stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי עיראק–פקיסטן

| יחסי עיראק–פקיסטן |
| --- | --- |
עיראק: פקיסטן


עיראק: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
438,317: 796,095
אוכלוסייה
46,616,051: 253,588,645
תמ"ג (במיליוני דולרים)
250,843: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,381: 1,334
משטר
רפובליקה פרלמנטרית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי עיראק–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין רפובליקת עיראק לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן. האינטראקציה התרבותית והמסחר בין אינדוס למסופוטמיה החלו כבר ב-1800 לפנה"ס. בשנת 1955 הצטרפו עיראק ופקיסטן לברית בגדאד, ברית צבאית מול ברית המועצות. בשנת 1958, עם רצח מלך עיראק, עיראק פרשה מברית בגדאד, אשר החליפה שמה  לארגון האמנה המרכזית (CENTO). המתיחות נמשכה בין עיראק לפקיסטן בסוף המאה ה-20 וראשית המאה ה-21 עם מלחמת איראן–עיראק, מלחמת המפרץ ומלחמת עיראק.
היסטוריה > ארגון האמנה המרכזית

בשנת 1955, עיראק ופקיסטן חתמו על ברית צבאית כנגד ברית המועצות ובכך הצטרפו לארגון האמנה המרכזית. בשנת 1959, לאחר תלייתו של פייסל השני מלך עיראק ועלייתו של עבד אל-כרים קאסם לשלטון העיראקי, נסוגה עיראק מן ההסכם.
היסטוריה > קרע ומתח דיפלומטי

היחסים בין שתי המדינות הידרדרו בשנות השבעים, החל מפסגת ארגון הוועידה האסלאמית בשנת 1971 בלאהור. עיראק הייתה המדינה השנייה והמדינה הערבית הראשונה שהכירה בבנגלדש כאומה ריבונית אחרי גרמניה המזרחית בשנת 1972. הנשיא אחמד חסן אל-בכר תמך כלכלית וצבאית בצבא שחרור בלוצ'יסטן במהלך מרד פנימי בבלוצ'יסטן.
התמיכה נמשכה עד שנת 1973 כאשר המודיעין הצבאי של פקיסטן שכנע את אכבר בוגטי, מנהיג באלוך, לערוק לפקיסטן.
ב-10 בפברואר 1973, פנג'אב ריינג'רס ומשטרת איסלאמאבאד פשטו על השגרירות העיראקית באסלאמאבאד מבלי להזהיר את ממשלת עיראק. פעולה טקטית זו חשפה מטמון גדול של נשק, תחמושת ורימוני יד. ציוד נשק אחר נמצא בארגזים שכותרתם "משרד החוץ, בגדאד" ואלה נועדו לכאורה למורדי בלוך הפקיסטניים. פקיסטן גירשה והכריזה על אישיות בלתי רצויה עבור שגריר עיראק חיקמת סולימאן וצוות קונסולרי אחר.
במכתב שנכתב לנשיא ריצ'רד ניקסון ב־14 בפברואר 1973, האשים ראש ממשלת זולפיקר עלי בהוטו הודו, אפגניסטן, עיראק וברית המועצות, למעורבות ב"קנוניה... [עם] גורמים חתרניים ולא-רדנטיסטיים המבקשים לשבש את שלמות פקיסטן.
פעולה מוצלחת הובילה לפירוק מורדי בלוצ'יסטן בפרובינציה. מנהל דיני הלחימה של בלוצ'יסטן, הגנרל ראחימודין חאן, חוקק מדיניות שייצבה את המחוז. בעקבות מלחמת איראן–עיראק הוקמה מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ בשנת 1981 במזרח התיכון. במהלך המלחמה ניסה הנשיא סדאם חוסיין לעבוד ללא הצלחה עם מורדי בלוצ'יסטן כדי להפנות את המיקוד האיראני לפקיסטן. מרבית המדריכים הצבאיים היו מהכוחות המזוינים של פקיסטן. כ־40,000 אנשי צבא של כוחות הצבא הפקיסטניים הוצבו ב ערב הסעודית כדי לחזק את הביטחון הפנימי והחיצוני של המדינה.
מלחמת איראן-עיראק הייתה נושא מקוטב בפקיסטן, כאשר מחצית מאוכלוסייתה מאוימים כעת מצד האוכלוסייה השיעית שלה ומאיראן. הנשיא זיא הגביר את ביטחונה של פקיסטן, בידיעה שמכיוון שהמדינה קרובה לארצות הברית, היא עלולה להיגרם למלחמה. החברים הבכירים בכוחות הצבא של פקיסטן התנגדו להרג עולי רגל שיעים בסעודיה. זיא לא הוציא שום פקודות לכוחות המזוינים הערבים של פקיסטן, להעסיק מדינה כלשהי מבחינה צבאית.
מלחמת איראן-עיראק סיפקה לזיאה הזדמנות להתמודד עם איראן. טילי עוקץ רבים שנשלחו למוג'האדין האפגני נמכרו לאיראן, מה שהיווה גורם מכריע עבור המדינה במלחמת איראן-עיראק.
היסטוריה > מלחמת המפרץ וסנקציות

בשנת 1990 עיראק פלשה כווית עקב המתיחות הפוליטית הגוברת בין שתי המדינות הערביות. פקיסטן אישרה את ארצות הברית - מנהיגת המערכה הצבאית נגד עיראק, עם ראש צוות הצבא, הגנרל מירזה אסלאם בג והיו"ר הראשי המשותף האדמירל איפתיקהר אחמד סירוחי פיקח על הצבת הכוחות המזוינים של המזרח התיכון במזרח התיכון. הגנרל בג האשים את מדינות המערב בעידוד עיראק לפלוש לכווית, אף כי המשיך להוביל את כוחותיו המזוינים נגד עיראק בתמיכה בערב הסעודית. בזמן שמלחמת עיראק עם כווית חילקה את הפקיסטנים, בג פיקד בקפידה והציב את כוחותיו הכפופים של הכוחות המזוינים בפקיסטן במהלך מבצע סערת המדבר.
לאחר מלחמת המפרץ הראשונה עיראק החלה לבנות קשרים הדוקים יותר עם הודו. בשנת 2000 ביקר סגן נשיא עיראק טהא יאסין רמדאן בהודו, וב־6 באוגוסט 2002 העביר הנשיא סדאם חוסיין את "התמיכה הבלתי מעורערת" של עיראק להודו בגלל סכסוך קשמיר עם פקיסטן. הודו ועיראק הקימו ועדות שרים משותפות ומשלחות סחר לקידום שיתוף פעולה דו-צדדי נרחב.
היסטוריה > מלחמת המפרץ וסנקציות > נורמליזציה של היחסים

בשנת 2003, לפני פרוץ מלחמת המפרץ השנייה, הודיעה פקיסטן כי היא מתנגדת לכל פעולה צבאית נגד עיראק. עם זאת, לאחר סיום המלחמה, פקיסטן ציינה כי היא מוכנה לשלוח את כוחותיה הצבאיים של המזרח התיכון לעיראק לצורך שמירת שלום אם הם ידרשו לכך.
ארצות הברית ובריטניה השמיעו קריאות רבות להצבת הכוחות התלויים של צבא פקיסטן לפעולות שמירת שלום בעיראק. עם זאת, אנשי צבא פקיסטן אמרו כי "לאור ההתקוממות נגד כוחות הקואליציה בראשות ארצות הברית בעיראק והאנרכיה הפנימית שם, שליחת כוחותינו בשלב זה תהיה כמו קפיצה באש. המתיחות בין שתי המדינות נותרה אינטנסיבית בנושא בני ערובה זרים בעיראק. במהלך השנים 2004–2005, 14 אזרחים פקיסטנים נתפסו כבני ערובה מתוכם שניים נהרגו. עם זאת, היחסים נורמלו בעקבות כוחות ארצות הברית  נסיגת הכוחות מעיראק. בשנת 2013 שתי המדינות חתמו על ברית הגנה.
שגריר עיראק בפקיסטן, ד"ר רושדי אלאני, טען כי עיראק רואה בפקיסטן "מעצמת על מוסלמית וכי עיראק מוכנה לספק לפקיסטן נפט ללא תנאי, ומטוסי האימון סופר מושאק נמסרו מפקיסטן כחלק משיפור יחסי ההגנה בין שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

עיראק מחזיקה בפקיסטן שגרירות באסלאמאבאד.
פקיסטן מחזיקה בעיראק שגרירות בבגדאד.
דמיטרי פוקראס

| --- | --- |

 לידה:  26 באוקטובר 1899 (יוליאני) קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  20 בדצמבר 1978 (בגיל 79) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 סוגה מועדפת:  מארש 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג (1917) 
 פרסים והוקרה:  אמן העם של ברית המועצות (1975)  פרס סטלין  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  עיטור אות הכבוד  עיטור הכוכב האדום  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  עיטור הדגל האדום של העמל  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה 
 פרופיל ב-IMDb
 
דמיטרי פוקראס (ברוסית: Дмитрий Яковлевич Покрас‏; 7 בנובמבר 1899 - 20 בדצמבר 1978) היה פסנתרן ומלחין סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1975 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.
קורות חיים

דמיטרי פוקראס נולד בשנת 1899 בקייב (אז בתחומי האימפריה הרוסית כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. במשפחה היו 4 אחים (כולם היו מלחינים) ואחות.
בגיל 8 פוקראס החל לעזור בפרנסת המשפחה וניגן באירועים.
בשנת 1914 פוקראס החל ללמוד נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. עוד בזמן הלימודים הוא התחיל להלחין רומנסות ושירים עבוד מיוזיק הול.
לאחר סיום הלימודים בשנת 1917 פוקראס חזר לקייב ועבד כפסנתרן. בשנת 1919 הוא התגייס לשורות הצבא האדום ושירת בארמיית הפרשים הראשונה. עד לשחרור בשנת 1921 הוא כתב מספר שירים שזכו להצלחה.
בשנת 1923 פוקראס הגיע למוסקבה בה הלחין שירים ועבד במיוזיק הול. בשנים 1926–1936 הוא היה מנהל מוזיקלי ומנצח ראשי של מיזויק הול במוסקבה.
החל משנת 1932 דמיטרי פוקארס החל לשתף פעולה עם אחיו דניאל בהלחנת מוזיקה לשירים. ביחד הם כתבו מוזיקה לכ-300 יצירות שרבים מהם זכו להצלחה גדולה. בנוסף לשירים הם כתבו מוזיקה לסרטים והצגות תיאטרון. דניאל פוקארס נפטר בשנת 1954 ופוקאר המשיך להלחין בלעדיו.
על פעילותו בתחום הלחנה פוקראס קיבל מספר עיטורים ופרסים לרבות פרס ברית המועצות בשנת 1936. בשנת 1975 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.
חלק משיריו על מוזיקה של פוקראס תורגמו לעברית.
פוקארס נפטר בשנת 1978 במוסקבה ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
תחרות המועמדים 2024

| --- | --- |

 ענף:  שחמט 
 ארגון מפעיל:  פיד"ה 
 תקופת התחרות:  3 באפריל 2024 – 21 באפריל 2024 (19 ימים) 
 מספר תחרות:  Edizione 2024 
 מספר מתמודדים:  8 
 עיר מארחת:  טורונטו 
 זוכה:  גוקש דומרזו
 candidates2024.fide.com
 
 → תחרות המועמדים 2022 תחרות המועמדים 2026 ← 
 
תחרות המועמדים 2024 הייתה טורניר שחמט, שהמנצח בו זכאי להתמודד באליפות העולם בשחמט 2024 נגד אלוף העולם המכהן, דינג לירן. התחרות התקיימה בין 3 באפריל ל־22 באפריל 2024 בטורונטו, קנדה.
התחרות התקיימה במתכונת התחרויות הקודמות. 8 משתתפים התמודדו האחד נגד השני גם בלבן וגם בשחור, סך הכול 14 סיבובים.

המנצח בתחרות הוא גוקש דומרזו שסיים את התחרות עם 9/14. הוא השחקן הצעיר ביותר אי פעם שניצח בתחרות.
| מיקום | שחקן | תוצאה | SB | ניצחונות | דומרזו | דומרזו | נקמורה | נקמורה | נפומניאשצ'י | נפומניאשצ'י | קרואנה | קרואנה | ראמשבאבו | ראמשבאבו | גוג'ראתי | גוג'ראתי | פירוזג'א | פירוזג'א | אבסוב | אבסוב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | הודו גוקש דומרזו | 9 | 57 | 5 |  |  | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 |
| 2 | ארצות הברית היקארו נקמורה | 8.5 | 56 | 5 | ½ | ½ |  |  | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | ½ |
| 3 | פיד"ה יאן נפומניאשצ'י | 8.5 | 56 | 3 | ½ | ½ | ½ | ½ |  |  | ½ | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ |
| 4 | ארצות הברית פביאנו קרואנה | 8.5 | 54 | 4 | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ |  |  | ½ | 1 | 1 | ½ | 1 | ½ | 1 | ½ |
| 5 | הודו פראגנאננדה ראמשבאבו | 7 | 42.5 | 3 | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ |  |  | ½ | 1 | ½ | ½ | 1 | 1 |
| 6 | הודו וידיט גוג'ראתי | 6 | 40.25 | 3 | 0 | ½ | 1 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ |  |  | 1 | ½ | ½ | ½ |
| 7 | צרפת עלי רזא פירוזג'א | 5 | 32.75 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 |  |  | 1 | ½ |
| 8 | אזרבייג'ן ניג'אט אבסוב | 3.5 | 25.5 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 | 0 | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 |  |  |
משתתפים

הקריטריונים להעפלה לטורניר:
המפסיד באליפות העולם בשחמט 2023: יאן נפומניאשצ'י.
שלוש הראשונים בגביע העולם בשחמט 2023. אם אחד משני הראשונים הוא נפומניאשצ'י או לירן, המקום הרביעי יעפיל. אם שניהם סיימו בארבעת המקומות הראשונים אז המקום הנוסף יקבע לפי מד כושר.
שני המדורגים הגבוהים ביותר בתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023, שלא העפילו בקריטריונים הקודמים.
המדורג הגבוה ביותר שלא העפיל בקריטריונים הקודמים לפי התוצאות בתחרויות פיד"ה הגדולות בשנת 2023
המדורג הגבוה ביותר לפי מד כושר בינואר 2024 שלא העפיל בקריטריון קודם.
| דרך העפלה | שם | גיל | מד כושר | דירוג עולמי | מספר נקודות בתחרות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| המפסיד באליפות העולם בשחמט 2023 | פיד"ה יאן נפומניאשצ'י | 33 | 2758 | 7 | ½8 |
| גביע העולם בשחמט 2023 | נורווגיה מגנוס קרלסן | 33 | 2830 | 1 |  |
| גביע העולם בשחמט 2023 | הודו פראגנאננדה ראמשבאבו | 18 | 2747 | 14 | 7 |
| גביע העולם בשחמט 2023 | ארצות הברית פביאנו קרואנה | 31 | 2803 | 2 | ½8 |
| גביע העולם בשחמט 2023 | אזרבייג'ן ניג'אט אבסוב | 28 | 2632 | 114 | ½3 |
| שני הראשונים בתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023 | הודו וידיט גוג'ראתי | 29 | 2727 | 25 | 6 |
| שני הראשונים בתחרות השווייצרית הגדולה של פיד"ה 2023 | ארצות הברית היקארו נקמורה | 35 | 2789 | 3 | ½8 |
| המדורג ראשון בסבב תחרויות פיד"ה 2023 (אנ') | הודו גוקש דומרזו | 17 | 2743 | 16 | 9 |
| המדורג הגבוה ביותר בינואר 2024 שלא העפיל | צרפת עלי רזא פירוזג'א | 20 | 2760 | 6 | 5 |
משתתפים > השתתפות מגנוס קרלסן בתחרות המועמדים

מגנוס קרלסן לא התמודד על מנת לשמור על תארו כאלוף העולם באליפות העולם בשחמט 2023 בטענה שיש לשנות את הפורמט וכל עוד הפורמט לא ישתנה, הוא לא ישתתף. בעקבות זאת הוא איבד את תוארו לדינג לירן. באוגוסט 2023, בעקבות העפלתו לחצי גמר גביע העולם הוא הודיע שוב כי כל עוד הפורמט לא ישתנה, הוא לא יתמודד בתחרות המועמדים. בינואר 2024 כשפורסמה רשימת השחמטאים שהעפילה, הודיע קרלסן רשמית שהוא לא ישתתף בתחרות המועמדים, תוך ציון שהסיבה העיקרית לכך היא שהוא לא נהנה מזה.
משתתפים > העפלה לפי מד כושר

בתחילת חודש דצמבר 2023, לאחר שנקבעו העולים לפי שאר הקריטריונים נשארו שלושה בתחרות על הכרטיס לפי מד כושר, הצרפתי עלי רזא פירוזג'א והאמריקאים וסלי סו ולינייר דומינגס, זאת לאחר שפירוזג'א הפסיד 13 נקודות דירוג בעקבות הופעה לא טובה בגביע סינקפילד בסוף נובמבר. בעקבות זאת, מועדון השחמט של שארטר ארגן 6 משחקים בין פירוזג'א לרבי אומן שגם נקרא "הדרך לתחרות המועמדים". פירוזג'א צריך היה לנצח את ששתם או לנצח את החמישה הראשונים ולא לשחק את המשחק האחרון. פירוזג'א ניצח את ה־5 הראשונים והחליט גם לשחק את המשחק השישי. אולם המשחק השישי הסתיים בתיקו כך שפירוזג'א לא עקף את סו. בעקבות זאת נקבעו לפירוזג'א משחקים נוספים נגד רבי אומן ב־25 בדצמבר.
ב־25 בדצמבר, הוציאה פיד"ה כללים חדשים שתוקפם היה מיידי שאמרו שרק תחרויות שנקבעו חודש מראש ושמשתתף בהן לפחות שחמטאי אחד עם מד כושר מעל 2700 (או אישה עם מד כושר מעל 2500) ייחשבו. בעקבות זאת, המשחקים הנוספים של פירוזג'א בוטלו. פירוזג'א החליט לפרוש מאליפות העולם בשח מהיר ובבליץ ובמקום זאת הוא השתתף בתחרות השחמט הפתוחה של רואן. בתחרות הוא ניצח בכל 7 הסיבובים, כולל את השחמטאי גטה קמסקי, והוא קיבל מספיק נקודות דירוג כדי לעקוף את סו.
סו בעצמו טען במהלך דצמבר שהמשחקים המוזמנים לטובת העפלה היא דרך לא תקינה וסירב להשתתף במשחקים כאלו בעצמו. בעקבות כך, כשפורסם דירוג ינואר 2024 דורג פירוזג'א ב־2 נקודות מד כושר מעל סו והעפיל לתחרות המועמדים.
מהלך התחרות

מקראה: השחקן מימין הוא המשחק בלבן. בסוגריים מופיע מספר הנקודות לפני תחילת הסיבוב.
שבט מקדונלד

| --- | --- |
סמל שבט מקדונלד
סמל שבט מקדונלד
 מוטו לאומי:  "Per mare per terras" "דרך הים ודרך היבשה"
 ממשל
 ראש המדינה:  ראש השבט
 ראש השבט:  גודפרי ג'יימס מקדונלנד
 עיר בירה:  טירת פינלגן
 
שבט מקדונלד (הנקרא גם שבט דונלד) הוא אחד מהשבטים הסקוטיים הגדולים ביותר והוא מפוצל לענפים רבים שלחלקם צ'יפים זוטרים משלהם, הכפופים לצ'יף הגבוה:
מקדונלד - הצ'יף הגדול של כל השבט שבעבר החזיק בתואר אדון האיים.
מקדונלד מסלייט
מקדונלד משבט רנאלד
מקדונלד מגלנגארי
מקדונלד מקפוך
מקדונלד מאנטרים - הצ'יף מחזיק בתואר "רוזן אנטרים"
שבט מקאליסטר
היסטוריה > מוצא השבט

כמו שבט מקדוגל, גם שבט מקדונלד הוא צאצא של סומרלד מלך האיים, שמת בשנת 1164. בעוד שבט מקדוגל הוא צאצא של דוגאל, בנו הבכור של סומרלד, שבט מקדונלד הוא צאצא של בנו השני, רנלד. בנו של רנלד, דונלד, הפך לצ'יף של שבט דונלד בעוד אחיו הצעיר רואירי הפך לצ'יף של הענף המשני, שבט מקדונלד משבט רנאלד. דונלד היה הראשון שקיבל את התואר אדון האיים.
השבט הוא אחד מהשבטים העתיקים והגדולים ברמה הסקוטית. ההיסטוריה של השבט מתחילה עוד לפני המאה ה-6 לספירה עם השבטים הגדולים בשטח שהיום נקרא אירלנד. בנוסף למוצא האירי לשבט גם שורשים נורווגיים ושוודיים. בדיקות גנטיות הראו שהזכרים של שבטי מקדוגל, מקדונלד ומקאליסטר חולקים כרומוזום Y וישנה סברה שזהו הכרומוזום של סומרלד עצמו.
היסטוריה > מלחמת סקוטלנד-נורווגיה

שבט מקדונלד נהג לתמוך בנורווגיה, אולם ברית זו נשברה כאשר הנורווגים הובסו בקרב לארגס ב-1263 על ידי כוחות סקוטים. הוקון הרביעי מלך נורווגיה הובס והצי שלו נהרס על ידי התמרונים המיומנים של אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד ושל שבט מקדוגל. שלוש שנים לאחר מכן הנורווגים ויתרו על האיים הסקוטים האחרונים שלהם למען הכתר הסקוטי ואנגוס מקדונלד, בנו של דונלד, עשה שלום עם מלך סקוטלנד.
היסטוריה > מלחמות העצמאות של סקוטלנד

במאה ה-14, במהלך מלחמות העצמאות של סקוטלנד שבט מקדונלד לחם יחד עם רוברט דה ברוס בקרב באנוקברן ב-1314. נינו של דונלד, אנגוס אוג מאיסליי, שהיה אדון האיים השישי, נתן מחסה לרוברט דה ברוס והוביל קבוצה קטנה של אנשי איים בקרב עצמו. כהוקרה לתמיכתו של השבט, הכריז המלך רוברט כי שבט דונלד תמיד יתפסו את המקום המכובד באגף הימני של הצבא הסקוטי.
היסטוריה > סכסוך עם הכתר

ב-1495 ביטל הממשל הסקוטי את תואר "אדון האיים" ואנרכיה פשטה ברמה בעקבות כיבוש שטחים של שבט מקדונלד על ידי שבט קמפבל, שבט גורדון ואחרים. ב-1497 השבט מרד במלך ג'יימס הרביעי אולם לאחר הפסד בקרב על אדמות רוס הצ'יף אלכסנדר מקדונלד ברח אל האי אורונסיי שבאיים ההברידיים, נתפס שם והוצא להורג. למרות האירועים הללו שבט מקדונלד נשאר חזק ושמר על רוב אדמותיו עד אמצע המאה ה-16, אז המלך העניק אדמות מקדונלד רבות לשבט קמפבל.
טירות מקדונלד

במהלך ההיסטוריה שבט מקדונלד החזיק בטירות רבות, ביניהן:
טירות מקדונלד > טירת ארמדייל (Armadale)

בית כפר הרוס באי סקאי. בית אחוזה נבנה שם לראשונה בסביבות 1790. ב-1815 נבנתה לידו "טירה מדומה" בסגנון הסקוטי הברוניאלי שנועדה יותר ליופי מאשר להגנה. מאז 1925 הטירה, שננטשה על ידי השבט, הדרדרה להריסות. הגנים שמסביב לטירה נשמרו והם ביתו של מרכז השבט.
טירות מקדונלד > טירת נוק (Knock)

נקראת גם "טירת קאמוס". הריסות הטירה נמצאות בחוף המערבי של חצי האי סליט שבאי סקאי. הטירה נבנתה על ידי שבט מקלוד אך נכבשה על ידי שבט מקדונלד במהלך המאה ה-15. הטירה החליפה ידיים בין שני השבטים הללו מספר פעמים לאחר מכן. בשנת 1596 שבט מקדונלד עיצב אותה מחדש וב-1689 היא ננטשה. רוב אבני הטירה נלקחו למען בניינים אחרים באזור. לפי המסורת הטירה רדופה על ידי רוח רפאים של "גברת ירוקה" שנראית שמחה כשעומדות להגיע חדשות טובות ובוכה כשהחדשות יהיו רעות. בנוסף מסופר כי בטירה שוכנת רוח הדואגת לחיות המשק.
טירות מקדונלד > טירת דונטולם (Duntulm)

נמצאת בחופו הצפוני של האי סקאי. המבנה המרכזי של הטירה שגודלו כ-25 מטר על 4.5 מטר נבנה במאות ה-14 וה-15. למבנה זה התווסף מגדל במהלך המאה ה-17 ומאוחר יותר בית נוסף. הטירה ננטשה בשנות השלושים של המאה ה-18. לפי אגדה מקומית הנטישה ארעה לאחר שבנו של הצ'יף שהתגורר שם נפל מהחלון והתנפץ על הסלעים שמתחתיו. האומנת שהייתה אחראית עליו נענשה בכך שנדחפה בסירה קטנה אל האוקיינוס האטלנטי.
טירות מקדונלד > טירת קלייג (Claig)

טירה הרוסה על האי ג'ורה. הייתה בעבר מבצר גדול התואר כ"מבצר ימי" שאפשר לאדון האיים לשלוט על התנועה הימית בין האיים ההברידיים במשך יותר מארבע מאות שנה. הטירה נכבשה ונהרסה על ידי שבט קמפבל במהלך המאה ה-17.
טירות מקדונלד > טירת דונאוורטי (Dunaverty)

טירה הרוסה בפינת חצי האי קינטייר שבמערב סקוטלנד. הטירה נבנתה על לשון יבשה שנכנסת אל הים ולכן הייתה מוקפת במים משלושה כיוונים. ב-1263 אלכסנדר השלישי, מלך סקוטלנד הציב את חייליו בטירה בזמן הפלישה הנורדית של מלך נורווגיה הוקון הרביעי. הטירה נכבשה לבסוף על ידי הוקון, שנתן אותה במתנה למייסד שבט מקדוגל, שהיה נינו של סומרלד. במאה ה-14 המלך רוברט דה ברוס ברח מהאנגלים אל הטירה שם הוא קיבל מחסה מאנגוס אוג. רוברט עזב לאחר מספר ימים אולם הטירה נכבשה לאחר מצור אנגלי. במהלך מלחמת האזרחים האנגלית תומכים סקוטים של אוליבר קרומוול צרו על הטירה. בני מקדונלד לבסוף נכנעו ואז 300 נטבחו, במה שנודע כ"טבח דונאוורטי". בעקבות טבח זה הסלע עליו נבנתה הטירה נקרא כיום "סלע הדם".
טירות מקדונלד > טירת צ'יראם (Tioram)

טירה הרוסה באזור לוכאבאר היושבת על פיסת אדמה ההופכת לאי בשעות גאות. משמעות שמה הוא "טירה יבשה". הטירה שימשה משכנו של ענף מקדונלד משבט רנאלד עד שנת 1692 אז כבשו אותה כוחות הממשלה משום שראש הענף תמך ביעקוביטים במהומות היעקוביטיות. ב-1715 השבט שב וכבש את הטירה והצ'יף שרף אותה במטרה שלא תיפול לידי הכוחות האנגלים.
טירות מקדונלד > טירת דונלוס (Dunluce)

מההריסות הנרחבות ביותר של טירה מימי הביניים בצפון אירלנד. הטירה, שהוקמה במהלך המאה ה-13, הייתה ממוקמת על קצה צוק בזלת במחוז אנטרים והיה ניתן להגיע אליה בעזרת גשר שחיבר אותה ליבשה. ההריסות מוקפות בצוקים תלולים מכל הצדדים ומכאן חשיבותה האסטרטגית.
טירות מקדונלד > טירת דונסקה (Dunscaith)

נמצאת על סלע שנמצא 6 מטר מול חוף האי סקאי וגובהו כ-12 מטר מעל פני הים. מעל הרווח שבין הטירה ליבשה היה פעם גשר אבן עם חומה שהוביל לגשר מתרומם. חלק מהחומה החיצונית, שעובייה היה כ-1.5 מטר, נשארה על קצה הצוק אולם רוב המבנים הפנימיים לא שרדו. בחצר הפנימית נותרו שרידים של באר ושל מדרגות שהובילו אל מגדל. במקור הטירה הייתה בבעלות שבט מקדונלד, אולם במאה ה-14 היא נכבשה על ידי שבט מקלוד. במאה ה-15 היא נכבשה שוב על ידי שבט מקדונלד ואז על ידי ג'יימס הראשון, מלך סקוטלנד. שבט מקדונלד המשיך לשלוט בטירה באישור המלך, אולם נטש אותה במאה ה-17.
פרופיל השבט

הצ'יף הנוכחי: גודפרי ג'יימס מקדונלד, ברון מקדונלד מסלייט השמיני, צאצא ישיר מהמלכים הקדמונים
שם גאלי: MacDhomhnuill
מקור השם: גאלית (שליט העולם)
מוטו: "דרך הים ודרך היבשה" (Per mare per terras).
צמח השבט: אברש
אדמות: האיים המערביים
שטחי השבט בצפון-מזרח סקוטלנד
הריסות טירת ארמדייל
טירת נוק
טירת דונטולם
טירת צ'יראם
טירת דונלוס
מבט צדדי על טירת דונסקה
עוג'ה א-תחתא

| --- | --- |
מבואותיה הדרומיים של עוג'ה א-תחתא
מבואותיה הדרומיים של עוג'ה א-תחתא
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  יריחו
 שטח:  10.79 קמ"ר
 גובה:  230- מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  5,214 (2016)
 קואורדינטות:  31°56′51″N 35°27′42″E﻿ / ﻿31.947608333333°N 35.461775°E﻿ / 31.947608333333; 35.461775 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) עוג'ה(למפת דרום השומרון רגילה) עוג'ה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוג'ה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום עוג'ה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עוג'ה א-תחתא ב-1969
אמת המים ממעיין עוג'ה יבשה
אמת המים ממעיין עוג'ה
עוג'ה א-תחתא (בערבית: العوجا, בתעתיק מדויק: אלעוג'א) היא עיירה פלסטינית השוכנת כ-10 ק"מ מצפון ליריחו, בגובה של 230 מטרים מתחת לגובה פני הים. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, מנתה העיירה כ-5,214 נפשות באמצע שנת 2016.   70% בדואים, 30% פלאחים או עירוניים מיריחו.
שם

העיירה שוכנת במוצא ואדי עוג'ה (נחל ייט"ב) ונקראת על שמו. המילה "עוג'א" בערבית פירושה "מתפתלת", ו"תחתא" בערבית היא "תחתית", כדי להבדיל את הכפר מעוג'ה אל-פוקא (בערבית עילית), כפר האם השוכן במעלה הוואדי.
היסטוריה > תקופת הברזל

לפי עדויות ארכאולוגיות האזור היה מיושב החל מתקופת הברזל II. בח'ירבת עוג'א אל-פוקא, הממוקמת כקילומטר ממערב למיקומו הנוכחי של היישוב, נמצאו שרידי חומות ומגדלים מתקופה זו.
היסטוריה > התקופה הרומית והביזנטית

כקילומטר מצפון ממוקמת ח'רבת אל-ביודאת, המזוהה עם היישוב ארכילאיס על שם בנו של הורדוס, ארכילאוס. הורדוס חילק בצוואתו את ארץ ישראל בין שלושת בניו ובין אחותו. את אזור יריחו הוריש לבנו ארכילאוס, שהקים את היישוב במקום. האתר נזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו ובכתבי פליניוס הזקן ומתואר במפת מידבא. העיר קיבלה את מימיה מאמת מים שהגיעה מעין עוג'ה והמשיכה מצפון לכביש המוביל לעוג'א א-תחתא (כביש 90). את שרידי אמות המים מהמעיין ניתן לראות עד היום מצידו המערבי של הכביש. יוסף בן מתתיהו מתאר את הטיית מי מעיין עוג'ה ליישוב, ומעדותו, עולה שבתקופה זו, שגשגה באזור חקלאות גידולי התמרים: ”ואת מחצית המים, המביאים תועלת לכפר נערן, היטה אל מישור אשר נטעו דקלים”. בחפירות שנערכו במקום נחשפו שרידי מגדל שמירה מאבני גזית (שכנראה התנשא לגובה עשרה מטרים). המגדל, מתוארך למאה ה-1, הוא כנראה המבנה הקדום ביותר מבין הממצאים. למגדל, ששימש לשמירה ותצפית, לא היו חדרים פנימיים וטיפסו אליו בסולם, דבר שמקל על זיהוי העיר, כיוון שבמפת מידבא מופיע מגדל שמירה עם סולם לצד הכיתוב ארכילאיס. כמו כן נחשפו שרידי כנסייה מהמאה ה-4, התקופה הביזנטית בארץ ישראל, פריטים ארכיטקטוניים רבים, כלי חרס ושעון שמש חצוב בחוליית עמוד אבן. מנזר ביזנטי נוסף, מלחקא אל ודיאן, נחשף ממערב לעוג'ה.
היסטוריה > התקופה המוסלמית המוקדמת

בתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל שימש האזור שמדרום ליישוב, המכונה ח'ירבת א-סמרא, כאתר מחצבות שסיפק אבני בניין לבניית הארמון בח'רבת אל-מפג'ר ("ארמון הישאם") שבצפון יריחו.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

היישוב הנוכחי הוקם בסוף המאה ה-19, כפרבר חקלאי של יריחו. תחילה על המדרון שבמוצא ואדי עוג'ה ואחר כך בעמק. במלחמת העולם הראשונה ואדי עוג'ה היה הגבול בסוף 1917 ותחילת 1918 בין הטורקים לבריטים. הבריטים ישבו מדרומו והטורקים מצפונו. קו החזית בין הבריטים והטורקים בארץ ישראל השתרע בין הירקון (שגם קרוי עוג'ה בערבית) ממערב לואדי עוג'ה ממזרח. קו זה כונה "קו שתי העוג'ות". ב-21 בפברואר 1918 נכבשה יריחו על ידי צבאו של הגנרל אלנבי. ב-8 במרץ 1918, החלה פעולה, שתוכננה להתבצע בו זמנית במספר גזרות, לכיבוש האזור שמצפון ליריחו, אל מעבר לוואדי אל-עוג'ה העשיר במים והשתלטות על רכס הגבעות שמצפון לוואדי. הכוח התרכז בתל א-סולטן ונעה בשעות החשיכה לוואדי אל-עוג'ה. לאחר הרעשה ארטילרית החלה ההתקפה הבריטית ממערב על רכס אבו תולול, שנבלמה לזמן מה, כוח אחר תקף את הרכס מדרום מזרח ובשעות אחר הצהריים המוקדמות של 9 במרץ הושלמה ההשתלטות על ואדי אל-עוג'ה ועל הרכס החולש עליו מצפון, מזרחה משם, כוח בריטי קטן תפס את שפך ואדי עוג'ה אל נהר הירדן.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, הייתה בעוג'ה אוכלוסייה של 332 נפש, 322 מוסלמים ועשרה נוצרים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו במקום 100 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 290 תושבים, כולם מוסלמים. בתקופה זו, הפך המקום להיות יישוב קבע, הבריטים בנו את אמת המים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בעוג'ה וסביבתה הייתה 1,390 מוסלמים, ושטח הקרקע הכולל של הכפר היה 106,946 דונם. אשר מתוכם הוקצו 2,822 לחקלאות שלחין, 6,502 לגידולי דגנים ו-418 לגידולי בננות.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית, ולאחר הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות של 1949, עבר משליטה בריטית לירדנית. ובסמוך לו הוקם מחנה פליטים.