stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ורמאכט
קצינים בולטים

לודוויג בק – ראש המטה הכללי של צבא היבשה בשנים 1935–1938.
פדור פון בוק – מפקד קבוצת ארמיות מרכז במבצע ברברוסה ולאחר מכן קבוצת ארמיות דרום במבצע מקרה כחול.
ולטר פון בראוכיטש – מפקד צבא היבשה (עד דצמבר 1941).
היינץ גודריאן – מפקד שריון בכיר ומיולי 1944, מפקד צבא היבשה.
פרנץ הלדר – ראש המטה הכללי של צבא היבשה (עד ספטמבר 1942).
אריך הפנר – מפקד שריון בכיר.
הרמן הות – מפקד חיל רגלים ושריון בכיר.
אוואלד פון קלייסט – מפקד שריון בכיר.
אלברט קסלרינג – ראש המטה הכללי של חיל האוויר, מפקד חיל האוויר בחזית המזרח התיכון וצפון אפריקה.
גינתר פון קלוגה – מפקד קבוצת ארמיות מרכז במזרח.
אריך פון מנשטיין – מפקד בכיר בחזית המזרחית.
פרידריך אולבריכט – בכיר המטה הכללי של חיל היבשה
פרידריך פאולוס – מפקד הארמייה השישית שהושמדה על ידי הסובייטים בקרב סטלינגרד.
ארווין רומל – מפקד קורפוס אפריקה, בין היתר פיקד גם על הכוחות הגרמנים במערכה בצפון אפריקה ובמערכה על צרפת.
גרד פון רונדשטט – מפקד קבוצת ארמיות דרום במבצע ברברוסה ומפקד החזית המערבית בקרב הארדנים.
ארווין פון ויצלבן – מפקד החזית המערבית בין 1941–1942.
ראו גם

גרמניה הנאצית
מלחמת העולם השנייה
ואפן אס אס
פשעי המלחמה של הוורמאכט
דרגות הוורמאכט
עיטורי הוורמאכט
קשר העשרים ביולי
אות הסער של חיל הרגלים
אות המערכה של החזית המזרחית
הערות שוליים

↑  דניאל עוזיאל, הצבא הגרמני והשואה, מה מסתתר מאחורי התדמית ה'מצוחצחת' של הורמאכט? – מתוך 'עושים זיכרון' : הפודקאסט של יד ושם., באתר  יד ושם – רשות הזיכרון לשואה ולגבורה
↑  David Bankier, The Germans and the Final Solution. Public opinion under Nazism, 1992
↑  דניאל יונה גולדהגן, תליינים מרצון בשירות היטלר, תל אביב: ידיעות אחרונות, 1998; כריסטופר בראונינג, אנשים רגילים, תל אביב: ידיעות אחרונות, 1992. על ספרו של גולדהגן נמתחה ביקורת שהראתה לפחות כשל בסיסי אחד בטיעון העיקרי שלו בדבר "אנטישמיות חסלנית" הייחודית לגרמניה, בטענה שלא כלל מחקר השוואתי בנוגע למצב האנטישמיות הזו בשום מדינה אחרת באירופה.
↑  עמר ברטוב, צבאו של היטלר – חיילים, נאצים ומלחמה ברייך השלישי, תל אביב: כנרת, זמורה, ביתן, 1991
| גרמניה הנאצית |
| --- | --- | --- |
| האידאולוגיה הנאצית | מיין קאמפף • הסדר החדש • קהיליית העם • דם ואדמה • פיהרר • עקרון הפיהרר • ההתפשטות הגרמנית מזרחה |  |
| תורת הגזע | איגניקה נאצית • מישלינג • ראסנשאנדה • לבנסראום • חוקי נירנברג • לבנסבורן • המשרד הראשי לגזע והתיישבות • משרד מדיניות הגזע |  |
| השלטון הנאצי | חוק ההסמכה • האחדה • התעמולה הנאצית: דר שטירמר, היהודי הנצחי, היהודי זיס, אולימפיאדת ברלין • אריזציה • אנשלוס • גנרלגוברנמן |  |
| ארגונים נאציים | אס אס • אס אה • ואפן אס אס • גסטפו • איינזצגרופן • אס דה • משטרת גרמניה הנאצית • המשרד הראשי לביטחון הרייך • ורמאכט • הנוער ההיטלראי • משרד התעופה של הרייך • משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם • המשרד המרכזי של הרייך למאבק בהומוסקסואליות ובהפלות • משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח |  |
| נאצים בכירים | אדולף היטלר • מרטין בורמן • יוזף גבלס • הרמן גרינג • היינריך הימלר • ריינהרד היידריך • היינריך מילר • ארנסט קלטנברונר • הנס פרנק • אדולף אייכמן • רודולף הס • באלדור פון שיראך • אלברט שפר • ארנסט רהם • לני ריפנשטאהל • יוליוס שטרייכר • יוזף מנגלה • רודולף פרנץ הס • אמון גת • יירגן שטרופ • פרנץ שטנגל • יוזף ביהלר • ריכרד ולטר דרה פושעי מלחמה נאצים נוספים |  |
| קבוצות נרדפות | יהודים • הומוסקסואלים • צוענים • נכים • קתולים • עדי יהוה • קומוניסטים • אחרים |  |
ראו גם פורטל השואה • פורטל גרמניה ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007388602605171  BnF: cb11880872d (data)  GND: 26159-2  ISNI: 0000 0001 2178 9424  LCCN: no2015002790  NKC: kn20020423007  SUDOC: 115554548  VIAF: 130135419   WorldCat (עם VIAF): 130135419 
דגל של כוחות הביטחון הגרמניים בשנים 1935–1945
מטוסי יונקרס Ju 87 של לופטוואפה מעל שמי פולין. ספטמבר 1939.
הסוף: חיילי ורמאכט נכנעים ב-1945
אחיה בן אחיטוב

| --- | --- |
 אב:  אחיטוב 
 צאצאים:  אחימלך בן אחיטוב 
 עיסוק:  כהן 
 
אֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב היה כהן ששמו מופיע בספר שמואל א', פרק י"ד, פסוק ג' ובפסוק י"ח כמי שנשא את האפוד לפני ארון הברית במלחמתו של שאול במכמש.
זהותו

אחיה בן אחיטוב הוא בנו של אחיטוב ונינו של עלי הכהן. לדעת חוקר המקרא משה גרסיאל ואחרים, אחיה ואחימלך הם דמות אחת ואחיה אינו אלא צורת קיצור של שמו.
בעת המלחמה עם פלשתים במכמש, אחיה הוא זה, שלקח את כלי המקדש, שניצלו בשילה עבר לנוב והקים מחדש מרכז דתי בו עמד אוהל ה'. לדעת משה צבי סגל, מרכיב השם 'מלך' בשמו של אחימלך, אשר הוא מרכיב תאופורי בהברה האחרונה: 'יה', הוחלף למרכיב 'מלך' כמעין תיקון סופרים.
תפקיד נשיאת האפוד

כאשר נחרב המקדש בשילה, ניצל האפוד עד אשר הועבר לאחיה. האפוד נשאר בבית משפחת עלי גם לאחר הטבח בכהני נוב. מטרת נשיאת האפוד אינה ידועה, אך הכהנים השתמשו באפוד בעת ששאלו באלוהים. השאילה באלוהים באמצעות האפוד נעשתה כנראה, באמצעות האורים ותומים, שנמצאו בחלקו הפנימי של האפוד.
תפקידו של אחיה היה לשאת את האפוד. את האפוד לא לובשים אלא נושאים או חוגרים. פסוק ג' מתאר את שני תפקידיו: וַאֲחִיָּה בֶן-אֲחִטוּב אֲחִי אִיכָבוֹד בֶּן-פִּינְחָס בֶּן-עֵלִי כֹּהֵן ה', בְּשִׁלוֹ-נֹשֵׂא אֵפוֹד. הכינוי ”כֹּהֵן ה' ”, מייחד במקרא רק את משפחת עלי הכהן.
בפסוק מ"א נאמר: וַיֹּאמֶר שָׁאוּל, אֶל-ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל--הָבָה תָמִים. לדעת רש"י בקשת שאול, 'הבה תמים', פירושה- תן גורל אמת. במקום נוסח המסורה נכתב בתרגום השבעים: "ויאמר שאול, ה' אלהי ישראל, למה לא ענית את עבדך היום אם יש בי או ביונתן בני העוון. ה' אלהי ישראל הבה אורים ואם ישנו... בעמך ישראל הבה תמים". לדעת שמעון בר-אפרת ואחרים יש להעדיף את הנוסח בתרגום השבעים. לשיטתם, המחבר המקראי השמיט חלק מן הפסוק. לפי הנוסח בתרגום השבעים האורים והתומים הן גורלות, שאפשרו שתי תשובות גם אם הן מנוגדות.
נראה כי הדרישה מאת ה' נעשתה על ידי הכהן, נושא האפוד, לצאת למלחמה. הדרישה בה' נעשתה בידי הכהנים עד כיבוש ירושלים בידי דוד, שאז הוחלפה בידי נביאים. מסיפור זה עולה כי הכהן הוא גם משרתו של המלך ולפי פקודתו ישאל בה'.
לקריאה נוספת

יוסף נווה, אנשים ללא שמות, ציון, כרך נ"ד, חוברת א, ירושלים, 1989 עמ' 1–16.
הערות שוליים

↑  משה גרסיאל, עולם התנ"ך שמואל א', תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 126.
↑  משה צבי סגל, ספרי שמואל, ירושלים, קרית ספר, 1987, עמ' ק"ב.
↑  שמואל א', כ"ג, ו'. אבל ייתכן שהיו כמה אפודים, במיוחד שבפסוק אין ה הידיעה למלה אפוד.
↑  ראו: שמואל א', ב', י"ח ופסוק כ"ח.
↑  על שקיעת בית עלי ראו: משה אילת, שמואל וכינון המלוכה בישראל, ירושלים, הוצאת מאגנס, 1998, עמ' 40-17.
↑  שמעון בר אפרת, מקרא לישראל : שמואל א', ירושלים, מאגנס, 1996, עמ' 190.
↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים, כרמל, 2007, עמ' 69.
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
הכהן הגדול לובש את בגדי הכהונה, האפוד מסומן בצהוב.
נייטרינו מיואוני

נייטרינו מיואוני (Muon neutrino, סימול: νμ) הוא חלקיק יסודי, חלק מאבני הבסיס המרכיבות את החומר. הוא חלק מהדור השני במודל הסטנדרטי (מודל המתאר את אבני הבניין הקטנות ביותר לחומר הידועים לנו היום). הוא פרמיון ממשפחת הלפטונים (leptons). כמו שאר חלקיקי הנייטרינו גם לנייטרינו המיואוני אין מטען חשמלי, אין מטען צבע, בעל ספין ½ ובעל מסה קטנה מאוד. כמו כן הוא אינו מגיב עם הכוח האלקטרו-מגנטי וגם לא עם הכוח החזק, אך כן מושפע מן הכוח החלש באינטראקציה חלשה מאוד.
הנייטרינו המיואוני, כמו שאר חלקיקי הנייטרינו, בעל חתך פעולה נמוך מאוד.
תגליות

הנייטרינו המיואוני התגלה על ידי לאון לדרמן (Leon Lederman), מלווין שוורץ (Melvin Schwartz) וג'ק שטיינברגר (Jack Steinberger) מ-CERN.
הם עשו זאת ב-1962 באמצעות ירי אלומת פרוטונים GeV אל מטרה קבועה אשר הייתה במרחק של 70 מטר ממקור הירי. המטרה הוצבה על קיר פלדה העשוי מלוחות ישנים של ספינת קרב במשקל 5000 טון. כתוצאה מכך הם ייצרו פיונים (חלקיקים ממשפחת הבוזונים הנושאים את הכוח הגרעיני), מיואונים (חלקיק יסוד ממשפחת הלפטונים, מהדור השני) וחלקיקי נייטרינו מיואוני. הם קיבלו על כך פרס נובל לפיזיקה בשנת 1988.
לאחר שגילו את חלקיקי הנייטרינו המיואוני החלו לחקור את תגובותיהם עם חומר. למרות שחלקיקי הנייטרינו המיואוני לא מגיבים כמו שאר הנייטרינים, התגלה שחלקיקי הנייטרינו המיואוני מגיבים במקרים נדירים עם פרוטונים או נייטרונים ומייצרים במקרים אלה חלקיקי מיואון בלבד.
ראו גם

נייטרינו
נייטרינו אלקטרוני
נייטרינו טאואוני
גלאי נייטרינו
המודל הסטנדרטי
מיואון
אסטרונומיית נייטרינו
הערות שוליים

↑  מה זה, מי זה ומה הפירוש של – מידע מהיר על נֵייטְרִינוֹ, באתר "clue"
↑  BNL | 1988 Nobel Prize, www.bnl.gov
↑  "neutrino | physics". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2017-06-01.
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
רוברט לאמונט

רוברט פטרסון לאמונט (באנגלית: Robert Patterson Lamont; 1 בדצמבר 1867 –  20 בפברואר 1948) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי, שכיהן כמזכיר המסחר החמישי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא הרברט הובר בין השנים 1929 ל-1932. במהלך כהונתו התמודד עם אתגרים כלכליים משמעותיים, בהם השפל הגדול.
ביוגרפיה

לאמונט נולד בדטרויט שבמישיגן למשפחה של אנשי עסקים, בנם של איזבלה (לבית פטרסון) ורוברט לאמונט. לאחר שהשלים את לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת מישיגן, שם למד הנדסה אזרחית. בשנת 1891, לאחר סיום לימודיו הגבוהים, החל לאמונט לעבוד כמהנדס בתעשיית הברזל והפלדה, תחום שבו לימים יהיה דמות מובילה. ב-1893 עבד כמהנדס בתערוכה העולמית של שיקגו.
ב-24 באוקטובר 1894 נישא לאמונט להלן גרטרוד טרוטר בראשית הקריירה שלו עבד לאמונט במגוון תפקידים הנדסיים וניהוליים בחברות שונות. ב-1897 מונה לסגן נשיא ראשון בחברה "Simplex Railway Appliance". בשנת 1905 נקנתה החברה בידי "American Steel Foundries" – ולאמונט נותר בתפקיד כסגן נשיא ראשון. ב-1912 מונה לנשיא החברה, ובמהלך כהונתו הצליח לייצב את החברה בתקופה של שינויים כלכליים ותעשייתיים לאחר מלחמת העולם הראשונה. בממשל וורן הרדינג שירת כעוזר מזכיר המסחר תחת הרברט הובר.
במרץ 1929 מונה לאמונט למזכיר המסחר של ארצות הברית על ידי הנשיא הרברט הובר. כהונתו החלה בסימן של צמיחה כלכלית, אך עד מהרה הוא נאלץ להתמודד עם התפוצצות בועת השוק והכניסה לשפל הגדול, שהחל באוקטובר 1929. לאמונט פעל לייצוב הכלכלה באמצעות קידום מסחר ותמיכה בתעשיות שונות, אך מאמציו הוגבלו בשל המשבר הכלכלי העמוק. לאמונט היה מעורב בקידום הסכמי סחר בין-לאומיים וניסה להרחיב את הייצוא האמריקאי, אך המשבר העולמי והמדיניות הכלכלית השמרנית של ממשל הובר הגבילו את הצלחתו. עם זאת, הוא תרם לגיבוש תוכניות שיקום כלכליות שהשפיעו על מדיניות הניו דיל של יורשו של הובר, הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.
לאמונט פרש מתפקידו כמזכיר המסחר ביולי 1932, והוחלף על ידי רוי צ'אפין. לאחר פרישתו שב לעולם העסקים והמשיך להיות מעורב ביוזמות תעשייתיות ונדבניות.
רוברט לאמונט נפטר ב-20 בפברואר 1948, והותיר אחריו מורשת של שירות ציבורי ומנהיגות עסקית בתקופה מאתגרת בהיסטוריה של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  ROBERT P. LAMONT, באתר US Presidential History (באנגלית)
↑  Robert P. Lamont (1929–1932), באתר Miller Center (באנגלית)
↑  Statement on the Resignation of Robert P. Lamont as Secretary of Commerce, באתר The American Presidency Project (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb111164932 (data)  ISNI: 0000 0000 4713 5181  LCCN: no2008190230  VIAF: 61377095   WorldCat (עם VIAF): 61377095
מיכל רוזנבוים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בנובמבר 1975 (בת 49) בני ברק, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  תואר ראשון במנהל עסקים המרכז הבינתחומי הרצליה  תואר ראשון במשפטים המרכז הבינתחומי הרצליה  תואר שני בהצטיינות במשפט מסחרי, אוניברסיטת תל אביב-אוניברסיטת ברקלי  תואר שני במנהל ומדיניות ציבורית, מטעם אוניברסיטת תל אביב  תואר שני בהצטיינות בנדל"ן, המכללה האקדמית נתניה
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקצוע:  עורכת דין
 בן זוג:  אלי קמיר
 פרסים והוקרה:  נבחרה לרשימת עורכות הדין המובילות מטעם מדריך הדירוג  Chambers & Partners  נבחרה ברשימת עו"ד הצעירים מבטיחים של המגזין "פורבס".
 ‏rozlaw.co.il
 
מיכל רוזנבוים (נולדה ב-2 בנובמבר 1975) היא עורכת דין ישראלית, שכיהנה כמנהלת רשות החברות הממשלתיות.
במסגרת תפקידיה הציבוריים עמדה בראש מחלקת הפירוקים ברשם העמותות ובראש היחידה לחיוב אישי של נושאי תפקידים ברשויות המקומיות שבמשרד הפנים. החל משנת 2013 הייתה הבעלים והמנהלת של משרד עורכי דין.
ביוגרפיה

מיכל רוזנבוים נולדה ב-1975 בבני ברק, למשה ולחיה מנדל. שירתה בשירות לאומי.
לרוזנבוים תואר ראשון כפול במנהל עסקים ובמשפטים מהמרכז הבינתחומי הרצליה, תואר שני בהצטיינות במשפט מסחרי מאוניברסיטת תל אביב (במסגרת תוכנית בה הסטודנטים לומדים סמסטר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי), וכן תואר שני במנהל ומדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת תל אביב ותואר שני בהצטיינות בנדל"ן, מהמכללה האקדמית נתניה.
קריירה

בשנת 1999 הוסמכה לעריכת דין.
קריירה > מנהלת מחלקת הפירוקים ברשם העמותות

החל מיולי 2001 ועד יוני 2004 שימשה כמנהלת מחלקת הפירוקים ברשם העמותות. במסגרת זו ביצעה הליכי ביקורת, פיקוח וחקירות, ביצוע הליכי פירוק מפעיל, וכן תוכניות הבראה בעשרות עמותות. הובילה להפקעת סמכויות הניהול בתאגידים בהם נמצאו ליקויים, ולתוכניות הבראה בחברה קדישא ת"א, בתזמורת הסימפונית ירושלים ועוד.
קריירה > מנהלת היחידה לחיוב אישי במשרד הפנים

החל מינואר 2005 ובמשך שנתיים כיהנה כמנהלת היחידה לחיוב אישי במשרד הפנים. היחידה אמונה על איתור וטיפול במקרים בהם מתעורר חשד להוצאה כספית שלא כדין ברשויות המקומיות והבאתם בפני הוועדה לחיוב אישי. החיוב האישי הוא סנקציה יוצאת דופן במגזר הציבורי, במסגרתה מוטל חיוב אישי על נושא משרה או נבחר ציבור, בגין הוצאה כספית שלא כדין. התפקיד כלל ביצוע הליכי בקרה ופיקוח בכ-250 רשויות מקומיות בישראל ותאגידי הרשויות.
קריירה > מעבר למגזר הפרטי

בשנת 2007 פרשה מהשירות הציבורי ועברה למגזר הפרטי, תוך שהיא נכנסה לשותפות במשרד עורכי הדין "רוגל בן עמי רוזנבוים", שלימים התמזג והפך למשרד "שרקון, בן-עמי, רוזנבוים".
בשנת 2012 מונתה על ידי בית המשפט המחוזי בתל אביב כמפרקת חברת פילת ישראל בע"מ, שנקלעה לקשיים כלכליים והגיעה לחדלות פירעון.
במהלך השנים ליוותה את הליך הבראת ארגון זק"א, שנוהל בידי נאמן וסייעה ביישום תוכנית ההבראה לארגון ואת הבראת בית החולים "ביקור חולים", לאחר שנקלע למשבר כלכלי.
בשנת 2013 הקימה משרד עורכי דין משלה שנקרא "מיכל רוזנבוים ושות'". במסגרת המשרד כיהנה כיועצת משפטית לתאגידים ציבוריים גדולים (לרבות רשויות מקומיות, חברות ממשלתיות, חברות עירוניות ותאגידים ציבוריים), בתחומי המשפט המנהלי, כלכלי, בתחומי הרגולציה, ביקורת, חקיקה, פירוקים והבראות, פרויקטי תשתיות, כוח אדם ושכר.
בשנים 2011–2022 כיהנה כיועצת המשפטית של איגוד התאגידים העירוניים ברשויות המקומיות, המייצג כ-600 חברות כלכליות ועמותות עירוניות. רוזנבוים הובילה את הרפורמה בתאגידים העירוניים, שבבסיסה שינוי ברגולציה החלה עליהם ושיפור הממשל התאגידי בהם. מנכ"ל משרד הפנים החל ביישומה של הרפורמה. בנוסף, הובילה את מודל הבונוסים לעובדי התאגידים מול הממונה על השכר באוצר, קובי בר נתן. במסגרת פעילותה באיגוד, הנחתה פאנלים בוועידות העוסקות בתחומי המשפט והכלכלה.
קריירה > תפקידים ציבוריים

בשנים 2018–2021 כיהנה כדירקטורית בחברת מקורות. קודם לכן הייתה דירקטורית בחברת נתיבי איילון.
הייתה חברה בוועדה המייעצת להענקת מגן שר הבריאות למתנדבים מצטיינים.
מכהנת כיועמ"ש בהתנדבות בעמותת "טף לטף" שמטפלת בילדים בעלי מוגבלויות קשות. כיהנה כיועמ"ש בהתנדבות בעמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל.
במאי 2019 הייתה מועמדת מועדפת מטעם הקואליציה בכנסת לתפקיד מבקר המדינה, יחד עם מתניהו אנגלמן, אך ביום הגשת המועמדות, הסירה את מועמדותה.
קריירה > מנהלת רשות החברות הממשלתיות

במרץ 2022 מונתה על ידי ממשלת ישראל השלושים ושש למנהלת רשות החברות הממשלתיות שתחת משרד האוצר. עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע הועברה הרשות למשרד לשיתוף פעולה אזורי שבראשות השר דוד אמסלם. ביוני 2023 פורסם כי השר אמסלם יוזם את פיטוריה של רוזנבוים. ביולי 2023 הורה אמסלם לרוזנבוים שלא לפנות אליו יותר, וכינה אותה ואת המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, גיל לימון, "שותפים לפוטש". באוגוסט 2023 פנה אמסלם לנציב שירות המדינה, דניאל הרשקוביץ, בדרישה לפטר מיידית את רוזנבוים. לדברי רוזנבוים הדרישה לפיטורים היא על רקע דרישתו של אמסלם לבצע מינויים פסולים ופוליטיים של מקורביו בעשרות חברות ממשלתיות. שישה ממנהלי רשות החברות הממשלתיות בעבר פנו לראש הממשלה, בנימין נתניהו, בדרישה "לעצור לאלתר את תהליכי ההדחה אלו ולפעול לחזק את עצמאות הרשות ואת הניהול המקצועי בחברות הממשלתיות".
רוזנבוים התנגדה להחלטתם של אמסלם ושר התקשורת, שלמה קרעי, להדיח את יו"ר דואר ישראל, מישאל וקנין.
בסוף דצמבר 2023 הודיעה על התפטרות מתפקידה כמנהלת רשות החברות הממשלתיות, זאת לקראת סיום הליך העברת השליטה ברשות למשרד לשיתוף פעולה אזורי. לדבריה, השר אמסלם הפעיל לחצים לצורך מינוי מקורבים ופעילים פוליטיים ובעקבות ההעברה היא לא תוכל למנוע את השתלטות השר על החברות הממשלתיות. במכתב ההתפטרות מתחה ביקורת על התנהלות ראש הממשלה, בנימין נתניהו, שהתעלם מבקשותיה להתערב בפעולות השר. כהונתה הסתיימה בסוף ינואר 2024, אך עם הודעת התפטרותה הורה לה השר אמסלם להגיע למשרדי הרשות רק לשם חפיפה עם המנהל הנכנס.
הוקרה

רוזנבוים נבחרה לרשימת עורכות הדין המובילות מטעם מדריך הדירוג Chambers & Partners
נבחרה ברשימת "Power Women" של המגזין "פורבס ישראל".
חיים פרטיים

רוזנבוים היא בת זוגו של היועץ האסטרטגי אלי קמיר ואם לילדים מבן זוגה לשעבר אופיר העברי.
לחיי הערבה

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה, טלנובלה, ילדים
 כותבים:  אמיר בן סירה   ארז אבירם
 בימוי:  אבישי גולדשטיין   אהרון קפלן
 שחקנים:  טל מוסרי   עודד מנשה   תום אבני   עדי עזרוני   ליאת אחירון   מיקי גבע   קובי מחט   סיון ששון   סופי צדקה
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  15
 הפקה
 חברת הפקה:  ערוץ הילדים
 עורכים:  רונית פורת, סיון קליינר, יובל גבע, קרני פלזנטל-זיו
 צלמים:  ניסים אברביה, יוסי כץ, אבי קסמן, רומן ילנוביץ', בוריס בלנקין, רוני קלדרון, שי רז
 מוזיקה:  Friendship Forever - Büdi Siebert, Matthias Frey
 אורך פרק:  20 - 60 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור בישראל:  2002 – 2003
לחיי הערבה היא סדרת טלוויזיה מסוגת הטלנובלה שמשולבת עם סיטקום ששודרה בערוץ הילדים בין השנים 2002 ל-2003. הסדרה הייתה פרודיה על סוגת הטלנובלות בכלל ועל הטלנובלה לחיי האהבה בפרט, כפי שמעיד שמהּ. הסדרה לעיתים אף שברה את הקיר הרביעי. סופי צדקה, ששיחקה את הדמות הראשית ב"לחיי האהבה", הופיעה כאורחת בכמה מפרקי הסדרה.
נכון לשנת 2024, ניתן לראות את הסדרה בשירות הצפייה BIGI ולעיתים בשירותי VOD שונים.
רקע

רוב פרקי הסדרה עוסקים בחגי ישראל, דבר שהביא לשידורים חוזרים רבים של הסדרה בזמנים המתאימים, גם שנים רבות לאחר שהסתיימה. ישנם גם פרקים העוסקים ב"ימות חול" ומספר פרקים קצרים שנעשו בשיתוף עם האגודה למלחמה בסרטן ועוסקים בהפסקת עישון.
הסדרה מגוללת את סיפורן של שתי משפחות הגרות בשכנות ביישוב "גבעת פדידה" באזור ירושלים: משפחת הדסי (שלמה, הדסה, שלומית ודקל) ומשפחת צירלר (י. ומנוחה). היחס בין המשפחות הוא ציני, מרושע ותחרותי ביותר.
הסדרה משתמשת באמצעים שונים (כמו זוויות צילום, זומים, מוזיקה ודיאלוג) כדי לשוות למתרחש נופך דרמטי ורציני יותר משהוא באמת, בניסיון לחקות וללעוג לטלנובלות ולדרמטיזצית-יתר שלרוב משוייכת אליהן.
פרקים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.  חסר תקציר העלילה בפרקים שונים.
(הבהרה: הרשימה מסודרת לפי סדר הופעת הפרקים באתר BIGI, ולא לפי תאריך השידור המקורי)
| מספר פרק | שם הפרק | תקציר |
| --- | --- | --- |
| 1 | ראש השנה | דודתו של צירלר נפטרת ומורישה לו מטע תפוחים. צירלר מחליט להשתמש במטע ולשווק תפוח בדבש לקראת ראש השנה. בעסק הוא משתף את משפחת הדסי וחקלאי בשם מוישיק, שנראה שכוונותיו אינן טהורות כפי שהוא אומר. לבסוף מתגלה שעורכת הדין הממונה על הצוואה התחזתה למוישיק וברחה עם הכסף לקאריביים. |
| 2 | סוכות | משפחת צירלר ומשפחת הדסי מתחרים בתחרות "הסוכה הכי יפה" בעיר שלהם, כאשר תוך כדי הדסה מעורבת בתאונה מפתיעה, שלמה מאבד את הזיכרון וצירלר מנסה לגנוב את קופסת הקישוטים של משפחת הדסי. מבחינה כרונולוגית, זהו הפרק הראשון ששודר. |
| 3 | חנוכה | בחלומה של הדסה מגולל סיפור חנוכה עם טוויסט מודרני - יהודה המכבי, אנטיוכוס ומתתיהו מנסים להסתדר בימינו אנו עם טלפונים, טלוויזיות ועוד. |
| 4 | ימי חול 1 - הבלונדינית הסודית / צירלר נכסים / המסיבה |  |
| 5 | יום ללא עישון | תשדיר נגד עישון בשיתוף האגודה למלחמה בסרטן. |
| 6 | ימי חול 2 - המשפחה מספר 1 |  |
| 7 | פורים | משפחת הדסי ומשפחת צירלר מתחרים ביניהם בתחרות התחפושות של "גבעת פדידה", כאשר חוצנים חוטפים את הדסה. |
| 8 | פסח - ההזמנה | צירלר ומנוחה מבינים שבמהלך השנים הם איבדו את כל חבריהם ושבני משפחתם מוקיעים אותם - וכעת אין להם היכן להעביר את ליל הסדר. הם מחליטים להתארח אצל שלמה והדסה, אך העניינים מסתבכים כששלומית מגלה שהיא ואושר, בנם של הצירלרים, עוברים לגור יחד. |
| 9 | יום ללא עישון | תשדיר נגד עישון בשיתוף האגודה למלחמה בסרטן. |
| 10 | יום העצמאות - ולתפארת מדינת ישראל |  |
| 11 | שבועות | אושר טס להודו ומשאיר את שלומית לבדה. אשכול, אח של מנוחה, משתחרר מהכלא ושלומית העצובה מתחילה איתו. סבתא הדסי מותירה למשפחה עיזת פלא, ומשפחת הדסי מחליטה להקים עסק לגבינות צאן - שצירלר מנסה לגנוב. האם צירלר יצליח במזימתו והאם שלומית תתחתן עם אשכול? |
| 12 | ימי חול 3 - דרושה ספרית / השוטר הטוב / בחירות |  |
| 13 | יום ללא עישון | תשדיר נגד עישון בשיתוף האגודה למלחמה בסרטן. |
| 14 | ט"ו בשבט - הקרב על היער | גבעת פדידה סוערת בעקבות הצעה לבנות קניון על שטח יער שנמצא ביישוב. צירלר שרואה בכך הזדמנות לרווח כספי תומך בפתיחת הקניון, ואילו שלמה והדסה מתנגדים להרס הטבע שהקניון יגרום. בדרך להכרעה בסוגיה הדסה נעצרת על ידי המשטרה ומוצאת אהבת ילדות, צירלר חוטף התקף אלרגיה ומזייף חתימות, ודקל מתגייס לצה"ל ובעיקר למחאה שמארגן שלמה. |
| 15 | יום המשפחה |  |
דמויות > משפחת הדסי

שלמה הדסי (עודד מנשה): בעלה של הדסה.
הדסה הדסי (טל מוסרי): אשתו של שלמה. מנהלת מספרה. צמחונית. במקור מחדרה.
דקל הדסי (תום אבני): בנם של שלמה והדסה ואחיה של שלומית. שמיניסט ולאחר מכן חייל עורפי בצבא. אוהד את מכבי תל אביב בכדורגל.
שלומית הדסי (עדי עזרוני): בתם של שלמה והדסה ואחותו של דקל. יצאה עם אושר למרות התנגדותם של הוריהם. בהמשך התארסה לאשכול, אך לבסוף נישאה לאושר. מגישה ב"חדשות גבעת פדידה".
דמויות > משפחת צירלר

י. צירלר (קובי מחט): בעלה של מנוחה ואביו של אושר. שכנם המעצבן, הקמצן והתככן של משפחת הדסי. רוב הזמן מובטל. ניהל רומן עם גילה.
מנוחה צירלר (סיון ששון): אשתו של צירלר, אמו של אושר ואחותו הגדולה של אשכול.
אושר צירלר (מיקי גבע): בנם של צירלר ושל מנוחה. נסע לטיול בהודו ל12 שנים.  נישא לשלומית למרות התנגדותם של הוריהם. שמו המקורי הוא אסף, שינה את שמו פעמים רבות, בין היתר לתאופיק, שלו ואושר.