stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאול יוליוס רויטר
משפחתו

בשנת 1845 התחתן רויטר עם אידה מריה מגנוס, בתו של פרידריך מרטין מגנוס, בנקאי גרמני בברלין. נולדו להם שלושה בנים: הרברט, שהפך לברון רויטר השני (שהוחלף על ידי בנו הוברט כברון השלישי), ג'ורג 'ואלפרד. קלמנטינה מריה, אחת מבנותיו, התחתנה עם הרוזן אוטו סטנבוק, ואחרי מותו של סטנבוק, סר הרברט צ'רמסייד, מושל קווינסלנד.
לאחיו של הברון השני ג'ורג 'נולדו שני בנים, אוליבר (שהפך לברון רויטר הרביעי) ורונלד. בת המשפחה האחרונה, מרגריט, הברונית דה רויטר, אלמנת הברון הרביעי ונכדתו של פול יוליוס רויטר, נפטרה ב-25 בינואר 2009 בגיל 96 ללא ילדים והייתה הנצר האחרון לשושלת.
אחיו הגדול של רויטר, רבי גרשון יהושפט, מילא את מקום אביו ברבנות קאסל, ולאחר מכן כיהן כר"מ בקלויז בהלברשטט (שם היה רבו של רבי עזריאל הילדסהיימר). נפטר בניסן ה'תרמ"ג (1883).
הערות שוליים

↑  שירות "הארץ", מתה הנצר האחרון לשושלת רויטרס, באתר הארץ, 27 בינואר 2009
↑  עזריאל הילדסהיימר (הנכד), "רבני הלברשטט וחכמיה", בתוך: יצחק רפאל (עורך), ספר אביעד, מוסד הרב קוק תשמ"ו, עמ' רנ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525069805171  PLWABN: 9810586249805606  GND: 118599992  ISNI: 0000 0000 8070 4446  NKC: xx0045896  NSK: 000066025  NTA: 101137621  SNAC: w6qv6j0v  SUDOC: 253165539  VIAF: 100383336   WorldCat (עם VIAF): 100383336
פוטנציאל סקלרי

באנליזה וקטורית, פוטנציאל סקלרי הוא סקלר המתאר את האנרגיה הפוטנציאלית שיש לאובייקט מסוים.
הפוטנציאל הסקלרי, בדומה לפוטנציאל "קלאסי", מתואר על ידי הנוסחה  {\vec {F}}=-{\vec {\triangledown }}P=-({\tfrac {\partial p}{\partial x}},{\tfrac {\partial p}{\partial y}},{\tfrac {\partial p}{\partial z}})
כאשר  {\vec {F}} הכוח (ווקטור), ו- {\vec {\triangledown }}P גרדיאנט של הפוטנציאל P. ניתן לראות שבמימד אחד הפוטנציאל מקבל את הנוסחה הקלאסית לאנרגיה פוטנציאלית.
לפוטנציאל הסקלרי חשיבות רבה בפיזיקה, ובפרט במכניקה, למציאת הפוטנציאלים של כוחות משמרים בעזרת חוק שימור האנרגיה, ובכך להימנע מחישובי עבודה.
לא לכל שדה וקטורי יש פוטנציאל סקלרי. שדות שיש להם פוטנציאל סקלרי נקראים שדה וקטורי משמר, והם מתאימים לכוח משמר בפיזיקה. דוגמאות לכוחות שאינם משמרים הם למשל כוח חיכוך וכוח מגנטי.
ראו גם

אנרגיה פוטנציאלית
פוטנציאל לנארד-ג'ונס

פוטנציאל לנארד-ג'ונס הוא ביטוי המתאר את האינטראקציה בין אטומים או מולקולות נייטרלים בסריג. אטומים ומולקולות נייטרליים נתונים לשני כוחות בגבולות של מרחקים גדולים ומרחקים קצרים: כוח ואן דר ואלס מושך במרחקים ארוכים וכוח דוחה שנובע מחפיפה בין האורביטלים של האלקטרונים באטומים עקב עקרון האיסור של פאולי.
פוטנציאל לנארד-ג'ונס (שנקרא גם "L-J Potential" או "פוטנציאל 6-12") הוא מודל מתמטי פשוט המתאר את ההתנהגות הפיזיקלית הנ"ל. הוא הוצע ב-1931 בידי ג'ון לנארד-ג'ונס מאוניברסיטת בריסטול.
פוטנציאל של דימר ארגון
פוטנציאל זה הוא מהצורה
כאשר  \epsilon  הוא חוזק הפוטנציאל (עומק בור הפוטנציאל) ו- \sigma  הוא קוטר הספרה הקשיחה של החלקיקים (עבור מרחק הקטן או שווה לרדיוס הספרה מתנהג החלקיק כמו גוף צפיד מוצק). פרמטרים אלה ניתן למצוא על ידי ניסויים ומדידות כדי לשחזר תוצאות ניסיוניות או להסיקם באמצעות חשבונות המערבים כימיה קוונטית.
האיבר
 \left({\frac {1}{r}}\right)^{12} מתאר את הדחייה ואילו האיבר
 \left({\frac {1}{r}}\right)^{6} מתאר משיכה.
הפונקציה של הכוח הוא מינוס הגרדיאנט של הפוטנציאל לעיל:
פוטנציאל לנארד-ג'ונס (פוטנציאל L-J) הוא קירוב. לצורה בה הוא בחר לתאר את הדחייה אין שום הצדקה תאורטית; הכוח הדוחה צריך להיות תלוי מעריכית במרחק, אבל איבר הדחייה של פוטנציאל L-J הוא יותר נוח בשל הקלות והיעילות שבחישוב r12 כריבוע של r6. הכוח המושך, לעומת זאת, נגזר מכוח לונדון (פיזור) והאינטראקציה בין מומנטים חשמליים רגעיים בין החלקיקים. פוטנציאל L-J הוא קרוב די טוב בגלל פשטותו ומשמש לעיתים תכופות כדי לתאר את התכונות של גזים, וכדי למדל את אינטראקציות הפיזור והחפיפה בדגמים מולקולריים. הוא די מדויק עבור גזים אצילים והוא קרוב טוב במרחקים גדולים וקצרים עבור אטומים נייטרלים ומולקולות נייטרליות. בגרף לעיל מוצג פוטנציאל L-J עבור דימר ארגון וכן הסטייה שלו (עקב הקרוב הלא מדויק של הכוח הדוחה) מהפוטנציאל שנמדד ניסיונית.
שיטות יותר עדכניות, כגון משוואת סטוקמייר (Walter H. Stockmayer) ומשוואת multi מתארות את האינטראקציות הבין-מולקולריות בדיוק רב יותר. שיטות כימיה קוונטית, כגון תורת ההפרעות של מולר-פלסט (Møller-Plesset perturbation theory), צברים מצומדים או full configuration interaction מפיקות תוצאות עוד יותר מדויקות, אבל דורשות חישובים הרבה יותר כבדים.
לקריאה נוספת

Lennard-Jones, J. E. Cohesion. Proceedings of the Physical Society 1931, 43, 461-482.
עמירם טראובר

עמירם "עמי" טראובר (נולד ב-16 ביולי 1939) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באולימפיאדת רומא (1960) במדי נבחרת ישראל.
טראובר הוא השחיין הישראלי הראשון ששחה 100 מטר חופשי בפחות מדקה.
ביוגרפיה

עמירם טראובר התאמן בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד, תחת הדרכתו של המאמן נחום בוך. הוא ירד לראשונה את הדקה במשחה ל-100 מטר חופשי בתחרות שחייה שנערכה בארצות הברית כשקבע תוצאה של 59.8 שניות והיה לשחיין הישראלי הראשון שעושה זאת.
ביוגרפיה > 1954

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1954 זכה טראובר במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:36.8 דקות, אחרי עוזי רוזן מהפועל גוש זבולון (5:20.7 דקות) ולפני נחום בוך חברו ומאמנו (5:46.0 דקות).
ביוגרפיה > 1957

במכביה החמישית שנערכה בסוף ספטמבר 1957 זכה טראובר במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם יצחק לוריא, עוזי בק וראובן שפע בתוצאה של 9:40.7 דקות, אחרי דרום אפריקה (9:39.6 דקות) ולפני ארצות הברית (10:32.4 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:16.4 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:11.4 דקות.
באליפות ישראל שנערכה בשנת 1957 זכה טראובר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.7 דקות ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:15.0 דקות.
ביוגרפיה > 1958

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1958 זכה טראובר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:07.2 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:09.2 דקות.
ביוגרפיה > 1959

בתחרות בין ישראל ליוון שנערכה ביוון שיפר טראובר שלושה שיאים ישראלים תוך כדי משחה אחד, במשחה ל-800 מטר חופשי (10:51.5 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (13:39.0 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (20:43.6 דקות).
באליפות ישראל שנערכה באותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:01.5 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.5 דקות ובמשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 20:57.8 דקות, לפני נ. שחם מהפועל מעוז חיים (21:28.0 דקות) ודניאל פרוכטר מהפועל גוש זבולון (21:51.0 דקות).
ביוגרפיה > 1960

בתחרויות הכנה לקראת המשחקים האולימפיים שנערכו בראשית אוגוסט 1960, שבוע לאחר חזרתו מארצות הברית, שם הוא למד והתאמן קבע טראובר 5 שיאים ישראלים חדשים. בתחרות בין ישראל ליוון שנערכה בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן הוא שיפר שלושה שיאים ישראלים תוך כדי משחה אחד, במשחה ל-800 מטר חופשי (10:31.1 דקות), במשחה ל-1000 מטר חופשי (13:14.6 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי (20:02.6 דקות). בבריכת השחייה "בת גלים" בחיפה במשחה ל-100 מטר חופשי הוא קבע שיא ישראלי חדש של 59.7 שניות ובתחרות נוספת שנערכה בחולון מספר ימים לפני הנסיעה, הוא קבע שיא ישראלי חדש במשחה ל-200 מטר חופשי במסגרת משחה שליחים 4x200 מטר חופשי כשקפץ ראשון בתוצאה של 2:12.3 דקות.
ביוגרפיה > 1960 > אולימפיאדת רומא

באולימפיאדת רומא (1960) סיים טראובר במקום ה-35 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 59.7 שניות, במקום ה-36 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:58.6 דקות ובמקום ה-17 הלפני אחרון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יורם שניידר, גרשון שפע ויצחק לוריא בתוצאה של 4:37.6 דקות, הוא שחה את סגנון החופשי בתוצאה של 1:00.1 דקות.
ביוגרפיה > 1961

בתחרות שנערכה בארצות הברית קבע טראובר במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 58.7 שניות ובמשחה ל-200 מטר תוצאה של 2:11.0 דקות.
הערות שוליים

↑  ידיעות המכביה - וואכנר, ריבנר ומייק וולק מצטיינים בשחייה, חרות, 22 בספטמבר 1957
↑  האמריקאי וולק הפגין יכולת מצויינת בתחרויות השחייה, דבר, 23 בספטמבר 1957
↑  טור המכביה, דבר, 23 בספטמבר 1957
↑  י. בן-משה, המאמן הוטל המימה - עם נצחון הישראלים, עמרים טראובר קבע 3 שיאים בתחרויות ביוון, מעריב, 29 ביולי 1959
↑  טראובר ראשון ב-1500, על המשמר, 27 בספטמבר 1959
↑  טראובר ולהב הצטיינו באליפות השחייה, על המשמר, 18 באוקטובר 1959
↑  ישראל ניצחה את יוון בשחייה 50:96, דבר, 8 באוגוסט 1960
↑  כ. עמוס, טראובר הגשים חלום הבריכה 100 מטר בפחות מדקה 59.7, מעריב, 10 באוגוסט 1960
↑  שלושה שיאים ישראליים ושלושה יווניים בתחרות שחיה בחיפה, דבר, 10 באוגוסט 1960
↑  הישגים נאים לעמירם טראובר - בארה"ב, מעריב, 13 באפריל 1961
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת רומא (1960)  |
| --- | --- | --- |
|  מרוץ אופני כביש | הנרי אוחיון • יצחק בן דוד |  |
|  אתלטיקה | אילנה אדיר • גדעון אריאל • עמוס גרודז'ינובסקי • אילה חצרוני • ברוך פיינברג • יאיר פנטילט • דוד קושניר • אילנה קרשיק |  |
|  הרמת משקולות | גזי כהן • אדוארד מרון |  |
|  התעמלות מכשירים | רות אבלס • ראלי בן-יהודה • מרים קארה |  |
|  סיף | דוד ואן-חלדר • מיכאל רון |  |
|  קליעה | רפאל פלס • חנן קריסטל |  |
|  שחייה | עמירם טראובר • יצחק לוריא • יורם שניידר • גרשון שפע |  |
עמק יהושפט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  עמק, אתר מקראי 
 מיקום
 מיקום:  בין הר הזיתים לעיר דוד בירושלים
 קואורדינטות:  31°46′49″N 35°14′24″E﻿ / ﻿31.780277777778°N 35.24°E﻿ / 31.780277777778; 35.24
  (למפת ירושלים מוגדלת) עמק יהושפט(למפת ירושלים רגילה) עמק יהושפט(למפת הרי ירושלים רגילה) עמק יהושפט(למפת הרי ירושלים מוגדלת) עמק יהושפט
 
עמק יהושפט בסוף המאה ה-19. מימין לשמאל: קבר זכריה, קבר בני חזיר, יד אבשלום.
עֵמֶק יְהוֹשָׁפָט הוא עמק קטן בירושלים בין הר הזיתים לעיר דוד שנוצר כתוצאה ממפגש בין שני יובלים של נחל קדרון. על שמו קרויה שכונת ואדי אל-ג'וז, אשר שמו שובש לפני כמאה שנים מתוך תעתיק מודדים צרפתים,  אשר סימנו במפות ירושלים את השם כ- Wadi Jozafat.  בעמק מבני קבורה מתקופת בית ראשון והוא חלק מהאזור המכונה גם "האגן הקדוש" הכולל את הר הבית והר הזיתים.
שמות העמק

עמק יהושפט ידוע גם בשמות עמק השווה או עמק המלך. תושביה הערביים-נוצרים של ירושלים קוראים לעמק בשם "וָאדִי סִית מַרְיַם" (בעברית: עמק הגברת מרים) על שם מרים, אם ישוע, שאת מקום העלאתה השמיימה מציינת המסורת הנוצרית האורתודוקסית, על אם הדרך ירושלים-יריחו באזור גת שמנים.
על פי אחת ההשערות שמו הערבי של אחד מהיובלים של נחל קדרון היוצר את עמק יהושפט "ואדי ג'וז" - המתורגם לעברית כ"נחל האגוז" - הוא שיבוש של השם "יהושפט" מתוך קיצור של השם המופיע במפות הצלבניות (בצרפתית) "ואלי אוף ג'וזפאט".
עמק יהושפט במקורות

שמו של העמק נלקח מנבואת אחרית הימים בספר יואל: ”וְקִבַּצְתִּי אֶת כָּל הַגּוֹיִם וְהוֹרַדְתִּים אֶל עֵמֶק יְהוֹשָׁפָט וְנִשְׁפַּטְתִּי עִמָּם שָׁם עַל עַמִּי וְנַחֲלָתִי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר פִּזְּרוּ בַגּוֹיִם וְאֶת אַרְצִי חִלֵּקוּ” (יואל ד' ב'), ולאחר מכן: ”יֵעוֹרוּ וְיַעֲלוּ הַגּוֹיִם אֶל עֵמֶק יְהוֹשָׁפָט, כִּי שָׁם אֵשֵׁב לִשְׁפֹּט אֶת כָּל הַגּוֹיִם מִסָּבִיב” (יואל ד' י"ב). על תיאור זה כתב יחזקאל קויפמן:
אין הגוים עולים על ירושלים, כמו בחזונות ישעיה, מיכה וזכריה. כל שכן שאין שום דמיון בין חזון יואל ובין חזון גוג ומגוג של יחזקאל, אין כאן גויים באים מן הצפון... אין הם שמים מצור על ירושלים, ואין הם תוקפים את ערי יהודה. הם נקבצים אל עמק יהושפט, שהוא בוודאי מקום חזוני. הם באים כאילו למלחמה, אבל מין רוח מביאה אותם אל "עמק יהושפט" - אלוהי המשפט. שם יושב אלוקים לשפוט אותם. זהו דימוי חדש של יואל: האלוהים אינו מופיע "כמפקד צבא מלחמה" או כ"גיבור ביום קרב".
זיהוי העמק > במסורת היהודית

עמק יהושפט נתפס במסורת היהודית כחלק מהר הזיתים ולא כמקום בעל חשיבות משל עצמו. במכתב לבנו נחמן כותב הרמב"ן:
קרבתו להר הבית והר המוריה הפכה את מדרונות העמק למבוקשים כמקומות קבורה. רבי עובדיה מברטנורה מתאר באיגרת את העמק ובית הקברות שעל מדרונותיו:
במסורת היהודית קבורה בהר הזיתים נושאת יתרונות מיסטיים והחוקר הבריטי רובינסון מספר בשנת 1838::
בית הקברות של היהודים בימינו משתרע על המדרון המערבי של הר הזיתים, לרגלי ההר ממש מעל קבר אבשלום וזכריה. כאן ממול בית המקדש העתיק באים נודדים רבים מעם נפלא זה לטמון את עצמותיהם ליד אלו של אבותיהם. ומצפים הם ליום הגדול שעליו ניבאו, כפי שהם מניחים, הנביאים, כאשר יעמוד ה' על הר הזיתים וההר ייבקע לשניים ומתי ישראל יקומו מתחתיו וכל הגויים יעמדו למשפט בעמק וישראל ייקח נקם... מדרון ההר מכוסה כאן בצפיפות בקברותיהם. כל אחד מכוסה אבן המונחת עליו באופן שטוח, בפשטות ושעליה, כרגיל, חקוקה כתובת עברית.
הרב בועז מלט מזהה את עמק יהושפט עם עמק השיטים, מישור בצפון-מזרח ים המלח.
זיהוי העמק > במסורת הנוצרית

במקרא עצמו לא קיימת מקבילה המזכירה את עמק יהושפט שבעזרתה יהיה ניתן לזהות את מקומו הגאוגרפי של עמק יהושפט. הזיהוי הראשון של עמק יהושפט עם נחל קדרון נמצא באונומסטיקון של אוסביוס, "עמק יהושפט נמצא בין ירושלים והר הזיתים"
הנוסע מבורדו, הצליין הנוצרי שעבר בארץ ישראל בשנת 333, היה הראשון שציין את מקום עמק יהושפט בחלקו העילי של נחל קדרון במהלך המאות הראשונות לספירה קיבל עמק יהושפט מקום מיוחד במסורת הנוצרית. מיקומו של מתחם גת שמנים, הממלא תפקיד חשוב בסיפור שעותיו האחרונות של ישו, הוא בעמק יהושפט. לאחר מכן, במסורת המוסלמית זיהו את העמק עם מקום המשפט וקראו את שמו - עמק יהושפט.
על רקע גיבוש זיהויו של העמק והתקדשותו של עמק יהושפט במסורת הנוצרית ועל רקע של סכסוכים בין היהדות והנצרות על דריסת רגל בהר הזיתים ניתן להבין את מאמר חז"ל במדרש שוחר טוב ”ואין עמק ששמו יהושפט, ומהו עמק יהושפט? שישפוט הקב"ה את הגויים.”
זיהוי העמק > במסורת המוסלמית

מסורת מוסלמית עתיקה מזהה את עמק יהושפט עם א-סהירה עם חלקו העליון של נחל קדרון - עמק יהושפט ומצביע על מגמת קבורה של מוסלמים בערוץ הנחל. נוסע מוסלמי פרסי שכתב בשנת 1047: "בצאתך מהחראם הנאצל משתרע לפניך עמק נרחב המכונה א-סהירה, שהוא - כך נאמר - מקום תחיית המתים. ושבו יתאסף כל המין האנושי. לכן לשם באים אנשים מכל העולם ונשארים בירושלים עד שבא עליהם המוות, זאת כדי שכשיגיע היום המיוחל בידי האל יתעלה וישתבך יהיו הם נחים בקבריהם נכונים ומחכים."
המסורת המוסלמית - ייתכן תוך הסתמכות על מסורות יהודיות ונוצריות מוקדמות יותר - מספרת כי ביום תחיית המתים יימתח גשר מעל עמק יהושפט אל הר הבית ועליו יעברו הקמים לתחייה למקום משפטם. על פי המסורת המוסלמית פתחו של גן עדן ופתחו של הגיהנום שניהם נמצאים בירושלים - בצדו הדרומי של עמק יהושפט נמצא שער הגיהנום. הנוסע הפרסי מספר "נשמעים לפי עדויות תושבי המקום זעקות שבר של יושבי הגיהנום. אבל אני עצמי הלכתי לשם להאזין, ולא שמעתי דבר".
אתרים בערוץ הנחל

בערוץ הנחל ניצבים מספר מבני קבורה עתיקים:
יד אבשלום - מצבה מונומנטלית הנמצאת בנחל קדרון, בין הר הזיתים והר הבית. המסורת מקשרת מצבה זו למצבה שנבנתה בידי אבשלום בנו של דוד המלך. לפי הארכאולוגים, מצבה זו הנה קבר המתוארך לתקופת בית שני (המאה ה-1 לפנה"ס).
קבר זכריה - מצבה הבנויה ליד קבר. בעלת מבנה פירמידה נמצאת סמוך ליד אבשלום, נבנתה בתקופת בית שני. על פי מסורת יהודית מימי הביניים זו מצבת זכריה בן יהוידע.
קבר בני חזיר - מערת קבורה החצובה לצדו של קבר זכריה ומתוארך לתקופת החשמונאים. כתובת עברית מלמדת כי במערה קבורים משפחת כוהנים מבני חֵזיר.
מערת יהושפט - קבר מתקופת בית שני, השוכן באפיק נחל קדרון, מאחורי יד אבשלום. ייתכן והמערה קיבלה את שמה מהעמק בו היא שוכנת כנראה בעקבות הנוסע הנוצרי ארקולף, הקורא למבנה יד אבשלום הסמוך "מגדל יהושפט".
קבר ...יהו אשר על הבית - מערת קבורה מסוף תקופת בית ראשון. המערה מצויה במדרונו המזרחי של נחל קדרון בירושלים, בין בתי כפר השילוח, כשישים מטר דרום-מערבית לקבר בת פרעה. הקבר בנוי כמבנה חיצוני בולט לעין וייתכן שאף הייתה על גגו כעין פירמידה.
קבר בת פרעה - המפורסם שבמונומנטים במערות כפר השילוח והיחיד מביניהם שחצוב לגמרי מעל פני הקרקע. השם ערבי שניתן לו על יד המקומיים, כנראה בשל הפירמידה שהייתה בראשו. והוא מונוליט החצוב בסלע, מתקופת בית ראשון. מעל המונומנט התנוסס גג בצורת פירמידה שהוסר מאוחר יותר.
עמק יהושפט בימינו

על עמק יהושפט בתחילת המאה העשרים מסופר
בימים הראשונים לבואו ירושלימה היה טיאו יחיאל מהלך ברחובותיה... לעתים היה צופה בעיניו מעל החומה נשען אל שרידי דפנותיו של בית-הכנסת על שם הרמב"ן, צופה ומביט אל עמק יהושפט ונחל קדרון. אילו ירקות לא הצמיח עמק שחור ודשן זה, שהפרוהו מי-המדמנות של כל ירושלים! פלגים פלגים זרמו מי-המדמנות, ביתרו שבילים, נקוו בתלמים, ניערו גבעולים שמוטים וחפפו ראשיהם של בצלים, שומים, עגבניות ומלפפונים.
שלט של עיריית ירושלים קובע כי העמק מכונה "נחל אגוז", תרגום של השם הערבי "ואדי ג'וז", שמקורו בקיצור השם האנגלי "Valley of Josaphat" (עמק יהושפט).
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, מצבות קודש בארץ-ישראל, אחיעבר ושות', תשמ"ה, כרך א עמודים 327-330.
נחמן אביגד, "עיר הקברות של ירושלים בימי הבית השני", בתוך מיכאל אבי-יונה (עורך), ספר ירושלים, מוסד ביאליק ודביר, תשט"ז, עמוד 344.
הערות שוליים

↑  צוות חשיבה, האגן ההיסטורי של ירושלים – תמונת מצב וחלופות להסדר, באתר מכון ירושלים למחקרי מדיניות, 2006
↑  http://www.02net.co.il/Site/Templates/inPage.asp?catID=5&subID=451&docID=14151
↑  יחזקאל קאופמן תולדות האמונה הישראלית כרך ז' עמ' 345
↑  http://www.daat.ac.il/daat/israel/kdushat4-2.htm
↑  אברהם יערי, אגרות מארץ ישראל, ירושלים: תש"ג, עמ' 97.
↑  מיכאל איש שלום, מסעי נוצרים לארץ ישראל, תל אביב: עם עובד, תשכ"ו, עמ' 487.
↑  בועז מלט, עמק יהושפט, באתר מגבעות אשורנו, ‏סוכות ה'תשע"ה
↑  ספר האונומסטיקון לאוסביוס, (תרגם ע"צ מלמד), ירושלים תש"י, עמ' 58
↑  אורה לימור, מסורות נוצריות של הר הזיתים בתקופות הביזנטית והערבית, עבודת גמר בחוג להיסטוריה של ימי הביניים, האוניברסיטה העברית בירושלים, 1978 עמוד 135
↑  מדרש שוחר טוב (מדרש תהלים), סוף מזמור ח' (מהדורת בובר, עמוד 26
↑  מירון בנבנישתי מקום של אש, כנרת זמורה ביתן, תל אביב 1996 עמוד 230
↑  א' שטאל, עדות בישראל, עם עובד והמרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח, תל אביב 1979, כרך א, עמי 351-347
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601978605171  VIAF: 316747266   WorldCat (עם VIAF): 316747266 
עמק יהושפט, ציור של תומאס סידון מאמצע המאה ה-19.
פולנייץ

פולנייץ (בפולנית: ‏Połaniecקובץ:Pl-Połaniec.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: פלאנטש) היא עיירה במחוז סטשוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בסמוך לנהר ויסלה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-11, ובשנת 1241 נהרס בידי הפולשים המונגולים. לאחר מכן השתקם היישוב, ובשנת 1264 הוענקו לו זכויות עיר.
בראשית המאה ה-16 נשרפה העיירה בידי הטטרים. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 הפכה העיירה ליישוב גבול עם גליציה האוסטרית, ובשנת 1795 סופחה לאימפריה האוסטרית.
בשנת 1815 נכלל היישוב בתחום פולין הקונגרסאית, ובשנת 1869 נטלו ממנו הרוסים את מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר. זכויות אלה הושבו לפולנייץ רק בשנת 1980.
יהודי פולנייץ

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-17. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביה, ופעלו בה תלמוד תורה, בית ספר מרשת ציש"א ותנועות נוער ציוניות.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בראשית ספטמבר 1939, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, איסור הליכה על מדרכות, החרמת רכוש ועסקים, חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה. בהמשך, הגיעו לעיירה כ-650 יהודים שגורשו מיישובי הסביבה.
באפריל 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו כ-500 יהודים נוספים. בשל הצפיפות והרעב בגטו, פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות. באוקטובר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה גורשו כ-2,000 יושביו לגטו סנדומייז', אשר ממנו שולחו כעבור זמן קצר למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר מכן נערך מצוד בשטח הגטו שבעיירה, והיהודים שנתגלו בו נרצחו במקום.
כ-40 יהודים מהעיירה ששרדו את השואה, ושבו לעיירה לאחר סיום המלחמה, נרצחו בראש השנה תש"ה בידי פרטיזנים פולנים, ובכך באה כליה מוחלטת על קהילת פולנייץ.
עונת 2019/2020 בפרמייר ליג

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  9 באוגוסט 2019 – 26 ביולי 2020 (353 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  ליברפול
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1034 (2.72 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  11,322,096 (29,795 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אנגליה ג'יימי ורדי (23 שערים)
 השחקן המצטיין:  בלגיה קווין דה בראונה
 → 2018/20192020/2021 ←
עונת 2019/2020 הייתה העונה ה-28 במסגרת הפרמייר ליג האנגלית. העונה נפתחה ב-9 באוגוסט 2019 והסתיימה ב-26 ביולי 2020.
מנצ'סטר סיטי היא האלופה המכהנת פעם שנייה ברציפות, לאחר שזכתה בעונה הקודמת בטרבל מקומי.
בעונה זו נכנסה לשימוש לראשונה מערכת ה-VAR.
בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בממלכה המאוחדת הוחלט שהליגה תופסק עד להודעה חדשה החל מ-13 במרץ 2020.
לאחר מכן הוחלט שהליגה תימשך ב-17 ביוני והמשחקים יערכו ללא קהל.
ליברפול זכתה באליפות בעונה זו כבר אחרי 31 משחקים. הייתה זו האליפות שהושגה הכי מהר מבחינת כמות המשחקים, אך הכי מאוחר מבחינת התאריך. (בעקבות פגרת נגיף הקורונה)
נוריץ' סיטי, בורנמות' ווטפורד הן הקבוצות שירדו ליגה.
קבוצות

20 קבוצות משתתפות בפרמייר ליג, 17 מתוכן ממשיכות בליגה מהעונה שעברה, 3 קבוצות נוספות העפילו מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ: נוריץ' סיטי, שפילד יונייטד ואסטון וילה. נוריץ' סיטי ואסטון וילה חזרו לליגה הראשונה לאחר היעדרות של 3 עונות, בעוד ששפילד יונייטד חזרה לאחר 12 עונות. הן החליפו את קארדיף סיטי, פולהאם (שתי הקבוצות ירדו לאחר עונה אחת בליגה הראשונה) והאדרספילד טאון (ירדה לאחר שתי עונות). ירידתה של קארדיף סיטי, הותירה את הפרמייר ליג לראשונה מאז עונת 2010/11 ללא אף קבוצה מווילס.
קבוצות > אצטדיונים

| קבוצה | מיקום | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| אברטון | ליברפול | גודיסון פארק | 39,572 |
| אסטון וילה | ברמינגהאם | וילה פארק | 42,788 |
| ארסנל | לונדון | אצטדיון האמירויות | 60,432 |
| בורנמות' | בורנמות' | אצטדיון דין קורט | 11,464 |
| ברייטון אנד הוב אלביון | ברייטון | אצטדיון פאלמר | 30,750 |
| ברנלי | ברנלי | טרף מור | 21,401 |
| ווטפורד | ווטפורד | ויקארג' רואד | 21,977 |
| וולברהמפטון וונדררס | וולברהמפטון | אצטדיון מוליניו | 31,700 |
| וסטהאם יונייטד | לונדון | האצטדיון האולימפי | 57,000 |
| טוטנהאם הוטספר | לונדון | אצטדיון טוטנהאם הוטספר | 62,062 |
| ליברפול | ליברפול | אנפילד | 54,074 |
| לסטר סיטי | לסטר | קינג פאוור | 32,500 |
| מנצ'סטר יונייטד | מנצ'סטר | אולד טראפורד | 75,643 |
| מנצ'סטר סיטי | מנצ'סטר | אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר | 55,097 |
| נוריץ' סיטי | נוריץ' | קארו רוד | 27,244 |
| ניוקאסל יונייטד | ניוקאסל | סנט ג'יימס פארק | 52,354 |
| סאות'המפטון | סאות'המפטון | אצטדיון סנט מרי | 32,689 |
| צ'לסי | לונדון | סטמפורד ברידג' | 41,623 |
| קריסטל פאלאס | לונדון | סלהרסט פארק | 26,309 |
| שפילד יונייטד | שפילד | בראמל ליין (אנ') | 32,702 |
קבוצות > צוות ונותני חסות

| קבוצה | מאמן | קפטן | יצרנית תלבושת |
| --- | --- | --- | --- |
| אברטון | פורטוגל מרקו סילבה | אירלנד שיימוס קולמן | אדידס |
| אסטון וילה | אנגליה דיין סמית' (אנ') | ווילס ג'יימס צ'סטר (אנ') | קאפה |
| ארסנל | ספרד מיקל ארטטה | גבון פייר-אמריק אובאמיינג | אדידס |
| בורנמות' | אנגליה אדי האו | אנגליה סימון פרנסיס (אנ') | יומברו |
| ברייטון אנד הוב אלביון | אנגליה גרהאם פוטר | אנגליה לואיס דאנק | נייקי |
| ברנלי | אנגליה שון דייץ' (אנ') | אנגליה בן מי | יומברו |
| ווטפורד | ספרד חאבי גארסיה (אנ') | אנגליה טרוי דיני | אדידס |
| וולברהמפטון וונדררס | פורטוגל נונו אספריטו סנטו | אנגליה קונור קודי | אדידס |
| וסטהאם יונייטד | צ'ילה מנואל פלגריני | אנגליה מארק נובל (אנ') | יומברו |
| טוטנהאם הוטספר | פורטוגל ז'וזה מוריניו | צרפת הוגו לוריס | נייקי |
| ליברפול | גרמניה יורגן קלופ | אנגליה ג'ורדן הנדרסון | ניו באלאנס |
| לסטר סיטי | אנגליה ברנדן רוג'רס | ג'מייקה וס מורגן | אדידס |
| מנצ'סטר יונייטד | נורווגיה אולה גונאר סולשיאר | אנגליה אשלי יאנג | אדידס |
| מנצ'סטר סיטי | ספרד ז'וזפ גוארדיולה | ספרד דויד סילבה | פומה |
| נוריץ' סיטי | גרמניה דניאל פארקה | סקוטלנד גרנט הנלי (אנ') | Erreà (אנ') |
| ניוקאסל יונייטד | אנגליה סטיב ברוס | אנגליה ג'מאל לאסלס (אנ') | פומה |
| סאות'המפטון | אוסטריה ראלף האזנהיטל | דנמרק פייר-אמיל הויביאו | אנדר ארמור |
| צ'לסי | אנגליה פרנק למפארד | ספרד ססאר אספיליקווטה | נייקי |
| קריסטל פאלאס | אנגליה רוי הודג'סון | סרביה לוקה מיליבוייביץ' (אנ') | פומה |
| שפילד יונייטד | אנגליה כריס וילדר (אנ') | אנגליה בילי שארפ (אנ') | אדידס |
שינויי מאמנים

| קבוצה | מאמן יוצא | סיבה | תאריך | מיקום בטבלה | מאמן נכנס | תאריך |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברייטון אנד הוב אלביון | אירלנד כריס יוטון | פוטר | 13 במאי 2019 | טרום עונה | אנגליה גרהאם פוטר | 20 במאי 2019 |
| צ'לסי | איטליה מאוריציו סארי | התפטר | 16 ביוני 2019 | טרום עונה | אנגליה פרנק למפארד | 4 ביולי 2019 |
| ניוקאסל יונייטד | ספרד רפאל בניטס | סיים חוזה | 30 ביוני 2019 | טרום עונה | אנגליה סטיב ברוס | 17 ביולי 2019 |
| ווטפורד | ספרד חאבי גארסיה (אנ') | פוטר | 7 בספטמבר 2019 | 20 | ספרד קיקה סאנצ'ס פלורס | 7 בספטמבר 2019 |
| טוטנהאם הוטספר | ארגנטינה מאוריסיו פוצ'טינו | פוטר | 19 בנובמבר 2019 | 14 | פורטוגל ז'וזה מוריניו | 20 בנובמבר 2019 |
| ארסנל | ספרד אונאי אמרי | פוטר | 29 בנובמבר 2019 | 8 | ספרד מיקל ארטטה | 20 בדצמבר 2019 |
| ווטפורד | ספרד קיקה סאנצ'ס פלורס | פוטר | 1 בדצמבר 2019 | 20 | אנגליה נייג'ל פירסון | 6 בדצמבר 2019 |
| אברטון | פורטוגל מרקו סילבה | פוטר | 5 בדצמבר 2019 | 18 | איטליה קרלו אנצ'לוטי | 21 בדצמבר 2019 |
| וסטהאם יונייטד | צ'ילה מנואל פלגריני | פוטר | 28 בדצמבר 2019 | 17 | סקוטלנדדייוויד מויס | 29 בדצמבר 2019 |
| ווטפורד | אנגליהנייג'ל פירסון | פוטר | 19 ביולי 2020 | 17 |  |  |