המועצה הלאומית לכלכלה
עיסוקי המועצה לאומית לכלכלה

המועצה עוסקת בנושאים המרכזיים שעל סדר יומה של הממשלה, בתחומי הפיננסיים, אנרגיה, בריאות, חינוך, אסטרטגיה, דיור, מיסוי, השקעה, מו"פ ועוד. המועצה עוסקת בגיבוש אסטרטגיה בתחומים כלכליים-חברתיים וקידום ותיאום פרויקטים בינמשרדיים שונים.
התוצר המרכזי שגובש במועצה הלאומית לכלכלה בשנת עבודתה הראשונה הוא האג'נדה החברתית כלכלית לישראל לשנים 2008–2010, המתווה מדיניות כלכלית-חברתית מקיפה, אשר במרכזה צמצום העוני תוך עידוד הצמיחה. התוכנית עורכת ניתוח ואבחון נקודות החזקה והתורפה של המשק הישראלי, מציעה מגוון כלי מדיניות להתערבות בנקודות הדורשות טיפול, וכוללת לראשונה יעדים חברתיים-כלכליים כחלק מיעדי המקרו בתקציב המדינה. האג'נדה כוללת שני צירים עיקריים – צמצום העוני תוך עידוד הצמיחה ויצירת מנופים לצמיחה מאוזנת בטווח הארוך – ואומצה על ידי הממשלה באפריל 2007. מעקב אחר יישומה של התוכנית והטמעתה בתקציב המדינה החל משנת 2008 נעשה במסגרת ועדת מנכ"לים בין-משרדית בראשות מנכ"ל משרד האוצר.
מלבד יישום האג'נדה החברתית כלכלית, עוסקת המועצה בייעוץ כלכלי במגוון הנושאים הנמצאים על סדר יומו של ראש הממשלה, מרכזת עבודת מטה בין-משרדית אודות סוגיות אסטרטגיות בתחום הכלכלי חברתי, ומלווה את תהליכי יישום המדיניות המוצעת על ידי המועצה. בין השאר, ראש המועצה היה חבר בוועדה לבחינת תקציב הביטחון בראשות מנכ"ל משרד האוצר לשעבר דוד ברודט, חבר בוועדת שוחט לבחינת מערכת ההשכלה הגבוהה והמועצה השתתפה בוועדה לפיתוח מדדי עוני נוספים. המועצה עסקה בגיבוש התוכנית לייעול ומיקוד הקצבאות עבור קשישים נזקקים והמעגל השני של ניצולי השואה, שאושרה בממשלה באוקטובר 2007.
באוקטובר 2007 התבקשה המועצה על ידי ראש הממשלה לבחון, בפרספקטיבה ארוכת טווח, את משטר הכללים הפיסקאליים הנהוגים כיום בישראל, דהיינו את המגבלות הקבועות בחוק לגבי ההוצאה התקציבית ויעד הגרעון התקציבי. הממשלה והכנסת אימצו כללים פיסקליים ברוח המלצות המועצה בשנת 2010. בדצמבר 2008 הביאה המועצה, יחד עם משרד האוצר, לאישור הממשלה תוכנית סיוע לחוסכים הפנסיוניים ("רשת ביטחון").
לאורך 2011 ערכה המועצה עבודת מטה בנוגע להיערכות הפיננסית של ישראל לרעידות אדמה והמלצותיה הובילו את הממשלה לנקוט צעדים שנועדו להבטיח את קיומם של משאבים מספקים לפעולות שיקום במקרה של רעידת אדמה רחבת היקף בישראל. בינואר של אותה השנה אישרה הממשלה את התוכנית הלאומית לתחליפי דלקים שגובשה על ידי ועדת מנכ"לים בראשות ראש המועצה הלאומית לכלכלה, במטרה לצמצם את התלות העולמית בנפט לתחבורה. ביולי 2011 הוקם צוות בין משרדי בהובלת המועצה שבחן את התועלת הכלכלית של שילוב מקורות אנרגיה מתחדשים במשק החשמל בישראל. באוקטובר 2011 מונתה הוועדה להגברת התחרותיות במשק בה שימש ראש המועצה הלאומית לכלכלה כחבר ואשר בחנה את מבנה המשק הישראלי והשפעתו על תחרותיות ויעילות הכלכלה המקומית. בעקבות עבודת הוועדה נחקק בכנסת החוק לקידום התחרות לצמצום הריכוזיות, התשע"ד-2013.
כלכלני המועצה הלאומית לכלכלה היו מעורבים גם בהקמת צוות בין-משרדי לבחינת קיום מחסור בכוח אדם מיומן במגזר העסקי, שניתח וגיבש המלצות מדיניות לפתרון הבעיה. הצוות הגיש את מסקנותיו בשנת 2012 והן מיושמות על ידי הממונה על התעסוקה במשרד הכלכלה. בדצמבר 2012 התקבלה החלטת ממשלה שנועדה להגדיל את השפעת החדשנות הישראלית בתחומי הטכנולוגיה החקלאית על אתגרים רלוונטיים בעולם, אחרי שוועדה בין משרדית למינוף המו"פ החקלאי בישראל בראשות ראש המועצה הלאומית לכלכלה הגישה את מסקנותיה בנושא.
בשנת 2013 הנחה ראש הממשלה את המועצה להוביל צוות בין משרדי לבחינת מבנה שבוע העבודה בישראל והצוות המליץ להוסיף ארבעה ימי מועד ישראלים במהלך השנה, ליצירת סופי שבוע ארוכים. במקביל, המועצה הובילה תהליך הקמת קרן לניהול הכספים המתקבלים מהיטל רווחי נפט וגז, ואת החקיקה הרלוונטית. המועצה שיחקה תפקיד חשוב במסגרת צוות בין משרדי, אשר בחן את אופן ניהול הכנסות המדינה ממשאבי טבע (ועדת ששינסקי). שיתוף הפעולה בין המועצה לבנק ישראל ומשרד האוצר הביא לתיקוני הכלל הפיסקאלי שהיה מקובל בישראל.
בספטמבר 2024 המועצה פרסמה סקירה המועצה אשר בחנה את הכדאיות הכלכלית של פרויקטים להפקת אנרגיה סולארית קרקעית בישראל, במטרה לייעל את תהליכי הייצור והולכת החשמל ולעמוד ביעדי המעבר לאנרגיות מתחדשות. העבודה נועדה להניח תשתית עובדתית לדיון ציבורי על המעבר מגז טבעי לאנרגיה מתחדשת, תוך הדגשת המתח בין השאיפה להפחית את עלויות החשמל לבין הצורך לעמוד ביעדי האנרגיה המתחדשת.
בינואר 2025 המועצה פרסמה סקירה בנושא "עלות תועלת לחדירת רכב חשמלי פרטי לישראל", המתמקדת בהשפעת הרכבים החשמליים על המשק עד שנת 2034. הסקירה מציינת כי בשנת 2024 היוו רכבים חשמליים כ-25% מכלי הרכב החדשים שנכנסו לישראל. הסקירה העריכה כי המשך התפשטות הרכבים החשמליים ידרוש השקעה נוספת של כ-7.5 מיליארד שקל לרכישת רכבים, ו-2 מיליארד שקל לרכישת מטענים. עם זאת, צפוי חיסכון בעלויות הנסועה ותחזוקת הרכב. הסקירה הדגישה כי חדירה משמעותית של רכבים חשמליים תדרוש השקעה ממשלתית ניכרת, שינויים והתאמות במדיניות הממשלה, והיערכות של היבואנים והשוק העולמי.