stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עילדב השקעות
קומסק

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
חברת קומסק הפועלת בתחום הסייבר נוסדה במרץ 1987 על ידי ניסים בר-אל כחברה פרטית ובמרץ 2000 הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
בשנת 2009 נמחקה מהבורסה והפכה לחברת פרטית. מיולי 2014 עד ספטמבר 2021 החברה הייתה בבעלות מלאה של חברת עילדב.
קומסק פועלת בשני תחומי פעילות עיקריים:
תחום השירותים - מתן פתרונות בתחום אבטחת המידע.
תחום המכירות - הפצת מוצרי תוכנה וחומרה של אבטחת מידע
מנכ"ל החברה הוא יוחנן זומרפלד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  עילדב השקעות בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  אסף מליחי, השלד הבורסאי איי אפ אן נמכר ב-96 מליון שקל, באתר ynet, 3 ביולי 2007
↑  אסף מליחי, עילדב השקעות רוכשת כ-31.3% מחברת מדטכניקה, באתר ynet, 19 בדצמבר 2007
↑  שרון שפורר, רונן שטרנבך מכניס לשלד הבורסאי עילדב את חברת מדטכניקה; רכש 31% מפימי ומשפחת סטרינסקי ב-117 מיליון שקל, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2007
↑  גולן חזני, עילדב הגדילה אחזקתה במדטכניקה ל-41%, באתר כלכליסט, 27 בספטמבר 2008
↑  גלי וינרב, ‏מכירת מדטכניקה: קופון של כ-6 מ' ש' לדני ועקנין, באתר גלובס, 16 בינואר 2011
↑  גלי וינרב, ‏"אילקס וגם מדטכניקה ללא חובות, ויחד הן פרת מזומנים", באתר גלובס, 7 במרץ 2011
↑  גולן חזני, פרסום ראשון: עילדב רוכשת 25% מקו מנחה תמורת כ-36 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 22 במרץ 2010
↑  ניר צליק, בלעדי ל"כלכליסט": דנשר מכרה את חלקה בעילדב לרוני שטרנבך לפי שווי של 200 מיליון שקל, באתר כלכליסט, 17 במאי 2011
↑  אביב לוי, ‏עילדב מממשת החזקות בקו מנחה ב-30% תשואה, באתר גלובס, 5 במרץ 2012
↑  אביב לוי, ‏ניסים בר-אל מוכר את קומסק לעילדב ב-76 מיליון שקל, באתר גלובס, 6 ביולי 2014
↑  עילדב: סכסוך עבודה הוכרז בחברת הבת קומסק - שביתה מעוד שבועיים, ספונסר
↑  יוסי ניסן, ‏מנכ"ל עילדב נעצר ע"י רשות ני"ע בחשד לתרמית במניות, באתר גלובס, 24 בדצמבר 2012
↑  אלה לוי-וינריב, ‏אבי קליינר מואשם בתרמית בני"ע שהניבה לו 400 אלף ש', באתר גלובס, 26 במרץ 2014
↑  חן מענית, ‏שנה וחצי מאסר לסמנכ"ל לשעבר בעילדב על תרמית ני"ע, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2014
↑  כיום גרושתו
↑  מה מנחה את השכר של האחים בגס, גבי בגס ביקש שכר של 680 ש' לשעה, עילדב התנגדה
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏מדטכניקה תרשום רווח של 24 מיליון שקל ממכירת CDP לפיליפס, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2010
↑  גלי וינרב, ‏עילדב רוכשת מקמן 25% מקו מנחה ב-36 מיליון שקל, באתר גלובס, 22 במרץ 2010
↑  גולן חזני, רוני שטרנבך הפך לבעל עניין בפועלים אי.בי.אי, באתר כלכליסט, 5 בנובמבר 2009
↑   ערן אזרן, קומסק חוזרת לבורסה: עילדב רוכשת את חברת אבטחת המידע בכ-76 מ' ש', באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2014
↑  שירי חביב ולדהורן, ‏סייבר עובר ידיים: האב רוכשת את קומסק מעילדב תמורת 70 מיליון ש', באתר גלובס, 29 בספטמבר 2021
לוגו החברה
פולידרפטון

| פולידרפטון |
| --- | --- |

תקופה
קרבון פנסילבני 311.7–306.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
תת־סדרה:: Embolomeri
משפחה:: Eogyrinidae
סוג:: פולידרפטון
מינים
 Pholiderpeton scutigerum  Pholiderpeton attheyi?
שם מדעי
 Pholiderpeton

פולידרפטון (שם מדעי: Pholiderpeton) הוא סוג של חולייתן יבשתי נכחד שהשתייך לקבוצה דמויי זוחלים (בעבר ללאבירנתודונטיה) והיה קרובו של האאוגיריניוס שחי באירופה של הקרבון הפנסילבני הלח. סוג זה התגלה בממצאי מאובנים ביורקשייר, אנגליה והוא תואר ב-1869 בידי החוקר הבריטי תומאס הנרי האקסלי. סוג זה הכיל מין אחד - Pholiderpeton scutigerum, אף שמספר חוקרים משייכים לסוג את האאוגיריניוס והמין Pholiderpeton attheyi.
מאפיינים

דמוי-זוחל זה התקיים בביצות שבהם שגשגו צמחים גבוהים כמו הלפידודנדרון והתאים לסביבה אמפיבית בדומה לרוב הדו-חיים המודרניים. היה זה טורף בעל רגליים קטנות אך זנב שרירי שהותאם לתנועה מיימית ואולי הוא ארב לטרף כמו תנין.
היצור היה מהגדולים שבחולייתנים היבשתיים של הקרבון והוא הגיע לאורך ממוצע של 2 מטרים במין Pholiderpeton scutigerum ועד 4.6 מטרים במין Pholiderpeton attheyi, כשמשקלו יכל להגיע לחצי טון. הוא ניזון כנראה מדו-חיים ומדגים או חסרי חוליות שתפס.
פיג'ו RCZ

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  MAGNA STEYR Fahrzeugtechnik AG & Co KG ברישיון פיג'ו
 שנות ייצור:  2010–2015
 הרכבה:  אוסטריה אוסטריה
 מודל קודם:  פיג'ו 407 קופה
 סיווג:  ספורט
 פלטפורמה:  2 דלתות, קופה
 אורך:  4,287 מ"מ 
 רוחב:  1,845 מ"מ 
 גובה:  1,362 מ"מ 
 משקל:  1,394-1,474 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,596 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  הנעה קדמית, 1,598 סמ"ק (4 צילינדרים) מגדש טורבו, המפיק 156 כ"ס, 200 כ"ס, ו-270 כ"ס,  מנוע דיזל 1,997 סמ"ק המפיק 161 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 6 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות
 מהירות מרבית:  212 קמ"ש (לדגם מנוע 1,598 סמ"ק המפיק 156 כ"ס), 235 קמ"ש (לדגם מנוע 1,598 סמ"ק המפיק 200 כ"ס), 250 קמ"ש (לדגם מנוע 1,598 סמ"ק המפיק 270 כ"ס)
 מעצב:  Boris Reinmöller
 
פיג'ו RCZ (בצרפתית: Peugeot RCZ) היא מכונית ספורט בתצורת קופה מתוצרת Magna Steyr (אנ') (שם רשמי: MAGNA STEYR Fahrzeugtechnik AG & Co KG) ששווקה באמצעות פיג'ו הצרפתית. הדגם יוצר בין השנים 2010 – 2015 עם מנועי 1.6 ליטר או 2.0 ליטר. לפיג'ו RCZ מנוע הנעה קדמית, 2 מושבים קדמיים + 2 מושבים צרים מאחור וסך הכול יוצרו ממנו 67,602 יחידות.
לגרסת הבסיס 156 כוחות סוס, האצה למאה קמ"ש ב-8.4 שניות ומהירות מקסימלית של 214 קמ"ש. לגרסה החזקה יותר 200 כוחות סוס, האצה למאה קמ"ש ב-7.5 שניות ומהירות מקסימלית של 231 קמ"ש.
לגרסה המתקדמת והחזקה יותר 270 כ"ס, האצה למאה קמ"ש ב-5.9 שניות ומהירות מקסימלית של 250 קמ"ש
סדרות

סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 2013–2010
סדרה שנייה - יוצרה בין השנים 2015 - 2013
גלריה

"פיג'ו RCZ"
"פיג'ו RCZ"
"פיג'ו RCZ" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פיג'ו RCZ"
"פיג'ו RCZ", שנת 2014
מאפיין בולט של ה- RCZ: העקמומיות הכפולה בגג ובחלון האחורי
לקריאה נוספת

"פיג'ו RCZ" (autoexpress.co.uk/peugeot/rcz/59385/best-coupe-peugeot-rcz )
הערות שוליים

↑  Magna Steyr AG & Co KG היא יצרנית רכב הממוקמת בגראץ, אוסטריה, שם נמצא גם מפעל הייצור העיקרי שלה. זוהי חברת בת של מגנה אינטרנשיונל הקנדית והייתה בעבר חלק מקונגלומרט שטייר-דיימלר-פוך
↑  "פיג'ו RCZ" automobile/peugeot-rcz-la-production-sarretera-au-mois-de-septembre
↑  ניר בן-טובים‏, פיג'ו תיפרד מה-RC-Z, באתר וואלה, 20 באפריל 2015
↑  אלי שאולי, פיג'ו RCZ בישראל: מ-190,000 שקל, במגזין אוטו, ‏01 בנובמבר 2010
עיסוי ארוטי

"Le massage"‏ (1883), מאת הצייר הצרפתי אדואר דבא-פונסאן (אנ').
עיסוי ארוטי הוא סגנון עיסוי המבוסס על עיסוי קלאסי המשלב מגע בעל נופך מיני בגוף, על פי סגנון המתואם בין המטופל למטפל.
שימוש בטכניקות העיסוי על האזורים הארוגניים יכול להביא לסיפוק מיני כאשר העיסוי הארוטי מהווה חלק ממשחק מקדים או אקט מיני בפני עצמו.
את העיסוי יבצעו פרטנרים מיניים אחד לשני או מעסים בתשלום כאשר קיימת תעשייה נרחבת שחוקיותה מוטלת בספק, לרוב במקומות המכנים עצמם "ספא" ו"סאונה".
אופן הטיפול

עיסוי ארוטי אינו טיפול בתחום הרפואה המשלימה ולמעשה הוא מתן שירותי מין לכל דבר המשתמש בשם ב"לשון נקייה". הוא יכול להתבצע במספר אופנים, למשל כחלק מעיסוי קלאסי (כמו עיסוי שוודי או עיסוי משולב), כחלק מעיסוי טנטרי, כעיסוי בפני עצמו ללא הקדמות, או בשילוב של עיסוי מסוג אחר.
אצל נשים, אזורי העיסוי העיקריים הם השדיים וכף הערווה (החדרת אצבעות), ובגברים, הפין והאשכים (הנדג'וב).
העיסוי מתבצע בדרך כלל על גבי מיטת טיפולים סטנדרטית. לרוב, המטופל או המטופלת שוכבים בתחילת הטיפול על בטנם, וראשם מונח בתוך שקע הבנוי במיטה, כאשר פניהם כלפי מטה; בהמשך הטיפול נשכבים המטופלים על גבם, או על צדם. על פי רוב הם לבושים בתחילת הטיפול בתחתונים בלבד, ומכוסים במגבת או כיסוי קליל אחר לשם יצירת תחושת הגנה אישית כך שאינם חשופים מדי בפני המטפל הזר; רק בשלב מתקדם של הטיפול, ובהסכמת המטופל, ניתן להישאר בעירום מלא. ניתן להתחיל את הטיפול בשיחה קצרה בין המטפל למטופל, כדי ליצור קרבה ולהעניק תחושת ביטחון למטופל.
המטופלים חייבים לדעת ולקבל הסבר מדויק לגבי הטיפול שהם עומדים לחוות, באילו חלקים מגופם המטפל מתכוון לגעת ובאילו אמצעים (ידיים, לשון, כפפות, ויברטורים וכו'), ומתקיים תיאום ציפיות באשר לכך. מטפלים מוסמכים מצופים לדעת את הכללים בטיפולי גוף, ההבדלים בין עיסוי רפואי לבין הטרדה ותקיפה מינית (שהן עבירות פליליות), ושמירת הגבולות המותרים בטיפולים רפואיים.
במרבית העיסויים, נעשה שימוש בחומר סיכה כגון סבון או שמן עיסוי, למשל על בסיס קמומיל או לבנדר.
כטיפול מיני

עיסוי ארוטי נועד להקנות למטופלים הרגשה של מגע גוף עדין, גס או משולב, בהתאם לציפיות המטופלים ולפנטזיה שלהם. לעיתים יפנו לטיפול זה מטופלים שיש להם חוסר במגע וחום אנושי, או המחפשים מגע ופורקן מיני.
עיסוי ארוטי עשוי לשמש כטיפול מיני, להגברת החשק המיני או להגברת יכולת אדם להגיב לגירוי חושני. עיסוי ארוטי עשוי להיות משחק מקדים, אף ללא הגעה לסיפוק מיני, או כסיוע לטיפול בבעיית שפיכה מוקדמת של גברים.
מרבית העיסויים הארוטיים כיום נעשים תחת הכותרת של עיסוי טנטרי או טיפולי טנטרה, וזאת מכיוון שעל פי החוק בישראל ובמדינות נוספות בעולם המערבי, אסור לפרסם עיסוי ארוטי הכולל מגע מיני.
ברפואה

על פי רייצ'ל פ. מיינס (אנ'), בתקופה הוויקטוריאנית, עיסוי האגן, גירוי חיצוני של איברי המין הנשיים בידי רופא או מיילדת עד להגעה לאורגזמה, היה טיפול נפוץ באבחנה הרפואית השגויה "היסטריה נשית". אבחנה זו שנחשבה נפוצה וכרונית, הייתה רווחית לרופאי הנשים משום שלא הייתה קטלנית אך דרשה טיפול שוטף וממושך. העיסוי הוגינאלי, שנקרא עיסוי האגן, דרש זמן ומאמץ רבים ולעיתים נדרשו שעות רבות עד להגעה לסיפוק מיני. הפנית האישה למיילדת היוותה אובדן פרנסה לרופא ועל כן נקראו בני הזוג לסייע. אבחנה זו נסתרה בהמשך על ידי מספר חוקרים: הלן קינג, והלי ליברמן ואריק שוורברג.
בשל המאמץ הרב, בסוף המאה, הומצאו אביזרים לטיפול הידרותרפי בבאת'. ב-1870, הומצא ויברטור שהופעל בידי מנגנון שעון וב-1873, פותח הויברטור האלקטרוני-מכני הראשון בצרפת. במהלך המאה ה-20, התגברה תפוצת הויברטור לשימוש ביתי בשל הפרטיות שסיפק.
ראו גם

סרוגייט
הנדג'וב
הערות שוליים

↑  קרן בית און, לחיזוק הגוף: מה שמן העיסוי שמתאים לכם, באתר ynet, 29 בדצמבר 2013
↑  Maines, Rachel P. (1998). The Technology of Orgasm: "Hysteria", the Vibrator, and Women's Sexual Satisfaction. Baltimore: The Johns Hopkins University Press. ISBN 978-0-8018-6646-3.
↑  King, Helen (2011). "Galen and the widow: Towards a history of therapeutic masturbation in ancient gynaecology". Journal on Gender Studies in Antiquity (1): 205–235. ISSN 2156-2253.
↑  Lieberman, Hallie & Schatzberg, Eric (באוגוסט 2018). "A Failure of Academic Quality Control: The Technology of Orgasm" (PDF). Journal of Positive Sexuality. 4 (2). {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Meyer, Robinson & Fetters, Ashley. "Victorian Era Orgasms and the Crisis of Peer Review". The Atlantic.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph134777
פיבר ריי

| --- | --- |

קארין דרייר, אוקטובר 2009
 לידה:  7 באפריל 1975 (גיל: 49) נאקה, סטוקהולם, שוודיה
 שם לידה:  קארין דרייר
 שם במה:  Fever Ray 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  זמרת, כותבת, מפיקה
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, מוזיקה ניסיונית
 שפה מועדפת:  שוודית, אנגלית 
 כלי נגינה:  קולות
 חברת תקליטים:  מיוט רקורדס, Brille Records, ראביד רקורדס, [PIAS] Cooperative 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של המוזיקה השוודית (2020) 
 feverray.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פיבר ריי (Fever Ray) הוא שם הבמה של הזמרת השוודית קארין דרייר אנדרסון (נולדה ב-7 באפריל 1975 בדרום סטוקהולם), שידועה גם כחצי הנשי של הצמד האלקטרוני "The Knife". אלבום הבכורה של פיבר ריי יצא ב-2009, התאפיין בסאונד אלקטרוני אפל ואקספרימנטלי וזכה לביקורות משבחות.
מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים, כשהבולטים בהם הם "When I grow up" ו-"Seven". ב-2010 הוציאה את הסינגל "Mercy Street", גרסת כיסוי לשיר בשם זה של הזמר הבריטי פיטר גבריאל. ב-2011 יצא הסינגל "The Wolf", ששימש כשיר הנושא בסרט האימה "ירח אדום".
דיסקוגרפיה

Fever Ray ‏- 2009
Live in Luleå ("הופעה חיה בלולאו") - 2009
Plunge ‏- 2017
Live in Live At Troxy ‏- 2019
Plunge Remix ‏- 2019
הערות שוליים

↑  THE KNIFE, web.archive.org, ‏2010-04-14
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138343012  ISNI: 0000 0000 7887 1173  LCCN: no2009080971  MusicBrainz: 976b9bf4-b028-44c6-9609-b5bd5818abcf  NKC: xx0116555  Trove: 1587796  VIAF: 174149196530674792144   WorldCat (עם VIAF): 174149196530674792144 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עטלף הפטיש

| עטלף הפטיש |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: Hypsignathus
מין:: עטלף הפטיש
שם מדעי
 Hypsignathus monstrosus ‏אלן, 1861
תחום תפוצה


עטלף הפטיש (שם מדעי: Hypsignathus monstrosus) הוא מין של עטלפי פירות הנפוץ ביערות וביצות במרכז אפריקה וראשו מזכיר צורת פטיש. הוא מין יחיד בסוג Hypsignathus.
מאפיינים

זה העטלף הגדול ביותר באפריקה, עם מוטת כנפיים של 680–970 מ"מ ואורך של 195–285 מ"מ. משקלם של הזכרים גדול מהנקבות והם שוקלים 228–450 גרם בעוד הנקבות שוקלות רק 218–377 גרם. ישנה דו צורתיות זוויגית בין המינים, כשהזכר בעל ראש, גרון וחזה גדולים במיוחד והוא מפיק קולות גבוהים לחיזור לנקבות, שלהן ראש עטלף פירות טיפוסי.
העטלפים אפורים-חומים עם צוואר וכתפיים לבנבנים. הפנים חומות וליד השפתיים ישנם שערות. הראש וארך ובעל שפתיים גדולות ביותר והשיניים בנויות מיוחד, כך שהמלתעה השנייה והטוחנת השנייה הם בגדלים דומים. העיניים גם גדולות.
כמו רוב בני משפחתם, גם עטלפים אלה הם אוכלי פירות כמו תאנה, מנגו, בננה, וגויאבה. הם בעלי מעיים ארוכות בשביל לספוג יותר חלבונים מהפירות. הם אוכלים את רוב הפרי ומוצצים את המיץ, אך אינם נחשבים מפיצי זרעים טובים והם אינם אוכלים את הזרעים. הם מחפשים מזון בטווח של עד 10 ק"מ לכל כיוון.
טורפיהם העיקריים הם עופות דורסים שונים וגם אנשים שצדים אותם והם גם נפגעים מהרבה טפילים. סכנה נוספת שלהם היא התחממות יתר במסעם לחיפוש פירות טובים, לכן הם יורדים להתרחץ במים תוך כדי תעופה. אף על פי כן, הם אינם נמצאים בסכנת הכחדה כלשהי.
הערות שוליים

↑  עטלף הפטיש באתר הרשימה האדומה של IUCN
פסיכובלשנות

פסיכובלשנות (או פסיכולינגוויסטיקה) היא הענף בבלשנות העוסק בחקר התהליכים הפסיכולוגיים המעורבים ברכישה ובשימוש בשפה.
העיסוק בפסיכובלשנות החל להתפתח במחצית הראשונה של המאה ה-20, במקביל למחקר בפסיכולוגיה של תחומים אחרים של הידע האנושי.[דרוש מקור] שאלה מרכזית בתחום זה היא שאלת הרכישה: כיצד רוכשים בני אדם שפה? לפי הגישה הביהיביוריסטית שרווחה בפסיכולוגיה עד אמצע המאה ה-20, למידה היא לא יותר מאשר התניה, שהיא תוצאה של חשיפה לגירויים וקבלת חיזוקים (חיוביים ושליליים) להתנהגויות שונות.[דרוש מקור] בשנת 1957 פרסם אבי הגישה הביהיביוריסטית, ב. פ. סקינר, ספר בשם "Verbal Behavior" (התנהגות מילולית), בו ניסה להראות כי גם רכישת שפה מתרחשת בצורה דומה.[דרוש מקור] מאמר הביקורת של נועם חומסקי, שהתפרסם ב-1959, הצביע על בעיות רבות בגישה זו לרכישת שפה, וסלל את הדרך למחקר עשיר בבלשנות תאורטית (בגישה הגנרטיבית) ובפסיכובלשנות, שמתבסס על ההנחה שרכישת שפה היא שילוב של יכולות מולדות עם הפעלה על ידי הגירויים שמספקת הסביבה. המונח "דקדוק אוניברסלי" מציין את היכולות הלשוניות המולדות שיש לכל בני האדם, ואחת המטרות המרכזיות במחקר הפסיכובלשני היא לאפיין מהן יכולות אלה.
הפסיכובלשנות אינה עוסקת רק ברכישת שפה. בין הנושאים האחרים שנחקרים על ידי פסיכובלשנים:
עיבוד תחבירי: אפיון התהליכים המעורבים בהבנת משפט, ובפרט זיהוי המבנה התחבירי. מחקר זה מנסה, בין השאר, לאפיין מה גורם למשפטים מסוימים להיות קשים להבנה - דבר שאינו תלוי דווקא באורך המשפט, אלא במבנה התחבירי המופשט.
עיבוד פונטי: אפיון התהליכים המעורבים בזיהוי מילים.
דו-לשוניות: זיהוי התהליכים המיוחדים לאנשים אשר דוברים יותר מאשר שפה אחת, ובפרט חקר המקומות שבהם ידע של שפה אחת "מפריע" לשימוש בשפה השנייה.
באופן כללי, פסיכובלשנים חוקרים מגבלות הנובעות מאילוצי זיכרון, מורכבות מבנית, הפרעות בין מערכות קוגניטיביות שונות, וכדומה.
פיג'ו EX3

| --- | --- |

"פיג'ו EX3" נהוג על ידי "Georges Boillot" (אנ')
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  1912–1914
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  פיג'ו L76
 סיווג:  מכונית מרוץ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 5,571 סמ"ק
פיג'ו EX3 (בצרפתית: Peugeot EX3) היא מכונית מרוץ  מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1912–1914.
"פיג'ו EX3"

עיצוב המרכב נחשב לחוד החנית (לתקופה). תכונות עיקריות בולטות כללו: גלגלי תיל קלים וחידוש שנקרא "תותבי אוגן אינטגרלי" כדי להשיג רמות יעילות ומהירות לשינויי הגלגלים. כמו קודמו, דגם ה-"פיג'ו L76", דגם ה-פיג'ו EX3" הצטיין בגוף אווירודינמי ובזנב ארוך, מה שעזר לייצב את המכונית במהירויות גבוהות.
העיצוב המדויק של המנוע  כלל בלוק ברזל יחיד וראש משולב, בשונה מהקונבנציה הקודמת שהטילה צילינדרים בנפרד או בזוגות.
מנוע קדמי - 4 צילינדרים.
ארון הארכובה היה בנוי מאלומיניום, התקדמות חדשה לתקופה
דגם "פיג'ו EX3" היה נהוג על ידי נהג המרוצים "Dario Resta" (אנ') אשר ניצח בתחרות "Vanderbilt Cup" (אנ') בסן פרנסיסקו קליפורניה, ובמרוצי הגרנד פרי למכוניות בארצות הברית "United States Grand Prix" (אנ').
דגם "פיג'ו EX3" היה נהוג על ידי נהג המרוצים "Dario Resta" אשר ניצח במרוץ "Indianapolis 500" (אנ') בשנת 1916.
תמונות

"פיג'ו EX3" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פיג'ו EX3" - במרוץ "United States Grand Prix" (אנ'), שנת 1913, נהוג על ידי "Jules Goux"
"פיג'ו EX3" - במרוץ "United States Grand Prix" (אנ'), שנת 1913
"פיג'ו EX3" - במרוץ "United States Grand Prix" (אנ'), שנת 1913
ראו גם

מרוץ מכוניות
הערות שוליים

↑  "פיג'ו EX3" alchetron.com/Peugeot-EX3
↑  "פיג'ו EX3" מנצחת במרוץ גביע "Vanderbilt Cup", בסן פרנסיסקו, שנת 1915 vanderbiltcupraces.com/index.php/blog/article/tuesday_april_20_2010_the_peugeot_ex3-_winner_of_the_1915_vanderbilt
↑  "פיג'ו EX3" במרוץ pinterest.com/pin
פאי אוכמניות

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פאי מתוק 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  אוכמנית 
 
פאי אוכמניות עם תוספת פירורי שקדים
פאי אוכמניות הוא פאי עם מלית אוכמניות. הוא נחשב לאחד מסוגי הפאי הפשוטים ביותר להכנה וזאת, כיוון שהוא אינו מצריך פיטום או קילוף של פרי. בדרך כלל, יש לו קלתית וציפוי עליון; הציפוי העליון יכול להיות מורכב מפירורים אך עם זאת, אינו קריטי. פאי אוכמניות נאכל לעיתים קרובות בקיץ (המכונה "עונת האוכמניות").
היסטוריה

פאי אוכמניות הוכן ונאכל לראשונה על ידי מתיישבים אמריקאים ראשונים, ובהמשך התפשט לשאר העולם. הוא הפך לקינוח פופולרי בארצות הברית ובקנדה. פאי אוכמניות המיוצר מאוכמניות ויילד מיין ("wild Maine blueberries") הוא הקינוח הממלכתי הרשמי של מדינת מיין בארצות הברית. פאי אוכמניות תועד ב"ספר הבישול של אפלדור" בשנת 1872.
רכיבים

מרכיב אופייני לפאי אוכמניות הוא אוכמניות שטופות והגבעול שלהן. הגרגרים עצמם יכולים להיות קפואים או טריים. מרכיבים אחרים כוללים קמח, או טפיוקה (חומר גלם עמילני דל טעם המשמש להכנת מזון). בין המרכיבים הנוספים נמנים: קינמון, אגוז מוסקט, סוכר, וניל וחמאה. עם זאת, ישנם מתכונים שונים המותאמים לאזורים שונים.
ערך תזונתי

100 גרם של פאי אוכמניות מעובד בעל ערך של 55 קלוריות; הוא מכיל 10% שומן, 35% פחמימות, 2% חלבון ו-52% מים. כמו כן, הוא מכיל ויטמינים כדוגמת: ויטמין A, חומצה פולית, ויטמין C, ויטמין E וגם ויטמין K. מינרלים כמו סידן, נחושת, ברזל, מגנזיום, זרחן, אשלגן, סלניום, נתרן ואבץ נפוצים בו גם כן.
פאי אוכמניות עם קרום קרקר גרהם
מיני פאי אוכמניות
הערות שוליים

↑  Stewart, Martha (12 במרץ 2015). "Blueberry Pie Recipes". נבדק ב-28 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vear, B. (2016). Ice Cream. Bloomsbury Publishing. p. 141. ISBN 978-1-4729-3318-8. נבדק ב-5 באפריל 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Associated Press (21 באפריל 2011). "It's the law: Whoopie pie official 'treat'". Portland Press Herald. נבדק ב-21 באפריל 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Blueberry Pie". New England Recipes. N.p., n.d. Web. 01 Nov. 2012.
↑  "Recipes". Bauer, Elise. "Blueberry Pie Recipe | SimplyRecipes.com." Simply Recipes. N.p., 14 July 2009. Web. 12 Mar. 2015.
פיג'ו ROA

| --- | --- |

Peugeot ROA, צולם בטהראן
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Iran Khodro" (אנ') (בפרסית: "ایران‌خودرو")
 שנות ייצור:  1996–2013
 הרכבה:  איראן איראן
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 אורך:  4,408 מ"מ
 רוחב:  1,410 מ"מ
 משקל:  1,090 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,671 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,599 סמ"ק המפיק 61 כ"ס ב-5,000 סל"ד, יחס דחיסה 9.5:1  4 צילינדרים, בטור, 1,696 סמ"ק המפיק 82 כ"ס ב-5,000 סל"ד (משנת 2010)
 קשר:  פיג'ו 405
פיג'ו ROA (באנגלית: Peugeot ROA) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב האירנית Iran Khodro (אנ'), שם מלא: "Iran Khodro Corporation" (בפרסית: "ایران‌خودرو") אשר יוצרה בין השנים 1996–2013.
דגמי ה"פיג'ו ROA" התבססו על דגמי פיג'ו 405 מתוצרת פיג'ו הצרפתית ויוצרו ברישיון "פיג'ו".
מאפיינים

4 דלתות - סדאן, 5 דלתות - משפחתי
5 מושבים
דגמי "פיג'ו ROA" משרתים כמוניות
מאפיינים > מנועים

1.6 ליטר
1.7 ליטר (משנת 2010)
4 צילינדרים בטור
מנוע 4 פעימות
בלוק מנוע: ברזל יצוק
קוטר צילינדר - 87.3 ס"מ
כל צילינדר בנוי מאלומיניום
גליל צילינדר - 67.6 מ"מ
רצף הצתה: 1-3-4-2
תמונות

"פיג'ו ROA"
"פיג'ו ROA"
"פיג'ו ROA" (משמאל)
"פיג'ו ROA" - מבט למנוע
"פיג'ו ROA" - מבט לחזית הרכב
פיג'ו 405 - עליו מבוסס דגם ה-"פיג'ו ROA"
ראו גם

פיג'ו 405
הערות שוליים

↑  יצרן הרכב האיראני "Iran Khodro" presstv.com/detail.aspx
↑  "פיג'ו ROA" autocade.net/index.php/Peugeot_Roa
↑  "פיג'ו ROA" (בפרסית) car.ir/IKCO/ROA
↑  "פיג'ו ROA" (בפרסית) donya-e-eqtesad
↑  ראו סרטון מס' 2 ביו-טיוב
ניווט בבעלי חיים

היסעור האטלנטי עף אלפי קילומטרים חזרה לביתו בקו ישר, ויכול לנווט מעל אוקיינוסים ויבשה.
ניווט בבעלי חיים הוא יכולתם של בעלי חיים רבים לתכנן ולנוע במסלול לעבר יעד מסוים. יכולת זו הכרחית לפעולות רבות שבעלי חיים מבצעים לרבות חיפוש מזון, קינון, נדידה ורבייה. מינים רבים משתמשים ביכולת הניווט על מנת להתמצא ולנוע על פני מרחקים של עשרות מטרים עד מאות קילומטרים, ולעומתם ציפורים כמו שחפית הקוטב, חרקים כמו דנאית מלכותית ודגים כמו האלתית נודדים למרחקים של אלפי קילומטרים במהלך חייהם.
בעלי חיים עושים שימוש באסטרטגיות ובמנגנוני חישה שונים כדי לנווט. אסטרטגית הניווט הפשוטה ביותר היא ניווט משואה הדורש זיהוי של היעד או סימן דרך הקרוב אליו באמצעות אחד החושים מנקודת ההתחלה. אסטרטגית הניווט המתקדמת ביותר היא המפה הקוגניטיבית, אשר מאפשרת לבעל החיים לנווט ביעילות בין כל שתי נקודות בתחומה ולנוע במסלולים חדשים שבעל החיים לא נע בהם בעבר. תהליך הניווט קשור באופן הדוק ליכולתם של בעלי החיים לחוש את סביבתם, ונדבך משמעותי מהמחקר בנושא עוסק בזיהוי והבנה של מערכות חישה המסייעות לבעלי חיים בניווט והתמצאות.
מינים מסוימים אף מסוגלים להשתמש במידע מחושים שונים ומשלבים מספר אסטרטגיות כחלק מתהליך הניווט.
אסטרטגיות ניווט > ניווט משואה

(באנגלית: Beacon navigation) הוא צורת הניווט הפשוטה ביותר, בה בעל החיים יכול לחוש את היעד או סימן דרך קרוב ליעד מנקודת המוצא ומשתמש במידע החושי כדי לנוע לעברו.
החוקר ניקולאס טינברגן הראה כי צרעות מהמין Philanthus triangulum מבצעות ניווט משואה על מנת לחזור לקנים שהן חפרו. במסגרת הניסוי שערך הוצב מעגל אצטרובלים סביב לפתח הקן בזמן שהצרעה הייתה בתוכו. כשיצאה הצרעה מהקן היא בחנה תחילה את מעגל האצטרובלים לפני שהחלה בחיפוש מזון. לאחר שהתרחקה ואיבדה קשר עין עם הקן, החוקרים הזיזו את האצטרובלים מרחק קצר וראו כיצד הצרעה ששבה ניגשה למרכז מעגל האצטרובלים על אף שכעת אינו מקיף את הקן. לטענת טינברגן הייתה זו עדות לכך שהצרעה הסתמכה עליו כסימן דרך.
בשנת 2009 הראו חוקרים כי נמלים עושות שימוש באותות ויזואליים מסביבתם על מנת לנווט בין מקור מזון חזרה לקן. החוקרים בנו מודל פלסטיק פנורמי המדמה את קו הרקיע כפי שנראה על ידי הנמלה ממקור המזון והניחו במרכזו נמלים אשר בדיוק הגיעו לפתח הקן. כשהנמלים הונחו במרכז המודל אשר דימה את נקודת המבט שלהן ממקור המזון, ראו כי הן נעות לעבר הכיוון בו הקן אמור להמצא על פי קו האופק של המודל. כשהחוקרים סובבו את המודל הפנורמי הנמלים בחרו ללכת לכיוון בו הקן צפוי להמצא ביחס לקו הרקיע.
מחקר מ-1981 שנעשה על אפלולים אמריקאיים הניזונים מחרקים הראה כי בעת ציד הם נעזרים בצלילים שצפרדעים מפיקות כסימן דרך על מנת לנווט אל הביצות בהן ימצאו את טרפם.
כחלק מתהליך הנדידה והרבייה, דגי האלתית מנווטים מהאוקיינוס בו הם חיים אל הנהר בו בקעו. על אף המרחק הדגים מסוגלים לנווט ליעדם באופן מדויק וכך אוכלוסיות דגי אלתית ייחודיות ממשיכות להתקיים. המחקר הראה שבצעירותם הדגים עוברים החתמה של ריחות מסוימים האופייניים לבית הגידול שלהם ובבגרותם הם מסוגלים לנווט במעלה מפל הריכוזים לעבר מקור האות בהתבסס על זיכרון הריח מצעירותם.
קרל פון פריש הראה כי בעלי חיים המסתמכים על סימני דרך ויזואליים עלולים להתבלבל כתוצאה מדפוסים חוזרניים, בפרט באדריכלות ידי אדם, ובמחקרו מ-1974 הדגים כיצד אווזה החלה לבנות את קינה מחדש כל יום בגומחה הצמודה לקודמת משום שלא הבחינה בדפוס החוזרני במבנה.