stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוליכות עור
תיאור

מוליכות העור אינה בשליטה מודעת. היא מווסתת באופן אוטונומי על ידי פעילות סימפתטית אשר מניעה את ההתנהגות האנושית, כולל ביטויים של מצבים קוגניטיביים ורגשיים, ברמה תת-מודעת. מוליכות העור, אם כן, מציעה תובנות ישירות לגבי ויסות רגשי אוטונומי.
הגפיים האנושיות, כולל אצבעות, כפות ידיים וכפות רגליים מציגות תופעות ביו-חשמליות שונות. ניתן לזהות אותן באמצעות מד מוליכות עור, מכשיר אשר מציג את שינוי המוליכות החשמלית בין שתי נקודות לאורך זמן. שני נתיבי הזרם נמצאים לאורך פני העור ודרך הגוף. מדידה אקטיבית כוללת שליחת כמות קטנה של זרם דרך הגוף.
תיאור > יסוד פיזיולוגי

קיים קשר בין עוררות רגשית לפעילות סימפתטית, אם כי השינוי החשמלי לבדו אינו מאפשר לזהות באיזה רגש ספציפי מדובר. שינויים סימפתטיים אוטונומיים אלו משנים את מידת ההזעה ואת זרימת הדם, אשר בתורם משפיעים על פוטנציאל העור הגלווני. כמות בלוטות הזיעה משתנה על פני גוף האדם, כאשר הריכוז הגבוה ביותר נמצא באזורי הידיים והרגליים (200–600 בלוטות זיעה לסמ"ר). התגובה של העור ורקמת השריר לגירויים חיצוניים ופנימיים יכולה לגרום לשינוי המוליכות במספר מיקרוסימנס. מכשיר מכויל נכון יכול להקליט ולהציג את השינויים העדינים הללו.
תיאור > יחידות מידה

מוליכות העור משקפת הן פעילות סימפטטית טונית אשר משתנה באופן איטי והן פעילות סימפטטית פאזית אשר משתנה במהירות. פעילות טונית יכולה לבוא לידי ביטוי ביחידות של SCL, בעוד שפעילות פאזית מתבטאת ביחידות של EDR או SCR.
שינויים פאזיים (EDR) הם שינויים קצרי טווח במוליכות העור אשר מופיעים כתגובה לגירוי מובהק. שינויים ב-EDR יכולים להופיע גם באופן ספונטני ללא גירוי חיצוני. סוגים אלה של EDR מכונים "EDR לא ספציפי". ה-SCR הפאזי שימושי בעת חקירת תהליכי קשב.
תיאור > מתאם עם משתנים נוספים

מדדי מוליכות עור נמצאים במתאם עם מדדים פסיכופיזיולוגיים ונוירוארגונומיים שונים, כגון כוח אחיזה, שונות קצב לב, קוטר אישון, אלקטרואנצפלוגרם ועוד.
ראו גם

פסיכופיזיולוגיה
מחשוב חישתי
פיקה (אסלאם)

הפִיקְהְ (בערבית: الفقه, תעתיק מדויק: אלפקה) הוא המשפט המוסלמי, המקביל למשפט העברי ביהדות. הפיקה נועד להרחיב את השריעה – בעוד השריעה נתפסת כדרך אללה, הרי שהפיקה הוא ההסבר כיצד ללכת בדרך הזו, הפרשנות של דרך אללה. הפיקה עוסק בפרקטיקה של פולחן, מוסר וחברה באסלאם. חשיבות ההבחנה היא כי מוסכם כי הפיקה הוא תוצר של מחשבה של מלומדים ואינו נתפס כקדוש, ולכן יכולה להיות אי הסכמה לגבי פרטיו בין אסכולות שונות מבלי שהאסכולות האחרות תחשבנה ככופרות.
חכם ההלכה המוסלמי נקרא פַקִיהּ (רבים: פֻקַהָאאּ) ולו הסמכות לפרש את השריעה בהתאם למציאות החברתית והפוליטית הקיימת בזמנו או להתאים לזמנו חוקים מן השריעה שנראו בעיניו כבלתי ישימים. הפיקה הוא מנגנון חברתי וחוקי אשר התאים את השריעה לאורך הדורות לנסיבות הזמן והמציאות החברתית אשר משתנה מדור לדור.
משמעות אל-פִקה > הגדרת הפִקה

לשונית: ההבנה
שרעית: הידע בהלכות האסלאם, שהופקו מהראיות המפורטות בנוגע למעשים.
הסבר ההגדרה:
הידע: ההכרה
הלכות האסלאם: החובה, האסור, הלא רצוי וכו'.
המעשים: הדברים אשר ההלכה האסלאמית דורש מהמוסלמי הבוגר לבצע, כגון התפילה והצום, או התנהגות באופן מסוים כגון האתיקה של הדיבור וכו'.
מהראיות המפורטות: מהקוראן, מהסונה ומהמקורות האחרים.
פסיקות ההלכה המחייבות (אַלחֻכֻּם א-שַרְעִי א-תַכְּלִיפִי)

הגדרה : נאום אללה, שהמעשים של המחויבים קשורים בהם, כציווי או בחירה.
הסבר ההגדרה:
נאום אללה: הפסוקים או המסורות.
המעשים של המחויבים קשורים במילת אללה: הכוונה שזה אשר מוסר את הצווים לכל מה שקשור במעשים של המחויבים.
המחויבים: צורת הרבים של מחויב, והוא המוסלמי בעל הבגרות השכלית.
ציווי: הכוונה לציווי על מימוש או ציווי על איסור.
בחירה: הכוונה כי המוסלמי בוחר אם יעשה את המעשה או שימנע מעשייתו, והוא חופשי בבחירתו.
חלקי הפסיקה האסלאמית הכוללת מחויבות/איסור

אנו מסיקים שסוגי החקיקה האסלאמית הם חמישה והם:
א. חובת הביצוע (אל-וואג'יב) – דינו שעושהו יתוגמל מאללה ויוענש זה שלא עושה אותו (למשל חמש תפילות החובה, צום הרמדאן).
ב. האסור (אל-חראם) – האסור באופן מוחלט, ודינו שעוזבו מתוגמל מאללה, ועושה מוענש על ידי אללה (שתיית אלכוהול, זנות, אי-כיבוד הורים)
ג. המועדף (מוסתחבּ או מנדובּ) – מה שהתבקשו המוסלמים לעשות, ועוזבו אינו מוענש, אך עושהו כן מתוגמל מאללה (למשל ההתקלחות לפני תפילת הצהריים ביום שישי, או תפילת "א-דוחא")
ד. הלא רצוי (המכּרוה) – מה שאללה אינו אוהב אותו. דינו של מי שעוזבו מתוגמל מאללה, ומי שעושהו אינו מוענש (כמו תספורת חלק משיער הראש והשארת חלק אחר)
ה. המותר (אל-מֻבּאח) – דבר שזכות הבחירה ניתנת בו לאדם. דברים שאין העושה מתוגמל או מוענש, ואין העוזב את המעשה מתוגמל או מוענש. כמו משחקי כדורגל או שתיית מיץ תפוזים. אם המוסלמי יעשה את המעשה המותר בכוונה לקבל גמול מאללה, אללה יתגמל אותו על כך.
הפרוגרמה הבאה מסכמת את דיני המוסלמי הבוגר:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חובת הביצוע  (אל-וואג'יב) | המועדף (מוסתחבּ) | המותר (אל-מֻבּאח) | הלא רצוי (המכּרוה) | האסור (אל-חראם) |
| יתוגמל עושהו | כן | כן | לא | לא | לא |
| יוענש עושהו | לא | לא | לא | לא | כן |
| יתוגמל עוזבהו | לא | לא | לא | כן | כן |
| יוענש עוזבהו | כן | לא | לא | לא | לא |
| דוגמה | תפילת החובה | תפילת א-דוחא | משחק בכדורגל | חצי תספורת, גירושין | זלזול בהורים |
ממאפייני תורת המשפט האסלאמי

1. הקשר עם האמונה האסלאמית: האמונה היא הקושרת את האדם עם האסלאם, ומשתדל ליישמו. האדם הלא מאמין אינו מתפלל ואינו צם ואינו מתחשב בחובה או באיסור, לכן הדרישה רק מהמאמינים. אללה אמר "הוי מאמינים..."
2. הניסיון להקל על המאמין ולא להכביד. אללה אמר בפסוק 286 בסורת אלבקרה (פרק 2: הפרה) "אללה אינו מחייב בעול נפש זולת יכולתה", וקיימת התחשבות מרבית לבעלי צרכים מיוחדים ומצבים מיוחדים.
3. תורת המשפט האסלאמית מקיפה ומכילה את כל צרכיו של האדם. למשל, הלכות הפולחן (דיני היחסים בין העבד לריבונו), הלכות התנהגות (דיני היחסים בין אדם לחברו), הלכות אישות (היחסים בין הגבר לאשתו ולמשפחתו) וכו'.
המקורות לפיקה > ארבעת יסודות ההיקש (אל-קיאס)

1. העניין שנשענים עליו בדין (למשל משקאות חריפים)
2. הנושא החדש (למשל סמים).
3. דין העניין שנשענים עליו (למשל דין המשקאות החריפים)
4. סיבה משותפת בין שני העניינים (למשל ערפול הדעת, השתכרות).
הערות שוליים

↑  Mabrouk, Ahmed., Islamic worship : fundamentals and applications., Kuala Lumpur: Fajar Ulung Sdn. Bhd, 2016
↑  Qudūrī, Aḥmad ibn Muḥammad, 972 or 973-1037., قدوري، احمد بن محمد،, 972 او 3-1037., The Mukhtaṣar of Imām Abū'l-Ḥusayn Aḥmad ibn Muḥammad ibn Aḥmad ibn Ja'far ibn Ḥamdān al-Qudūrī al-Baghdādī (362 AH-428 AH) : a manual of Islamic law according to the Ḥanafī School, London: Ta-Ha, 2010
↑  MUAPHA, SNI LI., USL - AL-FIQH - AL-ISLMI - A GATEWAY TO UNDERSTANDING ISLAMIC JURISPRUDENCE., [S.l.]: PARAGON PUBLISHING, 2016
↑  Kamali, Mohammad Hashim., Principles of Islamic jurisprudence, Third revised and enlarged edition, Cambridge, United Kingdom: The Islamic Texts Society, 2003
↑  Nadwi, Muhammad Akram., Al-fiqh al-islami : according to the hanafi madhhab(volume 2)., [Place of publication not identified]: Angelwing Media, 2012
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX526930  BnF: cb126532014 (data)  GND: 4409409-7  LCCN: sh85068454  SUDOC: 050614932  TDVİA: fikih
טיסה 23 של יונייטד איירליינס

| --- | --- |

מטוס בואינג 247 משוחזר בתצוגה במוזיאון האוויר והחלל הלאומי בוושינגטון די. סי.
 תאריך:  10 באוקטובר 1933
 מיקום:  אינדיאנה, ארצות הברית
 גורם:  חבלה
 קואורדינטות:  41°34′12″N 86°59′18″W﻿ / ﻿41.5701°N 86.9884°W﻿ / 41.5701; -86.9884
 ניצולים:  0 
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  בואינג 247
 מספר זנב:  NC13304
 מוצא:  ניוארק, ניו ג'רזי
 יעד:  אוקלנד, קליפורניה
 חניות ביניים:  קליבלנד, אוהיו שיקגו, אילינוי
 מפעיל:  יונייטד איירליינס
 נוסעים:  4
 אנשי צוות:  3
 הרוגים:  7
 פצועים:  0
 נעדרים:  0
 ניצולים:  0
 he
 
טיסה 23 של יונייטד איירליינס שהייתה טיסה מסחרית וסדירה של חברת יונייטד איירליינס. ב-10 באוקטובר 1933, מטוס הנוסעים שהפעיל את הטיסה התרסק בעקבות התפוצצות מטען חבלה בתוכו. אסון תעופה זה הוא המקרה המוכח הראשון בהיסטוריה של התעופה של הפלת מטוס נוסעים מסחרי באמצעות חבלה.
ההתרסקות

המטוס, מדגם בואינג 247, המריא מניוארק שבניו ג'רזי כשיעדו אוקלנד שבקליפורניה עם שתי חניות ביניים מיועדות. המטוס נחת בעיר קליבלנד שבאוהיו והמריא משם בדרכו לשיקגו שבאילינוי ועליו שלושה אנשי צוות וארבעה נוסעים.
עדי ראייה על הקרקע דיווחו כי שמעו התפוצצות מעט לאחר השעה 21:00 וראו את המטוס כשהוא בוער בגובה של כ-300 מטר. התפוצצות נוספת נשמעה לאחר שהתרסק. מקום ההתרסקות היה בתחומי מדינת אינדיאנה, כ-50 קילומטר מדרום-מזרח לשיקגו וכששה קילומטר מדרום לחוף ימת מישיגן. לא היו ניצולים.
לאחר ההתרסקות

חוקרים שבדקו את שרידי המטוס באתר ההתרסקות נוכחו כי תא השירותים באחורי המטוס ותא המטען הסמוך אליו התרסקו לפיסות קטנות. רסיסי מתכת רבים היו נעוצים בצידה הפנימי של דלת השירותים, אך לא בצידה החיצוני. זנב המטוס נקטע ממנו מאחורי תא השירותים ונמצא כמעט ללא פגע על הקרקע כקילומטר וחצי מאתר ההתרסקות העיקרי. נמצא גם כי מכלי הדלק של המטוס נמחצו כלפי פנים, כלומר שהם לא התפוצצו באוויר.
ההתרסקות נחקרה על ידי לשכת החקירות הפדרלית, חוקר מקרי המוות המחוזי וחוקרי מעבדת הפשעים של אוניברסיטת נורת'ווסטרן. מסקנתם מבדיקת הממצאים במטוס המרוסק הייתה כי הוא התרסק עקב הפעלת מטען חבלה בתוכו. המטען הכיל ככל הנראה ניטרוגליצרין וכן מנגנון הפעלה עם שעון. חשד כי המטען הועלה על המטוס בניוארק בתוך חבילה בעטיפה חומה הופרך לאחר שהחבילה נמצאה שלמה בין שברי המטוס. בין שברי המטוס נמצא גם רובה, אך התברר שנשא אותו נוסע שהיה בדרכו להשתתף בציד ליד שיקגו. בסופו של דבר לא הצליחו החוקרים לקבוע מי הניח את מטען החבלה במטוס וגרם להתרסקותו.
בשנת 2017 הסירה לשכת החקירות הפדרלית את החיסיון מ-324 מסמכים אודות חקירת ההתרסקות.
נישואים בין-דוריים

נישואים בין-דוריים מתייחס לנישואים בפערי נבדלים של יותר מעשור וחצי. נישואים בין-דוריים מגיעים בדרך כלל עם כמה קשיים, אבל בדומה לכל נישואים אחרים, הבסיס שלהם הוא הבנה בין בני הזוג.
מקרים מוכרים של נישואים בין דוריים הם נישואיה של קריס ג'נר ורוברט קרדשיאן; כמו הסרט ההצעה.
היסטוריה

נישואים בין-דוריים היו נפוצים במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 לאור כך שנשים שהגיעו ממשפחות אמידות לרוב הודרו תעסוקתית משוק העבודה לאור התרבות הפטריארכית ששלטה באותה העת. ולכן הדבר שהיה בראש סדר עדיפותן היה נישואים גם כן לבן ממשפחה אמידה. כשאלו לרוב התמקדו עד גיל מאוחר בפיתוח אקדמי ומקצועי, והתפנו לנישואים בגיל מאוחר יותר ומתוך עמדה חברתית טובה יותר; מה שהביא אותם להינשא לנשים צעירות יותר במטרה להגדיל את הסיכוי להביא ילדים בריאים לעולם.
נישואים בין דוריים במאה ה-21

כיום גורמים אלו עודם נשמרו, אך נוספו אליהם כמה ממדים נוספים כמו: פתרון לבעיות כלכליות וניידות חברתית, כמו הגשמה ומימוש עצמי. כשגם נשים החלו לעכב את גיל הנישואים והלידה אף תוך הקפאת ביציות. כדי להשקיע יותר זמן במטרות חינוכיות ומקצועיות. סיבות לנישואים בין דוריים יכולים לנבוע גם מנישואים קודמים בהם התגלו בעיות פוריות ושהסתיימו בגירושים; וניסיון חדש לזוגיות כפרק ב'.
לנישואים הבין-דוריים אין השפעות ביולוגיות אלא יותר חברתיות, כמו לאי-הכרה וקבלה חברתית רווחת. אלא אם מדובר בנישואים במעורבות הון גדול.
ראו גם

שוגר דדי
אילון מאסק
לקריאה נוספת

Lesthaeghe, R. (2010). "The unfolding story of the second demographic transition." Population and Development Review, 36(2), 211-251.
Baxter, J., & Western, M. (2016). "Marriage, children, and work: The family and life-course consequences of changing employment practices in Australia." The Australian Journal of Social Issues, 51(4), 424-442.
Lammers, J., Stoker, J. I., Jordan, J., Pollmann, M., & Galinsky, A. D. (2010). "Power Increases Infidelity Among Men and Women." Psychological Science, 22(9), 1191-1197.
Hughes, M. E., & O'Rand, A. M. (2004). "Active life expectancy and health trajectories of older women and men in the United States." The Journal of Aging and Health, 16(4), 587-612.
Gillespie, Rosemary. "Childfree and feminine: Understanding the gender identity of voluntarily childless women." Gender & Society 17.1 (2003): 122-136.
הערות שוליים

↑  Barret-Ducrocq, Françoise. Love in the Time of Victoria: Sexuality, Class, and Gender in Nineteenth-Century London. Verso, 1991.
↑  Tilly, Louise A. "Gender, women’s history, and social history." Social Science History 13.4 (1989): 439-462.
↑  Blicharz, Grzegorz, ed. Marriage, Children, and Family. Modern Challenges in Comparative Law Perspective. Wydawnictwo Instytutu Wymiaru Sprawiedliwości, 2019.
↑  Intergenerational Marriages: What Makes Them Last?, dipietropllc, August 10, 2017
↑  Lundberg, Shelly, Robert A. Pollak, and Jenna Stearns. "Family inequality: Diverging patterns in marriage, cohabitation, and childbearing." Journal of Economic perspectives 30.2 (2016): 79-102.
↑  Jensen, Robin E., Nicole Martins, and Melissa M. Parks. "Public perception of female fertility: initial fertility, peak fertility, and age-related infertility among US adults." Archives of sexual behavior 47 (2018): 1507-1516.
↑  Tsuya, Noriko O., Minja Kim Choe, and Feng Wang. Convergence to very low fertility in East Asia: Processes, causes, and implications. Springer Japan, 2019.
↑  Lammers, J., Jordan, J., Pollmann, M., & Galinsky, A. D. (2011). "Power Increases Infidelity Among Men and Women." Psychological Science, 22(9), 1191-1197.
↑  Allendorf, Keera, et al. "Early women, late men: Timing attitudes and gender differences in marriage." Journal of Marriage and Family 79.5 (2017): 1478-1496.
ברית מכבים עתיד

| --- | --- |
 השתייכות:  מכבי
 תאריך ייסוד:  1935
 תאריך סגירה:  שנות ה-70
 גוף יורש:  מכבי תל אביב
 
ברית מכבים עתיד הייתה אגודת ספורט ישראלית מתל אביב השייכת לתנועת מכבי. נוסדה בשנת 1935 על ידי מספר שתדלנים ציונים ונקראה "בר כוכבא עתיד", כתוצאה מאיחוד בין מספר אגודות. ממייסדיה היו לוי אידלסון, יונה הירשלר, ולטר פרנקל וארנסט פרוידנטל. האגודה הייתה מעיין סניף של המכבי הצעיר, כמו כן הייתה מסונפת כ"אגודת בת" למכבי תל אביב. במהלך שנות ה-70 צומצמה פעילותה של האגודה, וחלק ממחלקותיה נסגרו, בעוד שחלק אחר התאחד עם מחלקות אחרות, בעיקר ממועדון מכבי תל אביב. במסגרת האגודה פעלו מחלקות בשלל ענפים, ביניהם: שחיה, כדורמים, כדוריד, הוקי שדה, סייף, טניס שולחן, אתלטיקה וכדורסל.
מחלקות > כדוריד

מחלקת הכדוריד של האגודה לימים התאחדה עם קבוצת מכבי צפון תל אביב אל תוך מכבי תל אביב.
מחלקות > כדורמים

מחלקת הכדורמים של האגודה הייתה מהמובילות בתחום הכדורמים בישראל ואף זכתה בחמישה תוארי אליפות (1953, 1957, 1961, 1975 בצוותא עם הפועל גבעת חיים ו-1976) ופעם אחת בגביע המדינה ב-1976 בזכיית "דאבל". כמו כן, שיחק בשורותיה נחום בוך שכאמור, גם היה שחיין באגודה.
מחלקות > כדורסל

מחלקת הכדורסל של האגודה שיחקה ב"מגרש עמירם" שהיה קיים בצפון תל אביב. המגרש קרויי על שמו של שחקן העבר של הקבוצה, עמירם בלינקוב, חלק מ"הארבעה" שנהרגו ב-22 בפברואר 1946 במהלך התקפה על מחנה הצבא הבריטי בשרונה שבתל אביב, המקום הנקרא כיום הקריה. המחלקה קיימה לזכותו של עמירם טורניר "גביע עמירם", שבו אף השתתפו קבוצת "הפועל", מה שהיה יוצא דופן נוכח העוינות הרבה בין האגודות באותם ימים, עם פתיחת ליגה הלאומית (אז הליגה הראשונה באיגוד הכדורסל בישראל) הוחלט במסגרת הסכם ה"פיפטי פיפטי", שמרכזי "מכבי" ו"הפועל" ישלחו 10 נציגות לטובת ליגות המבחן, 4 לליגה העליונה (מכבי תל אביב, מכבי חיפה, מכבי דרום תל אביב ומכבי צפון תל אביב) ו-6 לליגה השנייה, ביניהם הייתה ברית מכבים עתיד. לאחר עונה בליגה השנייה, עלתה הקבוצה לליגה הראשונה ושיחקה בה במשך שתי עונות רצופות (1954/1955 ו־1956/1957. ב-1956, העונה בוטלה עקב מלחמת סיני), לאחריהן ירדה ליגה. שמואל "שמלוק" מחרובסקי, לימים מנהלה של מכבי תל אביב בכדורסל, התחיל את דרכו בקבוצה.
מחלקות > סייף

מחלקת הסייף הייתה מהראשונות שעסקו בענף זה בישראל (יחד עם מחלקת הסייף של מכבי חיפה) ושתי האגודות התחרו זו בזו בצורה בלעדית עד לתחילת שנות ה-50, עד להופעתן של קבוצות חדשות ואחרות.
מחלקות > שחייה

מחלקת השחייה של האגודה הייתה מהבולטות והמובילות בענף השחייה בישראל, ומחלקת הדגל של האגודה, אותה ניהל בשנות ה-40 וראשית שנות ה-50 של המאה הקודמת יעקב רוזנשיין (ורדינא). המחלקה פעלה בבריכת "גן הדסה" (כיום גן העיר) ואחר כך בבריכת גלי גיל ברמת גן והצמיחה משורותיה אלופות ואלופים רבים, כגון: אמנון קראוס, נחום בוך, גבריאל נסט, דן קצין, מאיר ספקטור, דייוויד קרצקי, עמירם טראובר, דוד וייסמן, דני קרפן, ישעיהו אלבאום, דניאלה יוסטר, אנה דמש, חנה מרון, דורית שרצר, שושנה ריבנר, דורית זלץ, גלינה ויינר, ענת הופמן.
במשך למעלה מ-30 שנה ארגנה מחלקת השחייה את מפעל העשרה לזכרם של עשרת שחייניה שנפלו במלחמת העצמאות. המפעל כלל עשרה משחים כולל משחקק כדורמים, אחד לזכרו של כל נופל. במפעל השתתפו שחייני "מכבי" מרחבי הארץ.
לקריאה נוספת

דני רכט, מגרש עמירם / גן דבורה אופמן, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
הערות שוליים

↑  חמש שנים לבר־בוכבא־עתיד ת"א, הַבֹּקֶר, 5 בפברואר 1940
↑  שיוך למכבי תל אביב, איפה היינו ומה עשינו: אוצר שנות החמישים והשישים
↑  "פרס עמירם" - מפנה ביחסי הספורט העברי, באתר דבר, ‏24.04.1947
↑  ההיסטוריה של הסייף בישראל ופרטים על הקבוצה, באתר איגוד הסייף בישראל
נחום בוך שחיין, שחקן כדורמים ומאמן שחייה באגודה
קברו של עמירם בלינקוב, כדורסלן האגודה שעל שמו נקרא מגרשה
חבורת לול

| --- | --- |

אנשי "חבורת לול" וביניהם שלום חנוך (ליד המיקרופון) ומיקי גבריאלוב (משמאל) מופיעים בפני חיילים במלחמת יום הכיפורים
 מוקד פעילות:  תל אביב
 תקופת הפעילות:  שנות ה-70
 עיסוק:  סרטי קולנוע, תוכנית טלוויזיה, מערכונים ואלבומי מוזיקה
 חברת תקליטים:  חברת ההפקות "הגר"
 חברים
 אורי זוהר, אריק איינשטיין, שלום חנוך, צבי שיסל, בועז דוידזון ועוד
חבורת לוּל הוא שמה של חבורת אמנים שפעלו בעיקר בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 בתל אביב והשפיעו רבות על התרבות הישראלית. יחד הם יצרו סרטי קולנוע, תוכנית טלוויזיה, מערכונים ואלבומי מוזיקה.
תולדות החבורה

החבורה החלה להתגבש ולפעול ביחד בשנת 1969 תחת חברת ההפקות "הגר". את החבורה הובילו אורי זוהר, אריק איינשטיין, שלום חנוך, צבי שיסל ובועז דוידזון. מלבדם היו שותפים ליצירה גם שמוליק קראוס ואשתו ג'וזי כץ, מיקי גבריאלוב, יענקל'ה רוטבליט, משה איש כסית, דורי בן זאב, פופיק ארנון, יהונתן גפן, תיקי דיין, אושיק לוי, דן שילון, טליה שפירא, אלונה איינשטיין (אשתו של אריק איינשטיין), ליהי חנוך (אשתו של שלום חנוך), ברוריה דוידזון (אשתו של בועז דוידזון), יהודית סולה, אורי גרוס, אביגדור צברי וסימה אליהו (לימים בת זוגו של אריק איינשטיין).
יצירתם המשותפת הראשונה הייתה סרט הקולנוע "שבלול", בבימויו של בועז דוידזון, שיצא לאקרנים במאי 1970, ובעקבותיו יצא גם האלבום המוזיקלי "שבלול", שהכיל ברובו שירים שהופיעו בסרט. השם "שבלול" נגזר מכינויו של איינשטיין על ידי שלום חנוך.
בשנת 1970 עלתה לשידור בערוץ הראשון גם תוכנית טלוויזיה בת ארבעה חלקים שיצרה החבורה תחת השם "לול". מאוחר יותר באותה השנה יצא האלבום המוזיקלי, "פלסטלינה", שנוצר במהלך העבודה על תוכנית הטלוויזיה וסיכם את פעילות החבורה. באוקטובר 1970 עזב חנוך לבריטניה וכך התפרק הציר המוזיקלי המרכזי של החבורה.
בשנת 1972 ביים זוהר את הסרט "מציצים", בו הוא גם כיכב לצידם של איינשטיין ושיסל, על הווי החוף הנהנתני של תל אביב שאפיין אז את חבורת לול.
שנתיים לאחר מכן, בשנת 1974, יצא לאקרנים "עיניים גדולות", סרטו של אורי זוהר לפי תסריט של יעקב שבתאי, והמשיך את סיפור המתייסר התל אביבי, הפעם בדמותו של בני פורמן המגולם בידי אורי זוהר כמאמן כדורסל לצד בגידותיו באשתו ובחבריו לקבוצה. בסרט זה שיחקו לצד זוהר אריק איינשטיין, צבי שיסל, סימה אליהו, טליה שפירא ואשתו לחיים של זוהר אליה שוסטר.
בשנת 1988 יצא לאקרנים סרט הקולנוע "לול", שהורכב מקטעי שירים ומערכונים שנערכו מתוך תוכנית הטלוויזיה, ובמקביל יצא פסקול הסרט, שכלל 2 תקליטי וויניל. בשנת 1994 יצא לחנויות אלבום מחודש של הפסקול בגרסת CD על גבי תקליטור אחד.
חלק גדול משירי החבורה הפכו לאבן דרך בתולדות הרוק והזמר העברי והישראלי, ביניהם: "מה אתה עושה כשאתה קם בבוקר", "אבשלום", "קח לך אישה", "מאיה", "למה לי לקחת ללב", "מה איתי", "כתבו עליו בעיתון", "צא מזה", "אני אוהב לישון", "אמא אדמה", "שיר של אחרי מלחמה", "יצאנו אט", "זה הסתיו", "הבלדה על יואל משה סלומון" ו"אני ואתה".
תוכנית הטלוויזיה כללה גם מערכונים שהפכו לנכסי צאן ברזל וביניהם: "חידון התנ"ך", "לה מרמור מאת פרלש" ו"עולים חדשים".
מלבד היצירה, נודעה החבורה באורח חיים פרוע והולל שניהלה, כולל התנסות בסמים, והיא הפכה למעין סמל של הצעירים הצברים המרדנים של סוף שנות השישים ושנות השבעים.
ראו גם

לול (תוכנית טלוויזיה)
לול (סרט)
לול (פסקול)
שבלול (סרט)
מציצים
עיניים גדולות
לקריאה נוספת

יהונתן גפן, חומר טוב, הוצאת דביר, 2002
הערות שוליים

↑  תחקיר על חבורת לול בעריכת אורלי וילנאי וגיא מרוז, ערוץ 10, מרץ 2014. התחקיר חשף פרטים על מעלליהם של אנשי חבורת לול המיתולוגית. מנגד, חלק מאנשי החבורה, בהם יענקל'ה רוטבליט, טענו שמדובר בהכפשות "נוטפת צדקנות וצביעות": יענקל'ה רוטבליט תוקף את אורלי וילנאי וגיא מרוז, באתר הארץ, 11 במרץ 2014
↑  זוהר, איינשטיין וחבריהם הורשעו בביקורים במקום לעישון חשיש, דבר, 24 באפריל 1972
| פרס עמ"י |
| --- | --- | --- |
| תגלית השנה | מאיה בוסקילה (פריצת השנה, 2005) • שירי מימון (זינוק השנה, 2006) • בית הבובות (תגלית השנה, 2006) • קרן פלס (2007) • רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| זמר השנה | אהוד בנאי (2005) • עברי לידר (2006) • הראל סקעת (2007) • עידן יניב (2008) |  |
| זמרת השנה | מאיה בוסקילה (2005) • מירי מסיקה (2006) • נינט טייב (2007) • מירי מסיקה (2008) |  |
| הרכב השנה | הדג נחש (2005) • בית הבובות (2006) • סינרגיה (2007) • סינרגיה (2008) |  |
| אלבום השנה | ענה לי (2005) • מטרופולין (2006) • בעזרת הג'אם (2007) • פורטה (2008) |  |
| שיר השנה | "מי אוהב אותך יותר ממני" - ארקדי דוכין (2005) • "הוא" - איזבו ושוטי הנבואה (2006) • "ואת" - הראל סקעת (2007) • "זה ששומר עליי" - שרית חדד; "בואי נעזוב" - רן דנקר ועילי בוטנר (2008) |  |
| קליפ השנה | "שירת הסטיקר" - הדג נחש (2005) • "Perfect Cure" ‏- My Second Surprise‏ (2006) • "עם הזמן" - אביב גפן (2007) • "מכונת השירים הגדולה" - חמי רודנר (2008) |  |
| במאי השנה | ליאור מולכו (2005) • עמית עייני וקובי פלשמן (2006) • אסף בילט (2007) |  |
| תרומה מיוחדת למוזיקה העברית | שמוליק קראוס (2005) • אריק איינשטיין (2006) • שלמה ארצי (2008) |  |
| קטגוריות נוספות | די.וי.די השנה: משינה (2005) • "שבלול" - חבורת לול (2006) • מלחין השנה: ארקדי דוכין (2005) • תמלילן השנה: אהוד בנאי (2005) • צלם הקליפים של השנה: ניתאי נצר (2005) • מופע השנה: עברי לידר (2006) • חביבי הקהל: סינרגיה (2008) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 6637026a-6aca-47ba-a0b0-70edc3dea68d  VIAF: 131894916   WorldCat (עם VIAF): 131894916
אורגניזם

.
| אורגניזם |
| --- | --- |
 ארבעה סוגי אורגניזמים: אמניטה מוסכריה, חיידק Escherichia coli, חמציץ נטוי ותנין יאור.
מיון מדעי

כל אורגניזם משתייך לאחת משלוש על-הממלכות: אאוקריוטים, חיידקים אמיתיים וחיידקים קדומים
אוֹרְגָּנִיזְם (בעברית: יְצוּר) הוא כל דבר חי המסוגל להתקיים ולהתרבות בכוחות עצמו ולבצע חילוף (דן לטר). בהגדרה אחרת, כל מה שיש בו תא אחד לכל הפחות. אורגניזם הוא פרט בדיד שגדל, מתפתח ועל פי רוב גם מתרבה.
האורגניזם מקיים במהלך חייו במו גופו את פעילויות החיים של המין אליו הוא שייך. חלק מהאורגניזמים (למשל אלמוגים ודבורי דבש) לא יכולים להתקיים בצורה עצמאית, אלא רק כחלק ממושבה.
האורגניזמים משפיעים על סביבתם בצורות שונות (חילופי גזים, הפרשות וכדומה). בתוך גופו של אורגניזם מתקיים הומאוסטזיס, כלומר התנאים הפיזיקליים והכימיים השוררים בתוך גופו נשמרים ברמה יציבה שמתאימה לפעילותו המיטבית, גם אם בסביבה שוררים תנאים שונים.
כל האורגניזמים מתחלקים לשלוש על ממלכות: אאוקריוטים, חיידקים אמיתיים וחיידקים קדומים.
לגבי הגדרת הנגיפים כאורגניזמים, קיימת מחלוקת פילוסופית בדבר. הם אומנם מכילים חומר גנטי ומסוגלים להתרבות בתוך תא פונדקאי, אולם מצד שני הם אינם מקיימים כל פעילות מטבולית ואינם מתרבים מחוץ לתא הפונדקאי. למעשה, הם אינם מכילים דבר מלבד חומצת גרעין, מספר חלבונים ולעיתים אף מעטפת ליפידית. לכן, היום רוב החוקרים אינם מגדירים אותם כאורגניזמים.