stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בג"ץ ידיד נגד הכנסת
בעקבות פסק הדין

בעקבות פסק הדין הובהרה הגישה כלפי פסילת חוקים; בבג״ץ עו״ד דוד ידיד נ׳ היועץ המשפטי לממשלה – נדחתה עתירה בדבר תיקון לחוק נכי רדיפות נאצים (תיקון מס׳ 21) שהפך את "מנגנוני הריכוך" לנוקשים יותר. אחד מתנאי הריכוך שהכנסת קבעה בתיקון מס׳ 20 הוא שהלקוחות יכולים לפנות להשבת שכר הטרחה במהלך שנה אחת בלבד מכניסת החוק לתוקף. תיקון מס' 21 האריך את התקופה הזו לשנתיים. מנגנון ״הקשחה״ נוסף בתיקון מס' 21 הוא שתקרת שכר הטרחה תחול גם על הסכמים שנחתמו לפני כניסת תיקון מס׳ 21 לתוקף. עתירה זו נדחתה לפי אותם תנאים שנבדקו בפסק הדין.
בג"ץ ידיד נזכר גם בבג"ץ מס ריבוי דירות בדבר התנאים לפסילת חוק בגלל הליך חקיקה לא תקין. פסק הדין אוזכר בגלל הגדרת הקריטריונים של השופט סולברג ״לפגם היורד לשורש הליך החקיקה״. גם בבג״ץ ההסתדרות הרפואית בישראל נ׳ כנסת ישראל נקבע שהליך החקיקה תקין כיוון שהוא עמד בקריטריונים כפי שהשופט סולברג קבע.
יעל הבסי-אהרוני מבקרת את החקיקה ואת פסק הדין שאישר אותה, הטענה העיקרית של הבסי-אהרוני היא שכעת הייצוג של ניצולי השואה הוא פחות טוב. למעשה, הבסי-אהרוני טוענת שכיוון ששכר הטרחה נמוך יותר, מספר רב של עורכי דין טובים נמנעים מלעזור לאותם ניצולי שואה כיוון שלדעתם עזרה משפטית זו אינה מתגמלת מספיק. בעקבות כך, ניצולי השואה מקבלים עזרה מעורכי דין זוטרים, שאינם מכירים לעומק את התחום.
ראו גם

·        פסקת ההגבלה
·        חוק יסוד: חופש העיסוק
·        חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו
·        צו נכי רדיפות נאצים (הגבלת שכר טרחה) תשכ"א-1961
·        בג״ץ
·        רטרואקטיביות
לקריאה נוספת

·        יעל הבסי-אהרוני ״עורכי דין המייצגים שורדי שואה ושכר טרחתם – מפגש של מאבקים״ מעשי משפט כרך יא (3) 281 (2020).
הערות שוליים

↑  בג״ץ 687/15 דוד ידיד, עו"ד ונוטריון נ׳ הכנסת  (נבו) (9.7.2015)
↑  חוק נכי רדיפות הנאצים (תיקון מס׳ 20), תשי"ז-1957
↑  ו"ע 255/08 טייר נ' הרשות המוסמכת [פורסם בנבו] (7.4.2010)
↑  בג״ץ 4231/16 דוד ידיד נ׳ היועץ המשפטי לממשלה (נבו) (15.6.2017)
↑  בג״ץ 10042/16 צחי קוונטיסקי נ׳ כנסת ישראל (נבו) (6.8.2017)
↑  בג״ץ 1393/16 ההסתדרות הרפואית בישראל נ׳ כנסת ישראל (נבו) (6.5.2019)
Myc

Myc ‏(c-Myc) הוא גן רגולטורי שמקודד לגורם שעתוק. בגנום האדם, Myc נמצא בכרומוזום 8 והוא אחראי לבקרת ההתבטאות של כ-15% מכלל הגנים, באמצעות היקשרות לרצפי E-box ‏(Enhancer Box) וגיוס אנזימי היסטון אצטילטרנספראז (HATs). מלבד תפקידו כגורם שעתוק קלאסי, Myc משמש אפוא גם לבקרה על מבנה הכרומטין הכללי, באמצעות בקרה על האצטילציה של היסטונים הן באזורים עשירים בגנים והן באתרים רחוקים מכל גן ידוע.
במחלות סרטן רבות מופיעה גרסה מוטנטית של Myc, אשר גורמת ל-Myc להתבטא בצורה קונסטיטוטיבית (ללא הפסקה). בעקבות זאת גנים רבים מתבטאים בצורה לא מבוקרת, חלקם מעורבים בשגשוג של התא ובכך נוצר סרטן. טרנסלוקציה נפוצה המשפיעה על Myc היא t(8;14)‎, שקריטית להתפתחות של מרבית מקרי לימפומת בירקיט.
היסטוריה

ב-1964 בודד הנגיף MC29 אשר גורם לסוגים שונים של סרטן בעופות. במחקרים שנעשו בהמשך התברר כי חלק מה-DNA הנגיפי מצוי באופן טבעי בבעלי חיים שונים. הגן שאחראי להתמרה הסרטנית שכונה v-Myc (מקור השם מ-myelocytomatosis), אופיין ורוצף ב-1983 באמצעות שיטות של DNA רקומביננטי.
בתחילת שנות השמונים התגלה כי בחולי לימפומת בירקיט, מופיעים בתאים הסרטניים טרנסלוקציות כרומוזומליות, שבהן לעיתים קרובות משתתף כרומוזום 8. הגן שהתגלה באמצעות שיבוט נקודת השבר של הכרומוזומים המחוברים, היה דומה לאונקוגן הנגיפי v-Myc, ולפיכך הגן התאי החדש שהתגלה נקרא c-Myc.
עם גילויו של הגן Myc, התגלה כי כרומוזומים שעברו טרנסלוקציה עם כרומוזום 8 כוללים גנים של אימונוגלובולין בנקודת השבר. מעצמים (Enhancers) אשר באופן נורמלי מגבירים את הביטוי של גנים של אימונוגלובולין, גרמו בתאי לימפומה לביטוי יתר של הפרוטו-אונקוגן Myc. במטרה ללמוד את המנגנון הסרטני בלימפומת בירקיט באמצעות חיקוי תבנית הביטוי של Myc בתאים סרטניים פותחו עכברים טרנסגניים כחיות מודל. בעכברים טרנסגניים אלו הגן Myc הושם תחת בקרה של מעצם של IgM והעכברים פיתחו לימפומות. במטרה לחקור את תפקידו של Myc בסוגי סרטן אחרים פותחו עכברים טרנסגניים שמבטאים ביתר את Myc ברקמות אחרות (כבד, שד). בעכברי המודל הללו ביטוי יתר של Myc גרם לפיתוח סרטן, דבר שהדגים פעולתו של Myc כאונקוגן.
מבנה

חלבון Myc שייך למשפחת Myc של פקטורי שעתוק, הכוללת בנוסף גם את הגנים N-Myc ו L-Myc. חלבונים ממשפחה זו מכילים מתחם bHLH/LZ ‏(basic Helix-Loop-Helix Leucine Zipper). חלבון Myc באמצעות מתחם ה-BHLH יכול להיקשר ל-DNA, בעוד שמתחם LZ מאפשר התחברות (דימריזציה) עם חלבון MAX ‏(myc-associated factor X).
ה-mRNA של Myc מכיל רצף IRES ‏(internal ribosome entry site), שמאפשר תרגום של ה-RNA לחלבון כאשר יש עיכוב של תרגום המבוסס על קצה 5', כמו במקרה של הדבקה נגיפית.
פעולה מולקולרית

חלבון Myc הוא גורם שעתוק שמעורר את הביטוי של מספר רב של גנים באמצעות היקשרות לרצפי קונצנזוס (רצפי E-box) וגיוס היסטון טרנספראזות (HATs). בנוסף לכך יכול Myc לפעול כגורם המדכא שעתוק. באמצעות היקשרות לגורם השעתוק Miz-1 ומניעת היקשרות של הקו-אקטיבטור p300, הוא מעכב את הביטוי של גני המטרה של Miz-1. יתר על כן myc הוא בעל תפקיד ישיר בשליטה על שכפול DNA.‏
Myc מופעל על ידי מספר אותות מיטוגניים כדוגמת Wnt, Shh ו-EGF (דרך מסלול MAPK/ERK). הפעלתו גורמת לשינוי הביטוי של גני המטרה שלו, ולכך יש מספר השפעות. ההשפעה הראשונה שהתגלתה הייתה יכולתו לגרום לפרוליפרציה (הגברת ביטוי של ציקלינים והפחתת ביטוי של p21), אך יש לו גם תפקיד מרכזי בבקרת גדילת התא (הגברת ביטוי של RNA ריבוזומלי וחלבונים), אפופטוזה (הקטנת ביטוי של Bcl-2), התמיינות והתחדשות עצמית של תאי גזע. Myc הוא פרוטו-אונקוגן ולעיתים קרובות הוא נמצא בביטוי יתר בסוגים רבים של סרטן. ביטוי יתר של Myc קשור ביצירת עותקים רבים של גנים (אמפליפקציות).
הערות שוליים

1 2 3  GRCh38: Ensembl גרסה 89: ENSG00000136997 - Ensembl, מאי 2017
1 2 3  GRCm38: Ensembl גרסה 89: ENSMUSG00000022346 - Ensembl, מאי 2017
↑  "Human PubMed Reference:".
↑  "Mouse PubMed Reference:".
↑  Gearhart J, Pashos EE, Prasad MK, Pluripotency Redeux -- advances in stem-cell research, N Engl J Med 357(15):1469 Free full text
↑  Cotterman R, Jin VX, Krig SR, Lemen JM, Wey A, Farnham PJ, Knoepfler PS. (2008). "N-Myc regulates a widespread euchromatic program in the human genome partially independent of its role as a classical transcription factor". Cancer Res. 68 (23): 9654–62. doi:10.1158/0008-5472.CAN-08-1961. PMC 2637654. PMID 19047142.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Diana Sheiness, J. Michael Bishop DNA and RNA from Uninfected Vertebrate Cells Contain Nucleotide Sequences Related to the Putative Transforming Gene of Avian Myelocytomatosis Virus, J. Virol. August 1979 vol. 31 no. 2 514-521
↑  Alitalo K, Bishop JM, Smith DH, Chen EY, Colby WW and Levinson AD., Nucleotide sequence to the v-myc oncogene of avian retrovirus MC29., (1983). Proc. Natl. Acad. Sci. USA 80, 100-104
↑  Reddy EP, Reynolds RK, Watson DK, Schultz RA, Lautenberger J and Papas TS., Nucleotide sequence analysis of the proviral genome of avian myelocytomatosis virus (MC29)., (1983). Proc. Natl. Acad. Sci. USA 80, 2500-2504
↑  R Dalla-Favera, M Bregni, J Erikson, D Patterson, R C Gallo, C M Croce, Human c-myc onc gene is located on the region of chromosome 8 that is translocated in Burkitt lymphoma cells, PNAS December 1, 1982 vol. 79 no. 24 7824-7827
↑  R Taub, I Kirsch, C Morton, G Lenoir, D Swan, S Tronick, S Aaronson, and P Leder,Translocation of the c-myc gene into the immunoglobulin heavy chain locus in human Burkitt lymphoma and murine plasmacytoma cells, PNAS December 1, 1982 vol. 79 no. 24 7837-7841
↑  Dominguez-Sola D, Ying CY, Grandori C, Ruggiero L, Chen B, Li M, Galloway DA, Gu W, Gautier J, Dalla-Favera R (ביולי 2007). "Non-transcriptional control of DNA replication by c-Myc". Nature. 448 (7152): 445–51. doi:10.1038/nature05953. PMID 17597761. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Denis N, Kitzis A, Kruh J, Dautry F, Corcos D (באוגוסט 1991). "Stimulation of methotrexate resistance and dihydrofolate reductase gene amplification by c-myc". Oncogene. 6 (8): 1453–7. PMID 1886715. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
מסלולי איתות תוך תאיים הקשורים באפופטוזה.
י"ג באב

י"ג באב הוא היום השלושה עשר בחודש האחד עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השלושה עשר בחודש החמישי 
למניין החודשים מניסן. י"ג באב לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו".
אירועים היסטוריים

ה'נ"ח – גזירות רינדפלייש: פרעות בקהילת וירצבורג, שנהרגו בהן קרוב לאלף מיהודי העיר. פרעות אלה סיימו את ימי פריחתה של הקהילה.
ה'תש"ד – חוסל מחנה הצוענים באושוויץ וכל יושביו הובלו לתאי הגזים
ה'תש"ז – בתגובה להוצאתם להורג של שלושת אנשי האצ"ל על ידי הבריטים, נתלים בחורשה ליד נתניה שני סרג'נטים בריטים שנחטפו
ה'תש"ח – בנק אנגלו-פלשתינה מנפיק שטרי כסף ראשונים של מדינת ישראל
נולדו

ה'תרס"ד – הרב ניסן נמנוב, רב ומשפיע בישיבות תומכי תמימים בטשקנט, בסמרקנד ובברינואה (נפטר ב-ה'תשמ"ד)
ה'תרע"ג – מנחם בגין, ראש הממשלה השישי של מדינת ישראל (נפטר ב-ה'תשנ"ב)
ה'תש"ך – עמנואל רוזן, עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי
נפטרו

ד'תתקל"ז – אמלריך הראשון, מלך ממלכת ירושלים הצלבנית.
ה'שצ"ג – רבי נתן נטע שפירא, ה"מגלה עמוקות", מחשובי המקובלים בפולין, וראש ישיבה בקרקוב.
ה'תקפ"ט – רבי מרדכי בנט (מהר"ם בנט), רבה של ניקלשבורג וחבל מורביה וראש ישיבה.
ה'תרפ"ז – הרב מוזש פלדמן (משה פלדמן) רב הונגרי, יליד סלובקיה, רבה הראשי של פשט בין השנים 1901–1927 (נולד ט"ו בטבת ה'תר"כ).
ה'תש"ו – הרב ד"ר יצחק ברויאר, הוגה דעות, סופר ועסקן ציבור, איש אגודת ישראל.
ה'תשל"ג – הרב יוסף אליהו הנקין, מגדולי הפוסקים בארצות הברית במאה העשרים.
ה'תשמ"ד – הרב יוסף גרינוולד, האדמו"ר מפאפא.
ה'תשמ"ט – הרב זבולון גרז,אב"ד רחובות. (נולד בתרס"ג)
ה'תשנ"א – יצחק בשביס-זינגר, מגדולי הסופרים ביידיש, חתן פרס נובל לספרות 1978.
י"ב באב – י"ד באב
אב
מכירת חמץ

| --- | --- |

נשיא מדינת ישראל, ראובן ריבלין, במכירת חמץ אצל הרב הספרדי הראשי של ירושלים, שלמה משה עמאר, לקראת חג הפסח ה'תשע"ו
 ברייתא:  תוספתא פסחים פרק ב, הלכה ו - ז
 משנה תורה:  ספר זמנים, הלכות חמץ ומצה, פרק ד', הלכה ז'
 שולחן ערוך:  אורח חיים, סימן תמ"ח, סעיף ד'
 מקורות נוספים:  הלכות מכירת חמץ בקיצור שולחן ערוך
מכירת חמץ היא הליך מכירה פורמלי הנהוג בהלכה היהודית, הנועד כדי להתמודד עם איסור חמץ בפסח.
על פי ההלכה, יש לבער את החמץ לפני פסח, ואסור שיהיה אפילו מעט ממנו ברשותו של יהודי. עם זאת, מכירתו לגוי יכולה לפתור את הבעיה, שהרי בכך החמץ אינו עוד ברשותו של היהודי, ועל הגוי לא חל איסור זה.
השתלשלות השיטה למכירת חמץ

על פי ההלכה היהודית, אסור שיימצא ברשותו של יהודי חמץ בפסח, וישנה חובה לבערו או להיפטר ממנו קודם הפסח. ניתן גם להעבירו או למוכרו לגוי לפני הפסח, אך גם במסגרת זו אסור להתנות את המכירה או לתת "על מנת להחזיר".
השתלשלות השיטה למכירת חמץ > תחילת ההלכה - מכירת חמץ חד פעמית

מקורה של שיטת המכירה נמצא בתוספתא:
ישראל ונכרי שהיו באין בספינה וחמץ ביד ישראל, הרי זה מוכרו לנכרי ונותנו במתנה, וחוזר ולוקח ממנו לאחר הפסח, ובלבד שיתנו לו במתנה גמורה. רשאי ישראל שיאמר לנכרי: עד שאתה לוקח במנה - קח במאתים, שמא אצטרך ואבוא ואקח ממך אחר הפסח.
התוספתא מתייחסת למצב שבו נמצא היהודי במצוקה - אין הוא יכול לבער את החמץ שברשותו, כיוון שהוא נמצא בספינה. מתוך כך הותר לו למכור את חמצו לגוי או לתת לו במתנה - ובלבד שיהיה זה במתנה גמורה. כן הותר לו למכור במחיר יקר יותר, תוך רמיזה שייתכן שיקנה את החמץ בחזרה לאחר הפסח. גם כאן לא הותר מעבר לכך.
כך הבין מהתוספתא רב עמרם גאון:
וישראל שמכר חמצו לגוי או שנתנו לו במתנה גמורה, אם משך גוי אותו ואין שם הערמה ואינו רגיל לעשות כן בשאר שנים, אלא מורע (-מאורע) הוא - מותר לישראל לחזור וליקח ממנו אחר הפסח מן הגוי. מאי טעמא (-מהו טעמו של דבר)? כיון דקנייה גוי ומשכיה קם ליה ברשותיה (-כיון שקנאו הגוי ומשכו, הועמד ברשותו), וקימא לן (=וההלכה היא) חמץ שלנוכרי אחר הפסח מותר באכילה".
רב עמרם גאון הבין שאין מדובר דווקא בספינה, אלא בכל מקרה שבו נאלץ היהודי לעשות זאת - אך סייג זאת במפורש בכך שהמכירה תהיה גמורה, ושלא תחזור על עצמה כל שנה (כדי שלא ייראה הדבר כהערמה). כן הגביל את הדברים בכך שעל הגוי לבצע פעולת קניין פיזית בחמץ כדי שיעבור לרשותו.
הרמב"ם הוסיף והדגיש שאם מכר על תנאי הרי שהוא עובר על האיסורים של "בל יראה" ו"בל ימצא".
יש המביאים את דעתו של המהר"ם מרוטנבורג שהובאה בשו"ת הרשב"א להתיר מכירת חמץ: ”על חומץ שנתחמץ בשמרי שכר, יש למכרו לגוים קודם הפסח, ולומר לו אם תשמרהו עד לאחר הפסח אקנהו ממך אני או יהודי אחר” (חלק א, סימן תתנ.). אך גם כאן אין זו מכירה על תנאי, אלא הודעה לגוי שלאחר הפסח יוכל לקנותו ממנו, ובדומה לשיטה שהובא בתוספתא.
השתלשלות השיטה למכירת חמץ > השתלשלות שיטת המכירה

את תחילת השיטה למכור חמץ ולקנותו לאחר הפסח באורח קבע, ניתן לזהות אצל ר' ישראל איסרלין, בן המאה החמש עשרה, בעל שו"ת תרומת הדשן, שכתב:
”שאלה: מי שיש בידו ענייני חמץ סמוך לפסח, וקשה עליו לבערם ורוצה לתתם לנכרי חוץ לבית במתנה גמורה. ואותו נכרי הישראל מכירו ויודע בו שלא יגע בהן כלל, אלא ישמרם לו עד לאחר הפסח ויחזור ויתנה לו. שרי כהאי גוונא (-מותר כעין זה) או לאו? תשובה: יראה דשרי (-שמותר), רק שיתנם לו במתנה גמורה בלי שום תנאי, או שימכרם לו מכירה גמורה בדבר מועט”.
ה"תרומת הדשן" לא ציין שאין לעשות את המכירה באופן קבוע, וכן התיר מכירה גמורה "בדבר מועט", היינו במחיר סמלי.
מאוחר יותר תמה ר' יוסף קארו על רבנו ירוחם, שאסר מכירה בהערמה:
”ואיני מבין דבריו, דהא שרי (-שהרי מותר) ליתנו לגוי במתנה ולחזור וללקחו אחר הפסח, ואין לך הערמה גדולה מזו, ואפילו הכי שריא (-ואפילו כך מותר) מאחר שמוציאו מרשותו לגמרי! ואפשר ד'שלא יערים' דקאמר (-שמה שאמר 'שלא יערים') היינו לומר שלא ימכור לו ולא יתן לו על תנאי”.
אם כן ברור מדברי ר' יוסף קארו שמותר למכור בהערמה, ורק שלא תהיה המכירה על תנאי. אך עם כל זאת הדגיש, גם בחיבורו שולחן ערוך, שיש להוציא את החמץ מן הבית בפועל, כדי שהמכירה תהיה גמורה.
עם הזמן, כאשר לא היה אפשרי להוציא את החמץ מן הבית, התירו (ה'בית חדש' וה'מגן אברהם') למכור או להשכיר את החדר בו נמצא החמץ ביחד עם החמץ. ובקשר לתשלום, היות שלעיתים היה מדובר בכמויות אדירות (מפעלי תעשייה), התירו (ה'נודע ביהודה' ועוד) שישלם סכום קטן בהתחלה, ואת השאר יטיל המוכר על הגוי כהלוואה (שישלם לו לאחר הפסח).
רבי שניאור זלמן מלאדי בעל שולחן ערוך הרב, קבע שצריך לעשות במכירה זו 'ערב קבלן' (ערב שהמוכר יכול לפנות אליו ישירות כדי לקבל את כספו, גם אם עוד לא פנה כלל אל הקונה), שאז אין למוכר שום קשר עם הגוי, ורק אז אפשר לזקוף את שאר הסכום כהלוואה.
היתרים נוספים נוספו עם הזמן בספרות האחרונים: התירו להבטיח לגוי שיקנה ממנו אחר הפסח (ולא רק "שמא אקח ממך"). כן התירו למכור באופן כללי את כל החמץ שבבית היהודי, גם בלי לדעת בדיוק מה מוכרים. עוד בוטל הצורך שתהיה אפשרות לגוי להיכנס באופן חופשי למקום שבו נמצא החמץ. ר' ישראל מאיר הכהן מראדין בספרו משנה ברורה, הוסיף וכתב:
לפי כמה מהפוסקים, הגיעו הדברים לכדי מכירה פיקטיבית לחלוטין, כך סובר למשל רבי יאיר חיים בכרך (בשו"ת 'חוות יאיר'), סמך לדבריו הביא מכך ש ש"הקיסר החסיד ירום הודו" פטר את מכירת החמץ ממס מכירות, משום שאין זה אלא טקס דתי.
השתלשלות השיטה למכירת חמץ > הסיבות להתפתחות השיטה

יש שכתבו כי מה שגרם להתפתחות השיטה הוא המהפכה התעשייתית וריכוז הייצור שהביאה בכנפיה. יהודים רבים החזיקו במבשלות שכר, ונקלעו לחוסר יכולת לבער את כל החמץ עד הפסח. אם בעבר הייתה ברשות אדם כמות לא-גדולה של חמץ שעליו לבער עד הפסח, הרי שכעת עמדו בעלי המפעלים והמבשלות חסרי אונים אל מול כמויות הענק שהיו צריכים להיפטר מהן. ביעור פשוט, או אפילו מכירה רגילה, היו עלולים לגרום להפסדי ענק ולחוסר יכולת לתפקד מבחינה כלכלית. לצורך כך נדחקו הפוסקים, והחלו להקל יותר ויותר.
השתלשלות השיטה למכירת חמץ > התנגדות לשיטת המכירה

לאור התרחקותה של השיטה הזו מצורתה המקורית, קמו לה כמה מתנגדים במאות השנים האחרונות. ההתנגדות הייתה לא רק לעצם המכירה, אלא גם לקניית חמץ שנמכר בשיטה זו, שהרי אם המכירה לא הייתה כהלכה, מוגדר החמץ כ"חמץ שעבר עליו הפסח", שאסור בהנאה.
מתנגד חריף למכירת החמץ הוא הגר"א, שכתב:
שלא למכור שום דבר חמץ כי אם מכירה עולמית. אחר הפסח אין ליקח מן השוק מה שאופין מקמח של ישראל ומשמרים ויי"ש ושכר של ישראל כי המכירה גרוע...
רבי אלכסנדר סנדר שור בספרו בכור שור התנגד גם הוא למכירה אך רק כאשר היא מגיעה לפטור איסורי דאורייתא כמו איסור הנאה מחמץ, או איסור בל יראה בלא ביטול החמץ, אך לאחר ביטול החמץ שהאיסור הוא רק דרבנן המכירה מועילה, טעמו הוא שכיוון שהמכירה היא הערמה ואינה מכירה גמורה, על כן אינה מועילה לאיסורי תורה אלא רק לאיסורי דרבנן.
גם ר' שלמה קלוגר בתשובותיו התנגד למכירת החמץ בשיטה הנהוגה.
להלכה, בדורות האחרונים הסכימו כל הפוסקים שאין לשלול לחלוטין את מכירת החמץ לנכרי[דרוש מקור], אולם יש כאלו המתירים אותה בסייגים שונים, יש האוסרים זאת לאנשים פרטיים, ומתירים אותה רק לבעלי עסקים שברשותם חמץ מרובה.
למעשה, יש הסומכים עליה ללא חשש ויש הנמנעים ממכירת חמץ ודאי ואף מקפידים שלא לקנות לאחר הפסח חמץ שנאפה לפניו. המקפידים יותר רוכשים רק מוצרים מקמח שנטחן לאחר הפסח (או מקמח יבש המשמש לאפיית מצות), עקב חשש החמצה בקמח מחיטים שנלתתו במים.
אף על פי כן, יש מהפוסקים שתיארו את המכירה כמנהג רווח והתנגדו לניסיון לערער אחריה, כפי שכתב הרב אהרון וולקין: ”על דבר שאלתו איך אפשר לסמוך על מכירת חמץ דהאידנא שאינה אלא הערמה... כבר כתבתי לו במכתבי העבר שלא טובה הדרך שבירר לפניו לחטט ולנקר אחרי עיקרי הדינים ומנהגי ישראל” (זקן אהרן, חלק ב' או"ח סימן כג)
מכירת חמץ בימינו

בימינו המפעלים הגדולים מוכרים את כלל החמץ שלהם לפסח, ואף מדינת ישראל מוכרת את החמץ, בטקס החוזר בכל שנה, כאשר הרב הראשי לישראל, שהוסמך למשימה זו על ידי שר האוצר, חותם על כתב המוכר את חמצהּ של המדינה לגוי. המכירה נהוגה כמעט בכל הציבור, גם אצל אנשים שאין להם חמץ ידוע, כדי לצאת מידי ספק, או כדי לפטור בית או חדר שלא יעשה בו שימוש בפסח, מחובת בדיקת חמץ. חלק מהמכירות כוללות מניות שברשות המוכרים, בשביל למנוע בעלות משותפת שלהם בחמץ שברשות החברות, ומאחר שאת חלקם בחמץ בלבד הם אינם רשאים, כבעלי מניות, למכור.
ככלל, מקובל שבעלי החמץ חותמים על שטר הרשאה סטנדרטי המסמיך את הרב למכור את כלל החמץ שברשותם ובנוסף מפרטים את מקום החמץ. המנהג הוא לתקף את השליחות באמצעות קניין סודר. מנהג זה מחייב פגישה עם הרב על מנת שיקנה את הסודר לבעל החמץ, או לכל הפחות הגעה למקום בו השאיר את הסודר, הגבהתו וחתימה על שטר המכירה.
על מנת להנגיש את המכירה לאנשים שאינם יכולים לפגוש במסדר המכירה או אינם מעוניינים בכך, מוחתמים אנשים על שטרי הרשאה גם באמצעות האינטרנט. הרשאות אלו אינן מאפשרות ביצוע קניין באמצעים המסורתיים, ונסמכים על עיקר הדין לפיו מינוי שליח אינו מחייב קניין, או לחלופין על כך שבימינו עסקאות באינטרנט תקפות מדין 'קניין הסוחרים'. בכל מקרה, הקניין במכירת החמץ לגוי מתבצע באופן מחמיר בשטר ובמתן מעות.
הרב יוסף אפרתי כתב, בהתאם לדעת הרב יוסף שלום אלישיב, שאין לסמוך על מכירת חמץ שביצע חילוני כי לא הייתה לו כוונה אמיתית למכור את החמץ, אלא אם שטר המכירה הקנה לה תוקף גם לפי חוקי המדינה. מנגד, לדעת הרב משה פיינשטיין, המכירה מועילה גם כשבוצעה על ידי חילוני.
בפסח של שנת תשס"ו אירע מקרה חריג, כאשר בהנחיית הרב הראשי לצה"ל אביחי רונצקי, נמכרו לגוי יחד עם החמץ הצה"לי גם כמה מאות כלבים המצויים בשירות צה"ל. זאת לאחר שברגע האחרון התברר כי בניגוד למה שסברו תחילה, האוכל אותו הם צורכים מכיל חמץ ואסור בהנאה ליהודים בפסח (ולכך יש לכלול אותו במכירה).
ראו גם

חמץ
היתר המכירה (שמיטה)
לקריאה נוספת

"מכירת חמץ והשתלשלותה", מאת הרב שלמה יוסף זוין, המועדים בהלכה, עמ' רמד-רנה
מכירת חמץ לגוי. שיעור של הרב שמואל טל על מכירת חמץ
הרב יוסף יצחק בלינוב, מכירת חמץ בערב קבלן, ביאור שיטת אדמו"ר הזקן על אופן מכירת החמץ ותשובות לטענות על שיטה זו, תשמ"ה.
הערות שוליים

↑  פסחים ב, ו-ז.
↑  אוצר הגאונים פסחים, מח.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות חמץ ומצה, פרק ד', הלכה ז'.
↑  א, קכ.
↑  בחיבורו בית יוסף, או"ח תמח ד"ה ואם מכרו.
↑  הסבר שיטת האדמו"ר הזקן במכירה בערב קבלן. הסיבה לכך היא שבכמה מהראשונים (מובאים בס' שיטה מקובצת לבבא מציעא) נאמר שקנין כזה אינו מועיל כאשר המוכר 'נפיק ועייל אזוזי' (לחוץ להשיג את כספו).
↑  סימן תמח ס"ק יב.
↑  ארכיון ו - מכירת חמץ, באתר פניני הלכה
↑  בכור שור על פסחים כא:
↑  והביא ראייה מלשון רש"י בשבת (קלט:)
↑  ובחרת בחיים, סד
↑  הודעה על הרשאה, י"פ 6569 מיום 20 במרס 2013(הקישור אינו פעיל, 22.04.2018)
↑  עוז רוזנברג, ‏"חשוב לדו-קיום": האיש שכבר 21 שנים קונה את כל החמץ ששייך למדינה, באתר מעריב אונליין, 13 באפריל 2017
↑   בנוכחות הרבנים הראשיים: מכירת החמץ השנתית - איך זה עובד?, סרטון בערוץ "כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 03:16)
↑  תשובה באתר din.org.il
↑  קובי נחשוני, אחרי הפסח: "לא לקנות חמץ מחילוני", באתר ynet, 6 באפריל 2010
↑  אגרות משה, או"ח ב, סי' צא
| חג הפסח |
| --- | --- | --- |
| ערב פסח | קמחא דפסחא • אפיית מצות • שבת הגדול • הגעלת כלים • בדיקת חמץ • ביטול חמץ • ביעור חמץ • מכירת חמץ • תענית בכורות • ערב פסח שחל בשבת |  |
| סיפור יציאת מצרים | שעבוד מצרים • עשר מכות מצרים • יציאת מצרים • קריעת ים סוף • שירת הים |  |
| ליל הסדר | הלכות ליל הסדר • קערת ליל הסדר • חרוסת • כרפס • מצה • מרור • זרוע • ארבע כוסות • כוס של אליהו • הסבה • אפיקומן |  |
| סדר ההגדה | סימני הסדר • הא לחמא עניא • מא כ'בר • מה נשתנה • עבדים היינו • ארבעה בנים • והיא שעמדה • דצ"ך עד"ש באח"ב • דיינו • אמונים ערכו שבח • קריאת ההלל (התחלה) • שפוך חמתך • הלל (המשך) • הלל הגדול • ברכת השיר • חסל סידור פסח • לשנה הבאה בירושלים • ובכן ויהי בחצי הלילה • ובכן ואמרתם זבח פסח • אדיר במלוכה • אדיר הוא • אחד מי יודע • חד גדיא |  |
| מצוות החג | איסור חמץ • קורבן פסח • סיפור יציאת מצרים • אכילת מצה • אכילת מרור • ארבע כוסות • מנחת העומר |  |
| מהלך החג | ערב פסח • ליל הסדר • חול המועד פסח • שביעי של פסח • פסח שני |  |
| מנהגים | סעודת אסתר • סהרנה • אמירת שירת הים • סעודת משיח • מימונה |  |
| תפילות ופיוטים | קריאת ההלל • אבוא בחיל להתיצבה • תפילת טל • ליל שמורים אותו אל חצה |  |
| חמץ ומצה | מצה עשירה • מצה שמורה • שרויה • קטניות בפסח • חמץ נוקשה • חמץ שעבר עליו הפסח |  |
| שונות | מסכת פסחים • לא בד"ו פסח • מטבח פסח • רומפלנאכט |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש רגלים
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534665705171  LCCN: sh91004452 
מכירת חמץ בערב פסח בחסידות בעלז
שלט הסבר על מכירת חמץ מקוונת בבית החולים שיבא - תל השומר
וילה אמין ג'מל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  וילה 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – העשור של 1930
 תאריך פתיחה רשמי:  שנות ה־30 של המאה ה־20 
 מידות
 קומות:  2 
 
 קואורדינטות:  31°46′10″N 35°13′10″E﻿ / ﻿31.76934°N 35.21938°E﻿ / 31.76934; 35.21938
  (למפת ירושלים מוגדלת) וילה אמין ג'מל(למפת ירושלים רגילה) וילה אמין ג'מל(למפת הרי ירושלים רגילה) וילה אמין ג'מל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) וילה אמין ג'מל
 
וילה אמין ג'מל, הוא מבנה המצוי בשכונת טלביה בירושלים, ברחוב מאנה 4, ונחשב לאחד המבנים המפוארים ביותר שנבנו בשכונת טלביה בתקופה שקדמה לסיום המנדט הבריטי.
היסטוריה

וילת ג'מל נבנתה בשנות ה-30 של המאה ה-20 עבור משפחתו של אמין ג'מל, ערבי נוצרי פרוטסטנטי, אחיו של אמין התגוררו אף הם בשכונה: שיבלי ג'מל התגורר ברחוב מאנה 6 ואניס ג'מל התגורר בבית אניס ג'מל רחוב אלקלעי.
את המבנה תכנן ככל הנראה האדריכל אנטון ברמכי.
משפחת ג'מל נמלטה מהשכונה בשנת 1948 בעקבות הלחימה בירושלים במלחמת העצמאות והמבנה הועבר לחזקתו של האפוטרופוס על נכסי נפקדים. האפוטרופוס הכללי השכיר את הקומה העליונה של המבנה למשפחתו של בנימין הלוי, לימים שופט בית המשפט העליון. הקומה התחתונה של המבנה הושכרה לאדריכל רפאל בן-דור שהתגורר בה עד מותו בשנת 2000.
בשנת 1997 נרכש המבנה על ידי קבלנים במטרה להקים בחצר המבנה בנייני מגורים גבוהים על פי תוכניות האדריכל אמציה אהרונסון.
כיום בבעלות פרטית
תיאור המבנה

בית ג'מאל הוא מבנה דו קומתי, שנבנה בפאר רב, בסגנון בנייה מזרחי (ליוואן). הקומה העיקרית של המבנה (קומת הכניסה) היא דווקא הקומה השנייה, וגרם מדרגות מפואר מוביל אליה. בחזית המבנה ניצבה גינה גדולה בה ארחו בני משפחת ג'מל את נכבדי ירושלים בשלהי תקופת המנדט הבריטי.
ראו גם

בית אניס ג'מל
וילה שבלי ג'מל
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, שכונות ירושלים, טלביה, קטמון והמושבה היוונית, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 2002
דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, כתר הוצאה לאור, 1996
נירבלטק

נירבלטק (בהונגרית: Nyírbéltek) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה בסמוך לגבול הרומני.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית אנצ'נץ' קטנה בעשרות השנים האחרונות, מ-2,915 תושבים בשנת 1990 עד 2,880 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז המאה ה-14
יהודי נירבלטק

יהודים התיישבו בנירבלטק בתחילת המאה ה-19. היו ביניהם סוחרים, בעלי מלאכה ובעלי משקים חקלאיים. בזמן הקרע ביהדות הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי בעקבות חילוקי דעות בקונגרס יהודי הונגריה בשנים 1869 ו-1868. במקום היו חברה קדישא, בית כנסת, תלמוד תורה, "חדר" ומקווה.
עם פרסום "החוקים היהודיים" של ממשלת הונגריה בשנת 1938, שהיפלו לרעה את היהודים בתחומי הכלכלה והחברה, החל גל רדיפות חדש שבעקבותיו נושלו רבים מיהודי נירבלטק מפרנסותם.
בשנת 1942 נלקחו צעירים יהודים מנירבלטק לעבודות כפייה.
בדף הקהילה שנכתב בשנת 1944 במסגרת מפקד קהילות הונגריה כתבו יהודי הכפר שיש בקהילה היהודית 117 חברים ואין רב למקום. במרץ 1944 נכנס הצבא הגרמני להונגריה ובאפריל הועברו 117 יהודי נירבלטק לגטו בנירג'האזה, בו רוכזו רוב יהודי המחוז. כעבור שבוע הועברו משם למשק האראנגוד (HARANGOD) והועסקו בחפירת תעלות. במאי 1944 שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
לאחר המלחמה חזרו לכפר כ-20 יהודים ששרדו. הם מצאו את בניין בית הכנסת ואת בית העלמין הרוסים. חיי הקהילה לא נתחדשו והיהודים עזבו את המקום תוך זמן קצר.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 17 |  |
| 1880 | 108 | 1,435 |
| 1910 | 170 |  |
| 1920 | 121 |  |
| 1930 | 128 |  |
| 1941 | 147 | 3,126 |
לקריאה נוספת

נירבלטק בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 384
נירבלטק, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 270. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)