stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההפיכה הצבאית בצ'ילה (1973)

הפצצת ארמון הממשל, 1973
ההפיכה הצבאית בצ'ילה ב-11 בספטמבר 1973 היא אירוע מִפנה במלחמה הקרה וכן בהיסטוריה של צ'ילה.
בהמשך ישיר של מתיחות וחוסר שקט חברתי ופוליטי בין החוגים השמרנים בקונגרס והנשיא הסוציאליסט הנבחר של צ'ילה, סלבדור איינדה, הודח האחרון בהפיכה צבאית. החונטה בראשותו של אוגוסטו פינושה אשר תפסה את שלטונו של איינדה, בסיוע אמריקאי של ה-CIA, הורכבה מראשי חיל האוויר, מפקדי חיל הים, כוחות המשטרה והצבא. אף על פי שפינושה הגיע לשיא כוחו בשנה שאחרי ההפיכה, הוא היה לנשיא רשמי בשלהי 1974. בהמשך, פינושה צבר כוח וחיסל את ממשלתו הדמוקרטית של איינדה על ידי קמפיין של מעשי רצח שכללו בין השאר את רציחתו של שר החוץ לשעבר אורלנדו לטלייר.
לפני פינושה ידעה צ'ילה עשור של דמוקרטיה ויציבות פוליטית. איינדה עצמו, במהלך המתקפה אשר קדמה להפיכה, נאם את נאומו האחרון, אשר בו נדר להישאר בארמון הנשיאותי ואשר בו הוקיע כל אפשרות אחרת. עדים לנאומו האחרון של איינדה ציינו כי בסיומו של הנאום הוא התאבד.
אחרי מות איינדה ייסדה החונטה דיקטטורה צבאית אשר בתמיכת ה-CIA וה-DIA שלטה בצ'ילה עד שנת 1990.
ארצות הברית מילאה תפקיד במהלך האירועים אשר קדמו להפיכה: היא מימנה את האופוזיציה השמרנית לאיינדה וניצלה את ה-CIA לתעמולה נגדית אשר עודדה הפיכה. לאחר מכן, תמכה ארצות הברית בחונטה שעלתה לשלטון בראשותו של פינושה.
רקע פוליטי

איינדה התמודד בבחירות של 1970 מול חורחה אלסנדרי רודריגז מהמפלגה הלאומית ומול רודומירו טומיק מהמפלגה הנוצרית הדמוקרטית. איינדה קיבל 36.6% מהקולות. 1,070,334 לערך הצביעו לו. אלסנדרי היה קרוב אליו כשזכה ב-35.3% מהקולות ואילו טומיק היה השלישי עם 28.1%. בסך הכל הצביעו באותן בחירות 2,954,799 מצביעים. למרות שאיינדה, זכה במספר הגבוה ביותר של הקולות, על פי החוקה הצ'יליאנית כיוון שלא זכה ברוב מוחלט, על הקונגרס הלאומי הוטל להחליט מבין שלושה המועמדים. אלסנדרי הכריז ב-9 בספטמבר כי אם הקונגרס מחליט עליו הוא יפרוש, צעד שיגרום לבחירות נוספות. אחרי החלטה זו, בחר הקונגרס באיינדה. זמן קצר אחרי ששמע אודות זכיתו בבחירות, חתם איינדה על חוק שבו נתן ערובה חוקתית לכך שימשיך ללכת ברוחה של החוקה בתקופת נשיאותו.
שלטונות ארצות הברית פחדו מ"שלטון מרקסיסטי בלתי הפיך בצ'ילה" והפעילו לחץ דיפלומטי, כלכלי וכן לחץ סמוי על הממשלה הסוציאליסטית הנבחרת של צ'ילה.
בסוף שנת 1971 נשיא קובה פידל קסטרו ערך ביקור מדיני של ארבעה שבועות בצ'ילה ועורר בקרב משקיפים מערבים את החשש לגבי "הדרך הצ'יליאנית לסוציאליזם" שתגרום לסוציאליזם דומה לקובה, כלומר דיקטטורה ומשטר חד מפלגתי.
ב-1972 שר הכלכלה פדרו ווסקוביץ אימץ מדיניות כספית אשר העלתה את כמות הכסף אשר התגלגל בשוק ופיחתה את המטבע המקומי. בעקבות כך, עלתה האינפלציה באותה השנה ל-140 אחוזים והתפתחה כלכלת שוק שחור. ממשלת איינדה פעלה נגד השוק השחור על ידי הפצה מאורגנת של מוצרים בסיסיים.
באוקטובר 1972 סבלה צ'ילה משביתה ראשונה מבין גל שביתות. ביו המשתתפים בשביתה היו אנשי עסקים קטנים, חלק מהאיגודים המקצועיים וקבוצות סטודנטים. מנהיגיהם, ציפו להדיח את הממשלה הנבחרת. מלבד נזק לכלכלה המקומית, השפעתה העיקרית של שביתת עשרים וארבעה הימים הייתה במינויו של הגנרל קארלוס פרטס, בכדי לפייס את הימנים. פרטס, שירש ב-1970 בתפקיד רמטכ"ל את הגנרל רנה שניידר (שנרצח בידי קבוצה בהנהגת Roberto Viaux אשר אותו ה-CIA רצתה להרתיע), תמך בדוקטרינה של שניידר וסירב לסיוע צבאי בהפיכה כנגד איינדה.
למרות המצב הכלכלי שהחל לרדת, הקואליציה של המפלגה של איינדה, עלתה ל-43.2 בבחירות לפרלמנט של מרץ 1973. אולם, אז, הברית הלא רשמית בין מפלגתו של איינדה לבין המפלגה הדמוקרטית הנוצרית התפרקה. זו האחרונה חברה בברית עם המפלגה הימנית הלאומית שהתנגדה לממשלה הסוציאליסטית של איינדה.
שתי מפלגות הימין יצרו קואליציה דמוקרטית, הקונפליקט בין הגוף המבצע והגוף המחוקק שיתקו את פעולת הממשלה. ה-CIA שילם סכום גדול לאופוזיציה הימנית על מנת ליצור לחץ, לגרום למכשולים וכן לנצל את החולשה שנוצרה מצדו של איינדה על מנת לגרום להדחתו.
משבר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-29 ביוני 1973 הקולונל רוברטו סאופר הקיף את ארמון הנשיאות La Moneda עם רגימנט של טנקים וכשל בהדחת הנשיא. הפיכת נפל זו מכונה בספרדית Tanquetazo, הפיכה של טנקים, אורגנה בידי הקבוצה הפרלמנטרית מולדת וחירות. ההפיכה לוותה בשביתות כלליות של כורי הנחושת של El Teniente. באוגוסט 1973 התרחש משבר חוקתי, בית המשפט העליון של צ'ילה התלונן בפומבי על חוסר יכולת ממשלת איינדה לאכוף את החוק של המדינה. בעשרים ושניים באוגוסט בית הנבחרים (יחד עם המפלגה הדמוקרטית הנוצרית ביחד עם המפלגה הלאומית) האשימה את ממשלת איינדה בביצוע צעדים לא חוקתיים וקראה לצבא לאכיפת סדר חוקתי. במשך חודשים אשר קדמו לאירועים אלו, חששה ממשלתו של איינדה לקרוא לכח המשטרתי בחשדם כי הם לא נאמנים. בתשעה באוגוסט איינדה מינה את הגנרל קארלוס פראטס כשר ההגנה.
הערות שוליים

↑  Genaro Arriagada Herrera, ''Pinochet: The Politics of Power''. Google Books. נבדק ב-19 בנובמבר 2011. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Controversial legacy of former Chilean dictator Augusto Pinochet ....Gen. Augusto Pinochet, who overthrew Chile's democratically elected Communist government in a 1973 coup ...", The Christian Science Monitor, 11 December 2006
↑  "CHILE: The Bloody End of a Marxist Dream", טיים מגזין, Quote: "....Allende's downfall had implications that reached far beyond the borders of Chile. His had been the first democratically elected Marxist government in Latin America..."
↑  Kristian C. Gustafson. "CIA Machinations in Chile in 1970: Reexamining the Record", CIA, Center for the Study of Intelligence. Retrieved 21 August 2007.
↑  "Castro speech database", אוניברסיטת טקסס: תרגום לאנגלית של נאומו של קסטרו מבוסס על ההקלטה של FBIS ראו נאומים מנובמבר, דצמבר 1971.Retrieved 22 September 2006.
1 2  Comienzan los problemas, part of series "Icarito > Enciclopedia Virtual > Historia > Historia de Chile > Del gobierno militar a la democracia" on LaTercera.cl. Retrieved 22 September 2006.
↑  "mun6". Jornada.unam.mx. נבדק ב-19 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Development and Breakdown of Democracy, 1830–1973, United States Library of Congress Country Studies: Chile. Undated; according to Preface, "The body of the text reflects information available as of 31 March 1994." Accessed 22 September 2006.
1 2  (בספרדית) Se desata la crisis, part of series "Icarito > Enciclopedia Virtual > Historia > Historia de Chile > Del gobierno militar a la democracia" on LaTercera.cl. Retrieved 22 September 2006.
↑  "CIA, Operating Guidance Cable on Coup Plotting, 16 October 1970", National Security Archive, George Washington University: Quote: In a secret cable, CIA deputy director of plans, Thomas Karamessines, conveys Kissinger's orders to CIA station chief in Santiago, Henry Hecksher: "It is firm and continuing policy that Allende be overthrown by a coup." The "operating guidance" makes it clear that these operations are to be conducted so as to hide the "American hand," and that the CIA is to ignore any orders to the contrary from Ambassador Korry, who has not been informed of Track II operations.
↑  El paro que coronó el fin ó la rebelión de los patrones, El Periodista, 8 June 2003 (בספרדית)
↑  CIA 2000 report, p. 12, National Security Archive, George Washington University
↑  Second coup attempt: El Tanquetazo (the tank attack), originally on RebelYouth.ca. Unsigned, but with citations. Archived on Internet Archive 13 October 2004.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285650205171  GND: 4241277-8  LCCN: sh85023892  NKC: ph214677
אמה מורנו

| --- | --- |
אמה מורנו בסביבות גיל 30
אמה מורנו בסביבות גיל 30
 לידה:  29 בנובמבר 1899 מחוז פיימונטה, ממלכת איטליה
 פטירה:  15 באפריל 2017  (בגיל 117) ורבניה, איטליה 
 שם לידה:  Emma Martina Luigia Morano 
 מדינה:  איטליה
 מקום מגורים:  ורבניה
 ידועה בשל:  האדם החי המבוגר ביותר בין 2016 ל-2017
 בן או בת זוג:  ג'ובאני מרטינוצי 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית 
 
אמה מרטינה לואיג'יה מורנו (באיטלקית: Emma Martina Luigia Morano;‏ 29 בנובמבר 1899 – 15 באפריל 2017) הייתה האדם החי המבוגר ביותר שגילו מתועד, בין 12 במאי 2016 עד מותה ב-15 באפריל 2017, בהיותה בת 117.
ביוגרפיה

מורנו נולדה ב-29 בנובמבר 1899 בקומונת צ'יוויאסקו, נפת ורצ'לי, מחוז פיימונטה, ממלכת איטליה. היא הייתה הבת הבכורה מבין שמונת ילדיהם של ג'ובאני מורנו ומתילדה ברשיאני. רבים מבני משפחתה האריכו ימים: אמהּ, דודתה ומספר מאחיה ואחיותיה נפטרו אחרי גיל 90, ואחת מאחיותיה הגיעה לגיל 102.
בילדותה עברה משפחתה בין מספר ערים באיטליה במסגרת עבודתו של אביה, ובסופו של דבר השתכנה בקומונת ורבניה שבמחוז פיימונטה, על שפת אגם מאג'ורה - שם היא גרה עד יום פטירתה. באוקטובר 1926 היא נישאה לג'ובאני מרטינוצי (יליד 1901), ובשנת 1937 נולד בנה היחיד – אשר נפטר בגיל 6 חודשים בלבד. כיוון שנישואי הזוג עלו על שרטון, הם חיו בנפרד מאז שנת 1938 ועד למותו של מרטינוצי בשנת 1978.
עד שנת 1954 עבדה מורנו במפעל לייצור יוטה בעירהּ. לאחר מכן עבדה במטבח של פנימייה נוצרית עד לפרישתה לגמלאות בגיל 75.
גילה המופלג

כשנשאלה בגיל 112 מה סוד אריכות ימיה, סיפרה כי מעולם לא צרכה סמים וכי מדי יום היא אוכלת 3 ביצים ושותה כוס של ברנדי תוצרת בית. היא הוסיפה כי מעל לכול, היא חושבת מחשבות חיוביות על העתיד. כשנשאלה שאלה דומה בהגיעה לגיל 115, הוסיפה מורנו כי העובדה כי חיה רוב חייה כרווקה ללא ילדים תרמה אף היא לאריכות ימיה.
בשנת 2011 השתתפה במחקר מטעם בית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון, במטרה ללמוד את סוד אריכות ימיה. בדצמבר 2011 זכתה מורנו בתואר "אבירת מסדר הכבוד של הרפובליקה האיטלקית", שהוענק לה על ידי הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו – אשר גם בירך אותה באופן רשמי לכבוד יום הולדתה ה-116 בשנת 2015. האפיפיור פרנציסקוס בירך אותה לכבוד יום הולדתה ה-116.
ב-2 באפריל 2013, עם פטירתה של מריה רדאלי (אנ') האיטלקייה (ילידת 3 באפריל 1899), הפכה לאישה החיה המבוגרת ביותר באיטליה ובאירופה כולה. ב-11 באוגוסט 2015, בהגיעה לגיל 115 ו-258 ימים, הפכה לאישה האיטלקייה המבוגרת ביותר שחיה מאז ומעולם. ב-13 במאי 2016, עם פטירתה של האישה האמריקאית סוזאנה מושאט ג'ונס בגיל 116 ו-311 ימים, הפכה רשמית לאדם החי המבוגר ביותר בעולם ולאדם החי האחרון שזכה לחיות במאה ה-19.
ב-29 ביולי 2016 הוכרה מורנו על ידי ספר השיאים של גינס כאדם החי המבוגר ביותר.
בעוד שבתקופת חייה של מורנו כבר היה תיעוד של 5 נשים אחרות אשר מתו בגיל מבוגר מזה שלה, ושתיים נוספות עברו את גילה של מורנו אחרי פטירתה, היא הייתה מבוגרת יותר מכל גבר מתועד שחי אי פעם על פני כדור הארץ (הגבר הוודאי המבוגר ביותר אי פעם, נכון ל-2018, הוא ג'ירואמון קימורה מיפן, שהגיע לגיל 116 שנה ו-54 ימים, וחי בין השנים 1897–2013).
מורנו נפטרה ב-15 באפריל 2017 בגיל 117, מסיבות של זקנה טבעית. עם מותה, את התואר "האדם החי המבוגר ביותר" ירשה הג'מייקנית ויולט בראון – ילידת מרץ 1900, שנפטרה חמישה חודשים מאוחר יותר.
הערות שוליים

↑  זהו תאריך הלידה הרשמי של מורנו, שאושר על ידי ספר השיאים של גינס ועל ידי מכון המחקר האמריקאי לגרונטולוגיה. עם זאת, על פי מקורות שונים, ולעיתים אף לטענתה של מורנו עצמה, היא נולדה בתאריך 27 בנובמבר 1899. ראו לדוגמה כאן (בגרמנית)
1 2  בגיל 117: מתה האחרונה שנולדה במאה ה-19, באתר ynet, 15 באפריל 2017
↑  Emma Morano, 116, becomes World's Oldest Person (באנגלית)
↑  Nacque sotto re Umberto I. Era il 1899 Emma Morano é nata a Civiasco 112 anni fa. Oggi vive a Verbania e abita ancora da sola «Martedì ho festeggiato con torta e vino bianco». Mangia tre uova al giorno e beve la "sua" grappa (באיטלקית) (ארכיון)
↑  Emma Morano, 115, Credits Her Long Life to Raw Eggs and Staying Single, ‏18 בפברואר 2015 (באנגלית)
↑   RICERCATORI STATUNITENSI E TROUPE RAI DA NONNA EMMA, בארכיון האינטרנט,‏ 9 בדצמבר 2011 (באיטלקית)
↑  Auguri del Presidente Mattarella alla signora Morano in occasione del suo 116° compleanno, ‏29 בנובמבר 2015 (באיטלקית)
↑  I 116 anni di Emma Morano, ‏29 בנובמבר 2015 (באיטלקית)
↑  ג'ונס נפטרה ב-12 במאי 2016 בשעה 20:26 לפי שעון החוף המזרחי בארצות הברית, אך באיטליה התאריך היה כבר 13 במאי
↑  This woman is the only person left born in the 1800s, USA Today, ‏13 במאי 2016 (באנגלית)
↑  אם מחשבים את המאה ה-19 לפי חישוב אסטרונומי: בין 1 בינואר 1800 – 31 בדצמבר 1899
↑  Guinness World Records announces Emma Martina Luigia Morano as world’s oldest living person, ספר השיאים של גינס, ‏16 במאי 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 104164187202918200984   WorldCat (עם VIAF): 104164187202918200984
ג'ובאני ריינה

ג'ובאני ריינה (באנגלית: Giovanni Reyna; נולד ב-13 בנובמבר 2002) הוא כדורגלן אמריקאי, המשחק בעמדת הקשר בבורוסיה דורטמונד ובנבחרת ארצות הברית.
ביוגרפיה

ריינה נולד בסנדרלנד, בנם של הכדורגלנים האמריקאים קלאודיו ריינה (ששיחק באותה עת בסנדרלנד) ודניאל איגן. הוא שיחק במועדון הנוער של ניו יורק סיטי וב-2019 עבר לאקדמיה לכדורגל של בורוסיה דורטמונד.
בינואר 2020 ערך את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בורוסיה דורטמונד. בעונת 2019/2020 בבונדסליגה שותף ב-15 משחקי ליגה, כמו כן שיחק במשחק אחד בגביע ובשני משחקי ליגת האלופות. בעונת 2020/2021 היה לשחקן הרכב פותח קבוע בקבוצה, המשחקת בבונדליגה ובליגת האלופות. במחזור הפתיחה כבש את שער הבכורה שלו בליגה בניצחון על בורוסיה מנשנגלדבך 3-0. במחזור השלישי בישל שלוש פעמים בניצחון 0–4 על פרייבורג. את העונה סיים עם ארבעה שערים.
בינואר 2024 הושאל לנוטינגהאם פורסט עד לסוף עונת 2023/24. ריינה ערך 9 הופעות ליגה במדי נוטינגהאם, ונשאר עם הקבוצה בפרמייר ליג. בתום ההשאלה חזר ריינה לבורוסיה דורטמונד.
נבחרת לאומית

ריינה שיחק בנבחרות הצעירות של ארצות הברית מ-2017. ב-2019 שיחק בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים ובאליפות CONCACAF עד גיל 17 בו סיימה שנייה. ריינה כבש בטורניר שישה שערים בשישה משחקים ונבחר לנבחרת האליפות. בנובמבר 2020 זומן לסגל הנבחרת הבודרת. הוא כבש את שער הבכורה שלו במשחק ידידות מול פנמה.
נכלל בסגל נבחרת ארצות הברית לטורניר מונדיאל 2022 ולקופה אמריקה 2024.
חיים אישיים

לג׳ובאני אחות קטנה ממנו קרולינה ועוד אח קטן בשם מיקל, ואח בכור בשם ג׳ק שנפטר מסרטן בהיותו בן 13 וג׳ובאני צעיר ממנו בשנתיים והיה בן 11 שנפטר ג׳ק ביולי 2012.
הערות שוליים

↑  Berhalter names 26 player USMNT roster for 2022 FIFA World Cup באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל של ארצות הברית, 9 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  BERHALTER SELECTS 26-PLAYER ROSTER TO REPRESENT THE UNITED STATES IN 2024 COPA AMÉRICA באתר US Soccer,‏ 14 ביוני 2024, (באנגלית)
| נבחרת ארצות הברית – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 דסט •  3 צימרמן •  4 אדמס •  5 רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פריירה •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 הורבאט • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 לונג • 16 מוריס • 17 רולדן • 18 מור • 19 רייט • 20 קרטר-ויקרס • 21 ואה • 22 ידלין • 23 אקוסטה • 24 סרג'נט • 25 ג'ונסון • 26 סקאלי • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
| נבחרת ארצות הברית – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר |  1 טרנר •  2 קרטר-ויקרס •  3 ריצ'רדס •  4 אדמס •  5 א. רובינסון •  6 מוסא •  7 ריינה •  8 מקני •  9 פפי •  10 פוליסיק •   11 ארונסון •  12 מ. רובינסון • 13 רים •  14 דה לה טורה • 15 קרדוסו • 16 מור • 17 טילמן • 18 הורבאט • 19 רייט • 20 באלוגון • 21 ואה • 22 סקאלי • 23 לונד • 24 מקנזי • 25 ג'ונסון • 26 סרג'נט • מאמן: ברהלטר | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1290214174  VIAF: 3057168596721430450000   WorldCat (עם VIAF): 3057168596721430450000
אנטוניו קבריני

אנטוניו קבריני (באיטלקית: Antonio Cabrini; נולד ב-8 באוקטובר 1957 בקרמונה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי, וכיום מאמן כדורגל
כשחקן, קבריני היה מזוהה בעיקר עם קבוצת יובנטוס האיטלקית, והיה מכונה Bell'Antonio (באיטלקית: אנטוניו היפה), עקב מראהו החיצוני והפופולריות הרבה שלו. הוא נחשב לאחד מגדולי המגנים בהיסטוריה, בזכות יכולותיו האתלטיות, הפיזיות והטכניות.
יחד עם חברו לקבוצה גאטאנו שיראה, היה קבריני הראשון מבין חמשת הכדורגלנים היחידים בהיסטוריה של הכדורגל האירופי, שזכו בכל חמשת טורנירי הקבוצות הבינלאומיים המאורגנים על ידי אופ"א ופיפ"א: ליגת האלופות, גביע אירופה למחזיקות גביע, גביע אופ"א, הסופר קאפ האירופי והגביע הביניבשתי. כמו כן, הוא נכלל גם ברשימת תשעת השחקנים היחידים שזכו בשלושת טורנירי הקבוצות הבינלאומיים החשובים (ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות). במדי איטליה, זכה קבריני בתואר פרס השחקן הצעיר של מונדיאל 1978, וזכה עם נבחרתו באליפות העולם במסגרת מונדיאל 1982.
כמאמן, קבריני הדריך מספר קבוצות מליגות המשנה במדינתו, והחל משנת 2012 הוא משמש כמאמן נבחרת הנשים של איטליה.
קריירת משחק > תחילת הקריירה

קבריני נולד בעיר קרמונה, והחל את דרכו בקבוצת הנוער של קבוצת קרמונזה המקומית. בעונת 1973/1974 ערך את הופעות הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת, ששיחקה אז בליגה השלישית. לאחר שצבר שלוש הופעות בלבד בעונתו הראשונה, הפך לשחקן הרכב פותח בעונה שאחריה. לקראת עונת 1975/1976, עבר קבריני לקבוצת אטאלנטה מליגת המשנה, כשגם במדיה הפך לשחקן הרכב פותח.
קריירת משחק > יובנטוס

לקראת עונת 1976/1977, הוחתם קבריני בקבוצת יובנטוס אותה אימן אז ג'ובאני טרפטוני. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ובסרייה א' ב-13 בפברואר 1977, כשהיה בן 19. קבוצתו גברה 0-2 על לאציו, וקבריני המשיך ל-7 הופעות ליגה באותה עונה שהסתיימה באליפות הראשונה בקריירה שלו. קבריני ויובנטוס המשיכו גם לזכייה בגביע אופ"א באותה עונה.
שנה אחר כך השלימה יובנטוס זכייה שנייה ברצף באליפות. לאחר שתי אליפויות מקומיות נוספות ב-1981 וב-1982, זכתה הקבוצה בגביע האיטלקי ב-1983, שזיכה אותה בהשתתפות בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונה הבאה. בעונת 1983/1984 זכתה הקבוצה באליפות נוספת, חמישית במספר עבור קבריני, והוסיפה זכייה בתואר אירופי שני, עם ניצחון בגמר גביע המחזיקות על פורטו בתוצאה 1-2. בניגוד לגמר גביע אופ"א בו זכתה הקבוצה בעונתו הראשונה, הפעם קבריני שיחק את מלוא 90 הדקות במשחק הגמר. עקב הזכייה השתתפה יובנטוס עם תחילת עונת 1984/1985 בסופר קאפ האירופי, בו זכתה עם ניצחון על ליברפול, אלופת אירופה. עונה זו הביאה איתה גם את הישג השיא של השחקן במדי יובנטוס, זכייה בגביע אירופה לאלופות, לאחר ניצחון 0-1 במשחק הגמר על אותה ליברפול, משחק הזכור יותר עקב אסון הייזל. עם סיום העונה ניצחה הקבוצה במשחק הגביע הביניבשתי את ארחנטינוס ג'וניורס, והשלימה זכייה בכל חמשת התוארים הבינלאומיים בהשתתפות קבוצות מאירופה. בעונת 1988/1989 שימש קבריני כקפטן קבוצתו, ובסיום העונה, בגיל 32, עזב את הקבוצה. בסך הכל קבריני שיחק 297 משחקי ליגה עבור יובנטוס, בהם כבש 33 שערים. לאחר תקופתו ביובנטוס, עבר לקבוצת בולוניה 1909, ופרש ממשחק פעיל כעבור שתי עונות.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

קבריני זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה לקראת מונדיאל 1978 בארגנטינה, והיה אחד מתוך עשרים שחקנים מכל הנבחרות שזומנו לטורניר ללא הופעה בינלאומית אחת. קבריני, ששיחק עד אז 23 משחקים במדי הנבחרת הצעירה, ערך את הופעת הבכורה שלו בהרכב הפותח במשחק הבכורה של נבחרתו בטורניר מול צרפת, והמשיך לשחק בהרכב הנבחרת עד לסיום הטורניר. איטליה סיימה במקום הרביעי, וקבריני הצעיר, אז רק בן 21, זכה בפרס השחקן הצעיר של הטורניר.
בטורניר יורו 1980 אותו אירחה איטליה, שיחק קבריני במשחק הפתיחה אותו סיימה איטליה בשוויון 0-0 מול ספרד, וחזר לשחק רק במשחק על המקום השלישי, בו הפסידה איטליה לצ'כוסלובקיה בדו-קרב בעיטות עונשין. קבריני כבש את הפנדל הרביעי של נבחרתו בדו-קרב.
במונדיאל 1982, קבריני היה מהגורמים הבולטים לזכייתה של איטליה בתואר. הוא הרכיב, בצוותא עם השוער דינו זוף ושחקני ההגנה גאטאנו שיראה, ג'וזפה ברגומי וקלאודיו ג'נטילה, חוליית הגנה חזקה ודומיננטית, ששמרה פעמיים על רשת נקייה במהלך הטורניר. בנוסף, כבש קבריני את שערה השני של נבחרתו בניצחונה 1-2 על ארגנטינה בשלב הבתים השני. הוא נכנס לספרי ההיסטוריה כשהיה לשחקן הראשון שמחמיץ פנדל בגמר מונדיאל. בדקה ה-23 של משחק הגמר, במצב של 0-0, קבריני בעט כדור עונשין לזכות קבוצתו. הבעיטה השטוחה לפינה הימנית יצאה לחוץ, ולמרות זאת, איטליה המשיכה לניצחון של 1-3 ולזכייה בתואר.
קבריני פתח בכל משחקי נבחרתו גם במונדיאל 1986, והשלים הופעות בהרכב הפותח בכל משחקי נבחרתו בשלושה מונדיאלים רצופים. שנה אחר כך, עם מאזן לשחקן הגנה של תשעה שערים ב-73 הופעות, פרש קבריני מכדורגל בינלאומי. הוא לבש את סרט הקפטן של הנבחרת בעשר הופעות.
קריירת אימון

קבריני החל בקריירת אימון במהלך עונת 1999/2000, כשמונה למאמן קבוצת ארצו מהליגה השלישית והפסיד את העלייה לליגת המשנה בשלב הפלייאוף. בשש השנים הבאות אימן קבריני את קרוטונה מליגת המשנה ואת פיזה ונוברה מהליגה השלישית, אך לא רשם הישגים, ולא שרד מעבר לעונה אחת באף אחת מן הקבוצות.
בספטמבר 2007 מונה קבריני למאמן נבחרת סוריה בכדורגל, ותכנן לקחת את הנבחרת למחנה אימונים באיטליה לקראת מוקדמות מונדיאל 2010. באותה תקופה פרצו חילוקי דעות פנימיים בין ההתאחדות לבין הספונסרים של הנבחרות הלאומיות בסוריה, ועקב המחלוקות סיים קבריני את תפקידו בפברואר 2008, מבלי שאימן את הנבחרת כלל.
במאי 2012 מונה קבריני למאמנה של נבחרת איטליה בכדורגל נשים, אותה הוביל לרבע הגמר בטורניר אליפות אירופה בכדורגל נשים 2013 שהתקיימה בשוודיה.
תארים

יובנטוס
אליפות איטליה (6): 1976/1977, 1977/1978, 1980/1981, 1981/1982, 1983/1984, 1985/1986
הגביע האיטלקי (2): 1978/1979, 1982/1983
גביע אופ"א: 1976/1977
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1983/1984
גביע אירופה לאלופות: 1984/1985
הסופר קאפ האירופי: 1984
הגביע הביניבשתי: 1985
גביע העולם: 1982
השחקן הצעיר המצטיין בגביע העולם: 1978
כוחות מיוחדים

.
צוות של הכוחות המיוחדים האמריקאיים יוצא יחד ממסוק בל-בואינג V-22 אוספריי של חיל האוויר האמריקאי ב-26 בפברואר 2018
.
"כוחות מיוחדים", ובכללם כוחות קומנדו וכוחות טקטיים מיוחדים, הם יחידות צבאיות שהוכשרו לבצע "מבצעים מיוחדים". במדינות מסוימות הכוחות המיוחדים כפופים למשרד ההגנה, ובאחרות הם זרוע או פיקוד נפרד במסגרת הכוחות המזוינים.
הגדרות > מינוחים

המינוחים "כוחות מיוחדים" (Special Forces), "מבצעים מיוחדים" (Special Operations) ו-"כוחות מבצעים מיוחדים" (Special-Operations Forces) מקובלים בכל צבאות העולם. לדוגמה, בארצות הברית, המונח "כוחות מיוחדים" (SF) מתייחס ל"כומתות הירוקות" - הכוחות המיוחדים של זרוע היבשה, ואילו המונח "כוחות המבצעים המיוחדים" (SOF) מתייחס לכלל הכוחות המיוחדים מכל הזרועות של הכוחות המזוינים. במדינות הגוש הסובייטי לשעבר, כוחות מיוחדים מכונים בדרך כלל ספצנאז, ראשי תיבות של "מטרה מיוחדת".
הגדרות > מבצעים מיוחדים

לנאט"ו ולרוסיה הגדרה משותפת למבצעים מיוחדים: "פעולות צבאיות המתנהלות על ידי כוחות ייעודיים, מאורגנים, מאומנים ומצוידים במיוחד ומאוישים בכוח אדם נבחר. הם פועלים במסגרות קטנות תוך שימוש בטקטיקות, טכניקות ואופני פעולה לא שגרתיים שאינם תקניים לכוחות קונבנציונליים. מבצעים אלה מתבצעים בכל מגוון הפעולות הצבאיות באופן עצמאי או בתיאום עם כוחות קונבנציונליים להשגת יעדים פוליטיים, צבאיים, פסיכולוגיים וכלכליים. שיקולים פוליטיים-צבאיים עשויים לדרוש פעולה בחתימה נמוכה, טכניקות חשאיות, סמויות או דיסקרטיות וקבלת מידה של סיכון פיזי ופוליטי שאינו כרוך בפעולות קונבנציונליות".
המטות המשולבים של ארצות הברית מגדירה מבצעים מיוחדים כ"פעולות הדורשות דרכי עבודה ייחודיות, טכניקות טקטיות, ציוד והכשרה, המתנהלות לעיתים קרובות בסביבות עוינות, מוכחשות או רגישות פוליטית, ומאופיינות באחד או יותר מהדברים הבאים: רגישות לתזמון, חשאיות, חתימה נמוכה, מבוצעת עם או באמצעות כוחות מקומיים, הדורשים מומחיות אזורית או דרגת סיכון גבוהה".
הגדרות > כוחות מיוחדים

צה"ל מגדיר כוחות מיוחדים כ"כוחות בעלי הכשרה קרבית מגוונת הדורשת התמחות מיוחדת, שכרגיל אינה אפשרית גם ביחידות נבחרות. כוחות אלה הם בעלי רמה גבוהה במיומנויות בסיסיות של הצבא. ייעודם הוא לבצע מבצעים מיוחדים, ולכן הם מאורגנים, מצוידים ומאומנים לצורך זה ביחידות קטנות ורב-תכליתיות. הם כפופים כפיפות קבועה למטה הכללי (או למפקדה הצבאית העליונה או למפקדת זירת מלחמה) או למפקדה ראשית (כגון מפקדת כוחות האוויר או מפקדת כוחות הים). בזמנים שאינם זמן מלחמה הם מופעלים בדרך כלל ביוזמת הממשלה ושר הביטחון או באישורם". כוחות מיוחדים נבדלים מיחידות נבחרות אחרות בכוח אדם (משלב האיתור והגיוס וכלה בתהליכי הכשרה ארוכים ומורכבים ובשרות ממושך), בשימוש באמצעי לחימה ומערכות המפותחים במיוחד ובמבנה ארגוני שונה מיחידות רגילות.
הגדרות > כוחות מיוחדים > כוחות אוויר מיוחדים

כוחות אוויר מיוחדים קיימים בחלק מחילות האוויר. הם מהווים את הזרוע היבשתית לתמיכה במבצעי חיל האוויר. אלה כוללים יחידות סיור מיוחד כוחות חיפוש והצלה ויחידות טקטיות אחרות הפועלות באופן עצמאי או תומכות בהשתלבות הממד האווירי במבצעים משולבים עם יחידות אחרות.
הגדרות > כוחות מיוחדים > קומנדו ימי

קומנדו ימי היא יחידה מיוחדת שמתמחה במשימות קומנדו בתווך הימי, כולל השתלטות על כלי שיט, חבלה ימית, צלילה ופשיטה מהים.
משימות מבצעים מיוחדים

מבצעים מיוחדים (SO) כוללים שימוש במסגרות קטנות בפעולות צבאיות ישירות או עקיפות המתמקדות ביעדים אסטרטגיים או טקטיים, במטרה להשיג יעדים צבאיים, פוליטיים, כלכליים או פסיכולוגיים לאומיים. הם דורשים יחידות עם שילובים של אנשי מקצוע מיומנים, ציוד וטקטיקות העולות על יכולותיהם השגרתיות של כוחות צבא קונבנציונליים. כישלון משימה עלול לגרום לפגיעה ביוקרה ובאינטרסים של המדינה. המשימות משתנות בהתאם לצרכים האסטרטגים, והם יכולים לכלול פעילויות צבאיות חשאיות או גלויות לצד פעילויות אזרחיות.
משימות מבצעים מיוחדים > משימות צבאיות > סיורים מיוחדים

סיורים מיוחדים (Special Reconnaissance - SR) הם סיורי מודיעין הפועלים במבצע חשאי ובמסגרות קטנות מאחורי קווי האויב. במונחים מודיעיניים, סיור מיוחד הוא תחום במודיעין אנושי (HUMINT). המשימה כוללת הסתננות, הסתוות ותצפית ומעקב רציף על היעד המודיעיני. תפקידם כולל ייצור מטרות, הטמנת אמצעי מודיעין אותות, איסוף מודיעין חזותי והכנות למבצעי כוחות מיוחדים אחרים.