stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע פעמון החירות
הביקור הרשמי - הצדעה לארצות הברית > גלריה

בדרך לארצות הברית. כניסה לנמל גיברלטר לצורך תדלוק ואספקה 21 ביוני 1976.
היאכטה הנשיאותית המצרית אל-חוריה, עמה נפגשו הספינות לפני נמל ניו יורק ושוב באיים האזוריים.
תמונת צג מכ"ם דגון באח"י יפו (סער 4) של טור אוניות מציי העולם בכניסה לנמל ניו יורק, 3 ביולי 1976.
הצוות בעמדות כבוד בעת כניסת הספינות לנמל ניו יורק 3 ביולי 1976.
אח"י תרשיש (סער 4) עולה בנהר ההדסון על רקע פסל החירות
כניסת אח"י תרשיש (סער 4) לנמל ניו יורק.
אח"י יפו במהלך התקשרות לרציף בנמל ניו יורק. דגל ישראל מונף בראש התורן העליון הנוסף, ומגן דוד על תורן החרטום.
צוות אח"י תרשיש (סער 4) ובמרכז מפקדה רס"ן שאול חורב על רקע מגדלי התאומים במנהטן, ניו יורק.
קונסול ישראל בני יורק אורי בן ארי מעניק לאל"ם אלי רהב, שלט הוקרה על הביקור המוצלח, של ספינות הסער, בנוכחות שגריר ישראל באו"ם חיים הרצוג (שלישי משמאל), הנשיא לעתיד יצחק הרצוג (שני משמאל) וקצין העיתונות עזריה רפפורט (שני מימין).
מזכיר הצי של ארצות הברית ויליאם מידנדורף מוסר למפקד ההפלגה אל"ם אלי רהב שלט הוקרה על השתתפות ספינות חיל הים בביקור, בנוכחות מפקד חיל הים - האלוף בנימין תלם ומפקד אח"י תרשיש (סער 4) - רס"ן שאול חורב.
נמלים נוספים > פילדלפיה

בגמר החגיגות בניו יורק הפליגו הספינות, בחלק מהדרך בנהר הדילוור, לנמל פילדלפיה. במקום הייתה קונסוליה ישראלית. צוות הקונסוליה המתין ברציף והתרגש לראות את ספינות הסער מתקרבות נושאות דגל ישראל גדול.
בספינות התקיימו ביקורי אורחים רבים ונוצר קשר עם הקהילה היהודית. למנוחת אנשי הצוות נשלח חלק מהצוות לבית מלון בעיר. קצין הביטחון יורם נחשול תדרך את אנשי הצוות, התמודד עם בעיות האבטחה וארגן לעזרה צמודה נגד בכיר מחיל הנחתים. חשש מסוג שונה היה מחלת הלגיונרים שאירעה במלון אחר בתחילת השנה. הביקור בפילדלפיה היווה הזדמנות לבקר גם את פעמון החירות שההפלגה נקראה על שמו. לאחר מספר ימים עברו הספינות בתעלה המקשרת בין פילדלפיה לבולטימור.
נמלים נוספים > בולטימור

הנהלים האמריקאים אינם מאפשרים הגעת כלי שיט מלחמתיים זרים לנמל וושינגטון הבירה ונמל בולטימור היה הנמל הקרוב ביותר אליה. המגמה העיקרית בנמל הייתה הצגת הספינות לאנשי ממשל וגם לנספחים הצבאיים של מדינות העולם, במקביל להמשך ביקורי אזרחים. המאמרים בעיתונות המקומית היו אוהדים מאוד וחלקם אף כללו הגזמות לגבי היכולת הצבאית של הספינות. כאשר ביקר בספינות הנספח הימי הפורטוגזי, לשאלתו איך הייתה ההפלגה באוקיינוס האטלנטי נענה כי הקטע מגיברלטר לברמודה היה ארוך ובדרך חזרה מעוניינים לתדלק באיים האזוריים. בו במקום השיב הנספח הפורטוגלי בדרגת אל"ם שהספינות מוזמנות להיכנס. בשל מיקומם באמצע האוקיינוס מספקים האיים מקלט ונקודת תדלוק ותספוק. חלק חשוב מפרנסת האיים נובע מהאוניות הפוקדות אותם. הזמנת הנספח שימשה אישור לחיל הים הישראלי ונתיב ההפלגה עודכן בהתאם. בדרכם חזרה נכנסו הספינות לנמל פונטה דלגדה שבאיים האזוריים וכל צרכיהן מולאו.
הייתה זו הזדמנות לצוותים לטייל במאורגן בוושינגטון העיר ובמוקדי השלטון של ארצות הברית. בבית הקברות הלאומי ארלינגטון, הניחו שגריר ישראל שמחה דיניץ, יחד עם אל"ם אלי רהב, בליווי משמר כבוד מצוותי הספינות, זרים על קבר החייל האלמוני, על קבריהם של הנשיא ג'ון פיצג'רלד קנדי ושל אורד צ'ארלס וינגייט.
נמלים נוספים > נורפוק ומיאמי

מבולטימור הפליגו הספינות לביקור חוזר קצר בנמל נורפוק, הפעם כאורחי הקהילה היהודית. לאחר שהייה קצרה הפליגו לנמל מיאמי. הכניסה והתמרון בתוך הנמל ובמקום שהוקצה לעגינה היו מורכבים עקב הזרם החזק, דבר שחייב להפעיל את מלוא יכולות התמרון של הסטילים. במיאמי הקימו אנשי הקהילה היהודית אוהל ענק ליד הספינות, אירחו נכבדים ואף התרימו אותם. מפקד חיל הים בנימין תלם השתתף באירוח. הקהילה היהודית תרמה לצוותים ביקור בדיסניוורלד. מפקד בסיס חיל הים באורלנדו, שביקר בניו יורק על סיפון הספינות, העמיד לרשות הצוות הראשון שביקר בדיסניוורלד מגורים בבסיס חיל הים האמריקאי ואת קצין יחסי הציבור של הבסיס, שליוו את הצוות במהלך כל הביקור. הצוות השני שביקר בדיסניוורלד זכה למטוס מיוחד מהקהילה היהודית, שהטיסם ממיאמי לדיסניוורלד וחזרה.
נמלים נוספים > הקשר לארץ

אנשי הצוות לא היו רגילים לשהייה כה ארוכה מחוץ לישראל. הקשר עם הבית נשמר באמצעות שידורי גלי צה"ל שהיקצו כל יום כ-30 דקות למסירת דרישות שלום מהצוות למשפחות. בעת השהייה בניו יורק הייתה כתובת למכתבים בקונסוליה הישראלית. מפקד שייטת ספינות הטילים, אל"ם מיכה לצרוס, עדכן במכתבים את משפחות אנשי הצוות.
במהלך השהות בנמלי ארצות הברית נולד בן לסרן אהרון שחר, קצין המכונה של אח"י יפו (סער 4). כאשר הגיע העת שהתינוק יעבור ברית מילה, הוחלט שלא יהיה זה יאה שהאב המאושר לא יהיה נוכח בעת האירוע. שחר הוטס מארצות הברית, הגיע לברית מילה והצטרף בחזרה לספינה בנמל קרטחנה (קולומביה).
נמלים נוספים > גלריה

הנחת זר באנדרטת השואה בפילדלפיה על ידי מפקד ההפלגה אל"ם אלי רהב, 11 ביולי 1976.
צוות אח"י תרשיש (סער 4) בעת עגינת הספינות בפילדלפיה, יולי 1976.
מבקרים רבים בספינות העוגנות בנמל פילדלפיה.
צוותי הספינות בבית הקברות הלאומי ארלינגטון ליד מצבתו של אורד צ'ארלס וינגייט, 15 ביולי 1976.
קציני ספינות הסער מקבלים הרצאה על הרציף וברקע הקהל מבקר על אח"י תרשיש (סער 4).
מפקד ההפלגה נותן תדרוך לצוותים, בנמל, נורפוק 19 ביולי 1976.
מפקד חיל הים אלוף בנימין תלם והנספח הימי אל"ם משה טבק, עם אורחים בעת ביקור בנמל מיאמי 24 ביולי 1976.
סיוע לשיווק ביטחוני לקולומביה וצ'ילה

בעת השהייה בארצות הברית הגיעה ביוזמת אגף סיב"ט במשרד הביטחון, דרישה להציג את יכולת הספינות ואמצעי הלחימה למדינות דרום אמריקה. הבחירה בקולומביה נבעה מקשרים טובים עם מדינה זו ומתוך הידיעה שהביקור יהווה חלון למדינות נוספות באזור. קולומביה מקשרת בין שני האוקיינוסים, כאשר פיקוד הצי האטלנטי ממוקם בנמל קרטחנה (קולומביה). ההודעה התקבלה ברגשות מעורבים. אנשי הצוות שספגו חוויות רבות שאפו לחזור לישראל, בעוד המפקדים ואחרים ראו בכך הזדמנות היסטורית.
היציאה ממיאמי תוכננה ל-26 ביולי בשעה 07:00. למרות השעה המוקדמת הגיע נספח צה"ל בארצות הברית האלוף אברהם אדן להיפרד מהספינות. במעשה זה הביע את הערכתו ותודתו להופעה המכובדת והמוצלחת של הספינות וצוותיהן בארצות הברית.
הנתיב לקרטחנה עובר במפרץ מקסיקו והים הקריבי ועוקף את האי קובה ממערב. מצב הים היה גלי, אך ללא השפעה מיוחדת על הספינות. לישראל לא היו יחסים דיפלומטיים עם קובה והתגלו באמצעי הגילוי מכ"מים של ספינות טילים אוסה. כתגובה הוכרז בספינות מצב "עמדות קרב" ו"כוננות נגד טילים". היה זה שלוש שנים לאחר קרבות הטילים והצוותים כיבדו וחשדו בטילי הסטיקס הסובייטיים שבהם חומשו ספינות הצי הקובני.
הכניסה לנמל קרטחנה התבצעה ב-28 ביולי בשעה 10:00 והספינות התקבלו כאורחים של הצי הקולומביאני. מפקד הצי האטלנטי אדמירל הקטור קלדרון-סלאזר יצר הרגשה טובה כאורחים רצויים. למקום הגיע הנספח הצבאי של ישראל אל"ם פיני שחר, וגם אל"ם משה טבק מוושינגטון שהמשיך וראה עצמו אחראי לביקור. אנשי הצוות ביקרו בעיר כתיירים והופתעו מהשפע הטרופי. המארחים התבקשו להכין מטרה לירי תותח 76 מ"מ ולהוציאה לים הפתוח כדי שניתן יהיה להתרשם מביצועי הירי של הסטילים. במהלך הלילה ניסו המארחים להשמיש מטרה מתנפחת לנושא, אך ללא הצלחה. למחרת הגיעו אורחים מהצי והספינות יצאו להפלגה שכללה מטווח תותח אוטו מלרה 76 מ"מ ללא מטרה במפרץ. צוות טלוויזיה שהגיע מבוגוטה פעל בשיטה אחרת מאשר בארצות הברית. לספינות הגיעה גברת אלגנטית בשם קרוסאלנה דה גואררו כעורכת ואיתה צלם זריז שטיפס על התרנים וניצל כל נקודת מבט אפשרית. הכתבה ששודרה בטלוויזיה הקולומביאנית על הביקור הייתה מקצוענית, אוהדת ועשתה רושם טוב מאוד.
למרות המלצת האדמירל המארח, הקטור סלאזר קלדרון, לא רכש הצי של קולומביה ספינות טילים מישראל, אך החלון לדרום אמריקה נפתח. אל"ם פיני שחר, שמושבו הקבוע היה בברזיליה העביר הודעה לכל הנספחים הצבאיים שהיו מכריו. לצי הצ'יליאני היה באותה עת צורך מבצעי שהספינות היו עשויות למלא. אדם רציני וגבוה התייצב והודיע כי הוא סא"ל בצי הצ'יליאני ונשלח במיוחד ללמוד על הספינות. הקצין חזר עם התרשמות חיובית ביותר. בהמשך נרכשו מישראל ספינות סער מדגמים סער 4 וסער 3 וחלקן פעילות בו עד היום.
סיוע לשיווק ביטחוני לקולומביה וצ'ילה > גלריה

כניסה לקרטחנה קולומביה והתקשרות בצמוד לאוניית צי קולומביה 28 ביולי 1976.
מימין לשמאל: הנספח הימי בארצות הברית אל"ם משה טבק, מפקד ההפלגה אל"ם אלי רהב ואל"ם פנחס שחר הנספח הצבאי לדרום אמריקה, על סיפון אח"י תרשיש (סער 4) בנמל קרטחנה (קולומביה), יולי 1976.
הספינות במעגן צי קולומביה בנמל קרטחנה.
תצוגת גבריאל (טיל) בביקור קציני צי קולומביה על סיפון אח"י יפו בנמל קרטחנה. המארח אל"ם אלי רהב משמאל.
פתיחת ארגז טיל גבריאל לתצוגה למבקרים מצי קולומביה.30 ביולי 1976.
אדמירל קלדרון סלאזר מצי קולומביה עם אל"ם פנחס שחר על גשר אח"י יפו.
אנשי צוות הספינות מטיילים בקרטחנה.
שלט ברכה מפיקוד הצי האטלנטי של קולומביה שנמסר למפקד המבצע, לציון הביקור בנמל קרטחנה (קולומביה), 24 ביולי 1976.
ההפלגה בחזרה > מקרטחנה לברמודה

בשעה 01:00 בליל ה-1 באוגוסט הפליגו הספינות מנמל קרטחנה לנמל התדלוק באי ברמודה. הים היה גבה גלי מכיוון צפון, נגדי לכיוון התנועה. הגלים בים הקריבי דומים בצורתם לים התיכון. הידיעה כי יוצאים לדרך הביתה הביאה למורל גבוה ורוב אנשי הצוות הצטופפו בגשר הסגור ושרו שירי געגועים למולדת. ב-4 באוגוסט, בשעה 09:30 נכנסו למקום המוכר בנמל ברמודה. כאן הוחלף חלק שהתקלקל וכשהסתיים התיקון יצאו בבוקר ה-7 באוגוסט לנמל התדלוק פונטה דלגדה שבאיים האזוריים.
ההפלגה בחזרה > האיים האזוריים

קטע התנועה באוקיינוס האטלנטי חולק לשנים. נקבעה חניית ביניים לתדלוק בנמל פונטה דלגדה הנמצא באי הראשי סאו מיגל של האיים האזוריים. הספינות הגיעו לנמל בשעות אחר הצהרים של ה-10 באוגוסט. הכניסה לנמל פונטה דלגדה סוכמה בחודש הקודם עם הנספח הימי של פורטוגל בוושינגטון, אך לא היה בכך תקדים. אניות המוסד לעלייה ב' ואניות חיל הים שחצו את האוקיינוס האטלנטי במבצע קולומבוס, ביקרו בנמל לפנים. בפונטה דלגדה הופתעו הספינות לפגוש את היאכטה הנשיאותית המצרית "אל חוריה" מאוישת באנשי חיל הים המצרי עוגנת באותו רציף במרחק כ-30 מטר, כאשר הדרך ליציאה עוברת ליד המצרים. הצוותים היו בדריכות בשני הצדדים. מפקד הכוח, אלי רהב, שלח מכתב ברכה למפקד היאכטה המצרי והודיע כי כל אחד ישמור על הצוות שלו, אך לא היו בעיות עם הצוות המצרי. חלק מהצוות ניצל את הזמן הקצר של התדלוק לביקור באי, בו רוחשת גם פעילות געשית, ורכשו מהמשקה המקומי ליקר פסיפלורה. בשעה 02:00 הסתיים התדלוק והספינות יצאו את הנמל אל גיברלטר.
ממשלת פורטוגל הודיעה בסוף 1976 על הקמת קשרים דיפלומטיים מלאים עם ישראל. שר החוץ יגאל אלון ומנכ"ל המשרד שלמה אבינרי היו בקשר עם ראש ממשלת פורטוגל מריו סוארש, והאישור לתדלוק היה סנונית ראשונה בהתחממות היחסים.
ההפלגה בחזרה > גיברלטר והים התיכון

התנועה לגיברלטר הייתה במהירות 30 קשר, בים שקט עם גלי גיבוע ארוכים מאוד. תוך כדי תנועה נודע כי הוריקן פגע בתחנת החיזוי בחוף המזרחי של ארצות הברית. העיתוי היה מוצלח, מאחר שהספינות נכנסו ב-12 באוגוסט בשעה 15:00 למקום המוכר להם שוב, באירוח הצי הבריטי, ולא נזקקו יותר לתחנת החיזוי שנפגעה. הפעם היה להם גם מה לספר לאדמירל מפקד המקום. האדמירל, שהתרשם ממסע הספינות הקטנות, טרח לפני עזיבת גיברלטר להיפרד מהספינות ולתת למפקד אח"י תרשיש כתשורה עגבניות טריות אותן קטף מגינתו.
בגיברלטר העביר אל"ם אלי רהב את הפיקוד לרס"ן שאול חורב מפקד אח"י תרשיש (סער 4) שקודם למוביל זוג. במברק העברת הפיקוד צוין: ”המשימות שהועמדו בפני הכוח הושגו במלואן, ההצלחה הושגה תודות להשקעת היגע והיוזמה של צוותי הספינות, גורמי מפקדת חיל הים, אנשי הנספחות בוושינגטון והשגרירות בבוגוטה. במיוחד יש לציין את החמימות והרצון הטוב שליוונו מצד גורמי הצי האמריקאי, הקהילה היהודית, אמריקאים סתם, הצי הקולומביאני, אזרחי קולומביה וכן גורמי הצי הבריטי עמם נפגשנו. ....”
הספינות הפליגו מגיברלטר באותו הלילה בשעה 02:00 ונכנסו לנמל הקישון ב-16 באוגוסט. אנשי הצוות שטפו את הספינות וזכו בעצמם למקלחת, ולבשו מדים לבנים לקבלת הפנים שנערכה בנמל חיפה בשעה 10:30.
ההפלגה בחזרה > גלריה

התקשרות בנמל פונטה דלגדה חרטום הספינה מול חרטום היאכטה הנשיאותית המצרית 'אל חוריה', 10 באוגוסט 1976.
בנמל פונטה דלגדה ספינות בקרבת היאכטה הנשיאותית המצרית 'אל-חוריה' 10 באוגוסט 1976.
תקלות ופתרונן

ב-48 השעות שהוקצו להכנות לפני היציאה, הועלתה אח"י תרשיש למבדוק לתיקון תקלה בהגנה הקטודית של הספינה.
הפעלת מערכות מכניות וחשמליות בתנאי רטיבות ומליחות יוצרת תקלות. חלקן ניתנות לתיקון תוך כדי הפלגה על ידי צוות הספינה וחלקן דורשות טיפול של בתי המלאכה בחוף. תקלות שהתגלו תוך כדי הפלגה טופלו על ידי הצוות. הספינות נזקקו לתיקונים בבתי מלאכה בנמלים.
מערכות ספינות הסער הישראליות הוכיחו את עמידותן והתקלות שהופיעו במהלך ההפלגה תוקנו על ידי צוותי הספינות, ללא תקלות שהשפיעו על המסלול ומהירות ההפלגה. לא היה דבר שהעיב על ההופעה הקרבית המכובדת וקלקל את הרושם שהייתה כוונה ליצור. התקלות המשמעותיות יותר, שחייבו פעילות חיצונית, היו:
לקראת היציאה התגלתה תקלה במתפיל מים של אחת הספינות. התקלה תוקנה על ידי צוות הספינה.
בדרך ממיאמי לקולומביה אירעה באח"י תרשיש (סער 4) תקלה בטורבינת האוויר של אחד המנועים. טורבינה חליפית הוטסה לנמל ברמודה והוחלפה על ידי הצוות.
בדרך חזרה התגלתה בגיברלטר תקלה במצנן התשלובת של אחד המנועים. תקלה זו לא ניתן היה לתקן בים. נעשתה פעולת בקרת נזקים והתשלובת קוררה במי ים. המים התאדו והמלח הצטבר. המצנן תוקן בהגעה לחיפה.
כיסוי בתקשורת הכתובה

ביקור ספינות הטילים בארצות הברית זכה לסיקור נרחב בעיתונות הישראלית. מאמרים פורסמו על ידי יעקב ארז, יונה שמשי ורבים אחרים, וגם בתקשורת המקומית בערים השונות.
יעקב ארז ספינות הטילים יצאו מחיפה, מעריב 20 ביוני 1976, עמ' 6.
יונה שמשי, הסטי"לים החלו בחציית האוקינוס בדרכן לארה"ב, דבר, 23 ביוני 1976
יהודה קסטן, חידה איך תדלקו הסטי"לים? הארץ, 2 ביולי 1976.
יעקב ארז, יפו ותרשיש צפרו ליאכטה מצרית בהגיען למשט ההצדעה. ספינות הטילים הישראליות הגיעו ביום ו' אל נקודת המפגש ליד נהר ההדסון, הן כלי השיט הקטנים ביותר המשתתפים במפגש. ידיעות אחרונות, 4 ביולי 1976.
יעקב ארז, קבלת פנים נרגשת לסטי"לים שבאו למשט הצדעה לארצות הברית, כ-100 אנשי צי ישראלים צחורי מדים בראשות מפקד חיל הים אלוף בנימין תלם מייצגים את ישראל ביום ההולדת ה-200 של ארצות הברית. מעריב, 4 ביולי 1976.
יונה שמשי, יפו ותרשיש במשט ההצדעה, דבר, 4 ביולי 1976
יעקב ארז, אלפים הציפו את הסטי"לים בניו יורק. מעריב, 6 ביולי 1976.
יונה שמשי, טקס בהשתתפות תלם ואדן פתח ביקור הסטי"לים בנ"י, דבר, 6 ביולי 1976 - על הטקס בהשתתפות בנימין תלם ואברהם אדן
יונה שמשי, אלפים נוהרים לסטי"לים של חיל הים. על המשמר, 6 ביולי 1976.
גרשון יעקבסון ימאי הסטי"לים אפופי התלהבות בניו יורק. ידיעות אחרונות, 7 ביולי 1976
יהודה קסטן, ביקור הסטי"לים מבצע הסברה מוצלח – מבצע הסברה הטוב ביותר של ישראל מזה זמן רב. בין המבקרים הכנר אייזק שטרן וותיקי המח"ל. הארץ, 11 ביולי 1976.
יונה שמשי, קבלת פנים נלהבת לסט"ילים בפילדלפיה. על המשמר, 13 ביולי 1976.
הצופה, ספינות הטילים של צה"ל סיימו הביקור בפילדלפיה, מפקדם אלי רהב הניח זר ליד מצבת הזיכרון לששת המיליונים שנספו בשואה. 14 ביולי 1976.
מבט תל אביב, ביקור הסטי"לים הכה גלים בקרב יהודי ארצות הברית. 15 ביולי 1976.
יעקב ארז, 25 אלף מבקרים תוך יומיים הציפו הסטי"לים בבלטימור, קציני צי אמריקנים התרשמו ממערכת הנשק והכוננות המקצועית. הנשיא פורד היה אמור לערוך ביקור קצר בספינות, אך הדבר לא יצא לפועל. מעריב, 16 יולי 1976.
הצופה, עניין רב בארצות הברית בציוד ספינות הטילים הישראליות, 18 ביולי 1976.
יעקב ארז, הסטי"לים למיאמי, מפקדם הניח זר על קברו של הנשיא קנדי, בטקס נכח השגריר שמחה דיניץ. מעריב, 19 יולי 1976.
יונה שמשי, הסטי"לים מפליגות למיאמי, דבר, 19 ביולי 1976
יהודה עזריאלי, שייטת הקרב הישראלית שלהבה מיליונים בארצות הברית. הצופה, 20 יולי 1976.
יונה שמשי, נספחים מוושינגטון ביקרו על ספינות הטילים הישראליות. על המשמר, 22 יולי 1976.
יעקב ארז, הסטי"לים השלימו הביקור בארצות הברית, יעגנו בעוד מדינה בדרך חזרה. מעריב, 22 ביולי 1976.
הארץ, הסטי"לים יפו ותרשיש שוב בחיפה בתום מסע של 27,000 ק"מ. 17 באוגוסט 1976.
רמי אנטיאן מסע הסטי"לים הצלחה, בין גלים, ספטמבר 1976.
ציון לשבח

סגן ראש הממשלה ושר החוץ יגאל אלון, שלח מברק ברכה למפקד חיל הים אלוף בנימין תלם בזו הלשון:

”עם שובן של שתי ספינות חיל הים "יפו" ו"תרשיש" לנמל הבית נסתיים פרק נוסף של סיפוק וגאווה לכולנו. במשך שבועות עקבתי אחר דיווחי נציגויותנו על הופעתם המופתית של הצוותות. לכל מקום אליו הגיעו – בארצות הברית ובארצות אחרות – הביאו איתם רוח רעננה, מקצועית מאוד וישראלית מאוד. אותה רוח החייבת לייצג אותנו בעיני העולם. עבור יהודי התפוצות בהן ביקרו הייתה זו חוויה מרשימה במיוחד. צעדתם של ימאינו ברחובות ניו יורק הייתה אירוע שלא במהרה ישכח ועשרת אלפי המבקרים על הסיפונים זכו לחוויה מרגשת. עבור בעלי המקצוע, שבאו במגע עם קציני הספינות וימאיהן, הייתה זו דוגמה של צי שכל מדינה מתקדמת יכולה להתברך בו. ולעם האמריקאי הייתה זו מתנת "יום הולדת" אשר ערכה עלה בהרבה על נפחן הקטן של הספינות. מה גם שמתנה זו לוותה במבצע מקביל, של חבריהם של המלחים, בו בזמן באפריקה הרחוקה.

לשגריריה הנאמנים של המדינה ואנשי חיל הים, תודה!”
חתום יגאל אלון, סגן ראש הממשלה ושר החוץ.
לוח האירועים

| לוח אירועים> האירוע | לוח אירועים> מקום | לוח אירועים> מועדים | לוח אירועים> תיאור | לוח אירועים>  | לוח אירועים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הכנות. | נמל חיפה. | 16 עד 18 ביוני | הכנות להפלגה נמשכו יומיים מקבלת המשימה עד היציאה לים. |  |  |
| יציאה לים. | נמל חיפה. | 18 ביוני ש' 18:00. |  |  |  |
| הפלגה מחיפה לגיברלטר. | הים התיכון. | 18 ביוני 18:00, עד 21 ביוני 17:30. | הפלגה במהירות 25–30 קשר. |  |  |
| תדלוק מלא. | גיברלטר. | 22 ביוני. |  |  |  |
| מגיברלטר לברמודה. | האוקיינוס האטלנטי. | 23 ביוני 0:00, עד 27 ביוני ש' 11:00. | קטע ההפלגה הארוך ביותר. |  |  |
| תדלוק ומנוחה. | ברמודה. | 28-27 ביוני. | לא היה זמן לביקורים. |  |  |
| מברמודה לנורפוק. | משולש ברמודה. | 28 ש' 8:00, עד 29 ביוני ש' 9:30. | הפלגה במהירות 30 קשר. |  |  |
| התארגנות. | בסיס הצי האמריקני בנורפוק. | 29 ביוני עד 1/7. | הארכת התורן לנשיאת דגל גדול. |  |  |
| הצטרפות למסדר הימי. | מנורפוק לניו יורק. | 2 ביולי ש' 10:00, עד 3 ביולי 12:20. | מפגן כניסה לניו יורק. |  |  |
| מבצע יונתן | אנטבה, אוגנדה. | 4-3 ביולי. | כוחות מוטסים של צה"ל שחררו את בני הערובה שנחטפו במטוס אייר פראנס בדרכו מישראל לצרפת. |  |  |
| הצדעה לארצות הברית, מטח כבוד. | עגינה בהדסון. | 4 ביולי 1976. | דגל ארצות הברית בראש התורן. |  |  |
| קבלת מבקרים. | רציף 97 בנמל ניו יורק. | 5 עד 7 ביולי. | אלפי מבקרים בספינות. |  |  |
| תנועה לפילדלפיה. | החוף המזרחי. | 9ביולי ש' 03:30, עד 17:00. | דגל ישראל בראש התורן. |  |  |
| קבלת מבקרים. | נמל פילדלפיה. | 10 עד 12 ביולי. | ביקור בפעמון החירות . |  |  |
| יוקרה ישראלית. | הונג קונג | 11 ביולי . | מלכת היופי של ישראל, רינה מור, נבחרה למיס תבל. |  |  |
| תנועה לבלטימור. | בתעלה מקשרת. | 12ביולי 20:00, עד 13 ביולי 6:00. | תנועה איטית עם נתב מקומי. |  |  |
| ביקורים וכיבודים. | נמל בלטימור. | 13 עד 19 ביולי. | הנחת זר בוושינגטון. |  |  |
| חזרה לנורפוק. | לאורך החוף המזרחי. | 19 ביולי 22:00, עד 20 ביולי 20:00. | תנועה מהירה. |  |  |
| מנורפוק למיאמי. | לאורך החוף המזרחי. | 23 ביולי, 0:00 עד 11:00. | תנועה מהירה. |  |  |
| אירוח הקהילה היהודית. | נמל מיאמי | 23 עד 25 ביולי . | פרידה מרגשת. |  |  |
| תנועה לקרטחנה (קולומביה). | מפרץ מקסיקו והים הקריבי. | 26 ביולי 7:00, עד 28 ביולי 10:00. | כוננות נגד טילים מול סטי"לים קובנים. |  |  |
| הצגה ושיווק ביטחוני. | נמל קרטחנה (קולומביה). | 28 עד 31 ביולי | הצגת יכולת לצי קולומביה וצ'ילה, כולל מטווח תותחים בים. |  |  |
| תנועה לברמודה. | הים הקריבי. | 1 באוגוסט 1:00, עד 4 באוגוסט 9:30. | ים נגדי קשה, מורל גבוה שירים בגשר. |  |  |
| מנוחה ותיירות. | נמל ברמודה. | 4 עד 7 באוגוסט. | תיקונים. |  |  |
| תנועה לאיים האזוריים. | האוקיינוס האטלנטי. | 7 באוגוסט 7:00, עד 10 באוגוסט 14:00. | הכניסה תואמה עם הנספח הימי של פורטוגל בוושינגטון. |  |  |
| תדלוק ותיור. | נמל פונטה דלגדה באי סאו מיגל. | 10 באוגוסט. | עגינה ליד היאכטה הנשיאותית המצרית "אל-חוריה". |  |  |
| תנועה לגיברלטר. | האוקיינוס האטלנטי. | 11 באוגוסט 2:00, עד 12באוגוסט 15:00. | ים שקט, מהירות 30 קשר. |  |  |
| מגיברלטר לחיפה. | הים התיכון. | 13 באוגוסט 2:00, עד 16 באוגוסט 6:00. | בפיקוד רס"ן שאול חורב. |  |  |
| קבלת פנים חגיגית. | נמל חיפה. | 16 באוגוסט, שעה 10:30. | תמה ההפלגה הארוכה ביותר בתולדות חיל הים. |  |  |
סרטים

אלון נוישטטל, מצגת מבצע "פעמון החירות", הפלגה של ספינות הטילים אח"י יפו ואח"י תרשיש לארצות הברית 7 בדצמבר 2018.
לקריאה נוספת

מייק אלדר, האויב והים פרקים מיומן המבצעים, עמ' 235–246, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991.
אמוץ שורק, תלם בים סיפורו של אלוף בנימין תלם, עמ' 247–250. הוצאת אחוה 2009.
אנני אלרועי, פעמון החירות, מאמר בבין גלים מגזין עמותת חיל הים, ספטמבר 2013.
ספר השיאים של צה"ל 2010, המסע הארוך ביותר, במחנה, גיליון ראש השנה תשע"א, עמ' 86.
בני אריאלי ואחרים, לבאמצע האוקיינוס האטלנטי ללא דלק (כמעט), אח"י פלברה אגדות שקרו באמת, הוצאת בית החובל 2020, עמ' 142.
ביאורים

↑  הדרגה רשומה כפי שנשאו בעת המבצע. רבים מהמפקדים עלו בדרגה בהמשך שירותם.
↑  במשפט הבינלאומי ספינת מלחמה מוגדרת חלק מהמדינה לה היא שייכת.
↑  וינגייט נהרג בהתרסקות מטוס אמריקאי בהודו, ונקבר שם בקבר אחים שמאוחר יותר הועבר לארלינגטון.
↑  המארחים הקולומביאנים הביעו הערכה רבה לרמה המקצועית והמבצעית של הצי הצ'יליאני.
↑  בנוסף לשירי להקת חיל הים: בוא אלינו לים, המלח שלי, מופיעים בסרטון השיר "רותי" בביצוע אריק איינשטיין. והשיר של להקת The Doors בשם The Unknown Soldier
הערות שוליים

↑  שלמה אראל, לפניך הים, עמ' 140–156.
↑  על פי חישוב ערכו של הסכום הוא 3.5 מיליון דולר בערכי 2015.
↑  Missile boats would not go to US Bicentennial for economy reasons. פרסום ב-Jerusalem Post  14 ביוני 1976.
↑  התרשים באדיבות מוזיאון ההעפלה וחיל הים.
↑  רנה מור קצרה הצלחה בניו יורק, דבר, 21 ביולי 1976
↑  רינה מור, מלכה לשנה אחת - סיפורה של "מיס תבל" 1976, הוצאת ידיעות אחרונות, 1982.
↑  מייק אלדר, האויב והים, עמ' 246.
| --- | --- |
ערך מומלץ: 
ראש המטה הכללי רב-אלוף מרדכי גור סוקר את הצוותים לפני היציאה, לידו מפקד אח"י תרשיש רס"ן שאול חורב, 18 ביוני 1976.
מסלול הפלגת הספינות מישראל לאמריקה וחזרה, 18 יוני עד 16 אוגוסט 1976
נתיבי השיט בין הנמלים במזרח ארצות הברית, יולי 1976.
תוכנית העגינה בנמל ניו יורק ומהלך הטקסים בחגיגות 200 שנה לארצות הברית, יולי 1976.
אח"י תרשיש (סער 4) עולה בנהר ההאדסון, מלווה במשמר מושט של צי ארצות הברית.
רינה מור מלכת יופי של ישראל ומיס תבל 1976, (צילום פוטו פרג')
ברכת שר החוץ יגאל אלון לספינות השבות ממסע פעמון החירות בארצות הברית, ספטמבר 1976.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל

קרן פורום העתיד גרמניה ישראל (באנגלית: German-Israeli Future Forum Foundation, בגרמנית: Stiftung Deutsch-Israelisches Zukunftsforum DIZF) היא חברה לתועלת הציבור שנוסדה בשנת 2007 על ידי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ומדינת ישראל ומקום מושבה הוא ברלין. מטרתה העיקרית היא קידום שיתופי פעולה גרמניים-ישראליים, הן באמצעות מימון פרויקטים חיצוניים והן באמצעות פיתוח תוכניות עצמאי. מטרה זו מבוצעת בטווח הארוך בייחוד באמצעות התוכניות האלה: מימון פרויקטים, רשת העתיד גרמניה-ישראל, תוכנית מענקי מחקר על-שם סילקה טמפל ופרס שמעון פרס.
היסטוריה

את רעיון הקמת הקרן הגו נשיא רפובליקת גרמניה ונשיא מדינת ישראל לרגל יובל ארבעים שנות יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ומדינת ישראל. קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל נוסדה רשמית בדצמבר 2007 והחלה בפעילותה בפברואר 2009. הקרן שמה לעצמה למטרה לקשר בין בני אדם צעירים מישראל ומגרמניה ולתמוך בהם בעבודה המשותפת למען עתיד משותף על בסיס ערכי הדמוקרטיה, החופש והסובלנות. בראש ובראשונה אלה הם אנשי מקצוע והנהגה בגילאי 18 עד 45 שהקרן מעוניינת לרתום לעיצוב יחסי גרמניה-ישראל.
המנכ"ל בעת הקמת הקרן היה השגריר בדימוס ד"ר אלברט שפיגל. משנת 2009 ועד 2016 היה ד"ר אנדראס אברהרדט מנכ"ל הקרן. באפריל 2016 נכנסה לתפקיד ד"ר תמרה אור, ומאז היא מנהלת את פעילות הקרן. גם אופי עבודת הקרן השתנתה במרוצת השנים. תחילה, עמדו במוקד הפעילות קידום פרויקטים גרמניים-ישראליים ומימון קורסי שפה, ואילו כיום פעילות הקרן מגוונת יותר, בדגש על ביצועיות.
חבר הנאמנים

חבר הנאמנים הוא הגוף העליון של קרן פורום העתיד גרמניה-ישראל. תפקידיו הם ייעוץ, תמיכה ופיקוח על המנכ"ל. 12 חבריו הם אישים מתחומי המדע, התקשורת, התרבות, הכלכלה והפוליטיקה; מחצית מהם מתמנים בידי ממשלת גרמניה ומחצית בידי ממשלת ישראל. כל אחת מהממשלות מיוצגת על ידי חבר אחד בחבר הנאמנים.
החל משנת 2015 יושב ראש חבר הנאמנים הוא ההיסטוריון ד"ר ד"ר הרמן סימון, סגן היושב ראש הוא איש העסקים יאיר המבורגר. חברים נוספים נוכחיים הם: אֶלקֶה בידנבנדר, פרופ' דוריס דרי, ד"ר יעל הדס, יאנה הנזל, שגריר ישראל בגרמניה ג'רמי יששכרוף, ד"ר אסתר לופטין, סגנית השר מישל מינטפרינג, פרופ' ד"ר אירית שגיא, נילי שלו וד"ר תומאס שפאר.
חברים-לשעבר בחבר הנאמנים:
פרופ' ד"ר שלמה אבינרי
השגריר בדימוס יורם בן-זאב
סגנית השר בדימוס פרופ' מריה בומר
ד"ר אריק כרמון
ד"ר רותי איתן
מיקי פדרמן (סגן יו"ר)
השגריר בדימוס יעקב הדס-הנדלסמן
סגן השר בדימוס ד"ר מיכאל יאנסן (יו"ר)
פרופ' וד"ר-לשם-כבוד כריסטוף מארקשיס
ד"ר מיכאל נאומן
פרופ' גונטר נוננמאכר
רֶנֶה ר. אוברמן
פרופ' פניה עוז-זלצברגר
סגנית השר בדימוס קורנליה פיפר
אדר פרימור
כריסטינה ראו
דניאלה שאדט
נאוה סמל (1954-2017)
ד"ר סילקה טמפל (1963–2017)
דוד ויצטום
פרופ' רגינה ציגלר
פעילויות

לצד אירועים, שיחות מקוונות, השתתפות בדיונים מקצועיים, פעילות ציבורית וכיוצא בזה, פועלת הקרן בעיקר בתחומי מימון הפרויקטים, רשת העתיד גרמניה-ישראל, תוכנית מענקי המחקר על-שם סילקה טמפל והענקת פרס שמעון פרס.
פעילויות > מימון פרויקטים

הקרן מקדמת פרויקטים לשיתוף פעולה גרמני-ישראלי מכווני-עתיד בשלושה תחומי פעילות:
פוליטיקה וחברה
חדשנות וטכנולוגיה
תרבויות ותקשורת
כל הפרויקטים שהקרן מממנת מתייחסים מבחינה נושאית לפחות לאחד מטרות האו"ם לפיתוח בר קיימא. הפרויקטים יוצאים לפועל בישראל ובגרמניה באופן שווה פחות או יותר. מאז הקמת הקרן קודמו יותר מ-200 פרויקטים בילטרליים כאלה.
פעילויות > רשת העתיד גרמניה-ישראל

בשנת 2018 נפתחה התוכנית "רשת העתיד גרמניה-ישראל". הרשת מאפשרת לאקטיביסטים, פעילים ומנהיגים צעירים למצוא במאמץ מופחת, באמצעות Matchmakers (חברי רשת מתווכים), שותפים לפרויקטים גרמניים-ישראליים לא-מסחריים. על פי נתוני הקרן כמעט מחצית מן ה-Matchmakers פעילים בתחום החברה האזרחית, כשליש עוסקים בתחומי הכלכלה והמדע, כרבע מעורבים בתחומים טכנולוגיה ואמנות ותרבות (ריבוי תשובות היה אפשרי). את הפלטפורמה המקוונת של רשת העתיד מספק הסטארט-אפ הישראלי Clique.