stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צד (מצרים העתיקה)

ְעמוד צֵד (לעיתים נכתב דְגֵ'ד) הוא אחד הסמלים העתיקים והנפוצים ביותר במיתולוגיה המצרית העתיקה. זהו סמל דמוי עמוד בהירוגליפים המצריים המייצג יציבות. הוא קשור לאל הבורא פתח ולאוסיריס, האל המצרי של העולם הבא, העולם התחתון והמתים. יש הסוברים שהוא מייצג את עמוד השדרה של אוסיריס.
עמוד הצד, סמל מצרי עתיק שמשמעותו 'יציבות', המסמל את עמוד השדרה של האל אוסיריס.
תבליט בסטוקו מימי מצרים התלמיית המאות 3-4 לפנה"ס, המציג את האל פתח עם שרביט, ענח' וצד
משמעות ומקורות

ייתכן שבמקור היה זה ייצוג של מוט שסימל פוריות שעליו נתלו ערימות תבואה בפסטיבלים. האל פתח מתואר כנושא שרביט ששילב את הצד והענח' (סמל החיים) והוא מוזכר גם כ"צד האציל" בכתובות עתיקות. פסטיבל עמודי הצד נערך מדי שנה ובו נבנה והועלה עמוד צד אמיתי על ידי הכהונה המקומית ביום הראשון של עונת הקציר. הגבהת העמוד סימלה ככל הנראה את הגרגרים העולים מן האדמה, אך עם הזמן הפכה למייצגת את האל אוסיריס השב מן המתים.
שימוש בכתב החרטומים

בכתב החרטומים עמוד הצד מסמל יציבות. לעיתים נעשה בו שימוש גם כדי לייצג את האל אוסיריס עצמו. הסמל של עמוד הצד מופיע לעיתים קרובות יחד עם הסמל טייט (הידוע גם בשם קשר איזיס או קשר החיים) המסמל חיים או רווחה. הצד והטייט המופיעים יחד עשויים לתאר את הדואליות של החיים. ייתכן שההירוגליף של הטייט הפך מזוהה עם האלה איסיס, אחותו ואשתו של אוסיריס, בגלל שהופיע יחד עם ההירוגליף של עמוד הצד לעיתים תכופות.
שימוש טקסי

הצד היה חלק חשוב בטקס שנקרא "העלאת הצד", שהיה חלק מחגיגות חג הסֶד, חגיגת היובל המצרית. פעולת הרמת הצד הוסברה כמייצגת את ניצחונו של אוסיריס על סת. בממפיס מתוארים טקסים בהם פרעה, בעזרת הכוהנים, הרים עמוד עץ באמצעות חבלים. הטקס התקיים בתקופה בה נזרעו השדות והחלה העונה החקלאית של השנה, בחודש הרביעי להצפת הנילוס. הפסטיבל וטקסיו, שנחגג באותה תקופה בשנה שבה הקרקע והאקלים היו המתאימים ביותר לחקלאות, יכולים להיתפס כפנייה לאוסיריס, שהיה אל הצמחייה, לקבל בברכה את צמיחת הזרעים שנזרעו, במקביל לתחייתו מחדש לאחר הירצחו על ידי סת.
שימוש כקמע

הצד שימש לעיתים קרובות כקמע לחיים ולמתים. הוא הוצב כקמע ליד עמוד השדרה של גופות חנוטות, והיה אמור להבטיח את תחיית המתים, ולאפשר לנפטרים לחיות לנצח. בספר המתים מופיע כישוף שכאשר הוא נאמר על קמע זהב התלוי סביב צווארה של המומיה, הוא מבטיח שהמומיה תחזור להשתמש בעמוד השדרה שלה ותוכל לשבת. הוא צויר גם על ארונות קבורה.
בתקן יוניקוד

בתקן יוניקוד מספר הסמל עבור עמוד צד “𓊽” הוא U+132BD.
ברשימת הסימנים של גרדינר מספרו הוא R11.
ראו גם

פתח (אל)
ענח'
העין של רע
מצפה אבי"ב

| --- | --- |
אחת השכונות במצפה אבי"ב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: משגב
גובה ממוצע: ‎121 מטר
תאריך ייסוד: 1981
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: יישוב קהילתי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 1,084 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 1,084 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הגליל המערבי מוגדלת) מצפה אבי"ב(למפת הגליל המערבי רגילה) מצפה אבי"ב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה אבי"ב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה אבי"ב32°50′13″N 35°12′01″E﻿ / ﻿32.8368152043796°N 35.2003837755566°E﻿ / 32.8368152043796; 35.2003837755566  heמפת היישובים של מועצה אזורית משגב באדום - מצפה אבי"ב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

מִצְפֵּה-אָבִי"ב הוא יישוב קהילתי בגליל התחתון, בתחומי המועצה האזורית משגב. היישוב נוסד בל"ג בעומר 1981, בסמוך ליישובים הערבים טמרה ואעבלין.
היישוב נקרא על שם הגאוגרף וההיסטוריון אברהם יעקב ברוור.
היסטוריה

המצפה הוקם לצד עשרות יישובים קהילתיים נוספים, חלקם בשטח המועצה האזורית "משגב", כחלק ממבצע "ייהוד הגליל" ובשלב הראשון התגוררו בו שלוש משפחות.
במרץ 1988 החלו בבניית בתי הקבע של היישוב. מספר המשפחות בתכנון הסופי הוא כ-600 משפחות. הכבישים המובילים למצפה אביב הם מפותלים, לא נוחים והכשרתם הייתה בעייתית ויקרה.
חברה ותרבות

במצפה אביב ישנו מספר קטן של מבנים ציבוריים לרווחת התושב כמו שני מגרשי ספורט רב-תכליתיים, מבנים קהילתיים, שירותי מכולת ודואר. ביישוב ישנה חוות סוסים וכן חוות כבשים קטנה. בקרבת היישוב ממוקם בוסתן נוף משותף שנוסד על ידי "קרן עמרי" לזכרו של עמרי גולדין.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מאיר הראובני, מיצפה־אביב, מעריב, 3 במרץ 1988
↑  ארנון סופר, המצפים בגליל, הוצאת המרכז לחקר התיישבות כפרית ועירונית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467976205171  VIAF: 316601669   WorldCat (עם VIAF): 316601669 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחל גוברין

| --- | --- |

 מידע כללי
 יובלים:  נחל תלם, נחל נחושה, נחל פול, נחל עזרר, נחל כפר ביש, נחל דיכרין, נחל גבר, נחל צנובר, נחל זמיר 
 שפך:  נחל לכיש ({"type":"Feature","geometry":{"type":"Point","coordinates":[34.69686111111111,31.71225]}}) 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת השפלה מוגדלת) נחל גוברין(למפת השפלה רגילה) נחל גוברין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גוברין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גוברין
 
נחל גוברין הוא נחל אכזב בשפלת יהודה, שראשיתו בהר חברון וסופו בנחל לכיש. הנחל זורם בכיוון כללי צפון-מערב.
הנחל מנקז שטח של כ-204 קמ"ר, החל מהר חברון (אזור הכפרים דורא ותפוח) ברום של כ-850 מטר מעל פני הים, ועד לנקודת החיבור לנחל לכיש לאחר כ-48 ק"מ.
גאוגרפיה

הנחל מתחיל במספר מעיינות בין הכפרים דורא ותפוח שממערב לחברון, ברום של כ-850 מטרים מעל פני הים. בחלקו הראשון עובר הנחל בעמק צר, המכונה "ואדי א-סעביה", וקיימים בו שרידים של אמות מים ובריכות קדומות. בהמשך עובר הנחל ליד מעיין אלפארעה, הנמצא למרגלות היישוב אדורה וח'רבת אלפארעה, המזוהה עם פרעתון שביהודה הנזכרת בספר מכבים. בקטע זה מכונה הנחל "ואדי אלפארעה".
בהמשך עובר הנחל למרגלות הכפר אידנא, ומקביל לתוואי כביש חוצה יהודה ולשרידי הדרך הרומית בין בית גוברין וחברון. עד לבית גוברין מכונה הנחל "ואדי אלג'מרורה", על שם החורבה הסמוכה, ובבית גוברין הנחל חוצץ בין הקיבוץ ובין בית גוברין הקדומה. בהמשך, עובר הנחל לצד תל בורנה וקיבוץ גלאון, חוצה את כביש 6, ועובר תחת גשרים את כביש 40 ואת כביש 3 (גשר פריזר). בסמוך למושב משואות יצחק חובר הנחל לאפיקו של נחל לכיש.
שמו של הנחל הוא כשמה של העיר הקדומה בית גוברין, שלצידה הוא עובר. לאורך 18 ק"מ באפיק הנחל, בסמוך למושב שפיר, הוכשר בשנת 2009 שביל הליכה ורכיבה על אופניים.
גאוגרפיה > שיקום הנחל

משנת 2006 החלו ביזמת קק"ל ובשיתוף המועצות האזוריות וישובי הסביבה, נטיעות של עצים רחבי עלים בגדות נחל גוברין. מיני העצים שניטעו הם: שיזף מצוי, אלה אטלנטית, חרוב מצוי, עוזרר אדום, מילה סורית, כליל החורש, פיקוס התאנה ושקד מצוי. פעולות השיקום כללו הרחקת עיבודים חקלאיים מרצועת הנחל, טיפול בפסולת, יצירת דרכי יער משני צידי הנחל, הכנת תלמי לקליטת מי נגר, נטיעות וטיפול בשתילים. שטח נרחב נוסף משמש לחקלאות מגוונת וכוללת מטעים, כרמים וגידולי שדה[דרוש מקור].
נחל גמזו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  9.2 קילומטרים
 אגן ניקוז:  14.4 קמ"ר 
 מוצא:  בקעת הנזירים 
 שפך:  נחל איילון ({"type":"Feature","geometry":{"type":"Point","coordinates":[34.91626919770509,31.94869603184512]}}) 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת גוש דן מוגדלת) נחל גמזו(למפת גוש דן רגילה) נחל גמזו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גמזו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גמזו
 
נַחַל גִּמְזוֹ הוא נחל אכזב בצפון שפלת יהודה, המהווה אחד מיובליו של נחל איילון. אורכו 9.2 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו 14.4 קמ"ר.
שמו של הנחל נגזר משמה של העיר מתקופת המקרא ומתקופת בית שני גִּמְזוֹ, אשר תלה העתיק נמצא מדרום ובסמוך לאפיק הנחל.
ראשיתו של הנחל היא בבקעת הנזירים, ממערב למבוא מודיעין. אפיקו של הנחל הוא בכיוון צפון מערב, והוא חוצה תחת גשר את כביש מס' 1 ונשפך לנחל איילון בסמוך לתל לוד, ליד מפגשו של נחל גזר עם נחל איילון.
לקריאה נוספת

מסלול סיורי בנחל גמזו ובסביבתו
הערות שוליים

↑  נחל גמזו, באתר רשות ניקוז ירקון, 6 במרץ 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ה'תשפ"ג

ה'תשפ"ג (5,783) ובקיצור תשפ"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-26 בספטמבר 2022, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 2023.
המולד של תשרי חל ביום שני, 3 שעות ו-6 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשה. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 7 במחזור העיבור ה-305. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 15 (סימנה טויזא) במחזור השמש ה-207.
שנה זו היא שנת 1,954 לחורבן הבית, ושנת 2,334 לשטרות.
מדינת ישראל חגגה ביום העצמאות ה'תשפ"ג 75 שנות עצמאות.
אירועים

י"ד בתשרי – הפיגוע במחסום שועפאט - בו נהרגה חיילת אחת וחייל נוסף נפצע באורח קשה
ט"ז בתשרי – פיגוע הירי ליד שבי שומרון - בו נהרג חייל אחד.
ל' בתשרי – רצח שלום סופר
ב' בחשוון – בראש הנקרה נחתם הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון
ה' בחשוון – הפיגוע ליד גבעת האבות - בו נרצח אדם אחד.
ז' בחשוון – הבחירות לכנסת העשרים וחמש
כ"א בחשוון – הפיגוע המשולב באריאל - בו נרצחו שלושה בני אדם.
כ"א בחשוון – השבעת הכנסת העשרים וחמש
כ"ט בחשוון – הפיגוע הכפול בירושלים - בו נרצחו שני בני אדם וחמישה נפצעו באורח קשה.
ה' בטבת – הושבעה הממשלה השלושים ושבע
כ"ג בטבת - התמנה הרצי הלוי לרמטכ"ל ה-23 של צבא הגנה לישראל.
ו' בשבט - פיגוע הירי בנווה יעקב - פיגוע ירי בו נרצחו שבעה בני אדם ושלושה נוספים נפצעו.
ט"ו בשבט - רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה.
י"ט בשבט - פיגוע הדריסה בשכונת רמות - בו נרצחו בחור ושני ילדים, ונפצעו שלושה נוספים.
כ"ב בשבט - פיגוע הדקירה במחסום שועפאט - בפיגוע נהרג לוחם מג"ב שנורה בעת נטרול המחבל.
ה' באדר - פיגוע הירי בחווארה - בו נרצחו ביריות שני אחים מהר ברכה.
ו' באדר - פיגוע הירי בצומת בית הערבה - בה נהרג אזרח ישראלי בעל אזרחות אמריקאית.
ט"ז באדר - פיגוע הירי ברחוב דיזנגוף - בו נרצח אדם אחד ונפצעו שניים נוספים.
כ' באדר - הפיגוע בצומת מגידו - בו נפגע ונפצע קשה אדם אחד על ידי מטען שהניח מחבל מלבנון.
ה' בניסן - ראש הממשלה בנימין נתניהו פיטר את שר הביטחון יואב גלנט, לאחר שזה דרש לעצור את חקיקת הרפורמה המשפטית, הדבר גרר מחאות המוניות ברחבי הארץ
י"ג בניסן - מהומות הר הבית  - עימותים בין פלסטינים וערבים ישראלים לבין שוטרים.
ט"ז בניסן - פיגוע הירי בצומת חמרה - בו נרצחו אם ושתי בנותיה תושבות אפרת
י"ז בניסן - פיגוע הדריסה בפארק צ'ארלס קלור בו נרצח בפיגוע דריסה תייר איטלקי
י"ח באייר - תחילת מבצע מגן וחץ ברצועת עזה
י' בסיון - הפיגוע בחרמש, בו נהרג ישראלי אחד
י"ד בסיון - פיגוע הירי בגבול ישראל-מצרים בו נהרגים שלושה חיילים מירי שוטר מצרי.
ל' בסיון - עימות בג'נין - כח צה"ל שנכנס לג'נין למעצר חשודים והותקף בידי פלסטינים.
א' בתמוז - פיגוע הירי בתחנת הדלק בעלי בו נרצחו ארבעה אזרחים יהודים.
י"ד בתמוז - תחילת מבצע בית וגן בג'נין
ט"ו בתמוז - הפיגוע המשולב בשכונת נאות אפקה בתל אביב
י"ז בתמוז - פיגוע הירי ליד קדומים - בו נהרג חייל שנורה בכניסה ליישוב
א' באלול - פתיחה של דנקל – הקו האדום של הרכבת הקלה בגוש דן.
כ"ג באלול - רעידת האדמה במרוקו
נפטרו

ב' בתשרי - אשר בהרב, איש עסקים ויזם, מוותיקי תעשיית ההיי-טק בישראל, מייסד קבוצת טלדור, ומו"ל ישראל היום ומקור ראשון. (נולד בה'תשי"ג)
ז' בתשרי - הרב אליעזר קוגל, מתלמידי החזון אי"ש, ופעיל בהפצת יהדות בקרב יוצאי ברית המועצות וחבר המדינות. (נולד בכ"ד בטבת ה'תרפ"ד)
י"ב בתשרי - שושנה נתניהו, שופטת בבית המשפט העליון. (נולדה בה'תרפ"ד)
י"ב בתשרי – פנינה רינצלר, שחקנית ואמנית ישראלית. (נולדה בה'תשל"ט)
ה' בחשוון - חנה פיק גוסלר, ניצולת שואה, חברתה הטובה של אנה פרנק. (נולדה בה'תרפ"ט)
י"ב בחשוון - רבי חיים וואלקין, חניך תנועת המוסר, ומשגיח בישיבות עטרת ישראל ואור ישראל. (נולד בד' בתשרי ה'תש"ו)
כ"ז בחשוון - יעקב סיקא אהרוני, לוחם האצ"ל, סופר ומחנך. (נולד בי"ג באדר א' ה'תרפ"א)
כ"ט בחשוון - גרשון סלומון, פוליטיקאי ופעיל חברתי, מקים תנועת נאמני הר הבית ויושב ראשה, וממקימי תנועת התחייה.
ל' בחשוון - הרב חנוך ארנטרוי, רב ודיין בריטי, ראש מערכת בתי הדין של ק"ק כנסת ישראל וראב"ד אירופה מטעם ועידת רבני אירופה. (נולד בכ"ח בכסלו ה'תרצ"ג)
י"ב בכסלו - הרב מרדכי שטרנברג, ראש ישיבת הר המור.
י"ד בכסלו - יצחק קלפטר, מוזיקאי, זמר, מלחין וגיטריסט ישראלי (נולד בה'תש"י).
ב' בטבת - הרב חיים דרוקמן, ראש ישיבת אור עציון, ח"כ וסגן שר מהמפד"ל וראש ישיבות בני עקיבא לשעבר (נולד בה'תרצ"ג).
י"ח בטבת - הרב שמעון בעדני  ראש כולל תורה וחיים בבני ברק, ונשיא מועצת חכמי התורה של מפלגת ש"ס.
ג' בשבט - הרב שמעון אליטוב, רב המועצה האזורית מטה בנימין וחבר מועצת הרבנות הראשית.
י"ב בשבט - שבח וויס, יו"ר הכנסת ושגריר ישראל בפולין.
ל' בשבט - הרב יוסף חיים קופשיץ, ראש ישיבת פורת יוסף.
ט' באדר - הרב זאב אלעזר וולף, מנהל סמינר הרב וולף בבני ברק.
י"ב באדר - פרופסור שלום רוזנברג, פילוסוף והוגה דעות ישראלי
ט"ז באדר - חיים טופול, שחקן ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ה)
י"ט בניסן - הרבנית ברוריה דייוויד, בתו של הרב יצחק הוטנר ואשת חינוך חרדית
כ' בניסן - מאיר שלו, סופר, עיתונאי ופובליציסט (נולד בה'תש"ח)
כ"ח בניסן - יהונתן גפן, משורר, מחזאי, סופר, פזמונאי, פובליציסט, מתרגם וסאטיריקן ישראלי (נולד בה'תש"ז)
כ"ו באייר - דבורה קידר, שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית (נולדה ב-ה'תרפ"ד)
ט' בסיון - יעקב טירקל, שופט בית המשפט העליון (נולד ב-ה'תרצ"ה)
י' בסיון - הרב גרשון אדלשטיין, ראש ישיבת פוניבז' בבני ברק, ראש מועצת גדולי התורה של דגל התורה ונשיא ועד הישיבות (נולד ב-ה'תרפ"ג)
ט' באב - דוד לייטנר (דוגו), ניצול השואה
י"ז באב - זבולון מושיאשווילי, שחקן, מפיק וקומיקאי ישראלי (נולד ב-ה'תשל"א)
כ"ד באב - הרב משה צוריאל, מחבר ספרי מחקר והגות תורניים רבים ור"מ ומשגיח בישיבות שונות (נולד ב-ה'תרצ"ח)
כ"ט באב - הרב חי יצחק טברסקי, האדמו"ר מרחמסטריווקא, ארצות הברית (נולד ב-ה'תרצ"א)
כ"ו באלול - דדי גראוכר, זמר חסידי.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
כ"ח באייר חל ביום שישי, ולכן טקסי יום ירושלים מוקדמים ליום חמישי כ"ז באייר. בכל זאת, הצביון הדתי של היום (אמירת ההלל ומזמורי התודה) מתקיים ביום שישי כ"ח באייר.
מאיר טובנהויז

| --- | --- |

מאיר טובנהויז-מרכוס
 לידה:  1865 כ"ט באדר תרכ"ה ירושלים, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  1938 (בגיל 73 בערך) כ"ב בחשון תרצ"ח חיפה, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן חוף הכרמל, חיפה
 מקום מגורים:  צפת חיפה
 תקופת הפעילות:  ?–1938 
 תחומי עיסוק:  עיתונאי מתרגם
 בת זוג:  בת-שבע (לבית גולדנבוים)
 אב:  יאיר חיים מרכוס
 אם:  מרים (לבית טובנהויז)
 צאצאים:  אפרים טובנהויז 
 מספר צאצאים:  9
 
 תפקידים נוספים:  פעיל חברתי
 
מאיר טובנהויז-מרכוס (כ"ט באדר תרכ"ה 1865 - כ"ב בחשון תרצ"ח 1938) היה רב, עיתונאי, מתרגם ופעיל חברתי, שהיה מייסד הספרייה העברית הראשונה בצפת, מייסד גן-הילדים העברי הראשון בעיר וממייסדי "בני ברית".
תולדות חייו

טובנהויז נולד בירושלים. אמו, מרים לבית טובנהויז, הייתה בת למשפחת רבנים ורופאים באוסטריה ובפולין, והייתה ידועה במעשי צדקה וחסד. אביו היה רבי יאיר חיים מרכוס ממשפחת רבנים ואדמו"רים בגליציה, דור רביעי לרבי מאיר מפרמישלאן ודור חמישי לרבי אהרן ליב מפרימישלאן. בנערותו למד בישיבה. הוא רכש לו ידיעות בתלמוד, בתנ"ך ובדברי ימי ישראל והוסמך רבנות. כמו כן, השתלם בידיעת השפה העברית.
בגיל 17 חויב, כבנם של נתיני אוסטריה, לצאת לחוץ לארץ ולהתגייס לצבאה. על כן, שינה את שם המשפחה "מרכוס", נטל לעצמו את שם המשפחה של אמו, הפקיר את נתינותו האוסטרית, וקיבל עליו את נתינות האימפריה העות'מאנית. לאחר מכן, נשלח על ידי הוריו להשתקע בעיר צפת, ונשא לאישה את בת-שבע גולדנבוים, מבלי שהכירה עד יום חופתם.
לבני הזוג נולדו חמישה בנים וארבע בנות; אהרון טובנהויז, שהיה סוחר בחיפה, הבוטניקאי פרופ' יעקב יוסף טובנהויז (1884-1937), הגאולוג והפלאונטולוג ד"ר חיים יאיר טובנהויז (1888-1928), האגרונום פרופ' משה ברוך טובנהויז (1886-1960), והסופר והעיתונאי אפרים טובנהויז (1908-1983).
טובנהויז היה מראשוני הקהילה האשכנזית בצפת. אולם שלח את בניו ללמוד בבית הספר של ארגון כי"ח, ואת בנו בכורו שלח ללימודים בבית הספר החקלאי במקוה ישראל. מעשיו אלו נחשבו לצעד מהפכני שעורר את חמתם של קנאי צפת. אחרי חתונתו טובנהויז והתמסר לעיסוק בצורכי ציבור ובעזרה לנצרכים ולקיום הציבור והלאום העברי בעירו. היה בין המטיפים הראשונים ליישוב חי טבעי ופורח, בהיותו חובב טבע וצמחוני, ולצפת חדשה, מתוקנת ומשוחררת מעול השנוררות והבטלה.
הוא נהג ללקט ולתרגם פתגמים ודברי אומר וחכמה מפי סופרים וחכמים שונים. כמו כן, היה חבר קרוב של אליעזר בן-יהודה. המשורר נפתלי הרץ אימבר, מחבר ההמנון הלאומי "התקווה", נהג להתארח רבות בביתו של טובנהויז; אחד מבתי ההמנון, בנוסח המקורי שלו, חובר בביתו של טובנהויז:
”כל עוד מי הירדן בגאון, מלוא גדותיו ייזלו,

ולים כנרת בשאון בקול המולה יפלו.

עוד לא אבדה תקוותנו.”
טובנהויז היה מן המייסדים של לשכת "בני ברית" בצפת, יחד עם רבי דוד שוב, המורה שמחה חיים וילקומיץ' והמחנך וההוגה ד"ר יצחק אפשטיין; האחרון הציע לו להיות מורה-מנהל בבית ספר באחת המושבות, אך הוא סירב לוותר על עצמאותו. ביתו היה בית-ועד לחכמים, הן מהזרם התורני הישן והן מהזרם המשכילי החדש כאחד. גם הערבים הוקירוהו ולא פעם ביקשו את עזרתו שישמש בורר בסכסוכים. היה מוכר לפקידי הממשלה, אשר התייעצו עמו, ולא פעם הציל אנשים חפים מפשע.
הוא ייסד את הספרייה העברית הראשונה בצפת "הספריה הציבורית" אשר פעלה עד פרוץ מלחמת העולם הראשונה, וכן ייסד את גן הילדים העברי הראשון בעיר, שנוסד תחילה בביתו, וממנו התפתח אחר כך "בית הספר לנערות". טובנהויז הורה דרך למהגרים הראשונים ודאג לקליטתם. אחרי מלחמת העולם הראשונה עבר עם משפחתו לחיפה והמשיך במעשיו בהצנע לכת.
את בנו חיים יאיר שכל בדמי ימיו. בצוואתו ביקש, כי אחרי מותו לא יודיעו על דבר המוות בעיתונים, ולא יכתבו עליו מאמרי הספד. כאשר נפטר, נקבר בבית העלמין הישן חוף הכרמל חיפה.
מפעליו

טובנהויז ויתר על תמיכת חותנו, שרצה שימשיך בדרך התורה, והפך מבחור ישיבה ליזם. היה מחלוצי התעשייה בארץ, וקידם בקרב בני עירו ערכים של חיי עבודה בהתלהבות והנאה מיגיע כפיים. הוא למד והתמחה בתעשיית האריגה והסריגה הממוכנת בגרמניה. ועסק בייצור ושיווק מוצרי ההלבשה מתוצרת מפעלו. בית המלאכה גדל והעסיק פועלים יהודים. בצפת, בימים ההם, קבע על בית הסריגה שלו שלט גדול ובו נכתב: "אהב את המלאכה ושנא את הרבנות". ובחדר המכונות קבע על הקירות שלטים: "סוד ההצלחה היא-המלאכה" ו-"החיים בלי עבודה כמסגרת בלי תמונה".
בגיל צעיר החל טובנהויז לפעול למען צורכי הציבור בעירו. כנגד פעולת מיסיון להפצת הדת הנוצרית בקרב יהודים בארץ ישראל; ייסד טובנהויז את "אגודת ישועת ישראל" למאבק בפעולת המיסיון. הוא היה פעיל בייסוד מוסדות חסד, להקלת המצוקה ולמניעת הצורך להזדקק לחסדיהם של שליחי המיסיון. את כוחו ומרצו השקיע בארגון יתומי העיר ובני העניים, שכינס יחדיו ופרש עליהם את חסותו. שנים אחדות היו נתונים הנערים לחסדי "ישועת ישראל" ובאמצעותה סיגלו לעצמם מלאכה וגם המשיכו ללמוד ולהתחנך על התורה והעבודה. כמו כן, עזר טובנהויז לרבים מבני צפת ללמוד מלאכות, ואף השיג עבורם כלי מלאכה.
טובנהויז ייסד את חברת "משכיל אל דל" לשם מתן עזרה רפואית חינם לעניים והשיג לה תמיכה מחוץ לארץ. החברה הזמינה את הרופא ד"ר אליהו כהן שיצאו לו אחר כך מוניטין בארץ. בסניף לחברה זו המריץ את ייסוד החברה "לינת הצדק", לשירות טיפול בחולים בבתיהם בלילות, ובתקנות הותנה שעזרה זו לא תינתן לחולה שהשתמש בשירותי רופאי המיסיון.
גולת הכותרת של מפעליו בשטח העזרה הסוציאלית היה "בית לחם הגלילי" שייסד וניהל בביתו להזנת רעבים רבים. בנסיעתו לחוץ לארץ ניהל תעמולה בעד המוסד והצליח להשיג לו תמיכה נדיבה מיהודי הולנד וגרמניה. בספר "נתיב היחיד", נכתב כשהמוני הערבים המוסלמיים היו משתוללים ועושים שפטים בכפרים הנוצרים, היו אלה נמלטים אל צפת וביקשו מחסה בצל קורת אחיהם המשיחיים שישבו לבטח בחסות הקימאקאם". רבים מפליטים אלה מצאו מחסה בבית התבשיל היהודי ונהנו מהכנסת אורחים. טובנהויז טען כי כל רעב הוא יצור הבורא ונברא בצלמו, וכולם-מבלי כל הפליה-יכולים לאכול במוסד המיועד לרעבים.
יצירתו

טובנהויז כתב בשפות עברית ויידיש מאמרים, רשימות ופיליטונים שפורסמו בעיתונות העברית: "הצפירה", "המגיד", "האור", "הצבי", "השקפה" ו"היום". מאמריו פורסמו תחת שמות העט: "המביט", "הגלילי", "המודיע מצפת" ו"הצופה על פני הגליל", וכן בשמו: "מאיר טויבנהויז איש ירושלים".
טובנהויז התעניין בספרי רפואה גרמניים. הוא למד את השפה הגרמנית בעצמו, וידע אותה על בוריה. הוא תרגם את הכתבים "הבריאות והכלכלה" של ד"ר קרל הופמן ו"אופני החיים והרפואה בחינוך העם" של ד"ר הרלינג. שני כתבים אלו ראו אור למעלה מעשור מאז שתורגמו. כמו כן, תרגם חיבורים נוספים על ההיגיינה לילדים ולמבוגרים.
מנהיגים בתנועה הציונית, כמו אלכסנדר צדרבוים ונחום סוקולוב וכן יהודה לייב פינסקר ומשה לייב לילינבלום, התחשבו בו ובדבריו.[דרוש מקור: לכך שהםהתחשבו בו. הביוגרפיה שכתב הבן - אינה מקור ראוי לקביעה הזו באשר לאישי הציונות] כותב הסופר על הקשר שלו עם אישים אלו.
החרדה לעלייה יהודית ניכרת במאמריו, והוא עורר בכתביו רבים בגולה לבוא וליישב את הגליל כעובדי אדמה. גם בעיות יישוביות כלליות הועלו בקולמוסו אודות ייסוד המושבות בגליל ובשומרון.
כתביו (מבחר) > מפרי עטו

רמזי אורות מספר היצירה-ספר, הפוסק, ק"ה, אייר תש"ט
ארץ ישראל ומראותיה מלפני מאה שנה-ספר, הפוסק, ק"י, תמוז תש"ט
על ספר "התניא"-ספר, הפוסק, ק"ו, אדר תש"ט
מראות ירושלים עם חצות-ספר, הפוסק, קט"ו, כסלו תש"י
רמזי אורות מספר הזוהר-ספר, הפוסק, ק"ז, ניסן תש"ט
ארץ ישראל במשנתו של מהר"ל מפראג-ספר, הפוסק, קי"ט, ניסן תש"י
שירת המחשבת של הרב קוק זצ"ל, הפוסק, קל"ז, אלול תשי"א
כתביו (מבחר) > תרגומיו

קארל הופמן, הבריאות והכלכלה, חיפה: הוצאת מצודה
ד"ר הרלינג, אופני החיים והרפואה בחינוך העם, הוצאת "גויל"
לקריאה נוספת

אפרים טובנהויז, בנתיב היחיד: חיי חולם ולוחם בעיר המקובלים, (מבוא מאת נחום סלושץ), חיפה: הוצאת מצודה, תשי"ט-1959. ספר מקיף על פועלו של מאיר טובנהויז
הערות שוליים

↑  איות נוסף לשמו הוא "טויבנהויז", והוא אף היה נוהג לחתום תחת שם העט "מאיר טויבנהויז איש ירושלים", אך בהמשך זנח גרסה זו לשם משפחתו, וביקש להיקרא בשם "טובנהויז"
↑  אפרים טובנהויז, בנתיב היחיד: "ייסוד הספריה הציבורית הראשונה ובני ברית בצפת" עמ' 117, "ייסוד גן ילדים ראשון בצפת" עמ' 111.
↑  דוד תדהר (עורך), "מאיר טובנהויז", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 441
↑  בתו של אברהם שלמה גולדנבוים מצפת, שהיה מצאצאי המגיד ממזריטש, תלמיד הבעש"ט. ראו נקרולוג: ד"ר יעקב הרוזן, בת־שבע אם כל הטויבנהויזים נאספה על עמה, הד-המזרח, 23 בפברואר 1951
↑  גילה תרופה למחלה נפוצה של הכותנה שפגעה קשה ביבול והביאה נזקים כלכליים כבדים לארצות הברית. כאשר נפטר, הוזכר בעיתון "הניו יורק טיימס".
↑  על פי פרופ' פיקרד, שהיה ראש המחלקה לגאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, היה חיים יאיר חלוץ בתחומו ביישוב עד מלחמת העולם הראשונה; ראו: אפרים טובנהויז, על מזבח המדע, עמ' 134
↑  התמחה בתחומי החקלאות השונים, ובייחוד בגידול עופות. חקירותיו בגידול ומחלות עופות שפורסמו ופרי חקירותיו הובא בתזכיר גדול ומפורט לפני ההסתדרות הציונית, והוא נתפרסם בעולם כמומחה למחלות העופות. ראו דוד תדהר (עורך), "פרופיסור משה ברוך טויבנהויז", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך א (1947), עמ' 381.
↑  על ההיכרות והקשר ביניהם, בספר בנתיב היחיד, עמ' 53
↑  ציטוט מתוך בנתיב היחיד, עמ' 133: "שורות אלה אשר צורפו אחר כך להמנון הלאומי שלנו, חוברו בבית אבי,והיו אלה הורי אשר בפניהם דקלם בראשונה את השורות הנלבבות".
↑  ציטוט מתוך "נתיב יחיד", עמ' 117: "כאשר רק נוסדה האגודה בירושלים לא נח ולא שקט עד אשר נוסדה גם בצפת".
↑  אפרים טובנהויז, בנתיב היחיד, עמ' 257: "רצה הגורל, שאבי יהא ספק לצבא הטורקי, כיון שהיה ידוע כאיש עסקים מוסמך בקרב חוגים רחבים."
↑  הערך: מאיר טובנהויז, לקסיקון האישים של ארץ ישראל, 1948-1799, (עורכים: יעקב שביט, יעקב גולדשטיין, חיים באר), תל אביב : הוצאת עם עובד, תשמ"ג-1983, עמ' 237-236
↑  בנתיב היחיד, עמ' 65
↑  על פי מדרש חז"ל
↑  שם, עמ' 67
↑  במוסד זה נעזרו אף הערבים הנוצרים מהכפרים שבסביבת צפת, כשנמלטו לעיר מפני הטבח שהמוסלמים ערכו בהם ב-1948. על פי בנתיב היחיד, עמ' 110
↑  בנתיב היחיד, עמ' 110
↑  כמה מאלה, שהיו חוזרים אחר כך לכפריהם, היו זוכרים את "בית לחם הגלילי", שפתח דלתותיו בפניהם. בעיתון הצפה לילדים נתפרסם סיפור, המתאר כיצד היה טובנהויז חביב גם על הערבים. מסופר שם גם כיצד פקדו אותו לטובה בכל הזדמנות.
↑  אפרים טובנהויז, בנתיב היחיד, עמ' 137-53
↑  מקורות לכך ניתן למצוא בכתביו בעיתוני "הפוסק", "השקפה" ו"הצפירה", וגם באנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268725905171  VIAF: 299365031   WorldCat (עם VIAF): 299365031