stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טקס פרסי אופיר לשנת 2018
זוכים ומועמדים

| הסרט הטוב ביותר | הבמאי הטוב ביותר |
| --- | --- |
 "האופה מברלין" – איתי תמיר, תיאס שוורברוק ואופיר ראול גרייצר "הנשף" – אסנת הנדלסמן קרן, טליה קלינהנדלר, משה אדרי וליאון אדרי  "עץ תאנה" – סער יוגב ונעמי לבארי  "פרא אציל" – שי אינס ודפנה פרנר  "שרוכים" – מרק רוזנבאום, מיכאל רוזנבאום ויונתן רוזנבאום:  אופיר ראול גרייצר – "האופה מברלין" ינקול גולדווסר – "שרוכים"  ירון שני – "עירום"  מרקו כרמל – "פרא אציל"  שרון מימון וטל גרניט – "הנשף"
השחקן הראשי הטוב ביותר: השחקנית הראשית הטובה ביותר
 נוה צור – "פרא אציל" גל תורן – "פרה אדומה"  ולאד דובינסקי – "כאן ועכשיו"  יורם טולדנו – "הד"  נבו קמחי – "שרוכים":  שרה אדלר – "האופה מברלין" ג'וי ריגר – "אין בתולות בקריות"  ליאת אקטע – "פרא אציל"  לליב סיון – "עירום"  סתיו סטרשקו – "הנשף"  שירה האס – "מראות שבורות"
שחקן המשנה הטוב ביותר: שחקנית המשנה הטובה ביותר
 דב גליקמן – "שרוכים" אלון אבוטבול – "פרא אציל"  אסי דיין – "התשיעית של אסי"  גורי אלפי – "הד"  מיכאל אלוני – "אין בתולות בקריות":  שירה האס – "פרא אציל" אסי לוי – "הנשף"  יבגניה דודינה – "אין בתולות בקריות"  מורן רוזנבלט – "פרה אדומה"  נטע שפיגלמן – "מונטנה"
התסריט המקורי הטוב ביותר: העריכה הטובה ביותר
 אופיר ראול גרייצר – "האופה מברלין" אמרי מטלון ואביעד גבעון – "מראות שבורות"  דודו בוסי ומרקו כרמל – "פרא אציל"  עלמוורק דוידיאן – "עץ תאנה"  שרון מימון וטל גרניט – "הנשף":  מיכל אופנהיים – "האופה מברלין" איתמר גולדווסר – "שרוכים"  אריק להב ליבוביץ – "עץ תאנה"  עינת גלזר-זרחין – "הנשף"  ערה לפיד וגיא נמש – "הסוסיתא של הרצל"
הסרט התיעודי הטוב ביותר: הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר
 "ארץ זרה" – שלומי אלדר "אחרייך" – רנא אבו פריחה  "אתה מת רק פעמיים" – יאיר לב  "המוזיאון" – רן טל  "הקיר" – מורן איפרגן:  "הארץ מעבר להרים" – מיכאל אללו וניר ברעם "נולד בדיר יאסין" – נטע שושני  "נעמי" – איה בן נחום, שי קפלן ואברהם פסו  "פרא" – דנאל אל-פלג ואוריאל סיני  "שמנה" – הלית לוי
הליהוק הטוב ביותר: הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר
 הילה יובל – "הנשף" חלי מון סונגו – "פרא אציל"  יעל אביב – "מראות שבורות"  לימור שמילה – "מונטנה"  מאיה קסל – "עירום":  "קילומטר 147" – בעז פרנקל "בדרך חזרה" – משה רוזנטל  "הרגלי צריכה" – אביגיל אריאלי  "מכתב אהבה למ"מ שלי" – עטרה פריש  "תמונת משפחתי בשנתי הי"ג" – אמרי דקל-קדוש
הפסקול הטוב ביותר: המוזיקה המקורית הטובה ביותר
 אבי מזרחי – "האופה מברלין" אביב אלדמע – "הד"  אביב אלדמע, ניר אלון – "עירום"  מוטי חפץ, אבי מזרחי – "ליידי טיטי"  מיכאל גורביץ' – "כאן ועכשיו":  אקים גולאייב, אלכסנדר רומננקו, ולאד דובינסקי ודידי ארז – "כאן ועכשיו" אשר גולדשמידט – "הד"  דניאל סלומון – "שרוכים"  עברי לידר – "הנשף"  קרני פוסטל – "פרה אדומה"
עיצוב אמנותי הטוב ביותר: הצילום הטוב ביותר
 דניאל קוסו ויעל ביבלניק – "האופה מברלין" אהוד גוטרמן – "הנשף"  דני אבשלום – "עץ תאנה"  יואל הרצברג – "שרוכים"  רן סלוין – "קריאה לחלומות":  דניאל מילר – "עץ תאנה" בועז יהונתן יעקב – "פרה אדומה"  גיורא ביח – "הנשף"  דמיאן דופרן – "אין בתולות בקריות"  עמרי אלוני – "האופה מברלין"
האיפור הטוב ביותר: עיצוב התלבושות הטוב ביותר
 זיו קטנוב – "הנשף" ג'ניה קלר – "אנתרקס"  דקלה שרעבי, קארן דוידוף וגן דה לנגה – "ילדי הסתיו"  מירב שחר (בשושה) – "ליידי טיטי"  רויטל כהן – "שרוכים"  שלי סער – "פרא אציל":  לאורה שיים – "הנשף" אתיה חודק לביא – "ליידי טיטי"  חוה לוי רוזלסקי – "פרא אציל"  חן כרמי בלייר – "אין בתולות בקריות"  ליטל לילו גולדפיין – "האופה מברלין"
מועמדויות מרובות

להלן הסרטים אשר היו מועמדים לשני פרסים או יותר:
| שם הסרט | מספר המועמדויות |
| --- | --- |
הנשף: 12
פרא אציל: 10
האופה מברלין: 9
שרוכים: 8
אין בתולות בקריות: 5
עץ תאנה: 5
הד: 4
עירום: 4
פרה אדומה: 4
כאן ועכשיו: 3
ליידי טיטיו: 3
מראות שבורות: 3
מונטנה: 2
זכיות מרובות

להלן הסרטים אשר זכו בשני פרסים או יותר:
| שם הסרט | מספר הפרסים |
| --- | --- |
האופה מברלין: 7
הנשף: 3
פרא אציל: 2
ביאורים

↑  פלד הנחה על גבי מסך וירטואלי.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר כץ, נקודת אור במשחק הנבחרת אמש: מעט צופים חזו בהשפלה, באתר אייס, 12 בספטמבר 2018
↑  ההכרזה על העולים לגמר בתחרות אופיר 2018, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ‏20 ביולי 2018
↑   המועמדים לפרסי אופיר 2018, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ‏20 ביוני 2018
↑  אינה טוקר, הטרנסג'נדרית הראשונה של פרסי אופיר: סתיו סטרשקו מועמדת לפרס השחקנית הראשית, באתר ynet, 20 ביוני 2018
↑  וואלה! תרבות‏, פרסי אופיר 2018: "הנשף" מוביל במספר המועמדויות, באתר וואלה, 20 ביוני 2018
↑  איתמר רונאל, ‏"האופה מברלין" הוא הזוכה הגדול באופיר 2018, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2018
| פרס אופיר |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט העלילתי הטוב ביותר • הסרט העלילתי הטוב ביותר מסלול פרינג' • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • השחקן הראשי הטוב ביותר • השחקנית הראשית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר • הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • הליהוק הטוב ביותר • העיצוב האמנותי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור הטוב ביותר • המוזיקה המקורית הטובה ביותר • הפסקול הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר • הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר • פרס על מפעל חיים • פרס על הישגים מקצועיים בקולנוע • פרס על מצוינות |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| זוכים בעלי ערך | במאים • עורכים • מלהקים • מוזיקאים • מפעל חיים • סרטים • עיצוב אמנותי • עיצוב פסקול • עיצוב תלבושות • צלמי קולנוע • שחקנים בתפקיד ראשי • שחקנים בתפקיד משני • תסריטאים • הישגים מקצועיים |  |
טרפניים

| טרפניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: זבובאים
תת־סדרה:: זבובים
משפחה:: טרפניים
שם מדעי
 Asilidae ‏לטריי, 1802

טרפן Holcocephala fusca עם טרפו.
טרפניים המכונים גם זבובים טורפים (שם מדעי: Asilidae) היא משפחה של חרקים טורפים מסדרת הזבובאים החיים ברחבי העולם (קוסמופוליטיים) ומכילים כ-7,500 מינים. בניגוד למרבית הזבובים הם אינם אוכלי כל אלא ציידים אקטיביים התופסים חרקים קטנים באוויר.
בדומה לזבובים אחרים הם בעלי עיניים מורכבות גדולות, לרוב ירוקות או צבע דומה ולצידם עיניות קטנות יותר והם מעופפים יעילים להפליא. הם בעלי גפי פה חזקים מוקפים ב"שפם" עבה העוזר לרכך חבטות ועקיצות של הטרף. החדק שלהם חדק ודוקרני ואיתו הם מחסלים את הטרף, תוך שהם תופסים אותו בגפיהם הקדמיות ולרוב מסוגלים גם לעופף איתו. בנוסף הם יכולים להתגונן עם הכאתו בטורפים שלהם ועקיצתו כואבת להפליא.
הם חיים סביב לצמחים נמוכים או שיחים ובהם ממתינים לטרף עובר מעופף כמו דבורים ושאר דבוראים, פרפראים, ציקדות, זבובים אחרים, שפיראים, טרמיטים, תיקנאים, מרושתי כנף ותריפסאים וכן לעיתים צדים עכבישים. הלרוות שלהם הם אוכלי רקבובית ולעיתים אף צמחוניים, אך בשלב מסוים הם מתחילים גם לצוד טרף.
תת-משפחות

Asilinae
Bathypogoninae
Brachyrhopalinae
Dasypogoninae
Dioctriinae
Laphriinae
Leptogastrinae
Ommatiinae
Phellinae
Stenopogoninae
Stichopogoninae
Tillobromatinae
Trigonomiminae
Willistonininae
יאסין אבראהימי

יאסין בראהימי (בערבית: ياسين إبراهيمي, בצרפתית: Yacine Brahimi; נולד ב-8 בפברואר 1990), הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדת הקיצוני והקשר ההתקפי באל-ע'ראפה מליגת העל הקטרית ובנבחרת אלג'יריה.
קריירת מועדונים

בראהימי נולד בפריז להורים אלג'יראים. בילדותו ונעוריו שיחק בקבוצות הנוער של מונטריי, ויינסנואה וקרפונטיין. בשנת 2004 עבר בראהימי למחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן. לאחר שנתיים הוא עבר לסטאד רן, ובעונת 2007/2008 חתם על חוזה מקצועני ראשון בקריירה. בשנת 2009 הושאל לקלרמון פוט לעונה אחת. לאחר שחזר מתקופת ההשאלה האריך את חוזהו ברן. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של סטאד רן ב-7 באוגוסט 2010, מול ליל, במחזור פתיחת ליגת העל הצרפתית. ב-14 באוגוסט הוא כבש את שער הבכורה שלו ברן, בניצחון 0-3 את נאנסי. ב-2 עונות בסטאד רן הופיע בראהימי ב-54 משחקים, בהם כבש תשעה שערים ובישל שישה שערים.
בעונת 2012/2013 הושאל בראהימי לגרנדה מהלה ליגה, עם אפשרות לרכישתו בעונה הבאה. בעונה זו הופיע ב-28 משחקים אך לא מצא את הרשת. לקראת העונה שלאחר מכן נרכש בראהימי על ידי גרנדה. בעונתו השנייה בספרד כבש השחקן שלושה שערים ב-36 הופעות.
ב-22 ביולי 2014 הודיעה הקבוצה מפורטוגל, פורטו, על רכישתו של בראהימי. פורטו שילמה לגרנדה 6.5 מיליון אירו תמורתו. השחקן חתם על חוזה לחמש שנים בקבוצה וסעיף השחרור שלו נקבע ל-50 מיליון אירו.
ב-22 ביולי 2019 חתם בראהימי בא-ריאן מליגת העל הקטרית.
קריירת מועדונים > קריירת נבחרות

בראהימי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של צרפת, מגיל 16 ועד גיל 21. הוא זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת עד גיל 21 בשנת 2010. בנבחרת זו ערך שמונה הופעות, בהן כבש שער אחד.
בשנת 2010 בראהימי יצר קשר עם התאחדות הכדורגל האלג'יראית ובדק את האפשרויות לכך שייצג את הנבחרת במונדיאל 2010. לבסוף השחקן עצמו החליט לותר על אפשרות זו, וקיווה כי יקבל זימון מנבחרת צרפת הבוגרת.
לאחר מספר שנים בהן בראהימי לא קיבל זימון לסגל נבחרת צרפת הבוגרת, הוא הודיע בפברואר 2013 כי החליט לשחק בנבחרת אלג'יריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו כחודש לאחר מכן, בניצחון 1-3 על בנין, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. אלג'יריה העפילה למונדיאל 2014 ובראהימי נכלל בסגל הנבחרת. ב-22 ביוני 2014 כבש בראהימי את שער הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בניצחון 2-4 על קוריאה הדרומית בשלב הבתים.
טרפסיכורה

| --- | --- |

 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 אב:  זאוס 
 אם:  מנמוסינה 
 אחים:  קליאו, אוטרפה, אראטו, פוליהימניה, אוראניה, קאליופה, מלפומנה, תאליה 
 בן או בת זוג:  אכלואוס 
 צאצאים:  פרתנופה, Molpe, Hymen, Thelxiepea, Aglaophónos 
 
טרפסיכורה בגן הקיץ.
טרפסיכורה בפסל רומי עתיק מהמאה ה-2 בארמיטאז'.
טֶרָפְּסִיכוֹרָה (יוונית: Τερψιχόρη; מילולית, עונג הריקוד) במיתולוגיה היוונית, הייתה אחת מתשע המוזות, שילדה מנמוסינה, אלת הזיכרון, לזאוס, ראש האלים. טרפסיכורה הייתה הפטרונית של המחול והשירה הדרמטית, ומאוחר יותר גם של השירה הלירית. בדרך כלל היא מתוארת ביצירות אמנות מנגנת בלירה.
לפי מספר מיתוסים, טרפסיכורה, ביחד עם אל הנהר אכלואוס, היא הורתן של הסירנות, ששירתן הענוגה משכה מלחים למותם. מסורות מסוימות מייחסות לה גם את לידת המוזיקאי לינוס, בנו של האל אפולו, אך אחרות קובעות שלינוס הוא בנה של המוזה קאליופה או של המוזה אוראניה.
משמה של טרפסיכורה נגזרה המילה האנגלית Terpsichorean, שמשמעותה - ריקודי, שמתקשר לריקוד.
האסטרואיד 81 Terpsichore (אנ') שהתגלה על ידי וילהלם טמפל (Wilhelm Tempel) בספטמבר 1864 נקרא על שמה.
הערות שוליים

↑  "(81) Terpsichore". Dictionary of Minor Planet Names. Springer, Berlin, Heidelberg. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_82. ISBN 978-3-540-29925-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15068951d (data)  GND: 124538584  SUDOC: 240624521  VIAF: 46064223   WorldCat (עם VIAF): 46064223
טקס פרסי אופיר לשנת 2022

| --- | --- |

 תאריך:  18 בספטמבר 2022
 מיקום:  זאפה, תל אביב
 מנחים:  עוז זהבי
 רשת שידור:  קשת 12, מאקו
 אורך הטקס:  כשעתיים
 המועמדים והזוכים הבולטים
 סרט עלילתי:  סינמה סבאיא
 הבמאי הטוב ביותר:  אורית פוקס רתם (סינמה סבאיא)
 תסריט:  מיכל ויניק (ולריה מתחתנת)
 זכייה במספר הפרסים הרב:  סינמה סבאיא (5)
 מספר המועמדויות הרב:  קריוקי (14) ולריה מתחתנת (14)
 →2021 2023← פרס אופיר
טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-33 להענקת פרסי אופיר מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה התקיים ב-18 בספטמבר 2022 בזאפה, תל אביב.
הפרסים הוענקו מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, כאשר הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. לתחרות בשנה זו הוגשו 95 סרטים - המספר הגבוה ביותר אי פעם.
מנחה הטקס היה עוז זהבי, כאשר יובל שרף ותיקי דיין הצטרפו אליו בשיר הפתיחה של הטקס. חלק מקטעי הקישור של הטקס ביצע זהבי ביחד עם נלי תגר ושני קליין.
ב-10 באוגוסט 2022 הוכרזו המועמדים לפרס אופיר. בתחרות שנה זו נשבר שיא במספר הנשים המועמדות לקבלת פרס בקטגוריות השונות.
בפרס הסרט הטוב ביותר זכה סרטה של אורית פוקס רותם "סינמה סבאיא".
הבמאית והתסריטאית לינה צ'פלין זכתה בפרס אופיר על מפעל חיים.
מועמדויות מרובות

להלן הסרטים אשר מועמדים לשני פרסים או יותר:
ולריה מתחתנת (14)
קריוקי (14)
סינמה סבאיא (12)
הדרך לאילת (11)
סבוי (7)
בתולים (5)
יוני אפס (4)
השתיקה (3)
איפה אנה פרנק (2)
ילדים של אף אחד (2)
כאילו אין מחר (2)
זכיות מרובות

להלן הסרטים אשר זכו בשני פרסים או יותר:
סינמה סבאיא (5)
קריוקי (4)
סבוי (3)
לזכרם

במהלך הטקס, על רקע השיר "נאסף תשרי" בביצועו של צביקה פיק, הוקרן סרטון לזכרם של אישים בולטים בתעשיית הקולנוע שהלכו לעולמם במהלך השנה החולפת:
פרוספר פריינטה (1942-2022) - במאי ותסריטאי
אופליה שטראל (1940-2022) - שחקנית
מייקל שניידר (1939-2022) - שחקן
נועם וייסמן (1968-2022) - עורך
הרב אורי זוהר (1935-2022)
אורי קליין (1946-2022) - מבקר קולנוע
צביקה פיק (1949-2022) - זמר ויוצר
מיכה שרפשטיין (1947-2022) - מפיק ושחקן
רולף (שמעון) עדן (1930-2022) - שחקן
רוני יעקב (1931-2022) - מפיק
גיל אלקבץ (1957-2022) - אנימטור ומאייר
שמוליק לוי (1946-2022) - גריפ ראשי
הערות שוליים

1 2 3 4 5  דביר רשף, "ולריה מתחתנת" ו"קריוקי" מובילים עם 14 מועמדויות בפרסי אופיר, באתר ynet, 10 באוגוסט 2022
וואלה! תרבות‏, פרסי אופיר 2022: "ולריה מתחתנת" ו"קריוקי" מובילים במספר המועמדויות, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2022
מערכת טיים אאוט , ‏פרסי אופיר 2022: "ולריה מתחתנת" ראש בראש עם "קריוקי", באתר "Time Out ישראל", 10 באוגוסט 2022
נועם כהן, ‏פרסי אופיר 2022: "ולריה מתחתנת" ו"קריוקי" מובילים במספר המועמדויות, באתר ‏מאקו‏, 10 באוגוסט 2022
| פרס אופיר |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט העלילתי הטוב ביותר • הסרט העלילתי הטוב ביותר מסלול פרינג' • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • השחקן הראשי הטוב ביותר • השחקנית הראשית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר • הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • הליהוק הטוב ביותר • העיצוב האמנותי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור הטוב ביותר • המוזיקה המקורית הטובה ביותר • הפסקול הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר • הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר • פרס על מפעל חיים • פרס על הישגים מקצועיים בקולנוע • פרס על מצוינות |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| זוכים בעלי ערך | במאים • עורכים • מלהקים • מוזיקאים • מפעל חיים • סרטים • עיצוב אמנותי • עיצוב פסקול • עיצוב תלבושות • צלמי קולנוע • שחקנים בתפקיד ראשי • שחקנים בתפקיד משני • תסריטאים • הישגים מקצועיים |  |
טצ'ב

ערך זה עוסק בעיירה בפולין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
טְצֶ'ב (בפולנית: Tczew; בקשובית: Dërszewò; בגרמנית: Dirschau) היא עיירה שנמצאת בגמינת טצ'ב (אנ'), במחוז טצ'ב (אנ'), בפרובינציית פומרניה שבפולין.
גאוגרפיה

העיירה נמצאת כ-20 ק"מ מגדנסק וכ-237 ק"מ מורשה. בנוסף, העיירה נמצאת ליד הנהר ויסלה.
היסטוריה > ימי הביניים והיסטוריה מוקדמת

בשנת 1308 נכבשה העיר על ידי אבירי המסדר הטווטוני, שבנו בה טירה לממשלתם. בשנת 1410, לאחר קרב גרונוולד, הצטרפה לקונפדרציה הפרוסית. 16 שנים לאחר מכן חזרה לפולין.
היסטוריה > היסטוריה מאוחרת

בשנת 1577 הייתה שרפה גדולה, שהרסה את רוב העיר. כמו כן, העיר סבלה לא מעט במלחמה הצפונית הגדולה בשנים 1721-1700. כתוצאה מחלוקת פולין הראשונה, הצטרפה טצ'ב לפרוסיה, וחזרה לפולין רק לאחר מלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

מלחמת העולם השנייה הייתה בעיה רצינית לעיר. טצ'ב נכבשה על ידי הצבא הנאצי ב-12 לספטמבר, ובזאת החל הכיבוש הגרמני על פולין. בעיר היו מחנות לשבויים אנגלים וצרפתים, כמו גם מחנה עבודה לפולנים. בתום המלחמה טצ'ב נחשבה לאחת הערים ההרוסות ביותר באזור פומרניה.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 6 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא יולי (19 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא דצמבר (-6 מעלות צלזיוס).
תנועה ותחבורה

העיירה ממוקמת ליד הכבישים 91 ו-224.
ערים תאומות

גרמניה ויטן, גרמניה (מ־1990)
רוסיה קורסק, רוסיה (מ־1996)
ישראל מועצה אזורית לב השרון, ישראל (מ־1997)
ליטא בירז', ליטא (מ־1997)
גרמניה ורדר, גרמניה (מ־1998)
הממלכה המאוחדת בארקינג ודאגנהאם, לונדון, הממלכה המאוחדת (מ־1999)
פולין דבנו (אנ'), פולין (מ־2000)
צרפת בווה, צרפת (מ־2005)
אוקראינה צ'ורנומורסק, אוקראינה (מ־2006)
לטביה אייזקראוקלה, לטביה (מ־2007)
הערות שוליים

1 2  Tczew (Powiat tczewski, Pomorskie, Poland) - Population Statistics, Charts, Map, Location, Weather and Web Information, www.citypopulation.de
↑  Tczew, Poland, www.geonames.org
1 2  Tczew, Mapcarta (באנגלית)
1 2 3  Tczew, Tczew (באנגלית)
↑  Witold Mikołajczyk, Wojny polsko-krzyżackie, Wydawnictwo Replika Zakrzewo, 2009, p. 26.
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "List of Twin Towns in the Ruhr District" (PDF). Twins2010.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-28 בנובמבר 2009. נבדק ב-2009-10-28. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562489605171  GND: 4012443-5  LCCN: n85129346  MusicBrainz: fdaa60a9-bd5f-43ab-9334-f77492c8a5c0  NKC: ge172118  VIAF: 159510949   WorldCat (עם VIAF): 159510949 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יאסין מריאח

יאסין מריאח (בערבית: ياسين مرياح; נולד ב-2 ביולי 1993) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת הבלם באספראנסה דה תוניס.
קריירת מועדונים

מריאח התחיל את הקריירה שלו בקבוצת אריאנה מהליגה השלישית בתוניסיה ובגיל 20 הצטרף למיטלאווי מליגת העל התוניסאית. בינואר 2015 חתם בספקסיין. ב-28 בפברואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה בתיקו 2-2 נגד מארסה.
ב-28 ביולי 2018 חתם מריאח באולימפיאקוס מליגת העל היוונית תמורת 1.5 מיליון אירו. ב-2 בספטמבר 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו באולימפיאקוס בניצחון 5–0 על פאס יואנינה.
ב-31 בינואר 2020, הושאל לקסימפאשה מליגת העל הטורקית עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן.
ב-13 בספטמבר, מריאח הושאל לריזספור.
ב-28 ביולי 2021 מריאח חתם לשנתיים באל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-4 באוגוסט 2022 חזר לתוניסיה וחתם באספראנסה דה תוניס.
קריירה בינלאומית

ב-13 ביוני 2015 ערך מריאח את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה במשחק נגד מרוקו. ב-1 בספטמבר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–2 נגד הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
מריאח נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018, בו הבקיע שער עצמי בניצחון 1–2 נגד פנמה.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
חנמאל המצרי

חנמאל המצרי היה כהן גדול בתקופת בית שני הנזכר במשנה כמי שעשה פרה אדומה. על פי רוב דעות החוקרים, חנמאל המצרי הוא חננאל הבבלי המופיע בכתבי יוסף בן מתתיהו.
במשנה

חנמאל המצרי נזכר במשנה פעם אחת, ברשימת הכהנים הגדולים ששרפו פרה אדומה: ”וחכמים אומרים, שבע מעזרא ואילך.
ומי עשאן, שמעון הצדיק ויוחנן כהן גדול עשו שתים שתים, אליהועיני בן הקוף וחנמאל המצרי וישמעאל בן פיאבי עשו אחת אחת”.
יקותיאל יהודה גרינוולד טען שיש לתארך את חנמאל המצרי על פי סדר הכהנים במשנה אחרי אליהועיני בן הקוף. אם מזהים את אליהועיני בן הקוף עם אליהועיני בן קנתירא שמונה על פי יוסף בן מתתיהו בסוף ימי אגריפס הראשון, כלומר בשנת 44 לספירה, אזי חנמאל המצרי צריך להיות מאוחר יותר. אולם היו שזיהו את אליהועיני עם תקופות מוקדמות יותר, בימי אלכסנדר ינאי או אחריו. כמו כן, היו שטענו שהמשנה לא בהכרח מסודרת לפי הסדר. כנגד הטענה שחנמאל המצרי היה אחרי זמן אגריפס הראשון נטען שאין הגיון לעשות שלוש פרות אדומות בתקופה כה קצרה.
חננאל הבבלי בכתבי יוסף בן מתתיהו

בקרב החוקרים מקובל לזהות את חנמאל המצרי עם "חננאל הבבלי", הנזכר בחיבורו של יוסף בן מתתיהו, "קדמוניות היהודים", כמי שמונה על ידי המלך הורדוס לכהן גדול במקום מתתיהו אנטיגונוס השני החשמונאי. יוסף מספר שהורדוס נזהר "מלמנות איש מן הנכבדים לכוהן גדול", ולכן בחר את חננאל, יהודי התפוצות, "כוהן מן הפחותים". אולם יוסף מספר דברים סותרים על מעמדה החברתי של משפחתו של חננאל, שכן בעוד שבאזכור הראשון נאמר שייחוסו היה נחות, בהמשך יוסף מביא מסורת כי חננאל היה צאצא למשפחת כהנים גדולים בימי בית המקדש הראשון. יש מפקפקים במסורת זו, המייחסת אותו למשפחת כהנים גדולים, אולם לדעת אברהם שליט ייתכן שמשפחתו של חננאל הייתה בכל זאת בעלת ייחוס עתיק, ומציג השערה אפשרית שהוא התייחס על חנמאל בן שלום דודו של ירמיהו, שמכר לנביא את שדהו בענתות, שהייתה עיר כהנים והוא עצמו היה כהן, וייתכן אם כך, שהוגלה לבבל אחרי כיבוש ירושלים, או שירד למצרים יחד עם יוחנן בן קרח, והדבר מסביר את המסורת הכפולה על מוצאו של הכהן הגדול בתקופת הורדוס.
את הסתירה בין הכינוי "הבבלי" אצל יוסף בן מתתיהו ל"המצרי" במשנה, מיישבים יצחק אייזיק הלוי ופרופ' יוסף קלוזנר בכך שחנמאל היה ממשפחה בבלית שגרה במצרים. הרב יצחק אייזיק הלוי מעלה את הסברה שחנמאל המצרי סייע להורדוס בעת שהיה זקוק לכסף כדי לקבל מינוי ברומא. בכך הוא מסביר מצד אחד את העובדה שהורדוס שנזקק לכסף ולא קבלו ממלך הערביים השיג את הכסף הנדרש לו לאחר הגיעו לאלכסנדריה ומצד שני את אהבתו לחננאל הבבלי ומחויבותו אליו למנותו לכהן גדול.
לפי חישובו של אברהם שליט, מינויו של חננאל לכהן גדול חל לפני חודש אוקטובר או בתחילתו, בשנת 37 לפנה"ס. לפי יוסף בן מתתיהו, חננאל הבבלי הודח ממשרתו לזמן קצר על ידי הורדוס, בלחץ אשתו מרים החשמונאית, וחמותו אלכסנדרה אשר לא ראו בעין יפה את הדחת השושלת החשמונאית מהכהונה הגדולה, ואריסטובולוס השלישי מונה לתפקיד.
לפי חישובו של שליט, החלטה זו של הורדוס חלה בסוף שנת 37 לפנה"ס או בתחילת שנת 36 לפנה"ס. יוסף בן מתתיהו כותב שנטילת מישרת הכבוד של הכהן הגדול מאדם שקיבל אותה, התרחשה רק פעמיים קודם לכן, כאשר אנטיוכוס הרביעי נטל אותה מיאסון, וכאשר אריסטובולוס השני נטל אותה מאחיו הורקנוס השני. לאחר שאריסטובולוס השלישי נרצח על ידי אנשי הורדוס, השיב הורדוס את חננאל למשרת הכהונה הגדולה.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת פרה, פרק ג', משנה ה'
↑  יקותיאל יהודה גרינוולד, תולדות הכהנים הגדולים, ניו יורק, 1932, עמ' קטו-קיט, באתר היברובוקס
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר יט, פרק ח, פסקה א, סעיף 342 (התעתיק בתרגום אברהם שליט: "אליועיני")
↑  ביוונית: Άνάνηλος, אנאנלוס.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ט"ו, פרק ב, פסקה ד, סעיף 22.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ט"ו, פרק ג, פסקה א, סעיפים 39–40.
↑  אברהם שליט, הורדוס המלך, עמ' 376, הערה 17.
↑  יוסף קלוזנר, היסטוריה של בית שני, חלק ד', עמוד 12
↑  בדומה לזה, מופיעים בחז"ל מספר תיאורים אודות "בבליים" שהיו למעשה אלכסנדרונים, ראה תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ס"ו ותלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף צ"ט.
↑  דורות ראשונים, חלק א', פרק כ"ו, עמודים 114-119
1 2  אברהם שליט, הורדוס המלך, עמ' 379, הערה 48.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ט"ו, פרק ג, פסקה א, סעיפים 40–41.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר ט"ו, פרק ג, פסקה ג, סעיף 56.
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
יאסין עדלי

יאסין עדלי (בצרפתית: Yacine Adli; נולד ב-29 ביולי 2000 בויטרי-סור-סן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פיורנטינה בהשאלה ממילאן.
קריירת מועדונים > פריז סן-ז'רמן

עדלי גדל במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית. הוא שיחק בעיקר בפריז סן-ז'רמן ב', קבוצת המילואים של המועדון. ב-19 במאי 2018 ערך עדלי את הופעתו היחידה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את כריסטופר אנקונקו בדקה ה-83 בתיקו 0-0 נגד קן במסגרת המחזור ה-38 והאחרון בליגה לעונת 2017/2018.
קריירת מועדונים > ז'ירונדן דה בורדו

ב-31 בינואר 2019 חתם עדלי על חוזה לארבע עונות וחצי בז'ירונדן דה בורדו, גם היא מליגת העל הצרפתית. ב-20 בפברואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד גנגאן במסגרת המחזור ה-23 בליגה לעונת 2018/2019. בחצי העונה הראשונה שלו במועדון הוא ערך שבע הופעות ליגה.
ב-25 בספטמבר 2019 הבקיע עדלי את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 1–3 על אמיין במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2019/2020. בעונה זו ערך עדלי 21 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים, ובעונת 2020/2021 הוסיף 35 הופעות ליגה ושני שערים.
קריירת מועדונים > מילאן

ב-31 באוגוסט 2024 חתם עדלי במילאן בחוזה ל-5 עונות והושאל חזרה לבורדו לעונה אחת.
בעונתו הראשונה במילאן תחת המאמן סטפנו פיולי, עדלי מיעט לשחק וסיים את העונה עם 6 הופעות ליגה, מתוכן פתח בהרכב פעם אחת, בניצחון נגד הלאס ורונה. ב-14 בינואר 2024 כבש את שער הבכורה במועדון, בניצחון 3-1 על רומא.
ב-28 באוגוסט 2024 הושאל אל פיורנטינה.
הערות שוליים

↑  Officiel : Yacine Adli file à Bordeaux באתר Foot Mercato, ‏ 31 בינואר 2019 (בצרפתית)
↑  "Official Statement: Yacine Adli". A.C. Milan. 31 באוגוסט 2021. נבדק ב-11 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)