stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסף לוריא
קורות חיים

יוסף לוריא נולד בשנת 1871 בעיירה פּוּמפִּיַאן (פומפיאני; בליטאית: Pumpėnai) שבפלך קובנה של האימפריה הרוסית (באזור ליטא), במשפחה מיוחסת, אחד מילדיהם של רייזא ואברהם אבא. באופן יוצא דופן לנער יהודי בזמנו, לוריא לא למד בבית מדרש או בישיבה, אלא בגימנסיה ריאלית (לא יהודית) בעיר רוֹמְנִי שבפלך פולטבה (כיום באוקראינה). לאחר סיום לימודיו נסע ללמוד פדגוגיה באוניברסיטת ברלין. שם הצטרף לאגודת הסתרים הציונית "בני משה". בשנת 1888, בהיותו סטודנט היה, לצד שמריהו לוין וליאו מוצקין, ממייסדי האגודה המדעית הרוסית־יהודית בברלין ולשכת "חובבי ציון" בעיר.
בשנת 1896 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה, שב לרוסיה והוזמן לנהל חדר מתוקן (בית ספר שבו חינוך יהודי לצד לימודים כלליים) ציוני בשם "החינוך" ברח' דזֶ'לנה (Dzielna) בוורשה, ושימש בתפקיד זה עד סוף שנת 1900, אז נכנס לתפקיד המנהל אהרן ליבושיצקי, שהיה קודם לכן מורה ל"עברית בעברית" בבית הספר (עם כניסת ליבושיצקי לתפקידו שונה שם המוסד ל"העברי").
בשנת 1897 היה לוריא בין צירי ורשה לקונגרס הציוני הראשון בבזל. בהמשך השתתף בקונגרסים נוספים, ובראשית המאה היה מפעילי הפרקציה הדמוקרטית בהסתדרות הציונית בוורשה.
בעת ישיבתו בוורשה החל לוריא גם את דרכו בעולם הספרותי. הוא נבחר על ידי חברת "אחיאסף" להחליף את י"ח רבניצקי שפרש מעריכת העיתון היידי "דער יוד" (דֶר יוּד, 'היהודי'), וערך אותו מדצמבר 1899 ועד ינואר 1902 (לוריא ישב בוורשה, אך העיתון יצא בפועל בקרקוב שבגליציה, באימפריה האוסטרו-הונגרית, מטעמים של היעדר רישיון). העיתון תחת שרביטו של לוריא היה לאחת מבמות המובילות בעולם בשפת יידיש; השתתפו בו מיטב הסופרים היהודים, והוא מילא תפקיד חשוב בתחייתה של ספרות יידיש.
עם היווסדו של היומון היידי הראשון ברוסיה, "דער פריינד" (דֶר פְרַיינְד, 'הידיד'), בשנת 1903 בסנקט פטרבורג, הוזמן לוריא להיות עורך המדור הספרותי, בתנאי שיפסיק את הוצאת "דער יוד". לוריא הסכים, ועבר מוורשה לפטרבורג. בעקבות מהפכת 1905 והפוגרומים שליוו אותה, ה"פריינד", שבתחילה היה בעל נטיות לאומיות, הפך כיוון ואימץ עמדה שמאל-רדיקלית, ועל כן פרש לוריא בשנת 1906 מן העריכה.
בשבתו בפטרבורג הוציא בשנים 1904–1905 ירחון פדגוגי ברוסית בשם "בית הספר העברי" (Еврейская школа), בתחילה בעריכתו, ומאוקטובר 1905 בעריכת מאיר קריינין (Крейнин).
לקראת סוף שנת 1906 נקרא לוריא לעיר וילנה, לערוך את השבועון הציוני היידי "דאָס יִידישע פאָלק" (דוֹס יידישֶה פוֹלק, 'העם היהודי').
קורות חיים > בארץ ישראל

בסוף שנת 1907 הגיע לארץ ישראל כתייר. במהלך ביקורו החליט להשתקע בארץ, והצטרף לסגל הגימנסיה העברית "הרצליה" ביפו (ובהמשך בתל אביב) כמורה להיסטוריה כללית. בתקופת הוראתו בגימנסיה חיבר ספר גדול בנושא היסטוריה עתיקה, שלא ראה אור.
בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה עמד לוריא בראש מרכז המורים (לימים הסתדרות המורים).
ערב המלחמה היה ממנהיגי המאבק לשימוש בעברית במסגרת מלחמת השפות.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, עקב היותו נתין מדינת אויב, היה בין המגורשים מהארץ על ידי השלטון העות'מאני. עם הכיבוש הבריטי חזר לארץ ישראל, ובשנת תרע"ט התמנה כראש מחלקת החינוך שייסדה ההנהלה הציונית, ומילא תפקיד זה עד שבט 1925. לקראת סוף שנת 1926 שב לתפקידו, והמשיך למלא תפקיד זה גם לאחר שעברה המחלקה לרשות הוועד הלאומי. לוריא עמד בראש מחלקת החינוך של כנסת ישראל עד מותו. פעל להוצאת ספרי לימוד בעברית.
לוריא היה מהוגי רעיון תעודת הבגרות בארץ ישראל, וחבר בצוות שקבע את מבנה בחינות הבגרות בחינוך היהודי בארץ ישראל.
גם בארץ ישראל הוסיף לוריא להיות פעיל בעשייה עיתונאית ותרבותית.
החל בשנת 1908 כתב לעיתונות הציונית בחו"ל. מכתביו לשבועון "העולם בעריכת אלתר דרויאנוב, ראו אור כעבור כמה שנים כקובץ בשם "ארץ-ישראל".
לאחר שייסד יצחק ליב גולדברג את היומון "הארץ", היה לוריא מעורכיו בשנים 1919–1922.
בהמשך היה חבר באגודת "ברית שלום", וכתב לירחון האגודה בראשית שנות ה-30, "שאיפותינו".
יוסף לוריא נפטר בחורף 1937, במגוריו בביתו של ידידו הטוב מרדכי בן הלל הכהן (שאותו הכיר מימי עבודתם ב"דער פריינד" בראשית המאה), שנפטר שנה קודם לכן, בשכונת רחביה בירושלים. בן 66 במותו.
מספר חודשים לאחר מותו נפתח גן ציבורי על שמו בשכונת אַרְנוֹנָה בירושלים.
כמו כן, נקראו על שמו רחובות בתל אביב ובירושלים, וכן בית הספר הממלכתי "לוריא" בירושלים.
ארכיונו האישי של יוסף לוריא, הכולל מסמכים, צילומים ותעודות שמור בארכיון הציוני המרכזי בירושלים.
משפחתו

אבי סבתו מצד אמו, הרב משה מישל לוריא, היה רבה של קרקינובה (Krekenava) בסביבות 1800–1850 (ומהמסכימים של ש"ס סלאוויטא). בניו (אחיהם של סבתו של יוסף לוריא), היו ר' נתן נטע פלאום, שהחליף את אביו כרב העיירה עד פטירתו ב-1885 (היה גיסו של הרב מרדכי גימפל יפה; אחת מבנות המשפחה היא הנוסעת העברייה שלומית פלאום), ור' שאול לוריא, שהיה רב העיירה שאוולאן (Šiaulėnai), מחבר "עטרת שאול" (וילנה תר"ב).

סבתו מצד אמו, רבקה ליפא (ליפלא), עלתה לירושלים יחד עם בעלה, הרב מאיר בן אשר אָניקשטער (אוֹניקסטֶר) ב-1862 והייתה פעילה חברתית בעיר. מחברת הקונטרס "זכר עולם" (ירושלים תרמ"ב), מעין מכתב בעברית וביידיש שכתבה למשפחתה שבליטא.

לאמו רייזא היו שתי אחיות. אחותה חיה גיטל הייתה אשתו של הרב יצחק צבי הכהן ב"ר יעקב קופל אַראָנאָווסקי (ארונובסקי), דיין ומורה צדק בקובנה משנת תרכ"ח ואב"ד בקובנה משנת תרנ"ח ועד פטירתו בתרפ"א, בעל "יד יצחק" (תרכ"ז–תר"ל).
אחותה רחל הייתה אשת שבתי פיין; בנה (בן בעלה דוד, שנפטר בצעירותו), ר' אשר ליב בריסק, היה ראשון חוקרי בית הקברות בהר הזיתים.
כתביו

דער פיערטער ציוניסטן-קאנגרעס אין לאנדאן, ורשה: דפוס האלטער, תרס"א. (ביידיש)
ארץ-ישראל: קובץ מאמרים, ציורי-מסע, רשימות, ורשה: "קדם", תרע"ד.
החנוך בארץ ישראל: דין וחשבון, מחלקת החנוך בארץ ישראל (חוברת ב), תרפ"א.
יומנו האישי של ד"ר יוסף לוריא, 1913–1927, 7 מחברות (כתב יד), בארכיון הספרייה הלאומית, מס' 38°1171.
יוסף לוריא, 1918
לוריא בשנות ה-20
לוריא ישוב לשולחנו בערוב ימיו
לקריאה נוספת

דב קמחי (עורך), נפש לד"ר יוסף לוריא ז"ל ביום השלשים (כ"ט טבת תרצ"ח), ירושלים: הוועד הלאומי ליהודי ארץ ישראל – מחלקת החנוך, תרצ"ח. (קובץ מאמרים)
"לוריא, יוסף", בתוך: ג. קרסל, לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, כרך ב, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ז 1967, עמ' 239.
"לוריא, יוסף", בתוך: לעקסיקאן פון דער נייער יידישער ליטעראטור, כרך 5, ניו יורק: אלוועלטלעכער יידישער קולטור-קאנגרעס, 1963. (ביידיש)
ליגת העל הרומנית בכדורסל

| --- | --- |

 שם מלא:  ליגת העל הרומנית בכדורסל
 כינוי:  ליגה נציונלה
 תחום:  כדורסל 
 ארגון:  פדרציית הכדורסל הרומנית (FRB)
 מדינות:  רומניה 
 קבוצות:  16
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־75 שנים)
 אלופה נוכחית:  מוביטלקו קלוז' נפוקה (2024)
 מירב הזכיות:  דינמו בוקרשט (22)
 מפעל גבוה:  יורוקאפ (יול"ב) 
 מפעל מקביל:  הגביע הרומני
 מפעל נמוך:  דיוויזיה B
 
ליגה נציונלה, היא ליגת הכדורסל הבכירה ברומניה. הליגה נוסדה בשנת 1950.
עד לסוף העידן הקומוניסטי, שלטו שני מועדונים מעיר הבירה (דינמו וסטיאווה) בליגה ותואר האליפות התחלק בנייהם. מאז עונת 1991/92 החל עידן חדש והאליפות ראתה גם מחוזות אחרים מחוץ לעיר בוקרשט.
הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א. במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית חוץ, הווה אומר שבעונה הסדירה יש 30 משחקים. 8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב מחמישה משחקים כאשר בסופן מוכתרת האלופה.
האלופה משתתפת במפעל היורוקאפ.
היסטוריית אלופות

2024. מוביטלקו קלוז' נפוקה
2023. מוביטלקו קלוז' נפוקה
2022. מוביטלקו קלוז' נפוקה
2021. מוביטלקו קלוז' נפוקה
2020. העונה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה
2019. מוניצ'יפל אוראדיה
2018. מוניצ'יפל אוראדיה
2017. יו-בנקה טרנסילבניה
2016. מוניצ'יפל אוראדיה
2015. אססופט פלוישט
2014. אססופט פלוישט
2013. אססופט פלוישט
2012. אססופט פלוישט
2011. מוביטלקו קלוז' נפוקה
2010. אססופט פלוישט
2009. אססופט פלוישט
2008. אססופט פלוישט
2007. אססופט פלוישט
2006. אססופט פלוישט
2005. אססופט פלוישט
2004. אססופט פלוישט
2003. דינמו בוקרשט
2002. פטרום ארד
2001. פטרום ארד
2000. פיטשט
1999. אטלסיב סיביו
1998. דינמו בוקרשט
1997. דינמו בוקרשט
1996. מוביטלקו קלוז' נפוקה
1995. אטלסיב סיביו
1994. דינמו בוקרשט
1993. מוביטלקו קלוז' נפוקה
1992. מוביטלקו קלוז' נפוקה
1991. סטיאווה בוקרשט
1990. סטיאווה בוקרשט
1989. סטיאווה בוקרשט
1988. דינמו בוקרשט
1987. סטיאווה בוקרשט
1986. סטיאווה בוקרשט
1985. סטיאווה בוקרשט
1984. סטיאווה בוקרשט
1983. דינמו בוקרשט
1982. סטיאווה בוקרשט
1981. סטיאווה בוקרשט
1980. סטיאווה בוקרשט
1979. דינמו בוקרשט
1978. סטיאווה בוקרשט
1977. דינמו בוקרשט
1976. דינמו בוקרשט
1975. דינמו בוקרשט
1974. דינמו בוקרשט
1973. דינמו בוקרשט
1972. דינמו בוקרשט
1971. דינמו בוקרשט
1970. סטיאווה בוקרשט
1969. דינמו בוקרשט
1968. דינמו בוקרשט
1967. דינמו בוקרשט
1966. סטיאווה בוקרשט
1965. דינמו בוקרשט
1964. סטיאווה בוקרשט
1963. סטיאווה בוקרשט
1962. סטיאווה בוקרשט
1961. סטיאווה בוקרשט
1960. סטיאווה בוקרשט
1959. סטיאווה בוקרשט
1958. סטיאווה בוקרשט
1957. דינמו בוקרשט
1956. סטיאווה בוקרשט
1955. דינמו בוקרשט
1954. דינמו בוקרשט
1953. דינמו בוקרשט
1952. מטאלול בוקרשט
1951. מטאלול בוקרשט
שחזור סיפורים עתיקים

שחזור סיפורים עתיקים (בסינית מסורתית: 古小說鈎沈; בסינית מפושטת: 古小说钩沉; בפין-יין: gǔ xiǎoshuō gōuchén, גוּ שְׂיָאושְׁווֹ גוֹאוּצֶ'ן) הוא אוסף ספרים אבודים שליקט וקיבץ לוּ שׂוּ'ן בשנים 1909–1911. באוסף 36 ספרים המסודרים כרונולוגית, הקדום מביניהם הוא צִ'ינְג שְׁה דְזְה מתקופת שושלת ג'ואו, והמאוחר הוא "רשומות שטיחת הפלאים" מתקופת שושלת סווי.
הספר נכלל באוסף "כל כתבי לוּ שׂוּ'ן" במספר מהדורות.
תוכן היצירה

הספרים המשוחזרים באוסף מסווגים כמשויכים ל"אסכולת דברי הזוטרים", שעיקר עיסוקה היה בתיעוד דברים שנשמעו "ברחוב".
על פי ההקדמה לאוסף, מקור השם "אסכולת דברי הזוטרים" הוא בצורת איסוף ורישום המידע: הפקידים הזוטרים שימשו אוזניים למלך בקרב האוכלוסייה, ומקור להבנת הלך רוחו של הציבור, והידיעות שהביאו, "גם אם היו אלו להגי ניחוש או להגיו של משוגע", קובצו ונרשמו.
על פי אותה הקדמה, הסיבה לעיסוק בסיפורי שדים שכאלו הוא הבאתם לעיסוק בענייני הדאו.
חשיבות היצירה

לוּ שׂוּ'ן תיעד בדקדקנות את המקורות מהן ליקט את היצירות, ואף ציין הבדלי גרסאות, ובנוסף נתן משקל רב לאותנטיות של מקורות ונמנע משימוש במקורות חשודים בזיוף. הדבר מוסיף ליצירה אמינות ודיוק ברמה אקדמית.
האוסף נחשב מקור חשוב במיוחד ללימוד ספרות פופולרית בסין העתיקה, ז'אנר שזכה להתעלמות לאורך ההיסטוריה של סין מצד חוקרים וכותבי ביבליוגרפיות. לוּ שׂוּ'ן עצמו השתמש בו בכתיבת ספרו "קווים להיסטוריה של הרומן בסין".
הוא פורסם רק לאחר מותו של לוּ שׂוּ'ן על ידי "הוועדה להנצחת אדון לוּ שׂוּ'ן" ב-1939, ונכלל באוסף "כל כתבי לוּ שׂוּ'ן" במהדורות 1938, 1947, 1951 ו-2012.
מקורות היצירה

הציטוטים מהם מורכבים השחזורים נאספו בעיקר מספרים המוזכרים ברשימות בספר הָאן, ספר סְווֵי וספר טאנג החדש, זאת על מנת להגן על האיסוף ככל האפשר מזיופים מאוחרים. בנוסף נעשה שימוש מקורות מאותם ספרים המסווגים תחת קטגוריות אחרות, וביצירות ללא אזכור במקורות ההיסטוריים. בסך הכל משתמש האוסף בכ80 מקורות.
תהליך הכתיבה

את עבודת הליקוט החל לוּ שׂוּ'ן בשנת 1898. בשנת 1909 חזר לסין מלימודיו ביפן והחל לכתוב ולארגן סיפורים מטרום תקופת שושלת טאנג. העבודה על האוסף נסתיימה ב-1911 והוא קיבל את שמו "שחזור סיפורים עתיקים".
היצירות הנכללות באוסף

| מס' | שם בעברית | שם בסינית מפושטת |
| --- | --- | --- |
| 1 | צִ'ינְג שְׁה דְזְה | 青史子 |
| 2 | יער הדברים של פֵּי דְזְה | 裴子语林 |
| 3 | גְווֹ דְזְה | 郭子 |
| 4 | יער הצחוק | 笑林 |
| 5 | דברים עממיים | 俗说 |
| 6 | הסיפורים של יִין יוּ'ן | 殷芸小说 |
| 7 | קישוטי מים | 水饰 |
| 8 | מסורת הפלאים המופתיים | 列异传 |
| 9 | מסורת הפלאים העתיקים | 古异传 |
| 10 | מסורת בחינת הפלאים | 甄异传 |
| 11 | רשומות תיאור הפלאים | 述异记 |
| 12 | תיעוד הנשמות והשדים | 灵鬼志 |
| 13 | תיעוד המוזרויות של דְזוּ טָאיְגְ'ה | 祖台之志怪 |
| 14 | תיעוד המוזרויות של אדון קוֹנְג | 孔氏志怪 |
| 15 | רישומי הרוחות והמוזרויות | 神怪录 |
| 16 | רישום הרוחות של לְיוֹ גְ'ה-לִין | 刘之遴神录 |
| 17 | רשומות צִ'י שְׂיֵה | 齐谐记 |
| 18 | רישום האפל והמואר | 幽明录 |
| 19 | קורות השדים והרוחות | 鬼神列传 |
| 20 | רשומות תיעוד המוזרויות של אדון גְ'ה | 殖氏志怪记 |
| 21 | רשומות איסוף הנשמות | 集灵记 |
| 22 | סיפורי הקיסר ווּ מהָאן | 汉武帝故事 |
| 23 | רשומות הקנאה | 妒记 |
| 24 | רשומות השמועות המוזרות | 异闻记 |
| 25 | רשומות מתוך המסתורין | 玄中记 |
| 26 | יער הפלאים של אדון לוּ | 陆氏异林 |
| 27 | תיעוד המוזרויות של צָאו פִּי | 曹毗志怪 |
| 28 | רשומות איסוף הפלאים | 集异记 |
| 29 | רשומות הרוחות והמוזרויות של וָאנְג פֿוּ | 王浮神异记 |
| 30 | המשך רשומות הפלאים | 续异记 |
| 31 | מסורת רישומי הפלאות | 录异传 |
| 32 | תיעוד המוזרויות של שלל שדים | 杂鬼神志怪 |
| 33 | רשומות פלאי האותות | 祥异记 |
| 34 | רשומות היידוע בדבר הסימנים | 宣验记 |
| 35 | רשומות האופל והסימנים | 冥祥记 |
| 36 | רשומות שטיחת הפלאים | 旌异记 |
הערות שוליים

↑  小说家
↑  מתוך תרגום ההקדמה ל"שחזור סיפורים עתיקים" בתרגום עופר ולדמן (לא פורסם).
↑  魯迅先生紀念委員會
אטילה סאלאי

אטילה סאלאי (בהונגרית: Attila Szalai; נולד ב-20 בינואר 1998) הוא כדורגלן הונגרי, המשחק בעמדת הבלם בסטנדרד לייז' בהשאלה מהופנהיים ובנבחרת הונגריה.
קריירת מועדונים

סאלאי, התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של ואשאש ובגיל 14 הצטרף לזו של ראפיד וינה. ב-11 במאי 2016, סאלאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד ריינדורף אלטאך.
ב-21 ביולי 2017, סאלאי חתם במזקבשדי מליגת העל ההונגרית, במדיה שיחק שנתיים.
בקיץ 2019, סאלאי חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית.
ב-17 בינואר 2021, סאלאי חתם לארבע וחצי שנים בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית. כעבור 8 ימים, סאלאי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד קייסריספור. ב-8 במרץ, סאלאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד קוניאספור.
ב-24 ביולי 2023 סאלאי חתם בהופנהיים מהבונדסליגה. לאחר שערך 4 הופעות בלבד בחצי העונה הראשון של 2023/24, ב-21 בינואר 2024 הושאל לפרייבורג עד לתום עונת 2023/24. גם השאלה זו לא צלחה, וסאלאי ערך שלוש הופעות בלבד במדי פרייבורג. בתום תקופת ההשאלה, חזר סאלאי להופנהיים. 
ב-12 בינואר 2025 הושאל אל סטנדרד לייז'.
קריירה בינלאומית

ב-15 בנובמבר 2019, סאלאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה במשחק ידידות נגד אורוגוואי.
סאלאי, נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2020 ויורו 2024.
הערות שוליים

↑  "Attila Szalai joins SC Freiburg on loan". SC Freiburg. 21 בינואר 2024. נבדק ב-21 בינואר 2024. {{cite news}}:  (עזרה)
| נבחרת הונגריה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 גולאצ'י •  2 לאנג •  3 קצקש •  4 אט. סאלאי •  5 פיולה •  6 אורבן •  7 נגו •  8 נאג' •  9 אד. סאלאי •  10 צ'רי •   11 הולנדר •  12 דיבוס • 13 שאפר •  14 לוברנצ'יץ' • 15 קליינהייזלר • 16 גזדאג • 17 ר. ורגה • 18 סיגר • 19 ק. ורגה • 20 שאלאי • 21 בוטקה • 22 בוגדאן • 23 ניקוליץ' • 24 שן • 25 האן • 26 בולה • מאמן: רוסי |  1 גולאצ'י •  2 לאנג •  3 קצקש •  4 אט. סאלאי •  5 פיולה •  6 אורבן •  7 נגו •  8 נאג' •  9 אד. סאלאי •  10 צ'רי •   11 הולנדר •  12 דיבוס • 13 שאפר •  14 לוברנצ'יץ' • 15 קליינהייזלר • 16 גזדאג • 17 ר. ורגה • 18 סיגר • 19 ק. ורגה • 20 שאלאי • 21 בוטקה • 22 בוגדאן • 23 ניקוליץ' • 24 שן • 25 האן • 26 בולה • מאמן: רוסי | הונגריה |
| נבחרת הונגריה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גולאצ'י •  2 לאנג •  3 באלוג •  4 סאלאי •  5 פיולה •  6 אורבן •  7 נגו •  8 א. נאג' •  9 אדם •  10 סובוסלאי •   11 קרקז •  12 דיבוס • 13 שאפר •  14 בולה • 15 קליינהייזלר • 16 גזדאג • 17 סטיילס • 18 ז'. נאג' • 19 ורגה • 20 שאלאי • 21 בוטקה • 22 סאפאנוש • 23 צ'ובוט • 24 דרדאי • 25 הורבאט • 26 קטה • מאמן: רוסי |  1 גולאצ'י •  2 לאנג •  3 באלוג •  4 סאלאי •  5 פיולה •  6 אורבן •  7 נגו •  8 א. נאג' •  9 אדם •  10 סובוסלאי •   11 קרקז •  12 דיבוס • 13 שאפר •  14 בולה • 15 קליינהייזלר • 16 גזדאג • 17 סטיילס • 18 ז'. נאג' • 19 ורגה • 20 שאלאי • 21 בוטקה • 22 סאפאנוש • 23 צ'ובוט • 24 דרדאי • 25 הורבאט • 26 קטה • מאמן: רוסי | הונגריה |
בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב

| --- | --- |
הכניסה הראשית ל"מכון ולדימיר שרייבר למתמטיקה" בו שכן בית הספר למדעי המחשב בשנים 1981–2019הכניסה הראשית ל"מכון ולדימיר שרייבר למתמטיקה" בו שכן בית הספר למדעי המחשב בשנים 1981–2019
 בית ספר למדעי המחשב
 על שם:  לאונרד בלווטניק 
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־25 שנים) 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  רודד שרן
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°06′48″N 34°48′24″E﻿ / ﻿32.11340992306°N 34.806612828765°E﻿ / 32.11340992306; 34.806612828765
 אתר רשמי
  (למפת גוש דן מוגדלת) בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב(למפת גוש דן רגילה) בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית הספר למדעי המחשב, אוניברסיטת תל אביב
 
בניין צ'ק פוינט, משכנו של בית הספר למדעי המחשב מאז 2019
בית הספר למדעי המחשב ובינה מלאכותית ע"ש בלווטניק באוניברסיטת תל אביב פועל במסגרת הפקולטה למדעים מדויקים. בית הספר כולל את החוג למדעי המחשב, את מרכז אדמונד י. ספרא לביואינפורמטיקה, ואת מכון צ'ק פוינט לאבטחת מידע. ראש בית הספר הנוכחי הוא פרופ' רודד שרן.
היסטוריה

בשנת 1967 רכשה האוניברסיטה מחשב אלקטרוני ראשון, מדגם CDC 3400, וזה שימש גם את המחלקה למתמטיקה, לקורסים בתכנות ובאנליזה נומרית.
בשנת הלימודים תש"ל החלו להינתן במסגרת המחלקה למתמטיקה קורסים במדעי המחשב על ידי אנשי סגל ממוסדות אחרים, ובהם הפרופסורים שמעון אבן, שלימד קומבינטוריקה אלגוריתמית ורשתות זרימה, ואמיר פנואלי, שלימד שפות פורמליות, שניהם ממכון ויצמן למדע, וצבי כוכבי מהטכניון, שלימד תורת המיתוג (אנ').
מסלול מדעי המחשב החל לפעול בשנת הלימודים ה'תשל"ג (1972–1973). בין המורים שנוספו למסלול זה היה יורם הירשפלד, שלימד חישוביות ולוגיקה מתמטית. מבין מומחי ממר"ם הצטרפו בשנה זו ברוך איינהורן, שלימד מערכות הפעלה וגיורא בניוביץ, שלימד קומפיילרים. במהלך השנים נוספו אנשי סגל למסלול מדעי המחשב וגדל היצע הקורסים.
בשנת הלימודים ה'תש"ם (1979–1980) הוקם בית הספר למדעי המתמטיקה, ובו שלושה חוגים: למתמטיקה שימושית, למתמטיקה עיונית ולמדעי המחשב. בשנת 1981 עבר בית הספר לבניין שרייבר שנבנה עבורו. החל משנה זו נכללו המילים "מדעי המחשב" בשם התואר שהוענק לבוגרים, תחילה נקרא התואר "מתמטיקה ומדעי המחשב", ומשנת תש"ן הוא נקרא תואר דו-חוגי במתמטיקה ומדעי המחשב, ובהמשך ניתן גם תואר חד-חוגי במדעי המחשב. החל משנת 1992 התאפשר תואר דו-חוגי ששילב מדעי המחשב עם חוג אחר באוניברסיטה, כגון פסיכולוגיה, כלכלה, בלשנות ועוד.
בשנת הלימודים ה'תשס"א (2000–2001) נפרדה המחלקה למדעי המחשב מבית הספר למדעי המתמטיקה והפכה לבית הספר למדעי המחשב. הקשר ההדוק בין בתי הספר נמשך גם לאחר פיצול זה.
בשנת 2019 נחנך בניין צ'ק פוינט, שמשמש את בית הספר למדעי המחשב ואוניברסיטת תל אביב לנוער.
ב-12 בינואר 2025, עודכן שמו ל"בית הספר למדעי המחשב ובינה מלאכותית", בהנחיית ראש בית הספר, פרופ' רודד שרן.
בית הספר מציע תוכניות לימוד לתואר ראשון (BSc), לתואר שני (MSc) ולתואר שלישי (PhD), וכן לימודי תעודה במדעי המחשב לבוגרי תואר ראשון במדעים מדויקים ובהנדסה.
אמיר פנואלי קיבל את פרס טיורינג על מחקרו בתקופה שבה נמנה עם סגל אוניברסיטת תל אביב. אחדים מחברי הסגל האקדמי של בית הספר זכו בפרס גדל: שמואל ספרא (2001), ניר שביט (2004), נגה אלון (2005), יוסי מטיאס (2005). ניר שביט ונגה אלון זכו גם בפרס דייקסטרה. נחום דרשוביץ זכה בפרס הרברנד.
הערות שוליים

↑  מחשב אלקטרוני לאוניברסיטת ת"א, למרחב, 20 בספטמבר 1967
↑  נחנך בניין צ'ק פוינט – ביתם של בית הספר למדעי המחשב ואוניברסיטת תל אביב לנוער, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  אודות בית הספר למדעי המחשב ע״ש בלווטניק, באתר אוניברסיטת תל אביב
תקרית סיגאצ'יוב
לקריאה נוספת

オ ウ ム 教 祖法廷 全記録 7, גנדאישוקאן
סדרת האליפות של רוקט ליג

| --- | --- |

 ענף:  ספורט אלקטרוני 
 תאריך ייסוד:  2016
 ארגון מפעיל:  Psyonix (2016–2023) Blast ApS (2024–הווה)
 תקופת התחרות:  אוגוסט 2016 – הווה (כ־8 שנים) 
 מספר מתמודדים:  משתנה לאורך העונה גמר עולמי: 16
 
סדרת האליפות של רוקט ליג (באנגלית: Rocket League Championship Series, ר"ת RLCS) היא סדרת טורנירי ספורט אלקטרוני של רוקט ליג המתקיימת מדי שנה ומופקת על ידי Blast ApS באישור Psyonix, מפתחת המשחק. היא מורכבת משני פיצולי שלבי העפלה עונתיים מקוונים בצפון אמריקה, דרום אמריקה, אירופה, אוקיאניה, המזרח התיכון וצפון אפריקה, אסיה ואפריקה שמדרום לסהרה, כאשר קבוצות צוברות נקודות לטובת ההעפלה לאירוע הגמר העולמי והאירוע הראשי הבא של הפיצול הזה. קבוצות שמעיפלות לאירוע ראשי יכולות לצבור נקודות נוספות לטובת אירוע הגמר העולמי על סמך מיקומן באירוע הראשי. אירועי הגמר העולמי והראשיים הם טורנירי LAN הנערכים בערים שונות. אירועי הגמר העולמי בעונה 9 ועונה X בוטלו עקב מגפת הקורונה, כאשר אליפויות אזוריות החליפו אותן.
תוצאות

| עונה | תאריכים | מיקום גמר | אלופה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אפריל – אוגוסט 2016 | לוס אנג'לס | iBUYPOWER Cosmic |
| 2 | אוקטובר – דצמבר 2016 | אמסטרדם | Flipside Tactics |
| 3 | אפריל – יוני 2017 | לוס אנג'לס | Northern Gaming |
| 4 | ספטמבר – נובמבר 2017 | וושינגטון די. סי. | Gale Force eSports |
| 5 | מרץ – יוני 2018 | לונדון | Dignitas |
| 6 | ספטמבר – נובמבר 2018 | לאס וגאס | Cloud9 |
| 7 | אפריל – יוני 2019 | ניוארק | Renault Vitality |
| 8 | אוקטובר – דצמבר 2019 | מדריד | nrg Esports |
| 9 | פברואר – אפריל 2020 | דאלאס | בוטל |
| X | אוגוסט 2020 – יוני 2021 | ג'ורג'יה | בוטל |
| 2021-22 | אוקטובר 2021 – אוגוסט 2022 | פורט וורת' | Team BDS |
| 2022-23 | אוקטובר 2022 – אוגוסט 2023 | דיסלדורף | Team Vitality |
| 2024 | ינואר – ספטמבר 2024 | פורט וורת' | Team BDS |
תוצאות > אירועים ראשיים

| עונה | אירוע | תאריכים | מיקום | זוכה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| X | סתיו | אוגוסט – אוקטובר 2020 | - | בוטל |
| X | חורף | נובמבר 2020 – פברואר 2021 | - | בוטל |
| X | אביב | מרץ – מאי 2021 | - | בוטל |
| 2021-22 | סתיו | אוקטובר – דצמבר 2021 | סטוקהולם | Team BDS |
| 2021-22 | חורף | ינואר – מרץ 2022 | לוס אנג'לס | G2 Esports |
| 2021-22 | אביב | אפריל – יולי 2022 | לונדון | Moist Esports |
| 2022-23 | סתיו | דצמבר 2021 | רוטרדם | Gen.G Mobil1 Racing |
| 2022-23 | חורף | אפריל 2022 | סן דייגו | Karmine Corp |
| 2022-23 | אביב | יולי 2022 | בוסטון | Team Vitality |
| 2024 | 1 | מרץ 2024 | קופנהגן | M8 Alpine |
| 2024 | 2 | יוני 2024 | לונדון | G2 Stride |
הערות שוליים

↑  Tamoor Hussain, Rocket League Dev Explains New Esports Drive, GameSpot, ‏2016-02-15 (ארכיון)
↑  Eddie Makuch, Rocket League Pro League Announced, Offers $75,000 in Prizes, GameSpot, ‏2016-03-02 (ארכיון)
↑  Kyle Lemmon, Introducing the Rocket League Championship Series, Rocket League (ארכיון)
↑  Ian Faletti, NRG Tactics conquer RLCS Season 2 grand finals, ESPN (ארכיון)
↑  Mike Minotti, Rocket League Championship Series season 3 will have a $300,000 prize pool, Venture Beat, ‏2017-02-07 (ארכיון)
↑  Introducing RLCS Season 6, rocketleagueesports.com
↑  Ian Nowakowski, Introducing RLCS Season 7". Rocket League, Rocket League, ‏2019-01-29
↑  Arda Ocal, "RLCS championship canceled due to coronavirus outbreak, ESPN
↑  Alistair Jones, Rocket League Overhauls Its Entire Esports Structure, Kotaku
↑  Announcing the RLCS 2021-22 Season, Rocket League Esports
1 2  Brian Bencomo, Team BDS win RLCS 2021-22 World Championship, Nerd Street, ‏15 באוגוסט 2022
↑  Ian Nowakowski, RLCS 2022-23 Season Information and Sign-Ups, Rocket League Esports, ‏16 לספטמבר 2022
1 2  Jack Marsh, Team Vitality win RLCS World Championships 22-23, GGRecon, ‏13 באוגוסט 2023
↑  Community Events Take Over the RLCS Offseason, Rocket League Esports, ‏19 בספטמבר 2023
↑  The RLCS Returns for 2024!, Rocket League Esports, ‏10 בינואר 2024
↑  BLAST to operate the Fortnite Championship Series (FNCS) and the Rocket League Championship Series (RLCS) in expanded multi-year deal, News Powered by Cision, ‏4 בינואר 2024
1 2  Rocket League Esports, [https://x.com/RLEsports/status/1835458927045091456 🏆 YOUR ROCKET LEAGUE WORLD CHAMPIONSHIP 2024 CHAMPIONS: @TeamBDS
! 🏆], X, ‏16 בספטמבר 2024 (באנגלית)
↑  Jonno Nicholson, Rocket League announces new RLCS format for 2025, Esports Insider, ‏16 בספטמבר 2024 (באנגלית)
↑  Ian Faletti, A chat with Season 1 champions 617 Cosmic, ESPN
↑  Ian Faletti, Eclipse Tactics conquer RLCS Season 2 grand finals, ESPN
↑  Andrew Hayward, Bizarre Gaming on Their RLCS Win and What's Next, Red Bull
↑  Max Parker, Gale Force's RLCS win marks new era in Rocket League supremacy, post-gazette.com
↑  Ozzie Mejia, Team Dignitas Wins Rocket League Season 5 Championship After Wild Final Flurry, Shacknews
↑  Ozzie Mejia, Cloud9 shocks Team Dignitas to win Rocket League Season 6 Championship, Shacknews
↑  Ozzie Mejia, Renault Vitality wins Rocket League Season 7 Championship, Shacknews
↑  Ozzie Mejia, NRG Esports wins Rocket League Season 8 Championship, Shacknews
↑  בוטל עקב מגפת הקורונה, עם ארבע אלופות אזוריות מוכתרות כזוכות במקום
ויטלי שצ'רבו

ויטלי ונדיקטוביץ' שצ'רבו (בבלארוסית: Віталь Венядзіктавіч Шчэрбo; נולד ב-13 בינואר 1972) הוא מתעמל בלארוסי-סובייטי בעבר, אלוף אולימפי (10 מדליות מהן 6 זהב ו-4 ארד), אלוף עולם (23 מדליות מהן 12 זהב, 7 כסף ו-4 ארד) ואלוף אירופה (16 מדליות מהן 9 זהב, 5 כסף ו-2 ארד).
שצ'רבו הוא המתעמל היחידי בהיסטוריה שזכה בכל 8 מדליות זהב האפשריות באליפויות העולם בהתעמלות.
באולימפיאדת ברצלונה היה שרבו לספורטאי שזכה במרב מדליות הזהב הרב ביותר ולמתעמל שזכה במרב מדליות זהב הרב ביותר במשחקים האולימפיים, באולימפיאדה אחת (6). רק השחיינים האמריקאים מייקל פלפס ומארק ספיץ זכו ביותר מדליות זהב באולימפיאדה אחת (8 ו-7 בהתאמה).