stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאיה פרוכטמן

| --- | --- |
 לידה:  1944 בערך
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  ישראל
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תרומות עיקריות
 תחביר מודרני ומקראי, דקדוק ושירה עבריים של ימי הביניים ומילונאות עברית.
 
מאיה אגמון-פְרוּכְטְמן (נולדה ב-1944 בערך) היא בלשנית ומילונאית ישראלית, חוקרת השפה העברית, פרופסור חבר (בגמלאות) במחלקה ללשון עברית וללשונות שמיות באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

למדה באוניברסיטת תל אביב. בשנת תשכ"ז-1967 סיימה בהצטיינות תואר בוגר בלשון עברית וספרות עברית. עבודת הדוקטור, שנעשתה במסגרת בית הספר למדעי היהדות בהדרכת פרופ' חיים רוזן והוגשה בשנת תשל"ט-1979 (אושרה בשנת 1980), הייתה בנושא: "קטגוריות מיידעות ומתחמות בעברית הישראלית".
תחומי העניין שלה כוללים תחביר מודרני ומקראי, דקדוק ושירה עבריים של ימי הביניים ומילונאות עברית. בנוסף לעבודתה המחקרית עוסקת בחיבורם של מילונים לשפה העברית. בין השנים 1987 ו-1998 ערכה את "בלשנות עברית", כתב עת בנושאי בלשנות בהוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
עסקה גם בספרות ילדים: ערכה את הספר "מחקרים בספרות ילדים", תרגמה את הספר "חרמשנית הכסף" של אלינור פרג'ן, כתבה את הספרים "מרב הולכת לגן", "משחקי ילדים", "סבתא מתנה וסבתא סכריה", "פגשתי חבר צב", ועיבדה לילדים קובצי סיפורים משל יהודה אלחריזי, ברכיה הנקדן ויוסף אבן זבארה.
ספריה

הידוע והסתום: קטגוריות של ידוע ותחום בעברית הישראלית, הוצאת פפירוס, תשמ"ב.
לשונה של ספרות: עיוני סגנון ותחביר בספרות העברית, הוצאת רכס, 1990.
דקדוקי פיוט: עיונים בשיטה הדקדוקית-הפרשנית בימי-הביניים, על-פי 'ספר ערוגת הבושם' לר' אברהם בן-עזריאל, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1999.
לומר זאת אחרת: עיוני סגנון ולשון בשירה העברית בת-ימינו, הוצאת הספרים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2000.
ספריה > מילונים

מלון-כיס אריאל, הוצאת קוראים, 2001.
ניבון אריאל: ניבים, פתגמים ואמרות מחיי האדם, הוצאת קוראים, 2001 (יחד עם אורנה בן-נתן וניבה שני).
מדברים בקלישאות : 616 ביטויי שגרה הממלאים את חיינו, הוצאת קוראים, 2002.
מילון אריאל המקיף, הוצאת קוראים, 2007.
ספר יובל

מירי הורביץ (עורכת), ספר מאיה פרוכטמן: חלקת לשון 29–32 (תש"ס–תשס"א).
לקריאה נוספת

ביבליוגרפיה של פרסומיה:
זהר לבנת, 'כתבי מאיה פרוכטמן', חלקת לשון 29–32 (תש"ס–תשס"א), 11–15.
דורי ניצה, שלוש עצות חכמות, על ספרן מאיה פרוכטמן ויהודית דישון (2020).http://mikrarevivim.blogspot.com/2020/05/blog-post_12.html
הערות שוליים

↑  מסיימי מחזור י' – תשכ"ז של אוניברסיטת תל-אביב: הפקולטה למדעי הרוח: בוגרים בהצטיינות, דבר, טור 1, 7 באוגוסט 1967.
↑  ראו ביקורת על "תעלולי חבר הקיני": אלמוג בהר, אבי התחבולות הגדולות, וראש הנאצות והנבלות, באתר הארץ, 22 באפריל 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261315505171  GND: 103221034  ISNI: 0000 0000 6658 6762  LCCN: n82147409  SUDOC: 129027723  VIAF: 66691927   WorldCat (עם VIAF): 66691927
הפרעה דיספורית קדם וסתית

| --- | --- |
 תחום:  גינקולוגיה 
 תסמינים:  cognitive dysfunction 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  293257 
 MeSH:  D065446
 סיווגים
 DSM-5:  trouble dysphorique prémenstruel 
 ICD-11:  GA34.41 
 
הפרעה דיספורית קדם־וסתית או תסמונת קדם־וסתית חמורה (באנגלית: Premenstrual dysphoric disorder; ראשי תיבות: PMDD) היא מצב חמור של תסמונת קדם-וסתית. הפרעה זו גורמת לעצבנות, דיכאון או חרדה חמורים בשבוע־שבועיים שלפני תחילת הווסת. הסימפטומים חולפים בדרך־כלל יומיים־שלושה לאחר תחילת הווסת. הפרעה דיספורית קדם וסתית מופיעה אצל עד 5% מהנשים בגיל הפוריות. רבות מהן סובלות גם מחרדה או דיכאון. ההפרעה יכולה לפגוע באופן קיצוני בחיי האישה וביחסים שלה עם אחרים, היא עלולה גם להוביל למחשבות אובדניות.
תסמינים

רוב הנשים בגיל הפוריות סובלות מתסמינים נפשיים וגופניים לפני הופעת הווסת, וזו תופעה טבעית שאיננה דורשת טיפול. תסמינים אלו הופכים ל"הפרעה נפשית" רק כאשר הם מופיעים בעקביות במרבית המחזורים ובעצמה גבוהה שגורמת סבל גדול לאשה ונזק ממשי לאיכות חייה, איכות קשריה ויכולת תפקודה. לדוגמה, ישנן נשים המדווחות שההפרעה מפריעה להן לזוגיות יציבה; נשים אחרות מספרות על פגיעה בתפקוד בעבודה – התפרצויות כעס שמוציאות להן "שם רע" ומונעות את קידומן; אחרות משתפות בקושי שההפרעה יוצרת עם המשפחה, כאשר במשך שבוע בכל חודש הן מבקשות להסתגר ולהימנע מכל אינטראקציה.
גורמים

הפרעת מצב רוח המופיעה בעקביות ובמועדים צפויים. הימים הבעייתיים הם אלה שלאחר הביוץ, בדרך כלל בשבוע שלפני קבלת הווסת. המנגנון הפיזיולוגי העומד מאחורי ההפרעה אינו ברור לחלוטין. האזורים במוח שמווסתים רגשות והתנהגות מכילים קולטנים רבים להורמוני מין כמהו אסטרוגן ופרוגסטרון. ההורמונים האלה משפיעים על העברה עצבית האחראית למצב הרוח והחשיבה, וכך עלולים לגרום לתסמינים של PMDD. יחד עם זאת, לא ברור למה ישנן נשים הרגישות יותר ל-PMDD, בהשוואה לאחרות. נראה שיש לכך בסיס גנטי. גורמי סיכון נוספים הם דחק, השמנה, והיסטוריה של טראומה או פגיעה מינית.
אבחון

אין בדיקות אובייקטיביות המאפשרות לאבחן PMS או PMDD. האבחנה מתבססת על תיאור התסמינים ודפוס הופעתם. התסמינים של תסמונת קדם-וסתית הם לרוב ספציפיים, ממוקמים היטב וחוזרים. על-מנת לסייע בקביעת האבחנה, נהוג להנחות את המטופלת לרשום בפירוט את התסמינים ועיתוי הופעתם במשך שני מחזורים חודשיים לפחות. לרוב, התסמינים מופיעים בשלב הלוטיאלי של המחזור החודשי (לאחר הביוץ), ונעלמים למשך 7 ימים לפחות במהלך המחצית הראשונה של המחזור החודשי. נהוג לקבוע את האבחנה של PMS כאשר דפוס זה של הופעת התסמינים והיעלמותם חוזר בשני מחזורים חודשיים עוקבים, לפחות.
האבחנה של PMDD מחייבת, בנוסף למפורט לעיל, הופעת עצבנות, מתח נפשי, דיספוריה או שינויי מצב רוח (תסמין אחד לפחות), וכן לפחות 5 מ-11 התסמינים הבאים:
מצב רוח ירוד/עצבות/יאוש
חרדה
שינויי מצב רוח תכופים/רגשנות מופרזת והתקפי בכי
עצבנות/וכחנות/התקפי זעם
ירידה בעניין בפעילויות היומיום
הפרעה בריכוז
חוסר אנרגיה
שינויים בתיאבון
הפרעות שינה
תחושת מיאוס
תסמינים גופניים (רגישות בשדיים, נפיחות של הבטן וכדומה).
חשוב לזכור, שישנם מצבי מחלה אחרים, כמו תת-פעילות של בלוטת התריס, דיכאון, דיסתמיה, וחרדה אשר עלולים לגרום להופעת תסמינים דומים. חשוב לשלול מצבים אלו לפני שקובעים את האבחנה של PMS או PMDD. חשוב גם לשלול גורמים גופניים לתסמינים, אשר מקורם באיברי הרבייה, דרכי השתן או דרכי העיכול.
טיפול

הטיפול ב-PMS או ב-PMDD תלוי בחומרת התסמינים. אצל חלק מהנשים, שינויים תזונתיים, כמו הפחתה בצריכת הקפאין, האלכוהול, הטבק והשוקולד, ואכילת ארוחות קטנות ותכופות, עשירות בפחמימות מורכבות, עשויים להפחית את התסמינים באופן משמעותי. הפחתה בצריכת המלח עשויה להקל על בצקות. גם טיפולים שמטרתם נטרול מתחים, טיפולים פסיכולוגיים התנהגותיים ופעילות גופנית אירובית נמצאו יעילים בהפחתת התסמינים.
הטיפולים הקיימים כיום להפרעה מוגבלים יחסית; תרופות נוגדות דיכאון הן לרוב הבחירה הראשונה, אך לא כל הנשים מעוניינות ליטול אותן בשל תופעות הלוואי שלהן (כגון פגיעה בתפקוד המיני או השמנה) וכן מכיוון שיש לקחתן בדרך כלל על פני כל החודש. אופציה נוספת היא נטילת גלולות, אך באופן לא ברור, על אף שהן מבטלות את הביוץ וממסכות את מרבית התנודתיות ההורמונלית, הן לא תמיד מביאות להקלה מלאה בתסמינים. בנוסף, לשימוש ארוך טווח בגלולות סכנות ותופעות לוואי. בסופו של דבר, ל-40%-30% מהנשים הטיפולים המוצעים לא מצליחים לסייע.[דרוש מקור]
טיפול > תרופות

מגוון תכשירים ותרופות הוזכרו כטיפול בתסמינים של PMS ו-PMDD, חלקם אף ללא תופעות לוואי משמעותיות או סיבוכים משמעותיים. התרופות המועדפות לטיפול בהפרעה הן תרופות אנטי־דיכאוניות. הקו השני של הטיפולים הוא טיפול הורמונלי.
טיפול > תרופות > תרופות אנטי־דיכאוניות

תרופות אנטי דיכאוניות ממשפחת ה-SSRI יכולות לסייע לנשים עם PMDD. התרופות הללו משנות את רמות הסרוטונין במוח, בכך שהן מאטות את קצב הספיגה החוזרת שלו. תקופות אלה פועלות מהר יותר במקרה של הפרעה דיספורית קדם וסתית, מאשר במקרה של דיכאון. לכן, נשים הסובלות מההפרעה לא חייבות לקחת את התרופה על בסיס יומי. מנהל המזון והתרופות האמריקאי אישור שלוש תרופות כאלה לטיפול בהפרעה: סרטרלין, פלואוקסטין ופארוקטין. תרופות נוספות מקבוצה זו הן ציטלופראם ואסקיטלופראם. תרופות ממשפחת ה-SSRI הן תרופות בטוחות יחסית לשימוש, אשר יעילות ב-60% מהמטופלות לפחות.[דרוש מקור] אם הסימנים העיקריים הם עצבות ומצב רוח שלילי, מומלץ להתחיל את הטיפול 14 יום לפני הופעת הווסת, ולהמשיך עד סוף המחזור. אם הדיכאון מתמשך מעבר לתקופה שלפני המחזור או אם יש צורך בטיפול בסימנים סומטיים כמו עייפות וחוסר נוחות גופנית, מומלץ לקחת את התרופות על בסיסי יומי.
לתרופות מסוג SSRI ישנן תופעות לוואי שהן בדרך־כלל קלות וחולפות, כמו למשל בחילה. יחד עם זאת, תופעות לוואי מיניות, כמו ירידה בחשק המיני וקושי להגיע לאורגזמה עלולות להיות מתשכות, גם אם לוקחים את התרופות רק למשך שבועיים בכל חודש.
אפשרות נוספת הן תרופות ממשפחת ה־SNRI כמו ונלפקסין. סוגים אחרים של נוגדי דיכאון, המכוונים למעבירים עצביים שאינם סרוטונין, לא נמצאו כיעילים בטיפול ב־PMDD.
טיפול > תרופות > תרופות הורמונליות

טיפולים הורמונליים יכולים לסייע לחלק מהנשים. מנגנון הפעולה שלהם אינו בכך שהוא מאזן את ההורמונים בגוף, אלא בכך שהוא מפסיק הפעלה בעייתית של ציר ההיפותלמוס-היפופיזה-גונאדות, המקשר בין המוח לשחלות.
טיפול > תרופות > תרופות מפחיתות כאב

תרופות נגד כאב יכולות לסייע להפחית התכווצויות, כאבי פרקים, כאבי ראש ורגישות בשדיים. אלה כוללות איבופרופן, נפרוקסן ואספירין.
טיפול > תרופות > תרופות אחרות

התרופה ספירונולקטון יכולה להפחית בצקות שמופיעות באופן מחזורי; התרופה ברומוקריפטין מסייעת להפחית את הרגישות בשדיים.
התרופה דנאזול (Danol) עשויה להקל על הרגישות בשדיים.
טיפול > תזונה וצמחי מרפא

יש הטוענים כי תזונה מאוזנת ובריאה יכולה לסייע לנשים עם PMDD, כמו גם הפחתה במלח וסוכר. אחרים, לעומת זאת, טוענים ששינויים תזונתיים כאלה יכולים אולי לסייע לנשים עם תסמונת קדם־וסתית, אך לא למצבים חמורים כמו PMDD.
למרות שנערכו מחקרים על השפעתם של תוספי תזונה כמו ויטמין B6, סידן, מגנזיום וצמחי מרפא, נכון לשנת 2022 אין עדויות עקביות לאפקטיביות שלהם.
סידן קרבונט (1-1.2 גרם/יום) יכול לסייע להפחית את התחושות של נפיחות בבטן, תשוקה למזונות מסוימים וכאבים; מגנזיום (200–360 מ"ג/יום) עוזר להפחית את צבירת הנוזלים.
תכשירים צמחיים שעשויים לסייע בהפחתת דיכאון הם St. John's Wart, בעל ההשפעה דמוית SSRI; וכן הפרי ה-Chaste Berry (Vitex agnus-castus) במינון 20 מ"ג/יום.
תכשירים ותרופות נוספים שהוזכרו כטיפול ב-PMS ו-PMDD הם ויטמין B6 (שימוש ממושך עלול לגרום לנזק עצבי), ויטמין E,
טיפול > טיפולים אחרים

הפחתת דחק יכולה לסייע אף היא בדרכים כמו טכניקות הרפיה, ובילוי זמן בפעילויות מהנות.
הטיפול הניתוחי היעיל ביותר הוא כריתה דו-צדדית של השחלות, ולאחריה טיפול באסטרוגן.
ראו גם

תסמונת קדם־וסתית
הערות שוליים

↑  Premenstrual Dysphoric Disorder (PMDD), www.hopkinsmedicine.org, ‏2019-11-19 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Premenstrual dysphoric disorder (PMDD) | Office on Women's Health, Office on Women's Health, U.S. Department of Health & Human Services, ‏22 בפברואר 2021
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19  Treating Premenstrual Dysphoric Disorder - Harvard Health Publishing, Harvard Health, ‏19 בינואר 2022 (באנגלית)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רזרבה שחלתית נמוכה

| --- | --- |
 שמות נוספים:  הזדקנות מוקדמת של השחלות, ירידה ברזרבה השחלתית
 תחום:  גינקולוגיה
 סיווגים
 ICD-10:  E28.8 
 ICD-11:  5A80.5 
 
רזרבה שחלתית נמוכה היא מצב של פוריות נמוכה המאופיין על ידי מספר נמוך של ביציות שנותרו בשחלות או פגיעה אפשרית בהתפתחות או בגיוס של ביציות בשלב הפרה-אנטרלי. מחקרים עדכניים מצביעים על כך שהתבלות מוקדמת של השחלות (הגעה מוקדמת לגיל המעבר) ואי ספיקה שחלתית מוקדמת עשויות לייצג רצף של הזדקנות מוקדמת של השחלות. תופעה זו בדרך כלל מלווה ברמות גבוהות של FSH (הורמון מגרה זקיק).
מצבים רפואיים קשורים

אי ספיקת שחלות מוקדמת (POF): מוגדרת כאי קבלת ווסת במשך שישה חודשים לפני גיל ארבעים בשל סיבה כלשהי. לעיתים קרובות מאובחן על ידי רמות גבוהות של גונדוטרופין (הורמון מגרה זקיק (FSH) ו-LH). במקרים מסוימים (קורה אצל נשים צעירות יותר) תפקוד השחלות והביוץ יכולים להתחדש באופן ספונטני. עם POF עד 50% מהנשים עשויות לבייץ פעם אחת בכל שנה נתונה ו-5-10% עשויות להיכנס להריון. POF קשור לעיתים קרובות למחלות אוטואימוניות.
גיל המעבר בטרם עת: מונח הכולל בתוכו הגעה לגיל המעבר בטרם עת בשל סיבה כלשהי, לרבות הסרה כירורגית של השחלות מכל סיבה שהיא. גיל המעבר המוקדם ואי ספיקת שחלות מוקדמת אינם נחשבים עוד לאותו מצב.
גורמים

ירידה טבעית של רזרבה שחלתית עקב גיל.
מחלה אידיופתית.
גורמים גנטיים, כגון תסמונת ה-X השביר. כ-20-28% מהנשים עם פרמוטציה מוקדמת של FMR1 (55-200 חזרות של CGG) חוות אי ספיקה שחלתית שבירה x ראשונית (POI) ועוד 23% חוות גיל המעבר מוקדם (כלומר, גיל המעבר לפני גיל ארבעים חמש).
הפרעות אוטואימוניות.
פגיעה בבלוטת יותרת הכליה.
גורם יאטרוגני, למשל, עקב הקרנות, כימותרפיה או ניתוח, כגון לייזר של פני השטח של השחלה לטיפול באנדומטריוזיס. קידוח שחלתי לפרוסקופי מוגזם דווח כגורם לאי ספיקת שחלה מוקדמת. (הזקיקים המוקדמים ממוקמים בשכבה החיצונית הדקה (כמילימטר אחד) של השחלה).
אבחנה

ישנה מחלוקת לגבי הדיוק של הבדיקות המשמשות לניבוי רזרבה שחלתית נמוכה. סקירה שיטתית אחת הגיעה למסקנה שהדיוק של חיזוי התרחשות ההריון מוגבל מאוד. כאשר נעשה שימוש בסף גבוה, כדי למנוע מזוגות סירוב שגוי להפריה חוץ גופית, רק כ-3% מהמקרים המצביעים על הפריה חוץ גופית מזוהים כבעלי סיכויים לא טובים במחזור טיפולי הפריה חוץ גופית. כמו כן, הסקירה הגיעה למסקנה שלא ניתן לתמוך בשימוש בכל ORT (בדיקת רזרבות שחלות) לניבוי תוצאות. כמו כן, הנתונים הסטטיסטיים של המרכז לבקרת מחלות ומניעתן מראים כי שיעורי ההצלחה של הפריה חוץ גופית עם רזרבה שחלתית מופחתת משתנים מאוד בין מרכזי הפריה חוץ גופית.
אבחנה > הורמן מגרה זקיק

עלייה ברמת ההורמון המגרה זקיק בסרום (FSH) נמדדת ביום השלישי של המחזור החודשי. (היום הראשון של זרימת התקופה נספר כיום הראשון. זיהוי לא נחשב לתחילת התקופה.) אם מתרחש ערך נמוך יותר מבדיקה מאוחרת יותר, הערך הגבוה ביותר נחשב לניבוי ביותר. מבחני FSH עשויים להיות שונים במקצת, כך שטווחי ההתייחסות לגבי מה שהוא נורמלי, טרום-מנופאוזה או גיל המעבר צריכים להתבסס על טווחים המסופקים על-ידי המעבדה המבצעת את הבדיקה. כמו כן יש למדוד אסטרדיול (E2) שכן לנשים המבייצות מוקדם עשויות להיות רמות גבוהות של E2 מעל 80 pg/mL (עקב גיוס מוקדם של זקיקים, אולי בשל רמת אינהיבין B בסרום נמוכה) אשר יסווה רמת FSH מוגברת וייתן תוצאה שלילית כוזבת.
FSH גבוה מנבא בצורה חזקה תגובה ירודה של IVF בנשים מבוגרות, פחות בנשים צעירות יותר. מחקר אחד הראה ש-FSH בסיסי מוגבר ביום-שלושה נמצא בקורלציה עם רזרבה שחלתית מופחתת בנשים מעל 35 שנים וקשור לשיעורי הריון נמוכים לאחר טיפול בהשראת ביוץ (6% לעומת 42%).
שיעורי הריון ספונטני בנשים מבוגרות עם רמות גבוהות של FSH לא נחקרו היטב ושיעור הצלחת ההריון הספונטני, אף על פי שהוא נמוך, עשוי להיות מוזל בשל הטיה שאינה מדווחת, שכן רוב מרפאות הפוריות לא יקבלו נשים מעל גיל ארבעים עם רמות FSH בטווח טרום גיל המעבר ומעלה.
לאישה יכולה להיות רמת FSH רגילה ביום-שלושה, אך עדיין מגיבה בצורה גרועה לגירוי השחלתי ולכן יכולה להיחשב כבעלת רזרבה גרועה. לפיכך, בדיקה נוספת המבוססת על FSH משמשת לעיתים קרובות לאיתור רזרבה שחלתית לקויה: בדיקת אתגר קלומיד (אנ' Clomifene), הידועה גם בשם CCCT (בדיקת אתגר קלומיפן ציטראט).
אבחנה > ספירת זקיקים אנטראליים

ניתן להשתמש באולטרסאונד טרנס-ווגינלי כדי לקבוע את ספירת הזקיקים האנטראליים (AFC). זוהי שיטה קלה לביצוע ולא פולשנית (אך עשויה להיות אי נוחות מסוימת). מספר מחקרים מראים שבדיקה זו מדויקת יותר מבדיקת FSH בסיסית לנשים מבוגרות (מתחת לגיל 44) בחיזוי תוצאת IVF. שיטה זו לקביעת רזרבה שחלתית מומלצת על ידי ד"ר שרמן ג'יי זילבר, מחבר ומנהל רפואי של מרכז הפוריות של סנט לואי.
אבחנה > אחר

ירידה ברמות הסרום של הורמון אנטי מולריאני (AMH). מחקרים אחרונים אימתו את השימוש ברמות AMH בסרום כסמן להיבט הכמותי של רזרבה שחלתית. בגלל היעדר שינויים במחזוריות ברמות הסרום של AMH, הוצע להשתמש בסמן זה כחלק מהליכי האבחון הסטנדרטיים להערכת הפרעות בתפקוד השחלות, כגון אי ספיקת שחלה מוקדמת. מחקר אחד הראה כי AMH הוא סמן טוב יותר מ-FSH בסיסי עבור נשים עם פוריות מוכחת (קודמת) במדידת ירידה הקשורה לגיל ברזרבה השחלתית.
רמת Inhibin B (אנ') בדם. רמות ה-Inhibin B נוטות לרדת בנשים בגיל רבייה מתקדם, הן בגלל פחות זקיקים והן בגלל ירידה בהפרשה על ידי תאי הגרנולוזה. רמות Inhibin B מתחילות לעלות בסביבות היום האפס ורמות נמוכות ביום שלוש קשורות לתוצאה ירודה של IVF.
מדידת אולטרסאונד של נפח השחלה.
טיפול

שיעור הצלחה משתנה עם הטיפול, ישנם מעט מאוד מחקרים מבוקרים, בעיקר דיווחי מקרה. הצלחת הטיפול נוטה מאוד להצטמצם עם הגיל ומידת העלייה של FSH.
תרומת ביציות היא השיטה המוצלחת ביותר להפקת הריון בנשים בגיל המעבר. מחקר משנת 1995 דיווח שנשים בגילאי חמישים ומעלה חוות שיעורי הריון דומים לאחר תרומת ביציות כמו נשים צעירות יותר. הן נמצאות בסיכון זהה להריון מרובה עוברים כמו נשים צעירות יותר. בנוסף, רוב המטופלות חוו סיבוכים טרום לידתיים, ולכן מעקב וטיפול מיילדותי בסיכון גבוה הם חיוניים.
IVF, אך ללא שימוש ב-hCG לגירוי ביוץ, במקום זאת, האגוניסט GnRH Synarel (nafarelin acetate) בצורה מדוללת נלקח כתרסיס לאף להפעלת הביוץ. לגונדוטרופין כוריוני אנושי (hCG) יש זמן מחצית חיים ארוך והוא עלול לעורר (להטמין) זקיקים קטנים בטרם עת ולגרום להם להפוך לציסטות. בעוד שנפארלין אצטט בתרסיס לאף גורם לעלייה קצרת טווח של LH שהוא גבוה מספיק כדי לגרום לביוץ בזקיקים גדולים, אך קצר מכדי להשפיע לרעה על זקיקים קטנים. זה מגדיל את הסבירות שהזקיקים והביציות הקטנים בהם יתפתחו כרגיל למחזורים הקרובים, וכתוצאה מכך מגדיל את ההסתברות להתעברות בנשים הסובלות מרזרבה שחלתית נמוכה ובנשים בגילאי פוריות מתקדמים.
טיפול חלופי בהורמון מחזורי.
הפרוטוקולים הבאים הראו הבטחה: גונדורופינים במינון גבוה, פרוטוקול GnRH-a (רגיל או מיקרו-מינון), פרוטוקולי עצירה, פרוטוקול קצר, מחזור טבעי או מחזור טבעי שונה ומינון נמוך של hCG בתחילת פרוטוקול הגירוי.
המרת אגוניסט/אנטגוניסט של הורמון משחרר גונדוטרופין עם פרוטוקול אסטרוגן (AACEP).
טיפול בדֶהִידְרוֹ-אֶפִּיאַנְדרוֹסְטֶרוֹן (DHEA).
איכות הביציות אצל נשים עם רזרבה שחלתית נמוכה

גם איכות הביציות עלולה להיפגע. עם זאת, מחקרים אחרים לא מראים קשר בין רמות גבוהות של FSH לאיכות גנטית של עוברים לאחר התאמה לגיל. הירידה באיכות הייתה קשורה לגיל, לא קשורה ל-FSH מכיוון שלנשים הצעירות יותר עם רמות גבוהות של FSH ביום השלישי (Day 3 FSH), היו שיעורי לידות חי (אנ' Live birth) גבוהים יותר מהנשים המבוגרות עם FSH גבוה.
מחקר נוסף משנת 2008 הגיע למסקנה כי רזרבה שחלתית נמוכה לא השפיעה על איכות הביציות וכל ירידה באיכות בנשים עם רזרבה נמוכה הייתה קשורה לגיל.
מומחה אחד סיכם: אצל נשים צעירות עם רזרבה ירודה כאשר מתקבלות ביציות יש להן שיעורי הריון קרובים לנורמליים, אך הן נמצאות בסיכון גבוה לכישלון בהפריה חוץ גופית; אם מתקבלות ביציות, שיעורי ההריון בדרך כלל טובים יותר מאשר אצל אישה מבוגרת עם רזרבה תקינה. עם זאת, אם רמת ה-FSH גבוהה ביותר, סביר להניח שמסקנות אלו אינן ישימות.
ראו גם

רזרבה שחלתית
הורמון מגרה זקיק
אי ספיקה שחלתית מוקדמת
נאוה בן-צבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 ביוני 1943 (בת 81) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  כימיה, הוראת המדעים
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה הפתוחה  המכללה האקדמית הדסה ירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2018) 
 תרומות עיקריות
 ממייסדי האוניברסיטה הפתוחה נשיאת המכללה האקדמית הדסה ירושלים
 
נאוה בן צבי (נולדה 20 ביוני 1943) היא כימאית ישראלית, פרופסור אמריטה בפקולטה למתמטיקה ולמדעי הטבע של האוניברסיטה העברית בירושלים, ממייסדות האוניברסיטה הפתוחה. כיהנה כנשיאת מכללת הדסה והחל מ-2014 מכהנת כיושבת ראש המרכז הישראלי למצוינות בחינוך. כלת פרס ישראל לחינוך לשנת התשע"ח (2018). יקירת ירושלים לשנת תשע"ה (2015).
ביוגרפיה

נולדה בירושלים לגד ליבלינג שברח מגרמניה לפני מלחמת העולם השנייה, ולצפורה שעלתה לארץ ישראל מרוסיה, אחות בכורה לשמואל.
סיימה תואר ראשון בכימיה ופיזיקה ב-1963, תואר שני בכימיה ב-1965 ותואר שלישי בכימיה ב-1970 – כולם באוניברסיטה העברית. בשנים 1963–1965 הייתה מורה לכימיה בסגל הגימנסיה העברית "הרצליה" בתל אביב.
בשנת 1968 החלה את הקריירה האקדמית שלה באוניברסיטה העברית כעוזרת הוראה במכון לכימיה. בשנות ה-70 נמנתה עם החבורה הקטנה והצעירה שהקימה את האוניברסיטה הפתוחה, פיתחה חומרי למידה במדעי הטבע, בעיקר בכימיה, הייתה מרצה בכירה וראש צוות הערכה, חברה בתת-ועדה על של מדעי החיים והטבע וחברת מועצה באוניברסיטה הפתוחה בשנים 1975 – 1985.
הפיקה בארצות הברית את הסדרה המדעית "עולם הכימיה" (The World of Chemistry), ביחד עם צוות מדענים. הסדרה תורגמה לעברית ונלמדת באוניברסיטאות בישראל.
בשנת 1985 שבה אל האוניברסיטה העברית בדרגת מרצה בכיר, ב-1988 מונתה לפרופסור חבר וב-1998 מונתה לפרופסור מן המניין. ב-1992 מונתה לראש המרכז ויו"ר החוג להוראת המדעים באוניברסיטה העברית. בשנים 1992–1999 הקימה וניהלה את המרכז למולטימדיה באוניברסיטה העברית. המרכז המיועד לקידום ההוראה בחינוך הגבוה. בשנת 1994 הקימה, ביחד עם דודו רשתי, את אתר האינטרנט החינוכי "סנונית". על פעילותו של אתר זה זכתה בפרסים רבים, בהם פרס היובל למצוינות (Jubilee Award for Excellence) ופרס קיי על טכנולוגיה וחדשנות יוצאים מן הכלל במדע (Kay's Award for Outstanding Technology and Science Innovation).
הייתה פרופסור אורח במחלקה לכימיה וביוכימיה באוניברסיטת מרילנד בארצות הברית.
בשנת 1999 מונתה לנשיאת מכללת הדסה, וכיהנה בתפקיד זה עד 2012. בין השאר עסקה במכללת הדסה בקידום נשים למקצועות טכנולוגיים.
משמשת כיו"ר של מספר ועדות לאומיות בתחום החינוך. היא עמית בינלאומי של האגודה האמריקנית לקידום המדע (American Association for the Advancement of Science). קידמה יוזמה לקידום של מנהיגות נשים בתחום הרפואה במזרח התיכון, במסגרת פרויקט "ELAM".
מילאה וממלאת בהתנדבות תפקידים בכירים בגופים מרכזיים כולל ייצוג של ישראל בארגון "אימפקט אקדמי" (Academic Impact) של האו"ם, יו"ר של תחרות המדענים הצעירים בישראל, יו"ר הוועד המנהל של מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים, ויו"ר הוועדה למדע וטכנולוגיה לחטיבות הביניים של משרד החינוך. בתפקיד זה הובילה את ההחלטה להוסיף לתוכנית הלימודים את תורת האבולוציה, כך שכל תלמידי כיתות ח' וט' בחטיבות הביניים בארץ ילמדו  את הרקע התאורטי להתפתחות מגוון המינים על פני כדור הארץ, כפי שהוא מוכר למדע.
בשנת 2002, מונתה על ידי מנכ"ל משרד החינוך, רונית תירוש, ליו"ר הוועדה לבדיקת הוראת המתמטיקה במערכת החינוך, וב-2008 שוב מונתה על ידי שרת החינוך, יולי תמיר, ליו"ר הוועדה.
פרסים והוקרה

בשנת 2006 זכתה בפרס למנהיגות גלובלית מטעם אוניברסיטת דרום פלורידה.
נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס הדלקת המשואות שבפתיחת יום העצמאות תשס"ז.
בשנת 2015 נבחרה לקבל את עיטור יקיר ירושלים.
ב-18 במרץ 2018 הודיע שר החינוך כי הוחלט להעניק לנאוה את פרס ישראל לשנת 2018 למפעל חיים בתחום החינוך. ועדת הפרס, בראשותה של השופטת בדימוס שרה פריש, ציינה בנימוקיה כי:”בן צבי היא חלוצה בתחום הנגשת החומרים לאינטרנט, מתוך הבנה שילדים לומדים ומפנימים דרך למידת חוויות”.
חיים אישיים

פרופ' בן צבי מתגוררת בירושלים. הייתה נשואה לד"ר עמוס בן צבי עד מותו בשנת 2017.
הערות שוליים

↑  במגמה הכימית, הַבֹּקֶר, 19 בינואר 1965
↑  רשימת מסיימי אוניברסיטת ירושלים, בחוג הראשי כימיה, הצופה, 23 ביוני 1966
↑  גליה ימיני, במכללת הדסה מנסים לקדם נשים למקצועות ביו-טק, באתר הארץ, 18 בפברואר 2008
↑  International Leadership Think Tank
↑  ירדן סקופ, לימודי האבולוציה יוכנסו לתוכנית הלימודים במדעים בחטיבות הביניים, באתר הארץ, 1 ביוני 2014
↑  ראלי סער, יזם ישראלי-לשעבר מציע לייבא את ההצלחה המתמטית של סינגפור, באתר הארץ, 19 ביולי 2002
↑  אור קשתי, התוכנית ללימוד מתמטיקה בחטיבה תשתנה שוב, באתר הארץ, 2 בפברואר 2011
↑  Dr. Nava Ben-Zvi Honored with Major Award from University of South Florida
↑  יהודה קונפורטס, הצדעה לחינוך הטכנולוגי, "אנשים ומחשבים", 13 באפריל 2007
↑  אתר עיריית ירושלים
↑  ירדן צור, פרופסור נאוה בן צבי זכתה בפרס ישראל למפעל חיים בתחום החינוך, באתר הארץ, 19 במרץ 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258563405171  VIAF: 97363665   WorldCat (עם VIAF): 97363665
פיסטולה הריונית

| --- | --- |
 תחום:  אורולוגיה 
 סיווגים
 ICD-10:  N82 
 
פיסטולה הריונית (באנגלית: Obstetric Fistula) היא בעיה רפואית אצל האישה, בה מתפתח חור בתעלת הלידה כתוצאה מהלידה. החור עלול להתפתח בין הנרתיק ופי הטבעת, שופכן או שלפוחית השתן.
 מחלה זו נחשבת למחלה המשייכת למדינות העולם השלישי במיוחד בשל חוסר בהיגיינה, משאבים רפואיים וחינוך והיא בעלת השפעות בריאותיות, חברתיות ופסיכולוגיות רבות.
אזורים בהם עלולה להתפתח פיסטולה הריונית