stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע כוח בנדיקט
לאחר המבצע

במרץ 1942 עוטרו מפקד הכנף רמסבוטום-אישרווד ושלושה טייסים בריטים נוספים בעיטור לנין. באותה עת עוטרו ארבעה טייסים סובייטים בעיטור צלב התעופה המצוינת.
במהלך המלחמה העבירה בריטניה לברית המועצות בסך הכל 2,952 מטוסי הוריקן. הטייסים הסובייטים סברו שחימושו של המטוס - 12 מקלעים בקוטר של 7.7 מילימטר - היה קל מדי. ברגימנט האוויר ה-72 הוחלף החימוש המקורי לשני תותחים בקוטר של 20 מילימטר ושני מקלעים בקוטר של 12.7 מילימטר, אשר השיגו תוצאות מבצעיות טובות יותר. כמו כן, מנוע הרולס-רויס של מטוסי ההוריקן IIB התגלה כבלתי אמין ובעל משך שירות מוגבל בטמפרטורות הנמוכות של ים הקוטב. בשל כך ובשל מחסור בחלקי חילוף יצאו מטוסי הוריקן רבים מאלו נמסרו לסובייטים במהירות מכלל שימוש.
בריטניה תכננה וערכה מבצעים אוויריים נוספים בצפון מערב ברית המועצות:
ביולי 1942 הוקמה כנף 153, שנועדה לצאת פעולה באזור מורמנסק בהרכב של ארבע טייסות ספיטפייר ושתי טייסות הוריקן. פעולה זו לא יצאה לפועל;
בספטמבר 1942 יצאו למורמנסק שתי טייסות מפציצים מדגם המפדן של חיל האוויר המלכותי ושל חיל האוויר האוסטרלי שצוידו בטורפדות במטרה להגן על אוניות שיירה PQ18 בדרכן למורמנסק מפני אוניות שטח גרמניות (מבצע אורטור). היה זה בעקבות האבדות הכבדות שספגה שיירה PQ17 בנתיב זה מידי הגרמנים. תשעה מתוך 32 מהמטוסים אבדו בדרך אל היעד עקב אש נ"מ, תנאי מזג אוויר קשים וקלקולי מצפן. צוותי המטוסים הנותרים פעלו משדה ואנגה במשך זמן קצר ולאחר מכן מסרו את מטוסיהם לידי טייסים סובייטים;
כוחות אוויר בריטים, אוסטרלים וקנדים הוסיפו לפעול באזור מורמנסק עד 1944. הם הפעילו מטוסי ספיטפייר, קטלינה והדסון ועסקו בפעולות סיור וליווי לשם הגנה על השיירות שהוסיפו להפליג מבריטניה למורמנסק ולארכנגלסק.
לקריאה נוספת

*Eric Carter and Antony Loveless, , Hodder & Stoughton 2014
מבצע כבוד אבוד

מבצע כבוד אבוד היה השם המתורגם באנגלית לחקירה בולטת בשם "Honor Perdido" שנוהלה על ידי ה-FBI. החקירה התמקדה בשחיתות משטרתית על אדמת פוארטו ריקו שהתקיימה באוגוסט 2001. בראש המבצע עמד הסוכן המיוחד ג'פרי פלאיז והשוטר הפוארטו ריקני אלווין קוויננס, החקירה נפתחה בעקבות דיווחים מרובים על פעילות בלתי חוקית במשטרת פוארטו ריקו (PRPD). הפעולה הסמויה בת 12 החודשים הופנתה נגד פקידי ארגון אכיפת החוק החשודים במעורבות בסחר בסמים באי. באותה תקופה זה היה התיק הגדול ביותר של שחיתות משטרתית עמה התמודד האף-בי-איי בהיסטוריה של הארגון עד למבצע צריף משמר.
שרשרת האירועים

שלושים ושניים שוטרים נתפסו על סחר בסמים, הודות למבצע סמוי שיזם ה-FBI וקבוצת המבצעים המיוחדים שלה (SOG). היוזמה התאפשרה לאחר קבלת דיווחים מרובים על שוטרים המעורבים ישירות בסחר בסמים, כמה קצינים צולמו בווידאו מסירות שהועמסו עליהן קוקאין והובילו קוקאין בניידות המשטרה שברשותם. המבצע כוון בנוסף לעצור את ההגנה הבלתי חוקית שהוענקה לסוחרי קוקאין מסוימים שהעבירו את הסחורות שלהם ברחבי האי. בסך הכל נעצרו בפרשה שלושים וארבעה איש.
הפעילות הפלילית שהציעו הקצינים כללו הסכם של אדם אחד להרוג סוחר סמים תמורת 20,000 דולר במזומן. טכנאי ראיות סיפק סיוע כיצד לסלק את קורבן הרצח מהזירה. רוג'ליו גווארה, סוכן מיוחד הממונה על חטיבת השדה הקאריבית מטעם המינהל לאכיפת הסמים (DEA), הגיב כי העצורים "לא ראויים לכבוד להיקרא 'שוטרים'."
לאחר מכן

באותה תקופה, המבצע אבוד היה התיק הגדול ביותר של שחיתות משטרתית בה טיפל ה-FBI.
עיתונאי ה"אורלנדו סנטינל" איוואן רומן, הצהיר כי השערורייה "הדהימה מחלקה שכבר היו סדרה" של שערוריות קודמות דומות.
נושאים מתמשכים בנוגע להתנהלות לא הולמת של המשטרה ובעיות אחרות ערערו את מעמדה של משטרת פוארטו ריקו (PRPD) שנים אחרי מבצע "כבוד אבוד".
ראו גם

מבצע צריף משמר
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Roman, Ivan (30 באוגוסט 2001). "Cops Sold Heroin From Squad Cars, Agents Say". Orlando Sentinel. נבדק ב-16 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Robles, Frances (18 ביולי 2007). "Police corruption undermines Puerto Rican drug war". McClatchyDC. נבדק ב-16 בינואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
מבנה ליגות הכדורגל ברוסיה

מבנה ליגות הכדורגל ברוסיה מורכב מסדרה היררכית של ליגות כדורגל, המחוברות זו לזו על ידי שיטה שבה מדי שנה הקבוצות הראשונות עולות לליגה גבוהה יותר והקבוצות האחרונות יורדות לליגה נמוכה. בשני הדרגים העליונים יש ליגה אחת בכל דרג. בדרגים הנמוכים יותר יש מספר ליגות אזוריות בכל דרג, כאשר מספר הליגות הולך וגדל ככל שהדרג נמוך יותר.
הדרגה העליונה של הכדורגל הרוסי היא ליגת העל הרוסית, שבה משחקות 16 קבוצות. מתחתיה נמצאות הליגה הראשונה (הדרגה השנייה) והליגה השנייה (הדרגה השלישית). הליגה הראשונה מורכבת מ-18 קבוצות והליגה השנייה מחולקת גאוגרפית לבתים אזוריים עם מספר משתנה של קבוצות. נכון לעונת 2022/2023, בכל אזור ישנן עד 18 קבוצות והמספר הכולל של המועדונים בליגה הוא 72. לאחר כל עונה, הקבוצות העליונות בליגה הלאומית מחליפות את שתי הקבוצות התחתונות בליגת העל והאלופות של כל אזור בליגה השנייה מחליפות את כל ארבע הקבוצות התחתונות בליגה הראשונה.
הליגה השנייה היא הדרגה הנמוכה ביותר של הכדורגל המקצועני ברוסיה. הדרגה שבאה אחריה היא ליגת הכדורגל לחובבים (LFL), המחולקת לעשרה אזורים: צפון-מערבי, טבעת הזהב, מוסקבה, אזור מוסקבה), צ'רנוזמייה, דרום, עבר הוולגה), אורל, סיביר והמזרח הרחוק. לאחר כל עונה, הקבוצות שמסיימות בתחתית של כל אזור בליגה השנייה יורדות לליגה החובבנית והמנצחות של כל ליגת חובבים עולות לליגה השנייה וצריכות לעמוד בדרישות של הליגה השנייה. שבעה מאזורי ליגת הכדורגל לחובבים מורכבות משלב אחד. השאר (מוסקבה, מחוז מוסקבה וסיביר) מורכבות משתי חטיבות עם שיטת עלייה וירידה. בעקבות כך, קבוצה חדשה שנוצרה יכולה להיכנס למערכת הליגות הרוסית בדרגה הרביעית ולהעפיל עד לליגת העל בתוך שלוש שנים.
ישנן גם אלופות של הסובייקטים הפדרליים. תחרויות אלה אינן חלק ממערכת הליגות; מועדונים יכולים להיכנס לליגת הכדורגל לחובבים מבלי להתחרות בהם.
במאי 2020 בישיבת התאחדות הכדורגל הרוסית הועלתה הצעה לשינוי שם ליגת העל, ליגת המשנה והליגה השנייה, כמהלך שנועד למשוך קהל לליגות הכדורגל, בין ההצעות הנידונות הן לשנות את שם ליגת העל להליגה הבכירה, הליגה הלאומית או ליגת רוסיה, כאשר ליגת המשנה תשנה שמה לליגה הראשונה או ליגת הפיתוח והליגה המקצוענית תשנה שמה לליגה השנייה או ליגת האזורים. בפועל ליגת העל נותרה כמות שהיא, בעוד הליגה הלאומית הפכה לליגה הראשונה והליגה המקצוענית הפכה לליגת הכדורגל השנייה.
ליגות נוספות

ליגת העל הרוסית בכדורגל לנוער, אינה מהווה חלק ממערך הליגות המקצועניות ונחשבת לטורניר שנועד לטפח את קבוצות הנוער של מועדוני ליגת העל הרוסית.
ליגת הכדורגל לנוער (גילאי 17) — טורניר שהוקם באפריל 2019 ובו מתמודדות 12 אקדמיות הכדורגל הטובות ברוסיה: אקדמיית הכדורגל יורי קונופלב, דינמו מוסקבה, זניט, לוקומוטיב מוסקבה, קרסנודאר, מאסטר סאטורן, רובין קאזאן, ספרטק מוסקבה, סטרוגינו, בית הספר זניט, צסק"א מוסקבה וצ'רטנובו. אלופת הטורניר מעפילה לליגת האלופות לנוער.
ליגת העל הרוסית בכדורגל נשים, טורניר נפרד לנשים.
ליגת הנערות בכדורגל, טורניר של מחלקות הנוער של קבוצות ליגת העל בכדורגל נשים.
ליגת הכדורגל הלאומית לסטודנטים, טורניר בקרב כדורגלנים סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה.
היסטוריה > ברית המועצות

אליפות ברית המועצות נערכה בשנים 1936—1991. מערך ליגות הכדורגל כלל שלוש ליגות: ליגת העל, ליגת המשנה הסובייטית והליגה הסובייטית השנייה. בשנים 1936—1937, 1970 ובשנים 1990—1991 התקיימה ליגה רביעית; בשנת 1937 — גם ליגה חמישית (בית "F" ובית "ערי המזרח").
היסטוריה > ברית המועצות > מערך הליגות

| שנה | D1 | D2 | D3 | D4 | D5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1936 | בית "א" | בית "ב" | בית "ג" | בית "ד" |  |
| ‏1937 | בית "א" | בית "ב" | בית "ג" | בית "ד" | בית "D" |
| ‏1937 | בית "א" | בית "ב" | בית "ג" | בית "ד" | בית "ערי המזרח" |
| 1938 | קבוצות המבוגרים |  |  |  |  |
| 1939—1940 | בית "א" | בית "ב" |  |  |  |
| 1941 | קבוצות המבוגרים |  |  |  |  |
| 1945 | בית I | בית II |  |  |  |
| 1946 | בית I | בית II | בית III |  |  |
| 1947—1949 | בית I | בית II |  |  |  |
| 1950—1962 | קלאס "א" | קלאס "ב" |  |  |  |
| 1963 | קלאס "א", תת-בית ראשון | קלאס "א", תת-בית שני | קלאס "ב" |  |  |
| 1964—1969 | קלאס "א", בית ראשון | קלאס "א", בית שני | קלאס "ב" |  |  |
| 1970 | קלאס "א", ליגה עליונה | קלאס "א", ליגה ראשונה | קלאס "א", ליגה שנייה | קלאס "ב" |  |
| 1971 | קלאס "א", ליגה עליונה | הליגה הראשונה | הליגה השנייה |  |  |
| 1972—1989 | ליגת העל | הליגה הראשונה | הליגה השנייה |  |  |
| 1990—1991 | ליגת העל | הליגה הראשונה | הליגה השנייה | הליגה השנייה הנמוכה |  |
הערות שוליים

↑  РФС: Российская Премьер-лига может сменить название уже в 2021 году, קומסומולסקאיה פרבדה (ברוסית)
↑  Тинькофф РПЛ могут переименовать в Высшую лигу или в Лигу России
↑  מעונה לעונה מבנה הליגה משתנה קמעא ואלופות האזורים אינן מתחלפות תדיר
↑  הליגה כוללת את הליגות האזוריות של הרפובליקות, האובלסטים והקראי
↑  Чемпионат СССР 1937 Группа «Города Востока» Группа «Д» Футбол
↑  Футбольные события 1937 года. Впервые на футбольные поля СССР вышли Дальневосточные команды. Судостроитель Владивосток четвертый в Группе «Д» СССР Города Востока.
| כדורגל ברוסיה רוסיה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | איגוד כדורגל רוסי • הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל • ליגת הכדורגל הלאומית • התאחדות ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות • מבנה מערך הליגות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • הליגה הראשונה • הליגה השנייה • הליגה החובבנית • הליגה האזורית |  |
| תחרויות ליגה נוספות | ליגת הנוער • ליגת הצעירים • ליגת הנשים • ליגת הנערות בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הלאומי • הסופר קאפ •  הגביע בכדורגל נשים |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית (היסטוריה) • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 17 • נבחרת רוסיה בכדורגל נשים |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • גביע הליגה הרוסית • גביע ליגת הכדורגל המקצוענית • גביע ליגת הכדורגל הלאומית |  |
| משחקי דרבי מרכזיים | דרבי ערי הבירה (זניט-ספרטק • זניט-צסק"א • זניט-לוקומוטיב) • זניט-קרסנודאר • הדרבי של מוסקבה (הדרבי הוותיק • ספרטק-צסק"א • לוקומוטיב-ספרטק) • דרבי המזרח הרחוק • הדרבי של סנקט פטרבורג • הדרבי של קרסנודאר • הדרבי של רוסטוב |  |
| רוסיה במפעלים האירופיים | אלניה • אנז'י • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א • רובין • קרסנודאר • רוטור • רוסטוב |  |
| ראו גם | כדורגל נשים ברוסיה |  |
מג'נטה

ערך זה עוסק בצבע. אם התכוונתם לעיר באיטליה, ראו .
| --- | --- |

 שלשת הקסא:  #FF00FF
 ייצוג RGB:  R=255, G=0, B=255
 ייצוג HSV:  H=300, S=100, V=100
 ייצוג CMYK:  C=0, M=100, Y=0, K=0
 
חמציץ בצבע מג'נטה
מג'נטה (באנגלית: Magenta) הוא צבע ורוד-סגלגל שמתקבל כשמערבים כמויות שוות של אור כחול ואור אדום, וכתוצאה מכך, בגלגל הצבעים (RGB) הוא נמצא על מחצית הדרך בין אדום לכחול. הוא הצבע המשלים לירוק, ולכן פיגמנט בצבע מג'נטה בולע את האור הירוק מבלי לפלוט אותו.
לא קיים אורך גל בודד של אור בצבע מג'נטה. ניתן ליצור את הצבע רק בעזרת שילוב של גלים באורכים שונים.
מג'נטה הוא אחד מהצבעים הנפוצים של דיו צבעונית בדפוס צבע ביתי ומסחרי, יחד עם צהוב וציאן, אך בעברית בדרך כלל נקרא "דיו אדום" באופן שגוי. ייצוג הצבע במחשב, בקואורדינטות RGB, הוא (255,0,255) כלומר כמות מרבית של אור אדום וכחול ללא אור ירוק. באופן טבעי, ייצוגו בקואורדינטות CMYK הוא (0,100,0,0) כלומר דיו מג'נטה בלבד.
מקור שמו של הצבע הוא מהעיר מג'נטה שבצפון איטליה.
ראו גם

מג'נטה 1 סנט
הערות שוליים

↑  צבעו הנראה של גוף או חלקיק נובע מספקטרום הפליטה שלו ולא מספקטרום הבליעה שלו, שכן הוא בולע גם אורכי-גל אחרים.
↑  The Mystery Of Magenta
| צבעים וייצוגם במחשב |
| --- | --- | --- |
| גוני אפור | לבן • כסף • אפור • שחור |  |
| צבעי היסוד ב-RGB | אדום • ירוק • כחול |  |
| צבעים שניוניים | ציאן • צהוב • מג'נטה |  |
| צבעים שלישוניים | כתום • תרוג • ירוק אביב • תכלת • סגול • ורוד שושנה |  |
| פיגמנטי צביעה | אוכרה • ספיה • כחול פרוסי • וירידיאן • אולטראמרין |  |
| שונות | אינדיגו • ענבר • חום • זהב • נחושת • ארגמן • ורוד • שני • בורדו • בורגונדי • בז' • חאקי • טורקיז • ערמון • פנטון 448c • קרדינל • כתום בטיחותי • ירוק זית |  |
מגנוס קרינסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1863 תרכ"ג רוז'ינוי, פלך גרודנה, רוסיה (רוסיה הלבנה)
 פטירה:  18 באוקטובר 1916 (בגיל 53 בערך) כ"א בתשרי (הושענא רבה) תרע"ז ורשה, פולין הכבושה
 שם לידה:  יעקב מאיר קרינסקי 
 מדינה:  פולין, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בוורשה
 
קברו של קרינסקי בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה בוורשה; המצבה המפוארת מעשה ידי אברהם אוֹסטשֶגה
מַגנוּס (מָנוּס) (יעקב מאיר) קְרִינסקי;‏ 1863 –  18 באוקטובר 1916) היה פדגוג ומחנך, מו"ל ומדפיס, סופר ועורך עברי ויידי בפולין הרוסית. מייסד דפוס "האור" והוצאות הספרים העברית "האור" והיידית "ביכער פֿאַר אַלע" ('ספרים לכול') בוורשה, מחבר ספרי לימוד עבריים פופולריים, מייסד הגימנסיה היהודית הראשונה בוורשה.
קורות חיים > ראשית דרכו

יעקב מאיר קרינסקי (לימים הוסיף לשמו את השם "מגנוס") נולד בעיירה רוז'ינוי, בפלך גרודנה שברוסיה (רוסיה הלבנה). אביו, בנימין יוסף, היה מצאצאי קדושי רוז'ינוי (שמתו על קידוש השם במאה ה-17).
קרינסקי למד ב"חדרים" ובישיבה ברוז'ינוי עד גיל 11, אז עבר ללמוד בישיבת סלונים בהשגחת דודנו ר' יצחק דַנציג (לימים רב בבירה סנקט פטרבורג). בנעוריו נודע כעילוי. מגיל 15 ועד גיל 19 למד בפינסק בהשגחת בן-אחותו ר' משהל'ה זַקהיים (לימים אב"ד קוֹבֶל). בתקופה זו החל לרכוש בכוחות עצמו השכלה כללית והתקרב להשכלה. בגיל 19 נסע ללמוד בעיר קייב, ושם התוודע לחוג הסופרים העבריים שבראשות יצחק יעקב וייסברג, שהיה קרוב משפחתו. הוא התפרנס כמורה לעברית והתכונן ללימודים באוניברסיטה, אבל מאחר שלא היה בעל זכות ישיבה בקייב נאלץ לעזוב אותה, ועבר לביאליסטוק שבפולין הרוסית, שם המשיך לעבוד בהוראה.
בשנת 1891 עבר ללודז', ופתח בה ברח' וְסְחוֹדנאיה 76 בית ספר יהודי עממי פרטי בן ארבע שכבות לימוד בשם "לקח טוב", שבו נלמדו תנ"ך, עברית, רוסית וגרמנית (לשון ודקדוק), אריתמטיקה, היסטוריה וגאוגרפיה. ב-1898 היה למורה ליהדות בבית הספר הממלכתי למסחר שנוסד בעיירה הסמוכה זגֶרז'.
ב-1903 התיישב בעיר ורשה, שבה התגורר עד מותו ב-1916.
קורות חיים > בתי הספר היהודיים בוורשה

בשנת 1908 ייסד את בית הספר התיכון היהודי הראשון בוורשה. המוסד, ששכן תחילה בפסאז' סימוֹנס, רח' דְלוּגה (Długa; (פול')‏) 50, היה בית ספר תיכון למסחר לנערים בן 8 שכבות לימוד, כדוגמת הגימנסיה הפולנית. במשך מספר שנים היה זה בית הספר התיכון היחיד ברוסיה שהציע תוכנית לימודים רחבה שכללה לימודי עברית ויהדות. שפת ההוראה בבית הספר הייתה רוסית, ולמן הכיבוש הגרמני במלחמת העולם הראשונה (1915) – פולנית.
בסוף אותו עשור פתח בית ספר מקביל לנערות.
בשנת הלימודים תרע"ב (1912) עברו בתי הספר לרחוב טלוֹמַצקָה (אנ'), ליד בית הכנסת הגדול (בית הספר לנערים במס' 11, ולנערות – במס' 9), ובהמשך לרחוב מיוֹדוֹבה (אנ')‏ 1.
בין מורי בית הספר: ד"ר משה צוזמר מאודסה (פדגוג ידוע) – מורה למדעי הטבע; נתן מיליקובסקי – מנהל הלימודים העבריים; זלמן יהודה יפה; יעקב לרנר; אריה ליב סמיאטיצקי; שכנא שטיין – מהמורים הראשיים ללימודים העבריים; בנימין קרמר (מחנך וסופר שהשתתף בעיתונות העברית והיידית) – מורה לספרות; ישראל אליהו הנדלזלץ (סופר, עורך ומתרגם); ופישל לחובר (חוקר הספרות העברית, מבקר ועורך), שבימי מלחמת העולם הראשונה עבד בבית הספר כמורה לספרות עברית. מזכיר בית הספר היה נפתלי טורקוב, ידידו של קרינסקי (ואביו של זיגמונט טורקוב, שלמד בבית הספר).
בבית הספר פעלו תזמורת בניצוחו של ווֹרוֹבֶּייצ'יק ומקהלה בניצוחו של אברהם צבי דוידוביץ.
נערכו בהם נשפים, בעיקר נשף פורים ונשף חנוכה (שהתקיים בדצמבר, לפני חופשת החורף, והיה בגדר החגיגה השנתית של בית הספר), שבהם הוצעה תוכנית אמנותית עשירה שכללה קטעי זמרה, נגינה, דקלום והעלאת מחזות. בחגיגות בית הספר השתתף לעיתים קרובות הסופר הנודע י"ל פרץ.
תלמידי בית הספר נסעו לסיורים (מעין טיול שנתי) בערים אחרות (שכללו בין היתר ביקורים בבתי החרושת והמסחר), בהן לודז', זגֶרז' ואף הבירה פטרבורג.
לתלמידים שהגיעו מחוץ לוורשה הוצע פֶּנסיונָאט (אכסניה).
במהלך חופשת החורף אירח מבנה בית הספר תערוכות.
רמתם של התלמידים ובית הספר זכתה להערכה הן מצד גורמי הפיקוח הממלכתיים והן מצד ראשי הקהילה.
במאי 1911 נכתב ביומון העברי "הזמן" כי
קרינסקי כיהן כמנהלם ונשיאם של בתי הספר עד מותו, ובשנה האחרונה לחייו הגדיל מאוד את היקפם. בין היתר החליט ועד ההורים, על פי הצעתו של קרינסקי, לקיים מדי ליל שבת הרצאות פדגוגית להורי התלמידים על ידי קרינסקי והרצאות מדע פופולרי על ידי המורים, שההכנסות מהן יוקדשו לסיוע לתלמידים העניים.
בדיווח ב"הזמן" (1911) נכתב כי "יש אמנם מעצור גדול, שאינו נותן את היכולת לרוב בני עמנו להשתמש במוסד חשוב זה, והוא: מחיר-הלִּמוד גבוה מאד ואין הכניסה אפשרית [אלא] רק לבני אמידים, ומעוות זה היה צריך לתקון; הרי סוף-סוף יתבסס בית-ספר זה כדבעי ומר קרינסקי צריך היה להתאמץ, שגם בני השדרות הנמוכות והבינונות יחדרו למוסדו". כנגד זאת, בנקרולוג ביומון "הצפירה" סופר על קרינסקי כי "עם תלמידי בתי ספרו התנהג תמיד כאב רחמן, מוחל וסולח, לא הרחיק שום תלמיד מבית ספרו על שלא יכול לשלם שכר לִמוד, ולא עוד, אלא שלכתחִלה ספח אל בתי הספר שלו כמה תלמידים ותלמידות בלי שום קבלת שכר. בין התלמידים שלמדו בבית הספר שלו חִנם נמצאו לא אחת נערים שובבים, אשר המורים החליטו להוציאם מבית הספר, ואולם המנוח התעקש ודרש מאת המורים להשאירם".

בית הספר ע"ש קרינסקי לנערים הוסיף לפעול עוד שנים רבות אחרי מותו, עד מלחמת העולם השנייה, כליצֶאוּם (אנ') ריאלי (עם מגמות מתמטיקה-פיזיקה ומדעי הטבע) ברח' מיודובה 5, בהנהלת בנו, ד"ר אינג' מיכאל קרינסקי.
קורות חיים > מפעלו הספרותי

את דרכו הספרותית החל קרינסקי עם ספר לימוד העברית "ראשית דעת" (תרנ"ז-1896; גם: "ראשית דעת שפת עבר" – ספר "לִמוד הקריאה העברית על-פי השיטה הקולית"). הספר זכה להצלחה מסחררת והופיע בכ-150 מהדורות (שנים רבות לאחר מותו הופיעו מהדורות נוספות).
בסביבות שנת תרס"ה-1904 ייסד ברחוב דלוגה 26 (אחר-כך במס' 11, ולבסוף ברחוב מיודובה 1) בית דפוס עברי, הוצאת ספרים עברית בשם "האור". בהוצאה הופיעו שורה של ספרי לימוד עבריים בעריכתו, בהם "דת ישראל" (בשתי מהדורות – עברית-רוסית ועברית-יידיש), "הדיבור העברי" (בשלושה חלקים), "ראשית דעת המחודש", "שיחות טבעיות", "תורה לתינוקות" (התורה לילדים), "אור תורה" (הדת והמוסר על פי מקורות היהדות) "הסגנון העברי" (מקראה גדולה לספרות עברית בשני חלקים, בהשתתפות יעקב פיכמן) ו"בית הספר לתורת הכתיבה העברית" (ספר ללימוד קליגרפיה עברית), וכן שורה של ספרונים.

בהוצאה היידית שייסד לידה, "ביכער פֿאַר אַלע" ('ספרים לכול'), פרסם את ספרו "דער יידיש-לעהרער" ('המדריך ליידיש'), אחד מספרי הלימוד המודרניים הראשונים ליידיש. בנוסף ערך ופרסם בה את "ליטעראַטור-וויסענשאַפֿט" (ספר לימוד תורת הספרות הכללית והיידית; תרס"ח-תרס"ט) ו"טעאָרעטישע און פּראַקטישע אַריפֿמעטיק" (אריתמטיקה תאורטית ומעשית; 1909) שחיבר אברהם ברוך רוזנשטיין (ראָזענשטיין).
ספרי הלימוד והמקראות בעברית וביידיש שחיבר וערך הופיעו בלוויית איורים ועל נייר משובח. הם נדפסו במהדורות רבות, נפוצו בעשרות ואף במאות-אלפי עותקים, וזכו לתפוצה רבת-שנים. רבים מהם זכו לאישור משרד החינוך הרוסי, והם התקבלו כשיטות לימוד בקרב מחנכי מזרח אירופה, גם מחוץ לגבולות רוסיה. בחיבור הספרים ועריכתם העסיק עוזרים, ובראשם יצחק אליעזר ליזרוביץ', שעשו חלק ניכר מהעבודה למענו.
ב"ביכער פֿאַר אַלע" הדפיס קרינסקי סדרות של ספרונים מאת סופרי יידיש כמו שלום עליכם, הוציא לאור מיצירות אברהם רייזן, דוד קאסל (קאַסעל), ד"ר אלכסנדר מוקדוני (קוֹפֶּל) (קאָפּעל), ג. צ'ורני (טשאָרני), פסח קפלן (קאַפּלאַן) ועוד.
ב-1907-8 הוציא את השבועון היידי המאויר הראשון בפולין ורוסיה: "ראָמאַנ-ציַיטונג" – שבועון מאויר לספרות, אמנות ומדע בעריכת אברהם לייב יעקבוביץ' (עקביא),
בשנת 1911-2 הוציא את השבועון העברי המאויר לבני הנעורים "השחר" ("קֹבץ ספרותי מצֻיַּר לבני הנעורים"), שערך עם משה בן-אליעזר, עם מוסף מנוקד לקוראים מתחילים בשם "בן-שחר". כתב העת הופיע מל' בשבט תרע"א ועד י"ג בתשרי תרע"ב.
ב-1910 היה ממייסדי היומון היידי "דער מאָמענט" ('הרגע').
פרסם ב"ראָמאַנ-ציַיטונג" וב"מאָמענט" שורת מאמרים בנושא חינוך (שהופיעו גם בצורת ספר), אורתוגרפיה יידית ועוד.
ערך עם מ' אוֹסיפּוֹב (אָסיפּאָוו) את המאסף "דער הומאָריסט: יִידישע וויצען און אַנעקדאָטען" ('ההומוריסט: בדיחות ואנקדוטות יהודיות'; תרס"ח 1908).
בנוסף חיבר וערך מערכונים ומופעים לילדים, שהוצגו על ידי תלמידיו בנשפי בית הספר. מהם הופיע בדפוס המחזה לחנוכה "ערבונות" (1916).
היה חבר "אגודת חובבי שפת עבר" בוורשה, וחבר ועד אגודת הסופרים והעיתונאים היהודים בעיר.
קורות חיים > מותו ומשפחתו

מגנוס קרינסקי נפטר בוורשה בכ"א בתשרי תרע"ז (1916), ביום הושענא רבה, בתום מחלה קצרה וקשה, בגיל 53.
למחרת, ביום שמיני עצרת, בשעה שתיים אחר-הצהריים, נערכה תהלוכת לוויה המונית שבה צעדו בין היתר משלחות מבתי הספר היהודיים ותנועות הנוער בעיר, האגודות העבריות והיהודיות הציבוריות. רבבות אנשים הגיעו לחלוק לו כבוד אחרון.
קרינסקי נקבר בבית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה בוורשה. המצבה שעל קברו פוסלה על ידי הפסל היהודי הוורשאי אברהם אוֹסטשֶגה.
בנקרולוג ב"הצפירה" נכתב כי קרינסקי "היה הראשון, אשר הוציא ספר למוד לקריאה עברית בדפוס יפה, על נייר משובח ועם ציורים... בכלל היה המנוח בעל רוח יפה, אהב את היופי וכל הספרים והעיתונים שהוציא השתדל שיהיו יפים גם בתכנם וגם בחיצוניותם וגם התאמץ בכל יכלתו להשכין את היופי בבתי הספר שלו". 
המילונאי יעקב רמברג הספידו: "הכי קרא שמו מגנוס, וגדול היה באמת [פירוש השם בלטינית הוא 'גדול']: יהודי גדול, אדם גדול: רחוק מקטנות דמוחין, חולם גדול לראות את פרי מחשבתו בשכלולו ופדגוג גדול".
קרינסקי הותיר אישה ובנים.
בנו מיכאל (Michał) קרינסקי, כימאי בהכשרתו, ניהל אחריו את בית הספר שמיסודו במשך יותר מעשרים שנה.
בנו שמעון (Szymon) קרינסקי היה פעיל בתרבות העברית בעיר.
 
נכדו, מגנוס ג'ון (יאן) קרינסקי (Magnus J. Krynski;‏ 1922–1989), בן בנו שמעון וסטֶפניה לבית בּוֹרַקְס, היה פרופסור ללימודים סלאביים וראש המחלקה לשפות סלאביות באוניברסיטת דיוק בדורהם שבקרוליינה הצפונית, מומחה לספרות הפולנית של המאה ה-20 ומתרגם מהשירה הפולנית, פעיל בפא"ן האמריקאי וחבר מועצת המנהלים של המכון הפולני של אמריקה לאמנויות ומדעים (אנ') במשך שנים רבות.
ספריו (חיבור, עיבוד ועריכה)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראשית דעת , תרנ"ז-1896. (גם: ראשית דעת שפת עבר : "לִמוד הקריאה העברית על-פי השיטה הקולית") (קריאה, כתיבה, שיחות, חנוך-תפִלה ומקראה ראשונה) (הופיע בכ-150 מהדורות) (הספר (1907) בארכיון האינטרנט)
מהדורת המאה: ראשית דעת – מחֻדש, ורשה: האור, תרע"ו. (כולל שירי ילדים מאת המחבר)
בית הספר לתורת הכתיבה העברית, ב-6 חוברות, לודז' 1896. (בגרמנית: Schule des systematischen hebräischen Schönschreibens (שולע דעס סיסטעמאטישען העבראישען שאָנשרייבענס); ברוסית: Школа систематическаго еврейскаго чистописанія) (אושר על ידי המיניסטריון להשכלת העם [משרד החינוך]) (בשתי סדרות: א) מכנית, להעברת הקולמוס על גבי הכתב – לילדים קטנים בראשית הכתיבה; ב) לכתיבה על פי דוגמאות) (הופיע במהדורות נוספות)
מ' קרינסקי (עורך), דת ישראל: ספר למוד הדת והמוסר לילדי ישראל, ורשה: האור, תרס"ג. (חלק א: "הוא ספר המבין להבין ולהשיג את יסודי הדת") (הופיע בשתי מהדורות - עברית-רוסית ועברית-יידיש)
מ' קרינסקי (עורך), אור תורה: ספר למוד הדת והמוסר על פי ... המקרא, התלמוד והמדרש, מתורגמים ומבוארים בשפת עבר ... עם שיחות בשביל המורה והתלמידים, ורשה: האור, תרס"ד.
מוסר היהדות: מאָראל דעם יודענטהומס: געזאמעלט פֿון תנ"ך, תלמוד און מדרשים, מיט אונטערהאלטונגען אונ ערקלערונגען; פֿערפֿאסט פיר יודישע שוהלען פֿאָן מ’ קרינסקי, ורשה: האור, תרס"ד.
מ' קרינסקי (עורך), הדִבור העברי, 3 כרכים, ורשה: האור, תרס"ד–תרס"ו. ("ספר למוד שפת עבר למתחילים על פי השטה הטבעית") (הופיע ביותר מ-10 מהדורות)
תורה לתינוקות: ספר בראשית, ורשה: האור, תרס"ה.
דער יִידיש לעהרער: א ניַיע פּראקטישע מעטאָדע צום לערנען לעזען און שריַיבען יִידיש מיט א חרעסטאָמאטיע (א זאמלונג פון אנציהענדע לעזע-שטיקער און ליעדער) ארויסגענומען פֿון די בעסטע יִידישע שריפֿטשטעלער, ורשה: ביכער פאר אלע, 1906. ('המדריך ליידיש') (הספר בארכיון האינטרנט)
ערציהונג: פֿינף קאפּיטלעך איבער דער ערציהונג פֿון יודישע קינדער, ורשה: ביכער-פאר-אלע, תרס"ח 1908. (הספר בארכיון האינטרנט)
ליטעראטור-וויסענשאפֿט: לעהרבוך פֿאר די יידישע און אלגעמיינע ליטעראטור-טעאָריע; פֿערפֿאסט און געזאמעלט פֿון א"ב ראזענשטיין; רעדאגירט דורך מ’ קרינסקי, 2 כרכים, ורשה: ביכער פאר אלע (דפוס האור), תרס"ח–תרס"ט. (ספר לימוד תורת הספרות הכללית והיידית) (הספר: כרך א, כרך ב בארכיון האינטרנט)
ו"טעאָרעטישע און פּראַקטישע אַריפֿמעטיק; פֿערפֿאסט פון א.ב. ראזענשטיין; רעדאגירט דורך מ. קרינסקי, ורשה: ביכער-פאר-אלע, 1909. ('אריתמטיקה תאורטית ומעשית') (הספר בארכיון האינטרנט)
שיחות טבעיות: לקריאה, לכתיבה ולראשית הדבור העברי, ורשה: דפוס האור, תר"ע-1909. (מהדורה ג: "קורס אלמנטרי ... לקריאה, לכתיבה ולראשית הדבור העברי לשנת הלמודים הראשונה")
מ' קרינסקי (עורך), הסגנון העברי: קורס גבה ללמוד השפה העברית וספרותה, 2 כרכים, ורשה: דפוס האור, תר"ע 1909–תרע"ב. (התוכן: חלק א: "חלק השירי", תר"ע 1909; חלק ב: "חלק הפרוזאי", בהשתתפות י' פיכמן, תרע"ב) (מקראה גדולה לספרות עברית)
י"א ליזרוביץ, פרוזדור לתלמוד: ספר מכין לתלמידים מתחילים בלמוד הגמרא: ספר ראשון: עניני סנהדרין, מסודרים ומבוארים על פי גדולי המפרשים והפוסקים; בעריכת מ' קרינסקי, עם מלואים: פרקי אבות ודרך ארץ זוטא, ורשה: הוצאת האור, תרע"ב. (פרוזדור לתלמוד, באתר היברובוקס)
ראו גם

המרכז הספרותי העברי בורשה
למוניקה גארט

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1975 (בן 49) סן פרנסיסקו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 פרופיל ב-IMDb
 
למוניקה גארט (באנגלית: LaMonica Garrett; נולד ב-23 במאי 1975) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי ושחקן סלמבול (אנ') מקצועי לשעבר.
שנים ראשונות וקריירת ספורט

למוניקה גארט נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הוא נקרא על שם הקוורטרבק לשעבר של אוקלנד ריידרס, דריל למוניקה, שהוריו היו אוהדים שלו. במהלך התיכון, גארט היה שחקן פוטבול. כשעברה משפחתו ללוס אנג'לס, הוא למד בבית הספר התיכון ברבנק. גארט שיחק בקבוצת האוניברסיטה הצעירה בגלל האגו והגישה שלו. בראיון למגזין 'Muscle and Fitness' הוא מכנה את החיסרון הזה כ"שיחת השכמה, שלימדה אותו מהם ענווה ואחריות - והסיעה אותו לחדר הכושר."
גארט החל להתאמן בצורה אינטנסיבית יותר. לאחר התיכון, הוא למד ושיחק במכללה בלוס אנג'לס. לאחר מכן עבר לאוניברסיטת סנטרל סטייט באוהיו ושם המשיך לשחק פוטבול. בשלב מסוים הוא היה לקפטן את הקבוצה ואף שקל להצטרף ל-NFL.
גארט תמיד התעניין במשחק ולכן הוא עבר ללוס אנג'לס כדי להמשיך בקריירת המשחק. בינתיים הוא עבד כנהג פדקס כדי לשלם עבור שיעורי משחק. גארט התחיל לשחק גם בסלאמבול,  והוא הפך למבקיע המוביל של הליגה.