stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בערי וועבער
הערות שוליים

1 2  מגזין קול פליי מס' 6, עמוד 18.
↑  מגזין קול פליי 6, עמוד 18
↑  מגזין קול פליי 6, עמודים 20-22
↑   א כוכב, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:42) קליפ ההתרמה לצפייה באתר יוטיוב.
1 2  בלעדי: בערי וובער ואלבום הבכורה 'בעזרת השם יתברך' • ראיון מיוחד, באתר חסידיניוז, ‏5 ביולי 2009
↑  מגזין קול פליי מס' 6, טבת ה'תשפ"א, עמוד 18.
↑  ראה מגזין קול פליי 6, עמוד 18-19.
↑  בערי וועבר בעזרת השם יתברך, ידיעה באתר דוסמיוזיק.
↑  בכורה עולמית: בערי וובער - תודה לך ה' ● להאזנה, באתר חסידיניוז, ‏2 בנובמבר 2011.
↑  בערי וועבר, פארברענג 2 ידיעה באתר חסידיניוז.
↑  אלבום חדש לבערי וועבר, אגודה אחת, ידיעה באתר חסידיניוז.
↑  בערי וועבר ומקהלת מלכות חוגגים עם רשב"י במירון, ידיעה באתר חסידיניוז.
↑  הקליפ רבי שמעון בערי וובר ומקהלת מלכות לצפייה באתר יוטיוב.
↑  תקציר האלבום, סרטון לצפייה באתר יוטיוב.
↑  השבת של בערי וובר, ידיעה באתר חסידיניוז.
↑  בערי וובר מגיש: א שבת פארברענגען בגרסה ווקאלית, ידיעה באתר חסידיניוז.
↑  בערי וועבר א' מהמלחינים לאלבום שמילי 2 של שמולי אונגר, מתוך ידיעה באתר 'חסידיניוז'. השיר 'ונאמר אמן' באלבום מאך א ברכה.
↑  רבי שמעון, בערי וועבער ומקהלת מלכות לצפייה באתר יוטיוב.
↑  וטהר ליבנו, בערי וועבער, לחן של שמשי ניימן ועיבוד של נפתלי משה שניצלר, באתר יוטיוב.
↑   פרשה, בביצוע בערי וובר, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 4:20), 10 במרץ, 2022
↑   גדולי הדור, בביצוע בערי וובר, מקהלת שירה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 5:15), 27 במרץ, 2022
↑  יאיר טוקר, ‏לאור המלחמה: ברי וובר בסינגל עוצמתי: "להתוודע", באתר כיכר השבת, 3 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 3381 1846  LCCN: n2014022325  MusicBrainz: 983edff7-4f11-4324-9d5c-b50ce6e31697  VIAF: 308230049   WorldCat (עם VIAF): 308230049
התזמורת הסימפונית של קלן

| --- | --- |


 תאריך ייסוד:  1947
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  קלן, גרמניה
 אולם קונצרטים:  מרכז השידור WDR  אולם הפילהרמונית של קלן
 מנצח:  מארי ז'אקו
 אתר רשמי
 
התזמורת הסימפונית של קלן (בגרמנית: WDR Sinfonieorchester Köln) היא התזמורת הסימפונית הראשית של רשת השידור WDR (אנ') שבמערב גרמניה. התזמורת ידועה גם בשמות תזמורת הרדיו של קלן או תזמורת מערב גרמניה, והיא שוכנת בקלן שבגרמניה.
היסטוריה

התזמורת נוסדה ב-1947 על ידי שלטונות הכיבוש של בעלות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה, כתזמורת רדיו צפון מערב גרמניה. התזמורת נודעה במיוחד בזכות ביצועיה של מוזיקה מהמאה ה-20 ועכשווית. התזמורת הזמינה יצירות ממלחינים כמו לוצ'יאנו בריו, הנס ורנר הנצה, מאוריציו קאגל, קשישטוף פנדרצקי, קרלהיינץ שטוקהאוזן וברנד אלואיס צימרמן.
בשנותיה הראשונות לא היה לתזמורת מנצח ראשי, אלא עבדה עם מנצחים אורחים. כריסטוף פון דוהנאני היה המנצח הראשון ששימש כמנצח הראשי של התזמורת, מ-1964 עד 1969.
בפברואר 2017, כריסטיאן מצ'לארו ניצח לראשונה על התזמורת. הוא חזר לשלוש הופעות אורח עוקבות עם התזמורת. במאי 2019, הודיעה התזמורת על מינויו של מצ'לארו למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2019–2020, עם חוזה ראשוני ל-3 שנים. ביוני 2020, התזמורת הודיעה על הארכת החוזה של מצ'לארו עד יולי 2025. באוקטובר 2023, הודיעה התזמורת כי כריסטיאן מצ'לארו יתפטר כמנצח הראשי שלה בתום עונת 2024-2025, ויקבל את התואר שותף אמנותי לעונת 2025-2026.
בדצמבר 2022, מארי ז'אקו ניצחה לראשונה על התזמורת. בינואר 2024 הודיעה התזמורת על מינויה של מארי ז'אקו למנצחת הראשית הבאה שלה, החל מעונת 2026-2027, עם חוזה ראשוני ל-4 שנים. ז'אקו היא המנצחת הראשונה שזכתה לתואר המנצחת הראשית של תזמורת קלן.
מנצחים ראשיים

מארי ז'אקו (2025 - ממשיכה)
כריסטיאן מצ'לארו (2019 - 2025)
יוקה-פקה סאראסטה (2010 - 2019)
סמיון ביצ'קוב (1997 - 2010)
הנס פונק (1990 - 1997)
גארי ברתיני (1983 - 1991)
הירושי וואקסוגי (1977 - 1983)
זדנייק מאצאל (1970 - 1974)
כריסטוף פון דוהנאני (1964 - 1969)
ג'ולי אסטל

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 1989 (בת 36) ג'קרטה, אינדונזיה אינדונזיה 
 מדינה:  אינדונזיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 עיסוק:  דוגמנית, פרזנטורית
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ולי אסטל גסנייה (נולדה ב-4 בינואר 1989), הידועה בשם ג'ולי אסטל, היא שחקנית ודוגמנית אינדונזית. התחילה את דרכה בסרטי אימה בגיל 15. היא השתתפה ביותר מ-14 סרטים, 6 סדרות טלוויזיה ומספר קליפים מוזיקליים.
רקע

ג'ולי אסטל נולדה ב-1989 בג'קרטה, אינדונזיה, בתו של תיירי גסנייה, ממוצא צרפתי-אמריקאי, והילדה לימברה, ממוצא סיני-אינדונזי. היא הבת השנייה מתוך שלוש. אחותה הגדולה היא קאתי שרון, מנחת טלוויזיה ושחקנית, ואחותה הצעירה היא שרלוט כריסטי, אשת עסקים. אסטל למדה בבית הספר הצרפתי הבינלאומי בג'קרטה, וסיימה את לימודי התיכון ביוני, 2007.
קריירה

אסטל התחיל את קריירת המשחק שלה בסרט האינדונזי "אלכסנדריה" (2005), ונבחרה בתור "הכוכבת העולה האהובה ביותר" בפרסי MTV אינדונזיה. עד מהרה, היא נהייתה מבוקשת כשחקנית בסדרות טלוויזיה ובסרטים, ואף החלה לדגמן. בנוסף, השתתפה אסטל במספר קליפים לשירים של אמנים אינדונזיים.
אסטל גם שיחקה בסרטים בהפצה בינלאומית, כולל כ-Hammer Girl, מומחית אמנות הלחימה סילאט הרימו, בסרט The Raid 2 ‏(2014), ובתור לדאיה בסרט Macabre. בשנת 2018 היא הצטלמה בסרט של טימו צ'אהיאנטו שזכה להצחה.
אסטל היא גם פרזנטורית מבוקשת לקמפיינים של מגוון חברות, ביניהם גלידת Magnum.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Alexandria | Alexandria Jasmina |  |
| 2005 | Dealova | Amanda |  |
| 2006 | Kuntilanak | Samantha |  |
| 2007 | Kuntilanak 2 | Samantha |  |
| 2007 | Selamanya | Aristha |  |
| 2008 | Kuntilanak 3 | Samantha |  |
| 2009 | Macabre | Ladya |  |
| 2010 | Aku atau Dia | Novi |  |
| 2011 | Cowok Bikin Pusing | Cecile |  |
| 2012 | Brokenhearts | Olivia |  |
| 2014 | הפשיטה 2 | Hammer Girl |  |
| 2015 | Filosofi Kopi | El |  |
| 2015 | City of Blood | Tun |  |
| 2016 | כדור בראש | Rika |  |
| 2018 | עם רדת ליל | המפעילה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Teenage Mutant Ninja Turtles Animation | April O'Neil (voice over) | Indonesian version |
| 2008 | Melamar Peramal |  |  |
| 2010 | Amanah Dalam Cinta |  |  |
| 2011 | Kasih dan Cinta |  |  |
| 2012 | Dewi Penjaga Rindu |  |  |
| 2015 | The East | Claudia |  |
פילמוגרפיה > קליפים

| שם השיר | אמן/להקה |
| --- | --- |
Ketahuan: Matta Band
Akal Sehat: ADA Band
Cobalah Mengerti: Peterpan
Bidadari: William Gomez
Takkan Ada Aku Lagi : Ello
Hafizah: Sembilan Band
Letoy: Blackout
הערות שוליים

1 2  Maharrani, Anindhita; Gestina Rachmawati (3 באוקטובר 2008). "Julie Estelle Stop Lawan Kuntilanak". אורכב מ-המקור ב-2013-02-05. נבדק ב-2016-11-22. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Julie Estelle goes back on her word". Jakarta Post. 14 בינואר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Yazid, Nauval (4 בדצמבר 2008). "Julie Estelle: The making of a star". Jakarta Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "SHOWBIZZ - Julie Estelle". Viva.co.id.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 5619 6885  LCCN: no2011131387  NTA: 37011356X  SUDOC: 183211448  VIAF: 180952036   WorldCat (עם VIAF): 180952036 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ולי אסטל".
חמציץ

| חמציץ |
| --- | --- |
 חמציץ נטוי, Oxalis pes-caprae, הנפוץ בישראל וברחבי העולם
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי הפרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: חמציצאים
משפחה:: חמציציים
סוג:: חמציץ
שם מדעי
 Oxalis ‏לינאוס, 1753
חַמְצִיץ (שם מדעי: Oxalis; בלשון הדיבור, בעיקר באזור ירושלים, נקרא גם חַמְצוּץ) הוא הסוג המגוון והנפוץ ביותר במשפחת החמציציים. מבין 667 מיני חמציציים, 566 שייכים לסוג זה. חמציץ נפוץ ברחבי העולם, פרט לאזורי הקטבים, עם תפוצה גדולה במיוחד באזורים הטרופיים של ברזיל ומקסיקו, כמו גם בדרום אפריקה. הנציגים היחידים של משפחה זו בישראל הם חמציץ נטוי וחמציץ קטן, שניהם מינים גרים ופולשים הגדלים בבתי גידול מופרעים ומופרים בעיקר בקרבת האדם, אך גם בבתי גידול טבעיים. הראשון, שמוצאו מדרום אפריקה, הפך למין פולש נפוץ ברחבי העולם, כולל בישראל. השני, חמציץ קטן, מוצאו מהמזרח הרחוק.
קרוב משפחה של מיני החמציץ הוא עץ הפרי, הקרוי קרמבולה זהובה (Averrhoa carambola), שפריו הכוכבי והחמצמץ נמכר במרכולים בישראל.
חמציץ משולש בעציץ בירושלים
תקריב של פרחי חמציץ משולש
בצלצול של חמציץ משולש
בצלצול ועלים של חמציץ משולש
חמציץ מהמין Oxalis versicolor
חמציץ מהמין Oxalis pes-caprae הנקרא "חמציץ נטוי". חמציץ זה נפוץ בצפון ומרכז ארץ ישראל, לרבות בגינות ובשדות בעיר.
חמציץ נוי ממין Oxalis articulata
חמציץ נוי ממין Oxalis corymbosa
חמציץ ממין Oxalis corniculata
חמציץ ממין Oxalis acetosella.
המינים בסוג הם חד-שנתיים או רב-שנתיים. העלים ערוכים בשושנת או מסורגים לאורך הגבעול או בקצה הגבעול. על פי רוב העלים תלתניים, שלושת העלעלים תמימים יושבים ללא פטוטרית, בדרך כלל העלעל בעל שתי אונות, דמוי לב הפוך או מפורץ בקודקודו ודמויי יתד בבסיסו. העלים דומים לעלי תלתן, למרות שבתלתן העלעלים אינם מסודרים בדור, ובו ישנם שני עלעלים קטנים בצד ועלעל מרכזי גדול אחד. לפרחים חמישה עלי כותרת אשר לפעמים מאוחים בבסיסם, ועשרה אבקנים. צבע עלי הכותרת נע בין לבן לורוד, אדום או צהוב (הנפוץ בישראל). הפרי הוא הלקט קטן המכיל מספר זרעים. בחלק מהמינים ישנה פקעת, ולעיתים אף מתרבים בריבוי וגטטיבי.
למרות ששמו המדעי הוא Oxalis, שמו העממי באנגלית הוא Wood-sorrel.
מיני הבר של חמציץ בישראל

אזור התפוצה הטבעית של הסוג חמציץ, כמו גם של משפחת החמציציים בכללותה, אינו כולל את ישראל. עם זאת, שני מינים בסוג הוכנסו לישראל בידי האדם וכיום הם מתרבים בה באופן טבעי (מינים פולשים) - החמציץ הנטוי והחמציץ הקטן - שניהם בעלי כושר רבייה גבוה.
החמציץ הנטוי בולט בפרחיו הצהובים דמויי המשפך ונפוץ בעיקר בגינות, מדשאות, שולי פרדסים ושטחים מושקים וחצי-מוצלים בעיר ובכפר. בשנים האחרונות, התפשט החמציץ הנטוי גם לשטחים פתוחים בטבע.
מיני הנוי של חמציץ בישראל

בישראל, מיני חמציץ אחדים משמשים לגינון ונוי. למשל, חמציץ משולש (Oxalis triangularis, שם נרדף: Oxalis regnellii), שמוצאו מאמריקה הדרומית ושפרחיו ורודים או לבנים; וחמציץ סגול (Oxalis violacea), שמכונה גם חמציץ כחלילי ומוצאו מאמריקה הצפונית ושפרחיו סגולים עד כחולים.
שימושים

מאפיין נפוץ בסוג חמציץ הוא תכולה גבוהה של חומצה אוקסלית, המעניקה לעלים ולפרחים טעם חמוץ. מכאן שמו בעברית, חמציץ, ובלועזית Oxalis. טעמו יכול להיות מרענן כאשר נלעס בכמות קטנה. אולם בכמות גדולה, הצמחים האלו רעילים, ומפריעים לעיכול תקין. בעבר היה נהוג להפיק גבישים של סידן אוקסלט כדי לטפל במחלות, ולהפקת מלח חמוץ (שנודע גם כ"מלח לימון"). החמציץ גם משמש לבישול (ראו קישורים חיצוניים).
מספר מינים גדלים כצמחי נוי בגנים, אך לעיתים הם מהווים עשבים פולשניים לגינות. הזן O. tetraphylla לעיתים נמכר בטעות כתלתן בעל ארבעה עלים (הנחשב מביא מזל טוב).
מאפיינים

צמח עשבוניים חד-שנתיים או רב שנתיים על פי רוב בעלי פקעת או בצל או קנה שורש.
השורשים שורשים מתכווצים.
הגבעול זקוף או שרוע או חסר (ואז קיימת שושנת).
העלים ערוכים בשושנת או מסורגים או בקצה הגבעול.
הלוואים בדרך כלל חסרים או קטנים, והפטוטרת קיימת ובסיסה מורחב ולה שני לוואים קטנים קצרים ושעירים, דמויי משולש.
העלים תלתניים. העלעלים תמימים יושבים ללא פטוטרית, בדרך כלל בעל שתי אונות, דמויי לב הפוך או מפורצים בקודקודם ודמויי יתד בבסיסם. במינים אחדים העלים מתקפלים לעת ערב ונפרשים בשעות האור. העלעלים מכוסים נקודות אוקסלט כתומים או שחורים או פסים.
התפרחות חיקיות או אמיריות, מסוג מְסֻיֶּמֶת או סוכך או שהפרחים יחידים. עוקץ התפרחת ארוך עם שני חפים קטנים בראשו או באמצע בתפרחות של פרחים יחידים.
הפרחים נכונים, בעלי עטיף כפול, דו-מיניים, בעלי שחלה עילית. בעלי 5 איברים בכל דּוּר. עלי הגביע עלי הכותרת והאבקנים מאוחים מתחת לשחלה כל אחד לחוד ועולים ישר ממצעית הפרח. הפרחים מאופיינים בתופעת הקרויה דיסטיליה או טריסטילה שהם מקרים פרטיים של התופעה הֶטֶרוֹסְטילְיָה (heterostyly) - מצב שבו באותה אוכלוסיית המין מצויים שני טיפוסי פרחים או שלושה בפרטים שונים הנבדלים זה מזה באורך של עמודי העלי ביחס לאורכם של האבקנים. למשל בטיפוס אחד האבקנים ארוכים ועמוד העלי קצר ובשני ההפך. דיסטיליה הוא מצב שבו קיימים שני טיפוסים. ואילו טריסטיליה הוא מצב שבו קיימים שלושה טיפוסים של עמדה יחסית של דורי הצלקות והמאבקים. יישנם מינים עם פרחים סמיהומוסטיליה, כלומר (דור אחד של אבקנים בגובה של הצלקות האחר גבוה או נמוך יותר או הומוסטיליה, כלומר כל האבקנים הם בגובה הצלקות.
הגביע בעל 5 עלי גביע, מפורדים ורעופים והם מאוחים לפעמים בבסיסם ומשתיירים.
הכותרת בעלת 5 עלי כותרת מפותלים ומפורדים, לפעמים מאוחים בבסיסם ואפשר לתלוש ממנה עלה עלה בנפרד, בלי לגרור אחריו את האחרים. צבעם צהוב או צהוב-כתום, ורודים או לבנים. עלי הכותרת שזורים בפקעית ובפרח פתוח הם נסגרים בשעות החשיכה ונפרשים בשעות האור. עלי כותרת צהובים, אדומים, ורודים או לבנים.
האבקנים 10 (פי 2 מעלי הכותרת), ערוכים בשני דורים. הזירים בכל דור מפורדים או מאוחים בקרבת בסיסם, 5 ארוכים ו-5 נמוכים והם מסורגים ביניהם או כולם שווים באורכם. המאבקים בני 2 לשכות, נפתחות באמצעות סדקי אורך כלפי פנים הפרח.
לעיתים מצוי צופן בבסיס האבקנים. במצעית הפרחים אין טבעת בולטת והיא לא מפרישה צוף מתחת או סביב לשחלה.
השחלה עילית בעלת 5 עלי שחלה מאוחים, 5 מגורות שבכל אחת מהן אחד או מספר ביציות, השליה זוויתית. הביצית הפוכה, אַנְאַטְרוֹפִּית (anatropous) - כלומר, הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו. עמודי השחלה 5, חופשיים על פי רוב.
הפרי הלקט מצולע (בישראל) יבש נפתח באמצעות קשוות והפְּתִיחָה חוֹצַת מְגוּרָה (loculicidal) - בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך לאורך תפר הגב של כל עלה שחלה.
הזרעים קטנים ורבים, 1 עד 10 בכל מגורה, בעלי אנדוספרם רב ובשרני ובעלי תוספת אלסטית לבנה (אריל) המסייעת לזריקת הזרעים למרחק בעת ההבשלה. תוספת זו נאספת על ידי נמלים המסייעות בכך להפצת הזרעים.
תמונות

חמציץ נטוי בטלביה ירושלים
מינים

Oxalis acetosella: Common Wood Sorrel
Oxalis adenophylla: Sauer Klee Oxalis
Oxalis albicans : Radishroot Wood Sorrel
Oxalis albicans subsp. californica: California Wood Sorrel
Oxalis albicans subsp. pilosa: Radishroot Wood Sorrel
Oxalis alpina: Mountain Wood Sorrel
Oxalis articulata: Pink Oxalis: חמציץ ורוד.
Oxalis barrelieri: Barrelier's Wood Sorrel
Oxalis bowiei: Bowie's Sorrel
Oxalis caerulea: Blue Wood Sorrel
Oxalis corniculata: Oxalis corniculata|Procumbent Yellow Oxalis or Creeping Woodsorrel חמציץ קטן, גדל בישראל
Oxalis debilis : Pink Wood Sorrel
Oxalis debilis var. corymbosa: Pink Wood Sorrel
Oxalis decaphylla: Ten-leaved Wood Sorrel or Tenleaf Woodsorrel
Oxalis dichondrifolia: Peonyleaf Woodsorrel
Oxalis drummondii: Drummond's Woodsorrel
Oxalis eggersii: Egger's Woodsorrel
Oxalis enneaphylla: Scurvy-grass Sorrel
Oxalis europaea: Upright Yellow Oxalis
Oxalis frutescens : Shrubby Woodsorrel
Oxalis frutescens subsp. angustifolia: Shrubby Woodsorrel
Oxalis grandis: Great Yellow Woodsorrel
Oxalis hirta: Tropical Woodsorrel
Oxalis illinoensis: Illinois Woodsorrel
Oxalis incarnata: Crimson Woodsorrel
Oxalis intermedia: West Indian Woodsorrel
Oxalis latifolia: Broadleaf Woodsorrel
Oxalis macrocarpa: Sorrel
Oxalis montana: Mountain Woodsorrel
Oxalis nelsonii: Nelson's Sorrel
Oxalis oregana: Redwood Sorrel
Oxalis pes-caprae: Bermuda-buttercup חמציץ נטוי, גדל בישראל
Oxalis priceae : Tufted Yellow Woodsorrel
Oxalis priceae subsp. colorea: Tufted Yellow Woodsorrel
Oxalis priceae subsp. priceae: Tufted Yellow Woodsorrel
Oxalis priceae subsp. texana: Texas Woodsorrel
Oxalis purpurea: Purple Woodsorrel
Oxalis radicosa: Dwarf Woodsorrel
Oxalis regnellii: Regnell's Sorrel
Oxalis rosea: Sorrel
Oxalis rubra: Red Woodsorrel
Oxalis rugeliana: Coamo
Oxalis spiralis : Spiral Sorrel
Oxalis spiralis subsp. vulcanicola: Volcanic Sorrel
Oxalis stricta: Common Yellow Oxalis
Oxalis tetraphylla: Fourleaf Sorrel
Oxalis trilliifolia: Great Oxalis or Threeleaf Woodsorrel
Oxalis tuberosa: Oca
Oxalis violacea: Violet Wood Sorrel, חמציץ סגול
הערות שוליים

↑  .Oxalidaceae R.Br, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  .Oxalidaceae R.Br, WFO: World Flora Online. Published on the Internet
↑  Averrhoa carambola L, POWO plants of the World Online. Published on the Internet
↑  א. פאהן, אנטומיה של הצמח, מהדורה שניה, מורחבת ומעודכנת, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987, עמ' 339-340
1 2 3 4 5 6  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 272
1 2 3 4 5  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 217-218
1 2  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 380-381
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555736405171
טירת שאמבור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שאטו 
 מיקום:  שאמבור 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  ממלכת צרפת 
 מייסדים:  פרנסואה הראשון, מלך צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1545
 תאריך פתיחה רשמי:  1545 
 אדריכל:  פייר נפבו, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רנסאנס צרפתית 
 
 קואורדינטות:  47°36′58″N 1°31′02″E﻿ / ﻿47.616111111111°N 1.5172222222222°E﻿ / 47.616111111111; 1.5172222222222
 www.chambord.org
  (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טירת שאמבור(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טירת שאמבור
 
טירת שאמבור
החזית הדרומית של טירת שאמבור.
מדרגות סליל הבורג הכפול
טירת שאמבור (בצרפתית: Château de Chambord) היא טירה בעמק הלואר בצרפת. היא אחת הטירות הידועות בעולם בזכות אדריכלות הרנסאנס שלה המבדילה אותה מטירות אחרות של ימי הביניים.
זוהי הטירה הגדולה ביותר בעמק הלואר (Loire Valley), שנבנתה במקור כדי לשמש כבית ציד עבור פרנסואה הראשון, מלך צרפת, בעוד שארמונו שכן בטירת בלואה ובטירת אמבואז. התוכנית המקורית של הטירה מיוחסת, אך עם ספקות, לדומינקו דה קורטונה, שדגם העץ שבנה לתכנון הטירה שרד די זמן כדי שיצויר בידי אנדרה פליביאן במאה ה-17. מספר כותבים טוענים לעומת זאת, שלאדריכל הרנסאנס הצרפתי פיליברט דלורמה היה תפקיד מרכזי בתכנון הטירה. הטירה שונתה באופן ניכר במהלך 20 השנים בהן נבנתה (1547-1519). הבנייה החלה בספטמבר 1519. אחרי הפסקה ממושכת, הבנייה חודשה בספטמבר 1526. ), בין השאר בהשגחתו של פייר נפבו (Pierre Nepveu). ב-1913 העלה לראשונה מרסל ריימונד את ההשערה שלאונרדו דה וינצ'י, אורחו של המלך פרנסואה בקלו לוסה ליד אמבואז, היה אחראי לתכנון המקורי, ששיקף את רעיונו של לאונרדו לבניית טירה ברומוראנטין לאמו של המלך, ואת העניין שגילה בתכנון גרם המדרגות המרכזי בצורת סליל בורגי כפול; הדיון בכך לא הגיע למסקנות חד משמעיות. קרוב להשלמתה, המלך פרנסואה הראשון התגאה בכוחו ועוצמתו ואירח בטירת שאמבור את אויבו הוותיק קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
אדריכלות

הטירה המסיבית מורכבת ממגדל עוז עם 4 צריחים מבוצרים מסוג באסטיון בפינותיה. מגדל העוז מהווה חלק מהחומה הקדמית של מתחם גדול יותר עם עוד שני מגדלים גדולים. בסיסים לעוד 2 מגדלים נמצאים בחלק האחורי, אך לא נבנו, ונשארו בגובה הקיר.
בטירה 440 חדרים, 365 אחי בערה ו-84 גרמי מדרגות. ארבעה אולמות עם קמרונות מלבניים בכל קומה יוצרים צורת צלב.
הגג של טירת שאמבור מנוגד למבנה המסיבי שלה ותוכנן להידמות לקו הרקיע של העיר, עם המגדלונים, הצריחים, הארובות והגגות המשופעים הבולטים ממנו. בגג יש 11 סוגי מגדלים ו-3 סוגי ארובות, ללא סימטריה, ממוסגרים בפינות על ידי המגדלים המסיביים. התכנון מקביל לסגנון הצפון איטלקי ולסגנון ה-Leonardesque.
אחד משיאי האדריכלות בטירה הוא גרם המדרגות המרכזי, גרם מדרגות פתוח בצורת סליל בורגי כפול. שני הסלילים הבורגיים הם בגובה 3 קומות מבלי להיפגש ומוארים מלמעלה על ידי מעין מגדלור בנקודה הגבוהה ביותר בטירה. ישנם סברות שלאונרדו דה וינצ'י תכנן את גרם המדרגות הזה, אך אלה מעולם לא אושרו.
לטירה חזית באורך 128 מטר עם 800 עמודים מפוסלים וגג מעוטר בעיטור מורכב. כאשר פרנסואה הראשון, מלך צרפת, החל את בניית הטירה, הוא תכנן שהגג שלה יראה כמו קו הרקיע של קונסטנטינופול.
הטירה מוקפת בפארק מיוער בשטח 52.5 קמ"ר (13,000 אקר) ושמורת ציד עם צבאיים אדומים מוקפת בחומה באורך 31 ק"מ.
הטירה לא תוכננה לספק הגנה מפני אויבים. תפקיד החומות, הצריחים והחפיר החלקי קישוטיים בלבד ואף בזמן בנייתם היו אנאכרוניסטים. אלמנטים אדריכליים, כגון חלונות פתוחים, לוג'יה ואזור נירחב פתוח בחלקה העליון של טירה, הושאלו מסגנון הרנסאנס האיטלקי, ולא התאימו לאקלים הקר של מרכז צרפת.
התוכנית והאדריכלות של הטירה נתנו השראה לויליאם הנרי קרוסלנד בעת שתכנן את "בניין המייסד" ב-Royal Holloway, University of London. ל"בניין המייסד" מגדלים ותוכנית דומים, אך הוא בנוי מלבני פארהאם אדומות.
היסטוריה > תחת פרנסואה הראשון

בזמן שלטונו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת, רק לעיתים רחוקות ישבה משפחת המלוכה בטירה. למעשה, בסך הכול שהה המלך פרנסואה הראשון בטירה 7 שבועות, בביקורי ציד קצרים. הטירה נבנתה לביקורים קצרים ולא היה מעשי לגור בה לתקופות ארוכות. החדרים הגדולים, החלונות הפתוחים והתקרה הגבוהה גרמו לכך שחימום החדרים היה בלתי אפשרי. מאחר שהטירה לא שכנה בסמוך לכפר או אחוזה, לא היה מקור מזון זמין מלבד ציד. כתוצאה מכך, על השוהים בטירה היה להביא את האוכל עמם.
כתוצאה מכל האמור לעיל, בטירה לא היה ריהוט בתקופה זו. כל הריהוט, טפטי הקירות, כלי אכילה ועוד הובאו במיוחד בכל טיול ציד, דבר שהווה נטל לוגיסטי מכביד. זו הסיבה שרהיטים מסוימים נבנו בתקופה זו על מנת שיוכל להתפרק לחלקים ויוכלו להיות משונעים בשיירות.
המלך פרנסואה הראשון מת מהתקף לב ב-1547.
היסטוריה > תחת לואי ה-14

למעלה מ-80 שנה אחרי מותו של פרנסואה, מלכי צרפת נטשו את הטירה והזניחו את תחזוקתה. לבסוף, ב-1639, לואי ה-13, מלך צרפת נתן אותה לאחיו, גסטון, דוכס אורליאנס, שהציל את הטירה מהרס וביצע בה עבודות שיפוץ ושחזור נרחבות. לואי ה-14, מלך צרפת דאג לכך שמגדל העוז (Keep) ישופץ, וריהט את המגורים המלכותיים. הוא הוסיף אורוות ל-300 סוסים, דבר שאפשר לטירה למלא את ייעודה כבית ציד ומקום בו אפשר לארח ולבדר אנשים ידועים כמו מולייר מספר שבועות בכל שנה. למרות זאת, המלך לואי ה-14 נטש את הטירה ב-1685.
היסטוריה > תחת לואי ה-15

בשנים 1725–1733 התגורר בטירה סטניסלאב לשצ'ינסקי, המלך המודח של פולין וחותנו של לואי ה-15, מלך צרפת. ב-1745 העניק לואי ה-15 את הטירה למוריס דה סאקס (Maurice de Saxe), מרשל צרפת, כפרס על גבורתו בקרב. מוריס דה סקסה השתמש בטירה כבסיס לרגימנט שלו. מוריס דה סקסה מת ב-1750 ושוב נותרה הטירה העצומה ריקה לשנים רבות.
היסטוריה > רוזנות שאמבור

ב-1792, בעקבות המהפכה הצרפתית, הורתה הממשלה למכור את הריהוט בטירה, הפנאלים על הקירות הוסרו והריצוף נמכר כחומר גלם מעץ. לפי מ. דל סאסיי הדלתות נשרפו כדי לחמם את החדרים בזמן המכירה. הטירה הריקה ננטשה עד עלייתו של נפוליון בונפרטה שנתן את הטירה למפקד הצרפתי לואי אלכסנדר ברת'יה (Louis Alexander Berthier). מאוחר יותר הטירה נרכשה מאלמנתו עבור הדוכס מבורדו, אנרי שארל דידונה (1883-1820), שהיה עדיין תינוק ומאוחר יותר אחז בתואר הרוזן משאמבור (Comte de Chambord). ניסיון רסטורציה נוסף נעשה על ידי סבו, שארל העשירי, מלך צרפת (1830-1824) אבל ב-1830 הניסיון נכשל ושניהם הוגלו. בזמן מלחמת צרפת–פרוסיה (1871-1870) שימשה הטירה כבית חולים שדה.
היסטוריה > משפחת הדוכס

הניסיון האחרון להתגורר בטירה היה של הרוזן שאמבור, אבל אחרי שהרוזן נפטר ב-1883, האחריות לטירה עברה ליורשי אחותו: משפחת הדוכס מפארמה, איטליה. בהתחלה לרוברטו הראשון, דוכס פארמה, שמת ב-1907 ומאוחר יותר לאליא, דוכס פארמה. הניסיונות לשפץ את הטירה נגדעו עקב תחילתה של מלחמת העולם הראשונה ב-1914.
היסטוריה > היסטוריה מודרנית

ב-1939, קצת אחרי פריצת מלחמת העולם השנייה, פונה אוסף מוזיאון הלובר (כולל מונה ליזה וונוס ממילו) ואוסף מוזיאון קומפיין אוחסנו בטירת שאמבור. מפציץ אמריקני התרסק על מדשאת הטירה ב-22 ביוני 1944.
הטירה נהפכה לרכוש ממשלת צרפת עוד ב-1930 אבל עבודות שחזור ושיפוץ החלו רק מספר שנים אחרי סיום מלחמת העולם השנייה ב-1945. כיום טירת שאמבור היא אטרקציה תיירות אך לרוע המזל איננה רווחית. ניתן לראות על קירות הטירה גרפיטי וחריטות, כולל חריטות של שמות ותאריכים של אנשים שביקרו בטירה, בין השאר חתימתו החרוטה של ויקטור הוגו.
גלריה

הטירה והחפיר המלא במים
החזית האחורית של הטירה, ניתן לראות את המגדלים החצי-בנויים.
הכניסה האחורית לטירה, כיום - כניסת המבקרים
הטירה
הטירה, מבט ממעוף הציפור
מבט מהטירה על הפארק מצפון
מבט מהטירה על החלק הדרומי של הפארק
המטבח בטירת שאמבור
ציור של מארי אנטואנט בטירת שאמבור
ציור של לואי ה-14 בטירת שאמבור
כתר המלך בטירת שאמבור
החצר הפנימית בטירת שאמבור
הערות שוליים

↑  Félibien, Mémoires pour servir a l'histoire des maisons royalles (1681).
↑  עד מותו של פרנסואה, כ-444,070 ליברות שולמו עבור העבודות. מקור: Hidemichi Tanaka, "Leonardo da Vinci, Architect of Chambord?" Artibus et Historiae 13.25 (1992, pp. 85-102) p 92.
↑  Reymond, "Leonardo da Vinci, architect de Chambord," Gazette des Beaux-arts (June 1913) pp 413-60.
↑  Ludwig H. Heydenreich, "Leonardo da Vinci, Architect of Francis I" The Burlington Magazine 94 No. 595 (October 1952), pp. 277-85; Tanaka 1992.
↑  Saussaye, Le Château de Chambord (Blois) 1865 etc.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294539005171  BnF: cb11937958z (data)  GND: 4113210-5  LCCN: sh85022740  MusicBrainz: e0e827ca-3e29-4f66-b8e3-11db32ce0938  VIAF: 172374209   WorldCat (עם VIAF): 172374209 
תוכנית הטירה
הגג המקושט של הטירה
תבליטים של סלמנדרה, הסמל של פרנסואה הראשון באחת התקרות.