קאמי (שינטו)
אמונה דתית

הקאמי הם מושאי הפולחן המרכזיים בדת השינטו. השינטו נוצר ממספר דתות אנמיסטיות ביפן העתיקה שנעשתה לדת אחת על מנת לדחות השפעות חיצוניות על איי יפן (כדוגמת דתות אחרות). כתוצאה מכך, טבעם של הקאמי לפי האמונה היפנית הוא רחב וכולל מגוון של תופעות.
חלק מהישויות המכונות קאמי הן אספקטים של צמיחה, פוריות והתרבות, לעיתים תופעות טבע כגון רעמים ורוח. לפעמים עצמים טבעיים כגון השמש, הרים, נהרות, עצים וסלעים. חלקם בעלי חיים וחלקם רוחות של אבות קדומים. תחת הקטגוריה של רוחות של אבות קדומים נמצאים קיסרי יפן ומשפחותיהם, אבל גם אבות קדומים של שבטים ומשפחות אצולה.
ישנן גם ישויות נוספות הנחשבות קאמי. לדוגמה, רוחות השומרות על ארץ או אזור (כגון רוח היער, או רוח ההר), ואף המקצועות השונים ומיומנויות שנות. גם רוחות של גיבורים יפנים, ממציאים דגולים ואנשים שתרמו מבחינה תרבותית ולעיתים גם אנשים שמתו למען המדינה, או מתו מוות בטרם עת מסיבות אכזריות. לא רק רוחות עליונות לאדם נחשבות לקאמי, אלא גם רוחות חלשות או מעוררות חמלה נחשבות לקאמי בשינטו. מאז ימי קדם לא השתנתה ההגדרה של הקאמי בצורה רבה, אלא רק עידנו את המושג.
חלק מהקאמי ניתנות להגדרה כ"ישויות אלוהיות", כגון אמטראסו, אלת השמש, אך אף על פי שישויות אלו יכולות להיחשב אלוהיות, הן אינן כל-יכולות או כל-יודעות, ובדומה לאלי יוון, הן מוצגות כבעלי פגמי אישיות אנושיים והן היו מסוגלות למעשים מבישים.
בדתות האנימיסטיות העתיקות של יפן וסין הקאמי נתפסו פשוט ככוחות ששולטים בטבע. לכל דבר יפה ומיוחד היה קאמי: למפלי המים, ההרים, הסלעים, בעלי החיים, העצים, הדשא ואפילו שדות האורז. לכל אלו ועוד דברים רבים אחרים היו קאמי.
בצורה מסורתית לכל קאמי היו שני פנים: אחד עדין ורך והשני אסרטיבי ועוצמתי. הקאמי התנהגו בצורה שונה בכל זמן, בהתאם לנשמה ששלטה עליהן באותו זמן נתון. זהו היה ההסבר של היפנים לשינויים פתאומיים בטבע.
בשינטו מתקיים גם פולחן מתים לפיו בני המשפחה המתים ממשיכים את קיומם כקאמי, ונהוג לבנות להם מזבח קטן בבית המשפחה, בו מקדישים להם מזון פשוט (לרוב אורז לבן), וקטורת. בנוסף מציינים את מותם בפסטיבל שינטו-בודהיסטי המכונה אובון. לאחר מותם של גדולי האומה, למשל קיסרי יפן, הם מקבלים "שם קאמי" ונבנים עבורם מקדשים ציבוריים בהם ניתן להשאיר מנחות למת. דמויות רבות בהיסטוריה של יפן מוכרות יותר בשם שקיבלו לאחר מותם מזה שנקראו בעודם בחיים, לדוגמה הקיסר מוצוהיטו המוכר היום ביפן בשם "מייג'י". טאנג'ין האמין שמהות החיים קדושה משום שבשביל להיות קאמי יש קודם להיות אדם חי.[דרושה הבהרה] טאנג'ין האמין שבשביל להפוך לקאמי לאחר החיים יש למלא אחרי ארבע ההצהרות:
הראשונה אומרת לשמור על המסורת באמצעות הקמת משפחה עם נישואים ולידה. טאנג'ין אמר שיש חובה להקים משפחה בניגוד לרוב הדתות במזרח.
ההצהרה השנייה היא לאהוב את הטבע ולדאוג לו, האובייקטים של הטבע הם קדושים, לפי טאנג'ין, משום שהקאמי חיים בתוכם. לכן אמר טאנג'ין שבשביל להיות בקשר עם הטבע יש להיות בקשר עם האלים ולהפך.
ההצהרה השלישית של טאנג'ין אמרת לשמור על ניקיון פיזי.
ההצהרה האחרונה אומרת לתרגל מצורי המהווה כבוד לאבות ולקאמי.
בנוסף השינטואיסטים מאמנים כי הקאמי הם אלו אשר יכולים להעניק ברכות או להטיל קללות על בני אנוש. מסיבה זאת המאמינים של השינטו רוצים לפייס כול הזמן את השינטו ולהישאר איתם ביחסים הכי טובים שאפשר. דת השינטו רוכשת הערכה רבה לקאמי. הסיבה לכך היא כי מטרתם של מאמיני השינטו היא להשיג מאגוקורו, לב כן וטהור לגמרי דבר הניתן להשיג רק באמצעות הקאמי. כתוצאה מכך הבני אנוש צריכם להוקיר את החיים ואת הדמם, כי בשניהם ישנם קאמי.
בשנת 1946 מסר קיסר יפן, הירוהיטו, הודעה אשר נקראת "נינגֶן סֶנגֶן" ("הצהרת אנושיות") בה הוא הצהיר רשמית כי הוא אינו "אָקיטסוּמי-קאמי" ("אל גלוי" או "אל פיזי") ושהוא אינו בן לשושלת שמקורה באלת השמש, אָמָטֶראסוּ.