stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מועדון החנונים
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 18 | 18 | 16 בפברואר 2014 | 17 במרץ 2014 |
|  | 2 | 18 | 18 | 6 בדצמבר 2015 | 4 בינואר 2016 |
|  | סרט | סרט | סרט | 3 באוגוסט 2017 | 3 באוגוסט 2017 |
דמויות > החנונים

יותם (יואב רוטמן) – גיבור הסדרה. מקים המועדון, המנהיג של החבורה. חכם, בעל דמיון מפותח וקצת מבולבל, אלרגי לאשכוליות, מאוהב בשקד, ומסכן את האלרגיה שלו רק כדי להתנשק איתה בהצגה הבית־ספרית. בשלב מסוים נהיה חבר שלה. בסוף כל פרק כותב חוק חדש בספר החוקים של החנונים, בסוף העונה הראשונה מתאהב בדנה והופך לחבר שלה, אך לבסוף הם נפרדים. בעונה בנוסף הוא מגלה שהוא ואולגה קרובי משפחה. בעקבות מאבקים בסדרה קנאה וכעס על זה שלדנה יש מעריץ באינטרנט, היא נפרדת ממנו. בסוף העונה השנייה הוא ודנה חוזרים.
דנה (עמית פרקש) – חנונית אמיתית. חברותית ותחרותית. צינית, שנונה ומכורה לקומיקס "ערפדים בחלל", היא מאוהבת ביותם בסתר, והחברה הטובה ביותר של הגר. נוהגת לחשוב שכל תוכנית שלה "בטוח תעבוד". הופכת לחברה של יותם בסוף העונה, אך לבסוף הם נפרדים. בעונה השנייה היא ויותם מתחילים לצלם סדרת רשת בדיונית. בעקבות מאבקים בסדרה וקנאה מצד יותם על כך שיש לדנה מעריץ בשם "ג'ונאס", היא נפרדת ממנו. אלרגית לפרחים. בסוף העונה השנייה היא ויותם חוזרים.
שוסטק (נוה צור) – נגן טובה, חברו הטוב ביותר של צחי. הולך עם סנדלים וגרביים, ואובססיבי לגבי גרביים. הרקדן הכי גרוע בבית הספר. הוא לא חכם כמו שאר החנונים. הוא וצחי מנסים להתחיל עם בנות רוב הזמן, אך ללא הצלחה. מאוהב בלילי ובעונה השנייה הופך לחבר שלה, מה שגורם לו להזניח את צחי.
צחי (אורי בלופרב) – תלמיד מצטיין. בלרינה לשעבר. חברו הטוב ביותר של שוסטק. חי באשליה שהוא מקובל ומושך, בכל פעם מביא רעיונות גרועים ולא מעשיים להכיר בנות. חושב שהוא "מלך הדיסקו". ברוב הפרקים רב עם שוסטק, דבר המשפיע על כל המועדון. מכור לריקודי עם.
הגר (לני כהן) – פרנואידית, רואה שחורות, היפוכונדרית, חולת ניקיון, בטוחה שסוף העולם עומד להגיע ועסוקה בדרכי התגוננות, קוראת הרבה ספרים שעוסקים בדרכי התגוננות. חברתה הטובה ביותר של דנה. חתואל מאוהב בה, אולם היא מסרבת לקיים עמו קשר רומנטי. מכורה לריקודי עם. חלומה להתקבל לתוכנית חלל בנאס"א, דבר שהיא כמעט מצליחה להגשימו בעונה השנייה, אך לבסוף היא לא מתקבלת. בסרט הגר לא משתתפת כי היא בקייטנה.
חתואל (אורי זמיר) – תלמיד בבית הספר. עורך דין מאולתר. מתנשא ושוויצר. חושב שהוא הכי חכם ושכולם טובים פחות ממנו. מאוהב בהגר, לא נמצא במועדון.
דמויות > המקובלים

תות שיבלי (שיר מורנו) – מלכת הכיתה והחברה של תום. פקאצה, יפה וסנובית. מודעת לכוחה ומעמדה ומשתמשת בהם כדי לרדת לחייהם של החנונים. בעונה השנייה תום נפרד ממנה כי עבר לזימבבואה. בהמשך מודחת מתואר מלכת הכיתה בעקבות מעשה שלילי שעשתה, אך בסוף משיבה אליה את התואר והופכת אף להיות קיסרית הכיתה, בעקבות החרטה של לילי על המעשה. שבה לתום בסוף העונה השנייה. ( לפי צחי שפגש אותה ביום הראשון ללימודים היא עשתה בדיקת עיניים ולכן היא צריכה משקפיים ומסתירה את זה)
אורן "טונה" (יון תומרקין) – שונא חנונים. שונא שקוראים לו אורן "טונה" (כי נודף ממנו ריח אדיר ומסריח של טונה). הבריון שמאיים והטיפש של בית הספר שנשאר כיתה 5 פעמים. מדבר באופן מוזר ופולט מלא שטויות תוך כדי דיבור. נהיה בן זוגה של שקד בעונה השנייה וכך נהיה גם יותר נחמד. מתקבל בסוף העונה השנייה לתוכנית החלל של נאס"א.
תום מלך הכיתה (עומר דרור) (עונה 1, אורח בעונה 2) – מלך הכיתה וחבר של תות. אוהב את עצמו ובטוח בעצמו, ומשוכנע שכולם צריכים לאהוב אותו באותה המידה. משתמש בחנונים לצרכיו. בעונה השנייה נפרד מתות ועבר לזימבבואה מתוך כוונה להיות מלך הכיתה שם. בסוף העונה השנייה הוא ותות חוזרים.
חורחיטו חינמון (דניאל ליטמן) (עונה 2) – תלמיד חדש שמגיע מארגנטינה. לא זז לשום מקום בלי הגלשן שלו (שנתן לו את השם רודריגו). תות רוצה שיהיה מלך הכיתה החדש אך אינו מודע לכך. דובר רק מילה אחת בעברית: ״בכיף״. למרות שהוא לא דובר עברית כולם מבינים אותו. באחד מהפרקים לומד עברית מהגר ומדבר כרגיל (פרט לכך שהוא הוגה "ח'" במקום "ג'").
דמויות > תלמידים נוספים

לילי (אליאנה תדהר) (עונה 2) – תלמידה חדשה בבית הספר, חולמת להיות עיתונאית עם כתבות מפתיעות במיוחד מוכנה ללכלך ולסכסך רק כדי שתהיה לה כתבה מפתיעה. יצאה עם שוסטק פעמיים כדי להוציא ממנו ידיעות עיתונאיות לקראת סוף העונה הופכת לנחמדה ולא פוגעת שוב באיש לאחר ששוסטק נעלב ממנה. נהיית בת זוגו של שוסטק לקראת סוף העונה השנייה.
שקד (שירה נאור) – תלמידה בבית הספר בעלת שיער אדום שאינו אופייני.אלרגית לפומלות, אוהבת מאוד בעלי חיים והתחביב הכי גדול שלה הוא לאלף. מנסה למשוך את יותם ואת אורן לתחום בעלי החיים. חברה של יותם באמצע העונה הראשונה ובעונה השנייה חברה של אורן.
דמויות > צוות בית הספר "סרפדים"

בלהה חלץ פעמון (ענת מגן-שבו) – המורה בבית הספר "סרפדים" ומחנכת את הכיתה של החנונונים. לא חכמה במיוחד, חולמת להיות מנהלת בית הספר. מאוהבת במשה משה.
אולגה טקצ'נקו (דורין קריו) – המורה לספורט בבית הספר "סרפדים". קשוחה ואכזרית, גודלה על ידי כלבי דינגו ביערות הקרח של קמצ'טקה. שונאת חנונים וחולמת לשים את כל החנונים בצינוק חשוך ומפחיד. אוהבת את חביב פרץ. במהלך העונה השנייה מגלה שהיא ויותם קרובי משפחה. מפחידה את כולם בכך שמאיימת עליהם שתשלח אותם לריצת אלפיים מסביב לכל בית הספר.
חביב פרץ (אסף פריינטא) – זמר חתונות מזרחי, האהבה של אולגה. הדמות היא פרודיה על משה פרץ. בעונה השנייה התחיל ללמד מוזיקה ושירה בבית הספר "סרפדים" בעקבות העלמת מס שבגללה הוא התנדב לקהילה (הוא קיבל הזדמנות לבחור בין תרומה לקהילה לבין ריצוי מאסר בבית הכלא, הוא רצה להיכנס לבית כלא ולא היה שם מקום פנוי). שם משפחתו המקורי הוא זיגלווקס.
משה משה (יוסי מרשק) (עונה 1) – בעל הקיוסק של בית הספר שמוכר דברים ישנים במחיר מופקע, עזב על מנת להגשים את חלומו להכין מקושקשות בחו"ל.
אבי אבי (עידו מוסרי) (עונה 2) – אחיו של משה משה ובעל הקיוסק במקומו בגלל שמשה משה עזב. נוהג להכין מאכלים משונים ובלתי אכילים שבעיניו הם למעשה גורמה.
כרמון כלנית (רודי סעדה) (עונה 2) – מפקח בית הספר, בלהה רצתה להרשים אותו, לאחר שבביקורו הקודם אולגה שרקה במשרוקית שלה חזק לאחר שהעיר לה על עוצמת המשרוקית, הופיע בפרק 2.
דמויות > שחקנים אורחים

שמרית (לני חסין) (עונה 2) – יצאה עם צחי לדייט, וצחי חשש שהיא תריח את גרבי המזל המסריחים שלו, מכיוון שהגר אמרה לו לא להוריד אותם. בסוף, היא נפרדה ממנו לאחר שראתה אותו לובש מגפיים מכוערים, שנעל נגד ריח הגרביים, הופיעה בפרק 9.
סקאלי (קארין סרויה) (עונה 2) – הבוחנת של הגר לתוכנית החלל של נאס"א, הגיעה מוושינגטון די. סי, בדקה אם הגר יכולה להשחיל שרוכים של נעליים ולקשור אותם בתוך "הבועה", בה רמת החמצן מאוד נמוכה (כמו בחללית), לבסוף אחרי שהגר לא הצליחה, אורן לקח את הנעל שהגר החזיקה, והצליח לקשור את השרוכים, ולכן הוא נבחר להיות התלמיד הראשון בחלל. הופיעה בפרק האחרון.
אביטל (שירה לוי) (עונה 1) – בלונדינית, חברתה הטובה של תות. התחרה ביחד עם תות בתואר הרקדניות הכי טובות.
הסרט

ב-3 באוגוסט 2017 יצא סרט המבוסס על הסדרה, "מועדון החנונים: הסרט". בסרט ארבעת החנונים: דנה, יותם, צחי ושוסטק מתחילים את חופשת הקיץ ובהפתעה מגלים שהזמינו אותם למסיבת קיץ של מקובלים, כשהמסיבה מתחילה כולם מגלים שיהלום שהוצב בבית נגנב.
מגדל T1

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים, בניין משרדים 
 שימוש:  משרדים
 כתובת:  קורבוואה 
 מיקום:  לה דפאנס, פריז
 מדינה:  צרפת צרפת
 בעלים:  GDF Suez
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2005–2008 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2008 
 אדריכל:  Valode & Pistre
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות מודרנית 
 מידות
 גובה:  185 מטר (607 רגל) מטר
 שטח:  70,000 מטר רבוע
 קומות:  37
 
 קואורדינטות:  48°53′46″N 2°14′22″E﻿ / ﻿48.896111111111°N 2.2394444444444°E﻿ / 48.896111111111; 2.2394444444444
 אתר רשמי
  (למפת פריז מוגדלת) מגדל T1(למפת פריז רגילה) מגדל T1
 
מגדל T1 (ידוע גם בשם: מגדל GDF סואץ) הוא גורד שחקים משרדי הממוקם בלה דפאנס, מרכז העסקים הראשי בעל רבי קומות שנמצא במערב מטרופולין פריז, בירת צרפת.
בניית המגדל החלה בשנת 2005 והמגדל הושלם בשנת 2008. המגדל, אשר גובהו 185 מטרים (607 רגל), הוא המגדל השלישי בגובהו המרכז העסקים הראשי לה דפאנס אחרי מגדל טוטאל (190 מטר) ומגדל ראשון (231 מטר). במגדל 37 קומות, הוא משתרע על שטח של 70,000 מטר רבוע והוא כולל 18 מעליות. מאז שנת 2010 כל חללי המשרדים במגדל כבר הושכרו על ידי GDF Suez.
אזרבייג'ן

העיר העתיקה של הבירה באקו, וברקע גורדי השחקים המכונים מגדלי הלהבה
מסגד ביביהבייט בבאקו
נוף הררי במחוז האיסמעילי(אנ') שבאזרבייג'ן
רפובליקת אָזֶרְבַּיְיגָ'ן (באזרית: Azərbaycan Respublikası) היא מדינה באירואסיה, בעבר הקווקז הסמוכה לים הכספי. היא גובלת ברוסיה בצפון, בגאורגיה ובארמניה במערב, ובאיראן בדרום.
הרפובליקה האוטונומית של נחצ'יבאן היא מובלעת המצויה אף היא בשליטת אזרבייג'ן, ולה גבול עם ארמניה מצפון וממזרח, עם איראן מדרום וממערב, ורצועה קצרה של גבול עם טורקיה מצפון-מערב. לאזרבייג'ן ישנן שלוש מובלעות נוספות (קארקי, בארחודארלי ויוחארי אסקיפארה) בתוך שטח ארמניה ואף מכילה בתוכה את מובלעת ארטסוואשן הארמנית.
לרפובליקה האזרית יש מורשת תרבותית עתיקה. היא שוכנת בחבל-ארץ הנחשב למקורן של ציוויליזציות עתיקות. היא נחשבת כבעלת אחת החברות האסלאמיות המתפתחות והכי פחות אדוקות, ולאחת המדינות עם הסובלנות הגבוהה ביותר לבני דתות אחרות, כמובן כל זאת ביחס לכלל המדינות המוסלמיות בעולם. בעוד שהחוקה האזרית לא מגדירה דת רשמית במדינה, מרבית אזרחיה משתייכים לזרם האסלאם-השיעי. למרות זאת, הזהות המוסלמית של האזרים נוטה להיות מבוססת יותר על זיקה אתנית ותרבותית. עיר הבירה של אזרבייג'ן היא באקו.
אזרבייג'ן הייתה למדינה השנייה בעלת רוב מוסלמי (אחרי הרפובליקה העממית של קרים שבסמוך לאוקראינה) הנחשבת כבעלת משטר דמוקרטי לא-אדוק (הרפובליקה הדמוקרטית של אזרבייג'ן). היא נוסדה בשנת 1918, והצטרפה לברית המועצות בשנת 1920, כשבאותו תקופה נודעה בשם אזרבייג'ן הסובייטית. בתחילת שנת 1991, עם התפרקות המשטר הסובייטי, היא שבה והפכה לעצמאית. מאוחר יותר, במהלך מלחמת נגורנו קרבאך[דרושה הבהרה], כבשה ממנה הרפובליקה הארמנית את חבל-הארץ נגורנו-קרבאך, את השטחים המקיפים אותו, וכן גם מספר מובלעות נוספות.
רובם המכריע של אוכלוסיית אזרבייג'ן הם מוסלמים, והיא אף מדינה חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי. ראש הממשלה הנוכחי הוא עלי אסדוב, ונשיא המדינה הוא אילהם אלייב.
פוליטיקה

אזרבייג'ן היא רפובליקה נשיאותית. הנשיא נבחר לכהונה בת חמש שנים ואחראי, בין השאר, על מינוי השרים בממשלה. בית המחוקקים האזרי מונה 125 חברים אשר נבחרים בבחירות כלליות. הנשיא וראש הממשלה אינם חברים בבית המחוקקים. חוקת אזרבייג'ן מכריזה על שוויון זכויות ללא הבדל דת, גזע ומין, אך בפועל מתרחשות הפרות רבות של זכויות האדם באזרבייג'ן, על פי דיווחים של ארגוני זכויות האדם.
פוליטיקה > יחסים עם ישראל

לאזרבייג'ן יש יחסים מצוינים עם ישראל, למרות היותה מדינה מוסלמית שיעית. בין המדינות ישנו סחר נרחב במשאבים, ונכון ל-2009, כ-50% מהנפט הנצרך בישראל מיובא מאזרבייג'ן.
במרץ 2023 פתחה אזרבייג'ן שגרירות בתל אביב, כך הפכה אזרבייג'ן למדינה המוסלמית-שיעית הראשונה הפותחת שגרירות במדינת ישראל.
כלכלה

אזרבייג'ן היא ארץ חקלאית בעיקרה, ויותר מ-40% מתושביה כפריים. כ-18% משטח המדינה מעובדים. החקלאות באזרבייג'ן היא חקלאות שלחין ברובה השקיה מלאכותית, והיא מהווה כשליש מהתמ"ג (תוצר מקומי גולמי). באזור השפלה, חקלאי אזרבייג'ן מגדלים, בין השאר, כותנה, פירות, חיטה, תה, טבק ומינים רבים של ירקות. תולעי המשי מגודלות באזרבייג'ן לייצור משי טבעי לתעשיית הטקסטיל. כמו כן, מגדלים בקר, כבשים ועזים, בקרבת האזור ההררי במדינה.
הדייגים האזרים דגים פירות ים ודגים בים הכספי הגובל במדינה.
מוצרי התעשייה העיקריים הם מוצרי הנפט, דשנים, כימיקלים, מלט, מוצרי בשר, טקסטיל וקוויאר. באזרבייג'ן ישנם שדות גדולים של נפט וגז טבעי, אבל הפוטנציאל שלהם נוצל רק באופן חלקי בשל אי היציבות הפוליטית באזור וחוסר בהשקעות מצד השלטון הסובייטי של ברית המועצות. עם זאת, כ-70% מההכנסות של אזרבייג'ן מיצוא מקורם במוצרי נפט. הפקת נפט מבוצע על ידי חברה ממשלתית שהיא חלק של משרד האנרגיה.
באזרבייג'ן משאבי טבע נוספים, ובהם ברזל, בוקסיט, נחושת, עופרת, אבץ ומלח.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 סבלה המדינה מאבטלה גבוהה וירידה ברמת החיים, בין השאר בשל הסכסוך המתמשך עם ארמניה, אך בתחילת המאה ה-21 התפתחה תעשיית הנפט והגז במדינה וחל גידול בשטחים המעובדים, שהובילו לצמיחה גבוהה בתוצר המקומי הגולמי השנתי.
ישראל מוכרת לאזרבייג'ן מערכות נשק מתקדמות בתמורה לכמויות נפט גדולות.
גאוגרפיה

אזרבייג'ן ממוקמת באירואסיה לחוף הים הכספי, היא גובלת ברוסיה ובגאורגיה בצפון, בארמניה במערב ובאיראן בדרום.
פני השטח של המדינה מאוד הרריים (הרי הקווקז), כאשר 50% הם ההרים הנמצאים במרכז המדינה. במזרח קיים שטח מישור רחב המשתפל לעבר הים הכספי. כ־11% משטחי הארץ מיוערים.
האקלים באזרבייג'ן הוא צחיח בכל חלקי המדינה פרט לאזור הדרום-מזרחי. באזור הדרום-מזרחי הטמפרטורה נעה בין 6 מעלות צלזיוס בחורף ל-26 מעלות בקיץ (ממוצע). באזורים ההרריים, הטמפרטורה נעה בין 12 מעלות בקיץ ל-9- בחורף. כמות המשקעים השנתית נעה בין 200 ל-400 מ"מ בשנה. הכמות הנמוכה ביותר נמדדת בדרך-כלל באזור הצפון-מזרחי. באזור הדרום-מזרחי, לעומת-זאת, האקלים לח בהרבה וכמות המשקעים יכולה להגיע ל-1,300 מ"מ בשנה. ברוב חלקי המדינה, העונות הגשומות ביותר הן האביב והסתיו ואילו הקיץ הוא העונה החמה ביותר.
מקווי המים של המדינה הם ימת מינגאצאור, נהר קורה ויובליו (הגדול ביניהם הוא אראס).
היסטוריה

לשטחים הכלולים בשטחה של אזרבייג'ן המודרנית יש היסטוריה בת אלפי שנים של שלטונות מתחלפים, הלאום האזרי התגבש בעת החדשה המאוחרת. לפני חידוש העצמאות בשנת 1991 ידעה אזרבייג'ן רק תקופת עצמאות אחת קצרה בת פחות משנתיים (1918–1920).
היסטוריה > בעת העתיקה

העדות המוקדמת ביותר להתיישבות אנושית בשטחה של אזרבייג'ן מתוארכת לתקופת האבן המאוחרת וקשורה לתרבות הגורוצ'אי של מערת אז'יק.
ההתיישבות המוקדמת כללה את הסקיתים במהלך המאה ה-9 לפני הספירה. בעקבות הסקיתים, הגיעו מדיים איראנים לשלוט באזור שמדרום לנהר אראס. המדים יצרו אימפריה עצומה בין השנים 900 ל-700 לפני הספירה, ששולבה באימפריה האחמנית בסביבות שנת 550 לפני הספירה. האזור נכבש על ידי האכמנים והוביל להתפשטות הזורואסטריזם.
היסטוריה > מהתקופה הסאסאנית ועד התקופה הספאווית

האימפריה הסאסאנית הפכה את אלבניה הקווקזית למדינה קליינטית בשנת 252, בעוד המלך אורנייר אימץ רשמית את הנצרות כדת המדינה במאה ה-4. למרות השלטון הסאסאנידי, אלבניה נותרה מדינה עד המאה ה-9, בעודה כפופה לחלוטין לאימפריה הסאסאנית, ושמרה על המלוכה שלה. למרות היותו אחד מהווסלים הראשיים של הקיסר הסאסאני, למלך האלבני היה רק מראית עין של סמכות, והמושל הסאסאני החזיק ברוב הסמכות האזרחית, הדתית והצבאית.
במחצית הראשונה של המאה ה-7, אלבניה הקווקזית, עברה לשלטון מוסלמי נומינלי עקב הכיבוש המוסלמי של פרס שכלל הכיבוש המוסלמי של אזרבייג'ן. הח'ליפות האומיית הדפה הן את הסאסאנים והן את הביזנטים מדרום הקווקז והפכה את אלבניה הקווקזית למדינה קליינטית לאחר שהתנגדות נוצרית בראשות המלך ג'וונשיר דוכאה ב-667. את הריק הכוחני שהותירה שקיעת הח'ליפות העבאסית מילאה שושלות מקומיות רבות כמו הסלארים, הסאג'ידים והשאדידים. בתחילת המאה ה-11, השטח נתפס בהדרגה על ידי גלי הטורקים אוג'וזים ממרכז אסיה, שאימצו אז שם אתני טורקומני. הראשונה מבין השושלות הטורקיות הללו שהוקמו הייתה האימפריה הסלג'וקית, שנכנסה לאזור הידוע כיום כאזרבייג'ן ב-1067.
האוכלוסייה הפרה-טורקית שחיה בשטחה של אזרבייג'ן המודרנית דיברה מספר שפות הודו-אירופיות וקווקזיות, ביניהן ארמנית ושפה איראנית, אזרית עתיקה, שהוחלפה בהדרגה בשפה טורקית, השילוב בין השפות הוביל שפה האזרית של ימינו. כמה בלשנים הצהירו גם שהדיאלקטים הטאטיים של אזרבייג'ן האיראנית ושל הרפובליקה של אזרבייג'ן, כמו אלה שדיברו על ידי הטאטים, הם צאצאים מהאזרית העתיקה.
היסטוריה > מהמאה ה-11 עד המאה ה-20

במאה ה-11 פלשו לאזור אזרבייג'ן של היום נוודים טורקמנים והתגבשו ללאום האזרי. משנת 1050 התעוררה התרבות האזרית לחיים והגיעה להישגים גדולים בתחומי האדריכלות והאמנות. במאות הבאות הייתה אזרבייג'ן בשליטת המעצמות השכנות (רוסיה, טורקיה ופרס). השם 'אזרבייג'ן' היה עד ימי הביניים המאוחרים מזוהה עם החלק של אזרבייג'ן של היום שהיה בשליטת פרס, ואילו שאר האזורים נודעו בשם "אלבניה". עד לפני דורות אחדים עדיין היה אזור אלבניה מכונה בשם "אלבניה הפרסית". אזרבייג'ן הפרסית שימש לפרסים כבסיס מלחמה נגד הכוזרים, ששלטו על חלקים מאלבניה. לאחר מאבקים בין האימפריה הרוסית לבין הממלכה הפרסית במסגרת מלחמת רוסיה-פרס (1813-1804) על השליטה באזור, נחתם בשנת 1813 הסכם גוליסטן, והמדינה חולקה סופית בין רוסיה ופרס לאורך נהר אראס. תחת שלטונה של האימפריה הרוסית תועשה אזרבייג'ן הרוסית, ואזור העיר באקו היה לאחד מהמקומות הראשונים בעולם שהפיקו בהם נפט, הכלכלה צמחה בד בבד עם הכלכלה הרוסית, ואזרבייג'ן סיפקה לרוסיה נפט גולמי, כימיקלים ומוצרי מזון ויין. משאבים אלה נוצלו ודולדלו אמנם על ידי ברית המועצות, אך גם במאה ה-21 אזרבייג'ן ממלאת תפקיד חשוב באספקת נפט וטקסטיל.
היסטוריה > המאה ה-20

במהלך אפריל-יולי 1918 בבאקו שלטה קומונת באקו שהייתה ממשל סובייטי. לקראת סתיו 1918 ממשל זה הופל ואזרבייג'ן ניצלה את מלחמת האזרחים שבערה ברוסיה, והכריזה עצמאות; בכך הייתה לרפובליקה האסלאמית הראשונה בהיסטוריה. אבל כבר שנתיים לאחר מכן, ב-1920 פלש הצבא האדום לאזרבייג'ן וכבשהּ, והיא נעשתה חלק מהפדרציה הטראנסקווקזית, ובכך הייתה לדרומית שברפובליקות ברית המועצות במערב אסיה. ב-1924 סופח החבל נגורנו קרבאך לרפובליקה האזרית והיא הייתה תחת השלטון האזרי המוסלמי. שלוש הרפובליקות שנכללו ברפובליקה הפדרלית (ארמניה וגאורגיה יחד עם אזרבייג'ן) פוזרו ב-1936, אך נשארו במסגרת אחת, ואזרבייג'ן הייתה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית במסגרת ברית המועצות. במלחמת העולם השנייה כשברית המועצות סיפחה את צפון איראן לשליטתה, היה זה הממשל האיראני שגדע באיבם סימנים ראשוניים של תנועת עצמאות אזרית. תחת השלטון הסובייטי הוגבר עוד יותר התיעוש של אזרבייג'ן ונעשתה בה קולקטיביזציה של החקלאות.
היסטוריה > המאה ה-20 > עצמאות

בשלהי ימי ברית המועצות החלו הארמנים שחיו בחבל נגורנו קרבאך לדרוש להסתפח לארמניה, ובשנות ה-90 הביאו דרישותיהם למלחמה. באוקטובר 1991 הכריזה אזרבייג'ן על עצמאותה. ב-1993 התחילה המערכת הפוליטית של אזרבייג'ן להתייצב, עם עלייתו לשלטון של ראש המפלגה הקומוניסטית לשעבר חיידר אלייב. ב-1994 לאחר שהתברר שבים הכספי מצויים מרבצי נפט וגז טבעי עצומים, בשליטת אזרבייג'ן, נחתמו שורה של הסכמים בין מדינות המערב לבין אזרבייג'ן, על עסקה ענקית לפיתוח שדות הנפט והגז והעברתם למערב. ב-1998 אלייב נבחר מחדש לנשיא, במערכת בחירות שהועלו בה חשדות לאי סדרים.
היסטוריה > המאה ה-20 > המלחמה עם ארמניה

מלחמת נגורנו קרבאך הראשונה פרצה מיד לאחר הכרזת העצמאות של אזרבייג'ן. המלחמה הייתה ארוכה (תחילה פוליטית) נגד ארמניה על השליטה בחבל נגורנו קרבאך. לחימה כוללת התפרצה לקראת סוף החורף של שנת 1992, כאשר ארמניה החליטה לתקוף במפתיע את האזרים. הארמנים כבשו את חבל נגורנו קרבאך, הצבא האזרי שלא היה מוכן למלחמה נסוג. תיווך בינלאומי על ידי קבוצות שונות לא נחל הצלחה ביישוב הסכסוך. באביב 1993 כבשו כוחות ארמנים אזורים מחוץ לחבל עצמו, ובכך הביאו לאיום של התערבות צבאית של מדינות אחרות באזור. בסוף המלחמה היו הארמנים בשליטה מלאה על המובלעת של נגורנו-קרבאך ובנוסף לכך בשטחים שהיוו 9% משטחה המקורי של אזרבייג'ן אשר מחוץ למובלעת. כ-230,000 ארמנים מאזרבייג'ן וכ-800,000 אזרים מארמניה ומנגורנו-קרבאך נעקרו ממקום מושבם עקב המלחמה. המלחמה הסתיימה בניצחון מוחץ של ארמניה, ובמאי 1994 הוכרזה הפסקת אש באזור הודות לתיווך רוסי, כשהחבל נגורנו קרבך מקבל אוטונומיה רחבה. בנוסף, החלו שיחות שלום בתיווכו של "הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה". במלחמה נהרגו כ-35,000 בני אדם משני הצדדים. הארמנים השלימו את ההשתלטות על החבל ב-1994, וכבשו גם אזור חיץ מסביב לו, המהווה כשמונה אחוזים משטח אזרבייג'ן.
ב-2020, התקיימה מלחמת נגורנו קרבאך השנייה שנמשכה בין ספטמבר לנובמבר של אותה השנה והסתיימה בהפסקת אש בתיווך רוסי וניצחון אזרי שכלל כיבוש של שטחים נרחבים בנגורנו קראבך כולל כמעט כל השטחים שנכבשו על ידי הכוחות הארמנים במלחמה הקודמת והקמת מסדרון שיחבר בין חבל נחצ'יבאן האזרי לשאר המדינה, במלחמה נהרגו 6,788 ונפצעו למעלה מעשרת אלפים בני אדם. במלחמה השתמשה אזרבייג'ן רבות בנשק ישראלי.
הלחימה בין המדינות התחדשה בספטמבר 2022. בינואר 2023, ניתקה את קווי האספקה אל חבל נגורנו קרבאך. לאחר תשעה חודשים, פתחה במלחמת נגורנו קרבאך השלישית וכבשה את נגורנו קרבאך. ארמניה לא התערבה בלחימה.
תרבות וספורט

המוזיקה של אזרבייג'ן מאופיינת בשילוב השפעות טורקיות, רוסיות ומערביות.
כדורגל ושחמט הם בין ענפי ספורט הפופולריים במדינה.
במאי 2012 אירחה את תחרות האירוויזיון בעיר הבירה באקו.
ביוני 2015 אירחה את המשחקים האירופיים הראשונים בבאקו.
בעונת הפורמולה 1 של 2016 הגרנד פרי האירופאי נערך בעיר הבירה באקו.
אזרבייג'ן אירחה את גמר הליגה האירופית לשנת 2019.
תיאטרון הדרמה הרוסית בן המאה שנים בהנהלת אלכסנדר שרובסקי.
דמוגרפיה

אוכלוסיית אזרבייג'ן מונה כ-10.1 מיליון איש. מעט יותר ממחצית האוכלוסייה היא עירונית. כשני מיליון תושבים גרים בבירה באקו ובסביבותיה. ממוצע הילודה הוא 1.7 לאישה. תוחלת החיים הממוצע היא 66.87 שנים.
91.6% מהתושבים הם אזרים. המיעוט הגדול ביותר הם הלזגינים שמנו ב-2009 2% מן האוכלוסייה. 1.3% מהאוכלוסייה היא ממוצא רוסי. בעבר, הייתה אוכלוסייה זו גדולה יותר אך תושבים רוסים רבים יצאו מן המדינה לאחר שקיבלה עצמאות. אזרים רבים היגרו לאזרבייג'ן מארמניה בעקבות הסכסוך הממושך בין שתי המדינות. מנגד, כמעט כל אוכלוסיית הארמנים באזרבייג'ן התיישבה במוקד הסכסוך - חבל הארץ נגורנו קרבאך. מלבד הקבוצות האתניות שנזכרו לעיל, ישנן עוד קבוצות אתניות קטנות באזרבייג'ן, בהן טלישים (עם איראני קטן) וטורקים.
רוב מכריע של תושבי אזרבייג'ן הם מוסלמים, רובם שיעים ומיעוטם סונים. מיעוט קטן משתייך לדת הנוצרית, בדרך כלל לנצרות האורתודוקסית. מלבד אלה ניתן למצוא באזרבייג'ן קהילות קטנות ממגוון דתות וכתות. רוב תושבי אזרבייג'ן מתייחסים לדת כעניין סמלי ומסורתי וגישתם לחיים היא חילונית בעיקרה.
השפה העיקרית והרשמית היא אזרית, הקרובה לטורקית. כמו כן, נפוצה הרוסית בקרב תושביה ואזרחיה המעיד גם על תקופתה כחלק ממדינות ברית המועצות לשעבר.
דמוגרפיה > יהדות אזרבייג'ן

במדינה זו חיים יהודי ההרים (נודעים גם בכינויים "יהודים קווקזים"), לכל המאוחר, מהמאה ה-3–5 לספירה. עם התפתחותה של תעשיית הנפט בבאקו גדלה הקהילה שעד אז כללה רק את יהודי ההרים, כתוצאה מהגירת אשכנזים מאזור תחום המושב שבאימפריה הרוסית לשעבר. בשנת 1979 נמנו בה כ-35 אלף תושבים יהודים. בתחילת המאה ה-21 מנתה הקהילה היהודית, לפי הערכות שונות, בין כ-16 אלף לכ-30 אלף יהודים בקרב אוכלוסייתה, רובם המשתייכים לקהילת יהודי ההרים ("קווקזים"), אם כי בנוסף להם גם כ-5 אלף אשכנזים ועוד כמה מאות יהודים גאורגים. בבירה האזרית באקו ישנם שני בתי כנסת, בעיר האזרית קובה קיימים שני בתי כנסת ובית מדרש, ובעיר אוגוז שני בתי כנסת נוספים.
ראו גם

משרד המשפטים של אזרבייג'ן
אזרבייג'ן באירוויזיון
יחסי אזרבייג'ן–ישראל
אזרים
כספיאנים
קפטן אמריקה: חייל החורף

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  קפטן אמריקה (קומיקס)
 בימוי:  אנתוני רוסו, ג'ו רוסו 
 הופק בידי:  קווין פייגי 
 תסריט:  כריסטופר מרכוס, סטפן מקפילי 
 עריכה:  ג'פרי פורד 
 שחקנים ראשיים:  כריס אוונס סקרלט ג'והנסון סבסטיאן סטן אנתוני מאקי קובי סמולדרס פרנק גרילו אמילי ואן קאמפ היילי אטוול רוברט רדפורד סמואל ל. ג'קסון
 מדבבים:  רוברט קלותוורתי June Christopher גארי סיניז 
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן 
 צילום:  טרנט אופאלוך 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני מארוול 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ישראל 3 באפריל 2014 ארצות הברית 4 באפריל 2014
 משך הקרנה:  136 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט גיבורי-על, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי., ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי, ניו יורק 
 תקציב:  $170,000,000
 הכנסות:  $714,083,572
 הכנסות באתר מוג'ו:   marvel14b
 סרט קודם:  כרונולוגית (MCU): "תור: העולם האפל" כרונולוגית מבחינה עלילתית: "קפטן אמריקה"
 סרט הבא:  כרונולוגית (MCU): "שומרי הגלקסיה" כרונולוגית מבחינה עלילתית: "קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
קפטן אמריקה: חייל החורף (באנגלית: Captain America: The Winter Soldier) הוא סרט גיבורי על אמריקאי משנת 2014, המבוסס על חוברות הקומיקס קפטן אמריקה, ובהפקה מבית אולפני מארוול. הסרט מהווה סרט המשך לסרט "קפטן אמריקה" משנת 2011, והוא הסרט התשיעי ביקום הקולנועי של מארוול. את הסרט ביימו אנתוני וג'ו רוסו ומככבים בו כריס אוונס, סקרלט ג'והנסון, סבסטיאן סטן, אנתוני מאקי, קובי סמולדרס, פרנק גרילו, אמילי ואן קאמפ, היילי אטוול, רוברט רדפורד וסמואל ל. ג'קסון. עלילת הסרט מביאה את שיתוף הפעולה בין קפטן אמריקה לאלמנה השחורה במטרה לבלום אויב מסתורי המסתתר בוושינגטון.
הפקת הסרט החלה ביוני 2012, כשהצילומים החלו באפריל 2013 בלוס אנג'לס, קליפורניה ואחר כך עברו לוושינגטון ולקליבלנד, אוהיו. הסרט יצא לאקרנים ב-3 באפריל 2014, וכבר בסוף השבוע הראשון להקרנתו הפך לשובר קופות עם הכנסה של 24 מיליון דולר. סך הכל הכניס הסרט 714.2 מיליון דולר ברחבי העולם וקיבל ביקורות משובחות ממבקרי קולנוע.
תקציר העלילה

שנתיים לאחר אירועי "הנוקמים", סטיב רוג'רס חי בשלווה בוושינגטון הבירה ומנסה להסתגל לחיים בעולם המודרני. אולם, לאחר שבן ברית מסוכנות S.H.I.E.L.D מותקף, סטיב נהיה מעורב במסתורין שיכול לסכן את העולם. יחד עם נטשה רומנוף, קפטן אמריקה מנסה לחשוף את המזימה הנרקחת בה בעת שהוא הודף התקפה בלתי צפויה. כאשר המזימה מתגלה, השניים צריכים לגייס את עזרתו של פלקון. עד מהרה נתקלים ביריב חזק שהם אינם מצפים לו - חייל החורף, ומסתבר שבסוכנות S.H.I.E.L.D יש יותר ממה שנראה לעין בהתחלה.
צוות שחקנים

כריס אוונס - סטיב רוג'רס/קפטן אמריקה
סקרלט ג'והנסון - נטשה רומנוף/האלמנה השחורה
סבסטיאן סטן - ג'יימס "באקי" ברנס/חייל החורף
אנתוני מאקי - סם וילסון/פלקון
אמילי ואן קאמפ - שרון קרטר/סוכנת 13
רוברט רדפורד - אלכסנדר גודווין פירס
סמואל ל. ג'קסון - ניק פיורי
קובי סמולדרס - מריה היל
פרנק גרילו - ברוק רומלאו
צוות שחקנים > הופעות אורח

בנוסף, בסרט ישנן מספר הופעות אורח של השחקנים היילי אטוול כפגי קרטר, קצינה בדימוס במשרד לעניינים אסטרטגיים ואהובתו לשעבר של קפטן אמריקה, טובי ג'ונס כארנים זולא, המדען שעבד בשירותו של הגולגולת האדומה, מקסימיליאנו הרננדז כסוכן S.H.I.E.L.D ג'ספר סיטוול, גארי שנדלינג כסנאטור סטרן, ג'ורג'ס סנט פייר כג'ורג' באטרוק, שכיר חרב המתמחה באמנות לחימה צרפתית בשם סבאט. סטן לי מופיע בקצרה כשומר אבטחה במוזיאון הסמית'סוניאן. הבמאי ג'ו רוסו מופיע כדוקטור במסתור הסודי של פיורי, בעוד הכותב אד ברובייקר מופיע כמדען העובד בפרויקט "חייל החורף". תומאס קרצ'מן, אהרון טיילור-ג'ונסון ואליזבת אולסן מופיעים בקצרה בסצנה שאחרי הכתוביות כברון וולפגנג פון סטרוקר, קוויקסילבר ומכשפת השני, כהכנה לסרט הנוקמים: עידן אולטרון.