stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב צמח (מקובל)
ספריו > חיבוריו שנדפסו

נגיד ומצוה, קיצור כוונות האר"י
קול ברמה, פירוש דברי האר"י ורח"ו על האידרא
זוהר הרקיע, פירוש על ספר הזוהר
צמח צדיק, דרושים קבליים שונים, ובהם דרושי אליהו ואלישע
הגהות על עולת תמיד
הערות על מבוא שערים
תפארת אדם
ערכי הכינויים
אדם ישר [ כתב רבי חיים וויטאל ]
זר זהב
הערות על שולחן ערוך האריז"ל
הגהותיהם של רבי יעקב קאשטרו ורבי יעקב צמח על השולחן ערוך, ספונות ב (תשי"ח) עמ' ק
רנו ליעקב (יצא לאור לראשונה בשנת 2020 בהוצאת אהבת שלום)
הספר "לחם מן השמים" מיוחס אף הוא לרבי יעקב, אך יש הטוענים שחיבור זה הוא עיבוד של רבי נתן שפירא לספרו של רבי יעקב "נגיד ומצוה", ומכאן הקרבה בין שני הספרים.
ספריו > חיבוריו שנשארו בכתב יד

חיבורים רבים של רבי יעקב עודם בכתב יד, ונמצאים ברובם בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי ובספריית מוסד הרב קוק.
ברכות בחשבון
עדות ביעקב
זבחי השלמים
קיצור ספר הדרושים
פורשי כנפיים, היה בבעלותו של רבי אברהם מרדכי אלתר האדמו"ר מגור.
משיבת נפש
אוצרות חיים
קהלת יעקב - יצא לאור על ידי מכון אהבת שלום
במוזיאון וולפסון בהיכל שלמה מצויים ספרי רבי חיים ויטאל עם הגהות בכתב ידו של רבי יעקב.
מתלמידיו

רבי מאיר פופרש
רבי אברהם אמיגו
רבי דוד קונפורטי, מחבר הספר קורא הדורות, יליד סלוניקי שלמד אצלו בירושלים, כשעלה אליה בשנת ה'ת"ה
בנו של רבי יעקב, אברהם, מחבר ספר ברית אברהם
לקריאה נוספת

גרשום שלום, הקדמתו של רבי יעקב לספרו "קול ברמה", קריית ספר כ"ו. ההקדמה מכילה פרטים אוטוביוגרפיים רבים.
ישעיהו זנה, לקלסתר פניו של ר' יעקב צמח, קריית ספר כ"ז.
אריה ליב פרומקין, תולדות חכמי ירושלים, כרך א חלק שני פרק ב.
אנציקלופדיה לתולדות חכמי ארץ ישראל, כרך ב' עמודים קנו-קנח.
יוסף אביב"י, כתבי ר' חיים ויטאל שנמצאו בירושלים ועריכתם בידי ר' יעקב צמח, המעין י"ח עמ' 61.
הערות שוליים

↑  ראו בערך שבתי צבי.
↑  ראו אצל יוסף אביב"י, 'קבלת האר"י' ירושלים 2008, חלק שני עמ' 890.
↑  לחם שמים.
↑  ראו גרשום שלום, לתולדות המקובל ר' יעקב צמח, קריית ספר, כו, תש"י, עמ' 188; יוסף אביב"י, שם, נח, תשמ"ג, עמ' 191-190
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310565205171  GND: 1053424345  ISNI: 0000 0000 7266 662X  LCCN: n85210329  NTA: 300607059  SELIBR: 137027  VIAF: 18664254   WorldCat (עם VIAF): 18664254
שיאנגצ'נג (סצ'ואן)

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  סצ'ואן
 שטח:  4,941.04 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  31,407 (2020)
 קואורדינטות:  28°56′02″N 99°47′58″E﻿ / ﻿28.93401°N 99.79949°E﻿ / 28.93401; 99.79949 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.xcx.gov.cn/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת שיאנגצ'נג (בסינית מפושטת: 乡城县; בטיבטית: ཕྱག་ཕྲེང་རྫོང་།) היא נפה במערב מחוז סצ'ואן שבדרום הרפובליקה העממית של סין, בקרבת מחוז יונאן. הנפה מהווה חלק של הנציבות האוטונומית הטיבטית Garzê.
חלוקה מנהלית

נפת שיאנגצ'נג מחולקת ל-3 ערים ו-7 עיירות.
| שם | סינית פשוטה | פין-יין | כתב טיבטי | ווילי | קוד חלוקה מנהלית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
עיירות
| שמבלה | 香巴拉镇 | Xiāngbālā Zhèn | ཤམ་བྷ་ལ་གྲོང་རྡལ། | sham bha la grong rdal | 513336100 |
| צ'נגדוי | 青德镇 | Qīngdé Zhèn | ཕྲེང་སྟོད་གྲོང་རྡལ། | phreng stod grong rdal | 513336101 |
| רדג | 热打镇 | Rèdǎ Zhèn | རྭ་རྟགས་གྲོང་རྡལ། | rwa rtags grong rdal | 513336103 |
עיירות
| סאקונג | 沙贡乡 | Shāgòng Xiāng | ས་གོང་ཤང་། | sa gong shang | 513336201 |
| סיווה | 水洼乡 | Shuǐwā Xiāng | བསིལ་བ་ཤང་། | bsil ba shang | 513336202 |
| ראגווה | 然乌乡 | Ránwū Xiāng | རག་ཝ་ཤང་། | rag wa shang | 513336205 |
| דונגסום | 洞松乡 | Dòngsōng Xiāng | གདོང་གསུམ་ཤང་། | gdong gsum shang | 513336206 |
| דמו | 定波乡 | Dìngbō Xiāng | བདེ་མོ་ཤང་། | bde mo shang | 513336208 |
| ז'ודוג | 正斗乡 | Zhèngdǒu Xiāng | སྒྲོ་མདོག་ཤང་། | sgro mdog shang | 513336209 |
| בייו | 白依乡 | Báiyī Xiāng | དཔའ་ཡུལ་ཤང་། | dpa' yul shang | 513336210 |
מפות שטח

NH 47-11 (טאוצ'נג)
NH 47-15 (Tejung)
משה גאלנטי (השני)

ערך זה עוסק בראשון לציון הראשון. אם התכוונתם לסבו, מגדולי רבני צפת, ראו .
הרב משה גאלנטי (כונה לעיתים המג"ן; ה'ש"ף, 1620, צפת – כ"א בשבט ה'תמ"ט, 10 בפברואר 1689, ירושלים) היה הראשון לציון הראשון וראש רבני ירושלים במאה ה-17.
ביוגרפיה

נולד בצפת לרבי יהונתן גאלנטי בן הרב משה גאלנטי הראשון. בצעירותו למד בצפת אצל הרב ברוך ברזילי והרב גבריאל איספיראנסה, ובגיל 34 עבר להתגורר בירושלים.
עם פטירת חתנו מזיווג שני רבי יעקב ישראל חגיז בשנת ה'תל"ד, מונה הרב גאלנטי לשמש תחתיו כראש ישיבת בית יעקב בירושלים, שהקימו האחים אברהם ויעקב ויגה מליוורנו, ולמדו בה 87 תלמידי חכמים. בשל פטירת חתנו, בתקופה זו גם גידל הרב גלאנטי בביתו את בתו האלמנה, עם בנה ר' משה חאגיז ובתה.
נשלח מספר פעמים לחוץ לארץ כשד"ר על מנת לממן את החזקת מוסדות התורה בירושלים. היה נערץ במיוחד על תושבי ירושלים וראש החכמים בה.
נפטר בכ"א בשבט ה'תמ"ט (1689) לאחר חולי של 15 יום. נקבר בירושלים במורדות הר הזיתים בקרבת מוצא מעיין הגיחון, ליד קברם של רבי קלונימוס בעל הנס ורבי עובדיה מברטנורא.
לאחר פטירתו, מונה גיסו רבי משה בן חביב לתפקיד הראשון לציון.
נינו היה רבי רפאל מיוחס, ששימש גם הוא בתפקיד הראשון לציון.
ביוגרפיה > הראשון לציון

כשבא לירושלים, רצו תושבי העיר למנותו כרב עליהם, אך רבי משה לא היה מוכן לכהן בתפקיד שררתי שייחשב כבעל חשיבות גדולה יותר מאשר זו של תלמידי חכמים אחרים בירושלים, כיוון שהרגיש כשווה בין שווים.
בשנת ה'תכ"ד החליטו חכמי ירושלים למנותו לתפקיד שייקרא "ראשון לציון", שאינו תואר שררתי. ההסבר לכך היה כי בעוד התואר "רב" הוא מלשון "ריבוי", כלומר מעל לאחרים, התואר "ראשון" מסמל את היותו שווה בין שווים בגדלותו בתורה, אולם הוא יהיה "הראשון" שייצג, את "ציון" מתוך כלל תלמידי החכמים של העיר. בשל כך הסכים רבי משה להתמנות לרבה של העיר, ומונה לראשון בשושלת הראשונים לציון.
בזמן כהונתו כראשון לציון, שלטה הממלכה העות'מאנית בארץ ישראל. סיפור ידוע אודות הרב גאלנטי בתקופה זו התרחש בשנת תל"ז, שהייתה שנת בצורת. המושל העות'מאני האשים את היהודים על כך שאינם מתפללים מספיק על ירידת הגשמים, והצהיר כי אם לא ירדו גשמים בתוך שלושה ימים, יגורשו היהודים מירושלים. רבי משה כינס מספר אנשים, שיחד התפללו והתענו במשך שלושה ימים. ביום השלישי, כשהלכו להתפלל, אמר רבי משה לאנשיו שילבשו מעילים כהכנה לירידת גשמים. בדרכם למקום התפילה פגש אותם אחד מחיילי הממשל וסטר לרבי משה על לחיו וגער בו על שאין צורך בבגדי החורף בשנת בצורת, וגיחך על כך שלמחרת עתידים היהודים להיות מגורשים מירושלים. רבי משה ואנשיו הגיבו באיפוק והמשיכו למקום תפילתם. לפי המסופר, עם סיום תפילתם החלו לרדת גשמים, ובחזרתו ממקום התפילה ניגש אל רבי משה החייל שסטר לו לפני כן, וביקש את סליחתו. בכך נמנע גירושם של יהודי ירושלים מהעיר.
רבי משה נשלח לארצות הגולה בתור שד"ר (שליח דרבנן) כדי לאסוף כספים ליישוב היהודי שנהנה אז מכספי החלוקה. כאשר הגיע לבודון שבהונגריה סייע לרב המקום רבי אפרים הכהן להתיר עגונה. כמו כן נמצאות בידינו תשובות שהשיב בהלכה לרבי יעקב די בוטון (נינו של הלחם משנה בעל ספר עדות ביעקב), ולרבי יוסף אלמושנינו בעל עדות ביהוסף.
ביוגרפיה > עמדתו ומעשיו

בתקופתו של רבי משה עלתה קרנו של משיח השקר שבתאי צבי, ובמסעותיו אף הגיע זה האחרון לאנשי ירושלים במטרה לשכנעם בנכונות שליחותו. אנשי ירושלים ובראשם רבי משה נמנו עם המתנגדים החריפים ביותר של שבתאי צבי ואף החרימו אותו, ורבי משה פרסם את דעתו על שבתאי צבי בכרוזים. לאחר התאסלמותו של האחרון עזר רבי משה לאחות את הקרעים שנוצרו בעם היהודי.
בתקופתו היישוב היהודי בארץ ישראל נהנה מכספי החלוקה שהגיעו אליהם מארצות הגולה. בשנת ת"מ תיקן רבי משה שיש לחלק את כספי החלוקה ל-24 חלקים, כך ש-12 חלקים תקבל ירושלים, שמעלתה גבוהה מהערים האחרות, שמונה חלקים תקבל צפת שהייתה מלאה בחכמים וסופרים, וארבעה חלקים תקבל חברון.
תלמידיו

גיסו - רבי משה בן חביב (המהר"ם בן חביב), הראשון לציון.
רבי חזקיה די סילוה
רבי אברהם בן דוד יצחקי, הראשון לציון.
רבי חיים אבולעפיה
נכדו - רבי משה חגיז
רבי אריה יהודה ליב הכהן, בן רבי אפרים הכהן מווילנא, בעל שער אפרים, דודו של חכם צבי הירש אשכנזי.
חיבוריו

מגן האלף (או אלף המגן) - חיבורו העיקרי הכולל שו"ת ו-1,000 תשובות, הודפס בחלקו, ושאר החיבור ככל הנראה אבד.
זבח השלמים - פשטים כסדר התורה, עם הגהות נכדו הר"מ חגיז, אמסטרדם ה'תנ"ח
קרבן חגיגה - דרשות לשלוש רגלים ולשונות הרמב"ם, כולל חידושים למסכת חגיגה, ויניציה ה'תס"ט
פרפראות לחכמה - רמזים ופרפראות לכ"ד ספרי הקדש.
כתב גם הגהות למשנה תורה לרמב"ם, אך הם אבדו.
הערות שוליים

↑  משה ב"ר יהונתן גלאנטי, בספר יהודי המזרח בארץ ישראל, מאת משה דוד גאון, חלק ב׳ עמ׳ 206
| הראשונים לציון |
| --- | --- | --- |
| חכם באשי | רבי משה גאלנטי • רבי משה בן חביב • רבי אברהם רוויגו • רבי אברהם בן דוד יצחקי • רבי בנימין הכהן מעלי • רבי אליעזר נחום • רבי ניסים חיים משה מזרחי • רבי יצחק הכהן רפפורט  • רבי ישראל יעקב אלגאזי • רבי רפאל בן רבי שמואל מיוחס • רבי חיים רפאל בן אשר • רבי רפאל משה בולה • רבי יום-טוב אלגאזי • רבי משה יוסף מרדכי מיוחס • רבי מרדכי הלוי • רבי יעקב משה עייאש • רבי יעקב קוראל • רבי רפאל יוסף חזן • רבי יום טוב דאנון • רבי שלמה משה סוזין • רבי יונה משה נבון • רבי יהודה נבון • רבי חיים אברהם גאגין • רבי יצחק קוב'ו • רבי חיים נסים אבולעפיה • רבי חיים דוד חזן • רבי אברהם אשכנזי • רבי רפאל מאיר פאניז'ל • רבי יעקב שאול אלישר • רבי אליהו משה פאניז'יל • רבי נחמן בטיטו • רבי משה יהודה פרנקו • רבי נסים יהודה דנון • רבי חיים משה אלישר |  |
| ברבנות הראשית | הרב יעקב מאיר • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יצחק נסים • הרב עובדיה יוסף • הרב מרדכי אליהו • הרב אליהו בקשי דורון • הרב שלמה עמאר • הרב יצחק יוסף • הרב דוד יוסף |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303504505171  GND: 142425583  ISNI: 0000 0000 8382 9500  LCCN: n83071416  NTA: 299361098  VIAF: 53062057   WorldCat (עם VIAF): 53062057
רדב"ז

ערך זה עוסק ברב מהמאה ה-16. אם התכוונתם לרב מהמאה ה-19, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1479 ה'רל"ט ספרד
 פטירה:  1573 (בגיל 94 בערך) ה'של"ג צפת
 כינוי:  הרדב"ז
 מקום קבורה:  בית העלמין העתיק בצפת
 מקום פעילות:  צפת
 תקופת הפעילות:  ?–1573 
 רבותיו:  רבי יוסף סרגוסי, רבי יצחק שולאל
 תלמידיו:  רבי בצלאל אשכנזי, מהריק"ש
 חיבוריו:  שו"ת הרדב"ז 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
רבי דָּוִד בֶּן שְׁלֹמֹה אִבְּן זִמְרָא (רדב"ז; ה'רל"ט, 1479 – קיץ ה'של"ג, 1573) היה פוסק הלכה וראש ישיבה, אב בית דין ומנהיגה של יהדות מצרים, ולאחר מכן רב בצפת. חיבר שו"ת וכן פירוש למשנה תורה לרמב"ם.
ביוגרפיה

רבי דוד בן זמרא נולד בספרד בשנת ה'רל"ט (1479) למשפחה של תלמידי חכמים. בצעירותו למד אצל רבי יוסף סרגוסי. בזמן גירוש ספרד, בגיל 13, נדדה משפחתו לפאס אשר במרוקו, ומשם לצפת ולירושלים. בשנת ה'רע"ג 1513, עקב המצוקה הכלכלית בירושלים והפרעות, עזב הרדב"ז את ירושלים ועבר למצרים לישיבת רבי יצחק הכהן שולאל, שם מונה לאב בית דין. אחרי כיבוש מצרים על ידי העות'מאנים (שנת 1517), מונה רדב"ז למנהיגה של יהדות מצרים. רדב"ז היה אב בית דין, ראש ישיבה, גבאי צדקה והאחראי לרכוש הציבורי של יהדות מצרים. הוא התפרנס מסחר בתבואה ובעורות, והצלחתו הרבה בכך הביאה לו עושר רב.
אחרי ארבעים שנות רבנות במצרים עזב הרדב"ז את קהילתו ותפקידו, וחזר לירושלים (בשנת ה'שי"ג; 1553 לערך), ומשם עקר לצפת, הואיל ולא הייתה לו שלווה בירושלים. הרדב"ז חי בצפת עשרים שנה ונפטר בשיבה טובה בקיץ שנת ה'של"ג (1573), ונקבר בבית העלמין העתיק בצפת בחלקת האריז"ל.
יש המציינים שנים אחרות כתאריכי לידתו או פטירתו, כדי להתאימם למסורת המובאת בספר קורא הדורות לפיה נפטר הרדב"ז בגיל 110.
בשנת תשע"ו (2015) גילה ד"ר ניסן שריפי, עורך דין ומרצה למשפטים, את מקום קברו המדויק של הרדב"ז, וזאת לאחר מחקר מעמיק בו סקר ד"ר שריפי מקורות רבים, אשר הצביעו על העובדה, כי הרדב"ז נקבר מימינו של קבר רבי משה מטראני (המבי"ט), בחלקת קבר האר"י, אשר היה תלמידו במצרים. כך, בכ"א בחשוון תשע"ו נערכה הילולה ראשונה על קברו של הרדב"ז, וזאת לאחר למעלה ממאה שנה של היעלמות קברו עקב איתני הטבע (רעידות אדמה וסחף קרקעי) בשילוב עם שימור לקוי של בית הקברות העתיק בצפת.
פסיקותיו

הרדב"ז ביטל במצרים את השימוש הבלעדי במניין השטרות וקבע את המניין לבריאת העולם למולד בהר"ד (כלומר מולד חודש תשרי של השנה שקדמה לבריאת אדם הראשון יוצא ביום שני, 5 שעות ו-204 חלקים), המניין הנהוג אז במערב וכיום גם במזרח, כמניין השנים הרשמי.
שתי פסיקות שלו התפרסמו במיוחד אחרי שנעשה בהן שימוש בפולמוסים הלכתיים בני זמננו. פסיקה אחת מתייחסת לדעתו כי ה'פלשים' באתיופיה הם יהודים לכל דבר ועניין, אם כי אסורים לבוא בקהל משום ספק ממזרות. פסיקה נוספת היא בתשובה תרצ"א, שם הוא כותב באריכות על חצר הר הבית בזמנו, כותב על המסורת להיכנס להר הבית, על זיהוי ה'צכרה' שבכיפת הסלע כאבן השתייה שם היה קודש הקודשים של בית המקדש ומתיר את הכניסה למקומות המותרים בהר הבית.
תלמידיו

אחד מתלמידיו הידועים הוא רבי בצלאל אשכנזי, מחבר השיטה מקובצת. כמו כן מהריק"ש היה תלמידו, ואף האר"י למד אצלו במצרים.
חיבוריו

כללי הגמרא - מודפס בספר "מהררי נמרים"
יקר תפארת - פרוש למשנה תורה של הרמב"ם. מודפס בחלקים אחדים של משנה תורה בדפוסים הנפוצים
מצודת דוד - ספר זה איננו הבאור הידוע "מצודת דוד" על הנ"ך, אלא באור לתרי"ג מצוות, אשר פירש את המצוות בדרש הפשט והסוד
מגן דוד - ספר קבלה אשר מבאר את אותיות הא"ב
מגדל דוד או מכתם לדוד - פירוש על שיר השירים על פי סוד.
כללי קיצור ספר הפליאה - ספר קבלי שיצא לאור בירושלים תרע"ד עם הגהות וביאורים מהרב מנחם מנכין היילפרין
כתר מלכות - תפילה ליום הכיפורים
מבחר האמונות - ספר קבלה. אבד
חיבוריו > ספרי שו"ת

הרדב"ז כתב למעלה מ-10,000 תשובות, אולם רובן אבדו. בסך הכל קיימות מעל 2,000 תשובות המכונסות בשלושה שו"תים:
שו"ת הרדב"ז
שו"ת הרדב"ז ללשונות הרמב"ם
שו"ת דברי דוד
שו"ת הון יוסף - אינו שייך לרדב"ז אלא לצאצא שלו - ר' יוסף זמירו
נפת צ'אנגלינג

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  ג'ילין
 שטח:  5,736.31 קמ"ר
 גובה:  191 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  451,620 (2020)
 קואורדינטות:  44°16′24″N 123°58′45″E﻿ / ﻿44.27346°N 123.97911°E﻿ / 44.27346; 123.97911 
 אזור זמן:  UTC+8
 http://www.jlcl.gov.cn/
 he
 
נפת צ'אנגלינג הוא נפה בצפון-מערב מחוז ג'ילין, סין, הגובל במונגוליה הפנימית במערב. זוהי יחידה מנהלית הדרומית והמערבית ביותר ברמת המחוז של נציבות עירונית סונגיואן. בנפה אוכלוסייה של 640,000 (2010) המתגוררים בשטח של 5,787 קמ"ר.
חטיבות אדמיניסטרטיביות

הנפה כוללת 12 ערים ו-10 עיירות.
| --- | --- |
 ערים צ'אנגלינג (长岭镇)  Taipingchuan (太平川镇)  ג'ובאו (巨宝镇)  טאיפינגשאן (太平山镇)  Qianqihao (前七号镇)  שין (新安镇)  Sanqingshan (三青山镇)  דאקסינג (大兴镇)  Beizheng (北正镇)  יונגג'יו (永久镇)  Liushui (流水镇)  ליפאשנג (利发盛镇):  עיירות עיירת סנשיהאו (三十号乡)  עיירת ג'יטי (集体乡)  עיירת גואנגמינג (光明乡)  עיירת Sanxianbao (三县堡乡)  העיירה Haiqing (海青乡)  עיירת צ'יאנג'ין (前进乡)  עיירת דונגלינג (东岭乡)  עיירת סנטואן (三团乡)  עיירת בשיבה (八十八乡)  עיירת יאוטואוזי (腰坨子乡)
גאוגרפיה ואקלים

צ'אנגלינג נמצא בחלק הדרום-מערבי של העיר סונגיואן וגובל בנפה נונג'אן במזרח, בהפנ גונג'ולינג ושואנגליאו בדרום, בכרכרה השמאלית של הורקין של מונגוליה הפנימית במערב, בנפה טונגיו, בנהפ צ'יאן ובנהפ צ'יאן גורלוס בצפון.
לצ'אנגלינג יש אקלים יבשתי לח בהשפעת מונסון (Köppen Dwa) המאופיין בקיץ חם ולח, בשל המונסון, ובחורפים ארוכים, קרים מאוד ויבשים, בשל האנטיציקלון הסיבירי. רוב הגשמים השנתיים מתרחשים ביולי ואוגוסט.
הערות שוליים

↑  2011年统计用区划代码和城乡划分代码：镇赉县 (בסינית). National Bureau of Statistics of the People's Republic of China. אורכב מ-המקור ב-27 בנובמבר 2012. נבדק ב-2012-07-17. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נפת צ'אנגלינג".
בצלאל אשכנזי

| --- | --- |
 לידה:  1520 לערך
 פטירה:  1594 לערך
 מקום פעילות:  ארץ ישראל, מצרים
 תקופת הפעילות:  ?–1592 
 תחומי עיסוק:  פרשן תלמוד, פוסק
 רבותיו:  ר' דוד בן זמרא (הרדב"ז), ר' ישראל די קוריאל
 תלמידיו:  האר"י (ר' יצחק לוריא), ר' שלמה עדני (בעל פירוש המשנה, 'מלאכת שלמה')
 בני דורו:  ר' ישראל נג'ארה
 חיבוריו:  שיטה מקובצת או 'אספת זקנים' על מסכתות התלמוד, וכן ספר 'כללי התלמוד'. כמו כן חיבר ספר שאלות ותשובות, ודרשותיו ומאמריו נלקטו אף הם לספר נפרד.
 
רבי בצלאל אשכנזי (1520–1594 לערך) היה שד"ר, מגדולי חכמי ורבני ירושלים ומצרים בתקופתו, מחבר "שיטה מקובצת", ומראשוני האחרונים.
תולדות חייו

על שנותיו הראשונות של רבי בצלאל כמעט ואין ידוע דבר. אביו אברהם עלה לארץ ישראל מאשכנז, והתיישב בירושלים או בצפת. באותה תקופה (משוער בשנת ר"ף), נולד רבי בצלאל. אחד מרבותיו באותה תקופה הוא רבי ישראל די קוריאל (מחכמי צפת במאה ה16, וסבו של רבי ישראל נג'ארה). עוד בצעירותו ירד עם אביו מסיבה לא ידועה למצרים והשתקע שם. במצרים למד רבי בצלאל אצל הרדב"ז, שהיה רבה הראשי של הקהילה שם. לאחר שעלה הרדב"ז לארץ ישראל, החליפו רבי בצלאל בהנהגת הקהילה במצרים.
בסביבות שנת ה'ש"ם בעקבות מאבק שערך רבי בצלאל לטובת הקהילה כנגד אדם שבא להשתרר על הקהל, הוא נאלץ לעזוב ולעלות לארץ ישראל. בראשונה עלה לצפת שם התמנה לראש ישיבה, משם עבר לירושלים, בירושלים נתקבל בכבוד רב ונבחר לעמוד בראש הקהל, הן מצד קהילת הספרדים והן מצד קהילת האשכנזים.
רבי בצלאל היה בקי בשפת השלטון וידע לייצג את הקהילה היהודית בפני השרים. ניסה להציל את בית כנסת הרמב"ן מידי הערבים אולם לא הצליח בכך. כמו כן שלח שליחים, ואף יצא בעצמו למצרים, סוריה וטורקיה כשד"ר כדי לאסוף כספים לצורכי הקהל, בדמשק התקין מגביות שנתיות קבועות לטובת ירושלים ומינה גבאים מיוחדים לשם כך. הרבה לעסוק גם בהשכנת שלום בין העדות השונות בקהילה.
בשנת ה'שמ"ב, אנו מוצאים אותו שוב במצרים, אך הוא מדגיש שדירתו וספריו נמצאים בירושלים. הוא שהה במצרים שנים אחדות ובשנת ה'שמ"ז חזר לירושלים, בראשית שנת שנ"ב יצא שוב לשליחות במצרים, ואז נפטר, לא ברור אם במצרים או בירושלים..
נפטר בערך בשנת 1592 ה'שנ"ב. מקום קברו איננו ידוע.
תולדות חייו > מוצאו

לאור העובדה שחונך בשיטה הספרדית על ידי רבנים ספרדים, וסגנון כתיבתו הספרדי, הדעות על מוצאו חלוקות. בשער חיבורו שהודפס לאחר פטירתו מוזכר אביו כאחיו של הרב יצחק בצלאל'ס, הרב של כל אשכנז, כמו כן רבי מאיר גאביזון מביא בתשובתו שהקל בשעת הדחק לעבור על חרם רבינו גרשום, מה שמוכיח את מוצאו האשכנזי, כי הספרדים כלל לא הקפידו על כך. מנגד, הרב יום טוב צהלון, בהתייחסו לפסיקתו של הרב אשכנזי, שדרשה לחייב את האשכנזים בירושלים להשתתף בהוצאות שהטילו השלטונות העות'מאנים על יהודי העיר, כתב "כי באמת לא יעלה על לב לומר שחכם אחד ספרדי יגזור גזרות על חכמי אשכנז", כשכוונתו לרב אשכנזי. לדידו של אליאב שוחטמן, הביטוי "חכם אחד ספרדי" הוא רב המשמש כרבו של ציבור ספרדי, ללא קשר למוצאו. לפי החוקרת ד"ר שלי אלקיים, היה מוצאו של הרב אשכנזי חצי ספרדי וחצי אשכנזי.
חיבוריו

חיבורו העיקרי של רבי בצלאל הוא 'שיטה מקובצת', או "אספת זקנים". בחיבור זה אסף פירושי הראשונים על מסכתות הש"ס וסידרם. כמו כן, נדפסו בשם זה הגהותיו לתלמוד, בעיקר על סדר קדשים שבו נוסחת הגמרא משובשת ביותר, והגהותיו על פי כתבי יד שהיו ברשותו וכמו כן הגהותיו שהגיה מדעתו הרחבה, מהוות עזר רב ללומדים. בהוצאת מכון עוז והדר הוציאו לאור את מסכת בכורות על פי נוסחת רבנו בצלאל אשכנזי.
באגרתו הוא כותב:
ובהא עדיפנא על כל בני גילי, שלמדתי כל סדר קדשים מתחלה ועד סוף בעשרה שנים, והגהתי אותו בתכלית הגמ' ורש"י ותוספות מספרים ישנים ומסופרים. והנה הוא בירושלים תוב"ב, כל רואיו יכירו כמה טרחתי בזה שיותר כתוב בגליון.
אהרונוב מפרש את הסיומת "שיותר כתוב בגיליון" כמכוונת לליקוטי הפירושים שהיו בגליונות, מלבד ההגהות ותיקוני הנוסח.
רבי בצלאל היה מגדולי המשיבים בתקופתו. תשובותיו נאספו ונדפסו לראשונה בוונציה בשנת ה'שנ"ה (1595), ושבו ונדפסו כמה פעמים נוספות.
דרשותיו יצאו לאור מכתב יד על ידי הרב יחיאל בוחבוט.
תלמידיו וחבריו

תלמידו החשוב והמפורסם ביותר היה רבי יצחק לוריא, הלא הוא האר"י הקדוש. כמו כן, נודע גם תלמידו רבי שלמה עדני, בעל פירוש 'מלאכת שלמה' על המשנה. גם רבי אברהם מונסון, ראש ישיבה ודיין בקהיר, היה תלמידו.
בשנת 1772, ר' יצחק נוניש-בילמונטי, הביא לדפוס את כתביו בליוורנו.
המשורר הנודע רבי ישראל נג'ארה היה חברו הטוב. במות רבי בצלאל, ספד לו: "איש אלקים קדוש, עסקן ורב פעלים. מציל עשוקים ומנהיג גדול".
ראו גם

יהודים בירושלים במאה ה-15 וה-16
לקריאה נוספת

א. א. אהרונוב, חיבורי 'שיטה מקובצת' לסדר קדשים, מכילתא כרך ה, עמ' 83 והלאה.
א' דוד, ישיבתו של ר' בצלאל אשכנזי בצפת, תרביץ נ"ה (תשמ"ו)
הרב יוסף מיכאל יוסקוביץ מבוא ל'שיטה מקובצת' ולתולדות חייו, בתוך 'ילקוט מפרשים החדש' הוצאת עוז והדר ירושלים ה'תשפ"א.
בולוקורניס

| בולוקורניס |
| --- | --- |
 גולגולת של בולוקורניס
תקופה
אמצע מיוקן 15 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: גסטורניסאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומורניטיים
סוג:: בולוקורניס
שם מדעי
 Bullockornis

בולוקורניס (שם מדעי: Bullockornis) הוא סוג של עוף גדול נכחד ממשפחת הדרומורניטיים אשר חי באמצע המיוקן לפני 15 מיליון שנה באוסטרליה. משמעות שמו היא על שם אתר הממצאים "בולוק קריק" (אנ') שבטריטוריה הצפונית, אך בתרבות הוא נחשב בטעות למכונה כ"עוף השור" (באנגלית: "Bull" - "שור").
הבולוקורניס היה עוף גדול שהתנשא לגובה 2.5 מטר, גבוה מיען והגיע למשקל 250 ק"ג. הוא הכיל מקור ענקי, גדול מראשי סוסים ובעל קצוות משופעים. בשל המראה המאיים הוא נחשב במשך שנים לעוף טורף ענקי אך ייתכן שדווקא היה אוכל צמחים שהשתמש במקורו בדומה למקור של תוכי.
קרוביו של עוף ענקי זה היו גדולי העופות מעולם ובראשם הדרומורניס שהגיע למשקל 650 ק"ג. למעשה הוא קרוב רחוק של הברווזיים והתרנגולאים המודרניים.
מודלים של בולוקורניסים
טום מייהן

| --- | --- |

מייהן בהופעה עם קסביאן בצרפת, 2010
 לידה:  11 בינואר 1981 (בן 43) לסטר, אנגליה
 שם לידה:  תומאס פיטר מייהן
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1999–2020 (כ־21 שנים) 
 מקום לימודים:  Countesthorpe Leysland Community College 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי אינדי רוק אלקטרוני
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  קסביאן
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס פיטר מייהן (באנגלית: Thomas Peter Meighan; נולד ב-11 בינואר 1981 לסטר, אנגליה) הוא מוזיקאי בריטי, סולן להקת האינדי רוק קסביאן.
קריירה

מייהן הוא סולן להקת קסביאן מאז היווצרה בשנת 1999 בעיר לסטר. הוא הסולן במרבית שירי הלהקה והיחיד מבין חברי הלהקה שאינו מנגן בכלי נגינה, למעט הפעמים בהם ניגן בתוף מרים בהופעה או בגיטרה בביצוע החי של The Nightworkers.
מלבד הפרסים בהם זכה מייהן עם קסביאן, הוא זכה גם במקום ה-19 בסולן הטוב ביותר בכל הזמנים של סקר הקוראים של מגזין Q.
פעילותו התקשורתית

כבר בתחילת דרכה של להקת קסביאן השיג מייהן מוניטין של פרובוקטור תקשורתי בעיקר כשזה היה קשור ללהקות אחרות. הוא התפרסם בזכות עלבונותיו, כמו במקרה בו קרא לג'סטין טימברלייק "גמד עם זיפים". בנוגע לאופי המדכא של "מוזיקת אימו" (emo music) והמאזינים לה, אמר: "בני נוער טובים מזה. אני רוצה להגיד להם להיות חיוביים לגבי החיים. ההורים שלכם גידלו אתכם טוב, אז אל תשבו בחדרים שלכם ותחתכו את הוורידים. תתבגרו."
הוא העביר ביקורת בנושא השפעות האינטרנט על תעשיית המוזיקה, והיה בין הסלבריטאים היחידים שביקרו את התנהלותו של סיימון קאוול עם סוזן בויל בטענה "שזה יענה אותה כל ימי חייה. היא לא מוכנה לזה והיא לא מתאימה לזה. מנצלים אותה. זה נורא".
משנת 2009 ניסה מייהן למתן את תדמיתו השנויה במחלוקת. בראיון שנתן ל"דיילי רקורד" הוא אמר: "כשהוצאנו את האלבום הראשון שלנו, לא עזר שבראיונות ירדנו על כולם. רק השתטינו, רק נהנינו וכולם ולקחו את זה ברצינות... עשינו את זה בשביל אפקט אבל הצטיירנו כמפלצות במקום חבורת נערים בלהקה. לא הבינו אותנו בכלל. אני לא מתחרט על דבר שאמרתי אבל זה פשוט היה מגוחך".
גישתו הבולטת של מייהן, תעלוליו על הבמה, והמוניטין שלו כבליין, נוטים להאפיל על היבטים חיוביים יותר של תדמיתו הציבורית. הוא נתן את תמיכתו למגוון קרנות צדקה, ביניהן יוניסף, אוקספם, וקרן לטיפול במחלת הסרטן בבני נוער.
חוזה ה-JEDI

חוזה ה-JEDI (באנגלית: Joint Enterprise Defense Infrastructure) הוא חוזה מחשוב ענן של מחלקת ההגנה של ארצות הברית אשר שוויו מוערך בכ-10 מיליארד דולר אמריקאי.
בין החברות שהתעניינו בחוזה ניתן למנות את אמזון, גוגל, מיקרוסופט, IBM ועוד. לאחר הפגנות מצד עובדי גוגל, גוגל החליטה לנטוש את ההתמודדות על החוזה היוקרתי בגלל ניגוד עניינים עם ערכיה הארגוניים.
באוגוסט 2019, מספר שבועות לפני ההכרזה על הזוכה בחוזה, הנשיא האמריקאי דאז, דונלד טראמפ, הורה על השהיית החוזה, והטיל על מזכיר ההגנה של ארצות הברית, מארק אספר, לחקור את הטענות בדבר הטיית החוזה לטובת אמזון.
באוקטובר 2019 הוכרז כי החוזה הוענק לחברת מיקרוסופט. בכלי התקשורת פורסם כי טראמפ סולד ממייסד אמזון, ג'ף בזוס, שהוא גם הבעלים של עיתון הוושינגטון פוסט, עיתון יומי בעל תפוצה רבה, אשר ידוע ביחסו הביקורתי כלפי טראמפ.
בזוס טען כי "טראמפ השתמש בכוחו כדי לדחוק את אמזון מחוץ לחוזה ה-JEDI".
הערות שוליים

↑  Ron Miller (15 September 2018) "Why the Pentagon's $10 Billion JEDI deal has cloud companies going nuts".
↑  BARRY ROSENBERG (July 25, 2019) Change Or Scrap JEDI, Says IT Council: IT Acquisition Advisory Council (ITAAC)
↑  Conger, Kate (2019-12-09). "Amazon Accuses Trump of 'Improper Pressure' on JEDI Contract". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-09-17.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תאו הרננדס

תאו ברנאר פרנסואה הרננדס (בצרפתית: Theo Bernard François Hernandez; נולד ב-6 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת המגן השמאלי במילאן ונבחרת צרפת.
קריירת מועדונים > אתלטיקו מדריד

הרננדס נולד במרסיי שבצרפת, והצטרף לאקדמיה של אתלטיקו מדריד בשנת 2007 בגיל 9. בקיץ 2015 הרננדס הועלה לקבוצת הנערים של אתלטיקו מדריד, אתלטיקו מדריד ב'.
ב-3 בפברואר 2016 חידש הרננדס את חוזהו עם המועדון כשיומיים לאחר מכן הוא זומן לקבוצה הבוגרת, למשחק ליגה מול אייבר אך לא שותף.
ב-4 באוגוסט 2016 האריך הרננדס את חוזהו הפעם עד לשנת 2021. הרננדס הושאל ישירות לאחר חתימת החוזה לדפורטיבו אלאבס. הרננדס שיחק את משחקו הרשמי הראשון בקבוצה בוגרת, במשחק ליגה של דפורטיבו אלאבס מול ספורטינג חיחון, אשר נגמר בתוצאה 0-0.
ב-16 באוקטובר 2016 קיבל הרננדס את הכרטיס האדום הראשון בקריירה שלו, במשחק הליגה מול מאלגה לאחר שהכשיל בצורה קשה את איגנסיו קמצ'ו. ב-7 במאי 2016 כבש הרננדס את שערו הרשמי הראשון אי פעם במשחק הליגה מול אתלטיק בילבאו.
הרננדס היה לאחד מן הגורמים החשובים בהגעתה של דפורטיבו אלאבס לגמר גביע המלך הספרדי כבר בעונתה הראשונה בליגה הראשונה, ובפעם הראשונה מזה 91 שנים. הרננדס כבש גם במשחק הגמר, בבעיטה חופשית אך זה לא מנע מדפורטיבו אלאבס את ההפסד 1–3 אל מול ברצלונה.