stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ובאני במבו
קורות חיים > כהונתו כדוג'ה

בשנים שקדמו לכהונתו הותקפו אוניות הסוחר הוונציאניות על ידי שודדי ים אשר פעלו בתמיכת פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אחד ממעשיו הראשונים של במבו כדוג'ה היה להכריז מלחמה כנגד אוסטריה. במלחמת גרדיסקה, בקרבות שהתנהלו בפריולי, גרדיסקה ד'איזונצו, גריציה ואיסטריה הייתה ידה של ונציה על העליונה. הסכם השלום נחתם בפריז ב-27 בספטמבר 1617.
בין השנים 1617–1618 ניסה אלפונזו דה לה קואבה, שגריר ספרד להביא להפלת המשטר ברפובליקת לה סרניסימה על מנת לאפשר את כיבושה על ידי ספרד. דה לה קואבה יזם מהומות ברחבי העיר, ובמבו פעל לייצב את השלטון, אולם נפטר טרם פתרון ניסיון הקשר.
במבו נפטר בוונציה ב-16 במרץ 1618.
ג'ובאני במבו כורע לפני האנשה של לה סרניסימה - ציור מעשה ידי דומניקו טינטורטו.
בריטניה הפרהיסטורית

התקופה הפרהיסטורית בתולדותיה של בריטניה הגדולה מתחילה בראשית ההתיישבות האנושית באי ונגמרת בפלישה הרומית לבריטניה בשנת 43 לספירה.
בריטניה מאוכלסת בבני אדם מזה מאות אלפי שנים. לפני כיבוש חלקו הדרומי של האי על ידי האימפריה הרומית לא השתמשו יושביו בכתב, ולכן דרך חייהם ידועה רק מממצאים ארכאולוגיים. בהיותה ממוקמת בקצה אירופה, בריטניה קיבלה את ההישגים הטכנולוגיים והתרבותיים באיחור־מה משאר היבשת בזמן הפרהיסטוריה.
הרישום הראשון על בריטניה הגדולה ועל תושביה נעשה בידי הנווט היווני פיתיאס, ששט לאורך חופי בריטניה בתאריך לא ידוע, אך ככל הנראה אחרי שנת 330 לפנה"ס. תושבי האי עסקו במסחר (בעיקר בייצוא בדיל שהיה מרכיב חשוב בתעשיית הארד) והיו להם קשרים תרבותיים עשירים עם שאר אירופה מאז התקופה הנאוליתית.
התקופה הפלאוליתית

התקופה הפלאוליתית בבריטניה הגדולה התחילה לפני כמעט 750 אלף שנה ונמשכה עד סביבות שנת 8000 לפני הספירה. שינויים רבים התרחשו בפרק זמן זה בכללם מספר תקופות קרח שהשפיעו רבות על יישוב האדם באזור. תושבי האזור באותה תקופה היו להקות של ציידים-לקטים שנדדו ברחבי אירופה אחרי עדרי חיות.
התקופה הפלאוליתית > התקופה הפלאוליתית התחתונה

מספר שרידי עצמות וכלי צור נמצאו באזורי חוף של נורפוק שמצביעות על כך שהומו ארקטוס היה נוכח בבריטניה הגדולה לפני כ-700,000 שנה. בזמן זה, חלקיה המזרחיים והדרומיים היו מחוברים לאירופה בגשר יבשתי ארוך שאיפשר תנועה בין האזורים. ארכאולוגים מצאו מספר אתרים קדומים לאורך מקור מים יבש שהיה פעם נהר בית'הם, דבר שיכול להעיד על הדרך שנוצלה כדי להגיע מערבה לבריטניה.
אתרים כמו בוקסגרוב בסאסקס מתארים את הגעתו של מין אדם קדום הנקרא הומו היידלברגנסיס מלפני 500 אלף שנה. בני אדם קדומים אלה יצרו כלי צור וצדו את היונקים המקומיים. הם דחקו בפילים, קרנפים והיפופוטמים מעבר לצוקים ואל תוך ביצות כדי שיוכלו להרוג אותם ביתר קלות[דרוש מקור].
תקופת הברונזה

בסביבות שנת 2500 לפנה"ס הופיעה בבריטניה תרבות חדשה. בדרך כלל מתייחסים אל אנשיה כאל 'אנשי ביקר', בשל השימוש הרווח אצלם בגביעי חרס שחלקם העליון דמוי פעמון (באנגלית: Bell beaker). מאמינים שמקורם בחצי האי האיברי (כיום ספרד ופורטוגל). אנשי ביקר הביאו יחד איתם לבריטניה את המיומנות שבחישול מתכת. תחילה הם יצרו דברים מנחושת, אך משנת 2,150 לפני הספירה לערך הם גילו את הדרך לייצור ברונזה (החזקה הרבה יותר מנחושת) על ידי ערבוב נחושת עם מעט בדיל. במהלך אלף השנים הבאות הברונזה החליפה את האבן כמרכיב העיקרי בכלים ובכלי־נשק.
לבריטניה היה מצבור רב של בדיל באזורי קורנוול ודבון באזור שכיום הוא דרום-מערב אנגליה, וכך החלה חציבת בדיל באזור. בסביבות 1,600 לפני הספירה באזור הדרומי-מערבי של בריטניה המסחר פרח, כשהבדיל הבריטי יוצא לרחבי אירופה.
אנשי הביקר היו מיומנים גם ביצירת עיטורים מזהב, ודוגמאות לשכאלו נמצאו בקברים של עשירי תרבות וסקס של דרום בריטניה.
בתחילת תקופת הברונזה היו המתים נקברים מתחת לגבעות בתלי קבורה, בדרך כלל כשכד חרס מסוג ביקר בסמוך לגופה. מאוחר יותר באותה תקופה, שרפה אומצה כדרך הקבורה ובתי הקברות היו רק כדים עם אפר הגופות. אנשי התקופה בנו בניינים פרהיסטוריים מפורסמים רבים כמו השלבים המאוחרים של סטונהנג' כמו גם סיהנג'.
ישנו ויכוח בין הארכאולוגים אם אנשי הביקר היו גזע שהיגר אל בריטניה בהמוניו מהיבשת, או שהידע וההתנהגות שהגיעו מהם לבריטניה (ולבסוף לשאר מערב אירופה) הובאו יחד עם הסחר. לחלופין, ייתכן כי מספר אנשי ביקר שליטים היגרו לבריטניה והחלו לשלוט באוכלוסייה המקומית בדרך זו או אחרת.
יש עדויות להפרעה יחסית גדולה בתבניות החברתיות בסביבות המאה ה-12 לפנה"ס, שמלומדים אחדים מחשיבים אותה כפלישה (או לפחות להגירה המונית) אל תוך החלק הדרומי של בריטניה. דבר זה הורגש לא רק בבריטניה או באירופה, אלא גם מעבר לה; אימפריות רבות מהמזרח־הקרוב נפלו והתפוררו, או לפחות חוו בעיות רבות ופושטים אגאיים המכונים 'אנשי־הים' שלטו על רוב המזרח התיכון.
תקופת הברזל

בסביבות 750 לפני הספירה חישול הברזל הגיע לבריטניה מדרום אירופה. ברזל היה יותר חזק ומלא מברונזה, וכניסתו לבריטניה מסמלת את תחילת תקופת הברזל. הברזל שינה לחלוטין צדדים רבים בחיי הבריטים, בעיקר בחקלאות; חודי מחרשות מברזל יכלו לחרוש אדמה במהירות ובעומק רבים יותר מאשר עץ או ברונזה, וגרזנים מברזל יכלו לגדוע עצים ויערות ביעילות רבה הרבה יותר.
בסביבות שנת 900 לפני הספירה, החברה הבריטית השתנתה שוב. עד שנת 500 לפני הספירה התפשטה התרבות הקלטית לכל האיים הבריטיים. לקלטים הייתה אמנות מפותחת והם יצרו חרבות מסוגננות רבות מברזל ומברונזה, ותכשיטים מדהימים למראה.
בתקופת הברזל הייתה תושבי האי מחולקים לקבוצות חברתיות קטנות שבראשן עמד ראש השבט.
כשמספר האנשים גדל, קרבות ומלחמות פרצו בין שבטים יריבים. הדבר הוביל לבניית מבצרי גבעה. למרות שמבצר הגבעה הראשון נבנה בסביבות שנת 1,500 לפני הספירה, שיא בנייתם הגיע בזמן תקופת הברזל המאוחרת. משקים גדולים יצרו אוכל בכמויות תעשייתיות, ומקורות רומאים מספרים שהבריטים ייצאו כלבי ציד, עור חיות ועבדים.
תקופת הברזל > המאות האחרונות של תקופת הברזל לפני פלישת הרומאים

במאות האחרונות לפני הפלישה הרומית באו לאי מהגרים פליטים מגאליה (האזור שכיום הוא צרפת ובלגיה), שברחו מהתפשטות האימפריה הרומית.
מסביבות שנת 175 לפני הספירה הם התיישבו באזורי קנט, הרטפורדשייר ואסקס, והביאו איתם את המיומנות לייצור חרס יותר טוב מכל מה שנעשה קודם בבריטניה. הגאלים, שהושפעו מתרבות האימפריה הרומית, יצרו את היישוב הראשון בבריטניה שהיה גדול מספיק להיקרא עיר.
מאות אלו ראו גם עלייה באיכות החיים באיים, כמו גם במורכבותם. בסביבות שנת מאה לפני הספירה החלו להשתמש במוטות ברזל כבמטבע, בעוד המסחר הפנימי ועם היבשת פרח, בעיקר בזכות המינרלים הרבים שמצויים בבריטניה. המטבעות פותחו, מבוססים על סוגים מהיבשת אבל נושאים שמות של ראשי שבטים מקומיים.
כאשר האימפריה הרומית התרחבה צפונה, היא החלה לגלות עניין בבריטניה.
נקודות בזמן

500,000 לפני הספירה - בני אדם מהגרים לבריטניה מאירופה.
6,500 לפני הספירה - המים גואים ומנתקים את בריטניה מאירופה היבשתית.
2,100 לפני הספירה - עידן הברונזה מתחיל.
2,050 לפני הספירה - סטונהנג' נבנית.
1,200 לפני הספירה - כפרים קטנים מתחילים להיווצר; השבטים מתחילים להתיישב.
750 לפני הספירה - עידן הברזל מתחיל; האוכלוסייה באותה תקופה בבריטניה מוערכת בכ-150 אלף.
500 לפני הספירה - הקלטים מופיעים במרכז אירופה ומתקדמים לעבר בריטניה.
מגן וונדסוורת' שהתגלה בלונדון.
בתי עיגול משוחזרים במבצר הגבעה הנל'יס, דרום-מערב ויילס
בריטניה החדשה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים ביסמרק, ים שלמה 
 קואורדינטות:  5°45′S 150°36′E﻿ / ﻿5.75°S 150.6°E﻿ / -5.75; 150.6
 שטח:  36,520 קילומטר רבוע
 אורך:  520 קילומטר
 רוחב:  146 קילומטר
 גובה מרבי:  אולאוון
 נתונים מדיניים
 מדינה:  פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה
 אוכלוסייה:  513,926 (2011)
 עיר ראשית:  קוקופו 
 מגלה:  ויליאם דמפייר 
 תאריך גילוי:  27 בפברואר 1700 
  (למפת פפואה גינאה החדשה מוגדלת) פורט מורסבי לאה קונדיאבה גורוקה וואבג מדנג קוקופו וייווק אלוטאו איי שלמה  א י נ ד ו נ ז י ה  או. ים ביסמרק ים האלמוגים  ים שלמה  האוקיינוס השקט בריטניה החדשה (למפת פפואה גינאה החדשה רגילה) פורט מורסבי לאה קונדיאבה גורוקה וואבג מדנג קוקופו וייווק אלוטאו איי שלמה  א י נ ד ו נ ז י ה  או. ים ביסמרק ים האלמוגים  ים שלמה  האוקיינוס השקט בריטניה החדשה 
 
בריטניה החדשה (באנגלית: New Britain, בטוק פיסין: Niu Briten) הוא האי הגדול ביותר בארכיפלג ביסמרק שבפפואה גינאה החדשה. בין האי לבין פפואה גינאה החדשה עצמה מפריד מצר דמפייר, ובין האי לבין אירלנד החדשה מפרידה תעלת סנט ג'ורג'.
היישובים העיקריים באי הם רבאול/קוקופו וקימבה.
גאוגרפיה

האי ממוקם בין קו האורך "31 '18 148° ועד קו האורך "57 '23 152° מזרח לבין קו הרוחב "25 '08 4° לקו הרוחב "31 '18 6° דרום. לאי צורת חצי סהר. רוחבו כ-477 ק"מ ואורכו נע בין 29 ל-146 ק"מ. זהו האי ה-38 בגודלו בעולם: שטחו הכולל הוא 35,144 קמ"ר. אורך חופי האי 1678.7 ק"מ.
אזור מישורי החוף של האי שטוחים, ופני האי הררי. הגבוה בהרי האי הוא הר סינוויט שברכס ביינינג במזרח האי, אשר גובהו 2,438 מטרים. מרבית שטח האי מכוסה ביערות גשם צפופים.
באי מספר הרי געש פעילים ובהם אולאוון (הגבוה בהרי הגעש של פפואה גינאה החדשה), לאנגילה, הרי גארבונה, רכס סולו והרי הגעש טבורבור ווולקן בקלדרת רבאול. הר הגעש טבורבור התפרץ בשנת 1994 וגרם הרס רב לבירת האי רבאול. בעקבות ההרס וההתפרצות לא שוקמו חלקים רבים מהעיר המכוסים אפר געשי והבירה עברה לעיירה קוקופו הסמוכה.
מנהל

האי שייך לאזור האיים - אחד מחמשת אזורי פפואה גינאה החדשה והוא מחולק לשני מחוזות:
מזרח בריטניה החדשה שבירתו כיום קוקופו (בעבר הייתה הבירה רבאול);
מערב בריטניה החדשה שבירתו קימבה.
היסטוריה

ב-27 בפברואר 1700 הגיע לאי חוקר הארצות האירופאי הראשון ויליאם דמפייר אשר נתן לאי את השם הלטיני "נובה בריטניה" (Nova Britannia - בריטניה החדשה).
בנובמבר 1884 הכריזה גרמניה על פרוטקטורט בארכיפלג בריטניה החדשה, ושינה את שם האי ל"ניופומרן" (Neupommern - פומרניה החדשה), במקביל שונה שם האי הסמוך אירלנד החדשה ל"נוימקלנבורג" (Neumecklenburg - מקלנבורג החדשה). לקבוצת האיים ניתן השם ארכיפלג ביסמרק והם נוהלו כקולוניה גרמנית בשם גינאה החדשה הגרמנית.
בשנת 1909 הגיע אוכלוסיית האי המקומית למספר תושבים משוער של כ-190,000 תושבים מקומיים (ורק 474 מתיישבים לבנים), אשר התגוררו בבירת האי דאז הרברטשו (Herbertshöhe) - כיום קוקופו. כלכלת האי התבססה על החקלאות ובעיקר על גידולי קופרה, כותנה, קפה וגומי. המתיישבים הלבנים התגוררו בסמוך לבירת האי ונמנעו מלהיכנס ליערותיו מפחד השבטים המקומיים.
ב-11 בספטמבר 1914 התרחש באי אחד מהקרבות הראשונים של מלחמת העולם הראשונה עת שצי אוסטרליה נחת באי וכבש אותו מידי הכוחות הגרמניים. בשנת 1920 הכריז חבר הלאומים כי האי יהפוך לחלק מטריטוריית גינאה החדשה במנדט של אוסטרליה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

סמוך לאחר הצטרפות יפן למלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, הפציץ חיל האוויר היפני את רבאול והרס את העיר. ב-23 בינואר 1942 נחתו כוחות הצי הקיסרי היפני באי, ובעקבות ניצחונם בקרב רבאול נכבש האי ונותר תחת שלטון יפני עד שנת 1944. היפנים בנו באי בסיס צי גדול אשר שימש כבסיס לנחיתה הכושלת שלהם בפורט מורסבי. חיילי צי ארצות הברית נחתו במערב האי בשנת 1944 והקיפו את הבסיסים היפניים ברבאול מבלי לכבוש אותם. בסיסים אלה פונו על ידי היפנים באוגוסט 1945, במהלך נסיגתם צפונה.
אוכלוסין

באי מתגוררות שתי קבוצות אוכלוסייה מקומיות: הפפואנים המתגוררים באי עשרות אלפי שנים והאוסטרונסיאנים שהגיעו לאי לפני כאלפיים שנים. באי מדוברות עשר שפות פפואניות מקומיות וכ-40 שפות אוסטרונזיות. השפות הרשמיות באי הן אנגלית וטוק פיסין.
נכון לשנת 2011 מתגוררים באי 513,926 תושבים.
מפה טופוגרפית של האי
הרים ויישובים עיקריים באי
תושבים מקומיים של האי, 1944
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי

| --- | --- |

 לידה:  1555 Caravaggio, איטליה 
 פטירה:  4 בינואר 1609 (בגיל 54 בערך) מנטובה, דוכסות מנטובה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 
ג'ובאני ג'אקומו גסטולדי (באיטלקית: Giovanni Giacomo Gastoldi; סביבות 1550–1622?) היה מלחין איטלקי מסוף תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק.  נודע בפרסום הבאלטים לחמישה קולות שלו בשנת 1591.
קריירה

גסטולדי נולד בקאראוואג'ו, לומברדיה. ב-1582 החליף את ז'אק דה ורט כמנצח מקהלה בכנסיית סנטה ברברה ועבד עד 1601 בשירות הדוכסים גוליאמו ווינצ'נצו גונזאגה. אחר כך, לדברי פיליפו לומאצי, היה גסטולדי למנצח מקהלה בדואומו במילאנו, אבל לאור שיקולים אחרים נראה שנקודה זו מוטלת בספק.
יצירות

גסטולדי חיבר מדריגלים אחדים, מגוון מוזיקת קודש ווקאלית ומספר יצירות אינסטרומנטליות. שני קובצי ה"באלטי" שלו, מחרוזת מחולות ווקאליים, הם הבולטים והמשפיעים ביותר ביצירותיו. קובץ אחד נכתב לשלושה קולות והשני לחמישה קולות. הבאלטי הכילו קטעים של הברות חסרות פשר (כמו "פה לה לה") שכמו גילמו טיפוס של מאהב ומעשה האהבה. כמכלול, הבאלטי של גסטולדי היו קומדיה דל'ארטה מוזיקלית וכללו בהם את הקטעים הבאים: "איל קונטנטו" ("בר המזל"), "איל פרמיאטו" ("הזוכה"), "ל'אינאמוראטו" ("המאוהב"), "איל פיאצ'רה" ("העונג"), "לה בלצה" (יופי"), "גלוריה ד'אמורה" ("שבחי האהבה"), "ל'אצ'זו" ("הנלהב"), "קאצ'ה ד'אמורה" ("מרדף אהבה"), "איל מרטלאטו" ("הדחוי"),
"איל בל'אומורה" ("מצב הרוח הטוב"), "אמור ויטוריוזו" ("האהבה המנצחת") ו"ספמה אמורוזה" (תקוות האוהב"), "לה סירנה" (בת הים) ועוד. המוזיקה שלו לבאלטי הכילה ביסודה מרקם אקורדים פשוט, דקלום מהיר והטעמות רתמיות על חשבון תצוגה קונטרפונקטית, כפי שאפשר לצפות מן הקשר הצמוד שלהם עם מוזיקה לריקודים.
ה-Balleti a Cinque Voci של גסטולדי התפרסם בוונציה ב-1591 והיה ל"רב מכר" מיידי. תוך זמן קצר זכה הקובץ לעשר הדפסות חוזרות, לא רק אצל המו"ל המקורי אלא גם בארצות אחרות. מלחינים כמו אורציו וקי, אדריאנו בנקיירי, הנס ליאו האסלר ותומאס מורלי הלכו שבי אחר קסמה של היצירה המוזיקלית הזאת (הבלט של מורלי, "עתה הוא חודש האביב" מציג דוגמה מובהקת להשפעת גסטולדי). יאקוב ואן אייק כתב ואריציות לחלילית סולו על "לה סירנה". אחד הבלטים אף הפך לכוראל פרוטסטנטי ויש אפילו כוראל פרלוד לעוגב של באך המבוסס עליו (BWV 615).
הקשר בין מספר רב של פרוטולות, וילנלות ושאנסונים צרפתיים לבין מחול, ברור ואינו מוטל בספק, אבל נראה שיש בסיס לטענה שגסטולדי היה המחבר המלומד הראשון, כנראה מאז המאה ה-13, שחיבר שירי-מחול אשר עוצבו לפי דפוסים אינסטרומנטליים ואפשר היה להתאימם בקלות לביצוע כלי בלבד.
דף השער של הבאלטי מעניק את התואר "מאסטרו די קאפלה של האדון רם המעלה, הדוכס ממנטואה" לגסטולדי. אך אין להסיק מכך שהנאיביות הספונטנית של יצירות גסטולדי היא מסווה לתחכום, משום שהתוכן אינו אלא קובץ שכולו פשטות, השתעשעות בריאה, קלות ראש מידבקת ועליצות. התכונה המשותפת היא כמובן הפזמון החוזר בנוסח המקובל של "פא-לא" (שהיה ל"לירום-לירום" ב"גלוריה ד'אמורה"), עם מקצב נתרני, שורות ברורות וטונאליות גלויה ומפורשת. גסטולדי השתדל לגוון את חיבוריו מבלט לבלט בכך שכתב לעיתים במקצב משולש ולעיתים בכפול או בשימוש לסירוגין במז'ור ומינור. פרט לכך, אין כל עדות להבחנה פסיכולוגית בין ה"דמויות" המתוארות ביצירה.
ברכת המינים

ברכת המינים היא הברכה ה-12 בתפילת שמונה עשרה, והיא מופיעה בין ברכת המשפט לבין ברכת על הצדיקים. ברכה זו היא אחת מ-13 ברכות הבקשה של תפילת שמונה עשרה. הברכה מבקשת את הכרתתם של אויבי ישראל, המלשינים והמינים.
נוסח הברכה המקורי היה "משומדים" (ולא מלשינים), אך שונה מאימת הצנזורה הנוצרית שראו בביטוי עלבון כלפיהם ומאז לא חזר הביטוי למקור ו"מלשינים" משמש גם כיום במרבית סידורי התפילה. בחלק מהנוסחאות הוסר גם הביטוי "מינים". הביטויים המקוריים הופנו בפרט כלפי הנוצרים, ותיקונה של הברכה היה חלק מתהליך היפרדות הנצרות והיהדות.
ברכה זו תוקנה בתקופה מאוחרת יותר משאר הברכות בתפילת שמונה עשרה, והייתה לברכה ה-19 בה, אך למרות זאת לא שונה שם התפילה.
תיקון הברכה

בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף כ"ח, עמוד ב', מובא כי ברכת המינים לא תוקנה יחד עם שמונה עשרה ברכות תפילת העמידה, אלא נוספה בתקופה מאוחרת יותר כברכה התשע עשרה במספר. ברכת המינים תוקנה ביבנה, בתקופתו של רבן גמליאל. באותה תקופה, מיד לאחר חורבן בית שני השתרר משבר עמוק בשאלת המשכיותה של היהדות ולאיזה כיוון יתפתח; שרידי כיתות בית שני, כגון הצדוקים, וקבוצות חדשות, כמו הנוצרים ואף בעלי השקפה גנוסטית-יהודית, נאבקו על השפעה.
הסנהדרין החדשה שהוקמה ביבנה וייצגה את הרבנים יורשי הפרושים, שאפה שהנהגתה תתקבל ללא עוררין וניסתה ליצור קהילה אחידה תחת שלטונה. כדי להרחיק את החולקים עליהם מתוך הקהל ביקש רבן גמליאל לתקן את ברכת המינים, ושמואל הקטן נבחר לתקן את הברכה. הברכה גרמה לכך שהמינים בבתי הכנסת יימנעו בשעה שישמשו כשליחי ציבור מלומר את ברכת המינים, וכך ייחשפו ויתבקשו לחזור בתשובה או יגורשו, או שבכלל ימנעו מלבוא לבתי הכנסת וכך ייווצר חיץ ברור בין עם ישראל למינים.
בתלמוד מובאת ברייתא, שמספרת על סידור 18 הברכות שבתפילה ועל התוספת של הברכה הנוספת:
שמעון הפקולי הסדיר שמונה עשרה ברכות לפני רבן גמליאל על הסדר ביבנה. אמר להם רבן גמליאל לחכמים: כלום יש אדם שיודע לתקן ברכת המינים? עמד שמואל הקטן ותיקנה. לשנה אחרת שכחה, והשקיף בה שתיים ושלוש שעות, ולא העלוהו
הרמב"ם מסביר את הצורך שהיה בתוספת הברכה:
בימי רבן גמליאל רבו המינים בישראל, והיו מצֵירין לישראל ומסיתין אותן לשוב מאחרי ה'. וכיון שראה שזו גדולה מכל צורכי בני אדם, עמד הוא ובית דינו, והתקין ברכה אחת שתהיה בה שאילה מלפני ה' לאבד המינים, וקבע אותה בתפילה, כדי שתהיה ערוכה בפי הכול. נמצאו הברכות שבתפילה, תשע עשרה ברכות
ברכה זו סימלה בין היתר את הנתק בין היהדות לנצרות בדורות הראשונים להופעת הנצרות, יחד עם עוד תקנות שנועדו לכך, כמו ביטול אמירת "עשרת הדברים" יחד עם קריאת שמע: "רבי שמואל בר נחמן אמר... בדין הוה שיהו קורין עשרת הדיברות בכל יום; ומפני מה אין קורין אותן? מפני טענת המינין, שלא יהו אומרים: אלו לבדם ניתנו לו למשה בסיני".
דיני הברכה

בגמרא נאמר ששליח ציבור הטועה בתפילתו ימשיך בתפילתו, אך אם הוא נמנע מלהתחיל את ברכת המינים מונעים ממנו להמשיך להיות שליח ציבור, היות שחושדים בו שהוא מין. (אך אם התחיל וטעה, אין מונעים ממנו להמשיך להיות שליח ציבור.)
הברייתא מספרת, ששמואל הקטן שימש פעם אחת כשליח ציבור, וכשהגיע לברכת המינים שכח את הנוסח והתעכב מעט כדי להיזכר בו. הציבור המתין בינתיים, ולא סילקו. התלמוד דן במעשה זה, שהרי ישנה הלכה ששליח ציבור שטעה בברכת המינים מסולק מן התיבה לאלתר, מחשש שהוא מין. התירוץ המובא הוא שרק טעה בנוסח ולא נמנע מלומר; דעה שנייה היא שכיון שהוא עצמו תיקן את הברכה, אין לחשוש שחזר בו.
נוסח הברכה

בשל רגישותה של הברכה, עבר נוסחה גלגולים רבים ושונים יותר מכל תפילה וברכה אחרת, הן מפני חשש ממשי מתגובת הסביבה הלא-יהודית, והן מפני צנזורה של השלטונות.
בגניזה הקהירית התגלו נוסחי תפילה שלא עברו צנזור. בין נוסחאות אלו נמצא נוסח ארץ ישראל בו נכתב: "למשומדים אל תהי תקוה, ומלכות זדון מהרה תעקר בימינו, והנוצרים והמינים כרגע יאבדו, ימחו מספר חיים ועם צדיקים אל יכתבו. ברוך אתה ה' מכניע זדים".
לגבי המחלוקת בקרב עדות המזרח בנוגע לחתימת הברכה - "שובר אויבים ומכניע זדים" או "ומכניע מינים" יש להעיר כי בתלמוד ירושלמי מסכת ברכות דף מ' ע"א מופיעה הגרסה זדים וכן היום העיקר ברב קהילות ישראל.
הנוסחאות המקובלות כיום הן:
נוסח הספרדים:
נוסח ספרד:
נוסח אשכנז:
הנוסח התימני הבלדי:
נוסח איטליה:
נוסח רומניא:
נוסח פרובאנס:
נוסח האר"י:
נוסח קטלוניה:
נוסח חב"ד:
ראו גם

תפילת שמונה עשרה
שמואל הקטן
רבן גמליאל הזקן
לקריאה נוספת

"ברכת המינים", בתוך: הנצרות הקדומה: שלוש המאות הראשונות, מאת רבקה ניר, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה. (באתר גוגל ספרים)
יעקב טפלר, ברכת המינים, חיבור לשם קבלת התואר "דוקטור לפילוסופיה" (בהנחיית אהרן אופנהיימר ויהושע אפרון), אוניברסיטת תל־אביב, תשס״ג 2003. (375 עמודים)
הרב אריאל אפרים אהרונוב, בירור הנוסח האמיתי של ברכת המינים – ולמשומדים אל תהי תקוה, עץ חיים כט [יב, א], ניסן תשע"ח, עמ' קסג (קישור להורדה)
Yaakov Y. Teppler, Birkat haMinim: Jews and Christians in conflict in the ancient world, translated by Susan Weingarten, Tübingen : Mohr Siebeck, c2007
Philippe Bobichon, « Persécutions, calomnies, ‘birkat ha-Minim’, et émissaires juifs de propagande antichrétienne dans le Dialogue avec Tryphon de Justin Martyr », Revue des Études Juives 162 /3-4 (juillet-décembre 2003), pp. 403-419.
הערות שוליים

↑  לבירור התקופה ראו כאן.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י"ב, עמוד א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ברכות,  פרק א', הלכה ג'.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר אהבה, הלכות תפילה וברכת כהנים, פרק י', הלכה ג'; שולחן ערוך אורח חיים סימן קכ"ו סעיף א.
↑  ספר "תפילת חיים"-בירור נוסח האר"י ז"ל של הרב דניאל מרדכי הכהן רימר.
| תפילת העמידה |
| --- | --- | --- |
| שלוש הברכות הראשונות | שלוש הברכות הראשונות |  |
| ברכות שבח | ברכת אבות • ברכת גבורות • ברכת קדושת השם |  |
| הברכות האמצעיות | הברכות האמצעיות |  |
| בקשות תפילת שמונה עשרה | ברכת חונן הדעת • ברכת תשובה • ברכת סליחה • ברכת גאולה • ברכת רפואה • ברכת השנים • ברכת קיבוץ גלויות • ברכת המשפט • ברכת המינים • על הצדיקים • ברכת ירושלים • מצמיח קרן ישועה • שומע תפילה |  |
| בתפילת שבע | ברכת קדושת היום |  |
| בתפילת תשע | מלכויות זכרונות ושופרות |  |
| בתפילת עשרים וארבע | זכרונות • שופרות • אל ה' בצרתה לי • אשא עיני אל ההרים • ממעמקים קראתיך ה' • תפלה לעני כי יעטוף |  |
| שלוש הברכות האחרונות | שלוש הברכות האחרונות |  |
| ברכות הודאה | ברכת עבודה • ברכת הודאה • ברכת שים שלום |  |
| תוספות | תוספות |  |
| הזכרות | משיב הרוח ומוריד הגשם • מוריד הטל • שאלת גשמים |  |
| בחזרת הש"ץ | קדושה • מודים דרבנן • ברכת כהנים |  |
| בזמנים מיוחדים | אתה חוננתנו • יעלה ויבוא • על הנסים • תפילת נחם • תפילת עננו • ועננו בורא עולם • ותערב • הוספות ושינויים לעשרת ימי תשובה • וידוי |  |
| תפילות העמידה השונות | תפילות העמידה השונות |  |
| בכל יום | תפילת שחרית • תפילת מנחה • תפילת ערבית |  |
| בשבתות ובמועדים | תפילת מוסף |  |
| ביום הכיפורים (ובתענית ציבור) | תפילת נעילה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285996105171  LCCN: n2008021167  VIAF: 175157073   WorldCat (עם VIAF): 175157073 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ג'ון אושיי

ג'ון פרנסיס אושיי (באנגלית: John Francis O'Shea; נולד ב-30 באפריל 1981 בווטרפורד שבאירלנד) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר אירי המשמש כיום כמאמנה הזמני של נבחרת אירלנד.
קריירת משחק

כשהיה בן 17 חתם אושיי על חוזה מקצועני עם מנצ'סטר יונייטד. את הופעת הבכורה שלו ערך אושיי במשחק גביע הליגה מול אסטון וילה ב-1999. בתחילת דרכו הוא לא הרבה לשחק ביונייטד, ואף הושאל למשך תקופות קצרות לבורנמות' ואנטוורפן. בתחילת עונת 2002/2003, בה זכתה יונייטד באליפות, הוא קיבל יותר דקות משחק והתבלט בכך ששיחק בעמדות אחדות ובהן מגן שמאלי, מגן ימני, בלם קדמי וקשר אחורי.
בעונת 2003/2004 הושעה ריו פרדיננד בעקבות כישלון בבדיקת סמים, ואושיי תפס את מקומו במרכז ההגנה וסייע ליונייטד להעפיל לגמר גביע ה-FA ולנצח את מילוול בתוצאה 3–0.
אושיי ערך את הופעתו הראשונה בנבחרת אירלנד ב-15 באוגוסט 2001, כאשר עלה כמחליף במשחק הביתי מול נבחרת קרואטיה. הופעה זו לא הייתה טובה מבחינתו כיוון שבזמן הפציעות ביצע עבירה שזיכתה את קרואטיה בבעיטת עונשין, שבזכותה הצליחו הקרואטים להשוות את תוצאת המשחק.
בעונת 2004/2005 הוא לא היטיב לשחק, ואף היה מועמד לעבור לניוקאסל יונייטד או ליברפול. אחת מנקודות השיא של אותה עונה הייתה ניצחון החוץ 4–2 על ארסנל, שבו הבקיע אושיי את השער הרביעי לאחר שהטעה את השוער מנואל אלמוניה. אושיי זכה ליותר הזדמנויות בעונת 2005/2006 בעקבות פציעתו של גארי נוויל.
ב-4 בפברואר 2007 הוא החליף את השוער אדווין ואן-דר-סאר במהלך משחק מול טוטנהאם הוטספר. במהלך המשחק הוא הצליח לעצור שער של עמיתו לנבחרת רובי קין.
חודש אחד לאחר מכן הוא הבקיע שער ניצחון נגד ליברפול במשחק הליגה שנערך באצטדיון אנפילד, לאחר שעלה כמחליף במקום ויין רוני. שער זה היה חשוב כיוון שזיכה את יונייטד בשלוש נקודות ליגה נוספות במאבק על האליפות לעונת 2006/2007. במשחק מול אברטון הוא הצליח להציל את היונייטד מהפסד לאברטון באחד המשחקים האחרונים של העונה, לאחר שהבקיע שער כתוצאה מהשמטת הכדור על ידי שוער אברטון. משחק מקביל בין צ'לסי לבולטון וונדררס הסתיים בתיקו 1 - 1, כך שהשער של אושיי סייע ליונייטד להגדיל את הפער מצ'לסי.
במהלך עונת 2007/2008 הוא הוצב באופן זמני בעמדת חלוץ החוד בעקבות בעיית פציעות קשה שפקדה את חלוצי היונייטד. כתוצאה מכך הוא הגיע להישג של משחק בכל אחת מהעמדות האפשריות במנצ'סטר יונייטד.
ב-23 בנובמבר 2007 הוא האריך את חוזהו ביונייטד עד לשנת 2012. לאורך העונה הוא עלה כמחליף במספר משחקים, וסייע ליונייטד לזכות בדאבל של אליפות וליגת האלופות. הוא זכה לענוד את סרט הקפטן בפעם הראשונה במהלך ההפסד הביתי לקובנטרי סיטי במסגרת הסיבוב הרביעי של גביע הליגה.
ביולי 2011 חתם אושיי בסנדרלנד. ג'ון הבקיע את שערו הראשון בסנדרלנד בעונת 2012/2013 מול טוטנהאם בהפסד 1–2. ביוני 2018 חתם ברדינג לעונה אחת.
ב-30 באפריל 2019, ביום הולדתו ה-38, הכריז על פרישה ממשחק פעיל, וחמישה ימים לאחר מכן ערך את משחקו האחרון.
קריירת אימון

ב-23 ביולי 2019 מונה למאמן רדינג, הקבוצה שבמדיה פרש פחות משלושה חודשים קודם לכן.
ב-28 בפברואר 2024 מונה למאמנה הזמני של נבחרת אירלנד.
תארים והישגים > כשחקן

אליפות הפרמייר ליג: 4 (2002/2003, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011)
גביע ה-FA:‏ 1 (2003/2004)
גביע הליגה: 2 (2005/2006, 2008/2009)
מגן הקהילה: 3 (2003, 2007, 2008)
ליגת האלופות: 1 (2007/2008)
אליפות העולם לקבוצות: 1 (2008/2009)
הערות שוליים

↑  כתבה באתר הרשמי של מנצ'סטר יונייטד על המשחק שבו עמד בשער
↑  "John O'Shea to retire from football on Sunday". The Irish Times. 30 באפריל 2019. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Reading 0–0 Birmingham City". BBC Sport. 5 במאי 2019. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "John O'Shea: Reading appoint former defender as first-team coach" (באנגלית בריטית). 2019-07-22. נבדק ב-2019-07-22.
| נבחרת אירלנד – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 גיבן •  2 לדג'ר •  3 וורד •  4 אושיי •  5 דאן •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 אנדרוס •  9 דויל •  10 קין •   11 דאף •  12 קלי • 13 מק'שיין •  14 וולטרס • 15 גיבסון • 16 וסטווד • 17 האנט • 18 אודאה • 19 לונג • 20 קוקס • 21 גרין • 22 מק'קלין • 23 פורדה • מאמן: טרפטוני |  1 גיבן •  2 לדג'ר •  3 וורד •  4 אושיי •  5 דאן •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 אנדרוס •  9 דויל •  10 קין •   11 דאף •  12 קלי • 13 מק'שיין •  14 וולטרס • 15 גיבסון • 16 וסטווד • 17 האנט • 18 אודאה • 19 לונג • 20 קוקס • 21 גרין • 22 מק'קלין • 23 פורדה • מאמן: טרפטוני | אירלנד |
| נבחרת אירלנד – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 וסטווד •  2 קולמן •  3 קלארק •  4 אושיי •  5 קיו •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 מקארתי •  9 לונג •  10 קין •   11 מק'קלין •  12 דאפי • 13 הנדריק •  14 וולטרס • 15 כריסטי • 16 גיבן • 17 וורד • 18 מיילר • 19 בריידי • 20 הולהאן • 21 מרפי • 22 קווין • 23 רנדולף • מאמן: אוניל |  1 וסטווד •  2 קולמן •  3 קלארק •  4 אושיי •  5 קיו •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 מקארתי •  9 לונג •  10 קין •   11 מק'קלין •  12 דאפי • 13 הנדריק •  14 וולטרס • 15 כריסטי • 16 גיבן • 17 וורד • 18 מיילר • 19 בריידי • 20 הולהאן • 21 מרפי • 22 קווין • 23 רנדולף • מאמן: אוניל | אירלנד |