stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בון (קומיקס)
מפת העמק > מזרח

מקדש העכבראש - מקדש קדום השייך לעכבראשים, מכיל כוח ועוצמה הגורמת להזיות ושיגעון. סביר להניח שזוהי חלימה הנגרמת משליטת הארבה.
ההר של שונרא - שליט הרי המזרח, לטענתו. הוא קיבל תחת חסותו צוק אחד, בספר השביעי מבטיח לקיים משימה למכוסה הראש בתמורה לגמול נאה, וכיוון שהצליח הוא קיבל יותר מרחב בשליטתו. בזמן המלחמה שונרא איבד את אחד מהריו, אבל הוא עדיין התגורר באזור הצפוני שלהם.
מערת הזקן - אזור קדום שבספר השביעי שוחזר ושימש כאזור לאימוני לחימה. הוא נכנס תחת שליטתה של רוז בן, אשר בימיה למדה גם היא שם. חסידי הונו, אכלני המקל, לוחמי הממלכה הקדומה ונאמני הארווסטר, התאמנו שם על לחימות. המקום "קדוש" מכיוון שזורמת בו חלימה חזקה.
פרצת קונקל - הפריצה מול מערת הזקן.
תבוסת נוט - מקום שמגיעם אליו מול מפל המים.
רחבת היריד - רחבת היריד של מרוץ הפרות.
פונדק "כף הקלע" - הפונדק בהנהלתו של לוציוס דאון. בהמשך הספרים סמיילי ובלופר עובדים שם. יש שם חברים של לוציוס וסבתא בן, המסוגללים מהמשך הספרים.
מפת העמק > צפון

מפל מים - מפל המים של העמק.
מדרגת הדרקון - מדרגת הדרקון של דרן גארד. בספר הרביעי בלופר בון באותו המקום תפס את הדרקון האדום.
דרן גארד - מקום מול הרי המזרח. משם מגיע שונרא, שליט הגבול המזרחי. במקום יש את מדרגת הדרקון.
המעיינות החמים - המעיינות החמים ליד החווה של סבתא בן. ת'ורן ובון מתרחצים שם בשלושת הספרים הראשונים.
החווה של סבתא בן - חוותה של סבתא בן שגרה שם עם ת'ורן, בהמשך עם בון, ולתקופה קצרה עם בלופר. עזבו בספר השלישי, וחזרו בספר העשירי.
מפת העמק > דרום

הבקעה הגדולה - הבקעה הגדולה של מעגלי הרוחות. נמצא ליד רכס הצור וטאנן גארד.
רכס הצור - רכס הצור של ההרים.
טאנן גארד - מקום מול הבקעה הגדולה. אתר קבורה המקודש לדרקונים. בספר העשירי, ת'ורן מוצאת שם את כתר הקרניים.
את'יה - הממלכה הראשונה בה גרה משפחת המלוכה של ת'ורן.
פאווה - עיר מאוכלסת בידי לוחמים. מצטרפת לצד של הארבה מהספר השביעי.
גבעת אבן התפילה - הגבעה מול פאווה. היא קדושה.
דרך פאווה - מסלול מול את'יה, שהולך לדרך פאווה.
צוק החטא - מקום מול את'יה. הצוק שבספר הראשון בון נפל בו לאחר התקפת הארבה.
פאווה עילית - מקום מול פאווה. יש שם שבילים ירוקים ויפים.
סדר ספרי הקומיקס > הסדרה הרגילה

| # | שם הספר | תאריך יציאה | תאריך יציאה בעברית | מספר עמודים (בעברית) | מספר עמודים (באנגלית) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בון:הרחק מבונוויל | 1995 | 2008 | 138 | 144 |
| 2 | בון:המירוץ הגדול | 1996 | 2009 | 132 | 132 |
| 3 | בון:עין הסערה | 1996 | 2009 | 174 | 184 |
| 4 | בון:קוטל הדרקונים | 1997 | 2009 | 168 | 176 |
| 5 | בון:שליט הגבול המזרחי | 1998 | 2010 | 116 | 128 |
| 6 | בון:מערת הזקן | 1999 | 2010 | 118 | 128 |
| 7 | בון:מעגלי רוחות | 2001 | 2011 | 150 | 184 |
| 8 | בון:ציידי האוצר | 2002 | 2011 | 136 | 144 |
| 9 | בון:זמן הסוף | 2004 | 2012 | 116 | 213 |
| 10 | בון:כתר הקרניים | 2004 | 2012 | 97 | הספר הוא אותו הספר הקודם |
סדר ספרי הקומיקס > פריקוולים וסדרת המשך

| # | שם הספר | תאריך יציאה | תאריך יציאה בעברית |
| --- | --- | --- | --- |
| פריקוול | רוז | 2009 | 2013 |
| סדרת המשך | סיפורי הכובע הגדול | 2010 | 2014 |
| טרילוגיה | המסע בעקבות הניצוץ - ספר ראשון | 2011 | 2015 |
| טרילוגיה | המסע בעקבות הניצוץ - במעמקי הכוורת | 2012 | 2016 |
| טרילוגיה | המסע בעקבות הניצוץ - שומר האור | 2013 | 2017 |
סדר ספרי הקומיקס > ספין אופים

| # | שם הספר | תאריך יציאה | תאריך יציאה בעברית | הסבר על הספר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פריקוול | רוז | 2009 | 2013 | (פריקוול שנכתב על ידי סמית' ועוזרו, צ'ארלס ווס) - ספר פריקוול זה על צעירותה של רוז (סבתא בן) וברייר אחותה כשהיו נסיכות. |
| בונוס | סיפורי הכובע הגדול | 2010 | 2014 | (נכתב בידי סמית' ועוזרו, טום סניגוסקי) - אחרי שהבונים חוזרים לבונוויל, סמיילי בון מנהיג את "צופי הבונים" ומספר להם סיפורים בטיול מחנאות: זוהי אריזה מחודשת ל"זנבות עכבראשים טומטומים". |
| בונוס | בון: מורשת | 2011 (ספר ראשון), 2012 (ספר שני), 2013 (ספר שלישי) | 2015 (ספר ראשון), 2016 (ספר שני), 2017, (ספר שלישי) | סדרה בת שלושה ספרים על בונים אחרים, שנכתבה על ידי עוזרו של סמית', טום סניגוסקי. הספר הראשון בסדרה נקרא 'המסע בעקבות הניצוץ'. |
| בונוס | בון -המדריך | 2017 | 2019 | לחובבי בון. |
עלילות ספרי הפריקוול > בון-רוז

אי שם בעבר הרחוק, נקראות הנסיכות ברייר ורוז הרווסטאר לצפון הממלכה כדי לעבור מבחן שיקבע מי תירש את המלוכה. עד מהרה מתברר שהגעתן של הנסיכות מסוכנת, לא רק להן אלא לעמק כולו. יריבם האיום של הדרקונים ושל בני העמק מבקש לפרוץ מכלאו והוא זקוק לכוחה של עין חלימה חזקה - בדיוק הכח נדרש מהממלכה לעתיד. עכשיו הגיעה שעתן של הנסיכות לגלות את ייעודן ולהבין אם הן משוחררות את הרשע או מושיעות את העמק...
הצטרפו לרוז, לברייר וללוציוס בהרפתקאה שתתחיל את המלחמה הגדולה בעמק ואת סיפורם של בני בון, ת'ורן, וחבריהם.
עלילות ספרי הפריקוול > בון-סיפורי הכובע הגדול

לאחר שהבונים חזרו לבונוויל סמיילי בון, מלוויל וחבורת בונים צעירים יצאו לטיול מחנאות ובטיול שמעו סיפורים על מייסד עירם (ג'ונסון בון הגדול) ועל החווה של סבתא בן.
עלילות ספרי הפריקוול > בון: המסע בעקבות הניצוץ

המסע בעקבות הניצוץ היא סדרת המשך לסדרה הראשונה והעלילה בה מתקיימת כמה שנים אחרי שהאחים לבית בון חוזרים לבונוויל. מסופר בה על ילד וחברו הדביבון (רודריק - הדביבון מהסדרה הראשונה) שמוצאים אבן בתוך צנון ענקי ומאמינים שהיא מביאה להם מזל, מסתבר שהאבן היא חלק קטן מהניצוץ שהוא היה בעצם ה"אור הראשון בעולם" שעזר לגרש דרקון מרושע בשם העכנא. יום אחד העכנא מחליט לחזור וזורע פחד ואימה על העמק ומאיים על משפחתו של טום (הילד). באותו הזמן בבונוויל דוד הרפתקן בשם פרסיבל בון ושני האחיינים שלו ברקלי ואבי בון נבלעים בסופה שמביא אותם לעמק והם פוגשים את טום ורודריק. יחד הם אוספים עוד כמה חברים לדרך ויוצאים למסע מסוכן לאסוף את כול חלקי הניצוץ ולעצור את העכנא ולהשיב את השלווה לעמק, אבל העכנא לא מוותר בקלות ומביא להם מלכודות ואפילו מנסה להרוג אותם.
הערות שוליים

↑  ספרים 9 ו-10 יצאו במקור בתור ספר אחד, ספר תשיעי שנקרא "כתר הקרניים"
מראה בתצוגה "הסודות הכמוסים של בון", המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2014
דמויות מן הקומיקס בתצוגה בתערוכה "הסודות הכמוסים של בון", המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס, חולון, 2014, (הדמויות מימין לשמאל: שר הארבה/ברייר, גברת פוסום, ת'ורן, סבתא בן, חליפת הפרה של סמיילי, בלופר. על הספרים: חסידי ונו, בני בון, סמיילי בון ובלופר בון)
השאלה בין-ספרייתית

השאלה בין-ספרייתית (באנגלית: Interlibrary Loan) הוא שירות המאפשר ללקוח לבקש ספר שאינו נמצא בספריית-האם מספרייה אחרת. הספרייה המבקשת מאתרת את הספר, שולחת הזמנה לספק, מקבלת ומשאילה את הספר לתקופה מוגבלת למזמין, ומחזירה אותו לספרייה המספקת. לפעמים השירות ניתן תמורת תשלום סמלי. פן נוסף של השאלה בין-ספרייתית הוא סריקה וצילום של מאמרים - המוכר גם במונח "אספקת מסמכים".
אספקת מסמכים (באנגלית: Document Delivery) הוא שירות המאפשר ללקוח מספרייה אחת לבקש עותק דיגיטלי של מאמר מכתב עת או פרק מספר שאנו נמצא בספריית האם מספרייה אחרת. הספרייה המבקשת מאתרת את הפריט, שולחת הזמנה לספק, מקבלת קובץ ושולחת אותו כקישור למזמין. לפעמים השירות ניתן תמורת תשלום סמלי.
על הלקוחות והספריות לציית לחוק זכויות יוצרים. בישראל נקבע שיש לפעול לפי עקרונות השימוש ההוגן בהוראה במוסדות להשכלה גבוהה, לא לבקש יותר מחמישה מאמרים מכתב עת אחד, ולא יותר משני פרקים או 20% מספר, הקצר ביניהם.
באופן מסורתי, שירותי השאלה בין-ספרייתית ניתנים כאשר פריט חסר בספרייה המקומית. בעשור השלישי של המאה ה-21, ומיוחד מאז משבר הקורונה, לקוחות של ספריות יכולים גם לקבל פריטים סרוקים שקיימים באוסף.
תיאור השירות

שירותי השאלה בין-ספרייתית ואספקת מסמכים מבוססים על שיתוף פעולה והדדיות בין ספריות תוך הבנה שלא בכל ספרייה יש את כל המשאבים הנדרשים על ידי לקוחותיה. בכל יחידת השאלה בין-ספרייתית מתנהלים שני תהליכים מקבילים: הזמנות נכנסות ׁ- הזמנות המסופקות לספריות אחרות עבור הלקוחות שלהן, והזמנות יוצאות - הזמנות מספריות אחרות עבור הלקוחות המקומיים.
יש הסכם בין הספריות לספק פריטים כמה שיותר מהר, לכן זמן האספקה הממוצע למאמר סרוק הוא יומיים וזמן האספקה הממוצע לספר הוא שבוע ימים. מכיוון שהאוניברסיטאות משתמשות בחברת שליחים, זמן האספקה תלוי בתדירות הגעת השליח.
תיאור השירות > השלבים בתהליך

הלקוח מעביר את בקשתו לספרייה המקומית באמצעות טופס אלקטרוני או ידני.
הספרייה המבקשת מאתרת את הפריט בקטלוג המאוחד או ב-Worldcat ושולחת בקשה לספרייה אחרת לקבל אותו בהשאלה או כסריקה בדואר אלקטרוני.
הספרייה המספקת שולחת את הפריט לספרייה המבקשת (עם שליח או כקובץ סרוק). אם הספרייה המספקת אינה מסוגלת לספק את הפריט באופן מידי, היא מיידעת את הספרייה המבקשת על סיבת אי-מילוי הבקשה.
הספרייה המבקשת מקבלת את הפריט ומודיעה ללקוח על התשלום, מקום איסוף ותקופת ההשאלה.
הספרייה משאילה את הפריט ללקוח ומחזירה את הפריט לספרייה המספקת לאחר השימוש.
תיאור השירות > מידע שימושי ללקוחות שירותי השאלה בין-ספרייתית

השירות קיים כדי לספק פריטים הדרושים להוראה ומחקר שאינם נמצאים בספרייה המקומית, בצורה מהירה, זולה ויעילה
מדיניות ההשאלה הבין-ספרייתית משתנה מספרייה לספרייה
ספרים נדירים, ספרי לימוד, ספרים מבוקשים מאוד, כרכים שלמים של כתבי עת, וחומר לא-ספרי כגון סרטים ומיקרופילם אינם ניתנים להשאלה בין-ספרייתית
אין צורך לאתר ספרייה מספקת לפני ביצוע ההזמנה
לעיתים קרובות ניתן להזמין פריטים מספריות מחו"ל בתשלום נוסף
ספרים רבים נמצאים באופן חלקי ב-Google Books
יש לכבד את דרישות הספרייה המספקת כגון: שימוש במקום בלבד או החזרת פריט דרוש באופן מידי
מערכות לניהול הזמנות

יש מגוון רחב של מערכות לניהול הזמנות ותהליכי עבודה המתבססים על הסכמים בין רשתות של ספריות ותקן ISO. בארץ רוב הספריות האוניברסיטאות והמכללות עובדות עם מערכת עלמא או אלף של אקס ליבריס. ישנן שלוש ספריות בארץ שעובדות עם המודול ISO ILL המאפשר העברת הזמנות ומסרים בצורה ממוחשבת בלבד בלי צורך בדוא"ל.
ההשאלה הבין-ספרייתית בישראל

עד שנות ה-90 שירותי השאלה בין-ספרייתית בישראל התבצעו בין שבע האוניברסיטאות בישראל ומספר קטן של ספריות מחקר רפואיות. זאת, מכיוון שלא היו מוסדות להשכלה גבוהה אחרים או אוספים גדולים. מאז שנות התשעים מכללות אקדמיות רבות קמו והן פיתחו אוספי ספרייה גדולים המאפשרים השאלה בין-ספרייתית בינן לבין עצמן ועם האוניברסיטאות.
ישנם כמה סוגים של ספריות שמשתתפות בהשאלה בין-ספרייתית:
ספריות האוניברסיטאות
ספריות המכללות האקדמיות
הספרייה הלאומית
ספריות בתי חולים
ספריות של מכוני מחקר
ספריות מיוחדות
ספריות בתי ספר
ספריות ציבוריות
חריגה וחלוצה מבין הספריות הציבוריות היא הספרייה האזורית מטה אשר, אשר פיתחה מערכת השאלה בין-ספרייתית פנימית בין סניפיה בתחומי המועצה האזורית מטה אשר לבין מספר ספריות באזור הגליל המערבי: שלומי, נהריה, מעלות, הספרייה האזורית מעלה יוסף, הרדוף וספריית המכללה האקדמית גליל מערבי.
לקריאה נוספת

מרב תלרז, שיגור מאמרים באמצעות תוכנת אריאל: תיאור הניסוי והממצאים, בתוך "מידע וספרנות: כתב-העת של אגודת הספריות המיוחדות ומרכזי המידע בישראל", 21(1), 1995, עמ' 40–43
מרב תלרז, חידושים בהספקת פרסומים ומסמכים - העברת מאמרים באמצעות סורק אופטי בתוכנת אריאל, בתוך "יד לקורא: כתב-עת לספרנות, לביבליוגרפיה ולארכיונאות", 31, 1998, עמ' 3–6
Koren, Judith. (1974). Inter-library lending among academic and special libraries in Israel. Doctoral Dissertation, Hebrew University, Jerusalem. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  עקרונות פעולה: שימוש הוגן בהוראה במוסדות להשכלה גבוהה, באתר ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555619405171  BnF: cb11941423p (data)  LCCN: sh85067196  NDL: 00573396  NKC: ph115277
התאוריה המוזרה של אור וחומר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ריצ'רד פיינמן 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  עיון 
 נושא:  אלקטרודינמיקה קוונטית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1985 
 
התאוריה המוזרה של אור וחומר (אנגלית: QED: The Strange Theory of Light and Matter) הוא ספר עיון מאת הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן בנושא אלקטרודינמיקה קוונטית (QED). זהו סיכום של הרצאות, שערך פיינמן בפני סטודנטים לתואר ראשון, והוא מנסה להסביר את יסודות התאוריה לקהל הרחב, ללא שימוש במתמטיקה מורכבת. פיינמן מתאר בספר את ההסבר הקוונטי לתופעות יומיומיות רבות כמו החזרה של אור, שבירה של אור, התאבכות וכן האינרטאקציה בין אלקטרון, פוטון ופוזיטרון. הספר יצא לאור בישראל בשנת 1988, בהוצאת הקיבוץ המאוחד, בתרגומו של פרופ' דוד פונדק.
מקורו של הספר הוא ברצון של פיינמן להסביר את תאוריית הקוונטים להדיוטות ולסטודנטים מתחילים, ביניהם ידידתו אלקיס מאטונר. לבסוף הכין פיינמן סדרת הרצאות שאותן הציג בתחילה בפני סטודנטים בניו זילנד שבה פחד פחות להכשל. ההרצאות עלו יפה ופיינמן ערך סדרה של ארבע הרצאות בקאל-טק. ההרצאות הוקלטו סוכמו ונערכו על ידי ידידו של פיינמן, מפיק הסרטים ראלף לייטון, שתרם רבות להפיכת ההרצאות לספר שיהיה מובן לקהל הרחב.
פיינמן מעיר כי הוא מעדיף לתאר לקהל חלקים בתאוריה שאותם הפיזיקאים מבינים היטב על פני הצגת חלקים מוזרים ואולי מעניינים יותר בתאוריה הקוונטית. לכן הוא בחר ב-QED ובהסבר האינטראקציה בין אור (פוטונים) לחומר, או ליתר דיוק, אלקטרונים.
הרצאה ראשונה > מדוע קהל לא משכיל מתקשה להבין מרצה לפיזיקה

בחלק אחר של המבוא מביא פיינמן סיבות מדוע יתקשה קהל שלא למד פיזיקה להבין את דברי המרצה. קושי אחד הוא שפיזיקאים משתמשים בשפה מקצועית, וכאשר הם מדברים על מושגים כמו עבודה או אנרגיה או אור יש לה משמעות שונה ממשמעות המילה המקובלת. קושי אחר הוא שכאשר מתארים את הטבע, אנשים אינם מבינים מדוע הטבע מתנהג כך. פיינמן מעיר כי איש אינו יודע מדוע הטבע מתנהג באופן מסוים ולא אחר.
קושי נוסף הוא כי ייתכן ואנשים בקהל של הפיזיקאי יתקשו להאמין כי הטבע מתנהג כפי שהוא מתנהג, שכן הדברים לא נראים הגיוניים. פיינמן מעיר כי פיזיקאים למדו להתמודד עם בעיה זו - אין זה חשוב אם הם אוהבים תאוריה מסוימת, או אם היא קלה להבנה, או מסתדרת עם "השכל הישר" - אלא אם היא מצליחה לחזות מראש תוצאות של ניסויים. QED נראית כמו אבסורד מוחלט לשכל הישר, אבל היא מתאימה במלואה לניסיון. פיינמן טוען כי הטבע הוא מוזר ואבסודרי - וכי דווקא ניתן להתענג על כך.
הספר עוסק בנושאים שבזמן הוצאת הספר לימדו אותם בשנה השלישית או הרביעית של תואר שני בפיזיקה. לכאורה יהיה זה בלתי אפשרי להסביר אותם לקהל לא משכיל. פיינמן מסביר זאת על ידי משל. מעט כוהנים בני המאיה, ידעו לבצע חישובים מתמטיים לשם צפייה בכוכבים, ואילו רוב בני המאיה, לא ידעו חשבון. אם היינו פונים לאחד המתמטקאים הקדומים האלה, כאנשים שאינם יודעים כיצד לבצע חיסור ומבקשים ממנו להסביר מתי יזרח כוכב חמה, הוא היה יכול לבחור באחת משתי דרכים. האחת היא ללמד אותנו "להטים" של חיבור וחיסור על ידי נקודות וקווים, והשנייה היא אם יסביר לנו שהפרש בין 584 ל-236 דומה שאם ניקח 548 גרגרים ונספור החוצה 236 מהם יהיו לנו את מספר הגרגרים שהם התשובה. זו דרך פשוטה אבל לא יעילה במיוחד. הדרך הראשונה יעילה בהרבה אבל היא דורשת שנות לימוד והיא מסובכת יותר להבנה. כך גם בחומר שהוא נושא הספר. פיינמן מתאר מה עושים הפיזיקאים כאשר הם חוזים מראש את התנהגות הטבע, אבל הוא לא מתכוון להסביר בספר זה את ה"להטים" שיאשפרו לנו לבצע את זה בצורה יעילה. שכן לשם כך יש לאמן סטודנטים לפיזיקה במשך כ-7 שנים.
הרצאה ראשונה > התנהגות האור כחלקיק

במונח "אור" פיינמן מתכוון לכלל הספקטרום של קרינה אלקטרומגנטית - החל בגלי רדיו וכלה בקרני X וגמא. מרבית הספר עוסק בהתנהגות של אור אדום, אבל התאוריה מתייחסת לכלל סוגי הקרינה.
פיימן מדגיש כי האור בנוי מחלקיקים הקרויים פוטונים. פיזיקאים הגיעו למסקנה זו שכן יש בידם מכשיר רגיש מספיק, המשמיע "קליק" בכל פעם שאור פוגע בו. כאשר מפחיתים את עוצמת מקור האור, העוצמה של כל "קליק" אינה נחלשת אבל מספרם יורד. לכן אור דומה ל"טיפות גשם", כאשר כל "טיפה" היא פוטון. כאשר מקור האור הוא אחיד, הטיפות הן בעלות גודל אחיד. דוגמה למכשיר רגיש דיו להבחין בפוטון בודד הוא גלאי המכונה "מכפיל אור" - הפוטון פוגע בלוח מתכת הטעון במטען חשמלי חיובי, וגורם להתזת אלקטרון מלוח זה, האלקטרון פוגע בלוח מתכת נוסף שטעון גם כן במטען חיובי וגורם להתזת מספר אלקטרונים. כך הדבר ממשיך במשך כ-10 עד 12 פעמים, עד שיש מספיק אלקטרונים כדי להפעיל רמקול חשמלי. דבר זה נמצא בניגוד למה שחלק מהאנשים למדו בבית הספר, לפיה יש שניות ביחס לאור בכך שהוא מתנהג הן כגל והן כחלקיק.
בחלק הראשון של הפרק פיינמן מזכיר כמה תופעות יומיות הקשורות לאור - הוא נע בקו ישר, הוא נשבר כשהוא עובר מאוויר למים, כאשר הוא מוחזר ממשטח מלוטש כמראה זווית ההחזרה של האור שווה לזווית הפגיעה, ניתן לראות צבעים מרהיבים בשלולית בוץ שנשפך עליה מעט שמן וניתן למקד את האור באמצעות עדשות. בחלק הראשון של הספר הוא מתאר את התופעות האלה על ידי הסברים של תאוריית QED.
הרצאה ראשונה > החזר חלקי של אור ממשטח זכוכית

פיינמן פותח בסבר החזרה חלקית של אור שפוגע במשטח זכוכית. בחלק הראשון של הספר הוא מתייחס לאור כאילו היה מוחזר מפני המשטח עצמו ומתעלם מכך שלמעשה האור חודר את המשטח, מקיים אינטראקציה מסובכת עם האלקטרונים בתוכו ומוחזר לפעמים. בניסוי אחד מתואר אור שפוגע בגוש זכוכית, חלקו מגיע לגלאי אור בתוך הזכוכית וחלקו מוחזר מהזכוכית ומגיע לגלאי אחר. רוב האור מגיע לגלאי הראשון וכארבעה אחוזים מוחזרים מהזכוכית. עולה מכאן שאלה מה המנגנון שגורם לכך שחלק מהפוטונים ממשיכים בדרכם וחלק מוחזרים. עלו תאוריות שונות לכך אבל הן נכשלו, כיום פיזיקאים יכולים להגיד את התוצאה רק באופו הסברותי - הם יודעים מה ההסתברות לכך שפוטון יחזור מהמשטח אבל לא את התוצאה לגבי פוטון בודד.
אם נחליף את גוש הזכוכית בלוח זכוכית דק עם משטחים מקבילים, ניתן לצפות כי תהיה החזרה משני המשטחים. הצפי הוא כי 4% יחזרו מהמשטח העליון ו-4% מהמשטח התחתון של לוח הזכוכית ונקבל החזר של 8%. בפועל אין הדבר כך - לפעמים יש החזר של 16% ולפעמים מגיעים ל-10% או 0% החזר. ניסויים הראו כי הדבר תלוי בעובי לוח הזכוכית. שיעור הפוטונים המוחזרים נע באופן מחזורי כתלות בעובי לוח הזכוכית - בין 16% ל-0% ואז חזרה ל-16% וכך הלאה. ניתן לצפות במחזוריות זו ללא סימני דעיכה במשך כ-100 מיליון מחזורים כלומר גם בזכוכית בעובי 50 מטרים. תופעה אלה מקשה על השאלה כיצד "מחליט" הפוטון אם לחזור או לא לחזור מהמשטח הקדמי של הזכוכית. ניוטון ניסה מספר פעמים לנסח תאוריה שתסביר זאת אבל נאלץ להודות בכשלונו. שנים רבות לאחר מכן הוסבר ההחזר החלקי על ידי "תורת הגלים" שהניחה כי האור מתנהג כגל. אך תאוריה זו קרסה כאשר פותחו מכשירים רגישים דיים כדי לבצע ניסויים באור חלש הפוגע במכפיל אור. לפי תאורית הגלים עוצמת האות הייתה אמורה להחלש, אבל עוצמה זו לא נחלשה אלא רק האותות הפכו נדירים יותר. תאוריית QED אינה מסבירה מדוע פוטון מסוים חוזר ממשטח זכוכית אלא מה הסתברות להחזרה של פוטונים ממשטח בעובי נתון.
הרצאה ראשונה > חיבור חיצי משרעות הסתברות

פיינמן מציע את שיטה פשוטה לביצוע חישובי הסתברות התנהגות פוטונים. מציירים חיצים על נייר. אורך החיצים בחזקת שתיים הוא ההסתברות להתרחשות מקרה. המונח הטכני לחיצים אלה הוא "משרעות הסתברות"
לדוגמה כאשר מדובר על החזרה מבלוק זכוכית (משטח החזרה יחיד) יהיו לנו חיצים באורך 0.2 אשר ייצרו ריבוע בשטח של 0.04 ולכן יתאימו להסתברות של 4%. כדי לחשב שני מקרים או יותר של הסתברויות עלינו לחבר את החיצים יחד עד לקבלת חץ סופי שריבועו יראה את גודל ההסתברות. לכן לדוגמה אם נניח לשם הפשטות שפוטון יכול להיות מוחזר משני משטחים, קדמי ואחורי, יש לחבר את שני חצי ההסתברות יחד, וחץ ההסתברות הסופי יראה את ההסיכוי שתהיה החזרה.
כדי לחשב את כיוון החיצים, מניחים כי יש שעון עצר תאורטי שהמחוג שלו מסתובב במהירות רבה. המחוג עוצר כתלות בזמן שעבר מרגע עזיבת מקור האור ועד לפגיעה במקור האור. הכיוון שעליו מצביע המחוג הוא כיוון החץ. שנצייר. כאשר הפוטון פוגע במשטח האחורי, כיוון החץ הוא הפוך לזה של כיוון המחוג.
כאשר משטח הזכוכית דק מאד, זמן התנועה של הפוטון שהוחזר מהמשטח הקדמי, זהה כמעט לזמן התנועה של פוטון שחזר מהמשטח האחורי. כיוון שחץ ההסתברות מהמשטח האחורי הפוך בכיוונו, החץ שנוצר מחיבור שני החיצים הוא חץ באורך קטן מאוד ולכן החזר האור ממשטח כזה יהיה אפסי. כאשר מגדילים את עובי משטח הזכוכית במעט, נגיע למצב שבו החץ האחורי יוצר זווית של כ-90 מעלות עם החץ השני, נקבל חץ גדול יותר ולכן נקבל הסברות גבוה יותר להחזר. כאשר נגדיל עוד קצת את עובי משטח הזכוכית, נגיע למצב שבו מחוג העצר במקרה של החזר מהמשטח האחורי, עצר אחרי זמן כזה, כך שהמחוג הפוך למחוג של המשטח הקדמי. היות שבמשטח אחורי אנחנו הופכים את כיון חץ ההסתברות, שני חיצי ההסתברות הם באותו כיוון - כלומר גודל חץ כולל של 0.4, המשטח שייווצר מחץ סופי זה יהיה בגודל של 0.16 שמייציגם החזרה בסיכוי של 16%. בהמשך אם נמשיך להגדיל את עובי הזכוכית הזווית בין שני חיצי ההסתברות שוב תפחת באופן מחזורי עד שנשוב לגודל החזר של אפס, וכך הלאה במחזורי הכפלה נוספים.
הרצאה ראשונה > כתמי צבע בשמן צף על מים

פיינמן מסביר כיצב נוצרים צבעים שונים בבועת סבון בכתם שמן בשלולית מים. קרום כתם השמן הוא דק ודומה ללוח הזכוכית מהדוגמה הקודמת. עובי הקרום אינו אחיד ולכן אחוזי ההחזר ממנו שונים במקומות שונים. אם נאיר את הכתם באור אדום בלבד, נוכל לראות אזורי החזר של הצבע האדום, עם אזורים אחרים שחורים, ללא החזר. אם נאיר את הכתם באור כחול, נוכל לראות אזורי החזר ממקומות אחרים. דבר זה נובע מכך שמחזורי השינוי בהחזר האור בין 0% ל-16% הם מהירים יותר ביחס לאור כחול לעומת אור אדום, זאת מפני שמהירות הסיבוב ב"שעון העצר" לגבי אור כחול היא מהירה יותר לעומת "שעון העצר" של אור כחול. לכן יהיו אזורים שיחזירו אור אדום, אור כחול, אף אחד מהם או את שניהם (העין שלנו תראה במקרה זה צבע סגול). כאשר נראה את השלולית עם כתם השמן באור שמגיע מהשמש נראה שלל צבעים שונים שמשתנה כל הזמן, עקב השינוי בעובי חלקים שונים בכתם השמן. כאשר נראה את אותה שלולית בשעות הלילה עם מקור אור מונו-כרומטי כמו מנורות נתרן נראה רק כתמים צהובים עם אזורים אחרים שחורים. תופעה זו של החזר חלקי של אור לבן משטחים מכונה "צבעוניות הקשת" והיא מופיעה במקומות רבים כמו הצבעוניות של טווסים זכרים או צופיות.
השעון

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יחיאל די-נור
 
השעון, 1960
השעון הוא ספרו של ניצול השואה יחיאל די-נור שנכתב תחת שם העט ק. צטניק. זהו הכרך הרביעי בסדרת "סלמנדרה - כרוניקה של משפחה יהודית במאה העשרים", אשר עוסקת בנושא השואה. הספר נכתב תוך שימוש מרובה בגוף שני זכר - "אתה". בחלקים נכבדים מהספר זה "אתה" החווה את האירועים. מקובל כי הסדרה מכילה רכיבים אוטו-ביוגרפיים מעברו של די-נור. הספר כולל תיאורים גרפיים מזעזעים. הפרק האחרון נקרא "WIEDERGUTMACHUNG (שילומים)" ובניגוד ליתר הספר, נכתב בגוף ראשון. בסופו הוא מבקש חלקי גוף או חפצים של קרוביו המתים.
הספר חולק בעבר במהדורת שי מיוחדת על ידי משרד החינוך והתרבות לתלמידי תיכון בישראל בשנות ה-90 ונלמד לבגרות בספרות. המבוא למהדורה נכתב בידי הרב הראשי לישראל לשעבר וניצול השואה, ישראל מאיר לאו.
עלילה ומבנה > שילומים

הפרק האחרון בספר נקרא "WIEDERGUTMACHUNG (שילומים)" ובניגוד ליתר הספר, נכתב בגוף ראשון. ניתן לראותו כאפילוג של היצירה כולה, על אף שהוא יכול לעמוד בפני עצמו כיחידה נפרדת. הדובר מתאר את אמו, אחותו ואביו. הוא מתאר מאפיינים בולטים שלהם, שיערה הבלונדיני של אחותו אשר נלקח לריפוד, נעלו של אביו אשר נמצאת בערימת נעלי נספים וביטחונה של אמו שהוא לעולם לא יבצע מעשה שגוי. הוא חושב "האמת, אמא שאת לא היית לוקחת כסף תמורת קטנך השרוף?" ומסביר לאחותו שרוצים לשלם לו כסף תמורתה והוא לא בטוח כמה שווים תלתליה. לבסוף הוא מבקש רק חפצים הקשורים למשפחתו המתה.
רקע היסטורי

עלילת הספר מתרחשת בתקופת מלחמת העולם השנייה. .הספר מספר על מסעו של אדם בשואה ומהלכו לאורך כל המלחמה כלומר בין השנים 1939-1945.
המסע של כותב הסיפור הוא ארוך. הוא מתחיל בפולין בעיר מטרופולי שבה רואים גילויי אנטישמיות מעט לפני פרוץ המלחמה. האנטישמיות מובאת בספר בצורה של חייל שמתבטא כנגד היהודים ומסתיים בפתרון הסופי . לאחר מכן הכותב מתאר את בורות הירי, הוא מספר על גברים בעיירה הראשונה שנכבשה בפולין כשהם חופרים בורות ירי בזמן שהנאצים מזרזים אותם. הפרק הראשון מתרחש בשנת 1939 והוא מדבר על ילד יהודי בפולין, בעיירה מטרופולי בימים לפני פתיחת מלחמת העולם השנייה. בפולין של לפני המלחמה חיו 3.4 מיליון יהודים, את השואה שרדו רק כמאה אלף בערך.
בהמשך הספר מסופר על טרנספרים לאושוויץ. הטרנספר הראשון היה של זקנים שהולכים בהדרת פנים ואילו בטרנספר הילדים, הילדים היו ילדים שהוריהם כבר נשלחו לאושוויץ. טרנספרים של ילדים וזקנים התרחשו במהלך הסיפור והם הכינוי הכולל לשילוחם של קורבנות המשטר הנאצי בתקופת השואה, בעיקר לשילוחם של יהודים, מבתיהם או ממקומות הריכוז שלהם בערים, ביישובים ובגטאות למחנות ריכוז והשמדה.
שלושה פרקים עוסקים בשילוחו של הדובר עצמו לאושוויץ ושילוחו לתאי הגזים. אושוויץ-בירקנאו היה הגדול במחנות ההשמדה של הנאצים ובו נרצחו מיליון ומאתיים אלף אנשים. במחנה השתמשו בשיטת תאי הגזים כדי ליישם את הפתרון הסופי. באושוויץ השתמשו בקופסאות ציקלון למטרת הרג היהודים. המספר מתאר את התהליך שעבר, את הצפיפות והתנאים הנוראים, ההבטחות השקריות שהיו דבר נפוץ בשואה. לדוגמה הנאצים היו אומרים ליהודים שהם הולכים למקום טוב, למרות שצעדו ישר להשמדתם, לדוגמה השלט "העבודה משחררת".
בהמשך מסופר על האס אס שהם לבשו חולצות חומות, מדים שחורים, חבשו כובעי מצחייה מעוטרים בגולגולת ובצלב עצמות, ונעלו מגפי צבא גבוהים. תפקידם היה להגן על המפלגה מפני מעשי חתרנות ולבצע את המדיניות הנאצית. מפקדם היה היינריך הימלר. לאחר מכן המספר כותב על שלבים בחייו באושוויץ כמו תהליך קבלת המרק, העונשים, שאלות קיומיות שהיו לו וההרגשה לאחר הסלקציה.
גם את החוקים האכזריים שהנאצים קבעו למחנות הם לא קיימו וכך נוצר מצב שאנשים נהפכו למוזלמנים. הכותב מקדיש לאהובתו פירור לחם באחד הלילות באושוויץ ואומר שהיא בוודאי נמצאת במחנה ריכוז גרמני לנשים.-רוונסבריק. המספר אומר שישנם לילות שבהם האסיר מתפלל להילקח לקרמטוריום כדי להפסיק את הסבל.
בפרק האחרון, מעט לאחר שחרור אושוויץ, המספר נמצא על חורבות אושוויץ ומדבר על משפחתו שאינה נמצאת.
האפילוג מספר על מה שהתרחש בשנות 50, בעת חתימת הסכם השילומים, שהוא הסכם בין ממשלת מערב גרמניה לממשלת ישראל, בו הכירה גרמניה בכך שהמשטר הנאצי הוא האחראי לשואה על העם היהודי .
בהמשך מסופר על תזמורת אושוויץ שהיא חבורה של אסירים שנבחר לנגן כאשר שאר האסירים יוצאים ליום העבודה או לתאי הגזים.