stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תלחים

תלחים קולופוניום
תלחים (בלועזית: פלוקס, נגזר מלטינית fluxus במשמעות "זרימה") בתחום המטלורגיה הוא חומר כימי הגורם לתגובת ניקוי, הנזלה, או טיהור. חומרי תלחים עשויים לשמש ליותר ממטרה בודדה בעת ובעונה אחת. תלחימים נמצאים בשימוש בתחום המטלורגיה, בתהליכי הפקת מתכת ובתהליכי הלחמת מתכת.
התלחימים הראשונים הידועים היו נתרן פחמתי, אשלג, פחם, קוק, בורקס, סיד, עופרת גופריתית, ומינרלים המכילים זרחן. עפרות ברזל שימשו אף הן כתלחים בהפקת נחושת. חומרי תלחים שונים אלה שימשו למטרות שונות, הבולטת ביותר הייתה מניעת חימצון פני השטח של מתכת מותכת, החומר אף שימש לספיגת סיגים לא טהורים לתוכו שאותם ניתן לרדד מעל פני המתכת הנוזלית.
כחומרי ניקוי חומרי תלחים מקלים על הלחמה וריתוך על ידי הסרת שכבת החמצון מן המתכות אותן מאחדים. חומרי תלחים נפוצים הם אמוניום כלוריד, או שרף, להלחמת בדיל; חומצה הידרוכלורית ואבץ כלורי להלחמת ברזל מגולוון (ומשטחים אחרים מצופי אבץ); בורקס להלחמה קשה (brazing) ולהלחמה תוך היתוך והכאה בפטיש על סדן.
בתהליך של היתוך, כלורידים אורגניים, פלואורידים, אבן גיר וחומרים אחרים משמשים כחומרי תלחים כאשר מוסיפים אותם לכבשן התכה לצורך טיהור המתכת מחומרים כימיים מזהמים כמו זרחן, וליצירת סיגים נוזליים בטמפרטורת ההיתוך של המתכת. הסיגים הם תערובת נוזלית של אפר, תלחים, ומזהמים אחרים. הורדת הצמיגות של הסיגים בטמפרטורת ההתכה של המתכת, מאפשרת להגביר את זרימת הסיגים בעת ההיתוך, זהו אף מקור שמם של חומרים אלה בתחום המטלורגיה. תלחימים משמשים גם בבתי יציקה להסרת מזהמים ממתכות לא ברזליות כגון אלומיניום, או להוספת שרידי יסודות רצויים כגון טיטניום.
בתהליכי הלחמת מתכות בטמפרטורה גבוהה (ריתוך, הלחמה קשה), המטרה העיקרית של השימוש בתלחים היא למניעת חימצון המתכות. לדוגמה, תלחים בדיל-עופרת נצמד היטב לנחושת, אבל לא נצמד היטב לתחמוצות נחושת הנוצרות במהירות בטמפרטורות הלחמה. תלחים הוא חומר אשר כמעט ולא מגיב כימית בטמפרטורת החדר, אבל יוצר תגובת חיזור חזקה בטמפרטורות גבוהות ובכך מונע היווצרות של תחמוצות מתכת. בנוסף, התלחים מאפשר לחומר ההלחמה לזרום בקלות על המתכת ולא ליצור גושים, אשר היו נוצרים ללא שימוש בתלחים.
התלחים משרת מטרה כפולה בתהליך ההלחמה: המסת תחמוצות על פני המתכת, המאפשר הרטבה על ידי מתכת מותכת, ומשמש כמחסום חימצון על ידי ציפוי פני השטח של המתכת החמה. ביישומים מסוימים התלחים משמש גם כאמצעי להעברת חום, המאפשר חימום של אזור החיבור באמצעות מכשיר הלחמה.
תלחימים נפוצים

בוראקס
דונג דבורים
שומן בקר (אנ')
שעוות פרפין
שמן דקלים
אבץ כלורי (ZnCl2) (אנ')
כלוריד האבץ עם אמוניום כלוריד מינרלי
שמן זית עם אמוניום כלוריד מינרלי - לברזל
קולופוניום
קריאוליט
קריאוליט עם חומצה זרחתית
חומצה זרחתית עם כוהל
קריאוליט עם בריום כלורי (BaCl2)
חומצה אולאית
ליתיום כלורי (LiCl) (אנ')
מגנזיום כלורי (MgCl2) (אנ')
מלח בישול
אשלגן כלורי
סיד
הערות שוליים

↑  "The use of ... borax ... traced back to the ancient Egyptians, who used it as a metallurgical flux". Britannica.com. נבדק ב-2016-12-29.
↑  Aspects of Ancient Indian Technology (use of lime as a flux). נבדק ב-2016-12-29.
↑  "Metallurgy in southern South America, Smelting, p. 1659-60" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-10 באוקטובר 2010. נבדק ב-2016-12-29. {{cite web}}:  (עזרה)
ריטוקסימאב

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 מבתרה
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C6416H9874N1688O1987S44
 מסה מולרית:  143859.7
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  100% (תוך-ורידי)
 זמן מחצית חיים:  30 עד 400 שעות (תלוי במינון ובמשך טיפול)
 הפרשה:  פאגוציטוזה או פירוק במערכת הרשתית-אנדותלית
 בטיחות
 מעמד חוקי:  מרשם בלבד
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C 
 דרכי מתן:  עירוי תוך-ורידי
 מזהים
 קוד ATC:  L01XC02 
 מספר CAS:  174722-31-7
 
רִיטוּקְסִימַאבּ (בלועזית: Rituximab, שמות מסחריים: ריטוקסאן, מבתרה וזיטוקס) היא נוגדן חד-שבטי כימרי נגד החלבון CD20, אשר משמש לטיפול במחלות המערבות ממאירויות, פעילות יתר או חוסר תפקוד של לימפוציטים B ממערכת החיסון: לימפומה, לוקמיה, דחיית שתל ומחלות חיסון עצמי. התרופה נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
היסטוריה

ריטוקסימאב פותחה על ידי החוקר נביל חנא ועמיתיו בחברת התרופות IDEC Pharmaceuticals תחת השם IDEC-C2B8. הפטנט עליה הוצא ב-1998.
על רקע יעילותה ובטיחותה במחקרים קליניים, ריטוקסימאב אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי ב-1997 לטיפול בלימפומה שאינה הודג'קין שמקורה בתאי B אשר הייתה עמידה לטיפולים כימותרפיים אחרים. ריטוקסימאב, בשילוב עם משטר CHOP עדיפה על CHOP לבדו בטיפול בלימפומה מפושטת של תאי B ולימפומות אחרות של תאי B. ב-2010 התרופה אושרה לשימוש על ידי הנציבות האירופית לטיפול אחזקה לאחר טיפול ראשוני בלימפומה פוליקולרית.
ריטוקסימאב משווקת במשותף על ידי ביוג'ן ו-Genentech בארצות הברית, על ידי הופמן לה רוש בקנדה ובאיחוד האירופי, על ידי Chugai Pharmaceuticals ביפן ועל ידי AryoGen באיראן.
התוויות קליניות

ריטוקסימאב גורמת להרס של תאי B תקינים וממאירים הנושאים את החלבון CD20 על פני השטח שלהם, ולכן היא מיועדת לטיפול במחלות המאופיינות בתאי B שאינם תקינים.
התוויות קליניות > ממאירויות המטולוגיות

ריטוקסימאב משמשת לטיפול בממאירויות של תאי B, כגון לוקמיות ולימפומות כחלק של פרוטוקול ICE. במיאלומה נפוצה, טיפול בריטוקסימאב אינו מצליח להפחית את מספר תאי B המבטאים את החלבון CD20 או תאי פלזמה, גם לאחר ארבעה מחזורים של טיפול; בחלק מהמטופלים טיפול בה אף מגביר את מספר התאים בדם.
התוויות קליניות > מחלות חיסון עצמי

ריטוקסימאב הוכחה כיעילה בטיפול בדלקת מפרקים שיגרונית בשלושה מחקרים מבוקרים אקראיים והיא רשומה גם לטיפול בדלקת מפרקים שיגרונים עמידה. בארצות הברית היא אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות לצורך הפחתת תסמינים וסימנים של דלקת פרקים שיגרונית פעילה בינונית עד חמורה במבוגרים, שלא הגיבו בצורה מספקת לטיפול בתרופה אחת או יותר נגד TNF-אלפא.
ישנן עדויות ליעילות התרופה, אך לא בהכרח לבטיחותה, במגוון מחלות חיסון עצמי אחרות, ולעיתים משתמשים בה שלא לפי ההתוויות לטיפול במקרים קשים של טרשת נפוצה, זאבת, תסמונת סוסק, חולי עצבים מרובים נוטל מיאלין דלקתי כרוני (CIDP) ואנמיות מחיסון עצמי.
התוויות קליניות > טיפול נוגד דחיית איברים

ריטוקסימאב משמשת בהיעדר התוויה לטיפול במושתלי כליה. ייתכן כי היא מסייעת בהשתלות המערבות אי-התאמה בסוג הדם.
מנגנון פעולה

ריטוקסימאב היא נוגדן הנקשר לחלבון CD20, המבוטא באופן נרחב על תאי B, משלב טרום תאי B מוקדם והלאה לאורך התמיינותם. אולם, CD20 אינו נמצא על תאי פלזמה שהשלימו התמיינותם. CD20 אינו מושר מן התאים, אינו משתנה או מוכנס פנימה. אף שפעילותו אינה ידועה, ייתכן ש-CD20 ממלא תפקיד בזרם פנימה של יוני סידן דרך קרום התא, ובכך שומר על ריכוז תוך-תאי של יוני סידן המאפשר את שפעולם של תאי B.
ריטוקסימאב נוטה להידבק לצד אחד של התא, היכן שנמצא CD20, ביוצרה כיסוי המושך חלבונים לצד זה. נוכחותו של כיסוי זה משנה את היעילות של תאי הרג טבעיים בהשמדתם של תאי B אלה. כאשר תא הרג טבעי נאחז בכיסוי, יש לו סיכוי הצלחה של 80% בהרג התא, לעומת 40% בהיעדר הכיסוי.
כמו כן, נמצא כי מקטע Fc של ריטוקסימאב מתווך הרג תאים תלוי נוגדנים והרג תאים תלוי משלים. עוד נמצא כי לתרופה יש השפעה מבקרת כללית על מחזור התא. התרופה גם מעלה MHC מסוג II ומולוקולות הדבקה LFA-1 ו-LFA-3, משרה השרה של CD23, מורידה את רמתו של קולטן לתאי B ומשרה מוות תאי מתוכנת בתאי המבטאים CD20.
ההשפעה המשולבת גורמת לסילוק של תאי B מהגוף ומאפשרת לאוכלוסייה של תאי B בריאים להתפתח מתאי אב לימפואידיים.
תופעות לוואי

תופעות לוואי חמורות, אשר עלולות גם להביא למוות ונכות, כוללות:
תגובה קשה לעירוי
דום לב
תסמונת שחרור ציטוקינים
תסמונת פירוק הגידול
זיהומים
שפעול של הפטיטיס B
חולי מוח מתקדם רב-מוקדי
חסימת מעיים
ריטוקסימאב נקשרת ל-CD20. חלבוני CD20 בולטים מתוך קרום התא, וריטוקסימאב, שלה צורת Y, נקשרת אליהם.
קבוצת מילואים

בכדורגל, קבוצת מילואים (מאנגלית: Reserve team) היא קבוצה-בת של קבוצה אחרת המשמשת לקידום שחקנים צעירים אל קבוצת האם הבוגרת. שתי הקבוצות שייכות לאותו מועדון כדורגל.
קבוצת מילואים מורכבת בדרך כלל משילוב של שחקנים צעירים ושחקנים של הקבוצה הבכירה שלא זוכים לדקות משחק. בשונה מקבוצות נוער, בקבוצת מילואים אין הגבלת גיל לשחקנים והיא אינה משחקת בליגה לגילאים מסוימים. המונח קבוצת מילואים נמצא בשימוש לתיאור קבוצות כאלו באנגליה ובארצות הברית. בגרמניה ובאוסטריה מתווספת המילה "חובבים" (Amateur) או II לשם הקבוצה, ואילו בספרד נהוג להצמיד את האות ב' (B בספרדית) לשמה של קבוצת המילואים (ברצלונה אתלטיק, לדוגמה).
באנגליה קבוצות המילואים משחקות בליגות נפרדות המיועדות לקבוצות מילואים. הליגה הבכירה היא פרמייר ליג המילואים ובה משחקות קבוצות המילואים של המועדונים מהפרמייר ליג. בספרד, לעומת זאת, קבוצות המילואים משחקות באותו מערך ליגות כמו קבוצות האם שלהן. אף על פי כן, קבוצת מילואים לא יכולה לשחק באותה ליגה שבה משחקת קבוצת האם שלה ולכן קבוצות מילואים לא יכולות להעפיל לליגה הבכירה, או לסירוגין כאשר קבוצת האם יורדת לליגה בה משחקת קבוצת המילואים, קבוצת המילואים תרד ליגה באופן אוטומטי. כמו כן, כיום קבוצות מילואים לא מורשות להשתתף בגביע המלך הספרדי.
בישראל הוקמה ליגת מילואים בראשית שנות ה-2000, אולם היא בוטלה כעבור זמן קצר.
החל מעונת 2020/21 הוחלט להקים מחדש אפשרות להפעיל קבוצות בת בישראל, כל עוד הן לא באותה הליגה.
לעיתים קבוצת המילואים הצעירה מסומנת בסוף שמה באות ב', האות B בלועזית, או בספרה II (הספרה 2 בספרות רומיות), על-מנת להבדילה מקבוצת האם הבוגרת.
הערות שוליים

↑  אורי יסעור, ההתאחדות תבטל את ליגת המילואים, באתר ynet, 22 באפריל 2002
↑  גידי ליפקין, ‏מהעונה הבאה: קבוצות יוכלו להקים קבוצות בת, באתר ONE‏, 9 בינואר 2019
רשות הגז הטבעי

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד אחראי:  משרד האנרגיה
 אתר רשמי
 
רשות הגז הטבעי (או רשות הגז) היא רשות ממשלתית הפועלת תחת משרד האנרגיה ואמונה על פיתוח נושא הגז הטבעי בישראל, החל מבטיחות, דרך תכנון אסטרטגי לטווח ארוך וקידום פריסת הרשת.
ראש הרשות הוא משה גראזי.
היסטוריה

בעקבות התגלית המהותית הראשונה של שדות גז על ידי חברות ישראליות בים התיכון, בתחום המים הכלכליים של ישראל, בשנת 1999, נחקק בשנת 2002 חוק משק הגז הטבעי, המסדיר את הפעילות במשק הגז הטבעי בישראל. בעקבות החוק הוקמה רשות הגז הטבעי, ובשנת 2004 הוקמה החברה הממשלתית נתיבי הגז הטבעי לישראל (נתג"ז) העוסקת בהקמה, הפעלה ותחזוקה של מערכת ההולכה הארצית. בין השנים 2009 ל-2016 ניתנו שישה רישיונות חלוקה לחברות פרטיות וציבוריות אשר אמונות על פיתוח רשת החלוקה.
תפקידי הרשות

יישום מדיניות הממשלה לקידום משק הגז הטבעי
קביעת תוכנית אב למערכת ההולכה ועדכונה, סקרי ביקושים של צרכנים
פרסום מכרזים והכנת רישיונות בהתאם לחוק משק הגז הטבעי פיקוח על בעלי רישיונות, תנאי שירות ותעריפים
ייעוץ לשר בנושא משק הגז הטבעי
הסדרת נושא הכניסה למקרקעין לרבות טיפול בהתנגדויות
קביעת צווי בטיחות, תקנות ונהלים לתכנון, הקמה, הפעלה ותחזוקה של מתקני גז טבעי, לרבות אישור מפרטים, נוהלי הפעלה ותוכניות לשעת חירום
פיקוח ואישור הקמה והפעלה של מערכות גז על ידי בעלי רישיונות וצרכנים
קביעת אמות מידה לשירות, הסדרים ודמי חיבור לצרכנים
הסדרת נושא ההסמכה של העוסקים בגז טבעי
המלצה על התעריפים השונים לאישור המועצה לענייני הגז הטבעי
פעילות הרשות

הרשות פועלת מכוח חוק משק הגז הטבעי, המסדיר את הפעילות במשק הגז הטבעי בישראל.
מנהל רשות הגז הטבעי: ממונה על ידי הממשלה לפי הצעתו של שר האנרגיה והמים, בהתייעצות עם שר האוצר. המינוי הוא לתקופה של חמש שנים ועד לשתי תקופות בסה"כ.
מועצת רשות הגז הטבעי: מורכבת ממנהל הרשות (יו"ר המועצה), נציג שר האוצר, נציג שר התשתיות הלאומיות ושני נציגי ציבור. המועצה קובעת, בין היתר, אמות מידה בנושאי שירות ותעריפים ומייעצת לשר בנושאים שונים במשק הגז הטבעי.
הממונה על הבטיחות במשק הגז הטבעי: ממונה על ידי מנהל הרשות בהתייעצות עם מועצת רשות הגז הטבעי, ומטפל בבטיחות משק הגז בהתאם לחוק משק הגז הטבעי, חוק הגז (בטיחות ורישוי) ולצווים הרלוונטיים.
דו"ח מבקר המדינה 2016

במאי 2016 הוציא מבקר המדינה דו"ח המבקר בחריפות את התנהלות הרשות בפרויקט לחלוקת גז טבעי לצרכנים, עיקר הממצאים היו:
עיכובים בפריסת רשת החלוקה
שמונה שנים לאחר שמשרד האנרגיה החל בפרויקט לחלוקת הגז הטבעי לצרכנים, ושש שנים לאחר שנתן לזכיינים הפרטיים הראשונים את הרישיונות להקמת צנרת החלוקה, רק 17 ממאות הצרכנים הפוטנציאליים צורכים גז טבעי באמצעות רשת החלוקה; הצרכנים האמורים משתמשים בסך הכול בכ-95 מיליון קוב בשנה, פחות מעשירית מהכמות הצפויה להיות מסופקת (היקף צריכה מוערך של כ-1.5 BCM).
עד למרץ 2016 נפרסו כ-159 - ק"מ צנרת, שהם פחות משליש מהיקף הצנרת אשר אמורה להיכלל ברשת החלוקה. האטיות בפריסת רשת החלוקה מושפעת, נוסף על הקשיים שבהם נתקלו חברות החלוקה בהליכי התכנון והביצוע של פריסת רשת החלוקה, גם מחוסר כדאיות כלכלית לחברות בקידום הקווים. הרשות לא הצליחה לקדם את עבודת החברות לסייע להן להשיג את היעדים שנקבעו ברישיונות שניתנו להן.
קשיים בתהליך ההסבה הפנים-מפעלי
רשות הגז, מינהל הבטיחות במשרד הכלכלה ומכון התקנים הישראלי סיכמו כי עד גיבושו של תקן ישראלי שיחול על מתקני צריכת הגז הטבעי, יפעלו על פי מתווה שבמסגרתו יבדוק מכון התקנים את חיבור ציוד הצריכה במפעלים ואת עמידתם של המפעלים בדרישות שנקבעו במתווה, כתנאי למתן אישור הרשויות לשימוש בגז הטבעי. גיבוש המתווה שימש אגף התעשייה במכון התקנים גורם מייעץ למאסדר באימוץ אסדרה (רגולציה). תהליך גיבוש ואישור המתווה נעשה ללא סיוע אגף התקינה במכון המרכז את פעילות הכנת התקנים במכון (אלא באמצעות אגף התעשייה, אשר תפקידו לשמש גוף בודק בלבד).
במועד סיום הביקורת טרם הסתיימה עבודת ועדות התקינה לגיבוש תקן למתקני צריכה מבוססי גז טבעי שמטרתו לקבוע כללים טכניים להסבה לגז טבעי ונהלים לבדיקת הבטיחות הנדרשת לצורך חידוש אישור התקינות. טיוטת התקן מתבססת על התקנים האירופיים בלבד, אף כי חלק נכבד ממתקני הצריכה מותאם לתקנים האמריקניים. רק לאחר סיום מועד הביקורת החלה העבודה על תקן המבוסס על התקנים האמריקניים.
היעדר אסטרטגיה למעבר כלל המשק לשימוש בגז טבעי
חלפו יותר מארבע שנים מאז החל משרד האנרגיה לגבש תוכנית אב לפיתוח משק האנרגיה, ועדיין לא אושרה התוכנית. ללא תוכנית אב נפגעת אפשרות פיתוחו של משק האנרגיה בראייה ארוכת טווח ומתוך בחינת תמהיל מקורות האנרגיה, לרבותהגז הטבעי.
רשות הגז לא הציבה לעצמה יעד של פיתוח תוכנית אב לרשת החלוקה או להנגשת הגז הטבעי למגוון רחב ככל האפשר של אוכלוסיות יעד במדינה. עד סוף שנת 2015, סמוך למועד סיום הביקורת, הרשות לא ראתה ברשת החלוקה של הגז הטבעי תשתית חיונית או מיזם לאומי.
ראו גם

גז טבעי בישראל
ועדת ששינסקי (חוק הנפט)
ועדת צמח
הערות שוליים

↑  דוח מבקר המדינה השנתי 67א - רשות הגז הטבעי - חיבור צרכנים לרשת החלוקה של הגז הטבעי
| ישראל מוסדות ממשלתיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| כלכלה | המוסד לביטוח לאומי • שירות התעסוקה • רשות התחרות • בנק ישראל • רשות המסים בישראל • רשות ניירות ערך • הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה • מכון התקנים הישראלי • רשות החברות הממשלתיות • הרשות הלאומית להסמכת מעבדות • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • רשות החדשנות • הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן • רשות ההשקעות |  |
| תחבורה | הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים • רשות שדות התעופה • רשות התעופה האזרחית • רשות הספנות והנמלים • הרשות הארצית לתחבורה ציבורית |  |
| אנרגיה ותשתיות | רשות החשמל • רשות הגז הטבעי • רשות המים |  |
| סביבה | רשות הטבע והגנים • רשות העתיקות • השירות המטאורולוגי הישראלי |  |
| בינוי ושיכון | המרכז למיפוי ישראל • הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית • רשות מקרקעי ישראל • הרשות לאכיפה במקרקעין • מינהל התכנון • הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב |  |
| דת | הרבנות הראשית לישראל • מערך הגיור |  |
| תקשורת וטכנולוגיה | רשות השידור (בעבר) • תאגיד השידור הישראלי • הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו • המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין • דואר ישראל (בעבר) • ארכיון המדינה • לשכת העיתונות הממשלתית • מערך הסייבר הלאומי • רשות התקשוב הממשלתי • מערך הדיגיטל הלאומי |  |
| חברה | רשות השירות הלאומי-אזרחי • הרשות לשיקום האסיר  • הרשות לקידום מעמד האישה  • הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים • מבקר המדינה • נציבות פניות ילדים ונוער בהשמה חוץ ביתית • הרשות לזכויות ניצולי השואה • יד ושם • הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי |  |
| בריאות | רשות בתי החולים הממשלתיים (בעבר) • התאגיד לפיקוח וטרינרי |  |
| משפטים | רשות התאגידים • רשות האכיפה והגבייה • הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור • היחידה הממשלתית לחופש המידע • הרשות להגנת הפרטיות • רשות הפטנטים • הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין |  |
| חינוך | המועצה להשכלה גבוהה |  |
| ביטחון לאומי | שירות בתי הסוהר • הרשות הארצית לכבאות והצלה • הרשות להגנה על עדים • רשות המאגר הביומטרי הלאומי • הרשות הלאומית לביטחון קהילתי |  |
| פנים | רשות האוכלוסין וההגירה |  |
| ביטחון | רשות מעברים יבשתיים • הרשות לפינוי מוקשים • רשות חירום לאומית |  |
פינחס ברבי יעקב הכהן

רבי פינחס ברבי יעקב הכהן (נולד ב-מאה ה-8, כפרא) היה פייטן ארץ-ישראלי. רב סעדיה גאון בספר האגרון מזכיר אותו כאחד המשוררים הקדמונים, לצד יוסי בן יוסי, יניי ורבי אלעזר בירבי קליר. נחשב כחותמה של התקופה הקלאסית בתולדות הפיוט.
מכמה מפיוטיו ניתן להוכיח את זיקתו לארץ ישראל, שכן מתועדים בהם מנהגים המזוהים עם נוסח ארץ ישראל הקדום. כפי שמשתמע מהאקרוסטיכון של אחד מפיוטיו, הוא בא מכפרא שליד טבריה. יש חוקרים שהציעו לזהות אותו עם רבי פינחס ראש הישיבה, מבעלי המסורה. רבי פינחס, משורר פורה, כתב את יצירותיו בסביבות המחצית השנייה של המאה ה-8. בפיוטי קידוש הירחים שלו הוא מזכיר את צום הרעש לזכר "רעש שביעית" (או "רעש שביעי") שהתרחש בשנת 748 או באחת השנים הסמוכות, ומכאן שפעל אחריו.
יצירותיו

רוב יצירותיו נמצאו בגניזת קהיר. המהדורה הביקורתית לפיוטיו של שולמית אליצור, שיצאה ב-2004, כוללת יותר מ-140 פיוטים מסגנונות רבים ומגוונים.
הוא כתב פיוטים בסוגים רבים ומגוונים, הכוללים כמעט את כל הוסגים שרווחו בארץ ישראל בתקופה הקלאסית. בין השאר ניתן למצוא אצלו מגוון קרובות מכל הסוגים (קדושתאות, שבעתות וקרובות י"ח), יוצרות, פיוטים לברכת המזון, סדר עבודה, תקיעתות ופיוטי קידוש ירחים. הגיוון הסגנוני, כמו גם העמדת הקרובה במרכז, דומה רק לזו של רבי אלעזר בירבי קליר.
בולטים בפיוטיו הם פיוטי קידוש ירחים לכל חודשי השנה, אשר לדעת שולמית אליצור, מהווים נוסח מפוייט של ברכת 'אשר בעגולה גידל דורשים' שמופיעה במסכת סופרים, סדרת פיוטים על 24 משמרות הכהונה ושני פיוטי קדושתא מונומנטליים לשמיני עצרת. סגנונו של רבי פינחס ממקם אותו בחוגו של רבי אלעזר הקליר, אך לשונו בדרך כלל פשוטה יותר.
לקריאה נוספת

שולמית אליצור, פיוטי רבי פינחס הכהן, האיגוד העולמי למדעי היהדות, ירושלים תשס"ד, באתר אוצר החכמה.
אברהם אליהו הרכבי, זיכרון לראשונים וגם לאחרונים, ה' (1892), 112-115.
מנחם זולאי, בתוך: ידיעות המכון לחקר השירה העברית, כרך ראשון (1933), עמ' 150-162; מ' זולאי, בתוך: ירושלים, ד (1953), עמ' 51–81.
חנוך ילון, בתוך: גנזי קדם, 5 (1934), עמ' 191–192.
מרדכי מרגליות, "תעודה חדשה על צום הרעש", תרביץ כט [ד] (תמוז תש"ך), עמ' 339.
עזרא פליישר, שירת הקודש העברית בימי הביניים (1975). ע' פליישר, היוצרות (1984), עמ' 113, 129. ע' פליישר, “Phinehas ben Jacob Ha-Kohen,” בתוך Encyclopaedia Judaica, כרך 13 (1972), טורים 468–469.
טובה בארי, החזן הגדול אשר בבגדאד - פיוטי יוסף בן חיים אלברדאני (2002), עמ' 83.
הערות שוליים

↑  אליצור, פיוטי רבי פינחס הכהן, עמ' 247.
↑  פיוטי רבי פינחס הכהן, עמ' 68-72
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266541305171  GND: 1075339227  LCCN: no93031097  VIAF: 156145542441796640926   WorldCat (עם VIAF): 156145542441796640926
פה לן יה

| --- | --- |
 סוגה:  סרט תיעודי 
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית, יידיש, פולנית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  7 
 הפקה
 חברת הפקה:  שירות הסרטים הישראלי 
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
כרזה של הסדרה פה לן יה
פֹּה לָן יָהּ היא סדרה תיעודית שסוקרת את תולדות יהדות פולין, לאורך כאלף שנים, החל מהמאה 11 ועד הפלישה הגרמנית לפולין במאה ה-20, במלחמת העולם השנייה. הצגת חיי היומיום, חיי הקהילה, החיים הדתיים וחיי היצירה מפענחים את סוד קיומו הממושך של "בית ישראל בפולין". הסדרה תיעדה לראשונה את העקבות שהותיר קיומה הממושך של קהילה זו, בתרבות, באומנות, באמונה העממית, ובהיסטוריה הלאומית של העם הפולני.
הסדרה בת שבעה פרקים, הופקה בשנים 1999–2001 על ידי שירות הסרטים הישראלי. במאי ויוצר הסדרה הוא אמנון טייטלבאום (1941–2005) ומגיש הסדרה הוא דוד ויצטום. הסדרה שודרה לראשונה בפברואר 2001 בערוץ הראשון ובהמשך בערוץ הממלכתי של פולין. ממשלת פולין סיפקה למפיקי הסדרה חומרי ארכיון בתמורה להתחייבות לקבלת הסדרה להקרנה בטלוויזיה הפולנית.
פרקי הסדרה

פרקי הסדרה, שמבוססת על מחקר היסטורי מעמיק, מציגים אפוס קולנועי-הסטורי שמורכב מפסיפס מגוון של תמונות וקולות. הסדרה צולמה בעשרות אתרים: מוזיאונים, ארכיונים, בתי-קברות, ארמונות, בתי-כנסת, כנסיות והיא פוגשת עשרות אנשים, יהודים ופולנים. העדויות והמסמכים המוצגים בסדרה מצטרפים לתעודה מקיפה על הקהילה החשובה שהייתה ואיננה. שמה של הסדרה 'פה-לן-יה' נגזר מהאמונה היהודית שאלוהים בחר בפולניה כמקום לינה ליהודים עד לביאת המשיח.
פרקי הסדרה > פרק 1 - ממערב למזרח

רדיפות וגירושים של יהודים במהלך ימי הביניים באירופה המערבית מביאים להגירתם מזרחה, לפולין. בפולין מתקבלים היהודים בברכה על ידי המלוכה, המעוניינת להשתמש בכספם ובכשרונותיהם לפיתוח ארצם וכלכלתה. הם זוכים לזכויות, המאפשרות את קיומה ושלומה של קהילה יהודית בתוך חברה נוצרית. בסוף המאה ה-15 מונים היהודים בפולין כ־30,000 נפש.
פרקי הסדרה > פרק 2 - ועד ארבע ארצות

היישוב היהודי בפולין מתבסס. גלי הגירה ממשיכים להגיע אליו, ופולין הופכת למרכז תורה. ליהודים תפקיד מפתח בכלכלה ובמסחר. "ועד ארבע ארצות", שמונה על ידי המלוכה כדי לגבות את "מס הגולגולת" מהיהודים, נעשה לסמכות העליונה של הקהילות היהודיות בממלכת פולין-ליטא. סמל למעין אוטונומיה יהודית, שלה שפה, מוסדות חינוך ושיפוט עצמאיים. ההצלחה הכלכלית של היהודים גורמת לאיבה מצד הסוחרים הנוצריים. למאבקם ביהודים מצטרפת הכנסייה, השואפת לבטל מכל וכל את הזכויות הניתנות ליהודים.
פרקי הסדרה > פרק 3 - צוק העתים

איחוד פולין-ליטא פותח בפני היהודים אפשרויות כלכליות במזרח הממלכה, היום אוקראינה. האצולה הפולנית הגבוהה, הקתולית, מחזיקה באוקראינה אחוזות ענקיות, הכוללות כפרים וערים, ומזמינה יהודים להתיישב בהן, לחכור בהן זכויות ולנהל אותן עבורה. כשפורץ מרד הקוזקים והאיכרים הצמיתים, היוונים אורתודוקסים, מופנה הזעם בראש ובראשונה נגד היהודים. רבבות נרצחים, מתים על קידוש השם וקהילותיהם נהרסות. היהודים מכנים מרד זה - "גזרות תח-תט". העיניים נשואות לגאולה ואז מגיעות הידיעות על שבתאי צבי, משיח שקר, המבטיח לנקום את נקמת יהודי פולין.
פרקי הסדרה > פרק 4 - הולדת החסידות

בכפרים שבהרי הקרפאטים מתחיל את פעילותו רבי ישראל שם-טוב ובעקבותיה צומחת תחילה תנועת החסידות ולאחר מכן גם ההתנגדות אליה. תוך עשרות שנים ספורות הופכת קבוצה של תלמידים נאמנים, המחפשת בשורה רוחנית חדשה, לתנועת המונים דינמית, הפועלת סביב חצרות "הצדיקים". שקיעתה של ממלכת פולין וירידת משקלה של ההנהגה המסורתית במדינה הם רקע נוח להתפתחותה של החסידות.
פרקי הסדרה > פרק 5 - אהב את פולין כפולני…

ההשכלה והלאומיות האירופאית אינן פוסחות על פולין. עולה "שאלת היהודים": באלו תנאים יזכו היהודים לשוויון זכויות, לאמנסיפציה? והאם התבוללות היא תנאי הכרחי? לאחר שממלכת פולין נופלת, ושטחיה מחולקים בין אוסטריה, פרוסיה ורוסיה, משתתפים יהודים במרידות של הפולנים נגד משעבדיהם. אך אחווה זו היא רק זמנית וחלקית.
פרקי הסדרה > פרק 6 - יהודים חדשים

המחצית השנייה של המאה ה-19, תקופה בה עולות תנועות פוליטיות יהודיות: הציונות, סוציאליזם וקומוניזם. היהודים פורשים את מסגרת העולם היהודי (העיירה), ומשתלבים בחיי התרבות, המסחר והכלכלה בפולין. השתלבותם של היהודים בציבוריות הפוליטית ובכלכלה הפולנית והדרישה להכיר בהם כעם בעל ייחוד תרבותי ולשוני מגבירה את האנטישמיות הפוליטית בפולין. הפרק מסתיים כשפולין זוכה בתום מלחמת העולם הראשונה בעצמאות והתנועה הציונית זוכה בהצהרת בלפור.
פרקי הסדרה > פרק 7 - בין המצרים

הפרק עוסק בשנים 1919 עד 1939, מועידת ורסיי, שבה אושרה הקמתה מחדש של מדינת פולין הריבונית ועד הפלישה הגרמנית, המסמנת את פריצתה של מלחמת העולם השנייה. עשרים השנה האחרונות בתולדות יהדות פולין, עומדות בסימן של אנטישמיות גוברת והולכת. הממשלה הפולנית אף מעודדת ומחפשת פתרונות להגירת יהודים משטחה לכל מקום אפשרי – ארץ ישראל, מדגסקר ואפילו ניקרגואה. עם זאת, אלו הן שנות השיא של פריחה התרבותית והפוליטית של יהודי פולין. השיח התרבותי נוגע בכל השאלות הקיומיות כגון - חילוניות מול חרדיות, ציונות מול ההתנגדות לעלייה, עברית מול יידיש, התבוללות מול שמירת המסורת. ובינתיים, בגרמניה עולה היטלר לשלטון ובריטניה סוגרת את שערי ארץ ישראל לעלייה המונית. הפלישה הגרמנית לפולין, שמסיימת את הפרק האחרון, מסמנת את סופה הידוע של הקהילה היהודית הגדולה בפולניה.
הערות שוליים

↑  רותה קופפר, שונות מסוימת, באתר הארץ, 3 במרץ 2001
↑  גואל פינטו, מת במאי סרטי התעודה אמנון טייטלבאום, באתר הארץ, 21 ביולי 2005
↑  עכבר העיר, חדש על המסך, באתר הארץ, 28 בפברואר 2001
↑  מתן וילנאי, "אשכבה" ו"פה-לן-יה" נוסעים לוורשה, באתר וואלה, 15 במאי 2001
↑  יורם ברונובסקי, להמציא סבתא יהודייה, באתר הארץ, 7 במרץ 2001
↑  יורם ברונובסקי, נופים בקודש, באתר הארץ, 28 במרץ 2001
תאגיד הרשת הממשלתי של סין

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  דצמבר 2002 – הווה (כ־22 שנים) 
 חברת אם:  הוועדה לפיקוח וניהול נכסים בבעלות המדינה של מועצת המדינה 
 חברות בנות:  Global Energy Interconnection  State Grid Electrical Power Research Institute  China Electric Power Research Institute  State Grid Henan Electric Power Company 
 מיקום המטה:  בייג'ינג 
 ענפי תעשייה:  transmission system operator 
 מוצרים עיקריים:  רשת חשמל 
 הכנסות:  2,560,254,240,000 רנמינבי (נכון ל־2018) 
 רווח תפעולי:  78,697,281,872 רנמינבי (נכון ל־2018) 
 רווח:  56,509,982,428 רנמינבי (נכון ל־2018) 
 הון עצמי:  1,701,704,488,899 רנמינבי (נכון ל־31 בדצמבר 2018) 
 יו"ר:  Xin Baoan 
 מנכ"ל:  Shu Yinbiao 
 עובדים:  1,581,000 (נכון ל־2018) 
  
 www.sgcc.com.cn
 
תאגיד הרשת הממשלתי של סין או SGCC (ראשי תיבות באנגלית של: State Grid Corporation of China; בפין יין: 国家电网公司 גוּאוֹ-גִ'יאַה דִיאֶן-וַואנְג גוֹנְג-סְי) ידוע בסינית בפשטות בכינוי "הרשת הממשלתית" (State Grid), הוא מונופול בבעלות הממשלה, המספק שירותי חשמל ואלקטרוניקה בסין, הפיליפינים, אוסטרליה, ברזיל, איטליה, פורטוגל ויוון. התאגיד הוא חברת השירותים הגדולה בעולם והחברה השנייה בעולם בהכנסות (2018). ב-2016/17 היו לחברה 927,839 עובדים, כ-1.1 מיליארד לקוחות, והכנסות של כ-363 מיליארד דולר.