stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופ"א
הערות שוליים

↑  UEFA.com, National Associations | Inside UEFA, UEFA.com, ‏retrieved 16.3.25
↑  מקור: אתר אופ"א.
↑  Greenland applies for Concacaf membership to join USA, Mexico, ESPN
↑  דירוג נבחרות כדורגל גברים באתר פיפ"א
↑  דירוג נבחרות כדורגל נשים באתר פיפ"א
↑  מסגרת זו אוחדה עם גביע אופ"א ב-1999
↑  מסגרת זו אוחדה עם גביע האינטרטוטו ב-2009, והפכה להיות הליגה האירופית
↑  מסגרת זו אוחדה עם גביע אופ"א ב-2009, והפכה להיות הליגה האירופית
| ליגות הכדורגל העליונות של אירופה (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • סן מרינו • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | הפוטבול ליג (אנגליה) • ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
| כדורגל בין-לאומי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
       פיפ"א | גביע העולם | גביע הקונפדרציות | הדירוג העולמי | כדורגלן השנה        אוקיאניה: OFC – גביע אוקיאניה לאומות      אירופה: UEFA – אליפות אירופה      אסיה: AFC – גביע אסיה      אפריקה: CAF – גביע אפריקה לאומות      דרום אמריקה: CONMEBOL – קופה אמריקה      צפון ומרכז אמריקה: CONCACAF – גביע הזהב
| כדורגל נשים בין-לאומי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
       פיפ"א | גביע העולם לנשים | אלגארבה | גביע קפריסין | הדירוג העולמי לנשים | כדורגלנית השנה                   (עד גיל 20 • עד גיל 17)        אוקיאניה: OFC – אליפות אוקיאניה      אירופה: UEFA – אליפות אירופה (עד גיל 19 • עד גיל 17)      אסיה: AFC – אליפות אסיה      אפריקה: CAF – אליפות אפריקה      דרום אמריקה: CONMEBOL – קופה אמריקה      צפון ומרכז אמריקה: CONCACAF – גביע הזהב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446748205171  BnF: cb145035925 (data)  GND: 2040319-7  ISNI: 0000 0004 0391 2136  LCCN: n80144992  NKC: ko2003191526  SUDOC: 092102689  VIAF: 143672393   WorldCat (עם VIAF): 143672393
האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו

| --- | --- |

האצטדיון, ינואר 2020
 כתובת:  10-1, Kasumigaoka-machi, Tokyo 
 מיקום:  טוקיו, יפן
 קואורדינטות:  35°40′40″N 139°42′52″E﻿ / ﻿35.6778°N 139.7145°E﻿ / 35.6778; 139.7145
 אבן יסוד:  2016
 תקופת הפעילות:  21 בדצמבר 2019 – הווה (5 שנים)
 עלות הבנייה:  149 מיליארד יין
 בעלים:  מועצת  הספורט של יפן 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  קנגו קומה
 קבוצות:  אולימפיאדת טוקיו (2020)   המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
 מושבים:  68,000
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טוקיו מוגדלת) האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו (למפת טוקיו רגילה) האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון האולימפי החדש של טוקיו (ביפנית: 新国立競技場) הוא אצטדיון ספורט אשר אירח את טקסי הפתיחה והנעילה של המשחקים האולימפיים 2020, תחרויות האתלטיקה במשחקים האולימפיים ושלבי הגמר של הכדורגל.
היסטוריה

בשנת 2007 העיר טוקיו התעניינה לארח את אולימפיאדת (2016) להרוס את האצטדיון הישן ולבנות אצטדיון שיכיל 100,000 מקומות ישיבה. טוקיו כשלה במכרז האולימפי 2016. לאצטדיון הייתה תוכנית שהאצטדיון יכיל 80,000 מקומות ישיבה לטובת מונדיאל 2022 וגביע העולם ברוגבי לשנת 2019. ב-2014 נהרס האצטדיון האולימפי הישן.
ב-21 בדצמבר 2019 הושלמו עבודות הבנייה באצטדיון.
הטורניר הראשון שנערך באצטדיון היה משחק הגמר של גביע הקיסר, ב-1 בינואר 2020, שבו ויסל קובה זכתה והיה לתואר הראשון שלה אי פעם.
הערות שוליים

↑  "New National Stadium declared finished nearly eight months ahead of Tokyo Olympics". The Japan Times Online (באנגלית אמריקאית). 2019-11-30. ISSN 0447-5763. נבדק ב-2019-12-28.
↑  "Emperor's Cup final to be first event at new National Stadium in 2020". The Japan Times. 11 באוקטובר 2018. נבדק ב-4 במאי 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
| אתרי אולימפיאדת טוקיו (2020) |
| --- | --- | --- |
| אתרים מרכזיים בטוקיו | האצטדיון האולימפי • הגימנסיון של מטרופולין טוקיו • הפורום הבינלאומי • טוקיו דום • אולם הספורט הלאומי יויוגי • ניפון בודוקאן • ריוגוקו קוקוגיקן |  |
| מטרופולין טוקיו | אצטדיון טוקיו • מועדון קנטרי • אצטדיון יוקוהמה • קוליסאום ארייאקה • ארייאקה ארנה • מרכז ההתעמלות האולימפי • מרכז הספורט מים טוקיו • פולו מים ארנה טוקיו |  |
| אצטדיוני כדורגל | אצטדיון טוקיו • האצטדיון הבין-לאומי יוקוהמה • סאפורו דום • האצטדיון האולימפי • סאיטימה 2002 • אצטדיון מאייגי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: b0262a8c-92b3-4f9c-9053-ba6a00c7c3aa
הזקיף (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  קרל פבריציוס
 תאריך יצירה:  1654 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  58 ס"מ 
 גובה:  68 ס"מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  2477 (Staatliches Museum Schwerin) 
 מיקום:  מוזיאון האמנות בשוורין שוורין, גרמניה
 
הזקיף הוא ציור שמן על בד של האמן ההולנדי קרל פבריציוס, משנת 1654. מידותיו הן 68 על 58 ס"מ. העבודה נמצאת באוסף של מוזיאון האמנות בשוורין. התמונה מתארת זקיף ולצידו כלב.
בשנת 2004 עבר הציור תהליך ניקוי משמעותי, במהלכו הוסרה שכבת צבע מאוחרת יותר, המתוארכת למאה ה-18 או אף מוקדם יותר, שכיסתה את הציור המקורי. חשיפת הציור המקורי גילתה חייל נוסף, שרגליו נראות מתחת לקשת בצד שמאל של התמונה.
בשנת 2005 פרסם היסטוריון האמנות בארט קורנליס ניתוח ביקורתי של הציור  לאחר שעבר שיחזור. קורנליס טען כי למרות שהציור נראה מבריק לאחר הטיפול, "אי אפשר שלא להרגיש שחלק מהקסם שלו אבד". קורנליס התייחס במיוחד לשינוי שנעשה בדמותו של החייל המרכזי בציור, כאשר דמות נוספת נוספה לידו. לטענתו, "הבדידות של החייל אבדה על ידי הופעתו הפתאומית של חייל אחר".
קורנליס טען כי מי שביצע את השינוי בציור, ככל הנראה בשלב מוקדם בתולדותיו, "כנראה הבין את הקומפוזיציה". עם זאת, הוא הביע צער על כך שהשינוי פגע באווירה המקורית של הציור.
היסטוריונית האמנות לורה קאמינג מתארת את היצירה כ"החידתית ביותר מבין יצירותיו המעטות של פבריציוס", וזאת בשל האופן שבו הציור משלב בין תיאור חיצוני של דמות הזקיף לבין הצגת עולם רגשי פנימי עשיר. "הזקיף עשוי להיות עריק, אאוטסיידר או אנטי-גיבור. פבריציוס אינו מגלה את סיפורו".
הערות שוליים

↑  First survey exhibition ever of the work of Carel Fabritius, Leica Microsystems, 2009. Retrieved on 21 August 2014.
↑  The Sentry, Carl Fabritius, Essential Vermeer 2.0. Retrieved on 21 August 2014.
1 2  Cornelis, B. (2005). "Carel Fabritius. The Hague and Schwerin". The Burlington Magazine, 147 (1223): 132–134.
↑  Cumming, Laura (2023). Thunderclap: A Memoir of Art and Life & Sudden Death. New York: Scribner, pp. 159, 162.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Bildindex: 00032681  RKDimages ID: 102602
האגודה למען טוהר המחנה

האגודה למען טוהר המחנה (מכונה גם הוועד למען טוהר המחנה וגם משמרת הצניעות) היא ארגון חרדי הפועל למען הצניעות בחברה החרדית בישראל. יו"ר הארגון הוא הרב יצחק מאיר ספרנוביץ, חסיד גור.
מטרתה של האגודה, כעולה מפרסומיה, היא "לנהל להקים ולהחזיק, ועד לשמירת טוהר המידות בישראל, למנוע כל מעשה כיעור והדומה לו. לנהל להקים ולהחזיק, מערכת רבנים שיפקחו ויעוררו חנויות ומפעלים, פרסומות ומוצרים שיהיו כפי רוח היהדות".
האגודה פועלת למען הקפדה על לבוש צנוע, הפרדה מגדרית והסרת תמונות נשים מהמרחב הציבורי, הסדרת חופי רחצה נפרדים ומניעת הופעות זמרים. כחלק ממאבק זה קוראת האגודה להחרים זמרים שמשתמשים בסמארטפונים.
בנוסף פועלת האגודה לעידוד השימוש במכשירים סלולריים כשרים ומניעת השימוש בטלפונים סלולריים לא כשרים.
האגודה פועלת לאתר עברייני מין חרדים הפוגעים בילדים וילדות. האגודה פונה לרשויות ולארגונים המקיימים אירועים שאינם תואמים לדעתה, באמצעות מודעות ברחוב החרדי, החתמת רבנים על פעולות הארגון וחוברות הסברה.
איש האגודה, אלחנן בוזגלו, ריצה מאסר של שלוש שנים בשל עבירות אלימות שביצע במסגרת פעילותו. לדבריו, האגודה פונה למשטרה רק במקרים נדירים מאוד, משום שכאשר מדובר במגזר החרדי פנייה כזאת גוררת אחריה נזק רב, לא רק לתוקף אלא גם לקרבן ולשתי המשפחות. על כן פועלת האגודה בכוחות עצמה. עוד העיד שפעילות האגודה מתבצעת בשיתוף רבנים ואנשי מקצוע. אנשיה מקפידים להזהיר את העבריין ולעודדו לקבל טיפול פסיכיאטרי. אם הוא מסרב - נוקטים כלפיו בעונשים, הכוללים אלימות. מנגד אמר איש האגודה משה קויתי שהיא מטפלת במקרים שאינם פליליים, וכאשר מתברר לאנשי הארגון שיש עליהם חובת דיווח הם פונים למשטרה.
בראשית 2017 הוציאה האגודה תקנון לאינטרנט קפה במגזר החרדי, שיעמדו תחת פיקוחה ויקבלו את אישורה לפעולתם, תחת מחלקה בשם חות"ם.
בפברואר 2017 נעצר פעיל האגודה משה קויתי, בחשד שהתברר כשגוי, ונובע משקרים של עד מדינה באותה פרשה, אולם בחיפוש במשרדו של קויתי נמצאו פנקסים שהכילו מידע בדבר חשדות לעברייני מין מהמגזר החרדי, שטופלו על ידי אנשי האגודה וחלקם בלא לערב את משטרת ישראל והרשויות. על בסיס תוכן הפנקסים נעצרו בשלהי מרץ 2017 כ־20 חרדים בחשד לעבירות מין, אך רובם שוחררו. ביחס לחלק התברר כי מדובר במי שסיפקו מידע לאגודה או שהם קרבנות עבירה.
פרסומים

שערורייה בירושלים עד מתי?, ירושלים תשס"ח
עלון מידע חיוני להורים ומחנכים, ירושלים תשנ"ז
אגרת להורים ולמחנכים - לקראת ימי החופש, ירושלים תשס"א
ערנות מונעת אסון - כך תעברו את הנופש בשלום, ארצי תש"ע
ראו גם

משמרת הצניעות
הערות שוליים

↑  האגודה למען טוהר המחנה, באתר ישראל תורמת
↑  "הוועד לטוהר המחנה" מציג: החופים הכשרים, באתר ערוץ 7
↑  דרעי מציג: שיפורים בחופים הנפרדים, באתר ערוץ 7
↑  דוד לוסטיג, "לא להזמין נגנים עם סמארטפונים", באתר "בחדרי חרדים", 13 בפברואר 2013
↑  "פעיל במשמרות הצניעות: "לא מרחמים על תוקפים" - כיכר השבת". כיכר השבת. נבדק ב-2017-05-17.
↑  אלי מנדלבאום, פעיל ב"ועד לטוהר המחנה": "הציבור החרדי חייב את זה", באתר ynet, 30 במרץ 2017
↑  גרסת משמרת הצניעות: "מדווחים למשטרה על מקרים חמורים" - קוקר, באתר www.actualic.co.il
↑  משה ויסברג, התקנון המלא: כמה זמן מותר לבחור ישיבה לגלוש באינטרנט, באתר בחדרי חרדים, 20 בפברואר 2017; עלון בעניין
↑  אמרי לוי סדן‏, השתלת סמים וסחיטה: חרדי מואשם שניסה להפריד זוג מחסידות גור, באתר וואלה, 13 במרץ 2017
↑  אלי שלזינגר, "פעלו למען טוהר המגזר": גל המעצרים המטלטל - הסיפור המלא, באתר בחדרי חרדים, 27 במרץ 2017
↑  אלי שלזינגר, תשעה עצורים ב'פרשה המטלטלת' שוחררו ממעצר, בחדרי חדרים, 29 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257256205171
דייוויד ויטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 ביוני 1991 (בן 33) סאות'אנד-און-סי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  תיכון לבנים סאות'אנד 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד פיטר ס. ויטס (באנגלית: David Peter S. Witts נולד ב-30 ביוני 1991) הוא שחקן ודוגמן בריטי, הידוע בעיקר בזכות גילום ג'ואי ברנינג באופרת הסבון הבריטית של הטלוויזיה "איסטאנדרס", בה הופיע בין השנים 2012 ל-2013.
ראשית חייו

ויטס למד בתיכון סאות'אנד לבנים, שם גילה לראשונה תשוקה למשחק.  במשך מספר שנים, הוא התאמן עם התיאטרון הלאומי למוזיקה לנוער  ותיאטרון הנוער הלאומי של בריטניה הגדולה. לאחר תקופה קצרה של עבודה כברמן, ויטס הופיע בהפקות תיאטרון רבות, בהם Wild Boyz, הקוסם מארץ עוץ ושלגיה במהלך 2011 ו-2012.
קריירה > 2012–13: "איסטאנדרס"

במאי 2012, פורסם שוויטס לוהק לגלם את בנו של דרק ברנינג, ג'ואי ברנינג, באופרת הסבון "איסטאנדרס". על הגעתו לסדרה, ויטס הגיב: "אני שמח להצטרף ל'איסטאנדרס' לאחר שהייתי מעריץ כל כך הרבה שנים. ההצטרפות למשפחת ברנינג לא הייתה יכולה להגיע בזמן טוב יותר, במיוחד לאחר זכיית פרסי אופרת הסבון הבריטיים האחרונים." המפיקה הראשית "של איסטאנדרס", לוריין ניומן, אמרה, "ג'ואי הוא תוספת פנטסטית למשפחת ברנינג ו... הוא אמור לשבור כמה לבבות תוך כדי קמפיין להפיל את דרק".
באוקטובר 2013 דווח שויטס החליט לעזוב הסדרה. הסצנות האחרונות שלו שודרו ב-26 בדצמבר 2013.
קריירה > 2014–הווה: תיאטרון, Recovery Road ו- מצוד

בתחילת 2014 ויטס כיכב בתור לינק לארקין בהפקה של המחזמר היירפריי בתיאטרון Curve בלסטר.
במרץ 2015, הוכרז שוויטס יככב בסדרת הטלוויזיה האמריקאית החדשה Recovery Road, בתור קרייג. הסדרה הוקרנה לראשונה ב-25 בינואר 2016 בערוץ Freeform.  במאי 2016 פורסם כי הסדרה בוטלה.
במאי 2018, הוכרז שוויטס יערוך את הופעת הבכורה שלו בווסט אנד במחזמר הלהיט מרשעת, ויחליף את בראדלי ג'יידן בתור פיירו מ-23 ביולי 2018. ויטס עזב את המחזמר ב-20 ביולי 2019 והוחלף על ידי אליסטר בראמר.
במרץ 2019, ויטס הופיע בפרק של אופרת סבון "רופאים".
בשנת 2021, ויטס הופיע בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מצוד" לצד מרטין קלונס. ויטס שיחק את הבלש אדם שפייר במשך ארבעה פרקים.
פילמוגרפיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012–13 | איסטאנדרס | ג'ואי ברנינג | תפקיד חוזר |
| 2016 | Recovery Road | קרייג | תפקיד חוזר |
| 2019 | רופאים | קייל רייס | פרק אחד |
| 2019 | I Ship It | לוק | תפקיד חוזר |
| 2019 | גאווה ודעה קדומה, קאט | ליאם | UP TV |
| 2020 | Picture Perfect Royal Christmas | הנסיך לאופולד |  |
| 2021 | מצוד | הבלש אדם שפייר | תפקיד חוזר (עונה 2) |
| 2022 | Accidentally in Love | ג'יימס |  |
| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2024 | הכוורן | מיקי גארנט |  |
הערות שוליים

↑  Thomas, Emma (27 בינואר 2013). "Eastenders star David Witts thanks former Southend High School for Boys teacher". Echo. Newsquest. נבדק ב-1 במאי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "NYMT – Where Are They Now?". National Youth Music Theatre. אורכב מ-המקור ב-21 באפריל 2013. נבדק ב-1 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  'EastEnders' casts Derek Branning's son Joey – also there would be a love triangle between joey, his cousin laure branning and lucy beale EastEnders News – Soaps – Digital Spy
↑  Smith, Lydia (20 באוקטובר 2013). "EastEnders star David Witts will quit Joey Branning role at Christmas – Mirror Online". Daily Mirror. Trinity Mirror. נבדק ב-20 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Curve Theatre / Home". אורכב מ-המקור ב-8 באפריל 2014. נבדק ב-25 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Greenwood, Carl (8 במרץ 2015). "Ex-Eastender David Witts makes it in Hollywood! Star joins ABC family drama Recovery Road". mirror.co.uk. נבדק ב-16 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "DAVID WITTS TO STAR IN LONDON PRODUCTION OF WICKED AS 'FIYERO' FROM 23 JULY 2018". 3 במאי 2018. נבדק ב-3 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Manhunt The Night Stalker cast: Who is in the ITV drama with Martin Clunes and where have you seen there before?". Heart. 20 בספטמבר 2021. נבדק ב-25 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2022060701  VIAF: 8140165326353016290001   WorldCat (עם VIAF): 8140165326353016290001
בובי אור

רוברט גורדון "בובי" אור (באנגלית: Robert Gordon "Bobby" Orr; נולד ב-20 במרץ 1948 בפארי סאונד, אונטריו, קנדה) הוא שחקן הוקי קרח קנדי מקצועני לשעבר בעמדת המגן, הנחשב בעיני רבים למגן הטוב ביותר בתולדות הענף, למרות קריירה קצרה יחסית בשל פציעות חוזרות ונשנות בברכיו.
את מירב הקריירה המקצוענית שלו בליגת ה-NHL עשה אור בבוסטון ברואינס, אותה הוביל לשתי זכיות בגביע סטנלי.
אור מחזיק בשיא NHL לאחר שזכה בגביע נוריס כמגן העונה ב-NHL במשך שמונה עונות רצופות.
למרות היותו מגן, היה אור גם מבקיע מצטיין, וזכה פעמיים בגביע ארט רוס כמלך הנקודות (שערים + אסיסטים) של הליגה, כאשר הוא מקדים את כל חלוציה. אור הוא המגן היחיד בהיסטוריה שזכה בגביע ארט רוס, ונחשב לשחקן מהפכני בסגנון המשחק שהביא לעמדת המגן.
אור היה השחקן הראשון ב-NHL שחתם על חוזה של מיליון דולר, והראשון שיוצג בידי סוכן שחקנים, ובכך הביא למהפכה גם בדרך בה שחקנים מנהלים משא ומתן עם הקבוצות. כיום אור משמש סוכן שחקנים בעצמו.
תחילת דרכו

אור נולד בפארי סאונד, עיירה קטנה באונטריו על גדת ימת יורון (אחת הימות הגדולות), השלישי מבין חמשת ילדי המשפחה. את כישרונו בהוקי קרח הפגין לראשונה כבר בגיל חמש, והתבלט במיוחד במהירות ההחלקה שלו לעומת ילדים אחרים בני גילו.
כילד שיחק אור כחלוץ אגף, אך כשהיה בן עשר העביר אותו מאמנו, וילפרד מקדונלד שהיה בעברו שחקן NHL, לעמדת המגן. מקדונלד, שהבחין ביכולותיו של אור, עודד אותו להסתכן ולצאת מעמדת המגן כאשר קבוצתו הייתה בהתקפה, ולהשתמש בכישרונות ההחלקה, השליטה בדיסקית וההבקעה שלו, דבר שלא היה מקובל אז ובעצם הווה מהפכה בתפקיד המגן.
אנשי בוסטון ברואינס הבחינו באור בטורניר קטן באונטריו, והחלו בניסיונות להחתימו - דבר שעלה בידם ב-1962 כשהקדימו במירוץ קבוצות NHL אחרות כמונטריאול קנדיאנס, טורונטו מייפל ליפס ודטרויט רד וינגס שהתעניינו בו גם הן.
הברואינס הקימו באותה עת קבוצת צעירים חדשה בעיר אושאווה המרוחקת כ-150 קילומטר מפארי סאונד, קבוצה שיועדה להיבנות סביב אור. הם הסכימו לדרישת הוריו של אור שיישאר לגור בביתו כדי לסיים את לימודיו בבית הספר התיכון, ולמעשה לא ישתתף באימוני הקבוצה וייסע רק למשחקים בסופי שבוע. הברואינס אף מימנו למשפחתו שיפוץ בביתם, מכונית חדשה, ומענק של 10000 דולר קנדי - תמורה חסרת תקדים בזמנו לשחקן כה צעיר. בתמורה חתם אור על טופס שבו התחייב לשחק בברואינס כשיגיע לגיל 18 (כיום, לאחר שהונהגה שיטת הדראפט, התנהלות כזו אינה אפשרית).
את ארבע השנים הבאות העביר אור בקבוצה החדשה, אושאווה ג'נרלס, כשברוב שנותיו שם שיחק מול שחקנים מבוגרים ממנו. לאחר העונה הראשונה כבר עבר לגור באופן קבוע באושאווה וקבע שיאי הבקעה חדשים למגן בליגת הצעירים. הוא המשיך ושיפר את שיאיו מדי עונה, כאשר בעונת 1965/66, עונתו הרביעית והאחרונה בקבוצה, כבש 38 שערים ומסר 56 אסיסטים וסייע לקבוצתו לזכות באליפות אונטריו ולהגיע עד הגמר הכלל-ארצי של ליגת הצעירים.
יחסיו עם אלן איגלסון

ב-1964, כשאור היה בן 16, פגש אביו במקרה עורך דין ממונטריאול, אלן איגלסון. אור האב ביקש מאיגלסון לטפל בענייניו של בנו מול הברואינס. איגלסון הסכים, עבד עבור המשפחה בהתנדבות כל עוד אור היה בליגת הצעירים, ונטל על עצמו את הדאגה לאור מול הברואינס לקראת תחילת הקריירה המקצוענית שלו. היחסים בין אור ואיגלסון היו קרובים מאוד, ואור תיאר זאת כיחס בין אחים.
איגלסון היה נחוש שלא לתת לאור לסבול מגורל שחקנים אחרים בליגה, שכן באותה תקופה היו בליגה שש קבוצות בלבד, ומספר מקומות העבודה לשחקנים היה מוגבל - דבר שאיפשר לבעלי הקבוצות לנצל את השחקנים שרצו לשחק ב-NHL.
כאשר הברואינס הציעו לאור מענק חתימה של 5,000 דולר ושכר שנתי של 7,000 דולר ו-8,000 דולר לשנתיים הראשונות, ענה איגלסון בהצעה נגדית דמיונית במונחי אותם ימים של 100,000 דולר לשנתיים הראשונות, ואיים שאור יימנע מלשחק בברואינס וב-NHL בכלל, ויעבור לשחק בנבחרת קנדה ששיחקה במפעלי ה-IIHF החובבנים. לבסוף התפשרו הצדדים על מענק חתימה של 25,000 דולר ושכר שלא פורסם לשנתיים הראשונות, אך הוערך ב-25,000 עד 40,000 דולר. בכך הפך אור, כבר עם כניסתו לליגה, לשחקן בעל השכר הגבוה ביותר בה.
מעבר לשכר העצום יחסית לתקופה, בעיקר לשחקן בשנותיו הראשונות בליגה, חוזהו של אור היה מהפכני בגלל נוכחותו של איגלסון שטיפל בכל ענייניו של אור מול הקבוצה. למעשה הפך איגלסון לסוכנו של אור, הפעם הראשונה ששחקן יוצג בידי סוכן. בכך קיבל אור את ההגנה מפני ניצול אליה חתר איגלסון, ולאיגלסון עצמו נפתח פתח להפיכתו לאחד האנשים המשפיעים ביותר ב-NHL ובהוקי קרח בכלל. החוזה, שהמחיש בפעם הראשונה את הכח שיש לשחקנים מול הקבוצות, סלל גם את הדרך להצלחת ניסיונות ההתאגדות המקצועית של שחקני ה-NHL שנתקלו עד אז במלחמת חורמה מצד בעלי הקבוצות. בהסתמך על הצלחתו בניהול החוזה של אור, הפך איגלסון ליושב ראש הראשון של איגוד שחקני ה-NHL שקם ב-1967.
בוסטון ברואינס > עונות ראשונות

עונת 1966/67 הייתה הראשונה של אור במדי הברואינס. העונה הייתה קשה לאור ולקבוצה. אור, שלא היה גדול ממדים יחסית למגן הוקי קרח, ספג פגיעות פיזיות רבות מהשחקנים הוותיקים של הקבוצות היריבות, כשבאחת מהן תוקל אל הלוחות בצידי זירת הקרח ופצע את ברכיו בפעם הראשונה מני רבות. למרות העונה הקשה אותה סיימו הברואינס במקום האחרון בליגה, אור קנה את לבם של אוהדי הברואינס ביכולותיו, כשכבש 13 שערים ומסר 28 אסיסטים - אחת מעונות הרוקי הטובות בתולדות ה-NHL, בעיקר עבור מגן. כמות הצופים העונתית בבוסטון גארדן עלתה בכ-41000 לעומת העונה הקודמת.
עונת 1967/68 הייתה מרובת פציעות עבור אור, שהחלה בפציעה ברכו הימנית במשחק צדקה עוד בטרם החלה העונה. פציעות נוספות בברכו השמאלית, בעצם הבריח שלו ובכתפו, כפו עליו ניתוח והגבילו אותו ל-46 משחקים בלבד. למרות כל זאת נבחר אור למגן העונה וזכה בגביע נוריס, הראשון מבין שמונה רצופים. במהלך הפגרה לאחר העונה עבר ניתוח נוסף בברכו השמאלית. הברואינס, שחוזקו במספר שחקני רכש לצידו של אור, עלו לפלייאוף לראשונה מזה תשע עונות ונוצחו בסיבוב הראשון על ידי מונטריאול קנדיאנס.
לאחר שהחמיץ את ההכנות לעונת 1968/69 בשל הניתוח שעבר, חזר אור לתחילת העונה. למרות פציעת ברך נוספת בעטיה החמיץ תשעה משחקים, שבר אור את שיאי ההבקעה שלו עם 21 שערים ו-43 אסיסטים. באותה עונה פיתח יריבות אישית עם שחקן טורונטו מייפל ליפס פאט קווין, כאשר קטטה בין השניים במשחק בעונה הרגילה הידרדרה לקרב בעיטות - מהלך מסוכן מאוד כשמדובר ברגליים נעולות במחליקיים המצוידים בסכין חדה. היריבות נמשכה כאשר שתי הקבוצות נפגשו בסיבוב הראשון בפלייאוף, כאשר במשחק הראשון בסדרה נגח קווין בגופו של אור וגרם לו זעזוע מוח ואיבוד הכרה. למרות חסרונו של אור שהוצא מהקרח על אלונקה, הברואינס השפילו את המייפל ליפס בניצחון 0–10 בעוד המשחק גולש לקטטות חוזרות ונשנות. אור חזר לשחק במשחק השלישי בסדרה, והברואינס הדיחו בקלות את המייפל ליפס לפני שהודחו בסיבוב השני על ידי הקנדיאנס.
בוסטון ברואינס > עונת 1969/70 ו"השער"

עונת 1969/70 הייתה מצוינת עבור אור והברואינס. אור הכפיל את מספרי ההבקעה שלו כשסיים את העונה הרגילה עם 120 נקודות, ובכך זכה בגביע ארט רוס כמבקיע המצטיין בליגה - המגן הראשון, והיחיד עד היום, שזכה בתואר ההבקעה. למעשה היו חסרות לאור רק 6 נקודות כדי להשוות את שיא ההבקעה בעונה אחת, שנקבע רק עונה אחת קודם לכן על ידי חברו לקבוצה, החלוץ פיל אספוזיטו.
בנוסף לגביע ארט רוס וגביע נוריס, זכה אור גם בגביע הארט כ-MVP של העונה הרגילה, ולאחר שהוביל את קבוצתו גם בפלייאוף זכה גם בגביע קון סמיית'. בכך הפך לשחקן הראשון בתולדות ה-NHL שזכה בארבעה גביעים אישיים בעונה אחת.
רגע השיא של אור באותה עונה, ובקריירה כולה, היה במשחק הרביעי של סדרת גמר גביע סטנלי מול סנט לואיס בלוז. הברואינס הובילו 3:0 בסדרה ועמדו על סף זכייה בגביע. המשחק הרביעי הגיע להארכה. 41 שניות בתוך ההארכה עלה אור להתקפה, ניהל מסירה כפולה עם חבר לקבוצה וכבש את השער שהביא לברואינס את גביע סטנלי לאחר בצורת של 29 שנה. בעודו מניף את ידיו בשמחה, הוכשל אור על ידי מקל ההוקי של מגן הבלוז שניסה לבלום אותו. התמונה של אור מאוזן באוויר לאחר שהוכשל, בעודו מניף את ידיו בשמחה על השער והזכייה בגביע, הפכה לאחת התמונות המוכרות והמכוננות בתולדות ה-NHL והענף בכללותו. השער נחשב בעיני רבים לאחד השערים הגדולים בתולדות הענף, ומכונה בפשטות "השער" (The Goal).