stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיבנסון ארצ'ר (1827–1898)
ביוגרפיה > קריירה

בשנת 1851, ארצ'ר הקים שותפות עם אדווין הנסון ובסטר. בשנת 1853, הוא נבחר כוויגי לבית הנבחרים של מרילנד.
ב-1866, הוא נבחר כדמוקרט לקונגרס הארבעים ולשלושת הקונגרסים שאחריו, כיהן מ-4 במרץ 1867 עד 3 במרץ 1875. הוא היה מועמד לא מוצלח למינוי מחדש בשנת 1874. בשנת 1867, ארצ'ר מונה כשופט לתקופת כהונה בבית המשפט של מחוז ססיל.
ארצ'ר החליף את ג'ון ס. גיטינגס כגזבר מרילנד בשנת 1886. ב-1890 הוא הואשם במעילה של 132,000 דולר בכספי המדינה. החקירה גילתה שהוא החזיק איגרות חוב של רכבת לשימוש אישי. הוא הודה באשמה בעבירות עבירות ונידון לחמש שנים בכלא במרילנד. במאי 1894 חנן אותו המושל פרנק בראון. ארצ'ר המשיך לעסוק בעריכת דין בבל אייר עד מותו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ארצ'ר התחתן עם בלאנש פרנקלין ממחוז סאמנר, טנסי בשנת 1855. היא הייתה ידועה גם בשם ג'יין קייג' פרנקלין. יחד נולדו להם חמישה ילדים.
משפחתו של ארצ'ר התגוררה בהאזל דל ליד בל אייר.
ביוגרפיה > אחרית חייו ומותו

ארצ'ר סבל ממחלות כליות מאז 1893. לאחר שעזב את הכלא במאי 1894, אושפז בבית החולים. ארצ'ר מת ממחלת ברייט ב-2 באוגוסט 1898, בבית החולים העירוני בבולטימור, מרילנד. הוא נקבר בבית הקברות הפרסביטריאני של צ'רצ'וויל.
הערות שוליים

↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, 2022-01-13, נבדק ב-2022-01-15
1 2 3 4 5 6 7  "ARCHER, Stevenson". Biographical Directory of the United States Congress. נבדק ב-2021-09-13.
1 2 3 4 5 6 7  "STEVENSON ARCHER, 1828-1898". Maryland State Archives. נבדק ב-2021-09-13.
↑  "Historical List, House of Delegates, Harford County (1790-1974)". Maryland Manual On-Line. Maryland State Archives. 1999-04-30. נבדק ב-2023-03-19.
1 2 3  Erika Quesenbery Sturgill (2014-10-11). "A tale of three Archers: How a Harford family rose & fell". Cecil Daily. נבדק ב-2021-09-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no93014622  US Congress: A000274  VIAF: 53721639   WorldCat (עם VIAF): 53721639 
קברו של ארצ'ר בבית הקברות של הכנסייה הפרסביטריאנית של צ'רצ'וויל
סוחאר

| --- | --- |

 מדינה:  עומאן עומאן
 מחוז:  אל-באטנה צפון
 שטח:  314 קמ"ר
 גובה:  4.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  219,264 (12 בדצמבר 2020)
  ‑ צפיפות:  698.5 נפש לקמ"ר (12 בדצמבר 2020)
 קואורדינטות:  24°20′31″N 56°43′48″E﻿ / ﻿24.342°N 56.729888888889°E﻿ / 24.342; 56.729888888889 
 אזור זמן:  UTC +4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עומאן מוגדלת) מסקט סיב סלאלה ניזווא היימא סור ח'סאב אל-בוריימי איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיסוחאר(למפת עומאן רגילה) מסקט סיב סלאלה ניזווא היימא סור ח'סאב אל-בוריימי איראן איחוד האמירויות הערביות  ערב הסעודית תימן הים הערבי המפרץ הפרסיסוחאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סוחאר (בערבית: صُحَار) היא עיר לחוף מפרץ עומאן בעומאן, המשמשת כבירת המחוז אל-באטנה צפון (אנ'). באזור העיר, נמצאים אוניברסיטת סוחאר (אנ'), נמל סוחאר (אנ') ובית החולים סוחאר (אנ').
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נמל סוחאר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-190 ק"מ מבירת עומאן, מסקט.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 31 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (36 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ינואר (22 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 161 מילימטרים בשנה. חודש אפריל הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (41 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (1 מ"מ גשם).
תנועה ותחבורה

העיר נמצאת ליד הכבישים הלאומיים 1 ו-8. בנוסף, באזור העיר נמצא נמל התעופה סוחאר (אנ').
הערות שוליים

1 2  Sohar (Ṣuḥār, Al Batinah North Governorate, Oman) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
1 2  Sohar, Sohar (באנגלית)
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559757805171  BnF: cb124076443 (data)  LCCN: n81123048  VIAF: 140732697   WorldCat (עם VIAF): 140732697 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בעומאן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיג אנגסטרום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בפברואר 1934 מומבאי, הראג' הבריטי 
 התאבד:  26 ביוני 2000 (בגיל 66) Täby parish, שוודיה 
 שם לידה:  Stig Folke Wilhelm Engström 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  Täby norra begravningsplats 
 מעסיק:  Skandia, Royal Army Fabric Administration 
 מפלגה:  מפלגת אספת המתונים 
 
סטיג פולק וילהלם אנגסטרום (בשוודית: Stig Folke Wilhelm Engström‏; 26 בפברואר 1934 – 26 ביוני 2000) היה מעצב גרפי אשר נחשב במשך שנים לחשוד מרכזי בהתנקשות בראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה. בשל מדיניותה של התקשורת השוודית לא לחשוף שמות של חשודים לפני שהוכחה אשמתם, אנגסטרום כונה בתקשורת בשם "איש סקנדיה" (Skandiamannen), על שם חברת הביטוח סקנדיה שבה עבד.
ב-10 ביוני 2020, 20 שנה לאחר מותו של אנגסטרום, רשות התביעה השוודית הודיעה על סגירת התיק. במסיבת עיתונאים נחשף שמו של אנגסטרום והוא הוכרז כחשוד המרכזי בפרשה.
ביוגרפיה

אנגסטרום נולד ב-26 בפברואר 1934 להורים אמידים מסמולנד. ב-1926 עברו הוריו להודו הבריטית במסגרת עבודתו של אביו. סטיג נולד בבומביי, ושש שנים לאחר מכן נולד אחיו הצעיר בכלכותה. בגיל 12 חזר אנגסטרום לשוודיה, וכעבור מספר שנים חזרה גם שאר משפחתו בעקבותיו. למרות שגילה כישורים אמנותיים, הוא לא הצטיין בלימודיו.
לאחר סיום לימודיו הוא גויס לצבא במסגרת שירות חובה, ושירת בממסד הרכש הצבאי כמעצב מפות ומדריכי שטח. לאחר סיום שירותו עבד כמעצב עבור רדיו שוודיה ואז עבור חברת הביטוח סקנדיה בסטוקהולם. הוא התגורר בטבי הסמוכה לסטוקהולם, ועבד גם כמעצב עבור הסניף של מפלגת המתונים בטבי. הוא עזב את המפלגה לאחר סכסוך עם מנהיגי הסניף המקומי. הוא המשיך לעבוד בסקנדיה עד שהגיע לגיל הפנסיה.
הוא היה נשוי פעמיים. נישואיו הראשונים הסתיימו בגירושין ב-1964, ונישואיו השניים נמשכו עד מותה של אשתו ב-1999. ב-26 ביוני 2000 הוא נפטר בטבי בגיל 66.
רצח אולוף פלמה

אנגסטרום היה אחד מ-20 האנשים שנכחו בזירה כאשר ראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה נורה למוות במרכז סטוקהולם בערב ה-28 בפברואר 1986. עדות העדים הייתה מעורפלת וסותרת ותיארה אדם בגובה בינוני, לבוש במעיל כהה או, לפי מיעוט קטן של עדים, ז'קט כחול, שאולי לבש כיסוי ראש כלשהו או לא. הרוצח נמלט ברגל, וככל הנראה זוהה במרחק של כמה מאות מטרים מזירת הפשע על ידי זוג שתיאר אדם בעל מראה לא ברור, במעיל כהה ובלבוש כהה, שהתעסק עם תיק קטן.
אנגסטרום יצא מהעבודה ושוחח עם מאבטחים בכניסה הראשית לחברת הביטוח סקנדיה לא יותר מדקה או שתיים לפני הירי. בצאתו מהבניין הוא לבש מעיל כהה, כובע שאולי היו לו דשי אוזניים, צעיף צבעוני ומשקפיים, ונשא תיק קטן. כעשרים דקות לאחר מכן, הוא חזר לבניין כדי לספר לשומרים שפלמה נורה רק ארבעים מטרים מהכניסה ללובי. לאחר מכן הוא ככל הנראה הלך ישירות לביתו. למחרת התקשר אנגסטרום למשטרה ומסר את עדותו.
אנגסטרום נחקר בידי המשטרה ארבע פעמים. בחקירותיו הוא טען שניסה לרדוף אחרי הרוצח, סייע לפנות את גופתו של פלמה מהזירה, ואף החליף כמה מילים עם ליסבת פלמה. עם זאת, חלק מעדי הראייה האחרים בזירה לא זכרו שראו את אנגסטרום. שני עדים כן זיהו אותו על סמך פרטים מזהים שהיו מתאימים גם לעד אחר, אולם עדותם נחשבה למפוקפקת מכיוון שאנגסטרום הרבה להתראיין בטלוויזיה בימים שאחרי הרצח, ופניו כבר היו מוכרים בציבור. תוך זמן קצר הגיעה המשטרה למסקנה שאנגסטרום משקר, ופטרה אותו כמטרד שמחפש פרסום.
בחוג מקורביו, אנגסטרום היה ידוע כאדם חובב דרמה ותאב פרסום, שניסה להתראיין לעיתונות בכל הזדמנות אפשרית. גם לאחר שהמשטרה פסלה את עדותו, הוא המשיך להתראיין בכלי התקשורת השונים, והרבה לבקר את המשטרה על רשלנותה בחקירת הרצח. באחד הראיונות, הוא אף לבש את הבגדים שלבש בליל הרצח, וביצע שחזור מלא של האירועים בשידור חי בתאגיד השידור השוודי.
חשוד ברצח

במהלך השנים הראשונות שלאחר הרצח, התמקדו מאמצי המשטרה בחקירתו של כריסטר פטרסון, פושע קטן שכבר ביצע רצח בעבר. לאחר שבית המשפט העליון של שוודיה זיכה מאשמה את פטרסון, החלו לצוץ שלל תאוריות קשר בנוגע לזהות הרוצחים. עם זאת, אף אחד מהמומחים ומהחובבים שעסקו בתחום לא בחן את עדותו של אנגסטרום, בשל תיוגו כעד לא אמין. הראשון שקישר בין אנגסטרום לרצח היה העיתונאי אול מינאל (Olle Minell), אשר פרסם מאמר בעיתון הקומוניסטי "פרולטארן" (Proletären) בו טען שרצח פלמה היה מזימה של מפלגות הימין בשוודיה. מינאל הצביע על עברו של אנגסטרום כאיש ימין, וטען שהוא היה מעורב במזימה. עם זאת, הוא סבר שאנגסטרום לא היה האיש שרצח את פלמה בפועל.
הראשון שהעלה את התאוריה על פיה אנגסטרום ביצע את הרצח לבדו, היה הסופר לארס לארסון (Lars Larsson) בספר בשם "אויב האומה" (Nationens Fiende) שהתפרסם ב-2016. ב-2018 פרסם העיתונאי תומאס פטרסון (Thomas Pettersson) מאמר בשם "Den osannolika mördaren" (הרוצח הלא סביר), במגזין "פילטר" (Filter). במאמר זה, בחן פטרסון את התאוריות השונות לגבי רצח פלמה, ובסופו של דבר הסכים עם טענתו של לארסון לפיה אנגסטרום היה הרוצח.
הן לארסון והן פטרסון מאמינים שאנגסטרום לא תכנן מלכתחילה לרצוח את פלמה ב-28 בפברואר. מסיבה לא ידועה, הוא נשא עמו כלי נשק כשיצא לעבודה באותו יום. כשיצא מסקנדיה, הוא ראה באקראי את הזוג פלמה פוסעים לבדם ברחוב, והחליט לירות בהם. לאחר מכן הוא חזר לבניין סקנדיה, סיפר למאבטחים על האירוע, ואז הלך ישר לביתו (או, לפי לארסון, חזר שוב לזירת הרצח). לפי פטרסון ולארסון, עדותו במשטרה לאחר מכן, כמו גם הראיונות בתקשורת נועדו לבלבל את עדי הראיה שהיו במקום ולהסיר את החשד ממנו.
מכיוון שמדיניות התקשורת השוודית היא לא לפרסם שמות של חשודים לפני שהוכחה אשמתם, לארסון ופטרסון לא פרסמו את שמו של אנגסטרום וכינו אותו "איש סקנדיה". שניהם הצביעו על העובדה שאנגסטרום לבש בגדים דומים לבגדיו של הרוצח. הם גם הדגישו את העובדה שהמאבטחים בסקנדיה העידו שאנגסטרום נשא עמו תיק קטן זהה לתיק שנשא הרוצח. פטרסון ראיין את בנו של פלמה, מרטן אשר טען שאנגסטרום דומה לאדם שהתבונן בהוריו ברחוב זמן קצר לפני הרצח. מבקריו של פטרסון הצביעו על העובדה שמרטן כבר זיהה בעבר את כריסטר פטרסון בתור האיש שהתבונן בהוריו. לארסון לעומת זאת, ראיין עד ראייה אחר שסיפר שמבנה גופו של הרוצח זהה למבנה גופו של אנגסטרום. עם זאת, אותו עד לא הצליח לראות את פניו של הרוצח, ולפיכך לא יכול להשוותם לפניו של אנגסטרום.
ספרו של לארסון לא זכה לתשומת לב רבה, אולם המאמר של פטרסון עורר התעניינות מחודשת בפרשה בשוודיה. בני משפחתו וחבריו של אנגסטרום דחו את אשמתו בטענה שלאנגסטרום מעולם לא היה רקורד של אלימות. לטענתם, הוא מעולם לא החזיק כלי נשק ולא היו לו סיבות לשנוא את פלמה. את התנהגותו בימים שלאחר הרצח הם תירצו באופיו הדרמטי ותאב הפרסום.
ב-10 ביוני 2020, הכריז קירסטר פיטרסון, חוקר מטעם רשות התביעה השוודית, כי התביעה סוגרת את התיק. הוא חשף את שמו של אנגסטרום, והציג אותו כחשוד המרכזי בפרשה. התובע הכחיש במפורש שהסתמך על ספריהם של לארס לארסון ותומאס פטרסון, אך הציג תיאור דומה להפליא של המקרה. פיטרסון הודה שהראיות נגד אנגסטרום נסיבתיות, אולם טען שהן היו מספיקות כדי להעמידו לדין לו היה בחיים. ההצהרה זכתה לביקורת רבה בשוודיה.
על פי סקר שהוזמן בידי העיתון סוונסקה דאגבלט, 19% מהשוודים מאמינים שאנגסטרום הוא זה שרצח את פלמה, בעוד 62% לא יודעים.
משנת 2021 זמינה בנטפליקס סדרת פשע שוודית בת שישה פרקים - "רוצח בלתי אופייני" (Den Osannolika Mördaren) (אנ') - המאמצת את הגרסה לפיה אנגסטרום הוא הרוצח.
הערות שוליים

↑  "'New lead' in unsolved murder of Swedish PM"
↑  "Skandiamannen växte upp i armékläder"
↑  "Who killed the prime minister? The unsolved murder that still haunts Sweden"
↑  "Sweden to present findings on Olof Palme assassination"
↑  "Skandiamannens sista svåra dagar"
↑  "Was the Killer of Sweden's Leader in 1986 Under Investigators' Noses All This Time?"
↑  "Who assassinated this prime minister and why?"
↑  "LEIF GW PERSSON: Det fanns två skäl till att Skandiamannen avskrevs".
↑  "Was the Killer of Sweden's Leader in 1986 Under Investigators' Noses All This Time?".
1 2  "Palmevittnet pekar ut Engström som mördaren"
↑  "Olof Palme Murder – Case Solved"
↑  "Tanken svindlar – kan ha varit mördaren jag mötte"
↑  "Se de unika arkivbilderna med den utpekade mannen – visar platsen där Palme sköts"
↑  "Palmemordet: 'Finns helt klart fortfarande saker att utreda'"
↑  "Police investigate Stig Engstrom for the murder of Olof Palme"
↑  Larsson, Lars (13 May 2016). "Nationens fiende: om mordet på Olof Palme" (in Swedish). BoD. Retrieved 13 May 2020 – via Open WorldCat.
↑  "Was killer of Sweden's leader under investigators' noses all this time?"
↑  "Mårten Palmes avslöjande: "Han är lik personen som jag såg vid Grand""
↑  "Drevs lokalpolitikern Stig Engström av Palmehat?".
↑  "Stig Engströms exfru i förhör om mordnatten".
↑  "Engströms svägerska: "Släkten drabbas"
↑  "Sifo: Bara två av tio tror att Engström mördade Palme"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019076487  VIAF: 13155914629739402995   WorldCat (עם VIAF): 13155914629739402995
נשיאות מדראס

מחוז מדרס, שהיה ידוע גם כנשיאות מדרס ועד ל-1935 כונה באופן רשמי הנשיאות של פורט סנט ג'ורג', היה מחוז של הודו הבריטית. בהיקפו הגדול ביותר, מחוז מדרס כלל את רוב דרום הודו, כולל כל אנדרה פראדש, כמעט כל טאמיל נאדו וחלקים של קראלה, קרנטקה, אודישה וטלנגנה בימינו. מדראס הייתה בירת החורף של המחוז ואוטי הייתה בירת הקיץ.
אזורי החוף והחלק הצפוני של ציילון היו חלק ממחוז מדרס במשך חמש שנים מ-1793 ועד 1798, כאשר ציילון הפכה למושבה נפרדת. מחוז מדרס גבלה בממלכת מייסור בצפון מערב, ממלכת קוצ'ין בדרום מערב, ממלכת פודוקקוטאי במרכז וממלכת היידראבאד בצפון.
גרעין מדרס היה מבצר פורט סנט ג'ורג' שהוקם בשנת 1640 על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית כתחנת סחר. התחנה זכתה לממשל עצמי וקיבלה את התואר 'נשיאות', הרומז לתואר העומד בראשה בשנת 1652 אך חזרה למעמד של סוכנות בשנת 1655. בשנת 1684 היא הועלתה מחדש לנשיאות ואליהוא ייל מונה לנשיאה. לאחר מכן, ראש האזור כונה "מושל" ולא "נשיא" והפך להיות כפוף למושל הכללי בכלכותה.
בעשורים הראשונים של המאה ה-20 הגיעו ממדרס תורמים משמעותיים רבים לתנועת העצמאות ההודית. מחוז מדרס הפך למדינת מדרס לאחר ההכרזה על הודו כרפובליקה ב-26 בינואר 1950.
היסטוריה > רקע

הכוח הבולט האחרון שהטיל את מרותו על האזור קודם הבריטים הייתה אימפריית ויג'יאנאגר, שנוסדה ב-1336. לאחר התפוררות האימפריה באמצע המאה ה-17, המדינה חולקה בין שליטים מקומיים שונים וחברות סחר אירופאיות.
האחיזה הבריטית הראשונה במדרס הוקמה בשנות ה-30 של המאה ה-17, לאחר שחברת הודו המזרחית הבריטית החליטה להעביר דרומה את שתי תחנות הסחר שלה לחופי מפרץ בנגל בעקבות מחסור בכותנה, שהייתה המוצר העיקרי שהחברה ייבאה מהחוף המזרחי, ובעקבות השינוי במדיניות הסולטן מגולקונדה, שהחל להטריד את הקצינים המקומיים. מנהל חברת הודו המזרחית הבריטית פרנסיס דיי הגיע להסכמה עם הרג'ה מצ'נדראגירי שהעניק לחברה קרקע להקמת תחנה בכפר מדרספטינם, בו הוקם מבצר סנט ג'ורג', והחברה הקימה סוכנות כדי לנהל את המושבה החדשה.
היסטוריה > סוכנות פורט ג'ורג'

ב-1652 הפכה פורט סנט ג'ורג' לבעלת ניהול עצמי, בלתי תלויה בבאנטם, בה ישב באותה עת נציג חברת הודו המזרחית הבריטית האחראי לתחנות הסחר בבנגל, והועמד בראשה נשיא. בשנת 1655 הוחזר מעמד המבצר לסוכנות ונעשה כפוף לסוראט שלחופי הים הערבי עד ל-1684. בשנת 1658, השליטה בכל תחנות הסחר הבריטיות לחוף מפרץ בנגל ניתנה למדראס.
היסטוריה > כנשיאות

לאחר העלאת מעמד המצודה לנשיאות בשנת 1684 התרחב שטחה באופן משמעותי והגיע להיקף שהתקיים עד לתחילת המאה ה-19. במהלך השנים הראשונות של נשיאות מדרס, הבריטים הותקפו שוב ושוב על ידי המוגולים, המאראטות והנוובים של גולקונדה והאזור הקרנאטי. בספטמבר 1746 כוחות צרפתיים תקפו וכבשו את פורט סנט ג'ורג' במסגרת מלחמת הירושה האוסטרית, אך מדראס הוחזרה לבריטים על פי תנאי הסכם אקס-לה-שאפל, בתמורה למצודת לואיסבורג בנובה סקוטיה. בספטמבר 1774, הסדיר הפרלמנט הבריטי את ניהול שטחי חברת הודו המזרחית הבריטית, ונשיא מדראס הוכפף למושל הכללי של הודו שישב בכלכותה.
מ-1801 עד 1858, מדראס הייתה חלק מהודו הבריטית ונשלטה על ידי חברת הודו המזרחית הבריטית. ברבע האחרון של המאה ה-18 התרחבה מדראס עקב הניצחונות הבריטיים במלחמות אנגליה-מייסור האחרונות, לצד סיפוח בריטי של אזורי מארוטו פנדיאר, ולו תמפי, פוליגר ואזורי החוף של האי ציילון. האזורים בציילון היו חלק ממדרס בין 1793 ל-1798, עד להקמת ציילון הבריטית. מערכת בריתות שקידם לורד ולסלי כשכיהן כמושל הכללי של הודו (1798–1805) הכפיפה נסיכות רבות למושל פורט סנט ג'ורג'.
במשך התקופה היו גם מספר מרידות נגד השלטון הבריטי, אך מדראס נותרה שלווה יחסית במרד ההודי הגדול ב-1857.
מדראס סיפחה את ממלכת מייסור ב-1831 על רקע האשמות במנהל לא תקין אך ויתרה על השליטה הישרה בה ב-1881 והחזירה אותה לידי שושלת ווידאר.
בשנת 1858, על פי צו שהוציאה המלכה ויקטוריה, מדראס, יחד עם שאר הודו הבריטית, עברו לשליטה ישירה של הכתר הבריטי.
בשנת 1937, הקונגרס הלאומי ההודי נבחר לשלטון במדראס לראשונה. צ'קרווארטי רג'גופאלצ'ארי היה ראש השרים הראשון של מדראס מטעם המפלגה. שלטונו זכור בעיקר בשל הגדרדת השימוש בהינדית כחובה במוסדות חינוך, צעד שעורר תסיסות אנטי-הינדיות נרחבות. בשנת 1940, שרי מפלגת הקונגרס התפטרו במחאה על הכרזת המלחמה של ממשלת הודו על גרמניה ללא הסכמתם.
מחוז מדראס הפכה למדינת מדרס בהודו, לאחר שהודו הפכה לרפובליקה ב-25 ביוני 1950.
הערות שוליים

↑  "They administered our region HERITAGE". The Hindu. 4 ביוני 2007. אורכב מ-המקור ב-7 באפריל 2014. נבדק ב-6 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Wheeler 1996, p. 26
↑  Roy 2012, p. 74
↑  Newell 1919, p. 18
↑  Wheeler 1996, p. 281
↑  Wheeler 1996, p. 282
↑  Hunter 1908, p. 251
↑  Hunter 1908, p. 252
↑  Kulke 2004, p. 245
↑  Codrington 1926, Chapter X:Transition to British administration
↑  Hunter 1908, p. 254
↑  Dodd 1859, p. 288
↑  Kamath 1980, p. 250
↑  Kamath 1980, pp. 250–253
↑  Hibbert 2000, p. 221
↑  Ralhan 2002, p. 199
↑  "The State Legislature – Origin and Evolution". Tamil Nadu Legislative Assembly. אורכב מ-המקור ב-13 באפריל 2010. נבדק ב-17 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530798705171  LCCN: n92088954  NLA: 36589900   WorldCat (עם LCCN): n92-088954
סנה יורינאץ

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1921 טראווניק, בוסניה והרצגובינה 
 פטירה:  22 בנובמבר 2011 (בגיל 90) Hainhofen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות דבלינג 
 מוקד פעילות:  גרמניה, אוסטריה 
 סוג קול:  סופרן, מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  גרמנית, בוסנית 
 בן או בת זוג:  Sesto Bruscantini 
 פרסים והוקרה:  אות כבוד להוקרה על שירות הרפובליקה האוסטרית 
 פרופיל ב-IMDb
 
סנה יורינאץ (בסרבו-קרואטית: Sena (Srebrenka) Jurinac;‏ 24 באוקטובר 1921 בטראווניק, בוסניה - 22 בנובמבר 2011 באאוגסבורג, גרמניה) הייתה זמרת סופרן אופראית.
חייה

אביה של יורינאץ היה רופא קרואטי ואמה הייתה וינאית. היא למדה באקדמיה למוזיקה של זגרב וגם אצל מילקה קוסטרנצ'יץ' (שעוד תלמידה ידועת שם שלה היא זינקה מילאנוב).
קולה האפל ורב-העוצמה של יורינאץ נמצא בדיוק בין סופרן למצו סופרן. הרפרטואר שלה כלל את מאדאם באטרפליי, דסדמונה באותלו, אליזבת בטנהויזר, איליה, איפיגניה, ינופה, לאונורה (בכוחו של גורל, המלחין ב"אריאדנה בנקסוס", מריה ווצק, פמינה (חליל הקסם), פופאה וטוסקה. באופרות רבות כלל הרפרטואר שלה יותר מתפקיד ראשי אחד: כרובינו והרוזנת אלמביבה בנישואי פיגארו, דונה אנה ודונה אלווירה בדון ג'ובאני, פיורדיליג'י ודוראבלה (בכך עושות כולן), אמור ואאורידיצ'ה, לאונורה ומרצלינה (בפידליו), מרינה ופיודור (בבוריס גודונוב), אוקטביאן, מדי פעם סופי ולבסוף המרשלין (ב"אביר הוורד"). כמו כן שיחקה בתפקידים משניים בטבעת הניבלונגים: ווגלינדה, גוטרונה וכמה מן הנורנות (טוות חוט הגורל).
הופעת הבכורה של סנה יורינאץ הייתה בתפקיד מימי (לה בוהם) בזגרב, בשנת 1942. בשנתיים הבאות שרה בתפקידי הרוזנת, פריה ואיזבלה בהצגת הבכורה של "קולומבוס" מאת ורנר אגק. ב-1944 נשכרה לעבודה באופרה של וינה. בגלל המלחמה לא יכלה לשיר שם עד 1946, אז שרה בתפקיד כרובינו. בשנתה הראשונה בווינה הופיעה בלמעלה מ-150 הצגות. יורינאץ עמדה במשך קרוב לארבעים שנה בקשר עם האופרה הווינאית וקיבלה חברות כבוד בלהקה, שהעניקה לה את התואר "קאמרזנגרין" ("זמרת הלשכה") ואת מדליית מוצרט.
בסתיו 1946 הופיעה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון עם להקת האופרה של וינה, בתפקיד דוראבלה. הופעתה הראשונה בפסטיבל זלצבורג הייתה בשנת 1947. בלה סקאלה שבמילאנו שרה בתפקיד כרובינו. יורינאץ הייתה בין הזמרים הקבועים באנסמבל הווינאי (יחד עם אירמגרד זיפריד, אליזבת שוורצקופף, כריסטה לודוויג, ליזה דלה קאזה, אנטון דרמוטה ואחרים). נוסף לכך, המשיכה לבקר בקביעות באנגליה: בין השנים 1951 ל-1956 שרה את תפקידי הסופרן הראשיים באופרות של מוצרט בפסטיבל גליינדבורן, והקליטה הן את הרוזנת ב"נישואי פיגארו" והן את איליה ב"אידומניאו". היא הופיעה דרך קבע בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנים 1959 ו-1963, בשירת ליאונורה ב"פידליו" בהפקה של קלמפרר בשנת 1961. הופעתה הראשונה בארצות הברית הייתה בתפקיד מאדאם באטרפליי בסן פרנסיסקו בשנת 1959.
הופעתה בתפקיד אוקטביאן הונצחה בסרט "אביר הוורד" של פאול צינר, בניצוח הרברט פון קאראיין, עם שוורצקופף בתפקיד המרשלין. יורינאץ גילמה את מריה בסרט ווצק.
הופעתה האופראית האחרונה של סנה יורינאץ הייתה בתפקיד המרשלין באופרה של וינה בנובמבר 1982. היא המשיכה לשיר ברסיטלים ולהגיש כיתות אמן, וישבה בחבר השופטים בתחרויות זמרה בינלאומיות.
לקריאה נוספת

Bach Cantata website
Classical CD Review
Naxos website
Rasponi, Lanfranco: The Last Prima Donnas, Alfred A Knopf, 1982. ISBN 0-394-52153-6
Discography (Capon's Lists of Opera Recordings)
ספר החילוקים

ספר החילוקים או ספר החילוקים שבין אנשי מזרח ובני ארץ ישראל הוא חיבור קטן מראשית תקופת הגאונים, המתאר כחמישים הבדלי מנהגים בין בני ארץ ישראל לבני בבל בנושאים שונים. זהו ספר המנהגים הראשון שבידינו, והוא נתחבר כנראה במאה השמינית בארץ ישראל, בעברית. חשיבותו רבה להבנת מקורות מנהגים שונים, והבדלי המנהג בין הארצות שהושפעו מהתלמוד הירושלמי לארצות שקיבלו בלעדית את התלמוד הבבלי. מחברו אינו ידוע.
הקראים השתמשו בספר לנגח בו את הרבניים, בטענה שהספר מוכיח שמסורתם לא נשמרה היטב, וכך נפלו בה שיבושים שהביאו למחלוקות ולחילוקים.
לחיבור זה שלוש מהדורות מדעיות. לראשונה, ראתה אור מהדורתו של יואל מילר, וינה, ה'תרל"ח. מרדכי מרגליות ההדיר את החיבור תחת השם: החילוקים שבין אנשי מזרח ובני ארץ ישראל, ירושלים תרצ"ח. בנימין מנשה לוין, אוצר חלוף מנהגים בין בני ארץ ישראל ובין בני בבל, ירושלים תש"ב.
סוזן זיידלמן

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1952 (בת 71) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  ניו יורק 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת דרקסל  תיכון אבינגטון 
 מספר צאצאים:  1 
 
סוזן זיידלמן (באנגלית: Susan Seidelman; נולדה ב-11 בדצמבר 1952) היא מועמדת לפרס אוסקר וסזאר בתור במאית קולנוע, מפיקה וסופרת אמריקאית. היא נודעה לראשונה עם "רסיסים" (1982), הסרט העצמאי האמריקאי המוקדם ביותר שהוקרן בתחרות בפסטיבל קאן. בסרט הבא שלה, "סוזאן סוזאן" (1985), כיכבה הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה; הוא נבחר כאחד מ-100 הסרטים הגדולים ביותר שביימו נשים על ידי BBC. בסרטה "אישה שטן" (1989) כיכבה מריל סטריפ בתפקיד הקולנוע הקומי הראשון שלה. סרטיה הבאים של זיידלמן מאופיינים בסוגות כמו קומדיה ודרמה, עם התייחסויות פופ-תרבותיות והתמקדות בנשים כגיבורות. היא גם עובדת בטלוויזיה וביימה את פרק הפיילוט של "סקס והעיר הגדולה".
בשנת 1985 יצא הקליפ של הלהיט הבין-לאומי "Into the Groove", אותו ביימה (בתור הבמאית של "סוזאן סוזאן").
הערות שוליים

↑  Susan Seidelman, TVGuide.com (באנגלית)
↑  Browser Unsupported - Academy Awards Search | Academy of Motion Picture Arts & Sciences, awardsdatabase.oscars.org
↑  Recherche Susan, désespérément, Académie des César (ב־)
↑  Roger Ebert, She-Devil movie review & film summary (1989) | Roger Ebert, https://www.rogerebert.com/ (באנגלית)
↑  Page Not Found, Tickets to Movies in Theaters, Broadway Shows, London Theatre & More | Hollywood.com (באנגלית אמריקאית)
↑  Madonna - Into The Groove (Official Video), נבדק ב-2023-01-21
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457362605171  PLWABN: 9810700065405606  BIBSYS: 97046991  BnF: cb139271057 (data)  CANTIC: a12355835  GND: 137048963  ICCU: TO0V282686  ISNI: 0000 0000 7839 4135  LCCN: no98079531  NKC: pna2004259262  NLK: KAC201718353  NTA: 072390808  SNAC: w6s88db6  SUDOC: 083568654  VIAF: 54334944   WorldCat (עם VIAF): 54334944
נתיב (מחשוב)

נתיב במחשוב מציין את המיקום הייחודי של קובץ או תיקיה במערכת הקבצים. ההצבעה על מיקום האובייקט מתבצעת על ידי שמו, כשלפניו מחרוזת המכילה את עץ התיקיות (במידה וקיים) המופרדות על ידי תו תוחם. התווים התוחמים הנפוצים ביותר הם לוכסן (/), לוכסן שמאלי (\), או נקודתיים (:), אך יש כמה מערכות הפעלה המשתמשות בתוחם שונה. נתיבים נמצאים בשימוש נרחב במדעי המחשב כדי, לייצג את מערכות יחסים בספרייה / קובץ, ונפוצים במערכות הפעלה מודרניות. בנוסף הם חיוניים לבניית מען משאבים אוניברסלי (URL).
נתיב יחסי מול נתיב מוחלט

מערכות יכולות גם להשתמש בנתיב יחסי (הידוע גם בשם נתיב חלקי) או בנתיב מוחלט (הידוע גם בשם נתיב מלא). נתיב מוחלט ונתיב יחסי, עשויים להצביע על אותו מקום במערכת הקבצים. בעוד שהנתיב המוחלט מכיל את כל המחרוזת משורש מערכת הקבצים ועד האובייקט (קובץ\תיקייה) הרצוי, נתיב יחסי מכיל חלק מהמחרוזת וכולל את שם האובייקט, ולפעמים אף מספר תיקיות נוספות שבעץ מערכת הקבצים, אך אינו מגיע עד השורש. בנתיב יחסי תוכנת המחשב יודעת לחפש את האלמנט המבוקש על פי שגרת חיפוש ידועה מראש.
נתיב יחסי מול נתיב מוחלט > דוגמאות

נתיב מוחלט בלינוקס
/home/users/c/computerhope/public_html/cgi-bin
נתיב יחסי בלינוקס
public_html/cgi-bin
נתיב מוחלט בחלונות
C:\Windows\calc.exe
נתיב יחסי בחלונות
calc.exe
נתיב מוחלט בכתובת URL
http://www.computerhope.com/oh.htm
נתיב יחסי בכתובת URL
oh.htm
סנה קלמנטסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2001 (בת 23 בערך) שוודיה 
 מידע כללי
 מדינה:  שוודיה 
 ספורט
 ענף ספורט:  ברידג' 
 
סנה קלמנטסון (בשוודית: Sanna Clementsson; נולדה ב 2001) היא שחקנית ברידג' שוודית. קלמנטסון היא שחקנית הברידג' הצעירה ביותר בהיסטוריה שזכתה באליפות עולם. בשנת 2019 זכתה כשחקנית נבחרת שוודיה באליפות העולם לנבחרות נשים (Venice Cup), שהתקיימה בעיר ווהאן בסין.



באפריל 2022 היא הייתה השחקנית הצעירה בהיסטוריה שקיבלה דרגת רב אמן בינלאומי בברידג'.