לדלי קינג
קריירת מועדונים

קינג הצטרף לאקדמיית הנוער של טוטנהאם בשנת 1997, וכבר בעונה שלאחר מכן קודם לקבוצה הבוגרת והפך לשחקן מקצועני רשמית. הופעת הבכורה שלו עבור הקבוצה הייתה במאי 1999, בהפסד החוץ לליברפול באנפילד, 3-2. בעונותיו הראשונות, כאשר פתח בהרכב הקבוצה תופקד לרוב כקשר על ידי מאמנו דאז ג'ורג' גרהאם, ואחרי שהציג משחק מעולה בקישור הקבוצה בנובמבר 2000, כאשר טוטנהאם ניצחה את ליברפול 2-1, קינג קנה לעצמו בעצם מקום של קבע בהרכב הפותח של המועדון. שערו הראשון עבור המועדון, הובקע בדצמבר 2000, בתיקו 3-3 עם ברדפורד סיטי, השער שכבש הובקע לאחר 10 שניות בלבד מפתיחת המשחק, שיא פרמייר ליג לתקופתו כשער המהיר ביותר במסגרת הליגה.
למרות זאת, אחרי שגרהאם פוטר ממשרת מאמן הקבוצה, קינג הוצב מחדש כבלם על ידי מאמנו החדש גלן הודל, ואחרי שעמיתו לקבוצה הוותיק סול קמפבל עבר ליריבה ארסנל, קינג התבסס כשחקן ההגנה החשוב ביותר של המועדון. בעונה הראשונה ללא קמפבל, 2001/2002, הוא אכן הפך להיות בורג מרכזי ביותר בהגנה הקבוצה, כאשר ייצב את הקו האחורי של טוטנהאם, ותרם רבות לדילול ספיגת השערים של הקבוצה. עד סוף העונה הזו, קינג שותף במספר משחקים של נבחרת אנגליה והוחשב כאחד המגנים הצעירים הטובים ביותר באנגליה, לאחר שטוטנהאם סיימה את העונה במקום ה-9, מיקומה הגבוה ביותר ב-6 השנים האחרונות דאז.
בעקבות פציעת ירך שפגעה בו בקיץ, הוא החמיץ את חודשיה הראשונים של עונת 2002/2003, וחזר למגרשים רק בנובמבר 2002, תוך כדי שהוא במהרה משיב לעצמו את כושר המשחק שלו כמגן. למרות כל זאת, קינג צבר ביקורת שלילית בתקשורת, אחרי שטוטנהאם ספגה כמות גבוהה של שערים במהלך העונה. בשני המחזורים האחרונים של העונה בלבד, טוטנהאם ספגה 9 שערים במשחקים נגד מידלסברו ובלקברן רוברס. אחרי ההשמצות הרבות, קינג דווקא זכה לגיבוי מהתקשורת, שכעת הפנתה את מרבית האשמה על יכולתה הרעה של טוטנהאם במאמן הקבוצה, גלן הודל, ובשיטת המשחק הלא מוצלחת שלו ובחירת השחקנים המוטעית שלו.
אחרי שהודל פוטר בספטמבר 2003, דייוויד פליט מונה למשרת האימון לתקופה זמנית, והחזיר לקינג את עמדתו במרכז השדה, על מנת ליצור משחק הגנה טוב יותר בקישור הקבוצה. למרות שטוטנהאם נאבקה בירידה, אחת מנקודות האור של הקבוצה לאותה העונה הייתה תצוגתו המעולה של קינג בקישור הקבוצה. בפברואר 2004, אחרי שלא הבקיע שער במשך שלוש שנים, קינג כבש שער נפלא מקצה הרחבה במשחק גביע ה-FA נגד מנצ'סטר סיטי, ובשבוע שלאחר מכן כבש שוב שער נגד צ'רלטון אתלטיק. בהמשך לכיבושיו הנדירים הללו, קינג כבש שער נוסף, שבוע בלבד לאחר מכן, הפעם עבור הנבחרת האנגלית, שערו הראשון והאחרון בשורותיה.
בקיץ 2004, הנהלת הקבוצה וסגל השחקנים השתנה באופן קיצוני במועדון. ז'ק סנטיני מונה למשרת המאמן, והקשרים מייקל קאריק, פדרו מנדס ושון דייוויס צורפו, דבר שהשיב את קינג לעמדת הבלם עקב ריבוי קשרים. נור א-דין א-נייבת המרוקני הוחתם על מנת להביא ניסיון להגנת הקבוצה, וקינג הציג יכולת טובה כאשר שיתף פעולה עמו בהגנת הקבוצה. הציוות של קינג ונייבט יחד, בנוסף להחתמת השוער האנגלי הנחשב פול רובינסון, הובילה לירידה דרמטית ברמת הספיגה של הקבוצה, אחרי שבשתי העונות שלפני כן ספגה 57 ו-62 שערים, בעונה בה שיתפו פעולה לראשונה ספגה טוטנהאם רק 41 שערים בפרמייר ליג, הכמות המועטה ביותר שסופגת הקבוצה מאז עונת 1970/1971. קינג שיחק את כל דקות הקבוצה בפרמייר ליג, ולמעשה במהלך כל העונה הדקות היחידות בהן לא שיחק היו במשחק גביע, בו ניצחה טוטנהאם 0–3 את נוטינגהאם פורסט. במהלך העונה, הקבוצה שמרה על שער נקי 13 משחקי ליגה. וקינג זכה בתואר שחקן המשחק במשחקי החוץ נגד צ'לסי ומנצ'סטר יונייטד. קינג כבש 3 שערים באותה העונה, אחד בדרבי של צפון לונדון נגד ארסנל, אחד בניצחון המוחץ 1–5 על אסטון וילה והאחרון במשחק גביע ה-FA נגד ברייטון אנד הוב אלביון. בינואר 2005, אחרי מכירת ג'יימי רדנאפ לסאות'המפטון, המאמן החדש של הקבוצה, מרטין יול, מינה את קינג לקפטן הקבוצה החדש.
בקיץ 2005, קינג היה קפטן הקבוצה שזכתה בגביע השלום, לאחר ניצחון על אלופת ליגת העל הצרפתית אולימפיק ליון בגמר. קינג עלה מעל הציפיות ממנו לעונה זו, ויחד עם שותפו החדש להגנה, מייקל דוסון, הציג עונה מרשימה עבור ההגנה של קבוצת טוטנהאם הוטספר. ההגנה החדשה החזקה של הקבוצה, ספגו אפילו פחות שערים מן העונה שלפניה, כאשר ספגה טוטנהאם רק 38 שערים במהלך העונה. קינג כבש שוב שלושה שערים, נגד פורטסמות', צ'רלטון אתלטיק, ושוב שער נגד ארסנל בדרבי הלונדוני. במהלך רוב העונה, טוטנהאם מוקמה במקום הרביעי בליגה, ונתלו ציפיות רבות שקינג יוביל את הקבוצה לזכייה במקום לליגת האלופות. למרות הכל, קינג שבר את כף הרגל שלו באפריל, והחמיץ את ארבעת משחקי הליגה של העונה, בהם הקבוצה צברה רק 4 נקודות בלבד. במחזור האחרון של העונה, מספר שחקני הרכב של הקבוצה קיבלו הרעלת מזון, והקבוצה הפסידה עם הרכב חלופי לווסטהאם יונייטד 2-1, דבר שגרם לארסנל לחלוף על פניה של טוטנהאם בטבלה, ולהדיח אותה מהמקום המקנה את ההעפלה למוקדמות ליגת האלופות.
קינג סבל במהלך עונת 2006/2007 מפציעות רבות. אחרי פציעה בברך בהכנות לקראת תחילת העונה, הוא החל את העונה רק באמצע ספטמבר. אז, אחרי ששבר שוב את כף הרגל, קינג לא שיחק כלל עד לאמצע אפריל, במשחק רבע גמר גביע אופ"א נגד סביליה. הקבוצה שיחקה במהלך העונה סך הכל 59 משחקים בכל המסגרות, וקינג שותף בפחות ממחצית מהם. ללא קינג, הגנת הקבוצה התקשתה מאוד, ושמרה רק במהלך 3 משחקים על שער נקי במסגרת הליגה. במהלך העונה קינג שימש כקפטן במשחק הניצחון על צ'לסי 1–2, בניצחון הליגה הראשון של טוטנהאם על צ'לסי מאז שנת 1990, והראשון בוייט הארט ליין מאז 1987.
במהלך עונת 2007/2008, קינג שמר על כושר טוב ונמנע מפציעות, ואף שימש כקפטן הקבוצה בניצחון 1–2 על צ'לסי במסגרת גמר גביע הפוטבול ליג, ב-24 בפברואר 2008, כאשר שיחק לצידו של ג'ונתן וודגייט במרכז הגנת טוטנהאם. ב-3 באפריל 2008, הקבוצה הכריזה שתשמור על קינג מחוץ לסגל הקבוצה על מנת שלא ייפצע, מאחר שהקבוצה הודחה מכל המסגרות התחרותיות לעונה. ב-12 באוגוסט 2008, לדלי הניף את הגביע עבור הקבוצה בעלת מספר הספיגות הנמוך ביותר בפרמייר ליג לעונת 2007/2008.
ב-26 באוקטובר 2008, לדלי ערך את הופעת הליגה ה-200 שלו במדי טוטנהאם, בניצחון 0–2 על בולטון וונדררס.
ב-19 ביולי 2012 הודיע קינג על פרישתו ממשחק פעיל וזאת בשל פציעות טורדניות שתוקפות אותו.