stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרד פרי
קריירה ספורטיבית > גמרי גראנד סלאם > יחידים

| תוצאה | שנה | טורניר | יריב בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זכייה | 1933 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | אוסטרליה ג'ק קרופורד | 6–3, 11–13, 4–6, 6–0, 6–1 |
| זכייה | 1934 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | אוסטרליה ג'ק קרופורד | 6–3, 7–5, 6–1 |
| זכייה | 1934 | אליפות וימבלדון | אוסטרליה ג'ק קרופורד | 6–3, 6–0, 7–5 |
| זכייה | 1934 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית וילמר אליסון | 6–4, 6–3, 3–6, 1–6, 8–6 |
| גמר | 1935 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | אוסטרליה ג'ק קרופורד | 6–3, 3–6, 6–1, 6–3 |
| זכייה | 1935 | אליפות צרפת הפתוחה | גרמניה גוטפריד פון קראם | 6–2, 6–4, 6–4 |
| זכייה | 1935 | אליפות וימבלדון | גרמניה גוטפריד פון קראם | 3–6, 8–6, 6–3, 6–1 |
| גמר | 1936 | אליפות צרפת הפתוחה | גרמניה גוטפריד פון קראם | 0–6, 6–2, 2–6, 6–2, 0–6 |
| זכייה | 1936 | אליפות וימבלדון | גרמניה גוטפריד פון קראם | 6–1, 6–1, 6–0 |
| זכייה | 1936 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית דון בדג' | 2–6, 6–2, 8–6, 1–6, 10–8 |
קריירה ספורטיבית > גמרי גראנד סלאם > זוגות גברים

| תוצאה | שנה | טורניר | שותף | יריבים בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| גמר | 1932 | אליפות וימבלדון | בריטניה פטריק יוז | צרפת ז'אן בורוטרה צרפת ז'אק בריניון | 6–0, 4–6, 3–6, 7–5, 7–5 |
| זכייה | 1933 | אליפות צרפת הפתוחה | בריטניה פטריק יוז | אוסטרליה ויוויאן מקגרת' אוסטרליה אדריאן קוויסט | 6–2, 6–4, 2–6, 7–5 |
| זכייה | 1934 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | בריטניה פטריק יוז | אוסטרליה אדריאן קוויסט אוסטרליה דון טורנבל | 6–8, 6–3, 6–4, 3–6, 6–3 |
| גמר | 1935 | אליפות אוסטרליה הפתוחה | בריטניה פטריק יוז | אוסטרליה ג'ק קרופורד אוסטרליה ויוויאן מקגרת' | 6–4, 8–6, 6–2 |
קריירה ספורטיבית > גמרי גראנד סלאם > זוגות מעורבים

| תוצאה | שנה | טורניר | שותף | יריבים בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| זכייה | 1932 | אליפות צרפת הפתוחה | בריטניה בתי נות'ל | ארצות הברית הלן וילס ארצות הברית סידני ווד | 6–4, 6–2 |
| זכייה | 1932 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית שרה פלפרי | ארצות הברית הלן ג'ייקובס  ארצות הברית אלסוורט וינס | 6–3, 7–5 |
| גמר | 1933 | אליפות צרפת הפתוחה | בריטניה בתי נות'ל | בריטניה מרגרט סקריבן אוסטרליה ג'ק קרופורד | 2–6, 3–6 |
| זכייה | 1935 | אליפות וימבלדון | בריטניה דורותי ראונד | אוסטרליה נל הופמן  אוסטרליה הארי הופמן | 7–5, 4–6, 6–2 |
| זכייה | 1936 | אליפות וימבלדון | בריטניה דורותי ראונד | ארצות הברית שרה פלפרי  ארצות הברית דון בדג' | 7–9, 7–5, 6–4 |
מותג אופנה

בשנות ה-40 המאוחרות, טיבי ווגנר, כדורגלן אוסטרי-יהודי שפיתח רצועת זיעה ללבישה סביב מפרק כף היד, פנה לפרי בבקשה לסיוע. פרי ערך כמה שינויים בפריט וכך נוצר מגן הזיעה הראשון.
הרעיון הבא של ווגנר היה לייצר חולצת ספורט שתהיה עשויה מבד כותנה סרוג בשילוב שרוולים קצרים וכפתורים לרכיסה כמו חולצותיו של רנה לקוסט. חולצות הפולו של פרד פרי הושקו בווימלבדון 1952 ונחלו הצלחה מיידית. בהתחלה הן היו זמינות רק בשני צבעים - לבן ושחור. הלוגו של המותג, זר הדפנה, מבוסס על הסמל המקורי של אליפות וימבלדון ובשונה מסמלילים אחרים באותה התקופה היה תפור לבד החולצה. בשנות ה-50 המאוחרות, חולצת הטניס הלבנה יוצרה בגרסאות צבעוניות עבור שחקני טניס שולחן, להם אסור ללבוש חולצות לבנות.
בתחילה נוהל המותג על ידי דייוויד, בנו של פרי, עד שנקנה ב-1995 על ידי החברה היפנית "היט יוניון". למרות זאת, משפחת פרי המשיכה לעבוד באופן צמוד עם המותג. המותג היה הספונסר הראשי של שחקן הטניס הבריטי אנדי מארי מתחילת הקריירה שלו ועד 2009.
בשנת 2014 נפתחה החנות הראשונה של המותג בישראל. החל מספטמבר 2019, החברה הפסיקה למכור את חולצות הפולו השחורות-צהובות שלה באמריקה הצפונית לאחר שהפכו למדים הלא-רשמיים של ארגון הימין הקיצוני "הנערים הגאים". החברה גם קראה לחברי "הנערים הגאים" להפסיק ללבוש את הביגוד שלה.
הערות שוליים

↑  מירב קריסטל, פרד פרי: מחר תיפתח חנות ראשונה בארץ, באתר ynet, 30 במרץ 2014
↑  בן סלס, "הנערים הגאים", ארגון הימין הקיצוני שטראמפ מסרב לגנות, באתר זמן ישראל, 2 באוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139978267  ISNI: 0000 0000 8271 471X  LCCN: n84126722  SUDOC: 249113996  VIAF: 77718639   WorldCat (עם VIAF): 77718639
טימותי ספול

| --- | --- |

טימותי ספול 2014
 לידה:  27 בפברואר 1957 (בן 67) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Timothy Leonard Spall 
 סוגה מועדפת:  קומדיה שייקספירית 
 מדינה:  אנגליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1978)  קולג' וסטמיניסטר קינגסוויי 
 צאצאים:  רייף ספול 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (2014)  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
טימותי ספול בפסטיבל טורונטו 2016
טימותי לאונרד ספול (באנגלית: Timothy Leonard Spall; נולד ב-27 בפברואר 1957) הוא שחקן קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה בריטי, המוכר בעיקר בזכות תפקידי האופי שגילם.
ביוגרפיה

טימותי ספול נולד בבאטרסי שבלונדון, השלישי במשפחה של ארבעה בנים. אביו, ג'ו, עבד בדואר ואמו, סילביה, הייתה ספרית. את הכשרתו המקצועית רכש ב-National Youth Theatre ואחר כך ב-האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA), שם זכה בפרס כשחקן המבטיח של השנה. אחיו מתיו הוא מנהל חברת משחקי המחשב "Morpheme".
ספול זכה להכרה בבריטניה בסדרה הדרמה-קומית Auf Wiedersehen, Pet בתפקיד בארי טיילור. הוא שיחק בסרטים "טופסי טרווי" ו"סודות ושקרים" של מייק לי, "רוק סטאר", "הסמוראי האחרון", ובסרט "סדרה של צרות". להכרה בינלאומית זכה כשגילם את פיטר פטיגרו (זנב תולע) בסדרת סרטי הארי פוטר "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן", "הארי פוטר וגביע האש", "הארי פוטר והנסיך חצוי-הדם", וב"הארי פוטר ואוצרות המוות".
ב-2005 כיכב בסרט פיירפוינט בתפקיד התליין אלברט פיירפוינט. ב-2006 הופיע במשחק המחשב Grand Theft Auto: Vice City Stories בסדרת המשחקים Grand Theft Auto, בו דיבב את בארי מיקלתווייט, האמרגן של פיל קולינס. ב-2007 כיכב בדמותו של נתניאל בסרט מכושפת מבית היוצר של דיסני, וגילם את דמותו של בידל במפורד בהפקה של טים ברטון לסוויני טוד. עוד ב-2007 כיכב בסדרת הטלוויזיה "אוליבר טוויסט" בתפקיד פייגין.
ב-31 בדצמבר 1999 הוענק לו התואר OBE קצין מסדר האימפריה הבריטית.
ספול נשוי ואב לשלושה ילדים, מרסדס (נולדה ב-1985), פסקאל (נולד ב-1976) ורייף (Rafe) (נולד ב-1983) שגם הוא שחקן. הוא חי בפורסט היל פרוור בדרום-מזרח לונדון. ב-1996 אובחנה אצלו מחלת לוקמיה מיאלואידית חריפה שממנה החלים.
בשנת 2014 זכה ספול בפרס השחקן הטוב ביותר במסגרת פסטיבל קאן על הופעתו בתור הצייר ויליאם טרנר בדרמה של מייק לי "מר טרנר".
בשנת 2016 יצא הסרט "הכחשה", בו גילם ספול את דמותו של ההיסטוריון הבריטי מכחיש השואה דייוויד אירווינג.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | פרס האקדמיה הבריטית לקולנוע | השחקן הטוב ביותר בתפקיד ראשי | סודות ושקרים | מועמדות |  |
| 1999 | פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | ידידנו המשותף | מועמדות |  |
| 2000 | פרס האקדמיה הבריטית לקולנוע | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה | טופסי טרווי | מועמדות |  |
| 2000 | פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | Shooting the Past | מועמדות |  |
| 2001 | פרס הקולנוע הבריטי העצמאי | השחקן הטוב ביותר | Lucky Break | מועמדות |  |
| 2002 | פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | לשאוב אבק עירומים בגן עדן | מועמדות |  |
| 2002 | פרס הקולנוע הבריטי העצמאי | השחקן הטוב ביותר | הכל או כלום | מועמדות |  |
| 2002 | פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | השחקן הטוב ביותר | הכל או כלום | מועמדות |  |
| 2008 | פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | אנסמבל המשחק הטוב ביותר | סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט | מועמדות |  |
| 2009 | פרס סטלייט | שחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע | יונייטד המקוללת | מועמדות |  |
| 2010 | פרס גילדת שחקני המסך | הביצוע הטוב ביותר של צוות שחקנים בסרט קולנוע | נאום המלך | זכייה |  |
| 2014 | פרס הקולנוע הבריטי העצמאי | השחקן הטוב ביותר | מר טרנר | מועמדות |  |
| 2014 | פסטיבל הקולנוע בקאן | השחקן הטוב ביותר | מר טרנר | זכייה |  |
| 2014 | פרס האקדמיה האירופית לקולנוע | השחקן הטוב ביותר | מר טרנר | זכייה |  |
| 2014 | איגוד המבקרים האמריקני | השחקן הטוב ביותר | מר טרנר | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה הבריטית לטלוויזיה | השחקן הטוב ביותר | The Sixth Commandment | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  BAFTA Television 2024: The Winners and Nominations, www.bafta.org, ‏2024-03-15 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007429347305171  PLWABN: 9810533986705606  BIBSYS: 99018349  BNE: XX1306529  BnF: cb14055035m (data)  CiNii: DA16221428  GND: 101211919X  ISNI: 0000 0001 2096 530X  LCCN: no97050252  MusicBrainz: 78a53241-fd74-4463-93a4-2bb55aeef33f  NKC: xx0043326  NLA: 40578888  NLK: KAC2020L1289  NTA: 159273307  SUDOC: 069180059  VIAF: 85574398   WorldCat (עם VIAF): 85574398
עומרי מור

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1983 (בן 41)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
 סוגה:  ג'אז, מוזיקה אנדלוסית קלאסית, מוזיקה קלאסית
 כלי נגינה:  פסנתר
 שיתופי פעולה בולטים:  אבישי כהן, דניאל זמיר, עומר אביטל, גלעד אברו, אבטה בריהון, כארים זיאד, ג'ון זורן, מוריס אל מדיוני, ברי סחרוף, חיים לוק, יוסף גוטמאן לויט
 http://omrimormusic.com/
 
עומרי מור (נולד ב־22 בדצמבר 1983) הוא פסנתרן, מלחין ומעבד מוזיקלי ישראלי. על אף שהחל במוזיקה קלאסית, מוכר בעיקר כאמן ג'אז פיוז'ן עם יסודות במוזיקה האנדלוסית.
ביוגרפיה

מור החל לנגן על פסנתר בגיל שבע. את הכשרתו המקצועית השלים באקדמיה למוסיקה ולמחול ע"ש רובין בירושלים, שם למד והושפע מפרופ' בנימין אורן, ד"ר אסף זהר, גב' שושנה כהן ומר אלי גיא. למד ג'אז בהדרכתו של ארני לורנס, סלאבה גנלין וגם השתלם במוזיקה אנדלוסית צפון אפריקאית אצל נגן העוד והזמר נינו ביטון.  באופן לא פורמלי שימש שנים רבות כתלמיד חבר של מאסטר המוזיקה האלג'יראית ומנהיג תזמורת המגרב נינו ביטון. עומרי זכה במשך 4 שנים רצופות במלגות קרן התרבות אמריקה ישראל. הוא מלמד בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב, ובמרכז למוזיקה ושקט.
שיתופי פעולה

מור מבצע שיתופי פעולה עם נגנים רבים בישראל ומחוצה לה. הוא השתתף בהרכביהם של אבישי כהן, דניאל זמיר, עומר אביטל, גלעד אברו, כארים זיאד, ג'ון זורן, יוסף גוטמאן לויט, ואחרים. הוא ניגן עם מבצעים ישראלים בולטים דוגמת מוריס אל מדיוני, ברי סחרוף והפייטן חיים לוק.
בשנים האחרונות שיתף מור פעולה עם הסקסופוניסט והזמר אבטה בריהון, והשניים מייצרים עיבודים מודרניים וחיבור בין מוזיקה מסורתית הצפון אפריקאית והאתיופית.
מור הופיע עם התזמורת הפילהרמונית, סימפונט רעננה, התזמורת האנדלוסית הישראלית, תזמורת אל גוסטו, ומופיע דרך קבע בפסטיבלי ג'אז בישראל ומחוצה לה.
פרויקט אנדלוג'אז

מור הקים את פרויקט אנדלוג'אז, שנוסד בפסטיבל ג'אז תל אביב בפברואר 2010. בפרויקט הייחודי המשלב את שני הסגנונות המוזיקליים השתתפו נועם דוד וגלעד אברו, ואורחים נוספים.
"It's About Time"

"It's About Time" הוא שמו של אלבום הבכורה שהוציא מור בשנת 2018, בגיל 34, תחת הלייבל הצרפתי Naïve. משתתפים בו הבסיסטים אבישי כהן ומישל אליבו, והמתופף כארים זיאד. האלבום משלב מוזיקה צפון אפריקאית יחד עם ג'אז.
הערות שוליים

↑  עומרי מור חוזר לנגן הערב, אצל מוריס אל מדיוני., באתר www.agenda.co.il
↑  מוזיקה - עומרי מור Vs אבטה בריהון, באתר www.habama.co.il
↑  Jerusalem Music Centre, www.jmc.org.il
↑  בן שלו, עומרי מור בפסטיבל הג'אז: למד להקשיב לכאב, באתר הארץ, 3 בפברואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 0b24c84e-987a-4dd5-91aa-84c3ed74bca9
הרמן ווק

| --- | --- |

ווק בשנת 2010
 לידה:  27 במאי 1915 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  17 במאי 2019  (בגיל 103) פאלם ספרינגס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות בית דוד 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה, תיכון טאונסנד האריס, ישיבה יוניברסיטי 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  היסטוריה בדיונית 
 יצירות בולטות:  המרד על הקיין, רוחות מלחמה, מלחמה וזיכרון 
 תקופת הפעילות:  1934–2019 (כ־85 שנים)
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס פוליצר לסיפורת (1952)  אגדה חיה של ספריית הקונגרס (אפריל 2000)  מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים (1998)  פרס לסיפורת אמריקנית של ספריית הקונגרס (2008)  פרס צלחת הזהב (1986)  מדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה  מדליית צבא הכיבוש  מדליית המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט  מדליית המערכה האמריקנית  Navy Unit Commendation 
 
הרמן ווק (באנגלית: Herman Wouk;‏ 27 במאי 1915 – 17 במאי 2019) היה סופר ומחזאי יהודי אמריקאי. זוכה פרס פוליצר על ספרו "המרד על הקיין". ספרים בולטים נוספים שלו הם "רוחות מלחמה" ו"מלחמה וזיכרון". אחדים מספריו עובדו למחזות ולסרטים.
ווק היה פעיל ספרותית עד שנים מספר לפני מותו. האחרון בספריו היה "Sailor and Fiddler: Reflections of a 100-Year-Old Author" ("מלח וכנר: הרהוריו של סופר בן מאה"), ספר זכרונות אוטוביוגרפי שראה אור בינואר 2016 לכבוד יום הולדתו המאה.
ספריו שתורגמו לעברית

רוחות מלחמה, כנרת זמורה-ביתן דביר 1980, תרגום אריה ארד
מלחמה וזיכרון, הוצאת זמורה ביתן 1978, תרגום עמשי לוין
נער הכרך, הוצאת עמיחי 1965, תרגום יונתן רטוש.
מרג'ורי מורנינגסטאר, הוצאת עדית, שנות ה-50, תרגום אברהם בירמן.
מרג'ורי מורנינגסטאר, תרגום נוסף, מאת משה זינגר, זמורה ביתן, 1985.
במערבולת האהבה ("יאנגבלד הוק"), תרגם אברהם בירמן, תל אביב, 1967.
זה אלי, על פי בקשתו בעקבות מלחמת יום הכיפורים, הוצאת כתר, 1974, תרגום מ. חצור, ערך הרב אברהם ביק שאולי.
המרד על הקיין, רומן, מאנגלית צבי טל, טברסקי, תל אביב, 1954.
המרד על הקיין, תרגום נוסף, מאנגלית עמשי לוין, תל אביב 1984.
סערה בשמי האוקיינוס, עברית - שולמית טלמור, תל אביב, 1964.
פנים וחוץ, מאנגלית עמשי לוין, כנרת, 1987.
התקווה, מאנגלית ברוך גפן, הוצאת ידיעות אחרונות, 2008.
לקריאה נוספת

שלמה טנאי, ה"מלחמה ושלום" של מלחמת העולם השנייה, הרמן ווק, מלחמה וזיכרון, 1981, נדפס בידיעות אחרונות, ספטמבר 1981.
הערות שוליים

↑  בטי הייתה לשרה בתיה, מעריב, 18 ביולי 1962
↑  העברית של הרמן ווק, מעריב, 28 באוגוסט 1980
↑  מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד, באתר של אוניברסיטת בר-אילן
↑  מ. ז. טל, המשפט הצבאי, על המשמר, 5 בנובמבר 1954
הרמן ווק משבח את הצגת "המרד על הקייך ב"הבימה", דבר, 15 במאי 1955
↑  מבי"ן, ספר על היהדות - רב מכר באמריקה, הצופה, 18 בדצמבר 1959
↑  ר. עזריה, סופר צעיר - במערבולת היצירה והיצרים, מעריב, 17 בינואר 1966
↑  הרומן תחדש של מחבר "המרד על הקיין", מעריב, 8 בדצמבר 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269968905171  PLWABN: 9810607067805606  BIBSYS: 90063267  BNE: XX991176  BnF: cb11929410v (data)  CANTIC: a10833481  CiNii: DA0124736X  GND: 11919564X  ICCU: CFIV021569  ISNI: 0000 0000 8096 0917  LCCN: n79032317  LNB: 000008605  NDL: 00461462  NKC: jn19990009282  NLA: 35620922  NLG: 66302  NLK: KAC199630607  NSK: 000189683  NTA: 070623791  RERO: 02-A003986913  SELIBR: 102633  SNAC: w6b38mbx  SUDOC: 027199908  Trove: 1017521  VIAF: 17231124   WorldCat (עם VIAF): 17231124 
הרמן ווק בירושלים, 1955
"התהילה" ו"התקווה", ספריו של ווק העוסקים בתקומת מדינת ישראל
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מיאו

ערך זה עוסק בקולו של החתול. אם התכוונתם לקבוצה אתנית, ראו .
יללת חתול
חתול מילל
מיאו היא המילה המייצגת את הקול שאותו מבצעים החתולים לתקשורת עם סביבתם (אנ').
גורי החתול הצעירים משתמשים ב"מיאו" כדי לתקשר עם אימם. חתול בוגר בדרך כלל אינו מתקשר עם חתולים אחרים באמצעות קולות, וכאשר הוא מילל מטרתו היא לרוב תקשור עם בני אדם שסביבו, מסיבה זו חתולי מחמד מיללים יותר מחתולי בר.[דרוש מקור]
מומחים[דרוש מקור] מבחינים בין סוגים שונים של "מיאו", שמושמעים על ידי החתול למטרות שונות, משיכת תשומת לב, בקשת מזון וכדומה. ככל שה"מיאו" חזק, אינטנסיבי ותכוף יותר, המסר שהחתול מעוניין להעביר דחוף וחשוב לו יותר. חתול זכר מפיק צליל חזק יותר משל נקבה.[דרוש מקור]
איות

המילה "מיאו" היא אונומטופיה ולכן היא קיימת בשפות רבות, בחלקן יש לה וריאציות שונות. ישנן שפות שבהן הפכה המילה לשם בעל החיים עצמו.
איות > הבדל בין השפות

הטבלה מטה מציגה את הדרך בה כל שפה מבטאת את המילה "מיאו":
| צורת כתיבה | השפות |
| --- | --- |
muwaa' (مُواء): ערבית
meo: וייטנאמית
meong: אינדונזית
miyu (میو): פרסית
meow: אנגלית אמריקאית
mèu: קטלאנית
miaau: אפריקאנס
miaou: צרפתית
miau: בלארוסית, קרואטית, פינית, גרמנית אידו, אינטרלינגואה, לטינית, ליטאית, פולנית, פורטוגזית, רומנית, ספרדית
miauw: הולנדית
miāo (喵): מנדרינית
miu1 (喵): קנטונית
miao: איטלקית
miaow: אנגלית בריטית
miyav: טורקית
miav: דנית
mjau: נורווגית ושוודית
miyau (միյաւ): ארמנית
mao (ম্যাঁও (myām̥ō)): בנגלית
meogre: קירגיזית
miaŭ: אספרנטו
ngiyaw: פיליפינית
miyāʾūṉ (میاؤں): אורדו
mjá: איסלנדית
mňau: סלובקית, צ'כית
knavili (კნავილი): גאורגית
njäu: אסטונית
ņau: לטבית
nyav: אוקראינית
mi'au: לוז'באן
niaou (νιάου): יוונית
nyā (にゃー): יפנית
yaong (야옹) או nyang (냥): קוריאנית
myau (מיאו): עברית ויידיש
mjau (мјау): סרבית
miáú (miau) or nyaú: הונגרית
myau (мяу): רוסית, בולגרית
ngiau: מלאית
mijav: סלובנית
ראו גם

תסמונת קרי דו שה
הערות שוליים

↑  סינית היא דוגמה בולטת (מאו)
↑  الدغامين, أحمد (6 במרץ 2008). "السموع : أسماء أصوات الحيوانات والطيور بالعربية (الجزء الأول)". Abu Dhabi. נבדק ב-12 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Peggy Bivens (2002). Language Arts 1, Volume 1. Saddleback Publishing. p. 59. ISBN 978-1562-54508-6.
↑  Meong at KBBI Daring
↑  "Definition of MEOW". www.merriam-webster.com (באנגלית). נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "MIAOW | meaning in the Cambridge English Dictionary". dictionary.cambridge.org (באנגלית). נבדק ב-7 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filipino Animal Sounds: Tagalog to English: Dictionary Online". tagaloglang.com. 1 בספטמבר 2018. נבדק ב-15 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  فیروز الدین‏, مولوی‏ (1978). فیروز اللغات اردو جامع‏ (באורדו) (2nd ed.). Lahore: Feroz Sons, Ltd. p. 1334. ISBN 9690005146.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: extra punctuation (link) תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  νιαουρίζω. WordReference.com (ביוונית). נבדק ב-28 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ngiau at Pusat Rujukan Persuratan Melayu
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
האחים גרים

ערך זה עוסק בצמד אחים אקדמאים גרמנים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  האימפריה הרומית הקדושה הנאו, הסן-קאסל
 פטירה:  ממלכת פרוסיה (1803-1892) פרנקפורט, פרוסיה
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  גרמניה
 הערות:  על שמם חוק גרים
 תרומות עיקריות
 חקר השפה הגרמנית, פרסום סיפורי עם
דף הכותרת של "מעשיות האחים גרים", מהדורה שנייה, 1819
האחים גרים (בגרמנית: die Brüder Grimm או die Gebrüder Grimm) היו זוג אחים אקדמאיים גרמנים אשר עסקו בחקר התרבות הגרמנית בתחומי שפה, ספרות, אורח חיים, פולקלור, משפט, דת, היסטוריה ומיתולוגיה, שליקטו והוציאו לאור סיפורי מעשיות מהפולקלור הגרמני. כמספרי הסיפורים הידועים ביותר של אגדות עם באירופה, האגדות שאספו הפכו לשם־דבר.
יאקוב גרים (1785–1863) ווילהלם גרים (1786–1859) נולדו בעיר הנאו שבגרמניה לאב עורך דין, יאקוב ווילהלם. גרים למדו בגימנסיה פרידריכגימנסיום שבעיר קאסל. הם למדו משפטים באוניברסיטת מרבורג. היו פרופסורים בעיר גטינגן ומאוחר יותר, בעקבות הזמנה של פרידריך וילהלם הרביעי, עברו לברלין והיו פרופסורים באוניברסיטה המלכותית.
בין העשרות הרבות שהאחים אספו ופרסמו, ישנן ארבע מעשיות אנטישמיות שהאחים גרים אספו: "היהודי בקוצים" (מעשייה מס' 110), "הסחבה הטובה" (סיפור מס' 4 מתוך נספח מס' 17), "העסקה הטובה" (מעשייה מס' 7) ו"השמש תוציא הכל לאור היום" (מעשייה מס' 115).
בשנת 2005 יצא סרט פנטזיה המבוסס של דמותם של האחים בשם האחים גרים למבוגרים בלבד.
מעשיות האחים גרים

האחים גרים נודעו בזכות יצירתם המפורסמת "מעשיות האחים גרים", אסופת מעשיות גרמניות שקיבצו, עיבדו ופרסמו בשנים 1812–1814 תחת השם אגדות לילד ולבית (Kinder- und Hausmärchen). זוהי עבודת מחקר על סיפורי פולקלור ומעשיות שיצאה לאור בשבע מהדורות בין השנים 1812–1857 והיוותה אחת מיצירות המופת של הפולקלור הגרמני תחת כיבושה והשפעתה של צרפת הנפוליאונית, וביטוי לזרם האמנות הרומנטית.
מבין האגדות הידועות ביותר שאספו האחים גרים ניתן למנות את:
הנסיך-צפרדע
היפהפייה הנרדמת
סינדרלה (במקור אשנפוטל)
הנזל וגרטל (ידוע גם כעמי ותמי)
שלגיה
החלילן מהמלין
פעמונית (במקור רפונזל)
כיפה אדומה
עוץ לי גוץ לי (במקור רמפלשטילצקין; המחזה העברי "עוץ לי גוץ לי" של שלונסקי כולל מרכיבים מקוריים רבים שאינם מצויים בסיפור רמפלשטילצקין)
אגדותיהם תורגמו לשפות רבות, בהן גם לעברית. בישראל יצאו האגדות שלהם לאור בכמה הוצאות ספרים.
מבחר הסיפורים יצאו בסדרת טלוויזיה לילדים, אגדות האחים גרים אשר שודרה לראשונה בישראל בשנת 1987.
מעשיות האחים גרים > יהודים ואנטישמיות במעשיות האחים גרים

היהודי בקוצים (בגרמנית: Der Jude im Dorn; באנגלית: The Jew in the Brambles) הוא סיפור אנטישמי שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 110 במעשיות האחים גרים. בסיפור פוגעים בזקן יהודי באופן אכזרי, אך הדבר מוצג כהשבה לו כגמולו - כיוון שגנב את הזהב שלו מנוצרים.
הסחבה הטובה (בגרמנית: Der gute Mopp או Der gute Lappen) היא מעשייה אנטישמית שנספחה אל מעשיות האחים גרים (סיפור מס' 4 מתוך נספח מס' 17), ולא הופיעה בחלק מהמהדורות. בסיפור זה היהודי מרמה את האחיות הנוצריות ובסופו הן הורגות אותו.
העסקה הטובה (בגרמנית: Der gute Handel) הוא סיפור אנטישמי שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 7 במעשיות האחים גרים.
השמש תוציא הכל לאור היום (בגרמנית: Die klare Sonne bringt’s an den Tag) הוא סיפור שלוקט על ידי האחים גרים, והוא מספר 115 במעשיות האחים גרים. בניגוד ל"העסקה הטובה", "היהודי בקוצים", ו"הסחבה הטובה", בסיפור הזה היהודי מתואר לא כגנב ורודף בצע אלא כקרבן חף מפשע.
לקריאה נוספת

תום זיידמן-פרויד, עשר שיחות לילדים, מבחר מאגדות גרים, הנס כריסטיאן אנדרסן ועוד, (1922), תורגם לעברית : חיים נחמן ביאליק, (1923).
גרגרס גראם

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1917 וסטרה אקר, נורווגיה 
 פטירה:  13 בנובמבר 1944 (בגיל 26) אוסלו, נורווגיה 
 מקום קבורה:  Vestre gravlund 
 מדינה:  נורווגיה 
 תקופת הפעילות:  1940 – 19 בנובמבר 1944 (כ־4 שנים) 
 דרגה:  Fänrik 
 פעולות ומבצעים
 Operation Mardonius  Operation Bundle 
 עיטורים
 המדליה הצבאית  הצלב הצבאי  צלב המלחמה 
 
גרגרס וינתר וולפסברג גראם (בנורווגית: Gregers Winther Wulfsberg Gram;‏ 15 בדצמבר 1917 – 13 בנובמבר 1944) היה לוחם התנגדות וחבלן נורווגי. שירת כטר"ש ובהמשך כסגן משנה ב"פלוגה הנורווגית העצמאית 1" (Kompani Linge) במהלך מלחמת העולם השנייה. נהרג בפעולה בשנת 1944.
ביוגרפיה

רגרס גראם נולד בשנת 1917 בוסטרה אקר (כיום חלק מאוסלו), בנו של הארלד גראם, שלימים כיהן כשופט שלום באוסלו. הוא נקרא על שם סבו מצד אביו, גרגרס וינתר וולפסברג גראם, שכיהן כראש ממשלת נורווגיה בסטוקהולם וכמושל מחוז הדמרק.
גראם לא עבר את בחינת הבגרות (examen artium) בניסיון הראשון, אך בהמשך התקבל ללימודי משפטים באוניברסיטת אוסלו. הוא נקרא על שם סבו מצד אביו, גרגרס ווינטר וולפסברג גראם, שכיהן כראש ממשלת נורווגיה בסטוקהולם ומושל המחוז של הדמרק.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פלישת גרמניה הנאצית לנורווגיה ב-9 באפריל 1940, הצטרף גראם לתנועת ההתנגדות. לאחר ששירת כלוחם בקרבות הראשונים נגד הכיבוש הגרמני, החל להיות מעורב בפעילות תעמולה ועיתונות מחתרתית. בעקבות זאת, נאלץ לברוח מנורווגיה בשנת 1941.
בהגיעו לבריטניה, גויס למנהלת המבצעים המיוחדים ועבר הכשרה צבאית במסגרת "פלוגה לינגה".
ב-12 במרץ 1943 צנח גראם חזרה לנורווגיה יחד עם מקס מאנוס, והשניים ביצעו את מבצע "מרדוניוס", שבמהלכו הטביעו שני כלי שיט גרמניים וגרמו נזק לכלי שלישי ב-28 באפריל. זאת על אף תנאי ראות קשים והחשש כי עקבות הסירות שלהם ייחשפו בשל זרמי מים זוהרים. לאחר המבצע חזרו גראם ומאנוס לבריטניה, שם שהו עד אוקטובר 1943. על חלקו במבצע הוענקה לגראם מדליית המלחמה הבריטית. בתיאור ההמלצה לעיטור נכתב כי לאחר שמאנוס חלה בדלקת ריאות, נאלץ גראם לנהל לבדו את הפעילות בשטח ואף לטפל במאנוס עד להחלמתו. בקיץ 1943 קיבל גראם גם את צלב המלחמה הנורווגי עם חרב (Krigskorset med sverd), שהוענק לו על ידי הוקון מלך נורווגיה בטקס בבית הספר הצבאי STS 26 בסקוטלנד. בטקס השתתפו גם יורש העצר הנסיך אולף, שר ההגנה אוסקר תורפ, והרמטכ"ל וילהלם פון טאנגן הנשטיין.
אוקטובר 1943 שב גראם לנורווגיה יחד עם מאנוס, איינר יובן וקרל פרדריק ויבורג, לביצוע מבצע נוסף – "בנדל" (Bundle), שמטרתו הייתה לפגוע באוניות גרמניות. בהמשך השתתף בפעולות חבלה נוספות במסגרת קבוצת "אוסלוגנגן" (Oslogjengen), יחידת החבלה של המחתרת הנורווגית (Milorg) באוסלו, בפיקודו של גונאר סונסטבי. לצד פעילותו כחבלן, היה מעורב גם במבצעי תעמולה, ובהם מבצע "דרבי" – תעמולה שהופנתה נגד החיילים הגרמנים. בין פעולותיו הבולטות הייתה השמדת מסמכים גרמניים של כוח העבודה הנורווגי, וכן חבלה במחסן דלקים גרמני.
ב-13 בנובמבר 1944 נהרג גראם במארב שהתבצע בבית הקפה "פלאסקפה" שבשכונת גרינרלוקה באוסלו. הוא ועמיתו, אדוורד טלאקסן, הגיעו לפגישה עם מי שהוצגו כעריקים נאצים, אך במקום התפתח קרב יריות, וגראם נורה למוות בידי הגסטפו. אביו, הארלד גראם, שגם היה מעורב בתנועת ההתנגדות, שרד את המלחמה.
ביוגרפיה > הנצחה

בעת מותו, כבר הייתה בתהליך המלצה להעניק לו את הצלב הצבאי, אך בשל הנוהג שלא להעניק את העיטור לאחר מוות, היא לא מומשה. ב-7 בפברואר 1945 העניק סר ויקטור מאלט, ראש הנציגות הדיפלומטית הבריטית בסטוקהולם, את מדליית המלחמה הבריטית לאביו של גראם.
בשנת 1994 הוצב פסל בדמותו סמוך לאולם הספורט ניירדהאלן באוסלו. רחוב "גרגרס גראם" בעיר נקרא על שמו.
בשנת 2008 גולם על ידי השחקן ניקולאי קלבה ברוך בסרט הנורווגי מקס מאנוס.