stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האנזי ברנד
פעילותה למען "רכבת ההצלה"

ב-21 באפריל 1944 העלה הרמן קרומיי, מעוזריו הבכירים של אייכמן, הצעה לאפשר ל-600 יהודים שחיו בהונגריה והחזיקו רישיונות עלייה לארץ ישראל (סרטיפיקטים) לצאת ברכבת מהונגריה למדינה נייטרלית כלשהי. ב-22 במאי חזר אייכמן על הצעתו של קרומיי ונתן לה את הסכמתו. המשא ומתן בנושא הרכבת נמשך כחודש ובסופו של דבר הוסכם שכל נוסע ישלם 1,000 דולר לנפש. רשימת הנוסעים שלא עלה בידיהם להשיג את הכסף הורכבה בידי עסקני הציבור מהפלגים השונים. עלות מבצע ההצלה הסתכמה ב-1,685,000 דולר תמורת 1,685 נוסעים. על פי עדותם של יואל והאנזי ברנד, רק לאחר שאחד החלוצים סיפר שילדי משפחת ברנד יהיו גם הם ברכבת, חל שינוי ביחס הציבור למבצע ההצלה. האנזי רצתה מאוד שגם ילדיה יהיו ברכבת, אך הגרמנים סירבו לאפשר זאת כל זמן שיואל ברנד טרם שב משליחותו.
בקרב הציבור היהודי התייחסו רבים למבצע ההצלה ברכבת בהסתייגות רבה וחששו שזוהי תרמית של הגרמנים. הנוסעים המיועדים לעלות לרכבת רוכזו בשלושה מחנות בבודפשט: במחנה "קולומבוס", בבית הכנסת שברחוב ארינה וברחוב בּצ'קוֹי. ברנד הייתה אחראית על העברת המזוודות המלאות בכסף, בזהב ובתכשיטים שהובטחו לאייכמן תמורת שחרור רכבת ההצלה. מאות יהודים שילמו כדי לממן את הכופר. בליל 30 ביוני 1944 יצאה הרכבת מבודפשט לכיוון ברגן-בלזן. בהמשך הועברו הנוסעים לשווייץ. באוגוסט נסע קסטנר עם קורט בכר, שליחו של היינריך הימלר, לנהל משא ומתן עם סאלי מאייר, נציג הג'וינט העולמי. ברנד נשארה בבודפשט לשמור על הקשר עם אייכמן. לקראת סוף המלחמה עזב אייכמן את בודפשט והיא המשיכה את המשא ומתן עם סגניו. בתחילת ינואר עזבה את משרדי ועדת ההצלה ונשארה עם ילדיה בבודפשט עד שהגיעו הרוסים.
מעורבותה בפרשת הצנחנים מארץ-ישראל

שלושה מצנחני היישוב צנחו בהונגריה ביוני 1944: חנה סנש, יואל פלגי ופרץ גולדשטיין. חנה סנש נעצרה ברגע שחצתה את הגבול להונגריה, ופלגי וגולדשטיין היו תחת מעקב מהרגע שחצו את הגבול להונגריה. אחרי שרכבת ההצלה יצאה לדרכה, עצרה המשטרה ההונגרית את האנזי ברנד. חברי ועדת העזרה וההצלה לא ידעו בתחילה שסנש נעצרה, ולא הבינו מדוע המשטרה ההונגרית עוקבת אחריהם. זיכרון פרשת צנחני היישוב העיק עליה במשך שנים. במשפט גרינוולד-קסטנר טענה קתרינה סנש, אמה של חנה סנש, כי האנזי ברנד סירבה להעביר לבתה חבילה לבית הסוהר. כעבור שנים בראיונות לעיתונות אמרה שלא הבינה למה היה עליה לסכן את חייה ואת חיי ילדיה בהעברת חבילה למישהי המואשמת בריגול, וכי חנה סנש הוחזקה בידי המשטרה ההונגרית ולא בידי הנאצים. המשטרה ההונגרית לא ידעה על הקשר בין ועדת ההצלה היהודית לבין הגרמנים והעברת החבילה הייתה עלולה לחשוף זאת ולחבל במאמצי ההצלה.
עדותה במשפט גרינוולד-קסטנר

ב-25 במאי 1953 הגיש היועץ המשפטי לממשלה חיים כהן, תביעה פלילית בשם המדינה נגד מלכיאל גרינוולד בגין הוצאת דיבה על ישראל (רז'ה) קסטנר, דובר שר המסחר והתעשייה. המשפט זכה עד מהרה לכינוי משפט קסטנר. פסק הדין של שופט בית המשפט המחוזי, בנימין הלוי, ניתן ב-22 ביוני 1955 והסעיר את המדינה. ברנד העידה במשפט ב-31 במרס וב-1 באפריל 1954 וסיפרה כי יחד עם אחד מחברי ועדת ההצלה הוציאה ממכוניתה מזוודה מלאה זהב, יהלומים, פלטינה ומטבע זר והעלתה אותה לבניין מטה הגסטפו. המזוודה נמסרה לאחד מעוזריו של אייכמן ותמורת תכולתה נתנו הגרמנים היתר ליציאת רכבת ההצלה. שלוש מזוודות כאלו נמסרו לידי הגרמנים. עוד סיפרה, כי מיד לאחר כניסת הגרמנים לבודפשט מסרו בעלה וקסטנר לגרמנים כמה מיליוני פנגו כתנאי לניהול משא ומתן להצלת היהודים. היא עצמה התנגדה למשפט הדיבה נגד גרינוולד בטענה שלא ייתכן שהטרגדיה של העם היהודי תהיה נושא במשפט דיבה. לאחר פסק הדין המליצה לקסטנר לעזוב את הארץ מחשש לחייו.[דרוש מקור]
עדותה במשפט אייכמן

עדותה של האנזי ברנד במשפטו של אדולף אייכמן הייתה בעלת חשיבות מיוחדת שכן עדים מעטים במשפט פגשו את אייכמן פנים אל פנים ואף דיברו אתו. עבורה היווה משפט אייכמן הזדמנות להוכיח שקסטנר היה חף מפשע. במהלך עדותה איפשר לה נציג התביעה, גבריאל בך, לדבר בשטף ואף להוסיף הערה או הסבר, וכך גם השופטים. היא הייתה בין העדים הבודדים שד"ר רוברט סרווציוס, סנגורו של אייכמן ביקש לחקור. בעדותה סיפרה כיצד בפגישתה הראשונה עם אייכמן שאל אותה על שליחות בעלה והדגיש שהמשא ומתן בין הגרמנים לחבריי ועדת ההצלה הוא סוד הרייך הגרמני ואסר עליה לעזוב את בודפשט. עוד העידה, כי לאחר נסיעת בעלה נודע לה שמכניסים כמאה יהודים לכל קרון רכבת ושולחים אותם לאושוויץ, וכי אייכמן הבטיח בנוכחותה להשהות את גירוש היהודים מהונגריה, אך לא קיים את הבטחתו. עוד העידה, כי בעצמה העבירה את מזוודות הכסף והרכוש ששילמו היהודים האמידים ברכבת ההצלה לידי קלאגס, ראש האס דה. בשלב בו עסקו בהרכבת קבוצת נוסעי רכבת ההצלה, היא הלכה אל אייכמן וביקשה לשלוח את ילדיה עם המשלוח, אך נתקלה בהתנגדותו החריפה.
חייה בארץ

כשהסתיימה המלחמה לא רצתה האנזי ברנד לעלות לארץ ישראל והמשיכה להאשים את ראשי הסוכנות היהודית שלדעתה לא דאגו די להצלת יהודים ולא התייחסו ברצינות לעסקה "סחורה תחת דם". בסופו של דבר השתכנעה, והזוג ברנד עלו ארצה בשנת 1946 עם שני ילדיהם, שסבלו מסיוטים בעקבות מוראות המלחמה. תחילה התגוררו בקיבוץ גבעת חיים, ולאחר מכן עברו להתגורר בדירה קטנה בשכונת יד אליהו בתל אביב. במשך ארבעים שנה עבדה האנזי ברנד כאם בית ב"בית הילד" בעיר. בשנת 1964 נפטר יואל ברנד מהתקף לב, בזמן שהעיד במשפטו של פושע מלחמה נאצי. בשנת 1970 חלה בנה הבכור מיקי במחלה קשה, ונפטר לאחר שנתיים. האנזי ברנד לא נישאה שנית והמשיכה לחיות באותו הבית בשכונת יד אליהו בתל אביב. היא נפטרה בחג הפסח תש"ס (2000) בביתה, נטמנה בבית העלמין נחלת יצחק.
דמותה בדרמה הטלוויזיונית "משפט קסטנר"

האנזי ברנד הייתה אחת הדמויות הראשיות בדרמה הטלוויזיונית הישראלית "משפט קסטנר", אותה גילמה השחקנית יונה אליאן-קשת. הבמאי אורי ברבש והתסריטאי מוטי לרנר הציגו את דמותו הטראגית של קסטנר, שבמרץ 1957 נורה בידי מתנקש בשם זאב אקשטיין. שלושת פרקי הדרמה הוקרנו בחודש נובמבר 1994 בערוץ הראשון וזכו להד ציבורי נרחב, כולל סצנה שנויה במחלוקת שנדונה בבג"ץ. באותם ימים הייתה האנזי ברנד היחידה מקרב גיבורי הפרשה שהייתה עוד בחיים. בריאיון לשבועון "לאשה" בשנת 1960 אמרה כתגובה על הביקורות בנושא פעולות הוועדה לעזרה והצלה: "עשיתי יותר ממה שיכולתי... מעולם לא עברתי קורס להצלת יהודים ולא למדתי בבית הספר כיצד לנהל משא ומתן עם אדם כמו אייכמן. ההיסטוריה עוד תפסוק מי צדק".
ראו גם

שואת יהודי הונגריה
לקריאה נוספת

האנזי ויואל ברנד, השטן והנפש, תל אביב: לדורי, 1960.
יואל ברנד, בשליחות נידונים למוות, תל אביב: עיינות, תשי"ז.
דניאל ברנד, במלכודת הרשע, האדישות והסילוף, פעולות ההצלה של הנזי ויואל ברנד בשואה ומחירן, ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2017
בילי מוסקונה-לרמן, "המאהבת של קסטנר כבר לא יכולה לשתוק", מוסף סופשבוע, מעריב, 25 בנובמבר 1994.
יהודה באואר, יהודים למכירה? משא ומתן בין יהודים לנאצים 1933–1945, ירושלים: יד ושם, 2002.
שרון גבע, "רעייתו של יואל בראנד, יד ימינו של קסטנר", אל האחות הלא ידועה: גיבורות השואה בחברה הישראלית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ' 235–247.
יחיעם ויץ, האיש שנרצח פעמיים: חייו, משפטו ומותו של ד"ר ישראל קסטנר, ירושלים: כתר, 1995.
הערות שוליים

↑  שמה הפרטי נהגה "האנזי", על פי ההגייה הגרמנית, ולא "האנשי", על פי ההגייה ההונגרית, משום שנולדה למשפחה דוברת גרמנית.
↑  שרון גבע, אל האחות הלא ידועה: גיבורות השואה בחברה הישראלית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2010, עמ' 232.
1 2 3  פישביין, "האישה ששיחקה פוקר עם השטן", דבר השבוע.
1 2 3 4  בילי מוסקונה-לרמן, "המאהבת של קסטנר כבר לא יכולה לשתוק", מוסף סופשבוע, מעריב, 25.11.1994, עמ' 14.
↑  יואל ברנד, בשליחות נידונים למוות, תל אביב: עיינות, תשי"ז, עמ' 9.
↑  ברוריה אבידן-בריר, "S.O.S מפולניה", לאשה, 17.7.1960, עמ' 25-24
↑  יחיעם ויץ, האיש שנרצח פעמיים: חייו, משפטו ומותו של ד"ר ישראל קסטנר, ירושלים: כתר, 1995, עמ' 22.
↑  יהודה באואר, יהודים למכירה? משא ומתן בין יהודים לנאצים 1945-1933, ירושלים: יד ושם, 2002, עמ' 200.
↑  האנזי ברנד, עדות במשפט אייכמן, בתוך "אני מאשים: עדויות ממשפט אייכמן", אתר סנונית, כתבי עת ומאגרי מידע.
↑  באואר, יהודים למכירה? משא ומתן בין יהודים לנאצים 1945-1933, עמ' 207, 211-210.
↑  האנזי ויואל ברנד, השטן והנפש, תל אביב: לדורי, 1960, עמ' 36.
↑  ברנד, בשליחות נידונים למוות, עמ' 79.
↑  ויץ, האיש שנרצח פעמיים, עמ' 30-31.
↑  האנזי ברנד, עדות במשפט אייכמן.
↑  ברנד, השטן והנפש, עמ' 55-53.
↑  מחנה שטרסהוף באתר יד ושם
↑  ויץ, האיש שנרצח פעמיים, עמ' 32
↑  ברנד, השטן והנפש, עמ' 58.
↑  ויץ, האיש שנרצח פעמיים, עמ' 33.
↑  ויץ, האיש שנרצח פעמיים עמ' 39.
↑  אמנון ברזילי, "פחדתי רק מהיהודים", מוסף הארץ, הארץ, 1.4.1994, עמ' 17-18.
↑  ויץ, האיש שנרצח פעמיים, עמ' 245-242.
↑  שלום רוזנפלד, תיק פלילי 124: משפט גרינולד-קסטנר, ירושלים: קרני, 1955, עמ' 184-185.
↑  גבע, אל האחות הלא ידועה, עמ' 225-224,244.
↑  גבע, אל האחות הלא ידועה, עמ' 223.
↑  גבע, אל האחות הלא ידועה, עמ' 44.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460835705171  ISNI: 0000 0004 7751 7331  LCCN: no2018009284  VIAF: 5060151717065213900002   WorldCat (עם VIAF): 5060151717065213900002 
האנזי ברנד ואוסקר שינדלר בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
בייבי דרייבר

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  אדגר רייט
 הופק בידי:  טים ביבן 
 תסריט:  אדגר רייט 
 עריכה:  פול מצ'ליס 
 שחקנים ראשיים:  אנסל אלגורט פול ויליאמס ביג בוי קילר מייק לילי ג'יימס קווין ספייסי ג'ון האם אייסה גונזלס ג'ון ברנטל סי ג'יי ג'ונס ג'יימי פוקס סקיי פררה מייקל באלזארי ג'ון ספנסר בפסקה זו 27 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מוזיקה:  סטיבן פרייס 
 צילום:  ביל פופ 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Big Talk Studios 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס, סרטי טריסטאר, הולו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  28 ביוני 2017 
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיית פשע, סרט הרפתקאות, סרט קומדיית פעולה, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  ג'ורג'יה, אטלנטה 
 תקציב:  34 מיליון דולר
 הכנסות:  226,945,087 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   babydriver
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 www.babydriver-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
בייבי דרייבר (באנגלית: Baby Driver) הוא סרט שוד ופעולה שיצא ב-2017. את הסרט כתב וביים אדגר רייט.
הסרט עוקב אחר בייבי (אנסל אלגורט), נהג מילוט יתום ובעל חיבה למוזיקה, אשר עובד בעל כורחו עם איש עולם תחתון בתמורה להזדמנות שנייה להתחיל חיים חדשים. רבים מקטעי הפעולה בסרט מבוימים בתיאום לפסקול.
הסרט הוא הפקה בריטית-אמריקאית, והוצג בבכורה עולמית בפסטיבל South by Southwest שבאוסטין, טקסס, ב-11 במרץ 2017, ויצא לאקרנים בישראל ב-29 ביוני 2017.
הסרט הפך לשובר קופות, בהשוואה לתקציבו הדל וזכה לביקורות חיוביות רבות ברחבי העולם.
שחקנים

אנסל אלגורט בתור בייבי, צעיר בעל חיבה למוזיקה אשר עובד כנהג מילוט עבור צוות מתחלף של שודדי בנקים. עבר תאונה כשהיה ילד. התאונה גרמה להרג הוריו ולבעיות שמיעה ולכן הוא שומע מוזיקה כל הזמן. שמו האמיתי, מיילס, נחשף בסוף הסרט.
מיכל דאבי, ‏טרגדיה: השחקן בן ה-16 נהרג לאחר שנפל מרכב נוסע, באתר ‏מאקו‏, 26 בדצמבר 2024
לילי ג'יימס בתור דברה, מלצרית ומושא אהבתו של בייבי.
קווין ספייסי בתור דוק, הבוס של צוות השודדים המתחלף ופושע ותיק ומיומן.
ג'ון האם בתור באדי, חלק מכנופיית שודדי הבנקים וסוחר לשעבר בוול סטריט. מתעצבן בקלות.
ג'יימי פוקס בתור באטס, נושא הרובים הפזיז של כנופיית שודדי הבנקים.
ג'ון ברנטל בתור גריף, אחד מחברי כנופיית השודדים.
אייזה גונזלס בתור דארלינג, אחת משודדי הבנקים, שותפתו לפשע ובת זוגו של באדי. מתה במהלך קרב עם שוטרים בסוף הסרט.
"פלי" בתור אדי נונסנס, אחד מחברי כנופיית השודדים.
סקיי פררה בתור אמו של בייבי, שמתה בתאונת דרכים כשבייבי היה צעיר.
הפקה > פיתוח

אדגר רייט הצהיר כי עלה בראשו הרעיון לסרט ב-1994, אמנם הוא אימץ את ההתחלה המתוכננת של הסרט אל הקליפ בבימויו של השיר "Blue Song" של להקת המוזיקה האלקטרונית Mint Royale הבריטית, בשנת 2003, בכיכובו של נואל פילדינג בתור נהג מילוט חובב מוזיקה שעובד עבור חבורת שודדי בנקים. הוא מאוחר יותר התחרט על כך כאשר הקליפ הפך אהוד באופן בלתי צפוי.
הפקה > ליהוק

ב-22 ביולי 2014, הוכרז כי אדגר רייט, לאחר שעזב את פרויקט אנטמן, עבר לביים את "בייבי דרייבר" עבור חברת ההפקה Working Title Films הבריטית. טים בוואן, אריק פלנר ונירה פארק היו עתידים להפיק את הסרט. ב-13 בינואר 2015, דווח כי אנסל אלגורט נמצא בדיונים מוקדמים לגבי הצטרפותו לסרט, אשר סרטי סוני עתידים להוציאו, דרך חברת הבת של סרטי קולומביה (בבעלות סרטי סוני) - סרטי טריסטאר. אמה סטון ומייקל דאגלס סומנו גם כן כליהוקים אפשריים עבור הסרט. ב-7 במאי 2015, לילי ג'יימס הייתה בדיונים לגבי הצטרפות לסרט בתפקיד נשי ראשי בתור המלצרית ומושא חיבתו של דמותו של אלגורט. חברת Media Rights Capital בשיתוף עם סרטי טריסטאר היו עתידות לממן את הסרט, אשר פארק תפיק דרך חברת ההפקה שלה Big Talk הפקות, כאשר רייט ייכתוב את התסריט.
ב-8 בספטמבר 2015, דווח כי ג'יימי פוקס נמצא בשיחות לגבי הצטרפותו לסרט. ב-20 באוקטובר 2015, ג'ון האם חתם על כיכובו בסרט בתור אחד הרשעים, חלק מכנופיית שודדי בנקים וסוחר לשעבר בוול סטריט. ב-3 בנובמבר 2015, קווין ספייסי לוהק לשחק בתפקיד מנהל צוות השודדים ופושע מנוסה. ב-16 בדצמבר 2015, אייזה גונזלס הצטרפה לסרט בתפקיד אחת החברות בכנופיית שודדי הבנקים וזוגתו של הדמות של ג'ון האם. ב-23 בפברואר 2016, ג'ון ברנטל לוהק בתור גריף. ב-8 בינואר 2017, רייט פרסם דרך טוויטר כי "סטריפ נמצאת בסרט החדש שלי", לפני שמחק את הציוץ זמן קצר לאחר מכן, דבר שהוביל רבים לשער כי מריל סטריפ תופיע ב"בייבי דרייבר".
הפקה > צילומים

שלב הצילומים של הסרט החל ב-17 בפברואר 2016 והסתיים ב-13 במאי של אותה השנה. הסרט צולם באטלנטה, ג'ורג'יה.
פסקול

"(Baby Driver (Music from the Motion Picture" הוא שמו של אלבום הפס-קול של הסרט הנושא את אותו השם. הפסקול יצא לאור ב-23 ביוני 2017, על גבי תקליטור, תקליט ויניל ובהקלטה דיגיטלית דרך קולומביה רקורדס, 30th Century Records. האלבום משלב מגוון אמנים שפעלו בעשורים שונים, ביניהם בלר, Run the Jewels, סקיי פררה, Jon Spencer Blues Explosion, קווין וכן Golden Earring.
פסקול > רשימת הרצועות

הפסקול כולל שלוש רצועות מקוריות - "Easy" של סקיי פררה, "Chase Me" של דיינג'ר מאוס, בהופעת Run the Jewels ו-ביג בוי והשיר "Was He Slow?" של קיד קואלה. ברצועה "Chase Me" נמצאות דגימות רבות מהרצועה "Bellbottoms" של Jon Spencer Blues Explosion, אשר מופיעים גם כן בפסקול.
| מס>  | כותרת | אמן/אמנים | אורך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Bellbottoms" | Jon Spencer Blues Explosion | 5:17 |
| 2. | "Harlem Shuffle" | Bob & Earl | 2:52 |
| 3. | "Egyptian Reggae" | Jonathan Richman & The Modern Lovers | 2:37 |
| 4. | "Smokey Joe's La La" | Googie Rene | 3:02 |
| 5. | "Let’s Go Away For Awhile" | The Beach Boys | 2:21 |
| 6. | "B-A-B-Y" | Carla Thomas | 2:57 |
| 7. | "Kashmere" | Kashmere Stage Band | 4:57 |
| 8. | "Unsquare Dance" | דייב ברובק | 2:00 |
| 9. | "Neat Neat Neat" | דה דמנד | 2:42 |
| 10. | "Easy (Single Version)" | The Commodores | 4:16 |
| 11. | "Debora" | טי רקס | 3:19 |
| 12. | "Debra" | בק | 5:43 |
| 13. | "Bongolia" | Incredible Bongo Band | 2:15 |
| 14. | "Baby Let Me Take You (In My Arms)" | The Detroit Emeralds | 3:53 |
| 15. | "Early In The Morning" | אלכסיס קורנר | 3:01 |
| 16. | "The Edge" | David McCallum | 2:54 |
| 17. | "Nowhere to Run" | Martha and the Vandellas | 3:02 |
| 18. | "Tequila" | The Button Down Brass | 3:32 |
| 19. | "When Something Is Wrong With My Baby" | Sam & Dave | 3:16 |
| 20. | "Every Little Bit Hurts" | Brenda Holloway | 2:57 |
| 21. | "Intermission" | בלר | 2:27 |
| 22. | "Hocus Pocus (Original Single Version)" | Focus | 3:18 |
| 23. | "Radar Love (1973 Single Edit)" | Golden Earring | 3:44 |
| 24. | "Never, Never Gonna Give Ya Up" | בארי וייט | 4:51 |
| 25. | "Know How" | Young MC | 4:02 |
| 26. | "Brighton Rock" | קווין | 5:10 |
| 27. | "Easy" | סקיי פררה | 4:28 |
| 28. | "Baby Driver" | סיימון וגרפונקל | 3:16 |
| 29. | "Was He Slow (Credit Roll Version)" | קיד קואלה | 1:47 |
| 30. | "Chase Me" | דיינג'ר מאוס מארח את Run the Jewels ו-ביג בוי | 3:27 |
| אורך כולל: | אורך כולל: | אורך כולל: | 1:43:53 |
יציאה לאקרנים

באוגוסט 2015, סרטי סוני הכריזו כי הסרט ייצא ב-17 במרץ 2017. יציאתו נדחתה לזמן קצר ל-11 באוגוסט 2017 לפני שהוחלט לבסוף ש-28 ביוני 2017 יהיה תאריך ההוצאה. הבכורה העולמית של הסרט חלה בפסטיבל South by Southwest ב-11 במרץ 2017.
יציאה לאקרנים > בקופות

בצפון אמריקה, הרווחים של בייבי דרייבר מוערכים ב-12–20 מיליון דולר, מ-3,150 בתי קולנוע בחמשת הימים הראשונים, כאשר יש סיכוי לרווח גדול יותר בשל הביקורות החיוביות.[דרושה הבהרה] רווחים של 2.1 מיליון דולר התקבלו מהצגות טרום-בכורה של הסרט.
יציאה לאקרנים > ביקורת

לפי אתר סיכום הביקורות Rotten Tomatoes, 92% מהביקורות על הסרט הן חיוביות, כאשר הדירוג הממוצע שלו הוא 8.2/10. בפסקה המתארת את דעת רוב הביקורות באתר מתואר כי: "אופנתי, מרגש, ומתודלק בפסקול קטלני, בייבי דרייבר עולה על הכביש ונעלם -- כאשר הוא מוכיח כי סרטי פעולה זריזים יכולים להיות כתובים בחכמה מבלי להקריב את הריגושים". לסרט דירוג של 86 מתוך 100 באתר Metacritic בהתבסס על 49 ביקורות, המצביעות על כך שהוא "משובח באופן גורף", והוא מצוין כסרט חובת-צפייה של Metacritic. צופים שנסקרו על ידי CinemaScore העניקו לסרט דירוג ממוצע של "A-", בסולם מ-A+ עד F.
הערות שוליים

↑  British Council Film, British Council Film: Baby Driver, film.britishcouncil.org
↑  בייבי דרייבר, באתר www.yesplanet.co.il (ארכיון)
↑  Robinson, Joanna. "Edgar Wright Makes a Triumphant Return at SXSW with Baby Driver". HWD (באנגלית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  Jr, Mike Fleming (2014-07-22). "Comic-Con: Off 'Ant-Man' Hill, Edgar Wright Sets Sights On 'Baby Driver'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  "{TB EXCLUSIVE} Ansel Elgort Boards Edgar Wright's Next Film, "Baby Driver"". The Tracking Board (באנגלית אמריקאית). 2015-01-12. נבדק ב-2017-06-22.
1 2  Kroll, Justin (2015-05-07). "Lily James to Co-Star in Edgar Wright's 'Baby Driver'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
1 2  "Jon Hamm Joins Edgar Wright's 'Baby Driver'". The Hollywood Reporter (באנגלית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  Jaafar, Ali (2015-09-08). "Jamie Foxx In Talks To Board Edgar Wright's 'Baby Driver'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  Jr, Mike Fleming (2015-11-04). "Kevin Spacey Joining 'Baby Driver' & 'Billionaire Boys Club'". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  Kroll, Justin (2015-12-16). "Eiza Gonzalez Joins Ansel Elgort in Edgar Wright's 'Baby Driver'". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  Jr, Mike Fleming (2016-02-23). "Jon Bernthal Joins Edgar Wright's 'Baby Driver' Ensemble". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  "Wait, Meryl Streep Is In Edgar Wright's Baby Driver?!". CINEMABLEND. 2017-01-09. נבדק ב-2017-06-22.
↑  "Edgar Wright's 'Baby Driver' Off and Running" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-22.
↑  "Edgar Wright's 'Baby Driver' Wraps Filming". Collider (באנגלית אמריקאית). 2016-05-16. נבדק ב-2017-06-22.
↑  "Soundtrack to Baby Driver spans 30 tracks and multiple decades". Consequence of Sound (באנגלית אמריקאית). 2017-06-02. נבדק ב-2017-06-29.
↑  "Queen, Blur, The Beach Boys & more join 'Baby Driver' soundtrack - NME". NME (באנגלית אמריקאית). 2017-06-02. נבדק ב-2017-06-29.
↑  Queen, Blur, The Beach Boys & more join 'Baby Driver' soundtrack - NME, NME Music News, Reviews, Videos, Galleries, Tickets and Blogs | NME.COM, ‏2017-06-02 (באנגלית)
↑  "'Baby Driver' Release Date Moves Up to June". EW.com (באנגלית אמריקאית). 2017-03-28. נבדק ב-2017-06-29.
↑  D'Alessandro, Anthony (2017-01-31). "SXSW 2017 Lineup: 'Baby Driver', 'Free Fire', 'Muppet Guys Talking' & Docus That Matter In Trump Era". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-29.
↑  D'Alessandro, Anthony (2017-06-27). "'Despicable Me 3' To Own Crowded Independence Day Weekend – Box Office Preview". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-29.
↑  D'Alessandro, Anthony (2017-06-29). "'Baby Driver' Cruising Toward $5M+ Opening Day – Box Office Update". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-06-29.
↑  Rotten Tomatoes מתוך Baby Driver (באנגלית), נבדק ב-2017-06-29
↑  Metacritic מתוך Baby Driver, נבדק ב-2017-06-29
לודוויג גומפלוביץ'

| --- | --- |

 לידה:  9 במרץ 1838 קרקוב, העיר החופשית קרקוב 
 פטירה:  19 באוגוסט 1909 (בגיל 71) גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה, מדע המדינה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה היגלונית 
 מוסדות:  אוניברסיטת גראץ 
 צאצאים:  ולדיסלב גומפלוביץ' 
 
לודוויג גומפלוביץ'
לודוויג גומפלוביץ' (9 במרץ 1838, קרקוב – 20 באוגוסט 1909, גראץ, אוסטריה-הונגריה) היה ממייסדי מדע הסוציולוגיה, משפטן ומאיש מדעי המדינה, מרצה למשפט חוקתי למשפט מנהלי באוניברסיטת גראץ.
חייו

גומפלוביץ' היה משפטן וסוציולוג יהודי מתבולל שנולד בפולין שתחת שלטון האימפריה הרוסית ופעל באימפריה האוסטרו-הונגרית ובגרמניה. הוא למד משפטים בקרקוב והיה עורך דין. ב-1875 החל ללמד משפט מנהלי בגראץ. ב-1882 קיבל מינוי לתפקיד פרופסור חבר, ובשנת 1893 – פרופסור. בשנת 1909, לאחר שחלה בסרטן, התאבד על ידי רעל, 15 שנה לאחר התאבדות בנו, מקס ארנסט גומפלוביץ, מדען ידוע בזכות עצמו.
צאצאיו ומורשתו

בנו השני של גומפלוביץ, ולדיסלב (לדיסלאוס), היה סוציולוג וחבר החברה האיגנית בוורשה. אחד מספריו, "מלכים משוגעים" (Obłąkani królowie, 1923), עסק, כיאה למורשת אביו, בשאלת התנוונותם של בני משפחת המלוכה האוסטרו-הונגרית. ולדיסלב פעל בשורות המפלגה הסוציאליסטית הפולנית (PPS) שהוקמה בסוף המאה ה-19 בלונדון, הרחק משלטונו הרודני של הצאר הרוסי ששלט בעת זו בפולין. לאחר הקמת פולין העצמאית היה ולדיסלב גומפלוביץ נציג דיפלומטי פולני בווינה, אך סולק ממשרתו עם עליית הימין לשלטון בפולין באמצע שנות השלושים.
בתקופת הכיבוש הגרמני בפולין פורסמו טוריו של ולדיסלב גומפלוביץ בעלונים מחתרתיים אנטי-גרמניים של ה"ארמייה לודובה", המחתרת הסוציאליסטית הפולנית האנטי גרמנית. בשמות העט בהם השתמש בפרסומיו הסוציאליסטיים, לא ביטא גומפלוביץ הבן ערגה למוצאו היהודי, למשנתו הסוציאליסטית או לעידן הנאורות, כי אם למדינת מוצאה של משפחתו: ולדיסלב קרקובסקי (קרקוב) ופרגרינוס ויסטולנסיס (Peregrinus הוא נתין רומאי חופשי, ונהר הוויסטולה הוא נהר הוויסלה החוצה את קרקוב ואת ורשה). ולדיסלב גומפלוביץ נפטר בוורשה בספטמבר 1942, בגיל 73, חודש לאחר גירושם של רבע מיליון יהודי ורשה לטרבלינקה. הוא נקבר בבית הקברות הקלוויניסטי בוורשה. כך הנציח, גם לאחר מותו, את חזון ההתבוללות של אביו.
אמונותיו הפוליטיות של גומפלוביץ' ואופיו הפולמוסני משכו סטודנטים פולנים ואיטלקים ואלה הפיצו את תורתו בפולין, איטליה, קרואטיה וצ'כיה. הוא פרסם את יצירותיו בגרמנית וכך השפיע גם במדינות דוברות גרמנית. גוסטב ראצנהופר (אנ') היה הבולט ביותר בין המושפעים מגומפלוביץ'.
עוד תלמיד של גומפלוביץ' היה מנואל גונזלס פראדה (אנ'). פראדה גר בפרו ומצא את התאוריות של גומפלוביץ' על סכסוך אתני שימושיות עבור הבנה של הכיבוש הספרדי של עמי הקצ'ואה במאה השש-עשרה, ועבור האופן בו המשיכו צאצאי הספרדים (וגם מהגרים אירופאים אחרים) להכפיף את העמים הילידיים.
פרסומים

Grundriss Der Sociologie / "קווי המתאר של סוציולוגיה". (1899), תורגם על ידי פרדריק ו' מור. 1975, הוצאת ארנו.
הערות שוליים

↑  ויליאם מ. ג'ונסטון, אוסטריה: היסטוריה אינטלקטואלית וחברתית, 1848-1938 (University of California Press, 1983), עמ' 175.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280198205171  PLWABN: 9810541010605606  BIBSYS: 90754807  BNE: XX1253568  BnF: cb12120320g (data)  CANTIC: a10398521  CiNii: DA01493683  GND: 118719475  ICCU: IEIV028903  ISNI: 0000 0001 1027 5962  LCCN: n90632499  LNB: 000282532  NDL: 00767397  NKC: jn20031015010  NLA: 35157299  NLG: 220417  NSK: 000132124  NTA: 06892948X  RERO: 02-A000076704  SNAC: w6pp001c  SUDOC: 02961452X  Trove: 845526  VcBA: 495/327802  VIAF: 59116039   WorldCat (עם VIAF): 59116039
ג'וד בלינגהאם

ג'וד ויקטור ויליאם בלינגהאם (באנגלית: Jude Victor William Bellingham; נולד ב-29 ביוני 2003) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בריאל מדריד ובנבחרת אנגליה.