stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולדימיר מינקין
קורות חיים

ולדימיר מינקין נולד בשנת 1935 ברוסטוב על דון לאב יהודי. הוריו היו מרוסטוב על דון אך באותה תקופה התגוררו במזרח הרחוק הסובייטי ולאביו איסאק היה תפקיד בכיר במנגנון הקומסומול באזור. אמו חזרה לרוסטוב על דון רק למספר חודשים לצורכי לידה. בשנת 1937 בתקופת הטיהורים הגדולים אביו של מינקין נעצר ונשפט לתקופת מעצר. אמנם כעבר מספר שנים הוא שוחרר ושמו טוהר מכל אשמה. הוא אף הוחזר למנגנון המפלגתי. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה המשפחה חזרה לרוסטוב על דון בה מינקין סיים לימודי בית ספר.
מינקין סיים לימודי כימיה באוניברסיטת רוסטוב והמשיך ללימודי תואר שלישי. בשנת 1959 הוא סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1966 פוסט-דוקטורט. בשנת 1967 הוא מונה לראש קתדרה באוניברסיטה וכיהן כפרופסור. בהמשך הוא התקדם לתפקידי ניהול, החל משנת 2012 הוא מכהן כמנהל מדעי של האוניברסיטה.
פעילות של מינקין הינה בתחום כימיה אורגנית. בשנת 1974 ביחד עם יורי ז'דאנוב הוא היה שותף לגילוי תופעה חדשה במולקולות אורגניות. מינקין פרסם כ-950 מאמרים ו-12 ספרים בתחום התמחותו ובבעלותו 60 פטנטים. הוא היה מדריך של 60 עבודות תואר שלישי ו-18 עבודות פוסט-דוקטורט. מינקין חבר מערכת של מספר כתבי עת רוסיים ובין-לאומיים. מינקין מוזמן להרצאות באוניברסיטאות מחוץ לגבולות רוסיה.
בשנת 1990 מינקין התקבל במעמד של חבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות ובשנת 1994 מעמדו שודרג לחבר בפעול.
על פעילותו למינקין הוענק פרס ברית המועצות (1989), פרסים נוספים ומספר עיטורים.
התמכרות למין

| --- | --- |
 תחום:  פסיכיאטריה 
 סיווגים
 ICD-10:  F52.7 
 
התמכרות למין או אובססיה מינית היא מצב בו הדחפים, התנהגויות או המחשבות מיניות של אדם הם כפייתיים ברמה כזאת, שהם יוצאים מכלל שליטה ותפקודו היום יומי נפגע עקב כך. תופעה זו אינה חדשה, אך היא תוארה בספרות הטיפולית והמחקרית תחת שמות שונים, המוגדרים כהפרעות מיניות בפני עצמן: היפר-סקסואליות, ארוטומניה, נימפומניה.
מבין העוסקים בתחום, פטריק קרנס עשה רבות כדי להפיץ את תפיסת ההתנהגות המינית הבלתי נשלטת כהתמכרות. ספרו מתוך הצלליות התפרסם ב-1983 ועורר עניין ציבורי בנושא. לעיתים קרובות נצפה מתאם בין התמכרות למין למבנה אישיות כפייתי, דימוי עצמי נמוך, התנהגויות של הרס עצמי ובעיות של שליטה עצמית. התמכרות היא התנהגות שנוגדת נורמה חברתית ופוגעת ביכולת של הפרט לתפקד באופן תקין בשגרת היומיום או לפתח מערכות יחסים בריאות.
חילוקי דעות

קיימת מחלוקת נרחבת בקרב אנשי מקצוע ומחקר ביחס לשאלה האם התנהגות מינית בלתי נשלטת מהווה התמכרות או בכלל הפרעה פסיכולוגית. תומכים בהגדרה של התמכרות למין עורכים הקבלה בין התנהגות מינית בלתי נשלטת להתמכרות להימורים ומציעים קבוצת עזרה עצמית של שנים עשר צעדים והתערבויות טיפוליות אחרות האופייניות לטיפול בהתמכרויות. בקרב סקסולוגים לא קיימת דעה אחת ביחס לשאלה האם התמכרות למין קיימת ואם כן - כיצד לתאר אותה. קיימים מומחים שטוענים כי הגדרת התנהגות מינית בלתי נשלטת כ"התמכרות" היא פועל יוצא של פתולוגיזציה וגישה שלילית למיניות כשלעצמה, שמתייגת התנהגות לא בעייתית והופכת אנשים בריאים ל"מופרעים" .
מקור

מושג ההתמכרות למין מתועד לראשונה באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 בארצות הברית, כאשר מספר אנשים שסבלו מהתנהגות מינית בלתי נשלטת החליטו שהם רוצים להתאים את תוכנית 12 הצעדים של אלכוהוליסטים אנונימיים להתמכרות למין וליישמה עליהם עצמם כדי להתמודד איתה. הם חוו את חוסר השליטה שלהם בהתנהגותם המינית בצורה דומה לזו שאלכוהוליסט חווה ביחס לאלכוהוליזם שלו. דבר זה הוביל לכך שמספר התארגנויות על בסיס 12 צעדים המיועדות למכורים למין, קמו בו זמנית ובאופן עצמאי. התארגנות של "מכורים למין ולאהבה אנונימיים" (SLAA) קמה בשנת 1976 בבוסטון ואחריה קמו מכורים למין אנונימיים (SAA), סקסוהוליסטים אנונימיים (SA), "מכורים למין כפייתי אנונימיים" (SCA) ו"מחלימים מיניים אנונימיים" (SRA). ההבדלים בין ההתארגנויות הם בעיקר סביב הגדרת ה"ניקיון" או ה"מפוכחות" שלהן. בסקסוהוליסטים אנונימיים, הניקיון מוגדר כהימנעות מאוננות ומכל צורת יחסי מין שאינה במסגרת נישואין הטרוסקסואליים מסורתיים. ב"מחלימים מיניים אנונימיים" קיימת אותה הגדרה, אך היא מחליפה את הנישואין במערכת יחסים מחייבת וכוללת זוגות מאותו מין. יתר ההתארגנויות נעזרות בהגדרת ניקיון אישית, בה כל חבר קובע מהן הצורות של התנהגות מינית ממכרת מהן הוא בוחר להימנע במהלך ההחלמה.
קריטריונים אבחוניים

במהדורה האחרונה של קטלוג האבחון הפסיכיאטרי של איגוד הפסיכיאטרים בארצות הברית (DSM) לא התקבלה הגדרה אבחונית להתמכרות למין. הכותבים גם דחו מודל אבחוני של היפר-סקסואליות, שמזכיר רבים מהתסמינים של ההתמכרות למין. לפי ההצעה שהוגשה לוועדת האיגוד שערך את קטלוג האבחון הפסיכיאטרי, על מנת להיות מאובחן בתור מי שסובל מהיפר-סקסואליות, נדרש מצב בו במשך חצי שנה או יותר נצפים דחפים, פנטזיות או התנהגויות מיניות שמתאפיינים בכך ש:
זמן המוקדש להם בא על חשבון פעילויות אישיות וחברתיות חשובות אחרות
הם באים כמענה למצבים רגשיים בלתי נעימים או כתגובה לאירועים מלחיצים
יש ניסיונות חוזרים וכושלים לחדול מהם
קיימת התעלמות מהסיכון הכרוך בהם לפרט עצמו או לאחרים
קיימת מצוקה סביבם בתחומי חיים אחרים (תעסוקה, חיי משפחה)
ההתנהגויות אינן נובעות מתופעות פיזיולוגיות או נטילת תרופות
התנהגויות יכולות לכלול: יחסי מין בהסכמה בין בגירים, אוננות, צפייה בפורנו, מין ברשת, מין בטלפון, ביקור במועדוני חשפנות וכיוצא באלו.
קריטריונים אבחוניים > קריטריונים לפי קרנס

פטריק קרנס מאמין שהתמכרות למין דומה להתמכרות לסמים פסיכואקטיביים. הקריטריונים לדעתו הם:
כישלון חוזר לשלוט על הדחפים המיניים
זמן ואנרגיות המוקדשות לפעילות מינית או לחיפוש אחריה חורגים מהמתוכנן
שאיפה ומאמצים כושלים לשלוט בהתנהגויות אלו
עיסוק יתר בהתנהגות מינית או חיפוש אחריה
מעורבות בפעילות מינית בזמן שצפוי להיות מוקדש לפעילות תעסוקתית, אקדמית, ביתית או חברתית
המשך מעורבות באותה פעילות גם כשהיא גורמת או לבעיות בתחום חברתי, אקדמי, כספי, פסיכולוגי ופיזי, או מעצימה אותן
צורך להעלות את האינטנסיביות, את התדירות, מספר או רמת הסיכון של פעילות מינית- או תחושה שפעילות מינית באותה רמה של סיכון ואינטנסיביות אינה מספקת יותר
צמצום או ויתור על פעילות חברתית, תעסוקתית או בילוי חברתי בגלל התנהגות מינית
נטייה לחוש מצוקה, חרדה, חוסר שקט או לנהוג בתוקפנות כשלא ניתן לבצע את ההתנהגות המינית
התאוריה של קרנס הפכה לפופולרית בשנים האחרונות, אך היא נותרה שנויה במחלוקת וקיימות לצדה תאוריות אחרות. למשל ג'ינפר שניידר, שפרסמה מספר מאמרים וספרים על התמכרות למין, מזהה 3 קריטריונים:
כפייתיות: חוסר יכולת להחליט בצורה חופשית מתי לעצור או להמשיך התנהגות מינית.
המשכת ההתנהגות מינית למרות ההשלכות השליליות
אובססיה: חוסר יכולת לשלוט במחשבות חוזרות ופנטזיות על פעילות מינית
תאוריות פסיכולוגיות

פטריק קרנס טען שרוב המכורים למין מחזיקים מספר אמונות יסוד ביחס לעצמם:
באופן בסיסי, אני אדם רע ובלתי ראוי
איש לא יאהב אותי כפי שאני
אם אהיה תלוי בזולת, לעולם לא יספקו את הצרכים שלי
מין הוא הצורך החשוב ביותר שלי
לדעת קרנס אמונות אלו גורמות להתפתחותה של התמכרות ולהסלמתה:
בהתחלה, הפרט נעזר בפעילות מינית על מנת להימנע מלחוש רגשות כואבים (אשמה, כעס, קונפליקט בלתי פתור)
ניתוק - מכורים למין מתנתקים מהרגשות שלהם בזמן פעילות מינית וחיפוש אחריה
מצב תודעה משתנה - מכורים למין חווים ניתוק מהמציאות או מתפיסתה
שקיעה בפנטזיות. מכורים למין נוטים להיות שקועים בעולם הפנטזיות שלהם ולהגיע למצב תודעתי דמוי טראנס.
טקסיות- חזרה על התנהגות מינית שהופכת לטקס שמשלב חיפוש אחרי אובייקט, מציאה ופעילות מסייעת להרחיק את הפעילות המינית מהחיים האמיתיים.
כפייתיות מינית – מכור חש שהמתח שלו משתחרר כתוצאה מעיסוק בפעילות מינית. בדרך כלל, לאחר שהוא מגיע לפורקן מיני, מכור מזהה שהוא לכוד בהתנהגות בלתי נשלטת.
מועקה- המכור חש אשמה. זו מחזוריות שהוא היה חלק ממנה פעמים רבות. אולי הוא כבר הבטיח לעצמו שלא ישוב למקום הזה לעולם. אך הוא שב. דבר זה מוליד תחושת מועקה וחוסר תקווה. זו מולידה צורך בפעילות מינית נוספת שתסייע למכור להתנתק מההרגשה לא נעימה וכך מעגל הקסמים נמשך.
קרנס כותב את דבריו הן ביחס להתמכרות ליחסי מין עם בני אדם ממשיים והן ביחס ליחסי מין וירטואליים. בהתבסס על דבריו של אחד מחלוצי חקר המיניות ברשת, ג'ק קופר, קרנס טוען כי אינטרנט הוא בגדר קראק קוקאין עבור מכורים למין .
בתרבות

נושא ההתמכרות למין הוצג במספר ספרים וסרטי קולנוע, בהם "מה חדש, חתלתולה?" (1965), "עמוק בגרון" (2008), "בושה" (2011), "דון ג'ון" (2013), "נימפומנית" (2013) ו"לשכב עם אחרים" (2015). גם סדרת הטלוויזיה "לגיטימי" עוסקת בנושא זה.
צ'ארלס השני, מלך אנגליה, הוצג כמכור למין בסאטירות מהמאה ה-17.
ראו גם

סקסוהוליסטים אנונימיים
מכורים למין אנונימיים
הר למון

| --- | --- |
הכביש המהיר "קטלינה" במעלה ההר
הכביש המהיר "קטלינה" במעלה ההר
 מידע כללי
 על שם:  Sara Plummer Lemmon 
 גובה:  2,791 מטרים
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מדינת אריזונה, ארצות הברית
 רכס הרים:  הרי סנטה קטלינה
 מסלול ההעפלה הקל:  ניתן להגיע לפסגת ההר ברכב
 קואורדינטות:  32°26′35″N 110°47′17″W﻿ / ﻿32.443°N 110.788°W﻿ / 32.443; -110.788
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר למון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה הר למון(למפת אריזונה רגילה) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוהר למון(למפת אריזונה מוגדלת) פיניקס טוסון מסה סקוטסדייל סופרייז יומה פלגסטף גרנד קניון ק ל י פ ו ר נ י ה  נבדה יוטה קו. נ י ו מ ק ס י ק ו  מקסיקוהר למון
 
הר למון הוא הר השייך לרכס הרי סנטה קטלינה במדינת אריזונה, ארצות הברית.
ההר הוא הגבוה מבין הרי סנטה קטלינה, ופסגתו מתנשאת לגובה 2,791 מטר מעל פני הים. הפסגה, הקרויה Windy Point, נגישה לרכב. הר למון ממוקם בשמורת יער לאומי קורונדו המשתרעת על כ-7,200 קילומטר מרובע.
השם ניתן להר על שמה של הבוטנאית שרה למון, הראשונה שעלתה לפסגת ההר בשנת 1881.
העיר הגדולה ביותר הקרובה להר היא טוסון. ישנן עיירות נוספות על ההר, שהגבוהה ביניהן היא סאמרהבן (בגובה כ-2,500 מטר מעל פני הים). בשנת 2003 נחרבה העיירה כמעט לגמרי בעקבות שרפת יער גדולה שנקראה שריפת אספן. השריפה נמשכה במשך כחודש ימים, ושרפה 343 קילומטרים רבועים של שטח, כולל חלק מבתי ותשתיות העיירה, וכן גם עצים וחי. הנזק נאמד ב-4.1 מיליון דולר; עלות פעולות הכיבוי הייתה כ-17 מיליון דולר, ונדרשו עוד 2.7 מיליון דולר לשיקום היער והחי.
פסגתו של הר למון מושלגת כמעט כל ימות השנה וממוקם בו אתר הסקי הדרומי ביותר של ארצות הברית.
קרוב לפסגת ההר ממוקם מצפה כוכבים אשר היה שייך בעבר לחיל האוויר של ארצות הברית אך כיום אוזרח ומשמש לחקר אסטרונומי.
שתי דרכים מובילות לפסגת ההר: כביש מהיר קטלינה, המתחיל מטוסון ועולה עד העיירה סאמרהבן, ודרך עפר המתחילה מהעיירה אורקל וממשיכה עד Windy point.
הפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק

| --- | --- |

 תאריך:  20 ביולי 1982 
 מקום:  הייד פארק, ריג'נטס פארק 
 קואורדינטות:  51°31′35″N 0°09′27″W﻿ / ﻿51.52652°N 0.157443°W﻿ / 51.52652; -0.157443
 סוג:  פיגוע תופת 
 הרוגים:  11 
 מבצע:  הצבא האירי הרפובליקני הזמני 
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיהפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיהפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק
 
האנדרטאות לקורבנות הפיגועים: האנדרטה בהייד פארק (למעלה) והאנדרטה בריג'נטס פארק
הפיגועים בהייד פארק ובריג'נטס פארק שבלונדון בירת בריטניה התרחשו ב-20 ביולי 1982. מטעני חבלה שהניחו אנשי הצבא האירי הרפובליקני התפוצצו במהלך פעילויות צבאיות שנערכו בשני הפארקים. כתוצאה משתי ההתפוצצויות נהרגו 11 חיילים וכ-50 איש נוספים נפצעו, ונהרגו גם שבעה סוסי פרשים צבאיים.
הפיגועים > הפיגוע בהייד פארק

בשעה 10:40 בבוקר צעדה יחידה ובה 15 פרשים מרגימנט הכחולים והמלכותיים על פני דרך הכרכרות הדרומית בשוליו הדרומיים של הייד פארק. החיילים וסוסיהם נמצאו בדרכם מבסיסם בנייטסברידג' לטקס חילופי המשמר ברחבת משמר הסוסים. באותו רגע התפוצץ בקרבתה מטען חבלה, שהוטמן בתא המטען של מכונית פרטית, שחנתה בשולי הדרך. המטען כלל 11 קילוגרמים של חומר נפץ ו-14 קילוגרמים של מסמרים, שנועדו ליצור אפקט של רסס. לדעת חוקרי המשטרה הופעל המטען בשליטה מרחוק מתוך הפארק.
כתוצאה מההתפוצצות נהרגו מיד שלושה חיילים ואחרים נפצעו. אחד הפצועים מת מפצעיו לאחר שלושה ימים. מספר אזרחים נפצעו גם הם. שבעה סוסים נהרגו או שנפצעו כה קשה עד שהיה הכרח להמית אותם.
הפיגועים > הפיגוע בריג'נטס פארק

הפיגוע השני התרחש בשעה 12:55, כאשר התפוצץ מטען חבלה שהוטמן מתחת לבמת תזמורות בריג'נטס פארק. על הבמה נמצאו באותה עת שלושים חברי תזמורת צבאית מרגימנט המעילים הירוקים המלכותי (Royal Green Jackets), שניגנו מוזיקה באוזני קהל של כ-120 איש. שישה מהחיילים נהרגו מיד והאחרים נפצעו. אחד מהפצועים נפטר לאחר 12 יום. נפצעו גם לפחות שמונה אזרחים. המטען הופעל באמצעות קוצב זמן. בשונה מהמטען שהונח בשולי ההייד פארק לא הכיל מטען זה מסמרים ונראה כי כוון לפגוע בחיילים בלבד ולא בקהל.
בסך הכל אושפזו בבתי חולים 22 מפצועי שני הפיגועים, מרביתם חיילים.
לאחר הפיגועים

הצבא האירי הרפובליקני נטל אחריות לשני הפיגועים. ראש הממשלה מרגרט תאצ'ר גינתה את הפיגועים והבטיחה כי האחראים להם יובאו לדין.
רושם שני הפיגועים גרם נזק לתמיכה בתנועה הרפובליקאית האירית בארצות הברית.
אנדרטאות לקורבנות הפיגועים הוקמו בשני הפארקים. חיילי הכחולים והמלכותיים מצדיעים לאנדרטה בהייד פארק מדי עוברם במקום כשחרבותיהם שלופות.
אחד הפרשים שנפצעו בפיגוע בהייד פארק טען שסבל עקב כך מתסמונת פוסט טראומה. הוא נפרד מאשתו ובשנת 2012 התאבד לאחר שרצח את שני ילדיו.
לאחר הפיגועים > הליכים פליליים נגד חשודים בביצוע הפיגועים

שני אנשים הועמדו לדין בקשר לפיגוע בהייד פארק:
בשנת 1987 הורשע בלונדון גילברט מקנמה (McNamee), תושב צפון אירלנד, במעורבות בפיגוע זה ואחרים ונדון ל-25 שנות מאסר (הוא טען לחפותו). בשנת 1998 שוחרר מהכלא בהתאם לתנאי הסכם יום שישי הטוב. באותה שנה ביטל בית משפט לערעורים את הרשעתו בשל כך שלנאשם לא נמסר על טביעת אצבע של אדם אחר שנמצאה בזירת הפיגוע. בית המשפט הדגיש כי אין בכך כדי לשלול את האפשרות שמקנמה היה מעורב בביצוע הפיגוע.
ב-2014 הועמד לדין בלונדון ג'ון אנתוני דאוני (Downey) מצפון אירלנד בקשר לביצוע הפיגוע. הוא כפר באשמה, והתיק נגדו קרס לאחר ששופט קבע כי ניתנה לו הבטחה מטעם משטרת צפון אירלנד כי הוא לא יועמד לדין על חלקו בפיגוע, וכי בנסיבות אלו הוא הוטעה ואין מקום לאשר את פעולת הרשויות נגדו.
עד כה לא הועמד איש לדין בקשר לפיגוע בריג'נטס פארק.
ואדי אבו ג'מיל

| --- | --- |

בית הכנסת מגן אברהם
 מידע
 עיר:  ביירות
 קואורדינטות:  33°53′50″N 35°29′57″E﻿ / ﻿33.8972°N 35.4991°E﻿ / 33.8972; 35.4991
 שכונות נוספות בביירות
  (למפת ביירות מוגדלת) ואדי אבו ג'מיל(למפת ביירות רגילה) ואדי אבו ג'מיל
 
ואדי אבו ג'מיל היא שכונה בצפון מערב ביירות, לבנון, שהיוותה את הרובע היהודי בעיר.
היסטוריה

השכונה היוותה מרכז לקהילה היהודית הלבנונית, אשר בה שכן בית הכנסת הגדול והחשוב ביותר, בית הכנסת מגן אברהם. בנוסף לו היו בשכונה שני בתי כנסת נוספים: האחד של דוברי הספניולית (שהיגיעו ברובם מיוון) והשני של האשכנזים (שהיגעו ממזרח אירופה). השכונה היוותה בית לקהילה היהודית בת מאות השנים וכן לפליטים יהודים מסוריה ומעיראק בתקופות מאוחרות יותר. בשכונה היו מוסדות יהודים רבים, כגון בית הספר אליאנס, בית ספר ומדרשה "תלמוד תורה", אגודת הספורט "מכבי" שהייתה פעילה מאוד, מוסד "ביקור חולים", משרדי הרבנות. דרומית לשכונה נמצא בית העלמין היהודי של ביירות.
למרות שחלק גדול מתושבי הרובע היגרו אחרי משבר 1958 ומלחמת האזרחים הלבנונית, כוחות אש"ף והפלנגות הנוצריות הגנו על השכונה במהלך מלחמת לבנון הראשונה. נוכחות אש"ף ברובע הובילה להפצצות ישראליות אשר גרמו נזק לבית הכנסת מגן אברהם.
גל גדול של עזיבה של השכונה על ידי יהודי ביירות היה לאחר מלחמת ששת הימים. כיום, המורשת היהודית של ואדי אבו ג'מיל בסכנת הכחדה בשל פרויקט שיקום של חברת סולידר (בבעלותו של ראש הממשלה המנוח רפיק אל-חרירי). בשנת 2008, נמתחה ביקורת על החברה על הריסת 3 מבנים עתיקים, שאוכלסו בעבר על ידי יהודים לבנונים, אשר הקיפו את בית הכנסת. כמו כל מבנה ישן בביירות, מבנים אלו היו בעלי ארכיטקטורה מעין-ערבית נדירה. ע"פ חדשות "הארץ", בית הכנסת עצמו היה גם כן בסכנת הריסה, אך ניצל. בית הכנסת נמצא תחת אחריות הקהילה היהודית-הלבנונית, ובקיץ 2009 החל שיקומו שהסתיים ב-2010. באוגוסט 2020 בית הכנסת נפגע אך לא נהרס, כתוצאה מהפיצוץ הגדול שהיה בנמל ביירות.
ראו גם

יהדות לבנון
רצח מנהיגי יהדות לבנון (1984 - 1986)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012658567305171
וינטג' (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  מוסקבה 
 תקופת הפעילות:  מ-2006
 סוגה:  מוזיקת פופ, דאנס-פופ, EDM  (אנ')
 שפה מועדפת:  אנגלית, צרפתית 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק, Velvet Music, סוני מיוזיק אנטרטיינמנט 
 vintagemusic.ru
 חברים
 אנה פלטניובה (אנ')  אלכסיי רומנוף (רו')
 
וינטג' (ברוסית: Винтаж) היא להקת פופ רוסית שנוסדה ב-2006 על ידי הזמרת אנה פלטניובה (אנ') והזמר, המלחין ומפיק הסאונד אלכסיי רומנוף (רו').
מאז הקמתה, הוציאה הלהקה שישה אלבומי אולפן. הלהקה גם הוציאה 25 סינגלים לרדיו, שבעה מהם הגיעו לראש מצעד הרדיו הרוסי, כשהיא מחזיקה במקום הראשון במשך 23 שבועות בסך הכל. וינטג' הפכה ללהקה בעלת הרוטציה הגבוהה ביותר מאז תחילת מצעדים ברדיו הרוסי. במשך שנתיים ברציפות, הלהקה הייתה בין חמשת האמנים בעלי הרוטציה הגבוהה ביותר, ובשנת 2009 תפסה את המקום הראשון.
הסגנון המוזיקלי של הלהקה נהיה יורו-פופ, מעורב בסגנונות מוזיקה שונים (אלקטרוניקה, דאנס-פופ, פופ פסיכדלי וכו'), בו הוצגו אלמנטים הן מהמוזיקה הקלאסית והן מדימויים של תרבות פופולרית רוסית וזרה בהשראת מדונה, מייקל ג'קסון, אודרי הפבורן, סופיה לורן, אווה פולנה (אנ') ואניגמה.
ב-2011, 2012 ו-2013 וינטג' הוכרה כלהקה הטובה ביותר בטקס פרסי ZD על פי העיתון הקומסומולץ המוסקבאי (רו').
הערות שוליים

↑  https://www.tophit.ru/cgi-bin/artinfo.cgi?id=17316
↑  https://tophit.ru/airplay_artists.shtml
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 50e6a302-823f-4537-afd5-d90b7ee96c2c 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויליאם מדיל

ויליאם מדיל (באנגלית: William Medill;‏ פברואר 1802 –  2 בספטמבר 1865) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-23 בשנים 1853–1856.
ראשית חייו

ויליאם מדיל נולד במחוז ניוקאסל שבדלאוור כבנם של ויליאם ואיזבלה מדיל, שהיגרו מאירלנד ובבעלותם הייתה חווה. הוא למד באקדמיית ניוארק, שבהמשך הייתה לאוניברסיטת דלאוור וסיים את לימודיו ב-1825. לאחר סיום לימודיו הוא למד משפטים בקריאה עצמית וב-1830 התקבל ללשכת עורכי הדין של דלאוור. באותה שנה עבר מדיל לאוהיו וב-1832 התקבל ללשכת עורכי הדין שלה.
קריירה

בשנים 1835–1838 כיהן מדיל כחבר בית הנבחרים של אוהיו, כשבשנים 1836–1837 הוא כיהן כיושב ראש הבית. ב-1838 הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בו שתי תקופות כהונה בשנים 1839–1843. בבחירות לתקופת כהונה שלישית ב-1842 הוא נוצח. בתקופת כהונתו בבית הנבחרים הוא נודע כמי שדיבר נגד מוסד הבנק הלאומי של ארצות הברית. לאחר תקופה קצרה בה הוא שימש כעוזר שני של המנהל הכללי של דואר ארצות הברית, הוא מונה על ידי הנשיא ג'יימס פולק כנציב לענייני האינדיאנים. בתקופה בה הוא כיהן בתפקיד זה רכש מדיל מוניטין כמנהל בעל מודעות לרפורמות בטיפול באינדיאנים בארצות הברית. באותה תקופה ארגנה הממשלה הפדרלית מחדש את הלשכה לענייני אינדיאנים והעבירה אותה מאחריותה של מחלקת המלחמה לאחריותה של מחלקת הפנים. ב-1850 שב מדיל לאוהיו כדי לשמש כנשיא ועידת החוקה של 1850–1851. בוועידה התקבלה חוקה חדשה למדינה, שבמסגרתה נוצר תפקיד סגן מושל המדינה בפעם הראשונה בתולדותיה. באותה שנה נבחר מדיל כסגן המושל הראשון של אוהיו. הוא הושבע לתפקידו ב-1852, וכיהן עד להתפטרותו של המושל רובן ווד ב-13 ביולי 1853 שמונה כקונסול בצ'ילה. בבחירות שהתקיימו באותה שנה הוא נבחר לכהונה נוספת כמושל בזכות עצמו. בעת כהונתו כמושל החזיקה המפלגה הדמוקרטית ברוב בשני בתי המחוקקים של המדינה שתמך במדיל. הוא הציע שהמדינה תפריט את כל התעלות, הכבישים ושאר דרכי התחבורה במדינה. המלצות אלו לא יושמו במהלך כהונתו כמושל. בבחירות של 1855 לכהונה מלאה נוספת הוא נוצח על ידי מתנגד העבדות סלמון צ'ייס, שייצג את המפלגה הרפובליקנית שהוקמה אז. בשנים 1857–1861 הוא שימש כמבקר הראשון של מחלקת האוצר של ארצות הברית.
כאשר שב מדיל לאוהיו, פרצה מלחמת האזרחים. הוא התנגד למלחמה. מבחינה פוליטית הוא זיהה אז את עצמו עם הדמוקרטים שוחרי השלום, אך לא תמך במועמד מפלגתו למשרת מושל אוהיו בבחירות של 1863 קלמנט וולנדיגהאם. בריאותו שהתדרדרה מנעה ממדיל לקחת חלק פעיל בפוליטיקה לאחר שנה זו.
מותו

ויליאם מדיל נפטר בלנקסטר שבאוהיו ב-2 בספטמבר 1865. הוא נטמן בבית הקברות אלמווד שבעיר. מדיל מעולם לא נשא אישה ואחיינו ירש את רכושו.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  William Medill at Ohio History Central
↑  Poore, Benjamin Perley (1878). The political register and congressional directory: a statistical record of the Federal Officials 1776–1878. Boston: Houghton, Osgood and Company, p. 235.
↑  Poore, Benjamin Perley (1878). The political register and congressional directory: a statistical record of the Federal Officials 1776–1878. Boston: Houghton, Osgood and Company. p. 226.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177834499  ISNI: 0000 0000 3167 5140  LCCN: n96100868  SNAC: w6gh9gvr  US Congress: M000624  VIAF: 58352135   WorldCat (עם VIAF): 58352135
הפיגועים בביירות (2015)

| חלק מזליגת מלחמת האזרחים בסוריה ללבנון |
| --- | --- |

 תאריך:  12 בנובמבר 2015
 מקום:  לבנון ביירות, לבנון
 מטרה:  רובע בורג' אל-ברג'נה
 קואורדינטות:  33°50′54″N 35°30′12″E﻿ / ﻿33.848333333333°N 35.503333333333°E﻿ / 33.848333333333; 35.503333333333
 סוג:  2 פיגועי התאבדות
 הרוגים:  43
 פצועים:  239
 מבצע:  המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית
 מספר מפגעים:  3
 he
 
הפיגועים בביירות התרחשו ב-12 בנובמבר 2015. שני מחבלים מתאבדים התפוצצו ברובע בורג' אל-ברג'נה, המזוהה עם חזבאללה. בפיגועים נהרגו 43 בני אדם ונפצעו 239. ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגועים.
אלה הפיגועים החמורים ביותר בביירות מאז שהסתיימה מלחמת האזרחים בלבנון. הם התרחשו כשבועיים לאחר פיצוץ המטוס הרוסי מעל חצי האי סיני, בו נהרגו 224 בני אדם, ויום לפני שהתרחשו הפיגועים בפריז, בהם נהרגו 129 בני אדם. ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות גם על פיגועים אלה.
בימים שלאחר הפיגועים עצרו כוחות ביטחון הפנים של לבנון כעשרה חשודים, רובם סורים, במחנה פליטים פלסטינים בבורג' אל-ברג'נה וכן בדירה בשכונת אשרפייה, שעל פי החשד שימשה להכנת חגורות נפץ. התוכנית המקורית הייתה, כנראה, לשלוח חמישה מחבלים מתאבדים לבית חולים בשכונה, אבל האבטחה הכבדה בבית החולים אילצה אותם לשנות את היעד לאזור אחר המאוכלס בצפיפות.
רקע

מלחמת האזרחים בסוריה שפרצה בשנת 2011 זלגה ללבנון ויצרה קרעים חברתיים. חלק מאזרחי לבנון מעורבים בלחימה בסוריה, בעיקר לוחמי חזבאללה המסייעים לכוחותיו של נשיא סוריה, בשאר אל-אסד. כמו כן לבנון מתמודדת עם ואקום פוליטי מאז מאי 2014, עקב סיום תקופת כהונתו של נשיא לבנון, מישל סלימאן, מכיוון שלא הושגה הסכמה על בחירתו של נשיא חדש, דבר המעכב גם את הבחירות לפרלמנט הלבנוני.
הפיגועים

שני פיגועי ההתאבדות אירעו בסביבות השעה 6 בערב במרכז הקניות של רובע בורג' אל-ברג'נה, שרוב תושביו שיעים התומכים בחזבאללה. אחד המחבלים ניסה להיכנס למסגד שיעי ונהדף על ידי אחד האזרחים, שנהרג ומנע אסון גדול עוד יותר. לאחר מספר דקות, בזמן שעוברי אורח נחלצו לטפל בקורבנות הפיגוע, התפוצץ מחבל נוסף במאפייה הסמוכה למסגד. באזור הפיגועים אותרה גופתו של מחבל שלישי, שלא הצליח לפוצץ את חגורת הנפץ שהייתה עליו. כוחות הביטחון הלבנוניים ואנשי חזבאללה סגרו את האזור.
בפיגועים נהרגו 43 אנשים ונפצעו 239. בין הנפגעים היו שני אנשי צוות של האוניברסיטה האמריקנית בביירות, וכן בכיר במנגנון הביטחון של חזבאללה, חאג' חוסיין יארי. החשודים שנעצרו קשרו עצמם גם לפיגוע שבוצע בעיירה ערסאל ב-5 בנובמבר, בו נהרגו ארבעה בני אדם.
תגובות לפיגועים

ממלא מקום הנשיא וראש ממשלת לבנון, תמאם סלאם, הכריז על יום אבל לאומי ב-13 בנובמבר, וקרא: "לכונן ממשלת אחדות כנגד הניסיון לפלג את החברה הלבנונית". חוסיין ח'ליל, עוזרו של מזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה, אמר: "מה שקרה כאן הוא פשע ... המאבק בטרור יימשך. זו תהיה מלחמה ארוכה בינינו." נסראללה עצמו אמר מאוחר יותר כי אירועים כאלה "רק יגדילו את הנחישות שלנו להילחם." הוא הודה לכוחות הביטחון ולאזרחים שסייעו לקורבנות לאחר הפיגוע.
מזכ"ל חזבאללה, חסן נסראללה, נשא נאום ב-14 בנובמבר, בו כרך את הפיגוע עם הפיגועים בפריז, וטען כי הפיגוע נעשה בידי שני מחבלים ממוצא סורי וכי בידי מנגנוני הביטחון הלבנוניים מצויים עצורים נוספים שהופעלו על ידי המדינה האסלאמית ואמר כי הפיגוע יגביר את נחישות ארגונו להאבק במדינה האסלאמית.
מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון, קרא ללבנון "לא לאפשר למעשה נתעב זה להרוס את השקט היחסי ששרר במדינה בשנה האחרונה." מדינות רבות גינו את הפיגועים, בהן צ'כיה, צרפת, איראן, איטליה, ירדן, כווית, פקיסטן, קטר וארצות הברית.
לקריאה נוספת

פיגוע הרג של דאעש בפרבר הדרומי השיעי של בירות, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏14 בנובמבר 2015
הערות שוליים

↑  רועי קייס, 43 הרוגים בפיגוע של דאעש במעוז חיזבאללה, באתר ynet, 12 בנובמבר 2015
↑  פיגוע הרג של דאעש בפרבר הדרומי השיעי של בירות, באתר המרכז למורשת המודיעין, ‏14 בנובמבר 2015
השדה העמוק של האבל דרום

השדה העמוק של האבל דרום. ISOHDFS 27 נמצא בצד ימין למטה.
השדה העמוק של האבל דרום (באנגלית: Hubble Deep Field South; בראשי תיבות: HDF -S) הוא אוסף של כמה מאות תמונות שצולמו באמצעות טלסקופ החלל האבל במשך 10 ימים בחודשים ספטמבר ואוקטובר 1998. הפרויקט נעשה עקב ההצלחה הגדולה של השדה העמוק של האבל המקורי אשר התמקד במחקר אחר גלקסיות רחוקות מאוד בשלבי היווצרות מוקדמים שלהן. בעוד שהמצלמה של האבל צילמה תמונות שדה עמוקות, שדות סמוכים צולמו במקביל על ידי ספקטוגרף הדמיה של טלסקופ החלל (STIS) ו-NICMOS.