דרוויניוס
סיקור תקשורתי

לאחר שחווה בעבר כיצד הבלוגוספירה עסקה בעבודתו, וראה שהדינוזאור הסיני מתואר באופן גרוע, תכנן הורום את השקת המאובן באירוע משולב – מדעי וציבורי. Atlantic Productions, ששיתפה פעולה עם הורום בתוכנית על פיוזאורוס, פליוזאור ענק מסבאלברד, הוכנסה לפרויקט כדי "לקחת את הסיפור ישר להמונים באופן שיפנה לאדם הממוצע, במיוחד לילדים". מסיבת העיתונאים והמאמר על המאובן לוו בהשקת אתר אינטרנט,  פרסום ספר שהופץ לחנויות ספרים, "החוליה: גילוי האב הקדמון המוקדם ביותר שלנו" (The Link: Uncovering Our Earliest Ancestor) מאת קולין טאדג' (Tudge), והכרזה על סרט דוקומנטרי באותו שם, בהפקת Atlantic Productions בבריטניה, בבימויו של טים ווקר ובהפקת Lucie Ridout, שהוקרן לאחר שישה ימים בערוץ ההיסטוריה (ארצות הברית), BBC One (בריטניה), ותחנות בגרמניה ובנורווגיה. הניו יורק דיילי ניוז ציין כי "חשיפת המאובן באה כחלק ממסע פרסום מתוזמר יוצא דופן לתגליות מדעיות".
אחד מהשותפים לכתיבת המאמר, הפליאונטולוג פיליפ גינגריץ', הביע חוסר שביעות רצון מהקמפיין התקשורתי, ואמר לוול סטריט ג'ורנל שהם בחרו לפרסם ב-PLoS ONE כי הייתה מעורבת חברת טלוויזיה והיה לחץ זמן לסיים את המחקר. "לא כך אני אוהב לעשות מדע", סיכם גינגריץ'. בריאיון אמר הורום כי PLoS ONE נבחר כי הוא מאפשר גישה פתוחה והמחקר מומן על ידי משלמי מיסים נורווגיים שייהנו מגישה חופשית, כי הוא לא הגביל את אורך כתב היד או מספר האיורים, וכי הוא הדרך המהירה ביותר לפרסם יצירה גדולה בעולם."
גילויו הוכרז בעיתונות המדעית והפופולרית. המאובן אופיין כ"פרימט המאובנים השלם ביותר שהתגלה אי פעם"; סר דייוויד אטנבורו תיאר זאת כ"יוצא דופן". גוגל ציינה את החשיפה עם לוגו נושא ב-20 במאי 2009. במהלך טקס במוזיאון האמריקני לתולדות הטבע אמר הורום כי "הדגימה הזו היא כמו למצוא את ארון הברית האבוד עבור ארכאולוגים" ו"היא המקבילה המדעית של הגביע הקדוש. המאובן הזה כנראה יופיע בכל ספרי הלימוד במשך 100 השנים הבאות." מאט קרטמיל, אנתרופולוג מאוניברסיטת דיוק, אמר: "קמפיין יחסי הציבור של המאובן הזה הוא לדעתי יותר סיפור מאשר המאובן עצמו".
מומחים בלתי תלויים העלו דאגה לגבי פרסום שמגזים בחשיבות הממצא לפני שהמידע זמין לבדיקה. כריס בירד, אוצר מוזיאון קרנגי להיסטוריה של הטבע, "נדהם" ממכונת הפרסום, אך חשש שאם ההייפ יהיה מוגזם, הפופולריזציה של המדע תיפגע, אם היצור אינו כפי שההייפ תיאר אותו. הפלאונתרופולוג אלווין סימונס מאוניברסיטת דיוק קבע כי מדובר בדגימה נפלאה אך רוב המידע היה ידוע קודם לכן, והפלאונתרופולוג פיטר בראון מאוניברסיטת ניו אינגלנד אמר כי במאמר אין מספיק ראיות לכך שדרוויניוס היה מאבות הסימיאנים. אחרים מתחו ביקורת על טענות לפיהן המאובן מייצג את "החוליה החסרה באבולוציה האנושית", וטענו שאין דבר כזה אלא אם האבולוציה מוצגת כשרשרת שכן יש מספר עצום של ענפים חסרים, וכי בעוד המאובן הוא אכן פרימט, אין ראיות המצביעות על כך שהמין שלו הוא אב קדמון ישיר של בני אדם. בלוגר המדע בריאן סוויטק הטיל ספק בסיקור הסנסציוני של טענות על היותו של המאובן אב קדמון, טענות שנעשו לפני ניתוח קלדיסטי מלא, ובטור ב"טיימס" הצהיר שאבדה הזדמנות ייחודית לתקשורת המדע, עם הודעות לעיתונות שמונעות את הגילוי הנדרש והוויכוח שצריכים להתקיים.
הורום סבר שהסיכון בקניית המאובן השתלם, ואמר כי "צריך אייקון או שניים במוזיאון כדי לגרור אנשים פנימה. זו המונה ליזה שלנו והיא תהיה המונה ליזה שלנו ל-100 השנים הבאות". הוא תואר כ"מדען בעידן המודרני, בעל ידע בתקשורת, עם המידות הנכונות של ראווה, הבנה לפופוליזם והתעלמות מהדרכים הנורמליות של יוקרה מדעית הנדרשת כדי לעשות את ה[פרויקט] הזה". הופעת הבכורה ב"חבילת מדיה חלקה להדהים, מרובת רכיבים" דרשה תיאום יוצא דופן בין רשתות, מוזיאונים, מפיקים ומדענים תוך שמירה על רמת סודיות שקשה להגיע אליה בנסיבות מודרניות. בראיונות שפורסמו ב-27 במאי, הצהיר הורום כי טוב שהם הוציאו את המסר שהפרימטים נטועים עמוק בזמן, אבל חלק מהסיסמאות היו מוגזמות והפרסום יצא מכלל שליטה. הוא חשף כי שילם כמעט 750,000 דולר (465,000 ליש"ט) עבור הדגימה, אך הרגיש שכדאי להעמיד את המאובן כזמין לחקירה מדעית במקום שהוא ייקנה על ידי אספן פרטי ויוסתר. אחרים, כולל כריס בירד, היו מודאגים מכך שהמחיר והפרסום עלולים להוביל לתשוקה לרווחים מצד אספנים חובבים, ולהקשות על רכישת דגימות למטרות מחקר. הליך הגילוי והפרסום עלולים להביא לזיופים, כמו זיוף איש פילטדאון שנחשף על ידי מדענים.