stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוסקול
תופעות לוואי

יובש בפה
טשטוש ראייה
בחילה/הקאות
סחרחורת
נמנום
חולשת שרירים
תופעות נדירות

כאבי בטן
טשטוש ראייה או ראייה כפולה
בלבול
עצירות
סחרחורת
נמנום
עצבנות
אי שקט
בחילה
כאב ראש
חולשת שרירים
אישונים מורחבים מהרגיל
התוויות נגד

אין להשתמש בתרופה זו אם ידועה רגישות לאחד ממרכיביה.
בשל התכונות האנטיכולינרגיות של אורפנדרין, התרופה אסורה בחולים עם גלאוקומה, מחלה בוושט, חסימת מעיים, פגיעה בתנועת דרכי העיכול, חסימת דרכי השתן, כיב קיבה, בלוטת ערמונית מוגדלת או חולשת שרירים חמורה (מיאסטניה גראביס), פורפיריה.
אין לתת את התכשיר בשילוב עם תכשירים המכילים פרופוקסיפן.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אולכסנדר טימצ'יק

אולכסנדר ואסיליוביץ' טימצ'יק (באוקראינית: Олександр Васильович Тимчик; נולד ב-20 בינואר 1997 בכפר קריקליבץ שבמחוז ויניצה) הוא כדורגלן אוקראיני, המשחק בעמדת המגן בקבוצת דינמו קייב מליגת העל האוקראינית ובנבחרת אוקראינה.
קריירה

החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל דינמו קייב. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2016 קודם לקבוצה הבוגרת. בשנת 2017 הושאל למשך חצי עונה לקבוצת סטאל קמיאנסקה. בהמשך הושאל לקבוצת זוריה לוהנסק.
בעונת 2020/2021 שולב בהרכב הראשון של דינמו קייב.
נבחרת

טימצ'יק שיחק בשורות נבחרת הנערים של אוקראינה (עד גיל 17) ובהמשך גם בהנבחרת הצעירה.
בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק טימצ'ק מאז ספטמבר 2020. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה מול שווייץ במסגרת ליגת האומות. טימצ'יק נכלל בסגל נבחרת אוקראינה ליורו 2020, אך לא שותף באף אחד משחקי הנבחרת בתחרות.
נכלל בסגל נבחרת אוקראינה לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות אוקראינה: 2020/2021
הגביע האוקראיני: 2020/2021
הערות שוליים

↑  Сергій Ребров оголосив склад національної команди України на підготовчий збір і товариські матчі перед Євро-2024 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האוקראינית, 16 במאי 2024 (באוקראינית)
| נבחרת אוקראינה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 סובול •  3 סודאקוב •  4 קריבצוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 שפרנקו •   11 מרלוס •  12 פיאטוב • 13 זבארני •  14 מקרנקו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 בזוס • 19 בסדין • 20 זובקוב • 21 קרוואייב • 22 מטוויינקו • 23 טרובין • 24 טימצ'יק • 25 פופוב • 26 דובביק • מאמן: שבצ'נקו |  1 בושצ'אן •  2 סובול •  3 סודאקוב •  4 קריבצוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 שפרנקו •   11 מרלוס •  12 פיאטוב • 13 זבארני •  14 מקרנקו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 בזוס • 19 בסדין • 20 זובקוב • 21 קרוואייב • 22 מטוויינקו • 23 טרובין • 24 טימצ'יק • 25 פופוב • 26 דובביק • מאמן: שבצ'נקו | אוקראינה |
| נבחרת אוקראינה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב |  1 בושצ'אן •  2 קונופליה •  3 סבאטוק •  4 טלוברוב •  5 סידורצ'וק •  6 סטפננקו •  7 ירמולנקו •  8 מלינובסקי •  9 יארמצ'וק •  10 מודריק •   11 דובביק •  12 טרובין • 13 זבארני •  14 בראז'קו • 15 ציהנקוב • 16 מיקולנקו • 17 זינצ'נקו • 18 שפרנקו • 19 בונדר • 20 זובקוב • 21 סודאקוב • 22 מטוויינקו • 23 לונין • 24 ואנאט • 25 טימצ'יק • 26 מיכאילצ'נקו • מאמן: רברוב | אוקראינה |
ראמז זרוקי

ראמז אל-ערבי זרוקי (בערבית: رامز العربي زروقي, בתעתיק מדויק: ראמז אלערבי זרוקי; נולד ב-26 במאי 1998 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן אלג'יראי-הולנדי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית ובנבחרת אלג'יריה.
קריירת מועדונים

זרוקי גדל במחלקות הנוער של אייאקס וטוונטה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של טוונטה במסגרת ליגת העל ההולנדית.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2021 ערך זרוקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בתיקו 3-3 נגד נבחרת זמביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-2 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–8 על נבחרת ג'יבוטי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך הופעה אחת בטורניר.
נכלל בסגל נבחרת אלג'יריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
לודוויג יורק פון וארטנבורג

| --- | --- |

 לידה:  26 בספטמבר 1759 פוטסדאם, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  4 באוקטובר 1830 (בגיל 71) Oleśnica Mała, רפובליקת פולין 
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 צאצאים:  Graf Ludwig Yorck von Wartenberg 
 השתייכות:  הצבא הפרוסי 
 תקופת הפעילות:  מ-1772 
 דרגה:  גנרל-פלדמרשל 
 פעולות ומבצעים
 המלחמות הנפוליאוניות  Battle of Wartenburg  קרב לייפציג  Battle of Montmirail  קרב לאן  Battle of Katzbach  קרב ליצן  קרב באוצן  קרב שצ'קוצ'יני  הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית  קרב פריז 
 עיטורים
 פור לה מריט  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שנייה  הצלב הגדול של צלב הברזל  אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  מסדר העיט האדום, דרגה 1  מסדר העיט השחור  אות המסדר אלכסנדר נבסקי הקדוש  המסדר הצבאי של מריה תרזה 
 
יוהאן דוד לודוויג, גראף יורק פון וארטנבורג (בגרמנית: Johann David Ludwig Graf Yorck von Wartenburg‏; 26 בספטמבר 1759 – 4 באוקטובר 1830) היה פילדמרשל פרוסי שלקח חלק פעיל במהלך המלחמות הנפוליאוניות.
ביוגרפיה

וארטנבורג נולד בפוטסדאם, שבממלכת פרוסיה (כיום בגרמניה). הוא התגייס לצבא הפרוסי, אולם הוא היה עצמאי מדי ולא פעם מתח ביקורת על הממונים עליו ועקב כך סולק מן הצבא. וארטנבורג התגייס לצבא הולנד ושירת במושבות ההולנדיות באמריקה. לאחר מותו של פרידריך הגדול הותר לו לחזור לצבא. הוא טיפס בסולם הדרגות ונודע כאסטרטג מבריק. וארטנבורג גילה אומץ לב כאשר פיקד על כוח פרוסי, שהשתתף בדיכויו של המרד שהצית תדיאוש קושצ'ושקו בפולין.
עם פרוץ המלחמות הנפוליאוניות השתתף וארטנבורג בקרבות רבים ולאחר השפלתה של פרוסיה בחוזה טילזיט חבר לשרנהורסט וגנייזנאו, שבדקו את סיבות הכישלון וחיזקו מחדש את הצבא הפרוסי. כאשר נפוליאון פלש לרוסיה, נשלח כוח פרוסי לסייע לו. בראש הכוח עמדו וארטנבורג וגנרל בשם גראוורט. השניים לא היו תמימי דעים ושונים באידאולוגיה. גראוורט העריץ את נפוליאון בעוד שווארטנבורג, כפטריוט פרוסי, תיעב אותו וסייע לו בעל כורחו. במהלך המסע נפל גראוורט מסוסו ושבר את רגלו, ווארטנבורג נותר המפקד היחיד של כוח המתנדבים הפרוסי. אולם הוא כמו גם המצביא האוסטרי קרל פיליפ שוורצנברג לא עודד את חייליו לא נתן דוגמה אישית ולא עשה יותר ממה שנדרש ממנו.
לאחר שהצרפתים נסוגו ממוסקבה מיהר וארטנבורג וחזר לפרוסיה, הוא התקבל בכבוד רב בברלין והמלך הציע לו לחזור לשירות. הוא קיבל את ההצעה ויחד עם הגנרלים פון בילוב ופון בליכר הנחילו לנפוליאון תבוסה אחר תבוסה. וארטנבורג לקח חלק פעיל בקרב לייפציג ואחר כך בכיבוש פריז. לאחר מכן פרש וחי את שארית חייו בשלזיה.
המלחין הלאומי לודוויג ואן בטהובן הלחין עבור המיליציות הצבאיות של חבל הארץ בוהמיה של הקיסרות האוסטרית את הצעד הצבאי יורק, שנקרא על שמו.
לימים אחד מצאצאיו, פטר יורק פון וארטנבורג, היה ממנהיגי קשר העשרים ביולי נגד אדולף היטלר.
למת הניפוח לשפות רגולריות

ערך זה עוסק בלמת הניפוח לשפות רגולריות. אם התכוונתם ללמת הניפוח לשפות חופשיות הקשר, ראו .
למת הניפוח נועדה להוכיח ששפה  L כלשהי איננה שפה רגולרית. הלמה מגדירה תנאי הכרחי לרגולריות שפה, והשימוש העיקרי בה הוא בהוכחה בדרך השלילה ששפה איננה רגולרית על ידי הוכחת אי קיומו של התנאי עליו מדברת הלמה. הלמה נוסחה והוכחה על ידי יהושע בר-הלל, מיכה פרלס, ואלי שמיר מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
הרעיון האינטואיטיבי של למת הניפוח

שפה רגולרית היא שפה שקיים אוטומט סופי דטרמיניסטי שמקבל אותה. כלומר, שפה שדי בכמות סופית ומוגבלת של זיכרון כדי להחליט אם מילה שייכת אליה או לא. לכן, טבעי לצפות כי במילים גדולות מספיק תהיה תבנית חוזרת כלשהי, שמספר ההופעות שלה אינו משפיע על שייכות המילה לשפה. זאת מכיוון שמילה שאין בה שום תבנית חוזרת דורשת כמות זיכרון השווה לאורכה כדי לעקוב אחרי כל האותיות בה, מה שהופך קבלת מילים שגודלן עולה על הזיכרון העומד לרשות האוטומט לבלתי אפשרי.
לכן, אם מילה בשפה רגולרית היא גדולה מספיק, ניתן לפרק אותה לשלושה חלקים: התחלה, אמצע וסוף (ההתחלה והסוף יכולים להיות גם ריקים) כאשר חלק ה"אמצע" הוא החלק של התבנית שחוזר על עצמו. לאחר שהתבצעה חלוקה זו ניתן להוריד את קטע ה"אמצע", או לשכפל אותו מספר כלשהו של פעמים (ומכאן המילה "ניפוח" שבשם הלמה, שכן כך אנו "מנפחים" את המילה) ועדיין לקבל מילה השייכת לשפה הרגולרית.
ייתכן שגם שפות שאינן רגולריות יכילו בתוכן תבנית כלשהי, ולכן ייתכן שלמת הניפוח תתקיים גם עבור שפות שאינן רגולריות. אולם על פי הלמה כל שפה שהיא רגולרית ניתנת לניפוח, ולכן אם לא ניתן לנפח שפה כלשהי, הדבר גורר את היותה אי-רגולרית.
למת הניפוח לשפות הרגולריות

תהי  L שפה רגולרית. אז קיים מספר טבעי  n, כך שכל מילה  z ב- L, שאורכה לפחות  n, ניתנת לפירוק מהצורה  z=uvw, באופן שמתקיימים התנאים האלה:
1.  |uv|\leq n
2.  |v|\geq 1
3. לכל  i\geq 0 טבעי מתקיים  z_{i}=uv^{i}w\in L
כמובן, ייתכן מצב בו  u=\varepsilon  או  w=\varepsilon .
התנאי הראשון מספק חסם על אורך הקטע הניתן לניפוח ומרחקו מתחילת המילה, מה שלעיתים עוזר להראות בצורה יעילה יותר שניפוח איננו אפשרי.
התנאי השני מבטיח לנו שהקטע שאותו אנו מנפחים אינו טריוויאלי (כלומר, יש בו לפחות אות אחת).
התנאי השלישי מתאר את הניפוח עצמו: עבור כל מספר שכפולים (כולל 0) של קטע הניפוח, מקבלים מילה השייכת לשפה.
דוגמאות > שפה שאינה ניתנת לניפוח

השפה  L_{ab}=\left\{a^{i}b^{i}|i\in \mathbb {N} \right\} ידועה כשפה לא רגולרית. נראה כיצד ניתן להשתמש בלמת הניפוח כדי לראות זאת.
נניח בשלילה כי השפה כן רגולרית, אז קיים ה-  n שקיומו מובטח על ידי המשפט. נביט במילה  a^{n}b^{n}. אורכה גדול מ- n (הוא בדיוק  2n) ולכן המילה ניתנת לניפוח, כלומר קיים לה פירוק  \ uvw כמתואר.
כעת, מכיוון ש- |uv|\leq n בהכרח  uv=a^{k}, שכן  n האותיות הראשונות במילה הן  a-ים. לכן  v=a^{t} כאשר  1\leq t\leq n (שהרי מהלמה  |v|\geq 1).
כעת נביט על המילה  uv^{0}w, כלומר  uw. מילה זו שייכת לשפה על פי למת הניפוח. אבל היא בדיוק מהצורה  \ a^{n-t}b^{n} ומכיוון ש- t\geq 1 הרי שבהכרח  n-t\neq n, והגענו לסתירה, כי כל המילים בשפה הן כאלו שבהן מספר ה- a-ים וה- b-ים זהה. לכן  \ L אינה שפה רגולרית.
דוגמאות > שפה רגולרית שאינה ניתנת לניפוח

נביט בשפה  L=\left\{ab\right\}, כלומר השפה שמכילה מילה בודדת:  ab. ברור כי לא ניתן לנפח את השפה הזו - מכיוון שקיימת בה רק מילה אחת, אם נגדיל או נקטין את מספר האותיות בה נקבל מילה אחרת, שאינה שייכת לשפה. עם זאת, השפה רגולרית, כי כל שפה סופית היא רגולרית.
אין כאן סתירה עם למת הניפוח, מכיוון שבמקרה זה הלמה מתקיימת באופן ריק. כל מה שנצטרך הוא להראות שקיים  n שעבורו הלמה מתקיימת לשפה הזו. נוכל לבחור  n=3 ואז לא תהיה קיימת בשפה אף מילה שאורכה גדול מ- n. מכיוון שרק מילים מגודל זה ואילך אמורות להיות ניתנות לניפוח, הלמה כלל לא עומדת למבחן ולכן תנאיה מתקיימים.
בצורה דומה, כל שפה סופית מקיימת את תנאי למת הניפוח באופן ריק. פשוט בוחרים  n שגדול מגודלה של המילה הגדולה ביותר בשפה. בשפות אינסופיות זה בלתי אפשרי, כי בכל שפה אינסופית גודל המילים אינו חסום.
רעיון ההוכחה

עבור כל שפה סופית ניתן לבחור בתור הקבוע  n מספר כלשהו הגדול מאורך כל המילים בשפה (אם אורך המילים בשפה אינו חסום, השפה בהכרח אינסופית) ואז תנאי המשפט מתקיימים באופן ריק. על כן, ההוכחה עוסקת רק בשפה רגולרית אינסופית כלשהי  L.
על פי הגדרתה, שפה רגולרית היא שפה שקיים אוטומט סופי דטרמיניסטי המקבל אותה. לכן עבור  L קיים אוטומט סופי דטרמיניסטי  A המקבל אותה. בתור  n בוחרים את מספר מצביו של האוטומט הזה (כאן באה הסופיות של האוטומט לידי ביטוי).
כעת, אם  z היא מילה שאורכה לפחות  \ n, בריצתו של האוטומט עליה הוא מבצע לפחות  n צעדים (בכל צעד נקראת אות אחת מהמילה) ולכן עובר ב- n+1 מצבים של האוטומט. מכיוון שיש באוטומט רק  n מצבים, נובע מעקרון שובך היונים שקיים מצב  q שהאוטומט מבקר בו פעמיים תוך כדי קריאת  n האותיות הראשונות.
כעת מפרקים את  z כדלהלן: בתור  u בוחרים את הרישא של המילה אותה קורא האוטומט עד שהוא מגיע לראשונה למצב  q. בתור  v בוחרים את המשך המילה אותה האוטומט קורא עד שהוא חוזר אל המצב  q. בתור  w בוחרים את שאר המילה.
תנאי מספר 1 מתקיים בבירור שכן  u,v נבחרו שתיהן מתוך  n האותיות הראשונות של המילה. גם תנאי מספר 2 מתקיים שכן כדי לבקר פעמיים במצב  q על האוטומט לקרוא לפחות אות אחת מהרגע בו ביקר במצב בפעם הראשונה ועד שהוא מבקר בו בפעם השנייה.
תנאי מספר 3 מתקיים מכיוון שאין לאותיות שהאוטומט קורא בזמן המעבר מ- q חזרה אל  q שום השפעה על שאר ריצתו. ניתן להשמיט אותן כליל, ואז האוטומט יבקר רק פעם אחת ב- \ q וימשיך לקרוא את  w מיד לאחר מכן, וניתן גם לחזור עליהן מספר שרירותי של פעמיים והדבר יתבטא בכך שהאוטומט ישוב ל- q כמספר הפעמים הזה, ולאחר מכן יחזור לקרוא את  w כמו במילה המקורית.
ראו גם

למת הניפוח לשפות חופשיות הקשר
תורת האוטומטים - מונחים
לקריאה נוספת

שמואל זקס ונסים פרנסיז, ‏אוטומטים ושפות פורמליות א, האוניברסיטה הפתוחה, 2000
שמואל זקס ונסים פרנסיז, ‏אוטומטים ושפות פורמליות ב, האוניברסיטה הפתוחה, 2000
הערות שוליים

↑  Y. Bar-Hillel, M. A. Perles, E. Shamir, “On formal properties of simple phrase structure grammars”, Zeitschrift für Phonetik, Sprachwissenschaft und Kommunikationsforschung 14 (1961) pp. 143-172.
המחשת הוכחת הלמה
7 במאי

7 במאי הוא היום ה-127 בשנה (128 בשנה מעוברת), בשבוע ה-19 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 238 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

558 – כיפת כנסיית איה סופיה בקונסטנטינופול מתמוטטת ברעידת אדמה; הקיסר יוסטניאנוס מצווה על הקמתה מחדש
973 – אוטו השני מוכתר לקיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחר מות אביו, אוטו הראשון
1014 – גיאורגי הראשון מוכתר כמלך הממלכה הגאורגית המאוחדת עם פטירת אביו בגרט השלישי
1274 – פתיחת כינוס הקונציל השני של ליון. הכנסייה הקתולית דנה ב"שחרור" ארץ הקודש מן המוסלמים ובפילוג הכנסייה הנוצרית. הכנסייה מחליטה להעמיד מעשר כספים לטובת מסעות הצלב ועל מדיניות לפתרון הפילוג (שאינה מצליחה)
1342 – קלמנט השישי האפיפיור ה-198 לאחר מות בנדיקטוס השנים עשר
1682 – פיוטר הגדול מוכתר לצאר רוסיה
1689 – הפרלמנט האנגלי מסכים שאין לו הסמכות לחוקק חוקים שיחולו בשטחה של אירלנד, אך הפרלמנט האירי נשאר כפוף לו
1824 – הופעת הבכורה של הסימפוניה התשיעית של בטהובן בווינה
1842 – כ-5300 נהרגו כתוצאה מרעידת אדמה חזקה בהאיטי
1915 – מלחמת העולם הראשונה: צוללות גרמניות מטביעות את אוניית הנוסעים הבריטית "לוסיטניה"
1945 – מלחמת העולם השנייה: הצבא הגרמני נכנע ללא תנאי לצבאות בעלות הברית בריימס
1946 – נוסד התאגיד היפני "סוני"
1954 – קרב דיין ביין פו מסתיים בתבוסת כוחות צרפת בווייטנאם, על ידי כוחות הווייט מין
1992 – שיגור משימת מעבורת החלל אנדוור STS-49 לתפוס את הלווין התקול אינטלסאט 6, לתקן ולהצמיד לו מנוע חדש, ולשחרר אותו שוב למסלול מעבר חדש. זו הטיסה הראשונה של מעבורת החלל אנדוור
1998 – חברת המכוניות מרצדס-בנץ רוכשת את חברת קרייזלר תמורת 40 מיליארד דולר. זהו המיזוג הגדול ביותר בענף הרכב, שיוצר את חברת דיימלר-קרייזלר
1999 – שליט גינאה ביסאו ג'או ברנרדו ווירה (João Bernardo Vieira) מודח בהפיכה צבאית
1999 – האפיפיור יוחנן פאולוס השני עורך ביקור ברומניה, זהו ביקור ראשון של אפיפיור במדינת נוצרית אורתודוקסית מאז פילוג הכנסייה הנוצרית ב-1054
2000 – ולדימיר פוטין מושבע כנשיא רוסיה, ומחליף את בוריס ילצין
2003 – מעבר כוכב חמה על פני השמש
2007 – הארכאולוג אהוד נצר מוצא את קברו של הורדוס בהרודיון
2008 – דימיטרי מדבדב מושבע כנשיא רוסיה
2012 – נערכו הבחירות הפרלמנטריות בסוריה
2017 – עמנואל מקרון נבחר לנשיא צרפת
נולדו

1711 – דייוויד יום, פילוסוף סקוטי (נפטר ב-1776)
1748 – אולימפ דה גוז', מחזאית ועיתונאית צרפתייה (הוצאה להורג ב-1793)
1812 – רוברט בראונינג, משורר בריטי (נפטר ב-1889)
1833 – יוהנס ברהמס, מלחין גרמני (נפטר ב-1897)
1840 – פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי, מלחין רוסי (נפטר ב-1893)
1850 – אנטון זיידל, מנצח הונגרי (נפטר ב-1898)
1861 – רבינדרנת טאגור, משורר ופילוסוף הודי, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-1941)
1867 – ולדיסלב ריימונט, סופר פולני, זוכה פרס נובל לספרות (נפטר ב-1925)
1891 – יאן ואניק, כדורגלן צ'כוסלובקי (נפטר ב-1950)
1892 – יוסיפ ברוז טיטו, מנהיג יוגוסלביה מתום מלחמת העולם השנייה ועד מותו (נפטר ב-1980)
1901 – גרי קופר, שחקן קולנוע אמריקאי, פעמיים זוכה פרס אוסקר (נפטר ב-1961)
1906 – יוסף אבידר, מראשי "ההגנה" ומאלופי צה"ל הראשונים (נפטר ב-1995)
1913 – שלמה בן-יוסף, לוחם מחתרת ישראלי, ראשון לעולי הגרדום (הוצא להורג ב-1938)
1919 – אווה פרון (אוויטה), אשתו של נשיא ארגנטינה חואן פרון (נפטרה ב-1952)
1920 – משה פורת, עורך דין ישראלי שעסק בפעילויות ציבוריות שונות (נפטר ב-2011)
1927 – רות פראוור-ג'אבוולה, סופרת ותסריטאית ילידת גרמניה זוכת פרס בוקר ושני פרסי אוסקר (נפטרה ב-2013)
1927 – יוסף אגסי, פילוסוף ישראלי (נפטר ב-2023)
1931 – ג'ין וולף, סופר מדע בדיוני ופנטזיה ומהנדס מכונות אמריקאי (נפטר ב-2019)
1933 – נג'מייה פגרושה, זמרת ושחקנית אלבנית-קוסובואית מקוסובו (נפטרה ב-2020)
1935 – אברהם הפנר, במאי, תסריטאי, פרופסור בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב וסופר ישראלי (נפטר ב-2014)
1939 – חוסה אנטוניו אבראו, פסנתרן, נגן צ'מבלו, מנצח, מלחין, מחנך וכלכלן ונצואלי (נפטר ב-2018)
1939 – סידני אלטמן, ביולוג מולקולרי יהודי-אמריקאי, חתן פרס נובל לכימיה (נפטר ב-2022)
1940 – אנג'לה קרטר, סופרת ועיתונאית בריטית (נפטרה ב-1992)
1941 – אייל כפכפי, חוקרת וביוגרפית, היסטוריונית, מרצה ומורה ישראלית (נפטרה ב-2002)
1943 – הרצל בודינגר, מפקד חיל האוויר הישראלי
1947 – אווה בן-צבי, זמרת סופרן ופסנתרנית ישראלית
1954 – רוני ניניו, במאי תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה
1965 – אואן הארט, מתאבק קנדי (נפטר ב-1999)
1966 – דפנה דקל, זמרת ושחקנית ישראלית
1967 – יוסי וידר, חקיין, קומיקאי ושחקן ישראלי (נפטר ב-2024)
1967 – שי קפון, שחקן, סופר, תסריטאי ובמאי ישראלי
1968 – ברוך בן יצחק, זמר, גיטריסט, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי
1972 – אליאב טל, שחיין ישראלי
1976 – איילת שקד, שרת הפנים מטעם מפלגת ימינה
1984 – קווין אואנס, מתאבק ב-WWE
1985 – ג'יי באלווין, זמר קולומביאני
1989 – מריאן אנטולוביץ', שוער כדורגל קרואטי-בוסני
1996 – מאוויס צ'יבוטה, כדורגלן קונגולזי
1998 – איסמאילה סורו, כדורגלן מחוף השנהב
1998 – ג׳ימי דונלדסון (MrBeast), יוטיובר אמריקאי עם 200 מיליון רשומים (הערוץ ה13 בגודלו ביוטיוב מבחינת רשומים)
2000 – עדן אלנה, זמרת ישראלית
נפטרו

399 לפנה"ס – סוקרטס, פילוסוף יווני (נולד ב-470 לפנה"ס)
973 – אוטו הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (נולד ב-912)
1014 – בגרט השלישי, מלך גאורגיה (נולד ב-960 לערך)
1365 – ג'ובאני די ג'ובאני, נער איטלקי, שהורשע בגלל מעשה סדום (נולד ב-1350 לערך)
1662 – לוקרציה אורסינה ויזאנה, מלחינה, נגנית עוגב וזמרת איטלקייה (נולדה ב-1590)
1825 – אנטוניו סליירי, מלחין ומנצח איטלקי (נולד ב-1750)
1840 – קספר דויד פרידריך, צייר גרמני (נולד ב-1774)
1869 – ג'ורג' גאולר – קצין ומדינאי בריטי, ממבשרי הציונות (נולד ב-1795)
1932 – פול דומר, נשיא צרפת (נולד ב-1857)
1938 – אוקטביאן גוגה, משורר וראש ממשלת רומניה בחסות גרמניה הנאצית (נולד ב-1881)
1946 – אנטון אדריאן מוסרט, פוליטיקאי הולנדי ששיתף פעולה עם הנאצים (נולד ב-1894)
1981 – אהרן אשמן, משורר ומתרגם עברי (נולד ב-1896)
1984 – דוד כהן, מהנדס מחשבים, ממייסדי, ממפתחי וממקדמי תחום המחשוב בישראל ומהמחנכים הראשונים בתחום (נולד ב-1927)
1994 – חיים בר-לב, הרמטכ"ל השמיני, חבר הכנסת ושר (נולד ב-1924)
1994 – אהרן יריב, אלוף בצה"ל, ראש אמ"ן ושר בממשלת ישראל (נולד ב-1920)
2007 – רפי לביא, צייר ומורה לאמנות ישראלי (נולד ב-1937)
2008 – נחום בוכמן, שחקן תיאטרון ישראלי (נולד ב-1917)
2015 – אריה אליאס, שחקן קולנוע ישראלי (נולד ב-1921)
2016 – משה (מושיק) כהן, מנהל אגף מפעלי פיתוח בקרן הקיימת לישראל, מהנדס מים וקרקע (נולד ב-1945)
2020 – ישעיהו וינוגרד, ביבליוגרף עברי, אספן ספרים ומוציא לאור ישראלי (נולד ב-1933)
2021 – דוד אורן, מפקד אג"א תחזוקה בדרגת אלוף-משנה בצה"ל, סגן ראש העיר נתניה ונשיא מועדון רוטרי ישראל (נולד ב-1915)
2021 – יגור ליגצ'וב, פוליטיקאי סובייטי (נולד ב-1920)
2021 – דן פתיר, עיתונאי ויועץ תקשורת ישראלי (נולד ב-1931)
2021 – אברהם חמרה, הרב הראשי של יהודי סוריה ולבנון (נולד ב-1943)
2021 – אהוד גרוס, קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין חינוך ראשי (נולד ב-1946)
2022 – יורי אברבך, שחמטאי סובייטי בדרגת רב אמן, שופט וסופר שחמט (נולד ב-1922)
חגים ואירועים החלים ביום זה

6 במאי – 8 במאי
מאי
לוח אירועים שנתי
פאל בראון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באוגוסט 1909 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  24 בפברואר 1998 (בגיל 88) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא פנימי, רופא 
 
פאל בראון (בהונגרית: Braun Pál;‏ בודפשט, 15 באוגוסט 1909 – בודפשט, 24 בפברואר 1998) היה דוקטור לרפואה יהודי-הונגרי, רופא פנימי, רופא ראשי ומנהל מחלקה בבית חולים, עורך עיתון.
קורות חיים

פאל בראון נולד במשפחה יהודית כבנם של דוד בראון (1868–1929), מזכיר חברת ביטוח, ושל מריה דונר (1877–1952). אביו נפטר כמנכ"ל חברת ביטוח החיים פניקס.
הוא סיים את בית הספר התיכון ההונגרי המלכותי דניאל ברז'ני בבודפשט והמשיך את לימודיו בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת פאזמאן פטר בבודפשט וסיים ב-1934. (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בתום התמחותו קיבל תואר מומחה ברפואה פנימית. במהלך עיסוקו, שהחל בו במחצית השנייה של שנות ה-30, הוא היה הרופא המטפל של המשורר אטילה יוז'ף, הסופר אנטאל סרב, ושל אנה קטלי, חברת האספה הלאומית ההונגרית (חברת פרלמנט) מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית ההונגרית במשך 26 שנים (1948-1922), אך במהלך עבודתו בסנטוריום פאשור, הוא לקח חלק גם בטיפול בעוצר ממלכת הונגריה האדמירל מיקלוש הורטי ובתו החולה הקשה פאולט. ב-5 במרץ 1936 נישא בבודפשט לרופאה ליוויה גוטמן, ממנה התגרש כעבור שנתיים. הוא התחתן עם אילונה סיץ' ב-1941.
בראון נלקח למחנות שרות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא הונגרי) למשך ארבע שנים במהלך מלחמת העולם השנייה. השחרור בתחילת 1945 מצא אותו באנגיאלפלד, שם השתתף מייד בהקמת בית חולים חירום. לאחר המלחמה עבד במרפאה הפנימית מספר 1 של אוניברסיטת פאזמאן פטר (לימים אוניברסיטת זמלווייס לאחר שהופרדה מאוניברסיטת אטווש לוראנד). משנת 1945, יחד עם חברו ועמיתו, רופא השיניים והסופר ג'רג' קובאץ', הקים את "עיתון הרופאים" (Orvosok Lapja), שהפך לכתב העת הרשמי של האגודה החופשית של הרופאים ההונגרים. לאחר סגירתו על ידי השלטונות הקומוניסטיים (1949), הוא ערך את ה"שבועון רפואי" במשך 25 שנה. לאחר 1960 ניהל את המחלקה לרפואה פנימית של בית החולים ברובע 13 עד לפרישתו.
פרסים והכרות

רופא מצטיין (1955)
רופא דגול (1968)
בשל עבודת האיגוד המקצועי (1970)
עיטור מסדר הכשרון של העמל דרג זהב (1978)
לקראה נוספת

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944., 1990–2002)
Litván György (1998-03-20). "Dr. Braun Pál". Élet és Irodalom. 42 (12). (על פאל בראון)
Vértes László (1999-07-11). "Dr. Braun Pál (1910-1998): Emlékezés, személyes hangon". Orvosi Hetilap. 140 (28): 1591. (זוכרים את פאל בראון בנימה אישית)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 2112/1908. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-05.
↑  Közéletben Izidor utónéven volt ismert.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 148/1936. folyószáma alatt". נבדק ב-2022-12-05.
↑  Magyar Nemzet, 1941. június 21. (4. évfolyam, 139. szám)
↑  "Érdemes Orvos". Szabad Nép. 1955-07-02.
↑  "Kiváló Orvos". Magyar Nemzet. 1968-07-02.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פאל בראון".
המכתב

"המכתב" הוא אלבומו החמישי של הזמר אביב גפן. באלבום השתתפה להקתו של גפן, התעויוט.
האלבום יצא לחנויות במאי 1996 ובמהרה הוכתר כ"אלבום זהב" עם מכירות של למעלה מ-20,000 עותקים, ובהמשך הוכתר כ"אלבום פלטינה" על מכירת של למעלה מ-40,000 עותקים.
האלבום כלל להיטים רבים, ובהם השיר "לבכות לך" שנכתב במקור לאריק איינשטיין ומאוחר יותר בוצע על ידי גפן בעצרת השלום בכיכר מלכי ישראל, שבה נרצח ראש הממשלה יצחק רבין. השיר הפך לימים להמנון לא רשמי לזכרו של רבין. ההקלטה שמופיעה באלבום היא מתוך עצרת לזכר רבין שנערכה כשבוע לאחר הרצח.
סינגלים

האלבום לווה לפני צאתו בסינגלים "עונות" ו"המכתב" שהפכו במהרה ללהיטים גדולים. בהמשך יצאו "קנאה", "עצוב בלעדייך" ו"מרד הדמעות".
השיר "עונות" כבש את המצעדים השבועיים השונים של תחנות הרדיו בישראל, ודורג במקום ה-3 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"ו של רשת ג'. באותו מצעד דורג "המכתב" במקום ה-8, "קנאה" במקום ה-16 ו"מרד הדמעות" במקום ה-20.
רשימת רצועות

כל המילים והלחנים מאת אביב גפן. כל העיבודים מאת משה לוי, גפן וחברי התעויוט.
המכתב (4:58)
עונות (3:54)
כוכבי בלילה (2:46)
במילים אחרות (3:45)
התירוץ (3:03)
יש לך אותי (3:48)
עצוב בלעדיך (2:48)
קנאה (3:27)
יותר מדי (3:47)
אמא תראי (2:56)
לילה טוב (2:49)
לבכות לך (3:47)
מרד הדמעות (4:05)
מחר כבר לא יבוא (3:55)
עכשיו מעונן

ערך זה עוסק באלבום של אביב גפן. אם התכוונתם לשיר, ראו .
"עכשיו מעונן" הוא שם אלבומו השני של זמר הרוק אביב גפן שיצא ביולי 1993.
תוך זמן קצר מאז שיצא הוכתר האלבום כ"אלבום זהב" (מעל 20,000 עותקים). בהמשך הוגדר האלבום "פלטינה כפולה" עם מכירות של מעל 80,000 עותקים.
"עכשיו מעונן" הפך את גפן לכוכב מקומי ענק, סחף אחריו מעריצים רבים ועורר מחלוקת ציבורית[דרוש מקור], שנסובה בעיקר סביב שלושה שירים - "בוכה על הקבר" (בו גפן מספיד את אמו, נורית, בעודה בחיים), "אני שונא" (הכולל, בין היתר, את השורות "אני שונא את אדם וחוה, אדם הוא חרמן וחוה נימפומנית" ו"אני שונא את התקווה, בתקווה שישנו את התקווה"), ושיר הנושא, הכולל את הצעקה המפורסמת "אנחנו דור מזוין", שלימים הפכה לביטוי שגור. גפן יצא לסיבוב הופעות הנושא את שם התקליט שזכה אף הוא להצלחה גדולה. השיר באלבום "שלכת" הוקלט בסגנון פופ.