stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיגוע הדקירה בחגיגות פורים בתל אביב (1989)

| חלק מהסכסוך הישראלי-פלסטיני |
| --- | --- |
 תאריך:  21 במרץ 1989
 מקום:  ישראל תל אביב, ישראל
 סוג:  פיגוע דקירה
 נשק:  סכין
 הרוגים:  אזרח ישראלי
 פצועים:  אזרח ישראלי
 מבצע:  מוחמד זקות
 
פיגוע הדקירה בחגיגות פורים בתל אביב היה פיגוע דקירה אשר בוצע ב-21 במרץ 1989, י"ד באדר ב' תשמ"ט בתל אביב במהלך חגיגות חג הפורים. אזרח ישראלי נרצח בפיגוע, ואדם נוסף נפצע קשה.
האירוע

המחבל עבד אל-רחמן מוחמד זקות בן ה-29 הספיק לדקור שני ישראלים בסכין קומנדו בעודו צועק "אללה אכבר", בעת תהלוכת פורים ברחוב יהושע בן-נון בתל אביב, לאחר שזוהה כמפגע רץ המחבל לכיוון רחוב הר נבו, שם בדיוק החנה את רכבו ד"ר משה קורט שלינגר שגר ברחוב ז׳בוטינסקי הסמוך, כשהבחין בו המחבל רץ לעברו ותקף אותו בעוצמה בדקירות שני סכנים שהיו ברשותו, שלינגר התמוטט, ולאחר זמן קצר מת מפצעיו. לאחר מכן התבצר המחבל על גג בניין ברחוב יהושע בן נון מספר 44, צוות בילוש שהגיע למקום פרץ לגג וביצע ירי לעברו, המחבל נוטרל ונפצע, לאחר שנלקח לבית החולים הועבר לחקירת השב"כ. המחבל ציין בחקירתו שמטרתו הייתה "לדקור בצוואר את הישראלי הראשון שימצא". לפני שנוטרל המחבל מוחמד זקות הספיק לרצוח את ד"ר משה קורט שלינגר בן ה-73, ד"ר לכימיה, ולפצוע קשה את אמנון שטרולץ בן ה-27 בחלק האחורי של ראשו ובעמוד השדרה.
התוקף

המחבל מוחמד זקות עבד כפועל בניין, ולאחר מכן במכבסה בתל אביב. תושב רצועת עזה ממחנה הפליטים ג'באליה. המחבל נשפט ונידון למאסר עולם על הפיגוע, אך ב-18 באוקטובר 2011 הוא שוחרר לרצועת עזה במסגרת עסקת שליט.
הערות שוליים

↑  Palestinian kills Jew in Tel Aviv
↑  The Gilad Shalit deal: A Palestinian daughter's long wait for her father's return
↑  List Of Security Prisoners Released
| פיגועי טרור נגד ישראלים במחצית השנייה של המאה ה-20 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | 1948 עד 1959 • שנות ה-60 • שנות ה-70 • שנות ה-80 • שנות ה-90 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | שנות ה-70: מתקפת הטרור בשדה התעופה של מינכן (10 בפברואר 70) • הפיגוע בטיסה 330 של סוויסאייר מציריך לנתב"ג (21 בפברואר 70) • חטיפת טיסת 571 של סבנה איירליינס מבריסל לנתב"ג (8 במאי 72) • טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן (5–6 בספטמבר 72) • משבר בני הערובה בשגרירות ישראל בבנגקוק (28 בדצמבר 72) • הפיגוע בטיסה 841 של טראנס וורלד איירליינס מנתב"ג לניו-יורק (8 בספטמבר 74) • חטיפת מטוס אייר פראנס 139 מנתב"ג לפריז (27 ביוני 76)  שנות ה-80: ניסיון ההתנקשות בשגריר הישראלי בלונדון (3 ביוני 82) • הפיגוע בראס בורקה (5 באוקטובר 85) • רצח הימאים הישראלים בברצלונה (5 באוקטובר 85) • הפיגועים בדלפקי אל על בנמלי התעופה של וינה ורומא (27 בדצמבר 85) • ניסיון הפיגוע בטיסת אל על מלונדון (17 באפריל 86)  שנות ה-90: פיגוע האוטובוס במצרים (4 בפברואר 90) • הפיגוע בשגרירות ישראל בארגנטינה (17 במרץ 92) • הפיגוע בשגרירות ישראל בלונדון (26 ביולי 94) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
פחדרון בארון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מרסר מאיר
 איורים:  מרסר מאיר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סיפור ילדים
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1976
 מספר עמודים:  27
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  כתר
 תאריך:  1978
 תרגום:  אסתר סופר
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001855699
פחדרון בארון, (באנגלית: There's a Nightmare in my Closet), הוא ספר ילדים שכתב ואייר מרסר מאייר בשנת 1976. הספר תורגם לעברית על ידי אסתר סופר ויצא לראשונה בעברית בשנת 1978, על ידי הוצאת "כתר".
זהו ספר קצר - עלילתו משתרעת על 27 עמודים בלבד. הסיפור המגולל בספר מבוסס על פחדו של הסופר כשהיה ילד קטן וחשב שיש מפלצת בארון, ועל התגברותו. הילד גילה שה"פחדרון" (שילוב של המילים "פחד" ו"ארון") אכן קיים. מאוחר יותר הוא גילה דבר נוסף: שהפחדרון הוא בעצם יצור נחמד וחברותי.
ב-2009 הספר הומחז ונוצר סרטון באנגלית המבוסס עליו.
פטר דמיינוביץ' אוספנסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 במרץ 1878 חרקוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  2 באוקטובר 1947 (בגיל 69) סארי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Peter Demianovich Ouspensky 
 זרם:  הפילוקאליה, ג. א. גורדייף
 תחומי עניין:  תיאור הדרך הרביעית בצורה בהירה ומסודרת. העמדת זכירה עצמית כמושג המרכזי של השיטה
 עיסוק:  פילוסוף, מתמטיקאי, עיתונאי, סופר, פסיכולוג 
 השפיע על:  רודני קולין
 מדינה:  רוסיה, אנגליה
 
פטר (פיוטר) דמיינוביץ' אוספנסקי (4 במרץ 1878 – 2 באוקטובר 1947) היה מורה רוחני, פילוסוף ומיסטיקן רוסי.
אוספנסקי נודע בשל הצגתו הבהירה והמפורטת את עבודתו המוקדמת של המורה האזוטרי היווני-ארמני גיאורג איבאנוביץ' גורדייף, אותו פגש במוסקבה ב-1915. הוא התחבר לרעיונות והתרגילים שמקורם בגורדייף משנתו השלושים ושמונה. בסופו של דבר הוא נפרד מגורדייף, ונאמר עליו שלבסוף עזב את ה"שיטה" שחלק עם אנשים במשך 25 שנה באנגליה ואמריקה, אך דבר זה אינו ברור מתוך דבריו (בספר שפורסם לאחר מותו, "A Record of Meetings") ואף לא מתוך אמרות אחרים. במהלך הרצאה ב-1924 בלונדון הצהיר כי ימשיך באופן עצמאי את הדרך בה התחיל ב-1921.
קורות חיים

אוספנסקי נולד במוסקבה. ספרו הראשון, The Fourth Dimension ("הממד הרביעי") הופיע ב-1909. ספרו השני, Tertium Organum; ומודל חדש של היקום (A New Model of the Universe) ב-1931. הוא גם כתב את הרומן חייו המוזרים של איבאן אוסוקין (Strange Life of Ivan Osokin) ואת הרומן שיחות עם השטן. במסעותיו ביקר אוספנסקי באירופה ובמזרח-הודו, ציילון ומצרים—בחיפוש אחר ידע. אולם, עם שובו לרוסיה, הציגו בפניו את גורדייף והוא בילה את השנים הבאות בלימוד איתו.
לאחר המהפכה הבולשביקית אוספנסקי היגר ללונדון דרך איסטנבול. באותו הזמן, לאחר שגורדייף ייסד את המכון להתפתחותו ההרמונית של האדם בצרפת, הגיע אוספנסקי למסקנה כי אינו מסוגל יותר להבין את מורהו הקודם והחליט לנתק את הקשר איתו. למרות זאת, הוא כתב על הלימוד של גורדייף בספר שכונה תחילה קטעי תורה לא נודעת, ופורסם רק לאחר מותו ב-1947 תחת הכותרת החיפוש אחר המופלא. למרות שיצירה זו ספגה ביקורת מצד חלק מתלמידי גורדייף כמהווה אך תיאור חלקי של מכלול רעיונותיו של גורדייף, היא מספקת ככל הנראה את ההסבר התמציתי ביותר של החומר המצוי בתוכה. בניגוד חריף לכך, בכתבי גורדייף עצמו, כמו סיפורי בעל זבוב לנכדו, רעיונות הלימוד של גורדייף טמונים עמוק תחת רעלה אלגורית. יש לציין כי אוספנסקי קיבל רשות מגורדייף לפרסום החיפוש אחר המופלא, דבר שלכאורה נמנע כמעט מכול תלמיד אחר של גורדייף, אפילו במקרים בהם הדברים המתוארים היו במידה ניכרת פחות שלמים או בהירים, וחלקם נכתבו נגד גורדייף על שגרם לו סבל רב.
הוא נפטר ב-Lynne Place, בסארי שבאנגליה.
זמן קצר לאחר מותו, ב-1947, פורסם הספר הקצר הפסיכולוגיה של התפתחותו האפשרית של האדם, שעל פי אחדים מממשיכי דרכו הוא יצירתו השלמה ביותר, יחד עם החיפוש אחר המופלא. תעתיקים של חלק מהרצאותיו פורסמו תחת הכותרת הדרך הרביעית ב-1957. ברובו זהו אוסף של שאלות ותשובות, המתאר בפרוטרוט רעיונות חשובים, הן בסיסיים והן מתקדמים, עבור תלמידי לימוד זה.
מאמריו של פ. ד. אוספנסקי נמצאים בארכיון ספריית אוניברסיטת ייל.
הדרך הרביעית

לאחר שאוספנסקי נפרד מגורדייף, הוא לימד בקבוצות שלו את הדרך הרביעית כפי שהוא הבין אותה.
המחלוקת בין אוספנסקי וגורדייף לא הייתה לגבי התכנים של ה"עבודה" כי אם בעניין לימוד ה"עבודה" והעברת הידע לתלמידים חדשים. בספרו "החיפוש אחר המופלא" מציין אוספנסקי סיבות למחלוקת ביניהם. הראשונה מביניהן היא פגיעה בליבו של אוספנסקי, והיא גם הסיבה לעזיבתו את גורדייף.
אוספנסקי הפך את המונח "הדרך הרביעית" והשימוש בו למרכזיים בלימודו את רעיונותיו של גורדייף. הוא התמקד בהרחבה בבתי ספר של הדרך הרביעית ובקיומם במהלך ההיסטוריה.
זכירה עצמית

במונח זכירה עצמית מתכוון אוספנסקי לחוויה של חיבור האדם עם עצמו בצורת מודעות גבוהה ביותר, כמעט וללא הסחות דעת. מצב זה תואר בדרכים שונות על ידי בתי ספר ומסורות שונים, והוגדר בשם זה לראשונה במערב על ידי גורדייף.
מצב הזכירה העצמית הוא מצב בו אדם נמצא (לפעמים לזמן קצר ביותר) ברמת מודעות (consciousness) גבוהה יותר, ובעזרת מודעות זו הוא מצליח לחוות את עצמו ללא היסחפות אחר דמיונות, מחשבות חולפות, תמונות או מסיחי דעת אחרים המסיטים אותו מחוויית עצמו הטהורה.
על פי אוספנסקי, במצב של מודעות "רגילה" (relative consciousness), אין לאדם אפשרות לזכור את עצמו, דהיינו להיות "ער", כיוון שהוא נמצא בהיסחפות מוחלטת אחרי מסיחי דעת כגון מחשבות ורגשות המסיחים את מודעות האדם מעצמיותו, ומביאים אותו לידי היסחפות אחרי מחשבות צדדיות שמנתקים אותו מחוויה זו.
זכירה עצמית איננה דבר פשוט, והיא דורשת לימוד ואימון מרובים. היא מתחילה כאשר אדם מבין שאיננו זוכר את עצמו כמעט אף פעם, ומבין שבאפשרותו לשנות את מצב זה אם יעבוד קשה ובכיוון הנכון.
המונחים ערנות וערות לפי גורדייף ואוספנסקי מתייחסים למצבים שונים של מודעות באדם. המצב הרגיל אצל רוב בני האדם הוא מצב של שינה, והמצב שאליו אנו צריכים לשאוף הוא מצב של עירות.
תלמידיו ותרומתם

רודני קולין, שכתביו הושפעו עמוקות על ידי מורו, פ. ד. אוספנסקי, ודרכו על ידי ג. א. גורדייף, ושיטתם להתפתחות רוחנית. רודני קולין הוא יוצר פורה ואחד מתלמידיו המוכרים ביותר של אוספנסקי. הוא פגש את אוספנסקי בסתיו 1946. "רודני קולין מיד תפס שמצא את מה שחיפש במסעותיו ובמה שקרא. מאותו הזמן הקדיש את כל עיתותיו ללימוד של אוספנסקי ". יצירתו הנודעת ביותר, תיאורית ההשפעה השמימית, The Theory of Celestial Influence, היא ניסיון שאפתני לאחד את תחומי האסטרונומיה, הפיזיקה, הכימיה, הביולוגיה, הפסיכולוגיה וההיסטוריה האנושית עם גרסתו של קולין להשפעות פלנטריות. קולין עושה שימוש נרחב בתשיעון, כסמל המאפשר את פענוח סודות הקיום. על אף היותו ספר המתאר את היקום ומקומו של האדם בתוכו, רעיון אפשרותו של האדם לזכור את עצמו עובר כחוט השני לכל אורכו, ונראה שהיווה עבור קולין סיבה עיקרית לכתיבתו.
בתי ספר של הדרך הרביעית

עד היום ישנן קבוצות, בארץ ובעולם, הלומדות את "הדרך הרביעית", תורתו של גורדייף. ישנן קבוצות הקשורות ישירות ל"בתי-ספר", זו של גורדייף בפריז או זו של אוספנסקי. אלו השתיים קשורות ל"מרכז" רעיונותיו של גורדייף. ישנן גם קבוצות שלא קשורות ל"בתי-הספר" המקוריים אך מתבססות על רעיונות של גורדייף.
בישראל פועלות מספר קבוצות הלומדות את תורתו של גורדייף: בירושלים בתל אביב וביודפת קיימות קבוצות הקשורות לבתי ספר המקוריים שלו.
כתביו > תורגמו לעברית

חיפוש אחר המופלא: קטעי תורה לא נודעת, תרגום: חברי החוג לחקר משנתו של גורדייף, הוצאת שוקן, 1977.
הדרך הרביעית, רשומה של שיחות ושל תשובות לשאלות המבוססות על תורתו של ג.י. גורדייף, תרגם אריה בובר, זמורה ביתן, 1993.
הפסיכולוגיה של התפתחותו האפשרית של האדם, תרגם ש"ה ברגמן, הוצאת "גל", 1995.
שיחות עם השטן, תרגם שאול מוהל, הוצאת "קדמת עדן", 2006.
חייו המוזרים של איוון אוסוקין, תרגמה דינה מרקון, הוצאת תשע נשמות, 2022.
כתביו > לא תורגמו לעברית

Tertium Organum, 1920
A new model of the universe, 1931
Conscience: the search for truth, 1979
לקריאה נוספת

ג"א גורדייף, על הכול ומן הכל - סיפורי בעל זבוב לנכדו (תרגום מצרפתית: דבורה דימנט), הוצאת שוקן, 2002.
ג"א גורדייף, פגישות עם אנשים מיוחדים, ירושלים: שוקן, תשמ"ז-1987.
רוברט ברטון, זכירה עצמית, הוצאת גל, 2002
אילן עמית, גורדייף והעבודה הפנימית, הוצאת מפה, 2005
הערות שוליים

↑  ציטוט מתוך הסרט "חולית" "the sleeper must awaken"/ דייוויד לינ'ץ, 1984, עיבוד של ספרו של פרנק הרברט.
↑  נכון ל-2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312613705171  PLWABN: 9810624491505606  BIBSYS: 90164104  BNE: XX1047713  BnF: cb11918303v (data)  CiNii: DA00447829  GND: 118625683  ICCU: CFIV002036  ISNI: 0000 0001 2023 3619  LCCN: n50046509  LNB: 000125062  NDL: 00459425  NKC: jn19992010120  NLG: 64172  NLK: KAC200503914  NSK: 000088291  NTA: 069834660  RERO: 02-A000168942  SNAC: w60f184s  SUDOC: 027054632  Trove: 1034866  ULAN: 500327346  VIAF: 32001084   WorldCat (עם VIAF): 32001084
פסאודוסוכיה

| פסאודוסוכיה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
ענף:: דיאפסידה
ענף:: ארכוזאוריה
ענף:: פסאודוסוכיה
שם מדעי
 Pseudosuchia ‏ציטל, 1887

לופרוסוכוס.
רזננודרונגוב מעל טרפו
פסאודוסוכיה (שם מדעי: Pseudosuchia) היא קבוצה של זוחלים ארכוזאורים קדומים המהווים את אחת משתי קבוצות הארכוזאורים, לצד האוומטאטרסליה. מקבוצה זו התפתחו התנינאים וקרוביהם. פירוש שם הקבוצה הוא: "תנינאי שווא" ("פסאודו" - שקר, בדומה לפסאודו מדע. "סוכיה" - תנין), מאחר שהם כללו מיני תנינים "מזויפים" שלא השתייכו לקבוצת התנינים האמיתיים.
בני קבוצה זו החלו להתפתח מהטריאס התחתון מלפני 250 מיליון שנה, תחילה עם מינים קטנים דמויי-לטאה ולאורך הטריאס הם כללו קבוצות רבות ושונות, מאוכלי עשב שלווים ודוקרניים עד טורפים יבשתיים חזקים, אך כמעט כולם למעט הקבוצה דמויי-תנינאים נכחדו עם הכחדת הטריאס. אלה ששרדו בהמשך המזוזואיקון חיו בתחרות עם הדינוזאורים, אך חלקם כללו מינים ענקיים כמו הדיינוסוכוס, הפורוסזאורוס והסרקוסוכוס שאורכם עד 12 מטרים. חלקם שרדו גם לאחר הכחדת הקרטיקון עד לימינו, בה רובם חיים במקווי מים מתוקים באזורים טרופיים או סובטרופיים.
מאפיינים עיקריים שלהם כללו לסתות ארוכות וצוואר קצר, רגליים קצרות אך בעלות מבנה חזק ולרבים מהם היה שריון עצם גרמי עשוי אוסטאודרם.
מיון

סוג ללא מקור Dasygnathoides - נכחד
משפחה Ornithosuchidae - נכחדה. בה האורניתוסוכוס והונאטיקוסוכוס
קבוצה Suchia
סוג ללא מקור Turfanosuchus - נכחד
סוג ללא מקור Koilamasuchus - נכחד
סוג ללא מקור נונדסוכוס (Nundasuchus) - נכחד
סוג ללא מקור Revueltosaurus - נכחד
סוג ללא מקור Ticinosuchus - נכחד
משפחה Erpetosuchidae - נכחדה
משפחה Gracilisuchidae - נכחדה
סדרה אטוזאורים (Aetosauria) - נכחדה
קבוצה Paracrocodylomorpha
קבוצה Poposauroidea - נכחדה. בה השובוזאוריים.
קבוצה Loricata
סוג ללא מקור פרסטוסוכוס (Prestosuchus) - נכחד
סוג ללא מקור זאורוסוכוס (Saurosuchus) - נכחד
סוג ללא מקור בטרכוטומוס (Batrachotomus) - נכחד
סוג ללא מקור Fasolasuchus - נכחד
משפחה Rauisuchidae - נכחדה
על-סדרה דמויי תנינאים (Crocodylomorpha)
סדרה תנינאים (Crocodilia)
פנטהאוז

ערך זה עוסק בדירת גג. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אנשים משתזפים בפנטהאוז אשר בקומה העליונה של בניין מגורים במנהטן
פנטהאוז או דירת גג היא דירה בקומה העליונה בבניין מגורים ולה צמודה מרפסת גג. מקור המילה באנגלית: "house" (בית) ו־"pent" – שאילה מהמילה הרומאנית "appendere" (להצמיד), כלומר "בית עם הצמדה".
דירת הפנטהאוז היא בדרך כלל הדירה היקרה ביותר בבניין ולכן דירות אלה מאופיינות כדירות לאוכלוסייה במעמד חברתי גבוה.
בישראל

אין בנמצא הגדרה מקצועית מחייבת, אך בשפה המקומית המושגים פנטהאוז ודירת גג מתייחסים לשני טיפוסי דירות שונים:
פנטהאוז – דירה השוכנת בראש הבניין ולה מרפסת גג הצמודה לחדר האורחים. דירת הפנטהאוז גדולה יותר מהדירות תחתיה, ובדרך כלל משתרעת, יחד עם מרפסות הגג הצמודות אליה, על שטח הגדול מדירות טיפוסיות בבניין.
דירת גג שוכנת גם היא בראש הבניין, אך לעומת הפנטהאוז דירה זו זהה או כמעט זהה לדירות שתחתיה, ולה צמוד הגג הנמצא מעליה. הדירה כוללת גרם מדרגות שמוביל אל הגג. לעיתים יש חדר שינה אחד או יותר בקומת הגג.
דירות גג מצויות בבניינים יותר ישנים ונחשבות פחות אטרקטיביות מדירות פנטהאוז שמצויות בעיקר בבניינים חדישים. דירת הפנטהאוז נחשבת לגדולה יותר ונוחה יותר (כוללת מפלס אחד, יציאה למרפסת הגג ישירות מהסלון), ולכן נחשבת למבוקשת יותר.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536721105171  GND: 4227472-2  LCCN: sh88002072
פסאודופלטיומה

| פסאודופלטיומה |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: פימלודיים
סוג:: פסאודופלטיומה
שם מדעי
 Pseudoplatystoma ‏בליקר, 1862

פסאודופלטיומה (שם מדעי: Pseudoplatystoma) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הפימלודיים שבסדרת השפמנונאים. דגים אלה חיים בטבע במים מתוקים בנהרות ואגמים באמריקה הדרומית וגם ביערות מוצפים, בהם מצויים בעיקר הצעירים.
שפמנונים אלה מגיעים לאורך 55 ס"מ עד 1.5 מטרים והם בעלי גוונים אפורים-סגולים עם פסים או נקודות כחולות עד סגולות מעליהם והצידיים התחתונות או בטנם לבנה. הראש מוארך עם שפמות מחודדים ועיניים גדולות. אלו דגים בעלי גוף זרים המותאם לתאוצה והם צדים דגים אחרים, בעיקר חריתאים גדולים, אמנוניים ודגי חשמל טרופיים וגם חסילונים וסרטנים, בעיקר במימי האמזונאס ויובליו. הם צדים בעיקר בלילה. דגים אלו אינם מסוכנים לבני אדם.
האוכלוסיות החיות על גדות האמזונאס צדות את השפמנונים הללו באופן קבוע. בנוסף הם נידוגים כדגי מאכל ברחבי ברזיל ובכמה אזורים מספרם פחת ביותר.
מינים

פסאודופלטיומה קורוסקאנס (Pseudoplatystoma corruscans)
חתול שוולנוס מנומר (Pseudoplatystoma fasciatum)
Pseudoplatystoma magdaleniatum
Pseudoplatystoma metaense
Pseudoplatystoma orinocoense
Pseudoplatystoma punctifer
Pseudoplatystoma reticulatum
Pseudoplatystoma tigrinum
פגי ליפטון

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1946 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  11 במאי 2019 (בגיל 72) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הילסייד ממוריאל פארק 
 שם לידה:  Margaret Ann Lipton 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1965–2017 (כ־52 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון לורנס 
 בן או בת זוג:  קווינסי ג'ונס (1974–1990) 
 צאצאים:  קידאדה ג'ונס, ראשידה ג'ונס 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
מרגרט אן "פגי" ליפטון (באנגלית: Margaret Ann "Peggy" Lipton;‏ 30 באוגוסט 1946 – 11 במאי 2019) הייתה שחקנית, זמרת ודוגמנית יהודייה-אמריקאית. התפרסמה בזכות הופעותיה בסדרת הטלוויזיה "כנופיה חוקית" (אנ'), שזיכה אותה בפרס גלובוס הזהב. ידועה גם בתפקידה ב"טווין פיקס" של דייוויד לינץ', בתור נורמה ג'נינגס.
ביוגרפיה

ליפטון נולדה בניו יורק, למשפחה יהודית ממוצא אשכנזי מרוסיה ומלטביה. בתם של ריטה הטי והרולד ליפטון. גדלה בכפר לורנס שבלונג איילנד עם אחיה רוברט וקנת'.
למדה בבית ספר המקצועי לילדים(אנ') שבניו יורק סיטי.
קריירה

החלה בתור דוגמנית כשהתגלתה על ידי חברת הדוגמנות פורד.
בגיל 18 עברה עם משפחתה להתגורר בלוס אנג'לס וחתמה חוזה עם חברת ההפקות הקולנועיות "סרטי יוניברסל".
את הופעת הבכורה שלה ערכה בתוכנית הטלוויזיה הקומית "המופע של ג'ון פורסיית'" (אנ').
ליפטון התפרסמה ברחבי ארצות הברית בשנת 1968 כשנבחרה לתפקיד ראשי בדרמת המשטרה "כנופיה חוקית", כשהופיעה במשך חמש שנים בסדרה בדמותה של ג'וליה בארנס, וזכתה על כך בפרס גלובוס הזהב ב-1970 ובארבע מועמדויות לפרס אמי.
לאחר מכן שיחקה בסדרת הדרמה של דייוויד לינץ' "טווין פיקס" בה גילמה את נורמה ג'נינגס, בעלת קפיטריה קטנה.
ליפטון השתתפה גם בגרסה הקולנועית של לינץ' לסדרה  "טווין פיקס: אש הולכת איתי" ב-1992.
שיחקה ב-1997 בסרטו של קווין קוסטנר "הדוור". בשנת 1999 שיחקה בתפקיד קטן בתור דודתה של הדמות הראשית בסרט "כנופיה חוקית"; אשר מבוססת על סדרת הטלוויזיה בה כיכבה ליפטון בשנות השישים והשבעים.
בשנת 2017 שיחקה בקומדיה "נשמה של כלב", בבימויו של לאסה הלסטרם, ושיחקה בסדרת הטלוויזיה "הנה… ג'וני!" שיצר פול רייזר לרשת הולו.
חיים אישיים

ניהלה זוגיות מתוקשרת עם הזמר אלביס פרסלי, אך מערכת היחסים לא צלחה והשניים נפרדו.
בצעירותה חקרה ליפטון את דתות העולם ובעיקרן את ההינדואיזם ואת הסיינטולוגיה.[דרוש מקור]
בשנת 1974 נישאה ליפטון למוזיקאי קווינסי ג'ונס, לזוג נולדו שתי בנות, השחקנית ומעצבת האופנה קידאדה ג'ונס (אנ') והשחקנית ראשידה ג'ונס.
לאחר נישואיה החליטה לנטוש את תחום המשחק ולהתמקד יותר בחיי משפחתה.
ליפטון וג'ונס התגרשו בשנת 1989, לאחר שנפרדו עוד ב-1986.
חיים אישיים > פטירתה

בשנת 2004 אובחנה ליפטון כחולת סרטן המעי הגס, לאחר תקופת טיפולים כימותרפיים ארוכה שנמשכה למעלה משנה החלימה זמנית מהמחלה.
נפטרה מסרטן המעי הגס בלוס אנג'לס ב-11 במאי 2019.
פעמון אופניים

פעמון אופניים
צלצול אופייני של פעמון אופניים
פעמון אופניים הוא אמצעי אזהרה קולית באופניים המותקן על הכידון, על מנת להזהיר הולכי רכב ורוכבים אחרים.
המתקן מורכב משתי קעריות מתכת, האוחזות מנגנון צלצול מתכתי המורכב משתי דיסקיות ומשמשות לתהודה, ידית קטנה המותקנת על קפיץ ומופעלת באמצעות האצבע משמשת את הרוכב להשמיע צליל אופייני.
על פי דיני תעבורה במדינות רבות, וישראל בכללן, חובה על אופניים המשמשות לתעבורה להיות מצוידים בפעמון.
פעמון האופניים הומצא ב-1877 על ידי ג'ון ריצ'רד דדיקוט (John Richard Dedicoat).
השיר Bicycle Race של להקת קווין עושה שימוש בפעמוני אופניים כחלק מהליווי המוזיקלי.
פיגוע הירי בכביש באר שבע-אילת

| --- | --- |
 תאריך:  23 באפריל 1956
 מקום:  כביש באר שבע-אילת
 סוג:  פיגוע ירי 
 הרוגים:  4 אזרחים ישראלים
 
פיגוע הירי בכביש באר שבע-אילת היה פיגוע ירי שביצעו מחבלים מסתננים מירדן ביום שני, י"ב אייר תשט"ז (23 באפריל 1956). בפיגוע נרצחו ארבעה יהודים.
הפיגוע

ביום שני, י"ב אייר תשט"ז, נסעו ארבעה ישראלים עובדי תה"ל ברכב, מעין יהב אל באר מנוחה. כחלק מעבודתם. בדרכם, על כביש באר שבע-אילת, הותקפו בירי על ידי מסתננים מירדן, שעמדו במארב. ארבעת הנוסעים נרצחו.
הנרצחים היו יגאל דה-טולדו (בן 28), אלכסנדר וילנסקי (בן 59), אליהו סוקניק (בן 50) ודניאל עפר (בן 26).
ראו גם

פיגוע הירי בכביש סדום-באר שבע
הערות שוליים

↑  חללי פעולות האיבה - י״ב אייר תשט״ז, באתר לעד - אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
פסאודונטריאקיס מיקרודון

| פסאודונטריאקיס מיקרודון |
| --- | --- |
 פסאודונטריאקיס מיקרודון
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: כרישאים
משפחה:: קטנשיניים
סוג:: Pseudotriakis
מין:: פסאודונטריאקיס מיקרודון
שם מדעי
 Pseudotriakis microdon
תחום תפוצה


פסאודונטריאקיס מיקרודון (שם מדעי: Pseudotriakis microdon) הוא מין כריש מסדרת הכרישאים והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי באוקיינוסים טרופיים עד ממוזגים וצולל עד לתהומות בעומק 500–1,400 מטרים ואף 1,900 מטרים. לא ברור כמה כרישים כאלה קיימים מאחר שהם נדירים מאוד. עם זאת ההנחה הרווחת היא שהוא מצוי ללא חשש.
מאפיינים

אורך הכריש מגיע ל-3 מטר ומשקלו ל-125 קילוגרם. הוא בעל חוטם ארוך המזכיר חוטם חזיר, עיניים קטנות אך מוארכות, עור חום כהה עד ורוד וסנפיר גב גבוה היוצר גיבנת בעוד שאר הסנפירים והזנב קצרים. לכריש לסת גדולה אך שיניים קטנות המסודרות בשורה. בניגוד לרוב בני סדרתו, כריש זה משריץ צאצאים חיים. למרות מראהו המגושם הוא דווקא מהיר יחסית לרוב שוכני התהומות.
הכריש שוכן בעיקר סביב קרקעית הים של מדף היבשתי או סביב רכסים תת-ימיים עמוקים, הרי מצולה ושוניות אלמוגים תת-ימיות. לעיתים נדירות נראים פרטים במים רדודים יותר, בעיקר כשהם חלשים וחולים.
הכריש נוהג לבלוע עם לסתותיו הגדולות טרף כמו דגים אחרים ביניהם דיסומיים, חוטמנוניים, גמפיליים וכן סילוניות, חסילונים וכרישי פנס קטנים. הוא אוכל גם נבלות שנפלו מלמעלה ואף זבל אנושי הנופל לים.
הערות שוליים

↑  פסאודונטריאקיס מיקרודון באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיג'ו פארס

| --- | --- |

Peugeot Pars
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  IKCO (איראן) (משנת 1999 ועד היום)  Arab American Vehicles (אנ') (מצרים) (בין השנים 2008–2015)  SenIran (סנגל) (משנת 2012)  iran khodro (עיראק) (משנת 2012)
 שנות ייצור:  1999–היום
 הרכבה:  איראן איראן  מצרים מצרים  סנגל סנגל  עיראק עיראק
 חברת אם:  Iran Khodro (אנ') (במדינות: איראן, סנגל)
 סיווג:  מכונית משפחתית גדולה
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 פלטפורמה:  מבוססת על פלטפורמת פיג'ו 405
 אורך:  4,408 מ"מ
 רוחב:  1,700 מ"מ
 גובה:  1,400 מ"מ
 משקל:  1,020–1,340 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,669 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 2 שסתומים לצילינדר, 1.8 ליטר (1,761 סמ"ק המפיק 101 כ"ס ב-6,000 סל"ד (מנוע מסוג "PSA XU engine" (אנ') דגם מנוע "XU7")  4 צילינדרים, בטור, 4 שסתומים לצילינדר, 1.8 ליטר המפיק 110.5 כ"ס ב-5,500 סל"ד (מורכב בדגם "ELX")  4 צילינדרים, בטור, 1.6 ליטר (1,587 סמ"ק המפיק 109 כ"ס ב-5,800 סל"ד (מנוע מסוג "PSA XU engine" (אנ') דגם מנוע "TU5" (מורכב בדגם "LX")
 קשר:  פיג'ו 405
פיג'ו פארס (באנגלית: Peugeot Pars) היא מכונית משפחתית גדולה המיוצרת משנת 1999 ועד היום באיראן, משנת 2012 ועד היום בסנגל, ובין השנים 2008–2015 יוצרה במצרים.
ייצור

באיראן מיוצרים דגמי "פיג'ו פארס" על ידי יצרנית הרכב האיראנית IKCO (יצרנית מותגי רכבי נוסעים) חברת בת של Iran Khodro (אנ') (שם רשמי: Iran Khodro Corporation, שם בפרסית: ایران‌خودرو, שם לשעבר: Iran National).
במצרים יוצרו דגמי "פיג'ו פארס" על ידי יצרנית הרכב המצרית Arab American Vehicles (אנ').
בסנגל מיוצרים דגמי "פיג'ו פארס" על ידי יצרנית הרכב הסנגלית SenIran.
מאפיינים

דגם "פיג'ו פארס" מבוסס על דגם פיג'ו 405.
4 דלתות.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
בשנת 2018 300 יחידות מדגמי "פיג'ו פארס" יוצאו מאיראן לעיראק.
מאפיינים > דגמים

"16V".
"ELX".
"LX".
תמונות

"פיג'ו פארס" דגם "ELX"
"פיג'ו פארס"
"פיג'ו פארס" – (מימין, צולם בטהראן)
"פיג'ו פארס" – (במרכז התמונה, צולם בטהראן)
"פיג'ו פארס" דגם "ELX" – מבט לתא הנהג
"פיג'ו פארס" דגם "ELX" – מבט ללוח מחוונים
"פיג'ו פארס" דגם "ELX" – מבט למנוע
ראו גם

IKCO Dena
IKCO Dena Plus
הערות שוליים

↑  "פיג'ו פארס" ncatravels.com/car/peugeot-pars
↑  דגמים איראנים בסנגל
↑  "פיג'ו פארס" web.archive.org/web
↑  "פיג'ו פארס" carjager.com/article/peugeot-pars-petite-histoire-de-la-405-iranienne
↑  "פיג'ו פארס" - 300 יחידות יוצאו לעיראק iran-bn.com/tag/peugeot-pars
↑  "פיג'ו פארס" דגם ELX web.archive.org/web/20090501231430
פסאודו קומנדו

פסאודו קומנדו (באנגלית: Pseudocommando) הוא מונח בפסיכיאטריה משפטית המשמש לתיאור רוצחי המונים אשר בזהירות ובשיטתיות תכננו רצח המוני בסגנון של חיילי קומנדו, כאשר במהלכו הם רצחו כמות מסיבית של אנשים ללא הבחנה באמצעות ארסנל רחב של כלי נשק אותו הם הכינו מבעוד מועד. בדרך כלל המניע העיקרי למעשיהם הוא פנטזיית נקמה אישית, שנובעת לכאורה מרגשות עזים של כעס וטינה על כך שחוו השפלה או יחס לא הוגן מצד הזולת. בנוסף, בדרך כלל הם אינם מצפים להישאר בחיים בסוף הטבח ומשום כך הם לעיתים אף עשויים להחליט להתאבד בזירת האירוע.
רוצחי פסאודו קומנדו סבורים בדרך כלל כי מעשיהם מוצדקים מבחינה מוסרית כחלק מנקמה על ההשפלה ו/או היחס הלא הוגן שלו זכו בעבר.
ישנם חוקרים המסווגים את רוצחי ההמונים לשלוש קטגוריות: רוצחי הפסאודו קומנדו, "מחסלי המשפחות" (באנגלית: Family annihilators) אשר רוצחים רק את בני משפחותיהם, ו"רוצחי הפגע וברח" (באנגלית: Hit-and-run killers) אשר מבצעים רצח המוני ומנסים לאחר מכן לברוח מזירת האירוע על מנת שלא להיתפס על ידי הרשויות.
ראו גם

הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק
הטבח בווירג'יניה טק
הטבח בתיכון קולומביין