stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיסטרל (גלשן)
ראו גם

איגוד השייט בישראל
שיט במשחקים האולימפיים
שיט תחרותי
שיט מפרשיות
דגמים אולימפיים (אנגלית)
ניל פרייד RS:X
הערות שוליים

השם מיסטרל, אותו נושאת החברה ושניתן לדגם, מתייחס לרוח חזקה, קרה וידועה, הנושבת מאזור מפרץ ביסקאיה בצרפת, בחוף האטלנטי, אל מפרץ ליון, שבצפון חוף הים התיכון.
אפקט פלורנס נייטינגייל

אפקט פלורנס נייטינגייל הוא תופעה פסיכולוגית, שבו אדם כלשהו אשר מטפל ודואג לרווחה או לבריאותו של אדם אחר, מתחיל להרגיש משיכה רומנטית או ארוטית כלפי האדם לו הוא דואג. תופעה זו מתרחשת בעיקר ברפואה, ומייחדת לרוב אחיות, המטפלות בפציינטים שלהן ומפתחות רגשות כלפי אותו פציינט. כמו כן, האפקט יכול להשפיע גם על מטופלים, אשר מפתחים רגשות כלפי המטפלים שלהם, על ידי כך שהם חשים שהמטפלים, אשר מרפאים אותם ודואגים להם, הם בעצם המגנים והשומרים שלהם. ניתן לתאר את האפקט הזה כמעין "העברת רגשות" בגישה פסיכולוגית, בין מטופל למטפל ולהפך.
התופעה נקראת על שם האחות האנגליה פלורנס נייטינגייל.
בקולנוע ניתן למצוא שימוש באפקט זה בסרט "בחזרה לעתיד", שם מתאהבת אמא של מרטי באביו ג'ורג', כשטיפלה בו, לאחר שאביה פגע בו ברכבו. בסדרת הטלוויזיה "האנטומיה של גריי" מתאהבת הדמות איזי בחולה דני שבו היא מטפלת, ביחידת המתאבדים מתאהבת הפסיכולוגית של הג'וקר בג'וקר ובעקבות זאת הופכת להארלי קווין  ובקומדיית המצבים "איי קרלי" שומר הכניסה בבניין של קרלי מתאהב באמו של פרדי לאחר שזו טיפלה בו. בסדרה "איש משפחה", מג גריפין, שמטפלת בג'ו סוונסון, מתאהבת בו על אף שהוא נשוי ואב לילדים. בסדרת הטלוויזיה ״נמלטים״ מתאהבת הרופאה במרפאת הכלא, ד״ר שרה טנקרדי במטופל שלה, האסיר מייקל סקולפילד, ואף מסייעת לו בהמשך בבריחתו מהכלא. בספרות מוזכרת התופעה בספרו של יורם קניוק, "חימו מלך ירושלים", בו מתוארת אהבה בין אחות לגבר פצוע אנושות, בסיפורו של ש"י עגנון "הרופא וגרושתו", בו מתואר כיצד מתאהב הגיבור באחות שטיפלה בו, ובספרה של  ג'וג'ו מויס "ללכת בדרכך" בו מתואר רומן בין בחורה ענייה אשר מתפרנסת מטיפול בבחור המשותק ברגליו וידיו לאחר שעבר תאונה. אזכור מפורש לאפקט זה יש בסדרות הטלוויזיה "סיינפלד" (עונה 4 פרק 20) ו"אישור מחלה" של נטפליקס.
הערות שוליים

↑  Florence Nightingale Effect, Dictionary.com, ‏2 באוגוסט 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
470 (מפרשית)

מפרשיות 470 בסיום שיוט ברוח גבית בכנרת
470 הוא דגם אחיד של סירה זוגית (הגאי ואיש צוות), בעלת גוף יחיד ושני מפרשים, אליהם מצטרף ברוח גבית ומלאה גם ספינקר. אורכה הכולל של הסירה הוא 4.70 מטר וממנו נגזר שמה. דגם ה-470 הוא דגם פתוח, גוף הסירה עשוי מתרכובת שרף פוליאסטר מחוזק בסיבי זכוכית (GRP) עם מכלי ציפה אינטגרליים.
סירת ה-470 מתחרה במשחקים האולימפיים מאז מונטריאול 1976.
היסטוריה

הדגם תוכנן בשנת 1963 על ידי המתכנן/אדריכל ימי הצרפתי אנדרה קורנו שהגה סירת מפרש מודרנית מפיברגלס שתהיה בעלת ביצועים גבוהים מחד אך מאפיינים מתונים מאידך כדי לשמור על קלות יחסית בשימוש כך שכל אחד – נער או בוגר – יוכל להשיט אותה. בשנת 1969 הוכר הדגם על ידי איגוד השיט הבין-לאומי ומשנת 1970 החלו בו אליפויות עולם שנערכות מאז מדי שנה ברציפות. משנת 1985 הופרדו אליפויות העולם לגברים ולנשים. סירת ה-470 הוכרזה כדגם אולימפי בשנת 1976. החל מאולימפיאדת סיאול (1988) יש חלוקה בין גברים לנשים, איגוד השיט הבין-לאומי החליט לחזור לדגם 470 מעורב החל מאולימפיאדת פריז (2024).
470 בישראל

בשנות ה-60 וה-70 של המאה העשרים היה דגם ה-470 נדיר בארץ. דגם ה-420 העממי יותר היה נפוץ ממנו, ואף יוצר בארץ, וצוותים ישראלים זכו בו בהישגים בין-לאומיים. אולם כאשר ה-470 נבחר להיות הדגם האולימפי, עברו הצוותים המובילים של 420 ובראשם שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר אלופי העולם בדגם 420 בשנת 1980 הסבה לדגם 470 שהפך לדגם היוקרתי יותר. באולימפיאדת לוס אנג'לס הצמד ברוקמן ופרידלנדר ייצג את ישראל לראשונה בדגם זה.
ארבע אליפויות עולם בדגם 470 נערכו בישראל: בחיפה בשנת 1988,, בתל אביב בשנת 1997, בחיפה בשנת 2015 ובאוקטובר 2022 בשדות ים.
צוותים ישראלים שהתחרו בדגם 470 באולימפיאדות

| אולימפיאדה | אתר השיט | צוות | הישג | קטגוריה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| לוס אנג'לס (1984) | לונג ביץ' | שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר | 8 | גברים |
| סיאול (1988) | פוסאן | דן טורטן ורן טורטן | 18 | גברים |
| ברצלונה (1992) | ברצלונה | שי בכר וארז שמש | 9 | גברים |
| אטלנטה (1996) | סוואנה | רן שנטל וניר שנטל | 19 | גברים |
| אטלנטה (1996) | סוואנה | שני קדמי וענת פבריקנט | 12 | נשים |
| סידני (2000) | סידני | אלי צוקרמן ואלעד רונן | 13 | גברים |
| סידני (2000) | סידני | שני קדמי וענת פבריקנט | 4 | נשים |
| אתונה (2004) | אתונה | גידי קליגר ואודי גל | 15 | גברים |
| אתונה (2004) | אתונה | ניקה קורניצקי וורד בוסקילה | 18 | נשים |
| בייג'נג (2008) | צ'ינגדאו | גידי קליגר ואודי גל | 14 | גברים |
| בייג'נג (2008) | צ'ינגדאו | ניקה קורניצקי וורד בוסקילה | 4 | נשים |
| לונדון (2012) | ויימות' | גידי קליגר וערן סלע | 15 | גברים |
| לונדון (2012) | ויימות' | גיל כהן וורד בוסקילה | 15 | נשים |
| ריו דה ז'ניירו (2016) | ריו דה ז'ניירו | אייל לוין ודן פרויליך | 21 | גברים |
| ריו דה ז'ניירו (2016) | ריו דה ז'ניירו | גיל כהן ונינה אמיר | 17 | נשים |
| טוקיו (2021) | אנושימה (אנ') | נויה בר עם ושחר טיבי | 8 | נשים |
| פריז (2024) | מרסיי | נועה לסרי וניתאי חסון | מעורב |  |
צוותים ישראלים שהגיעו להישגים בין-לאומיים באליפות עולם ובאליפות אירופה

הערה לטבלאות הישגים, שיוטי ISAF (בעבר) או WS (כיום) אינם מוגדרים כאליפות עולם אולם בשל מעמדם ("אולימפיאדה קטנה") הם יוכנסו לטבלה תוך ציון:
International Sailing Federation = ISAF
World Sailing = WS
צוותים ישראלים שהגיעו להישגים בין-לאומיים באליפות עולם ובאליפות אירופה > בוגרים

| שנה | אירוע | אתר | צוות | הישג | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977 | אליפות אירופה | Rust – אוסטריה | שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר | ארד |  |
| 1978 | אליפות אירופה | Cascais – פורטוגל | שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר | כסף |  |
| 1979 | אליפות אירופה | Denia – ספרד | שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר | זהב |  |
| 1982 | אליפות אירופה | Balaton – הונגריה | שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר | כסף |  |
| 1983 | אליפות עולם | Weymouth – בריטניה | שמשון ברוקמן ואיתן פרידלנדר | ארד |  |
| 1993 | אליפות עולם | Crozon-Morgat – צרפת | שי בכר וארז שמש | ארד |  |
| 1993 | אליפות אירופה | Breitenbrunn – אוסטריה | שי בכר ואילן תשתש | ארד |  |
| 1995 | אליפות עולם | Toronto – קנדה | רן שנטל וניר שנטל | ארד | אחים |
| 2001 | אליפות אירופה | Dun Laoghaire – אירלנד | גידי קליגר ואודי גל | כסף |  |
| 2001 | אליפות אירופה | Dun Laoghaire – אירלנד | ניקה קורניצקי וורד בוסקילה | ארד | נשים |
| 2002 | אליפות עולם (ISAF) | Marseille – צרפת | יוגב יוסף ושחף אמיר | זהב |  |
| 2004 | אליפות עולם | Zadar – קרואטיה | ניקה קורניצקי וורד בוסקילה | ארד | נשים |
| 2004 | אליפות אירופה | Warnemunde – גרמניה | ניקה קורניצקי וורד בוסקילה | ארד | נשים |
| 2005 | אליפות אירופה | Gdynia – פולין | גידי קליגר ואודי גל | כסף |  |
| 2005 | אליפות אירופה | Gdynia – פולין | ניקה קורניצקי וורד בוסקילה | כסף | נשים |
| 2006 | אליפות עולם | Rizhao – סין | גידי קליגר ואודי גל | ארד |  |
| 2007 | אליפות עולם (ISAF) | Cascais – פורטוגל | גידי קליגר ואודי גל | ארד |  |
| 2008 | אליפות עולם | Mordialloc – אוסטרליה | גידי קליגר ואודי גל | ארד |  |
| 2010 | אליפות אירופה | Istanbul – טורקיה | גידי קלינגר וערן סלע | כסף |  |
| 2011 | אליפות אירופה | Helsinki – פינלנד | גידי קלינגר וערן סלע | ארד |  |
| 2021 | אליפות עולם | Vilamoura – פורטוגל | גיל כהן וחומרי נעם | זהב | מעורב |
| 2021 | אליפות עולם | Vilamoura – פורטוגל | טל שדה ונועה לסרי | כסף | מעורב |
| 2021 | אליפות אירופה | Vilamoura – פורטוגל | ניתאי חסון וסער תמיר | זהב | מעורב |
צוותים ישראלים שהגיעו להישגים בין-לאומיים באליפות עולם ובאליפות אירופה > נוער

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | אירוע | אתר | צוות | הישג | הערות |
| 1988 | אליפות עולם לנוער | Puck – פולין | רן שנטל וניר שנטל | כסף | אחים |
| 1995 | אליפות עולם לנוער | Warnemunde – גרמניה | זאב קלח ואלעד רונן | זהב |  |
| 1998 | אליפות אירופה לנוער | Pescara – איטליה | גידי קליגר ואודי גל | זהב |  |
| 1999 | אליפות עולם לנוער | Auckland – ניו זילנד | גידי קליגר ואודי גל | כסף |  |
| 1999 | אליפות אירופה לנוער | Rostock – גרמניה | גידי קליגר ואודי גל | זהב |  |
| 1999 | אליפות אירופה לנוער | Rostock – גרמניה | יוגב יוסף ושחף אמיר | כסף |  |
| 2000 | אליפות עולם לנוער | St Moritz – שווייץ | גידי קליגר ואודי גל | זהב |  |
| 2001 | אליפות עולם לנוער | Istanbul – טורקיה | יוגב יוסף ושחף אמיר | כסף |  |
| 2004 | אליפות אירופה לנוער | Balaton – הונגריה | אייל לוין וערן סלע | ארד |  |
| 2005 | אליפות עולם לנוער | saint Petersburg – רוסיה | עדי גלבוע ורביד קנוביץ' | ארד | נשים |
| 2005 | אליפות אירופה לנוער | Tallinn – אסטוניה | נעה בוצר וליה טכטנברג | ארד | נשים |
| 2006 | אליפות עולם לנוער | Travemuende – גרמניה | אייל לוין וים אמיר | זהב |  |
| 2007 | אליפות אירופה לנוער | Medemblik – הולנד | אייל לוין וים אמיר | כסף |  |
| 2008 | אליפות עולם לנוער | Gdynia – פולין | ליאור לביא וים אמיר | כסף |  |
| 2009 | אליפות עולם לנוער | Thessaloniki – יוון | גיל כהן ודנה ממרייב | כסף | נשים |
| 2013 | אליפות עולם לנוער | La Rochelle – צרפת | גל כהן ודן פרויליך | ארד |  |
| 2013 | אליפות אירופה לנוער | Pwllheli – בריטניה | גל כהן ודן פרויליך | זהב |  |
| 2014 | אליפות עולם לנוער | Cervia – איטליה | נויה בר עם ורימון שושן | ארד |  |
| 2014 | אליפות אירופה לנוער | Gdynia – פולין | נויה בר עם ורימון שושן | כסף | נשים |
| 2017 | אליפות אירופה לנוער | Riva del Garda – איטליה | מאור עבו ויואב רוז | ארד |  |
| 2018 | אליפות אירופה לנוער | Sesimbra – פורטוגל | מאור עבו ויואב רוז | זהב |  |
| 2018 | אליפות אירופה לנוער | Sesimbra – פורטוגל | ניתאי חסון וטל הררי | ארד |  |
| 2018 | אליפות אירופה לנוער | Sesimbra – פורטוגל | יהל וולך ועומר ביליה | כסף | נשים |
| 2021 | אליפות עולם לנוער | Sanremo – איטליה | טל שדה ונועה לסרי | כסף | מעורב |
ראו גם

איגוד השייט בישראל
שיט במשחקים האולימפיים
שיט תחרותי
שיט מפרשיות
דגמים אולימפיים (אנגלית)
הערות שוליים

↑  חג המפרשים, מעריב, 24 במרץ 1988
↑  בינוי ושדרוג מועדון השייט בחוף השקט לקראת אליפות העולם ב-470
| --- | --- |
בקרת זהויות :  KulturNav: d9b14207-c225-44c6-af98-1117789f1974
The Blue Marble

התמונה. תיאור נאס"א המקורי: "מבט על כדור הארץ, כפי שנראה לצוות אפולו 17 כשטס לכיוון הירח. תמונה טרנס־ירחית זו משתרעת מהים התיכון עד לקוטב הדרומי של אנטארקטיקה. זו הפעם הראשונה שמסלולה של חללית אפולו איפשר צילום של הקוטב הדרומי. שימו לב למעטפת העננים הכבדה שבחצי הכדור הדרומי. כמעט כל קו החוף של אפריקה נראה לעין בבירור. את חצי האי ערב ניתן לראות בקצה הצפון־מזרחי של אפריקה. האי הגדול שניתן לראות מחוץ לחופה של אפריקה הוא מדגסקר. יבשת אסיה נראית באופק בכיוון צפון־מזרח."
The Blue Marble (בתרגום לעברית: "הגולה הכחולה") הוא תצלום מפורסם של כדור הארץ שצולם ב־7 בדצמבר 1972 על ידי הצוות של חללית אפולו 17 במרחק של 29,000 קילומטרים בקירוב מכוכב הלכת. התצלום הוא אחת מהתמונות הנפוצות ביותר הקיימות כיום, והוא אחד מהתצלומים היחידים שמציגים את כדור הארץ מואר כולו, בזכות כך שהאסטרונאוטים שצילמוהו, צילמו אותו כשהשמש ניצבת מאחוריהם, ולפיכך שימשה אמצעי תאורה לצילום. כשצילמו את התצלום, כדור הארץ הזכיר לאסטרונאוטים במראהו גולת משחק, ומכאן השם.
צילום התמונה

התמונה צולמה ב־7 בדצמבר 1972 בשעה 10:39 בערך (UTC), כ־5 שעות ו־6 דקות לאחר שיגור החללית, ובערך שעה אחת ו־48 דקות לאחר שהחללית עזבה את מסלול ה"חנייה" ליד כדור הארץ והחלה להתקדם לכיוון הירח. זמן שיגורה של אפולו 17, 5:33‏ (UTC), מורה על כך שהיה יום באפריקה בשעותיה הראשונות של החללית בחלל. מכיוון שהתמונה צולמה שבועיים לפני 21 בדצמבר, אנטארקטיקה הייתה גם היא מוארת.
התמונה צולמה במקור כשהצפון בתחתית כדור הארץ והדרום במעלה הכוכב, כלומר הפוך מהייצוג המקובל. אולם היא סובבה לפני שהופצה.
שמה הרשמי של התמונה הוא AS17-148-22727. תמונה AS17-148-22726 צולמה קצת לפני AS17-148-22727, והיא כמעט זהה לה. הצלם השתמש במצלמת Hasselblad‏ 70 מילימטר עם עדשת 80 מילימטר. הקרדיט הרשמי לתמונה, לפי נאס"א, ניתן לכל צוות אפולו 17 - יוג'ין סרנן, רונלד אוונס והאריסון שמיט - כולם צילמו תמונות שונות במהלך המשימה בעזרת המצלמה תוצרת Hasselblad שהייתה בחללית. שמיט טען מאוחר יותר שהוא אישית צילם את התמונה המפורסמת, אך זהות הצלם האמיתי אינה ניתנת לאימות.
משימת אפולו 17 הייתה האחרונה שבמשימות הנסיעה המאוישות לירח עד ימינו. נכון ל-2021, אף אדם לא נמצא בתחום שבו ניתן לצלם תמונה של כדור הארץ בשלמותו, כמו The Blue Marble, אם כי גשושיות ולוויינים מסוגלים לכך.
תפוצה

The Blue Marble הייתה התמונה הראשונה של פני שטח מוארים של כדור הארץ. התמונה פורסמה בתקופה שבה ניתן דגש על איכות הסביבה, במהלך שנות השבעים, וסביבתנים רבים ראו בה תיאור של כדור הארץ כשברירי, פגיע ומבודד במרחב החלל. לעומת זאת, מייק ג'נטרי, איש נאס"א, טען כי על אף הטענות שעלו נגדה, The Blue Marble היא התמונה הנפוצה ביותר בהיסטוריה. בנוסף, דעתם של ארגוני איכות הסביבה בנוגע לתמונה השתנתה עם הזמן והם הפכו לחובביה במקום להיות מבקריה.
כיום, המונח "Blue Marble", כמו גם התמונה עצמה, מצויים בשימוש תדיר, בידי ארגונים שונים הפועלים לשיפור איכות הסביבה או חברות שונות שרוצות לקדם את תדמיתן כחברות "ירוקות". בארצות הברית, וגם בישראל, שודרה בעבר תוכנית טלוויזיה לילדים בשם "Big Blue Marble" (נקראה בארץ "ילדים בעולם"), שהופקה בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20.
תמונות של כדור הארץ אשר דומות לתמונה, שהופצו לאחר מכן, הוגדרו כתמונות "Blue Marble". ב־4 בינואר 2012 צולמו מספר תמונות שחוברו יחד לתמונה אחת, שאותה הפיצו נאס"א ו־NOAA בשם "Blue Marble 2012" כמחווה לתמונה הפופולרית, ויחד אתה פרסמו גם תמונה משלימה המציגה את החצי המזרחי של כדור הארץ. גם תמונה זו הורכבה משש תמונות ברזולוציה גבוהה שצולמו ב־23 בינואר בידי לוויין.
בתרבות

ילדים בעולם (באנגלית: Big Blue Marble - "גולה כחולה גדולה" בהתייחס לכדור הארץ) היא סדרת טלוויזיה לילדים אמריקאית שהופקה בארצות הברית בין השנים 1974–1983. התוכנית קיבלה את שמה באנגלית בהשראת התצלום של כדור הארץ מן החלל.
ראו גם

זריחת הארץ
נקודה כחולה חיוורת
היום בו כדור הארץ חייך
דגל האנושות
לקריאה נוספת

Denis Cosgrove, Contested Global Visions: One-World, Whole-Earth, and the Apollo Space Photographs. Annals of the Association of American Geographers 84 (1994): 270-294
Laura Kurgan, Laura. Close Up at a Distance: Mapping, Technology, and Politics. New York: Zone Books, 2013, 8-13. ISBN 1935408283
הערות שוליים

↑  Apollo 17 30th Anniversary: Antarctica Zoom-out, NASA/Goddard Space Flight Center Scientific Visualization Studio. January 23, 2003
↑  Eric M. Jones, Magazine 148/NN (Color) CSM Earth orbit, TLC, Lunar orbit, Frames 22607-22775, Apollo 17 Image Library, NASA History Program Office . November 5, 2017
↑  היום הארוך ביותר בשנה בחצי הכדור הדרומי
↑  Geek Trivia: Worth a thousand worlds
התצלום כפי שצולם באמת, בו נראית דרום אפריקה בחלקו העליון, וחצי הכדור הצפוני בחלקו התחתון
התמונה "Blue Marble 2007"
התמונה "Blue Marble 2012"
אליזבת רות

| --- | --- |

תמונה רשמית במרכז לחקר הטיסה ארמסטרונג של "ליז" רות, ב-2018
 לידה:  1950 (בת 74 בערך)
 שם לידה:  אליזבת (ליז) רות
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה
 עיסוק:  טייסת
אליזבת (ליז) רות (באנגלית: Elizabeth (Liz) Ruth, נולדה ב-1950) היא טייסת אמריקאית, והאישה היחידה שטסה במצפה הכוכבים הסטרטוספירי לאסטרונומיה אינפרא-אדום. היא עובדת במרכז לחקר הטיסה של ארמסטרונג. היא טסה עבור חיל האוויר של ארצות הברית, מטיסה את בואינג T-43 ואת T-38 טאלון.
ביוגרפיה

רות גדלה במשפחה של אנשי צבא. היא גדלה בבסיס של חיל הים האמריקאי במדבר מוהאבי. היא קיבלה השראה להיות טייסת בגלל רופא הילדות שלה, שטס לראות את המטופלים שלהם בבסיסים חיל הים האמריקאי. רות הצטרפה לחיל ההכשרה של קציני המילואים של חיל האוויר האמריקאי ונבחרה להצטרף לתוכנית הטייס. היא סיימה תואר במנהל עסקים באוניברסיטת דרום קליפורניה. בסופו של דבר היא קיבלה תואר שני מהאוניברסיטה האווירונאוטית אמברי-רידל.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שקיבלה את תפקידה, רות הטיסה את T-38 טאלון ואת בואינג T-43. היא עבדה ביונייטד איירליינס כקצינת טיסה והובילה את תוכניות ההכשרה שלהם. היא טסה בבואינג 737, בואינג 757, בואינג 767, בואינג 777. היא הצטרפה למצפה הכוכבים הסטרטוספירי לאסטרונומיה אינפרא-אדום (SOFIA) בשנת 2016, שם היא הטייסת היחידה. היא טסה בגבהים של עד 14 ק"מ, מעל 99% אדי מים. סופיה הוא המצפה המעופף הגדול ביותר בעולם.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Gibbs, Yvonne (2018-09-21). "Meet NASA SOFIA Pilot Elizabeth Ruth". NASA (באנגלית). נבדק ב-2018-09-22.
1 2  Bille, Matt (2017-04-13). "Matt's Sci/Tech Blog: Interview: Liz Ruth, pilot of NASA's SOFIA". Matt's Sci/Tech Blog. נבדק ב-2018-09-22.
↑  "Organizer of NASA Pilots Lecture: Stratospheric Observatory for Infrared Astronomy (SOFIA) - Sacramento Events". www.sacmag.com. נבדק ב-2018-09-22.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אליזבת רות".
רות עומדת מול מצפה הכוכבים הסטרטוספירי לאסטרונומיה אינפרא-אדום (SOFIA).
להט"ב והיהדות הקונסרבטיבית

להט"ב והיהדות הקונסרבטיבית הוא היחס של היהדות הקונסרבטיבית למערכת יחסים חד-מינית וללהט"ב. יחס זה השתנה לאורך העשורים האחרונים, ועד היום נחשב לשנוי במחלוקת.
התנועה הקונסרבטיבית היא זרם ביהדות המשלב נאמנות למסורת היהודית ולהלכה לצד פתיחות לעולם המודרני ולתרבות דמוקרטית-הומניסטית. היהדות המסורתית רואה בהלכה מכלול דינמי ומתפתח של ערכים המתאים עצמו לתנאי המקום ולנסיבות המשתנות מדור לדור. בהתאם לגישה זו, נדרשת היהדות הקונסרבטיבית לפתח ולהתאים את ההלכה לתהליכים שונים בחברה, דוגמת הקבלה הגוברת של קהילת הלהט"ב בחברה הכללית ובייחוד בחברה הדתית. תהליך הקבלה של להט"ב בקהילות הקונסרבטיביות התחיל בשנות ה-80 ונמשך עד היום.
היחס ללהט"ב בהלכה

באופן מסורתי, היהדות אוסרת על יחסי מין הומוסקסואליים ולא מכירה בזוגות חד מיניים ובנישואיהם. יחסים מיניים בין שני גברים נחשבו לאורך ההיסטוריה היהודית לחטא חמור, שזכה להתייחסות הלכתית לא מועטה במהלך השנים. איסור זה מגיע הן מדברי ספר ויקרא - "וְאֶת זָכָר לֹא תִשְׁכַּב מִשְׁכְּבֵי אִשָּׁה תּוֹעֵבָה הִיא" (ויקרא, י"ח, כ"ב) - והן מפסקי דין רבניים, וטעמו מניעת השחתת זרע וכן התרחקות ממנהגי הגויים. ליחסי מין בין שתי נשים, לעומת זאת, אין התייחסות בתורה בכלל, והתייחסות מועטה ולעיתים מעורפלת בהלכה. יחסי מין בין שתי נשים לא מוגדרים כ"ביאה" מבחינה הלכתית, ולכן מעולם לא נאסרו הלכתית, אך עדיין מאוד לא מקובלים ואף הוגדרו כ"זנות" ו"מעשה מצרים".
השינויים ביחס של התנועה הקונסרבטיבית

בשנת 1992 הוציא ועד ההלכה של כנסת הרבנים (Committee on Jewish Law and Standards - CJLS) את "הצהרת הקונצנזוס על חד-מיניות" ("Consensus Statement on Homosexuality") בה הצהיר כי להט"בים מתקבלים בברכה בקהילות הקונסרבטיביות, אך גם כי היא לא תערוך טקסי איחוד לזוגות חד מיניים, לא תסמיך להט"בים מוצהרים לרבנות ועוד. הצהרה זו עברה בוועדה ברוב של קול אחד בלבד, הייתה מאוד שנוייה במחלוקת ורבנים רבים כתבו מכתבי תגובה לגביה בהם הביעו את תמיכתם או התנגדותם להצהרה ונימקו את עמדתם.
באופן כללי עד 2006 החזיקה התנועה הקונסרבטיבית באותה הדעה בה החזיקה התנועה האורתודוקסית - דהיינו, שיחסים מיניים בין שני גברים נוגדים את ההלכה ונאסרו במפורש בספר ויקרא. ב-6 בדצמבר 2006, בעקבות הצעה של שלושה רבנים - דניאל נווינס, אברהם רייזנר ואליוט דורף - שינה הוועד העולמי את עמדתו וסלל את הדרך לשינויים משמעותיים הנוגעים למדיניות של התנועה הקונסרבטיבית בנוגע להומוסקסואליות. הוועד החליט לאפשר הסמכה של להט"בים לרבנות במוסדות התנועה הקונסרבטיבית, אך התיר לכל אחד מארבעת בתי המדרש בעולם להכריע בסוגיה באופן עצמאי. שני בתי המדרש בארצות הברית החליטו על קבלה מלאה, ואילו בית המדרש בישראל ובית המדרש בארגנטינה החליטו שלא לקבל להט"בים לשורותיהם.
היחס לנישואים חד מיניים

ב-31 במאי 2012 אישרה התנועה הקונסרבטיבית מדריך לטקסי נישואין חד מיניים שכתבו אותם שלושה רבנים שכתבו גם את ההצעה מ-2006. שש שנים אחרי שהעניקה את ברכתה ליחסים חד מיניים והתירה להסמיך הומוסקסואלים לרבנות. במדריך זה, הרבנים הציעו גרסאות שונות לטקס. השינוי המהותי בהן מטקס הנישואין הממלכתי הוא החלפת טקס הקידושין בהחלפת טבעות. הסיבה להחלפה זו היא שהדגש בטקס שונה מנישואין "כדת משה וישראל" (קידושין) והחלפת הטבעות מהווה ביטוי לשיווין בקשר של בני הזוג. הרב הקונסרבטיבי הרשל מאט הביע את דעתו בנושא, לפיה איסור משכב זכר מופנה רק אל מי שיש להם משיכה טבעית אל בני המין השני ומשום כך הם מצווים על פרייה ורבייה. הומוסקסואלים, לפי מאט, הם חסרי יצר המשיכה לבני המין השני ועל כן אין טעם למנוע מהם לממש את משיכתם המינית. גישתו של מאט זכתה לגיבוי ותמיכה גם בישראל..
ראו גם

להט"ב ויהדות
הערות שוליים

↑  מתוך אתר התנועה המסורתית, "מהי התנועה המסורתית". https://www.masorti.org.il/ אוחזר ב-15.02.20
↑  הומוסקסואליות בהלכה
↑  Committee on Jewish Law and Standards, "Consensus Statemet on Homosexuality". The Rabbinical Assembly, https://www.rabbinicalassembly.org/sites/default/files/assets/public/halakhah/teshuvot/19912000/consensus_homosexual.pdf (accessed 15.02.20)
↑  HOMOSEXUALITY, HUMAN DIGNITY & HALAKHAH: A COMBINED RESPONSUM FOR THE COMMITTEE ON JEWISH LAW AND STANDARDS" Dorff, E, Nevins D, Reisner, A, December 6, 2006
↑  https://www.rabbinicalassembly.org/sites/default/files/assets/public/halakhah/teshuvot/20052010/dorff_nevins_reisner_dignity.pdf
↑  רן דגוני, ‏התנועה הקונסרבטיבית: כך תערכו נישואים חד מיניים, באתר גלובס, 2 ביוני 2012
↑  רונן לוביץ, סלידה, סובלנות או מתירנות: יחס היהדות להומוסקסואליות. דעות, 11, עמ' 13, 2002
סיגברט השני, מלך אסקס

ערך זה עוסק במלך אסקס. אם התכוונתם למלך הפרנקי של אוסטרזיה ובורגונדיה, ראו .
סיגברט השני המכונה סיגברט הטוב או סיגברט המבורך (באנגלית: Sigeberht II או Sigeberht Bonus או Sigeberht Sanctus) היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 653 עד 660 או 661.
סיגברט עלה לשלטון לאחר מות קרובו, המלך סיגברט הקטן.
על אף שממלכת אסקס החלה בתהליכים של התנצרות בתקופת מלכותו של סאברט, בניו סאווד וסיקסרד אשר מלכו אחריו שבו לדתם הקלטית הפגנית, וקודמו של סיגברט השני, סיגברט הקטן המשיך באמונתם זו. על פי ספרו של בדה ונרביליס "היסטוריה הכנסייתית" (Historia Ecclesiastica) היה זה סיגברט השני אשר החל את ההמרה המחודשת לנצרות של ממלכת אסקס.
משפחתו של סיגברט

לא ברור מה קשרו המשפחתי של סיגברט השני לקודמו. בדה, בספרו, אינו שופך אור על קשרי המשפחה. כתב היד מהמאה התשיעית שנכתב על ידי אופה (Offa) עליו הסתמכו כתבי היד של ויליאם ממאלמסבורי ("דברי ימי המלכים" (ה"גסטה רגום" - Gesta regum) ושל ג'ון מווסטר ("דברי הימים של דברי הימים" - Chronicon ex Chronicis) סותרים זה את זה.
ההיסטוריונית ברברה יורק, בספרה "The Kingdom of the East Saxons" מציעה כי סיגברט השני היה בנו של סאוורד ואביו של סיגהרה.
ההמרה לנצרות של הממלכה

בספרו, בדה מספר כי סיגברט עלה לשלטון ופעל כמלך אסקס בתמיכת ידידו ובן בריתו, אוסוויו, מלך נורת'מבריה. בדה מציין כי סיגברט נהג לבקר את אוסוויו לעיתים קרובות, והושפע ממנו רבות. אוסוויו פעל באותה עת להקים ברית כנגד פנדה, מלך מרסיה.
היה זה אוסוויו ששכנע את סיגברט להמיר את דתו לנצרות, והוא הוטבל על ידי ההגמון פינאן מלינדיספארן, ככל הנראה בשנת 653 או 654.
ביוזמתו של אוסוויו, נשלחו מיסיונים נוצריים לנצר את אזור מזרח אנגליה, שבראשם קד הקדוש.
הרצחו של סיגברט השני

בדה מציין כי סיגברט, בעקבות התנצרותו, החל לפעול לפי האידיאלים הנוצריים, וטען שיש לפעול לפיהם ולסלוח לאויביו. בדה מציין כי התנהגות זו הביאה להרצחו זמן קצר לאחר מכן על ידי שני בני עמו אשר כעסו על כך שהמלך סלח לאויביו. בדה מספר כי קד, שהיה להגמון באותה עת, החרים את אחד האחים שנישא בנישואים לא נוצריים, ואסר על הנוצרים לאכול בביתו. המלך, שטען שיש לסלוח לכל אחד, על פי ציוויו של ישו, הסכים לאכול בביתו, ובכך הפר את הוראתו של הבישוף. בשל חטא זה ניבא קד כי המלך ירצח בבית זה. בדה מציין כי המלך בהרצחו הפך לקדוש נוצרי כי על אף שחטא, עשה זאת תוך קיום מצוותו של ישו.
לאחר מותו של סיגברט עלה לשלטון סוויתהלם. ההיסטוריונית ברברה יורק בספריה Kings and Kingdoms of Early Anglo-Saxon England ו- The Kingdom of the East Saxons מציינת כי ככל הנראה סוויתהלם היה אחראי למזימת הרצחו של המלך במטרה לרשת אותו (וייתכן שהוא ואחיו סווית'פרית' היו האחים אותם מתאר בדה).
תאריך הרצח המדויק אינו ידוע, אולם בספרו של דייוויד קירבי, The Earliest English Kings, הרצח אירע קודם לשנת 664 - שנת מותו של סוויתהלם.
הסלר ויטני

| --- | --- |

ויטני באפריל 1973
 לידה:  23 במרץ 1907 ניו יורק
 פטירה:  10 במאי 1989 (בגיל 82) פרינסטון, ניו ג'רזי
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Dent Blanche 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל (1928)  אוניברסיטת הרווארד (1932) 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ורג' דייוויד בירקהוף
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון   המכון למחקר מתקדם   אוניברסיטת הרווארד
 תלמידי דוקטורט:  הרברט רובינס, Franklin Haimo, Richard Eliot Chamberlin, Melcher Prince Fobes, Wilfred Kaplan, Paul Olum, ג'יימס אילס, James Harold Wolfe, Jr. 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית למדעים (1976)  פרס לאורי פ. סטיל (1985)  פרס וולף למתמטיקה (1982)  פרסי פאול ר. האלמוס - לסטר ר. פורד (1969) 
 צאצאים:  Sally W. Thurston, James Newcomb Whitney 
 תרומות עיקריות
 תרם רבות לטופולוגיה אלגברית, טופולוגיה דיפרנציאלית, אלגברה הומולוגית, ותורת המידה הגאומטרית. היה בין מייסדי תורת הסינגולריות. הציג לראשונה את מושג המטרואיד.
 
הסלר ויטני (באנגלית: Hassler Whitney; 23 במרץ 1907 - 10 במאי 1989) היה מתמטיקאי אמריקאי, שתרם רבות לענפי הטופולוגיה האלגברית, הטופולוגיה הדיפרנציאלית והאלגברה ההומולוגית, אשר מהווים תחומים מרכזיים במתמטיקה המודרנית. כמו כן, היה בין המייסדים של תורת הסינגולריות ותורת המטרואידים.