stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוזה פריז (1812)
החוזה

החוזה נחתם בפריז ב-5 במרץ 1812 ולפיו על פרוסיה היה לפתוח את גבולותיה בפני צבא צרפת ולספק לגרנד ארמה הצרפתי 20,842 חיילי עזר ואספקה לרבות סוסי משא ועגלות. מדובר היה במחצית מצבא פרוסיה אחרי שהוגבל בחוזה טילזיט ל-42 אלף איש. בחוזה הובטח לפרוסיה גם פיצוי טריטוריאלי מסוים על חשבון שכנתה ממזרח. עם המוני חיילי צבא צרפת הצובאים על הגבול והחשש מפני פלישה, אישר פרידריך וילהלם את ההסכם ב-5 במרץ. במקביל, הברית שנחתמה בין צרפת לאוסטריה באותה עת היה פחות מחייב והאוסטרים מיהרו להודיע לרוסים כי בכוונתם להימנע מהמלחמה ככל הניתן.
לאחר אישור ההסכם למעלה מ-300 קצינים, רבע מכלל הקצינים בפרוסיה התפטרו מתפקידם, ורובם יצאו לגלות ברוסיה, ספרד או אנגליה. שרנהורסט שהיה ראש המטה הכללי של פרוסיה התפטר גם כן ועבר לשלזיה, אם כי הוא נשאר אחד מהיועצים הצבאיים של המלך. עוזריו, קרל פון קלאוזביץ והרמן פון בוין התפטרו גם הם ועברו לרוסיה. חלק מהקצינים שהתפטרו קיוו בהתפטרותם להישנות המרד בספרד ב-1808 והסיכוי לכינון קואליציה שישית בסיוע בריטי.
לקריאה נוספת

מייקל אדמס, Napoleon and Russia, לונדון: Bloomsbury Academic, 2006
אנדרס דורפלן, The German Struggle against Napoleon: The East German View, The Journal of Modern History 41, 1969 doi: 10.1086/240444
האנס יואכים קוך, A History of Prussia, אוקספורד: Routledge, 2014
מייקל ו. לז'ר, Napoleon and Berlin: The Franco-Prussian War in North Germany, 1813, אוקלהומה: University of Oklahoma Press, 2002
מייקל רואו, From Reich to State: The Rhineland in the Revolutionary Age, 1780–1830, קמברידג': Cambridge University Press, 2003
מייקל רואו, The French Revolution, Napoleon, and Nationalism in Europe, אוקספורד: Oxford University Press, 2013, עמ' 48-127
אוליבר שמידט, Prussian Regular Infantryman, 1808–15, אוקספורד: Osprey, 2003
חלב ודבש

| --- | --- |

חלב ודבש באירוויזיון 1979 שנערך בירושלים. מימין לשמאל: תמיר, גבירץ, עטרי, בילו
 תקופת הפעילות:  1979 – 1984, 1987, 1989, 2001, 2009, 2017–הווה
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ראובן גבירץ (1979–1984) שמוליק בילו (1979–1984) יהודה תמיר (1979–1984) גלי עטרי (1979–1980)לאה לופטין (1980–1983)
 חברים לשעבר
 גלי עטרי לאה לופטין 
 
חלב ודבש הייתה להקת פופ ישראלית שפעלה בעיקר בשנים 1979–1984. באירוויזיון 1979, שנערך בירושלים, זכתה הלהקה במקום הראשון עם השיר "הללויה", כאשר הסולנית הייתה עדיין גלי עטרי.
היסטוריה > עם הסולנית גלי עטרי

הלהקה נוסדה ערב פסטיבל הזמר והפזמון של 1979, לצורך ביצוע השיר "הללויה" של שמרית אור וקובי אשרת. חברי ההרכב היו ראובן גבירץ, שמוליק בילו,יהודה תמיר וגלי עטרי. במקור נכתב "הללויה" עבור להקת הכל עובר חביבי, אבל סולנית "הכל עובר חביבי" שלומית אהרון ויתרה על השיר. אחרי שנשארו ללא הרכב מתאים לביצוע השיר בפסטיבל, המפיק שלמה צח, ויוצרי השיר שמרית אור וקובי אשרת החליטו להקים להקה חדשה במיוחד למטרה זו.
השיר "הללויה" נבחר לייצג את ישראל, באירוויזיון 1979, שנערך בירושלים. השיר זכה במקום הראשון והפך להצלחה בינלאומית. בישראל הוא הוכתר כשיר השנה במצעד הפזמונים השנתי של קול ישראל ושל גלי צה"ל.
למרות ההצלחה של הלהקה בישראל, לא הצליחה הלהקה לשחזר את ההצלחה הבינלאומית של "הללויה".
בעקבות ההצלחה, המשיכו חברי ההרכב בקריירה מוזיקלית עשירה. אלבומם הראשון יצא בראשית 1980 ונקרא בפשטות "גלי עטרי וחלב ודבש". חלקו הראשון של האלבום הכיל שירים בעברית כמו "גלגל ענק", "שמש אדומה", "קסם הלילה" ו"דרך ארוכה" (שעטרי הקליטה באופן עצמאי לפסקול הסרט "דיזנגוף 99"). חלקו השני של האלבום כלל שירים באנגלית בלבד, בניסיון לפרוץ לשוק הבינלאומי בעקבות ההצלחה העצומה של "הללויה", ושיריו הוקלטו באולפנים בלונדון. שלמה צח וקובי אושרת הפיקו בפועל את האלבום, וקובי אושרת עיבד וניהל מוזיקלית. בעקבות האלבום זכתה הלהקה בתארים "להקת השנה" ו"שיר השנה" (על "גלגל ענק") במצעד הפזמונים השנתי תש"ם (1980) של רשת ג'.
היסטוריה > עם הסולנית לאה לופטין

ב-1980 הוציאה הלהקה לאור את אלבומה השני, "חלב ודבש 2". באותה שנה עזבה עטרי את הלהקה בעקבות סכסוך כספי עם מפיק הלהקה שלמה צח והוחלפה על ידי לאה לופטין, כך שחלק משירי האלבום בוצעו על ידי עטרי ובאחרים הייתה זו לופטין. מאלבום זה יצא הלהיט "אולי עוד קיץ" ושירים נוספים כמו "יחד", "שיר לשירים", "מסע ארוך" (שחודש ב-2005 על ידי אסף אמדורסקי) ו"דון ז'ואן".
במרץ 1981 שבה הלהקה לתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "סרנדה" (מילים: שמרית אור, לחן ועיבוד קובי אושרת), עימו הגיעה למקום הרביעי בתחרות. בהמשך אותה שנה הוציאה הלהקה את השיר "מיס אמריקה". ב-1982 הגישה הלהקה שירים בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!", שיצאו גם בתקליטם השלישי "זהו זה חלב ודבש". בשנת 1983 פרשה לופטין מההרכב לקריירת סולו, ושלושת הגברים שנותרו בלהקה הקליטו בהרכב זה מספר שירים נוספים לפני שהלהקה פורקה בסוף 1984.
לאחר הפירוק התאחדה הלהקה במספר אירועים (בהרכב המאוחר יותר עם לאה לופטין): ביום העצמאות בשנת 1987 פתחה הלהקה את המופע המרכזי בטלוויזיה בהרכב חסר (ללא ראובן גבירץ) בתור "שלישיית חלב ודבש". בשנת 1989 השתתפה הלהקה בפעם השלישית בקדם אירוויזיון, עם השיר "אני מאמין" (מילים: שמרית אור, לחן ועיבוד: קובי אושרת) שהגיע למקום השמיני.
בשנת 1995 הוציאה חברת "פונוקול" את דיסק האוסף "חלב ודבש – להיטי הזהב", שהכיל את להיטיה של הלהקה עם הסולניות גלי עטרי ולאה לופטין.
בשנת 2001 התאחדה הלהקה שוב בערב לכבוד הפזמונאית שמרית אור, שכתבה את מרבית להיטיהם. בעקבות זאת חזרה הלהקה לפעילות מינורית שלא כללה שירים חדשים. איחודים נוספים היו ב-2009 באירוע "תרבות של שלום", וב-2017 בערב מחווה למפיק שהיה ממקימי הלהקה, שלמה צח.
חבר הלהקה שמוליק בילו נפטר ב-31 בדצמבר 2023 בבית החולים איכילוב בתל אביב בתום מאבק במחלת הסרטן בגיל 71.
דיסקוגרפיה > אלבומים

גלי עטרי וחלב ודבש (1979)
חלב ודבש 2 (1980)
זהו זה חלב ודבש (1982)
דיסקוגרפיה > אוספים

חלב ודבש: להיטי הזהב (1995)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302703405171  GND: 16338945-7  LCCN: no2005101723  MusicBrainz: ab59e540-f584-4dd6-bfcc-eeb79dd35769  VIAF: 232095904   WorldCat (עם VIAF): 232095904
חוק זכויות היוצרים של המילניום הדיגיטלי

| --- | --- |
סמל ארצות הברית
 פרטי החוק
 מדינה:  ארצות הברית
 כינוי:  DMCA
 תאריך חקיקה:  12 באוקטובר 1998
 גוף מחוקק:  הקונגרס ה-105 של ארצות הברית (אנ')
 שטחים שעליהם חל החוק:  ארצות הברית 
 תאריך הצגה:  29 ביולי 1997 
 חקיקה משלימה ל:  חוק זכויות היוצרים משנת 1976 (אנ')
 https://www.gpo.gov/fdsys/pkg/PLAW-105publ304/pdf/PLAW-105publ304.pdf
 
חוק זכויות היוצרים של המילניום הדיגיטלי (DMCA) הוא חוק זכויות יוצרים אמריקני בולט שנחקק בשנת 1998 המתייחס לסוגיות רבות הקשורות לזכויות יוצרים בעידן הדיגיטלי, ובמיוחד בכל הנוגע לחוק זכויות היוצרים באינטרנט ובמדיה דיגיטלית.
החוק מיישם שתי אמנות משנת 1996 של הארגון העולמי לקניין רוחני. החוק מפליל את כל המקרים של ייצור והפצה של טכנולוגיה, מכשירים או שירותים שנועדו לעקוף אמצעים השולטים בגישה ליצירות המוגנות בזכויות יוצרים. החוק מפליל גם את פעולת עקיפת בקרת הגישה, בין אם מדובר בהפרה ממשית של זכויות יוצרים ובין אם לאו. בנוסף, החוק מחמיר את העונשים על הפרת זכויות יוצרים באינטרנט.
החוק אושר בסנאט האמריקני ב-12 באוקטובר 1998. נשיא ארצות הברית ביל קלינטון חתם על החוק ב-28 באוקטובר 1998.
החידוש העיקרי של החוק בתחום זכויות היוצרים היה שהוא פטר מאחריות ישירה ועקיפה את ספקי שירותי האינטרנט וגופי ביניים אחרים.
ראו גם

ניהול זכויות דיגיטלי
הערות שוליים

↑  "DMCA p7" (PDF).
↑  "U.S.C. Title 17 – COPYRIGHTS". www.govinfo.gov.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007330613605171  GND: 4780088-4  LCCN: no99007984  VIAF: 180864166   WorldCat (עם VIAF): 180864166
טוברמורי

| --- | --- |
שורת הבתים הצבעוניים בנמל טוברמורי
שורת הבתים הצבעוניים בנמל טוברמורי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  סקוטלנד סקוטלנד
 מחוז:  ארגייל וביוט
 תאריך ייסוד:  1788
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,010 (2016)
 קואורדינטות:  56°37′N 6°04′W﻿ / ﻿56.62°N 6.07°W﻿ / 56.62; -6.07
 אזור זמן:  UTC
 http://www.tobermory.co.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים טוברמורי(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים טוברמורי(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני טוברמורי(למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני טוברמורי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טוברמורי (בגאלית סקוטית: Tobar Mhoire) היא בירתו של האי מול (Mull) באיים ההיברידיים בסקוטלנד. ממוקם בחלקו הצפון-מזרחי של האי ליד פתחו הצפוני של "מיצר מול" (Sound of Mull). אוכלוסייתה של טוברמורי מונה כ-700 תושבים, והיא הוקמה סביב נמל דייגים הנמצא בעיירה בשנת 1788. את העיירה תכנן המהנדס תומאס טלפורד (Thomas Telford).
על פי הפולקלור המקומי, ספינה של הארמדה הספרדית, Galeon de Florencia, טבעה במפרץ בו יושבת העיירה בשנת 1588 כאשר על סיפונה אוצר. הטביעה יוחסה לקללתה של מכשפה מקומית.
המלחין פליקס מנדלסון ביקר בעיירה בשנת 1829 וביקורו מונצח בפסטיבל שנתי. כמו כן בכל שנה מתקיים בעיירה פסטיבל מוזיקת פולק סקוטית.
מבנים רבים בטוברמורי, בעיקר חנויות ומסעדות, צבועים בצבעים בהירים שונים, בעיני רבים זו נחשבת לתעודת הזהות של העיירה. סדרת הילדים הסקוטית "בלמורי" (Balamory) מצולמת בעיירה על רקע הבתים הצבעוניים. בטוברמורי ישנו גם מוזיאון של האי מול, מזקקת ויסקי המייצרת ויסקי הנקרא "Tobermory" ומרכז אמנויות.
התנועה אל העיירה וממנה היא באמצעות מעבורות המקשרות אותה אל יתר סקוטלנד.
מקור השם

מקור השם טוברמורי הוא מן השפה הגאלית "טובאר-מוייר", "Tobar Mhoire" שפירושו "הבאר של מרים". השם מתייחס לבאר הממוקמת בסמוך לעיירה שהוקדשה בזמני קדם למרים הבתולה.
מגדל השעון בטוברמורי; תרומת סופרת המסעות הוויקטוריאנית איזבלה בירד לזכר אחותה הנרייטה שהייתה תושבת העיר
חנות הציפורים

| --- | --- |

 בימוי:  וילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 אנימטור:  דייוויד הנד הארי ריבס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  16 בינואר 1932
 משך הקרנה:  6:52 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מצויר 
 סרט קודם:  הברווזון המכוער
 סרט הבא:  הדובים והדבורים
 דף הסרט ב־IMDb
 
חנות הציפורים (באנגלית: The Bird Store) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי מסדרת הסרטים "סימפוניות טיפשיות", אשר יצא בינואר 1932 בהפצת סרטי קולומביה. הסרט מסמן את עבודת הקול המוקלטת הראשונה של קלרנס נאש (המדבב של דונלד דאק) עבור חברת וולט דיסני, וזה היה גם הסרט האחרון בסדרה שיצא על ידי סרטי קולומביה.
עלילה

חנות חיות המתמחה בציפורים. הציפורים השונות בכלובים מצייצות לצד הציון בסגנונותיהן השונים (כולל קבוצת ציפורים שנראות כמו האחים מרקס). חתול מסתכל על ההליכים ברעב ועושה את דרכו פנימה דרך מעבר פתוח, וגורם לבהלה ולהתקפת נגד מאורגנת. לאחר מכן החתול נלכד בכלוב כשהציפורים זורקות את החתול החוצה והכלוב שלו נוחת על מוט דגל באמצע מכלאת הכלבים העירונית.
מדבבים

פורב פולן, מריון דרלינגטון: ציפורים ושריקות.
קלרנס נאש.
מדיה ביתית

הסרט הופץ ב-19 בדצמבר 2006, באוצרות וולט דיסני: עוד סימפוניות טיפשיות, כרך ב'.
טרוביץ

| --- | --- |
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 מחוז:  מחוז רובנו רובנו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  383 (2001)
 קואורדינטות:  50°33′N 25°23′E﻿ / ﻿50.550°N 25.383°E﻿ / 50.550; 25.383
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםטרוביץ(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםטרוביץ(למפת מחוז רובנו רגילה) רובנו ורש דובנו קוסטופיל סארני זדולבונוב אוסטרוה בלארוס ז'יטומיר חמלניצקי טרנופול לבוב ווהליןטרוביץ(למפת מחוז רובנו מוגדלת) רובנו ורש דובנו קוסטופיל סארני זדולבונוב אוסטרוה בלארוס ז'יטומיר חמלניצקי טרנופול לבוב ווהליןטרוביץ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טרוביץ 1930
טרוביץ (באוקראינית: Торговиця; בפולנית: Targowica) היא עיירה קטנה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

טרוביץ נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-15, ובאמצע המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.
יהודי טרוביץ

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1569, ובתחילה היו יהודיה כפופים לקהילת לוצק. בשנת 1720 נערך בעיירה כינוס של גליל ווהלין מטעם ועד ארבע הארצות. בשנת 1897 נמנו בעיירה 891 יהודים, רוב מוחלט בקרב תושביה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נערכו קרבות בין האוסטרים והרוסים בקרבת העיירה, ורוב בתיה ניזוקו. לאחר המלחמה התעמרו ביהודי העיירה חיילי הצבא הכחול.
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 660 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, כאשר חלק מבוגרי תנועות הנוער בה עלו ארצה.
יהודי טרוביץ > בשואה

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-25 ביוני 1941, לאחר נסיגת הסובייטים מהאזור בתחילת מבצע ברברוסה, ערכו אלו בסיוע האוקראינים המקומיים פרעות ביהודי העיירה, תוך שוד רכוש רב ורצח של כ-20 יהודים.
ב-1 באוגוסט 1941 אספו הגרמנים והאוקראינים 130 גברים יהודים מהעיירה, ובהם רב הקהילה, ורצחו אותם מחוץ ליישוב. באביב 1942 גורשו יתר יהודי העיירה לגטו שהוקם באוסטרוז'ץ הסמוכה, שם שוכנו בתנאי צפיפות קשים.
ב-9 באוקטובר 1942 נרצחו בירי כ-900 מיהודי העיירה, וכן היהודים הנוספים מהגטו. כ-200 יהודים מהעיירה שהצליחו להימלט מהאקציה נתפסו ברובם, ונרצחו במקום. לאחר מכן ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר היהודים המעטים שעוד הסתתרו ביערות הסביבה של העיירה.
טרוגוניים

| טרוגוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות בתראים
סדרה:: טרוגונאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טרוגוניים
שם מדעי
 Trogoniformes ‏לסון, 1828
תחום תפוצה


טרוגוניים (שם מדעי: Trogonidae) היא משפחת עופות טרופיים שצבעיהם מן המבריקים והמגוונים ביותר, ולהם דו צורתיות זוויגית בולטת. משפחה זו היא היחידה בסדרת הטרוגונאים (Trogoniformes).
מיני עופות אלה בינוניים בגודלם והם בעלי זנבות ארוכים ומפוארים. מרבית המינים חיים ביערות הגשם הטרופיים של אמריקה הדרומית והמרכזית כשהסוג Apaloderma מצוי ביערות אפריקה שמדרום לסהרה והסוגים Harpactes ו-Apalharpactes חיים בדרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

לטרוגונאים כנפיים קצרות, זנב ארוך, ורגליים קצרות. חלוקת האצבעות מיוחדת. ראשונה ושנייה פונות אחורנית, שלישית ורביעית קדימה. המקור קצר, עבה וכפוף כלשהו בקצהו. מפתח־הפה רחב ועמוק, שוכני יער טרופי. ניזונים מפירות ומחרקים שהם אורבים להם, או צדים אותם ביעף. מקננים בנקרות־עצים. 2-4 ביצים. חובשי־קן. בסדרה משפחה אחת.
הגדול בבני המשפחה הוא קורוקו הדור (Pharomachrus mocinno) שאורכו עד 40 ס"מ ואורך נוצות הזנב עד 65 ס"מ כשמשקלו עד 210 גרם. הקטן ביותר הוא טרוגון אדום שת (Harpactes duvaucelii) שאורכו עד 23 ס"מ ומשקלו עד 40 גרם.
מיון

סדרה טרוגונאים (Trogoniformes)
משפחה טרוגוניים (Trogonidae)
סוג Apaloderma
סוג ומין יחיד קצאל אוזנן (Euptilotis neoxenus)
סוג Harpactes
סוג Apalharpactes
סוג קצאל (Pharomachrus)
סוג Priotelus
סוג טְרוֹגוֹן (Trogon)
גלריה

Trogon collaris
קצאל זהוב ראש
Priotelus temnurus
Apalharpactes mackloti
Euptilotis neoxenus
זלקינד הורוויץ

זלקינד הורוויץ (1751–1812) היה פעיל פוליטי, חבר תנועת ההשכלה, עיתונאי וסופר יהודי יליד פולין. לקח חלק בדיונים הפוליטיים בתקופת המהפכה הצרפתית.
חייו

כאיש צעיר עזב הורוויץ את כפר הולדתו ליד לובלין והיגר לברלין, ולאחר מכן למץ בצרפת. ב-1774 הגיע לפריז. עד שנת 1788 התפרסם בבירה, לאחר שקיבל עם שני זוכים נוספים את פרס האקדמיה של מץ למאמר הטוב ביותר אודות שיפור התנאים ליהודים בצרפת. חיבורו אפולגיאת היהודים ("Apologie des Juifs") שפורסם באפריל 1789 זכה לביקורות ארוכות ומשבחות, ומילא תפקיד חשוב במסגור הדיון על הענקת שוויון זכויות ליהודים.
"Apologie des juifs", ענה על שאלת האקדמיה המלכותית לאמנויות ומדעים בעיר מץ: "האם יש דרכים להפוך יהודים למאושרים יותר ויעילים יותר בצרפת?".
תמצית מתוך הדיסרטציה של זלקינד הורוויץ:
איך לעשות כדי שהיהודים יהיהו שמחים ויעילים יותר? הנה איך: להפסיק להפוך אותם לאומללים וחסרי תועלת, על ידי הענקת, או ליתר דיוק על ידי החזרת, זכותם לאזרחות, שנמנעה מהם כנגד כל החוקים האלוהיים והאנושיים ונגד האינטרסים של כולם, כאדם שבעליצות לב יקטע איבר מגופו
באפולגיאת היהודים דורש הורוויץ את הענקת מלוא הזכויות לאזרחים יהודים, כולל בעלות על קרקעות, חופש תעסוקתי וחינוך. עם זאת, כתומך באידיאלים של הנאורות, הוא גם מבקר את הכוח שיש למנהיגים היהודים בקהילה ודורש "איסור מוחלט לרבנים ולמנהיגים לתבוע כל סמכות על חברי קהילת המאמינים מחוץ לענייני בית הכנסת".
כרונולוגית הורוויץ בעת המהפכה הצרפתית

אוגוסט 1788 - הורוויץ עם קלוד אנטואן טיירי (Claude Antoine Thiery) והכומר גרגואר (Abbé Grégoire), זכו בתחרות האקדמיה המלכותית של מץ
מרץ 1789 - פרסום אפולגיאת היהודים
מאי 1789 - הורוויץ מונה למזכיר-מתורגמן של ספריית המלך
ספטמבר 1789 העיתון- Le Journal de Paris מציג סקירה ארוכה על אפולגיאת היהודים
אוקטובר 1789 - הורוויץ תורם רבע משכרו נטו למהפכה הצרפתית
פברואר 1790 - קומונת פריז מאמצת פה אחד החלטה המבקשת מהאסיפה הלאומית להכיר ביהודים כאזרחים
יוני 1790 - הורוויץ מופיע בפני האספה הלאומית כחלק מ"משלחת זרים"
אוקטובר 1792 - הורוויץ מפוטר מתפקידו בספרייה הלאומית עם 11 אחרים
ינואר 1793 - הורוויץ מצהיר בפומבי שהוא נגד הוצאתו להורג של המלך
דצמבר 1793 - ינואר 1794 - הורוויץ מופיע בפני הוועדה המהפכנית של מדור ראוניון
אפריל 1794 - הורוויץ מבקש מסנט-ג'וסט (Saint-Just) "הסבר" על הצו האוסר על זרים להתגורר בפריז או בנמלים.
הערות שוליים

1 2  YIVO | Hourwitz, Zalkind, yivoencyclopedia.org
1 2  Encyclopaedia Judaica, 2007, Vol 9, p. 569, Michael Berenbaum and Fred Skolnik
↑  Zalkind Hourwitz, "Apologie des Juifs", éditions Syllepse 2002, également cité dans Birnbaum, op. cit.
↑  Frances Malino, "Un Juif rebelle dans la Révolution, la vie de Zalkind Hourwitz", éditions Berg International 2000, également Birnbaum, op. cit.
הערות שוליים > ספרות

זלקינד הורוויץ מופיע ברומן מאת דניאל גולדנברג (Daniel Goldenberg), "היהודי במהפכה" (Calmann-Lévy, 2009)
הורוויץ הוא אחת הדמויות הראשיות, יחד עם הכומר גרגואר (l'Abbé Grégoire), ברומן של אן וילמין סישרמן (Anne Villemin Sicherman) "l'Abbé Grégoire s'en mêle", שפורסם בשנת 2019 באוסף "les grands Détectives " למוציא לאור 10/18
עוזי אלידע, ״זלקינד הורביץ ועיתונות המהפכה הצרפתית״, קשר, מס׳ 5, מאי 1989, עמ׳ 54-60.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262894105171  PLWABN: 9810666691605606  BNE: XX1667849  BnF: cb131681188 (data)  GND: 1089225776  ICCU: IEIV023638  ISNI: 0000 0000 7986 0708  LCCN: n95109938  NTA: 163251118  RERO: 02-A000081482  SUDOC: 035113871  VIAF: 20490935   WorldCat (עם VIAF): 20490935
טובת הכלל

טובת הכלל (נקרא גם טובת הזולת, טובת הציבור או תועלת ציבורית) בפילוסופיה, כלכלה ומדעי המדינה מתייחס למה שמשותף ומועיל לכלל או לרוב חברי הקהילה. לחלופין, המושג עוסק במה שמושג דרך אזרחות פעילה, פעולה קולקטיבית והשתתפות בעולם הפוליטי והשירות הציבורי. המושג "טובת הכלל" משתנה במידה רבה בין גישות פילוסופיות שונות. רעיונות מוקדמים בנושא זה הוצגו על ידי פילוסופים יווניים עתיקים כמו אפלטון ואריסטו. אחת מהגישות הרווחות מבוססת על הפילוסופיה של אריסטו, ומכנה את טובת הכלל כ"טוב המיוחד לקהילה ושניתן להשיגו רק באמצעותה, אך מחולק באופן אישי בין חבריה".
המושג התפתח בעבודותיהם של תאורטיקנים פוליטיים, פילוסופים מוסריים וכלכלנים ציבוריים, בהם תומאס אקווינס, ניקולו מקיאוולי, ג'ון לוק, ז'אן-ז'אק רוסו, ג'יימס מדיסון, אדם סמית', קרל מרקס, ג'ון סטיוארט מיל, ג'ון מיינרד קיינס,ג'ון רולס והוגים רבים נוספים. בתחום הכלכלה המודרנית, טובת הכלל מוגדרת כטוב שמאופיין בכך שהוא מתחרה (ריבוי צרכנים משפיע על היקף ההנאה ממנו) אך לא ניתן להוציא אחרים מהנאה ממנו (לא ניתן להדיר צרכנים ממנו). לעומת זאת, מושג טובת הכלל קשור לכלכלת הרווחה ומתאר את התוצאה של פונקציית רווחה חברתית, שהיא עצמה מבוססת על תיאוריה מוסרית של הטוב כמו תועלתנות. תאוריית הבחירה החברתית חוקרת את התהליכים שבאמצעותם ניתן לממש את טובת הכלל דרך כללים לקבלת החלטות קולקטיביות. תאוריית הבחירה הציבורית מיישמת גישות כלכליות לחקר תהליכים פוליטיים, במטרה להסביר כיצד אינטרסים פרטיים משפיעים על פעולות ותוצאות פוליטיות.
הגדרה

המושג "טובת הכלל" זוכה לשימושים שונים ואינו מוגדר באופן חד-משמעי. רוב הגישות הפילוסופיות מחלקות את הטוב הכלל לשתי קטגוריות עיקריות: תפיסות מהותיות ותפיסות פרוצדורליות. לפי הגישות המהותיות, טובת הכלל היא מה שמשותף ומועיל לרוב חברי הקהילה. הגישות הפרוצדורליות, לעומת זאת, גורסות כי טובת הכלל היא התוצאה של השתתפות קולקטיבית בעיצוב רצון משותף, ומתבססת על כיבוד כבודם וזכויותיהם של האחרים.
הערות שוליים

↑  Lee, Simon. "Common good". Encyclopædia Britannica. נבדק ב-9 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tarantino, Piero (2020). "An Alternative View of the European Idea of the Common Good: Bentham's Mathematical Model of Utility". Revue d'études benthamiennes (18). doi:10.4000/etudes-benthamiennes.8227.
↑  Dupré, Louis (5 באוגוסט 2009). "The Common Good and the Open Society". The Review of Politics. 55 (4): 687–712. doi:10.1017/S0034670500018052. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529708605171  BnF: cb12218449c (data)  GND: 4020046-2  LCCN: sh87001903  NKC: ph1155238  SUDOC: 030851718
חביבי יה חביבי

כותב הפיוט, אשר מזרחי
חֲבִיבִי יָהּ חֲבִיבִי הוא פיוט ידוע שחיבר המשורר אשר מזרחי.
תוכן הפיוט

הפיוט, ידוע על שם הפתיח שלו "חביבי" המתייחס לקדוש ברוך הוא. על פי פרשנות הראשונים לשיר השירים הקדוש ברוך הוא מכונה "רֵע" של כנסת ישראל "אני לדודי ודודי לי".
הפיוט פופולרי במיוחד בקרב עדות המזרח והוא נושא תפילה לאלוהים שישלח את משיח בן דוד שיגאל את עם ישראל וישיב אותם לשליטה הרוחנית והפיזית בארץ ישראל ובירושלים עיר הקודש, בניית בית המקדש והדלקת המנורה בהיכל בית המקדש, בנוסף הוא מייחל לשיבת הקרבת הקרבנות בהר הבית בשלושת הרגלים.
לחנים

הפיוט התפרסם בלחנו של רחמים עמר, והוא מבוצע על ידי זמרים וחזנים שונים במשך השנים.
ביצוע נוסף שהתפרסם, הולחן על ידי יוסי גרין, ובוצע על ידי אברהם פריד בדיסק ברכה והצלחה.
ז'ה ז'ה גאבור

| --- | --- |

ז'ה ז'ה גאבור, תצלום סטודיו, 1955
 לידה:  6 בפברואר 1917 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  18 בדצמבר 2016 (בגיל 99) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 שם לידה:  Gábor Sári 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1932–1997 (כ־65 שנים) 
 בן או בת זוג:  Burhan Belge (1937–1941)  Joshua S. Cosden, Jr. (9 במרץ 1966–18 באוקטובר 1967)  Jack Ryan (21 בינואר 1975–24 באוגוסט 1976)  Michael O'Hara (27 באוגוסט 1976–1983)  Herbert Hutner (5 בנובמבר 1962–3 במרץ 1966)  קונרד הילטון (10 באפריל 1942–1947)  ג'ורג' סנדרס (2 באפריל 1949–2 באפריל 1954)  Frédéric Lichtenberg (14 באוגוסט 1986–18 בדצמבר 2016) 
 צאצאים:  Prinz von Anhalt, Marcus Eberhardt, Francesca Hilton 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב (1958)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'ה ז'ה גאבור (בהונגרית: Gábor Zsazsa, באנגלית: Zsa Zsa Gabor; ‏6 בפברואר 1917 – 18 בדצמבר 2016, שם מקורי - שרי גאבור, בהונגרית: Gábor Sári) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה הונגרייה-אמריקאית ממוצא יהודי. מלכת היופי של הונגריה לשנת 1936. מאז נישואיה לנסיך פרדריק פריץ נסיך אנהאלט נשאה את התואר "הנסיכה מאנהאלט" (Sári Prinzessin von Anhalt). חייה האישיים היו מוקד לשיחה במשך שנים, עקב העובדה שהתחתנה תשע פעמים. ניל גאבלר, הסופר ומבקר הקולנוע הידוע, קרא על שמה את "תסמונת ז'ה ז'ה גאבור" של אנשים אשר הפכו מפורסמים בשל היותם מפורסמים (מפורסתמים).
חייה האישיים > היסטוריה משפחתית

גאבור הייתה בתם האמצעית של וילמוש גאבור (במקור גרין; 1884 – 1962), חייל בצבא אוסטרו-הונגריה, ושל יולי גאבור (1896 – 1997). שני הוריה נולדו יהודים: אמה נמלטה מהונגריה לאחר הכיבוש הנאצי ב-1944 ואביה קבור בבית-העלמין הנאולוגי ברחוב קוזמה. לימים גם אחיותיה מגדה גאבור (1914 – 1997) ואווה גאבור (1919 – 1995) היו לשחקניות וידועניות. בת דודתה היא אנט לנטוס, רעייתו של טום לנטוס (אביה של אנט לנטוס היה אחיה של אמה של גאבור). רבים מבני משפחתה נספו בשואה. מגדה גאבור ובני משפחה נוספים ניצלו בסיועו של שגריר פורטוגל בבודפשט, קרלוס סמפאיו גארידו.
אף שנולדה להורים יהודים, גאבור חייתה כנוצרייה קתולית והובאה לקבורה בטקס קתולי.
חייה האישיים > ילדותה

גאבור נולדה בבודפשט, שהייתה אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. היא נקראה בילדותה שארי גאבור (Sári, קיצור של השם שרלוטה).
גאבור למדה בבית הספר הפרטי של מאדם סוביליה (Madame Subilia) בשווייץ, ובשנת 1936, בעת ביקור בווינה התגלתה על ידי הטנור ריכארד טאובר והוזמנה על ידו לשיר באופרטה "החלום המזמר" (Der singende Traum). הופעה זו הייתה ראשיתה של הקריירה של גאבור ובאותה שנה זכתה בתואר "מלכת היופי של הונגריה" (Miss Hungary).