stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022

| --- | --- |

 תאריך:  24 במרץ 2023 (תחומים מאחורי הקלעים) 3 באפריל 2023 (טקס מרכזי)
 מיקום:  מרכז דוהל, שכונת התקווה, תל אביב-יפו
 מנחים:  יניב ביטון
 רשת שידור:  כאן 11
 המועמדים והזוכים הבולטים
 סדרת דרמה:  שעת אפס
 סדרת קומדיה/מוזיקלית:  המפקדת
 הבמאי הטוב ביותר:  רמה בורשטין שי – ריקוד האש (דרמה)  עטרה פריש – המפקדת (דרמה קומית וקומדיית מצבים)  יריב מוזר – אייכמן, ההקלטות האבודות (סדרת תעודה וסדרה עובדתית)
 תסריט:  דקלה קידר – שעת אפס (דרמה)  עטרה פריש, ניר ברגר - המפקדת (דרמה קומית וקומדיית מצבים)  אסף בייזר, נטלי מרכוס, ליאת שביט, רמי פרג, משה מלכה, יובל פרידמן, דור מוסקל, רשף שי, מתן בלומנבלט - היהודים באים (תוכנית בידור, סאטירה ומערכונים)
 זכייה במספר הפרסים הרב:  המפקדת (8)
 מספר המועמדויות הרב:  שישו ושמחו (17)
 →2021 2023←
פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022 הוא טקס בו הוענקו פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה בתחום היצירה הטלוויזיונית בישראל. הטקס שודר בכאן 11. ב-15 בפברואר 2023 פורסמו המועמדים בקטגוריות השונות.
הטקס מחולק לשני חלקים – הראשון, בו הוענקו פרסים אישיים לזוכים במקצועות היצירה הטלוויזיונית, נערך ב-24 במרץ 2023 במלון "THE JAFFA", והשני ב-3 באפריל במרכז דוהל בשכונת התקווה בתל אביב.
במקור אמור היה הטקס המרכזי להתקיים ב-28 במרץ 2023, אולם עקב שביתה כללית במשק שהוכרזה בעקבות המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע, הטקס נדחה ל-3 באפריל 2023.
שיאנית המועמדויות היא רשת הטלוויזיה כאן 11, עם כ-123 מועמדויות (כולל המועמדויות לערוץ מכאן 33 ול"כאן דיגיטל").
זוכים ומועמדים

ישנן 42 קטגוריות בטקס בהן מתחרות 71 תוכניות וסדרות שונות.
כל הפרסים הוגשו על ידי מנחה הטקס יניב ביטון, אלא אם צוין אחרת.
זוכים ומועמדים > משחק

| שחקן ראשי בסדרת דרמה מגיש: אקי אבני | שחקנית ראשית בסדרת דרמה מגיש: שלום אסייג |
| --- | --- |
 שלום אסייג - מנאייכ ליאור רז - פאודה  עוז זהבי - העיר הטובה  יהודה לוי - ריקוד האש  דורון בן-דוד - יער:  מיה לנדסמן - שעת אפס לוסי איוב - פאודה  לירז חממי - מנאייכ  ניב סולטן - טהרן  מיה עברין - ריקוד האש
שחקן ראשי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים מגישים: לוסי איוב ודורון בן-דוד: שחקנית ראשית בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים מגישות: נועה קולר וטליה  ברטפלד
 נוה צור - שישו ושמחו שלומי טפיארו - בלאדי מורי  אדיר מילר - צומת מילר  גל זייד - צומת מילר  אקי אבני - שישו ושמחו:  אלונה סער - המפקדת נעמי לבוב - בלאדי מורי  קרן מור - מי שמע על חווה ונאווה  חנה לסלאו - מי שמע על חווה ונאווה  יסמין עיון - שישו ושמחו
שחקן משנה בסדרת דרמה: שחקנית משנה בסדרת דרמה מגישים: יניב ביטון ואבי נוסבאום
 עמוס תמם - מנאייכ איציק כהן - פאודה  אימרי ביטון - העיר הטובה  אורי בלופרב - ריקוד האש  לייב לב לוין - שעת אפס:  נועה קולר - ריקוד האש מירב שירום - פאודה  נטלי עטיה - מנאייכ  עלמה זק - שעת אפס  שרה פון שוורצה - טהרן
שחקן משנה בסדרת קומדיה וקומדיית מצבים מגישות: אלונה סער וגל מלכה: שחקנית משנה בסדרת קומדיה וקומדיית מצבים
 עומר עציון - בלאדי מורי דור הררי - המפקדת  איתי זבולון - מי שמע על חווה ונאווה  אלי גורנשטיין - שישו ושמחו  נתן דטנר - שישו ושמחו  נועם אימבר - המפקדת:  גל מלכה - המפקדת נועה אסטנג'לוב - המפקדת  כרמל בין - המפקדת  לירון בן שלוש - שישו ושמחו  רותם סלע - בלאדי מורי
זוכים ומועמדים > בימוי

| בימוי בסדרת דרמה | בימוי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים מגישים: יארה זרה וסובחי חוסרי |
| --- | --- |
 רמה בורשטין שי - ריקוד האש איתן צור - שעת אפס  אלון זינגמן - מנאייכ  דני סירקין - טהרן  עומרי גבעון - פאודה:  עטרה פריש - המפקדת אדיר מילר - צומת מילר  גורי אלפי אהרון - מי שמע על חווה ונאווה  יוגב יפת - בלאדי מורי  סיגלית ליפשיץ, שלום הגר - שישו ושמחו  רובי דואניאס - סברי מרנן
בימוי בסדרת תעודה וסדרה עובדתית מגישים: קטיה אברבוך וליאור אורן: 
 יריב מוזר - אייכמן, ההקלטות האבודות אביגיל שפרבר - אסירות  אפרת שלום דנון - הנבחרות  טל ברדה - 512  ירון שילון - "וזכרוני הראשון" שלמה ארצי - ביוגרפיה מוזיקלית:
זוכים ומועמדים > תסריט

| תסריט בסדרת דרמה מגישים: יניב ביטון וסנדרה שדה | תסריט בסדרת דרמה קומית וקומדיות מצבים מגישים: יניב ביטון ועלמה זק |
| --- | --- |
 דקלה קידר - שעת אפס משה זונדר, עמרי שנהר, אסף בייזר, נטלי מרכוס, רועי עידן, לי גילת, מארק גריי - טהרן  נח סטולמן, אבי יששכרוף, ליאור רז, מיכל אבירם, עומרי ון אסן, עוזי וייל, שוקי בן-נעים, נטלי מרכוס, לילך ברנע, אסף בייזר, תומר שושן - פאודה  רועי עידן - מנאייכ  רמה בורשטין שי - ריקוד האש:  עטרה פריש, ניר ברגר - המפקדת אדיר מילר, עפר קניספל, מאיה סובול, איל אפטר, חן אביגדורי - צומת מילר  גלית חוגי, נועה ארנברג - מי שמע על חווה ונאווה  סיגלית ליפשיץ, שלום הגר - שישו ושמחו  סתיו אידיסיס - בלאדי מורי  רובי דואניאס, יניב פולישוק - סברי מרנן
תסריט בתוכנית בידור, סאטירה ומערכונים: 
 אסף בייזר, נטלי מרכוס, ליאת שביט, רמי פרג, משה מלכה, יובל פרידמן, דור מוסקל, רשף שי, מתן בלומנבלט - היהודים באים אבי נוסבאום, אדר מירום, עמרי עמית - בובה של לילה  אבי בלקין, דניאל לפין, עופר קריספל, רמי ורד, רן דברת, שגיב פרידמן, שלמה משיח - זהו זה  אודי כגן, אילן שפלר, איתי רייכר, אסף גפן, אסף שלמון, דוד לישפיץ, עומר ריבק, ערן זרחוביץ', רשף שי, שרון טייכר - ארץ נהדרת  יגאל שילון - חוזרים לפספוסים:
זוכים ומועמדים > יצירה נוספת

| קטגוריה | זכיות ומועמדויות |
| --- | --- |
צילום בסדרה עלילתית: שי גולדמן - ריקוד האש איציק פורטל - שישו ושמחו  בועז יהונתן יעקב - שעת אפס  גיורא ביח - טהרן  ניתאי נצר - פאודה  רואי רוט - מנאייכ
עריכת תמונה בסדרה עלילתית: עומרי צלמונה, בועז מן, עמית גינתון, דני רפיח - פאודה אילנה ריינה - ריקוד האש  אתי לי-און זינגמן, רון עומר - מנאייכ  נוי ברק, נוהר חסין - המפקדת  עידו מוכריק ויעל חרסונסקי - שעת אפס
צילום בסדרה עובדתית וסדרת תעודה: שחר רזניק - אייכמן, ההקלטות האבודות אביגיל שפרבר - אסירות  אבנר שחף, אלירן קנולר - המנדט - לידתו של סכסוך  טניה אייזיקוביץ' - הנבחרות  מתן אקרמן - 512
עריכת תמונה בסדרה עובדתית וסדרת תעודה: רון עומר, יואב גורפינקל, שי כרמלי פולק, הדס איילון, יסמין נובק, מלאני מרגלית, טומי שלז שפריר, נואית גבע - אייכמן, ההקלטות האבודות גל גופר - 512  מוריס בן-מיור - "וזכרוני הראשון" שלמה ארצי - ביוגרפיה מוזיקלית  מירי לאופר, תמר קיי - הנבחרות  עידו הר - אסירות
ניהול אמנותי: יואל הרצברג - טהרן איתיאל ציון - אייכמן, ההקלטות האבודות  דולה אדיר - היהודים באים  מרק סגל - המפקדת  עידו דולב - שישו ושמחו  תמר גדיש - ריקוד האש
עיצוב התלבושות: דני בר שי, נעמי שריד - ארץ נהדרת עדי אנה טלז'ינסקי - הזמר במסכה  קרן איל מלמד - ריקוד האש  רייצ'ל בן דהן - מנאייכ  שרונה כהן אלפיה - היהודים באים
מוזיקה מקורית: אקו, תומר כץ - המפקדת גל לב - בלאדי מורי  מארק אליהו - טהרן  נדב רובינשטיין, רן בגנו - שישו ושמחו  רן בגנו - שעת אפס
עיצוב פסקול: אבי מזרחי - המפקדת איציק כהן - פאודה  יוסי אפלבאום - מנאייכ  עמי ערד - טהרן  רותם דרור - שישו ושמחו
הקלטה בסדרה עלילתית: נפתלי (תולי) חן - טהרן אשי מילוא - העיר הטובה  מקסים סגל - המפקדת  קובי ניסים - פאודה  רן צרויה - שישו ושמחו
הקלטה בסדרה עובדתית וסדרת תעודה: שרון לוזון, אודליה רוזנצוויג - הנבחרות ניר צינמון - "וזכרוני הראשון" שלמה ארצי - ביוגרפיה מוזיקלית  נדיר פלישמן, אלי ביין, אשי מילוא - 512  עודד אופנהיים, עמרי ביטון, ויטלי גרינשפן, מישה ספקטור, גיל פרידמן - למה ככה? עם פרופ' דן אריאלי  קובי ניסים, ויטלי גרינשפן - בלי פאניקה
איפור: ליאת שיינין - ארץ נהדרת אתי בן-נון - ריקוד האש  הילה אלקיים - שישו ושמחו  מאיה גרסטל - פאודה  מיכל אפרתי - היהודים באים  רונית דוגו-ארביב - טהרן
ליהוק בסדרה עלילתית: הילה יובל - המפקדת הילה יובל - מנאייכ  לימור שמילה - העיר הטובה  מאיה קסל - שישו ושמחו  רותי בלום, הילה יובל - פאודה
ליהוק בתוכנית ריאליטי ו/או דוקו-ריאליטי: ענת רשף - בואו לאכול איתי מורן מרציאנו - פריפריה אימפריה  מושיק ישראל - חתונה ממבט ראשון  נדב יצחקי - משפחה בהסעה  קארין יעקובסון אשמואלי - רוקדים עם כוכבים
תחקיר בסדרה עובדתית וסדרת תעודה: יריב מוזר, לילי יודינסקי, מורן פרארו, קובי סיט - אייכמן, ההקלטות האבודות אבי מרקדו אטדגי, דני אשור - המנדט - לידתו של סכסוך  גוני עופר רדמי, לימור צ'ילבון - החיים הסודיים של בני ה-5  חגית בן יעקב - הנבחרות  עדי מאירי, טל ברדה - 512
אפקטים ויזואליים: דן סחר, דניאל פליק - פאודה אמיר קיפר - המפקדת  דניאל פליק - שישו ושמחו  ירון ישנסקי - שנות הירח  דניאל פליק, דן סחר - טהרן
שיאני זכיות

| תוכנית | מספר זכיות |
| --- | --- |
המפקדת: 8
אייכמן, ההקלטות האבודות: 5
שעת אפס: 3
ריקוד האש: 3
ארץ נהדרת: 2
פאודה: 2
היהודים באים: 2
בואו לאכול איתי: 2
מנאייכ: 2
טהרן: 2
הנבחרות: 1
אנחנו על המפית: 1
מהצד השני עם גיא זהר: 1
אולפן המונדיאל - קטאר 2022: 1
המרדף: 1
חתונה ממבט ראשון: 1
פגישה עם רוני קובן: 1
עובדה: 1
ארון הקודש: 1
שישו ושמחו: 1
בלאדי מורי: 1
שיאני זכיות > לפי ערוץ/גוף

| ערוץ | מס' זכיות |
| --- | --- |
כאן 11: 31
yes: 6
קשת 12: 4
שיאני מועמדויות > לפי תוכנית

| תוכנית | מספר מועמדויות |
| --- | --- |
שישו ושמחו: 17
המפקדת: 16
פאודה: 14
ריקוד האש: 12
טהרן: 12
מנאייכ: 12
שעת אפס: 10
בלאדי מורי: 8
מי שמע על חווה ונאווה: 6
הנבחרות: 6
אייכמן, ההקלטות האבודות: 6
512: 6
צומת מילר: 5
היהודים באים: 5
"וזכרוני הראשון" שלמה ארצי - ביוגרפיה מוזיקלית: 4
ארץ נהדרת: 4
העיר הטובה: 4
סברי מרנן: 3
המנדט - לידתו של סכסוך: 3
אסירות: 3
חייהם הסודיים של בני ה-5: 2
למה ככה? עם פרופ' דן אריאלי: 2
בובה של לילה: 2
זהו זה: 2
חוזרים לפספוסים: 2
חתונה ממבט ראשון: 2
פריפריה אימפריה: 2
משפחה בהסעה: 2
בואו לאכול איתי: 2
רוקדים עם כוכבים: 2
הזמר במסכה: 2
עובדה: 2
שיאני מועמדויות > לפי ערוץ/גוף שידור

| גוף שידור | מספר מועמדויות |
| --- | --- |
כאן 11: 115
yes: 45
קשת 12: 25
ערוץ הספורט: 7
רשת 13: 5
HOT: 5
מכאן: 2
הערות שוליים

↑  פְרָסֵי  הַטֵלֵוִיזְיָה 2022 – תָכְנִּיַת הַגְמָר, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
↑   טקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה 2022 | ההכרזה על המועמדות והמועמדים הסופיים, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 14:39), 15 בפברואר 2023
↑  רן בוקר, "פאודה" או "טהרן"? המועמדים לטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה, באתר ynet, 15 בפברואר 2023
1 2  קיץ ברבנר, ‏"המפקדת", פאודה, חתונמי ואופירה וברקו: אלו המועמדים לפרסי הטלוויזיה, באתר מעריב אונליין, 15 בפברואר 2023
↑  כאן 11 בהישג מטורף: שברה שיא חדש במועמדויות לפרסי הטלוויזיה, באתר אייס, 15 בפברואר 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכה בפרס סדרת הרשת הטובה ביותר: ארון הקודש, כאן דיגיטל, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכה בפרס הצילום בסדרה עלילתית: שי גולדמן. קיבלה את הפרס בשמו: תמי כהן, על הסדרה ריקוד האש של yes, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכי פרס עריכת התמונה בסדרה עלילתית: עמית גינתון, בועז מן, עומרי צלמונה, דני רפי על פאודה של yes, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכה בפרס הצילום בסדרה תיעודית עובדתית: שחר רזניק על אייכמן, ההקלטות האבודות של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכים בפרס עריכת התמונה בסדרה תיעודית עובדתית: רון עומר, יסמין נובק, יואב גורפינקל, שי כרמלי פולק, הדס איילון, מלאני מרגלית, נואית גבע, טומי שלו שפריר על הסדרה אייכמן, ההקלטות האבודות של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, פרס הניהול האמנותי: יואל הרצברג, טהרן של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכי פרס עיצוב התלבושות: דני בר שי, נעמי שריג על ארץ נהדרת של קשת 12 mako, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכים בפרס המוסיקה המקורית: תומר כץ ואקו על המפקדת עונה 2 של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכה בפרס עיצוב פסקול: אבי מזרחי, המפקדת עונה 2 של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכות פרס ההקלטה בסדרה תיעודית- עובדתית: שרון לוזון ואודליה רוזנצוויג על הנבחרות של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכת פרס האיפור: ליאת שיינין, ארץ נהדרת של קשת 12, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2024
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכת פרס הליהוק בסדרה עלילתית: הילה יובל, המפקדת עונה 2 של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, הזוכה בפרס הליהוק בתכנית ריאליטי או דוקו ריאליטי: ענת רשף, על בואו לאכול איתי עונה 6 של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכי פרס התחקיר בסדרה עובדתית: לילי יודינסקי, יריב מוזר, מורן פרארו, קובי סיט על אייכמן, הקלטות האבודות של כאן, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
↑  האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, זוכי פרס האפקטים הויזואלים: דניאל פליק ודן סחר על פאודה yes, באתר פייסבוק, ‏24 במרץ 2023
מרכז דוהל, בו נערך הטקס המרכזי
קריוטיפ

קָריוֹטיפ (באנגלית: Karyotype) הוא מערכת הכרומוזומים של יצור חי. בביטוי זה משתמשים בדרך כלל לייצוג ולמספוּר של כרומוזומים אלו באופן תקני על גבי צילום. בייצוג זה מסודרים הכרומוזומים בזוגות של כרומוזומים הומולוגיים לפי גודלם מצד שמאל למעלה. סידור זה גם תואם למספר שהוענק לכל כרומוזום כך שאצל בני האדם כרומוזום 1 הוא הגדול ביותר וכרומוזום 21 הוא הקטן ביותר. (עקב טעות היסטורית כרומוזום 22 מוספר אחרון). יוצאים מהכלל הם כרומוזומי המין שלא ממוספרים, וסימונם: X ו-Y.
בדיקת קריוטיפ

בבדיקת קריוטיפ ממוצה החומר הגנטי בשלב המטאפאזה של המיטוזה במחזור התא. הכרומוזומים נצבעים בצביעה שמבחינה ביניהם. לאחר מכן הם מצולמים ולבסוף מסדרים את תמונות הכרומוזומים בזוגות הומולוגיים לפי הגודל ולפי מיקום הצנטרומר. בדיקה כזו מאפשרת לגלות את מין העובר (האם קיים כרומוזום Y או לא) ולגלות פגמים שונים בסידור הכרומוזומים כגון טרנסלוקציה, טריזומיה ומונוזומיה. חלק מפגמים אלו מנבא מחלות חמורות או תופעת פסיפס שנוצרה בגוף. לדוגמה: טריזומיה בכרומוזום 21 משמעותה שהעובר לוקה בתסמונת דאון; כרומוזום X אחד וחוסר בכרומוזום Y משמעותו תסמונת טרנר.
בדיקת קריוטיפ מתבצעת כחלק מבדיקת מי השפיר או בדיקת סיסי שליה במהלך ההיריון. אלטרנטיבה יקרה אך מהירה יותר לבדיקת קריוטיפ היא בדיקת היברידיזציה פלוריסנטית באתר, או בקיצור FISH, שמסוגלת גם היא לאתר טריזומיה ומונוזומיה.
מלבד הצילום, נהוג לייצג את בדיקת הקריוטיפ על ידי כתיבה תקנית בה נכתבים מספר הכרומוזומים הכולל ולצידם סמלם של כרומוזומי המין. לפיכך 46,XX מציין נקבה תקינה ו-46,XY מציין זכר תקין.
קרי סטיינסייפר

קרולין "קרי" ליין סטיינסייפר (באנגלית: Carolyn "Carrie" Lynne Steinseifer; נולדה ב-12 בפברואר 1968) היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית, בעלת 3 מדליות זהב, כולל במשחה היוקרתי ביותר ל-100 מטר חופשי.
ביוגרפיה

סטיינסייפר נולדה וגדלה ברדווד סיטי, קליפורניה. היא החלה לשחות בגיל 11 תחת הדרכתו של קן בלי במועדון השחייה ווסט ואלי שבסן פרנסיסקו. היא למדה באוניברסיטת טקסס ושחתה תחת הדרכתו של ריצ'רד קוויק.
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בקראקס ונצואלה בשנת 1983 זכתה סטיינסייפר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי (56.92 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:46.46 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (4:12.99 דקות).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה סטיינסייפר ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בצוותא עם חברתה לנבחרת ננסי הוגסהד בתוצאה של (55.92 שניות) לפני אנמארי ורסטאפן מהולנד (56.08 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:43.43 דקות, לפני הולנד (3:44.40 דקות) ומערב גרמניה (3:45.56 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב כששחתה בשלב המוקדמות ונבחרת ארצות הברית ניצחה בשלב הגמר.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1985 זכתה סטיינסייפר ב-4 מדליות, 3 זהב, ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי (2:01.52 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:45.65 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי (8:06.74 דקות). מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.75 שניות, אחרי ג'נה ג'ונסון (56.36 שניות).
במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו באינדיאנפוליס בשנת 1987 זכתה סטיינסייפר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:48.68 דקות).
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן בשנת 1989 זכתה סטיינסייפר במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי (3:43.63 דקות).
תארים

בסך הכל זכתה סטיינסייפר ב-2 תוארי אליפות ארצות הברית בשחייה במשחה ל-100 מטר חופשי.
בשנת 1999 זכתה סטיינסייפר להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
הערות שוליים

↑  PAN AMERICAN GAMES - SWIMMING AND DIVING, באתר gbrathletics
↑  PAN PACIFIC SWIMMING CHAMPIONSHIPS, באתר gbrathletics
↑  CARRIE STEINSEIFER (USA) - Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
קרי לין פראט

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1978 (בת 46) קונקורד, ניו המפשייר
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1999–2014 (כ־15 שנים)
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  תיכון פינקרטון 
 בן זוג:  ג'ון ברנסון
 פרופיל ב-IMDb
 
קרי לין פראט (באנגלית: Keri Lynn Pratt; נולדה ב-23 בספטמבר 1978) היא שחקנית עבר אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה בתור מיסי בלקנאפ בסדרת הדרמה "ג'ק ובובי" (2004–2005), ומתפקידיה בסרטים "את מטריפה אותי" (אנ') (1999), "המעשנות" (אנ') (2000), "משחקי פיתוי 2" (אנ') (2001).
קורות חייה

פראט נולדה בקונקורד, ניו המפשייר. לאחר לימודי התיכון באקדמיית פינקרטון (אנ') בעיר דרי, למדה מחול ועבדה כרקדנית ב-"Broadway Dance Center" (אנ') בכיכר טיימס שבניו יורק.
בשנת 1994, בגיל 16, זכתה בתחרות היופי מיס נוער ניו המפשייר (אנ') ולאחר מכן ייצגה את מדינתה בתחרות הכלל ארצית - מיס נוער ארצות הברית (אנ')
באוקטובר 2011 התחתנה עם ג'ון ברנסון בהמפסטד (אנ'), ניו המפשייר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | את מטריפה אותי (אנ') | די ויין |  |
| 2000 | Wirey Spindell | בחורה בדייט |  |
| 2000 | המעשנות (אנ') | ליסה סטוקוול |  |
| 2001 | משחקי פיתוי 2 (אנ') | צ'רי קליימון |  |
| 2001 | אמריקה מאוהבת (אנ') | ליף ויידמן |  |
| 2002 | Dead Above Ground | קלי בריטון |  |
| 2002 | A Midsummer Night's Rave | דבי |  |
| 2004 | אלברט השמן (אנ') | הת'ר |  |
| 2006 | The Surfer King | קייטי |  |
| 2009 | סינגל מן | מזכירה בלונדינית |  |
| 2009 | I Hope They Serve Beer in Hell | קריסטי |  |
| 2011 | Bad Actress | טופנגה |  |
| 2011 | Dorfman | לין דורפמן |  |
| 2012 | The Trouble with the Truth | הת'ר |  |
| 2012 | FDR: American Badass! | מרייטה בופורד |  |
| 2012 | Hell and Mr. Fudge | שרה פאדג' |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2000 | סברינה המכשפה הצעירה | לין | פרק: "House of Pi's" |
| 2000 | ER | אודרי הופמן | פרק: "Benton Backwards" |
| 2001 | מופע שנות ה-70 | טיפאני | פרק: "The Trials of M. Kelso" |
| 2001 | Going to California | אליזבת' בימיס | פרק: The Big Padoodle" |
| 2001, 2006 | CSI | אנה לאה | 2 פרקים |
| 2002 | Maybe It's Me | קימברלי פיטצ' | פרק: "The Quahog Festival Episode" |
| 2002 | They Shoot Divas, Don't They? | ג'ני | סרט טלוויזיה של VH1 |
| 2003 | The Pitts | סמנת'ה | פרק: "Miss American Pipe" |
| 2003 | ניפ/טאק | קארה פיצג'רלד | פרק: "Montana/Sassy/Justice" |
| 2003 | בוסטון פאבליק (אנ') | מולי סובל | פרק: "Chapter Sixty-Eight" |
| 2003 | ג'ואן מארקדיה (אנ') | בריאנה מת'יוס | פרק: "Bringeth It On" |
| 2004 | הרקיע השביעי | בטסי ברוואר | 2 פרקים |
| 2004 | The Help | ורוניקה רידג'וויי | תפקיד ראשי; 7 פרקים |
| 2004–2005 | ג'ק ובובי | מיסי בלקנאפ | 18 פרקים |
| 2005 | Campus Confidential | קורניליה ניקסון | סרט טלוויזיה של Freeform |
| 2005 | חוק וסדר: מדור מיוחד | לורין ווסטלי | פרק: "Rockabye" |
| 2005 | משמר המדף (אנ') | קארי | פרק: "iPod" |
| 2006 | האוס | איימי ארינגטון | פרק: "Sex Kills" |
| 2006 | בונז | קלואי דניאלס | פרק: "The Truth in the Lye" |
| 2006 | אחים ואחיות | אמבר טרכטנברג | 4 פרקים |
| 2006 | ורוניקה מארס | היילי פיאט | 2 פרקים |
| 2007 | ג'ורדן (אנ') | ליסה פרייס | פרק: "In Sickness & in Health" |
| 2008 | CSI: ניו יורק | פאולה טולומאו | פרק: "Personal Foul" |
| 2008 | מחשבות פליליות | אשלי הולדן | פרק: "52 Pickup" |
| 2009 | החיים על מאדים (אנ') | לזלי | פרק: "Coffee, Tea, or Annie" |
| 2009 | איש משפחה | חברה של שובין | דיבוב; פרק: "Peter's Progress" |
| 2010 | המנטליסט | דניאלה | פרק: Pink Chanel Suit" |
| 2010–2011 | סמולוויל | קאט גרנט (אנ') | 4 פרקים |
| 2014 | המקוריים | מארי אליס קלייר | פרק: "The Map of Moments" |
הערות שוליים

↑  Keri Lynn Pratt, Filmbug
↑  Barbizon Alumni & Graduates, Barbizon Modeling (באנגלית אמריקאית)
↑  אבי קופאלבו, Backyard New Hampshire Wedding by Jana Williams Photography, Style Me Pretty (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1545 0854  LCCN: no2011016032  VIAF: 168573252   WorldCat (עם VIAF): 168573252
קרוול

ערך זה עוסק בדגם של סירה. אם התכוונתם לדגם של מטוס, ראו .
דגם קרוול העץ הצרפתי-תשומת לב לחרטום הקטום.
הפלגה בקרוול בצופי-ים.
קרוול של צופי-ים מוכנה ליציאה מהחוף.
קרוול היא מפרשית קטנה באורך של כ-4.99 מטר. בישראל היא משמשת בעיקר את שבטי צופי הים.
היסטוריה

הקרוול תוכננה בשנת 1953 על ידי האדריכל הימי הצרפתי ז'אן-ז'אק הרבולו (Jean-Jacques Herbulot) עבור בית הספר הימי הצרפתי Les Glénans כסירת חתירה ושיט מפרשים הבנויה מלוחות עץ לבוד (דיקט). כינויה הוא על שם הקרוולה הספרדית מימיו של קולומבוס. השימוש בסירה התרחב למספר בתי ספר ומועדוני שיט בצרפת - ובהם קלאב מד (Club Med), שהביא את הדגם לישראל. הדגם המקורי מצוי בשימוש בצרפת עד ימינו אלה.
הסירה בישראל

הדגם נבחן על ידי קברניטי צופי ים בישראל ונמצא מתאים לפעילות חינוכית-ימית בשבטים. בשנות ה-80' של המאה ה-20 פותח בצופי ים ישראל דגם קרוול משופר העשוי מפיברגלס, וארוך יותר מהקרוול הצרפתית המקורית בכשלושים ס"מ. אורך הקרוול המשופרת נקבע במקור ל-4.99 מ' כדי להימנע מדרישות שונות (ציוד, רישוי וכדומה) שנדרשו אז על ידי משרד התחבורה הישראלי. הדגם החדש גם המיר את החרטום המקורי הקטום בחרטום מעוגל. כיום פעילות כמה עשרות סירות קרוול בארץ, רובן בשבטי צופי ים ומיעוטן במרכזים ימיים, ורובן הגדול מדגם הפיברגלס.
מפני שכיום הגבלות משרד התחבורה מוטלות רק על סירות שאורכן עולה על 7 מטרים, ולא מהוות עוד גורם בקביעת גודלה, יוצרה הסירה בדגם האחרון באורך גדול במעט של 5.03 מטרים.
יתרונותיה של הקרוול לחינוך ימי הם שניתן להפליג בה גם במפרשים וגם במשוטים, היא פשוטה לתפעול, בעלת יציבות ראשונית טובה ועמידה לנזקים.
| רכיב | דגם ישן | דגם חדש |
| --- | --- | --- |
| גוף (אורך) | 4.99 מ | 5 מ' |
| גוף (רוחב) | 1.5 מ' | 1.4 מ' |
| תורן | 7.5 מ' | 7.7 מ' |
ראו גם

סנונית
לווייתנית
צופי ים
קסיס (כומר)

קסיס (געז: ቀሲሰ, אמהרית: ቀሰ - "קס"; תגרית: ቀሺ - "קשי"; עברית: קשיש) הוא תואר המתייחס לכמרים בכנסייה האתיופית, האריתראית, והמקביל לתואר פרסביטר (אנ'). הקסיס הוא כומר נשוי וזאת בניגוד לכהן שהוא כומר-נזיר. הקסיס נחשב לאחד מהסקרמנטים של הכנסייה.
כדי לכהן בתפקיד צריך להיות קודם לכך דיאקון נשוי ולהתמחות בחוק הדתי. הקסיס יכול להמשיך בלימודיו ולזכות בתואר "קדש" שמשמעותו אחריות על ספרי הקודש ועל הכנת הסדר הליטורגי הוא גם יכול לתפקד כ"נפקה כהן" (עוזר הכהן) ולערוך סקרמנטים וטקסים. הקסיס מתפקד גם כנפס אבאת (אב רוחני), שהוא קסיס אישי של מאמינים ולהם נותן להם הדרכה, ייעוץ ושומע את ווידוייהם.
הקסיס חייב להיות נשוי, אם הוא מתגרש או נישא בשנית לאחר התאלמנותו הוא מאבד את מעמדו ויכול לכהן בתור דבתרה.
לבושו היומיומי של הקסיס הוא ביגוד מסורתי הכולל קוטה (טוגה אתיופית), לעיתים הם עם צ'רה (מקל שבראשו שיער סוס). פריטים ייחודים להם כוללים דבב (שמשייה), טמטם (כיסוי ראש), וצלב יד קטן. לבוש דתי מלא נלבש בטקסים.
בשפה היומיומית המונחים כהן וקסיס הפכו לנרדפות זה את זה וזאת חרף השוני המהותי ביניהם.
ראו גם

כהן (הכנסייה האתיופית)
דבתרה
הערות שוליים

↑  ברבים; געז: "קסווסת", אמהרית: "קסווץ'", תגרית: "אקשתי"
↑  Wolf Leslau, "qss" in Comparative Dictionary of Geʻez (Classical Ethiopic): Geʻez-English, English-Geʻez, with an index of the Semitic roots, Otto Harrassowitz Verlag, 1987, ISBN 9783447025928, p. 447
1 2  Emmanuel Fritsch, "Qäsis" in Siegbert Uhlig (ed.), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, ISBN 3447062460, pp. 262-264
קלאריס ניקואידסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1938 ליון, צרפת 
 פטירה:  1996 (בגיל 58 בערך) 
 
קלאריס ניקואידסקי (בצרפתית: Clarisse Nikoidski;‏ 1938 – 1996), הייתה משוררת וסופרת צרפתיה ממוצא יהודי-ספרדי.
קורות חיים

ניקואידסקי נולדה בליון, צרפת, למשפחת אבניון, שמוצאה מסרייבו. בין השנים 1945 ל-1949 היא התגוררה עם הוריה בקזבלנקה שבמרוקו. בשנת 1963 נישאה לצייר רובר ניקואידסקי.
כתבה שירה בספניולית (לאדינו) בניב בוסני. בשנת 1968 פרסמה את הרומן הראשון שלה וסך הכל היא פרסמה שמונה עשר רומנים. יצירותיה עובדו לתיאטרון ולאופרה.
בשנת 2007 יצא ספרה הראשון בתרגום לעברית - "קלסתר קול וטרוף", בהוצאת מכון מעלה אדומים ובתרגום ד"ר אבנר פרץ.
קרחון סן מרטין

ערך זה עוסק בקרחון בארץ המלכה אליזבת. אם התכוונתם ללקרחון בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה ראו קרחון מרטין (אנטארקטיקה), לקרחון אחר בשם זה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  82°24′00″S 42°14′00″W﻿ / ﻿82.4°S 42.2333°W﻿ / -82.4; -42.2333
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סן מרטין(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיקרחון סן מרטין
 
קרחון סן מרטין (באנגלית: San Martín Glacier) הוא קרחון רחב, הזורם לכיוון מערב, וחוצה את רכס ארגנטינה, בהרי פנסקולה בארץ המלכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
הקרחון זורם לכיוון צפון מערב בין גבעות פאנזאריני וגבעות שניידר.
הקרחון ממוקם בסמוך לבסיס המחקר בלחרנו II.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הרכס

הקרחון מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1956–1957.