stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורשה 959
פיתוח והיסטוריה

בתחילה פותחה הפורשה 959 כמכונית מרוץ אשר תתחרה בגרופ B, הקטגוריה הבכירה ביותר במרוצי הראלי של FIA, ולאחר מכן כמכונית כביש חוקית, במטרה לעמוד בדרישות ה-FIA - הפדרציה הבינלאומית לרכב, אשר דרשה מכל יצרן המעוניין לשתף דגם מסוים בגרופ B, לייצר מספר מינימום של 200 יחידות המותרות לנסיעה בכביש, כאלה שיקבלו תקינה ראויה וימכרו ללקוחות.
פיתוחה של הפורשה 959 החל בשנת 1981 מתוך הבנה של מנהלי פורשה כי החברה זקוקה למכונית ספורט מתקדמת מהפורשה 911, אשר תוכל להסתמך עליה לשנים הבאות, ואשר ניתן יהיה לפתח אותה יותר ויותר עם חלוף הזמן. בסקרנותם עד כמה תצליח החברה בתחרויות ובמרוצים על ידי הפורשה 911 בעלת ההנעה האחורית, החליטו מנהלי החברה כי יש להתחיל ולבצע בדיקות על מכונית עם מערכת הנעה כפולה חדשה, במיוחד לאחר שמערכת ההנעה הכפולה הוכיחה את יעילותה במרוצים, לרבות מרוצים בתנאי כביש קשים עם הצלחת האאודי קוואטרו בעלת ההנעה הכפולה של חברת אאודי במרוצי ראלי. כמו כן, ידעו מנהלי החברה מתוך ניסיון, כי תוכניות מרוצים חדשות, מאיצות בפיתוחם של דגמים חדשים, בראייתם את גרופ B, כבמה מושלמת לניסיונות ולבדיקת מערכת ההנעה הכפולה החדשה. כדאיות ויעילות מערכת הנעה כפולה שכנעו והרשימו את ראשי חברת פורשה כל כך, עד שהוחלט כי כל דגמי הפורשה 911 טורבו בעתיד החל מדגם הפורשה 993 טורבו (הוצגה ב-1995) יהיו לבעלי הנעה כפולה.
מנוע

מנוע הפורשה 959 פותח ממנוע קיים של מכונית הפורשה 935/78 ('מובי-דיק'), מכונית מרוץ 24 השעות של לה מאן של החברה. מנוע זה היה מנוע בוקסר אחורי בעל שישה צילינדרים, בעל שני מגדשי טורבו רציפים העובדים בצורה עוקבת ולא מקבילה כמקובל, בנפח של 2,847 סמ"ק, בעל הספק של 444 כ"ס ב-6,500 סל"ד, ובעל מומנט כוח של 56.49 קג"מ ב-5,500 סל"ד (45.19 קג"מ כבר ב-2,500 סל"ד). המנוע נותר ללא שינוי גם בגרסת הכביש. ראש ובלוק המנוע נעשו מאלומיניום, בנוסף מנוע זה הציג חידושים טכניים רבים כגון בוכנות אלומיניום, טלטלי טיטניום, עוקת שימון יבשה, ומערכת הצתה ומערכת הזרקת דלק אלקטרוניות של חברת בוש. מערכת הקירור אשר הוצגה הייתה מערכת כלאיים ייחודית, כאשר ראשי הצילינדרים של המנוע היו מקוררים על ידי מים ואילו בלוק המנוע היה מקורר על ידי אוויר. השימוש במגדשי טורבו רציפים בשונה מהמקובל להשתמש במגדשים תאומים מקבילים, אפשר תגובות מנוע מהירות יותר, העברת כוח יעילה חלקה ונעימה יותר בכל רגע נתון ובכל כמות סל"ד המנוע, בניגוד לפתאומיות של גדישת מנוע טורבו אשר אפיינו את מכוניות הפורשה 930 והפורשה 964 טורבו, דגמי הטורבו לפורשה 911 של החברה בתקופה, כמו גם הפחתה בהשתהות הטורבו. מתחת ל-4000 סל"ד כאשר כמות גזי הפליטה אינם מספיקים עדיין לשני מגדשי טורבו אשר יעבדו ביעילות, כל גזי הפליטה מן הסעפות מוזרמים אל מגדש טורבו אחד, כאשר בין 4,200-4,000 סל"ד מתחיל מגדש הטורבו השני להסתובב קלות כהכנה לעבודה מלאה וסיבובים גבוהים, בנקודה זו נפתח שסתום סעפת פליטה נוסף המזרים אל מגדש הטורבו השני גזי פליטה, כאשר מעל ל-4,200 סל"ד שני מגדשי הטורבו עובדים באופן מלא.
שלדה

בניסיון ליצור מעטפת מחוספסת וקלת משקל, השתמשה פורשה רבות באלומיניום ובארמיד (קוולאר) בבניית השלדה. דלתות המכונית ומכסה תא המטען הקדמי נעשו אלומיניום, בנוסף השתמשה פורשה רבות בסיבי פחמן ופוליאוריתן, כאשר רצפת המכונית קלת המשקל ומעכבת בעירה נבנתה מנומקס במקום פלדה. כל אלו סייעו לשמור את המכונית במשקל נמוך של 1450 ק"ג, דבר שסייע למכונית להציג ביצועים גבוהים מאוד. בנוסף פיתחה פורשה את האווירודינמיקה של ה-959, אשר עוצבה כדי לשמור על יציבות המכונית.
תיבת הילוכים

תיבת ההילוכים של הפורשה 959 הייתה תיבת 6 הילוכים ידנית ייחודית, אשר הציעה חמישה הילוכים בנוסף להילוך G מיוחד לנסיעת שטח.
מערכות עזר אלקטרוניות

פורשה הציגה במכונית ה-959 מערכת הנעה כפולה מתקדמת ביותר (Porsche-Steuer Kupplung) מערכת ה-PSK, אשר הייתה מבוקרת מחשב ומבוססת על סמך נתונים המתקבלים מחיישנים הנמצאים בכל גלגל. מערכת ה-PSK הייתה מבחינה בין האצה מעמידה לבין האצת ביניים, ומסוגלת לחלק באופן דינמי את מומנט הכוח של המנוע בין הגלגלים הקדמיים והאחוריים, בנוסף המערכת הייתה מאפשרת את הטיית הכוח לפי מצב פני השטח של הכביש, על פי שינויים באחיזת הכביש של המכונית, על פי זווית הכניסה שלה לפניות, ועפ"י כמות תאוצת הכובד המופעלת על הרכב. כיום, מערכות הנעה כפולה מודרניות מסוגלות לחלק כוח בין הסרנים אך לרוב רק במקרה ומתרחשת החלקה של המכונית, כאשר מערכת ה-PSK אפשרה זאת בתנאי נסיעה רגילים ללא קשר להחלקת גלגלים. מומנט הכוח מועבר אל הסרנים באמצעות מערכת מחשב של חברת בוש (Motronic) בת ארבע תוכנות בנוסף למצב אוטומטי מלא, הפועלת בשיתוף עם חיישני מהירות. הגדרות המערכת הן בתצורת 40:60 בנסיעה אידיאלית (תנאי כביש יבש\רטוב), תצורת 50:50 לבוץ, שלג וקרח, ותחת תאוצות קשות 80:20, כאשר מערכת ה-PSK מאפשרת לשלוח 80% מן הכוח הזמין אל הגלגלים האחוריים, דבר שעוזר להפיק את המירב מן ההטייה אחורנית שנגרמת על ידי כוח הגרירה במכוניות עם פלטפורמת מנוע אחורי בתאוצות כאלו. מערכת ה-PSK סייעה רבות בהצלחת הפורשה 959 במרוצים כאשר העניקה את כושר ההסתגלות לצרכים שונים של הרכב בתנאי כביש שונים כמו שטח, מסלול או כביש.
פורשה הציגה ב-959 מערכת מתלים מתכווננת - המאפשרת בעזרת שבב מחשב התאמה אוטומטית של מרווח גחון המכונית מעל הכביש לפי שלוש רמות שונות של גובה: 12 ס"מ, 15 ס"מ ו-18 ס"מ. מערכת אוטומטית זו מתאימה עצמה על בסיס מהירות, כאשר עד 145 קמ"ש גובה המכונית מן הכביש הוא 15 ס"מ המסייע בנוחות ושימושיות, ולאחר מכן במהירות 150 קמ"ש המערכת מפחיתה את גובה הגחון להגדרה הנמוכה ביותר. הורדה זאת נחוצה להפחתת כוח הגרר, לשיפור תצרוכת הדלק ולשיפור היציבות האווירודינמית. הגדרת 18 הס"מ מיועדת לנסיעת שטח. מערכת מתלים זו מסוג עצמות עצה כפולות בתוספת בולמי זעזועים כפולים וסלילי קפיצים קונצנטריים בכל גלגל. לבולמי הזעזועים בכל זוג היו תפקידי ספיגה נפרדים כאשר שניהם היו בשליטת מחשב על פי מהירות הרכב, עם אפשרות בחירה בין "רך" "נוקשה" ואוטומטי.
עוד הוצג בפורשה 959 לוח מחוונים אשר הציג מד למדידת כמות דיפרנציאל ההחלקה האחורי, כמו גם מד למדידת הכוח המועבר אל הסרן הקדמי. בנוסף הציגה הפורשה 959 חיישני מד לחץ אוויר מובנים לניטור לחץ האוויר בצמיגים, וחישוקי חמש צלעות בגודל 17 אינץ' ייחודיים, עשויים סגסוגת מגנזיום אשר פותחו במיוחד עבור המכונית. חישוקים אלו נעשו חלולים כדי ליצור תא אטום רציף עם הצמיג המספק לחץ אוויר נוסף, ומסייע בהפצת עומס הלחץ על פני הצמיגים בכל תנאי נסיעה. טכנולוגיה זו נשאבה ממכוניות מרוץ 24 השעות של לה מאן של החברה. בנוסף הוצגה טכנולוגיית תקרים מיוחדת אשר אפשרה נסיעה תחת תקר עד כ-50 קילומטרים בנהיגה מתונה בכביש שטוח.
אבזור

בניגוד למכוניות העל ברוח התקופה של שנות השמונים הפורשה 959 הציגה נוחות נסיעה, אבזור וציוד פנים של מכונית יוקרה. בעוד יריבתה העיקרית הפרארי F40 הגיעה עם רצפה חשופה ומושבי מרוץ קבועים, ה-959 צוידה במושבי עור חשמליים, מערכת רדיו טייפ, מערכת מיזוג אוויר, חלונות חשמל, נעילה מרכזית, מערכת ABS, מערך של מתגים ופקדים למערכות האלקטרוניקה השונות ברכב ועוד.
ביצועים

ביצועי הפורשה 959 מובאים להלן:
0-100: 3.7 שניות
0-160: 8.3 שניות
0-200: 13.0 שניות
400 מ' מעמידה: 12.5 שניות בקירוב
מהירות מרבית: 320 קמ"ש
מרוצים

למרות שבמקור פותחה כמכונית מרוץ ראלי לקטגוריית גרופ B, מעולם לא התמודדה הפורשה 959 בתחרות זו עקב ביטולה של הקטגוריה לאחר שורה של תאונות ובעיות בטיחותיות קשות, אשר שיאן מותו של נהג המרוצים הפיני הנרי טויבונן בתאונה במהלך מרוץ ראלי קורסיקה במאי 1986. את השתתפות הבכורה שלה ערכה הפורשה 959 בעונת המרוצים 1986 במרוץ הראלי פאריס-דאקר בו סיימה  במקומות 1-2. בנוסף זכתה הפורשה 961, גרסת מרוצי הסיבולת של ה-959 בניצחון הקטגוריה בה השתתפה ומקום 7 בדירוג הכללי במרוץ 24 השעות לה מאן בשנת 1986.
שיווק

מכונית הראלי הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות פרנקפורט בשנת 1983, ואילו גרסת הכביש הוצגה בתערוכת 1985 כשנת הדגם 1986. המכונית יוצרה בשתי רמות, 'ספורט' כגרסת המרוצים, ו'קומפורט' כגרסת הכביש. כדי להפחית במשקל המכונית ככל שניתן, הוסרו בגרסת הספורט כל אביזרי היוקרה והנוחות של דגם הקומפורט כגון מערכת מיזוג האוויר, מערכת הנעילה המרכזית, מערכת החלונות החשמליים, המושב האחורי של הרכב ואפילו מראת הצד אשר על דלת המכונית של הנוסע לצד הנהג. כמו כן מושבי העור החשמליים הוסרו והוחלפו במושבי ספורט מתכווננים ידנית. המכוניות הראשונות בגרסת הכביש נמסרו ללקוחות בשנת 1987. מחירה של הפורשה 959 בגרמניה היה 420,000 מארק גרמני (שווה ערך ל-$225,000 אמריקניים), כחצי ממה שעלה לחברת פורשה לבנות כל מכונית, עקב עלויות הפיתוח והייצור הכל-כך גבוהות. גורמים מתוך פרויקט הפורשה 959 העריכו כי מחיר כל יחידה אחת לייצור עלה לחברת פורשה כ-530,000 דולר אמריקני. תהליך הייצור הסתיים ב-1988. בשנים 1992/1993 ייצרה פורשה שמונה יחידות 959 בגרסת S, אשר מחירן היה 747,500 מארק גרמני, יקרות יותר באופן משמעותי מן הגרסאות הקודמות, ונמכרו לאספנים וללקוחות מועדפים אשר נבחרו בקפידה. כל שמונה המכוניות נבנו בגרסת הכביש 'קומפורט', ארבע בצבע אדום וארבע בצבע כסף, מכוניות אלה נחשבות כיום למכוניות ה-959 הנחשקות ביותר. ישנו כיום מידע סותר באשר למספר היחידות של הפורשה 959 אשר יוצרו כאשר ההערכה המקובלת היא 292 יחידות.
באוגוסט 2015 נמכרה בבית מכירות פומביות במונטריי יחידה של הפורשה 959 בסכום של 1.21 מיליון דולר אמריקני.
השוק האמריקני

עד לשנת 1999 הפורשה 959 הייתה מכונית בלתי חוקית לכביש בארצות הברית, אם כי מספר לא ידוע של מכוניות הובאו במהלך שנות ה-80 באמצעות השוק האפור.
במהלך פיתוחה של הפורשה 959, סירבה חברת פורשה למסור למשרד התחבורה האמריקני 4 מכוניות אשר התבקשה לצורך מבחני ריסוק, עקב כך, נאסרה המכונית לשימוש בכביש בארצות הברית על ידי המינהל הלאומי האמריקני לבטיחות. עם כניסתו של חוק פנימי בארצות הברית למכוניות ייחודיות (Show and Display) הוסרה הדרישה למבחני ריסוק, ויבוא הפורשה 959 לארצות הברית הותר, בהנחה שהמכונית תעמוד במבחן בתקנות הפליטה לשנת 1987 של המשרד לאיכות הסביבה האמריקני. ה-959 מותאמת להתקנת ממיר קטליטי ושבב מחשב חדש למערכת אשר מאפשרים למכונית לעמוד בתקנות אלו.
השוק האמריקני > "ה-959 של גייטס"

"ה-959 של גייטס" היא פרשה ידועה לשמצה. בשנת 1987 הובאו לארצות הברית 3 מכונית פורשה 959, אחת על ידי יו"ר מיקרוסופט ביל גייטס אחת על ידי שותפו פול אלן, ואחת על ידי הקומיקאי ג'רי סיינפלד אספן ידוע של מכוניות פורשה. כאמור, מכוניות אלו לא עברו את חוקי תקינת המכוניות של ארצות הברית, לא קיבלו אישור ממשרד התחבורה האמריקני ולא קיבלו אישור מהסוכנות הפדרלית לאיכות הסביבה. מכוניות ה-"959 של גייטס" אוחסנו במחסני רשות המכס בנמל סיאטל במשך 13 שנים, עד אשר חוקק בארצות הברית חוק ה-Show and Display, ותקנות במשרד התחבורה האמריקני שונו והתירו לייבא לארצות הברית "מכוניות שיש בהן עניין", עם כמה הגבלות על השימוש בהן, כמו למשל איסור על נסיעה של יותר מ-2,500 מייל בשנה במכונית. ביל גייטס ופול אלן נחשבים למניעים לחקיקת החוק.
באוגוסט 2010 הוערך ערכה של הפורשה 959 של ג'רי סיינפלד ב-$700,000.
רוב מכוניות ה-959 נמצאות כיום בידי אספנים. בעלים נוספים של הפורשה 959 הם המעצב ראלף לורן, ווולפגנג פורשה, יו"ר מועצת המנהלים ונכדו של מייסד חברת פורשה פרדיננד פורשה.
הערות שוליים

↑  http://www.telegraph.co.uk/luxury/motoring/53095/lot-watch-porsche-959.html
↑  http://motrolix.com/2015/08/the-porsche-959-turns-30-this-year-time-for-a-super-celebration/
↑  http://www.classicargarage.com/en/archives/porsche-959-1988
↑  http://www.topspeed.com/cars/car-news/rare-black-porsche-959-to-be-auctioned-in-august-ar169771.html
↑  http://www.deutschnine.com/porsche-supercars/history-of-the-porsche-959.php]
↑  Chrisescars.com
↑  http://content3.us.porsche.com/prod/pag/classic.nsf/usaenglish/porschecars_959_1986_story?OpenDocument&popup
↑  Porsche 959
↑  https://www.thrillist.com/rides/the-12-things-you-didn-t-know-about-the-porsche-959-history-and-facts-about-the-legendary-1980s-supercar
↑  Fifth Gear | Channel 5
↑  Porsche 959
↑  Driven: Porsche 959
↑  Sports Car International Top Sports Cars - Wikicars
↑  Porsche 959: the full story | evo features
↑  History of the Porsche 959 by Deutsch Nine International Gmbh
↑  http://www.topspeed.com/cars/porsche/1986-1989-porsche-959-ar1016.html
↑  http://gearpatrol.com/2015/06/18/porsche-959-icon/
↑  http://newsroom.porsche.com/en/history/porsche-959-classic-oldtimer-grand-prix-2015-nuerburgring-11303.html
↑  http://www.rmsothebys.com/mo15/monterey/lots/1988-porsche-959-komfort/1076044
↑  Top 10 Most Expensive Celebrity Cars | Hollyscoop
↑  Ralph Lauren's MFA classic car cavalcade continues - Autoblog
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4240196-3 
מנוע הפורשה 959
פורשה 959 במוזיאון פורשה בצופנהאוזן שטוטגרט
פנים המכונית
פורשה 959 בגרסת הראלי זוכת פאריס דאקר 1986
פלאוזואיקון

הדמיה של נוף מהפלאוזואיקון
דגים שונים מתור הדבון.
עידן הפלאוזואיקון (באנגלית: Paleozoic או Palaeozoic; ביוונית: palaios παλαιός) הוא עידן בלוח הזמנים הגאולוגי. משך תקופתו כ-287 מיליוני שנים, מלפני כ-538.8 מיליוני שנים ועד לפני כ-251.9 מיליוני שנים.
בפלאוזואיקון נמצאים (לפי סדר) התורים:
קמבריון
אורדוביק
סילור
דבון
קרבון (קרבון מיסיסיפי וקרבון פנסילבני)
פרם
יצורים שהתקיימו בעידן הפלאוזואיקון

אדפוזאורוס (Edaphosaurus)
דנקליאוסטיוס (Dunkleosteus)
דימטרודון (Dimetrodon)
פולומונוסקורפיאוס (Pulmonoscorpius)
ארתרופלאורה (Arthropleura)
טרילוביטים (Trilobita)
צירולפיס (Cheirolepis)
קלדוסלאכה (Cladoselache)
גלריה

Akmonistion
Arctops
אדפוזאורוס
דיפלוקאולוס
טרילוביט מסוג Cheirurus
שחזור אומנותי של מגאנוירה – חרק נכחד דמוי שפירית ענק
הערות שוליים

↑  International Commission on Stratigraphy
| רשימת עידנים גאולוגיים |
| --- | --- | --- |
| עידן העל פנרוזואיקון | עידן הקנוזואיקון • עידן המזוזואיקון • עידן הפלאוזואיקון |  |
| עידן העל פרקמבריון | עידן הפרוטרוזואיקון • עידן הארכאיקון • עידן ההאדן |  |
להרחבה: יחידת זמן גאולוגית • לוח הזמנים הגאולוגי
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
פלאוזואיקון
| קמבריון | אורדוביק | סילור | דבון | קרבון | קרבון | פרם |
| קמבריון | אורדוביק | סילור | דבון | קרבון מיסיסיפי | קרבון פנסילבני | פרם |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556612005171  BnF: cb119459111 (data)  GND: 4130860-8  LCCN: sh2006003749  NDL: 00566690  NKC: ph117278 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאל קיניז'י

| --- | --- |

 לידה:  1432 לא ידוע, בממלכת הונגריה - אולי בבאנאט, טרנסילבניה, בשטחים השייכים כיום לרומניה או בשטח הונגריה 
 פטירה:  24 בנובמבר 1494 (בגיל 62 בערך) סמדרבו, סרביה, אז באימפריה העות'מאנית 
 מקום קבורה:  נאג'וואז'ון, הונגריה
 מדינה:  הונגריה 
 בן או בת זוג:  בניגנה 
 דרגה:  מושל הצבאי 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת בוהמיה-הונגריה  Ottoman–Hungarian Wars  קרב שדה הלחם 
 
חותם של פאל קיניז'י
פאל קיניז'י בהונגרית: Kinizsi Pál; רומנית: Pavel Chinezul, "פאבל קינזול", סרבית-קרואטית Knez Pavel; ‏1432, קנז – 24 בנובמבר 1494, סנט קלמן) היה מצביא הונגרי, שופט ממלכת הונגריה, מושל מחוז זלה; אחד מאילי המלחמה הידועים ביותר בהיסטוריה של הונגריה. גיבור שהפך לדמות אגדית עד היום בזכות הפיקוד המצוין שלו, היכולות, הכוח האגדי וסדרת הניצחונות שלו.  קיניז'י לא הפסיד אף קרב בחייו, דבר נדיר בכל העולם. הוא היה גיבור גם של עמי האזור באנאט במלחמות ההגנה נגד הטורקים העות'מאנים.
מוצאו, הרקע המשפחתי ושנות צעירותו

הכינוי "קיניז'י" בא מהמילה "קנז" שמובנה בשפות סלביות, כולל סרבית הוא "נסיך". מילה סלבית זו היא בשימוש גם ברומנית בצורה "קניאז".
מקום לידתו של פאל קיניז'י אינו ידוע. כמה אזורים - ביהר, באנאט והאזור מסביב לעיר סגד בהונגריה טוענים לזכות להיות מולדתו. בבאנאט קיים כפר בשם "סאט - קינז",
("הכפר" - "קינז" שייתכן כי קשור אליו, אולי נוסד על ידו. במקורות הונגריים וסרביים משערים כי היה ממוצא  סרבי.
ישנה גם האפשרות שהיה ממוצא רומני. הרומנים מחשיבים אותו כאחד מגיבוריהם הגדולים וכמו ההונגרים הקדישו לו אגדות ושירים, וזאת עד לתקופת בת זמננו (למשל - להיט של להקת הפופ הרומנית "פניקס").
אומרים שאביו עצמו שרת כלוחם בחילו של יאנוש הוניאדי, אביו של המלך מתיאש.
לפי האגדה, המלך שנודע גם כ"מתיאש קורבינוס", בהיותו נער, פגש בפאל בעת ציד, כשהזדמן לעבור על יד טחנת הרוח שהייתה שייכת להורי הגיבור. הצעיר החסון הביא למלך ולפמלייתו שתייה בכדים שהיו מונחים על אבן רחיים כבדה מאוד שהוא נשא ביד אחת בלבד. המלך התפלא מכוחו של "בן הטוחן" והציע לו להיכנס כלוחם בשרותו. ההיסטוריונים טוענים שלמעשה פאל לא היה בן של טוחן אלא נולד במשפחה של אצילים.
פאל קיניז'י הצטיין כלוחם אמיץ, כמפקד מתוחכם וכבעל כושר מנהיגות בכל התפקידים שמילא בשרות מלכי הונגריה. בשנים 1468–1478 לקח חלק במלחמות של המלך מתיאש נגד צ'כיה והאימפריה הרומית-גרמנית הקדושה. שרת בהתחלה כרוזן (בלטינית: comes) של מחוז מרמורש ומאוחר יותר בשנת 1478 התמנה לרוזן של מחוז טימיש (טמש). העיר טימישוארה (טמשוואר) הייתה מושבו במשך 16 שנים.
בשנת 1482 קיבל את התפקיד של "קפטן כללי" של "אזורי הונגריה התחתונה" וב-1494 והתמנה לשופט judex curiae.
מלחמות בטורקים

שמו הלך לפניו אחרי שבאוקטובר 1479, לצידו של אישטוואן באטורי החמישי, שליט טרנסילבניה), הביס את הטורקים בקרב "שדה הלחם" (בהונגרית - קניירמזה). אתר לחימה זה נמצא על יד הכפר שיבוט, לא רחוק מהעיר אורשטייה (במחוז אלבה שבטרנסילבניה.
באותה השנה 40,000 פרשים טורקים מלווים ב-5,000 חיילי רגלי רומנים מוולאכיה שנשלחו על ידי השליט הרומני הפרו-טורקי בסאראב הצעיר צפלוש פלשו לטרנסילבניה באחד מגיחות המפחידות המוכרות בשם הטורקי akın. הם שדדו והבעירו מאתיים כפרים באזור סיביו. בחזרתם דרך עמק המורש פגשו בצבא הטרנסילבני שהתלווה בכמה תגבורות של פליטים סרבים בראשותו של ווק ברנקוביץ'. הקרב שהתקיים ב 13 באוקטובר 1479 היה קשה והנסיך שטפן באטורי נפצע בלחימה. כניסתו לקרב של פאל קיניז'י הכריעה את הכף.
אומרים שחייליו החזיקו עצים בידיהם ו"התחפשו" ליער כדי להטעות את האויבים.
לבסוף הכוחות הפולשים חוסלו ברובם, כולל היחידות הרומניות.
בחגיגת הניצחון שלמחרת אומרים שפאל קיניז'י עצמו רקד ריקוד פראי סביב המדורה, כשהחזיק גופה של לוחם טורקי בידיו ובשיניו.
תוך כדי מסע נקמה, בשנה הבאה, 1480 בראש לוחמיו מבאנאט, פלש פאל קיניז'י לאזור סמנדריה (סמדרבו) שבשליטה טורקית, עד לעיר קרושבאץ והחריב אותו. בהזדמנות זו הציל מידי הטורקים הרבה משפחות נוצריות והעבירן להונגריה.
בשנת 1491 בעת העדרו של פאל, שוב פלשו הטורקים מצפון סרביה לבאנאט, שרפו את טימישוארה והגיעו צפונה עד לאוראדיה. פאל קיניז'י הצליח לגרשם גם הפעם. בהמשך, בסתיו אותה שנה, הדף עוד פלישה טורקית לדרום באנאט באזור קאראש-סוורין.
יש מספרים שבמרתפי ארמונו של פאל קיניז'י בטימישוארה שבויים טורקיים עברו עינויים אכזריים. ככל הנראה האימה שזרע פאל קיניז'י בין האויבים המוסלמים, דמה במקצת לזו שהטיל עליהם בן זמנו המפורסם, הנסיך הוולאכי ולאד צפש (ה"משפד"), מי שנתן השראה לדמות הספרותית של דרקולה).
פאל קיניז'י נשא לאשה את בניגנה מדיאר, בתו של בלאז' מדיאר, אחד מהגנרלים של המלך מתיאש שכיהן כנסיך של טרנסילבניה בין השנים 1472- 1475. המלך העניק לקיניז'י במתנה את הארמון שבישוב נאג'וואז'ון (Nagyvazsony) שנשאר על כנו עד היום. שם, מסביב לארמון הקים שכונה הקרויה על שמו Kinizsi-Vár ובה מנזר שבו נקבר אחרי מותו.
האפיפיור סיקסטוס הרביעי הוקיר את תרומתו של פאל קיניז'י להגנת אירופה הנוצרית.
,העריך מאוד את מעשה בניית המנזר בנאד'וואז'וני ומחל לרוזן על עוונותיו.
אחרי מות המלך מתיאש בעת מלחמת היורשים על כתר המלכות, תמך פאל קיניז'י בוולדיסלב השני, מלך בוהמיה (אולאסלו השני) נגד יאנוש קורבינוס.
כמו כן, נלחם בהצלחה נגד מה שנקרא "הצבא השחור". ("Fekete sereg")- אותן היחידות המלכותיות לשעבר שהידרדרו והפכו לכנופיית שודדים מסוכנים.
פאל קיניז'י נפטר בעת מסע צבאי בסרביה. ככל הנראה עבר שבץ בעת שהייתו ביישוב סנט קלמן שעל הנהר סאווה.
הנצחה

לזכרו הוקמו אתרי זיכרון ואנדרטאות ברומניה, הונגריה וסרביה.
ברומניה
פסל מארד בעל דמותו של פאל קיניז'י מופיע כאחת מ-4 דמויות (משמאל) המלוות את פסל רכוב של המלך מתיאש קורבינוס, שהוקם בזמנו על ידי ממלכת הונגריה, בכיכר החרות בעיר קלוז'-נאפוקה, כיום ברומניה.
פסל - דיוקן של פאל קיניז'י משוריין - נמצא בתחנת הרכבת של הכפר שיבוט, מחוז אלבה, שבו ניצח את הטורקים בקרב ב"שדה הלחם" (Kenyérmező - Câmpul Pâinii).
קבוצת כדורגל בטימישוארה נקראה בעבר "קינזול" לזכרו.
בהונגריה
הפסל האקווסטרי (רכוב על הסוס) בחזית מצודת נאג'ואז'וני.
בסֶרביה
מוזיאון ביישוב סנט קלמן שם נלחם בטורקים
פאל קיניז'י במדיה האמנותית

יצירות מוזיקה:
להקת הפופ הרומנית "פניקס" מטימישוארה הקליטה בשנת 1974 שיר על פאל קיניז'י באלבום "נבט של חליל" (Mugur de fluier)
להקת הפופ הרומנית "נוי" ("אנחנו"), גם כן מטימישוארה, הקליטה קטע על הגבור באלבום "טמפו פולי".
שונות

כקוריוז ניתן לציין שהיישוב ההונגרי נאג'וואז'וני, מושבו השני ומקום קבורתו של פאל קיניז'י עם הרובע העתיק שהוא בנה, היה הנוף שבו נולד טדי קולק, שהיה ראש העיר ירושלים במחצית השנייה של המאה ה-20.
לקריאה נוספת

העיר נאג'וואזון, שם גר פאל קיניז'י
אתר הבית של מבצר וואז'וני
Ioan Haţegan, Pavel Chinezu, 1994, Helicon Timişoara ISBN 973-9159-83-4,
(יואן הצגאן - פאוול קינזול, 1994, הליקון טימישוארה - ברומנית)
Puky Andor: A Kinizsi család és Bihar-megyében, Turul, 1891.
(אנדור פוקי - משפחת קיניז'י וחבל ביהאר, הוצאת טורול, 1891 בהונגרית)
Németh Gábor: Adatok Nagy-Vázsony történetéből, Veszprém, 1901.
(גאבור נמו - נתונים על תולדות נאג'וואז'וני, וספרם, 1901 - בהונגרית)
Rácz Béla: Kinizsi Pál, Veszprém,1940.
(בלה ראץ - פאל קיניז'י, וספרם, 1940 - בהונגרית)
Éri István: A nagyvázsonyi Kinizsi Vár, Veszprém, 1957.
(אישטוואן ארי -  עירו של פאל קיניז'י בנאג'יוואז'וני, וספרם, 1957 - בהונגרית)
Zákonyi Ferenc: Nagyvázsony, Győr, 1977.
(פרנץ זאקוני - נאג'יוואז'וני, גיור, 1977, בהונגרית)
Vázsonyi Varga Béla: Kinizsi Pál Veszprém, 1988.
(בלה וארגה ואז'וני - פאל קיניז'י, וספרם 1988 - בהונגרית)
Tatay Sándor: Kinizsi Pál (Ifjúsági r.) Budapest.
(שאנדור טטאי - פאל קיניז'י, ההוצאה לנוער, בודפשט - בהונגרית)
מצודתו של פאל קיניז'י בנאג'יוואז'וני
פרנק בלקר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1920 קאסאולי, הודו הבריטית הודו הבריטית
 פטירה:  9 ביולי 1944 (בגיל 24) קמאינג, מדינת בורמה בורמה (1943–1945)
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  St. Paul's School, Darjeeling 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1941–1944 (כ־3 שנים)
 דרגה:   מייג'ור
 תפקידים בשירות
 מפקד פלוגה ג' של הגדוד ה-3 של רגימנט רובאי גורקה ה-9
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב ויקטוריה   הצלב הצבאי
 
פרנק ג'רלד בלקר (באנגלית: Frank Gerald Blaker‏; 8 במאי 1920 - 9 ביולי 1944) היה חייל בצבא בריטניה אשר נהרג במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה, ועוטר בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.
חייו

בלקר נולד ב-8 במאי 1920 למשפחה בריטית בעיר קאסאולי, שבהודו הבריטית. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא בריטניה והוצב ברגימנט רובאי גורקה ה-9 (כיום חלק מרגימנט רובאי גורקה המלכותי). הרגימנט היה חלק מהבריגדה ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהצ'ינדיטים. בלקר השתתף במערכה על בורמה, הוא קיבל דרגה זמנית של מייג'ור. הוא לחם עם הרגימנט במבצע בד ארוך ב-1944, ומונה למפקד פלוגה ג' שהייתה חלק מהגדוד השלישי של הרגימנט.
ב-9 ביולי 1944 נעה הפלוגה שלו במטרה לכבוש גבעה אשר כונתה "פוינט 2171" באזור קמאינג. לקח לבלקר שעה וחצי במטרה להגיע למרגלות הגבעה, ועוד למעלה מחמש שעות לטפס עליה. כאשר הגיעה לפסגה, מצא אותה מוקפת במרגמות ומקלעים של הצבא היפני הקיסרי. בלקר ואנשיו פתחו במנוסה חזרה אל תוך הג'ונגל, כשהם זוחלים על הקרקע במטרה להתחמק מכדורי הקליעים. בלקר עצר לפתע, ואז החל לרוץ אל הגבעה בקריאה "קדימה פלוגה ג'". הוא רץ קדימה לבדו, וקרס רק כאשר שבעה כדורי מקלע פגעו בקיבתו. בנשמתו האחרונה הוא צעק "אני הולך למות, לכבוש את העמדה!". הגורקה קמו על רגליהם כאיש אחד, וברובים מכודנים וסכיני קוקרי הניסו את היפנים מהגבעה. עוד באותו הלילה, דיווח מפקד הבריגדה ג'ון מאסטרס (אשר מכנה את בלקר בזכרונותיו "ג'ים") על מעשהו של בלקר, והוחלט להעניק לו את "צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.
בשל הנסיבות, לא יכלו הגורקה לקבור את בלקר ושאר החיילים שמתו במהלך הקרב. גופותיהם נמצאו רק כעבור שלושה חודשים בידי יחידת רישום קברים, וקני במבוק צמחו דרכם וסביבם. הוא נקבר בבית הקברות בטאוקקיאן, 20 ק"מ מצפון ליאנגון, עיר הבירה של מינמאר. מצבתו נמצאת בחלקה VI, שורה E, קבר 2. שמו מופיע על אנדרטת הצ'ינדיטים מול מטה משרד ההגנה הבריטי בלונדון.
הערות שוליים

↑  לאורך כל המלחמה קיבלו 181 חיילים את העיטור
↑  אנדרו רוברטס, סערת המלחמה, הוצאת דביר, 2011. עמ' 261-262.
↑  אברהם עקביה, אורד וינגייט - חייו ופועלו, הוצאת מערכות ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993. עמ' 271-272.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CWGC: 2084403
פרנק בראיין

| --- | --- |

פרנק בראיין
 לידה:  1 במאי 1923 זאכרי שבלואיזיאנה, ארצות הברית
 פטירה:  14 במאי 2017 (בגיל 94) זאכרי שבלואיזיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.85 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
 קבוצות כשחקן
 1947–1950   1950–1951   1951–1956:  אנדרסון פקרס   טריי-סיטיז בלקהוקס   פורט ויין פיסטונס
 הישגים כשחקן
 ב-NBA:  2 בחירות לחמישייה השנייה של העונה (1950, 1951)   2 בחירות למשחק האולסטאר‏ (1951, 1952)   ב-NBL:  זכייה באליפות (1949)   בחירה לחמישיית העונה (1949)   בחירה לחמישייה השנייה של העונה (1948)
פרנק סאנדס בראיין (באנגלית: Frank Sands Brian; ‏1 במאי 1923 – 14 במאי 2017) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-NBL וה-NBA בין השנים 1947–1956. ממוצעיו הכוללים לאורך קריירת ה-NBA הם 12.3 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.
ביוגרפיה

בראיין נולד וגדל בעיר זאכרי שבלואיזיאנה, ובשנת 1942 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה. בין השנים 1943–1945 שירת בצבא ארצות הברית עד סיום מלחמת העולם השנייה, ולאחר מכן חזר להשלים את לימודיו בלואיזיאנה.
בשנת 1947 החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן קבוצת אנדרסון פקרס מה-NBL, ובעונת 1948/1949 הוביל אותה לזכייה באליפות הליגה עם 9.9 נקודות בממוצע למשחק.
בעונת 1949/1950 עברו הפקרס לשחק בליגת ה-NBA, ובראיין נבחר לחמישייה השנייה של העונה לאחר שקלע שיא קריירה של 17.8 נקודות למשחק (שלישי בליגה). בעונת 1950/1951 שיחק במדי טריי-סיטיז בלקהוקס, וב-5 העונות הבאות שיחק עבור פורט ויין פיסטונס. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה, שהיו גם האחרונות בקריירה שלו, הפסידו הפיסטונס בגמר ה-NBA מול סירקיוז נשיונלס (3–4) ופילדלפיה ווריורס (1–4), בהתאמה.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של בראיין ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  עונת 1948/1949 של הפקרס, באתר basketball-reference.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.