stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיוויזיית האס אס הרביעית
היסטוריה > דיוויזיית הפאנצרגרנדיר אס אס ה-4

בשלב זה הועברו יחידות של הדיוויזיה מערבה לצורך אימונים ושדרוג לדיוויזיית פאנצרגרנדיר, והשאירו אחריהם רק צוות קרב שפורק במאי 1943, כאשר הדיוויזיה הפכה למבצעית. הדיוויזיה נשלחה ליוון שם עסקה בלוחמה נגד פרטיזנים בחלקה הצפוני של המדינה. הדיוויזיה נשארה ביוון עד אוגוסט 1944, ולאחר מכן התמודדה מול הצבא האדום שהתקדם לעבר בלגרד.
בהיותה ביוון, הדיוויזיה ביצעה פשעי מלחמה וזוועות נגד האוכלוסייה האזרחית במסווה של לוחמה "אנטי-מפלגתית". בפרט הם היו אחראים לטבח קלייסורה ולטבח דיסטומו; האחרון הוא אחד מהזוועות הקשות ביותר שבוצעו על ידי הוואפן אס אס במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-10 ביוני 1944, במשך למעלה משעתיים, חיילי הדיוויזיה בפיקודו של פריץ לאוטנבך עברו מדלת לדלת וטבחו באזרחים יוונים כחלק מ"צעד תגמול" על התקפת ההתנגדות היוונית על היחידה. בסך הכל נהרגו בדיסטומו 214 גברים, נשים וילדים, כפר קטן ליד דלפי. לטענת הניצולים, אנשי אס אס "שיפדו תינוקות בעריסותיהם, דקרו נשים בהריון וערפו את ראשו של כומר הכפר".
גורמים בדיוויזיה זו ביצעו זוועות בהרי מרכז יוון ("Ρούμελη") במהלך מאי ויוני 1944 שהביאו להשמדת ספרצ'יאדה ולטבח של 28 אזרחים באיפאטי. מאוחר יותר השתתפה הדיוויזיה במבצע קרוזוטר (5–31 באוגוסט 1944), ניסיון להכחיד בסיסים של צבא שחרור העם היווני (ELAS) מאותם הרים. המבצע היה כישלון צבאי, אך הביא להרג של 170 אזרחים ולהרס חלקי או מלא של עשרות כפרים וערים.
הדיוויזיה המדולדלת הועברה לקו חזית צפונה בפומרניה. היטלר פקד לצרף אותה לפלגת הארמייה שטיינר לסיוע בברלין. הם היו אמורים להיות חלק מהצבת הצפונית שתפגוש את ארמיית הפאנצר הרביעית שתגיע מדרום ותכתר את החזית האוקראינית הראשונה לפני שישמידו אותה. שטיינר הסביר לגנרל גוטהרד היינריצי שאין לו את הדיוויזיות לבצע פעולה זו ולחיילים חסרו הנשק הכבד הנדרש, ולכן ההתקפה לא התרחשה כפי שהיטלר תכנן. הדיוויזיה עברה לדנציג, שם כותרה על ידי הצבא האדום ונשלחה על פני חצי האי הלה לשוויינמינדה. לאחר מנוחה קצרה, מה שנותר מהדיוויזיה נלחם על פני נהר האלבה, שם נכנעו לאמריקאים ליד ויטנברג - לנזן ב-8 במאי 1945.
מפקדים

קרל פפר-וילדנברוך (15 בנובמבר 1939 - 1 בספטמבר 1940)
קונרד ריצר (1 בספטמבר 1940 - 8 בספטמבר 1940)
קרל פפר-וילדנברוך (8 בספטמבר 1940 - 10 בנובמבר 1940)
ארתור מולברשטדט (10 בנובמבר 1940 - 10 באוגוסט 1941)
אמיל הרינג (16 באוגוסט 1941 - 18 באוגוסט 1941)
ולטר קריגר (18 באוגוסט 1941 - 15 בדצמבר 1941)
אלפרד ויננברג (15 בדצמבר 1941 - 14 במאי 1942)
אלפרד בורכרט (15 במאי 1942 - 18 ביולי 1942) - עבור אלפרד ווננברג
אלפרד ויננברג (19 ביולי 1942 - 10 ביוני 1943)
פריץ שמדס (10 ביוני 1943 - 5 ביולי 1943)
אוטו בינגה (5 ביולי 1943 - 18 באוגוסט 1943)
פריץ פרייטאג (18 באוגוסט 1943 - 20 באוקטובר 1943)
פרידריך-וילהלם בוק (20 באוקטובר 1943 - 19 באפריל 1944)
יורגן וגנר (19 באפריל 1944–? מאי 1944)
פרידריך-וילהלם בוק (? מאי 1944–7 במאי 1944)
הרברט ארנסט ואהל (7 במאי 1944 - 22 ביולי 1944)
קרל שומרס (22 ביולי 1944 - 16 באוגוסט 1944)
הלמוט דורנר (16 באוגוסט 1944 - 22 באוגוסט 1944)
פריץ שמדס (22 באוגוסט 1944 - 27 בנובמבר 1944)
ולטר הרצר (27 בנובמבר 1944 - 1 במרץ 1945)
פריץ גהלר (1 במרץ 1945–? מרץ 1945)
ולטר הרצר (? מרץ 1945–8 במאי 1945)
היילי וסטנרה

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1987 (בת 37) כרייסטצ'רץ', ניו זילנד 
 מקום הקמה:  כרייסטצ'רץ' 
 מוקד פעילות:  ניו זילנד 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  Burnside High School, Wairarapa Cobham Intermediate, Fendalton Open Air School 
 סוגה:  מוזיקה קלטית, מוזיקה קלאסית, פופ אופראי, מוזיקת העידן החדש 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  גרמנית, פורטוגזית, איטלקית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, כינור 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ, דקה רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
היילי וסטרנה בסיבוב הופעות באנגליה בשנת 2010
היילי וסטנרה (באנגלית: Hayley Westenra; נולדה ב-10 באפריל 1987 בכרייסטצ'רץ') היא זמרת סופרן ניו זילנדית, הפעילה הן בתחום הקלאסי והן בתחום המוזיקה הקלה. האלבום הראשון בהפצה בינלאומית, "טהור" (Pure), הגיע למקום הראשון ברשימת האלבומים הקלאסיים בבריטניה בשנת 2003 ונמכר ביותר משני מיליון עותקים ברחבי העולם. "טהור" השיג שיא במהירות המכירות של אלבום בכורה קלאסי עד כה, והציב את וסטנרה במעמד של כוכבת בינלאומית בגיל 16. באוגוסט 2006 הצטרפה ללהקה האירית "אישה קלטית". היא השתתפה בתקליטור וב-DVD של הלהקה, "אישה קלטית: מסע חדש", יצאה עם חברות הלהקה לסיבוב הופעות באביב 2007, ואף הופיעה ב-DVD של הלהקה, "המסע הגדול מכולם: אוסף הכרחי", שיצא לשוק ב-2008.
הרפרטואר של היילי וסטנרה מקיף סוגות שונות ומגוונות, ממוזיקה קלאסית עד מוזיקה קלה, שירי עם ופופ, במגוון שפות - אנגלית, קלטית, ולשית, איטלקית, גרמנית, צרפתית, פורטוגזית, לטינית, יפנית, סינית, טאיוואנית ומאורית - על פני העולם כולו, ממערב למזרח ומצפון לדרום.
וסטנרה הופיעה לפני אישים רמי-מעלה ברחבי העולם. היא שגרירת רצון טוב של יוניצ"ף הצעירה ביותר פרט לאחת ותורמת לארגוני צדקה בעולם כולו.
ילדות ונעורים

וסטנרה נולדה בכרייסטצ'ץ' שבניו זילנד להורים ממוצא אנגלי, אירי והולנדי. נטייתה למוזיקה ושמיעתה האבסולוטית התגלו כבר בגיל רך והיא החלה ללמוד נגינה בכינור, בפסנתר, בגיטרה ובחלילית. בהמשך החלה ללמוד פיתוח קול וגילתה עניין ער בתיאטרון מוזיקה. ועד גיל 11 הספיקה וסטנרה לצבור יותר מ-40 הופעות בימתיות, שברבות מהן נדרשה לשיר תפקידי בנים, עקב המחסור בזמרים ורקדנים ממין זכר.
קריירה

בשנים הבאות הקליטה וסטנרה אלבום של נעימות מתוך מחזות ושירים קלאסיים קלים, וכן תקליטור של מוזיקה לחג המולד. בעקבות הצלחת אלבומיה, הוצע לה ללמוד אצל דיים מלווינה מייג'ור. להצלחה בינלאומית הגיעה הודות לחוזה הקלטות עם חברת דקה, עמה הקליטה את "טהור" (Pure), תקליטור של מוזיקה קלאסית, פופ קל ושירים מאוריים מסורתיים. בהמשך הקליטה וסטנרה גם מוזיקה לילדים ובני נוער.
בשנת 2003 הופיעה וסטנרה לצד חוזה קאררס וברין טרפל בפסטיבל פנול בוויילס. בשנים הבאות הקליטה שירים לסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה. בשנת 2004 יצאה למסע הופעות בניו זילנד, אוסטרליה, יפן, ארצות הברית ובריטניה, שם הופיעה בקונצרט לפני מלכת בריטניה ואישים אחרים. בארצות הברית הופיעה אותה שנה עם התזמורת הקאמרית של ויסקונסין ועם תזמורת הטיילת של בוסטון.
ב-2005 הוציאה אלבום חדש בשם "אודיסאה", תערובת של מוזיקה קלאסית, פופ, מוזיקה קלטית ומוזיקה של העידן החדש. בחלק מאלבום זה הייתה שותפה לכתיבה ועיבוד של המוזיקה. גרסה עדכנית של האלבום, המכילה כמה הקלטות שלא היו באלבום המקורי, יצאה באנגליה ב-10 באפריל 2006, יום הולדתה ה-19 של היילי וסטנרה. ב-5 בספטמבר 2006 הציגה הלשכה הצעירה הבינלאומית את וסטנרה כאחת מעשרת הצעירים הבולטים ביותר בעולם, הניו זילנדית הראשונה שזכתה לכבוד זה. ב-13 בנובמבר 2006 השתתפה בהקדשת יד הזיכרון לנופלים הניו זילנדים בלונדון. שלושה קרובי משפחה של וסטנרה שירתו בצבא במלחמת העולם השנייה ואחד מהם נהרג במלחמה.
אלבומה הבינלאומי השלישי של וסטנרה, "אוצר", יצא לאור בפברואר 2007 באנגליה. כל השירים באלבום זה נבחרו על ידה בלבד. המהדורות של ארצות הברית, אוסטרליה וניו זילנד יצאו בחודש מרץ בשם "אוצר קלטי". וסטנרה הקדישה את האלבום לסבתה, שירלי איירלנד. בצידה הפנימי של עטיפת התקליטור הבריטי כתבה:
אני באה ממשפחה מוזיקלית, שיש לה תחושת היסטוריה אמיתית. אבותי הפליגו במסע הראשון מאירלנד לקרייסטצ'רץ', ניו זילנד, בשנת 1850 - בכיכר הקתדרלה בקרייסטצ'רץ' יש אפילו שלט זיכרון ועליו השם וסטנרה. מגיל צעיר ככל שזכרוני מגיע אני זוכרת את סבתי מושיבה אותי על ברכיה ושרה לי שירים כמו "דני בוי". כזמרת בזכות עצמה בגיל צעיר יותר, הייתה מאז ומתמיד מקור לא אכזב לשירים. מורשת מוזיקלית זו שהיא מוסרת לי משחר ילדותי, ורבים מאותם שירים ישנים ויפים, אלה הדברים שביקשתי להציג כאן באלבום שלי.
בנובמבר 2007 הופיעה וסטנרה בהצלחה במסע קונצרטים ביפן. ביוני 2008 הוציאה אלבום יפני, "היילי שרה שירים יפניים". השירים כוללים שירים יפניים פופולריים, מהם באנגלית ומהם ביפנית. את "חסד מופלא" היא שרה בדואט עם הזמרת היפנית מינאקו הונדה, באנגלית וביפנית. אלבום יפני שני יצא במרץ 2009, וכל שיריו עוסקים בנושא האמהות ומוקדשים בתודה לאמה.
באביב וקיץ 2010 התחילה וסטנרה לעבוד עם מלחין הסרטים אניו מוריקונה כל אלבומה הבינלאומי "פאראדיזו". האלבום הכיל שירים חדשים של מוריקונה כמו גם כמה מיצירותיו הקולנועיות המוכרות ביותר ב-50 השנים האחרונות. היילי הקליטה את האלבום עם תזמורתו של מוריקונה ברומא, בקיץ 2010.
ה'שנ"ח

ה'שנ"ח (5,358) ובקיצור שנ"ח – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-13 בספטמבר 1597, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 בספטמבר 1598.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 19 שעות ו-5 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג זחג. היא מעוברת, ואורכה 383 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 19 במחזור העיבור ה-283. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 10 (סימנה ילאז) במחזור השמש ה-192.
שנה זו היא שנת 1,529 לחורבן הבית, ושנת 1,909 לשטרות.
אירועים

המהר"ל מדפיס לראשונה את ספרו באר הגולה בפראג
נולדו

רבי שמואל ויטאל, בנו של רבי חיים ויטאל וממקובלי דמשק (נפטר בה'תל"ז)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זחג, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
דמוגרפיה של הודו
פריון וילודה

נכון ל-2022 אומדן שיעור הפריון בהודו הוא מעט מעל 2 ילדים לאישה.
נכון ל-2016 היה אומדן שיעור הפריון בהודו סביב 2.3 ילדים לאישה. שיעור הילודה הגולמי היה 20.4 ב-2016, אבל התפלג בצורה לא אחידה. כך למשל בביהאר 26.8 לידות ל-1000 ואילו בגואה ובמאניפור 12.9. לא כל הלידות מדווחות - ב-2007 היה שיעור הלידות המדווחות  74.5%  והוא עלה ב-2016 ל-86 אחוזים.
הגיל הממוצע לנישואין הוא 22.
תמותה ותוחלת חיים

ב-2016:  שיעור התמותה במדינה כולה היה 6.4. שיעור תמותת תינוקות -34. שיעור הפטירות המדווחות היה 78.1 אחוזים ב-2016
תוחלת החיים בהודו נכון ל-2014 היא סביב 68, 70 לנשים ו-66 לגברים.
מבנה האוכלוסייה

קצת למעלה מ-30 אחוז מכלל תושבי הודו הם למטה מגיל 15, לעומת ממוצע כלל עולמי הנמוך מ-30 אחוז.
אוכלוסיית הודו מחולקת לכ-2,000 קבוצות אתניות נפרדות ולדתות רבות. הדת הנפוצה היא הינדו בה מאמינים כ-80 אחוז מכלל התושבים. הודו היא המדינה השנייה בעולם מבחינת מספר התושבים המוסלמים המהווים למעלה מ-13 אחוז מכלל תושביה.
בהודו יש מבנה של קאסטות. הקאסטה הנמוכה ביותר - הדלית - מהווה 16.6 אחוזים מאוכלוסיית הודו (2011).
מפקדי האוכלוסייה במהלך השנים

הבריטים ערכו מספר מפקדי אוכלוסין בהודו, החל מ-1871.
מאז קבלת העצמאות נערכים בהודו מפקדי אוכלוסייה אחת לעשר שנים.
| --- | --- |
שנה: סך הכול תושבים (מיליונים)
1951: 361
1961: 439
1971: 548
1981: 683
1991: 846
2001: 1,028
2011: 1,210
מפקד האוכלוסייה המקיף האחרון בוצע בשנת 2011.
שפות

תושבי הודו מדברים במספר משפחות של שפות ובמאות שפות (מתוכן רק 22 שפות הן שפות רשמיות). השפה אותה מדברים מספר התושבים הגדול ביותר היא הינדי, כ-250 מיליון דוברים, ואחריה אנגלית אותה דוברים כ-150 מיליון איש ומבינים ברמה חלקית עוד מיליונים רבים. הודו היא המדינה השנייה בעולם מבחינת מספר התושבים דוברי האנגלית. שפות נוספות שמדוברות בהודו הן בנגלית (200 מיליון דוברים בעולם, בעיקר בבנגלדש, כמה עשרות מיליונים בהודו), פנג'אבית (100 מיליון בעולם, מרביתם בפקיסטן), טלוגו בדרום הודו עם כ-75 מיליון, מראטהי, במרכז הודו, (יותר מ-70 מיליון), וטמילית בדרום עם כ-70 מיליון.
עיור

כ-30 אחוז מהאוכלוסייה מתגוררים בכ-200 ערים, 70 האחוזים הנותרים מתגוררים בכ-550,000 כפרים.
דתות

| דת \ קבוצה אתנית | 1951 (%) | 1961 (%) | 1971 (%) | 1981 (%) | 1991 (%) | 2001 (%) | 2011 (%)} |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הינדואיזם | 84.10 | 83.45 | 82.73 | 82.30 | 81.53 | 80.46 | 79.80 |
| אסלאם | 9.80 | 10.69 | 11.21 | 11.75 | 12.61 | 13.43 | 14.23 |
| נצרות | 2.30 | 2.44 | 2.60 | 2.44 | 2.32 | 2.34 | 2.30 |
| סיקיזם | 1.79 | 1.79 | 1.89 | 1.92 | 1.94 | 1.87 | 1.72 |
| בודהיזם | 0.74 | 0.74 | 0.70 | 0.70 | 0.77 | 0.77 | 0.70 |
| ג'ייניזם | 0.46 | 0.46 | 0.48 | 0.47 | 0.40 | 0.41 | 0.37 |
| זורואסטריאניזם | 0.13 | 0.09 | 0.09 | 0.09 | 0.08 | 0.06 | NA |
| אחר | 0.43 | 0.43 | 0.41 | 0.42 | 0.44 | 0.72 | 0.90 |
דמויי-קוסקוס

| דמויי-קוסקוס |
| --- | --- |
  מימין לשמאל:   שורה ראשונה: כיסנאי דואה, דאון ענק.  שורה שנייה: קוסקוס נמרי אוסטרלי, פוסום זנב-מברשת.  שורה שלישית: דאון מנוצה-זנב, פוסום ננסי מזרחי.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
תת־מחלקה:: כיסאים
על־סדרה:: כיסאים אוסטרליים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-קוסקוס
משפחות
 קוסקוסיים  כיסנאיים  פוסומים זנבות-טבעת  פוסומים מנוצי-זנב  פוסומים ננסיים  צופוניים
שם מדעי
 Phalangeriformes ‏Szalay, 1982

דמויי-קוסקוס (שם מדעי: Phalangeriformes), היא תת-סדרה של כיסאים אוסטרליים בסדרת הקנגוראים, המצויים ביבשת אוקיאניה ובמידה פחותה גם בדרום-מזרח אסיה. בתת-סדרה זאת קיימים כיום 6 משפחות, ובכך היא גדולה יותר מתת-הסדרות האחרות: דמויי-קנגורו (3 משפחות) ודמויי-וומבט (2 משפחות). בניגוד לתת-הסדרות האחרות שמצויות בעיקר באוסטרליה, תת-סדרת דמויי הקוסקוס מצויה באופן נרחב גם בגינאה החדשה, ארכיפלג ביסמרק ואיי מאלוקו, ואף במספר איים מקבוצת איי סונדה בדרום-מזרח אסיה.
בני קבוצה זו מכונים בשם העממי פוסומים (המבלבל בינם לאופוסומיים האמריקאים).
מאפיינים

בשל המאפיינים הגופניים והאקולוגים שלהם, דמויי הקוסקוס ממלאים ביבשת אוקיאניה תפקיד אקולוגי דומה לפרימטים, וניתן להבחין בדמיון רב בינם לבין הלמורים ממדגסקר, הלוריסים, הגלשנאים והקופיפים מדרום-מזרח אסיה והאופוסומים מאמריקה. כל המינים בתת-סדרה זאת בעלי זנב גמיש ששווה לאורך הגוף או למעלה מזה, והם משתמשים בו לאיזון, ייצוב, או כ"רגל חמישית" בדומה לקופים רבים. לרוב המינים יש טפרים חדים ומעוקלים שהופכים אותם לטפסני עצים מצוינים. דמויי הקוסקוס מתאפיינים במבנה גוף קומפקטי ועגלגל, ויש להם רגליים וגפיים קצרים. הראש שלהם חרוטי והאף קטנטן וחלק. באזור החוטם יש להם זיפי מישוש ארוכים מאוד שחיוניים במיוחד לפעילות הלילית שלהם. אוזניהם עגלגלות או משולשות ומשתנות בגודלן בין המינים.
כל המינים בתת-הסדרה פעילים בשעות הלילה - חלקם אך ורק בזמן זה, וחלקם יהיו פעילים במידה פחותה יותר גם בבין השמשות ובשחר. במהלך היום הם נוטים לנוח מכורבלים בפרוותם בתוך חורים נטושים בעצים ובסלעים. מרבית דמויי הקוסקוס חיים בבדידות, אך יש מספר מינים חברותיים. הרגלי האכילה של המשפחות בסדרה משתנים בין המינים: חלקם אוכלי כל או אוכלי עלים בעוד שאחרים יהיו אוכלי חרקים או יונקי צוף. באופן כללי, המינים הגדולים יאכלו בעיקר פירות, עלים, ופרוקי רגליים והקטנים יאכלו בעיקר חרקים זעירים וזרעים או ילקקו שרף וצוף. כמעט כל מיני הפסומים חיים ביערות ושיחים סבוכים, אך יש מספר מינים שמותאמים היטב גם לאזורים עירוניים.
תת-סדרת דמויי הקוסקוס מכילה 3 קבוצות לא טקסונומיות: קבוצת הפוסומים, קבוצת הדאונים וקבוצת הקוסקוסים. הפוסומים בעלי זנב דקיק וגמיש עם פנים חרוטיות ואוזניים משולשות, הדאונים מפורסמים בקרומי הדאייה שלהם והקוסקוסים ידועים במבנה גופם המוצק והחזק, בזנבם הקירח ובראשם האגסי.
מבחינה אקולוגית וחיצונית, ניתן למצוא קווי דמיון בין משפחות מסוימות בדמויי-הקוסקוס: הפוסומים הטבעתיים והקוסקוסיים מתאפיינים במידות גוף גדולות יחסית, יש להם ראש וגוף עגלגלים יותר, פרווה שעירה, או צמרירית בגווני חום, שחרחר, אפרפר וזית ולרובם אוזניים קטנות. לרובם זנב חזק ועבה. הכיסנאיים קטנים יותר ומתאפיינים בפרווה חלקה ורכה בצבע אפרפר-כסוף עם סימונים שחורים ולבנים על הפנים. בנוסף לכך לכל המינים במשפחות אלו ישנו קרום עבה בין המפשעה לבית השחי שמאפשר להם לבצע דאייה באוויר למשך זמן קצר או ארוך. הפוסומים המנוצים, הפוסומים הננסיים והצופוניים (פוסומי הדבש) זעירים יותר - גודלם לא עולה על 15 סנטימטרים. הם מתאפיינים בפרווה עדינה בצבע חום-אפרפר, יש להם ראש קטנטן ומחודד יותר ואף ועיניים זעירים. למינים אלו יש זנב דקיק שמשמש אותם לאחיזה בגבעולים דקים ובתפרחות עליהם הם מסוגלים לטפס בשל משקלם הנמוך.
מבחינה פילוגנטית וגנטית, המשפחות בסדרה מחולקות בצורה שונה לגמרי: הקוסקוסיים והפוסומים הננסיים מסווגים תחת על-משפחת הפלנגרים, והשאר מסווגים תחת על משפחת הפטאורים. המין הגדול ביותר בתת-סדרת דמויי-הקוסקוס הוא המין קוסקוס דובי סולוואסי שעשוי להגיע למשקל של 10 קילוגרם, והמין הקטן ביותר פוסום ננסי זוטי שמשקלו כ-10 גרם בלבד.
ה'שנ"ז

ה'שנ"ז (5,357) ובקיצור שנ"ז – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-23 בספטמבר 1596, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 1597.
המולד של תשרי חל ביום ראשון, 10 שעות ו-209 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 18 במחזור העיבור ה-282. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 9 (סימנה טלזא) במחזור השמש ה-192.
שנה זו היא שנת 1,528 לחורבן הבית, ושנת 1,908 לשטרות.
נפטרו

ו' בניסן – רבי שמואל יהודה קצנלבוגן, מרא דאתרא וראש ישיבה בוונציה, דרשן ופוסק, בנו של מהר"ם פאדובה ואביו של רבי שאול ואהל. (נולד בה'רפ"א)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
הילה (פיזיקה)

הילת 22° הנוצרת כתוצאה משבירת קרני אור השמש באטמוספירה של כדור הארץ
הילת 22° הנוצרת כתוצאה משבירת קרני האור שמגיעות מהירח באטמוספירה של כדור הארץ
הילה (באנגלית: Halo) היא תופעה אופטית של היווצרות מעגל סביב מקור אור. הילה מופיעה לעיתים קרובות סביב השמש או הירח כתוצאה משבירת קרני האור בגבישי קרח באטמוספירה.
קיימים סוגים שונים של הילות בהתאם לצורת גבישי הקרח ולסידור המרחבי שלהם. ההילה הנפוצה ביותר קרויה "הילת 22°", והיא נוצרת כתוצאה משבירת אור בגבישי קרח משושים. חלק גדול מקרני האור נשברות בזווית כוללת של 22°, ולכן ההילה מופיעה כמעגל של אור בזווית זו סביב מקור האור. זו גם זווית השבירה המינימלית
ולכן העיגול שמוגבל על ידי ההילה פחות בהיר מחלקה החיצוני.
דמויי-עקרב

| דמויי-עקרב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: דמויי-עקרב
שם מדעי
 Pseudoscorpiones ‏חר, 1778

דמוי־עקרב בפארק בוושינגטון
דמויי־עקרב או זוּט־עקרבאים (שם מדעי: Pseudoscorpionida) היא סדרה של למעלה מ־2,000 מינים במחלקת העכבישנים.
דמויי־העקרב (או זוט־עקרבאים) הם פרוקי־רגליים קטנים בעלי גוף שטוח ובעלי זרועות המזכירות את אלו של עקרבאים. אורכם בין 2 ל-8 מ"מ. בטנם מורכבת משנים עשר פרקים, והיא קצרה ומתעגלת בחלקה האחורי בניגוד לעקרבאים שלהם זנב הבנוי פרקים פרקים, ועוקץ מאחור. להם עשויות להיות 2 או 4 עיניים, או כלל לא. ארסם איננו מסוכן לאדם.
על־משפחות:
Chthonioidea
Neobisioidea
Garypoidea
Cheiridioidea
Feaelloidea
Cheliferoidea
אנטומיה

לדמויי־עקרב שמונה רגליים, בדומה לעקרבים, עם חמישה עד שבעה פרקים. שני גפי פה ארוכים מאוד, המזכירים זרועות עקרב. אלו מורכבים בדרך כלל מ"יד" ו"אצבע" חסרות תנועה, עם אצבע נעה נפרדת שנשלטת על ידי שריר מתווך. לרוב מצויה בלוטת ארס על האצבע הנעה, ובאמצעות הארס נתפס הטרף, משותק על ידי הזרקתו, ומאבד את יכולת התנועה. ארסם אינו מסוכן לבני אדם, והם אינם מסוגלים לצבוט די חזק בעורו של אדם על מנת להחדיר את ארסם.
מקומות מחיה

דמויי־העקרב שוכנים מתחת לאבנים, על גחון האבן על־פי רוב. מעטים יחסית ראו דמויי־עקרב, לא משום שאינם נפוצים, אלא משום שהם מסתתרים בדרך כלל תחת אבנים, והם קטנים מאוד. כמו כן ניתן למוצאם תחת קליפות עצים ובין עלי שלכת, במקומות המתאימים. לעיתים הם חודרים גם אל מגורי האדם, אך לרוב אין מבחינים בהם. גם הם, כמו עקרבים, נוהגים "להתרחץ" בנוזל שהם מפרישים ממערכת העיכול שלהם, ומתרבים בדרך דומה לעקרבים ("ריקוד העקרבים").
תפוצה

נמצאים בכל אזורי הארץ והקרקעות, למעט חולות, ובמשך כל השנה.
הערות שוליים

↑  זוּט־עַקְרַבָּאִים במילון בעלי חיים: עכבישנים (תשע"ט), 2019, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Entomological Notes: Pseudoscorpion Fact Sheet, אוניברסיטת פנסילבניה, המחלקה לאנטומולוגיה.
↑  Read, Wolf. Pseudoscorpions.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532054105171  GND: 4141596-6  LCCN: sh87005815  NKC: ph499487
הילדרלדו בליני

הילדרלדו לואיס בליני (בפורטוגזית: Hilderaldo Luís Bellini;‏ 7 ביוני 1930, איטפירה שבסאו פאולו – 20 במרץ 2014) היה כדורגלן ברזילאי.
בליני החל את הקריירה שלו בואסקו דה גאמה ומשם עבר לסאו פאולו וסיים את הקריירה בקבוצת אתלטיקו פרנאאנסה. בליני זכה עם נבחרת ברזיל במונדיאל 1958 ובמונדיאל 1962 והשתתף במונדיאל 1966. פסל בדמותו מניף את גביע ז'יל רימה הוצב בכניסה לאצטדיון המרקנה.
דריו פרננדס

דריו אסקיאל פרננדס (בספרדית: Dario Ezequiel Fernandez; נולד ב-24 בספטמבר 1978 בפונטה אלטה שבארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.
קריירה

מאז הצטרף למחלקת הנוער ועד שנת 2000 היה פרננדס בספורטינג פונטה-אלטה. במהלך העונות הבאות עבר בין מספר קבוצות בארגנטינה ואף שיחק למשך חצי עונה בצ'ילה בשנת 2004. את הפריצה שלו עשה פרננדס בשנת 2005 כשעבר לקבוצת פניוניוס מליגת העל היוונית. פרננדס שיחק במדי הקבוצה 66 משחקים וכבש 6 שערים.
בשנת 2008 הגיע פרננדס לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת בית"ר ירושלים, במדיה זכה בגביע המדינה. בשנת 2009 השאילה בית"ר ירושלים את פרננדס לאריס סלוניקי היוונית למשך שנה. בשנת 2010 חזר פרננדס לבית"ר ירושלים וחתם על חוזה לשלוש שנים, אך עקב סכסוך עם המאמן אורי מלמיליאן חתם לשתי עונות וחצי באלקי לרנקה תחת המאמן הישראלי יצחק שום.
בינואר 2012 חזר פרננדס לקדנציה שלישית בבית"ר ירושלים וחתם בה עד לסוף העונה. בסוף העונה האריך פרננדס את חוזהו בקבוצה. ב-31 ביולי 2013 שוחרר פרננדס מהקבוצה, לאחר עימות עם המאמן אלי כהן במחנה האימונים בברלין.
ב-7 ביולי 2013 חתם פרננדס לשתי עונות במדי הפועל חיפה, תמורת 150 אלף דולר לעונה. לאחר עונה אחת שוחרר מהמועדון והפך לשחקן חופשי.
ב-7 באוקטובר 2014 חתם פרננדס לעונה אחת בהפועל עפולה מהליגה הלאומית ובתום העונה עבר לאוליפיאקוס וולו מליגת המשנה היוונית. ב-25 ביולי 2016 הודיע פרננדס על פרישה ממשחק פעיל.
דולף שייז

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1928 ניו יורק
 פטירה:  10 בדצמבר 2015 (בגיל 87) סירקיוז, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד/סנטר
 גובה:  2.01 מטר
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 1973
 קבוצות כשחקן
 1948–1964:  סירקיוז נשיונלס / פילדלפיה 76'
 הישגים כשחקן
 אליפות ה-NBA‏ (1955)   החמישייה הראשונה של העונה ‏(1952–1955, 1957–1958)‏   חמישיית העונה השנייה ‏(1950–1951, 1956, 1959–1961)‏   12 הופעות במשחק האולסטאר (1951–1962)   אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA
 קבוצות כמאמן
 1963–1966   1970–1972:  פילדלפיה 76'  באפלו ברייבס
 הישגים כמאמן
 מאמן השנה (1966)
 
אדולף "דולף" שייז (באנגלית: Adolph "Dolph" Schayes;‏ 19 במאי 1928 – 10 בדצמבר 2015) היה כדורסלן ומאמן כדורסל אמריקאי יהודי, ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת פילדלפיה 76' מליגת ה-NBA.
שייז נחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים של תקופתו, ולאחד מגדולי הספורטאים היהודים בכל הזמנים. הוא נבחר שש פעמים בקריירה לחמישיית העונה הראשונה, שש פעמים לחמישייה השנייה, תריסר פעמיים השתתף במשחק האולסטאר וכמאמן נבחר פעם אחת למאמן השנה ב-NBA. בין השנים 1957–1963 החזיק בתואר "הקלע המוביל בתולדות ה-NBA". בשנת 1973 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל וב-1996 נבחר כאחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA.
קורות חייו

שייז נולד בעיר ניו יורק להורים יהודים ממוצא רומני שהיגרו לארצות הברית. בנו, דני, הלך בעקבותיו והיה גם הוא כדורסלן ששיחק בליגת ה-NBA שנים רבות. שלוש מנכדותיו, אבי, קרלה ורייצ'ל גואץ', זכו במדליית כסף בכדורעף כחלק מהמשלחת האמריקאית במכביה השש-עשרה, ונכדו, מיקי פרי, זכה במדליית הזהב בריצת שליחים 4x100 במכביה השבע-עשרה.
קריירת הכדורסל > תחילת הדרך

בשנת 1944 החל שייז לשחק במדי קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ניו יורק, בה למד במקביל גם הנדסה. כבר בעונת הפרשמן שלו, סייע שייז לקבוצת האוניברסיטה להעפיל עד לפיינל פור טורניר אליפות המכללות בכדורסל. בשלב חצי-הגמר של הטורניר, פגשה ניו יורק את אוניברסיטת המדינה של אוהיו במשחק שנערך במדיסון סקוור גארדן. שתי דקות לסיום המשחק, עוד הובילה אוהיו בפער של 10 נקודות, והייתה בדרך להעפלה לראשונה זה שש שנים לגמר הטורניר, אולם שייז השתלט על המשחק והצליח להשוות ולכפות הארכה בה ניצחה קבוצתו. ניו יורק העפילה למשחק הגמר, בו נכנעה לאוניברסיטת אוקלהומה A&M בהנהגתו של הסנטר בוב קורלנד בתוצאה 49-45.
שייז היה לשחקן המוביל של אוניברסיטת ניו יורק במשך ארבע שנותיו במכללות, ובעונת הסיניור רשם ממוצע נקודות של 13.7 והוביל את קבוצתו למאזן של 22 ניצחונות מול ארבעה הפסדים בלבד, וזכה ב"פרס האגרטי" לכדורסלן המכללות המצטיין של מטרופולין ניו יורק.
קריירת הכדורסל > המעבר לעמדת המאמן

בעונת 1963/1964 עברה סירקיוז לשחק בפילדלפיה ושינתה את שמה לפילדלפיה 76', ושייז הפך למאמן-שחקן במועדון. נשאר לעונת פרישה בה השתתף ב-24 משחקים בהם תרם 5.6 נקודות ופרש ממשחק פעיל. בעת פרישתו היה שייז לקלעי המוביל בכל הזמנים בליגת ה-NBA עם 19,249 נקודות והחזיק בשיא נוסף, לאחר ששיחק ב-1,059 משחקים. כמאמן הקבוצה, הוביל שייז את פילדלפיה למאזן של 34 ניצחונות מול 46 הפסדים, אך במשחקי הפלייאוף הפסיד כבר בסיבוב הראשון מול סינסינטי רויאלס.
הוא המשיך ואימן את פילדלפיה שנתיים נוספות, ואף זכה בתואר מאמן השנה ב-NBA לאחר שהוביל את הקבוצה בעונת 1965/1966 למאזן של 55 ניצחונות מול 25 הפסדים בלבד, ועד לגמר המזרח בו הפסיד לבוסטון סלטיקס בחמישה משחקים 1–4, שאחריו עזב את הקבוצה.
לאחר עזיבתו את פילדלפיה, אימן שייז במשך זמן מה את באפלו ברייבס, ושימש כמפקח על השופטים של ה-NBA. בשנת 1977 אימן את נבחרת ארצות הברית למשחקי המכביה העשירית והוביל אותה למדליית הזהב.
סטטיסטיקות קריירה

| --- | --- |
: = הוביל את ה-NBA בעונה זו
: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה