stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אונה שימאיטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בינואר 1894 אקמנה, ליטא 
 פטירה:  17 בינואר 1970 (בגיל 76) קורמיי-אן-פריזי, צרפת 
 מדינה:  ליטא 
 מקצוע:  ספרנית, מתרגמת 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (15 במרץ 1966) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אונה שימאיטה
 
אונה שימאיטה (בליטאית: Ona Šimaitė;‏ 6 בינואר 1894, אקמנה – 17 בינואר 1970, פריז) הייתה ספרנית באוניברסיטת וילנה וחסידת אומות העולם מליטא.
ביוגרפיה

בגיל שמונה נסעה שימאיטה עם אמה לריגה עם אימה, שם סיימה את בית הספר היסודי וגימנסיה. במהלך מלחמת העולם הראשונה היא ומשפחתה עברו לרוסיה, שם התגוררה עד שנת 1922. במוסקבה סיימה אונה את הקורסים הפדגוגיים בהורות והשתתפה בהרצאות בפקולטה למשפטים באוניברסיטת מוסקבה. היא עבדה כמדריכה בבית לילדים נכים במושבה חסרת בית. שימאיטה עבדה בתור מתורגמנית בספרייה בקובנה. היא הייתה אוהדת של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית ובתקופת עצמאותה של ליטא בין מלחמות העולם אחזה בהשקפת עולם ליברלית ודמוקרטית.
ערב מלחמת העולם השנייה עברה שימאיטה לווילנה וקיבלה משרה של ספרנית באוניברסיטת וילנה.
ביוגרפיה > הצלת יהודים

בעת עבודתה באוניברסיטת וילנה כספרנית, התיידדה שימאיטה עם מספר יהודים שעבדו במקום. זמן קצר לאחר הקמת גטו וילנה ניסתה שימאיטה לסייע ליהודים. היא הייתה אשת קשר בין היהודים בגטו וילנה וגטו קובנה. היא ביקשה וקיבלה אישור להיכנס לגטו וילנה, בתירוץ שיהודים רבים צריכים להחזיר ספרים לספרייה של אוניברסיטת וילנה, בה עבדה, ועליה להיכנס לגטו כדי לקבל את הספרים מידיהם. בתירוץ זה העבירה ליהודי הגטו ידיעות, ניסתה לפעול להצלת יהודים, וכן שימרה נכסי תרבות יהודיים, בעיקר יצירות ספרות - שירה ופרוזה - של יהודים מגטו וילנה.
שימאיטה סיפקה ליהודים מסמכי זהות מזויפים, שאותם יצרו ומסרו לה שניים מחבריה. היא נהגה להעביר ליהודי הגטו חפצי ערך שאותם הפקידו יהודי הגטו למשמרת בידי מכרים מחוץ לגטו. כך יכלו היהודים למכור חפצים אלה ולהוסיף על התזונה הדלה שלה זכו בגטו. בעשותה זאת הסתכנה שימאיטה בכך שהליטאים המקומיים שמהם לקחה את חפצי הערך של היהודים יבקשו לנקום בה ויסגירו אותה. כמו כן הבריחה שימאיטה מספר יהודים מהגטו ומצאה להם מקומות מסתור.
ביוגרפיה > מעצר

באביב 1944 התגלה ששימאיטה השתמשה במסמכים מזויפים לשם סיוע ליהודים. היא נעצרה, עונתה במרתף הגסטאפו במשך מספר ימים והוטל עליה עונש מוות. חבריה שילמו סכומי כסף גדולים לגרמנים, ועונשה הומר במעצר במחנה הריכוז דכאו. לקראת סוף המלחמה הועברה שימאיטה למחנה ריכוז בלודלאנז' (צר') שבצפון צרפת, על גבול לוקסמבורג, שם שוחררה על ידי בעלות הברית.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

שימאיטה נותרה בצרפת. היא הגיעה לפריז, ושם עבדה בתור ספרנית עד מותה, כשהיא מתקיימת בדלות.
בין השנים 1953–1956 התגוררה שימאיטה בישראל, אך שבה לפריז.
הכרה

ב-1966 העניק יד ושם לאונה שימאיטה את התואר "חסידת אומות העולם". בשנת 2015 נקרא על שמה רחוב בווילנה.
לקריאה נוספת

"'והבושה אכלה אותי מבפנים': עדותה של חסידת אומות העולם, אונה שימאיטה" מכתב ליצחק נחמן שטיינברג; יד ושם: עיון וחקר, כרך 10, 2007
הערות שוליים

↑  על הסיוע שנתנה שימאיטה לאישי תרבות בגטו וילנה, באתר יד ושם
↑  Rasa Baškienė, Bernadinai.lt, Ona Šimaitė – gyvenimą paskyrusi kitų gėriui, ‏11-7-2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304613405171  GND: 132662248  ISNI: 0000 0000 6687 0835  LCCN: n2007006924  SUDOC: 202437639  VIAF: 38085081   WorldCat (עם VIAF): 38085081 
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אונה שימאיטה".
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסידת אומות העולם אונה שימאיטה
אולימפיאדת השחמט 1996

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  15 בספטמבר 1996 
 תאריך סיום:  2 באוקטובר 1996 
 עיר:  ירוואן, ארמניה
 אתר:  Sports and Concert Complex
 שופט ראשי:  Alesha Khachatrian (ארמניה)
 קבוצות משתתפות:  114
 מס' משתתפים:  665 (מהם 171 רבי אמנים ו-162 אמנים בינלאומיים)
 מס' משחקים:  3160
 שיטה:  שווייצרית - 14 מחזורים
 → אולימפיאדת השחמט 1994 אולימפיאדת השחמט 1998 ← 
 
אולימפיאדת השחמט ה-32 אורגנה על ידי פיד"ה וכללה תחרות פתוחה ומספר אירועים נוספים לקידום השחמט. היא התקיימה בירוואן, שבארמניה, בין 15 בספטמבר ל-2 באוקטובר 1996.
התחרות הפתוחה > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוסיה רוסיה | גארי קספרוב,  ולדימיר קרמניק, אלכסיי דרייב, פטר סבידלר, יבגני ברייב, סרגי רובלבסקי | 38.5 |
| 2 | אוקראינה אוקראינה | וסילי איוונצ'וק, ולדימיר מלניוק, אולג רומנישין, איגור נוביקוב, אלכסנדר אונישצ'נקו, סטניסלב סבצ'נקו | 35 |
| 3 | ארצות הברית ארצות הברית | בוריס גולקו, אלכסנדר ירמולינסקי, ניק דה פירמיאן, גרגורי קיידנוב, ג'ואל בנג'מן, לרי קריסטיאנסן | 34 |
| 4 | אנגליה אנגליה | נייג'ל שורט, מייקל אדמס, ג'ונתן ספילמן,  מטיו סדלר, מיכאל חודג'סון, סטיארט קונקווסט | 34 |
| 5 | ארמניה ארמניה | ולדימיר אקופיאן, רפאל ואגניאן, סמבט לפוטיאן, ארטשס מינסיאן, אשוט אנסטסיאן, ארשק פטרוסיאן | 33.5 |
| 6 | ספרד ספרד | אלכסיי שירוב, מיגל אילסקס קורדובה, חורדי מדם בדאיס, דוד גרסיא אילונדיין, פבלו סו סקונדו קרילו, פליקס איזטה צברי | 33.5 |
| 7 | בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה | איוון סוקולוב, פרדרג נוקוליץ',בויאן קוראיצ'ה, אמיר דיזדרביץ',נדלקו קלצ'ביץ', מוחמד סיננוביץ' | 33.5 |
| 8 | גאורגיה גאורגיה | זוראב אזמאיפרשווילי, גיאורגי גיאורגידזה , זוראב צורואה, גנדי זייצ'יק, לאשה יאניגבה, קבישה סופטשווילי | 33 |
| 9 | בולגריה בולגריה | וסלין טופאלוב, קיריל גאורגייב, וסיל ספסוב, ולדימיר דימיטרוב, ולדימיר גאורגייב, בוריס צ'לדבשב | 33 |
| 10 | גרמניה גרמניה | ארטור יוסופוב, רוברט היבנר, רוסטם דאוטוב, אריק לוברון, יורג חיקל, קריסטופר לוץ | 33 |
התחרות הפתוחה > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| התוצאה הטובה ביותר | גארי קספרוב (רוסיה) - 2873 | וסילי איוונצ'וק (אוקראינה) - 2809 | אלכסנדר ירמולינסקי (ארצות הברית) - 2760 |
| הלוח הראשון | מוחמג אל מודקי (קטר) עם תוצאה 8 מ-10 (80%) | גארי קספרוב (רוסיה) עם תוצאה 7 מ-9 (77.8%) | וסילי איוונצ'וק (אוקראינה) עם תוצאה 8.5 מ-11 (77.3%) |
| הלוח השני | ריצ'רד רובינסון (ברמודה) עם תוצאה 8 מ-10 (80%) | אלכסנדר ירמולינסקי (ארצות הברית) עם תוצאה 8 מ-11 (72.7%) | גיאורגי גיאורגדזה (גאורגיה) עם תוצאה 8.5 מ-12 (70.8%) |
| הלוח השלישי | סידלי יולדשב (אוזבקיסטן) עם תוצאה 11 מ-14 (78.6%) | שוחר צ'איביצ'ית (תאילנד) עם תוצאה 7 מ-9 (77.8%) | ולדימיר מגאי (קירגיזיה) עם תוצאה 10.5 מ-14 (75%) |
| הלוח הרביעי | מתיו סדלר (אנגליה) עם תוצאה 10.5 מ-13(80.8%) | ורפול סונטורנפומגסטורן תאילנד) עם תוצאה 7 מ-9 (77.8%) | פטר סבידלר (רוסיה) עם תוצאה 8.5 מ-11 (77.3%) |
| לוח עתודה ראשון | קרמן אסיריאן (ארמניה-2) עם תוצאה 10 מ-12(83.3%) | יבגני ברייב (רוסיה) עם תוצאה 7.5 מ-10 (75%) | טרייס נדב (מקדוניה) עם תוצאה 8 מ-11 (72.7%) |
| לוח עתודה שני | ג'פרי מקומבי (אוגנדה) עם תוצאה 7.5 מ-8 (93.8%) | פבל פצ'ולה (סלובקיה) עם תוצאה 7 מ-8 (87.5%) | אמיר מלכי (איראן) עם תוצאה 6.5 מ-8 (81.3%) |
התחרות הפתוחה > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
איליה סמירין (2625) 1+,6=,3-
ליאוניד יודסין (2595) 1+,6=,1-
בוריס אלתרמן (2590) 4+,5=,2-
לב פסחיס (2590) 3+,7=,0-
אלכסנדר חוזמן (2575) 3+,5=,1-
אמיל סוטובסקי (2565) 3+,5=,0-
הנבחרת סיימה במקום 17.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
נגד דרום אפריקה 1:3 - ניצחון
נגד אסטוניה 2:2 - תיקו
נגד יוגוסלביה 1.5:2.5 – ניצחון
נגד אוזבקיסטן 2:2 - תיקו
נגד ארגנטינה 2:2 - תיקו
נגד מולדובה 1.5:2.5 – ניצחון
נגד ארמניה-3 0.5:3.5 – ניצחון
נגד ארצות הברית 3:1 - הפסד
נגד בנגלדש 0.5:3.5 – ניצחון
נגד הולנד 1:3 - ניצחון
נגד סין 1.5:2.5 – ניצחון
נגד רוסיה 2.5:1.5 - הפסד
נגד אנגליה 2.5:1.5 - הפסד
נגד גרמניה 2.5:1.5 - הפסד
התחרות לנשים

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  15 בספטמבר 1996 
 תאריך סיום:  2 באוקטובר 1996 
 עיר:  ירוואן 
 קבוצות משתתפות:  74
 מס' משתתפים:  294 (כולל 2 רבי אמנים, 7 רבי אמנים לנשים, 33 אמנים בינלאומיים ו-68 אמנים בינלאומיים לנשים
 מס' משחקים:  1551
 שיטה:  שווייצרית - 14 מחזורים
 → אולימפיאדת השחמט 1994 אולימפיאדת השחמט 1998 ← 
 
אולימפיאדת ה-32 לנשים התקיימה במקביל לתחרות הפתוחה.
התחרות לנשים > תוצאות הגמר

| # | מדינה | שחקנים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | גאורגיה גאורגיה |  | 30 |
| 2 | הרפובליקה העממית של סין  סין |  | 28.5 |
| 3 | רוסיה רוסיה |  | 28.5 |
| 4 | אוקראינה אוקראינה |  | 26.5 |
| 5 | הונגריה הונגריה |  | 26 |
| 6 | רומניה רומניה |  | 25.5 |
| 7 | ישראל ישראל |  | 25 |
| 8 | קזחסטן קזחסטן |  | 24.5 |
| 9 | פולין פולין |  | 24.5 |
| 10 | אנגליה אנגליה |  | 24 |
התחרות לנשים > מדליות אישיות

|  | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| התוצאה הטובה ביותר | ג'וּ צֶ'ן (סין) - 2561 | ננה יוסליאני (גאורגיה) -2539 | כתוואן אראחמיה (גאורגיה) - 2605 |
| הלוח הראשון | מרי אובזובה (טורקמניסטן ) עם תוצאה 10.5 מ-14 (75%) | מרטה פיירו בקוארה (אקוודור) עם תוצאה 9.5 מ-13 (73.1%) | סופיה פולגאר (הונגריה) עם תוצאה 10 מ-14 (71.4%) |
| הלוח השני | ג'וּ צֶ'ן (סין) עם תוצאה 10 מ-13 (76.9%) | ננה יוסליאני (גאורגיה) עם תוצאה 10 מ-13 (76.9%) | מריה דיאז (האנטילים ההולנדיים) עם תוצאה 10.5 מ-14 (75%) |
| הלוח השלישי' | כתוואן אראחמיה (גאורגיה) עם תוצאה 8 מ-10 (80%) | נדידה רפרון (אוזבקיסטן) עם תוצאה 9 מ-12 (75%) | ילנה סדינה (אוקראינה) עם תוצאה 9.5 מ-13 (73.1%) |
| לוח עתודה | מרטה זלינסקה (פולין) עם תוצאה 6 מ-7 (85.7%) | אלה פיטם (ישראל) עם תוצאה 9.5 מ-12 (79.2%) | רחל פסקוא (הפיליפינים) עם תוצאה 6.5 מ-9 (72.2%) |
התחרות לנשים > נבחרת ישראל

באולימפיאדה זו השתתפה נבחרת ישראל שכללה את:
מאשה קלינובה (2380) 2+,7=,2-
אנה סגל (2295) 2+,1=,4-
לודמילה צ'יפנסקיה (2230) 5+,5=,2-
אלה פיטם (2255) 8+,3=,1- מדליית כסף
הנבחרת סיימה במקום 7.
להלן התוצאות הקבוצתיות:
נגד ונצואלה 0:3 - ניצחון
נגד סלובניה 2:1 - הפסד
נגד הולנד 1:2 - ניצחון
נגד הודו 1.5:1.5 - תיקו
נגד אנגליה 1.5:1.5 - תיקו
נגד ארצות הברית 0:3 - ניצחון
נגד רומניה 2:1 – הפסד
נגד קזחסטן 1:2 - ניצחון
נגד סלובקיה 1:2 - ניצחון
נגד אוקראינה 0.5:2.5 - ניצחון
נגד רוסיה 1.5:1.5 - תיקו
נגד גאורגיה 2:1 – הפסד
נגד סין 2:1 - הפסד
נגד מולדובה 1:2 - ניצחון
אוניברסיטת סנט גאלן

| --- | --- |

 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1898–הווה (כ־126 שנים) 
 מיקום
 מיקום:  שווייץ סנט גאלן
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קואורדינטות:  47°25′54″N 9°22′29″E﻿ / ﻿47.431666666667°N 9.3747222222222°E﻿ / 47.431666666667; 9.3747222222222
 www.unisg.ch/en/
 he
 
אוניברסיטת סנט גאלן (בגרמנית: Universität St. Gallen, נקראת גם:HSG) היא אוניברסיטה ציבורית בעיר סנט גאלן המתמחה במנהל עסקים, כלכלה, משפטים ויחסים בינלאומיים.
תולדות האוניברסיטה

במאי 1898 מועצת הקנטון החליטה על הקמת אקדמיה למסחר ומינהל בעיר. ההרצאות הראשונות נערכו בשנת 1899. בשנת 1963 המוסד עבר לבניין החדש שתוכנן ל-900 סטודנטים, אך כבר בשנת 1963/64 נרשמו 1150 סטודנטים. בשנת 1978 נפתחה פקולטה למשפטים. בשנת 1994 מועצת הקנטון שינתה את שם המוסד לשם הנוכחי.
בשנת 2002 האוניברסיטה עברה ארגון מחדש תוך התאמת תוכניות הלימודים ותוארים שהיא מעניקה להסכם בולוניה. באוקטובר 2005 נפתח בית ספר לניהול, טכנולוגיה ומשפט. בשנת 2011 האוניברסיטה אורגנה מחדש וכיום היא כוללת פקולטה לניהול, פקולטה למשפטים, פקולטה למדעי הכלכלה ופוליטיקה, פקולטה למדעי החברה ופקולטה לניהול אוצר ותקצוב. בנוסף לכך במסגרת הפקולטה פועלים כ-40 מרכזי מחקר.
כ-25% מהסטודנטים מגיעים מחוץ לשווייץ.
החל משנת 1970 האוניברסיטה מארגנת את סימפוזיון סנט-גאלן.
בשנת 2020 למדו באוניברסיטה 9,047 סטודנטים.
בשנת 2019 מועצת הקנטון החליטה על הרחבת האוניברסיטה כך שלקראת 2027 מספר הסטודנטים יגדל ב-3000.
מבנה אקדמי

אוניברסיטת סנט גאלן מורכבת משישה בתי ספר:
בית הספר לניהול - בין המכונים ומרכזי המחקר בבית הספר נכללים מכון לחשבונאות, בית ספר לניהול וטכנולוגיה, מכון מחקר לניהול בינלאומי, מכון למדעי ההתנהגות, מכון לשיווק, מכון למנהיגות וניהול המשאב האנושי ועוד.
בית ספר למדעי החברה והרוח - בין המקצועות הנלמדים בבית הספר נכללים היסטוריה, אנגלית, לימודי מגדר, יישוב סכסוכים, פסיכולוגיה, פילוסופיה, סוציולוגיה, שפות ועוד.
בית הספר למשפטים - בבית הספר מתקיימות תוכניות לתואר ראשון, שני ושלישי במשפטים וכן תוכניות משולבות במשפטים וכלכלה ותוכנית למשפט בינלאומי בשפה האנגלית.
בית הספר לכלכלה ומדעי המדינה - בבית הספר מתקיימות תוכניות לתואר בוגר ומוסמך בכלכלה, תואר שלישי בכלכלה ופיננסים, תואר ראשון, שני ושלישי ביחסים בינלאומיים, וכן תוכנית לימודי תעודה במדעי הנתונים.
בית הספר לפיננסים - תוכניות הלימוד בבית הספר מתמקדות במקצועות הפיננסים, ביטוח ובנקאות.
בית הספר למדעי המחשב - בבית הספר נערכות תוכניות לתואר בוגר ומוסמך במדעי המחשב.
בוגרים ידועים

בין בוגריה הידועים של אוניברסיטת סנט גאלן נכללים:
הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין
אדריאן הסלר - ראש ממשלת ליכטנשטיין בין השנים 2013 - 2021
הנסיך לורנץ מבלגיה
חתני פרס נובל הבאים קיבלו דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת סנט גאלן:
מרטי אהטיסארי - נשיא פינלנד בין השנים 1994-2001, חתן פרס נובל לשלום לשנת 2008.
אוליבר ויליאמסון - חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2009
הערות שוליים

↑  Schools, אתר אוניברסיטת סנט גאלן (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581057505171  GND: 5149015-8  HDS: 010978  ISNI: 0000 0001 2156 6618  LCCN: n96114261  NKC: ko2006354457  VIAF: 129837874   WorldCat (עם VIAF): 129837874 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזור הספר של ניאגרה

המיקום של אזור הספר של ניאגרה במדינת ניו יורק
אזור הספר של ניאגרה (באנגלית: The Niagara Frontier) הוא אזור נרחב בארצות הברית שנמצא מדרום לימת אונטריו ומצפון לימת אירי, ומשתרע מערבה עד העיר קליבלנד שבמדינת אוהיו. המונח הוטבע עוד בתקופת מלחמת 1812 כאשר הגבול בין ארצות הברית לכוחות הבריטיים ששהו בקנדה עדיין היה נתון במחלוקת. המונח מתייחס כיום רק לאזור שנמצא ממזרח לנהר הניאגרה ומצפון לאגם אירי בתוך ארצות הברית. האזור הסמוך שנמצא ממערב לנהר הניאגרה, בתוך קנדה מכונה חצי האי ניאגרה והוא נחשב לחלק מאזור פרסת הזהב.
אזור הספר של ניאגרה משתייך לאזור המכונה "מערב מדינת ניו יורק". אזור הספר של ניאגרה מהווה גם את החלק המזרחי של אזור רצועת החוף הצפונית של הימות הגדולות.
לפי ההגדרה של שירות מזג האוויר הלאומי בבאפלו שבניו יורק אזור הספר של ניאגרה כולל את המחוזות הבאים:
החלק של מחוז אירי שבמדינת ניו יורק הממוקם צפונית לכביש US 20A – המחוז כולל בין היתר את העיר באפלו
מחוז ניאגרה שבמדינת ניו יורק – המחוז כולל בין היתר את מפלי הניאגרה
מחוז אורלינס שבמדינת ניו יורק
מחוז ג'נסי שבמדינת ניו יורק – המחוז כולל בין היתר את העיר בטביה
הגדרות אחרות, פחות נפוצות, עשויות להכליל באזור זה גם את המחוזות הבאים:
החלק של מחוז אירי שבמדינת ניו יורק הממוקם דרומית לכביש US 20A
מחוז צ'אוטוקווה שבמדינת ניו יורק. החלק הדרום מזרחי של המחוז לא משתייך לאזור הספר של ניאגרה.
מחוז אירי שבמדינת פנסילבניה – כולל בין היתר את העיר אירי
מחוז אשטבולה שבמדינת אוהיו
מחוז לייק שבמדינת אוהיו
מחוז קויאהוגה אוהיו – כולל בין היתר את העיר קליבלנד
אלארד M

| --- | --- |

Allard M, שנת 1948
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Allard (שם מלא: "Allard Motor Company Limited ")
 שנות ייצור:  1947–1950
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל אחריו:  Allard M2
 אורך:  4,648 מ"מ
 רוחב:  1,803 מ"מ
 משקל:  1179 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,844 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 3,622 סמ"ק המפיק 91 כ"ס (מנוע פורד פיילוט)
 קשר:  פורד פיילוט
אלארד M  (באנגלית: Allard M) היא מכונית ספורט בתצורת קבריולה מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Allard Motor Company Limited  (אנ') בין השנים 1947–1950.
מטה ומפעל היצרן "Allard Motor Company Limited" מוקם ברובע "Clapham", בלונדון.
תצורות "אלארד M"

2 דלתות - קבריולה
2 דלתות - קופה, "איסוזו 117 קופה", גג קשיח (יוצרו 3 יחידות)
"אלארד M"

יוצרו כ- 500 יחידות
2 דלתות (דלתות "התאבדות" - הדלתות נפתחות בניגוד לציר התנועה הקדמי)
4 מושבים
מנוע פורד דגם פורד פיילוט
תמונות

דגם "אלארד M"
דגם "אלארד M"
דגם "אלארד M"
דגם "אלארד M"
דגם "אלארד M"
דגם "אלארד M", שנת 1948
דגם "אלארד M" שנת 1948
דגם "אלארד M", שנת 1949
דגם "אלארד M"- מבט לתא הנהג
לוגו היצרן "Allard" (שם מלא: "Allard Motor Company Limited") על הצד האחורי דגם "אלארד M"
לוגו היצרן "Allard" (שם מלא: "Allard Motor Company Limited") על חזית דגם "אלארד M"
ראו גם

אלארד קליפר
אלארד P1
אלארד פאלם ביץ'
לקריאה נוספת

דגם "אלארד M" - תמונות (bonhams.com/auctions)
הערות שוליים

↑  דגם "Allard M" allardregister.org/allard-m
↑  דגם "Allard M" קבריולה bonhams.com/auctions
↑  דגמי "Allard M" allardownersclub.org/wordpress
↑  De la Rive Box, Rob (2006). The complete encyclopedia of sport cars 1945-1975 (4. edition. ed.). Lisse: Robo International. p. 21. ISBN 9036615151
אונה סטאבס

| --- | --- |

 לידה:  1 במאי 1937 ולין גרדן סיטי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 באוגוסט 2021 (בגיל 84) אדינבורו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1956–2021 (כ־65 שנים)
 בן או בת זוג:  Nicky Henson (1969–1975)  פיטר גילמור (1958–1969) 
 צאצאים:  כריסטיאן הנסון, ג'ו הנסון 
 פרופיל ב-IMDb
 
אונה סטאבס (באנגלית: Una Stubbs;‏ 1 במאי 1937 – 12 באוגוסט 2021) הייתה שחקנית ורקדנית אנגלייה. היא הופיעה בטלוויזיה הבריטית, בתיאטרון ולעיתים גם בסרטי קולנוע. סטאבס הייתה ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד ריטה בקומדיות המצבים "עד שהמוות יפריד בינינו" (אנ') ו"בחולי ובבריאות" (אנ'), ומגילום הדמות של הדודה סאלי בסדרות הטלוויזיה לילדים "וורזל גאמידג'". כמו גם הייתה מוכרת מתפקידה בדמות מיס באט בסדרה "The Worst Witch". מוכרת גם בזכות משחקה בסדרת הטלוויזיה זוכת הבאפט"א "שרלוק" בדמות בעלת הבית של שרלוק גברת הדסון.
ביוגרפיה

סטאבס נולדה בוולין גרדן סיטי (אנ') שבהרטפורדשייר, בתם של אנג'לה ק. רולינסון וקלרנס רג'ינלד סטאבס. היא גדלה בהינקלי שבלסטרשייר.
ביוגרפיה > קריירה

בשנים 1958–1959 הייתה סטאבס "נערת שער" של קופסאות השוקולד מתוצרת ראונטרי'ס (אנ'). כשתיארה סיור שערכה במפעל של ראונטרי ביורק, כינתה את עצמה "נערת השוקולד של ראונטרי".
בטלוויזיה הופיעה סטאבס לראשונה ב-1956 בתוכנית המוזיקלית "Cool for Cats" כאחת הרקדניות של דאגי סקווירס (אנ'). באותן שנים עבדה במופעי קברט, מועדונים ובמופעי רביו בלונדון, והייתה חברה באנסמבל הרקדנים של ליונל בלייר.
התפקיד הגדול הראשון של סטאבס היה בסרטו של קליף ריצ'רד משנת 1963 "חופשת קיץ". ב-1964 שיחקה בסרט הבא של ריצ'רד "חיים יפים". הפריצה שלה הגיעה שנים אחדות אחר כך בתפקיד ריטה, הבת הנשואה של אלף גרנט בסיטקום של ה-BBC "עד שהמוות יפריד בינינו" ששודר בין 1966 ל-1975. ב-1981 הופיעה באותו תפקיד בסיטקום קצר הימים "עד שהמוות...". בשנים 1985 עד 1992 גילמה שוב את ריטה בסיטקום "בחולי ובבריאות". ב-1970 ו-1971 הצטרפה לסדרת הטלוויזיה "It's Cliff Richard!" של קליף ריצ'רד ששודרה ב-BBC1. בעונה שאחר כך היא לא השתתפה כי באותה עת ילדה וגידלה את תינוקה. דנדי ניקולס, מי שגילמה את אמא שלה בסדרה "Till Death Us Do Part", החליפה אותה.
ב-1979 השתתפה סטאבס בפרק "The Anniversary" בסדרה הקומית "המלון של פולטי". מ-1979 עד 1981 גילמה את הדודה סאלי בסדרת הטלוויזיה לילדים של ITV "וורזל גראמידג'" לצדם של ג'ון פרטווי וברברה וינדזור. בשנות השמונים של המאה העשרים הייתה סטאבס ראש צוות בשעשועון הטלוויזיוני "Give Us a Clue".
הופעות נוספות של סטאבס בטלוויזיה היו בסדרות "רציחות במידסומר", "Heartbeat", "חדר מיון", "מה יגידו השכנים?", "Born and Bred" ו-"The Worst Witch". עוד שיחקה בפרק "We'd Quite Like to Apologise" בסדרה "ויקטוריה ווד", הופיעה ב"מופע של קתרין טייט", בפרק בסדרה "מיס מארפל" על פי ספרי אגאתה כריסטי, באופרת הסבון "איסטאנדרס", בסיטקום "בנידורם", ומ-2010 ועד למותה היא גילמה את גברת הדסון בסדרת הטלוויזיה "שרלוק".
בתיאטראות וסט אנד הופיעה סטאבס ב-2001 במחזה "Star Quality" מאת נואל קאוורד לצדה של פנלופה קית', וב-2005 במחזה "דון קרלוס" מאת פרידריך שילר לצדו של דרק ג'קובי. עוד בתיאטרון שיחקה במחזה "כלוב העליזים" שהוצג ב-Menier Chocolate Factory, במחזה "פיגמליון" בתיאטרון המלכותי ובאולד ויק, וכן במחזה "The Family Reunion" בתיאטרון דונמאר ורהאוס. ב-2012 השתתפה בצוות השחקנים המקורי של המחזה "המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" על פי הרומן באותו השם בתיאטרון הלאומי.
ב-2015 הנחתה סטאבס את התוכנית "The Big Painting Challenge" של ערוץ BBC One לצדו של השדרן ריצ'רד בייקון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בין השנים 1958 ל-1969 הייתה סטאבס נשואה לשחקן פיטר גילמור. השניים אימצו בן בשם ג'ייסון. אחרי גירושיהם ב-1969 התחתנה עם השחקן ניקי הנסון. בני הזוג התגרשו ב-1975 אבל נשארו ידידים. לסטאבס ולהנסון נולדו שני בנים, המלחין כריסטיאן הנסון (נולד ב-25 בדצמבר 1971) והמוזיקאי ג'ו הנסון (נולד ב-18 בספטמבר 1973).
סטאבס הכירה את כוכב הסדרה "שרלוק", בנדיקט קמברבאץ', מאז שהיה בן ארבע והיא עבדה עם אמו השחקנית ונדה ונטהאם (אנ'). ב-24 ביולי 2013 שודרה בהשתתפותה התוכנית "Who Do You Think You Are?" של ה-BBC המתחקה אחרי שורשים משפחתיים. בין אבות אבותיה נמנה אבנעזר הווארד שהגה את רעיון עיר הגנים.
לאחר מספר חודשים של בריאות לקויה, מתה סטאבס בביתה באדינבורו, סקוטלנד ב־12 באוגוסט 2021, בגיל 84.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963 | חופשת קיץ | Summer Holiday | סנדי |  |
| 1964 |  | The Bargee | שושבינה |  |
| 1964 | חיים נפלאים | Wonderful Life | ברברה |  |
| 1965 |  | Three Hats for Lisa | פלורה |  |
| 1967 |  | Mister Ten Per Cent | ליידי דורתיאה |  |
| 1969 |  | Till Death Us Do Part | ריטה | מבוסס על סדרת הטלוויזיה |
| 1973 |  | Penny Gold | אנה |  |
| 1975 |  | Bedtime with Rosie | רוזי |  |
| 2007 | אנג'ל | Angel | מיס דוסון |  |
| 2016 |  | Golden Years | שירלי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 |  | The Strange World of Gurney Slade | נערה בפארק | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1966–1974 |  | Till Death Us Do Part | ריטה | 28 פרקים |
| 1979 | המלון של פולטי | Fawlty Towers | אליס | בפרק "The Anniversary" |
| 1979–1981 | וורזל גאמידג' | Worzel Gummidge | הדודה סאלי | 21 פרקים |
| 1979–1985 |  | Give Us a Clue | בתפקיד עצמה | 16 פרקים |
| 1981 |  | Till Death... | ריטה | 6 פרקים |
| 1985–1986 |  | In Sickness and in Health | ריטה | 9 פרקים |
| 1987–1989 |  | Worzel Gummidge Down Under | הדודה סאלי | 11 פרקים |
| 1995 | מה יגידו השכנים? | Keeping Up Appearances | גברת מודי | בפרק "The Pageant" |
| 1996 |  | Delta Wave | גילי פיג'ן | 4 פרקים |
| 1998 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | סלינה ג'נינגס | בפרק "Written in Blood" |
| 1998–2000 | המכשפה הגרועה ביותר | The Worst Witch | מיס באט | 25 פרקים |
| 2005 | המופע של קתרין טייט | The Catherine Tate Show | קרול-אן אורסולה | פרקים |
| 2006 | איסטאנדרס | EastEnders | קרוליין בישופ | 6 פרקים |
| 2006 | מיס מארפל | Agatha Christie's Marple | אדית פאגט | בפרק "Sleeping Murder" |
| 2007–2009 |  | Mist: The Tale of a Sheepdog Puppy | פרן | 23 פרקים |
| 2009 | בנידורם | Benidorm | דיאנה וידון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 |  | Ingenious | גרנשה |  |
| 2010–2017 | שרלוק | Sherlock | גברת הדסון | 14 פרקים |
| 2013 |  | Who Do You Think You Are? | בתפקיד עצמה | עונה עשירית |
| 2013 | סטארלינגס | Starlings | מולי | עונה שנייה |
| 2013 |  | Coming Up | סינתיה | בפרק "Sink Or Swim" |
| 2013 |  | A Ghost Story for Christmas: The Tractate Middoth | מיס צ'יימברס |  |
| 2015 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | אודרי בריילספורד | בפרק "The Dagger Club" |
| 2015 |  | The Big Painting Challenge | מגישה | לצדו של ריצ'רד ביקון |
| 2015 | תקראו למיילדת | Call the Midwife | גרט מילס | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
תפקידים בתיאטרון

גברת הרדקאסל במחזה "She Stoops to Conquer" מאת אוליבר גולדסמית'. ביים ג'יימס מקסוול בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר (1990)
ליידי מרקבי במחזה "בעל אידיאלי" מאת אוסקר ויילד. ביים ג'יימס מקסוול בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר (1992)
מרגרט לורד במחזה "סיפור פילדלפיה" מאת פיליפ בארי. ביימה ג'וזפין אבאדי בתיאטרון רויאל אקסצ'נג' במנצ'סטר (1996)
הערות שוליים

↑  "Una Stubbs: My family values". the Guardian. נבדק ב-27 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nestlé archive shows the history of Rowntree's chocolate". York Press. York. 30 בספטמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-2017-01-16. נבדק ב-3 בינואר 2014. Alex points out a photo of Una Stubbs, who was used as the cover girl for Dairy Box. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Who Do You Think You Are?, "Una Stubbs", Director Mary Cranitch, Producer Colette Flight, BBC, 2013, approx 26 minutes
↑  Stubbs to join ex-husband in soap BBC News 23 May 2006
↑  Margy Rochlin. "Q & A With Una Stubbs: The Joy of Victoria Sponges + Getting Sherlock Holmes to Eat". L.A. Weekly. אורכב מ-המקור ב-2014-01-02. נבדק ב-27 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Una Stubbs". Who Do You Think You Are?. Series 10. Episode 1. 24 July 2013. BBC Television. http://www.bbc.co.uk/programmes/b037lfg6. Retrieved 24 July 2013.
↑  https://www.bbc.com/news/entertainment-arts-58190446 Una Stubbs: Till Death Us Do Part and Sherlock actress dies aged 84
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1533887393026  BNE: XX5664796  BnF: cb142305649 (data)  GND: 1140134442  ISNI: 0000 0000 5114 6860  LCCN: no2007024413  MusicBrainz: 8005a82d-f408-4ab4-b127-5b0e87975a12  NKC: xx0209680  SUDOC: 166525979  VIAF: 295455258   WorldCat (עם VIAF): 295455258
אליסון פרננדז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביולי 2005 (בת 19) ברוקלין, ניו יורק 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 פרופיל ב-IMDb
 
אליסון פרננדז (באנגלית: Alison Fernandez; נולדה ב-20 ביולי 2005) היא מדבבת ושחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת מתפקידיה בסדרות הטלוויזיה "עד עצם היום הזה" ברשת ABC ו"אני עם קיילי" בשירות נטפליקס.
ביוגרפיה

אליסון פרננדז נולדה ב-20 ביולי 2005 בברוקלין, ניו יורק. אביה, מנואל פרננדז משמש כסוכן שלה מאז שהחלה לשחק בגיל 5 בתיאטרון מקומי בניו-יורק. אחותה הגדולה סברינה, גם היא שחקנית.