stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניסים חזן
ביוגרפיה

חזן נולד וגדל בגבעתיים. למד בישיבה תיכונית כפר הרא"ה, במכינת בני דוד עלי ובישיבת שבי חברון ועשה שנת שירות מטעם תנועת בני עקיבא בטירת כרמל.
התגייס לצה"ל במרץ 2001 ושובץ בחטיבה 401. עבר מסלול הכשרה כלוחם, כמפקד טנק וכקצין שריון. בשירותו כלוחם ובמהלך הכשרתו השתתף בלחימה ברצועת עזה וביהודה ושומרון וכן השתתף במבצע חומת מגן. בסיום הכשרתו כקצין, מונה למפקד מחלקת טנקים למשך שנה ולאחר מכן שירת כסמ"פ בגדוד 9. בתקופה זו השתתף באופן פעיל בלחימה ברצועת עזה וכן במבצעי קשת בענן וימי תשובה בהם פיקד על צוות קרב פלוגתי. לאחר קורס מ"פים מונה למפקד פלוגה והשתתף בלחימה באיו"ש.
בהמשך מונה למפקד קורס מפקדי טנקים בעוצבת בני אור, ושימש בתפקיד זה בעת מלחמת לבנון השנייה. לאחר המלחמה הוצב כקצין אג"ם בגדוד 9 אך לאחר תקופה קצרה הועבר לפקד על פלוגה בגדוד זה. בתפקיד זה השתתף במבצעי התקפה רבים ברצועת עזה וכן פיקד על מאמץ ההונאה הצפוני במבצע חורף חם.
באפריל 2008 נמנה חזן עם מובילי הכוח המסתער על המחבלים שחדרו למסוף הדלקים בנחל עוז והשמיד את החוליה לאחר שדרס את גדר הגבול עם הטנק האישי שלו והוביל את כל פלוגתו להתקפת נגד בשכונת שג'אעייה. בשנים 2008–2010 שירת כסגן מפקד גדוד 9 והשתתף במבצע עופרת יצוקה תחת חטיבת גבעתי. בהמשך שימש חזן כראש מדור לחימה של חיל השריון ולאחריו נשלח לקורס פיקוד ומטה, בסיומו מונה לקצין האג"ם של חטיבה 401.
ב-2016 הועלה חזן לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 52, תפקיד בו שירת עד 2018. בשנה זו מונה לקצין אג"ם של המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. לאחר תפקיד זה הועלה לדרגת אל"ם ומונה ב-2020 למפקד עוצבת ראם. ב-2023 מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל ועם השלמת תפקידו נשלח לתקופת לימודים.
בטבח שבעה באוקטובר קפץ מביתו ללחימה בעוטף עזה. יחד עם צוות שהרכיב, הכשיר טנק פגוע שחנה ליד פסטיבל נובה ונסע לקיבוץ בארי, שם הוביל את הטנק הראשון שנכנס ללחימה. במשך יומיים השתתף בחמישה קרבות בבארי וחילץ תושבים מבתיהם. במלחמת חרבות ברזל שימש חזן כמח"ט ב' בחטיבה 401 והיה המוביל המבצעי למשימות תת-קרקע בחטיבה ובאוגדה. במסגרת תפקיד זה הוביל את חשיפת "קריית הממשלה" התת-קרקעית של חמאס במרחב כיכר פלסטין בעיר עזה, את חוות השרתים של חמאס במבצע "ארי ודבש" ואת מערכת התת-קרקע של חטיבת רפיח ושכונת תל א-סולטאן.
ב-22 בנובמבר 2024 פורסם כי ימונה למפקד עוצבת בני-אור.
חיים אישיים

חזן גר בברוכין, נשוי לד"ר שירי חזן, רופאת נשים ומומחית להיריון בסיכון ובתו של פרופ' גבי ברבש, ואב לשישה.
בעל תואר ראשון בחינוך ותעודת הוראה ממכללת אורות ישראל ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. לקראת תפקידו כמפקד עוצבת בני אור משמש עמית מחקר במכון בלפר באוניברסיטת הרווארד.
הערות שוליים

↑    ישי אלמקייס, ‏עדות מפקד האוגדה: "בסריקה התגלה שהמחבלים מלכדו גופות רבות של אזרחים", בעיתון מקור ראשון, 11 באוקטובר 2023
↑  רס"ן ערן פלג, לחימת השריון ברצועת עזה, באתר יד לשריון, ‏מאי 2008
↑  אמיר בוחבוט וירון ששון, שני הרוגים בחדירת מחבלים למעבר קרני, באתר nrg‏, 9 באפריל 2008
↑  אמיר בוחבוט, הטנק לא צריך מלחמה כדי לנצח, באתר nrg‏, 18 באפריל 2008
↑  אמיר בוחבוט‏, בום בלחיצת כפתור: בני ה-19 שיושבים על כוח האש שמפחיד את חמאס, באתר וואלה, 29 באפריל 2017
↑  גל פרל פינקל, צה"ל משקיע בכוחות היבשה, אבל מוטב לחכות עם מחיאות הכפיים, באתר זמן ישראל, 19 באוגוסט 2020
↑  יואב זיתון, כוחות נשארו מחוץ לקיבוץ, פגזי הטנק לא הרגו את בני הערובה: תחקיר הקרב בבארי, באתר ynet, 11 ביולי 2024
↑  חיל החינוך והנוער, "אנחנו מסתכלים רק קדימה עכשיו" - סיפור הגבורה של אל״מ ניסים חזן מחטיבה 401, באתר יוטיוב, ‏23 באוקטובר 2023
↑   יהושע בריינר, מפקד הטנק שירה על הבית בקיבוץ בארי: לא יכולתי לפעול אחרת, באתר הארץ, 16 ביולי 2024
↑  יואב זיתון, עזה, פיר לבונקר של סינוואר, מעלית ללשכת דף: תיעוד מ"הבור" של חמאס בעזה, 60 מטר מתחת לאדמה, באתר ynet, 20 בדצמבר 2023
↑  אלישע בן קימון, עזה, חוות שרתים של חמאס נחשפה מתחת למטה אונר"א בעזה: "אוצר מודיעיני בלום" | תיעוד, באתר ynet, 10 בפברואר 2024
↑   רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 22 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493893005171  VIAF: 308254397   WorldCat (עם VIAF): 308254397
פרוספר מרימה

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1803 לוח שנה לא ידוע, גרגוריאני משוער פריז, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 פטירה:  23 בספטמבר 1870 לוח שנה לא ידוע, גרגוריאני משוער קאן, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cannes (Grand Jas) Cemetery 
 שם עט:  L' Auteur du Théâtre de Clara Gazul, Joseph Lestrange, Clara Gazul, Hyacinthe Maglanovich 
 מקום לימודים:  תיכון הנרי הרביעי 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 יצירות בולטות:  ונוס מאיל, Homme en Grande Bottes, כרמן, מתיאו פלקונה 
 בן או בת זוג:  ז'ורז' סאנד 
 פרסים והוקרה:  קצין בכיר בלגיון הכבוד  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חתימה:   
 
פרוספר מרימה (בצרפתית: Prosper Mérimée;‏ 28 בספטמבר 1803 - 23 בספטמבר 1870) היה סופר צרפתי.
חייו

פרוספר מרימה נולד בפריז ולמד משפטים, יוונית, ספרדית, אנגלית ורוסית. הוא אהב היסטוריה, מסתורין והעל-טבעי, והושפע מן הסופר שארל נודייה, מן הסיפור ההיסטורי של וולטר סקוט ומן הדרמה הפסיכולוגית של אלכסנדר פושקין. כבר בגיל 22 כתב את סיפורו הראשון. הוא כתב רומנים היסטוריים, דרמות, סיפורים ומסות. כתיבתו הייתה בסגנון הריאליסטי. רבים מסיפורי המסתורין שלו מתרחשים בספרד וברוסיה, ארצות שמהן שאב את השראתו. הוא תרגם לצרפתית חלק ניכר הספרות הרוסית, וגם שירי עם ספרדים וסלביים.
פרוספר מרימה, שהיה גם היסטוריון וארכאולוג נודע, נתמנה ב-1834 למפקח על העתיקות בצרפת (משרה שבה החזיק עד 1860). הייתה בו מזיגה של בלשנות, למדנות ואהבת ההיסטוריה והאמנות, מה שאיפשר לו לכתוב מאמרים בענייני עתיקות, שחלק מהם באו על ביטויים גם בספריו. הוא כתב על הצורך בשחזור של אתרים היסטוריים והיה אחד מראשי התחייה הגותית בצרפת.
ב-1840 הוציא לאור את הנובלה המפורסמת שלו "קולומבה", וב-1844 נבחר לאקדמיה הצרפתית. ב-1845 פרסם את הנובלה "כרמן", שמאוחר יותר עובדה לאופרה המפורסמת כרמן של המלחין ז'ורז' ביזה. ב-1853, עקב היכרותו עם נפוליון השלישי, נבחר לחבר הסנאט.
פרוספר מרימה נפטר בעיר קאן שבדרום צרפת ב-1870.
ספריו בתרגום לעברית

כרמן; תורגם על ידי א. חרמוני עבור הוצאת שוקן ומהדורה נוספת הופיעה בשנת 1966 בספרית תרמיל. (Carmen)
קולומבה; תורגם על ידי שאול גורדון והופיע בשנת 1964 בספרית תרמיל. (Colomba)
שלֹשה ספורים: (מתיאו פלקונה, טמנגו, שחוק הטריק-טרק); עברית: ח' אברבאיה, תל אביב: מחברות לספרות, תשי"ב. ("Mateo Falcone",‏ "Tamango",‏ "La Partie de trictrac")
ונוס מאיל; תרגם ראובן מירן, הוצאת נהר ספרים, 2009.
המשגה הכפול; תרגם מצרפתית מיכה פרנקל, הוצאת נהר ספרים, 2009.
פרוספר מרימה
שאול הון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 ביוני 1922 
 פטירה:  12 ביולי 2009 (בגיל 87) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מעסיק:  מעריב 
 
שאול הון (22 ביוני 1922 - 12 ביולי 2009) היה עיתונאי חבר מערכת "מעריב", משפטן, שחמטאי, תשבצאי, מחבר ספרי שחמט וממציא כתיב השחמט העברי.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שאול הון נולד בשנת 1922 בפולין, ובגיל 4 הגיע לארץ ישראל. הוריו היו ממייסדי עפולה.
הוא למד באוניברסיטה העברית בירושלים והשלים תארים בכמה תחומים, חקר המקרא, חקר הלשון, תולדות האמנות והתרבות, וכמו כן למד משפטים בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה בתל אביב והוסמך כעורך דין.
לפני קום מדינת ישראל היה קריין בקול ירושלים ו"תלם שמיר בועז", תחנת השידור של "ההגנה" וזכה ב-1949 בפרס על שם נתן פרלמן לכתבות צבאיות. הוא עבד כעיתונאי ותשבצאי בעיתון "דבר" משנת 1945 ועד 1953, אז עבר ל"מעריב". שם שימש ככתב משפטי וערך את מדור השחמט עד פרישתו לגמלאות. ב-1946–1947 ערך את הירחון "שחמט".
קרליבך הביא את הון למעריב, על מנת שזה יהיה אמון על תחום המשפט. לשם כך למד משפטים והוסמך בסוף 1958 כעורך דין. מאמריו המשפטיים תרמו לשלושה שינויי חקיקה בישראל, כולם סביב משפט אייכמן. ביניהם להחזרת חוק עונש המוות בישראל, לאחר שבוטל ב-1954, והפך אותו לעונש השמור לפושעים נאציים בלבד. לקראת המשפט סייע הון לתביעה הכללית כשסיפק את התקדים המנדטורי לפיו מותר יהיה לשפוט בישראל את אייכמן, למרות שסנגוריו טענו כי נחטף שלא כחוק בארגנטינה.
הון היה בצעירותו ספורטאי פעיל וכל חייו היה שחמטאי פעיל וגם כתב מספר ספרי תאוריה בשחמט. מלבד תחום השחמט, כתב ערך ותרגם ספרים בתחומים שונים. עסק בתחום חקר המקרא, כתב מאמרים בנושא ופרסם ספר "מלכים וחרסים - התנ"ך בראי הארכאולוגיה".
היה נשוי לחנה לבית מלץ ואב לשתי בנות.
ביוגרפיה > כעיתונאי

במהלך פרשת רצח פיאטלי נדונה לראשונה הפרה של סוב יודיצה בפני בית המשפט העליון. הון שהיה כתב העיתון מעריב, פרסם כתבה על המשפט בה נאמר שהנאשם כפר באשמה בבית המשפט אך לפני תחילת המשפט הוא השיב תשובה אחרת לשאלת עיתונאי. הון ועורך העיתון, אריה דיסנצ'יק, הורשעו על ידי בית המשפט המחוזי בהפרת איסור הסוב יודיצה ובית המשפט העליון דחה את ערעורם וקבע שלא יאפשר לעיתונות להתערב במשפטים. על דיסנצ'יק והון הוטל קנס בגובה 200 ל"י.
ספריו

קסדות אל פני ירדן, צילומים: מאיר פרוינדליך, 1968
הכל תלוי במזל: תולדות מפעל הפיס בישראל, 1966
עשרים שנה למפעל הפיס, 1970
מלכים וחרסים - התנ"ך בראי הארכאולוגיה, 1994
ספריו > שחמט

פתיחות בשחמט, 1958
הסיום בשחמט, 1961
אנשי המלך - גדולי השחמט במשחקם, 1964
המלך מט, יחי המלך, 1970
הקרב על הכתר - הדו-קרב בין בובי פישר לבוריס ספאסקי, 1972
קספרוב המלך, 1985
שחמט - פתיחות והגנות נבחרות, 1994
תרגם וערך
שחמט - למתחילים הצעירים, 1982
לקריאה נוספת

'הון שאול', בתוך: אליהו כרמל (עורך), אישים בישראל, ירושלים: המכון להוצאה לאור בישראל, תשכ"א 1960,  עמ' 102.
'Hon, Shaul,' in: Who's Who in Israel, 1960, p. 310.
הערות שוליים

↑  על פי חלק מהמקורות (שאינם נוקבים בתאריך לידה מדויק), נולד בשנת 1921.
↑  תשבץ נ"ה מאת שאול הון, דבר, 11 ביולי 1947
↑  "משחק המלכים" בספרותנו, הצופה, 20 בדצמבר 1957
↑  אורנה שקדי, זכות ראשונים, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2010
↑  שאול הון, חמש שנים לתלם שמיר בועז, דבר, 19 בדצמבר 1952
↑  צילום מעמד הענקת פרס על שם נתן פרלמן, דבר, 10 ביוני 1949
↑  הוסמכו 71 עורכי דין חדשים, מעריב, 1 בדצמבר 1958
↑  שאול הון, "מיתת-תליה" - חודש הסעיף שבוטל, מעריב, 17 בפברואר 1961
↑  שאול הון, הנידון למוות -שוחרר מהכלא, מעריב, 18 במרץ 1959
↑  שאול הון, הומתק דין מוות של 3 פדאין, מעריב, 2 במאי 1957
1 2 3  לי-אור אברבך, שאול הון הלך לעולמו בגיל 88, באתר nrg‏, 12 ביולי 2009
↑  שאול הון, לגיון הזרים אשר לשאול, Beit Mikra: Journal for the Study of the Bible and Its World / בית מקרא: כתב-עת לחקר המקרא ועולמו לח, 1993, עמ' 153–158
↑  Israel Society for Biblical Research- החברה לחקר המקרא בישראל, באתר research-bible.blogspot.com
↑  שאול הון, "לא מודה", מעריב, 6 בנובמבר 1958
↑  ע"פ 126/62 - אריה דיסנצ'יק ושאול הון נ' היועץ המשפטי . פ"ד יז(1), 169
↑  בתי המשפט לא יסבלו התערבות העיתונות במשפט תלוי ועומד, דבר, 21 בפברואר 1963
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303926905171  BnF: cb178133697 (data)  ISNI: 0000 0000 7267 6289  LCCN: nr93039047  NTA: 075068214  VIAF: 66344413   WorldCat (עם VIAF): 66344413
סוריה בתקופת שלטון הבעת'

סוריה בתקופת הבעת', או הרפובליקה הערבית הסורית (SAR), היה המשטר בסוריה בין השנים 1963 ל-2024 תחת שלטון מפלגת הבעת' הסורית שהגיעה לסיומה ב-8 בדצמבר 2024 כאשר בראשה עמד נשיא סוריה בשאר אל-אסד. משפחת אסד שלטה בסוריה מתקופת מהפכת התיקונים בסוריה של 1970 ועד להפלת שלטונה בידי האופוזיציה הסורית בשנת 2024.
סוריה תחת שלטון מפלגת הבעת' הוקמה בעקבות ההפיכה הסורית ב-1963 והובלה על ידי קציני צבא עלאווים. הנשיא סלאח ג'דיד הודח על ידי חאפז אל-אסד בתקופת מהפכת התיקונים של 1970 של סוריה. ההתנגדות נגד שלטונו של אסד הובילה לטבח בעיר חמה בשנת 1982. חאפז אל-אסד נפטר בשנת 2000 ובנו, בשאר אל-אסד, ירש את מקומו. בשנת 2011 החלו הפגנות נגד שלטון אסד במהלך האביב הערבי ותוצאותיהן הובילו למלחמת האזרחים בסוריה. בחודש דצמבר 2024, חלו התקפות פתע של קבוצות מורדים סוריות ברחבי המדינה כאשר השיא הוא בנפילת משטר אל-אסד בסוריה ב-8 בדצמבר 2024.
הערות שוליים

↑  Syria - Country Factsheet,‏ באתר "The World Factbook" של ה-CIA,‏ עדכני ל-1 באוקטובר 2024 (באנגלית)
↑  "SYRIA 2014 International Religious Freedom Repoert" (PDF). state.gov. U.S. Department of State. 2014. נבדק ב-11 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Syrian government appears to have fallen in stunning end to 50-year rule of Assad family". AP News (באנגלית). 2024-12-07. נבדק ב-2024-12-08.
↑  "The World Factbook — Central Intelligence Agency". www.cia.gov. נבדק ב-25 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Syria 101: 4 attributes of Assad's authoritarian regime - Ariel Zirulnick
↑  בר-אשר, עמ' 382
↑  והסוכנויות, רועי נחמיאס (2011-03-20). "עוד הפגנות בסוריה: "הרוגים ו-60 פצועים מירי"". Ynet. נבדק ב-2024-12-11.
1 2  אוריאל לוי, ‏מדוע דווקא חַלַבּ הפכה לסמל ההתנגדות ולמוקד הזוועה בסוריה?, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בדצמבר 2016
↑  ארה"ב לסוריה: "אפשרו הפגנות שלוות במדינה", באתר וואלה, 19 במרץ 2011
↑  סוכנויות הידיעות, העימותים בסוריה נמשכים; אלפים מוחים נגד שלטון אסד, באתר הארץ, 21 במרץ 2011
↑  נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, הטיל סנקציות אישיות על נשיא סוריה בשאר אסד, באתר הארץ, 18 במאי 2011
↑  בדרך: סנקציות של מהליגה הערבית - אסד יקורקע, הסחר עם סוריה יוקפא, באתר כלכליסט, 27 בנובמבר 2011
↑  סוריה: הצבא תוקף את חמה - עשרות נהרגו, באתר nrg
↑  ישי, רון בן (2011-06-19). "יש לו זמן, אין לו רחמים. כך שורד אסד". Ynet. נבדק ב-2024-12-11.
↑  אוריאל לוי, ‏אלפי אסירים חולצו מ'כלא הזוועות' של אסד בדמשק, ומימדי האכזריות החלו להיחשף, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 10 בדצמבר 2024
↑  מלחמת-האזרחים-בסוריה-במבט-רחב
↑  11 שנות מלחמה בסוריה – למה יש לצפות?, באתר www.inss.org.il
↑  המורדים נגד אסד – מערכה שנייה: מה קורה בסוריה ואיך זה קשור לישראל, באתר www.makorrishon.co.il
↑  "מכונת מוות" של אסד נחשפת: קברי אחים המוניים אותרו סמוך לדמשק, באתר ‏מאקו‏, 18 בדצמבר 2024
↑  מהפכה בסוריה: המורדים השתלטו על דמשק; אסד נמלט מהמדינה, באתר ‏מאקו‏, 8 בדצמבר 2024
ידידיה ורדי

| --- | --- |

 לידה:  1 באפריל 1935 (בן 89) ירושלים, ארץ ישראל המנדטורית בריטניה 
 מקום לימודים:  בית הספר המקצועי מקס פיין
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 תחום יצירה:  מייקר ויוצר דגמים
 פרסים והוקרה:  אות הנשיא להתנדבות (2010)
 
ידידיה (דידי) ורדי (נולד ב-1 באפריל 1935) הוא מייקר ויוצר דגמים ישראלי שיחד עם רעייתו דרורה ייסד את מרכז רון ורדי לטיפוח ילדים מחוננים ומצטיינים בראשון לציון. יקיר העיר ראשון לציון וזוכה אות הנשיא להתנדבות. קבלן בניין לשעבר.
ביוגרפיה

ידידיה ורדי נולד בירושלים, בנם הבכור של שרה (לבית ולודבסקי) ומשה ורדי (רוזנבוים). סבו וסבתו, אהרן ופנינה רוזנבוים, היו מראשוני המתיישבים בשכונת מקור חיים ובעליהם של פנסיון רוזנבוים-ורדי. האם הייתה תופרת והאב עבד בבית החרושת "ברזלית" ושירת כמחסנאי נשק של ההגנה. זמן קצר לאחר לידתו עברה המשפחה לשכונת קריית אריה בפתח תקווה, וב-1939 עברו לתל אביב, שם הוריו הקימו מסעדת אוכל יהודי ברחוב שינקין.
בצעירותו היה חבר בתנועת הצופים. מילדותו גילה חוש טכני ולמד בבית הספר המקצועי מקס פיין ובבית ספר אורט. מיד לאחר שחרורו מצה"ל נישא לדרורה ועבר להתגורר עמה בראשון לציון. החל לעבוד כמסגר רהיטי פלדה במפעל "הארגז". לאחר מכן, עבר לעבוד במכון התקנים בתור טכנאי מכונות ובחלוף חמש שנים התקדם להיות מנהל עבודה בענף הבנייה. בגיל 27 כבר היה קבלן בניין עצמאי ולאורך שנותיו כקבלן בנה מאות כיתות וגני ילדים בערי גוש דן. ב-1972 הקים את מלון בקעת הירח באילת, שפעל במשך שנים אחדות. בסוף שנות ה-70 עם התגברות האינפלציה עזב ורדי את עסקי הבניה, והחל לנהל חנות לכלי עבודה.
הנצחת בנו

בנו, רון, היה נער מחונן ומעורב חברתית שלמד בחוגי נוער שוחר מדע במכון ויצמן למדע, התבלט באלקטרוניקה ומחשבים ואף הסב לעברית ושיווק את המחשב הנישא הראשון בישראל. עשייתו תועדה בסרט "שש עשרה בראשון". באוגוסט 1984 נפל רון ורדי, שהיה אז לוחם בחטיבת גבעתי, במלחמת לבנון הראשונה. מפעל ההנצחה בו בחרו ידידיה ודרורה היה ייסודו של מרכז לטיפוח מחוננים בבית הספר חביב (שבו למד רון בילדותו), ואשר הוקם בסיוע משרד החינוך ועיריית ראשון לציון עבור תלמידי כיתות ג'-ט'. את פעילות המרכז ליוו לאורך השנים דגמים מדעיים שבנה ורדי בסדנאותיו בראשון לציון. בנוסף, על שמו של רון נקרא המוזיאון לתולדות המחשב האישי בישראל, אשר מציג בין היתר את אוסף המחשבים של רון
המרכז התרחב והתמסד, והפך לבית ספר עצמאי ולמוקד ידע ארצי בתחום המחוננים והמצטיינים, שזכה בשורה של פרסי חינוך. ב-2013 עבר המרכז למבנה חדש בקריית החינוך גן נחום בראשון לציון, ולאחר מכן הוקם סניף שלו בעיר לוד. ידידיה ודרורה ורדי המשיכו ללוות מקרוב את פעילותו ותחזקו את חדר הדגמים שהפך למוזיאון מדעי. ורדי הוסיף לבנות דגמים מדעיים ומכונות חסרות תועלת העשויות מגרוטאות ואף הציג במרוצת השנים תערוכות רבות במוזיאונים ואירועים. בתקופת מגפת הקורונה הצטרפה אליו דרורה בבניית המכונות.
על פועלו זכה ידידיה ורדי באות יקיר העיר ראשון לציון ב-2009, ובאות הנשיא להתנדבות ב-2010. ב-2014 הוזמן כאורח כבוד למעבדה למחשוב וחומרים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ולימד סטודנטים לתואר שני. הוא נחשב כיום לוותיק המייקרים בישראל.
תערוכות (רשימה חלקית)

"מכונות וחיוכים", במוזיאון המדע ע"ש בלומפילד (2015)
"גלגלים מצחיקים", במוזיאון המדע ע"ש בלומפילד (2015)
"Ready-Set-Go", מוזיאון ינקו דאדא בעין הוד (2013)
"חכם ו (לא) לעניין", במכון הטכנולוגי חולון (2011)
שותף בתערוכה "בנים וצעצועים", במרכז לאמנות דיגיטלית בחולון (2010)
מופע מכונות מגרוטאות בפסטיבל פצ'ה קוצ'ה 6 (2009)
"Gadetoff", מוזיאון המדע "ליברטי", ניו ג'רזי (2008)
שותף בתערוכת "הביאנלה ראשון לציון" (2007)
חיים אישיים

מ-1956 ועד לפטירתה ב-2024 ורדי היה נשוי לדרורה (לבית בורנשטיין), מורה, ואחותה של רחל אשל שניהלה את בית הספר חביב. רונן אשל, בנה של רחל, נפל אף הוא בלבנון.
לידידיה ודרורה נולדו ארבעה ילדים: הבת הבכורה טלי, לאחריה רון, והתאומים שי וגיא. ורדי סב לנכדים ונינים.
אחיו הצעיר הוא איש העסקים ויזם ההיי-טק יוסי ורדי. השניים התראיינו יחד מספר פעמים.
הערות שוליים

1 2 3  אלון וולף, ריקוד המכונה עם דידי ורדי, באתר bikepanel, ‏1 בספטמבר 2022
↑  משה ורדי, באתר gravez
↑  שרה ורדי, באתר gravez
↑  אהרן בן יוסף רוזנבוים, באתר הארץ, ‏8 בפברואר 1961
1 2 3  דידי ורותם ורדי, רותם ורדי דור שלישי בארץ, באתר הקשר הרב דורי, ‏31 ביולי 2016
↑  יאיר נתיב, ‏עסק משפחתי: האישה, הבעל, הבת והנכדה, באתר ‏מאקו‏, 4 באוגוסט 2013
↑  ורדי לוין ראשון לציון
↑  דידי ורדי, רון ורדי RON VARDI, באתר יוטיוב, ‏26 בדצמבר 2010
↑  דידי ורדי, כתבה על רון ורדי, באתר יוטיוב, ‏24 באפריל 2009
↑  דיאנה בחור ניר, אמא חנונית, אבא גיק, ילד מדליק, באתר כלכליסט, 27 בדצמבר 2012
1 2  קובי בן-שמחון, ידידיה ורדי, אחיו של גורו ההיי-טק יוסי ורדי, בונה מכונות מטורפות לתפארת, באתר הארץ, 27 במרץ 2009
↑  אמיר בוגן, "מכונת הקורונה" של זוג הקשישים מראשל"צ, באתר ynet, 13 באפריל 2020
↑  יקירי העיר ואזרחי כבוד, באתר עיריית ראשון לציון
↑  נתנאל כ"ץ, מחר: הענקת 'אות הנשיא למתנדב', באתר ערוץ 7, ‏8 באוגוסט 2010
1 2  ריקי רט, "כדי להמציא יש צורך בדמיון פורה וערימת ג'אנק", באתר nrg‏, 6 באפריל 2015
↑  ForRealTime, MeetYourMakers: דידי ורדי, באתר יוטיוב, ‏7 בדצמבר 2020
↑  מכונות וחיוכים, באתר ⁨⁨כל העיר (ירושלים), ‏3 באפריל 2015⁩
↑  יוסף ארנפלד, גלגלים מצחיקים - ביקורת תערוכה, באתר ערוץ 7, ‏29 באפריל 2015
↑  Ready-Set-Go, מוזיאון ינקו דאדא - עין הוד
↑  עדי הררי, ניחוח בינלאומי: מה צפוי בשבוע העיצוב בחולון?, באתר הארץ, 5 באפריל 2012
↑  1.3840713, תערוכות חדשות, באתר הארץ, 29 ביולי 2010
↑  דידי ורדי, באתר PechaKucha
↑  פרידה בורנשטיין, באתר מעריב, ‏24 בדצמבר 1972
↑  עמי לוין ושחר גל, סבא עמי מספר לשחר על הילדות והבגרות בעיר חולון, באתר הקשר הרב דורי, ‏25 ביוני 2020
↑  כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי, "חשבתי ש-ICQ זה רעיון אידיוטי": יוסי ורדי חוגג 80 – ומספר מהו סוד ההצלחה בעסקים, באתר יוטיוב, ‏2 בספטמבר 2022
↑  יגאל מוסקו, ‏הזוג המוזר, באתר ‏מאקו‏, 7 בדצמבר 2009
בית הספר רון ורדי במשכנו החדש
דרורה וידידיה ורדי
ידידיה (משמאל) ויוסי ורדי (מימין) יחד עם פרופ' ניל גרשנפלד מ-MIT
מרב בהט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  באר שבע
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הטכניון, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
 
מרב בהט היא יזמת הייטק, והיא בין המנהלות הבכירות היחידות בתחום הסייבר בישראל, בו נשים מהוות כ-13% בלבד מתפקידי הניהול הבכירים.
ביוגרפיה

מרב בהט נולדה בבאר שבע, גדלה בבית דתי ולמדה בתיכון דתי לבנות בלבד. שירתה בצה"ל בחטיבת גבעתי, ולאחר מכן פנתה ללימודי הנדסת תעשייה וניהול בטכניון. היא בוגרת תואר שני במינהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב בשיתוף עם אוניברסיטת בוסטון, וכן תוכנית מנהיגות ואסטרטגיה עסקית באוניברסיטת הרווארד.
בהט החלה את דרכה המקצועית בשנת 2001 בתפקידי ניהול מוצר בחברת סכמה (Schema). בשנת 2005 עברה לשמש כסגנית נשיא אסטרטגיה ושיווק בחברת קומברס, ובשנת 2008 שימשה כמנהלת מוצר ראשית (Chief of Product) בחברת פלאש נטוורקס. ב-2015 מונתה לסמנכ"לית מוצרים ואסטרטגיה ב-ThetaRay.
בשנת 2016 הצטרפה למיקרוסופט ישראל כמובילת האסטרטגיה המוצרית-עסקית של תחום אבטחת הענן, ומאוחר יותר מונתה למשנה למנכ"ל מרכז המו"פ של החברה.
בשנת 2021 ייסדה את חברת הסייבר Dazz, המתמקדת בזיהוי ותיקון פרצות אבטחה בסביבות ענן. החברה גייסה 60 מיליון דולר בתוך פחות משנה מאז הקמתה, ובסך הכל גייסה 110 מיליון דולר. בנובמבר 2024 חברת הסייבר Wiz, בראשות אסף רפפורט, רכשה את Dazz בסכום של כ-450 מיליון דולר.
הערות שוליים

1 2  מרב בהט, באתר Forbes Israel
↑   ענת לב-אדלר, "אני אחת המנכ"ליות היחידות בעולם שעשו אקזיט במאות מיליונים בסייבר, הייתי רוצה שיותר נשים יילכו בדרך שלי", באתר ynet, 29 בנובמבר 2024
↑   אלירן רובין, מרב בהט מונתה לתפקיד משנה למנכ”ל מרכז הפיתוח של מיקרוסופט ישראל, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2018
↑  מערכת אנשים ומחשבים, ‏מרב בהט מונתה לסמנכ"לית למוצרים ואסטרטגיה ב-ThetaRay, באתר "אנשים ומחשבים", 15 בפברואר 2015
↑  איתי זהוראי, She Dazz: דאזז של מרב בהט מסתמנת כאחת ההבטחות של הסייבר הישראלי, באתר Forbes Israel, ‏2023-02-08
↑  אושרי אלקסלסי, ‏סייבר אקזיט: Wiz ואסף רפפורט רוכשים את Dazz של מרב בהט ב-450 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 21 בנובמבר 2024;
מאיר אורבך, אקזיט כחול לבן: Wiz רוכשת את חברת הסייבר Dazz בכ-450 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2024
דנה רישפי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 במאי 1982 חיפה, ישראל
 נעדרת:  1 באפריל 2007 (בגיל 24) טולום, מקסיקו
 שם לידה:  דנה פיירמן
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  2003–2007 (כ־4 שנים)
 עיסוק:  שחקנית מדבבת זמרת
 
דנה רישפי (נולדה בשם דנה פיירמן ב-26 במאי 1982 והוכרזה כנעדרת ב-1 באפריל 2007) הייתה מדבבת ישראלית. רישפי זכורה בעיקר כמדבבת של הדמויות סאקורה מהסדרה "סאקורה לוכדת הקלפים", זואי מעונתה הרביעית של הסדרה "דיג'ימון" וכן דמויות שונות בסדרה "שאמן קינג". בשנת 2007, רישפי יצאה לטיול במקסיקו, שם אבדו עקבותיה והיא נחשבת לנעדרת.
ביוגרפיה

רישפי נולדה ב-26 במאי 1982 בחיפה בשם דנה פיירמן לדרור ודניה, ולה שתי אחיות ואח. אחותה של רישפי, דלית נשואה לאיש העסקים ערן תור. רישפי הייתה בעלת אזרחות ישראלית וגרמנית.
בילדותה, רישפי כיכבה בפרסומות למותג "ענבי טלי" והוציאה שיר בשם "תנו לגדול בשקט".
רישפי הייתה מדבבת ישראלית והיא דיבבה בסדרות "פוקימון", "טוקיו מיו מיו", סאקורה (בסדרות "לוכדת הקלפים" ו-"הקלף הנסתר"), "שאמן קינג", "סוניק X" ו-"דיג'ימון".
ביוגרפיה > פרשת היעלמותה

בחודש מרץ 2007, רישפי נסעה לבקר קרובי משפחה בלוס אנג'לס שבארצות הברית במטרה לבדוק בתי ספר ללימודי אנימציה. היא תכננה לחזור לארץ לאחר מכן, אך הבחינה בפרסומת לדיל בעיר קנקון והחליטה לטוס לחופשה בת עשרה ימים במקום. רישפי הגיעה לקנקון ב-26 במרץ ויומיים לאחר מכן שלחה אימייל למשפחתה ובו כתבה: "נחתתי בקנקון והגעתי להוסטל ממש נחמד. פגשתי אנשים מאוד נחמדים – שני צרפתים וגרמני. יצאתי עם הגרמני לחקור את החופים המרהיבים של קנקון". בהמשך, רישפי נסעה לעיר טולום, שם היא פגשה גבר אמריקאי בשם מת'יו וולשיו, שהציע לה להשאיר את תיקה בחדרו בזמן שהיא יוצאת לבלות עם ישראלים נוספים. למרות זאת, וולשיו סיפר שרישפי לא חזרה לקחת את התיק ועל כן, הוא יצר קשר עם הוריה כדי לשאול מה לעשות איתו.
הוריה של רישפי, שנפשו באותו הזמן בארגנטינה, קיבלו את המייל של וולשיו ולאחר מכן שכרו חוקרים פרטיים כדי לאתר את התיק ואת תוכנו. בתיק היו תמונות שרישפי צילמה מהטיול ובהם רישפי מבלה עם מספר ישראלים. על פי עדותה של ישראלית שהייתה במקום, היא סיפרה שרישפי עזבה בשעה 1:30 לפנות בוקר מסיבה שבה בילתה ביחד עם אזרח נוברגי בשם אוסקר גרנלי. גרנלי נחשב לאדם האחרון שראה את רישפי בחיים וכיום הוא מתגורר בארצות הברית. בנוסף, הוריה של רישפי יצרו קשר עם המחלקה לישראלים בחו"ל ואלו עירבו את המשטרה המקומית. כמו כן, נשלח למקום הקונסול הישראלי במקסיקו, איציק ארז ארג'ואן, שמצא את התיק וגילה שלא נגנב ממנו דבר. בנוסף, אחיה של רישפי, שהתגורר בספרד באותה העת, נסע למקסיקו כדי לסייע בחיפושים.
ב-22 ביולי 2011, פורסם שחסר בית (אותו המשטרה כינתה "נטו") הגיע לחקירה במשטרת מקסיקו בעקבות חקירת אונס שהתנהלה נגדו וסיפר שהוא היה עד למותה של רישפי. על פי עדותו של נטו, רישפי חגגה במקום עם מספר ישראלים ואלו נתנה לה להשתמש בסמים קשים שהובילו למותה. בהמשך, סיפר נטו כי חבריה ניסו להיפטר מגופתה וקברו אותה. המשטרה הגיעה למקום ומצאה מספר עצמות עליהן נערכו בדיקות DNA, אך לא התגלו פרטים מעבר לכך. הוריה של רישפי הגיבו לפרסום לפיו רישפי צרכה סמים וסיפרו שמדובר בשקר.
נכון להיום (דצמבר 2024), טרם התגלה מה עלה בגורלה של רישפי.
פילמוגרפיה חלקית > דיבוב

| שנה | שם סדרה / סרט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פוקימון | דמויות שונות |  |
| 2003 | דיג'ימון | זואי | עונה רביעית - פרונטייר |
| 2004 | סאקורה לוכדת הקלפים | סאקורה קינומוטו |  |
| 2005 | שאמן קינג | דמויות שונות |  |
| 2006 | סוניק X | איימי רוז |  |
| 2006 | סאקורה - הקלף הנסתר | סאקורה קינומוטו |  |
| 2006 | טוקיו מיו מיו | פורין פון- מין פורין / מאשה |  |
| 2006 | פוקימון: הדור המתקדם | ג'וי |  |
הערות שוליים

1 2  דנה רישפי, באתר www.ishim.co.il
1 2 3 4  לילך שובל, צעירה ישראלית נעדרת במקסיקו חודש ימים, באתר ynet, 27 באפריל 2007
↑  מקסיקו: קצה חוט בפרשת היעלמות המטיילת דנה רישפי, באתר הארץ, 22 ביולי 2011
1 2 3 4 5 6 7  נינה פוקס, לאן נעלמה דנה? שלושה ימים במקסיקו הפכו לסיוט של 17 שנים, באתר ynet, 16 בנובמבר 2024
↑  ורד שרון-ריבלין, ‏סטיב ג'ובס אח שלו, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2007
1 2  תושב מקסיקו נעצר וטען: דנה רישפי נקברה בחוף הים – חדשות 13, באתר 13news.co.il
↑  הוריה של דנה רישפי: "שבורים מהפרסומים", באתר nrg
ירון קידר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באפריל 1965 (בן 59) רמת השרון, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 
ירון קידר (נולד ב-29 באפריל 1965) הוא עורך דין ישראלי, שהיה הראשון לעמוד בראש רשות התאגידים במשרד המשפטים.