stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רעש ג'ונסון
רעש תרמי בקבלים

אפשר לייצג בקלות את רעש ג'ונסון במעגל RC תוך שימוש בערכי הקיבול. מיצוע RMS של המתח הוא:
כאן  \ C מייצג את הקיבול. הרעש נגרם כאן לא על ידי הקיבול עצמו, אלא על ידי שיווי משקל תרמודינמי של המטענים על הקבל.
ראו גם

רעש (פיזיקה)
שארל דה ונדוויל

שארל דה ונדוויל (בצרפתית: Charles Devendeville; ‏ 8 במרץ 1882 – 19 בספטמבר 1914) היה שחיין צרפתי והאלוף האולימפי בצלילה באולמפיאדת פריז ב-1900.
ביוגרפיה > 1900 > אלוף אולימפי בצלילה

באולימפיאדת פריז שנערכה בחודש אוגוסט בפריז שבצרפת זכה דה ונדוויל במדליית זהב בתחרות הצלילה בתוצאה של 188.4 נקודות, לאחר ששהה 68.4 שניות מתחת למים ושחה 60.00 מטר, לפני אנדרה סיס מצרפת (185.4 נקודות) ופדר ליקברג מדנמרק (147.0 נקודות). זו הייתה הפעם היחידה בה התקיימה תחרות צלילה במסגרת המשחקים האולימפיים.
ביוגרפיה > מותו

דה ונדוויל מת בגיל 32 במהלך מלחמת העולם הראשונה.
הערות שוליים

1 2 3  Olympedia – Charles Devendeville, www.olympedia.org
↑  Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War באתר Sports Reference, ‏ 17 באפריל 2020 (באנגלית)
שולחן ארוך עם דורון נשר

| --- | --- |
 סוגה:  אירוח
 יוצרים:  חיים מלובן
 בימוי:  ראול יחיאל
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 הפקה
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 1
 תקופת שידור מקורית:  1992–1993
 
"שולחן ארוך" עם דורון נשר הייתה תוכנית אירוח ששודרה בערוץ הראשון אחת לשבועיים ביום שישי בערב בין 1992 ל-1993. לתוכנית היה קונספט חדשני שהתבסס על אישיותו וכישרונו של המנחה דורון נשר כסטנדאפיסט מפורסם.
כל תוכנית עסקה בנושא מסוים הלקוח מהמציאות הישראלית כשאת מדינת ישראל מייצגת דמות בשם "ישראלה" שגילמה המנחה עינת ארליך. סגנון השאלות של נשר היה ישיר ולעיתים משתעשע על חשבון המרואיין. אפילו התפאורה הייתה משונה יחסית לזמנו וכללה שולחן ארוך מאוד, רצפה ירוקה וצלמי אולפן לבושים בחליפות שלושה חלקים.
התוכנית לא זכתה לאהדה או הבנה בקרב הציבור והיא הורדה מהמסך לאחר עונה אחת בלבד בטענה כי "הקדימה את זמנה". במקומה בימי שישי שבה התוכנית "סופשבוע", שנשר הגיש בה פינה קומית כאשר הנחה אותה ירון לונדון. הפעם התוכנית הייתה בהנחייתם לסירוגין של דודו טופז ורבקה מיכאלי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שינוע וניהול אשפה

כני אשפה ברחוב
שינוע אשפה הוא תהליך העברת האשפה ממקום אחד לאחר, בדרך כלל מנקודות איסוף אשפה (פחים ציבוריים, מכולות אשפה) לנקודות איסוף אשפה מרכזיות יותר או לטיפול באשפה, כל זאת באמצעי תעבורה שונים.
הדרך המוכרת לשינוע אשפה היא על ידי משאית המובילה אשפה. שינוע אשפה יכול להתבצע גם באופן בינלאומי דרך ספינות ואפשרויות משא אחרות.
ניהול ושינוע פסולת נועד לצמצם את ההשפעות השליליות של הפסולת הביתית והעירונית על בריאות התושבים, על איכות הסביבה או על הניראות העירונית והארצית.
יתרונות הניהול ושינוע האשפה בצורה מתוכננת ויעילה

פעמים רבות מתייחסים לניהול ושינוע פסולת, מבחינה מוניציפלית וממשלתית, כאל דבר של מה בכך, בלי להקדיש חשיבה או אנרגיה מספקת בראייה לעתיד. עם זאת, ניהול ושינוע הפסולת בצורה יעילה וחכמה, המתבטאת במדיניות בפועל, עשויה להוביל לחיסכון כלכלי רב, לשיפור איכות הסביבה ולשיפור הניראות העירונית והארצית.
מבחינה כלכלית, ניהול ושינוע אשפה בצורה חכמה עשוי להוביל לתכנון ויישום פרקטיקות יעילות בייצור וצריכה של מוצרים וחומרים, וכן בהתנעת מיחזור חומרים יקרי ערך, המופנים לשימוש חוזר.
מבחינה חברתית, ניהול ושינוע הפסולת בצורה נאותה, עשויה להפחית ולצמצם את ההשפעות השליליות של האשפה על בריאות התושבים.
מבחינת איכות הסביבה, תכנון מדויק יותר של ניהול ושינוע האשפה עשוי לצמצם ואף לבטל את ההשפעות השליליות על הסביבה, ובפרט על איכות האוויר והמים, ועל פליטת גזי החממה.
שלום לרנר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בספטמבר 1949 
 פטירה:  9 בפברואר 2022 (בגיל 72) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  פתח תקווה 
 מספר צאצאים:  6 
 
שלום לרנר (30 בספטמבר 1949 – 9 בפברואר 2022)  היה פרופסור בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ודקאן הפקולטה.
ביוגרפיה

לרנר גדל בכפר סבא ולמד בישיבות נתיב מאיר וכרם ביבנה. בין השנים 1972–1975 למד לתואר ראשון בפקולטה למשפטים בבר-אילן. לרנר סיים בהצטיינות את התואר. לאחר מכן התמחה אצל שופט (לימים נשיא) בית המשפט העליון יצחק כהן. המשיך במסלול ישיר לדוקטורט באוניברסיטה העברית בירושלים (1976-1980), ולאחר מכן שימש כמומחה אורח באוניברסיטת הרווארד שבארצות הברית. בשנת 1990 קיבל דרגת פרופסור חבר ומונה לדקאן הפקולטה למשפטים בבר-אילן (1990–1994).
פרופסור לרנר היה מומחה לדיני קניין ומשפט מסחרי, ובפרט דיני שעבודים, חיובים, בנקאות ודיני שטרות. כמו כן פרסם לרנר מספר מחקרים בתחום המשפט העברי.
כיהן גם כחבר הוועדה מטעם משרד המשפטים לקודיפיקציה של המשפט האזרחי (1987-1990), ויו"ר ועדה מטעם משרד המשפטים לתיקון חוק המשכון (1986-1989).
בשנים 2007 ו-2008 פורסם שמו כמועמד לכהונת שופט בבית המשפט העליון.
לרנר נפטר ב-9 בפברואר 2022 ונקבר בבית הקברות סגולה. הותיר אחריו אישה, מרים, ושישה ילדים. התגורר בפתח תקווה.
ספריו

קיזוז חיובים (2009)
המחאת חיובים (2002)
דיני שטרות (מהדורה ראשונה, 1999)
שעבוד נכסי חברה (1996)
שכירות נכסים (1990)
הערות שוליים

↑  חדשות סרוגים, ‏דיקן הפקולטה למשפטים בבר אילן הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 9 בפברואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293999605171  BnF: cb13524950v (data)  CiNii: DA11458044  ISNI: 0000 0000 7249 0943  LCCN: nr90022043  NLA: 35648024  NTA: 18015236X  RERO: 02-A009210057  SUDOC: 075455056  VIAF: 97433252   WorldCat (עם VIAF): 97433252
שטר קניין

שטר, בדיני הקניין, הוא מסמך המעיד על יצירת או העברת זכות בקניין, במיוחד במקרקעין. בישראל, שטר הוא מסמך הכרחי לצורך רישום זכויות במרשם המקרקעין (טאבו) על שם בעליהן. כל הרישומים בטאבו, הן של עסקאות רצוניות והן של פעולות והערות נוספות, נעשים על בסיס מסמך המכונה "שטר". לדוגמה, בקשה לרישום ירושה נרשמת בטאבו בתור שטר ומקבלת מספר שטר, הגם שאין מדובר בעסקה. כך גם לגבי מגוון ההערות שניתן לרשום בטאבו, כגון הערת אזהרה או הערה על צו של בית משפט. דרישת השטר האמורה נקבעה בתקנות.
בדיני המקרקעין של ישראל, מוכרות בסך הכל חמש זכויות במקרקעין: בעלות, שכירות, משכנתא, זיקת הנאה וזכות קדימה. שטר נדרש ליצירתה ולהעברתה של כל אחת מזכויות אלו.
שטר מכר, שהוא אחד השטרות הנפוצים ביותר, משמש להעברת זכות הבעלות. שטר מכר נחתם על ידי שני הצדדים לעסקה, המוכר והקונה. השטר נערך לפי טופס קבוע, הכולל פרטים בדבר המקרקעין עצמם, הצדדים לעסקה ועוד. נדרש כי השטר יהיה מודפס ולא כתוב או מתוקן בכתב יד. החתימות על השטר מאומתות על ידי עורך דין או על ידי רשם המקרקעין, לאחר שזיהה את החותמים, הסביר להם את מהות העסקה ואת התוצאות המשפטיות הנובעות ממנה והשתכנע כי הם מבינים אותן וחותמים מרצונם.
סוג אחר של שטר, הנפוץ בישראל, הוא שטר שכירות, המשמש לעיתים קרובות לרישום חכירה של מקרקעין. בעת הגשת שטר כזה לטאבו לשם רישום הזכות, יש לצרף אליו, בין היתר, את הסכם השכירות או החכירה.
משמעותו הקניינית של השטר

שיטת רישום המקרקעין הנהוגה כיום בישראל ובארצות רבות אחרות של המשפט המקובל היא שיטת טורנס (Torrens title). בשיטה זו, החלה לגבי מקרקעין מוסדרים, הרישום במרשם המקרקעין (טאבו) מהווה ראיה חותכת (indefeasible) לזכויות המתועדות בו. לפיכך, השטר עצמו, בפרט אם לא נרשם בטאבו מסיבה כלשהי, אינו מקים זכות קניינית. בכלל זאת, אין משמעות רבה למועד בו נחתם השטר. לכן, הפעולה המעשית החשובה ביותר בקשר לשטר היא הגשתו ללשכת רישום המקרקעין לשם רישומו. זכותו של בעל הזכות לפי השטר נוצרת במועד רישומה במרשם. שיטה זו יוצרת ודאות רבה ומקילה על חיי המסחר, כאשר מי שמשלם עבור זכות במקרקעין, בהסתמכו בתום לב על הרישום בטאבו (ותו לא), יקבל לידיו זכות תקפה. שיטה זו מכונה גם "מרשם זכויות".
לפני הנהגתה של שיטת טורנס, הייתה נהוגה בארץ ישראל (הן בתקופת השלטון העות'מאני והן בחלק מתקופת המנדט הבריטי) שיטה של "מרשם שטרות" (deeds registration). בשיטה זו, השטר עצמו עשוי להקים את זכות הקניין במקרקעין. כלומר, אדם שאחז בשטר (או "קושאן") היה רשאי לטעון שיש לו זכות תקפה במקרקעין ולהעבירה לאחרים. אמנם, במקביל התקיים גם מרשם מקרקעין, אך לא היה ניתן להסתמך על המרשם באופן חותך, שכן פעמים רבות שטרות לא הובאו לרישום, או שנפל פגם כלשהו (כגון תרמית או תיאור שגוי של גבולות המקרקעין) בהעברת הזכויות מאחד הבעלים הקודמים ל"בעלים" הנוכחי. המבקש לרכוש זכות במקרקעין היה נדרש, על מנת להבטיח שזכותו לא תיפגע עקב פגם בשרשרת ההעברות הקודמות, לערוך בדיקה מדוקדקת של השרשרת ולוודא שמתקיים "good root of title". בשל הקשיים הניכרים ששיטה זו יוצרת, הונהג, כאמור, מרשם הזכויות. עם זאת, שיטת מרשם השטרות עדיין קיימת בישראל לגבי מקרקעין שלא עברו תהליך של הסדר. נכון ל-2015, מקרקעין כאלו משתרעים על כ-4% משטח המדינה. ככלל, הם רשומים בפנקס השטרות, שהוא אחד משלושת סוגי הפנקסים המתנהלים בלשכות רישום המקרקעין (לצד פנקס הזכויות ופנקס הבתים המשותפים). חלק מהם רשומים בפנקס הבתים המשותפים, שכן ניתן לרשום בית משותף גם על מקרקעין אלו. תהליך ההסדר ממשיך להתקיים לגבי מקרקעין שטרם הוסדרו.
הערות שוליים

↑  תקנות המקרקעין (ניהול ורישום), התשע"ב-2011, ק"ת 74.
↑  סעיפים 2–5, 99 ו-161 לחוק המקרקעין, תשכ"ט-1969, ס"ח 259 (להלן: חוק המקרקעין).
↑  סעיף 125 לחוק המקרקעין.
↑  סעיף 10 לחוק המקרקעין.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545606505171  GND: 4062132-7  LCCN: sh85036372  NKC: ph122365 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
שבויגן רד סקינס

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1938
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אולם ביתי:  האודיטוריום העירוני של שבויגן (3,500 מושבים)
 מיקום:  שבויגן, ויסקונסין, ארצות הברית
 תאריך פירוק:  1951
 ליגה:  ליגת ה-NBL‏ (1949-1938)  ליגת ה-NBA ‏(1950-1949)  ליגת ה-NPBL‏ (1951-1950)
 אזור:  האזור המערבי
 צבעי תלבושת:  אדום, לבן
 
שבויגן רד סקינס (באנגלית: Sheboygan Red Skins) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר שבויגן, ויסקונסין, אשר שיחקה בליגת ה-NBL, ליגת ה-NBA וליגת ה-NPBL בין השנים 1951-1938.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1938, ושיחקה בליגת ה-NBL ב-11 עונותיה הראשונות, עד שנת 1949. לאורך תקופה זו הופיעה שבויגן ב-5 סדרות גמר ה-NBL ואף זכתה באליפות הליגה בעונת 1942/1943, לאחר שגברה על פורט ויין זולנר פיסטונס בתוצאה 2-1. כוכב הקבוצה באותה עונה היה הרכז באדי ז'נט, שהצטרף לרד סקינס בחודש האחרון של העונה הסדירה והוביל אותה עם ממוצע של 15.5 נקודות למשחק. שחקן בולט נוסף ששיחק עבור הרד סקינס היה הקלע בובי מקדרמוט, שנבחר ל-MVP של הליגה 4 פעמים, ושימש כמאמן-שחקן של שבויגן בעונת 1947/1948. הן ג'נט והן מקדרמוט הוצגו לאחר פרישתם כחברי היכל התהילה של הכדורסל.
בסיום עונת 1948/1949 החליטה ליגת ה-NBL על מיזוג עם ליגת ה-BAA והקמת ליגת ה-NBA. בעקבות המיזוג עברה שבויגן לשחק ב-NBA יחד עם חמש קבוצות NBL נוספות. בעונתה היחידה בליגת ה-NBA, ‏1949/1950, רשמה שבויגן מאזן שלילי של 22 ניצחונות ו-40 הפסדים, והפסידה בסיבוב הראשון של הפלייאוף לאינדיאנפוליס אולימפיאנס בתוצאה 2-1.
בעונה הבאה עברה הקבוצה לשחק בליגת ה-NPBL הניסיונית, וסיימה את העונה הסדירה עם המאזן הטוב בליגה, 29-16. עם זאת, ליגת ה-NPBL התפרקה בטרם שוחקו משחקי הפלייאוף וללא הכתרת אלופה. עונה זו הייתה למעשה האחרונה בתולדות הקבוצה. מאזן הניצחונות הכולל של הרד סקינס ב-13 שנות פעילותה עומד על 250 ניצחונות ו-238 הפסדים (51.2%).
מאזנים לפני עונה

| עונה | ליגה | מאמן | ניצחונות | הפסדים | אחוז ניצחונות | פלייאוף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1938/1939 | NBL | אדווין סקאט | 11 | 17 | 39.3% | לא העפילה |
| 1939/1940 | NBL | פרנק זומאק | 15 | 13 | 53.6% | גמר המערב |
| 1940/1941 | NBL | פרנק זומאק | 13 | 11 | 54.2% | גמר ה-NBL |
| 1941/1942 | NBL | פרנק זומאק | 10 | 14 | 41.7% | לא העפילה |
| 1942/1943 | NBL | קארל רות' | 12 | 11 | 52.2% | אליפות ה-NBL |
| 1943/1944 | NBL | קארל רות' | 14 | 8 | 63.6% | גמר ה-NBL |
| 1944/1945 | NBL | דאץ' דנרט | 19 | 11 | 63.3% | גמר ה-NBL |
| 1945/1946 | NBL | דאץ' דנרט | 21 | 13 | 61.8% | גמר ה-NBL |
| 1946/1947 | NBL | דוקסי מור | 26 | 18 | 59.1% | חצי גמר המערב |
| 1947/1948 | NBL | דוקסי מור, בובי מקדרמוט | 23 | 37 | 38.3% | לא העפילה |
| 1948/1949 | NBL | קן סוסנס | 35 | 29 | 54.7% | חצי גמר המערב |
| 1949/1950 | NBA | קן סוסנס | 22 | 40 | 35.5% | חצי גמר המערב |
| 1950/1951 | NPBL | קן סוסנס | 29 | 16 | 64.4% | לא התקיים פלייאוף |
הערות שוליים

↑  עונות הקבוצה ב-NBL, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום עונת 1942/1943 של הרד סקינס, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום עונת 1949/1950 של הרד סקינס, באתר basketball-reference.com
בובי מקדרמוט, מאמן ושחקן הקבוצה בעונת 1947/1948.
רמה של שדה

בתורת השדות, הרמה של שדה F, המסומנת  s(F), היא המספר הקטן ביותר  \ell  כך ש- -1 הוא סכום של  \ell  ריבועים. לפי משפט ארטין-שרייר, שדה הוא ניתן לסידור אם ורק אם הרמה שלו אינסופית. חישוב הרמה של שדה הוא בדרך כלל בעיה אריתמטית קשה.
הגדרה

יהי  \mathbb {F}  שדה.  האורך של כל  a\in \mathbb {F}  הוא המספר המינימלי  \ell  עבורו  a הוא סכום של  \ell  ריבועים. אם אין מספר כזה, נאמר שהאורך הוא אינסופי. הרמה של השדה היא האורך של  -1, ומסמנים אותה  s(\mathbb {F} )
אלברט פיסטר הוכיח שהרמה של שדה היא או אינסוף או חזקה של 2. לכל חזקת 2 אכן קיים שדה שזו הרמה שלו, לפי המשפט הבא של פיסטר:
משפט (Pfister): שדה הפונקציות הרציונליות של היריעה הפרויקטיבית האלגברית הנתונה על ידי המשוואה  x_{0}^{2}+...+x_{2n}^{2}=0 הוא מרמה 
 s(\mathbb {F} )=2^{n}.
שדות מסוג זה היו הדוגמאות הראשונות לשדות מרמה שגדולה מ-4, ובמובן מסוים הם השדות היחידים מרמה גדולה מ-4 הידועים עד היום.
דוגמאות

משפט ארטין-שרייר קובע כי שדה הוא ניתן לסידור אם ורק אם  -1 איננו סכום של ריבועים, כלומר הרמה שלו אינסופית.
הרמה של שדה סופי מסדר  n היא  1 אם  n=1({\bmod {4}}) ו- 2 אם  n=3({\bmod {4}}).
הרמה של שדה מספרים מהצורה  \mathbb {Q} [{\sqrt {-d}}] כאשר  d מספר טבעי שהוא סכום של שלושה ריבועים היא 4.
האורך של סכום ריבועים בשדה גלובלי הוא לכל היותר 4, ולכן הרמה היא 1,2 או 4 או אינסוף.
מתקיים  s(\mathbb {F} )=s(\mathbb {F} (t))=s(\mathbb {F} ((t))).
אם הרמה של שדה לא ממשי היא  2^{r}, אז חוג ויט  W(\mathbb {F} ) הוא בעל פיתול  2^{r+1}.
הרמה של הרחבה לא-ממשית סופית של  \mathbb {R} ((x_{1},\dots ,x_{n})) היא לכל היותר  2^{n-1}.
רמה ביחס לתבנית ריבועית

יהי  \mathbb {F}  שדה ו- q תבנית ריבועית מעל  \mathbb {F} . הרמה של השדה ביחס לתבנית היא המספר המינימלי  \ell  עבורו  -1 הוא סכום של  \ell  ערכים של  q, כלומר  -1=q(x_{1})+...+q(x_{l}) (ואינסוף אם אין ערכים כאלה). הרמה של השדה היא הרמה ביחס לתבנית  q(x)=x^{2}, והאורך של איבר  a הוא הרמה ביחס לתבנית  q(x)=a^{-1}x^{2}. את הרמה ביחס לתבנית נסמן  s_{q}(\mathbb {F} ).
מתקיימות התכונות הבסיסיות הבאות:
1\leq s_{q}(\mathbb {F} )\leq s(\mathbb {F} )+1.
אם  \mathbb {K} /\mathbb {F}  הרחבת שדות אז  s_{q}(\mathbb {F} )\geq s_{q}(\mathbb {K} ), לכל תבנית משדה הבסיס.
אם ההרחבה לעיל מממד אי-זוגי, אז יש שוויון -  s_{q}(\mathbb {F} )=s_{q}(\mathbb {K} )
בדומה לרמה הרגילה, אם  \mathbb {K} /\mathbb {F}  הרחבה טרנסצנדנטית אז  s_{q}(\mathbb {F} )=s_{q}(\mathbb {K} )=s_{q}(\mathbb {K} ((t))).
אם  \mathbb {K} /\mathbb {F}  הרחבת שדות ריבועית, ונניח  \mathbb {K} =\mathbb {F} [{\sqrt {a}}], אז מתקיים  s(K)=s_{\langle 1,-a\rangle }(\mathbb {F} )=s_{\langle \langle a\rangle \rangle }(\mathbb {F} ), כאשר  \langle \langle \cdot \rangle \rangle  היא תבנית פיסטר.
ביתר כלליות, אם  Q=(a,b)_{2} אלגברת קווטרניונים מעל  \mathbb {F}  אז  s(Q)=s_{\langle \langle a,b\rangle \rangle }(\mathbb {F} ).
אם  \phi  תבנית פיסטר אז  s_{\phi }(\mathbb {F} ) הוא או אינסוף או חזקת 2. במקרה של הרחבת שדות ריבועית  \mathbb {K} /\mathbb {F}  עם   \mathbb {K} =\mathbb {F} [{\sqrt {a}}], אז  \ell _{\phi }(-a)\leq 2s_{\phi }(\mathbb {K} ).
שאלת הרמה

שאלת הרמה (The level question) שואלת האם קיים שדה בעל מספר מחלקות ריבועים  q(\mathbb {F} )=|\mathbb {F} ^{\times }/\mathbb {F} ^{\times ^{2}}| סופי, שהרמה שלו  4<s(\mathbb {F} )<\infty . שאלה זו נשארה פתוחה עד היום. בכל זאת, ישנן מספר תוצאות משניות (למקור ראו בקריאה נוספת).
משפט (Djokovic): אם  \mathbb {F}  שדה בעל רמה  8\leq s<\infty  אז מתקיים:
q(\mathbb {F} )\geq 2\sum _{i=1}^{s/2}{\frac {1}{s-i+2}}\cdot {{s+1} \choose i}>{\frac {2^{s+2}}{s}}
עבור  s=8,16 מתקבלות תוצאות טובות יותר:
משפט:
אם  s(\mathbb {F} )=8 אז  q(\mathbb {F} )\geq 2^{9}.
אם  s(\mathbb {F} )=16 אז  q(\mathbb {F} )\geq 2^{15}.
ראו גם

משפט ארטין-שרייר
לקריאה נוספת

Level of a field and the number of square classes, Dragomir Ž. Djoković, 1974
On the Number of Square Classes of a Field of Finite Level, Karim Johannes Becher, 2011
Sums of values represented by a quadratic form, G. Berhuy, N. Grenier-Boley, M. G. Mahmoudi, 2011
רמי גוט

גוט (עומד ראשון משמאל בשורה האחורית) הפועל תל אביב מניפה את גביע המדינה, 24 ביוני 1969
אברהם (רמי) גוט (נולד ב-10 במרץ 1944) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.96 מטרים, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בהפועל תל אביב ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה > השנים הראשונות

בגיל 14 בלבד הצטרף גוט לקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בעונת 1959/1960 רשם 4 הופעות ראשונות, קלע בהן במצטבר 15 נקודות, והיה שותף לאליפות ההיסטורית של הפועל תל אביב, אשר סיימה את העונה ביתרון של שתי נקודות על מכבי תל אביב. בעונה הבאה, קלע גוט הצעיר 78 נקודות ב-11 משחקים והיה שותף לאליפות שנייה ברציפות של הפועל תל אביב, בזכות הפרש סלים טוב יותר מזה של סגניתה מכבי. ב-6 במאי 1961 קלע גוט 4 נקודות בניצחון "נבחרת הפועל", על נבחרת הפיליפינים. כן באותה שנה זכה גוט עם נבחרת ישראל למכביה בכדורסל במדליית כסף במכביה השישית.
בעונת 1961/1962 אחרי שתי אליפויות רצופות, כשלה הפועל בהגנה על התואר, וסיימה במקום השלישי בלבד, אחרי מכבי תל אביב והפועל חיפה. במהלך העונה קלע גוט 97 נקודות ב-14 משחקים. עם זאת, בעונה זו זכתה הפועל בגביע המדינה הראשון בתולדותיה, אחרי ניצחון על מכבי תל אביב. גוט שותף בגמר הגביע וקלע 3 נקודות. גוט התגייס לצה"ל, ובחודש יוני 1962 השתתף וקלע נקודה בניצחון נבחרת צה"ל 68:43 על נבחרת צבא טורקיה.
ביוגרפיה > שחקן מוביל בהפועל תל אביב

בשתי העונות הבאות 1962/1963 ו-1963/1964 הפועל תל אביב לא זכתה בתארים, אולם גוט התקדם והפך לשחקן בכיר בקבוצה, כאשר קלע 228 נקודות ו-158 נקודות (בהתאמה). החל משנת 1963 החל גוט לשחק בנבחרת ישראל הבוגרת, ותוך כך השתתף באליפות אירופה באותה השנה.
בעונת 1964/1965 צירפה הפועל תל אביב לשורותיה שני שחקנים חדשים - דוד קמינסקי ועמי שלף - יחד איתם, היה שותף גוט לאליפות השלישית בתולדותיה של הפועל, כאשר הקבוצה רושמה את העונה היחידה בתולדותיה ללא הפסד. גוט סיים את העונה בממוצע של 13.3 נקודות למשחק. באותה עונה קלע גוט 10 נקודות בהפסד הקבוצה בגמר הגביע למכבי. בשנת 1965 השתתף גוט במשחקי נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל.
בעונת 1965/1966 היה שותף גוט לזכייתה של הפועל באליפות השנייה ברציפות והרביעית בתולדותיה. גוט היה מלך הסלים של הקבוצה באותה עונה עם 354 נקודות. לעומת זאת, בגמר הגביע שוב הפסידה הפועל למכבי, 66-62 כאשר גוט קלע 15 נקודות. בשנת 1966 היה שותף לזכיית נבחרת ישראל במדליית זהב במשחקי אסיה.
בשתי העונות הבאות - 1966/1967 ו-1967/1968 - המשיך גוט להיות שחקן מרכזי בהפועל, אולם הקבוצה לא הצליחה לזכות בתארים. במהלך השנים מונה גוט לקפטן הפועל תל אביב. בשנת 1967, השתתף גוט במדי נבחרת ישראל באליפות אירופה. באוקטובר 1967 קיבל גוט מלגה ללימוד במוסד להשכלה גבוהה.
לקראת עונת 1968/1969 הצטרפו להפועל תל אביב קבוצה של יהודים מארצות הברית: מרק טורנשיין, אייבן לישינסקי, לארי זולוט, אלן צוקרמן ובארי לייבוביץ', אשר היוו את החמישייה הפותחת, ואילו גוט שיחק כשחקן ספסל. באותה עונה זכתה הפועל תל אביב בדאבל - אליפות עם יתרון של שלוש נקודות בטבלה על מכבי תל אביב, וכן גביע המדינה, לאחר שניצחה בגמר הגביע את מכבי תל אביב 70:88, כאשר גוט קלע 10 נקודות. ביוני 1969 הודיע גוט, אשר עבד באותה העת כמהנדס במכון היצוא הישראלי, כי בכוונתו לפרוש מנבחרת ישראל, כיוון שהאימונים והמשחקים מפריעים לו בהתקדמותו בעבודה. באוגוסט 1969 הודיע גוט על פרישה מהנבחרת.
בעונות הבאות - 1969/1970 ו-1970/1971 - לא זכתה הפועל תל אביב בתארים, וגוט סיים אותן עם ממוצעים של 14.5 ו-8.6 בהתאמה. בינואר 1971 חזר גוט לנבחרת ישראל.
ביוגרפיה > הפגיעה מג'ק אייזנר והפרישה מכדורסל

ב--3 בדצמבר 1971, במחזור השמיני של עונת 1971/1972, אירחה בית"ר ירושלים את הפועל תל אביב במגרש הכדורסל בעמק המצלבה. בדקה ה-23 החטיא סנטר בית"ר ירושלים ג'ק אייזנר מתחת לסל של הפועל אביב ולאחר שהכדור נקלט בידי אחד משחקני הפועל תל אביב, שלח אייזנר אגרוף חזק לפניו של גוט, אשר נפל בעוצמה על הרצפה. במגרש לא הייתה אלונקה, ובמשך 20 דקות שכב גוט על הקרקע מחוסר הכרה כשפיו ואפו מדממים, עד אשר הובהל לבית החולים שערי צדק, שם אובחן כסבל מזעזוע מוח ו-3 שברים בלסתו. למחרת עבר גוט שני ניתוחים, את מזונו קיבל דרך צינורות, והוא היה חבוש בפניו. אנשי בית"ר כולל אייזנר באו לבקרו, אך לא הורשו להיכנס לחדרו.
בעקבות הפציעה נאלץ גוט לפרוש מכדורסל בגיל 28 בלבד. סך הכל שיחק גוט 13 עונות בהפועל תל אביב, בהן קלע 2,569 נקודות ב-240 משחקי ליגה ומדורג מקום שביעי בקלעי הפועל בכל הזמנים. כן ערך גוט 72 הופעות במדי נבחרת ישראל, בהן קלע 489 נקודות.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

בעקבות הפציעה שספג גוט, הקים איגוד הכדורסל את ועדת צלטנר, שחקרה את האירוע במשך חצי שנה, אולם הסתפקה בדרישה לתיקון שמונה ליקויי בטיחות בלבד. הפועל תל אביב הגישה תלונה במשטרה נגד אייזנר, שהבשילה לכדי כתב אישום שהוגש במרץ 1972 לבית המשפט המחוזי בירושלים. ב-15 ביוני 1973 הורשע אייזנר בפגיעה מכוונת, ונדרש לשלם לגוט 1,500 לירות ולמדינה 5,000 לירות, או לחלופין לרצות עונש מאסר של שישה חודשים. ב-5 במרץ 1974 דחה בית המשפט העליון ערעורו של אייזנר. במקביל, הגיש גוט לבית משפט המחוזי בתל אביב תביעה אזרחית נגד אייזנר על חבלה חמורה במתכוון, עם דרישה לפיצויים בסך 100 אלף לירות. באוקטובר 1976 נפסק כי על אייזנר לפצות את גוט בסכום שיכול להגיע עד 90,000 ל"י, כאשר לא נקבעה אחריות שילוחית וקנס על בית"ר ירושלים".
לאחר פרישתו עבד גוט כנספח מסחרי בשגרירות ישראל בהולנד במשך חמש שנים. עם שובו לישראל קיבל את תפקיד מנהל מכון היצוא הישראלי. גוט הוא הבעלים של חברה ליזמות במזרח אירופה.
סטטיסטיקה

סטטיסטיקות קריירה:
סה"כ נקודות בקריירה: 2569
סה"כ משחקים בקריירה: 229
שיא נקודות בקריירה: 33
ממוצע נקודות בקריירה: 11.2
עונות בליגה: 13
| עונה | קבוצה | משחקים | ממוצע נקודות למשחק |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959-60 | הפועל תל אביב | 4 | 3.8 |
| 1960-61 | הפועל תל אביב | 11 | 7.1 |
| 1961-62 | הפועל תל אביב | 14 | 6.9 |
| 1962-63 | הפועל תל אביב | 17 | 13.4 |
| 1963-64 | הפועל תל אביב | 20 | 7.9 |
| 1964-65 | הפועל תל אביב | 23 | 13.3 |
| 1965-66 | הפועל תל אביב | 24 | 14.8 |
| 1966-67 | הפועל תל אביב | 25 | 13.8 |
| 1967-68 | הפועל תל אביב | 23 | 13.2 |
| 1968-69 | הפועל תל אביב | 20 | 8.3 |
| 1969-70 | הפועל תל אביב | 21 | 14.5 |
| 1970-71 | הפועל תל אביב | 16 | 8.6 |
| 1971-72 | הפועל תל אביב | 11 | 6.9 |
הערות שוליים

1 2  ערן סלע, "גוט, רמי - עבר צילום פנורמי", אתר כדורסלע
↑  יהושע נילי, סיכום עונה, דבר, 20 באוגוסט 1961.
↑  "נבחרת הפועל הפתיעה גבעת חיים בניצחון על הפיליפינים 67:70 בכדורסל", עיתון למרחב, 7 במאי 1961
↑  "רוזין בחר 18 כדורסלנים", על המשמר, 30 ביולי 1971
↑  "צה"ל גמר לצבא הטורקי 68:43", מעריב, 19 ביוני 1962
1 2  "גוט מבקש לפרוש מנבחרת הכדורסל", מעריב, 2 ביוני 1969
↑  "10 ספורטאים מצטיינים קיבלו מענקי לימוד", דבר, 4 באוקטובר 1967
↑  כדורסלן אמריקני רביעי בהפועל תל אביב, על המשמר, 16.7.1968
↑  אוהד גרינוולד‏, האליפות האחרונה של הפועל תל אביב, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2012
↑  "גוט פרש מנבחרת הכדורסל", דבר, 22 באוגוסט 1969
↑  אלכס דורון, "אשד וגוט חוזרים היום לאמוני נבחרת הכדורסל", מעריב, 19/01/1971
↑  "כך נפגע רמי גוט על ידי ג'ק אייזנר", מעריב, 6 בדצמבר 1971
↑  "מלכי הסלים | הפועל תל אביב - כדורסל". הפועל תל אביב - כדורסל. נבדק ב-2018-11-20.
↑  אורן דניאלי, "האגרוף הקטלני בתולדות הליגה - ג'ק אייזנר ורמי גוט", אהרל'ה ויסברג | מאחורי הקַלָּעים
↑  אריה ליבנת, אוהדי בית"ר מכים את אוהדי הפועל - בכדורסל, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2011
↑  נתונים סטיטיסטיים, אתר מנהלת הליגה
↑  כרטיס שחקן, אתר מנהלת הליגה
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1963 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 גוט •  7 דר •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 בן זאב • 10 הופמן • 11 חזן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: רוזין  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 גוט •  7 דר •  ‏8‏ ‏קליין‏‏  •‏ 9 בן זאב • 10 הופמן • 11 חזן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: רוזין  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1965 (מקום שישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 פרייטג • 10 הופמן • 11 חזן • 12 שטרקמן • 13 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 פרייטג • 10 הופמן • 11 חזן • 12 שטרקמן • 13 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - משחקי אסיה בכדורסל 1966 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 אבידן •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 מזרחי • 11 שטרקמן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 אבידן •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 מזרחי • 11 שטרקמן • 12 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1967 (מקום שמיני) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 טייכנר •  4 וולד •  5 אבישר •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 הופמן • 11 שטרקמן • 12 שטרן • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 טייכנר •  4 וולד •  5 אבישר •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 דקל • 10 הופמן • 11 שטרקמן • 12 שטרן • מאמן: שלח  | ישראל |
שבויי מלחמה גרמנים בברית המועצות

שבויי מלחמה גרמנים שבים למולדתם, 1955.
שבויי מלחמה גרמנים, תחת שמירה סובייטית, צועדים ברחובות קייב.
שבויי מלחמה גרמנים במוסקבה, 1944.
כשלושה מיליון חיילים גרמנים נפלו בשבי הצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה, רובם במהלך ההתקדמות המהירה של הצבא הסובייטי בשנה האחרונה של המלחמה. שבויי המלחמה הועסקו כעובדי כפייה בכלכלת המלחמה הסובייטית, וכן בשיקום שאחרי המלחמה. עד 1950 כבר שוחררו כמעט כל השבויים. ב-1956 חזר לגרמניה השבוי האחרון ששרד. על פי הרישומים הסובייטיים, 381,067 משבויי הוורמאכט מתו במחנות הנקוו"ד (356,700 גרמנים ו-24,365 בני לאומים אחרים ששירתו בוורמאכט). היסטוריונים גרמנים אחדים טענו כי המספר האמיתי עומד על כמיליון.