stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוטסואנה
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
1 2  בצ'ואנה הפכה למדינה עצמאית, דבר, 2 באוקטובר 1966
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  Democracy Index 2018: Me too?, The Economist
↑   טלטלה בשוק היהלומים סדקה את שלטונה של המפלגה שמשלה בבוטסואנה 60 שנה, באתר TheMarker‏, 5 בנובמבר 2024
↑  דר. אסף רוזנטל, ‏דלתת האוקוונגו בבוטסואנה שבאפריקה הוכרזה אתר מורשת עולמי, באתר "הידען", 19 באוקטובר 2014
↑  SABC News (2024-11-08), Botswana Inauguration | President Duma Gideon Boko sworn is as 6th leader, נבדק ב-2024-11-08
↑  Democracy Index 2018: Me too?, The Economist
| מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ  "לא מוכרים" | סומלילנד • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית |  |
| שטחים תלויים | הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה • האיים הקנריים • סאוטה • מלייה • מדיירה • מיוט • ראוניון • סוקוטרה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547798305171  BIBSYS: 90352435  BNE: XX453563  BnF: cb12073186f (data)  GND: 4007857-7  HDS: 003437  ISNI: 0000 0001 2155 4000  KulturNav: 4e7b8e27-9982-44c8-8fa2-260ec3e6bc57  LCCN: n79079238  MusicBrainz: e5e11b08-d26d-341c-af28-69d3c26607f7  NARA: 10035827  NDL: 00560911  NKC: ge128803  NLA: 35020582  NLK: KAB202016109  NSK: 000504086  RERO: 02-A000022006  SUDOC: 185752322  Trove: 794817  UKPARL: FDtZbqvr  VIAF: 128459392   WorldCat (עם VIAF): 128459392
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852

הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-1852 היו הבחירות השבע-עשרה לנשיאות בתולדות ארצות הברית, ונערכו ביום שלישי, 2 בנובמבר 1852. הן היו דומות מאוד לבחירות של שנת 1844. כמו אז, הנשיא היוצא, מילרד פילמור, היה וויגי שמונה לנשיאות לאחר מות קודמו בתפקיד, זאכרי טיילור, שהיה גנרל מלחמה נערץ. המפלגה הוויגית הוציאה את פילמור מהמירוץ לטובת הגנרל וינפילד סקוט. הדמוקרטים יוצגו על ידי מועמד "סוס שחור" (מועמד אלמוני), פרנקלין פירס. הוויגים התרכזו שוב באלמוניותו של המועמד הדמוקרטי, אסטרטגיה שנכשלה שוב.
פירס ושותפו למירוץ, ויליאם רופוס קינג, זכו באחד הניצחונות הגדולים באותה תקופה, כשהם מביסים את סקוט ואת מועמדו לסגנות הנשיאות, ויליאם גרהאם מצפון קרוליינה, עם 254 אלקטורים לעומת 42. אחרי הבחירות הללו, המפלגה הוויגית קרסה במהירות, והחברים בה לא הצליחו לבחור מועמד בבחירות הבאות בגלל סכסוך לגבי חוק קנזס נברסקה. אלו היו הבחירות האחרונות לנשיאות שהמפלגה הוויגית השתתפה בהן. ב-1854, היא קרסה בגלל המתח בנוגע לעבדות. מעמדה כאופוזיציה הראשית לדמוקרטים נתפס בידי המפלגה הרפובליקנית שהוקמה שנים מעטות קודם לכן. למרות הניצחון הדמוקרטי, אף מועמד מהמפלגה הדמוקרטית לא זכה ברוב קולות הבוחרים לאחר בחירות אלו עד ל-1932, כשפרנקלין דלאנו רוזוולט זכה ברוב גדול בבחירות מול הרברט הובר הרפובליקני. מלבד סמואל טילדן בבחירות 1876, אך הוא לא זכה ברוב האלקטורליים והפסיד במרוץ הנשיאותי למועמד הרפובליקני, רותפורד ב. הייז.
מועמדים > מועמדים וויגים

מילרד פילמור, נשיא ארצות הברית מניו יורק
וינפילד סקוט, גנרל מניו ג'רזי
דניאל ובסטר, סנטור ממסצ'וסטס
האספה הלאומית הוויגית ב-1852 בבולטימור הייתה שסועה ביותר. תומכיו של הנשיא פילמור הצביעו על הצלחת פשרת 1850 ועל כישלון התנועה הדרומית שתמכה בפרישה מארצות הברית. הוויגים הצפוניים האמינו שהפשרה נותנת עדיפות לדרום ולכן תמכו בגיבור מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, הגנרל וינפילד סקוט מניו ג'רזי. סקוט היה ידוע בתור אדם שהקפיד על המשמעת הצבאית, אך למרות שהוא היה מכובד בקרב הציבור, הציבור גם ראה אותו כסנוב. האספה נכנסה לתיקו כשרוב הצירים מניו אינגלנד תמכו בדניאל ובסטר. בסיבוב הראשון, פילמור קיבל את כל הצירים הדרומיים מלבד ארבעה, אך קיבל רק 18 צירים צפוניים. פילמור קיבל 133 קולות, לעומת 131 לסקוט ו-29 לובסטר. סקוט הצליח לזכות במועמדות בסיבוב ה-53 עם 159 קולות לעומת 112 לפילמור (עם 21 לובסטר), כשסקוט זוכה ב-142 צירים צפוניים לעומת 11 לפילמור (עם 21 לובסטר) ופילמור זוכה ב-101 צירים דרומיים לעומת 17 לסקוט.
ויליאם גרהאם נבחר כמועמד לסגנות הנשיאות. בחירות 1852 היו הבחירות האחרונות בהן השתתפה המפלגה הוויגית, כשלאחריהן היא התפרקה והמפלגה הרפובליקנית תפסה את מקומה, כמפלגה האופוזיציונרית העיקרית נגד המפלגה הדמוקרטית.
מועמדים > מפלגת הארץ החופשית

מפלגת הארץ החופשית הייתה עדיין המפלגה השלישית בגודלה ב-1852, למרות שרבים מתומכיה חזרו למפלגה הדמוקרטית. האספה הלאומית השנייה של מפלגת הארץ החופשית התכנסה בפיטסבורג, פנסילבניה. הסנאטור מניו המפשייר, ג'ון הייל, הצליח להשיג 192 צירים וזכה במועמדות. ג'ורג' ג'וליאן מאינדיאנה נבחר כמועמד לתפקיד סגן הנשיא.
מועמדים > מפלגת החופש

האספה הלאומית של מפלגת החופש התכנסה בבאפלו שבניו יורק. מכיוון שהיו בה מעט צירים, הוחלט שהאסיפה רק תמליץ על מועמדים ואספה מאוחרת יותר תקבע את המועמדים. האספה המליצה על גריט סמית מניו יורק כנשיא ועל צ'ארלס דוקי מוויסקונסין כסגן הנשיא. אספה שנייה התכנסה בסירקיוז, ניו יורק בספטמבר, אך לא היו בה מספיק צירים לבחירת מועמד. אספה שלישית התכנסה בסירקיוז והחליטה שוויליאם גודוול הוא המועמד לנשיאות וסמואל פייפר מווירג'יניה הוא המועמד לסגנות הנשיאות.
מועמדים > מפלגת האיחוד

מפלגת האיחוד נוצרה ב-1851 כחלופה למפלגה הוויגית בדרום. בבחירות אלו, מנהיגי המפלגה החליטו לחכות ולראות מי יהיו המועמדים של שתי המפלגות הגדולות. לאחר האספה הוויגית, מתנגדי סקוט החליטו שדניאל ובסטר יהיה המועמד. המפלגה ערכה אספה בוושינגטון ב-7 באוגוסט 1852 והחליטה שוובסטר הוא המועמד לנשיאות וצ'ארלס ג'נקינס מג'ורג'יה הוא המועמד לסגנות הנשיאות. צמד זה הצליח להשיג פופולריות בדרום ובמסצ'וסטס.
לובסטר לא היה סיכוי בבחירות, אבל אפילו תנועת שאינם יודעים דבר תמכה בו, והעמידה אותו בלי רשות. ובסטר מת לפני הבחירות, ב-24 באוקטובר.
מועמדים > המפלגה האמריקנית

באמצע שנות הארבעים, גל נייטיביזם התפשט בניו יורק, תחת התנגדות להגירה ולקתוליות. המפלגה האמריקנית נוצרה ב-1845, ויריביהם טענו שהם "אינם יודעים דבר". המפלגה המשיכה להשתמש בשם זה. ב-1852, הם תמכו בוובסטר לנשיאות. בתור סגנו, הם בחרו בג'ורג' ק. וושינגטון (אחיין מדרגה שלישית של ג'ורג' וושינגטון). ובסטר מת כשבוע לפני הבחירות, והתנועה בחרה בג'ייקוב ברום כנשיא ובריינל קוטס כסגנו. המפלגה לא קיבלה קולות רבים. מילרד פילמור היה המועמד שלהם בבחירות הבאות.
מועמדים > מפלגת זכויות הדרום

מפלגת זכויות הדרום נוצרה כחלופה למפלגה הדמוקרטית ותמכה בפרישה מהאיחוד. כמה מחבריה הובילו משאלי עם בנוגע לפרישה, שלא צלחו. ב-1852, לא ידעו אם המפלגה תתחרה בבחירות. רק תשע מדינות הגיעו לאספה באלבמה בתחילת מרץ. המפלגה החליטה לחכות ולראות מי יהיו המועמדים הראשיים ולתמוך באחד מהם אם אפשר. סניף המפלגה בג'ורג'יה שלח צירים לוועידה הדמוקרטית. לאחר שפירס נבחר, המפלגה לא ידעה אם לתמוך בו. אספה באלבמה ביולי החליטה לבחון את שני המועמדים. ב-25 באוגוסט הוחלט שהמפלגה תעמיד מועמד עצמאי. המפלגה כינסה את האספה שלה במונטגומרי, אלבמה. באספה נכחו 62 צירים והם הצביעו פה אחד שג'ורג' טרופ יהיה המועמד לנשיאות, ומושל מיסיסיפי לשעבר, ג'ון קוויטמן, יהיה סגן הנשיא.
שני המועמדים קיבלו את המועמדות שהוכרעה בשלב מאוחר במערכת הבחירות. טרופ טען במכתב שרצה להצביע לפירס ותמך בויליאם רופוס קינג. הוא רמז שהיה מעדיף לא להיות מועמד בגלל מצבו הבריאותי, וחשש שימות לפני הבחירות. המפלגה ערכה את המכתב לפני שפורסם בעיתונות.
בחירות כלליות > מסע בחירות

המצע של הוויגים היה דומה לחלוטין למצע של הדמוקרטים, ולכן המאבק האמיתי בבחירות היה בין האישיות של שני המתמודדים. חוסר ההבדל בין המפלגות גרם לאחוז ההצבעה ליפול לרמה הנמוכה ביותר מאז 1836. עמדתו של סקוט נגד העבדות הרחיקה ממנו וויגים דרומיים אך המצע של הוויגים, שתמך בעבדות, הרחיק ממנו וויגים צפוניים. לאחר פשרת 1850, וויגים דרומיים רבים פרשו מהמפלגה ביחד עם מנהיגה המיתולוגי, הנרי קליי. לבסוף, מעמדו של סקוט כגיבור מלחמה הוקטן בגלל שפירס בעצמו היה גנרל בריגדה במלחמת ארצות הברית–מקסיקו.
שבוע לפני הבחירות, דניאל ובסטר מת וגרם למפלגת האיחוד לבטל את מועמדותם. אך עדיין היה אפשר להצביע לו במסצ'וסטס ובג'ורג'יה.
בחירות כלליות > תוצאות

בסופו של דבר, פירס ניצח ניצחון גדול, כשסקוט ניצח רק בקנטקי, טנסי, מסצ'וסטס וורמונט. מפלגת הארץ החופשית קיבלה פחות מחצי ממה שמרטין ואן ביורן השיג בשבילה בבחירות הקודמות, ולא זכתה בשום מדינות. העובדה שוובסטר המת הצליח להרוויח הרבה קולות בג'ורג'יה ובמסצ'וסטס הראתה כמה הציבור האמריקני לא היה מרוצה משני המועמדים הגדולים.
כתוצאה מהתבוסה, ומהמתח בין תומכי העבדות למתנגדיה, המפלגה הוויגית הפסיקה להתקיים לאחר בחירות אלו. הוויגים הדרומיים הצטרפו למפלגה הדמוקרטית, והוויגים הצפוניים היו ממקימי המפלגה הרפובליקנית ב-1854.
כמה וויגים החליטו לתמוך בבחירות הבאות במפלגת "שאינם יודעים דבר". בנוסף, מפלגת הארץ החופשית התפרקה לאחר הבחירות ורוב חבריה הצטרפו לרפובליקנים.
מפלגת זכויות הדרום התפרקה גם היא לאחר הבחירות, ומשכה רק 5% מהקולות באלבמה, וכמה מאות בג'ורג'יה. היא הצליחה להכניס כמה מועמדים לקונגרס ב-1853, אבל הם הצטרפו מהר למפלגה הדמוקרטית.
| המועמד לנשיאות | מפלגה | מדינה | כמות האלקטורים | שותפו | מדינת שותפו | כמות האלקטורים של שותפו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרנקלין פירס | דמוקרטית | ניו המפשייר | 254 | ויליאם רופוס קינג | אלבמה | 254 |
| וינפילד סקוט | וויגית | ניו ג'רזי | 42 | ויליאם גרהאם | דרום קרוליינה | 42 |
| ג'ון הייל | הארץ החופשית | ניו המפשייר | 0 | ג'ורג' ג'וליאן | אינדיאנה | 0 |
| דניאל ובסטר | האיחוד | מסצ'וסטס | 0 | צ'ארלס ג'נקינס | ג'ורג'יה | 0 |
| ג'ייקוב ברום | המפלגה הנייטיבסטית האמריקאית | פנסילבניה | 0 | ריינל קואטס | ניו ג'רזי | 0 |
| ג'ורג' טרופ | זכויות הדרום | ג'ורג'יה | 0 | ג'ון קוויטמן | מיסיסיפי | 0 |
בחירות כלליות > בחירת האלקטורים לפי מדינות

| אופן בחירת האלקטורים | המדינות שבהן התקיים |
| --- | --- |
האלקטורים ממונים על ידי בית המחוקקים של המדינה: דרום קרולינה
כל אלקטור נבחר בבחירות כלליות במדינה: כל שאר המדינות

כרזת בחירות דמוקרטית
כרזת בחירות וויגית
ארל בלומנאוור

ארל פרנסיס בלומנאוור (באנגלית: Earl Francis Blumenauer; נולד ב-16 באוגוסט 1948) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת אורגון, ממאי 1996 עד ינואר 2025. בלומנאוור, חבר המפלגה הדמוקרטית, ייצג מחוז בצפון מערב אורגון, הכולל בתוכו את מרבית החלק של העיר פורטלנד הנמצא ממזרח לנהר וילאמט. בעבר הקדיש למעלה מעשרים שנה בשירות הציבורי בפורטלנד, בין היתר במועצת העיר של פורטלנד בשנים 1987–1996, עד אשר נבחר למלא את מקומו של רון ויידן בבית הנבחרים האמריקאי.
ביוגרפיה

בלומנאוור נולד בפורטלנד ב-16 באוגוסט 1948. בשנת 1966 סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון סנטניאל (Centennial) השוכן במזרח פורטלנד, ולאחר מכן נרשם למכללת לואיס וקלארק שבדרום-מערב העיר. הוא למד מדעי המדינה והשלים לימודי תואר ראשון במהלך 1970. ב-1976 תמו סופית לימודיו הגבוהים כאשר קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של המכללה. הוא היה עוזרו של נשיא אוניברסיטת פורטלנד סטייט (אנ') עוד בטרם החל את לימודי המשפטים שלו ב-1970, ועבד במחיצתו עד לשנת 1977.
בשנים 1969–1970 ארגן והוביל בלומנאוור את הקמפיין הציבורי "Go 19" באורגון. הקמפיין היה מאמץ להוריד את גיל ההצבעה במדינה; היוזמה אמנם לא הניבה פרי, אך תמכה במגמה הלאומית שהביאה במהרה אל התיקון ה-26 לחוקת ארצות הברית שהנמיך את גיל ההצבעה ל-18 שנים. בשנת 1972 הוא נבחר אל בית הנבחרים של אורגון (אנ') כנציג מחוז הבחירה ה-11, בתוכו שוכן מחוז מולטנומה. בשנים 1974 ו-1976 נבחר מחדש אל בית המחוקקים, והמשיך לייצג את פורטלנד ומחוז מולטנומה עד למושב בית המחוקקים של 1979. בשנים 1975–1981 היה חבר במועצת המנהלים של מכללת פורטלנד. לאחר כהונתו בבית הנבחרים המדינתי, שירת בנציבות מחוז מולטנומה מ-1979 עד 1986. ב-1981 התמודד לראשונה אל מועצת העיר של פורטלנד, אך הפסיד למרגרט סטרצ'ן. במרץ 1986 עזב את נציבות המחוז כדי להתמודד בשנית אל מועצת העיר.
בלומנאוור נבחר למועצת העיר פורטלנד במאי 1986. כהונתו הראשונה החלה בינואר 1987, וכהונתו תמה ב-1996. מראשית כהונתו הראשונה במועצה הוא מונה לנציב העבודות הציבוריות בעיר, תפקיד שהפך אותו לחבר מועצת העיר הממונה על לשכת התחבורה בפורטלנד (הידועה גם כ"נציב התחבורה"). בתקופת כהונתו במועצת העיר מונה בלומנאוור על ידי מושל אורגון ניל גולדשמידט אל המועצה המדינתית להשכלה גבוהה, והוא ישב במועצה זו ב-1990 וב-1991. בשנת 1992 הובס בלומנאוור על ידי ורה כץ (אנ') בבחירות פתוחות לראשות העירייה — הפעם השנייה והאחרונה והאחרונה בה הפסיד בלומנאוור בבחירות כלשהן. באותה תקופה הוא תואר בידי העיתונות כ"איש שכנראה יודע הכי הרבה כיצד פועלת פורטלנד", אך עזב את הפוליטיקה המקומית במטרה להתמודד לקונגרס. לאחר שזכה בבחירות לקונגרס, התפטר ממועצת העיר במאי 1996, כדי להישבע לתפקידו החדש. בשנת 2010 זכה בלומנאוור ב"פרס ראלף לוול" על תרומות יוצאות דופן לטלוויזיה הציבורית.
הערות שוליים

↑  סטיב מאייס, Blumenauer backs 'supercounty' plan‏, The Oregonian‏, 18 במרץ 1986 (באנגלית)
↑  ג'ון שראג, BATTLE OF THE BLEEDING HEARTS, מאורכב מ-Willamette Week באתר Wayback Machine‏, 1999 (באנגלית)
↑  Clinton, Obama campaigns headed Oregon's wa, באתר KVAL‏, 5 במרץ 2008 (באנגלית)
↑  גרג היט, For Congressman, Life in Bike Lane Comes Naturally, באתר וול סטריט ג'ורנל, 29 בדצמבר 2007 (באנגלית)
↑  סקוט מור, Trade Secret, באתר Portland Mercury‏, 27 בספטמבר 2007 (באנגלית)
↑  ynet, ארה"ב: הקוף פצע קשה - הבעלים לא תואשם, באתר ynet, 8 בדצמבר 2009
↑  צ'ארלס פופ, House passes Blumenauer bill to restrict primate sales, באתר The Oregonian‏, 24 בפברואר 2009 (באנגלית)
↑  AP ו-ynet, פיילין: אובמה רוצה להעמיד אנשים ב'פאנל המוות', באתר ynet, 8 באוגוסט 2009
↑  ברק רביד, סנאטור דמוקרטי ותיק הודיע כי יחרים אף הוא את נאום נתניהו בקונגרס, באתר הארץ, 10 בפברואר 2015
↑  Some Democrats Refuse To Attend Trump’s State of the Union, באתר הפינגטון פוסט, 4 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  The first lawmakers lining up behind AOC's Green New Deal resolution, באתר AXIOUS‏, 4 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  Meet the contenders for Biden’s Cabinet, באתר פוליטיקו, 7 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  נייג'ל ז'אקיס, Earl Blumenauer Will Not Run for Reelection, באתר Willamette Week‏, 30 באוקטובר 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4559 8107  LCCN: no99072061  US Congress: B000574  VIAF: 16862993   WorldCat (עם VIAF): 16862993 
בלומנאוור, 1997
בלומנאוור נואם, מאי 2013
הבהלה לזהב (ארץ האש)

יוליוס פופר, מהנדס יהודי יליד רומניה, שגילה מקור זהב בארץ האש והמציא מתקן להפקת זהב
יוליוס פופר וחבורתו במאבק מזוין עם ילידי ארץ האש
מטבע זהב בן 5 גרם, המכונה פופר, שהטביע יוליוס פופר
בהלה לזהב התרחשה בארץ האש בין השנים 1883–1906, כאשר ארגנטינאים, צ'יליאנים ומהגרים אירופאים (בעיקר קרואטים) נהרו אל ארץ האש במטרה להפיק זהב מאדמתה וממימיה.
בשנת 1879 שלחה צ'ילה משלחת צבאית ימית, בראשותו של איש הצי הצ'יליאני רמון סרנו מונטנר לסקור את ארץ האש. המשלחת זיהתה חולות מכילי זהב בשפכי הנחלים המערביים. בשנת 1884 עלתה על שרטון בכף וירחנס ספינת קיטור צרפתית בשם ארקטיק (Arctique). אחד מניצולי הספינה חפר בור, כדי לייצור באר מים וחשף גוש זהב וגרגירי זהב נוספים. אנשי ספינת החילוץ, שנשלחה לשם, הפיצו את הידיעה על גילוי הזהב במקום בשם סנחה אה פיקה (Zanja a Pique), על החוף היבשתי של מצר מגלן. הידיעות, שהגיעו לפונטה ארנס, על הימצאות זהב, יצרו בהלה לזהב חדשה, כשרבים מהתושבים יצאו אל מקום הגילוי. הידיעות התפשטו והגיעו לבואנוס איירס והנהירה גדלה.
ניסיונות הפקת הזהב לא השיגו תוצאות מלהיבות וחלק מהמהגרים, שהתיישבו באי הגדול של ארץ האש, הפכו לרועי כבשים. במקום חי עם ילידי, שהתקיים על ציד והתיישבות הרועים באה על חשבון שטחי הציד שלהם, מה שגרם להיווצרות עימותים. הציידים המקומיים ראו בבהמות של המתיישבים חיות מותרות בצייד וזה יצר עימותים נוספים.
החברה הצ'יליאנית Compañía Stuphen החלה בניסיונות הפקת זהב בעזרת כלים מכניים כבדים, מתקדמים מאוד בשביל אותה תקופה, אך התוצאות היו מאכזבות. המבנים והכלים נזנחו ורק מחפשי זהב בודדים המשיכו לחפש לאורך זרמי המים הגדולים יותר.
המשלחת של פופר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הידיעות על גילוי הזהב בסנחה א פיקה, הגיעו גם לבואנוס איירס, שם התארגנו יזמים רבים והקימו חברות לשם הפקת זהב. היו יזמים, היה ההון הדרוש ואף הכלים, אך חסרו אנשי מקצוע, מומחים לכריה ולמינרולוגיה. בנסיבות אלה הגיע לבואנוס איירס יוליוס פופר, מהנדס יהודי יליד ולאכיה, שרכש ניסיון מעשי ברחבי העולם ודיבר ספרדית. הוא גויס על ידי חברת "אל דורדו" (El Dorado) ויצא עם משלחת סקר לבדוק את אזור גילוי הזהב.
המשלחת של פופר כללה אותו בתפקיד מהנדס ראשי, ראש משלחת, מינרלוג, כרוניקאי וצלם, את מהנדס המכרות יוליוס קארסון וכמה טכנאים נוספים. המשלחת הייתה מצוידת בציוד גאולוגי, כלי נשק, מצלמות, תריסר פרדים, מזון, ביגוד חורפי וכמה סוסים. הם הפליגו ממונטווידאו לכיוון פונטה ארנס ב-7 בספטמבר 1886. בפונטה ארנס שכר פופר קבוצת עובדים וכך הגיע מספר חברי המשלחת ל-18. פופר ביקש וקיבל רישיון לאנשים חמושים בתפקיד משמר אישי.
יחסי בוטסואנה – דרום אפריקה

| יחסי בוטסואנה – דרום אפריקה |
| --- | --- |
בוטסואנה: דרום אפריקה


בוטסואנה: דרום אפריקה
שטח (בקילומטר רבוע)
581,730: 1,219,090
אוכלוסייה
2,545,200: 64,442,124
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,396: 377,782
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,621: 5,862
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי בוטסואנה–דרום אפריקה הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקת בוטסואנה לבין רפובליקת דרום אפריקה. בוטסואנה מיוצגת בדרום אפריקה באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה בעיר הבירה פרטוריה, ואילו דרום אפריקה מיוצגת בבוטסואנה באמצעות נציבות גבוהה שהיא מחזיקה בבירה גאבורונה. שתי המדינות הן קולוניות בריטיות לשעבר, וחברות באיחוד האפריקאי, חבר העמים הבריטי והקהילה לפיתוח אפריקה הדרומית (SADC).
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים לא רשמיים לראשונה בשנת 1910, עם הקמת איחוד המכס באפריקה הדרומית.
בשנת 1985 פתחה דרום אפריקה במבצע צבאי נרחב בבירת בוטסואנה, גאבורונה. במהלך המבצע תקפה דרום אפריקה מטרות של הקונגרס הלאומי האפריקני. התקפות אלה גונו על ידי דובר נשיא ארצות הברית, רונלד רייגן.
היחסים בין שתי המדינות פורסמו באופן רשמי לראשונה בשנת 1992, עם הקמת נציגויות דיפלומטיות בשתי המדינות. שדרוג היחסים לדרגה דיפלומטית מלאה, נכנסו לתוקף ב-22 ביוני 1994.
שתי המדינות נהנו מיחסים דיפלומטיים חמים ולבביים בתקופת נשיאותם של תאבו מבקי ופסטוס מוגאה. במהלך נשיאותם של ג'ייקוב זומה ואיאן חאמה דעכו היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות בעקבות פרישתה של דרום אפריקה מבית הדין הפלילי הבינלאומי.
הסכמים

בשנת 2003 חתמו שתי המדינות על הסכם מיסוי כפול.
בשנת 2005 חתמו שתי המדינות על שישה הסכמים להעצמת שיתופי פעולה בתחומים שונים ובהם חקלאות, בריאות, ממשל מקומי, ספורט, תרבות ותחבורה
בשנת 2007 חתמה רכבת בוצואנה על הסכם עם מפעילת הרכבות הדרום אפריקאית Spoornet.
פסטוס מוגאה

פסטוס גונטבאני מוגאה (באנגלית: Festus Gontebanye Mogae) נולד ב -21 באוגוסט 1939. הוא פוליטיקאי מבוטוסוואנה ששימש כנשיא השלישי של בוטסואנה בשנים 1998–2008. לפניו בתפקיד כיהן קואט מאסיר כנשיא, ומוגאה החליף אותו ב-1998 ונבחר מחדש שוב באוקטובר 2004; לאחר עשר שנות כהונתו, הוא התפטר ב-2008 והוחלף על ידי ג'נרל איאן קאמה.
ראשית חייו

מוגאה למד כלכלה בבריטניה, תחילה באוניברסיטת אוקספורד, ולאחר מכן באוניברסיטת סאסקס. הוא חזר לבוטסואנה כדי לעבוד כפקיד ציבור לפני שהשתתף בתפקידים עם קרן המטבע הבינלאומית ועם בנק בוטסואנה. הוא היה סגן נשיא בוטסואנה בשנים 1992–1998.
תפקידו הנשיאותי

מפלגתו של מוגאה, המפלגה הדמוקרטית של בוטסואנה (BDP), שמרה על כוחה בבחירות הכלליות באוקטובר 1999, ומוגאה הושבע לתקופה של חמש שנים ב -20 באוקטובר ב-1999 על ידי השופט ג'וליאן נגנונו באצטדיון הלאומי בגאבורונה. באירוע זה הוא הבטיח להתמקד במאבק בעוני ובאבטלה.
בעקבות ניצחון מפלגתו (BDP) בבחירות הכלליות באוקטובר 2004, הושבע מוגאה לתקופת כהונה נוספת ב-2 בנובמבר 2004. הוא הבטיח להתמודד עם עוני ואבטלה, ובנוסף גם עם התפשטות מחלת האיידס (HIV), אשר הוא התחייב לעצור בבוטסואנה עד 2016.
הוא התחיל את המאבק בסטיגמה הקשורה ל- HIV, והניח את אחת התוכניות המתקדמות והמפותחות ביותר באפריקה לטיפול במחלה, והתוצאה הייתה ירידה בשכיחות ה- HIV גם לאחר שעזב את תפקידו.
ב -14 ביולי 2007, מוגאה אישר את כוונתו להתפטר תשעה חודשים מאוחר יותר. הוא התפטר מתפקידו כנשיא ב-1 באפריל 2008, והוחלף על ידי סגן הנשיא איאן קאמה.
לאחר הנשיאות

ב5 אוגוסט 2008 מוגאה הקים קבוצה של מנהיגים אפריקאים ידועים הקוראים לעמיתים שלהם לחשוב מחדש ולהגביר את המאמצים כדי למנוע את התפשטות HIV.
מוגאה משמש כיום כנציג של המזכיר הכללי של האו"ם בשינוי האקלים, ובנוסף הוא משמש גם כיו"ר קבוצת המרכולים "צ'ופיס", שם זכה ב-529,000 פולה בשנת 2011. בשנת 2010, הוא הצטרף למועצה המייעצת של מלכ"רים ללא מטרות רווח בארצות הברית.
ב-2013, יחד עם הנשיא לשעבר, בנימין מקאפה מטנזניה, קיים מוגאה דיון פומבי רב משתתפים על פיתוח בר-קיימא, בהנחיית מכון 'אונגוזי' בשיתוף עם מועדון מדריד. ארגון אשר מקאפה גם חבר בו.
בנובמבר 2015 הוא תיפקד כיו"ר דרום סודאן של ועדת הפיקוח וההערכה המשותפת.
חייו האישיים

פסטוס מוגאה התחתן עם ברברה מוגאה ב-1967. יש להם שלוש בנות, שנולדו בין השנים 1970 ו-1987: נאמסטו, קדזאה, וביוקאגו.
פרסי כבוד

למוגאה הוענק 'הצלב הגדול' של לגיון הכבוד על ידי נשיא צרפת ניקולא סרקוזי ב -20 במרץ 2008 על "מנהיגות למופת" ושהפך את בוטסואנה ל'מודל' של דמוקרטיה ממשל טוב.
ב-2008 זכה מוגאה בפרס אברהים בהישגו במנהיגות אפריקאית, וקיבל 5 מיליון דולר בפריסה של 10 שנים, ו -200,000 דולר לשנה לכל החיים. בעירייה בלונדון, ב-20 באוקטובר 2008, הצהיר מזכ"ל האו"ם לשעבר, קופי אנאן, כי "ההנהגה הבכירה של הנשיא מוגאה הבטיחה את המשך יציבותה ושגשוגה של בוטסואנה מול מגפת האיידס, שאיימה על עתיד ארצו ואנשיו".
מוגאה היה ממונה על קרן רודוס משנת 2010. בשנת 2016 פסטוס מוגאה מונה לחבר כבוד של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
הערות שוליים

↑  Les Idées Net - www.lesideesnet.com, African Success : Biography of  Festus MOGAE, www.africansuccess.org (ארכיון)
1 2  "Botswana: Festus Mogae sworn in as president", Radio Botswana (nl.newsbank.com), 20 October 1999.
1 2  "Mogae sworn in as president". IRIN (באנגלית). 1999-10-20. נבדק ב-2018-11-13.
↑  "Update: Festus Mogae sworn in as president of Botswana", Xinhua (nl.newsbank.com), 2 November 2004.
↑  http://www.gov.bw/index.php?option=com_content&task=view&id=14&Itemid=79
1 2 3  Festus Gontebanye Mogae, Mo Ibrahim Foundation (באנגלית)
↑  http://www.int.iol.co.za/index.php?set_id=1&click_id=84&art_id=nw20070715145732985C233999
↑  https://www.un.org/sg/en/srsg/other.shtml
↑  Mosikare, Oarabile (19 October 2012). "Inequality defines Botswana". MmegiOnline. Retrieved 19 October 2012.
↑  DailyNews Online Edition - Mkapa, Mogae to chair sustainable development meet, ‏2013-11-21
1 2  Naidoo, Jay. "A leader I would vote for: Botswana's former president Festus Mogae". Daily Maverick (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-11-13.
↑  https://www.afdb.org/fileadmin/uploads/afdb/Documents/Generic-Documents/30769540-FR-BIOGRAPHY-HE-FESTUS-GONTEBANYE-MOGAE.PDF
↑  Former Botswana president awarded by Sudanese-born billionaire - Sudan Tribune: Plural news and views on Sudan, www.sudantribune.com (באנגלית)
↑  Rhodes House - Home of The Rhodes Scholarships, Rhodes House - Home of The Rhodes Scholarships (באנגלית)
↑  FESTUS MOGAE (Trustee of the Rhodes Trust) - The Rhodes Scholarships, ‏2016-06-30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 170283798  ISNI: 0000 0000 3046 8019  LCCN: n88680115  NKC: xx0051496  SUDOC: 18991906X  VIAF: 16352915   WorldCat (עם VIAF): 16352915
קואורדינטות קוטביות

המחשת קואורדינטות קוטביות
מערכת קואורדינטות קוטבית.

המעגלים הם:   \ r=1,{\text{ }}r=2,{\text{ }}r=3.

הקווים הישרים הם:   \ \theta =30^{\circ },\ \theta =60^{\circ } וכן הלאה.
קואורדינטות קוטביות או קואורדינטות פולריות הן תיאור של המישור באמצעות שני משתנים:
r – המרחק מראשית הצירים.
θ – הזווית שיוצר הווקטור המחבר בין הנקודה לראשית הצירים, עם הכיוון החיובי של ציר ה-x.
זאת בניגוד לקואורדינאטות קרטזיות, בהן כל נקודה מתוארת על ידי כמה היא "ימינה" מראשית הצירים (x) וכמה היא "למעלה" מראשית הצירים (y). תמיד ניתן להציג כל נקודה בדו מימד גם בקוארדינאטות קרטזיות וגם בקוארדינאטות קוטביות, אך נהוג להשתמש בקוארדינאטות קוטביות בסיטואציות שקשורות לדברים מסתובבים. לדוגמה, מיקום השמש בשמיים יהיה נוח יותר להצגה במרחק מכדור הארץ (שהוא פחות או יותר קבוע) והזווית שלה ביחס לאופק מאשר בקוארדינאטות קרטזיות.
קואורדינטות קוטביות הן מקרה פרטי של קואורדינטות גליליות עבור גובה = 0, ומקרה פרטי של קואורדינטות כדוריות עבור זווית לטידיוד = 90 מעלות.
המרה בין קואורדינטות קוטביות לקואורדינטות קרטזיות

עבור נקודה כללית (x,y) ניתן להמיר לקואורדינטות קוטביות על ידי:
לחלופין, כאשר נתונים (r,θ) אפשר להמיר לקואורדינטות קרטזיות על ידי: