stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שארלוט פריאן
ביוגרפיה > עבודה עם לה קורבוזיה 1927–1937

בסטודיו של לה קורבוזיה היא הייתה אחראית על עבודות עיצוב הפנים, וקידומם באמצעות סדרה של תערוכות. פריאן תיארה את היצירה כשיתוף פעולה פורה בין לה קורבוזיה, פייר ז'אננט, לבינה, "אנחנו כשלוש אצבעות ביד אחת".
בשנת 1928 היא עיצבה שלושה כיסאות בעזרת עקרונותיו של קורבוזיה, שטען כי כיסא הוא "מכונה לישיבה". כל אחד מהשלושה התאים לתפקידים ולמשימות שונות. לבקשתו של קורבוזיה הוכן כיסא לשיחה – כיסא מסתובב. השני יועד למנוחה: "כיסא נוח" והאחרון לשינה: ספסל הכיסא. לכיסאות היו מסגרות מצינורות פלדה, מצופים ניקל או כרום.
בשנות ה-30 המוקד של פריאן נעשה שוויוני ופופוליסטי יותר. לצד עיצוב רהיטים וחללי מגורים, היא הייתה מעורבת גם בארגוני שמאל רבים כמו Association des Écrivains et Artistes Révolutionnaires, ו-Maison de la Culture. בשנת 1937 עזרה להקמת The Union des Artistes Modernes. בעיצובים שלה מאותה תקופה, במקום להשתמש בכרום, שהתגלה כיקר, החלה להשתמש בחומרים מסורתיים כמו עץ וקנים, שהיו נוחים יותר. היא גם התחילה להשתמש בכמה טכניקות בעבודת יד שהציגה בתערוכה הבינלאומית של בריסל ב-1935. רבים מהעיצובים שלה מהתקופה הזו עוצבו בהשראת הרהיטים המפוארים של סאבואה בה התגוררו סבא וסבתא – מקום בו ביקרה לעיתים קרובות בילדותה.
ביוגרפיה > יפן ווייטנאם 1940–1946

לאחר שסיימה את עבודתה עם לה קורבוזייה, היא עבדה עם ז'אן פרובה. הוא תכנן חפצי מתכת, כמו מסכים ומעקות למדרגות. המלחמה הפנתה את המוקד שלהם לעיצוב צריפים לדיור זמני. בשנת 1940 נכנעה צרפת, והם נפרדו עד שנת 1951. פריאן עזבה את צרפת ונסעה ליפן כאשר הגרמנים כבשו את פריז בשנת 1940. היא נסעה ליפן כיועצת רשמית לעיצוב תעשייתי למשרד המסחר והתעשייה. ואילו ביפן ייעצה לממשלה איך לשפר את הסטנדרטים של העיצוב בתעשייה היפנית לפיתוח מוצרים עבור המערב.
בדרכה חזרה לאירופה היא נאלצה לגלות לווייטנאם בגלל המלחמה. לאורך כל גלותה היא למדה עבודות עץ ואריגה וגם הושפעה מהעיצוב המקומי. גם ל"ספר התה" שעסק במשמעות של התה וטקס התה בתרבות היפנית, שקראה בתקופה זו הייתה השפעה רבה על עבודתה והיא התייחסה אליו לאורך כל שאר הקריירה שלה.
בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה (1939–1945) גברה ההתעניינות בשימוש בשיטות וחומרים חדשים לייצור המוני של רהיטים. יצרני חומרים כמו פורמייקה, דיקט, אלומיניום ופלדה נתנו חסות לתערוכות של מעצבים. מעצבים שהציגו את עבודתם הניסיונית בתערוכות בתקופה זו כללו את פריאן, פייר גוארשה, רנה-ז'אן קיילט, ז'אן פרובה, ג'וזף-אנדרה מוטה, אנטואן פיליפון וג'קלין לקוק.
ביוגרפיה > חזרה לפריז 1946

פריאן הייתה מבוקשת מאוד ועבדה על פרויקטים רבים מאתרי סקי ועד דיור סטודנטים. לעיתים קרובות היא סירבה לרהט בניינים שתוכננו על ידי אדריכלים אחרים. עם זאת, היא הייתה להוטה לעבוד עם ז'אן פרובה ששיתף איתה פעולה והפיק כמה מהעיצובים שלה משנת 1951 עד 1953. היא עיצבה את חללי הפנים והמטבחים ליישוב המפורסם של יוניט.
חלק מהעבודות שלה כוללות:
אתר סקי מריבל
בניין חבר הלאומים בז'נבה
שיפוץ מחדש של משרדי אייר פראנס בלונדון, פריז וטוקיו
ביוגרפיה > לז ארק 1967–1982

אתר הסקי בלז ארק בסבואה (ליד גרנובל) שילבו את האינטרסים של פריאן בתחום הכנה, סטנדרטיזציה, תיעוש ואדריכלות הרים, ומהווים את שיא הקריירה שלה. כיוון שהאורחים בילו את רוב זמנם בחוץ, עיצבה פריאן חדרים מינימליים, כאשר סגנון התא המינימלי הוא סימן ההיכר של העיצוב שלה. במקום זאת יש בבניינים חללים רבים הפתוחים לטבע. סטנדרטיזציה חשובה של היחידות הרטובות (חדרי אמבטיה ומטבחים) הגבירה את היעילות ואיפשרה להקים 500 יחידות מגורים במהירות רבה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בשנת 1926 נישאה שרלוט פריאן לבעלה הראשון, פרסי קילנר שוליפילד, והם הסבו את דירת הגג שלהם לפנים 'בעידן המכונה'. הייתה להם בת אחת, פרנט פריאן. היא עבדה לצד אמה במשך למעלה מ-25 שנה. בשנת 1930 שרלוט ופרסי נפרדו והיא עברה למונפרנאס.
היא נפטרה שלושה ימים לאחר יום הולדתה ה-96 בשנת 1999.
ביוגרפיה > ציר זמן

1927 – מתראיינת על ידי לה קורבוזיה ונדחית. בהמשך אותה שנה מזמינה את לה קורבוזייה לראות את עיצוב "בר בעליית הגג", המלא ברהיטי צינורות פלדה. היצירה שלה, מרשימה אותו וכתוצאה מכך מזמין אותה לה קורבוזיה להצטרף לסטודיו שלו לעיצוב רהיטים ופנים.
1928 – מעצבת שלושה כיסאות עם לה קורבוזיה ופייר ז'אנרט לפרויקטים האדריכליים של הסטודיו.
1929 – יוצרת דירה מודרנית מזכוכית וצינורות פלדה שתוצג כציוד d'Habitation (ציוד חי) בסלון הסתיו.
1930 – נוסעת למוסקבה לכנס בינלאומי של ארכיטקטורה מודרנית (CIAM). מעצבת את ביתן שווייץ באוניברסיטת סיטי בפריז.
1932 – מתחילה לעבוד על פרויקט מפקדת "צבא הישעה" בפריז.
1933 – מסעות למוסקבה ולאתונה כדי להשתתף בכנסים.
1934 – מתכננת ריהוט ואביזרי הפנים לדירה החדשה של לה קורבוזיה.
1937 – עוזבת את הסטודיו של לה קורבוזיה כדי לשתף פעולה עם האמן פרנאן לז'ה בביתן בתערוכת פריז בשנת 1937 והתחלת העבודה באתר סקי בסאבואה.
1939 – כשהתחילה מלחמת העולם השנייה, היא עוזבת את סאבואה כדי לחזור לפריז ולעצב בניינים טרומיים עם ז'אן פרובה ופייר ז'אנרט.
1940 – מפליגה ליפן שם מונתה כיועצת לעיצוב תעשייתי במשרד המסחר והתעשייה.
1942 – נאלצה לעזוב את יפן אך נלכדת על ידי המצור הימי ומבלה את שארית המלחמה בווייטנאם, שם היא מתחתנת עם בעלה השני, ז'אק מרטין, ויולדת בת, פרנט.
1946 – חוזרת לצרפת ומחייה את הקריירה שלה כמעצבת עצמאית ושיתוף הפעולה שלה עם ז'אן פרובה.
1947 – עובדת עם האומן פרנאן לז'ה על עיצוב בית חולים.
1950 – מעצבת מטבח לבניין דירות של לה קורבוזיה Unité d'Habitation במרסיי.
1951 – מארגנת את החלק הצרפתי בטרינלה די מילאנו.
1953 – משתפת פעולה בעיצוב מלון דה פראנס בקונאקרי, גינאה.
1957 – מתכננת את בניין חבר הלאומים עבור האומות המאוחדות בז'נבה.
1959 – עובדת עם לה קורבוזיה והארכיטקט הברזילאי לוסיו קוסטה על פנים בית המיסון דו ברסיל שלהם באוניברסיטת סיטה בפריז.
1960 – משתפת פעולה עם ארנו גולדפינגר על עיצוב משרד התיירות הצרפתי בפיקדילי בלונדון.
1962 – מתחילה פרויקט ארוך טווח לעיצוב סדרת אתרי סקי בסאבואה.
1985 – רטרוספקטיבה של עבודתה בפריז.
1998 – פרסום האוטוביוגרפיה שלה, "Une Vie de Création", והצגת רטרוספקטיבה במוזיאון העיצוב בלונדון.
1999 – מתה בפריז.
לקריאה נוספת

Charlotte Perriand by Elisabeth Vedrenne. Assouline, November 2005. ISBN 2-84323-661-4.
Charlotte Perriand: A Life of Creation by Charlotte Perriand. Monacelli, November 2003. ISBN 1-58093-074-3.
Charlotte Perriand: An Art of Living by Mary McLeod. Harry N. Abrams, Inc. December 2003. ISBN 0-8109-4503-7.
Charlotte Perriand and Photography: A Wide-Angle Eye by Jacques Barsac. Five Continents, February 2011. ISBN 978-88-7439-548-4.
Charlotte Perriand: Livre de Bord by Arthur Ruegg. Basel: Birkhauser (Princeton Architectural Press); 1 edition, December 2004. ISBN 3-7643-7037-8.
Charlotte Perriand: Modernist Pioneer by Charlotte Benton. Design Museum, October 1996. ISBN 1-872005-99-3.
Charlotte Perriand: Un Art D'Habiter, 1903-1959 by Jacques Barsac. Norma Editions, 2005. ISBN 978-2-909283-87-6.
Die Liege LC4 von Le Corbusier, Pierre Jeanneret und Charlotte Perriand (Design-Klassiker by Volker Fischer. Basel: Birkhauser. ISBN 3-7643-6820-9.
From Tubular Steel to Bamboo: Charlotte Perriand, the Migrating Chaise-longue and Japan by Charlotte Benton. Journal of Design History VOL.11, No.1 (1998)
Hinchman, Mark: History of Furniture. New York: Fairchild Books, 2009. 493-96. Print.
Barsac, Jacques: Charlotte Perriand: Complete Works. Volume 2: 1940–1955. Zurich: Scheidegger & Spiess, 2015. ISBN 978-3-85881-747-1.
הערות שוליים

↑  Gamble, Andie (1998). Charlotte Perriand A Life of Creation. New York, New York: The Monacelli Press. pp. 58–60
↑  Postiglione, Gennaro (2004). One Hundred Houses for One Hundred European Architects of the Twentieth Century. Cologne: Taschen. p. 308
1 2 3 4  "Charlotte Perriand | French designer". Encyclopedia Britannica. Retrieved Oct 9, 2019.
↑  ovine, Julie V. (1999-11-07). "Charlotte Perriand, Designer, Is Dead at 96". The New York Times. ISSN 0362-4331. Retrieved 2017-03-09.
1 2  McLoad, Mary. "Domestic Reform and European Modern Architecture: Charolotte Perriand, Grete Lihotzky and Elizabeth Denby." In Modern Women: Women Artists at the Museum of Modern Art. Ed. Cornelia Butler and Alexandra Schwartz. New York: Museum of Modern Art. 2010
↑  Hinchman, Mark: History of Furniture. New York: Fairchild Books, 2009. 493-96. Print.
↑  Ruegg, Arthur (2004). Charlotte Perriand: Livre de Bord, 1928-1933. Basel: Birkhauser. p. 285.
↑  "Les Salon des Artistes Décorateurs". Demisch Danant. 2010-10-20. Archived from the original on 2015-04-11. Retrieved 2015-04-11.
↑  Iovine, Julie V. (1999-11-07). "Charlotte Perriand, Designer, Is Dead at 96". The New York Times. ISSN 0362-4331. Retrieved 2017-03-09.
1 2  Carmen,, Espegel Alonso,. Women architects in the modern movement. Giral, Angela,. New York, NY. ISBN 9781138731004. OCLC 993601842.
↑  "Charlotte Perriand: A Life of Creation". Retrieved Oct 9, 2019.
↑  Watson-Smyth, Kate (Oct 18, 2013). "Design classic: Nuage bookcase by Charlotte Perriand". Financial Times. Retrieved Oct 9, 2019.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431977205171  BIBSYS: 99015387  BnF: cb12016790t (data)  CANTIC: a1123572x  CiNii: DA12217010  GND: 119314479  ICCU: MILV219279  ISNI: 0000 0000 6641 010X  KulturNav: 1189518b-82d1-442a-a0fb-d1edb6f7753c  LCCN: n85222039  LNB: 000302664  NDL: 00551599  NGV: 11880  NKC: jx20121106008  NLA: 36020265  NLK: KAC201004666  NTA: 070916918  RERO: 02-A003683377  RKD: 251430  SELIBR: 322200  SNAC: w6sj3319  SUDOC: 028304535  Trove: 1188865  ULAN: 500015059  VIAF: 14781759   WorldCat (עם VIAF): 14781759 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שארלוט פריאן".
שארלוט פריאן, 1991
כיסא מסתובב בעיצוב של שארלוט פריאן, 1927
עיצוב חדר יפני על ידי שארלוט פריאן, מתוך תערוכה בשנת 2008
כיסא נוח בעיצובה של פריאן 1927, בסטודיו של לה קורבוזייה
הדירות באתר הסקי לה אקר, סבואה - אחד משיאי התכנון של שארלוט פריאן
שייח גדיאגה

שייח גדיאגה (בצרפתית: Cheikh Gadiaga; נולד ב-30 בנובמבר 1979) הוא כדורגלן עבר סנגלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

גדיאגה התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות בסנגל. בינואר 1998 חתם בינביאן סנטרי מליגת העל הסינית.
במהלך העונה חתם במולנבק מהליגה הבלגית השנייה, במדיה שיחק שלוש עונות. בקיץ 2001 חתם בלירסה מליגת העל הבלגית במדיה שיחק שנתיים שבסיומן חתם במונס במדיה מיעט לשחק. לאחר מכן, עבר לוויסה לעונה אחת.
בקיץ 2006 הצטרף להפועל פתח תקווה מליגת העל. ב-26 באפריל 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-1 להפועל כפר סבא בו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה. בסיום העונה, ירדה פתח תקווה להליגה הלאומית וגדיאגה שוחרר מהקבוצה.
לאחר שעזב את פתח תקווה, גדיאגה שיחק באלקי לרנקה, א.א.ל. לימסול וארמיס ארדיפו הקפריסאיות ולאחר מכן בארגוטליס, פנצ'איקי, פנארגיאקוס ואסטרס אמליאדס.
לזכותו של גדיאגה 2 הופעות בנבחרת סנגל, אותן ערך בשנת 2001.
שפמנוניים

| שפמנוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: שפמנוניים
שם מדעי
 Clariidae ‏בונפרטה, 1846

Bathyclarias foveolatus.
Clarias batrachus
שפמנוניים (שם מדעי: Clariidae), היא משפחה של דגי מים מתוקים מסדרת השפמנונאים. בני המשפחה מכונים שפמנונים.
מאפיינים

גופם של השפמנונים צר וארוך ויש להם סנפיר גב ארוך, המשווה להם מראה של צלופח. עורם חלק וחסר קשקשים, ראשם פחוס ופיהם הרחב מכיל שיניים. סביב הפה מצויים 8 בינים ארוכים הדומים לשפם ומכאן שמם (נון בארמית פירושו דג). דגי השפמנון נפוצים ברחבי העולם, בעיקר באגמים, נהרות וביצות. חלק מהשפמנונים מסוגלים להגיע למשקלים עצומים.
השפמנונים רובצים על קרקעית מקור המים בו הם חיים ובעזרת הבינים הרגישים שלהם, הם מגלים את מזונם, הכולל דגים קטנים, דו-חיים, רכיכות וסרטנים. ביכולתם לשהות זמן רב מחוץ למים ולהישאר בחיים, בזכות מערכת נשימה גדולה, המורכבת מקשתות זימים המסוגלות להתאים את עצמן לתנאים שונים. המין הקרוי שפמנון מהלך (Clarias batrachus) המצוי בעיקר בדרום-מזרח אסיה, יכול לזחול על קרקע יבשה באמצעות סנפירי החזה שלו בתנועות מפותלות. הוא עושה זאת על מנת למצוא מזון או להחליף מקום מחיה ונשאר בחיים כל עוד גופו נשאר לח.
דגי השפמנון נחשבים כדגים המזיקים לסביבה ולמגדלי הדגים. הם ראויים למאכל, אך אינם כשרים.
בישראל קיים המין שפמנון מצוי (Clarias gariepinus) במרכז ובצפון הארץ בכנרת, אגם החולה, בנחל הירקון, בכל נחלי האיתן והביצות, בחלק ניכר מבריכות החימצון, תעלות המים, מאגרי מי ההשקיה, האגמים המלאכותיים ואפילו בביוב. אחד מנחלי רמת הגולן נקרא שפמנון, על שם דג זה.
מיון

משפחה שפמנוניים (Clariidae)
סוג Bathyclarias
סוג Channallabes
סוג Clariallabes
סוג שפמנון (Clarias)
סוג ומין יחיד Dinotopterus cunningtoni
סוג ומין יחיד Dolichallabes microphthalmus
סוג Encheloclarias
סוג Gymnallabes
סוג Heterobranchus - בו הוונדו
סוג Horaglanis
סוג ומין יחיד Platyallabes tihoni
סוג ומין יחיד Platyclarias machadoi
סוג Tanganikallabes
סוג ומין יחיד Uegitglanis zammaranoi
סוג ומין יחיד Xenoclarias eupogon
שחאדה שחאדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1930 כפר יאסיף, פלשתינה (א"י), ישראל 
 פטירה:  2010 (בגיל 80 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
שחאדה שחאדה (شحادة شحادة; 1930, כפר יסיף - 2010) היה כומר האוונגלי־אפיסקופלי ערבי-ישראלי, פעיל פוליטי, ויו"ר הוועד הארצי להגנה על האדמות.
בשנת 1975 היה ממייסדי הוועד הארצי להגנה על האדמות שהוקם ביוזמת רק״ח במטרה לפעול נגד החלטת הממשלה לבצע הפקעות קרקע גדולות בגליל להרחבתן של הערים כרמיאל ונצרת עילית. שחאדה שימש כראש הארגון והיה מיוזמי יום האדמה הראשון בשנת 1976.
בשנת 1988 ייסד יחד עם הרב ג'רמי מילגרום את "אנשי דת למען שלום" (Clergy For Peace), ארגון שמטרתו לקדם את השלום בעזרת אנשי דת יהודים, נוצרים ומוסלמים.
עד למותו שימש כסגן יושב ראש החזית הדמוקרטית לשלום ולשוויון ובנוסף הוא שימש ככומר של כנסיית יוחנן הקדוש בחיפה ויושב ראש בית הספר יוחנן הקדוש בחיפה.
שייח' שעלה

שֵׁיח' שֻׁעְלֵה היא כיפה הסמוכה לכפר א-נאקורה שבשומרון. הכיפה נמצאת בגובה 552 מטר מעל פני הים, מול התל של שומרון העתיקה. במקום שרידים של מבנה עתיק. מעל שער הכניסה למבנה נמצאת כתובת יוונית מהמאה ה-4 (התקופה הביזנטית בארץ ישראל) המספרת על הבניין המפואר שהוקם במקום לזכרו של אליהו הנביא:
אליהו הנביא מכונה בפי הערבים גם בשם "נביא האש". משמעות השם שעלה, "בעל השלהבת" בערבית, מרמזת למסורת המקומית המייחסת לכאן את אירוע האש שירדה ושרפה את שליחי אחזיה מלך ישראל שבאו אל אליהו הנביא.
האירוע המדובר מתואר בספר מלכים ב':
וַיִּשְׁלַח אֵלָיו שַׂר-חֲמִשִּׁים, וַחֲמִשָּׁיו; וַיַּעַל אֵלָיו, וְהִנֵּה יֹשֵׁב עַל-רֹאשׁ הָהָר, וַיְדַבֵּר אֵלָיו, אִישׁ הָאֱלֹהִים הַמֶּלֶךְ דִּבֶּר רֵדָה. וַיַּעֲנֶה אֵלִיָּהוּ, וַיְדַבֵּר אֶל-שַׂר הַחֲמִשִּׁים, וְאִם-אִישׁ אֱלֹהִים אָנִי, תֵּרֶד אֵשׁ מִן-הַשָּׁמַיִם וְתֹאכַל אֹתְךָ וְאֶת-חֲמִשֶּׁיךָ; וַתֵּרֶד אֵשׁ מִן-הַשָּׁמַיִם, וַתֹּאכַל אֹתוֹ וְאֶת-חֲמִשָּׁיו.
פסגה סמוכה, הממוקמת ממזרח לשייח' שעלה, קרויה זהרת א-שייח' שעלה וגובהה 642 מ'.
אולם המצודה
המשקוף עם הכתובת ביוונית
שייח' שעלה - מבט כללי
מבט משומרון העתיקה לעבר שייח' שעלה (התל משמאל). למטה ממנו הכפר א-נקורה
מבט על שומרון העתיקה, הגבעה הנמוכה מצד שמאל, ליד הכפר הערבי סבסטיה
הערות שוליים

↑  זאב וילנאי, אריאל - אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, עם עובד, 1980.
↑  זאב וילנאי, אגדות ארץ ישראל חלק א', קריית ספר, 1988: "מקום האש שירדה בימי אליהו הנביא", עמוד 349.
↑  יהודה זיו, תרמיל צד, כתר, 1988, עמוד 258.
שפמנונים ערפדיים

| שפמנונים ערפדיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: שפמנונים ערפדיים
שם מדעי
 Trichomycteridae ‏בליקר, 1858

שפמנונים ערפדיים (שם מדעי: Trichomycteridae) היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים.
מאפיינים

מינים אלה הם הקטנים שבשפמנונים והם אינם עולים כמעט על 2 ס"מ וחלקם שקופים לגמרי. הם משתמשים בחוש הריח כדי למצוא את דרכם יותר מראייה. אלו דגים מוארכים בעלי כריות יניקה גדולות בשפתיהם והסנפירים קטנים מאוד. כמו ששמם מרמז אלו דגים טפיליים הניזונים מדם ומבשר של מיני דגים אחרים כולל שפמנונים אחרים החיים בנהר. הם נצמדים להם לזימים ומוצצים את דמם. חלקם ניזונים כאוכלי קשקשת מקשקשי הדגים במקום מבשרם.
דגים אלה חיים בנהר האמזונאס והאורינוקו ובעוד נהרות באמריקה הדרומית ובאמריקה המרכזית.
מיון

משפחה שפמנונים ערפדיים (Trichomycteridae)
תת-משפחה Copionodontinae
תת-משפחה Glanapteryginae
תת-משפחה Sarcoglanidinae
תת-משפחה Stegophilinae
תת-משפחה Trichogeninae - בה סוג אחד - Trichogenes
תת-משפחה Trichomycterinae
תת-משפחה Tridentinae
תת-משפחה Vandelliinae
שפן הסבך

| שפן הסבך |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: שפנאים
משפחה:: שפניים
סוג:: Heterohyrax 
מין:: שפן הסבך
שם מדעי
 Heterohyrax brucei ‏גריי, 1868
תחום תפוצה


שפן הסבך (שם מדעי: Heterohyrax brucei) הוא מין יחיד בסוגו של יונק קטן ממשפחת השפניים. שפן זה חי בערבות עשב וסוואנות במזרח אפריקה והוא בעל פרווה חומה-זהובה.
מאפיינים

שפן זה מזכיר מעט את שפן הסלע אך יותר קטן ובעל לסתות קטנות ועגולות יותר. הוא בעל פרווה חומה מעט ובקצה הגב ישנם שערות מנומרות בחום-זהוב. הרגליים קצרות ויש לו טוחנות גדולות המזכירות ניבים בקצה הלסת. כמו לרוב השפנים הוא בעל אוזניים, אף וזנב קצרים. הרגליים קצרות וצהובות מעט. אורכו הממוצע 305–380 מ"מ ומשקלו 2.3-3.6 ק"ג.
השפנים חיים במחילות באזורי אפריקה המזרחית וחיים בחבורות בינוניות של 5–34 פרטים. הם שוכני אזורים סלעיים אך יורדים לאכול מהעצים ומבלים הרבה מהזמן בסבכים ומכאן שמם.
מזון: השפן בעיקר מניצנים, פרחים, עלים וזרעים של צמחים שונים ורק לעיתים נדירות אוכלים עשב. לעיתים הם גם עולים על עצים כדי למצוא מזון. הם שותים לעיתים נדירות.
אויבים: לשפן הקטן מגוון אויבים ביניהם חתולים גדולים כמו האריה והנמר, צבועים, תנים, עופות דורסים ונחשים גדולים. הקטנים פגיעים גם לחתולים קטנים, שועלים, נמיות, נחשים, בזים וינשופים.
הערות שוליים

↑  שפן הסבך באתר הרשימה האדומה של IUCN
רכס ורמיליון (מינסוטה)

ערך זה עוסק ברכס במינסוטה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  מינסוטה, ארצות הבריתארצות הברית
 קואורדינטות:  47°49′10″N 92°14′29″W﻿ / ﻿47.819444444444°N 92.241388888889°W﻿ / 47.819444444444; -92.241388888889
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רכס ורמיליון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה רכס ורמיליון(למפת מינסוטה רגילה) סיינט פול מיניאפוליס דולות' רוצ'סטר סנט קלאוד מורהד קנדה צפ. דק.  דרום דקוטה  איווה ויסקונסין ימת סופיריוררכס ורמיליון(למפת מינסוטה מוגדלת) סיינט פול מיניאפוליס דולות' רוצ'סטר סנט קלאוד מורהד קנדה צפ. דק.  דרום דקוטה  איווה ויסקונסין ימת סופיריוררכס ורמיליון
 
רכס ורמיליון (באנגלית: Vermilion Range) הוא רכס הרים במדינת מינסוטה שבארצות הברית.
הרכס ממוקם בין העיר טאוור ובין העיר אילאי.
ברכס מצויים מרבצים משמעותיים של עפרות ברזל; ולצד רכס מסאבי ורכס קויונה הם מהווים את רכסי הברזל של מינסוטה.
היסטוריה

בשונה מרכס מסאבי בו עפרות הברזל מצויות בסמוך לפני הקרקע, כך שניתן לכרות אותן בחפירת בורות, ברכס ורמיליון (וברכס קווינה) העפרות מצויות עמוק באדמה, ועל כן, על מנת להוציאן, נדרשים לחפור מכרות עמוקים. עומקו של מכרה סאודאן מגיע לעומק של 800 מטרים מתחת לאדמה.
הכרייה ברכס החלה בשנת 1883.
ברכס פעלו 11 מכרות, שחמשה מהם באזור העיר אילאי. המכרות הפיקו 70 מיליון טונות של עפרות ברזל.
בין השנים 1930–1835 מחצית מכריית עפרות הברזל בעולם הייתה ממכרות מינסוטה. בשנת 1951 נכרו במכרות אלה 82% מעפרות הברזל שנכרו בארצות הברית.
המכרה הגדול ביותר שפעל ברכס - מכרה סאודאן נסגר בשנת 1962. המכרה אחרון באזור נסגר בשנת 1964.
לקריאה נוספת

• R. D. COTTER, H. L. YOUNG, L. R. PETRI, and C. H. PRIOR, , 1759
• Richard W. Ojakangas, , PP 126-127, 179-181
הערות שוליים

1 2 3  ההיסטוריה של הכרייה ברכס ורמיליון
↑  ההיסטוריה של הכרייה במדינת מינסוטה
רכס זאגראוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  64°52′50″S 61°49′00″W﻿ / ﻿64.8806°S 61.8167°W﻿ / -64.8806; -61.8167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרכס זאגראוס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרכס זאגראוס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס זאגראוס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירכס זאגראוס
 
רכס זגראוס (באנגלית: Zagreus Ridge; בבולגרית: хребет Загрей) הוא רכס מצוקים שאינו מכוסה קרח, בחוף אוסקר השני, בארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
אורכו של הרכס 10 קילומטרים ורוחבו 3.8 קילומטרים.
שיא גובהו של הרכס 1,100 מטרים מעל פני הים (בפסגת מארצ'אבו).
הרכס יורד מרמת פורבידן לכיוון דרום מערב, בין קרחון הקטוריה וקרחון פאספאל.
היסטוריה > מיפוי הרכס

הרכס מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1978.
היסטוריה > מקור השם

הרכס נקרא על שמו של האל התראקי זגראוס.
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי של בולגריה (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על פסגת מארצ'אבו
שייח נדוי

שייח טידיאן נְדו֗י (בצרפתית: Cheikh Tidiane N'Doye; נולד ב-29 במרץ 1986) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת הקשר בקאן.
קריירת מועדונים

נדוי  התחיל את הקריירה שלו ביקאר, ממנה עבר לאפינאל הצרפתית. בקיץ 2012 חתם בקרטיי.
בקיץ 2015 חתם באנז'ה מליגת העל הצרפתית.
ב-14 ביולי 2017 חתם נדוי בברמינגהאם סיטי לשנתיים. ב-16 באוגוסט 2018 הושאל לאנז'ה עד לסיום העונה.
באוקטובר 2024 חתם בקאן.
קריירה בינלאומית

ב-31 במאי 2014 ערך נדוי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל בתיקו 2-2 נגד קולומביה, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת.
נדוי  השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2017 ומונדיאל 2018.
שאיוהידווג

שאיוהידווג (בהונגרית: Sajóhídvég) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
בשאיוהידווג חיו מעט יהודים ובמקום קיים בית קברות יהודי.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 29 | 843 |
| 1910 | 16 |  |
| 1920 | 10 |  |
| 1930 | 10 |  |
| 1941 | 9 | 993 |
שבץ חולף

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 טיפול:  קלופידוגרל  וארפרין  dabigatran etexilate  ריברוקסבאן  ezetimibe / simvastatin 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1910519 
 MeSH:  D002546
 סיווגים
 ICD-11:  8B10 
 
שבץ חולף (או אירוע איסכמי חולף; באנגלית: transient ischemic attack ובראשי תיבות TIA) הוא שבץ איסכמי שתסמיניו חולפים בטווח של כמה דקות (ועד שעה) מהופעתם. שבץ חולף מהווה כחמישית מכלל אירועי השבץ המוחי, שכיחותו עולה עם הגיל ובמקרים רבים הוא מקדים אירוע מוחי עם נזק נוירולוגי קבוע.
אבחון

לרוב אירוע מוחי חולף נמשך מספר דקות בלבד, לכן עיקר האבחנה היא לפי תיאור המקרה שהיה ותלונות החולה. יש חשיבות רבה לפינוי החולה לבית חולים לצורך גילוי הגורם לאירוע המוחי וטיפול במחלת הרקע, כדי למנוע הופעת שבץ מאוחר יותר. הבדיקות החשובות ביותר לאחר אירוע מוחי חולף הן:
בדיקת דם ולחץ דם – לשלילת גורמי סיכון כולסטרול גבוה, קרישיות יתר או יתר לחץ דם.
אולטרה סאונד לעורקי הקרוטיד לשלילת היצרות של העורקים הללו.
הדמיית המוח – בדיקות CT או MRI לבדוק האם אירע נזק למוח, והאם קיים נזק מבני במוח העלול להגביר את הסיכון לשבץ.
אק”ג ואקו לב – לשלול הפרעות בקצב הלב ופגיעה מבנית בלב (הפרעה בתפקוד הלב מגבירה את הסיכון ליצירת קרישי דם).
הסיכוי לשבץ מוחי לאחר שבץ חולף

מחקרים רבים שנערכו בעשור האחרון מראים שהשכיחות לשבץ מוחי לאחר שבץ חולף היא גבוהה ביותר דווקא בימים הראשונים שלאחר השבץ החולף: במטא-אנליזה של המחקרים הרלוונטיים נמצא סיכון של 3.1% תוך יומיים, 6.4% תוך חודש ו-8.7% תוך 3 חודשים. משמעות תוצאות המחקרים היא ששבץ חולף הוא גורם הסיכון ברמה הגבוהה ביותר לשבץ מוחי.
ראו גם

שבץ שקט
הערות שוליים

↑  מתוך נייר עמדה של איגוד הנוירולגים
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שעורה כלואה

| --- | --- |

עפעף מושפע משעורה כלואה
 תחום:  אופתלמולוגיה
 מיקום אנטומי:  meibomian glands 
 טיפול:  triamcinolone acetonide  פלואורואורציל 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  797763 
 DiseasesDB:  6009
 MeSH:  D017043
 MedlinePlus:  001006
 סיווגים
 ICD-10:  H00.1
 ICD-11:  9A02.0 
 
שעורה כלואה, ידועה גם בשם כלזיון (באנגלית: Chalazion), אשר משמעו ביוונית "ברד קטן", היא ציסטה באזור העפעף הנגרמת כתוצאה מסתימה בבלוטת שומן. הכלזיון נמצא בדרך כלל באמצע העפעף, בצבע אדום, ואינו כואב. בדרך כלל הוא גדל בהדרגתיות במהלך מספר שבועות.
כלזיון עשוי להתרחש בעקבות שעורה או נובע משמנים מוקשים אשר חוסמים את הבלוטה. הבלוטה החסומה היא בדרך כלל בלוטת מייבומיאן (באנגלית: meibomian), אך היא יכולה להיות גם בלוטת זייס (באנגלית: Zeis). השעורה והצלוליטיס עשויים להופיע באופן דומה. השעורה, עם זאת, בדרך כלל פתאומית יותר בהופעתה, כואבת, ומתרחשת בקצה העפעף. גם צלוליטיס בדרך כלל כואב.
הטיפול מתחיל בדרך כלל בקומפרסים חמים. במקרה והוא לא יהיה יעיל, ניתן לנסות הזרקת סטרואידים לתוך הנגע. במקרה והוא גדול, ייתכן שיהיה מומלץ לחתוך ולנקז. אף על פי שהמחלה נפוצה, שכיחותה המדויקת של התופעה אינה ידועה.
סימנים ותסמינים

כאבים מנפיחות העפעף
רכות העפעף
דמע מוגבר
כבדות של העפעף
אדמומיות של הלחמית
אבחון

ציסטה של שעורה כלואה או מייבומיאן עלולה להיות לפעמים מאובחנת בטעות כשעורה.
אבחון > אבחנה מבדלת

בלוטות החלב אדנומה
בלוטות החלב קרצינומה
סרקואידוזיס גרנולומה
גוף זר גרנולומה