stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנגלית
דקדוק אנגלי > נטיות שמות עצם

| תוויות יידוע והצגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | לפני עיצור | לפני תנועה | רבים |  |  |  |  |  |  |  |  |
| יידוע בלתי מסוים | a | an | some/מספר הפריטים |  |  |  |  |  |  |  |  |
| יידוע מסוים | the | the | the |  |  |  |  |  |  |  |  |


| תוויות יידוע והצגה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | יחיד קרוב | יחיד רחוק | רבים קרובים | רבים רחוקים |  |  |  |  |  |  |  |
| תוויות הצגתיות | this | that | these | those |  |  |  |  |  |  |  |

| תוויות שייכות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | כתואר | ככינוי גוף |  |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון יחיד (שלי) | my | mine |  |  |  |  |  |  |  |
| גוף ראשון רבים (שלנו) | our | ours |  |  |  |  |  |  |  |
| גוף שני יחיד+רבים (שלך/שלכם/ן) | your | yours |  |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי יחיד (שלו/ה) | his/her | his/hers |  |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי רבים (שלהם/ן) | their | theirs |  |  |  |  |  |  |  |
| גוף שלישי יחיד סתמי | its | - |  |  |  |  |  |  |  |
דקדוק אנגלי > מספרים > מספרים מונים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  one – אחת  two – שתיים  three – שלוש  four – ארבע  five – חמש  six – שש  seven – שבע  eight – שמונה  nine – תשע  ten – עשר |  eleven – אחת עשרה  twelve – שתים עשרה  thirteen – שלוש עשרה  fourteen – ארבע עשרה  fifteen – חמש עשרה  sixteen – שש עשרה  seventeen – שבע עשרה  eighteen – שמונה עשרה  nineteen – תשע עשרה |  twenty – עשרים  thirty – שלושים  forty – ארבעים  fifty – חמישים  sixty – שישים  seventy – שבעים  eighty – שמונים  ninety – תשעים |  one hundred – מאה  two hundred – מאתיים  three hundred – שלוש מאות  four hundred – ארבע מאות  five hundred – חמש מאות  six hundred – שש מאות  seven hundred – שבע מאות  eight hundred – שמונה מאות  nine hundred – תשע מאות  thousand – אלף |
דקדוק אנגלי > מספרים > מספרים סידוריים

first – ראשון
second – שני
third – שלישי
fourth – רביעי
fifth – חמישי
sixth – שישי
seventh – שביעי
eighth – שמיני
ninth – תשיעי
tenth – עשירי
eleventh – האחד עשר
twelfth – השנים עשר
thirteenth – השלושה עשר
fourteenth – הארבעה עשר
fifteenth – החמישה עשר
sixteenth – השישה עשר
seventeenth – השבעה עשר
eighteenth – השמונה עשר
nineteenth – התשעה עשר
twentieth – העשרים
דיאלקטים

בניגוד לשפות אחרות השגורות בפי מאות מיליוני אנשים, כגון סינית, גרמנית ופורטוגזית, הרי שהדיאלקטים של האנגלית קרובים מאוד זה לזה והם אינם מכשול להבנה הדדית בין דוברי אנגלית מכל מקום שהוא בעולם. ההבדלים בין האנגלית הבריטית ובין האנגלית האמריקנית הם זניחים יחסית, אף על פי שזכו לפרסום רב באמצעי התקשורת ובאמנות, וכן לספרים עבי כרס שנכתבו אודותיהם.
ההבדלים בין הדיאלקטים של השפה האנגלית משתייכים לשלוש קטגוריות:
הגייה. זהו ההבדל הבולט ביותר, והוא יוצר את המגוון הרב ביותר. הבדלי מבטא דקיקים קיימים אף בתחומי הדיאלקטים השונים, כך שלערים גדולות רבות קיים מבטא משלהן.
כתיב . הבדלי הכתיב מחלקים את הדיאלקטים של השפה האנגלית בצורה כללית לאלו המשתמשים בשיטת הכתיב הבריטית ולאלו המשתמשים בשיטת הכתיב האמריקנית. רוב הדיאלקטים המדוברים כשפת אם מחוץ לארצות הברית (ולשכנתה קנדה) משתמשים בשיטה הבריטית: בריטניה, אירלנד, אוסטרליה, ניו זילנד, הודו. לעומת זאת, כמעט כל שאר דוברי האנגלית בעולם, המדברים אנגלית כשפה שנייה, אימצו את השיטה האמריקנית, אשר הפכה במקומות ובמצבים רבים לברירת המחדל. את הבדלי הכתיב בין השיטה הבריטית ובין השיטה האמריקנית ניתן לחלק לשני סוגים:
הבדלים קבועים בצירופי אותיות מסוימים, בדרך כלל בסופיות: המילים Realise, internalise, subsidise באנגלית בריטית – נכתבות באנגלית אמריקנית Realize, internalize, subsidize; המילים Colour, clangour, rumour, honour באנגלית בריטית – נכתבות באנגלית אמריקנית Color, clangor, rumor, honor.
הבדלים יחידאיים: המילה Tyre באנגלית בריטית – נכתבת באנגלית אמריקנית Tire; המילה Traveller באנגלית בריטית – נכתבת באנגלית אמריקנית Traveler; המילה Grey (אפור) באנגלית בריטית – נכתבת באנגלית אמריקאית Gray.
אוצר מילים. מונחים מקומיים ניתן למצוא בכל שפה, אך עקב תפוצתה של האנגלית התפשטו מונחים מקומיים רבים הרחק ממקום מקורם: בממלכה המאוחדת, למשל, נאמר Biscuit לציון "עוגייה", ואילו בארצות הברית: Cookie.
המונח אנגלית בריטית מתייחס אך ורק לעניין הכתיב ואוצר המילים, שהם אחידים בכל חלקי הממלכה המאוחדת ואירלנד. בתחום ההגייה, לעומת זאת, קיים באיים הבריטיים מגוון רחב ביותר של מבטאים, אשר מהווים מאפיין חשוב בזהותם של הדוברים. המבטא היוקרתי ביותר בבריטניה מכונה Received Pronunciation והוא משמש כדרך ההגייה הסטנדרטית ברוב הספרות העוסקת בפונולוגיה של השפה האנגלית ובמילונים. בנוסף, זהו המבטא המונחל פעמים רבות ללומדי השפה האנגלית. שמו העממי הוא "האנגלית של המלך" או "האנגלית של המלכה" (Queen's English או King's English) מאחר שהיה או נתפש כמבטא שבו דוברים המלך והאצולה. בנוסף כונה המבטא בשם "אנגלית של (אוניברסיטת) אוקספורד" (Oxford English) בה היה מקובל. לפי ההערכות, רק כ-2-5% מכלל תושבי הממלכה המאוחדת מדברים אנגלית במבטא זה.
אלו הם הדיאלקטים הראשיים בשפה האנגלית:
אנגלית אמריקנית
אנגלית בריטית
אנגלית אוסטרלית
אנגלית קנדית
ראו גם

חוק גרים
המילים השכיחות ביותר באנגלית
Received Pronunciation
אימפריאליזם לשוני
צ'ינגליש
מרווין דוקש

מָרְוִוין דוּקְש (בגרמנית: Marvin Ducksch; נולד ב-7 במרץ 1994 בדורטמונד שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ורדר ברמן מהבונדסליגה ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

דוקש גדל במחלקות הנוער של BSV פורטונה דורטמונד 58 ובורוסיה דורטמונד. בשנת 2012 החל לשחק בקבוצת המילואים של בורוסיה דורטמונד. ב-3 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 0–3 על וילהלמסהאפן במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת 2013/2014. במשחק זה הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון. ב-18 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 1–2 על איינטרכט בראונשווייג במסגרת המחזור השני לעונת 2013/2014. בסך הכל ערך שש הופעות ליגה במדי הקבוצה.
ב-3 ביוני 2014 הושאל דוקש לפאדרבורן מהבונדסליגה למשך עונת 2014/2015. ב-24 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד מיינץ 05 במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-19 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בניצחון 1–3 על איינטרכט פרנקפורט במסגרת המחזור השמיני בליגה. בסך הכל ערך תשע הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-15 ביוני 2016 חתם דוקש על חוזה לחמש שנים בזנקט פאולי מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך עשר הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-11 בינואר 2017 הושאל להולשטיין קיל מהליגה הגרמנית השלישית עד לתום עונת 2016/2017. הוא העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה, והשאלתו הוארכה בעונה נוספת. בסך הכל ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 23 שערים.
ב-25 ביוני 2018 חתם דוקש על חוזה לארבע שנים בפורטונה דיסלדורף, העולה החדשה לבונדסליגה. הוא ערך 16 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.
ב-28 ביוני 2019 חתם דוקש על חוזה לשלוש שנים בהנובר 96 מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 66 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 32 שערים.
ב-25 באוגוסט 2021 חתם דוקש על חוזה לשלוש שנים בוורדר ברמן מהבונדסליגה השנייה. בתום עונת 2021/2022 העפיל עם המועדון לבונדסליגה.
קריירה בינלאומית

ב-18 בנובמבר 2023 ערך דוקש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה, בהפסד 3-2 לנבחרת טורקיה במשחק ידידות.
הערות שוליים

↑  Ducksch stürmt vom BVB an die Pader באתר הרשמי של פאדרבורן 07, 3 ביוני 2014 (בגרמנית)
↑  BVB-Stürmer Ducksch Witzig! Falscher Lienen präsentiert neuen St. Pauli-Spieler באתר הרשמי של פאדרבורן 07, 15 ביוני 2016 (בגרמנית)
↑  Nach Funkels Tipps: Ducksch wird Fortune באתר Kicker, ‏ 25 ביוני 2018 (בגרמנית)
↑  Ducksch unterschreibt bis 2022 באתר בילד, 28 ביוני 2019 (בגרמנית)
↑  Zurück zu Anfang: Torjäger Ducksch wechselt nach Bremen באתר Kicker, ‏ 25 באוגוסט 2021 (בגרמנית)
הדובון לאלא

| --- | --- |

כריכת הספר "הדובון לאלא"
 מידע כללי
 מאת:  יצחק אבנון
 איורים:  נורית צרפתי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת עמיחי, מודן הוצאה לאור
 תאריך הוצאה:  תשי"ח–1958
 מספר עמודים:  24
 סדרה
 סדרת ספרים:  "ספרית במבי"
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990021582100205171
הדובון לאלא הוא ספר ילדים מאת יצחק אבנון שיצא לאור לראשונה בשנת 1958 בהוצאת עמיחי כסיפור במסגרת ספר הסיפורים לילדים שנקרא הדובון לאלא וסיפורים אחרים. גרסה נוספת בחרוזים, פרי עטו של שלמה סקולסקי, עליה חתם בשם-העט "בן-ישראל הדני", עם איוריה של פרידל שטרן (אויירה גם זמן רב מאוחר יותר על ידי הילה מעוז) נקראת מעשה בדובון "לא רוצה". שתי הגרסאות מתבססות על יצירה אמריקאית בשם "רנדולף הדוב שאמר לא" (באנגלית: Randolph The Bear Who Said No) מאת הסופרת פיית׳ נלסון שיצאה לאור בשנת 1946. ספרו של יצחק אבנון הוא תרגום כמעט ישיר של היצירה באנגלית בעוד ספרו של שלמה סקולסקי הוא עיבוד חופשי יותר.
בשנת 1997 הספר יצא לאור כסיפור יחיד בהוצאת מודן עם איורים מאת נורית צרפתי. הספר זכה לפופולריות גדולה והפך לקלאסיקה של ספרות הילדים הישראלית.
עלילה

הספר עוסק בדובון צעצוע, גיבור הסיפור. הדובון לאלא היה דובון "לא טוב" שכן על פי הסיפור הוא "לא התנהג יפה, הרגיז את אמא". לאחר התנהגויות חוזרות מצידו של הדובון וסירובים לביצוע פעולות שונות, הדובון לאלא קיבל עונש על התנהגותו. העונש לא הגיע מאימו של הדובון אלא מישות חיצונית בדמות מלאך. העונש מנע מהדובון לאלא אפשרות לומר כל מילה מלבד המילה "לא". הדובון לאלא סבל מאוד מן העונש שקיבל, לא רק בגלל חוסר יכולתו להתבטא אלא גם בעקבות התנהגות הסביבה החיצונית אליו: המבוגרים כעסו על הדובון "המפריע להם לנוח" והכו אותו בסירים, מחבתות, כפות, מזלגות, מגהצים ואפילו שעונים מעוררים.
לאחר הדרך אותה עובר הדובון לאלא, מתקבעת אצלו ההבנה שהעונש שקיבל היה כתוצאה מכך שהוא התנהג שלא כמצופה ממנו והוא חוזר להתנהג כמצופה ממנו. בסיומו של הסיפור אימו של הדובון לאלא שמחה מאוד לקבל את הדובון בחזרה לאחר שנעדר משך זמן רב.
משמעויות וביקורת

הספר מתייחס לסוגיה החינוכית של התנגדויות שונות ואמירות "לא" חוזרות על ידי ילדים. הספר עוסק במרדנות הילד המיוצג בספר על ידי הגיבור, הדובון, כנגד מה שהוריו (אמא של הדובון בספר) מבקשים ממנו.
ישנן ביקורות הטוענות כי ההתמודדות עם סוגיה זו של המסר החינוכי "(...) נעשה בצורה מעוררת פלצות במיוחד - אנשים כועסים על הדובון הבוכה ומרביצים לו בחפצים שונים, כולל מגהצים ומזלגות, למרבה האימה". כמו כן ישנן ביקורות הטוענות כי הספר עוסק בהטפת מוסר להתנהגות שהיא אופיינית לשלב התפתחותי בחיי ילד.
בתהליך התפתחות הילד ישנם שני שלבים התפתחותיים המזוהים עם בעיות משמעת: גיל ההתבגרות וגיל ההתבגרות הראשון (גיל שנתיים). הספר מכוון לפנות לילדים בגיל השלב ההתפתחותי הראשון המזוהה עם אמירת לא. שלב זה המכונה באנגלית גם terrible two,או בשפת הילד: גיל ה"לא צה" בו הילד מסרב לעשות פעולות שונות, הוא שלב התפתחותי בו הילד מעצים את ההתנגדות לדרישות ממנו. הורים לעיתים עלולים לפרש את התנהגות הילד כ"התנהגות רעה" ואף לציין שהילד הפך מ"ילד טוב" ל"ילד רע".
עיבודים

הסיפור עובד להצגת ילדים שהועלתה על ידי מספר תיאטראות, בין היתר בתיאטרון לילדים יפה גבאי בשם "דובי לא לא". עלילת ההצגה מבוססת על הספר ועוסקת בדובון שיום אחד ניתקף במין "דיבוק" של "לא לא" וכל ניסיונותיהם של הוריו לשחררו לא הועילו. עד שבסופו של דבר עזב דובי את הבית. בנדודיו נוכח בקשיים הרבים, שגרמה לו עקשנותו, עד שהצליח להשתחרר ולומר "כן" ואז, לאחר הרפתקאות משונות הוא חוזר הביתה. בהצגה דמויות רבות ופזמונים. עיבוד: יפה גבאי.
לקריאה נוספת

שעת ספור – הדובון לא-לא - ה"לא" כחלק חיוני מכל אחד מאיתנו, פורטל יפו
שלי יחימוביץ' מספרת לרזי ברקאי על "דובון לא רוצה", מתוך תוכנית רדיו של רזי ברקאי בגלי צה"ל שהוקדשה לשירי ערש
הדובון לא לא: כך מטפלים בבעיות משמעת בקרב ילדים, דני עמית, החדשות 13
הערות שוליים

↑  הדבון לאלא: וספורים אחרים / עברית - יצחק | אבנון, יצחק, 1909-1967 | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  המאגר המלא - תצוגת רשומה מלאה, באתר aleph.nli.org.il
↑  המאגר המלא - תצוגת רשומה מלאה, באתר aleph.nli.org.il
↑  שלונסקי לילדים: במקום דובון, קנגורו, באתר ynet, 11 בנובמבר 2012
↑  gilibug, ספרים לפצפונים, באתר עוד דף אחד ודי, ‏2008-11-15
↑  הדובון לא לא: כך מטפלים בבעיות משמעת בקרב ילדים, באתר החדשות 13
↑  מופעים לילדים, הצגות לילדים - דובי לא לא, באתר www.habama.co.il
לאה לב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במרץ 1995 (בת 30) באר שבע, ישראל 
 שם לידה:  לאה מנדלב 
 סוגה מועדפת:  קומדיה, סטנד-אפ
 מדינה:  ישראל ישראל
 פרופיל ב-IMDb
 
לאה לב (נולדה ב-5 במרץ 1995) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית, שחקנית ושדרנית רדיו ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשם לאה מנדלב בבאר שבע שלושה ימים לאחר שהוריה עלו מרוסיה. הבכורה מבין שלושה ילדים. הוריה התגרשו כשהייתה בת שלוש. אמהּ נישאה בשנית לאביה החורג, ונולדו להם עוד שני ילדים.
כשהייתה לב בת ארבע עברה משפחתה לבת ים, וכשהייתה בת 13 עברה משפחתה לחולון, ואת לימודי התיכון היא עשתה בתיכון קריית שרת בעיר.
לב שירתה בצה"ל ביחידת אופק בחיל האוויר.
קריירה

מופע הסטנד-אפ הראשון שלה היה בגיל 17 בערב "מיקרופון פתוח" במועדון הקאמל קומדי קלאב. כשהייתה חיילת המשיכה להופיע במועדונים שונים בהם במועדון "סטנד-אפ פקטורי" של בן זוגה לשעבר ארז בירנבוים.
ב-2016 החלה להשתתף בתוכנית הרשת "הישראליות" בערוץ היוטיוב "שורטס" ובפייסבוק (מאוחר יותר התוכנית עברה לערוץ יוטיוב ועמוד פייסבוק עצמאיים). ב-2016 הפכה לאחת משדרניות תוכנית הבוקר "מועדון ארוחת הבוקר" ב-רדיו 103FM (תוכנית ההמשך של "שי ודרור"), לצד אורי גוטליב (שעזב ב-4 ביוני 2017) ושי גולדשטיין. בתוכנית זו, מעבר להגשתה, הייתה גם בעלת הפינה הקבועה "דקה מהלב", שבה דיברה על נושאים שעל סדר היום הציבורי כמו הטרדות מיניות והמאבק ללגליזציה של סמים קלים במדינת ישראל. בפברואר 2020 הופסק שידור התוכנית.
כמו כן לב הגישה ברדיו 103FM את תוכנית הלילה השבועית "גדי וילצ'רסקי ולאה לב", תוכנית קומית שמרבה בין היתר לעסוק בנושא הלגליזציה של סמים קלים. השתתפה בתוכנית "עוד כותרות" ששודרה בערוץ 2, ושיחקה בתפקיד אורח בתור עצמה בסדרת הדרמה "מסובך".
במאי 2017 היא הצטרפה לעונה השישית של התוכנית הקומית "מועדון לילה" כפאנליסטית חדשה ביחד עם הדר לוי, בערוץ 2 של קשת.
ב-29 בפברואר 2020 עלתה ב-yes הסדרה "לעבור את הלילה" שבה משחקת לב את 'נטע ליברמן' לצד שי גולדשטיין.
לב כותבת ומצלמת טורי דעה שבועיים לתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר".
בנובמבר 2020 הוציאה לב את סרטון הפרודיה "מלכת השש בש" אשר מהווה פרודיה לסדרה "גמביט המלכה".
בינואר 2021 החלה להשתתף כפאנליסטית בעונה השישית של התוכנית "עד כאן!" כאשת שמאל וכן בתוכנית האירוח ערב עם שי שטרן.
בשנים אלו החלה ללמוד קרימינולוגיה. בחצי הראשון של העשור השני של המאה ה-21 סיימה את התואר בהצטיינות.
בנובמבר 2023 השתתפה בתוכנית הסאטירה "צוות שליין" בהנחיית ליאור שליין בשירות הסטרימינג רלוונט. באותה שנה החלה להגיש הסכת בשם "לאה לב שואו"
בשנת 2025 החלה הקרנה של סרט "ילד זין".
חיים אישיים

ב-2023 נישאה לאדם ולינגשטיין, עורך ומפיק מוזיקלי. הם מתגוררים במושב שדה ורבורג.
הערות שוליים

↑    אלון הדר, תסתכלו על לאה, באתר "ידיעות אחרונות", 8 במרץ 2017
1 2  לאה לב באתר רדיו 103FM
1 2  adi oz, לאה לב: "פמיניסטיות שונאות אותי". ריאיון ראשון, באתר לאה לב: "פמיניסטיות שונאות אותי". ראיון ראשון, ‏2016-09-20
↑  שחר בן ימיני, לאה לב: "ההורים שלי לא אוהבים שאני צוחקת על מין", באתר פרוגי, 17 ביוני 2016
↑  מריאנה בנסון, "מה כל כך נורא בלהגיד כוּס?": לאה לב וקרן מור משלבות בין נשיות ופה ג'ורה, באתר קרן מור בשיחה שתקרע אתכם מצחוק עם לאה לב, ‏2017-07-03
↑  פינת הייעוץ של א' - א': "למה אורי עזב? מה הוא מג'נון?!", באתר 103fm
↑  המגישים הפרובוקטיבים שי גולדשטיין ולאה לב נפרדים מ-103
↑  חדש בטלוויזיה: סדרות וסרטי yes, פברואר 2020
1 2  סמדר שילוני, "ההתפכחות של שי גולדשטיין? בגלל פרנסה, זה עדיף על 'כן, הוא פשוט נהיה פשיסט'", באתר ynet, 12 בינואר 2025
↑  לאה לב שואו, לאה לב שואו – Podcast, באתר Podtail, ‏2023-10-15 (באנגלית)
↑   איתמר קציר, "שמונה אחוז קשב, זה כל מה שאני צריך": מי צריך במה כשיש פודקאסט?, באתר הארץ, 9 במרץ 2022
נינו הרמן

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1952 (בן 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 תחום יצירה:  צילום אמנותי 
 www.ninoherman.com
 
נינו (חנניה) הרמן (נולד ב-4 בפברואר 1952) הוא צלם אמנותי ישראלי.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

הרמן נולד ב-1952 בתל אביב לגבי (גבריאל) הרמן, ממקימי קיבוץ עין גב, יועץ טכני וממציא פטנטים; שירת שנים רבות כראש מדור תכנון ופיתוח בחיל האספקה של צה"ל. אמו, לורה, נולדה בברלין והייתה ציירת. בתום מלחמת העולם השנייה הוריו נפגשו באמסטרדם ועלו לישראל. נינו הרמן הוא נכד לד"ר יהודה הוגו הרמן (1940-1887), יליד אוסטריה-הונגריה, שהיה מראשי ארגון בר כוכבא, עורכם של העיתונים "Selbstwehr" ו"יידישה רונדשאו".
בגיל שנתיים לקה בשיתוק ילדים (פוליו) שהותיר אותו מוגבל. גדל מגיל ארבע ברמת גן. לו אחות.
ביוגרפיה > קריירה בצילום

בהיותו בן שבע עשרה החל הרמן לעבוד כעוזר צלם בסטודיו של אפרים קדרון בתל אביב (1969–1971). ועבד כצלם עיתונות עצמאי, כצלם של "עולם הקולנוע" לצד כתב הבידור ג. עיטור (1971–1973).
צלם לשכת העיתונות הממשלתית בתל אביב (1973–1974).
הרמן יסד יחד עם הצלמים שעיה סגל ושמואל רחמני את סוכנות הצילום "24+" שסיפקה צילומים לעיתון "מעריב" (1974–1977), ב"מעריב" עבד כצלם חדשות ומגזין, בין השאר לצידם של יעקב ארז, יגאל לב, משה דור ולוי יצחק הירושלמי ואחר-כך כצלם המערכת של העיתון בירושלים.
ייסד ביחד עם הצלם אלי הרשקוביץ את סוכנות הצילום הירושלמית "זום 77" - שעבדה בשירות "ידיעות אחרונות", Associated Press ו"טיים מגזין" (1977 – 1979).
הרמן חזר לצלם בלע"מ ועבד עם משרד ראש הממשלה (1979–1986). במסגרתה תיעד את הסכם השלום בין ישראל למצרים. ליווה את ראשי הממשלה בגין, שמיר ופרס בישראל ומחוצה לה; המשיך ללוות את פרס גם כשר חוץ ושר אוצר. תצלומיו הופיעו בפרסומים, ספרים ותערוכות קבוצתיות רבות שנלקחו מאוסף התצלומים הלאומי של לע"מ ומהארכיון של עיתון מעריב.
בשנים (1987–1998) היה עורך צילומים בדסק החדשות של העיתון מעריב ובעקבות פציעה שעבר פרש מהעיתון.
בשנת 2000 נהרג בנו יאיר צלם צבאי בתאונת דרכים והרמן הפסיק לצלם.
בשנת 2009 חזר לצילום, ומאז הוא עוסק בצילום אמנותי ומתעד אנשים.
עוסק גם בצילומי טבע. העבודות האחרונות מהסדרה "מבעד לחלון" שעלו ב"דימויי יומי" חודש באוגוסט 2015 באתר "ערב רב" מתכתבות עם ציור.
בעבודותיו הוא אינו עושה כל שימוש מניפולטיבי בפוטושופ.
הרמן היה יועץ אמנותי בחברת "סט הפקות" לסרטיו של הבמאי זוכה פרסי האמי דני סיטון (2000–2012).
בעל טור "עדשת רוח" בnrg מעריב (2011-2010), כותב ומצלם ב"זווית רחבה" (2013-2011), בלוג צילום באתר "במחשבה שנייה".
משנת 2009 מנהל את בלוג הצילומים האישי שלו "מרחבי הלב". ביולי 2022 פורסמו כמה מיצירותיו במגזין "גרנטה".
במרץ 2023 נבחר סרטו "טרסות - רסן הפשטות" להצגה בפסטיבל "אפוס 14" - תערוכה בעקבות משוררים, כאחד מבין עשרה סרטים נבחרים. ב-2024 נכלל סרטו "הר הרוח" בפסטיבל "אפוס 15". באפריל 2023 יצא לאור ספרו "הר הרוח" המשלב כתיבה וצילום.
חבר בגלריה השיתופית "מקום לאמנות" בקרית המלאכה, בדרום תל אביב, וכן חבר בהוצאת ספרים כהל קואופרטיב.
ביוגרפיה > כתבו עליו

רונית צור, אוצרת התערוכה "תל אביב - ברלין במעבר": ”בעשרות צילומי סצינות מתוך חיי יום ולילה של עוברי אורח וקבוצות אתניות שונות הוא כמו ממפה את דרום העיר תל אביב. יכולתו להיות נוכח יחד עם רגישותו וכבודו לפרט מאפשרים לו ליצור מעין מסמך תיעודי, אותנטי ואמין. מצלמתו קולטת מעמדים של דיוני מדרכות, אווירה של עיר שהחיים פועמים ברחובותיה, בבתי הקפה שלה, בם מתקיים מיזוג גלויות באופן הטבעי ביותר.”
ג'ניפר בנאדי בלוך, מתוך קטלוג עלמא, תערוכת "לא שם פרטי": ”בעבודותיו מתקיימת איכות המעלה את האדם, וזו אינה אידיאליזציה סתמית, אלא הצעה אמיתית להבנה אחרת של האנושיות.”
חיים אישיים

משנת 1979 נשוי לתחיה הרמן, אשת חינוך ובוגרת החוג לאמנות באוניברסיטה העברית והם מרצים יחד על עבודותיו. מתגוררים ביישוב הקהילתי נטף שבהרי יהודה, שהם היו ממקימיו בחורף 1981. יש להם שלושה בנים.
תמונות שצילם

ביישוב נטף, בהרי יהודה. בצילום, יאיר וורד משחקים בחצר הבית, 1983.
פועלי ניקיון בחוף תל אביב, 1984.
תנחומים: בגין בקהיר אחרי רצח סאדאת עם האלמנה ג'יהאן, 1981.
הגירה: ילדה עם בובה בשדה התעופה לוד עולה חדשה מגאורגיה ובוכרה דרך וינה, 1973
במכולת של אשכנזי בפלורנטין, 2010.
צליל בהודנא, 2010.
בצהרי היום בפלורנטין, 2009.
גינון בעיר, פלורנטין, 2013.
דרך יפו, 2014.
נוף אורבני, מסדרת הגשם, 2015.
תערוכות יחיד

2009 - "רגעים של כל אחד", גלידריה אניטה, פלורנטין תל אביב. אוצרת: תחיה הרמן, יועץ: ג'ואל קנטור
2011 - "בין נטף לפלורנטין", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב. אוצר: ג'ואל קנטור
2011 - "דימויים קולנועיים II", סינמטק תל אביב. אוצרת: תחיה הרמן. יועץ אודי רוזנויין
2012 - "לא שם פרטי", עלמא, בית לתרבות עברית. אוצרת: יעל קוטלר קלדרון
2012 - "דימויים קולנועיים", סינמטק ירושלים. אוצרת: תחיה הרמן
2013 - "הדהודים", בר קיימא תל אביב. אוצרת: תחיה הרמן
2014 - "ניירות של צלם", גלריה קיבוץ נען. אוצרות: חמוטל פרידברג ודורית קופיט
2016 - "במקום - הצילום של נינו הרמן", גלריית לורי טיש, ניו יורק
2017 - "עובר אורח", בית האמנים החדש, ראשון לציון, אוצרת: ג'ניפר בנאדי בלוך
2017 - "השתקפויות משתברות" (קיר צילום בתערוכה 'פוטוסופיה' של פייר פאולין), גלריית הסטודיו, אוצר: שוקי קוק
2017 - "רשימות מתל אביב", JCC, קרקוב, אוצרת: תמר אייזן גולדשטיין.
2018 - "במקום", 70 שנה לישראל, הוצגה בשני מקומות: גלריה לאמנות PJCC, גלריה קורלנד סטיינוול, פרנסיסקו.
2019/20 - "עיר/כפר", מקום לאמנות, תל אביב, אוצר: ניר הרמט.
2021 - "מרחב פתוח", בית דניאל - מרכז ליהדות מתקדמת, תל אביב, אוצרת: יהל זקס.
2024 - "לידיעת הזמן השברירי", מקום לאמנות, תל אביב.
2024 - "מבעד למרחבי הלב", גלריה אורייתא, הושעיה
תצלומים באוספים

אוסף מוזיאון בית ראובן.
אוסף התמונות של מוזיאון נחום גוטמן לאמנות.
אוסף אמנות בית מדרש "עלמא".
תצוגת קבע מוזיאון מרכז יצחק רבין לחקר ישראל.
תצוגת קבע במוזיאון העיר תל אביב-יפו
לקריאה נוספת

נויה נרדימון, "צלם שכונה" (על התערוכה "רגעים של כל אחד"), טיים אאוט תל אביב, 2010.
אלון אולארצ'יק, "התערוכה של הצלם נינו הרמן בגלידרייה אניטה בפלורנטין" (400 אנשי תרבות בוחרים את היצירה הישראלית העכשווית האהובה עליהם, זה הטעם שלנו.), טיים אאוט תל אביב גיליון 400, 8-7 ביולי 2010.
מגן ויטמן, עולם הצילום, גיליון מספר 205 מאי-יוני 2017, עמ' 32, 33, 34.
מרלין וניג, "מאחורי השער", גג, גיליון 42, 2017, עמ' 82–84.
הערות שוליים

↑  אביבה מץ, תמונות מהארון, מעריב, 25 בדצמבר 1987, המשך, מעריב, 25 בדצמבר 1987, המשך, מעריב, 25 בדצמבר 1987
↑  Herrmann, Hugo, באנציקלופדיית ייִוואָ ליהודי מזרח אירופה (באנגלית)
↑  נינו הרמן באתר גרנטה
↑  "טרסות - רסן הפשטות"
↑  https://www.filmart.co.il/movie/תכנית-שירה/ אפוס 15 - סרטים בעקבות משוררים]
↑   דורית ויסמן, הוא ממתין שם גם בחזרתי, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2023
↑  הבלוג של תחיה הרמן
↑  תערוכת היחיד של נינו הרמן במרכז הקהילה היהודית של קרקוב
↑  BaMakom (In Place) exhinition, PJCC Art Gallery site;
Nagler Miller, Robert (March 28, 2018). This photographer captures all the grit and glamour of daily life in Israel. The Jewish News of Northern California.
↑  כל התערוכות ואירועי האמנות שנפתחים בסוף השבוע, Art Today
↑  זיוה קורט, תערוכות: מאיר אפלפלד, נינו הרמן, 25 באוקטובר 2021
↑  Artspace Tel Aviv : Nino Herman : Know This, Fragile Time, Artspace, March 28, 2024
↑  התערוכה 'מבעד למרחבי הלב', באתר גלריה אורייתא
↑  תל אביב, ברלין, במעבר, בית בנימיני
↑  לחם ושושנים 10 - שנקר, בנין עלית, רמת גן, זווית חדה - בלוג לסקירת תערוכות אמנות של דבורה בוצ'מן
↑  קיר אמן 9X, באתר "מקום לאמנות"
↑  סדרה צילומית, מקום שני, סדרות נינו (חנניה) הרמן
↑  "בינינו", באתר מוזיאון ישראל
↑  ימים אחדים במקום לאמנות, באתר פורטפוליו, 21 במאי 2020
↑  אטילה שומפלבי, אלכסנדרה לוקש, בחזרה לשורשים: משפחת בנאי בתערוכה חדשה, באתר ynet, 18 ביוני 2020
↑  פּוֹאֶטִיקָאמֶרָה – פיוז'ן צילום ושירה, סינמטק ירושלים
↑  שיר רחוב ישראלי: תערוכה חדשה בבית המשפט העליון, הרשות השופטת, 11 במאי 2022
↑  ההזמנה לתערוכה
↑  ההזמנה לתערוכה
↑  שני פנים, תערוכה קבוצתית בגלריה "מקום לאמנות"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 646402  NLI: 987012427442105171  VIAF: 199149366082185601071   WorldCat (עם VIAF): 199149366082185601071
לאסינה טראורה

לאסינה טראורה (בצרפתית: Lacina Traoré; נולד ב-20 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן עבר מחוף השנהב ששיחק בעמדת החלוץ. בשל גובהו (2.03 מטר) זכה טראורה לכינוי 'הענק העדין', והוא בין הכדורגלנים המקצוענים הגבוהים בעולם.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

כמי שנולד באביג'אן בירתה הפוליטית של חוף השנהב, החל טראורה את קריירת שלו ככדורגלן, תחת הדרכתו של המאמן הצרפתי ז'אן מרק גיו, בבית הספר לכדורגל של המועדון אסק מימוזה. בשנת 2006, הצטרף למועדון הכדורגל סטאד ד'אבידג'אן, שם שיחק כשנתיים, עד לינואר 2008, עת עזב את חוף השנהב, והצטרף למועדון הכדורגל הרומני צ'.פ.ר. קלוז'.
הופעת הבכורה של טראורה במדי צ'.פ.ר. התקיימה במשחק מול מועדון פ.צ. קופנהגן, במסגרת משחקי הליגה האירופית למועדונים 2009–10. במשחק זה הבקיע את השער השני. הוא הבקיע שער נוסף במסגרת ההפסד הביתי 2–3 לספרטה פראג.
במהלך העונה טראורה פתח בכל המשחקים ושיחק 90 דקות. הוא הבקיע את שער הליגה הראשון שלו כשקם מהספסל במהלך משחק נגד אסטרה ג'יורג'יו ב 13 באוגוסט 2010.טראורה קיבל את האדום הראשון שלו לאחר עבירה אכזרית במהלך המחצית השנייה בהפסד 0–3 ליאשי ב-20 באוגוסט 2010. ב-15 בנובמבר הבקיע את הצמד הראשון שלו בקריירה במהלך ניצחון 0–3 על גלוריה ביסטריטה. בשלב הבתים של ליגת האלופות 11–2010 טראורה הבקיע שער אחד בניצחון 1–2 על בזל ושער אחד בתיקו 1-1 מול רומא.
קריירת מועדונים > קובאן קרסנודאר

בפברואר 2011, טראורה עבר לקובאן קרסנודאר מליגת העל הרוסית תמורת 6 מיליון €. במשחק הראשון של העונה ב 13 במרץ 2011, טראורה ערך את הופעת הבכורה שלו כשקם מהספסל בהפסד 0–2 לרובין קאזאן. ב-2 באפריל, טראורה הבקיע את שער הליגה הראשון שלו לאחר שקם מהספסל בניצחון 1–3 על ספרטק מוסקבה.את עונתו הראשונה בליגה סיים עם שלושים ושמונה הופעות ושמונה עשר שערים. במהלך הקריירה שלו בקבוצה טראורה הושווה רבות לבן ארצו החלוץ סיידו דומבייה.
קריירת מועדונים > אנז'י מחצ'קלה

ב-29 ביוני 2012,אנז'י מחצ'קלה דיווחו כי הם החתימו את טראורה תמורת סכום שלא פורסם. דיווחים בתקשורת העריכו את דמי ההעברה סביב 18 מיליון €. עם הצטרפותו למועדון, טראורה קיבל את המספר 19 ושם לעצמו מטרה להפוך את המועדון למצליח יותר לעתיד הקרוב.