stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסור לימוד תורה לנוכרי
הערות שוליים

↑  דף נ"ט, עמוד א'.
↑  ראו יעב"ץ על הסוגיה.
1 2  ספר הזוהר, חלק ג', דף ע"ג, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף נ"ט, עמוד א'.
↑  בחידושיו על מסכת סנהדרין, דף נ"ח, עמוד ב', דיבור המתחיל "כותי שהכה ישראל".
1 2  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק י', הלכה ט'.
↑  רדב"ז על משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק י', הלכה י'.
↑  ראו על כך בהרחבה בשו"ת יביע אומר חלק ב', יורה דעה, סימן יז'.
↑  במסכת עבודה זרה, דף ו' עמוד א' מדפי הרי"ף.
↑  בחידושיו על מסכת סוטה, דף ל"ה, עמוד ב' בדיבור המתחיל "לדבריך איך...".
↑  כמו למשל שו"ת ויאמר יצחק, אורח חיים סימן כא' ועוד.
↑  אורח חיים סוף סימן ד'.
↑  אורח חיים, סימן מ"ז סעיף קטן א'.
↑  מסכת חגיגה, דף י"ג, עמוד א' בדיבור המתחיל "אין מוסרין".
↑  כמו למשל תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף מ"ד, עמוד ב', מסכת סנהדרין, דף ל"ט, עמוד א' ועוד מקומות רבים.
↑  בחידושיו למסכת חולין, דף ל"ג, עמוד א' דיבור המתחיל "ועיין".
↑  בני נח- דיון סעיף כד'- באתר של הרב שרקי.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ז, עמוד א'.
↑  מסכת שבת, דף ל"א, עמוד א' בדיבור המתחיל "אמר ליה מקרא וכו'".
↑  שו"ת ר' עקיבא איגר סימן מא'.
↑  כך הסביר את דעתו הרב עובדיה יוסף ביביע אומר חלק ב' יורה דעה סימן יז'.
↑  בית הבחירה, מסכת סנהדרין דף נט' עמוד א'.
↑  יורה דעה סימן ר'.
↑  ארבע מהפכות בלימוד התורה, באתר www.pnimi.org.il
↑  "הפרו תורתך" – מהפכות בלימוד התורה - מוצאי כ"ד טבת ע"ה – ציון דוד המלך, ירושלים, באתר malchuty.org
↑  דף השיעורים באנגלית באתר של הרב גינזבורג
↑  חוברת נפלאות, מפגשים עם רבנים על המהפכה הרביעית
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר

| --- | --- |

 בית ספר
 מוטו:  האנשים יוצרים את ההבדל
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 מייסדים:  אבי סבג
 מגמות:  צילום, ניו מדיה, מוזיקה חדשה, תקשורת חזותית, פוטותרפיה
 בעלי תפקידים
 מנהל:  אבי סבג
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°46′58″N 35°13′36″E﻿ / ﻿31.78275°N 35.22657778°E﻿ / 31.78275; 35.22657778
 https://www.musrara.co.il/
 he
 
מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר הוא בית ספר גבוה לאמנות הפועל בשכונת מוסררה שבירושלים מאז שנת 1986. בית הספר ידוע בזיקתו לשכונה שבה הוא נמצא ובמחויבותו לאמנות חברתית.
היסטוריה

בית הספר נוסד בשנת 1986 כמוסד ללימודי צילום, בקומה שרופה ונטושה בבניין שברחוב הע"ח 9. עם הצלחת בית הספר הוחלט להרחיבו ולפתוח מחלקות לימוד נוספות. עקב התרחבות הפעילות החל בית הספר לפעול גם במתנ"ס שכונת מוסררה שברחוב שבטי ישראל 22.
בשנת 2005 זכה בית הספר בפרס מרתה לקידום הסובלנות והדמוקרטיה בירושלים.
בשנת 2007 קיבל אבי סבג, מנהל בית הספר ומייסדו, את פרס טדי קולק למצוינות ציבורית מטעם הקרן לירושלים.
בשנת 2011 זכה סבג בפרס מפעל חיים מטעם מוזיאון ישראל הפרס הוענק גם לבית הספר על עשייה אמנותית וחברתית ועל קידום הצילום בישראל.
אופי בית הספר

בית הספר מתייחד באווירה חברתית וקשרי גומלין בלתי אמצעיים בין מורים לסטודנטים. הקבלה לבית הספר אינה מותנית בתעודת בגרות או במבחן פסיכומטרי אלא בכישרון אמנותי בלבד. בנוסף להשכלה בתחום האמנותי הנלמד, תלמידי בית הספר מעורבים בפרויקטים אמנותיים בעלי אופי חברתי וזוכים גם להכשרה בתור יזמים, דבר המכין אותם ליציאה מבית הספר.
בבית הספר פועלות חמש מחלקות: צילום, אמנות מדיה-חדשה, מוזיקה חדשה, תקשורת חזותית ופוטותפריה.
בנוסף למחלקות הלימודים הסדירות, בית הספר מרבה לקיים אירועים ותוכניות מיוחדות. האירוע הבולט שמקיים בית הספר הוא הפסטיבל השנתי "מוסררה מיקס", פסטיבל אמנות בין-תחומי המתקיים מאז שנת 2000 בשכונת מוסררה. בנוסף, מפעיל בית הספר את פרויקט "צילום מיוחד" – לימודי צילום לילדים בעלי צרכים מיוחדים. פרויקט בולט נוסף של בית הספר הוא סמינר יהודי-ערבי בכתיבה וצילום.
החל משנת 2012 משמש אנסמבל מוזיקה נובה כאנסמבל הבית של בית הספר.
הגלריה החברתית ואוסף מוסררה

הגלריה החברתית היא פרויקט של בית הספר שמטרתו הפניית המבט לסוגיות בוערות בחברה הישראלית והנגשת האמנות הגבוהה לקהלים שאינם חשופים לה באופן מסורתי. הגלריה החברתית מציעה סיורים מודרכים בתערוכות המתחלפות ובשכונת מוסררה. מדי שנה גם נערכת תערוכת בוגרי בית הספר.
"אוסף מוסררה" הוא פרויקט אמנותי-תיעודי של בית הספר שהחל בשנת 2011, במלאת 25 שנים לבית הספר. במסגרת הפרויקט הוקם ארכיון וירטואלי המאגד את סיפורי החיים של תושבי שכונת מוסררה, הצילומים, הסרטים והקולות של אנשי השכונה משנות החמישים ועד לפרוץ מחאת הפנתרים השחורים בשנות השבעים. באותה עת גם הושק כתב העת לאמנות וחברה "חממה".
פסטיבל מוסררה מיקס

בשנת 2000 יזם בית הספר את פסטיבל "מוסררה מיקס", אירוע בין-לאומי רב־תחומי המתקיים מאז ברציפות מדי שנה. הפסטיבל משמש מוקד להתרחשויות אמנותיות וחברתיות, המגלמות את ההוויה התרבותית והפוליטית של ירושלים בפרט, ושל ישראל בכלל, תוך כדי התכתבות עם רעיון מרכזי אחד מדי שנה.
הערות שוליים

↑  תדהר, אלד, פאריס, לאן הלך הילד שזרק אבן על הטנק, באתר הארץ, 4 באפריל 2007
↑   גל אפלרויט, הצלילים האינטימיים של אנסמבל מוזיקה נובה, באתר הארץ, 21 בינואר 2016ה
↑  סקירות של תערוכות בגלריה:
איתן בוגנים, חפצים וזיכרונות, באתר הארץ, 14 בינואר 2015
 גליה יהב, היעדרותו של השיח המזרחי מהתערוכה החדשה במוסררה, באתר הארץ, 14 באפריל 2016
↑  סקירות של תערוכות הבוגרים:
סמדר שפי, תערוכת בוגרי מוסררה: רק בשביל לקבל חיבוק, באתר הארץ, 23 ביולי 2010
סמדר שפי, התערוכה של בית הספר לאמנות מוסררה בולטת לטובה בשלל תערוכות הבוגרים, באתר הארץ, 22 ביולי 2011
 מיה אשרי, בוגרי בית הספר מוסררה מציעים מבט חדשני על עתיד עולם האמנות, באתר הארץ, 18 ביולי 2018
↑  פנתרים במרתף, באתר הארץ, 8 בדצמבר 2011
↑  כתב עת חדש לאמנות ושינוי חברתי במוסררה, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2011
↑   שני ליטמן, היקה מרחביה והרוקר מהניינטיז הולכים למוסררה, באתר הארץ, 2 ביוני 2015
↑  אלי ערמון אזולאי, עושים שכונה בפסטיבל מוסררה מיקס, באתר הארץ, 25 במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311419205171  LCCN: no2008067171  VIAF: 157493937   WorldCat (עם VIAF): 157493937
דניאל לנדס

| --- | --- |

 השקפה דתית:  יהדות 
 
הרב דניאל לנדס הוא רב אורתודוקסי מודרני ישראלי-אמריקאי המכהן כראש מכון ישרות. לשעבר כיהן כראש מכון פרדס למדעי היהדות בירושלים ובניו יורק ובתפקידים רבניים ואקדמיים בארצות הברית.
ביוגרפיה

לנדס נולד בשיקגו למשפחה אורתודוקסית מודרנית. מגיל קטן למד תורה מפי סבו הרב מנחם בן ציון זקס, ממייסדי 'תלמוד תורה של שיקגו' (Associated Talmud Torahs of Chicago), ומחבר הספר מנחם ציון. כמו כן, למד בצעירותו בישיבת מרכז הרב והיה קרוב לרב צבי יהודה קוק ולרב אברהם שפירא.
לאחר תקופת הלימודים במרכז הרב, למד לנדס בישיבה יוניברסיטי תחת רבי יוסף דב סולובייציק אשר הסמיך אותו לרבנות.
לאחר הסמכתו לימד תחת שלוחת ה'ישיבה יוניברסיטי' בלוס אנג'לס, וכיהן כדיין בבית הדין של לוס אנג'לס. בנוסף, היה חבר סגל במרכז שמעון ויזנטל, שם פעל בענייני חינוך וחקר השואה. כמו כן, לנדס כיהן כפרופסור חבר נלווה למשפט עברי בבית הספר למשפטים לויולה.
למכון פרדס לנדס הגיע בשנת 1995, שם פעל כראש המכון, עד לשנת 2016.
בשנת 2018 הקים את מכון ישרות, בו הוא מקיים תוכנית סמיכה לרבנות.
הרב לנדס מסמיך גם נשים, ובין תלמידיו ניתן למנות את אביטל הוכשטיין נשיאת מכון הדר בישראל.
חיים אישיים

הרב לנדס נשוי לשריל רובין (Sheryl Robbin), עובדת סוציאלית וסופרת.
הערות שוליים

↑  "Daniel Landes". Pardes Institute of Jewish Studies. אורכב מ-המקור ב-2014-07-14. נבדק ב-2014-07-10.
1 2 3  Rabbi Daniel Landes - Yashrut, Yashrut, ‏23 במאי 2024
↑  Ed Wittenberg, "Pardes Rabbi Landes in Oheb Zedek scholar spotlight", Cleveland Jewish News, 14 November, 2013
↑  Rabbi Daniel Landes to leave Pardes | Pardes Institute of Jewish Studies, Pardes Institute of Jewish Studies, ‏21 ביולי 2016
↑  דניאל לנדס באתר 'התורה'
↑  ד"ר ר' אביטל הוכשטיין באתר 'התורה'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275151705171  ISNI: 0000 0000 2620 8193  LCCN: n83060537  VIAF: 13683023   WorldCat (עם VIAF): 13683023
שפת הסימנים של יהודי אלג'יריה

שפת הסימנים של יהודי אלג'יריה היא שפת סימנים שהתפתחה בקרב הקהילה היהודית בעיר ערדאיה(אנ') שבחלקו הצפוני של מדבר סהרה באלג'יריה, באזור המזאב. כיום, שפת סימנים זו משמשת את קהילת החרשים שעלו לישראל מערדאיה, בעיקר בתקשורת שלהם עם בני משפחתם, חרשים ושומעים, שעלו גם הם מערדאיה.
רקע

ערדאיה נוסדה במאה האחת-עשרה על ידי ברברים מכת האבאדיה, כת מוסלמית הדוגלת בפירוש טהרני של הקוראן. לפי מסורות יהודיות שבעל פה, ארבע משפחות יהודיות מג'רבה הובאו לערדאיה במאה הארבע-עשרה כדי לעסוק בנפחות ובייצור תכשיטים. לאחר מכן הצטרפו למשפחות אלו יהודים מתמנטיט, עיר הנמצאת בקצה הצפון-מערבי של הסהרה. בעיר זו התפתחה קהילה יהודית משגשגת, אך בסוף המאה החמש-עשרה בשל רדיפות המוסלמים את היהודים, ברחו היהודים מהעיר ומצאו מקום מקלט בערדאיה.
היהודים בערדאיה חיו בשכונה מוקפת חומה (מלאח) בחלקה הדרום-מזרחי של העיר. לבני הקהילה היו קשרי מסחר וקשרים כלכליים עם שכניהם המוסלמים, אך הם נישאו רק בינם לבין עצמם. דפוס נישואין זה יצר קהילה מבודדת למדי מבחינה חברתית וגנטית. בידוד זה, שנמשך כחמש-מאות שנה, הביא להתפתחות של כמה מאפיינים ייחודיים לבני הקהילה – ראש מוארך, נטייה לשיער בהיר או אדמוני, שיער שופע מאוד אצל נשים וחירשוּת. בשנת 1954 חיו 1,091 יהודים בערדאיה ומתוכם 25 אנשים חירשים (2.3% מהקהילה).
שפת הסימנים שהתפתחה בקהילה שימשה לתקשורת בין בני המשפחה השומעים לחירשים. העובדה שגם אנשים שומעים השתמשו בשפה הביאה לכך שאנשים חירשים לא היו מבודדים אלא יכלו להיות חלק ממרקם החיים החברתי והתרבותי של הקהילה[דרושה הבהרה]. לא ידוע אם לאנשי הקהילה החירשים היה קשר עם חירשים מוסלמים, ואם שפת הסימנים שהתפתחה בערדאיה הושפעה משפות סימנים אחרות. לבני קהילת ערדאיה היו קשרים חברתיים עם שתי קהילות יהודיות נוספות באזור – הקהילה באפלו (Aflou) והקהילה בלגוואט (Laghouat). אנשים חירשים מקהילות אלו משתמשים אף הם בשפת הסימנים של יהודי אלג'יריה.[דרושה הבהרה]
במשך השנים 1943–1962 עזבה כל הקהילה היהודית את ערדאיה בכמה גלי הגירה. מקצתם היגרו לצרפת, ואחרים עלו לישראל. כיום אין יהודים באלג'יריה. בני הקהילה החירשים נחשפו בארץ למערכת החינוך ללקויי שמיעה ולקהילת החירשים המתהווה, שכללה אנשים מרקעים שונים. לראשונה הם נחשפו גם לשפת סימנים נוספת, שפת הסימנים הישראלית. עם השנים נוצרו קשרים חברתיים ומשפחתיים הדוקים עם חירשים ממוצא שונה, ושפת הסימנים של יהודי ערדאיה כבר לא שימשה כצורת התקשורת העיקרית של רבים מבני הקהילה. למעשה, היא המשיכה לשמש בתקשורת עם בני המשפחה השומעים, אך לא עם חירשים אחרים. כיום, הרוב הגדול של חברי הקהילה החירשים בארץ הם דו-לשוניים: הם משתמשים בשפת הסימנים הישראלית לתקשורת עם חברי קהילת החירשים ועם בני המשפחה שאינם מערדאיה; ושפת הסימנים של ערדאיה משמשת אותם בתקשורת עם בני המשפחה מערדאיה. הדור הצעיר שנולד בארץ כבר כמעט אינו משתמש בשפה, ולכן השפה נמצאת בסכנת הכחדה חמורה.
אוצר המילים של השפה

לשפת הסימנים של יהודי אלג'יר אוצר מילים ייחודי, השונה מזה של שפת הסימנים הישראלית. סימנים מסוימים משקפים בצורתם היבטים תרבותיים של הקהילה היהודית בערדאיה. למשל, הסימן למילה "פסח" מייצג סיבוב קערת ליל הסדר מעל ראשי המסובים והסימן לחג השבועות מייצג זריקת מים - מנהגים ייחודיים ליהודי קהילות צפון-אפריקה. סימנים לירקות שונים (כגון תפוחי אדמה וקישואים) משקפים מאכלים נפוצים שנהגו להכין מירקות אלו במטבח המקומי.
מערכת המספרים

בסימנים המציינים את המספרים 1– 4 משתמשים במספר האצבעות לציון המספר: אצבע אחת מציינת את המספר אחת, שתי אצבעות את המספר שתיים וכך הלאה. אך המספר חמש אינו מצוין באמצעות כף יד פסוקה, אלא דווקא באמצעות תבנית כף יד קמוצה. המספרים העוקבים בנויים על תבנית זו: שש מצוין באמצעות הנחת אצבע אחת על כף היד הקמוצה, שבע באמצעות הנחת שתי אצבעות וכך הלאה. המספר עשר מצוין באמצעות שתי כפות ידיים קמוצות הנוקשות זו בזו.
לקריאה נוספת > מראי מקום

Briggs, L C., & Guède, N. L. (1964). No more forever: A Saharan Jewish town. Cambridge, Mass.: The Peabody Museum.
M. L. Marazita, L. M. Ploughman, B. Rawlings, E. Remington, K. S. Arnos, and W. E. Nance, (1993). "Genetic epidemiological studies of early-onset deafness in the U. S. school-age population", American Journal of Medical Genetics, 46, pp. 486–491.
I. Meir, W. Sandler, C. Padden and M. Aronoff, "Emerging Sign Languages", in M. Marschark and P. Spencer (eds.), Oxford Handbook of Deaf Studies, Language, and Education, Vol. 2, Oxford 2010, pp. 267–280
U. Zeshan and C. De Vos (eds.), Sign Languages in Village Communities: Anthropological and Linguistic Insights. Sign Language Typology Series 4. Berlin: De Gruyter Mouton & Nijmegen: Ishara Press.
לקריאה נוספת > מקורות על השפה

Lanesman, Sara (2012). Algerian Jewish Sign Language – survival or extinction. MA thesis, University of Central Lancashire, Preston, UK
Lanesman, Sara and Irit Meir (2012). "The survival of Algerian Jewish Sign Language alongside Israeli Sign Language in Israel." In Zeshan, U., & De Vos, C. (Eds.) Sign Languages in Village Communities: Anthropological and Linguistic Insights. Sign Language Typology Series 4. Berlin: De Gruyter Mouton & Nijmegen: Ishara Press, pp. 153-179.
Lanesman, Sara and Irit Meir (2012). "Algerian Jewish Sign Language – Sociolinguistic sketch." In Zeshan, U., & De Vos, C. (Eds.) Sign Languages in Village Communities: Anthropological and Linguistic Insights. Sign Language Typology Series 4. Berlin: De Gruyter Mouton & Nijmegen: Ishara Press, pp. 361-364.
מאיר, עירית, ולנסמן, שרה (תשע"ד). "אוצר המילים כראי לתרבות: שפת הסימנים של יהודי ערדאיה." בתוך: משה בר-אשר ועירית מאיר (עורכים), נטעי אילן: מחקרים בלשון העברית ובאחיותיה מוגשים לאילן אלדר, עמ' 543–563.
לקריאה נוספת > מקורות על החרשות בקהילה

Briggs, L C., & Guède, N. L. (1964). No more forever: A Saharan Jewish town. Cambridge, Mass.: The Peabody Museum.
Nagel, R. L (2004), "Jews of the Sahara." Einstein Journal of Biological Medicine 21: 25-32.
הערות שוליים

↑  בריגס וגאדה, 1964, עמ' 9.
↑  בריגס וגאדה, 1964, עמ' 11–12.
↑  שם, עמ' 9.
↑  על התהוותה של קהילת החירשים בארץ, ראה מאיר וסנדלר, 2004, פרק 12.
אגן קוזנצק

אגן קוּזְנֶצְק (ברוסית: Кузнецкий угольный бассейн, תעתיק: קוזנצקי אוגולניי באסיין), המקוצר לעיתים קרובות לקוּזְבַּאס (Кузбасс), שוכן בדרום-מערב סיביר ברוסיה, והוא אחד מאזורי כריית הפחם הגדולים ברוסיה, המשתרע על שטח של כ-26,000 קילומטרים רבועים. הוא שוכן בשקע קוזנצק (אנ') בין טומסק לנובוקוזנצק באגן הנהר טום. מדרום הוא גובל ברכס אבקאן (אנ'), ממערב ברכס סלאיר (אנ'), וממזרח ברכס קוזנצק אלאטאו (אנ').
באגן נמצאים כמה ממרבצי הפחם הנרחבים ביותר בעולם; עורקי הפחם משתרעים על פני שטח של 26,700 קילומטרים רבועים ומגיעים לעומק של 1,800 מטרים. מרבצי הפחם הכוללים מוערכים ב-725 מיליארד טון. תעשיות אחרות באזור, כמו בניית מכונות, כימיקלים ומטלורגיה, מבוססות על כריית פחם.
היסטוריה

מרבצי פחם באזור התגלו לראשונה בשנת 1721.
במהלך התקופה הסובייטית, היה אגן קוזנצק שני רק לאגן דונבאס של אוקראינה מבחינת כמות הפחם שהופקה. הפקת ברזל החלה שם כבר ב-1697 ופחם התגלה ב-1721, אם כי לא כרו אותו באופן שיטתי עד 1851. התיעוש של סוף המאה ה-19 של רוסיה גרם לצמיחה מהירה בתעשיות האזור, שזכתה לחיזוק נוסף בעקבות השלמת הרכבת הטרנס-סיבירית. על פי תוכנית החומש הראשונה של יוסיף סטלין, הקומפלקס התעשייתי אורל-קוזנצק נוצרה בתחילת שנות ה-30. הוא הפך למרכז לייצור ברזל ופלדה, אבץ, אלומיניום, מכונות וכימיקלים, כאשר חומרי גלם ומוצרים מוגמרים נשלחו אל ומאתרים בקוזבאס ובמחוז הכלכלי של אורל.
סדרה של שביתות כורי פחם בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 התרחשה באזור, וזכתה לתמיכת המועצה המרכזית של כל האיגודים המקצועיים (אנ'). בעקבות התפרקות ברית המועצות והתמוטטות הכלכלה המתוכננת, עמדו תעשיות האזור בפני משבר נוסף. אולם מאז, חשיבותן גדלה. מהקוזבאס כורים כיום כ-60% מכלל ייצור הפחם של רוסיה והוא בסיס הדלק והאנרגיה העיקרי למזרח רוסיה.
מכרה "אוליאנובסקאיה" ליד נובוקוזנצק נחשב לאחד המודרניים ברוסיה. הוא נחנך בשנת 2002 ביום הולדתו ה-50 של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. במכרה הפחם נכרים 3 מיליון טון פחם מדי שנה. עם זאת, ב-19 במרץ 2007 אירעה במכרה זה תאונת הכרייה החמורה ביותר ברוסיה במאה ה-21. 106 בני אדם מתו בתאונה, רק 93 ניצלו.
בבוקר 9 במאי 2010 התרחשו שני פיצוצי מתאן במכרה הפחם רספדסקייה במז'דורצ'נסק, שגרמו למותם של יותר מ-60 כורים.
מבחינה מנהלית, אגן קוזנצק שוכן באובלסט קמרובו ובירתו בעיר קמרובו. ערים מרכזיות נוספות באזור כוללות את אנז'רו-סודז'נסק (אנ'), לנינסק-קוזנצקי (אנ'), קיסליובסק (אנ') ופרוקופייבסק (אנ').
ב-1988 כונה האסטרואיד 3049 Kuzbass על שם האזור.
זיהום

הכמות הגדולה של כריית הפחם באזור הביאה לזיהום משמעותי. בדו"ח שנעשה על ידי סוכנות הביון המרכזית, נאמר כי האזור הוא משכן של "בעיות סביבתיות" ש"גרמו למקרי מוות גוברים ולפגמים גנטיים בקרב תינוקות". מחקר של הסקר הגאולוגי הבריטי (אנ') מצא כי "פליטת מתאן שנתית לאטמוספירה ממכרות הפחם של קוזבאס מסתכמת ב-1–2 מיליארד מטרים מעוקבים", כאשר חלק ניכר מזה מגיע ממכרות נטושים.
הערות שוליים

↑  "Kuznetsk Coal Basin". Encyclopædia Britannica.
1 2  Cherdantsev, Gleb; Thurner, Thomas (2014). "The economic future for Russia's Kuzbass coal mining region". International Journal of Oil, Gas and Coal Technology. 16 (4): 390–401. doi:10.1504/IJOGCT.2017.087877.
↑  "Генеральный план развития Кузнецкого бассейна | Проект «Исторические Материалы»". istmat.info.
↑  Clines, Francis X. (15 ביולי 1989). "Siberian Miners' Strike Spreads As Authorities Make Concessions". The New York Times. ISSN 0362-4331. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Grubenunglück: Zahl der Todesopfer steigt auf 106
↑  Grubenunglück: Zahlreiche Sicherheitsverstöße in sibirischem Bergwerk.
↑  Environmental Protection in the Soviet Union: More Smoke than Fire (PDF) (Report). Central Intelligence Agency. 1 ביולי 1985. p. 3. אורכב מ-המקור (PDF) ב-23 בינואר 2017. {{cite report}}:  (עזרה)
↑  Jones, N.S. (2005). A review of the AMM & CMM resources in the Kuznetsk (Kuzbass) Coal Basin, Russia (PDF) (Report). British Geological Survey. p. 2.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4033863-0  NKC: ge647644  VIAF: 6773148574363324430000   WorldCat (עם VIAF): 6773148574363324430000
הקהילה המדעית

כנס סולווה הראשון בשנת 1911
המונח הקהילה המדעית מתייחס לכלל המדענים המקיימים ביניהם פעילות גומלין. הקהילה המדעית מחולקת באופן טבעי לתת קהילות בהתאם לנושאי המחקר. תכליתה של הקהילה לאפשר דיון, שיתוף מידע והפריה הדדית, המסייעים לייעול שיטות מחקר ושיפור הישגי מחקר.
ההשתייכות לקהילה המדעית היא תולדה של השכלה, מעמד תעסוקתי, או השתייכות למוסד אקדמי. המעמד בתוך הקהילה מושפע בעיקר ממספר ואיכות הפרסומים (מאמרים וספרים) של המדען, אם כי ממחקרים סוציולוגיים שבוצעו בקרב קהילות מדעיות עולה כי מין, גזע, או מעמד חברתי עלולים להשפיע על הקבלה לקהילה.
חברי אותה קהילה מדעית אינם בהכרח שותפים לצוות מחקר. התקשורת בין המדענים מבוססת בעיקרה על הפצת עבודות מחקר באמצעות פרסום מאמרים בכתבי עת בתחומי המחקר השונים, או על ידי השתתפות בכנסים בהם מוצגים מחקרים ורעיונות חדשים.
ראו גם

ועידת TED
פילוסופיה של המדע
השיטה המדעית
העידן החדש
פרדיגמה
מדע תקני
קהילה אפיסטמית
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אורביטל אטומי

.
הצורה של חמשת האורביטלים הראשונים:1s, 2s, 2px,2py, 2pz.
אורביטל אטומי, או מסלול, הוא פונקציה מתמטית המתארת את ההתנהגות דמוית הגל של אלקטרון אחד או זוג אלקטרונים. פונקציה זו משמשת לחישוב הסתברות למציאת אלקטרון כלשהו של אטום באזור ספציפי מסביב לגרעין האטום. הפונקציות הללו יכולות לשמש כגרף תלת-ממדי של המיקום הסביר של אלקטרון. לכן המונח עשוי להתייחס באופן ישיר למרחב הפיזי, המוגדר על ידי הפונקציה, בו נמצאים האלקטרונים. באופן ספציפי, אורביטלים הם המצבים הקוונטיים האפשריים של אלקטרון בודד בין אוסף של אלקטרונים סביב גרעין של אטום, כמתואר בפונקציית האורביטל.
כל אורביטל ניתן לייצוג על ידי 3 מספרים קוונטים: מספר קוונטי ראשי המייצג את רמת האנרגיה של האורביטל ומסומן באות n, מספר קוונטי זוויתי אשר קובע את סוג האורביטל ומסומן באות l, ומספר קוונטי מגנטי נהוג לסמנו ml.
אכלוס אלקטרונים וסוגי אורביטלים > אורביטלים ורמות אנרגיה

כל אורביטל יכול לאכלס עד שני אלקטרונים, להם ספינים מנוגדים. האורביטלים מחולקים לקבוצות ולסוגים.
חלוקת האורביטלים לקבוצות היא על פי רמת האנרגיה של האלקטרונים המאכלסים אותו. הרמות הן מדורגות. ברמה הראשונה קיים רק סוג האורביטל הראשון(s), ברמה השנייה שני הסוגים הראשונים(s ו p), וכך כל רמה גבוהה יותר מכילה את כל סוגי האורביטלים הנמצאים ברמה הקודמת ועוד סוג נוסף.
סוגי האורביטלים השונים נבדלים בתנע הזוויתי של האלקטרון הנע בהם. מקובל לסמן כל סוג באות לטינית מסוימת המצביעה על התנע הזוויתי: עבור תנע זוויתי 0 - האורביטל מסומן s, עבור תנע זוויתי 1 - האורביטל מסומן p, ובהמשך d ו-f. סוגי האורביטלים נבדלים זה מזה בצורתם ובשכיחותם בכל רמת אנרגיה: s הוא אורביטל כדורי, וקיים אחד כמותו בכל רמת אנרגיה; p הוא אורביטל בעל צורה הדומה לשעון חול, וקיימים שלושה כמותו בכל רמת אנרגיה, אחד לכל ציר במרחב: px, ‏py ו-pz; לאורביטלים הבאים, d ו-f, צורות מורכבות יותר, כאשר מספר האורביטלים מכל סוג בכל רמת אנרגיה הוא 2n-1 ‏(n מסמן את מספר הסוג).
ניתן לסמן רמות אנרגיה באות n, כאשר רמת אנרגיה ראשונה היא n1, השנייה היא n2 וכן הלאה. סימון נוסף הוא על ידי אות לטינית אחרת לכל רמה: K לראשונה, L לשנייה, וכן הלאה ‏M ‏N ‏O ו-P. כאמור, כל רמה מכילה יותר ויותר אורביטלים: הרמה הראשונה מכילה אורביטל s אחד, הרמה השנייה מכילה אורביטל s אחד ושלושה אורביטלי p, הרמה השלישית מכילה אורביטל s אחד, שלושה אורביטלי p וחמישה אורביטלי d, וכך הלאה. כך יוצא שכל רמה מכילה n2 אורביטלים:
| --- | --- |
הטענה היא::  [2n-1]+[2(n-1)-1]+[2(n-2)-1]+...=n2 
כך גם לפי הטענה::  [2(n-1)-1]+[2(n-2)-1]+...=(n-1)2 
מציבים בטענה "‎(n-1)2" במקום "‎[2(n-1)-1]+[2(n-2)-1]+...‎" ומוכיחים כי הטענה נכונה באמצעות הגעה לשוויון::  [2n-1]+(n-1)2=n2  2n-1+n2-2n+1=n2  n2=n2 
כלומר, מלבד n2 האורביטלים השונים אותם יכול אלקטרון הנמצא ברמת האנרגיה ה-n-ית לאכלס, כל אלקטרון שכזה יכול להימצא עם ספין למעלה או ספין למטה. מכאן שרמת האנרגיה ה-n-ית יכולה להכיל עד 2n2 אלקטרונים (ההגבלה על מספר האלקטרונים נובעת מעקרון האיסור של פאולי).
הטבלה המחזורית מבוססת על חלוקה זו של אכלוס האלקטרונים באורביטלים הנמצאים ברמות אנרגיה שונות. על-פי התאוריה הנוכחית, מבנה אטום של גזים אצילים, המצויים כולם בטור השמיני והאחרון של הטבלה המחזורית, הוא הדגם השלם של סידור האלקטרונים ברמות האנרגיה השונות, וזהו המצב אליו שואף כל אטום להגיע. בכל הגזים האצילים, רמת האנרגיה האחרונה (המכונה לעיתים "קליפת האטום") מאוכלסת ב-8 אלקטרונים (פרט להליום בו קיימת רק רמת האנרגיה הראשונה המאכלסת 2 אלקטרונים), כלומר, אורביטל s ושלושת אורביטלי p של רמת האנרגיה האחרונה מלאים. ניתן לראות עיקרון זה בטבלה שלהלן:
| מס' אטומי | שם היסוד | K | L | M | N | O | P | Q |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 | הליום | 2 |  |  |  |  |  |  |
| 10 | ניאון | 2 | 8 |  |  |  |  |  |
| 18 | ארגון | 2 | 8 | 8 |  |  |  |  |
| 36 | קריפטון | 2 | 8 | 18 | 8 |  |  |  |
| 54 | קסנון | 2 | 8 | 18 | 18 | 8 |  |  |
| 86 | רדון | 2 | 8 | 18 | 32 | 18 | 8 |  |
| 118 | אוגאנסון | 2 | 8 | 18 | 32 | 32 | 18 | 8 |
אכלוס אלקטרונים וסוגי אורביטלים > סימון אורביטלים והיערכות אלקטרונים

כל אורביטל מסומן על פי רמת האנרגיה בו הוא נמצא וסוגו, כך לדוגמה: אורביטל s הנמצא ברמת האנרגיה n1 מסומן על ידי 1s, אורביטל px הנמצא ברמה n5 מסומן על ידי 5px. מספר האלקטרונים שמאכלס האורביטל נכתב בכתיב עילי מצד ימין, לדוגמה: אורביטל מסוג s הנמצא ברמה n3 המאכלס 2 אלקטרונים, יסומן כך: 3s2.
כל אלקטרון שואף להיות ברמת האנרגיה הנמוכה ביותר, ולכן, קודם מתאכלסים האורביטלים ברמות האנרגיה הנמוכות ורק אחריהן רמות האנרגיה הגבוהות יותר.
תחת עקרונות אלה, מסמנים את היערכות האלקטרונים באטום. לדוגמה: היערכות האלקטרונים של אטום מימן היא: 1s1, של אטום הליום היא 1s2 ושל ליתיום היא: 1s2, 2s1. סכום כל המספרים העיליים הוא מספר האלקטרונים הכולל באטום.
בנוסף, אלקטרונים מאכלסים קודם אורביטל פנוי ולא כזה המאכלס כבר אלקטרון אחד, אם שני אורביטלים אלה נמצאים באותה רמת אנרגיה.
 לדוגמה, היערכות האלקטרונים של חנקן היא: 1s2, 2s2, 2px1, 2py1, 2pz1 ולא 1s2, 2s2, 2px2, 2py1.
 רק כאשר האורביטלים הפנויים היחידים שנשארו נמצאים ברמת אנרגיה גבוהה יותר, ממשיכים להתאכלס אורביטלי p, כך לדוגמה, בחמצן: 1s2, 2s2, 2px2, 2py1, 2pz1.
מכיוון שסוגי האורביטלים החל מסוג p כוללים יותר מאורביטל אחד, נהוג לשלב ביניהם, ובמקום לכתוב את היערכות האלקטרונים של פלואור כך: 1s2, 2s2, 2px2, 2py2, 2pz1, כותבים בקיצור: 1s2, 2s2, 2p5.
את היערכות האלקטרונים תמיד כותבים בסדר הבא: קודם כל כותבים כל רמה בשלמותה ורק אז מתחילים את הרמה הבאה, כשבכל רמה מקפידים על סדר סוגי האורביטלים: s‏, p‏, d‏, f‏...
היערכות אלקטרונים ניתן לכתוב גם ליונים, לדוגמה: זו של יון אשלגן, +K, זהה לזו של ארגון, מכיוון שלשניהם 18 אלקטרונים, והיא: 1s2, 2s2, 2p6, 3s2, 3p6.
צורת אכלוס אלקטרונים זו היא הסיבה לכך שהטבלה המחזורית מתרחבת ככל שיורדים בשורות והסיבה לקיומם של כמה יונים אפשריים לאותו יסוד, כמו יוני האלומיניום +Al ו-Al+3.