stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית התקיעה
הממצא הארכאולוגי

מאחר שהמקורות הכתובים לא ציינו בפירוש היכן היה אותו "הגג גבוה שבעיר" שבו תקעו והכריזו על כניסת השבת, לא ניתן היה לזהות אותו. גם בירושלים לא ניתן היה להצביע על המקום המוגדר אליו עלה חזן הכנסת בערב שבת, אולם ברור היה שמדובר בגג גבוה דיו, שממנו יוכלו הן יושבי העיר והן הפועלים שבשדות לשמוע את התקיעה. מאחר שבנחל קדרון, התוחם את ירושלים הקדומה ממזרח, היו שדות חקלאיים, סביר היה שאותו גג עלום היה בצדה המזרחי של העיר.
במהלך החפירות הארכאולוגיות שנערכו בתחומי גן העופל לאחר מלחמת ששת הימים בראשות פרופסור בנימין מזר, נתגלתה  בפינת הכותל המערבי והכותל הדרומי אבן גדולה מאוד, שעליה חרוטה הכתובת: "לבית התקיעה להכ" (או "להב"). בשל השבר הקוטע את הכתובת, לא ברור מה הייתה המילה השלישית, והאם היו מילים נוספות לכתובת. המילים נכתבו בכתב האשורי הזהה כמעט לכתב העברי של ימינו. האבן מלוטשת וחלקה, וכוללת פינה מסותתת, וכן נישה קטנה מתחת לכתובת. נראה כי מדובר היה במעין "מרפסת" שניצבה בראש המבנה, והופלה ארצה והתנפצה במהלך חורבן בית המקדש בידי הרומאים בשנת 70 לספירה.
מיקומה של האבן, צורתה והכתובת שעליה, העלו את ההשערה כי מדובר בפינה בה עמד 'חזן הכנסת' והכריז על כניסת השבת. הפינה הדרומית-מערבית של הר הבית בולטת מאוד מעל הגיא האמצעי, העובר בתוך העיר, והיא צופה היטב אל העיר כולה, ואף אל השדות שבנחל קדרון.
הכיתוב "לבית התקיעה" (ולא בפשטות "בית התקיעה") מעיד אולי כי "המרפסת" נתרמה על ידי אלמוני, שהועיד אותה "לבית התקיעה", וייתכן שמדובר בצורה שהייתה מקובלת בימי בית שני לביטוי "של בית התקיעה" (שֶׁל=שֶׁלְּ־=אשר ל־). המילה השלישית, הניתנת לקריאה רק בחלקה עקב שבר באבן, לא פוענחה בוודאות עד ימינו, וישנה מחלוקת האם האות האחרונה בה היא בי"ת או כ"ף. יש הסוברים כי מדובר בבי"ת, וקוראים לבית התקיעה להבדיל  בין קודש לחול (לשיטת אהרן דמסקי), ויש המזהים אותה ככ"ף, וקוראים לבית התקיעה להכריז. הסברה השנייה מקובלת קצת יותר בקרב החוקרים, שכן מקורות חז"ל מלמדים כי תקיעות חצוצרה שימשו להכרזה על עניינים נוספים, ולאו דווקא רק על הבדלה בין קודש לחול. אולם במסכת סוכה כתוב במפורש את הביטוי "להבדיל בין קודש לחול" וזאת תמיכה לשיטתו של אהרן דמסקי.
"הנישה" מצויה כיום באתרה בתחתית הכותל המערבי, בתחומי הגן הארכאולוגי, אך הכתובת עצמה נעקרה על ידי הארכאולוגים, ששברו אותה מתוך האבן, והיא מוצגת כיום במוזיאון ישראל. במקומה הודבקה לאבן המקורית פיסת אבן חדשה, שהיא חיקוי של זו המקורית.
ראו גם

הר הבית
הכותל המערבי
המרד הגדול
הבדלה
צפירת שבת
לקריאה נוספת

מאיר בן דב, חפירות הר הבית, כתר ספרים, 1982, עמודים 93-96.
בנימין מזר, ירושלים בתקופת בית הורדוס לאור החפירות מדרום ומדרום-מערב להר-הבית, קתדרה 8, תשל"ח, עמ' 29-41
אהרן דמסקי, "הכתובת לבית התקיעה מהר הבית", ארץ ישראל - מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה, כרך יח' (תשמ"ה) עמ' 42-40.
הערות שוליים

↑  ניתן למצוא בויקיטקסט את פירוט ההלכות: משנה סוכה ה'
↑  ניתן למצוא תרגום אנגלי לפרק זה בכתבי יוסף בן מתתיהו כאן.
פבלו פיאטי

פבלו דניאל פיאטי (בספרדית: Pablo Daniel Piatti; נולד ב-31 במרץ 1989 ב'לה קרלוטה' שבפרובינציית קורדובה, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקיצוני.
קריירה

בנעוריו שיחק פיאטי במחלקת הנוער של אסטודיאנטס לה פלאטה. ב-18 בנובמבר 2006 נכנס כמחליף במשחק הקבוצה הבוגרת מול ניואל'ס אולד בויס, במשחק עצמו כבש פיאטי את שער הניצחון. פיאטי תרם לזכייתה של אסטודיאנטס באליפות האפרטורה לשנת 2006.
פיאטי משחק לרוב כקיצוני. ב-21 במאי 2008 פרסמה קבוצת אלמריה הודעה באתרה הרשמי שהקבוצה סיכמה את העברתו של השחקן לשורותיה. העברתו של פיאטי נחשבת להעברה היקרה בתולדות המועדון הספרדי. ב-5 ביולי 2011 חתם בוולנסיה לחמש שנים עבור 7.5 מיליון אירו. ב-15 ביולי 2016 הושאל לאספניול.
ב-1 ביולי 2017 חתם פיאטי באספניול על חוזה לשלוש שנים.
ב-7 בפברואר 2020 חתם פיאטי בטורונטו מה-MLS.
ב-6 במרץ 2021 חתם פיאטי באלצ'ה מהלה ליגה.
פיאטי היה שותף לזכייתה של הנבחרת הצעירה של ארגנטינה במונדיאל הנוער ב-2007.
זיקוק

ערך זה עוסק בתהליך להפרדת נוזלים. אם התכוונתם לזיקוקין די-נור, ראו .
זיקוק (בלועזית: דיסטילציה, Distillation) הוא תהליך פיזיקלי להפרדה של תערובת נוזלים על בסיס נקודות הרתיחה השונות של מרכיביה.
זיקוק באמצעות אביק
צורות שונות של זיקוק > זיקוק פשוט

במערכת פשוטה של זיקוק מרתיחים את התערובת, ואת האדים העולים מעבים בחלקו העליון של הכלי ומוליכים לכלי נפרד. אדים אלו הם המצב הגזי של החומר בעל נקודת הרתיחה הנמוכה ביותר בתערובת. לאחר מכן מגיע תורו של החומר הבא לרתוח, וכן הלאה, עד להפרדת התערובת לכל מרכיביה.
באמצעות מדידה קבועה של טמפרטורת התערובת במהלך תהליך הזיקוק ניתן לדעת מתי מפסיק החומר האחד לרתוח (כלומר, מתי הוא התאדה כולו וכבר אינו נמצא בתערובת) ומתי מתחיל החומר הבא לרתוח. במהלך הרתיחה עצמה הטמפרטורה אינה משתנה; לדוגמה, אם מים מהווים מרכיב בתערובת ונמצאים בכמות כזו שמשך רתיחתם המלאה הוא 5 דקות, הרי שטמפרטורת התערובת כולה תעמוד על 100 מעלות צלזיוס (נקודת הרתיחה של המים) במשך 5 דקות, זאת על אף שחימום התערובת נמשך. לאחר התאדותם המלאה של המים תתחיל הטמפרטורה לעלות בקצב מהיר ותיעצר שוב כשתגיע לנקודת הרתיחה של החומר הבא.
צורות שונות של זיקוק > זיקוק מפריט רב-שלבי

בזיקוק מפריט רב-שלבי, שהוא תהליך הזיקוק הנפוץ בהנדסה כימית, משתמשים בעמוד זיקוק הבנוי ממגשים או פלטות. חלק מהתוצר הגזי מעבים ומחזירים לראש העמוד בצורת נוזל וחלק מהתוצר הנוזלי מרתיחים ומחזירים לתחתית העמוד בצורת גז. בכל מגש (שלב) בעמוד יש מגע מתמשך בין הנוזל לגז והגעה לשיווי משקל נוזל אדים, שפירושו מעבר של החומר הנדיף יותר לפאזה הגזית ושל החומר הנדיף פחות לפאזה הנוזלית. בתכנון הנדסי נכון, הכולל חישובי אנרגיה ומסה מורכבים, ניתן להגיע להפרדה טובה מאוד בין המרכיבים השונים. מערכות זיקוק המים הגדולות ביותר מופעלות על היבשה כדי להפיק מים מותפלים ממי ים. מערכות זיקוק מים רבות מופעלות כיום באזורים שכמויות הגשמים היורדים בהם מעטות. יש בהן המפיקות מיליוני ליטרים של מים ליממה. באי מלאכותי ליד לוס אנג'לס יש מתקן זיקוק המפיק 250 מיליון ליטר מים ביממה, בעזרת כור גרעיני המשמש לחימום המים. גם בארץ פועלים כמה מפעלים ניסיוניים להתפלת מים בשיטת הזיקוק, וחלק ממי השתייה של העיר אילת מקורו במפעל מעין זה. מערכות קטנות יותר לזיקוק מים מצויות בבתי חולים ובמעבדות מחקר, שכן אלה זקוקים למים טהורים יותר ממי ברז. מי הברז, גם כשהם נראים לנו צלולים ונקיים, מכילים תמיסה של מלחים שונים בשיעורים שונים. התמיסות המשמשות את הכימאי במחקריו, או את הרוקח בהכנת תרופות, צריכות להיות בדרגת ניקיון גבוהה, ולכן יש להכין אותן ממים מזוקקים. הוא הדין בתמיסת האלקטרוליט שבמצבר המכונית.
שימושים תעשייתיים בזיקוק

תהליך הזיקוק נפוץ מאוד בתעשיית המשקאות האלכוהוליים ובתעשייה הכימית - במיוחד בתעשיית הנפט. בבית זיקוק של נפט מתרחש זיקוק הנפט במכלי ענק. מרכיבי הנפט השונים - למעשה אלקאנים בעלי שרשרת פחמימנית באורך שונה - מתאדים בטמפרטורות שונות, וכל אחד מהם מהווה מוצר נפט שונה: האלקאנים הקצרים, המתאדים בטמפרטורות נמוכות, משמשים כדלק למכוניות (בנזין), האלקאנים הארוכים יותר משמשים כדלק למטוסים (קרוסין), והאלקאנים הארוכים ביותר משמשים כשעוות ופלסטיקים.
זיקוק אלכוהול (אתנול)

זיקוק אלכוהול הוא תהליך שמגדיל את אחוז האלכוהול בתמיסה מותססת.
בתהליך הזיקוק מאדים את התמיסה, היות שטמפרטורת האידוי של כוהל יותר נמוכה משל המים בתמיסה, כשמאדים כחצי מהתמיסה מתאדים כ-80 אחוזים מהכוהל, כך שאם הייתה תמיסה עם כ-12 אחוזי כוהל, לאחר זיקוק אחד התמיסה תכיל כ-20 אחוז כוהל. ככל שהמכשירים שמשתמשים בהם יותר טובים, היכולת לרכז את התמיסה טובה יותר.
בתעשיית המשקאות מזקקים לריכוז שבין 70 ל-96 אחוז. לריכוז סביב ה-70% מגיעים לאחר שני תהליכי זיקוק. לאחר מכן, מורידים את אחוז האלכוהול לחוזק בקבוק (40% ומעלה, בדרך כלל) באמצעות מהילה במים. בתעשיית הוויסקי הסקוטית נהוג להוריד את חוזק התזקיק לחוזק של 63.5% לפני מילוי החבית, כך שניתן יהיה לבצע החלפת חביות בין מזקקות בלי לנסות לחשב את הפחת המתאדה, המכונה "חלק המלאכים".
על מנת לבצע זיקוק יש להרתיח את התמיסה בסיר לחץ עם יציאה אחת לאדים, שתעבור למתקן קירור כדי ליצור עיבוי. טמפרטורת הרתיחה הנמוכה של הכוהל מצריכה דיוק ושליטה בתהליך ואם נשאר גז בצינורות הוא מכיל בעיקר כוהל. לכן, יש לנסות לעבות את הגז בטמפרטורה נמוכה ככל האפשר ולאחר מכן להעביר את הנוזל למכל אחר. בנוסף, בתמיסה המזוקקת נוכח אחוז גבוה של מתנול, שהיא תרכובת רעילה ומסוכנת בניגוד לאתנול. לכן כאשר מזקקים אלכוהול יש צורך להפטר מחלקו כדי שהתוצר הסופי יהיה טוב לשתייה.
מאחר שאי אפשר לאטום את המכל האחרון, כל גז שמגיע אליו צפוי להתנדף.
זיקוק אלכוהול (אתנול) > סוגים של זיקוק אלכוהול

זיקוק דודי
זיקוק רציף
ראו גם

אבני רתיחה
לזר אדליאנו - כימאי רומני, יהודי. מגלה תהליך הזיקוק הבררני של הנפט על בסיס מסיסותם הספציפית של התזקיקים השונים בגופרית דו-חמצנית נוזלית (1908).
טמש דויטש

טמש דויטש (בהונגרית: Deutsch Tamás; נולד ב-4 בדצמבר 1969), הוא שחיין יהודי-הונגרי. בעל שתי מדליות ארד מאליפות העולם (רומא 1994) במשחה ל-100 מטר גב ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ומקום שביעי במשחקים האולימפיים (ברצלונה 1992) ואלוף אירופה לנוער (ז'נבה 1985) במשחה ל-200 מטר גב. השתתף ב-3 אולימפיאדות (סיאול 1988, ברצלונה 1992, ואטלנטה 1996).
קורות חיים

דויטש נולד וגדל בבודפשט בן למשפחה יהודית.
קורות חיים > 1985

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בז'נבה, שווייץ בשנת 1985 זכה דויטש בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.42 דקות ומדליית כסף במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 59.18 שניות.
קורות חיים > 1988

באולימפיאדת סיאול (1988) סיים דויטש במקום 14 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:04.42 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 2:03.17 דקות ועלה מהמקום העשירי. נוסף לכך, הוא סיים במקום 28 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 58.65 שניות ובמקום 16 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:52.24 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 58.52 שניות.
קורות חיים > 1989

בתחריות השחייה של המכביה ה-13 שנערכו ביולי 1989 זכה דויטש במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:05.87 דקות, אחרי מייקל קנר מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 2:05.50 דקות ולפני ערן גרומי שקבע שיא ישראלי חדש של 2:07.48 דקות. כחודש לאחר מכן, באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבון, גרמניה אותה שנה הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 57.56 שניות.
קורות חיים > 1991

באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1991 סיים דויטש במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:01.25 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה באתונה, יוון באוגוסט הואתה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:42.35 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.30 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.59 שניות.
קורות חיים > 1992

באולימפיאדת ברצלונה (1992) סיים דויטש במקום שביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.06 דקות ובמקום 13 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.70 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 56.47 שניות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא הונגריה חדש של 3:42.03 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 56.18 שניות.
קורות חיים > 1993

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בשפילד, אנגליה בשנת 1993 זכה דויטש במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:42.35 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:59.96 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.97 שניות.
קורות חיים > 1994

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1994 זכה דויטש בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר גב בשיא לאומי חדש של 55.69 שניות, אחרי מרטין לופז זוברו מספרד שקבע שיא אליפות חדש של 55.17 שניות וג'ף ראוס מארצות הברית (55.51 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא הונגריה חדש של 3:39.47 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אליפות חדש של 3:37.74 דקות ורוסיה (3:38.28 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר גב בשיא לאומי חדש של 1:59.31 דקות.
קורות חיים > 1995

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1995 זכה דויטש במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.88 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.67 דקות ובמקום שישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.64 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:56.18 דקות.
קורות חיים > 1996

באולימפיאדת אטלנטה (1996) סיים דויטש במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:40.84 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 56.54 שניות ובמקום 25 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 56.96 שניות.
הערות שוליים

↑  European Championships 1995 at Wien (aut) - Men: 4 x 100 m Medley Relay, באתר Sports123 (באנגלית)
ל'אנגול'ן

| --- | --- |

גשר נהר הדי בל'אנגול'ן
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  ויילס ויילס
 מחוז:  דנבישייר
 תאריך ייסוד:  המאה ה-7
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,603 (2021)
 קואורדינטות:  52°58′13″N 3°10′14″W﻿ / ﻿52.97026899884842°N 3.170559704412881°W﻿ / 52.97026899884842; -3.170559704412881
 אזור זמן:  UTC
 http://www.llangollen.org.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים ל'אנגול'ן(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים ל'אנגול'ן(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיל'אנגול'ן(למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיל'אנגול'ן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מפת ל'אנגול'ן
ל'אנגול'ן (בוולשית: Llangollen) היא עיירה במחוז דנבישייר שבצפון-מזרח ויילס. זוהי עיירה בעלת מוקדי תיירות רבים, השוכנת על הנהר די. היא הוקמה בסביבות המאה ה-7 על ידי הנזיר קוֹכלן שעל שמו היא נקראת.
העיירה יושבת על הדרך ההיסטורית ('דרך הוליהד') אשר חיברה את לונדון לצפון-מערב ויילס, משום כך היא הייתה תמיד עיירת דרכים חשובה ובאופן היסטורי הכילה מספר רב של פונדקים ומלונות לצד מסעדות ובתי שתייה. אופי זה נשמר וכיום המקור הכלכלי הרחב ביותר בל'אנגול'ן נשען על תעשיית התיירות. לצד מלונות, מסעדות ופאבים רבים, קיימות גם מספר אטרקציות כגון רכבת המורשת ל'אנגול'ן (אנ'), תעלת ל'אנגול'ן, טירת דינס בראן ופסטיבל המוזיקה השנתי.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

שמה של ל'אנגול'ן נובע כאמור מהנזיר הקדוש קוכלן (St. Collen) אשר חי במאה ה-6, הגיע לאזור ובנה לצד הנהר כנסייה. השם ל'אנגול'ן הוא חיבור של המילה ל'אן (Llan), שמשמעותה מקום קדוש (לרוב במשמעות של אתר תפילה וקהילה מסביב), עם שמו של קוכלן, כך שהשם מגיע משם הקהילה שהתבססה על הכנסייה שהוקמה במקום. כנסיית סיינט קוכלן שוכנת קרוב למרכז העיירה ברחוב צ'רץ' ("כנסייה"). המבנה עבר מספר שיפוצים והרחבות במשך השנים, והוא כולל את בית הקברות העתיק של העיירה.
מעל העיירה, מכיוון צפון, נמצאות הריסות טירת דינס בראן (Dinas Brân; 'טירת העורבים'). הטירה נבנתה תחילה בסביבות 600 לפנה"ס בתור מבצר גבעה, היא הורכבה מתעלות הגנה ומחומות עץ ובוץ. לאחר התקופה הרומית בבריטניה, הטירה הפכה להיות חלק מממלכת פוויס, אולם במאה ה-12 הממלכה התפצלה וישנה סברה כי הטירה הפכה למקום מושבו של מלך פוויס פדוג ('פוויס הנמוכה'). בשנת 1276 החלה מלחמה בין אנגליה לבין הממלכה הוולשית, כחלק מהמלחמה נכבשה הטירה בידי האנגלים ונהרסה. מאז היא לא שוקמה ולא נעשה באתר יותר שימוש, כיום על ראש הגבעה מוצבות רק הריסות האבן של דינס בראן.
בקרבת העיירה נמצאות הריסות המנזר ואלי קרוסס (Valle Crucis Abbey), אשר נבנה בשנת 1201 על ידי נסיך פוויס מדוג אפ גריפיד' מיילור (Madog ap Gruffydd Maelor). המנזר פעל עד לשנת 1537 כאשר בהוראת הנרי השמיני, מלך אנגליה ננטשו ופורקו המנזרים ברחבי הממלכה. מאז הלך מצבו של המבנה והדרדר, כיום נותרו מספר חלקים מהמנזר אך רובו נהרס.
היסטוריה > משפחת טרוור

בשנת 1346 נבנה גשר האבן הראשון מעל לנהר די במיקום שבו ניצב הגשר כיום, על ידי ג'ון טרוור, הוא חיבר בין ציר התחבורה הראשי (לונדון-הוליהד) והצד הצפוני של העיירה. בשנת 1656 נבנה הגשר מחדש כעשור לאחר סוף מלחמת האזרחים האנגלית, לאחר מכן שוקם והורחב עוד מספר פעמים. משפחת טרוור הייתה בעלת קרקעות באזור ל'אנגול'ן ובית המשפחה "טירת טרוור" (Trevor Hall) נבנה בתקופת ג'ון כארבעה קילומטרים ממזרח לעיירה. בשנת 1717 נבנה בית תפילה קטן באדמות הטירה לשירות המשפחה, ב-1772 הומר בית התפילה לכנסייה (כנסיית טרוור) ששירתה את תושבי האזור כחלק מהקהילה של כנסיית סינט קוכלן. בשנת 1743 נבנתה טירת טרוור כפי שהיא כיום על בסיס הטירה הקודמת.
סמוך לשטחי משפחת טרוור ההיסטוריים וטירת טרוור, נמצאת כיום העיירה טרוור על שם המשפחה.
היסטוריה > המאה ה-19

במהלך המאה ה-19 ל'אנגול'ן נהנתה מפריחה כלכלית ופיתוח נרחב של העיירה, בתחילת המאה היא חוברה לרשת תעלות המים של בריטניה ובאמצע המאה חוברה גם לרשת מסילות הברזל. בנוסף לכך תעשיית האריגה התפתחה עם הקמת מספר מפעלים בעיירה, נסללו דרכים חדשות, הוקמו מבנים רבים ושופרו הכבישים הקיימים בעיירה בעיקר במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19.
היסטוריה > המאה ה-20 וה-21

במהלך המאה ה-20 עברה ל'אנגול'ן תהליך של נסיגה תעשייתית עם סגירה הדרגתית של כל מפעלי הטקסטיל והמכרות באזור, לצד זאת החלה פריחה תיירותית משמעותית שהפכה את ל'אנגול'ן כיום לעיירת תיירות מוכרת. כך הומר מבנה תחנת המים ששירת את תעשיית הטקסטיל למסעדה ואכסניה, תעלת ל'אנגולן שהפסיקה לשרת את סירות המשא הפכה לייעד למטיילים וחובבי שייט, בנוסף בשנות ה-90 של המאה ה-20 נפתחה מחדש בהדרגה מסילת הברזל מל'אנגול'ן ומערבה לטובת תיירים ומבקרים באזור.
כלכלה ותיירות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
תחבורה

כבישים: ל'אנגול'ן יושבת כאמור בעמק די, קרוב לגבול עם אנגליה. מרכז העיירה מתוחמת על ידי שני כבישים עיקריים; ה-A539 מצפון, וה-A5 מדרום. כביש ה-A5 הוא הדרך ההיסטורית אשר חיברה את לונדון לצפון-מערב ויילס, אנגלסי והנמלים לכיוון אירלנד. משום מיקומה על דרך זו, נהנתה ל'אנגול'ן באופן היסטורי ממעמד של עיירת דרכים חשובה עם מלונות ומקומות שתייה ואכילה לאנשי המסע.
רכבת: בשנת 1865 חוברה ל'אנגול'ן לרשת מסילות הברזל. היא ישבה על קו שחיבר את העיירה רואבן לחוף המערבי של ויילס, קו זה הפך בהמשך לזרוע של רכבת הגרייט וסטרן (Great Western Railway), מסילת רכבת אשר יצאה מתחנת הרכבת פדינגטון בלונדון וחיברה את דרום-מערב אנגליה ורוב ויילס. מאה שנים מאוחר יותר עקב צמצומים וסגירה של כ-55% מכלל תחנות הרכבת בבריטניה, נסגרה גם תחנת ל'אנגול'ן לתנועת נוסעים בשנת 1965 ולתנועת משא ב-1969.
בשנת 1975, לאחר שעמותת רכבת מורשת אספה תרומות ואישורי בנייה, נפתחה מחדש תחנת ל'אנגול'ן במטרה לבנות מחדש את המסילות ולשקם את התשתית. בשנת 1986 נפתחה מחדש תחנת הרכבת ברווין (Berwyn) ובכך גם הקו ל'אנגול'ן-ברווין, ב-1993 קו זה הורחב לגלינדוודוי (Glyndyfrdwy) וב-1996 לקארוג (Carog). בשנת 2011, לאחר גיוס כספים נוסף, החלו העבודות לשחזור קטע הרכבת בין קארוג לקורווין (Corwen).
רכבת ל'אנגול'ן היא כיום אתר תיירותי אשר מפעיל רכבות קיטור מספר פעמים ביום בין ארבע התחנות בקו. הנסיעה ברכבת היא חוויה המושכת תיירים רבים משום הייחודיות של נסיעה ברכבות קיטור והנוף לאורך הנסיעה של העמק די, לצד הנהר די.
תעלת ל'אנגול'ן: ל'אנגול'ן מחוברת לרשת תעלות המים הלאומית ההיסטורית דרך 'זרוע ל'אנגול'ן' של 'תעלת האיחוד שרופשייר' (Shropshire Union Canal).
גלריית תמונות

הריסות טירת דינס בראן
בית פלס נוויד', ברקע דינס בראן
העיירה בשלג, מבט מהגשר לכיוון מזרח
תחנת ל'אנגול'ן על תעלת ל'אנגול'ן
אקלים

| אקלים בל'אנגול'ן> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בל'אנגול'ן> ינואר.6.1.0.9.134.7 | אקלים בל'אנגול'ן> פברואר.6.3.0.9.97 | אקלים בל'אנגול'ן> מרץ.8.3.2.2.108.4 | אקלים בל'אנגול'ן> אפריל.10.8.3.3.75.9 | אקלים בל'אנגול'ן> מאי.14.5.5.9.73.3 | אקלים בל'אנגול'ן> יוני.16.7.8.6.83.6 | אקלים בל'אנגול'ן> יולי.18.9.10.9.81.2 | אקלים בל'אנגול'ן> אוגוסט.18.6.10.7.101.7 | אקלים בל'אנגול'ן> ספטמבר.15.9.8.8.113.2 | אקלים בל'אנגול'ן> אוקטובר.12.5.6.3.136.4 | אקלים בל'אנגול'ן> נובמבר.8.8.3.3.139.6 | אקלים בל'אנגול'ן> דצמבר.6.9.1.8.147.8 | אקלים בל'אנגול'ן> שנה.12.0.5.3.1,292.8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: השירות המטאורולוגי הבריטי
לקריאה נוספת

W.T. Simpson, History of Llangollen and it's vicinity, 2nd Ed., David Roberts (Pub.), 1853.
הערות שוליים

↑  מתוך כנסיית טרוור באתר HistoryPoints.org.
↑  בשנת 1969 כאשר קו הרכבת הפסיק לחלוטין, גם פורקו המסילות ורוב התשתית נהרסה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564445605171  LCCN: n82134234  MusicBrainz: bbe7ddd8-1aeb-427f-9061-539a33c98f29  VIAF: 125515384   WorldCat (עם VIAF): 125515384 
איור של ל'אנגול'ן, תומאס פננט, 1781.
רכבת קיטור יוצאת מתחנת ל'אנגול'ן בדרכה לברווין.
משה צבי וקסלר

| --- | --- |

הרב משה צבי וקסלר, טבת ה'תשס"ח
 לידה:  1950 (בן 75 בערך) תל אביב 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  ציונות דתית
 
 תפקידים נוספים:  ראש הישיבה התיכונית בני עקיבא בני ברק לשעבר
 
 פרסים והוקרה:  פרס רוטשילד לחינוך 
 
הרב משה צבי וקסלר (נולד ב-1950) הוא רב ואיש חינוך דתי לאומי שכיהן כראש הישיבה התיכונית בני עקיבא בני ברק בשנים תשנ"א - תשפ"ד .
ביוגרפיה

נולד בתל אביב. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר ולאחר מכן בישיבת ההסדר "כרם ביבנה". שירת במסגרת ה"הסדר" בחטיבת הצנחנים, ויצא לקורס מ"כים. בתקופה שלפני מלחמת יום הכיפורים שימש כסגן מפקד מעוז בתעלת סואץ. לאחר נישואיו יצא לשליחות לשלוש שנים למונטרה בשווייץ, שם שימש כר"מ בישיבת עץ חיים. לאחר שובו ארצה שימש 14 שנים כרב בישיבת בני עקיבא בנתניה. לאחר מכן כיהן כראש ישיבת בני עקיבא קריית הרצוג בני ברק, במשך 33 שנה, עד לפרישתו לגמלאות בגיל 74.
בשנת ה'תשס"ז זכה בפרס רוטשילד לחינוך.
בשנת ה'תשע"ו יצא ספרו "אעירה שחר", ובו סיכום השיחות שהעביר בישיבה.
כבן לניצול השואה, רואה הרב וקסלר חשיבות רבה במסעות בני נוער לפולין והוא מעודד בני נוער לצאת למסע זה.
הרב וקסלר נחשב כרב בעל השקפה ימנית אך פלורליסטית ו"ממלכתית", ובתקופה שקדמה לתוכנית ההתנתקות יצא נגד חסימות כבישים. עם זאת, הרב וקסלר עודד את תלמידיו להפגין נגד תוכנית ההתנתקות, ואף ארגן הפגנה של תלמידיו על חשבון זמן הלימודים.
חיים אישים

הרב וקסלר נשוי לשולמית ואב ל-6 ילדים. אחד מבניו, הרב דוד וקסלר, הוא מפקח התתמדי"ם בישראל. הרב וקסלר התגורר בגבעת שמואל, ובשנת תש"ע עבר לנריה.
הערות שוליים

↑  מחנך ומענטש, באתר www.inn.co.il
↑  לאחר 33 שנה: ראש ישיבת קרית הרצוג הרב וקסלר פורש לגמלאות, באתר ערוץ 7, 26 ביוני 2024
↑  "בשל היותו מנהל רחב אופקים, שהשכיל לשקם מוסד שהיה על סף סגירה ולהופכו לאחת הישיבות הטובות בארץ" (מתוך נימוקי ועדת הפרס)
↑  הישיבה התיכונית בני עקיבא, קרית הרצוג, בני ברק – מאמרי ראש הישיבה, באתר ytbb.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578560505171  VIAF: 364147266998735482843   WorldCat (עם VIAF): 364147266998735482843
הפרעה טורדנית-כפייתית

ערך זה עוסק בהפרעה נפשית. אם התכוונתם להפרעת אישיות בשם דומה, ראו .
| --- | --- |

רחיצת ידיים חוזרת, הנובעת מחרדות שונות הקשורות לבריאות או ניקיון, היא אחד מהתסמינים האפשריים של ההפרעה.
 תחום:  פסיכיאטריה, פסיכולוגיה
 תסמינים:  מחשבות פולשניות (אובססיות), קומפולסיות, לרוב גם חרדה.
 אבחון:  אבחנה פסיכיאטרית
 טיפול:  תרופות נוגדות חרדה, CBT
 קישורים ומאגרי מידע
 InfoMed:  הפרעה טורדנית-כפייתית
 eMedicine:  287681 
 DiseasesDB:  33766
 MeSH:  D009771
 MedlinePlus:  000929
 סיווגים
 DSM-5:  300.3
 ICD-10:  F42
 ICD-11:  6B20 
 
הפרעה טורדנית-כפייתית, הפרעה טֵירדונית כפייתית או טורדנות כפייתית (באנגלית: Obsessive–compulsive disorder; או בקיצור: OCD) היא הפרעה נפשית המאופיינת בחוזרניות יום יומית של מחשבות פולשניות (אובססיות) או קומפולסיות (אנ'), ובדרך־כלל שתיהן. האובססיות הן מחשבות, דימויים או דחפים פולשניים ובלתי רצויים הקשורים בדרך־כלל לחרדה. הקומפולסיות הן התנהגויות חוזרות שהאדם חש שהוא חייב לבצע בתגובה לאובססיה. על מנת שהתופעה תוגדר כהפרעה עליה להתבטא לפחות שעה ביום, לגרום למצוקה ניכרת או לפגוע באופן ניכר בתפקוד האדם.
הטיפול המקובל ל־OCD הוא טיפול קוגניטיבי-התנהגותי (CBT), טיפול תרופתי מסוג SSRI, או שילוב של שניהם.
סיווג

במדריך DSM-5 של האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה, ההפרעה נכללת בקבוצת הפרעות טורדניות-כפייתיות והפרעות קרובות. הקבוצה כוללת גם את הפרעת האגירה, הפרעת גוף דיסמורפית, טריכוטילומניה, דרמטילומניה (פציעת עור עצמית), וההפרעות הטורדניות-כפייתיות הנגרמות על ידי מחלות אחרות, תרופות או סמים וכו'. סיווג דומה קיים גם במדריך ICD-11, שם ההפרעות הקרובות כוללות גם את ההיפוכונדריה, תסמונת טורט וסינדרום ייחוס ריח (אנ').
בעבר סווגה ההפרעה כהפרעת חרדה, אך סיווג זה השתנה. במדריך ICD-10 ההפרעה סווגה בעבר בתוך הקטגוריה "הפרעות נוירוטיות, תלויות-דחק וסומטופורמיות". הפרעות אלו מכונות לעיתים "הספקטרום הטורדני-כפייתי".
היסטוריה

אחד הראשונים שתיארו את ההפרעה, ועמדו על הפער שבין תפוצתה הרבה לבין מיעוט המודים בקיומה, היה זיגמונד פרויד. בקרב ילדים, מדובר בפעולות טקסיות כמו מצמוץ ונשימות, ללא מחשבות טורדניות. פרויד, אבי הפסיכואנליזה, תיאר את ההפרעה בפירוט רב בספרו "פעולות כפייתיות וטקסים דתיים" (1907). פרויד השווה בין ההפרעה לבין התנהגות דתית. הוא הצביע על הדמיון בטקסים המחזוריים העוזרים להפחתת חרדות, אולם גם על השוני המתבטא בכך שטקסים דתיים הם על-פי רוב פומביים, בעוד התנהגות כפייתית נעשית לרוב באופן פרטי, והחולה לרוב מעוניין להסתיר אותה מהזולת.
אבחנה

אנשים רבים נוהגים לעיתים בצורה אובססיבית-קומפולסיבית, אך התנהגויות אלו מוגדרות כהפרעה נפשית אך ורק אם הן מפריעות באופן משמעותי לתפקוד היום-יומי. הסובלים מההפרעה מדווחים על סבל רב, גופני ונפשי, ועל קושי רב לקיים חיי חברה תקינים. שני הקריטריונים האלה – הפרעה משמעותית לתפקוד היום-יומי ותלונות על סבל רב – הם המבדילים בין המחלה לבין התנהגות אובססיבית-קומפולסיבית בלתי מזיקה.
שתי מערכות האבחון העיקריות, DSM-5 ו־ICD-11 מדגישות ש־OCD מאופיין בנוכחות של אובססיות ו/או קומפולסיות.