stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וני מוס
אליפות העולם בפוקר

מוס זכה באירועים המרכזיים של אליפות העולם בפוקר בשנים 1970, 1971 ו-1974. מחזיק בשיא הזכיות לאירוע המרכזי ביחד עם סטו אונגר.
באירוע המרכזי בשנת 1970 נבחר מוס על ידי יתר השחקנים וקיבל גביע מכסף בתור פרס. אחד הסיפורים על אותן בחירות, הוא שכל שמונת השחקנים הצביעו כל אחד עבור עצמו, בהצבעת המשך נשאלו השחקנים מי השחקן השני הטוב ביותר - ואז נבחר מוס.
מוס שיחק בכל טורניר אירוע מרכזי של אליפות העולם בפוקר, החל משנת 1970 ועד שנת 1995. במהלך הקריירה זכה מוס ב-9 צמידי אליפות העולם, והוא ממוקם במקום החמישי בכל זמנים אחרי פיל הלמות (15 צמידים), ג'וני צ'אן, דויל ברונסון ופיל אייבי (10 צמידים).
מוס הוביל את טבלת זוכי הצמידים עד שנת 2005, 10 שנים לאחר מותו, עד אשר זכה ג'וני צ'אן בצמיד העשירי שלו ושבר את השיא של מוס.
במהלך הקריירה זכה מוס בסך של 834,422 דולר מטורניר הפוקר ששיחק בהם.
אליפות העולם בפוקר > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | הטורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 1970 | World Series of Poker World Championship |  |
| 1971 | Limit Ace to 5 Draw | $10,000 |
| 1971 | $5,000 No Limit Hold'em World Championship | $30,000 |
| 1974 | $10,000 No Limit Hold'em World Championship | $160,000 |
| 1975 | $1,000 Seven Card Stud | $44,000 |
| 1976 | $500 Seven Card Stud | $13,000 |
| 1979 | $5,000 Seven Card Stud | $48,000 |
| 1981 | $1,000 Seven Card Stud Hi-Lo | $33,500 |
| 1988 | $1,500 Ace to Five Draw | $116,400 |
הערות שוליים

↑  "Hall of Fame Poker Classic (Dec 17, 1995)". www.conjelco.com
1 2  "Johnny Moss The "Grand Old Man" Of Poker". Vicepost. May 21, 2009. Archived from the original on February 5, 2013. Retrieved November 6, 2010.
↑  "WSOP and WSOPE history". Betfair. Retrieved 2010-01-10.
1 2  Fischer, Steve. "The Biggest Game Never Played" in Poker Pro Magazine" pages 36-43. December 2009.
↑  Martin Harris,‏ Poker & Pop Culture: Jack Binion Sorts Fact From Fiction Regarding Moss-Dandolos Match, באתר PokerNews,‏ 6 ביוני 2017 (באנגלית)
↑  World Series of Poker Earnings Archived 2009-08-09 at the Wayback Machine., worldseriesofpoker.com
מוס וחבורת שחקני פוקר מחוץ לקזינו הפרסה (1974)
מוס עם ג'ק בניון
בדיקה ויזואלית

בדיקות ראייה ויזואליות הן בדיקות לא הורסות, המשתמשות באמצעי צפייה שונים בעלי גישה פיזית למקום הבדיקה (להבדיל ממערכות לא חודרניות, כגון רדיוגרפיה) לצורך הערכת מצב הנבדק.
אמצעים אלו נפוצים בכל תחומי התעשייה והרפואה המשתמשים בבדיקות לא הורסות.
מכשור בדיקה

בתחום זה נפוצים מכשירי לואו-טק (כגון זכוכית מגדלת ופנס) ומכשירי היי-טק (וידאוסקופים בעלי יכולת פענוח נתונים עצמאית).
מכשור בדיקה > זכוכית מגדלת

משמשת להגדלה אופטית של משטח הבדיקה, על מנת לאתר סדקים קטנים או פגמי חומר שאינם ניתנים לזיהוי בעין בלתי מזוינת.
מכשור בדיקה > פנס

בדיקה באמצעות פנס מיועדת למקד את הראייה האנושית וכך לזהות פגמים בולטים בחומר.
הבודק עוקב בעיניו אחרי אלומת פנס צרה וכך ממקד את תשומת לבו לפרטים ספציפיים.
מכשור בדיקה > בורוסקופ

בורוסקופ הוא למעשה הדור השני של הפריסקופ המוכר מתחום הצוללות והעקיבה, שמיועד לצפות בחלקים אליהם אין אפשרות גישה פיזית לעין האדם (מערות האף, לדוגמה).
מדובר במערכת המשלבת סיב אופטי או תחליף בעל עיקרון זהה (העברת אור מצד אחד של הסיב לצד השני) ומערכת תאורה המתחברת את הסיב. הסיב יכול להיות גמיש או קשיח.
הצד הרחוק של המערכת, העדשה, מתצפת על החלק הרצוי, בעוד מערכת התאורה מאירה את החלק הנ"ל (באופן טבעי, רוב אזורי הבדיקה בשיטה זו חשוכים), וגלי האור מועברים לאחור אל הבודק, הצופה בהם דרך עדשה בצד השני של הסיב.
מכשור בדיקה > וידאוסקופ

וידאוסקופיה היא הדור השלישי של עולם הפריסקופים והבורוסקופים.
עקרונות הווידאוסקופיה זהים לעקרונות הבורוסקופיה, אך במקום עדשה שדרכה הצופה רואה ישירות, ממוקם חיישן דיגיטלי אלקטרואופטי, מסוג CMOS או CCD, או חיישנים מסוגים אחרים, שמתרגם את אותות האור האנלוגיים לדיגיטליים, ומאפשר צפייה בעזרת מסך דיגיטלי.
למערכות וידאוסקופיה מהדור הרביעי יכולת איתור פגמים עצמאית.
בדיקות רפואיות

בתחומים רפואיים רבים משתמשים במערכות בדיקה ויזואליות, ובעיקר בווידאוסקופיה.
חלק מהשימוש נעשה כחלק מטיפולים כגון צנתור ואורתרוסקופיה, שבהן מוחדר לגוף וידאוסקופ המשולב עם מערכת טיפול, שמאפשר הערכת מצב מיידית וגם טיפול בבעיה.
עקב החודרניות לגוף האדם, המהווה סכנה, טיפולים אלו אינם מוגדרים כבדיקה לא הורסת.
זכוכית מגדלת כאמצעי עזר בבולאות
ג'פרי מלאנגלי

שלט האצולה של ג'פרי מלאנגלי
ג'פרי מלאנגלי היה אביר ושגריר אנגלי מהמאה ה-13. הוא השתתף במסע הצלב התשיעי של אדוארד הראשון, מלך אנגליה, בארץ ישראל בשנים 1270–1271.
ג'פרי עזב מג'נובה, שם הצטרף אליו שגריר החאן במערב כדי לנסוע לבירה המונגולית תבריז והחל שם את שליחותו. הוא חזר לג'נובה ב-11 בינואר 1293.
ג'פרי מלאנגלי היה חבר בארגון האבירים האנגלים בהנהגת אדמונד מלנקסטר (אנ') שנסע לצרפת ב-1294.
הערות שוליים

1 2 3  J. R. S. Phillips, The medieval expansion of Europe, Clarendon Press, 1998, p. 126.
ג'יימס פריי

| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1969 (בן 55) קליבלנד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דניסון, St. Joseph High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  מיליון רסיסים קטנים, בני לוריאן, Endgame 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 bigjimindustries.com
 
ג'יימס כריסטופר פריי (באנגלית: James Frey; ‏נולד ב-12 בספטמבר 1969) הוא סופר אמריקאי. ספריו האוטוביוגרפיים "מיליון רסיסים קטנים" (2003), "חברי לנארד" (2005) וספרו הבדיוני "בוקר בהיר וצח" היו לרבי מכר. בתקופה של סוף 2005 ותחילת 2006 נודע בשל סערה תקשורתית סביב גילויים של תחקירנים כי חלקים מספרו "מיליון רסיסים קטנים" הם בדויים; תביעה משפטית אף חייבה אותו להשיב בשל כך כספים לקוני הספר.
ביוגרפיה

פריי נולד בקליבלנד, אוהיו. לאחר התמכרות לסמים בשנות נעוריו, עבר גמילה במוסד גמילה מסמים.
בצעירותו עבר לשיקגו ומשם ללוס אנג'לס. מתגורר כיום בטריבקה שבמנהטן, ניו יורק, עם רעייתו מיה. אב לבת בשם מורן (2004).
לפני שפריי התחיל בקריירת הכתיבה שלו, הוא עסק במספר עבודות באזור שיקגו במהלך לימודיו במכון לאמנות של שיקגו. לאחר מכן הוא עבר ללוס אנג'לס, קליפורניה, שם עבד כתסריטאי, במאי ומפיק. באביב 1996 פריי התחיל לכתוב את "מיליון רסיסים קטנים" – ספר אוטוביוגרפי על תהליך הגמילה מסמים ואלכוהול שעבר במרכז גמילה במינסוטה.
פריי כתב את התסריט לסרטים "נשיקה בין חברים" ו"Sugar: The Fall of the West" שניהם יצאו לאקרנים בשנת 1998, את האחרון הוא גם ביים.
באפריל 2003 יצא לאור ספרו "מיליון רסיסים קטנים". הספר הוכתר על ידי אמזון לספר האהוב של השנה. הניו יורקר הילל את הספר כ"תיאור מטורף ומחשמל של החוויה".
במהלך 2004 כתב פריי את הספר "חברי לנארד" שממשיך בנקודה בה "מיליון רסיסים קטנים" מסתיים, ומתמקד ביחסי האב-בן של פריי וחברו לנארד שאותו הכיר במרכז הגמילה. הספר יצא לאור ביוני 2005, והפך לרב-מכר. עורכי אמזון העניקו לו את המקום החמישי ברשימת הספרים האהובים של השנה.
במהלך 2007 כתב פריי את "בוקר בהיר וצח" שיצא לאור במאי 2008. ספריו של פריי תורגמו ל-31 שפות.
פריי לקח חלק בכתיבת סדרת "בני לוריאן" שספרה הראשון יצא באנגלית ב-2010 תחת השם הבדוי "פיטקוס לור" ותורגמה לעברית בהוצאת כנרת.
המחלוקת > ספקות ראשונים בתקשורת

ב 8 בינואר 2006, אתר האינטרנט "האקדח המעשן" (The Smoking Gun) פרסם כתבה בשם "מליון שקרים קטנים: חשיפת התמכרותו הבדויה של ג'יימס פריי", שטען שפריי בדה חלקים נכבדים מספרו, כולל מידע על התיקים הפליליים שלו. אחד האירועים שנבדק באופן ספציפי הוא תאונת מכונית-רכבת שמתוארת בספר, שאירעה ב 1986 בסנט-ג'וזף, מישיגן.
האתר טען כי פריי מעולם לא נעצר במקרה זה, והגזים משמעותית בתיאור נסיבות מעצר אחר שלו, כאשר – על פי התיאור בספר – פגע ברכבו בשוטר בעת שהיה מסומם מקראק, מה שהוביל לתגרה אלימה עם מספר שוטרים ופסק דין של 87 יום בכלא. דו"ח המשטרה שהוצג בכתבה מראה כי פריי שוחרר לאחר כ 5 שעות במעצר, לאחר שהפקיד ערבות של כמה מאות דולרים ואישום במספר סעיפים מינוריים. השוטר שעצר את פריי, כך נטען בכתבה, זוכר אותו כמנומס ומשתף פעולה.
בתחילה גיבו המוציאים לאור של הספר את פריי, אך לאחר שהתבררו העובדות שינו את עמדתם. הם פרסמו הצהרה: "כאשר הופיעה הכתבה ב"אקדח המעשן" תגובתנו הראשונית, בעוד אנו לומדים את העובדות, הייתה לתמוך בסופר. אך לאחר ששאלנו אותו לגבי הטענות שמעלה הכתבה נוכחנו בצער שמספר עובדות שונו ואירועים קושטו". כתוצאה מכך, החליטו בהוצאות לכלול הקדמה ובה הבהרה מאת פריי בהדפסות הבאות של הספר.
כבר ב 2003, תשאל העיתון Minneapolis Star Tribune את פריי לגבי טענות דומות. פריי ענה "מעולם לא הכחשתי שהשמטתי פרטים קטנים". בראיון אחר במאי 2003, טען פריי שהמו"ל בדק את העובדות המופיעות בספר. הוא הצהיר "הפרטים היחידים ששיניתי הם כאלו הנוגעים לאנשים אחרים ויכולים לגלות את זהותם. מעבר לכך, הכל אמת".
ב 11 בינואר 2006 הופיע פריי עם אימו בתוכניתו של לארי קינג ב-CNN. הוא הגן על עבודתו וטען שכל כותבי הזכרונות משנים פרטים משיקולים ספרותיים. פריי הצביע בעקביות לאמיתות הפרטים לגבי היקף ואופי ההתמכרות שלו, שהיוו את הנקודה המרכזית בעבודתו. אופרה וינפרי הצטרפה בסוף התוכנית והגנה על עיקרו של הסיפור ועל ההשראה שסיפק לצופים, אך אמרה כי סמכה על המו"ל שיבדוק את אמיתות הסיפור.
ב-13 בינואר 2006 פורסם כי כל ההדפסות הבאות של "מליון רסיסים קטנים" יכילו תוספת מהמחבר עם התייחסות לטענות לגבי התוכן.
המחלוקת > עימות חי עם אופרה וינפרי

כאשר טענות נוספות נגד אמיתות האירועים שבספר המשיכו לצוץ, אופרה וינפרי הזמינה את פריי לתוכניתה. היא רצתה לשמוע ממנו ישירות האם הוא שיקר לה (ולצופים) או רק "קישט" מספר פרטים, כפי שאמר ללארי קינג. פריי הודה בחלק מהטענות נגדו. הוא אמר כי "האקדח המעשן" צדק כשדיווח שהוא שהה במעצר מספר שעות, ולא 87 יום, כפי שכתב בספר.
ווינפרי צרפה לשיחה את נאן טלזי, המוציאה לאור של הספר, להגן על החלטתה לסווג את הספר כ"זכרונות". טלזי הודתה כי היא לא עשתה דבר כדי לבדוק את מהימנות הספר, למרות שנציגיה אישרו בהודעה לווינפרי כי הסיפור איננו בדוי, ומתאר את "האמת האכזרית".
דייוויד קאר מהניו יורק טיימס כתב כי "שניהם, מר פריי וגברת טלזי, נשברו לשניים כענפים יבשים".
"אופרה חיסלה את פריי", הכריז לארי קינג.
מורין דוד, בעלת טור ב"ניו יורק טיימס" כתבה: "זו הקלה גדולה, אחרי שנים של הידרדרות לאומית לשקרים ללא נשיאה בתוצאות, למחטפים מהירים ורווחים מהירים, ... לראות את "מלכת האמפתיה" (עורך – אופרה וינפרי) דורשת בקור ממישהו לקבל אחריות לשקריו".
ב 27 בינואר 2006 פרסמו הודעה בעקבות הסערה. הם ציינו כי הדפסות נוספות של הספר ילוו בהסבר מהמו"ל ומפריי עצמו, בנוסף לציון בולט על כריכת הספר ובאתר האינטרנט שלו. עוד אמרו כי הדפסות נוספות של הספר יעוכבו עד לביצוע שינויים אלו, ודפי תוספות ישלחו אל המשווקים לצירוף לספרים שכבר על המדפים.
המחלוקת > לאחר הסערה

ב-31 בינואר 2006 פורסם כי הסוכנת הספרותית של פריי, קאסי אבשבסקי, החליטה להפסיק את עבודתה איתו בשל בעיה של אמון. בראיון אמרה אבשבסקי "מעולם לא ראיתי סערה תקשורתית כזו סביב ספר". למרות שלא תייצג אותו יותר, כשנשאלה על עתידו של פריי כסופר היא אמרה "אני עדיין מאמינה שהוא כותב מוכשר מאוד, וחושדת שעוד לא שמענו את המילה האחרונה של ג'יימס פריי".
ב-1 בפברואר 2006 פרסמה ההוצאה לאור את ה"הערות לקורא", שבהמשך הודפס עם הספר. בהערות, פריי מתנצל על כך שבדה חלקים מהספר ועל כך שהציג את עצמו "קשוח, אמיץ ואגרסיבי יותר ממה שבאמת הייתי, ועודני", והוסיף: "אנשים מתמודדים עם מצוקות בהרבה דרכים שונות, דרכים שהן אישיות ביותר... הטעות שלי... היא לכתוב על מישהו שבראתי בראשי כדי לעזור לי להתמודד, ולא על האדם שעבר את החוויות הללו." פריי גם מודה שהיו לו שיקולים ספרותיים לבדיות: "רציתי שבסיפור יהיו עליות ומורדות, תמורות דרמטיות ומתח כמו בכל סיפור גדול". הוא גם טוען כי למספר יש את הזכות להסתמך על זכרונו הסובייקטיבי, ולא רק על מסמכים ועובדות, בכתיבה אוטוביוגרפית.
ב 24 בפברואר 2006 פורסם כי הוצאת הספרים ריברהד ביטלה חוזה במליונים לכתיבת שני ספרים עם פריי. ריברהד היא זו שהוציאה לאור את ספרו השני של פריי, "חברי לנארד".
ב 12 בספטמבר 2006 הגיע פריי לפשרה עם המו"ל של "מיליון רסיסים קטנים". לפי הפשרה, כל קורא שחש מרומה או נפגע מכך שהסיפור איננו אותנטי לחלוטין יוכל לקבל החזר על רכישת הספר. כדי לקבל את ההחזר היה על הקונים לספק הוכחת קניה, חלקים מהספר ולחתום על הצהרה בשבועה לפיה קנו את הספר מתוך הנחה שמדובר בסיפור אמיתי.
ב 28 ביולי 2007 בכינוס ספרותי בטקסס, תקפה נאן טלזי את אופרה וינפרי בשל היותה "מרשעת ואנוכית", בעלת גישה צדקנית ו"חסרת נימוס באופן קיצוני" במהלך העימות ביניהם. טלזי סיפרה שהיא ופריי הוטעו כשנאמר להם שבתוכנית יתקיים פאנל בנושא "האמת באמריקה". רק דקות ספורות לפני תחילת התוכנית נאמר להם שהנושא שונה ל"מחלוקת סביב ג'יימס פריי". לדבריה של טלזי, מיד בסוף התוכנית אמרה ווינפרי לפריי "אני יודעת שזה היה קשוח, אבל זה רק ביזנס". טלזי טענה כי היה על אופרה להתנצל בתוכנית. היא לא ראתה מקום להצטער על פרסום הספר, וטענה כי הוא בעל ערך עצום למי שמתמודד עם בעיות התמכרות אצל אדם אהוב.
בספטמבר 2007 הכריז מו"ל על הוצאת ספרו האחרון (בינתיים) של פריי – בוקר בהיר וצח.
תביעה ופשרה

ב-2 בנובמבר 2007 פרסם ה"אסושיאייטד פרס" כתבה על הפסיקה לטובת קוראים שהרגישו מרומים מהספר, שיאפשר להם לקבל את כספם בחזרה. למרות שבית ההוצאה לאור הקציב 2.35 מיליון דולר לפיצויים, התקבלו רק 1,729 בקשות להחזר. גם לאחר שהתנאים לקבלת ההחזר הורחבו, הגיע סך ההחזרים ל-27,348$ בלבד. 1.3 מיליון דולר הוקצו להוצאות משפט, פרסום ההסדר לקונים ולצדקה לשלושה ארגוני צדקה.
עבודה נוכחית

בסוף 2007 חתם פריי על חוזה לכתיבת שלושה ספרים בהוצאת הרפר-קולינס. ספרו "בוקר בהיר וצח" יצא ב-13 במאי 2008, וזכה לביקורות מעורבות.
בדצמבר 2008 סיפר פריי שהוא עובד על קווי המתאר לספר חדש, שניתן לתארו כ"הספר האחרון בתנ"ך", ושמו "הארה" (Illumination). הוא יספר על ישו החוזר לחיים בניו יורק סיטי, חי בין הזונות והטירוף של העיר.
לקריאה נוספת

ג'יימס פריי, מליון רסיסים קטנים, כנרת-זמורה-ביתן, 2005. לעברית: אהוד תגרי
ג'יימס פריי, חברי לנארד, כנרת-זמורה-ביתן, 2007. לעברית: קטיה בנוביץ'
ג'יימס פריי, בוקר בהיר וצח, כנרת-זמורה-ביתן, 2008. לעברית: קטיה בנוביץ'
הערות שוליים

↑  איי.פי, הסופר ג'יימס פריי ישלם פיצויים לקוראים, באתר ynet, 20 במאי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311870105171  PLWABN: 9810567963305606  BIBSYS: 3117905  BNE: XX1678532  BnF: cb14536703m (data)  CANTIC: a10763417  CiNii: DA17213844  GND: 12879884X  ICCU: LO1V262400  ISNI: 0000 0001 0921 8418  LCCN: n2002117317  LNB: 000207080  NDL: 01212465  NKC: xx0065063  NLK: KAC201517440  NTA: 243012373  SELIBR: 362482  SUDOC: 078066700  VIAF: 85723317   WorldCat (עם VIAF): 85723317
ג'פרי ליבר

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בן 55 בערך) אוונסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת הכותבים של אמריקה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי ליבר (באנגלית: Jeffrey Lieber; נולד ב-1969) הוא תסריטאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הידוע בעיקר כיוצר של הסדרה אבודים.
חייו

ליבר נולד באוונסטון, אילינוי, ארצות הברית ולמד בבית ספר תיכון אוונסטון. סיים תואר ראושון במשחק באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
ליבר עובד ככותב וכמפיק בפועל עבור רשת הטלוויזיה פוקס עבור הפיילוט "Hitched". נכון להיום הוא מפיק פיילוט לסדרת טלוויזיה העונה לשם "Family Practice", עבור התאגיד היפני סוני.
ABC שכרה את ליבר כאשר היא מתבססת על תסריטו הראשוני אשר נקרא אז "Nowhere" (בתרגום חופשי:"שום מקום").  ליבר יצר סידרה ריאליסטית למדי, היונקת מוטיבים מיצירות קודמות (כמו "רובינזון קרוזו") ובנויה סביב המודל של היצירה "בעל זבוב" ו"להתחיל מחדש" (בכיכובו של טום הנקס). הסדרה עסקה בחבורת ניצולים שצריכה להתחיל מאפס ולהקים חברה אנושית מתפקדת. עם התקדמות הפרויקט, ABC החליטו לשנות כיוון ונתנו לג'יי ג'יי אברהמס ולדיימון לינדלוף, שכבר היה להם חוזה עם הרשת, לשכתב את התסריט. ליבר, שחשש כי לא יפוצה כראוי על עבודתו, הגיש תלונה לגילדת הכותבים של אמריקה. זו הובילה להליך בוררות, בסופו הוכר ליבר כיוצר-שותף של הסדרה. עם זאת, חוץ מתסריטו הראשוני ליבר לא המשיך לכתוב עבור אבודים.
ב-2002 השתתף בכתיבת התסריט של הסרט "מעיין הנצח".
ג'ימי אולסן

| --- | --- |

ג'ימי אולסן, כפי שהופיע בחוברת #2 9-11 מ-2002, אמנות מאת פיל נוטו.
 סוג:  דמות משנה
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  הופעת אורח: Action Comics #6 (נובמבר 1938) כג'ימי אולסן: Action Comics #13 (נובמבר-דצמבר 1941)
 יוצרים:  ג'רי סיגל, ג'ו שוסטר
 גילום הדמות:  מארק מקלור ("סופרמן" והמשכיו)   מייקל לנדס (עונה 1), ג'סטין ואלין (עונות 2–4) ("לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן")   ארון אשמור ("סמולוויל")   סאם הנטינגטון ("סופרמן חוזר")   מיחד ברוקס ("סופרגירל")
 מידע
 שם אמיתי:  ג'יימס ברתולומיאו אולסן
 כינויים:  אלסטיק לאד מר אקשן
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  צלם
 נטייה:  טוב
 חבר בקבוצה:  מערכת העיתון "הדיילי פלאנט"
 אזרחות:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  מטרופוליס
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'ייק אולסן (אב, מת) שרה אולסן (אם) פרד ולין (דודים)
 חברים:  לויס ליין וקלארק קנט
ג'ימי אולסן (באנגלית: Jimmy Olsen) הוא דמות משנה בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס סופרמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Action Comics #6 מנובמבר 1938, ונוצרה על ידי ג'רי סיגל והמאייר ג'ו שוסטר.
אולסן הוא צלם עיתונות צעיר במערכת העיתון "הדיילי פלאנט", והוא חבר קרוב של לויס ליין, קלארק קנט ופרי וייט. הוא מתייחס לחבריו לעבודה בהערצה וכדמויות אב. הוא מאופיין כצעיר ג'ינג'י העונד עניבת פרפר.
ברנאול

ברנאול (ברוסית: Барнаул, מקור השם מקטית: בורואן-זאב, אול-נהר, דהיינו נהר הזאבים) היא עיר ברוסיה בדרום סיביר המערבית, בירת חבל אלטאי. נמצאת על נהר אוב.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנת 1730 או 1739, על ידי אקינפי דמידוב, יזם רוסי שגילה באזור אלטאי מכרות נחושת. לאחר שהקים את בית החרושת של ברנאול הוא ניסה להשתמש בו להפקת וייצוא נחושת לאירופה, אך גילה שמחיר ההובלה אינו מחזיר את ההשקעות. לאחר מכן בבית החרושת התחילו להתיך כסף בצורה לא חוקית. ב-1745 נפטר דמידוב ואת בית החרושת רכשה המלכה יקטרינה השנייה. היא השקיעה רבות בפיתוח מכרות הכסף. כבר ב-1750 פעלו בבית החרושת 17 תנורים להתכה, בעוד שבתקופת דמידוב פעלו רק שניים. במאה ה-18 וה-19 הפכה ברנאול למרכז ענף זה ברוסיה, כש-90% מהכסף המותך הגיע מאלטאי. ב-1893 נסגר בית החרושת בגלל הידללות מכרות הכסף באזור וכלכלת העיר עברה להתבסס על חקלאות.
ב-1915 נבנתה דרך העיר מסילת ברזל מסיביר לקזחסטן, דבר שהביא להתפתחותה המסחרית של העיר.
ב-1917 התחוללה בעיר שרפה שפגעה ב-40 רבעים שהותירה כ-20,000 איש ללא קורת גג. השרפה פגעה גם במבנים הארכיטקטוניים המיוחדים של העיר מהמאה ה-18.
בתקופה הסובייטית החלה העיר להתפתח כמרכז תעשייתי וב -1932 הוקם בית החרושת הגדול הראשון לעיבוד כותנה וייצור בגדים. ב-1937 הפכה העיר למרכז של מחוז אלטאי. בזמן מלחמת העולם השנייה הועברו כ-100 בתי חרושת ממוסקבה, לנינגרד ואודסה לעיר והביאו לעליה משמעותית בחשיבותה כמרכז תעשייתי. בתקופה זו החל לפעול בעיר בית החרושת "טרנסמש" לייצור מנועים לטנקים ומטוסים וכן מתקנים לעיבוד מתכות.
ערים תאומות

ארצות הברית פלאגסטאף, ארצות הברית
ספרד סרגוסה, ספרד
הרפובליקה העממית של סין באיצ'נג (אנ'), ג'ילין, הרפובליקה העממית של סין
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין
קזחסטן אוסקמן, קזחסטן
ג'וני כרייסט

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1984 (בן 39) הנטינגטון ביץ'
 שם לידה:  ג'ונתן לואיס סוורד
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 סוגה:  מטאלקור, הארד רוק, מטאלקור
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  בס, קולות
 חברת תקליטים:  האחים וורנר
 שיתופי פעולה בולטים:  Avenged Sevenfold
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וני כרייסט (אנגלית: Johnny Christ; ‏נולד ב־18 בנובמבר 1984 בשם ג'ונתן לואיס סוורד) הוא נגן הבס של להקת ההבי מטאל האמריקאית Avenged Sevenfold.
ג'וני הצטרף ללהקה בשנת 2003, והוא הבסיסט הרביעי שנכנס ללהקה זו, כאשר החליף את הבסיסט דיימון אש.
ביוגרפיה

ג'ונתן סוורד למד בבית הספר התיכון "מרינה" בהנטינגטון ביץ', קליפורניה. הוא המשיך בלימודיו בתיכון ובהמשך פגש רשמית את M. Shadows, זאקי ונג'נס, סיניסטר גייטס וג'ימי סאליבן. למרות שלא נכלל בלהקה באותה התקופה, סוורד כבר הכיר את גייטס וסאליבן, וזמן קצר לאחר מכן כבר הכיר את זאקי ושאדווס. לאחר עזיבתו של הבסיסט דיימון אש ב-2002, נכנס סוורד לתפקיד הבסיסט החדש, הרי בעבר היה מנגן בס בלהקה בכל עת בה דיימון לא הגיע לחזרות. ג'וני היה מסוגל להדביק את הפער המהיר בו כתבה הלהקה חומרים חדשים, ובכך הוכיח את עמו כנגן בס ייחודי ובעל משמעת עצמית. 
"איני מכיר אף נגן אחר בחוץ שיכול לקלוט קטעי בס במהירות כמו ג'וני" לפני מילותיו של מתופף הלהקה, סאליבן. ג'וני היה גם חבר עם אחיו הצעיר של זאקי, מאט בייקר, שהיה בלהקה The Dear & Departed.
קריירה מוזיקלית

סוורד לקח לבסוף מספר שבועות הפסקה מהתיכון בו למד, זאת כדי למלא את מקומו של נגן הבס הקודם בלהקה דיימון אש, במהלך סיור הופעות של הלהקה אשר איתה נסע סוורד כ-"Roadie" (מושג המתאר אדם נלווה להופעות להקה במסעותיהן, שאחראי בין היתר על תחזוק ואספקת הציוד, ולעיתים כשצריך גם כנגן מחליף). מספר שבועות אלה נהפכו לקבועים כאשר נשר סוורד מהתיכון והפך לבסיסט הקבוע של הלהקה.
הוא הקליט לראשונה באלבומם השני "Waking the Fallen". הוא נהג לכתוב רק 'ג'וני' בחתימותיו עד שעמיתו ללהקה זאקי ונג'נס הגה את השם "ג'וני כרייסט", ודי.וי.די בשם "All Excess" אודות הלהקה, אמר ונג'נס "זה נשמע... ממש אמיץ. כולם הולכים לשנוא את זה, אז... אני לגמרי צריך ללכת עם זה."
בתקופה שלאחר היציאה של האלבום "Hail to the King", סוורד החל לשיר יותר קולות רקע בהופעות החיות (וכמו גם צרחות) בשירים כמו Critical Acclaim, Nightmare, Seize the Day, God Hates Us, Not Ready to Die ו- Shepherd of Fire.
ציוד הופעות

גיטרות באס;
Schecter Johnny Christ Signature Bass
Ernie Ball Music Man StingRay Bass
Ernie Ball Musicman 30th Anniversary Stingray Bass עם פיקאפים של Seymour Duncan, מדגם Seymour Duncan Basslines SMB-4D, SJB-3n
דיסקוגרפיה

(Waking the Fallen (2003
(City of Evil (2005
Avenged Sevenfold (אלבום) (2007)
(Live in the LBC & Diamonds in the Rough (2008
Nightmare (אלבום) (2010)
(Hail to the King (2013
הערות שוליים

↑  Fuoco, Christina. "Biography: Avenged Sevenfold". Allmusic. נבדק ב-31 ביולי 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Avenged Sevenfold: All Excess ("How The Band Met") (DVD). Warner Bros. Records. 17 ביולי 2007. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  Retrieved on 2013-03-14.
↑  Johnny Christ (Avenged Sevenfold). Music-man.com. Retrieved on 2011-11-27.
↑  Michael Amott. seymourduncan.com
| אוונג'ד סוונפולד |
| --- | --- | --- |
M. Shadows • סיניסטר גייטס • זאקי ונג'נס • ג'וני כרייסט • ברוקס ווקרמן
The Rev • מאט וונדט • ג'סטין סיין • דימון אש • ארין אילג'י • מייק פורטנוי
| אלבומים | Sounding The Seventh Trumpet • Sounding The Seventh Trumpet • City of Evil • Avenged Sevenfold • Diamonds In The Rough • Nightmare • Hail To The King • The Stage |  |
| מיני אלבומים | Welcome to the Family • Warmness on the Soul |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 51130579-0d81-4206-a74f-82f0ffc63b3f 
ג'וני כרייסט מופיע בשנת 2014
ג'וני כרייסט בהופעה חיה בנובה רוק פסטיבל
ג'פרי ממונמות'

ג'פרי ממונמות' (באנגלית: Geoffrey of Monmouth) היה כומר נוצרי שחי במאה ה-12 בוויילס, וידוע כאחד ההיסטוריונים האנגליים הראשונים, וההיסטוריון האנגלי העיקרי שחי בימי הביניים. ג'פרי נולד בשנת 1100 לערך, בוויילס, והיה ככל הנראה ממוצא ברטוני.
ג'פרי למד באוניברסיטת אוקספורד ולאחר סיום לימודיו מונה לארכידיקן (כומר) של מונמות'. בשנת 1152 מונה לדרגת ההגמון של סט אַסָף. ג'פרי נפטר בשנת 1154.
כתביו

ג'פרי כתב מספר כתבים היסטוריים ומיתולוגיים, הראשון שבהם היה "נבואותיו של מרלין" (Prophetiae Merlini) אשר נכתב לפני שנת 1135. בספרים אלה מתואר הקוסם מרלין ומעשיו. קודם לכתביו של ג'פרי היה הקוסם ידוע בשם "מרדין" (Myrddin) ומשערים שג'פרי, אשר ידע צרפתית, רצה להימנע משימוש במילה הקרובה לקללה הצרפתית "merde". נבואות אלה היו הכתבים הראשונים שנכתבו על מרלין בשפה שאינה וולשית ותרמו רבות לתפוצות האגדות הארתוריות ואף, לדעת חלק מהמלומדים, השפיעו על נוסטרדמוס עת כתב את נבואותיו.
ספרו השני - "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" (Historia Regum Britanniae) הוא הידוע מבין ספריו כיום. ספר זה מנסה לתאר את המלכים ששלטו בבריטניה לפני התקופה הסקסונית. מרבית הספר מהווה למעשה מיתולוגיה - אסופה של אגדות שאין להן בסיס היסטורי. לפי ספר זה היה איניאס מלכה הראשון של בריטניה. כמו כן, ספר זה הוא אחד הספרים הראשונים המזכירים את המלך ארתור והטקסט הקדום ביותר המזכיר את שמו של המלך ליר (המאוית Leir במקום Lear).
ספרו השלישי של ג'פרי היה "חייו של מרלין" (Vita Merlini), אשר נכתב בין השנים 1149 ו-1151. ספר זה מספר את האגדות הוולשיות על מרידין.
כל ספריו של ג'פרי נכתבו בלטינית והיו בין הספרים הנלמדים ביותר באנגליה של ימי הביניים.
ג'וני מאטיס

| --- | --- |

ג'וני מאטיס בהופעה בשנת 2006
 לידה:  30 בספטמבר 1935 (בן 89) גילמר, טקסס
 שם לידה:  ג'ון רויס מאטיס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1956–2011 (כ־55 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו, תיכון ג'ורג' וושינגטון 
 סוגה:  פופ, מוזיקת נשמה, מוזיקה פופולרית
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  קולומביה, מרקורי
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (2003)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.johnnymathis.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וני מאטיס (באנגלית: Johnny Mathis; נולד ב-30 בספטמבר 1935) הוא זמר אמריקאי בסגנון מוזיקה פופולרית. מאטיס החל כזמר שהקליט גרסאות כיסוי לשירים ידועים והתפרסם באלבומים שהקליט. עשרות מאלבומיו נמכרו בארצות הברית כאלבומי זהב ופלטינה ו-73 מהם נכנסו למצעד האלבומים. על פי היסטוריון המוזיקה של ספר השיאים של גינס ג'וני מאטיס מכר למעלה מ-350 מיליון תקליטים ברחבי תבל.
תחילת דרכו

מאטיס נולד בעיירה גילמר בטקסס. הוא היה ילד רביעי מתוך שבעה להוריו, קלם מאטיס ואשתו מילדרד אשר הייתה אפרו-אמריקאית. משפחתו עקרה לסן פרנסיסקו בקליפורניה ושם התחנך. אביו, שעבד בעברו במופע וודוויל, והבחין בכישרונו המוזיקלי של בנו, קנה לו פסנתר ב-25 דולר ועודדו לפתח את כישרונו. מאטיס החל ללמוד שירים וקטעי מופע מאביו ולבצעם בפני אורחי ביתם, בבית הספר ובכנסייה. בגיל 13 החל ללמוד אצל מורה לפיתוח קול בתמורה לעבודות שביצע בביתה. הוא התמיד בשיעורים אלה במשך שש שנים. בבית הספר התיכון בו למד בסן פרנסיסקו בלט מאטיס בכישרונו כספורטאי במיוחד בקפיצה לגובה וריצת משוכות. הוא אף שיחק בהצטיינות בנבחרת הכדורסל של בית הספר. בשנת 1954 החל בלימודים אקדמאיים במכללת סן פרנסיסקו סטייט, כסטודנט במלגה, מתוך כוונה להיות מורה לאנגלית ולחינוך גופני.