stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בברוניי
הערות שוליים

↑  "Why has Brunei suddenly backflipped on death penalty for gay sex?". ABC News (בAustralian English). 2019-05-08. נבדק ב-2021-10-22.
↑  "Brunei enacts Islamic laws to punish gay sex with stoning to death — here's what you need to know". ABC News (בAustralian English). 2019-04-02. נבדק ב-2021-10-22.
1 2  Ben Westcott and Rebecca Wright CNN, Brunei backs down on gay sex death penalty after international backlash, CNN
1 2 3  Brunei's LGBT Community Faces Terrifying Future, HuffPost, ‏15 באוקטובר 2015 (באנגלית)
↑  Welcome to IDAHOT Newbies !, May17.org, ‏17 במאי 2016 (באנגלית)
↑  Michaelson, Jay (2014-04-22). "Brunei Returns to the Stoning Age". The Daily Beast (באנגלית). נבדק ב-2021-10-22.
1 2  LGBT+ people to be stoned or whipped to death in Brunei under new sex law, The Independent, ‏28 במרץ 2019 (באנגלית)
↑  Ben Westcott CNN, Brunei to punish gay sex and adultery with death by stoning, CNN
↑  Dua Lipa supports Brunei boycott against gay sex death penalty, PinkNews - Gay news, reviews and comment from the world's most read lesbian, gay, bisexual, and trans news service, ‏4 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  Zack Budryk, Omar introduces bill sanctioning Brunei over anti-homosexuality law, TheHill, ‏16 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Brunei introduces stoning to death for gay sex, adultery, au.news.yahoo.com (באנגלית)
↑  "Brunei implements stoning to death under anti-LGBT laws". BBC News (באנגלית בריטית). 2019-04-03. נבדק ב-2021-10-22.
↑  mmoneymaker, LGBTIQ Rights in Southeast Asia - Where We Stand and Pathway Forward, OutRight Action International, ‏20 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  Bruneian civil servant fined $1,000 for cross-dressing | The Brunei Times, web.archive.org, ‏13 במרץ 2015
↑  Brunei | Human Dignity Trust, www.humandignitytrust.org. (באנגלית)
↑  Gay Life in Brunei, www.globalgayz.com
↑  Gay Life in Brunei, www.globalgayz.com
↑  Department of Economic Planning and Statistics - Population, www.deps.gov.bn
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏21 באפריל 2018
חוסה סנטמריה

חוסה אמיליו סנטמריה איגלסיאס (בספרדית: José Emilio Santamaría Iglesias; נולד ב-31 ביולי 1929 במונטווידאו) הוא כדורגלן עבר אורוגוואי ששיחק בעמדת הבלם, ומאמן כדורגל לשעבר, שאימן בין היתר את נבחרת ספרד בטורניר מונדיאל 1982.
כשחקן, סנטמריה זכה ב-17 תארים ב-18 שנות קריירה במדי נסיונל וריאל מדריד, כולל ארבע אליפויות אירופה. הוא השחקן האורוגוואי היחיד בהיסטוריה שזכה באליפות אירופה. הוא ייצג במהלך הקריירה שתי נבחרות לאומיות, את נבחרת אורוגוואי ואת נבחרת ספרד.
קריירת משחק

סנטמריה, יליד מונטווידאו, החל את הקריירה המקצועית בקבוצת נסיונל הפועלת בעיר. הוא שיחק בקבוצה במשך תשע שנים, בהן זכה עימה בחמש אליפויות אורוגוואי. בשנת 1957, כשהיה בן 28, עבר לשחק בליגה הספרדית, במדי קבוצת הפאר ריאל מדריד, אותה אימן אז הארגנטינאי לואיס קרניליה, וכבר בעונתו הראשונה השלים זכייה ראשונה באליפות ספרד ובגביע אירופה לאלופות, כשפתח בהרכב קבוצתו בניצחון 3-2 על מילאן בהארכה במשחק הגמר. בזכות הזכייה, היה סנטמריה לכדורגלן האורוגוואי הראשון, והיחיד עד כה, שזוכה בתואר זה. עונה אחר כך הפסידה ריאל את האליפות בספרד אך זכתה בגביע אירופה בפעם השנייה ברציפות. סנטמריה פתח בהרכב במשחק הגמר בו ניצחה קבוצתו 2-0 את סטאד ריימס. ב-1960, הפעם עם מיגל מוניוס כמאמנה, ריאל השלימה זכייה שלישית ברציפות בתואר, כשסנטמריה שוב פותח בהרכב בניצחון 7-3 על איינטרכט פרנקפורט במשחק הגמר. בשנים אלו שיתף סנטמריה פעולה עם שחקנים מהגדולים בהיסטוריה של המועדון, כמו אלפרדו די סטפנו ופרנץ פושקש. עם פתיחת עונת 1960/1961, בזכות הזכייה בתואר האירופי, השתתפה ריאל במהדורה הראשונה בהיסטוריה של הגביע הביניבשתי. במשחק הגמר הכפול פגשה ריאל את פניארול, יריבתה הגדולה של נסיונל, הקבוצה בה גדל סנטמריה. לאחר שוויון 0-0 במונטווידאו, הביסה ריאל את פניארול 5-1 באצטדיון סנטיאגו ברנבאו והייתה לראשונה שזוכה בתואר. באותה עונה השיבה ריאל לעצמה את תואר האליפות, בדרך לחמש זכיות רצופות בתואר. לכולן היה שותף סנטמריה, שקנה לעצמו מקום קבוע בחוליית ההגנה של ריאל. בעונת 1961/1962 ריאל גם השלימה זכייה בדאבל, לאחר שזכתה בגביע הספרדי.
במהלך תקופתו בריאל זכה סנטמריה לכינוי "החומה", בשל הופעותיו העקביות והטובות כבלם הקבוצה. הוא הוסיף לשחק בקבוצה עד לסיום עונת 1965/1966, בה זכה עם הקבוצה בגביע אירופה לאלופות בפעם הרביעית בקריירה. הוא שותף כמחליף בשני משחקים במהלך הטורניר, ובסיום העונה, כשהיה כמעט בן 39, פרש ממשחק פעיל, לאחר 337 הופעות במדי ריאל בכל המסגרות.
קריירת משחק > קריירה בינלאומית

סנטמריה החל את הקריירה הבינלאומית בנבחרת אורוגוואי. הוא זומן לנבחרת לקראת טורניר מונדיאל 1950, אך קבוצתו נסיונל מנעה את הגעתו לסגל הנבחרת בגלל רצונו של מאמן הנבחרת דאז, חואן לופס פונטנה, לשלב אותו כחלוץ. בסיום הטורניר זכתה אורוגוואי בתואר. שנתיים אחר כך, ב-6 בפברואר 1952, ערך סנטמריה את הופעת הבכורה שלו בשורות הנבחרת בניצחון 6-1 על פנמה. שנתיים לאחר מכן, נכלל סנטמריה בסגל נבחרתו למונדיאל 1954 בשווייץ. סנטמריה פתח בהרכב בכל חמשת משחקיה של נבחרתו, ואורוגוואי סיימה את הטורניר במקום הרביעי. על יכולתו במהלך הטורניר זכה סנטמריה למקום בנבחרת הטורניר, כנציגה היחיד של אורוגוואי. הופעותיו האחרונות במדי אורוגוואי היו במסגרת טורניר הקופה אמריקה בשנת 1957, בו סיימה אורוגוואי במקום השלישי. בסך הכל ייצג סנטמריה את אורוגוואי במשך חמש שנים, בהן רשם 20 הופעות במדיה.
בשנת 1958, לאחר שעבר לשחק בריאל מדריד, עבר סנטמריה לייצג את נבחרת ספרד. משחקו הראשון בנבחרתו החדשה היה משחק ידידות מול צפון אירלנד, שהסתיים בניצחונה של ספרד בתוצאה 6-2. הוא ייצג את נבחרתו במסגרת מוקדמות מונדיאל 1962, ואף שיחק בשני משחקים בטורניר עצמו שנערך בצ'ילה. סנטמריה לא שב לשחק עוד במדי ספרד לאחר המונדיאל, ובסך הכל בארבע שנים בהן ייצג את ספרד הוא רשם 16 הופעות במדיה.
בשנת 2004 נכלל סנטמריה במקום ה-48 מתוך 50 ברשימת כדורגלן היובל של אופ"א.
קריירת אימון

סנטמריה החל בקריירת אימון בשנת 1968, שנתיים לאחר פרישתו, כשמונה לתפקיד בצוות המקצועי של נבחרת ספרד כמאמן בנבחרת הצעירה והאולימפית. את תפקידו הראשון בקבוצה קיבל סנטמריה בקיץ 1971, כשמונה לתפקיד המאמן באספניול מהליגה הבכירה בספרד. הוא הוביל את הקבוצה במשך שש עונות, והישג השיא שלו עימה היה בעונת 1972/1973, אז סיימה במקום השלישי בטבלה, שלוש נקודות מתחת לאלופה אתלטיקו מדריד. ב-21 בדצמבר 1977 הוא פוטר מתפקידו בעקבות התבוסה 4-0 לראסינג סנטאנדר בחוץ.
ב-1978 מונה סנטמריה לתפקיד מאמן נבחרת ספרד עד גיל 21. הוא החזיק בתפקיד במשך כשנתיים, עד שב-1980 מונה לתפקיד מאמן נבחרת ספרד, לקראת טורניר מונדיאל 1982 שהתקיים במדינה. בפתיחת הטורניר ספרד סיימה בשוויון 1-1 מול הונדורס, ולאחריו השיגה את ניצחונה היחיד בטורניר, 2-1 על יוגוסלביה. לאחר הפסד 1-0 לצפון אירלנד העפילה ספרד מהמקום השני בבית לשלב הבתים השני, אך הפסד לגרמניה המערבית ותיקו מול אנגליה סיימו את דרכה של ספרד בטורניר.
עם סיום המונדיאל פוטר סנטמריה מתפקידו, ולאחר מכן גם פרש לחלוטין מעולם הכדורגל כדי להתרכז בעסקיו, ולא שב עוד לאמן.
תארים > תארים קבוצתיים

אליפות אורוגוואי (5): 1950, 1952, 1955, 1956, 1957
גביע אירופה לאלופות (4): 1957/1958, 1958/1959, 1959/1960, 1965/1966
הגביע הביניבשתי: 1960
אליפות ספרד (6): 1957/1958, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965
הגביע הספרדי: 1962
תארים > תארים אישיים

נבחרת הטורניר של מונדיאל 1954
מקום 48 ברשימת כדורגלן היובל של אופ"א
סנטמריה בשנת 1962
זיכרון ליבה מגנטית

מערך זיכרון ליבה 32x32, או 1024 סיביות
סכמה של מערך ליבות של 4x4. הליבות, או הטבעות, מסודרות בשני כיוונים, באופן שכל טבעת מאונכת לטבעות המקיפות אותה, כדי למזער צימוד מגנטי ביניהן. תילי הכתיבה מסומנים X0 עד X4, ו-Y0 עד Y4. כבלי הקריאה וה-inhibit מושחלים בכל הטבעות בסריג, ומסומנים S ו-Z. מאוחר יותר הוצמדו הכבלים הללו ביחד, כדי לחסוך צורך בשני מסלולים שונים, מתפתלים וקשים להשחלה, ובהמשך פותחו מעגלים אלקטרוניים שאפשרו שימוש בתיל יחיד, read/inhibit, ששימש גם בפעולת הכתיבה וגם בקריאה.
מקטע זיכרון ליבה של CDC-6600, מחשב העל הראשון
בלוק זיכרון ליבה. הבלוק בנוי מ-12 מסגרות, ובכל מסגרת שני מערכי ליבות, אחד בכל צד. המערכים הם של 64x64 ליבות, כלומר 4K ‏(4096) ליבות בכל מסגרת. נפח הבלוק כולו הוא 4K מילים של 24 סיביות, ושקול ל-12 קילובייט
זיכרון ליבה מגנטית (באנגלית: Magnetic Core Memory), נקרא גם "זיכרון ליבה מגנטי" ו"זיכרון ליבה" הוא טכנולוגיה של זיכרון גישה אקראית שפותחה סמוך לראשית תקופת המחשוב, בשנות ה-50 של המאה ה-20, והייתה טכנולוגיית הזיכרון העיקרית, כמעט היחידה, עד שהוחלפה בהדרגה, במהלך שנות ה-70, על ידי טכנולוגיות מבוססות על מוליכים למחצה.
לזיכרון הליבה יתרונות רבים על טכנולוגיות הזיכרון שקדמו לו, ואלו נעלמו למעשה זמן קצר אחר הגעתו. עובדת היותו זיכרון גישה אקראית, וצפיפותו היחסית אפשרה לבנות מחשבים מהירים ובעלי נפח זיכרון גדול בהרבה מהקודמים להם, וקשה לתאר את ההתקדמות שהובילה מהאניאק למחשבי על, או למחשב האישי, בלעדיו.
בשנים בהם אפילו הכינוי "זיכרון ליבה" נשמר לתיאור מדויק, והמונח היה פשוט "זיכרון", צמחה הצפיפות, ואתה נפח הזיכרון הכללי של מחשבים, בכמה סדרי גודל. במקביל, מחירה של סיבית זיכרון ירד מכדולר אחד של 1955, לכדי סנט של 1970, או בערך שניים וחצי סדרי גודל. מהירות הזיכרון גדלה במידה צנועה הרבה יותר, ובדרך כלל, מהירות הזיכרון לא שונה בצורה משמעותית בין תחילת שנות ה-60, לדור האחרון שיוצר.
הזיכרון בנוי ממערך של טבעות פריט, בצורת טורואידים, דרכן מושחלים תיילים מוליכי זרם חשמלי. הגדלת הצפיפות דרשה טבעות קטנות יותר ויותר, המסודרות במערכים צפופים יותר ויותר. במקביל, גם התיילים המושחלים בהן צריכים לרזות, ותהליך הייצור הופך מסובך ומורכב. למרות ניסיונות בלתי פוסקים למיכון ואוטומציה, תהליך ייצור זיכרון ליבה נשאר ידני ברובו, עובדה שהציבה מחסום בפני המשך המזעור.
המחשב הראשון שצויד בזיכרון ליבה היה ה-Whirlwind I, שפותח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ב-1951. בנוסף למחשבים שימש זיכרון ליבה במתקנים נוספים, וביניהם טלפוניה, בקרה תעשייתית, מכונות חישוב, ואף מתקני ג'וקבוקס.
זיכרונות מוליכים למחצה היו ידועים, ובשימוש מוגבל מאמצע שנות ה-60, וכאשר "מחסום המחיר" נפרץ, ומחירה של סיבית זיכרון כזה השתוותה למחיר סיבית זיכרון ליבה, ימיו של זיכרון הליבה היו ספורים. בדרך כלל מציינים את שבב זיכרון של אינטל 1103(אנ'), שהוצג ב-1970, בנפח של 1,024 סיביות (שווה ל-128 בתים במינוח המקובל), כ"פריצת המחסום" הזו. במהלך שנות ה-70 המשיכה ירידת מחירו של זיכרון מוליכים למחצה, במקביל לעלייה בצפיפותו, וכל המחשבים החדשים שתוכננו השתמשו בו, וזיכרון ליבה נשאר נחלתם של מחשבים קיימים, או לכל היותר ייצור מחשבים מדגמים ישנים.
כיום ניתן למצוא זיכרון ליבה במוזיאונים, כתצוגה או במחשבים ישנים, חלקם עדיין פועלים ומשמשים להדגמות.
היסטוריה > רקע

עיקרון ההיסטרזיס המגנטי הוא הבסיס עליו מבוססת מדיה מגנטית מכל הסוגים. השימוש הראשון במדיה מגנטית כבסיס לזיכרון מחשב היה תוף מגנטי: גליל שפניו עשויות משכבה של חומר פרומגנטי, ושורה של ראשי קריאה-כתיבה לאורכו. הגליל מסתובב במהירות, ובכל רגע נתון מגיעה "משבצת" שונה מול כל אחד מהראשים, כאשר כל משבצת כזו מייצגת סיבית אחת, שערכה 1 או 0 לפי כיוון המיגנוט.
כמה מהמחשבים הניסיוניים הראשונים, והמחשב הראשון שיוצר בייצור סדרתי, IBM 650, השתמשו בתוף מגנטי כטכנולוגיית הזיכרון, וזו הייתה טכנולוגיה מובילה עד הגעת זיכרון הליבה. טכנולוגיות זיכרון נוספות היו שפופרת ויליאמס (Williams tube) המבוססות על עיקרון הפוספורסצנציה, וקווים משהים (Delay line memory) שמשתמשים בעקרונות אקוסטיים.
הזיכרונות הללו הם טוריים: כדי לקרוא או לכתוב לסיבית מסוימת יש להמתין עד שהסיבית המתאימה תגיע את מול הראש הקורא/כותב, או עד שתגיע למוצא הקו המשהה, דבר המגביל את מהירותם. האטי ביניהם הוא התוף המגנטי, ולעומתו סובלות הטכנולוגיות האחרות מבעיות אמינות.
היסטוריה > זיכרון ליבה

ב-1947 הוגש לרישום הפטנט הראשון שעושה שימוש בטבעות ליבה מגנטית לזיכרון. פטנט זה לא היה מוכר לממציאים הבאים, והשפעתו הייתה קטנה.
ב-1949 רשם אן ואג (An Wang) פטנט לזיכרון ליבה שהציג לראשונה "כתיבה אחרי קריאה", ופתר את בעיית הקריאה ההרסנית.
ב-1951 רשם ג'יי פורסטר (Jay Wright Forrester) מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס פטנט שהציג "זרמים מתוזמנים", ובכך פתח את הדרך למימוש זיכרון גישה אקראית בעזרת זיכרון ליבה. המחשב הראשון שהשתמש בזיכרון כזה היה Whirlwind I, ב-1951. זמן קצר אחר כך הציעה IBM זיכרון ליבה כציוד היקפי למחשב IBM 702, ולאחר מכן את IBM 704, בו זיכרון ליבה היה רכיב הזיכרון הראשי. החל מסוף שנות ה-50, דחק זיכרון הליבה את רגלי כל סוגי הזיכרון האחרים, ושלט בכיפה.
חברת IBM רכשהב-1956 את הזכויות לפטנט של ואנג בחצי מיליון דולר, ששימשו הון הייסוד של חברת "מעבדות ואנג", חברה שהגיעה בשנות ה-80 להיקף עסקי של מיליארדי דולרים. אחרי מאבק משפטי ממושך מול MIT רכשה החברה ב-1964 זכויות גם לפטנט של פורסטר, תמורת 13 מיליון דולר, הסכום הגבוה ביותר ששולם עד אז תמורת זכויות שימוש בפטנט.
ציטוט מוכר של פורסטר הוא "לקח לנו שבע שנים לשכנע את התעשייה שזיכרון ליבה הוא הפתרון הנכון, ושבע שנים נוספות לשכנע אותם שזה לא היה רעיון שלהם".
במהלך שנות ה-60, "זיכרון ליבה" ו"זיכרון" היו כמעט שמות נרדפים לזיכרון מחשב, ובמהלך העשור חלה ירידה מתמדת במחיר סיבית זיכרון, מכדולר אחד לקראת סוף העשור הקודם, עד כדי סנט יחיד בסוף העשור. במקביל, חלה עליה בצפיפות הזיכרון. צפיפות זיכרון אפייני לזיכרון ליבה היא כ-900 סיביות מידע לליטר, או כ-32,000 סיביות מידע לרגל מעוקב.
חברות רבות ייצרו זיכרונות ליבה, חלקן בתוספת שיפורים ושכלולים שונים, שנוספו במהלך הזמן, בעיקר במעגלים האלקטרוניים שמפעילים את הזיכרון. בתחילת שנות ה-70, היה נפח הייצור השנתי של חברת IBM כ-20 מיליארד ליבות, כלומר נפח ייצור שנתי של קצת פחות משלושה גיגהבייט זיכרון. חברת DEC ייצרה בגרסה משלה כ-30 מיליארד ליבות בשנה - בערך ארבעה גיגהבייט.
הגדלת הצפיפות משמעה טבעות קטנות יותר ויותר, מה שמציב אתגר בייצור. למרות ניסיונות בלתי פוסקים למיכון ואוטומציה של הייצור, נשאר זה רובו ככולו ידני, ובוצע על ידי פועלים, רובם ככולם נשים, שנעזרו במיקרוסקופים כדי להשחיל בטבעות הזעירות תיילים זעירים עוד יותר. זיכרון ליבה שתוכנן ונבנה כהלכה הוא אמין ביותר, ופועל ללא תקלות וללא טעויות שנים רבות.
| שנה | קוטר הטבעת ב-mil (אלפית אינץ') ובמילימטרים | זמן במיקרושניות |
| --- | --- | --- |
| 1954 | 80, 2 | 1.5 |
| 1958 | 50, 1.3 | 1 |
| 1961 | 30, 0.75 | 0.5 |
| 1965 | 23, 0.6 | 0.25 |
| 1967 | 18, 0.45 | 0.175 |
| 1972 | 14, 0.35 | 0.125 |
זיכרונות המבוססים על מוליכים למחצה החלו להופיע באמצע שנות ה-60. זיכרונות אלו היו מהירים יותר, אך לא יכלו להתחרות במחירו של זיכרון ליבה, והשימוש בהן הוגבל ליישומים שונים, אך לא כרכיב הזיכרון העיקרי של מחשבים. חוק מור בישר את ההמשך, או הסוף מנקודת מבטו של זיכרון הליבה, וכמעט בדיוק כצפוי, הסף של סנט אחד לסיבית זיכרון נחצה על ידי זיכרונות מוליכים למחצה ב-1971, כאשר אינטל הציגה רכיב זיכרון דינמי בן 1024 סיביות, 1103 במחיר סנט לסיבית. המציאות המשיכה "לציית" לחוק מור, ותוך זמן לא רב צנח מחירה של סיבית זיכרון לעשירית, מאית, ואלפית סנט. אם בראשית שנות ה-70 זיכרון הליבה מלך בכיפה, הרי שעד סופן הפך לזן נכחד, וייצורו למעשה פסק.
תיאור

העיקרון הפיזיקלי עליו מבוסס זיכרון הליבה היא תופעת ההיסטרזיס המגנטי. משמעות התופעה היא שניתן "למגנט" חומרים מסוימים המכונים חומרים פרומגנטיים. באופן שהם שומרים על המיגנוט, ובפרט, כיוון המיגנוט, ובמילים אחרות, "זוכרים" אותו. התקנים שמשתמשים בעיקרון זה כדי לאחסן מידע מכונים מדיה מגנטית, וכוללים סרטי הקלטה לאודיו ווידאו, ודיסק קשיח.
מספר מימושים שונים להתקני זיכרון המבוססים על ליבה מגנטית פותחו. התיאור להלן הוא של המימוש הנפוץ ביותר.
המרכיב המרכזי בזיכרון הליבה הן טבעות, שמהוות ליבות של שנאים זעירים, ומעניקות לזיכרון את שמו. הטבעות מתוארות בדרך כלל כטורואידים, אם כי בפועל הן יכולות להיות בצורה מעט שונה, בדרך כלל טבעת גלילית ("שייבה"). הטבעות עשויות מחומר פרומגנטי, בדרך כלל פריט. טבעת הממוגנטת בכיוון אחד, למשל "עם כיוון השעון", מייצגת 0, וטבעת הממוגנטת בכיוון הפוך מייצגת 1. תיילים העוברים בליבה משמשים כ"סליל הראשוני" או ה"סליל המשני" של השנאי. זרם חשמלי בתיילים שעוברים בליבה משרה בה מיגנוט עם כיוון השעון או כנגדו, לפי כיוון הזרם, והטבעת נשארת ממוגנטת בכיוון זה, וכך "זוכרת" את הערך שנכתב, 0 או 1.
הטבעות עשויות פריט (Ferrite). הפריט הוא חומר קרמי מבודד, שמרכיב עיקרי בו היא תחמוצת ברזל, שבזכותה הוא חומר פרומגנטי, כלומר תופעת החשל המגנטי, או היסטרזיס, חלה בו. היותו מבדד חשובה משום שבליבות שנאים מתפתחים זרמי ערבולת (Eddy current), שגורמים לאבדן אנרגיה והתחממות, תופעה שהשפעתה גוברת עם עליית התדירות. ליבה מחומר מבודד מונעת זרמים אלו כמעט לחלוטין, ומתאימה לשנאים שפועלים בתדרים גבוהים. הפריט אינו מחליד, משום שמרכיב הברזל שבו כבר מחומצן, בדומה לתחמוצות הברזל שמשמשות במדיה מגנטית אחרת, כמו סרטים ודיסקים מגנטיים.
תיל נוסף משמש הסליל המשני של השנאי, וכאשר כיוון המגנוט משתנה, מושרה בתיל זה זרם חשמלי. כדי לקרוא את תוכן הסיבית, נכתב אליה ערך ידוע, בדרך כלל 0. טבעת, או סיבית, שהכילה 0 לא משנה את כיוון המיגנוט שלה, ולכן לא משרה זרם בתיל הקריאה, בעוד שבטבעת שהכילה 1 משתנה הכיוון ומושרה זרם.
משמעות הדבר היא שבזיכרון ליבה, הקריאה היא פעולה הרסנית, ואחרי כל מחזור קריאה יש לבצע מחזור כתיבה, כדי להחזיר את הערך הנכון לסיבית. שיטה זו מכונה "כתיבה אחרי קריאה".
ייצור

זיכרון הליבה בנוי מסדרת משטחים המונחים זה מעל זה או זה לצד זה, ומהווים גוף תלת־ממדי בצורת קובייה. נהוג לציין את צפיפות הזיכרון ב"סיביות לרגל מעוקב" או "סיביות לליטר". כמעט בלתי אפשרי לתקן תקלה בסיבית יחידה, ותקלה כזו מחייבת החלפת סריג, או "משטח" שלם. החיסרון הזה הוא כמעט תאורטי - תקלות בזיכרון הליבה עצמו, שהוא רכיב פסיבי, כמעט לא מופיעות: שגיאות בחיווט מתגלות בייצור, ואין, למעשה כל תקלות אחרות. לעומת הזיכרון עצמו, במעגלים האלקטרוניים שמפעילים אותו יכולות להיווצר שגיאות ותקלות. הפעלת הזיכרון דורשת תזמון ואות ברמת דיוק מסוימת, והרכיבים האקטיביים - מעגלי הבקרה ומעגלי ההגבר, אמינים פחות מהזיכרון עצמו.
בתחילת הדרך, הטבעות היו בקוטר אפייני של כ-2 מילימטר, והמעגלים היו מבוססי שפופרות. ההתקדמות מדור לדור התבטאה בהקטנת הטבעות, ובמעבר משפופרות לטרנזיסטורים ואחר כך למעגלים משולבים במעגל האלקטרוני שמפעיל את הזיכרון. מספר פיתוחים נוספו, ביניהם המעבר למסלול יחיד עבור תיל הקריאה וה-inhibit, ומאוחר יותר שימוש בתיל יחיד שמשמש בשני התפקידים.
לשימוש בטבעות קטנות יותר יש שני יתרונות: הגדלת הצפיפות, והקטנת הזרם הדרוש ולכן ההספק הדרוש להיפוך המיגנוט בליבה, שפרופורציוני למסתה. הקטנת הליבה מאפשרת לצופף הן את שורות הסריג והן את טוריו, והגידול בצפיפות הזיכרון פרופורציונית לריבוע ההקטנה. המרחק בין הסריגים מושפע מגורמים אחרים, ולהקטנת הליבה אין השפעה ממשית עליו. הקטנת ההספק מאפשרת הקטנת המעגלים שמפעילים את הזיכרון, ושיפור אמינותם.
ליבות קטנות, והצורך להשחיל בהן את התיילים מציבות אתגר בפני תהליך הייצור, אתגר שנעשה קשה ככל שהטבעות ממשיכות להתכווץ. ניסיונות למיכון הייצור נעשו באופן בלתי פוסק, במשך כל השנים בהם יוצרו זיכרונות ליבה. אחת השיטות השתמשה במחט חלולה להשחלה, ובעזרתה ניתן למכן את חיווט טורי X ו-Y, אך לא את תילי הקריאה וה-inhinit, שצריכים להתפתל ולעבור בכל הטבעות בסריג. שיטה זו לא התאימה יותר ברגע שקוטר הטבעת לא אפשר שימוש במחט חלולה.
ייצור זכרונות הליבה נשאר עד יומו האחרון תהליך ידני ברובו, והסתמך על עובדים, בדרך כלל נשים, שנעזרו בעזרי הגדלה כדי להשחיל את התיילים בטבעות הזעירות. מחיר זיכרון הליבה ירד בהתמדה, מכ-$1 לסיבית באמצע שנות החמישים, לסנט אחד לסיבית בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. יצרנים רבים פתחו מפעלי ייצור זיכרון במזרח אסיה, אליהם העבירו את רוב או כל הייצור, מפעלים שתרמו להתפתחות התשתית לתעשיית האלקטרוניקה במדינות אלו, תעשייה שבעשורים הבאים איימה על ההגמוניה של המערב, ובמקרים רבים נטלה אותו.
מימושים נוספים

התיאור שלעיל מתאר את סוג זיכרון הליבה העיקרי. קיימים סוגים נוספים של זיכרון ליבה, ביניהם "זיכרון צמה": בשיטה זו מושחלת צמת תיילים דרך הליבות, כאשר כל תיל עובר דרך חלק מהליבות ו"מדלג" על אחרות. זיכרון זה הוא זיכרון קריאה בלבד, או ROM, כשהמידע מוטבע בו על ידי ההחלטה באילו טבעות עובר כל תיל. קיימים שימושים ומימושים נוספים לזיכרון ליבה מגנטית.
גלריה

שפופרת ויליאמס, אחת מהטכנולוגיות שהוחלפו על ידי זיכרון הליבה. הגישה לזיכרון טורית.
זיכרון קו משהה, טכנולוגיה קודמת נוספת. גם זיכרון זה הוא טורי
תצלום תקריב של שלושה מערכי ליבות קטנים
תצלום תקריב נוסף
יחידת הזיכרון של מחשב Whirlwind, הראשון בו הותקן זיכרון ליבה
יחידת זיכרון ליבה של מחשב IBM-7040. השלט בתצוגה מספר שביחידה 32 קילובייט זיכרון
כרטיס זיכרון ליבה בתכולה של כמה עשרות בתים, מכונת כתיבה "אולימפיה", 1968. המעגל האלקטרוני מבוסס על טרנזיסטורים.
כרטיס זיכרון ליבה ממחשב PDP 10. הזיכרון מופעל על ידי מעגלים משולבים.
מגוון רכיבי זיכרון ליבה בתצוגה במוזיאון להיסטוריה של המיחשוב בקליפורניה
כרטיס זיכרון ליבה לקריאה בלבד מסוג "צמה". כרטיס זה היה חלק ממערכת ההנחיה בתוכנית אפולו.
הערות שוליים

↑  דולר של 1955 שווה ערך לכ-10 דולרים של 2021, ולכ-6 דולרים של 1970.
↑  Magnetic core sample brochure - CHM Revolution, www.computerhistory.org
↑  נתוני הזמן נלקחו מפרסום של יצרן הזיכרון. מקורות אחרים מציינים זמנים ארוכים יותר, ונראה שהזמנים שנוקב היצרן לא מתייחסים ל"זמן גישה" במובנו המקובל - הזמן שנחוץ למחשב לכתוב או לקרוא ערך אחד מהזיכרון.
↑  ב-2021, צרכן יכול לרכוש זיכרון גישה אקראית במחיר לסיבית של 0.4 מיליוניות הסנט. מחיר "זיכרון הבזק", הדומה קצת יותר באופן פעולתו לזיכרון ליבה, בהיותו בלתי נדיף, ומהיר ממנו בהרבה, הוא כעשירית מכך
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4163631-4
זיז (נהר)

| --- | --- |

קטע מנהר זיז ליד טארודנט
 מידע כללי
 אורך:  282 ק"מ
 מוצא:  הרי האטלס הגבוה
 שפך:  אין - מתנקז אל תת-הקרקע בסהרה בתהליך פסואידו-קרסטי - ראו במפה דלעיל
 מדינות באגן הניקוז:  מרוקו, אלג'יריה
 אגן הניקוז של נהר זיז
זיז (בערבית: وادي زيز wadī zīz, או نهر زيز nahr zīz) הוא נהר שמקורו בהרי האטלס הגבוה של מרוקו והוא זורם לאורך 282 קילומטרים אל מדבר סהרה באלג'יריה, שם הוא מתנקז אל תת-הקרקע בתהליך הידוע כתהליך פסואידו-קרסטי, כשנהר "נעלם" לפתע.
גאוגרפיה והיסטוריה

הנהר מתפתל דרך הערים א-רשידיה, ארפוד, סיג'ילמסה וריסאני, ויוצר נווה מדבר גדול מאוד הידוע בשם תאפילאלת. אשר המרוקנים רואים בו את מקום הולדתה במאה ה-17 של השושלת העלווית (הנוכחית) השולטת במדינה.
במשך מאות שנים היו פיתולי הנהר חלק מנתיב מסחר השיירות בין יישובי צפון הסהרה. פיתולים אלו הקלו על הטיפוס אל הרי האטלס, והזרימה לאורכם, שימשה להם מקור מים. במאה ה-1, הגנרל הרומי גאיוס סואטוניוס פאולינוס (אנ') חצה דרכם עם צבאו את הרי האטלס.
כיום, הכביש הלאומי מספר 13 (אנ') המחבר בין מידלט (אנ') לארפוד, משתרע על פני יותר מ-200 קילומטרים לאורך הנהר, ומציג נופים עוצרי נשימה: הרים, צוקי אבן גיר, נקודות ירוקות, אנדרטאות, וגאיות שכולם מספרים את ההיסטוריה של האזור. הנופים שם מקבלים בכמה מקומות מראה של "מערבונים" המזכירים את רמת קולורדו ואת הגרנד קניון של אריזונה.
הידרולוגיה

מרוקו מתבססת בכל הקשור למי שתייה במדינה על מערכת של 149 סכרים שמאגמים מי נגר, בנוסף למי תהום. אחד מהם הוקם כ-10 ק"מ מצפון לעיר א-רשידיה בסמוך ל-Fum Rhour, ששמו סכר חסן אדקהיל. הסכר הוא סוללת אדמת וסלעי חרסית שאמורים לספק אטימות. הסכר בעל יכולת איגום של 347 מיליון מטרים מעוקבים ואורך האגם שנוצר כ-6 קילומטרים. מטרת הסכר הייתה הסדרת מי הנהר לצורך ביצוע פיתוח חקלאות באזור תאפילאלת, וכן הגנה מפני הצפות. עבודות הבנייה של הסכר התבצעו ממאי 1968 עד מרץ 1971, ומילוי המאגר התבצע במהלך נובמבר 1970. לאחר תחילת המילוי, נצפתה זרימת דליפה משמעותית במורד הזרם שתוקנה באמצעים שונים שנים אחר כך. נכון ל-2015, מי האגם מזוהמים בזיהום צואתי המהווה סיכון לבני אדם.
ביאורים

↑  לעיתים התופעה מכונה כבולען (Sinkhole), שאופייני לנוף קרסטי, אך מונח זה עלול לבלבל את הקורא עקב הפופולריות של המונח, כמתאר את תופעת הבולענים בחופי ים המלח, שסיבתם שונה.
הערות שוליים

↑  Cato Holler, Chapter 101 - Pseudokarst, Encyclopedia of Caves, 2019
↑  Tadd Debbie, The Ziz River Valley – Tafilelt, Moroccan Jews
↑  Scheffel, Richard L.; Wernet, Susan J., eds. (1980). Natural Wonders of the World. United States of America: Reader's Digest Association, Inc. p. 426.
↑  Breathtaking landscapes, Visit Draa Tafilalet
↑  John Russell & Ahmed Eljechtimi., Morocco Expands Freshwater Efforts, But Needs More Energy., V . A., December 04, 2022
1 2 3  Hamza RouguiI & Mohamed Arjouane, The case of Hassan Addakhil, Water Power & Dam Construction, 3 January 2006
↑  Miguel Clavero et al., January 2017, Hassan Addakhil Reservoir, Oued Ziz, near the city of Errachidia - Context 1, Research Gate.net
↑  Barrage Assan Addakhil - Vallée du Ziz, South Angel Video.blogspot.com, 17/9/2018
↑  Ouhmidou, M., Chahlaoui, A. 2015, Caracterisation Bacteriologique Des Eaux Du Barrage Hassan Addakhil (errachidia-maroc), LARHYSS Journal, Vol. 12, pp. 183-196 by ASJP
זכויות להט"ב בבנין

| --- | --- |

בנין
 מעמד בחוק:  חוקי מאז ומעולם
 טרנסג'נדריות:  אין נתונים
 שירות צבאי:  אין נתונים
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד (תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה)
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בבנין מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. אף על פי שפעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית בשטחי המדינה מאז ומעולם, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. כמו כן, לא ידועים נתונים אם קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר עבור טרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית.
ב-17 במאי 2013 ארגנו עמותות להט"ב בקוטונו אירוע ציבורי לתמיכה בציון היום הבין-לאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה במכון הצרפתי של קוטונו, אשר משך קהל של 200 משתתפים. האירוע סימל בפעם הראשונה דיון פתוח לגבי הומוסקסואליות בבנין שהביא תושבים בניינים להביע את תמיכתם, שאלות ודאגות לגבי מעמד זכויות להט"ב בבנין. במהלכו, מספר רב של משתתפים הזדהו בגלוי כלהט"ב.