stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל בלומברג
קורות חיים

בלומברג נולד בברייטון, בוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית, לוויליאם הנרי בלומברג, בן למהגרים יהודים מפולין, שעבד כרואה חשבון במחלבה, ולשרלוט (לבית רובינס) בת למהגרים יהודים מליטא. בתחילה גרו הוריו בשכונת אלסטון, כאשר היה בן שנתיים עברו הוריו להתגורר בשכונה הסמוכה ברוקליין לשנתיים נוספות, ומשם עברו למדפורד עד שסיים את לימודיו במכללה.
בילדותו השתתף בלומברג בפעילות תנועת הצופים ובגיל 12 זכה לדרגה הגבוהה ביותר בתנועה. לאחר סיום בית ספר יסודי המשיך לתיכון מדפורד.
הוא היה שותף בכיר בחברת הברוקרים "האחים סלומון" ועשה את הונו במכירת מסופי מידע פיננסי לחברות הסוחרות בוול סטריט. פעילות זו התבצעה במסגרת חברת בלומברג שהקים ונקראת על שמו. כיום זוהי חברת החדשות והמידע הפיננסי השנייה בגודלה בעולם. בלומברג מחזיק בבעלות כ-88% מהחברה.
בלומברג בוגר תואר ראשון בהנדסת חשמל מאוניברסיטת ג'ונס הופקינס בשנת 1964 ומוסמך במנהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד ב-1966. עד ליולי 2024 תרם כ-4.55 מיליארד דולר לאוניברסיטת ג'ונס הופקינס וגם היה יו"ר חבר המנהלים של האוניברסיטה. בשנת 1997 פרסם מייקל בלומברג אוטוביוגרפיה תחת הכותרת "Bloomberg by Bloomberg".
בלומברג היה חבר המפלגה הדמוקרטית ברוב שנותיו. בשנת 2001 התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית והחליף את רודי ג'וליאני בראשות עיריית ניו יורק. הוא נבחר לתקופת כהונה שנייה בשנת 2005. ביוני 2007 פרש מהמפלגה הרפובליקנית והפך לעצמאי פוליטית. בנובמבר 2009 נבחר לתקופת כהונה שלישית בראשות העיר.
במהלך מבצע עופרת יצוקה, בינואר 2009, הגיע לביקור הזדהות ותמיכה בעם ישראל ויישובי עוטף עזה, והביע תמיכה מלאה בזכותה של ישראל להגן על עצמה.
ב-2007 נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. ב-2009 זכה בפרס לסקר לרפואה, בתחום השירות הציבורי, על התחשבות במדע בתהליכי קבלת ההחלטות, הצבת סטנדרטים בטיפול בבריאות הציבור ופועלו להפחתת השימוש בטבק בניו יורק.
בלומברג תרם מכיסו הפרטי מיליוני דולרים למטרות יהודיות בארצות הברית וגם בישראל, בה הוא מבקר תכופות. הוא העניק 50 מיליון דולר לטובת בניית תחנת מגן דוד אדום בירושלים, שנחנכה ב-23 באוקטובר 2011 באירוע בהשתתפותו. בנובמבר 2013 פורסם כי בלומברג הוא הזוכה הראשון בפרס בראשית בסך מיליון דולר. בלומברג הודיע כי סכום הזכייה ייתרם על ידו למטרות שונות.
בסוף שנת 2013, כאשר סיים את כהונתו כראש עיריית ניו יורק, פורסמה הערכה שבמהלך כהונתו הוציא כ-650 מיליון דולר על מימון פעילותו בה. הוא ויתר על שכרו במהלך כהונתו, והסתפק בשכר של דולר אחד בשנה.
ב-2019 הודיע על חזרתו למפלגה הדמוקרטית ובנובמבר 2019 הגיש את מועמדותו באלבמה לקראת הבחירות המקדימות במפלגה הדמוקרטית. ב-4 בדצמבר 2019 הודיע כי יתמודד במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020, מול דונלד טראמפ. במהלך פברואר 2020 פרש מהמירוץ, לאחר הפסדים שנחל למועמד המוביל ג'ו ביידן.
במאי 2024, קיבל את מדליית החירות הנשיאותית מידי הנשיא ג'ו ביידן.
בנובמבר 2024 הכריז כי יתרום 100 מיליון שקלים לרשויות בצפון לשיקום פגעי מלחמת חרבות ברזל באמצעות קרן בלומברג ומרכז בלומברג סגול למנהיגות עירונית באוניברסיטת תל אביב.
חיים אישיים

בלומברג גרוש ואב לשתיים. בתו, ג'ורג'ינה בלומברג, היא רוכבת סוסים מקצועית. הוא דובר אנגלית וספרדית. למד עברית בילדותו, אך אינו שולט בשפה.
לקריאה נוספת

איילת כרמל, תיק אישי: 40 טייקונים בינלאומיים, ידיעות אחרונות - ספרי חמד - גלובס, 2006. עמ' 59–62.
הערות שוליים

↑  Michael Bloomberg, באתר Forbes
↑  סוכנויות הידיעות, התפקיד החדש של בלומברג: שליח האו"ם לשינויי אקלים, באתר כלכליסט, 3 בפברואר 2014
↑  ?Bloomberg — America’s first Jewish president
↑  חדשות חוץ, בלומברג תרם מיליארד דולר והסטודנטים לרפואה בג'ונס הופקינס ילמדו בחינם, באתר כלכליסט, 9 ביולי 2024
↑  שמוליק חדד, NYC mayor in Ashkelon, says Israel humane‏, באתר ynet,‏ 1 באפריל 2009 (באנגלית)
↑  יצחק בן-חורין, וושינגטון, מדהים: ראש העיר השקיע מכיסו 650 מ' דולר, באתר ynet, 30 בדצמבר 2013
↑  נטע בר, מייקל בלומברג מתמודד לנשיאות, באתר ישראל היום, 24 בנובמבר 2019
↑  סוכנויות הידיעות, בלומברג פורש מהמירוץ הדמוקרטי - ותומך בביידן, באתר ynet, 4 במרץ 2020
↑  איריס ליפשיץ-קליגר, מייקל בלומברג תורם 100 מיליון שקל לשיקום הצפון אחרי המלחמה, באתר ynet, 5 בדצמבר 2024
↑  Mayor Bloomberg vows to speak Spanish like a native (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258693505171  PLWABN: 9810582445305606  BIBSYS: 1470399606942  BnF: cb135416543 (data)  CiNii: DA11113031  GND: 134115317  ISNI: 0000 0001 1499 1878  LCCN: n96119073  LNB: 000345259  NDL: 00665941  NKC: xx0000277  NLK: KAC201754153  NTA: 176974857  RERO: 02-A003015102  SUDOC: 091954835  ULAN: 500274366  VIAF: 160543179   WorldCat (עם VIAF): 160543179
המפלצות שלי

| --- | --- |
 סוגה:  קומדיה
 יוצרים:  מארק גרנט קלאודיה לויד
 כותבים:  סטו קונולי,רבסה דה סואוה,מרק גרנט, קלאודיה לויד, לאורנס ריקרד, מרק הוקרבי, ניק אוסטלר, ג'יימי לנוקס, ג'רג' סוייר, לואיס ויימואוט, ג'יימס בכמן, טום בסדן, סם לאיפר
 בימוי:  רוג'ר פורד
 שחקנים:  מקאולי קיפר,פליקס וויליאמסון,לאורן קלייר,אייבי לטימר  בתפקיד המפלצות:היאט קלובר, דון אוסטן, דייוויד קולינס
 מדבבים בעברית:  שי אוטולונגי, אלדד פריבס, יואב בר לב, גיא רושיניאק, ענת ניב, גלעד קלטר, מאיה מיטלפונקט
 ארץ מקור:  אוסטרליה הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  26 
 הפקה
 מפיק:  גרג ברמן
 מפיקים בפועל:  גרג ברמן, דונה אנדריוס, ליסה הנסון, הייל סטנפורד
 חברת הפקה:  Tiger Aspect Productions
 הפצה:  BBC Worldwide 
 עורכים:  מיכאל ג'.קהאן, קיואי לי מיו
 אתר צילומים:  אולפני פוקס,סידני,ניו סאות' וויילס,אוסטרליה
 צלמים:  אאראן כריס,אלכס מוריסון,אנדריו מקלימונט,גרנט הוי,דייבירס חסאן
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBBC,נטוורק טן,ZDF,FREEZBE
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  18 באוקטובר 2010 – 27 באפריל 2011
 קישורים חיצוניים
 http://www.meandmymonsters.tv/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המפלצות שלי (באנגלית: Me and My Monsters) היא סדרת קומדיה עם בובות ושחקנים.
תקציר העלילה

משפחת קרלסון חוזרת מאנגליה, ואדי, הילד של המשפחה מגלה שיש להם מרתף ושם יש מפלצות, והם נהפכים להיות חברים. המפלצות עושות להם הרבה צרות, אבא של אדי, אמא של אדי ואנג'לה, אחות של אדי, שונאים את המפלצות אך במהלך הסדרה מתחילים להסתדר אחד עם השניים.
דיבוב עברי

אדי (שי אוטולונגי): הילד של המשפחה, מגלה שיש למשפחה מרתף ושם יש מפלצות.
האגיס (אלדד פריבס): מפלצת אדומה, בגובה למעלה מ-3 מטר. תמיד מפליץ.
פינד (יואב בר לב): מפלצת ירוקה, בעלת 4 עיניים בולטות, בכל צד עין, ומאחורה עוד 4 עיניים, בסך הכול 10 עיניים.
נורמן (גיא רושיניאק): מפלצת סגולה, לא מבינים מה היא אומרת, רק פינד מבין.
אנג'לה (מאיה מיטלפונקט): אחותו של אדי, שונאת את המפלצות.
קייט (ענת ניב): אמו של אדי, חצי מחבבת את המפלצות, חצי שונאת אותם.
ניק (גלעד קלטר): אבא של אדי, שונא את המפלצות, מנסה להוציא את המפלצות מהבית.
עמוס אוריון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1947
 נרצח:  29 ביולי 1980 (בגיל 33 בערך) ישראל בת ים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 
כריכת הספר "חייו ומותו של עמוס אוריון"
עמוס אוריון (1947 – 29 ביולי 1980) היה עבריין ישראלי שפעל בשנות ה-60 ונסיבות הירצחו זכו לפרסום רב.
ביוגרפיה

נולד בשם אנדז'יי ווינובסקי. אוריון הועסק מ-7 באוקטובר 1971 בחברת האבטחה "ברינקס". ב-27 באוקטובר הגיע למשרד החברה, לאחר העבודה, חמוש באקדח גנוב במטרה לבצע שוד. הוא נתקל שם בדב ליבנה, קצין מבצעים בחברה. בין השניים התפתח עימות ובמהלכו ירה אוריון בליבנה. אוריון נלכד לאחר מספר ימים והואשם בשוד וברצח.. טוביה אושרי ורחמים אהרוני מינו לו את עורך דינם, אורי קידר. השניים אף נכחו בבית המשפט במהלך הדיונים.
הוא הורשע ונידון למאסר עולם. עונשו הופחת לאחר שראיות שונות חיזקו את טיעוניו כי ייתכן ולא הוא ירה את הכדור שנורה. בין אוריון לשרה דנוך, ילידת כרם התימנים, היה קשר רומנטי לפני שנאסר. בזמן שאוריון ישב בכלא התפתח בין דנוך לאושרי קשר רומנטי ונולדה להם בת.
עם שחרורו מהכלא ב-1980 בעקבות חנינה, פנה אוריון, עם חברו העבריין עזר כהן, אל טוביה אושרי ואל רחמים אהרוני ("גומדי"), מראשי "כנופיית הכרם", שנודעו בציבור כחברים ב"רשימת ה-11" - רשימה של יעדי מודיעין המשטרה המבוקשים ביותר בעולם הפשע הישראלי. אוריון דרש מגומדי ואושרי "דמי שתיקה" בסך 300,000 דולר, בטענה כי הם האחראים הישירים לרצח דב ליבנה, וכי הוא ישב לחינם בכלא ולא גילה את דבר מעורבותם, כביכול. השניים הזמינו את אוריון וכהן לבת ים, למפעל "בר בקר" שבבעלותם, ושם, על פי פסק הדין במשפטו של אהרוני, ירה בהם אושרי למוות. לאחר הרצח, שזכה לכינוי "הרצח הכפול", בותרו הגופות והוטמנו בחולות אשדוד.
לאחר זמן מה נמצאו הגופות, והוחל בחקירה לאיתור הרוצחים. שני המעורבים ברצח, אושרי ואהרוני, נמלטו לחו"ל. אושרי חזר מחו"ל ונעצר, ואהרוני נלכד באיטליה והוסגר לישראל. השניים הועמדו לדין, הורשעו ברצח, ונידונו למאסר עולם. עונשם נקצב והם שוחררו לאחר כ-20 שנה.
אוריון נקבר בהר המנוחות.
סיפור חייו של אוריון, מילדותו העשוקה ועד מותו המזעזע, תועד בספר מאת יעל לוטן, ובשנת 1994 בסרט תעודה שנכתב על ידי אורי רוזנווקס והופק על ידי עידו צוקרמן.
בחודש ינואר 2015 הוצג הסיפור בתוכנית עובדה ששודרה בערוץ 2.
לקריאה נוספת

יעל לוטן, חייו ומותו של עמוס אוריון, הוצאת אדם, 1982
הערות שוליים

1 2  עמוס אוריון באתר GRAVEZ
↑  יעל לוטן, חייו ומותו של עמוס אוריון, הוצאת אדם, 1982
↑  עמוס אוריון נאשם ברצח דב ליבנה, מעריב, 10 בדצמבר 1971
↑  ראובן שפירא, נבדקים כידונים שונים בחקירת רצח אוריון ועזר, דבר, 31 ביולי 1980
↑  האם חטפו אוריון וכהן את אושרי לפניי שנרצחו?, דבר, 20 בינואר 1981
↑  ראובן שפירא, הסגרת אהרוני לישראל צפוייה בימים הקרובים, דבר, 14 באוגוסט 1981
↑  ראובן שפירא, הפרקליטות";מימון" לוי סייע לאושרי בנסיון לברוח מהארץ במטוס פרטי, דבר, 26 באוקטובר 1980
↑  יעל לוטן: עמוס אריון היה יפה ואציל נפש, מעריב, 12 בינואר 1981
סידני אלטמן

| --- | --- |

צילום מ-2011
 לידה:  7 במאי 1939 מונטריאול, קנדה 
 פטירה:  5 באפריל 2022 (בגיל 82) Rockleigh, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה 
 מקום קבורה:  Congregation Mishkan Israel Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת קולורדו בולדר 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד 
 תלמידי דוקטורט:  בנג'מין סי. סטארק 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב של לומונוסוב (2016)  סטרלינג פרופסור  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס נובל לכימיה (1989)  פרס רוזנסטיל (1988) 
 בן או בת זוג:  אן מ. אלטמן 
 מספר צאצאים:  2 
 
סידני אלטמן (באנגלית: Sidney Altman;‏ 7 במאי 1939 – 5 באפריל 2022) היה ביולוג מולקולרי אמריקאי, יהודי יליד קנדה, פרופסור לביולוגיה מולקולרית, וביולוגיה של התא והתפתחותית באוניברסיטת ייל. אלטמן היה חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1989 יחד עם תומאס צ'ק בעד חקר התכונות הקטליטיות של ה-RNA") RNA הקטליטי"). תגליתו של אלטמן משנת 1983 הייתה כי ה-RNA, וליתר דיוק tRNA איננו רק נשא של מידע גנטי אלא יכול להפעיל תגובות ביולוגיות - פועל כביו-קטליזטור. תגלית זו פתחה אפשרויות מחקר, כולל לגבי מוצא החיים.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות

סידני אלטמן נולד בשנת 1939 במונטריאול, קוויבק, קנדה, כבנם השני של מהגרים יהודים ממזרח אירופה. אביו, ויקטור אלטמן, היה עובד בקולחוז באוקראינה והיגר לקנדה כדי לעבוד בחווה חקלאית. מאוחר יותר הוא פרנס את משפחתו מחנות מכולת בשכונת נוטר דאם דה גראס במונטריאול. האם, ריי ארלין, ילידת ביאליסטוק, פולין, היגרה בגיל 18 עם אחותה, למדה אנגלית ועבדה כפועלת בבית חרושת לטקסטיל.
המשפחה חיה בתנאים צנועים ואלטמן נהג לומר מאוחר יותר: "מהם (מההורים) - למדתי כי עבודה קשה בסביבה יציבה יכולה להפיק רווחים, אפילו עולים בכמויות אינפיניטזימליות". בילדותו העריץ אלטמן את אלברט איינשטיין, סופרים, כוכבי בייסבול והוקי קרח.
שנות הלימודים והתחלת הקריירה המדעית

כשהגיע להתבגרות, המשפחה כבר הרשתה לעצמה לממן לסידני לימודים במכללה. אחרי לימודים בתיכון וסט היל במונטריאול, הוא נסע לארצות הברית השכנות כדי ללמוד פיזיקה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס MIT, בבוסטון. בעת לימודיו היה חבר בקבוצת הוקי קרח של המוסד. מדריך צעיר בשם לי גרודזינס ערב אותו בניסויים על פיזור אלקטרונים ועודד אותו לכיוון המחקר, למרות ההסתיגויות של כמה פרופסורים, שסברו כי מדובר בסטודנט בינוני. באותה תקופה הוא התחיל להתעניין בגנטיקה מולקולרית והשתתף בקורס בנושא. אחרי סיום התואר הראשון בשנת 1960 היה אלטמן סטודנט מחקר במשך 18 חודשים באוניברסיטת קולומביה במסגרת תוכנית לתואר שני בפיזיקה. בגלל בעיות אישיות (מותו של חבר מסרטן) וחוסר הזדמנות לסטודנטים מתחילים להשתלב במחקר במעבדה, נאלץ לעזוב את התוכנית בלי לסיים את התואר. עבד תקופה בעריכת ספרים, התעניין בכתיבת תסריט ואף ניסה כוחותיו בתרגום רומן מצרפתית לאנגלית.
כעבור חודשים אחדים, אחרי התייעצויות עם הפיזיקאי ג'ורג' גאמוב ואחרים, התקבל ללימודי ביופיזיקה באוניברסיטת קולורדו, ליד המרכז הרפואי בדנוור. השתלב שם תחת הדרכתו של לאונרד לרמן, במחקר בנוגע להשפעות מוטגניות של האקרידינים על הרפליקציה של הבקטריופאג' T4. בשנת 1967 הוסמך כדוקטור במדעים בתחום הביופיזיקה באוניברסיטת קולורדו.
בהמשך עבד תקופה קצרה כעוזר מחקר לביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת ואנדרבילט. אחר כך זכה במלגת מחקר מה"קרן דיימון רניון לחקר הסרטן" שסייעה לו להתקבל לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת הרווארד, שם עבד במעבדתו של הביוכימאי מתיו מזלסון והמשיך במחקר שלו לגבי המבנה הגנטי של הבקטריופאג T4.
בשנת 1969 בעזרת לרמן, התקבל להשתלמות בבריטניה, באוניברסיטת קיימברידג', במעבדתם של סידני ברנר וסר פרנסיס קריק.
תגליתו העיקרית

בעת עבודתו במעבדה לביולוגיה מולקורית של ברנר וקריק התקדם אלטמן אל גילויו את ה-RNA הקטליטי.
בעודו עובד עם תאים מוטנטים של tRNA בעל פונקציה משובשת, ניסה לבודד סוג מיוחד של RNA הקרוי פרקורסור-RNA (‏ RNA precursor).
נטל לוחית של זכוכית מכוסה על צד אחד בשכבה דקה של ג'ל והניח עליה כמה טיפות מן החומר שהכין מהתאים המוטנטים. אחר כך הניח את הלוחית בתוך שדה חשמלי חזק. על ידי האלקטרופורזה מרכיבים שונים נעו בג'ל במהירויות שונות. כעבור מספר שעות כשהניח אלטמן פילם צילום על הג'ל, כמויות עדינות של מארקר רדיואקטיבי שב RNA שידרו קרני X שהשאירו פסים אופייניים על הפילם. אלטמן ראה מהר שהצליח לגלות את המבשר הטהור הראשון מבחינה רדיוכימית של מולקולת ה- tRNA, מה שהיווה צעד ראשון לקראת גילוי ה RNA קטליטי.
בהמשך גילה אלטמן את הריבונוקלאז P ואת התכונות האנזימטיות של תת-יחידה של ה-RNA של אנזים זה.
אלטמן קיבל עצות מועילות מכמה מחברים למחקר כמו, למשל, מג'ון דרק סמית, שאיפשרו לו לבחון את רעיונותיו. גילוי הפרקורסור הראשון הטהור מבחינה רדיוכימית של ה-tRNA הביא להעסקתו של אלטמן באוניברסיטת ייל בשנת 1971.
בשנת 1980 התמנה שם לפרופסור. בשנים 1985-1983 היה ראש מחלקתו ובשנת 1985 נתמנה לדקאן של אוניברסיטת ייל למשך ארבע שנים. ב-1 ביולי 1989 חזר לתפקידו כפרופסור במשרה מלאה.
בייל עסק אלטמן באנליזת התכונות הקטליטיות של הריבונוקלאז P. הריבונוקלאז P או RNase P הוא חלקיק של ריבונוקלאופרוטאין.
בהתחלה סברו המדענים שבתוך הקומפלקס RNase P בקטריאלי, תת-היחידה של חלבון היא האחראית לפעילות הקטליטית של הקומפלקס, המעורבת בהבשלת ה-tRNA. תוך כדי ניסויים שבהם שוחזר הקומפלקס במבחנות, גילו אלטמן וקבוצת המחקר שלו כי היה מספיק מרכיב מבודד של RNA כדי לצפות קיומה של פעילות קטליטית של האנזים, מה שהצביע על תכונות קוטליטיות של RNA עצמו.
אף על פי שהקומפלקס RNase P קיים גם באורגניזמים אוקריוטים, במחקר מאוחר יותר, גילה סידני אלטמן שבאותם אורגניזמים, תת-היחידות של חלבון שבקומפלקס הן כן חיוניות בפעילות הקטליטית, בניגוד ל RNase P הבקטריאלי.
בשנת 1984 קיבל אלטמן אזרחות אמריקאית, אך שמר גם את אזרחותו הקנדית.
סידני אלטמן נפטר ב-5 באפריל 2022. היה נשוי משנת 1972 לאן מ. קרנר, ביוכימאית ומומחית בביולוגיה מולקולרית, בתם של הפילוסוף היהודי-בריטי סטפן קרנר ושל המשפטנית אדית קרנר לבית לווי, שהיו פליטים יהודים מצ'כוסלובקיה. אחי האישה, הוא המתמטיקאי תומאס קרנר (יליד 1946).
לזוג אלטמן נולדו שני ילדים: דניאל (יליד 1974) ולאה (ילידת 1977).
ספרים

Transfer RNA (1978)
Science at Yale (2002)
פרסים ואותות כבוד

1990 - חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
1990 - חבר האקדמיה האמקריקאית לאמנויות ומדעים
דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטאות מונטריאול, יורק (טורונטו), קולורדו, קולומביה בריטית, מקגיל, של אוניברסיטת קונטיקט, של דארטמות' קולג', של האוניברסיטה העברית בירושלים.
1989 האות להצטיינות מטעם המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית
1989 הפרס לוויס רוזנסטיל לעבודה מצוינת במדעי היסוד ברפואה
לקריאה נוספת

Laylin K.James Nobel Laureates in Chemistry, 1901-1992 History of Modern Chemical Science American Chemical Society and Chemical Heritage Foundation 1994
הערות שוליים

↑  Nobel laureates, עמוד 738
↑  Nobel laureates, עמוד 739
| זוכי פרס נובל לכימיה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | ואן 'ט הוף (1901) • פישר (1902) • ארהניוס (1903) • רמזי (1904) • פון באייר (1905) • מואסאן (1906) • בוכנר (1907) • רתרפורד (1908) • אוסטוולד (1909) • וולך (1910) • קירי (1911) • גריניאר, סבטייה (1912) • ורנר (1913) • ריצ'רדס (1914) • וילשטאטר (1915) • לא הוענק (1916–1917) • הבר (1918) • לא הוענק (1919) • נרנסט (1920) • סודי (1921) • אסטון (1922) • פרגל (1923) • לא הוענק (1924) • ז'יגמונדי (1925) |  |
| 1926–1950 | סוודברג (1926) • וילנד (1927) • וינדאוס (1928) • הרדן,  פון אוילר-שלפין (1929) • פישר (1930) • בוש,  ברגיוס (1931) • לאנגמיור (1932) • לא הוענק (1933) • יורי (1934) • פרדריק ז'וליו-קירי, אירן ז'וליו-קירי (1935) • דביי (1936) • הוורת', קארר (1937) • קון (1938) • בוטנאנדט, רוז'יצ'קה (1939) • לא חולק (1940–1942) • דה הוושי (1943) • האן (1944) • וירטאנן (1945) • סאמנר, נורתרופ, סטנלי (1946) • רובינסון (1947) • טיסליוס (1948) • ג'יוק (1949) • דילס, אלדר (1950) |  |
| 1951–1975 | מקמילן, סיבורג (1951) • מרטין, סינג' (1952) • שטאודינגר (1953) • לינוס פאולינג (1954) • ויניו (1955) • הינשלווד, סמיונוב (1956) • טוד (1957) • סנגר (1958) • היירובסקי (1959) • ליבי (1960) • קלווין (1961) • פרוץ, קנדרו (1962) • ציגלר, נטה (1963) • הודג'קין (1964) • וודוורד (1965) • מוליקן (1966) • אייגן, נוריש, פורטר (1967) • אונסאגר (1968) • ברטון, האסל (1969) • ללואר (1970) • הרצברג (1971) • אנפינסן, מור, סטיין (1972) • פישר, וילקינסון (1973) • פלורי (1974) • קורנפורת', פרלוג (1975) |  |
| 1976–2000 | ליפסקומב (1976) • פריגוז'ין (1977) • מיטשל (1978) • בראון, ויטיג (1979) • ברג, גילברט, סנגר (1980) • פוקוי, הופמן (1981) • קלוג (1982) • טאובה (1983) • מריפילד (1984) • האופטמן, קרל (1985) • הרשבאך, לי, פולני (1986) • קראם, להן, פדרסן (1987) • דייזנהופר, הובר, מישל (1988) • אלטמן, צ'ק (1989) • קורי (1990) • ארנסט (1991) • מרקוס (1992) • מוליס, סמית' (1993) • אולה (1994) • קרוצן, מולינה, רולנד (1995) • סמולי, קורל, קרוטו (1996) • בויר, ווקר, סקואו (1997) • קוהן, פופל (1998) • זוויל (1999) • היגר, מקדיארמיד, שירקאווה (2000) |  |
| 2001 ואילך | נולס, נויורי (2001) • ויטריך, פן, טנקה (2002) • אגרה, מק'קינון (2003) • צ'חנובר, הרשקו, רוז (2004) • שובן, גרבס, שרוק (2005) • קורנברג (2006) • ארטל (2007) • שיממורה, צ'לפי, טסיין (2008) • יונת, רמאקרישנן, סטייץ (2009) • הק, נגישי, סוזוקי (2010) • שכטמן (2011) • לפקוביץ', קובילקה (2012) • ורשל, קרפלוס, לויט (2013) • בציג, הל, מורנר (2014) • לינדל, מודריץ', סנקאר (2015) • סטודרט, סובאז', פרינחה (2016) • דובושה, פרנק, הנדרסון (2017)  • ארנולד, סמית', וינטר (2018) • גודאינף, ויטינגהאם, יושינו (2019) • שרפנטייה, דאודנה (2020) • ליסט, מקמילן (2021) • ברטוצי, מלדל, שארפלס (2022) • יקימוב, בוונדי, ברוס (2023) • בייקר, ג'מפר, הסביס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007364772605171  GND: 1101123869  ISNI: 0000 0001 1494 481X  LCCN: n78044855  NKC: ola2002113853  NTA: 071105204  ORCID: 0000-0001-7287-0337  SNAC: w6xp7m7b  SUDOC: 122876628  VIAF: 84952475   WorldCat (עם VIAF): 84952475
Harry's House

Harry's House (בעברית: הבית של הארי) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר הבריטי הארי סטיילס. הוא יצא לאור ב-20 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס וארסקין רקורדס.
רקע והכרזה

בשבועות הראשונים של 2022 החל הארי סטיילס לפרסם רמזים על כך שהוא עובד על מוזיקה חדשה דרך חשבון הטיקטוק שלו. ב-23 במרץ 2022 הוא הכריז על שם האלבום ומספר הרצועות, עטיפתו, תאריך היציאה, וכן טיזר בן 40 שניות. בטיזר, עולה סטיילס על בימת תיאטרון ומאחוריו מתרוממת "חזית הבית". האלבום בנוי מ-13 רצועות. לאחר הכרזת האלבום פתח סטיילס אתר אינטרנט אינטראקטיבי וחשבון טוויטר חדש.
ג'וני מיטשל, שכללה שיר בשם "Harry's House / Centerpiece" באלבומה The Hissing of Summer Lawns משנת 1975, כתבה בטוויטר כי היא אוהבת את שם האלבום.
רשימות סיכום שנה

האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022.
| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אסקווייר | 25 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
| בוקר טוב אמריקה | 50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 39 |  |
| בילבורד | 50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 6 |  |
| בילבורד | 50 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 עד כה | נכלל |  |
| דיילי טלגרף | 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 5 |  |
| הגרדיאן | 50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 12 |  |
| הוליווד ריפורטר | האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 5 |  |
| הניו יורק טיימס | האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 על פי בחירתו של ג'ון קרמניקה | אזכור מכובד |  |
| הפינגטון פוסט | 12 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
| לוס אנג'לס טיימס | 20 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 19 |  |
| סאנדיי טיימס | 25 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 9 |  |
| פיפל | 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 7 |  |
| פרוספקט | אלבומים המובילים לשנת 2022 | נכלל |  |
| רולינג סטון | 20 האלבומים הטובים ביותר על פי רוב שפילד לשנת 2022 | 3 |  |
| רולינג סטון | 100 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 5 |  |
| Albumism | 100 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 5 |  |
| AllMusic | האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
| AllMusic | אלבומי פופ אהובים משנת 2022 | נכלל |  |
| Alternative Press | האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | נכלל |  |
| Complex | האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 23 |  |
| Complex | 50 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 31 |  |
| Consequence | 50 האלבומים המובילים של שנת 2022 | 19 |  |
| Consequence | 30 האלבומים המובילים לשנת 2022 עד כה | 17 |  |
| Coup de Main | 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 8 |  |
| DIY | 20 האלבומים הטובים לשנת 2022 | 6 |  |
| The Fader | 50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 23 |  |
| Gaffa שוודיה | האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 26 |  |
| GQ בריטניה | האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
| NME | 50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 16 |  |
| NME | האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 עד כה | נכלל |  |
| NPR | 36 האלבומים האהובים ביותר לשנת 2022 עד כה | נכלל |  |
| PopMatters | 80 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 72 |  |
| PopMatters | 50 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 עד כה | נכלל |  |
| Hotpress | 50 האלבומים הטובים ביותר של שנת 2022 | 16 |  |
| MusicOMH | 50 האלבומים המובילים לשנת 2022 | 48 |  |
| NYLON | האלבומים האהובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
| OOR | 20 האלבומים המובילים לשנת 2022 | 14 |  |
| RIFF | 61 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 21 |  |
| Under the Radar | 100 האלבומים המובילים לשנת 2022 | 62 |  |
| Uproxx | אלבומי הפופ הטובים ביותר לשנת 2022 | נכלל |  |
| USA Today | 10 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 1 |  |
| Wonderland | אלבומי השנה של המגזין Wonderland | נכלל |  |
| Yahoo Entertainment | האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022 | 2 |  |
סינגלים

הסינגל המוביל של האלבום, "As It Was", הוכרז ב-28 במרץ 2022, ויצא לאור ב-1 באפריל 2022.
קידום

ב-15 באפריל 2022, במהלך הופעתו בפסטיבל קואצ'לה, ביצע סטיילס את הסינגל "As It Was" בהופעה חיה לראשונה, יחד עם שני שירים שעוד לא פורסמו: "Boyfriends" ו-"Late Night Talking".
רשימת רצועות

| Harry's House> מס' | Harry's House> שם | Harry's House> משך | Harry's House>  | Harry's House>  | Harry's House>  | Harry's House>  | Harry's House>  | Harry's House>  | Harry's House>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Music for a Sushi Restaurant  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Late Night Talking  | 3:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Grapejuice  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | As It Was  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Daylight  | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Little Freak  | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Matilda  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Cinema  | 4:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Daydreaming  | 3:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Keep Driving  | 2:19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Satellite  | 3:37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Boyfriends  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Love of My Life  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 41:48 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 1 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 1 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 1 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 1 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 1 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 1 |
|  יפן | אוריקון | 82 |
|  ליטא | AGATA | 1 |
|  נורווגיה | VG-lista | 1 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 1 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 1 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 1 |
|  צרפת | SNEP | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 1 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 1 |