stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאודרוס אדהנום גברה-יסוס
יושב ראש ארגון הבריאות העולמי > מגפת הקורונה

בראשית הדרך הצהיר כי ממשלת סין לא מצאה עדות ברורה להדבקה מאדם לאדם של הנגיף, והוסיף בהמשך כי אין צורך בהפסקת טיסות נרחבת. אולם ב-30 בינואר 2020, הגדיר תאודרוס את התפשטות מגפת הקורונה כמצב חירום בינלאומי, וב-11 במרץ 2020 הכריז עליה כמגפה עולמית. תאודרוס הואשם כי הכרזתו הייתה מאוחרת מידי, והושפעה מיחסיו הקרובים עם הממשל הסיני. עקב הביקורת החליט נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, להקפיא את המימון האמריקני לארגון.
בתחילת אפריל 2020 האשים את טאיוואן, יריבתה של סין, בתמיכה בקמפיין גזעני נגדו המאחל למותו. הממשל בטאיוואן הכחיש בנחרצות ודרש התנצלות. נשיאת טאייוואן, צאי יינג-ון, הגיבה לטענות ואמרה: "לו יושב הראש תאודרוס יכול היה לעמוד בלחץ הסיני ולבוא לטייוואן כדי להיווכח בעצמו במאמצים של טאיוואן במלחמתה בנגיף, הוא היה יכול לראות שהעם הטייוואני הוא הקורבן האמיתי של יחס לא הוגן". תגובתה באה על רקע הדרתה של טאייוואן מארגון הבריאות העולמי בלחץ סין.
בשנת 2020 הופיע ב"טיים 100", רשימת מאה האנשים המשפיעים בעולם של מגזין "טיים".
יושב ראש ארגון הבריאות העולמי > מלחמת חרבות ברזל

תאודרוס גינה את טבח שבעה באוקטובר וקרא לשחרור מיידי של כל החטופים הישראלים בעזה. הוא נפגש עם שרים ישראלים במסגרת המאמץ הישראלי להשבת החטופים ומתן טיפול רפואי עבורם.
בזמן מלחמת חרבות ברזל תאודרוס הביע מעורבות רבה בנעשה במלחמה. עוד בטרם החל התמרון הקרקעי, הודיע כי בתי החולים בעזה על סף קריסה. בנובמבר, יירט חיל האוויר הישראלי אמבולנס שהסיע חוליה של חמאס. גברה-יסוס גינה את ההתקפה ואמר שהוא "מזועזע" ממנה. ב-15 בנובמבר, גינה את פשיטת צה"ל על בית החולים שיפא בעיר עזה, למרות פרסום דובר צה"ל המוכיח את השימוש שעושים ארגוני הטרור בבית החולים. בדצמבר שב על הצהרתו כי מערכת הבריאות בעזה נמצאת על סף קריסה. לדבריו, כ-180 אלף עזתים סובלים מזיהומים בדרכי הנשימה, יותר מ-136 אלף ילדים מתחת לגיל חמש סובלים משלשולים ותועדו יותר מ-55 אלף מקרים של כינים וגרדת. הוא ציין כי מדובר בנתונים שגבוהים באופן משמעותי מימי שגרה.
גאוטם אדאני

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1962 (בן 62) אחמדאבאד, גוג'ראט, הודו 
 מדינה:  הודו 
 השכלה:  אוניברסיטת גוג'ראט 
 השקפה דתית:  ג'ייניזם 
 בן או בת זוג:  פריטי אדאני 
 פרסים והוקרה:  טיים 100 (2022) 
 www.adani.com/gautam-adani
 
גאוטם שנטילאל אדאני (בהינדי: गौतम अदाणी; נולד ב-24 ביוני 1962) הוא תעשיין ומיליארדר הודי, יו"ר ומייסד קבוצת אדאני, תאגיד הודי רב-לאומי שבסיסו באחמדאבאד העוסק בפיתוח נמלים ופעולות שונות בהודו. אדאני הוא נשיא קרן אדאני, המונהגת בעיקר על ידי אשתו פריטי אדאני.
הוא הקים את קבוצת אדאני בשנת 1988 וגיוון את עסקיו, בין היתר למשאבים, לוגיסטיקה, אנרגיה, חקלאות, ביטחון וחלל.
במאי 2022 נכנס לראשונה לרשימת חמשת האנשים העשירים בעולם, כאשר הונו האישי הוערך במעל 125 מיליארד דולר, חודש לאחר מכן עקף את ביל גייטס ועלה למקום הרביעי, ובהמשך השנה רשם שווי של 157 מיליארד דולר ועקף זמנית גם את ג'ף בזוס, וברנאר ארנו, והיה שני רק לאילון מאסק.
חיים מוקדמים

גאוטם אדאני נולד ב־24 ביוני 1962 במשפחה ג'ייניסטית, לשנטילאל ושנטי אדאני באחמדאבאד שבגוג'ראט. יש לו 7 אחים והוריו היגרו מהעיירה תרד שבצפון גוג'ראט. אביו היה סוחר טקסטיל. הוא התחנך בבית הספר "Sheth Chimanlal Nagindas Vidyalaya" באחמדאבאד. הוא נרשם לתואר ראשון במסחר באוניברסיטת גוג'ראט, אך נשר לאחר השנה השנייה. אדאני התעניין בעסקים, אך לא בעסקי הטקסטיל של אביו.
קריירה

בשנת 1978, כנער, עבר אדאני למומבאי לעבוד כסדרן יהלומים אצל האחים מהנדרה. הוא עבד שם במשך 2–3 שנים לפני שהקים חברת תיווך יהלומים משלו בזאברי בזאר, מומבאי.
בשנת 1981, אחיו הבכור מנסוקבהאי אדאני קנה יחידת פלסטיק באחמדאבאד והזמין אותו להיות המנהל תפעול. מיזם זה התגלה כשערו של עדני למסחר עולמי באמצעות יבוא פוליוויניל כלוריד (PVC).
בשנת 1985 החל לייבא פולימרים ראשוניים לתעשיות בקנה מידה קטן. בשנת 1988 הקים אדאני את "אדאני אקספורטס בע"מ", כיום "אדני אנטרפרייז בע"מ", חברת האחזקות של קבוצת אדאני. במקור, החברה עסקה בסחורות חקלאיות ואנרגיה.
ב-1991 התברר שמדיניות הליברליזציה הכלכלית הייתה חיובית עבור החברה שלו והוא החל להרחיב את העסקים למסחר במתכות, טקסטיל ומוצרי אגרו.
בשנת 1994 הודיעה ממשלת גוג'ראט על מיקור חוץ ניהולי של נמל מונדרה ובשנת 1995 אדאני קיבל את החוזה.
בשנת 1996 הוקמה זרוע עסק האנרגיה של קבוצת אדאני, "אדאני פאואר". חברת אדאני פאואר מחזיקה תחנות כוח תרמיות בהספק של 4,620 מגה-וואט, יצרנית הכוח התרמי הפרטי הגדולה ביותר במדינה.
בשנת 2006, אדאני נכנס לעסקי ייצור החשמל. בשנים 2009–2012 רכש את נמל אבוט פוינט באוסטרליה ואת "מכרה פחם כרמיכאל" בקווינסלנד.
במאי 2020 זכה עדני בהצעה הסולארית הגדולה בעולם של תאגיד אנרגיה סולארית בהודו (SECI) בשווי של 6 מיליארד דולר. פרויקט תחנת כוח פוטו-וולטאית 8,000 מגה-וואט תוקם על ידי "אדאני גרין" ו"אדאני סולאר" תקים חוות ייצור של 2,000 מגה-וואט נוספים של תאים סולאריים ומודולים נוספים.
בספטמבר 2020 רכש אדאני 74% ממניות נמל התעופה מומבאי, שהוא נמל התעופה השני בגודלו (תעבורת נוסעים) בהודו.
בשנת 2022 נכלל ברשימת טיים 100.
ב-14 ביולי 2022 זכתה במכרז להפעלת נמל חיפה השותפות שכוללת את גדות מסופים לכימיקלים (30%) וקבוצת אדאני הנשלטת על ידי אדאני (70%). ב-10 בינואר 2023 קבוצת אדאני-גדות שילמה למדינת ישראל 2.9 מיליארד ש"ח ובזה הושלם תהליך הפרטת הנמל.
בסוף ינואר 2023 פרסמה חברת המשקיעים האמריקאית הינדנבורג ריסרץ' טענות שלפיהן קבוצת אדאני, שבראשה גאוטם אדאני, ביצעה מניפולציה בשערי המניות שלה. הבורסה ההודית טולטלה, S&P שינתה את דירוג החוב שלו לשלילי, והפייננשל טיימס הזהיר את ממשלת הודו כי אם היא לא תברר לגביו התנהלותו, רצינותה בכלכלה העולמית תועמד בספק. שווי החברה עבר טלטלה. משרד התובע במחוז המזרחי של ניו יורק וה-SEC מנהלים חקירה נגד קבוצת אדאני.
בנובמבר 2024 הוגש בבית המשפט הפדרלי בניו יורק כתב אישום נגד אדאני, באשמת הונאה ומתן שוחד.
חיים אישיים

גאוטם אדאני נשוי לפריטי אדאני ולהם שני ילדים. הוא נחטף והוחזק כבן ערובה בגין כופר בשנת 1998, אך שוחרר מבלי לגבות את הכסף. הוא היה במלון טאג' במהלך פיגועי מומבאי בשנת 2008, אך שרד על ידי כך שהתחבא בשירותים.
הערות שוליים

↑  "Gautam Adani". Bloomberg.
1 2  "Gautam Adani Biography". Business map of india. 2015-06-02.
↑  "The Rise Of The Tycoon: Gautam Adani". Businessworld. 2019-02-26.
↑  "Gautam Adani Biography". Tu13Dekh. 2019-10-22.
↑  "Top 10 Gujrati Billionaires". India TV. 2015-08-01.
↑  Cambridge Core (2017-12-12). "Transnational Indian Business in the Twentieth Century".
↑  "Business Journal". cambridge. 2017-12-12.
↑  "Gautam Adani Biography". Businessmapsofindia. 2015-06-02.
↑  "Gautam Adani Biography". Businessmapsofindia. 2015-06-02.
↑  "Gautam Adani". timesofindia. 2014-04-10.
↑  "Adani Solar Project". economictimes.com. 2016-06-13.
↑  "Gautam Adani, chairman Adani group". outlookbusiness.com. 2015-07-10.
↑  Reporter, S. I. (2020-06-09). "Adani Green hits new high on winning world's largest solar bid worth $7 bn". Business Standard India. נבדק ב-2020-06-10.
↑  "Adani wins world's largest solar project; to invest Rs 45,000 crore". The Financial Express (באנגלית אמריקאית). 2020-06-09. נבדק ב-2020-06-10.
↑  Gautam Adani: The 100 Most Influential People of 2022, Time (באנגלית)
↑  יואב קרני, ‏הטייקון ההודי והקשר הישראלי: קריסת הענק של גאוטם אדאני, באתר גלובס, 10 בפברואר 2023
↑   אחרי שאיבד שני שלישים מהאימפריה: גאוטם אדאני מתחיל להתאושש, באתר TheMarker‏, 21 במרץ 2023
↑   בעקבות דו"ח הינדנבורג: רוכש נמל חיפה נמצא תחת חקירה בארה"ב, באתר TheMarker‏, 23 ביוני 2023
↑  גאוטם אדאני, הבעלים של נמל חיפה, מואשם בניו יורק במרמה בהיקף ענק, באתר כלכליסט, 20 בנובמבר 2024
↑  "Gautam Adani". mapsofindia.com. 2015-06-02.
↑  "Priti Adani". ahmedabadmirror. 2016-07-07.
↑  "Gautam Adani". wealthx.com. (הקישור אינו פעיל)
↑  "Throwback: When India's fifth richest man was kidnapped for ransom". Times Now News (באנגלית). 14 ביוני 2020. נבדק ב-13 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Two accused of abducting Gautam Adani 20 years ago acquitted". The Indian Express (באנגלית). Ahmedabad. 1 בדצמבר 2018. נבדק ב-13 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Sazonov, Alexander; Shrivastava, Bhuma; Sanjai, P R (13 בדצמבר 2020). "Billionaire Survivor of Ransom, Terror Attacks Now Rivals Ambani". Bloomberg.com (באנגלית). נבדק ב-13 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shukla, Nimish (28 בנובמבר 2008). "Gautam Adani felt safe in Taj toilet". The Times of India (באנגלית). נבדק ב-13 בדצמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1277032963  VIAF: 577167322913678000003   WorldCat (עם VIAF): 577167322913678000003
צ'יביטה קסטלנה

| --- | --- |
כיכר במרכז העיר
כיכר במרכז העיר
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  לאציו לאציו
 בירת העיירה:  צ'יביטה קאסטלאנה 
 שטח:  83 קמ"ר
 גובה:  145 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  15,247 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  41°38′52″N 13°36′35″E﻿ / ﻿41.64778°N 13.60972°E﻿ / 41.64778; 13.60972
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.comune.civitacastellana.vt.it/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןצ'יביטה קסטלנה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןצ'יביטה קסטלנה(למפת לאציו רגילה) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניצ'יביטה קסטלנה(למפת לאציו מוגדלת) רומא לאטינה גווידוניה מונטצ'ליו פיומיצ'ינו אפריליה ויטרבו פומציה טיבולי צ'יוויטווקיה קמפניה מו. אברוצו אומבריה מארקה טוסקנה הים הטירניצ'יביטה קסטלנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צ'יביטה קסטלנה (באיטלקית: Civita Castellana) היא עיירה הממוקמת בנפת ויטרבו שבמחוז לאציו במרכז איטליה.
גאוגרפיה

שטח העיירה משתרע על 83 קמ"ר. נכון ל-2017 מנתה אוכלוסיית העיירה כ-16 אלף תושבים.
האזור היה מאוכלס עוד בעידן הברזל. לאחר שתושבי המקום מרדו נגד רומא העתיקה העיר נהרסה ובמקומה הוקמה פאלרי נובי כ-5 ק"מ מהמקום. במהלך ימי הביניים, פאלרי נובי ננטשה והעיר הנוכחית אוזכרה לראשונה בשנת 994.
העיירה הייתה נקודת מעבר חשובה בוויה פלמיניה. בשנת 1002 במבצר בקרבת העיר נפטר אוטו השלישי.
הקתדרלה של העיר נבנתה בשנת 1210 וכוללת חלקים מוקדמים יותר. בעיר פועל מוזיאון שמציג בין היתר ממצאים מחפירות בפאלרי נובי.
דב טשודנובסקי

| --- | --- |

דב טשודנובסקי, חארקוב, 1910 לערך
 לידה:  1883 לודז', האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1966 (בגיל 83 בערך) 
 תחום יצירה:  אדריכלות
 
דב (בוריס) טשודנובסקי (1883–1966) היה אדריכל ישראלי שפעל בארץ ישראל ובמדינת ישראל. ממייסדי רמת השרון ויושב ראש הוועד המקומי שלה במשך כשנתיים (1927–1928).
ביוגרפיה

נולד בלודז', פולין. כסטודנט היגר והשתקע בחרקוב, שבאימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) לשם לימודי אדריכלות והנדסה אזרחית. בחרקוב, נישא לאסתר ונולדו להם ארבעה ילדים. במהלך שהותו בעיר הפך לפעיל בהסתדרות הציונית, ונשלח בשנת 1920 לארץ ישראל. הוא עלה באמצעות האוניה רוסלאן, במסגרת העלייה השלישית. בראשית דרכו בארץ עבד כפועל בניין ובהמשך החל לעבוד כאדריכל.
הפרויקט הראשון שלו היה בית לוינסון בגדרה בשנת 1921. בשנת 1923 השתקע בנווה צדק שבתל אביב, ויחד עם משפחות נוספות רכשו קרקע בשכונת נורדיה שם בנה טשודנובסקי את בית המשפחה הראשון ברחוב צפת. בשנות עבודתו בתל אביב תכנן מבנים בסגנון האקלקטי והבינלאומי בהם הבית שברחוב לבונטין 18, בית ישמעילוף רחוב החשמל 10, המבנה שברחוב מונטיפיורי 38, המבנה שברחוב אלנבי 50 והמבנה שברחוב בן יהודה 8.
בשנת 1924 הצטרף לקבוצה שרכשה 20 דונם אדמה ב"עיר שלום", כיום רמת השרון, ובשנת 1927 בנה בה את ביתו והשתקע בה. בין השנים 1927–1929 שימש כיושב ראש הוועד המקומי של רמת השרון. הוא המשיך לנהל את משרדו ברחוב אחד העם בתל אביב.
בשנת 1928 תכנן את אחד הבניינים הראשונים ברמת השרון, בניין חד-קומתי, בית הוועד, הנמצא בצידו המזרחי של הבניין המודרני של בניין עיריית רמת השרון, בשנת 1929 חנך את מכון המים של רמת השרון, את בניית מגדל המים המשמש את סמל היישוב ובריכת מים הראשונים, פעל לחנוכת השדרה שברחוב ביאליק בעיר, פעל להקמת בית הכנסת הגדול "גאולת ישראל" בעיר, ופעל לסלילת הכביש תל אביב – הרצליה – רמת השרון.
טשודנובסקי נפטר בשנת 1966 והוא קבור בבית העלמין הישן שברמת השרון.
את דרכו המשיך בנו זאב וולדיה טשודנובסקי (1906–1985).
עבודות נבחרות > מבנים

מלון עלמה - רחוב יבנה 23, תלא אביב, בית יחיאל הלל זומבך, תוכנן בשנת 1925.
בית גלימידי - רחוב לבונטין 18, תל אביב
בית ישמעילוף - רחוב החשמל 10, תל אביב
בית אסשקובסקי - רחוב קרל נטר 2 פינת רחוב מונטיפיורי 38, תל אביב
בית קרמר - רחוב אלנבי 50, תל אביב
בניין ברחוב בן יהודה 8, תל אביב
בית הוועד הישן - בית עיריית רמת השרון, שדרות ביאליק 41, רמת השרון
מרכז בעלי מלאכה 35 - בית שפרן נבנה בשנת 1927 כבניין מגורים בסגנון אקלקטי. הבניין נמצא בשכונת מרכז בעלי מלאכה באזור ההכרזה של אונסק"ו על העיר הלבנה והוכרז לשימור
בית יזרסקי - רחוב הרצל 51 פינת רחוב מטלון 24
בית לדרברג - רחוב רוטשילד 29 פינת רחוב אלנבי 116. מסעדת בנדיקט בקומת הקרקע וגלריה לאמנות "עדן".
רחוב הגר"א 36 פינת רחוב ראש פינה 25
השוק 21
בית קופרמינץ - רחוב החשמל 7, תל אביב
עבודות נבחרות > כביש

רמת השרון - הרצליה - תל אביב
הנצחה

בשנת 2021 הוחלט על "כיכר המהנדס דב" בצומת הרחובות הנרייטה סולד ורחוב בועז ברמת השרון, הניקראת על שמו של דב טשודנובסקי.
גלריה

בית לוינסון בגדרה
בית לדרברג, רחוב רוטשילד 29 פינת רחוב אלנבי 116.
מלון עלמה, רחוב יבנה 23 תל אביב
בית ישמעילוף, רחוב החשמל פינת רחוב ברזילי
בית גלימידי, רחוב לבונטין 18, תל אביב
בית אסשקובסקי, רחוב מונטיפיורי 38, תל אביב
בית קרמר, רחוב אלנבי 50, תל אביב
הלוויית חיים ארלוזורוב, עוברת ליד בית ישמעילוף, רחוב החשמל 10, תל אביב
ראו גם

הסגנון האקלקטי בארץ ישראל
הערות שוליים

1 2 3  חנוכת מכון המים ב"רמת השרון", באתר הארץ, 27 ביוני 1929
↑  ספר רמת השרון תשכ"ד 1963 Ramat-Hasharon's book 1963
↑  באגודת עיר שלום, באתר הארץ, 22 בדצמבר 1927
↑  עיר שלום, באתר הארץ, 14 בינואר 1929
↑  רמת השרון הוותיקה והמתחדשת, באתר טבע ונופים בישראל
↑  מגדל המים, באתר עיריית רמת השרון
1 2  האדריכל דב טשודנובסקי, הצופה, 18 באוגוסט 1944
↑  אדריכל זאב טשודנובסקי, באתר פרויקט תל אביב
↑  שלט: תל אביב - מבנים לשימור - יבנה 23
↑  מלון עלמה, באתר תכלת
↑  בית גלימידי, באתר לוטוס הזהב
↑  בית ישמעילוף, באתר לוטוס הזהב
↑  שלט: תל אביב - מבנים לשימור - קרל נטר 2 - בית אוטשקובסקי
↑  בית קרמר, באתר לוטוס הזהב
↑  אתרים מומלצים לשימור ברמת השרון
↑  שלט: תל אביב - מבנים לשימור - מרכז בעלי מלאכה 35
↑  שלט: תל אביב - מבנים לשימור - אלנבי 116, שד’ רוטשילד 29
↑  הגר"א 36 / ראש פינה 25
↑  שלט: תל אביב - מבנים לשימור - השוק 21
↑  בית קופּרמינץ, באתר לוטוס הזהב
מספר חשבון ביטוח אישי

| --- | --- |

 שם מלא:  Страхового номера индивидуального лицевого счета
 שם מקוצר:  СНИЛС
 מפעיל:  קרן הפנסיה של רוסיה 
 מספר ספרות:  11
 ספרת ביקורת:  כן
 דוגמה:  123-456-789-12
 
מספר חשבון ביטוח אישי (ברוסית: Страхового номера индивидуального лицевого счета, СНИЛС) הוא מספר שמונפק ומשמש את קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית לתושבי רוסיה לצורך מעקב אחר חשבונות הביטוח שלהם. המספר שהיה בעבר מונפק על גבי כרטיס פלסטיק ירוק, אך מאז 4 באפריל 2019 הושעתה הנפקת כרטיסים וכיום המספר מונפק בצורה אלקטרונית בלבד, בעוד שהכרטיסים שהונפקו לפני מועד זה עדיין תקפים. מי שמחפש לקבל עבודה חוקית בפדרציה הרוסית או להגיש בקשה להטבות חייב להחזיק במספר שכזה. המספר משמש באופן אוניברסלי כמספר אישי ראשוני למתן שירותים מהממשלה. כל מי שמתגורר ברוסיה באופן קבוע רשאי להגיש בקשה למספר. ניתן להגיש בקשה גם בשם ילד שאך נולד.
המספר נדרש לקרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית לארגן מידע אישי אודות עובד והסכומים שתרם מעביד לחשבון הפרישה האישי של העובד בגין פנסיה עתידית.
המספר הוא ייחודי לכל אדם. החשבון האישי של האדם מכיל את כל הנתונים על דמי הביטוח שנצברו ושולמו על ידי מעסיקים במהלך כל עבודתו הפעילה. לאחר מכן נלקח בחשבון כאשר נקבעים או מתאימים לראשונה את הטבות הפנסיה עבורו. מספר ביטוח מוקצה באופן אוטומטי כדי לפשט ולזרז את התהליך לקביעת גמלת פרישה מביטוח.
פורמט המספר הוא "123-456-789-12" כאשר תשע הספרות הראשונות יכולים להיות כל ספרה והשניים האחרונים הם סיכום ביקורת.
מאז ינואר 2012 המספר יכול להיות מוענק גם לאזרחים זרים המתגוררים ברוסיה באופן זמני ועובדים במדינה אך רק אם הם עובדים מעבר לשלושה חודשים.
ראו גם

קרן הפנסיה של רוסיה
Gosuslugi.ru
תלמה גולדן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בספטמבר 1965  (בת 59) ארצות הברית קווינס, ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 השכלה:  תואר ראשון בהיסטוריה של האמנות ובחקר אפרו-אמריקאים במכללת סמית'
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקצוע:  אוצרת
 מעסיק:  Studio Museum in Harlem, מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית 
 תפקיד:  מנהל מוזיאון 
 בן זוג:  דורו אולוו (2008–הווה)
 פרסים והוקרה:  פרס אודרי אירמאס לאוצרות (2016)  מדליית קולג' סמית  פרסי גלאמור 
 
תלמה גולדן (באנגלית: Thelma Golden; נולדה ב-22 בספטמבר 1965) היא אוצרת אמנות אמריקאית, המשמשת כמנהלת הראשית והאוצרת הראשית של "מוזיאון הסטודיו בהארלם" (אנ'), ניו יורק. גולדן מוכרת כאחת ממייסדי המושג "פוסט-שחור" (אנ') וזכתה להכרה רחבה כאחת מהנשים המשפיעות ביותר בעולם האמנות העכשווית. נכללה ברשימת טיים 100 לשנת 2024.
חיים מוקדמים והשכלה

גולדן נולדה וגדלה בקווינס, ניו יורק, בתם של ארתור ותלמה (איסמונד) גולדן. מגיל צעיר הביעה עניין באמנות, והושפעה במיוחד מספרו של אייץ'. דבליו. ג'נסון, "היסטוריה של האמנות". חווית ההכשרה המעשית הראשונה שלה בתחום הייתה כשהייתה בכיתה י"ב בבית הספר ניו לינקולן, שם עבדה כמתמחה באגף האוצרותי במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. ההחלטה שלה להפוך לאוצרת הושפעה על ידי לואורי סטוקס סימס, שהייתה האוצרת האפרו-אמריקאית הראשונה במוזיאון.
גולדן סיימה את לימודיה בבית הספר "באקלי קאנטרי דיי" בשנת 1980, ולאחר מכן המשיכה ללימודי תואר ראשון בהיסטוריה של האמנות ובחקר אפרו-אמריקאים במכללת סמית', שם סיימה את לימודיה בשנת 1987. במהלך לימודיה היא השתתפה בהרכבת מספר תערוכות במוזיאון האמנות של מכללת סמית', וכן עבדה כמתמחה ב"מוזיאון הסטודיו" בשנת 1985.
קריירה > מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית

בשנת 1987 החלה גולדן לעבוד כאוצרת במוזיאון הסטודיו, ולאחר מכן התקדמה לתפקיד אוצרת במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, בו עבדה בין השנים 1991–1998. במהלך תפקידה בוויטני, היא ביססה לעצמה מוניטין של קידום אמנים שחורים, תוך התמקדות באמנות מושגית. בשנת 1994 אצרה את התערוכה "Black Male: Representations of Masculinity in Contemporary American Art", שהתמקדה בייצוגים של גבריות שחורה באמנות העכשווית. התערוכה עוררה עניין ציבורי רב ויצרה דיונים ערים בנוגע לנושא הגזע והמגדר באמנות.
קריירה > מוזיאון הסטודיו בהארלם

בשנת 2000 הצטרפה גולדן למוזיאון הסטודיו בהארלם כסגנית מנהל ואוצרת ראשית לתערוכות ותוכניות, ובשנת 2005 התמנתה למנהלת המוזיאון. תחת הנהגתה, המוזיאון חווה צמיחה משמעותית במספר המבקרים ובאוסף האמנות שלו, שהתרחב בלמעלה מ-2000 יצירות חדשות. גולדן אצרה מספר תערוכות חשובות במהלך תקופתה, כולל "Freestyle" בשנת 2001, אשר הייתה חלוצית בהכרת המונח "פוסט-שחור" וסייעה להשיק קריירות של אמנים.
הישגים והכרה

גולדן זכתה למספר רב של פרסים והכרה על תרומתה לעולם האמנות. בין היתר זכתה בפרס אירמס למצוינות באוצרות (2016) ובמדליית ג'יי פול גטי (2008). היא גם כיהנה כחברת דירקטוריון במוסדות תרבות שונים, כולל קרן אובמה, והוזמנה לכהן בוועדה לשימור הבית הלבן במהלך כהונת הנשיא ברק אובמה. גולדן נחשבת לדמות מפתח בקידום אמנות אפרו-אמריקאית עכשווית, ומוזכרת מדי שנה ברשימות הנשים המשפיעות בעולם האמנות.
חיים אישיים

בשנת 2008 נישאה גולדן למעצב האופנה הבריטי דורו אולוו, לאחר שנפגשו בשנת 2006.
הערות שוליים

↑  By Michelle Obama, Thelma Golden: The 100 Most Influential People of 2024, TIME, ‏2024-04-17 (באנגלית)
↑  Tompkins, Calvin (12 בפברואר 2024). "Profiles: The Art of Change: Thelma Golden's Role in Desegregating the Art World". The New Yorker. 100 (1): 50–61. ISSN 0028-792X. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Pogrebin, Robin (26 בספטמבר 2017). "The Studio Museum Has a Vision for Its Home. And a Power Player at the Helm". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-2018-08-28. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Smith, Jennifer (2015-07-17). "Thelma Golden: Steering the Studio Museum Ahead". The Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2018-06-09.
↑  "President Obama Announces Members of the Committee for the Preservation of the White House". whitehouse.gov (באנגלית). 3 בפברואר 2010. נבדק ב-2018-08-28. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pogrebin, Robin (6 ביולי 2015). "Studio Museum in Harlem Unveils Design for Expansion". The New York Times. נבדק ב-6 ביולי 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Anderson, Susan Heller (8 במאי 1991). "Chronicle". The New York Times (באנגלית). נבדק ב-2018-06-12. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Richardson, Lynda (12 בדצמבר 1994). "Black Images Stir Up Strong Emotions". The New York Times. נבדק ב-12 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Thelma Golden Knows That Showing Great Art Means Nurturing New Artists". Bloomberg.com (באנגלית). 19 במרץ 2018. נבדק ב-2018-06-15. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Neuendorf, Henri (2016-03-02). "Curator Thelma Golden Wins Audrey Irmas Award for Curatorial Excellence". Artnet (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-03-09.
↑  Miranda, Carolina A. (4 בספטמבר 2018). "From 125th Street in Harlem, Thelma Golden has changed the face of art all over the U.S." The Los Angeles Times. נבדק ב-13 באוגוסט 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Thelma Golden Knows That Showing Great Art Means Nurturing New Artists". Bloomberg. 19 במרץ 2018. נבדק ב-2018-09-01. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Indvik, Lauren (24 ביוני 2016). "The Anti-Power Couple: Duro Olowu and Thelma Golden". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-03-17. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454819605171  BIBSYS: 90870350  BnF: cb135257438 (data)  CiNii: DA18861486  GND: 1024636208  ISNI: 0000 0001 1740 3277  LCCN: n94075225  NTA: 145912337  RERO: 02-A009145094  SUDOC: 050349171  VIAF: 1466161696237216120006   WorldCat (עם VIAF): 1466161696237216120006 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תלמה גולדן".
קייל ווקר-פיטרס

קייל לאונרדוס ווקר-פיטרס (באנגלית: Kyle Leonardus Walker-Peters; נולד ב-13 באפריל 1997 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת סאות'המפטון ובנבחרת אנגליה.
קריירת מועדונים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קריירה בינלאומית

מיטשל הוא ממוצא ג'מייקני. הוא זכה עם נבחרת אנגליה עד גיל 20 בגביע העולם עד גיל 20 בשנת 2017.
ב-21 במרץ 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה לקראת משחקי הידידות נגד נבחרות שווייץ וחוף השנהב. ב-26 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת שווייץ.
תארים

גביע העולם עד גיל 20 (1): 2017
הערות שוליים

↑  England call up Watkins, Walker-Peters, Mitchell and Johnstone to replace injured quartet באתר The Athletic, ‏ 21 במרץ 2022 (באנגלית)
↑   באתר BBC, ‏ 21 במרץ 2022 (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אזורובין

| --- | --- |

 
 שם סיסטמטי:  disodium 4-hydroxy-2-[(E)-(4-sulfonato-1-naphthyl)diazenyl]naphthalene-1-sulfonate
 שמות נוספים:  קרומויזין (carmoisine)  E122
 כתיב כימי:  C₂₀H₁₂N₂Na₂O₇S₂ 
 מסה מולרית:  502.44 גרם/מול
 מראה:  אבקה אדומה
 מספר CAS:  3567-69-9
 מצב צבירה:  מוצק
 טמפרטורת היתוך:  300< °C   0 K
 
אזורובין (Azorubine) הוא צבע מאכל סינתטי אדום השייך לקבוצת צבעי האזו, משווק לרוב כמלח נתרן. משתמשים באזורובין לצביעת מאכלים העוברים תהליך חימום, מספר E של הצבע E122. מזונות הנצבעים באזורובין כוללים מלבי, מרציפן, ריבה, מעדני יוגורט, ג'לי, פירורי לחם, שימורי חצילים כבושים וכן משקאות קלים.
עשוי לעורר תגובה אלרגית בפרט אצל אנשים הרגישים לאספירין, חשיפה עשויה לגרום פריחה דמוית סרפדת אצל אנשים רגישים וכן החמרת קצרת אצל חולים.
ככלל צבעי אזו ידועים כמסרטנים אם כי אין עדות לקרצינוגניות באזורובין.[דרוש מקור]
שלמה באום

| --- | --- |

באום, 1997
 לידה:  21 ביוני 1928 כפר יחזקאל
 פטירה:  17 בינואר 1999 (בגיל 70) ירושלים ישראל ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  שלֵימֶה
 השתייכות:   ההגנה   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1982 (כ־34 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד יחידה 101  מפקד פלס"ר 7  מפקד גדוד המילואים 112
 פעולות ומבצעים
 פעולות התגמול   מבצע קדש   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה  מבצע רביב   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון
 תפקידים אזרחיים
 מגדל בקר, שדרן רדיו, איש ציבור
 הנצחה
 רחוב בשכונת הר חומה בירושלים
 
שלמה באום (21 ביוני 1928 – 17 בינואר 1999) היה סגן מפקד יחידה 101 ומיוזמי פעולות התגמול בשנות ה-50, ממעצבי תורת הלחימה של הצנחנים, היחידות המיוחדות וחיל הרגלים בצה"ל. היה מן הדוברים הבולטים של הימין בישראל.
קורות חיים

באום נולד בכפר יחזקאל לדוד וצפורה באום, ממייסדי המקום. בגיל 8 העניק לו אביו את אקדחו הראשון, מאז השתתף באום עם אביו בפעולות שמירה.
בצעירותו נודע כבריון קשוח: הוא היה בעל שרירים וקול-רם והיה מעורב במספר תגרות; שמועה עיקשת טענה שהרג פעם פרדה במכת אגרוף, אך באום סיפר בריאיון עמו שהחיה רק נכנסה להלם כתוצאה מהמכה. עם זאת היה גם אינטלקטואל בעל ידע נרחב בתולדות ארץ ישראל, היסטוריה צבאית ואזורית. על פי אורי מילשטיין שלמה באום הבין כבר בשנת 1954 שהאויב המסוכן של ישראל אינם מצרים או סוריה אלא דווקא הפלסטינים, שמתישים את ישראל.