stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניר כנען
קריירה > טלוויזיה

בשנת 2018 שיחק ב"מחלקה לחפצים מיוחדים" בתפקיד רוני. בשנת 2020 החל לשחק בסדרה "הבאר" של כאן חינוכית בתפקיד עילי. בשנת 2022 החל לשחק בסדרה "מי שמע על חווה ונאווה" בתפקיד שפיץ.
קריירה > קולנוע

בשנת 2021 גילם את זיגי בסרטו של אבי נשר "תמונת הניצחון". בשנת 2022 שיחק בסרט "הסיפור שלנו" בבימויו של ירון ארזי.
קריירה > תיאטרון

בשנת 2019 החל לשחק בהצגה "שני אלה", אותה כתב כשהיה בן 16 יחד עם נטע רוט, בתיאטרון יפו ולאחר מכן בתיאטרון אורנה פורת בשנת 2020. בנוסף, הוא הלחין את המוזיקה להצגה. על כך, זכה כנען בפרס הבמה לילדים ונוער, וההצגה עצמה אף זכתה בפרס ההצגה הטובה ביותר לנוער.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד מרקוציו ב"רומיאו ויוליה" בתיאטרון גשר. באותה שנה החל לשחק בהצגה "ברלין" של התיאטרון העברי. בשנת 2023 החל לשחק בהצגה "התנצלויות פומביות" בתיאטרון גשר. באותה שנה, החל לשחק גם בהצגות "אל תסתכל לאחור" ו"סיראנו". משנת 2024 החל לשחק בהצגה "שלום, מלחמה" של תיאטרון גשר. באותה שנה, השתתף באותו תיאטרון במחזה "סלומה" מאת אוסקר ויילד.
קריירה > מוזיקה

החל משנת 2023 מופיע כנען עם להקתו. ביולי 2023 הוציא את שירו הראשון, "מה אני לא עושה בסדר". לאחר צאת השיר כנען הוחתם בחברת הליקון ארומה מיוזיק. בפברואר 2024 יצא שירו השני, "שיר לנטע" שנכתב על ידי כנען בגיל 19 כמתנת יום הולדת לבת זוגו דאז, נטע רוט. השיר הפך ללהיט בטיקטוק עם 900 אלף צפיות ביוטיוב ומיליוני האזנות בפלטפורמות הדיגיטליות. השיר זיכה את כנען בתואר פריצת השנה בכאן גימל וזכה לגרסאות כיסוי של עדן חסון ונטע ברזילי. בספטמבר 2024 הוציא את שירו השלישי "אל תלכי". בנובמבר 2024 הוציא את שירו הרביעי "די", שיצא כחלק מאלבום הבכורה שלו, נכתב על ההתמודדות עם פרידה.
האלבום הראשון שלו, "כחול", יצא לאור ב-4 דצמבר 2024. בעבודתו על האלבום, כנען הושפע מאמנים כמו יוני רכטר, גידי גוב ויהודית רביץ, ושילב אלמנטים נוסטלגיים וצעירים בשיריו. בנוסף, כנען כותב גם מוזיקה להצגה "הנפש הטובה מסצ'ואן" שתעלה בתיאטרון הקאמרי.
דיסקוגרפיה

2024: כחול
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מאיה נחום שחל, "פתאום גם שירי אהבה פשוטים הם קצת שירי מלחמה", באתר כלכליסט, 24 בנובמבר 2024
↑  המחלקה לחפצים מיוחדים - יום האהבה (תאטרון הבימה), נבדק ב-2022-10-17
1 2 3  בידור - ניר כנען: "אנחנו יכולים לתקן את מה שהמבוגרים הרסו", באתר פרוגי, ‏2022-02-06
↑  שני אלה, באתר תיאטרון אורנה פורת - הצגות ילדים
↑  רומיאו ויוליה - תיאטרון גשר, באתר www.gesher-theatre.co.il
↑  תיאטרון, באתר www.theatron-hazafon.co.il
↑  אל תסתכל לאחור - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
↑  סיראנו - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
↑  שלום מלחמה - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
↑  סלומה - תיאטרון גשר, הצגות בתל אביב, באתר www.gesher-theatre.co.il
↑  פריצת השנה של כאן גימל: ניר כנען, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בספטמבר 2024
כנען בהופעה בתיאטרון תמונע, אפריל 2024
גילי סער

| --- | --- |
סער באתנה הולכות רחוק 2012
סער באתנה הולכות רחוק 2012
 לידה:  16 בדצמבר 1981 (בת 43) ישראל חדרה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סמינר הקיבוצים 
 פרופיל ב-IMDb
 
גילי סער (נולדה ב-16 בדצמבר 1981 בחדרה) היא שחקנית, דוגמנית, מוזיקאית ותקליטנית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בחדרה. למדה בתיכון עמל חדרה. ב-1998 זכתה בתחרות "תגלית השנה" שערך השבועון "לאישה". במהלך לימודיה בבית הספר התיכון דגמנה לקמפיינים של אורנג', מי עדן, מילקי ועוד. למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים ובתיאטרון האימפרוב - הבית הישראלי לאימפרוביזציה.
לאחר שירותה הצבאי עברה להתגורר בניו יורק, בפריז ובלונדון, ודגמנה בין השאר עבור המותגים איסי מיאקי ונייקי ולעיתון "Elle".
ב-2003 גילמה את רחל והדס בסרטם של דוד אופק ויוסי מדמוני "המנגליסטים", לצד יגאל עדיקא ודאנה איבגי. ב-2007 גילמה את ביילה בסרטו של אורי פסטר "מלך של קבצנים". בין השנים 2008-2007 גילמה את מוניק בלילי בטלנובלה שביים שי קפון "בובות" לצד גל גדות, דודו טופז, מירי בוהדנה ומיקי קם. ב-2008 גילמה את הלני בסדרת הטלוויזיה "פאפאדיזי" אשר שודרה ב-yes. ב-2009 גילמה את ניקי בסדרת הטלוויזיה "דני הוליווד". בין השנים 2009–2010 גילמה את שרון בדרמת הפשע "הבורר" ששודרה בהוט.
שיחקה בהצגות "אמא קוראז'" (בה אף כתבה את המוזיקה וניגנה) ו"המערב הפרוע" בתיאטרון הערבי-עברי.
ב-2009 החלה להשתתף במחזה "בתיאבון", הפקה משותפת של תיאטרון הסמטה וסמינר הקיבוצים; במחזה מגלמת סער נערה הסובלת מהפרעת אכילה.
בין השנים 2005–2011 הייתה סער חברה בלהקת הסינת'-פופ "טרי פויזן", שם ביצעה קולות רקע וניגנה על קלידים.
בשנת 2012 שיחקה לצידו של אלירן כספי בהצגה "כל יום חמישי" בתיאטרון הסימטה, עד ליציאתה לחופשת לידה.
ב-2014 השתתפה כחברת פאנל בתוכנית האירוח הנשית "מאמאלנד" בערוץ 24 לצד עדן הראל, איה קרמרמן, מיכל טראוריג וליהיא גרינר. באותה שנה הנחתה את תוכנית הפנאי "עיצובים" בערוץ 10.
בשנת 2016 שיחקה את דמותה של קארן בסדרה "האחיות המוצלחות שלי" בבימויו של גורי אלפי. באותה שנה שיחקה בסרט "מצברוח טוב" שביימו מירי בן חייל ותמר שפוני.
במהלך חייה תקלטה במועדונים ובמסיבות בארץ ובעולם, בין השאר לצד שותפתה חן יאני.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-2010 נישאה בשנית למוזיקאי אריאל לוינסון. ב-2013 נולד בנם הבכור. במאי 2017 נולדה בתם.
ב-2017 סער ומשפחתה ירדו מהארץ ועברו לפנמה.
הערות שוליים

↑  מצברוח טוב, באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה
↑  דנה דרבינסקי, הלידה הביתית של גילי סער: "אנה חייכה אליי מתוך בריכת מים חמימים", באתר Xnet‏, 10 באוקטובר 2017
↑  יפעת הללי אברהם, ‏בשעה טובה: גילי סער ילדה בת, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2017
↑  יפעת הללי אברהם, ‏בשעה טובה: גילי סער ילדה בת, באתר ‏מאקו‏, 22 במאי 2017
↑  דנה דרבינסקי, הלידה הביתית של גילי סער: "אנה חייכה אליי מתוך בריכת מים חמימים", באתר Xnet‏, 11 באוקטובר 2017
↑  איתי יעקב, דרום אמריקה בהיריון: גילי סער מדגמנת חיים חדשים בפנמה, באתר Xnet‏, 30 במרץ 2017
סאנז אוף דה איסט

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 סוגה:  מוזיקת פולק
 sonsoftheeast.com
 
סאנז אוף דה איסט (באנגלית: Sons of the East; בתרגום חופשי לעברית: ילדי המזרח) הם שלישיית אינדי פולק אוסטרלית שהוקמה ב-2011 על ידי ניק ג'ונסטון (Nic Johnston), דן וולאג' (Dan Wallag) וג'ק רולינס (Jack Rollins).
היסטוריה

באוגוסט 2013 הלהקה הוציאה לאור את המיני אלבום הראשון שלהם בשם "Sons of the East", עם הסינגל "Come Away". בנובמבר 2015, הם הוציאו מיני אלבום נוסף, "Already Gone".
ב-2019 יצא לאור המיני אלבום השלישי שלהם, "Burn Right Through", בו נכללו הסינגלים: "Nothing Comes Easy", "Silver Lining" ו-"It Must Be Luck". דן קונדון מ-ABC אמר על הסינגל, "It Must Be Luck הוא התחלה מובטחת כמעט בכל פלייליסט חתונה מכאן והלאה", תוך שהוא תיאר את הלהקה כ"קבוצה שורשית וצוננת במיוחד עם הרמוניות ממש צמודות ושירים ממש חזקים ויפים."
בספטמבר 2022 הלהקה הוציאה לאור את אלבום האולפן הראשון שלהם, "Palomar Parade", ובו נאמר, " Palomar Parade הוא כל השירים האהובים עלינו שנכתבו במהלך השנתיים האחרונות... חלקם הגיעו אלינו תוך יום, חלקם הגיעו אלינו במהלך שנה, אבל כולם זרחו בתהליך האכזרי לפעמים של יצירת תקליט". לוק ג'יימס מהמגזין Clunk נתן לאלבום ביקורת של 4.5 כוכבים, וקבע, " 'Palomar Parade' הוא אלבום יפהפה שמרגיש כמו קלאסיקה ולא בכורה. עם רמזים של ואן מוריסון, בוב דילן וגארת' ברוקס, ערבוב של פולק וקאנטרי נשמע חלק גדול ואינטימי". באפריל 2023 הלהקה הוציאה לאורגרסת דלוקס של "Palomar Parade", הכוללת שלושה שירים חדשים, כולל הסינגל "Ain't So Easy".
ב-14 ביולי 2023, הלהקה הוציאה לאור את הסינגל, "Hard to Tell". כדי לקדם אותו, הלהקה יצאה לסיבוב הופעות של ארבעים תאריכים ברחבי אירופה וצפון אמריקה. בזמן סיבוב ההופעות באוקטובר של אותה שנה, הם הוציאו סינגל נוסף, "Head Above the Water", והכריזו איתו על סיבוב הופעות אוסטרלי בן שלושים תאריכים לשנת 2024.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטים |
| --- | --- |
Palomar Parade:  תאריך: ספטמבר 2022  חברת תקליטים: Sons of the East (SOTE05)
דיסקוגרפיה > מיני אלבום

| שם | פרטים |
| --- | --- |
Sons of the East:  תאריך: אוגוסט 2013  חברת תקליטים: Sons of the East (SOTE01)
Already Gone:  תאריך: נובמבר 2015  Format: CD, digital  חברת תקליטים: Sons of the East (SOTE02)
Burn Right Through:  תאריך: מאי 2019  חברת תקליטים: Sons of the East (SOTE04)
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

| שם | פרטים |
| --- | --- |
Sons of the East:  תאריך: ינואר 2019  חברת תקליטים: Sons of the East (SOTEV03) / Waterfront Records
הערות שוליים

1 2  staff reporter (7 באוגוסט 2013). "Songs of the East Release Debut EP". Undercover.fm News. Paul Cashmere, Ros O'Gorman. אורכב מהמקור ב-16 במאי 2016. נבדק ב-24 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  "Blues/Roots :: Sons of the East – Already Gone". AirIt. Australian Music Radio Airplay Project (AMRAP). 4 בנובמבר 2015. אורכב מ-המקור ב-8 ביוני 2017. נבדק ב-24 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sons of the East Release New Single 'It Must Be Luck'". www.umusicpub.com. נבדק ב-12 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Condon, Dan (2 באוגוסט 2019). "Angel Olsen's new single is a glorious, spooky wonderland". Double J (באנגלית). נבדק ב-12 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SXSW Guest Review: Sydney's Sons of the East: Dare I call this Australia-cana?". The AU Review. 4 באפריל 2018. נבדק ב-12 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Oxley, Dylan (23 בספטמבר 2022). "Sons of the East reveal awaited debut album, Palomar Parade". The AU Review. ארכיון מ-14 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  James, Luke (24 בספטמבר 2022). "Review | Sons of the East – Palomar Parade". Clunk Magazine. נבדק ב-9 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "When did Sons of the East release Palomar Parade (Deluxe Edition)?". Genius. נבדק ב-9 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sons of the East Returns with New Song "Hard to Tell"". pm studio world wide news (ביפנית). נבדק ב-9 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sons of the East announce 30-date Australian tour for 2024". Double J. 8 בנובמבר 2023. נבדק ב-9 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
סווה נג'יקו

| --- | --- |

סווה נג'יקו ב-1945
 לידה:  23 בינואר 1920 טוקיו,קיסרות יפן
 פטירה:  3 ביוני 2012  (בגיל 92) טוקיו,יפן
 מוקד פעילות:  האימפריה היפנית, יפן 
 תקופת הפעילות:  מ-1931 
 עיסוק:  כנרת
 סוגה:  קלאסי
 כלי נגינה:  כינור 
 חברת תקליטים:  קינג רקורדס 
 
סווה נג'יקו (諏訪根自子), בתעתיק אנגלי: Suwa Nejiko,(כנהוג ביפן שם המשפחה הוא סווה), 23 בינואר 1920 - 6 במרץ 2012, הייתה כנרת יפנית שזכתה לתהילה כילדת פלא בתקופה שבין מלחמות העולם הראשונה והשנייה. בתחילת תקופת שווה ביפן היא כונתה "הנערה הגאונית עם הפנים היפות" (美貌の天才少女, Bibō no tensai shōjo). למרות שהקריירה שלה הייתה מוגבלת בעיקר ליפן ולאירופה, היא הפכה לאחר מותה לשנויה במחלוקת בארצות הברית בהקשר של כינור סטרדיוואריוס כביכול שהיא קיבלה כמתנה מאת יוזף גבלס, לאחר שהוחרם אולי מבעלים יהודי הקודם.
חיים מוקדמים

סווה נולדה בטוקיו ב-1920. אביה היה תעשיין עשיר שניהל מפעל דשנים במחוז יאמאגאטה ; אמה הייתה זמרת שאפתנית שלמדה מוזיקה בית ספר תיכון בכיר במחוז יאמאגאטה סקאטה מערב (יפ').
כבר בגיל 3, סוואה התגלתה כבעלת שמיעה אבסולוטית ויכלה לשיר במדויק קטעים מתוך תקליטי המוזיקה הקלאסית שבאוסף של משפחתה. זמן קצר לאחר מכן היא הופגשה עם נקז'מה טזורוקו, המורה הראשונה שלה לכינור. התקדמותה הייתה דרמטית דיה כדי שסוואה תשלח במהרה ללימודים אצל המורה שלה, הכנרת ילידת רוסיה אנה אונו (רו'). בשנת 1930, סווה הוצגה בפני אפרם צימבליסט בעת סיבוב ההופעות השני שלו באסיה. הביצוע שלה לקונצ'רטו לכינור של מנדלסון הרשים אותו עד כדי כך שמפגשם עלה לכותרות ביפן. העיתון אסהי שמבון (אנ') הכריז עליה כ-"ילדה גאונית". צימבליסט המליץ שתלמד בחו"ל והציע את עזרתו. היא סירבה ובחרה להישאר ביפן שש שנים נוספות, ולמדה אצל כנר רוסי אחר, אלכסנדר מוגילבסקי (אנ').
ב-9 באפריל 1932, ניגנה סווה ברסיטל הבכורה שלה בפומבי באולם של ניפון סייקנן (אנ') בטוקיו והוכתרה כ"ילד פלא". ההיפרדות המכאיבה של הוריה ב-1933 סוקרה בהרחבה בעיתונות היפנית. אמה של סוואה טענה כי עזבה את בית המשפחה עם בתה בגלל אלימות בעלה, למרות שבגידותיו הן שגרמו לקרע. מאוחר יותר תהווה הפרשה השראה לרומן מאת סאטומי טון (אנ').
בין השנים 1933 ל-1935, הקליטה סווה עשרים ושישה צדדים בתקליטי 78 סל"ד עבור ניפון קולומביה (אנ'), בליווי פסנתר על ידי אואדה מאסאשי (אנ') ונדז'דה לויכטנברג.
לאחר שהשגריר הבלגי ביפן התעניין בנגינתה, החליט משרד החוץ היפני ב-1936 להעניק חסות ללימודיה בבלגיה עם בוריס קמנסקי (אנ'), כנר שכבר הוצגה בפניו על ידי בת ארצה הארה צ'יקו (יפ'). כשפרצה מלחמת העולם השנייה ב-1939, החליטה סווה להישאר בפריז עם משפחתו של קמנסקי במקום לחזור ליפן.
בזמן המלחמה

בשנת 1942, קמנסקי עתר לשגרירות יפן בצרפת בבקשה לדאוג לסווה, מתוך חשש מההשלכות האישיות עליו ועל משפחתו מהכיבוש הנאצי הקרוב של פריז (אנ'). בשגרירות יפן היא פגשה את Ōga Koshirō, מצוות השגרירות, שלו תינשא מאוחר יותר.
באותה תקופה, גרמניה הנאצית ואימפריית יפן היו חתומות על ההסכם המשולש ; כך התאפשר לסווה להמשיך לעבוד באירופה, כולל לנגן לחיילים גרמנים פצועים.סווה הופיעה גם כסולנית עם הפילהרמונית של ברלין בניצוחו של הנס קנפרטסבוש באוקטובר 1943 וזכתה לשבחים רבים.
כהוקרה על שירותיה לחיילים הגרמניים ועל "הטכניקה המעולה והפגנה מבריקה של אמנות"של הכלי, העניק לה יוזף גבלס כינור ב-22 בפברואר 1943. המתנה הוצגה ככינור שנוצר על ידי סטרדיווריוס, וגבלס עצמו ציין ביומנו כי הוא "מציע לכנרת היפנית כינור סטרדיווריוס". בראיון לעיתון יפני, גם סווה נראתה כמאמינה שהכינור הוא אכן סטרדיווריוס.מתנה זו עוררה מחלוקת בארצות הברית לאחר המלחמה.על פי החשד, הכינור הוא אחד מני רבים שנגנבו או הוחרמו מיהודים על ידי הממשלה הנאצית. כינורות סטרדיווריוס השייכים לאספן האמנות הווינאי אוסקר בונדי ולבתו החורגת היהודייה של יוהאן שטראוס השני נעלמו; גבלס והמשרד שלו נודעו כעסוקים בקניית כינורות איכותיים למוזיקאים גרמנים. רישומים צבאיים מאשרים שכינור גואדגניני משנת 1765 נמצא ברשותו של כנר גרמני שטען שהושאל לו על ידי גבלס. מקורו של הכלי נותר לא ברור. אחיינה של סווה, כיום הבעלים של הכינור, סירב התייחס לכינור ולאמת את מוצאו המשוער.
היא גם המשיכה לערוך סיבובי הופעות בגרמניה, אך לבסוף נאלצה לברוח מפריז באוגוסט 1944 בעת שבעלות הברית סגרו על העיר. היא הצטרפה לפמלייתו של שגריר יפן אושימה בשגרירות יפן בברלין באפריל 1945 ועברה איתה לבאד גאשטיין בסיום המלחמה באירופה במאי. היא נתפסה באלפים האוסטריים (אנ') עם כל המשלחת הדיפלומטית היפנית לגרמניה על ידי ארמיית ארצות הברית השביעית במאי 1945. היא ואזרחים יפנים אחרים הועלו על סיפונה של אוניית הספינה סנטה רוזה, בלה האבר, צרפת, לכיוון ניו יורק. הם נשלחו לזמן קצר לפנסילבניה באוגוסט כדי לשהות במעצר במלון בדפורד ספרינגס (אנ') בלב הרי אלגני (אנ') לפני ששוחררו בנובמבר ונשלחו חזרה ליפן.
הצלחה לאחר המלחמה

לאחר המלחמה, היא הופיעה בקונצרט הטבה בהוליווד בול כ"כוכבת המוזיקה היפנית הראשונה שכף רגלה דרכה על אדמת אמריקה מאז חתימת הסכם השלום".היא גם נתנה קונצרטים רבים ביפן, כולל קונצרט לפושעי מלחמה בכלא סוגאמו ב-1952. בהמשך הקריירה שלה, היא הוציאה הקלטות של הסונטות והפרטיטות של באך וסונטות קרויצר ואביב של בטהובן.
פוקדה יוסוקה כתבה ספר על חייה המוקדמים באירופה שעל פיו הופק סרט טלוויזיה עבור רשת היפנית טיוי אסהי (אנ') בשנת 1985, בו שיחקה הכנרת היפני מריקו קומורו את התפקיד סווה הצעירה.
סווה נפטרה ב-6 במרץ 2012 בגיל 92 בביתה בטוקיו.
בתרבות

הרומן "הסטרדיוואריוס של גבלס" מאת יואן יקונו נכתב בצרפתית בהשראה חופשית מחייה של סווה נג'יקו.
הערות שוליים

1 2  "Obituary / Nejiko Suwa / Violinist". The Daily Yomiuri. Jiji Press. אורכב מ-המקור ב-19 בפברואר 2013. נבדק ב-26 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה) archived at
1 2 3 4 5 6 7  Shapreau, Carla (21 September 2012). "A Violin Once Owned by Goebbels Keeps Its Secrets". The New York Times. Retrieved 21 September 2012.
1 2 3 4  "Three Violin Maidens". Violinist.com. 2011
↑  Dower, John (1999), Embracing Defeat: Japan in the Wake of World War II, W. W. Norton, p. 514
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011066122005171  PLWABN: 9812199332005606  GND: 1302429655  ISNI: 0000 0000 2685 0864  LCCN: n84046320  MusicBrainz: 9c952ea4-4cd7-4631-9a48-9dbf617401d5  NDL: 001134337  VIAF: 40770927   WorldCat (עם VIAF): 40770927 
בשנת 1932
שר התעמולה הנאצי, ג'וזף גבלס, מעניק כינור, שנטען כי הוא נוצר על ידי סטרדיווריוס, לסווה נג'יקו ב-22 בפברואר 1943
סטיב גאד

| --- | --- |

סטיב גאד בהופעה בנורווגיה, ינואר 2014
 לידה:  9 באפריל 1945 (בן 79) אירונדקויט, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  סטיבן קנדל גאד
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 מקום לימודים:  בית הספר איסטמן למוזיקה, בית הספר מנהטן למוזיקה, בית הספר התיכון איסטרידג' 
 סוגה:  ג'אז, פוסט-בופ, פיוז'ן ג'אז, רוק, בלוז, R&B
 כלי נגינה:  תופים, כלי הקשה
 פרסים והוקרה:  דוקטור לשם כבוד מבית הספר איסטמן למוזיקה (13 באוקטובר 2017) 
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן קנדל "סטיב" גאד (באנגלית: Stephen Kendall "Steve" Gadd; נולד ב-9 באפריל 1945) הוא מתופף, נגן כלי הקשה ונגן אולפן אמריקאי. גאד נחשב לאחד מנגני האולפן הטובים ביותר בהיסטוריה, והיה מהראשונים להיכנס להיכל התהילה של מגזין Modern Drummer.
מקצבו של גאד בשירו של פול סיימון 50 Ways to Leave Your Lover וסולו התופים בקטע "Aja" של ההרכב סטילי דן, הם דוגמה לחתימה המוזיקלית ולסגנון הנגינה הייחודי של גאד.
ביוגרפיה

גאד נולד למשפחה יהודית באירונקויט,[דרוש מקור] פרבר של העיר רוצ'סטר, בניו יורק. כשהוא היה בן שבע, דודו, שהיה מתופף בצבא ארצות הברית, עודד אותו לקחת שיעורי תופים. בריאיון למגזין Modern Drummer אמר גאד כי הוא הושפע רבות מן המתופפים באדי ריץ', אלווין ג'ונס, טוני ויליאמס, ו"פחות או יותר" מסגנונו של ריק מרוטה.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד גאד שנתיים בבית הספר למוזיקה במנהטן, עד שעבר לבית הספר למוזיקה איסטמן ברוצ'סטר, שם ניגן כנגן כלי הקשה בתזמורות כלי נשיפה שונות. לאחר שסיים את הקולג לקראת סוף שנות ה-60 ניגן באופן קבוע עם צ'אק מנג'יונה ואחיו גאפ. הופעתו הראשונה כמתופף באלבום הייתה באלבום הבכורה של גאפ, Diana in the Autumn Wind.
גאד גויס לצבא ארצות הברית ובילה שלוש שנים בתור מתופף בתוכנית המוזיקה של הצבא, וברוב זמנו ניגן עם "שגרירי הג'אז", להקה צבאית של צבא ארצות הברית. בעודו מתגורר באזור וושינגטון, גאד למד שיעורי תופים ממתופף הג'אז מייקל ס. סמית. לאחר שרותו הצבאי הוא ניגן עם להקה מקומית באזור רוצ'סטר, ובשנת 1972 יצר טריו עם טוני לוין ומייק הולמס, ונסע איתם לניו יורק. הטריו בסופו של דבר התפרק, וגאד החל לעבוד כמוזיקאי אולפנים. הוא ניגן עם הרכב Return to Forever של צ'יק קוריאה, אך לאחר זמן קצר עזב את ההרכב. בשנות -70 וה-שנות ה-80 הופיע ברחבי העולם כנגן בהרכבים שונים, והקליט בין היתר עם פול סיימון ואל דימיולה.
בשנת 1976, גאד ומוזיקאים נוספים, ביניהם ריצ'רד טי, אריק גייל וקורנל דופרי, הקימו את להקת Stuff. עבודתם כללה בעיקר הופעות ברשת NBC בתוכנית "סאטרדיי נייט לייב", שם הם ניגנו בעצמאים ולעיתים כלהקת ליווי של ג'ו קוקר. בשנת 2005, יחד עם אברהם לבוריאל, פטריס ראשן ואחרים, הוענק לגאד תואר דוקטור למוזיקה מאוניברסיטת ברקלי למוזיקה, עבור תרומתם יוצאת הדופן למוזיקה המודרנית. בשנת 2017, האלבום Way Back Home: Live from Rochester, NY של ההרכב העצמאי של גאד היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "האלבום האינסטרומנטלי העכשווי הטוב ביותר" במהלך טקס פרסי גראמי ה-59.
שיתופי פעולה ידועים

גאד עבד עם מוזיקאים והרכבים פופולריים רבים במגוון רחב של ז'אנרים, ביניהם סיימון וגרפונקל, פול סיימון, פרנק סינטרה, פול מקרטני, סטילי דן, אל ג'ארו, ג'ים קרוצ'י, מנהטן טרנספר, הבי ג'יז, קארלי סימון, טוני בנקס, ג'ון בון ג'ובי, צ'ארלס מינגוס, צ'ט בייקר, פול דזמונד, מישל פטרוצ'יאני, מייקל מקדונלד, קייט בוש, דייוויד סנבורן, ג'יימס טיילור, בי בי קינג, ג'ימי וון, אריק קלפטון, ג'ו קוקר, צ'יק קוריאה, אל דימיולה ועוד.
הערות שוליים

↑  Braman, Chuck; Kernfeld, Barry (2002). "Gadd, Steve".  In Barry Kernfeld (ed.). The New Grove Dictionary of Jazz, Vol. 2 (2nd ed.). New York: Grove's Dictionaries Inc. p. 2. ISBN 1561592846.
↑  Modern Drummer’s Readers Poll Archive, 1979–2014
↑  Rick Mattingly, Hall of Fame - Steve Gadd", Percussive Arts Society.
↑  "Honorary Degree Recipients", Berklee College of Music website
↑  WINNERS & NOMINEES - 59th Annual GRAMMY Awards
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330138105171  BIBSYS: 3058415  BNE: XX6568652  BnF: cb13894234n (data)  GND: 128781874  ISNI: 0000 0001 2142 2526  LCCN: n79008026  MusicBrainz: 7433918e-5c12-4a81-8875-06e3a54d2e00  NKC: xx0072902  NTA: 071292780  SUDOC: 080826601  VIAF: 85775039   WorldCat (עם VIAF): 85775039
נמואל הרוש

| --- | --- |

 לידה:  צרפת צרפת
 שם במה:  נמואל
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-ינואר 2016
 עיסוק:  זמר
 זרם:  חסידות חב"ד
 סוגה:  מוזיקה חסידית, ניגונים חסידיים
 סוג קול:  בריטון
 שפה מועדפת:  צרפתית, עברית
נמואל הרוש (בצרפתית: Nemuel Harush) הוא זמר חרדי חסיד חב"ד צרפתי-ישראלי בסוגת הפופ החסידי.
הוא מוכר גם בשמו הפרטי, נמואל.
ביוגרפיה

הרוש נולד בצרפת ועלה לישראל בשנות העשרה לחייו. למד בישיבה בכפר חב"ד.
קריירה מוזיקלית

הרוש משמש כזמר פופולרי באירועים של חסידות חב"ד ומדי שנה מופיע באירוע ההקפות שניות בכפר חב"ד.
ב-28 בינואר 2016 יצא אלבום הבכורה של הרוש, "התגלות", יחד עם המתופף דני אבידני.
ב-5 בפברואר 2022 השיק את אלבומו השני – "אלף". בהפקת האלבום השתתפו אלי קליין ואיצי ברי, דוד איכילביץ', יואלי דיקמן, יוני אליאב, אהרל'ה נחשוני, משה לאופר, דני אבידני, שמואל יפת, איצי וולדנר ואלחנן אלחדד.
מבקר המוזיקה של האתר כיכר השבת נתנאל לייפר כתב על האלבום: ”האלבום החדש של נמואל הוא אחד הדברים הטובים שקרו השנה למוזיקה היהודית, הן בגלל שפשוט כיף לשמוע אותו והן מבחינת הסטנדרט הגבוה של ההפקה שהוא מציב לתעשייה, כשאני כולי תקווה שאמנים נוספים ילמדו ממנו.”
חיים אישיים

הרוש נשוי, מתגורר בנתניה ואב לשלושה, חסיד חב"ד.
דיסקוגרפיה > אלבומים

התגלות (עם דני אבידני) – יצא בינואר 2016.
אלף – יצא בפברואר 2022.
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים

סדרת אלבומי ניגוני חב"ד של מגזין כפר חב"ד – ניחוחות.
מעגל השנה החסידי – ניגוני חב"ד מותאמים לילדים של אלאור ולנר.
אוי רבי (בצרפתית: OH RABBI) – יצא לאור על ידי גן ישראל בצרפת.
דיסקוגרפיה > סינגלים

אלוקי – לחן - איצי וולדנר, עיבוד מוזיקלי - דוד איכילביץ'. יצא בינואר 2017.
והיה השם – לחן - יעקב מנשה, עיבוד מוזיקלי - דני אבידני. יצא באוגוסט 2017.
ותיק (מתוך תפילת "ידיד נפש") – לחן - לוי רסקין, עיבוד מוזיקלי - דוד איכילביץ'. יצא בינואר 2018.
אמונה שלמה – לחן - אלי לאופר, עיבוד מוזיקלי - יהושוע פריד. יצא במאי 2018.
ישתבח – מילים ולחן - איצי ברי, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי. יצא ביוני 2019.
הלוך ושוב – לחן - אלחנן אלחדד, עיבוד מוזיקלי - דני אבידני. יצא בינואר 2020.
אלוקים – לחן - נמואל הרוש, עיבוד מוזיקלי - אלי קליין ואיצי ברי. יצא ביוני 2020.
חלום – לחן - לוי רסקין, עיבוד מוזיקלי - דוד איכילביץ'. יצא בדצמבר 2020.
זיו הקודש – דואט עם הזמר חיים ישראל, מילים - מאגרות החזון איש, לחן - דוד ברבר. יצא במאי 2021.
הביאני המלך – לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית - אלי קליין ואיצי ברי. יצא באוגוסט 2021.
עד אליך – לחן - אלחנן אלחדד, עיבוד והפקה מוזיקלית - דוד איכילביץ'. יצא בדצמבר 2021.
רק אתה – מילים ולחן - אלחנן אלחדד, עיבוד והפקה מוזיקלית - שמואל כהן. יצא באוגוסט 2022
אבא אוהב – עם יאיר שובל, מילים ולחן - יאיר שובל, עיבוד והפקה מוזיקלית - שמואל כהן. יצא בפברואר 2023.
שומר ישראל – לחן - אלי קליין, עיבוד - אלי קליין ואיצי ברי. יצא במאי 2023.
סנדרה אן.

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 באוקטובר 1991 (בת 33) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, מחוז ארג'ש, רומניה 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 סוגה:  מוזיקת קלאב/דאנס 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 
אלכסנדרה נפתנאילה (ברומנית: Alexandra Năftănăilă; נולדה ב-2 באוקטובר 1991) הידועה בשם הבמה סנדרה אן, היא זמרת דאנס רומנייה.
קריירה

סנדרה התחילה את הקריירה שלה בגיל ארבע כשהתחרתה במופע מוזיקה לילדים. היא המשיכה את דרכה במוזיקה בלימודים בבית ספר מקומי למוזיקה. היא ייצגה את רומניה במספר פסטיבלי מוזיקה באירופה. היא מנגנת בגיטרה ופסנתר ומלחינה מלודיות ומילים מגיל ארבע-עשרה. בשנת 2006 הקליטה את אלבום הפופ הראשון שלה, שכלל עשרה שירים אותם ביצעה בהופעות שונות ברחבי רומניה יחד עם שתי רקדניות ליווי. כמו כן, בשנת 2006, השתתפה בקורסי שירה/טכניקה קולית בבית הספר למוזיקה של קרינה מרדר במשך 3 שנים.
אלבום גרסאות כיסוי יצא לאחר מכן. בשנת 2011, היא נכנסה באופן רשמי לתעשיית המוזיקה, כאשר אדריאן סינה הפך למנהל שלה. סנדרה ידועה בשל השתתפותה בלהיט "Angel". בהמשך לכך, השתתפה גם ב-"I'm Sorry". שני שיתופי הפעולה זכו לשלוש מועמדויות בטקס פרסי המוזיקה הרומנית בשנת 2012.
ב-2013 היא חתמה על חוזה הקלטות בחברת התקליטים רוטון מיוזיק והוציאה במסגרתה מספר להיטים שהוקלטו בשפה הרומנית. ב-2014 היא הוציאה את "Liar" שזכה להצלחה בין-לאומית וצבר מיליוני צפיות ביוטיוב. ב-2015 הוציא את הסינגל "Mă dor occi mă dor" שזכה גם הוא להצלחה.
בשנת 2019 הוציאה את הלהיט "Chameleon", ובהמשך לכך הוציאה גרסה נוספת שלו.
הערות שוליים

↑  Sandra N on Apple Music, Apple Music - Web Player (באנגלית אמריקאית)
1 2  Sandra N.
↑  MediaPro Music (2012-01-18), Adrian Sina feat Sandra N - Angel, נבדק ב-2024-07-18
↑  Akcent (2012-04-18), Akcent - I'm Sorry feat Sandra N. (official video HD), נבדק ב-2024-07-18
↑  RotonMusicTV (2014-07-21), Sandra N - Liar, נבדק ב-2024-07-18
↑  RotonMusicTV (2015-09-29), Sandra N & Adrian Sina - Ma dor ochii, ma dor (Official Music Video), נבדק ב-2024-07-18
↑  Thrace Music (2019-08-23), SANDRA N - Chameleon (by Monoir) [Official Video], נבדק ב-2024-08-03
↑  Chameleon (Slowed & Reverbed), 2023-02-17, נבדק ב-2024-08-03
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e3f6fbc6-d929-42ae-a362-a50d459ea7c2
סם ג'ונס (מוזיקאי)

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1924 ג'קסונוויל, ארצות הברית 
 פטירה:  15 בדצמבר 1981 (בגיל 57) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Samuel Jones 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1955 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו, קונטרבס, בס 
 חברת תקליטים:  Muse Records 
 
סמואל "סם" ג'ונס (באנגלית: Samuel Jones;‏ 12 בנובמבר 1924 – 15 בדצמבר 1981) היה בסיסט, צ'לן ומלחין ג'אז אמריקאי.