stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחוז בראניצ'בו

| --- | --- |
 מדינה:  סרביה סרביה
 בירת המחוז:  פוז'ארוואץ
 תאריך ייסוד:  29 בינואר 1992 
 שטח:  3,865 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  180,480 (2011)
  ‑ צפיפות:  46.7 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  44°37′00″N 21°11′00″E﻿ / ﻿44.616666666667°N 21.183333333333°E﻿ / 44.616666666667; 21.183333333333 
 http://branicevski.okrug.gov.rs/
 he
 
בראניצ'בו (בסרבית: Браничевски округ) הוא אחד ממחוזות סרביה הממוקם במרכז המדינה. בירת המחוז היא פוז'ארוואץ. במחוז ישנה עיר אחת, מספר עיירות, וכ-189 כפרים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ישנו תיעוד לשבט סלאבי שחי באזור במאה ה-9. בתחילת ימי הביניים היה אזור בראניצ'בו לחלק מהאימפריה הבולגרית הראשונה אשר נכבש לאחר מכן על ידי האימפריה הביזנטית. במאות השנים[דרושה הבהרה] שלאחר מכן היה האזור נתון לסכסוכים בין ממלכת הונגריה, האימפריה הבולגרית השנייה וממלכת סרביה.
מחוז בראון

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ויסקונסין ויסקונסין
 בירת המחוז:  גרין ביי 
 שפה רשמית:  אנגלית 
 תאריך ייסוד:  1818 
 על שם:  ג'ייקוב בראון 
 שטח:  1,594 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  268,740 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  44°29′N 87°59′W﻿ / ﻿44.48°N 87.99°W﻿ / 44.48; -87.99 
 http://www.co.brown.wi.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מיקומו של מחוז בראון בוויסקונסין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז בראון הוא מחוז במדינת ויסקונסין שבארצות הברית. נכון ל-2010 אוכלוסייתו היא 248,007 תושבים. בירת המחוז היא גרין ביי.
המחוז הוא אחד משני המחוזות המקוריים של ויסקונסין (יחד עם מחוז קראופורד), בעת היווצרות המדינה מחלקה המזרחי של טריטוריית מישיגן בשנת 1818. מאז חולק המחוז שוב ושוב עד לשטחו הנוכחי. המחוז נקרא על שמו של הגנרל ג'ייקוב בראון, גנרל בכיר במלחמת 1812.
שטח המחוז (נכון ל-2010) הוא 1592.8 קמ"ר, שמתוכם 225.3 הם גופי מים.
הערות שוליים

↑  המידע באתר מפקד 2010.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557216905171  GND: 4443218-5  LCCN: n81038754  MusicBrainz: 8ac0af73-f0c5-450b-a1ce-0c010b976835  VIAF: 1715155919070039730004   WorldCat (עם VIAF): 1715155919070039730004 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מחוז בור

| --- | --- |
 מדינה:  סרביה סרביה
 בירת המחוז:  בור
 תאריך ייסוד:  29 בינואר 1992 
 שטח:  3,507 קמ"ר
 גובה:  457 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  123,848 (2011)
  ‑ צפיפות:  35.3 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  44°05′00″N 22°06′00″E﻿ / ﻿44.083333333333°N 22.1°E﻿ / 44.083333333333; 22.1 
 http://borski.okrug.gov.rs/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז בור (בסרבית: Борски округ) הוא אחד ממחוזות סרביה, הממוקם במזרח המדינה. בירת המחוז היא העיר בור. במחוז ישנן כשש ערים ועיירות, ועשרות כפרים.
הכלכלה המקומית מבוססת בעיקר על אנרגיה ומשאבים מקומיים כגון זהב ונחושת.
היסטוריה

התראקים שלטו באזור עד המאה ה-1 לפנה"ס, עד כיבושו בידי האימפריה הרומית. ממצאים ארכאולוגיים מעידים על השפעה הלניסטית על תושבי הסביבה, לאחר שנמצאו אזורי פולחן לדיוניסוס וזאוס.
לנטחי

| --- | --- |

 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 שפה רשמית:  גאורגית 
 שטח:  1,344 קמ"ר
 גובה:  760 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,025 (2023)
 קואורדינטות:  42°47′N 42°44′E﻿ / ﻿42.783°N 42.733°E﻿ / 42.783; 42.733
 אזור זמן:  UTC -4
 https://lentekhi.gov.ge/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור לנטחי(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור לנטחי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לֵנטֵחי (בגאורגית: ლენტეხი) היא עיירה בחבל סוואנתי שבמערב גאורגיה, במורדות הדרומיים של רכס סוואנתי שבקווקז הגדול. לנטחי היא מרכזה המנהלתי של נפת לנטחי שבמחוז רצ'ה-לצ'חומי וסוואנתי תחתית; העיירה מרוחקת ב-102 קילומטרים מהעיר כותאיסי שמדרומה.
לנטחי ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה (אחד מיובליו של צחניסצקאלי) בגובה 760 מ' מעל פני הים. בזמן המפקד שנערך בשנת 2002, אוכלוסיית העיירה מנתה 1,700 נפש.
תושבי לנטחי מתפרנסים בעיקר מחקלאות ומחטיבת עצים, אם כי על העיסוק האחרון הוטלו מגבלות מתחילת המאה ה-21; בעיירה פועלים גם מספר בתי-מלאכה. מרבית צעירי לנטחי הם מהגרי עבודה בערי גאורגיה ובחוץ לארץ.
בלנטחי ישנה מסעדה אחת, שמגישה מאכלים מסורתיים ורוב אורחיה הם תיירים; היא ממוקמת על גדת הנהר לסקדורה. בראש ההר, שסמוך לעיירה, פועלת כנסייה; ממורד ההר נובע מעיין של מים מינרליים, שתושבי לנטחי שותים בקביעות.
בלנטחי השתמרה טירה של דוכסי סמגרלו, ששלטו בסוואנתי תחתית אחרי התפצלותה של הממלכה הגאורגית המאוחדת במאה ה-15 (עד הסיפוח הרוסי במאה ה-19).
מועדון פריז

| --- | --- |

 מדינה:  צרפת 
 מטה הארגון:  פריז 
 תקופת הפעילות:  1956–הווה (כ־68 שנים) 
 www.clubdeparis.org
 
מדינות החברות במועדון
מועדון פריז (בצרפתית: Club de Paris) הוא ארגון של נציגי 22 מדינות מפותחות, שתפקידו למצוא פתרונות מתואמים וברי קיימא לקשיי תשלום שחוות מדינות חייבות. כולל הקלת בחובות וביטול חובות בין מדינות חייבות ומדינות המספקות את האשראי. כאשר מדינות חייבות מבצעות רפורמות לייצוב ולשקם את מצבן המקרו-כלכלי והפיננסי, נושי מועדון פריז יישמו הסדר חוב מתאים.
מאז 1956, מועדון פריז חתם על 477 הסכמים עם 101 מדינות, על חובות של למעלה מ-612 מיליארד דולר.
היסטוריה

"מועדון פריז" נוצר בהדרגה החל משנת 1956, כאשר המשא ומתן הראשון בין ארגנטינה לנושיה הממשלתיים התקיים בפריז. "מועדון פריז" מטפל בתביעות ציבוריות (כלומר תביעות המגיעות ממשלות של מדינות חייבות ועל ידי המגזר הפרטי), המובטחות על ידי המגזר הציבורי של חברי מועדון פריז. תהליך דומה מתרחש לגבי חוב ציבורי המוחזק על ידי נושים פרטיים ב"מועדון לונדון", אשר אורגן ב-1970 על פי המודל של "מועדון פריז" כקבוצה לא רשמית של בנקים מסחריים, הנפגשת כדי לנהל משא ומתן מחדש על החוב שהם מחזיקים עם בעלי חוב ריבוני.
הארגון מתכנס אחת לשישה שבועות במשרדי האוצר הכלכלה והתעשייה של צרפת בפריז, המספק לו שירותי מזכירות. בנוסף, פקיד בכיר במשרד האוצר הצרפתי משמש כיושב ראש שלו.
בשנת 1998, בעקבות משבר הרובל ביקשה רוסיה לדחות פרעון חובות ברית המועצות לשעבר, אותם התחייבה לכסות במסגרת הסכמים כלכליים לאחר התפרקות ברית המועצות. באותה עת סך חובה החיצוני של רוסיה עמד על כ-150 מיליארד דולר, מתוכם 38 מיליארד דולר הייתה חבה ל"מועדון פריז" ו-32 מיליארד דולר ל"מועדון לונדון " של נושים מסחריים. מקורם של כשני שלישים מהחובות אלו היה בהלוואות שניטלו על ידי ברית המועצות. באוגוסט 1999 הגיעה להסדר עם "מועדון פריז" לפריסת החוב. בתחילת 2001 התקשתה רוסיה לשלם את החוב, אך בהמשך רוסיה התאוששה מהר מן החזוי, בין השאר לאור השיפור בתנאים החיצוניים כגון עלייה חדה במחירי הנפט, גז טבעי ומינרלים אחרים שהיא מפיקה. באוגוסט 2017 רוסיה סיימה לפרוע את החובות שנותרו מתקופת ברית המועצות.
בשנת 2001 נכנסה ארגנטינה להסדר חוב עם המועדון, הסדר שהסתיים במאי 2014.
בשנת 2010, בעקבות רעידת האדמה בהאיטי החליט "מועדון פריז" על מחיקת חובות שלה בסך 215 מיליון דולר.
חברות

החברות הקבועות בארגון הן: אוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, ברזיל, דרום קוריאה, קנדה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, יפן, ישראל, הולנד, נורווגיה, רוסיה, ספרד, שוודיה, שווייץ, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
כמן כן, הארגון כולל גם חברים שאינם מן המניין (associate member), ממדינות כגון מקסיקו, דרום אפריקה, פורטוגל, ניו זילנד ועוד.
ישראל הצטרפה לארגון ביוני 2014.
ראו גם

מועדון לונדון
הערות שוליים

↑   האקונומיסט, המדריך לממשלה בחובות: לגלגל את החוב, לגלגל שוב - ואז למחוק אותו, באתר TheMarker‏, 2 בדצמבר 2020
1 2  "Club de Paris".
↑  שירות "פייננשל טיימס", מוסקבה, ‏רוסיה מבקשת מנושיה הבינלאומיים לדחות פרעון חובות בריה"מ לשעבר, באתר גלובס, 23 בנובמבר 1998
↑  שירות רויטרס, פריז, ‏רוסיה הגיעה להסדר עם נושיה לפריסת חוב של 8 מיליארד ד', באתר גלובס, 3 באוגוסט 1999
↑  אליהו חסין, ‏מחלוקת בקרמלין בדבר פירעון חוב לנושי מועדון פריז, באתר גלובס, 18 בינואר 2001
 רוסיה מול מועדון פריז, באתר גלובס, 22 בינואר 2001
↑  שרון קדמי, ‏רוסיה: השוק התאושש כמעט לגמרי ממשבר 1998, באתר גלובס, 28 ביולי 2002
↑   סוכנויות הידיעות, 26 שנים אחרי התפרקות ברית המועצות: רוסיה סיימה לפרוע חובותיה מהתקופה הסובייטית, באתר TheMarker‏, 22 באוגוסט 2017
↑  שירות פייננשל טיימס, ‏ארגנטינה ממשיכה להפתיע: תשתמש ביתרות המט"ח כדי לפרוע את חובותיה ל-19 ממשלות, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2008
↑   בלומברג, 13 שנה אחרי שמיטת החובות: ארגנטינה תפרע את חובותיה למדינות הנושות, באתר TheMarker‏, 29 במאי 2014
↑  שירות פייננשל טיימס, ‏רוב המדינות הנושות ימחקו את החובות של האיטי, באתר גלובס, 26 בינואר 2010
↑  החברות הקבועות בארגון
↑   מוטי בסוק, ישראל הצטרפה כחברה מלאה למועדון פריז להסדרי חוב, באתר TheMarker‏, 24 ביוני 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599178605171  BnF: cb14600298v (data)  ISNI: 0000 0001 2296 0991  LCCN: no2016099608  NKC: kn20020626014  SUDOC: 082774552  VIAF: 148860852   WorldCat (עם VIAF): 148860852
מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג

מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג (בגרמנית: Moritz von Sachsen-Altenburg; 24 באוקטובר 1829 – 13 במאי 1907), היה נסיך גרמני ואביו של ארנסט השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
ביוגרפיה

מוריץ נולד ב-24 באוקטובר 1829 באייזנברג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג, לגאורג, נסיך סקסוניה-אלטנבורג, ולמריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין, בתם של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין וילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה.
בשנת 1834 מת סבו פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ודודו יוזף, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו. שלטונו של יוזף היה מאוד שמרני, ומשום כך נאלץ להתפטר במהלך מהפכות אביב העמים, ואביו גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1851 התגייס מוריץ לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט ההוסרים של המשמר. בשנת 1853 מת אביו גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג, ואחיו ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו. מוריץ עלה בסולם הדרגות הצבאי, ובשנת 1895 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ב-13 במאי 1907 מת מוריץ בארקו שבטירול, ובשנת 1908 מת אחיו ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא בנים, ובנו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.
משפחתו

ב-15 באוקטובר 1862 התחתן מוריץ עם אוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתם של ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן ומריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל. לבני הזוג היו 5 ילדים:
מריה אנה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1864–1918), התחתנה עם גאורג, נסיך שאומבורג-ליפה
אליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1865–1927), התחתנה עם קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה
מרגרטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1867–1882)
ארנסט השני, דוכס סקסוניה-אלטנבורג (1871–1955)
לואיזה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג (1873–1953), התחתנה עם אדוארד, דוכס אנהלט
לנטבאריס

לנטבאריס (בליטאית: Lentvaris; בפולנית: Landwarów, לנדבארוב; ברוסית: Ландварово, לנדבארובו; ביידיש: לאַנדוועראָווע) היא עיר בחבל דזוקיה, המשויכת מבחינה מנהלית למחוז המשנה טרקאי במחוז וילנה שבמזרח ליטא.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מוסדות מאר אליאס

מבני המוסד
מוסדות מאר אליאס הם קבוצת מוסדות חינוך באעבלין, כפר ערבי בצפון ישראל ליד מצפה אביב ושפרעם. המוסדות, הכוללים גן ילדים, בית ספר יסודי, חטיבת ביניים, בית ספר תיכון ומכללת הנדסאים, נוסדו על ידי הארכיבישוף האב ד"ר אליאס שקור, המכהן כנשיא מוסדות מאר אליאס. החל משנת 2003 פועלת במסגרת המוסדות גם מכללה אקדמית.
תלמידי המוסדות הם ערבים ישראלים בני כל הדתות, ברובם מהגליל, ובחלקם גם מהמרכז והדרום.
המוסדות

המוסד הראשון שהוקם היה גן הילדים. אחריו הוקם התיכון בתחילת שנות השמונים, בהמשך המכללה, בית הספר היסודי והעל יסודי ולבסוף האוניברסיטה קיבלה הכרה ב-2003.
המוסדות > תיכון מאר אליאס

בתיכון מאר אליאס כ-1200 תלמידים מכל הגליל. תלמידי התיכון משתתפים בפרויקטים המקדמים דו-קיום בין ערבים ליהודים בישראל, וכן בין בני לאומים שונים ברחבי העולם.
התלמידים מתבקשים לבחור בתחילת כיתה י' התמחות באחד מהתחומים הנלמדים בתיכון. רשימת ההתמחויות המוצעות להם כוללת פיזיקה, ביוטכנולוגיה, אלקטרוניקה, מחשבים, כימיה, ביולוגיה, ספורט, איכות הסביבה, פסיכולוגיה ועוד.
המוסדות > גן ילדים מרים בוארדי

גן הילדים נפתח בשנת 1968, והיה הראשון בכפר. הוא התחיל בחדר שינה ומשרד של הכומר אליאס שקור בזמנו, בזמן שהכומר ישן בחיפושית הצהובה. בשנת 1978 נבנה בניין בין 3 קומות לאכלס את גן הילדים הגדל. היום יש בו כ-200 ילדים בין הגילים שלוש לחמש.
המוסדות > בית ספר יסודי מרים בוארדי

הילדים המסיימים את גן הילדים יכולים להמשיך ישירות לבית ספר היסודי, שבו לומדים כיום כ-400 תלמידים. בית הספר קיבל הכרה ממשלתית שנתיים לאחר תחילת פעולתו. בניין בית הספר היסודי והעל יסודי נבנה ליד התיכון.
המוסדות > חטיבת ביניים של מרים בוארדי

בחטיבת הביניים לומדים כ-300 תלמידים, שחלקם הם מחוץ לכפר אעבלין.
המוסדות > מכללת מאר אליאס להנדסאים

מטרת המכללה למלא את הפער הנוצר אחרי סיום התיכון לבין השתלבות בעבודה בחיים המעשיים. המכללה מעודדת את הסטודנטים להמשיך את לימודיהם האקדמיים באוניברסיטאות, וכוללת תחומים כגון מסחר, טכנולוגיה ושרות. במכללה לומדים כ-400 סטודנטים, והיא זכתה במספר תעודות הצטיינות.
המוסדות > קמפוס מאר אליאס

בשנים 2003–2006 קמפוס מאר אליאס היה שלוחה של אוניברסיטת אינדיאנפוליס בארצות הברית, שבה למדו כ-200 סטודנטים. בהמשך הפך מיזם זה למכללת המוסד האקדמי נצרת.
מוריץ, רוזן הסן-קאסל

מוריץ, רוזן הסן-קאסל (25 במאי 1572 קאסל - 15 במרץ 1632 קאסל), היה רוזן של הסן-קאסל בין השנים 1592–1627.
חייו

מוריץ נולד ב-25 במאי 1572 בקאסל. אביו היה וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל (1532–1592) ואמו הייתה סבינה מוירטמברג (1549–1581). לאחר מותו של אביו עלה מוריץ על כיסא השלטון במקומו.
בשנת 1604 ירש מוריץ את דודו לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, שמת ללא ילדים, ובכך הרחיב את הרוזנות.
בשנת 1605 מוריץ הפך לקלווניסטי, וגרם בכך לסכסוכי ירושה על רוזנות הסן-מרבורג, ולסכסוכים שנמשכו הרבה שנים עם רוזנות הסן-דרמשטדט. בהמשך השתתף מוריץ במלחמת שלושים השנים, ולחם כנגד הקיסר ובית הבסבורג. עקב כישלונותיו בקרבות נאלץ מוריץ לוותר על חלק משטחי הרוזנות לטובת רוזנות הסן-דרמשטדט.
כתוצאה מכישלונותיו ויתר מוריץ על שלטונו ב-17 במרץ 1627, ובמקומו עלה לשלטון בנו וילהלם, אולם חלק מנחלותיו ירשו בניו פרידריך וארנסט. ב-15 במרץ 1632 מת מוריץ בקאסל, והוא בן 60 שנה.
משפחתו

בשנת 1593 התחתן מוריץ עם אגנס מזולמס-לאובאך, בתם של יוהאן גאורג, רוזן זולמס-לאובאך ומרגרטה משנבורג-לאוכאו, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
אוטו, נסיך הכתר של הסן-קאסל (1594–1617)
אליזבת מהסן-קאסל, דוכסית מקלנבורג (1596–1625), התחתנה עם יוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג
בן מת (1597)
בן מת (1599)
מוריץ (1600–1612)
וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל (1602–1637)
בשנת 1603 התחתן מוריץ עם יוליאנה מנסאו-דילנבורג, בתם של יוהאן השביעי, רוזן נסאו-דילנבורג ומגדלנה, רוזנת ולדק, ממנה נולדו לו 14 ילדים:
פיליפ (1604–1626)
אגנס מהסן-קאסל (1606–1650), התחתנה עם יוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו
הרמן הרביעי, רוזן הסן-רוטנברג (1607–1658)
יוליאנה (1608–1628)
סבינה (1610–1620)
מגדלנה (1611–1671)
מוריץ 1614–1633)
סופיה מהסן-קאסל (1615–1670), התחתנה עם פיליפ הראשון, רוזן שאומבורג-ליפה
פרידריך, רוזן הסן-אשווגה (1617–1655)
כריסטיאן (1622–1640)
ארנסט, רוזן הסן-ריינפלס (1623–1693)
כריסטינה (1625–1626)
פיליפ (1626–1629)
אליזבת (1628–1633)
לינצ'בורג

| --- | --- |
חותם לינצ'בורגחותם לינצ'בורג

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  וירג'יניה וירג'יניה
 ראש העיר:  Stephanie Reed
 תאריך ייסוד:  1786
 על שם:  John Lynch 
 שטח:  128 קמ"ר
 גובה:  192 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  79,009 (דירוג: 416, 1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  37°24′13″N 79°10′13″W﻿ / ﻿37.403672°N 79.170205°W﻿ / 37.403672; -79.170205 
 אזור זמן:  UTC-5
 http://www.lynchburgva.gov/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה לינצ'בורג(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה לינצ'בורג(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. לינצ'בורג(למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. לינצ'בורג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לינצ'בורג (באנגלית: Lynchburg) היא עיר במדינת וירג'יניה שבארצות הברית. לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, האוכלוסייה הייתה כ-75,568 תושבים. הערכת האוכלוסין בשנת 2016 היא שבעיר יש כ-80,212 תושבים. המטרופולין העירוני של האזור כולל בין השאר את הערים רואנוק ושארלוטסוויל.
היסטוריה

אינדיאנים התגוררו באזור עוד לפחות משנת 1270. לקראת סוף המאה ה-17 האירופאים החלו לחקור ולהכיר את סביבת לינצ'בורג. בשנת 1757 החלה ההתיישבות האירופאית באזור אשר סופח לווירג'יניה בשנת 1786. בשנת 1850 הגיעה ללינצ'בורג הרכבת לכיוון טנסי. בשנים שלאחר מכן הייתה לינצ'בורג אחת הערים העשירות בארצות הברית לנפש. בשנים שלאחר מכן לינצ'בורג הייתה העיר הגדולה היחידה בווירג'יניה. במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית הייתה העיר למרכז תחבורתי של קונפדרציית המדינות של אמריקה והוקמה בה כ-30 בתי חולים. במשך כמספר ימים באפריל 1865 העיר היוותה בירת וירג'יניה במקום ריצ'מונד. מערכות הרכבת נהרסו במלחמה ובשנים שלאחר מכן נעשו ניסיון משמעותי לחזק את מערכת החינוך הציבורי. בשנים 1870 ו-1877 התרחשו שיטפונות אשר פגעו בניסיונות השיקום של העיר. למרות זאת, בשנים שלאחר מכן לינצ'בורג חזרה להיות עיר עשירה מאוד ולקראת סוף המאה הוקמו בה כמספר מוסדות להשכלה גבוהה.
בזמן מלחמת העולם הראשונה פעלה בעיר תעשייה צבאית גדולה. בשנות ה-20 העיר המשיכה לפרוח, והיא עברה בשלום יחסי את השפל הגדול. תחנת הרדיו הראשונה שלה, WLVA החלה לפעול בשנת 1930 ונמל התעופה שלה נפתח בשנת 1931. בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה נבנו בעיר מפעלים של חברת הענק ג'נרל אלקטריק.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2010, האוכלוסייה הייתה כ-75,568 תושבים. בכ-25,477 משקי בית. ההרכב הגזעי של העיר היה 63.0% לבנים, 29.3% אפריקאים אמריקאים, 0.2% ילידים אמריקאים, 2.5% אסיתיים, 0.67% מגזעים אחרים, ו -1.7% משני גזעים או יותר. הגיל החציוני היה 35 שנים. עבור כל 100 נשים היו 84.2 גברים. ההכנסה החציונית למשק בית בעיר היא 32,234$, וההכנסה החציונית למשפחה הייתה 40,844$. חציון ההכנסה של הגברים הוא 31,390$ לעומת 22,431 $ לנשים. ההכנסה לנפש בעיר היא 18,263 דולר. כ-12.3% מהמשפחות וכ-15.9% מהאוכלוסייה חיים מתחת לקו העוני.
כלכלה

אוכלוסיית העיר מאופיינת בכוח אדם מיומן ובאחוז אבטלה נמוך. מקומות התעסוקה המרכזיים כוללים את האוניברסיטה המקומית ואת מערכות החינוך והבריאות המקומיות.
פוליטיקה

בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז שנת 1952 (נכון לשנת 2018) ניצח מועמד המפלגה הרפובליקנית, אם כי בשנים 1912–1948 (מלבד בחירות 1928) המועמד הדמוקרטי ניצח ברוב משמעותי.
מוריץ אהרנטייל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1825 נושפאלאו (יישוב), רומניה 
 פטירה:  27 בדצמבר 1893 (בגיל 68 בערך) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני, בודפשט, הונגריה 
 
מוריץ אהרנטייל (בהונגרית: Ehrentheil Móric; סילאדינאג'פלו (Szilágynagyfalu), 1825 – בודפשט, 27 בדצמבר 1893) היה מורה, סופר ועיתונאי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

מוריץ אהרנטייל נולד במשפחה יהודית והוריו התכוונו שהוא יהיה רב וכפי שהיה מקובל באותה תקופה העניקו לו חינוך עברי בלבד. בגיל ארבע עשרה למד בישיבה בארמייהאיפלבה (Érmihályfalva) ואחר כך עבר לבית המדרש לרבנים בברטיסלבה (שהייתה אז מקום מושבו של האספה הלאומית ההונגרית ולמעשה בירת הונגריה. בשנת 1845 הוא החל לעבוד בסאלאץ' כמחנך וכמורה ואף על פי שלא ידע לכתוב או לקרוא בהונגרית ובגרמנית (רק לדבר), הדבר נסלח לו בשל הידע המשמעותי שלו בעברית. בשנת 1847 לימד בבית הספר היסודי היהודי בהודמזוושרהיי והציג את התנ"ך גם בתרגום להונגרית. בשנים 1848–1849 בתקופת מהפיכת 1848 בהונגריה, שמכונה בהונגריה מלחמת העצמאות, הוסב בית הספר היהודי לבית חולים צבאי. לאחר מלחמת העצמאות הוא עזב את העיר ובשנת 1851 עבר למשרת הוראה בקהילה היהודית באפושטג (Apostag) במחוז באץ'-קישקון. אחר כך ניגש לבחינה במכון להכשרת מורים הקתולית בעיר פץ' וזכה בתעודת הוראה לכל כיתות בית הספר היסודי. לאחר מכן עבד כמורה וכמנהל בבתי הספר העירוניים היהודיים בנג'קרש, יאסברני, בוניהד, ארד, דברצן וגיור. משנת 1867 התגורר בבודפשט. הוא פרסם מאמרים מדעיים בעיתונים ובכתבי עת שונים.
אהרנטייל הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטריאני בבודפשט.
משפחתו

אשתו הייתה יהודית פולק (1835–1907) , בתם של ג'רג' פולק ושרה קליין.
ילדיהם:
גבור אהרנטייל (1860–1943)
מרק אהרנטייל (1863–1942) היה סוחר. אשתו הייתה לודמילה בכרך (1855–1929).
יוז'ף פוגאן (אהרנטייל) (1868–1943) היה מנהל חברת ביטוח. אשתו הראשונה הייתה הרמינה לאנאטור (1869–?),  אשתו השנייה הייתה אמיליה ברטה (1876–1938).
לאיוש אהרנטייל (1870–1942) היה פקיד חברת ביטוח. אשתו הייתה ריזה שפיצר (1875–1957).
רוזליה אהרנטייל (1873–1951)
אילונה אהרנטייל (1876–?). בעלה היה דיולה לאקוש (לייבוביץ'), פקיד.
ארנולד אהרנטייל (1880–1947)
עבודותיו

דקדוק הונגרי (תחת השם הבדוי מור אריני);
Kleine deutsche Sprachlehre (1865);
Jüdische Charakterbilder (1866);
מילון עברי-הונגרי לחמשת חומשי התורה (שארושפטק, 1868);
Jüdisches Familienbuch (1880);
Der Geist des Talmud (1880);
Reception und Orthodoxie (1892).
הוא פרסם גם שני כתבי עת לזמן קצר: Jüdische Volksschule ו-Das traditionelle Judentum, האחרון תחת שם בדוי ד"ר פרויד.
הערות שוליים

↑  "Halotti bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség halotti akv. 2035/1893. folyószáma alatt".
↑  "Ehrentheil Mórné Pollák Judit halotti bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári halotti akv. 1903/1907. folyószáma alatt".
↑  "Ehrentheil Gábor halotti bejegyzése a Budapest XI. kerületi polgári halotti akv. 243/1943. folyószáma alatt".
↑  "Ehrentheil Márkus és Bachrach Ludmilla házasságkötési bejegyzése a Budapest III. kerületi polgári házassági akv. 131/1910. folyószáma alatt".
↑  "Pogány József halotti bejegyzése a Budapest XIII. kerületi polgári halotti akv. 723/1943. folyószáma alatt".
↑  "Ehrentheil József házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 523/1897. folyószáma alatt".
↑  "Ehrentheil Lajos házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 846/1901. folyószáma alatt".
↑  "Ehrentheil Ilona házasságkötési bejegyzése a Budapest V: kerületi polgári házassági akv. 877/1919. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506369205171  GND: 105691999X  NKC: jx20110627003  VIAF: 171297823   WorldCat (עם VIAF): 171297823
מוריץ, רוזן הסן

מוריץ, רוזן הסן (בגרמנית: Moritz Landgraf von Hessen; ‏6 באוגוסט 1926 - 23 במאי 2013), היה נסיך גרמני מבית הסן ונכדו של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה.
ביוגרפיה

מוריץ נולד ב-6 באוגוסט 1926 בטירת ראקוניגי, קונאו, לפיליפ, רוזן הסן ולמפאלדה, נסיכת סבויה, בתם של ויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה ואלנה, נסיכת מונטנגרו. בשנת 1943 נעצרה אמו ונשלחה למחנה הריכוז בוכנוואלד, שם מתה בשנת 1944 כתוצאה מהפצצת בעלות הברית את המחנה.
בשנת 1960 אומץ מוריץ על ידי לודוויג, נסיך הסן, בנו של ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן וראש בית הסן-דרמשטדט כיורשו, ולאחר מותו של לודוויג בשנת 1968 ללא יורשים, ירש אותו אביו פיליפ, רוזן הסן ואיחד תחתיו את בית הסן, לראשונה מאז מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן בשנת 1567.
בקיץ 1964 התחתן מוריץ עם טטיאנה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, בתם של גוסטב אלברכט, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג החמישי ומרגריט פוש, ממנה נולדו לו 4 ילדים, אולם בשנת 1974 התגרשו השניים.
בשנת 1980 מת אביו פיליפ, רוזן הסן, ומוריץ ירש את תאריו. מוריץ היה אספן אמנות מפורסם, ובנוסף גם היה בעליו של מלון ארמון קרונברג.
ב-23 במאי 2013 מת מוריץ בבית חולים בפרנקפורט כתוצאה ממחלת ריאות, ובנו דונאטוס, רוזן הסן ירש את תאריו.
משפחתו

בקיץ 1964 התחתן מוריץ עם טטיאנה, נסיכת זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג, בתם של גוסטב אלברכט, נסיך זיין-ויטגנשטיין-ברלבורג החמישי ומרגריט פוש, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
מפאלדה, נסיכת הסן (נולדה ב-1965), התחתנה עם אנריקו מארונה צ'יצאנו
דונאטוס, רוזן הסן (נולד ב-1966)
הלנה, נסיכת הסן (נולדה ב-1967)
פיליפ, נסיך הסן (נולד ב-1970)
מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית

| --- | --- |

 תחום:  אילוף כלבים 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים) 
 ankc.org.au
 
מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית (באנגלית Australian National Kennel Council, ראשי תיבות ANKC) היא מועדון כלבים הקיים באוסטרליה. מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית אחראית לקידום הרבעה, תצוגות, מבחנים, משמעת ונושאים אחרים הקשורים לכלבנות, והיא אחראית לבריאותם הגופנית והמנטלית של כלבים גזעיים הנמצאים בבעלות אנשים פרטיים ברחבי אוסטרליה. המועצה הוקמה בסידני בשנת 1949, והיא מקיימת כנסי גזעי כלבים לאומיים שנתיים.
נשיא מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית מאז 1998 הוא יו ג'נט (Hugh Gent). נשיאים קודמים היו אדון א. האווי (A. Howie) ‏ (1959-1986) ואדון ג'י. ג'י. ו. האד (J. G. W. Head) ‏ (1986-1997).
מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית היא הארגון האוסטרלי היחיד שהוכר כחבר בפדרציה הבינלאומית לכלבנות.
גזעים

מועצת הכלבנות האוסטרלית מחלקת את גזעי הכלבים לשבע קבוצות, כשכל קבוצת גזעים מבוססת על נושא אחר, כגון מראה, שימוש או תכונה. קבוצות מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית זהות לקבוצות מועדון הכלבים של ניו זילנד, ודומות לרוב הקבוצות של מועדוני כלבים ברחבי העולם. שבע הקבוצות הן:
כלבי טוי
טריירים
כלבי מציאה
כלבי ציד
כלבי עבודה
כלבים שימושיים
כלבים לא ספורטיביים
בכל קבוצה הגזעים מסודרים לפי סדר אלפביתי.
גופים ממלכתיים החברים במועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית

מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית מייצגת את הגופים הממלכתיים הבאים:
אגודת הכלבנות הדרום אוסטרלית
אגודת הכלבנות הוויקטוריאנית
אגודת הכלבנות הטסמנית
אגודת הכלבנות המערב אוסטרלית
אגודת הכלבנות הצפון אוסטרלית
אגודת הכלבנות של שטחי בירת אוסטרליה
מועצת הכלבנות המלכותית של ניו סאות' ויילס
מועצת הכלבנות המפקחת (קווינסלנד)