stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואי אלתוסר
הגותו

ספרו הראשון של אלתוסר בשביל מרקס מכיל את עיקרי הגותו. מטרתו של אלתוסר בספר היא ניסוח מחודש של הפילוסופיה המרקסיסטית. הספר מורכב משבעה מאמרים. במאמר על מרקס הצעיר משתמש אלתוסר במושג השאול מפילוסוף המדע גסטון בשלאר, כשהוא מאתר "שבר אפיסטמולוגי" רחב בין הכתיבה ה"הגליאנית והפוירבכית" של מרקס המוקדם ובין הטקסטים המרקסיסטיים המאוחרים יותר שלו. המאמר סתירות והיקבעות-יתר שואל את המונח היקבעות יתר מהפסיכואנליזה, כדי להחליף את מושג ה"סתירה" במודל מורכב יותר של מצבים פוליטיים רבי-פנים (מושג שלו זיקה לתפיסת ההגמוניה שפיתח התאורטיקן המרקסיסט אנטוניו גראמשי). במאמר על הדיאלקטיקה המטריאליסטית מנסח אלתוסר את מה שהם מבחינתו עיקרי הפילוסופיה המרקסיסטית. המאמר מרקסיזם והומניזם הוא הצהרה נוקבת על האנטי-הומניזם שמצוי בתאוריה המרקסיסטית, וגינוי הניסיונות של מרקסיסטים שונים לקדם מושגים כגון "הפוטנציאל האנושי" או "יצורים-טיפוסיים" (Species-being), כפיתוחים של האידאולוגיה ה"הומניסטית" הבורגנית.
לקרוא את הקפיטל, שכתב יחד עם כמה מתלמידיו (בינם אטיין באליבר, ז'אק רנסייר ופייר משרה [Macherey]), זכה גם הוא להצלחה ולהשפעה רבה; הספר הוא קריאה פילוסופית חדשה של ספרו של קרל מרקס, "הקפיטל". המחקר בוחן את מעמדה הפילוסופי של התאוריה המרקסיסטית כ"ביקורת הכלכלה הפוליטית". השפעת הספר על התאוריה המרקסיסטית הושוותה להשפעת "החזרה לפרויד" של ז'אק לאקאן על התאוריה פסיכואנליטית. לאלתוסר היו קשרים מורכבים עם הפסיכואנליטיקן לאקאן, והשפעתו ניכרת בכתביו.
אלתוסר מוכר, כמו כן, כתאורטיקן של מושג האידאולוגיה, ובה עוסק מאמרו הידוע, אידאולוגיה ומנגנוני מדינה אידאולוגיים: הערות לקראת מחקר. המאמר מבנה את מושג האידאולוגיה, שגם הוא פיתוח של תאוריית ההגמוניה של גראמשי; ואולם, בעוד שהגמוניה נקבעת כל כולה, בסופו של דבר, בידי כוחות פוליטיים, אידאולוגיה כמודל תאורטי נובעת גם ממושג ה"לא מודע" הפרוידיאני וממושג "שלב המראה" הלקאניאני, והיא מתארת את המבנים והמערכות שמאפשרים לנו לאחוז במושג של "עצמי" בעל משמעות ומובן. עבור אלתוסר, מבנים (structures) הם מה שמפעיל דיכוי אך מה שהוא בלתי נמנע - אי אפשר לחמוק מהאידאולוגיה; לא להיות מוכפף (subjected) לאידאולוגיה. ההבחנה בין אידאולוגיה ומדע או פילוסופיה אינה כה חדה ומובחנת, משום שגם הם נוטלים חלק בהפעלתה.
הוא תמך בתאוריית האפראטוס הקולנועי.
הגותו > השבר האפיסטמולוגי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
השבר האפיסטמולוגי שבו דן אלתוסר אינו אירוע כרונולוגי, אלא תהליך. אין בו ניצחון מובטח אלא מאבק מתמיד נגד אידאולוגיה: "לאידאולוגיה אין כל היסטוריה", הוא טוען.
אלתוסר טען שהתאוריה המרקסיסטית לא הובנה באופן בסיסי ולא הוערכה כראוי. במשנתו גינה בחריפות מספר פרשנויות של כתביו של מרקס - היסטוריציזם, אידיאליזם, אקונומיזם - בטענה שהן נכשלו בכך שלא הבינו שעם "מדע ההיסטוריה" שלו, ההיסטוריה המטריאליסטית, כונן מרקס עמדה מהפכנית באשר לשינוי חברתי. טעויות אלו נבעו, לדעת אלתוסר, מההנחה שכל גוף העבודה של מרקס ניתן להבנה כמכלול קוהרנטי.
מספריו

בשביל מרקס, מצרפתית: טל מאיר גלעדי, תל אביב: הוצאת רסלינג, 2018.
על האידאולוגיה, מצרפתית: אריאלה אזולאי, תל אביב: הוצאת רסלינג, 2003.
Althusser, Louis. Lenin and Philosophy and Other Essays . ** Philosophy and the Spontaneous Philosophy of the Scientists .
Reading Capital (with Étienne Balibar, Pierre Macherey, etc.). (גרסה מקוונת, אנגלית)
The Spectre of Hegel: Early Writings.
Essays in Self-Criticism. (Online version)
Philosophy and the Spontaneous Philosophy of the Scientists. (Onlive version)
Machiavelli and Us.
Politics and History. (Online version)
לקריאה נוספת

אייל דותן, "קול קורא במדבר: אינטרפלציה, אידאולוגיה ומקריות", בתוך: תיאוריה וביקורת מס' 22, אביב 2003, עמודים 3–9.
טל מאיר גלעדי, "לואי אלתוסר - פילוסופיה והמפלגה הקומוניסטית", בתוך: בשביל מרקס, מצרפתית: טל מאיר גלעדי, תל אביב: הוצאת רסלינג, 2018, עמודים 7–48.
ישראל חיים דייכס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בדצמבר 1850 כ"א בטבת תרי"א דרשונישוק, ליטא 
 פטירה:  23 ביוני 1937 (בגיל 86) י"ד בתמוז תרצ"ז לידס, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  לידס 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 ביוני 1937 
 תחומי עיסוק:  רבנות
 חיבוריו:  נתיבות ירושלים, דרשות מהרי"ח, ילקוט מהרי"ח, אמרי יושר, מקוה ישראל, פרחי אביב, טהרת הקודש, עין ישראל
 
 תפקידים נוספים:  כתיבת ספרות תורנית
 
רבי ישראל חיים דייכס (בכתיב יידי: ישראל חיים דייכעש; תרי"א 1850, דרשונישוק - תרצ"ז 1937, לידס) היה רב בניישטדט-שרווינדט ובלידס ומחבר הספר נתיבות ירושלים ועוד.
קורות חייו

נולד בדרשונישוק (Dorsuniszki) שבפלך קובנה בכ"א בטבת תרי"א (26 בדצמבר 1850) לרבי הירש אריה ליב. כשעבר אביו לקובנה עבר לשם ולמד בישיבה בה. כבן שמונה עשרה נסמך לרבנות וחיבר ספר בשם פרחי האביב על חושן משפט. בשנת תרכ"ט נישא לבתו של רבי משה ביילצקי מווילנה. הוא בחר לעסוק במסחר אולם בשנת תרל"ה איבד את כספו ונסמך על שולחן חותנו, עד שגם האחרון ירד מנכסיו.
בתרל"ז פרסם את ספרו נתיבות ירושלים על מסכתות מסדר נזיקין בתלמוד ירושלמי.
בחנוכה שנת תרמ"ה (1884) נתמנה לרב בעיר וולאדילסב שבפולין (בגרמנית: ניישטדט-שרווינדט). בשנת תרס"א נתמנה לכהן כרבה של לידס. באנגליה עמל רבות לחיזוק שמירת המצוות ולימוד התורה בעירו, ועם השנים תפס מקום חשוב בהנהגת יהודי המדינה. היה ממייסדי "אגודת הרבנים החרדים", מחובבי תנועת חובבי ציון ומהמצטרפים הראשונים לתנועת המזרחי, בה היה פעיל מרכזי עם סוף ימיו.
נפטר בלידס שבאנגליה בי"ד בתמוז תרצ"ז (23 ביוני 1937).
בנו הבכור הוא ד"ר שמואל דייכס, שהיה רב בלונדון. בנו השני הוא ד"ר בצלאל דייכס, שהיה רב בסנדרלנד שבאנגליה. בן נוסף, אליהו, נרצח בשיקגו במרץ 1934.
הפולמוס על אודות כשרות המקוואות

בשנת תרע"ב חיבר הרב ישראל חיים דייכס קונטרס בשם "מקוה ישראל" בו הכשיר את המקוואות באנגליה, אשר בניגוד למקובל היו מתמלאים במי ברז, תוך הנחה שהולכת המים בצנרת עירונית אינה מגדירה אותם כמים שאובים הפסולים למקווה. עיקר טענתו להכשיר נסובה אודות הטענה ששעוני המים ("מיטערס") הם כלי, והמים העוברים בתוכם נעשים שאובים ופסולים למקווה. הרב דייכס סתר את דעת המערערים באריכות והתיר את המקוואות. הוא מתאר בספרו: "וזאת לדעת כי חקרתי ודרשתי במקום גבוה ושלחו לי תמונת המיטער". לדבריו צירף שרטוט של שעוני המים; על סמך שרטוט זה נסוב היתרו.
מספר חודשים לאחר מכן הדפיס הרב דייכס את קונטרס בשם "עין ישראל", בו חזר מדעתו בנקודה זו, וכתב כי "... נוכחתי לדעת כי יש הרבה מיני מיטערס העשויים על אופנים שונים, והמיטערס אשר יש בהרבה מקואות במדינתנו אינם כמו שתארתי בספרי מקוה ישראל". על כן סייג את היתרו רק לגבי מקוואות שכבר נעשו.
בירחון "המאור" נדפס בשנת תשי"ח (1958) מכתבו של הרב יוסף יהושע אפפעל, חבר בית הדין בלידס. לדבריו, פנייה אישית של בעל האור שמח, אשר אסר את המקוואות הנסמכים על היתרו של הרב דייכס, אל הרב צבי הירש הורביץ מלידס, הביאה לשינוי המצב בעיר רק כעבור שנים, בתחילת שנות החמישים.
חיבוריו

נתיבות ירושלים
ב"ק
ב"מ
ב"ב
דרשות מהרי"ח
ילקוט מהרי"ח
אמרי יושר
מקוה ישראל
פרחי אביב
טהרת הקודש
ח"א
ח"ב
עין ישראל
בית ועד לחכמים (עורך)
ח"ג תרס"ב
חלקים ז-י תרס"ג
חלק י"א תרס"ד
לקריאה נוספת

דויד יוסיפון, אנציקלופדיה של הציונות הדתית, חלק א, ירושלים (תשי"ח), עמ' 646–648
הקדמתו האוטוביוגרפית לספרו דרשות מהרי"ח, לידס תר"פ
יהדות ליטא ג, תל אביב תשכ"ז, עמ' 41
המגיד, ט' אב תרנ"ה, עמ' 6
הערות שוליים

↑  לפי עדויות אחדות קרא בשנת תר"פ להצרף לאגודת ישראל (הדרך, שנה שנייה גיליון י, תמוז תר"פ).
↑  ע"פ הכיתוב על המצבה שלו. תצלום ניתן לראות בדף שלו באתר Find a Grave
↑  בעולמנו, העולם, 8 במרץ 1934
↑  חזון איש הלכות מקוואות אות א
↑  שנה ט' גיליון ד' שבט תשי"ח עמ' 30
| פרשני התלמוד הירושלמי |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-16 | רבי שמואל יפה אשכנזי • רבי אלעזר אזכרי • רבי שלמה סיריליו |  |
| המאה ה-17 | רבי יהושע רפאל בנבנישתי (שדה יהושע) • רבי משה בן שלמה אבן חביב |  |
| המאה ה-18 | רבי אליהו מפולדא • רבי דוד פרנקל (קרבן העדה) • רבי יעקב כהנא • רבי משה מרגלית (פני משה) • הגאון מווילנה • רבי נחום טרייביטש (שלום ירושלים) |  |
| המאה ה-19 | רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין • רבי אברהם אשכנזי (נחמד למראה) • רבי מאיר מארים שאפיט • רבי יוסף שאול הלוי נתנזון • רבי יהושע אייזיק שפירא (נועם ירושלמי) • רבי יעקב דוד וילבסקי (הרידב"ז) • רבי ישראל משקלוב |  |
| המאה ה-20 | רבי יחיאל בר לב • רבי ישראל חיים דייכס • רבי חיים קניבסקי • רבי יצחק אייזיק קרסילשציקוב • רבי חיים אלעזר שפירא • רבי שאול ליברמן • רבי ישכר תמר • רבי משה פיינשטיין |  |
| פירושים אבודים | הרמב"ם • רבי יהודה בר יקר • רבי מנחם זמבה |  |
| פירושים שלא פורסמו | רבי משה זכות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310204605171  GND: 1053384432  ISNI: 0000 0000 6693 5029  LCCN: nr93033343  VIAF: 78653348   WorldCat (עם VIAF): 78653348
המפלגה הקומוניסטית הבריטית (אחרי 1988)

| --- | --- |

 מדינה:  בריטניה בריטניה
 שם רשמי:  המפלגה הקומוניסטית הבריטית
 תקופת הפעילות:  1988–הווה (כ־37 שנים)
 אידאולוגיות:  קומוניזם   מרקסיזם-לניניזם  נגד מדיניות הצנע  אירו-סקפטיות  סוציאליזם  איגודי עובדים
 נוצרה מתוך:  המפלגה הקומוניסטית של בריטניה הגדולה
 מטה:  קרוידון 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל רדיקלי
 ארגונים בינלאומיים:  האינטרנציונל של מפלגות קומוניסטיות ומפלגות פועלים
 
 www.communistparty.org.uk
 
המפלגה הקומוניסטית של בריטניה היא מפלגה בריטית קומוניסטית ומרקסיסטית-לניניסטית.
המפלגה הוקמה כתוצאה ממחלוקת בין אירו-קומוניסטים למרקסיסטים-לניניסטים במפלגה הקומוניסטית של בריטניה הגדולה בשנת 1988.
היסטוריה

המפלגה הקומוניסטית של בריטניה הוקמה, או, כפי שחבריה ראו זאת, הוקמה מחדש, באפריל 1988 על ידי קבוצה מהמפלגה הקומוניסטית של בריטניה הגדולה (CPGB), אשר אימצו במידה רבה את האירו-קומוניזם. סעיף זה כלל את העריכה של העיתון "כוכב הבוקר", כולל טוני צ'יטר, עורך העיתון. הם היו בעיקר תומכי הקמפיין הקומוניסטי, שנוצרו כדי להתנגד לכיוון החדש של המפלגה. מייסדי המפלגה החדשה תקפו את הנהגת המפלגה הקומוניסטית הסינית, שנטשה לכאורה את "פוליטיקה המעמדית" ואת התפקיד המוביל של מעמד הפועלים בתהליך המהפכני בבריטניה. אגף הנוער של הק.ג.ב., הליגה הקומוניסטית הצעירה, התמוטט, כוכב הבוקר היה מפסיד.
בשנה שלאחר מכן הכריזו ראשי המפלגה הקומוניסטית הבריטית כי הם נטשו את תוכנית המפלגה, "הדרך הבריטית לסוציאליזם". רבים מחברי המפלגה ראו בכך מפלגה המפנה עורף לסוציאליזם. המפלגה הקומוניסטית הסינית התפרקה ב-1991 ופורסמה כ"שמאל הדמוקרטי". רבים מחברי סיעת השמאל הימנית שנשארו ב-CPGB יצרו קבוצה בשם "קשר קומוניסטי", אשר מאוחר יותר העדיפה להצטרף ל-CPB. אחרים נשארו בשמאל הדמוקרטי או הצטרפו למפלגת העבודה.
למפלגה יש עדיין חברים שהיו פעילים בק.ג.ב. (שהתפרקה ב-1991), שחלקם היו פעילים בתנועת האנטי-אפרטהייד ובסכסוכי האיגודים המקצועיים כגון מפלגת קלייד העליונה, ב או שביתת הכורים של 1984-1985.
ה-CPB היה ברובו הקמתה של "קבוצת הקמפיין הקומוניסטי", ואחד ממנהיגיה הבולטים, מייק היקס, נבחר לתפקיד המזכיר הכללי עם הקמת המפלגה ב-1988. בינואר 1998 הודח היקס כמזכ"ל ב 17 - 13 הצבעה הועברה על ידי ג'ון היילט (שהיה גם עורך של כוכב הבוקר) בישיבת הוועד הפועל של המפלגה. תומכי היקס בוועדת ההנהלה של כוכב הבוקר הגיב על ידי השעיית ולאחר מכן לפטר היילט, אשר הובילה שביתה ממושכת על כוכב הבוקר, שהסתיים בניצחון עבור היילט ואת החזרתו. כמה מתומכיו של היקס גורשו ואחרים התפטרו במחאה. הם הקימו קבוצת דיון בשם "הפורום המרקסיסטי", שעכשיו הוא מנותק.
המפלגה היא חלק מקואליציית "עצרו את המלחמה" שהוקמה נגד המלחמות בעיראק ואפגניסטן ונגד ההשתתפות של צבא הממלכה המאוחדת בהן.
בשנת 2009 המפלגה הייתה אחת הארגונים המייסדים של ברית הבחירות NO2EU לצד ה-RMT ומספר מפלגות שמאל אחרות. מטרת הברית היא לעמוד בבחירות לפרלמנט האירופי על במה של התנגדות לאיחוד האירופי, שלדעתו איננו דמוקרטית וניאו ליברלי
בשנת 2013 הייתה המפלגה מייסדת של "מועצת העם נגד הצנע", יחד עם מספר קבוצות פוליטיות וקמפיין אחרות, במטרה ליצור ארגון רחב של התנגדות למדיניות הצנע של המפלגות הגדולות בבריטניה ובאיחוד האירופי. עממי אמנה, אשר המפלגה הקומוניסטית סייעה ליצור כמה שנים קודם לכן, נבחרה לאחר מכן תשולב במועצת העם.
בשלב הבחירות הכלליות 2017, למפלגה לא היו מועמדים ונתנה את תמיכתה לג'רמי קורבין שמשמש כמנהיג מפלגת הלייבור. זו הייתה הפעם הראשונה שבה למפלגה לא היו מועמדים. במרץ 2018, אמרה סוזאן מיצ'י, חברה מובילה במפלגה, כי המפלגה לא תעמוד עוד נגד העבודה בבחירות הכלליות. בנוסף לכך היא קראה לחברי המפלגה לתמוך במפלגת הלייבור תחת מנהיגותו של קורבין.
מצע-הדרך הבריטית לסוציאליזם

מטרתה של המפלגה הקומוניסטית היא ליצור בריטניה סוציאליסטית, שבה אמצעי הייצור, ההפצה וההחלפה יהיו בבעלות חברתית וינוצלו בדרך מתוכננת לטובת הכלל. דבר זה מחייב שינוי מהפכני של החברה, סיום מערכת הקפיטליזם הקיימת של ניצול והחלפתה בחברה סוציאליסטית, שכל אחד מהם יתרום על פי יכולתו ויקבל על פי הצורך. החברה הסוציאליסטית יוצרת את התנאים להתקדמות לצורה קומוניסטית מלאה של החברה, שבה כל אחד יקבל על פי הצורך".
אלו עם עיקרי התוכנית שפרסמה המפלגה הקומוניסטית במסגרת פרסומיה הידועים בשם "הדרך של בריטניה לסוציאליזם":
חלוקת העושר מהתאגידים הגדולים והעשירים לאנשים עובדים ובני משפחותיהם עם מס עושר, מס תאגידים גבוה, קיצוצי מע"מ והעלאת פנסיה והרחבת תנאים סוציאליים.
העלאת שכר המינימום לשני שלישים מהשכר החציוני בבריטניה, ואכיפת שוויון בשכר באמצעות ביקורת חובה.
מיד לשחזר את הקשר בין קצבת פרישה המדינה ורווחים לפי הערך המקורי ולהציג פנסיה  שווה המדינה השנייה הכוללת התרומות של המעסיקים והמדינה.
להפסיק את כל הצורות של הפרטה ולהשקיע בשירותים ציבוריים והצוות שלהם, עם תוכנית מסיבית במיוחד לבניית דיור ציבורי של בתי מועצה.
שילוב  כל התלמידים הדתיים, הפרטיים והאקדמיים לתוך מערכת חינוך חילונית תחת בעלות דמוקרטית ציבורית ומאוחדת.
להגן ולפתח ייצור בתעשייה באמצעות השקעה ציבורית, אמצעים נגד יצוא עבודות ההון, והרחבת הסחר ההוגן עם סין ומדינות מתפתחות אחרות.
שחזור הבעלות הציבורית בתחומי האנרגיה, הפיננסים והתחבורה והלאמת התעשיות והמגזרים הבאים: חשמל, גז, בנקים, חברות ביטוח, פחם, מים, נפט ואת הרכבת - כך שבריטניה תוכל לתכנן כדי לענות על הצרכים העתידיים על ידי פיתוח אנרגיות חלופיות והפחתה משמעותית של הזיהום.
התאמת  סובסידיות ציבוריות לחברות פרטיות כושלת עם מניות לציבור ולקחת בנקאות ותעשיות מפתח כגון תרופות וחימוש לתוך בעלות ציבורית דמוקרטית (כלומר הלאמת הבנקים, תעשיית התרופות ותעשיות ביטחוניות).
צמצום  ההוצאות הצבאיות לרמות הממוצעות באירופה, החלפת מו"פ צבאי והפקה כדי לענות על הצרכים החברתיים וביטול תוכנית טריידנט לפיתוח טיל בעל ראש נפץ גרעיני.
מתנגדים לכל הצעדים לקראת הצבא, מונופול קפיטליסטי ארצות הברית של אירופה כולל האיחוד האירופי חוקה, הוראה שירותי האיחוד האירופי לבין דיני העבודה של האיחוד האירופי הרפורמה.
לבטל את כל חוקי ההגירה נגד הסחר, האנטי-דמוקרטיה והגזענות עם זכויות תעסוקה מלאות והשתתפות באיגודים מקצועיים למען מהגרי עבודה.
לחזק את הפרלמנט הסקוטי ואת האספה וולשית ולשחזר כוחות ומשאבים השלטון המקומי.
לבטל את בית הלורדים, לשבור את המונופולים בתקשורת, לבטל תוכניות תעודות זהות ולהביא את המשטרה ואת שירותי המודיעין תחת שליטה דמוקרטית.
לבטל את כל חובות העולם השלישי, לקדם מדיניות אמיתית של סחר וסיוע ולהתנגד לתוכנית GATS ולהתנגד להפרטת שירותים ציבוריים ברחבי העולם.
קלאודמיר פריירה

קלאודמיר פריירה דה סילבה (בפורטוגזית: Claudemir Ferreira da Silva; נולד ב-17 באוגוסט 1984), הידוע כקלאודמיר, הוא כדורגלן עבר ברזילאי אשר שיחק בעמדת הקשר.
קריירה

קלאודמיר נולד בריו דה ז'ניירו והחל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ואסקו דה גאמה בה שיחק במשך ארבע עונות במהלכן רשם 68 הופעות ליגה וכבש שלושה שערים. בשנת 2007 חתם קלאודמיר על חוזה לעונה אחת במדוריירה, אך לא שיחק במדי הקבוצה, ובאותה עונה הושאל למאריליה במדיה ערך 32 הופעות וכבש חמישה שערים. בשנת 2008 חתם קלאודמיר באיטומביארה ואחרי חצי עונה בקבוצה עבר לפרנה. בשנת 2010 חתם קלאודמיר בקבוצה נסיונל מדיירה מליגת העל הפורטוגזית, ושיחק בקבוצה במשך ארבע עונות במהלכן ערך 102 הופעות ליגה וכבש 23 שערים.
ב-14 ביולי 2014 הגיע קלאודמיר לישראל וחתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. במחזור הראשון של עונת 2014/2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 מול הפועל באר שבע. ב-4 בדצמבר 2014 כבש קלאודמיר את שער הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים, בבעיטה חופשית בניצחון 3–1 על הפועל פתח תקווה. ב-14 במרץ 2015 כבש בבעיטה חופשית את שער היתרון של הקבוצה בניצחון 2–0 על הפועל רעננה, אשר הבטיח את העפלתה לפלייאוף העליון בליגת העל.
לקראת עונת 2015/2016 האריכה בית"ר ירושלים את חוזהו של קלאודמיר, וב-2 ביולי 2015 ערך הופעת בכורה אירופית עם הקבוצה, בתיקו 0–0 מול אורדבסי שימקנט הקזחית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בתחילת עונת 2016/2017 חל פיחות במעמדו של קלאודמיר, והוא החל לקבל דקות בעיקר כמחליף, אך לאחר מינויו של שרון מימר למאמן הקבוצה, חזר להיות לשחקן הרכב קבוע. ביוני 2017 חתם לעונה נוספת בבית"ר ירושלים, ובעונת 2017/2018 היה מלך שערי הקבוצה עם תשעה שערי ליגה, אך בסופה שוחרר מהמועדון.
ב-18 ביולי 2018, חתם קלאודמיר לשנתיים בבני סכנין, במדיה ערך 11 הופעות ליגה בתחילת עונת 2018/2019, אך ב-8 בינואר 2019 חתם לעונה וחצי בהפועל תל אביב. ב-14 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשפתח בהרכב בדרבי מול מכבי תל אביב שהסתיים בתיקו 1–1. ב-26 בינואר כבש את שער הבכורה שלו במועדון, כאשר הבקיע את השער הראשון ובנוסף בישל לרמזי ספורי את השער השני בניצחון 3–2 על בני יהודה, ובסך הכל כבש ארבעה שערים ב-16 הופעות ליגה במדי הפועל תל אביב עד תום העונה.
את עונת 2019/2020 פתח קלאודמיר בהפועל תל אביב, כבש שער בגביע הטוטו ושיחק בשני המחזורים הראשונים, אך ב-9 בספטמבר 2019 חתם בקבוצת הפועל ראשון לציון מהליגה הלאומית.
ב-15 באוגוסט 2020 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
הערות שוליים

↑  שלומי אהרוני, "רציתי לסיים את הקריירה בבית"ר, אבל אלה החיים", באתר mynet‏ ירושלים, 18 בספטמבר 2018
↑  מיקי שורץ, קלאודמיר פריירה חתם לשנתיים בבני סכנין, באתר ynet, 18 ביולי 2018
↑  נדב צנציפר, קלאודמיר פריירה חתם בהפועל ת"א לעונה וחצי, באתר ynet, 8 בינואר 2019
↑  יגאל גולדשטיין, ‏לצורך עלייה: קלאודמיר עבר להפועל ראשון לציון, באתר ערוץ הספורט, 9 בספטמבר 2019
ולסלי טיודור פול

| --- | --- |

סר ולסלי טיודור פול, 1923
 לידה:  23 באפריל 1884 
 פטירה:  13 בספטמבר 1968 (בגיל 84) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר בלאנדל'ס 
 השקפה דתית:  הדת הבהאית 
 
סר ולסלי טיודור פול (אנגלית: Wellesley Tudor Pole;‏ 23 באפריל 1884 – 13 בספטמבר 1968) היה ספיריטואליסט ומראשוני הבהאים בבריטניה וכן אביר מסדר האימפריה הבריטית. הוא פרסם חוברות וספרים רבים, חיפש אחר חידות וחזיונות מיסטיים ודתיים במהלך כל ימי חייו, ובעיקר היה מעורב בתנועה הספיריטואליסטית ובדת הבהאית. טיודור פול תר אחר הגביע הקדוש, הלקוח מאגדות המלך ארתור, והקים את תנועת Silent Minute, שני מפעלי חיים שצברו להם מאמינים וחברים רבים. כמה מהאנשים קיבלו כמה מחזיונותיו כנכונים. מאוחר יותר בחייו הקים מחדש את הקרן שניהלה את באר הגביע הקדוש. נכדו הוא המוזיקאי והשחקן הבריטי אדוארד טיודור פול.
ביוגרפיה > ילדותו וחינוכו

ולסלי טיודור פול גדל על סיפורי אבותיו הקדמונים ועל הקשרים הגנאלוגיים בין משפחת פול לבין אוון טיודור,ע' 8-9 סבו של הנרי השביעי, מלך אנגליה. פול נולד בעיירה ווסטון סופר-מארה,ע' 10 שבמחוז סאמרסט, ב-23 באפריל 1884, בן לתומאס פול וקייט ויינסבורו.ע' 14 פול הוטבל ונרשם כאנגליקני, אך המשפחה פירשה זאת כהשתייכות לזרם שדגל בליברליזם ובאקומניות במסגרת האנגליקניזם, כלפי השקפות נוצריות שונות וללא מתן יחס ביקורתי אל מול עקרונות אמונה מנוגדים זה לזה, זרם שהיה ידוע בז'רגון האנגליקני, בשם Broad church. אביו היה חבר באגודה הפביאנית, התעניין בתאוסופיה (ככל הנראה בזו שנהגתה על ידי המיסטיקן הגרמני יאקוב במה) ובתנועה שדגלה בגישה של תכנון אורבני הידועה בעברית כעיר גנים, וככלל, המשפחה הייתה מעורבת בספיריטואליות.ע' 14ע' 9-10 אמו קייט טענה שהיא צאצאית לשושלת טיודור.ע' 14
מאוחר יותר כתב פול שבילדותו הוא לא היה בשל נפשית להיכנס לפנימייה, וכילד חווה חזיונות והתוודע לסיפורים ולדיווחים על אנשים בעלי כוחות על-טבעיים.ע' 13-16 הוא נזכר שבית הספר היה חוויה טראומטית עבורו, שלוותה בגסות ובבריונות. אחותו תיארה את תקופת ילדותו הקשה וכילד היה זה לא קל להבין אותו.ע' 14 בהגיעו לגיל 11, הוא חש צורך יחסי בחופש ובעצמאות מהמשפחה - ”אני לא רכוש של אף אחד” - נזכר במשפט שאמר.עמ' 11 חבר ותיק ועשיר של המשפחה, רוברט מק'ויטי, אליו התייחס פול כאל נפש תאומה, הציע בחשאי להוריו לאמץ אותו בגיל 14 (1898), אך סורב, אירוע שלגביו חש פול שהיה יכול לשנות לטובה את חייו.עמ' 10-11עמ' 15
אף על פי כן, בהיותו בן 20, במקום ללכת ללמוד באוניברסיטה או במכללה, הוא מצא את עצמו בשנת 1904 מנהל את עסקי המשפחה.ע' 15ע' 15
ביוגרפיה > קונסטנטינופול והמסע

בתחילה, המסע שלו (quest), החל במטרה לגלות הוכחות טקסטואליות לקיום הגביע, אך גם במטרה למצוא הוכחות לקיומה של המורשת הנוצרית המיסטית. בנוסף, הוא חיפש אחר מסגרת או שער להשתלבות באחדות רחבה יותר ובמיוחד במסגרת הנצרות, אך גם מעבר לה, כולל חקירות קלטיות נוספות. לכן, עם התובנות שנבעו מתקשוריו, פול יצא לכיוון קוסנטנטינופול.
ביוגרפיה > קונסטנטינופול והמסע > הטיול הראשון

ניסיונו הראשון של פול לצאת לכיוון קונסטנטינופול, הגיע בסוף אוגוסט 1907. שם הוא השיג גישה לגנים שסביב הכנסייה, אך הוא נתקל בגוש שיש ענק שחסם מנהרה כלשהי, אך אז הוא החל לחוות שם חזיונות, בהם הוא מוצא את הספרייה האבודה של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. חזיונות אלו יהוו את הפקטור המשמעותי ביותר במהלך חייו ובמהלך המסע שלו. ב-1 באוקטובר, הוא החל להעלות השערה באשר לכך שכוחות עולמיים מתעניינים במסעו זה.
פול עזב את קונסטנטינופול לפני צום הרמדאן, אותו קיימו המוסלמים בין אמצע אוקטובר לבין נובמבר אותה שנה. עם שובו, ולאור העובדה שהמונים ביקרו את האורטוריום, שלוש הנשים הזהירו את פול מפני עוזרו, במהלך שהותו בקונסטנטינופול, אך הוא לא הסכים עם הנשים באשר לחלק מהחזיונות אותם חוו, שהתחזקו יותר ויותר לאחר שובו.
ביוגרפיה > קונסטנטינופול והמסע > הטיול השני

בשלהי 1907, פול יצא בחזרה בטיולו השני לכיוון כנסיית סופיה הקדושה, כשהוא במסווה, והוא שהה שם עד ראשית 1908. מאוחר יותר הוא תיאר תקרית שבא ניסו להרעיל אותו, וכן ניסיון לרצוח אותו. בנוסף, הוא המשיך לתור אחר מנהרות אך פעילות זו לא הייתה בטוחה עבורו, והוא פנה את תשומת לבו לכניסה אפשרית למנהרה לאורך החוף. אף חפירה או גישה למנהרה הייתה בגדר המותר, תחת הנסיבות, זאת בשל היותו נתין זר והזמן בו פעל.
בעודו שם, הוא למד בנוסף על הדת הבהאית ובמיוחד על עבדול בהאא. פול ”התרשם עמוקות מהעובדה שעבדול בהאא יכול היה להפעיל השפעה שכזו, מתוך חומות בית הכלא בו שהה. כששבתי ללונדון, גיליתי שמעט מאוד ידוע על התנועה, והייתי נחוש לבקר את עבדול בהאא, ...ולגלות עבורי עצמי את סוד כוחו.” נטען שהוא למד זאת מהמאמין הבהאי סטנווד קוב, אשר לימד כמורה ברוברט קולג', קונסטנטינופול, לאחר שהמיר לדת הבהאית ב-Green Acre, ב-1906.
לאחר ששב בחזרה לבריטניה, הקבוצה או עם פול עצמו, החליטו שהגישה לאורטוריום תיפסק בין ינואר 1908 לספטמבר 1910. מומחים נוספים נפגשו כדי לדון בגביע מאוחר יותר בינואר, והם חשו באופן כללי שאמנם הגביע אכן איננו עתיק, אולם הוא עדיין הביא אנשים להתאסף ביחד, הן מהמזרח הן מהמערב. הטיולים הנוספים שתוכננו הביאו לתסבוכות נוספות, בשל המתחים הגוברים באזור: המצב הכולל שנתפס כחלק מהמשחק הגדול, יריבות שהחלה מוקדם יותר, בין האימפריות הרוסית והבריטית, השתלב עם הפיכת הטורקים הצעירים, בחודש יולי 1908. המאמין הבהאי סידני ספראג, שהגיע לביקור מאמריקה, נפגש עם פול בלונדון, תוך שהוא משיב לשאלות כמו גם חולק ומשתף ספרות, שיכל לחלוק ולשתף. פול מאזכר מאוחר יותר שהוא קרא את הדיווח של האוריינטליסט אדוארד גרנוויל בראון, על עצם פגישתו עם בהאא אללה.
ביוגרפיה > קונסטנטינופול והמסע > הטיול השלישי מסתיים בעבדול בהאא

ב-1908, יצא פול לניסיון מסע שלישי, תחת נסיבות החזיונות, הנבואות והחוויות אשר עבר. הפעם הוא היה אמור להתחיל מדרום המזרח התיכון, זאת כדי לראות מוזיאונים לשם מציאת הוכחה ברת השוואה בנוגע לגביע. אך ראש לכל, הוא היה מעוניין להיפגש עם עבדול בהאא, שבאותו הזמן שהה באלכסנדריה, מצרים. עבדול בהאא השתחרר ממעצר פוליטי בספטמבר.
מאוחר יותר דיווח פול על אנקדוטה מהטיול. בדרכו לפגוש את עבדול בהאא, הוא נתקל בשייח' אשר חשב עמוקות על בעיה הקשורה לאימפריאליזם: ”נוסע אחד שהלך ברחובות העיירה נתקל בבית שחלונותיו שבורים ודלתותיו הפוכות. בתוך הבית היה בלגן אחד שלם. הוא נכנס פנימה אל תוך הבית, וכשמצא את הבעלים, אמר לו: 'הבית שלך צריך לעבור סדר, הוא מלא אי-סדר. האם אני רשאי לקרוא למשרתיי ולסדר את כל הדברים בשבילך?' הבעלים הסכים להצעה, כך שהנוסע הזמין את משרתיו ושיפץ את הבית. לאחר מכן, הוא בנה צריף בגן שמחוץ לבית, ובפנותו לבעלים, אמר: 'זהו בית נחמד מאוד; עתה משהוא נקי למשעי, ומסודר באופן מופתי, אני ומשרתיי נגור בו; אתה יכול ללכת לצריף ולחיות בו, אך אני אקח את הבעלות על ביתך ואנהל אותו בדרכי שלי ולמטרותיי שלי.'” סיפור שאותו שיתף פול ב-1914.
פול הגיע כדי להיפגש עם עבדול בהאא, כאשר המתורגמן שנכח בפגישה, עשוי היה להיות שוגי אפנדי, אחד מנכדיו של עבדול בהאא, ששימשו כמתורגמנים. בפגישתם הבאה, אמר שפול אמור היה לשוב במהירה, זאת במקום להמשיך הלאה בחיפוש, וכשפול התאים את תוכניותיו, מעט מבולבל אך מוכן לציית, עבדול בהאא ביקש ממנו להביא לו חבילה של כסף עבור סטודנט פרסי, שלמד בפריז, שסבל מבעיית עיניים - ללא שום מידע על כתובת או פרטים רלוונטיים ליצירת קשר, ופול חש שהכסף היה צריך להיות מועבר באופן יעיל יותר בהעברה בנקאית, מאשר למסור לו כשליח את הכסף. ואולם, פול אכן מצא אותו במקרה, לאחר שמספר ניסיונות חיפוש קודמים כשלו. פול דיווח שהוא שב במהירה הביתה כדי להימנע מאסון אישי וכלכלי. עד כמה שהיה זה מוזר עבורו, פול היה ידוע בשל קבלתו בשלוות נפש 'ניסים' אלו.