stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A New Day... Live in Las Vegas
רקע ותוכן

אלבום ההופעה מכיל שלושה עשר ביצועים של דיון בהופעה חיה, במהלך סדרת המופעים שלה באולם "The Colosseum at Caesars Palace", שבנבדה, לאס וגאס ובנוסף מכיל אלבום ההופעה גם שני ביצועים (באולפן הקלטות ולא בהופעה חיה), ביצוע לשיר "You and I", שיר חדש אשר גם יצא כסינגל מתוך האלבום וביצוע לשיר חדש נוסף, בשם "Ain't Gonna Look the Other Way". בנוסף לכך, יצאה לאור גרסה נוספת לאלבום; גרסה הכוללת די וי די של סרט תיעודי באורך 45 דקות הנקרא "One Year... One Heart".
אלבום ההופעה כולל חמישה ביצועים חיים לשירים אשר לא הופיעו באלבומים קודמים של דיון: "Fever", "I've Got the World on a String", "I Wish", "If I Could" ו-"What a Wonderful World" אך מאוחר יותר שני השירים האחרונים נכללו באלבומה Miracle. השיר "If I Could" הוא גרסת כיסוי לשירה של הזמרת ננסי וילסון שבשנים קודם לכן זכה לגרסאות כיסוי נוספות. במהדורה הצרפתית של אלבום ההופעה, ישנו ביצוע נוסף לשיר בשם "Contre nature" אשר במהדורה זו מופיעה כרצועת בונוס.
הגרסה המקורית של אלבום ההופעה הייתה אמורה לצאת לאור במקור בסתיו של אותה השנה, לאחר שנערכו מספר שינויים במופע מאז שהמופע הזה צולם, אך בסופו של דבר גרסה זו יצאה ב-2007 בשם "Live in Las Vegas: A New Day...".
הצלחה מסחרית

אלבום ההופעה זכה להצלחה רבה מבחינה מסחרית כאשר קיבל את תואר הזהב בארצות הברית, עבור מכירות של 530,000 עותקים. בבריטניה זכה לתואר הכסף, עבור מכירות של 60,000 עותקים. ביוון נמכר אלבום ההופעה בכ-10,000 עותקים ובכך זכה לתואר הזהב.
בצרפת לא זכה אלבום ההופעה לתואר מסוים, אך מכירותיו שם נעמדות בכ-55,000 עותקים בסך הכל.
רשימת רצועות

| A New Day> .. Live in Las Vegas.מס' | A New Day> .. Live in Las Vegas.שם | A New Day> .. Live in Las Vegas.משך | A New Day> .. Live in Las Vegas. | A New Day> .. Live in Las Vegas. | A New Day> .. Live in Las Vegas. | A New Day> .. Live in Las Vegas. | A New Day> .. Live in Las Vegas. | A New Day> .. Live in Las Vegas. | A New Day> .. Live in Las Vegas. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Nature Boy (Live)  | 4:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | It's All Coming Back to Me Now (Live)  | 3:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Because You Loved Me (Live)  | 2:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I'm Alive (Live)  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | If I Could (Live)  | 5:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | At Last (Live)  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Fever (Live)  | 2:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | I've Got the World On a String (Live)  | 2:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Et Je T'aime Encore (Live)  | 4:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I Wish (Live)  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | I Drove All Night (Live)  | 4:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | My Heart Will Go On (Love Theme from "Titanic") [Live]  | 5:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | What a Wonderful World (Live)  | 4:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | You and I (Live)  | 4:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Ain't Gonna Look the Other Way (Studio Version)  | 4:24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Contre Nature (Studio Version)  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 65:00 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2004)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 21 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 69 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 18 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 30 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 10 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 20 |
|  דנמרק | היטליסטן | 32 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 12 |
|  הונגריה | Mahasz | 86 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 22 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 4 |
|  יוון | IFPI Greece | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 58 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 19 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 12 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 13 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 7 |
|  צרפת | SNEP | 9 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 2 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 13 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 530,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 60,000 |
| יוון (IFPI Greece) | זהב | 10,000 |
| צרפת (SNEP) | — | 55,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 1,500,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | חברת תקליטים | פורמט | קטלוג | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אירופה | 14 ביוני 2004 | קולומביה | תקליטור | 5152252 • 5152256 (גרסת בצרפת) |  |
| אירופה | 14 ביוני 2004 | קולומביה | תקליטור \ די וי די | 5152253 • 5152258 (גרסת בצרפת) |  |
| ארצות הברית | 15 ביוני 2004 | אפיק | תקליטור | 5152252 |  |
| ארצות הברית | 15 ביוני 2004 | אפיק | תקליטור \ די וי די | 5152253 |  |
| קנדה | 15 ביוני 2004 | קולומביה | תקליטור | 5152252 |  |
| קנדה | 15 ביוני 2004 | קולומביה | תקליטור \ די וי די | 5152253 |  |
| אוסטרליה | 9 ביולי 2004 | אפיק | תקליטור | 5152252 |  |
| אוסטרליה | 9 ביולי 2004 | אפיק | תקליטור \ די וי די | 5152253 |  |
| יפן | 22 בדצמבר 2004 | SMEJ | תקליטור \ די וי די | EICP-463 |  |
קרלומן הראשון

קרלומן הראשון (או שארלומן 751 – 771) היה מלך פרנקי מ-768 עד 771. הוא היה בנו של פפין השלישי.
יחד עם אחיו, קרל (שבעתיד יהיה ידוע כקרל הגדול), נמשח קרלומן למלך על ידי האפיפיור סטפנוס השני ב-754. לאחר מותו של פפין ב-768, חילקו קרלומן וקרל את הממלכה ביניהם, כאשר קרלומן מלך בחלק המזרחי, אוסטרזיה. בין האחים שרר מתח ניכר, וייתכן שזו הייתה הסיבה לכך שלאחר מותו של קרלומן נמלטה אשתו גרברז' עם בניו לארמונו של דסידריוס (אנ'), מלכה האחרון של הממלכה הלומברדית. מפני שחלק מהמקורות מציינים כי דסידריוס היה בכלל אביה של גרברז', קשה לשפוט את טיב המתח בין האחים. סיפורים אחרים טוענים כי קרל הגדול נדהם מבריחתה של גרברז' ולא הבין למה עשתה זאת. בעת מותו של קרלומן, סופחה ממלכתו לזו של אחיו, שחילקה בין בניו.
מטבע דינר שהוטבע על ידי קרלומן הראשון
יעקב שמואל טרכטמן

| --- | --- |

יעקב שמואל טרכטמן, כפי שצולם כנראה בשנות השמונים של המאה ה-19 באקרמן שבבסרביה
 לידה:  1831 אוברוץ', אוקראינה 
 פטירה:  1925 (בגיל 94 בערך) אקרמן, ממלכת רומניה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 
יעקב שמואל הלוי טרכטמן (בכתיב יידי: טראכטמאן; 2 ביוני 1831, אוברוץ', פלך ווהלין – 12 במרץ 1925, אקרמן, בסרביה, ממלכת רומניה) היה מורה, סופר, עיתונאי, פיליטוניסט עברי, ואחד מאחרוני תנועת ההשכלה העברית.
קורות חיים

טרכטמן קיבל חינוך תורני בילדותו, אך השקיע מזמנו גם בספרות ההשכלה. עסק בהוראה והקים בשנת 1856 בית ספר ברדומישל שבאוקראינה.
בשנים 1856–1862 התגורר בייקאטרינוסלאב, שגם שם עסק בענייני חינוך וענייני ציבור. בשנים 1862–1882 חי באודסה, שם עבד בעסקיו של ברודסקי. בד בבד הוא השקיע בלימוד שפות זרות. בשנת 1882 עבר לאקרמן, בה התגורר עד סוף ימיו. טרכטמן כיהן באקרמן כדרשן בבית הכנסת "בית אלוהים" וכמטיף להתיישבות בארץ ישראל. מאוחר יותר הוא הצטרף לפעולות יק"א למען ההתיישבות היהודית בארגנטינה והרבה לכתוב על הנושא בעיתונות העברית.
ביתו של טרכטמן ורעייתו שרה, היה מקום מפגש לסופרים ואנשי רוח. בשנות השישים של המאה ה-19 הוא החל לפרסם את יצירותיו, שכללו: סיפורים, פיליטונים, רשימות ומחקרים, ברוב הבמות העבריות שהיו קיימות בתקופה: הצפירה, המגיד, המליץ, השילוח, חבצלת ועוד.
בנוסף לשמו הוא חתם על פרסומיו גם בשמות עט שונים: "יעקב איש תם", "יעקב לא מת", "איש מבית לוי", "סת"ם", "סופר סת"ם" ועוד.
החל מראשית המאה ה-20 פרסם ב"חבצלת" הירושלמי, אך עם סגירתו פסקו להופיע גם פרסומיו.
הקהילה המקומית חגגה לו ברוב עם והדר את יום הולדתו השמונים ושתיים, ואת שישים שנות עבודתו הציבורית והספרותית, כדברי הכתב בעיתון "הצפירה": "בימים האלו חגגה עדתנו את חג יובלו של זקן הסופרים העבריים, שריד מחלוצי ההשכלה והלוחמים בעדה, הרב החכם, ר' יעקב שמואל הלוי טרכטמן, ביום מלאת לו שמונים ושתיים שנה, ושנת השישים לעבודתו הציבורית והספרותית"
יעקב שמואל טרכטמן נפטר בגיל 96 באקרמן, בסרביה.
עבודתו הספרותית והציבורית

מעט מכתביו של טרכטמן קובצו בספרים וקונטרסים: "אגודה אחת" (קובץ מאמרים מהעיתונות, וכן תרגומים מספר "מסילת העושר" של בנג'מין פרנקלין ), "מאמר אור תורה", "סוכת דוד הנופלת", וכן ספרים לנוער, כמו "הדודאים", "ברוך מבנים" ועוד.
טרכטמן הרבה לפרסם מאמרים עיוניים ופיליטונים כאחד, בעיתונות הרוסית המקומית ובעיתונות העברית של התקופה. הנושאים שעסק בהם היו, בין השאר, בתחומי המדע והטבע, השפה העברית, היישוב היהודי בארגנטינה וענייני ציבור שונים.
משנות השישים נפתח פרק חדש ב"מחשבה המדעית" של יהודים, כותבים יעקב שביט ויהודה ריינהרץ, ומביאים כדוגמה את יעקב שמואל טרכטמן, מורה ומשכיל.
וכך כתב טרכטמן על המדע:
מעולם לא משכה אחריה חכמת הטבע את בני האדם בחבלי האהבה ולא לקחה לבותיהם - כאשר בימינו ובזמן הזה, כי במאה הזאת נוכל בצדק לאמר עליה כי היא מלכת החכמות".
בעקבותיו של מנדלי מוכר ספרים, שהרבה לעסוק במדעי הטבע, כתב גם הוא מאמר בעיתון "הצפירה" (1862) בשם: תועלת הצפור דרור
עם זאת, לא משך ידו מכתיבת פיליטונים, כמו "המטפחת היהודית" שפרסם בכתב העת הירושלמי, חבצלת, בשנת תרס"ט. שם המדור היה "פיליטון - הדודאים".
לקראת כינוסו של הקונגרס הציוני הראשון פרסם טרכטמן בעיתון "המגיד" מכתב גלוי לעורך, ובו הוא מזהיר מהסכנה שנשקפת ליישוב היהודי מיוזמתו של הרצל. העורך ענה לו שאין מקום לדאגה כי אין תכלית לציונות המדינית של הרצל, שהיא בבחינת "נשיאים ורוח וגשם אין".
בן עירו, שילדקראוט מסכם את דמותו וכתיבתו של טרכטמן: "הוא היה יהודי פיקח בעל עין חדה, בוחנת וחוש של הומור, והיה מלומד בעל ידיעות רחבות"
חיים באר על טרכטמן

בספרו האוטוביוגרפי, "חבלים" מספר חיים באר את שאמר לו רבו באזהרה כנגד שיר שבאר עמד להוציא לאור: בעיירה אוברוץ' היה בית כנסת ישן שעמד במקום מזה 300 שנים. "בבית הכנסת הזה [...] ישב בלילות מתמיד צעיר לימים, אחד מפרחי המשכילים, ובין דפי הגמרא כתב את דברי הכפירה שלו, עד שפעם אחת אחזה אש הנר שלו בפרוכת ארון הקודש והבית כולו עלה באש".
אמו של באר ביטלה את הסיפור כבדותה של חרדים שנועדה להלך אימים על החילונים, אך לימים בדק באר את הסיפור ואישר את העובדות: "ב-1850 עלה באש בית הכנסת של הקצבים באוברוץ', ולאחר השרפה נמלט מן העיר יעקב שמואל הלוי טרכטמן, משכיל כבן תשע עשרה [...] מאמריו וסיפוריו של טרכטמן [...] נדפסו מראשית שנות השישים ועד מותו בזקנה מופלגת ב-1925 בכל האכסניות הספרותיות"
הערות שוליים

1 2  גצל קרסל, לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, ספריית פועלים, תשכ"ה-תשכ"ז
↑  Yankev-Shmuel  Trakhtman (Jacob Samuel Trachtman), Yiddish Leksikon
↑  שאול חיות, אוצר בדויי השם, 1967, סימנים: 483, 2532, 2535, 3594, 3595
↑  "כותבים אלינו", הצפירה, 14 ביולי 1913
1 2 3  ישראל שילדקראוט, על חורבות בסרביה, תל אביב, דפוס אופק, תשי"ד, עמ' 52 - 56
↑  יעקב שביט ויהודה ריינהרץ, האל המדעי": מדע פופולרי בעברית במזרח אירופה במחצית השנייה של המאה ה-19, הקיבוץ המאוחד, 2011
↑  יעקב שמואל הלוי טרכטמן, "תועלת הצפור דרור", הצפירה, גל' 25, 24 ביולי 1862
↑  ראו למשל, יעקב שמואל הלוי טראכטמן, פיליטון - הדודאים, חבצלת, 7 באוגוסט 1908
↑  מרדכי פרידמן, הסנה בוער ואוכל : המסע הציוני של בנימין זאב הרצל, הספרייה הציונית, ההוצאה לאור של ההסתדרות הציונית העולמית, עמ' 107,
↑  חיים באר, חבלים, עם עובד, 1999, עמ' 296-295
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292001405171  LCCN: no2008074772  VIAF: 17034532   WorldCat (עם VIAF): 17034532
מאיר אמיגו

מאיר אמיגו או משה מאיר אמיגו (חי במאה ה-18) היה איש עסקים, נדבן יהודי-טורקי ומנהיג קהילתי שהתיישב בבאנות באנאט בעיר טמשוואר (כיום טימישוארה ברומניה) באימפריה ההבסבורגית, ועמד בראש הקהילה היהודית המאוחדת בעיר.
נודע בשפת הלאדינו בכינוי "אל ריי צ'יקו" (המלך הקטן), בזכות עושרו המופלג, היה בזמנו איש העסקים העשיר ביותר בטמשוואר וזכה לכבוד בחצר הקיסרית מריה תרזה בווינה.
קורות חיים

מאיר אמיגו נולד בתחילת המאה ה-18 בקונסטנטינופול (אסטנבול), בירת האימפריה העות'מאנית במשפחה יהודית ספרדית. בשנת 1736 יחד עם עוד ארבע משפחות של יהודים ספרדים התיישב בעיר טמשוואר, כיום טימישוארה, בירת חבל באנאט, שנכבשה שני עשורים קודם - בשנת 1716 על ידי הצבא ההבסבורגי ששם קץ לשלטון הכיבוש המוסלמי העות'מאני באזור.
אמיגו הפך לראש הקהילה שאיחדה בתוכה את היהודים הספרדים והאשכנזים. קהילת יהודי ספרד בטמשוואר נחשבה החשובה באימפריה אחרי הקהילה הספרדית בווינה.
אמיגו היה איש העסקים העשיר בעיר וסחר בנכסים גרמניים ובסחורות טורקיות
בשנים 1758–1759 החזיק אמיגו 7% ממניות החברה Priviligierte Société de Temesvar ואחר כך היה בעל המניות הראשי בחברה החלופית Banater Kommerzkompanie הוקמה בווינה שפעלה עד.1780
שמר על קשרים רבים בעיר הולדתו, איסטנבול, ובו זמנית היה ידיד קרוב לדייגו ד'אגילר יהודי "קונברסו" (אנוס) שהתגורר בווינה ואיש עסקים ידוע. ד'אגילר שהחזיק במונופול הסחר בטבק באוסטריה, מינה אותו לסוכן שלו. למעשה את הרשות להתיישב בטימישוארה קיבל אמיגו ושותפיו בעזרת אישור קיסרי מיוחד שהושג הודות להתערבות ד'אגילר.
בשנת 1716 נמצאו בעיר 144 יהודים לצד קהילות נוצריות - שכללה 466 סרבים ו-35 ארמנים. בתוקף אישור שהושג על ידי ד'אגילר עוד בימי הקיסר קרל השישי, עד שנת 1762 השתמשו היהודים בטמשוואר בחדר תפילה שאורגן במגדל שליד שער פורפורוזה של העיר. אמיגו והרב וולף יעקב (יאקאב) קיבלו בשנת 1760, אישור מלכותי לבנות שני בתי כנסת, ספרדי ואשכנזי, לא רחוק משם, ב"חצר היהודים" (Judenhof), במקום שבו נבנה לימים הבניין המפואר של הקהילה היהודית של טמשוואר במאות ה-19–20. בתי הכנסת נפתחו בשנת 1762. על חוזה הבנייה חתמו מאיר אמיגו, דוד טויטזק וסלומון פוליצר. בשנת 1752 אמיגו רכש בית ברחוב הנקרא כיום אוג'ניו דה סבויה מס. 9, פינת הרחוב מרצי. (בתחילת המאה ה-20 נבנה במקום בית זה "בית טלגון" בסגנון זצסיון).
ב-1748, כתגובה לחזרת דייגו ד'אגילר ליהדות, ביקש הארכיבישוף של מדריד מהקיסרית מריה תרזה לגרש גם את יהודי וינה. אגילר ואמיגו פנו ליהודה ברוך, יהודי המקורב לסולטן, ועקב פנייתם, איים הסולטן בגירוש הנתינים האוסטרים החיים בטורקיה במקרה שצו הגירוש בווינה יצא לפועל. בנסיבות אלה, החצר הקיסרית התקפלה ויהודי וינה נשמו לרווחה. לא הייתה אפשרות לעומת זאת למנוע את גירוש יהודי פראג שנערך בשנת 1745, אולם סיפור נמנע הוצאת צו לגירוש יהודי מורביה, אולי עקב התערבותם של ד'אגילר ואמיגו בחצר הסולטן ושנגמר בעקבות שליחותו של היהודי בשם קורונל שהביא לווינה מכתב מרתיע מהסולטן. עם זאת העדיף ד'אגילר לבסוף לעקור ללונדון, בעוד אמיגו נשאר בטמשוואר.
מאיר אמיגו נפטר בטמשוואר (טימישוארה).
בנו, יוסף, ואחיו יהודה ובני האח, יצחק ומנחם, מילאו גם בהמשך תפקיד חשוב בחיי הקהילה היהודית.
יצחק אמיגו שעמד בראש קהילת יהודי טמשוואר בשנים 1784–1788 סייע בשנת 1791 ליהודים פליטים מבלגרד שמצאו מקלט בטמשוואר בעקבות המלחמה העות'מאנית-ההבסבורגית באותה שנה.
האחרון מבני אמיגו שכיהן כראש הקהל בטמשואר היה יוסף מאיר אמיגו בשנים 1808–1810.
לקריאה נוספת

Kayserling, Meyer. "Amigo, Meir". In Singer, Isidore; et al. (eds.). The Jewish Encyclopedia. 1. New York: Funk & Wagnalls. p. 520 1901
M. Loewy, Skizzen zur Geschichte der Juden in Temesvár (1890), 71–84
Jakab Singer - Timișoarai zsinagogák în Almanahul evreiesc, Judisches Jahrbuch, Zsidó évkönyv II, 36-37, pp.209-217
Sonja Jordan Die kaiserliche Wirtschaft im Banat im 18.Jahrhundert in Buchreihe der Sūdostdeutschen Historische Kommission, R. Oldernburg München 1967
Tiberiu Schatteles - Evreii din Timișoara în perspectiva istorică, Hasefer, București 2013
Valeriu-Alexandru Moraru Istoria comunitățtilor sefarde din România de la începuturi și până azi, Presa Universitară Clujeană 2014
Ionel Popescu Comunitățile evreiești din Banat în secolele XVIII-XIX, Edutra Excelsior Art 2007
הערות שוליים

↑  T.Schatteles עמ' 67
↑  C.O von Haugwitz מצוטט על ידי A.Fournier עמ' 403, ב-T.Schatteles עמ' 81
↑  SJordan. מצוטטת ב-T,Schatteles עמ' 88
↑  Orthmayer-Szentklárai, עמ' 377, מצוטט על ידי T,Schatteles עמ' 45
↑  M.Kayserling 1901
ג'ורג' פטון האב

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1833 פרדריקסבורג, וירג'יניה, ארצות הברית  
 נהרג:  25 בספטמבר 1864 (בגיל 31) וינצ'סטר, וירג'יניה, ארצות הברית  
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכון הצבאי וירג'יניה 
 בן או בת זוג:  Susan Thornton Glassell 
 צאצאים:  ג'ורג' פטון (עורך דין) 
 השתייכות:  ארצות הברית צבא ארצות הברית קונפדרציית המדינות של אמריקה צבא הקונפדרציה
 דרגה:  קולונל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים האמריקנית  Battle of Scary Creek  קרב אופקוון 
 
קולונל ג'ורג' פטון האב (באנגלית: George Patton Sr.‏; 26 ביוני 1833 – 25 בספטמבר 1864) היה קולונל בצבא הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית. סבו של הגנרל במלחמת העולם השנייה ג'ורג' ס. פטון וסבא רבא של מייג'ור גנרל ג'ורג' פטון הרביעי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ג'ורג' סמית' פטון נולד ב-26 ביוני 1833 בפרדריקסבורג, וירג'יניה, וגדל בריצ'מונד. הוא היה בנו של הפוליטיקאי ג'ון מרסר פטון. ג'ורג' סיים את לימודיו במכון הצבאי של וירג'יניה (VMl), כיתה של 1852, שני בכיתה מבין 24. לאחר סיום הלימודים, הוא למד משפטים ועסק בכך בצ'ארלסטון, וירג'יניה (כיום וירג'יניה המערבית). הוא התחתן עם סוזן תורנטון גלסל ב-1855.
ביוגרפיה > שירות במלחמת האזרחים ומותו

כאשר פרצה מלחמת האזרחים האמריקנית, הוא שירת ברגימנט הרגלים ה-22 של וירג'יניה של קונפדרציית המדינות של אמריקה, והועלה מקפטן לקולונל של הרגימנט. בתור לוטננט קולונל הוא נפצע בכתפו בקרב על סקארי קריק בווירג'יניה המערבית של ימינו ב-17 ביולי 1861. הוא חזר אך נפצע שוב בבית המשפט של ג'יילס ב-10 במאי 1862; הפעם בבטן. בקרב אופקון, הידוע גם כקרב ווינצ'סטר השלישי, הוא נפצע אנושות ומת ב-25 בספטמבר 1864. הוא נקבר בבית הקברות סטונוול בווינצ'סטר. הקונגרס של הקונפדרציה קידם את קולונל פטון לדרגת בריגדיר גנרל; אולם, באותו זמן, הוא כבר מת מפצעיו, כך שהקידום מעולם לא היה רשמי.
לפטון היו כמה אחים שנלחמו גם הם למען הקונפדרציה, ואחד, לוטננט קולונל וולר ט. פטון, בוגר VMI נוסף, נפצע אנושות בגטיסברג ב-3 ביולי 1863.
מורשתו

פטון הותיר אחריו בן, ג'ורג' ויליאם פטון, אחד מארבעה ילדים, שנולד ב-1856 בצ'ארלסטון, וירג'יניה (כיום וירג'יניה המערבית). כדי לכבד את אביו המנוח, ג'ורג' ויליאם פטון שינה את שמו לג'ורג' ס. פטון ב-1868. בוגר המכון הצבאי של וירג'יניה בשנת 1877, הדור השני הזה של פטון שימש כפרקליט מחוז לוס אנג'לס, קליפורניה, ותובע העיר הראשון של העיר פסדינה, קליפורניה, וראש העיר הראשון של סן מרינו, קליפורניה. הוא היה דמוקרט וילסוני.
ביתו אלמגרוב נקרא כעת בית קרייק-פטון בחלקו לכבודו.
נכדו של פטון היה הגנרל המפורסם במלחמת העולם השנייה "דם ותיק וקרביים" ג'ורג' ס. פטון.
הערות שוליים

1 2  "On the Death of Col. George S. Patton", Cotton Boll Conspiracy, September 23, 2013
↑  "Craik-Patton House". mysite (באנגלית). נבדק ב-2018-09-27.
שלמה מנדלקרן

| --- | --- |

 לידה:  12 באפריל 1846 מליניב, אוקראינה 
 פטירה:  24 במרץ 1902 (בגיל 55) וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 חתימה:   
 
שירי ישֻרון על פי לורד ביירון, מאת דר' שלמה מאנדעלקערן, לייפציג 1890. לחצו על התמונה לדפדוף בספר מעמוד 52
ד"ר שלמה מנדלקרן (בכתיב יידי: מאַנדעלקערן; ט"ז בניסן תר"ו, 12 באפריל 1846, מלינוב, פלך ווהלין, האימפריה הרוסית – ט"ו באדר ב' תרס"ב, 24 במרץ 1902, וינה, אוסטריה), חוקר מקרא וטקסטים, סופר ומשורר יהודי, מחבר הקונקורדנציה לתנ"ך "היכל הקודש". היה רב-כישרונות ורב-ידע בתחומים רבים – בשירה ובביקורת, בתרגום ובחקר המקרא והלשון העברית.
ביוגרפיה

מנדלקרן נולד בעיירה מלינוב (Mlynov), סמוך לדובנא שבווהלין, בתחום המושב של האימפריה הרוסית. היה נכדו של שלמה דובנא. למד תורה בחדר, ולאחר מות אביו שמחה דוב בשנת 1862, בגיל 16, עבר לדובנא, שם המשיך את לימודיו התורניים. היה בקיא בחמשת חומשי התורה וזכר דפי גמרא בעל פה.
בדובנא התקרב לחסידים ואל בנו של רבי מנחם מנדל מקוצק. למד תורה מפי הגאון ר' צבי ראפופורט הכהן ("עזרת כהנים", "תוספת העזרא" על ה"ספרא") ואצל יצחק אליהו לנדא. אז הרבה מנדלקרן הצעיר ללמוד את התלמוד ומפרשיו בחברתו של למדן חריף אחד, ר' יהושע כהנא - אבל הוא לא הסתפק בתלמוד בלבד; הוא למד את ה"זוהר", את ה"תניא" ושאר ספרי קבלה. כבן 18 נשא אישה, ולאחר שנה נולד להם בן. ואולם, הוא ברח מאשתו האדוקה ומבנו התינוק לבית המדרש לרבנים בז'יטומיר. שם לא החזיק מעמד, ופנה אל וילנה ללמוד בבית המדרש לרבנים.
בהמשך למד מנדלקרן שפות מזרחיות באוניברסיטת סנקט פטרבורג. על עבודתו בנושא "קטעים מקבילים בתנ"ך", העוסקת בשינוי הנוסח של ספרי מלכים ודברי הימים, קיבל מדליית זהב. בשנת 1873 עקר לאודסה, שם שימש עוזר לרב ולמד באוניברסיטה משפטים. קיבל תואר דוקטור למשפטים על חיבורו בנושא תורת הירושה בתורת משה ובתלמוד.
בסוף שנות השבעים הוא הסתבך בפרשת זיוף שהביאה ליציאתו מרוסיה והכתימה את שמו לכל ימי חייו. הוא שלח מכתב, בשם בדוי, מו"ל העיתון "המליץ", אלכסנדר צדרבוים, ובו סיפר על "עלילת דם" שהתרחשה, בכיכול, באחד הכפרים. צדרבוים פרסם את הידיעה, בעיתונו, ב 5 באוגוסט 1879 ולאחר שהתברר בחקירה שלא היו דברים מעולם, ובשל היות הסיפור - בעל פוטנציאל נפיץ, סגרו השלטונות את העיתון, למשך חמישה חודשים. כעבור מספר חדשים, עזב מנדלקרן את רוסיה ובשנת 1880 התיישב בלייפציג, ועסק בהוראה. למד פילוסופיה בינה וקיבל תואר דוקטור לפילוסופיה.
ב-1900 ביקר בארצות הברית, ולאחר שנה שב אל לייפציג. בעת ביקורו בווינה בשנת 1902 חלה, ונפטר בבית החולים היהודי בעיר. נקבר בלייפציג בקבר אשר קנה לו בחייו. בלווייתו הייתה נוכחות דלה מאוד, והשתתפו בה אשתו והרב ד"ר משה גידמן. שום חכם עברי לא הספידו בפניו, וגם העיתונים האשכנזיים המקומיים שדיווחו על דבר מותו כתבו על כך בקיצור ובשולי גיליונותיהם. הניח טיוטה לקונקורדנציה של המדרש והתלמוד.
עבודתו

מנדלקרן היה סופר פורה בכמה שפות, ובייחוד בעברית. עבודתו הראשונה הייתה "תרועת מלך רב", שיר תהילה לצאר הרוסי אלכסנדר השני.
יצירות אחרות פרי עטו: "בת שבע" (פואמה), "עזרא הסופר" (רומן), "שיר שפת עבר" ועוד. בעבור הספר "דברי ימיה רוסיא" בשלושה כרכים קיבל מתנה מהקיסר אלכסנדר השלישי: טבעת שוהם יקרה.
כבר בצעירותו, והוא אז בן 30, החל לרקום רעיון: חיבור קונקורדנציה עברית שלמה ומקיפה. אחרי פרעות שנות ה-80 ברוסיה ("הסופות בנגב") עבר לגרמניה והשתקע בליפסיאה (לייפציג), ושם ניגש להגשמת חלום חייו.
עבודתו > הקונקורדנציה "היכל הקודש"

עבודתו הגדולה היא הקונקורדנציה לתנ"ך "היכל הקודש" לד"ר שלמה מנדלקרן ("Veteris Testamenti Concordantiæ"). בשנת 1884 הוציא בגרמניה חוברת לדוגמה של הקונקורדנציה החדשה, והיא נתקבלה באהדה וברוב שבחים על ידי אנשי המדע. בשנת תרנ"ו (1896) הופיעה הקונקורדנציה במלוא הדרה וזכתה לתפוצה רבה בעשרות מהדורות באירופה, בארצות הברית ובישראל, גם בצילומים מוקטנים בכרך אחד או בשני כרכים. עד היום היא כלי שימושי לחוקרי לשון ומקרא. בסך הכול עמל על יצירתו קרוב ל-20 שנה.
הקונקורדנציה זכתה עם הופעתה להכרה בעולם המדע היהודי והנוצרי, ודחקה כמעט כליל את רגלי הקונקורדנציות האחרות. היא הוצגה בעמים כקונקורדנציה המקפת והמושלמת ביותר בנמצא, בייחוד לאחר התיקונים והמילואים המרובים שנוספו בה בידי מלומדים במהדורות שראו אור לאורך עשרות שנים. היא מנוקדת זעיר שם זעיר שם להקלת הקריאה, מפרטת את כל מילות השימוש והיחס וכל מילות הגוף למיניהן ולנטיותיהן ושמות פרטיים. מנדלקרן התבסס על המסורה הגדולה.
גלריית ספרים

מספריו (לחצו על התמונה לדפדוף בספר):
שירי שפת עבר, לייפציג 1882
דברי ימי רוסיא, ורשה 1875
הערות שוליים

1 2 3 4 5  אברהם אבן-שושן, קונקורדנציה חדשה לתורה נביאים וכתובים: אוצר לשון המקרא - עברית וארמית, שרשים, מלים, שמות פרטיים, צרופים ונרדפים, קרית ספר בע"ם, 1981. (בiw)
1 2 3 4 5 6 7 8  "המגיד", נפוצות יהודה, ‏10 באפריל 1902
1 2 3 4 5 6  יצחק סעגלמן, ספר מלינוב־מרוויץ, ועד יוצאי מלינוב־מרוויץ בישראל, 1970. (בiw)
↑  הולצמן, אבנר, עלייתו ושקיעתו של המשורר הלאומי, עיונים בתקומת ישראל, כרך 21 (2011), עמ' 8
↑  בתאל קולמן, בראש של מנדלקרן: החוקר שעשה סדר בתנ"ך והשתגע, מקור ראשון, 15 אוגוסט 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264794605171  PLWABN: 9810692118105606  BIBSYS: 90840754  BnF: cb12571173g (data)  CiNii: DA10233071  GND: 10651797X  ISNI: 0000 0001 0876 7634  LCCN: n96067502  NKC: js2017939900  NLA: 35689938  NLG: 175362  NTA: 072863374  RERO: 02-A003556084  SELIBR: 246131  SUDOC: 035024461  Trove: 1043927  VcBA: 495/226163  VIAF: 19796667   WorldCat (עם VIAF): 19796667
A Public Affair

A Public Affair הוא אלבומה הרביעי של הזמרת האמריקאית ג'סיקה סימפסון. האלבום יצא לאור בשנת 2006 והוקלט בשנים 2005–2006. חודש לפני יציאתו הרשמית של האלבום הוחלפה כריכתו מסיבות שבהן דמתה הכריכה לאלבומיהן של ג'ניפר לופז-This Is Me... Then ושל פריס הילטון, Paris.
זהו האלבום הראשון שהוקלט באולפני Epic החדשים שבהם החלה לעבוד החל מאמצע 2005. אלבום זה החזיר לאור חידושים של שירים רבים משנות ה-60 בסגנון פופ חדיש. האלבום לא זכה לקידום מכיוון שלא ניתן היה לבצע הופעות איתו בגלל בעיות שירה שלקתה בהן הזמרת.
במאי 2007 ננעלו סופית מכירות האלבום ברחבי העולם אך למרות חוסר פרסומו וקידומו מכר מעל 101,000 עותקים בשבועו הראשון בארצות הברית. זהו שבוע המכירה הגרוע ביותר של סימפסון אי פעם. האלבום מכר עד ספטמבר 2007 מעל מיליון עותקים ברחבי העולם.
תאריכי יציאת אלבום שנת 2007

| ארץ | תאריך יציאה |
| --- | --- |
בריטניה: 12 בפברואר
ברזיל: 12 בפברואר
גרמניה: 16 בפברואר-סינגל ראשון
פולין: 19 בפברואר
רוסיה: 1 במרץ
פינלנד: 21 בפברואר

גרמניה: 2 במרץ-אלבום מלא
הולנד: 26 במרץ
סינגלים וקליפים

לאלבום בסופו של דבר יצאו רק 2 וידאו קליפים כאשר רק אחד מהם הועלה לרשת הטלוויזיה והיה אמור להיות הקידום היחידי שאי פעם יצא לאלבום.
A Public Affair - שיר ווידאוקליפ שהגיעו לראש טבלת הלהיטים של ערוץ המוזיקה MTV.שיר זה נלקח מסגנונה של מדונה בלהיטה "Holiday".הווידאוקליפ נוצר בסגנון הווידאוקליפ של מדונה לשנת 2006 - "Sorry"-כלומר אפקט הגלגיליות, הסינגל מכר מעל מיליון עותקים והוכתר כ"פלטינה" והגיע למקום הראש במצעד להיטי הדאנס של הבילבורד 200.
I Belong to Me - שיר בונוס זה צורף לאלבום רק ביומיים האחרונים ליציאתו וגם כך רק בעותקים מסוימים. הווידאוקליפ של השיר זכה להצלחה בעקבות מילותיו הקליטות ונגיעתו בלב נשים רבות. הסינגל נקבע ליציאה בעקבות סקר שנערך בקרב הגולשים באתר הרשמי של הזמרת. סיבה להצבעה מסוג זה היא בעקבות לקוחות רבים אשר לא זכו לקבל את השיר באלבום המקורי ורצו להשיגו כתור סינגל. בתחילת 2007 הסינגל ניתן להורדה חופשית באינטרנט מאחר שאינו יצא בהפצה בטלוויזיה האמריקאית אמנם הפך לסינגל השלישי של סימפסון אשר הגיע למקום ראשון בארץ כלשהי, אשר הייתה אסיה במקרה זה.