stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוהד אזרחי
טענות לפגיעה מינית

בכתבה שהתפרסמה ביולי 2022 בעיתון "הארץ", התראיינה אישה אמריקאית שהזדהתה בשם רייצ'ל, שטענה כי אזרחי פגע בה. לדברי המרואיינת, אזרחי לקח חלק בתרגילים בסדנאות שהוא עצמו העביר, תוך שאינו מוותר על סמכותו כמורה. רייצ'ל טענה כי בזמן שהשתתפה בסמינר איסטה שהנחה אזרחי באריזונה בשנת 2021, במסגרת תרגיל קבוצתי בו לקח חלק גם אזרחי עצמו, היא קפאה בזמן שצוותה באקראי לתרגיל עם אזרחי. היא סיפרה כי במסגרת התרגיל אזרחי הפשיט אותה ונגע בסביבות איבר מינה עם פיו, מבלי שהייתה מעוניינת בכך. כמו כן, היא סיפרה כי אזרחי נזף בה במהלך התרגיל, מה שגרם לה למצוקה. לדבריה, לאחר מעשה, כשניסתה להתעמת עם אזרחי הוא ביטל את דבריה והיא חשה שהוא ביצעה בה מניפולציה רגשית. לדברי אזרחי "הפעילות הייתה חלק ממשחק תפקידים, ולא חלק מאינטרקאציה אישית". כמו כן אמר אזרחי כי הוא "נמלא צער על החוויה שלה, גם אם אינה תואמת את העובדות כפי שקרו בפועל".
במאמר שהתפרסם בניו זילנד הראלד התראיינה אישה אחרת בשם אנה אשר טוענת כי אזרחי פגע בה מינית. לדבריה, במהלך סמינר איסטה שהתרחש בישראל, באחד מ"ערבי המקדש" בהם משתתפי הסמינר יכולים להציע אחד לשני הצעות שונות, לרוב בעלות אופי מיני, פנה אליה אזרחי עם הצעה לקיום אינטראקציה מינית. לדבריה הוא שאל אותה לגבולותיה והיא ציינה כי היא אינה מעוניינת בחדירה ומיד לאחר מכן ביצע בה מין אוראלי תוך שהוא אומר לה שהוא מבין מה הגבולות שלה.
בספטמבר 2023 המרכז הישראלי לנפגעי כתות הצהיר כי הוא "זיהה בפעילויות של איסתא ושל מורים הקשורים בו מאפיינים מדאיגים בעלי פוטנציאל של פגיעה בְּמשתתפים" כולל בהקשר של קשרים מיניים רומנטיים בין מורים ומשתתפים.
בראשית 2024 פרסם אזרחי מכתב תגובה באתרו הנקרא Feedback & Accountability בו הוא מתאר צעדים שנקט לבחינה עצמית וכן שינויים שעשה בעבודתו בעקבות הטענות כנגדו.
בשיחה שנתן לפודאקסט של איסטה באוגוסט 2024 סיפר על תהליך "לקיחת האחריות" בו הוא נמצא יחד עם אלו שדיווחו שנפגעו ממנו. לדבריו, כחלק מהתהליך הוא עבר תהליכים "שמאניים" בהנחיית חבר ותיק שלו ממוצא אינדיאני, שכללו שימוש בחומרים משני תודעה, בדיקת פוליגרף אשר לטענתו מראה שלא חצה גבולות שהובעו בפניו, שהוא העמיק את למידתו על תגובות פסיכלוגיות וגופניות הקשורות לטראומה וכן עבר טיפול עם פסיכולוגית מומחית לטראומה אשר לאחר מספר חודשים אמרה לו שאין לה מה לעשות איתו ושלדעתה הוא יכול לחזור ללמד. כמו כן, הוא מספר שבפרסומים לסדנאות שהוא עושה כיום הוא מדגיש את הצדדים המאתגרים והקיצוניים שלהן ושהן לא מתאימות למי שמתמודדים עם השלכות של טראומה נפשית.
על פי תחקיר שפורסם במגזין The Cut מבית New York Magazine אזרחי פגע מינית באישה בת 20 שהייתה תחת השפעת MDMA שחלקו ניתן לה על ידי אזרחי, באירוע אותו ארגן.
עמדותיו > יש מקום לפוליתאיזם בתוך המונותאיזם

על פי המאמר, בעוד שהתנ"ך מותח ביקורת על שלמה המלך שבנה מקדשים לאלות ולאלים אחרים בירושלים, אזרחי רואה מעשה זה בעין חיובית ומבקש להניח שלשלמה 'החכם באדם' הייתה משנה אמונית מורכבת. במאמר שכתב, טוען אזרחי ששלמה הושפע מהתפיסה ההינדית של האל הבורא, המשמר והמשמיד (ברהמה, וישנו, שיווה) והאלה שלצידם, ובהתאם בנה ארבעה מקדשים: לאל הבורא (יהוה), המקיים (מילכום) והמשמיד (כמוש) ולאלה שלצידם (עשתרת) כשכולם מהווים פנים שונות של האחדות הגדולה.
עמדותיו > ביקורת על היהדות הממסדית

במאמר מאת מריאנה רוח מדבר ואלי אשד "על התנועות הכנענית והניאו פאגאניזם בישראל בעידן המודרני מיונתן רטוש ועד אוהד אזרחי, המקביל והשונה" מתארים המחברים התייחסות ביקורתית של אזרחי "למאמץ הרבני ליצור אל 'חסר גוף וצורה' ו'בעל מאפיינים זכריים מובהקים' תוך ש'פולחן האלה טואטא אל מתחת לפני השטח'. המחברים טוענים שלמרות הדמיון שהמחברים מוצאים בין אזרחי לרטוש תפיסות אלה של אזרחי מובילות אותו לניסיון לתיקון היהדות באמצעות העצמת הפן הנקבי, התרחקות מאקטים 'גבריים' לוחמניים והתנסויות טקסיות ותראפויטיות במיניות מקודשת".
עמדותיו > גבריות ונשיות

בהקדמה שכתב לספרו של דיידה (אנ') "דרך גבר" מסביר אזרחי כי גבריות מפותחת איננה מוגבלת לגברים בלבד, ונשיות מפותחת איננה מוגבלת לנשים בלבד. לכל אדם יש היבטים נשיים וזכריים, ועל כל אדם לגלות כיצד לתת לצדדים הללו ביטוי מלא. במקום אחר כתב אזרחי על הנושא כי "ההתפתחות הרוחנית מצד אחד והסלידה שלנו מהמאצ'ואיזם מצד שני, גרמו לגברים רבים לפתח צדדים נשיים באישיותם (וזה חשוב מאוד)... אבל הנשים שלצדם מרגישות הרבה פעמים שאין פה אף גבר בסביבה, וזה מסב להן תסכול גדול", והוסיף כי "אישה עם פוטנציאל נשי גדול זקוקה להעניק את מתנת הנשיות שלה, להשתחרר, לחגוג, להיות ג'וּסית ומלאת תשוקה ולהתמסר... הנשיות שלה קשורה גם ליכולתה לשחרר מצבי רוח בעוצמות גדולות – לפעמים מתוקים כמו דבש ולפעמים כואבים כמו עוקץ הדבורה".
עמדותיו > יחסי מין בין מורה רוחני לתלמידיו

אזרחי אינו שולל קשר רומנטי ומיני בין מורה לתלמידיו הבוגרים, בתנאים מסוימים של הסכמה הדדית על גבולות ברורים ובשקיפות שחייבת להתקיים בתוך הקהילה, כלומר שהדברים לא נעשים בהסתר או בסוד וניתן לבקר אותם. בראיון שנתן בפברואר 2019 לפודקאסט "אם נרצה" פירט אזרחי על תפיסתו זו, ואף תיאר קשר כזה שהוא מנהל.
עמדותיו > לקיחת אחריות משותפת ליציאה ממשולש הדרמה

במספר מאמרים עסק אזרחי בהיבטים שונים של "משולש הדרמה" (אנ'), מודל שפיתח הפסיכיאטר סטיבן קרפמן. במאמר שפרסם אזרחי באתרו במאי 2022, כתב כי גם במקרים של חציית גבולות בתחום המיני בין חברי קהילה יש לבדוק האם המעשה נעשה מתוך כוונת זדון, או שנעשה בשגגה, מתוך חוסר הבנה וקצרים בתקשורת. במקרים בהם נוצרה חוסר הבנה, מדגיש אזרחי שישנה אחריות משותפת של כל הנוגעים בדבר (הפוגע/ת והנפגע/ת) לחוסר ההבנה ולדינמיקה שנוצרה ביניהם. הוא ממליץ לשני הצדדים לבדוק איזו אחריות כל אחד מהם יכול לקחת, וללמוד מהמקרה כיצד לתקשר להבא באופן בהיר יותר. לבסוף, הוא הביע חוסר הסכמה כלפי אנשים המביעים תמיכה אוטומטית בכל מי שטוען להיותו קורבן לפגיעה מינית (דוגמת תנועת Me Too), משום שתמיכה לא מסויגת שכזו, לדעתו של אזרחי, לא פעם חוטאת לאמת, שלרוב הינה הרבה יותר מורכבת.
יצירה אמנותית

אזרחי עוסק במוזיקה, צילום, שירה וספוקן וורד וכן בכתיבה של היסטוריה אלטרנטיבית.
באפריל 2011 יצא לאור אלבומו הראשון של אזרחי, 'מתוהו ממש'. באלבום הלחין אזרחי טקסטים מקוריים לצד טקסטים מהמקורות. בהקלטת האלבום השתתפו יאיר דלאל, וחברים של אזרחי. שיר הנושא, 'מתוהו ממש', זכה לקאבר של להקת 'אורות'. אלבום זה גם כולל את השיר 'מקדש' אשר מוקדש לטקסים קבוצתיים של התבוננות בפות. בספטמבר 2017 יצא אלבומו השני,Cosmic Snake.
אזרחי עוסק בצילום אומנותי, בדגש על הקשר בין אירוטיקה, טבע, וציטוטים מהמקורות. אחד ממאפייני הצילומים של אזרחי הוא יצירת מנדלות מתמונות עירום שהוא מצלם.
באפריל 2020 יצא לאור האלבום 'מתפלש באור', ספוקן וורד של שירה ארוטית בליווי מוזיקלי.
בשנת 2018 הוציא את "קדשה - שובן של כוהנות האהבה" העוסק בתקופת המלך יאשיהו וב-2021 הוציא את "קדשה - אפלה זוהרת" העוסק בתקופתו של יעקב פרנק.
ספריו

קונטרס "עולמות הספק", על ודאות ואי-ודאות בחויה הדתית, הוצאת "אולפני בראשית", בת עין, 1994
"הישן יתחדש והחדש יתקדש", יחד עם ד"ר יצחק חיות-מן, הוצאת "האקדמיה לירושלים", ירושלים, 1997
קונטרס "דרכים של עוצמה", פירוש על סיפור מאת רבי נחמן מברסלב, הוצאת "אולפני בראשית", מצוקי דרגות, 2003
"קלפי מעשיות ברסלב", פיתוח קלפים לעבודה פנימית המבוססים על סיפורים של רבי נחמן מברסלב, הוצאת "אולפני בראשית", מצוקי דרגות, 2003
"בסוד לויתן", נכתב עם ד"ר מיכה אנקורי. עיון מיתולוגי פסיכולוגי במחשבת ישראל, מודן הוצאה לאור, 2004
"מי מפחד מלילית", מודן הוצאה לאור, 2005, עם מרדכי גפני
"חגיגה - מבט חדש לחכמת הלוח העברי ומשמעות חגי ישראל", הוצאת דופן, 2013, מהדורה מחודשת 2022
"קדשה - שובן של כוהנות האהבה" - רומן פסאודו היסטורי, העוסק בתקופת המלך יאשיהו. הוצאת דופן, 2016. מהדורה שנייה 2021. הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2018, תחת השם 'Kedesha: A Timeless Tale of a Love Priestes'.
"קדשה - אפלה זוהרת" - רומן פסאודו היסטורי, העוסק בפרשת יעקב פרנק, הוצאת דופן, 2020.
פרק אוטוביוגרפי בספרSex Shamans: True Stories of Sacred Sexuality and Awakening בעריכת קמלה דוי מקלואר
תרגום, עריכה והוצאה לאור של ספרי דייוויד דיידה
דייוויד דיידה, "לילות פרא", בתרגום אוהד אזרחי, הוצאת דופן, 2007
דייוויד דיידה, "דרך גבר", בתרגום טלי אלוהב, עריכה אוהד אזרחי, הוצאת דופן, 2007
דייוויד דיידה, "דרך המין לאלוהים", בתרגום אריה לייב ואוהד אזרחי, הוצאת דופן, 2021
ג'סיקה גאנינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1986 (בת 39) Holmfirth, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2007 
 מקום לימודים:  רוז ברופורד קולג'  Holmfirth High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סיקה פיי גאנינג (באנגלית: Jessica Faye Gunning ; נולדה ב-1 בינואר 1986) היא שחקנית טלוויזיה ותיאטרון אנגלייה, זוכת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה.
ביוגרפיה

גאנינג למדה בבית הספר התיכון הולמפירת' קרוב להדרספילד, ואחר כך למדה ברוז ברופורד קולג' וסיימה את הלימודים ב-2007.
קריירת המשחק שלה החלה בתיאטרון הלאומי בהפקות כגון "מהומה רבה על לא דבר" ו"מייג'ור ברברה".
בטלוויזיה כיכבה גאנינג בתפקיד אורח בפרק "Partners in Crime" בסדרה "דוקטור הו". עוד הופיעה בסדרת הדרמה קומית "Mutual Friends". ב-2009 החלה להופיע בתפקיד אנג'לה בסדרה "חוק וסדר: UK". עוד השתתפה בסדרה "Life of Riley", שיחקה בתפקיד ברניטה בסרט הטלוויזיה "ליזי ושרה" שכתבו ג'וליה דייוויס וג'סיקה היינס. ב-2011 הופיעה בתפקיד ראשי בסרט הקצר "Ghost in the Machine".
ב-2012 שיחקה גאנינג בתפקיד אורלה בסדרת הטלוויזיה "White Heat" של ה-BBC. בהמשך שיחקה בתפקיד מליסה יאנג בדרמה של ה-BBC "מה שנשאר". בשנת 2013 הופיעה בפרק בסדרה "Great Night Out" של ITV בדמות סאמר.
ב-2014 גילמה גאנינג את דמותה של שאן ג'יימס בסרט "גאווה" שהיה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפט"א לקולנוע. עוד באותה שנה שיחקה בסרט הטלוויזיה "That Day We Sang" שכתבה וביימה ויקטוריה ווד.
עוד הופיעה גאנינג בסרט הטלוויזיה "The Woman in Red" ובסדרת הטלוויזיה "רצח בדם קר" של רשת סקיי אטלנטיק.
בשנת 2024 הופיעה לצד ריצ'רד גאד בסדרת הטלוויזיה "אייל קטן" המבוססת על סיפורו האישי של גאד. על תפקיד זה זכתה בפרס האמי לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט, בפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (טלוויזיה). ובפרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה.
בפברואר 2025, גאנינג לוהקה לסרט הקומדיה "Sunny Dancer" לצד בלה רמזי, ג'יימס נורטון וניל פטריק האריס. צילומי הסרט צפויים להתחיל באפריל 2025.
חיים אישיים

ביוני 2024 יצאה מהארון באופן פומבי כלסבית וסיפרה שיצאה מהארון בפני קרוביה כבר ב-2022.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | אדם ושלי | Adam and Shelley | סקרלט |  |
| 2008 | דוקטור הו | Doctor Who | סטייסי קמפבל | בפרק "Partners in Crime" |
| 2008 |  | Mutual Friends | מריקה |  |
| 2009–2010 |  | Life of Riley | אנני / שמרטפית | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2009–2011 | חוק וסדר: UK | Law & Order: UK | אנג'לה | סדרת טלוויזיה |
| 2010 | ליזי ושרה | Lizzie and Sarah | ברניטה |  |
| 2010 | רופאים | Doctors | אן טרנבול | בפרק "Daddy's Home" |
| 2011 | הולבי סיטי | Holby City | גוון בישופ | בפרק "Blue Valentine" |
| 2012 |  | Caroline Quentin's Little Cracker: The Nutcracker | Matron |  |
| 2013 |  | Great Night Out | סאמר |  |
| 2013 |  | Common Ground: Adventure Venture | אמה |  |
| 2013 |  | Quick Cuts | אנני |  |
| 2013 | מה שנשאר | What Remains | מליסה יאנג | מיני-סדרה |
| 2014 |  | That Day We Sang | פולין |  |
| 2015 | האישה באדום | The Woman in Red | מרי סותבי |  |
| 2015 | בתוך מספר 9 | Inside No. 9 | שונה | בפרק "La Couchette" |
| 2015 |  | Top Coppers | רומרו | בפרק "The Twist of the French Nicker" |
| 2015, 2018 | רצח בדם קר | Fortitude | שירלי אלרדייס | סדרת טלוויזיה (12 פרקים) |
| 2017 | החשוד העיקרי 1973 | Prime Suspect 1973 | קאת' מורגן | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 2017 | המדינה | The State | אום ואליד | מיני-סדרה (4 פרקים) |
| 2017 | לחזור | Back | ג'אן |  |
| 2018 |  | Strike-Career of Evil | הולי ברוקבנק | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2018 |  | Trollied | דונה קאלאברס | סדרת טלוויזיה |
| 2019 | אם אב ובן | MotherFatherSon | פאם | סדרת טלוויזיה |
| 2021–הווה | פורעי חוק (אנ') | The Outlaws | דיאן פמברלי | תפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים |
| 2024 | אייל קטן | Baby Reindeer | מרת'ה סקוט | תפקיד ראשי; 7 פרקים  זוכת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2024)  זוכת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה, מיני-סדרה, סדרת אנתולוגיה או סרט טלוויזיה (2025)  זוכת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה מועמדת פרס סטלייט לשחקנית הטובה ביותר במיני סדרה, סדרה מוגבלת או סרט קולנוע שנעשה לטלוויזיה (2025) |
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | גאווה | שאן ג'יימס |  |
| 2016 | Love is Thicker than Water | אמילי |  |
| 2020 | סאמרלנד (אנ') | מיס באסט |  |
| TBA | The Magic Faraway Tree | דמי |  |
| יפורסם בהמשך | Sunny Dancer | יפורסם בהמשך |  |
דנש בקה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוגוסט 1911 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  21 במרץ 1962 (בגיל 50) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 ענף מדעי:  כימיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט (1934) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1949) 
 
דנש בקה (במקור ברגר, בהונגרית: Beke Dénes; בודפשט, 23 באוגוסט 1911 – בודפשט, 21 במרץ 1962) היה כימאי אורגני הונגרי-יהודי, פרופסור באוניברסיטה, דוקטור למדעי הכימיה (1961), חתן פרס קושוט (1949). דנש בקה היה בנו של הבלשן, חבר מן המנין של האקדמיה ההונגרית למדעים אדן בקה (1883–1964).
קורות חיים

דהש בקה נולד בבודפשט במשפחה יהודית כילדם הראשון של אדן בקה (ברגר) ושרולטה לוסטיג. את תואר הדוקטורט שלו בהנדסה כימית והנדסה טכנית קיבל בשנת 1934 באוניברסיטת יוזף נאדור לטכנולוגיה וכלכלה (היום: אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה (BME), אחת האוניברסיטאות הטכנולוגיות היוקרתיות ביותר במרכז אירופה ובהונגריה, שנוסדה בשנת 1782 והייתה אולי האוניברסיטה הראשונה בעולם להכשרת מהנדסים). בשנת 1935 התחתן עם ג'רג'יקה מרתה קטונה, ממנה התגרש בשנת 1955. בשנת 1949 הקים את "מכון המחקר לכימיה אורגנית" ולאחר מכן את "מכון המחקר לתרופת", הוא היה המנהל של שני המוסדות. משנת 1950 לימד בחוג לכימיה אורגנית באוניברסיטה הטכנולוגית, ומשנת 1957 היה ראש הפקולטה.
בקה היה מהנדס מחקר ומנהל מעבדה של מפעל ד"ר ונדר לתוספי תרופות ותוספי תזונה (= מפעל מאוחד לתרופות ותוספי תזונה לימים EGIS) (1934–1948), מהנדס ראשי ומנהל מחלקת ייצור של המפעל המאוחד לתרופות ותוספי תזונה (1948–1949), לאחר ההלאמה בשנת 1949 הקים את "מכון המחקר לכימיה אורגנית" ולאחר מכן את "מכון המחקר לתרופת", הוא היה המנהל של שני המוסדות. משנת 1950 לימד בחוג לכימיה אורגנית באוניברסיטה הטכנולוגית, ומשנת 1957 היה ראש הפקולטה. המנהל שלה (1950–1958), אחד.
בקה היה ממציא של המצאות בתעשיית התרופות, השיג תוצאות משמעותיות בתחום הכימיה האלקלואידית בפיתוח תהליכי ייצור של תרופות סינתטיות. הוא פיתח שיטה חדשה ליצירת טבעת-האיזוקינולין וגם יצר כמה נגזרות שלה. בקה הוא מחברם של יותר משבעים מאמרים מדעיים.
עבודותיו העיקריות

Arbeiten über Chemotherapeutica gegen bakterielle Infektionskrankheiten. (Officina Wander. 1865–1940. Bp., 1940) כלומר: בוררות של זיהומים חיידקיים בכימותרפיה. (Officina Wander. 1865–1940. 1940)
תעשיות כימיות אורגניות סינתטיות. (1949)
עיבוי רדוקטיבי של קטונלדהידים. עם גאבור פודור, אדן קובאץ'. (כתב העת ההונגרי לכימיה, 1950)
תרכובות חדשות להרדמה מקומית. 1-3. עם קארוי למפרט. (כתב העת ההונגרי לכימיה, 1952–1955)
בעיות מבניות של נגזרות גסות. 1-4. עם עוד. (כתב העת ההונגרי לכימיה, 1956)
Verhalten der Opiansäure gegenüber decarboxylierenden und desalkylierenden Agentien.(Acta Chimica, 1957)
Beiträge zur Tautomerie der heterocyclischen, pseudobasischen Aminocarbinole. (Periodica Polytechnica. Chemical Engineering, 1957)
מבוא לכימיה אורגנית. (1957; מהדורה שנייה 1–2 1959)
תגובת מחזור טבעת-איזוקינולין חדשה. 1-5. עם קלמן הרשאני ודזה קורבוניץ'. (1957–1959)
Synthese von neuen, pharmakologisch wirksamen 1-amino-1-[3-phthalidyl]-alkanen, (Periodica Polytechnica. Chemical Engineering, 1958)
נתונים לכימיה של אמינוקרבינולים הטרוציקליים ופסבדוביים. 13–26. עם עוד. (כתב העת כימי הונגרי, 1959–1963)
מחקרים בכימיה של אמינו קרבונטים פסאודו-בסיסיים הטרוציקליים. (1960)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
Nevpont.hu
היסטוריה - לוח שנה של מלומדים
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1364/1910. folyószáma alatt".
↑  "Házassági bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 550/1935. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 7937 7804  VIAF: 121470856   WorldCat (עם VIAF): 121470856
חיה ארבל

אין תמונה חופשית
חיה ארבל (18 ביוני 1921 – 14 בדצמבר 2006) הייתה מלחינה ישראלית וממייסדי קיבוץ המעפיל.
ילדות בגרמניה

חיה ארבל, בתם של לודוויג ודינה (במקור דיאנה) שלוס, נולדה כגרדה שלוס (בגרמנית: Gerda Schloss) בנירנברג שבגרמניה כבת בכורה למשפחה יהודית מתבוללת מהמעמד הבינוני-גבוה שהייתה מעורה היטב בחברה ובתרבות הגרמנית.
לודוויג ששרת כקצין בצבא הגרמני ונפל בשבי הצרפתי במלחמת העולם הראשונה, היה בעל בית חרושת לנייר אך גם סוציאליסט שדאג לרווחת עובדיו וצעד בראשם בהפגנות האחד במאי.
לודוויג, שהיה פסנתרן חובב וקיים קונצרטים ומפגשים מוזיקליים בביתו, דאג להעניק חינוך מוזיקלי עשיר לבנותיו. בבית עמדו שני פסנתרים וגרדה למדה לנגן בכינור ובפסנתר מגיל צעיר והאזינה לקונצרטים ואופרות בבית האופרה של נירנברג. לבושתה היא גם הייתה מהילדים היחידים שהגיעו לבית הספר עם מכונית ונהג.
על פי עדותה של אחותה, הציירת רות שלוס, לא ידעו גרדה ושתי אחיותיה עד לעליית הנאצים לשלטון כי הן יהודיות. חיה סיפרה שהילדים בבית הספר קראו לה "יהודייה מלוכלכת" וכשסיפרה לאמה על כך וביקשה לדעת מה זה יהודייה אמרה לה האם לענות להם: "אני יהודייה ואתם מלוכלכים".
עליית הנאצים לשלטון שמה קץ לאורח חיים זה, בעקבות חוקי הגזע הוצאו הבנות מבתי הספר הממלכתיים והועברו לבתי ספר פרטיים ולבסוף גורשו גם משם. לודוויג, שלא היה ציוני קודם לכן, אמר למשפחתו שאם עליית הנאצים התרחשה בגרמניה אז היא עלולה להתרחש באותה מידה בכל ארץ אחרת, לכן יש לעזוב את גרמניה ולעלות לא"י, אז פלשתינה.
גרדה, הבת הבכורה נשלחה כחלוץ לפני המחנה. בשנת 1933 הגיעה לארץ עם ההורים ונשארה לבד במסגרת עליית הנער בבן שמן. עם עלייתה נקטע החינוך המוזיקלי ואת מקומו תפסו העבודה ולימודי החקלאות וגרדה הפכה לחיה.
שנה לאחר מכן עלתה כל המשפחה לארץ ישראל המנדטורית כאשר היא משאירה מאחוריה את מרבית הרכוש אך נושאת עימה את התרבות הגרמנית, ערכי הסוציאליזם ואהבת המוזיקה.
עלייה לארץ ישראל והקמת קיבוץ המעפיל

המשפחה התיישבה בכפר שמריהו, אז מושב לולים נידח ועסקה בחקלאות. המעבר מאירופה למזרח התיכון, מרווחה כלכלית לצמצום ומעבודות הצווארון הלבן לחקלאות היה קשה מאוד בתחילה, וגרדה נשלחה כחלק מעליית הנוער לבית הספר בן שמן שם עברתה את שמה לחיה.
חיה, שגודלה על ערכי הסוציאליזם הצטרפה לקיבוץ השומר הצעיר המעפיל שבו הייתה חברה עד ליומה האחרון, בשנת 1945 עלה הקיבוץ להתיישבות בעמק חפר, חיה התחתנה עם שלמה מרכוס (1991-1920), גם הוא תלמיד בן שמן לשעבר, אשר עלה עם אחותו אך בלי הוריו מגרמניה; מנישואים אלו נולדה בתה אסתר, עקב הבדלי הטמפרמנט לא החזיקו נישואים אלו זמן רב ולאחר גירושיה נישאה חיה לדניאל ארבל שאיתו חיה עד לסוף ימיו, מנישואים אלו נולדו בנותיה אביטל ונעמי ובנה איתי, בנוסף פתחה את ביתה לשאול, נער עולה חדש מעיראק אשר הגיע לקיבוץ בעקבות החורף הקשה שפקד את המעברות בשנת 1952.
בקיבוץ עסקה חיה בחקלאות וריכזה את ענף המטעים.
במקביל המשיכה במעורבות פוליטית והשתתפה בהפגנות השמאל גם לאחר שמלאו לה שבעים.
פעילות מוזיקלית

רק כעבור 25 שנים התאפשר לחיה ארבל לחדש את לימודי ההלחנה בהדרכת פרופסור לאון שידלובסקי. היא החלה לעסוק בחינוך מוזיקלי וניהלה את הקונסרבטוריון האזורי.
בזיקנתה החלה לחבר יצירות מוזיקליות אשר הפכו לנועזות יותר ויותר עם השנים וכללו בן השאר תיפוף על כינורות לצד קטעי מוזיקה קונבנציונליים יותר.
ארבל זכתה בפרס אקו"ם על יצירתה "דיאלוג לקלרינט ותזמורת" (היצירה נקראת גם "דוח שיח בין קלרינט ותזמורת").
ארבל נפטרה בקיבוץ המעפיל ב-14 בדצמבר 2006.
מוסיקה קאמרית

אינטרמצו לויולה ולפסנתר (1995)
דרמה : לקלרינט, צ'לו ופסנתר (1986)
לזכר חיילנו שנפלו... : לטרומבון ולפסנתר (1990)
מעגלגלים לטובה ולפסנתר (1987)
מראות 2001 : לכינור צ'לו ופסנתר (2001)
סונטה לויולה ולפסנתר
פנטסיה לויולה (1997)
פנטסיה לכינור (1983)
פנטסיה לצ'לו (1998)
קול הצבים לקרן יער, כינור צ'לו ופסנתר (1991)
רביעייה לנבל, חליל, ויולה וכלי הקשה  Time Beats (1996)
שורשים : לכינור צ'לו ופסנתר (1995)
מוסיקה לתזמורת

אגדה לכלי נשיפה מעץ, ממתכת וכלי הקשה (1992)
דו-שיח בין קלרינט ותזמורת (1990)
זכר לימים עברו : לתזמורת קאמרית (1996)
חלומות : לתזמורת (1987)
הכתב על הכותל : לתזמורת כלי קשת [כתב-יד בספרייה הלאומית]
סימפוניית צעצועים כאן ועכשיו לתזמורת כלי קשת, צעצועים וכלי הקשה (1983)
סיפור שלישי לתזמורת כלי קשת (2003)
קונצ'רטו לצ'לו ולתזמורת כלי קשת (1998)
קונצ'רטינו לקונטרבס סולו, כלי נשיפה וכלי הקשה (1995)
קינה : לתזמורת (1984)
מוסיקה לפסנתר

זכרונות : לפסנתר סולו (1985)
קינה : לפסנתר סולו (1984)
יצירות קוליות

דברי עמוס אשר היה בנקדים מתקוע לקלרינט, קרן, כלי הקשה, פסנתר וקריין
(הטקסט הוא לקט פסוקים מספר עמוס) [כתב-יד בספרייה הלאומית]
יומנה של אנה פרנק למצו-סופרן, רביעיית כלי קשת ופסנתר (1992)
שלושה שירים לקול ולפסנתר: משירי הכרך (מילים: מירה מאיר) -- מול הכותל (מילים: יהודה אופן) -- לא עוד מלחמה (ישעיהו ב', ד' ואנוואר סאדאת)
דיסקוגרפיה > אלבומים

1988 חיה ארבל: "8 יצירות":
1. שורשים לכינור צ'לו ופסנתר (נתאי צרי, כינור ; רז כהן, צ'לו ; מיכל טל, פסנתר) -- 2. "קינה" לתזמורת (התזמורת הסימפונית ירושלים רשות השידור ; דוד רוברטסון, מנצח) -- 3. "קינה" לפסנתר סולו (ברט ברמן, פסנתר) -- 4. "הכתב על הכותל" לתזמורת מיתרים (התזמורת הקאמרית הקיבוצית ; נועם שריף, מנצח) -- 5. "לזכר חיילנו שנפלו" לטרומבון ולפסנתר (מיכאל גסמן, טרומבון ; מרקוס בלהיים, פסנתר) -- 6. "זכרונות" לפסנתר סולו (מרקוס בלהיים, פסנתר) -- 7. "דרמה" לקלרינט, צ'לו ופסנתר (גינטר וויט, קלרינט ; זיגמונד פון האוסאגר, צ'לו ; גבריאל רוזנברג, פסנתר) -- 8. "זכר לימים עברו" לתזמורת קאמרית (התזמורת הקאמרית הקיבוצית ; אילן שול, מנצח).
2003 חיה ארבל: "עוד יצירות":
1. דברי עמוס לקלרינט, קרן יער, כלי הקשה, פסנתר וקריין (מירי גרוסברג, קלרינט ; יואל גרוסברג, קרן יער ; יוסי נהרין, כלי הקשה ; נועם קריגר, פסנתר ; יוסף נצר, קריין) -- 2. "דו-שיח" לקלרניט ולתזמורת (ניצן כספי, קלרינט ; התזמורת הקאמרית הקיבוצית ; ליאור שמבדל, מנצח) -- 3. סונטה לויולה ולפסנתר (יורם מיוחס, ויולה ; ברט ברמן, פסנתר) -- 4. מעגלגלים לטובה ולפסנתר (שמואל-עדי הרשקו, טובה ; ירון שביט, פסנתר) -- 5. פנטזיה לכינור (אברהם מלמד, כינור) -- 6. יומנה של אנה פראנק למצו-סופרן, רביעיית כלי קשת ופסנתר (ורוניקה פרקש, מצו סופרן ; רביעיית מינקווט ; מרקוס בלהיים, פסנתר) -- 7. "אינטרמצו" לויולה ולפסנתר (יורם מיוחס, ויולה ; ברט ברמן, פסנתר).
דיסקוגרפיה > אוספים עם מלחינים נוספים

1985 מלחיני ברית התנועה הקיבוצית: "מוזיקה לפסנתר בשתיים וארבע ידיים" - "קינה" לפסנתר סולו בביצוע ברט ברמן
2003 פסנתרין: אנתולוגיה של מוזיקה ישראלית לפסנתר, כרך 6 - "זכרונות" בביצוע מיכל טל
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257976105171  PLWABN: 9810591216805606  BnF: cb162603681 (data)  GND: 135268419  ISNI: 0000 0001 0927 7717  LCCN: n94002017  VIAF: 97628701   WorldCat (עם VIAF): 97628701
בית הספר ללימודי המשך של הטכניון ע"ש עזריאלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר
 על שם:  דוד עזריאלי 
 תקופת הפעילות:  1954–הווה (כ־71 שנים) 
 בעלי תפקידים
 מנכ"ל:  עודד רביב
 דקאן:  פרופסור סתוית אלון-שלו
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 cont-edu.technion.ac.il
 
בית הספר ללימודי המשך של הטכניון ע"ש עזריאלי (היחידה ללימודי המשך של הטכניון), מקיים לימודי הסבה והכשרה למהנדסים, הנדסאים ואקדמאים במגוון רחב של תחומים.
היסטוריה

בית הספר ללימודי המשך של הטכניון נוסד בשנת 1954 והוא בית ספר כלל-טכניוני המתמחה בארגון ופיתוח תוכניות לימודים לבוגרי מוסדות להשכלה גבוהה בתחומי המדעים המדויקים בכלל ולמהנדסים בפרט, כמו גם לעובדים מקצועיים בכירים בענפים שונים של ההנדסה והמינהל באמצעות קורסים, השתלמויות, כנסים, ימי עיון והתמחויות בשיתוף הפקולטות.
בית הספר מקיים לימודי הסבה והכשרה למהנדסים, הנדסאים ואקדמאים. פיתוח התוכניות נעשה בתיאום עם ענפי התעשייה.
בשנות ה-90 פנו ראשי התעשייה הישראלית אל הטכניון במטרה לבנות תוכנית לתואר שני בהנדסת מערכות. החל משנת 1999 התואר השני להנדסת מערכות מוצע דרך בית הספר ללימודי המשך של הטכניון והוא התכנית הוותיקה ביותר בהנדסת מערכות, אשר מכשירה מהנדסים בתעשייה הביטחונית והאזרחית.
כיום יש לבית הספר שלושה קמפוסים: קמפוס חיפה בקריית הטכניון, קמפוס שרונה תל אביב במתחם שרונה וקמפוס ירושלים בשיתוף מכללת עזריאלי.
החל משנת 2021 בית הספר, בשיתוף רשות החדשנות, מעביר קורסים לשילוב עובדים בתעשייה ובהיי טק, על מנת לתת מענה לדרישות של ארגונים ותעשיות בישראל, ולספק כלים לשימור עובדים מיומנים ושדרוג ידע של עובדים רבים הזקוקים להסבה מקצועית, בתחומים טכנולוגיים מתעדכנים כגון: VLSI‏, בינה מלאכותית, פודטק, הדפסה תלת-ממדית, אבטחת מידע ועוד. בנוסף, בשנים האחרונות, החלו בבית הספר להעביר קורסים לתלמידי תיכון במקצועות סייבר, מדע הנתונים, רפואה, שיווק, שיווק דיגיטלי, צילום ועריכה דיגיטלית.
דיקנית בית הספר היא פרופסור סתוית אלון-שלו ומנהל היחידה הוא עודד רביב.
הערות שוליים

↑  אתר בית הספר
↑  תואר שני בהנדסת מערכות באתר בית הספר
↑  קמפוס חיפה באתר בית הספר
↑  קמפוס תל אביב באתר בית הספר
↑  קמפוס ירושלים באתר בית הספר
↑  '"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'אגם קדם לוי,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'להתמודד עם אתגרי המחר: הטכניון והרשות לחדשנות משיקים קורסים ללימודי המשך, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2022
↑  אודות קורס שיווק דיגיטלי באתר בית הספר
↑  בעקבות דרישות התעשייה: הטכניון יפעיל קורסי קיץ לתלמידי תיכון, באתר מעריב אונליין, 24 במאי 2022
↑  סגל מנהלי באתר בית הספר