stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ענת גורן
ביוגרפיה

גורן נולדה לאם מורה ממוצא הונגרי, ולאב ששירת במוסד ובהמשך בשב"כ. יש לה שתי אחיות. היא גדלה בפרדס חנה, ולמדה בבית הספר "אלונים" ביישוב. בתקופת התיכון שהתה ברפובליקה הדומיניקנית ובקנדה במסגרת שליחות של משפחתה. בצה"ל שירתה כפקידה פלוגתית בחטיבת הצנחנים. לאחר שהשתחררה עבדה באל על. החלה ללמוד בבית הספר כותרת, אך לא סיימה את לימודיה.
עבדה במשך שלוש שנים כתחקירנית בתוכנית "חמש עם גדי סוקניק" של חברת החדשות של ערוץ 2, ולאחר מכן ככתבת בתוכנית. בשנת 2000 עברה לעבוד בתוכנית "אולפן שישי" של חברת החדשות. לאחר שהות בת שנה בבוסטון עם בן זוגה רביב דרוקר שלמד באוניברסיטת הרווארד, החלה לעבוד במגזין החדשות של ערוץ 10. כמו כן הגישה את התוכנית כל בוקר. ב-2007 עברה לזכיינית ערוץ 2 רשת והגישה יחד עם עמנואל רוזן את תוכנית התחקירים "קופסה שחורה". ב-2008 יצרה את הסדרה התיעודית "אדרנלין" ששודרה במשך שתי עונות.
בשנת 2014 החלה לעבוד בתוכנית "המקור" של ערוץ 10.
במרץ 2016 החלה להגיש את התוכנית "היום שהיה" במקום רומי נוימרק שעברה לתאגיד השידור הישראלי.
במאי עד יוני 2017 שודרה תוכנית המציאות תיעודית "החיפוש" בהנחייתה של גורן.
בשנים 2017–2019 יצרה את הסדרה התיעודית "דיין: המשפחה הראשונה" שעלתה לשידור ב-19 ביוני 2019 ב-STINGTV ובyes דוקו. הסדרה שודרה לאחר מכן גם ברשת 13.
לאורך השנים יצרה מספר סרטים וסדרות תיעודיים:
"ג'ובניקים" - משימה של פעם בחיים" - על חיילי צה"ל שמשימתם לפנות את נווה דקלים בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות.
"כל אנשי הקמפיין" - שליווה את מסעות הבחירות של המפלגות הגדולות לקראת הבחירות לכנסת ה-17 ב-2006
"א' מבית הנשיא" - שתיעד את סיפורה של אורלי רביבו חושפת פרשת ההטרדות המיניות של נשיא המדינה משה קצב.
"נחצ'ה" - על המלחין נחום היימן ובתו סי היימן.
"מוסא/ בלי לומר מלה" - סיפורו של ילד בן לאם אתיופית ולאב סודני, מסתננים לישראל.
"הרצוג" - שליווה את מסע הבחירות של יצחק הרצוג והמחנה הציוני לקראת הבחירות לכנסת העשרים.
"המתמודדים" - סדרה דוקו-קומית על ארבעה מועמדים בבחירות המקומיות של שנת 2018 בהוד השרון, תל אביב, ערד ומעלות תרשיחא שעלתה בכאן 11. גורן מלווה את הקמפיינים ברגעים קומיים, מרגשים ומטלטלים.
"הטעויות המוצלחות שלי" - תוכנית ראיונות אישית ואינטימית בערוץ כאן 11. החושפת כיצד התמודדו דמויות מוכרות מלב העשייה עם הכישלונות הקשים וההחמצות שעיצבו את חייהם האישיים והמקצועיים, החולשות האישיות, ואיך הם ניערו עצמם אחרי פדיחות ובושות.
חיים אישיים

גורן היא בת זוגו של העיתונאי רביב דרוקר, והם הורים לארבעה בנים. הם מתגוררים בתל אביב. אחותה סיון היא אשתו של ד"ר דניאל דריי.
הערות שוליים

↑  גילי איזיקוביץ, ענת גורן מצטרפת לצוות "המקור", באתר הארץ, 1 בספטמבר 2014
↑    יקי הפשטיין, ‏משפחת דיין: שלושה דורות של שערוריות תוצרת ישראל, בעיתון מקור ראשון, 10 ביולי 2019
↑  מרים קוץ, מי הזיז את המציאות שלי, באתר ynet, 29 בספטמבר 2005
↑  ענת גורן, א' מבית הנשיא - הסרט המלא: "קצב התקרב, השעין אותי ואנס", באתר nana10‏, 5 ביוני 2013
↑  נחצ'ה: איש חמוץ מתוק, אתר יס דוקו
↑  סמדר שילוני, "נחצ'ה": הצד האחר של נחום היימן, באתר ynet, 26 במרץ 2015
↑  לי-אור אברבך, ‏ענת גורן: "הרגשתי שהרצוג יהיה רה"מ הבא, שהעם מאס בביבי", באתר גלובס, 20 במאי 2015
↑  יוני פרוים, רביב דרוקר וענת גורן יוצאים לבלות עם התינוק החדש, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 10 בספטמבר 2017
סונגדו

| --- | --- |

 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 שטח:  9.3 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  167,346 (2023)
 קואורדינטות:  37°23′06″N 126°38′42″E﻿ / ﻿37.385°N 126.645°E﻿ / 37.385; 126.645 
 אזור זמן:  UTC +9
 https://songdoibd.tistory.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קוריאה הדרומית מוגדלת) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה סונגדו(למפת קוריאה הדרומית רגילה) סיאול פוסאן אינצ'ון דאיגו טג'אן קוואנגג'ו אולסן סוואן צ'נגוון צ'ג'ו קוריאה הצפונית יפן ים יפן הים הצהוב  מצר קוריאה סונגדו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סונגדו (בקוריאנית: 송도신도시; בשמה המלא: Songdo IBD (‏Songdo International Business District, מחוז העסקים הבינלאומי של סונגדו) היא עיר מתוכננת בדרום קוריאה, חלק מהמטרופולין של אינצ'ון, כ־40 קילומטרים מדרום־מערב לבירה סיאול.
העיר החדשה מתוכננת כעיר חכמה ואקולוגית, בין היתר הותקנו בה מערכת איסוף אשפה פנאומטית שבצינורותיה מפונה האשפה, וזאת במקום משאיות אשפה, והותקנו בה תחנות עגינה לטעינת מכוניות חשמליות בכל חניוני הרכב הגדולים. העיר נבנתה על שטח של 600 דונם לאורך חופי אינצ'ון ומחוברת לנמל התעופה הבינלאומי של אינצ'ון באמצעות גשר אינצ'ון שנפתח בשנת 2009, ושאורכו 21.38 ק"מ. העיר וחיבורה לנמל התעופה מהווים מודל של אירוטרופוליס.
עיר העסקים סונגדו תכלול את מגדל הסחר של צפון מזרח אסיה (אנ') ואת מגדל אינצ'ון 102 (אנ'), לצד חיקויים אדריכליים של הסנטרל פארק של ניו יורק ושל תעלות המים בוונציה.
הערות שוליים

↑  סקירה על האירוטרופוליס של סונגדו בקוריאה הדרומית, באתר הגרדיאן הבריטי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קוריאה הדרומית ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סאבא

ערך זה עוסק באי השייך להולנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סאבא (בהולנדית: Saba) היא רשות מוניציפלית של הולנד כחלק מממלכת ארצות השפלה בטריטוריה מעבר לים הידועה גם כהולנד הקריבית. עד שנת 2010 היוותה הרשות חלק מהאנטילים ההולנדיים.
האי הוא הר געש רדום (התפרץ בסביבות 1640) – הר סינרי שגובהו 877 מטר. שטח האי 13 קמ"ר, ומתגוררים בו 1,991 תושבים (2013). צפיפות האוכלוסין באי 150 נפשות לקמ"ר.
היסטוריה

מקור שמו של האי סאבא אינו ברור. יש הסוברים כי מקורו במילה ההולנדית ל"נעל" – וזאת בשל הצורה דמוית הנעל של האי, רבים אחרים סבורים כי מקור השם במילה האינדיאנית בשפת האראוואק "סיבא" שמשמעה – "סלע".
ככל הנראה כריסטופר קולומבוס גילה את האי ב-13 בנובמבר 1493 אולם לא עגן בו. בשנת 1632 נטרפה ספינה אנגלית לחופי האי. באותה עת היה האי בלתי מיושב. בשנת 1635 אונייה צרפתית שטעתה בדרכה הגיעה אל האי והכריזה עליו כשטח צרפת. בשנת 1640 חברת הודו המערבית ההולנדית שלחה אנשים מהאי הסמוך סנט אוסטטיוס ליישב את האי. מתיישבים אלה גורשו מהאי לסנט מארטן על ידי שודד הים האנגלי הנרי מורגן. בתחילת המאה ה-19 השתלטו האנגלים על האי ובשנת 1816 השתלטה הולנד על האי.
במאה ה-16 שימש האי מקום מסתור לשודדי ים, הידוע בהם היה שודד הים היראם בריקס שהמציא את הפתגם הידוע "איש מת לא מגלה סודות" ("Dead Men Tell No Tales").
במאות ה-17 וה-18 עיקר כלכלת האי התבססה על גידול הסוכר וייצור רום. לדיג ובעיקר דיג סרטנים היה מרכיב חשוב בכלכלת האי. בתקופה זו החל המסחר בתחרת האי שנודעה באיכותה.
גאוגרפיה

מרבית האי מיוער, וגדלים עליו שרכים ועצי מנגו. בעבר היו ביערות עצי מהגוני אולם אלה נהרסו בסערות הוריקן בשנות ה-60, וכיום עצים אלה בסכנת הכחדה באי.
מרבית שטח היער הוא שמורת טבע מוגנת הנקראת "שמורת יער העלפים" ("Elfin Forest Reserve") בשל מראיה.
4.3 ק"מ דרומית לאי מצויה סאבא בנק – אטול תת-מימי המהווה בית גידול עשיר במיוחד לבעלי חיים ימיים.
היישובים באי הם:
ד'ה בוטום
וינדווארדסייד
גבעת ציון
סנט ג'ונס
תחבורה

נמל האי הוא פורט ביי – נמל המפרץ, וממנו הוביל גרם מדרגות אל היישוב המרכזי באי ד'ה בוטום ("התחתית"). רק בשנת 1938 החלו לבנות את הדרך היחידה בין הנמל והיישוב. הדרך הנקראת "הדרך" – "The Road", והיא הוקמה ביוזמת ג'וספוס למברט האסל. הדרך נבנתה בין השנים 1938–1943, אולם רק בשנת 1947 הגיע כלי הרכב הראשון לאי. בשנת 1951 הוארכה הדרך והגיעה ליישוב וינדוורדסייד, ובשנת 1958 הושלמה הדרך.
בשנת 1963 נבנה שדה התעופה ג'ואנצ'ו א. איראוסקין שאורך מסלולו 400 מטרים, והוא שדה התעופה המסחרי שמסלולו הקצר ביותר בעולם. טיסות סדירות מגיעות לאי מסנט מארטן.
בשנת 1972 נבנה רציף לאי המאפשר לאוניות טיולים לעגון באי.
תרבות

בשל העובדה שהמהגרים לאי (ובכללם גם העבדים שהובאו לאי) הגיעו מתרבויות רבות ושנות, ובשל גודלו הקטן של האי, נוצרה באי חברה רב תרבותית. האי היה הראשון מבין האיים בים הקריבי שאסרו על העבדות, בשל העובדה שהמתיישבים עבדו לצד עבדיהם ובסמוך אליהם על מנת להצליח בתנאים הקשים ששררו באי, וכך נוצרו יחסי חברות בין בעלי העבדים והעבדים. אוכלוסיית האי מורכבת ממהגרים חדשים שהגיעו אל האי בשנים האחרונות.
הן אנגלית והן הולנדית משמשות באי. הולנדית היא השפה הרשמית, אולם אנגלית היא הנפוצה יותר, ומאז 1986 היא שפת הלימוד בבתי הספר.
מרבית התושבים באי נוצרים קתולים.
השכלה

באי נמצאת אוניברסיטת סאבא לרפואה. במהלך שנת הלימודים מגיעים לאי כ-300 סטודנטים מאיים אחרים.
כלכלה ותיירות

אף שהגילדר הוא המטבע הרשמי של האי, נעשה שימוש רב בדולר האמריקאי.
אחד ממוצרי הייצוא העיקריים של האי היא תחרת סאבא (המכונה גם "תחרה ספרדית"). ייצור התחרה באי מקורו בנסיעתה של מרי גרטרוד האסל ג'ונסון (Mary Gertrude Hassell Johnson) בשנות ה-70 של המאה ה-19 לקאראקס, שם למדה אריגת תחרה במנזר. עם שובה לסאבא התפשט ידע אריגת התחרה ברחבי האי.
בעוד שסנט מרטן השכנה היא בעלת חופי הים (הטבעיים), וקניות בדיוטי פרי, סאבה היא תיירות אקולוגית, צלילה וטיולים.
כלכלת האי מתבססת בעיקר על תיירות ואקו תיירות. באי אתרי צלילה, טיפוס הרים ומסלולי הליכה רבים.
בשל מספר הצוללים הרב מצויים באי שני תאי לחץ.
רמת החיים בסאבא היא הגבוהה מבין האיים ההולנדים.
תמונות

סאבא – מבט ממזרח
הנמל היחיד של סאבא
ניצב תת-מימי
ניצב תת-מימי
סלע היהלום
צב
ברקודה בקרבת סלע היהלום
צוללים בקרבת סאבא
צוללים בקרבת סלע היהלום
הערות שוליים

↑  Fodor's, Fodor's St. Maarten, Anguilla, Saba, Statia & St. Barths, Fodor's Travel, 2010-12-28, ISBN 978-0-307-92795-8. (באנגלית)
↑  
Robert E. Looney, Handbook of Caribbean Economies, Routledge, 2020-11-10, ISBN 978-0-429-56012-5. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548641405171  GND: 4076921-5  LCCN: sh85116169  UKPARL: 3v5OcgX8  VIAF: 234598004   WorldCat (עם VIAF): 234598004 
מראה כללי של האי
טילון

ערך זה עוסק בסוג של גלידה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גלידה 
 תאריך יצירה:  1959 
 
טילון (של יצרן יפני) ללא העטיפה

טילון הוא שם גנרי בישראל למוצר גלידה תעשייתי הכולל גביע גלידה ממולא בגלידה ומוקפא. המוצר הקפוא נעטף ונמכר ביחידות בודדות בקיוסקים ולעיתים בגלידריות ובאריזות מאגדות במרכולים.
השם "טילון" היה במקור שמו של מותג של חברת "שטראוס" שייצורו הופסק לאחר שהחלה את ייצור המותג "קורנטו", בעקבות כניסתה לשותפות עם יוניליוור ב-1996.
גביעי גלידה יוצרו באופן תעשייתי החל מתחילת המאה ה-20 אך ייצור גביע גלידה הניתן להקפאה עם הגלידה בתוכו היה חלומם של יצרני גלידה תקופה ארוכה. האתגר היה למנוע מהגלידה להרטיב ולרכך את הגביע, שאיבד עקב כך את פריכותו. ב-1959, ספּיקה, חברת גלידה איטלקית מנאפולי התגברה על הבעיה באמצעות תהליך שהמציאה, שבודד את פנים הגביע מהגלידה על ידי שכבת שמן, סוכר ושוקולד. ספּיקה רשמה את השם "קורנטו" (באיטלקית: Cornetto; קרן קטנה) ב-1960, אך המותג לא זכה להצלחה רבה. ב-1976 קנתה יוניליוור את ספיקה והחלה במסע שיווק המוני באירופה.
בישראל נמכרים טילונים של מגוון יצרנים. בשנים האחרונות הוצגו גם "מיני" טילונים (או טילוני "ביס") הנמכרים במרכולים באריזות מאגדות וכן טילוני "דיאט" שאינם כוללים סוכר או שומן.
ראו גם

שלגון
קסטה
הערות שוליים

↑  טילון בהקשר למוצר של "נסטלה", באתר "אכול ושאטו"
טילון בהקשר למוצר של "בן אנד ג'ריז", באתר טלנירי
טילון בהקשר למוצר של "שטראוס"
באתר אנימלס
טילון בהקשר למוצר של "גלידות פלדמן", באתר ynet
↑  אודות גלידות שטראוס, באתר גלידות שטראוס
↑  טילון דיאטטי של גלידות פלדמן, באתר גלובס
יחסי אוסטרליה–אפגניסטן

| יחסי אוסטרליה–אפגניסטן |
| --- | --- |
אוסטרליה: אפגניסטן


אוסטרליה: אפגניסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 652,230
אוכלוסייה
26,822,227: 43,145,061
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 14,502
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,269: 336
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: אמירות איסלאמית

יחסי אוסטרליה–אפגניסטן הם יחסי החוץ בין הקהילייה של אוסטרליה לאמירות האיסלאמית של אפגניסטן.
סקירה כללית

היחסים בין המדינות החלו בשנות ה-60 של המאה ה-19, כאשר גמלים אפגנים הגיעו לאוסטרליה כדי לתרום להובלת מגלי ארצות, סיוע בהובלה לתעשיית הצמר והכרייה ותמיכה בתשתיות יבשתיות מרכזיות. פרויקטים כמו הטלגרף היבשתי ומסילות הרכבת. הגמלים הראשונים בנו את המסגדים הראשונים באוסטרליה, כאשר המסגד הקבוע העתיק ביותר נבנה באדלייד בשנת 1888.
יחסים דיפלומטיים רשמיים כוננו ב-30 במרץ 1969. השגריר האוסטרלי הוסמך מאסלאמאבאד, פקיסטן והשגריר האפגני הוסמך מטוקיו, יפן.
בשנת 1975 ערך המושל הכללי האוסטרלי סר ג'ון קר את הביקור הממלכתי הראשון בין המדינות.
היחסים הדיפלומטיים הושעו בין ההפיכה ב-1978 שהדיחה את הנשיא מוחמד דאוד ח'אן לבין הפלת משטר הטליבאן ב-2002. עם זאת, היחסים הקונסולריים כוננו מחדש ב-1994 עם פתיחת קונסוליית כבוד אפגנית באוסטרליה על ידי ממשלת האמירות האסלאמית של אפגניסטן. הקונסוליה המשיכה לפעול לאחר שהטליבאן תפס את השלטון בקאבול ב-1996.
בסוף 2001, החל כוח ההגנה האוסטרלי במבצע כפכפים כתרומת אוסטרליה לסייע למשימת כוח הסיוע הביטחוני הבינלאומי בהובלת נאט"ו במלחמה באפגניסטן ובמלחמה בטרור כדי להילחם בטליבאן ובקבוצות בעלות בריתם. המבצע הסתיים ב-31 בדצמבר 2014 והוחלף במבצע Highroad, שהחל ב-1 בינואר 2015 כדי לסייע למשימת התמיכה הנחושה בראשות נאט"ו. אוסטרליה השלימה נסיגה של כוחותיה שנותרו באפגניסטן ביוני 2021.
היחסים הדיפלומטיים חודשו בשנת 2002. שגרירות אפגניסטן נפתחה בקנברה ביולי 2002 על ידי הממשל האפגני הזמני של חמיד קרזאי. באותה שנה, אוסטרליה חידשה את ההסמכה של תושבי חוץ מאסלאמאבאד.
שגרירות אוסטרליה נפתחה בקאבול בשנת 2006. היא סגורה זמנית מאז סוף מאי 2021.
שותפות מקיפה ארוכת טווח בין אוסטרליה לרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן נחתמה בשנת 2012 כדי לספק את המסגרת לסיוע לפיתוח אוסטרלי ולקידום קשרים פוליטיים, ביטחוניים, כלכליים, חברתיים ותרבותיים בין שתי המדינות.
בין 2001 ל-2021, אוסטרליה סיפקה יותר מ-1.5 מיליארד דולר בסיוע רשמי לפיתוח לאפגניסטן.
אוסטרליה גם קלטה פליטים אפגנים רבים, עם הגל הראשון בעקבות הפלישה הסובייטית בשנת 1979. לפי המפקד האוסטרלי של 2016 46,800 אוסטרלים נולדו באפגניסטן.
הנשיא אשרף ע'ני אחמדזאי ערך את הביקור הראשון באוסטרליה של ראש מדינה אפגני באפריל 2017. המושלים הכלליים קוונטין ברייס, פיטר קוסגרוב ודייוויד הארלי וראשי ממשלה שכיהנו בתקופתם ביקרו באפגניסטן בתקופה שבה הוצבו בה חיילים אוסטרלים.
נציגויות דיפלומטיות

אוסטרליה מיוצגת באפגניסטן על ידי שגרירותה בדוחה, קטר.
אפגניסטן מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה.
ביל ברי

| --- | --- |

ברי בהופעה עם אר.אי.אם., 2008
 לידה:  31 ביולי 1958 (בן 66) דולות', ארצות הברית 
 שם לידה:  William Thomas Berry 
 מוקד פעילות:  מינסוטה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1980–1997 (כ־17 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ורג'יה, Mount de Sales Academy 
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי
 שפה מועדפת:  אנגלית אמריקאית 
 כלי נגינה:  תופים, קולות, פסנתר, גיטרה, סינתיסייזר
 חברת תקליטים:  האחים וורנר
 פרופיל ב-IMDb
 
ויליאם "ביל" תומאס ברי (באנגלית: William "Bill" Thomas Berry, נולד ב-31 ביולי 1958) הוא מוזיקאי עבר מארצות הברית. ידוע בעיקר בתור המתופף של להקת הרוק האלטרנטיבי אר.אי.אם., אשר גם כתב חלק משירי הלהקה וניגן על מספר כלים כמו גיטרה ופסנתר באלבומי ובהופעות הלהקה. בשנת 1997, לאחר 17 שנות פעילות, פרש ברי מהלהקה ומהחיים המוזיקליים לטובת חיי החקלאות.
ביוגרפיה

ברי נולד בעיר דולות', מינסוטה שבארצות הברית. משפחתו עברה בכמה מקומות במדינה לפני שהגיעו למייקון, ג'ורג'יה שם פגש בבסיסט מייק מילס וניגן איתו במספר הזדמנויות. השניים עברו יחד לעיירה הקרובה את'נס על מנת ללמוד במכללה, שם פגשו את שני החברים האחרים בלהקת אר.אי.אם - פיטר באק ומייקל סטייפ. במהלך 17 שנים עם הלהקה ברי תרם מכישרונו בנגינה על מספר כלים וגם בכתיבת שירים - הידוע שבהם הוא הלהיט "Everybody Hurts". ברי כתב את רוב השיר אך הקרדיט באלבום נחלק בין כל חברי הלהקה.
בשנת 1995, במהלך סיבוב ההופעות העולמי של האלבום Monster, ברי התמוטט על הבמה בלוזאן (שווייץ). הוא נלקח לבית חולים מקומי ונמצא שהוא סובל ממפרצת מוחית. לאחר תקופת התאוששות חזר ברי להופיע עם הלהקה אך המקרה השפיע עליו עמוקות. כשנה לאחר מכן, לקראת סיום העבודה על האלבום New adventures in Hi-Fi, הודיע ברי לחברי הלהקה המופתעים שהוא פורש מהלהקה ומעולם המוזיקה ועובר להתרכז בחקלאות. לבקשתו, הלהקה לא צירפה אליה מתופף מחליף במקומו אלא נשארו כשלישייה.
לאחר הפרישה הצטרף ברי לשאר חברי הלהקה במספר אירועים כמו הכניסה להיכל התהילה של הרוק אנד רול (ב-2007) והקלטת שיר של ג'ון לנון באלבום מחווה לדארפור.
חייו האישיים

ברי נישא לחברתו מארי בשנת 1986. הם התגרשו 11 שנים לאחר מכן מבלי שהביאו ילדים לעולם. בשנת 2003 הפך ברי לאב כשאוון (בנו מחברתו הנוכחית) נולד. ברי גם ידוע כשחקן גולף.
דיסקוגרפיה

מלבד עבודתו במסגרת אר.אי.אם, השתתף ברי גם בפרויקטים מוזיקליים אחרים, בתור נגן וגם בתור כותב שירים. הוא השתתף באלבומים של הרכבים כמו האינדיגו גירלז והטרוגס.
זריעת עננים

ענן קומולונימבוס המוריד גשם
מטוס ססנה 337 המשמש לזריעת עננים בישראל
מתקן זריעת עננים במטוס ססנה 210
המחשת התהליך
המחשת התהליך הכימי
זריעת עננים היא שיטה מלאכותית להגברת ירידת גשמים והיא חלק מפעולות שינוי מזג אוויר. הדבר נעשה על ידי פיזור באמצעות תנורים או מטוסי ריסוס של החומרים יודיד הכסף הגורם לזירוז תהליך הקיפאון או אירוסולים המזרזים את יצירת טיפות המים.
פעולה

ישנן שתי שיטות עיקריות לזריעת עננים:
הוספת גרעיני התעבות - בשיטה זו מפזרים אירוסולים הידרופיליים, חלקיקים מיקרוסקופיים המרחפים באוויר, סביבם נוצרת הטיפה. חלקיקים אלו יכולים להיות אבקנים של צמחים, חלקיקי אבק, מלח ולעיתים קרובות גם מזהמים הנפלטים על ידי האדם לאטמוספירת כדור הארץ כמו פיח. ברוב העולם, כולל בישראל, אין מחסור בגרעיני התעבות באטמוספירה, אך כדי לעודד ירידת גשם יש צורך בגרעיני התעבות שיגרמו ליצירת טיפות גדולות יחסית. טיפות אלה ישקעו במהירות גדולה יחסית לשאר הטיפות ויאספו טיפות נוספות עד שיגיעו לגודל של טיפות גשם. פיזור כמות גדולה מידי של גרעיני התעבות תגרור תוצאה הפוכה, ייווצרו הרבה טיפונות קטנות שיתחרו ביניהן על הלחות ויהיה להם יותר קשה להגיע לגודל הקריטי להמטרה ולכן הענן ימטיר פחות.
הוספת גרעיני קפאון - בשיטה זו לאחר פיזור של חלקיקים של תרכובת בשם יודיד הכסף (AgI) המהווה גרעיני קפאון, טיפות המים בענן שהטמפרטורה שלו מתחת לאפס נמצאות במצב של קירור יתר הופכות לגבישי קרח לאחר שהן נוגעות בגרעיני הקפאון, גבישי קרח גדלים מהר יותר מטיפות מים ולכן מגיעים מהר יותר לגודל הקריטי שבו מתחיל תהליך ההמטרה. בשיטה זו השתמשו בישראל.
מחקר

בפן המחקרי, ניסו לפזר באופן מלאכותי חלקיקים בעננים זאת כדי להגביר את כמות הגשמים. לאחר מספר ניסיונות בעולם, הוחל גם בישראל פרויקט גדול בשם "ניסויי ישראל" בו גילו כי החומר הנקרא יודיד הכסף (תרכובת של כסף ויוד) הוא היעיל מכולם עבור ישראל לצורך השגת מטרה זו. יודיד הכסף מסוגל לזרז את תהליך קפיאת הטיפות בטמפרטורות שליליות בזכות המבנה הקריסטלוגרפי שלו הדומה למבנה מולקולת הקרח. בשנות ה-50 ועד שנות ה-70 זרעו עננים על ידי הפצת יודיד הכסף באמצעות תנורים, רקטות ומטוסים. הפיזור על ידי מטוסים הוכח כיעיל. הממצאים שהתקבלו ב"ניסויי ישראל" מראים את התועלת הפוטנציאלית שיש לזריעת עננים בזמן הנכון ובדרך הנכונה, אך גם את העובדה שעדיין ארוכה הדרך להבנה מלאה של הנושא. בשלב זה[דרושה הבהרה] מוסב הדגש המחקרי להבנת הדרך שהאבק המדברי ונבטי הקיפאון משפיעים על תהליכי יצירת הגשם בעננים.
בעבר פעלה ישראל רבות בתחומי הורדת גשם מלאכותי. כמות הגשם השנתית עלתה בישראל בממוצע ב-13% בעקבות זריעת העננים. אף על פי כן, אם זורעים יותר מדי יודיד הכסף או שיש כמות גדולה של אירוסולים באוויר, גודל הטיפות לא יעלה על 1 מילימטר ולא ירד גשם כלל. כמות גדולה מאוד של יודיד הכסף עלולה לגרום לארגיריה אולם הכמות בה משתמשים בזריעת עננים היא כמות מזערית והפיזור על ידי מטוסים הוא פיזור יעיל הגורם לכך שמשתמשים בכמות קטנה של יודיד הכסף אשר לא מסוכנת לבריאות. כחלק מניסוי ישראל 4 נבדק הפיזור של יודיד הכסף בגשם ולא נמצאו הוכחות לריכוז גבוה במדי הגשם שנבדקו. הגשם היורד על האדמה לרוב מסונן מיודיד הכסף וההשפעה של זריעת העננים זניחה.
בעולם, בנוסף לניסיונות להגביר את כמות המשקעים, השיטה של זריעת עננים משמשת גם לבקרה על גודל גושי הברד היורדים בסופות ברד ולהקטנה של הערפילים בסביבות שדות תעופה. השיטה של זריעת עננים משמשת לפעמים גם בידי מפעילים של אתרי סקי כדי להשפיע על כמות וזמן ירידת השלג באתר. בשנות השישים נערכו בארצות הברית מחקרים כדי לבדוק את ההשפעה של זריעת עננים על סופות הוריקן. הצלחת המחקר לא הייתה ברורה ונמצאה השפעה זמנית. הגורמים להפסקת הניסויים היו החשש שזריעת העננים עלולה להסיט את ההוריקן וכן חשש להגברת העוצמה של הסופה. במישור המשפטי, הסטה של הסופה או הגברתה עלולים להיות עילה לתביעת פיצויים[דרוש מקור].
זריעת עננים ביודיד הכסף, מחייבת השקעה כספית גדולה, לעיתים גדולה מהרווח שנוצר מעצם ירידת הגשם או מעלויות התפלת מים. לאור זאת, בראשית 2021 הופסקה זריעת עננים בישראל, לאחר שהוערך שזריעת עננים הוסיפה רק 1.8% בממוצע לכמות הגשם בעשור שקדם להחלטה.
מחקר > שיטות חלופיות

אלכסנדר חיין, ניר בן משה ובארי לין הציעו לזרוע עננים בריכוז גבוה של אירוסולים הידרופיליים (כמו מלח) מעל הים, ובגלל אפקט התחרותיות בין האירוסולים תהליך יצירת הגשם יתעכב, ולכן הרוח המערבית הבסיסית בישראל ברוב אירועי הגשם תביא את הממטרים לתוך שטח ישראל[דרוש מקור].
אלכסנדר חיין ויורי פלדמן הציעו לטעון את העננים במטען חשמלי ממטוס (ניסוי מעבדה וסימולציות כבר בוצעו), אשר יגרום למשיכה בין הטיפות (ע"ב הכוח החשמלי) וכך יאיץ את תהליכי ההתנגשויות בין הטיפונות, התהליך העיקרי ביצירת טיפות גשם.
חוקרים באוניברסיטת ז'נבה טוענים כי ניתן ליצור ענני גשם באמצעות קרני לייזר.
ביקורת

בשנת 1996 פרסם פרופ' זאב לוין מאוניברסיטת תל אביב מאמר בו הראה שהתנאים בארץ לא מתאימים לזריעת עננים ביודיד הכסף. באותה השנה, התפרסם דו"ח של מבקר המדינה, אשר התריע על אי תקינות המחקרים בנושא זריעת עננים: ”כאשר אחדים מהחברים בוועדת המטר עושים מחקרים שהוועדה החליטה על ביצועם, מתקציב שהם עצמם השתתפו באישורו, ואשר חלק ממנו משמש לתשלום שכרם, נוצרת אפשרות ממשית לניגוד עניינים בין פעילותם המדעית כחוקרים לבין פעילותם כחברי הוועדה.”. עוד כתב מבקר המדינה כי ”בפעולות להגברת הגשם הושקעו עשרות מיליוני דולרים מתקציב המדינה. על אף הזמן הרב שעבר מאז החלו פעולות אלה, עדיין לא פותחו כלים מדעיים שבעזרתם אפשר למדוד מדי שנה את ההשפעה של זריעת העננים המבצעית על כמות המשקעים. המחקרים המטאורולוגיים אמנם הצביעו על התגברות הגשמים, אולם חלק מהמודלים ההידרולוגיים לא אימתו מסקנות אלה”.
בפברואר 2006 פורסם על ידי ד"ר אבנר קסלר דו"ח שהוזמן על ידי נציבות המים, בו נכתב כי "התועלת בזריעת עננים עדיין לא הוכחה מעל לכל ספק". הדו"ח מתח ביקורת גלויה על שיטות העבודה של החוקרים שפעלו בנושא, ואף רמז כי תוצאות מחקרים "הוטו" מאינטרסים כלכליים.
ראו גם

ניסויי ישראל
גשם
משקעים
עננים
צ'ארלס הטפילד
תאוריית הקשר על הכמטריילס
מבצע פופאי
הערות שוליים

↑  פרופ' דניאל רוזנפלד, סיכום תוצאות ניסויי הגברת המטר בישראל באתר מים וחיים
↑  א. פלג, "המוריד (יותר) גשם על הארץ" - בעזרת יודיד הכסף..., מעריב, 7 במרץ 1966
↑  דיוויד סלע, מי היו "מפעילי התנורים מהצפון", באתר ישראל היום, 5 ביולי 2019
↑  דייויד סלע, השבוע לפני 70 שנה: חידושים בתעשיית היין, באתר ישראל היום, 10 באוגוסט 2023
↑  Concerns Regarding Silver Iodide Cloud Seeding, Silver Iodide Cloud Seeding Technical Assist
↑  ענת רואה, אחרי שני חורפים גשומים: רשות המים עוצרת פעילות זריעת העננים להגברת גשם, באתר כלכליסט, 28 בינואר 2021
↑  ניצן סדן, זריעת עננים: הנדסת אקלים או שטיפת מוח?, באתר כלכליסט, 31 בדצמבר 2022
↑  A. Khain, V. Arkhipov, M. Pinsky, Y. Feldman, and Ya Ryabov, Rain Enhancement and Fog Elimination by Seeding with Charged Droplets. Part I: Theory and Numerical Simulations.
Journal of Applied Meteorology and Climatology, October 2004
↑  אלכס דורון, מדע בדיוני? לייזר ינסה להוריד גשם, באתר nrg‏, 4 בספטמבר 2011
↑  מבקר המדינה, דוח על הביקורת בחברת "שירותים חשמליים מכניים חברת בת של מקורות חברת מים בע"מ", ירושלים התשנ"ז-1996
↑  ד"ר אבנר קסלר, ניתוח אפקט ההגברה של זריעת עננים בצפון הארץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00574791
דוד לייקס

הרב דוד לייקס אב"ד באר, מתלמידי הבעל שם טוב.
תולדות חייו

בנם של ישראל ולאה. על שמה של אימו כונה הבן "דוד לאה'ס", כלומר – דוד של לאה.
נפטר בכ"א בניסן ה'תקנ"ט (או ה'תק"ס) בגיל מאה.
על פי נוסח מצבתו, הבטיח לצאצאיו כי אם יבואו להתפלל על קברו בראש חודש אלול כשחל ביום רביעי, מובטחת להם ישועה.
הוא נותן ההסכמה היחידי [דרושה הבהרה] לספר "אגרת הקודש" של הרב מנחם מנדל מוויטבסק (יצא לאור בשנת ה'תקנ"ד).
תולדות חייו > משפחתו

הרב דוד נישא פעמיים, הפעם השנייה הייתה בהיותו בן יותר משבעים. מנישואים אלה נולדו לו שני בנים, ובתו פייגא, שנישאה (בזיווג שני) לרב מרדכי טברסקי מצ'רנוביל.
לקריאה נוספת

"ניר לדוד", בתוך: נצח דוד, ב, ירושלים, תשס"ג, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  כך חותם ב'אגרת הקודש ודברים נחמדים', מזירוב, תקנ"ד, וגם בתשובתו שנדפסה בתחילת הספר "תקוני הזבח" (אודסה, ה'תרמ"ג).
↑  ע"פ נוסח המצבה (המשוחזרת) שעל קברו בעיר באר. בספר "ספר היחס מטשרנוביל ורוזין" (לובלין, ה'תרצ"ח) נכתב בטעות תקי"ט. ובקובץ נחלת צבי, ח (תשנ"ג), עמ' קנג, שנפטר לא קודם משנת תקס"ד. ויש הסכמות מרבי דוד שחתם ג' באב שנת תקס"ג.
↑  החסידות מדור לדור, עמ' 197.
↑  קהל חסידים החדש, ע' 20 (מתוך אתר היברו בוקס).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298955105171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פסיכו 4: ההתחלה

| --- | --- |

 בימוי:  מיק גריס 
 הופק בידי:  הילטון א. גרין
 תסריט:  ג'וזף סטפנו 
 עריכה:  צ'ארלס בורנשטיין
 שחקנים ראשיים:  אנטוני פרקינס הנרי תומאס אוליביה האסי סי-סי-אייץ' פאונדר
 מוזיקה:  גרים רוול 
 צילום:  רודני צ'ארטרס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני יוניברסל
 חברה מפיצה:  יוניברסל טלוויז'ן 
 שיטת הפצה:  ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  10 בנובמבר 1990
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט מתח, סרט בלשי, סרט סלאשר 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20 
 סרט קודם:  פסיכו 3
 סרט הבא:  פסיכו 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פסיכו 4: ההתחלה (באנגלית: Psycho IV: The Beginning) הוא סרט אימה טלוויזיוני אמריקאי המספר על ילדותו של נורמן בייטס. הסרט הוא האחרון בסדרת סרטי 'פסיכו', וכן האחרון שבו תפקיד נורמן משוחק על ידי אנתוני פרקינס. התסריט לסרט נכתב על ידי ג'וזף סטפנו, תסריטאי "פסיכו". הסרט הופק על ידי הילטון א' גרין ושודר לראשונה בטלוויזיה ב-10 בנובמבר 1990 ברשת שואוטיים בכבלים.
בסרט, נורמן בייטס משתחרר מבית החולים הפסיכיאטרי שבו נכלא בסוף "פסיכו 3" כדי לעמוד למשפט. הוא זנח את האובססיה לאמו המנוחה ונישא לאשה צעירה ממנו בשם קוני. משנכנסת אשתו להריון, מתעוררים בבייטס חששות כי הילד יירש את מחלת הנפש שלו ויהפוך לפסיכופת כמוהו.