stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות הכלליות בבריטניה 1997
מערכת הבחירות

הפרלמנט שנבחר בבחירות 1992 השלים את מלוא תקופת כהונתו בהתאם לחוק - חמש שנים. ראש הממשלה מייג'ור הכריז על הבחירות ומועדן ב-17 במרץ והפרלמנט התפזר ב-8 באפריל. הבחירות נקבעו ל-1 במאי, המועד שבו עמדו להיערך בחירות לרשויות המקומיות בבריטניה. מערכת הבחירות נמשכה לפיכך שישה שבועות - זמן ארוך ביחס למקובל בבריטניה.
נקודת המוצא של מערכת בחירות מבחינת השמרנים מבחינת התמיכה בציבור הייתה חלשה. מייג'ור העדיף מערכת בחירות ארוכה כדי "לחשוף את ריקנותו" של הלייבור. הקמפיין השמרני התבסס על השיפור במצב הכלכלי וברמת האבטלה ועל הדגשת היציבות שבשלטון המפלגה וסיסמתו הייתה "תוכלו להיות בטוחים רק עם השמרנים" (You can only be sure with the Conservatives). אולם מייג'ור התלבט במשך כל הקמפיין בין שני מסרים שמרניים שלא התיישבו זה עם זה - האחד כי הלייבור העתיק את מצעו מהשמרנים והאחר כי הלייבור החדש איננו חדש וכי עמדותיו הן מסוכנות. אי ההכרעה ביניהם חיבלה בקמפיין השמרני, כמו גם חילוקי דעות פומביים שהתגלעו בין אישים במפלגה. בין השאר, כמאתיים מועמדים שמרנים לא צייתו למדיניות המפלגה להתנגד לאימוץ המטבע האירופי האחיד על ידי בריטניה ומייג'ור ביקר אותם בטענה שהם כובלים את ידיו בעת שהוא נושא ונותן בעניין עם האיחוד האירופי. לבסוף, עלייתה של מפלגת משאל העם, שערערה על חברות בריטניה באיחוד האירופי - והשיגה לבסוף את מספר הקולות הרביעי בגובהו בבחירות - נגסה בחלק מקהל המצביעים של המפלגה. השמרנים ספגו מכה נוספת כאשר העיתון רב התפוצה סאן החליט לעביר את תמיכתו מהם ללייבור.
הקמפיין של הלייבור היה אפקטיבי יותר. הוא הדגיש את הפילוג בצמרת השמרנים ובזכות אימוץ עמדות מרכזיות יותר מבעבר הצליח למשוך לכיוונו קהל רחב יותר מקהל המצביעים המסורתי של המפלגה והעביר לצד הלייבור מצביעים מאוכזבים של השמרנים, בעיקר בעלי עמדות מתונות. בלייר היה פופולרי מאוד וניצב במרכז הקמפיין בהצלחה. הלייבור ניצל היטב את הרצון בשינוי לאחר 18 שנים של שלטון השמרנים. הלייבור השמיע מספר הבטחות בחירות ובהן קביעת שכר מינימום ארצי ועריכת משאלי עם בסקוטלנד ובויילס בנוגע להקמת פרלמנטים מקומיים.
תוצאות

בבחירות השתתפו 31,286,284 מצביעים - 71.3% מכלל בעלי זכות הבחירה.
| מפלגה | מושבים בהם זכתה | שינוי מהבחירות הקודמות | אחוז מסך המושבים | קולות בהם זכתה | שינוי באחוזים מהבחירות הקודמות | אחוז מסך הקולות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הלייבור‏ | 418‏ | 145+‏ | 63.4‏ | 13,518,167‏ | 8.8+‏ | 43.2‏ |
| השמרנית‏ | 165‏ | 178-‏ | 25.0‏ | 9,600,943‏ | 11.2-‏ | 30.7‏ |
| הליברל דמוקרטית | 46‏ | +28‏ | 7.0‏ | 5,242,947‏ | 1.0-‏ | 16.8‏ |
| הלאומית הסקוטית | 6‏ | 3+‏ | 0.9‏ | 621,550‏ | 0.1+‏ | 2.0‏ |
| היוניוניסטית של אלסטר (צפון אירלנד) | 10‏ | 1+‏ | 1.5‏ | 258,349‏ | 0.0‏ | 0.8‏ |
| הסוציאל-דמוקרטית והלייבור (צפון אירלנד) | 3‏ | 1-‏ | 0.5‏ | 190,814‏ | 0.1+‏ | 0.6‏ |
| פלייד קמרי | 4‏ | 0‏ | 0.6‏ | 161,030‏ | 0.0‏ | 0.5‏ |
| שין פיין (צפון אירלנד) | 2‏ | 2+‏ | 0.3‏ | 126,921‏ | 0.0‏ | 0.4‏ |
| היוניוניסטית הדמוקרטית (צפון אירלנד) | 2‏ | 1-‏ | 0.3‏ | 107,348‏ | 0.0‏ | 0.3‏ |
| העצמאית | 1‏ | 1+‏ | 0.2‏ | 64,482‏ | 0.0‏ | 0.1‏ |
| מושב יושב ראש בית הנבחרים | 1‏ | 0‏ | 0.2‏ | 23,969‏ |  | 0.1‏ |
| היוניוניסטית הבריטית (צפון אירלנד) | 1‏ | 1+‏ | 0.2‏ | 12,817‏ |  | 0.0‏ |
| 37 רשימות אחרות | 0‏ |  |  | 1,326,350‏ |  | 4.2‏ |
תוצאות > ניתוח התוצאות

שיטת הבחירות האזורית הרובנית הנוהגת בבריטניה הביאה כרגיל לחוסר מתאם בין מספר הקולות שקיבלו מועמדי כל מפלגה במדינה כולה לבין מספר המושבים שבהם זכו בבית הנבחרים. בבחירות אלו פעלה שיטה זו באופן בולט לטובת הלייבור (שקיבל 43.2% מהקולות ו-63.4% מהמושבים בבית הנבחרים) ולרעת המפלגה השמרנית והמפלגה הליברל-דמוקרטית. כמו כן, מפלגת משאל העם קיבלה 811,849 קולות - ההישג הרביעי בגובהו בבחירות - אך לא זכתה באף מושב בבית הנבחרים.
התבוסה השמרנית הייתה הגדולה ביותר מאז הבחירות ב-1906 ושיעור התמיכה הארצי בהם היה הנמוך ביותר מאז 1832. המפלגה איבדה את כל מושביה בסקוטלנד ובויילס, ושורה של שרים מכהנים ושרים לשעבר משורותיה איבדו את מושביהם בפרלמנט. המפלגה נקלעה לתקופת השהייה באופוזיציה הממושכת ביותר שלה מאז המאה ה-18, שתמה עם בחירתו של דייוויד קמרון ב-2010.
המפלגה הליברל-דמוקרטית יותר מאשר הכפילה את ייצוגה בבית הנבחרים וזכתה ביותר מושבים מכל מפלגה שלישית מאז 1929, כל זאת אף על פי שהמספר המוחלט של הקולות שקיבלה היה נמוך מב-1992. המפלגה הלאומית הסקוטית הכפילה את מספר מושביה בפרלמנט משלושה לשישה.
מספר שיא של נשים היו לחברות בבית הנבחרים - 120, מהן 101 מועמדות של הלייבור, שנקט במדיניות של העדפה מתקנת לנשים.
הערות שוליים

↑  מרגרט בקט שימשה כממלאת מקום מנהיג הלייבור במשך חודשיים, עד לבחירתו של בלייר.
↑  מקור: http://www.bbc.co.uk/news/special/politics97/background/pastelec/ge97.shtml.
↑  בבחירות 1992 קיבל הלייבור 11,560,484 קולות.
↑  בבחירות 1992 קיבלו השמרנים 14,093,007 קולות.
↑  נכללו בסעיף זה רשימות שקיבלו לפחות 500 קולות.
↑  כולל 811,849 קולות שניתנו למפלגת משאל העם.
↑  בבחירות 1906 זכתה המפלגה ב-165 מושבים בבית הנבחרים.
המנון תנועת האספרנטו

המנון תנועת האספרנטו הוא La Espero (לָה אֶסְפֶּרוֹ, באספרנטו: "התקווה"). השיר, שחובר על ידי ד"ר אליעזר זמנהוף, נקרא בפי דוברי אספרנטו גם בשם La Himno ("ההמנון").
מילות השיר

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הַתִּקְוָה (תרגום: חיים קשטן) | התקווה (תרגום מילולי) | La Espero |
| שׁוּר, רֶגֶשׁ חָדָשׁ עוֹלָמֵנוּ יָעִיר, | אל תוך העולם בא רגש חדש, | En la mondon venis nova sento, |
| עַל אֶרֶץ רַבָּה יַרְעִים קוֹל בְּאַדִּיר | דרך העולם עובר קול חזק; | Tra la mondo iras forta voko; |
| וּמִכְּפָר אֱלֵי כְּפָר, מִנִּי עִיר אֱלֵי עִיר | באמצעות כנפי רוח קלה | Per flugiloj de facila vento |
| עַל כַּנְפֵי רוּחַ קַל הוּא יָטוּס וְיָשִׁיר. | כעת ממקום תעוף למקום. | Nun de loko flugu ĝi al loko. |
| לֹא יָשִׁיר שִׁיר לְחֶרֶב שִׁכֹּרֶת לְדָם, | לא לחרב צמאה לדם | Ne al glavo sangon soifanta |
| לֹא יִקְרָא אֱלֵי כָּךְ אֶת מִשְׁפַּחַת אָדָם. | הוא מושך את משפחת האדם: | Ĝi la homan tiras familion: |
| לְתֵבֵל אֲפוּפַת מִלְחָמוֹת מֵעוֹלָם | לַעולם שלנצח נלחם | al la mond' eterne militanta |
| הוּא מַבְטִיחַ הַרְמוֹנְיָה קְדוֹשָׁה לְעוֹלָם. | הוא מבטיח הרמוניה קדושה. | Ĝi promesas sanktan harmonion. |
 
| אֵל מִתַּחַת לְתַו־הַתִּקְוָה הַמְּקֻדָּשׁ | תחת הסמל הקדוש של התקווה | Sub la sankta signo de l' espero |
| נִקְבָּצִים לוֹחֲמִים לְשָׁלוֹם מְחֻדָּשׁ. | מתאספים לוחמי שלום, | Kolektiĝas pacaj batalantoj, |
| וְחִישׁ צָץ הָרַעְיוֹן וְגָדֵל וּמְגֻדָּשׁ, | ובמהרה צומח העניין | Kaj rapide kreskas la afero |
| שֶׁהֵן אֶת לֵב הַמְּקַוִּים רָכַשׁ. | באמצעות עבודת המקווים. | Per laboro de la esperantoj. |
| בְּאֵיתָן, עַתִּיקוֹת, עוֹד עוֹמְדוֹת הַחוֹמוֹת | בעוצמה עומדות חומות בנות אלפי שנים | Forte staras muroj de miljaroj |
| הַחוֹצוֹת לְאֻמִּים, מַפְרִידוֹת בֵּין אֻמּוֹת. | בין העמים המחולקים; | Inter la popoloj dividitaj; |
| אַךְ נַפֵּץ תְּנַפְּצֵן הַקְּדוֹשָׁה בָּאֲהָבוֹת | אבל יתנפצו המכשולים העקשנים, | Sed dissaltos la obstinaj baroj, |
| וּבִנְפֹץ, וְנָפְלוּ הַמְחִיצוֹת הֶעָבוֹת. | באמצעות האהבה הקדושה, מוכים לכל עבר. | Per la sankta amo disbatitaj. |
 
| וּמְבִינִים אִישׁ אָחִיו וְרֵעֵהוּ לָעַד, | על יסוד לשוני נייטרלי, | Sur neŭtrala lingva fundamento, |
| עֵת לָשׁוֹן נֵיטְרָלִית מְקַשַּׁרְתָּם לְחַד, | בהבינם אחד את האחר, | Komprenante unu la alian, |
| יֵאוֹתוּ עַמִּים בִּקְהָלָם כִּי יֵחַד | העמים יעשו בהסכמה | La popoloj faros en konsento |
| חוּג מִשׁפָּחָה גָּדוֹל וְאֶחָד. | מעגל משפחתי אחד גדול. | Unu grandan rondon familian. |
| לְמוּדֵי־חֲרִיצוּת חֲבֵרֵינוּ הִנָּם; | עמיתינו השקדנים | Nia diligenta kolegaro |
| בְּעָבְדָם לַשָׁלוֹם לֹא יִיעָפוּ חִנָּם, | מעבודת השלום לא יתעייפו, | En laboro paca ne laciĝos, |
| כִּי אִם עַד חֲלוֹם־אֱנוֹשׁוּת מְרוֹמָם | עד שהחלום היפה של האנושות | Ĝis la bela sonĝo de l' homaro |
| לְבִרְכַּת־נְצָחִים הִתְגַּשֵּׁם יִתְגַּשָּׁם! | לברכה נצחית יתממש. | Por eterna ben' efektiviĝos. |
הלחן

מספר אספרנטיסטים הלחינו את השיר.
הלחן המקורי (1891) היה של הסופר והפוליטיקאי השוודי קלס אדולף אָדֶלשֶלד (Claes Adolf Adelsköld).
בכנס העולמי הראשון (1905) בוצע לצד הלחן המקורי גם הלחן של הברון הצרפתי פליסיאן מני דה מניל (Félicien Menu de Ménil). לחן זה הוא המקובל, ולפיו שרים את La Espero בכל אירוע אספרנטיסטי מרכזי.
La Espero
הידרוקסיקובלמין

| --- | --- |

המבנה הכימי של סדרת תרכובות המכונה ויטמין B12. האות R בתרשים מסמנת את הקשר השישי של יון הקובלט, במקרה של הידרוקסיקובלמין, האות R מסמנת הידרוקסיל (OH).
 שם IUPAC
 Coα-[α-(5,6-dimethylbenzimidazolyl)]-Coβ-hydroxocobamide
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C64H93CoN13O17P 
 מסה מולרית:  1406.46 גרם למול
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמן מחצית חיים:  ~6 ימים
 מזהים
 קוד ATC:  B03BA03, V03AB33 
 מספר CAS:  13422-51-0
 PubChem:  44475014
 ChemSpider:  21160115
 
הידרוקסיקובלמין (hydroxocobalamin) הוא אחד מתוך סדרה של תרכובות המכונות ויטמין B12.
זוהי צורה סינתטית המשמשת כתרופה. הידרוקסיקובלמין משמש כתחליף יעיל לציאנוקובלמין (הצורה הטבעית של ויטמין B12), וכן כתרופה נגד הרעלת ציאניד.
המבנה המולקולארי של ויטמין B12 מפורט בתרשים. במרכזו - יון קובלט (Co), המקושר לחמישה אטומים של חנקן (N).
בהידרוקסיקובלמין, הקשר השישי של הקובלט (מסומן בתרשים באמצעות האות R) הוא הידרוקסיל (OH).
ראו גם

ויטמין B12
| ויטמינים |
| --- | --- | --- |
| ויטמינים מסיסים במים | ויטמין B1 (תיאמין) • ויטמין B2 (ריבופלאבין) • ויטמין B3 (ניאצין, ניקוטינאמיד) • ויטמין B5 (חומצה פנטוטנית) • ויטמין B6 (פירידוקסין, פירידוקסאמין) • ויטמין B7 (ביוטין) • ויטמין B9 (חומצה פולית) • ויטמין B12 (אדנוסילקובלמין, הידרוקסיקובלמין, מתילקובלמין, ציאנוקובלמין) • ויטמין C (חומצה אסקורבית) |  |
| ויטמינים מסיסים בשמן | ויטמין A • ויטמין D • ויטמין E (טוקופרול) • ויטמין K |  |
הנדימקס

אוניית צובר בגודל הנדימקס
הנדימקס (אנגלית: Handymax), או סופרמקס (אנגלית: Supermax) היא קטגוריית גודל לאוניות צובר. אוניית הנדימקס אופיינית היא במעמס של 35,000 עד 60,000 טון.
מידותיה של אוניית הנדימקס אופיינית הן 150–200 מטר אורך, אף שחלק ממסופי המטען בעולם מטילים הגבלות אורך בקטגוריית גודל זו. כך למשל ביפן, אורכן של האוניות הוא פחות מ-190 מטר. אוניות הנדימקס מודרניות הן במעמס של 52,000-58,000 טון, ובהן חמישה תאי מטען וארבעה עגורנים בעלי יכולת הרמה של 30 טון.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ימאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלמר הנסן

| --- | --- |

 לידה:  24 בספטמבר 1870 Andøy Municipality, נורווגיה 
 פטירה:  2 באוגוסט 1956 (בגיל 85) טרומסה, נורווגיה 
 מדינה:  נורווגיה 
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר אולף הקדוש 
 
הלמר יוליוס הנסן (בנורווגית: Helmer Julius Hanssen ‏ 24 בספטמבר 1870 - 2 באוגוסט 1956) היה חוקר קטבים נורווגי ואחד מחמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
חייו

הלמר הנסן נולד בביירנסקין, על האי אנדויה בחלקה הצפוני של נורווגיה. הוא היה נווט קרח מנוסה, מיומנות שלמד כצייד כלבי-ים בסביבות שפיצברגן.
מ-1903 עד 1905 השתתף הלמר הנסן כקצין שני באונייה Gjøa במסע המוצלח של רואלד אמונדסן לגילוי המעבר הצפון-מערבי. במשלחת למד מן האינואיטים איך לנהוג כלבי מזחלת. ב-1910 נלווה אל אמונדסן במשלחתו לכיבוש הקוטב הדרומי, הפעם כנוהג כלבים מומחה. כמו כן היה ממונה על הניווט ונשא את המצפן הראשי על מזחלתו.
הלמר הנסן היה בין חמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי ב-14 בדצמבר 1911, יחד עם רואלד אמונדסן, אולאף ביאלאנד, אוסקר ויסטינג וסוורה האסל, קבוצת הקוטב של משלחת הקוטב הדרומי. במהלך שהותם בקוטב הדרומי, היה זה ככל הנראה הנסן שעבר כמטחווי 180 מטרים מנקודת הקוטב הדרומי המתמטי, זאת בעת אחת מתרוצות הסקי, שאמונדסן הורה לבצע לשם הקפת הקוטב במסגרת שלמה, כאמצעי לשלול כל ספק בכך, שהמשלחת אכן הגיעה אל הקוטב הדרומי. על השתתפותו במשלחת, הוענקה להלמר הנסן מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה של בית המלוכה הנורווגי, שהמלך הוקון השביעי קבע בשנת 1912 לכבוד משתתפי משלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן.
בשנת 1912 יצא שוב צפונה, הפעם כרב החובל של האונייה "מוד" במשלחת המעבר הצפון-מזרחי של רואלד אמונדסן.
בשנת 1936 פרסם הנסן את האוטוביוגרפיה שלו, "מסעותיו של ויקינג בן-ימינו" (The Voyages of a Modern Viking, London: Rutledge, 1936)
הלמר יוליוס הנסן התמנה לאביר מסדר אולאף הקדוש של הכתר הנורווגי על הצטיינות ימית במשלחות של רואלד אמונדסן אל קצות העולם, הצפוני והדרומי.
הערות שוליים

↑  Rainer. K Langner, Scott & Amundsen, Duel on  Ice, English translator Timothy Beech, Haus Publishing, London, 2007, P 45
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90825417  GND: 1062162773  ISNI: 0000 0000 0436 4312  KulturNav: 784bd23c-1c48-49a4-8a88-477a8bf44fdc  LCCN: n94021881  VIAF: 74323509   WorldCat (עם VIAF): 74323509 
מדליית הקוטב הדרומי
הלמר לרסקי

| --- | --- |

הלמר לרסקי (1946)
 לידה:  18 בפברואר 1871 שטרסבורג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  29 בספטמבר 1956 (בגיל 85) ציריך, שווייץ 
 שם לידה:  ישראל שְׁמוּקְלֶרְסקי
 תחום יצירה:  צילום, צילום קולנוע
 
מתוך הסדרה "חיילים יהודים" (1942–1943)
הֶלְמַר לֶרְסקי (באנגלית: Helmar Lerski;‏ 18 בפברואר 1871 – 19 בספטמבר[דרושה הבהרה] 1956) היה צלם וצלם קולנוע יהודי-שווייצרי-אמריקאי-ארץ-ישראלי. מחשובי הצלמים בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 ובכיר הצלמים בארץ ישראל בתקופה שלפני הקמת מדינת ישראל.
קורות חיים

הלמר לרסקי נולד בשטרסבורג שבצרפת בשם ישראל שְׁמוּקְלֶרְסקי ללאה וגצל, מהגרים מהעיר זגייז' שבפולין. הוא עבר עם הוריו לציריך שבשווייץ ושם גדל. ב-1887 קיבלה המשפחה אזרחות שווייצרית ובשנת 1893 היגר לארצות הברית, שם הצטרף כשחקן אל קבוצה דוברת גרמנית בשיקגו. בשנת 1897 החליף שמו להלמר לרסקי.
את רעייתו אמילי הכיר בקבוצת השחקנים אליה הצטרף. משפחתה עסקה בצילום ובהשפעתה פתחו השניים בשנת 1910 סטודיו לצילום במילווקי. לרסקי פיתח טכניקה לצילום בעזרת מראות ומשנת 1911 החל לפרסם את יצירותיו וזכה למוניטין כצלם דיוקנאות.
בשנת 1915 היגר לברלין, שם המשיך את עיסוקו בצילום. בנוסף עבד כצלם קולנוע וכתאורן באולפני "UFA" בסרטים כגון "אופיום" (Opium,‏ 1918) ו"מטרופוליס" (1926). בשנת 1922 נישא בשנית, בעקבות פטירת רעייתו בשנה שלפני כן.
החל משנת 1928 התמקד לרסקי בצילום דיוקנאות בסגנון אקספרסיבי. צילומיו הכילו תקריבים של הדמויות ועשו שימוש בניגודיות גבוהה, אמצעים אשר העניקו לתצלומים אווירה דרמאטית ואקספרסיוניסטית. בשנת 1931 התפרסם ספרו "ראשים של יום-יום" (Köpfe das Alltags), שהכיל מקבץ מתצלומיו.
בשנת 1931 הגיע לראשונה לביקור בארץ ישראל.
בסתיו 1932 שב לארץ ישראל ובעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה החליט להשתקע בארץ ישראל.
בנוסף לעבודה עצמאית כצלם הוא גם צילם סרטי קולנוע דוקומנטריים עבור הקרן הקיימת. בנוסף ביים את הסרטים "עבודה" (1935), "אדמה" (1947), ו"קללה לברכה" (1951) עבור חברת "אורים" של מרגוט קלאוזנר ויהושע ברנדשטטר. כמו כן ביים את הסרטים "מנגינה עברית" (1935) ו"ילדי השמש" (1939).
ב-1936 יצר את סדרת התצלומים "המטמורפוזות של האור" (The Metamorphosis of Light), שהכילה 160 תצלומים של מנקה רחובות. בשנים 1937–1939 שהה לרסקי באירופה והתגורר בלונדון ובפריז.
בביתו שבתל אביב פתח סטודיו בשם "סטודיו 1940" ובו הכשיר תלמידים בטכניקת הצילום ובצילום אמנותי. בשנת 1940 נבחר כיו"ר כבוד של "התאחדות הצלמים המקצועיים בארץ-ישראל". בשנים 43–1942 צילם על גג ביתו את הסדרה "חיילים עבריים".
בסוף מרץ 1948 עזבו לרסקי ורעייתו לשווייץ, שם נפטר ב-1956.
דן הופנר, שעמד בראש האקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל והיה ממכריו של לרסקי, תרם למוזיאון ישראל אוסף של 154 תשלילי צלולואיד בגודל 6X6 ס"מ של דיוקנאות וצילומי ידיים מארץ־ישראל. תשלילים אלה ברובם לא ראו אור מעולם לפני כן והוצגו בתערוכת "הלמר לרסקי: ידיים עובדות" למשך חודשיים בשנת 2011 במוזיאון ישראל.
לקריאה נוספת

רז, גיא, צלמי הארץ: מראשית ימי הצילום ועד היום, הקיבוץ המאוחד, תל אביב.
סלע, רונה, צילום בפלסטין/ארץ-ישראל בשנות השלושים והארבעים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2000, עמ' 53–68.
הונגה טונגה

| --- | --- |
תצלום לוויין של נאס"א, 2009. ניתן לראות את האי פלקון (באדום) ואת הונגה טונגה (בירוק)
תצלום לוויין של נאס"א, 2009. ניתן לראות את האי פלקון (באדום) ואת הונגה טונגה (בירוק)
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש תת-ימי
 גובה:  149 מטר
 מדינה:  טונגה טונגה
 מיקום:  כ-30 ק"מ דרומית לאי פונואפו
 התפרצות אחרונה:  15 בינואר 2022
 קואורדינטות:  20°34′S 175°23′W﻿ / ﻿20.57°S 175.38°W﻿ / -20.57; -175.38
  (למפת טונגה מוגדלת) נוקואלופה ניואפואו ניואפו פאנגיי אואונואה האוקיינוס השקטהונגה טונגה(למפת טונגה רגילה) נוקואלופה ניואפואו ניואפו פאנגיי אואונואה האוקיינוס השקטהונגה טונגה
הונגה טונגה (באנגלית: Hunga Tonga) הוא הר געש תת-ימי הממוקם כ-30 ק"מ דרומית לאי פונואפו (Fonuafoʻou; הידוע גם בשם פלקון) המשתייך לטונגה.
מיקום גאוגרפי

הר הגעש הונגה טונגה הוא חלק מקבוצת הרי געש פעילה מאוד הנקראת רכס טונגה ומתנשאת מניו זילנד עד מזרחית לפיג'י. הר הגעש נמצא 100 ק"מ מעל אזור סייסמי פעיל. גובהו של ההונגה טונגה 149 מטרים ושטחו 390 דונם.
ההונגה טונגה שוכן בין שני איים המהווים שרידים משתיים משפות הקלדרה שהתפרקו. שני האיים נמצאים במרחק של כ-1.66 ק"מ ואורכו של כל אחד מהאיים 2 ק"מ. האיים והר הגעש מורכבים בעיקר מהחומר אנדזיט (סלע יסוד געשי הדומה לבזלת).
התפרצויות

ב-16 במרץ 2009 התפרץ הר הגעש ופלט עשן, אפר, אדים ולבה לאוויר מעל האוקיינוס. ההתפרצות כיסתה את אחד האיים הסמוכים באפר, קברה מתחת לאפר בעלי חיים וצמחים והשמידה את כולם. ב-21 במרץ דיווח הגאולוג הראשי של טונגה, קלפי מפי (Kelepi Mafi), כי בין שני הפתחים עיקריים של ההתפרצות נוצר אי חדש מקרקע געשית. שטחו מאות מטרים רבועים, וגובהו בשיאו 120 מטרים.
הר הגעש התפרץ שוב בחודשים דצמבר 2014 וינואר 2015. מההתפרצות נוצר אי שחיבר בין הונגה טונגה לאי הונגה ה'אפאי (Haʻapai), האי החדש מכונה הונגה טונגה-הונגה ה'אפאי. בתחילה סברו החוקרים שהאי יעלם תוך מספר חודשים בעקבות זרמי הים, אולם לאחר שישה חודשים קצב הבלייה של האי הואט מאוד. הערכה היא כי האי יחזיק מעמד בין 10 שנים ל-30 שנה. זהו האי הראשון שנתון למעקב לווייני מרגע היווצרותו. חוקרים ממרכז טיסות החלל גודרד של נאס"א חוקרים את היווצרות האי. לדבריהם, קיים דמיון בין היווצרות האי הזה להיווצרות איים קדומים דומים במאדים.
התפרצויות > ההתפרצויות ב-2021 ו-2022

ב-20 בדצמבר 2021 נרשמה התפרצות ראשונה, והתפרצות נוספת, חזקה יותר, אירעה ב-15 בינואר 2022. ההתפרצות יצרה ענן אפר, גז וקיטור שהגיע לגובה 20 קילומטרים. הסקר הגאולוגי של ארצות הברית העריך שההתפרצות גרמה לרעידת אדמה בעוצמה של 5.8 שבעקבותיה נוצרו גלי צונאמי בטונגה, בפיג'י, ונואטו ובסמואה האמריקנית. מספר יישובים פונו בדרום יפן. גלים גבוהים שהגיעו בשיאם ל-1.5 מטרים והצפות נצפו גם בחופי קליפורניה ודרום אמריקה. בטונגה, טופו השישי, פונה מהארמון המלכותי בבירה והתקשורת מהממלכה נותקה כליל. בתים רבים באיים החיצוניים של טונגה ובחוף נהרסו. שלושה אנשים מתו בטונגה כתוצאה מהצונאמי ובהם אישה בריטית אחת. בנוסף, שניים טבעו למוות בעקבות גל גדול שפגע בהם בצפון פרו, מרחק של כ-10,000 ק"מ משם. ההתפרצות גם הותירה את מרבית האי הוולקני מתחת למים.
הערות שוליים

↑  "Hunga Tonga-Hunga Ha'apai". Global Volcanism Program, Smithsonian Institution.
↑  לא שוקע: האי שנוצר מהר געש תת-ימי, באתר ynet, 13 בדצמבר 2017
1 2  סרטון המציג את השינויים האי מהיווצרותו בדצמבר 2014 ועד דצמבר 2017
↑  כתבה מאתר הניו יורק טיימס על הדמיון בין הרים געשים במאדים לאי שנוצר
↑  סרטון דוקומנטרי על הדמיון בין הר געש קדומים במאדים להר הגעש הונגה טונגה
↑  Japan's Pacific coast hit by tsunami waves after Tonga eruption, The Japan Times, ‏2022-01-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  ynet וסוכנויות הידיעות, הר געש תת-ימי התפרץ באוקיינוס השקט, גלי צונאמי בטונגה ופיג'י | תיעוד, באתר ynet, 15 בינואר 2022
↑  Needham, Kirsty; Menon, Praveen (2022-01-18). "All homes on one of Tonga's islands destroyed, three dead". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2022-01-19.
↑  נהרגה בצונאמי מהר הגעש: "ניסתה להציל את הכלבים, בעלה נאחז בעץ", באתר ynet, 17 בינואר 2022
הגן הבוטני של שיקגו

| --- | --- |

 מיקום:  גלנקו, ארצות הבריתארצות הברית
 כתובת:  1000 Lake Cook Rd, Glencoe, IL 60022 
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 שטח:  1.56 קמ"ר 
 בעלות:  Forest Preserve District of Cook County 
 קואורדינטות:  42°08′54″N 87°47′24″W﻿ / ﻿42.148333333333°N 87.79°W﻿ / 42.148333333333; -87.79
 www.chicagobotanic.org
  (למפת שיקגו מוגדלת) הגן הבוטני של שיקגו(למפת שיקגו רגילה) הגן הבוטני של שיקגו
 
מגדל הפעמונים בגן הבוטאני של שיקגו
שלט הכניסה לגן
הגן הבוטני של שיקגו או הגנים הבוטניים של שיקגו (באנגלית: Chicago Botanic Garden) הוא אוסף של עשרים ושלושה גנים ושל חממות ומבני שירות בשטח של 1.56 קילומטרים רבועים בגלנקו (Glencoe), פרוור חוף צפוני בשיקגו.
הגן שייך למנהל היערנות של מחוז קוק שבאילינוי והוא מנוהל על ידי החברה ההורטיקלית של שיקגו (Chicago Horticultural Society). הגן מהווה אטרקציה תיירותית רבת מבקרים, בסיס ללימודי ולחקר מדעי הצמח, עיצוב נוף וגננות ומקום לקבלת טיפול פסיכולוגי בעזרת יצירה וגינון. בית הספר על שם ג'וזף רג'ינגסטיין השני ממוקם בגן ונותן קורסים בנושאים אלה. בין התלמידים יש אחוז גבוה של מורים מבתי ספר ממלכתיים ותלמידי הוראה. הגן מארח גם טיולי הוראה מבתי ספר. הגן מקדם גם יוזמות שונות לשמירת טבע.
הגן נפתח לקהל בשנת 1972. הוא מוכר על ידי עמותת המוזיאונים האמריקנית והוא חבר בעמותת הגנים הציבוריים האמריקנית (American Public Gardens Association - APGA), שממנה ומכתב העת Horticulture הוא קיבל את הפרס השנתי למצוינות בתחום עיסוקו בשנת 2006. הגן נבחר על ידי התוכנית הסביבתית של האו"ם (United Nations Environment Programme - UNEP) להיות אתר האירוח היחידי בארצות הברית של יום הסביבה לשנת 2008.
בחודשי הקיץ מופעל במקום גם מתחם של דגמי רכבות, שנוסעים בין דגמי עץ, של הבניינים והאתרים המפורסמים בארצות הברית (ראו דגם עץ של רחוב מסן פרנסיסקו, שמוצג בגן בקיץ).
גנים בוטניים נוספים בשיקגו

החממה הבוטנית בלינקולן פארק
הגן הבוטני של אוניברסיטת אילינוי בשיקגו (Atkins Garden)
הלמשטדט

| --- | --- |
סמל הלמשטדטסמל הלמשטדט
מדרחוב במרכז העיר ושער העיר העתיק (Hausmannsturm)
מדרחוב במרכז העיר ושער העיר העתיק (Hausmannsturm)
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה
 נפה:  נפת הלמשטדט
 ראש העיר:  היינץ־דיטר אייזרמן
 תאריך ייסוד:  בין 800 ל־952
 שטח:  46.97 קמ"ר
 גובה:  123 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  25,779 (31 בדצמבר 2022)
  ‑ צפיפות:  520 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  52°13′41″N 11°00′38″E﻿ / ﻿52.228055555556°N 11.010555555556°E﻿ / 52.228055555556; 11.010555555556 
 אזור זמן:  UTC+1
 אתר האינטרנט של עיריית הלמשטדט
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניהלמשטדט(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניהלמשטדט(למפת סקסוניה התחתונה רגילה) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדהלמשטדט(למפת סקסוניה התחתונה מוגדלת) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדהלמשטדט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הלמשטדט (בגרמנית: Helmstedt) היא עיר בסקסוניה התחתונה בגרמניה.
היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 800 בסמוך למנזר בנדקטיני על ידי המטיף הפריזי לודגר. היא נזכרת לראשונה בכתובים בשנת 952. ב־1199 הרסו אותה הכוחות של לודולף, הארכיבישוף של מגדבורג, אבל היא נבנתה במהרה מחדש וב־1230 תושביה הקיפו אותה בחומה למען שיפור יכולות ההגנה שלה; השער בחומה, המכונה "שער האוזמן" (Hausmannsturm) נזכר לראשונה ב־1286 והוא השער היחיד מסוגו שעדיין קיים. ב־1247 הלמשטדט הוכרזה כעיר.
ב־1457 היא הצטרפה לברית ערי הנזה. הרפורמציה הפרוטסטנטית הגיעה לעיר ב־1542 ורוב כנסיות העיר הפכו לפרוטסטנטיות. יוליוס, הדוכס של בראונשווייג ווולפנביטל הקים בה את אוניברסיטת הלמשטדט בשנת 1576. האוניברסיטה הייתה לאחת האוניברסיטאות הפרוטסטנטיות הראשונות ולאחד ממרכזי הלימוד החשובים באזור, אך בתחילת המאה ה-19 ירדה קרנה, וב־1809 סגר אותה מלך וסטפאליה ז'רום בונפרטה.
ב־1832 הייתה הלמשטדט למרכז מחוז. עד סוף המאה ה־19 התפתחה בסביבות העיר תעשיית הפחם. כמו כן, העיר הפכה למוקד משיכת תיירים בזכות מעיינות המים שנמצאו לידה (Bad Helmstedt).
כאשר גרמניה חולקה לאחר מלחמת העולם השנייה, נשארה העיר בגרמניה המערבית ולידה שכן אחד ממעברי הגבול העיקריים בין שתי המדינות, מעבר הלמשטדט-מריינבורן (אנ'), המכונה גם "צ'קפוינט אלפא" (Checkpoint Alpha); המעבר בוטל עם איחוד גרמניה ב־1990 וכיום נמצא במקום אתר היסטורי.
ערים תאומות

צרפת ויטרה, צרפת
הממלכה המאוחדת צ'ארד, הממלכה המאוחדת
ארצות הברית אלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית
איטליה פיוג'י, איטליה
גרמניה הלדנסלבן, סקסוניה-אנהלט, גרמניה
בלארוס סבייטלהורסק, בלארוס
רומניה אורשטיה, רומניה
הונגצ'י E-HS3

| --- | --- |

Hongqi E-HS3
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  הונגצ'י בבעלות "FAW Car" (אנ'),
 שנות ייצור:  2018 - היום
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  "FAW Group" (אנ') (שם רשמי: "FAW Group Corporation", שם בסינית: "第一汽车集团"
 סיווג:  מכונית סלון
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,490 מ"מ
 רוחב:  1,874 מ"מ
 גובה:  1,613 מ"מ
 משקל:  1,890 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,875 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי המפיק 152 כ"ס  2 מנועים חשמליים המפיקים 304 כ"ס
 מהירות מרבית:  160 קמ"ש
דגם "הונגצ'י E-HS3"
הונגצ'י E-HS3 (באנגלית: Hongqi E-HS3) הוא קרוסאובר חשמלי מתוצרת חטיבת רכבי היוקרה הונגצ'י בבעלות FAW Car (אנ'), חברת בת של FAW Group (אנ') (שם רשמי: FAW Group Corporation, שם בסינית: 第一汽车集团) אשר מיוצר משנת 2018.
"הונגצ'י E-HS3"

דגם "הונגצ'י E-HS3" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג, באפריל 2018.
5 דלתות.
5 נוסעים.
מנוע קדמי חשמלי.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
טווח סוללה: כ-250 ק"מ.
"הונגצ'י E-HS3" > גרסאות

דגם מנוע חשמלי המפיק 152 כ"ס.
דגם מנוע חשמלי כפול המפיק 152 + 152 כ"ס, סה"כ 304 כ"ס.
ראו גם

הונגצ'י CA770
הונגצ'י CA72
הונגצ'י L5
הונגצ'י H5