stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כל מה שיש בי
משתתפים באלבום

הפקה: אבי גואטה הפקות בע"מ
הפקה מוזיקלית ועיבודים: שי ראובני
עיבוד בשיר 10: דודו קומה
קלידים: שי ראובני, עמית הראל
תופים: אשר פדי
בס גיטרה: אבי יפרח
גיטרות: אבי סינגולדה, דודו קומה (בשיר 10)
בוזוקי ובגלמה: אריק כהן
אקורדיון: בוריס אלייב
דרבוקה: חזי יעקב
כלי הקשה: אורן בלבן, יהודה תמיר
בגלמה: מוסטפא
כלי נשפה: אמיר גבירצמן
כינורות: ילמז טשצישמה, מומין ססלר
קולות: יהודה תמיר, דלית כהנא, מאיה אברהם, צ'ולי זכאי, לירין רומנו
מיקסים: יהודה תמיר
הערות שוליים

↑  מיכל דניאל, קובי חוזר, באתר ynet, 23 בינואר 2012
| קובי פרץ |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: טעות של החיים • את כמו אש • בורא עולם • חי איך שבא לי • בלבלי אותו • משוגע עלייך • כל מה שיש בי • כמה אהבה • כתוב בשמיים • סה לה וי
אלבומי אוסף: חץ האהבה • המיטב
אלבומי הופעה: כמה אהבה בקיסריה • היכל נוקיה Live!
סינגלים: "בלבלי אותו" • "כמה אהבה" • "האחת של חיי" • "יחד" • "אולי" • "Je t'aime, I Love You Baby"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 6749e015-361f-33ee-b733-31875cfa0bc2
לוקאס בראיינט

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1978 (בן 46) אלמירה, אונטריו, קנדה
 מדינה:  קנדה, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  קולג' שרידן  Elmira District Secondary School 
 בת זוג:  קרסטי הינצ'קליף
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
לוקאס בראיינט (באנגלית: Lucas Bryant; נולד ב-28 בספטמבר 1978) הוא שחקן קנדי-אמריקאי המוכר בעיקר בזכות גילום הדמות ניית'ן וורנוס בסדרת הטלוויזיה "הייבן".
ביוגרפיה

בראיינט נולד בעיירה אלמירה שבאונטריו להורים בעלי אזרחות אמריקאית ממוצא פיני. יש לו אזרחות כפולה קנדית-אמריקאית.
בראיינט נישא לשחקנית האוסטרלית קרסטי הינצ'קליף. ב-2008 נולדה לזוג בת בכורה וב-2015 נולד להם בן. המשפחה מתגוררת בסנטה מוניקה, קליפורניה מאז 2010.
פילמוגרפיה נבחרת > סדרות טלוויזיה

| שם הסדרה | שם הדמות | שנה / שנים |
| --- | --- | --- |
| הכי גאים שיש | טאקר | 2005 |
| Sex, Love & Secrets | מיילו ונדרביר | 2005 |
| M.V.P. ‎ | גייב מקול | 2008 |
| הייבן | ניית'ן וורנוס | 2010–2015 |
| CSI | שון מקהנרי | 2013 |
| היפה והחיה | פול דייוויס | 2013 |
| Shoot the Messenger | סיימון אולנסקי | 2016 |
| Private Eyes | סמל אליס | 2019-2018 |
| סוכני S.H.I.E.L.D. ‎ | הסוכן קלר | 2019 |
סרטי טלוויזיה

| שם הסרט | שם הדמות | שנה |
| --- | --- | --- |
| Playing House | קלווין פאדי | 2006 |
| Perfect Plan | שון / קינן בלייק | 2010 |
סרטי טלוויזיה > סרטי קולנוע

| שם הסרט | שם הדמות | שנה |
| --- | --- | --- |
| לא תשכח (אנ') | קייל | 2012 |
| The Girl King (אנ') | הרוזן יוהאן אוקסנשרנה (אנ') | 2015 |
| 7 Days to Vegas | צ'אקי | 2019 |
מארינו צורצי

שלט האצולה של מארינו צורצי.
מארינו צורצי (באיטלקית: Marino Zorzi;‏ 1231 לערך - 3 ביולי 1312) היה הדוכס ה-50 של ונציה. צורצי כיהן כדוג'ה מה-23 באוגוסט 1311 ועד פטירתו, 11 חודשים לאחר מכן.
חיו

צורצי נחשב לנוצרי אדוק, וקודם לבחירתו כיהן כשגריר של ונציה למדינת האפיפיור. בחירתו נועדה להפיג את המתיחות שבין ונציה לבין האפיפיור בתקופת קודמו, מתיחות שהחלה בעקבות כיבוש העיר פרארה על ידי ונציה בשנת 1308.
במהלך הבחירות שנערכו לאחר מות קודמו, פייטרו גראדניגו, נבחר סטפאנו ג'וסטניאן לתפקיד הדוג'ה, אולם לאחר שגוסטיניאן סירב לקבל את התפקיד נערכו בחירות חוזרות ונבחר צורצי.
צורצי לא הצליח לשפר את הקשרים עם האפיפיור, ותקופת שלטונו הקצרה אופיינה במספר אסונות טבע.
מרינו צורצי היה נשוי לאגנטה קווריני.
מארינו פאליירו

מארינו פאליירו (באיטלקית: Marino Faliero; בוונטית: מרין פאלייר - Marin Falier;‏ 1285 - 17 באפריל 1355) היה הדוכס ה-55 של ונציה. פאליירו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-11 בספטמבר 1354 ועד הוצאתו להורג.
חייו

במהלך כהונתו כדוג'ה, בשנת 1355 ניסה פאליירו להכריז על עצמו כנסיך ולהפוך את רפובליקת לה סרניסימה למלוכה. ככל הנראה ניסיון זה נבע מהשיטיון שבו לקה פאליירו בשל גילו בעת כהונתו (פאליירו היה בן למעלה מ-70). אצולת ונציה עצרה את פאליירו, העמידה אותו למשפט, ובסיומו נכרת ראשו. עשרה מעוזריו של פאליירו שסייעו לו הוצאו להורג בתלייה וגופותיהם נתלו מחלונות ארמון הדוג'ה הצופים לכיכר סן מרקו.
כחלק מפסק הדין נפסק כי שמו וזכרו ימחו מדברי ימי העיר (דמנאטיו ממוריאה) ולכן דיוקנו התלוי בחדר המועצה הגדולה (Sala del Maggior Consiglio) שבארמון הדוג'ה הושחר.
סיפור חייו של פאליירו תואר בדרמה מאת לורד ביירון בשנת 1820 והפך לאופרה בשם זה מאת גאטנו דוניצטי בשנת 1835.
מארינר 10

| --- | --- |

מארינר 10
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 ארגון:  JPL
 מפעיל:  JPL
 יצרן:  JPL
 תאריך שיגור:  3 בנובמבר 1973, 05:45:00 UTC
 משגר:  אטלס-קנטאור
 אתר שיגור:  BLC-36, נמל החלל קייפ קנוורל
 אתר רשמי
 משימה
 סוג משימה:  חקר נוגה וכוכב חמה
 משך המשימה הכולל:  3 בנובמבר 1973 – הווה (51 שנים) 
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  997.9 ק"ג
 משקל:  502.9 ק"ג 
 משקל מטע"ד:  502.9 ק"ג
 קוטר:  1.39 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  06919
 מאגר המידע הלאומי:  1973-085A
 
מארינר 10 (באנגלית: Mariner 10) הייתה גשושית אמריקאית שנבנתה כחלק מתוכנית מארינר של נאס"א. הגשושית הייתה הגשושית האחרונה בתוכנית. היא הייתה מתוכננת לעבור ליד נוגה וכוכב חמה.
מהלך המשימה

מארינר 10 הייתה הגשושית הראשונה שניצלה מקלעת כבידתית בשביל לעבור מסלול למסלול.
הגשושית נבנתה על ידי בואינג כאשר נאס"א הציבה רף עליון לעלות הפרויקט - 98 מיליון $. בגשושית הותקנו מספר מכשירי מדידה.
בניית הגשושית הסתיימה ביוני 1973 כאשר היא עזבה את המפעל בסיאטל. השיגור בעזרת משגר אטלס-קנטאור בוצע ב-3 בנובמבר. במהלך שבוע הראשון של הטיסה בוצעו צילומים של כדור הארץ ושל הירח שאיפשרו לעדכן את המפות של הירח.
במהלך טיסה לכיוון נוגה התרחשו מספר בעיות טכניות אך היה ניתן להמשיך כמתוכנן.  בינואר 1974 בוצעו צילומי של שביט Kohoutek וב-21 בינואר בוצע עדכון המסלול.
ב-5 בפברואר 1974 הגשושית עברה 5,768 ק"מ מנגה. הגשושית החלה בצילומי נוגה ועד ל-13 בפברואר בוצעו 4165 צילומים. ביצוע  מקלעת כבידתית היה מוצלח וגשושית החלה לנוע במסלול לכוכב חמה. ממצאי המדידות וצילומים הוכיחו קיום עננים נעים על נוגה וקיום שדה מגנטי חלש.
המעבר הראשון בקרבת כוכב חמה התרחש ב-29 במרץ 1974 כאשר המרחק היה 703 ק"מ בלבד. בהמשך המסלול גשושית עברה לידה פעם נוספת ב-21 בספטמבר. המעבר האחרון התרחש ב-16 במרץ 1975 כאשר מרחק מכוכב לכת היה 327 ק"מ בלבד. במהלך כל הפגישות הועברו צילומי כוכב חמה למרכז התקשרות. על בסיס 2,800 צילומים שהתקבלו החל הכנת מפת כוכב חמה.
ב-24 במרץ 1975 הקשר עם הגשושית הופסק. ניתן להניח שהיא נמצאת במסלול סביב השמש גם כיום.
כחליל הדבשה

| כחליל הדבשה |
| --- | --- |
כחליל דבשה זכר, טורקיה כחליל דבשה זכר, טורקיה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: כחליליים
סוג:: Glaucopsyche
מין:: כחליל הדבשה
שם מדעי
 Glaucopsyche alexis ‏נויהאוס, 1761

כַּחְלִיל הַדִּבְשָׁה (שם מדעי: Glaucopsyche alexis) הוא פרפר יום המשתייך למשפחת הכחליליים. הוא נפוץ באזור הפלארקטי. בישראל הוא נפוץ בחרמון ובמירון, הוא נצפה גם בגליל המערבי אך שם הוא נדיר יותר.
למרות תפוצתו הרבה ויכולתו להסתגל לסביבות שונות, כחליל הדבשה נמצא במצב שימור פגיע בגלל פגיעה מתמדת בבתי הגידול שלו, ייתכן וגם בגלל ההתחממות העולמית והוא נחשב במצב פגיע בסכנת הכחדה.
תיאור

מוטת כנפיו היא כ-26–37 מ"מ. צבע כנפיו התחתונות המאפיין גם את הזכר וגם את הנקבה הוא ירקרק-כחול, עקב כך קיבל הפרפר את הכינוי "Green Underside Blue" באנגלית. למרות זאת, מרבית מצידן התחתון של כנפיו הוא בצבע כספי ובעל כתמים שחורים מפוזרים, שגדולים יותר בחלק הקדמי מאשר בחלק האחורי. חלקן האחורי של כנפיי הזכר הן בצבע כחול בהיר בעלות קצה שחור בעובי של כ-1–2 מ"מ, ובצידן האחורי של כנפיי הנקבה הן יותר בצבע חום-כחול. מאפיין עיקרי שעוזר להבדיל אותו ממינים דומים הוא שורה של כתמים בצורת אליפסה בחלקן העליון של כנפיו התחתונות. חלקן התחתון של כנפיו התחתונות הוא בצבע כסוף-כחלחל בהיר עם נקודות שחורות קטנות ובסיס הכנפיים הוא בצבע ירקרק-כחול בהיר המתפשט במעלה הכנפיים.
תפוצה

פרפר זה נפוץ במרבית אירופה, בחלק מצפון אפריקה וחלק מאסיה, מספרד ואלג'יריה עד לפינלנד, מזרח קזחסטן, ומזרח סיביר.
מרחב מחיה

פרפר זה נצפה בדרך כלל יונק צוף של מיני פרחים רבים במדשאות, ערבות ויערות בחודשים מרץ עד יולי (בארץ מרץ עד מאי). כחליל הדבשה מתעופף בגבהים שבין גובה פני הים עד ל-1600 מטרים בהתאם למיקומו.
מחזור חיים

הנקבה מטילה את ביציה על עלי צמח הדבשה ופרפרניים נוספים. הביצה ירקרקה, שטוחה ומרושתת. הזחלים הבוקעים מהביצה הם בצבע חום-ירוק ושעיר, ולאורכו פסים כהים. הזחל ניזון רק מעלים ולא מצוף, הוא אוכל בעיקר עלים של צמחים ממשפחת הקטניות וביניהם מינים של: קדד, צער העיזים, קידה, בקיה, כתרון, אחירותם החורש, אספסת, דבשה, כרבולת, קיטיסוס וקרקש. למרות שהוא לא ניזון מצוף הוא מייצר בעצמו נוזל דמוי צוף שנמלים ניזונות ממנו, כמו שקורה עם זחלים של מינים דומים, הנמלים מתאספות סביב זחל כחליל הדבשה כדי לאכול את הנוזל ובכך גם מספקות לזחל הגנה. כאשר מגיע הזחל לשיא גודלו (20 מ"מ) הוא עובר תרדמת חורף בת כעשרה חודשים שבסופה הוא מקיץ ומתגלם.
צבע הגולם חום בהיר, אורכו כ-12 מ"מ ותקופתו כשבועיים.
הערות שוליים

↑  כחליל הדבשה באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4 5  בן יהודה, עוז (2012-07-17). "כחליל הדבשה". מן השדה. נבדק ב-2017-10-02.
1 2  Sonja Kivinen, Miska Luoto, Risto K. Heikkinen, Kimmo Saarinen, Threat spots and environmental determinants of red-listed plant, butterfly and bird species in boreal agricultural environments, Biodiversity and Conservation 17, 2008-12-01, עמ' 3289–3305 doi: 10.1007/s10531-008-9429-x
↑  Camille Parmesan, Nils Ryrholm, Constantí Stefanescu, Jane K. Hill, Poleward Shifts in Geographical Ranges of Butterfly Species Associated with Regional Warming., Nature 399, עמ' 579–583 doi: 10.1038/21181
1 2  Juha Pöyry, Miska Luoto, Risto K. Heikkinen, Mikko Kuussaari, Species traits explain recent range shifts of Finnish butterflies, Global Change Biology 15, 2009-03-01, עמ' 732–743 doi: 10.1111/j.1365-2486.2008.01789.x
1 2 3  Matt Rowlings, Glaucopsyche alexis on euroButterflies by Matt Rowlings, www.eurobutterflies.com
↑  Lukhtanov, V. A., M. S. Vishnevskaya, A. V. Volynkin, and R. V. Yakovlev. “Butterflies (Lepidoptera, Rhopalocera) of West Altai.” Entomological Review 87.5 (2007): 524-544.
↑  Norges sommerfugler        - Naturhistorisk museum, www.nhm.uio.no (בנורווגית)
↑  Chris van Swaay, Martin Warren, Grégoire Loïs, Biotope use and trends of European butterflies, Journal of Insect Conservation 10, 2006-09-01, עמ' 305–306 doi: 10.1007/s10841-006-8361-1
1 2  adrianhoskins@hotmail.co.uk, Butterflies of Europe - Glaucopsyche alexis, www.learnaboutbutterflies.com
↑  Ant-associates of Palaearctic lycaenid butterfly larvae (Hymenoptera: Formicidae; Lepidoptera: Lycaenidae) – a review (PDF Download Available), ResearchGate (באנגלית)
↑  Ola Jennersten, Flower visitation and pollination efficiency of some North European butterflies, Oecologia 63, 1984-07-01, עמ' 80–89 doi: 10.1007/BF00379789
מארינר 9

| --- | --- |

מארינר 9
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 ארגון:  JPL
 מפעיל:  JPL
 יצרן:  JPL
 תאריך שיגור:  30 במאי 1971, 22:23:04 UTC
 משגר:  אטלס-קנטאור
 אתר שיגור:  LC-36B, נמל החלל קייפ קנוורל
 משימה
 סוג משימה:  חקר מאדים
 נטייה:  64.4 מעלה 
 זמן הקפה:  719.47 דק' 
 משך המשימה הכולל:  30 במאי 1971 – הווה (53 שנים) 
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  997.9 ק"ג
 משקל:  558.8 ק"ג 
 משקל מטע"ד:  558.8 ק"ג
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  05261
 מאגר המידע הלאומי:  1971-051A
 
מארינר 9 (באנגלית: Mariner 9) הייתה גשושית אמריקאית שנבנתה כחלק מתוכנית מארינר של נאס"א. הגשושית הייתה הגשושית הראשונה בהיסטוריה שהגיע למאדים והתייצבה במסלול סביב כוכב לכת. הגשושית פעלה עד לאוקטובר 1972 והחזירה 7,329 צילומים.
מהלך המשימה

מטרת המשימה הייתה להמשיך במיפוי מאדים ולהגיע לכיסוי של כ-70% מהשטח. במקביל לגשושית שוגרה גשושית נוספת "מארינר 8" אך שיגור נכשל.
השיגור נערך ב-30 במאי 1971 מכן שיגור 36B בנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר מדגם אטלס-קנטאור. הגשושית הופרדה מהמשגר כ-13 דקות לאחר השיגור.
מצלמת הגשושית הייתה ברגישות של 98 מ'. בנוסף על הגשושית הותקנו מכשירי מדידה שונים. ספקטרומטר אופטי בתחום אולטרה סגול נבנה באוניברסיטת קולורדו. ספקטרומטר בתחום תת אדום פותח במרכז החלל גודרד ונבנה על ידי טקסס אינסטרומנטס.
כאשר הגשושית הגיע ליעד ב-14 בנובמבר התברר שעל כוכב לכת מתרחשת סופת חול חזקה ולמעשה לא היה ניתן לבצע תצפיות קרקע. מחשב הגשושית תוכנן מחדש וביצוע צילומים החל רק כעבור מספר חודשים.
הגשושית פעלה במסלול כשנה והעבירה 7,329 צילומים שכיסו 85% מהשטח. בין היתר התגלה אולימפוס מונס בגובה של כ-22 ק"מ ומערכת ואליס מארינריס באורך של כ-4,000 ק"מ. בנוסף לצילומי מאדים בוצעו צילומי פובוס ודימוס
מארינר 5

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 ארגון:  JPL
 מפעיל:  JPL
 יצרן:  JPL
 תאריך שיגור:  14 ביוני 1967, 06:01:00 UTC
 תאריך הוצאה משירות:  5 בנובמבר 1968
 משגר:  אטלס-אג'ינה
 אתר שיגור:  LC-12, נמל החלל קייפ קנוורל
 משימה
 סוג משימה:  ביצוע יעף על פני נוגה
 ביצוע יעף על:  נוגה
 תאריך ביצוע היעף:  19 באוקטובר 1967, 17:34:56 UTC
 ביצוע היעף ממרחק של:  4,094 ק"מ
 מיקום נוכחי:  תווך בין-כוכבי
 לוויין של:  השמש
 מסלול:  הליוצנטרי
 משך המשימה הכולל:  14 ביוני 1967 – הווה (57 שנים) 
 מידע טכני
 משקל:  244.9 ק"ג
 כוח:  170 וואט
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  02845
 מאגר המידע הלאומי:  1967-060A
שיגור מארינר 5
מארינר 5 הייתה גשושית אמריקאית שנבנתה כחלק מתוכנית מארינר-נוגה 1967 של נאס"א. מארינר 5 ביצעה מדידות על האטמוספירה של נוגה, מדדה את ספקטרום המימן בתחום האולטרא סגול, את תנודות השדה המגנטי סביב הכוכב ולקחה דגימות מרוח השמש.
לכתחילה בנו את מארינר 5 בתור גיבוי למארינר 4, אך לאחר ההצלחה של מארינר 4 החליטו שמשימתה של מארינר 5 תהייה לנוגה ולא למאדים. בעקבות שינוי מטרת המשימה החליטו להסיר את המצלמה ולהפוך ולקצץ את הלוחות הסולאריים על מנת לחזק את כושר בידודו של מגן החום.
מארינר 5 שוגרה ב-14 ביוני 1967 מ-LC-12 בנמל החלל קייפ קנוורל, וביצעה את היעף על פני נוגה ממרחק של 4,094 ק"מ ב-19 באוקטובר באותה השנה. בעזרת מכשירים רגישים יותר מאלו של מארינר 2 הצליחה מארינר 5 לשפוך אור על טבעו והרכבו של הכוכב הרותח והמעונן ועל התנאים בתווך הבין-כוכבי.
הנתונים שהגיעו מהמדידות שביצעה מארינר 5 על האטמוספירה של נוגה עזרו להבין את הסיבות לחום הרב וללחץ הגבוה שנמצאו על פני נוגה באמצעות הגשושית הרוסית, ונרה 4, שנחתה על נוגה זמן קצר לפני משימת מארינר 5. לאחר משימות אלו, הובן שפני השטח של נוגה רותחים ושהאטמוספירה שלה צפופה אפילו יותר ממה ששיערו.
פעילותה של מארינר 5 הסתיימה בנובמבר 1967 והיא נמצאת כרגע במסלול הליוצנטרי.
ראו גם

תוכנית מארינר
תוכנית ונרה
לאו לאו

| --- | --- |
שתיית לאו לאו
שתיית לאו לאו
 סוג:  ויסקי
 אחוז אלכוהול:  47
 מוצא:  לאוס לאוס
 צבע:  חלבי
זיקוק לאו לאו
לאו לאו (בלאית: ເຫລົ້າລາວ) הוא המשקה הרשמי של מדינת לאוס. זהו ויסקי המופק מאורז. הלאו לאו מיוצר בייצור עצמי על ידי תושבי המקום.
תהליך הייצור

תהליך ההכנה מורכב מהשלבים הבאים:
בישול כעשרה קילוגרם אורז, להוסיף מים עד לגובה של כשני סנטימטר מעל קו האורז והשארתו בכלי סגור כעשרה ימים.
הוספת כחמישה ליטר מים, והמתנה של חמישה ימים נוספים.
זיקוק הנוזל על ידי מזקקת אלכוהול. המנהג המקומי הוא זיקוק על ידי חבית וענף במבוק המשמש כצינור.
תהליך זה מספק כעשרה ליטרים של משקה "לאו לאו" המכיל כ-47% אלכוהול. בלאוס נהוג להאכיל חזירים בשאריות האורז הנותרות לאחר הבישול.
טעמו של הלאו לאו מתקתק ומזכיר במקצת יין אדום מתוק. צבעו של המשקה נע בין לבן ושקוף, ולרוב מאוחסן בבקבוקי פלסטיק ישנים שבעבר שימשו למים מינרליים אך כעת ממוחזרים על ידי המקומיים.
אטימולוגיה

ה"לאו" הראשון נהגה בטון גבוה יותר מהשני. משמעות ה"לאו" הראשון הא אלכוהול ואילו ה"לאו" השני מתייחס לעם הלאו המקומי.
ראו גם

יין אורז
באיג'יו אורז
כריסטיאן בולטנסקי

| --- | --- |

 לידה:  6 בספטמבר 1944 הרובע השביעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  14 ביולי 2021 (בגיל 76) הרובע הארבעה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Christian Marie Dominique Liberté Boltanski 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות מושגית, איור, פיסול, צילום 
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית 
 יצירות ידועות:  Murmures, Personnes, La Réserve des Suisses Morts 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (14 באפריל 2006)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (20 באפריל 1995)  Adenauer-de Gaulle Prize (2009)  פרימיום אימפריאל (2006)  טבעת הקיסר של גוסלאר (2001)  פרס אאכן לאמנות (1994)  The Order of the Rising Sun, Gold and Silver Rays (2018) 
 בן או בת זוג:  אנט מסג'ה 
 
כריסטיאן בולטנסקי (בצרפתית: Christian Boltanski;‏ 6 בספטמבר 1944 – 14 ביולי 2021) היה אמן מיצב, צלם וצייר צרפתי ממוצא יהודי. בשנת 2006 הוא זכה בפרמיום אימפריאלה. אנט מסג'ה הייתה בת זוגו.
קורות חיים

כריסטיאן בולטנסקי נולד בפריז שבצרפת במהלך מלחמת העולם השנייה. אביו היה יהודי ממוצא רוסי ואמו הייתה נוצרייה ילידת קורסיקה. במהלך כיבוש פריז על ידי הנאצים אביו של בולטנסקי נאלץ להסתתר בתוך הבית במשך כשנה וחצי. כריסטיאן גדל תוך ידיעה זו והיא השפיעה רבות על השקפת עולמו.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 בולטנסקי החל לעסוק באמנות ויצר מספר סרטים קצרים.
בשנת 1986 הוא עבר לאמנות המיצב. בשנת 1987 כריסטיאן בולטנסקי יצר Chases School במרכזו היו תמונות של ילדי בית ספר יהודי של וינה בשנת 1931. בשנת 1989 בבזל הוא הציג את יצירתו Reserve שהייתה מבוססת על פרטי בגדים והנעלה במטרה לייצג את הטרגדיה האנושית של מחנות ריכוז. יצירתו הנוספת Monument (Odessa) כללה צילומים של סטודנטים יהודים משנת 1939 על רקע של נרות נשמה.
כריסטיאן בולטנסקי לימד בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות והאמן הישראלי אבשלום היה בין תלמידיו.
במהלך הקריירה כריסטיאן בולטנסקי השתתף בכ-150 תערוכות קבוצתיות ואישיות. בין התערוכות האישית ניתן לציין תערוכה במוזיאון החדש לאמנות עכשווית בניו יורק, המוזיאון לאמנות ולהיסטוריה של היהדות ומוזיאון ישראל.
כריסטיאן בולטנסקי זכה במספר פרסים בגרמניה, צרפת ויפן לרבות פרמיום אימפריאלה.
נפטר ב-14 ביולי 2021.
גלריה

The Whispers, 2008.
Vanitas, 2008.
Signatures, 2011.
Chance, 2014.
Christian Boltanski, 1990.
Christian Boltanski, 2015.
כל מה שיש לי

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
כל מה שיש לי הוא סינגל הבכורה של נתן גושן. השיר יצא לאור ב-31 במרץ 2011, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של גושן הנושא את שמו, על ידי חברת התקליטים אן אם סי יונייטד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי נתן גושן והופק על ידי לואי להב, בדומה לשאר שירי האלבום.
הסינגל עצמו סוקר על ידי יוסי חרסונסקי, שנתן לשיר ביקורת מעורבת והעניק לו שלושה וחצי כוכבי זהב מתוך חמישה.
וידאו קליפ

ב-31 במרץ 2011, הועלה האודיו הרשמי של השיר, בסמוך לצאת הסינגל. נכון לפברואר 2020, מונה הצפיות של האודיו עומד על כ-15 מיליון.
ב-5 באוקטובר 2011 הועלה הווידאו קליפ המלא לשיר. נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כמיליון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 6 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 36 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 3 |  |
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- |
| טקס נבחרי הילדים | שיר השנה | זכייה |
הערות שוליים

↑  כל מה שיש לי, באתר יוסמיוסיק, ‏2011-05-03
1 2  כל מה שיש לי - נתן גושן, נבדק ב-2020-02-14
1 2  נתן גושן כל מה שיש לי קליפ Natan Goshen, נבדק ב-2020-02-14
| נתן גושן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | נתן גושן • בין כל הרעשים • דברי איתי יותר • שלושים • באתי לחלום |  |
| אלבומי פסקול | סיפור אחר |  |
| פילמוגרפיה | סיפור אחר |  |
| ערכים קשורים | יוניסל • NMC • טדי יזמות והפקות |  |
| נתן גושן - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| נתן גושן | "כל מה שיש לי" • "איפה את" • "גבולות הגיון" • "יודע" • "פנים אחרות" |  |
| בין כל הרעשים | "עוד" • "מה אם נתנשק" • "רץ לשום מקום" • "למרות הכל" |  |
| דברי איתי יותר | "סערה" • "דברי איתי יותר" • "Thinking About It (Let It Go)" |  |
| שלושים | "זה שלנו" • "חיכיתי" • "26" • "דור הסתלבט" |  |
| סיפור אחר | "סיפור אחר" |  |
| באתי לחלום | "באתי לחלום" • "מתגעגעת" • "חזרי אלי" • "נחכה לך" • "הכל פה יגמר" • "היום יהיה שמח" • "סופר נשימות" |  |
| סינגלים נוספים | "כחומר ביד היוצר" • "Home" • "חיים מאושרים" • "אשרי יושבי ביתך" • "שני ילדים בעולם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "הייתי כאן" • "מתחילים מחדש" |  |
כריסטיאן בראר

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1902 הרובע השביעי של פריז, צרפת 
 פטירה:  11 בפברואר 1949 (בגיל 46) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  תיכון ז'אנסון-דה-סאי 
 תחום יצירה:  ציור, עיצוב, art of drawing, סצנוגרפיה 
 פרסים והוקרה:  פרס דונלדסון 
 
כריסטיאן בראר (צרפתית: Christian Bérard‏:  20 באוגוסט 1902 - 11 בפברואר 1949), הידוע גם בשם בבה, היה אמן, מאייר אופנה צרפתי.
בראר ואהובו בוריס קוצ'נו, היו ממייסדי" בלט דה שאנז אליזה", ואחד מהזוגות ההומוסקסואליים הבולטים בגלוי בתיאטרון הצרפתי במהלך שנות השלושים והארבעים.
ביוגרפיה

בראר נולד בפריז בשנת 1902, ולמד בילדותו בבית הספר ג'נסון דה סאלי. בשנת 1920 הוא נכנס לאקדמיה רנסון, שם הושפע מסגנונם של אדוארד וויארד ומוריס דניס.
בראר הציג את התערוכה הראשונה שלו בשנת 1925, בגלריה פייר. מתחילת הקריירה שלו היה לו עניין בתפאורות תיאטרון ובעיצובי תלבושות, ומילא תפקיד חשוב בהתפתחות העיצוב התיאטרלי בשנות השלושים והארבעים.
בתחילת שנות השלושים בראר עבד עם ז'אן מישל פרנק, צייר תפאורות, עשה עבודות בעץ וצייר דגמים לשטיחים. הוא עבד גם כמאייר אופנה של קוקו שאנל, אלזה שיאפרלי ונינה ריצ'י. ההישג הנודע ביותר של בראר היה כנראה העיצובים הבוהקים והקסומים שלו לסרטו של ז'אן קוקטו ב-1946 .
בראר נפטר בפתאומיות מהתקף לב ב-11 בפברואר 1949, על במת תיאטרון מריני. סטבאט מאטר (1950) של פרנסיס פולנץ הולחן לזכרו, וז'אן קוקטו הקדיש לו את סרטו אורפה (1950).
הערות שוליים

↑  Claude J. Summers, The Queer Encyclopedia of Film & Television, Cleis Press, 2005, ISBN 978-1-57344-209-1. (באנגלית)
↑  Christian Berard - The French artist who epitomised eccentric glamour
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810532961605606  BNE: XX5309460  BnF: cb123232370 (data)  GND: 118850660  ISNI: 0000 0001 0878 1188  LCCN: n84095441  NGV: 7183  NKC: mzk2018986499  NTA: 073495964  RKD: 6708  SNAC: w65b04t7  SUDOC: 032145772  Trove: 792107  ULAN: 500032124  VIAF: 22211040   WorldCat (עם VIAF): 22211040
לה לאמנטין

| --- | --- |
סמל לה לאמנטיןסמל לה לאמנטין

נמל התעופה הבינלאומי
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  מרטיניק מרטיניק
 ראש העיר:  פייר ז'אן סמו   Pierre-Jean Samot
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  62.32 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  39,641 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  640 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  14°36′N 61°00′W﻿ / ﻿14.6°N 61°W﻿ / 14.6; -61
 אזור זמן:  UTC -4
 http://www.mairie-lelamentin.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מרטיניק מוגדלת) פור-דה-פראנס לה רובר ריבייר-פילוט סנט-מארי הים הקריבילה לאמנטין(למפת מרטיניק רגילה) פור-דה-פראנס לה רובר ריבייר-פילוט סנט-מארי הים הקריבילה לאמנטין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
לה לאמנטין (בצרפתית: Le Lamentin) היא עיירה והקומונה השנייה בגודלה במחוז שמעבר לים של מרטיניק של צרפת. העיירה ממוקמת בחלקו המרכזי של האי והיא חלק מהמטרופולין של בירת המחוז פור-דה-פראנס.  אוכלוסיית העיירה עמדה בשנת 2007 על 39,442 תושבים ושטחה הוא 62.32 קמ"ר. בעיר פועל נמל התעופה הבינלאומי של האי.
קהילת לה למנטין היא אחת העיירות הגדולות במרטיניק, שהיא החלק של הודו המערבית הצרפתית. הקהילה ידועה כמרכז תחבורה ועסקים של המדינה, עם שפע חברות או עסקים הממוקמים בה. זהו גם מקום תעשייתי ומרכז חקלאות, עם חוות רבות וחברות קטנות המייצרות יבולים, פירות טרופיים ומוצרים אחרים. יש כמה אזורי תעשייה ומסחר קטנים בעיר.
דמוגרפיה

אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 39,628 תושבים. עד שנת 2017 נמצאה אוכלוסיית העיירה במגמת עלייה, אך מאז פחתה מעט אוכלוסייתה.

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
ערים תאומות

גאנה קומאסי, גאנה
הערות שוליים

↑  www.cartesfrance.fr
↑  Le Lamentin, Martinique, LatLong.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565156905171  BnF: cb12372876b (data)  LCCN: n89644379  MusicBrainz: fed66c7e-636d-4a64-8366-5b0ba4036d7f  SUDOC: 032761880  VIAF: 158122059   WorldCat (עם VIAF): 158122059
לה טור דארז'אן

מבנה המסעדה בפריז
לה טור דארז'אן (בצרפתית: La Tour d'Argent, פירוש השם הוא 'מגדל הכסף') היא המסעדה העתיקה בפריז.