stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחלות הקשורות בהזדקנות

שיעור השכיחות של מחלת הסרטן בקרב אמריקאים בהשוואה לגיל החולים, על כל 100 אלף אנשים. על סמך נתונים מהשנים 2003–2007
מחלות הקשורות בהזדקנות הן מחלות המתרחשות לרוב בתדירות הולכת וגוברת כאשר בני אדם מזדקנים. מחלות הקשורות בהזדקנות הם בפועל סיבוכים שנוצרים בגוף באותן השנים, ונבדלים מתהליך ההזדקנות הביולוגי עצמו שכן למרות שכמעט כל בעלי החיים הבוגרים חווים את תהליך הזדקנות ביולוגי (למעט מקרים חריגים נדירים במיוחד), בכל בעלי החיים הבוגרים לא מתרחשים מגוון המחלות הקשורות בהזדקנות. המונח אינו מתייחס למחלות ספציפיות הקיימות בטווחי גילאים מסוימים, כגון אבעבועות רוח או חצבת, אלא רק מחלות הקיימות אצל קשישים. במקרים רבים ניתן להגדיר את אותן המחלות גם כהפרעות גנטיות.
מתוך כ-150,000 האנשים שמתים בכל יום ברחבי העולם, כשני שלישים מהם (בסביבות 100,000 אנשים) מתים מסיבות הקשורות לכך שהם בגיל מבוגר. במדינות המתועשות, השיעור גבוה יותר וקרוב יותר לכ-90 אחוזים.
דפוסים

במחקר שנערך עלה שלפני גיל 3 כ-30% מהחולדות שנבדקו במחקר חלו במחלת הסרטן, בעוד שבממוצע בסביבות כ-30% מבני האדם בעולם חולים במחלת הסרטן לפני גיל 85. בני אדם, כלבים וארנבות חולים במחלת אלצהיימר, אבל מכרסמים לא חולים לעולם באלצהיימר. מכרסמים המגיעים לגיל מתקדם מתים בדרך כלל ממחלת הסרטן או ממחלת כליות, אך לא ממחלות לב וכלי דם. אצל בני אדם השכיחות של מחלת הסרטן עולה באופן אקספוננציאלי כאשר מגיעים לגיל מתקדם עבור רוב סוגי הסרטן, אך מצטמצמת או עשויה אף לרדת עד לטווח הגילאים 60 עד 75 (אם כי סרטן המעי הגס / פי הטבעת ממשיך לעלות).
אנשים עם הפרעות גנטיות נדירות פגיעים יותר לקבוצות שונות של מחלות כאשר הם מזדקנים. כאשר אנשים עם תסמונת ורנר (Werner syndrome) מזדקנים הם נוטים לעיתים רבות לחוות דלדול עצם, קטרקט או לקבל מחלות לב וכלי דם, אך פחות נוטים לחוות ניוון עצבי(אנ') או לקבל מחלת אלצהיימר. כאשר אנשים הסובלים מתסמונת דאון מזדקנים הם נוטים לעיתים רבות לקבל סוכרת מסוג 2 או מחלת אלצהיימר, אך פחות נוטים לקבל לחץ דם גבוה, דלדול עצם או קטרקט. כאשר אנשים עם תסמונת בלום מזדקנים הם נוטים לעיתים רבות למות ממחלת הסרטן.
מחקרים

תהליך ההזדקנות מגביר את הפגיעות של בני אדם למחלות הקשורות בהזדקנות, בעוד שהגנטיקה קובעת את מידת הפגיעות או העמידות של אנשים מסוימים לאותם המחלות. מספר שינויים החלים בגוף האדם הקשורים לגיל מתקדם (כמו למשל שיער שיבה) אינם קשורים לעלייה בשיעור התמותה. אף על פי כן, ישנם ביוגרונטולוגים שסבורים שאותם השינויים שגורמים לשיער להאפיר מגבירים גם את התמותה במערכות איברים אחרות ושהבנת השכיחות של מחלות הקשורות בהזדקנות תסייע להבין טוב יותר את התהליך הביולוגי שגורם להזדקנות בדיוק כפי שההבנה של מחלות ילדים סייע להבין טוב יותר את תהליך התפתחות גוף האדם.
אסטרטגיות הנדסיות להפיכת קצב ההזדקנות לזניח(אנ') (SENS) היא אסטרטגיית מחקר מתהווה שמטרתה לתקן את הגורמים המרכזיים שגורמים למחלות ולניוון הקשור בגיל מתקדם, וכמו גם לפתח הליכים רפואיים לתיקון של כל הנזקים הללו מעת לעת בגוף האדם, ובכך להצליח להאט או אולי אף לעצור את הנזקים הכרוכים בתהליך ההזדקנות. במסגרת המחקרים הללו זוהו שבעה סוגים שונים של נזקים הקשורים בהזדקנות, ולכל אחד מהם הותוו פתרונות אפשריים. חלק מהביקורות שהועלו לאורך השנים לגבי מחקרי SENS ממוקדות בכך שהמחקרים הללו הם אופטימיים מדיי במקרה הטוב, ושתהליך ההזדקנות מורכב במיוחד ובהווה רק מעט מאוד מובן על מנת שהמחקרים הללו יהיו מדעיים או יספקו פתרונות ברי יישום בעתיד הנראה לעין.
מחקר מקיף העלה שנזק ל-DNA(אנ') הוא גורם מרכזי להתפתחות מחלת הסרטן ומחלות רבות אחרות הקשורות לתהליך ההזדקנות. הנזקים ל-DNA עלול לגרום להתפתחות מחלת הסרטן או מחלות אחרות הקשורות בהזדקנות בהתאם למספר גורמים. הגורמים הללו כוללים את הסוג, הכמות והמיקום של נזקי ה-DNA בגוף האדם, סוג התאים בהם נגרמו הנזקים והשלב שלו במחזור התאים, ותהליכי תיקון ה-DNA הספציפיים הזמינים בגוף בכדי לנסות לתקן או למזער את הנזק.
ראו גם

גרונטולוגיה
הערות שוליים

1 2  de Grey A (2007). "Life Span Extension Research and Public Debate: Societal Considerations" (PDF). Studies in Ethics, Law, and Technology. 1 (1, Article 5). doi:10.2202/1941-6008.1011. S2CID 201101995. אורכב מ-המקור (PDF) ב-13 באוקטובר 2016. נבדק ב-7 באוגוסט 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Belikov AV (בספטמבר 2017). "The number of key carcinogenic events can be predicted from cancer incidence". Scientific Reports. 7 (1): 12170. Bibcode:2017NatSR...712170B. doi:10.1038/s41598-017-12448-7. PMC 5610194. PMID 28939880. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "SEER Cancer Statistics Review, 1975–2003" (PDF). Surveillance Epidemiology and End Results (SEER). National Cancer Institute. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2006-09-25. נבדק ב-2006-11-20.
↑  Hayflick L (ביוני 2004). "The not-so-close relationship between biological aging and age-associated pathologies in humans". The Journals of Gerontology. Series A, Biological Sciences and Medical Sciences. 59 (6): B547–B550. doi:10.1093/gerona/59.6.B547. PMID 15215261. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "The SENS Platform: An Engineering Approach to Curing Aging (אורכב 31.08.2008 בארכיון Wayback Machine)". Methuselah Foundation. Retrieved on June 28, 2008.
↑  Warner H, Anderson J, Austad S, Bergamini E, Bredesen D, Butler R,  et al. (בנובמבר 2005). "Science fact and the SENS agenda. What can we reasonably expect from ageing research?". EMBO Reports. 6 (11): 1006–1008. doi:10.1038/sj.embor.7400555. PMC 1371037. PMID 16264422. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  de Grey AD (בנובמבר 2005). "Like it or not, life-extension research extends beyond biogerontology". EMBO Reports. 6 (11): 1000. doi:10.1038/sj.embor.7400565. PMC 1371043. PMID 16264420. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  de Grey, Aubrey. "The biogerontology research community's evolving view of SENS". Methuselah Foundation. Retrieved on July 1, 2008.
↑  Hoeijmakers JH (באוקטובר 2009). "DNA damage, aging, and cancer". The New England Journal of Medicine. 361 (15): 1475–1485. doi:10.1056/NEJMra0804615. PMID 19812404. {{cite journal}}:  (עזרה)
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מגדל מילבנק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  דוד וסימון ראובן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1963
 תאריך פתיחה רשמי:  1963 
 מידות
 קומות:  33 
 קואורדינטות:  51°29′32″N 0°07′33″W﻿ / ﻿51.492222222222°N 0.12597222222222°W﻿ / 51.492222222222; -0.12597222222222
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמגדל מילבנק(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמגדל מילבנק
 
מגדל מילבנק, מבט מכיוון צפון
מגדל מילבנק (באנגלית: Millbank Tower) הוא גורד שחקים המצוי בשכונת מילבנק ברובע וסטמינסטר שבמרכז לונדון שבאנגליה, ברחוב מילבנק מס' 21 - 24.
היסטוריה

המבנה תוכנן על ידי האדריכלים רונלד וורטד ושות'. גובהו של המבנה 118 מטרים והוא הושלם בשנת 1963.
בשל מיקומו של המבנה, על גדת התמזה ומרחק קצר מארמון וסטמינסטר מהווה המבנה אתר ידוע בלונדון.
המבנה שימש את מפלגת הלייבור הבריטית במשך שנים רבות ונוהלו ממנו מספר מערכות בחירות של המפלגה (במערכת בחירות בהן הפסידה המפלגה - בשנת 1997 העבירה המפלגה משרדים רבים למבנה זה כ"ספין תקשורתי" בשל קרבתו לפרלמנט הבריטי). בשנת 2002, בשל עלויות השכירות הגבוהות (כמיליון לירה שטרלינג לשנה) נאלצה המפלגה לעזוב את המבנה, ומאז הוא בבעלותם של דוד וסימון ראובן.
עד שנת 2003 היו לארגון האומות המאוחדות משרדים במבנה, אולם גם הוא עזב את המבנה בשל דמי השכירות הגבוהים. שוכר נוסף שעזב את המבנה היה הרשות האחראית על הנתונים הסטטיסטיים (Central Statistical Office).
ראו גם

גורדי שחקים בלונדון
מבחן מקנמר

בסטטיסטיקה, מבחן מקנמר משמש לבדיקת עוצמת הקשר בין שני משתנים איכותיים דיכוטומיים (כלומר כל אחד מהם יכול לקבל שני ערכים אפשריים), כאשר ידוע כי הנתונים מזווגים. במובן מסוים, מבחן זה הוא מקרה פרטי של מבחן קוקראן-מנטל-הנזל. המבחן הוצג על ידי הסטטיסטיקאי והפסיכולוג האמריקני קווין מקנמר ב-1947.
מוטיבציה

במקרים רבים מעוניינים לבדוק את עצמת הקשר בין שני משתנים הקשורים ביניהם על ידי אותו פרט במדגם. להלן מספר דוגמאות נפוצות הן:
כאשר עורכים לחולה שתי בדיקות שאמורות לשקף את מצבו הרפואי, אנו מצפים כי תהיה התאמה בין שתי הבדיקות: אם אחת מהן חיובית אנו מצפים כי גם הבדיקה השנייה תהיה חיובית.
באופן דומה, אנו יכולים להיות מעוניינם בקשר בין גובה מס שאזרח משלם (גבוה/נמוך) ורמת החיים שלו (גבוהה/נמוכה), בקשר בין שתי תשובות במבחן של אותו הסטודנט (כאשר כל תשובה יכולה להיות נכונה או לא נכונה), או בדיקת הקשר בין שתי קניות עוקבות שמבצע אותו צרכן (כאשר מדובר בשני מותגים).
ניתן להציג נתונים כאלה בלוח שכיחות דו-ממדי. לדוגמה, בטבלה הבאה מובאים נתונים על שתי בדיקות מקבילות שנערכו ל-314 חולים:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | בדיקה ב חיובית | בדיקה ב שלילית | סך הכל |
| בדיקה א חיובית | 101 | 121 | 222 |
| בדיקה א שלילית | 59 | 33 | 92 |
| סך הכל | 160 | 154 | 314 |
אם יש התאמה בין שתי הבדיקות, נצפה כי שיעור החולים שעבורם בדיקה א חיובית דומה לשיעור החולים עבורם בדיקה ב חיובית. לכאורה ניתן לבצע כאן מבחן Z להשוואת פרופורציות, אבל מבחן זה אינו תקף כיוון שכאן לא מדובר בשתי אוכלוסיות בלתי תלויות.
הגדרה

יהיו  X ו- Y שני משתנים מקריים איכותיים דיכוטומיים, כאשר ללא הגבלת הכלליות כל אחד מהם יכול לקבל את הערכים  1 או  2, ויהי  (x_{1},y_{1}),(x_{2},y_{2}),\ldots ,(x_{n},y_{n}) מדגם בגודל  N מההתפלגות המשותפת של  X ו- Y.
ניתן להציג את התפלגות המדגם בלוח שכיחות דו־ממדי:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | X=1 | X=2 | סך הכל |
| Y=1 | A | C | A+C |
| Y=2 | B | D | B+D |
| סך הכל | A+B | C+D | N |
כאשר  A הוא מספר התצפיות במדגם עבורן  X=1 ו- Y=1, וכולי.
השערת האפס,  H_{0}:P(X=1)=P(Y=1) שקולה להשערה כי  P(X=1,Y=2)=P(X=2,Y=1). לכן, מבחן מתקבל על הדעת לבדיקת השערת האפס ישווה בין  b ל- c.
מבחן מקנמר מוגדר באופן הבא:
\mathrm {X} ^{2}={\frac {(b-c)^{2}}{b+c}}
תחת השערת האפס, למבחן מקנמר יש התפלגות אסימפטוטית  \chi ^{2} עם דרגת חופש אחת.
כאשר גודל המדגם קטן, מומלץ להשתמש בתיקון רציפות:
\mathrm {X} ^{2}={\frac {(|b-c|-1)^{2}}{b+c}}
דוגמה

עבור נתוני הבדיקות התוארו למעלה, ערכו של מבחן מקנמר (ללא תיקון רציפות) הוא:  \mathrm {X} ^{2}={\frac {(121-59)^{2}}{121+59}}=21.36. חישוב ערך ה-p מעלה כי  p{\mbox{-value}}>0.001. בהנחה שקבענו מראש כי רמת המובהקות של המבחן היא  \alpha =0.05 נדחה את השערת האפס ונסיק כי יש קשר בין התוצאות של שתי הבדיקות.
ראו גם

פרדוקס סימפסון
מבחן כי בריבוע
הערות שוליים

↑  McNemar, Quinn (18 ביוני 1947). "Note on the sampling error of the difference between correlated proportions or percentages". Psychometrika. 12 (2): 153–157. doi:10.1007/BF02295996. PMID 20254758. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  
Agresti, Alan, 8.1.1, An Introduction to Categorical Data Analysis, 2nd edition, Hoboken, New Jersey: JohnWiley & Sons, Inc., 2007, עמ' 245-246, ISBN 978-0-471-22618-5
↑  Edwards, A (1948). "Note on the "correction for continuity" in testing the significance of the difference between correlated proportions". Psychometrika. 13 (3): 185–187. doi:10.1007/bf02289261. PMID 18885738.
מגדל מנהטן

| --- | --- |
המגדל (במרכז התמונה). משמאלו אחד ממגדלי YOO
המגדל (במרכז התמונה). משמאלו אחד ממגדלי YOO
 מידע כללי
 סוג:  רב-קומות 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2010
 תאריך פתיחה רשמי:  2010 
 מידות
 גובה:  142.17 מטר
 קומות:  40 
 קואורדינטות:  32°05′26″N 34°47′47″E﻿ / ﻿32.0906°N 34.7964°E﻿ / 32.0906; 34.7964
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מגדל מנהטן(למפת תל אביב רגילה) מגדל מנהטן(למפת גוש דן רגילה) מגדל מנהטן(למפת גוש דן מוגדלת) מגדל מנהטן  he מגדל מנהטןhe מגדל מנהטןמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מגדל מנהטן הוא מגדל מגורים הנמצא בפארק צמרת בצפון תל אביב. הוא אוכלס בתחילת שנת 2010.
מאפיינים

שטח המגרש עליו ניצב המבנה הוא 5.5 דונם והוא נרכש תמורת סכום של 29 מיליון דולר. המבנה מתנשא לגובה של 142.17 מטרים ובו 40 קומות. מתחת למבנה נחפרו שלוש קומות המיועדות לחניה. במגדל ישנן 177 יחידות דיור, וכן בריכת שחייה, חדר כושר ומתחם ספא. כ-150 מהדירות נמכרו עוד בטרם החלה הקמת הבניין. המגדל תוכנן על ידי משרד יסקי מור סיון אדריכלים.
בשנת 2010 צולמה ושודרה הסדרה "אחד העם 101", שבחלקה צולמו פרקים בדירה בקומה ה-32 של הבניין.
הערות שוליים

↑  News: B.S.R considers second luxury tower
↑  News: 40 storey Manhattan Tower announced
↑  מגדל מנהטן באתר יסקי מור סיון אדריכלים
ערך זה הוא קצרמרבנושא תל אביב-יפו ובנושא גורדי שחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכאיל וולקנשטיין

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1912 (יוליאני) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  18 בפברואר 1992 (בגיל 79) מוסקבה, רוסיה 
 ענף מדעי:  ביופיזיקה 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה של אוניברסיטת מוסקבה 
 מוסדות:  המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה  אוניברסיטת מוסקבה 
 תלמידי דוקטורט:  Tatyana Birshteyn, Oleg B. Ptitsyn 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  עיטור הדגל האדום של העמל  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור אות הכבוד  מדליה לציון 250 שנה ללנינגרד 
 צאצאים:  ולדימיר אלניקוב 
 
מיכאיל וולקנשטיין  (ברוסית: Михаил Владимирович Волькенштейн ‏; 23 באוקטובר 1912, סנקט פטרבורג - 18 בפברואר מוסקבה) היה ביופיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי.
קורות חיים

מיכאיל וולקנשטיין נולד בשנת 1912 בסנקט פטרבורג למשפחה יהודית. אביו היה משורר, מחזאי ומבקר ספרות. אמו הייתה מורה לפסנתר. בשנת 1915 המשפחה עברה למוסקבה.
וולקנטשיין סיים לימודי פיזיקה באוניברסיטת מוסקבה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוא היה נשוי לנדז'דה וולפין. הוא גידל את בנה אלכסנדר יסנין-וולפין. בהמשך הם התגרשו.
מיכאיל וולקנשטיין סיים עבודת פוסט-דוקטורט בשנת 1943.
וולקנשטיין עבד במכוני מחקר של אקדמיה למדעים של ברית המועצות בתחום פולימרים במוסקבה ובלנינגרד. במקביל הוא היה מלמד במוסדות להשכלה גבוהה כולל אוניברסיטת מוסקבה (פרופסור משנת 1944) ומכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה בה כיהן בתפקיד פרופסור.
בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא הכניס שיטות של פיזיקה סטטיסטית לחקר פולימרים. בשנות ה-60 הוא עבר לתחום ביופיזיקה.
בשנת 1955 וולקנשטיין חתם על "מכתב 300" בגנות פעילות של טרופים ליסנקו.
על פעילותו בשנת 1966 הוא נבחר לחבר התכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 הוא פעל בתחום ביקורת על פסאודו-מדע וביחד עם אלכסנדר קיטאיגורודסקי פרסם קריטריונים בנושא.
בשנת 1950 לוולקנשטיין הוענק פרס ברית המועצות על ספר ב-2 כרכים בנושא פולימרים. בנוסף לכך הוענקו לו מספר עיטורים.
וולקנשטיין נפטר בשנת 1992 ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה.
מטוס קרב של הדור הראשון

מטוסי מסרשמיט Me-262 שהיה מטוס הקרב הסילוני המבצעי הראשון.
מטוס קרב של הדור הראשון הוא מטוס קרב סילוני שיוצר בין שנות ה-1940 המאוחרות ועד לשנות ה-1950 המוקדמות לערך. בדור זה ראשוני מטוסי הקרב הסילוניים החלו לעלות לאוויר ולכן הטכנולוגיות שלהם היו פשוטות ובפרט מערכות המנוע התאפיינו בחוסר בשלות שבאו לידי ביטוי באמינות, נצילות דלק ודחף נמוכים יחסית. את מטוסי הדור הראשון ניתן לחלק לשתי קבוצות עיקריות: מטוסי דור ראשון מוקדמים שפותחו לקראת סוף מלחמת העולם השנייה והתאפיינו בכנפיים ישרות בעיקר ולא הותאמו למהירויות עבר ועל קוליות, ומטוסי דור ראשון מאוחרים שהתאפיינו בכנפיים משוכות והתאמה למהירויות עבר ועל קוליות.
מטוסי דור ראשון מוקדמים

מטוסי דור ראשון המוקדמים כללו מאפיינים אווירודינמיים שאימצו ממטוסי בוכנה בני אותה תקופה, בעיקר במבנה הכנפיים ומייצבי כיוון וגובה, מנועי בוכנה שימשו לבחינת התכנון של המטוס לפני התקנת מנועי הסילון במטוס. 
המסרשמיט Me 262 שהמריא לראשונה עם מנועי סילון ב-1942, נכנס לשירות ב-1944 והיה למטוס הסילון המבצעי הראשון. המטוס כלל כנף משוכה ב-18 מעלות, אך זה נבע משיקולי איזון ולא משיקולים אווירודינמיים, בגלל התקנת שני מנועים על גבי הכנפיים ותא הטייס שנשאר מעל לכנפיים, כמו כן זווית המשיכה היא קטנה מדי מכדי לשנות את תכונות ההטסה של המטוס במהירויות עבר-קוליות.
הבריטים פיתחו את הגלוסטר מטאור, שנכנס לשירות בשנת 1944 והתאפיין בעיצוב אווירודינמי שמרני למדי וכלל כנפיים ישרות ושני מנועים בבתי מנוע בכנפיים עצמן, תא הטייס הותקן לפני הכנף.
האמריקאים פיתחו את ה-P-59 איירוקומט שהיה למטוס הסילון הראשון שלהם, אך ביצועיו היו נחותים מול ה-P-51 מוסטנג ולכן המטוס לא ראה שירות מבצעי ושימש ככלי מחקר ולמידה על תכונות ההנעה הסילונית.
לקראת סוף המלחמה האמריקאיים פיתחו את ה-P-80 שוטינג סטאר, אך הוא לא הספיק להיכנס לשירות לפני סוף המלחמה.
מאפיין נוסף של מטוסים אלה הוא חוסר התחכום האוויוני יחסית אפילו למטוסי בוכנה, כאשר חוץ מגרסת קרב-לילה אחת של ה-Me 262 שנבנתה בכמויות קטנות, אף אחד מהמטוסים המוקדמים לא כלל מכ"ם במהלך מלחמת העולם השנייה.
מטוסי דור ראשון מוקדמים > מטוסים משולבים בוכנה-סילון

מטוסי סילון מוקדמים סבלו מתאוצה איטית במהירויות נמוכות ולכן מהנדסי סילון חיפשו איך לשפר נתון זה. אחד הפתרונות היה להתקין מנוע בוכנה עם מדחף בקדמת המטוס ומנוע סילון מאחורה, כאשר מנוע הבוכנה יהיה יעיל במהירויות וגובה נמוכים, ומנוע הסילון יהיה יעיל במהירויות וגבהים גבוהים. מספר מטוסים נבנו בתצורה זאת, דוגמת ה-FR-1 פיירבול. בעוד מטוסים אחרים כללו מנוע טורבו פרופ כחלופה למנועי סילון דוגמת ה-XF2R דארק שארק וה-XF-84H ת'אנדרסקריץ' שלא נכנסו לשירות מבצעי.
מטוסי דור ראשון מאוחרים

לאחר מלחמת העולם השנייה המחקר הגרמני בנושא כנפיים משוכות, ואווירודינמיקה עבר-קולית נפלו בידי בעלות הברית ואלה החלו במחקרי אישוש משלהם ובשילוב המאפיינים במטוסים החדשים. הדוגמאות הבולטות ביותר למטוסים בעלי כנפיים משוכות הם המיג 15 וה-F-86 סייבר אשר התעלו על כל המטוסים ישרי הכנף במלחמת קוריאה.
מטוסים מאוחרים אלה גם התאפיינו בתחכום אוויוני גדול יותר, כאשר ה-F-86 כלל מכ"ם פשוט לכוונת התותח, ומטוסי קרב-לילה ייעודיים עם מערכות מכ"ם מתקדמות יותר שלרוב דרשו איש צוות נוסף לתפעולם, החלו להיות יותר בולטים.
רשימת מטוסי דור ראשון

| דגם מטוס | מדינה | סוג המטוס | טיסה ראשונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מסרשמיט Me 262 | גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית | קרב | 1941 | מטוס הקרב הסילוני הראשון |
| מסרשמיט Me 162 | גרמניה הנאציתגרמניה הנאצית | קרב | 1944 | ראה שירות מוגבל בסוף מלחמת העולם השנייה |
| גלוסטר מטאור | בריטניהבריטניה | קרב | 1943 |  |
| דה הבילנד ומפייר | בריטניהבריטניה | קרב | 1943 |  |
| דה הבילנד וונום | בריטניהבריטניה | יירוט/קרב-לילה | 1949 |  |
| גלוסטר ג'אוולין | בריטניהבריטניה | קרב-הפצצה | 1951 |  |
| סי הוק | בריטניהבריטניה | קרב | 1947 |  |
| סופרמרין אטאקר | בריטניהבריטניה | קרב | 1946 |  |
| סופרמרין סוויפט | בריטניהבריטניה | קרב | 1948 |  |
| גלוסטר ג'אוולין | קנדהקנדה | קרב | 1951 |  |
| אוורו קנדה CF-100 | קנדהקנדה | יירוט/קרב-לילה | 1950 |  |
| דאסו אוראגן | צרפתצרפת | קרב | 1948 |  |
| דאסו מיסטר | צרפתצרפת | קרב-הפצצה | 1951 |  |
| סאאב 21R | שוודיהשוודיה | קרב-הפצצה | 1947 |  |
| סאאב טונאן | שוודיהשוודיה | קרב-הפצצה | 1948 |  |
| סאאב לאנסן | שוודיהשוודיה | קרב-הפצצה | 1948 |  |
| P-59 איירקומט | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1944 |  |
| FR-1 | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1944 |  |
| P-80 שוטינג סטאר | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1944 |  |
| FH פנטום | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1945 |  |
| FJ-1 פיורי | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1944 |  |
| F6U פיירט | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1946 | ראה שירות מוגבל ללא שירות מבצעי, הוצא מהר ממצבת הצי. |
| F-86 סייבר | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1947 |  |
| F2H באנשי | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1947 |  |
| FJ-2/-3 פיורי | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1951 |  |
| F3H דימון | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1951 |  |
| F7U קאטלס | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1951 |  |
| FJ-4 פיורי | ארצות הבריתארצות הברית | קרב | 1951 |  |
| F9F פאנת'ר | ארצות הבריתארצות הברית | קרב-הפצצה | 1947 |  |
| F-84 ת'אנדרג'ט | ארצות הבריתארצות הברית | קרב-הפצצה | 1946 |  |
| F-94 סטארפייר | ארצות הבריתארצות הברית | יירוט/קרב-לילה | 1949 |  |
| F-89 סקורפיון | ארצות הבריתארצות הברית | יירוט/קרב-לילה | 1948 |  |
| F3D ססקאינייט | ארצות הבריתארצות הברית | יירוט/קרב-לילה | 1948 |  |
| מיג 9 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1946 |  |
| יאק 15 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1946 |  |
| יאק 17 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1947 |  |
| מיג 15 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1947 |  |
| יאק 23 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1947 |  |
| יאק 25 | ברית המועצותברית המועצות | יירוט/קרב-לילה | 1952 |  |
| מיג 17 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1950 |  |
| לאבוצ'קין La-15 | ברית המועצותברית המועצות | קרב | 1948 |  |
| שניאנג J-5 | הרפובליקה העממית של סיןהרפובליקה העממית של סין | קרב | 1956 | גרסה סינית של המיג 15. |
מטוסי ה-X

בל X-1, המטוס הראשון בסדרת מטוסי ה-X
מטוסי ה-X הוא הכינוי לסדרת כלי טיס ורקטות ניסיוניים מתוצרת ארצות הברית, ששימשו לבדיקת ובחינת טכנולוגיות חדשות ותפיסות אווירודינמיקה. הסימול X במערכת סימול כלי טיס של מחלקת ההגנה של ארצות הברית מסמל את היותם במשימת מחקר ניסיוני. רבים מן הפרויקטים הללו נשמרו בסוד במהלך פיתוחם.
לא כל המטוסים האמריקאיים הניסיוניים סומלו ב-X. חלקם היו בעלי סימול של צי ארצות הברית; לחלקם ניתן הסימול של יצרנית כלי הטיס (כמו הפיאסצקי PA-97 (אנ')); אחרים סומלו ללא ה-X (כמו הנאס"א AD-1 (אנ') ולאחרים ניתן שם צופן מסווג (כמו הנורת'רופ טאסיט בלו).
היסטוריה

תוכנית מטוסי ה-X החלה רשמית בשנת 1944, כתוכנית משותפת לחילות האוויר של צבא ארצות הברית (USAAF), צי ארצות הברית והוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה (NACA), במטרה להעמיק במחקר על מטוסים בעלי מהירות גבוהה. NACA הפכה מאוחר יותר למנהל האווירונאוטיקה והחלל הלאומי, נאס"א וחילות האוויר של צבא ארצות הברית הפכו לחיל האוויר של ארצות הברית. גם גופים אחרים, כמו DARPA (הסוכנות הצבאית לפרויקטים מחקריים מתקדמים, Defense Advanced Research Projects Agency), וחיל הנחתים של ארצות הברית, הפעילו פרויקטים של מטוסי X.
האפיון למטוס ה-X הראשון, מטוס עבר-קולי מונע במנוע רקטי, גובש ב-1945. הטיסה הראשונה של מטוס X, הבל X-1, התרחשה ב-14 באוקטובר 1947. מטוס זה התפרסם כמטוס הראשון ששבר את מחסום הקול. הטיסה בוצעה בבסיס חיל האוויר אדוארדס, בקליפורניה (אז נקרא הבסיס מורוק, Muroc). רוב הטיסות של מטוסי ה-X בוצעו בבסיס זה.
שבירת מחסום הקול הייתה שיא ראשון בשורה ארוכה של שיאים ששברו מטוסי ה-X, במהירות ובגובה הטיסה. מטוסי ה-X רשמו גם ניסויים ראשונים בטכנולוגיות פורצות דרך, כמו כנף בעלת גאומטריה משתנה, סגסוגות אקזוטיות ודרכי הנעה חדשניות, ועוד.
מטוסי X חדשים הופיעו בכל כמה שנים עד לעצירה זמנית בשנות ה-70 של המאה ה-20. סדרת פרויקטים לכלי טיס במהירות שגא קולית נדחו. ב-1984 המריא פרויקט X נוסף, גרומן X-29, בעל כנפיים משוכות לפנים.
כאמור, חלק מהפרוייטים היו סודיים, אך אחרים זכו לפרסום. כלי הטיס הראשון, בל X-1, זכה להד ציבורי רב. מטוסי X השיגו הישגים בתחומים רבים ומגוונים, אך רק המטוס הרקטי רוקוול X-15, שטס בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, התקרב לתהילתו של ה-X-1. בין הפרויקטים, מטוסי X ‏8, 9, 11 ו-12 היו טילים; מספרי 14, 15, 17, 18, ו-25 נועדו לניסויי מנועים שונים. חלק מן הפרויקטים היו לא מאוישים, חלקם הוטסו בשליטה מרחוק ואחרים היו אוטונומיים בחלקם או באופן מלא. מרבית מטוסי ה-X לא נועדו כלל להיכנס לייצור רחב היקף, ובדרך-כלל רק מעטים יוצרו. יוצא דופן אחד הוא ה-X-35, שהתחרה נגד ה-X-32 שיוצר כ-JSF לאחר שזכה בתחרות.
נכון ל-2006, מיזמים חדשים בסדרת מטוסי ה-X עודם פעילים. על הכינוי X-52 פסחו על מנת למנוע בלבול אפשרי עם המפציץ האסטרטגי B-52 סטרטופורטרס שנמצא עדיין בשירות פעיל.
לקריאה נוספת

Jay Miller, The X-Planes: X-1 to X-45 (Motorbooks International, 2001)
קבוצה של מטוסי X ומטוסי ניסוי אחרים. במרכז - דאגלס X-3 סטילטו; מסביב, משמאל למטה: בל X-1A, דאגלס D-558-1 סקייסטריק, קונבאייר XF-92A, בל X-5, דאגלס D-558-2 סקיירוקט, נורת'רופ X--4 בנטם.
מינה ויילי

פאני דוראק (שמאל) ומינה ויילי (ימין) בסטוקהולם 1912
וילהלמינה "מינה" ויילי (באנגלית: Wilhelmina "Mina" Wylie;‏ 27 ביוני 1891 - 6 ביולי 1984) הייתה שחיינית אוסטרלית. סגנית האלופה האולימפית האישה הראשונה בעידן המודרני, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי ושיאנית עולם. בשנים 1911, 1922 ו-1924 היא זכתה בכל התארים באליפות אוסטרליה (100 יארד חזה, 50 יארד גב, 100, 220, 440 ו-880 יארד חופשי).
ביוגרפיה

ויילי נולדה בצפון סידני וגדלה בקוג'י (פרוור בדרום מזרח סידני). אביה, בנה מרחצאות שחייה עם מי ים (מרחצאות ויילי) בשנת 1907, בחוף הים של קוג'י, בריכת השחייה הוותיקה ביותר באוסטרליה שעדיין קיימת.
ביוגרפיה > סגנית אלופה אולימפית

עד לאולימפיאדת סטוקהולם (1912), נשים לא הורשו להשתתף בתחרויות השחייה. למרות שבאולימפיאדה זו החלו תחרויות לנשים גם בשחייה, פאני דוראק, חברה ויריבה לתחרויות השחייה וויילי לא הורשו בהתחלה להשתתף בה. לאחר אישור של איגוד השחייה לנשים של ניו סאות' ויילס, אך במימון עצמי, הן השתתפו במשחקים והיא זכתה במדליית כסף במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:25.4 דקות, אחרי פאני דוראק (1:22.2 דקות) ולפני ג'ני פלטשר מבריטניה (1:27.0 דקות).
תארים והישגים

במהלך הקריירה שלה (1906 - 1934) זכתה ויילי ב-115 תארים באליפויות ניו סאות' ויילס ואוסטרליה.
בשנת 1975 זכתה ויילי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
הערות שוליים

↑  MINA WYLIE (AUS) 1975 Honor Swimmer, באתר The International Swimming Hall of Fame - ISHOF, (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: wylie-wilhemina-mina-15656  AWR: AWE2313b  NLA: 51897361  Trove: 1521268  VIAF: 305308163   WorldCat (עם VIAF): 305308163