stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם מנדל קרנגל
ספריו

תורת ערובין - על העירוב בעיר קראקא, קרקוב תרמ"ח.
שערי גאולה - הגדה של פסח אליה צירף את פירוש תוספות רי"ד למסכת פסחים מכתב יד לראשונה, קרקוב תרנ"ו.
טירת כסף - פירוש על שיר השירים, קרקוב תרנ"ז.
שערי דמעות -  הספד על "הברון הצדיק" שמעון וולף רוטשילד, פודגורז'ה תרס"א.
שם הגדולים - ספרו הבולט של רבי חיים יוסף דוד אזולאי, אותו הדפיס רבי מנחם מנדל בתוספת המדורים שארית ציון ומנחם ציון, חלק ראשון - קרקוב תרס"ה, והוא שהקנה לו את שמו כביבליוגרף וחוקר מוערך. חלק שני - פיוטרקוב תר"צ.
דבש וחלב - על התורה. בו הביא שמועות רבות אותן שמע מרבי שמעון סופר, קרקוב תרע"א, בהסכמתם של רבי יוסף ענגיל ובית הדין של קראקא.
הערות שוליים

↑  בשל כך הקפיד להיקרא "מנחם מאנדל" ולא מנחם מנדל.
1 2 3 4  רבי חיים אריה לייבוש הורוביץ, תקון עירובין, קרקוב תרמ"ח, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
1 2 3 4 5 6 7  תורת ערוב - שו"ת הגאונים, בתוך: תורת עירובין, קרקוב תרנ"ב, עמ' 54 ואילך, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  ראו שו"ת שואל ומשיב, חלק ה', סימן פ"ט וסימן צ'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511765205171  LCCN: nr95037092  VIAF: 7283831   WorldCat (עם VIAF): 7283831
פדמה (נהר)

| --- | --- |

הנהר פדמה - מראה מגשר לאלול שאה.
 מידע כללי
 אורך:  120 קילומטרים
 ספיקה ממוצעת:  32,000 מ"ק לשנייה 
 אגן ניקוז:  1,640,000 קמ"ר 
 יובלים:  ג'מונה 
 שפך:  Meghna River 
 מדינות באגן הניקוז:  בנגלדש, הודו 
 
 
פדמה (בבנגלית: পদ্মা) הוא נהר חשוב בבנגלדש. פדמה למעשה השם הניתן לזרם הראשי של הגנגס בארץ זו. הוא זורם לרוב דרומית -מזרחית למשך 120 ק"מ עד להתמזגותו עם הנהר מגנה, סמוך למפרץ בנגל. על גדותיו נמצאת העיר ראג'שאהי.
לאורך 145 ק"מ מהווה הגנגס את הגבול בין הודו לבנגלדש, לפני שהוא נכנס למדינה האחרונה ומהווה את הגבול הצפוני של המחוז קושטיה באמצעות החלק העליון של פדמה. הפדמה העילית זורמת דרומית-מזרחית ועל יד ראג'בארי מקבלת את מי הנהר ג'מונה (השם המקובל בבנגלדש לנהר ברהמפוטרה). הזרם הממוזג של שני נהרות אלה יוצר את פדמה התחתית הממשיכה לזרום דרומית-מזרחית, חוצה את מרכז בנגלדש ואחר כך, קרוב לעיר צ'נדפור מתמזג עם מגנה ונשפכת למפרץ בנגל.
פדמה ידועה באפקט הסחיפה על האדמות מסביבה. היובל הראשי שלה הוא מהננדה. יובל אחר נקרא מדהומטי (או גאראי בחלקו העילי) .
זרימת הפדמה מבוקרת על ידי הסכר פאראקה, הנמצא כמה קילמוטרים למעלה במדינת בנגל המערבית בהודו. לאורך הפדמה שוכנים הרבה מרכזים עירוניים, ביניהם ראג'שאהי ופבנה. פדמה היא דרך תחבורה עמוסה והויא עתירת דגים.
השם

המילה פדמה משמעותה בסנסקריט "פרח לוטוס" והיא מציינת במיתולוגיה ההינדית - בוודות, בספרי פוראנה, ראמאיאנה ומהבהרטה - את האלה לקשמי
השם פדמה ניתן לחלק התחתי של הנהר גנגס מתחת לשפך הנהר בהגיראטהי. קרוב לוודאי זרם הפדמה בתקופות שונות באפיקים שונים
.
המסלול

גנגס שמקורו בקרחון גנגוטרי שבהרי ההימאלאיה זורם אל מפרץ בנגל דרך השטח ההודי ונכנס לבנגלדש בשיבגאנג', במחוז צ'אפאי נוואבגאנג'. ממש מערבה משיבגאנג' נשפך לגנגס היובל בהגיאטהי, שנודע בעת השלטון הבריטי בשם "נהר הוגלאי" (Hooglyy) ומנקודה זו הזרם הראשי של הגנגס נודע בשם "פדמה" או החלק העילי של פדמה.
בחלקו התחתי בגואלאנדו, 2200 ק"מ ממקור הגנגס, מתלווה לפדמה הנהר ג'מונה או ג'ומונה (যমুনা), הלא הוא החלק התחתי של נהר ברהמפוטרה. אחרי מיזוגם על יד אריצ'ה ממשיך הנהר דרומה תחת השם פדמה (החלק התחתי של פדמה), עד קרוב לצ'נדפור.
באותו מקום הנהר הרחב ביותר בבנגלדש, נהר המגנה מתמזג עם פדמה וממשיך בקו ישר בשם מגנה עד לשפכו בדרום במפרץ בנגל.
המסלול > מחוז פבנה

פדמה מהווה למשלך 120 ק"מ את כל הגבול הדרומי שלמחוז פבנה
המסלול > מחוז קושטיה

בנקודה שבה הנהר פדמה מגיע לפינה הצפונית ביותר של מחוז קושטיה יוצא ממנו הנהר ג'לנגה, זורם לאורך הגבול הצפוני בכיוון קצת דרומית-מזרחית עד שעוזב את המחוז כמה קילומטרים ממזרח לקושטיה. הוא נושא עמו כמויות אדירות של מים והוא בנדוקות מסוימות רחב מאוד ומשנה בהתמדה את אפיקו הראשי תוך כדי סחיפת אדמות רחבות הסמוכות אליו.
המסלול > מחוז מורשידאבאד

המחוז מורשידאבאד נמצא בגדה המערבית של נהר פדמה. פדמה בזרימתה מפרידה את המחוז רג'שאהי ממחוז מורשידאבאד שבבנגל המערבי ויוצרת גבול מים טבעי בין הודולבנגלדש. האזור ג'לנגי של מחוז מושפע מאוד באפקט הסחיפה של הגדה על ידי הפדמה.
המסלול > המחוז ראג'שאהי

ראג'שאהי היא העיר הגדולה ביותר השוכנת על גדות הפדמה. היא העיר השלישית בגודלה בבנגלדש. היא העיר הראשית בצפון בנגל. בראג'שאהי נבנתה מקושטת על גדת הפדמה. על גדת הנהר נמצא מכללת ראג'שאהי, אחד מבתי הספר הוותיקים שבתת היבשת ההודית. שינויי האפיקים של הפדמה השיקו פעמיים לבניין בית הספר. בעלי חשיבות תיירותית על גדת הפדמה הם פארק המזון של הפדמה, הפארק המרכזי וגן החיות קמרוזמאן, פארק ברוקוטהי ננדאן והסוללה בצורת "טי".
תשתיות > סכרים

אחרי בניית סכר פאראקה בבנגל המערבי, הזרם המרבי בנהר פדמה הופחת בצורה משמעותית. הפחתה פגעה בבנגלדש על ידי היעלמות מיני דגים מסוימים, ייבוש יובלים של הנהר, חדירה של מיים מלוחים מהמפרץ בנגל, ונזקים ליערות הסונדרבאנס.
תשתיות > גשר פדמה

גשר פדמה הרב-תכליתי הוא גדול הגשרים של בנגלדש, שעלותו עלתה על 3 מיליארד דולר. הגשר נחנך ב-25 ביוני 2022. חלקו הראשי נבנה על ידי חברה סינית.
במעל הנהר פדמה נחצית גם על ידי הגשרים ללון שאה והרדינג'.
גלריה

סירת מנוע על יד גשר פדמה
אגני הנהרות גנגס-הרהמפוטרה-מגנה, הנהרות הגדולים הזורמים אל מפרץ בנגל
גשר פדמה הרב-תכליתי
Queen I Tour

Queen I Tour היה סיבוב ההופעות הראשון של להקת הרוק הבריטית קווין, אשר החל ב-17 באוגוסט 1973 והסתיים ב-27 בינואר 1974. בסיבוב זה הופיעה הלהקה עם שירים מתוך שני אלבומיה, Queen ו-Queen II (שיצא לאור שנה לאחר שהחל) וגרסאות כיסוי למיניהן. על אף שזהו סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה, הופעתה הראשונה התקיימה שלוש שנים לפני כן, בשנת 1970. במסגרת סיבוב זה הופיעה הלהקה לראשונה מחוץ לאנגליה.
רשימת שירים

רשימת השירים מתארת את הופעתה הראשונה של הלהקה מתוך שתיים שהתקיימו בבהאמרסמית' אודאון, לונדון, אנגליה ב-14 בדצמבר 1973, וזו אינה מייצגת בהכרח הופעות אחרות שהתקיימו במסגרת סיבוב הופעות זה.
"Procession"
"Father to Son"
"Son and Daughter"
"Ogre Battle"
"Hangman"
"Great King Rat"
"Jailhouse Rock"
"Shake, Rattle and Roll"
"Stupid Cupid"
"Keep Yourself Alive"
"Liar"
הדרן 1
"Big Spender"
"Bama Lama Bama Loo"
הדרן 2
"Modern Times Rock 'n' Roll"
הופעות

| #> לג 1: אירופה | תאריך> לג 1: אירופה | עיר> לג 1: אירופה | מדינה> לג 1: אירופה | מתחם> לג 1: אירופה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 17 באוגוסט 1973 | פיטרבורו | אנגליה | בית העירייה |
| 2. | 13 בספטמבר 1973 | לונדון | אנגליה | היפודרום גולדרס גרין |
| 3. | 11 באוקטובר 1973 | סטרומביק בבר | בלגיה | מרכז התרבות |
| 4. | 13 באוקטובר 1973 | בון | גרמניה | אנדגראונד |
| 5. | 14 באוקטובר 1973 | לוקסמבורג | לוקסמבורג | לה בלו אפ |
| 6. | 20 באוקטובר 1973 | לונדון | אנגליה | תיאטרון פריז |
| 7. | 26 באוקטובר 1973 | לונדון | אנגליה | אימפריאל קולג' |
| 8. | 2 בנובמבר 1973 | לונדון | אנגליה | אימפריאל קולג' |
| 9. | 12 בנובמבר 1973 | לידס | אנגליה | בית העירייה |
| 10. | 13 בנובמבר 1973 | בלקברן | אנגליה | היכל המלך ג'ורג' |
| 11. | 15 בנובמבר 1973 | ווסטר | אנגליה | תיאטרון גאומונט |
| 12. | 16 בנובמבר 1973 | לנקסטר | אנגליה | אוניברסיטת לנקסטר |
| 13. | 17 בנובמבר 1973 | ליברפול | אנגליה | אצטדיון ליברפול |
| 14. | 18 בנובמבר 1973 | הנלי | אנגליה | היכל ויקטוריה |
| 15. | 19 בנובמבר 1973 | וולברהמפטון | אנגליה | ההיכל האזרחי |
| 16. | 20 בנובמבר 1973 | אוקספורד | אנגליה | התיאטרון החדש |
| 17. | 21 בנובמבר 1973 | פרסטון | אנגליה | היכל גילדת פרסטון |
| 18. | 22 בנובמבר 1973 | ניוקאסל על הטיין | אנגליה | בית העירייה |
| 19. | 23 בנובמבר 1973 | גלאזגו | סקוטלנד | תיאטרון אפולו |
| 20. | 25 בנובמבר 1973 | אדינבורו | סקוטלנד | קולנוע קיילי |
| 21. | 26 בנובמבר 1973 | מנצ'סטר | אנגליה | בית האופרה |
| 22. | 27 בנובמבר 1973 | ברמינגהאם | אנגליה | בית העירייה |
| 23. | 28 בנובמבר 1973 | סוונסי | ויילס | היכל ברנגווין |
| 24. | 29 בנובמבר 1973 | בריסטול | אנגליה | היכל קולסטון |
| 25. | 30 בנובמבר 1973 | בורנמות' | אנגליה | גני החורף |
| 26. | 1 בדצמבר 1973 | סאות׳אנד און סי | אנגליה | קוראסל |
| 27. | 2 בדצמבר 1973 | צ'טהאם | אנגליה | התיאטרון המרכזי |
| 28. | 7 בדצמבר 1973 | צ'לטנהאם | אנגליה | היכל שאפטסברי |
| 29. | 8 בדצמבר 1973 | ליברפול | אנגליה | אוניברסיטת ליברפול |
| 30. | 14 בדצמבר 1973 | לונדון | אנגליה | האמרסמית' אודאון |
| 31. | 14 בדצמבר 1973 | לונדון | אנגליה | האמרסמית' אודאון |
| 32. | 15 בדצמבר 1973 | לנקסטר | אנגליה | אוניברסיטת לנקסטר |
| 33. | 21 בדצמבר 1973 | טאונטון | אנגליה | אולם הנשפים המחוזי |
| 34. | 28 בדצמבר 1973 | ליברפול | אנגליה | הדרגה הראשונה |
לג 2: אוקיאניה
| 35. | 27 בינואר 1974 | מלבורן | אוסטרליה | חוות ג'ורג' דאנקן |
משתתפים

פרדי מרקיורי - זמרה, פסנתר, תוף מרים
בריאן מיי - גיטרה, קולות רקע, זמרה
רוג'ר טיילור - תופים, קולות רקע, זמרה
ג'ון דיקון - בס, קולות רקע, משולש
גרגיי צ'יקי

| --- | --- |

דיוקן משנת 1878  על תחריט מאת ז'יגמונד פולאק
 לידה:  8 בדצמבר 1842 פנקוט (כיום- פנקוטה, ברומניה) בחבל פרטיום - טרנסילבניה, ממלכת הונגריה,  האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  19 בנובמבר 1891 (בגיל 48) בודפשט, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 השקפה דתית:  הכנסייה הרומית-קתולית 
 
גרגיי צ'יקי (בהונגרית: Csiky Gergely, ‏ 8 בדצמבר 1842 פנקוטה – 19 בנובמבר 1891 בודפשט) היה מחזאי ומתרגם הונגרי, יליד טרנסילבניה. היה חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים ומזכיר משנה של האגודה הספרותית אגודת קישפלודי. היה כומר קתולי בהכשרתו. לצידם של מיקלוש יושיקה וקארוי קישפלודי היה אחד המחזאים הבולטים בהונגריה במאה ה-19.
ביוגרפיה

גרגיי צ'יקי נולד בכפר פנקוטה, במחוז ארד, אז בהונגריה, חלק מהאימפריה האוסטרית, בימינו חלק מטרנסילבניה ברומניה של היום, כבן של הרופא הראשי של המחוז, יאנוש צ'יקי, ושל אשתו, הלנה לבית ורזאר (Verzár). מצד אמו היו לו שורשים ארמנים. כבר בעת לימודיו בגימנסיה בעיר ארד התבלט בכישרונו ובאהבתו לספרות ולשירה. התעניין במיוחד בספרות ההונגרית ובספרות הקלאסית היוונית והרומית. בגיל שמונה כתב את השיר הראשון שהקדיש לאמו. בנעוריו שלח לעיתונים מפרי יצירותיו תחת שם העט "גיולה מארוש" (גיולה מאזור הנהר מארוש). כן ניסה את כוחו בתרגומים של סיפורים קצרים מאנגלית ומצרפתית.
בשנת 1858 בגיל 16, פרסם שירים תחת שמו האמיתי בעיתון "נאפקלט" (הזריחה). 12 משיריו הופיעו בחוברת של תלמידי הכיתה השמינית, "ז'נגה מוטאטוואניוק" (Zsenge Mutatványok - פעלולי איבים).
כהכנה לקריירה של כמורה, נרשם למשך שנתיים בסמינר לכמרים קתוליים בטמשוואר, שפעל תחת חסות הבישופות של צ'נאד. נסע לאחר מכן ללימודי תאולוגיה רומית-קתולית בפשט. שם ישב בראש חוג של חובבי ספרות וכתב לביטאון של פרחי הכמורה על חייהם של הקדוש אתנסיוס הגדול ושל שאנדור צ'אנאדי, בישוף של צ'נאד. בסיום הלימודים בשנת 1864 נקרא לטימישוארה כדי לעבוד כמה חדשים כרשם במשרד הבישוף. כעבור שנה בשנת 1865, הוסמך ככומר ונשלח להשתלמות במכון התאולוגי "אוגוסטינאום" בווינה, בו סיים את התואר דוקטור לתאולוגיה בשנת 1868.
הקריירה הכנסייתית

בשובו לאזור הולדתו שימש כקפלן ביישוב טורניה, ברומנית - טורנו, כפר המשתייך בימינו לכפר הגדול פצ'קה. לאחר מכן, בשנים 1878-1870, כיהן כפרופסור למשפט קאנוני ולהיסטוריה בסמינר התאולוגי בטמשוואר, שבו למד.
הקריירה הספרותית

במקביל לעבודתו בהוראה, כתב בעיתון "צ'נאד" של הבישופות, המשיך לפרסם שירים, סיפורים ומחזות, בהתחלה ברוח נאו-רומנטית. אחרי כתיבת כמה רומנים וסיפורים מההיסטוריה של הכנסייה, שזיכו אותו בהכרה מסוימת, כתיבת המחזות הביאה לו את התהילה בארצו. אחרי כמה מחזות שזיכו אותו בפרסים של האקדמיה בשנים 1875–1879 "Jóslat" ("חזון") - פרס "קלטי" Keleti שוויו 100 זהובים, " Janus" ("יאנוס") - עוד פרס "קלטי","Az ellenállhatatlan"' ("אין לעמוד בפניו") שהתאפיין בסממנים האופייניים לכישרונו - כנות, רוח רעננה, עוצמה ריאליסטית וסגנון ייחודי מאוד - זכה בפרס קאראצ'וני, ששוויו היה 400 זהובים, ו- Bizalmatlan "חסר אמון" - פרס קלטי נוסף), בסוף שנת 1878 הרשה לו הבישוף להתיישב בבודפשט.
ב־1879 ב-29 בינואר נבחר לחבר באגודה הספרותית על שם קישפאלודי וב-19 בפברואר נבחר למזכיר משנה שלה. ב-22 במאי נבחר גם לחבר בהתכתבות של האקדמיה ההונגרית למדעים. באותה תקופה הקדיש עצמו גם להוראה בבית ספר למשחק והתמנה לדרמטורג של התיאטרון הלאומי בבודפשט.
ב-1879 ביקר למשך חצי שנה בפריז בה התוודע מקרוב לעולם התיאטרון הצרפתי. חזר בתנופה יצירתית מרשימה והעשיר את הספרות ההונגרית במחזות ריאליסטים כמו A Proletárok (הפרולטרים), Buborékok (בועות), Két szerelem (שתי אהבות), A szégyenlős (הביישן), עתליה וכו', בהם ליקט היבטים שונים של החיים המודרניים ותרגם אותם בעוצמה לשפת הבמה. הושפע על ידי מחזאים צרפתים כמו ויקטוריאן סרדו, אמיל אוז'ייה, פרנסואה קופה.
קיבל השראה, בין היתר, מלימודיו הקלאסיים. תרגומיו את סופוקלס ופלאוטוס שנשארו למשך זמן ארוך בין תרגומי המופת מן הקלאסיקונים היוונים והרומיים.
עם הרומנים הידועים שלו נמנים "ארנולד" ו"משפחת אטלס".
בזמנו הפך צ'יקי למחזאי המבוקש ביותר של התיאטרון הלאומי בבודפשט.
הקריירה הספרותית > הקרע עם הכנסייה הקתולית

הבישוף בונאז לא ראה בעיניים טובות את פעילותו החילונית הענפה של צ'יקי ושלח לו איגרת נזיפה.
ב-1880 השיב לו הסופר שעוזב את שורות הכנסייה. בנובמבר 1881 המיר את דתו לנוצרית אוונגלית והתחתן עם אמנדה באקודי, בת של הפרופסור לרפואה טיוואדאר באקודי.
אדם פעלתן ומעשן כבד, חלה בלבו אך המחלה לא מנעה ממנו להמשיך בפעילותו ויצירתו עד לרגע האחרון.
גרגיי צ'יקי נפטר באופן פתאומי בבודפשט בגיל 49 בלבד, ב-19 בנובמבר 1891 בעת ארוחת ערב. הובא לקבורה ב-21 בנובמבר בבית הקברות קרפשי בבודפשט.
פרסים והוקרה

1875 - פרס על שם קלטי - על מחזה "Jóslat"
1877 - פרס "קלטי" על המחזה "Janus"
1877 - פרס על שם קאראצ'וני על המחזה "Ellenállhatatlan"
1879 - פרס "קלטי" על המחזה "Bizalmatlan"
29 בינואר 1879 נבחר באגודת קישפלודי
29 בפברואר 1879 - נבחר למזכיר משנה של אגודת קישפלודי
22 במאי 1879 - חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים
10 במרץ 1881 - יקיר העיר ארד
הנצחה

התיאטרון "צ'יקי גרגריי" בעיר ההונגרית קאפושוואר והתיאטרון ההונגרי הממלכתי בעיר טימישוארה ברומניה (משנת 1990) נושאים את שמו
בעיר ארד בית הספר התיכון בשפה ההונגרית נקרא על שמו
1906 - 15 שנים אחרי מותו הוצבה לוח זיכרון על ביתו בכפר הולדתו, פנקוטה, על ידי האגודה "קלצ'יי" מארד
כתביו > מחזות

Az udvari kalap 1964, (כובע של חצר) קומדיה, הוצג ב"וידסינהאז" ב-1964
1879 Proletárok, (פרולטארים) מחזה ריאליסטי, ‏ הוצג אחרי 1945 תחת הכותרת Ingyenélők (אוכלי חינם)
Cifra nyomorúság 1881, (אומללות מוסווית) מחזה חברתי
Mukányi 1881, (אדון מוקאני) קומדיה. הופק לפי ההצגה - סרט טלוויזיה הונגרי (1982)
A kaviár 1882, (הקוויאר) בורלסקה
Stomfay család 1882, (משפחת שטומפאי) מחזה חברתי
Buborékok 1884, (בועות) בורלסקה. הופק לפיה סרט טלוויזיה הונגרי (1983).
Spartacus 1886, (ספרטקוס), טרגדיה
A nagyratermett 1890, (הנועד לגדולות) קומדיה
A nagymama 1891, (הסבתא) קומדיה. הופק לפיה סרט טלוויזיה הונגרי (1985)
כתביו > רומנים

Az Atlas család 1889, (משפחת אטלס)
Sisyphus munkája 1892, (עבודתו של סיזיפוס)
כתביו > סיפורים

1872 - Az életből, (מן החיים)
כתביו > תרגומים

1864 שני מחזות קצרים מאת הקרדינל ניקולס וייזנמן
טרגדיות מאת סופוקלס
קומדיות מאת פלאוטוס
1877 - עתליה מאת ז'אן רסין
1885 - A szégyenlős (הביישן) -The Bashful Man - מאת ויליאם תומאס מונקרי
כתביו > אחר

Színművei (I-XVIII, Bp., 1882-94),
Cs. G. Válogatott művei (Magy. klasszikusok, Bp., 1955)
לקריאה נוספת

Debreceni Egyetem, ed.II, 1928,Gáspár Margit Csiky Gergely és a franciak
Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái II. (Caban–Exner). Budapest: Hornyánszky. 1893. (יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של סופפרים הונגרים)
Magyar katolikus lexikon (לקסיקון קתולי הונגרי)
Saját gyászjelentése (הודעת אבל עצמית)
הערות שוליים

↑  ג. הגדוש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 98062678  BnF: cb12221028t (data)  GND: 143929704  ISNI: 0000 0001 1897 9454  LCCN: no2004101708  NKC: ola2002159040  NTA: 171718550  SELIBR: 329923  SUDOC: 030883547  VIAF: 54198282   WorldCat (עם VIAF): 54198282 
קברו של גרגיי צ'יקי בבית הקברות קרפשי, עוצב על ידי קארוי שנייאי
עובש לחם שחור

| עובש לחם שחור |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: Mucormycota
סדרה:: Mucorales
משפחה:: Mucoraceae
סוג:: Rhizopus
מין:: עובש לחם שחור
שם מדעי
 Rhizopus stolonifer ‏Vuillemin, 1902

עובש לחם שחור (שם מדעי: Rhizopus stolonifer) הוא פטריה הנחשבת למין החשוב ביותר בסוג Rhizopus, שהוא אחד מהפטריות הנפוצות בעולם, ויש לו תפוצה עולמית אף על פי שהוא נפוץ בעיקר באזורים טרופיים וסובטרופיים. הוא פעיל בפירוק מזון מאוחסן, וכמו שאר סוגי הריזופוס גדל במהירות בעיקר בתוך בתים.
גילוי

הפטרייה התגלתה בשנת 1818 על ידי המדען הגרמני כריסטיאן גוטפריד אהרנברג, שכינה אותה Rhizopus nigricans. השם שונה בשנת 1902 ל-Rhizopus stolonifer על ידי המיקולוג הצרפתי Jean Paul Vuillemin.
גידול ואקולוגיה

עובש הלחם השחור הוא מין נפוץ ברחבי העולם הנמצא על כל סוגי החומרים המשמשים בסיס לעובש ולעיתים קרובות הוא אחד מן האורגניזמים הראשונים המופיעיים על לחם מעופש. הנבגים של העובש  עשויים להתקיים בקרקע ובאוויר. במעבדה פטרייה זו גדלה היטב על גבי מצעים שונים, כולל אלה המכילים מלחי אמוניום או תרכובות אמינו. עובש זה מתקיים בעיקר כנבגים בוגרים.
צמיחה ופיזיולוגיה

מין זה ממלא תפקיד חשוב בהתיישבות המוקדמת של המצעים באדמה, אך עם זאת הוא גם יכול להיות טפיל ולגרום לצמיחת עובש על כל מיני פירות וירקות. כמו מינים  של הריזופוס (אנ'), הוא גדל במהירות ומתפשט באמצעות הסטולונים (Stolon) הסטולונים מספקים מבנה אווירי לצמיחת התפטיר (Mycelium) ומאפשרים כיסוי משטחים גדולים. הם יכולים לטפס אנכית כמו גם אופקית. הנבגים מעוצבים בצורה שונה בהתאם לחומרי התזונה הזמינים. הם יכולים להיות אובליים, מצולעים או זוויתיים.
הטמפרטורה האופטימלית לגידול היא 25–30 מעלות צלזיוס. נקודת התמותה התרמית (אנ') המוגדרת כטמפרטורה הנמוכה ביותר שיכולה לקטול את כל התאים בעשר דקות, היא 60 מעלות צלזיוס.
עובש הלחם השחור יכול לצמוח בסביבות חומציות עם pH נמוך עד 2.2. טווח החומציות המתאים למחיה יכול להשתנות בין 2.2 ל-9.6. קרינה אולטרה סגולה יכולה להאט את נביטת הנבגים.  הנבגים אינם רגישים לכלור חופשי.
מחלות ומניעה > מחלות צמחים

המחלה הנגרמת על ידי פטרייה זו מופיעה בעיקר על פירות בשלים, כמו תות שדה, מלון ואפרסק, הרגישים יותר לנגעים ובעלי אחוז סוכר גבוה. לאחר מספר ימים הפירות הנגועים מתרככים ומשחררים מיצים עם ריח חומצי. כאשר הלחות והטמפרטורה נאותים, צמיחת התפטיר מתרחשת במהירות על פני הפרי הנגוע והמחלה גורמת להתפתחות של תפטיר סטולוני עם ספורנגיה (Sporangium) שחור ונבגים. כאשר הפטרייה נובעת, היא מייצרת אנזימים מסוג אסטראזות (Esterase) שונות, כולל האנזים קוטינאזה (Cutinase) המסייעים לפטרייה לחדור לדופן התא הצמחי. המחלה יכולה להשפיע גם על פירות בריאים אחרים סמוכים לפרי הנגוע, כאשר היא מופצת על ידי רוח או פעילות חרקים.
מחלות ומניעה > מחלות בבני-אדם

מין זה הוא גורם אופורטוניסטי (Opportunistic infection) למחלות ועלול לגרום לזיהום רק אצל אנשים מדוכאי חיסון. זיגומיקוזיס (Zygomycosis) היא המחלה העיקרית שעלולה להיגרם על ידי פטרייה זו בבני אדם ואף שהיא עדיין לא לגמרי מובנת, היא מסוכנת מאוד ויכולה להיות קטלנית. הרחת מזון מקולקל יכולה להיות הגורם לחשיפה למחלה זו.
חשיבות כלכלית

מין זה חשוב כלכלית לדעיכת אחסון לאחר הקטיף, הוא משמש לייצור חומצה פומרית וחומצה לקטית בעלות טוהר גבוה. נוכחות של אבץ מפחיתה את כמות החומצה המיוצרת על ידי הפטרייה.
הערות שוליים

↑  Anjali Zaveri, Jacqueline Edwards, Simone Rochfort, Production of Primary Metabolites by Rhizopus stolonifer, Causal Agent of Almond Hull Rot Disease, Molecules 27, 2022-10-24, עמ' 7199 doi: 10.3390/molecules27217199
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עובש לחם שחור".
Rhizopus stolonifer על תות שדה
רוברט פיפין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בספטמבר 1948 (בן 76) פורטסמות', הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קולג' טריניטי, אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה 
 מנחה לדוקטורט:  סטנלי רוזן (אנ')
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה 
 תחומי עניין:  קאנטיאניזם, פילוסופיה של המוסר, מחשבה מדינית, 19th-century philosophy, תאוריה ביקורתית, האידאליזם הגרמני, הפילוסופיה של פרידריך ניטשה, הגליאניזם, פילוסופיה של המאה העשרים 
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (2019) 
 voices.uchicago.edu/rbp1
 
רוברט בופורד פיפן (באנגלית: Robert Buford Pippin ; נולד ב-14 בספטמבר 1948) הוא פילוסוף אמריקאי, פרופסור במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת שיקגו. פיפן ידוע בעיקר כחוקר מרכזי של האידיאליסט הגרמני, גאורג וילהלם פרידריך הגל. בנוסף לכך פיפין פרסם מאמרים וספרים אודות הפילוסופים: עמנואל קאנט, פרידריך ניטשה, מרטין היידגר, חנה ארנדט וליאו שטראוס; הסופרים מרסל פרוסט, הנרי ג'יימס, ג'ון מקסוול קוטזי; בתחום הקולנוע על הז'אנרים: מערבון ופילם נואר והיוצרים: אלפרד היצ'קוק, ודאגלס סירק. פיפין גם מכהן כנשיא הכבוד של "אגודת הגל של בריטניה הגדולה".
ביוגרפיה

פיפן קיבל תואר ראשון בלימודי אנגלית מ-Trinity College בהרטפורד, קונטיקט. הוא כתב את הדוקטורט שלו בפילוסופיה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה בהנחיית סטנלי רוזן (Stanley Rosen). לפני שעבר לשיקגו, הוא לימד במשך מספר שנים במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו.
בשנת 2009 הוא החזיק בקתדרה לפילוסופיה על שם שפינוזה באוניברסיטת אוניברסיטת אמסטרדם. באותה שנה, הוא נבחר לאגודת החברה הפילוסופית האמריקאית.
בשנת 2014 זכה בדוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אופסלה. בשנת 2016 הוא הפך לחבר באקדמיה לאופולדינה. בשנת 2017 התארח לסדרת הרצאות בחוג לפילוסופיה של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 2019 הוענקה לו מלגת גוגנהיים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

פיפין מתגורר בשיקגו. הוא נשוי לאשתו ג'ואן.
הגותו

ספרו מ-1989 Hegel's Idealism: The Satisfactions of Self-Consciousness היווה תרומה מרכזית לחקר הגל. בשונה מפרשנות מקובלת, פיפין מציג את הגל כהוגה פחות מטפיזי במובן האונטולוגי. טענותיו של הגל על הגייסט (Geist ; רוח) מתפרשות באורח אפיסטמולוגית יותר. לפי פיפין, הגל מחזיק בתזה מרכזית היא שהאפיסטמולוגיה היא מטאפיזית מכיוון שלהיות (to be) משמעו להיקבע כמובן (to be determinately intelligible). לפיכך, חלק גדול מהפרויקט של הגל, היא המשך של הפילוסופיה הביקורתית של קאנט, כנגד המטאפיזיקה הדוגמטית. הגל לא רואה בלוגיקה אונטולוגיה, אלא עוסק בלוגיקה כמטאפיזיקה, כהמשך של הלוגיקה הטרנסצנדנטלית, כמדע המחשבה הטהורה או מחשבת המחשבה אודות עצמה. לפי הפרשנות הלא-אונטולוגית של פיפן להגל, הגייסט ההגליאני אינו ישות רוחנית אלוהית, ובהתאם, האידיאליזם של הגל אינו הגנה על הפנתיאיזם-המוניסטי. לפי פיפין, יש להבין את הגייסט ההגליאני כמכלול הנורמות שלפיהן אנו יכולים להצדיק את אמונותינו ומעשינו. הנקודה החשובה היא שאיננו יכולים להצדיק דבר, אלא במרחב לוגי נורמטיבי של טעמים. לא ניתן ללהגיע להכרה ולפעולה רציונלית אנושית ללא תלות בנורמות כאלה. בנוסף, הנורמות הללו מנוסחות מבחינה חברתית-היסטורית. גיסט הוא התהליך הדינמי של הנורמות הללו והתמורות שלהן בהיסטוריה האנושית. הגל מכנה ניסוחים שונים של נורמות אלו "צורות (Gestalten) של רוח". יש להוסיף שכל צורה של רוח עלולה לקרוס תחת לחץ של כוחות פנימיים או חיצוניים (כגון חוסר עקביות פנימי באותן נורמות או התמודדות עם צורות חיים חדשות עם נורמות שונות) מה שמוביל למשבר בסמכותן של אותן נורמות. אבל בגלל הריבוי הממשי של צורות הרוח (או צורות החיים) כל תיאור של סוכנות אנושית שהיא חברתית-היסטורית נמצא בסכנה להיכנס לרלטיביזם. אז האידיאליזם ההגליאני אינו סוג של חזרה למטאפיזיקה דוגמטית פרה-קנטיאנית ופרה-ביקורתית, אלא הוא מנסה לחרוג מהפרויקט הביקורתי הקנטיאני מחד, וביקורות היסטוריסטיות על הפילוסופיה הטרנסצנדנטלית הקנטיאנית מאידך.
בספרו Modernism as a Philosophical Problem: On the Dissatisfactions of European High Culture משנת 1991, פיפין ממשיך לפתח את מה שהוא מכנה תוצאה חברתית-תרבותית. הוא נכנס לוויכוח על הלגיטימיות של הפרויקט המודרניסטי ואפשרות הפוסט-מודרניות. פיפן מנסה להגן על הבורגנות המודרנית והפרוזאית. אף על פי כן הוא מודה כי, ומנסה לחקור מדוע, התרבות הגבוהה השלטת של אותה חברה הייתה אחת ממה שניתן לכנות שנאה עצמית: הוא נע בין גוסטב פלובר ואוונגרדים מודרניסטיים מאוחרים יותר למגמות האינטלקטואליות של ההיסטוריזם החדש והדקונסטרוקציה. באופן כללי, הטיעון של פיפין הוא שהמודרנה "איננה נגמרת", שהיא ניסיון להביא שקיפות רציונלית רבה יותר לכל הפרקטיקות החברתיות שלנו ושהרבה מהשנאה העצמית של התרבות הגבוהה המודרנית מונעת מניסיונות להביא כאלה. שקיפות לאזורים שבהם זה לא היה קיים קודם לכן. ייתכן שתהליך זה לעולם לא יושלם אך ברגע שהוא מתחיל, לא ניתן לעצור אותו.
השפעה וביקורת

קריאתו האנטי-אונטולוגית של פיפין בהגל השפיעה על הוגים שונים בהם: טרי פינקרד, פול רדינג (Paul Redding), דייגו בוביו (Diego Bubbio), ג'ון מקדואל (John McDowell) ורוברט ברנדום.
לצד זאת, הוא מנהל ויכוח רב שנים על פרשנותו להגל למול פילוסופים הגליאניים בולטים אחרים, בהם סלבוי ז'יז'ק וסטיבן הולגייט.