stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייג'ל בארט
ביוגרפיה > מוות

מייג'ל בארט-רודנברי הלכה לעולמה ב-18 בדצמבר 2008, בביתה בבל אייר, לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית, כתוצאה מלוקמיה. היא הייתה בת 76 שנים.
הלוויה ציבורית נערכה ב-4 בינואר 2009, בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. יותר מ-250 איש השתתפו לרבות נישל ניקולס, ג'ורג' טאקיי, וולטר קניג, מרינה סירטיס (אשר גילמה על המסך את בתה של לוקסואנה טרוי, דמות שבארט שיחקה), ברנט ספיינר, ויל ויטון ומעריצים רבים.
לאחר מותו של ג'ין רודנברי בשנת 1991, בארט שלחה חלק משרידיו לחלל, בשנת 1997. ב-26 בינואר 2009, פורסם כי שרידיהם של ג'ין רודנברי ומייג'ל בארט ישוגרו לחלל בשנה הבאה, אולם ההשקה נדחתה. השרידים של בני הזוג המנוחים נחתמו לכמוסות שנעשו במיוחד על מנת שיעמדו במסע לחלל. חללית, המשוגרת באמצעות רקטה, תישא לחלל את הכמוסות, ביחד עם מחוות דיגיטליות ממעריצים. נכון לעכשיו, החללית מיועדת לשיגור במרץ 2018.
מיכאילו קוז'יק

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1879 (יוליאני) סמניבקה, אוקראינה 
 פטירה:  2 בינואר 1947 (בגיל 67) לבוב, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות ליצ'קוב 
 מקום לימודים:  בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה  בית הספר לאמנות של קייב 
 
מיכאילו קוזיק (באוקראינית: Михайло Козик;‏ 20 בספטמבר 1879 – 2 בינואר 1947) היה צייר ומורה לאמנות אוקראיני.
ביוגרפיה

הוא נולד למשפחת איכרים גדולה. אביו זיהה את כישרונו ועודד את כישוריו האמנותיים ולכן, מ-1897 עד 1904, הוא הצליח ללמוד בבית הספר לציור אייקונים בקייב. המורה הראשי שם, איוואן יז'קביץ, בחר בו לעבוד על האיקונוסטאזיס בכנסיית הקדושים בוריס וגלב. בשנת 1904 הוא עבר את מבחן הכניסה לבית הספר לאמנות קייב.
במהלך המהפכה של 1905, הוא הפיץ עלונים מהפכניים. מאוחר יותר באותה שנה הודח מבית הספר, עקב השתתפותו בשביתת תלמידים. הוא חזר לעיר הולדתו, ובשנה שלאחר מכן נעצר בעצרת סוציאל-דמוקרטית. הוא הצליח להימלט מהכלא והסתתר. כשהיה בטוח יחסית, הוא הצטרף לקבוצת אמנים שעיטרו את קתדרלת הטרנספיגורציה בבילה צרקווה.
ב-1907 הורשה לחזור לבית הספר לאמנות, שם למד אצל איוואן סלזניוב. שנתיים לאחר מכן, הוענקה לו תעודה להוראת אמנות בבתי ספר תיכוניים. לאחר מכן נסע למוסקבה, שם נרשם לבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות. המדריכים העיקריים שלו שם היו קונסטנטין קורובין ולאוניד פסטרנק. הוא סיים את לימודיו ב-1913 כ"אמן בתואר ראשון". באותה שנה החל להשתתף בתערוכות.
מ-1915 עד 1925, הוא היה מורה בבית הספר לאמנות קייב. לאחר שהפך לפרופסור, הוא עבד במכון לאמנות קייב עד 1932. לאחר מכן עבר למכון לאמנות חרקוב, שם לימד עד 1941. במהלך מבצע ברברוסה, המכון הועבר לסמרקנד, אך קוזיק נשאר בחרקוב, ולקח אחריות על מה שנותר במאמץ לשמר אותו. בשנת 1943 עזב את חרקוב כדי ללמד בבית הספר לאמנות ותעשייה בלבוב.
הוא בילה את שנותיו האחרונות בלבוב, כפרסונה נון גרטה על כך שנשאר בחרקוב בתקופת הכיבוש הגרמני באוקראינה.
המוניטין שלו לא שוקם במלואו עד 1973. מוזיאון לבוב לאמנות אוקראינית ערך תערוכה רטרוספקטיבה גדולה של עבודתו ב-1979, וכן נקרא רחוב בלבוב על שמו.
הערות שוליים

↑  "Mykhailo Kozik: Years of Creative Development" by Lyubov Voloshyn @ the National Academy of Arts of Ukraine
↑  "Mykhailo Yakymovych Kozyk is Our Outstanding Compatriot", a detailed biography @ the Semenivka-Chernihiv website.
מבנדאקה

| --- | --- |
השוק של מבנדאקה, לאורך נהר הקונגו, 2011
השוק של מבנדאקה, לאורך נהר הקונגו, 2011
 מדינה / טריטוריה:  הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
 מחוז:  אקווטור
 חבל ארץ:  ביצות טומבה-נגירי-מיינדומבה
 ראש העיר:  Didi Edada Limama (2021–2018)
 שפה רשמית:  לינגלה, צרפתית ומונגו
 תאריך ייסוד:  1883
 על שם:  קו המשווה, קמיל-אימה קוקילהאט 
 שמות קודמים:  אקוואטורוויל, קוקילהאטוויל
 שטח:  460 קמ"ר
 גובה:  370 מטרים
  ‑ הנקודה הגבוהה:  370 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,187,837 (2015–2016)
  ‑ צפיפות:  2,600 נפש לקמ"ר (2015)
 קואורדינטות:  0°02′55″N 18°15′37″E﻿ / ﻿0.048611111111111°N 18.260277777778°E﻿ / 0.048611111111111; 18.260277777778 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מוגדלת) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו טשיקאפה קיקוויט בוניה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. מבנדאקה(למפת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו רגילה) קינשאסה לובומבאשי מבוג'י-מאיי קיסנגני בוקאבו טשיקאפה קיקוויט בוניה אנגולה זמביה טנזניה בורונדי רואנדה אוגנדה דרום סודאן הרפובליקה המרכז-אפריקאית קונגו האוק. האטל. מבנדאקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבנדאקה, (באנגלית: Mbandaka, מבוטא: [mbaˈnda.ka], בעבר נקראה Coquilhatville בצרפתית, או Coquilhatstad בהולנדית) היא עיר על נהר קונגו ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, הממוקמת בסמוך למפגש הנהרות נהר קונגו ונהר רוקי (אנ'). זוהי בירת מחוז אקווטור (אנ'). העיר היא תחנה חשובה על הנהר קונגו בין הערים קינשאסה וקיסנגני.
המטה האזורי הימי, הרביעי של חיל הים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו נמצא במבנדאקה.
גאוגרפיה

מבנדאקה שוכנת על הגדה המזרחית של נהר קונגו מדרום לשפך נהר Ruki, יובל של הנהר קונגו. דרומית לשמורת נגירי (אנ'), שהיא שטח נרחב של יערות ביצה בגדה הנגדית של נהר הקונגו.
העיר ממוקמת במרכז אזור הביצות טומבה-נגירי-מיינדומבה (אנ') , שהוגדרה על ידי אמנת רמסר בשנת 2008 כאזור ביצות ומקווה מים גדול ביותר החשוב מבחינה בינלאומית לשימור העופות וחיות הבר העולם.
העיר ממוקמת מצפון מזרח לבירה קינשאסה, במרחק של כ־720 קילומטרים בהפלגה לאורך נהר קונגו ו-1,180 קילומטרים בנסיעה ברכב לאורך הדרך הלאומית RN8.
תיאור

מבנדאקה היא בירת מחוז אקווטור (קו המשווה), וממוקמת רק מספר קילומטרים מקו המשווה. בעיר נמצא שדה התעופה מבנדאקה (אנ') המשמש כאחד מאמצעי התחבורה בנוסף לספינות הנהר המקשרים את העיר עם עיר הבירה קינשאסה ועם העיר בונדה (צר').
העיר ממוקמת בנתיב שיט עמוס במורד הנהר מהבירה קינשאסה ליתר חלקי המדינה. היא נמצאת במרחק שעת טיסה טיסה במטוס קל מהבירה, או שייט של ארבעה עד שבעה ימים בדוברת נהר.
העיר מבנדאקה מאוכלסת בעיקר על ידי בני שבט מונגו (אנ'), אם כי בני שבטים מאזורים רבים ואחרים חיים בעיר. השפות העיקריות המדוברות במבנדאקה הן לינגלה (אנ'), צרפתית ומונגו (אנ').
שנים של מלחמה והזנחה גרמו להידרדרות תשתיות העיר; אזורים גדולים בעיר ללא חשמל או מים זורמים. רוב רחובותיה ושדרותיה של העיר הם דרכי עפר לא סלולות.
היסטוריה

מבנדאקה הוקמה בשנת 1883 על ידי החוקר האנגלי הנרי מורטון סטנלי, שכינה אותו "אקוואטורוויל". (באותה תקופה השטח היה תחת שלטון בלגי והשפה הרשמית הייתה צרפתית. )
בית העירייה נמצא בערך במרחק 4 קילומטרים צפונית לקו המשווה. מבנדאקה היא העיר הקרובה ביותר לקו המשווה מכל הערים בעולם. סטנלי הציב אבן גדולה שהוא קרא לה "אבן קו המשווה" ליד גדת הנהר קונגו מדרום לעיר כדי לסמן את הנקודה בה הוא האמין שקו המשווה חצה את הנהר. האבן נמצאת במקום מהיום בו הניח אותה סטנלי. בשל מיקומה הסמלי של העיר קרוב לקו המשווה ונהר קונגו, היו תוכניות מוקדמות לקבוע במבנדאקה את בירת מדינת קונגו החופשית, אך תוכניות אלה מעולם לא מומשו. תוכניות אלה כללו תשתיות לאוכלוסייה המוערכת של 100,000 נפש, תחנת רכבת, קתדרלה קתולית, בית מושל וארמון לביקורים עתידיים של ליאופולד השני מלך בלגיה .
בשנת 1886, בראשית השלטון הקולוניאלי הבלגי, שינו הבלגים את שם העיר ל"קוקילהאטוויל " על שם קמיל-אימה קוקילהאט (אנ').
בשנת 1938 החלו העבודות להקמת גשר מעל נהר קונגו המחבר בין מנדאקה לקונגו הצרפתית (הרפובליקה של קונגו). העבודות ההקמה ננטשו עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ונותרו רק יסודות עמודי הגשר. בשנות השלושים החל הממשל הקולוניאלי הבלגי בהקמת מספר פרויקטים, כולל מפעלים ובית העירייה החדש.
בניין העירייה הושלם בשנת 1947 לאחר מלחמת העולם השנייה. הבניין הגיע לגובה 39 מטרים והוא היה הבניין הגבוה ביותר בקונגו הבלגית. על גגו הותקן פסל של לאופולד השני. בית העירייה נהרס בשריפה בשנת 1963.
בשנת 1966 לאחר שהרפובליקה הדמוקרטית של קונגו קיבלה את עצמאותה, הממשלה שינתה את שמה של העיר ל"מבנדאקה " כדי לכבד מנהיג מקומי בולט.
היסטוריה > טבח בני הוטו

לקראת סוף מלחמת קונגו הראשונה בסוף המאה ה-20, מאות אנשים (בעיקר פליטי הוטו, נשים וילדים) נטבחו בעיר ב־13 במאי 1997.  חיילי צבא קונגו טענו שהפקודה הגיעה מאל"ם וילסון, ראש חטיבת כוחות קבילה ואל"ם ריצ'רד, מפקד החטיבה, שניהם מרואנדה.
אלוף גסטון מויאנגו (מקונגו) החזיק בתואר מפקד צבאי, אך לא היה לו כוח אמיתי.
היסטוריה > התפרצות האבולה

ב־16 במאי 2018 התפרצה מגפת האבולה בעיר, המחלה התפשטה בעיר בהמשך להתפרצות במרחב הכפרי (אנ') של מחוז אקווטור.
ב-1 ביוני 2020  דווח על התפרצות חדשה של אבולה במחוז. בהתפרצות זו דווח על שלושה חולים במחלה, שאושרו על ידי ארגון הבריאות העולמי ושלושה מקרים שהם ככל הנראה חולים במחלה. מתוכם ארבעה אנשים מתו החל מ-2 ביוני 2020.
אוכלוסייה

מרכז המחקר אקווטוריה ביצע מחקרי אוכלוסייה החל מהמאה ה-20, לעיתים נתקבלו תוצאות סותרות . מפקד האוכלוסין המדעי הראשון מתוארך לשנת 1984, גידול האוכלוסייה השנתי נאמד בכ־3.48 .
אוכלוסייה > התפלגות האוכלוסייה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| השנה | 1908 | 1925 | 1945 | 1955 | 1960 | 1970 | 1984 | 2004 | 2012 | 2016 |
| מספר התושבים | 3,000 | 5,995 | 11,767 | 29,805 | 40,000 | 125,263 | 125,263 | 262,814 | 345,663 | 1,187,837 |
בריאות

העיר מחולקת לשלושה אזורי בריאות: Bolenge, Mbandaka, Wangata .
מקומות בולטים > תחנת המחקר להיסטוריה של מרכז אפריקה

מרכז מחקר גדול להיסטוריה של מרכז אפריקה, שהוקם במקור על ידי הכמרים גוסטאף הולסטרט (1900–1990) והונורה וינק, נמצא בתחנת המסיון הקתולית בבמניה (מיסיונרים של מסדר הלב הקדוש MSC), התחנה נמצאת 10 קילומטרים ממזרח למבנדאקה.
מקומות בולטים > הגן הבוטני של עלה – Eala

במרחק של כ־7 קילומטרים ממזרח לעיר נמצא אחד הגנים הבוטניים המיוחדים במרכז אפריקה בכפר Eala הסמוך. הגן הבוטני של עלה (צר'), נוסד בשנת 1900 ומכיל בין 4,000 ל-5,000 מיני צמחים . הוא משתרע על כ־3,700 דונם, עם אוספים מיוחדים של צמחי יער, צמחי ביצה וסוואנה. בגלל המלחמות באזור הגן הוזנח והכניסה אליו בלתי מבוקרת. הדוח האחרון אודות אחזקת הגן פורסם בשנת 1924.
מקומות בולטים > הפרויקט הבינלאומי "דיור לכל אדם"

במבנדאקה הוקם הפרויקט בינלאומי הראשון בעולם של "דיור לכל אדם" Habitat for Humanity International (אנ'). מייסד הארגון היה מילארד פולר (אנ') ששימש כמיסיונר עם כנסיית תלמידיו של כריסטוס במבנדאקה בין השנים 1973 ל־1976. פרויקט הדיור שהתחיל פולר במבנדאקה בשנת 1973 נודע כפרויקט הראשון של Habitat for Humanity לאחר שפולר ייסד את הארגון Habitat (נכון לשנת 2013 הארגון היה הארגון ללא מטרות רווח הגדול ביותר בעולם.), עם שובו לארצות הברית. בהמשך פרויקטים של הארגון נבנו במדינות נוספות כגון: במדינת ג'ורג'יה בארצות הברית, האיטי ובנגלדש.
אַקלִים

במבנדאקה מתקיים אקלים יערות גשם טרופיים (AF) בסיווג האקלים של קופן. אף על פי שהמשקעים בעיר משתנים במידה ניכרת, אין באזור עונה יבשה; החודש היבש ביותר הוא חודש ינואר, בממוצע יורדים 72 מילימטרים של משקעים. החודש הרטוב ביותר הוא חודש אוקטובר עם 213 מילימטרים גשם. הטמפרטורות קבועות יחסית במהלך השנה, עם טמפרטורות חציוניות שנעות בין 24.4 לבין 26.1 מעלות צלזיוס.
| אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> ינואר.30.2.20.6.105 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> פברואר.31.20.8.116 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> מרץ.31.2.20.9.160 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> אפריל.31.1.21.2.140 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> מאי.30.8.21.1.145 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> יוני.29.7.20.7.98 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> יולי.28.7.20.2.72 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> אוגוסט.29.20.3.134 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> ספטמבר.29.7.20.3.173 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> אוקטובר.30.1.20.7.213 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> נובמבר.29.9.20.7.195 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> דצמבר.30.3.21.124 | אקלים במבנדאקה   Mbandaka   בממוצע בין השנים 1961 לבין 1990> שנה.30.1.20.7.1,675 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: על פי האתר wetterkontor.
ראו גם

קינשאסה
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
נהר קונגו
הערות שוליים

↑  דידי אדאדא ראש העיר של מבנדאקה באתר החדשות 7sur7.cd
↑  לפי אתר caid
↑  "CD003 Ngiri". Birdlife International. נבדק ב-2012-01-30.
↑  "DR Congo Announces World's Largest Protected Wetland". Environment News Service. 24 ביולי 2008. נבדק ב-2012-01-28. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Le Congo: de la colonisation belge à l'indépendance, Auguste Maurel, page 94-95
↑  Le Congo : de la colonisation belge à l'indépendance, Auguste Maurel, pp. 153-155
↑  Jason Stearn (26 באוגוסט 2010). "Bombshell UN report leaked: 'Crimes of genocide' against Hutus in Congo". Christian Science Monitor. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James C. McKinley Jr; Howard W. French (14 בנובמבר 1997). "Hidden Horrors: Special Report: Tracing the Guilty Footsteps Along Zaire's Long Trail of Death". New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John Pomfret (11 ביוני 1997). "MASSACRES WERE A WEAPON IN CONGO'S CIVIL WAR". Washington Post. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bearak, Max (2018-05-17). "First confirmed urban Ebola case is a 'game changer' in Congo outbreak". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2018-05-17.
↑  "DR Congo Ebola outbreak: WHO in emergency talks as cases spread". BBC.
↑    Sarah Newey; Will Brown, ‏Second Ebola outbreak confirmed in DRC after four people die, The Telegraph, 1 June 2020
↑  Studies Aequatoria 10, Mbandaka, yesterday and today p.12
↑  Democratic Republic of the Congo - major cities - Humanitarian Data Exchange, data.humdata.org (ב־Australian English)
↑  World Gazetteer: Congo (Dem. Rep.) - largest cities (per geographical…, archive.is, ‏2013-02-10
↑  על פי אתר CAID
↑  RDC - Statistiques des populations par zones de santé - Humanitarian Data Exchange, data.humdata.org (ב־Australian English)
↑  See: www.aequatoria.be
↑  OIF op.cit. p. 165
↑  על פי האתר wetterkontor
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567031405171  GND: 4038156-0  LCCN: n84124303  NARA: 10044494  VIAF: 155989479   WorldCat (עם VIAF): 155989479 
בניין בנק קונגו הבלגי – Banque du Congo Belge
סגן משנה קמיל-אימה קוקילהאט שעל שמו נקראה העיר בשנת 1886 בראשית השלטון הקולוניאלי הבלגי
משרדי ההנהלה של הגן הבוטני
מילטון אובוטה

אפולו מילטון אובוטה (באנגלית: Apollo Milton Obote;‏ 28 בדצמבר 1925 – 10 באוקטובר 2005) היה נשיא אוגנדה בין 1966–1971 ושוב בין 1980–1985. מכונה על ידי בני עמו "אבי האומה".
ביוגרפיה

אובוטה, בן שבט לאנג'י, התחיל את הקריירה הפוליטית בקניה עם ג'ומו קניאטה, לאחר שהבריטים סירבו להתיר לו ללמוד משפטים בארצות הברית.
ב-1955, עם חזרתו לאוגנדה, הקים את הקונגרס הלאומי האוגנדי (UNC). ב-1958 נבחר לרשות המחוקקת הקולוניאלית.
ב-1959 ה-UNC התפצל ואובוטה נבחר לראשות הקונגרס העממי של אוגנדה שהוקם. לאחר כמה שנים בראשות האופוזיציה הקים אובוטה קואליציה עם המפלגה המלוכנית של בוגנדה ונבחר לראשות הממשלה ב-1961. הוא נכנס לתפקיד ב-25 באפריל 1962. הנשיא הראשון היה סר אדוארד מוטסה, הקבקה (מלך) של בוגנדה, אחת הממלכות המסורתיות המרכזיות באוגנדה. בספטמבר 1962 ערך ביקור בישראל, חודש לפני קבלת העצמאות של המדינה. אחר כך נסע שר העבודה יגאל אלון לאוגנדה, לייצג את ישראל בחגיגות העצמאות שנערכו ב-9 באוקטובר 1962.
במהלך כהונתו נחשד אובוטה בהברחת זהב, יחד עם סגן הרמטכ"ל, אידי אמין. הנשיא דרש את חקירתו של אובוטה והדחתו של אמין. בתגובה השעה אובוטה את החוקה ועצר כמה מחברי ממשלתו. לבסוף הוא טוהר מהחשדות נגדו, אולם נוצר מתח אישי בינו לבין הנשיא, שנוסף על המתח שבין הממלכות המסורתיות למדינה, והמתח שבין אנשי בוגנדה, ממלכתו של הנשיא, לשאר האוגנדים. ב-2 במרץ 1966 חולל אובוטה הפיכה והכריז על עצמו כנשיא. ב-24 במאי אותה שנה תקף צבא אוגנדה, בהוראת אובוטה, את ארמונו של המלך מוטסה, שנמלט מן המדינה. כעבור שנה העביר אובוטה חוקה שמבטלת לחלוטין את מעמדן של הממלכות המסורתיות באוגנדה.
הצבא האוגנדי ערער את שלטונו של אובוטה. ב-1971 הוא הודח על ידי אידי אמין, שכבר היה אז הרמטכ"ל.
לאחר נפילת אמין ב-1979 חזר אובוטה לכהן כנשיא, לאחר שנבחר בבחירות כלליות בשנת 1980. מעריכים כי בין 100,000 ל-300,000 איש מתו כתוצאה מהלחימה בין צבא החופש הלאומי של אוגנדה (UNLA) של אובוטה וקבוצות צבאיות אחרות, בעיקר צבא ההתנגדות העממי (NRA) של יוורי מוסווני.
ב-1985 הודח אובוטה על ידי בזיליו אולרה אוקלו. מועצה צבאית הוקמה ובראשה עמד טיטו אוקלו. בתוך שנה השתלט יוורי מוסווני על אוגנדה.
לאחר הדחתו ברח אובוטה לטנזניה ומשם לזמביה. אחת לזמן מה צצו שמועות על חזרתו לחיים הפוליטיים באוגנדה, אך הוא מת לבסוף ב-10 באוקטובר 2005 ביוהנסבורג, מאי-תפקוד של כליותיו. נערכה לו הלוויה ממלכתית באוגנדה, בנוכחות יריבו המר, הנשיא מוסווני.
הערות שוליים

1 2  עפרי אילני, אחרון נשיאי "דור העצמאות" מת,  ורק מעטים באפריקה מזילים דמעה, באתר הארץ, 18 באוקטובר 2005
↑  ר"מ אוגנדה נועד עם שרי ממשלה, למרחב, 4 בספטמבר 1962
מסיבה לכבוד ר״מ אוגנדה, הארץ, 4 בספטמבר 1962
↑  אלון ייצג את ישראל בחגיגות אוגנדה, למרחב, 27 בספטמבר 1962
↑  צבא אוגנדה תפס השלטון; הנשיא מילטון אובוטה הודח, הארץ, 26 בינואר 1971
↑  מילטון אובוטה חוזר להיות נשיא אוגאנדה, מעריב, 14 בדצמבר 1980
↑  רויטרס, המורדים באוגנדה: כבשנו את קמפאלה, חדשות, 27 בינואר 1986
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266011005171  BIBSYS: 90827015  BnF: cb12437680k (data)  GND: 119226553  ISNI: 0000 0000 6677 8609  LCCN: n50035417  NTA: 136168124  SNAC: w6wn6hg6  SUDOC: 091600340  VIAF: 57420039   WorldCat (עם VIAF): 57420039 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־69 שנים) 
 מיקום המטה:  Snezhinsk 
 ענפי תעשייה:  מחקר 
  
 www.vniitf.ru
 
מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה טכנית (ברוסית: «Российский федеральный ядерный центр — Всероссийский научно-исследовательский институт технической физики имени академика Е. И. Забабахина» ,РФЯЦ-ВНИИТФ) הוא מכון מחקר שבסיסו בעיר סניז'ינסק, רוסיה. נקרא על שמו של המדען יבגני זבאבאחין. המכון מהווה מרכז גרעין פדרלי ופועל בכפיפות לרוסאטום, התאגיד הפדרלי לאנרגיה אטומית.
המכון הוקם כגיבוי עבור מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית בקרמליוב, ועומדת לרשותו מומחיות בכל קשת העבודה הקשורה בתכנון ופיתוח נשק גרעיני, כולל פיזיקה גרעינית, פיזיקה בלחץ גבוה, הידרודינמיקה, תכנון ועבודה טכנולוגית במכשירים גרעיניים ופיקוח על תהליכים והשפעות גרעיניות. המכון יזם מספר פרויקטים בתחום ובמתחם המכון פועל מפעל ניסיוני לייצור אבות טיפוס של דגמים שתוכננו במכון.
ראו גם

מכון המחקר המדעי הכל-רוסי לפיזיקה ניסיונית
המעבדה הלאומית לוס אלמוס
הערות שוליים

↑  "Russian Defense Business Directory". Federation of American Scientists. US Department of Commerce Bureau of Export Administration. במאי 1995. נבדק ב-21 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחלת כבד אלכוהולית

| --- | --- |

 תחום:  גסטרואנטרולוגיה 
 גורם:  צריכת אלכוהול 
 תסמינים:  צהבת, בחילה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D008108
 סיווגים
 ICD-10:  K70 
 ICD-11:  DB94 
 
מחלת כבד אלכוהולית (באנגלית: Alcoholic liver disease) היא כינוי לאוסף מחלות המתרחשות בכבד לאור שתיית אלכוהול מופרזת וכרונית. קיימות שלוש מחלות עיקריות כשלרוב ניתן לראות שילוב שלהן: כבד שומני, אשר קיים אצל מעל 90% מהשותים הכרוניים, הפטיטיס אלכוהולי (בין 10% ל-20% מהשותים הכרוניים), ושחמת הכבד אשר מהווה את המצב הסופי של מחלת הכבד. לחולים בהפטיטיס אשר התקדם לשחמת הכבד הפרוגנוזה גרועה ביותר, ותמותת חולים אלו מוערכת בכעשרות אחוזים בתוך מספר שנים.
פתוגנזה וגורמי סיכון

קיימים מספר גורמים התורמים להתפתחות מחלת כבד אלכוהולית, כשהעיקריים כוללים את סוג המשקה וכמותו.
נמצא, כי נשים נמצאות בסיכון גבוה יותר לפתח מחלת כבד אלכוהולית גם ברמות נמוכות יחסית בהשוואה לשותים כרוניים שהם גברים- רמה של מעל 20 גרם אלכוהול ליום אצל נשים מהווה את סף הפיתוח למחלה, בעוד שהסף אצל גברים הוא מעל 60 גרם ליום.
זיהום כרוני בהפטיטיס C מעלה את הסיכון לכך שגם כמויות בינוניות של שתית אלכוהול יביאו לנזק משמעותי לכבד, ונמצא כי חולים עם מחלת כבד אלכוהולית הסובלים בנוסף להפטיטיס C מפתחים אי ספיקה כבדית בגיל צעיר יחסית והישרדותם נמוכה.
מבחינת מנגנון הפגיעה של אלכוהול בכבד, נמצא כי למרות שלאלכוהול השפעה רעילה ישירה (טוקסית) על הכבד, הרי שהפגיעה עצמה נגרמת ממספר תהליכים נוספים. המטבוליזם של אלכוהול בכבד גורם לתהליך בו המתנול מתפרק לאצטלדהיד ומביא ליצירת חלבונים טוקסיים לכבד, כמו גם לעליה ביצור של שומנים, פעילות על המעיים ועצירת חמצון של חומצות שומן. ישנם שלושה מרכיבים עיקריים המביאים לפגיעה הכבדית- היווצרות נוגדנים עצמיים ותגובה של תאי דלקת מביאים לפגיעה בתאי הכבד, ואילו הפעלה של תאים המייצרים קולגן בכבד מביאים לתהליך של פיברוזיס- שבו רקמת הכבד מתחלפת ברקמה פיברוטית שאינה מתפקדת.
מבחינה פתולוגית, התגובה הראשונה של הכבד לשתייה הכרונית תהיה הצטברות של שומן מסביב לוורידי תאי הכבד- יצירת כבד שומני. יצוין כי הפסקת השתייה תביא לנורמליזציה של מבנה הכבד בשלב זה. המעבר לדלקת הכבד - הפטיטיס איננו חד, אולם ההוכחה שיש הפטיטיס נעשית על ידי פגיעה בתאי הכבד, המאופיינת בהתנפחותם, בנמק ממוקד שלהם, בחדירת תאי דם לבנים מסוג PMN וביצירת פיברוזיס מסביב לוורידים. גם הפטיטיס אלכוהולי הפיך במידה ומופסקת השתייה.
בדיקות מעבדה

בדיקת דם של תפקודי כבד תראה לרוב עליה של אמינו-טרנספרזות דהיינו עליה ב-ALT וב-AST וכן עליה ב- GGT, מלווה בעליה ברמות הטריגליצרידים, כולסטרול ולעיתים עליה ברמות הבילירובין. לרוב היחס בין AST ל-ALT עולה על 1, כלומר AST עולה ברמותיו יותר מאשר ALT.
במחלה מתקדמת יותר, ניתן לראות הפרעה ליכולת התפקודית ("היכולת הסינתטית") של הכבד- כלומר פגיעה במנגנון הקרישה וירידה ברמות האלבומין.
בדיקת US יעילה מבחינת קביעת גודל הכבד וההסננה השומנית לתוכו כמו גם אבחנה של מיימת וכלי דם קולטרליים.
פרוגנוזה

ניתן להעריך את הפרוגנוזה הצפויה לחולים במחלת כבד אלכוהולית במגוון דרכים, לרבות לקיחת ביופסיה וממצאים קליניים המבשרים על פרוגנוזה רעה כגון מיימת, דליות, אנצפלופתיה והפרעה לתפקודי הכבד. קיימת פונקציה אשר לוקחת בחשבון את רמות הבילירובין בסרום, ומידת הארכת זמן - PT מעל הנורמה (בשניות):
(הארכת זמן פרותרומבין בשניות מעל הנורמה)*4.6 + רמות בילירובין בסרום. תוצאה מעל 32 מלמדת על פרוגנוזה רעה ומסייעת בהחלטה על אופציות טיפול מסוימות. גם מדד הנקרא MELD אשר גבוה מ-21 רלוונטי לצורך הערכת הפרוגנוזה.
טיפול

הטיפול העיקרי הוא הימנעות מוחלטת מאלכוהול. בנוסף לכך, לאור ההבנה שתהליך הנזק לכבד מתווך למעשה על ידי שחרור ציטוקינים ופגיעה של מערכת החיסון עצמה, השימוש בסטרואידים עלה באופן נרחב בטיפול במחלה - לחולים אשר חישוב הפונקציה לגביהם עולה על 32, או מדד ה- MELD עולה על 21, יש לתת טיפול בסטרואידים (לרוב 32 מ"ג של פרדניזולון למשך 4 שבועות ולאחר מכן ירידה בהדרגה במינון). אין לתת טיפול סטרואידלי אצל חולים עם דימום פעיל ממערכת העיכול, חולים הסובלים מאי ספיקת כליות או מפנקראטיטיס. אצל חולים קשים, קיימת אלטרנטיבה לטיפול בהפטיטיס אלכוהולי על ידי מתן מעכב לא ספציפי ל- TNF אלפא - הנקרא Pentoxifylline למשך 4 שבועות.
מיכאל קרולריוס

מִיכָאֵל קֶרוּלַרְיוֹס (ביוונית: Μιχαήλ Α΄ Κηρουλάριος‏; סביב 1000 – 21 בינואר 1059) היה הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול בשנים 1043 עד 1059. המחלוקות שלו עם האפיפיור לאו התשיעי על מנהגי הכנסייה במאה ה-11 מילאו תפקיד באירועים שהובילו לפילוג הכנסייה הנוצרית ב-1054.
רקע

מיכאל קרולריוס נולד בקונסטנטינופול בסביבות שנת 1000 לספירה כבנו של הממונה על האוצר והצטרף לכנסייה בגיל צעיר. בשנת 1042 מונה ליועץ של קונסטנטינוס התשיעי מונומכוס, קיסר האימפריה הביזנטית.
פוליטיקה ביזנטינית

בתקופת שלטונה הקצר של תאודורה, קיסרית האימפריה הביזנטית קשר קרולריוס נגד כס המלכות. מיכאל פסלוס מציין שבעוד שיחסיהם הראשוניים היו לבביים, ברגע שתאודורה עלתה על כס המלכות, הם נכנסו לעימות גלוי, מכיוון שקרולריוס "כעס משום שהאימפריה הרומית נשלטה על ידי אישה", ובנושא זה "הוא אמר את דעתו באופן חופשי". ההיסטוריון משער שתאודורה הייתה מדיחה את קרולריוס על עזות המצח וההסתה הגלויות שלו, אילו הייתה חיה יותר.
לקרולריוס היה יד במשא ומתן על התפטרותו של יורשה של תאודורה, מיכאל השישי סטרטיוטיכוס, קיסר האימפריה הביזנטית, ושכנע אותו לפרוש מתפקידו ב-31 באוגוסט 1057, לטובת המצביא המורד איסאאקיוס קומננוס, שעליו הכריז הצבא כקיסר ב-8 ביוני. הקיסר פעל בהתאם לעצתו של הפטריארך והפך לנזיר. לאחר שהיה לו תפקיד בהעלאתו לכס המלכות, הסתכסך קרולריוס במהרה עם איסאאקיוס על החרמת רכוש הכנסייה. קרולריוס הרחיק לכת ועשה את הצעד הסמלי ביותר של לנעול את נעלי הארגמן השמורות באופן טקסי לקיסר. קרולריוס כנראה תכנן מרד, בכוונה להפיל את איסאאקיוס ולתבוע את כס המלוכה עבור עצמו או עבור קרוב משפחתו קונסטנטינוס דוקס. איסאאקיוס הגלה את מיכאל לפרוקונסוס (אנ') בשנת 1058, ומאחר שקרולריוס סירב לפרוש מתפקידו, הכין פסלוס האשמות של כפירה ובגידה נגדו. קרולריוס מת לפני שהגיע למשפט.
לקריאה נוספת

Charanis, Peter (1969) [1955]. "The Byzantine Empire in the Eleventh Century". A History of the Crusades. Vol. 1 (2nd ed.). Madison: University of Wisconsin Press. pp. 177–219. ISBN 978-0-299-04834-1.
Migne's Patrologia Latina, Vol. 143 (cxliii), Leo IX Epistolae Et Decreta .pdf – 1.9 Mb. See Col. 744B-769D (pgs. 76–89) for Leo IX's letter.
Mansi, Joannes Dominicus, ed. (1774). Sacrorum conciliorum nova et amplissima collectio. Vol. 19. Venetia: Antonius Zatta.
Michael Psellus, Fourteen Byzantine Rulers (The Chronographia), E.R.A. Sewter, trans. New York: Penguin, 1966.
Siecienski, Anthony Edward (2010). The Filioque: History of a Doctrinal Controversy. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-537204-5.
Skylitzes, John (John Wortley, trans. and J-C. Cheynet, notes). Cambridge: University Press, 2010.