stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוה טורניאנסקי
מחקריה > יידיש באיטליה

ספר זה
הוא פרי עבודתן של חוה טורניאנסקי ופרופסור אריקה טים מאוניברסיטת טריר (Trier) בגרמניה, ובשיתופה של תלמידתן פרופ' קלאודיה רוזנצווייג-קופפר, מציג רישום מפורט, מבואר ומאויר של כל מה שהגיע לידינו מאיטליה ביידיש. ספר זה הוא ניסיון רישום מרוכז ראשון של כל מה שנכתב או נדפס ביידיש בערי צפון איטליה מאמצע המאה ה-16 ועד ראשית המאה ה-17, בשעה שיהודים אשכנזים שהתיישבו שם המשיכו לדבר, לקרוא ולכתוב ולהדפיס ביידיש. בתקופה זו העמידה השלוחה האשכנזית באיטליה את מיטב היצירה ביידיש בת הזמן, ודפוסיה, היפים במיוחד, נפוצו בפזורה האשכנזית כולה. הספר כתוב בנוסחים מקבילים באנגלית ובאיטלקית, ולכל פריט בו מתלווה הסבר, הפניות ביבליוגרפיות ואיור אחד או איורים אחדים. בספר זה פורסם גם מאמרה של טורניאנסקי.
מחקריה > גליקל

טורניאנסקי תרגמה וההדירה את זכרונותיה של גליקל מהמלין.
הזיכרונות שכתבה ביידיש, לשון דיבורה, גליקל בת לייב (הידועה יותר כגליקל האמל או גליקל פון המלין), שנולדה בהמבורג ב-1645 ונפטרה במץ ב-1724, הם תעודה היסטורית נדירה הפותחת לפנינו צוהר לעולמה של אישה יהודייה בעת החדשה המוקדמת. גליקל התחילה לכתוב את זיכרונותיה בעקבות מות בעלה, אבי ארבעה עשר ילדיה (ששניים מהם נפטרו בגיל הרך) בתום שלושים שנות נישואין, והמשיכה לרשום את קורותיה ולסקור את הנעשה בסביבתה עוד שנים רבות לאחר מכן. בחיבור שהועידה לילדיה ארגה גליקל יחדיו את האישי, המשפחתי והציבורי, הוסיפה סיפורים ואגדות לשם המחשה והנאה, ונתנה ביטוי לא רק להרהוריה ולרחשי לבה אלא גם למערכת דעותיה ואמונותיה. כך העמידה לנו מסמך היסטורי-ספרותי מיוחד במינו המתאר הן את קורותיה ואת עולמה הרוחני של אישה עברייה בת המאה ה-17, הן את דמותה והוויית חייה של החברה שבה צמחה ופעלה.
זיכרונותיה של גליקל לא נשתמרו בכתב ידה אלא בשתי העתקות שהעתיק אחד מבניה. על-פי העתקות אלה פורסמו הזיכרונות בלשון המקור לראשונה בשנת 1896, ומאז זכו לתרגומים, לרוב חלקיים ובמידות שונות של נאמנות למקור, לכמה שפות. תרגום עברי ראשון, של אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ', ראה אור ב-1929. בספר 'גליקל, זכרונות 1691–1719', הועמד בעמוד הימיני הטקסט המקורי ביידיש, בדוק ומתוקן על פי כתב היד, ומולו, בעמוד השמאלי – תרגומו לעברית. במבואה המקיף דנה טורניאנסקי בגליקל ובעולמה, במבנה חיבורה, בנסיבות כתיבתו ובאורחותיה, במקורות השראתה של המחברת, באופי כתיבתה האישית, במודעותה ל'אני' העצמי שלה, בהשקפת עולמה ובדרכי הצגתה את המציאות. היא בוחנת את מקום הכתיבה וזמנה, את הרקע ההיסטורי והתרבותי. כן נבחנים במבוא גלגולי החיבור מן הכתב אל הדפוס והמשך חייו בתרגום, בעיבוד ובמחקר. פרק מיוחד על לשונה של גליקל, שכתבה פרופסור אריקה טים, מסיים את המבוא.
מהדורתה של טורניאנסקי כוללת יותר משלושת אלפים הערות הבאות לזהות את הדמויות הנזכרות בזיכרונות של גליקל ואת הקשרים ביניהן, לבאר ולתעד את האירועים ההיסטוריים המתוארים, לבחון ולפרש את המקורות הלשוניים, הסגנוניים והספרותיים של המחברת, להתחקות אחר דעותיה ואמונותיה, אחר השכלתה וידיעת הלשונות שלה, ואחר אמינות דבריה. עוד נלווים למהדורה אילנות יוחסין, צילומי תעודות ומסמכים, ואיורים רלוונטיים אחרים.
בזכות מהדורתה של זיכרונות גליקל זכתה חוה טורניאנסקי בפרס ביאליק לחכמת ישראל לשנת 2006.
ליצירתה של גליקל הקדישה טורניאנסקי עיונים נוספים.
מחקריה > בין קודש לחול, חינוך והשכלה במזרח-אירופה

ספר זה

ראה אור בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, לאחר שבמסגרת יחידה 6 ('עולם התורה בפולין') של הקורס הנזכר עסק דוד אסף בהרחבה בישיבות פולין, באה יחידה 7 לדון בחינוכו והשכלתו של הציבור הרחב, של הנשים והילדים ושל הגברים שלא למדו בישיבה. ביחידה זו בוחנת טורניאנסקי את החינוך הבלתי פורמלי שנקנה במסגרת הבית, המשפחה והקהילה, את הלימוד הפורמלי של הבנים במסגרת ה'חדר', ואת חינוך הבנות על מסגרותיו. בין היתר נידונים כאן תפקידיה של יידיש לעומת עברית בחינוך בכללותו, המגמה הדידקטית של ספרות יידיש בכלל, והקורפוס הספרותי המסועף שהועמד ביידיש לצורך הרחבת דעתו, הדרכתו המוסרית והנאתו האסתטית של 'עמך'.
מחקריה > יידיש והתנ"ך

תפקידה המכריע של היידיש בהפצת ידיעת המקרא, הפרשנות והמדרש בתחום התרבות האשכנזי בא לידי ביטוי לא רק בלימוד החומש ב'חדר' אלא במגוון עשיר של יצירות: תרגומים למיניהם – חלקיים או מלאים, בפרוזה או בחרוזים, מילוליים וצמודים לטקסט או מורחבים באמצעות שימוש במקורות פרשניים ומדרשיים מעטים או רבים; שירה אפית מתוחכמת הנוטלת יסודות מספרות הסביבה; פרוזה דרשנית המגיעה לשיאה בספר 'צאינה וראינה' – הספר הפופולרי ביותר ביידיש בכל הדורות; המחזה המקראי המכונה "פורים שפיל", ועוד. מאמרים אחדים של טורניאנסקי עוסקים בנושאים אלה.
מחקריה > שירים "היסטוריים"

חלק ממחקרה של טורניאנסקי מוקדש לסוגת השירים ה"היסטוריים" ביידיש. השירים הללו נועדו להפיץ מידע על אירועים אקטואליים שונים מיד בתום התרחשותם, ותפקידם דומה לתפקידו של העיתון בימינו. יחד עם פרופ' חנא שמרוק אספה טורניאנסקי כחמישים שירים מסוג זה שנדפסו במאות ה-17 וה-18 ורובם המכריע הגיע לידינו בעותק אחד ויחיד. השירים עוסקים באירועים שהתרחשו בקהילות שונות על פני הפזורה האשכנזית – גרמניה, פולין-ליטא, בוהמיה, מורביה והולנד, מאמסטרדם ומץ במערב ועד וילנה ואומן במזרח. האירועים המתוארים ברוב השירים הם שריפות ומגפות, התרחשויות בשעת מצור ומלחמה, רדיפות וגירושים, עלילות דם, משפטים והוצאות להורג, אסונות טבע ומקרים רעים אחרים, ואף מותם של אישים ידועים. על חלק מן האירועים אין לנו מידע ממקור אחר, ועל חלקם מוסיפים לנו השירים מידע חדש או התבוננות אחרת. למחקר הסוגה שייכים מאמרים אחדים של טורניאנסקי.
מחקריה > דו-לשוניות בתרבות האשכנזית

פנים רבות ומגוונות לקיום יחדיו של שתי הלשונות, עברית ויידיש, בחייה של החברה האשכנזית, בתרבותה וביצירה הספרותית שלה. הקשרים בין שתי השפות והשפעתן ההדדית כפי שהם באים לידי ביטוי בספרות נידונים במאמרים הבאים:
"היצירה הדו-לשונית באשכנז – קווים לאופיה", דברי הקונגרס העולמי הששי למדעי היהדות ד (תש"ם), עמ' 85–99.
"ה'בענטשערל' והזמירות ביידיש", עלי ספר י (תשמ"ב), עמ' 51–92.
"התרגומים הראשונים של 'ספר הישר' ליידיש", תרביץ נד (תשמ"ה), עמ' 567–620.
"בין לשון הקודש ללשון אשכנז בשיר הדו-לשוני "אשליך יגון ואנחה", מסורות, כרך ט-י-יא (ספר היובל לגדעון גולדנברג), ירושלים ה'תשנ"ז, עמ' 421–441.
“Les langues juives dans le monde ashkenaze traditionel”, Mille ans de cultures ashkenazes, Ouvrage dirige par J. Baumgarten, R. Ertel, I. Niborski, A. Wiewiorka; [Paris] 1994, pp. 419–426.
מחקריה > מחקרים נוספים

טורניאנסקי עסקה במקצת גם בספרות יידיש החדשה. מאמרה הראשון הוקדש לפואמה "מאָניש", יצירתו הראשונה ביידיש של יצחק לייבוש פרץ, שהיא למעשה השיר הראשון על אהבה בהווה בספרותנו החדשה בשתי הלשונות, עברית ויידיש. בפואמה ובגלגוליה, המגלים את עמדתו המשתנה של פרץ לנושא האהבה וליכולת הביטוי של יידיש עוסק אחד ממאמריה.
עוד לפני המחצית השנייה של המאה ה-19 – זמנם של מנדלי מוכר ספרים, שלום עליכם וי"ל פרץ – נשכח חלק ניכר מספרות יידיש שנכתבה במאות הקודמות. מחקרים ראשונים על תולדותיה של ספרות זו התחילו להופיע בעשורים הראשונים של המאה העשרים. דיוניהם וגילוייהם, כמו גם המובאות המקיפות שהביאו לאיור הדיון השפיעו על אחדים מסופרי יידיש בני הזמן ושימשו להם מקור השראה. ליצירות שנכתבו בעקבות זאת על ידי שני יוצרי יידיש מרכזיים – המשורר אברהם סוצקבר והסופר יצחק בשביס-זינגר מוקדשים שני מאמרים של חוה טורניאנסקי.
ספר יובל לכבודה

עדה רפפורט-אלברט (עורכת), חוט של חן: שי לחוה טורניאנסקי (שני כרכים), מרכז זלמן שזר בשיתוף עם המרכז לחקר תולדות יהודי פולין ותרבותם, 2013.
ספרים שכתבה

ספר מסה ומריבה לר' אלכסנדר בר' יצחק פאפין הופין, שפ"ז/1627, ההדירה לפי כתב-היד של המחבר והוסיפה מבוא וביאורים חוה טורניאנסקי, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית / האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, ירושלים תשמ"ה.
בין קודש לחול: לשון, חינוך והשכלה במזרח-אירופה, יחידה 7 בחטיבה ב' (לשון וספר) של הקורס: פולין - פרקים בתולדות יהודי מזרח-אירופה ותרבותם, האוניברסיטה הפתוחה, תשנ"ד/1994.
(With Erika Timm) Yiddish in Italia. Manuscripts and Printed Books, Associazone Italiana Amici dell'Università di Gerusalemme, Milano 2003 (English and Italian).
גליקל, זיכרונות 1691–1719, ההדירה ותרגמה מיידיש חוה טורניאנסקי, ירושלים: מרכז דינור לחקר תולדות ישראל – האוניברסיטה העברית בירושלים, מרכז שזר לתולדות ישראל, 2006.
ספרים שערכה

פֿון אונדזער ייִדישער ליטעראַטור, לייענבוך פֿאַרן לימוד פֿון ייִדיש, רעדאַגירט פֿון חוה טורניאַנסקי, וועלטראַט פֿאַר ייִדיש און ייִדישער קולטור, תל אביב תש"ם 1980; מהדורה שנייה תשמ"ג / 1983.
ייִחוס פֿון ליד / ייחוסו של שיר - לכבוד אברהם ווער. עורכים: ד' סדן, י' אברך, ח' טורניאנסקי, ח' שמרוק. הוצאת ועד היובל, תל אביב 1983.
Studies in Yiddish Literature and Folklore, Research Projects of the Institute of Jewish Studies, Monograph Series 7, The Hebrew University (Jerusalem 1986).
כמנהג אשכנז ופולין, ספר יובל לחנא שמרוק, עורכים: ישראל ברטל, חוה טורניאנסקי, עזרא מנדלסון, ירושלים 1993.
די ייִדישע ליטעראַטור אין נײַנצעטן יאָרהונדערט, אַנטאָלאָגיע פֿון ייִדישער ליטעראַטור-פֿאָרשונג און קריטיק אין ראַטן-פֿאַרבאַנד, אָפּקלײַב און פֿאָרוואָרט: חנא שמערוק, רעדאַקציע: חוה טורניאַנסקי, ירושלים תשנ"ג.
חנא שמרוק, עיירות וכרכים: פרקים ביצירתו של שלום עליכם בעריכת חוה טורניאנסקי, ירושלים, מאגנס, תש"ס.
מווילנה לירושלים, מחקרים בתולדותיהם של יהודי מזרח אירופה מוגשים לפרופסור שמואל ורסס, עורכים: דוד אסף, ישראל ברטל, אבנר הולצמן, חוה טורניאנסקי, שמואל פיינר, יהודה פרידלנדר. ירושלים תשס"ב
מאמרים נבחרים

"שיר הוויכוח היהודי וגלגולו באשכנז", הספרות 32 (1983), עמ' 2–12.
[נוסח באנגלית]: “The Evolution of the Poetical Contest in Ashkenaz”, Studies in Yiddish Literature and Folklore, Research Projects of the Institute of Jewish Studies, Monograph Series 7, The Hebrew University of Jerusalem, Jerusalem 1986, pp. 60–98. [נוסח בגרמנית]: “Die Evolution des Streitgedichtes in Ashkenas”, Hebräische Beiträge zur Wissenschafts des Judentums deutsch angezeigt, Jahrgang III-IV (1987-1989), pp. 65-79.
"צרור אגרות ביידיש מירושלים משנות השישים של המאה השש-עשרה", שלם, ד (תשמ"ד), עמ' 149–210. נוסח מקוצר: "אַ בינטל ייִדישע בריוו פֿון ירושלים אין 16טן יאָרהונדערט", ייִדיש-ליטעראַטור אין מדינת ישראל - אַנטאָלאָגיע, תל אביב 1991, עמ' 370–379.
"הספרות הדידאקטית ביידיש באמשטרדם (1699–1749)", מחקרים על תולדות יהדות הולנד, ד (תשמ"ה/1984), עמ' 163–177.
"התרגומים הראשונים של 'ספר הישר' ליידיש", תרביץ נד (תשמ"ה), עמ' 567–620.
"הדרשה והדרשה בכתב כמתווכות בין התרבות הקאנונית והקהל הרחב",בתוך: ב"ז קדר (עורך), התרבות העממית, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, ירושלים תשנ"ו, עמ' 196-183 .
"מיידלעך אין דער אַלטייִדישער ליטעראַטור", ייִדישע פֿילאָלאָגיע, יובל-שריפֿט לכּבֿוד עריקאַ טים, אַרויסגעגעבן פֿון וואַלטער רעל און שמעון נויבערג, טיבינגען 1999, זז' 7–20.
(עם יעקב אלבוים) "מוסר בעלי בתים: ספר סם חיים לר' אברהם אשכנזי אפיטיקר מלודמיר", על בריאה ועל יצירה במחשבה היהודית, ספר היובל לכבודו של יוסף דן במלאת לו שבעים שנה, עורכים רחל אליאור ופטר שפר, Tübingen: Mohr Siebeck, 2005, עמ' 111–145.
“Yiddish Literature in Frankfurt am Main”, in: Jüdische Kultur in Frankfurt am Main von den Anfängen bis zur Gegenwart, hrsg. von Karl E. Grözinger. Wiesbaden 1997, 273–285.
Yiddish Literature before 1800", The Yivo Encyclopedia of Jews in Eastern Europe, New Haven & London 2008, Vol. 2, pp. 2059–2065
"Yiddish and the Transmission of Knowledge in Early Modern Europe", JSQ Jewish Studies Quarterly, 15 (2008) No. 1, pp. 5–18
ישראל עמיר

| --- | --- |

עמיר, 1997
 לידה:  1 בנובמבר 1903 י"א בחשון ה'תרס"ד האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  1 בנובמבר 2002 (בגיל 99) כ"ו בחשון ה'תשס"ג הרצליה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 תאריך עלייה:  1923
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   ההגנה   צבא הגנה לישראל  חיל האוויר הישראלי
 תקופת הפעילות:  1923 – 29 ביולי 1948 (כ־25 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד ש"י  מפקד מחוז ירושלים  פעיל מטעם ההגנה באירופה  מפקד חיל האוויר
 פעולות ומבצעים
 מאורעות תרפ"ט  המרד הערבי הגדול    מלחמת העצמאות
 תפקידים אזרחיים
 ראש אגף החימוש וראש אגף כוח אדם במשרד הביטחון
 
טקס הענקת אות ההגנה - 1958. מימין לשמאל: מתי פלד, ישראל עמיר, מאיר עמית, שמעון פרס, ישראל גלילי, הנשיא יצחק בן-צבי, דוד בן-גוריון, יעקב דורי, שאול אביגור, חיים לסקוב
רחוב עמיר בהרצליה, על שמם של ישראל ורבקה עמיר
ישראל עמיר (1 בנובמבר 1903 – 1 בנובמבר 2002) היה איש צבא ישראלי. מילא תפקידים בכירים ב"הגנה", בצה"ל ובמשרד הביטחון. היה מפקד ש"י ב"הגנה" מ-1942 עד 1946. מפקדו הראשון של חיל האוויר הישראלי, ממאי 1948 עד יולי 1948.
קורות חיים

ישראל זבלודובסקי נולד בשנת 1903 ליהושע ולחנה-סטסיה לבית קלוזנר בווילנה, אז חלק מן האימפריה הרוסית, במשפחה בת חמישה ילדים. אביו, יהושע, הוסמך לרבנות אולם עסק במסחר בעץ.
משפחתו הייתה ציונית ואביו נמנה עם מייסדי האגודה הציונית בעיר. ילדותו עברה עליו בעיירה טרקאי. הוא קיבל חינוך יהודי-מסורתי.
במלחמת העולם הראשונה עזב עם אמו ושאר הילדים ליקטרינוסלב והאב נשאר מאחור. שם למד במשך שלוש שנים בגימנסיה העברית שעברה גם היא לשם בשל המלחמה.
לאחר סיום לימודיו התיכוניים בגימנסיה העברית בווילנה, למד שנתיים בבית ספר גבוה למדעים (טכניקום). כן היה פעיל בתנועת "החלוץ".
עלה לארץ ישראל באביב 1923, תחילה לירושלים, בה עבד בסלילת הכביש על הר הצופים. באותה שנה התגייס ל"הגנה".
התקבל כמתלמד לבית הספר החקלאי "מקוה ישראל" ונשלח תוך פחות משנתיים לאחר מכן, לקורס מפקדים של "ההגנה" בתל אביב, אותו סיים בהצטיינות בשנת 1926, ובעקבות כך מונה למפקד פלוגה טירונים. שם הכיר את אשתו לעתיד, רבקה בת חיים זבודניק, במקור מקייב, עלתה עם הוריה ואחותה לארץ ישראל ב-1923.
כמו כן הוטלה עליו האחריות להגנת גזרת צפון תל אביב ובית הספר "מקוה ישראל".
בקיץ 1928 נישא לרבקה. באותה עת התבקש על ידי אברהם איכר, מפקד "ההגנה" בתל אביב לקחת עליו את הפיקוד ולארגן את ענייני הביטחון של הרצליה, רמת השרון (שנקראה אז עיר שלום) וקריית שאול. באוקטובר אותה שנה הגיע עם אשתו להרצליה ותוך זמן קצר מצא משרה כעובד ומנהל פרדס בקרבת המושבה. השניים עברו להתגורר במבנה קטן בלב הפרדס, ובשנת 1932 הקים את ביתו בהרצליה. במסגרת פעולותיו להגנת המושבה הקים בה מפעל חשאי לייצור רימוני יד ואמצעי לחימה אחרים.
בשנת 1937, כשהוקמה התעשייה הצבאית (לימים תע"ש), מונה למנהלה הראשון. בשנים 1940–1942 היה מפקד נפת ירקון (גוש דן ופתח תקווה). בשנת 1942 מונה למפקדו הראשון של הש"י, שירות הידיעות המאוחד הכלל-ארצי של "ההגנה".
במאי 1946 מונה למפקד מחוז ירושלים ומפקד חטיבת עציוני. במערכה על ירושלים הצליחה "ההגנה", תחת פיקודו, לשמור על היישובים סביב ירושלים ועל השכונות היהודיות בעיר, ואף לתפוס את השכונות הערביות השכנות.
בפברואר 1948 הוחלף בתפקידו כמפקד מחוז ירושלים על ידי דוד שאלתיאל ונשלח לאירופה לארגון והכנת התגבורת העתידית לכוח היהודי מקרב שארית הפליטה.
ב-16 במאי 1948 מונה למפקד חיל האוויר, בדרגת סגן-אלוף. בתקופת כהונתו נרכשו עשרות מטוסי קרב ותובלה, הוקם בית הספר למקצועות הטכניים, הוקמו שדות תעופה ונקבע מבנה החיל. כחודשיים לאחר מכן ב-29 ביולי העביר את הפיקוד על החיל לאהרן רמז.
באוגוסט 1948 מונה לראש אגף החימוש במשרד הביטחון, תפקיד שכלל נסיעות רכש לצ'כוסלובקיה, פינלנד וארצות אחרות. בינואר 1952 מונה לראש אגף כח אדם במשרד הביטחון. במסגרת תפקידו עשה רבות בנושאי הנצחת חללי מערכות ישראל, הטיפול במשפחות החללים ושיקום הנכים, ופעל לפיתוח והרחבת החברה הממשלתית "גפים", שעסקה בייצור תותבות לנכי צה"ל. עמד בראש ועדת "אות הלוחם בנאצים". בשנת 1969, בגיל 66, פרש ממשרד הביטחון.
לאחר פרישתו היה פעיל בתחום הציבורי, כיהן כסגן נשיא מגן דוד אדום, שימש כשופט בבית הדין העליון לכדורגל, פעל לפיתוח והרחבת החברה הממשלתית "גפים", שעסקה בייצור תותבות לנכי צה"ל ועוד.
לעמיר ולרעייתו רבקה נולדו בן ובת. בתו, זיוה עמיר ((1930-1984), הייתה אמנית. בנו, פרופ' דן עמיר,
הוא מתמטיקאי ושימש כרקטור אוניברסיטת תל אביב בשנים 1993–1997.
ישראל עמיר נפטר ב-1 בנובמבר 2002, בגיל 99, ונטמן בבית העלמין בהרצליה.
עיריית הרצליה קראה רחוב בעיר לזכרו ולזכר אשתו, רבקה.
ספרים

בדרך לא סלולה - אוטוביוגרפיה, עריכה: יוסף ארגמן, משרד הביטחון-ההוצאה לאור, 1988
הערות שוליים

↑  יוחנן בן-יעקב, מחלקת ההר: פרשת הל"ה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2008, עמ' 17.
↑  חנה יבלונקה, קליטת ניצולי השואה במדינת ישראל – היבטים חדשים, עיונים בתקומת ישראל 7, 1997, עמ' 285–299
↑  ישראל עמיר באתר GRAVEZ
| מפקדי חטיבת עציוני |
| --- | --- | --- |
|  חטיבת עציוני   (1947 - 1949) | ישראל עמיר • דוד שאלתיאל • משה דיין • יצחק פונדק |  |
|  חטיבה 408   (1978 - 2010) | חיים אורן • עזרא סלע • חזי צפריר • ברוך שפיגל • מוני חורב • נמרוד רן • דני שחר • רון שכנר • ארז וינר • רפי מילוא • גיא הלוי |  |
|  חטיבת עציוני   (2010 - הווה) | גיא הלוי • אילן דיקשטיין • קובי ולר • אורן שמחה • יאיר צוקרמן • איתן גלעד • שראל סבג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308016905171  ISNI: 0000 0001 4044 2549  VIAF: 97257685   WorldCat (עם VIAF): 97257685
אליזבת בנקס

| --- | --- |

אליזבת' בנקס בכנס "קומיק-קון" בסן דייגו, יולי 2018
 לידה:  10 בפברואר 1974 (בת 51) פיטספילד, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Elizabeth Irene Mitchell 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פנסילבניה  קונסרבטוריון האמריקאי לתיאטרון  תיכון פיטספילד  בית הספר לתקשורת על שם אננברג באוניברסיטת פנסילבניה 
 בן או בת זוג:  מקס הנדלמן (2003–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  Hasty Pudding Woman of the Year (2020)  פרס קריסטל (2017)  MTV Movie Award for Best On-Screen Transformation (2015)  MTV Movie Award for Best On-Screen Transformation (2012)  Max Mara Face of the Future Award (2009) 
 http://www.elizabethbanks.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת' איירין בנקס (באנגלית: Elizabeth Irene Banks; נולדה ב-10 בפברואר 1974) היא שחקנית, במאית ומפיקת קולנוע גיורת אמריקאית-יהודייה. מועמדת שלושה פרסי אמי על תפקידיה בסדרה "רוק 30".
ביוגרפיה

נולדה בשם אליזבת' איירין מיטצ'ל (Elizabeth Irene Mitchell) בפיטספילד, מסצ'וסטס שבארצות הברית למשפחה נוצרית. היא הבת הבכורה מבין ארבעת ילדיהם של אן (לבית וואלאס) ומארק מיטצ'ל. אביה עבד במפעל של ג'נרל אלקטריק ואמהּ עבדה בבנק.
כילדה השתתפה כמתחרה בשעשועון טלוויזיה בערוץ ניקלודאון. ב-1992 סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון של פיטספילד. בשנת 1996 סיימה בהצטיינות את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת פנסילבניה, ובכך הפכה לראשונה במשפחתה שהשיגה תואר אקדמי. ב-1998 השלימה לימודי משחק בקונסרבטוריון האמריקאי לתיאטרון שבקליפורניה.
קריירה

בתחילת דרכה כשחקנית, נאלצה לבחור בשם הבמה בנקס, כדי למנוע בלבול בינה ובין שחקנית שקדמה לה בהוליווד, אליזבת' מיטשל. תפקידה הקולנועי הראשון היה בסרט העצמאי "Surrender Dorothy". בשנים שלאחר מכן זכתה בנקס להכרה בזכות השתתפותה בסרטי קולנוע דוגמת "סיביסקיט", סדרת סרטי "ספיידרמן" ו"בתול בן 40". כמו כן, היא גילמה את מושא אהבתו של מארק וולברג בסרט "בלתי מנוצח".
במאי 2006 השתתפה בפרק הסיום של העונה החמישית של סדרת הטלוויזיה "סקראבס", בהפקת רשת NBC. הדמות אותה גילמה, של ד"ר קים בריגס, זכתה לאהדה והיא שבה לגלם אותה בהופעות אורח במספר פרקים בעונות השישית והשביעית של הסדרה.
ב-2007 היא גילמה את התפקיד הנשי הראשי בסרט "ביל". ב-2008 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "זאק ומירי עושים פורנו", שיצא לאקרנים בארצות הברית בסוף השבוע של ליל כל הקדושים. באותה שנה גילמה גם את דמותה של הגברת הראשונה של ארצות הברית, לורה בוש, בסרטו הביוגרפי של הבמאי אוליבר סטון על חייו של נשיא ארצות הברית לשעבר ג'ורג' ווקר בוש, "W.‎". בשנת 2009 שיחקה במותחן הבלשי "מעשיה על שתי אחיות" בתפקיד רייצ'ל.
בשנת 2012 שיחקה בתפקיד ראשי בסרט הקומדיה הרומנטית "למה לצפות כשאתם מצפים" לצד ג'ניפר לופז וקמרון דיאז. באותה שנה שיחקה בסרט "משחקי הרעב" בתפקיד אפי טרינקט. לאחר ששיחקה את גייל בסרט המוזיקלי "פיץ' פרפקט", ביימה והפיקה את סרט ההמשך, "פיץ' פרפקט 2", ואף שבה לגלם את גייל.
בשנת 2014 כיכבה בסרט הקומדיה "אבודה במיני" בתור מייגן.
בשנת 2017 שיחקה בחידוש הקולנועי לסרט "פאוור ריינג'רס", בו היא מגלמת את ריטה רפולסה האנטגוניסטית הראשית בסרט. בשנה זו זכתה בנקס בפרס קריסטל למצוינות נשים בקולנוע.
בשנת 2019 ביימה, כתבה והפיקה את הרימייק לסרט "המלאכיות של צ'ארלי", ואף שיחקה בו בתפקיד מרכזי.
חיים אישיים

ב-2003 בנקס נישאה לכתב הספורט היהודי-אמריקאי מקס הנדלמן (אנ'), בן-זוגה עוד מתקופת הלימודים באוניברסיטה. בנקס עברה תהליך גיור ולמדה יהדות עם רבנים שונים, אך לא השלימה את התהליך: "לא עשיתי מקווה, אז טכנית אני עוד לא גרה". לאחר מכן טענה ש"אני למעשה חיה כיהודייה כבר 15 שנים, בלי עץ חג מולד, כך שהשלמת ההליכים הם לא יותר מרשמיות לא הכרחית." בנקס סיפרה על חינוך ילדיה עם הנדלמן "הילדים שלי הולכים לבתי ספר יהודים, אנו חוגגים רק חגים יהודיים".
במרץ 2011, נולד לזוג בן דרך הליך פונדקאות. בנובמבר 2012, נולד לזוג בן נוסף, גם כן באותו הליך.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Surrender Dorothy | ויקי |  |
| 1999 | Uninvited | כתבת |  |
| 2000 | שאפט | חברה של טריי |  |
| 2001 | קיץ אמריקני חם ורטוב | לינדזי |  |
| 2001 | Ordinary Sinner | רייצ'ל |  |
| 2002 | ספיידרמן | בטי ברנט |  |
| 2002 | סחף חושים | דבי |  |
| 2002 | תפוס אותי אם תוכל | לוסי פורסט |  |
| 2003 | The Trade | סיוקס סייבר |  |
| 2003 | סיביסקיט | מרקאלה זאבאלה הווארד |  |
| 2004 | ספיידרמן 2 | בטי ברנט |  |
| 2005 | גבהים | איזבל לי |  |
| 2005 | משחק המינים | שרה |  |
| 2005 | האחיות | ננסי פיקט |  |
| 2005 | באקסטר | קרוליין סוואן |  |
| 2005 | בתול בן ארבעים | בת' |  |
| 2005 | דאלטרי קאלהון | מיי |  |
| 2006 | חלקלק | סטרלה גרנט |  |
| 2006 | בלתי מנוצח | ג'נט קאנטרל |  |
| 2007 | ספיידרמן 3 | בטי ברנט |  |
| 2007 | הכירו את ביל | ג'ס |  |
| 2007 | פרד קלאוס | שרלין |  |
| 2008 | בטוח, אולי | אמילי ג'ונס |  |
| 2008 | לפגוש את דייב | ג'ינה מוריסון |  |
| 2008 | יפהפייה, עדיין | אלכס |  |
| 2008 | W. | לורה בוש |  |
| 2008 | זאק ומירי עושים פורנו | מירי לינקי |  |
| 2008 | מודלים לחיקוי | בת' ג'ונס |  |
| 2009 | מעשיה בשתי אחיות | רייצ'ל סאמרס |  |
| 2009 | המחליפים |   | מפיקה בפועל |
| 2010 | שלושת הימים הבאים (אנ') | לארה ברנאן |  |
| 2011 | הפרטים הקטנים | נילי לאנג |  |
| 2011 | אחינו האידיוט | מירנדה רושלין |  |
| 2012 | אדם על הקצה | לידיה מרסר |  |
| 2012 | משחקי הרעב | אפי טרינקט |  |
| 2012 | למה לצפות כשאתם מצפים | וונדי קופר |  |
| 2012 | אנשים כמונו | פרנקי דייוויס |  |
| 2012 | פיץ' פרפקט | גייל אברנאת'י | גם מפיקה |
| 2013 | סרט 43 | איימי |  |
| 2013 | משחקי הרעב: התלקחות | אפי טרינקט |  |
| 2014 | תאונות קטנות | דיאנה דויל |  |
| 2014 | סרט לגו | לוסי / ויילדסטייל | דיבוב |
| 2014 | אבודה במיני | מייגן מיילס |  |
| 2014 | כל דבר סודי | הבלשית ננסי פורטר |  |
| 2014 | אהבה וחסד | מלינדה לדבטר |  |
| 2014 | משחקי הרעב: עורבני חקיין - חלק א' | אפי טרינקט |  |
| 2015 | פיץ' פרפקט 2 | גייל אברנאת'י | גם במאית ומפיקה |
| 2015 | מג'יק מייק 2 | פריז |  |
| 2015 | משחקי הרעב: עורבני חקיין - פרק הסיום | אפי טרינקט |  |
| 2017 | פאוור ריינג'רס | ריטה ריפולסה |  |
| 2017 | פיץ' פרפקט 3 | גייל אברנאת'י | גם מפיקה |
| 2017 | האישה השנואה ביותר באמריקה |   | מפיקה |
| 2018 | בובה של רצח | ג'ני פטרסון |  |
| 2019 | סרט לגו 2: החלק השני | לוסי | דיבוב |
| 2019 | ברייטברן | טורי ברייר |  |
| 2019 | המלאכיות של צ'רלי | רבקה בוזלי | גם במאית, תסריטאית ומפיקה |
| 2022 | תתקשרי לג'יין | ג'וי |  |
| 2023 | מרימות (אנ') |   | מפיקה |
| 2023 | חומר דוב |   | במאית ומפיקה |
| 2023 | סיפור הברווזים | פאם | דיבוב |
| 2023 | The Beanie Bubble | רובי |  |
| TBA | Signal Hill | מארי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | כל ילדיי | רוזלי | פרק: "22 November 1999" |
| 1999 | משמרת שלישית | איליין אלשיסאק | פרק: "Patterns" |
| 2000 | סקס והעיר הגדולה | קתרין | פרק: "Politically Erect" |
| 2001 | חוק וסדר: מדור מיוחד | ג'יינה טוביאס ג'נסן | פרק: "Sacrifice" |
| 2002 | ללא עקבות | קלריסה | פרק: "Snatch Back" |
| 2005 | סטלה | תמרה | פרק: "Meeting Girls" |
| 2009–2006 | סקראבס | ד"ר קים בריגס | 17 פרקים |
| 2008–2007 | Wainy Days | שלי | סדרת רשת; 3 פרקים |
| 2008–2007 | אבא אמריקאי | בקי ארנגינו / ליסה סילבר | דיבוב; 3 פרקים |
| 2008 | ירח קומנצ'י (אנ') | מגי טילטון | 3 פרקים |
| 2009–2020 | משפחה מודרנית | סאל | 7 פרקים |
| 2010–2012 | רוק 30 | אייברי ג'יסופ | 15 פרקים |
| 2012 | איש משפחה | פאם פישמן | דיבוב; פרק: "Into Fat Air" |
| 2012 | רובוט צ'יקן | גברת קלאוס / סקרלט | דיבוב; פרק: "Robot Chicken's ATM Christmas Special" |
| 2014 | פיניאס ופרב | גרילנדה | דיבוב; פרק: "Imperfect Storm" |
| 2015 | Resident Advisors | דוקטור | פרק: "Motivational Speaker" גם מפיקה בפועל (7 פרקים) |
| 2015 | קיץ אמריקני חם ורטוב: היום הראשון במחנה (אנ') | לינדזי | 6 פרקים |
| 2015 | Moonbeam City | פיזאז מילר | דיבוב; 10 פרקים |
| 2015 | החבובות | עצמה | 2 פרקים |
| 2017 | קיץ אמריקני חם ורטוב: כעבור עשר שנים | לינדזי | 5 פרקים |
| 2017 | תרגיע | עצמה | פרק: "A Disturbance in the Kitchen" |
| 2019–הווה | Press Your Luck | מנחה | שעשועון; 3 עונות  גם מפיקה בפועל |
| 2019–הווה | Shrill |   | מפיקה בפועל (22 פרקים) |
| 2020 | גברת אמריקה | ג'יל רקלשאוס | מיני-סדרה |
| 2022 | פיץ' פרפקט: במפר בברלין |   | מפיקה בפועל  סדרת טלוויזיה של Peacock |