stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחזקאל חזום
קריירה

חזום נולד בעיראק ובגיל צעיר עלה לישראל עם משפחתו, גדל ביפו והחל לשחק כדורגל בגיל תשע במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. כשהיה בן 17 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, וערך את הופעת הבכורה שלו בדרבי נגד מכבי תל אביב. ב-20 ביוני 1964 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפועל תל אביב, במשחק מול מכבי פתח תקווה.
בעונת 1965/1966, תחת הדרכתו של המאמן דוד שווייצר, זכה חזום עם הפועל תל אביב באליפות, לצידם של שייע פייגנבוים, דוד פרימו, שבי בן ברוך ודני בורסוק, בני דורו, וגדעון טיש הוותיק. חזום הצעיר כבש 7 שערי ליגה בעונה זו, כולל צמד בניצחון 3–2 על מכבי פתח תקווה במחזור ה-23. בעונה שלאחר מכן זכה חזום עם הקבוצה בליגת האלופות האסייתית (1967), אף על פי שנפצע כחודש לפני משחק הגמר ולא שותף בו.
בעונת 1968/1969, תחת הדרכתו של רחביה רוזנבוים, זכה עם הקבוצה באליפות נוספת, כשלצידו מככבים יעקב רחמינוביץ', שמעון בן יהונתן, ג'ורג' בורבה ורוני קלדרון. בעונה זו כבש חזום 8 שערים. בעונה שלאחר מכן כבש צמד כשהפועל תל אביב שחזרה את הניצחון הגבוה ביותר שלה בליגה, 8–0 מול הפועל באר שבע. ב-1970 שוב העפילה הפועל תל אביב לגמר ליגת האלופות האסייתית (1970), והפעם חזום פתח בהרכב הקבוצה במשחק הגמר מול טאג' קלאב האיראנית, ואף כבש שער יתרון לזכות הפועל תל אביב, אך לבסוף ניצחו האיראנים 1–2. בשנת 1972 זכה עם הקבוצה בגביע המדינה אחרי ניצחון 1–0 על הפועל ירושלים במשחק הגמר. חזום כבש 3 שערים במשחקי הגביע באותה עונה, כולל שער בחצי הגמר מול מכבי חיפה.
חזום שיחק בהפועל תל אביב עד שנת 1977, ובסך הכל הופיע ב-324 משחקי ליגה במדי הקבוצה. חזום הוא סגן מלך השערים של הפועל תל אביב בכל הזמנים, שני רק לשייע פייגנבוים, עם 97 שערים בליגה ובסך הכל 135 שערים בכל המסגרות. לאחר שעזב את הקבוצה שימש כמאמן-שחקן במספר קבוצות בליגות הנמוכות, ולאחר מכן גם שימש למשך עונה אחת כעוזרו של מאמן הפועל תל אביב דוד שווייצר.
חזום הלך לעולמו ב-21 במרץ 2023 בגיל 76.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של חזום 9 הופעות במדי נבחרת ישראל. ב-10 בנובמבר 1965 הופיע לראשונה במדי הנבחרת, במשחק מול נבחרת בלגיה באצטדיון רמת גן, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1966. חזום היה גם בסגל נבחרת ישראל במונדיאל 1970, בפעם היחידה בה העפילה הנבחרת לטורניר. ב-26 במאי 1973 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק מול נבחרת יפן בסיאול, במסגרת מוקדמות מונדיאל 1974.
תארים

אליפות: 1965/1966, 1968/1969
גביע המדינה: 1971/1972
אליפות אסיה לקבוצות: 1967
הערות שוליים

↑  אגדת הפועל ת"א יחזקאל חזום הלך לעולמו, באתר ערוץ הספורט, 21 במרץ 2023
| נבחרת ישראל – מונדיאל 1970 |
| --- | --- | --- |
|  1 ויסוקר •  2 בר •  3 בלו •  4 פרימו •  5 רוזן •  6 רוזנטל •  7 שום •  8 שפיגל •  9 פייגנבוים •  10 שפיגלר •   11 בורבה •  12 שווגר • 13 חזום •  14 רום • 15 טלבי • 16 וולך • 17 בן רימוז' • 18 רומנו • 19 שורוק • 20 קרקו • 21 המאירי • 22 נוסובסקי • מאמן: שפר |  1 ויסוקר •  2 בר •  3 בלו •  4 פרימו •  5 רוזן •  6 רוזנטל •  7 שום •  8 שפיגל •  9 פייגנבוים •  10 שפיגלר •   11 בורבה •  12 שווגר • 13 חזום •  14 רום • 15 טלבי • 16 וולך • 17 בן רימוז' • 18 רומנו • 19 שורוק • 20 קרקו • 21 המאירי • 22 נוסובסקי • מאמן: שפר | ישראל |
ירושלימער אלמאנאך

ירושלימער אלמאנאך, 2003
ירושלימער אלמאנאך, 1973
ירושלימער אלמאנאך (ירושלימער אַלמאַנאַך) הוא כתב עת לספרות ותרבות ביידיש היוצא בירושלים משנת 1973. כתב העת נוסד על ידי המשורר יוסף קרלר וכיום נערך על ידי בנו, המשורר דב בר קרלר.
כתב העת היה בתחילתו ביטאונהּ של קבוצת משוררים וסופרים ביידיש שהתגוררו בירושלים. בהמשך פרסמו בו גם סופרים, משוררים וחוקרים מערים אחרות בישראל וכן מחו"ל - ארצות הברית, אוסטרליה, אירופה. בין הסופרים שפרסמו בכתב העת היו: לייב אוליצקי, רחל בוימוול, חיים מלטינסקי, חנא שמרוק, דב סדן, אברהם סוצקבר, מרדכי צאנין ורבים אחרים. למרות בסיס כלכלי רעוע הצליחו להוציא עד היום 29 גליונות, כשהאחרון יצא ב- 2012. בין העורכים השותפים עם יוסף קרלר היו דוד ספרד (73-82), אפרים שדלצקי, 82-92) ודב בר קרלר (93-98).
יוסף קרלר ערך את כתב העת כמעט עד שנת חייו האחרונה. בשנת 2003 החל בנו של יוסף, דב בר קרלר, לשמש כעורך כתב העת.
יחסי קולומביה – קוריאה הדרומית

| יחסי קולומביה – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
קולומביה: קוריאה הדרומית


קולומביה: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
1,138,910: 99,720
אוכלוסייה
53,021,775: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
363,540: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
6,856: 33,126
משטר
רפובליקה: רפובליקה נשיאותית חוקתית

יחסי קולומביה–קוריאה הדרומית הם היחסים בין קולומביה לקוריאה הדרומית. היחסים כוללים יחסי סחר, צבא ודיפלומטיה. חיילים קולומביאנים הגיעו לקוריאה בשנת 1951 כחלק מכוחות האו"ם, אולם יחסים דיפלומטיים ישירים לא כוננו עד מרץ 1962.
היסטוריה

במהלך מלחמת קוריאה הייתה קולומביה האומה היחידה באמריקה הלטינית שהשתתפה באופן פעיל בכוחות האו"ם, עם כוחות קרקעיים והפריגטה היחידה שלה, אלמירנטה. החיילים הקולומביאנים הראשונים הגיעו לקוריאה ב-8 במאי 1951 והאחרון עזב ב-11 באוקטובר 1954. בסך הכל 4,314 חיילים נפרסו. מפקד הכוחות היה הגנרל אלברטו רואיס נובואה.
יחסים דיפלומטיים

יחסים דיפלומטיים ישירים כוננו במרץ 1962.
שגרירות קולומביה בסיאול היא הנציגות הדיפלומטית של רפובליקת קולומביה לרפובליקה של קוריאה.
השגרירות הממוקמת בקומה ה-11 בבניין ביטוח החיים בקיובו, חולקת את שטחה עם הקונסוליה הכללית של קולומביה בסיאול, שמוסמכת אף לפיליפינים בעניינים קונסולריים.
הסכמים

ב-25 ביוני 2012 חתמו קולומביה וקוריאה על משא ומתן להסכם סחר חופשי.
יחסי יוון–ליכטנשטיין

| יחסי יוון–ליכטנשטיין |
| --- | --- |
יוון: ליכטנשטיין


יוון: ליכטנשטיין
שטח (בקילומטר רבוע)
131,957: 160
אוכלוסייה
10,020,238: 39,935
תמ"ג (במיליוני דולרים)
238,206: 7,365
תמ"ג לנפש (בדולרים)
23,773: 184,417
משטר
דמוקרטיה: מונרכיה חוקתית

שרת החוץ של ליכטנשטיין אאורליה פריק (אנ') נפגשת עם מקבילה היווני יורגוס קטרונגלוס (אנ') בשולי ועידת שרי החוץ של מועצת אירופה בהלסינקי, מאי 2019
יחסי יוון–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין נסיכות ליכטנשטיין.
סקירה כללית

על פי משרד החוץ היווני היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין יוון לבין ליכטנשטיין "יכולים להיחשב לטובים למדי", וזאת למרות ששיתוף הפעולה בין שתי המדינות הוא מזערי, שכן, לא הייתה ביקורת מכל סוג שהיא במשך שנים רבות. גם ביקורים הדדיים לא נפוצים בין שתי המדינות נחשבים לדבר לא נפוץ.
תחום שיתוף הפעולה המשמעותי ביותר בין שתי המדינות הוא חילופי התמיכה במועמדויות של השנייה בפורומים בינלאומיים בהם שתי המדינות משתתפות.
50 משפחות יווניות מתגוררות ועובדות בליכטנשטיין. אזרחי שתי המדינות לא חייבים באשרת כניסה למדינה השנייה.
ייצוג

יוון לא מיוצגת בליכטנשטיין אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בברן, בירת שווייץ.
ליכטנשטיין לא מיוצגת ביוון אלא באמצעות מסדרון בשגרירות השווייצרית הממוקמת באתונה, בירת יוון.
ראו גם

יחסי יוון-סן מרינו
יחסי יוון-מונקו
יחסי יוון-לוקסמבורג
יחסי קובה–קניה

| יחסי קובה–קניה |
| --- | --- |
קובה: קניה


קובה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
110,860: 580,367
אוכלוסייה
10,969,035: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
107,352: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,787: 1,895
משטר
רפובליקה סוציאליסטית: רפובליקה

יחסי קובה–קניה הם היחסים שבין הרפובליקה של קובה לרפובליקת קניה.
היסטוריה

היחסים הרשמיים בין המדינות החלו בשנת 2001.
במרץ 2018 ערך נשיא קניה אוהורו קניאטה ביקור רשמי ראשון בקובה, שם נפגש עם נשיא קובה ראול קסטרו.
סחר ושיתוף פעולה

הסכמים על שיתוף פעולה בין קובה וקניה נחתמו במהלך השנים. ההסכמים הם בענפי הבריאות, הספורט והחינוך.
היקף הסחר בין קובה לקניה עמד בשנת 2010 על 19.8 מיליון דולר, אך הוא צנח לשפל של פחות מ-100,000 דולר בשנה. הייצוא מקובה לקניה מורכב ברובו מאלכוהול וסיגרים.
ייצוג דיפלומטי

לקובה יש שגרירות בניירובי.
לקניה יש שגרירות בהוואנה.
יחסי אוסטרליה–ליכטנשטיין

| יחסי אוסטרליה–ליכטנשטיין |
| --- | --- |
אוסטרליה: ליכטנשטיין


אוסטרליה: ליכטנשטיין
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 160
אוכלוסייה
26,778,707: 39,935
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 7,365
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 184,417
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

יחסי אוסטרליה–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין נסיכות ליכטנשטיין.
ייצוג

אוסטרליה אינה מיוצגת בליכטנשטיין, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של אוסטרליה בליכטנשטיין היא זו שנמצאת בברלין, בירת גרמניה.
ליכטנשטיין אינה מיוצגת באוסטרליה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת של ליכטנשטיין באוסטרליה היא השגרירות השווייצרית באוסטרליה, שם נמצא מסדרון ליכטנשטייני.
יעקב גוטשלק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1941 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  15 בינואר 2004 (בגיל 63 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 שפות היצירה:  עברית, גרמנית 
 
יעקב מיכאל גוֹטשַלק  (1941 – כ"א בטבת תשס"ד, 15 בינואר 2004) היה מתרגם ישראלי שתרגם מגרמנית לעברית. בין השאר תרגם ספרים של תומאס מאן, יוהאן וולפגנג פון גתה, אריך מריה רמרק והיינריך בל.
תולדות חייו

יעקב גוטשלק נולד בתל אביב להורים ילידי גרמניה. למד בתיכון עירוני ה' בעירו, נסע ללמוד רפואה בהמבורג שבגרמניה המערבית, אך הפסיק את לימודי הרפואה ובמקומם למד ספרות. בשנת 1974 הכיר בחורה בשם שושי קופ שבאה לביקור בגרמניה. הוא חזר לארץ, התחתן עמה ונולדו להם ארבעה ילדים. משפחתו הייתה אחת הראשונות שהתיישבו במעלה אדומים, ושם החל בפרק השני של חייו, במסגרתו עסק בתרגום בחדר העבודה שלו.
גוטשלק תרגם את "שער הניצחון" של אריך מריה רמרק, "מה ייצא מהילד הזה?" של היינריך בל, "ייסורי ורתר הצעיר" של גתה ועוד ספרים רבים אחרים. לעיתים הלך בעקבות מתרגמים אחרים: כשמת עזריאל אוכמני בעיצומו של תרגום "מות וירגיל" של הרמן ברוך, גוטשלק השלים את המלאכה. ב-1977 החל מרדכי אבי-שאול לעבוד על תרגומו של "דוקטור פאוסטוס", יצירת המופת של תומאס מאן, אך אחרי שמונה פרקים חלה, ובהסכמתו המשיך גוטשלק בתרגום. אחרי מות אבי-שאול הוא נואש מהניסיון לאחד את התרגום ותירגם מחדש גם את שמונת הפרקים הראשונים.
גוטשלק נפטר בשנת 2004, והוא בן 63.
מבחר ספרים שתרגם

דוקטור פאוסטוס / תומאס מאן, ספרית פועלים, 2010
ייסורי ורתר הצעיר / יוהאן וולפגנג פון גתה, הוצאת כרמל, 2000
סיפורים מוקדמים וסיפורים מאוחרים (שני כרכים) / תומאס מאן, ספרית פועלים, 1997
שער הניצחון / אריך מריה רמרק, זמורה ביתן, 1986
מה ייצא מהילד הזה? / היינריך בל, כנרת זמורה ביתן
קופץ החומה / שטפן היים, כנרת, 1987
קולין / סטפן היים, ספרית פועלים, 1993
מות וירגיל / הרמן ברוך, הוצאת הקיבוץ המאוחד - ספרית פועלים, 1984
טירת גריפסהולם / קורט טוכולסקי, ספרית פועלים
השיירה וסיפורים אחרים / וילהלם האוף, הוצאת כרמל, 1988
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305737005171  BnF: cb14578888d (data)  GND: 1028372736  ISNI: 0000 0000 6657 4147  LCCN: no2002052439  VIAF: 32242539   WorldCat (עם VIAF): 32242539
יחסי צרפת–תימן

| יחסי צרפת–תימן |
| --- | --- |
צרפת: תימן


צרפת: תימן
שטח (בקילומטר רבוע)
643,801: 527,968
אוכלוסייה
66,574,294: 40,880,051
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,030,904: 21,606
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,527: 529
משטר
רפובליקה נשיאותית למחצה: רפובליקה

שגרירות תימן בפריז
יחסי צרפת–תימן הם יחסי החוץ בין צרפת ותימן.
יחסים פוליטיים

צרפת הייתה אחת המדינות הראשונות שהתבטאו בעד עזיבתו של הנשיא סאלח, ותמכה בתוכנית של מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ שנחתמה ב-23 בנובמבר 2011 בתיאום עם האיחוד האירופי וארצות הברית. היא מכירה בלגיטימיות של הנשיא האדי וממשלתו.
צרפת, ארצות הברית ובריטניה שיתפו פעולה עם החלטה 2216 של מועצת הביטחון של האו"ם (מ-14 באפריל 2015) הקוראת לחידוש הדיאלוג, פתרון כולל, אמברגו נשק וסנקציות אינדיבידואליות על החות'ים וכבוד לזכויות אדם.
צרפת תומכת בכל המאמצים שעשה השליח המיוחד של האו"ם מרטין גריפית'ס, כדי להתקדם במציאת פתרון מתמשך למשבר באמצעות ארגון דיונים בין הפלגים התימנים.
סיוע הומניטרי

בשנת 2018 התחייבה צרפת להעניק לתימן סיוע הומניטרי בסך 7.8 מיליון אירו באמצעות ארגונים בינלאומיים (ICRC, WFP, UNHCR) וארגונים לא ממשלתיים (במיוחד CARE), לעומת 6.5 מיליון אירו בשנת 2017. הפרויקטים שנתמכו בתחומי שירותי הבריאות ותזונה מסייעת להילחם בסיכונים של רעב ומגפת כולרה. בינואר 2018 נתנה צרפת גם כמיליון וחצי אירו למאבק נגד הסיכונים לרעב ותזונה כחלק מסיוע המזון המתוכנן למדינה.
סדר העדיפויות בפעילות צרפת בתימן הוא: הקלה חברתית-כלכלית מקומית, תמיכה באנשים פגיעים ובזכויות אדם, וטיפוח אמצעי תקשורת עצמאיים.
נציגויות דיפלומטיות

תימן מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז, וצרפת מחזיקה בתימן שגרירות בצנעא, אולם היא סגורה כעת בשל מלחמת האזרחים בתימן.
יפרוק

| יפרוק |
| --- | --- |
 יפרוק המדבר
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: סלקיים
סוג:: יפרוק
שם מדעי
 Anabasis ‏ליניאוס, 1753
יפרוק (באנגלית: Anabasis) הוא סוג צמחים הנמנה עם משפחת הסלקיים. בסוג יפרוק כ־30 מינים. תפוצתם כוללת את דרום מערב אירופה, צפון אפריקה ומערב אסיה ששם תפוצת המינים הגדולה ביותר ומתוכם 4 מיני יפרוק נמנים עם צמחיית הבר של מדבריות הארץ.
כפי שמציין שמו, ענפי היפרוק נחלקים לפרקים, שקליפתם של כמה מהם מתייבשת והם נושרים מדי קיץ, ואת מקומם ממלאים פרקים חדשים. פריקית הגבעול מאבדים הרבה פחות מים, מה גם שהם מתייבשים בקיץ. בהתגברות על תנאי היובש מסייעים גם השורשים הארוכים, שהם בעלי כושר רב ליניקת מים מן הקרקע.
לפרחי היפרוק, כמו לפרחי כל משפחת הסלקיים, אין עלי כותרת. לפרח 5 עלי גביע ירקרקים, 5 אבקנים ארוכי זירים ו־2 עמודי עלי. ההאבקה נעשית בעיקר על ידי הרוח. הפירות הקטנים עטורים כנפיים ורודות, שהן גדולות מן הפירות, והודות לצפיפותם נראים הפירות למרחוק בתחילת החורף. הכנפיים מאפשרות את הפצת הפירות בכוח הרוח. היפרוק מכיל רעל, ולכן אינו יכול לשמש צמח מרעה.
חלוקה מינית ותפוצה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בסוג יפרוק 29 מינים וביניהם 4 מיני יפרוק הנפוצים בטבע הארץ ישראלי:
יפרוק תלת-כנפי - הוא עשב רב-שנתי. שמו נגזר משלוש הכנפיים העוטרות את הפרי. מין זה גדל כעשב רע בשדות הנגב המעובדים ה המעובדים.
יפרוק המדבר - הוא בן שיח, וכמו היפרוק התלת כנפי הוא חסר עלים. באין עלים ממלאת את תפקיד ההטמעה הקליפה הירוקה של הפרקים הצעירים, המכילה כלורופיל ומסוגלת לבצע פוטוסינתזה
יפרוק זיפני - ניכר בעליו המפותחים, שאורכם מגיע לס"מ אחד. זהו בן שיח נפוץ בנגב, במדבר יהודה ובדרום בקעת הירדן, והוא פורח בקיץ.
יפרוק הערבות - הוא מין נדיר הגדל בנגב ובמדבר יהודה. הֶעדֶר עלים הוא אחד מגילויי ההסתגלות לתנאי האקלים השחון. העלים פולטים אדי מים מן הפיוניות המצויות בשטח פניהם, שהוא גדול יחסית.
הערות שוליים

↑  הבריטניקה החדשה לנוער, שנות התשעים
ערך זה הוא קצרמרבנושא בוטניקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יפרוק, באתר NCBI (באנגלית)
יפרוק, באתר Tropicos (באנגלית)
יפרוק, באתר GBIF (באנגלית)
יפרוק, באתר IPNI (באנגלית)
יחסי קובה–שווייץ

| יחסי קובה–שווייץ |
| --- | --- |
קובה: שווייץ


קובה: שווייץ
שטח (בקילומטר רבוע)
110,860: 41,277
אוכלוסייה
10,969,035: 8,933,409
תמ"ג (במיליוני דולרים)
107,352: 884,940
תמ"ג לנפש (בדולרים)
9,787: 99,060
משטר
רפובליקה סוציאליסטית: רפובליקה קונפדרטיבית

שגרירות קובה בברן שבשווייץ
שגרירות שווייץ בהוואנה שבקובה
יחסי קובה–שווייץ הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קובה לבין הקונפדרציה השווייצרית.
היסטוריה

בין הרפובליקה של קובה לבין הקונפדרציה השווייצרית מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. על פי משרד החוץ של שווייץ, היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של קובה לבין הקונפדרציה השווייצרית הם יחסים דיפלומטיים ידידותיים ויציבים אף על פי השוני שבין שתי המדינות.
כאשר קובה נהפכה למדינה עצמאית בשנת 1902, שווייץ הכירה במדינה החדשה וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים וקונסולריים רשמיים. קונסולי הכבוד הראשונים השווייצרים שהגיעו לקובה הגיעו אליה כבר במהלך המאה התשע עשרה. קונסוליה שווייצרית מסודרת הוקמה לראשונה בהוואנה בשנת 1918. היא שודרגה לשגרירות בשנת 1957.
הסחר התקיים בין שתי המדינות החל מהמאה התשע עשרה והמשיך לאחר המהפכה הקובנית בשנת 1959 והשתלטותה של משפחת קסטרו על המדינה.
שווייץ ייצגה את האינטרסים האמריקניים בקובה מ-1961 ועד ההחזרה של היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות הללו בחודש יולי 2015. שווייץ ייצגה גם את האינטרסים הקובניים בארצות הברית משנת 1991 עד יולי 2015.
שווייצרים בקובה

על פי הלשכה השווייצרית המרכזית לסטטיסטיקה, בסוף שנת 2018 התגוררו בקובה שלוש מאות ושנים עשר אזרחים שווייצרים.
יחסים כלכליים

הוועידה הקבועה השווייצרית-קובנית מקדמת יחסי סחר בין שתי המדינות, הם נחשבים לצנועים יחסית. ענפי הסחר המרכזיים הם בייבוא מוצרים חקלאיים ובייצוא מכונות, מוצרי רוקחות, כימיקלים ושעונים.
נציגויות דיפלומטיות

שווייץ מיוצגת בקובה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בהוואנה, בירת המדינה.
קובה מיוצגת בשווייץ בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בברן, בירת המדינה.
יחזקאל רוזנבלום

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1968 (בן 56) י"ג בסיוון ה'תשכ"ח
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ביתר עילית 
 השכלה:  ישיבת מאור התלמוד  אוניברסיטת בר-אילן  הקריה האקדמית אונו
 מספר צאצאים:  4 
 
יחזקאל רוזנבלום (נולד בי"ג בסיוון ה'תשכ"ח, 9 ביוני 1968) הוא עורך דין ופעיל חברתי חרדי, פעיל בתחום השתלבות צעירים חרדים בשוק העבודה, בלימודים אקדמיים ובצה"ל.
רוזנבלום נמנה עם מקימי קרן קמח ותנועת טוב.
ביוגרפיה

רוזנבלום למד בישיבת מאור התלמוד ברחובות, ובמכון הרי פישל בירושלים. הוסמך לרבנות בשנת 1993, על ידי הרבנות הראשית לישראל, והרב יצחק קוליץ. לאחר מכן שירת בצה"ל שירות מקוצר כמש"ק דת בחטיבת הצנחנים. בשנת 1999 סיים לימודי תואר ראשון בתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, ובשנת 2004 סיים בהצטיינות לימודי משפטים בקריה האקדמית אונו. מייד לאחר מכן מונה למנהל מינהל קהילתי גאולה-בוכרים בירושלים, שמשמש בעיקר אוכלוסייה חרדית. בשנת 2005 נרשם כחבר לשכת עורכי הדין בישראל.
לנוכח הקשיים בהם נתקל במימון לימודיו האקדמיים, יזם בשנת 2006 את הקמת קרן קמח, קרן פילנתרופית העוסקת בקידום ושילוב הציבור החרדי בתעסוקה מפרנסת באמצעות מגוון תוכניות ופרויקטים ייעודיים, ומכהן מאז בהנהלתה. הקרן נותנת ייעוץ והכוון ללימודים מקצועיים ואקדמיים בהתאמה אישית, מעניקה מלגות ללימודים בשילוב ליווי מקצועי לאורך הלימודים ובתהליך ההשמה. הקרן נחשבת לגוף הגדול מסוגו בציבור החרדי, ועד היום נתנה שירותי תעסוקה שונים לכ-35,000 גברים ונשים מהציבור החרדי.
בשנת 2007 נמנה בין מייסדי תנועת טוב, תנועה פוליטית שנועדה לייצג את קבוצת החרדים העובדים. רוזנבלום התמודד מטעמה בבחירות המקומיות בירושלים ב-2013. הוא יזם את הקמת סמינר "דרכי שרה", המוסד התיכוני החרדי הראשון לבנות שהציע לימודים מלאים לתעודת בגרות ולימודים לקראת תואר אקדמי, שנפתח בשנת 2010. בשנת 2011 הקים את רשימת "טוב ללשכה", שייצגה את קבוצת החרדים העובדים בבחירות ללשכת עורכי הדין ונבחר לוועד מחוז ירושלים.
בשנת 2012 התמנה כחבר מועצת המוסד לביטוח לאומי, ובשנת 2013 כדירקטור בחברה הממשלתית למתנ"סים ושנה לאחר מכן כחבר הוועד המנהל הארצי בהתאגדות המרכזים הקהילתיים בישראל. בשנת 2015 הקים את קהילת "חרדים ישראלים", קהילה המוקדשת לבירור וקידום זהות חרדית ישראלית ושילוב חרדים במדינת ישראל, אותה הוא מנהל עד היום (נכון ל-2023).
בבחירות לכנסת העשרים ואחת היה מועמד לכנסת במקום החמישי, ברשימת יחד בראשות אלי ישי, אך המפלגה הסירה את מועמדותה, לפני יום הבחירות.
בספטמבר 2023 הכריז על מועמדותו לראשות העיר ביתר עילית ועל ריצתו למועצה בראשות רשימת "הרשימה המאוחדת למען ביתר", רשימה משותפת של הליכוד ועוצמה יהודית. ב־22 בפברואר הודיע על הסרת מועמדותו ותמיכה במועמד מפלגת ש"ס חננאל שם טוב. בבחירות עצמן לא עברה הרשימה את אחוז החסימה.
חיים אישיים

נשוי לעורכת הדין והטוענת הרבנית ורדית רוזנבלום, חברת סגל במכון מנדל, ומנהלת מדרשת אותות. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים בביתר עילית.
הערות שוליים

1 2  תמר רותם, החרדים החדשים מרימים את הראש והכיפה, באתר הארץ, 19 בספטמבר 2012
↑  נתי טוקר, החרדים מקימים מפלגה – האג'נדה: טוב לחרדים לעבוד, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2011
↑  אפי ליברמן, ‏ירושלים: מפלגת 'טוב' הגישה את רשימתה להתמודדות בבחירות, באתר כיכר השבת
↑  טלי פרקש, מחכים לשופט החרדי, באתר ynet, 14 ביוני 2011
↑  מנדי גרוזמן, חסידות חדשה נולדה: חיש – חרדים ישראלים, באתר nrg‏, 26 באוגוסט 2016
↑   נתי טוקר, האביב החרדי: ביום בו לכל החרדים יהיו סמארטפונים, באתר TheMarker‏, 15 בספטמבר 2015
↑  אבי גדלוביץ', מערכת הבחירות מגיעה לשיאה: עדכונים שוטפים מהגשת הרשימות, באתר בחדרי חרדים, 21 בספטמבר 2023
↑  הבחירות נפתחות מחדש? מועמדי האופוזיציה תומכים בחננאל שם טוב מול רובינשטיין, באתר JDN‏, 22 בפברואר 2024
יפרם קורץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 1900 סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 ביוני 1995 (בגיל 94) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית, רוסית 
 פרופיל ב-IMDb
 
יפרם קורץ (ברוסית: Ефрем Курц;‏ 7 בנובמבר 1900, סנקט פטרבורג – 27 ביוני 1995, לונדון) היה מנצח אמריקאי ממוצא רוסי.
קריירה

קורץ למד בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג, כתלמידם של אלכסנדר גלאזונוב וניקולאי צ'רפנין, בין השאר. בהמשך למד בריגה, ברלין ולייפציג, בזו האחרונה כתלמידו של ארתור ניקיש.
קורץ ניצח לראשונה בפומבי כשיצא במקום ניקיש החולה ללוות את הרקדנית איזדורה דאנקן במסע הופעות. הופעותיו אלה הובילו למספר קונצרטים עם הפילהרמונית של ברלין. בשנים 1924–1933 ניצח על הפילהרמונית של שטוטגרט ובשנת 1928 שכרה אותו הפרימה בלרינה אנה פבלובה ללוות את ריקודה, ובכך המשיך עד למותה בשנת 1931. בשנים 1932–1942 היה מנצח ה"באלט רוס של מונטה קרלו" ויצא עמם לסיורי הופעות רבים. עבודתו במונטה קרלו כללה ניצוח על הצגת הבכורה העולמית של "עליצות פריזאית"
בהמשך היגר קורץ לארצות הברית והתאזרח שם ב-1944. בשנים 1943–1948 שימש כמנהלה המוזיקלי של הפילהרמונית של קנזס סיטי. באותה משרה כיהן בתזמורת הסימפונית של יוסטון בשנים 1948 עד 1954. כמו כן ניצח על מוזיקה למספר סרטי קולנוע, ביניהם פסקול הסרט "מקבת'" של הבמאי אורסון ולס.
בשנים 1955–1957 היה קורץ מנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול יחד עם ג'ון פריצ'רד. לאחר זאת שימש מנצח אורח בתזמורות אחדות, בין השאר בלנינגרד ומוסקבה בברית המועצות, לשם חזר בפעם הראשונה בשנת 1966.
קורץ נשא לאישה את החלילנית האמריקאית איליין שאפר, שמתה בשנת 1973.
הקלטות

ברפרטואר ההקלטות שלו יצירות משל דמיטרי שוסטקוביץ' (הקלטות מוקדמות, אם כי לא ביצועי בכורה, של כמה מן הסימפוניות ושל הסוויטה לבלט "תור הזהב"), ארנסט בלוך (שאחת מיצירותיו האחרונות, "שתי פואמות אחרונות (אולי...)" הוקדשה לאיליין שאפר) והייטור וילה-לובוס (Uirapuru). רבות מן ההקלטות האלה נעשו בשנות ה-40 וה-50 עם תזמורת פילהרמוניה בלונדון. קורץ הקליט בעיקר לחברות קולומביה ו-EMI.
הערות שוליים

↑  Anderson, Martin, "A Century in Music: Manuel Rosenthal in Conversation" (April 2000).  Tempo (New Ser.) (212): pp. 31-37.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426293605171  PLWABN: 9810628962205606  BNE: XX885665  BnF: cb138962104 (data)  CiNii: DA12182583  GND: 134437241  ISNI: 0000 0000 8383 5863  LCCN: n81144522  LNB: 000186571  MusicBrainz: c6456a16-2783-4de2-8fc9-589724eae1de  NKC: mzk2009512495  NLA: 35808294  SNAC: w6903hm1  SUDOC: 080493750  Trove: 1096817  VIAF: 54332894   WorldCat (עם VIAF): 54332894
יפרוק המדבר

| יפרוק המדבר |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: סלקיים
סוג:: יפרוק
מין:: יפרוק המדבר
שם מדעי
 Anabasis articulata ‏Moquin-Tandon, 1849
יפרוק המדבר (שם מדעי: Anabasis articulata) הוא מין צמח בסוג יפרוק ממשפחת הסלקיים.
צמיחה

היפרוק הוא בן שיח חסר עלים הגדל בצפיפות וקוטרו 25 - 40 מ"מ. גבעולי היפרוק בנויים פרקים פרקים וצבעם ירוק. ענפי היפרוק עבים, קוטרם 3 - 5 מ"מ. ענפי הצמיחה הבשרניים מתחילים את צמיחתם באביב, מתארכים, מסתעפים בקיץ ונושאים על הסעיפים פרחים בחודשים ספטמבר ואוקטובר. יחידות התפוצה המכונפות נפוצות בחודשים נובמבר ודצמבר עם גשמי החורף. צבען של הכנפיים בטרם הבשילו נע מקרם-לבן עד ארגמן ושונה משיח לשיח. תכונה זו קבועה לכל פרט באוכלוסייה. שפע הגוונים של הפרטים באוכלוסיות השונות הגדלות בתחום האופטימום גבוה מהמגוון בתחום המינימום[דרושה הבהרה]. לאחר הפצת הפירות, מתייבשים הענפים שנשאו אותם ונושרים. הזרעים נובטים בקלות בגשמים הראשונים. אם אין תנאים מתאימים לנביטה הם מאבדים את חיוניותם תוך שבועות אחדים. בשנים שחונות עשוי היפרוק לא לפרוח כלל, ואז השרת חלקי ענפיו אינה קשורה במקצב הצמיחה השנתי אלא בבצורת.
תפוצה בארץ ישראל

היפרוק נפוץ בין היתר בנגב הצפוני, אך יכול לגדול בסוגי קרקעות שונים. היפרוק גדל בדרגשי גיר, בנגב ברמת עבדת, הר חתירה, הר שגיא ובסיני בג'בל יעלק וברמת א-תיה. היפרוק גדל בקירטון קשה במדבר יהודה ובחול ניאוגני במישור רותם, מישור ימין ואזור עמק ירוחם-דימונה. היפרוק גדל בחול מיוצב וחול על לס או על מישורי חצץ בין רביבים לתעלת סואץ ועל סרוזיום לסי בין שדה בוקר לירוחם.
שימושים

מאפר היפרוק ניתן להפיק סבון חסר ריח על ידי ערבוב במים. ברפואה העממית הכינו מגבעולי היפרוק משרה לטיפול במחלות עור, דרכי הנשימה, דרכי השתן ומפרקים.
יעקב גולדמן (רב בתי הסוהר)

הרב יעקב גולדמן (קפטן) בעת שירותו בצבא הבריטי, 1943
הרב יעקב גולדמן (ט' באלול ה'תרס"ו – י"ד בתמוז תשמ"ו; 30 באוגוסט 1906 – 21 ביולי 1986) היה רב בתי הסוהר ומחנות המעצר בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, מזכירו ויד-ימינו של הרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג, ופעיל באכלוס הרובע המוסלמי ביהודים לאחר מלחמת ששת הימים.
חייו

גולדמן נולד בעיר רוצ'סטר, ניו יורק, הצעיר מ-12 ילדים של חיים-יהודה וצירל גולדמן, ילידי פולין שהיגרו לארצות הברית בשנת 1886. לאחר לימודים יסודיים ותיכוניים בעיר הולדתו למד בישיבת רבי יצחק אלחנן ובמקביל באוניברסיטת ניו יורק.
בניו יורק הכיר את חנה בלומנטל, ילידת ירושלים ונינתו של הרב עזריאל זליג הויזדורף, ממייסדי בתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים במאה ה-19. חנה ויעקב עלו לארץ ישראל עם הוריו ולאחר מכן נישאו בתל אביב בשנת 1927.
גולדמן הוסמך כרב בירושלים ושימש כמזכירו ויד-ימינו של הרב הראשי יצחק אייזיק הלוי הרצוג. הוא נלווה אל הרב הרצוג ב"מסע הצלה" עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, שכלל את הוותיקן, כשהמגמה היא פגישה עם האפיפיור פיוס ה-12, במטרה לרתמו להצלת יהדות אירופה, ונסיעה ללונדון לפגישה עם השגריר הסובייטי איוואן מאיסקי, לבקשו שיפעל אצל ממשלתו לאפשר למאות בני-תורה ש"נתקעו" ברוסיה להגיע לנמל ולדיווסטוק, כדי שמשם יוכלו להמשיך את דרכם ליפן, כשכבר בידיהם אשרות-כניסה לארץ זו. השגריר הבטיח ומילא את הבטחתו נאמנה.