stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארתור גרוטגר
הערות שוליים

↑  Artur Grottger - zycie, www.pinakoteka.zascianek.pl
↑  Artur Grottger - wielki polski artysta, www.lwow.home.pl
↑  "Artur Grottger biography", web.archive.org, ‏2007-10-31
↑  Grottger. Wystawa w 150. rocznicę urodzin i 120. rocznicę śmierci artysty”, Muzeum Narodowe w Krakowie, Kraków 1988, s. 15.
↑  Grottger. Wystawa w 150. rocznicę urodzin i 120. rocznicę śmierci artysty”, Muzeum Narodowe w Krakowie, Kraków 1988, s. 3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277936805171  PLWABN: 9810608793405606  BnF: cb14975212g (data)  GND: 118719017  ISNI: 0000 0001 1614 3768  LCCN: n84081061  NKC: jn20000720090  NTA: 162046073  RKD: 34278  SUDOC: 028517091  ULAN: 500009738  VIAF: 29805680   WorldCat (עם VIAF): 29805680
אריק בארונדו

אריק ברנבה בארונדו גארסיה (בספרדית: Erick Bernabé Barrondo García; נולד ב-14 ביוני 1991 בסן קריסטובל וראפאס) הוא אתלט גואטמלי המתחרה בהליכה. בארונדו הוא זוכה מדליית הכסף בהליכה ל-20 ק"מ באולימפיאדת לונדון (2012), והספורטאי הגואטמלי הראשון בהיסטוריה שזכה במדליה אולימפית.
חייו

בארונדו החל את דרכו הספורטיבית בריצות למרחקים. במהלך התאוששות מפציעה שסבל ממנה, התוודע לענף ההליכה, והחל להתאמן בו. בשנת 2011 התחרה לראשונה בתחרות בינלאומית, הגביע הפאן-אמריקאי בהליכה, וזכה במדליית כסף. בתוך חודשים ספורים שיפר את שיאו האישי בכחמש דקות, ובתחרות שנערכה בדבלין העמידו על 1:20.58 שעות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באותה שנה בטגו סיים במקום העשירי, ובמשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בגואדלחרה זכה במדליית הזהב.
חייו > מדליית כסף אולימפית ראשונה לגואטמלה

בתחרות שנערכה בראשית 2012 בלוגאנו שיפר בארונדו את שיאו האישי והעמידו על 1:18:25 שעות. באולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:18.57 שעות, אחרי צ'ן דינג מסין שקבע שיא אולימפי חדש של 1:18.46 שעות ולפני ונג ג'ן אף הוא מסין 1:19.25 שעות ובכך היה לספורטאי הגואטמלי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה אולימפית.
אריסטאס מקורינתוס

קסדה של לוחם קורינתי.
אריסטאס, (ביוונית: Αριστέας; מת ב-430 לפנה"ס) היה מצביא קורינתי שלקח חלק פעיל בקרב פוטידאה.
ביוגרפיה

אריסטאס היה בנו של אדימאנטוס, מי שפיקד על כוחות קורינתוס בקרב ארטמיסיון וקרב סלמיס.
האתונאים יצאו למסע בכלקידיקי כדי לדכא מרידה ולהעניש את מוקדון. הקורינתים נבהלו מהפעילות האתונאית באזור, ושלחו 1,600 הופליטים ו-400 קשתים וקלעים תחת פיקודו של אריסטאס אל פוטידאה. האתונאים מיהרו וציידו 40 ספינות ו-2,000 הופליטים נוספים תחת פיקודו של קאליאס, ושלחו אותם אל כלקידיקי. הם התחברו עם הכוח של ארכסטראטוס שכבש את תרמי, וצר על פידנה. פרדיקאס מלך מוקדון, שידע שאתונה במצב קשה הציע לכרות הסכם שלום, בלית ברירה הסכימו האתונאים, כיוון שמצב העניינים בפוטידאה חייב אותם לחזור לכלקידיקי. אליהם הצטרפו 600 פרשים מוקדונים תחת פיקודם של פיליפוס אחיו של פרדיקאס, ושל פאוסניאס בן דודו של פרדיקאס. שניהם לפני כן היו בין המורדים בפרדיקאס, ולכן האתונאים יכלו לסמוך על נאמנותם גם במקרה שפרדיקאס יעתיק את נאמנותו. הם כבשו את העיר ברויאה, אולם נכשלו בכיבוש העיר סטרפסה. לאחר סטרפסה הם צעדו עוד שלושה ימים כשבמקביל הספינות שטו בים. כעבור שלושה ימים הגיעו לגיגונוס הסמוכה לפוטידאה.
בינתיים, פרדיקאס שוב בגד באתונאים והגיע עם 200 פרשים מוקדונים לפוטידאה. הקורינתים, הפוטידאים, והמוקדונים, בחרו למפקד הראשי של כוחות בעלי הברית את אריסטאס. הוא הקים את מחנהו במיצר בכיוון אולינתוס. תוכניתו הייתה כדלהלן, עיקר הכוח המורכב מכלקידיקים וקורינתים יעכב את הכוח האתונאי במיצר. בזמן שפרדיקאס ופרשיו המוקדונים יחנו באולינתוס וברגע המתאים יתקפו מהעורף את האתונאים. אולם האתונאים חזו מראש מהלך זה, והציבו את הפרשים המוקדונים שפעלו בשרותם מול אולינתוס, כדי למנוע עזרה משם. לאחר מכן המשיך הצבא האתונאי אל פוטידאה ונתקל בכוח הפוטידאי-קורינתי תחת פיקודו של אריסטאס. הקרב היה קשה, האגף שהיה נתון לפיקודו של אריסטאס נחל ניצחון ורדף מרחק רב אחרי האתונאים. אולם האגף השני ספג תבוסה מוחצת מהאתונאים ונמלט אל תוך פוטידאה. כאשר חזר אריסטאס ממרדף אחרי האתונאים הצליח אך בקושי להכניס את חייליו אל העיר. הפרשים המוקדונים של פרדיקאס לא נטלו חלק בקרב, כיוון שהיססו להילחם בפרשים של האתונאים. כך שלמעשה שני הצדדים לא השתמשו בפרשים בהתנגשות זו. תוקידידס מספר שאחרי הקרב הקימו האתונאים מצבה במקום והחזירו לפוטידאים את מתיהם. מספר ההרוגים האתונאים בקרב זה עמד על 150 איש ביניהם קאליאס, המפקד. מהקורינתים ובעלי נהרגו קצת פחות מ-300 איש.
האתונאים הטילו מצור על פוטידאה מכל כיוון אפשרי כמעט. הצטרפו אל המצור עוד 1,600 הופליטים תחת פיקודו של פורמיון. פוטידאה הייתה נתונה כעת במצור קשה. אריסטאס עם חלק מחייליו הצליח להימלט מהעיר והמשיך לסייע למורדים באתונאים. אותה שנה החל פורמיון להשחית את הארץ. אריסטאס גם לקח חלק במסע של נציגי הליגה הפלופונסית אל פרס. אולם המסע נכשל והשליחים נלקחו בשבי. האתונאים הוציאו להורג את מנהיגי המשלחת ביניהם את אריסטאס.
הרודוטוס מזכיר את המאורע, וטוען שהשליחים נרצחו כעונש האלים על כך שהספרטנים הוציאו להורג שליחים פרסיים בימי מלחמת פרס יוון.
לקריאה נוספת

משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)
תוקידידס. תולדות מלחמת פילופוניס. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. הקדים מבוא א' פוקס. ירושלים, מוסד ביאליק, תשי"ט (1959).
הערות שוליים

↑  תוקידידס, ספר ראשון, 60.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 61.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 62.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 63.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 64.
↑  תוקידידס, ספר ראשון, 65.
↑  תוקידידס, ספר שני, 67.
↑  הרודוטוס, ספר שביעי, 137.
ארתור דארוויל

| --- | --- |

ארתור דארוויל
 לידה:  17 ביוני 1982 (בן 42) ברמינגהאם, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Thomas Arthur Darvill 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (2006)  בית הספר ברומסגרוב 
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס ארתור דארוויל (באנגלית: Thomas Arthur Darvill; נולד ב-17 ביוני 1982) הוא שחקן וזמר אנגלי. עיקר פרסומו מגילום דמותו של רורי ויליאמס בסדרת המדע הבדיוני "דוקטור הו" ובגילום ריפ האנטר בסדרה "אגדות המחר".
ביוגרפיה > תחילת דרכו

בגיל עשר הצטרף דארוויל ללהקת תיאטרון צעירים בשם Stage2, בה היה חבר בשנים 1991–2000. בשנת 2000 הופיע במשך כשנה בערוץ הטלוויזיה האנגלי לילדים CITV בקריינות קישור בין התוכניות. לאחר שעזב, ייסד להקת תיאטרון בשם "הגברים של פואגו" (2001) אשר הופיעו באזור מרכז אנגליה. בגיל 18 עבר דארוויל עם ארבעה מחברי הלהקה להתגורר בעיר הלבנה שבלונדון, ולמד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הופעתו המקצועית הראשונה הייתה במחזה Terre Haute מאת אדמונד וייט, אשר הוצג בפסטיבל אדינבורו. הופעתו זכתה לשבחים בעיתונות. בהמשך הופיע במחזה במסגרת תיאטרון הווסט אנד אולפני טרפלגר, הופעה עליה היה מועמד לפרס השחקן הצעיר לשנת 2007 מטעם ה-London Evening Standard.

בשנת 2007 גילם דארוויל את רוב במונולוג "סטייסי", תפקיד שתואר בטיימס כ"משכנע". מאוחר יותר באותה שנה הופיע דארוויל בגרסת תיאטרון לסרט הקולנוע לשחות עם כרישים.
ביוגרפיה > דוקטור הו ואחריה

בעונה החמישית של סדרת המדע הבדיוני דוקטור הו (2010) גילם דארוויל את רורי ויליאמס, אשר בעונה השישית הפך לדמות קבועה. באמצע העונה השביעית הדמות אותה גילם הוחזרה בזמן על ידי המלאכים הבוכים וכיוון שכך בהווה הסדרה הוא נחשב מת כביכול והופסקה הופעתו.

במקביל להופעתו בסדרה, שיחק דארוויל במחזה דוקטור פאוסטוס שהועלה בתיאטרון הגלוב, ובסדרת הטלוויזיה הבריטית ברודצ'רץ', בה גילם את הכומר פול קואטס.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | סוטי | טום |  |
| 2008 | דוריט הקטנה | אדוארד "טיפ" דוריט |  |
| 2010–2012 | דוקטור הו | רורי ויליאמס |  |
| 2012 | גן עדן לנשים | ברדלי בורוס |  |
| 2013 | ברודצ'רץ' | הכומר פול קואטס |  |
| 2013 | המלכה הלבנה | הנרי סטאפורד, הדוכס השני מבקינגהאם |  |
| 2016- | אגדות המחר | ריפ האנטר |  |
| 2019 | עולם בלהבות | ורנון האנטר | 3 פרקים |
| TBA | A Cruel Love: The Ruth Ellis Story |  | מיני-סדרה עתידית של ITVX |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | חנות קטנה ומטריפה | סימור קרלבורן |  |
| 2007 | סטייסי | רוב |  |
| 2007 | לשחות עם כרישים | רקס |  |
| 2011 | דוקטור פאוסטוס | מפיסטופלס |  |

קארן גילאן ודארוויל בכנס קומיקון 2012
אנחל טורס

אנחל יסיד טורס קיניונס (בספרדית: Ángel Yesid Torres Quiñones; נולד ב-6 באפריל 2000 בבוגוטה שבקולומביה) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בלזאן מליגת העל המלטזית.
קריירת מועדונים

טורס גדל במחלקות הנוער של ריאל אקדמיה ופורטו. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת המילואים של פורטו. ב-20 בינואר 2021 חתם טורס באלברקה מהליגה הפורטוגלית השלישית, במדיה ערך 26 הופעות ליגה והבקיע ארבעה שערים.
ב-1 ביולי 2022 חתם טורס בבלזאן מליגת העל המלטזית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 23 הופעות ליגה, בהן הבקיע 15 שערים.
אלקטרומיוגרפיה

אֶלֶקְטְרוֹמִיוֹגְרַפְיַה (באנגלית: Electromyography; בראשי תיבות: EMG, אמ"ג; בעברית: רשמת שריר חשמלית; בראשי תיבות: רֶשַׁ"ח) הוא פלט הרישום של הפוטנציאל החשמלי הנובע מפעילות שרירי השלד. הרישום נעשה באמצעות מכשיר אלקטרומיוגרף הכולל מחטים הננעצות בשרירים.
באמצעות המכשיר ניתן גם לבדוק את מהירות ההולכה של העצבים, ולהעריך את תגובת העצב או השריר הקשור אליו לגירוי חשמלי. הבדיקה מתבצעת על ידי הצמדת אלקטרודות מתכת על ידי מדבקות לעור, והעברת זרם חשמלי קצר לעצב.
את הבדיקה מבצעים רופאים נוירולוגים או רופאי שיקום העוברים הכשרה מיוחדת לשימוש במכשיר. אף על פי שמדובר בבדיקה פשוטה, דרושה מיומנות רבה למניעת טעויות טכניות ופירוש שגוי של התוצאות. באמצעות המכשיר ניתן לאבחן סוגים שונים של מחלות שרירים או עצבים בשלבים מוקדמים.
אף על פי שבדיקת EMG ובדיקת הולכה עצבית משלימות אחת את השנייה לא תמיד יש הכרח לבצע את שתיהן. כאשר מדובר במחלות שריר ראשוניות, בדיקת EMG בלבד עשויה להספיק, כיוון שההולכה העצבית אינה נפגעת בעקבות מחלות של השרירים. אך כאשר מדובר בבעיה עצבית, לעיתים קרובות יש לבצע את שתי הבדיקות כיוון שפגיעה בעצבים עלולות לגרום לשינויים בשרירים הניתנים להערכה בבדיקת EMG. עקב השימוש המשותף באלקטרומיוגרפיה לבדיקת הולכת השרירים והעצבים הוצע בעבר לשנות את שמה לאלקטרו-נוירומיוגרפיה (נוירו-נוירון= עצב, מיו=שריר).
רופא בוחן צג אלקטרומיוגרף
היסטוריה

הניסויים המתועדים הראשונים שעסקו בתופעת החשמל בשרירים, היו עבודותיו של פרנצ'סקו רדי בשנת 1666. רדי גילה כי הפעילות החשמלית המשמשת את הצלופח החשמלי להגנה ולציד, נובעת משריר בעל יכולת מיוחדת ליצור חשמל. בשנת 1773 כבר הצליח אחד החוקרים להדגים שרקמת השריר של הצלופח מסוגלת לייצר ניצוץ חשמלי. בשנת 1792 בעקבות תגליתו המקרית של לואיג'י גלווני כאשר ניצוץ של התפרקות חשמל סטטי במעבדתו גרם להתכווצות רגל של צפרדע מתה שהייתה מונחת בקרבת מקום, פרסם גלווני מאמר בו טען כי מקור החשמל הוא ברקמה ביולוגית וכי חשמל יכול ליזום התכווצות שרירים.
שישה עשורים לאחר מכן, בשנת 1849, גילה הפיזיקאי ופיזיולוג אמיל דה בויס-ריימונד (אנ') שניתן גם לתעד פעילות חשמלית בעת כיווץ רצוני של השריר.
התיעוד הממשי הראשון של פעילות כזו נעשה על ידי אטיין-ז'ול מארי בשנת 1890, והוא גם היה הראשון שהשתמש בהקשר זה במונח אלקטרומיוגרפיה. בשנת 1922 השתמש החוקר היהודי אמריקאי חתן פרס נובל לרפואה ופיזיקה יוסף ארלנגר באוסצילוסקופ כדי להציג את האותות החשמליים מהשרירים.
בשל האופי האקראי של אותות התנועה האלקטרונית, ניתן היה לשאוב רק מידע כללי מהתבוננות בהם. היכולת לאתר אותות אלקטרומיוגרפיים השתפרה בהדרגה בין שנות ה-30 לשנות ה-50 של המאה העשרים כשלרשות החוקרים עמדו אלקטרודות משופרות יותר לצורך חקר השריר. בשנות ה-50 נוסדו כמה התאגדויות מדעיות הפעילות בקידום מדע חקר השרירים באמצעות אלקטרומיוגרפיה, אחת מהם היא קרן AANEM(אנ') שנוסדה בשנת 1953 ומגלה עניין מיוחד בשימוש הקליני בטכניקה זו.
שלבי הבדיקה > NCT - בדיקת מוליכות עצבית

בדיקת הולכה עצבית - nerve conduction tests; בראשי תיבות: NCT (לעיתים נקראת גם Nerve conduction study; בראשי תיבות: NCS). בשונה מבדיקת השריר שבה רק מודדים את רמת הפעילות החשמלית, בבדיקת העצב מגרים את העצב במקום מסוים באמצעות פולסים חשמליים קצרים במטרה למדוד את כושר הולכת הזרם לאורך העצב ואת מהירותו על פי הופעת שינוי חשמלי באלקטרודה הממוקמת במקום אחר. הבדיקה מספקת מידע לגבי תפקוד העצב במחלות נירולוגיות שונות ובמטרה לאפיין פגיעה עצבית.
הבדיקה משמשת בעיקר על מנת להעריך פגיעה בעצבים הפריפריים אשר יכולה להופיע כחלק ממחלות נוירולוגיות שונות. הרופא עשוי לבקש את ביצוע הבדיקה במקרה של חשד לנוירופתיה פריפרית, תסמינים כמו חוסר תחושה, נימול, כאב נוירופתי או הרגשת “שרפה” תעלה חשד שמדובר בנוירופתיה פריפרית שמקורה במחלה כל שהיא, סוכרת, לופוס ועוד. תסמינים אלו יכולים להופיע גם במקרה שמופעל לחץ מכני על רקמת העצב. במצבים שונים, לחץ של רקמות פוגע בתפקוד העצב וגורם לתסמינים שונים כפי שקורה בתסמונת התעלה הקרפלית ובפריצת דיסק.
בדיקת אלקטרומיוגרפיה מוגבלת בתוצאותיה בשל מספר סיבות: לדוגמה, מגבלות אנטומיות אינן מאפשרות בדיקת כל עצב בגוף, לכן לדוגמה שורשי העצבים היוצאים מחוט השדרה אינם ניתנים לבדיקה ישירה עקב מיקומם האנטומי. כמו כן הבדיקה מעריכה רק את סיבי העצבים בעלי קוטר גדול, כך שתתכן נוירופתיה הפוגעת בעצבים בעלי קוטר קטן, אשר לא תתגלה בבדיקת ההולכה העצבית.
הבדיקה
המטופל מונחה לשכב במנוחה, לאחר חיטוי האזור המיועד לבדיקה, הרופא מצמיד אלקטרודות ייעודיות לאזור העצבים והשרירים המעוצבבים, ובאמצעות המכשיר שולח בהדרגה פולסים חשמליים קצרים בעוצמות שונות. מדובר בבדיקה לא נעימה אך נטולת סיבוכים וסיכונים, אשר מאפשרת לאבחן מצבים רפואיים רבים ולהחליט על המשך הטיפול.
הבדיקה מחולקת לשתי בדיקות, בדיקת הולכה מוטורית - בדיקת העצבים האחראים על עצבוב השרירים והתנועה. בבדיקה זו מגרים חשמלית את העצב המוטורי ומודדים את תגובת השריר אותו הוא מעצבב. בדיקת הולכה סנסורית (-תחושתית)- מגרים חשמלית את העצב התחושתי ורושמים את התגובה מנקודה מרוחקת באותו העצב.
שימושים

אחד מהשימושים ההופכים יותר ויותר נפוצים, היא יצירת גפיים תותבות חשמליות, הזזות על פי אות הנשלח מהמח אל השריר שבגף הקטועה.
הערות שוליים

↑  רִשְׁמַת שְׁרִיר חַשְׁמַלִּית במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  De Viribus Electricitatis in Motu Musculari Commentariusappeared
↑  ראה ערך באנגלית Proportional myoelectric control(אנ')
| תפקוד מערכת העצבים והמוח |
| --- | --- | --- |
| תקשורת במערכת העצבים | תא עצב • דחף עצבי • סינפסה • מוליך עצבי • העברה סינפטית • רשת עצבית • הפלסטיות של מערכת העצבים • אפנון עצבי |  |
| מערכות תפקודיות | מערכות חישה • המערכת המוטורית • המערכת הלימבית • מערכת החיזוק • המערכת הנוירואנדוקרינית |  |
| תפקודים קוגניטיביים | תפיסה • זיכרון • קשב • תפקודים ניהוליים |  |
| בדיקות למדידת תפקודים עצביים | EEG - אלקטרואנצפלוגרם • NCT - בדיקת מוליכות עצבית • fMRI - דימות תהודה מגנטית תפקודי • MEG - מגנטואנצפלוגרפיה • PET - טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538462305171  BnF: cb11933862z (data)  LCCN: sh85042194  LNB: 000339684  NKC: ph119885 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
רשמת EMG כשהשריר במצב מנוחה (משמאל) ובמצב פעולה (מימין)
בדיקת מוליכות עצבית
צג האלקטרומיוגרף בבדיקת מוליכות עצבית
אלקטרומוטה

| --- | --- |
האלקטרומוטה - אביו של הטרוליבוס המודרני בניסוי בברלין ב-1882
האלקטרומוטה - אביו של הטרוליבוס המודרני בניסוי בברלין ב-1882
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  ארנסט ורנר פון סימנס
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  אין
 חברת אם:  "Siemens & Halske"
 סיווג:  טרוליבוס
 מרכב:  כרכרה פתוחה
 מפרט טכני
 מנוע:  2 מנועי חשמל המפיקים 2.2 קילוואט
 מעצב:  ארנסט ורנר פון סימנס
אלקטרומוט (בגרמנית: Electromote) היה הטרוליבוס הראשון בעולם, אשר הוצג בברלין ב-29 באפריל 1882 על ידי המהנדס והממציא  הגרמני הד"ר ארנסט ורנר פון סימנס והתבסס על רעיון הנעתו של כלי רכב באמצעות מקור חשמלי חיצוני קבוע.
דגם ה"אלקטרטמוטה" נבנה על ידי חברת הנדסת החשמל "Siemens & Halske" (אנ') ש-ארנסט ורנר פון סימנס היה מיסדה. מאוחר יותר הפכה לסימנס.
"אלקטרומוטה"

דגם ה-"אלקטרומוטה" פעל נסיונית בין ה-29 באפריל 1882 עד 13 ביוני 1882 במסלול של 540 מטרים מתחנת הרכבת "אלנזה" בברלין (אנ') ל"שטרסה מספר 5" (Straße No. 5), ומשם ל"שטרסה מספר 13 (Straße No. 13) בפרבר "Halensee" (אנ') בברלין.
מסלול המבחן היה שטוח לחלוטין, על דרך עפר.
ב-20 ביוני 1882 פורק מסלול המבחן.
גוף הרכב - כרכרה פתוחה שיועדה לנהג + 8 נוסעים אשר ישבו על 2 ספסלי אורך.
4 גלגלי ברזל מעץ רגיל, לא סימטריים (קוטר הגלגלים הקדמיים קטן משמעותית מקוטר הגלגלים האחוריים).
2 מנועי חשמל המפיקים 2.2 קילוואט, המשדרים את הכוח באמצעות כונן שרשרת הגלגלים האחוריים.
מתח חשמלי - 550 וולט.
תמסורת החשמל ל"אלקטרומוטה" הועברה על ידי כבל גמיש, על ידי 4 צירים שחוברו ל-8 גלגליות, אשר רץ לאורך קווי החשמל. הקוטב של 2 המוטות היה עשוי מחוטי נחושת ונתלה על 50 עמודי מתכת של פלדה.
תמונות

"אלקטרומוטה"
"אלקטרומוטה"
"אלקטרומוטה"
פרבר "Halensee" (אנ'), שם בוצעה הנסיעה הראשונה של ה"אלקטרומוטה" בברלין (1893)
ארנסט ורנר פון סימנס - ממציא ומפתח ה"אלקטרומוטה"
ראו גם

טרוליבוס
לקריאה נוספת

"אלקטרומוטה" - תמונות
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של חברת סימנס new.siemens.com/global/en/company/about/history/technology/transportation-technology
↑  היסטוריה של הטרוליבוס / ראו "אלקטרטמוטה" trolleybus.co.uk/history1
↑  "אלקטרומוטה" omnibusrevue.de/sixcms/detail
↑  "אלקטרומוטה" web.archive.org/web
↑  "אלקטרומוטה" berliner-verkehrsseiten.de/obus/Olines/Versuchsbahnen/versuchsbahnen
↑  אלקטרומוטה thevintagenews.
אנחל ליברל לוסיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בספטמבר 1921 ברצלונה, הרסטורציה הספרדית הרסטורציה הספרדית
 פטירה:  2 באוקטובר 2006 (בגיל 85) מדריד, ספרד ספרד
 מדינה:  ספרד 
 השתייכות:   הצי הספרדי
 תקופת הפעילות:  1938–1986 (כ־48 שנים)
 דרגה:   אלמירנטה חנרל
 תפקידים בשירות
 ראש מטה ההגנה
 עיטורים
 מדליית המסדר להצטיינות חוקתית (2011)  Grand Cross of the Aeronautical Merit (1979)  הצלב הגדול של מסדר קרלוס השלישי (1986)  הצלב הגדול של המסדר המלכותי והצבאי של הרמנגילד הקדוש (1977) 
 
אנחל ליברל לוסיני (בספרדית: Ángel Liberal Lucini; 19 בספטמבר 1921 - 2 באוקטובר 2006) היה אדמירל ספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) הראשון של ספרד.
ביוגרפיה

לוסיני נולד בברצלונה ב-19 בספטמבר 1921. אביו היה אנחל ליברל טרוויזיו - קצין בצבא הרפובליקה הספרדית השנייה, שנהרג בתחילת מלחמת האזרחים בספרד. ב-1938 הוא התגייס לצי הספרדי ולמד בבית הספר הצבאי הימי בקדיס. ב-1942 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת כקצין ימי. ב-1945 הוא מונה למפקד הטרפדת LT 25. בין 1949-1950 הוא שימש כמפקד ספינת משמר החופים "ארצילה", ובין 1957-1958 פיקד על שולת המוקשים "אאולו". בין 1962-1964 הוא שימש כמפקד המשחתת "אלקלה גליאנו", ובין 1969–1970 פיקד על הסיירת "אראגון". ב-1974 הוא הועלה לדרגת קונטראלמירנטה ובתפקיד זה שימש כראש פיקוד הליווי של הצי בין השנים 1976–1977. ב-1982 הוא הועלה לדרגת אלמירנטה.
ב-11 בינואר 1984 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) הראשון של ספרד. הוא הוביל את ספרד להצטרפות לנאט"ו, ואף שימש כנציג ספרד בוועדה הצבאית של נאט"ו בין 1984–1985. הוא כיהן בתפקיד ראש מטה ההגנה עד 31 באוקטובר 1986, אז פרש מהצבא. הוא נפטר במדריד ב-2 באוקטובר 2006.
אריק בישוף

| --- | --- |

אריק בישוף, 2011
 לידה:  27 במאי 1955 (בן 69) דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 שם במה:  אריק בישוף
 משקל:  84 ק"ג
 גובה:  1.78 מטר
 מקום מגורים:  קודי, ויומינג, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  1989–2019 (כ־30 שנה)
 היכל התהילה:  2021
אריק בישוף (באנגלית: Eric Bischoff; נולד ב-27 במאי 1955) הוא יזם עסקי אמריקאי, מפיק טלוויזיה, בעל תפקידים אחראיים בהיאבקות מקצועית, מנחה פודקאסט ואישיות טלוויזיונית. כיום הוא מופיע בארגון ההיאבקות WWE, שבו הוא משמש כמפיק בפועל של התוכנית סמאקדאון. הוא ידוע בעיקר כמפיק בפועל והנשיא של WCW, ולאחר מכן כג'נרל מנג'ר של תוכנית הדגל של ה-WWE,‏ Raw. בישוף עבד כמפיק בפועל של הארגון Total Nonstop Action Wrestling‏ (TNA). לבישוף יש רקע בטאקוונדו. במהלך השנים הוא הופיע כמתאבק בזירה וכמו כן כיהן כאלוף ההארדקור של WCW. בישוף כתב אוטוביוגרפיה בשם Controversy Creates Cash, ששוחררה בשנת 2006.
חיים אישיים

נשוי ללורי בישוף, וביחד יש להם בן בשם גארט ובת בשם מונטנה. גארט הוא מתאבק מקצועי אשר ערך את הופעת הבכורה שלו ב-7 בנובמבר 2010 בשם הבמה ג'קסון ג'יימס כשופט באירוע נקודת מפנה של TNA. לאחר מכן, הוא הפך למתאבק, שהתאבק תחת שמו האמיתי.
ב-27 ביולי 2016, בישוף עלה לאוויר עם תוכנית הפודקאסט שלו, Bischoff on Wrestling, ברדיו של MLW. ב-17 באוקטובר 2017, הוא הפסיק להנחות את התוכנית עקב בעיות תקציביות.
באפריל 2018, בישוף חזר לעסקי הפודקאסט עם תוכנית הפודקאסט Weeks with Eric Bischoff ‏83 לצד המנחה המשני, קונראד תומפסון.
אליפויות והישגים

הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
פיוד השנה (1996) - נגד וינס מקמהן
פיוד השנה (2002) - נגד סטפני מקמהן
הישגים בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling - WCW
אליפות ההארדקור של WCW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
חבר היכל התהילה (2021)
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter - WON
האישיות הלא מתאבקת הטובה ביותר (2005)
אנוראדאפורה

אנוראדאפורה (בסינהלית: අනුරාධපුරය; בטמילית: அனுராதபுரம்; באנגלית: Anuradhapura) היא עיר בצפון סרי לנקה, כ-200 ק"מ צפונית לבירה קולומבו. זוהי אחת הערים העתיקות בעולם, והיא מיושבת ברציפות מהמאה הרביעית לפני הספירה. בעבר שימשה כבירת ממלכת רג'ראטה, וככל הנראה גם בירתם של הסינהלים בסרי לנקה. כיום היא משמשת כבירת מחוז צפון-מרכז ומתגוררים בה כ-63 אלף תושבים. היא מהווה מרכז חשוב לזרם הטהרוואדה הבודהיסטי, ובשל ריבוי המבנים ההיסטוריים והדתיים בתחומה, הוכרזה בשנת 1982 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
סטופת ג'טאוואנארמאיה
היסטוריה

אנוראדפורה נוסדה במהלך המאה הרביעית לפני הספירה. אף שבסביבתה נמצאו ממצאים ארכאולוגיים גם מתקופות מוקדמות יותר, לחוקרים ידע מועט על תקופות אלו. בין היתר, נמצאו ממצאים המעידים על שימוש בברזל החל מהמאה התשיעית לפני הספירה, וידוע כי במאה השביעית לפני הספירה השתרע שטח העיר על פני כ-500 דונמים.
המלך פנדוקבאיה, ששלט באנוראדפורה בין 437 לפני הספירה ל-367 לפני הספירה, יזם את תכנון העיר ואת הרחבתה לשטח של קילומטר רבוע אחד. במסגרת הרחבה זו הוקמו שערים, מקדשים, בית חולים, בית קברות, רובע מגורים למשרתים, וכן את מאגר המים אבאיאוואפי (Abhayavapi), המכיל 3.8 מיליון מ"ק של מים לשימוש האוכלוסייה הגדלה של העיר. בנו של פנדוקבאיה, מוטאסיווה, ששלט בעיר עד 307 לפני הספירה, המשיך לבסס את מעמדה של העיר כבירת סרי לנקה. בנו של מוטאסיווה, דוואנמפייה טיסה, ששלט עד 267 לפני הספירה, היה זה שאימץ את הבודהיזם, שהפכה לדת המרכזית באי כולו.
במאות הבאות, התפתחה העיר גם כמרכז בודהיסטי חשוב, והחלה תנופת בנייה חדשה. לפי המהוואמסה, הוקמה סביב העיר חומה בגובה שבע אמות (3 עד 4 מטרים), שהוגבהה עם השנים עד לכדי 18 אמות (7 עד 11 מטרים) בתקופת שלטונו של וסאבה, בסוף המאה הראשונה. וסאבה גם ביצר את השערים, וכן הקים מאגרי מים נוספים, שחוברו ברשת של תעלות תת-קרקעיות, כדי לשפר את אספקת המים לתושבים.
במהלך המאות הבאות התפתחה בעיר ובסביבותיה רפואה ציבורית, שבאה לידי ביטוי לא רק בהקמת בתי חולים. המלך אופאטיסה השני (המאה הרביעית) הקים שכונות מגורים לנכים ולעיוורים. המלך בודהדאסה (המאה הרביעית) הקצה רופא מטעם הממלכה עבור כל עשרה כפרים, הקים בתי הבראה לאוכלוסייה הכפרית, ואף הקים שירותים וטרינריים. מס מיוחד נגבה מהתושבים עבור שירותים אלו.
במהלך המאה התשיעית נכבשה העיר על ידי שושלת פנדיה, ששלטה בדרום הודו והחלה לכבוש נתחים מסרי לנקה. העיר שוחררה רק לאחר תשלום כופר. בהמשך נכבשה פעמים נוספות, עד לחורבנה הסופי בשנת 993. לאחר מכן ננטשה, והבירה הועברה לפולונארווה. במאות השנים שחלפו מאז, החל היער לכסות את המבנים הקדומים, והם נחשפו מחדש בחפירות ארכאולוגיות שנערכו מאז המאה ה-19.
כיום משמשת אנורדאפורה כבירת מחוז צפון-מרכז, ומתגוררים בה כ-63 אלף תושבים.
מבנים ואתרים בולטים

ברחבי העיר פזורים מבנים ואתרים רבים, זכר לימי גדולתה של העיר. בזכות ריכוזם הרב של מבנים אלה, הוכרזה אנורדאפורה בשנת 1982 כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. בין האתרים הבולטים:
ג'אהה סרי מאה בודהי. עץ פיקוס קדוש שמועד נטיעתו הוא המועד המתועד הקדום בעולם - 236 לפני הספירה. לפי המסורת המקומית, העץ ניטע מייחור של עץ בבוד גאיה שבהודו, שתחתיו חווה גאוטמה בודהה הארה.
רוואנווליסאיה - סטופה שנבנתה בסביבות 140 לפני הספירה. גובהה 103 מטרים והיקפה 290 מטרים.
תופראמאיה - סטופה דמוית פעמון, המוקפת עמודי אבן. גובהה 3.45 מטרים והיקפה 50 מטרים. הסטופה המקורית נהרסה לחלוטין, והוקמה מחדש ב-1862.
לוואמהאפאיה - מבנה שנבנה במהלך המאה השנייה לפני הספירה, ונהרס לחלוטין. בשיאו, היה אורכו 120 מטרים, כלל תשע קומות, וגגו צופה ארד.
אבהיאגירי ויהארה - מנזר שנבנה במאה השנייה לפני הספירה.
ג'טאוואנארמאיה - סטופה שנבנתה במאה השלישית לספירה. עם בנייתה, הייתה הסטופה הגבוהה בעולם (122 מטרים), ובשטחה, גם כיום היא הגדולה בעולם (כ-233 אלף מ"ר). לשם בנייתה השתמשו בכ-93 מיליון לבנים.
מיריסוואטייה ויהארה - סטופה שנבנתה במאה השנייה לפני הספירה.
לנקראמה - סטופה שנבנתה במאה הראשונה לפני הספירה. היקפה 14 מטרים, והיקף הרחבה העגולה שסביבה 406 מטרים.
איסורומונייה - מקדש בודהיסטי שנבנה במאה השלישית לפני הספירה, והורחב במאה החמישית לספירה.
קוטאם פוקונה ("הבריכות התאומות") - שתי בריכות נוי מלבניות הסמוכות זו לזו, ועל אף שמן אינן זהות: אורכה של האחת 40 מטרים ושל השנייה 28 מטרים. רוחבן של שתי הבריכות 15.5 מטרים.
תחבורה

מסילת הרכבת הצפונית של סרי לנקה, המובילה מפולגהאוולה לג'אפנה ולקנקסאנתוראי, עוברת דרך אנוראדאפורה. מסלולי רכבת לא ישירים מחברים את אנוראדאפורה לבירה קולומבו, דרך פולגהאוולה.
כביש A12 חוצה את העיר ממערב למזרח, והוא מוביל לטרינקומאלי במזרח ולפוטאלאם במערב. בסמוך לעיר ממזרח, עובר כביש A9, המוביל דרומה לקאנדי וצפונה לוואוונייה ולג'אפנה.
הערות שוליים

↑  Shanika Sriyananda, "Caring for the Jaya Sri Maha Bodhi, Sunday Observer, 3.7.2011
סטופת לנקאראמה
קוטאם פוקונה ("הבריכות התאומות")
מקדש איסורומונייה
פסל דמוי שומר בעיר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557423305171  BnF: cb12650697c (data)  GND: 4321066-1  LCCN: n82237721  SUDOC: 050593498  VIAF: 144277769   WorldCat (עם VIAF): 144277769