stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט בראון (בוטנאי סקוטי)
ביוגרפיה > המסע לאוסטרליה

בשנת 1798 שמע בראון שמונגו פארק דחה הצעה להצטרפות למשלחת אל החלק הפנימי של ניו הולנד (כיום אוסטרליה), והשאיר מקום פנוי לחוקר טבע. לבקשתו של בראון, קוריה כתב לסר ג'וזף בנקס, והציע את בראון כמחליף מתאים. בראון לא נבחר, והמשלחת לא יצאה לדרך כפי שהוצע במקור, אם כי ג'ורג' קיילי (אנ') נשלח לניו סאות' ויילס לשם איסוף בוטני עבור בנקס. בשנת 1800 מתיו פלינדרס הציע לבנקס להוציא משלחת שתענה על השאלה אם ניו הולנד היא אי אחד או כמה איים. בנקס אישר את הצעתו של פלינדרס, ובדצמבר 1800 כתב לבראון והציע לו את תפקיד חוקר הטבע במשלחת. בראון קיבל מיד הצעה זו.
נאמר לבראון לצפות להפליג בסוף שנת 1800, שבועות אחדים לאחר שהוצע לו התפקיד. רצף של עיכובים גרם לכך שההפלגה לא יצאה לדרך עד יולי 1801. בראון בילה את רוב הזמן בהכנות למסע על ידי לימוד דגימות הצמחים האוסטרליים של בנקס והעתקת הערות ותיאורים לשימוש במסע.
אף על פי שמטרתו של בראון הייתה לאסוף דגימות מדעיות מכל הסוגים, נאמר לו לתת עדיפות לצמחים, חרקים וציפורים, ולהתייחס לתחומים אחרים, כגון גאולוגיה, כאל עיסוקים משניים. בנוסף לבראון, הצוות המדעי כלל את המאייר הבוטני פרדיננד באואר; הגנן פיטר גוד (אנ'), שתפקידו היה לאסוף צמחים חיים וזרעים בני קיימא לשימוש בגני קיו; הכורה ג'ון אלן (אנ'), שמונה למינרלוג; אמן הנוף ויליאם וסטאל (אנ'); והאסטרונום ג'ון קרוסלי (אנ'), שיחלה בהפלגה ויעזוב את הספינה בכף התקווה הטובה, הוחלף באיחור בסידני על ידי ג'יימס אינמן (אנ'). בראון קיבל סמכות על באואר וגוד, שניהם קיבלו הוראה לתת כל דגימה שהם עשויים לאסוף לבראון, במקום ליצור אוספים נפרדים. השניים היו לבראון בני לוויה נלהבים וחרוצים, ולפיכך אוספי הדגימות של בראון מכילים חומר שנאסף על ידי שלושתם.
האונייה HMS Investigator הפליגה מלונדון ב-18 ביולי 1801. הם עשו עצירות קצרות באי בוגיו (איי דזרטש) ובמדיירה, אבל בראון התאכזב מכך שכמעט לא מצא דבר לאסוף בשני האתרים. הם הגיעו לכף התקווה הטובה ב-16 באוקטובר, ושהו שם קצת יותר משבועיים, שבמהלכם ערך בראון סקירות בוטניות נרחבות וטיפס על הר השולחן לפחות פעמיים. בין הצמחים שנאספו בכף היו שני מינים חדשים של סרוריה (אנ') (סוג צמח ממשפחת הפרוטאיים).
HMS Investigator הגיעה לקינג ג'ורג' סאונד (אנ'), אזור שהוא כיום אוסטרליה המערבית, בדצמבר 1801. במשך שלוש וחצי שנים ערך בראון מחקר בוטני אינטנסיבי באוסטרליה, ואסף כ-3,400 מינים, מתוכם כ-2,000 לא ידועים בעבר. חלק גדול מהאוסף הזה אבד כשהאונייה HMS Porpoise (אנ') טבעה בדרכה לאנגליה.[דרוש מקור]
בראון נשאר באוסטרליה עד מאי 1805. לאחר מכן חזר לבריטניה, שם בילה את חמש השנים הבאות בעבודה על החומר שאסף. הוא פרסם תיאורי מינים רבים; רק במערב אוסטרליה הוא מחברם של כמעט 1,200 מינים. רשימת הסוגים הגדולים של אוסטרליה שהוא העניק להם שם כוללת: ליביסטונה, טריאודיה, אריאכנה, קלדניה, איזולפיס, פרסופילום, פטרוסטיליס, פטרסוניה, קונוסטיליס, תיסנוטוס, פיטורידיה, המיגניה, לצ'נוטיה, ארמופילה, לוגניה, דריינדרה, איזופוגון, טלופילה, טלופה, טלופה, Leptomeria, Jacksonia, Leucopogon, Stenopetalum, Ptilotus, Sclerolaena וכף-אווז.
ביוגרפיה > המשך פעילותו

בתחילת 1809 הקריא בראון את מאמרו "על הסדר הטבעי של הצמחים בשם פרוטאיים" בפני אגודה הלינאית של לונדון. המאמר פורסם במרץ 1810. המאמר תרם תרומה חשובה לסיסטמטיקה של פרוטאיים לחקר הצמחים של אוסטרליה, וליישום שלה של פלינולוגיה לסיסטמטיקה.
ב-1810 פרסם בראון את תוצאות האיסוף שלו בספרו Prodromus Florae Novae Hollandiae et Insulae Van Diemen (אנ'), התיאור השיטתי הראשון של הצמחייה האוסטרלית. למעלה ממחצית מהסוגים של סחלביים בניו זילנד תוארו לראשונה בעבודה זו. באותה שנה, הוא החליף את ג'ונאס סי דריינדר (אנ') כספרן של סר ג'וזף בנקס, ובמותו של בנקס ב-1820 ירש בראון את ספרייתו ואת העשבייה שלו. זה הועבר למוזיאון הבריטי בשנת 1827, ובראון מונה לשומר האוסף הבוטני של המוזיאון.
ב-1818 פרסם את המאמר "תצפיות, שיטתיות וגאוגרפיות, על העשבייה שאסף פרופסור כריסטיאן סמית', בסביבת קונגו" (Observations, systematical and geographical, on the herbarium collected by Professor Christian Smith, in the vicinity of the Congo). בשנת 1822 נבחר כעמית אגודה הלינאית של לונדון וכחבר זר באקדמיה המלכותית השוודית למדעים. ב-1827 נבחר לחבר נלווה של המכון המלכותי של הולנד. כאשר המכון הפך לאקדמיה המלכותית ההולנדית לאמנויות ומדעים (אנ') בשנת 1851 הצטרף בראון כחבר זר. ב-1849 נבחר כחבר כבוד זר של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
בראון היה אחד משבעת החברים המייסדים של החברה הגיאוגרפית המלכותית, שהוקמה ב-16 ביולי 1830.
במאמר שהקריא בפני האגודה הלינאית של לונדון ב-1831 ופורסם ב-1833, קבע בראון את השם גרעין התא. הגרעין נצפה בעבר, אולי כבר ב-1682, על ידי אנטוני ואן לוונהוק, ופרנץ באואר ציין וצייר אותו כמאפיין קבוע של תאי צמחים ב-1802, אבל בראון הוא שהעניק לו את השם שהוא נושא עד היום (תוך מתן קרדיט לציורים של באואר). לא באואר ולא בראון חשבו שהגרעין הוא אוניברסלי, ובראון חשב שהוא מוגבל בעיקר לחד-פסיגיים.
לאחר פיצול המחלקה להיסטוריה של הטבע של המוזיאון הבריטי לשלושה חלקים בשנת 1837, רוברט בראון הפך לשומר הראשון של המחלקה הבוטנית, ונשאר בתפקיד זה עד מותו.
כיהן כנשיא האגודה הלינאית של לונדון מ-1849 עד 1853.[דרוש מקור]
בראון נפטר בלונדון ב-10 ביוני 1858, והובא לקבורה בבית הקברות קנסל גרין (אנ') בלונדון.
ביוגרפיה > תנועה בראונית

בשנת 1827, בעת בחינה תחת מיקרוסקופ של גרגרי אבקה של הצמח קלרקיה פולצ'לה (אנ') הצפים במים, בראון ראה חלקיקים זעירים, הידועים כיום כעמילופלסטים (אברוני עמילן) וספרוזומים (אברוני שומנים), שנפלטו מגרגרי האבקה, ומבצעים תנועה תזזיתית מתמשכת. לאחר מכן צפה באותה תנועה בחלקיקים של חומר אנאורגני, מה שאפשר לו לשלול את ההשערה שהתופעה קשורה לחיים. למרות שבראון לא סיפק תאוריה שתסביר את התנועה, התופעה ידועה כיום כתנועה בראונית.
בשנים האחרונות התעוררה מחלוקת בשאלה האם המיקרוסקופים של בראון היו מספיק טובים כדי לחשוף תופעות בסדר גודל זה. תגליותיו של בראון הוכחשו במאמר קצר ב-1991. זמן קצר לאחר מכן, במצגת מאוירת, הציג הבריטי בריאן ג'יי פורד (אנ') חידוש של ההדגמה באמצעות המיקרוסקופ המקורי של בראון. רצפי הווידאו שלו ביססו את תצפיותיו של בראון, מה שמרמז שהמיקרוסקופ של בראון היה מספיק טוב כדי לאפשר לו לראות תנועה. הפיזיקאי פיל פרל ועמיתיו הציגו דיון מפורט בתצפיות המקוריות של בראון על חלקיקים מאבקה של קלרקיה פולצ'לה העוברים תנועה בראונית, כולל ההיסטוריה הרלוונטית, הבוטניקה, המיקרוסקופיה והפיזיקה.
הנצחתו

בנוסף לתנועה בראונית הקרויה על שמו, שמו של בראון מונצח בסוג העשב האוסטרלי Brunonia וכן מינים אוסטרליים רבים כגון Eucalyptus brownii, Banksia brownii והטחב Tetrodontium brownianum, מין שבראון גילה ברוסלין ליד אדינבורו בעודו סטודנט. נהר בראון, מדרום להובארט, שעל גדותיו אסף דגימות בוטניות, נקרא לכבודו. בדרום אוסטרליה הר בראון ונקודת בראון נקראו על שמו על ידי פלינדרס במהלך מסעם באוסטרליה. הר בראון בקולומביה הבריטית, קנדה נקרא על שמו על ידי דייוויד דאגלס.
בשנת 1938 הנציחה מועצת מחוז לונדון את בראון, כמו גם את הבוטנאים ג'וזף בנקס ודייוויד דון, ואת מפגשי האגודה הליניאית, בלוח אבן מלבני בכיכר סוהו 32.
עץ ניו זילנדי קטן, Pisonia brunoniana, נקרא על שמו, ו-Cape Brown (גרינלנד) נקרא על שמו בשנת 1822 על ידי ויליאם סקורסבי (1789–1857).
לקריאה נוספת

Joel Schwartz, Robert Brown and Mungo Park: Travels and Explorations in Natural History for the Royal Society, Springer Nature, 2022.
הערות שוליים

↑  Greg Keighery and Neil Gibson, The Influence of Robert Brown on Western Australian Botany, Australian Garden History,  November/December 2002, Vol. 14, No. 3, in JSTOR
↑  "R. Brown (1773–1858)". Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences.
↑  Clements R. Markham, The Fifty Years' Work of the Royal Geographical Society, The Journal of the Royal Geographical Society of London, 1880, in JSTOR
↑  Harris, Henry (1999). The Birth of the Cell. Yale University Press. pp. 76–81. ISBN 9780300073843.
↑  Percival Serle, Brown, Robert, Dictionary of Australian Biography, Sydney: Angus & Robertson, 1949
↑  Brian J Ford, Brownian movement in clarkia pollen: A reprise of the first observations, The Microscope 40(4), September 1992
↑  Philip Pearle et al., What Brown saw and you can too, American Journal of Physics 78(12), July 2010
↑  Mount Brown, BC Geographical Names
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259116105171  ADB: brown-robert-1835  BIBSYS: 98003655  BnF: cb125502586 (data)  Botanist: R.Br.  GND: 118674455  ICCU: TSAV012026  ISNI: 0000 0000 8113 5572  LCCN: n85801830  NKC: ola2002157528  NLA: 36548194  NTA: 06845886X  RERO: 02-A012359813  RKD: 13207  SELIBR: 179364  SNAC: w6125snr  SUDOC: 034785051  TePapa: 5781  Trove: 1285888  VIAF: 34572082   WorldCat (עם VIAF): 34572082 
רוברט בראון, 1855
צל של אמת: רוצח כביש החוף

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 שיר הנושא:  "לילה, לילה" מאת שושנה דמארי
 סוגה:  דוקומנטרי
 יוצרים:  יותם גנדלמן  ארי פינס  מיקה תימור
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 חברת הפקה:  ביצתעין הפקות
 הפצה:  HOT8  רשת 13
 מוזיקה:  אסא רביב ותום מאירה ארמוני
 אורך פרק:  44 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT8  רשת 13
 תקופת שידור מקורית:  6 ביולי 2019 – הווה
 
צל של אמת: רוצח כביש החוף היא מיני סדרה דוקומנטרית מאת "ביצתעין הפקות" שעלתה לשידור ב־6 ביולי 2019 ב־HOT8. הסדרה עוסקת בפרשיות רצח בעלות אופי מיני של נשים, שהתרחשו לאורך שנות ה־70 וה־80 בסמוך לכביש החוף. בסדרה נטען כי לרציחות יש דפוס דומה בו הקורבן נאנסה, נחנקה למוות באמצעות פריט לבוש, גופתה נמצאה ללא בגדים והרצח נותר לא מפוענח. הסדרה מביאה את סיפורן של חמש קורבנות: ז'קלין סמית, רחל הלר, עירית יעקבי, ליאונור בן-לולו, ואורלי דובי. יוצרי הסדרה הם יותם גנדלמן, ארי פינס ומיקה תימור.
הפקה

הסדרה מהווה עונת המשך לסדרה צל של אמת שעסקה ברצח תאיר ראדה, והעלתה ספקות לגבי אשמתו של רומן זדורוב.
הבמאים גנדלמן ופינס והמפיקה מיקה תימור ניסו להוכיח תאוריה שלפיה פעל בישראל רוצח סדרתי שאחראי על סדרת מעשי אונס ורצח לא מפוענחים שהתרחשו בשנות ה־70 וה־80 באזור כביש החוף. יוצרי הסדרה מביאים בה תזה שרוצח כביש החוף הוא האסיר שלמה חליווה. חליווה הורשע ברצח אורלי דובי והשתחרר מהכלא באפריל 2024.
בעקבות הסדרה החליטה המשטרה לפתוח מחדש את חקירות הרצח.
ביקורות

הסדרה זכתה לסיקור תקשורתי נרחב, בין היתר על רקע האיומים על חייהם של יוצרי הסדרה מצד הרוצח המורשע חליווה, והתלונה במשטרה שהגישו נגדו בעקבות כך. הסדרה זכתה בעיקר לביקורות חיוביות בזכות התחקיר המעמיק והאסתטיקה הקולנועית העשירה, שעוצבה ברוח התקופה שבה מתרחש סיפור המעשה. מבקר הטלוויזיה של "ידיעות אחרונות" עינב שיף הצביע על כך שהעונה השנייה ממשיכה את הקו של הראשונה כשהיא "מטילה זרקור על כשלים בעבודת המשטרה, הפרקליטות ובתי המשפט", וטען כי "גם בסטנדרטים בינלאומיים, 'צל של אמת' היא דוגמה לניצול מקסימלי של המדיום הטלוויזיוני".
בצד השבחים נמתחה גם ביקורת על הסדרה, בטענה כי מדובר בתחקיר חסר עובדות ומרובה מניפולציות, וכי הסדרה חוטאת לאמת ומאשימה אנשים אחרים.
לקריאה נוספת

אבי דוידביץ, שלמה חליואה - פרופיל הרשע ומערכת אכיפת החוק שנרדמה בשמירה.
הערות שוליים

↑  אריק וייס, האם יוצרי "צל של אמת" פיענחו את תעלומת "רוצח כביש החוף"?, באתר חדשות 13, 6 ביולי 2019
↑  ירון דרוקמן, מאיר תורג'מן, אחרי 47 שנה: "האנס הבכיין" שלמה חליווה שוחרר מהכלא, באתר ynet, 19 באפריל 2024
↑  נבו זיו, הוא אמר לנו, "האדם האחרון שהתעסק איתי ככה קיבל את הילד שלו חתוך לגזרים", באתר ynet, 5 ביולי 2019
1 2  כתבה באתר פוסטה
↑  נבו זיו, צל של אמת 2: רצח סדרתי והקלטת האסיר המסוכן, באתר ynet, 4 ביולי 2019
↑  נבו זיו | צילום: יונתן בלום, הוא אמר לנו, "האדם האחרון שהתעסק איתי ככה קיבל את הילד שלו חתוך לגזרים", באתר ynet, 2 ביולי 2019
↑  גדי סולומון, טלוויזיה, באתר ישראל היום, 7 ביולי 2019
↑  עינב שיף, אור בצל, באתר ynet, 6 ביולי 2019
↑  איתמר רונאל, ‏"צל של אמת" איבדה את דרכה, באתר ‏מאקו‏, 7 ביולי 2019
↑  ד"ר ברוך לשם, מה יוצרי "צל של אמת" לא מספרים לכם, באתר ynet, 9 ביולי 2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דליה וירצברג-רופא

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1958 (בת 66) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 בן או בת זוג:  צביאל רופא (2000–2019) 
 
דליה וירצברג-רופא (נולדה ב-12 באפריל 1958) היא פעילת זכויות אדם, עורכת לשון ותוכן ופובליציסטית וחוקרת ישראלית בתחום בריאות הנפש; ניהלה שש שנים בהתנדבות אתר היכרויות חינמי למתמודדי נפש שייסדה עם בן זוגה באותה התקופה צביאל רופא; כותבת בלוג המתמקד בנושאי בריאות הנפש בשם "עולם כמנהגו נוהג"; שימשה יו"ר ארגון מל"מ - מתמודדים למען מתמודדים; בשנת 2018 נכללה ברשימת 20 הנשים המשפיעות על הרפואה בישראל של TheMarker.
ביוגרפיה

דליה גדלה בבאר שבע ובבת ים. היא אחותו של המוזיקאי אילן וירצברג. בגיל 10 התייתמה מאביה, בני וירצברג, שהיה ניצול שואה, מחבר הספר "מגיא ההריגה לשער הגיא", ששם קץ לחייו בירייה בנוכחות המשפחה.
וירצברג היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב בתורת הספרות הכללית, מוסמכת אותו מוסד בלימודי תרבות, וכן בוגרת לימודי תעודה בעריכת לשון - שלושתם בהצטיינות.
ב-2009 הוציאה לאור מחדש את ספרו של אביה בהוצאת כרמל, ובקיץ 2017, 50 שנה לאחר פרסומו הראשון, יצא הספר במהדורה באנגלית בהוצאת יד ושם בתוספת אחרית דבר שחיברה ובעריכה מדעית של ד"ר בלה גוטרמן. ב-18 במרץ 2019 הושקה מהדורה זו במוסד "יד ושם" בהשתתפות חנה יבלונקה ועמיה ליבליך. מוטי אשכנזי נשא ברכה, ודליה - את דבר המשפחה.
ב-2015 חיברה תיזה במסגרת המכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן בהנחיית פרופ׳ משה צוקרמן בנושא "מודלים של אשפוז פסיכיאטרי מפיליפ פינל עד פרנקו בזאלייה".
חיים אישיים

ביוני 2000 נישאה לצביאל רופא. ב-2019, השניים התגרשו.
בפברואר 2019 החליטה לפרוש זמנית מפעילות ציבורית.
בשנת 2020 קרסה נפשית, ביצעה ניסיון אובדני ואושפזה בבית החולים שלוותה שבהוד השרון, מקום מגוריה לפני משבר הגירושין. האשפוז היה במחלקה סגורה ונמשך כשנתיים. לאחר מכן נעשה ניסיון שיקומי בהוסטל ברעננה שלא צלח, ווירצברג אושפזה שוב בשלוותה. כיום מתגוררת בהוסטל בנתניה. מחלתה מתאפיינת בעיקר בדיסוציאציה, שהיא ניתוק מהעצמי. זו אחת התופעות הקשות ביותר בחוויה הנפשית, מכיוון שהיא מצמצמת את התודעה, ומשתקת כמעט לגמרי את היכולת לחוות חוויות חיוביות כמו קריאה או שיחה. האדם הסובל מהתופעה נראה כמו רובוט וחש שהוא לגמרי מותנה על ידי הסביבה. מנגנון ההגנה הפרימיטיבי של "הילחם או ברח" מוביל להתקף חרדה רצוף ומתמיד. תחושות הייאוש והדיכאון שולטים ביד רמה. גם הכישורים הבסיסיים ביותר נפגעים. ומה שמאפיין אותם הוא ירידה חזקה בתפקוד הקוגניטיבי כולל תחושת דמנציה.
מפרסומיה > ספרים

עמוסים ומפורדים, הוצאת טרקלין, 1982 - שירה
מפרסומיה > מאמרים בכתבי עת, אתרים ואסופות

שיקום והחלמה בבריאות הנפש: פרקטיקה, מדיניות ומחקר, עמ' 43 הוצאת ליתם, 2007 תוכן העניינים של הספר
Supported Reporting of First Person Accounts
כתב העת סכיזופרניה בולטין, אוגוסט 2010, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
Free Online Dating Site for People With Mental Illness
Psychiatric Services כתב העת של APA – האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה, ספטמבר 2014
Freedom of Choice of Hospital for Psychiatric Admissions: A First-Person and Advocacy Account from Israel, ‏ The Oxford Handbook of Psychiatric Ethics, Volume 1, פרק 14, יולי 2015, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
Letter from Israel, ‏ 4 בינואר 2018, Mad in America
A Personal Perspective on the Development of the Survivors’ Movement in Israel, ‏ 6 במרס 2018, Mad in America
השופטת בדימוס ונשיאת מועצת העיתונות, גב' דליה דורנר, הביעה את נכונותה לעמוד בראשות ועדת חקירה ממלכתית בנושא האשפוז בבריאות הנפש, פורטל אביליקו, 13 באוגוסט 2018, בארכיון האינטרנט
ועדת חקירה ממלכתית למערך בריאות הנפש, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2018
דורשים ועדת חקירה ממלכתית, אתר JOKOPOST, 17 בנובמבר 2018
על ניסיון להיחלץ משבי ולהיאבק בטיפול כוחני. בתוך נעמי הדס לידור ומקס לכמן (עורכים). (2018). נגד כל הסיכויים - משיקום ומהחלמה לשילוב קהילתי, הקריה האקדמית אונו, 118-127.
Memoir of a father’s suicide ‏ Routledge ,International Journal of Mental Health, ‏ 22 באוקטובר 2018
שרון פרימור, דליה וירצברג, ‏ Sharon Primor, Dahlia Virtzberg, Breaking the Restraints: The Story of Civil Society’s Struggle to Abolish Human Rights Violations in Israel’s Psychiatric System, in The Routledge Handbook of International Development, Mental Health and Wellbeing, Routledge, 2019, p. 385-396
מפרסומיה > פודקאסט ומארחים

שיחות בבריאות הנפש עם מנחם סופר ראיון אודיו, אוקטובר 2016
צבי גיל, עיתונאי וסופר, ממייסדי הטלוויזיה הישראלית, מארח בבלוג "זרקור", יוני 2019
ענת אליעז-אימבר,  אישה אחת לשבת, על דליה בעקבות פרישתה מפעילות ציבורית, רשימת דיוור MailChimp, ‏ 5 באפריל 2019, בארכיון האינטרנט
לקריאה נוספת

פרנקו בזאלייה
רוברט ויטאקר
הערות שוליים

↑  דף הספר בהוצאת יד ושם
↑  דליה נושאת את דבר המשפחה בהשקת המהדורה באנגלית של ספרו של אביה בני וירצברג 3 דקות
↑  בג"ץ 5777/05 בזכות - המרכז לזכויות אדם של אנשים עם מוגבלויות נ' שר הבריאות - פסיקה
↑  פסק דין בתיק בג"ץ 133/10 באתר "מדינת ישראל - הרשות השופטת"
↑  רותי אברהם, עתירת פגועי נפש: בטלו את השיוך הכפוי למוסדות, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 בינואר 2010;
מדוע אסור לנו ומותר לכם?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 5 בדצמבר 2011
↑  פסק דין בתיק בג"ץ 4090/12, עמוד שני, באתר "מדינת ישראל - הרשות השופטת"
↑  צביאל רופא, להיפטר מהאימה, באתר הארץ, 7 ביוני 2012;
רוני לינדר-גנץ, לאפשר לפגועי נפש לבחור את המוסד בו יאושפזו, באתר TheMarker‏, 12 באוגוסט 2012;
גלי וינרב ויניב מגל, ‏נפגעי הנפש עותרים: תנו לנו לבחור בית חולים, באתר גלובס, 1 בספטמבר 2012
↑  הצעת החוק לבחירת מקום האשפוז
↑   רוני לינדר, הצעת חוק: פגוע נפש יוכל לבחור באיזה מוסד פסיכיאטרי להתאשפז, באתר TheMarker‏, 26 במרץ 2014
↑  אחוז תפוסה בבתי החולים הפסיכיאטריים, באתר משרד הבריאות
↑   רוני לינדר, משרד הבריאות משלה חולים פסיכיאטרים: לא באמת יכולים לבחור היכן להתאשפז, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2015
↑   דליה וירצברג-רופא, מפחדים למות קשורים למיטה, באתר הארץ, 21 ביוני 2015
↑  דוח-שוברים-קשירה דו"ח הקשירות
↑  "פורצות דרך: 20 נשים שמשנות את פני הרפואה הישראלית", יעל בלקין, TheMarker, 5 ביוני 2018
↑  הנאום בכנסת מול יעקב ליצמן, 8 דקות
↑  אצל קרן נויבך בתוכנית סדר יום על היוזמה להקים ועדת חקירה ממלכתית
↑  "דורשים ועדת חקירה ממלכתית", הארץ, 28.8.18
↑  ארגון בזכות - המרכז לזכויות אדם של אנשים עם מוגבלויות תומך ביוזמת מל"מ - מתמודדים למען מתמודדים להקים ועדת חקירה ממלכתית לנושא האשפוז הפסיכיאטרי בראשות השופטת בדימוס, גב' דליה דורנר, 5.9.18
↑  מפלגת צדק חברתי צירפה לשורותיה את מל"מ כדי לפעול להקמת הוועדה
↑  נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות תומך ביוזמת מל"מ להקים ועדת חקירה ממלכתית לנושא האשפוז בבריאות הנפש, 9.10.18
↑  מכתבו של דן בנטל, מנהל האגף לביקורת מערכת הבריאות במשרד מבקר המדינה
↑  דורשים ועדת חקירה
↑  The Oxford Handbook of Psychiatric Ethics
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304575505171  VIAF: 298180977   WorldCat (עם VIAF): 298180977
אבא משתדל

| --- | --- |
סמליל הסדרה
סמליל הסדרה
 סוגה:  דרמה קומית
 יוצרים:  טל פרידמן, רן דברת, עודד דוידוף
 כותבים:  רן דברת, טל פרידמן
 בימוי:  עודד דוידוף
 שחקנים:  טל פרידמן, ג'וי ריגר, מיכל ברנשטיין, רבקה מיכאלי, ירון ברובינסקי, הנרי דוד, לירית בלבן, מיכאל גבעתי, אלון ליאור, ליא קניג, אילן דר, גאיה שליטא-כץ, אמנון וולף, הילה סורג'ון פישר.
 פסקול:  רן שם טוב
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 חברת הפקה:  ארצה הפקות
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  28 באוקטובר 2019 – 24 בדצמבר 2019
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
אבא משתדל היא סדרת דרמה קומית, אשר עלתה לשידור בסתיו 2019 בכאן 11.
עלילת הסדרה

התמודדות של משפחה עם גידול ילדה הסובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית כאשר במקביל האב מפוטר ממקום עבודתו כמדריך טיולים ואשתו חוזרת להתמחות כרופאה. בנוסף, עוסקת העלילה בחיי המשפחה הרגילים כשגידול הילדה ברקע, יחסים בין יוסי, אבי המשפחה לאחיו אשר נחשב כמוצלח ממנו בשל היותו יזם הייטק, רופא וטייס ובין האם המבוגרת אשר משוחקת על ידי רבקה מיכאלי. יחסים רעועים בין שני בני הזוג, התלבטות הבן לגבי גיוס לקרבי וחששות האם וכו'.
הסדרה מבוססת על חייו של טל פרידמן אשר אימץ ילדה הסובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית.
הדמויות

יוסי וייס (טל פרידמן), אב המשפחה, מדריך טיולים המפוטר מעבודתו.
דנה וייס (ג'וי ריגר), ילדה הסובלת ממוגבלות שכלית התפתחותית.
יעל וייס (מיכל ברנשטיין), אם המשפחה, רופאה החוזרת להתמחות.
חנה וייס (רבקה מיכאלי), אמו של יוסי. אישה חסרת רגישות וחמלה.
יוחאי וייס (אלון ליאור), הבן הבכור, חייל משוחרר.
גלעד וייס (מיכאל גבעתי), הבן האמצעי, לומד בתיכון.
אדוה (גאיה שליטא כץ), המטפלת של דנה שאף פעם לא באה לעבודה.
דפנה (הילה סורג'ון פישר) ושניר (אמנון וולף), השכנים של משפחת וייס.
ד"ר מיכל פורש (לירית בלבן), המנהלת של יעל בבית החולים.
דרור (הנרי דוד), רופא במחלקה של יעל בבית החולים.
גדעון (אילן דר), אביה של יעל.
יהודית דויטש (ליא קניג), אמה של חנה וסבתו של יוסי שעומדת למות. בפרק 8 הדמות נפטרה.
תפקידים אורחים: אריה צ'רנר כמנהל בית החולים, ירון ברלד, קובי פרג', וירון ברובינסקי.
רשימת הפרקים

|  מספר פרק בעונה |  שם הפרק |  תאריך שידור מקורי  |
| --- | --- | --- |
| 1 | יום הולדת | ‏28 באוקטובר 2019‏ |
| 2 | גלעד עושה צרות | ‏28 באוקטובר 2019‏ |
| 3 | מי ז**ן לי באוטו? | ‏10 בנובמבר 2019 |
| 4 | אפוטרופוס | ‏ 10 בנובמבר 2019 |
| 5 | חבר | ‏17 בנובמבר 2019 |
| 6 | שליחת פיצה | ‏17 בנובמבר 2019 |
| 7 | אח לדנה | ‏24 בנובמבר 2019 |
| 8 | דנה רוצה חבר | ‏1 בדצמבר 2019 |
| 9 | גלעד מתגייס | ‏1 בדצמבר 2019 |
| 10 | יום הולדת ליוסי | ‏8 בדצמבר 2019 |
| 11 | יוסי הנחשק | ‏15 בדצמבר 2019 |
| 12 | ריב על גבריות | ‏15 בדצמבר 2019 |
| 13 | יעל עוזבת | ‏24 בדצמבר 2019 |
ביקורת

הסדרה עוררה מחלוקת בקרב מבקרי טלוויזיה. בשעה שמבקר הטלוויזיה של וואלה תרבות הגדיר את הסדרה "היא ממש לא צפיית חובה ולא תשנה את חייכם, אבל מהנה מספיק כדי שיהיה נחמד להיתקל בה בין הזפזופים", הגדירה אותה סמדר שילוני מ-ynet כסדרה שמשתדלת אבל לא מצליחה להתרומם.
בקרב מבקרי טלוויזיה נוספים, נאמר על הסדרה שהיא קלילה ומבדרת, לצד המשמעות והעיקר בסדרה, הנוגע במצבה של משפחה המתמודדת עם ילדה בעלת מגבלה שכלית.
הערות שוליים

1 2  פרק בכורה כפול.
↑  נדב מנוחין‏, "אבא משתדל" לא תשנה את חייכם, אבל כן תקרע אתכם מצחוק, באתר וואלה, 29 באוקטובר 2019
↑  סמדר שילוני, "אבא משתדל": משתדלת, אבל לא מצליחה להתרומם, באתר ynet, 29 באוקטובר 2019
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
צדק (כוכב לכת)

| --- | --- |
צדק, צולם על ידי וויאג'ר 2 ב־1979
צדק, צולם על ידי וויאג'ר 2 ב־1979
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  כוכב לכת
 קטגוריה:  ענק גזים
 מיקום:  מערכת השמש התיכונה
 תאריך גילוי:  מימי קדם
 על שם:  יופיטר 
 מאפיינים מסלוליים
 מרחק ממוצע מהשמש:  778,340,821 ק"מ (5.203,363,01 AU)
 אפואפסיד:  816,081,455 ק"מ (5.455,167,59 AU)
 פריאפסיד:  740,742,598 ק"מ (4.951,558,43 AU)
 ציר חצי-ראשי:  5.20336301 יחידה אסטרונומית, 778,112,020 קילומטר
 אקסצנטריות:  0.0489
 זמן הקפה:  11.862 שנים   4,332.589 ימים
 מחזור סינודי:  398.88 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  13.0697 ק"מ/שנייה
  ‑ מקסימלית:  13.712 ק"מ/שנייה
  ‑ מינימלית:  12.446 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  1.30530°
 מספר ירחים:  95
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס קו משווה:  71,492 ק"מ
 ממדים:  142,984 קילומטר
 שטח פנים:  ‎6.41×1010‎ קמ"ר
 נפח:  1,431,280,000,000,000 קילומטר מעוקב
 מסה:  ‎1.899×1027‎ ק"ג
 צפיפות ממוצעת:  1.326 גרם/סמ"ק
 תאוצת הכובד בקו המשווה:  2.528 ג'י  24.79 מטר/שנייה2
 זמן סיבוב עצמי:  9 שעות 55 דקות ו־30 שניות   0.4135416667 ימים
 מהירות סיבוב עצמי:  12.6 ק"מ/שנייה (בקו המשווה)
 נטיית ציר הסיבוב:  3.12°
 אלבדו:  0.52
 בהירות נראית:  −1.6 
 בהירות מוחלטת:  −9.4 
 מהירות מילוט:  59.54 ק"מ/שנייה
 טמפרטורה מינימלית:  −163° C   110 K
 טמפרטורה ממוצעת:  −121° C   152 K
 מאפייני אטמוספירה
 לחץ אטמוספירי:  בגובה שכבות העננים 20–200 קילו פסקל
 מימן:  89.8±2.0%
 הליום:  10.2±2.0%
 מתאן:  0.1%
 אדי מים:  0.1%
 אמוניה:  0.02%
 אתאן:  0.0002%
 פוספין:  0.0001%
 מימן גופרתי:  <0.00010%
 
צילום אנימציה של כוכב הלכת צדק שצולם על ידי הגשושית וויאג'ר 1. התמונות המרכיבות את האנימציה צולמו אחת ליממה של כוכב הלכת, בין ה־6 בינואר עד ה־3 בפברואר 1979
צדק בתצלום באור תת-אדום, צולם על ידי טלסקופ החלל ג'יימס וב, אוגוסט 2022
צֶדֶק (בלועזית: Jupiter, יופיטר) הוא כוכב הלכת החמישי במרחקו מהשמש, וכוכב הלכת הגדול ביותר במערכת השמש. צדק הוא ענק גזים ומרבית מסתו היא מימן והליום. בדומה לכוכבי לכת גזיים אחרים במערכת השמש, לצדק יש מערכת טבעות וכן מערכת ירחים.
צדק מוכר לאנושות לאורך כל ההיסטוריה של האסטרונומיה. הוא נראה בקלות בעין בלתי מזוינת בתצפית מכדור הארץ, והוא גרם השמים השלישי בבהירותו הנראית בשמי הלילה, אחרי הירח ונוגה.