stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארבעת האחים
הערות שוליים

↑  , תוכנית הופעות באתר הרשמי של "ארבעת האחים"
↑  Folk Era Records, The Brothers Four
↑  , תוכנית הופעות באתר הרשמי של "ארבעת האחים"
↑  "Mike Kirkland of the Brothers Four dies at 82". The Seattle Times. 22 בספטמבר 2020. נבדק ב-22 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  20 באוגוסט 2020 - 23 בדצמבר 1937, Mike Kirkland of the Brothers Four dies at 82, באתר Seattle Times‏, 22 בספטמבר 2020
↑  "שדות ירוקים" – דודי פטימר בראיון בלעדי עם להקת הפולק האמריקאית – "ארבעת האחים" – מראיין: דודי פטימר, באתר דודיפדיה- פרוייקט שימור המוסיקה הישראלית של דודי פטימר, ‏2016-02-10
↑  About The Brothers Four, brothersfour.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007400423305171  GND: 10156587-2  ISNI: 0000 0001 0724 9077  LCCN: n93005968  MusicBrainz: 59b0f5da-cd35-4ec7-a4a8-74d7aa7948b7  VIAF: 1043145857037622921213   WorldCat (עם VIAF): 1043145857037622921213
ארטאשס הראשון, מלך ארמניה

ארטאשס הראשון
טקס ההלוויה של ארטאשס
ארטאשס הראשון (ביוונית: Άρταξίας בארמנית: Արտաշես; המאה ה-2 לפנה"ס) היה מלך ארמניה, ומייסד ממלכת ארמניה.
ביוגרפיה

לאחר כיבושה של ממלכת אוררטו בידי מדי, וכיבושה של מדי בידי מלך אנשאן כורש הגדול, הפכה ארמניה לסטראפיה נידחת בתוך הממלכה האחמנית. הממלכה האחמנית נכבשה בידי אלכסנדר הגדול מלך מוקדון, ובכלל זה ארמניה. אלכסנדר, לא ביקר מעולם בארמניה, אולם הסטראפ שלה נכנע לפניו כפי שבחרו לעשות סטראפים פרסיים רבים אחרים. ארמניה, הפכה למחוז נידח בתוך האימפריה הסלווקית. היא הייתה מחולקת ל"ממלכות" רבות, שהיו ככל הנראה שושלות מקומיות. המלך הסלווקי אנטיוכוס השלישי (הגדול), מינה מתישהו בין 200-209 לפנה"ס את ארטאשס כסטרטגוס של ארמניה.
לפני כן לא ידוע דבר על ארטאשס. הוא מילא את שליחותו בנאמנות, אולם לאחר שבשנת 191 לפנה"ס הובס אנטיוכוס בקרב מגנסיה, מרדו בו ארטאשס והכתיר עצמו כמלך ארמניה. ארטאשס, איחד את הארמנים, וקבע גבול מסודר לממלכתו. הרומאים, הכירו בממלכתו כפי שהכירו במרבית הממלכות שמרדו בשלטון הסלווקי. כמו כן, מקורות מסוימים רומזים שארטאשס אירח בחצרו את המצביא הקרתגי המפורסם חניבעל ברקה. על פי המסופר חניבעל סייע לארטאשס לבנות עיר שסטראבון מכנה "ארטקססטה" על שם המלך, ופלוטרכוס מכנה "קרתגו שבארמניה". לא ברור במה סייע חניבעל בבניית העיר, סטראבון רק כותב שהעיר: "נבנתה בידי חניבעל", ופלוטרכוס מכנה אותה: "מעשה ידיו של חניבעל הגדול שבאויבי רומא". ידיעה זו סותרת ידיעה אחרת על פיה חניבעל שהה אותה תקופה בכרתים.
ארטאשס, הנהיג בממלכתו שפה אחידה שהייתה ככל הנראה מבוססת על ארמית. ברוב הכתובות הארמניות מאותה תקופה הוא מכונה "ארתחששתא". ארטאשס גם בנה ערים וייסד מקדשים, והשושלת שלו עתידה להחזיק מעמד עד אמצע ימי הביניים. ההיסטוריון הארמני מובסס חורנאצי מספר, כי האלאנים, עם נודד ממוצא איראני פלשו לארמניה בתקופת שלטונו של ארטאשס. ארטאשס, יצא לקרב מול האלאנים הביס אותם ואף לקח בשבי את בנו של מלך האלאנים. מלך האלאנים נאלץ להסכים להסכם שלום עם ארטאשס, אולם ארטאשס לא הסכים לתנאי אחד, להחזיר את השבוי. בתגובה, הנסיכה האלאנית סאטאניק (Satenik) נעמדה על שפת הנהר מול מחנהו של ארטאשס והפצירה בו לשחרר את אחיה. ארטאשס נשבה ביופייה של סאטאניק, והסכים לשחרר את אחיה בתמורה לידה. מלך האלאנים השיב לו שאצל האלאנים מקובל שהחתן "חוטף" את הכלה. ארטאשס, על פי המסופר לקח חבל מעור, והשליך אותו אל הגדה השנייה של הנהר. החבל נכרך סביב מותניה של הנסיכה והוא לקח אותה למחנה שלו. החתונה נחגגה בפאר והדר, על ראש החתן נשפכה מקלחת של זהב, ועל ראש הכלה מקלחת של פנינים.
סאטאניק, ילדה לארטאשס שישה בנים. בנו הבכור טיגראנס הראשון ירש אותו. טיגראנס היה שליט פחות מוצלח מאביו, ובימיו גברה השפעת האימפריה הפרתית בממלכה. נכדו טיגראנס הגדול, הצליח להביס את הפרתים, ולהפוך את ארמניה לאימפריה אדירה, אולם גם הוא הובס בסוף הפעם בידי הרומאים. עם זאת ממלכת ארמניה המשיכה להתקיים עוד שנים רבות.
הערות שוליים

↑  פליניוס הזקן, "תולדות הטבע", 6.9.
1 2  ארטאשס הראשון באנציקלופדיה איראניקה.
↑  סטראבון, ספר אחד עשר, 14, 15.
↑  סטראבון, ספר אחד עשר, 14, 6.
↑  פלוטרכוס, "חיי לוקלוס", 31.
↑  קורנליוס נפוס, "חניבעל", 9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124815634  LCCN: n85272705  VIAF: 58068231   WorldCat (עם VIAF): 58068231
בד דנים

מכנס ג'ינס עשוי בד דנים עם מסמרת נחושת לחיזוק תפר הכיס
שזירה עם דילוג על שלושה חוטי שתי בצד הקדמי וסטיה אלכסונית בין שורה לשורה
דנים (בצרפתית: Denim) הוא אריג כותנה שזור אלכסונית (Twill) כך שחוטי הערב עוברים מעבר לשני חוטי שתי או יותר, ובסטייה (offset) משורה לשורה. מקור שם הבד הוא בעיר נים שבצרפת, בה יוצר הבד לראשונה על ידי משפחת אנדרה (André). הבד נודע בתחילה בשם Serge de Nîmes (בצרפתית: סרז' מ-נים) ועם השנים השם התקצר ל-de Nîmes ובאיות מודרני Denim. הבד ידוע כבד ממנו עשויים מכנסי ג'ינס.
לעומת בדי קנבס בהם שני צידי הבד זהים, שיטת האריגה בדנים יוצרת הבדל בין שני צידי הבד כך שבבד דנים מחוטי ערב צבעוניים, הצד שבו חוטי הערב עוברים מעל מספר חוטי שתי נראה צבעוני יותר מהצד ההפוך. במכנסי ג'ינס, חוטי הערב הם לרוב בצבע כחול (או אינדיגו) וחוטי השתי לבנים, כך שמתקבל גוון כחול בצד החיצוני של המכנסים וגוון בהיר-לבן בצד הפנימי.
הדילוג על מספר חוטי שתי בשזירת הדנים עושה את הבד גמיש יותר ומתאים יותר ללבישה מבדים בשזירה ללא דילוגים. בזכות שזירה זו הדנים גם נוטה להתקמט פחות מבדים אחרים. כמו כן, המרווחים בדילוגי חוטי הערב מאפשרים שזירה צפופה של מספר חוטים רב, דבר המשפר את עמידות הבד בפני מעבר מים ואוויר. השימוש בבד הדנים נפוץ לצורכי עבודה וליצירת ריפוד עמיד מאחר שדוגמת הבד ומרקמה אינם חלקים ולכן כתמים נראים עליו פחות בבירור.
לאחר צביעת הבד בייצור בגדים מדנים, הבד עובר שטיפה לריכוך הבד ולשם הפחתה או מניעה של התכווצותו בכביסה. בד דנים שלא עובר תהליך שטיפה בזמן ייצור הבגד (נקרא גם דנים "יבש" או raw denim) נוטה לדהות, דבר הנחשב לרוב רצוי, בעיקר באזורי הבד בהם התנועה רבה יותר כמו הירכיים העליונות באזור המפשעה ואחורי הברכיים. במכנסיים שעוברים שטיפה בזמן הייצור מושג אפקט דומה של דהייה ושחיקה באמצעות מכונות.
ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג

| --- | --- |

 לידה:  31 בדצמבר 1564 צלה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  2 במרץ 1611 (בגיל 46) צלה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  Brunswick-Celle 
 מקום קבורה:  Fürstengruft 
 
ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (31 בדצמבר 1564–2 במרץ 1611), היה נסיך לינבורג בין השנים 1592–1611.
ביוגרפיה

ארנסט נולד ב-31 בדצמבר 1564 והיה השני מבין חמישה עשר ילדים של וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובת זוגו דורותיאה מדנמרק. לאחר לימודיו בוויטנברג, לייפציג ושטרסבורג הוא חזר לצלה כתוצאה מהחמרת בריאותו של אביו. בשנת 1592, לאחר מות אביו, הוא השתלט על מושכות השלטון. בתחילה הוא הוגבל לשלטון של 8 שנים על ידי הסכם עם אחיו כריסטיאן והאצילים. עם זאת, בעקבות חתימת ההסכם הבא, הוא קיבל סמכויות מלאות עד מותו ב-2 במרץ 1611. שלטונו כלל ניסיונות לשפר את המצב הכלכלי הן של הנסיכות והן של משפחתו, משום שאביו השאיר את המדינה בחובות כבדים. ראוי להזכיר גם את הסכם משפחת צלה שנחתם על ידו ב-1610, אשר הבטיח את אי-חלוקה של הנסיכות ואשר אושר על ידי הקיסר מתיאס ב-1612.
בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999

"בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999" הוא אלבום הופעה של הזמר מאיר אריאל. האלבום יצא בשנת 2002, לאחר מותו של אריאל, מתוך הקלטות של שתי הופעות של אריאל שנערכו במועדון הבארבי בתל אביב ביוני 1999, כחודש לפני מותו.
ההופעה

באוגוסט 1998 התבטא אריאל בחריפות נגד הקהילה הגאה. בעקבות ההתבטאות החל גל מחאה נגדו על ידי הקהילה הגאה. הפגנות התקיימו מחוץ להופעותיו ובשיאם ירקו מספר מפגינים על אריאל ושפכו עליו מים לאחר שיצא מהופעה במועדון "לוגוס" בתל אביב. יום למחרת התקרית, ב-24 בספטמבר 1998, הודיע אריאל על פרישה מהופעות. בעקבות הסערה עזבה משפחת אריאל את תל אביב ועברה להתגורר בפרדס חנה. לאחר מספר שבועות התנצל אריאל על דבריו.
למרות הודעתו על פרישה מהופעות, בתחילת 1999 חזר אריאל להופיע ובפברואר החל לחפש הרכב נגנים. דרך שחר בנו, נוצר קשר בין אריאל לגיטריסט דוד לוי ("גיגה"), וגיגה הביא את עמוס פרידמן (בס) וערן פורת (תופים), איתם ניגן בהרכב, ואת דורון קוחלי (קלידים, האמונד). חברי ההרכב היו בשנות ה-20 וה-30 לחייהם, בעוד אריאל היה בן 57.
ההופעה הראשונה של ההרכב נקבעה ל-16 ביוני 1999 במועדון בארבי בתל אביב. להופעה קדמה חזרה אחת שהתקיימה באותו בוקר, כך שההופעה הייתה מעיין ג'אם. הופעה שנייה התקיימה ב-22 ביוני, וגם לה קדמה חזרה אחת. בהופעות ביצע ההרכב את שיריו של אריאל בעיבודים חדשים, וכן כמה שירים חדשים שטרם יצאו לאור. שתי ההופעות הוקלטו על קלטות DAT.
הופעתו האחרונה של אריאל התקיימה ב-9 ביולי בפסטיבל ערד, ובה הופיע לבדו. הופעה שלישית עם ההרכב החדש נקבעה ל-13 ביולי, אולם באותם ימים כבר היה מאיר אריאל חולה בקדחת הבהרות (אף כי לא אובחן בשלב זה), וההופעה נדחתה. ב-18 ביולי נפטר אריאל.
האלבום

כשנה לאחר מותו של אריאל קיבל לידיו העיתונאי יונתן גת את הקלטות המופע. גת החליט להפוך את ההקלטות לאלבום ובמשך כשנה ערך ושיפר את איכות ההקלטות. האלבום נקרא "מאיר אריאל בהופעה אחרונה" אף שהופעתו האחרונה של אריאל התקיימה, כאמור, בערד בתחילת יולי.
האלבום כולל כמה משיריו המוכרים של אריאל וכן שלושה שירים חדשים: "עכשיו להתאהב", רודף צדק רודף שלום", ו"איתן איתן". כמו כן נכללים באלבום שני שירים שכתב אריאל והתפרסמו בביצוע זמרים אחרים: "הולך בטל" ו"שלל שרב", וגרסת כיסוי לשיר "Knockin' on Heaven's Door" של בוב דילן, אותו תרגם לעברית כ-"טוק טוק טוק על דלתי מרום".
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי מאיר אריאל (למעט היכן שמצוין אחרת).
| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פתיחה  |   |   | 0:58 |
| 2. | פלוגה בקו (או: לגמרי במקרה)  |   |   | 3:58 |
| 3. | שדות גולדברג  |   |   | 4:14 |
| 4. | עכשיו להתאהב  |   |   | 5:38 |
| 5. | הולך בטל  |   | אריאל זילבר | 4:37 |
| 6. | נשל הנחש  |   |   | 5:25 |
| 7. | עברנו את פרעה נעבור גם את זה  |   |   | 5:43 |
| 8. | רודף צדק רודף שלום  |   |   | 6:18 |
| 9. | טרמינל לומינלט  |   |   | 7:23 |
| 10. | היכנסי כבר לאוטו וניסע  |   |   | 4:20 |
| 11. | שלל שרב  |   | יהודה פוליקר | 6:25 |
| 12. | איתן איתן  |   |   | 3:52 |
| 13. | לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ  |   |   | 7:08 |
| 14. | טוק טוק טוק על דלתי מרום  | בוב דילן, גרסה עברית: מאיר אריאל | בוב דילן | 5:49 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 65:35 |
לקריאה נוספת

נסים קלדרון (בשיתוף עודד זהבי), ארול אחד: מאיר אריאל - ביוגרפיה, עמ' 324–325, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, 2016
הערות שוליים

↑  ניסים קלדרון, ארול אחד, עמ' 314-316.
↑  קלדרון, עמ' 324.
↑  קלדרון, עמ' 325.
| מאיר אריאל |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | שירי חג ומועד ונופל • ...וגלוי עיניים • ירוקות • זרעי קיץ • רישומי פחם • ברנרד ולואיז • מודה אני |  |
| מיני אלבומים | ירושלים של ברזל • עברנו את פרעה |  |
| הופעות | דלתות נפתחות מעצמן • בהופעה אחרונה במועדון ברבי 1999 |  |
| אוספים | מבחר • המיטב |  |
| מארזי תקליטורים | האוסף |  |
| אלבומי מחווה | עם הגב לים • ערב כחול עמוק • חמש שנים • רישומי פחם בצבע |  |
| קלטות וידאו ומארזי DVD | מסע הבחירות של מאיר אריאל • דרך דמעה שקופה - ההופעה |  |
| שירים | אגדת דשא • כותנת פסים • לילה שקט עבר על כוחותינו בסואץ • מכופף הבננות • ערב כחול עמוק • פלוגה בקו (או לגמרי במקרה) • קובלנה על מפלגות ישראל • שדות גולדברג • שלל שרב • בצהרי יום • רוצים שלום |  |
| ראו גם | האחים אריאל |  |
אסה ברומה

אסה ברומה (באנגלית: Ese Brume; נולדה ב-20 בינואר 1996) היא אתלטית ניגרית, זוכת מדליית ארד אולימפית (טוקיו 2020), סגנית אלופת העולם (יוג'ין 2022), סגניות אלופת העולם באולם (בלגרד 2022) ושלוש פעמים אלופת אפריקה (מרקש 2014, דרבן 2016 ואסאבה 2018) בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

ברומה נולדה בניגריה.
ביוגרפיה > 2014 > אלופת אפריקה בפעם הראשונה

באליפות אפריקה שנערכה בחודש אוגוסט במרקש שבמרוקו זכתה ברומה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.50 מטר.
ביוגרפיה > 2016 > אלופת אפריקה בפעם השנייה

באליפות אפריקה שנערכה בחודש יוני בדרבן שבדרום אפריקה זכתה ברומה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.57 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה בחודש אוגוסט בריו דה ז'ניירו שבברזיל סיימה ברומה במקום החמישי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.81 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בחודש אוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיימה ברומה במקום 17 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.38 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > אלופת אפריקה בפעם השלישית

באליפות אפריקה שנערכה בחודש אוגוסט באסאבה שבניגריה זכתה ברומה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.83 מטר.
ביוגרפיה > 2019 > מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בחודש אוקטובר בדוחה שבקטר זכתה ברומה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.91 מטר, אחרי מלאיקה מיהמבו מגרמניה (7.30 מטר) ומרינה בך-רומנצ'וק מאוקראינה (6.92 מטר).
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת טוקיו שנערכה בחודש אוגוסט בטוקיו שביפן זכתה ברומה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.97 מטר, אחרי מלאיקה מיהמבו מגרמניה (7.00 מטר) ובריטני ריס מארצות הברית (6.97 מטר).
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת העולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה בחודש מרץ בבלגרד שבסרביה זכתה ברומה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.85 מטר, אחרי איוונה וולטה מסרביה (7.06 מטר) ולפני לוריין אוגן מהממלכה המאוחדת (6.82 מטר).
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בחודש יולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית זכתה ברומה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.02 מטר, אחרי מלאיקה מיהמבו מגרמניה (7.12 מטר) ולפני לטיסיה אורו מלו מברזיל (6.89 מטר).
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה ברומה במקום הרביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.59 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לרוחק: 7.17 מטר (2021)
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לרוחק: 7.85 מטר (2022)
ארמנים בעיראק

| --- | --- |

  ארמניה  עיראק
 אוכלוסייה
 10,000–20,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 בגדאד, בצרה, מוסול (עד שנת 2014), כירכוכ, כורדיסטן העיראקית
 שפות
 ארמנית, ערבית
 דת
 הכנסייה האפוסטולית הארמנית  הכנסייה הקתולית הארמנית
הארמנים בעיראק (בארמנית: Իրաքահայեր, תעתיק: איראקאהאייר; בערבית: الأرمن في العراق, תעתיק מדויק: אלארמן פי אלעראק) הם קבוצה אתנית נוצרית בעיראק שנוכחות של קהילות ראשונות שלה בעיראק מוערכת לתקופה הבבלית. אל קהילות ותיקות אלה הצטרף גל חדש של פליטים ארמנים לאחר רצח העם הארמני, בתחילת המאה ה-20. מספרם במדינה כיום מוערך בכ-10–20 אלף ארמנים, שרובם חיים בעיר הבירה בגדאד ובערים בצרה ומוסול. בעיראק פועלת הכנסייה האפוסטולית הארמנית שרוב בני הקהילה בעיראק נמנים עליה, לצד מיעוט בקרב הקהילה הנמנה עם הכנסייה הקתולית הארמנית.
מקורות הגעת הארמנים לעיראק

נוכחותם של ארמנים בעיראק מתחילה מהתקופה הבבלית וכן בתקופת עבאס שאה הראשון, בראשית המאה ה-17, שכחלק ממסע כיבושיו כבש גם את אזור הקווקז הכולל את ארמניה של ימינו. עבאס שאה הגלה ארמנים רבים לאיראן ורבים מתוכם בחרו להתיישב באזורים של עיראק בת-ימינו. רצח העם הארמני שהחל בשנת 1915 יצר גל הגירה חדש של ארמנים לאזור והוביל עשרות אלפי ניצולים ארמנים להגר לעיראק ולהתיישב בה, בשל הקרבה הגאוגרפית של ארמניה המערבית (מזרח טורקיה כיום) לעיראק.
גודלה של הקהילה

ישנן הערכות שונות בנוגע למספר הארמנים החיים בעיראק. המשברים, המלחמות וחוסר היציבות במדינה השפיעו רבות על האוכלוסייה הארמנית בעיראק. רבים מבני הקהילה היגרו בעיקר לארמניה ובשל כך מספר הארמנים בעיראק הצטמצם בצורה ניכרת. לאחר גלי הגירה מסיביים של ארמנים מעיראק בעקבות הפלישה האמריקנית לעיראק, פלישת ארגון המדינה האסלאמית ואירועי האביב הערבי חיים בעיראק על פי הערכות מקומיות בין 20–30 אלף ארמנים, נכון ל-2020. מחלקת המדינה של ארצות הברית מעריכה את מספרם של הארמנים בכ-7000 בלבד. הערכה אחרת משנת 2015 עמדה את גודלה של הקהילה בכ-25 אלף ארמנים. מספרם של הארמנים במדינה לאחר סוף פלישת ארגון המדינה האסלאמית נותר יציב. בבגדאד ריכוז הארמנים הוא הגבוה ביותר מכל הערים בעיראק. לפי הערכות של ארמנים מקומיים הקהילה הארמנית בבגדאד מונה כמה אלפים בלבד. לצד בגדאד, גם הערים בצרה ומוסול נחשבות לערים עם ריכוז ארמנים.
מלחמת האזרחים בעיראק ופלישת ארגון המדינה האסלאמית

עם פרוץ מלחמת האזרחים בעיראק ולאחר הפלת משטרו של סדאם חוסיין, הפכו הארמנים והנוצרים בכלל בעיראק למטרה על ידי גורמים אסלאמיים קיצוניים. ארמנים רבים עזבו את עיראק בשל הסכסוכים האלימים והמצב הכלכלי הקשה שהוסיף על המצב המעורער במדינה. עם פלישת ארגון המדינה האסלאמית לעיראק בשנת 2014, הפכו הנוצרים והארמנים למטרה על ידי חברי הארגון האסלאמיסטי הקיצוני. פעולותיהם כללו הוצאה להורג של הנוצרים ופגיעה במקומות קדושים. על פי חברי קהילה מקומיים עם השתלטות ארגון המדינה האסלאמית על שטחים בעיראק, הופצצו כנסיות רבות ואתרי מורשת שביניהם נמנים גם כנסיות ארמניות.
הכנסייה הארמנית בעיראק

רוב הארמנים החיים כיום בעיראק משתייכים לכנסייה הארמנית-אורתודוקסית, המחולקת לשני חלקים: הכס הקדוש בארמניה והכס הקדוש של קיליקיה (אנ'), הממוקם כיום בלבנון. הכנסייה הארמנית בעיראק שייכת לכס הקדוש של ארמניה וראש הכנסייה הארמנית-אורתודוקסית בעיראק נבחר בבחירה ישירה על ידי הקהילה המקומית ומאושר על ידי הקתוליקוס (ראש הכנסייה הארמנית אורתודוקסית) של כל הארמנים הממוקם בארמניה. מנהיג הכנסייה הארמנית-אורתודוקסית בעיראק הוא הכומר אוֹשַׁגָאן גוּלְגוּלְיָאן שנבחר בתאריך 13 במאי 2022. בעיראק קיימת גם קהילה ארמנית-קתולית, אשר מספר המאמינים הנמנים עימה מצומצם יחסית. הקהילה הארמנית-קתולית בעיראק קיימת כבר משנת 1628, עם תחילת פעולתו של המיסיון הקתולי באזור, שהפיץ את הזרם הקתולי בקרב הארמנים והאשורים. הזרם הארמני-קתולי מתקיים בעיראק ברציפות עד ימינו וממשיך בפעילותו הדתית בקרב קהילת מאמיניו. מסורתית הזרם מתקיים באותם ערים אשר קיים הזרם האורתודוקסי.
חיי הקהילה הארמנית בעיראק

הקהילה הארמנית ידועה בחיי קהילה תוססים שבמרכזם בתי הספר הארמנים, המרכזים הקהילתיים, קבוצות הספורט ומרכזי התרבות. עם זאת, מוסדות הקהילה של רוב הקהילות הארמניות במזרח התיכון אינם מתפקדים באופן שוטף בשל המצב הכלכלי והביטחוני הרעוע באזור. אף על פי כן, הקהילה הארמנית בעיראק ממשיכה בפעילותה ובפעילות המרכזים הקהילתיים שלה, שבמסגרתם פועלות קבוצות הספורט, תנועות הצופים ושאר הפעילויות התרבותיות. הארגונים הארמנים המרכזיים הפועלים בעיראק הם אגודת הספורט והצופים הומנטמן (אנ'), איחוד הצדקה הארמני הכללי (אנ') ואגודת תרבות טקיאן (אנ'). כל הארגונים הללו פועלים במטרה לחזק את התרבות ואת השפה הארמנית ומארגנים אירועים שונים לרגל חגי הקהילה, הפעלות לצעירים, חוגי תרבות וספורט ופעילויות צופים על בסיס שבועי.
הארמנים בכורדיסטן העיראקית

לאחר מלחמת האזרחים ועליית ארגון המדינה האסלאמית, התיישבו ארמנים רבים בכורדיסטן העיראקית שנחשב למוגן יותר עבור קהילותיהם. ההערכה המקומית היא שקרוב ל-3000 ארמנים התיישבו בכורדסיטן העיראקית, שבו הן זוכות ליחס שוויוני והוגן, שבו הארמנים מוכרים כקבוצה אתנית בעלת זכות לחינוך בשפה הארמנית ושיש להם ייצוג קבוע בפרלמנט של החבל. בכורדיסטן העיראקית פועלים שני בתי ספר ומספר כנסיות ארמניות. בעקבות ההגירה הארמנית לכורדיסטן העיראקית, החלו ארמנים לקחת חלק פעיל בפוליטיקה של החבל ובבחירות לפרלמנט בשנת 2009 נבחרו לראשונה שלושה נציגים ארמנים עצמאיים כחברים בפרלמנט, עובדה שהיוותה תקדים גם בהיסטוריה של עיראק כולה. לארמנים אין ייצוג בפרלמנט העיראקי חרף ניסיונות רבים של נציגי הקהילה להיבחר לפרלמנט. בפרלמנט הכורדי ישנו נציג אחד של הקהילה הארמנית.
ראו גם

יחסי ארמניה–עיראק
הערות שוליים

↑  About 10,000 Armenians live in Iraq
↑  Austin J. Knuppe, The Civilian’s Dilemma: How Religious and Ethnic Minorities Survived the Islamic State Occupation of Northern Iraq, 2021 doi: 10.31235/osf.io/jeztf
↑  Ammar Aziz, Iraqi Armenians: Dwindling Community, Kirkuknow, ‏11 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  Saman Dawood, Iraqi Armenians: Minority on the Brink of Extinction, DARAJ, 2021
↑  H. Aghbashian, Reverend Fr. Oshagan Gulgulian the Prelate of the Armenian Diocese of Iraq, Gagrule.net, ‏יולי 2022 (באנגלית)
↑  Heghine Hovhannisyan, [http://dx.doi.org/10.52971/18294316-2021.2-142 Ռուբեն Հերյանի համագործակցությունը Հայ բարեգործական ընդհանուր
միության հետ
שיתוף הפעולה עם ארגון AGBU הארמני], Գիտական աշխատություններ, 2021, עמ' 142–149 doi: 10.52971/18294316-2021.2-142
↑  Anahit Khatchikian and Roni Alasor, Armenian Rock in Kurdistan Mountains, Ararat News & Publishing, ‏11 באפריל 2011 (באנגלית) (ארכיון)
הכנסייה הארמנית של האם הקדושה (Սուրբ Աստուածածին, תעתיק: סוּרְפּ אַסְטְוַואצַצִין) בבגדאד
ארז שפריר

| --- | --- |

ארז שפריר
 לידה:  7 בינואר 1964 (בן 60) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 פרסים והוקרה:  פרס התיאטרון הישראלי  פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה 
 
ארז שפריר בהצגה "אהובת הדרקון", תיאטרון החאן
ארז שפריר בהצגה "הקסם הגדול", תיאטרון החאן
ארז שפריר בהצגה "משחק של אהבה ומזל", תיאטרון החאן
ארז שפריר בהצגה "תעלולי סקפן", תיאטרון החאן
ארז שפריר (משמאל) ואודי רוטשילד (מימין), "תעלולי סקפן", החאן
ארז שפריר (נולד ב-7 בינואר 1964) הוא שחקן, במאי וכוריאוגרף ישראלי.
פרסים

2010 – פרס התיאטרון הישראלי לשחקן המשנה על תפקיד סר טובי בלץ' בהצגה "הלילה השנים-עשר" בתיאטרון החאן.
2003 – פרס השחקן המצטיין (יחד עם אוהד שחר) על משחקם בהצגה "מוף ומוריס" שכתב וביים יענקל'ה יעקובסון, במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה.
2003 – פרס התיאטרון הישראלי למעצב התנועה בהצגה "עוץ לי גוץ לי" בתיאטרון הקאמרי.
1999 – פרס הבמאי המצטיין על בימוי ההצגה "בארץ תיק תק", מחזה מאת שהם סמיט, במסגרת הפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה.
1996 – פרס מלגה ע"ש גוטליב וחנה רוזנבלום מטעם עיריית תל אביב-יפו, על תפקידו בהצגה "פעורי פה" בתיאטרון הקאמרי.
עיצוב תנועה

| הצגה | תיאטרון/חברת הפקות | מחזאי | במאי | הצגת בכורה | פרסים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הקץ של העץ | קופרודוקציה בין החאן למדיטק | יענקל'ה יעקובסון | יענקל'ה יעקובסון | 2009 | פרס הבמה לתפקיד משנה |
| הרטיטי את לבי | התיאטרון הקאמרי | חנוך לוין | אודי בן-משה | 1 בנובמבר 2007 |  |
| האבטיח | תיאטרון המדיטק | יענקל'ה יעקובסון | יענקל'ה יעקובסון | 2 ביולי 2004 |  |
| מופ ומוריס | תיאטרון אורנה פורת | יענקל'ה יעקובסון | יענקל'ה יעקובסון | 2003 | פרס השחקן המצטיין (יחד עם אוהד שחר) בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה |
| עוץ לי גוץ לי | התיאטרון הקאמרי | אברהם שלונסקי | רוני פינקוביץ' | 30 בנובמבר 2002 | זכה בפרס התיאטרון הישראלי על עיצוב התנועה בשנת 2003 |
| בארץ טיק-תק |  | שהם סמיט | ארז שפריר |  | פרס הבמאי המצטיין בפסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים בחיפה 1999 |
| פטרה | התיאטרון הקאמרי | יהונתן גפן | אלדד זיו | 13 במאי 1998 |  |
| זבובים בחופשה |  | אורן נאמן | אורן נאמן | 1993 |  |
| שתי תוכניות של דבי ונולי |  | מאת ובביצוען של דבי קליידר ונולי עומר | שאול מזרחי |  |  |
תפקידים בקולנוע ובטלוויזיה

קולנוע
| סרט | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטרליה שלי | עמי דרוזד | יחזקאל | 2011 |
| איש החשמל | אלי כהן | סבירסקי | 2003 |
| ביפ | עמית הכט | גיורא | 1997 |
| שורו | שבי גביזון | המראיין | 1990 |
טלוויזיה
| תוכנית/סדרה | ערוץ | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| חיפזון וזהירון | HOT VOD Young |  | ד"ר פיקה | 2011 |
| מגדלים באוויר | ערוץ 10 | ניר ברגמן |  | 2008 |
| גומרות הולכות | ערוץ 2 | רני סער |  | 2006 |
| ראש גדול | ערוץ הילדים בyes | אהרון קפלן | אלון גנני | 2005 |
| החיים זה לא הכול | ערוץ 2, רשת | עדי בנימינוב | מושון "הגאון" | 2001, 2004, 2005, 2011 |
| חדר מלחמה | ערוץ 2, רשת | רוני קיי |  | 2005 |
| פרנקו וספקטור | Yes, ערוץ 2, קשת | עמליה מרגולין, יוסף פיצ'חדזה |  | 2003 |
| לילה גוב | ערוץ 2, טלעד |  |  | שנות התשעים |
| יצפאן | הוט 3 | דני וסלי ורני סער |  |  |
| כתר בראש | ערוץ 1 | רם לוי |  | 1989 |
בקצה המכחול: 
| ספי | ערוץ 2 | שירילי דשא |  |  |
בית-משפט:
קלטות ילדים

| קלטת | במאי | שנה | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- |
| סיפורה של מדינה עם סבא טוביה | עופר שפריר | 2006 | דמויות שונות |
| סיפורי התנ"ך עם סבא טוביה | עופר שפריר | 2005 | דמויות שונות |
| סבא טוביה - סיפורים כיד המלך | עופר שפריר | 2004 | דמויות שונות |
| מסיבה ביער עם סבא טוביה | עופר שפריר | 2003 | ינשוף / שועל / נמלה / תרנגול |
| במבוני אין כמוני | עופר שפריר | 2005 | תרח הגנב |
| חיפזון וזהירון | עופר שפריר | 2011 | ד"ר פיקא |
דיבובים

| סרט/סדרה | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- |
| הנסיכה והצפרדע | רון קלמנטס וג'ון מוסקר | מדבב קולות רקע | 2009 |
| למעלה – תלת מימד | פיט דוקטר ובוב פיטרסון | פועל הבניין סטיב | 2009 |
| מפלצות נגד חייזרים | רוב לטרמן וקונרד ורנון | מדבב קולות רקע | 2009 |
| בולט (וולט דיסני) | ביירון הווארד וכריס ויליאמס | עובד מקלט לחיות וקולות ר | 2008 |
| איגור | אנתוני לאונדיס | איגור | 2008 |
| אסטריקס ושיקוי הקסמים | אלכסנדרה אסטייה ולואי קלישי | אסטריקס | 2019 |