stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרייסיס
ביקורת > לאחר הפצה

המשחק קיבל בעיקר ביקורות חיוביות, וממוצע הציונים שזכה להם הוא 91% לפי אתר שקלול ציוני הביקורות GameRankings.com. מבין אתרי ביקורות המשחקים הגדולים, טווח הציונים היה בין 88% ל-100%.
הביקורת של אתר משחקי המחשב Gamespot הייתה אוהדת ביותר, וציינה שהמשחק הגיע לקצה גבול היכולת שלו הן מבחינה טכנולוגית והן מבחינת התוכן. יתר על כן, נאמר כי המשחק מעלה את הסטנדרטים למשחקי פעולה עתידיים, מכל בחינה. למרות זאת, נמתחה ביקורת על כך שסופה של עלילת המשחק פתוח, ומותיר את השחקן לרצות עוד. הציון שניתן למשחק על ידי האתר היה 9.5 מתוך 10, הציון הגבוה ביותר שהאתר נתן בשנה האחרונה למשחק. בנוסף לביקורת, קרייסיס זכה במספר פרסים מהאתר: "משחק המחשב הטוב ביותר לשנת "2007, "הגרפיקה היפה ביותר" וכן "משחק היריות הטוב ביותר לשנת 2007".
בביקורת של האתר IGN ניתן למשחק הציון 9.4 מתוך 10. המבקרים נהנו מהגרפיקה ומהגיוון במשחק עצמו וברמות הקושי. המבקרים העריכו את עלילת הסיפור, שלטענתם הייתה טובה בהרבה מעלילת המשחק הקודם של קרייטק,‏ Far Cry. עם זאת, צוינו לרעה דרישות החומרה של המשחק, ונאמר כי מצב ריבוי המשתתפים נחות ביחס לשאר המשחקים הקיימים בשוק. בחלוקת הפרסים על ידי האתר למשחקי הווידאו לשנת 2007, המשחק נבחר כמשחק בעל טכנולוגיית הגרפיקה הטובה ביותר (הן מבין משחקי המחשב והן מבין כלל המשחקים) והיה מועמד למספר פרסים נוספים, ביניהם משחק השנה למחשב האישי.
האתר Gamespy העניק למשחק את הציון 4.5 מתוך 5. המבקר קבע כי המשחק הוא אחת מנקודות הציון של שנת 2007, בזכות משחקיות מעולה ויופי גרפי. אף על פי כן, המבקר ציין כי דרושה חומרה "מפלצתית" על מנת למצות את אפשרויות המשחק, והוסיף כי במצב ריבוי המשתתפים של המשחק ישנן מספר תקלות ושיבושים.
בפברואר 2008 נערך כנס מפתחי המשחקים בסן פרנסיסקו. באירוע המרכזי הכריזו המפתחים על קרייסיס כמשחק בעל "הטכנולוגיה הטובה ביותר", כאשר העדיפו אותו על פני פורטל, הנחשב כמשחק חדשני מבחינה טכנולוגית גם הוא, בין היתר.
ביקורת > לאחר הפצה > "But Can It Run Crysis?"

בשל העובדה שהמשחק דרש רבות מחומרת המחשב בזמן הרצה (והיה קשה להרצה על מחשבים אף שנים רבות לאחר שחרורו), המשחק הפך למעין בוחן ביצועים עבור מחשבים, והשאלה האם ניתן להריצו על מחשב כלשהו אף הפכה למם באינטרנט. המם אף זכה להתייחסות על ידי קרייטק עם יציאת המשחק המחודש ב-2020, כאשר ההגדרות הגרפיות הגבוהות ביותר שהשחקן יכל להגדיר בגרסת המחשב של המשחק זכו לכינוי "Can it run Crysis?".
ביקורת > מכירות

על אף יחס חם מהמבקרים כשל המשחק במכירות עם יציאתו, בנובמבר 2007, ורק 86,663 עותקים נמכרו בארצות הברית. זוהי כמות מכירות נמוכה יחסית למשחק ששווק באופן כה אינטנסיבי. אתר חדשות הטכנולוגיה הבריטי The Inquirer ייחס את הכישלון במכירות לדרישות החומרה של המשחק, דהיינו, הצורך במחשב יקר שיהיה מסוגל להפעיל את המשחק. אף על פי כן, דיווחים מאוחרים יותר טענו כי המכירות היו מעל הציפיות - נמכרו מעל למיליון עותקים של המשחק ברחבי העולם עד סוף חודש ינואר 2008. בכתבה שפורסמה ביוני 2008 דווח כי נמכרו חצי מיליון עותקים נוספים, ושהמשחק עבר את ציפיותיו של EA.
בהשוואה למשחקים אחרים, משחק זה נמכר פחות ממשחקים מתחרים מסוגו. בכל החודשים הראשונים לאחר צאתו הוא נמכר פחות מאשר Call of Duty 4, משחק מתחרה מסוגו אשר יצא באותו מועד. לפי NPD, חברה לחקר השוק, Call of Duty 4 היה המשחק הנמכר ביותר בנובמבר, וקרייסיס היה המשחק השני הנמכר ביותר. בדצמבר 2007, בעוד קרייסיס היה רק המשחק השביעי ברשימה, Call of Duty 4 נשאר במקום הראשון. מאוחר יותר, בינואר 2008, Call of Duty 4 היה במקום השני, ולעומתו קרייסיס הידרדר למקום העשירי. המגמה לא השתנתה גם בחודש פברואר.
לאחר צאת המשחק > תיקונים וגרסאות לקונסולות

המשחק יצר עומס רב על המחשבים בהם הופעל, ועקב כך הוא התנהל באיטיות. נוצרה ציפייה בקרב שחקני המשחק לצאתו של טלאי אשר יתקן את הבעיות שהתגלו בו. ב-8 בינואר 2008 פורסם הטלאי לעיל. הוא כלל מספר שינויים ותיקונים למשחקיות, שיפורי ביצועים טכניים ושיפור איזון הכוחות בין השחקנים במצב משחק מרובה משתתפים.
ב-29 בינואר 2008 הכריזה Crytek כי היא מפתחת גרסה של המנוע הגרפי "CryEngine 2" לקונסולות ה-Xbox 360 וה-פלייסטיישן 3. גרסת הקונסולות הזו של מנוע המשחק תהפוך לימים ל-CryEngine 3, ותשמש גם את שני משחקי ההמשך. גרסת הקונסולות, שיצאה לבסוף ב-4 באוקטובר 2011, הציגה תכונות חדשות, כגון מערכת תאורה חדשה, אפקטים גרפיים חדשים, פישוט מערכת הקרב ובקרי "חליפת הנאנו" כך שיתאימו לקונסולות, ותמיכה באודיו תלת-ממדי סטריאוסקופי. עם זאת, הושמטו מהמשחק השלב "Ascension" (בו ניתנת לשחקן האפשרות להטיס כלי טיס), ומצב המשחק מרובה המשתתפים.
במקביל המשיכה החברה לעבוד על מיטוב המנוע, והיא הודיעה כי שאיפתה להביא לכך שהמנוע הגרפי יעבוד גם על מחשבים חלשים יותר. כמו כן, הכריזה החברה כי קרייסיס הוא המשחק הראשון מתוך טרילוגיה של משחקים בנושא.
לאחר צאת המשחק > משחק ספין-אוף

ביוני 2008 הודיעה החברה על פיתוח המשחק Crysis Warhead ("קרייסיס: ראש קרב"), משחק ספין-אוף וחבילת הרחבה עצמאית שתיתן לשחקן לגלם את דמותו של סייקו, חבר הצוות של נומאד שנמצא בצידו השני של האי בעת התרחשות המשחק הראשון. המשחק יצא ב-16 בספטמבר 2008 ונעשה בו שימוש בגרסה משופרת של המנוע "CryEngine2". כמו כן, המשחק כלל מצב מרובה משתתפים שקיבל את השם Crysis Wars ("מלחמות קרייסיס"). עם זאת, הודיעה החברה כי אין מדובר בחלק השני של הטרילוגיה שהוכרזה לעיל.
לאחר צאת המשחק > משחקי המשך

שני משחקים שממשיכים את עלילת המשחק יצאו בעשור השני של המאה ה-21: קרייסיס 2 יצא בשנת 2011, וקרייסיס 3 יצא בשנת 2013.
בינואר 2022 הוכרז רשמית כי קריייסיס 4 נמצא בפיתוח.
לאחר צאת המשחק > משחקי המשך > קרייסיס 2

קרייסיס 2 הוא המשכו של Crysis. המשחק משתמש במנוע הגרפי CryEngine 3 והוא הראשון שעושה שימוש במנוע זה. ב-Crytek אומרים כי קרייסיס 2 צורך פחות משאבי מערכת מהמשחק הראשון.
המשחק הופץ בארצות הברית ב-22 במרץ 2011, ו-3 ימים לאחר מכן הופץ המשחק באירופה בשיווקה של Electronic Arts, ל-PC, לפלייסטיישן 3 ול-Xbox 360.
עלילת קרייסיס 2 מתרחשת בעיר ניו יורק בשנת 2023, שלוש שנים אחרי אירועי המשחק הראשון, לאחר שהעיר פונתה בשל התפשטות וירוס לא מוכר ובעקבות פלישת החייזרים לעיר.
השחקנים מגלמים את "אלקטרז", ממשיך דרכו של "פרופט" מפקד הפלוגה מהמשחק הראשון. במשחק מוצגת חליפה חדשה בשם "Nanosuit 2", שדרוג של חליפת ה-Nanosuit מהמשחק הראשון.
EA גם הודיעו שקרייסיס 2 הוא פרק שני מתוך טרילוגיה.
לאחר צאת המשחק > משחקי המשך > קרייסיס 3

המשחק השלישי יצא ב-19 בפברואר 2013. הוא מושתת על גרסה משודרגת של מנוע ה-CryEngine 3 ומציג פירוט גרפי וסביבתי מרשים עוד יותר מהמשחק השני. עלילתו מתחוללת 24 שנים אחרי סיום אירועי המשחק השני, בתקופה בה העיר ניו יורק עטופה בכיפת אנרגיה עצומה המכסה את כל שטחה, שבנתה חברת הביוטכנולוגיה סל (Cell), ואחר שעצים צמחו על הריסותיה מן הפלישה החייזרית שקרתה בעבר (The Ceph invasion), כך קרה שהעיר כולה הפכה לג'ונגל של הריסות, המנוהלת, באופן מיליטריסטי, על ידי חברת סל רבת כח-האנוש והאמצעים.
מאפיין הדגל של קרייסיס 3 הוא הוספת החץ וקשת העתידוני המאפשר ירייה של חצים שונים (בין היתר, חצי-נפץ, או חצים בעלי מטען חשמלי), וקשורה יפה ליכולת הבלתי-נראות (Cloak) של חיילי הנאנו.
לאחר צאת המשחק > גרסה מחודשת

ב-16 באפריל 2020 הודיעה קרייטק כי תוציא גרסה מחודשת של המשחק, שתיקרא בשם Crysis Remastered ותצא לאור עבור המחשב האישי וקונסולות הפלייסטיישן 4, נינטנדו סוויץ' ו-Xbox One. הגרסה המחודשת תכלול שיפורים וחידושים גרפיים רבים וביניהם תמיכה בניתוב קרניים בזמן אמת. במקור, תכננה החברה להוציא את הגרסה המחודשת ב-23 ביולי בצורה סימולטנית עבור כל הקונסולות לפני כן להוציא טריילר ב-1 ביולי, אך לאחר שהטריילר ומספר תצלומי מסך דלפו לרשת האינטרנט ועוררו ביקורת בקרב הגיימרים על חוסר בשיפורים משמעותיים לעומת המשחק המקורי. כתוצאה מכך, הודיעה קרייטק על דחיית יציאת הגרסה המחודשת "בכמה שבועות" עבור כל הפלטפורמות (פרט לסוויץ') על מנת שתוכל להתמקד בשיפור הנראות של המשחק כך שתתאים לציפיות הקהל.
הגרסה המחודשת יצאה תחילה עבור הסוויץ' ב-23 ביולי 2020. ב-21 באוגוסט שוחרר קדימון טכני נוסף על ידי קרייטק, שחשף את תאריך היציאה החדש עבור המחשב ויתר הקונסולות - 18 בספטמבר - והציג אפקטי תאורה משופרים יותר, תמיכה בטקסטורות ברזולוציית 8K ואפקטים גרפיים מבוססי ניתוב קרניים.
ניתוח טכני שבוצע ב-22 ביולי על גרסת הסוויץ' (יום לפני יציאתה הרשמית) על ידי עיתונאים מהאתר Digital Foundry גילו כי הגרסה המחודשת מבוססת למעשה על גרסת הקונסולות מ-2011, ולא על גרסת המחשב המקורית. כיוון שהגרסה המחודשת מבוססת על אותה גרסת קונסולות, היא לא כללה את השלב "Ascension" שנחתך מגרסת הקונסולות, וכללה - גם במהדורה המחודשת למחשב - את אותם השינויים במערכת הקרב ובקרי השליטה ב"חליפת הנאנו", בדיוק כפי שהוצגו בקונסולות. בסופו של דבר, החזירה קרייטק את השלב במסגרת עדכון 2.0 שיצא לאור ב-17 בדצמבר 2020.
תמונת מסך של סצנה מהשלב הראשון של המשחק, כפי שצולמה בגרסה המקורית למחשב שיצאה ב-2007
אותה סצנה כפי שצולמה מהגרסה המחודשת Crysis Remastered מ-2020 הכוללת תאורה ואפקטים מבוססי ניתוב קרניים
אבי חימי

אבי חימי (נולד ב-6 באפריל 1959) הוא עורך דין פלילי שכיהן כראש לשכת עורכי הדין בישראל מפברואר 2019 ועד להתפטרותו מהתפקיד בפברואר 2023.
רקע אישי

חימי נולד וגדל בקריית שמונה, במשפחה בת שמונה אחים ואחיות. הוריו וחמישה מאחיו עלו ממרוקו והתיישבו בקריית שמונה בשנת 1956. את לימודיו התיכוניים עשה בפנימייה הצבאית שליד בית הספר הריאלי בחיפה.
הוא שירת בצה"ל במשך שש שנים, תחילה בגולני ואחר כך כקצין בבסיס הדרכה לטירונים בחיל המשטרה הצבאית, והשתחרר בדרגת סרן.
עבודה משפטית

חימי בוגר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב (1990). במהלך לימודיו באוניברסיטה עבד כטרום מתמחה במשרדו של עו"ד צבי לידסקי, והמשיך בהתמחות באותו משרד. לאחר מכן המשיך בהתמחות בבית משפט השלום בנתניה ובפרקליטות מחוז מרכז.
מיד לאחר הסמכתו פתח משרד עצמאי המתמקד בתחום המשפט הפלילי. בין השאר ייצג את שלום דומרני, את השר שלמה בניזרי, את הכדורגלן עומרי קנדה, ואת ראש עיריית קריית מלאכי, מוטי מלכה.
מאז שנת 2011 הוא משמש יו"ר (משותף) של הפורום הפלילי הארצי של לשכת עורכי הדין, ומכהן כיו"ר הוועדה המייעצת לשר הפנים לענייני פליטים. כמו כן, הוא מרצה לסדר דין פלילי במכללה האקדמית נתניה.
בשנים 2012–2013 הגיש כעשר תוכניות רדיו בתוכנית "הפרקליטים" ברדיו "קול ברמה" החרדי, שדנה בסוגיות משפטיות אקטואליות.
חימי מונה על ידי ראש לשכת עורכי הדין, אפי נוה, לממונה על מחוז המרכז בלשכה. תפקיד זה מקביל ליושב ראש ועד מחוז, שכן מחוז המרכז טרם הופרד סופית ממחוז תל אביב.
ראש לשכת עורכי הדין

בפברואר 2019, בעקבות פרשת מינויי שופטים תמורת שוחד ופרישתו של אפי נוה מראשות לשכת עורכי הדין, נבחר חימי, המועמד מטעם אפי נוה שאף הגיע להצביע עבורו, לראש הלשכה הזמני עד הבחירות הכלליות בלשכה שהתקיימו ב־18 ביוני 2019.
בתחילת אפריל 2019 החל חימי לפעול למינוי שופט בית המשפט העליון בדימוס, עו"ד יורם דנציגר, כנציג לשכת עורכי הדין בוועדה למינוי שופטים, אך בהמשך זנח הבטחה זו והוביל לבחירתו של עו"ד מוחמד נעמאנה לתפקיד זה. ב-18 ביוני 2019 גבר בבחירות לראשות לשכת עורכי הדין על עו"ד ציון אמיר, ונבחר לתפקיד.
בדצמבר 2022 הזהיר חימי מפני יוזמות לשינוי מערכת המשפט, כגון ביטול שיטת הסניוריטי וחקיקת פסקת התגברות, וכינה אותם "שינוי שיטת המשטר בישראל". עו"ד יצחק נטוביץ', ראש סיעת "אמונה במשפט" והמשנה ליו"ר הלשכה, מתח ביקורת על דבריו וטען כי התנהלותו פוליטית וכי הוא "תופס צד". בתגובה לביקורת זו טען חימי כי נטוביץ' "מנסה להכניס פוליטיקה נלוזה ללשכה", ופיטר אותו.
בינואר 2023 תקף את תוכנית הרפורמות של שר המשפטים יריב לוין וטען כי הוא ”רוצה לגדוע את הדמוקרטיה” וכי ”מחר יסגרו את התאגיד, מחרתיים יפגעו בלשכת עורכי הדין ובהמשך יעצרו אותנו במעצר מנהלי”.
ראש לשכת עורכי הדין > טענות לביצוע מעשה מגונה

בסוף ינואר 2023 פרסמה אילה חסון עדות לפיה בתוך השנה שקדמה לפרסום ביצע חימי מעשה מגונה במהלך שיחת וידאו עם עורכת דין, שלה כתב לפי בקשתה מכתב המלצה לשפיטה. תחילה טען שאינו צריך להתייחס למעשים בהסכמה, בין אם נעשו ובין לאו, וטען שהפרסום הגיע בעקבות הדעות שהביע בנושא הרפורמה המשפטית. בהמשך, ובעקבות התחקיר, טען חימי שהיחסים התנהלו בהסכמה במשך מספר שנים, בניגוד לטענת עורכת הדין שהדברים לא נעשו בהסכמה. בעקבות התחקיר התפטר חימי מתפקידו כראש לשכת עורכי הדין. המשטרה הודיעה שפתחה בבדיקת הטענות כלפיו. באפריל 2024 הגיש חימי עקב הפרסום תביעה לפיצוי בסך 9.2 מיליון ש"ח נגד אילה חסון, חדשות 13 ועו"ד הילה יחזקאל.
פעילות ציבורית

חימי משמש יו"ר עמותת "עתיד לצעירים", המנהלת מאבק נגד שימוש בסמים, אלכוהול ואלימות בקרב בני נוער במגזרים היהודי, הערבי והבדואי.
הוא התמודד על ראשות עיריית ראש העין, וכיהן כחבר מועצה בעיר בשנים 1998–2003.
חיים אישיים

אבי חימי נשוי לחנה חימי, ד"ר לקרימינולוגיה, מרצה ועובדת סוציאלית. הם מתגוררים בראש העין, ולהם שתי בנות.
בתרבות הפופולרית

ב-2019 שודרה הסדרה "הנערים" של רשת HBO, בה הופיעה דמותו של חימי והוא גולם על ידי שמיל בן ארי.
הערות שוליים

↑  אברהם חימי, באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  ועדות הלשכה - פלילי - פורום
↑  דיווח של יו"ר הוועדה המייעצת לשר הפנים לענייני פליטים על פעילות הוועדה, פרוטוקול מישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, 14 באוקטובר 2013, באתר הכנסת
↑  אבי חימי באתר המכללה האקדמית נתניה
↑  ארכיון תוכניות, באתר רדיו קול ברמה (ארכיון)
↑  "הפרקליטים" • יום שלישי ח סיון • התוכנית המלאה, באתר "קול ברמה"
הפרקליטים • יום חמישי י"ג שבט, באתר "קול ברמה"
↑  גלעד מורג, אבי חימי יכהן כראש לשכת עורכי הדין במקום אפי נוה, באתר ynet, 19 בפברואר 2019
↑  אמוץ שפירא, המחליף של אפי נוה: עו"ד אבי חימי נבחר ליו"ר זמני של לשכת עורכי הדין, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 19 בפברואר 2019
↑  גיא פלג, ‏דנציגר יחליף את אפי נוה בוועדה?, באתר ‏מאקו‏, 13 באפריל 2019
"ניסיון למחטף בוועדה למינוי שופטים", באתר ערוץ 7, 13 באפריל 2019
↑  אלה לוי-וינריב, ‏אבי חימי הוא ראש לשכת עורכי הדין החדש; גבר על ציון אמיר, באתר גלובס, 19 ביוני 2019
↑   חן מענית, יו"ר לשכת עו"ד: תוכניות הממשלה ישנו את המשטר בישראל, יש לצאת לרחובות, באתר הארץ, 5 בדצמבר 2022
↑  נטעאל בנדל, יו"ר לשכת עורכי הדין הדיח את המשנה - שביקר את התבטאותו הפוליטית, באתר ישראל היום, 19 בדצמבר 2022
↑  ספיר ליפקין, ‏המהפכה של יריב לוין: שר המשפטים הכריז על רפורמה - מה צפוי לקרות עכשיו?, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2023
↑  ראש לשכת עורכי הדין אבי חימי במתקפה על לוין: "רוצה לגדוע את הדמוקרטיה", באתר ‏מאקו‏, 7 בינואר 2023
↑  אילה חסון, חשיפה: עו"ד אבי חימי ביצע מעשה מגונה בפני אישה בשיחת וידאו, באתר חדשות 13, 30 בינואר 2023
מערכת וואלה! חדשות‏, טענות נגד יו"ר לשכת עורכי הדין: חשף את עצמו בפני עורכת דין שהייתה תלויה בו לקידום, באתר וואלה, 30 בינואר 2023
↑  ביני אשכנזי‏, עורכת הדין שנפגעה מאבי חימי: "קפאתי. לקח לי כמה רגעים לעכל מה אני רואה", באתר וואלה, 31 בינואר 2023
↑  גיא פלג, ‏אבי חימי בריאיון בלעדי למהדורה המרכזית: "מתפטר מתפקידי כיו"ר לשכת עורכי הדין, ניסו לחסל אותי", באתר ‏מאקו‏, 31 בינואר 2023
↑  תמר אלמוג, שלי טפיירו ואמוץ שפירא, אחרי הטענות נגדו: אבי חימי מתפטר, המשטרה פתחה בבדיקה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 31 בינואר 2023
↑  אבי כהן, עו"ד אבי חימי תובע מיליונים מאילה חסון וחדשות 13: "האמת לא עניינה אותם", באתר ישראל היום, 7 באפריל 2024
↑  חיבור של שתי לשכות – ביקור נשיא לשכת עורכי הדין אבי חימי
אוהד קנולר

| --- | --- |

קנולר בפרמיירת הסרט "הסיפור של יוסי", 2012
 לידה:  28 בספטמבר 1976 (בן 48) ישראל תל אביב-יפו, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 בת זוג:  אריאלה גנין
 צאצאים:  פטר קנולר
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
קנולר ונתן דטנר, בהצגה "כולם היו בניי", 2011
קנולר בסרטו של אליאב לילטי "מעשייה אורבנית", 2013
אוהד קנולר (נולד ב-28 בספטמבר 1976) הוא שחקן ישראלי.
ביוגרפיה

בנה של העיתונאית יהודית קנולר. למד בבית הספר לאומנויות בתל אביב ובתיכון תלמה ילין. כשהיה בן 14, הופיע בתוכנית הטלוויזיה "תופסים ראש" וב-1994, כשהיה בן 18, שיחק בתפקיד ראשי בסרט "עץ הדומים תפוס", אותו כתבה גילה אלמגור.
בצה"ל שירת כלוחם בחיל ההנדסה הקרבית, והוצב בלבנון בחלק מזמן שירותו. לאחר שירותו הצבאי למד משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב והשתתף בהצגות בתיאטרון החאן, ביניהן "חיל פרשים אנו", "הקמצן" ו"מלחמה על הבית". כמו כן, הופיע בתפקיד אורח בסרט "סופר בוי" (1998).
קריירה

קנולר קיבל חשיפה משמעותית בשנת 2002, כאשר גילם את דמותו של יוסי בסרט הטלוויזיה של איתן פוקס "יוסי וג'אגר" לצד יהודה לוי. על משחקו בסרט זכה בפרס טרייבקה בטקס בארצות הברית. באותה שנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "מתחם אויב".
בשנת 2003 שיחק בסדרת הטלוויזיה "כנפיים" ששודרה בערוץ הראשון ובהצגה "בגידה" שכתב הרולד פינטר בתיאטרון החאן.
בשנת 2004 שיחק בתפקיד אורח בסרט "שנת אפס" ובסרט "דמיונות" של נמרוד עציון-קורן לצד ליאון רוזנברג ואסנת חכים. באותה שנה שיחק גם בסדרת הטלוויזיה "אהבה זה כואב" לצד דנה מודן ואסי כהן ובסדרה הסאטירית "אפידורל" לצד אפרת בוימולד וריקי בליך..
בדצמבר 2004 כתב מחזה בשם "גיבור מעמד הפועלים" (אין לבלבל עם מחזה באורך מלא בשם "אחרון הפועלים" מאת יהושוע סובול מ־1980) שהוצג בפסטיבל תיאטרון קצר בצוותא עם משה איבגי בתפקיד הראשי.
בשנת 2005 השתתף בסרטו של סטיבן ספילברג "מינכן" לצד איילת זורר, וכיכב בסרט "ברונו מאוהב".
בשנת 2006 כיכב בסרטו של איתן פוקס "הבועה", וכן כיכב בשתי הצגות במקביל ב"הבימה": ב"טייפ" וב"תקופת הסתגלות".
בשנת 2007 יצא סרטו של יוסף סידר "בופור", בו שיחק כדמות משנה. במקביל לכך עלתה ההצגה "סופה של בדיחה" - אשר בה היה שיתוף פעולה בין "הבימה" לתיאטרון "צוותא" בבימויה של אשתו באותה עת, נועה רבן-קנולר.
בשנים 2008–2010 השתתף בסדרה "סרוגים" המשודרת ב-yes. בשנת 2010 השתתף בסדרה "מי אתה חושב שאתה?" בערוץ הראשון.
הנחה גם את התוכנית "קצר ולעניין" ב"הופ! הורים".
בשנים 2008 ו-2010 שיחק בשתי עונותיה של הסדרה "עד החתונה" בתפקיד ראשי של רן לוריא..
באמצע 2009 העתיק את מגוריו, יחד עם משפחתו, לדימונה, שם הקים עם אשתו השחקנית נועה רבן את תיאטרון דימונה (אשר נודע גם בשם "מעבדתרבות דימונה").
בשנים 2011–2012 שיחק בתפקיד כריס במחזה "כולם היו בני" - קופרודוקציה של תיאטראות הקאמרי וחיפה.
ב-2012 שיחק בסרט ההמשך של יוסי וג'אגר - "הסיפור של יוסי" לצד עוז זהבי, ושיחק בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "אנחנו לא לבד", בבימויו של ליאור הר-לב.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של אליאב לילטי "מעשייה אורבנית", ובעונתה השנייה של סדרת הנוער בערוץ דיסני "יומני החופש הגדול".
בשנת 2014 החל לשחק בסדרת המסתורין "מתים לרגע" ב-HOT3. בשנת 2015 השתתף בסרטה של נטלי פורטמן "סיפור על אהבה וחושך".
מ-2 בנובמבר 2016 הופיע בדרמה הקומית "מפלצות קטנות" של זכיינית ערוץ 2, רשת.
בשנת 2017 היה בין יוצרי הסדרה "כבודו", ששודרה ב-yes הטלוויזיה בלוויין. ב-2018 השתתף בסרט "בית בגליל". ב-2019 שיחק בסרטו של יובל אדלר "המורה לאנגלית".
בשנת 2020 שיחק את אל"ם אלמוגי בסדרת הדרמה "שעת נעילה".
בשנת 2022 שיחק בעונה השלישית של הסדרה הדרמה והמתח "כפולים" מבית קשת 12.
בשנת 2023 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "גולדה" בדמותו של אריאל שרון. הסרט, בבימויו של גיא נתיב, מתמקד בהחלטות הדרמטיות והרות הגורל שאיתן נאלצה ראש ממשלת ישראל גולדה מאיר להתמודד בעיצומה של מלחמת יום הכיפורים.
במאי 2024 עלתה סדרת הדרמת מתח "האיש שרצה לדעת הכל" בכאן 11, בה הוא מגלם את עמי ליבק.
קריירה > קריירה ניהולית

מאוקטובר 2012 ועד ספטמבר 2016 כיהן כיו"ר הוועד המנהל של שח"ם - ארגון השחקנים בישראל.
ביולי 2019 מונה למנהל תיאטרון גבעתיים.
במהלך המשבר הפוליטי בישראל (2019–2021) תמך קנולר בראש הממשלה בנימין נתניהו והנחה הפגנות תמיכה בו.
קריירה > פרסים

בשנת 2003 זכה קנולר בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים טרייבקה, על משחקו בסרט יוסי וג'אגר.
חיים אישיים

היה נשוי לשחקנית נועה רבן ולהם בן, השחקן פטר קנולר. בינואר 2023 התארס לבת זוגו אריאלה, ובסוף מרץ 2023 הם נישאו. הם הורים לבת.
הערות שוליים

↑  אורי קליין, הוא לא ידע את שמו, באתר הארץ, 13 בספטמבר 2002
↑  "יוסי וג'אגר" זכה בפרס השני בפסטיבל קולנוע הומו-לסבי בגרמניה, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2003
↑  בתיה גור, רוברט, ג'רי ומי שביניהם, באתר הארץ, 31 ביולי 2003
↑  רותה קופפר, הבנות משפריצות על הבנים, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2004
↑  מרב יודילוביץ', קצר אבל מבטיח, באתר ynet, 30 בנובמבר 2004
↑  מיכאל הנדלזלץ, מה הוא קופיייץ?, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2007
↑  חן חדד, חדשות טלוויזיה: חגיגות וולנטיינ'ז דיי על המסך הקטן, באתר הארץ, 9 בפברואר 2010
↑  ניר קיפניס, ‏קבלו את החתן והכלה, באתר גלובס, 16 במרץ 2010
↑  גילי איזיקוביץ, חשיפה לדרום, באתר הארץ, 27 באוקטובר 2011
↑  בקורת של צבי גורן באתר "הבמה"
↑  חן חדד, עכבר העיר, הסיפורים מאחורי סרט ההמשך של יוסי וג'אגר, באתר הארץ, 21 באפריל 2012
↑  מתן אברמוביץ', אוהד קנולר וסנדרה שדה יופיעו בסרט עצמאי ודל תקציב, באתר הארץ, 4 בפברואר 2010
↑  גילי איזיקוביץ, מקדימים רפואה, באתר הארץ, 21 ביולי 2014
↑   איתי שטרן, על סט הסדרה החדשה "כבודו": כשבנו של השופט נאשם בדריסה, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2016
↑   אורי קליין, "בית בגליל" הוא סרט ביכורים ישראלי מרשים, באתר הארץ, 24 במאי 2018
↑   נירית אנדרמן, יובל אדלר, הבמאי של "בית לחם" המדובר, יוצא עם סרט חדש ומתמודד לראשונה עם ביקורת, באתר הארץ, 1 בינואר 2020
↑   איתן לשם, כל מה שרע ב"שעת נעילה", או: שמישהו "יטפל" כבר בצנובר, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2020
↑  נועה הרשקוביץ‏, אוהד קנולר נבחר לתפקיד יו"ר ארגון השחקנים בישראל, באתר וואלה, 21 באוקטובר 2012
↑  רן בוקר, אוהד קנולר מונה למנהל תיאטרון גבעתיים, באתר ynet, 16 ביולי 2019
↑  טל שניידר, ‏הפגנת תמיכה נוספת בראש הממשלה, באתר גלובס, 12 באוקטובר 2019
↑  לילך מרקוביץ', ‏בשעה טובה: לשחקן אוהד קנולר נולדה בת ראשונה, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2024
↑  אפרת וכטל, כאן מתגרשים בכיף: אוהד קנולר והאקסית מציגים אידיליה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 30 באוקטובר 2016
↑  מזל טוב: השחקן אוהד קנולר התארס,  באתר כיפה, 15 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587619005171  BNE: XX1785446  BnF: cb15624824g (data)  GND: 1128184710  ISNI: 0000 0000 5946 1216  LCCN: no2005006940  NTA: 28555459X  SUDOC: 12140725X  VIAF: 76641316   WorldCat (עם VIAF): 76641316
Poupée de cire, poupée de son

"Poupée de cire, poupée de son" (בעברית: "בובת שעווה, בובת קש", או "בובת שעווה, בובת צליל") היה השיר הזוכה בתחרות הזמר של האירוויזיון בנאפולי, 1965. השיר בוצע על ידי הזמרת הצרפתייה פראנס גל, אשר ייצגה בתחרות את לוקסמבורג.
השיר נכתב והולחן על ידי סרז' גינסבורג והיה השיר הזוכה הראשון בתחרות האירוויזיון שאינו בלדה. בשנת 2005 היה השיר אחד מ-14 המועמדים בשיר היובל באירוויזיון לבחירת השיר הטוב ביותר בכל הזמנים במסגרת זו.
כפי שגינסבורג הרבה לעשות, רבות ממילות השיר הן בעלות משמעות כפולה ומשחקי מילים. כך למשל, שם השיר יכול להיות מובן כ"בובת שעווה, בובת קש" או במובן "בובת שעווה, בובת צליל" (עם הרמיזה שהזמרת גל היא "בובת צליל" שבה שולט גינסבורג).
מילות השיר

הדימוי המרכזי של השיר הוא זמרת המזהה עצמה כבובת שעווה (poupée de cire), בובת קש (poupée de son) ובובת אופנה. ליבה חרוט בשיריה; היא רואה חיים דרך הזגוגיות הוורודות והבוהקות של שיריה. האם היא טובה או גרועה מבובת אופנה?
הקלטותיה דומות למראה דרכה הכל יכולים לראותה. באמצעות הקלטותיה היא כאילו נופצה לאלף רסיסי קול המפוזרים כך שהיא בכל מקום בעת ובעונה אחת.
אולם אהבה לא קיימת רק בשירים, והזמרת שואלת עצמה מה התועלת בשירה על אהבה כאשר היא עצמה אינה יודעת דבר על בנים.
בשני הבתים האחרונים מספרת שאיננה אלא בובת שעווה, בובת קש, תחת השמש של שערה הזהוב. אולם יום אחד אותה בובת שעווה ובובת קש תהיה מסוגלת לחיות את שיריה ללא חשש מחומם של הבנים.
לשון נופל על לשון, משחקי מילים ומשמעות כפולה

לשון נופל על לשון, משחקי מילים ומשמעות כפולה הם חלק בלתי נפרד מסגנונו הלירי של גינסבורג. סגנון כתיבה זה מקשה על מי שאינם דוברי צרפתית להבין את דקויות שיריו, ומקשה אף יותר על תרגומם.
בעת ששרה את השיר באירוויזיון, פראנס גל הייתה תמימה מכדי להבין את המשמעות הנסתרת של מילות השיר. היא חשה שנוצלה על ידי גינסבורג, במיוחד לאחר ששרה את השיר Les sucettes, אשר משמעותו הראשונה היא "סוכריות על מקל", אולם מתייחס אף לסקס אוראלי בדומה למילה "מציצה" בעברית. poupée de son בצרפתית עשוי להתייחס לבובת צליל או בובת שיר, בובה שנמתחת בחוט. ניתן להבין מן השיר כי הזמרת פראנס גל היא הבובה שבאמצעותה מתעל גינסבורג את שיריו.
בהמשך הרחיקה עצמה פראנס גל מתחרות האירוויזיון, וסירבה לשוחח בפומבי על שירה או לבצע אותו.
ביצוע השיר באירוויזיון

השיר היה במקום ה-15 בסדר השמעת השירים, לאחר שירה של בריגיט ברול, נציגת דנמרק, ולפני שירו של ויקטור לקמנקו, נציג פינלנד. בסיום הספירה קיבל השיר 32 נקודות, והיה הראשון מבין 18 שירים. בעקבות הזכייה ספגה הזמרת פראנס גל ביקורת בציבור הצרפתי על שבחרה לייצג את לוקסמבורג ולא את מולדתה.
גרסאות בשפות זרות

השיר זכה לביצועים בשפות רבות:
ישראל עברית: "אל תכעסי זה לא אסון", למילותיו של חיים חפר, בביצוע שלישיית גשר הירקון. גרסה נוספת, בשם "בובת קש", הוקלטה על ידי גילה אדרי. מיכל הקטנה גם כן ביצעה את השיר תחת השם "אם נרצה לחלום חלום".
איטליה איטלקית: Io Sì, Tu No (אני אומרת כן, אתה לא) בביצוע פראנס גל
בריטניה אנגלית: A Lonely Singing Doll (בובת שיר בודדה)
אסטוניה אסטונית: Vahanukk (בובת שעווה)
גרמניה גרמנית: Das war eine schöne Party (זו הייתה מסיבה יפה) בביצוע פראנס גל
דנמרק דנית: Lille Dukke (בובה קטנה)
הולנד הולנדית: De modepop (בובת אופנה)
הונגריה הונגרית: Viaszbaba (בובת שעווה)
וייטנאם וייטנאמית: Búp Bê Không Tình Yêu (בובה ללא אהבה)
יפן יפנית: 夢みるシャンソン人形 (בובת שיר חולמנית) בביצוע פראנס גל
ספרד ספרדית: Muñeca de Cera (בובת שעווה)
ערב הסעודית ערבית: دمية من الشمع ، ودمية من نخالة (בובת שעווה ובובת קש)
פורטוגל פורטוגזית: Boneca de Cera, Boneca de Som (בובת שעווה, בובת שיר)
פורטוגל פינית: Vahanukke, Laulava Nukke (בובת שעווה, בובת שיר)
צ'כיה צ'כית: Vosková panenka (בובת שעווה)
דרום קוריאה קוריאנית: 노래하는 밀랍 인형 (בובת שעווה מזמרת)
רוסיה רוסית: Кукла Восковая (בובת שעווה)
שוודיה שוודית: Det Kan Väl Inte Jag Rå För (אינני יכול לשנות, האכן?)
אגנס דה מיל

| --- | --- |

 לידה:  18 בספטמבר 1905 הארלם, ארצות הברית 
 פטירה:  7 באוקטובר 1993 (בגיל 88) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  אוניברסיטת המדינה של קליפורניה, לונג ביץ' 
 פרסים והוקרה:  הפרס המיוחד של דרמה דסק (1986)  פרס אליזבת בלקוול (1982)  פרס הריקוד קאפצ'יו (1966)  פרס טוני לכוריאוגרפיה הטובה ביותר (1947)  פרס מרכז קנדי  המדליה הלאומית לאומנויות 
 www.agnesdemilledances.com
 
אגנס ג'ורג' דה מיל (באנגלית: Agnes George de Mille;‏ 18 בספטמבר 1905 - 7 באוקטובר 1993) הייתה רקדנית וכרואוגרפית אמריקאית, אשר שילבה טכניקות של בלט קלאסי, מחול מודרני ופולק. היא שינתה את פני מחזות הזמר של אמריקה, זכתה בפרסים רבים וכתבה ספרים.