stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדריי רוזנטול
ביוגרפיה > 1992

בתחרות "גביע חיפה הבינלאומי" שנערכה בבריכת הטכניון בחיפה בפברואר 1992 זכה רוזנטול במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.81 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בסוף מאי אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:05.82 דקות, אחרי השחיין האורח מקזחסטן ואדים אלכסייב (1:04.19 דקות) שעלה לישראל לאחר האליפות ולפני אמיר כהנא מהפועל חולון בן ה-16 שקבע שיא ישראלי חדש לנוער של 1:06.14 דקות. במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש של 2:18.76 דקות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי ודים אלכסייב (2:18.17 דקות).
ביוגרפיה > 1993 > אליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בשפילד, אנגליה באוגוסט 1993 סיים רוזנטול במקום 19 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:19.23 דקות.
הערות שוליים

↑  אנדרי רוזנטול:עליה ושיא בה, מעריב, 19 ביולי 1991
↑  ישנן בנות, חדשות, 21 ביולי 1991
↑  אלופי השחייה, מעריב, 21 ביולי 1991
אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלומית אהרון
 מתוך האלבום אישי ואהובי
 יצא לאור:  יוני 1989
 שפה:  עברית 
 אורך:  5:30
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  מאיה בז'רנו, ירון בכר
 הפקה:  לואי להב
 
"אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שלומית אהרון. את השיר הוציאה ביוני 1989 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה הפותחת של אלבום הבכורה של הזמרת, אישי ואהובי.
על השיר

"אם תביט בי" נכתב והולחן על ידי מאיה בז'רנו וירון בכר. את הפקתו המוזיקלית ביצע לואי להב, שהפיק את רוב שירי האלבום. ב-4 ביולי 1989 הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב"פינה לשיפוטכם". בשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-30. ב-8 באוגוסט עלה לשיאו במקום השישי. לבסוף, ב-17 בספטמבר יצא מהדירוג לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | רשת ג' | 6 |  |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 4 ביולי 1989. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 11 ביולי 1989. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 8 באוגוסט 1989. פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 17 בספטמבר 1989. פזמונט
| שלומית אהרון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אישי ואהובי • תקליט עברי • לאהוב יותר • כשתבוא תראה • שקט אמיתי |  |
| אלבומי מחזמר | ליידיס & ג'נטלמן • המופע המשותף עם הכל עובר חביבי • שלומית אהרון ושלושת הטנורים |  |
| אלבומי הופעה | דואט |  |
| אלבומי וידאו | שלומית אהרון ושלושת הטנורים |  |
| סינגלים | "אם תביט בי (עד עמקי נשמתי)" • "הגן הורוד" |  |
אלמיירה

אלמיירה (בהולנדית: ‏Almereקובץ:Nl-Almere.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר מתוכננת ורשות מקומית במחוז פלבולנד שבהולנד. אלמיירה כוללת שישה רבעים. רבעים אלו הם אלמיירה סטאד (המחולק לאלמיירה סטאד מזרח, מערב ומרכז) אלמיירה בויטן, אלמיירה פמפוס (בתכנון), אלמיירה האפן, אלמיירה הויט ואלמיירה פורט. כמו כן נכללת בשטח העיר שכונת אוסטפרדרסדיפ (Oostvaardersdiep) הנהנית ממשל חצי עצמאי.
אלמיירה היא העיר החדשה ביותר בהולנד. הקרקע עליה היא שוכנת, הפולדר הדרומי של פלבולנד, יובש מימת אייסלמיר בין השנים 1959 – 1968. בנייתו של הבית הראשון הושלמה ב-1976 וב-1984 הוגדרה אלמיירה כרשות מקומית. זוהי העיר שאוכלוסייתה, המתקרבת ל-200,000 תושבים, היא הגדולה ביותר בפלבולנד והשביעית בגודלה בכל הולנד. באוקטובר 2007 חתמה העיר על הסכם עם ממשלת הולנד על תוכניות להרחבת העיר ל-350,000 תושבים עד לשנת 2030.
היסטוריה

במסגרת התוכניות ליבוש הים הוקצה שטח זה במקור לחקלאות. אף על פי כן, לאחר מלחמת העולם השנייה, היה מחסור בדיור עבור אוכלוסיית אמסטרדם שהלכה וגדלה והוכנו תוכניות לבניית שתי ערים בשטח המיובש. האחת הייתה לייליסטאד והשנייה נקראה עדיין בשלבי התכנון Zuidweststad (העיר הדרום-מערבית), אך בשנות השבעים ניתן לעיר השם אלמיירה, על שם אגם בשם זה שהתקיים באזור בימי הביניים והפך מאוחר יותר לזאודרזי (הים הדרומי). בניית הבית הראשון בעיר הושלמה ב-1976. ב-1984 הפך היישוב באופן רשמי לרשות מקומית. במקור תוכננה העיר להיות בנויה עם כמה מרכזים. רעיון זה נזנח מאוחר יותר. קיימים הבדלים בין אופן בניית הבתים בחלקים הישנים והחדשים של העיר. בשנות השבעים הייתה תוכנית הבנייה של העיר פונקציונלית ולא היו הבדלים ברמת הבנייה בין השכונות. עם זאת, החל משנות התשעים נבנו יותר שכונות יוקרה.
ערים תאומות

דנמרק אולבורג, דנמרק
צ'כיה צ'סקה בודייוביצה, צ'כיה
רוסיה דמיטרוב, רוסיה
רוסיה ירוסלבל, רוסיה
אסטוניה האפסלו, אסטוניה
גאנה קומאסי, גאנה (מ־2001)
סודאן פורט סודאן, סודאן
הממלכה המאוחדת לנקסטר, אנגליה, הממלכה המאוחדת
הממלכה המאוחדת מילטון קינס, אנגליה, הממלכה המאוחדת
גרמניה רדנסבורג, גרמניה
שוודיה וקשה, שוודיה
טאיוואן טאינאן, טאיוואן
הערות שוליים

↑  משרד הסטטיסטיקה של הולנד
↑  מידע מאתר העירייה (באנגלית)
↑  "Kerncijfers wijken en buurten"  CBS Statline (in Dutch). CBS. 2 July 2013. Retrieved 12 March 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562289305171  GND: 4330594-5  ISNI: 0000 0004 0401 5592  LCCN: n82045089  MusicBrainz: 3bcda123-01b7-4d7d-9cf9-38b52262dd2f  VIAF: 146599927   WorldCat (עם VIAF): 146599927
אם צו הגורל...

| --- | --- |
 שיר
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 כתיבה:  רחל המשוררת
 
המשוררת רחל בלובשטיין-סלע
"אִם צַו הַגּוֹרָל..." הוא שיר מאת המשוררת רחל, אשר נכתב בתרפ"ח ופורסם בינואר 1928 בעיתון "דבר". המשוררת תיארה בו את געגועיה אל הכנרת ואל המתיישבים בקבוצת כנרת ודגניה א', ובקשה במפורש כי לאחר מותה, תטמן בבית קברות ליד הכנרת. השיר הולחן על ידי נחום היימן, והושר על ידי הזמרת חוה אלברשטיין.
פרקי השיר ותכניו

בתקופת העלייה השנייה עלתה רחל לארץ ישראל, ולאחר שהתגוררה במושבה רחובות, בחרה לעבוד בחקלאות בחוות העלמות ליד קבוצת כנרת, בניהולה של חנה מייזל. באותן שנים הכירה את חברי כנרת וחברי הקבוצה השכנה, דגניה א', בהם הוגי הדעת והמנהיגים: אהרן דוד גורדון, ברל כצנלסון וזלמן רובשוב (שזר), עמהם עמדה בקשרי הערכה ורעות, וכן הכירה את חברי הקבוצות, בהם: בנציון ישראלי, נח נפתולסקי ומאיר רוטברג, צבי יהודה, יוסף בוסל, שרה מלכין, ויוסף ברץ. חברי הקבוצות ראו את יישוביהן כחיל חלוץ לתנועת התיישבות חקלאית גדולה בארץ ישראל, ברוח רעיונות הציונות והסוציאליזם, והעלו על נס את ערכי העבודה, ההקרבה ליעדי האומה, והקמת קהילות שוחרות יצירה ושלום.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהתה רחל באירופה וחלתה בשחפת. בשנת 1920, לאחר חזרתה לארץ ישראל, הצטרפה לקבוצת דגניה א' ועבדה בחינוך ותרבות. אולם מחלתה שהייתה מדבקת ומוגבלותה הגופנית, גרמה להוצאתה מהקבוצה. בעקבות זאת נאלצה רחל לעבור להתגורר בתל אביב. היא נפטרה ממחלתה בשנת 1931. בעשור האחרון לחייה, שבו הלך והתדרדר מצבה הגופני, יצרה שירים רבים ותרגומים ליצירות משוררים רוסים.
רחל ביטאה בשיר את געגועיה לכנרת המקום, עם געגועיה לאישים הנערצים והאהובים שהכירה, עם געגועיה אל תקופה שחיה ועבדה בחוות העלמות, ועמם את כאבה הרב על שנבצר ממנה לשוב ולחזור אליהם. השיר המחורז כולל ארבעה בתים). בבית הראשון פונה הדוברת, המייצגת את רצונה של המשוררת במציאות, כביכול אל הכנרת אהובת לבה, בבקשה שתסייע או שתאפשר לה – וזאת במילים: "תִּתְּנִינִי, כִּנֶּרֶת", להיטמן בסמוך אליה, לאחר מותה; הגם שעתה בעודה בחיים, קבע "הגורל" את הימצאותה רחוק מהכנרת. הפניה אל הכנרת, היא מטפורית, ומייצגת פנייה אל הטבע והאל, או אל בני האדם, חבריה של רחל החיים בסמוך לכנרת. בבית השני והשלישי מזכירה הדוברת בלשון שירית תמציתית ומקודדת, חוויות, מושגים וזיכרונות המקום, התקופה ובני האדם האהובים, בסביבות קבוצת כנרת ודגניה א', באזור שפך הכנרת אל הירדן בתקופת העלייה השנייה, בהם: "שיר-עֲבוֹדָה", ו" עֵץ מַצֵּבָה". הבית הרביעי חוזר על רוב מילות הבית הראשון; שוב מפצירה הדוברת ב"כנרת" שתפצה אותה על הריחוק שגזר "הגורל", במנוחתה לעולמים בקרבתה, אולם הפעם פחתה נימת הבקשה והתחזקה הדרישה לקרבה מחודשת והתאחדות, בין הדוברת לבין "כנרת" – המייצגת חזון, רעות ותקווה לעתיד לאומי יוצר, שתתממש לבסוף, לפי רצון הדוברת ותכנונה, גם אם לאחר החיים עלי אדמות – וזאת במילים: "אָבוֹאָה, כִּנֶּרֶת" ובסימן הקריאה שנוסף בסיומו.
מלבד היותו שיר געגועים אישי ולאומי, גלומה בו צוואתה של רחל להיטמן בבית קברות בסמוך לכנרת. חבריה של רחל דאגו כי צוואתה זו תתמלא לאחר פטירתה, כשלוש שנים לאחר שהשיר נכתב.
השיר בדפוס

רחל בלובשטיין, "אם צו הגורל...", שירת רחל, תל אביב: הוצאת דבר, תרצ"ה-1935, עמ' עה.
הערות שוליים

↑  ראו: על בקשתה, באתר זמרשת
| שירת רחל |
| --- | --- | --- |
| ספיח (1927) | זמר נוגה • אל ארצי • רחל • כאן על פני אדמה • אני • כנרת • הן יצאנו בסך • כוחי הולך ודל • מיכל • פגישה, חצי פגישה • יום בשורה |  |
| מנגד (1930) | עקרה • ספר שירי • ואולי לא היו הדברים... • אם צו הגורל... • להקיץ ולדעת • זמר • גן נעול • העברת ידך • לא פעם, בקיץ • פשטתי יד לבקש רחמים • הוי ארצי הורתי • בלילה • שי • אקליפטוס • מנגד • זו הדרך • אני ואתה |  |
| נבו (1932) | אביב • רק על עצמי • הנה אקח את מבט עיניך • בגני נטעתיך • על הגורן • עם שחר • חג • מתי • כה ציפיתי ליום והגיע • ליד החלון |  |
| טיוטות ותרגומים | חופי ירדן • אל נא תשירי • התזכרי ליל אביב? • שיבה • אל גדר דחויה |  |
מצבת קברה של רחל המשוררת בבית הקברות של קבוצת כנרת
אנדריאוס טפינאס

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1977 (בן 47) וילנה, ברה"מ 
 מדינה:  ליטא 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וילנה 
 יצירות בולטות:  Hour of the Wolf, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  Knight's Cross of the Order for Merits to Lithuania  מסדר ההצטיינות האוקראיני, דרגה 3 
 www.tapinas.lt
 
אנדריאוס טפינאס (בליטאית: Andrius Tapinas; נולד ב-6 באפריל 1977) הוא סופר, עיתונאי ומנחה טלוויזיה ליטאי.
ביוגרפיה

טפינאס נולד בווילנה ב-6 באפריל 1977.
בשנת 1994 תרגם לליטאית את הספר "שר הטבעות" ואחרי כן תרגם שני ספרים בסדרת "עולם הדיסק".
ב-1998 סיים תואר בכלכלה בינלאומית באוניברסיטת וילנה, לאחר מכן הוא החל להגיש את תוכנית הבוקר "בוקר טוב ליטא" ובכך נהיה לאחד המנחים הצעירים במדינה. באירוויזיון 1999 שנערך בירושלים הוא מסר את תוצאות הניקוד הליטאי.
ב-2003 התחיל להנחות את תוכניתו העוסקת בעסקים הנקראת "דור הכסף".
הוא ידוע כחובב פוקר וב-2006 נהיה לליטאי הראשון שזכה בפרס אליפות העולם בפוקר.
חיים אישיים

הוא היה נשוי לראסה, מגישת חדשות עד לגירושים ב-2019. להם שני ילדים.
אמנון טווסי מנומר

| אמנון טווסי מנומר |
| --- | --- |
 אמנון טווסי מנומר
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-שפתן
משפחה:: אמנוניים
סוג:: ציקלה
מין:: אמנון טווסי מנומר
שם מדעי
 Cichla temensis ‏הומבולדט, 1821

דג גדול שנתפס באמזונאס בברזיל
אמנון טווסי מנומר (שם מדעי: Cichla temensis) הוא מין דג גדול ממשפחת האמנוניים החי בנהרות ואגמים באמריקה הדרומית והוא המין הגדול ביותר של אמנון, קרוב מאוד למין אמנון קיסרי מאפריקה ואולי אף גדול יותר.
אמנון זה יכול להגיע לאורך של 1 מטר ולמשקל 13 ק"ג והוא בעל גוף המזכיר מבנה של דגי בס הבנוי לתאוצה במהירות. הוא בעל לסת גדולה בעלת שיניים גדולות והוא בעל סנפיר גב מפרשי מורכב מזיזים פרוקים. הוא בעל זנב גדול העוזר לו להאיץ במהירות לעבר טרף במים ובעל סנפירי חזה רחבים. בעוד הצעירים והנקבות אפורים ומנומרים בנקודות לבנות, הזכרים בעלי צבע ירוק בהיר-צהוב עם בטן אדומה בולטת ולגופם פסים אופקיים כהים ובעונת הרבייה מגדלים מצח בולט מאוד. על הזנב ישנו כתם עין המשמש לפיתוי טורפים כדי להרחיק אותם מהראש.
תפוצת האמנון הוא בריו נגרו ובאורינוקו וכן בכמה יובלים באמזוניה בברזיל, ונצואלה וגיאנה. הדג שוחה לעיתים בנהרות מלאי טאנין הצובעים את המים בשחור. הוא חי במים עמוקים וגם בקרבת הגדות על סלעים וצמחייה קרקעית. הוא טורף של דגים אחרים ובעיקר להקות של טטרות ומיני חריתאים נוספים. אמנון זה הופץ בידי האדם גם לפלורידה, טקסס וסינגפור, שם הוא פוגע ביצורי המים הטבעיים.
ראו גם

אמנון בס פרפרי
אנטרטיינמנט ואן

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בלונדון (דצמבר 2019–ETO) 
 מייסדים:  Darren Throop 
 תקופת הפעילות:  1973–הווה (כ־51 שנים) 
 חברת אם:  הסברו 
 חברות בנות:  Momentum Pictures  Les Films Séville  Christal Films  Phase 4 Films  Entertainment One Films  דת' רואו רקורדס 
 מיקום המטה:  טורונטו 
 ענפי תעשייה:  בידור 
 מנכ"ל:  Darren Throop 
  
 www.lionsgate.com/canada
 
אנטרטיינמנט ואן (באנגלית: Entertainment One; ידועה גם כ-eOne) היא חברה קנדית רב-לאומית העוסקת ברכישה, הפצה והפקה של סרטים, מוזיקה וסדרות טלוויזיה. החברה, הממוקמת בטורונטו שבקנדה, היא חברת בת של הסברו שנקנתה על ידה בדצמבר 2019.
מחלקות > סרטים

מחלקת הסרטים של החברה כללה תחילה בעיקר רכישות סרטים להפצה בינלאומית, אך בהמשך הפנתה את משאביה להפקת סרטים מקוריים ומימונם. מחלקה זו נוסדה בשנת 2007, ורכשה את החברה Séville Pictures זמן קצר לאחר מכן. בשנת 2012 הכריזה החברה על רכישת Alliance Films בסכום של 225 מיליון דולר קנדי.
במאי 2015 איחדה החברה את יחידות הפקת הסרטים והמכירות הבינלאומיות ליחידה חדשה בשם eOne Features, שמטרתה הפקה ומימון שישה עד שמונה סרטים בשנה.
מבין הסרטים שהפיצה החברה הסרטים ספוטלייט והספר הירוק זכו בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, והסרט 1917 הועמד לפרס זה והיה לסרט המצליח ביותר שהופץ דרך החברה בבריטניה.
מחלקות > סדרות טלוויזיה

eOne Television היא חברת בת של Entertainment One האחראית על הפקת סדרות טלוויזיה. החברה קמה בינואר 2009 כאיחוד של מספר חברות שנרכשו על ידי Entertainment One.
מחלקות > מוזיקה

מחלקת המוזיקה של החברה מתעסקת בהפקה, הקלטה וניהול אמנים. המחלקה החלה לפעול בשם Koch Records, ובשנת 2009 שונה שמה. בבעלות החברה גם חברות התקליטים Artemis Records, דת' רואו רקורדס, ו-Dualtone Records.
הערות שוליים

↑  Cynthia Littleton, Cynthia Littleton, Hasbro Completes $3.8 Billion Acquisition of Entertainment One, Variety, ‏2019-12-30 (באנגלית)
↑  Canada's Entertainment One buys Seville Entertainment, Screen (באנגלית)
↑  Robert Mitchell, Robert Mitchell, eOne buys Alliance Films, Variety, ‏2012-09-07 (באנגלית)
↑  Michael Rosser2015-05-07T17:03:00+01:00, eOne launches Entertainment One Features, Screen (באנגלית)
↑  Redbrick Rewind: Spotlight | Redbrick Film, Redbrick, ‏2020-06-14
↑  Dave McNary, Dave McNary, Entertainment One, Universal to Partner on Home Entertainment, Variety, ‏2019-03-26 (באנגלית)
↑  Nancy Tartaglione, Nancy Tartaglione, ‘1917’ Storms Box Office Milestone As EOne’s Biggest UK Release Ever, Deadline, ‏2020-02-11 (באנגלית)
↑  TBI - Television Business International - Article / Key strategic business information on the production, distribution, broadcasting and financing of TV programming around the world, web.archive.org, ‏2011-07-16
↑  Brendan Kelly, Brendan Kelly, E1 consolidates into buying giant, Variety, ‏2009-01-23 (באנגלית)
↑  Hasbro Now Owns Death Row Records Because Why Not, It’s 2020, www.vice.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007337545205171  VIAF: 130585346   WorldCat (עם VIAF): 130585346
אם קריאה

אֵם קְרִיאָה (בלטינית: Mater lectionis; ברבים: אימוֹת קריאה) היא אות במערכות כתב עיצוריות (הרווחות בשפות שמיות), ובפרט בעברית, המופיעה במילה בתפקיד שבו היא מציינת תנועה ואינה נהגית כעיצור כבתפקידה המקורי.
לדוגמה, במילה גָּדוֹל בעברית, האות ויו משמשת אם קריאה (אינה נהגית כעיצור אלא מלווה את תנועת החולם), וזאת בניגוד למשל למילה וֶרֶד, שבה היא משמשת כעיצור.
השימוש באימות קריאה התפתח עם הזמן. לאחר התהוותן נעשה שימוש מכוון בהן גם במסגרת כתיב מלא, כלומר על מנת לציין תנועות ולהקל על הוראת ההגייה הנכונה בכתיב לא מנוקד.
בעברית, קבוצת האותיות המשמשות גם כאימות קריאה הן האותיות אלף, הא, ויו ויוד, ובשל כך הן מכונות בראשי תיבות: אותיות אֶהֱוִ"י.
מקור והתפתחות

ההנחה המקובלת היא שאימות קריאה התפתחו במערכות כתב שבהן האותיות מייצגות עיצורים בלבד. אותן אותיות, שלימים שימשו גם כאימות קריאה, היו במקורן אותיות מן המניין שייצגו עיצורים לכל דבר ועניין, כשאר האותיות.
המאפיין המשותף לעיצורים המשמשים כאימות קריאה הוא שהם "חלשים" מבחינה פונטית, כלומר, שהם קשים להגיה או להבחנה במהלך דיבור שוטף. האותיות אלף והא מייצגות עיצורים סדקיים, והאותיות ויו ויוד (ויו בהגייתה הקדומה, /w/) מייצגות "חצאי תנועות", שהם סוגים של עיצורים מקורבים. שתי קטגוריות אלו ידועות בחולשתן הפונטית, כלומר בנטייה של עיצורים כאלו להיאלם, להיבלע או להידמות לסביבתם הפונטית.
כיווצי הדו-תנועה ההיסטוריים בעברית הקדומה הם עדות לחולשת חצאי התנועות (העיצור לא נשמר אלא התמזג עם התנועה שלפניו), ואף משוערים להיות מוצאן של האותיות ויו ויוד כאימות קריאה, שכן אלו מקרים חוזרים שבהם היכן שעמד בעבר עיצור מסוים עמדה לאחר מכן תנועה אופיינית, שהיא תוצאת הכיווץ. למשל, הצורה *šawr (המחשתה בניקוד היא שַׁוְר), היא השחזור הקדום המשוער של המילה שׁוֹר, וצורות דומות הן השחזורים למילים יוֹם, עוֹף, וכך היכן שעמדה קודם ויו עיצורית נותרה רק תנועת החולם המזוהה עימה.
על כן, המודל בדבר היווצרותן של אימות קריאה הוא כדלקמן: האות המשמשת כאם קריאה הופיעה במקור במילה כתובה בתור עיצור. בעקבות תמורות ההתפתחות בשפה, הגיית העיצור במילה אבדה, אך האות נשארה בייצוג המילה בכתב (שכן מן הידועות היא שלרוב צורת הכתב "שמרנית" יותר מצורת ההגיה), וכך קרה במקרים דומים של מילים נוספות. בשלב זה האות חסרת התפקיד נותרה ללא משמעות, וכך התפרש תפקידה מחדש כמייצגת את התנועה שבהקשר שלה היא מופיעה לרוב. כך הפכה האות מזוהה עם תנועה מסוימת, ובשלבים הבאים נעשה בה שימוש גם על פי תפקידה החדש, כלומר כמייצגת תנועה גם במילים שבהן לא הייתה הגיה קדומה שבה האות בוטאה כעיצור. בשלב זה שבו יש לאותיות אלו תפקיד מובחן כאימות קריאה, התרחב עם הזמן השימוש בהן שנעשה ליותר ויותר רווח.
בעברית, אימות קריאה היו קיימות עוד בעברית המקראית של נוסח המסורה, והופעתן איננה תמיד עקבית. השימוש באימות הקריאה התרחב באופן ניכר בתקופת בית שני, וזאת, ככל הנראה, במקביל להיעלמות העברית כשפה מדוברת והחשש מאובדן הידע בדבר ההגייה הנכונה של המילים (שכן בכתב העיצורי אין סימון של התנועות), מה שלימים הוביל לפיתוחם של סימני הניקוד. בתעודות מימי בית שני, כמו המגילות הגנוזות או איגרות בר כוכבא, מוצאים לפעמים דרך כתיב הנקראת "כתיב מלא שבמלא". בדרך זו הוכנסו אימות קריאה אף במקומות שאין נוהגים להכניס בהם אימות קריאה בימינו, כגון "לוא" (לֹא), ו"כיא" (כִּי). בלשון חז"ל כבר החלו להתגבש כללים אחידים יותר לשימוש באימות קריאה, אם כי במילים הנפוצות בתנ"ך עדיין ישנה נטייה להשתמש בכתיב המקראי שלהן.
שימוש בעברית

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא תיקון תיאורים; הבחנה בין מקור, עברית מקראית ועברית חדשה.
בעברית משמשות ארבע האותיות א', ה', ו', י' כאימות קריאה, לפי הפירוט הבא:
י' משמשת כאם קריאה לתנועת i ארוכה במקורה ובמידה פחותה לתנועת e (צירה).במקרים בודדים גם לתנועת a לפני האות ו' בסוף מילה.
ו' משמשת כאם קריאה לתנועת o ולתנועת u.
ה' משמשת כאם קריאה לתנועות a, e ולתנועת o אך בסוף מילה בלבד. ה' בסוף מילה שאיננה אם קריאה מסומנת במפיק.
ה' מסמנת אם קריאה רק בסוף מילה חוץ משמות פרטיים כגון פְּדָהצוּר, עֲשָׂהאֵל (כנראה אחד התהליכים שהביאו לסימונה של ה/ כאם קריאה הוא התפתחות צורן הנקבה בעברית. הצורה העתיקה של הצורן הזה הייתה at).
כנראה מסימון a בסוף תיבה (סביר להניח שבהשפעת צורן הנקבה) עברה ה-ה' לסמן גם e (צירה) ו- ɛ (סגול) בסוף תיבה .
בתקופה מוקדמת שימשה ה גם לציון התנועה o של כינוי הקניין החבור של הנסתר, כפי שיש בכתובות לכיש: לקחֹה, אתֹה, עבדֹה. יש כמה תאוריות על הכתיב ב-ה, הרווחת ביותר היא לפי השחזור של הכינוי החבור כ-ahu* .הכתיב ב-ה' משקף את היסוד העיצורי הקדום של הכינוי החבור
א' משמשת כאם קריאה לכל התנועות חוץ מתנועת u באופן נדיר יחסית.
א' משמשת כאם קריאה כמעט רק במקומות שהייתה בהם פעם א' עיצורית, כמו במילים: ראש, ראשית, מָצָא וכו'. המקומות שבהם היא משמשת אם קריאה בלי מקור היסטורי עיצורי מעטים ביותר במקרא, למשל בספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק ט"ז מופיעה המילה דג בכתיב "דָּאג" עם א' בתור אם קריאה.
בעברית מקראית אין כללים ברורים שלפיהם מופיעות אימות הקריאה, ומילה אחת יכולה להופיע בכמה כתיבים שונים (קֹלֹת, קוֹלֹת, קֹלוֹת). בעברית המודרנית נהוג שימוש מסודר יותר באימות קריאה, בדרך כלל על פי כללי הכתיב שקבעה האקדמיה ללשון העברית.
דוגמאות:
האות א היא אם קריאה במילים בראשית, מוצא, צאן, ראשון, צוואר, לאמר; היא עיצור במילים אמיר, מתאים, האכלה.
האות ה היא אם קריאה במילים שונה, צורה, איפה; היא עיצור במילים הרס, מדהים, גבוה.
האות ו היא אם קריאה במילים מום, שור, אחו; היא עיצור במילים ורד, דוור, תקווה, סתיו.
האות י היא אם קריאה במילים שיר, עירום, דלי, סתיו; היא עיצור במילים ים, מדויק, ילד. במילה "בנייה" היו"ד הראשונה היא אם קריאה והשנייה – עיצור.
במהלך השנים היו מספר הצעות להוסיף אותיות חדשות לסימון אמות קריאה עבריות אך הם לא התקבלו.
שימוש בשפות אחרות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אימות קריאה משמשות גם בשפות שמיות אחרות, כגון ארמית וערבית. בערבית משמשות האותיות ا, و, ي, המקבילות לאותיות העבריות א, ו, י, לציון התנועות a ארוכה, u ארוכה ו-i ארוכה בהתאמה. השימוש באימות הקריאה בערבית עקבי, ומספר יוצאי הדופן קטן מאוד.
ביידיש, משמשת האות ע כאם קריאה לציון התנועה e.
אנדריאן קורדון

אנדריאן קורדון (נולד ב-1977) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי, אשר התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. קורדון מחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה משנת 2005 ומדליית זהב מאליפות אירופה לנבחרות באותה שנה, וזכה ארבע פעמים באליפות ישראל בג'ודו.
קריירה

באליפות ישראל בשנת 2002, קורדון זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. בשנת 2004 הוא התחרה באליפות אירופה שנערכה בבוקרשט וסיים במקום השביעי.
באליפות אירופה 2005 שנערכה ברוטרדם שבהולנד, קורדון התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הארד. בקרב הראשון קורדון ניצח את איברו מילאדין מבוסניה באיפון תוך שתי דקות ו-41 שניות, ברבע הגמר הפסיד לאלוף העולם לשעבר אלכסנדר מיכאילין הרוסי ועבר לקרבות בית הניחומים שם גבר באיפון על מתיאס סראיי הסלובני ואיוון אילייב הבולגרי. בקרב על מדליית הארד קורדון פגש את בארנה בור ההונגרי ולאחר חמש דקות הקנו לו השופטים את הניצחון ביתרון של 'וואזארי' ו'קוקה' מול 'וואזארי' בלבד של בור. לאחר הזכייה אמר קורדון: "עבדתי קשה בחצי השנה האחרונה ואני לא מופתע, חשבתי לפני התחרות על זכייה במדליית כסף או זהב, וציפיתי לפחות להשיג את הארד".
בספטמבר קורדון התחרה באליפות העולם שנערכה בקהיר וסיים במקום השביעי. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון לאחר 40 שניות את קירק הופמן האמריקאי, בשמינית הגמר ניצח שוב באיפון את קדבאטר מונקבטר המונגולי, ברבע הגמר הפסיד לפאולו ביאנצ'סי האיטלקי ועבר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את וולטר סנטוס הברזילאי והפסיד לפייר רובין הצרפתי.
ב-22 באוקטובר 2005, השתתפו קורדון ונבחרת הגברים של ישראל באליפות אירופה לנבחרות שנערכה בדברצן שבהונגריה וזכו במדליית הזהב. באליפות השתתפו ארבע הנבחרות שהגיעו להישגים משמעותיים באליפות אירופה ליחידים ובהם הונגריה, צרפת ורוסיה. בחצי הגמר ישראל גברה 4:2 על צרפת כאשר קורדון הפסיד בקרב שלו לפייר רובין. בגמר ישראל פגשה את הנבחרת ההונגרית המקומית ולאחר שישה קרבות התוצאה הייתה 3:3, בקרב האחרון והמכריע ניצח קורדון את זולטן קשיזמדיה. באותה השנה הוא זכה בפעם השנייה באליפות ישראל שנערכה בתל אביב לאחר שגבר בגמר על ליס רוסטיק.
באליפות ישראל בשנים 2006 ו-2007, זכה קורדון במדליית הזהב.
הערות שוליים

↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  איתי שנקמן, ג'ודו: זאבי הסתפק במדליית כסף. קורדון זכה בארד, באתר ynet, 22 במאי 2005
↑  קורדון: "אני שווה יותר ממקום שביעי בעולם", באתר ynet, 8 בספטמבר 2005
↑  יאיר בן עמי, ג'ודו: ישראל אלופת אירופה לנבחרות, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2005
↑  קורדון באליפות אירופה לנבחרות 2005, אתר JudoInside
אמנון יקותיאלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1959 (בן 65) רחובות, ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מנחה לדוקטורט:  מייקל ארטין 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע (1991–1999)  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 תלמידי דוקטורט:  לירן שאול 
 
אמנון יקותיאלי (נולד ב-21 באוגוסט 1959) הוא מתמטיקאי ישראלי, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. תחומי המחקר שלו הם אלגברה לא קומוטטיבית, תורת החוגים וגאומטריה אלגברית.
ביוגרפיה

אמנון יקותיאלי נולד ברחובות, בנו של הפיזיקאי פרופ' גדעון יקותיאלי, נכדו של מייסד המכביה יוסף יקותיאלי ונינו של מייסד אחוזת בית, עקיבא אריה ויס.
בשנים 1977–1981 שירת בצה"ל. בשנת 1984 קיבל תואר ראשון במתמטיקה ובשנת 1986 קיבל תואר שני במתמטיקה, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המוסמך שלו נעשתה בהנחייתו של פרופ' שמשון עמיצור. בשנת 1990 קיבל תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), על עבודה בהנחייתו של פרופ' מייקל ארטין. בשנים 1991–1993 היה בפוסט-דוקטורט במכון ויצמן למדע, והמשיך שם כחוקר בכיר, תחילה במלגת אלון, עד 1999. בשנת 1999 הצטרף לסגל האקדמי של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, בדרגת מרצה בכיר. בשנת 2002 מונה לפרופסור חבר ובשנת 2007 מונה לפרופסור מן המניין.
אם תלך במסע אל אס די

| --- | --- |

 שיר
 מתוך האלבום מופע (יונה וולך)
 יצא לאור:  1985
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 כתיבה:  יונה וולך
 לחן:  אבנר גייגר
אם תלך במסע אל אס די הוא שיר מאת יונה וולך הנכלל בספר אוסף שיריה "מופע". השיר נכתב על ידי וולך כשהייתה בת 21, לאחר אשפוז בבית חולים פסיכיאטרי שבמהלכו טופלה ב-LSD.
בשנת 2014 הלחין המוזיקאי אבנר גייגר את השיר וביצע אותו לראשונה.
תוכן השיר

השיר אינו פסיכדלי במהותו, אך הוא מעיד על הנזקים שבשימוש לא מיטיב בחומרים פסיכדליים. השיר עוסק בחרדת המוות של המשוררת:
אני עודי שם

מול החלון

הגיליוטינה האדומה נשקפת ממנו

ראשי עומד להיערף

עדיין אני שם

מחכה לרגע הבא

חרדת הקיום כולו

יורדת עלי כמאכלת.
ראו גם

אם תיתקע במסע אל אס די
הערות שוליים

↑  ניר גורלי, יונה וולך במסע אל-אס-די, באתר הארץ, 13 ביולי 2014
↑  נדב נוימן, אם תלך למסע LSD: על מקומה הנשכח של הפסיכדליה בשירה העברית, ‏12 בינואר 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.