stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המיתוס של סיזיפוס
פרשנויות וביקורות על הספר > פרשנותם של אומברלו ולומברד

סטיבן אומברלו (Steven Umbrello) וג'סיקה לומברד (Jessica Lombard) מציעים את המיתוס של סיזיפוס, בגרסת קאמי, כמיתוס המתאים לתיאור הפוסט-הומניזם. הפוסט-הומניזם הוא זרם המבקש לפרוץ את גבולות ההגדרה האנושית, ולחרוג מן הדיכוטומיות ההומניות המוכרות של גוף/נפש, סופי/אינסופי, מוות/אלמוות, אל/אדם, שמים/ארץ. סיזיפוס של קאמי, המאושר, מהווה לטענתם את המודל של האדם הפוסט-אנושי של הפוסט-הומניזם: אדם שפרץ את גבולות האנושי והפך לישות בלתי מוכרת לבוראיו, האלים. סיזיפוס הפך במרד שלו מאנושי לפוסט-אנושי, לפי תפיסת הפוסט-הומניזם.
לקריאה נוספת

אלבר קאמי, הזר, עם עובד, תל אביב, 1999.
אלבר קאמי, המיתוס של סיזיפוס, עם עובד, תל אביב, 2000.
רונלד ארונסון, קאמי וסארטר, סיפורה של ידידות והריב אשר שם לה קץ, ספרי עליית גג, 2008.
אבי שגיא, מניכור לאבסורד: הזר והמיתוס של סיזיפוס, בתוך אלבר קאמי והפילוסופיה של האבסורד, ספריית האוניברסיטה המשודרת, משרד הביטחון, 2001.
הערות שוליים

1 2  אלבר קאמי, תרגום: צבי ארד, המיתוס של סיזיפוס - מסה על האבסורד, עם עובד, 1978
↑  Jean-Paul Sartre, Explication de l'etranger, 1943
↑  כל הציטוטים של סארטר הם מתוך האפילוג של אילנה המרמן, הוצאת עם עובד, 2009.
1 2 3  Hochberg, H., Albert Camus and the Ethics of Absurdity, Ethics 75, עמ' 87-102
1 2 3  Duff, R. A. & Marshall, S. E., Camus and Rebellion: From Solipsism to Morality, Philosophical Investigations 5, עמ' 116-136
1 2 3 4 5  אבי שגיא, אלבר קאמי והפילוסופיה של האבסורד, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000
1 2  .Umbrello, S. & Lombard, J, Silence of the Idols: Appropriating the Myth of Sisyphus for Posthumanist Discourses, Postmodern Openings 9 (4), 2018, עמ' 98-121
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12006961k (data)  GND: 4236810-8  VIAF: 198822860   WorldCat (עם VIAF): 198822860 
סיזיפוס מאת טיציאן 1549
"סיזיפוס" מאת חוסה דה ריברה
מחוזות אוגנדה

חלוקת אוגנדה למחוזות. למידע על מחוז, לחצו עליו
מבחינה מנהלית אוגנדה מחולקת ל-4 אזורים אשר מחולקים ל-135 מחוזות ולעיר הבירה קמפלה.
כל מחוז מחולק לנפות ועיריות, וכל נפה מחולקת לנפות משנה. ראש המחוז הנבחר נקרא יושב ראש המועצה המקומית.
החל משנת 2005, ממשלת אוגנדה נמצאת בתהליך של חלוקת מחוזות חדשה, במטרה להקטין מחוזות וכך למנוע ממטות המחוזים לשמור את התקציבים אצלם, ולהזניח שטחים גדולים שברשותם.
רשימת אזורים

| צבע | מיקום יחסי | שם | בירה | שם בשפת המקור | מס' מחוזות | שטח | אוכלוסייה (נכון ל-2023) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אדום |  | אזור מרכז | קמפלה | Central Region | 26 | 37,489 | 12,762,200 |
| ירוק |  | אזור מזרח | ג'ינג'ה | Eastern Region | 35 | 27,957 | 11,830,700 |
| צהוב |  | אזור צפון | גולו | Northern Region | 35 | 82,099 | 9,411,700 |
| כחול |  | אזור מערב | מבארארה | Western Region | 32 | 45,599 | 11,503,400 |
רשימת מחוזות חדשים

בספטמבר 2015, הודיעה ממשלת אוגנדה על הקמת 24 מחוזות חדשים שיוקמו בהדרגה בארבע השנים הבאות. המחזות התפצלו ממחוזות קיימים.
| תאריך פיצול | שם המחוז החדש | שם המחוז ממנו התפצל |
| --- | --- | --- |
| יולי 2016 | קאגאדי | קיבלה |
| יולי 2016 | קאקומירו | קיבלה |
| יולי 2016 | אומרו | גולו |
| יולי 2016 | רובנדה | קבאלה |
| יולי 2017 | נמיסינדווה | מאנאפווה |
| יולי 2017 | פאקוואץ' | נבי |
| יולי 2017 | בוטבו | פליסה |
| יולי 2017 | רוקיגה | קבאלה |
| יולי 2017 | קיוטרה | ראקאי |
| יולי 2017 | בוניאנגבו | קאבארול |
| יולי 2018 | נבילאטוק | נאקאפיריפירית |
| יולי 2018 | בוגוורי | יגנגה |
| יולי 2018 | קסנדה | מובנדה |
| יולי 2018 | קוואניה | אפק |
| יולי 2018 | קפלביונג | אמוריה |
| יולי 2018 | Kibuube | הוימה |
| יולי 2019 | Obongi | מויו |
| יולי 2019 | קאזו | קירוהורה |
| יולי 2019 | Rwampara | מבארארה |
| יולי 2019 | קיטאגוונדה | קאמוונגה |
| יולי 2019 | Madi-Okollo | ארואה |
| יולי 2019 | קרנגה | קאאבונג |
| יולי 2019 | לוסוט | מורוטו |
| ינואר 2020 | Teregu | אטורה |
הערות שוליים

↑  list of districts of Uganda, www.iso.org (באנגלית)
↑  Uganda Districts, www.statoids.com (באנגלית)
↑  Can Uganda's economy support more districts?, www.newvision.co.ug (באנגלית) (ארכיון)
↑  Uganda Work Plan (באנגלית)
| חלוקה מנהלית של מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גבון • גאנה • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים[1] • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ "לא מוכרים" | סומלילנד • סהרה המערבית |  |
[1] חלק משטח המדינה נמצא באסיה
| פוליטיקה של אוגנדה |
| --- | --- | --- |
| ממשל | חוקה • נשיא • ראש הממשלה • הפרלמנט • האספה הלאומית • מפלגות אוגנדה • יחסי החוץ של אוגנדה • מחוזות אוגנדה |  |
| בחירות ומשאלי עם באוגנדה | בחירות ומשאלי עם באוגנדה |  |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות פרלמנטריות | 1958 • 1961 • 1962 • 1980 • 1989 • 1994 • 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות למועצות המקומיות | 1964 • 1989 • 1998 • 1998 • 2002 • 2006 • 2018 |  |
| משאלי עם | 2000 • 2005 |  |
דיון קאמרי

דיון קאמרי (בגרמנית: Dijon Kameri; נולד ב-20 באפריל 2004 בבורגנלנד שבאוסטריה) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת רד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית.
קריירת מועדונים

קאמרי גדל במחלקות הנוער של רד בול זלצבורג ושל קבוצת המילואים שלה, ליפרינג. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של קבוצת המילואים של המועדון. ב-20 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של רד בול זלצבורג, בניצחון 2-0 על אוסטריה קלגנפורט במסגרת המחזור החמישי בבונדסליגה האוסטרית לעונת 2022/2023. ב-27 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 6-0 על אוסטריה לוסטנאו במסגרת המחזור השישי בליגה. ב-6 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 1-1 נגד מילאן במסגרת שלב הבתים לעונת 2022/2023.
מחאות ג'ורג' פלויד

מחאות ג'ורג' פלויד הן סדרה מתמשכת של הפגנות, הפרות סדר, מהומות ומעשי ביזה שהחלו כמחאה מקומית נגד אלימות משטרתית המופנית כלפי אזרחים במטרופולין מיניאפוליס-סיינט פול של אזור מינסוטה, התפשטו במדינות ארצות הברית ומשם – ברחבי העולם. ההפגנות החלו במיניאפוליס ב-26 במאי 2020, לאחר פרסום סרטון המתעד את רצח ג'ורג' פלויד. חלק מההפגנות היו אלימות ונגרם בהן נזק רב לרכוש ולגוף. בעקבותיהן נהרגו מספר אנשים על ידי מפגינים, בהם גם שחורים. במהלך המחאות נורו 12 שוטרים על ידי מפגינים ושלושה מהם מתו, ביניהם קפטן משטרת סנט לואיס בדימוס דייוויד דורן.
החל מ-1 ביוני התקיימו הפגנות בלמעלה מ-200 ערים בארצות הברית ומדינות אחרות בדרישה לצדק עבור פלויד, כמו גם התבטאות נגד בריונות מצד המשטרה. לפחות 12 ערים מרכזיות הכריזו על עוצר בערב שבת, 30 במאי, והחל מ-2 ביוני, מושלים ב-23 מדינות ארצות הברית ובוושינגטון די. סי., קראו למשמר הלאומי, עם למעלה מ-17,000 חיילים לפעול.
רקע > היסטוריה של אלימות משטרתית בארצות הברית

מקרים תכופים של אלימות משטרתית ושימוש יתר בכוח על ידי גורמי אכיפת החוק בארצות הברית הובילו זה מכבר תנועות למען זכויות אזרח ופעילים אחרים למחות על חוסר האחריות המשטרתית באירועים בהם נעשה שימוש בכוח מופרז. מהומות ווטס (אנ') בשנת 1965 היו תגובה לאלימות של המשטרה. עימותים עם המשטרה במהלך המהומות הביאו למותם של 34 אנשים, רובם אפרו-אמריקאים. מהומות לוס אנג'לס בשנת 1992 היו תגובה לזיכוי שוטרי המשטרה האחראים לכוח מופרז שהופעל על רודני קינג. בעשור האחרון נכללו עם אלה הירי ב-2014 של מייקל בראון בפרגוסון, מיזורי; הרשלנות שהובילה למותו של פרדי גריי בבולטימור בשנת 2015, הירי ב-2016 על פילנדו קסטיליה והירי ב-2017 על ג'סטין דיימונד, שניהם במינסוטה; ומותו של אריק גרנר בשנת 2014 בעיר ניו יורק, שבדומה לג'ורג' פלויד אמר: "אני לא יכול לנשום". במרץ 2020, הירי בקנטקי בברונה טיילור בדירתה על ידי המשטרה סוקר רבות בתקשורת.
רקע > מגפת הקורונה

לצעדים שננקטו כנגד מגפת הקורונה, כולל סגירת עסקים שאינם חיוניים והטלת הנחיות על סגר ביתי, היו השפעה כלכלית וחברתית משמעותית על אמריקאים רבים, לאחר שמיליונים איבדו את מקום עבודתם והיו לפגיעים יותר מבחינה כלכלית. קית' אליסון, היועץ המשפטי לממשלת מינסוטה, אמר שהוא סבור שאנשים "מסתגרים כבר חודשיים, ולכן הם נמצאים בחלל אחר ובמקום אחר. הם חסרי מנוחה. חלקם נהיו מובטלים, לחלקם אין כסף לשלם שכר דירה, והם כועסים, הם מתוסכלים."
באפריל 2020 נערכו הפגנות נגד הסגר בכמה מדינות בארצות הברית, כולל במינסוטה, שקראו למושלים להקל על כמה מגבלות ולהתחיל "לפתוח את המדינה מחדש."
רקע > רצח ג'ורג' פלויד

ב-25 במאי 2020 שוטרי משטרת מיניאפוליס הגיעו לשדרת שיקגו שבשכונת פאודרהורן שבמיניאפוליס, בעקבות תלונה של מעדנייה מקומית כי אדם ניסה לשלם בשטר של 20 דולר שאותו זיהה בעל המעדנייה כמזויף. לדברי המשטרה, החשוד - ג'ורג' פלויד, נמצא במכונית סמוכה ונראה היה שהוא תחת השפעת סמים. לפי סרטונים שצילמו עוברי אורח, פלויד היה אזוק והוטח מטה כשפניו על הכביש, ודרק שובין, אחד מן השוטרים, כרע מעליו ומנע ממנו לזוז באמצעות הנחת ברך על צווארו. הוא נשאר כך במשך כתשע דקות, כאשר מתוך פרק זמן זה, במהלך 3 הדקות האחרונות, פלויד כבר היה מחוסר הכרה (כך על פי התלונה הפלילית שהוגשה נגד שובין באשמת רצח מדרגה שנייה ושלישית והריגה מדרגה שנייה, שבה הורשע בכל הסעיפים באפריל 2021). פלויד נלקח למרכז הרפואי במחוז הנפין, שם נקבע מותו מחנק.
חלקים מן המעצר תועדו על ידי עוברי אורח, והסרטונים הפכו לוויראליים.
פריסת מוקדי המחאה > ארצות הברית

בארצות הברית התקיימו הפגנות רבות ברחבי המדינה, כאשר מפגינים קוראים לצדק עבור פלויד ויוצאים כנגד אלימות משטרתית. הפגנות גדולות התקיימו באטלנטה, בוסטון, שארלוט, דנוור, לוס אנג'לס, ניו יורק, מיאמי, פילדלפיה, פיניקס, פיטסבורג, ריצ'מונד, סולט לייק סיטי, סיאטל ווושינגטון די. סי.. עיקר ההפגנות הללו היו שלוות, אך רבות מהן הפכו לאלימות ככל שהאלימות במהומות במיניאפוליס-סיינט פול גברה והתגובה של המשטרה הסלימה.
פריסת מוקדי המחאה > ארצות הברית > וושינגטון

בדומה לערים אחרות, המחאה על מותו של ג'ורג' פלויד בוושינגטון נעה בין הפגנות המוניות שקטות ומחוות הזדהות של שוטרים לבין גילויי אלימות מצד מתפרעים, שחלקם הציתו שריפות ובזזו חנויות. ראש העיר קראה למפגינים לגלות אחריות ולמשטרה לכבד את זכות המחאה.
ההפגנות בוושינגטון החלו ב-29 במאי. בעקבות הגעת המפגינים סמוך לבית הלבן, הוחלט לשלוח את הנשיא דונלד טראמפ לבונקר מאובטח בשטחו. הוטל עוצר לילי בעיר. יום אחרי שמרתף בכנסיית סנט ג'ון הוצת, פונו מפגינים על מנת שהנשיא דונלד טראמפ יוכל לבקר בכנסייה ולהצטלם עם ביבליה בידו. הפינוי בוצע באמצעות רימוני הלם, רימוני עשן ופרשים וספג ביקורת קשה מפוליטיקאים דמוקרטים ומהתקשורת בארצות הברית, בטענה שהפעולה הפרה את חופש ההפגנה מאחר שנעשתה לפני שעת העוצר. למחרת, המפגינים המשיכו למחות.
ב-3 ביוני, בצל המחאה, הודיע הפנטגון כי העביר 1,600 חיילים לאזור. בפנטגון אמרו כי החיילים שהועברו לבסיסים באזור הבירה נמצאים ב"כוננות מוגברת", אך לא נפרסו בעיר וושינגטון עצמה. אחרי יומיים, ראש העיר שינתה שם של רחוב שמול הבית הלבן לכיכר "חיי שחורים חשובים". מפגינים כתבו את הסיסמה על האספלט באותיות צהובות גדולות. ב-7 ביוני, הורה הנשיא לכוחות המשמר הלאומי שהוצבו בבירה לצאת מהעיר.
ב-20 ביוני, הפילו ושרפו מפגינים את הפסל של הגנרל אלברט פייק, שהיה הפסל היחיד של קצין בצבא הקונפדרציה שהוצב בעיר. הנשיא טראמפ ביקר בטוויטר את עבודת משטרת העיר, שלדבריו עמדה מנגד ולא מנעה את הפלת הפסל. אחרי ניסיון להפלת פסלו של הנשיא אנדרו ג'קסון, הודיע הנשיא טראמפ כי חתם על צו מנהלי שיגן על מונומנטים בארצות הברית.
פריסת מוקדי המחאה > ארצות הברית > מדינת וושינגטון

בשכונת קפיטול היל שבסיאטל הכריזו מפגינים בתגובה למותו של ג'ורג' פלויד על הקמת האזור האוטונומי של קפיטול היל כאזור בעל שליטה אוטונומית ללא פעילות משטרתית (מחאת כיבוש (אנ')). ב-12 ביוני התקיים משא ומתן בין מפגיני תנועת חיי שחורים חשובים לרשויות על עזיבת המקום. לאחר שרבים מהמפגינים עזבו את האזור, השתלטו שוטרים ועובדי עירייה ב-1 ביולי על האזור ופינו ממנו את המפגינים הנותרים.
פריסת מוקדי המחאה > ארצות הברית > ניו יורק

כ-100 מפגינים התכנסו בכיכר יוניון ב-28 במאי; נעצרו 72 מפגינים, חמישה מהם הואשמו בתקיפת שוטרים, וכמה שוטרים נפצעו קל. מפגינים צעדו לעבר בניין העירייה וחסמו את התנועה במנהטן תחתית. במנהטן, אחד המפגינים הכה קצין בפניו ואילו אחר השליך פח אשפה לעבר קצין והכה אותו בראשו. המפגינים השליכו בקבוקים לעבר שוטרים. למחרת, ב-29 במאי, התחדשו הפגנות שלום סביב כיכר פולי במנהטן, אולם בהמשך אירעו התנגשויות בין מפגינים למשטרה במרכז ברקליס בברוקלין והרסו שני רכבי משטרה בשכונת פורט גרין.
פריסת מוקדי המחאה > מחוץ לארצות הברית

מחוץ לארצות הברית התקיימו גם הפגנות מוקדמות נגד מותו של ג'ורג' פלויד, אנטי-גזענות שחורה ובריונות משטרתית, בעיקר בברלין, קופנהגן, לונדון, פריז, פרת', טורונטו וונקובר. בהמשך, ההפגנות התרחבו למקומות נוספים כמו סיאול, סידני, מלבורן, מינכן ועוד. ב-7 ביוני הפילו מפגינים בבריסטול, שבבריטניה, את פסלו של סוחר העבדים אדוורד קולסטון, והשליכו אותו לנהר. באנטוורפן שבבלגיה, הושחת פסלו של לאופולד השני. בעקבות ההפגנות הוקמה ועדת חקירה לבחינת ההיסטוריה הקולוניאלית של בלגיה. ועדה דומה הוקמה בהולנד ובעקבות המלצותיה הולנד התנצלה על חלקה ההיסטורי בעבדות ובסחר העבדים, ועל ההשלכות. היא הקימה גם קרן חינוך בנושא.
גלריה

אדם עומד על מכונית שנשרפה על ידי המפגינים
מפגינות ניצבות בפני שוטר ממשרד השריף של מחוז הנפין במיניאפוליס
מפגינים מוחים בהינף אגרוף מחוץ לתחנת משטרה שהוצתה בידי המון זועם
שוטרי משטרת מדינת מינסוטה עומדים במרכז רחוב בו נערכו הפגנות
תחנת משטרה במיניאפוליס עולה בלהבות לאחר שהוצתה בידי מפגינים
תהלוכה לזכר ג'ורג' פלויד באוקלנד, קליפורניה
עצרת הזדהות בברלין
מפגין עומד על שמשה מנותצת של ניידת משטרה במרכז העיר סיינט פול שבמינסוטה
אתר הזיכרון המרכזי במיניאפוליס, מינסוטה
ילד הלובש חולצת "אני לא יכול לנשום" (I can't breathe)
העתק ברלינאי של האנדרטה המאולתרת במיניאפוליס
אחיו של פלויד מגיע לחלוק כבוד באנדרטה המאולתרת במיניאפוליס
מפקד משטרת מיניאפוליס מגיע להביע את תנחומיו באנדרטה
טקס זיכרון שקט במיניאפוליס
חסימת חנויות מפני ניתוץ חלונות בניו יורק
חלק מכתובת "חיי שחורים חשובים" שנכתב ב-16th Street NW, וושינגטון די. סי.
ראו גם

התנועה לפירוק המשטרה
מהומות לוס אנג'לס (1992)
מהומות הגזע בארצות הברית (2014–2015)
הסרת אנדרטאות לזכר מנהיגי הקונפדרציה מהמרחב הציבורי
שועל-מעופף אלדברה

| שועל-מעופף אלדברה |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: שועל-מעופף
מין:: שועל-מעופף אלדברה
שם מדעי
 Pteropus aldabrensis ‏טרו, 1893
תחום תפוצה


שועל-מעופף אלדברה (שם מדעי: Pteropus aldabrensis) הוא מין של עטלף נדיר בסוג שועל-מעופף שאנדמי לאטול אלדברה באוקיינוס ההודי. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1893 על ידי הזואולוג האמריקני פרדריק ויליאם טרו ממכון סמת'סוניאן על בסיס שתי דגימות שנאספו שנה קודם לכן על ידי ויליאם לואי אבוט - רופא וחוקר טבע אמריקני. נחשב עד שנת 2005 כתת-מין של שועל-מעופף סיישל, אולם מאז מוכר כמין עצמאי. השועל המעופף האלדברני הוא בין עטלפי הפירות הנדירים בעולם, עם טווח תפוצה מצומצם במיוחד.
תיאור

כיתר המינים בסוגו, לשועל המעופף האלדברני גוף מוארך וכבד, ראש שועלי גדול, עיניים גדולות וכנפיים ארוכות וצרות. הלוע ארוך ומחודד, האף רחב והנחיריים גדולים. האוזניים ארוכות עם קיעור עמוק בשוליים האחורים מתחת לקצה המחודד. השוקיים נטולות שיער. קרומי התעופה מחוברים לאורך צלעות הגוף ומוטת הכנפיים עולה על מטר.
אורך ראשו וגופו של שועל-מעופף אלדברה 22–23 ס״מ, אורך הזרוע 12–14 ס״מ, ומשקלו עולה על 395 גרם. אין לו זנב והוא בעל כנף זנב קצרה ודקה. הוא קרוב חיצונית ופילוגנטית למינים אחרים בסוג שחיים באיים באזור: שועל-מעופף סיישל, שועל-מעופף מאוריציוס ושועל-מעופף פמבה.
לשועל-מעופף אלדברה פרווה ארוכה עם מרקם משי רך. צבעה הכללי נע בין צהוב עז לאוכרה, כתמתם או זהוב, והיא שזורה בשיער כסוף לאורך צומת הכנף. סביב הצוואר, הכתפיים והחזה יש צווארון בולט בצבע כתום עז, חום אדמוני או ערמון שנוטה להיות שחור סמוך לחזה ובולט היטב על רקע הפרווה הבהירה. הראש בצבע צהבהב חיוור או קרמי, והאוזניים, העיניים והלוע שחרחרים. הכנפיים, הזרועות, השוקיים והרגליים שחורים אף הם. התפלגות הצבעים מאפשרת לזהות אותו בקלות משועל-מעופף סיישל.
תפוצה וביולוגיה

כפי שמרמז שמו, שועל-מעופף אלדברני אנדמי לאטול אלדברה באוקיינוס ההודי המפורסם בצבי אלדברה הענקיים ששוכנים שבו; שטחו היבשתי של האטול ללא הלגונה 155.4 קמ״ר בלבד, כששטח התפוצה של העטלף בתוכם קטן עוד יותר. העטלפים תועדו בכל ארבעת האיים העיקריים באטול (גראנד טר, פיקאר, מאלאבאר ופולימני) וגם באי הקטנטן מישל. האטול שייך לסיישל, וממוקם כ-420 קמ״ר צפונית לאיי קומורו ומדגסקר. בית הגידול מורכב מג'ונגל של קזוארינה, קוקוס וקקאו, יער מנגרובים ובתה חופית.
השועל המעופף האלדברני פעיל בדמדומים ובלילה ומבלה את שעות בשינה בתוך כפות קוקוס ובעלווה צפופה של מנגרובים. הוא חי במושבות קטנות של 40–100 פרטים. עטלף זה הוא יונק צמחוני; התזונה שלו כוללת פירות של פיקוס אדום, פיקוס רפלקסה, קאלופילום, טאמאנו, אגס לבן, שקד טרופי, שזיף הודי ופנדן, פרחים ואגוזים של קוקוס וסיסל (מין פולש שהושמד כבר באי), עלים של מנגרוב אפור ואפילו טל דבש שיצרו כנימות מגן על פיקוס לוטאה. הרגלי האכילה שלו, הופכים את השועל המעופף למפיץ הזרעים העיקרי באטול אלדברה שכן לצבי הענק אין גישה לצמחייה גבוהה. על אף שהם אוכלי פירות, העטלפים נתפסים כאיום על ידי מספר עופות באלדברה דוגמת פרגטה גדולה, בז מדגסקרי, עורב צבוע ודרונגו, והעטלפים חווים תדיר התנכלויות מצידם באתרי השינה.
הזדווגות נצפתה במרץ, יוני אוקטובר ונובמבר, ונקבות עם גורים נצפו רק בדצמבר וינואר. ככל הנראה, הנקבות מקפיאות את התפתחות העובר עד שהתנאים הסביבתיים אופטימליים. ההיריון נמשך 7 חודשים והנקבה ממליטה צאצא יחיד. הוא מגיע לבגרות בגיל שנה או שנתיים.
מצב

השועל המעופף האלדברני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN, במצב השימור סכנת הכחדה (EN), מכיוון שהאוכלוסייה כולה מוגבלת לאטול יחיד ששטחו היבשתי והימי 374 קמ״ר בלבד עם שטח תפוסה קטן עוד יותר (השטח היבשתי כולל 155 קמ״ר בלבד). מכיוון שהאטול אינו מיושב והגישה אליו מוגבלת (למעט חוקרי טבע), העטלף אינו מאוים מצד אובדן בית גידול או ציד ומגמת האוכלוסייה שלו יציבה.
מאידך, המין מאוים במיוחד מצד שינויי אקלים: גובה האטול מעל פני הים 8–20 מטר לכל היותר, מה שהופך אותו לנתון בסיכון תמידי מפני ציקלונים חזקים ועליית מפלס מי הים. שינויי האקלים עשויים לפגוע גם בדפוס הגשמים לגרום לנזק בלתי הפיך לבית הגידול המצומצם באי. איום אחר הוא הכנסה לא מכוונת של מינים פולשים.
על אף שהעטלף לא נחשב למוגן על פי החוק בסיישל, היותו של אטול אלדברה אתר מורשת עולמית והכללתו של המין באמנת CITES מספיקים בשביל למנוע פגיעה בו.
בהתחשב בטווח התפוצה המצומצם, האוכלוסייה העולמית של שועל-מעופף אלדברה קטנה במיוחד, וכוללת 200–250 עטלפים בוגרים לכל היותר. החל משנת 2019, מתבצעים באטול מחקרים שבודקים תרחישים שונים שקשורים לשינויי אקלים בשביל להארך טוב יותר למצבים כאלו.
הערות שוליים

↑  שועל-מעופף אלדברה באתר הרשימה האדומה של IUCN
מפה מפורטת של אטול אלדברה.
האטול והלגונה בצילום אווירי.
ראובן קריץ

| --- | --- |

ראובן קריץ, 2003
 לידה:  11 בנובמבר 1928 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  7 בנובמבר 2020 (בגיל 91) היידלברג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Rudolf Kritz 
 מדינה:  ישראל 
 שם עט:  Ricky Keller, ריקי קלר, Ruthi Shamir, רותי שמיר 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית, גרמנית 
 תקופת הפעילות:  1953–2020 (כ־67 שנים)
 
ראובן קְריץ (11 בנובמבר 1928 – 7 בנובמבר 2020) היה סופר עברי, סופר ילדים, חוקר ספרות, מורה, מוציא לאור, משורר ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

ראובן קריץ (Reuven R. Kritz) נולד בווינה בירת אוסטריה. אביו, ד"ר אריה קריץ, היה רופא יליד גליציה.
ב-1938, ערב מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ ישראל עם אביו. למד כילד חוץ בקיבוץ מזרע, ושם סיים את בית הספר התיכון. את לימודיו השלים בסמינר הקיבוצים ועלה לירושלים ללימודים גבוהים במסגרת האוניברסיטה העברית. שם גם קיבל תואר שלישי בחקר ספרות משווה. בשנים 1951 עד 1956 היה מורה ומחנך בקיבוצו מזרע. באחת מנסיעותיו לצרפת זכה סיפור קצר שלו בפרס ראשון, ופרסם לראשונה את שמו.
ב-1956 עקר עם משפחתו למושב מולדת, שם פתח הוצאת ספרים קטנה משלו ובה יצאו לאור רוב ספריו; הוא לימד בבתי ספר תיכוניים במולדת, עין חרוד וקריית חיים. מתחילת שנות השבעים עד 1976 שהה בחו"ל והרצה באוניברסיטאות אמריקאיות ידועות על ספרות עברית. עם שובו השתקע בקריית מוצקין והחל להרצות באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטת תל אביב. במהלך השנים הללו פרסם שורה ארוכה של ספרים לבני נעורים; אחדים מהם, שנתפרסמו כסיפור בהמשכים בעיתוני נוער, קנו להם שם, ואף הוסרטו. קריץ כתב לנוער בעיקר רומנים ריאליסטיים מחיי הארץ בקיבוץ, ובייחוד של המוסד החינוכי שומריה של משמר העמק שם למד. הנושאים בהם טיפל בשורת הרומנים הללו היו התבגרות, אהבה ראשונה, ידידות לסוגיה, מלחמת העצמאות ופעולות צבאיות אחרות, ועוד.
החל מאמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 פרסם שורת רומנים ריאליסטיים-קומיים על חיי הסטודנטים בישראל, שחלקם זכה להצלחה. משנות ה-80 ואילך התפרסמו מחקריו החשובים בספרות העברית החדשה, בהם על רחל המשוררת, על ספרות הקיבוץ, ועוד. העולם האקדמי בארץ לא האיר לו פנים והחל מאמצע שנות ה-90 עבר להתגורר בהיידלברג, הרצה בעיקר בגרמניה, וזכה שם להערכה רבה.
הפן הנחשב מעניין יותר אצל ראובן קריץ הם ספריו שפורסמו בעילום שם, או תחת שמות בדויים. בין הספרים הללו ספרי בלשים, ספרי פעולה, ספרי שירים, סיפורים מן התנ"ך, ועוד. הידוע בין שמות-העט שלו הוא "ריקי קלר".
כדי לקדם את כתב היד לרומן "אחות קטנה" שלח קריץ נערה כבת 16 למערכות עיתונים שונות, וזו הציגה עצמה ככותבת היצירה; רק אחרי קבלת חוות דעת מהוצאות הספרים - חשפה הנערה שהיא איננה הכותבת האמיתית, וכי הכותב המקורי הוא קריץ.
ב-1997 הופיע מחקר שהוקדש כולו לחקר יצירתו של קריץ, מאת חוקרת ספרות אמריקאית בשם "רותי שמיר". בספר יש ניתוח מעמיק ומקיף על כתביו של קריץ. ברם, בעולם הספרות והאקדמיה הועלו טענות שמדובר בשם בדוי נוסף של ראובן קריץ, ושהוא כתב את ספר המחקר בעצמו. על בסיס סיפור זה נכתב הסרט "גן קופים".
ראובן קריץ לא היה מתרגם מקצועי, ואולם תרגומו ל"גן פינצי-קונטיני" ("Il giardino dei Finzi-Contini"), מאת הסופר היהודי-איטלקי ג'ורג'ו באסאני, זכה בשעתו לשבחים רבים.
בתו, אורי קריץ, (אנ') היא פרופסורית ללשון וספרות עברית באוניברסיטת אוקלהומה.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בוקר חדש: (1955) הוצאת הקיבוץ המאוחד רומן נעורים בעל רקע אוטוביוגרפי מובהק. (ראה אור בתרגום לאנגלית (1965), לאספרנטו (1967), לשוודית (1969) ולגרמנית (1994).) (זכה בפרס ברש לספרות ילדים ונוער לשנת תשי"ז)
חטאות נעורים: על חבלי התבגרות בחברת ילדים קיבוצית בסוף שנות הארבעים.
סרטן בלילה: הרהורים מעמיקים על החיים, רצופים נוסטלגיה - דרך צרור מכתבים של כותב אלמוני אל 'את' דמיונית.
אחות קטנה: רומן ריאליסטי על לבטי התבגרותה של בת מושב.
שירת רחל: על שירתה של המשוררת רחל (בלובשטיין).
שנים של תכלת (המשך של בוקר חדש)
נפנוף של מטפחת (המשך של בוקר חדש ושנים של תכלת)
ספריו > ספרי מחקר

דרכי עיצובו של הגרוטסקי, בסיפוריהם של א.ת.א. הופמן, של ניקולאי גוגול ושל אדגר אלן פו, ירושלים, 1969.
איך לנתח יצירת ספרות?, קריית מוצקין, 1972.
תבניות הסיפור, קריית מוצקין, פורה, 1976.
הסיפורת של דור המאבק לעצמאות, חיפה, 1978.
בדרכי השיר, 2 כרכים, קרית-מוצקין, הוצאת פורה, 1984.
על שירת רחל, מחקרים בשירת רחל, תל אביב, 1987.
איך מנתחים סיפור, מודגם על ’מאחורי הגדר’ לביאליק, תל אביב, 1988.
בעיות הביקורת, מבט אישי, תל אביב, 1989.
סיפורי הקיבוץ, מחקר בספרות הקיבוץ, אורי קריץ, ראובן קריץ, תל אביב, פורה, 1997.
בדרכי השירה, מבוא לשירה העברית, אורי קריץ, ראובן קריץ, תל אביב, 2000.
מן היקב, סוגיות ספרות, תאוריה, מחקר, סקירות סיכום, דיוקני ספרים וסופרים, תל אביב, פורה, 2004.
ספריו > מספרי ריקי קלר

בשדרות השקיעה;
דופקים;
הלא-גמורות;
בתרבות

בשנת 2023 יצא לאקרנים הסרט "גן קופים" שכתב וביים אבי נשר. גיבור הסרט הוא אמיתי קריב (אדיר מילר), סופר מבוגר החש כי דעך כוחו בקרב הממסד הספרותי, ויוצא להשיב את כבודו האבוד.
דמותו של קריב מבוססת בחלקה על קריץ.
הערות שוליים

↑  מת אריה קריץ, דבר, 13 בדצמבר 1978.
↑  אורי אבנרי, מאמר מערכת, באתר העולם הזה, ‏ספטמבר 1961
↑  מערכת הלקסיקון, ראובן קריץ, באתר הקשרים. אוניברסיטת בן גוריון. המחלקה לספרות, ‏2019
↑  פרס ברש לספורטה ולקריץ, דבר, 4 בינואר 1957.
↑  ע. רוגל, נפנוף של מפרש ברוח, מעריב, 7 בנובמבר 1980
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302910705171  BnF: cb127818164 (data)  CiNii: DA09435035  GND: 130683833  ISNI: 0000 0001 1488 2022  LCCN: n84221040  NKC: mzk20241234607  NTA: 073519642  RERO: 02-A022005048  SUDOC: 076410323  VIAF: 15884778   WorldCat (עם VIAF): 15884778
שירה גרא

| --- | --- |

גרא במאי 2020
 לידה:  17 בנובמבר 1959 (בת 64) 
 שם לידה:  שירה הררי 
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן או בת זוג:  יואב גרא 
 מספר צאצאים:  5 
 
שירה גרא (נולדה ב-17 בנובמבר 1959) היא שדרנית רדיו, מגישה ומנחת טלוויזיה ישראלית.