stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי בלגיה–שווייץ
היסטוריה

בלגיה פתחה לראשונה שגרירות בשווייץ בשנת 1840. השגרירות השווייצרית בבריסל נפתחה בשנת 1918. אלברט הראשון, מלך הבלגים היה מבקר בשווייץ כדרך קבע תוך שמירה על מסורות משפחת המלוכה הבלגית. בין 1945 ל-1950, לאופולד השלישי, מלך הבלגים ומשפחתו חיו בשווייץ.
לאחר שבודואן, מלך הבלגים הומלך בשנת 1951, הוא המשיך לקיים מערכת יחסים טובה עם שווייץ וקיים ביקור בה בשנת 1989. אחת עשרה שנים אחר כך, אלברט השני, מלך הבלגים ביקר בשווייץ (21 בנובמבר–22 בנובמבר 2000). לאחר מסירת הכתר של אלברט השני לידי בנו, פיליפ, מלך הבלגים, בלגיה הוסיפה לקיים קשרים טובים עם שווייץ.
נציגויות דיפלומטיות

בלגיה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה. בלגיה מיוצגת בשווייץ גם בדרג הקונסולרי באמצעות ארבע קונסוליות שהיא מחזיקה בז'נבה, לוגאנו, סנט גאלן, וציריך.
שווייץ מיוצגת בבלגיה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בבריסל, בירת המדינה. שווייץ מיוצגת בבלגיה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שתי קונסוליות רשמיות שהיא מחזיקה באנטוורפן, ובליאז'.
שווייצרים בבלגיה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2017 התגוררו בבלגיה שבעת אלפים שמונה מאות שלושים וארבעה אזרחים שווייצרים, כאשר חמשת אלפים שש מאות ועשרים מהם החזיקו באזרחות כפולה בלגית-שווייצרית.
לישט

| --- | --- |

 מדינה:  מצרים מצרים
 גובה:  43 מטרים
 קואורדינטות:  29°34′13″N 31°13′52″E﻿ / ﻿29.57028°N 31.23111°E﻿ / 29.57028; 31.23111
 אזור זמן:  UTC+2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםלישט(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםלישט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לישט או אל-לישט (בערבית: اللشت, רומניזציה (אנ'): Al-Lišt) הוא יישוב מצרי הממוקם דרומית לקהיר. זהו אתר הקבורה המלכותי והאליטה של הממלכה התיכונה, לרבות שתי פירמידות שנבנו על ידי אמנמחת הראשון וסנוסרת הראשון. שתי הפירמידות הראשיות הוקפו בפירמידות קטנות יותר של בני משפחת המלוכה, וקברי מסטבה רבים של פקידים גבוהים ובני משפחתם. הם נבנו במהלך השושלות השתים עשרה והשלוש עשרה. האתר ידוע גם בקברו של סנבטיסי (Senebtisi), שנמצא ללא הפרעה וממנו נמצא סט תכשיטים. מתחם הפירמידה של סנוסרת הראשון הוא השמור ביותר מתקופה זו. ארונות הקבורה של ססנבנף (Sesenebnef) מציגים את הגרסאות המוקדמות ביותר של ספר המתים.
סקירה

האתר המצרי העתיק אל-לישט עשוי להימצא בגדה המערבית של נהר הנילוס, כ-65 קילומטרים דרומית לעיר קהיר. זהו הנקרופוליס של השושלת השתים עשרה, קרוב לעיר איטיטאווי שממנה, יש להניח, הכפר המודרני (בהינתן הצורה הישנה המוצעת אל-אישט) קיבל את שמו.
בירת השושלת האחת עשרה הייתה ממוקמת בעיר תבאי. המלך הראשון של השושלת השתים עשרה, אמנמחת הראשון, העביר את הבירה מתבאי לעיר איטיטאווי ליד אל-לישט, מכיוון שהיא הייתה קרובה לפיום, וממוקמת היטב כדי לשלוט ב"שתי הארצות" של מצרים העליונה והתחתונה. מניע נוסף שהוצע הוא השבחת קרקעות ורצון להגדיל את התפוקה החקלאית באזור. הריסות איטיטאווי מעולם לא זוהו באופן חד משמעי, והעדות המיקומית היחידה שהתגלתה מורכבת מחתיכות חרס באזור שבו מאמינים שהם נמצאים. עם זאת, שליטי השושלת השתים עשרה בנו באל-לישט פירמידות המוכרות לחוקרים.
אל-לישט הוא הנקרופוליס של שני השליטים הראשונים של השושלת השתים עשרה, אמנמחת הראשון ובנו ויורשו סנוסרת הראשון. הפירמידות הללו היו גלויות למי שנוסע לאיצ'-טאווי מדרום. המפורסם יותר מבין שני המתחמים המונומנטליים, זה של אמנמחת הראשון, כלל אולם מנחות עם מזבח גרניט, מגולף בתיאורים של נציגי הנומים (המחוזות) המביאים מנחות לפרעה. עם זאת, הפירמידה עצמה נמצאת במצב הרוס, ומתנשאת לגובה של כ-20 מטרים מעל פני הקרקע.[דרוש מקור]
אל-לישט בולטת ב"קניבליזציה" של נציביה של אנדרטאות קדומות יותר, אשר נחשבים כמסמלים את החזרת מצרים לתפארת הממלכה הקדומה. השינוי בסגנונות גילוף התבליט בשושלת השתים עשרה ניכר גם בשתי הפירמידות באתר זה.
חפירות

אל-לישט נחפרה לראשונה בשנת 1882 על ידי האגיפטולוג הצרפתי גסטון מספרו. מספרו היה מפריז אבל התעניין בהיסטוריה של מצרים אז המשיך ללמוד אצל אוגוסט מארייט. כאשר מארייט מת מספרו לקח על עצמו את המשימה הארכאולוגית. התעניינותו במצרים העתיקה לקחה אותו לשם במקור כדי לחפור עבור ממשלת צרפת, אך מאוחר יותר הוא המשיך לייסד את המכון הצרפתי לארכאולוגיה מזרחית. קבוצה זו חפרה את האתר עוד מ-1884 עד 1885. מ-1906 עד 1934 המשיכה המשלחת המצרית של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק, לעבוד על אל-לישט. בתקופת זמן זו הצליחו האגיפטולוגים לחפור במשך ארבע עשרה עונות. מוזיאון המטרופוליטן לאמנות חזר לאל-לישט בין השנים 1984 ל-1991.
חפירות > מקדשי קבורה באל-לישט

גם לאמנמחת הראשון וגם לסנוסרת הראשון היו מקדשי קבורה, אבל ארכאולוגים יודעים יותר על סנוסרת כי זה של אביו נהרס כמעט לחלוטין. השרידים היחידים של מקדש הקבורה של אמנמחת הראשון הם גילופים של אל הנילוס ואלוהויות נום. נהוג לחשוב שסנוסרת בנה מחדש את מקדש אמנמחת מכיוון ששמו נמצא על היסוד של שרידי המקדש. מכיוון שמקדשו של סנוסרת הראשון שמור יותר, היה קל יותר לשחזר את התוכנית האדריכלית המקורית שלו. ידוע כי היה דומה לאלה שנמצאו בשושלת השישית עם חצר, אכסדרה, אולם ומחסנים משני הצדדים. שנים לאחר מכן, החלו להתמקם קברי נשים, ילדים ופקידים קרובים סביב מקדשי המלכים הללו. האתר הפך ל"חלת דבש" של קברים עבור משפחותיהם ומשרתיהם שהתרבו עם כל דור ודור. לאחר נפילת השושלת, הנקרופוליס לא נחשב עוד כמי שזקוק לשמירה ולכן החלה באזור פעילות של שודדי קברים ובוזזים.
מראי מקום

Hayes, William C. (1953). The Scepter of Egypt - A Background for the Study of the Egyptian Antiquities in the Metropolitan Museum of Art. Vol. 1.
Mace, Arthur Cruttenden; Winlock, Herbert Eustis; Smith, Grafton Elliot (1916). The Tomb of Senebtisi at Lisht. New York: The Gilliss.
Mace, Arthur Cruttenden (1921). "Excavations at Lisht". Bulletin of the Metropolitan Museum of Art (Egyptian Expedition for MCMXX–MCMXXI). New York: The Gilliss: 5–19. doi:10.2307/3254484. JSTOR 3254484.
הערות שוליים

1 2  Willoughby, Jennifer (2012). "El-Lisht". The Encyclopedia of Ancient History. doi:10.1002/9781444338386.wbeah15146. ISBN 9781444338386.
↑  Peust, Carsten (2010). Die Toponyme vorarabischen Ursprungs im modernen Ägypte. Göttingen. p. 57.
↑  Hayes 1953, p. 172.
↑  Wilkinson, Toby (2010). The Rise and Fall of Ancient Egypt. p. 163.
↑  "Middle Kingdom Tomb Architecture at Lisht: The Metropolitan Museum of Art Egyptian Expedition - MetPublications - The Metropolitan Museum of Art". www.metmuseum.org. Retrieved 2018-02-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012095552505171
אן הריסון

אנה טות'היל סימס הריסון (באנגלית: Anna Tuthill Symmes Harrison;‏ 1775–1864) אשתו של נשיא ארצות הברית ויליאם הריסון וסבתו של נשיא ארצות הברית בנג'מין הריסון הייתה באופן רשמי הגברת הראשונה של ארצות הברית במשך כהונתו של בעלה שנמשכה חודש אחד בשנת 1841, אף שבפועל לא נכנסה מעולם אל הבית הלבן.
ביוגרפיה

אנה נולדה בקרבת מוריסטאון שבניו ג'רזי לשופט ג'ון קליווס סימס (John Cleves Symmes) ואנה טות'היל סימס (Anna Tuthill Symmes). לאחר מות אמה בשנת 1776 התחזה אביה לחייל בריטי על מנת לקחת אותה דרך האזורים שנשלטו על ידי הצבא הבריטי למשפחת אמה בלונג איילנד, וסבתה גידלה אותה במשך המהפכה האמריקנית.
לאחר שאביה נישא בשנית, ובהיותה בת 13, נסעה אנה עם הוריה לאוהיו והם התיישבו באזור הפרא של נורת' בנד שבאוהיו - שטחה שהיה אז בשליטת אינדיאנים. מספר שנים מאוחר יותר פגשה את הקצין ויליאם הריסון, שהיה מוצב בפורט וושינגטון, מוצב צבאי סמוך (שהיה באזור בו נמצאת כיום העיר סינסינטי שבאוהיו), והם התאהבו ונישאו ב-25 בנובמבר 1795 בנורת' בנד, בהיותה בת 20 ובהיות ויליאם בן 22. נולדו להם שישה בנים וארבע בנות: אליזבת (1795), ג'ון קליבס (1798), לוסי (1800), ויליאם הנרי הבן (1802), ג'ון סקוט (1804), בנג'מין (1806), מרי (1809), קרטר (1811), אנה (1813), וג'יימס (אשר נפטר זמן קצר לאחר לידתו).
בעת כהונתו של הריסון כנציג הטריטוריה בקונגרס האמריקאי עברו אנה וילדיהם לברקלי לזמן קצר, ולאחר מינויו של הריסון למושל טריטוריית אינדיאנה עברו להתגורר בבית שנבנה עבורם בוינסנס שבאינדיאנה.
מחשש למלחמה, עברה המשפחה בשנת 1812 לנורת' בנד, שם התגוררה אן עד בחירתו של בעלה לנשיא בשנת 1840. בשל מחלתה לא נסעה לוושינגטון לטקס השבעת בעלה לנשיא, ולכן ביקשה מאשת בנה המת - ג'יין אירווין הריסון לשמש בתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית בטקס ההשבעה. חודש לאחר השבעתו, ב-4 באפריל נפטר הנשיא הריסון. החדשות הגיעו לאן בעודה אורזת את חפציה ומתכוננת למעבר לבית הלבן. אן מעולם לא הגיעה לוושינגטון.
לאחר מות בעלה חיה אן עם בנה בנורת' בנד וגידלה את נכדיה - ובהם בנג'מין, לעתיד נשיא ארצות הברית. היא נפטרה בגיל 88 ב-25 בפברואר 1864.
בדיקות תוכנה למכשירים ניידים

בדיקות תוכנה על מכשירים ניידים נועדו על מנת לוודא כי היישום או אתר האינטרנט מתאימים לשימוש במכשירים ניידים, כגון טלפונים חכמים ומחשבי לוח.
הקדמה

העולם נמצא במעבר מסביבה של מחשבים אישיים לסביבה של מכשירים ניידים. לכן, כל ארגון הנותן שירות עסקי באמצעות מכשירים ניידים, וכן המפתחים עצמם צריכים לוודא את התאמת האתרים או היישומים למכשירים ניידים.
אתגרים

האתגר המרכזי העומד בפני הבודק הוא ריבוי מערכות ההפעלה והמכשירים הסלולריים הקיימים, המחייבים בדיקות תאימות לכל סביבה וסביבה.
כאשר מדובר ביישומים, על התוכנה להיות מותאמת למערכת הפעלה מסוימת ועל המתכנתים העובדים על פיתוח היישום מוטל כבר בשלבים הראשונים של הפיתוח לעבוד לפי הדרישות של מערכת ההפעלה שנבחרה. לכן במקרים אלו אתגר הבדיקה מצומצם למכשירים השונים של מערכת ההפעלה עבורה פותח היישום. אתרי אינטרנט ניתנים לפיתוח חוצה-פלטפורמות ולכן הבדיקות עבורם יהיו בכמה מערכות הפעלה.
בנוסף, מסכי מכשירים ניידים קטנים יותר ממסכי מחשב ולכן מחייבים ממשק נוח ובעיקר ניווט קל בין הדפים.
במכשירים ניידים בדרך כלל גם כוח המעבד, רוחב הפס והזיכרון קטנים יותר בהשוואה למחשבים אישיים.
בדיקות תאימות

כאמור, האתגר הגדול ביותר המייחד את עולם בדיקות המכשירים הניידים, הוא ההיצע הרב של המכשירים הקיימים ומערכות ההפעלה המותקנות עליהם.
מערכות ההפעלה הנפוצות ביותר הן:
אנדרואיד- מבית גוגל, מבוססת ליבת לינוקס
iOS- המותקנת על מכשירי אפל
Windows Phone- מבית מיקרוסופט
BlackBerry OS- המותקנת על מכשירי RIM
Symbian - מבית נוקיה
ישנם כלים רבים בשוק, חלקם חינמיים וחלקם בתשלום, המאפשרים סימולציה של התוכנה או האתר במערכות ההפעלה השונות. באמצעותם, ניתן לראות מבעוד מועד כיצד התוכנה או האתר פועלים ונראים במערכות הפעלה שונות, בחומרה שונה ובגודלי מסך שונים.
כמו כן, ישנן מעבדות המחזיקות מבחר רב של מכשירים בהן ניתן להשלים את בדיקת התאימות.
התאמת הממשק

קיימים מאמרים ומדריכים רבים המתארים בניית ממשק משתמש עבור יישומים ואתרים המיועדים למחשבים אישיים, בעוד שהמחקר על תחום עיצוב הממשק למכשירים ניידים חדש יחסית ולוקה בחסר.
במאמרו של בן שניידרמן, "שמונה כללי הזהב לתכנון ממשק", מוצגים כללים בסיסיים לעיצוב ממשק למחשבים אישיים, אשר יכולים להוות נקודת פתיחה לכללים לעיצוב אתרים עבור מכשירים ניידים.
אפשר למשתמשים מיומנים להשתמש בקיצורי דרך.
הצע משוב אינפורמטיבי.
עצב דיאלוגים סגורים.
אפשר יכולת שליטה פנימית על ידי משתמשים מנוסים.
שאף לאחידות.
אפשר יכולת חזרה (הפיכות).
הצע מניעת טעויות וטיפול בבעיות פשוטות.
הפחת העומס על הזיכרון לטווח הקצר.
ארבעת הכללים הראשונים תקפים ללא שינויים גם עבור מכשירים ניידים: השימוש בקיצורי דרך הכרחי ביותר בעולם המכשירים הניידים, שכן המשתמש שואף לצמצם ככל האפשר את מספר הפעולות שהוא מבצע ולהגיע לתוצאה הרצויה בזמן המזערי. כמו כן, קבלת משוב על הפעולות שהמשתמש ביצע, הגדרת מבנה הפעולות כך שתהיה התחלה, אמצע וסוף, והרגשה כי המשתמש הוא זה ששולט ביישום ולא להפך, הכרחיים הן לעבודה מול מחשב והן לעבודה במכשיר נייד.
ארבעת הכללים האחרונים דורשים שינויים על מנת להתאים לעולם המכשירים הניידים.
בדיקות נגישות

אתרים שנבדקו ונמצאו נגישים ממחשבים אישיים, אינם בהכרח נגישים גם ממכשירים ניידים. התקן לנגישות אתרים למכשירים ניידים נוסח על ידי קהילת W3C אשר מובילה קווים מנחים לנגישות באינטרנט. על מנת לבדוק אם אתר הוא נגיש למכשירים ניידים (Mobile Friendly), ניתן להשתמש בשירות החינמי של הקהיליה.
בין בדיקות הנגישות, נבדק האם האתר עומד במגבלות נפח העמוד המרבי, המצאות טבלאות מקוננות ועוד.
צריכת סוללה

להבדיל ממחשבים אישיים, למכשירים ניידים יש סוללה מוגבלת ולכן חשוב לשים לב כי היישום חסכני בצריכת החשמל מן הסוללה.
על מנת לתמוך בבדיקה זו, ניתן להשתמש בכלים אשר ממפים את אחוז צריכת הסוללה עבור כל יישום בנפרד.
הדמיית אתר כפי שיראה במכשיר אייפון, באמצעות אפליקציית iPhoney
התאמת אפליקציה לסביבת הסלולר
ג'ון גרין

| --- | --- |

גרין נואם בוועידת וידקון (VidCon) שהתקיימה בשנת 2012
 לידה:  24 באוגוסט 1977 (בן 47) אינדיאנפוליס, אינדיאנה, ארצות הברית
 שם לידה:  John Michael Green 
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  סופר, מחנך
 מקום לימודים:  קניון קולג', תיכון לייק היילנד, בית הספר אינדיאן ספרינגס, Orange County Public Schools 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  סיפורת
 סוגה:  ספרות נוער, רומן חניכה 
 יצירות בולטות:  "אשמת הכוכבים", "מחפשים את אלסקה", "ערים של נייר", "שפע של קתרינות"
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 הושפע מ:  ג'רום דייוויד סלינג'ר, וולט ויטמן, פרנסיס סקוט פיצג'רלד 
 בן או בת זוג:  שרה אוריסט גרין (2006–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (2009)  Indiana Authors Awards (2012)  פרס מייקל פרינץ (2006)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.johngreenbooks.com
 חתימה:   
 
ג'ון מייקל גרין (באנגלית: John Michael Green; נולד ב-24 באוגוסט 1977) הוא איש חינוך, ולוגר, יוטיובר וסופר אמריקאי עטור פרסים, שספריו תורגמו לשפות רבות. הוא זכה למוניטין בזכות כתיבתו הרגישה אודות הלבטים אשר חווים בני הנוער בגיל ההתבגרות. בשנת 2006 זכה בפרס פרינץ עבור רומן הביכורים שלו "מחפשים את אלסקה" ובשנת 2012 זכה ספרו "אשמת הכוכבים" במקום הראשון ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. כמו כן, הוא הופיע פעמיים ברשימת המועמדים הסופית בתחרות "ספר השנה" שאותה עורך הלוס אנג'לס טיימס.
יחד עם אחיו האנק מנהל גרין מספר ערוצי יוטיוב פופולריים העוסקים בעיקר בחייהם, בספרים, במדע, פילוסופיה ומגוון נושאים נוספים.
ראשית חייו

גרין נולד באינדיאנפוליס, אך שלושה שבועות לאחר לידתו עברה משפחתו לאורלנדו, פלורידה, שם גדל בשנותיו הראשונות. מאוחר יותר למד בבית הספר "Indian Springs" באזור ברמינגהאם, אלבמה. בשנת 2000 למד ספרות השוואתית ולימודי דת בקניון קולג' (אנ') בגמבייר (אנ'), אוהיו, באוהיו וקיבל תואר ראשון בשני התחומים הללו. לאחר שסיים את לימודיו במכללה, התעתד להיות כומר והחל ללמוד בבית הספר לתאולוגיה של אוניברסיטת שיקגו. במקביל ללימודיו עבד כסטודנט מתמחה בכמורה בבית חולים לילדים, שם חלה תפנית בחייו: חוויותיו עם ילדים שחלקם חולים במחלות סופניות, העניקו לו את התשוקה לתעד את תחושותיו כסופר במקום ככומר. אלה באו לידי ביטוי מאוחר יותר בספרו הרביעי 'אשמת הכוכבים', העוסק בסיפור אהבה בין שני מתבגרים - האחת חולת סרטן והשני נכה קטוע רגל שהחלים ממחלת הסרטן. בראיון שהופיע באתר יוטיוב, התייחס לעבודתו בבית החולים ואמר כי מעולם לא פגש שם "ילדים שהמחלה הפכה אותם לנבונים יותר מגילם, שהמחלה שינתה את חייהם ואת מותם למשהו נשגב. מי שפגשתי בזמן העבודה שלי שם היו ילדים, בסך הכל ילדים".
לאחר סיום עבודתו בבית החולים המשיך להתגורר בשיקגו והחל לעבוד בשנת 2005 בכתב העת "בוקליסט" ("Booklist"). במסגרת עבודתו סקר וכתב ביקורות על מאות ספרים, במיוחד על ספרי פרוזה ועל ספרים העוסקים באסלאם. בנוסף לעבודה זו, כתב גם ביקורת ספרים עבור המגזין השבועי של הניו יורק טיימס ועבור תחנת הרדיו הציבורי של שיקגו. באותה עת שקד על כתיבת ספרו הראשון "מחפשים את אלסקה".
VlogBrothers > brotherhood 2.0 (אחווה)

בשנת 2007 החלו ג'ון ואחיו האנק פרויקט שנקרא "brotherhood 2.0". מטרת הפרויקט הייתה להחליף את כל התקשורת מבוססת הטקסט שבאמצעותה הם נהגו לתקשר עד אז בתקשורת חזותית (סרטונים). הפרויקט המקורי נמשך מ-1 בינואר עד ל-31 בדצמבר 2007, והסרטונים זמינים לציבור דרך ערוץ היוטיוב "VlogBrothers" ודרך האתר "brotherhood 2.0" ששייכים לשני האחים. במהלך השנה הפרויקט התפתח וגדל, והאחים החלו להמציא חוקים וכללים לפרויקט, שהעובר עליהם נענש בדרכים יצירתיות. האחים התחייבו להעלות.
VlogBrothers > לאחר brotherhood 2.0

ב-31 בדצמבר 2007, יום סיום הפרויקט, החליטו האחים להמשיך לפרסם סרטונים במתכונתו, באתר חדש.
השניים הקימו את קהילת האינטרנט "נרדפייטריה" (בתרגום חופשי: "לוחמת החנונים"), שחבריה הם "נרדפייטרס" ושמטרתם היא "להקטין את רמת הבאסה העולמית" ("Decrease world suck"). סרטוני האחים וכל פעילות בנרדפייטריה נמצאים כעת באתר "nerdfighteria.com".
CrashCourse

גרין מנהל ביחד עם אחיו את ערוץ היוטיוב הפופולרי "CrashCoruse", אשר מפיק סרטונים העוסקים בנושאים שונים כגון היסטוריה, מדע, ספרות, מדעי המחשב ועוד. הערוץ הוקם על ידי האחים גרין בשנת 2011, ונכון לחודש יולי 2022 לערוץ מעל שלושה עשר מיליון וחצי רשומים וכמיליארד ושבע מאות מיליון צפיות.
קריירה

הרומן הראשון של גרין, "מחפשים את אלסקה", יצא לאור על ידי הוצאת "Dutton Children's Books" בשנת 2005. זהו רומן נעורים אשר מתרחש בפנימיה ושהושפע בעיקר מלימודיו של גרין בבית הספר "Indian Springs". ספר זה זכה בפרס פרינץ, בקטגוריות "הספר השנה הטוב ביותר שנכתב עבור בני נוער, המבוסס כולו על הערך הספרותי שלו". כמו כן, הגיע הספר לראש רשימת עשרת הספרים הטובים ביותר לבני נוער ב-ALA[דרושה הבהרה]. בשנת 2012 היה הספר ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס כספר הטוב ביותר בכריכה רכה לבני נוער.
הרומן השני של גרין, "שפע של קתרינות" יצא שנה לאחר מכן על ידי אותה הוצאה. הרומן היה מועמד אף הוא לפרס פרינץ, והגיע לגמר של פרס הספרים של הלוס אנג'לס טיימס.
גרין שיתף פעולה עם סופרי בני הנוער מורין ג'ונסון ולורן מריסל בספר "כשהשלג יורד", שמורכב משלושה סיפורים קצרים אשר מתרחשים באותה עיירה בערב חג המולד, במהלך סופת שלגים. הסיפור שכתב גרין נקרא: "A Cheertastic Christmas Miracle". ב-27 בנובמבר 2009 הגיע הספר למקום העשירי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.
הרומן השלישי של גרין, "ערים של נייר", יצא לאור ב-16 באוקטובר 2008 והגיע למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. זכויות הסרט נמכרו ל-Mandate Pictures ו-Mr. Mudd, וגרין נבחר לכתוב את התסריט של הסרט. ב-30 באפריל זכה הספר "ערים של נייר" בפרס הרומן הטוב ביותר לבני נוער לשנת 2009, וב-2010 זכה בפרס קורין לספרות. ביולי 2015 יצא הסרט המבוסס על הספר מבית פוקס המאה העשרים.
גרין ודייוויד לוויתן שיתפו פעולה בכתיבת הרומן "וויל גרייסון, וויל גרייסון" (הוצאה: Dutton Children's Books, 2010). ספר זה היה מועמד לשניים מפרסי ALA השנתיים, לפרס Stonewall Book ולפרסים נוספים.
באוגוסט 2009 אישר גרין שהוא כותב ספר חדש ששמו הוא "ההמשך", שצפוי לצאת בשנת 2011. בתוכנית BlogTV הודיע גרין שהוא מבטל את הוצאת "ההמשך".[דרוש מקור]
ג'ון ואחיו האנק אחראים ליצירת ועידת מולטי-ז'אנר עולמית בשם "VidCon" שמתקיימת בצפון קרוליינה משנת 2010, ועוסקת בתעשיית המדיה וביוצרי תוכני וידאו וצופים. זוהי הוועידה הגדולה ביותר בעולם מסוגה.
הספר השישי של גרין, ששמו הוא "אשמת הכוכבים" יצא לאור ב-10 בינואר 2012. בווידאו בלוג שלו ביוטיוב סיפר כי כמה קטעים משוכתבים מ"ההמשך" (שלא יצא לאור) נכנסו לתוך הספר "אשמת הכוכבים". גרין חתם על כל 150,000 העותקים של המהדורה הראשונה של הספר וכך גם אשתו ואחיו. הספר היה לרב המכר הטוב ביותר לבני נוער של הניו יורק טיימס, למשך שבועיים בשנת 2012.
בשנת 2017 הוציא גרין את הספר "צבים כל הדרך למטה", שלו מתוכנן עיבוד קולנועי באותו השם.
ב-2021 הוציא גרין ספר בשם "The Anthropocene Reviewed", ספר העיון הראשון שלו.
ספריו

Looking for Alaska (2005; ISBN 0-525-47506-0)
An Abundance of Katherines (2006; ISBN 0-525-47688-1)
Paper Towns (2008; ISBN 0-525-47818-8)
Let It Snow: Three Holiday Romances - with Maureen Johnson and Lauren Myracle (2008; ISBN 0-142-41214-7)
Will Grayson, Will Grayson - with David Levithan (2010; ISBN 0-525-42158-0)
The Fault in Our Stars (2012; ISBN 0-525-47881-7)
Turtles All the Way Down (2017,ISBN 0-525-55536-6)
ספריו > תרגומים לעברית

אשמת הכוכבים, מאנגלית: רנה ורבין, הכורסא וידיעות ספרים, 2012
מחפשים את אלסקה, מאנגלית: רנה ורבין, הוצאה לאור: הכורסא וידיעות ספרים, 2013
ערים של נייר, מאנגלית: רוני בק, הוצאה לאור: הכורסא וידיעות ספרים, 2015
שפע של קתרינות, מאנגלית: ענבל שגיב-נקדימון, הוצאה לאור: הכורסא, 2017
צבים כל הדרך למטה, מאנגלית: ניצן לפידות, הוצאה לאור: הכורסא, 2018
כשהשלג יורד, מאנגלית: אורה דנקנר, הוצאה לאור: הכורסא, 2018
וויל גרייסון, וויל גרייסון, מאנגלית: תומר בן אהרון, הוצאה לאור: הכורסא, 2020
האנתרופוקן שלי, מאנגלית: תומר בן אהרון, הוצאה לאור: הכורסא, 2024
הערות שוליים

1 2  רותה קופפר, "אשמת הכוכבים": המצב האנושי, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2012
↑  ראו סימוכין בסקירה על הספר "אשמת הכוכבים" באתר טקסט.
↑  CrashCourse - YouTube, www.youtube.com
↑  The Anthropocene Reviewed (Signed Edition) by John Green: 9780525555216 | PenguinRandomHouse.com: Books, PenguinRandomhouse.com (באנגלית אמריקאית)
↑   צליל אברהם, למרות שהוא מוגדר כספר מבוגרים, "האנתרופוקן שלי" הוא ספר מצוין לנוער, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597466805171  PLWABN: 9810616738405606  BIBSYS: 11020349  BNE: XX5233797  BnF: cb15581523n (data)  CANTIC: a11462528  CiNii: DA15842521  GND: 132602040  ICCU: RAVV474197  ISNI: 0000 0001 1875 2313  LCCN: n2004028710  LNB: 000198223  MusicBrainz: 3111a3ff-8083-4ee9-bc71-2f2b63288dce  NDL: 01071761  NKC: xx0166548  NLA: 51835767  NLK: KAC200803161  NSK: 000613680  NTA: 288989554  RERO: 02-A013618602  SELIBR: 342852  SUDOC: 149345224  Trove: 1531044  VIAF: 41229323   WorldCat (עם VIAF): 41229323
בסיליוס השני בולגרוקטונוס, קיסר האימפריה הביזנטית

בסיליוס השני ושותפו לשלטון, ניקפורוס השני.
בסיליוס השני בולגרוקטונוס (ביוונית: Βασίλειος Β' ο Βουλγαροκτόνος; "קוטל הבולגרים") היה קיסר ביזנטי מהשושלת המקדונית, ששלט מ-976 עד 15 בדצמבר 1025. בסיליוס נחשב להיות אחד מגדולי הקיסרים של האימפריה הביזנטית, מסעותיו הצבאיים הביאו את האימפריה לשיא גדולתה מאז כיבושי האימפריה המוסלמית במאה ה-7 המוקדמת. בסיליוס הנהיג בתקופת שלטונו את הכיבוש הביזנטי של האימפריה הבולגרית הראשונה.
בסיליוס נולד בשנת 958 לרומנוס השני. בגיל חמש נתייתמו הוא ואחיו קונסטנטינוס, שהיה מאוחר יותר לקיסר קונסטנטינוס השמיני (Κωνσταντίνος Η΄). ככל הידוע הוא לא העמיד צאצאים, וכנראה לא התחתן. בין השנים 963 ו-976 משלו בביזנטיון עוצרים, בתחילה ניקפורוס השני (Νικηφόρος Β΄ Φωκάς), שהתחתן עם תיאופנון, הקיסרית, ולאחר הירצחו (969), בהסכמתה, עלה לשלטון רוצחו, יוחנן הראשון צימיסקס, שהיה שר הצבא. לאחר מותו של זה, קיבלו האחים את הממלכה. אך בסיליוס היה מוכשר ותקיף יותר מקונסטנטינוס, והוא תפס את רסן השלטון בהסכמתו אחיו, שקיבל מעמד של מלך אך לא משל בפועל.
בסיליוס נחשב לאחד מהקיסרים הגדולים של ביזנטיון. כבר בראשית דרכו ביטל חלק גדול מזכויות האצילים והוציא כמה מהם להורג, תוך כדי סיכון כיסאו, דאג למערכת משפט וגביית מיסים צודקת, והפך את קונסטנטינופול לאחת הערים המפוארות באירופה. בעקבות תבוסת צבאו בצידה המזרחי של האימפריה בקרב אורונטס ב-994, נאלץ בסיליוס להתערב אישית במערכה כנגד השושלת הפאטמית. בסיליוס חצה עם צבאו את אנטוליה במעט יותר משבועיים, והופיע באופן לא צפוי בצפון סוריה באביב 995. הצבא הפאטמי, אשר צר באותו זמן על העיר חלב, נסוג ללא קרב. לאחר עימותים נוספים בין הצדדים נחתם הסכם שלום, אשר התקיים ללא אירועים מיוחדים מ-1001 ועד 1016.
ב-996 נדרש בסיליוס למלחמה בבולגרים, שהתחילו לתקוף את האימפריה כבר כמאה שנה קודם, ונחל כמה ניצחונות ב-1004 וב-1010, עד שהנחיל לבולגרים את תבוסתם המוחצת בקרב בלאסיצה, שהוביל למיגור צבאם ב-1014 ובעקבות כך קיבל את התואר "בולגרוקטונוס" – קוטל הבולגרים. מסופר עליו כי כדי להטיל מורא על יריביו, חילק בסיליוס את השבויים לקבוצות של 100 חיילים, הורה לעקור את עיני 99 חיילים מכל קבוצה והותיר מכל קבוצה חייל אחד עם עין תקינה אחת, כדי שיוביל את החיילים חזרה למפקדם סמואיל הראשון, קיסר בולגריה. לאחר מותו עלה על כיסאו אחיו, ולאחר מכן בנות אחיו, זואי ותאודורה; בתחילה היו בעליה ומאהביה של זואי הקיסרים, ולאחר מכן היו הן קיסריות.
ביוגרפיה > רקע שושלתי

בסיליוס השני יליד 958 היה בכור בניו של רומנוס השני, קיסר האימפריה הביזנטית ורעייתו, הקיסרית תיאופנון. בסיליוס היה בן לשושלת המקדונית ששלטה באימפריה הביזנטית מאז המאה ה-9 ונקראה על שם חבל מוקדון שממנו הגיע מייסדה, בסיליוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית. קיסרי האימפריה הביזנטית היו נתונים זמן רב להשפעה של גופים ואישים חיצוניים אך הצליחו לשמור על יציבות ירושה שושלתית. סבו של בסיליוס השני לדוגמה, הקיסר קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס, היה תחילה נתון להשפעתה של אמו, זואי קרבונופסינה ובהמשך להשפעתו של המצביא רומנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.