stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסיין ביכאר

| --- | --- |

 לידה:  2 בינואר 1913 אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  16 בנובמבר 2002 (בגיל 89) 
 
ביכאר בילדותו
חוסיין אמין ביכאר (בערבית: حسين أمين بيكار; 2 בינואר 1913 באלכסנדריה – 16 בנובמבר 2002) היה אמן בהאי, שנחשב לאחד האמנים המצרים הבולטים במאה ה-20.
סגנון האומנות המאפיין אותו ידוע כסגנון פשוט ונקי. יצירות האומנות שלו מציגות השפעות רבות מן האומנות הפרעונית, הבאות לידי ביטוי על ידי הרמוניה רבה, וכן בולטים בציורים גם מוטיבים מיסטיים שונים.
האומנות הרבה שייצר ביכאר, ידועה בעיקר בציורי השמן ובדיוקנים שצייר. ציורים אלו מציגים בחן רב איכרים מצריים, מאורעות מנוביה (אזור בצפון – מזרח אפריקה), ילידים מאלכסנדריה, עיר מולדתו, ותמות מצריות העוסקות בפרעונים. כל אלו מצוינים לצד ציורי הטבע המרהיבים שהקנו לו הכרה והערכה רבה בתחום האומנות.
הערכה זו באה לידי ביטוי בעיטורים ופרסים רבים שקיבל לאורך חייו, ביניהם עיטורי כבוד ממצרים, מרוקו, סוריה ועוד שלל מדינות, עיטורים בעולם האקדמיה, ומעט לפני מותו, בשנת 2000, זכה גם לפרס מובארק על תרומתו לאומנות.
מלבד העיטורים, זכה ביכאר גם בתשבחות רבות לאורך הקריירה, ביניהן דבריו של העיתונאי מוסטאפה אמין באומרו על ביכאר: "הוא איננו אמן בתחום יחיד, הוא מאסטר בשלל אומנויות... הוא צייר, צלם, משורר, מוזיקאי ופילוסוף".
ביכאר למד בתיכון לאומנויות בקהיר, ולאחר סיום, בשנת 1934, הוא לימד בעצמו אומנות בבתי ספר ואוניברסיטאות במצרים, לאורך מרבית חייו, כ-60 שנים.
הוא מוערך מאוד לא רק בזכות יצירותיו, אלא גם בזכות יוזמתו, והתרומה הכבירה שלו לעיתונות המצרית, שבה הכתיב סגנון אומנותי ברמה גבוהה, שדמתה לאומנות העילית הקיימת בעיקר מחוץ לעיתונות. תרומתו של ביכאר לעיתונות כוללת איורים המכילים ביקורת המובאת באמצעות נרטיב סיפורי.
מעבר להשפעתו ותרומתו לעיתונות המצרית הקלאסית, ביכאר הוא האמן המצרי הראשון אשר אייר ספרי ילדים בערבית, ומיוחס לו מוניטין רב בייסוד וקידום של תחום זה.
ילדותו וחייו הצעירים

כפי שצוין קודם, חוסיין נולד ב-2 בינואר בשנת 1913 בעיר אלכסנדריה שבמצרים. עוד מהיותו ילד, ניכר שחוסיין יועד להיות אמן. הוא החל לנגן בכלי נגינה בגיל צעיר מאוד, וכבר בגיל 10 ביכאר הצעיר התבקש ללמד נשים מוזיקה, משום שאלו לא יכלו תחת המגבלות החברתיות במצרים באותה העת ללמוד אצל גבר מבוגר.
אביו של ביכאר נפטר כשביכאר היה צעיר. אמו, אשר מאז ומתמיד תמכה בכישרונו, העבירה אותו לקהיר, על מנת שיוכל לממש שם את הפוטנציאל והכישרון הרב שלו. עם המעבר לקהיר הוא התקבל לבית הספר לאומנות עילית (אנ'), שם החל ללמוד בגיל 15.
בית הספר, אשר נוסד בשנת 1900 כבית ספר פרטי, היה ממוקם ברחוב "קאחאלת" ב"שוברה". כל המורים בבית הספר היו אירופאים, ורוח הלימודים התבססה על אומנות מערבית. אחד ממוריו של ביכאר היה קלוזל פרידמן, משוודיה, והוא תרם תרומה רבה לפיתוח אומנותו של ביכאר. קלוזל זיהה את הפוטנציאל הרב של ביכאר והביע הערכה גדולה בעיקר לדיוקני האומנות שצייר. על מנת לחזק את הערכתו אליו, ביקש קלוזל מביכאר הצעיר לצייר את דיוקנו שלו, והציור מוכר כאחד הציורים הראשונים שצייר ביכאר בתחילת דרכו.
בשנת 1928, הועבר בית הספר לחסות משרד החינוך, ואומנים מצריים אשר למדו באירופה החלו לעבוד בבית הספר כעוזרי הוראה ולאחר מכן כמורים. המורים הללו הפיחו רוח חדשה בבית הספר, כאשר הם קידמו בצורה עדינה את המסורת המצרית. בין אותם מורים היה גם הפסל המפורסם, מוחמד מוכתאר.
בשנת סיום לימודיו, ביכאר זכה ללמוד לצד אמן הדיוקנים הגדול במצרים באותה התקופה, אחמד סברי, אשר הפך למנטור שלו וחבר קרוב בהמשך החיים.
לאחר שסיים את לימודיו בהצטיינות, בשנת 1933, חלם ביכאר על עתיד משגשג כאומן עצמאי, אך המשבר הכלכלי שאירע בשנת 1930 העיב על המציאות באותה התקופה. ביכאר אכן הסתדר והתמודד עם המצב הכלכלי הקשה באותה העת, והתמודדות זו סייעה לו ובזכותה פיתח מגוון יכולות שהועילו לו בהמשך הקריירה.
פועלו כמורה

פועלו של ביכאר כמורה הוא חלק חשוב ומרכזי מדמותו המוערכת.
כפי שצוין למעלה, ביכאר החל ללמד מוזיקה כבר בגיל צעיר מאוד, כשהיה רק בן 10, ולאחר מכן בסיום לימודיו, המשיכו חייו כמורה, והוא עבר ללמד אומנות.
ביכאר מצא עבודה כמורה בבית ספר יסודי וחטיבה, ובשנת 1939 הוא נבחר כחבר בצוות מורים שיעברו למרוקו ללמד שם, בהזמנה מיוחדת של ממשלת מרוקו. במהלך ארבע השנים שחי ולימד במרוקו, הוא למד בעצמו את השפה הספרדית, טייל רבות באזור ומחוץ למרוקו, וקידם את הסיכויים שלו לעבור ולהתקדם באירופה. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, ביקר ביכאר לראשונה בעיר ברלין שבגרמניה. באותה העת, הוא סיים את תקופת הלימוד במרוקו, אך הים התיכון היה סגור למטיילים. כך שכדי לחזור למצרים, הוא היה צריך לעבור דרך הCAPE סביב דרום אפריקה. במהלך המסע הזה, שלקח כשלושה חודשים, הוא צייר דיוקאנים במוזמביק, שהייתה קולוניה של פורטוגל, והמדינה הנייטרלית היחידה בדרכו.
בשנת 1943, לאחר שחזר למצרים, הוא עבד כעוזר של הפרופסור שלימד אותו בצעירותו, פרופסור אחמד סברי, בבית הספר לאומנות עילית בו למד. ביכאר עבד במוסד זה בכל 17 השנים מאז שחזר למצרים. במהלך השנים הוא התקדם והתפתח במוסד, והפך לדיקן של מחלקת הציור בבית הספר.
במסגרת עבודתו, ביכאר זכה ללמד את רב האומנים הבולטים שגדלו במצרים באותה התקופה. הנטייה שלו לצייר את המסורת המצרית כז'אנר בולט, היוותה השראה לרבים מתלמידיו ללכת בדרכו.
פועלו כמאייר וכותב

במהלך השנים בהן עבד כעוזר של הפרופסור אחמד סברי, בפקולטה לאומנות בבית הספר בקהיר, כישרון האיור של ביכאר זוהה כבעל פוטניאל יוצא דופן, הוא התבקש לאייר את ספר הילדים המצרי הראשון שפורסם "זרם הימים" (The Stream of Days), שנכתב על ידי היוצר טאחה חוסיין. כשיצא הספר לאור, כישרונו של ביכאר כמאייר פורסם והוערך בקרב רבים. לאחר האיור, ביכאר בעצמו החל לכתוב ולאייר חומרים משלו. האיורים המיוחדים שלו, שהיו מחד פשוטים ונקיים, ומנגד עמוקים ועשירים, עיטרו ספרי ילדים רבים לאורך השנים. האהבה הגדולה לתחום האיור באה לידי ביטוי גם ב"סינבאד", מגזין ילדים אשר ביכאר ייצר ואייר. זהו היה מגזין ראשון מסוגו במצרים באותה העת, שנת 1952.
כמאייר, ביכאר הדגיש את העובדה שאומן אינו נדרש להיצמד לסגנון אומנות ייחודי, אלא להתייחס לכל יצירה באופן עצמאי ולהתאים לה את הסגנון המתאים לה. והיווה השראה לאומנים נוספים, כמו האומן האמריקאי הדגול נורמן רוקוואל, אשר אמר על ביכאר ש"הוא גרם לי להיות גאה כמאייר".
פועלו כמטייל ועיתונאי

לצד העבודה כמורה במשך 17 שנים, ביכאר באותה תקופה, בשנת 1959, אייר בעיתון "אחבר אל יום". [בערבית: "اخبار اليوم"].
המוציא לאור והבעלים של העיתון, עלי מוסטאפה אמין, ביקש ממנו לעבוד בעיתון במשרה מלאה. הוא היה אמור למלא תפקיד ייחודי, של כתב זר המספר ומאייר סיפורים המספרים אודות המתרחש בעולם. ביכאר עזב את הפקולטה לאומנות ונענה להצעת העבודה, תפקיד שהביא אותו לאתיופיה, סוריה, אלג'יריה, מרוקו, תוניסיה וספרד. כאשר העיתון עבר הלאמה בשנת 1962 אותן המסעות ליעדים השונים צומצמו מאוד, וביכאר המשיך לעבוד בעיתון ככתב רגיל וכמבקר אומנות, לצד כתיבה ואיור של קטעים קצרים שכונו “The Rubaiyat".
ביכאר האמן

ביכאר מאמין שהאתגר הגדול ביותר שלו כאמן, ברמה האישית, הוא השילוב בין היותו מצרי מקומי, אשר מחובר לשורשים ולמסורת המצרית, לבין היותו בין-לאומי כאדם שגר במדינות שונות ונחשף לתרבויות המגוונות. הוא ציין שאמן מצליח צריך להכיר בתלות ההדדית שיש בין החברות והתרבויות אך אל לו לזנוח את תרבותו, החברה והמסורת שממנה הגיע ומעניקה משמעות גדולה לחייו ואופיו.
ביכאר הוסיף שאומנות מודרנית זקוקה לתוכן ולא רק לצורה. הוא מאמין שלאומנות צריך להיות מסר עמוק ורובד יותר רוחני, ולא רק אסתטיקה. ביכאר שאף שהאומנות שלו תהיה ייחודית, ולא רצה לחקות יצירות וסגנונות קיימים, אלא להציג רוח חדשה שתמנף את היצירות ותביע את מסריו. הרעיונות האלו מתכתבים עם הרעיונות של האמן מוחמד מוכתאר, אשר היה הראשון שקבע שאומנות מצרית מודרנית חייבת לצאת מתוך השורשים המצריים, אך להיבדל מהאומנות המצרית המסורתית.
כצייר, העבודות של ביכאר מאופיינות בקווים עדינים ונקיים, ומציגים רעיונות רוחניים. הגיוון שלו מוצג שוב ושוב ביצירותיו השונות והוא מכיל עבודה עם חומרים שונים כמו צבעי מים, שמנים ושאר חומרי יצירה, אך למרות הגיוון והשוני בחומרים הסגנון הייחודי שלו נשמר ומורגש בשלל יצירותיו השונות.
הנושא המרכזי שעולה ביצירותיו הוא מצרים. בניגוד לאומנויות שונות המציגות סגנונות בין לאומיים, כמו אומנות יוונית או רומית, המתמקדות בהיבט הממשי והפיזי של היצירה, הסגנון המצרי הוא סגנון הרבה יותר מופשט, מיסטי ורוחני. היצירות נושאות מסרים פואטיים המייצגים יציבות לצד עצמה, הבאים לידי ביטוי בדמויות מצריות שונות, ביניהן, דמויות רבות של חקלאיים ועובדי אדמה.
הפילוסופים רואים בדיוקנים שביכאר צייר את ההיבט הרוחני הדומיננטי, הם טוענים שהדיוקנים "מוארים", בעלי הילה מסוימת, ומעבירים באופן זוהר וייחודי את האישיויות השונות שצייר. מאז ימיו בתיכון, ביכאר נתפס כאומן יוצא דופן בתחום הדיוקנים, והרבה בזכות הרוח המונגשת מהציור.
ביכאר האומן מתואר כאדם נעים, חינני ומוכשר ביוצר, אשר תרומתו לאומנות המצרית היא עצומה. לאחר מעל יובל של יצירה ואומנות הוא המשיך להיות ייחודי ולשמור על הדחף ליצור ולהכיל סוגי אומנות שונים המשקפות סגנונות רבים.
חייו כבהאי

ביכאר הוא צאצא של משפחה קפריסאית למחצה, והוא ממאמיני הדת הבהאית.
בשנת 1980, הממשלה המצרית עצרה מספר מאמינים בהאיים, כולל את ביכאר, שהיה אחד המובילים והסמלים הבולטים של הקהילה.הבהאיים הואשמו בשיתוף ולימוד של דתם, שנאסרה בחוק המצריבשנת 1960.לביב מואוואד, אחד מעורכי הדין הגדולים במצרים, הגן על ביכאר ועל השאר הבהאיים שנעצרו, ולבסוף כל ההאשמות נגד ביכאר בוטלו עקב גילו המבוגר. ביכאר נתן למואוואד ציור כמחווה למאמציו הרבים במהלך המשפט. לאחר המשפט, ביכאר קיבל את פרס "מובאראק" לאומנות, ושמו הציבורי שהרע בעקבות המשפט נוקה.
הערות שוליים

1 2  Shārūnī, Ṣubḥī., شاروني، صبحي.,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'Bīkār: Ḥusayn Bīkār al-fannān al-shāmil, al-Ṭabʻah al-ūlá, al-Qāhirah
1 2 3  Biography, hbicar.com
1 2 3  Hussein Bicar, Art Talks'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'
↑  Tutelage, Brill’s New Pauly
1 2  Hussein Amin Bikar, lambiek.net'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-0000000A-QINU`"'
↑  <img src='//1 bp blogspot com/_c_6IVH3BUAQ/Saw3iXeJ_hI/AAAAAAAAABs/wxZbXaIeLHo/S45-s35/uu2 gif' width='35' height='35' class='photo' alt='' />,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'On Baha'i Painters: Hussein Bikar and the Treatment of Baha'is in Egypt
↑  Jamie Talan,'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'Can Memory Be Created — and Then Retrieved? Yes, According to New Experiment, Neurology Today'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'12, 2012-05, עמ' 10–12'"`UNIQ--nowiki-00000012-QINU`"'doi: '"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'
↑  know-your-rights-claim-your-rights, Human Rights Documents online
↑  Sameh AM Abd allah,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'Path Coefficient Analysis for Some Characters on Fruit and Seed Yields of Okra, Journal of Horticulture'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'02, 2015'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'doi: '"`UNIQ--nowiki-00000017-QINU`"'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278823805171  GND: 132338815  ISNI: 0000 0001 0467 5791  LCCN: n89667673  SUDOC: 203935616  VIAF: 18382175   WorldCat (עם VIAF): 18382175 
ביכאר בתחילת שנות הארבעים של המאה ה-20
הגיליון הראשון של מגזין הילדים "סינבד" מתאריך 3.1.1952
יצירתו המפורסמת "ניצחון" (Triumph)
"הפלא השמיני"
פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר של ארצות הברית

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  AETC
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  חיל האוויר של ארצות הברית
 סוג:  הכשרה ואימונים של כוחות חיל האוויר
 בסיס האם:  בסיס חיל האוויר רנדולף, טקסס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  23 בינואר 1942 כפיקוד האימונים של הגיס האווירי 1 ביולי 1993 כפיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר – הווה
 פיקוד
 דרגת המפקד:  לוטננט גנרל
 מפקד נוכחי:  בריאן רובינסון
 עיטורים
 Organizational Excellence Award 
 
פיקוד החינוך והאימונים של חיל האוויר (באנגלית: Air Education and Training Command ובקיצור AETC) הוא פיקוד מרכזי בחיל האוויר של ארצות הברית. משימת הפיקוד היא לגייס, לאמן ולחנך את חיילי חיל האוויר.
היסטוריה

שורשי הפיקוד בפיקוד האימונים של הגיס האווירי של צבא ארצות הברית שהוקם ב-23 בינואר 1942. במהלך מלחמת העולם השנייה הכשיר הפיקוד 200,000 טייסים, 48,000 נווטים ואנשי צוות אוויר, 1.9 מיליון בוגרי קורסים טכניים ו-2.8 מיליון טירונים. ביולי 1946 שינה את שמו לפיקוד האימונים של חיל האוויר. ב-1 ביולי 1993 מוזגה אוניברסיטת חיל האוויר עם הפיקוד והוא קיבל את שמו הנוכחי.
ארגון

בפיקוד משרתים כ-29,000 חיילים בשירות סדיר, 6,000 אנשי המשמר הלאומי וכוחות המילואים של חיל האוויר וכן 15,000 אזרחים. בנוסף מעסיק הפיקוד 11,000 קבלנים חיצוניים. הפיקוד כולל כ-1,300 כלי טיס.
הפיקוד אחראי ופועל בבסיסים הבאים:
בסיס חיל האוויר ואנס באוקלהומה
בסיס חיל האוויר אלטוס באוקלהומה
בסיס חיל האוויר גודפלו בסן אנג'לו שבטקסס
בסיס חיל האוויר לוק באריזונה
בסיס חיל האוויר לפלין בטקסס
בסיס חיל האוויר לקלנד/הבסיס המשותף סן אנטוניו בטקסס
בסיס חיל האוויר מקסוול באלבמה
בסיס חיל האוויר קולומבוס במיסיסיפי
בסיס חיל האוויר קיסלר במיסיסיפי
בסיס חיל האוויר רנדולף בטקסס
בסיס חיל האוויר שפרד בטקסס
הגופים העיקריים תחת הפיקוד:
חיל האוויר השני של ארצות הברית - אחראי להכשרה הצבאית והטכנית הבסיסית של חיילי חיל האוויר.
חיל האוויר ה-19 של ארצות הברית - אחראי להכשרות מיוחדות של חיל האוויר, כולל קורסי הטיס הבסיסיים והמתקדמים, ניהול קרבות אוויר, מערכות נשק, השרדות, הימלטות.
אוניברסיטת חיל האוויר - אחראית להכשרת קציני חיל האוויר והיא כוללת את קורס הקצינים של חיל האוויר, קורס קציני המילואים, בית הספר לקציני טייסות, המכללה לפיקוד ולמטה של חיל האוויר ומכללת המלחמה של חיל האוויר. כמו כן אחראית על הכשרת המשמר האזרחי האווירי וגדנ"ע אוויר.
שירות הגיוס של חיל האוויר - אחראי על גיוס ומיון מועמדים לשירות בחיל האוויר
יחיאל מיכל מזלוטשוב

| --- | --- |
 לידה:  1731 ה'תפ"ו ברודי, אוקראינה 
 פטירה:  1786 (בגיל 55 בערך) כ"ה באלול ה'תקמ"א או -ה'תקמ"ו יאמפיל, אוקראינה 
 מקום פעילות:  ברודי, קאלק, זלוטשוב, יאמפולי
 תקופת הפעילות:  ?–1786 
 השתייכות:  תנועת החסידות
 רבותיו:  הבעל שם טוב המגיד ממזריטש
 תלמידיו:  רבי משולם פייבוש הלר, רבי חיים טירר, רבי דוד שלמה אייבשיץ ורבי מרדכי מנשכיז.
 אב:  יצחק מדרוהוביץ' 
 צאצאים:  יוסף יונגרלייב  משה גולדמן  זאב מזברז'  יצחק יונגרלייב  מרדכי מקרמניץ 
 
רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב (ה'תפ"ו – כ"ה באלול ה'תקמ"א או ה'תקמ"ו; 1726 – 1781 או 1786), מכונה "המגיד מזלוטשוב". מתלמידי הבעל שם טוב והמגיד ממזריטש.
קורות חייו

נולד בברודי שבגליציה (כיום באוקראינה) בשנת ה'תפ"ו (1726). אביו, רבי יצחק מדרוהוביטש, התנגד תחילה לבעל שם טוב, אולם אחר כך הפך למעריצו ושלח אליו את בנו הצעיר, יחיאל מיכל, שהיה לתלמידו ואף שימש אותו שנים אחדות. מצד אביו היה מיוחס למשפחת רבנים וצדיקים גדולה. סבו היה רבי יוסף ספראווידליוור רב בפיסטין ואבי סבו היה רבי משה מסווירז'. אח של רבי יוסף דרוביצר, אבד"ק מעז'בוז'. מצד אמו הרבנית פייגא היה מצאצאי רבי  מאיר פופרש מגדולי מפיצי קבלת האר"י ורבי חיים ויטאל.
נישא לשרה (יענטא) רעכיל. לאחר פטירת הבעל שם טוב התחיל להנהיג עדה בישראל, וגם היה כמה פעמים אצל המגיד ממזריטש. הוא נעשה מגיד מישרים בקהילות ברודי, קאלק, זלוטשוב ויאמפול. מהמקומות הנ"ל שמו יצא לתהילה כמוכיח ומגיד בעיקר בזכות דרכו המיוחדת שהייתה לא רגילה בימים ההם, הוא היה אומר על ידי רוח הקודש עוונת וחטאים שעשו חלק או כל הציבור שישבו לפניו מהם חטאים שנעשו בסתר או במחשבה וכך גרם לציבור לחזור בתשובה.
באחרית ימיו זכה רבי מיכל לעושר ואמר כי העשירות מרחיבה דעתו של אדם לעבודת ה'. שימש כמגיד בבראד ביאמפולי ובזלוטשוב.
נפטר ביום שבת, כ"ה באלול, בשעת המנחה ונקבר ביאמפול. על מצבתו נכתב שנת "וקמת ועלית אל המקום", ולכן סברו שנפטר בשנת תקמ"ו. אמנם הרב נתן נטע דונר מצא שבשנה זו חל כ"ה באלול ביום שני, וגם אחד המספידים אותו נפטר בכסלו אותה שנה. משום כך הוא מסיק שמדובר בשנה "לפרט גדול", כלומר שצריך לספור גם את הה"א של האלפים, ומדובר בשנת ה'תקמ"א. כך סבורה גם מור אלטשולר.
תלמידיו הבולטים היו רבי ישכר בער מזלוטשוב, רבי חיים טירר, רבי אברהם מרדכי מפינטשוב, רבי משולם פייבוש הלר, רבי דוד שלמה אייבשיץ, ורבי מרדכי מנישכיז.
דרכו

נודע כמי שנוהג בקדושה עליונה ובפרישות יתרה, במיוחד במידת היסוד (שמירת הברית). חונן בכישרון דרשני. נהג להתפלל מאוחר וטען כי בדומה לשבט דן שצועד בסופו של מחנה ישראל ואוסף את האבדות, הוא אוסף את כל התפילות שהיו ללא כוונה ומעלה אותן למקורן. דרך זו גרמה להתנגדות כלפיו, במיוחד התנגד לדרכו הנודע ביהודה שבזמן ישיבתו ביאמפולי רדף את המגיד מזלוטשוב על איחורו בתפילה, למרות זאת לא שמר המגיד טינא אליו.
המגיד מזלוטשוב לא חיבר ספרים, אולם בניו ותלמידיו מרבים לצטט את דבריו בספריהם. לאחר שנים הוציא הרב נתן נטע דונר ספר ליקוט מתורתו, בשם "מים רבים" (שם הספר נובע מראשי התיבות של שמו).
מסופר כי לאחר פטירת המגיד ממזריטש, כאשר נתמנה רבי שניאור זלמן מלאדי להיות אדמו"ר לחסידים, הבין שכדי להיות "רבי", צריך גם להשתמש ב"מופתים" - וזאת למד מרבי יחיאל מיכל.
ניגוניו

רבי מיכל הלחין מספר ניגונים. ניגונו המפורסם נקרא "התעוררות רחמים רבים". החסידים מספרים שבשעת פטירתו ביקש הבעש"ט מתלמידיו לשיר ניגון זה, ובסופו הבטיח לכל אדם שישיר את הניגון הזה ברגש של התעוררות תשובה בכל עת, שהוא יצטרף לשירה בנשמתו ויעורר עליו רחמים רבים לפני הקדוש ברוך הוא. מוטיבים מניגון זה נכללו בתוך הפואמה של ארנסט בלוך בפרק השני "ניגון".
בשנת ה'תשע"ד (2013) יצא דיסק בשם "רחמים רבים" ובו עשרה ניגונים המיוחסים לפי מסורות שונות, לרבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
יחוסו

אביו היה רבי יצחק מדרוהוביץ', תלמידו של הבעל שם טוב. אביו של רבי יצחק היה רבי יוסף מפיסטין שכונה "רבי יוסף איש אמת". אמו של רבי יצחק הייתה יענטה שכונתה "יענטה הנביאה". אביו של רבי יוסף היה רבי משה מסווירז'.
על פי מסורת משפחתית, רבי יחיאל מיכל היה נצר למשפחה מיוחסת מגליציה, שחיה ופעלה בעיירה ברודי ובסביבותיה. במסורות המשפחה, מיוחסת ראשית השושלת לרבי יצחק חיות הנזכר, שמשפחתו מתייחסת אל רש"י ואל דוד המלך. בשם רבי יוסף מימפלא, בכור בניו של רבי יחיאל מיכל, מובא, ששבעים ושניים דורות לא פסקה רוח הקודש מבית אבותיהם. קשה להבחין במסורות אלה בין עובדות היסטוריות לבין סיפורי שבחים.
מוצאו של רבי יחיאל מיכל זכה לציון כבר בחייו בקרב תלמידיו, שביקשו לשבחו הן בגין צדקתו שלו והן בשל צדקת אבותיו. הערכה זו באה לביטוי בכינוי "בן של קדושים צדיק בן צדיק" שמכנה אותו תלמידו, רבי משולם פייבוש הלר.
בניו

היו לו בת אחת וחמישה בנים, עליהם נהגו לומר: "חמישה ארזים, נטיעות טובות אשר נטע והאירו בכל העולם, שעליהם נאמר כי הם נגד חמישה חומשי תורה".
רבי יוסף מיאמפולה. אבי שושלת יאמפולה
רבי יצחק מראדוויל, בעל הספר "אור-יצחק" אבי חסידות ראדוויל.
רבי בנימין זאב וולף מזבאריז'
רבי משה גולדמן, מייסד חסידות זוועהיל
רבי מרדכי מקרמניץ
מרים, אשת ר' דוד הלוי מסטעפין. (בזיווגו השני)
לקריאה נוספת

משנת המגיד הקדוש מזלאטשוב ובניו הקדושים: על סדר פרשיות השבוע לחודשי הקיץ, ענייני שבת קודש, פרקי אבות / מכבוד רבי יחיאל מיכל, המגיד מזלאטשוב, ובניו הקדושים; לוקט סודר ונערך על ידי אליעזר עמנואל הלוי הורוויץ. ירושלים: מכון זכור לאברהם, תשע"ז 2017.
מבצע מכירות

הודעה על הנחות על גבי חלון ראווה של חנות בגדים בתל אביב, 1969
מבצע מכירות הוא פעולה שמבצע ספק במטרה לקדם באופן מרוכז את המכירות של מוצר או שירות שהוא מספק, ובמסגרתו מקבל הצרכן ערך מוסף כלשהו, שלא קיים במכירה הרגילה. הערך המוסף הנפוץ ביותר במבצעי מכירות הוא הנחה במחיר, אך הוא יכול להיות גם מתנה בעת הקנייה, הנחה לעתיד, הגרלה ועוד.
המבצע גם נבדל מהמכירה הרגילה בכך שיש עליו מגבלות שונות. כך למשל, המבצע יכול להיות מוגבל בזמן, מוגבל בקהל היעד, מוגבל גאוגרפית, או כל מגבלה אחרת. בכך משדר הספק ללקוח תחושה של הזדמנות שיש לנצל אותה, ובאופן זה מגדיל את המכירות.
לעיתים, קידום המכירות אינו המטרה הראשית של המבצע, אלא רק אמצעי להשגת מטרה שיווקית אחרת. כך למשל, יכול עסק למכור את מוצריו במחירי הפסד, כאשר המטרה המושגת היא כניסה לשוק חדש. מטרות אפשריות נוספות יכולות להיות שימור לקוחות קיימים, פגיעה במתחרים, עבודה מול קבוצות לחץ (ועדי עובדים) ועוד.
בחירת המבצע הנכון היא תהליך הדורש מקצועיות ותכנון מצד הספק, במטרה להגיע לשיווי משקל בין עלות המבצע ליעילות שלו. גורמים שלוקחים בחשבון בעת תכנון מבצע הם מיצובו של המוצר בשוק, נתח השוק שלו, מצב המתחרים ותגובתם הפוטנציאלית למבצע, השפעות ארוכות טווח של המבצע, צורכי הלקוחות ועוד. למשל, מבצע של הורדה של 50% במחיר מכונית תביא להגברה רבה של המכירות, אבל תגרום לנזקים רבים לספק; מצד שני, מתן כיסויי מושב במתנה לקוני מכונית עשוי להתקבל באדישות אצל הלקוחות ולא להשיג כל אפקט.
סוגי מבצעים טיפוסיים > מבצעים מבוססי מחיר

המבצע הנפוץ ביותר הוא הנחה במחיר המוצר. מבצעים מסוג זה נפוצים למשל כמבצעי "סוף עונה" של חנויות אופנה: בגדים הם מלאי בעייתי שכן הם עונתיים, ובנוסף לכך לא מובטח שהבגד יהיה אופנתי בשנה שלאחר מכן, לכן מוכנים הספקים להוריד את המחיר באופן ניכר בסוף העונה, גם למחירי הפסד. מבצעי הנחה נפוצים גם במוצרים, אשר נרכשים ביחידות בודדות, למשל רכב.
סוג שונה של מבצעי מחיר הוא מבצע המאגד שני מוצרים במחיר זול מאשר כל אחד מהמוצרים בנפרד. כך למשל, מבצע "קפה ומאפה" המקובל בתחנות דלק ובתי קפה בישראל. המבצע בנוי כך שלא יהיה כדאי לקנות מוצר אחד, שכן העלות השולית של המוצר הנוסף מנקודת המבט של הלקוח, קטנה. בדרך כלל, מתח הרווחים הנמצא במוצרים הללו גדול מאוד, ולכן, למרות ההנחה, עדיין הרווח של הספק גדול יותר מאשר אם היה נמכר מוצר אחד. במוצרים מתכלים (כגון קפה ומאפה), הקנייה אינה באה על חשבון קנייה עתידית, ולכן זהו צעד שיכול רק להעלות את הרווחים.
לעיתים מוריד הספק את מחיר המוצר למחיר שאינו ריאלי, ואף נמוך מהמחיר הסיטונאי שבו קנה את המוצר. מבצעים מסוג זה נקראים לוס לידר. אמנם כל פריט שנמכר באופן זה מסב הפסד לספק; אך בראייה גלובלית יותר, המטרה במקרה הזה אינה להרוויח מהמוצר עצמו, אלא להביא לקוחות לחנות, ולהרוויח דרך המוצרים האחרים שייקנו, כאשר הרווח מכסה גם את ההפסד על המוצר הזה, בין אם בקניה הנוכחית ובין אם הלקוח משתכנע להמשיך לבצע את קניותיו במקום זה והופך ללקוח חוזר. ניתן לראות במבצע מסוג זה כתחליף או השלמה לפרסום. על מנת להגן על עצמו מפני שימוש לא נאות של לקוחות במבצע, מטיל הספק מגבלות על המבצע, כגון הגבלת כמות הפריטים שניתן לקנות במחיר המבצע, או התניית המבצע בסכום מינימלי לקנייה של מוצרים אחרים, שלקוח רגיל יכול לעמוד בו.
סוגי מבצעים טיפוסיים > מבצעים מבוססי כמות

במבצעים מבוססי כמות נארזים הפריטים בקבוצות, כאשר מחיר הקבוצה נמוך ממחיר כל פריט בנפרד במכפלת כמות הפריטים. מבצעים אלו פחות אגרסיביים בדרך כלל, מהמבצעים מסוג "קנה קבל" המפורטים להלן. היתרון ללקוח הוא במחיר האטרקטיבי, אך חסרונו הוא בעובדה שלא כל הלקוחות זקוקים לכמות המוגדלת. כאשר לקוח נדרש לקנות כמות גדולה מכפי צרכיו, הוא למעשה קונה מלאי; לאחזקת מלאי יש מחיר כלכלי, אך זה מורכב לחישוב, ולכן לא נכנס כשיקול על ידי הצרכנים. חיסרון נוסף לצרכן הוא כאשר למוצר יש אורך חיים מוגבל, יש סכנה שהלקוח לא ינצל את המלאי שברשותו או שאיכות המוצר תיפגם.
הרווח לספק הוא האפשרות למכור כמות גדולה של מוצרים. גם אם הרווח על כל פריט קטן יותר מאשר במכירה רגילה, עדיין הרווח הכללי עולה. הדבר נכון במיוחד כאשר העלאת הכמות באה על חשבון המכירות של המתחרים.
סוגי מבצעים טיפוסיים > מבצעי "קנה קבל"

מבצע "קנה קבל" הוא מבצע שבו הקונה מקבל מתנה על כל קנייה של מוצר מסוים. לקונה יכולת השפעה קטנה על סוג המתנה אותה הוא מקבל, ולכן האטרקטיביות של המבצע מוגבלת מאוד. דוגמה למבצע מסוג זה היא קבלת כוס על כל קניה של בקבוק משקה; מבצע כזה יכול להיות הטריגר שיפנה לקוח לקנות מוצר ספציפי על חשבון מוצר דומה במחיר דומה של ספק אחר, ומכאן כוחו.
סוגי מבצעים טיפוסיים > מבצעי "קנה וקבל את השני בהנחה"

זהו סוג של מבצע כמות: במקום להוריד את המחיר ולחתוך ברווח, מעדיף הספק למכור מוצר נוסף במחיר מוזל, ובכך משיג נפח מסחר גדול יותר.
להלן מבצעים נפוצים מסוג זה:
קנה מוצר קבל את השני חינם = שקול ל-50% הנחה.
קנה שנים קבל את השלישי חינם = שקול ל-33% הנחה.
קנה שלושה קבל את הרביעי חינם = שקול ל-25% הנחה.
קנה מוצר קבל את השני בחצי המחיר = שקול ל-25% הנחה.
הנוסחה לחישוב גובה ההנחה היא:
x=100*(1-{\frac {A+A*(1-{\frac {h}{100}})}{2*A}})
A - מחיר המוצר
h - הנחה באחוזים על המוצר השני
x - הנחה על כלל העסקה באחוזים.