stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספריי נעלם
יעילות

עלותו של הספריי כחמישה דולרים לפחית, והוא מונע מצבים בהם הקבוצה המגנה "גונבת" מספר מטרים מהעמדה שבה היא צריכה לעמוד. מחקר שנערך ב-2014 בדק את הצלחת הבעיטות החופשיות ב-60 ממשחקי מונדיאל 2014 לבין 31 משחקים ביורו 2012. לפי הממצאים, במשחקי היורו שבהם לא נעשה שימוש בספריי אחוז ההצלחה של הבעיטות החופשיות היה 34.8% לעומת 29.1% בגביע העולם, פער זה מעיד על יעילותו של הספריי באיזון סיכוייה של הקבוצה המגנה. נתונים נוספים שנמדדו במהלך המחקר הראו את יעילותו של הספריי, 39.8% מהבעיטות החופשיות במונדיאל עפו מחוץ למסגרת לעומת 54.3% ביורו; 30.1% מהבעיטות הגיעו למסגרת במונדיאל לעומת 10.8% בלבד במהלך היורו. בנוסף האנליסטים בחברה שערכה את המחקר הגדירו 33% מהסך הכולל של בעיטות חופשיות כבעיטות "מסוכנות" לעומת 19.6% ביורו.
המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע

המכון הממשלתי להכשרה טכנולוגית (מה"ט), הוא אגף ממשלתי במשרד העבודה. עד תחילת 2023 היה חלק מזרוע העבודה. מה"ט הוא הגוף האחראי על מערך המכללות הטכנולוגיות, המלמדות לתוארי טכנאי (י"ג) והנדסאי (י"ד) – כלימודים על-תיכוניים, אך הם אינם נחשבים לתואר אקדמי.
היסטוריה

המכון הוקם בשנת 1970 תוך שיתוף פעולה בין משרד העבודה והרווחה והסתדרות הטכנאים וההנדסאים בישראל.
בישראל פועלות כיום 31 מכללות טכנולוגיות לציבור הכללי, ועוד 30 מסגרות לימודים המיועדות לציבור החרדי. נכון לשנת הלימודים תשע"ט (2018/2019), לומדים בפיקוח מה"ט כ-26,000 סטודנטים וסטודנטיות.
משרדי המכון ממוקמים בתל אביב, דרך בגין 86.
תחומי פעילות

מה"ט הוא הגורם המתקצב והמפקח על לימודי הנדסאים וטכנאים מוסמכים לאוכלוסייה הבוגרת. בין תפקידי מה"ט נכלל סבסוד שכר הלימוד במכללות טכנולוגיות, קביעת תוכנית הלימודים, כתיבת תוכן הבחינות ועוד. במסגרת תפקידו כגוף המתקצב הוא מעביר תקצוב שגובהו כ-160 מיליון שקלים בשנה למכללות הטכנולוגיות. במקביל, אחראי משרד החינוך על הכשרת הנדסאים וטכנאים מוסמכים במסגרת כיתות י"ג-י"ד עבור צה"ל.
מה"ט גם אמון על ביצוען של הבחינות וכך נוצרת אחידות ברמת הלימודים והבחינות בקרב ההנדסאים והטכנאים המוסמכים בישראל.
כמו כן, עוסק מה"ט בהכרה במכללות ללימודי הנדסאי ולהכשרת טכנאים מוסמכים וכן במתן שירותים פדגוגיים למוסדות הלימוד ופיקוח מקצועי שוטף עליהם. מה"ט שותף לכתיבת מדיניות לשדרוג כוח אדם בתעשייה, בהתאם למסלולי ההכשרה הטכנולוגיים הנמצאים תחת פיקוחו. כמו כן, הוא שותף בפיתוח פרויקטים טכנולוגיים וביצירה של מגמות חדשות ללימודים טכנולוגיים מתוך שאיפה לסייע לתעשייה ולמשק להתמודד עם צורכים עכשוויים.
הלימודים לקבלת תעודת הנדסאי או תעודת טכנאי מוסמך מתקיימים במגוון רחב של מגמות לימוד (לרבות מגמות משנה והתמחויות). בין המגמות ניתן למנות הנדסת מכונות, הנדסת חשמל, הנדסה אזרחית (בניין), הנדסת רכב, אדריכלות ועוד.
תוכנית הלימודים מאפשרת לסטודנטים לבחור בין מסלול בוקר הנמשך כשנתיים או מסלול משולב (לימודי ערב) הנמשך כשלוש שנים, מסלול המאפשר לשלב עבודה לצד הלימודים. עם השלמת כל חובות הלימודים מקבלים הבוגרים דיפלומה.
רפורמות

בקיץ 2018, בדק הכלכלן הראשי באוצר ומצא כי הכנסתם החציונית של בוגרי מה"ט המחזיקים בדיפלומה, דומה לזו של בוגרי מכללות אקדמיות בעלי תואר פרופסיונלי (כגון משפטים או כלכלה) וגבוה יותר מזה של בוגרי אוניברסיטאות בתחומי הרוח.
בינואר 2018, התקבלה הרפורמה במערכת ההשכלה הטכנולוגית בהחלטת ממשלה מספר 3419, כחלק ממדיניות הממשלה לפעול למען פיתוח ההון האנושי, שיפור רמת הפריון וחיזוק המשק הישראלי. הרפורמה מהווה הזדמנות לחיזוק המכללות הטכנולוגיות וטיוב ההכשרה, הכוללת שינוי במספר היבטים: מבנה לימודים מודולרי המאפשר קבלת תעודת טכנאי מוסמך לאחר כשנת לימודים אחת; חופש למכללות לקבוע 25% מתוכנית הלימוד, צמצום שעות הלימוד, התנסות מעשית ועוד . בנוסף, הגדלת התקציב למכללות בהן יילמדו מעל 800 סטודנטים.
תוכנית הלימודים לתעודת הנדסאי תהיה בהיקף של כ-1,700 שעות ועוד כ-300 שעות לפרויקט גמר או עבודה מעשית (סטאז'). סטודנט שישלים כ-1,100 שעות מתוך 1,700 שעות ויעמוד בתנאים אך לא יסיים את לימודיו לתעודת הנדסאי יהיה זכאי לתעודת טכנאי מוסמך.
במסגרת הרפורמה, הוטל בהחלטת ממשלה על שר העבודה ושר החינוך, לתקן את חוק ההנדסאים והטכנאים המוסמכים, התשע"ג–2012, אשר ישנה את הרכב וסמכויות מועצת ההנדסאים והטכנאים המוסמכים והוועדות השונות במטרה לחזק את המועצה, לשפר את מערך ההשכלה הטכנולוגית ולהתאימו לצורכי המשק. במסגרת התזכיר ייקבעו סמכויות המועצה, לרבות בנושאי פדגוגיה, קידום איכות ומקצועיות במקצוע, התאמת מגמות הלימוד לצורכי המשק, יצירת מסלול לימודים מתקדמים להנדסאים מוסמכים ועוד.
מחלקות מה"ט

במה"ט מספר מחלקות:
המחלקה לתכנון, תקצוב ובקרה: אחראית על תקצוב מכללות ובקרה, וכן על ריכוז בקשות להכרה במוסדות לימוד טכנולוגיים ובקשות לתקצובם.
המחלקה הפדגוגית: אחראית על הכנה ועדכון של תוכניות הלימוד ועל אישור דיפלומות ההנדסאים.
מחלקת בחינות: מבצעת את בחינות הגמר הממלכתיות במגמות הלימוד השונות ומאשרת התאמות לנבחנים.
מחלקת לימודי תעודה והשתלמויות: עורכת בקרה על ביצוע לימודים במכינות טכנולוגיות ומאשרת את תעודות הגמר לבוגרי המכינות.
מחלקת פיקוח: מבקרת על איכות ההוראה במגמות הלימוד ועל איכות תשתיות ההוראה במוסדות.
ראו גם

טכנאי
הנדסאי
עתודה טכנולוגית
הערות שוליים

1 2  תמונת מצב המכללות הטכנולוגיות שפורסמה על ידי מרכז המחקר בכנסת, 2016
↑  תאיר איפרגן, האלטרנטיבה לאקדמיה - המכללות הטכנולוגיות, באתר כלכליסט, 25 בינואר 2019
1 2  המכון הממשלתי להכשרה טכנולוגית, באתר זרוע העבודה במשרד העבודה והרווחה
↑  מגמות לימוד פעילות לשנת הלימודים תש"פ, באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים
↑  מה ההבדל בין מהנדס להנדסאי?, באתר ynet, 29 ביוני 2018
↑  רפורמה במערכת ההשכלה הטכנולוגית בישראל, באתר משרד ראש הממשלה, ‏2018
↑  כך יסייעו אינטל וצ'ק פוינט למדינה לשדרג לימודי הנדסאות, באתר גלובס, 8 ביולי 2019
אוסקר סטרוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בינואר 1893 דאוגבפילס, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  22 ביוני 1975  (בגיל 82) ריגה, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, לטביה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
כתובת זיכרון
אוסקר סטרוק (בלטבית: Oskars Stroks;‏ 18 בינואר 1893 – 22 ביוני 1975) היה מלחין ופסנתרן יהודי לטבי, עוד בחייו הוא קיבל את התואר "מלך הטנגו".
קורות חיים

סטרוק נולד בעיר דינבורג שבאימפריה הרוסית, כיום מקום זה הוא דאוגבפילס בלטביה. אביו, דוד סטרוק (1840-1920), היה מוזיקאי בצבא וניגן בפסנתר, חליל צד וקלרינט. אמו, חווה סטרוק, נולדה ביקבפילס והתיישבה עם בעלה בדינבורג בשנת 1860 לערך. לדוד וחווה סטרוק היו שמונה ילדים כאשר לייב-אוסקר היה הצעיר מבניהם.
בגיל 10 הלחין סטרוק את הרומאנס הראשון שלו. בגיל 11 התקבל לקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג, למד נגינה בפסנתר וסיים בהצטיינות בגיל 16. בזמן הלימודים ואחריהם, עבד כפסנתרן במסעדות וליווה בפסנתר סרטים אשר צולמו אז ללא קול. בשנת 1914 התחתן עם לואיזה פאדאנלי–שוסטר (הוריה מאוסטריה ואיטליה)ף ב-1919 נולדה להם ביתם ורה (נפטרה ב-2012). סטרוק פתח בעיר ריגה שבלטביה בית דפוס לייצור תווים. הוא היגר לפריז, וגם שם הקים בית דפוס, אך העסק בפריז לא הצליח, בית הדפוס פשט רגל וסטרוק עזב את פריז.
את כינויו "מלך הטנגו" קיבל סטרוק בשנת 1930 לערך והחל להיות מפורסם מאוד ברחבי אירופה. השירים הפופולריים הראשונים שלו בסגנון טנגו הם "עיניים שחורות" ו"תגידו למה". ב-1935 נסע למסע הופעות בסין וביפן, זאת בזכות אחיו אשר סידר לו מקומות להופיע שם. ב-1941, עת לפני שהנאצים פלשו לריגה, סטרוק ומשפחתו הספיקו לעזוב ברכבת האחרונה אשר יצאה לקזחסטן. בזמן מלחמת העולם השנייה הופיע סטרוק לפני החיילים של הצבא האדום, והתקבל לארגון המלחינים של ברית המועצות. בסיומה של המלחמה, שרר בלטביה שלטון סובייטי. אוסקר סטרוק התיישב ועבד במוסקבה. בשנת 1948, בריגה, סטרוק גורש מן הארגון מכיוון שהשלטון החליט ששיריו לא התאימו לאידאולוגיה הסובייטית. שיריו נהיו לאסורים והוא כתב מוזיקה בלבד. כמו בצעירותו, הוא עבד בשנית כפסנתרן במסעדות.
סטרוק נפטר בגיל 82, ב-22 ביוני 1975 בריגה, עוד בזמן השליטה הסובייטית בלטביה, העיתונות והשלטון אפילו לא הזכירו את שמו על מותו. לאחר פירוק ברית המועצות, שמו של אוסקר סטרוק, הוחזר לרשימת המלחינים של לטביה.
סטרוק כתב יותר מ-300 מנגינות. נוסף על כך, הוא כתב רומאנסים, שירים, וואלסים, פוקסטרוטים, ומנגינות לסרטים. ישנו גם שיר בעברית - "על שפת הכנרת" - בשיר זה השתמשו במוזיקה של סטרוק מהטנגו המפורסם שלו "עיניים שחורות".
פקוס

| פקוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: דלועאים
משפחה:: דלועיים
סוג:: מלפפון
מין:: מלון
שם מדעי
 Cucumis melo var. flexuosus

פָֿק֫וּס, הידוע גם בשם מלפפון מקראי, מלפפון ארמני, או מלפפון ערבי, הוא זן השייך לפרי מלון. זהו צמח בעל פרי ארוך ודק, שמאפייניו דומים למלפפון ולקישוא.
תיאור

הפקוס שייך למשפחת הדלועיים כמו המלפפון, הקישוא, הדלעת והאבטיח.
תיאור > מאפיינים

צבעו של הירק בהיר, אורכו לרוב ארוך יותר מהמלפפון הרגיל, והמרקם שלו פריך עד קשה, ולעומת המלפפון מרקמו קשה יותר. מבחינת מראה, הפקוס נראה כמו מלפפון גדול, צבעו נוטה בין ירוק בהיר עד צהבהב, חלק או עם פסים כהים לאורכו, עטוי בפלומת שערות עדינה ומכיל זרעים גדולים שאפשר להסיר בקלות. הקליפה שלו חלקה (חסרת בליטות) ודקה מאוד. אין בו מרירות והשימוש בו על פי רוב הוא ללא קילוף.
הטעם שלו דומה לטעם המלפפון והמראה הפנימי שלו נראה גם כן דומה מעט למלפפון. זהו למעשה סוג של מלון או קישוא הדומה לזן מלפפון.
גובהו הממוצע של צמח הפקוס הוא 91-76 סנטימטר. הוא גדל היטב הן על קרקע והן בהדליה. עבור צמח הפקוס תנאי התאורה הטובים ביותר הם שמש מלאה במשך רוב שעות היום. הפרי טעים ביותר כשאורכו הממוצע הוא 38-30 ס"מ. הפקוס הכבוש נמכר בשווקים ברחבי המזרח התיכון ומכונה "מלפפון בר כבוש".
הארמנים המכנים את הפקוס "מלפפון ארמני" מגדלים אותו למעין דלעת דקה מאוד וארוכה המגיעה לאורך 60 סנטימטר. בישראל נוהגים לקטוף אותו כשהוא עוד קטן ופלומת השערות המכסה אותו כמעט נעלמת והפרח שבראשו מתייבש ונופל.
שמות נוספים משפות אחרות: מלפפון באורך יארד, מלפפון נחשי, מלון נחשי, ביפנית: אורי, בטורקית: אקור בטורקית, בהינדי: קאקרי, וטאר בפונג'אבי. אין להתבלבל עם דלעת הנחש (Trichosanthes spp). הירק נקרא לפעמים גם "גוטה".
היסטוריה

פרדריק האסלקוויסט, במסעותיו ברחבי ארמניה הגדולה (אסיה הקטנה), במצרים, בקפריסין ובארץ ישראל (פלשתינה) במאה ה-18, נתקל ב"מלפפון המצרי או המלפפון השעיר: Cucumis chate, שנכלל כיום במגוון הארמני. האסלקוויסט טען שהפקוס הוא "מלכת המלפפונים, מרעננת, מתוקה, מוצקה ובריאה." הוא גם הצהיר כי "הם עדיין מהווים חלק גדול מהאוכל של בני המעמד הנמוך במצרים המגישים אותם כמאכל בשרי וכמשקה וכמאכל בריאות."
ג'ורג' א' פוסט, ב-מילון התנ"ך של הייסטינגס (Hastings' Dictionary of the Bible), קבע כי "הוא ארוך ודק יותר מהמלפפון הנפוץ, ואורכו הוא לעיתים קרובות יותר מרגל (a foot long), ולפעמים עוביו דק כל כך, פחות מסנטימטר, עם קצוות מחודדים." תת-המין Cucumis melo היה המלפפון הנפוץ ביותר בתמונות ובטקסטים עתיקים מאזור הים התיכון, והיה ככל הנראה סוג של מלפפון שניתן לגדל אותו לאורך כל ימות השנה עבור טיבריוס, הקיסר של רומא במאה הראשונה.
מחקר שפורסם בשנת 2018 הגיע למסקנה כי ניתן לשפר את יבולי הפקוס בישראל על ידי מבחר של צמחי תרבות מסורתיים מקומיים. המחקר בדק צמחים מתורבתים מסורתיים שנאספו מ-42 שדות שונים, ומצא וריאציות נרחבות בתכונות מסוימות של אותם צמחים שניתן לעבד כדי לשפר את הייצור המקומי.
שימושים

לפקוס טעם הדומה מאוד למלפפון בכלל ובפרט למלפפון בלאדי. לרוב אוכלים אותו עם הקליפה והוא משמש במטבח גם כתחליף לירקות כמו קישוא ומלפפון. מכיוון שאינו צורך הרבה מים הוא לרוב בעל מרקם פריך ומוצק יותר ממלפפון. כשמתייחסים לפקוס כאל מלפפון ניתן לאכול אותו טרי עם מלח גס, לשלב אותו בסלטים שונים ללא בישול או לכבוש אותו. כשמתייחסים לפקוס כאל קישוא ניתן לבשל אותו, בשלמותו, כשהוא פרוס לפרוסות או ממולא. כשבוחרים פקוס לכבישה מומלץ להשתמש בפקוסים קטנים ככל האפשר. הפקוס יכול לשמש גם כמרכיב עיקרי בסלט קר עם תוספות שונות כמו שמן זית ולימון.
הפקוס הוא ירק עונתי וניתן למצוא אותו בשווקים בתקופת הקיץ, בחודשים מאי עד יולי.
הערות שוליים

↑  "Armenian Cucumber". Have A Plant (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-03-30.
1 2 3 4 5  פאקוס: האח המוצלח של המלפפון, באתר ynet, 6 ביולי 2009
↑  nrg מעריב, הוקוס פקוס: סלט מרענן עם ירק הפקוס, באתר nrg‏, 22 ביולי 2012
1 2  הדיי עפאים, להתקרר מבפנים: מתכונים עם פקוס, באתר הארץ, 6 ביולי 2012
↑   Wild Cucumbers Got You In a Pickle?
↑  http://greengopost.com/armenian-cucumbers-vineyard-farmers-market-fresno/
↑  Paris, Harry; Janick, J. (2008-05-20). "Reflections on linguistics as an aid to taxonomical identification of ancient Mediterranean cucurbits: the Piqqus of the Faqqous1".
↑  Omari, Samer; Kamenir, Yuri; Benichou, Jennifer I. C.; Pariente, Sarah; Sela, Hanan; Perl-Treves, Rafael (2018). "Landraces of snake melon, an ancient Middle Eastern crop, reveal extensive morphological and DNA diversity for potential genetic improvement". BMC Genetics. 19 (1): 34. doi:10.1186/s12863-018-0619-6. PMC 5966880. PMID 29792158.
פקוסים למכירה
הפקוס, גידול נפוץ בהודו
יורי גזינסקי

יורי אלכסנדרוביץ' גזינסקי (ברוסית: Юрий Александрович Газинский; נולד ב-20 ביולי 1989 בקומסומולסק על אמור) הוא כדורגלן רוסי המשחק בעמדת הקשר אחורי.
קריירת מועדונים

גזינסקי החל לשחק כדורגל בגיל 6, בקבוצות מקומיות בעיר הולדתו, קומסומולסק על אמור. באוגוסט 2007 הופיע לראשונה במדי הקבוצה של סמנה, במסגרת הליגה הרוסית השנייה. בקיץ 2010 עבר גזינסקי ללוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק. לאחר ירידת ליגה של קבוצתו, ב-2012, חתם בטורפדו מוסקבה, והיה לשחקן מרכזי במדי טורפדו במהלך 2012/2013. ב-1 במאי 2013, לאחר עונה אחת בלבד במוסקבה, חתם גזינסקי ל-3 שנים בקרסנודאר. במעבר לקרסנודאר הפך לראשונה בקריירה לשחקן בליגת העל הרוסית. ב-17 ביולי 2014 הופיע לראשונה במסגרת אירופית, כאשר פתח בהרכב קבוצתו בניצחון 0–4 על סילמאיה קאלב האסטונית, במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. גזינסקי אף כבש במשחק זה.
נבחרת רוסיה

גזינסקי זומן לראשונה לסגל נבחרת רוסיה באוגוסט 2015, לקראת צמד המשחקים מול שוודיה וליכטנשטיין, במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-31 באוגוסט 2016 הופיע לראשונה במדים הלאומיים, כאשר נכנס כמחליף במשחק ידידות מול טורקיה.
גזינסקי נכלל בסגל נבחרת רוסיה לגביע הקונפדרציות 2017, אך לא שיחק בטורניר זה.
גזינסקי נכלל בסגלו של מאמן נבחרת רוסיה, סטניסלב צ'רצ'סוב, למונדיאל 2018. ב-14 ביוני 2018 כבש את השער הראשון בטורניר, שהיה גם שער הבכורה שלו בנבחרת, בדקה ה-12, בניצחון 0–5 על ערב הסעודית, במשחק הפתיחה של המונדיאל.
הערות שוליים

↑  רוסיה הביסה את סעודיה 0:5 במשחק הפתיחה במונדיאל, אתר כאן
| נבחרת רוסיה – גביע הקופנדרציות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 אקינפייב •  2 סמולניקוב •  3 שישקין •  4 גזינסקי •  5 ואסין •  6 דז'יקייה •  7 פולוז •  8 גלושאקוב •  9 סמולוב •  10 קמבולוב •   11 בוחארוב •  12 גאבולוב • 13 קודריאשוב •  14 קוטפוב • 15 מירנצ'וק • 16 גילרמה • 17 גולובון • 18 ז'ירקוב • 19 סמדוב • 20 קנוניקוב • 21 ירוחין • 22 טראסוב • 23 קומבארוב • מאמן: צ'רצ'סוב |  1 אקינפייב •  2 סמולניקוב •  3 שישקין •  4 גזינסקי •  5 ואסין •  6 דז'יקייה •  7 פולוז •  8 גלושאקוב •  9 סמולוב •  10 קמבולוב •   11 בוחארוב •  12 גאבולוב • 13 קודריאשוב •  14 קוטפוב • 15 מירנצ'וק • 16 גילרמה • 17 גולובון • 18 ז'ירקוב • 19 סמדוב • 20 קנוניקוב • 21 ירוחין • 22 טראסוב • 23 קומבארוב • מאמן: צ'רצ'סוב | רוסיה |
| נבחרת רוסיה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 אקינפייב •  2 פרננדס •  3 קוטפוב •  4 איגנשביץ' •  5 סמיונוב •  6 צ'רישב •  7 קוזיאייב •  8 גזינסקי •  9 דזאגויב •  10 סמולוב •   11 זובנין •  12 לוניוב • 13 קודריאשוב •  14 גרנאט • 15 אל. מירנצ'וק • 16 אנ. מירנצ'וק • 17 גולובין • 18 ז'ירקוב • 19 סמדוב • 20 גבולוב • 21 ירוחין • 22 דזיובה • 23 סמולניקוב • מאמן: צ'רצ'סוב |  1 אקינפייב •  2 פרננדס •  3 קוטפוב •  4 איגנשביץ' •  5 סמיונוב •  6 צ'רישב •  7 קוזיאייב •  8 גזינסקי •  9 דזאגויב •  10 סמולוב •   11 זובנין •  12 לוניוב • 13 קודריאשוב •  14 גרנאט • 15 אל. מירנצ'וק • 16 אנ. מירנצ'וק • 17 גולובין • 18 ז'ירקוב • 19 סמדוב • 20 גבולוב • 21 ירוחין • 22 דזיובה • 23 סמולניקוב • מאמן: צ'רצ'סוב | רוסיה |
אמנון פרידברג

| --- | --- |

אמנון פרידברג, 2016
 לידה:  18 בספטמבר 1945 חיפה, פלשתינה המנדטורית 
 פטירה:  10 באוקטובר 2020 (בגיל 75) תל אביב-יפו, ישראל 
 ענף מדעי:  אנטומולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 מנחה לדוקטורט:  יהושע קוגלר 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אמנון פרידברג (18 בספטמבר 1945 – 10 באוקטובר 2020) היה אנטומולוג ישראלי שהתמחה בזבובאים. במהלך הקריירה שלו תיאר 257 טקסונים שונים.
ביוגרפיה

פרידברג נולד ב-18 בספטמבר 1945 בחיפה. אביו היה איש עסקים ובעל חנות שעלה מלטביה, ואמו הייתה עקרת בית. בילדותו התגורר בשכונת הדר הכרמל, שגבלה במדרון הר טבעי בו נהג להסתובב רבות ולהתרשם מהצמחים והחולייתנים כגון נחשים שאותם גידל בבית למגינת ליבה של אימו. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה ובתיכון התוודע לשיטות מחקר מתודולוגיות כגון הכנת עשבייה ושימוש במגדיר צמחים. בתקופה זו החל לפתח את השאיפה לחקור עולם זה באופן מקצועי יותר. בשנת 1963 התגייס לצה"ל. בשנת 1965 החל ללמוד לתואר ראשון בביולוגיה בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, שם פגש את פרופסור יהושע קוגלר, האוצר הראשון של האוסף האנטומולוגי, שהכיר לו את עולם החרקים ולקח אותו לעבוד תחתיו. פרידברג המשיך ללימודי תואר שני ודוקטורט בזואולוגיה תחת הנחייתו של קוגלר, ובשנת 1978 השלים את הדוקטורט שלו. בשנים 1979–1980 היה פוסט-דוקטורנט בסמית'סוניאן שבוושינגטון די. סי., אך ב-1980 נקרא לשוב לאוניברסיטת תל אביב על מנת לשמש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה תחת קוגלר, שפרש לגמלאות.
במשך שנים רבות (1982–1986, 1990–1998, 2005–2012) היה העורך הראשי של כתב העת המדעי Israel Journal of Entomology, לעיתים קרובות האדם היחיד שערך את העיתון ובזכותו כתב העת פרח וחוקרים מכל העולם נהגו לפרסם בו את מאמריהם.
פרידברג שימש כאוצר האוסף האנטומולוגי של האוניברסיטה עד פרישתו לגמלאות ב-2013. במקביל לעבודתו כאוצר יצא למסעות מחקר ברחבי העולם.
נפטר ב-10 באוקטובר 2020, לאחר שחלה בקורונה. בימי חייו מדענים שונים קראו על שמו 99 מינים ו-3 סוגים של חרקים לאות הערכה על פועלו.
ספרים בעברית

מדריך לחרקי כותנה בישראל, הוצאת המועצה לייצור ושיווק כותנה, דביר כזמן, 1989
לקריאה נוספת

Friedman, Ariel-Leib-Leonid (2019). "Dr Amnon Freidberg – 75 years". Israel Journal of Entomology. 49 (2): I–xl. doi:10.5281/zenodo.3872861.
הערות שוליים

↑  Ariel-Leib-Leonid Friedman, Dr Amnon Freidberg – 75 years, Israel Journal of Entomology 49, 2019-12-31, עמ' i–xl doi: 10.5281/zenodo.3890302
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261358705171  CiNii: DA0138923X  ISNI: 0000 0004 0268 4135  LCCN: n85206467  SUDOC: 091578000  VIAF: 108962151   WorldCat (עם VIAF): 108962151
הרמן טראנק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1894 
 פטירה:  1963 (בגיל 69 בערך) 
 
הרמן טראנק, באנגלית: Herman Trunk (31 באוקטובר 1894 - 16 באוגוסט 1963), היה צייר אמריקאי פעיל בתנועה המודרניסטית של שנות ה-20 וה-30. הוא הציג לצד כמה מהאמנים המפורסמים ביותר. את תרומתו לאמנות מופשטת פיגורטיבית משחזרים חוקרים ומבקרים המתעניינים בלימודי מוגבלות ולימודי דת, שכן הוא היה אמן חירש וקתולי אדוק בתקופה אנטי-קתולית. עבודתו הייתה חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1932.
ביוגרפיה

טראנק, שנולד בניו יורק למשפחה של דפסים, בילה חלק ניכר מחייו בבית המשפחה ברחוב אסקס 135 בברוקלין. הוא החל להתעניין באמנות בעודו ילד בבית הספר של המנזר הדומיניקני, וכבוגר לקח שיעורי לילה באמנות במכון פראט בברוקלין. טראנק הצטרף לצבא במהלך מלחמת העולם הראשונה ושירת באירופה. עם שובו לארצות הברית, חזר טראנק ללימודי הציור שלו, ועבד אצל ג'ון סלואן והיילי לוור בליגת הסטודנטים לאמנות בשנת 1919. הוא למד עם הנרי לי מקפי בסדנאות הקיץ של הליגה בוודסטוק, ניו יורק. לדברי מרדית' וורד, טראנק למד על הקוביזם כצורה ממקפי, וכי בעידודו של לוור, בחר טראנק בצבעי מים כמדיום העיקרי שלו.  בראיון ב-1935 בעיתון ברוקלין איגל, טראנק הסביר, "עם צבעי מים . . . אתה יכול לצייר לאחר שהבנת את תוכנו וצורתו - בזמן שאתה עדיין מרגיש אותו. אבל בצבעי שמן - עד שתסיים, רוב הרגש אולי כבר מת."
ביוגרפיה > יצירה

בשנות ה-20 העבודה של טראנק הופיעה בתערוכות של ליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק, האגודה לאמנים עצמאיים, האקדמיה הלאומית לעיצוב, המכון לאמנות של שיקגו ואגודת האמנים העצמאיים בברוקלין. בשנת 1925, בעל הגלריה הניו יורקי פ. ולנטיין דודנסינג התעניין בטראנק, ולאחר מכן טראנק הופיע לעיתים קרובות למדי בגלריה של דודנסינג. תערוכת היחיד הראשונה שלו בגלריית דודנסינג התקיימה בנובמבר-דצמבר 1928, וזכתה לביקורות חיוביות רבות: "זוהי תמונה שמציגה יופי" כתבה הביקורת.  עבודתו הושוותה לעיתים קרובות לצ'ארלס דמות'. מבקר אחר הסביר כי "יש לו כישרון יוצא דופן בהכללת אובייקטים טבעיים לצורותיהם הבסיסיות ולצבעי היסוד שלהם"
בשנות ה-30 וה-40, עבודתו של טראנק עברה יותר לכיוון ניסויים גאומטריים ואדריכליים, ככל שהתהילה שלו גדלה בתוך קהילת האמנות בניו יורק. ב-1933 הופיעה עבודתו בביאנלה בוונציה כחלק מתערוכת ויטני; הוא היה האמן היחיד מברוקלין שנכלל. באותה תקופה השתתף בתערוכות קבוצתיות במוזיאון ברוקלין. השפל הכלכלי הגדול נתו אותותיו - מפעל הדפוס של האחים טראנק קרס, וכך גם הגלריה של דודנסינג. האמן הוצג ב-1938 עם אספני האמנות האמריקאית בניו יורק.
טראנק עבד עם מריון גרנט, מאולפני גרנט בברוקלין, וערך שם תערוכת יחיד במרץ 1939. ה"ניו יורק סאן" אמר על תערוכת גרנט, "הוא יצייר באותה קומפוזיציה את החלק החיצוני של הבית והפנים שלו. כן נוכחים בתוך מסגרת ציור בודדת שלוש עונות בבת אחת, ובכל זאת, בכל מקרה, הוא מצליח לחבר את השלם לכדי ישות דקורטיבית.
ביוגרפיה > התחדשות העניין בטראנק

במהלך שנות ה-20 וה-30, טראנק הציג לצד כמה מהאמנים הבולטים במודרניזם האמריקני: ביניהם צ'ארלס דמות', ג'ון מרין, סטיוארט דייוויס, ג'וזף סטלה, ג'וזף פולט, אדוארד הופר, ארתור דאב ועוד רבים.
במכתב מ-20 בינואר 1928 לסטלה בואן, פורד מדוקס פורד שיבח את עבודתו של טראנק כ"מדהימה באמת."  התאוששותו של טראנק כצייר מודרניסטי אמריקאי גדול החלה בתערוכה באביב 1989 בגלריות הרשל ואדלר.
ישנן סיבות אחדות לכך שהיסטוריוני האמנות התעלמו מטראנק: הרקע והמחויבויות שלו היו מסורתיים, שכן הוא היה בעל ואב מסור. בנוסף, טראנק היה קתולי נאמן בתקופה אנטי-קתולית. בחינה מחדש של מחויבותו של טראנק לאמונתו הקתולית והשפעתה על אמנותו נבחנת על ידי היסטוריונית האמנות סינתיה פאולר בתערוכה Herman Trunk: Catholic Modernist ב-2009 ובקטלוג התערוכה הנלווה.
דיון בציורי טבע דומם של טראנק, היצירה שבה הוא ידוע בעיקר, נבחן בקטלוג התערוכה גם על ידי היסטוריונית האמנות דנה גילבי. בנוסף התקיים כנס באוקטובר 2009 לכבוד טראנק במכללת עמנואל, "מודרניזם ודת אמריקאית מוקדמת", הפנה את תשומת הלב לתפקיד האמונה בתנועה האמנותית.
הגורם החשוב ביותר להבנת חוסר הנראות של טראנק עשויה בהחלט להיות העובדה שפציעה במלחמת העולם הראשונה הפכה את טראנק לכמעט חירש, וכתוצאה מכך השילוב שלו ברשתות החברתיות בגלריות ובתערוכות היו קשים.
שתי תערוכות שלו נערכו בשנת 2009: עמנואל קולג' בבוסטון ערך את "Herman Trunk: Catholic Modernist" בספטמבר ובאוקטובר; ובחודשים אוקטובר עד דצמבר אנדיקוט קולג' בבוורלי, מסצ'וסטס אירח את "הרמן טראנק (1894–1963) ואת טבע הדומם המודרניסטי."
הערות שוליים

↑  Olympedia – Herman Trunk, www.olympedia.org
↑  Ward, Meredith. “Introduction.” Catalog, Herman Trunk: Paintings and Watercolors. Herschl & Adler Galleries, Inc. 4 March – 15 April 1989. 5-9.
↑  Smith, Bertha. An Artist Who is Not a Bit Arty: Herman Trunk is a Regular Person Despite the Attention his Works are Getting in the Modern Field.” Brooklyn Eagle. 2 June 1935.
↑  Strauss, Frances. Brooklyn Citizen. Nov. 25, 1928.
↑  Brooklyn Daily Eagle. Nov. 25, 1928.
↑  Catalog, Collectors of American Art: Paintings and Watercolors, 6 April – 6 May 1938 (Smithsonian Archives).
↑  Catalog, Grant Studios: Herman Trunk Exhibit, 11–27 March 1939. (Smithsonian Archives.)
↑  Catalog, The Modern Americans: The New Dudensing Galleries. 1928. (Smithsonian Archives).
↑  Catalog, Whitney Museum of American Art Second Biennial Exhibition: Watercolors and Pastels. 18 February – 18 March 1936. (Smithsonian Archives).
↑  The Correspondence of Ford Madox Ford and Stella Bowen, Eds. Sondra J. Stang and Karen Cochran, 1993. P. 378.
↑  Cynthia Fowler, ed., "Herman Trunk: Catholic Modernist" (Boston: Emmanuel College, 2009).

^
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 123072786  ISNI: 0000 0000 5425 316X  LCCN: nr89005138  SNAC: w6cg001h  VIAF: 30435575   WorldCat (עם VIAF): 30435575
יאיר אזולאי

יאיר אזולאי (נולד ב-9 בדצמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן עירוני אשקלון מליגה ג'.
קריירה

אזולאי החל את הקריירה בקבוצת הפועל אשדוד. את תחילת דרכו בליגה הראשונה עשה אזולאי במדי הפועל כפר סבא. בעונת 1998/1999 חצה את הכביש ליריבה העירונית, מכבי עירוני אשדוד שרכשה את כרטיסו. בעונת 2004/2005 הושאל לקבוצת הפועל רעננה, לאחר שלא מצא את מקומו בהרכב אשדוד. במהלך העונה, עקב מחסור בבלמים, עבר אזולאי לקבוצת בני יהודה תל אביב במסגרת עסקת חילופי שחקנים עם רעננה (תמורת תומר בצלאל).
מאז אותה עונה שערך את הופעת הבכורה שלו מול הפועל נצרת עילית במחזור ה-9 יאיר אזולאי מצא את מקומו בהרכב בני יהודה, לסירוגין. יאיר אזולאי היה שותף בגמר גביע המדינה של עונת 2005/2006 עם בני יהודה והופיע עימה בהופעה היסטורית בגביע אופ"א בתחילת עונת 2006/2007.
בקיץ 2008 עבר אזולאי לקבוצת הפועל רמת גן מהליגה הלאומית, וב-28 בינואר 2009 חתם בהפועל רמת השרון. את העונה שלאחר מכן פתח בהפועל אשקלון, ובינואר עבר להפועל ירושלים.
בקיץ 2010 עבר לקבוצת מכבי באר שבע ושם שיחק שנתיים. בקיץ 2012 עבר לקבוצת אורתודוקסים לוד, ובנובמבר הצטרף למכבי שעריים.
לקראת עונת 2014/2015 חזר אזולאי לקדנציה נוספת בהפועל אשקלון והיה שותף לעליית הקבוצה שתי ליגות ברציפות. באוגוסט 2016 עבר להפועל בני לוד בכלל שבליגת העל המשחקים נערכים בשבת.
ב-18 בינואר חתם בעירוני קריית גת מליגה א'. ב-2 באוגוסט 2017 חתם בהפועל אדומים אשדוד, ובעונתו הראשונה בקבוצה עלה עמה לליגה א' והמשיך עוד עונה שלאחריה פרש ממשחק ומונה למנהל המקצועי במועדון.
בעונת 2020/2021 העלה את הפועל אדומים אשדוד לליגה הלאומית. בדצמבר 2021, לאחר התפטרותו של רוני אוואט, מונה למאמן הקבוצה יחד עם עידן שריקי, אותה הוביל לפלייאוף העליון. בסיום העונה סיים את תפקידו. ביולי 2024 מונה למאמן עירוני אשקלון.