stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בגלל הרוח
רקע

השיר יצא לאור לאחר ששלומי שבת שב לישראל משהות בארצות הברית, והוציא אלבום סולו ראשון שנחל כישלון. השיר "בגלל הרוח" הולחן על ידי אחותו לאה והביא לפריצתו הגדולה. הוא שיר הנושא של אלבומו השני של שבת, אלבום הנושא את שם השיר.
בשנת 1998 ביצעה ריקי גל גרסה מחודשת לשיר במסגרת הפרויקט עבודה עברית.
במצעד הפזמונים העברי השני של רשת ג' לשנת תש"ן (1990) דורג השיר במקום ה-23.
ב-2020 ביצע שבת גרסה חדשה לשיר יחד עם מפיקים מוזיקליים שונים, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
ב-13 ביוני 2022 הוציא איתי לוי גרסה מחודשת לשיר במסגרת אלבום האולפן החמישי שלו מחכה שתבואי, שהגיעה למקום ה-45 במצעד ה"היטליסט" של מאקו.
הערות שוליים

↑  בגלל הרוח, באתר האינטרנט של עופר גביש
↑  חדשות 13נריה קראוס, בגלל הקורונה: שלומי שבת מחדש את הלהיט "בגלל הרוח", באתר חדשות 13, 2 באפריל 2020
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים |, באתר היטליסט, ‏14 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bc1ed525-ea8a-4b14-934c-cf4d54c1a106 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בט"ר ניצנים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בסיס צבאי 
 על שם:  יהושע גלוברמן 
 מיקום:  מישור החוף הדרומי 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  31°44′02″N 34°37′28″E﻿ / ﻿31.733777777778°N 34.624472222222°E﻿ / 31.733777777778; 34.624472222222
  (למפת השפלה מוגדלת) בט"ר ניצנים(למפת השפלה רגילה) בט"ר ניצנים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בט"ר ניצנים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בט"ר ניצנים
 
בט"ר ניצנים (מחנה יהושע) הוא בסיס טירונים צבאי השייך למערך מגל בצה"ל. בבט"ר מוכשרים טירונים לרמת רובאות 02 ורובאות 03.
הבסיס שוכן בשמורת הטבע חולות ניצנים במישור החוף הדרומי. בשמו הרשמי נקרא "מחנה יהושע" על שמו של האלוף יהושע גלוברמן. עד 1995 שימש הבסיס את חיל השריון. ב-1997 עבר הבסיס לאחריות מערך מגל, והוא משמש להכשרות כלל צה"ליות (עורפיות), בהן הכשרות שהתבצעו קודם לכן במחנה חורון מדרום לשכם (בה"ד 3).
בבסיס חמש פלוגות טירונים המוכשרים לרובאות 02 במשך ארבעה עד שבעה שבועות: מגן, גפן, אביב, דקל והראל. פלוגת אילן הייתה בעבר פלוגה נפרדת עבור חיילים בני ישיבות, וכיום מבצעת גם הכשרה מתקדמת (הכוללת רובאי 03) למאבטחי מתקנים. פלוגת טירונות נוספת, גולן, נועדה להכשרת רובאי 03 במשך 10 שבועות, ומיועדת להכשרת פרמדיקים, חניכי תוכנית חבצלות, קציני לוגיסטיקה, צוערי מסלול "צמרת", מגני הקריה ועוד. מדי שנה מוכשרים בבסיס כ-6,500 טירונים. ברוב הפלוגות בבסיס, בפרט באלו המכשירות הכשרה קצרה לרובאות 02, משובצים חיילים או חיילות בנפרד, אך צוות המפקדים הוא מעורב.
מפקדת הבט"ר הנוכחית היא סא"ל עדי יפרח.
הערות שוליים

↑  תוכנית חבצלות – שלבי ההכשרה, באתר חבצלות
↑   סיכום דיון איוש בראשות מ"זי, באתר צה"ל, 9 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370721805171
אופרליה

| --- | --- |
 התאגדות:  מוסד ללא כוונת רווח
 תחום:  תחרות לזמרי אופרה
 מטה הארגון:  בוורלי הילס, קליפורניה, ארצות הברית
 מייסדים:  פלאסידו דומינגו, רולאן דומא 
 אנשי מפתח:  מועצת המנהלים: * פלסידו דומינגו (יו"ר) * אלווארו דומינגו (גזבר) * דון א. פרנזן (מזכיר)
 תקופת הפעילות:  1993–הווה (כ־32 שנים) 
 אתר רשמי
 
האופרליה של פלסידו דומינגו, תחרות האופרה העולמית, ובקצרה אופרליה, היא תחרות בינלאומית שנתית לזמרי אופרה, שנוסדה על ידי זמר האופרה פלאסידו דומינגו ב-1993.
סקירה כללית

ארגון האם של התחרות, Operalia Foundation, הוא ארגון ללא מטרות רווח שבסיסו בבוורלי הילס, קליפורניה, עם כתובת דואר באפר ווסט סייד של ניו יורק. התחרות עצמה מתקיימת בעיר שונה מדי שנה. ערים שאירחו את התחרות כוללות את פריז הן בפאלה גרנייה והן בתיאטרון דו שאטלה, מקסיקו סיטי באחד מאולפני ההקלטות של טלוויסה, מדריד בתיאטרון דה לה סרסואלה, בורדו בתיאטרון הגדול, טוקיו Kan'i Hoken Hall (יפ'), המבורג ב־Laeiszhalle, פוארטו ריקו במרכז לואיס א. פרה לאמנויות הבמה, לוס אנג'לס, הן באולם רויס של UCLA והן בביתן דורותי צ'נדלר, וושינגטון הבירה באודיטוריום ליסנר של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון, אוסטריה, גרמניה ושווייץ, מדריד בתיאטרון ריאל, ולנסיה בפאלאו דה לס אמנויות ריינה סופיה, קוויבק, אסטנה באופרה של אסטנה, ליסבון בתיאטרו נסיונל דה סאו קרלוס  ופראג בתיאטרון הלאומי.
כללים

התחרות פתוחה לזמרים מכל סוגי הקול בין הגילאים 18–32 שכבר מופיעים מקצועית. המועמדים נדרשים להגיש שתי הקלטות וידאו עדכניות שבהן הם שרים עם פסנתר או תזמורת חיה. על סמך ההגשות הללו, 40 זמרים נבחרים לתחרות. לפי אופרליה, הארגון מקבל 800 עד 1,000 הגשות מדי שנה, מקורות אחרים מדברים על "מאות" פניות.
בראש חבר השופטים עומד דומינגו, למרות שהוא עצמו אינו שופט את התחרות. בין חברהשופטים, אשתו של דומינגו, מרתה דומינגו, זמרות, במאי אופרה, במאי ליהוק, מנהלים אמנותיים ויועצים של בתי אופרה ידועים.
על המתחרים להכין ארבע אריות. שתי אריות סרסואלה נוספות נדרשות לתחרות סרסואלה האופציונלית. בסיבוב הראשון כל אחד מ-40 הזמרים זוכה לבחור אריה אחת, חבר השופטים בוחר אריה שנייה ואת ארית הסרסואלה, מרשימה שנמסרה מראש. 20 זמרים מודחים בסיבוב הראשון. הסיבוב השני כולל ביצוע של אריה אחת שנבחרה על ידי חבר השופטים, ולאחר מכן עוברים עשרה זמרים לסיבוב האחרון. לסיבוב האחרון, הזמרים בוחרים אריה אחת וסרסואלה אחת מהרשימה שלהם.
בעוד חבר השופטים דן במספר הזוכים, הקהל מצביע עבור הזמרים והזמרים האהובים עליהם. הסיבוב האחרון מבוצע עם תזמורת, רבע גמר וחצי גמר בליווי פסנתר.
פרסים

בתחרות הכללית מוענקים פרס 1, פרס 2 ופרס 3. הזוכים בתחרות סרסואלה מקבלים את פרס פלסידו דומינגו פרר או פרס פפיטה אמביל, הקרוי על שם הוריו של דומינגו. פרס הקהל הוא שעון יד של נותן החסות הראשי של התחרות. ארגון ללא מטרות רווח מבוסס סן חואן, פוארטו ריקו  CulturArte de Puerto Rico נותן חסות לפרס CulturArte. מבצעים של רפרטואר גרמני מאת ריכרד שטראוס או ריכרד וגנר יכולים לקבל את פרס בירגיט נילסון. ניתן לחלוק פרסים, בעבר על ידי עד 4 זמרים בפרס אחד. אפשר גם שזמר יקבל מספר פרסים. עד 17 פרסים הוענקו בשנה אחת. מאז 2017, פיינליסטים שלא זכו בפרס מקבלים פרס ניחומים.
סיכויי זכייה

ב-27 התחרויות מ-1993 עד 2019, 219 זמרים קיבלו פרסים. 151 קיבלו פרס אחד, 52 שניים, 15 שלושה, וזמר אחד קיבל ארבעה פרסים בתחרות ליסבון ב-2018. הכי הרבה פרסים הוענקו בתחרות ב-2009, עם 17 פרסים ל-10 זמרים. בלי פרסי הניחומים, אחד מכל חמישה זמרים זכה בפרס.
רשימת תחרויות מוזיקה קלאסית
הערות שוליים

↑    Rupert Christiansen, ‏Operalia, Royal Opera House, review: 'an unfair test', The Telegraph, 19 July 2015
↑  "Operalia | Contact Us". operaliacompetition.org (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-29 בפברואר 2020. נבדק ב-29 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Operalia". Operalia. נבדק ב-31 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Operalia | Guidelines". operaliacompetition.org. אורכב מ-המקור ב-1 במרץ 2020. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  "Plácido Domingo announced the winners of the 25th edition of Operalia at the Astana Opera in Astana, Kazakhstan". astanaopera.kz (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-14 באוגוסט 2017. נבדק ב-29 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Placido Domingo – Operalia 18–24 July 2011". Una Voce Poco Fa (באנגלית). 2 ביולי 2011. אורכב מ-המקור ב-14 בספטמבר 2016. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wright, Katy (1 באוגוסט 2017). "Operalia 2017 winners announced". rhinegold.co.uk. אורכב מ-המקור ב-11 באוגוסט 2017. נבדק ב-29 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Operalia 2019 ~ jury". domingomozartprague.cz. אורכב מ-המקור ב-1 במרץ 2020. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CulturArte de Puerto Rico Tax Year Form 2018" (PDF). irs.gov. אורכב מ-המקור (PDF) ב-1 במרץ 2020. נבדק ב-1 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Winners". Operalia. 20 במרץ 2021. נבדק ב-24 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
תבנית:Plácido Domingo
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 9c072585-91a0-4a3c-93d3-821fe8eb0d20
דוד ושאול (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אהוד בנאי
 מתוך האלבום השלישי
 יצא לאור:  1992 
 שפה:  עברית 
 אורך:  4.19 דק' 
 כתיבה:  אהוד בנאי 
 לחן:  אהוד בנאי 
 
"דוד ושאול" הוא שיר מאלבומו השלישי של אהוד בנאי "השלישי", אשר יצא בשנת 1992. השיר, שהולחן ונכתב על ידי בנאי, מתאר את מערכת היחסים של הדמויות המקראיות דוד ושאול, מנקודת מבטו של בנאי, אשר שואב השראה מתיאור יחסיהם של השניים בספר שמואל א', פרק י"ח.
מהשיר עולה אהבתו של שאול לדוד, אשר קשורה לנגינתו של דוד שמרגיעה את שאול, אך באותו הזמן נוכחותו מפריעה לו.
בנאי מתאר בשירו את הפרדוקס הקיומי בו נתון שאול: ככל שהוא משתגע מקנאתו בדוד כך הוא הולך ונזקק לו ולנגינתו המרפאת.
בסרט "חייב לזוז", מספר בנאי שהשיר נכתב על הקשר בינו לבין יוסי אלפנט.
הערות שוליים

↑  על השיר, באתר מומה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5c6998b1-f6da-455e-aef9-0cbc316c8c90
אלודי יונג

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1981 (בת 44) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 מקום לימודים:  סורבון  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלודי יונג (בצרפתית: Élodie Yung ; נולדה ב-22 בפברואר 1981) היא שחקנית צרפתייה. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידיה בתור אלקטרה נאצ'יוס בעונה השנייה של דרדוויל (2016) ובמיני סדרה המגינים (2017), כמו גם תוני דה לה רוזה בסדרת פוקס הגברת הניקיון
חיים מוקדמים

יונג נולדה וגדלה בצרפת. אביה ממוצא קמבודי, ואמה צרפתייה. בגיל 20 החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת פריז, ולאחר מכן סיימה תואר שני במשפטים. עם זאת, היא בחרה לפנות לקריירת משחק ולמדה בהאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
את קריירת המשחק שלה החלה יונג בשנת 2002, כאשר לוהקה לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה הצרפתית "La Vie Devant Nous". בשנת 2004 השתתפה בסרט "Les Fils du Vent". בשנת 2011 הופיעה בסרט "נערה עם קעקוע דרקון" בבימויו של דייוויד פינצ'ר.
בשנת 2013 גילמה את דמותה של ג'ינקס בסרט "ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון". בשנת 2016 שיחקה בתפקיד חתחור, אלת האהבה והפוריות בסרט "מלחמת האלים". בין השנים 2016–2017 גילמה את אלקטרה נאצ'יוס בעונה השנייה של הסדרה "דרדוויל" ובמיני-סדרה "המגנים" של נטפליקס. בנוסף היא גם שיחקה בתור אמיליה רוסל בקומדיית הפעולה "שומר הראש של היטמן" לצד ריאן ריינולדס וסמואל ל. ג'קסון.
חיה האישיים

יונג נשואה לשחקן ג'ונתן הווארד, ולזוג יש בת אחת.
הערות שוליים

↑  Ty, Kanara (15 ביוני 2013). "Yung at Heart: G.I. Joe star Élodie Yung opens up". Audrey. אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2016. נבדק ב-6 בספטמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kwong, Lily (15 באוגוסט 2017). "ELODIE YUNG". The Last magazine. נבדק ב-23 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Elodie Yung Movies & TV Roles: Where You Know the Daredevil Star". Screen Rant. 26 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ELODIE ⚡️YUNG on Instagram: "Surprise! My little sunshine ☀️"". Instagram. אורכב מ-המקור ב-2021-12-24.
↑  "Jonathan Howard on Instagram: "Friends, Instagrammers and Social Media, lend me your ears... Let me introduce you to the new love of my life.. Minavann Yung Howard!"". Instagram. אורכב מ-המקור ב-2021-12-24.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010047022  MusicBrainz: 8153b6fe-1006-4686-91f6-9280307e7817  SUDOC: 197734936  VIAF: 108088335   WorldCat (עם VIAF): 108088335 
יונג בכנס הקומיקון בניו יורק 2015
AMX-56 לקלרק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק מערכה
 מדינה מייצרת:  צרפת צרפת
 משתמשים עיקריים:  הצבא הצרפתי הצבא הצרפתי איחוד האמירויות הערביות הכוחות המזוינים של איחוד האמירויות הערביות ירדן הכוחות המזוינים של ירדן
 מחיר:  6.55 מיליון יורו ב-2001
 שנת ייצור:  1990
 תקופת השימוש:  1993–הווה (כ־32 שנים) 
 דגם קודם:  AMX-30
 יחידות שיוצרו:  862 
 מידע טכני
 אורך:  תותח קדימה: 9.87 מטר, תובה: 6.88 מטר
 רוחב:  3.60 מטר
 גובה:  2.50 מטר
 משקל:  56 טון
 מהירות:  72 קמ"ש
 טווח פעולה:  550 קילומטר
 מנוע:  דיזל, 1,500 כוחות סוס
 שריון:  מסווג
 צוות:  3 (מפקד, תותחן ונהג)
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 120 מ"מ
 חימוש משני:  מקלע מקביל 12.7 מ"מ, מקלע 7.62 מ"מ
 
AMX-56 לקלרק (בצרפתית: Leclerc) הוא טנק המערכה העיקרי של צרפת מתוצרת החברה הממשלתית GIAT Industries (כיום: Nexter).
הטנק נקרא על שם הגנרל פיליפ לקלרק, איש צבא צרפתי אשר פעל במלחמת העולם השנייה במסגרת צבא צרפת החופשית ושחרר את פריז מן הכיבוש הנאצי כשפיקד על הדיוויזיה המשוריינת השנייה של צרפת.
ייצור הלקלרק החל ב-1990, והוא נכנס לשירות ב-1992 כשהוא מחליף את AMX-30 כטנק העיקרי של צבא צרפת. עלות הטנק עומדת על 9.3 מיליון יורו. כ-400 טנקי לקלרק נמצאים בשימוש בצבא צרפת ומספר דומה בצבא איחוד האמירויות הערביות.
היסטוריה

בשנת 1971, בשיא המלחמה הקרה, החל הייצור של הדור החדש של הטנקים הסובייטים, ובראשם ה-T-72, שהיה חזק, עוצמתי ומתקדם. ה-AMX-30, עמוד השדרה של גייסות השריון הצרפתי, סבל מנחיתות גדולה ביחס לטנקים הסובייטים החדשים. בשל כך, נבדקו אופציות לייצור טנק מערכה חדש, ונחתם מזכר הבנות עם גרמניה המערבית, לפיו שתי המדינות ישתפו פעולה בייצור של טנק מערכה חדש ומתקדם, אך רעיון זה נזנח כעבור זמן קצר. ב-1982, הודיעה צרפת, כי על אף ששקלה לרכוש את האברמס, המרכבה או הלאופרד 2, צרפת תתכנן ותבנה טנק בכוחות עצמה.
בשנת 1990, לאחר תכנון של מספר אבות טיפוס, החל יצורו של הטנק וב-1992 נכנס לשירות בצבא הצרפתי וצבא איחוד האמירויות הערביות.
מאפיינים > הנעה ועבירות

את הטנק מניע מנוע דיזל בעל 8 צילינדרים שמספק 1,500 כוחות סוס. המנוע מאפשר לטנק נסיעה במהירות של 72 קמ"ש ויכולת להאיץ למהירות של 32 קמ"ש בתוך 5 שניות. לטנק מכל דלק בעל נפח של 1,300 ליטר, המאפשר טווח פעולה של 550 ק"מ. ניתן להגדיל את הטווח ב-100 ק"מ, על ידי הרכבה של מכלי דלק חיצוניים, המוסיפים כ-400 ליטר. עם זאת, מכלים אלו מגבילים את תנועת הצריח ופגיעים במיוחד, ולכן יש להשליכם לפני כניסה לקרב.
מאפיינים > מיגון

שריונו של הטנק עשוי משריון מרוכב ופלדה מותכת. לשם הגנה מנשקי הנ"ט ובעיקרם מטענים חלולים, עובה השריון בחלקים רגישים בטנק, ונוספו לוחות פלדה וטיטניום. כמו כן, קיימות חבילות שדרוג עבור הטנק, המציעות תוספות מיגון צ'ובהם מתקדם, במטרה להגן על הטנק מטילים נגד טנקים מתקדמים. שריונו של הטנק משופע בחלקים מן הטנק, ובעיקר בחזית הטנק, בנוסף, לטנק יש מדוכות עשן למטרות מיסוך והטעייה של נשק מונחה לייזר.
בדומה לטנקים המערביים, מיגונו של הטנק הוא מודולרי וניתן להחלפה בקלות בעת הצורך. בנוסף, להגנה על המזקו"ם ישנם פלטות בזוקה (הלוחות המגנים על הזחלים) ואף מערכת הגנה מפני איומי אב"כ (אטומי ביולוגי כימי).
מאפיינים > חימוש ובקרת אש > חימוש

החימוש העיקרי של הטנק הוא תותח חלק קדח בקליבר 120 מ"מ בעל יכולת ירי של תחמושת פגזים מגוונת. התותח מיוצב ומכוונן באופן אוטומטי ובעל טעינה אוטומטית של פגזים, המאפשרת קצב ירי של 12 פגזים בדקה. הטנק חמוש בסך הכל ב-40 פגזים, למרחק מקסימלי של עד כ-4 ק"מ, עם אפשרות ירי תוך כדי נסיעה. התותח עצמו נחשב ליעיל ומדויק, והוא באורך 52 קליברים, בשונה מרוב הטנקים המערביים החמושים בתותח באורך 44 קליברים, מה שתורם לכך שתותח הלקלרק מדויק יותר ממקביליו.
החימוש המשני של הטנק כולל מקלע מקביל M2 בראונינג בקליבר 12.7x99 מ"מ נאט"ו (0.5 אינץ') חמוש ב-1,100 כדורים, ומקלע 7.62 מ"מ עם 3,000 כדורים.
מאפיינים > חימוש ובקרת אש > בקרת אש

לטנק מערכת בקרת אש מתקדמת ומודרנית. לכל הטנקים מערכת קשר משותפת, המאפשרת שיתוף מידע טקטי בין מפקדי הטנקים, ובין זרועות המודיעין של הצבא. לתותחן מערכות מתקדמות: מד טווח לייזר משוכלל, מערכת ראייה פנורמית, המאפשרת ראיית לילה, מערכת דימות תרמי. המערכת נחשבת למדויקת, ויעילה גם כשהטנק בתנועה וגם כשהטנק נמצא בעמדת ירי, היא מסוגלת להינעל אחר מטרות נעות ולעקוב אחריהם, ובשילוב עם דיוקו של התותח, מספקת אחוזי פגיעה גבוהים. בנוסף, למערכת בקרת האש מערכת זיהוי עמית-טורף.
ראו גם

אריאטה
T-84 Oplot-M
מרכבה (טנק) - סימן 3
הערות שוליים

↑  המידע בפסקה זו, ועוד מידע רב בערך נלקח מהערך בוויקיפדיה האנגלית
↑  תלם יהב, ‏הטנקים הקטלניים ביותר בעולם, באתר ‏מאקו‏, 4 ביולי 2011
| טנק |
| --- | --- | --- |
| ערכי משנה | היסטוריה של הטנקים • מבנה הטנק • סוגי טנקים • דגמי טנקים עיקריים (לפי ארצות) |  |
| מיגון הטנק | שריון פסיבי • שריון מרוכב • שריון ריאקטיבי • מערכת הגנה אקטיבית לטנקים • מדוכות עשן |  |
| ראו גם | לוחמת שריון • חיל שריון • רכב קרבי משוריין  • טנקים בשירות צה"ל • חיל השריון הישראלי |  |
| נגד טנקים | נגד טנקים • רקטה נגד טנקים • טיל נגד טנקים • תעלת נ"ט • בזנ"ט • מטען גחון |  |
דגמים נבחרים • טנקי מערכה מודרניים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7539477-7 
טנק לקרלק עובר מכשול נגד טנקים
קווין לטיפה

| --- | --- |
לטיפה, 2018
לטיפה, 2018
 לידה:  18 במרץ 1970 (בת 54) ניוארק, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Dana Elaine Owens 
 שם במה:  Queen Latifah 
 מוקד פעילות:  ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  Borough of Manhattan Community College, תיכון אירוינגטון 
 סוגה:  רית'ם אנד בלוז, מוזיקת נשמה, ג'אז, ראפ והיפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  מוטאון
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי להופעת סולו של ראפ (1994)  פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה או סרט טלוויזיה (2008)  Teen Choice Award for Choice Movie Actress – Comedy (2003)  פרס קאנדס (1992)  פרס גראמי להופעת סולו של ראפ (1995)  פרס בחירת המבקרים לליהוק הטוב ביותר (2007)  פרס NAACP Image לשחקנית בסרט טלוויזיה, מיני סדרה או ספיישל דרמטי (2008)  פרס BET לשחקן ושחקנית הטובים ביותר (2003)  פרס רכבת הנשמה על שם סמי דייוויס ג'וניור - בדרן השנה (1995)  פרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע (2003)  Women Film Critics Circle Awards (2004, 2007)  פרס בחירת המבקרים לליהוק הטוב ביותר (2002)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
דיינה איליין אוונס (באנגלית: Dana Elaine Owens; ‏נולדה ב־18 במרץ 1970), מוכרת בשם הבמה שלה, קווין לטיפה (Queen Latifah), היא זמרת, ראפרית ושחקנית אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב, פרס אמי ופרס גראמי, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט "שיקגו".
ביוגרפיה

דיינה איליין אוונס נולדה בניוארק, ניו ג'רזי ב-18 במרץ 1970 והתגוררה רוב ילדותה באיסט אורנג'. היא בתם של ריטה אוונס (לבית בריי), מורה בבית ספר מקומי ושל לנסלוט עמוס אוונס, שוטר. הוריה התגרשו כשהייתה בת עשר.
היא למדה בבית ספר קתולי בניוארק, ניו ג'רזי ובבית הספר הקתולי לבנות אסקס באירווינגטון אך סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון אירווינגטון (אנ'), בה אימה לימדה. הייתה פאוור פורוורד בקבוצת הכדורסל של התיכון. לאחר התיכון, היא לקחה שיעורים בקולג' קהילתי, חלק מאוניברסיטת העיר ניו יורק.
את שם הבמה "לטיפה" – שמשמעותו בשפה הערבית "עדינה" – היא מצאה בספר שמות בערבית כשהייתה בת שמונה.
ב-21 במרץ 2018, אמה, השחקנית ריטה אוונס, מתה עקב אי ספיקת לב, מחלה שהיא נאבקה בה מאז 2004.
קריירה > קריירה מוזיקלית

לטיפה החלה את קריירת המוזיקה שלה בסוף שנות ה-80 כשהשתתפה באירועי ביטבוקס שכונתיים, לאחר מכן פנתה לטיפה לתחום הראפ ונעזרה בהיסטוריון ההיפ הופ פרד ברת'וויט הידוע בכינויו "פרדי 5 האגדי" כדי להוציא את אלבומה הראשון "All Hail the Queen" שיצא בשנת 1989 תחת חברת התקליטים טומי בוי רקורדס. במשך שנות ה-90 הוציאה לטיפה עוד שלושה אלבומי ראפ והיפ הופ הכוללים את: "Nature of a Sista" ,"Black Reign" ו-"Order in the Court".
לאחר אלבומה הרביעי החליטה לטיפה לשלב יותר מוזיקת נשמה וג'אז בשיריה. ב-2004 הוציאה לטיפה את אלבומה החמישי "The Dana Owens Album" שבשונה משאר אלבומיה לא הייתה בו מוזיקת היפ הופ ורוב האלבום היה מורכב בעיקר משירי ג'אז, האלבום הצליח ואף היה מועמד לפרס גראמי.
ב-2007 הוציאה לטיפה את אלבומה השישי "Trav'lin' Light" שהורכב בעיקרו ממוזיקת נשמה, בלוז וג'אז, באלבום השתתפו גם אמנים כמו אריקה באדו וסטיבי וונדר, האלבום זכה בפרס גראמי אחד על השיר "I'm Gonna Live Till I Die".
ב-2009 חזרה לטיפה למקורות המוזיקה שלה בתחילת דרכה והוציאה אלבום שביעי "Persona" שמורכב משירי רית'ם אנד בלוז והיפ הופ, הסוגות שאפיינו את לטיפה בארבעת האלבומים הראשונים שלה.
חיים אישיים

לטיפה גדלה באיסט אורנג', ניו ג'רזי, והתגוררה גם בעיירה קולטס נק (אנ'), ניו ג'רזי; בעיירת החוף רומסון (אנ'), ניו ג'רזי; ובבוורלי הילס, קליפורניה.
אחיה הבכור של לטיפה, לנסלוט ג'וניור, נהרג בשנת 1992 בתאונה שבה היה מעורב אופנוע שלטיפה רכשה עבורו. ראיון משנת 2006 חשף כי לטיפה עדיין ענדה את מפתח האופנוע על צווארה, וניתן לראות אותו לאורך כל הופעתה בסיטקום "Living Single". בשנת 1995, לטיפה הייתה קורבן של חטיפת מכונית, שהביאה גם לפציעת ירי של בן זוגה דאז, שון מון.
ב-1996 היא נעצרה והואשמה בהחזקת מריחואנה והחזקת אקדח טעון. בשנת 2002, היא נעצרה בגין נהיגה תחת השפעה במחוז לוס אנג'לס. היא הורשעה וקיבלה שלוש שנות מאסר על תנאי.
לטיפה סירבה זמן רב להתייחס לספקולציות סביב המיניות והחיים האישיים שלה, ואמרה למגזין הניו יורק טיימס ב-2008 כי "אני לא מרגישה שאני צריכה לחלוק את חיי האישיים, ולא אכפת לי אם אנשים חושבים שאני גיי או לא". במהלך טקס הענקת פרסי ה-BET ב-28 ביוני 2021, לטיפה יצאה מהארון. היא הזכירה את בת הזוג שלה אבוני ניקולס, ואת בנם המשותף, כשחתמה את נאום התודה במילים "אבוני, אהובתי. רבל, אהובי. שלום, חודש גאווה שמח".בעבר הכחישה את נטיינתה המינית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1989 – All Hail the Queen
1991 – Nature of a Sista'
1993 – Black Reign
1998 – Order in the Court
2004 – The Dana Owens Album
2007 – Trav'lin' Light
2009 – Persona
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | קדחת הג'ונגל | לאשון |  |
| 1991 | מסיבה פרועה 2 | זורה |  |
| 1992 | רחובות אלימים | ראףהאוס M.C |  |
| 1993 | Who's the Man? | עצמה |  |
| 1993 | החיים שלי | תרזה |  |
| 1996 | נקמה שחורה | קליאופרה "קליאו" סימס |  |
| 1997 | כבודו של גנגסטר | סולי |  |
| 1998 | ספרה | אליס פלטשר |  |
| 1998 | לטרוף את החיים | ליז ביילי |  |
| 1999 | אספן העצמות | תלמה |  |
| 1999 | לגעת במוות | שדרנית ברדיו (קול) |  |
| 2002 | הרפתקאותיו של ברי הדובון | צ'ה-צ'ה |  |
| 2002 | כשדריי פגש את סידני | פרנסין |  |
| 2002 | פינוקיו | דאב | דיבוב |
| 2002 | שיקגו | מטרון "מאמא" מורטון |  |
| 2003 | מפרקים את הבית | שארלין מורטון |  |
| 2003 | מת לצעוק 3 | שניקווה |  |
| 2004 | המספרה 2: חוזרים לעסקים | ג'ינה נוריס |  |
| 2004 | הפיקניק | מילדרד סמית' | גם מפיקה ורעיון לסרט |
| 2004 | טקסי בניו יורק | איזבל וויליאמס |  |
| 2005 | סלון יופי | ג'ינה נוריס | גם מפיקה |
| 2006 | החופשה האחרונה | ג'ורג'יה בירד |  |
| 2006 | עידן הקרח 2: נמסים מצחוק | אלי | דיבוב |
| 2006 | מעבר לכל דמיון | פני אשר |  |
| 2007 | היירספריי | מייבל סטאבס |  |
| 2007 | החופשה המושלמת | מיס כריסמס |  |
| 2008 | לא דופקות חשבון | נינה ברוסטר |  |
| 2008 | מה שקורה בווגאס | ד"ר טוויצ'ל |  |
| 2008 | החיים הסודיים של הדבורים | אוגוסט בווטרייט |  |
| 2009 | עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים | אלי | דיבוב |
| 2010 | יום האהבה | פאולה תומאס |  |
| 2010 | פשוט נכון בשבילה | לזלי רייט | גם מפיקה |
| 2011 | הדילמה | סוזן וורנר |  |
| 2012 | צליל שמח | וי רוז היל | גם מפיקה בפועל |
| 2012 | עידן הקרח 4: יבשת בתנועה | אלי | דיבוב |
| 2013 | House of Bodies | ניקול | גם מפיקה בפועל |
| 2014 | רחוב ג'אמפ 22 | מיס דיקסון |  |
| 2016 | ניסים מגן עדן | אנג'לה |  |
| 2016 | עידן הקרח: מסלול התנגשות | אלי | דיבוב |
| 2017 | טיול בנות | סשה פרנקלין |  |
| 2019 | The Trap | ד"ר אוביוואנה | גם מפיקה בפועל |
| 2022 | The Tiger Rising | ווילי מי | גם מפיקה בפועל |
| 2022 | השיחוק | תרזה שוגרמן |  |
| 2022 | סוף הדרך | ברנדה בומונט-פרימן | גם מפיקה בפועל |
| 2026 | עידן הקרח 6 | אלי | דיבוב |
| TBA | טיול בנות 2 | סשה פרנקלין |  |
| TBA | King of the South | ג'וזי מילר |  |
| TBA | Paper Chase |  | גם מפיקה בפועל |