הלבנת אלמוגים

אלמוג מולבן בשונית אלמוגים באיים המלדיביים
הלבנת אלמוגים (בליצ'ינג) הוא אובדן הצבע המתרחש באלמוגים עקב פגיעה באצות חד-תאיות (זואוקסנטלות) סימביוטיות. כאשר האלמוגים מכסים את עצמם בשכבה שקופה המגנה עליהם. במקרים רבים הלבנת האלמוגים מובילה למותם (מרעב) של האלמוגים שנפגעו, ובכך היא מהווה איום גדול על שוניות האלמוגים.
שוניות אלמוגים מהוות כשלושה אחוזים מכלל שטח האוקיינוסים, אבל הן כוללות כרבע מכלל מיני האורגניזמים שבאוקיינוסים. בשונית האלמוגים קיימת סימביוזה בין האלמוג המאכסן ובין האצות החיות באלמוג. האצות האלה יכולות לבצע פוטוסינתזה (הטמעה), ובנוכחות אור להפוך פחמן אנאורגני, שאינו זמין לאלמוג, לפחמן אורגני זמין לאלמוג. נוכחות האצות חשובה לחיי האלמוג מכיוון שמקור התזונה העיקרי שלו הוא תוצרי הפוטוסינתזה של האצות.
כאשר האלמוג מלבין, הוא לא מת. אלמוגים יכולים לשרוד אירוע הלבנה, אבל הם נתונים יותר ללחץ ונתונים לתמותה. לא כל אירועי ההלבנה נובעים ממים חמים.
בינואר 2010, טמפרטורות מים קרים בפלורידה קיז, גרמו לאירוע הלבנת אלמוגים שהביא למוות מסוים של אלמוגים. טמפרטורות המים ירדו ב-6.7 מעלות צלזיוס (12.06 מעלות פרנהייט) והיו נמוכות מהטמפרטורות האופייניות שנצפו בתקופה זו של השנה. החוקרים העריכו שאירוע לחץ הקור הזה, גרם לאלמוגים להיות רגישים יותר למחלות והלבנה שנגרמה להם התרחשה באותו אופן שבו מים חמים יותר מהטמפרטורה הממוצעת, משפיעים על הלבנת האלמוגים.
בשני העשורים האחרונים התרבו הדיווחים על הופעת מחלה בשוניות אלמוגים הקרויה הלבנת אלמוגים. הלבנת אלמוגים נובעת מפגיעה במערכת הסימביוטית אלמוג-אצה. האצות הן צבעוניות, ופגיעה בהן גורמת לאלמוג להיראות לבן, ומכאן שם המחלה. ללא האצות האלמוג יכול עדיין לצוד באמצעות זרועות הציד שלו, אבל הוא למעשה מורעב, ונמצא בסכנת מוות.
הלבנת האלמוגים מתרחשת באופן מחזורי על פני השנה. שוניות שנראות בריאות בחורף יכולות להיות לבנות לגמרי עם בוא הקיץ, ונראה שחלק ממנגנוני המחלה קשורים לטמפרטורת המים. חלק מהאלמוגים מצליח לשרוד בתקופת החום ועם התקררות המים הם מחדשים את הסימביוזה עם האצות, ונראים בריאים עד לגל הבא של המחלה. חלק מהאלמוגים מת בעקבות ההרעבה הקשורה במחלה. הלבנת האלמוגים מקושרת להתחממות מי הים בכלל ולהתחממות העולמית בפרט. בתקופות בהן התחממות המים ארוכה יותר המחלה ארוכה וקשה יותר.
אירוע הלבנה עולמי מוכרז כאשר לפחות 12% מהאלמוגים בכל אחד מאגני האוקיינוסים העיקריים - האוקיינוס השקט, האוקיינוס האטלנטי והודו - חווים לחץ חום ברמת הלבנה תוך תקופה של 12 חודשים. ההכרזה דורשת גם דיווחים מאושרים על הלבנה. אירוע ההלבנה העולמי הראשון התרחש בשנת - 1998 כאשר דווח כי 20% מהאלמוגים בשוניות האוקיינוס סבלו מעקת חום שיכולה הייתה לגרום להלבנה, ב-2010 דווח על 35% ובין השנים 2014 ועד 2017 דווח על 56%.
במשך השנים התרחבה מאוד התופעה של הלבנת אלמוגים, ופגעה במערכת האקולוגית בים. היום המחלה נפוצה בכל שלושת האוקיינוסים הגדולים, והיא פוגעת בשוניות האלמוגים בכחמישים מדינות ברחבי העולם. יותר מ-50% מהאזורים שבהם יש שוניות אלמוגים סבלו מעקת חום חמורה דיה כדי להלבין אותם. בארצות רבות שוניות האלמוגים הן אבן שואבת לתיירות, ולכן לשמירה על המערכת הזאת ישנה חשיבות כלכלית, נוסף על החשיבות האקולוגית.
ב-2024 סבלו 80% מהאלמוגים בשונית המחסום הגדולה מעקת חום ברמת הלבנה. גם בשונית האלמוגים של אילת בים האדום ובאלמוגים בים התיכון נצפתה תופעת הלבנת האלמוגים. קבוצת חוקרים ישראלית חוקרת בשנים האחרונות את התופעה הזאת בים האדום ובים התיכון בשונית האלמוגים של אילת.
פרופ' טרייסי איינסוורת', סגנית הנשיא של אגודת שונית האלמוגים הבינלאומית, דיווחה בדאגה שההלבנה התרחבה בשנת 2024 לכמה מהמקומות הנידחים ביותר על פני כדור הארץ. מודלים אקלימיים עדכניים מצביעים על כך שכל שונית על פני כדור הארץ תחווה הלבנה חמורה שנתית מתישהו בין 2040 ל-2050. מאחר ששוניות האלמוגים מספקות מזון והכנסה מתיירות למיליוני אנשים, מגינות על קווי החוף, ונחשבות לאחת מסוגי מערכת אקולוגית הפגיעה ביותר לחימום עולמי, המדענים מתריעים כי קיימת הזנחה בקנה מידה עולמי וכי אירוע הלבנת האלמוגים, יפגעו בקהילות רבות וקוראים לממשלות למנוע את המשך ההשקעה בדלק מאובנים.