stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה בארקי

| --- | --- |

אב"ד איזמיר תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1829 בערך ה'תקפ"ט בערך איזמיר, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית (1299–1453)
 פטירה:  9 ביוני 1913 ג' בסיוון ה'תרע"ג איזמיר
 מקום קבורה:  איזמיר
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית החל מ-1844
 מקום פעילות:  איזמיר
 תקופת הפעילות:  ?–1913 
 רבותיו:  הרב חיים פלאג'י ובנו הרב אברהם פלאג'י
 חיבוריו:  מזכרת משה
 בת זוג:  קאדין
 חתימה:  
קאדין מלכה, אשתו של רבי משה בארקי
רבי משה בארקי (סביבות ה'תקפ"ט, 1829 - ד' בסיוון ה'תרע"ג, 9 ביוני 1913) היה רבה של איזמיר.
תולדות חייו

נולד באיזמיר שנת ה'תקפ"ט (1829) לערך, לאימו קלארה ג'וייא ולאביו, רבי רפאל אברהם בכור בארקי, שהיה בן למשפחה שמוצאה ממגורשי ספרד שהתיישבו בסלוניקי וממנה עברו לאיזמיר.
למד בישיבת "בית הלל" באיזמיר אצל רבי חיים פלאג'י ובעיקר אצל בנו רבי אברהם פלאג'י, אשר הביא בספריו לא אחת מתורתו של רבי משה, והיה בקשרי ידידות עם רבי רחמים נסים יצחק פלאג'י.
כבר משנת ה'תר"ט (1848/1849) ישנן עדויות על כך שהיה בעל מעמד חשוב בקהילת איזמיר, והיה חתום לצד ר' חיים פלאג'י על מינוי חברה קדישא. בשנת ה'תר"ל (1869/1870), כבר כיהן כדיין בבית דינו של ר' אברהם פלאג'י. בשנת ה'תרל"ו (1875/1876) כינה אותו ר' אברהם בתואר "הרב הכולל", כלומר האחראי על גיטין וקידושין באזור איזמיר.עם פטירת ר' רחמים פלאג'י בשנת ה'תרס"ז (1907) התמנה תחתיו לראש רבני איזמיר, לצד החכם באשי רבי יוסף בן סיניור.
נפטר בד' בסיוון ה'תרע"ג (1913). נקבר בחלקת הרבנים בבית הקברות החדש באיזמיר.
משפחתו

בסביבות שנת ה'תר"ט נשא את קאדין מלכה (נפטרה בגיל 73 בשנת ה'תרס"ז), וידועים לנו שבעה ילדים שלהם.
תורתו

היה כותב פורה של תשובות הלכתיות וחידושי תורה. מתואר שבשעת הלווייתו הניחו על יד מיטתו ארגז גדול מלא בחידושיו. עם זאת, רוב כתבי היד אבדו.
רבות מתשובותיו שרדו בכתבי חבריו ורבותיו, רבי חיים פלאג'י, רבי אברהם פלאג'י, רבי רחמים נסים יצחק פלאג'י, רבי אליהו בכור חזן, רבי יצחק אבולעפיה ועוד.
בשנת ה'תשס"ג הדפיס אחד מצאצאיו, הרב יעקב בצלאל חרר, את הספר "מזכרת משה" ובו כלל את תשובותיו שהודפסו בכתבי חכמי דורו, וכן תשובות נוספות מכתב ידו, בתוספת חידושים על הלכות שבת ועל עבודת הכהן הגדול ביום הכיפורים, הלכות גיטין וכן סדרי הגיטין שחתם עליהם בבית הדין.
לקריאה נוספת

יעקב בצלאל חרר, תולדות רבנו המחבר במבוא לשו"ת מזכרת משה, ירושלים ה'תשס"ג.
הערות שוליים

↑  ראו אודותיו אצל רבי יהושע שלמה ארדיט, איש מבין, חלק א דף טז עמוד ב
↑  למשל חקקי לב חו"מ נד; שמו אברהם סדר תצא; ויקרא אברהם, ויקרא פרשה יד פסקה ד ועוד
↑  פדה את אברהם מערכת מ אות א;
מיק שומאכר

מיק שומאכר (בגרמנית: Mick Schumacher, נולד ב-22 במרץ 1999) הוא נהג מרוצים גרמני. התחרה במשך 2 עונות באליפות הפורמולה 1 עבור קבוצת האס. הוא החל להתחרות בקארטינג בשנת 2008. בשנת 2015 הצטרף לאליפות גרמניה בפורמולה 4. שנתיים לאחר מכן עבר להתחרות באליפות אירופה בפורמולה 3 ובשנת 2018 הוכתר כאלוף אירופה. בשנת 2019 הצטרף לאקדמיה של קבוצת פרארי והצטרף לאליפות הפורמולה 2, בה זכה באליפות בעונת 2020.
שומאכר הוא בנו של מיכאל שומאכר, נהג הפורמולה 1 שזכה 7 פעמים באליפות.
קריירת מרוצים

שומאכר החל להתחרות בשנת 2008 בקארטינג. על מנת להימנע מתשומת לב בשל הפרסום של אביו התחרה בשם "מיק בטש", שם משפחתה המקורי של אימו קורינה. בשנת 2013 סיים במקום השלישי באליפות גרמניה לנוער וב-CIK-FIA סופר קאפ. בשנת 2014 החל להתחרות בשם "מיק ג'וניור" ולקחת חלק בתחרות בינלאומיות. הוא סיים במקום השני באליפות גרמניה לנוער, אליפות אירופה ובאליפות העולם.
בשנת 2015 הצטרף לקבוצת Van Amersfoort Racing ועבר להתחרות באליפות פורמולה 4 הגרמנית, כשהוא משתמש לראשונה בשמו המלא. בשנת 2016 המשיך להתחרות באליפות, אך עבר לקבוצת Prema והתחרה עימה במקביל גם באליפות פורמולה 4 האיטלקית. את העונה סיים במקום השני בשתי האליפויות. בשנת 2017 עבר להתחרות עבור הקבוצה באליפות אירופה בפורמולה 3. בעונתו הראשונה הגיע פעם אחת לפודיום ודורג במקום ה-12. במחצית השנייה של עונת 2018 השיג שמונה ניצחונות ובסיומה הוכתר לאלוף אירופה.
קריירת מרוצים > פורמולה 2

לאחר הזכייה באליפות עבר להתחרות באליפות הפורמולה 2. במהלך חודש ינואר 2019 הצטרף לאקדמיה לנהגים של קבוצת פרארי. בסוף חודש מרץ ערך את הבכורה במרוץ פתיחה העונה שהתקיימו בבחריין. בהמשך השתתף בנסיעות המבחן שקיימו קבוצת הפורמולה 1. בשני ימי המבחן שהתקיימו, נהג יום אחד ברכב של קבוצת פרארי וביום השני ברכב של קבוצת אלפא רומיאו. במהלך העונה הגיע פעם אחת לפודיום, כשניצח את מרוץ הספרינט בהונגריה. בסיום העונה דורג במקום ה-12.
אחרי ששת סבבי המרוצים הראשונים בעונת 2020 דורג במקום החמישי בטבלה. רצף של חמישה פודיומים, כולל ניצחון במונזה העלה אותו למקום השני. בסבב המרוצים הבאים, שהתקיים במוג'לו לקח את ההובלה ושמר עליה עד לסיום העונה, בה זכה באליפות.
קריירת מרוצים > פורמולה 1

שומאכר היה אמור לקחת חלק באימון המקדים של קבוצת אלפא רומיאו לפני גרנד פרי אייפל, אך בסופו של דבר בוטל האימון בשל תנאי מזג האוויר. באותו סוף השבוע השווה לואיס המילטון את שיא הניצחונות של מיכאל שומאכר. לאחר המרוץ העניק מיק להמילטון את אחת הקסדות של אביו.
בדצמבר הוחתם בקבוצת האס אליה הצטרף בעונת 2021. את העונה סיים ללא נקודות. חוזהו הוארך לעונה נוספת ובמקביל מונה להיות נהג משלים בקבוצת פרארי יחד עם אנטוניו ג'יובינאצי.
העונה השנייה בקבוצה נפתחה עם מקום 11 בגרנד פרי בחריין, התוצאה הטובה ביותר ששהשיג עד שלב זה. במקצה הדירוג לקראת גרנד פרי ערב הסעודית התנגש עם רכבו בעוצמה בגדר הבטיחות. לאחר הפגיעה פונה במסוק לבית חולים לצורך בדיקות, בהן נמצא כי אינו סובל מפגיעות חמורות. למרות זאת החליטה הקבוצה להתחרות במרוץ עם רכב אחד ולאפשר לשומאכר מנוחה. בגרנד פרי בריטניה, המרוץ ה-31 בקריירה, סיים במקום השמיני וצבר נקודות בכורה באליפת. שבוע לאחר מכן, בגרנד פרי אוסטריה, סיים במקום השישי ונבחר ל"נהג היום". בהמשך העונה לא הצליח לצבור נקודות נוספות ובסיומה הוחלט שלא לחדש את חוזהו והוא נותר ללא קבוצה. בהמשך הודיעה פרארי על סיום ההתקשרות של שומאכר עם האקדמיה של הקבוצה.
לקראת עונת 2023 חתם שומאכר בקבוצת מרצדס כנהג משלים.
מרוצים > פורמולה 1

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | האס | בחריין 16 | איטליה 16 | פורטוגל 17 | ספרד 18 | מונקו 18 | אזרבייג'ן 13 | צרפת 19 | אוסטריה 16 | אוסטריה 18 | בריטניה 18 | הונגריה 12 | בלגיה 16 | הולנד 18 | איטליה 15 | רוסיה פרש | טורקיה 19 | ארצות הברית 16 | מקסיקו פרש | ברזיל 18 | קטר (מדינה) 16 | ערב הסעודית פרש | איחוד האמירויות הערביות 14 | 19 | 0 |
| 2022 | האס | בחריין 11 | ערב הסעודית | אוסטרליה 13 | איטליה 17 | ארצות הברית 15 | ספרד 14 | מונקו פרש | אזרבייג'ן 14 | קנדה פרש | בריטניה 8 | אוסטריה 6 | צרפת 15 | הונגריה 14 | בלגיה 17 | הולנד 13 | איטליה 12 | סינגפור 13 | יפן 17 | ארצות הברית 15 | מקסיקו 16 | ברזיל 13 | איחוד האמירויות הערביות 16 | 16 | 12 |
הערות שוליים

1 2  Großer Name, große Erwartungen, 23 September 2014 (בגרמנית)
↑  Deutsche Junior-Kart-Meisterschaft 2014
↑  FIA CIK Karting European Championship 2014
↑  FIA CIK Karting World Championship 2014
↑  Michael Schumacher's son Mick signs deal to race in Formula 4, BBC, 2 March 2016
↑  Schumacher moves to Prema in Formula 4, F1i.com, 19 February 2016
↑  Mick Schumacher confirms 2017 European F3 campaign with Prema, Autosport, 24 December 2016
↑  Mick Schumacher seals European F3 title with second to Vips at Hockenheim, Formula Scout, 13 October 2018
↑  Mick Schumacher to compete in F2 with Prema Racing in 2019, Formula 1.com, 27 November 2018
↑  Mick Schumacher joins the Ferrari Driver Academy, 19 January 2019
↑  Mick Schumacher second fastest at Bahrain F1 test in Ferrari, BBC, 2 April 2019
↑  Mick Schumacher takes maiden F2 win with victory in Hungary, BBC, 4 August 2019
↑  Sakhir F2: Schumacher crowned champion as Daruvala wins finale, Motorsport.com, 6 December 2020
↑  Schumacher and Ilott have to wait for F1 debuts as first practice is cancelled, RaceFans.net, 9 October 2020
↑  MUST-SEE: Mick Schumacher presents Hamilton with one of his father's helmets as Brit equals Michael's win tally, Formula1.com, 11 October 2020
↑  Mick Schumacher to join Haas for 2021 season, BBC, 2 December 2020
↑  Schumacher and Giovinazzi to fulfil Ferrari reserve role in 2022, Formula1.com, 22 December 2022
↑  Schumacher ruled out of Saudi Arabian GP after crash, Motorsport.com, 26 March 2022
↑  F1 Driver of the Day – Austrian GP 2022, total-motorsport.com, 10 July 2022
↑  Haas F1 announces Schumacher exit at end of 2022 season, Motorsport.com, 17 November 2022
↑  Ferrari announce official split with Mick Schumacher after four years, PPlantf1.net, 15 December 2022
↑  Mercedes name Mick Schumacher as reserve driver to Lewis Hamilton and George Russell for 2023, BBC, 15 December 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811727263205606  GND: 1248443888  VIAF: 6136161212115740070004   WorldCat (עם VIAF): 6136161212115740070004
מרטין (חברה לייצור כלי נגינה)

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  כריסטיאן פרידריך מרטין 
 תקופת הפעילות:  1833–הווה (כ־191 שנים) 
 מיקום המטה:  Nazareth 
 מוצרים עיקריים:  גיטרה 
  
 www.martinguitar.com
 
חברת מרטין (שם רשמי באנגלית: C. F. Martin & Company) היא חברה אמריקאית לייצור כלי נגינה, המתמחה בגיטרות אקוסטיות, אך ייצרה גם גיטרות חשמליות וקלאסיות, מנדולינות ויוקולילים. החברה נוסדה בשנת 1833 על-ידי כריסטיאן פרדריק מרטין, בונה גיטרות שהיגר מנסיכות הבוחר מסקסוניה, והיה בונה הגיטרות הראשון בארצות-הברית. מאז שמרה החברה על מעמדה המוביל בעיצוב ובייצור גיטרות אקוסטיות באיכות גבוהה, ומיוחסים לה מספר המצאות, שכלולים ועיצובים מרכזיים בהיסטוריה של הגיטרה המודרנית.
בסוף המאה ה-20 ובמאה ה-21

החברה עדיין נמצאת בבעלות משפחת מרטין, ומאז שנת 1986 מנוהלת על-ידי כריסטיאן פרדריק מרטין הרביעי, הדור השישי למייסד החברה. היא כיום אחת החברות האמריקניות העתיקות ביותר שעדיין נמצאת בבעלות משפחתית. בשנת 1990 ציינה החברה את הגיטרה ה-500,000 שייצרה בהיסטוריה שלה, ובשנת 2004 את הגיטרה המיליון. במאה ה-21 מעסיקה החברה כ-600 עובדים.
בתגובה להצפת השוק בגיטרות אקוסטיות זולות, המיוצרות במפעלים מחוץ לארצות הברית, החלה מרטין לייצר גם דגמי גיטרות זולים יחסית במפעל השייך לה בעיר נאווחולה (Navojoa) בסונורה שבמקסיקו. מפעל זה מייצר בקצב של כ-270 גיטרות ליום. רבים מדגמים אלו בנויים חלקית מעץ לבוד דחוס במיוחד, המיוצר במפעלי החברה ומכונה על-ידיהם High Pressure Laminate ובראשי תבות HPL. לעיתים הם גם עושים שימוש בחומרים סינתטיים ומרוכבים לחלקים אחרים כמו לוח האצבוע. במקביל ממשיכה החברה במפעלה בפנסילבניה לבנות בעבודת יד דגמים איכותיים ויקרים, הבנויים מעץ "מלא", מעצים מובחרים הידועים בתכונותיהם המוזיקליות, כמו אשוחית סיטקה או ארז ללוח הקדמי, סיסם הודי או מהגוני ללוח האחורי, והובנה ללוח האצבוע.
גיטרות מרטין מוכרות בעיקר כגיטרות "מסורתיות" במבנה שלהן, בעלות צליל אקוסטי עשיר ו"חם", המועדף במיוחד על נגני בלוגראס, פולק רוק, פולק וקאנטרי, אך אהוד גם בסגנונות רוק אקוסטי, פופ, בלוז, פינגר סטייל ועוד. לעיתים קרובות הן משמשות לליווי זמרה אצל זמרים-יוצרים, להקלטה אקוסטית באולפן ההקלטות, במופעי "אנפלאגד", וכמימד נוסף ברפרטואר של גיטריסטים אשר רוב הזמן מנגנים על גיטרות חשמליות, למשל אריק קלפטון וג'ון מאייר. למשתמשים המעדיפים את התחושה והצליל המסורתיים מייעדת החברה את הדגמים הוותיקים שלה, אשר השתנו מעט בעשרות השנים האחרונות, וכן גרסאות דמויות וינטג', אשר במבנה, בחומרים ובעיטורים שלהן מחקות באופן נאמן אף יותר את דגמי מרטין ה"קלאסיים" משנות ה-30 וה-40. כאופציה נוספת בונה החברה גם גיטרות בהתאמה אישית, במיוחד לפי דרישות הלקוח. כמו-כן בונה החברה סדרות מוגבלות במספרן של גיטרות איכותיות ומעוטרות במיוחד, לעיתים בעיצובם ובחתימתם של גיטריסטים ידועי-שם, שמחירן עשוי להאמיר לעשרות אלפי דולר. חלקן נרכשות מתוך צפייה שערכן יעלה במשך השנים כפריטי אספנות, בדומה לגיטרות עתיקות של החברה.
עם זאת, בשנים האחרונות מנסה החברה לפנות גם לציבור גיטריסטים צעיר ומודרני יותר, בדגמים פחות-יקרים המותאמים להופעה במשותף עם כלי-נגינה חשמליים, ומדגישים תכונות מעשיות כגון הגברה חשמלית-אקוסטית, חומרים עמידים, נוחות נגינה וחסינות למשוב אקוסטי.
החברה כיום שומרת על מעמדה כאחת היצרניות המובילות של גיטרות אקוסטיות, בארצות-הברית ובעולם, במרבית רמות המחיר פרט לנמוכות ביותר. החל ממחירים הנקובים במאות דולרים מתחרה החברה בגיטרות זולות רבות המיוצרות ברחבי העולם: בקנדה, במקסיקו, באירופה, ובעיקר במזרח הרחוק. ברמות המחיר הבינוניות מתחרה החברה מול יצרנים כטיילור, ימאהה, טקמיני, אפיפון ועוד. ברמות המחיר הגבוהות ביותר, המתחרה המסורתית של מרטין מאז ראשית המאה ה-20 היא גיבסון, מאז שנות ה-80 גם טיילור, וכן מספר בוני גיטרות "בוטיק" בעבודת-יד לפי הזמנה.
גלריה: אמנים עם גיטרות מרטין

ממפורד אנד סאנז
ג'ון מאייר
טרייסי צ'פמן
מארון 5
לואיס קפלדי
אד שירן
כריס קורנל
פרל ג'אם
פול מקרטני
קית' ריצ'רדס
ווילי נלסון
דייוויד קרוסבי
ניל יאנג
בוב דילן
ג'ואן באאז
אלביס פרסלי
ג'וני קאש
ג'וני מיטשל
שלום חנוך
שלמה ארצי
אביב גפן
יזהר אשדות
ראו גם

גיבסון
טיילור
טקמיני
אפיפון
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  The History of CF Martin & Co, an American Institution, Michael Heatley, Guitar.com. July 20, 2018.
↑  השתמשו בעיקר במעי כבשים ועיזים, ולעיתים גם בשל בקר וסוסים, אך למרות המונח האנגלי (Catgut), לא במעי חתולים.
1 2 3 4 5 6  Bennett, B. C. (2016). The sound of trees: wood selection in guitars and other chordophones. Economic Botany, 70(1), 49-63.
↑  The Big Gun: Martin Dreadnought Celebrates 100 Years, Greg Cahill, Acoustic Guitar Magazine, January 21, 2016.
↑  רשימת גיטרות וינטג' מתוצרת מרטין ומחיריהן ניתן למצוא בוויקיפדיה האנגלית (List of original (pre-war) Martin D-45s). גיטרות שנמכרו במחירים העולים על 300,000$ הן בדרך-כלל אלו שהשתייכו לאמנים מפורסמים, כגון אלביס פרסלי והביטלס. הגיטרה היקרה ביותר שנמכרה אי-פעם היא גיטרת מרטין של קורט קוביין, בסכום העולה על 6 מיליון דולר:
Kurt Cobain’s MTV Unplugged Martin D-18E sells for record-breaking $6m. Michael Astley-Brown, Guitar World, June 21, 2020.
↑  אם כי ברמות המחיר הנמוכות בשוק כלי-הנגינה, גיטרות אקוסטיות עדיין נמכרות במספרים דומים לאלו של גיטרות חשמליות, משום שאינן מצריכות מערכת הגברה חשמלית מסובכת ויקרה.
↑  ולכן הגברה והקלטה איכותיות של כלי-נגינה אקוסטיים, כמו של זמרה, בדרך-כלל מתבצעות באמצעות מיקרופון.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007332856705171  LCCN: n50071320  VIAF: 159419564   WorldCat (עם VIAF): 159419564 
תמוכות בתצורת X על הצד הפנימי של לוח התהודה: חידוש של חברת מרטין הנהוג כיום בכל גיטרה אקוסטית כמעט. בלוח השמאלי התמוכות מגולפות על-מנת להקל עוד יותר ממשקלו.
גיטרה אקוסטית בעיצוב ה"דרדנוט", שפותח בחברת מרטין בראשית המאה ה-20
אריק קלפטון בהופעה עם גיטרה אקוסטית מתוצרת מרטין. הופעות ואלבום אקוסטיים של קלפטון ושל מוזיקאים נוספים הגדילו את מכירות חברת מרטין בשנות ה-90 ולאחריהן.
משורר בניו יורק (סרט טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  דילן תומאס
 סוגה:  דרמה
 כותבים:  אנדרו דייוויס
 בימוי:  אייסלינג וולש 
 שחקנים:  טום הולנדר יואן ברמנר אסי דייוויס 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 הפקה
 מפיק:  רות קיילב
 חברת הפקה:  Modern Television
 צלמים:  מרטין פרר
 מוזיקה:  דבי וייסמן
 אורך פרק:  72 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  BBC One Wales BBC Two
 רשת שידור בישראל:  BBC Entertainment
 תקופת שידור מקורית:  30 באפריל 2014 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משורר בניו יורק (באנגלית: A Poet in New York) הוא סרט טלוויזיה בריטי ששודר לראשונה, בגרסה של 60 דקות, בערוץ BBC One Wales ב-30 באפריל 2014. גרסה ארוכה יותר של 75 דקות שודרה בערוץ BBC Two ב-18 במאי 2014. את התסריט כתב אנדרו דייוויס וביימה אייסלינג וולש. הסרט מתאר את ימיו האחרונים של המשורר דילן תומאס, ומותו בניו יורק בגיל 39. הסרט נוצר לציון מאה שנה להולדתו של תומאס ב-27 באוקטובר 1914.
צוות השחקנים

טום הולנדר – דילן תומאס
אסי דייוויס – קייטלין תומאס
יואן ברמנר – ג'ון מלקולם ברנן
פיבי פוקס – ליז רייטל
סמנתה קוגלן – סילבי
סטיוארט מתיוס – מנהל תיאטרון
שיין הארט – קהל
מורפיד קלארק – ננסי ויקוויר
לוסינדה אודונל – בראזל
איימי-פיון אדוארדס – מריאן
הפקה

הסרט "משורר בניו יורק" הוזמן עבור ה-BBC על ידי ג'אניס הדלו, בן סטיבנסון, אדריאן דייוויד ופיית' פנהייל. המפיקים בפועל היו גריף ריס ג'ונס, רוב וואר, פיית' פנהייל ובת'אן ג'ונס. הצילומים נערכו בקארדיף ובלארן (Laugharne) במשך 18 ימים. טום הולנדר העלה כ-12 קילו במשקלו כדי לגלם את הדמות.
הערות שוליים

↑  Jackson, James (4 בספטמבר 2013). "Tom Hollander cast as Dylan Thomas in new drama, A Poet in New York". The Times. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "New drama by Andrew Davies to mark centenary of Dylan Thomas's birth". BBC. 23 באפריל 2013. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lazarus, Susanna (4 בספטמבר 2013). "Tom Hollander to play Dylan Thomas in new BBC drama". Radio Times. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Jeffery, Morgan (4 בספטמבר 2013). "'Rev' star Tom Hollander to play Dylan Thomas in new BBC Two drama". Digital Spy. נבדק ב-25 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McCrum, Kirstie (26 באפריל 2014). "Portrait of the poet - last days of Dylan Thomas in new BBC drama". Wales Online. נבדק ב-6 במאי 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
מנזר קוזיה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר 
 כתובת:  קצ'ולאטה 
 מיקום:  קצ'ולאטה 
 מדינה:  רומניה
 זרם:  הכנסייה האורתודוקסית הרומנית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1388 – המאה ה־14 (כ־11 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־14 
 סגנון אדריכלי:  ביזנטי
 קואורדינטות:  45°16′18″N 24°18′56″E﻿ / ﻿45.27159°N 24.31549°E﻿ / 45.27159; 24.31549
  (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור מנזר קוזיה(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור מנזר קוזיה
 
מנזר קוזיה (רומנית: Mănăstirea Cozia), הוא מנזר של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית, השוכן בסמוך לעיר קלימנשט (Călimănești) בדרום רומניה. המנזר נבנה בשנת 1388 על ידי מירצ'ה הזקן שגם קבור בו. המבנה הוא אחד המבנים המרשימים שנשתמרו ברומניה מתקופת ימי הביניים.
שמו של המנזר הוא ככל הנראה מהשפה הקומנית, שפה טורקית ששימשה בעבר את העם הקומני ומשמעותו "חורשת אגוז", מהמילה הטורקית koz שפירושה אגוז.
היסטוריה

בסיסו המבוצר של המבנה נבנה ב-1388 והוא היחיד בסגנון הביזנטי שהשתמר ברומניה. שתי קפלות בנויות בצד לכיוון נהר האולט והכיפות הביזנטיות שלהן משתקפות במים, ויוצרות את אחת מהמראות התרבותיים - טבעיים המרהיבים ברומניה. מראה הכנסייה שונה בשנת 1517 ובשנת 1707, אז נוספו מרפסת, מזרקה חדשה, קפלה ומגדל שמירה.
עיטורי פנים הקיר עם רוזטות אבן, שורות אופקיות בסגנון ביזנטי בסגנון לבני ואבן ומסגרות אנכיות חסרות תקדים באדריכלות הוולאכית. הדמיון עם כנסיית לאזאריצה ( Lazarica) בקרושבץ בסרביה מעיד כי בבניה הועסקו בעלי מלאכה סרבים. כנסיית בית החולים, "בולניצה" (1543), היא בעלת ערך רב, כיוון ששם נשתמרו היטב ציורי קיר מקוריים ובהם דיוקנאות של שליטי האזור בעבר. ציורי פרסקו צוירו במנזר בשנים 1390 – 1391, וחלקם עדיין שמורים היטב.
המנזר חווה גם תקופות לא נעימות. בין 1879 ל 1893 הוא שימש כבית כלא, מה שגרר מחאות של אזרחים בעיתונות המקומית. בתקופת מלחמת העולם הראשונה בנייניו שימשו כאורוות סוסים.
במנזר מוזיאון עם תערוכת אמנות וכתבי יד ותדפיסים עתיקים. כנסיית המנזר הונצחה על בול רומני בשנת 1968.
במנזר קבור מירצ'ה הזקן שליט ואלכיה בין 1386–1395 ובין 1397- 1418
כנסיית בולניצה (1904 בערך)
משחקי שלטון

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  Farragut North 
 בימוי:  ג'ורג' קלוני 
 הופק בידי:  ג'ורג' קלוני  גרנט הסלוב  בריאן אוליבר
 תסריט:  ג'ורג' קלוני  גרנט הסלוב   בו וילימון (מבוסס על מחזה פרי עטו)
 עריכה:  סטפן מיריון 
 שחקנים ראשיים:  ראיין גוסלינג   ג'ורג' קלוני   פיליפ סימור הופמן   פול ג'יאמטי   אוון רייצ'ל ווד   מריסה טומיי   ג'פרי רייט
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה 
 צילום:  פדון פאפאמיכאל 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Smokehouse Pictures, Exclusive Media, Appian Way Productions, Cross Creek Pictures 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  פסטיבל הסרטים של ונציה- 31 באוגוסט 2011   ארצות הברית 7 באוקטובר 2011   ישראל 13 באוקטובר 2011
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מתח פוליטי 
 תקציב:  $12,500,000
 הכנסות:  $75,993,061
 הכנסות באתר מוג'ו:   idesofmarch
 פרסים:  "פרס בריאן" בפסטיבל הסרטים של ונציה
 www.idesofmarch-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
משחקי שלטון (באנגלית: The Ides of March) הוא סרט עלילתי אמריקאי משנת 2011, מז'אנר המותחן הפוליטי, אשר בוים, נכתב והופק על ידי ג'ורג' קלוני, שאף משחק בו. הסרט הוא עיבוד קולנועי למחזה מאת בו וילימון.
עלילה

הסרט עוקב אחר הנעשה במטה הבחירות של מייק מוריס (ג'ורג' קלוני), מושל פנסילבניה ומתמודד לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית, לקראת הבחירות המקדימות באוהיו. סטיבן מאיירס (ראיין גוסלינג) מכהן כיועץ התקשורת הצעיר והמוכשר של הקמפיין, תחת מנהל הקמפיין המנוסה פול זארה (פיליפ סימור הופמן). הסרט מתמקד ביחסים בין אנשי צוות המטה, הכולל גם את המתמחה הצעירה מולי סטרנס (אוון רייצ'ל ווד), וביחסים בין מאיירס לבין צוות המטה של המועמד היריב, המונהג על ידי טום דאפי התככן (פול ג'יאמטי), וכן כתבת הניו יורק טיימס אידה הורוביץ (מאריסה טומיי).
הסרט נוגע במספר נושאים וערכים מהותיים מהעולם הפוליטי ובהם נאמנות, אמינות, יחסי עבודה, שמירה על אידיאליזם אל מול הצלחה אישית, תככנות פוליטית ועוד.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-68, בתור סרט הפתיחה של הפסטיבל, בו גם התחרה על פרס אריה הזהב, והוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. בארץ הוקרן לראשונה בתור סרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. הפצתו המסחרית של הסרט החלה בארצות הברית ב-7 באוקטובר 2011, ובישראל ב-13 באוקטובר.
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה!‏, "משחקי שלטון" של ג'ורג' קלוני יפתח את פסטיבל חיפה, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1125466847  VIAF: 281597447   WorldCat (עם VIAF): 281597447
משבר הטילים בקובה

צילום אוויר של משטח שיגור הטילים בקובה
משבר הטילים בקובה, ידוע גם כמשבר אוקטובר (בספרדית: Crisis de octubre), המשבר הקריבי (רוסית: Карибский кризис), או בהלת הטילים, היה עימות בן 13 ימים (16–28 באוקטובר 1962) בין ארצות הברית לבין ברית המועצות בסוגיית הצבתם של טילים בליסטיים סובייטיים בעלי ראש נפץ גרעיני בקובה. הנחה מקובלת היא כי מעולם לא הייתה "המלחמה הקרה" קרובה להפוך למלחמה של ממש כמו במהלך משבר זה.
כתגובה לפלישה הכושלת למפרץ החזירים (1961) ולהימצאות טילים בליסטיים אמריקניים מסוג PGM-19 Jupiter על אדמת איטליה וטורקיה, כנגד ברית המועצות, כאשר מוסקבה נמצאת בטווח פגיעה, מנהיג ברית המועצות, ניקיטה חרושצ'וב, הסכים לבקשת קובה להציב טילים גרעיניים בקובה על מנת להרתיע מפני הטרדות עתידיות מצד ארצות הברית. במהלך פגישה סודית בין חרושצ'וב ופידל קסטרו ביולי 1961, הושג הסכם בעניין, והחלה בנייה של מספר מתקני שיגור טילים.
ב-14 באוקטובר 1962, הצליח לראשונה מטוס ריגול אמריקני מסוג לוקהיד 2-U לצלם תמונות של משטח שיגור טילים גרעיניים במערב קובה, והתקבלה החלטה מצד ארצות הברית להטיל סגר ימי על האי כדי למנוע העברה של טילים סובייטיים נוספים.
המשבר הסתיים לאחר משא ומתן ארוך ומתוח, אשר בסופו גובש הסכם בין נשיא ארצות הברית ג'ון קנדי לבין חרושצ'וב. הצד הסובייטי התחייב להתפרק מנשקיו ההתקפיים בקובה בתמורה להצהרה פומבית של ארצות הברית שלעולם לא תפלוש לקובה. בצעד חשאי נוסף, שלא נודע לציבור באותה תקופה, ארצות הברית הסכימה לפרק את מתקני שיגור הטילים שלה באיטליה ובטורקיה אשר, כאמור, היוו איום על ברית המועצות.
הרקע למשבר

בינואר 1959 הצליח מורד צעיר, פידל קסטרו, להדיח את בטיסטה, ששלט בקובה מאז שנות ה-30 ודגל במדיניות פרו-אמריקנית. בטיסטה היה רודן מושחת, אשר דרדר את כלכלת קובה והביא לפערים גדולים בין העניים והעשירים. נשיא ארצות הברית, דווייט אייזנהאואר, הכיר מיד בשלטון קסטרו, אך קסטרו הקים משטר קומוניסטי והחל במגעים עם ברית המועצות. ארצות הברית הגיבה בהטלת חרם על יבוא סוכר מקובה. היחסים הלכו והידרדרו, עד כדי כך ששליט ברית המועצות, ניקיטה חרושצ'וב, הכריז כי אם ארצות הברית תאיים על קובה, הוא יגן בכל מחיר על האי, אפילו בנשק גרעיני. אייזנהאואר מיהר לנתק את הקשרים הדיפלומטיים עם קובה. מחליפו, ג'ון פיצג'רלד קנדי, החליט להגיב אף באופן חריף יותר. ב-17 באפריל 1961 ניסו כוחות של גולים קובניים, בסיוע ה-CIA, לנחות בקובה במסגרת הפלישה למפרץ החזירים ולארגן מרד נגד קסטרו. הפולשים התגלו על ידי הקובנים, נהדפו בקלות, והמרד נכשל כישלון חרוץ.
קובה, השוכנת במרחק של כ-240 קילומטרים בלבד מחופי פלורידה, הפכה לבסיס טילים סובייטי. ברית המועצות איימה בכך על ארצות הברית מקרוב, כתגובה להצבת טילים אמריקאים בעלי ראשי נפץ גרעיניים באיטליה, וכמו כן בטורקיה (אפריל 1962) השוכנת כ-2,000 ק"מ ממוסקבה ובעלת גבול משותף עם ברית המועצות. התוכנית הייתה לחדור דרך קובה למדינות דרום אמריקה, ולהפוך את המדינה לקלף מיקוח לגבי שאלת ברלין.