stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תזמורת מאהאווישנו
היסטוריה > 1987–1984: גלגול שלישי

לאחר הקבוצה הקודמת של התזמורת הקים מקלאפלין להקה אחרת בשם שאקטי (Shakti ) כדי לחקור את נושא המוזיקה ההודית. לאחר מכן המשיך להקים להקות אחרות, כולל להקת One Truth, ולהקת Translators, ובהמשך שלישיית גיטרות עם אל די מיולה וגיטריסט הפלמנקו פאקו דה לוסיה.
בשנת 1984, מקלאפלין הקים מחדש את תזמורת מאהאווישנו עם ביל אוונס בסקסופונים, ג'ונאס הלבורג על הבס, מיטשל פורמן על קלידים, והחבר המקורי בילי קובהאם על תופים. קובהאם עוד הספיק להשתתף במפגשים לקראת אלבומם ב־1984, אך הוחלף על ידי דני גוטליב בהופעות החיות, וג'ים בירד החליף את מיטשל פורמן בתקופה האחרונה בחיי הלהקה. הצליל הכללי של הלהקה היה שונה מהתזמורת המקורית של מאהאווישנו, במיוחד בגלל השימוש הנרחב של מקלאפלין במערכת הסינתיסייזר הדיגיטלי Synclavier.
היסטוריה > התקופה שלאחר תזמורת מאהאווישנו

מקלאפלין עבר מספר גלגולים עם "שלישיית הגיטרות של ג'ון מקלאפלין". שיתוף פעולה עם המוזיקאי, ונגן כלי ההקשה ההודי טרילוק גורטו (Trilok Gurtu), ובזמנים שונים עם ג'ף ברלין, קאי אקהרד ודומיניק די פיאצה על הבס. לאחר מכן הוא הקים את הרכב "הרוחות החופשיות" ( Free Spirits) שלישייה שכללה גיטרה, אורגן ותופים, עם ג'ואי דה פרנססקו על אורגן האמונד, ודניס צ'יימברס על תופים, כמו גם סיבוב הופעות והקלטות עם אל די מיולה ופאקו דה לוסיה.
בילי קובהאם המשיך להופיע כאמן סולו, הקליט אלבומים רבים כולל Total Eclipse, Crosswinds and Spectrum, וסייר עם להקת "בילי קובהאם וג'ורג דיוק" במשך שנים רבות.
ג'אן האמר המשיך לשתף פעולה עם ג'ף בק (יחד עם נארדה מייקל וולדן) באלבומו המוערך של בק Wired; וגם הקליט אלבום חי עם האחרון. הוא הוציא כמה אלבומי סולו והלחין את הנושא והמוזיקה המקורית לתוכנית הטלוויזיה, הלהיט משנות השמונים, "מיאמי מחלק מוסר".
ג'רי גודמן הקליט את האלבום Like Children עם הקלידן של מאהאווישנו, ג'אן האמר. החל משנת 1985 הוא הקליט שלושה אלבומי סולו ויצא לסיבוב הופעות עם להקה משלו, כמו גם עם להקת Shadowfax ולהקת Dixie Dregs.
ריק לירד ניגן עם סטן גץ וצ'יק קוריאה, כמו כן הוציא תקליט אריך נגן סולו אחד, Soft Focus, אך פרש מעסקי המוזיקה בשנת 1982. הוא עבד גם כמורה ללימוד בס וגם כצלם.
המורשת

תזמורת מאהאווישנו הוכרה כמשפיעה על להקות רבות מז'אנרים שונים. גרג ג'ין, גיטריסט ומלחין ראשי של להקת הארדקור פאנק בשם "בלאק פלאג", ציטט מהתקליטים המוקדמים שלהם, שהעניקו לו השראה להקליט יצירות גיטרה מתקדמות נוספות ואף להקליט אלבומים אינסטרומנטליים. בשנים האחרונות חלה התעניינות מחדש בתזמורת מאהאווישנו, כאשר להקות כמו "דה מארס וולטה", "סיניק", "אופת'", ו- The Dillinger Escape Plan ציינו אותה כלהקה המשפיעה עליהם. פורסמו לא פחות מחמש הקלטות מחווה ללהקה. בנוסף, יצא לאור ספר בשם "כוח, תשוקה ויופי" ( Power, Passion and Beauty): סיפור התזמורת האגדית של מאהאווישנו מאת וולטר קולושקי ( בהוצאת ספרי אבסטרוג לוגיקס). הוא מכיל ראיונות עם כל חברי הלהקה וציטוטים, שהושגו במיוחד עבור הספר ממעריצים מפורסמים רבים כמו ג'ף בק, פט מתיני, האמן פיטר מקס, ביל ברופורד ורבים אחרים. התזמורת של מאהאווישנו צוטטה גם במוזיקה עכשווית, והבולטת ביותר היא על ידי להקת Massive Attack בשיר "Unfinished Sympathy", שציטטה את השיר "Planetary Citizen", מה שגרם לתביעת הלהקה על ידי ראלף ארמסטרונג, ואשר הגיע להסדר מחוץ לבית המשפט.
החל משנת 1992 ועד שנות האלפיים המוקדמות, עשתה חברת קלסיקלטת הישראלית שימוש בשניות הראשונות של היצירה "Clarendon Hills" (מתוך האלבום "Mahavishnu" משנת 1984) עבור המעברון שלה.
דיסקוגרפיה

אלבומים באולפן
The Inner Mounting Flame - 1971
Birds of Fire - 1973
Apocalypse with London Symphony Orchestra - 1974
Visions of the Emerald Beyond - 1975
Inner Worlds - 1976
Mahavishnu - 1984
Adventures in Radioland - 1987
The Lost Trident Sessions – 1999
הופעות חיות
Between Nothingness & Eternity – 1973
Unreleased Tracks from Between Nothingness & Eternity
אוספים
The Best of Mahavishnu Orchestra – 1980
The Complete Columbia Albums Collection - 2011
הערות שוליים

↑  ז'ראל ארנו וז'אק שנל, ג'אז, ישראל: לדורי, 2000, עמ' 67
↑  Scott Yanow, הביוגרפיה של הלהקה, באתר Allmusic
↑  Don Heckman, Jazz: Mahavishnu, A Trip Into Rock, The New-York Times, ‏7 ביולי 1972
↑   קלסיקלטת מעברון - 1992, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417505505171  BnF: cb139047826 (data)  GND: 5281451-8  ISNI: 0000 0001 0662 1519  LCCN: nr90017948  MusicBrainz: a2be74f5-0735-46f7-a295-7e41aab30029  NKC: xx0028328  SUDOC: 117670391  VIAF: 132663475   WorldCat (עם VIAF): 132663475
ווסטוק 4

ווסטוק 4 (ברוסית: Восток-4) הייתה החללית המאוישת הרביעית בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טס קוסמונאוט פאבל פופוביץ'.לראשונה בחלל היו בו-זמנית שתי חלליות (חללית ווסטוק 3 שוגרה יום לפני).
במהלך טיסה של ווסטוק 2 גרמן טיטוב הרגיש לא טוב חלק משמעותי של הטיסה. באותו זמן הסיבות לכך לא היו ברורות ולכן היה ויכוח האם להמשיך בהארכת משך הטיסות. סרגיי קורוליוב לחץ על שיגור החללית לשלושה ימים. ראשי תוכנית הכנת הקוסמונאוטים דאגו מתופעות לא ידועות והיו מעוניינים לא להאריך משך הטיסה לתקופה כה ארוכה. בסופו של דבר לפי החלטת ניקיטה חרושצ'וב החללית שוגרה לחלל לכמעט 3 ימים.
אחד המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגות שני טייסים במצבים דומים. בהתאם לניסיון שנצבר פופוביץ' הרחיב הכנות להיבטים שונים של הטיסה במדמה טיסה. לאחר השיגור החללית התקרבה למרחק של כ-6 ק"מ לחללית ווסטוק 3 וקוסמונאוטים דיווחו על קשר עין. כמו כן לראשונה נוצר קשר רדיו בין החלליות. מרכז הפיקוח הסובייטי צבר ניסיון בעבודה מול מספר חלליות בו זמנית.
במהלך הטיסה הושם דגש מיוחד על המצב הבריאותי של הקוסמונאוטים גם במהלך השינה. במשך כול הטיסה הועברו למרכז הפיקוח נתונים בריאותיים שונים.
הטיסה הופסקה מהר מהמתוכנן כי מרכז הפיקוח הבין בשוגג שפופוביץ' ביקש להתחיל בהליכי נחיתה. החללית נחתה בסביבת העיר קרגנדה (בקזחסטן של היום). תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל במוסקבה, אך הוא שודרג ומוצג כתא הטייס של חללית ווסחוד 2[דרושה הבהרה].
ולדימיר קומרוב היה טייס גיבוי.
ווסטוק 3

ווסטוק 3 (ברוסית: Восток-3) הייתה החללית המאוישת השלישית בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טס הקוסמונאוט אנדרייאן ניקולאייב. לראשונה בחלל היו בו-זמנית שתי חלליות (חללית ווסטוק 4 שוגרה למחרת).
במהלך טיסה של ווסטוק 2 גרמן טיטוב הרגיש לא טוב במשך חלק משמעותי של הטיסה. באותו זמן הסיבות לכך לא היו ברורות ולכן היה ויכוח האם להמשיך בהארכת משך הטיסות. סרגיי קורוליוב לחץ על שיגור החללית לשלושה ימים. ראשי תוכנית הכנת הקוסמונאוטים דאגו מתופעות לא ידועות והיו מעוניינים לא להאריך את משך הטיסה לתקופה כה ארוכה. בסופו של דבר לפי החלטת ניקיטה חרושצ'וב החללית שוגרה לחלל לכמעט 4 ימים.
אחת המטרות של הטיסה הייתה להשוות התנהגות של שני טייסים במצבים דומים. בהתאם לניסיון שנצבר ניקולאייב הרחיב הכנות להיבטים שונים של הטיסה במדמה טיסה. כבר ביום הראשון של הטיסה ניקולאייב שחרר את עצמו מהכיסא וריחף בתא הטייס במצב של חוסר משקל. לאחר שיגור של ווסטוק 4 החלליות התקרבו למרחק של כ-6 ק"מ ודיווחו על קשר עין. כמו כן לראשונה נוצר קשר רדיו בין החלליות.
מרכז הפיקוח הסובייטי צבר ניסיון בעבודה מול מספר חלליות בו זמנית.
במהלך הטיסה הושם דגש מיוחד על המצב הבריאותי של הקוסמונאוטים גם במהלך השינה. במשך כול הטיסה הועברו למרכז הפיקוח נתונים בריאותיים שונים.
החללית ביצעה נחיתה מוצלחת בסביבת העיר קרגנדה (בקזחסטן של היום).
ואלרי ביקובסקי היה טייס גיבוי.
ליאם ווקר

ליאם ווקר (נולד ב-13 באפריל 1988 בגיברלטר) הוא כדורגלן גיברלטרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת סנט ג'וזף ובנבחרת גיברלטר.
קריירה

ווקר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אלגרייס מהליגה הרביעית בספרד בשנת 2006. עד שנת 2010 עבר ווקר בין קבוצות רבות אך מיעט לשחק, ובינואר 2011 הצטרף לסן רוקה, ובמשחקו הראשון כבש את שער הבכורה שלו כאשר היה רק 6 דקות על המגרש. בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה החמישית, אך בעונת 2011/2012 הפך לשחקן מרכזי בקבוצה ועם 8 שערים ב-28 הופעות באותה עונה סייע לה לחזור לליגה הרביעית.
ביולי 2012 זומן ווקר למחנה האימונים של פורטסמות' מהליגה השלישית באנגליה, וב-16 באוגוסט חתם על חוזה לחודש אחד. ב-21 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו, במשחק חוץ נגד קולצ'סטר יונייטד. ווקר פתח בשני המשחקים שלאחר מכן, ולאחר מכן ירד לספסל. ב-2 בפברואר 2013 ווקר הבקיע את שער הליגה הראשון שלו, במשחק נגד סקאנת'ורפ יונייטד. ביולי 2013 חזר לסן רוקה.
ב-9 בינואר 2014 הגיע ווקר לישראל כאשר זומן למבחנים בבני יהודה תל אביב, וב-21 בינואר חתם רשמית במועדון. במשחקו הראשון בליגת העל כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0-2 על הפועל רעננה. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית ועזב את ישראל.
ב-16 בספטמבר 2014 חתם בלינקולן רד אימפס הגיברלטרית. לאחר שתי עונות במדי הקבוצה, בה כבש 24 שערי ליגה ב-43 הופעות, עבר לקבוצת יורופה.
ב-25 ביולי 2017 חתם בנוטס קאונטי מהפוטבול ליג השנייה.
קריירה > נבחרת גיברלטר

לפני הצטרפותה לאופ"א, ווקר היה השחקן המקצועי היחיד בנבחרת גיברלטר ורשם במדיה 11 הופעות, בהן כבש 5 שערים. ב-24 במאי 2013 הצטרפה הנבחרת לאופ"א, וב-19 בנובמבר 2013 השתתף ווקר במשחק הרשמי הראשון של הנבחרת, שהסתיים בתיקו 0-0 מול סלובקיה. ב-7 בספטמבר 2014 השתתף במשחקה הראשון של הנבחרת בטורניר רשמי, שהסתיים בהפסד 7-0 לפולין במסגרת מוקדמות יורו 2016.
ווקר היה לכובש השער הראשון של גיברלטר במסגרת רשמית של פיפ"א. ב-6 בספטמבר 2016 כבש ווקר לרשתה של יוון במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, וקבע שוויון 1-1 בדרך להפסדה של גיברלטר 4-1 בסיום.
הערות שוליים

↑  רועי זריהן, ‏עוד רכש לאבוקסיס: ווקר סיכם בבני יהודה, באתר ערוץ הספורט, 9 בינואר 2014
↑  רועי זריהן, ‏רשמית: ווקר חתם בבני יהודה לשנתיים וחצי, באתר ערוץ הספורט, 21 בינואר 2014
RLG

Ring laser gyroscope.
גל עומד כסכום של שני גלים קוהרנטיים המתקדמים בכוונים מנוגדים - הגל השחור הוא הסכום של הגל האדום והכחול, הנקודות האדומות הן הצמתים.
הצגה סכמטית של מכשיר המייצר את אפקט סניאק.
RLG (ראשי תיבות של: Ring Laser Gyroscope) הוא סוג של גירוסקופ אופטי המורכב מטבעת לייזר(אנ') אשר מייצרת שתי קרני לייזר המתקדמות במסלולים מנוגדים על אותו הנתיב כדי לאפשר מדידה של סיבוב, על בסיס עקרון הפעולה המבוסס על אפקט סניאק. להבדיל מ FOG שבו אפקט סניאק גורם לשינוי עוצמה, ב RLG נוצר שינוי תדר אשר מזיח את האפסים.
עקרונות פעולת החיישן

בטבעת לייזר המהוד שמייצר את הקרן הוא הטבעת, תדר הגל יקבע לפי אורך המהוד. כאשר ייוצרו קרני לייזר בכיוונים מנוגדים באותה הטבעת, אם הטבעת לא תסתובב אורכי המהוד יהיו שווים, תתקבל איטרפרומטריה (סכום גלים) שהאפסים שלה נשארים במקומם. כאשר הטבעת מסתובבת, על פי אפקט סניאק, יהיה אורך המהוד בשני כיווני הלזירה שונה מעט, וממילא תדר הגל שונה, במקרה זה נקבל איטרפרומטריה שהאפסים שלה זזים בכיוון וקצב שתלוי במהירות הסיבוב של הטבעת.
מדידת תנועת האפסים של התאבכות (סכימת) הגלים, מאפשרת למדוד את שיעור השינוי הזוויתי והמהירות הזוויתית, ובאופן זה יכול ההתקן לשמש כגירוסקופ, ואכן מכונה גירוסקופ, הגם שהוא מבוסס על עקרונות שונים, ושלא כמו הגירוסקופ המכני אין בו רכיב השומר על מיצובו המרחבי.
עקרונות פעולת החיישן > אפקט LOCK_IN

מכיוון ששתי קרני הלייזר מיוצרות באותו תווך הלזירה, כאשר הקרניים יהיו בעלות אורך גל קרוב, תהיה נעילה על אותו התדר. משמעות אפקט זה הוא שמהיריות זוויתיות קטנות לא ימדדו על ידי ה-RLG. פתרון מקובל לבעיה זו הוא להרעיד את ה-RLG על ציר המדידה. פתרון זה מזיז את תופעת ה-Lock-In למהירות סיבוב גבוהה יותר את יוצר במדיד רעש גדול, את הרעש הזה מסננים באופן דיגיטלי. פתרון נוסף אפשרי הוא הוספת מקטב שמשתנה בקצב מהיר העזרת "אפקט פאראדי".
שגיאות מדידה

כמו בכל מכשיר מדידה פיזיקלי, גם ל-RLG יש שגיאות מדידה. למרות שאיננו יכולים לדעת את מודל השגיאה המדויק, אשר ייצג את השגיאה כהוויתה, מקובל להשתמש במודל שגיאה חלקי הכולל פולינום מסדר ראשון בתוספת רעש לבן על מנת לבטא את שגיאות המדידה המשמעותיות.
שגיאת סחיפה (Drift) - שגיאה קבועה.
שגיאת קנה מידה (Scale Factor) - שגיאה שתלויה בגודל המדידה. שגיאה זו לא בהכרח סימטרית, כלומר ייתכן הבדל בין שגיאה שמתפתחת כאשר המדידה חיובית לבין כאשר המדידה שלילית.
רגישות לתנאי סביבה - שגיאה שמשתנה בהשפעת הטמפרטורה, הפרעות אלקטרומגנטיות או רעידות בסביבת המדיד
רעש
שגיאות מדידה > מודל מתמטי

את השגיאה לא יודעים לתאר באופן מדויק אך ניתן לספק מודל מקורב לשגיאה, מודל השגיאה הפשוט הוא:
{\tilde {\omega }}=d+SF\cdot {\omega }+n(0,\sigma )
שימושים עיקריים

RLG נחשב לגירוסקופ יקר ובעל ביצועים טובים, לכן ישמש בדרך כלל ליישומים הדורשים דיוק רב לאורך זמן.
לדוגמה: מל"טים, ספינות, טילים.
ראו גם

FOG
HRG
גירוסקופ מבנה רוטט (CVG)
לקריאה נוספת

Anthony Lawrence, Modern Inertial Technology, 2dn Edition
הבחירות לנשיאות ישראל (1949)

טקס השבעת חיים ויצמן כנשיא מדינת ישראל הראשון
הבחירות הראשונות לנשיאות ישראל נערכו בכנסת הראשונה ב-16 בפברואר 1949, יומיים אחרי כינון הכנסת. הנשיא הנבחר היה מיועד להחליף את נשיא מועצת המדינה הזמנית כראש מדינת ישראל.
מועמדים

חיים ויצמן: נשיא מועצת המדינה הזמנית, מדען, ומנהיג ציוני שהיה מעורב בהצהרת בלפור ובהסכם ויצמן-פייסל בנוגע להקמת מדינה יהודית בארץ ישראל.
יוסף קלוזנר: היסטוריון וחוקר ספרות באוניברסיטה העברית בירושלים.
מערכת הבחירות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עם חקיקת חוק המעבר והפיכת האספה המכוננת לכנסת הראשונה, נקבעו הבחירות הראשונות לנשיאות ללילה שבין 16 ל-17 בפברואר. לקראת הבחירות הוצגה מועמדותו של חיים ויצמן על-ידי מרבית סיעות הבית. סיעת מק"י התנגדו למועמדותו של ויצמן, נוכח עמדותיו הפרו-מערביות, אך לא העמידו מועמד אחר תחתיו. כמוהם סיעת מפ"ם התנגדה אך לעומת מק"י, הם הצביעו בעד בחירתו בכנסת – לפי הצהרתם. הסיעות הציוניות דתיות התחבטו בשאלה האם להעמיד את הרב מאיר ברלין (בר-אילן) כמועמד לנשיאות, אך לאחר ויכוח פנימי ער הוחלט לא להעלותו בכדי לא להתריס נגד מפא"י ולפגוע במשא ומתן הקואליציוני. סיעת חרות החליטה להעלות את מועמדותו של קלוזנר לתפקיד הנשיא, ומלבד נציגי סיעת חרות ונציג סיעת הלוחמים, לא זכה קלוזנר בקולות נוספים.
תוצאות הבחירות

הבחירות הוכרעו בסיבוב ההצבעה הראשון, בעקבות זכייתו של ויצמן ברוב מוחלט מבין חברי הכנסת, והוא הושבע לתפקיד למחרת היום.
| המועמד | מפלגה | מפלגה | קולות |
| --- | --- | --- | --- |
| חיים ויצמן |  | הציונים הכלליים | 83 |
| יוסף קלוזנר |  | תנועת החרות | 15 |
| פתק לבן | פתק לבן | פתק לבן | 15 |
| פתקים פסולים | פתקים פסולים | פתקים פסולים | 1 |
| לא הצביעו | לא הצביעו | לא הצביעו | 6 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 120 |
לקריאה נוספת

אשר צידון, הכנסת להלכה ולמעשה, ירושלים, הוצאת אחיאסף, 1954, עמ' 28.
הערות שוליים

↑  Shoham Wechsler, ‘He is living Israeli flag’: The Right and the Presidency in Israel under Chaim Weizmann, 1948–1952, Middle Eastern Studies 0, 2023-05-03, עמ' 1–12 doi: 10.1080/00263206.2023.2186858
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007355942605171
T-44

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק בינוני
 מדינה מייצרת:  ברית המועצות ברית המועצות
 יצרן:  מפעל מאלישב
 משתמשים עיקריים:  הצבא האדום
 שנת ייצור:  1944
 תקופת השימוש:  1944–הווה (כ־81 שנים) 
 דגם קודם:  T-34
 דגם עוקב:  T-54
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  1,823
 מידע טכני
 אורך:  7.65 מטר (כולל התותח)
 רוחב:  3.25 מטר
 גובה:  2.45 מטר
 משקל:  32 טון
 מהירות:  53 קמ"ש
 טווח פעולה:  350 ק"מ
 מנוע:  מנוע דיזל, 520 כוחות סוס
 מיגון:  שריון מפלדה הומוגנית
 שריון:  15-90 מ"מ
 צוות:  4
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח 85 מ"מ ZiS-S-53
 חימוש משני:  שני מקלעי 7.62 מ"מ מסוג DT
ה-T-44 הוא טנק בינוני אשר פותח בברית המועצות בשנת 1944 כטנק עוקב ל-T-34. הטנק פותח כדי לשלב את יכולות הניוד של ה-T-34 יחד עם שריון עבה יותר במטרה להתמודד עם הטנקים הגרמניים הכבדים יותר כמו הפנתר. ה-T-44 שימש בסיס ל-T-54 ועוקביו לאחר המלחמה.
פיתוח

עוד לפני פלישת הצבא הגרמני לרוסיה ב-1941 הייתה תוכנית לשדרוג ה-T-34 לסטנדרטים מודרניים יותר, תוכנית זאת הייתה בדמות ה-T-34M אך היא לבסוף הופסקה. בשנת 1942 בעיצומם של קרבות החזית המזרחית, החל פרויקט פיתוח טנק בינוני לשדרוג ה-T-34, פרויקט זה היה ה-T-43. הפרויקטים השונים לשדרוג ה-T-34 התרכזו במספר נושאים בעיקרם שיפור המיגון אך כאשר החלו להגיע לשדה הקרב הטנקים הגרמניים החדשים, היה ברור שמוקד הפיתוח לשדרוג ה-T-34 חייב להיות תותח גדול יותר כדי לחדור את שריון הטנקים הגרמניים, לכן בוטל פרויקט ה-T-43.
בינואר 1944 אב הטיפוס הראשון של ה-T-44 יצא ממפעל הטנקים בהרי אורל והיה בעל תותח 85 מ"מ, אב טיפוס נוסף שיוצר היה בעל תותח 122 מ"מ. ניסויים עם תותח ה-100 מ"מ על ה-T-34 הוכיחו כלא מוצלחים, לכן ה-T-44 היה צריך להיות מסוגל להפעיל תותחים גדולים יותר, מה שהיה אפשרי הודות להזזת הצריח למרכז הכלי. עיצוב הכלי הושפע מה-T-34 אותו היה אמור להחליף אך גם מהפרויקטים שנגנזו, ה-T-34M וה-T-43. דגמי ה-T-44 כללו דגמים בעלי תותחי 85 מ"מ, 100 מ"מ ואף 122 מ"מ.
חשיבותו של ה-T-44 לא הייתה בתפקידו בשדה הקרב של מלחמת העולם השנייה, אלא כבסיס לפיתוח סדרת טנקי ה-T המאוחרים יותר, פיתוח שהחל עם ה-T-54, T-55. למרות שהטנק לא נחשב כמחליף ראוי והצבא האדום המשיך להשתמש בטנקי ה-T-34, היו מספר פיתוחים מהפכניים שהניבו לבסוף את ה-T-54 של אחרי המלחמה, טנק שנחשב מאוד מוצלח.
למרות זאת, אין ויכוח על היותו של ה-T-44 טנק איכותי שהקדים את זמנו, בהיותו כמעט בלתי-חדיר למרבית התותחים נגד-טנקים של הגרמנים, ביכולתו לנוע בשדה הקרב במהירות גבוהה, אליה יכול היה להאיץ בזמן קצר יחסית, ובתותחו האמין והעוצמתי. בקרבות הספורים בהם השתתף במלחמת העולם השנייה, הפגין ה-T-44 עליונות מוחלטת על השריון הגרמני.
למעשה, כמה מומחים רואים ב-T-44 את אחד מטנקי המערכה הראשונים, הודות ליכולתו לפעול ככלי רב-משימתי.
שירות קרבי

ה-T-44 ראה מעט מאוד פעילות קרבית. הטנק היה חלק מהארסנל הסובייטי בין 1944 ל-1945 אך לא השתתף בקרבות, היחידות הצבאיות העדיפו להמשיך להילחם עם ה-T-34. ה-T-44 המשיך לשרת בצבא ברית המועצות מספר שנים אחרי המלחמה, עד שלבסוף הוחלף ב-T-54 סופית בשנות ה-60.
דגמים

T-44-85 : דגם הטנק בעל תותח 85 מ"מ. (1944)
T-44A : דגם בעל שדרוג למנוע שאיפשר מהירות מרבית של 60 קמ"ש ושדרוג המיגון. (1944)
T-44S:דגם בעל מערכת ייצוב תותח מסוג 'ציקלון'. (1966)
T-44M :דגם בעל שדרוגים רבים כדי להביא אותו לסטנדרטי ה-T-54 כגון החלפת מנוע והוספת עמדת מקלע. (1962)
T-44MK:דגם T-44M פיקוד, בו הוספה מערכת קשר. (1963)
T-44MS:דגם ה־T-44M לו הוספה מערכת ייצוב תותח מסוג 'ציקלון'. (1966)
טנק T-44-100 בעל תותח 100 מ"מBTS-4A:טנק חילוץ המבוסס על תובת ה־T-44M בעל מנוף. (1965)
T-44-122:דגם בעל תותח 122 מ"מ (1944)
T-44-100:דגם בעל תותח 100 מ"מ (1945)
הערות שוליים

↑  מלבד מידות אלו השריון על בסיס התותח היה 120 מ"מ.
| רק"מ סובייטי במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| טנקים קלים | T-50 • T-60 • T-70 • T-80 |  |
| טנקים מהירים | BT-8 • ‏ BT-7 ‏ • BT-5 |  |
| טנקים אמפיביים | T-37 • T-38 • T-40 |  |
| טנקים קטנים | T-27 |  |
| טנקים בינוניים | T-28 • T-34 • T-34/85 • T-44 |  |
| טנקים כבדים | T-35 • KV-1 • KV-2 • IS-2 • IS-3 |  |
| תותחים מתנייעים | ZiS-30 • SU-5 • SU-76 • SU-85 • SU-100 • SU-122 • SU-152 • ISU-122 • ISU-152 |  |
| נ"מ משוריין | T-60Z • T-70Z • T-90 • ZSU-37 |  |
| טרקטורים משוריינים | T-26T • קומסומוליץ |  |
| רק"מ מאולתר | חרקוב • IZ • NI |  |
| רק"מ ניסיוני | PPG • SU-100Y • SU-100Y • טנק מעופף A-40 |  |
| מכוניות משוריינות | D-8 • D-12 • D-13 • FAI • BA-10 • BA-11 • BA-20 • BA-21 • BA-3 • BA-6 • BA-27 • BA-64 • BA-I • LB-62 • LB-23 |  |
| רכבים משוריינים אמפיביים | PB-4 • PB-7 • BAD-2 |  |
| זחל"מים משוריינים | BA-30 |  |
| מזחלות שלג ממונעות עם מדחף | ANT-IV • NKL-16 • NKL-26 • RF-8 • ASD-400 |  |
גיום בידה

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1467 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  23 באוגוסט 1540  (בגיל 73) פריז, ממלכת צרפת 
 ענף מדעי:  בלשנות, תאולוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הישנה של אורליאן  אוניברסיטת אורליאן 
 מנחה לדוקטורט:  George Hermonymus, יאנוס לאסקריס 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס 
 תלמידי דוקטורט:  Jacques Toussain, Melchior Volmar 
 צאצאים:  Dreux Budé, Jean Budé 
 הערות:  שימש גם כראש עיריית פריז מספר פעמים
 תרומות עיקריות
 חקר השפה היוונית, ייסד קולז' ללימוד שפות העת העתיקה
 
גיום בידה (בצרפתית: Guillaume Budé;‏ 26 בינואר 1467 – 23 באוגוסט 1540) מלומד צרפתי שנודע בשמו הלטיני בודיאוס.
Libri V de Asse et partibus ejus, 1522
חייו

גיום בידה נולד בפריז למשפחת אצולה. אביו, ז'אן בידה ששימש כיועץ למלך צרפת, היה איש ספר ובעל ספרייה גדולה וחשובה. בידה למד חוק אזרחי באוניברסיטה של אורליאן. בהיותו בן 24 שנה נתפס ללימוד הלשונות היוונית והלטינית. הוא שימש כנוטריון וכמזכיר של לואי השנים עשר מלך צרפת, והיה שליחו אל האפיפיור ליאו העשירי ברומא.
בידה תרגם מיוונית ללטינית מסות שונות של פלוטרכוס (1502–1505). ב-1514 התפרסם בשל מחקרו על מטבעות ומשקלות עתיקים. ב-1522 נתמנה לסגן ראש ממשלתו של פרנסואה הראשון מלך צרפת, ולמפקח על מערכת המשפט בצרפת. הוא שימש גם כ"ראש הסוחרים" (prévôt des marchands; ראש עיריית פריז בפועל) פעמים מספר. ב-1530, בהשפעתם של פרנסואה הראשון ושל ז'אן די בלה בישוף נרבון, ייסד קולז' ללימוד שפות העת העתיקה, יוונית, לטינית ועברית, שנודע מאוחר יותר כקולז' דה פראנס שבפריז. הוא ייסד גם את ספריית פונטנבלו, שמאוחר יותר הועברה לפריז ונודעה כספרייה הלאומית של צרפת. ב-1533 שכנע את המלך פרנסואה הראשון שלא לאסור על הדפסת ספרים בצרפת, בניגוד לדעתם של אנשי האוניברסיטה של סורבון.
הוא עסק בתאולוגיה, במשפטים, במתמטיקה ובפילולוגיה, אך מעל לכל נודע כמומחה ללשון היוונית. לבקשת ארסמוס מרוטרדם, ערך מחקר על מוצא המילים של הלשון היוונית, מחקר שבמשך זמן רב שימש בצרפת כעזר ללימוד לשון זו. הוא רכש ידע כה רב עד כי ארסמוס כינה אותו "הפלא של צרפת". אחרי ויכוח ספרותי עם גיום בידה, ארסמוס כתב: "אינני יכול להתפייס עמו; מעולם לא חדלתי מלהעריצו."
לפני מותו בפריז ב-1540, בידה שנחשד בתמיכה בפרוטסטנטים, ביקש לערוך את טקס קבורתו בלילה כדי לא לעורר את חמתם של הקתולים. ב-1572 משפחתו נאלצה להימלט מפריז לשווייץ מפחד טבח ליל ברתולומאוס הקדוש.
זלימחאן בקאייב

זלימחאן דג'בראילוביץ בקאייב (ברוסית: Зелимхан Джабраилович Бакаев) הוא כדורגלן רוסי, חלוץ מועדון חימקי, מושאל ממועדון זניט סנקט פטרבורג מליגת העל הרוסית בכדורגל.
חיים מוקדמים

הוא התחיל לשחק כדורגל בגיל 8 בהדרכת אביו, דג'בראיל. במשך שנים אחדות אימן אביו אותו ואת אחיו סלטמוראד בשדה ליד תחנת הרכבת של נזראן. בשנת 2007, בהיותו בן 10, אביו לקח את זלימחאן למבחנים בלוקומוטיב מוסקבה, שם עבדו מכריו, אך הוא לא עבר את המיונים ולאחר האימון השני חזר חזרה לאינגושטיה. בהתעקשות סבתו, הוא נסע שוב למוסקבה והצליח להיכנס לאקדמיה של מועדון הפאר ספרטק מוסקבה. הוא חי שנה וחצי ללא קרובי משפחה בפנימייה של המועדון, שיחק מעט ולא התפתח כשחקן כדורגל. מאוחר יותר, ההורים עברו למוסקבה עם אחיו הצעיר. המאמן הראשון שלו היה אלכסיי לונין. לאחר שנכנס לאקדמיית ספרטק בגיל 11, בהתחלה לא התבלט בכלל, הוא היה קטן ושברירי. אבל אימונים סיזיפיים בהדרכת אביו סייעו לו לשמור על מקומו בקבוצה.
משנת 2013 החל לשחק בקבוצת הנוער של האדומים-לבנים. את הופעת הבכורה שלו בקבוצת הנוער ערך ב-15 ביולי 2013 במשחק החוץ של המחזור הראשון של אליפות הנוער מול קריליה סובייטוב סמרה (0:1), כשנכנס כמחליף בדקה ה-58 במקום פאבל גלובה. 24 באוגוסט 2013 במשחק החוץ של מחזור 6 באליפות הנוער מול אמקר (2:1) עלה בהרכב הפותח ובדקה ה-61 של המשחק כבש את שערו הראשון. בסך הכל שיחק 61 משחקים בקבוצת הנוער, בהם כבש 10 שערים. ב-26 באפריל 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון המילואים ספרטק-2 במחזור 23 של הליגה הרוסית השנייה בכדורגל בעונת 2013/14 מול מטאלורג ויקסה (2:3) והחליף את קונסטנטין סביצ'ב בדקה ה-72 של המשחק. ב-7 באפריל 2016, במשחק החוץ של מחזור 30 בליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה בעונת 2015/16 מול בלטיקה (1:1), הוא נכנס להרכב הפותח וכבש את שערו הראשון עבור ספרטק-2 בדקה ה-51. בסך הכל, הוא שיחק 53 משחקים עבור ספרטק-2 וכבש 4 שערים.
קריירת מועדונים > ספרטק מוסקבה

ב-23 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בספרטק במשחק החוץ במסגרת שלב 16 האחרונות של הגביע הרוסי בכדורגל 2015/2016 מול וולגה ניז'ני נובגורוד (7:0), כשעלה כמחליף בדקה 61 במקום דניס גלושאקוב. ב-28 באוקטובר הוא נכנס כמחליף גם במשחק החוץ של שמינית הגמר מול קובאן קרסנודאר (0:1). לאחר מכן, בעונות 2015/16 ו-2016/17, שיחק רק עבור ספרטק-2 בליגת המשנה, לאחר ששיחק 41 משחקים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרוסית ב-23 ביולי 2017 במשחק החוץ של המחזור השני מול אופה (0:0) והוחלף בדקה ה-69. בסך הכל, בעונת 2017/18 שיחק חמישה משחקים עבור ספרטק בליגת העל.
קריירת מועדונים > ספרטק מוסקבה > השאלה לארסנל טולה

ב-1 באוגוסט 2018 הוא הושאל לארסנל טולה, בהדרכת אולג קונונוב. ב-4 באוגוסט 2018, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון החדש במשחק המחזור השני בליגת העל הרוסית מול זניט סנקט פטרבורג (0:1), כשיצא בדקה ה-67 של המשחק במקום דניל לסובוי. ב-12 באוגוסט, במשחק המחזור השלישי מול אחמט גרוזני (3:1), הוא כבש את שערו הראשון במדי ארסנל. ב-15 בספטמבר, במשחק המחזור השביעי באליפות רוסיה מול קריליה סובייטוב (4:0), הוא נכנס כמחליף בדקה ה-72 במקום אוונס קנגאווה וכבש את השער הרביעי במפגש זה ב-15 בספטמבר. ב-22 בספטמבר, במשחק המחזור השמיני מול רובין קאזאן (2:2), הוא נכנס להרכב הפותח וכבש את הכדור בדקה ה-76 של המשחק. ב-9 בנובמבר, במשחק המחזור ה-15 באליפות רוסיה מול אנז'י מחצ'קלה (2:0), בדקה ה-63 של המשחק, הוא כבש את השער השני וקבע את תוצאת הסיום במשחק זה. לאחר המשחק עם אנז'י, מאמן ארסנל, אולג קונונוב, עבר לספרטק מוסקבה ואיגור צ'רבצ'נקו מונה למאמן החדש. ב-3 בדצמבר, במשחק המחזור ה-16 באליפות רוסיה מול זניט (4:2), הוא כבש בדקה ה-77 של המשחק ובכך עזר לקבוצתו לנצח. באותו יום הופיע מידע שספרטק רצתה להחזיר את באקייב מהשאלה במהלך פגרת החורף. ב-20 באפריל 2019, במשחק המחזור ה-24 באליפות רוסיה מול אופה (2:1), הוא הבקיע בדקה השלישית. ב-4 במאי, במשחק המחזור ה-27 מול לוקומוטיב מוסקבה (2:0), הוא כבש בדקה ה-24 של המשחק וב-10 במאי, במסגרת המחזור ה-28 באליפות רוסיה מול אנז'י מחצ'קלה (1:0), בדקה ה-34 הוא הבקיע פנדל והביא לקבוצתו את הניצחון במשחק. בסך הכל שיחק 25 משחקים עבור ארסנל בליגה, בהם כבש 8 שערים ובישל 2 שערים, שיחק 4 משחקים בגביע הרוסי. ביוני 2019, לאחר תום ההשאלה, הוא חזר לספרטק.
קריירת מועדונים > זניט

ב-15 ביוני 2022, עבר כשחקן חופשי למועדון זניט סנקט פטרבורג. את שער הבכורה הבקיע בעת שהבקיע את בעיטת העונשין במשחק המחזור השלישי מול לוקומוטיב ב-20 ביולי 2022.
קריירת מועדונים > זניט > השאלה לאל ווהאדה

בקיץ 2023 הושאל לעונה אחת למועדון אל ווהאדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
קריירת מועדונים > זניט > השאלה לחימקי

באוגוסט 2024, הושאל לקבוצת חימקי, שאך זה חזרה לליגת העל הרוסית בכדורגל.