stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1927 במוזיקה
אירועים

8 בינואר – בכורה לסוויטה הלירית מאת אלבן ברג בווינה.
21 באפריל – הקלטה חשמלית ממחודשת של "רפסודיה בכחול" מאת ג'ורג' גרשווין על ידי תזמורתו של פול וייטמן בניהולו של נתניאל שילקרט, עם גרשווין על הפסנתר.
1 ביולי – בכורה לקונצ'רטו מס' 1 לפסנתר מאת בלה בארטוק בפרנקפורט, בניצוחו של וילהלם פורטוונגלר ונגינה של המלחין.
5 בדצמבר – בכורה של המיסה הגלאגוליטית מאת לאוש יאנאצ'ק בברנו.
בנג'מין בריטן מתחיל ללמוד אצל פרנק ברידג'.
ויטולד לוטוסלבסקי נכנס כסטודנט לקונסרבטוריון של ורשה.
תחילת קריירת ההקלטות של וילי מקטל העיוור.
תחילת קריירת ההקלטות של ביג ביל ברונזי
לואי ארמסטרונג מקליט עם להקתו Hot Seven.
מוזיקה פופולרית

"Are You Lonesome Tonight?" מילים: רוי טורק, לחן: לו הנדמן
"The Babbitt And The Bromide" מילים: איירה גרשווין לחן: ג'ורג' גרשווין
"Black And Tan Fantasy" מוזיקה: דיוק אלינגטון
"Blue Skies" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Can't Help Lovin' Dat Man" מילים: אוסקר המרשטיין, לחן: ג'רום קרן. בוצע במחזמר "ספינת השעשועים" על ידי הלן מורגן
"Creole Love Call" מילים ולחן: דיוק אלינגטון
"Funny Face" מילים: איירה גרשווין, לחן: ג'ורג' גרשווין
"He Loves and She Loves" מילים: איירה גרשווין, לחן: ג'ורג' גרשווין. בוצע על ידי אדל אסטר ואלן קרנס במחזמר "פנים מצחיקות"
"High Hat" מילים: איירה גרשווין, לחן: ג'ורג' גרשווין
"I Don't Know How" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס
"I Feel At Home With You" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס
"I Still Suits Me" מילים: אוסקר המרשטיין, לחן: ג'רום קרן
"In A Mist" מוזיקה: ביקס ביידרבק
"It All Belongs To Me" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Let's Kiss And Make Up" מילים: איירה גרשווין, לחן: ג'ורג' גרשווין. בוצע על ידי פרד אסטר ואדל אסטר במחזמר "פנים מצחיקות"
"The Lonesome Road" מילים ג'ין אוסטן, לחן: נתניאל שילקרט
"Maybe It's Me" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס
"Me And My Shadow" מילים ולחן: דייב דרייר, בילי רוז ואל ג'ולסון
"My Heart Stood Still" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס
"My One And Only" מילים: איירה גרשווין, לחן: ג'ורג' גרשווין
"Ol' Man River" מילים: אוסקר המרשטיין, לחן: ג'רום קרן
"Preludes" מוזיקה: ג'ורג' גרשווין
"A Room with a View" מילים ולחן: נואל קאוורד
"Russian Lullaby" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"S Wonderful" מילים: איירה גרשווין, לחן: ג'ורג' גרשווין
"Shaking The Blues Away" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"The Song Is Ended" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Struttin' With Some Barbecue" מילים ולחן: לואי ארמסטרונג וליל הארדין ארמסטרונג
"Thou Swell (אנ')" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס. ביצוע ויליאם גקסטון וקונסטנס קרפנטר במחזמר "ינקי מקונטיקט". בוצע בסרט משנת 1948 על ידי ג'ון אליסון
"Washboard Blues" מוזיקה: הוגי קרמייקל ואירווינג מילס
"What Does It Matter" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Where's That Rainbow" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס
"Why Do I Love You" מילים: אוסקר המרשטיין, לחן: ג'רום קרן
מוזיקה קלאסית

בלה בארטוק – רביעיית מיתרים מס' 3
פרנק ברידג' – Rhapsody: Enter Spring
אהרן קופלנד – קונצ'רטו לפסנתר
ריינהולד גליאר – הבלט "הפרג האדום"
קרל אמדאוס הרטמן – שתי סונאטות לכינור ללא ליווי
דמיטרי קבלבסקי – סונאטה לפסנתר מס' 1
אלברט קטלבי – By the Blue Hawaiian Waters
זולטאן קודאי – סוויטה מתוך האופרה "הארי יאנוש"
בוהוסלב מרטינו – La Revue de Cuisine
דריוס מיו –
קונצ'רטו מס' 1 לכינור ותזמורת, אופוס 93
3 Caprices de Paganini לכינור ופסנתר, אופוס 97
סונטינה לקלרינט ופסנתר, אופוס 100
קרל נילסן – "נסיעה מדומה לאיי פארו" (תזמורת)
ארנולד שנברג – רביעיית מיתרים מס' 3
רוג'ר סשנס – סימפוניה מס' 1
דמיטרי שוסטקוביץ'– סימפוניה מס' 2 בסי מז'ור, אופוס 14
איגור סטרווינסקי – "אדיפוס רקס"
קרול שימנובסקי – רביעיית מיתרים מס' 2
אדגר וארז – Arcana ‏(1925–1927)
אנטון וברן – שלישיית מיתרים, אופוס 20
אופרה

פאול הינדמית – Hin und zurück
אריך וולפגנג קורנגולד – Das Wunder der Heliane
ארנסט קרנק – "ג'וני פוצח בשיר"
פרנץ להאר – Der Zarewitsch
דריוס מיו
L'enlèvement d'Europe, אופוס 94; ליברית מאת אנרי הופנוט
L'abandon d'Ariane, אופוס 98; ליברית מאת אנרי הופנוט
La délivrance de Thésée, אופוס 99; ליברית מאת אנרי הופנוט
סרגיי פרוקופייב – "מלאך האש"
נולדו

17 בינואר - ארת'ה קיט, זמרת (נפטרה ב-2008)
2 בפברואר – סטן גץ, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-1991)
7 בפברואר - ג'ולייט גרקו, זמרת
10 בפברואר - לאונטין פרייס, זמרת אופרה
18 במרץ - ג'ון קנדר, מלחין מחזות זמר
27 במרץ - מסטיסלב רוסטרופוביץ', צ'לן (נפטר ב-2007)
6 באפריל - ג'רי מאליגן, סקסופוניסט ג'אז (נפטר ב-1996)
1 במאי - גארי ברתיני, מנצח ישראלי (נפטר ב-2005)
26 מאי - רפאל אסקאלונה, מלחין ויוצר מוזיקת ואיינאטו (נפטר ב-2009)
23 ביוני - בוב פוסי, כוריאוגרף (נפטר ב-1987)
18 ביולי - קורט מאזור, מנצח יליד שלזיה (נפטר ב-2015)
20 ביולי - מיכאל גילן, מנצח (נפטר ב-2019)
1 באוגוסט - ריימונד לפארד, מנצח
25 בספטמבר - סר קולין דייוויס, מנצח תזמורת (נפטר ב-2013)
28 באוקטובר - קליאו ליין, זמרת
8 בנובמבר - פטי פייג', זמרת (נפטרה 2013)
10 בנובמבר - סבאח, זמרת (נפטרה ב-2014)
9 בדצמבר - פייר אנרי, מלחין צרפתי, הנחשב לחלוץ בסוגה מוזיקה קונקרטית של מוזיקה אלקטרונית (נפטר ב-2017)
25 בדצמבר - ראם נאראיאן, נגן סראנגי הודי
נפטרו

4 בספטמבר - איזדורה דאנקן, רקדנית (נולדה ב-1877)
1 באוקטובר – וילהלם הרטפילד, מלחין (נולד ב-1859)
The short lived Black Patti Records label appeared in 1927
בלה בארטוק ב-1927
קארה וינגר

קארה אסטל וינגר (לשעבר פטרסון, באנגלית: Kara Estelle Patterson-Winger; נולדה ב-10 באפריל 1986) היא אתלטית אמריקאית. סגנית אלופת עולם (יוג'ין 2022), 9 פעמים אלופת ארצות הברית (2008, 2009, 2010, 2011, 2014, 2015, 2017, 2018 ו-2022) ושיאנית ארצות הברית בהטלת כידון.
ביוגרפיה

וינגר נולדה וגדלה בסיאטל, וושינגטון, בתם של רונה וברוס פטרסון. היא למדה תזונה, כושר ובריאות באוניברסיטת פרדו וסיימה את לימודיה ב-2009. משנצ 2014 היא נשואה לראסל וינגר.
ביוגרפיה > 2008

באולימפיאדת בייג'ינג היא סיימה במקום 41 בהטלת כידון בתוצאה של 54.39 מטר.
ביוגרפיה > 2009

באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה ב-16 באוגוסט היא סיימה במקום 28 בתוצאה של 52.71 מטר.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בדאיגו, קוריאה הדרומית ב-1 בספטמבר היא סיימה במקום 20 בתוצאה של 57.14 מטר.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון היא סיימה במקום 31 בהטלת כידון בתוצאה של 56.23 מטר.
ביוגרפיה > 2015

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ב-21 ביולי 2015 היא זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 61.44 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין ב-30 באוגוסט היא סיימה במקום שמיני בתוצאה של 60.88 מטר.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו היא סיימה במקום 13 בהטלת כידון בתוצאה של 61.02 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת ב-6 באוגוסט היא סיימה במקום 15 בתוצאה של 61.27 מטר.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו ב-9 באוגוסט היא זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 64.92 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-30 בספטמבר היא סיימה במקום חמישי בתוצאה של 63.23 מטר.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו היא סיימה במקום 17 בהטלת כידון בתוצאה של 59.71 מטר.
ביוגרפיה > 2022 > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ביולי 2022 היא זכתה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 64.05 מטר, אחרי קלסי לי ברבר מאוסטרליה (66.91 מטר) והארוקה קיטגוצ'י מיפן (63.27 מטר).
בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה ב-2 בספטמבר אותה שנה קבעה שיא צפון אמריקה חדש של 68.11 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

הטלת כידון: 68.11 מטר (2022), שיא צפון אמריקה
1920 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1920  במוזיקה |  |
< · 1918 · 1919 — 1920 — 1921 · 1922 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

19 בינואר – חידוש פסטיבל זלצבורג.
4 בספטמבר – חזרות ראשונות של התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם. בהמשך אותו חודש הופיעה התזמורת בקונצרט הראשון שלה בניצוחו של אפלבי מתיוס. בנובמבר אותה שנה ניצח אדוארד אלגר על קונצרט מיצירות פרי עטו ב-Town Hall של ברמינגהאם.
15 בנובמבר – ביצוע בכורה פומבי של הסוויטה "כוכבי הלכת" מאת גוסטב הולסט נערכת בלונדון על ידי התזמורת הסימפונית של לונדון בניצוחו של אלברט קואוטס.
4 בדצמבר – בכורה לאופרה "העיר המתה" מאת אריך וולפגנג קורנגולד בן ה-23.
המילטון הארטי התמנה למנצח קבוע של תזמורת האלה.
תזמורת הקונצרטחבאו משיקה את פסטיבל מאהלר.
מוזיקה פופולרית

"After You Get What You Want, You Don't Want It" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Aunt Hagar's Blues" מילים ולחן: ויליאם כריסטופר הנדי
"Home Again Blues" מילים ולחן: הארי אקסט ואירווינג ברלין
"Kalua" מילים: אן קלדוול, לחן: ג'רום קרן
"Left All Alone Again Blues" מילים: אן קלדוול, לחן: ג'רום קרן
"Rose Of Washington Square" מילים: בלארד מקדונלד, לחן: ג'יימס פ. הנלי
"Tell Me Little Gypsy" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"Wild Rose" מילים: קליפורד גריי, לחן: ג'רום קרן
להיטים

"Crazy Blues" של מיימי סמית'
"Dardanella" של תזמורתו של בן סלבין
"I've Got My Captain Working for Me Now" של אל ג'ולסון
"Love Nest" של ג'ון סטיל
"Palesteena" של The Original Dixieland Jazz Band
"Whispering" – תזמורתו של פול וייטמן
מוזיקה קלאסית

בלה בארטוק – Eight Improvisations on Peasant Songs
ארנולד באקס – פנטסיה לוויולה ולתזמורת
ארתור בליס –
The Tempest, overture and interludes
קונצ'רטו לפסנתר, טנור, מיתרים וכלי הקשה
"Rout" לסופרן ותזמורת קאמרית
ארנסט בלוך – סונאטה לכינור מס' 1
פרוצ'ו בוזוני –
סונאטינה לפסנתר מס' 6 (Fantasia da camera super Carmen)
דיברטימנטו לחליל ותזמורת
פרדריק דיליוס – Hassan
ג'ורג'ה אנסקו – רביעיית מיתרים מס' 1 במי במול מז'ור, אופוס 22
גבריאל פורה – Masques et Bergamasques
יוהאן הלוורסן – רפסודיה נורווגית מס' 2
גוסטב הולסט – "כוכבי הלכת"
ארתור הונגר –
פסטורלה קיצית
סונאטה לוויולה
סונאטה לצ'לו
מיכאיל איפוליטוב-איבנוב – אפיזודה מחיי שוברט, אופוס 61
לאוש יאנאצ'ק – Ballad of Blanik (פואמה סימפונית)
דריוס מיו –
בלדה (לפסנתר ותזמורת)
השור על הגג (בלט)
פרנסיס פולנק – Five Impromptus for Piano, Suite in C Major for Piano
סרגיי פרוקופייב – שירים ללא מילים (לקול ופסנתר)
מוריס ראוול –
לה ואלס
סונאטה לכינור ולצ'לו
אריק סאטי – La Belle excentrique
דמיטרי שוסטקוביץ' – חמישה פרלודים לפסנתר
איגור סטרווינסקי –
קונצ'רטינו לרביעיית מיתרים
פולצ'ינלה
סימפוניות לכלי נשיפה
רייף וון ויליאמס –
The Lark Ascending
מיסה בסול מינור
הייטור וילה לובוס – סימפוניה מס' "A paz"
אופרה

ונסן ד'אנדי – The Legend of St. Christoper
לאוש יאנאצ'ק – The Excursions of Mr. Broucek on the Moon and in the 15th Century
אריך וולפגנג קורנגולד – "העיר המתה" (Die tote Stadt)
רוג'רו ליאונקוואלו – "אדיפו רה"
נולדו

5 בינואר – ארטורו בנדטי מיכלאנג'לי, פסנתרן (נפטר ב-1995)
7 באפריל – ראווי שנקר, מוזיקאי הודי (נפטר ב-2012)
21 באפריל – ברונו מאדרנה, מנצח ומלחין (נפטר ב-1973)
26 במאי – פגי לי, זמרת וכותבת שירים (נפטרה ב-2002)
6 ביוני – דינו אשוֹלה, כנר (נפטר ב-1994)
1 ביולי – עמליה רודריגז, זמרת ושחקנית פורטוגזית (נפטרה ב-1999)
16 באוגוסט – צ'ארלס בוקובסקי, משורר סופר ופובליציסט אמריקאי (נפטר ב-1994)
29 באוגוסט – צ'ארלי פארקר, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-1955)
23 בספטמבר – מיקי רוני, שחקן ובדרן (נפטר ב-2014)
6 בדצמבר – דייב ברובק, פסנתרן ג'אז (נפטר ב-2012)
נפטרו

8 באפריל – צ'ארלס גריפס, מלחין (נולד ב-1884)
17 ביולי – דורותי גץ, אשתו הראשונה של אירווינג ברלין (נולדה ב-1892) (טיפוס)
2 באוקטובר – מקס ברוך, מלחין (נולד ב-1838)
6 בנובמבר – מריה ולדמן, זמרת מצו-סופרן שעמדה בקשר מיוחד עם ורדי (נולדה ב-1844)
The Japanese Sandman
Jellybean
1902 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1902  במוזיקה |  |
< · 1900 · 1901 — 1902 — 1903 · 1904 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

30 באפריל - האופרה פֶּלֶאָס ומליסאנד של קלוד דביסי מוצגת באופרה-קומיק בפריז
אופרה

פרנצ'סקו צ'ילאה - אדריאנה לקוברר.
סרוויליה (אנ')- ניקולאי רימסקי-קורסקוב.
מוזיקה קלאסית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

11 בינואר – מוריס דיריפלה, מלחין צרפתי (נפטר ב-1986).
29 במרץ – ויליאם וולטון, מלחין בריטי (נפטר ב-1983).
9 ביוני – סקיפ ג'יימס, מוזיקאי גיטריסט פסנתרן אמריקני (נפטר ב-1969).
9 באוגוסט – זינו פרנצסקאטי, כנר צרפתי (נפטר ב-1991).
25 באוקטובר – אדי לאנג, גיטריסט אמריקני (נפטר ב-1933).
נפטרו

18 בינואר – פיליפו מרקטי, מלחין אופרה איטלקי (נולד ב-1831).
9 בפברואר – לודוויג פון ברנר, מנצח ומלחין גרמני (נולד ב-1833).
7 בספטמבר – פראנץ וילנר, מנצח ומלחין גרמני (נולד ב-1832).
28 בספטמבר – יוסיף איוונוביץ', מנצח ומלחין רומני (נולד ב-1845).
סאבריו גוארה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוגוסט 1964 (בן 60) ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 http://www.saverioguerra.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סאבריו גוארה (נולד ב-25 באוגוסט 1964) הוא שחקן אמריקאי.
קריירה

גוארה הופיע ב-1996 בסדרה "EZ Streets" בתפקיד סמי פדרס, והשתתף במספר פרקים בסדרה באפי קוטלת הערפדים בתפקיד ווילי. הופיע בסדרה "Temporarily Yours" ב-1997 בתפקיד סיזר סנטוס.
גוארה גילם את בוב בסדרת הטלוויזיה "בקר" במהלך השנים 2003-1998. בשנת 1993 שיחק בסרטו של אנתוני מינגלה "איש נפלא שלי" לצד מרי-לואיז פרקר וויליאם הרט. בשנת 1999 שיחק בקומדיית האקשן "הנוכל המבריק" של הבמאי לס מייפילד ובכיכובו של מרטין לורנס.
תפקידי אורח

NYPD Blue - לני רוסו -(2005) "Lenny Scissorhands"
מונק - המפקח ברוקס -(2004) "Mr. Monk Gets Fired"
"Blue Streak" - בני
1901 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1901  במוזיקה |  |
< · 1899 · 1900 — 1901 — 1902 · 1903 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

27 באוקטובר סרגיי רחמנינוב כותב סונאטה לירית לצ'לו ופסנתר.
25 בנובמבר גוסטב מאהלר כותב את הסימפוניה הרביעית שלו במינכן
אופרה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אנטונין דבוז'אק - רוסלקה.
מוזיקה קלאסית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

2 בפברואר – יאשה חפץ, כנר יהודי (נפטר ב-1987).
17 במאי – ורנר אגק, מלחין גרמני (נפטר ב-10 ביולי 1983)
4 באוגוסט – לואי ארמסטרונג, מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-6 ביולי 1971).
22 בנובמבר – חואקין רודריגו, מלחין ופסנתרן ספרדי (נפטר ב-6 ביולי 1999.
נפטרו

27 בינואר – ג'וזפה ורדי, מלחין איטלקי (נולד ב-1862)
22 באוקטובר – פרדריק ארצ'ר, מנצח ומלחין בריטי (נולד ב-1838)
25 בנובמבר – יוזף ריינברגר, נגן עוגב ומלחין מליכטנשטיין (נולד ב-1839)
סוציולוגיה של המדע

סוציולוגיה של המדע עוסקת במנגנונים חברתיים ופוליטיים מאחורי הבניית ידע מדעי. החוקרים בתחום מתבוננים על הקהילה המדעית כחברת בני האדם ועל התוצר המדעי כתוצר של אינטראקציה בין בני האדם. התחום נוסד במאה ה־20 מתוך תחום הסוציולוגיה של השגיאה[דרוש מקור]. על פי תפיסה זו, יש להסביר כיצד אירעו שגיאות מדעיות (כמו למשל תאוריית הפלוגיסטון), מתוך הנחה ששגיאות אירעו כיוון שיקולים חברתיים חוץ־מדעיים, בעוד מדע תקין ונכון אין צורך להסביר.
הסוציולוגיה של המדע לא מתמקדת רק בשגיאות, אלא גם בהתפתחויות "תקינות" של המדע. פעילות מדעית מלאה באינטראקציות חברתיות החל מעבודת המעבדה, ביצוע ניסוים, ותהליכי שיפוט בכתבי עת מדעים. למעשה הסוציולוגיה של המדע מערערת על ההבחנה בין "שגיאה מדעית" לבין "מדע תקין" או "אמיתי". האמת המדעית אינה עומדת מעל לכל חשד אלא תמיד ניתנת לערעור. התחום כולל השפעות מתורות סוציולוגיות שונות, כולל ביקורת מרקסיסטית, ביקורת פמיניסטית, גישות פוסטמודרניסטיות, סטרוקטורליזם, פוסט סטרוקטורליזם וכדומה.
היסטוריה > ראשית הדיסציפלינה

אבי התחום הוא אמיל דורקהיים, אשר בספריו Primitive Classification‏ (1903) ו־The Elementary Forms of the Religious Life‏ (1913) תיאר כיצד חברות פרימיטיביות ממיינות תופעות טבע ומסבירות את העולם בדרך של מיון התופעות לקטגוריות אובייקטיביות (מבחינתן) והקשרים ביניהן (הסבר שהוא סוג של מדע), בכפוף למבנים חברתיים. הטענה המרכזית של דורקהיים הייתה שהסיווג המדעי של תופעות איננו היחיד האפשרי אלא הוא נגזרת של הכללים הנורמטיביים של חברה מסוימת, בעלת אמונות מסוימות, בזמן מסוים, ובפרט השלכה של מבני החברה הן הפנימיים והן אלו המבחינים בינה לבין חברות אחרות (סטרוקטורליזם). עם זאת דורקהיים היה פוזיטיביסט ולא הטיל ספק באמיתות מדעיות שנבחנו בניסויים מודרניים.
היסטוריה > תוכנית חזקה ותוכנית חלשה

ניתן לסווג את התפתחות הסוציולוגיה של המדע כתנועה בין שני קטבים של רמת הביקורת:
תוכנית חלשה – הבוחנת תהליכי ביקורת הדדית, התקבלות בקהילה המדעית, תהליכים סוציולוגיים במעבדה והתכתבויות בין מדענים אך מותירה מחוץ לתחום מחקרה את התוצר המדעי עצמו. גם אם התוצר המדעי אינו מוטל בספק, למשל קיומו של ריק (ואקום) בדוגמה של Steven Shapin ו־Simon Schaffer, הרי שחשיפת המנגנונים החברתיים הקשורים לתהליך גילוי זה היא בעלת חשיבות וערך.
תוכנית חזקה (Strong Programme או "האסכולה של אדינבורו"), המבקרת את כל הפעילות המדעית ובכלל זה גם ישויות ו"עובדות" מדעיות (למשל הקווארק). היא קרובה ברוחה לסוציולוגיה של הידע. העוסקים בה מתארים את העיסוק בה כמהפכה קופרניקאית. לא עוד האמת המדעית במרכז הבלתי מעורער והמנגנון החברתי שהוביל לגילויה כטפל אלא המנגנון החברתי במרכז והתוצרים המדעיים כטפלים וזמניים ביחס אליו. כל ניסוי אמפירי עובר דרך "משקפיים" של מוסכמות חברתיות, עמדות כח, נורמות ואינטרסים ולכן גם ניסוי אמפירי אינו מהווה הליך מדעי נקי. אחד ההוגים הבולטים בזרם זה הוא דייוויד בלור (David Bloor).
הישגים מרכזיים > תאוריית השחקן־רשת

Actor-Network Theory היא שיטה סיסטמטית לחקר מערכות חברתיות, שפותחה על ידי סוציולוגים של המדע ובראשם ברונו לאטור. השיטה ממליצה לאתר את ה"שחקנים" (Actors) השותפים ליצירת מארג המושגים (למשל: מושגי תורת הקוונטים או מושגי האבולוציה). החוקר המתעניין מבצע "פרובלמיזציה" למושג או למבנה, כלומר מוצא פן לכאורה ברור-מאליו והופך אותו לחשוד (למשל: מדוע מצוינים בעלי חיים מסוימים כ"יונקים" דווקא? מדוע לא "בעלי פרווה"? והלא כל היונקים הם בעלי פרווה). צעד מסייע במחקר הוא מציאת המונחים הנרדפים (ה"תרגומים") בהם משתמש כל "שחקן". הנושא שנשאר תמיד בלתי פרובלמטי הוא עצם קיום רשת חברתית בין השחקנים, הטומנת בחובה יחסי מרות, סמכות, אינטרסים וכדומה. ההצגות הכלליות והנגישות ביותר של השיטה נעשו על ידי לאטור ב-1988 בספר "מדע בפעולה" (Science in Action) ובספר "מארגנים את החברתי מחדש: מבוא לתאוריית השחקן רשת" מ-2005 (Reassembling the Social: An Introduction to Actor-Network Theory).
מאפיין מרכזי ושנוי בחלוקת של השיטה הוא אי הפרדה בין שחקנים אנושיים ללא-אנושיים, המכונה "עיקרון הסופר-סימטריה". ברשת משתתפים שחקנים אנושיים, כגון מדענים, וכן שחקנים לא אנושיים כגון מכשירים ואורגניזמים. ישנן שתי הצדקות לעיקרון הסופר סימטריה. הראשונה היא שעיקרון זה עוזר לפתור את בעיית חוסר הסימטריה בתאוריות של הבניה חברתית, כגון אלה של סוציולוגים המשתייכים לתוכנית החזקה, שמהן עולה שהעולם החברתי קובע את תוכנן של תאוריות מדעיות, אך תפקידו של העולם עצמו בקביעת תוכנן של תאוריות מדעיות נפקד מהן. ההצדקה השנייה היא הדחייה של לאטור את המודרניזם, וכפועל יוצא את ההפרדה בין אובייקט לסובייקט שהוא מזהה עם המודרניזם. מבקרי העיקרון טוענים שהעיקרון למעשה מאניש את העולם הפיזי, מייחס רצונות ואינטרסים לחפצים דוממים, ולכן אין בו כל היגיון או תועלת הסברית.
הישגים מרכזיים > דוגמאות לתרומות מהוגי הפרוגרמה החלשה

רוברט קינג מרטון דן בסיווגים שונים של תופעות ובהשפעתם על תוצרים סופיים. הוא מדגים שימוש בשפה על מנת לקבוע עובדות. מנתח גלגול שמות של מונחים בתקופות שונות (החמצן למשל לא נקרא חמצן אבל התייחסו אליו גם לפני גילויו כ"איכות ויטאלית" או "אוויר טוב"). בדרך דומה הקדים אותו הביולוג לודוויג פלק, אשר הראה כיצד היחס למחלת העגבת והטיפול בה היה קשור לשם שניתן לה. הוא לא נחשב לסוציולוג של המדע בשעתו אך כיום רבה ההכרה בו כמי שקידם את התחום.
סטיבן שפין (אנ') וסימון שפר (אנ') דנים בשיטה ובתהליך המדעי. הם הציגו בספרם Leviathan and the Air-Pump את היווצרות החברה המלכותית ואת ייסודם של כללי המדע המודרני על בסיס דרכי ההתנהגות של ג'נטלמנים בריטיים (אובייקטיביות, קור רוח, פתיחות לביקורת בקרב בני מעמדם וכדומה).
הזואולוגית והוגת הדעות, הפמיניסטית, דונה הראווי, הדגימה כיצד פעילות מדעית מונעת מתכונות גבריות וכיצד "מדע נשי" שונה בתהליכים ובתוצרים מ"מדע גברי". היא מגדירה את הפרויקט שלה כשבירת מסגרות תיחום בין תרבות למדע. מתוך מחקריה בזואולוגיה היא מדגימה כיצד התקבעה הדעה בקרב זואולוגים שעל מנת שיהיה סדר בחברת קופים יש צורך בזכר שליט ומפריכה עמדה זו.
הסוציולוג הצרפתי ברונו לאטור חקר את המעבדה כחברה אנושית. הוא ביצע תצפית והתבונן במדענים כאנתרופולוג. הוא הראה כיצד העשייה המדעית, ככל עשיה אנושית אחרת אינה חפה מהטיות. הוא מוצא בריתות בין מדענים שתפקידן להשתיק מתנגדים. הוא מנתח מנגנוני הענקת סמכות כפרסים אקדמיים, פרסום מאמרים בכתבי עת ומלגות מחקר ("גרנטים") ומבקר את השפעתם על העשייה המדעית ועל האובייקטיביות של התוצרים. בעקבות ביקורתו התעוררה סוגיה ציבורית לגבי מחקרים הקשורים ביעילותן של תרופות הממומנים על ידי יצרניות אותן תרופות. מחקר זה היה הראשון לזרם חדש של מחקרים אנתרופולוגים שנערכו במעבדות מחקר מדעיות, זרם זה מכונה "מחקרי מעבדות" (Laboratories Studies).
ביקורת

מדענים וחוקרים כסטיבן ויינברג מותחים ביקורת קשה על הסוציולוגיה של המדע. הטענה המרכזית היא שההוגים בתחום אינם מבינים דבר וחצי דבר במתודה המדעית, וכיצד לאורך ההיסטוריה של המדע התקבלו או הופרכו מודלים מדעיים.
סטיבן פינקר מותח ביקורת קשה על נטייתה הגורפת של הדיסציפלינה לבטל השפעות ביולוגיות על התנהגות אנושית. הוא מאשים את הוגי הדיסציפלינה שהם נצמדים לדוֹגמה של "הלוח החלק" אף על פי שעדויות אמפיריות מפריכות גישה זו מכל וכל.
פן אחר של הביקורת הוא שסוציולוגים, שהם מדענים בלתי מיומנים, מבלבלים מושגים מדעיים ויוצרים תוך כך טקסטים חסרי פשר. הפיזיקאי אלן סוקל טוען שהדיסציפלינה כולה היא בגדר רמייה והונאה, והדגים חלק מביקורת זו בפרשת סוקל, בה שם ללעג כתב עת מרכזי בתחום, Social Text, שפרסם מאמרים רבים בסוציולוגיה של המדע. סוקל שלח אליו מאמר פסאודו-מדעי חסר פשר שהשתמש בז'רגון המקובל בסוציולוגיה של המדע. המאמר התקבל, פורסם בכתב העת וזכה בו לשבחים, והפרשה עוררה הדים רבים לאחר חשיפתה כהבל מכוון. חברי "התוכנית החלשה" טענו מנגד כי התקפתו של סוקל היא על ה"תוכנית החזקה" בלבד ואין לראות בה ביקורת על התחום כולו. סוקל ממשיך וטוען שהדיסציפלינה שומטת את הקרקע תחת רגליה-עצמה בכך שהיא מניחה שלא קיים תיאור נכון של המציאות וכל תיאור שהוא הוא רק בגדר פרשנות, אבל בסתירה גמורה לכך ממשיכה וקובעת שתיאור זה או אחר שגוי מעיקרו.
ראו גם

סוציולוגיה
סוציולוגיה של הידע
סוציולוגיה של הידע המדעי
פילוסופיה של המדע
היסטוריה של המדע
קונסטרוקטיביזם חברתי
פלורליזם אפיסטמולוגי
תגלית
מדע, טכנולוגיה וחברה
לקריאה נוספת

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: צמצום הרשימה באנגלית לספרים מרכזיים.
סטיבן ויינברג, חזון התאוריה הסופית, תל אביב 1998. במיוחד הפרק "נגד הפילוסופיה".
ברונו לאטור, ‏מעולם לא היינו מודרנים: מסה באנתרופולוגיה סימטרית – מבחר פרקים, תיאוריה וביקורת 26, אביב 2005.
אפרת נוני וייס, "ההבנייה החברתית של האובייקט המחקרי במעבדת המחקר" חיבור לקבלת תואר דוקטור. אוניברסיטת בר-אילן, 2005.
Mara Beller, Quantum Dialogue: The Making of a Revolution, University Of Chicago Press, 2001, ISBN 0226041824
David Bloor, Sociology of Scientific Knowledge, in I. Niiniluoto, et al. (eds.) Handbook of Epistemology (Dordrecht: Kluwer, 2004), pp. 919-962
Durkheim, The Elementary Forms of the Religious Life, (1912, English translation by Joseph Swain: 1915) The Free Press, 1965. ISBN 0-02-908010-X, new translation by Karen E. Fields 1995, ISBN 0029079373
Fleck Ludwik, Genesis and Development of a Scientific Fact, The University of Chicago Press, (1981 translation of 1935 German original) ISBN 0226253252
Bruno Latour, Laboratory Life, Beverly Hills, 1979 ISBN 0803909934
Bruno Latour, Science in Action: How to Follow Scientists and Engineers through Society, Harvard University Press, 1988 ISBN 0674792912
Merton, Robert K, The Sociology of Science: Theoretical and Empirical Investigations ,University Of Chicago Press, 1979, ISBN 0226520927
Mulkay, Michael J. (Ed.) Sociology of Science: A Sociological Pilgrimage, Indiana University Press, 1991, ISBN 0335094090
Steven Shapin and Simon Schaffer, Leviathan and the Air-Pump ISBN 0691083932
A Cyborg Manifesto: Science, Technology, and Socialist-Feminism in the Late Twentieth Century by Donna Haraway
הערות שוליים

↑  Steven Shapin and Simon Schaffer, Leviathan and the Air-Pump
↑  על שמו ניתן פרס החברה ללימודי סוציולוגיה של המדע | Society for Social Studies of Science, www.4sonline.org
↑  סטיבן פינקר, הלוח החלק: על הכחשת טבעו המולד של האדם בימינו. הוצאת מטר, 2005
↑  Sokal, Alan D. (March 2008) "Beyond the Hoax: Science, Philosophy, and Culture"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4066615-3  LNB: 000172286  NLK: KSH2005012639 
ברונו לאטור, מהבולטים שבסוציולוגים של המדע
קמניץ

ערך זה עוסק בעיר בגרמניה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קמניץ (בגרמנית: Chemnitz ‏האזנהקובץ:Chemnitz.ogg‏Ⓘ‏ ) היא עיר במדינת סקסוניה שבגרמניה. אוכלוסיית העיר מונה 241,210 תושבים נכון לשנת 2012, ושטח השיפוט שלה הוא 220 קמ"ר.
קמניץ היא העיר השלישית בגודלה בסקסוניה. היא קרויה על שם נהר קמניץ הקטן, העובר בשטחה. בגרמניה המזרחית שונה שם העיר לקרל-מרקס-שטאט (Karl-Marx-Stadt), ולאחר נפילת חומת ברלין ב-1989 שונה בחזרה לשם הישן.
בעיר שוכנת אוניברסיטה לטכנולוגיה, עם כ-10,000 סטודנטים ומהווה מרכז מדעי חשוב.