מרי רוז
שירותה בצי > המלחמה הראשונה נגד צרפת

את טבילת האש הראשונה שלה עשתה "מרי רוז" ב-1512, במלחמת ליגת קמברה, בפעולה ימית משותפת עם הספרדים נגד צרפת. האנגלים היו אמורים להתנגש במימי התעלה האנגלית בציי צרפת ודוכסות ברטאן, בעוד הספרדים נוחתים במפרץ ביסקאיה ומתקיפים את גאסקון. באפריל מונה סר אדוארד הווארד בן ה-35 ללורד אדמירל העליון, שבחר ב"מרי רוז" לאוניית הדגל שלו. משימתו הראשונה הייתה לסלק את אוניות הצרפתים מהים שבין אנגליה לחוף הצפוני של ספרד, כדי לאפשר הנחתת חיילים ליד הגבול הצרפתי בפואנטרביה. הצי כלל 18 אוניות, בהן האוניות הגדולות "ריג'נט" ו"פיטר פומגרנט", ובו למעלה מ-5,000 איש. במהלך מסע המלחמה לכדו האנגלים פשטו שתים-עשרה אוניות ברטאניות על חוף ברטאן, גברו על כוחות צבא מקומיים ובמשך ארבעה ימים תקפו והעלו באש יישובים רבים.
ביוני שב הצי לסאות'המפטון וזכה לביקורו של המלך הנרי. באוגוסט שוב יצא לים, הפעם אל ברסט, שם ניצח בקרב סן מתייה צי צרפתי-ברטאני. את ההתקפה האנגלית הובילה אחת האוניות הגדולות (לדברי מרסדן הייתה זו "מרי רוז"), ובמהלכה המטירו האנגלים על אוניות הצרפתים אש תותחים כבדה ואילצו אותן לסגת. אוניית הדגל הברטאנית "קורדלייר" השיבה מלחמה והוכרעה בפשיטה על סיפונה על ידי "ריג'נט" בת 1,000 הטונות. בדרך מקרה או בכוונה תחילה, כדי למנוע את נפילת האונייה לידי האויב, עלה לפתע באש מחסן התחמושת של "קורדלייר" והתפוצץ. השרפה התפשטה אל "ריג'נט" הצמודה אליה ובסופו של דבר גרמה גם לטביעת האונייה האנגלית. כ-180 אנשי צוות אנגלים קפצו לים וניצלו, ורק ברטאנים אחדים שרדו ונפלו בשבי. כרוניקות ודוחות מאותו זמן מספרים כי באירוע נהרגו קפטן ה"ריג'נט", 600 חיילים ומלחים, האדמירל העליון של צרפת והממונה על המשק של העיר מוֹרְלֶה. ב-11 באוגוסט העלו האנגלים באש 27 אוניות צרפתיות, לכדו חמש אחרות, והנחיתו חיילים ליד ברסט כדי לפשוט על יישובי החוף ולקחת שבויים. ברם, אילצו סערות את הצי לשוב אל דרטמות' ומשם אל סאות'המפטון לצורך תיקונים.
באביב 1513 נבחרה "מרי רוז" שוב לעמוד בראש צי משלוח נגד צרפת. לפני שיצאה למשימתה, התחרתה "מרי רוז" נגד אוניות אחרות, והוכיחה כי היא אחת מהאוניות הגדולות, המהירות וקלות-התנועה ביותר של הצי. צי המשלוח בפיקודו של הווארד הגיע אל חופי ברסט ב-11 באפריל, שם נוכח לראות כי לאוניות האויב שחסו בנמל ברסט המבוצר הצטרף כוח קטן של גליאות שהגיעו מהים התיכון. תגבורת זו הספיקה כבר להטביע אונייה אנגלית אחת ולהסב נזקים כבדים לאוניות אחרות. הווארד הנחית חיילים בחוף ליד ברסט אך לא הצליח להתקדם אל העיר. האספקה הלכה ואזלה, וכדי להשיג ניצחון בכל מחיר יצא הווארד ב-25 באפריל בראש כוח קטן של ספינות משוט להתקפה חזיתית ונועזת על הגליאות הצרפתיות. הוא עצמו הצליח להגיע אל אוניית האדמירל הצרפתי פְּרֶזֶ'ן דה בִּידוֹ והסתער בראש צוות השתלטות על סיפונה. מלחי האונייה הצרפתית הדפו את הפושטים, ביתקו את החבלים שהצמידו את שתי האוניות והפרידו את הווארד מאנשיו. גורלו של הווארד נחרץ והוא נקטל בו במקום על ידי החיילים שעל סיפון הגליאה הצרפתית.
נפילת הווארד והמחסור באספקה ריפו את רוח הצי האנגלי והוא שב בידיים ריקות לפלימות'. תומאס הווארד, אחיו הבכור של אדוארד, מונה ללורד אדמירל החדש, והחל מייד בהכנות להתקפה מחודשת על ברטאן. היציאה לים התעכבה בשל רוחות נגדיות וקשיי אספקה, ו"מרי רוז" העבירה את החורף בסאות'המפטון. באוגוסט חברו הסקוטים לצרפת במלחמתה נגד אנגליה, אך נחלו מפלה מוחצת בקרב פלודן ב-9 בספטמבר 1513. בתחילת 1514 תקפו האנגלים שנית בסיוע כוח ימי שכלל את "מרי רוז", אך לא ידוע על התנגשויות ימיות כלשהן עם האויב. במשך הקיץ כולו ערכו האנגלים והצרפתים פשיטות מהים כשהם מתישים זה את זה מבלי להשיג דבר. המלחמה הסתיימה בסתיו 1514 בחתימת הסכם שלום ובנישואי מרי, אחותו של הנרי, ללואי השנים עשר, מלך צרפת.
לאחר חתימת הסכם השלום הושמה "מרי רוז" בעתודה. ביולי 1514 הוצאה משירות פעיל לצורכי תחזוקה יחד עם אחותה "פיטר פומגרנט". ב-1518 נעשו בה עבודות תיקונים ובדק שגרתיות, לוחות הדופן נאטמו בנעורת פשתן ונמשחו בעטרן, ובאונייה הוצב צוות מינימלי קטן שהוסיף לגור בה עד 1522. האונייה יצאה לזמן קצר יחד עם אוניות אחרות כדי "לטאטא את הים" לקראת הפלגתו של הנרי השמיני אל מעבר לתעלה לפגישה עם פרנסואה ה-1 מלך צרפת בקן דה דרא דור ("שדה אריגי הזהב") ביוני 1520.