stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כיכר בלאהה לואיזה
לקריאה נוספת

ספרי טיולים: בודפשט (Műszaki könyvkiadó, בודפשט, 1961) מספר זיהוי: 10019
אילונה שארמאן - דיולב יוהאס: מה שאנחנו יודעים על הציוד של בתי קפה בתחילת המאה
לקסיקון שם הרחובות המלא של בודפשט (ספרינטר הוצאה לאור, 2003)
ההיסטוריה של כיכר בלאהה לויז'ה (www.emke-budapest.com)
כתבה על השיפוץ המתוכנן של הכיכר ותולדותיה (HG.hu, 31 במרץ 2010)
הפארק הלאומי דנאלי

| --- | --- |

הר דנאלי שוכן בפארק הלאומי דנאלי והוא הפסגה הגבוהה ביותר באמריקה הצפונית
 מידע כללי
 על שם:  הר דנאלי 
 תאריך הקמה:  26 בפברואר 1917
 מבקרים בשנה:  642,809 (נכון ל־2017)
 גוף מנהל:  שירות הפארקים הלאומיים
 נתונים ומידות
 שטח:  19,185.79  (הפארק הלאומי)  5,278.08  (השמורה)  בסך הכול 24,463.87 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  אלסקה 
 קואורדינטות:  63°20′00″N 150°30′00″W﻿ / ﻿63.33333°N 150.5°W﻿ / 63.33333; -150.5
 Denali National Park and Preserve
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהפארק הלאומי דנאלי(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורהפארק הלאומי דנאלי
 
הפארק והשמורה הלאומיים דנאלי (באנגלית: Denali National Park and Preserve) הוא פארק לאומי ושמורת טבע במרכז מדינת אלסקה, ארצות הברית סביב הר דנאלי, ההר הגבוה ביותר באמריקה הצפונית. הפארק והשמורה הצמודה אליו משתרעים על שטח של 24,464 קילומטרים רבועים, שטח הגדול משטחה של מדינת ישראל. ב-2 בדצמבר 1980 הוגדרו 8,687 קילומטרים רבועים משטח הפארק כאזור טבע בראשיתי, רמת ההגנה הגבוהה ביותר, בשם "אזור הטבע הבראשיתי דנאלי" (Denali Wilderness). נוף הפארק הוא תערובת של יערות בגבהים הנמוכים כולל טאיגה של עצים נשירים, טונדרה באמצע הגובה, וקרחונים, שלג וסלעים חשופים באזור הגבוה. הקרחון הגדול ביותר הוא קרחון קהילטנה (Kahiltna Glacier).
ב-2017 ביקרו בפארק 642,809 נופשים. פעילות בתקופת החורף כוללת סיורים במזחלות כלבים ובאופנועי שלג וסקי למרחקים.
גאוגרפיה

הפארק ושמורת הטבע הלאומיים דנאלי כוללים את החלק המרכזי, הגבוה ביותר של רכס אלסקה, שרשרת הרים המשתרעת לאורך כ-1,000 קילומטרים לרוחב אלסקה, יחד עם רבים מהקרחונים והעמקים הקרחונים הפונים דרומה מהרכס. ההר הבולט ביותר הוא הר דנאלי, שהיה ידוע כהר מקינלי. גובהו, 6,191 מטרים מעל גובה פני הים, הופך אותו להר הגבוה ביותר באמריקה הצפונית. ההר מתנשא לגובה 5,500 מטרים מבסיסו עד לפסגתו, הפרש גובה הגדול ביותר בין כל ההרים בעולם. ההר ממשיך להתרומם בקצב של מילימטר אחד לשנה בשל טקטוניקת הלוחות. החלק הצפוני של הפארק והשמורה מקיפים את העמקים של הנהרות מקינלי (McKinley River), טוקלט (Toklat River) ופורקר (Foraker River), כמו גם את רכסי הגבעות של קנטישנה (Kantishna Hills) וויומינג (Wyoming Hills). כביש ג'ורג' פארקס (George Parks Highway) המחבר בין אנקורג' לפיירבנקס נסלל לאורך הקצה המזרחי של הפארק, כשהוא חוצה את רכס אלסקה על קו פרשת המים בין העמקים של הנהרות צ'ולטינה (Chulitna River) וננאנה (Nenana River). הכניסה לפארק היא 18 קילומטרים דרומית לעיירה הילי. מרכז המבקרים ומטה הפארק שוכנים סמוך לכניסה. כביש הפארק מקביל לרכס אלסקה באורך 148 קילומטרים ומסתיים ביישוב קנטישנה. אדמות השמורה שוכנים בצד המערבי של הפארק, כשחלקה אחת כוללת את אזורי האגמים באזורי ערוץ הייפאור (Highpower Creek) והנהר מאדי (Muddy River), וחלקה שנייה משתרעת על הקצה הדרום-מערבי של רכס אלסקה הגבוה סביב הר דול (Mount Dall). בניגוד לשטח הפארק שבו הציד אסור או מוגבל רק לצורכי מחיה של התושבים, בשטחי שמורה מותר ציד ספורטיבי.
גאוגרפיה > אזור טבע בראשיתי

אזור טבע הבראשיתי דנאלי הוא אזור טבע בראשיתי בתחומי הפארק והשמורה הלאומיים דנאלי המגן על האזורים הגבוהים ברכס אלסקה, כולל הר דנאלי. שטח אזור הטבע הבראשיתי מקיף כשליש משטח הפארק הלאומי והשמורה, 8,687 קילומטרים רבועים, המקבילים לגבולות הפארק לשעבר בין 1917 ל-1980.
גאוגרפיה > קרחונים

קרחונים מכסים כ-16% מהשטח בן למעלה מ-24,000 קילומטרים רבועים של הפארק והשמורה הלאומיים דנאלי. הקרחונים הנרחבים ביותר מצויים בצד הדרום-מזרחי של הרכס משום שעל צד זה יורדת כמות השלג הרבה ביותר מהרוחות נושאות הלחות המגיעות ממפרץ אלסקה. חמשת הקרחונים הגדולים ביותר בצד הדרומי הם ינטנה (ynetna, אורכו כ-32 קילומטרים), קהילטנה (Kahiltna‏, 70 קילומטרים), טוקוסיטנה (Tokositna‏, 40 קילומטרים), רות (Ruth‏, 50 קילומטרים) ואלדריג' (Eldrige‏, 48 קילומטרים). עוביו של קרחון רות הוא 1,200 מטרים. קרחון קהילטנה הוא הקרחון הארוך ביותר בפארק, וגם הקרחון הארוך ביותר ברכס אלסקה. קרחון מולדרו (Muldrow glacier), השוכן בצד הצפוני של הרכס, הוא קרחון ארוך נוסף (51 קילומטרים). למעט קרחון זה, רוב הקרחונים בצד הצפוני קטנים וקצרים יותר בדרך כלל. קרחון מולדרו התנחשל פעמיים במאה ה-20. נחשול קרחוני (Glacial surge) פירושו שהקרחון נע קדימה למשך זמן קצר בקצב מהיר יותר בשל הצטברות מים בין תחתית הקרחון לערוץ סלע הסלע שעליו הקרחון צף (בשל לחץ הידרוסטטי).
גאוגרפיה > אקלים

האקלים משפיע על כל האורגניזמים החיים בדנאלי. החורף ארוך ואחריו מגיעה עונת צמיחה קצרה. שמונים אחוז מאוכלוסיית העופות חוזרים לאחר החודשים הקרים ועסוקים בגידול גוזליהם. מרבית היונקים ובעלי החיים האחרים בפארק עסוקים באביב ובקיץ בגידול צאצאיהם ובהכנות לקראת החורף.
הקיצים בדרך כלל קרירים וגשומים, אך לעיתים הטמפרטורה מגיעה אף ל-20 מעלות צלזיוס. מזג האוויר עד כדי כך הפכפך שהיו מקרים של ירידת שלג בחודש אוגוסט.
רכס הרי אלסקה החוצה את הפארק יוצר שני אזורי אקלים שונים בתכלית. רוחות ממפרץ אלסקה נושאות לחות למדרון הדרומי של הרכס, אך ההרים חוסמים את המעבר לצד הצפוני. תופעה זו יוצרת אקלים יבש ותנודות קיצוניות בטמפרטורות בצד הצפוני. האקלים בצד הדרומי הוא אקלים מעבר בין אקלים יבשתי לאקלים ימי, הקיצים גשומים והחורף מתון יותר. במשך עשרת אלפים השנים האחרונות האקלים נשאר די דומה למה שהוא היום.
| אקלים בפארק הלאומי דנאלי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> ינואר.-12.6.-23.1.13 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> פברואר.-10.1.-21.5.13 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> מרץ.-3.4.-17.3.8 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> אפריל.4.8.-7.8.8 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> מאי.13.4.0.9.20 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> יוני.19.9.6.7.51 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> יולי.20.6.9.1.74 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> אוגוסט.17.1.6.4.74 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> ספטמבר.11.1.0.8.38 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> אוקטובר.-0.5.-9.2.28 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> נובמבר.-10.1.-19.1.18 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> דצמבר.-11.-21.1.20 | אקלים בפארק הלאומי דנאלי> שנה.3.3.-7.9.365 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Denali National Park, AK Weather
גאולוגיה

הפארק ושמורת הטבע הלאומיים דנאלי כוללים את החלק המרכזי, הגבוה ביותר של רכס אלסקה, שרשרת הרים המשתרעת לאורך כ-1,000 קילומטרים לרוחב אלסקה, כולל הר דנאלי, ההר הגבוה ביותר באמריקה הצפונית והמתנשא גובה ל-5,500 מטרים מבסיסו. ההר ממשיך להתרומם בקצב של מילימטר אחד בשנה בשל ההפחתה של הלוח הפסיפי מתחת ללוח הצפון-אמריקאי. ההר בנוי בעיקר מגרניט, סלע קשה שאינו נסחף בקלות. זו הסיבה שההר הצליח לשמור על גובהו במקום להיסחף.
יש שלוש פרובינציות סלעים עיקריים שמשתרעות ברצועות ממזרח-למערב ברחבי הפארק. הפרובינציה העתיקה ביותר היא בצפון, והצעירה ביותר בדרום. האזור מתאפיין בטקטוניקת התנגשויות: במהלך מיליוני השנים שעברו פיסות קרום זרות מהאוקיינוס השקט נעו כלפי גוש האדמה של אמריקה הצפונית והצטרפו לאזור שהוא כיום אלסקה.
הסלעים העתיקים ביותר בפארק הם חלק מפיסת הקרום יוקון-טנאנה (Yukon-Tanana terrane). מקורם במשקעים ימיים שהושקעו בים בין לפני מיליארד ל-400 מיליון שנים. הסלעים המקוריים עברו התמרה אזורית, קימוט ושבירה תוך יצירת סלעים כדוגמת צפחה, קוורציט, פייליט, לווחה, שיש ואבן גיר.
קבוצת הסלעים העתיקים פחות הם בפיסת הקרום פיירוול (Farewell terrane). היא מורכבת מסלעים מעידן הפלאוזואיקון (מלפני 500 עד לפני 250 מיליון שנים). המשקעים שבנו סלעים אלו הושקעו במגוון סביבות ימיות, החל מאגני אוקיינוס עמוקים למדף היבשה הרדוד. שפע המאובנים הימיים הם הוכחה שלפני כ-380 מיליון שנים היה האזור תחת השפעת אקלים טרופי חמים.
פיסות הקרום פינגסטון (Pingston), מקינלי (McKinley) וצ'וליטנה (Chulitna) עתיקים עוד פחות. הם שקעו בעידן המזוזואיקון. סוגי הסלעים כוללים שיש, צור, אבן גיר, פצלים ואבן חול. יש מחדרים של סלעי יסוד, כדוגמת גברו, דיאבז ודיוריט. תוואים מיוחדים כוללים לבת כרים, שנוצרה כאשר המאגמה המותכת זרמה לתוך מים ונוצר קרום חיצוני קשה, תוך יצירת מבנה תפוח בצורת כרית. כמו גם רצף של אופיוליטים, שהם רצף מובחן של סלעים המציינים שקטע של הקרום הימי התרומם והושלך על האזור היבשתי.
כמה מהסלעים הצעירים ביותר בפארק כוללים את פיסת הקרום קהליטנה (Kahlitna terrane), שהיא רצף פלייש (flysch sequence, רצף סלעי משקע שהושקעו בסביבה ימית במהלך השלבים הראשונים של בניית הרים) שנוצר לפני כ-100 מיליון שנים, במהלך הקרטיקון. רצף סלעים אחר הוא הרצף המחדרי מקינלי (McKinley Intrusive Sequence), הכולל את דנאלי. תצורת קנטוול (Cantwell Volcanics) כוללת קילוחי בזלת וריוליט, כמו גם משקעי אפר געשי. דוגמה לכך אפשר לראות במעבר פוליכרום (Polychrome Pass) בפארק.
הפארק והשמורה הלאומיים דנאלי שוכנים באזור של פעילות טקטונית אינטנסיבית: הלוח הפסיפי נוחת מתחת ללוח הצפון-אמריקאי, תוך יצירת מערכת העתק דנאלי, שהוא העתק הסטה אופקי ימני לאורך 1,160 קילומטרים. זהו חלק ממערכת העתקים גדולה יותר הכוללת את העתק סן אנדראס הידוע מקליפורניה. בכל שנה מתחוללים למעלה מ-600 רעידות אדמה בשטח הפארק, המסייעות לסיימולוגים להבין מערכת העתקים זו. מרביתן של רעידות האדמה חלשות מכדי שניתן לחוש בהן, אף ששתי רעידות אדמה גדולות התרחשו ב-2002. ב-23 באוקטובר 2002 התרחשה רעידת אדמה בעוצמה 6.7, וב-3 בנובמבר 202 התרחשה רעידת אדמה בעוצמה 7.9. רעידות אדמה אלו לא גרמו לאובדן חיים או רכוש משמעותיים, מכיוון שהאזור מאוכלס בדלילות, אבל הן גרמו לאלפי מפולות קרקע.
גאולוגיה > פעילות קרחונים

בקצה העליון של הקרחונים של דנאלי יש אגנים מעגליים למחצה בעלי קירות תלולים המכונים קרקסים קרחוניים. קרקסים קרחוניים נוצרים ממחזורים של קפיאה והפשרה של מי הפשרת הקרחון בסלעים מעל לקרחון, ובשל הסחיפה הקרחונית ותנועת הבלית המתרחשת מתחת לקרחון. כאשר שני קרקסים קרחונים שוחקים את ההר זה לכיוונו של זה נוצר רכס משונן ותלול משני צדדיו המכונה גב חדיד. ככל שהגב החדיד נשחק מכיוון שהקרח מהקרחונים שובר אותו, הנקודה הנמוכה ביותר בין הקרקסים נקראת אוכף הרים (Col), או אם הוא גדול, מעבר הרים. אוכפי הרים הם שקעים בצורת אוכף ברכס בין קרקסים קרחוניים. כאשר שלושה קרקסים קרחוניים או יותר שוחקים את ההר משלושה כיוונים נוצרת פסגה בצורת פירמידה.
קרחונים משקיעים שברי סלעים, אבל בולטים במיוחד סלעים תועים, שהם שברי סלע גדולים שנישאו למרחק גדול ממקורם, ושאותם ניתן למצוא על טרסות קרחוניות או פסגות רכסים במקומות רבים בדנאלי. הסלעים התועים עשויים מגרניט ויכולים להגיע לגודל של בית. חלק מהסלעים התועים (כמו אלו בעמק ינרט (Yanert Valley)) מצויים כיום כ-50 קילומטרים ממקומם המקורי.
כמות גדולה של שברי סלעים נישאת על הקרחונים, בתוכם ומתחתם כאשר הקרח בקרחונים זורם במורד ההר. מורנות צידיות נוצרות כרכסי גבעות נמוכות כאשר השברים מצטברים בצדי הערוץ שבו נע הקרחון. איחוד של כמה מורנות צידיות סמוכות יוצר מורנה תיכונה במרכז הקרחון, שאף היא נישאת על פני הקרח הזורם.
הערוצים של פלגי פזרות של מי ההפשרה העמוסים בשברי סלעים משתנים כל הזמן ומשתלבים על קרקעית העמקים. הצטברות של כמות משקעים הממוינים גרוע מפלגים כאלו יוצרת בעמקים עמוקים גבעות צרות וארוכות המוגבלות בקירות העמק המכונות באנגלית Valley train.
שקעים קרחוניים נוצרים כאשר הנסיגה של הקרחון וההפשרה מהירים במיוחד, וגושים של קרח עדיין קבורים מתחת לטיל. כאשר הקרח שמתחת לטיל נמס, הטיל משתפל פנימה ויוצר שקעים המכונים שקעים קרחוניים. כאשר השקעים הקרחוניים מתמלאים במים הם מכונים אגמי שקעים קרחוניים (kettle lakes). אגם השקע הקרחוני הידוע ביותר בדנאלי הוא אגם וונדר (Wonder Lake) בסמוך לקנטישנה. האגם הוא תוצר הן של סחיפה קרחונית והן של התמוססות של גושי קרח. אורכו מעל ל-6 קילומטרים ועומקו 85 מטרים.
גאולוגיה > קפאת עד

במהלך האקלימים הקרים מאוד של הפליסטוקן היה שטח הפארק קפוא לחלוטין. הקרקע עדיין קפואה באזורים הצפוניים של הרכס בשל הטמפרטורות הנמוכות הנמשכות. קרקע הקפואה באופן קבוע מכונה קפאת-עד. קפאת העד בדנאלי אינה רציפה, כלומר בשל השוני בצמחייה, בטמפרטורות, במעטה השלג, בהידרולוגיה וכו', לא כל הקרקע קפואה כל הזמן. עובי השכבה הפעילה (השכבה שקופאת ומפשירה עונתית) יכול לנוע בין סנטימטרים בודדים ל-3 מטרים. עובי שכבת קפאת-העד מתחת לשכבה הפעילה נמדד בין 9 ל-30 מטרים כתלות במיקום המדידה בפארק. חורשה של אשוחית לבנה על המדרונות הנמוכים של דנאלי מכונה "היער השיכור" (Drunken Forest) משום שהעצים נוטים בצורה משונה כאילו הם "שיכורים". מראה זה הוא בשל הקרקע המחליקה מתחתם, בשל הבדלים בקפאת-העד ותנודות קיפאון-הפשרה המתרחשות בשל שוני בטמפרטורה, בצמחייה ובהידרולוגיה.
אגמים רדודים בדנאלי מכונים אגמי הפשרה (Thaw lakes) או אגמי התמוטטות (Cave-in lakes). הם נוצרים כאשר המים שהתחממו בשמש יוצרים שקעים כאשר גם קפאת העד מתחתם מפשירה. הם מתעמקים בהדרגה בחודשי הקיץ כתלות בשינויים בטמפרטורה. אם הטמפרטורה גבוהה מספיק אגמים אלו יתרחבו כאשר שוליהם יתמוטטו.
לקרח יש נפח גדול ב-10% ממים, כך שהוא ממשיך להפעיל לחץ על הקרקע. ההתרחבות וההתכווצות התרמית יכולות לגרום להתפתחות סדקים בקפאת העד. מים חודרים לסדקים בתקופת הפשרת השלגים במחזור הקפיאה-הפשרה ויוצרים עורקים של קרח המכונים טריזי קרח (ice wedges). טריזי קרח מתרחבים בעקבות עונות רצופות של קפיאה והפשרה. כמה מטריזי הקרח שהיו קבורים במשך מאות שנים נחשפים בחפירות או במפולות אדמה.
היסטוריה > מאובנים

ממצאים פרהיסטוריים כוללים מאובנים מהמזוזואיקון מאזור דנאלי, ועקבות מאובנות של תריזינוזאורוסים והדרוזאוריים בתצורת קנטוול (Cantwell Formation), המתוארכת לפני 70 מיליון שנים, מעידים שהאזור היה פעם נקודת הגירה של דינוזאורים בין אסיה לאמריקה הצפונית בשלהי הקרטיקון. מחקרים של צמחים מאובנים מאותה תצורה מעידים שהאזור היה גשום, עם ביצות ואגמים ברחבי כל האזור. הטמפרטורות אז היו נוחות הרבה יותר, סביב 11°C.
היסטוריה > פרהיסטוריה

ההתיישבות האנושית באזור דנאלי משתרעת על פני יותר מ-11,000 שנים לפני זמננו, כאשר יש אתרים שזוהו מחוץ לגבולות הפארק המתוארכים ליותר מ-8,000 שנה לפני זמננו. עם זאת, בגבולות הפארק זוהו אתרים ארכאולוגיים מעטים יחסית, בשל גובהו הרם של האזור, בנוסף לתנאי חורף קשים ומשאבי מזון נדירים בהשוואה לגובה נמוך יותר באזור. האתר העתיק ביותר בגבולות הפארק הוא אתר נהר טקלניקה (Teklanika River), המתוארך ל-7130 לפנה"ס לערך. בתוך הפארק זוהו למעלה מ-84 אתרים ארכאולוגיים. האתרים מאופיינים בדרך כלל כמחנות ציד ולא כהתנחלויות, ומספקים הקשר תרבותי מועט. נוכחות של שבטים דוברי שפות אתבסקיות באזור מתוארכת לפני 1,500 עד 1,000 שנים על בסיס עדויות בלשניות וארכאולוגיות, אך החוקרים משערים כי אתבסקים שכנו באזור במשך אלפי שנים קודם לכן. הקבוצות העיקריות באזור הפארק ב-500 השנים האחרונות הן בני הקויוקון (Koyukon), טנאנה (Tanana) ודנאינה (Dena'ina).
היסטוריה > הקמת הפארק

ב-1906 הגה תומך השימור צ'ארלס אלכסנדר שלדון (Charles Alexander Sheldon‏ 1867–1928) את הרעיון של שימור אזור דנאלי כפארק לאומי. הוא הציג את התוכנית לעמיתיו במועדון בון וקרוקט (Boone and Crockett Club), אחת מאגודות השימור הראשונות באמריקה הצפונית. הם החליטו שהאקלים הפוליטי באותה תקופה אינו נוח לפעולה בקונגרס, ושהסיכוי הטוב ביותר להצלחה תלוי בהסכמה ובתמיכה של תושבי אלסקה בעצמם. שלדון כתב: "הצעד הראשון היה להבטיח את ההסכמה ושיתוף הפעולה של הנציג של אלסקה בקונגרס".
באוקטובר 1915 העלה שלדון את הנושא בפני ד"ר נלסון מהסקר הביולוגי בוושינגטון והאנתרופולוג האמריקני ג'ורג' בירד גרינל (George Bird Grinnell), במטרה להציג הצעת חוק מתאימה בכנס הבא של הקונגרס. הנושא הועבר לאחר מכן לוועדת הציד של מועדון בון וקרוקט (Boone and Crockett Club, אחת מאגודות השימור הראשונות באמריקה הצפונית, שנוסדה על ידי תאודור רוזוולט), ולאחר דיון ארוך קיבל את התמיכה המלאה של הוועדה.
ב-3 בדצמבר 1915 הוצגה התוכנית לג'יימס ויקרשהם (James Wickersham), נציג אלסקה בקונגרס, שלאחר דיונים נתן את הסכמתו. התוכנית הוצגה לפני הוועד המנהל של מועדון בון וקרוקט וב-15 בדצמבר 1915 היא התקבלה פה אחד. המועדון אימץ את התוכנית והגיש אותה לסטיבן מאתר (Stephen Mather), תת-שר הפנים של ארצות הברית שאישר אותה מיד.
הצעת החוק הוגשה בקונגרס על ידי ויקרשהם ובסנאט על ידי קי פיטמן (Key Pittman), הסנאטור מנבדה. במהלך שנה שבאה אחר-כך נערכה שתדלנות רבה והצעת החוק אושרה ב-19 בפברואר 1917. ב-26 בפברואר 1917, 11 שנים מאז שהרעיון הועלה לראשונה, נחתם החוק על ידי נשיא ארצות הברית וודרו וילסון, ובכך הוקם רשמית הפארק הלאומי הר מקינלי.
חלק מהר דנאלי, למעט הפסגה, נכלל בגבולות הפארק. ביום ההודיה 1921 נפתח מלון פארק הר מקינלי. ביולי 1923 עצר הנשיא וורן הרדינג במלון, במסגרת סיור לאורך מסילת הברזל של אלסקה, שבמהלכה נעץ את יתד הזהב שסימל את סיום הקמת המסילה בננאנה.
המלון היה הדבר הראשון שראו מבקרים שירדו מהרכבת. הבניין בעל הגג השטוח היה בנוי מגזעי עצים ובו שתי קומות, לחדרים היו מרפסות פתוחות, חלונות זכוכית ותאורת חשמל. בפנים היו שני תריסר חדרי אורחים, חנות, דלפק אוכל, מטבח ומחסן. בשנות השלושים היו דיווחים על כינים, מצעים מלוכלכים, חדרים פרוצים לרוח ואוכל מינימלי, מה שהוביל לסגירתו של המלון בסופו של דבר.
ב-1947 הורחבו גבולות הפארק וכללו את אזור המלון ואת מסילת הברזל. המלון היה נטוש במשך שנים רבות וב-1950 נשרף כליל.
לא היה כביש שהוביל אל הכניסה לפארק עד 1957. לאחר שנסלל הכביש בין אנקורג' לפיירבנקס שעבר דרך הכניסה לפארק גדל מספר המבקרים במהירות. ב-1956 היו בפארק 5,000 מבקרים וב-1958 ביקרו בו 25,000 תיירים.
הפארק הוגדר שמורה ביוספרית בינלאומית ב-1976. ב-1 בדצמבר 1978 הכריז הנשיא ג'ימי קרטר על מונומנט לאומי נפרד "המונומנט הלאומי דנאלי" (Denali National Monument).
היסטוריה > המחלוקת על השם

שם הפארק המקורי "הפארק הלאומי הר מקינלי" ספג ביקורת של התושבים המקומיים מיום הקמתו. המילה דנאלי פירושה "הגבוה" בשפה האתבסקית ומתייחסת להר עצמו. את שמו הקודם של ההר "הר מקינלי" " קבע מחפש זהב בשם ויליאם דיקי (William A. Dickey) ב-1897 על שם הנשיא שזה עתה נבחר ויליאם מקינלי. למקינלי עצמו לא היה כל קשר לאזור או להר. ממשלת ארצות הברית אימצה רשמית את השם הר מקינלי לאחר שהנשיא וילסון חתם על הצעת החוק שהקימה את הפארק הלאומי הר מקינלי ב-1917. ב-1980 צורף המונומנט הלאומי דנאלי לפארק הלאומי הר מקינלי ובחוק שימור האדמות של אלסקה (Alaska National Interest Lands Conservation Act) נקבע שהיחידה המשולבת תיקרא הפארק והשמורה הלאומיים דנאלי. עם זאת, הגוף הקובע רשמית שמות גאוגרפיים בארצות הברית, המועצה האמריקנית לשמות גאוגרפיים (U.S. Board on Geographic Names), הפועלת במסגרת מחלקת הפנים של ארצות הברית לא הכירה בשינוי ושם ההר נשאר רשמית הר מקינלי. מצב עניינים זה נמשך עד 30 באוגוסט 2015, אז הורה הנישא ברק אובמה לשרת הפנים סאלי ג'וול לשנות את שם ההר לדנאלי, תוך שימוש בסמכות חוקית לפעול על פי בקשות כאשר המועצה לשמות גאוגרפיים אינה מגיבה לבקשות כאלו במסגרת זמן סביר.
היסטוריה > שנות ה-90 של המאה ה-20

באפריל 1992 נדד ההרפתקן האמריקאי כריסטופר מקנדלס באזורי הטבע של אלסקה והשתקע באוטובוס נטוש בפארק מחוץ לשביל סטמפיד (Stampede Trail) ליד אגם ונטיטיקה (Lake Wentitika). הוא נשא מעט אוכל וציוד הישרדות בסיסי, בתקווה שיגשים את חלומו לחיות חיים פשוטים והרמוניים בטבע בבדידות. כמעט ארבעה חודשים לאחר מכן, נמצאו שרידי הגופה של מקנדלס כאשר הוא שוקל 30 ק"ג בלבד. סיבת המוות היא ככל הנראה כתוצאה ישירה של רעב.
סיפורו קיבל פרסום נרחב במאמרים, ספרים וסרטים. האוטובוס שבו נתגלתה גופתו מושך תיירים מהעולם, ורבים מהם משאירים מנחות לזכרו של מקנדלס. לאחר שאירעו שני מקרי מוות של תיירים שרצו להגיע לאוטובוס, ולאחר שהיה צורך כמה פעמים לחלץ תיירים שנתקעו בדרך אליו החליט הממשל המקומי להעתיק את האוטובוס למקום סודי באמצעות מסוק של צבא ארצות הברית.
היסטוריה > המאה ה-21

במסגרת התוכנית "הקוורטרים של אמריקה היפה" (America the Beautiful Quarters) שהחלה ב-2010 החלה מטבעת ארצות הברית להפיץ ב-5 בנובמבר 2012 את הקוורטר ה-15 בסדרה, המנציח את הפארק הלאומי דנאלי. על צד הערך של המטבע חקוק כבש דאל על רקע הר דנאלי.
בספטמבר 2013 חתם הנשיא ברק אובמה על הצעת החוק לשיפור הפארק הלאומי דנאלי (Denali National Park Improvement Act). להצעת החוק שהוצעה על ידי הסנאטורית ליסה מרקאוסקי היו תומכים רבים. החוק מאפשר למחלקת הפנים של ארצות הברית לנפק רישיונות למיזמים הידרואלקטריים קטנים (microhydroelectric) באזור הרי קנטישנה של הפארק והשמורה הלאומיים דנאלי, להחליף שטחי קרקע עם חברה הקרויה דויון טוריזם (.Doyon Tourism, Inc), לאפשר לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית לנפק רישיונות להניח צינורות של גז טבעי בפארק, ולקרוא לתחנת שומרי הפארק על שמו של וולטר הרפר (Walter Harper), האדם הראשון שטיפס על הר דנאלי.
תיירות

בפארק מבקרים בממוצע מעל לחצי מיליון תיירים מדי שנה, במטרה ליהנות מעולם החי המגוון, טיפוס הרים וטרקים. תיירות החורף כוללת רכיבה במזחלות כלבים, נסיעה ברכבי שלג במקומות המורשים וסקי למרחקים.
לקריאה נוספת

Brown, William E. (1991) A History of the Denali-Mount McKinley Region, Alaska, National Park Service
Collier, Michael (2007), The Geology of Denali National Park and Preserve. Alaska Geographic. ISBN 978-0-930931-04-9
Harris, Ann G.; Tuttle, Esther; Tuttle, Sherwood D. (2004). Geology of the National Parks, 6th ed. Kendall/Hunt. ISBN 978-0-7872-9971-2
Murie, Adolph (1961), A Naturalist in Alaska. Devin-Adair.
Murie, Adolph (1981), The Grizzlies of Mount McKinley, National Park Service
Murie, Adolph (1944), The Wolves of Mount McKinley, Fauna of the National Parks of the United States Series No. 5, National Park Service
Norris, Frank (2006), Crown Jewel of the North:An Administrative History of Denali National Park and Preserve, Volume 1, National Park Service (10 MB download)
Norris, Frank (2006), Crown Jewel of the North:An Administrative History of Denali National Park and Preserve, Volume 2, National Park Service (80 MB download)
Scoggins, Dow (2004), Discovering Denali: A Complete Reference Guide to Denali National Park and Mount McKinley, Alaska. iUniverse Star. ISBN 0-595-29737-4
Sheldon, Charles (1930), The Wilderness of Denali. Derrydale Press (reprint), ISBN 978-1568331522
Waits, Ike (2010), Denali National Park, Alaska: Guide to Hiking, Photography and Camping. Wild Rose Guidebooks. ISBN 978-0-9677327-2-5
הערות שוליים

↑  Denali Roosevelt NP
↑  National Park Service Land Resources Division Listing of Acreage
↑  "Park Statistics". nps.gov. National Park Service. May 31, 2018
↑  "Map of Denali National Park and Preserve". Denali National Park and Preserve. National Park Service.
↑  "Denali Wilderness". Wilderness.net. אורכב מ-המקור ב-2007-09-30. נבדק ב-2018-10-22.
↑  Glaciers / Glacial Features
1 2  Denali National Park & Preserve geology road guide
↑  Large Mammals in Denali: How Many Are There?
↑  Demer, Lisa (2012-08-27). "Hiker's camera offers clues to bear attack". Anchorage Daily News. אורכב מ-המקור ב-2012-08-28.
↑  Fossils
↑  William E. Brown, A History of the Denali - Mount McKinley, Region, Alaska, Page 14
↑  "121". Evolution of the Conservation Movement, 1850-1920. U.S. Statutes at Large. Vol. 39, Part 1. pp. 938–39.
↑  "Mount McKinley Park Hotel". Denali National Park & Preserve. U.S. National Park Service.
↑  McKinley no more: North America's tallest peak to be renamed Denali. Martinson, Erica. Alaska Dispatch News, 30 August 2015
↑  "The Cult of Chris McCandless". Men's Journal. בספטמבר 2007. אורכב מהמקור ב-24 בנובמבר 2007. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: unfit URL (link)
↑  'Into The Wild' bus removed from Alaska wilderness
↑  America the Beautiful Quarters
↑  Denali National Park and Preserve Quarter
↑  "S.157 - Denali National Park Improvement Act". 113th Congress.
↑  "CBO - S. 157". Congressional Budget Office.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548139905171  BNE: XX456002  GND: 4411033-9  ISNI: 0000 0004 0414 7384  LCCN: no2005119225  NARA: 10046181  SUDOC: 066947049  VIAF: 123518186   WorldCat (עם VIAF): 123518186 
מפת הפארק הלאומי דנאלי
אתר מחנאות באגן הניקוז של הנהר סאווג'
הרי קיצ'אטנה בחלק הדרום-מערבי של השמורה
הר דנאלי מפארק רות
הר פוליכרום
קרחון רות והמורנה התיכונה, הפס הכהה באמצע הקרחון
יער אלפיני ואגמים בדנאלי
דוב חום וגור על דרך בפארק
אייל הצפון ואוטובוס תיירים על דרך בפארק
איור במרכז המבקרים של הפארק המתאר את ההיסטוריה של הפארק
הפארק הלאומי דנאלי
העתק של האוטובוס שבו חי מקנדלס עד מותו בפארק
הכביש היחיד בתחומי הפארק
מפת הכביש עם סימוני אתרי המחנאות, מרכזי המבקרים ותחנות שומרי הפארק
אוטו שנייד

| --- | --- |
קובץ:Otto Schneid.png
 לידה:  30 בינואר 1900 יבלונקובה, שלזיה האוסטרית, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 במאי 1974 (בגיל 74) טורונטו, קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 בן או בת זוג:  מרים שנייד 
 
אוטו (נפתלי) שנייד (בגרמנית: Otto Schneid;‏ 30 בינואר 1900, יבלונקובה, שלזיה האוסטרית – 12 במאי 1974, טורונטו, קנדה) היה צייר, פסל, משורר, סופר, היסטוריון של האמנות ופרופסור לאמנות יהודי. בשנות ה-30 של המאה ה-20 אסף שנייד חומרים רבים העוסקים באמנות יהודית מאותה התקופה. רבים מהאמנים אותם תיעד בעבודתו נספו בשואה.
קורות חיים > ראשית דרכו

שנייד נולד ב-30 בינואר 1900, ביבלונקובה, שלזיה האוסטרית (לימים בצ'כיה) ליעקב ובלומה שנייד, זוג מהגרים יהודים-פולנים, צאצא לשלמה יהודה רפפורט. בילדותו עברה משפחתו לביילסקו-ביאלה, שם גדל. מגיל צעיר צייר אוטו, בעיקר ציורים אקספרסיביים וריאליסטים, ובנוסף הכין דגמים לפסלים. הוא למד תולדות האומנות, פילוסופיה, אסתטיקה, פרהיסטוריה והיסטוריה של המזרח הקרוב באוניברסיטת וינה, השתלם באוניברסיטת פריז וב-1926 השלים את הדוקטורט שלו בתולדות האמנות.