stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרדכי בארטלי
הערות שוליים

↑  מרדכי בארטלי, באתר Ohio History Central, ‏(אורכב מהמקור ב-14 ביולי 2014)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1177815168  LCCN: no2008066677  SNAC: w6fn5cfp  US Congress: B000210  VIAF: 4739664   WorldCat (עם VIAF): 4739664
מרדכי אריאלי

ערך זה עוסק בצייר. אם התכוונתם לאיש החינוך, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1905 סובאלק, רפובליקת פולין 
 פטירה:  9 באוקטובר 1993 (בגיל 88 בערך) ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 פרסים והוקרה:  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול 
 
מרדכי אריאלי בתווך בין יעקב וכסלר משמאל ואהרן כהנא מימין בפתיחת התערוכה החמישית של "אופקים חדשים" במוזיאון תל אביב לאמנות, נובמבר 1953
"משפחה עם יונים", 1955
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
לוחית זיכרון על ביתו של מרדכי אריאלי ברח' קרני 8 בתל אביב
מרדכי אריאלי (1909, פולין - 9 באוקטובר 1993, ישראל) היה צייר ישראלי.
קורותיו

נולד בשם מרדכי מורז'ינסקי בעיר סובאלקי שבפולין, אז חלק מן האימפריה הרוסית, למשפחה מסורתית. אביו היה צייר. למד ב"חדר" ובבית ספר עממי רוסי.
המשיך לימודיו במשך שבע שנים בבית ספר תיכון עברי. בעקבות הכרות עם הצייר בוריס שץ, שהמליץ לו לנסוע לארץ ישראל וללמוד בבצלאל, עלה ארצה ב-1926. בבצלאל למד עד סגירת המוסד ב-1928 ונחשב לאחד "המורדים", בשל נטיתו לציור מודרני. בעקבות אחיו, דוד מורז'ינסקי, נסע ב-1931 לפריז ולמד שם בגראנד שומייר ובאקול פופרייר דה דסון עד 1934.
לאחר שובו לארץ עבד בבניין ומאוחר יותר החל לעבוד כצייר שלטי הפרסומת לסרטים בקולנוע "מגדלור". התמיד במלאכה זו במשך 18 שנים.
בשנת 1937 הצטרף לאגודת הציירים והפסלים וב-1949 חבר לקבוצת "אופקים חדשים", שימש כמזכיר הקבוצה בין השנים 57–1953 והציג בכל תערוכות הקבוצה בארץ ובעולם.
אריאלי התגורר ברחוב קרני ברמת-אביב.
נפטר בכ"ד בתשרי תשנ"ד ונטמן בבית העלמין ירקון. הותיר אחריו את רעייתו אסתר אריאלי, שני ילדים גדעון ואולי.
פרסים

1955, 1961 - פרס דיזנגוף, מטעם עיריית תל אביב.
1954, 1962 - פרס משרד החינוך והתרבות.
1953, 1958 - פרס ההסתדרות.
תערוכות יחיד

1944, 1948, 1963 - גלריה לאמנות כ"ץ, תל אביב.
1951 - מוזיאון תל אביב.
1957 - בית האמנים, ירושלים.
1966 - בית האמנים, תל אביב.
1969 - גלריה ריבנפלד, יפו העתיקה.
1970 - בית עמנואל, רמת-גן.
1973, 1994 - גלריה רוזנפלד, תל אביב.
לקריאה נוספת

גילה בלס, אופקים חדשים, הוצאת הספרים רשפים, תש"ם, 1980.
נאנפינג

| --- | --- |
מראה בלילה
מראה בלילה
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  פוג'יין
 שטח:  26,282 קמ"ר
 גובה:  89 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  2,680,645 (2020)
  ‑ במטרופולין:  795,448 (2020)
  ‑ צפיפות:  102 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  26°38′41″N 118°10′22″E﻿ / ﻿26.64481°N 118.17282°E﻿ / 26.64481; 118.17282 
 אזור זמן:  UTC +8
 http://www.nanping.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןנאנפינג(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןנאנפינג(למפת פוג'יין רגילה) פוג'ואו שיאמן צ'ואנג'ואו לונגיאן ג'אנגג'ואו פוטיין ג'ג'יאנג ג'יאנגשי גואנגדונג טאיוואן מצר טאיוואן נאנפינג(למפת פוג'יין מוגדלת) פוג'ואו שיאמן צ'ואנג'ואו לונגיאן ג'אנגג'ואו פוטיין ג'ג'יאנג ג'יאנגשי גואנגדונג טאיוואן מצר טאיוואן נאנפינג    מיקומה של נאנפינג במחוז פוג'יין tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נָאנְפִּינְג (בסינית: 南平; בפין-יין: Nánpíng; ובעבר ינפינג) היא נציבות עירונית בדרג שלישי בקצה הצפוני של מחוז פוג'יין שבדרום-מזרח הרפובליקה העממית של סין. היא גובלת עם נינגדה (אנ') (וחולקת גם גבול קטן עם בירת המחוז פוג'ואו) מדרום-מזרח, עם סאנמינג (אנ') מדרום-מערב ועם מחוזות ג'ג'יאנג וג'יאנגשי מצפון-מזרח ומצפון-מערב בהתאמה. חלק מהרי וו-יי המפורסמים ממוקם בנציבות. ע"פ מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 2,680,645 תושבים בשטח כולל של 26,282 קילומטרים רבועים, מתוכם 795,448 בשטח האורבני.
חלוקה מנהלית

| שם | סינית | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח (ק"מ2) | צפיפות (/ק"מ 2 ) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רובע ינפינג | 延平区 | Yánpíng Qū | 454,605 | 2,653 | 171.4 |
| רובע ג'ייניאנג | 建阳区 | Jiànyáng Qū | 340,843 | 3,383 | 100.8 |
| הנפה העירונית שאו-וו | 邵武市 | Shàowŭ Shì | 273,721 | 2,857 | 95.81 |
| הנפה העירונית וו-יישאן | 武夷山市 | Wŭyíshān Shì | 259,668 | 2,804 | 92.61 |
| הנפה העירונית ג'יינואו | 建瓯市 | Jiànōu Shì | 434,451 | 4,198 | 103.5 |
| נפת שונצ'אנג | 顺昌县 | Shùnchāng Xiàn | 179,064 | 1,980 | 90.44 |
| נפת פוצ'נג | 浦城县 | Pŭchéng Xiàn | 297,719 | 3,381 | 88.06 |
| נפת גואנגדזה | 光泽县 | Guāngzé Xiàn | 130,294 | 2,241 | 58.14 |
| נפת סונגשי | 松溪县 | Sōngxī Xiàn | 130,867 | 1,041 | 125.7 |
| נפת ג'נגחה | 政和县 | Zhènghé Xiàn | 179,413 | 1,744 | 102.9 |
גלריה

החותם של נאנפינג: טרנספורמציה של דרקון של שתי חרבות
גשר שווינאן
נהר מין (אנ')
נאנפינג מהגן הבוטני
הערות שוליים

↑  China: Fújiàn (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
↑  中国城市分级 (בסינית פשוטה) – via CBNweekly.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531289305171  GND: 4846313-9  LCCN: no92030266  MusicBrainz: a925c019-f876-4b4e-b15a-8085bc568018  VIAF: 145704416   WorldCat (עם VIAF): 145704416 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרגרט, נסיכת קונוט

מרגרט, נסיכת קונוט (Princess Margaret of Connaught, ‏15 בינואר 1882 – 1 במאי 1920), מאוחר יותר מרגרטה, נסיכת הכתר של שוודיה, הייתה בתו של הנסיך ארתור, דוכס קונוט וסטראת'רן, בנה השלישי של המלכה ויקטוריה. בשנת 1905 היא נישאה לגוסטב אדולף, נסיך הכתר של שוודיה, אך היא מתה בגיל צעיר, עוד לפני שבעלה עלה על כס המלוכה.
ילדותה ונעוריה

הנסיכה, שכינויה במשפחה היה דייזי, נולדה בטירת וינדזור. בין סנדקיה היו המלכה ויקטוריה, וילהלם הראשון, קיסר גרמניה ואשתו אוגוסטה, ויקטוריה, הנסיכה המלכותית ונסיך וויילס, לעתיד המלך אדוארד השביעי.
כשמרגרט הייתה בת 23 ואחותה הצעירה, פטרישיה הייתה בת 18, הן נחשבו לשתיים מהנסיכות היפות והפופולריות ביותר באירופה. דודן, המלך אדוארד השביעי, ביקש לחתן אותן עם מלכים או יורשי עצר. בינואר 1905 הבנות, יחד עם הוריהן, דוכס ודוכסית קונוט, ביקרו בפורטוגל אצל המלך קרלוש הראשון ורעייתו אמלי. בניהם של מלך ומלכת פורטוגל, לואיש פיליפה ומנואל אירחו חברה לנסיכות במהלך הביקור. הפורטוגלים ציפו כי אחת מבנות קונאוט תהיה בעתיד מלכת פורטוגל. לאחר ביקור זה ביקרה המשפחה בספרד, שם ציפו כי פטרישיה תנשא 
למלך אלפונסו. אולם אף אחת מהציפיות הללו לא התממשה.
נישואים וילדים

בני המשפחה המשיכו במסעם למצרים וסודאן. בקהיר הם פגשו את הנסיך השוודי גוסטב אדולף, המלך גוסטב השישי אדולף העתידי, נכדו של המלך השוודי דאז, אוסקר השני. גוסטב ומרגרט התאהבו במהרה, והנסיך הציע נישואין עוד בקהיר, במהלך סעודה שנערכה בקונסוליה הבריטית. הוריה של מרגרט היו מרוצים מאוד מהשידוך, והזוג נישא ב-15 ביוני 1905, בטירת וינדזור.
כאשר אביו של גוסטב אדולף, גוסטב החמישי, ירש את הכתר בשנת 1907 הזוג הפך לנסיך ונסיכת הכתר של שוודיה.
למרגרט, שנקראה בשוודיה "מרגרטה", וגוסטב אדולף נולדו חמישה ילדים:
גוסטב אדולף (1906-1947), אביו של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה הנוכחי.
זיגפרט (1907-2002), איבד את תאריו המלכותיים לאחר שנישא ללא הסכמת המלך.
אינגריד (1910-2000), נישאה לפרדריק התשיעי, מלך דנמרק.
ברטיל (1912-1997) נישא לליליאן, דוכסית האלאנד.
קארל יוהאן (1916-2012), איבד את תאריו המלכותיים לאחר שנישא ללא הסכמת המלך.
מרגרט היא סבתו של מלך שוודיה הנוכחי, קארל גוסטב, וכן של מלכת דנמרק הנוכחית, מרגרטה השנייה, ושל מלכת יוון האחרונה, אן-מארי.
מלחמת העולם הראשונה

במהלך מלחמת העולם הראשונה מרגרט ייסדה עמותת תפירה בשוודיה כדי לתמוך בצלב האדום. כשאספקת הפרפין כמעט ונגמרה היא ארגנה איסוף נרות ובנובמבר 1917 היא יזמה תוכנית שהכשירה נערות לעבוד בחקלאות. בנוסף לכך, היא עזרה למשפחות ששוסעו על ידי המלחמה ליצור קשר אחד עם השני ועזרה לאתר נעדרים.
מותה

ב-1 במאי 1920 הנסיכה מרגרט מתה בפתאומיות בגיל 38 מזיהום לאחר ניתוח באוזן. היא מתה בעודה בחודש שמיני להריונה עם ילדה השישי.
נורה ברוקסטדט

| --- | --- |
ברוקסטדט, 2007
ברוקסטדט, 2007
 לידה:  20 בינואר 1923 כריסטיאניה, נורווגיה 
 פטירה:  5 בנובמבר 2015 (בגיל 92) אוסלו, נורווגיה 
 שם לידה:  Nora Berg 
 מוקד פעילות:  נורווגיה נורווגיה
 תקופת הפעילות:  מ-1943 
 סוגה:  מוזיקת שלאגר 
 שפה מועדפת:  נורווגית
 בן או בת זוג:  Arne Riis (1968–29 באפריל 2009) 
 פרסים והוקרה:  פרס לשם כבוד של אגודת האמנים הנורווגית (2002)  פרס כבוד של חבר המושבעים של פרס שפלמן (1974)  היכל התהילה של רוקהיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
נורה ברוקסטדט (בנורווגית: Nora Brockstedt; 20 בינואר 1923 – 5 בנובמבר 2015) הייתה זמרת נורווגית. היא ייצגה את נורווגיה באירוויזיון 1960 ובאירוויזיון 1961 עם השירים "Voi Voi" ו-"Sommer i Palma" בהתאמה.
קריירה

היא החלה את קריירת המוזיקה שלה בגיל 19, כשהופיעה בקברט Chat Noir באוסלו. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 הוציאה ברוקסטדט כמה שירים, דוגמת "En liten pike i lave sko",‏ "Augustin" ו-"Tango for to", שזכו להצלחה מקומית. בשנים 1950–1954 היא הייתה חברה בלהקת The Monn Keys, שכללה את ארנה בנדיקסן ואגיל מון-איוורזן. באותה תקופה עבדה ברוקסטדט עם המלחין הנורווגי אלף פרייזן, שכתב לה כמה משיריה.
ב-7 בפברואר 1960 ניצחה ברוקסטדט בקדם הנורווגי לאירוויזיון 1960, מלודי גרנד פרי, עם השיר "Voi Voi". ב-29 במרץ 1960 היא ביצעה את שירה על בימת האירוויזיון. היא שובצה שישית בסדר ההופעות, לפני אוסטריה ואחרי בלגיה. עם תום ספירת הקולות הגיעה ברוסטדט למקום הרביעי עם 11 נקודות.
ב-18 בפברואר 1961 נבחרה פעם נוספת לייצג את נורווגיה באירווזיון, לאחר שזכתה במלודי גרנד פרי, עם השיר "Sommer i Palma". ב-18 במרץ 1961 היא ביצעה את שירה על בימת התחרות. היא שובצה כהופעה ה-12, לפני דנמרק ואחרי בלגיה. ברוקסטדט הגיעה למקום השביעי עם 10 נקודות.
בעשורים הבאים התמקדה ברוקסטדט בקידום קריירת הג'אז שלה. בשנת 2004 הוציאה לאור את האלבום As Time Goes By. בשנת 2005 היא פרסמה את אלבום חג המולד הראשון שלה, Christmas Songs.
היא נפטרה ב-5 בנובמבר 2015, בגיל 92.
הערות שוליים

↑  Melodi Grand-Prix 1960
↑  EurovisionWorld.com, Eurovision 1960 Results: Voting & Points (באנגלית)
↑  EurovisionWorld.com, Eurovision 1961 Results: Voting & Points (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007350743305171  PLWABN: 9810537879405606  BIBSYS: 32110  BNE: XX1743346  GND: 1225252229  ISNI: 0000 0001 3096 2225  LCCN: no97072207  MusicBrainz: cff396b0-1592-470b-a233-0e340aec3db5  VIAF: 224497161   WorldCat (עם VIAF): 224497161
משה קטאווי

מואיז קטאווי (נקרא גם מוסא או מוריס תלוי בנסיבות; 1850 – 1924) היה איש עסקים יהודי-מצרי מעשירי מצרים, בן למשפחת קטאווי, אשר כיהן גם כראש הקהילה היהודית בקהיר ארבעים שנה.
הוא הקים את מסילות הרכבת של אסואן והדלתא המזרחית וחברת חשמלית באמצע הדלתא. הוא היה חבר באספה המחוקקת. בשנת 1925 מונה לשר האוצר והתפטר מתפקידו, משום ששלח מברק ברכות לרגל החג לסעד זע'לול, מה שהרגיז את המלך.
הערות שוליים

1 2
↑
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרדכי אריה הורוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בדצמבר 1881 סאסוב
 פטירה:  21 בפברואר 1968 (בגיל 86) תל אביב
 כינוי:  הרב מבאנילא
 מקום קבורה:  בית הקברות שומרי שבת, בני ברק
 מקום פעילות:  בנילה על נהר סירט, בוקובינה
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בפברואר 1968 
 רבותיו:  אביו רבי אברהם יעקב הורוביץ, רבי אריה לייבוש הורוביץ, רבי ישראל הגר (אהבת ישראל)
 
רבי מרדכי אריה הלוי הורוביץ (י"א בכסלו ה'תרמ"ב, 3 בדצמבר 1881, סאסוב - כ"ב בשבט ה'תשכ"ח, 21 בפברואר 1968, תל אביב), היה רבה של העיירה בנילה (רומ') בבוקובינה וראש ישיבה. לאחר מלחמת העולם השנייה עלה לארץ ישראל. בעשרות שנותיו האחרונות לא נשא תפקיד רשמי, וכונה הרב מבאנילא על שם עיירת כהונתו לפני המלחמה.
ביוגרפיה

נולד בסאסוב למשפחה מיוחסת מצאאצאי משפחת הורוביץ, אביו רבי אברהם יעקב הורוביץ היה לימים רבה של פרוביזנה ומחבר ספר השו"ת "צור יעקב", ואמו הייתה בתו של מרדכי אריה שליט מסאסוב, נכדו של רבי נחמיה שליט אב"ד סאסוב. אביו כיהן כראש ישיבה בעירו, ותקופה מסוימת אף עמד בראשות ישיבת חכמי לובלין לאחר פטירתו של מייסד הישיבה רבי מאיר שפירא.
למד אצל מלמד פרטי, בגיל 17 פרסם חידושי תורה בקבצים תורניים אך חדל ממנהגו זה בשל העובדה שהפרסום היה כרוך בתשלום והוא לא יכל לעמוד בו. באותה תקופה הוסמך להוראה על ידי רבי אריה לייבוש הורוביץ, רבה של סטניסלב.
בצעירותו היה חסיד של רבי דוד משה פרידמן מטשורטקוב. בשנת ה'תרס"ה נישא לשרה טרנה בת רבי חיים קצנלבויגן, בן רבי אברהם יהושע העשיל אב"ד טלוסט חתן רבי ישראל מקרמניץ חתן רבי חיים הגר מקוסוב, ומצאצאי רבי מרדכי מנשכיז. החתונה התקיימה בקוסוב בהשתתפות האדמו"ר רבי ישראל הגר מוויז'ניץ. זמן מה התגוררו בקוסוב, והוא לימד קבוצה מבחורי העיר. לאחר תקופה קצרה המליץ עליו האדמו"ר מוויז'ניץ והוא התמנה למשרת רב בעיירה מאלד בנילה שעל נהר סירט (רומ') במחוז צ'רנוביץ שבבוקובינה.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה נמלט להונגריה. מספר שנים התגורר בוורפלט, ובתום המלחמה סירב להצעה להשתקע במקום ולקבל משרת רבנות וחזר לבנילה. בשנת ה'תרצ"ג הקים בעיירתו בית ספר בית יעקב לבנות, וגייס לשם כך מורות מגרמניה. בשנת ה'תרצ"ה הקים ישיבה לבחורים, שני מוסדות שהיו חידוש לזמנם בבוקובינה והונהגו קודם לכן זמן קצר לפני כן רק בוויז'ניץ בידי האדמו"ר רבי אליעזר הגר. בשנים אלו כיהן הרב הורוביץ כחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל ברומניה, והשתתף בכנסייה הגדולה השלישית במארינבאד.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוגלו יהודי הקהילה על ידי הנאצים לטרנסניסטריה, שם סבלו מרעב וממחלות, ובנו משה נפטר. על אף המצוקה הקיומית, הקים בטרנסניסטריה בסיועו של רבי אליעזר הגר מוויז'ניץ, מקווה ותלמוד תורה.
לאחר המלחמה השתהה באירופה מספר שנים, דחה את בקשת בני משפחתו להגר לארצות הברית ובחודש כסלו ה'תש"ח עלה לארץ ישראל שהייתה אז במצב חירום, טרום מלחמת השחרור, והתיישב בתל אביב. בארץ ישראל לא נשא במשרה רשמית כלשהי, הוא נהג להתפלל בבית הכנסת החסידי "יבנה", ודרש בו מידי שבת בסעודה שלישית. דבק בו הכינוי "הרב מבאנילא" ובמשך תקופה המשיך לענות לשאלות בהלכה. לעת זקנה חדל לענות על שאלות מורכבות יותר, מחשש לטעות בהוראת ההלכה.
נקבר בכניסה לאוהל אדמו"רי ויז'ניץ בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק בהוראת האדמו"ר מוויז'ניץ רבי חיים מאיר הגר, שגם הורה לבניו ללכת אחרי מיטתו, בניגוד למנהג ירושלים האוסר זאת.
חיבוריו וספרים שערך

הערותיו נדפסו בשולי ספר התשבי מרבי אליהו בחור, מרמרוש-סיגט שנת תר"ע. צולם מחדש בבני ברק תשל"ו על ידי נכדו רבי אברהם יעקב בומבך.
ערך והוציא לאור את חלקו השני של שו"ת "צור יעקב" של אביו, והוסיף את הערותיו "בשם מרדכי".
בשנת ה'תרצ"ח הוציא לאור קונטרס "אור ישראל" מדברי תורתו של האדמו"ר מוויז'ניץ, רבי ישראל הגר, ששמע מפיו. גם פרסם קונטרסי הספד על רבי ישראל ועל בנו רבי אליעזר, "זיכרון ישראל" בשנת ה'תרצ"ז ו"זיכרון אליעזר" בשנת ה'תש"ו.
כרכים עבים של חידושי תורה שכתב בכתב ידו, אבדו לפי עדותו בשואה.
מספר שנים אחר פטירתו, הוציאו בניו לאור ספר מכתב ידו, ובו דרשות ודברי תורה שאמר בסעודה שלישית. הספר נקרא "בשם מרדכי" כשם הערותיו על ספרו של אביו, שם המרמז לשני שמותיו של המחבר.
בשנת ה'תשע"ט יצא לאור ספר כתבי מא"ה, ובו סיפורים ודברי תורה מפיו. על ידי נכדו הרב אליעזר עמנואל הורוביץ.
משפחתו

לרבי מרדכי אריה נולדו עשרה ילדים, שלושה מהם נפטרו בצעירותם. מבין בניו נודעו: רבי שמואל שהיה אב"ד בורדוזן ברומניה, ולאחר השואה כיהן כרב השכונה תל חנן בעיר נשר, ומשה שהיה יד ימינו של אביו בכל פעולותיו ברומניה, בהיותו בטרנסניסטריה חלה באולקוס, ומפני העדר מזון ותרופות במקום, נפטר. בנו נחמיה היה נשוי ללאה, בת רבי ישכר דוב ליפשיץ. בן אחר, פנחס, היה מראשי אגודת ישראל בבני ברק. נישא לפערל בת הרב חיים וולטפרייד בן רבי עמנואל וולטפרייד האדמו"ר מפשעדבורז בפאביניץ, חתן רבי יהושע הורוביץ מדז'יקוב.
הערות שוליים

↑  ייחוס המשפחה לרבי ישעיה הלוי הורוביץ (השל"ה) ורבנים אחרים, מפורט בהקדמתו לספר השו"ת של אביו.
↑  בומבך, נפשות חסידיו, ירושלים תש"ס, עמ' ק. החידושים הודפסו בקבצים "ועד חכמים" (תרנ"ט) סימן נד, "אוהל מועד" (תרנ"ט) סימן סו, (תר"ס) סימן נ.
↑  להרחבה על המינוי והעדפתו על פני נכדי אדמו"רים אחרים, ראו: בומבך, נפשות חסידיו, ירושלים תש"ס, עמ' קח.
↑  בומבך, נפשות חסידיו, ירושלים תש"ס, עמ' קטז.
↑  בומבך, נפשות חסידיו, ירושלים תש"ס, עמ' קיט-קכ.
↑  מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק שני עמוד 270
↑  בומבך, נפשות חסידיו, ירושלים תש"ס, עמ' קמב.
↑  על הוראה יחידאית זו והנימוקים לה, ראו: בומבך, נפשות חסידיו, ירושלים תש"ס, עמ' קנ"ט, בשם אברהם וסרמן, גבאי האדמו"ר.
↑  הגימטריה של המילה "בשם" היא במספר קטן 9, וכן גם שמו השני "אריה" (מההקדמה לספר).
נוסחה אמפירית (פיזיקה)

בפיזיקה נוסחה אמפירית היא משוואה מתמטית שחוזה תוצאות שנבחנו, אבל אין לה בסיס תאורטי שיכול להסביר מדוע היא עובדת.
אמפירי משמעו: נסיוני. כלומר עצם השם רומז על כך שהנוסחה מתבססת על ניסויים.
לרוב הנוסחה היא לא סתם ניחוש אקראי, אלא מבוססת על היגיון, תצפיות ומדידות.
כאשר רוצים לתאר תופעה פיזיקלית כתלות בפרמטרים שונים, מבצעים סדרה של ניסויים, במהלכם מקבעים בכל פעם פרמטרים אחרים (במקרה האידיאלי כולם מלבד אחד), ובאמצעות שינוי הפרמטר הנותר ומדידת התוצאה, בונים גרף ממנו ניתן להסיק על הקשר המתמטי.
בשיטה זו, ניתן בהרבה מקרים (בהם הקשר המתמטי לא מסובך מדי) למצוא את צורת הקשר: ישר, הפוך או יותר מסובך, ולאחר שצורת הקשר ברורה, ניתן גם לבצע חישוב של קבועי פרופורציה אשר יביאו את המשוואה להתאמה מיטבית לתוצאות הניסויים.
לעיתים קרובות, המשוואות המתארות תופעות פיזיקליות הן מסובכות מאוד, אך בהתבסס על הבנה ומדידות ניסויים, מנסחים נוסחאות פשוטות יותר, אשר מהוות קירוב למשוואות המסובכות (כמובן שיחד עם הקירוב, מובאים גם התנאים בהם ניתן להשתמש בקירוב זה).
דוגמאות

חוק טיטיוס-בודה: זהו חוק אמפירי שנכון ברוב המקרים לחישוב מרחקי כוכבי לכת מהשמש. כיום מקובל לראות בו התאמה מקרית.
חוקי קפלר נוסחו ללא הבנה של העקרונות הפיזיקליים שעליהם הם מתבססים. חלפו למעלה מ-40 שנה בטרם ניוטון העמידם על בסיס תאורטי מוצק.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מצעד הגאווה בטאיוואן

| --- | --- |

מצעד הגאווה ברחובות טאיפיי, 2019
 סוג:  מצעד הגאווה 
 מדינה:  טאיוואן טאיוואן
 מיקום:  טאיפיי
 מועדים
 תאריכי פעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים)
 
מצעד הגאווה בטאיוואן (בסינית: 臺灣 同志 遊行) הוא מצעד הגאווה השנתי הנערך בבירת טאיוואן, טאיפיי מאז שנת 2003. אף על פי שלאורך השנים ערים נוספות ברחבי המדינה בהן טאיג'ונג וגאושיונג החלו לקיים מצעדי גאווה גם כן, המצעד הרחב בגודלו מתקיים בטאיפיי בסוף חודש אוקטובר.
מהדורתו באוקטובר 2019 הוגדרה עם למעלה מ-200,000 משתתפים, ובכך, הפך למצעד הגאווה הגדול ביותר במזרח אסיה. נכון לשנת 2021, מצעד הגאווה בטאיוואן הוא הגדול ביותר ביבשת אסיה יחד עם מצעד תל אביב, ישראל, אשר מוגדר כגדול ביותר במזרח התיכון עם מעל ל-250,000 צועדים בין השנים 2018-2019.
היסטוריה > לפני 2003

עוד לפני המצעד הגאווה הרשמי הראשון בטאיוואן שהתקיים ב-2003, התקיימו מספר תהלוכות גאווה קטנות ולא רשמיות בקרב קהילת הלהט"ב הטאיוואנית בהן בשנת 1996 צעדו כ-300 פעילי זכויות להט"ב במצעד הקואליציה הלאומית לנשים.
בשנת 2002, מספר חברי הקהילה מחו מול משרד ההגנה הלאומי נגד חוק אשר אסר על המוסקסואלים לשרת במשטרה הצבאית.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2003

מצעד הגאווה הראשון בטאיוואן נערך ב-1 בנובמבר 2003. הוא היה הראשון מסוגו בקהילה הסינית (אנ'), ועודד את אנשי הלהט"ב בהונג קונג, סין, סינגפור ומקאו לערוך מצעדים בשטחן. אנשים רבים בטאיוואן כלל לא הבחינו בקיום המצעד באותה שנה, אם כי כלי תקשורת רבים דיווחו על קיומו.
המצעד נערך בבירת המדינה, טאיפיי, והחל מפארק הזיכרון 228, מקום התכנסות ארוך שנים לגברים הומואים בטאיפיי. אל המצעד הצטרפו יותר מ-20,000 אזרחים מעשרות קבוצות שונות. במסגרת התנועה לזכויות האזרח עבור לסביות והומואים בחסות הממשלה, המצעד נתמך ב-70,000 דולר טאיוואני מעיריית טאיפיי. ראש העיר (לימים נשיא טאיוואן) מא יינג-ג'יו נאם בסיום המצעד באומרו כי "טאיפי כעיר בינלאומית צריכה לכבד אנשים מקבוצות ותרבויות שונות" והוסיף כי "לערים הגדולות בעולם ישנן קהילות הומוסקסואליות גדולות. קיומן וכבודן של קהילות מסוג זה חשובה למגוון העיר". לאחר נאומו התקיימה תחרות קריוקי ברחבי האזור.
לאחר קיום המצעד, מתח חבר המועצה, וואנג שי-צ'נג, ביקורת על ראשות העיר על "עידוד הומוסקסואליות" ו-"גסויות". קבוצות הומוסקסואליות רבות גינו את ההערות וסירבו בתגובה למימון מטעם מועצת העיר בשנה הבאה.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2004: להעיר את האזרחים בהכרה

מצעד הגאווה השני של טאיוואן נערך ב-6 בנובמבר 2004, שוב בטאיפיי בה החל בשעה 13:00 באנדרטת צ'יאנג קאי שק מתוכה צעדו המשתתפים לאורך שדרות קגטלאן, דרך פארק הזיכרון 228, אולם צ'ונגשאן, והסתיים בבית המשחקים האדום בשימנדינג. המצעד השתמש בסיסמה "להעיר את האזרחים בהכרה, יחד עם "אזרח עם יוצא מן הכלל, עיר עם צבעים, חברה עם מגוון, פוליטיקה בהשתתפות" וכלל צועדים מלבד הומוסקסואלים כפי שהוגדר ב-2003 בהם ביסקסואלים וטרנסג'נדרים.
מועד המצעד היה קרוב לבחירות הפרלמנט אשר כתוצאה מכך מועמדים רבים התייצבו במהלכו על מנת לקבל פרסום.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2005: היו ביחד!

במצעד הגאווה השלישי בשנת 2005, התקיימו איחוד הצועדים נגד "גלי דיכוי" כגון חוק "הסיווג לחומרים שפורסמו ותוכניות וידאו". המצעד השתמש בסיסמה "היו ביחד!" כסיסמתו העיקרית.
היו תחזיות לנפילת טייפון אפשרית ביום המצעד (1 באוקטובר), אם כי היה יום שטוף שמש לבסוף. המצעד החל בשעה 13:00 בחנות הספרים "Eslite" אשר משתתפיו צעדו לאחר מכן בכביש "Dunhua South" אל כיוון העירייה עד 17:00. בתום המצעד הודתה הקואליציה הלאומית לנשים של "HKSAR" למארגני המצעד על עידוד קיום מצעד גאווה בהונג קונג השכנה בשנת 2004.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2006: התאחדו ותיצרו משפחה

מהדורת המצעד הרביעית התקיימה ב-30 בספטמבר 2006 בה דווח על השתתפות של מעל 10,000 איש תחת הסיסמה "התאחדו ותיצרו משפחה!".
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2007: כוח הקשת

מצעד הגאווה החמישי בבירה טאיפיי התקיים ב-13 באוקטובר 2007 עם הסיסמה "כוח הקשת". במהלכו מספר המשתתפים גדל ב-5,000 משנתו הקודמת, כמו גם קהילות הומוסקסואליות ולסביות רבות מחוץ למדינה אשר לקחו חלק בקיומו. באמצע הדרך ארגן ההמון "נוף קשת" המכיל את 6 צבעי דגל הגאווה. "Aussiebum", יצרנית בגדי ים לגברים באוסטרליה, נתנה חסות לקיום המצעד. בכך, זו הייתה לפעם הראשונה שלקיום המצעד ישנה נותנת חסות מסחרית רבת עוצמה בהיסטוריה שלו. הזמרת הטאיוואנית, א-מיי, המכונה "מלכת הפופ הסיני" הפכה לדוברת הראשונה שלו באותה שנה.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2008: הפעל את דרך הקשת

הגרסה לשנת 2008 של המצעד התקיימה ב-27 בספטמבר ומשכה אליה כ-18,000 משתתפים, שיעור הצועדים הגדול ביותר עד לאותה שנה.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2009: תאהב בקול רם

מצעד 2009 בטאיפיי התקיים ב-31 באוקטובר ומשך כ-25,000 משתתפים. מוקד המפתח של מצעד זה היו זכויות להט"ב בטאיוואן, בדגש על חקיקת חוקים נגד אפליה והכרה באיגודים חד מיניים (איחוד אזרחי) בניגוד למהדורות המצעד בשנים קודמות אשר התמקדו באספת מפגינים ויצירת נראות עבור קהילת הלהט"ב הטאיוואנית. המצעד הביע אכזבה מהממשלה, שלא פעלה על התחייבויותיה הקודמות ללגליזציה של נישואים חד מיניים בטאיוואן.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2010: לצאת ולהצביע

גרסת המצעד השמינית, שהתקיימה ב-30 באוקטובר, נשאה את הסיסמה "לצאת ולהצביע". במהלכו, התקיימה צעדה מפארק הזיכרון 228 ואילך אל התחנה המרכזית של טאיפיי ובחזרה, אשר דרשה אמצעים קונקרטיים מצד הממשלה להגנה על זכויות להט"ב בנוגע להתחייבויות מסוגים אלו של הממשלה אשר עדיין לא הניבו תוצאות לאותה שנה. במהלך הצעדה השתתפו מעל 30,000 איש, מה שהפך את מצעד הגאווה בטאיפיי, טאיוואן, למצעד הגאווה הגדול ביותר ביבשת אסיה.
מארגני המצעד החליטו מאז שנת 2010 לארגן את קיומו בשבת האחרונה של חודש אוקטובר.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2011: אנשי קהילת הלהט"ב נלחמים בחזרה, מחסלים את האפליה

המצעד ה-9 התקיים ב-29 באוקטובר 2011 תחת הנושא "אנשי קהילת הלהט"ב נלחמים בחזרה, מחסלים את האפליה". בעת קיומו השתתפו כ-50,000 משתתפים אשר מספרם הרחב הוביל להפרדה בין המסלולים לקו מזרחי וקו מערבי. הקו המערבי, שהיה לחדש, עבר דרך אולם הזיכרון לצ'אנג קאי-שק, המוגדר אזור תרבות וחינוך גדול במדינה.
במהלך המצעד לקחה חלקה הזמרת הטאיוואנית דזרט צ'אנג שהופיעה בקיום מסיבת לאחר סיומו ונישקה מעריצה על הבמה.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2012: שוויון זכויות לנישואין, גיוון בשותפות

המצעד העשירי נערך ב-27 באוקטובר 2012 עם דיווח של כ-65,000 משתתפים. במהלכו, המשתתפים קראו לחקיקת נישואים חד מיניים.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2013-2018

במשך השנים משנת 2013 עד 2018 התקיים המצעד בכול שנה בין ה-25 ל-31 באוקטובר. סיסמת מהדורתו שונתה בהן נכללו: "הפכו את אנשי הלהט"ב לגלוים, קולם של המיעוטים" (2013), "צעד בנעלי קוויר" (2014), "התנהג כפי שאתה, לא כפי גילך" (2015), "כבד גיוון, כמו שאתה מתכוון לזה" (2016), "עשו אהבה, לא מלחמה" (2017), "ספר את הסיפור שלך, הצביע למען שוויון" (2018).
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2019: ביחד, נהפוך את טאיוואן לטובה יותר

המצעד ה-17 התקיים ב-26 באוקטובר 2019. במהלכו הוגדר מספר שיא של משתתפים עם מעל 200,000 איש.
היסטוריה > טאיפיי, צפון טאיוואן > 2020: מצעד הגאווה של טאיוואן לעולם

מהדורת המצעד ה-18 בוטלה לצד מצעדי הגאווה בשאר רחבי העולם בשל מגפת הקורונה, אם כי נערך ב-28 ביוני 2020, במלאת 51 שנה למהומות סטונוול בגרסה מצומצמת עם כ-1,200 איש.
היסטוריה > טאיג'ונג, מרכז טאיוואן

מצעד הגאווה הראשון ברחבי העיר טאיג'ונג במרכז טאיוואן התקיים ב-17 בדצמבר 2011 תחת הנושא "עמידה עבור אהבה, טבעית לחלוטין" אשר קרא לממשלת טאיג'ונג לשים דגש לקידום נושאי מגדר ברחבי העיר.
היסטוריה > גאושיונג, דרום טאיוואן > 2010: יציאה מהארון

מצעד הגאווה הראשון של גאושיונג בדרום טאיוואן התקיים בשנת 2010. מארגן המצעד היה המשרד הדרומי של איגוד הטלפונים החמים של טייוונג טונגזשי (המכונה גם "קו חם 968"), שנתמך על ידי הלשכה לענייני אזרחים בממשלת העיר גאושיונג, שנערך ב-18 בספטמבר. במהלכו נרשמה השתתפות של כ-2,000 איש.