stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרג בר
הערות שוליים

1 2  "Greg Bear: Continuing the Dialog", Locus, February 2000, p.4, 76-78.
↑  "interview". Fiction Writers of the Monterey Peninsula. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "Top SF/F Authors". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  Greg Bear at adherents.com: "My religious beliefs are hardly settled--I do believe in God, but leave wide open his (or its) character."
↑  "2000 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "2004 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "1988 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
1 2  "1986 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
1 2  "1985 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  Greg Bear: Discussion Board
↑  "1991 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "1998 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "1994 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "1987 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "1996 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  Upcoming4.me. "Third novel in the Forerunner Saga by Greg Bear, Halo : Silentium revealed". Upcoming4.me. אורכב מ-המקור ב-2012-07-20. נבדק ב-18 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2003 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  Invalid Site
↑  SF & Fantasy | Del Rey and Spectra - Science Fiction and Fantasy Books, Graphic Novels, and More
↑  "2009 Award Winners & Nominees". Worlds Without End. נבדק ב-2009-07-11.
↑  "1984 Award Winners & Nominees". Locus Awards Database. נבדק ב-2009-07-11.
↑  Doris Lessing: Hot Dawns, interview by Harvey Blume in Boston Book Review
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313065905171  PLWABN: 9810570222105606  BIBSYS: 99017997  BNC: 000233772  BNE: XX928954  BnF: cb12039479m (data)  CANTIC: a19788277  CiNii: DA02748054  GND: 122684524  ICCU: CFIV060443  ISNI: 0000 0001 2279 8402  LCCN: n82118842  MusicBrainz: 81c9b544-48fe-4bc7-bde6-fdfae9c99ae6  NDL: 00432621  NKC: mzk2002164680  NLA: 36533961  NLK: KAC199601928  NSK: 000166703  NTA: 073478350  RERO: 02-A002980799  SNAC: w6kh3dh3  SUDOC: 028589432  Trove: 1277405  VIAF: 51707302   WorldCat (עם VIAF): 51707302
בוליביאנה דה אביאסיון

בוליביאנה דה אביאסיון (בספרדית: Boliviana de Aviación) המכונה לעיתים קרובות פשוט בואה (BoA), היא חברת התעופה הלאומית של בוליביה הנמצאת בבעלות מלאה של המדינה. החברה הוקמה באוקטובר 2007, במקום חברת Lloyd Aéreo Boliviano, והחלה את פעילותה בחודש מרץ 2009. בסיס הפעילות המרכזי של החברה נמצא בקוצ'במבה, למרות שמרבית הטיסות הבינלאומיות מופעלות מסנטה קרוס דה לה סיירה.
כיום החברה מפעילה טיסות לכ-17 יעדים ב-5 מדינות (לנמלי התעופה שבתוך בוליביה, ליעדים באמריקה הלטינית, ובנוסף לכך למיאמי, מדריד וברצלונה.
לחברה הסכם שותפות קוד עם חברת התעופה הספרדית איבריה.
מפת היעדים של BOA: בכחול כהה-בוליביה, בכחול בהיר-יעדי החברה, בצהוב-יעדים עתידיים
צי המטוסים

| מטוסים | צי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 300–737 | 9 | — | — | 138 | 138 |  |
| בואינג 300–737 | 9 | — | — | 136 | 136 |  |
| בואינג 700–737 | 5 | — | — | 138 | 138 |  |
| בואינג 737–800 | 2 | 1 | — | 168 | 168 |  |
| בואינג 767-300ER | 3 | 2 | 10 | 215 | 225 |  |
| בומברדיה CRJ200 | 2 | 2 | — | 50 | 50 |   |
| סה"כ | 21 | 5 |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  eDreams, Boliviana de Aviacion
מטוס בואינג 300–737 של החברה בסאו פאולו
מטוס בואינג 767-300ER של החברה בנחיתה במיאמי
אקוופוניקה

משתלה בה מגדלים צמחים בצורת האקוופוניקה.
אקוופוניקה (באנגלית: Aquaponics) היא דרך לגידול צמחים בסביבה מימית בשימוש בבעלי חיים כמו דגים למערכת ממחזרת, המעניקה דשונת טבעית.
עיקרון

העיקרון המנחה של המערכת האקוופונית מבוסס על כך שהפרשותיהם של בעלי החיים הגדלים בסביבה מימית (לדוגמה דגים) מופרשים למים כמוצר לוואי ההופך לרעיל לאחר זמן מה לבעלי החיים שהפרישו אותו; לעומת זאת, לצמחים, מים אלו מהווים מוקר דשן איכותי וגבוה. על כן, במערכת האקוופונית, הצמחים גדלים בצורה כזו (לדוגמה בגידול הידרופוני) המאפשרת להם לספוח את הפרשות הדגים מן המים להשתמש בהם כדשן ובכך לטהר את המים מן המרכיבים הרעילים לבעלי החיים. המים, שבשלב זה חזרו להיות נקיים וראויים לגידול, חוזרים אל מכל גידול בעלי החיים, וכך נמשך מחזור הגידול.
במערכת האקוופונית אין איבוד מים ואין צורך בהוספתם, למעט אידוי, צריכה על ידי הצמחים ובעלי החיים הגדלים במערכת. המערכת סומכת על הקשר בין מרכיביה כקשר השומר על סביבה מאוזנת. ישנו מגוון גדול מאוד של מערכות אקוופונית, החל ממערכות קטנות המתאימות לגידול בתוך הבית וכלה במערכות ענק מסחריות, הן יכולות להשתמש במים מליחים או במים מתוקים כל זאת תלוי בסוגי הגידולים אותם רוצים להניב מהמערכת.
אופן פעולת הדשן במערכת אקוופונית

הפרשות של דגים, או כל חומר אורגני אחר כגון: חומר צמחי נרקב, מזון דגים שלא נאכל וכו' הופכים לאמוניה, ויש צורך במושבת בקטריות בגודל פרופורציונלי לייצור האמוניה הקבוע, כך שנדרשת יצירה של שכבות בקטריות במים. השכבה הראשונה מפרקת אמוניה לניטריט, והשנייה מתחילה להתפתח כשהניטריט זמין, והופכת אותו לניטראט. אמוניה היא רעילה מאוד לדגים, ניטריט רעיל פחות וניטראט כמעט שאינו רעיל. תהליך ההפיכה לניטראט נמשך שבועיים לכל הפחות ולפעמים יותר. אמנם מושבות החיידקים נוצרות תוך מספר ימים, אבל בתקופה ההסתגלות שלהן הן לא חזקות מספיק כדי למנוע עליות חדות בריכוז האמוניה משום שהן צריכות להסתגל לעוד גורמים רבים ולהגיע לאיזון עם המערכת.
קיים הבדל מהותי בין ספיגת האמוניה כמקור מזון לצמחייה בין צמחי מים לצמחים רגילים. צמחים רגילים מעדיפים שהאמוניה תתפרק לניטראט, ויעילות הספיגה עולה כשרמת החומציות גבוהה יותר - 7–7.5, לעומת צמחי מים שמעדיפים אמוניה ורמת חומציות של 6.6–6.8. צמחי מים חשובים מאוד בסינון רעלים, ובריאות הצמחים קשורה ישירות לבריאות הדגים.
ראו גם

חקלאות ימית
הידרופוניקה
אנשיל פפר

| --- | --- |

 לידה:  22 ביוני 1973 (בן 51) מנצ'סטר, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת חורב 
 מעסיק:  כל העיר, הארץ
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  AnshelPfeffer
 
אנשיל פפר (נולד ב-22 ביוני 1973) הוא עיתונאי ופובליציסט בעיתון "הארץ".
ילדות והשכלה

פפר נולד במנצ'סטר שבבריטניה למשפחה יהודית, הבכור מבין ששת ילדיהם של דוד, יבואן רהיטים, ומרים (לבית טננבאום), מזכירה רפואית. הוא קיבל השכלה פורמלית בבית ספר יהודי. בשנת 1981 עלתה משפחתו לישראל והשתקעה בירושלים, בה עשה אביו הסבה לתחום המחשבים. פפר גדל בבית שבו היה לספרות מקום מיוחד, והעביר שעות רבות בקריאת ספרים.
הוא התחנך בבית הספר היסודי של רשת החינוך "חורב", ולאחר מכן בישיבה התיכונית של הרשת בירושלים. לאחר שהשתחרר מהשירות הצבאי בגולני, חזר ללמוד הוראה ורבנות בישיבת מעלה אדומים, אך לא סיים את ההסמכה לרבנות, והחל לעבוד במשרה חלקית ככתב לענייני חרדים במקומון הירושלמי "כל העיר" בירושלים. במקביל, שימש כמחנך ומורה לתנ"ך ולתלמוד בתיכון המדעי "מוריה". לאחר שנה החליט לעזוב את מקצוע ההוראה, בשל תחושתו שקיים מרוץ נגד הזמן בבתי הספר, שלא מאפשר התקדמות עם התלמידים.
כתיבה עיתונאית

פפר שימש במגוון תפקידי עריכה וכתיבה בעיתונות הישראלית. ככתב ב"כל העיר", עבר לסקר את תחום החינוך, ופרסם טור מזדמן בשם "סרג'נט פפר" אותו כתב כששהה במילואים, וכן טור קבוע "בס"ד" שעסק בחברה החרדית. פרסם כתבות בנושאים אלו גם במגזינים העין השביעית וארץ אחרת.
בתחילת 2002 כיהן תקופה קצרה ככתב "הארץ" לענייני חרדים. ביולי אותה שנה מונה לעורך "כל העיר", מינוי שעורר הד תקשורתי והתנגדות מצד פעילי שמאל אשר ראו בו אז "צעיר דתי שידוע בנטייתו הימנית" ואף איימו בהחרמת העיתון. לאחר כשנה עזב את "כל העיר" ובסוף שנת 2003 חזר לכתוב ב"הארץ" ככתב לענייני חינוך.
ב-2004 שימש מספר חודשים כסגן עורך העיתון "ג'רוזלם פוסט". באותה שנה הוציא לאור את ספרו המשותף עם ניצן חן: "מרן - עובדיה יוסף. הביוגרפיה".
במרץ 2005 מונה לעורך החדשות בעיתון "מקור ראשון", כחלק מהמאמץ של איש העסקים שלמה בן צבי למתג מחדש את העיתון. בהמשך עבר לשמש ככתב חדשות בכיר ופרשן בעיתון, וכבעל טור ביקורת ספרים, ביקורת יין וביקורת התקשורת. בתחילת 2006, הצטרף כרכז הכתבים לחינמון "ישראלי" שבבעלותו של בן צבי. במרץ אותה שנה התפטר מתפקידיו בשני העיתונים.
בתחילת 2007 חזר ל"הארץ" ככתב לענייני העולם היהודי. במשך תקופה קצרה שימש כשליח העיתון ללונדון. בתחילת 2009 מונה לכתב העיתון לענייני צבא וביטחון, ובין היתר כתב סדרת כתבות שעקבה אחר פלוגת טירונים בחטיבת גולני. לאחר מכן שימש גם כשליח לסיקור אירועים בינלאומיים, כולל במדינות אויב, אליהן נכנס עם דרכונו הבריטי. בין היתר סיקר את מתקפת הטרור בבית חב"ד בשנת 2008 במומבאי, את מלחמת רוסיה-גאורגיה, ואת שפעת החזירים במקסיקו. היה הכתב הישראלי הראשון שדיווח מקהיר על המהומות במצרים, וניסה לאזן את הדיווחים בתקשורת הישראלית על השקפות אנטי-ישראליות של המפגינים. בסוף שנת 2011 עבר לכתוב בעיקר עבור המהדורה הדיגיטלית "Haaretz.com" באנגלית, ובמרץ 2012 שימש כשליח "הארץ" לבריטניה.
מאז שנת 2007 הוא מפרסם טור שבועי במהדורה האנגלית של "הארץ", המסקר את יהדות התפוצות תחת הכותרת "ירושלים ובבל" (Jerusalem & Babylon), ושעבורו זכה בשנת 2010 באות הוקרה מטעם ארגון בני ברית, המוענק לאישים שפעלו למען העם היהודי ולמען מדינת ישראל.
בנוסף לעבודתו העיתונאית מרבה פפר לפרסם ב"הארץ" מאמרי דעה בנושאים מגוונים, כגון העלאת יהודי הפלשמורה ועתיד הציונות. במאמר אישי שכתב לאחר פרסום החשדות להטרדה מינית שיוחסו לרבו, הרב מרדכי אלון, התריע על הסכנה שבהתחברות יתר לכריזמה של רבנים ואנשי חינוך. בשנת 2018 יצאה ביוגרפיה באנגלית שחיבר על בנימין נתניהו.
משפחתו

היה נשוי לרחל (לבית הדני), ולהם ארבעה ילדים משותפים. אב לבן נוסף ממערכת יחסים שנייה. נישא ב-2024 לנעה סגרי.
הערות שוליים

↑  העיתונאי שבא מההוראה, שיעור חופשי, גיליון 60, תשרי תשס"ד, באתר הסתדרות המורים בישראל
↑  אנשיל פפר, מלחמת העצמאות, באתר העין השביעית, 1 במאי 2001
↑  אנשיל פפר, חשוף בצריח, באתר מגזין ארץ אחרת, 29 ביולי 2004
↑  אנשיל פפר, הרגשה של שליטה, באתר מגזין ארץ אחרת, 10 באוגוסט 2011
↑  הארץ, איומים בחרם על המקומון הירושלמי "כל העיר" בשל מינוי אנשיל פפר לעורך, באתר TheMarker‏, 29 ביולי 2002
↑  חנן עמיאור, שיחת העיר, באתר העין השביעית, 1 בספטמבר 2002
↑  אור שמש, אנשיל פפר עוזב את ה"ג'רוזלם פוסט", באתר nrg‏, 27 באוקטובר 2004
↑  ניצן חן ואנשיל פפר, מרן - עובדיה יוסף. הביוגרפיה, באתר nrg‏, 26 באוקטובר 2004
↑  אנשיל פפר, לומדים להגן על הבית באימון לוחמה בשטח בנוי, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2009.
↑  דייוויד רמניק, THE DISSENTERS, הניו יורקר, פברואר 2011
↑  אנשיל פפר, אדוארד סעיד צדק, באתר הארץ, 2 בפברואר 2011
↑  פרס ארגון "בני ברית" לעיתונות יוענק לכתב "הארץ" אנשיל פפר, באתר הארץ, 22 באפריל 2010
↑  אנשיל פפר, מייבאים פצצת זמן חברתית, באתר הארץ, 20 בינואר 2010
↑  אנשיל פפר, קניון מרים דגל לבן, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2011
↑  אנשיל פפר, ילדים, היזהרו מכריזמה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406615105171  PLWABN: 9811329858205606  GND: 1160219273  ISNI: 0000 0000 6656 3018  LCCN: n2018012622  NTA: 296404772  SUDOC: 230827799  VIAF: 5185911   WorldCat (עם VIAF): 5185911
אפליה דתית

אפליה דתית היא הבחנה בין פרט או קבוצה בעקבות אמונתם הדתית, לרוב כאשר מאמיני דתות שונות (או זרמים בהן) מטופלים באופן לא שווה. אפליה דתית מתייחסת גם לעמדות שליליות, דעות קדומות, עוינות, שנאה, פחד או אי-סובלנות כלפי דתות שונות או זרמים שונים. זה כולל מקרים שבהם מאמיני דתות, חסידי פלגים שונים, או חסרי דת זוכים ליחס לא שוויוני בשל אמונתם, בין אם על פי החוק או במסגרות מוסדיות.
היסטוריה

בין הדוגמאות לרדיפה דתית בהיסטוריה ניתן למנות את דיכוי כיתות המינים בידי הכנסייה בימי הביניים, פעולת האינקוויזיציה בספרד, השלטת דת מדינה: פרוטסטנטית או קתולית באירופה בתחילת העת החדשה, מה שהוביל בין השאר לטבח ההוגנוטים בצרפת, וכן רדיפת הדת בידי המדינות הקומוניסטיות. לעיתים מטרת האפליה היא להוביל להמרת דת אל הדת השלטת.
באסלאם אפליה כלפי בן דת אחר היא חלק מובנה מהדת. במסגרת מעמד הדִ'ימִי שניתן לבעלי דת אחרת, לרוב בני הדתות המונותאיסטיות, הם חויבו בתשלום מס מיוחד, והוטלה עליהם שורה של הגבלות שנועדו להשפילם ולהבליט את נחיתותם לעומת המוסלמים. למשל איסור על קיום טקסים דתיים בפומבי, לבוש מיוחד, איסור רכיבה על סוס או גמל, איסור בניית בית תפילה מעל לגובה מסגד, איסור על תקיעת שופר ליהודים, ועל צלצול בפעמונים לנוצרים. החוקים המסדירים את מעמד בני החסות בדת המוסלמית נמצאים בטקסט הקנוני המוסלמי תנאי עומר.
בישראל

החוק בישראל אוסר על אפליה דתית, חל איסור על מעסיקים להפלות בין עובדים מטעמי דת ואיסור אפליה בקבלת עובד בשל סירובו לעבוד ביום שבת.
ראו גם

אנטישמיות
ד'ימי
אסלאמופוביה
הערות שוליים

↑  אתר משרד העבודה והרווחה,, שאלות ותשובות
↑  איסור אפליית עובד מטעמי דת, באתר כל זכות
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אפליה אסורה בחוק על רקע אמונה דתית
ועידת קטוביץ (1912)

ועידת קטוביץ (1912) הייתה ועידה משמעותית בתולדות אגודת ישראל ובה הוחלטו החלטות חשובות בנוגע לצביונה של אגודת ישראל. הוועידה התקיימה בשנת תרע"ב (1912) והשתתפו בה כ-230 אישי ציבור יהודיים מרחבי העולם.
לקריאה נוספת

צבי וינמן, מקטוביץ עד ה׳ באייר, ותיקין, 1995, עמוד 18.
יעקב רוזנהיים, זכרונות, עמ' קכה-קעה.
הערות שוליים

↑  יעקב רוזנהיים, זכרונות עמ' קכה. רשימת המשתתפים בעמודים קלב- קלה.
1 2  החברה החרדית – מקורות, מגמות ותהליכים, מנחם פרידמן, ירושלים 1991, עמ' 26.
1 2  החברה החרדית – מקורות, מגמות ותהליכים, מנחם פרידמן, ירושלים 1991, עמ' 27.
↑  מרא דארעא ישראל מסכת חייו של הרב יוסף חיים זוננפלד, כתב וערך מנחם מנדל גרליץ, ירושלים תשס"ג, עמ' רטו-ז.
↑  פירוד או השתתפות, אגודת ישראל מול הציונות ומדינת ישראל, יוסף פונד, ירושלים תשנ"ט, עמ' 19, 65.
↑  פירוד או השתתפות, אגודת ישראל מול הציונות ומדינת ישראל, יוסף פונד, ירושלים תשנ"ט, עמ' 65.
↑  פירוד או השתתפות, אגודת ישראל מול הציונות ומדינת ישראל, יוסף פונד, ירושלים תשנ"ט, עמ' 19.
↑  מרא דארעא ישראל מסכת חייו של הרב יוסף חיים זוננפעלד, כתב וערך מנחם מענדיל גערליץ, ירושלים תשס"ג, עמ' רטז.
זכויות להט"ב באבחזיה

| --- | --- |

אבחזיה
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1991
 טרנסג'נדריות:  אין נתונים
 שירות צבאי:  אין נתונים
 הגנה מפני אפליה:  אין נתונים
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין נתונים
 אימוץ:  אין נתונים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  אבחזיה מוכרת על ידי האו"ם כחלק שטח של גאורגיה, אשר הצביעה בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) באבחזיה מתמודדים עם אתגרים משפטיים שאינם חווים תושבים הטרוסקסואלים. הומוסקסואליות היא חוקית מאז שנת 1991 בשטחי הישות.
עד 2008 הייתה אבחזיה מחוז בצפון-מערב גאורגיה. לאחר המלחמה בדרום אוסטיה הכריזה על עצמאות, אשר הוכרה על ידי הפדרציה הרוסית. נכון ל-2021, מכירות באבחזיה כמדינה עצמאית רוסיה, ניקרגואה, ונצואלה נאורו וסוריה. יתר מדינות העולם כולל האו"ם רואות בה כחלק מגאורגיה. כתוצאה מההכרה השנויה במחלוקת בקרב מדינות העולם של שטחה, עריכת סקרי שטח של זכויות להט"ב היא קשה עבור קביעת עובדות. כל אלו הופכים זמינות של נתוני מעקב אחר זכויות להט"ב וסוגיות בעלות ברית בשטחי הישות למעורפלות.
מעמד בחוק

בשנת 1933 נוסף סעיף 121 לחוק הפלילי, עבור ברית המועצות כולה, שאסר במפורש הומוסקסואליות של גברים, עם עד חמש שנות עבודה קשה בכלא. ב-1 בינואר 1991 העבירה הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה אי-הפללה של הומוסקסואליות בשטחה.
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (מאז 1991)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים:  אין נתונים
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה): 
נישואים חד מיניים:  אין נתונים
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים):  אין נתונים
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים:  אין נתונים
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים:  אין נתונים
להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק: 
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות:  אין נתונים
טיפולי המרה אסורים בחוק:  אין נתונים
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים:  אין נתונים
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:
הערות שוליים

1 2  LGBT Rights in Abkhazia, Georgia, Equaldex (באנגלית)
אינטגרציה אזורית

אינטגרציה אזורית היא תהליך בו מדינות שכנות קובעות הסכם על מנת לשדרג את שיתוף הפעולה באמצעות מוסדות וכללים משותפים. מטרות ההסכם יכולות להיות כלכליות, פוליטיות או סביבתיות, אך בדרך כלל הוא קיבל צורה של מדיניות כלכלית-פוליטית בה האינטרסים המסחריים הם הכלי להשגת יעדים חברתיים, פוליטיים וביטחוניים מורחבים יותר, כאשר מי שקובע אותם הן הממשלות הלאומיות. אינטגרציה אזורית מאורגנת על ידי מוסדות על-לאומיים, דרך קבלת החלטות בין-ממשלתיות, או דרך שילוב של שניהם.
אינטגרציה אזורית לעיתים קרובות מתמקדת בהסרת המכשולים למסחר חופשי באזור, על מנת להגביר את התנועה החופשית של כוח אדם, עמל, מוצרים והון דרך גבולות המדינה; צמצום הסיכוי של סכסוך מזוין; ואימוץ עמדות משותפות בנושאי מדיניות אזורית, כגון איכות הסביבה, התחממות עולמית והגירה.
הגדרה

אינטגרציה אזורית היא תהליך של ליברליזציה של יחסים מסחריים בין מדינות. החוקרים דה לומברדה וואן לנגנהובה הגדירו אותה כתופעה עולמית של מערכות אזוריות שמגבירה את האינטראקציה בין חלקיהן ויוצרת צורות חדשות של ארגון, בדו-קיום עם נורמות מסורתיות של הארגון בהיקפים לאומיים. יש חוקרים שרואים את האינטגרציה האזורית כתהליך שבאמצעותו מדינות בתוך אזור מסוים מגבירות את רמת האינטראקציה שלהם בתחומי כלכלה, ביטחון, פוליטיקה, חברה או תרבות.
בקצרה, אינטגרציה אזורית היא חיבור של מספר מדינות בתוך האזור לתוך מכלול גדול יותר. מידת האינטגרציה תלויה ברצון של מדינות עצמאיות וריבוניות לשתף את ריבונותן. אינטגרציה עמוקה שמתמקדת בוויסות הסביבה העסקית בהיקף כללי יותר מתמודדת עם קשיים רבים.
פונקציות של אינטגרציה אזורית

לפי ואן לנגנהובה, אינטגרציה אזורית אמורה לבצע לפחות 8 פונקציות חשובות:
חיזוק של אינטגרציה מסחרית באזור
יצירת סביבה מתאימה ומעודדת לקידום הסקטור הפרטי
פיתוח תשתיות לצמיחה כלכלית
פיתוח של מגזר ציבורי חזק וממשל תקין
צמצום ההדרה החברתית ופיתוח של חברה אזרחית מכילה
תרומה לשלום ולביטחון אזורי
פיתוח תוכניות סביבתיות בהיקפים אזוריים
חיזוק של אינטראקציה אזורית עם אזורים אחרים בעולם.
הסכמי אינטגרציה אזורית

הסכמי אינטגרציה אזורית הובילו להתקדמות ביחסים בינלאומיים בין מדינות רבות, בדגש על תחום המסחר והשקעות. על כן רוב המדינות התעשייתיות לוקחות חלק בלפחות אחד מהארגונים הללו, ולעיתים קרובות - ביותר מאחד. מתוך 194 הסכמים, שנרשמו בתחילת שנת 1999, 87 נרשמו אחרי 1990. בשנים אחרונות חלו מספר שינויים כמותיים ואיכותיים בתחום האינטגרציה האזורית. שלושה שינויים משמעותיים ביותר הם:
הכרה באינטגרציה עמוקה
מודל פתוח
גושי מסחר
הסכמי אינטגרציה אזורית > הכרה באינטגרציה עמוקה

הכרה באינטגרציה עמוקה היא הכרה בקונספט שחסמים נוספים נוטים לפלח את השוק, וזה מעכב את זרימת הסחורה והשירותים, יחד עם השקעות ורעיונות חדשים. לכן מוכר כעת כי מערכת מסחר מסורתית לא מתאימה לטיפול בחסמים אלו. פעם ראשונה אינטגרציה עמוקה יושמה בתוכנית שוק יחיד של האיחוד האירופי.
הסכמי אינטגרציה אזורית > מודל פתוח

המעבר מאזוריות סגורה למודל פתוח התרחש בעקבות העובדה שקטע של גושי מסחר שנוצרו בין מדינות מתפתחות בשנות ה-60 וה-70 התבססו על מודלים מסוימים, כגון החלפת יבוא. היתרון של המעבר הזה הוא שהתרחשו שינויים במבנה של הסכמים ישנים. ההסכמים נוטים להיות מכוונים יותר כלפי חוץ, וגם להראות מחויבות בקידום המסחר הבינלאומי במקום לנסות להגביל ולמסגר אותו דרך בקרה קפדנית.
הסכמי אינטגרציה אזורית > גושי מסחר

ההופעה של גושי מסחר (אנ') נוטה להכניס שוויון מסוים בין מדינות תעשייתיות מפותחות ומדינות מתפתחות עם הכנסה הרבה יותר נמוכה בכך שכולן מהוות שותפים שווים תחת המערכת הזאת. הרעיון של שותפים שווים נבע מהקונספט של נתינת חיזור נוסף לכלכלות של המדינות השותפות. לאחר מכן המדינות מסכימות לסייע לכלכלות כדי לשמור על המאזן ולאסור את ההתערבות של שחקנים אחרים בעניין. דוגמה טובה לכך היא הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה, שנוצר בעקבות ההתרחבות של הסכמי סחר חופשי בין ארצות הברית לקנדה דרומה על מקסיקו ב-1994. עוד דוגמה טובה היא הקשרים שהאיחוד האירופי יצר כדי לשלב את כלכלות המעבר של מזרח אירופה באמצעות הסכמי אירופה. קבוצת המדינות ששיתפו פעולה כדי להשיג תוצאות כלכליות היא קבוצת וישגראד.
הערות שוליים

↑  De Lombaerde, P. and Van Langenhove, L: "Regional Integration, Poverty and Social Policy." Global Social Policy 7 (3): 377-383, 2007.
↑  Van Ginkel, H. and Van Langenhove, L: "Introduction and Context" in Hans van Ginkel, Julius Court and Luk Van Langenhove (Eds.), Integrating Africa: Perspectives on Regional Integration and Development, UNU Press, 1-9, 2003.
↑  Claar, Simone and Noelke Andreas (2010), Deep Integration. In: D+C, 2010/03, 114-117.
↑  De Lombaerde, P. and Van Langenhove, L: "Regional Integration, Poverty and Social Policy." Global Social Policy 7 (3): 377-383, 2007.
↑  Regional Integration Agreement, Chapter 1
↑  Kft., Webra International (2011-03-21). "The Visegrad Group: the Czech Republic, Hungary, Poland and Slovakia : News". www.visegradgroup.eu. Retrieved 2018-03-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4161919-5  NKC: ph134659
אריק אייר

איירבוס A330-200 של אריק אייר
אריק אייר (באנגלית: Arik Air) היא חברת תעופה ניגרית שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי מורטלה מוחמד שליד לאגוס. החברה מפעילה טיסות ליעדים בתוך ניגריה ובאפריקה.
היסטוריה > השנים המוקדמות

ב-3 באפריל 2006, השתלטה אריק אייר על המשרדים הישנים של חברת תעופה ניגריה איירוייז לאחר שזו נסגרה. ב-14 ביוני 2006, החברה קיבלה שני מטוסי בומברדיה CRJ-900 חדשים על מנת לבצע טיסות פנימיות בניגריה, ולאחר מכן קיבלה החברה 2 מטוסי בואינג 737-300 ובומברדיה CRJ-200 שיצאו משירות בחברת יונייטד איירליינס.
באוגוסט 2006 קיבלה החברה אישור לטוס לעוד יעדים באפריקה, אמסטרדם, לונדון ומדריד באירופה ולאטלנטה, מיאמי ויוסטון בארצות הברית.
היסטוריה > פיתוח מאז 2010

בשנת 2010 הטיסה החברה כ-5 מיליון נוסעים. החברה ביצעה הזמנה לכ-5 מטוסי בואינג 777-300 אך ביטלה את ההזמנה בשנת 2011 והסבה אותה למטוסי 747-800. בשנת 2017 ביטלה החברה את הזמנת מטוסים אלו והחליפה אותם במטוסי בואינג 787-9.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737-700 | 6 | — | 12 | 112 | 124 |  |
| בואינג 737-700 | 6 | — | 12 | 119 | 131 |  |
| בואינג 737-700 | 6 | — | — | 149 | 149 |  |
| בואינג 737-800 | 1 | — | 16 | 132 | 148 |  |
| בואינג 737-8 MAX | — | 8 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע |  |
| בואינג 787-9 | — | 9 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע |  |
| בומברדיה CRJ-900 | 4 | — | 10 | 62 | 74 |  |
| בומברדיה CRJ-1000 | 1 | — | 12 | 88 | 100 |  |
| בומברדיה דאש 8-Q400 | 4 | — | 10 | 62 | 72 |  |
| סה"כ | 16 | 17 |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  http://www.arikair.com/ng/MEDIA-CENTRE/Press-Releases/Arik-Air-reaches-10-millionth-passenger-milestone.aspx
↑  פרטי צי המטוסים של אריק אייר, באתר airfleets.net (באנגלית)
↑  boeing.com - Orders & Deliveries retrieved 18 February 2017
אגף שכר והסכמי עבודה

אגף השכר והסכמי עבודה במשרד האוצר הוא גוף המטה של ממשלת ישראל לקביעת מדיניות השכר ויחסי עבודה במגזר הציבורי, תוך יישום המדיניות הכלכלית של הממשלה. בראש האגף עומד הממונה על השכר והסכמי עבודה.
במסגרת פעילותו השוטפת, מסייע האגף בידי הנהלות שירות המדינה והגופים הציבוריים בניהול משאים ומתנים בשני תחומים עיקרים: הטמעת רפורמות מבניות ומתן מענה לתביעות שכר מצד העובדים. וזאת תוך ראייה משקית רוחבית של מסגרת אילוצי התקציב והשלכות הסכמי השכר על קבוצות עובדים אחרות (דומות) במשק.
הממונה על השכר והסכמי העבודה הוא אפי מלכין.
מבנה האגף

באגף השכר מועסקים כ-100 עובדים בתשעה צוותים, הצוותים באגף השכר כוללים ארבעה צוותי משא ומתן וחמישה צוותים רוחביים.
צוותי משא ומתן:
צוות השכלה גבוהה, כבאות חוץ וביטחון - הצוות מחולק לשני אשכולות: חוץ (שירותי חוץ) וביטחון מערכת הביטחון ואשכול השכלה גבוהה וכבאות.
צוות שלטון מקומי ותאגידים - הצוות מחולק לשני אשכולות: אשכול שלטון מקומי ואשכול תאגידים סטטוטוריים – רשויות מקומיות, תאגידים עירוניים, מועצות דתיות ואשכול תאגידים סטטוטוריים.
צוות בריאות – בתי החולים הממשלתיים וקופות החולים.
צוות מאקרו ומשרדי ממשלה – הצוות מחולק לשני אשכולות: אשכול כלל משרדי הממשלה ואשכול נושאי מאקרו (דירוגים רוחביים אשר נמצאים במספר סקטורים וגופים).
צוות חברות ממשלתיות וחינוך- הצוות מחולק לשני אשכולות: אשכול חברות ממשלתיות ואשכול חינוך.
צוותי הרוחב:
צוות תכנון ואסטרטגיה – מחקר, אנליטיקה, ניהול ידע ואסטרטגיה.
לשכה משפטית – ייעוץ משפטי לכלל האגף.
צוות אכיפה – ביצוע ביקורות והשבה של כספי ציבור ששולמו כשכר שלא כחוק.
צוות חקירות – איתור מאשרי חריגות שכר והעמדתם לדין משמעתי.
יחידת תגמול ותמרוץ – הטמעת מודלים של תגמול ותמרוץ העובדים בשירות המדינה.
מבנה האגף > סמכויות

סעיף 29 לחוק יסודות התקציב העניק לממונה על השכר סמכויות הנוגעות לשכר של כלל עובדי המגזר הציבורי – כ-730 אלף עובדים. במסגרת סמכויות אלו הממונה על השכר מופקד על קביעת מדיניות השכר בשירות המדינה ובגופי הביטחון, ובין היתר על ניהול משא ומתן וחתימה על הסכמים קיבוציים החלים על העובדים בשירות המדינה. בנוסף, מופקד הממונה על השכר על פיקוח ואישור של שכר ותנאי העסקה בגופים מתוקצבים ובגופים נתמכים. גופים אלו, המונים כ-409 אלף עובדים מחויבים לקבל את אישורו של הממונה על השכר, בטרם יעניקו לעובדיהם הטבות שכר, תנאי פרישה ותנאי עבודה מעבר לנהוג במדינה או מעבר לתנאים שאושרו.