stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמריקן איידול
התוכנית לאורך השנים > הזוכים מכל העונות

קלי קלרקסון
רובן סטאדרד
פנטייז'ה ברינו-טיילור
קארי אנדרווד
טיילור היקס
ג'ורדן ספארקס
דייוויד קוק
קריס אלן
לי דייוויז
סקוטי מק'קרירי
פיליפ פיליפס
קנדיס גלובר
קיילב ג'ונסון
ניק פראדיאני
טרנט הרמון
מאדי פופ
ליין הארדי
התוכנית לאורך השנים > סקירת כל העונות

| עונה | תאריכי שידור | מספר מתמודדים בשלב חצי הגמר | מספר מתמודדים בשלב ההופעות החיות | מיקום הגמר | הזוכה | מספר המצביעים הכולל בשלב הגמר | אודישנים מקדימים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 11 ביוני 2002 - 4 בספטמבר 2002 | 30 | 10 | תיאטרון קודאק (כיום תיאטרון דולבי) | קלי קלרקסון | כ-15.5 מיליון | ניו יורק, לוס אנג'לס, שיקגו, דאלאס, מיאמי, אטלנטה, סיאטל |
| 2 | 21 בינואר 2003 - 21 במאי 2003 | 32 | 12 | אמפיתיאטרון גיבסון | רובן סטאדרד | כ-24 מיליון | ניו יורק, מיאמי, אוסטין, לוס אנג'לס, דטרויט, אטלנטה, נשוויל |
| 3 | 19 בינואר 2004 - 26 במאי 2004 | 32 | 12 | תיאטרון קודאק (כיום תיאטרון דולבי) | פנטייז'ה ברינו-טיילור | כ-65 מיליון | ניו יורק, אטלנטה, יוסטון, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו, הונולולו |
| 4 | 18 בינואר 2005 - 25 במאי 2005 | 24 | 12 | תיאטרון קודאק (כיום תיאטרון דולבי) | קארי אנדרווד | כ-37 מיליון | וושינגטון (הבירה), סנט לואיס, ניו אורלינס, לאס וגאס, קליבלנד, אורלנדו, סן פרנסיסקו |
| 5 | 17 בינואר 2006 - 24 במאי 2006 | 24 | 12 | תיאטרון קודאק (כיום תיאטרון דולבי) | טיילור היקס | כ-63.5 מיליון | שיקגו, דנוור, גרינסבורו, סן פרנסיסקו, לאס וגאס, אוסטין, בוסטון |
| 6 | 16 בינואר 2007 - 23 במאי 2007 | 24 | 12 | תיאטרון קודאק (כיום תיאטרון דולבי) | ג'ורדן ספארקס | כ-74 מיליון | מיניאפוליס, סיאטל, ממפיס, ניו יורק, ברמינגהאם, פסדינה, סן אנטוניו |
| 7 | 15 בינואר 2008 - 21 במאי 2008 | 24 | 12 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | דייוויד קוק | כ-97 מיליון | פילדלפיה, דאלאס, סן דייגו, צ'ארלסטון, אומהה, מיאמי, אטלנטה |
| 8 | 13 בינואר 2009 - 21 במאי 2009 | 36 | 13 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | קריס אלן | כ-100 מיליון | גלנדייל, קנזס סיטי, סן פרנסיסקו, לואיוויל, ג'קסונוויל, סולט לייק סיטי, סן חואן, ניו יורק |
| 9 | 12 בינואר 2010 - 26 במאי 2010 | 24 | 12 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | לי דייוויז | כ-51 מיליון | בוסטון, אטלנטה, שיקגו, אורלנדו, לוס אנג'לס, דאלאס, דנוור |
| 10 | 19 בינואר 2011 - 24 במאי 2011 | 24 | 13 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | סקוטי מק'קרירי | כ-122 מיליון | ניו יורק, ניו אורלינס, מילווקי, נאשוויל, אוסטין, לוס אנג'לס, סן פרנסיסקו |
| 11 | 18 בינואר 2012 - 23 במאי 2012 | 25 | 13 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | פיליפ פיליפס |  | פיטסבורג, יוסטון, סן דייגו, צפון צ'ארלסטון, דנוור, פורטלנד, סנט לואיס, מזרח ראת'רפורד |
| 12 | 16 בינואר 2013 - 16 במאי 2013 | 20 | 12 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | קנדיס גלובר |  | שיקגו, לוס אנג'לס, ניוארק, שארלוט, ניו אורלינס, סן אנטוניו, אוקלהומה סיטי |
| 13 | 15 בינואר 2014 - 21 במאי 2014 | 30 | 13 | תיאטרון נוקיה (כיום תיאטרון מיקרוסופט) | קיילב ג'ונסון |  | בוסטון, אוסטין, סן פרנסיסקו, דטרויט, אטלנטה, סולט לייק סיטי, אומהה |
| 14 | 7 בינואר 2015 - 13 במאי 2015 | 24 | 12 | תיאטרון דולבי | ניק פאראדיני |  | מינאפוליס, ניו אורלינס, לונג איילנד, נאשוויל, סן פרנסיסקו, פורטלנד, פורטלנד, רינו, קולומבוס, ריצ'מונד, אלבקרקי, אמרילו, מיירטל ביץ', ברנסון, טאלאהאסי, קנזס סיטי |
| 15 | 6 בינואר 2016 - 7 באפריל 2016 | 24 | 10 |  | טרנט הרמון |  |  |
| 16 | 11 במרץ 2018 - 21 במאי 2018 |  |  |  | מאדי פופ |  |  |
| 17 | 3 במרץ 2019 - 20 במאי 2019 |  |  |  | ליין הארדי |  |  |
| 18 | 2020 |  |  |  |  |  |  |
הצלחה מסחרית > סיבוב ההופעות של אמריקן איידול

בסוף כל עונה יצאו עשרת הפיינליסטים של כל תוכנית (11 האחרונים בעונות 10 ו-12) לסיבוב הופעות. בסיבוב ההופעות של העונה ה-12 יצא בנוסף מתמודד משלב חצי הגמר. המותג Pop-Tarts המשתייך לחברת קלוגס נתן חסות לסיבוב ההופעות של העונה הראשונה, וגיטר הירו התווספה כנותנת חסות בעונה ה-7. מותג בייגלה השוקולד של M&M היה החוסה של סיבוב ההופעות של העונה ה-9. סיבוב ההופעות של העונה ה-5 היה המצליח הקופתי ביותר עם הכנסות של למעלה מ-$35 מיליון דולר.
הצלחה מסחרית > אלבומים של אמריקן איידול

בסוף כל עונה יצאו לאור אלבומי מוזיקה המאגדים בתוכם הופעות נבחרות של מתמודדים, כמו גם הוצע למכירה סינגל הגמר. לאורך חמש העונות הראשונות האלבומים סווגו כאלבומי אוסף, כאשר כולם הגיעו לטופ 10 במצעד בילבורד 200, ובכך הפכו את זיכיון פסקולי התוכנית לזיכיון המכניס ביותר מכל פסקול שיצא אי פעם במסגרת סרטי או תוכניות טלוויזיה. החל מהעונה החמישית, ההופעות של מתמודדים היו ניתנות להורדה דיגיטלית במהלך העונה מאתר התוכנית בלבד. בעונה השביעית, הופעות חיות והקלטות אולפן היו זמינות גם הן להורדה במהלך העונה דרך אייטונס, שהצטרפה בעונה זו כנותנת חסות. בשבוע הקלטות האולפן בעונה העשירית, הופעות של מתמודדים היו זמינות להורדה כאלבום אוסף דיגיטלי ישירות לאחר שידורן בתוכנית.
חברת ההקלטות 19 Recordings, הנתמכת על ידי הסוכנות 19 Entertainment מחזיקה כעת בזכויות לחומרים הפונוגרפיים שהוקלטו על ידי כלל המתמודדים בתוכנית. 19 חברה לחברת התקליטים BMG על מנת לקדם ולשווק את ההקלטות דרך חברות התקליטים שבבעלותן; אר.סי. איי רקורדס, אריסטה רקורדס, ג'יי רקורדס וג'ייב רקורדס. בין השנים 2005–2007 חברת BMG חברה ל־SME במטרה ליצור יחד את חברת התקליטים המשותפת Sony BMG. בין השנים 2008–2010 סוני הייתה אחראית על השיווק לאחר שרכשה את BMG. סוני שיתפה פעולה עם אמריקן איידול והפיצה את המוזיקה שלה, זאת עד 2010 שעה שהוחלפה על ידי חברת התקליטים Interscope Geffen A&M Records המשתייכת ל-UMG.
מתמודדים בולטים

קלי קלרקסון, זוכת העונה הראשונה, זכתה ב־3 פרסי גראמי ומכרה מעל 20 מיליון אלבומים. נחשבת כיום כמצליחה ביותר מבין זוכי התוכנית.
ג'ניפר הדסון, הגיעה למקום 7 בעונה השלישית, שיחקה בסרט נערות החלומות וזכתה בפרס אוסקר על תפקיד זה.
קארי אנדרווד, זוכת העונה הרביעית, מזמרות הקאנטרי המצליחות בעולם, זכתה ב-5 פרסי גראמי ו-14 פרסי בילבורד ומכרה מעל 23 מיליון אלבומים.
כריס דוטרי מהעונה החמישית מכר יותר מ-3 מיליון עותקים של אלבום הבכורה שלו.
דייוויד ארצ'ולטה מהעונה השביעית, עבר ניתוח במיתרי קולו לפני התוכנית, אך בכל זאת הגיע למקום השני.
אליסון אירהטה הגיעה למקום הרביעי בעונה השמינית, ובלטה למרות גילה הצעיר ופיתחה בהמשך קריירה מוצלחת.
אדם למברט התמודד בעונה השמינית והגיע למקום השני.
גרייס קינסטלר התמודדה בעונה 19 והגיעה למקום השלישי.
הערות שוליים

↑  Simon Cowell Biography
1 2 3  Choe, Brandon (May 23, 2021). ‘American Idol’ Crowns A Winner In Season Finale On ABC. Deadline Hollywood. Retrieved may 24, 2021
1 2  Full 2010-11 Ratings: CBS Tops Viewership, Fox Is No. 1 in Demo and Idol Remains Most-Watched
↑  Global Media Ecologies: Networked Production in Film and Television
↑  For Fox’s Rivals, ‘American Idol’ Remains a ‘Schoolyard Bully’
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏שירת הברבור: "אמריקן איידול" יורדת מהמסך, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2015
↑  'American Idol: The Untold Story' Book Author Richard Rushfield Talks Past 'Idol' Scandals, Backstage Divas and Season 10
↑  ‘American Idol’ Renewed For Final Season
↑  Ten Years of 'American Idol' Chart Dominance: Clarkson, Underwood, Daughtry, Fantasia, More
↑  Nice work for Nasty Nigel Lythgoe
↑  Simon Fuller on how ‘Idol’ began
↑  Pop Idol audience reaches 10 million
1 2 3  How a Hit Almost Failed Its Own Audition
↑  Watching TV: Six Decades of American Television
↑  American Idol Season 10 REGISTRATION AND AUDITION RULES
↑  "American Idol" Season 4
↑  Secret Rituals of American Idol Auditions Exposed
↑  Harvesting cash from American Idol TV votes
↑  ADAM REALLY WAS IN THE BOTTOM 3
↑  No Shtupping the Judges
1 2  ‘Idol’ Winners: Not Just Fame but Big Bucks
↑  The cost of being on 'American Idol'
↑  New judge Angie Martinez drops out of American Idol
↑  Kara DioGuardi not returning to 'American Idol': It's (finally) official
↑  Abdul ends her ‘Idol’ era
↑  Ellen DeGeneres is out as 'American Idol' judge
↑  Simon Cowell to leave American Idol
↑  ‘American Idol’ Adds Jennifer Lopez, Steven Tyler As Judges
↑  Steven Tyler's 'Idol' Departure Influenced Jennifer Lopez's Own Exit
↑  'American Idol' announces judges: Keith Urban, Nicki Minaj confirmed
↑  'American Idol' to get makeover with exits of Mariah Carey, Nicki Minaj
↑  Randy Jackson: I'm Leaving American Idol
↑  Jimmy Iovine Out Of ‘American Idol’, Randy Jackson Poised To Replace Him As Mentor
↑  Official: J. Lo and Harry Connick Jr. join 'American Idol'
↑  All the 'American Idol' judges will return for season 14
1 2 3 4 5 6 7 8 9  'X Factor': With 10 Million Votes Cast, How Does it Compare to 'American Idol'? (Analysis)
↑  Billboard The Year In Music And Touring 2006
↑  American Idol 'Season 5 Encores'
↑  'American Idol' drops Sony, signs with Universal Music Group for distribution deal
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289805105171  GND: 7755665-3  LCCN: no2002092134  MusicBrainz: 9c355987-ef25-4f58-883e-67f5dead35e7  MusicBrainz: fc9cf88b-9299-47b5-9480-48e7407f5132  MusicBrainz: ad499a1f-a5e7-418e-ba0d-334b1f97c382  VIAF: 75149066594465601945   WorldCat (עם VIAF): 75149066594465601945 
אודישנים מקדימים לעונה ה-11 במבט אווירי על פארק פטקו, סן דייגו, קליפורניה
דין גרבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בנובמבר 1995 (בן 29) רמת השרון, ישראל 
 סוגה מועדפת:  דרמה, סדרות נוער
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
דין גרבר (נולד ב-1 בנובמבר 1995) הוא שחקן ישראלי. ידוע בשל גילום דמותו של דקל לביא בסדרת הנוער "כדברא".
ביוגרפיה

גרבר הוא בוגר תיכון אלון ברמת השרון במגמת תיאטרון.
קריירה

ב-2016 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "שכונה" בתור ש"ג.
ב-2017 חלה נסיקה משמעותית בקריירה שלו, כאשר החל לשחק בסדרה "כדברא" בתור דקל לביא. באותה שנה שיחק בסדרה "המלאך השומר שלי" בתור אילן.
ב-2018 הנחה את התוכנית "טין ניק סטנדאפ שואו" באחד מהפרקים. באותה שנה החל לשחק בסדרה "הרמון" בתור דורי. הוא שיחק בסדרה "אקדמיית החממה", הגרסה האמריקאית של "החממה", בתור אוון. באוגוסט 2021 עלה לאקרנים הסרט "פול ספיד", בו גילם את דמותו של אבנר סונינו. ב-2024 השתתף בסדרה "מיוחדת" של כאן חינוכית, שם שיחק את איתמר, אח של ירין.
באותה שנה שיחק בהצגה "ג׳ולי" בתפקיד ז׳אן.
בשנת 2024 שיחק בעונה השנייה של דרמת הפשע הישראלית ״בלאקספייס״ של רשת 13, בה גילם את דמותו של דקל אוזן.
גרבר גם משתתף בפרסומות שונות.
חיים אישיים

גרבר ניהל בעבר מערכת יחסים עם השחקנית גילי איצקוביץ', שאותה הכיר על סט צילומי "כדברא". כיום הוא בזוגיות עם השחקנית מאיה ליבני.
הוא אחיה הקטן של תניה גרבר, משתתפת העונה השביעית של "האח הגדול".
פילמוגרפיה

| שנה | סדרת הטלוויזיה | תפקיד | ערוץ שידור | בימוי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | שכונה | ש"ג | ניקלודיאון (HOT) | אורן שקדי | תפקיד אורח |
| 2017–2019 | כדברא | דקל לביא | ניקלודיאון (Yes) | עודד רז | דמות ראשית |
| 2017 | המלאך השומר שלי | אילן | ניקלודיאון (HOT) | יריב הורוביץ | דמות ראשית |
| 2017 | אקדמיית החממה | אוון | Netflix | רועי פלורנטין | תפקיד אורח |
| 2017 | טין-ניק סטנדאפ שואו | עצמו | TeenNick | יוגב יפת | מנחה אורח |
| 2018 | הרמון | דורי | רשת 13 | מרקו כרמל, גדי טאוב | דמות משנה |
| 2021 | פול ספיד | אבנר סונינו |  | קובי מחט | דמות משנה |
| 2024 | בלקספייס | דקל אוזן | רשת 13 | אופיר לובל | עונה 2 |
| 2024 | מיוחדת | איתמר | כאן חינוכית | לליב סיון | עונה 2 |
הערות שוליים

↑  כישוף האהבה: גילי איצקוביץ' ודין גרבר באתגר הזוגיות, באתר פרוגי, 17/03/2018
↑  משה אבוטבול, האם הקרובים של דיירי העבר ייכנסו ל"האח הגדול"?, באתר פרוגי, 03/05/2018
לאונרד בלומפילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1887 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  18 באפריל 1949 (בגיל 62) ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית
 ענף מדעי:  בלשנות, אתנו-בלשנות (Ethnolinguistics)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת ויסקונסין, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת לייפציג, אוניברסיטת גטינגן
 מוסדות:  אוניברסיטת סינסינטי, אוניברסיטת אילינוי, אוניברסיטת מדינת אוהיו, אוניברסיטת שיקגו, אוניברסיטת ייל
 בת זוג:  אליס סיירס
 הערות:  הושפע מאוגוסט לסקין, קארל ברוגמן, הרמן אולדנברג, יאקוב ואקרנאגל, פאניני, ג'ון ב. ווטסון השפיע על צ'ארלס הוקט, זליג האריס
 
לאונרד בלומפילד (1 באפריל 1887 – 18 באפריל 1949) היה בלשן יהודי אמריקאי, שהוביל את פיתוח זרם הסטרוקטורליזם בבלשנות (בעברית: בלשנות מבנית) בארצות הברית במהלך שנות ה-30 וה-40. הוא נחשב לאבי תאוריית הדיסטריבוציונליזם בבלשנות האמריקאית. ספר הלימוד המשפיע שלו "Language", שפורסם ב-1933, הציג תיאור מקיף של הסטרוקטורליזם האמריקאי. הוא תרם משמעותית לבלשנות ההיסטורית של השפות ההודו-אירופיות, לתיאור השפות האוסטרונזיות ולתיאור השפות של משפחת השפות האלגונקוויות.
גישתו של בלומפילד לבלשנות התאפיינה בדגש על הבסיס המדעי של הבלשנות, דבקות בביהביוריזם ובמיוחד בעבודתו מאוחר, ודגש על הליכים פורמליים לניתוח נתונים לשוניים.[דרוש מקור] השפעת הבלשנות המבנית ה"בלומפילדיאנית" ירדה בשנות ה-50 וה-60 המאוחרות, במקביל לעליית הגישה הגנרטיבית שפותחה על ידי נועם חומסקי.
קורות חיים

בלומפילד נולד בשיקגו, באילינוי שבארצות הברית, ב-1887 להורים יהודים (זיגמונד בלומפילד וקרולה בובר-בלומפילד). אביו היגר לארצות הברית בילדותו ב-1868; שם המשפחה המקורי, בלומנפלד, שונה לבלומפילד לאחר הגעתם. ב-1896 עברה המשפחה לאגם אלקהרט בוויסקונסין, שם הוא למד בבית ספר יסודי, אך חזר לשיקגו לתיכון. דודו, מוריס בלומפילד, היה פילולוג בולט באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
בלומפילד למד לתואר הראשון באוניברסיטת הרווארד (בהרווארד קולג') בשנים 1903–1906, וקיבל תואר AB. לאחר מכן, החל ללמוד לתואר השני באוניברסיטת ויסקונסין ולקח קורסים בגרמנית ובפילולוגיה גרמנית, בנוסף לקורסים בשפות הודו-אירופיות אחרות. המפגש עם אדוארד פְּרוֹקוֹש, חוקר שפות הודו-אירופיות בַמקום, שכנע את בלומפילד להמשיך בקריירה בבלשנות. ב-1908 עבר בלומפילד לאוניברסיטת שיקגו, שם למד קורסים בפילולוגיה גרמנית והודו-אירופית עם פרנסס א' ווד וקארל דארלינג באק. את עבודת הדוקטור שלו בבלשנות היסטורית גרמנית, שכותרתה "A semasiologic differentiation in Germanic secondary ablaut" ("הבחנה סֵמַסְיולוגית באבלאוט מִשְנִי ב[שפות] גרמאניות"), הוא כתב בהנחיית ווד, וסיים את לימודיו ב-1909.
הוא המשיך את לימודיו בלייפציג ובגטינגן ב-1913–1914, אצל חוקרי ההודו-אירופיות המובילים אוגוסט לסקין, קארל ברוגמן והרמן אולדנברג. בלומפילד למד גם עם המומחה לסנסקריט יאקוב ואקרנאגל, והחשיב את ואקרנאגל ובכלל את מסורת הדקדוק הסנסקריטי של ניתוח דקדוקי קפדני הקשור לפאניני כהשפעות חשובות הן על עבודתו ההיסטורית והן התיאורית. הכשרתו הנוספת באירופה סייעה לקידומו באוניברסיטת אילינוי מדרגת מרצה זוטר לפרופסור.
בלומפילד היה מרצה לגרמנית באוניברסיטת סינסינטי ב-1909–1910; מרצה לגרמנית באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין ב-1910–1913; עוזר פרופסור לפילולוגיה השוואתית וגרמנית, גם אוניברסיטת אילינוי ב-1913–1921; פרופסור לגרמנית ולבלשנות באוניברסיטת המדינה של אוהיו ב-1921–1927; פרופסור לפילולוגיה גרמנית באוניברסיטת שיקגו ב-1927–1940; פרופסור לבלשנות בדרגה הבכירה ביותר באוניברסיטת ייל ב-1940–1949. במהלך קיץ 1925 עבד בלומפילד כעוזר אתנולוג במכון הגאולוגי של קנדה, במחלקת המכרות הקנדית, ועסק בעבודת שדה בניב השפלה של שפת קרי (Plains Cree); את התפקיד הזה סייע לו להשיג אדוארד ספיר, שהיה אז ראש חטיבת האנתרופולוגיה במוזיאון ויקטוריה, במכון הגאולוגי הקנדי.
במאי 1946 לקה בלומפילד באירוע מוחי מגביל, שסיים את הקריירה שלו.
בלומפילד היה אחד החברים המייסדים של Linguistic Society of America ("האגודה הבלשנית של אמריקה"). בשנת 1924, יחד עם ג'ורג' מ' בולינג (מהאוניברסיטה של מדינת אוהיו) ואדגר סטרְטוואנט (מאוניברסיטת ייל), הוא הקים ועדה ליצירת העמותה וגיבש את הקריאה להקמתה. בלומפילד כתב את המאמר הראשי לגיליון הפתיחה של כתב העת של העמותה, Language ("שפה"), והיה נשיא העמותה ב-1935. הוא לימד בסדנאות הקיץ של SIL בשנים 1938–1941.
מחקר בלשני > מחקר שפות הודו-אירופיות

מחקריו המוקדמים ביותר של בלומפילד היו בבלשנות היסטורית גרמאנית, החל בעבודת הדוקטור שלו, והמשך בכמה מאמרים בפונולוגיה ובמורפולוגיה הודו-אירופית וגרמאנית. לימודי הבתר-דוקטורט שלו בגרמניה חיזקו עוד יותר את מומחיותו במסורת הניאוגרמרית, שעדיין שלטה במחקרים היסטוריים הודו-אירופיים. בלומפילד לאורך הקריירה שלו, אך במיוחד במהלך הקריירה המוקדמת שלו, הדגיש את העיקרון של אסכולת "המדקדקים הצעירים" (Junggrammatiker, Neogrammarians) של מעתק הגאים עקבי כקונספט בסיסי בבלשנות ההיסטורית.
עבודתו של בלומפילד על שפות הודו-אירופיות, מעבר לעבודת הדוקטור שלו, הוגבלה למאמר על עיצורים חכיים בסנסקריט ולמאמר אחד על המסורת הדקדוקית בסנסקריט המקושרת למדקדק פאניני, בנוסף לכמה ביקורות ספרים. בלומפילד עשה שימוש נרחב בחומרים משפות הודו-אירופיות להסביר עקרונות מהבלשנות ההיסטורית ומהבלשנות המשווה בשני ספרי הלימוד שלו, Introduction to Language ("מבוא לשפה", 1914), ו-Language רב-ההשפעה ("שפה", 1933). בספרי הלימוד שלו, בחר דוגמאות הודו-אירופיות התומכות בהיפותזה המרכזית של "המדקדקים הצעירים" – של סדירות מעתקי ההגאים – והדגיש רצף שלבים החיוניים להצלחה בעבודה בלשנית משווה: (א) נתונים הולמים השואבים מטקסטים, שאותם יש ללמוד באופן אינטנסיבי ולנתח; (ב) יישום השיטה המשווה; (ג) שחזור צורות בפרוטו-שפות. הוא הדגיש גם את חשיבותו של מחקר דיאלקטולוגי במידת הצורך, ועמד על חשיבותם של גורמים סוציולוגיים כגון יוקרה לשונית, והשפעת המשמעות על הצלילים. בנוסף לשינויים לשוניים סדירים, התיאוריה של בלומפילד טיפלה גם בשאילת מילים ובאנלוגיות.
נטען כי לעבודה ההודו-אירופית של בלומפילד היו שתי השלכות רחבות: "הוא שרטט בבירור את היסודות התאורטיים עבור הבלשנות ההודו-אירופית" ו"ביסס את מחקר השפות ההודו-אירופיות בחוזקה בתוך הבלשנות הכללית".
מחקר בלשני > מחקר סנסקריט

כחלק מהכשרתו עם מומחי שפות הודו-אירופיות מובילים בגרמניה ב-1913–1914, חקר בלומפילד את המסורת הדקדוקית של סנסקריט שהתחילה עם פאניני, שחי בצפון-מערב הודו במהלך המאה ה-5 או ה-4 לפני הספירה. הדקדוק של פאניני ידוע ביסודיותו ובהירותו הקיצוניות, באופן שבו הוא מסביר צורות לשוניות בסנסקריט, ובמבנה הגנרטיבי שלו, הרגיש להקשר ומבוסס על כללים. בלומפילד כתב כי "פאניני מספק את דרך היווצרותה של כל מילה נטויה, מצורפת או גזורה, עם תיאור מדויק של חלופות הצליל (כולל טעם) ושל המשמעות". במכתב למומחה לשפות אלגונקוויות טרומן מיכלסון, כתב בלומפילד: "המודלים שלי הם פאניני וסוג העבודה שנעשתה על הודו-אירופיות על ידי המורה שלי, פרופסור ואקרנאגל מבזל".
הגישה השיטתית של פאניני לניתוח כוללת ניתוח רכיבים של: (א) כללים דקדוקיים, (ב) מלאי הגאים, (ג) רשימת שורשים פועליים המאורגנים בתתי-רשימות, וכן (ד) רשימה של קבוצות מורפים (חלקי המילה הקטנים ביותר). גישתו של בלומפילד לרעיונות בלשניים מרכזיים בספרו "שפה" משקפת את השפעתו של פאניני באופן שבו הוא מטפל במושגי יסוד כמו linguistic form ("צורה לשונית") ו-free form ("צורה חופשית"). בדומה, פאניני הוא המקור למונחים "אקסצנטרי" ו"אנדוצנטרי", שבהם בלומפילד משתמש לתיאור מילים מורכבות. מושגים נוספים מכתבי פאניני נמצאים בספרו "אוג'יבווה המזרחית" (Eastern Ojibwa), שפורסם לאחר מותו ב-1958, ובפרט השימוש שלו במושג "מורפמת אפס", כלומר מורפמה חסרת מימוש פונטי. השפעתו של פאניני קיימת גם בגישתו של בלומפילד לקביעת חלקי הדיבר (בלומפילד השתמש במושג "קבוצות-צורה", form classes) בשני ספריו שפורסמו לאחר מותו, "אוג'יבווה המזרחית" ו"שפת מנומיני" (The Menomini Language) מ-1962.
מחקר בלשני > מחקר שפות אוסטרונזיות

במהלך עבודתו באוניברסיטת אילינוי, בלומפילד ערך מחקר על טאגאלוג, שפה אוסטרונזית המדוברת בפיליפינים. הוא ביצע מחקרי שדה בלשניים שאת תוצאותיהם פרסם בספר "Tagalog Texts with Grammatical Analysis" ("טקסטים בטאגאלוג עם ניתוח דקדוקי"). הספר כולל סדרת טקסטים, תיאור דקדוקי וניתוח של כל מילה. עבודתו על טאגאלוג, מתחילת מחקר השדה ועד לפרסומה, ארכה לא יותר משנתיים. מחקר זה תואר ב-1987 כ"טיפול הטוב ביותר בשפה אוסטרונזית [...] התוצאה היא תיאור של טאגאלוג שמעולם לא התעלו עליו בשלמות, בדיוק ובעושר הדוגמאות".
הפרסום האחר היחיד של בלומפילד על שפה אוסטרונזית היה מאמר על התחביר של שפת אילוקאנו, המבוסס על מחקר שנערך עם דובר ילידי של השפה, שהיה סטודנט באוניברסיטת ייל. מאמר זה תואר כ"מפגן יכולת עצום, שכן הוא מכסה בפחות משבעה עמודים את כל התחביר הטקסונומי של אילוקאנו".
מחקר בלשני > מחקר שפות אלגונקוויות

עבודתו של בלומפילד על שפות אלגונקוויות היו מרכיבים תיאוריים והשוואתיים כאחד. הוא פרסם בהרחבה בארבע שפות אלגונקיות: פוקס, קרי, מנומיני ואוג'יבווה, פרסומי דקדוק, לקסיקונים ואוספי טקסטים. בלומפילד השתמש בחומרים שאסף בעבודתו התיאורית לביצוע מחקרים השוואתיים. בעזרת החומרים האלה שחזר את פרוטו-אלגונקווית, ראשית את מערכת הצלילים שלה ולאחר מכן מאמר מקיף בו שיפר את הניתוח הפונולוגי והוסיף מידע היסטורי נרחב על מאפיינים כלליים בדקדוק האלגונקווי.
בלומפילד ביצע מחקרי שדה על השפות קרי, מנומיני ואוג'יבווה, וניתח את החומר באוספי טקסט של פוקס שפורסמו בעבר. המחקר הראשון שלו על שפות אלגונקוויות, החל מ-1919, כלל מחקר על טקסטים בשפת פוקס שפרסמו ויליאם ג'ונס וטרומן מיכלסון. מחומרים אלה בלומפילד כתב טיוטה דקדוקית של שפת פוקס. לאחר מותו, פורסם גם לקסיקון של פוקס המבוסס על חומריו.
בלומפילד ביצע מחקר שדה על שפת מנומיני בקיץ 1920–1921 וב-1939. הוא השתמש גם בחומרים שאסף מוריס סוואדש ב-1937–1938, לעיתים קרובות בתגובה לשאלות מחקר של בלומפילד. הפרסומים המשמעותיים כללו קובץ טקסטים, דקדוק ולקסיקון (שפורסמו לאחר מותו), בנוסף למאמר בעל חשיבות תאורטית על חילופים מורפופונולוגיים בשפת מנומיני.
ב-1925 הוא ביצע מחקר שדה בקרב דוברי ניב השפלה של שפת קרי (Plains Cree) בססקצ'ואן שבקנדה, ועבודתו, שכללה טקסטים ולקסיקון של הניב, פורסמה לאחר מותו בשני כרכים.
הוא גם ביצע עבודות שטח על שפת סוואמפי קרי, בקרב בני האופּאסקוואיאק במניטובה שבקנדה. עבודתו של בלומפילד על שפתם סיפקה נתונים שתמכו בכוח הניבוי של היפותזת השינוי הפונולוגי הוודאי.
המחקר הראשוני של בלומפילד על אוֹגִ'יבְּוֶּוה היה באמצעות לימוד טקסטים שנאספו על ידי ויליאם ג'ונס, בנוסף לדקדוקים ולמילונים מהמאה ה-19. במהלך סדנת הקיץ של האגודה הבלשנית של אמריקה ב-1938 הוא העביר שיעור שיטות מחקר שדה לצד דובר ניב אוטאווה של אוג'יבווה. תוצאות המחקר – התיאור הדקדוקי, משפטים מתומללים, טקסטים ולקסיקון – פורסמו לאחר מותו. בסדנת הקיץ ב-1941 עבד בלומפילד עם דוברת ניב אוטאווה, מפגש שהניב כרך טקסטים נוסף שפורסם לאחר מותו.
פרסומים נבחרים

Bloomfield, Leonard. 1914. Introduction to the Study of Language. New York: Henry Holt. Reprinted 1983, John Benjamins. Retrieved April 19, 2009. ISBN 90-272-1892-7.
Bloomfield, Leonard (1914a). "Sentence and Word". Transactions and Proceedings of the American Philological Association. 45: 65–75. doi:10.2307/282688. JSTOR 282688.
Bloomfield, Leonard (1916). "Subject and Predicate". Transactions and Proceedings of the American Philological Association. 47: 13–22. doi:10.2307/282823. JSTOR 282823.
Bloomfield, Leonard. 1917. Tagalog texts with grammatical analysis. University of Illinois studies in language and literature, 3.2-4. Urbana, Illinois.
Bloomfield, Leonard. 1928. Menomini texts. Publications of the American Ethnological Society 12. New York: G. E. Stechert, Agents. [reprinted 1974. New York: AMS Press] ISBN 0-404-58162-5
Bloomfield, Leonard. 1933. Language. New York: Henry Holt. ISBN 0-226-06067-5, ISBN 90-272-1892-7
Bloomfield, Leonard. 1939. Linguistic aspects of science. Chicago: University of Chicago Press. ISBN 0-226-57579-9
Bloomfield, Leonard. 1939. "Menomini morphophonemics". Etudes phonologiques dédiées à la mémoire de M. le prince N.S. Trubetzkoy, 105–115. Travaux du Cercle Linguistique de Prague 8. Prague.
Bloomfield, Leonard. 1942. Outline guide for the practical study of foreign languages. Baltimore: Linguistic Society of America.
לקריאה נוספת

Hall, Robert A. Jr. 1987. Leonard Bloomfield: Essays on his life and work. Amsterdam: Benjamins. ISBN 90-272-4530-4
Hockett, Charles F. 1999. "Leonard Bloomfield: After fifty years." Historiographica linguistica 26/3: 295-311.
Hoenigswald, Henry M. 1987. “Bloomfield and historical linguistics.” Robert A. Hall, Jr., ed., Leonard Bloomfield: Essays on his life and work,  pp. 73–88. Philadelphia: John Benjamins. ISBN 90-272-4530-4
Robins, R. H. "Leonard Bloomfield: The man and the man of science". Transactions of the Philological Society 86: 63–87.
Sayers, Frances Clarke. 1987. "The small mythologies of Leonard Bloomfield". Robert A. Hall, Jr., ed., Leonard Bloomfield: Essays on his life and work, pp. 16–21. Philadelphia: John Benjamins. ISBN 90-272-4530-4