stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פינוקיו (סרט, 1940)
עלילה

הסרט נפתח בשיר הנושא "אם תביעו משאלה" אותו שר ג'ימיני הצרצר. לאחר מכן הוא מספר במבט לאחור על משאלה שהתגשמה. ג'ימיני נעצר ערב אחד בבית המלאכה של הנגר המבוגר ג'פטו כדי להתחמם מפני הקור. הוא צופה בג'פטו מסיים לעבוד על בובת מריונטה, שלה הוא קורא בשם פינוקיו. לפני שנרדם, ג'פטו מביע את רצונו שפינוקיו יהפוך לילד אמיתי. במהלך הלילה מבקרת פיה כחולה (הפיה הטובה) בבית המלאכה כדי למלא את משאלתו של ג'פטו. הפייה מעניקה חיים לפינוקיו, אולם הוא נותר בובה. הפיה מסבירה לפינוקיו שיוכל להיות ילד אמיתי בשר ודם אם יוכיח את עצמו כאמיץ, כן, לא אנוכי ומסוגל להבדיל בין טוב לרע על ידי האזנה למצפון שלו. פינוקיו לא מבין מה הוא מצפון, וג'ימיני מופיע כדי להסביר לו את זה. הפיה הכחולה מציעה לג'ימיני לשמש כמצפונו של פינוקיו והוא מסכים לקבל עליו את המשימה.
ג'פטו מגלה כי משאלתו התגשמה, והוא מתמלא שמחה. למחרת, הוא שולח את פינוקיו ליומו הראשון בבית הספר. עם זאת, פינוקיו התמים מובל בדרך הלא נכונה על ידי שני נוכלים בשם ג'ון הישר וגדעון, המשכנעים אותו כי עדיף לו להצטרף לתיאטרון הבובות של סטרומבולי. פינוקיו הופך לכוכב ההצגה כבובת מריונטה קסומה בלי חוטים. אולם, כאשר פינוקיו רוצה לחזור הביתה למשך הלילה (אם כי מבטיח לחזור לפנות בוקר), סטרומבולי נועל את פינוקיו בכלוב ציפורים ומאיים עליו אם לא יציית לו. במהלך הלילה, הפיה הכחולה מגיעה כדי לשאול מדוע פינוקיו לא ציית לג'פטו. למרות הפצרותיו של ג'ימיני, פינוקיו משקר מפני שהוא בוש במעשיו, אבל, עם כל שקר האף שלו גדל וגדל עד שהוא הופך להיות ענף ארוך של עץ. הפיה הכחולה מסבירה כי "שקר ימשיך לגדול ולגדול, עד שיהיה חשוף כמו האף על פניך." פינוקיו נודר לשפר את דרכיו להבא והפיה הכחולה משחררת אותו לחופשי, ומזהירה כי זו תהיה הפעם האחרונה שהיא עוזרת לו.
לצערו, בדרכו חזרה לביתו של ג'פטו, פינוקיו מולך שוב שולל על ידי ג'ון הישר וגדעון, המשכנעים אותו שהוא חולה, ושהתרופה היחידה היא ללכת לאי התענוגות. בדרך הוא מתיידד עם למפוויק, ילד פרוע וחצוף. על האי פינוקיו והנערים האחרים מתחילים ליהנות, לעשן, להמר, להשתכר ולהרוס את אי התענוגות, למורת רוחו של ג'ימיני. במקביל מגלה ג'ימיני כי האי שומר בחובו קללה נוראה - כל הנערים הופכים לחמורים, והעגלון מוכר אותם לאחר מכן לעבודה במכרות וקרקסים. למפוויק הופך עד מהרה לחמור, אבל פינוקיו מצליח להימלט בשחייה ברגע האחרון, לאחר שכבר צמחו לו אוזניים וזנב של חמור.
בחזרתם הביתה, הם מוצאים את בית המלאכה ריק ומגלים (מתוך מכתב של הפיה הכחולה) כי ג'פטו, שיצא לים כדי למצוא את פינוקיו, נבלע, יחד עם החתול שלו, פיגארו, והדגה שלו, קליאו, על ידי לווייתן ענק בשם מונסטרו. נחוש להציל את אביו, פינוקיו קופץ אל קרקעית האוקיינוס, עם ג'ימיני המלווה אותו. פינוקיו מחפש את מונסטרו וכאשר הוא מוצא אותו הוא נבלע על ידו. שם הוא מתאחד עם ג'פטו וחיות המחמד שלו בבטן הלווייתן. פינוקיו רוקם תוכנית בריחה על ידי הדלקת אש כדי לגרום למונסטרו להתעטש. התוכנית פועלת, אבל הלוויתן הזועם רודף אחריהם. בסופו של דבר, פינוקיו מצליח להביא את ג'פטו למקום מבטחים מזעמו של הלוויתן. לאחר שמונסטרו שוחה מן המקום, ג'ימיני מגלה כי פינוקיו מת, וג'פטו מחזירו לביתו. שם מתאבלים כולם על פינוקיו. הפיה הכחולה מחליטה כי פינוקיו הוכיח את עצמו, והראה את אומץ ליבו כאשר יצא לחלץ את ג'פטו מפה הלוויתן, ועל כך הוא נולד מחדש ולפתע מתעורר בתור ילד אנושי, למרבה השמחה של משפחתו.
דמויות ומדבבים

| דמות | תיאור הדמות | מדבב בגרסה האנגלית | מדבב בגרסה העברית |
| --- | --- | --- | --- |
| פינוקיו | בובת-עץ עליזה, שיצר ג'פטו הנגר, וקמה לתחייה על ידי פיה | דיק ג'ונס | גיל סגל |
| ג'ימיני קריקט | צרצר שמתנהג כמצפונו של פינוקיו והמספר של הסיפור | קליף אדוארדס | ישראל גוריון |
| מר ג'פטו | נגר היוצר את פינוקיו וחולם שהוא יהפוך לילד אמיתי | כריסטיאן ראב | אברהם מור |
| פיגארו | חתול המחמד של ג'פטו | קלרנס נאש |  |
| קליאו | דגת המחמד של ג'פטו | ללא קול | ללא קול |
| ג'ון הישר | שועל ערמומי ופושע ידוע. מרמה את פינוקיו פעמיים בסרט | וולטר קאטלט | אוהד שחר |
| גדעון | שותפו של ג'ון הישר. חתול אילם וערמומי. במקור היה יכול לדבר אך סצנות הדיבור שלו נחתכו בעריכה. | מל בלאנק (בדיאלוגים שנחתכו בעריכה) | ללא קול |
| סטרומבולי | מפעיל תיאטרון בובות אכזרי ומזוקן. מאלץ את פינוקיו להופיע אצלו כדי להתעשר | צ'ארלס ג'ודלס | שמעון כהן |
| הפיה הכחולה | פיה יפהפייה המפיחה חיים בפינוקיו והופכת אותו בסוף לילד אמיתי | אוולין ונבל | לימור שפירא |
| העגלון | עגלון מושחת וסדיסטי המנהל ומפעיל אי תענוגות | צ'ארלס ג'ודלס | יובל זמיר |
| למפויק | נער חצוף ופרוע שפינוקיו פוגש בדרכו לאי התענוגות | פרנקי דארו | מיכאל הנגבי |
| מונסטרו | לוויתן שבולע את ג'פטו, פיגארו, וקליאו במהלך חיפושיהם אחר פינוקיו | ת'ראל רייבנסקרוף |  |
פסקול

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | When You Wish Upon a Star (אם תביעו משאלה)  | 3:15 |
| 2. | Little Wooden Head (ילד עץ קטן)  | 2:10 |
| 3. | Give a Little Whistle (שרוק בכל הכוח)  | 1:39 |
| 4. | Hi-Diddle-Dee-Dee (An Actor's Life for Me)‎ (היי דידלי-די [אין עוד שחקן כמותי])  | 1:40 |
| 5. | I've Got No Strings (איני קשור בחבלים)  | 2:23 |
גרסאות ה-DVD והבלו ריי

גרסת ה-DVD הראשונה לשוק האירופאי הופיעה בשנת 2000. גרסה זו ביחס המסך המקורי של 4:3, ובפסקול סטריאו לא כללה עברית, ולא הופצה בישראל.
הגרסה הראשונה שהופצה בישראל, "מהדורה מיוחדת", יצאה לשוק בשנת 2003. גרסה זו, ביחס המסך המקורי, בפסקול מחודש באנגלית (דולבי דיגיטל, 5.1 ערוצים) ודיבוב עברי בסטריאו (2 ערוצים).
הגרסה השנייה שהופצה בישראל, "מהדורת פלטיניום" מיוחדת לכבוד 70 שנה להקרנת הסרט, יצאה לשוק בשנת 2009 וכללה שני תקליטורים. גרסה זו מכילה שחזור ויזואלי (ביחס מסך של 4:3), סאונד דיגיטלי חדש (דולבי דיגיטל, 5.1 ערוצים) בדיבוב עברית ותרגום עברי. התקליטור השני מכיל תוספות - סצנות שהורדו בעריכה, סוף חלופי, פרטים על הפקת הסרט, סקירה של התהליך האומנותי בדיסני, משחק פאזל ומשחק טריוויה עם העובדות על פינוקיו. מהדורה זו הופצה בחו"ל גם בפורמט בלו ריי.
אוניון ברלין

1. פוסבאל קלוב אוניון ברלין (בגרמנית: 1. FC Union Berlin e.V) הוא מועדון כדורגל גרמני מקצועני הפועל בעיר ברלין ומשחק בבונדסליגה. המועדון נוסד ב-1906 והחל לפעול תחת שמו הנוכחי בשנת 1966 במזרח גרמניה.
האצטדיון הביתי של המועדון, שטאדיון אן דר אלטן פרסטראיי (בגרמנית: Stadion An der Alten Försterei, בתרגום חופשי: "האצטדיון אשר סמוך לביתו הישן של שומר היערות"), או בקיצור "אלטה פורסטראיי", הוא אצטדיון הכדורגל הגדול בברלין (האצטדיון האולימפי, הגדול ממנו בהרבה, הוא אצטדיון רב-תכליתי המארח גם תחרויות אתלטיקה ועוד), ומשמש כמגרשו הביתי של המועדון מאז הקמתו ב-1920. המועדון ידוע בקהל האוהדים המסור והיצירתי שלו, המוכר בכינוי "אייזרן אוניון" (איחוד הברזל).
היסטוריה > מהקמת המועדון ועד מלחמת העולם השנייה

שורשיו המוקדמים של אף-צה אוניון הם במועדון "אף-צה אולימפיה אוברשנוויידה" (FC Olympia Oberschöneweide), שנוסד ב-1906 ברובע אוברשנוויידה בברלין. ב-1910 שינה המועדון את שמו ל"אף-צה אוניון אוברשונוויידה". בתקופה שבין מלחמות העולם זכה המועדון במספר אליפויות מקומיות ואף השתתף בקביעות באליפות הארצית, כולל הופעה אחת בגמר, שהסתיימה בהפסד 3:0 להמבורג.
כבר בשלב מוקדם כונתה הקבוצה "שלוסריונגס" (פועלי הברזל הצעירים) בשל מדיה הכחולים, הדומים בצבעם לבגדי העבודה הטיפוסיים של הפועלים במפעלים הרבים ששכנו ברובע אוברשונוויידה התעשייתי. הקריאה המסורתית של אוהדי אוניון - "אייזרן אוניון!" (איחוד הברזל) - מקורה בתקופה הזו. מאז היווסדו נתפס המועדון כמייצג את המעמד העובד בברלין, וזאת בניגוד למועדונים אחרים בעיר, שנתפסו כמועדוניהם של בני המעמד הבינוני-גבוה כגון "ויקטוריה 89 ברלין", "בלאו-וייס 90 ברלי", "בה-אס-פאו 92 ברלין" או "טניס בורוסיה ברלין".
ב-1933, תחת שלטונה של המפלגה הנאציונל-סוציאליסטית, אורגן הכדורגל הגרמני מחדש ב-16 ליגות אזוריות ("גאוליגה"). אוברשנוויידה שובצה לליגה של ברלין-ברנדנבורג, שם התמקמה בדרך כלל במרכז הטבלה. הקבוצה ירדה ליגה ב-1935 אך שבה מיד בעונה שלאחר מכן לליגה הראשונה. ב-1940 זכתה הקבוצה לראשונה באליפות האזורית ועלתה לסבב משחקי הגמר הארצי, בו הפסידה בסיבוב הראשון לראפיד וינה והודחה מהמשך התחרות. הקבוצה ירדה לליגה השנייה שוב ב-1942, שם שיחקה עד סיום פעילותה של הגאוליגה בתום מלחמת העולם השנייה (1945).
היסטוריה > תקופת המלחמה הקרה: פילוג במועדון

עם תום מלחמת העולם השנייה חולקה גרמניה ל-4 אזורי-שליטה, שכל אחד מהם הועבר לשליטת אחת מבעלות הברית, לצורך שיקום. גם העיר ברלין חולקה ל-4 אזורים לפי אותה מתכונת (בשלב מאוחר יותר איחדו ארצות הברית, בריטניה וצרפת את האזורים שבשליטתן, בעוד ברית המועצות המשיכה לשלוט ביד רמה באזור שניתן לה). בעלות הברית הורו על פירוקם של כל הארגונים שפעלו בגרמניה עד סוף המלחמה, ובכלל זה התאחדויות ומועדוני ספורט. בסוף 1945 נוסד, אפוא, באוברשונויידה מועדון חדש בשם "אס-גה אוברשנוויידה" (SG Oberschöneweide), ששיחק בליגה העירונית, שנוסדה מיד עם סיום המלחמה. בעונה הראשונה לא הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה הראשונה של העיר (אוברליגה ברלין 1), אך עשתה זאת בעונה שלאחר מכן ובהמשך אף זכתה באליפות העירונית (1947). לקראת עונת 1948–1949 אימץ המועדון מחדש את השם "אס-גה אוניון 06 אוברשונוויידה".
בעונת 1949–1950 סיים המועדון במקום השני בליגה, דבר שהקנה לו את הכרטיס לסבב הגמר של האליפות הארצית. אולם בשל המתיחות הגוברת בין מעצמות העל והתפתחותה של המלחמה הקרה, אסרו השלטונות הסובייטיים על נסיעתה של הקבוצה לטורניר האליפות, שהתקיים בעיר קיל שבמערב גרמניה. הדבר גרם לפילוג במועדון, כאשר כמה שחקנים ומאמנים ערקו למערב וייסדו מועדון חדש בשם "ספורט-קלוב אוניון 06 ברלין", שנטל חלק במשחקי האליפות הארצית (הודח בסיבוב הראשון לאחר הפסד 7:0 להמבורג).
השחקנים שנותרו במזרח המשיכו לשחק בשם אוניון אוברשנוויידה, בעוד מספר שחקנים מבין אלה שערקו למערב ייסדו מועדון שלישי בשם "ברלינר באלשפיל קלוב זידאוסט" (Berliner Ballspiel-Club Südost - מועדון משחקי-כדור ברלינאי דרום-מזרח). עד להקמת חומת ברלין ב-1961 היוותה הקבוצה המערבית גורם משמעותי בליגה ומשכה קהל רב למשחקיה, שהתקיימו באצטדיון האולימפי. חלוקת העיר והקמת החומה פגעו קשות במועדון, שרבים מאוהדיו מצאו את עצמם מעברה השני של החומה, והקבוצה התדרדרה לליגות הנמוכות, שם שיחקה לעיני קהל מועט ביותר של צופים.
היסטוריה > אוניון במזרח ברלין

הפלג המזרחי של המועדון שינה את שמו מספר פעמים: "אוניון אוברשנוויידה" (1950); "בה-אס-גה מוטור אוברשנוויידה" (BSG Motor Oberschöneweide‏, 1951); "אס-צה מוטור ברלין" (SC Motor Berlin,‏ 1955); "טה-אס-צה אוברשונוויידה" (TSC Oberschöneweide‏, 1957); "טה-אס-צה ברלין" (TSC Berlin‏, 1963), ובסופו של דבר אימץ ב-1966 את שמו הנוכחי. הקבוצה פיתחה יריבות מרה עם דינמו ברלין, קבוצתה של המשטרה החשאית המזרח-גרמנית, "השטאזי". בעוד דינמו ברלין זכתה ב-10 אליפויות רצופות, אוניון לא נהנתה מהצלחה מיוחדת, בעיקר בשל מדיניות הממשלה המזרח-גרמנית, שהעדיפה וטיפחה "מועדוני עילית" על פני מועדונים "אזרחיים" כגון אוניון. למרות זאת, הצליחה אוניון לזכות בגביע המזרח-גרמני ב-1968, לאחר ניצחון 1:2 בגמר על אף-צה קארל צייס יינה, וכן רשמה הופעה נוספת בגמר ב-1986, אולם הפסידה לאף-צה לקומוטיב לייפציג בתוצאה 5:1.
היסטוריה > מאיחוד גרמניה ועד העפלתה לבונדסליגה

לאחר איחוד גרמניה ב-1990 המשיכה הקבוצה לתפקד היטב על המגרש, אך המועדון כמעט קרס כלכלית. ב-1993 ו-1994 זכתה אוניון בכרטיס לבונדסליגה השנייה, אך לא הורשתה לשחק בה בשל מצבו הכלכלי של המועדון. התפקוד המוצלח של הקבוצה על המגרש הביא למועדון ספונסר חדש, שסייע לו לעבור בשלום את השנים הקשות, אך ב-1997 עמד שוב בפני משבר כלכלי חמור.
בשנים הבאות (עונות 1999–2000, 1998-1999) אוניון כמעט הצליחה להעפיל לליגה השנייה, אך כשלה. המשימה הושגה לבסוף ב-2001 תחת הדרכתו של המאמן הבולגרי גאורגי ואסילב, כאשר הקבוצה זכתה בקלות באליפות הליגה השלישית (מחוז צפון) והעפילה לליגה השנייה. בכך קיבעה את מעמדה כקבוצה השנייה בפופולריותה בעיר, לאחר הרטה ברלין. באותה שנה הגיעה אוניון עד לגמר הגביע הגרמני, בו הפסידה 2:0 לשאלקה. ההופעה בגמר העניקה לאוניון את הכרטיס לגביע אופ"א, בו התקדמה עד לסיבוב השני והודחה על ידי הקבוצה הבולגרית ליטקס לובץ'. בעונת 2004–2005 ירדה הקבוצה לליגה השלישית, ובעונה שלאחר מכן לליגה הרביעית. בעונת 2006–2007 הצליחה הקבוצה לשוב לליגה השלישית.
בעונת 2008–2009 אורגנה הליגה השלישית מחדש - מליגות אזוריות לליגה ארצית אחת של 20 קבוצות - ואוניון זכתה בכבוד להיות האלופה הראשונה של הליגה במתכונתה החדשה, דבר שהעניק לה את הכרטיס לליגה השנייה, הבונדסליגה השנייה, בה התמודדה עד 2018.
היסטוריה > עידן הבונדסליגה

במאי 2019, תחת המאמן אורס פישר, רשמה אוניון ברלין היסטוריה כאשר העפילה לראשונה בתולדותיה לבונדסליגה, לאחר שסיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה והדיחה את שטוטגרט, שסיימה במקום ה-16 בבונדסליגה, במשחקי המבחן על המקום בבונדסליגה. בבונדסליגה פגשה את יריבתה העירונית המושבעת, הרטה ברלין במשחקי דרבי מתוחים, והתמקמה במקום ה-12 בליגה. בעונת 2020/2021 סיימה אוניון במקום השביעי בבונדסליגה והעפילה למפעלים האירופיים לראשונה מאז עונת 2001/2002. בקרבות ההעפלה לקונפרנס ליג, המפעל החדש של אופ"א שהתחיל בשלב הפלייאוף, בו ניצחה את קופס הפינית 0-4 בשני משחקים. בשלב הבתים הוגרלה הקבוצה לבית יחד עם מכבי חיפה, פיינורד וסלביה פראג, אך הודחה בשלב זה. בגביע הגרמני העפילה הקבוצה לחצי הגמר, אך הפסידה לר.ב לייפציג. בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום החמישי, והעפילה למפעלים האירופיים שנה שנייה ברציפות, לאחר ניצחון במחזור האחרון 2-3 על בוכום והפסד במקביל של פרייבורג. בעונה שלאחריה סיימה במקום הרביעי והעפילה לראשונה בתולדותיה לליגת האלופות.
בליגת האלופות בעונת 2023/2024 הקבוצה כשלה כאשר סיימה בשלב הבתים במקום הרביעי (האחרון) בביתה, כשהפסידה בארבעה משחקים וסיימה שני משחקים בתיקו.
אצטדיון

ב-1920 נאלצה אס-צה אוניון אוברשנוויידה למצוא מגרש ביתי חדש לאחר שמגרשה הקודם נהרס על מנת לבנות במקומו בנייני מגורים. המועדון התרחק מעט ממרכז העיר וקבע את מושבו החדש בחלק הצפוני-מערבי של רובע קפניק (Köpenick). ה"שטאדיון אן דר אלטן פרסטראיי" נחנך באופן רשמי באוגוסט 1920 במשחק בין אוברשנוויידה לאלופה הגרמנית אף-צה נירנברג (2:1), אך המשחק הראשון בו התקיים כבר ב-17 במרץ, כאשר אוניון התמודדה נגד ויקטוריה 89 ברלין.
כאשר אוניון העפילה לליגה המזרח-גרמנית הראשונה ב-1966, נוצר צורך להגדיל את תכולת האצטדיון. לפיכך, ב-1970 הוקם יציע חדש, ובסוף שנות ה-70 נבנו יציעים נוספים, שהגדילו את תכולת האצטדיון ל-22,500 צופים. עם זאת, המתקנים המיושנים הקשו על המועדון להמשיך ולתחזק את האצטדיון - והרחבתו אף הגבירה את הקושי הזה - והדבר גרם לירידה ניכרת במספר הצופים. מאוחר יותר, לאחר איחוד גרמניה, כאשר אוניון שובצה בליגה השלישית, האצטדיון המיושן נתפס כאחד הגורמים שמנעו מהקבוצה לטפס במעלה הליגות.
בקיץ 2008 התקבלה במועדון ההחלטה לשפץ את האצטדיון ולהעמידו על סטנדרטים מודרניים. בשל מצבו הכלכלי העדין של המועדון, התקציב לפרויקט היה מוגבל ביותר, ואוהדי הקבוצה התגייסו לעזרה ולמעשה שיפצו את האצטדיון במו ידיהם. למעלה מ-2,000 אוהדים תרמו כ-140,000 שעות עבודה, וסייעו להקים את אצטדיון הכדורגל הגדול ביותר בבירה הגרמנית. הפתיחה הרשמית של האצטדיון המחודש התקיימה ב-12 ביולי 2013 במשחק ידידות חגיגי נגד אלופת סקוטלנד סלטיק.
תכולתו הרשמית של ה"אלטה פורסטראיי" היא 21,717 צופים, כאשר באצטדיון יש רק 3,807 מושבים ביציע המרכזי, ויתר היציעים הם למעשה יציעי עמידה (ללא מושבים).
במהלך משחקי גביע העולם בכדורגל ב-2014 יצא המועדון ביוזמה מקורית בשם "חדר המגורים" (Wohnzimmer), כאשר הזמין את האוהדים להביא לאצטדיון ספות וכורסאות מהבית, למקמם על המגרש ולצפות במשחקי הגביע העולמי על גבי מסך ענק. היוזמה זכתה להצלחה, כאשר במהלך משחקיה של נבחרת גרמניה נכחו באצטדיון כ-12,000 צופים, והאירוע זכה לסיקור חדשותי ברחבי העולם.
מעבר למשחקי כדורגל, מתקיים באצטדיון מדי שנה כינוס של אלפי אוהדים לרגל חג המולד, לשירה משותפת של מזמורי חג.
תארים

סגנות: 1923
סגנות: 2001
זכייה: 1920, 1923
סגנות: 1917, 1925
זכייה: 1948
סגנות: 1950
זכייה: 1947, 1948, 1994, 2007, 2009
סגנות: 1926, 1997
משחק של "מוטור ברלין" ב-1957
שחקני אוניון ברלין חוגגים את הזכייה בגביע המזרח-גרמני ב-1968
חזית ה"אלטה פרסטראיי"
אצטדיון ה"אלטה פרסטראיי" במהלך משחק של אוניון ברלין (2009)
דב בער יפה

| --- | --- |
 לידה:  1797 תקנ"ז קרליץ, האימפריה הרוסית
 פטירה:  1829 (בגיל 32 בערך) ט"ו בשבט תקפ"ט אוטנה, האימפריה הרוסית
 כינוי:  קארליטשער, טוריצער, ר' בער מאוטיאן, ר' בער מטורעץ, רבי בער מגיד
 מקום קבורה:  האימפריה הרוסית וילנה, האימפריה הרוסית, סמוך להגאון מווילנא
 השכלה:  ישיבת וולוז'ין 
 מקום פעילות:  אוטנה
 תקופת הפעילות:  ?–1829 
 השתייכות:  יהדות ליטאית
 תחומי עיסוק:  תלמוד בבלי, פסיקת הלכה, תורת הנסתר
 רבותיו:  ר' חיים מוולוז'ין
 תלמידיו:  ר' ישראל מיכל ממינסק
 בני דורו:  ר' יצחק מוולוז'ין, ר' מנחם מנדל משקלוב
 בת זוג:  בתו של הרב נחום הכהן קוק
 צאצאים:  ר' מרדכי גימפל יפה, הרב אברהם יצחק קוק
 
 תפקידים נוספים:  רב קהילה
 
רבי דב בער יפה (לעיתים: קארליטשער; 1797, תקנ"ז – 1829, ט"ו בשבט תקפ"ט) כיהן כרבה של אוטיאן, ואחד מתלמידיו המובחרים של רבי חיים מוולוז'ין.
חיים אישים

נולד לרבי יעקב אב"ד קרליץ, משפחתו מגזע רבי מרדכי יפה בעל ה'לבושים'. בצעירותו למד בישיבת וולוז'ין אצל רבי חיים מוולוז'ין, ונחשב מתלמידיו הקרובים. מפי רבו זה למד רבי דוב בער ש"ס ופוסקים, ואף קיבל ממנו את עיקרי תורת הנסתר.
נשא לאישה את בתו של הרב נחום הכהן קוק (אחותו של הרב שלמה זלמן קוק, אבי הרב קוק). בהמשך התמנה כרב העיירה אוטיאן. מתלמידיו הרבים, נודע רבי ישראל מיכל ממינסק, שהדפיס את חידושיו לסדר מועד[דרושה הבהרה].
הוא חיבר ספרים רבים ומגוונים בהם ספר ביאורים וחידושים על הש"ס, וכן שו"ת בהלכה, ספר הכולל ביאורים על התורה על דרך הפשט והמחשבה, וכן חיבורים בקבלה. אך רק חידושיו על סדר מועד נדפסו[דרושה הבהרה] וכל שאר תורתו – למעט כמה חידושים שהובאו בספרים אחרים בשמו – לא נשתמרה במשך השנים.
רבי דב בער נפטר בשנת ה'תקפ"ט, בהיותו בן שלושים ושתים בלבד, כשבנו מרדכי גימפל היה בן תשע. הוא נקבר בבית קברות של העיר וילנה ונטמן בסמוך לקברו של הגאון מווילנא.
לאחר פטירתו אמרו שנפטר מרוב צער על גזרת הקנטוניסטים (ילדים שנלקחו על ידי הרשויות ברוסיה של המאה ה-19, חונכו במסגרת צבאית עד שהגיעו לבגרות וגויסו לצבא).
צאצאיו

בנו, רבי יעקב
בנו, רבי חיים זלמן
בנו, רבי יוסף יהושע
בנו, רבי מרדכי גימפל יפה, רבה של העיירה רוז'ינוי.
בתו מרים נישאה לרבי יהונתן לוריא, בנו של רבי משה מישל לוריא.
בתו, פרידה בתיה, שנישאה לרב נחום קוק היא סבתו של הרב אברהם יצחק קוק.
הערות שוליים

↑  ראו ר' דוב בער קארעליטשער, ערכו ב'נוספת לאלף הששי', חלק שלישי, הרחבה ונספח השלמות לספר צמח דוד, ורשה תרי"ט, באתר היברובוקס.
קנת אנגר

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1927 סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במאי 2023 (בגיל 96) Yucca Valley, ארצות הברית 
 שם במה:  Kenneth Anger 
 שם לידה:  Kenneth Wilbur Anglemyer 
 סוגה מועדפת:  אמנות ארוטית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1937 – העשור של 2010 
 פרסים והוקרה:  פרס מכון הסרטים האמריקאי ליוצרים עצמאיים על שם מאיה דרן (1996)  פרס תור הזהב (1958) 
 http://www.kennethanger.org/
 פרופיל ב-IMDb
 
קנת אנגר (באנגלית: Kenneth Anger;‏ 3 בפברואר 1927 - 11 במאי 2023) היה במאי קולנוע ניסיוני מחתרתי, שחקן וסופר אמריקאי. אנגר התמקד ביצירת סרטים קצרים והפיק כמעט 40 עבודות החל משנת 1937, מתוכן תשעה נכללים בסדרת Magick Lantern Cycle. סרטיו משלבים סוריאליזם, הומוארוטיקה ותמות אוקולטיות, ותוארו כמכילים "אלמנטים של ארוטיקה, דוקומנטריה, פסיכודרמה ומופע ראווה". אנגר נחשב לאחד מחלוצי הקולנוע הגאה בארה"ב, כאשר כמה מסרטיו יצאו לפני שהומוסקסואליות הפכה לחוקית במדינה. ביצירתו הוא הרבה לעסוק במיסטיקה ובהשפעתו של אליסטר קראולי, המאגיקון הבריטי ומייסד תורת Thelema, בה היה אנגר חסיד נלהב.
ביוגרפיה

אנגר נולד בקליפורניה. הוא גדל בהוליווד וכבר בילדות הושפע מאווירת הקולנוע של העיר. בין השאר למד בצעירותו בבית ספר לריקוד שבה למדה שירלי טמפל. בשנת 1935 שיחק אנגר בגרסה קולנועית של חלום ליל קיץ של הבמאי מקס ריינהרדט.
אנגר החל להסריט סרטי חובבנים כבר בגיל 11. סרטו הראשון שזכה לתפוצה היה הסרט הקצר "זיקוקין" בשנת 1947. בנוסף לעבודתו כבמאי כתב אנגר ספר בשם "הוליווד -בבל" שעסק בשערוריות בעולם הסרטים. הספר יצא לאור בשנת 1958 וזכה להצלחה גדולה.
בשנת 1967 נגנב עותק ראשוני של סרטו הקצר "עליית לוציפר" על ידי אחד מחסידי צ'ארלס מנסון. בעקבות הגניבה הודיע אנגר על פרישתו מעסקי הקולנוע. למרות זאת חזר לאחר תקופה קצרה לביים סרטים ואף השלים את עליית לוציפר.
סרטיו של אנגר עסקו לרוב בהומוסקסואליות, תורת הנסתר, אלימות, הזיות וסמלי תרבות אמריקאים.
אנגר נפטר ב-11 במאי 2023.
לקריאה נוספת

עפר שלח, לקסיקון קולנוע, כרך ב', הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1990
אם ורק אם

אם ורק אם (ראשי תיבות: אמ"ם, iff) או "אימוּם" (בלשון חז"ל: תנאי כפול, וסימונו בלוגיקה פורמלית:  \Leftrightarrow ,  \leftrightarrow  או ≡) בתחום הלוגיקה המתמטית הוא קַשָּׁר לוגי בין שתי טענות השקולות זו לזו במובן שכל אחת אמיתית כשהשנייה אמיתית, אך אם אחת אינה אמיתית גם השנייה שגויה. בניסוח של הלוגיקה הפורמלית זהו קשר של תנאי הכרחי ומספיק.
לדוגמה: תקנות התנועה קובעות שעל הַרַכֶּבֶת להתקדם ולעבור אם, ורק אם הרמזור ירוק:
אם הרמזור ירוק יש לעבור ולא לעצור.
יש לעבור רק כשהרמזור ירוק, ולא כשהוא אדום (או אינו פועל).
ומנגד:
אם הרמזור אינו ירוק – אין לעבור ויש לעצור.
רק כאשר הרמזור אינו ירוק – אין לעבור. אילו היה ירוק, ההוראה הייתה אחרת: שיש לעבור.
באופן פורמלי זוהי פעולה בינארית (כלומר פעולה המוגדרת על שני ערכים, או פונקציה בעלת שני ארגומנטים) על שני פסוקים לוגיים.  טבלת האמת שלהלן מגדירה את תוצאות הפעולה בהינתן ערכי הארגומנטים. סימונה הוא ⇔ (יש המסמנים ↔ או ≡).
טבלת אמת:
|  A |  B |  A\iff B |
| --- | --- | --- |
| שקר | שקר | אמת |
| שקר | אמת | שקר |
אמת: שקר
אמת
בכתיבת תנאים פורמליים במתמטיקה קשר זה מביע התניה הדדית מלאה, כך שאם תנאי אחד מתקיים, בהכרח גם השני מתקיים, ואם השני מתקיים כך גם הראשון, ובאותה המידה אם תנאי אחד אינו מתקיים, גם השני בהכרח אינו מתקיים, ואם התנאי השני אינו מתקיים כך גם הראשון אינו.
ובניסוח פורמלי: תנאי A הוא "הכרחי ומספיק" עבור תנאי B, כאשר יש ביניהם קשר של אם ורק אם (הכרחי כי אם A לא מתקיים הרי שגם B לא מתקיים; ומספיק כי אם A מתקיים הרי שגם B מתקיים).
לדוגמה: נפוליאון רצה להתקיף את יפו מהיבשה, כאשר אוניותיו ירעישו בתותחים מן הים. אך ההרעשה לא קרתה. במשפט רב החובל טען שיש לו עשרה תירוצים מדוע לא ירה. "ראשית, לא הייתה לנו תחמושת." אמר. מספיק! קרא נפוליאון.
מאפיינים

הקשר 'אם ורק אם' הוא חלופי – קומוטטיבי, וקיבוצי – אסוציאטיבי.
דרכי הוכחה > הוכחה בדרך אם-אז

בדרך ההוכחות המתמטיות ניתן להוכיח את הטענה "A אם ורק אם B", בעזרת צורת הוכחות אם-אז של שני המשפטים הבאים:
אם A אז B
אם B אז A
דרכי הוכחה > הוכחה בדרך או-וגם

שיטה נוספת להוכיח משפט מסוג זה היא להראות שהפסוק ((A וגם B) או (לא A וגם לא B)) מתקיים.
ובניסוח פורמלי:
דרכי הוכחה > מקום הכמת – מקור לשגיאה נפוצה

חוסר תשומת לב למקומם של הכמתים היא בין השגיאות הלוגיות השכיחות בעת הוכחה פורמלית. למשל, אם הטענה A תלויה במשתנה חופשי x, והטענה B אינה תלויה במשתנים, אז הטענה:
שונה בתכלית מן הטענה:
אם B נכון, אז בשני המקרים לכל x גם (A(x נכון.
אך אם B אינו נכון, אזי הטענה הראשונה קובעת שקיים x כלשהו שעבורו (A(x אינו מתקיים אך שמא קיים x שעבורו A(x) אכן מתקיים, ואילו לפי הטענה השנייה (A(x אינו מתקיים לכל x שהוא.
דוגמאות נוספות

דוגמאות נוספות למשפטי "אם ורק אם" מתחומים מתמטיים שונים הם:
a גדול ממש מ־b אם ורק אם a לא שווה b וגם a לא קטן ממש מ־b.
אדם א' לחץ יד לאדם ב' אם ורק אם אדם ב' לחץ יד לאדם א', שהרי לחיצת ידיים היא פעולה הדדית: אי אפשר ללחוץ יד באופן חד־צדדי.
משולש הוא משולש ישר-זווית אם ורק אם סכום שטחי הריבועים שעל שתיים מצלעותיו שווה לשטח ריבוע שעל הצלע השלישית (משפט פיתגורס).
גרף בלתי־מכוון הוא עץ אם ורק אם הוא קשיר וחסר־מעגלים אם ורק אם הוא קשיר מינימלי (הסרת קשת כלשהי מהגרף תבטל את קשירותו) אם ורק אם הוא חסר־מעגלים מקסימלי (הוספה של קשת כלשהי לגרף תיצור מעגל). זוהי שרשרת של טענות.
תנאי הכרחי ומספיק – הרחבה

במקום להשתמש בביטוי "אם ורק אם", משתמשים לעיתים בביטוי שמשמעותו שקולה "תנאי הכרחי ומספיק". המשפט "a גדול ממש מ-b אם ורק אם a לא שווה b וגם a לא קטן ממש מ־b" שקול למשפט "תנאי הכרחי ומספיק לכך ש-a גדול ממש מ-b הוא ש-a לא שווה b וגם a לא קטן ממש מ־b". אם נפרק את שני הביטויים למרכיביהם הרי המילה "אם" שקולה ל"תנאי מספיק", והמילים "רק אם" שקולות ל"תנאי הכרחי".
דוגמה להצגה לא-מתמטית של תנאי הכרחי ומספיק מופיעה בדיון התלמודי בשמיטת קרקעות ושמיטת כספים, שבו נאמר:
רבי אומר: 'וְזֶה דְּבַר הַשְּׁמִטָּה, שָׁמוֹט' – בשתי שמיטות הכתוב מדבר; אחת שמיטת קרקע ואחת שמיטת כספים.

בזמן שאתה משמט קרקע – אתה משמט כספים,

ובזמן שאי אתה משמט קרקע – אי אתה משמט כספים.
המחצית הראשונה של המשפט מציגה תנאי מספיק לשמיטת כספים, והוא שמיטת קרקע. המחצית השנייה של המשפט קובעת שזהו גם תנאי הכרחי.
ראו גם

תנאי הכרחי
תנאי מספיק
הערות שוליים

↑  ספר דברים, פרק ט"ו, פסוק ב'
התאחדות יהודי אתיופיה בישראל

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  1972–1981 (כ־9 שנים) 
 
התאחדות יהודי אתיופיה בישראל (1972–1981) היה הארגון הכלל ארצי המוסכם הראשון של יוצאי אתיופיה בישראל, שייצג את הקהילה באתיופיה ובישראל בפני ממשלת ישראל, ממשלות זרות, וארגונים יהודיים בינלאומיים.
סקירה

הארגון זכה לברכתם של כהני הקהילה, זקניה ונקלע לא פעם לעימותים אל מול נציגי שמונו על הקהילה מטעם. בראשית דרכו קיבל את חסותם של ארגונים ישראלים שפעלו למען ביתא ישראל כוועד הסיוע, האגודה לרווחת הפלשים, האגודה האמריקאית.
רבים מחברי הארגון שימשו כפעילי עלייה באתיופיה, וכפעילים בקומייטי.
מטה הארגון שכן בבית פייטלוביץ', ברחוב ויתקין 10 תל אביב-יפו.
סקירה > פעילים

יושבי ראש: עובדיה חזי (1972–1977), אברהם ירדאי (1977–1981).
אחרים: זימנה ברהני, זכריה יונה, רחמים אלעזר, יוסף הדנה, עובדיה חזי, רחל מקוריה, צהייה אליאס, בנימין אדהנני, מתי אליאס ועוד
ראו גם

ארגון קהילות בית ישראל שבראש עמד ליקה כהנת אורי בן ברוך – ארגון מקביל שפעל באתיופיה.
יונה בוגלה – שליח הסוכנות היהודית, הוועד הציבורי לסיוע לפלשים והאגודה לרווחת הפלאשים לביתא ישראל.
לקריאה נוספת

Gerrit Jan Abbink, the Falashas in Ethiopia and Israel: the Problem of Ethnic Assimilation, Institute of Cultural and Social Anthropology, 1984.
הערות שוליים

↑  24.5.1977, העברת תפקיד היו״ר לאברהם ירדאי, ארכיון חזי עובדיה