stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתניות יהודית
כיום > מחקרים גנטיים

למרות המגוון האתני הברור של האוכלוסיות היהודיות בעולם, מחקרים גנטיים הוכיחו שרובם קשורים זה לזה מבחינה גנטית, שמקורם באוכלוסייה ישראלית עתיקה משותפת שעברה הסתעפות גאוגרפית והתפתחות עצמאית שלאחר מכן.
תפוצה גאוגרפית > אירופה

קהילות גדולות של יהודים התיישבו בצרפת ובגרמניה לאחר נפילת האימפריה הרומית, הכיבושים הערביים במזרח התיכון ולאחר מכן במהלך גירוש ספרד. היהודים שהתיישבו באירופה מכונים יהודי אשכנז והם דברו בשפת היידיש, תערובת של גרמנית, עברית וארמית.
במהלך מאות השנים שלאחר מכן, היהודים התיישבו בכל רחבי מערב אירופה, וסבלו מאפליה וגירושים. עקב הרדיפות עברו רבים מהיהודים האשכנזים ממערב למזרח אירופה, בעיקר לפולין וליטא. יהודים אשכנזים במזרח אירופה חיו בשטעטלים. בשנת 1500 חיו בפולין כ-500,000 יהודים. עד אמצע המאה ה-17 היו יותר ממיליון. ההערכה היא שלפני מלחמת העולם השנייה יותר מ-90% מכלל היהודים בעולם היו אשכנזים.
ראו גם

גלות (יהדות)
יהדות התפוצות
בדיקת DNA גנאלוגית
מחקרים גנטיים על יהודים
גנטיקה רפואית של יהודים
עשרת השבטים
מוצא אתני
קבוצה אתנו-דתית
לקריאה נוספת

אלן פ. קורקוס, "the myth of the jewish "race, אוניברסיטת ליהי, 2005 ISBN 9781611460339
הערות שוליים

↑  אלן פ קורקוס, the myth of the jewish race, אוניברסיטת ליהי, 2005 ISBN 9781611460339
1 2  אוכלוסיות יהודיות ואוכלוסיות לא-יהודיות במזרח התיכון חולקות מאגר משותף של הפלוטיפים ביאללים של כרומוזום Y
↑  Genetic Roots of the Ashkenazi Jews, The Scientist Magazine® (באנגלית)
↑  The Jerusalem Quarterly, Middle East Institute, 1987. (באנגלית) עמ=85
↑  Goldstein, Evan R. (2009-10-30). "Where Do Jews Come From?". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2022-07-17.
↑  Ashkenazi Jews ARE NOT Khazars. Here’s The Proof., The Forward, ‏2017-09-25 (באנגלית) 
"התיאוריה חסרת ראיות לחלוטין. כמו שכל היסטוריון יגיד לכם, דורות של יהודים, כמו דורות של כל עם, משאירים אחריהם עקבות היסטוריים. עקבות אלה באים במספר צורות. בתור התחלה, אנשים משאירים מאחוריהם מסמכים היסטוריים ונתונים ארכאולוגיים."
↑  "Terra Incognita: The return of the Khazar myth". The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-02-07.כתב את ספרו ללא הכשרה היסטורית בתולדות הקוקוסים ובעיקר כפרובוקציה אינטלקטואלית על תולדות היהודים.
כשהגיע לחלק על נפילת האימפריה הכוזרית, הוא ציין כי "במקום שבו משאבים של ההיסטוריונים ניתנים, האגדה והפולקלור מספקים רמזים שימושיים".
↑  Antisemitic Conspiracy Theories Abound Around Russian Assault on Ukraine | ADL, www.adl.org (באנגלית)
↑  Jewish Religion, Demographics and Population | PEW-GRF, www.globalreligiousfutures.org
↑  Johnson, A History of the Jews, p.237
↑  Eyal, Gil (2006), The Disenchantment of the Orient: Expertise in Arab Affairs and the Israeli State, Stanford University Press, pp. 86–90, ISBN 9780804754033 p. 86
↑  Learn about the European Jewish Ethnicity - AncestryDNA, www.ancestry.com (באנגלית אמריקאית)
ציור של גבר יהודי מהאימפריה העות'מאנית, 1779
ג'ודי ביגרט

ג'ודית בורג ביגרט (באנגלית: Judith Borg Biggert; נולדה ב-15 בנובמבר 1937) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת אילינוי, בין השנים 2013-1999. ביגרט, חברת המפלגה הרפובליקנית, כיהנה טרם היבחרה לקונגרס כחברת בית הנבחרים המדינתי של אילינוי.
ביוגרפיה

ביגרט נולדה בשם ג'ודית גאייל בורג בשיקגו, השנייה מבין ארבעת ילדיהם של אלווין אנדרו ומרג'ורי וירג'יניה בורג. במשך 41 שנה (1969-1928) עבד אביה בתאגיד וולגרינס, ואף בשנים 1969-1963 היה נשיא החברה. סביה מצד האב היגרו לארצות הברית מפינלנד, ומצד אמה ביגרט ממוצא אנגלי. היא גדלה בווילמט ובשנת 1955 השלימה את לימודיה התיכון בבית הספר התיכון ניו טרייר. לאחר מכן למדה יחסים בינלאומיים באוניברסיטת סטנפורד, שם קיבלה תואר ראשון בנושא ב-1959. באוניברסיטת נורת'ווסטרן למדה משפטים, והייתה עוזרת משפטית עבור השופט לוות'ר מריט סווייגרט (Luther Merritt Swygert) בבית המשפט הפדרלי השביעי לערעורים של ארצות הברית.
ב-1992 נבחרה אל בית הנבחרים של אילינוי כנציגת מחוז הבחירה ה-81, ובשנים 1994 ו-1996 נבחרה מחדש. בבחירות 1998 התמודדה ביגרט אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-13 של אילינוי. בבחירות המקדימות שהתקיימו במפלגה הרפובליקנית ניצחה את פיטר רוסקאם, ובבחירות עצמן זכתה ב-58.1% מהקולות. ב-3 בינואר 1999 ביגרט הושבעה לתפקידה., ובמרוצת השנים הייתה חברה בוועדת החינוך והעבודה, בוועדה לשירותים פיננסיים ובוועדת המדע, הטכנולוגיה והחלל של בית הנבחרים.
בקונגרס הייתה ביגרט רפובליקנית מתונה, שתמכה בזכויות הפלה ובביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר. בד בבד, היא התנגדה לרפורמה מקיפה במדיניות ההגירה לארצות הברית ולהעלאת מסים. היא פרשה לגמלאות בראשית 2013 ועזבה את הזירה הציבורית. עם זאת באפריל 2015 מינה אותה מושל אילינוי ברוס ראונר למועצת יחסי העבודה החינוכיים של המדינה
הערות שוליים

↑  BIGGERT, Judy Borg, באתר history.house.gov (באנגלית)
↑  מייק רויפל, Rauner names Judy Biggert to teacher-contracts post, באתר דיילי הראלד, 3 באפריל 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6wf4r00  US Congress: B001232
הפארק הלאומי אמבוסלי

| --- | --- |
פילים בפארק הלאומי אמבוסלי לצד הר קילימנג'רו
פילים בפארק הלאומי אמבוסלי לצד הר קילימנג'רו
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  1974 
 נתונים ומידות
 שטח:  392 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  קניה קניה
 מיקום:  מחוז קאג'יאדו 
 קואורדינטות:  2°39′S 37°15′E﻿ / ﻿2.65°S 37.25°E﻿ / -2.65; 37.25
  (למפת קניה מוגדלת) ניירובי מומבסה הר קניה קיסומו ואג'יר גאריסה לודוואר סומליה אתיופיה דרום סודאן  אוגנדה טנזניה האוקיינוס ההודי הפארק הלאומי אמבוסלי(למפת קניה רגילה) ניירובי מומבסה הר קניה קיסומו ואג'יר גאריסה לודוואר סומליה אתיופיה דרום סודאן  אוגנדה טנזניה האוקיינוס ההודי הפארק הלאומי אמבוסלי
 
הפארק הלאומי אמבסולי (באנגלית: Amboseli National Park) הוא פארק לאומי הנמצא במחוז קאג'יאדו (אנ') בקניה.
אודות הפארק

שטח הפארק הוא 39,206 דונם (392 קילומטרים רבועים) הנפרשים בגבול קניה-טנזניה. תושבי המקום הם בעיקר אנשי שבט מסאי, אך אנשים ממקומות אחרים במדינה התיישבו בה ונמשכים על ידי הכלכלה המצליחה, העדר התיירים וחקלאות אינטנסיבית לאורך מערכת הביצות שהופכת את שטח הגשמים הנמוך: 350 מ"מ בממוצע (14 אינץ'), הפארק נחשב לאחד המקומות הטובים ביותר בעולם לצפייה בחיות בר עם 400 מינים של עופות כולל עופות מים כמו שקנאים, שלדגיים, רליתיים וטגואן וכן מיני בעלי חיים נדירים. הפארק ממוקם כ־240 ק"מ דרומית-מזרחית לניירובי. זהו הפארק הלאומי השני הפופולרי ביותר בקניה לאחר שמורת מאסאי מארה.
היסטוריה

בשנת 1883, ג'וזף תומפסון(אנ') היה האירופי הראשון שחדר לאזור "מעזאי" (המכונה אמפוסל). גם הוא נדהם מהמערך הפנטסטי של חיות הבר ומהניגודיות בין האזורים הצחיחים של מצע האגם היבש לבין נווה המדבר בביצות, ניגוד שנמשך בימינו.
אזור אמבוסלי הוצב כשמורת טבע עבור אנשי המסאי בשנת 1906, אך חזר לשליטה מקומית כשמורת משחק בשנת 1948. בשנת 1974 כדי להגן על ליבת המערכת האקולוגית הייחודית המצויה בו, הוא הוכרז כאתר של אונסק"ו בשנת 1991. הפארק הרוויח 3.5 מיליון דולר (2.9 מיליון יורו) בשנת 2005. ב־29 בספטמבר 2005, נשיא קניה, מוואי קיבאקי, הצהיר כי השליטה בפארק צריכה לעבור משירות חיות הבר בקניה למועצה המחוזית אולקוג'אדו ולשבט מעזאי. חלק מהמשקיפים ראו בכך טובה פוליטית לקראת הצבעה על חוקה קנייתית חדשה; אתגרים משפטיים נמצאים כיום בבית המשפט. ככל הנראה השפלה תסיט את דמי הכניסה לפארק ישירות למועצה המחוזית עם הטבות משותפות למאזאי שמסביב לפארק.
אוון מקמלין

| --- | --- |

אוון מקמלין
 לידה:  2 באפריל 1976 (בן 48) פרובו, ארצות הברית 
 שם לידה:  David Evan McMullin 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת בריגהם יאנג (2001)  בית הספר וורטון (2011)  בית הספר התיכון של אובורן 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית, פוליטיקאי עצמאי 
 www.evanmcmullin.com
 
דייוויד אוון מקמלין (באנגלית: David Evan McMullin; נולד ב-2 באפריל 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי, לשעבר המנהל הבכיר של כנס חברי בית הנבחרים הרפובליקאים ולשעבר קצין מבצעים ב-CIA. בין עיסוקיו היו פקיד במפעל ליישוב פליטים בירדן מטעם נציבות האו"ם לפליטים, וכן בנקאי השקעות.
ב-8 באוגוסט 2016 הודיע מקמלין שיתמודד בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 בתור מועמד עצמאי, בתמיכת הארגון טוב יותר עבור אמריקה (אנ'). מקמלין תיאר את עצמו בתור חלופה שמרנית למועמדים-דאז של שתי המפלגות הפוליטיות הראשיות: המועמדת הדמוקרטית הילרי קלינטון והמועמד הרפובליקני דונלד טראמפ.
נעורים וחינוך

מקמלין נולד בפרובו שביוטה, בנו של מדען מדעי המחשב דייוויד מקמלין ואשתו, לייני בולארד, וגדל בפרברי סיאטל.
בשנת 1994 סיים את לימודיו בבית הספר אובורן באובורן, וושינגטון, ופעל במסגרת הכנסייה של ישוע המשיח של קדושי אחרית הימים בדרום ברזיל. לאחר מכן למד באוניברסיטת בריגהאם יאנג, שם קיבל תואר ראשון במשפט בינלאומי ודיפלומטיה ב-2001. הוא קיבל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה בשנת 2011.
קריירה

מקמלין עבד בעמאן למען יישוב פליטים מחדש, בתור קצין מטעם נציבות האו"ם לפליטים. הוא עבד בסוכנות הביון המרכזית מ-2001 עד 2011 מחוץ לארצות הברית, ופעל במסגרת המלחמה בטרור וכן במבצעי מודיעין במזרח התיכון, צפון אפריקה ודרום אסיה. חלק ממבצעיו נעשו בזהות סמויה.
ב-2011 החל מקמלין לעבוד בחטיבת ההשקעות בגולדמן זאקס.
ב-2013 הפך מקמלין ליועץ בכיר לביטחון לאומי בוועדת החוץ של הקונגרס ה-113. מקמלין הפך למנהל המדיניות של ועדת הרפובליקנים בבית הנבחרים ב-2015, תחת היו"ר קאתי מקמוריס רוג'רס (רפובליקנית ממדינת וושינגטון). מקמלין התפטר מתפקידו כראש מנהלת המדיניות, זמן קצר לפני ההכרזה על התמודדותו בבחירות לנשיאות ארצות הברית באוגוסט 2016.
החל משנת 2013 היה מקמלין חבר בוועדה הבינלאומית המייעצת למרכז קנדי ללימודים בינלאומיים באוניברסיטת בריגהאם יאנג. מקמלין הוא גם חבר במועצה ליחסי חוץ (אנ').
פעילות ציבורית

במרץ 2016 דיבר מקמלין ב-TEDx בבית הספר לעסקים בלונדון. הוא מתח ביקורת על ממשלות המערב שלדבריו אפשרו המשך התרחשותם של רצח המוני ומעשי זוועה המוניים. הוא קרא להגברת תחרות פוליטית באמצעות אקטיביזם עממי ומדיה חברתית שייעודם הוא להניע את המנהיגים.
בנאום בפני בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה בוושינגטון במאי 2016 אמר מקמלין כי למרות "הוצאה עצומה" על תוכניות למיגור העוני, "שיעור העוני היום, באמריקה, עדיין זהה לשיעורו באמצע שנות ה-1960," ומתח ביקורת על הממשל הפדרלי בנושא זה. במקום לעזור לאנשים לצאת ממעגל העוני, טען מקמלין, הממשלה יצרה "רשת ביטחון" כדי "להפוך את העוני ליותר נסבל".
המרוץ לנשיאות, 2016

ב-8 באוגוסט 2016 הודיע מקמלין כי יתמודד כמועמד עצמאי לנשיאות ארצות הברית בשנת 2016. הוא טען שיש לו תמיכה מצד מספר תורמים רפובליקאים המתנגדים לדונלד טראמפ. שאיפותיו הנשיאותיות של מקמלין גובו על ידי מספר חברים לשעבר בגוף "טוב יותר עבור אמריקה", ארגון המוקדש להרחבת הנגישות לקלפיות עבור מועמדים עצמאיים. הקמפיין של מקמלין נתמך על ידי מספר חברים בתנועת "לעולם לא טראמפ" (אנ').
עקב כניסתו המאוחרת למרוץ החמיץ מקמלין מועדי הצבעה במספר מדינות. הוא לא הופיע על פתקי ההצבעה לנשיאות במדינות רבות, בהן פלורידה. מקמלין התמודד עם אתגרים משפטיים כדי לאפשר הכללתו בפתקי הצבעה במדינות שההצבעה בהן כבר החלה בעת שהכריז על מועמדותו. כמו כן חיפש שיתוף פעולה עם מועמדים שאינם חברי המפלגות הגדולות - הרפובליקאים והדמוקרטים - כדי להתמודד בתור מועמד של מפלגות שלישיות במדינות אחרות שבהן כבר החלה ההצבעה. תקוותו של מקמלין הייתה למנוע 270 אלקטורים משני המועמדים המרכזיים. בתסריט כזה, בהתאם לתיקון ה-12 של החוקה, בית הנבחרים היה בוחר את הנשיא החדש מבין שלושת המועמדים שהגיעו ראשונים.
מספר אסטרטגים רפובליקאים בוועידות פעולה פוליטיות (אנ') המתמחים במועמדים של מפלגות שלישיות הודיעו על תמיכתם במקמלין. הם ארגנו ארגוני תמיכה, מסעות פרסום, הפקת סרטוני תמיכה טלוויזיוניים ואספות בחירות, אך לא תבעו הרשמתו על פתקים בקלפיות במדינות בהן כבר החלה הבחירה.
מקמלין השיג את רישומו בבחירות לנשיאות ב-11 מדינות.
ב-6 באוקטובר הכריז על מינדי פין (אנ') בתור שותפתו למירוץ ומועמדתו לתפקיד סגנית הנשיא. פין עבדה בעבר בטוויטר ובתור אסטרטגית עבור הוועידה הלאומית הרפובליקנית (אנ') וכן עבור הוועדה הסנטורית הרפובליקנית הלאומית (אנ')
בבחירות הכלליות הגיע מקמילן למקום החמישי עם כחצי מיליון מצביעים ומצביעות (0.42% מהקולות). מסך הקולות ביוטה הגיע למקום השלישי (לאחר טראמפ וקלינטון בהתאמה) עם כ-200,000 מצביעים ומצביעות (21% מהקולות).
עמדות פוליטיות > סוגיות חברתיות

מקמלין מתנגד להפלות ולמה שהוא מכנה "תרבות המסבסדת הפלה על פי דרישה." באתר שלו קבע כי "האמריקאים יכולים וצריכים לעבוד יחד כדי להפחית תופעות הריונות ולעודד אימוץ, גם אם יש דעות שונות על הזכות להפלה".
מקמלין הצהיר כי למרות העובדה שהוא מאמין ב"נישואים מסורתיים בין גבר ואישה", הוא "מכבד" את החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית ואת פסק דין אוברגפל נגד הודג'ס
בנושא נישואים חד-מיניים. הוא הצהיר כי הוא לא היה ממנה מועמד לבית המשפט העליון אם לזה הייתה כוונה לבטל פסק דין זה.
עמדות פוליטיות > סחר, הגירה, טיפול רפואי

מקמלין בעד סחר חופשי. הוא רוצה לשמור על כלא מפרץ גואנטנמו פתוח. הוא תומך באבטחת הגבול אבל לא בגירוש המוני; הוא תומך ברפורמה של במס שאותה מתכננים הרפובליקאים בבית הנבחרים. מקמלין טוען שיש לתקן את "חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה".
עמדות פוליטיות > מדיניות חוץ

בראיון אמר מקמלין שהוא מעריץ מנהיגים זרים כגון ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו וראש ממשלת יפן שינזו אבה.
לגבי ביטחון לאומי אמר מקמלין: "אמריקה חופשית חייבת להיות בעלת הצבא והמודיעין החזקים בעולם. אנחנו צריכים לספק ללוחמינו וללוחמותינו את הטכנולוגיה, ההדרכה והתמיכה כדי להביס את האיומים של היום ולהבטיח את האומה בעתיד."
עמדות פוליטיות > ביטחון לאומי

מקמלין אמר ל"חדשות ABC שהוא האמין שהערותיו של דונלד טראמפ לגבי לחימה בטרור שגויות. "הוא לא מבין שאנחנו למעשה תלויים במוסלמים במלחמה נגד הטרור". לגבי הערותיו של טראמפ לגבי המוסלמים, אמר מקמלין שהדבר "מקטין את הנכונות שלהם לעבוד איתנו, וזה מקשה על היכולת שלנו להרוס את דאעש." מקמלין מתח ביקורת על קרבתו לכאורה של טראמפ עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. מקמלין האשים את פוטין בקמפיין לערעור אירופה וצפון אמריקה.
ב-2014 סייע מקמלין להביא עריק מהצבא הסורי, צלם שהדליף 55,000 תמונות המתארות הפרות זכויות אדם על ידי המשטר הסורי של בשאר אל-אסד.
קפה שנהב שחור

| --- | --- |

כוס של קפה שנהב שחור
 סוג:  קפה
 מוצא:  תאילנד 
 צבע:  שחור
 משקאות קשורים:  קפה
 
קפה שנהב שחור הוא מותג של קפה, המיוצר בצפון תאילנד מפולי קפה ערביקה המעובדים לאחר שעברו דרך מערכת העיכול של פילים. הקפה מיוצר על ידי חברת "קפה שנהב שחור".
מאפיינים

טעמו של קפה שנהב שחור מושפע מאנזימי העיכול של הפילים ומתהליכי התססה שונים המפרקים את החלבון שבקפה ומשפיעים על הטעם של התוצר הסופי. פולי הקפה מתעכלים תוך 15 עד 70 שעות, והנוכחות שלהם ביחד עם מרכיבים שונים אחרים בבטן הפילים, מקנה טעמים ספציפיים למוצר.
פולי הקפה של חברת "קפה שנהב שחור" מתבשלים לאיטם באנזימים שבקיבתם של הפילים, ביחד עם עשבים ופירות שאותם פילים אכלו בסמוך לאכילת פולי עץ הקפה. הפילים ניזונים מתערובת של אורז, סיבים, מים ופירות עץ הקפה המסופקים לחווה בה הם שוהים ממטעים סמוכים.
לאחר השעות בהם שהו הפולים במערכת העיכול של הפילים, נשטפים הפולים מתוך הגללים ומיובשים בשמש. תערובת פולי הקפה היוקרתית נוצרה על ידי בלייק דינקין, מומחה קנדי לקפה, שהשקיע במיזם למעלה מ-300 אלף דולר ופיתח את תהליך הייצור במשך למעלה מעשר שנים. על פי דינקין: "כשהפיל אוכל את פולי הקפה מערכת העיכול שלו מייצרת חומצה ששוברת את החמיצות הטבעית של הקפה, בתוספת הבננות וקני הסוכר שהוא אוכל מתקבל קפה חלק, פירותי ועשיר". אף על פי שהטעם של הקפה המופק בסופו של התהליך שונה מטעמו של קופי לואק, יש קווים דומים בתהליך הייצור של השניים. קפה הלואק מיוצר מפולי קפה שעברו במערכת העיכול של גחן דקלים אסייתי (הנקרא גם: חתול הזבד).
זמינות

קפה שנהב שחור מתואר כ"חלק מאוד ללא מרירות הקפה הרגיל" והוא נמנה מבין סוגי הקפה היקר בעולם, במחיר של בערך 2,000 דולר לקילוגרם. היבול הממוצע הוא 150 קילוגרם בשנה. לתוצר המוגמר זמינות מוגבלת: ניתן לרכוש אותו בקנייה מקוונת ובכמה מלונות יוקרה, שם עלותה של כוס קפה היא כ־50 דולר. ניתן למצוא אותו בתפריט במלון ריץ קרלטון בטורונטו, ברשת בתי המלון "אנאנטארה" באיים המלדיביים, במקאו, בתאילנד ובאבו דאבי.
ההיצע תלוי במשתנים רבים: זמינותם של פולי הקפה, התיאבון של הפילים, מספר פולי הקפה שנהרסים במהלך הלעיסה על ידי הפילים וביכולתם של המאהוטים לשחזר פולי קפה שלמים מצואת הפיל. המחיר הגבוה של המוצר נובע ברובו מהכמות הגדולה של פולי הקפה הדרושים לייצור המוצר המוגמר: כעשרת אלפים פולים נדרשים כדי להפיק קילוגרם אחד של קפה קלוי. 33 קילוגרם של פולי קפה גולמיים מפיקים קילוגרם אחד של מוצר מוגמר. מרבית הפולים אינם ניתנים לעיבוד מכיוון שהם נלעסים על ידי הפילים, נמעכים לחלוטין או לאחר שהופרשו הולכים לאיבוד, ורק כשלושה אחוזים מפולי הקפה מצליחים לשרוד בשלמות את מערכת הלעיסה והעיכול של הפילים. אותם פולים מאותרים בגללי הפילים ומנוקים להמשך התהליך.
איגוד הפיל האסייתי של משולש הזהב

קפה זה מיוצר על ידי חברת Black Ivory Coffee בע"מ. בעבר הקפה היה מיוצר באיגוד הפיל האסייתי של משולש הזהב במחוז צ'אנג סן בצפון תאילנד, מקום מקלט לפילים שהוצלו. כיום הוא מיוצר במחוז סורין, בצפון מזרח תאילנד. בערך 26 פילים באיגוד מפיקים את הקפה. כשמונה אחוזים ממכירות חברת הקפה נתרמים למקלט הפילים של איגוד הפיל האסיאתי של משולש הזהב. כספים אלו משמשים למימון הוצאות בריאות ורווחה שונות של הפילים מאחר שעלות אחזקתו של כל פיל במקלט מגיעה לכאלף דולרים בחודש. צריכת פולי הקפה אינה משפיעה לרעה על הפילים, ובדיקות וטרינריות הגיעו למסקנה כי הקפאין מפולי הקפה שהם צורכים לא נספג אצל הפילים.
הערות שוליים

↑  "About Black Ivory Coffee". Black Ivory Coffee. אורכב מ-המקור ב-2018-01-04. נבדק ב-16 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gecker, Jocelyn (9 דצמ' 2012). "Elephant Dung Coffee: An Exotic, Expensive Brew". Sci-Tech Today. אורכב מ-המקור ב-1 בפברואר 2013. נבדק ב-10 דצמ' 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  ד"ר דרור בר־ניר, ‏הקפה הטוב ביותר בעולם - וכמה הוא עולה?, באתר "Time Out ישראל", 23 בנובמבר 2015
↑  פרויקט יוצרי קולנוע עצמאי, קפה מחורבן, אבל בקטע טוב, באתר הארץ, 11 ביוני 2015
↑  נייאן ליין הנריק, הזהב השחור החדש (באנגלית), באתר בנגקוק פוסט, ‏24 באוגוסט 2018
↑  ק"ג מהקפה הנדיר והיקר בעולם (באנגלית), באתר קפה שנהב שחור
↑  קפה שנהב שחור - האתר הרשמי (באנגלית)
↑  ערן אזולאי, ‏חרא של קפה: האספרסו היקר בעולם עשוי עכשיו מקקי של פילים, באתר ‏מאקו‏, 27 באוקטובר 2012
פולי הקפה בעת תהליך הייצור
חקלאות בארצות הברית

קציר חיטה בפאלוז בצפון מרכז איידהו
תמונה זו מאנציקלופדיה משנת 1921 ובה טרקטור חורש שדה
עובד מפקח על מנפטה, שנות ה-40
חקלאות היא ענף מרכזי בארצות הברית, והיא יצואנית נטו של מזון, כלומר הייצוא בה רב על הייבוא. נכון למפקד החקלאות האמריקאי ב-2017, ישנן 2.04 מיליון חוות, המשתרעות על יותר מ-3.6 מיליון קמ"ר.
החקלאות בארצות הברית ממוכנת מאוד, ובממוצע נדרש חקלאי או עובד אחד בלבד לכל קילומטר רבוע של קרקע חקלאית.
על אף שהחקלאות מתקיימת בכל מדינה בארצות הברית, היא מרוכזת במיוחד בעמק המרכזי של קליפורניה ובמישורים הגדולים – מרחב עצום של אדמה שטוחה לעיבוד אדמה במרכז ארצות הברית – באזור ממערב לאגמים הגדולים וממזרח להרי הרוקי. חלקו המזרחי והלח יותר הוא מרכז גידול התירס ופולי הסויה, והוא מכונה חגורת התירס. החצי המערבי היבש יותר ידוע כחגורת החיטה עקב גידולה הרב. בעמק המרכזי של קליפורניה מגדלים פירות, ירקות ואגוזים. היסטורית, בדרום ארצות הברית גידלו כותנה, טבק ואורז, במאה האחרונה קטנו ממדי החקלאות באזור. פלורידה היא המובילה בגידול הדרים והיא היצרנית השנייה בגודלה בעולם של תפוזים אחרי ברזיל.
ארצות הברית הובילה פיתוחים רבים בשיפור זרעים, כגון הכלאה, וכן בהרחבת השימושים בגידולים כחלק מעבודתו של ג'ורג' וושינגטון קארבר לביו-פלסטיק וביו-דלקים. תהליך המיכון של חקלאות וחקלאות אינטנסיבית (שיטת גידול המיועדת להגדיל את התפוקה החקלאית במינימום שטח, תוך שימוש נרחב בטכנולוגיה, דשנים כימיים, חומרי הדברה ועוד) היו נושאים מרכזיים בהיסטוריה של ארצות הברית, כולל מחרשת הפלדה של ג'ון דיר, המקצרה של סיירוס מקורמיק, המנפטה של אלי וויטני, וההצלחה הנרחבת של טרקטור פורדסון ושל הקומביין. החקלאות המודרנית בארצות הברית נעה בין חוות חובבנים, חקלאים בקנה מידה קטן ובין חוות מסחריות גדולות המכסות אלפי דונמים.
הערות שוליים

↑  "Latest U.S. Agricultural Trade Data." (אורכב 13.10.2019 בארכיון Wayback Machine) USDA Economic Research Service. Ed. Stephen MacDonald. USDA, 6 Sept. 2018.
↑  "2017 Census of Agriculture". farmlandinfo.org. 2019-04-11. ארכיון מ-2021-09-04. נבדק ב-2021-09-04.
↑  Hatfield, J., 2012: Agriculture in the Midwest. In: U.S. National Climate Assessment Midwest Technical Input Report (אורכב 21.06.2013 בארכיון Wayback Machine). J. Winkler, J. Andresen, J. Hatfield, D. Bidwell, and D. Brown, coordinators. Available from the Great Lakes Integrated Sciences and Assessments (GLISA) Center
חמישה שקלים חדשים (מטבע)

מטבע 5 שקלים חדשים. המטבע העליון הוא הטבעה מיוחדת עם דיוקנו של ראש הממשלה לוי אשכול
חמישה שקלים חדשים הוא מטבע שהונפק לראשונה בישראל בשנת ה'תש"ן (1990). קדם לו שטר בשווי זה שהונפק עם כניסתו למחזור של השקל החדש בשנת ה'תשמ"ה (1985).
שטר

השטר מסדרה א' של השקל החדש, בעיצובו של יעקב צים, נושא את דיוקנו של ראש הממשלה השלישי של מדינת ישראל, לוי אשכול, על רקע ירושלים המאוחדת. אשכול היה ראש הממשלה בתקופת איחוד העיר ירושלים. בגבו השטר נושא את המוביל הארצי, פרי טיפוחיו של אשכול, על רקע שדות ואדמה צחיחה. הצבע השליט בשטר הוא כחול ומידותיו הן 13.8 ס"מ אורך על 7.6 ס"מ רוחב. ריבוע בצד הפנים מימין למעלה מופיע כסימן ללקויי ראייה. השטר זהה בעיצובו ובשוויו לשטר 5,000 השקלים, אשר יצא מן המחזור לאחר המעבר מן השקל לשקל החדש לפי יחס המרה של 1000 שקלים ל-1 שקל חדש. בשנת 1990 הוחלט כי השטר יצא מן המחזור ובמקומו יוטבע מטבע.
מטבע

לאחר יציאת השטר מן המחזור הונפק מטבע בשווי חמישה שקלים חדשים העשוי מסגסוגת של נחושת וניקל – כ-75% נחושת ו-25% ניקל – בצורת מצולע בעל 12 צלעות. מסתו של המטבע 8.18 גרם, עוביו 2.4 מ"מ וקוטרו 24 מ"מ.
בצד הנושא של המטבע, אשר עוצב על ידי דב ליפ, מוטבעת כותרת פרוטו-איולית, שהייתה בשימוש בבנייה המלכותית של ממלכת ישראל וממלכת יהודה מהמאה ה-10 עד המאה ה-7 לפנה"ס. מעל העמוד מופיע סמל מדינת ישראל ובהיקף המטבע פנינים. בצד הערך, אשר עוצב על ידי גבי נוימן, מוטבע ערך המטבע – "5 שקלים חדשים". מתחת לערך בעברית, בהיקף המטבע, מופיע עריך המטבע בערבית ובאנגלית. מעל הערך, בהיקף המטבע, מופיע שם המדינה בעברית, בערבית ובאנגלית, וכן שנת ההטבעה העברית. סביב היקף המטבע מופיעות פנינים.
בשנת 1990 הוטבע דיוקנו של ראש הממשלה לוי אשכול על צד הנושא. בסוף אותה שנה, ולמשך שלוש שנים נוספות, הוטבעה הטבעה מיוחדת בצד הערך לכבוד חג החנוכה. בהנפקה זו הוטבעה חנוכייה והמילה חנוכה בעברית ובאנגלית מתחת לערך המטבע. החל משנת 1994 מונפקת גרסה זו של המטבע בסטים של החברה הישראלית למדליות ולמטבעות בלבד. בשנת 1992 הוטבע בצד הנושא דיוקנו של הנשיא חיים ויצמן, אשר הופיע בעבר על השטר של 5 שקלים.
חמישה שקלים חדשים עם חנוכייה
חמישה שקלים חדשים עם דיוקנו של חיים ויצמן
חמישה שקלים חדשים עם אות הוקרה תשפ"ב
בחודש יולי 2021 הודיע בנק ישראל על ההחלטה להנפיק מהדורה חדשה של המטבע, שתכלול מיליוני מטבעות בעיצוב מיוחד עם הקדשה לצוותי הרפואה, כאות הוקרה על תרומתם ומאבקם למען חייהם ובריאותם של אזרחי ישראל במהלך מגפת הקורונה. העיצוב החדש, אשר עוצב על ידי איתן אלון, נבחר במסגרת תחרות בהשתתפות 15 מעצבים גרפיים בישראל.
ניסיונות זיוף

במרץ 2019 נתפס זייפן מטבעות כשברשותו 2,270 מטבעות של 5 שקלים, ברמת זהות שמכשירי הבדיקה של המשטרה לא יכלו לגלות. הזייפן ריצה 22 חודשי מאסר, אך בנק ישראל החליט במאי 2019 לתבוע אותו גם בתביעה אזרחית, בטענה ל'הפרת זכויות היוצרים'. מנכ"ל הבנק טען כי "התביעה נועדה לשלוח מסר מרתיע מאין כמותו לכל מי שמזייף מטבע או שטר וצפויה להגן על הציבור ולצמצם את תופעת הזיופים בעתיד".
ראו גם

שקל חדש
שני שקלים חדשים
עשרה שקלים חדשים
הערות שוליים

↑  קרן מרציאנו, ‏כאות הוקרה לצוותים הרפואיים: מטבע של 5 שקלים בעיצוב חדש, באתר ‏מאקו‏, 2 ביולי 2021
↑  עמר כהן, ‏זייף מטבעות, ישב 22 חודשים בכלא וכעת נתבע בגין הפרת זכויות יוצרים, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 במאי 2019
ממלה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  חביתית, מזון 
 מוצא:  מקסיקו 
 מרכיבים עיקריים:  מאסה 
 
ממלה, הידועה גם בשם ממליטה (בספרדית: Memela) ברבים ממליטס הן עוגות מטוגנות או קלויות.
מאפיינים

הממליטס עשויות ממאסה (בצק קמח תירס) בציפוי מרכיבים טריים שונים הנאכלים כאנטוחיטוס (אוכל רחוב) או כחטיפים במדינות גררו, ואחאקה ופואבלה, במקסיקו שמקורן באוכל פרה-היספני. הן דומות לטורטיות תירס טריות, אך מעט עבות יותר ובדרך כלל צורתן מלבנית/סגלגלה. ממלה הוא השם המקומי ל-sope וה-huarache הכמעט זהים והמוגשים בחלקים אחרים של מקסיקו, אך עם תוספות אחרות.
הכנה

את מאסה התירס משטחים במכבש טורטיה, צובטים כדי ליצור חריצים לאורך גבולותיו, ואז מניחים אותו מעל קומל חם או מחבת פסים. כאשר הבסיס דמוי הטורטיה מטוגן ונחרך במקום בו הבצק פוגע במתכת החמה של הגריל והופך לעיס כמו סטייק בינוני-עשוי היטב, הוא מכוסה בשעועית שחורה, רוטב סלסה, כרוב מגורר, מולה נגרו, גואקמולה, וגבינה.
על אף שהממלה המסורתית אמורה להיות ללא תוספת מרכיבים נוספים, התוספות הללו משתנות כעת ממתכון למתכון. גלגולים מודרניים כוללים ירקות אחרים ואפשרות לשכבת טינגה (עוף מגורר עם עגבניות, בצל וצ'ילי) או תפוחי אדמה ונקניק.
ממלות מוגשות במסעדות מקסיקניות בארצות הברית מאז שנות ה-90.
סוגים אחרים

באל סלוודור, ממלה היא טורטייה עבה וסגלגלה.
בהונדורס ובגואטמלה, ממלה היא עוגה קלויה עשויה מאסה מעורבבת עם קינמון וקרדל, מבושלת בעלי בננה.
הערות שוליים

↑  Shelley, Best Memelas Oaxaca: Where to Find Them in 2024, ‏2023-02-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Memelas with Queso Fresco and Charred Tomato Sauce". Gourmet (magazine). Epicurious. במאי 2001. {{cite news}}:  (עזרה)
חיים נוי (חוקר תקשורת)

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1968 (בן 56) ירושלים, ישראל 
 ענף מדעי:  תקשורת
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים (2002)  הגימנסיה העברית רחביה  אוניברסיטת בר-אילן  אוניברסיטת תל אביב 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן
 בן או בת זוג:  אורלי נוי 
 chaimnoy.com
 
חיים נוי (נולד ב-1 ביולי 1968) הוא פרופסור מן המניין וראש בית הספר לתקשורת באוניברסיטת בר-אילן. שימש יו"ר האגודה הישראלית לתקשורת.