stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב בריט
קורות חיים > התחלות חדשות: נישואיו בשלישית והשתקמות כלכלית

אשתו השנייה נפטרה אף היא בשנת תק"ץ (1830) והשאירה אחריה בן ובת. זמן קצר אחרי פטירתה נישא בשלישית לבתו של אהרן טויבער (פריידק'ס), אדם אמיד שפירנס אותו שנים רבות. בשנות שהותו בבית חמיו, התיידד עם אדם בעל השכלה רחבה שהיה מבאי ביתו, מפיו למד מתמטיקה והיסטוריה, וכמה שפות: רוסית, גרמנית וצרפתית.
לבני הזוג נולדו בנים ובנות, אשתו עבדה כשכירה בבית עסק, והוא השקיע בתעשיית המשקאות החריפים בה היה מעורה חותנו. כתוצאה מהשקעה זו הם התעשרו, אך מצבם זה נמשך רק עד 1845, אז נאסר על יהודים להחזיק בעסקים בתחום האלכוהול, העסק נסגר ובני הזוג נאלצו להתקיים ממשכורתה של האשה.
ראש ישיבה בווילנה

כמה שנים מאוחר יותר, בשנת תר"י (1850), הקים רבי חיים נחמן פרנס בבית המדרש "ר' לייב'לי ר' בער'ס", ישיבה; ומינה את רבי יעקב בריט לכהן כראש הישיבה. ישיבה זו שימשה הלכה למעשה ככולל אברכים, וקיבלה לשורותיה רק אברכים שקנו ידיעה מקיפה בתלמוד ובמפרשיו. בשיעוריו בישיבה, לימד הרב בריט את דברי הטור, הבית יוסף והשולחן ערוך, עם דברי הפרשנים המאוחרים שלהם, וחידושיו שלו. הוא המשיך להעמיד תלמידים בישיבתו עד פטירתו.
פעילות פוליטית ומדינית

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | שמה הראוני את הרב ר' יעקב בריט, ראש הישיבה, יהללוהו למופלג גדול בתלמוד, וגם יבין לדבר בלשון רוסיא, וחכמתו תאיר פניו, לחייו אדומים, זקנו לבן כשלג יורד על פי מידותיו ועיניו נוצצים בתפארת (תיאור מ-1858) | “ |


במקביל לפעילותו הרבנית-למדנית, היה פעיל ציבור נמרץ, ועסק הן בענייני הפנים של הקהילה היהודית הווילנאית והן בענייני החוץ של יהודי ליטא כולה וייצוגם בהזדמנויות שונות במסדרונות השלטון של האימפריה הרוסית.
בשנת תרי"ז, 1857, עמד בראש משלחת רבנים וחכמים שהוזמנו לחצרו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה לדיון במעמד הדת היהודית באימפריה הרוסית, ונדרשו להביע את עמדתם באשר לחילוקי-דעות פנים-יהודיים. בשובו מפטרבורג קיבל "כתב רבנות" בעיר לומז'ה, וכדי לסכל את המינוי, מינתה אותו קהילת וילנה היהודית לדיין ומו"צ בשכר. בתפקידו זה שימש גם כמגשר בסכסוכים עסקיים בין סוחרים יהודים ונוצרים בווילנה, והתיידד עם בכירים במערכת העירונית. קשריו עם מושל המחוז, נזימוב, הביאו להרחבת השטח המותר להתיישבות יהודים בווילנה ל-3 רחובות נוספים (ברייטה, יוהאן וטרוקר). כן הותרה בשנת תרכ"ב (1862) ישיבת יהודים בעיירה טרוקי הסמוכה לווילנה, שבה ישבו עד אז קראים.
בנובמבר 1861 נסע שוב לאספת רבנים שכונסה בפטרבורג מטעם הממשלה, יחד עם שמואל יוסף פין. לאחר שהות של חצי שנה בבירת האימפריה הרוסית, שב לווילנה, אך שוב נשלח, הפעם עם אברהם שלמה קרסיק, לייצג את הקהילה היהודית בחגיגות "חג אלף השנים לממלכת רוסיה" שנערכו בבירה ב-8 בספטמבר 1862. מאוחר יותר ניצל את קשריו עם הממשל, להשגת תיקון החוק שהתיר ליהודים בתנאים מסוימים להתיישב בפטרבורג ומוסקבה, זכות שנמנעה מהם עד אז.
רבי יעקב בריט התמנה יחד עם אברהם לבנזון לאחראי מטעם השלטונות על מוסדות הקהילה הווילנאית, בית החולים היהודי, התלמוד תורה, ובית המדרש לרבנים בווילנה. לאות הצטיינות על פעילותו בתחום החינוך והבריאות קיבל מטעם הממשלה מדליית כסף.
הוא עמד בחזית המאבק של יהודי ליטא נגד האנטישמיות ונגד מומרים ואנטישמים מזדמנים שהעלילו עלילות שווא על הקהילה היהודית, ובשל קשריו העמוקים עם חברי הממשלה, השיג הישגים בולטים בתחום זה.
השבץ, שיתוקו ופטירתו

בהיותו בן 76, בי"ד בכסלו תרל"ג, 14 בדצמבר 1872, לקה בשבץ מוחי ונעשה משותק בפלג גופו הימני. רופאיו הצליחו לייצב את מצבו, אך הוא נותר משותק בחצי גופו, עד פטירתו בליל כ"ז באדר א' תרמ"ג, 5 במרץ 1883, והוא בן 86.
הוא נקבר בבית הקברות היהודי בווילנה, ועל מצבתו נרשם:
מצבת רב יעקב בארי"ט ז"ל לפ"ק
הוא הגאון הגדול החכם המדיני

הרביץ תורה לתלמידים מובהקים

הנבחר פעמים לנסוע עיר מלוכה

לעמוד לפני שרי מעלה, להשיבם

על שאלות עצומות בדת היהדות

גם מצא חן בעיני שר צבא עירנו, ובדבריו הנמלצים פעל טובות רבות וכו'
לאחר פטירתו, הדפיס בנו משה יהודה, את תולדות חייו ופעילותו הציבורית בספר "תולדות יעקב" (וילנה תרמ"ג).
הערות שוליים

↑  תולדות יעקב, ראו להלן "קישורים חיצוניים". הלל נח מגיד שטיינשניידר, עיר וילנא: זכרונות עדת ישראל ותולדות חיי גדוליה חלק א', וילנה: דפוס האלמנה והאחים ראם, תר"ס. עמ' 62. כותב כי היה זה ביום א' דסליחות, אך זו טעות.
↑  לפי מגיד-שטיינשניידר, עיר וילנא, עמ' 63, מקור שם המשפחה הוא בראשי התיבות: "בני רבי יהודה טייץ". רבי יהודה טייץ זה, היה אחד מדייני קהילת וילנא והתפרסם כרב ותלמיד חכם נכבד.
↑  מכתב מיום א א' דר"ח אדר תרי"ח (סקירת הלווייתו של ר' זלמן אורעס), המגיד, 4 במרץ 1858.
↑  אחד משלושת שותפיו למסע זה, היה הגביר זלמן הורוויץ מאודסה (לשמו הקדיש יעקב אייכנבוים את ספרו הקרב, לונדון ה'ת"ר), הוא לקה בשבץ מוחי מיד עם הגיעם לפטרבורג, ונפטר (כ"ב באייר תרי"ז). עצמותיו הובאו לקבורה באודסה הי"ט בסיוון אותה שנה. נוסח מצבתו נדפס בספר ציונים מצוינים אות ל"ט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305604805171  VIAF: 297239333   WorldCat (עם VIAF): 297239333
תקציב המדינה

תקציב המדינה קובע את הסכומים שיוקצבו למשרדי הממשלה לשנת פעילות, בכל אחד מסעיפי ההוצאה של כל משרד. תקציב המדינה הוא הביטוי המובהק ביותר של מדיניות הממשלה, משום שהוא קובע את הסכומים שיוקצבו לכל אחת ממטרותיה של הממשלה. מקור עיקרי למימון תקציב המדינה הוא הכנסות המדינה ממיסים לצד הלוואות שהיא נוטלת כהנפקות של אג״ח ממשלתיות לשם מימון גירעונות, ולעיתים מוטל מלווה חובה למימון הוצאות חריגות.
שאלה מרכזית שנשאלת היא האם תקציב המדינה גבוה. בקרב הכלכלנים נהוג כי את גודל התקציב מודדים לפי כמה אחוזים הוא מהווה מהתמ"ג של המדינה. במדינות העולם השלישי תקציב המדינה מהווה בין 10%–20% התמ"ג; במדינות קפיטליסטיות כגון ארצות הברית התקציב מהווה בין 25%–35% התמ"ג. במדינות סוציאליסטיות/קומוניסטיות בהן ישנה כלכלה ריכוזית התקציב מהווה בין 40%–55% התמ"ג. לכן ניתן לומר כי במדינות קומוניסטיות התקציב נחשב גבוה.
השפעת הגלובליזציה על תקציב המדינה

תהליכי הגלובליזציה של סוף המאה ה-20 התבטאו בצמצום תקציב המדינה. לשינוי זה הביאו שני תהליכים מקבילים, אחד ברמה האידאולוגית והשני ברמה החומרית.
ברמה האידאולוגית, הופיעה בזירה הפוליטית בשנות ה-80 של המאה ה-20 במרבית מדינות המערב מדיניות נאו ליברליסטית, הדוגלת בהפחתת מעורבות המדינה במשק, יעד המושג דרך הפרטה וצמצום תקציב המדינה.
ברמה החומרית, השינויים באופן זרימת ההון בשוק העולמי הביאו לניידות גבוהה מאוד של ההון. כתוצאה מכך, בעלי הון היו חופשיים להשקיע בכל מדינה ובחרו במדינות שהציעו להם את התנאים הטובים ביותר – ובעיקר את המיסוי הנמוך ביותר. מצב זה הביא את ממשלות העולם להיכנס ל"מרוץ לתחתית" – מדינה הורידה את מיסיה כדי להיות אטרקטיבית למשקיעים, ואילצה את שכנותיה לעשות אותו דבר כדי לשמור על האטרקטיביות שלהן. הורדת המיסים אצל השכנות העלימה את היתרון היחסי של המדינה, ואילצה אותה להוריד שוב מיסים – בתהליך שטרם הסתיים וסופו אינו נראה באופק. הורדת המיסים הבלתי פוסקת מרוששת את תקציב המדינה.
שני הגורמים לעיל הביאו להתרוששות תקציב המדינה, ולכן למצב בו המדינה אינה יכולה לממן את הזכויות החברתיות הרחבות שהיו נהוגות. כתוצאה מכך ומתפיסה אידאולוגית נאו-ליברלית, חל מאז שנות השמונים של המאה ה-20 כרסום מתמיד בהיקפן של הזכויות החברתיות.
תקציב המדינה בישראל

בישראל קובע תקציב המדינה את הסכומים שיוקצבו למשרדי ממשלת ישראל לשנת פעילות, בכל אחד מסעיפי ההוצאה של כל משרד. בדרך כלל מאושר התקציב בסוף חודש דצמבר, סמוך לתחילתה של השנה שבה הוא עוסק, אך לעיתים מתעכב אישורו.
חוק יסוד: משק המדינה עוסק במאפייניו של התקציב. בהתאם לחוק יסוד זה, תקציב המדינה נקבע בחוק, המוגש לאישור הכנסת. הצעת חוק התקציב מפורטת לפי סעיפי ההוצאה, מלבד הצעת תקציב משרד הביטחון, שאינה מונחת על שולחן הכנסת אלא על שולחן ועדה משותפת של ועדת הכספים וועדת החוץ והביטחון של הכנסת. אם חוק התקציב לא אושר לפני תחילתה של שנת הכספים, רשאית הממשלה להוציא כל חודש סכום השווה לחלק השנים-עשר מהתקציב השנתי הקודם.
חוק יסודות התקציב קובע את עקרונותיו של תקציב המדינה, ואת מרחב התמרון של מנסחי התקציב.
אישור התקציב מלווה במאבק עז, שבו מנסה כל אחת ממפלגות הקואליציה להשיג תקציב גדול ככל האפשר למשרדיה ולגופים הנתמכים על-ידם. להצבעה על התקציב נודעת חשיבות רבה, והאופוזיציה עושה ככל יכולתה כדי להכשילה. עם זאת, כאשר הממשלה מתקשה להשיג רוב מוצק לתמיכה בתקציב (בעיקר במקרה של קואליציה צרה), הממשלה עשויה להגיע להבנות עם האופוזיציה תמורת תמיכתה בתקציב.
החל משנת התקציב 1986 מלווה אישורו של חוק התקציב ב"חוק ההסדרים" שהוא שלל תיקונים בחוקים שונים, שיש להם השפעה על התקציב. החל משנת התקציב 2004 שונה שמו של חוק זה ל"חוק המדיניות הכלכלית", אך לא חל שינוי במהותו.
אגף התקציבים משרד האוצר מלווה את הליך גיבוש התקציב, לפי הפרמטרים המאקרו-כלכליים ובהתאם למסגרות (כללים פיסקליים) הקבועות בחוק הפחתת הגרעון והגבלת ההוצאה התקציבית, התשנ"ב–1992, ובכך שהוא "מכריח" את הממשלה לקבוע סדרי עדיפויות בתוך המסגרות שנקבעו. ללא פיקוח כאמור, עלול להיווצר מצב שבו כל שר או כל משרד יראה בפניו "נושא חשוב" ויגדיל בשלו את ההוצאה התקציבית, בלא שהממשלה תראה את התמונה הכוללת – ובפרט: האם הוצאה זו תואמת את סדרי העדיפויות שקבעה הממשלה עצמה. עם זאת, מסגרות אלו בעצמן מונעות מהממשלה את האפשרות להגדיל את התקציב בהתאם לסדרי העדיפויות של אותה השנה.
ראו גם

נומרטור (תקציב)
לקריאה נוספת

שלמה סבירסקי, תקציב המדינה – מה עושים עם הכסף שלנו?, הוצאת מפה, 2005.
אבי בן בסט, מומי דהן, מאזן הכוחות בתהליך התקצוב, הוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה
נייר מדיניות: גיבוש תקציב המדינה בישראל, המועצה הלאומית לכלכלה, 2009.
כהן, ניסים, "כוחה של מומחיות? על יחסי הגומלין בין פוליטיקאים לפקידים ושקיפות בתהליך התקצוב ועל אגף התקציבים באוצר ומדיניות הבריאות בישראל", ביטחון סוציאלי, 2013, 91.
צבי לביא, קרן המטבע: תקציב ישראל הוא דוגמה ומופת, באתר ynet, 20 בינואר 2010
סלובקיה

סלובקיה, המכונה כיום הרפובליקה הסלובקית (בסלובקית: Slovenská Republika) היא ארץ ומדינה במרכז אירופה ללא מוצא לים. המדינה גובלת בפולין בצפון, בהונגריה בדרום, בצ'כיה בצפון מערב, באוסטריה בדרום-מערב, ובאוקראינה במזרח. סלובקיה הוכרזה בשנת 1968 כחלק של צ'כוסלובקיה הפדרטיבית והייתה למדינה עצמאית לאחר פירוק צ'כוסלובקיה בשנת 1993. בשנת 2004 הצטרפה סלובקיה לברית נאט"ו ולאיחוד האירופי.
היסטוריה

מסביבות שנת 450 לפני הספירה התיישבו הקלטים בסלובקיה ובנו יישובים בין השאר בברטיסלאבה ובליפטוב. מטבעות כסף הנושאים שמות של מלכים קלטים הם הממצא הארכאולוגי הכתוב הקדום ביותר שנמצא בסלובקיה. משנת 6 לספירה נבנו עמדות קדמיות של האימפריה הרומית לאורך הדנובה בתוך סלובקיה. באותו זמן, התגוררו בחלקים אחרים של סלובקיה שבטים גרמאנים אשר כונו על ידי הרומאים ברברים. בין השנים 20–50 לספירה התקיימה ממלכה בשם "וואניוס" של השבט הגרמאני קוודי במערב ומרכז סלובקיה.
השבטים הסלאבים התיישבו באזור מהמאה החמישית. בין השנים 623–658 התקיימה במערב סלובקיה ממלכתו של סאמו, השלטון העצמי הסלובקי הראשון. במאה השמינית נוסדה המדינה הסלאבית הראשונה, נסיכות ניטרה, שמרכזה היה בעיר ניטרה שבמערב סלובקיה. נסיכות ניטרה התרחבה עם השנים וכללה בשיאה את רובה של סלובקיה ושטחים של הונגריה. בשנת 833 הובסה נסיכות ניטרה על ידי נסיכות מוראביה, והממלכה המשותפת כונתה מורביה הגדולה. אף על פי שלהלכה היו מאוחדות, זכו שליטי נסיכות ניטרה, שהיו מוראבים לאוטונומיה רבה על גבול העצמאות. החל מהמאה ה-11 סופחה סלובקיה לממלכת הונגריה ועקב פיתוחה היחסי לקחה חלק מוביל בממלכת הונגריה. למשך קרוב למאתיים שנה נוהלה סלובקיה כחבל אוטונומי בשם נסיכות ניטרה בתוך הממלכה ההונגרית. בתקופה זאת האוכלוסייה של ממלכת הונגריה התערבבה, כאשר סלובקים התיישבו בחלק הצפוני של הונגריה וגרמנים, ולאכים והונגרים התיישבו בסלובקיה. בשנת 1241 פלשו המונגולים לסלובקיה והביאו לרעב גדול שהוביל למות חלק ניכר מאוכלוסיית סלובקיה.
בשנת 1461 הקים מתיאש הוניאדי מלך הונגריה אוניברסיטה בבראטיסלבה, אך האוניברסיטה לא האריכה ימים.
כאשר האימפריה העות'מאנית כבשה חלקים מהונגריה, עברה בירת ממלכת הונגריה לבראטיסלבה. עזיבת העות'מאנים את הונגריה במאה ה-18 הביאה לירידת קרנה של סלובקיה. בתחילת המאה ה-19 נכנסה סלובקיה ביחד עם ממלכת הונגריה לתוך האימפריה האוסטרית. במהלך אביב העמים בשנים 1848–1849, תמכו הסלובקים בקיסר אוסטריה, בתקווה לפרוש מהחלק ההונגרי (ממלכת הונגריה) של האימפריה האוסטרית, לתוך החלק האוסטרי, אולם הדבר לא עלה בידם. עם הקמת האימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1867 והכללת סלובקיה בתוכה, סבלו הסלובקים ממדיניות דיכוי שנועדה להטמיע את הסלובקים בתוך העם ההונגרי. בתי הספר התיכוניים בסלובקיה נסגרו בשנים 1874–1875, והשפה ההונגרית נכפתה על הסלובקים.
בעקבות תוצאות מלחמת העולם הראשונה פורקה האימפריה האוסטרו-הונגרית וב-1918 צורפה סלובקיה למוראביה ובוהמיה ליצירת צ'כוסלובקיה. בעקבות הסכם מינכן ובוררות וינה הראשונה בשנת 1938 וביטול האוטונומיה הסלובקית ב-1939, הכריזה סלובקיה על עצמאות ב-14 במרץ 1939, אך למעשה הייתה גרורה של גרמניה הנאצית. יום לאחר הכרזת העצמאות נכבשה צ'כיה והבירה פראג על ידי הגרמנים.
לאחר מלחמת העולם השנייה כוננה מחדש צ'כוסלובקיה כדמוקרטיה. אולם בשנת 1948 תחת הכיבוש הסובייטי הפכה למדינה קומוניסטית המקורבת לברית המועצות. השלטון הקומוניסטי הופל במהפכת הקטיפה בשנת 1989. בשנת 1992 הוביל ראש הממשלה ולדימיר מצ'יאר מהלך של הפרדה מהרפובליקה הצ'כית ובעקבותיו פוצלה המדינה הפדרלית של צ'כיה וסלובקיה, בדרכי שלום, באופן רשמי ב-1 בינואר 1993. ב-1 במאי 2004 הצטרפה סלובקיה לאיחוד האירופי.
פוליטיקה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
סלובקיה היא דמוקרטיה פרלמנטרית עם מערכת רב מפלגתית. הבחירות האחרונות לפרלמנט נערכו ב-5 במרץ 2016. ראש הממשלה מאז ספטמבר 2023 הוא רוברט פיצו. בחודש מאי 2024 נורה על ידי אלמוני בצאתו מישיבת הממשלה.ב-30 במרץ 2019 נבחרה זוזנה צ'פוטובה לנשיאת המדינה והיא מכהנת בתפקיד זה החל מ-15 ביוני אותה שנה.
פוליטיקה > חוקה

חוקת הרפובליקה הסלובקית היא החוקה אשר נחתמה ב-3 בספטמבר 1992 בטירת ברטיסלאבה לאחר אישור המועצה הלאומית הסלובקית ב-1 בספטמבר 1992. החוקה היא אוסף חוקים – מסמלי המדינה ועד זכויות האזרח, הגנה על מיעוטים, כלכלה, ממשל ומערכת משפט.
פוליטיקה > ממשל

הרשות המבצעת במדינה היא ממשלת סלובקיה שבראשה רשמי עומד הנשיא אשר נבחר לתקופה של חמש שנים ולו סמכויות מוגבלות. ראש ממשלת סלובקיה ממונה על ידי נשיא סלובקיה ומגיע מהמפלגה הגדולה ביותר או התמיכה הגדולה ביותר בפרלמנט והוא למעשה זה שעומד בראש הרשות המבצעת. הנשיא ממנה את השרים בהמלצת ראש הממשלה והפרלמנט.
הרשות המחוקקת הוא הפרלמנט ובית הנבחרים שנקרא המועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית של סלובקיה, המונה כ-150 חברים שנבחרים לתקופה של ארבע שנים בבחירות דמוקרטיות ויחסיות. המועצה היא שמאשרת שינויים לחוקה, מחוקקת חוקים ומאשרת את התקציב.
הרשות השופטת בסלובקיה היא מערכת בתי המשפט ובראשה בית המשפט העליון ששופטיו נבחרים על ידי המועצה הלאומית.
ישנן מספר ערכאות במערכת המשפט בסלובקיה – הערכאה הנמוכה היא בית משפט מחוזי, הגבוהה ממנה היא בית משפט אזורי, ואילו הסמכות השיפוטית העליונה היא בית המשפט העליון.
פוליטיקה > מפלגות

סלובקיה היא מדינה דמוקרטית שבה פועלת מערכת רב מפלגתית.
המפלגות אשר מיוצגות במועצה הלאומית של הרפובליקה הסלובקית הן:
כיוון – המפלגה הסוציאל-דמוקרטית – 83 מקומות
האיחוד נוצרי ודמוקרטי הסלובקי - המפלגה הדמוקרטית – 11 מקומות
מפלגת העם – התנועה למען דמוקרטיה סלובקית – 11 מקומות, חברה בקואליציה
התנועה הנוצרית דמוקרטית – 16 מקומות, חברה בקואליציה. יאן פיגל עומד בראש המפלגה.
עצמאיים – 16 מושבים
מוסט - היד – 13 מושבים
חירות וסולידריות – 11 מושבים
צבא וביטחון

סלובקיה הצטרפה לנאט"ו ב-29 במרץ 2004.
שלטון מקומי

סלובקיה מחולקת מנהלית לשמונה מחוזות (kraje) שנקראים על פי הערים הראשיות שבהן. המחוזות נהנים מעצמאות רבה וממשל עצמי רב. אותם מחוזות מתחלקים ל-79 מחוזות משנה.
מחוז ברטיסלאבה
מחוז טרנבה
מחוז טרנצ'ין
מחוז נ'יטרה
מחוז ז'ילינה
מחוז באנסקה ביסטריצה
מחוז פרשוב
מחוז קושיצה
כלכלה

כלכלת סלובקיה היא מהמצליחות במזרח-מרכז אירופה. בין השנים 2006 עד 2008 השיגה סלובקיה את אחוזי הצמיחה הגבוהים ביותר מבין מדינות האיחוד האירופי במרכז ומזרח אירופה. ב-2006 היה שיעור הצמיחה 8.9%, וב-2007 10.4%. האבטלה ירדה משיא של 19.2% בשנת 2001 לפחות מ-8% בתחילת 2008, בעוד הממוצע במדינות האיחוד האירופי עמד על כ-10%.
המדינה התגברה על רוב הקשיים שעומדים בפני כל מדינה שמשנה את כלכלתה מכלכלה ריכוזית לכלכלת שוק בעלת שוק פתוח. בשנת 2001, ביצעה הממשלה התקדמות גדולה בייצוב כלל משקי ורפורמות מבניות נרחבות. מרבית ההפרטה המדינית כמעט הסתיימה, והמערכת הבנקאית נמצאת כמעט כולה בידיים פרטיות (בעיקר בידי תושבי חוץ) והשקעות החוץ ממשיכות לגדול.
מאז ביצוע הרפורמות צמח התמ"ג לנפש במונחי כוח קנייה (PPP) של סלובקיה מדי שנה, ובשנת 2007 היה גבוה מ-20 אלף דולר.
סלובקיה הצטרפה לגוש האירו בינואר 2009 והחליפה את המטבע הלאומי, הקורונה הסלובקית באירו. ב-28 במאי 2008 נקבע שער החליפין על 30.126 קורונות ל-1 אירו.
ענפי הייצור בסלובקיה כוללים מגזר חקלאי המייצר בעיקר דגנים, פירות, ענבי יין, טבק ומגדל בקר, חזירים, כבשים, עופות לשחיטה וביצים. התעשייה הסלובקית מיצרת בעיקר טקסטיל, הנעלה, ברזל, פלדה, אבץ ופלסטיק. יש במדינה אוצרות טבע כגון גז טבעי, נפט, פחם חום, ליגניט, ברזל ועץ.
נכון לשנת 2006, התאפיין סחר החוץ ביבוא בשווי של 41.84 מיליארד דולר, בעיקר של נפט גולמי, גז טבעי וחומרי גלם אחרים. מנגד יצאה סלובקיה סחורות בשווי 39.64 מיליארד דולר לצ'כיה, גרמניה, פולין, אוסטריה, איטליה, בריטניה ורוסיה.
מאז שנת 1991 החל להתפתח בסביבות העיר קרומפכי אתר סקי בינלאומי.
גאוגרפיה

סלובקיה ממוקמת במרכז אירופה וגובלת עם הונגריה בדרום, אוסטריה במערב, צ'כיה בצפון מערב, פולין בצפון ואוקראינה במזרח.
רוב שטחה של המדינה הוא הררי, בעיקר בחלקה הצפוני בו נמצאים הרי הקרפטים, המתחילים בברטיסלאבה וממשיכים עד לחבל טרנסילבניה ברומניה. הפסגות הגבוהות ביותר נמצאות ברכס הרי הטטרה, שהם חלק מרכס הקרפטים. רכס הטטרה הוא רכס אלפיני, המתאפיין בפסגות גבוהות, עמקים צרים ואגמים קרחוניים. להרי הטטרה מספר רכסי משנה, ובהם: הרי הטטרה המערביים (Západné Tatry), הרי הטטרה הגבוהים (Vysoké Tatry) ובליאנסקה טטרי.
דרום המדינה מתאפיין בשפלה, המשתרעת לאורך נהר הדנובה בדרום-מערב המדינה. הדנובה הוא הנהר הגדול ביותר בדרום סלובקיה, ומגיע אליה מאוסטריה, זורם בה לאורך 172 ק"מ וממשיך להונגריה. נהר Váh, שהוא פלג של הדנובה, הוא הנהר הארוך ביותר במדינה. הוא מתחיל בהרי הטטרה וזורם לאורך 403 ק"מ.
דמוגרפיה

בסלובקיה חיים בסביבות 5.5 מיליון נפש, אשר מתפלגים מבחינה אתנית באופן הבא: 80.7% מהאוכלוסייה הם סלובקים, 8.5% מהאוכלוסייה הם הונגרים, אשר מהווים את המיעוט האתני הגדול ביותר במדינה והם מתרכזים בעיקר בדרומה ובמזרחה. באזורים אלו הם מהווים רוב בחלק מהנפות, אך גם בעיירות נוספות בקרבת הגבול עם הונגריה (למשל שאהי). מיעוטים אתניים אחרים כוללים גם צוענים (2%), צ'כים (0.6%), אוקראינים, גרמנים, פולנים ואחרים.
הגיל החציוני במדינה הוא 41. תוחלת החיים הממוצעת היא 77 שנים. ממוצע הילודה הוא 1.5 צאצאים לאישה.
החוקה הסלובקית מבטיחה את חופש הדת. ההתפלגות הדתית במדינה היא כדלקמן: מרבית האוכלוסייה, כ-66%, הם קתולים, 8.9% מהאוכלוסייה הם פרוטסטנטים (לותרנים), 0.9% נוספים הם אורתודוקסים יוונים, 2% הם קלוויניסטים. 24% לא משייכים עצמם לאף דת.
במדינה חיים כ-2,300 יהודים, לעומת אוכלוסייה מוערכת של כ-120,000 יהודים שחיו באזור לפני מלחמת העולם השנייה.
במדינה זאת כמו ברוב המדינות הסלאביות יש אלמנט כפרי חזק מאוד. כ-45% מהאוכלוסייה חיים בכפרים המונים עד 5,000 איש, ועוד 14% מהאוכלוסייה חיים בכפרים המונים עד 1,000 איש.
חינוך

בסלובקיה חייבים הילדים בתשע שנות חינוך חובה. רוב בתי הספר שייכים למבנה לימודים של תשע שנות חינוך יסודי (עד 1990 שמונה שנים) וארבע שנות לימוד תיכוני. עם זאת, ישנם בתי ספר על פי מבנה של ארבע שנות לימוד יסודי ושמונה שנות לימוד בגימנסיה. הגימנסיות הם בתי ספר סלקטיביים המקבלים רק מועמדים בעלי יכולות גבוהות. הם מוכוונים להכנת התלמידים ללימודים אקדמיים. חלק מהגימנסיות הם בעלי דגש לנושא מסוים דוגמת שפות או מתמטיקה. שבוע הלימודים הוא בן חמישה ימים, מיום שני עד יום שישי. לפני שנות השמונים התקיימו לימודים גם בשבת. חופשת הקיץ מתקיימת בחודשים יולי ואוגוסט. התלמידים לומדים כשישה שיעורים של 45 דקות ביום לימודים. תעודות עם ציונים בין 1 (הגבוה ביותר) ל-5 (הנמוך ביותר) מוענקות פעמיים בשנה. מקובל בסלובקיה להעניק ציונים גבוהים יחסית למדינות מערב אירופה.
תוכנית הלימודים כוללת לימודי סלובקית של כשעה ביום (למעט בבתי ספר של המיעוטים ההונגריים והאוקראיניים, הלומדים את שפתם), לימודי חשבון של כשעה ביום, ולימודי שפה זרה של כארבע שעות שבועיות. עד שנת 1990 נלמדה רוסית בתור שפה זרה, אולם עם נפילת הקומוניזם החל לימוד גרמנית ובהמשך אנגלית. לימודים נוספים כוללים שש שעות מדעים, שעתיים היסטוריה, שעתיים גאוגרפיה, שעתיים חינוך גופני ושעת לימודי דת. בחלק מבתי הספר יש שיעורי ציור, חקלאות ומוזיקה אולם בתי ספר רבים מוותרים על שיעורים אלו בגלל מחסור במשאבים. חלק ניכר מהילדים לומדים אומנות בבתי ספר יסודיים לאמנות המלמדים אחר הצהריים.
עד שנת 1990 היו מבחני בגרות כלל מדינתיים בסלובקית, שפה זרה ומתמטיקה. לאחר מכן, בין השנים 1990–2005, היו מבחנים בית ספריים בלבד. החל משנת 2005 הוכנסו שוב מבחנים כלל מדינתיים.
רוב בתי הספר שייכים למדינה המספקת חינוך חינם, כולל השאלה של ספרי לימוד. קצת יותר מ-5% מבתי הספר הם פרטיים, רובם כנסייתיים.
ראו גם

יהדות סלובקיה
פירוק צ'כוסלובקיה
יחסי ישראל–סלובקיה
דואר סלובקיה - החברה האחראית על מתן שירותי הדואר בסלובקיה
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  לפני 1 בינואר 2009 - קורונה סלובקית.
↑  נשיאה ראשונה: "ארין ברוקוביץ'" של סלובקיה ניצחה את הפופוליסטים, באתר וואלה, 31 במרץ 2019
↑  שירות "הארץ", שבע מדינות ממזרח אירופה הצטרפו לנאט"ו, באתר הארץ, 29 במרץ 2004
↑  סוכנויות הידיעות, סלובקיה מאמצת את האירו, באתר ynet, 2 בינואר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557369405171  BNE: XX451136  BnF: cb11947852t (data)  GND: 4055297-4  HDS: 025464  ISNI: 0000 0001 2364 4624  KulturNav: d53c2f8a-d9df-4da2-aba3-03c774bc6519  LCCN: n50075233  MusicBrainz: eb52ca74-dd11-37a1-a3fa-154430bf2df2  NARA: 10045654  NDL: 00571747  NKC: ge128580  RERO: 02-A000150793  SUDOC: 027436837  TDVİA: slovakya  UKPARL: HhlK131a  VIAF: 138347464   WorldCat (עם VIAF): 138347464 
טירת בויניצה

בניין הבנק המרכזי של סלובקיה
הנוף הנשקף ממגדל התצפית UFO ניתן לראות את הדנובה, טירת ברטיסלאבה ושמורת הטבע פצ'ניאנסקי
"הכנסייה הכחולה" בברטיסלאבה, בירת סלובקיה
בניין בית ספר בדולני קובין
הארולד וקומאר בורחים מגואנטנמו

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג 
 הופק בידי:  נתן כהנא 
 תסריט:  ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג 
 עריכה:  ג'ף פרימן 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון צ'ו דייוויד קרומהולץ קלייד קוסאטסו כריסטופר מלוני בוורלי ד'אנג'לו אדי קיי תומאס ג'ק קונלי אריק וינטר אנגוס סאת'רלנד Tamara Feldman Jon Reep Ava Santana פאולה גראסס רוב קורדרי דניל הריס קאל פן אד הלמס ניל פטריק האריס Richard Christy רוג'ר בארט מיסי פייל רנדל ריידר 
 מוזיקה:  ג'ורג' סטנלי קלינטון 
 צילום:  דארין אוקאדה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Mandate Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 במרץ 2008 
 משך הקרנה:  102 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט חבר'ה, סרט קומדיה, סרט להט"בי 
 מקום התרחשות:  דרום פלורידה, קובה, הולנד, טקסס, אלבמה, מיאמי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   haroldandkumar2
 סרט קודם:  הרולד וקומר משתוללים באמריקה 
 סרט הבא:  חג מולד הרולד וקומר שמח 
 www.haroldandkumar.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הארולד וקומר בורחים מגואנטנמו (באנגלית: Harold & Kumar Escape from Guantanamo Bay) הוא סרט קומדיית סטונרים אמריקאי משנת 2008, שנכתב ובוים על ידי ג'ון הורוביץ והיידן שלוסברג. הסרט מהווה המשך לסרט "הרולד וקומר משתוללים באמריקה" (2004), והוא הסרט השני בסדרת הסרטים של הארולד וקומר. בסרט מככבים ג'ון צ'ו, קאל פן וניל פטריק האריס. עלילת הסרט עוקבת אחר הארולד לי (צ'ו) וקומר פאטל (פן) כאשר תוכניותיהם לנסוע לאמסטרדם נקטעות לאחר שהם נשלחים בטעות למתקן המעצר בגואנטנמו.
עלילה

לאחר חזרתם הביתה ממסעדת וויט קאסל, הארולד לי וקומר פאטל מחליטים לנסוע לאמסטרדם כדי להפתיע את השכנה והאהבה של הארולד, מריה, ולעשן קנאביס. בשדה התעופה הם פוגשים את אקסית של קומר, ונסה פנינג, שמאורסת לקולטון גרהם, חבר קולג' של הארולד עם קשרים פוליטיים. במהלך הטיסה, נוסעים טועים וחושבים שהבונג החדש של קומר הוא פצצה, והמרשלים האוויריים עוצרים את השניים. רון פוקס, סגן מזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית הגזעני והנוירוטי, מאמין שהם סוכנים של קונספירציה משותפת של אל-קאעידה וקוריאה הצפונית ושולח אותם למחנה המעצר בגואנטנמו ביי בקובה, בניגוד להמלצת סגן מנהל בסוכנות לביטחון לאומי, ד"ר ג'ון ביצ'ר. לאחר שהם נמלטים מהתעללות מינית על ידי שומר במחנה בזכות סיוע מקרי של שני אסירים אחרים, הארולד וקומר בורחים ועולים על סירת פליטים קובנית למיאמי, פלורידה. הם נפגשים עם חברם לקולג', ראזה, שמלווה להם רכב כדי שיוכלו לנסוע לטקסס, בתקווה שקולטון יוכל לעזור לנקות את שמם.
הארולד וקומר עוברים מספר הרפתקאות בדרך לטקסס, כולל התנגשות בשכונה אפרו-אמריקאית בבירמינגהם, אלבמה, שם התושבים מציעים עזרה, ולאחר מכן שהייה בביתם של זוג אחים וילדם. הם גם נמלטים מכנס של הקו קלוקס קלאן. במקביל, פוקס מנסה למצוא אותם באמצעות טכניקות חקירה גזעניות. הארולד וקומר מוצאים טרמפ עם ניל פטריק האריס, שמצליח להעביר אותם דרך מחסום של פוקס, אך לוקח אותם לבית בושת שם המנהלת יורה בו. כאשר הם מגיעים לטקסס, קולטון מסכים לעזור להם, אך לאחר שהוא רואה את קומר מתחבר מחדש עם ונסה, הוא מוסר אותם לפוקס.
במהלך הטיסה חזרה לכלא, הארולד וקומר מצליחים להשתלט על אנשי פוקס בעזרת ספריי פלפל של האריס ואגרופיהם, אך פוקס מאיים עליהם באקדח, עד שביצ'ר מתערב ואומר לפוקס שהעולם חושב שאמריקאים גזענים וטיפשים בגלל אנשים כמוהו. ביצ'ר מבטיח לנקות את שמם של הארולד וקומר, אך בטעות פותח את דלת התא, מה שמוביל לסחיפתם החוצה יחד עם הארולד וקומר. הארולד מצליח לתפוס מצנח ופותח אותו עבורו ועבור קומר, בעוד פוקס נופל למותו. הארולד וקומר נוחתים דרך הגג של חווה יוקרתית, שמתגלה כאחוזת הנשיא ג'ורג' וו. בוש. לאחר שהם מתיידדים ומעשנים קוש עם הנשיא, הוא נותן להם חנינה נשיאותית ומבקש מהשירות החשאי לקחת אותם לחתונה של ונסה וקולטון. הם חושפים את בגידתו של קולטון, והוא מנסה לתקוף אותם אך הארולד מכה אותו. קומר מפייס את ונסה על ידי קריאת שיר שכתב לה בקולג', והם מתפייסים. הארולד, קומר וונסה נוסעים לאמסטרדם, שם הארולד מוצא את מריה, והזוגות מטיילים בעיר באושר בזמן שהם מעשנים קנאביס. בסצנה שאחרי הכתוביות, האריס מתעורר לאחר שנחשב למת מחוץ לבית הבושת.