stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית דגן
היסטוריה

בית דגן נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר יהושע בתיאור ערי השפלה, בגרסה "בית דגון", כשמו של האל הפלשתי דגון: ”בֵּית דָּגוֹן וְנַעֲמָה וּמַקֵּדָה”.
במנסרת סנחריב, המתארת את מסע סנחריב בלבנט, מוזכרת בית דגן (bīt-dagana) יחד עם בני ברק, יפו ואזור כאחת מערי צדקא מלך אשקלון שכבש סנחריב.
בתקופת בית שני, המשנה והתלמוד התקיימה בית דגן כיישוב יהודי. בתוספתא נזכרת הקפדה יתרה על דיני טומאה וטהרה מצד תושבי המקום: ”מעשה בבית דגן ביהודה באחד שמת ערב פסח והלכו לקברו”. בית דגן נזכרת גם באונומסטיקון של אוסביוס ובמפת מידבא כעיירה השוכנת בין יפו ולוד.
בעת המודרנית שכן במקום הכפר הערבי בית דג'אן, שתושביו נטשוהו במלחמת העצמאות. על אדמותיו הוקם היישוב היהודי בית דגן, שבמשך שנים רבות היה מוכר כבית דגון. המתיישבים הראשונים הגיעו כבר בחודש מאי 1948 מבולגריה, רומניה, מצרים, טורקיה ופולין. חלקם הגיעו היישר מן האונייה ואחרים הגיעו במהלך אותה שנה ממעברות פרדס חנה ובאר יעקב. במהלך שנת 1949 הגיעו לבית דגן מתיישבים ממוצא תימני, חלקם עולים חדשים וחלקם תושבים מאזור ירושלים שביקשו למצוא אזור שקט יותר מאזורי החיכוך עם הירדנים. החל בשנת 1956 החלו להגיע לבית דגן עולים ממרוקו. רוב האדמות שהיו שייכות לכפר הערבי נלקחו משטח השיפוט של בית דגן וניתנו ליישובים השכנים, דבר שהקשה על התפתחותו התקינה של היישוב. בשנים הראשונות נעשה ניסיון שהמתיישבים יקימו משקי עזר חקלאיים, ניסיון שלא צלח. במשך שנים רבות הוזנח היישוב על ידי הרשויות, עד אשר בשנת 1979 הוכנה תוכנית מתאר אשר קבעה את מגמות הפיתוח של היישוב. מאז ועד היום נבנו שכונות חדשות, הוקמו מבני ציבור חדשים, ושודרגו הישנים. את תוכנית המתאר ואת מבני הציבור תכנן האדריכל אלי שפיר. היישוב בית דגן הפך ליישוב פורח, אטרקטיבי במרכז הארץ, ובו אוכלוסייה מגוונת.
מקומות

ביישוב המשרד הראשי של חברת אגד הנקרא "בית אגד". בנוסף לכך, התקיימה ביישוב מצודת טיגארט שכיום משמשת את מטה אגף התנועה הארצי של משטרת ישראל.
ביישוב ישנו גם בית עלמין בשם "בית עלמין בית דגן".
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בבית דגן 7,846 תושבים (מקום 200 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.5%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 87.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 11,799 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
ערים תאומות

רוסיה סנקט פטרבורג, רוסיה
גלריית תמונות

הספרייה העירונית וחדר ההנצחה
הספרייה העירונית וחדר ההנצחה
בית הספר היסודי והחטיבה הצעירה "שדות"
בית הספר היסודי והחטיבה הצעירה "שדות"
בית הספר היסודי והחטיבה הצעירה "שדות"
בריכת השחיה העירונית
יד לזכר חללים בבית דגן ליד בית הספר "שדות"
יד לזכר חללים ליד בית דגן, בבית קק"ל
הערות שוליים

↑  לשכת ראש המועצה, באתר מועצה מקומית בית דגן
1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה המקומית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ספר יהושע, פרק ט"ו, פסוק מ"א.
↑  A. Kirk Grayson, Jamie Novotny, The royal inscriptions of Sennacherib, king of Assyria (704-681 BC). Part 1, Eisenbrauns, 2012, עמ' 64 (הקטע חוזר גם בעמ' 95, 114, 131, 175, 192, 210 ו־222) וכן ב־A. Kirk Grayson, Jamie Novotny, The royal inscriptions of Sennacherib, king of Assyria (704-681 BC). Part 2, Eisenbrauns, 2014, עמ' 48
↑  ”בהמשך מסעי, צרתי על בית דגון, יפו, בני ברק, אזור, ערי צדקא, שלא מיהר לכרוע לרגלי, כבשתיהם ונשאתי את שללן.” ("מנסרת שיקגו", טור ב', שורות 68ב–72).
↑  תוספתא, אהלות, ג, ד.
↑  טלפונים וכתובות - אגד, באתר www.egged.co.il
↑  פרופיל בית דגן באתר הלמ"ס
|  מחוז המרכז |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רמלה • נפת רחובות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ערים | אלעד • באר יעקב • גבעת שמואל • גני תקווה • הוד השרון • טייבה • טירה • יבנה • יהוד-מונוסון • כפר יונה • כפר סבא • כפר קאסם • לוד • מודיעין-מכבים-רעות • נס ציונה • נתניה • פתח תקווה • קלנסווה • ראש העין • ראשון לציון • רחובות • רמלה • רעננה |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות מקומיות | אבן יהודה • אליכין • בית דגן • בני עי"ש • גדרה • ג'לג'וליה • גן יבנה • זמר • כוכב יאיר צור יגאל • כפר ברא • מזכרת בתיה • סביון • פרדסיה • קדימה-צורן • קריית עקרון • שוהם • תל מונד |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| מועצות אזוריות | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| ועדי רובע עירוני | נוה מונוסון • מכבים-רעות |    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564314105171  LCCN: n80149964   WorldCat (עם LCCN): n80-149964
ביתן פיליפס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 מיקום:  לאקן 
 מדינה:  בלגיה 
 בעלים:  פיליפס 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1958
 תאריך פתיחה רשמי:  1958 
 תאריך פירוק:  1959 
 אדריכל:  לה קורבוזיה, יאניס קסנאקיס 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 קואורדינטות:  50°53′32″N 4°20′47″E﻿ / ﻿50.892222222222°N 4.3463888888889°E﻿ / 50.892222222222; 4.3463888888889
  (למפת בריסל מוגדלת) ביתן פיליפס(למפת בריסל רגילה) ביתן פיליפס
 
הביתן
ביתן פיליפס הוא מבנה אשר הוקם על ידי חברת פיליפס ההולנדית לכבוד התערוכה העולמית של בריסל (1958). במבנה ביקרו כשני מיליון איש, אך הוא נהרס עם תום התערוכה. הביתן תוכנן על ידי משרדו של לה קורבוזיה והמתכנן הראשי היה יאניס קסנאקיס.
יצירתו של הביתן

ב-16 בינואר 1956 פנתה חברת פיליפס לאדריכל לה קורבוזיה בבקשה שיתכנן עבורה ביתן לתערוכה העולמית בבריסל בשנת 1958. תערוכה עולמית זו הייתה הראשונה המשמעותית שנערכה לאחר מלחמת העולם השנייה. מאחורי הפנייה עמד לואי קאלף (Louis Kalff) - המנהל האמנותי של החברה. קאלף הוא שהגה את הרעיון לבנות ביתן שיציג יצירה המבוססת על הטכנולוגיות שהיו קיימות בפיליפס. פיליפס הייתה בין החברות המובילות בזמן זה בהקלטת קול ובשליטה על אמצעי הקרנה ותאורה. היצירה לפי קאלף הייתה צריכה לכלול חלל, אור, צבע ומוזיקה. גישה זו לתצוגה בביתן תערוכות הייתה שונה מן הגישה המסורתית, לפיה בביתנים מציגות החברות לראווה את מוצריהן.
התצוגה

למרות שקאלף רצה בתחילה שהמוזיקה עבור הביתן תולחן על ידי בנג'מין בריטן, לה קורבוזיה עמד על כך שהמלחין יהיה אדגר וארז. קאלף רצה כי האמן אוסיפ זאדקין יהיה מעורב בהכנת התצוגה אולם גם רעיון זה לא יצא אל הפועל.
מי שעמד בפועל בראש צוות היצירה של התצוגה היה לה קורבוזיה. המעורבים בהכנתה היו: וארז שהלחין את היצירה המוזיקלית, לה קורבוזיה עצמו שתכנן את ההקרנות השונות בעזרתו של הצלם פיליפ אגוסטיני וטכנאים מחברת פיליפס שהיו אחראים על הסנכרון.
היצירה נבנתה במיוחד עבור חלל הביתן וגם להפך - מבנה הביתן תוכנן על מנת ליצור מקום מיטבי עבור יצירת המולטימדיה. היצירה המוזיקלית שהושמעה בחלל הייתה "הפואמה האלקטרונית" (בצרפתית: Poème électronique) שחוברה על ידי וארז במיוחד עבור הביתן. אורכה של היצירה המוזיקלית, וכן של מערך המולטימדיה הכולל, הוא 480 שניות בדיוק. היצירה הוקלטה בשלושה ערוצי קול אשר חולקו בין כ-350 רמקולים שפוזרו על קירות המבנה. חלוקת ערוצי השמע בין מערכים שונים מתוך כלל הרמקולים יצרה נתיבי קול (sound routes). מערכת שליטה פרסה את ערוצי הקול לחליפין לאורך עשרה נתיבי קול שונים. כך הפכה היצירה המוזיקלית לקשורה באופן אמיץ עם החלל בו היא הושמעה.
בין המוטיבים הוויזואליים שהוקרנו על הקירות בסנכרון עם המוזיקה היו: לידה, מסיכות מן התרבות האפריקאית, פצצות אטום, עצמות אדם וערים.
יצירת המולטימדיה נחשבת עם ידי חוקרים לפורצת דרך בכך שהייתה הראשונה ששילבה אדריכלות, קולנוע, אור ומוזיקה ויצרה פתח לסוג חדש של אמנות.
התצוגה > פרקי היצירה

היצירה מורכבת משבעת הפרקים הבאים - הן במוזיקה והן בצד החזותי:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Genesis | בראשית | 60 שניות | 0"-60" |
| 2. | Matter and Spirit | רוח וחומר | 60 שניות | 61"-120" |
| 3. | From darknes to dawn | מאפילה לזריחה | 84 שניות | 121"-204" |
| 4. | Manmade gods | אלים מעשי ידי אדם | 36 שניות | 205"-240" |
| 5. | How time molds civilization | איך זמן מעצב ציוויליזציה | 60 שניות | 241"-300" |
| 6. | Harmony | הרמוניה | 60 שניות | 301"-360" |
| 7. | To all mankind | לכל האנושות | 120 שניות | 361"-480" |
המבנה הפיסי

הביתן תוכנן על ידי משרדו של לה קורבוזיה והמתכנן הראשי היה יאניס קסנאקיס - אדריכל, מהנדס ומלחין ניסיוני. לה קורבוזיה היה עסוק באותן שנים בתכנונה של צ'אנדיגאר - בירה חדשה לחבל פנג'אב שבהודו - ובילה חודשים רבים בנסיעות. הוא הכין סקיצה ראשונית לתוכנית אשר עקרונותיה נשמרו לכל תהליך התכנון. לאחר מכן הגה את המבנה התלת-ממדי כמעין "בקבוק" - שמראהו החיצוני אינו חשוב והוא נועד אך ורק לתת במה מיטבית לתצוגה שבתוכו. קורבוזיה אף אמר שמבחינתו זה לא משנה אם מבחוץ המבנה יהיה מערך של פיגומים. יחד עם זאת, דימוי ה"בקבוק" נותר כעקרון תכנוני בכך שלה קורבוזיה ביקש לייצר משטחים עקמומיים עליהם תתבצענה ההקרנות.
מכאן ואילך תכנון מעטפת המבנה התבצעה על ידי קסנאקיס, והוא אחראי לצורתו הסופית של המבנה.
המבנה הפיסי > תנועה

כל עקרונות התוכנית שהכין לה קורבוזיה מתקיימים במערכת התנועה של המבנה. היא הייתה מכוונת וחד סיטרית - המבקרים נכנסו מצד אחד, עברו לחלל שהתרחב וכונה על ידי המתכננים "הבטן", ואז יצאו מצידו השני של המבנה. בתוך חלל "הבטן" חוו המבקרים את תצוגת המולטימדיה, כלומר הם שהו בחלל מעט יותר מ-8 דקות. בזמן התחלופה בין קבוצת אנשים אחת לבאה אחריה הושמעה בביתן יצירה שקסנאקיס הלחין במיוחד: Concrète P-H - יצירה נפרדת ועצמאית מן ה"פואמה האלקטרונית".
המבנה הפיסי > גאומטריית המעטפת

הגאומטריה של מעטפת של המבנה היא צירוף של תשעה היפרבולואידים פרבוליים. אין במבנה הבחנה בין גג לקיר והמשטחים משמשים הן כגגות והן כקירות. כמו כן, אין במבנה הבחנה בין קורות לעמודים - האלמנטים המבניים הקוויים נושאים את כל עומסי המבנה כמו גם מעבירים את העומסים אל הקרקע.
המבנה הפיסי > הקונסטרוקציה

יציקת בטון באתר עבור משטחים עקמומיים אלה נשללה על ידי החברה המבצעת בשל הקושי לבנות תבניות, מבפנים ומבחוץ, עבור גאומטריה כה מורכבת. החברה החליטה לחלק את תשעת המשטחים למאות משטחים קטנים יותר, לצקת אותם מראש (precast) במפעל, להוביל אותם לאתר ולהרכיב אותם שם. כל לוח היה שונה מחברו ולפיכך היה צורך למספר את הלוחות ולהרכיבם לפי סדר. שטחו הממוצע של כל לוח היה כ-1.5 מטר רבוע, לעומת מאות מטרים רבועים שמנה כל אחד מתשעת המשטחים הראשיים. עוביו של כל לוח היה כ-5 ס"מ.
חלקי המבנה היחידים שכן ניצוקו באתר הם יסודותיו והקורות/עמודים התוחמים את המשטחים העקמומיים. לאחר הרכבת הלוחות, זה לצד זה, היה צורך לדרוך את הבטון, על מנת שיישא בכל רגע נתון מאמצי לחיצה בלבד ולא מתיחה. עבור הדריכה נפרסו במרווחים של כל חצי מטר לערך כבלים עם כושר נשיאה של כשלשה טונות כל אחד. הכבלים נפרסו משני צידי המעטפת, אולם הם נראו בעיקר מצדה החיצוני - שם לא חופו. בשל העובדה שהגאומטריה של המשטחים נוצרת מקווים ישרים (כל משטח הוא משטח ישרים) - כל כבל דריכה היה ישר, ולא התעקל על גבי המעטפת העקמומית.
המבנה לא היה הראשון בו נבנו היפרבולואידים פרבוליים מבטון, וגם לא הראשון בו נעשה שימוש בבטון יצוק-מראש או בבטון דרוך. יחד עם זאת, השילוב של שיטות בנייה אלו עבור גאומטריה זו היה חדשני לזמנו.
המבנה הפיסי > חיפויים

המבנה נצבע מבחוץ בצבע על בסיס אלומיניום. עובדה זו גרמה לרבים לטעות ולחשוב כי שלד המבנה עשוי מתכת וכי המשטחים עשויים בד. מבפנים חופו המשטחים במלט אזבסטי לטובת שיפור האקוסטיקה.
לקריאה נוספת

Marc Trieb, Space Space Calculated in Seconds: The Philips Pavilion, Le Corbusier, Edgard Varèse, Princeton University Press, 1996.
James Harley, Xenakis: his life in music, London: Taylor & Francis Books, 2004.
"The Architectural Design of Le Corbusier and Xenakis" in Philips Technical Review v. 20 n. 1 (1958/1959).
הערות שוליים

↑  ביתן פיליפס באתר Media Art Net
ביתן פיליפס באתר GreatBuildings
↑  Marc Trieb, Space Calculated in Seconds: The Philips Pavilion, Le Corbusier, Edgard Varèse, Princeton University Press, p. 120
↑  בשל היותו של המבנה עשוי ממאות לוחות - לו היה עליו לשאת מאמצי מתיחה הם היו נפרדים אחד מן השני. לעומת זאת בלחיצה הלוחות נשארו צמודים זה לזה.
↑
הסיבה שמשך הקטע הוא 8 דקות ו-26 שניות ולא 8 דקות בדיוק היא שהוא כולל הקדמה שאינה חלק מגוף ה"פואמה האלקטרונית"
בהתבוננות בווידאו זה יש לזכור כי המופע המקורי הוקרן על גבי משטחים עקמומיים. כמו כן - משטחי הצבע נוצרו על ידי אור צבעוני ולכן לא היו אטומים כמו בחלקים מן השחזור
שלושת מטולי השקפים שיצרו תמונות סטילס קטנות מסביב לתמונה המרכזית אינם מופיעים בשחזור זה
היצירה המוזיקלית הוקלטה בשלשה ערוצי קול, ונפרסה על גבי עשרה מסלולי קול - שחזור זה אינו מדמה את פריסה הקול בחלל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007291587905171  LCCN: sh96000057  VIAF: 184148570531824311112   WorldCat (עם VIAF): 184148570531824311112
ג'וק רתרפורד

ג'ון "ג'וק" רתרפורד (באנגלית: John "Jock" Rutherford;‏ 12 באוקטובר 1884 - 21 באפריל 1963) היה כדורגלן אנגלי.
קריירה

רתרפורד נולד בכפר פרסי מיין שבנורת'מברלנד, והיה ידוע בגובהו הרב; הוא השתתף בכ-600 משחקי פוטבול ליג וגביע ה-FA, למרות ביטולן של ארבע עונות בעקבות מלחמת העולם הראשונה. הוא החל את הקריירה בניוקאסל יונייטד, וערך את הופעת הבכורה שבה הבקיע צמד שערים במשחק מול וסט ברומיץ' אלביון ב-1902. רתרפוד כונה "הטייס מניוקאסל", ושיחק במגפייז במשך עשר עונות, תחילה כקיצוני ימני וכשחקן הידוע בזכות קצב המשחק שלו ושליטתו בכדור. באותה תקופה ניוקאסל היה מועדון דומיננטי בליגה; רתרפורד זכה בשלוש אליפויות, ואף השתתף בחמישה משחקי גמר של גביע ה-FA‏ (1905, 1906, 1908, 1910 ו-1911). המועדון ניצח רק במשחק הגמר הראשון, לאחר שגבר על ברנלי בתוצאה 2 - 1 במשחק החוזר.
בזמן ששיחק בניוקאסל הוא זומן לסגל של נבחרת אנגליה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול נבחרת ויילס ב-9 באפריל 1904. הוא השתתף בסך הכל ב-11 משחקי נבחרת, כאשר הופעתו האחרונה הייתה במשחק מול נבחרת בוהמיה ב-1908.
זמן קצר לאחר תחילת עונת 1913/1914 הסתכסך רתרפורד עם הנהלת המועדון בנושא שכרו, ותוך זמן קצר הועבר למועדון וולוויץ' ארסנל שזה עתה ירד לליגה השנייה ונכנס להרכב במקום דייוויד גרינוויי. הוא ערך את הופעת הבכורה בארסנל בניצחון 3 - 2 על נוטינגהאם פורסט ב-1 בנובמבר 1913, ואף הבקיע בו שני שערים שזיכו אותו במקום קבוע בהרכב. לאחר פריצת מלחמת העולם הראשונה הוא המשיך להופיע כשחקן אורח בארסנל במשחקים הלא רשמיים, ולמרות שהיה בן 35 כשחודשו המשחקים הרשמיים ב-1919 הוא המשיך במועדון (שהעפיל בחזרה לליגה הראשונה) למשך ארבע עונות נוספות.
במרץ 1923 עזב רתרפורד את ארסנל ועבר לסטוק סיטי כמאמן-שחקן. הוא שהה שם במשך שבועות ספורים בלבד, וניהל רק עשרה משחקים; רתרפורד הוא המאמן שכהונתו הייתה הקצרה ביותר בתולדות סטוק. בספטמבר, כשהוא בן 39, חתם רתרפורד בארסנל פעם נוספת והשתתף בכ-20 משחקים בכל אחת משתי העונות הבאות. הוא פרש בקיץ 1925. אולם, הוא התקשה להיפרד מהכדורגל, חתם בארסנל בפעם השלישית בינואר 1926, והשתתף בשאר משחקי הליגה באותה עונה. משחקו האחרון בארסנל היה מול מנצ'סטר סיטי ב-20 במרץ 1926, בגיל 41 שנים ו-159 ימים. בעקבות כך הוא קבע שיא כשחקן המבוגר ביותר המופיע במדי המועדון.
רתרפורד עזב את ארסנל בפעם האחרונה בקיץ 1926; הוא השתתף ב-232 משחקים והבקיע 27 שערים עבור המועדון. לאחר מכן הוא שיחק בקלפטון אוריינט במשך עונה אחת, ולבסוף פרש ב-1927. ב-1928 הוא חזר מפרישתו וחתם בטנברידג' ולס ריינג'רס, אך השתתף רק במשחק אחד בגביע ה-FA. לאחר פרישתו הוא עבר להתגורר באזור ניסדן שברובע ברנט הלונדוני, וניהל חנות לממכר משקאות חריפים.
ספ ובוב, אחיו של ג'וק, היו גם כן כדורגלנים מקצוענים. בנו, ג'ון "ג'יי ג'יי" רתרפורד, היה שחקן של ארסנל באותה תקופה כמו אביו, אך השתתף רק במשחק ליגה אחד. גרג רתרפורד, נינו, הוא אתלט שזכה מטעם הממלכה המאוחדת במדליית כסף בקפיצה לרוחק במסגרת אליפות אירופה באתלטיקה 2006.
לקריאה נוספת

ג'ף האריס וטוני הוג, Arsenal Who's Who,‏ Independent UK Sports,‏ 1995 (ISBN 1-899429-03-4)
הערות שוליים

↑  הלכה למעשה, בוהמיה לא הייתה מדינה באותה תקופה
ג'ון הרסני

| --- | --- |

 לידה:  29 במאי 1920 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  9 באוגוסט 2000 (בגיל 80) ברקלי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  תורת המשחקים
 מקום מגורים:  הונגריה, אוסטרליה, ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1942)  אוניברסיטת סידני (1953)  אוניברסיטת סטנפורד (1958)  Fasori Gimnázium 
 מנחה לדוקטורט:  קנת' ארו 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה  אוניברסיטת ויין  אוניברסיטת קווינסלנד 
 תלמידי דוקטורט:  הואי-ון קו, ברנהרד אנתוני קיתוס 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכלכלה (1994)  עמית החברה האקונומטרית (1968)  פרס ג'ון פון נוימן (1995)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה 
 תרומות עיקריות
 משחקים עם ידיעה לא מלאה
 
ג'ון צ'ארלס הרסני (בהונגרית: Harsányi János Károly ״הרשני יאנוש קארוי״;‏ 29 במאי 1920 – 9 באוגוסט 2000) היה פילוסוף וכלכלן אמריקאי יהודי ממוצא הונגרי, שעסק בתורת המשחקים. ב-1994 זכה בפרס נובל לכלכלה יחד עם ג'ון נאש וריינהרד זלטן.
קורות חיים

הרסני נולד בבודפשט שבהונגריה ב-29 במאי 1920 לבעלי בית מרקחת. הוריו היו יהודים שהמירו את דתם לקתוליות שנה לפני שנולד. הוא למד בגימנסיה הלותרנית בבודפשט ובמהלך לימודיו זכה במספר תחרויות מתמטיות לתלמידי תיכון. למרות רצונו ללמוד מתמטיקה ופילוסופיה, אביו שלח אותו ב-1939 לצרפת ללמוד הנדסה כימית באוניברסיטת לוון. כשפרצה מלחמת העולם השנייה הרסני חזר להונגריה והחל ללמוד רוקחות באוניברסיטת בודפשט. עם קבלת הדיפלומה ב-1944 התגייס לצבא הונגריה ונשלח ליחידה בחזית המזרחית. לאחר מספר חודשים, כאשר הנאצים החליטו לשלוח את יחידתו למחנה ריכוז באוסטריה, הצליח לברוח ומצא מקלט לשארית המלחמה במנזר ישועי.
לאחר המלחמה חזר לאוניברסיטת בודפשט והשלים דוקטורט בפילוסופיה ובסוציולוגיה ב-1947. במקביל למד תאולוגיה והצטרף למסדר דומיניקני. מאוחר יותר עזב את הקתוליות והפך לאתאיסט למשך שארית חייו. הרסני נשאר באוניברסיטת בודפשט במכון לסוציולוגיה ושם פגש את אשתו לעתיד, אן קלובר. הוא נאלץ לעזוב את הפקולטה בשל עמדות אנטי-מרקסיסטיות שהשמיע. הרסני נשאר בהונגריה במשך שנתיים בניסיון למכור את בית המרקחת. לאחר שהתברר לו שהמפלגה הקומוניסטית מתכוונת להחרים את בית המרקחת, חצה עם אשתו והוריה את הגבול לאוסטריה ב-1951 באופן בלתי חוקי והפליג לאוסטרליה שם היו להוריה מספר חברים.
הרסני ואן השהו את נישואיהם עד להגעתם לאוסטרליה כדי שלא יהיה על אן לשנות את שם משפחתה במסמכי ההגירה. הם הגיעו לאוסטרליה ב-30 בדצמבר 1950 והתחתנו שלושה ימים לאחר מכן. איש מהם לא דיבר אנגלית ותאריו של הרסני לא הוכרו מלבד קרדיט באוניברסיטת סידני לתואר שני. הרסני עבד במהלך היום במפעל ולמד כלכלה בערב באוניברסיטה. הוא סיים תואר שני ב-1953 ובזמן זה החל לפרסם מאמרים בכתבי עת חשובים בכלכלה. ב-1954 החל ללמד באוניברסיטת קווינסלנד בבריסבן. אשתו עבדה כמעצבת אופנה במפעל קטן.
ב-1956 קבל הרסני את מלגת רוקפלר ובעזרתה שהה שנתיים בארצות הברית באוניברסיטת סטנפורד. הרסני כתב שם דיסרטציה בתורת המשחקים בהנחיית קנת' ארו (אשר מאוחר יותר זכה בפרס נובל לכלכלה). ב-1959 השלים דוקטורט שני בכלכלה בעוד שאשתו השלימה תואר שני בפסיכולוגיה. ויזת הסטודנט שלו פגה ב-1958 ובעקבותיה חזרו שניהם לאוסטרליה.
לאחר שעבד תקופה קצרה כחוקר באוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה בקנברה, התאכזב מחוסר העניין בתורת המשחקים באוסטרליה ובעזרת קנת' ארו וג'יימס טובין (אשר זכה אף הוא בפרס נובל לכלכלה) היגר לארצות הברית. הוא קיבל משרת פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ווין בדטרויט ב-1961. ב-1964 עבר לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ושם נשאר עד לפרישתו ב-1990. זמן קצר לאחר שעבר נולד לו ילד, טום. בזמן שהותו בברקלי, חקר בתורת המשחקים. בשנים 1966-1968 לקח חלק מקבוצת מחקר בתורת המשחקים אשר ייעצה לצבא ארצות הברית ולסוכנות לפירוק נשק.
הרסני נפטר ב-9 באוגוסט 2000 בברקלי כתוצאה מהתקף לב, לאחר תקופה קצרה בה סבל מאלצהיימר.
עבודה אקדמית

הרסני זכה בפרס נובל לכלכלה הודות לשלושה מאמרים שפרסם בשנים 1967-1968 תחת הכותרת "משחקים עם ידיעה לא מלאה של שחקנים בייסיאנים" ("Games with Incomplete Information Played by Bayesian Players"). במשחקים עם ידיעה מלאה, כל השחקנים יודעים את העדפות השחקנים האחרים ועל כך מבוסס שיווי משקל נאש. עד להרסני לא הייתה אנליזה למשחקים עם ידיעה לא מלאה. הרסני טען כי כל שחקן משתייך לאחד ממספר סוגים, כאשר כל סוג תואם קבוצה של העדפות אפשריות לשחקן ולחלוקה הסתברותית (סובייקטיבית) על פני שאר סוגי השחקנים. כל שחקן במשחק עם ידיעה לא מלאה בוחר אסטרטגיה על פי הסוג שלו. תחת דרישת עקביות על חלוקת הסתברות השחקנים, לכל משחק עם ידיעה לא מלאה, יש משחק שקול עם ידיעה שלמה. כלומר ניתן להפוך משחקים עם ידיעה לא מלאה למשחקים עם ידיעה שלמה. הגישה של הרסני היוותה בסיס לרוב תחומי האנליזה הכלכלית אשר מערבים מידע, בלי קשר אם הם אסימטריים, פרטים או ציבוריים.
הרסני תרם גם לכלכלת הרווחה ולפילוסופיה של הכלכלה.
פרסומים

"Cardinal Utility in Welfare Economics and in the Theory of Risk-Taking", Journal of Political Economy (1953)
"Cardinal Welfare, Individualistic Ethics and Interpersonal Comparisons of Utility", Journal of Political Economy(1955)
"Bargaining in Ignorance of the Opponent's Utility Function", Journal of Conflict Resolution (1962)
"Games with Incomplete Information Played by "Bayesian" Players, I-III. Part I. The Basic Model", Management Science, Vol. 14, No. 3, Theory Series (1967)
"Can the Maximin Principle Serve as a Basis for Morality? A Critique of John Rawls' Theory", American Political Science Review 69, 1975, pp. 594-606.
Essays on Ethics, Social Behavior, and Scientific Explanation, Dordrecht, Holland: Reidel Publishing Company (1976)
Rational Behavior and Bargaining Equilibrium in Games and Social Situations, Cambridge, United Kingdom: Cambridge University Press (1977)
Papers in Game Theory, Dordrecht, Holland: Reidel Publishing Company (1982)
A General Theory of Equilibrium Selection in Games (with Reinhard Selten), Cambridge, MA: MIT-Press. (1988)
ספרות משנית

Rawls John, "Some Reasons for the Maximin Criterion”, American Economic Review (May 1974), 64(2): pp. 141-146.
Rational Interaction: essays in honor of John C. Harsanyi, Reinhard Selten (ed.), Springer-Verlag Berlin and Heidelberg, 1992.
Fleurbaey Marc, Salles Maurice, Weymark A. John (ed.), Justice, Political Liberalism and Utilitarianism: Themes from Harsanyi and Rawls, Cambridge University Press, 2008.
ג'ניפר וולש

ג'ניפר וולש - (באנגלית: Jennifer Walshe; נולדה ב-1974 בדבלין, אירלנד) היא מלחינה, זמרת ואמנית אירית.
ביוגרפיה

ג'ניפר וולש למדה הלחנה, תחילה אצל ג'ון מקסוול גדס (John Maxwell Geddes) באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה, ואחר אצל קווין וולאנס ( Kevin Volans) בדבלין. ביוני 2002  השלימה תואר דוקטור בהלחנה באוניברסיטת נורת'ווסטרן באילינוי, בהדרכתם של אמנון וולמן ומייקל פיזארו.
וולש זכתה בהערכה בינלאומית כאשר נבחרה, בשנים 2003-2004, להתארח ב-en:Akademie Schloss Solitude   בשטוטגרט, זכתה במלגת Daad הגרמנית, והוזמנה לכהן כמלחינת הבית במחוז דבלין הדרומית בשנים 2006-2008.
יצירותיה זכו לביצועים ברחבי העולם ובקרב אנסמבלים מובילים כגון: התזמורת הקאמרית של שטוטגרט,  en:ensemble rechercheen התזמורת הקאמרית האירית, אנסמבל רזוננס, אנסמבל מוזיקה נובה, התזמורת הקאמרית הסקוטית ועוד רבים אחרים.
וולש זכתה להזמנות מתחנת הרדיו של מערב-גרמניה (WDR), הפסטיבל למוזיקה חדשה בדארמשטט, האופרה של דרזדן, התזמורת הקאמרית האירית, ועוד.
בנוסף להיותה מלחינה, ג'ניפר וולש מופיעה לעיתים רבות כאמנית קול וכמאלתרת בארצות הברית ובאירופה, והיא מתמחה בטכניקות מורחבות en:extended techniques
ג'בון קרטר

| --- | --- |

קרטר בשנת 2022
 לידה:  14 בספטמבר 1995 (בן 29) אוק פאק, אילינוי, ארצות הברית
 עמדה:  רכז
 גובה:  1.85 מטרים
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת וירג'יניה המערבית
 דראפט:  בחירה מספר 32, 2018 ממפיס גריזליס
 קבוצות כשחקן
 2018–2019 2019–2021   2021–2022   2022–2023 2023–:  ממפיס גריזליס פיניקס סאנס ברוקלין נטס   מילווקי באקס   שיקגו בולס
לירוי ג'בון קרטר (באנגלית: Leroy Jevon Carter; נולד ב-14 בספטמבר 1995) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת שיקגו בולס מליגת ה-NBA, בעמדת הרכז.
קריירת מכללות

קרטר נולד בעיירה אוק פארק שבאילינוי, גדל במייווד הסמוכה, ובשנת 2014 החל ללמוד באוניברסיטת וירג'יניה המערבית. בשתי עונותיו האחרונות עם ה"מאונטנירס" זכה הן בתואר שחקן ההגנה של "מחוז Big-12", והן בפרס שחקן ההגנה של ליגת המכללות מטעם איגוד המאמנים (NABC). בעונתו הרביעית והאחרונה בליגת המכללות רשם ממוצעים של 17.3 נקודות, 6.6 אסיסטים, 4.6 ריבאונדים ו-3.0 חטיפות למשחק, ונבחר לחמישייה השנייה של העונה בליגת המכללות.
קריירת משחק מקצועית > ממפיס גריזליס

בדראפט ה-NBA‏ 2018 נבחר קרטר על ידי ממפיס גריזליס, בבחירה ה-32. לאורך עונת הרוקי שלו שיחק ב-22 משחקים עבור קבוצת הבת של הגריזליס בליגת הפיתוח – ממפיס האסל – במדיה העמיד ממוצעים של 18.4 נקודות, 5.9 אסיסטים ו-2.7 חטיפות למשחק. במשחק האחרון של עונת ה-NBA קלע קרטר שיא קריירה של 32 בניצחון הגריזליס מול גולדן סטייט ווריורס.
קריירת משחק מקצועית > פיניקס סאנס

לקראת עונת 2019/2020 הועבר קרטר יחד עם קייל קורבר בטרייד לפיניקס סאנס, תמורת ג'וש ג'קסון, דיאנתוני מלטון ושתי בחירות דראפט עתידיות. בנובמבר 2020 חתם בפיניקס על הארכת חוזה בסך כ-11.5 מיליון דולר ל-3 עונות נוספות.
קריירת משחק מקצועית > ברוקלין נטס

באוגוסט 2021 הועבר עם דיירון שארפ בטרייד לברוקלין נטס, תמורת לנדרי שאמט. ב-22 בפברואר 2022 שוחרר מהקבוצה.
קריירת משחק מקצועית > מילווקי באקס

ב-24 בפברואר 2022 חתם קרטר במילווקי באקס.