stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנות ה-90 של המאה ה-20
תרבות פופולרית > ספרות

הספרים שנכללו הכי הרבה שבועות בכל השנה ברשימת רבי־המכר של הניו יורק טיימס בקטגוריית סיפורת: The Burden of Proof (אנ') וערבות המעבר (אנ') ‏(1990), Scarlett (אנ')‏ (1991), תיק שקנאי (אנ') (1992), הגשרים של מחוז מדיסון (1993), הנבואה השמימית (אנ') (1994), הנבואה השמימית (1995), Primary Colors (אנ')‏ (1996), קולד מאונטן (1997), פרקליט רחוב (אנ') (1998), הארי פוטר והאסיר מאזקבאן (1999)
ספרים בולטים שיצאו לראשונה לשווקים בחו"ל במהלך העשור: הארי פוטר ואבן החכמים, הארי פוטר וחדר הסודות, התנגשות הציביליזציות, מי הזיז את הגבינה שלי?, גברים ממאדים ונשים מנוגה, מועדון קרב, הצל של אנדר, בורות
תרבות פופולרית > קולנוע

זוכי אוסקר: רוקד עם זאבים (1990), שתיקת הכבשים (1991), בלתי נסלח (1992), רשימת שינדלר (1993), פורסט גאמפ (1994), לב אמיץ (1995), הפצוע האנגלי (1996), טיטאניק (1997), שייקספיר מאוהב (1998) ואמריקן ביוטי (1999)
שוברי הקופות הוליוודיים הגדולים ביותר של העשור היו (מהרווחי ביותר לרווחי פחות) – טיטאניק, מלחמת הכוכבים – פרק 1: אימת הפנטום, פארק היורה, היום השלישי, מלך האריות, פורסט גאמפ, החוש השישי, גברים בשחור, ארמגדון, שכחו אותי בבית, רוח רפאים, שליחות קטלנית 2: יום הדין, אלאדין, טוויסטר, צעצוע של סיפור וצעצוע של סיפור 2, להציל את טוראי ריאן, אישה יפה, מטריקס, משימה בלתי אפשרית, רוקד עם זאבים, המומיה, שומר הראש ורובין הוד: נסיך הגנבים.
"טיטאניק" (1997) הופך לשובר הקופות הגדול ביותר עד שהשיא נשבר על ידי הסרט "אווטאר" בשנת 2009.
תרבות פופולרית > ספורט

1992: מוקמת הפרמייר ליג, ליגת הכדורגל הבכירה של אנגליה.
1992: הכדורגל הישראלי משתלב באירופה ומתחיל להתחרות במסגרות האירופאיות (ליגת האלופות, גביע אופ"א, אליפות אירופה לאומות ועוד).
1999: בשנות ה־90 מגיע הספורט האתגרי לגבהים חדשים של פופולריות, ששיאם בהקמת ערוץ מיוחד לענפים אלו בשנת 1999.
תרבות פופולרית > מחשוב > משחקי וידאו

משחקי הווידאו הבולטים ביותר שיצאו לשווקים במהלך העשור: Half-Life, דום, Wolfenstein 3D, סדרת משחקי טומב ריידר, סדרת משחקי מטאל גיר, סדרת משחקי קראש בנדיקוט, מיסט, סדרת משחקי קומנדר קין, סדרת משחקי טסט דרייב, סדרת משחקי אי הקופים, סדרת משחקי ציוויליזציה, סדרת משחקי חולית, סדרת משחקי מורטל קומבט, סדרת משחקי וורקראפט, סדרת משחקי ריימן, דיוק ניוקם 3D, סדרת משחקי טקן, סטארקראפט, סדרת משחקי Unreal, Counter Strike,וסדרת משחקי סוניק הקיפוד.
בסביבות אמצע שנות ה־90 הדור החמישי של קונסולות המשחק (קונסולות כגון סגה סאטורן, פלייסטיישן ונינטנדו 64) הכילו טכנולוגית 32 סיביות אשר פתחה את האפשרות למשחקים תלת־ממדיים בקונסולות המשחק. בנוסף לכך קונסולות המשחק הכילו כעת גם צליל משופר וגרפיקה דו־ממדית טובה יותר מהדור הקודם של קונסולות המשחק. במקביל, באמצע שנות ה־90 המחשבים האישיים החלו להימכר עם כרטיס מאיץ גרפיקת תלת־ממד. כתוצאה מהשינויים הללו חלה דעיכה מואצת בפופולריות של משחקי הארקייד.
הפלייסטיישן של סוני הייתה קונסולת המשחקים הנמכרת ביותר בשנות ה־90.
מסיבות רשת פרטיות היו בשיא הפופולריות שלהם בסוף שנות ה־90 ותחילת שנות ה־2000 כאשר גישה לאינטרנט בפס רחב לא הייתה זמינה או שהייתה יקרה מדי עבור מרבית האנשים
הגיים בוי של נינטנדו הייתה קונסולת משחקים ניידת פופולרית במיוחד במהלך שנות ה־90.
הפלייסטיישן של סוני הייתה קונסולת המשחקים הנמכרת ביותר בשנות ה־90.
המשחק טומב ריידר, אשר הושק במהלך 1996, הפך פופולרי במיוחד במהלך העשור ודמותה של לארה קרופט הפכה לאייקון תרבותי בתעשיית משחקי הווידאו.
מסיבות רשת פרטיות היו בשיא הפופולריות שלהם בסוף שנות ה־90 ותחילת שנות ה־2000 כאשר גישה לאינטרנט בפס רחב לא הייתה זמינה או שהייתה יקרה מדי עבור מרבית האנשים.
תרבות פופולרית > מחשוב > אינטרנט

אתרי/יישומי אינטרנט בולטים שהושקו במהלך העשור: IMDb ‏(1993), אמזון ‏(1994), GeoCities ‏(1994), נטסקייפ ‏(1994),‏ EBay ‏(1995),‏ Yahoo! ‏(1995), AltaVista ‏(1995), ICQ ‏(1996), הוטמייל ‏(1996), גוגל ‏(1997), נאפסטר ‏(1999)
התוכנה נאפסטר אשר הושקה לראשונה בסתיו 1999 הייתה תוכנת ה־peer-to-peer הראשונה שזכתה לפופולריות עצומה. בעוד שבאותה העת היה ניתן לשתף קבצים בדרכים אחרות דרך האינטרנט (כגון IRC, ו־USENET), נאפסטר הייתה התוכנה הראשונה אשר התמקדה באופן בלעדי בשיתוף קבצים של קובצי MP3. נאפסטר נאלצה לבסוף להכריז על פשיטת רגל לאחר שהחברה נתבעה על ידי מספר חברות תקליטים גדולות.
תרבות פופולרית > מגמות אופנה

במשך רוב העשור האופנה באירופה, אוקיאניה, אסיה ואמריקה הוגדרה על ידי חזרה לאופנה מינימליסטית, בניגוד למגמות המתוחכמות של שנות השמונים. האופנה מזוהה לרוב עם גזרה נקייה, זיקוק צורני, ומיעוט בפרטים.
העלייה בפופולריות של מוזיקת הגראנג' והרוק האלטרנטיבי בתחילת העשור השפיעה רבות על האופנה הפופולרית לאורך העשור, ומזווית האופנה, המילה "גראנג'" מתארת סגנון בלתי־מוקפד ובלתי־מתואם במתכוון, שהיוותה ניגוד גמור להופעתם המצוחצחת יחסית של להקות גלאם מטאל של שנות השמונים.
התספורת החדשנית של הדמות רייצ'ל גרין בעונות הראשונה והשנייה של הסדרה "חברים" הפכה למודל לחיקוי בקרב מיליוני נשים ברחבי העולם ונחשבת לתספורת המבוקשת ביותר בהיסטוריה; דווח כי קרוב ל־11 מיליון נשים הסתפרו באותו סגנון. התופעה כונתה "תספורת רייצ'ל" או "הרייצ'ל".
שנת 1993 היא שנה של פריצת דרך של תופעת הפירסינג אל המיינסטרים, בזכות שילוב נסיבות של ידוענים ודוגמניות אשר הופיעו עם פירסינגים שונים, כמו פירסינג הטבור שהיה אופנתי במיוחד בתקופה זו, וזכייתו של הוידאו־קליפ "Cryin'" של אירוסמית' – בו הוצגו פירסינג בטבור – כקליפ השנה של MTV, והפך את התופעה הרחבה לנפוצה.
פריטים נוספים שהיו אופנתיים בשנות ה־90 כוללים בין יתר טמגוצ'י, רולרבליידס, פוגים ומגפיי ד"ר מרטינס.
בשנות ה־90 הפך הטמגוצ'י למשחק אהוד והוא אחד מהסמלים המפורסמים של סוף שנות התשעים.
פוגים היה משחק פופולרי במיוחד בקרב ילדים ברחבי העולם במהלך העשור.
בשנות ה־90 מגפיי ד"ר מרטינס הפכו פופולריים למדי כפריט אופנתי המזוהה עם סצנת הגראנג' ונעלו אותם בין היתר גם מוזיקאים בולטים שונים בסצנה זו.
תרבות פופולרית > שונות

משחקים בולטים שמופיעים לראשונה: המתיישבים של קטאן (1995).
תקופת שגשוגה של האדריכלות הפוסט־מודרנית.
אישים בולטים > מנהיגי עולם בולטים

מנהיגי עולם שנכללו במהלך העשור בצמרת רשימת אנשי השנה של המגזין "טיים":
ג'ורג' הרברט ווקר בוש (1990) – נבחר לאיש השנה משום שבאותה השנה בוש פיקח כנשיא ארצות הברית על מעורבות ארצות הברית במלחמת המפרץ.
ביל קלינטון (1992) – נבחר לאיש השנה משום שבאותה השנה קלינטון נבחר לנשיאות ארצות הברית.
נלסון מנדלה (1993) – מנדלה הוביל יחד עם נשיא דרום אפריקה דה קלרק את דרום אפריקה לפירוק משטר ההפרדה הגזעית ולעריכתן של בחירות דמוקרטיות אמיתיות ראשונות ב־1994, שבהן הותר לראשונה לאזרחים שחורים וצבעוניים (בני תערובת) להצביע.
פרדריק וילם דקלרק (1993) – כנשיא דרום אפריקה פיקח על שחרורו של מנדלה מהכלא ב־1990 והוביל יחד עם מנדלה לביטול משטר האפרטהייד הגזעני ולהפיכת דרום אפריקה למדינה דמוקרטית מלאה, בה בני כל הגזעים, כולל הרוב השחור, נהנים מזכות הבחירה וזכויות אחרות.
יצחק רבין (1993) – כראש ממשלת ישראל חתם על הסכם אוסלו א' ב־1993, ההסכם הראשון בין ישראל לפלסטינים.
יאסר ערפאת (1993) – כנשיא הרשות הפלסטינית חתם על הסכם אוסלו א' ב־1993, ההסכם הראשון בין הפלסטינים לישראל.
יוחנן פאולוס השני (1994) – האפיפיור בשנים 1978–2005.
ביל קלינטון (1998) – משום שבאותה השנה, כנשיא ארצות הברית קלינטון עבר ניסיון הדחה בעקבות פרשת מוניקה לווינסקי אך הסנאט זיכה אותו מן האישומים נגדו.
דרום אפריקה נלסון מנדלה
ארצות הברית ביל קלינטון
ישראל יצחק רבין
הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת
קריית הוותיקן יוחנן פאולוס השני
ארצות הברית ג'ורג' ה.ו בוש
דרום אפריקה פרדריק וילם דקלרק
אישים בולטים > שחקנים / אנשי בידור

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  לאונרדו דיקפריו  ג'ניפר אניסטון  ג'וליה רוברטס  ארנולד שוורצנגר  בראד פיט  סילבסטר סטאלון  טום קרוז  אדם סנדלר  רובין ויליאמס  טום הנקס  ויל סמית'  כריס רוק  קווין הארט  אדם סנדלר  מרטין לורנס  רואן אטקינסון  ג'ים קארי |  קיאנו ריבס  מאט דיימון  ניקול קידמן  קייט וינסלט  האריסון פורד  ברוס ויליס  ריצ'רד גיר  סנדרה בולוק  ג'ק ניקולסון  מל גיבסון  מישל פייפר  אומה תורמן  דמי מור  דנזל וושינגטון  ג'רי סיינפלד  ליאם ניסן  שרה ג'סיקה פרקר |  אדי מרפי  אנתוני הופקינס  אדוארד נורטון  יו גרנט  שרון סטון  קווין קוסטנר  סוזן סרנדון  ג'ף ברידג'ס  מג ראיין  שרה מישל גלר  מייק מאיירס  דייוויד דוכובני  ג'יליאן אנדרסון  ברנדן פרייזר  ז'אן-קלוד ואן דאם |
לאונרדו דיקפריו, 2000
ג'ניפר אניסטון, 2008
ג'רי סיינפלד, 1997
ג'וליה רוברטס, 2002
ארנולד שוורצנגר, 1991
ויל סמית', 1993
אישים בולטים > במאים

סטיבן ספילברג
מרטין סקורסזה
ג'יימס קמרון
טים ברטון
קוונטין טרנטינו
אוליבר סטון
דייוויד פינצ'ר
אישים בולטים > מוזיקאים ולהקות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ויטני יוסטון  נירוונה  טופאק שאקור  מריה קארי  פרל ג'אם  NWA  מדונה  אר.אי.אם.  U2  רד הוט צ'ילי פפרז  גרין דיי  בריטני ספירס  בקסטריט בויז  ספייס גירלז  שר  כריסטינה אגילרה  קווין  מייקל ג'קסון  פרינס  סנופ דוג  ד"ר דרה  רדיוהד  דפש מוד  אייס קיוב  ג'יי זי  אריק קלפטון  מטאליקה  רייג' אגיינסט דה מאשין |  הנוטוריוס בי. איי. ג'י.  דה דוג פאונד  ראקים  רייקוון  לני קרביץ  מרילין מנסון  ג'ף באקלי  ניל יאנג  שינייד או'קונור  אייס אוף בייס  ביורק  פו פייטרס  ג'נט ג'קסון  אלאניס מוריסט  סאונדגארדן  מגאדת'  בק  אליס אין צ'יינס  פנטרה  ביסטי בויז  נאז  טול  וו טאנג קלאן  סטון טמפל פיילוטס  שריל קרואו  הפרודיג'י  דפטונס |  קורן  נו דאוט  אר. קלי  קוליו  באסטה ריימס  טורי איימוס  רוקסט  פיית' נו מור  מאניק סטריט פריצ'רז  הסמאשינג פאמפקינס  מרי ג'יי בלייג'  The Verve  Nine Inch Nails  אופספרינג  פוג'יז  לורן היל  סוניק יות'  ג'יינז אדיקשן  ויזר  דייב מת'יוס בנד  בליינד מלון |
אישים בולטים > סופרים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  סטיבן קינג  ג'ון גרישם  טום קלנסי  דאגלס אדמס  ג'יי קיי רולינג  ניל גיימן  מייקל קרייטון  ניקולס ספארקס  לי צ'יילד  קן פולט |  טרי פראצ'ט  דיאנה גבלדון  אורסון סקוט קארד  טוני מוריסון  ג'יימס פטרסון  דניאל סטיל  ג'ון אירווינג  ג'ודי בלום  ג'קי קולינס  פיליפ פולמן |  הנינג מנקל  צ'אק פלאניוק  ג'ון לה קארה  איאן מקיואן |
אישים בולטים > ספורטאים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מייקל ג'ורדן  מרקו ואן באסטן  רונאלדו  זינדין זידאן  מייק טייסון  דייוויד בקהאם  שאקיל אוניל  לאנס ארמסטרונג  פלויד מייוות'ר  עודד קטש  מג'יק ג'ונסון  ראול גונזלס  מיכאל שומאכר  לארי בירד  רוברטו קרלוס  אלן אייברסון  טים דאנקן  דניס רודמן  פאולו מלדיני  קרל לואיס |  אייזיאה תומאס  ריבאלדו  עמוס מנסדורף  מייקל אואן  אוליבר קאן  רומאריו  גלן רייס  סקוטי פיפן  צ'ארלס בארקלי  ראיין גיגס  אריק קאנטונה  האקים אולאג'ואן  אנדרה אגאסי  קווין גארנט  פיט סמפראס  קארל מלון  רוברטו באג'ו  ג'ורג' פורמן  בוריס בקר  היילה גבריסלאסי |  ג'ון סטוקטון  ארווידאס סאבוניס  ג'ון מקנרו  יורגן קלינסמן  איוונדר הוליפילד  ג'ייסון קיד  חריסטו סטויצ'קוב  רג'י מילר  פטריק יואינג  קלייד דרקסלר  דיקמבה מוטומבו  כריסטיאן לייטנר  כריסטיאן ויירי  ולאדה דיבאץ  טוני הוק  פני הארדוויי  כריס ובר  לנוקס לואיס  אלכס רודריגז  גארי פייטון |
אישים בולטים > מדענים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שנות ה־90 בישראל

| --- | --- |
 :  ראו גם – 1990 בישראל, 1991 בישראל, 1992 בישראל, 1993 בישראל, 1994 בישראל, 1995 בישראל, 1996 בישראל, 1997 בישראל, 1998 בישראל, 1999 בישראל
שנות ה־90 בישראל > אירועים משמעותיים בישראל

במלחמת המפרץ (ינואר–פברואר 1991) הותקפה ישראל בטילי סקאד עיראקיים במהלך שנועד לגרור אותה למלחמה ולערער בכך את הקואליציה בין ארצות הברית ובעלות בריתה הערביות נגד עיראק. ממשלת ישראל, בראשות ראש הממשלה יצחק שמיר, נמנעה מלהגיב.
בין ה־24 ל־25 במאי 1991 מתרחש מבצע שלמה להעלאת יהודי אתיופיה, שבו עולים לישראל בסביבות 14,500 יהודים. בנוסף, במהלך שנות ה־90 עלו לישראל כמיליון מיהודי ברית המועצות בעקבות התפרקות ברית המועצות.
בתחילת העשור החלו בישראל שידורי טלוויזיה מסחריים עם הקמת ערוץ 2 ועוד קודם לכן עם תחילת שידורי הטלוויזיה בכבלים.
בבחירות שנערכו במאי 1992 הצליחו מפלגות השמאל להשיג רוב בכנסת, לראשונה מאז 1977, ויצחק רבין מונה בשנית לראשות הממשלה. הממשלה בראשותו של רבין הובילה מספר מהלכים מדיניים לשלום עם שכנותיה. במסגרת מאמצים אלו נחתם הסכם השלום עם ירדן, נחתמו הסכמי אוסלו שבמהלכם ניתנה אוטונומיה לפלסטינים בשטחים והתבצעו מגעים לשלום עם סוריה.
ב־13 בספטמבר 1993 נחתם הסכם אוסלו א' בין ישראל לאש"ף.
במהלך העשור חלה עלייה בפיגועי התופת וההתאבדות הפלסטיניים ברחבי ישראל, שבוצעו על ידי החמאס והג'יהאד האסלאמי, וגרמו להרוגים ולפצועים רבים.
ב־25 בפברואר 1994 התבצע הטבח במערת המכפלה, בו ירה למוות רופא יהודי ב־29 מתפללים מוסלמים במערת המכפלה. האירוע עורר תגובות קשות בציבור הישראלי והפלסטיני.
ב־26 באוקטובר 1994 נחתם הסכם השלום בין ישראל לירדן.
ב־28 בספטמבר 1995 נחתם הסכם אוסלו ב' בין ישראל לאש"ף.
ב־4 בנובמבר 1995 נרצח ראש הממשלה יצחק רבין על ידי מתנקש יהודי, שהתנגד לפשרות עם הפלסטינים שאותן הוביל רבין. לאחר מותו החליף אותו שמעון פרס לזמן קצר, עד שהפסיד בבחירות לבנימין נתניהו בבחירות 1996.
ב־4 בפברואר 1997 אירע אסון המסוקים אשר בו נהרגו 73 חיילי צה"ל בדרכם לדרום לבנון כאשר שני מסוקי יסעור התנגשו באוויר. האסון הגביר את התמיכה הציבורית בקריאה לפינוי כוחות צה"ל מרצועת הביטחון שבדרום לבנון, פינוי שהתבצע לבסוף במאי 2000. עד שנת 2002 היה אסון המסוקים אסון התעופה הקטלני ביותר בהיסטוריה שבו היו מעורבים מסוקים.
ב־1999 נמצא במי הים התיכון גוף הצוללת אח"י דקר מחיל הים הישראלי, 31 שנים לאחר שאבד הקשר עם הצוללת.
משפחה ישראלית במקלט עם מסכות גז, צולם בשנת 1991 במהלך מלחמת המפרץ
במהלך מבצע שלמה הועלו לישראל, החל מ-24 במאי 1991, כ-14 אלף יהודים מאתיופיה ב-36 מטוסים תוך 36 שעות.
יצחק רבין, יאסר ערפאת וביל קלינטון בעת חתימת הסכמי אוסלו, 13 בספטמבר 1993
במהלך העשור עלו לישראל כמיליון יהודים מרוסיה. בתצלום ראש הממשלה יצחק רבין לוחץ ידיים עם עולים חדשים מרוסיה בטיסה בה הגיעו מרוסיה לישראל. 27 באפריל 1994
ב-4 בנובמבר 1995 נרצח ראש הממשלה יצחק רבין על ידי מתנקש יהודי שהתנגד לפשרות עם הפלסטינים שאותן הוביל רבין. תצלום של האנדרטה באתר רצח יצחק רבין
ב-1999 נמצא במי הים התיכון גוף הצוללת אח"י דקר מחיל הים הישראלי, 31 שנים לאחר שאבד הקשר עם הצוללת
שנות ה־90 בישראל > תרבות ישראלית פופולרית

סרטים ישראלים בולטים שיצאו במהלך העשור: מבצע סבתא, קלרה הקדושה, זהר, החיים על פי אגפא, נשיקה במצ"ח, חולה אהבה בשיכון ג', אבא גנוב 3, שחור, עפולה אקספרס, שירת הסירנה
תוכניות וסדרות טלוויזיה בולטות מישראל שעלו לשידור במהלך העשור: העולם הערב (1990), לא כולל שירות (1990), נייס גיא (1992), עניין של זמן (1992), איצ'ה (1994), הקומדי סטור (1994), הראשון בבידור (1994), רמת אביב גימל (1995), בת ים – ניו יורק (1995), הפוך (1996), כסף קטלני (1996), חלומות נעורים (1997), פלורנטין (1997), שמש (1997), 20 פלוס (1998), רק בישראל (1998), טירונות (1998), משפחה וחצי (1998), תקומה (1998), דומינו (1999), חלומות בהקיציס (1999), שבתות וחגים (1999).
ספרים בולטים מישראל שיצאו לראשונה לשווקים במהלך העשור: באדולינה, עץ הדומים תפוס, חוכמת הבייגלה
אף על פי שאף חברה בישראל לא תיעדה מהם השירים המושמעים ביותר לפני 2009, הלהקה אתניX הצליחה להביא את מספר השירים הגדול ביותר למצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' (35 שירים) במהלך העשור.
סלבדור דאלי

| --- | --- |

סלוואדור דאלי, 1972
 לידה:  11 במאי 1904 פיגרס, ספרד 
 פטירה:  23 בינואר 1989 (בגיל 84) פיגרס, ספרד 
 שם לידה:  Salvador Domingo Felipe Jacinto Dalí i Domènech 
 מקום קבורה:  Dalí Theatre and Museum 
 לאום:  ספרדי
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות של מדריד (1926) 
 תקופת הפעילות:  1922–1988 (כ־66 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  סוריאליזם 
 הושפע על ידי:  פרידריך ניטשה, פבלו פיקאסו, הירונימוס בוש 
 יצירות ידועות:  התמדתו של זיכרון
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול במסדר איזבלה הקתולית (1964)  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד) (1971)  Gold Medal for Tourism Merit (1986)  הצלב הגדול של מסדר קרלוס השלישי (1981)  מדליית הזהב של הז'נרליטט של קטלוניה 
 בן או בת זוג:  גאלה דאלי (8 באוגוסט 1958–10 ביוני 1982)   אמנדה ליר (?–ערך בלתי־ידוע) 
 צאצאים:  Jose Van Roy Dalí 
 חתימה:   
 www.salvador-dali.org
 
סלבדור דומנק פליפ ז'סינט דאלי אי דומנק או בקיצור סלבדור דאלי (בקטלאנית: Salvador Domènec Felip Jacint Dalí i Domènech; 11 במאי 1904 –  23 בינואר 1989) היה צייר סוריאליסטי ספרדי-קטלאני, מחשובי האמנים במאה ה-20.
ביצירותיו הבלתי שגרתיות של דאלי, בולט צירוף של תמונות חלום ביזאריות ומלאות דמיון, המושפעות מאמני הרנסאנס הגדולים כמו גם מתורתו של זיגמונד פרויד. יצירתו השתלבה באופיו האקסצנטרי והתיאטרלי והשפיעה רבות על אמנות המאה העשרים והמאה העשרים ואחת בציור, בפיסול, במוזיקה, בצילום ובקולנוע.
ביוגרפיה > שנים ראשונות וקריירה מוקדמת

דאלי נולד ב-11 במאי 1904 בעיר פיגרס שבקטלוניה, ספרד. הוא היה בנו של נוטריון בן המעמד הבינוני. אביו היה אתאיסט ואמו הייתה קתולית אדוקה. הוריו של דאלי העניקו לו את שמו של בנם הקודם, שנפטר. דאלי למד בבית הספר העירוני לציור, שם רכש את השכלתו הראשונית באמנות. בשנת 1916 גילה דאלי את הציור המודרני בחופשה משפחתית לקדאקס עם משפחתו של רמון פצ'וט - אמן מקומי שנהג לנסוע תכופות לפריז.
בשנת 1917 ארגן אביו בבית המשפחה תערוכת רישומי פחם של בנו הצעיר. התערוכה הפומבית הראשונה שלו נערכה בתיאטרון העירוני בפיגרס בשנת 1919. בשנת 1921 מתה אמו מסרטן, ואביו נישא לאחותה, לה דאלי רחש טינה מסוימת.
בשנת 1922 עזב דאלי למדריד, שם למד באקדמיה לאמנות (Academia de San Fernando). בשלב זה כבר רכש לו דאלי מעמד של אדם אקסצנטרי, ששערו ארוך והוא מתגאה בפאות-לחיים, במעיל, בגרביונים ובמכנסיים בגובה הברכיים בסגנון המאה הקודמת. השפם המצועצע של דאלי תרם גם הוא להופעתו- דאלי הושפע מהשפם של הצייר הספרדי בן המאה ה-17, דייגו ולסקס[דרוש מקור]. את עיקר תשומת לבם של חבריו הסטודנטים רכש על ידי ציוריו, בהם התנסה בקוביזם (וזאת על אף שנראה כי שבציוריו המוקדמים דאלי עדיין לא הבין את התנועה הקוביסטית, שכן ידיעותיו על הזרם הגיעו ממספר מאמרים בכתבי עת וקטלוגים, שכן לא היו בתקופה זו אמנים קוביסטים במדריד).
דאלי התנסה גם בדאדאיזם[דרוש מקור], זרם שאת השפעותיו ניתן לראות ביצירתו לאורך השנים. הוא הפך לידיד קרוב של המשורר פדריקו גארסיה לורקה, גם במישור הרומנטי, כמו גם עם לואיס בוניואל. דאלי סולק מהאקדמיה זמן קצר לפני בחינות הגמר בשנת 1926, כשהצהיר כי לאיש בפקולטה אין את הכישורים לבחון אותו.
באותה השנה ערך את ביקורו הראשון בפריז, שם פגש את פבלו פיקאסו. האמן הוותיק שמע טובות על דאלי מז'ואן מירו. בשנים הבאות יצר דאלי מספר יצירות שהושפעו משמעותית מפיקאסו וממירו, כשהתחיל להגדיר את סגנונו. כמה מאפיינים של יצירותיו לאורך השנים צצו כבר בשנות העשרים, אולם דאלי כילה את כל סגנונות האמנות שיכול היה למצוא, ויצר יצירות בקשת רחבה של סגנונות, מיצירות בסגנון קלאסי-אקדמי ועד אוונגרד חדשני, לעיתים ביצירות נפרדות, ולעיתים באותה יצירה. תערוכות של יצירותיו בברצלונה משכו תשומת לב רבה, ומבקריו נחלקו בין המשבחים למבולבלים.
ביוגרפיה > 1929 ועד לאחר מלחמת העולם השנייה

שנת 1929 הייתה שנה חשובה בחיי דאלי. הוא שיתף פעולה עם הבמאי הספרדי לואיס בוניואל בסרט הקולנוע הקצר "כלב אנדלוסי" ופגש את המוזה שלו ואשתו לעתיד, גאלה, שנולדה כהלנה דלובינה דיאקינוף, מהגרת מרוסיה, מבוגרת ממנו ב-11 שנה, שהייתה נשואה אז למשורר הסוריאליסטי פאול אלוארד. באותה שנה היו לדאלי תערוכות מקצועיות חשובות והוא הצטרף באופן רשמי לקבוצה הסוריאליסטית ברובע מונפרנאס בפריז (אף על פי שעבודותיו כבר הראו השפעות סוריאליסטיות חזקות שנתיים לפני כן). הסוריאליסטים העריצו את מה שדאלי כינה שיטה פראנואיאקטית-קריטית של נגיעה בתת מודע לשם השגת יצירתיות אומנותית גדולה יותר.
בשנת 1934 התחתנו דאלי וגאלה, שחיו יחד מאז שנת 1929, בטקס אזרחי. בשנת 1958 הם נישאו מחדש בטקס קתולי.
עם עלייתו לשלטון של פרנסיסקו פרנקו בסוף מלחמת האזרחים בספרד, נקלע דאלי למחלוקת פוליטית עם עמיתיו הסוריאליסטים. דאלי הורחק רשמית מהקבוצה הסוריאליסטית המרקסיסטית ברובה. תגובתו של דאלי להרחקתו הייתה "סוריאליזם זה אני". אנדרה ברטון טבע את האנגרמה על שמו "Avida Dollars" ("להוט לדולרים") בגלל מה שתפס כהתמסחרות דאלי ועבודותיו; לאחר ההרחקה התייחסו הסוריאליסטים לדאלי בלשון עבר, כאילו היה מת. אנשי התנועה הסוריאליסטית המשיכו בפולמיקה נוקשה נגד דאלי עד מותו וגם אחריו.
בשנת 1940, תחילת מלחמת העולם השנייה באירופה, עברו דאלי וגאלה לארצות הברית, שם גרו שמונה שנים. בשנת 1942 פרסם דאלי את האוטוביוגרפיה המשעשעת שלו, "החיים הסודיים של סלוואדור דאלי".
ביוגרפיה > החזרה לקטלוניה

את שארית חייו העביר דאלי בקטלוניה האהובה עליו והתיישב בקאפ דה קרוס, שם התגורר עד פטירת אשתו. העובדה שבחר להתגורר בספרד תחת שלטון פרנקו משכה אליו ביקורת רבה מצד אמנים רבים, ויש הסוברים שהזלזול בעבודותיו המאוחרות הוא על בסיס פוליטי ולא על בסיס איכותן.
בגיל מבוגר הרחיב דאלי את היריעה מציור בלבד והתנסה בשיטות ובמדיות יוצאות דופן ובאמצעים חדישים; למשל, הוא יצר יצירות ב"בולטיזם" – התזת כתמי דיו על נייר, וטען שהיה הראשון להשתמש בהולוגרפיה בצורה אמנותית. בחלק מיצירותיו יש גם אשליות אופטיות. אמנים צעירים כמו אנדי וורהול הצהירו שהייתה לדאלי השפעה חשובה על הפופ ארט.
בשנת 1960 החל דאלי לעבוד על תיאטרון-מוזיאון גאלה סלוואדור דאלי בעיר הולדתו, פיגרס, אך המשיך גם בעבודתו בביתו בעיירת הקיט פורט ליגאט. המוזיאון בפיגרס נבנה באותו מבנה בו הציג דאלי את תערוכתו הראשונה כאמן צעיר; זה היה הפרויקט הגדול ביותר שלו ועיקר תשומת הלב שלו עד שנת 1974. הוא המשיך להרחיב את המוזיאון עד אמצע שנות השמונים. עם זאת, בשנת 1968 הגיע לביקור בישראל ובמסגרתו צייר ציורים רבים אשר הושפעו מההיסטוריה של העם היהודי ומדינת ישראל, אלו מאוגדים באוסף ציוריו "העלייה". בשנת 1982 העניק המלך חואן קרלוס הראשון לדאלי את התואר "מרקיז פובול". האסטרואיד "2919 דאלי" נקרא על שמו.
בשנת 1969 עיצב את הלוגו של חברת הממתקים הקטאלונית "צ'ופה צ'ופס" שעד היום משמש סימן מסחר ברחבי העולם.
ביוגרפיה > שנותיו האחרונות

רעייתו של דאלי, גאלה, נפטרה ב-10 ביוני 1982. לאחר מותה איבד דאלי את העניין בחייו. הוא ייבש את עצמו בכוונה – ייתכן שהיה זה ניסיון התאבדות, או ניסיון להיכנס למצב של חיות מושהית, שכן הוא קרא שבעלי חיים מיקרוסקופיים מסוימים מסוגלים לעשות כן.
דאלי עקר מביתו בפיגרס לטירה שרכש לגאלה בפובול, שבה סיימה את חייה. בשנת 1984 פרצה שרפה בחדר השינה שלו בנסיבות לא ברורות. ייתכן שהיה זה ניסיון התאבדות או ניסיון לרצח של עובד בית, או פשוט רשלנות של צוות הבית, אך תהיה הסיבה אשר תהיה, דאלי חולץ מהבית הבוער והוחזר לפיגרס, שם דאגה קבוצה של חברים, תומכים ואמנים אחרים לכך שבשנותיו האחרונות יוכל לחיות חיים נוחים בתיאטרון-מוזיאון שלו. נטען כנגד עובדי הבית שלו שהם כביכול החתימו אותו על בדי ציור ריקים שאחר כך צויר עליהם (גם לאחר מותו) והם נמכרו כציורים מקוריים. בשל כך סוחרי אומנות מפגינים חשדנות כלפי עבודות מאוחרות המיוחסות לדאלי.
סלוואדור דאלי נפטר מכשל בלב ב-23 בינואר 1989 בפיגרס. הוא נקבר בקריפטה של התיאטרון-מוזיאון שלו.
ביוני 2017, בית משפט בספרד הורה להוציא את גופתו מקברו כדי לערוך בדיקת DNA ולקבוע אם יש לו בת. לאחר בדיקה ביולי 2017, נקבע כי הטוענת אינה בתו של דאלי.
דעות פוליטיות

דאלי הוצג לפעמים כפשיסט, בעיקר על ידי יריביו בקבוצת הסוריאליסטים, אך בפועל המציאות הייתה יותר מורכבת.
בצעירותו תמך דאלי במשך זמן מה באנרכיזם ובקומוניזם. בזכרונותיו מופיעות אנקדוטות רבות על הצהרות פוליטיות רדיקליות, אך יותר במטרה להמם את שומעיו מאשר בשל שכנוע עצמי עמוק. כשהגיע לחוג שהורכב כמעט אך ורק מסוריאליסטים מרקסיסטים שראו במלוכנים אויב כמו גם באנרכיסטים, הסביר להם דאלי שהוא "אנרכו-מלוכני".
עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד ברח דאלי מהלחימה וסירב להזדהות עם קבוצה כלשהי. לאחר שחזר לקטאלוניה, בתום מלחמת העולם השנייה, התקרב דאלי לשלטונו של פרנקו. באותה עת גם זנח את האתאיזם שאימץ בנעוריו ושב לדת הקתולית (הוא אף התקבל אצל האפיפיור). דאלי הכריז כמה הצהרות שתמכו בדיכוי שביצע משטרו הפשיסטי של פרנקו, כשהוא מברך את פרנקו על פעולותיו שמטרתן "לרוקן את ספרד מכוחות הרסניים". דאלי שלח מברקים לפרנקו, שבהם בירך אותו על חתימתו על גזרי דין מוות לאסירים פוליטיים. דאלי אפילו צייר את ביתו של פרנקו. משטר פרנקו הראה סובלנות לאקסצנטריות של דאלי, בין השאר משום שהוא היה בין האמנים היחידים בעלי שם עולמי שהסכימו לגור בספרד הפשיסטית. עם זאת, דאלי הפגין חוסר ציות פומבי בכך שהילל את פדריקו גארסיה לורקה, גם בשנים שעבודתו של לורקה הייתה מוקצית ואסורה בספרד.
לדאלי לא הייתה כמעט סימפתיה לאנושות באופן כללי. אחת מאמירותיו הפוליטיות היא שלא אכפת לו לגבי אחרים, כל זמן שהוא יכול להיות מלך. כאשר בוחנים את דאלי דרך פריזמה של אנוכיות, האידאולוגיות המשתנות שלו מקבלות קו ברור ועקבי. כשדאלי היה עני ולא מוכר, הוא תמך בפירוק אלים של המערכת השלטונית והחברתית; מאוחר יותר, כשהתעשר והתפרסם, תמך במשטרו של פרנקו שאיפשר לו אורח חיים זה.