stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כוחות היסוד

כוח יסוד (או תגובת יסוד) הוא מנגנון לפיו חלקיקים מגיבים האחד עם השני, בצורה שאינה מוסברת על ידי כוח בסיסי יותר. כל תופעה פיזיקלית בסיסית, החל בהתנגשות גלקסיות וכלה בתנועת קווארקים בפרוטון, מוסברת באמצעות מנגנון כזה. בגלל החשיבות הבסיסית של מנגנון זה, המחקר אודות כוחות היסוד מעסיק פיזיקאים כבר מאז המאה ה-19 וביתר שאת מאז אמצע המאה ה-20.
הפיזיקה המודרנית מונה ארבעה כוחות יסוד: כוח הכבידה, הכוח האלקטרו-מגנטי, הכוח הגרעיני החזק והכוח הגרעיני החלש. עוצמתם והתנהגותם היא מאוד מגוונת, כפי שניתן לראות בטבלה שלהלן. אף על פי כן, כיום, רבים סבורים כי חלק מהכוחות האלו הם למעשה צורת התגלמות שונה של כוח אחד בסיסי יותר. כך לדוגמה, בעבר, הכוח החשמלי והכוח המגנטי נחשבו לכוחות נפרדים, וכעת נתפסים כשני היבטים של כוח יחיד – הכוח האלקטרומגנטי. כיום, התגלה כי הכוח האלקטרומגנטי והכוח הגרעיני החלש, הם למעשה שני היבטים של הכוח האלקטרו-חלש. כוחות אלו "מתאחדים" רק בתגובות אנרגטיות יותר (הנוצרות למשל במאיצי-חלקיקים), ובאנרגיה נמוכה – נדמים ככוחות נפרדים. תאוריה בשם התאוריה המאוחדת הגדולה מנסה לאחד את הכוח האלקטרו-חלש עם הכוח הגרעיני החזק, אולם היא עדיין אינה עומדת במבחן הניסוי. ובאשר לכוח הכבידה, הניסיון לאחד אותו עם שלושת הכוחות האחרים מציב עד עתה אתגרים רבים. התורה אשר תאחד את כוח הכבידה עם כוחות קוואנטום עדיין לא פותחה, אולם היא מכונה תורת כבידה קוונטית.
| כוח | תורה נוכחית | בוזוני כיול | כוח יחסי (בקירוב) | טווח (במטרים) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| חזק | כרומודינמיקה קוונטית (QCD) | גלואון | ‎1038‎ | ‎10-15‎ |
| אלקטרומגנטי | אלקטרודינמיקה קוונטית (QED) | פוטון | ‎1036‎ | אינסופי |
| חלש | דינמיקת טעם קוונטית (QFD) | בוזוני W ו-Z | ‎1025‎ | ‎10-18‎ |
| כוח הכבידה | תורת היחסות הכללית | גרביטון (משוער, עדין לא נצפה) | 1 | אינסופי |
לא ניתן לתאר את אופן הפעולה של כוחות היסוד באותם מונחים המשמשים את הפיזיקה הקלאסית של אייזק ניוטון (ומסיבה זו, לרוב מכנים אותם תגובות יסוד ולא כוחות יסוד). התפיסה המודרנית של מכניקת קוואנטום גורסת כי שלושת כוחות היסוד (מלבד כבידה), פועלים בצורה הבאה: חלקיקי חומר (פרמיונים) לא מגיבים אחד עם השני ישירות. הם נושאים מטען כלשהו (כגון מטען חשמלי), ומחליפים ביניהם חלקיקים וירטואליים (הנקראים בוזוני כיול או בוזוני כוח), אשר למעשה נושאים את הכוח בין החלקים. במילים אחרות, חלקיקים אלמנטריים מפעילים כוחות אחד על השני באמצעות בוזוני כיול אשר הם מעבירים ביניהם. כך למשל, פוטונים הם החלקיקים אשר נושאים את הכוח בין חלקיקים הטעונים במטען חשמלי, וגורמים להם להימשך או להידחות אחד מן השני.
כוחות היסוד > כוח הכבידה

כוח הכבידה הוא הכוח החלש ביותר מבין כוחות היסוד. עם זאת, יש לו השפעה רבה על מבנה היקום ועל תנועתם של עצמים במרחב מפני שהוא פועל לטווחי מרחק אינסופיים ללא מיסוך או ביטול. כיוון שכוחות הכבידה המופעלים על ידי כל המסות הנתונות באזור מסוים מסתכמים יחדיו, יש לכוכבי לכת, כוכבים וגלקסיות כוח כבידה משמעותי. לצורך השוואה, השדה החשמלי הכולל שמפיצים גופים אלו למרחקים גדולים הוא בערך אפס, כיוון שבממוצע שורר שוויון בין סכום המטענים החיוביים וסכום המטענים השליליים בהם כך שהם מבטלים זה את זה. בנוסף לכך פועלת הכבידה על כל גוף ואנרגיה, בשונה מהכוחות האחרים הפועלים רק על גופים בעלי "מטען" מתאים (לדוגמה, הכוח האלקטרומגנטי פועל רק על גוף בעל מטען חשמלי).
מכיוון שהכבידה פועלת למרחקים גדולים מאוד היא אחראית באופן ישיר לא רק לתופעות מוכרות מחיי היומיום על פני כדור הארץ ולתופעות אסטרונומיות כגון תנועת כוכבי לכת במסלוליהם אלא למגוון רחב של תופעות קוסמולוגיות, ובהן היווצרות חורים שחורים, היווצרות והתפתחות גלקסיות וצביריהן, והיווצרות פילמנטים גלקטיים המאפיינים את מבנה היקום בכללותו.
הכבידה היא כוח היסוד הראשון אשר תואר בצורה מתמטית. בימי קדם, אריסטו סבר כי גופים בעלי מסה שונה ייפלו בקצב שונה. במהלך המהפכה המדעית, גלילאו גליליי ערך ניסויים אשר הוכיחו כי סברה זו שגויה: אם נזניח את החיכוך שיוצר האוויר, כל הגופים נופלים לאדמה באותה תאוצה. חוקי הכבידה של אייזק ניוטון (1687) היוו קירוב טוב לאופן פעולתה של הכבידה. בשנת 1915, אלברט איינשטיין השלים את תורת היחסות הכללית, המעניקה תיאור מדויק יותר של הכבידה במונחים של גאומטריית מרחב-זמן.
כיום מרוכזים מאמצי מחקר בניסיון לאחד את תורת היחסות הכללית - המיטיבה לתאר את התגובות המתרחשות בקנה המידה הגדול של גלקסיות וכוכבים, ואת מכניקת הקוואנטים - המיטיבה לתאר את התגובות המתרחשות בקנה המידה הזעיר של אטומים וחלקיקים, במסגרת תורת כבידה קוונטית. על פי כמה מודלים קיימים אמורה הכבידה להשתלב בתורה כזו באמצעות חלקיק היפותטי הקרוי גרביטון.
על אף שתורת היחסות הכללית מצליחה לתאר את הכבידה בסקלה הלא-קוואנטית של המציאות בצורה מדויקת בדרך כלל, קיימות לצידה מספר תאוריות חלופיות המנסות להסביר את תופעת הכבידה. על מנת לזכות להתייחסות חיובית בקרב קהיליית הפיזיקאים מנסים מפתחיהן של התורות החילופיות לתמוך את הניבויים הייחודיים הנובעים מהן בניסויים ותצפיות אשר תוצאותיהם אינם עולים בקנה אחד עם ניבויי תורת היחסות הכללית.
כוחות היסוד > הכוח האלקטרומגנטי

הכוח האלקטרומגנטי הוא הכוח הפועל בין חלקיקים בעלי מטען חשמלי. הוא כולל את הכוח האלקטרוסטאטי, הפועל בין מטענים הנמצאים במצב מנוחה (מטענים נייחים), וכן את האפקט המשולב של הכוחות החשמליים והכוחות המגנטיים, הפועלים על מטענים אשר נעים אחד ביחס לשני.
כוח זה הוא כוח חזק יחסית הפועל בקנה מידה גדול, ומתאר תופעות רבות מחיי היומיום שלנו: החל בלייזרים ובמקלטי רדיו, עד מבנה האטום והמבנה של מתכות וכלה בחיכוך ובהופעת הקשת בענן. בקנה מידה קטן יותר, הכוח גורם למשל למשיכה בין שני מטענים שסימנם הפוך ודחייה בין שני מטענים שסימנם דומה.
תופעת החשמל ותופעת המגנטיות נצפו עוד בימי קדם, אולם רק במאה ה-19 התגלה כי מדובר בשני היבטים של כוח יחיד. בשנת 1864, ג'יימס קלרק מקסוול הצליח לתאר מתמטית את תופעת האלקטרומגנטיות, המאחדת את הכוח החשמלי והכוח המגנטי, ומשואותיו היו אחד ההישגים האדירים של הפיזיקה בתקופתו. אחת המשמעויות של משוואות מקסוול, הייתה שהאור הוא למעשה גל אלקטרומגנטי, כלומר גל העובר בשדה האלקטרומגנטי. בשנת 1905, איינשטיין פיתח את תורת היחסות הפרטית, וקבע באמצעותה כי מהירות האור קבועה. בנוסף, הצליח להסביר את האפקט הפוטואלקטרי, בכך שהניח כי האור מחולק לקוואנטות - ולמעשה בנוי מחלקיקים, אשר כונו פוטונים. בין השנים 1927 עד 1940, פול דיראק איחד את מכניקת הקוונטים עם תורת היחסות הפרטית, ויצר את תורת האלקטרודינמיקה הקוונטית. על פי תורה זו, חלקיקים טעונים מגיבים על ידי העברת מידע באמצעות פוטונים.
בשנת 1919, תיאודור קלוצה הבחין בתכונה מוזרה של האלקטרומגנטיות, והיא: משוואות התורה האלקטרומגנטית הקלאסית של מקסוול נובעות בצורה טבעית ממשוואות תורת היחסות הכללית של איינשטיין, כאשר מניחים שלמרחב יש ממד רביעי. תכונה זו היא הבסיס לתאוריית קלוצה-קליין, אשר סייעה למאמצים לפיתוח תורת כבידה קוונטית.
כוחות היסוד > הכוח הגרעיני החזק

לפני שנות ה-70, כאשר האמינו כי פרוטונים ונייטרונים הם חלקיקים אלמנטריים, מדענים השתמשו במונח "כוח חזק" לתיאור הכוח המחזיק אותם יחד בגרעין האטום. כאשר התגלו הקווארקים המרכיבים את הפרוטונים והנייטרונים, וכאשר התפתחה התורה של כרומודינמיקה קוונטית, מושג הכוח הגרעיני החזק שימש לתיאור הכוח המחזיק קווארקים ואנטי-קווארקים יחדיו.
על פי התורה של כרומודינמיקה קוונטית (QCD), הכוח הגרעיני החזק מועבר בעזרת גלואונים בצורה דומה לדרך שבה הכוח האלקטרומגנטי מועבר באמצעות פוטונים. הכוח פועל בין חלקיקים אשר נושאים "מטען צבע" – קווארקים וגלואונים. מאפיין ייחודי של כוח זה, הוא שהחלקיקים המעבירים את הכוח – הגלואונים, יכולים להגיב בינם לבין עצמם, כיוון שגם להם יש מטען צבע. תכונה זו יוצרת אי-תלות של הכוח במרחק, ואפשר להסיק מכך כי הכוח פועל על גבי מרחק אינסופי. עם זאת, בפועל, כאשר החלקיקים המגיבים בתגובה זו מתרחקים, האנרגיה האגורה בשדה הכוח גדלה עד כדי כך שהיא יכולה ליצור צמדי חלקיק ואנטי-חלקיק חדשים. מנגנון זה מבטיח שקווארק לא יוכל להופיע בודד.
הכוח המחזיק את הפרוטונים והנייטרונים (נוקליאונים) יחדיו בגרעין האטום, הוא הכוח הגרעיני, שהוא תוצאה של הכוח הגרעיני החזק. מכיוון שעד לטווח מסוים, הכוח הגרעיני חזק יותר מהכוח האלקטרומגנטי, הוא יכול בנקל להחזיק פרוטונים רבים יחדיו בגרעין האטום, על אף הדחייה החשמלית העצומה שלהם.
כוחות היסוד > הכוח הגרעיני החלש

הכוח הגרעיני החלש נקרא בשמו כיוון שהוא חלש פי כ-1013 מהכוח הגרעיני החזק. כוח זה אחראי על תופעות מסוימות בקנה המידה הזעיר של גרעין האטום, כגון התפרקות בטא – תהליך בו מתפרק נייטרון לפרוטון, כאשר הוא פולט אלקטרון ואנטי-נייטרינו אלקטרוני. התגובה החלשה היא ייחודית, שכן מדובר בתגובה היחידה המוכרת בטבע אשר אינה שומרת על סימטריית מראה (סימטריית C), ובכך שוברת את חוק שימור השניות. פירוש הדבר הוא, שאם עורכים ניסוי הכולל תגובה חלשה, ועורכים את אותו הניסוי כאשר הוא נראה כתמונת-מראה של הניסוי הראשון – התוצאה לא תהיה זהה. הכוח שובר גם סימטריית CP (המשלבת הן סימטריית מראה והן סימטריית מטען), אולם אינו שובר סימטריית CPT (המשלב בתוכו גם סימטריית זמן בנוסף לשתי הסימטריות האחרות).
כיום, הכוח האלקטרומגנטי והכוח הגרעיני החלש מתוארים כשני היבטים שונים של אותו כוח – הכוח האלקטרו-חלש. את הכוח האלקטרו-חלש המאוחד ניתן לראות רק באנרגיות גבוהות, הנוצרות בתנאים של מאיץ חלקיקים. הבנת "איחודם" של שני הכוחות הייתה הצעד הראשון בדרך לפיתוח תורה מאוחדת לכל הכוחות, המכונה המודל הסטנדרטי.
התפתחויות אחרונות

המודל הסטנדרטי הוא תורה קוונטום-מכנית מאוחדת של שלושה כוחות: הכוח האלקטרומגנטי, הכוח הגרעיני החלש והכוח הגרעיני החזק. כיום, על אף שקיימות תורות המנסות לשלב את הכבידה במכניקת הקוונטים (למשל תורת המיתרים), לא קיימת תורה אשר מקובלת על הכל כמועמדת ברורה להיות תורת הכבידה הקוונטית. החיפוש אחר תורה מתקבלת על הדעת של כבידה קוונטית, וכן חיפוש אחר תאוריה מאוחדת גדולה, הם תחומים חשובים במחקר הפיזיקה של ימינו.
בשנים האחרונות נחקרת אפשרות תאורטית לקיומו של כוח יסודי חמישי.
ראו גם

המודל הסטנדרטי
תורת היחסות
חלקיקים אלמנטריים
מיון החלקיקים
לקריאה נוספת

Feynman, Richard P. (1967). The Character of Physical Law. MIT Press. ISBN 0-262-56003-8
Weinberg, S. (1993). The First Three Minutes: A Modern View of the Origin of the Universe. Basic Books. ISBN 0-465-02437-8
Weinberg, S. (1994). Dreams of a Final Theory. Vintage Books USA. ISBN 0-679-74408-8
Padmanabhan, T. (1998). After The First Three Minutes: The Story of Our Universe. Cambridge University Press. ISBN 0-521-62972-1
Perkins, Donald H. (2000). Introduction to High Energy Physics. Cambridge University Press. ISBN 0-521-62196-8
הערות שוליים

↑  אבי בליזובסקי, ‏פיזיקאים תיאורטיקנים: גילינו חלקיק המפעיל את הכוח החמישי בטבע, באתר "הידען", 23 באוגוסט 2016
מייק בראון

| --- | --- |

 לידה:  5 במרץ 1970 (בן 54) קולומבוס שבאוהיו
 גובה:  1.91 מטרים
 קבוצות כמאמן
 1997–1999   2000–2003   2003–2005   2005–2010   2011–2012   2013–2014   2016–2022   2022–2024:  וושינגטון ויזארדס (עוזר מאמן)   סן אנטוניו ספרס (עוזר מאמן)   אינדיאנה פייסרס (עוזר מאמן)   קליבלנד קאבלירס   לוס אנג'לס לייקרס   קליבלנד קאבלירס   גולדן סטייט ווריורס (עוזר מאמן)   סקרמנטו קינגס
 הישגים כמאמן
 כמאמן ראשי: 2 זכיות בפרס מאמן העונה (2009, 2023)  כעוזר מאמן: 4 זכיות באליפות ה-NBA‏ (2003, 2017, 2018, 2022)
 
מייק בראון (באנגלית: Mike Brown; נולד ב-5 במרץ 1970 בקולומבוס
שבאוהיו) הוא מאמן כדורסל אמריקאי.
קריירה

לאחר סיום לימודיו בבית הספר וירצבורג שבגרמניה, התקבל בראון לנבחרת הכדורסל של מכללת קהילת מסה, בה למד ושיחק במשך שנתיים. לאחר מכן נרשם לאוניברסיטת סן דייגו, במדיה שיחק שנתיים שלאחריהם קיבל תואר בעסקים. בשנת 1992 מונה לחמש עונות לסקאוט קבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA,‏ במה שהייתה למשרתו הראשונה בליגה.
בשנת 2000 מונה בראון לתפקיד עוזר המאמן של גרג פופוביץ' בקבוצת סן אנטוניו ספרס ובמהלך כל שנותיו בה, לא ירדה הקבוצה מ-58 ניצחונות בעונה. הוא תיפקד גם כמאמן הראשי של הספרס בליגת הקיץ של ה-NBA. לאחר זכייתה של סן אנטוניו באליפות בשנת 2003, מונה לעוזרו של ריק קרלייל בקבוצת אינדיאנה פייסרס ובעונתו היחידה בקבוצה, העפיל עימה לגמר המזרח. את הקריירה כעוזר מאמן סיים בראון כשלזכותו 341 ניצחונות לעומת 201 הפסדים בתפקיד.
ב-2 ביוני 2005 מונה בראון לתפקיד המאמן הראשי של קבוצת קליבלנד קאבלירס כמחליפו של ברנדן מלון, והפך למאמן השני הצעיר בהיסטורית הליגה, מבוגר רק מלורנס פרנק שאימן את ניו ג'רזי נטס.
ב-2 ביוני 2007 ניצחו הקאבלירס בהובלתו של בראון את דטרויט פיסטונס בגמר המזרח והעפילו לראשונה בהיסטוריה גמר ה-NBA, אך הפסידו בסדרת הגמר לקבוצתו הקודמת של בראון, סן אנטוניו ספרס. ב-1 בפברואר 2008, זכה בתואר מאמן החודש באזור המזרחי של ינואר 2008.‏
בינואר 2009 נבחר בראון לאמן את נבחרת המזרח לקראת משחק האולסטאר.‏ בכך הפך למאמן השני בהיסטוריה של קליבלנד שנבחר לתפקיד, אחרי לני וילקינס ב-1989.
ב-20 באפריל 2009 זכה בראון בתואר מאמן השנה ב-NBA, לאחר שהוביל את קליבלנד למאזן הטוב בליגה עם 66 ניצחונות לעומת 16 הפסדים בלבד. עם זאת לא הצליח להוביל את קליבלנד לגמר ה-NBA, לאחר שהפסיד בסדרת גמר המזרח לאורלנדו מג'יק.
בעונת 2009/2010 שוב הוביל את קליבלנד למאזן הטוב בליגה (21-61). עם זאת, קליבלנד נכשלה שוב בניסיונה להעפיל לגמר הפלייאוף לאחר שהודחה כבר בשלב חצי גמר המזרח על ידי בוסטון סלטיקס. בעקבות הכישלון שוחרר בראון מהקבוצה, על אף שהיה לו חוזה לעונה נוספת.
במאי 2011 מונה למאמן לוס אנג'לס לייקרס. לקראת עונת 2012/2013 הובאו כוכבים כסטיב נאש ודווייט הווארד לקבוצה, אולם במשחקי קדם העונה הפסידה הלייקרס שמונה משחקים רצופים, ובנובמבר 2012, בעקבות פתיחת עונה של ארבעה הפסדים מול ניצחון בודד, פוטר בראון מהקבוצה.
הערות שוליים

1 2 3  דף הפרופיל של בראון באתר nba.com
↑  .כתבה באתר nba.com
↑  .כתבה באתר nba.com
1 2 3  כתבה באתר הרשמי של קליבלנד קאבלירס
↑  כתבה באתר Yahoo!
↑  לוס אנג'לס לייקרס פיטרה את מייק בראון, באתר וואלה, 9 בנובמבר 2012
מאגר שהרי

| --- | --- |
סכר גלבוע שיוצר את מאגר שהרי
סכר גלבוע שיוצר את מאגר שהרי
 מידע כללי
 מיקום:  הרי הקטסקיל, שבמדינת ניו יורק, ארצות הברית
 סוג:  מאגר מים
 מידות
 נפח:  מקסימום: 67 קילומטר מעוקב קמ"ק
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נחל שהרי
 מקור לנהר:  Schoharie Creek 
 מדינות באגן הניקוז:  מדינת ניו יורק
 קואורדינטות:  42°22′16″N 74°26′23″W
 he
 
מאגר שָֹהֶרִי (באנגלית: Schoharie Reservoir) הוא מאגר בהרי קטסקיל של מדינת ניו יורק שנוצר כדי להיות אחד (וראשון) מ-19 מאגרים המספקים מים לעיר ניו יורק. הוא נוצר על ידי היובלים שמתנקזים לנחל שוהארי(אנ'). חלקים ממנו שוכנים בעיירות קונסוויל(אנ') וגלבוע(אנ') במחוז שוהארי(אנ'), רוקסברי(אנ') במחוז דלאוור(אנ') ופראטסוויל(אנ') במחוז גרין(אנ').
היסטוריה

גם לאחר שמאגר אשוקאן נוצר כמאגר השלושה עשר של ניו יורק ומאגר קנסיקו(אנ') הושלם זמן קצר לאחר מכן כדי לאגור את מימיו, אספקת המים עדיין לא הייתה מספקת לאוכלוסיית העיר הגדלה. חיפוש אחר מקום חדש הוביל לכפר גלבוע(אנ'), ניו יורק, שנרכש, ותושביו פונו. הכנת האתר הרסה את רוב העצים והמבנים של האזור עד לקו המים. הסכר נבנה בתחילת שנות ה-20 מלִבְני אבן. ההצפה הסתיימה בשנת 1924. הכפר גלבוע הועבר מערבה; עדיין ניתן לראות עקבות שלו במהלך בצורת.
המאגר שנוצר, הצפוני ביותר של מערכת הובלת המים של העיר ניו יורק, ממוקם 58 ק"מ דרומית-מערבית לאולבני וכ-180 ק"מ צפונית-מערבית לעיר ניו יורק. הוא שוכן בקצה הדרומי של מחוז שוהארי, הקצה הצפון-מזרחי של מחוז דלאוור, ובקצה הצפון מערבי של מחוז גרין. זהו חלק ניכר ממימי נחל שוהארי, יובל של נהר המוהוק, שבעצמו מהווה יובל של נהר ההדסון.
המאגר מורכב מאגן בודד של 9.6 ק"מ, ומכיל 67,000,000 מ"ק של מים בתפוקה מלאה, מה שהופך אותו לאחד ממאגרי העיר הקטנים של ניו יורק. הוא הוכנס לשירות בשנת 1926. המאגר מספק לתשעה מיליון אנשים כ-15-16 אחוזים מצרכי אספקת המים השנתית שלהם. יחד עם מאגר אשוקאן, באוליב, ניו יורק(אנ'), הם מהווים את תחילת אמת המים של קטסקיל בדרך לניו יורק. גלישת מים ממאגר שוהארי מעלה את המפלס בסכר גלבוע, שגולש חזרה אל נחל שוהארי שבסופו של דבר נשפך לנהר ההדסון.
מים ממאגר שוהארי זורמים לעיר ניו יורק דרך מנהרת שאנדקן(אנ') באורך 26 ק"מ, ומשם נשפכים לתוך נחל אסופוס לעוד 18 ק"מ של ערוץ פתוח במורד ה-Esopus, ואז נשפכים לתוך מאגר אשוקן. משם המים נכנסים לאמת המים של קטסקיל באורך 147 ק"מ למאגר קנסיקו, ומשם לעיר ניו יורק.
סכר גלבוע

סכר גלבוע בגובה 37 מ' הבנוי מבטון ולבני אבן במחוז שוהארי הושלם ב-1926. עם הזמן הסכר נשחק עד למקום בו היווה איום פוטנציאלי על החיים במורד הזרם. בדצמבר 2005, מחלקת הגנת הסביבה של העיר ניו יורק החלה בפרויקט של 24 מיליון דולר כדי להביא את הסכר לתקני הבטיחות של המדינה. החל מדצמבר 2006 הותקנו שמונים כבלי עיגון דרך חורים שנקדחו בסכר לתוך הסלע שמתחת, והביאו אותו לסטנדרטים הנדרשים של המדינה.
מחוז שהארי תכנן ואישר את מערכת ההתרעה החיצונית על תקלות בסכר גלבוע, ועיריית ניו יורק שילמה עבור המערכת המורכבת מעשרים צופרים המשתרעים מהעיר גלבוע לעיר אספרנס(אנ'), ומסתיימות בקו מחוז מונטגומרי(אנ').
ב-28 באוגוסט 2011, לאחר שירדו כ-300 מ"מ של גשם מסופת ההוריקן איירין, הוצב סכר הגלבוע במצב רמה B למרות שהסכר היה שלם. הגשמים העזים במעלה הזרם מההוריקן הניעו גורמים רשמיים להוציא צו פינוי לתושבים במורד הזרם, כולל פינוי חובה של העיירות מידלבורג(אנ') ושהרי(אנ'). צו הפינוי נבע מהגשם הרב ולא עקב כשל בסכר. לאחר רעידת אדמה קלה ב-27 באוגוסט 2011 שנרשמה באזור ובתגובה לרעידת האדמה בווירג'יניה שהתרחשה ב-23 באוגוסט 2011 והורגשה צפונה עד קנדה, הורה מושל ניו יורק אנדרו קואומו על בדיקת תשתית שכללה את סכר הגלבוע. המושל קואומו ביקר בסכר בבוקר ה-28 באוגוסט 2011 כדי לדווח שגורמים רשמיים לא גילו שום השפעות על הסכר מהפעילות הסייסמית לאחרונה.
שייט במאגר

אסור להכניס סירות מנוע למאגר; סירות לא ממונעות שעברו ניקוי בקיטור ושיש להן תגיות נדרשות, עשויות להשתמש במאגר במהלך הקיץ.
ראו גם

מערכת הובלת המים לעיר ניו יורק
אמת המים של קטסקיל
מאגר אשוקאן
ביאורים

↑  התיעתוק לפי המקור כאן.
↑  מדובר במהלך 2 העשורים הראשונים של המאה ה-20.
↑  ראו המהלך המתואר, שניתן לעקוב אחריו מעל גבי המפה המוצגת כאן.
↑  לצפייה במיקום הסכר והמאגר שנוצר, ראו כאן.
↑  בהקשר של סכרים בארצות הברית, "מצב ברמה B" מתייחס בדרך כלל לרמת ביניים של דאגה לגבי הבטיחות או המצב התפעולי של סכר. רמה A (רגיל): אין בעיות. הסכר פועל כמתוכנן. רמה B (מוגבהת): יש כמה דאגות או בעיות הדורשות ניטור או פעולות, אך אין סיכון מיידי לשלמות המבנית של הסכר או לביטחון הציבור. רמה C (משמעותית/גבוהה): יש מצב קריטי שמאיים על בטיחות הסכר או יישובים סמוכים, ויש צורך בפעולה מיידית. המקור:ChatGPT.
הערות שוליים

↑  Croton & Catskill/Delaware Watersheds, NYC Watershed
1 2  The End of Old Gilboa, Jumping in Pools, November 13, 2008
1 2 3  Alvin Meland, New York's Great Water Project is Finished, The New York Times, 1926-07-11
↑  Rescue Underway for 21 Trapped in New York Motel as Flooding Fears Increase, Fox News, November 28, 2015
↑  Associated Press, Floodwaters Recede Behind NY's Gilboa Dam, WayBackMachine, August 28, 2011
↑  Cuomo Orders Dam Inspection after Small Upstate Quake, Syracuse.com, Aug. 27, 2011
↑  Steven Cook, Cuomo: “We’re keeping our fingers crossed”, Daily Gazette, Aug 28, 2011
↑  Boating, NYC Environmental Protection/Recreation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414225905171  LCCN: sh2015002159
יחסי ארצות הברית – קוריאה הצפונית

| יחסי ארצות הברית – קוריאה הצפונית |
| --- | --- |
ארצות הברית: קוריאה הצפונית


ארצות הברית: קוריאה הצפונית
שטח (בקילומטר רבוע)
9,833,517: 120,538
אוכלוסייה
346,357,555: 26,535,202
תמ"ג (במיליוני דולרים)
27,360,935: 
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,996: 
משטר
רפובליקה נשיאותית פדרטיבית: דיקטטורה, טוטליטריזם, משטר חד מפלגתי

יחסי ארצות הברית–קוריאה הצפונית הם עוינים מאז התבססותה של קוריאה הצפונית בשנות החמישים של המאה ה-20 ובעיקר מאז מלחמת קוריאה. במהלך מלחמה זו חיל האוויר האמריקני, כחלק מהסיוע של כוחות האו"ם לקוריאה הדרומית, הפציץ את קוריאה הצפונית. במהלך המלחמה נהרגו למעלה מ-40,000 אמריקאים וכשני מיליון חיילי ואזרחי קוריאה הצפונית, שהם כ-20% מאוכלוסייתה באותו הזמן. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20, בהן קוריאה הצפונית החלה להעשיר אורניום במטרה להשיג יכולת גרעינית היחסים הושפעו במידה רבה מחמשת הניסויים הגרעיניים של קוריאה הצפונית, פיתוחם של טילים ארוכי-טווח המסוגלים לפגוע ביעדים במרחק אלפי קילומטרים והאיומים הנשנים מצד קוריאה הצפונית בדבר מתקפה צפון קוריאנית על ארצות הברית וקוריאה הדרומית. בימי כהונתו, התייחס נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש לקוריאה הצפונית כחלק מ"ציר הרשע", בשל האיום של יכולות הגרעין שלה.
במסגרת ההבנייה הלאומית של קוריאה הצפונית וקבלת הלגיטימציה של השלטון, הוגדרו יפן, ארצות הברית והקולוניאליזם כאחר הלאומי כדי לא להגדיר את קוריאה הדרומית כאויב. קוריאה הדרומית מוגדרת כאח השבוי בידי הקולוניאליסטים האמריקאים. בקוריאה הדרומית, האחר הלאומי הוגדר כקומוניזם והשלטון הדיקטטורי של קוריאה הצפונית, שהעם האח שבוי בידי מנהיגיו.
מאחר שלארצות הברית ולקוריאה הצפונית אין יחסים דיפלומטיים רשמיים, ממלכת שוודיה מגינה במקומה של ארצות הברית על האינטרסים של ארצות הברית בקוריאה הצפונית - כמעין מתווכת לעניינים קונסולריים. מאז מלחמת קוריאה, שומרת ארצות הברית על נוכחות צבאית חזקה בדרום קוריאה.
על פי סקר חברת גאלופ רק ל-9% מהאמריקנים יש דעה חיובית על קוריאה הצפונית, בעוד לכ-87% מהם יש דעה שלילית עליה. על פי סקר שערכה ה-BBC הבריטית - רק לכ-4% מהאמריקנים יש השקפה לפיה השפעת קוריאה הצפונית על העולם חיובית, בעוד כ-90% רואים את השפעתה באור שלילי. על פי הסקר דעתם של אזרחי ארצות הברית על קוריאה הצפונית היא מהשליליות ביותר על מדינות אחרות בעולם.
ביוני 2018 נפגשו מנהיגי המדינות בפסגת ארצות הברית – קוריאה הצפונית בסינגפור וחתמו על מסמך הבנות, ובו בין השאר הסכמה לשפר את היחסים בין המדינות.
היסטוריה

אף על פי שרוב העוינות בין המדינות היא תוצר של המלחמה הקרה, אף טרם המלחמה היו קונפליקטים אחרים בין קוריאה לארצות הברית. באמצע המאה ה-19 סגרה קוריאה את גבולותיה לסחר מערבי. בתקרית גנרל שרמן (אנ') תקפו כוחות קוריאנים ספינת קרב אמריקנית שנשלחה לשאת ולתת על הסכם הסחר בין המדינות, כל אנשי הצוות האמריקנים נהרגו.
בסופו של דבר קשרו שתי המדינות קשרי מסחר ב-1882. היחסים בין שתי המדינות נותקו מחדש בשנת 1905, כאשר ארצות הברית סייעה במשא ומתן לשלום לאחר מלחמת רוסיה–יפן. יפן שכנעה את ארצות הברית שקוריאה תהפוך לשטח השפעה של האימפריה היפנית, וחמש שנים מאוחר יותר כאשר יפן סיפחה את קוריאה ארצות הברית לא מחתה. לאומנים קוריאנים ניסו ללא הצלחה לשכנע את האמריקנים בזכותם להגדרה העצמית של העם הקוריאני במסגרת חוזה ורסאי ועל פי נאום 14 הנקודות שהכתיבו את עקרון ההגדרה העצמית של וודרו וילסון.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה: 1945 - 1948

לאחר מלחמת העולם השנייה ועזיבת הכוחות היפניים, חולקה קוריאה באופן זמני לשני אזורי חסות שגבולם קו רוחב 38 צפון, אך סירוב ברית המועצות להחלטת האו"ם לקיום בחירות חופשיות כחלק מניצני המלחמה הקרה מנע את איחוד קוריאה, שהייתה חצויה בין הצפון, שהיה תחת השפעת ברית המועצות, והדרום, שהיה בהשפעה אמריקנית. במהלך תקופת השלטון של צבא ארצות הברית בקוריאה הדרומית, התנהלו היחסים בין ארצות הברית לקוריאה הצפונית באמצעות הממשל הצבאי הסובייטי בצפון; אולם בהמשך, בשל כניעתה של קוריאה הצפונית ללחץ הסובייטי ובשל ההתנגדות ההמונית לשלטון האמריקאי ביפן, החלו בקוריאה הצפונית להוקיע את ארצות הברית ולפתח כלפיה יחס שלילי. עם זאת, כמה שרים אמריקאים ציינו באוזני הקוריאנים כי ארצות הברית יכולה לסייע מאוד בעצמאות קוריאה.
ב-15 באוגוסט 1948 ירדו לטמיון התקוות הקוריאניות לאיחוד, כאשר הוקמה ממשלה בחלקו הדרומי של חצי האי וב-9 בספטמבר 1948 הכריז קים איל-סונג על הקמת הרפובליקה העממית של קוריאה; מיד לאחר ההכרזה הוא קיבל הכרה דיפלומטית מצידה של ברית המועצות, אולם לא מצידה של ארצות הברית. ארצות הברית מעולם לא הרחיבה את הכרתה הדיפלומטית בקוריאה הצפונית.
היסטוריה > טרם מלחמת קוריאה: 1948 - 1950

לאחר יסוד המדינות הנבדלות ב-1948, עם נסיגת רוב הכוחות האמריקניים מחצי האי קוריאה, קים איל-סונג הרחיב את הרטוריקה האנטי-אמריקנית וטען כי ארצות הברית היא היורשת האימפריאליסטית של יפן, השקפה בה מחזיקה קוריאה הצפונית גם כיום.
היסטוריה > מלחמת קוריאה > אוקטובר-דצמבר 1950

עם פרוץ מלחמת קוריאה וכיבוש מרבית הדרום בידי הצפון, הקימה ארצות הברית כוח של מדינות בחסות האו"ם ובהובלת גנרל דאגלס מקארתור, שפרץ את כיתור מובלעת פוסאן וכבש את מרבית חצי האי עד נובמבר 1950. בדצמבר הקפוא פרצו כוחות סינים למתקפת נגד שדחקה את כוחות האו"ם חזרה דרומה.
החיכוך הקרוב ביותר בין קוריאה הצפונית לבין ארצות הברית, היה במהלך הכיבוש האמריקני במהלך החודשיים שלאחר הנחיתה באינצ'ון. בעזרת צבא קוריאה הדרומית, צבא ארצות הברית, בפיקודו של הגנרל דאגלס מקארתור, החל לחתור להקמת ממשל אזרחי עבור קוריאה הצפונית לאחר שקוריאה הצפונית הרשתה לעצמה לפתח נשק להשמדה המונית במטרה לאיים על קוריאה הדרומית. מקארתור תכנן למצוא גנרלים צפון קוריאנים, במיוחד קים איל-סונג, להביא אותם למשפט ולהאשים אותם בפשעי מלחמה.
בדצמבר 1950 יזמה ארצות הברית סנקציות כלכליות על קוריאה הצפונית, במסגרת חוק נגד מסחר עם האויב, שהיו תקפות עד לשנת 2008.
היסטוריה > המלחמה הקרה

בימי המלחמה הקרה קוריאה הצפונית תמכה בברית המועצות, שתי המדינות נשלטו בצורה קומוניסטית, שתי המדינות היו מסוכסכות עם ארצות הברית, ובזכות ברית המועצות קוריאה הצפונית קיבלה את עצמאותה. אם כי לאחר תחילת הקרע בין סין לברית המועצות, מצאה לעצמה קוריאה הצפונית דרך אידאולוגית משלה.
מספר אירועים קרביים היו בין קוריאה הצפונית לכוחות ארצות הברית, והבולטים בהם הם פרשת פואבלו (1968) בה נחטפה אונית ביון אמריקנית על הלוחמים שבה, והחזקת החיילים בשבי. ומבצע פול באניין (1976) לאחר "תקרית הגרזן" בה נרצחו שני קצינים אמריקנים שעמדו בראש כוח שכרת עץ בשטח הביטחון המשותף.