stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אביגדור בן-גל

| --- | --- |

ינוש בן-גל על שער "במחנה", פברואר 2016
 לידה:  14 במאי 1936 כ"ב באייר ה'תרצ"ו לודז', הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  13 בפברואר 2016 (בגיל 79) ד' באדר א' ה'תשע"ו קיסריה, ישראל 
 תאריך עלייה:  1943
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  אבנר בן גל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1955–1983 (כ־28 שנים)
 דרגה:    אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 79  מפקד חטיבה 7  מפקד עוצבת געש  עוזר ראש אג"ם  מפקד פיקוד הצפון  מפקד גיס 446
 פעולות ומבצעים
   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים  מבצע ליטני   מלחמת לבנון הראשונה
 תפקידים אזרחיים
 דירקטור בחברות שונות, יו"ר מועצת המנהלים של התעשייה האווירית
 
אביגדור (יָנוּש) בן-גל (14 במאי 1936 – 13 בפברואר 2016) היה קצין בצה"ל בדרגת אלוף, מפקד חטיבה 7 שלחמה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, מפקד פיקוד הצפון, ואחר כך מפקד גיס במבצע שלום הגליל.
ביוגרפיה

אביגדור בן-גל נולד בלודז' שבפולין בשם ינוש לוּדוִיג גולדלוסט, בנם של יעקב וינינה (יונה) ואחיה הצעיר של אילנה (אילונה) רפאלי. בהיותו בן שלוש פלשו הנאצים לפולין ופרצה מלחמת העולם השנייה, בעקבותיה ברחו הוריו עמו ועם אחותו לברית המועצות והגיעו לסיביר. לאחר פלישת גרמניה לברית המועצות הם הורשו לנדוד דרומה והגיעו לאוזבקיסטן שם סבלו מרעב. האם נפטרה מטיפוס ב-1942 והאב נאלץ להכניס את ינוש ואילנה (אילונה) לבית יתומים. לבסוף הגיעו השניים לפרס ומשם עלו לארץ ישראל עם ילדי טהראן ב-1943. לאחר המלחמה הם התאחדו עם האב ואשתו השנייה.
בן-גל התגייס לצה"ל ב-1955 ושירת בחיל השריון. לאחר מלחמת סיני עבר קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקת טנקים, ומפקד פלוגה בגדוד 52. בשנים 1962–1964 יצא ללימודי פיקוד ואסטרטגיה בצרפת. שירת כקצין אג"ם של חטיבה 7, בעת סיור מבצעי עם המח״ט, שמואל גורודיש, עלה רכבו על מוקש, הוא נפצע וכוויות קשות מאוד הותירו צלקות בגופו ובפניו.
שנתיים קודם לכן, כמ״פ, במהלך תרגיל, הוא נפצע ברגלו וחלק מכף רגלו נקטעה והוא נותר עם צליעה מאז. בגלל סכסוך מתמשך עם המח"ט שמואל גורודיש הוא עבר לתפקיד קצין אג"ם של חטיבה 200 בפיקודו של ישְׂכָּה שדמי ובתפקיד זה שירת במלחמת ששת הימים. במלחמת ההתשה פיקד על גדוד 79 בחטיבה 401, שפעלה באזור תעלת סואץ, ואחר כך פיקד על חטיבה 7.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

ערב מלחמת יום הכיפורים כללו כוחות צה"ל בגבול עם סוריה חטיבת שריון אחת בלבד (חטיבה 188). לאור הצטברות הידיעות על אפשרות של מלחמה קרבה, הועלתה חטיבה 7 - בהוראת הרמטכ"ל דוד אלעזר - מסיני, לתגבור הכוחות ברמת הגולן, אף על פי שכל הצמרת הביטחונית, לרבות דיין, אימצו את הערכות המודיעין בדבר "סבירות נמוכה" לאפשרות של מלחמה. פעולה זו הכפילה את מספר הטנקים המאוישים של צה"ל בחזית הסורית ערב המלחמה. פלוגה של החטיבה בפיקודו של אלי גבע הייתה מיועדת, לפי התוכניות, להיות זו שתגרור את גשר הגלילים לצורך צליחת תעלת סואץ בחזית הדרום. בניגוד לפקודה מפורשת שקיבל להשאיר את הפלוגה המיועדת לגרירת גשר הגלילים בסיני, הוא העלה אותה איתו לרמת הגולן, מתוך הנחה שעיקר הלחימה תהיה ברמת הגולן.
החטיבה בפיקוד בן גל תרמה תרומה מכרעת למאמץ בלימת המתקפה הסורית ברמת הגולן, שכללו את קרב עמק הבכא, עד להגעת כוחות המילואים לחזית. בהמשך המלחמה, לאחר הטיית מאזן הכוחות בחזית, וסילוק צבא סוריה מכל השטחים שכבש ברמת הגולן, השתתפה החטיבה גם בפלישה לשטח סוריה וכיבוש המובלעת.
פיקודו של בן גל על החטיבה לאורך המלחמה זכה להערכה רבה בצה"ל ובציבור, ורבים מהלוחמים בפיקודו זכו בעיטורי צה"ל, ובראשם אביגדור קהלני מג"ד 77, שקיבל את עיטור הגבורה.
ביוגרפיה > מפקד פיקוד הצפון

ב-1974, במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית והקרבות על שיא החרמון, פיקד בן-גל על עוצבת געש (אוגדה 36) בפיקוד הצפון והועלה לדרגת תת-אלוף.
ב-1976 מונה לעוזר ראש אג"ם במטכ"ל בדרגת אלוף, והיה בין האחראים לתכנון וביצוע מבצע יונתן.
באוגוסט 1977 מונה למפקד פיקוד הצפון, תפקיד אותו מילא עד 1981. תקופת כהונתו כמפקד הפיקוד התאפיינה במתח גובר בגבול הצפון, מצד המחבלים של אש"ף בראשות יאסר ערפאת, שביצעו פיגועי טרור, רצח אזרחים, וירי קטיושות לעבר יישובי הצפון.
בחודש מרץ 1978, לאחר פיגוע כביש החוף יצא צה"ל למבצע הגדול הראשון שלו בלבנון - מבצע ליטני. לאחר נסיגת צה"ל שבו המחבלים והחריפו את הפיגועים ואת הירי על אזרחים. האלוף בן גל נודע בדרישתו להגיב בתקיפות, ואכן צה"ל הגיב בירי אל המחבלים, ובשורה ארוכה של מבצעים בשטח לבנון, בהן מבצע שלכת, מבצע מנורה, מבצע איש דמים, מבצע מוביל, מבצע סיגל ומבצע צלצל. בעצרת לקראת בחירות 1981 אמר מנחם בגין: "אסד, תיזהר! יאנוש ורפול מוכנים!".
ב-1981 סיים את תפקידו כמפקד פיקוד הצפון. בהמשך התמנה למפקד גיס 446 בפיקוד הצפון, תפקיד במסגרתו פיקד על כוחות צה"ל בגזרה המזרחית במהלך מלחמת לבנון הראשונה. בתפקידו זה היה אחראי (יחד עם סגנו, האלוף אהוד ברק) על כל מהלכי הקרבות מול הסורים, וכיבוש כל השטח בגזרה המזרחית עד כביש ביירות-דמשק. במהלך התקדמות הכוחות, נקלע כוח מהגיס למארב ליד סולטאן יעקוב, הקרב זכור בעיקר בשל ההרוגים, הפצועים והשבויים הרבים שהיו בו לצה"ל, ושלושת חיילי המילואים הנעדרים. בן-גל קיבל את האחריות לאירוע.
בין 1981 ל-1983 הפעיל מרחוק את החזית לשחרור לבנון מזרים שביצעה פיגועי טרור בלבנון. ההפעלה נעשתה על בסיס הוראותיו של אריק שרון, ובן-גל סיפק לארגון מטענים שהורכבו בקיבוצו - מחניים. הארגון ביצע עשרות פיגועים בהם נהרגו מאות לבנונים.
ב-1983 התמודד על תפקיד הרמטכ"ל ה-12, אך במרץ 1983 נבחר משה לוי לתפקיד ובן-גל פרש מצה"ל.
ביוגרפיה > לאחר פרישתו מצה"ל

עם שחרורו השתלב בעסקים: הוא כיהן כיו"ר דירקטוריון במספר חברות השקעות, סחר, ייעוץ והנדסה. בשנים 1988–1996 כיהן בתפקיד מנכ"ל תה"ל (תכנון המים לישראל), ובשנים 1996–1999 כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של התעשייה האווירית.
בשנת 2005 היה יו"ר הקונסורציום V.I.D שהקים את מתקן ההתפלה הראשון באשקלון.
משנת 2009 כיהן כיו"ר מועצת המנהלים של קבוצת אן. אס. או. טכנולוגיות בע"מ.
בן-גל היה נשוי שלוש פעמים. מאשתו הראשונה, אסתר, נולדו לו גלית ואבנר. מנישואיו השניים לגליה (נפטרה ב־1993) נולדו דוד, יונתן ושאול. מנישואיו בשלישית לאביטל נולדו התאומים טהר ועילי.
יאנוש בן-גל נפטר ב-13 בפברואר 2016. הוא נקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
ב"שכונת הפארק" בעיר נתניה נקרא רחוב על שמו.
תפיסותיו > על רמת הגולן

באוגוסט 1979 אמר לפני חברי כנסת שביקרו ברמת הגולן שהוא מתנגד לפשרה עם הסורים על רמת הגולן בגלל החשיבות האסטרטגית של השטח כדי להגן על הגליל. עם זאת, הוא הביע התנגדות להקמת יישובים נוספים בגולן מאחר שלטענתו הדבר לא ישאיר לצה"ל שטחי אימונים והיערכות בגולן. במקום זאת הוא הציע להקים יישובים יהודיים בגליל ואמר שערביי הגליל מזדהים יותר ויותר עם העניין הלאומי הערבי ומחכים להזדמנות להכות בישראל. בעקבות הדברים נזף שר הביטחון, עזר ויצמן, בבן-גל. בשנת 1990 טען שלא ניתן לוותר על הגולן, אבל הציע לפרז את רמת הגולן תמורת פירוז מקביל בצד הסורי. בשנת 1991 טען בן-גל שניתן לוותר על כל הגולן, אבל יש לעשות זאת בהדרגה על פני חמש שנים ותמורת הסכם שלום. בשנת 2008 הציע לוותר על רמת הגולן לסורים תמורת מחויבות של ארצות הברית למנוע מאיראן השגת נשק גרעיני.
תפיסותיו > על מלחמת לבנון

לאחר שחרורו מצה"ל התבטא בעיקר בנושא מלחמת לבנון. בן גל טען ששיתוף הפעולה עם הנוצרים בלבנון היה מוצדק כי לא היה שותף אחר בלבנון. כן אמר שללא לחימה נגד הסורים לא היה ניתן להביא לפתרון בלבנון. עם זאת הוא אמר ששינוי מטרות המלחמה המוצהרות במהלך המלחמה לא התקבל טוב בציבור והשפיע לרעה על הלחימה והיכולת להשיג את המטרות. בן-גל הודה שצה"ל לא עמד במשימות שהוטלו עליו במלחמה בזמן שהוקצה לו וייחס זאת להערכה לא נכונה של היכולת של לוחמי אש"ף בלחימה בשטח בנוי. בן-גל גם טען שלא ניתן לצה"ל מספיק זמן כדי להילחם נגד הסורים והיה צריך לתת לגיס לצאת למלחמה נגד הסורים מיד ביום הראשון של הלחימה. הוא טען שהטעויות במלחמה נבעו מניהול כושל ומכך ש"יצאנו למלחמה עם טשטוש די גדול של היעדים הטקטיים והמטרות המערכתיות". על הבקורת של עמנואל ולד אמר כי ולד אינו מתאים להטיל ביקורת בצבא ושדרך פרסום הדו"ח מעיד על נקמנות.
בתוכנית ראיונות 'קול מן העבר' בערוץ 1, טען בן גל כי לקח אחריות על הכישלון בקרב סולטאן יעקוב מתוך אבירות ורוחב לב, היות שלא היה בפיקוד בתחילת האירועים. לדעתו של בן גל, קרב זה מנע את מינויו לרמטכ"ל. חשיבותו של הקרב הייתה בכך שהכישלון בו סיכל את תוכנית המלחמה של שר הביטחון, אריאל שרון, להגיע לכביש ביירות-דמשק במטרה לעצור את השתלטות הסורים על לבנון.
לקריאה נוספת

יעקב אגמון, שאלות אישיות - מבחר ראיונות - ריאיון עם אביגדור בן-גל, יאנוש שנערך בתאריך 21 בנובמבר 1973, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 86–94
אילן כפיר, דני דור, "ינוש", כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017
הערות שוליים

↑  שינוי השם נעשה באוקטובר 1960 ומתועד ברשומות משרד הפנים: ילקוט הפרסומים, 17 בדצמבר 1961
↑  מרדכי גור, ראש המטה הכללי, הוצאת מערכות, עמ' 201
↑  אורי מילשטיין, קריסה ולקחה, הוצאת שרידות, 1999, מהדורה שלישית, עמוד 208
↑  גל פרל פינקל,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'מפקד חטיבת המחץ, באתר זמן ישראל, 12 בפברואר 2020
↑  ערן נבון,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'זאב בודד, באתר ישראל היום, 23 ביוני 2014
↑  עופר רגב והדס רגב-ירקוני, "890 לא חוזרים עד שמבצעים", פורת הוצאה לאור, מרץ 2009, עמודים 127–128
↑  יהונתן בניה,'"`UNIQ--nowiki-00000009-QINU`"'‏מאות ליוו את האלוף "יאנוש" בדרכו האחרונה, באתר גלי צה"ל, 14 בפברואר 2016
↑  יהושע ביצור ומנחם רהט,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'יאנוש: חצי מליון ערבים בגליל מחכים להזדמנות לדפוק אותנו, מעריב, 10 באוגוסט 1979
יעקב ארז,'"`UNIQ--nowiki-0000000C-QINU`"'ליאנוש נגרם עוול, מעריב, 15 באוגוסט 1979
↑  ענת גל און,'"`UNIQ--nowiki-0000000E-QINU`"'נלחם שם אין מקום לסנטימנטים, חדשות, 21 במרץ 1990
↑  עדה כהן,'"`UNIQ--nowiki-00000010-QINU`"'יאנוש: אפשר לוותר על הגולן; יוסי פלד: זו תהיה התאבדות, מעריב, 11 באוקטובר 1991
↑   ערוץ הכנסת - היו ימים עם אביגדור (יאנוש) בן גל, שודרה ב-2008, בביצוע תום שגב ויאנוש בן גל, סרטון  באתר יוטיוב, דקה 6:20-8:27
↑  דורית לנדס,'"`UNIQ--nowiki-00000013-QINU`"'אי כיבוש ביירות נבע מחוסר בטחון, מעריב, 1 בינואר 1984
↑  יאנוש בן גל: ההערכות לא התממשו, מעריב, 7 ביוני 1985
↑  יוסף ולטר,'"`UNIQ--nowiki-00000016-QINU`"'רפול נגד יאנוש, מעריב, 4 ביוני 1987; המשך
↑  ינוש: צורת פרסום דו"ח ולד מעידה על נקמנותו, מעריב, 20 במאי 1986
↑  http://www.iba.org.il/program.aspx?scode=1692512 "קול מן העבר", ערוץ 1
| ראשי התעשייה האווירית לישראל |
| --- | --- | --- |
| יושבי ראש החברה | מיכאל פירון • ישראל סחרוב • דוד עברי • מרדכי הוד • צבי צור • יאנוש בן גל • אורי אור • יאיר שמיר • דב בהרב • רפי מאור • הראל לוקר • עמיר פרץ |  |
| מנהלים כלליים | אל שווימר • גבריאל גידור • מאיר דביר • נמרוד שלום אריאב • משה קרת • יצחק ניסן • יוסי וייס • נמרוד שפר • בועז לוי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007336593305171  LCCN: no2017099756  VIAF: 268149366243885601450   WorldCat (עם VIAF): 268149366243885601450 
בן גל באוקטובר 1973
בן גל ב-1979
אלוף אביגדור בן גל, מ־1976 עד 1983
שלט הרחוב על שמו של בן-גל בעיר נתניה
רוג'ר קורמן

| --- | --- |

 לידה:  5 באפריל 1926 דטרויט, מישיגן, ארצות הברית
 פטירה:  9 במאי 2024 (בגיל 98) סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Roger William Corman 
 סוגה מועדפת:  בי מובי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1954–2024 (כ־70 שנה)
 עיסוק:  מפיק קולנוע, במאי קולנוע, שחקן
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד (1947)  תיכון בוורלי הילס 
 יצירות בולטות:  חנות קטנה ומטריפה
 בן או בת זוג:  ג'ולי קורמן (1970–2024) 
 מספר צאצאים:  4 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשם כבוד (2009)
 פרופיל ב-IMDb
 
רוג'ר ויליאם קורמן (באנגלית: Roger William Corman;‏ 5 באפריל 1926 – 9 במאי 2024), שכונה לעיתים "מלך הבי מוביס", היה קולנוען אמריקאי ממוצא יהודי, שהתמחה בבימוי ובהפקת סרטים דלי תקציב, שחלקם נחשב כיום לאיכותי. קורמן חנך מספר רב של קולנוענים ובמאי קולנוע מפורסמים. הוא זכה בפרס אוסקר לשם כבוד על מפעלו הקולנועי.
ביוגרפיה

קורמן נולד בדטרויט, מישיגן שבארצות הברית. אביו, ויליאם קורמן, היה מהנדס מממוצא יהודי-רוסי. אחיו, ג'ין קורמן (אנ'), היה אף הוא למפיק סרטים, ולעיתים שיתף פעולה עם רוג'ר. בצעירותו למד הנדסת מכונות באוניברסיטת סטנפורד. לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בתעשיית הקולנוע. ב-1954 החל בקריירה של מפיק ותסריטאי ובשנת 1955 ביים את סרטו הראשון.
קריירה

בתקופות בהן עמדה פעילותו בשיאה, היה קורמן יוצר כשבעה סרטים בשנה. סרטו המהיר ביותר היה "חנות קטנה ומטריפה" (1960) שעליו נאמר כי צולם בשני ימים ולילה אחד. סרטיו היו לרוב סרטי אימה וסרטי ניצול זולים, בעלי איכות ירודה במתכוון, המכונים בארצות הברית "סרטים סוג ב'" (B-Movies). קורמן ייצר סרטים אלו בפס נע, תוך שמירה הדוקה על מגבלות התקציב, ולוח זמנים צפוף, שכלל צילום כל סרט בפחות משבועיים.
בין יצירותיו הנחשבות, שעדיין משודרות בסינמטקים ובערוצי טלוויזיה כ-TCM, נמצא מחזור סרטים שיצר עבור חברת ההפקה "American International Pictures", בין השנים 1960 ל-1964, על פי סיפורי אדגר אלן פו, בשיתוף פעולה עם התסריטאי ריצ'רד מת'סון, רובם בכיכוב וינסנט פרייס.
בשנת 1966 ביים את סרט האופנוענים "אופנועי הפרא" על פי תסריט מאת פיטר בוגדנוביץ'.
בשנת 1970 ייסד קורמן חברת הפקה משלו בשם "New World Pictures", שיצרה סרטי פולחן רבים כמו "מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים", ובמקביל דאגה להפצתם בארצות הברית של סרטי איכות של במאים אירופאיים נחשבים, כגון פרנסואה טריפו ופדריקו פליני. ב-1983 מכר קורמן את החברה, ולאחריה ייסד את חברת "Concorde Pictures", ואת חברת "New Horizons". יצירתו האחרונה כבמאי בתקופתו הפעילה הייתה סרט הטיסה "פון ריכטהופן ובראון" (Von Richthofen & Brown), משנת 1971, ולאחר מכן שב לבימוי רק פעם אחת נוספת, בסרט "פרנקנשטיין יצא לחופשי" (Frankenstein Unbound) בשנת 1990. במהלך שנות פעילותו הפיק למעלה מ-300 סרטים וביים למעלה מ-50 סרטים. בשנת 1990 פרסם אוטוביוגרפיה שכותרתה "כיצד יצרתי 100 סרטים בהוליווד ולא איבדתי אגורה" (How I Made a Hundred Movies in Hollywood and Never Lost a Dime).
קריירה > קורמן כחונך קולנועי

במאים רבים, מהידועים בתולדות הוליווד, החלו את הקריירה שלהם בהדרכתו של קורמן ובסיועו. שחקנים נודעים רבים קיבלו את הזדמנות המשחק שלהם בסרטיו. הליך ההסרטה אצל קורמן נחשב לבית ספר מצוין לקולנוע, ודור החניכים שגידל קורמן יצר כמה מהסרטים הידועים והאהובים ביותר בתולדות תעשיית הקולנוע בארצות הברית. חלק מהבמאים ידועים במיוחד בשל הפקות יוקרה שנעשו בתקציב ענק, כגון פרנסיס פורד קופולה הידוע בשל ההסתבכויות הפיננסיות הכרוכות בהפקת סרטיו, החורגים לעיתים מזומנות מן התקציב שנועד להם, או ג'יימס קמרון יוצרו של טיטאניק הנחשב לסרט היקר ביותר שנוצר אי פעם.
בין הבמאים שחנך קורמן נמצאים פרנסיס פורד קופולה, מרטין סקורסזה, רון הווארד, פיטר בוגדנוביץ', ג'ונתן דמי, ג'ו דאנטה, ג'יימס קמרון, ג'ון סיילס, ומנחם גולן. רבים מהם הודו בפומבי לקורמן על תקופת החניכה, והודו בהשפעתו על יצירתם. כך, למשל, במהדורת ה-DVD של "שליחות קטלנית" מתייחס קמרון לעבודתו אצל קורמן כ"לימודים בבית הספר לקולנוע של קורמן". רבים מהיוצרים העניקו לקורמן הופעות אורח בסרטיהם, כמחווה. בין היתר הופיע קורמן בסצנות קצרות ב"הסנדק חלק שני" של קופולה, "שתיקת הכבשים" של דמי ו"אפולו 13" של הווארד.
בין השחקנים שקיבלו את הזדמנויות המשחק הראשונות שלהם בסרטיו של קורמן נמצאים ג'ק ניקולסון, פיטר פונדה, ברוס דרן, דניס הופר, טליה שייר, דייוויד קאראדין ורוברט דה נירו.
חיים אישיים ופטירתו

קורמן נפטר ב-9 במאי 2024. הותיר אחריו רעייה, המפיקה ג'ולי אן קורמן(אנ') (לבית הלורן), וארבעה ילדים.
סערה גאומגנטית

חלקיקי רוח השמש מגיעים מהשמש (בצד שמאל של התרשים) ופוגעים במגנטוספירה של כדור הארץ (בצד ימין של התרשים).
התרשים איננו בקנה מידה.
זוהר הקוטב מעל וירג'יניה במהלך סערה מגנטית שארעה ב-5 בנובמבר 2002.
סערה גאומגנטית או סערה מגנטית היא הפרעה זמנית במגנטוספירה של כדור הארץ, הנגרמת משתי סיבות שונות:
פליטה מסיבית של חלקיקי רוח השמש מעטרת השמש (Coronal mass ejection), עקב התפרצות סולארית. גל הלם של אותם חלקיקים פוגעים במגנטוספירה של כדור הארץ כ-24 עד 36 שעות לאחר האירוע בשמש.
איחוי מגנטי (Magnetic reconnection) תקופתי מקרי בין השדה המגנטי של השמש לבין השדה המגנטי של כדור הארץ, הגורם לחלקיקי רוח השמש לחדור ישירות לתוך המגנטוספירה.
בשני המקרים, החלקיקים הרבים של רוח השמש משפיעים על השדה המגנטי של המגנטוספירה ועל הזרמים החשמליים ביונוספירה, ועל השדה המגנטי במקומות רבים על פני כדור הארץ.
סערות מגנטיות גורמות לתופעת זוהר הקוטב, ובמקרים קיצוניים - להפרעות ללוויינים, לשידורי רדיו, לקווי מתח גבוה ועוד. השפעותיהן הבריאותיות מוגבלות בדרך כלל.
בסערה שהתרחשה באוקטובר 2003 נגרמו הפסקות חשמל בשוודיה ונזק לשנאים בדרום אפריקה.
סערות גאומגנטיות נמשכות בדרך כלל בין 24 ועד 48 שעות, אך יש כאלה שעלולות להימשך מספר ימים.
הסערה המגנטית של מאי 2024

סערה מגנטית זו הייתה בעלת עוצמה מרבית, 5G בסולם G1-G5. מקורה של הסערה הייתה בקבוצה של כתמי שמש המסומנת AR3664. בראשית מאי רוחבו של כתם זה היה כמעט 200,000 ק"מ, כלומר פי 15 מרוחב כדור הארץ. צבר זה היה אחד הגדולים והפעילים מבין כתמי השמש במחזור הסולארי הנוכחי. במסגרת התפרצות סולרית זו נצפתה סדרה של התפרצויות של פלסמה ושדות מגנטיים, כאשר לפחות חמישה מהם פנו ישירות אל כדור הארץ.
בשל העוצמה יוצאת הדופן של הסערה, מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי של ארצות הברית (NOAA) פרסם אזהרה בעניין. עוצמת הגבוהה של סערה המגנטית זו גרמה לזהר צפוני אשר נראה באזורים דרומיים, אשר לא חווים בדרך כלל זהר קוטב.
נזקי קרינה

חלקיקי רוח השמש המגיעים לפני כדור הארץ, עלולים לגרום ליצורים החיים נזקי קרינה מועטים בלבד, בזכות הגנת המגנטוספירה והאטמוספירה, אולם אסטרונאוט בחלל ללא מיגון מתאים עלול להחשף לקרינה בכמות קטלנית. באוקטובר 1989 התחוללה סערה מגנטית חזקה, אשר אם הייתה פוגעת באסטרונאוט על הירח הלבוש בחליפת חלל בלבד - הייתה יכולה לגרום למותו.
אסטרונאוטים השוהים תקופות ממושכות בחלל, כגון אלו בתחנות חלל, עלולים לספוג כמויות גדולות של קרינה בזמנים של סערות מגנטיות רבות עוצמה, ולכן באירועים כאלה הם עוברים לאותו חלק של החללית המוגן יותר.
באירועים בהם נפלטים פרוטונים רבים מהשמש, קרינה ברמה נמוכה יכולה להשפיע גם על הנוסעים במטוסים בגובה רב.
ראו גם

אירוע קרינגטון
רוח השמש
השדה המגנטי של כדור הארץ
מגנטוספירה
יונוספירה
חגורות ואן אלן
זוהר הקוטב
סערות השמש של ליל כל הקדושים (2003)
הערות שוליים

1 2  Li Cohen, "Extreme" G5 geomagnetic storm reaches Earth, NOAA says, following "unusual" solar event, CBS News, ‏11 מאי 2024
↑  "Extreme (G5) geomagnetic conditions have been observed! https://t.co/qLsC8GbWus", NOAA Space Weather Prediction Center, ‏11 מאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543557205171  BnF: cb119779908 (data)  GND: 4130056-7  LCCN: sh85079747  NDL: 00574726  NKC: ph913798
דוד שלוש

ערך זה עוסק ברבה של נתניה. אם התכוונתם לסבו, ראש ישיבה במרקש, ראו .
| --- | --- |

הרב דוד שלוש
 לידה:  1 בינואר 1920 י' בטבת תר"פ מרוקו
 פטירה:  8 ביוני 2016 (בגיל 96) ב' בסיוון ה'תשע"ו
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 8 ביוני 2016 
 תחומי עיסוק:  הלכה
 תלמידיו:  הרב יהודה שלוש, הרב משה אלחרר
 חיבוריו:  בני עמי, חמדה גנוזה, אור חדש, ועוד
 אב:  יוסף שלוש 
 צאצאים:  מרים, אשת הרב דוד דיין, הרב יהודה שלוש
 
 תפקידים נוספים:  רב עיר 
 
הרב דוד חיים שלוש (חנוכה ה'תר"ף, דצמבר 1919 - 8 ביוני 2016, ב' בסיוון ה'תשע"ו) היה רבה הראשי של נתניה במשך כ-63 שנה, מחברם של ספרים רבים בהלכה ובמקרא.
ביוגרפיה

נולד במרוקו, לרבי יוסף שלוש בעת שזה שהה שם כשד"ר מטעם עדת המערבים בירושלים, ונקרא על שם סבו, רבי דוד שלוש, שכיהן כראש ישיבה במרקש. בהיותו בגיל שנה סיים אביו את שליחותו וחזר לארץ עם משפחתו לביתם שבעיר העתיקה, שם שימש בתפקיד האב"ד ומראשי הקהל בעיר. אמו למדה במחזורים הראשונים של בית הספר אוולינה דה רוטשילד. אחיו הצעיר היה הרב אברהם שלוש, רבה של העיר כפר סבא. אחותו אביגיל הייתה נשואה לרב נסים עזראן ובתה צביה נישאה לרב מרדכי אליהו. הוא נשא את דינה, בתו של הרב מאיר ועקנין שהיה אב"ד טבריה.
הרב שלוש למד בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, לצד הרבנים עובדיה יוסף, חיים דוד הלוי (לימים מחותנו), ציון לוי ובן ציון אבא שאול. הרבנים שהשפיעו עליו במיוחד היו, אביו, הרב עזרא עטיה והרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל.
בשנת 1947 התמנה לרב שכונת רוממה בירושלים. בשנת 1950 נשלח הרב שלוש לצרפת להיות רבם של מחנות העולים, לטפל בבעיות הלכתיות ולהדריכם לעלות לארץ ישראל. בשובו ארצה חזר לכהן כרב שכונת רוממה.
בשנת תשי"ג נשלח על ידי הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל לשמש כרבה הראשי של העיר נתניה. הוא נבחר לתפקיד ושימש כרבה של העיר עד יום פטירתו.
בשנת ה'תשל"ח, התמודד מול הרב שלום משאש על משרת הרב הראשי לירושלים, והפסיד בהתמודדות זו. בשנת ה'תש"ם היה מועמד לאחד מחמשת המושבים הספרדיים של מועצת הרבנות הראשית, אך הגיע למקום השישי ולא נבחר. בשנת ה'תשמ"ג עם היבחרו של הרב מרדכי אליהו לרב ראשי לישראל, נכנס הרב שלוש למועצת הרבנות הראשית. כעשר שנים היה חבר במועצת הרבנות הראשית והשפיע מאוד בעניינים הלכתיים בעת ההיא. באמצע שנות ה-80 פרסם את גישתו המקלה יחסית לעולים מאתיופיה, הפוטרת אותם מהליך גיור לחומרא כי הם יהודים במקורם. למרות מאבקו לקבלת החלטה ברוח זו, מועצת הרבנות הראשית התנגדה לכך, אך אישרה לו לערוך רישום נפרד עבורם בנתניה. הרב שלוש בנה אילן יוחסין של כל המשפחות המיוחסות על פי עדויות הקסים, ומאז ועד היום משמש אילן זה לבדיקת יהדותה של קהילה זו.
הרב שלוש כיהן כרב בית הכנסת "זכור לדוד" (הקרוי על שם סבו שהיה ראש ישיבה בעיר מרקש שבמרוקו), שבמרכז נתניה.
הוא נפטר ב-8 ביוני 2016, ב' בסיוון ה'תשע"ו, ונקבר בהר המנוחות בירושלים, בחלקת הרבנים, לצד אביו.
דרכו ההלכתית

במהלך השנים חיבר הרב שלושה ספרי פסיקה ופרשנות רבים, בהם נודע בשל גישתו החדשנית. בדרכו ההלכתית הרב שלוש פסק לעיתים גם כדעת יחידים, בסוגיות שלסברתו היה נכון יותר להכריע כדעתם.
דרך לימודו באה לידי ביטוי בין היתר בסוגיות שדן בהם בספריו. בספרו "בני עמי" דן בסוגיות משפחה, והתיר לקראים להתחתן עם יהודיות רבניות. כתב ארוכות בענייני חשמל בשבת ויום טוב כשלדעתו יש להתיר להדליק חשמל ביום טוב. כמו כן התיר להדליק גפרורים ביום טוב והחזיק בפסיקת הכרם חמר ובמנהגם של חלק מיוצאי מרוקו.
הוא דן בשאלת קיום השבת בחלל וכתב בנושא זה מאמר ולצורך כך דן בנושא קו התאריך בהלכה.
הוא דן רבות גם בנושא העלייה להר הבית והתיר לעלות להר במקומות מסוימים, ואף עלה עם בניו להר. נושאים חשובים נוספים בהם עסק היו אמירת הלל ביום העצמאות וביום ירושלים וברכת שהחיינו בהם. כמו כן עסק בקביעת רגע המוות, קבורה בקומות ועוד מאות שאלות בנושאים רבים שמופיעים בספר השו"ת שלו "חמדה גנוזה" המופיע בשלשה חלקים בכל חלקי השולחן ערוך.
בנוסף כתב פירוש לחמשה חומשי תורה בשם "אור חדש", המנתח כל מילה לשורשה. שורש בן שלש אותיות, וליסודה יסוד בן שתי אותיות, בכך הוא משייך קבוצה גדולה של שורשים ליסוד וענף אחד ומסתייע בכך בפירוש הפסוק. לכל פסוק הוא מביא פירוש מקורי לאחר ניתוח הפירושים הקיימים והקשיים שבהם. בנוסף, ועל פי אותו עקרון, כתב פירוש מקורי לתהילים, להגדה של פסח, למגילת אסתר, דרשות למועדי השנה, ולפרקי אבות.
עסק בביאור נוסחאות וקטעי תפילות שאינם מבוארים. את ביאורו הוציא לאור בסידור תפילה "תהילה לדוד", הכולל ביאורים לתפילות ימות השנה, שבתות, מועדי השנה וימים נוראים.
הרב שלוש דגל בשמירה על המסורות והמנהגים של כל עדה ועדה, ואף ביסס וחיזק את מנהגי עדת מרוקו שהוא נמנה עליה. לנושאים אלה הקדיש חלקים נרחבים מספריו "חמדה גנוזה", שם הוא הרבה להתווכח עם הרב עובדיה יוסף שסבר כי על הספרדים לשנות את מנהגיהם הקדומים ולהתאימם לכדי פסיקה אחידה. אולם כאשר הסיק שהמנהג הוא מנהג טעות פסק אחרת (לדוגמה פסק שבהגיית ברכת "בורא פרי הגפן" יש לנקד ולהגות גָפן).
כתב 'מחקר' על דרכי השתלשלות הפסיקה ההלכתית, תוך כללי פסיקה העולים ממחקרו. במחקרו זה הוא מפקפק בין השאר בקבלת הספרדים את פסיקותיו של בעל שולחן ערוך, וסבר כי תלמיד חכם אמיתי, רשאי לחלוק על פסקי השולחן ערוך.
ספריו

בני עמי, ירושלים, 1977
שו"ת חמדה גנוזה, חלק א' , (ירושלים, תשל"ו-תש"ס)
שו"ת חמדה גנוזה כרך ב' כולל שו"ת בהלכות השייכות לאורח חיים ומחקר מקיף אודות רקע תכלת של ציצית, הפעלת חשמל בשבת וביום טוב, זמן בין השמשות, והכלל של "ספק ברכות להקל"
שו"ת חמדה גנוזה ג' "כולל שו"ת בהלכות רובן שייכות לשולחן ערוך חלק יורה דעה ומחקר מקיף אודות: שנת השמיטה ומנהג המכירה הנהוג בדור הזה, השתלת איברים וקביעת רגע המוות, י"א יום שבין נדה לנדה, ביאור הסוגיות בנדון דעת הרמב"ם: ישוב כל הקושיות עליו, וקושיות על החולקין עליו"
הספר נדחי ישראל יכנס (ה'תשמ"ח) על "יהודי חבש (אתיופיה) המכונים פלשים"
הספר איילת השחר על מגילת אסתר
פירוש "אור חדש" על התורה
פירוש "מכתם לדוד" על תהילים
מחזור "מכתם לדוד" לראש השנה ויום כיפור.
פירוש לסליחות
קונטרס שמירת שביעית כהלכתה
"שושנים לדוד" דרשות למועדי השנה וימים נוראים, ולימי שמחה.
הספר "משכיל לדוד" פירוש למסכת אבות, פירוש לאגדות חז"ל, והספדים מיוחדים.
לקריאה נוספת

הרב יוסף שלוש, הרב שלמה מייארה, אמת לדוד, פתח תקווה, ה'תשע"ז.
הרב יהודה שלוש, הרב יהודה אדרי, זכור לדוד, נתניה, ה'תשע"ט.
הערות שוליים

↑  כך לפי מספר אתרי חדשות. ייתכן כי תאריך זה אינו התאריך המדויק.
↑  הרב שלוש מספר על מורו ורבו הרב עוזיאל - זצוק"ל
↑  ילקוט פרסומים מס' 2660; התשמ"א עמ' 69, י"ד בתשרי התשמ"א 24.9.1980
↑  עיינו בספרו חמדה גנוזה חלק א' או"ח ה' - ו'.
↑  דוד שלוש, "כיצד ינהג איש החלל בשבת ויום הכיפורים", בתוך: הליכות–בטאון המועצה הדתית תל אביב–יפו, שנה חמישית, א (17) (תשרי תשכ"ג), עמ' 24–26
↑  ראו בשער הספר 'חמדה גנוזה' שכך קרא לזה המחבר.
↑  שו"ת חמדה גנוזה ח"א, סימן כג, ס"ק סא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308290305171  GND: 1141831406  ISNI: 0000 0000 6694 1015  LCCN: nr93020270  VIAF: 22014664   WorldCat (עם VIAF): 22014664
אדריאן אדמונדסון

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1957 (בן 68) ברדפורד, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Adrian Charles Edmondson 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מנצ'סטר  בית הספר פוקלינגטון  אוניברסיטת ויקטוריה של מנצ'סטר 
 בן או בת זוג:  ג'ניפר סונדרס (11 במאי 1985–?) 
 צאצאים:  אלה אדמונדסון, ביטי אדמונדסון
 פרופיל ב-IMDb
 
אדריאן צ'ארלס "אייד" אדמונדסון (Adrian Charles "Ade" Edmondson; נולד ב-24 בינואר 1957) הוא קומיקאי, שחקן ומוזיקאי אנגלי.