חיפוש שרידי תיבת נח
המאה ה-20 > ג'יימס ארווין

האסטרונאוט ג'יימס ארווין, האדם השמיני שהלך על הירח, חווה התגלות דתית במהלך משימת אפולו 15 ב-1971. בשנה שלאחר מכן הוא התפטר מנאס"א והקים ארגון אוונגליסטי, קרן המכונה "High Flight". במהלך עבודת ההסברה שלו, ארווין פגש את אריל קאמינגס ב-1976 והביע עניין להצטרף לאחת המשלחות שלו בחיפוש אחר תיבת נח. באותה תקופה, המדיניות הטורקית סגרה את הרי אררט בפני מגלי ארצות, ולאירווין נדחה ההיתר לחקור את ההרים ב-1977. עם זאת, בעקבות ההפיכה ב-1980, ידוענותו של ארווין אפשרה לו ליצור קשר עם הנשיא קינן אוורן, שהזמין אותו להוביל משלחת ב-1982.
משימתו של ארווין ב-1982 הסתיימה באסון של נפילתו מהשביל כאשר עזב את הקבוצה בחיפוש אחר קיצור דרך לפסגה של אררט. הוא לא זכר מה גרם לנפילה, אבל מאוחר יותר שיער שהוא נקלע למפולת סלעים ונפגע מסלע. הוא התעורר שעות לאחר מכן, פצוע קשה וזחל לתוך שק השינה שלו כדי לשרוד את הלילה. צוות המשלחת שלח למחרת משלחת חיפוש, שחילצה והורידה אותו מההר לקבלת טיפול רפואי.
ארווין לא נרתע מכך והוא חזר לאררט חודש לאחר מכן, הפעם עם אשתו ובנו.הוא קיווה להמשיך בחיפושיו גם לאחר שחוקר אחר הציע לו שדיווח שראה חפץ בגובה של כ 12,000 רגל (3,700 מטרים) במעלה ההרים בערוץ אהורה. אשתו של ארווין, מרי, הביעה מאוחר יותר חששות לגבי מצבו הנפשי של בעלה זמן קצר לאחר נפילתו "מכיוון שהרציונל של ג'ים(=שם חיבה לג'יימס) לא היה ממש נכון לאחר שנפגע כל כך חזק בראשו", היא כתבה ב-2012, "הוא הסיק שלא נזדקק לתרמילים וציוד טיפוס." ללא ציוד מתאים, הצוות נאבק להתקדם במהלך הלילה, ונאלץ לנטוש את המשלחת.
באוגוסט 1983, ארווין עשה ניסיון נוסף, תוך שיתוף פעולה עם מרווין סטפינס. הם שכרו מטוס כדי לסקור את אררט, והובילו משלחת בת 22 חברים, כולל אריל קאמינגס וכמה מבני משפחתו של ארווין. במהלך הטיפוס, מדריך טורקי ראה עץ שבו קו השלג נסוג. סופת שלגים אילצה את הצוות להסתובב לאחור לפני שיוכלו להגיע לאתר. "קל יותר ללכת על הירח", אמר ארווין בנוגע לקשיים בטיפוס על אררט, "עשיתי כל מה שיכולתי, אבל התיבה ממשיכה לחמוק מאיתנו."
ארווין התכוון לחלוטין לנסות שוב ב-1984. עם זאת, הוא הכיר באפשרות שאולי התיבה לא תימצא. למרות שהוא האמין בתוקף שהתיבה באמת קיימת, הוא היה בטוח הרבה פחות שהיא נהרסה במשך מאות שנים. "הסבירות שזה ישרוד בכלל", אמר, "קטנה". הוא גם חשד שרבות מהתצפיות שדווחו בהר אררט היו כוזבות. אף על פי כן, הוא עלה על ההרים באותו קיץ כדי לחפש את שרידי העץ שנראו בשנה הקודמת. כשהגיע לאתר, מצא רק זוג מגלשיים נטושים.
במהלך עונת הטיפוס של 1985, המורדים הכורדים ארבו לפחות לארבע משלחות באררט. עד שארווין יכול היה להתחיל את טיפוסו ב-24 באוגוסט, רק חמישה ממשלחת של 22 חבריו הורשו להתלוות אליו, והיא לוותה על ידי שלושים חיילים טורקים. בדיוק כשהצוות הגיע לפסגה, פקידים טורקים הורו להם לרדת. עד שהמשלחת קיבלה אישור לחדש את המשימה, הם היו מותשים מכדי להמשיך. לדברי שגריר ארצות הברית בטורקיה, רוברט שטראוס-הופה, הממשלה היו ערים לתמרונים סובייטים סמוך לגבול עם טורקיה, וחששו שארווין יהפוך ליעד בעל ערך גבוה עבור טרוריסטים.
ארווין תכנן לצאת לטיול השישי במספר באררט ביולי 1986, עם צוות קטן יותר. תוכניות אלו שובשו כאשר סבל מהפרעת קצב ב-6 ביוני. אולם עד יולי הוא חידש את תוכניות המשלחת. "הרופא שלי מתנגד לנסיעה שלי, והוא אמר שאני לא יכול לעבור טיפוס של מעל 10,000 רגל", אמר ארווין. "אבל אם ירצה ה', אני אהיה שם." לאחר השלמת סקירה אווירית של הר אררט, צוותו של ארווין נעצר במלון בו שהו, תחת האשמות בהפרת המרחב האווירי הסובייטי והאיראני. המשלחת שוחררה לאחר שגורמים מקומיים אישרו שהטיסה של ארווין הייתה מאושרת מבעוד מועד. לדברי חבר המשלחת בוב קורנוק, ארווין הביע דאגה שהתהילה שלו משכה תשומת לב תקשורתית וסיכונים ביטחוניים שמעכבים את החיפוש "ג'ים עצמו הודה בטיול האחרון שלנו, כשתהליך ההיתר לחיפוש התיבה הגיע לשיאים חדשים של טירוף - הבעיות החלו להגיע אליו, וזו לא (כפי שחלקם חשדו) הייתה מזימה טורקית מרושעת למנוע מאיתנו למצוא את תיבת נח." בספטמבר הכריז ארווין "אני חושב שעשיתי כל שביכולתי כדי למשוך תשומת לב לתיבת נח. אני חושב שהגיע הזמן שאחרים יתחילו לחפש".
ב-1987 היה גל חום בטורקיה ששיכנע את ארווין לשנות את דעתו ולחזור למשלחתו השביעית להר אררט. הוא האמין שהטמפרטורות החמות אולי המיסו מספיק מהקרחונים של ההר כדי שיהיה קל יותר לזהות את תיבת נח מהאוויר. קרן "הטיסה הגבוהה" של ארווין שיתפה פעולה עם Institute for Creation Research - Evangelische Omroep (אנ') למבצע משותף. לדברי ג'ון ד. מוריס, ממשלת טורקיה אסרה על חקר אררט מוקדם יותר באותה שנה, ואישרה משלחת זו רק בתנאי שהצוות יעשה חיפוש גם באתר דורופינאר. ההיתר לחקור את אררט עצמה בוטלו לפני שהמשלחת יכלה להתחיל במשימתה המיועדת. בסופו של דבר המשלחת הצליחה לארגן רק סקירה אווירית בגובה רב, כשהיא נשארה לא פחות מ 20 קילומטרים (12 מיל) מהמרחב האווירי הסובייטי והאיראני.
המשלחת של 1987 הייתה האחרונה של ארווין, שכן הרופאים הורו לו לוותר על החיפוש. כאשר קרן "High Flight" ארגנה טיול נוסף ב-1988, בוב קורנוק הוביל את המשלחת בזמן שארווין נשאר בבית.