stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדל הגמל (גניגר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל תצפית
 שימוש:  עד קום המדינה: שמירה ותצפית לאחר קום המדינה: חדר שירות לבריכה
 מיקום:  גניגר
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  קיבוץ גניגר
 מייסדים:  התאחדות בתי הכנסיות של חברת בני ישראל בלונדון
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1932–1935 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־30 של המאה ה־20 
 חומרי בנייה:  בטון
 יוצר:  קק"ל
 אדריכל:  יוחנן רטנר, עמנואל ילן 
 סגנון אדריכלי:  באוהאוס 
 מידות
 גובה:  6 מ' 
 שטח:  40
 גובה מעל פני הים:  116 מטר
 קואורדינטות:  32°39′52″N 35°15′25″E﻿ / ﻿32.664444444444°N 35.256944444444°E﻿ / 32.664444444444; 35.256944444444
  (למפת הכרמל מוגדלת) מגדל הגמל(למפת הכרמל רגילה) מגדל הגמל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל הגמל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מגדל הגמל
 
מגדל הגמל על בול של קק"ל - 1939
מגדל הגמל הוא מגדל שמירה ותצפית שנבנה בשנות ה-30 למטרות ביטחוניות על מורדות הרי נצרת מעל קיבוץ גניגר. המגדל, שנבנה בסגנון הבאוהאוס, שימש לייעודו עד קום המדינה. ב-2003 עבר תהליך שיפוץ ושימור והוכרז כאתר מורשת מטעם המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
רקע

שנות ה-30 של המאה ה-20 התאפיינו בחוסר שקט ביטחוני שתחילתו במאורעות תרפ"ט (1929) ושיאו במרד הערבי הגדול ב-1936. במהלך אותן שנים הותקפו רבים מהישובים העבריים בארץ ישראל ונאלצו להתגונן בדרכים שונות. בניית מערכות תצפית והגנה מבוצרות הייתה הדרך העיקרית בה נקטו היישובים כשבמסגרת זו הוקמו מבני בטון, נבנו חומות הגנה ומגדלי שמירה וירי ונחפרו מקלטים, תעלות ובונקרים. המגדל בגניגר היה אחד מאותם מבנים שהוקמו כחלק מהתבצרות היישוב היהודי.
ההיסטוריה של המגדל > הקמת המגדל

היוזמה להקמת המגדל הייתה של קק"ל שרצתה לצפות על הדרך מנצרת לחיפה וכן לשמור על יער בלפור שניטע על מורדות הרי נצרת זמן קצר לפני כן. תכנון המגדל נמסר לאדריכלים יוחנן רטנר ועמנואל ילן שהיו פעילים באזור הצפון ושילבו אדריכלות ופעילות ביטחונית. אדריכלים אלו, שהושפעו מעבודותיו של אריך מנדלסון, תכננו מבנה צבוע לבן בסגנון הבאוהאוס. הבנייה של המגדל החלה ב-1932 והסתיימה ב-1935. רוב המימון לפרויקט נתרם לקק"ל על ידי "התאחדות בתי הכנסיות של חברת בני ישראל בלונדון".
כיאה למבנה ביטחוני, נבנה המגדל כולו מבטון וכלל חדר תחתון, מעלה מדרגות לולייני וחדר שמירה עליון ובו פתחי חלונות. בראשו של המגדל, מעל חדר השמירה, הותקן זרקור לשירות השומרים. בגלל צורת המבנה הדומה לגמל כורע נקרא המגדל "מגדל הגמל".
לאחר סיום הבנייה אוייש המקום על ידי כיתת שמירה שגרה בחלק התחתון כשהשומר התורן ישב בחדר העליון. מכיוון שיער בלפור היה צעיר בלט המגדל מעל צמרות העצים והיווה סימן הכר של הקיבוץ. כחלק מההערכות הביטחונית הותקן במקום סליק לשירות חברי ארגון ההגנה.
ההיסטוריה של המגדל > לאחר קום המדינה

לאחר קום המדינה לא היה בו יותר צורך ביטחוני והמגדל ננעל כשבחדר התחתון הוקם חדר טבע עבור תלמידי בית הספר. בשנות ה-60 נפתחה בריכת שחיה בצמוד למגדל והחדר התחתון הפך לחדר השירות של הבריכה, חדר המציל, ותחנת העזרה ראשונה שלה. עם השנים גדלו העצים ביער בלפור והמגדל נעלם ביער.
ההיסטוריה של המגדל > תהליך השימור

ב-2003 יזם חבר גניגר, האדריכל אהרן בן-אפרים (ממשרד א"ב מתכננים), את שיפוץ ושימור המגדל. בן-אפרים גייס 150,000 ש"ח לטובת שיפוץ המגדל.
על אף תוכניות שהוגשו להפוך את האתר לנקודת תיירות פתוחה לביקורים, נכון ל-2024 המגדל עדיין סגור ולא נגיש.
הערות שוליים

↑  לוח המאורעות והמעשים, באתר קיבוץ גניגר
↑  הפתחים בראש המגדל נשארו פתוחים וכוסו בחלונות רק לאחר קום המדינה
↑  , קישור למשרד א.ב.מתכננים
↑  הכסף גויס ממועצה אזורית עמק יזרעאל, מהמועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ומהקרן הקיימת לישראל
פתח ביב

פתח הביב בעופות, בתמונה: עקב אדום-זנב.
פתח הביב (בלועזית: קלואקה, Cloaca) הוא פתח היציאה האחורי בגופם של בעלי חיים שונים ואצל חלקם הוא הפתח היחידי המשמש את מערכות העיכול, הרבייה והשתן. כל העופות, הזוחלים, הדו-חיים וכן יונקי הביב ויונקי הכיס הם בעלי פתח ביב כזה, דרכו מופרשים הן השתן והן הצואה. אצל יונקי הכיס ועופות מסוימים מערכת הרבייה נפרדת מפתח הביב.
ביונקי שליה, לעומת זאת, יש שני פתחים נפרדים לשתן ולצואה. הבדל זה בין קבוצות היונקים השונות מצביע כנראה על קדמוניותם של יונקי הכיס ובעלי הביב לעומת השלייתנים, משום שהוא ממאפיניהן של הקבוצות הקדומות יותר מהן התפתחו היונקים בתחילה.
רבייה

ישנן דרכים שונות לרבייה באמצעות פתח הביב.
בדו-חיים חסרי זנב, ההפריה היא לרוב חיצונית, שבה הנקבה מטילה את ביציה לתוך מקור מים והזכר מפריש את נוזל הזרע עליהן על מנת להפרותן. הן הביצים והן נוזל הזרע מופרשים מפתח הביב. בדו-חיים בעלי זנב ובדו-חיים חסרי רגליים, ההפריה היא לרוב פנימית. נוזל הזרע מוחדר לפתח הביב של הנקבה באמצעות פין או, לרוב, בלעדיו.
בעופות, הזכר והנקבה מצמידים את פתחי הביב שלהם זה לזה, עד שנוזל הזרע עובר מהזכר לנקבה. לרוב העופות הזכרים אין פין - אם כי ישנם מספר יוצאי דופן, כמו מינים מסוימים של ברווזיים.
לרוב הזוחלים הזכרים יש פין, ולקשקשאים אף יש פין כפול (Hemipenes). הפין נמצא בפתח הביב של הזכר ובאמצעותו מוחדר נוזל הזרע לפתח הביב של הנקבה.
שימושים שונים נוספים

עופות מסוימים משתמשים בפתח הביב לקירור גופם, על ידי הפרשת שתן או צואה על רגליהם. התאדות הנוזלים גורמת לקירור הגוף, כמו בהזעה. תופעה זו נקראת יורוהידרוזיס (Urohydrosis).
חלק מהצבים, במיוחד אלו המתמחים בצלילה, משתמשים בפתח הביב לנשימה כשהם צוללים, באמצעות שתי שלפוחית אוויר המחוברות לפתח הביב וקולטות חמצן מהמים. תופעה דומה מוכרת גם במלפפוני ים.
בני אדם

לבני אדם יש פתח ביב עוברי, המתפצל במהלך ההתפתחות העוברית של מערכות ההפרשה והרביה. ישנם מומים מולדים מסוימים הגורמים לתינוק להוולד עם פתח ביב אחד.
ראו גם

יונקי הביב
הערות שוליים

↑  Journal of Experimental Biology 210, 0i (2007) by Yfke Hager
↑  Australian Government - Department of Environment and Heritage - Fitzroy Tortoise
↑  University of Wisconsin-La Crosse - Zoo Lab - Chelonians
↑  Victorian Herpetological Society - Caring For Australian Freshwater Turtles In Captivity
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283928105171  LCCN: sh85027088
גוואדלופ

גוואדלופ (בצרפתית: Guadeloupe) היא מושבת איים צרפתית באיי ליווארד בים הקריבי, ובה חיים כ-400 אלף תושבים (נכון ל-2015).
גאוגרפיה

כריסטופר קולומבוס גילה את האיים ב-3 בנובמבר 1493 וקרא להם על שם המנזר המלכותי של סנטה מריה דה גואדלופה בספרד. הצרפתים השתלטו על האיים ב-1635, ובהדרגה כבשו אותם מהילידים שחיו בהם.
גוואדלופ מורכבת מחמישה איים. בין שני האיים המרכזיים מפרידה לשון ים המכונה "הנהר המלוח" (Rivière Salée).
עיר הבירה של גוואדלופ היא העיירה באס-טר (בָּאס-טֶר/Basse Terre), הנמצאת על האי הנושא אותו השם, באס-טר. זה האי ההררי ביותר בגוואדלופ, ובו ההר הגבוה בגוואדלופ, לה סופרייר (La Soufrière), שהוא הר געש פעיל.
האי המרכזי השני בגוואדלופ הוא גרנד טר (Grande-Terre), אי זה הוא אזור שטוח, מי השתייה בו מובאים מבאס-טר.
הגידולים העיקריים בגוואדלופ הם קנה סוכר, בננות, קקאו, קפה, וניל ורום. בערך שלושה רבעים מהייצוא הם לצרפת ולטריטוריות השונות בשליטתה, כגון פולינזיה הצרפתית, ראוניון ועוד.
נפות

מבחינה מנהלית גוואדלופ מחולקת לשתי נפות (Arrondissement) המחולקות לקנטונים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| נפה | עיר מרכזית | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2021 | שטח |
| באס-טר | באס-טר | Basse-Terre ‏ | 185,012 | 854 |
| פואנט-א-פיטר | פואנט-א-פיטר | Pointe-à-Pitre ‏ | 199,303 | 774 |
תרבות

תרבות גוואדלופ היא עשירה מאוד וההיסטוריה הייחודית של המקום משתקפת ממנה.
המוזיקה של האיים מפורסמת בכל העולם ולה השפעות אפריקאיות, מערביות וילידיות. בהתאמה התפתחו גם סגנונות ריקוד ומסורת של קרנבלים. בקרנבלים של האי רוקדים את ריקודי הגו-קה ונערכים ערבים של תיפוף, שירה וריקודים המכונים לווז.
בתחום הספרות גוואדלופ מוכרת היטב. בן המקום, אלקסי לז'ה, המוכר בשם העט סן-ג'ון פרס, זכה בפרס נובל לספרות לשנת 1960 על "המעוף המרקיע ואוצר הדימויים הנוקב של שירתו, המשקפת את תקופתנו על דרך החזון".
כדורגל הוא ספורט פופולרי באיים וכמושבה צרפתית חלק משחקניה של נבחרת צרפת בכדורגל נולדו בגוואדלופ או שלהם שורשים במקום, בהם לילאן תוראם, שנולד בגוואדלופ, ותיירי הנרי, שאביו נולד במקום.
ילנה דוידובה

ילנה ויקטורובנה דוידובה (ברוסית: Еле́на Ви́кторовна Давы́дова; נולדה ב-7 באוגוסט 1961) היא מתעמלת עבר מברית המועצות. היא אלופה אולימפית (מוסקבה 1980) וזוכת מדליית ארד באליפות עולם (מוסקבה 1981) בקרב-רב אישי. אלופה אולימפית ואלופת עולם בתחרות הקבוצתית, סגנית אלופה אולימפית בתרגיל קורה, סגנית אלופת עולם בתרגיל קרקע וזוכת מדליית ארד באליפות העולם בתרגיל מקבילים מדורגים.
ביוגרפיה

דוידובה נולדה וגדלה בוורונז' ליד הגבול עם אוקראינה, לתמרה, עובדת במפעל האופטי והמכני של לנינגרד ולויקטור, מכונאי. היא החלה להתאמן בהתעמלות בגיל 6. בשנת 1974 היא הייתה חברה בנבחרת הנערות של ברית המועצות. בשנת 1978 היא עברה עם משפחתה להתגורר בלנינגרד.
ביוגרפיה > 1980 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת מוסקבה (1980) זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב בתחרות הקבוצתית לפני רומניה ומזרח גרמניה ובתחרות החשובה ביותר קרב-רב אישי בתוצאה של 79.150 נק' לפני האלופה היוצאת נדיה קומנץ' מרומניה, ומקסי גנאוק מגרמניה המזרחית שזכו בצוותא במדליית כסף בתוצאה של 79.075 נק'. מדליית כסף בתרגיל קורה בתוצאה של 19.750 נק', אחרי נדיה קומנץ' (19.800 נק') ולפני בת ארצה נטליה שפושניקובה (19.725 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתרגיל קפיצות בתוצאה של 19.575 נק'.
ביוגרפיה > 1981 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה במוסקבה בשנת 1981 היא זכתה ב-4 מדליות, 1 זהב, 1 כסף ו-2 ארד. מדליית זהב בתחרות הקבוצתית לפני הרפובליקה העממית של סין ומזרח גרמניה. היא הייתה המצטיינת בתחרות הקבוצתית עם 78.250 נק'. מדליית כסף בתרגיל קרקע בתוצאה של 19.775 נק', אחרי בת ארצה נטליה אילנקו (19.850 נק') ולפני ז'ויה גרנצ'רובה מבולגריה (19.675 נק') ומדליות ארד בתחרות קרב רב אישי בתוצאה של 77.975 נק', אחרי חברותיה לנבחרת אולגה ביצ'רובה (78.400 נק') ומריה פילטובה (78.075 נק') ובמקבילים מדורגים בתוצאה של 19.700 נק' ביחד עם ג'וליאן מקנמרה מארצות הברית, אחרי מקסי גנאוק (19.900 נק') ומה יאנהונג מהרפובליקה העממית של סין (19.800 נק'). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי בתרגיל קפיצות (19.325 נק') ובמקום שביעי בתרגיל קורה (18.750 נק').
חיים אישיים

דוידובה נישאה למאמן האגרוף פאבל פילטוב ב-1 ביוני 1983. נולדו להם שני בנים, דמיטרי (1985) ואנטון (1995). המשפחה עברה לקנדה ב-1991. היא הבעלים והמאמנת הראשית של מועדון התעמלות באושאווה, אונטריו, קנדה. בשנת 2012 שימשה כמאמנת נבחרת קנדה באולימפיאדת לונדון. בשנת 2016 הייתה שופטת ראשית בתרגיל קרקע באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.
תארים והישגים

במהלך הקריירה שלה היא זכתה ב-9 מדליות באליפויות ברית המועצות, מהן 5 מדליות זהב, 2 מהן בקרב רב אישי, 1 כסף ו-3 ארד.
המכנסיים הלא מתאימים

| --- | --- |

עטיפת הקלטת העברית המקורית
 מבוסס על:  דמויות מאת ניק פארק
 בימוי:  ניק פארק
 הופק בידי:  פיטר לורד דויד ספרוקסטון
 תסריט:  ניק פארק בוב בייקר
 שחקנים ראשיים:  פיטר סאליס
 מדבבים:  פיטר סאליס 
 מוזיקה:  ג'וליאן נוט
 צילום:  טריסטאן אוליבר 
 מדינה:  בריטניה
 חברת הפקה:  ארדמן אנימציות
 חברה מפיצה:  BBC
 הקרנת בכורה:  26 בדצמבר 1993 
 משך הקרנה:  29 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט שוד, סרט קומדיה 
 תקציב:  650,000 אירו
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר (ניק פארק)  פרס באפט"א לאנימציה הקצרה 
 סרט קודם:  טיול לא מהעולם הזה
 סרט הבא:  הרפתקה מצמררת
 דף הסרט ב־IMDb
 
המכנסיים הלא מתאימים (באנגלית: The Wrong Trousers) הוא סרט קצר באנימציית סטופ מושן משנת 1993, שנוצר על ידי ניק פארק ואולפני ארדמן אנימציות. סרט זה הוא הפרק השני בזיכיון "וולאס וגרומיט", ומהווה כעין המשך לסרט "טיול לא מהעולם הזה".
הסרט זכה בפרס באפט"א לסרט האנימציה הקצר הטוב ביותר ובפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.
ביקורות

הסרט קיבל ברובו ביקורות חיוביות מצד מעריצים ומבקרי סרטים כאחד. והוא נהפך לאחד הפרקים הטובים והקלאסיים ביותר של זיכיון "וולאס וגרומיט" ואף גם של הקולנוע הבריטי. BBC רכשו את זכויות ההקרנה של הסרט ועד היום הוא לעיתים משודר בערוצי הסרטים בטלוויזיה במדינות רבות ברחבי העולם.
עונת 2009/2010 בליגת האלופות

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון סנטיאגו ברנבאו
 תקופת התחרות:  30 ביוני 2009 – 22 במאי 2010 (327 ימים) 
 מספר משתתפות:  76
 הזוכה:  איטליה אינטר מילאנו
 מספר משחקים:  213
 מספר שערים:  545 (2.56 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  5,193,947 (24,385 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארגנטינה ליונל מסי   (8 שערים)
 → 2008/20092010/2011 ←
עונת 2009/2010 בליגת האלופות הייתה העונה ה-55 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל וה-18 במסגרת ליגת האלופות. היא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-30 ביוני 2009 ותחרות הסתיימה ב-22 במאי 2010.
בתחרות השתתפו 76 קבוצות.
משחק הגמר נערך באצטדיון סנטיאגו ברנבאו, מדריד. התחרות הסתיימה בניצחון של אינטר מילאנו בפעם השלישית בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 76 קבוצות. על מספר הקבוצות מכל מדינה הוחלט על בסיס דירוג אופ"א לשנים 2008−2004. מ-15 מדינות השתתפו יותר מנציגה אחת:
4 - ספרד, איטליה, אנגליה   (מהן שתי נציגות לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
3 - גרמניה, צרפת, רוסיה (מהן שתי נציגות לא השתתפו בשלבים המוקדמים)
2 - רומניה, הולנד, פורטוגל (ממדינות אלו אלופת המדינה העפילה ישירות לשלב הבתים), טורקיה,  יוון, סקוטלנד, בלגיה, צ'כיה, אוקראינה
יתר הקבוצות השתתפו ב-3 סיבובים המוקדם. לאחר הסיבובים המוקדמים, הקבוצות חולקו ל-8 בתים. לאחר מכך 16 קבוצות החלו במשחקי שמינית הגמר.
כל המשחקים למעט משחק הגמר היו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשלבי ההמשך. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.
למנצחת במשחק הוענקו שלוש נקודות.
שלב המוקדמות

בעונה זו החלה שיטת מוקדמות חדשה בה הקבוצות חולקו לשני מסלולים, מסלול האלופות שנועד לקבוצות שזכו באליפות במדינתן. ומסלול הלא אלופות שנועד לקבוצות מהליגות להן יש יותר מנציגה אחת בתחרות, אשר לא זכו באליפות במדינתן ולא העפילו לשלב הבתים. מסלול הלא אלופות החל בשלב המוקדמות השלישי. כמו כן בעונה זו נוסף שלב מוקדמות נוסף, שלב הפלייאוף.
בסיבובי המוקדמות והפלייאוף, הקבוצות שיחקו זו מול זו בשני מפגשים בשיטת בית-חוץ.
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות הראשון

סיבוב המשחקים הראשון נערך ב-30 ביוני וב-1 ביולי, והסיבוב השני נערך ב-7 וב-8 ביולי 2009.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סן מרינו טרה פיורי | 3–3 (4–5 פ) | אנדורה סנט ז'וליה | 1–1 | 1–1 (ה) |
| מלטה פאולה היברניאנס | 0–6 | מונטנגרו מוגרן בודווה | 0–2 | 0–4 |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות השני

הסיבוב הראשון נערך ב-14 וב-15 ביולי, והסיבוב השני נערך ב-21 וב-22 ביולי 2009.
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אלבניה קיי אף טירנה | 1–5 | נורווגיה סטאבק | 1–1 | 0–4 |
| גאורגיה ויט ג'ורג'יה טביליסי | 1–3 | סלובניה מריבור | 0–0 | 1–3 |
| איי פארו EB/סטריימור | 0–5 | קפריסין אפואל ניקוסיה | 0–2 | 0–3 |
| דנמרק פ.צ. קופנהגן | 12–0 | מונטנגרו מוגרן בודווה | 6–0 | 6–0 |
| הונגריה דברצן ו.ס.ק. | 3–3 (ח) | שוודיה קאלמאר | 2–0 | 1–3 |
| מקדוניה הצפונית מקדוניה GP | 0–4 | בלארוס באטה בוריסוב | 0–2 | 0–2 |
| איסלנד הפנרפיירדיר | 0–6 | קזחסטן אקטובה | 0–4 | 0–2 |
| ארמניה פיוניק ירוואן | 0–3 | קרואטיה דינמו זאגרב | 0–0 | 0–3 |
| לטביה ונסטפילס | 6–1 | לוקסמבורג F91 דודלאנג' | 3–0 | 3–1 |
| ליטא אקרנאס | 4–6 | אזרבייג'ן באקו | 2–2 | 2–4 |
| אוסטריה רד בול זלצבורג | 2–1 | אירלנד בוהמיאנס | 1–1 | 1–0 |
| בוסניה והרצגובינה זרניסקי מוסטאר | 1–4 | סלובקיה סלובן ברטיסלאבה | 1–0 | 0–4 |
| פינלנד אינטר טורקו | 0–2 | מולדובה שריף טיראספול | 0–1 | 0–1 |
| ויילס רייל | 0–12 | סרביה פרטיזן בלגרד | 0–4 | 0–8 |
| פולין ויסלה קרקוב | 1–2 | אסטוניה לבדיה טאלין | 1–1 | 0–1 |
| בולגריה לבסקי סופיה | 9–0 | אנדורה סנט ז'וליה | 4–0 | 5–0 |
| ישראל מכבי חיפה | 10–0 | צפון אירלנד גלנטורן | 6–0 | 4–0 |
שלב המוקדמות > שלב המוקדמות השלישי

המשתתפות בסיבוב השלישי חולקו לשני מסלולים: מסלול האלופות, ומסלול הלא אלופות. המנצחות עלו לשלב הפלייאוף, והמפסידות הועברו לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית. הסיבוב הראשון נערך ב-28 וב-29 ביולי, והסיבוב השני נערך ב-4 וב-5 באוגוסט 2009.
| קבוצה א'> מסלול האלופות | תוצאה> מסלול האלופות | קבוצה ב'> מסלול האלופות | סיבוב ראשון> מסלול האלופות | סיבוב שני> מסלול האלופות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה רד בול זלצבורג | 3–2 | קרואטיה דינמו זאגרב | 1–1 | 2–1 |
| סלובקיה סלובן ברטיסלאבה | 0–4 | יוון אולימפיאקוס | 0–2 | 0–2 |
| שווייץ פ.צ. ציריך | 5–3 | סלובניה מריבור | 2–3 | 3–0 |
| קפריסין אפואל ניקוסיה | 2–1 | סרביה פרטיזן בלגרד | 2–0 | 0–1 |
| מולדובה שריף טיראספול | 1–1 (ח) | צ'כיה סלביה פראג | 0–0 | 1–1 |
| קזחסטן אקטובה | 3–4 | ישראל מכבי חיפה | 0–0 | 3–4 |
| אזרבייג'ן באקו | 0–2 | בולגריה לבסקי סופיה | 0–0 | 0–2 |
| לטביה ונסטפילס | 2–2 (ח) | בלארוס באטה בוריסוב | 1–0 | 1–2 |
| אסטוניה לבדיה טאלין | 0–2 | הונגריה דברצן ו.ס.ק. | 0–1 | 0–1 |
| דנמרק פ.צ. קופנהגן | 3–1 | נורווגיה סטאבק | 3–1 | 0–0 |
מסלול הלא אלופות
| צ'כיה ספרטה פראג | 3–4 | יוון פנאתיניאקוס | 3–1 | 0–3 |
| אוקראינה שחטאר דונצק | 2–2 (ח) | רומניה פוליטכניקה טימישוארה | 2–2 | 0–0 |
| פורטוגל ספורטינג ליסבון | 1–1 (ח) | הולנד טוונטה | 0–0 | 1–1 |
| סקוטלנד סלטיק | 2–1 | רוסיה דינמו מוסקבה | 0–1 | 2–0 |
| בלגיה אנדרלכט | 6–3 | טורקיה סיוואספור | 5–0 | 1–3 |
שלב המוקדמות > שלב הפלייאוף

הגרלת שלב הפלייאוף נערכה ב-7 באוגוסט 2009. המנצחות העפילו לשלב הבתים, והמפסידות הועברו אל שלב הבתים של הליגה האירופית. הסיבוב הראשון נערך ב-18 וב-19 באוגוסט והסיבוב השני נערך ב-25 וב-26 באוגוסט 2009.
| קבוצה א'> מסלול האלופות | תוצאה> מסלול האלופות | קבוצה ב'> מסלול האלופות | סיבוב ראשון> מסלול האלופות | סיבוב שני> מסלול האלופות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מולדובה שריף טיראספול | 0–3 | יוון אולימפיאקוס | 0–2 | 0–1 |
| אוסטריה רד בול זלצבורג | 1–5 | ישראל מכבי חיפה | 1–2 | 0–3 |
| לטביה ונסטפילס | 1–5 | שווייץ פ.צ. ציריך | 0–3 | 1–2 |
| דנמרק פ.צ. קופנהגן | 2–3 | קפריסין אפואל ניקוסיה | 1–0 | 1–3 |
| בולגריה לבסקי סופיה | 1–4 | הונגריה דברצן ו.ס.ק. | 1–2 | 0–2 |
מסלול הלא אלופות
| צרפת ליון | 8–2 | בלגיה אנדרלכט | 5–1 | 3–1 |
| סקוטלנד סלטיק | 1–5 | אנגליה ארסנל | 0–2 | 1–3 |
| רומניה פוליטכניקה טימישוארה | 0–2 | גרמניה שטוטגרט | 0–2 | 0–0 |
| פורטוגל ספורטינג ליסבון | 3–3 (ח) | איטליה פיורנטינה | 2–2 | 1–1 |
| יוון פנאתיניאקוס | 2–5 | ספרד אתלטיקו מדריד | 2–3 | 0–2 |
שלב הנוקאאוט > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במאי 2010 | איטליה אינטר מילאנו | 2 - 0 | באיירן מינכן גרמניה | אצטדיון סנטיאגו ברנבאו, מדריד, ספרד צופים: 73,170 שיפוט: אנגליה הווארד וב |
| 22 במאי 2010 | דייגו מיליטו  70', 35' | (סיקור) |  | אצטדיון סנטיאגו ברנבאו, מדריד, ספרד צופים: 73,170 שיפוט: אנגליה הווארד וב |
מנחם בן יוסף חזן

| --- | --- |
 מקום פעילות:  טרואה, צרפת
 תקופת הפעילות:  המחצית השנייה של המאה ה-13 בקירוב – סוף המאה ה-13 בקירוב
 השתייכות:  ראשונים, רבני צרפת
 תחומי עיסוק:  הלכה, מנהג (יהדות), תפילה
 רבותיו:  אביו ר' יהודה בן יוסף בן ברוך, וכנראה גם סבו ר' ברוך בן יצחק מרגנסבורג
 תלמידיו:  ר' יהודה בן אלעזר
 בני דורו:  ר' נתן בן יהודה
 חיבוריו:  סדר טרוייש
 
צילום עמוד השער של הספר 'סדר טרוייש', מהדורת פרנקפורט דמין תרס"ה
רבי מנחם בן רבי יוסף חזן (חזון) (או, רבי מנחם שליח ציבור). מרבני העיר טרוייש (טרואה) במחצית השנייה של המאה ה-13 (כמאה שנים לאחר תקופת רש"י יליד העיר ומרבניה).
חייו

מנחם נולד לרבי יוסף בן רבי יהודה מחבר ספר ידידות, בנו של רבי ברוך בן יצחק מרגנשבורג[דרוש מקור].
אביו, רבי יוסף, ערך את מנהגי, סדרי ונוסחי התפילות שנהגו בקהילת טרוייש על פי פסקי רש"י ותלמידיו, וכן הוסיף סדרים משלו. רבי מנחם כתב את מנהגי בית הכנסת התפילות והמנהגים השונים הללו בספרו סדר טרוייש והזכיר רבות הלכות בשם אביו וכן חכמים נוספים בספרו.
סדר טרוייש

רבי יהודה בן אלעזר מבעלי התוספות ותלמידו של ר' מנחם, ערך את כתבי רבי מנחם (ואביו) לספר שנקרא גם כן 'סדר טרוייש', וחילק אותם לעשרה פרקים שונים לפי סדר התפילות. לספר זה הוא צירף את חיבורו של רבי נתן בן יהודה "ספר המחכים", המסכם את דיני שליח הציבור.
הספר מהווה מקור חשוב לחקר ההלכות, המנהגים והתפילות של נוסח צרפת שנהג ביהדות צפון צרפת בדורו, והוא אחד המקורות העיקריים לחקר הנוסח.
בדומה לחיבורים עבריים מימי הביניים משמש גם ספר זה כמקור למינוחים בשפה העברית בצורות שונות. כך למשל הספר הוא המקור הראשון לכינוי "פורים-שושן", עבור ט"ו באדר, שברבות השנים הפך, בהשפעת היידיש ל"שושן פורים".
כתב יד מאוחר של הספר משנת 1470 מצוי בספרייה הלאומית וכן תוכן מקביל בחלקו לכתב יד זה מצוי בכתבי יד השמורים ב-כ"י בוותיקן משנת קנ"ה, כ"י ב-לונד-האוניברסיטה 2.L.O משנת קס"ז, כ"י פדובה-הסמינר הוסקובילי משנת ר"ך, כ"י באוקספורד, כת"י בווינה, ועוד.. וכן דפוס טרינו רפ"ה.
ובפרוש שנדפס ב"תפלות מכל השנה עם כמה פירושים ... נדפס על ידי נתנאל בר פרץ חלפן ז"ל בשנת רפ"ה פה טרין".
הערות שוליים

↑  כך שמו בפי תלמידו יהודה בן אלעזר, בהקדמתו ל"סדר טרויש"
↑  סדר טרויש, באתר הספרייה הלאומית.
↑  הערך "נתן בר יהודה" וטקסט ספרו באתר דעת.
↑  לשון מחבר הספר: "השם יהיה לי לעזרה בהחילי לכתוב מנהגים וסדרים ישרים מיוסד הרב רבינו מנחם שליח ציבור מעיר הקודש טרויש, ובו תמצא קצת דברי הרב ר' נתן אשר יסד חיבור נאה הנקרא מחכים, והמה כתובים בהגהות בכתיבה דקה"
↑  שושן פורים או פורים שושן? - האקדמיה ללשון העברית, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏3 בפברואר 2017
↑  סדר טרוייש באתר הספרייה הלאומית.
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 309596070   WorldCat (עם VIAF): 309596070
בוב מוק

רוברט גסטון "בוב" מוק (באנגלית: Robert Gaston "Bob" Moch; ‏20 ביוני 1914 – 18 בינואר 2005) היה ספורטאי ועורך דין יהודי-אמריקאי. הוא זכה במדליית זהב באולימפיאדת ברלין (1936) כהגאי של שמיניית החותרים האמריקאית.
ביוגרפיה

מוק נולד בעיירה מונטסנו שבמדינת וושינגטון, בנם של גסטון ופליטה. אביו היגר משווייץ והקים חנות שעונים ותכשיטים במונסנו.
ב-1932 החל מוק ללמוד באוניברסיטת וושינגטון, הוא הצטרף לנבחרת החתירה של האוניברסיטה ושימש כהגאי ומוביל השמינייה הייצוגית. עם הנבחרת זכה ב-1936 בתחרות הרגאטה היוקרתית בפוקיפסי שבמדינת ניו יורק והשמינייה נבחרה לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת ברלין. לפני נסיעתו לאירופה התוודע לראשונה לשורשיו היהודים מצד אביו. במשחקים האולימפיים זכתה הנבחרת במדליית זהב בתחרות שהתקיימה באגם לאנגר זי שבגרונאו, בנוכחותו של אדולף היטלר ובכירי ההנהגה הנאצית. בשובו המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת וושינגטון ושימש עוזר מאמן הנבחרות הצעירות של האוניברסיטה.
ב-1940 התמנה למאמן נבחרת החתירה של MIT ובמקביל השלים ב-1941 לימודי משפטים באוניברסיטת הרווארד. לאחר חמש שנים בתפקיד חזר לוושינגטון ועבד כעורך דין בסיאטל עד פרישתו בשנת 2000. הוא כיהן בין השאר כיו"ר אגודת הבוגרים של אוניברסיטת וושינגטון.
מוק נישא ב-1940 לברברה ולזוג נולדו שלושה ילדים. לאחר פטירתה של ברברה, נישא ב-1968 לרעייתו השנייה לברן.
לקריאה נוספת

דניאל ג'יימס בראון, "הבחורים בסירה", ידיעות ספרים, 2013