המרכז לחקר מערות בישראל
מחקרים בולטים > אזורים ומערות שנחקרו

מערות המלח בהר סדום, שבו נחקרו כ־150 מערות המתפקדות כנחלים תת־קרקעיים באורך כולל של עשרות קילומטרים. הן התפתחו בתנאים ייחודיים במחדר (אנ') מלח, ובהן מערות המלח הארוכות בעולם. הר סדום מתפקד לכן כמעבדת השדה החשובה בעולם לחקר קרסט במלח, תיארוך מפלסי הזרימה הקדומים, חתכי הרוחב, ההידרולוגיה, וקצב ההתחתרות של המערות סייע להבנת קצב עליית מחדר המלח, מועד חשיפתו, לשחזור האקלים הקדום, מפלס ים המלח, והשואתו לנתונים היסטוריים ולנתונים ממקומות סמוכים. התברר כי עמוד המלח המכונה אשת לוט נוצר לפני כ-4000 שנה בגלל מערה שהתמוטטה. גזע עץ שנסחף לתוך מערת סדום איפשר את פיענוח ההידרדרות האקלימית בתקופת הברונזה הביניימית.
הבולענים לאורך חוף ים המלח מהווים גורם סיכון מרכזי לפיתוח האזור. במחקר המלח"ם נמצא לראשונה כי הבולענים מתפתחים בגלל המסת שכבת מלח מתחת פני השטח, כתוצאה מירידת מפלס ים המלח. זה מתרחש בעיקר מעל חזית ההמסה בקצה שכבת מלח בתת-הקרקע, ושניתן לגלותם באמצעים גיאופיזיים, באופן דומה לגילוי מנהרות טרור. מיפוי גיאופיסי של מי התהום באזור מסייע לאיתור האזורים הרגישים.
גילוין ומחקרן של מאות מערות מדבר יהודה , שבחלקן נתגלו תעודות כתובות. בצפון מדבר יהודה נמצאו מערות גדולות במיוחד. ביניהן, בנחל תקוע עליון, הארוכה במערות הגיר בישראל - מערת חריטון. בדרום מדבר יהודה נחקרו מערות שחלקן תלויות במצוקים וקשות לגישה. ממצאים מיוחדים, דוגמת ערכת כתיבה נדירה, מעידים על שימוש רב תקופתי במערות וסביבתן.
סקר מערות מפלט במצוק ההעתקים שממערב לים המלח, בגזרה שבין קומראן ומצדה, בחן את מפת התפוצה של מערות המפלט מימי מרד בר-כוכבא, אשר קודם לכן היו ידועות בעיקר מן המרחבים שמצפון ומדרום לגזרת הסקר. במהלך הסקר נחקרו כ-500 מערות ובהן כ-25 מערות שבהן עדויות למפלט ימי המרד. בין מערות המפלט הבלתי מוכרות, התגלו שתיים בקרבת עין גדי, בנחל ערוגות, ואחרות מצפון לה, ביניהן מערות הרומח. מערות בלתי ידועות אלו הכילו מגוון של כלי נשק מימי המרד, בהן חנית מאולתרת שהיא ממצא יחידאי בעולם הרומי כולו, מגוון מטבעות שטבעו המורדים ובהן שני מטמונים, שרידי מזון רבים (זרעים ופירות) וחפצים העשויים מחומרים אורגניים (עור, עץ, עצם), וכן שתי תעודות כתובות. ממצאים אלו שימשו להערכה מחודשת של מהלך המרד בחודשיו האחרונים, עת נמלטו למדבר יהודה פליטים ומורדים יהודיים עקב הלחימה באזורים המיושבים של יהודה, ושם ניהלו לוחמת גרילה זעירה כנגד הכוחות הרומיים עד לסיום המרד. בין מערות המפלט שנחקרו ניתן למנות את מערת חג המולד שבעבר שייכו את ממצאיה בטעות, מערת הר ישי, מערת צבר, מערות תאנים, מערות הרומח, מערת סלבדורה ומערות המטבע. במערת נחל תקוע התגלה מטבע יהודי מתקופת המרד, המעיד על הימצאותם של המורדים באזור זה, ששוכן בסמוך להרודיון. במערת מורינגה התגלו תכשיטים מהתקופה הפרסית מתחת למשקעי נביעה. ממצאי מחקר זה ושאר מחקרי המערות באזור רוכזו ב"אטלס מערות מדבר יהודה" שנועד לממשיכי המחקר ולמטיילים.
מחקר גאולוגי של מערות המדבר מלמד כי מדבר יהודה עשיר במיוחד במערות היפוגניות - שנוצרו על ידי מים שזרמו ממרחק רב ועלו דרך העתקים לפני התפתחות בקע ים המלח. בחלק מהמערות השתמרו משקעים מגוונים, ביניהם סחף נחלי שתוארך ל-3 מיליון שנה במערת האגרות ובמצדה. ומכאן שהבקע והקניונים כבר התפתחו באותו זמן. תיארוך סטרומטוליטים במערות הבקע אפשר לשחזר את תנודות מפלס האגם במצוקים שלא הופרעו מטקטוניקה.
הכרמל זכה לכינוי 'הר אלף המערות' והתגלו בו מערות בלתי מוכרות שבהן השתכן האדם בתקופת האבן, דוגמת מערות נחל אורן (מחקר משותף בהובלת דני נדל). נמצא שצנירי הר הכרמל התפתחו בבלייה יבשתית בשכבות סלע רגישות. במערת מסליה בכרמל התגלתה (מחקר משותף בהובלת ישראל הרשקוביץ ומינה עברון) לסת של האדם המודרני הקדום ביותר מחוץ לאפריקה.
בשומרון התגלו מערות נטיפים רבות, בחלקן עם שרידי פעילות אדם. המבנה השכיח הוא מערות אולם, שחלקן התמוטט, דוגמת מערת קסם. תפרושת המערות לאורך החתך הגאולוגי מלמדת על התנאים שאפשרו את התפתחותן. במערת סיף נמצא כי המילוי החוזר של מים במערה, ובעקבותיה של האקוויפר, מתחילים רק לאחר כמות נכבדה של גשם, ומכאן הרגישות לבצורות. במערת נחל קנה נמצאו שרידי פעילות מכמה תקופות פרוטוהיסטוריות משולבים במשקעי מערות מאותן תקופות. במערת רנתיס נמצאו עצמות יונקים קדומים, ככל הנראה מהתקופה הבינקרחונית האחרונה. נמצא לראשונה באזור זה כי במרד בר כוכבא ברחו פליטים למערות טבעיות רבות, ביניהן מערת אלקנה (לרבות שרידים מרשימים קדומים יותר), עראק בטן א־ג'מיע, מערת הנמרים, ומערות קיביא ונעלה. ממצא עשיר ביותר מתקופות מגוונות, ובראשן מרד בר כוכבא, התגלה במערת עאבוד, לרבות מחצבת בהט (ספלאותמים).
מערת התאומים נחקרת על ידי המלח"ם ואוניברסיטת בר-אילן, בבדיקה שיטתית של חללי המערה תוך שימוש באמצעי עזר שונים. התגלתה מחדש מערכת של חללים עמוקים בחלקה הפנימי של המערה. במהלך מיפוי מערכת זו התגלו שלושה מטמונים יקרי ערך מימי מרד בר כוכבא, בסך של 120 מטבעות, המכילים את מקבץ מטבעות הכסף הגדול ביותר שנתגלה במהלך מחקר ארכאולוגי של מרד זה. שורה של גילויים דומים מעידה על המצאות של מערות מפלט גדולות מימי מרד בר-כוכבא גם בחלקים המערביים של תחום מדינת המורדים, בהרי יהודה ובשפלת שומרון. במערת התאומים נמצאו גם עדויות לפולחן אלילי מסתורי בתקופה הרומית. הממצא הרב במערת התאומים כלל גם מחצבה קדומה של משקעי מערות (בהט בטרמינולוגיה הארכאולוגית).
במחקר מערות הנגב נמצא מגוון גדול של מערות טבעיות ומלאכותיות. התגלה כי בתקופה הכלקוליתית הרחיקו התושבים לקבור את מתיהם במעמקי מערות מסועפות נידחות דוגמת מערת אשלים וקינה, שהן מערות היפוגניות. בקבורה במערת אשלים התגלתה אלה בעלת ראש עופרת וידית עץ, העתיקה מסוגה בלבנט. תיארוך רדיומטרי הראה כי הצטברות משקעי מערות במערת אשלים החלה לפני כשלושה מיליון שנה. בנחל עמרם התגלו מכרות נחושת תת-קרקעיים באורך מאות מ'.
במרחבי המזרח התיכון חוקר המלח"ם מערות בשיטות מגוונות ותוך שיתוף פעולה עם חוקרים מקומיים. צינור הלבה הארוך ביותר שנחקר בממלכת ירדן, בדרום החורן, הוא מערת חשיפה, שאורכה 920 מ'. בבשן בתחומי סוריה, בדרום הלג'א הגדולה, התגלה בעזרת צילומי לוויין צינור הלבה הארוך ביותר במזרח התיכון, שאורכו הכללי 20.5 ק"מ – מערכת שיחאן-חראן. כיום צינור לבה זה מקוטע: חלקים ממנו התמוטטו וסייעו לזיהויו מלמעלה. באקלים המדברי של איחוד האמירויות נחקרו לראשונה נטיפי שתנן שהושקעו מהפרשות עטלפים.