הבחירות האזוריות ברוסיה
היסטוריה

הבחירות הראשונות לראש הרשויות המקומיות נערכו ב-12 ביוני 1991 בערים מוסקבה וסנקט פטרבורג בו זמנית עם הבחירות לנשיא הפדרציה הרוסית. בשנים 1991–1996 נערכו לסירוגין באזורים מסוימים, לאחר שתפקיד נשיא הרפובליקה לא הוסדר בכל רפובליקות ומרבית ראשי הממשלות ומושלי רוב האזורים מונו על ידי הנשיא.
המצב השתנה ב-1996, כאשר בית המשפט החוקתי של רוסיה, בחן את בקשתו של מושל מחוז אלטאי על מעמדו החוקתי של תפקיד ראש המחוז והוחלט כי אין זה נכון שראש הממשל האזורי ימונה על ידי האספה המחוקקת אלא ייבחר על ידי האוכלוסייה. בנוסף, החוק הפדרלי אודות הליך הקמת מועצת הפדרציה כלל הוראה לפיה יש להשלים את מערכות הבחירות של ראשי הרשות המבצעת לפני סוף שנת 1996. בשנת 1999, החוק החדש תיקן את המונח "הבחירות לתפקיד הבכיר בסובייקט הפדרציה הרוסית", שזהו שמן הרשמי של הבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה. באותו חוק, נאסר על אותו אדם להיבחר יותר משתי פעמים ברציפות - עם זאת, עד מהרה נוספו סעיפים שאפשרו לכל ראשי המחוזות לחמוק ממגבלה זו.
בשנים 1996 ו-2004 הבחירות האזוריות התקיימו בכל מחוזות רוסיה עם תדירות של בדרך כלל 4 עד 5 שנים. הבחירות לא היו סינכרוניות ולא נערכו בחירות כלליות בתאריך קבוע, כאשר מסע הבחירות היה נמשך בין 3 ל-4 עד שישה חודשים. בחירות באופן שכזה הביאו לכך שמומחי בחירות ויועצים רבים הציעו שירותיהם למועמדים במחוזות שונים בכל רוסיה.
בספטמבר 2004 נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, יזם שינויים לפיהן מושלי המחוזות וראשי הרפובליקות של הפדרציה, ימונו לתפקיד על ידי הגופים המחוקקים בהמלצת הנשיא ובכך בוטלו בפועל הבחירות המקומיות. בנאומו לאומה, הנשיא קישר מבחינה לוגית את היוזמה שלו עם הטרגדיה של בסלאן וטען כי המצב הביטחוני מחייב זאת. הצעת החוק לביטול הבחירות הישירות אומצה בדצמבר 2004, והבחירות האחרונות התקיימו במחוז האוטונומי ננץ בינואר 2005.
באפריל 2012, ביוזמת יורשו של ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, אומץ חוק פדרלי להשבת הבחירות הישירות של ראשי המחוזות. על פי החוק, הבחירות הראשונות לראשי המחוזות יתקיימו ב-14 באוקטובר 2012 וייערכו במחוזות בהן כהונת המושלים תפוג בתאריכים 1 ביוני עד ל-31 בדצמבר 2012.
ב-2 באפריל 2013, ביוזמת מדבדב, החוק תוקן, כך שהוא מעניק למחוזות עצמם את הזכות להחליף בבחירות את מנהיגיהם על ידי הצבעה בפרלמנט המקומי. באותו הזמן נאמר במפורש כי אימוץ תיקונים אלה על ידי הקרמלין נועד לא לאפשר בחירות ישירות בשש הרפובליקות שבצפון הקווקז (דאגסטן, אינגושטיה, קברדינו-בלקריה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, צפון אוסטיה, צ'צ'ניה). גם נציגו של הנשיא בצפון הקווקז אלכסנדר חלופונין ציין שהבחירות לתפקיד ראש הרפובליקה במחוזות צפון קווקז ייערכו באמצעות הצבעה בפרלמנט המקומי ולא בבחירות ישירות. ב-2013, ארבע רפובליקות בצפון הקווקז הודיעו כי לא ייערכו בחירות ישירות, אלא הצבעה בפרלמנט: דאגסטן (18 באפריל 2013), אינגושטיה (2 במרץ 2013), צפון אוסטיה (28 בנובמבר 2013) קרצ'אי-צ'רקסיה (26 בדצמבר 2013). בדאגסטן ובאינגושטיה, הפרלמנטים האזוריים בחרו ב-8 בספטמבר 2013 את מי שיעמוד בראשן בחמש השנים הבאות. בצפון אוסטיה נערכה הצבעה לראש הרפובליקה ב-13 בספטמבר 2015. בקרצ'אי-צ'רקסיה הפרלמנט בחר את ראש הרפובליקה ב-18 בספטמבר 2016.
בעקבות סיפוח חצי האי קרים לפדרציה הרוסית ב-2014 הוקמו ישויות חדשות — הרפובליקה של קרים והעיר הפדרלית סבסטופול. באותה שנה אומצה החוקה של קרים ואמנת העיר סבסטופול לפיה נקבע כי הבחירות של ראשי אזורים אלה ייערכו באמצעות הצבעת חברי הפרלמנטים המקומיים, בהמלצת נשיא הפדרציה הרוסית. בנובמבר 2016, תקנון העיר סבסטופול תוקן כך שמושל העיר נבחר בבחירות ישירות על ידי תושבי העיר.
בסוף 2014 ובתחילת 2015 החקיקה הפדרלית תוקנה, כך שבמחוזות האוטונומיים חנטי ומנסי, ימלו-ננץ וניינץ ראש הרפובליקה נבחר בבחירות עקיפות על ידי חברי האספה המחוקקת המקומית, לתקופת כהונה של חמש שנים. בניינץ, הליך דומה התקיים בשנת 2018, בעקבות התפטרות המושל המכהן.
ב-8 בספטמבר 2019 נערכו הבחירות לרשויות המקומיות ובמסגרתן נבחרה הדומה העירונית של מוסקבה, מושל סנקט פטרבורג והרכבי פרלמנטים ב-88 מחוזות רוסיה.
בספטמבר 2020 הבחירות נערכו במשך 3 ימים, מ-11 עד 13 בספטמבר וכך גם בספטמבר 2021.