stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיסה 5390 של בריטיש איירווייז
התאונה

טיסה 5390 יצאה מנמל התעופה של ברמינגהאם שבבריטניה בשעה 07:20 במטוס מדגם BAC 1-11, כשיעדה נמל התעופה מאלגה שבספרד. על המטוס נמצאו 87 איש - 81 נוסעים, שני טייסים וארבעה דיילים. הטייסים היו הקברניט טים לנקסטר (Tim Lancaster) וטייס המשנה אליסטר אצ'יסון (Alastair Atchison), בעלי ניסיון של 11,050 ו-7,500 שעות טיסה בהתאמה. לאחר ההמראה שאותה ניהל טייס המשנה אצ'יסון עבר המטוס לנסיקה בשליטתו של הקברניט לנקסטר. הטייסים שחררו את חגורות הכתפיים שלהם ולנקסטר שחרר גם את חגורת המותניים שלו.
בשעה 07:33 הגיע המטוס לגובה של 5,250 מטרים מעל דידקוט שבאוקספורדשייר. אז נשמע לפתע קול נפץ חזק וחלל המטוס התמלא בערפל של אדי מים בעקבות ירידת לחץ בהתפוצצות (Explosive Decompression) שאירעה בו. החלון השמאלי בתא הטייסים, בסמוך למושב הקברניט, ניתק מגוף המטוס. זרם האוויר שפרץ החוצה דרך הפתח הפעור זרק את הקברניט לנקסטר מכסאו דרך הפתח ואל מחוץ למטוס. רגליו נתפסו בהגה המטוס, כך שהוא נותר כשמחצית גופו העליונה מחוץ למטוס ורגליו בתוכו, חשוף לאוויר העני בחמצן, לטמפרטורה הנמוכה ולזרם האוויר החזק סביב המטוס, שטס במהירות של 550 קילומטרים לשעה. דלת תא הטייסים הועפה ממקומה ופגעה בלוח בקרת הניווט והרדיו. ניירות וחפצים שונים החלו להישאב מתא הנוסעים לעבר תא הטייס.
הדייל נייג'ל אוגדן מיהר לתוך תא הטייסים ותפס בחגורתו של לנקסטר לבל יישאב כולו מחוץ למטוס. הדיילים האחרים החלו להרגיע את הנוסעים ולהפעיל נוהלי חירום. טייס המשנה אצ'יסון השתלט על המטוס, החל בהנמכת חירום כדי להביא את המטוס לגובה שבו האוויר עשיר יותר בחמצן ושידר קריאת מצוקה לבקרת הקרקע, אך התקשה לשמוע את התשובה ברדיו בשל הרעש של זרם האוויר ששטף דרך התא.
הדייל אוגדן שאחז בקברניט החל לסבול מחבלות, כויות קור ותשישות והוחלף על ידי שני דיילים אחרים. הצוות יכול היה לראות את לנקסטר כשפניו נחבטים אל חלון הצד של תא הטייסים. עיניו היו פקוחות אך לא מצמצו ולכן הם סברו כי הוא מת. בכל זאת ציווה אצ'יסון על הצוות לא לשחרר את האחיזה בלנקסטר לבל יישאב גופו לתוך המנוע השמאלי של המטוס ויגרום להשתתקותו.
בהמשך קיבל אצ'יסון אישור לנחות בנמל התעופה של סאות'המפטון והנחית את המטוס שם בשעה 07:55. אנשי שירותי ההצלה אספו את הקברניט לנקסטר והנוסעים הורדו מהמטוס.
לאחר התאונה

הטייס לנקסטר נשאר בחיים למרות התנאים הקיצוניים שאליהם נחשף ואף סבל מפציעות קלות יחסית - שברים ביד ימין, בשורש כף יד ימין ובאגודל שמאל, כוויות קור, חבלות והלם. הוא אושפז בבית חולים, ולאחר פחות מחמישה חודשים שב לעבודה כטייס. הדייל אוגדן סבל מנקע בכתף ומכוויות קור. לא היו נפגעים נוספים.
לטייס המשנה אצ'יסון, לדייל אוגדן ולאחת הדיילות הוענק ציון לשבח מטעם המלכה על פעולתם. לאצ'יסון הוענק גם אות פולריס - אות הצטיינות לאנשי צוות אוויר על התמודדות עם מצבי חירום, הניתן מטעם הפדרציה הבינלאומית של איגודי הטייסים המסחריים.
לאחר התאונה > חקירת התאונה

התאונה נחקרה על ידי הענף לחקירת תאונות אוויריות (AAIB) של משרד התחבורה הבריטי. החוקרים בדקו את החלון שהועף ממקומו, אשר נמצא על הקרקע בדידקוט. הם גילו שהוא הוחלף והותקן במקומו 27 שעות לפני הטיסה, אך פגמים נפלו במידות כל אחד מתשעים הברגים שהחזיקו את מסגרת החלון למקומה: 84 מהם היו בעלי קוטר קטן ב-0.66 מילימטרים מהדרוש, ויתר השישה היו קצרים ב-2.5 מילימטרים מהדרוש. התברר שהחלון אותו החליף החלון שהועף הותקן במקומו באמצעות ברגים לא מתאימים, ועובד התחזוקה שהחליף את החלון בחר במקומם ברגים אחרים "לפי העין" ולא על פי האמור במדריך התחזוקה של המטוס. לאחר שהמטוס המריא ונסק עלה בהדרגה הפרש הלחץ בין פנים המטוס (שהיה מדוחס) לבין האוויר הדליל שמחוץ לו, עד שהחלון נכנע להפרש זה והועף. בכך נחשף גם פגם תכנוני של מטוס ה-BAC 1-11 - החלון היה מותקן על צידו החיצוני של גוף המטוס במקום על צידו הפנימי. בכך נמנע מלחץ האוויר הפנימי להדק את החלון למקומו והברגים שבהם נקבע למקומו נחשפו לעומס גדול מהמתוכנן.
מלבד הפגם בפעולת איש האחזקה שהתקין את החלון במקומו באמצעות הברגים הפגומים מצאו החוקרים פגם בנוהלי התחזוקה של בריטיש איירווייז, שלא הצריכו ביקורת של מפקח על עבודה בטיחותית קריטית זו. נמצא שגם הנהלת שדה התעופה בברמינגהאם כשלה באי פיקוח נאות על עבודת התחזוקה במטוס. החקירה הניבה שורה של המלצות בטיחותיות לבריטיש איירוייז ולרשות התעופה האזרחית של בריטניה.
אירוע התאונה נסקר במסגרת פרק בסדרת הטלוויזיה הדוקומנטרית תעופה בחקירה.
ראו גם

טיסה 8633 של סצ'ואן איירליינס
הערות שוליים

↑  לדגם מטוס זה שני מנועים, הקבועים משני צידי זנבו.
We Ride

We Ride (בעברית: אנחנו רוכבים) הוא סינגל של הזמרת הברבדית ריהאנה, מתוך אלבום האולפן השני שלה, A Girl like Me. השיר נכתב על ידי מקבה רידיק וסטאר-גייט והופק על ידי סטאר-גייט גם כן. השיר יצא לאור ב-21 באוגוסט 2006, כסינגל השלישי מהאלבום. "We Ride" הוא שיר היפ הופ וסול. הביקורות של השיר היו חיוביות, ושיבחו את האיכויות המרגיעות ונטולות הדאגות שלו.
השיר לא זכה להצלחה כמו קודמיו, אך הגיע ברוב המדינות ל-40 העליונים וביניהם באוסטרליה, בלגיה ובריטניה. בארצות הברית השיר כלל לא הצליח להיכנס למצעד הבילבורד האמריקאי. בפינלנד וניו זילנד השיר דווקא כן זכה להצלחה כאשר הגיע לעשירייה הפותחת במדינות אלה. גם במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד השיר זכה להצלחה כאשר הגיע שם למקום הראשון אך במצעד שירי הפופ הצליח להגיע למקום ה-34 בלבד. הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי אנתוני מנדלר וצולם במיאמי ובפלורידה וכולל את ריהאנה בסצנות שונות, ביניהן בחוף ים ובמועדון לילה עם חברים.
רקע ושחרור

השיר נכתב על ידי מקבה רידיק וסטאר-גייט והופק על ידי סטאר-גייט. בריאיון ל-MTV ריהאנה הסבירה את הבחירה ב-"We Ride" בתור הסינגל השלישי האלבום. היא אמרה שבמקום לשאול את המנהלים שלה וחברת התקליטים איזה שיר להוציא כסינגל הבא היא הסתכלה ב-iTunes מה היה השיר מהאלבום עם מספר ההורדות הגבוה ביותר אחרי "SOS" ו-"Unfaithful" והיא גילתה שזה היה "We Ride". השיר יצא לאור כסינגל השלישי מתוך האלבום ב-21 באוגוסט 2006, לתחנות הרדיו האמריקאיות והופץ במדינות מסוימות באירופה כעותק פיזי, במהלך אוקטובר ונובמבר של אותה השנה. באוסטרליה השיר הופץ על גבי מיני-אלבום, עם רמיקסים שונים שנעשו עבור, ועבור השיר "Unfaithful".
הרכב מוזיקלי ומילים

השיר הוא שיר מד-טמפו בסגנון של היפ-הופ ומוזיקת נשמה. השיר נכתב בסולם של E♭ והוא כולל 80 פעימות לדקה כאשר קולה של ריהאנה מתפרש מהתווים הנמוכים (G♯3) לגבוהים (C5) וההפך. השיר כולל גם פסנתר וגיטרה כחלק מההרכב האינסטרומנטלי שלו. ג'זלי בס מ-Contactmusic.com תיאר את השיר "כמוזיקת נעורים" אשר המלודיה שלו נעימה לאוזן ומשאירה את המאזין עסוק. בריאיון ל-MTV ריהאנה הסבירה את המשמעות של המילים של השיר ואמרה:
"השיר הוא על הבחור הזה שאומר שוב ושוב, "כאשר אנחנו רוכבים, אנחנו רוכבים, אנחנו הולכים להיות יחד עד היום שאנחנו מתים"- מבטיח את כל הדברים האלה... ואז מתברר שהוא שבר את כל ההבטחות שלו, וזה עצוב- אבל זה קיץ ולא אכפת לי אם אתה רוצה לעשות את זה ולהיות מכוער בוגד, אז אני יכולה פשוט לעשות את הדברים שלי, לבלות עם החברות שלי וליהנות. זה מה שהקיץ בעצם ... כל קיץ אתה זוכר מערכת יחסים מסוימת, ויש תמיד שיר שמתחבר לזה. אז השיר הוא פשוט אחד השירים האלה."
ביקורות

השיר זכה לביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה. דייוויד ג'פריס מ-"AllMusic" שיבח את השיר וכתב כי השיר הוא כמו "שיט בסירת נופש בסוף שבוע". ספנס ד' מ-IGN ציין באופן דומה כי השיר "הוא שיר שאליו מישהו יכול להקשיב בזמן נהיגה", בנוסף הוא כתב ש-"שהיר הוא שיר קליט שיתפוס בכל מקום והמשפט "אנחנו רוכבים עד היום שאנחנו מתים" הוא ביטוי שיתפוס את המילניום החדש." ביל לאמב מ-About.com כתב כי "השיר ימשוך את רוב הקהל העירוני בגלל ההיפ-הופ שבו". סאל סינקומנט ממגזין "Slant" היה ביקורתי כלפי השיר כאשר כתב כי "למרות שהשיר הוא שיר היפ-הופ שמושפע ממועדונים נראה כי הוא בוגר מדי עבור הזמרת שלו שיש לה כישרון ווקאלי מינורי".
הצלחה במצעדים

השיר זכה להצלחה בינונית בעולם. באוסטרליה השיר הגיע בשיאו למקום ה-24 בלבד ולאחר שבועיים נפל אל המקום ה-43. בניו זילנד השיר זכה להצלחה דווקא כאשר בשבוע הראשון שלו במצעד הגיע למקום ה-16 ובשבוע שלאחר מכן כבר למקום ה-8. בסך הכל בילה במצעד 12 שבועות אם כי בפברואר 2007 הוא נכנס מחדש למצעד למקום ה-37 במשך שבוע אחד.
באירופה השיר גם זכה להצלחה בינונית כשאר במצעד השירים האירופאי הוא הגיע למקום ה-96 בלבד. בהולנד השיר הגיע למקום ה-60 בלבד, בפלנדריה השיר הגיע בשיאו למקום ה-40 ובולוניה השיר הגיע למקום ה-26 בלבד. בשווייץ השיר הגיע למקום ה-42 ולאחר 7 שבועות נשר מהמצעד. בפינלנד השיר דווקא זכה להצלחה כאשר הגיע למקום הרביעי אך נשר מהמצעד בשבוע שלאחר מכן. באיטליה השיר דווקא כן זכה להצלחה גם כן כאשר הגיע למקום ה-16 ושנתיים לאחר שחרורו נכנס שוב למצעד במשך שבוע אחד.
גם בבריטניה השיר הגיע למיקום גבוה כאשר הגיע למקום ה-17 אך נפל בשבוע שלאחר מכן למקום ה-34. בארצות הברית השיר לא הצליח להיכנס בכלל למצעד הבילבורד ובמצעד שירי הפופ הגיע למקום ה-34 בלבד אך הגיע למקום הראשון במצעד שירי הדאנס קלאב של בילבורד שם שהה 18 שבועות. נכון להיום מכירות השיר עומדות על 600 אלף עותקים.
וידאו קליפ > רקע ושחרור

הקליפ לשיר צולם במיאמי ובפלורידה באוגוסט 2006 ובוים על ידי אנתוני מנדלר שביים גם את הקליפ לשיר "Unfaithful". בריאיון עם MTV ריהאנה הסבירה את הרעיון וההשארה שמאחורי הקליפ: "רק רצינו להתחבר מחדש לעמיתים שלי, להודיע להם שאני עדיין בת עשרה, עדיין יש לי חברים- אבל לעשות משהו פרובוקטיבי, הקליפים של "SOS" ו-"Unfaithful" היו כל כך שם שרצינו למשוך את זה עוד קצת." היא המשיכה ואמרה: "אני רוקדת בקליפ, זה היה אתגר, זה בדרך כלל לוקח שנים ללמוד אבל עשינו את זה תוך כמה ימים וזה יצא יפה". הקליפ יצא ל-iTunes ב-18 בספטמבר באירלנד ויומיים לאחר מכן בארצות הברית.
וידאו קליפ > תוכן הקליפ

הקליפ נפתח בכך שרואים את ריהאנה הולכת לכיוון הרכב שלה אך היא עוצרת מלהיכנס אליו כי היא מקבלת שיחת טלפון. היא משוחחת עם החבר שלה ואומרת לו כי היא צריכה לעשות כמה דברים לפני הפגישה איתו. לאחר מכן היא מנתקת את הטלפון והשיר מתחיל להתנגן וריהאנה נראית נוהגת ברכב שלה ובמקביל נראות סצנות נוספות שלה רוקדת על רקע לבן ובחוף ים. לאחר מכן נראית סצנה נוספת בה היא יושבת עם חברים במסעדה והחבר שלו שוב מתקשר אליה לטלפון, היא מחליטה להיפגש איתו ולתת הזדמנות נוסף ליחסים שלהם. לבסוף הם נפגשים במועדון ורוקדים ביחד בצורה אינטימית.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 24 |  |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 16 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 45 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 50 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 17 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 26 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 14 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 4 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 40 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 42 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | עותקים |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית | 21 באוגוסט 2006 | רדיו שירים עכשוויים | דאף ג'אם |
| ארצות הברית | 21 באוגוסט 2006 | רדיו שירים קצביים | דאף ג'אם |
| הממלכה המאוחדת | 26 באוקטובר 2006 | תקליטור | מרקורי |
| אוסטרליה | 30 באוקטובר 2006 | הורדה דיגיטלית | יוניברסל מיוזיק גרופ |
| גרמניה | 11 בנובמבר 2006 | תקליטור | דאף ג'אם |
הערות שוליים

↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
| ריהאנה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • סיבובי הופעות • שירים | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • פרסים ומועמדויות • סיבובי הופעות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | Music of the Sun • A Girl like Me • Good Girl Gone Bad (Reloaded) • Rated R • Loud • Talk That Talk • Unapologetic • Anti |  |
| אלבומי רמיקס | Good Girl Gone Bad: The Remixes • Rated R: Remixed |  |
| אלבומי וידאו | Good Girl Gone Bad Live • Loud Tour Live at the O2 • Rihanna 777 Documentary... 7Countries7Days7Shows |  |
| סיבובי הופעות | Rihanna: Live in Concert • A Girl's Night Out • Good Girl Gone Bad Tour • Last Girl on Earth • Loud Tour • Diamonds World Tour • The Monster Tour • Anti World Tour |  |
| ערכים קשורים | Home • פנטי ביוטי • "We Found Love" (וידאו קליפ) • רבל פלר • רבל • ניוד מאת ריהאנה • רוג מאת ריהאנה • מופע המחצית של סופרבול LVII |  |
| ריהאנה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Music of the Sun | "Pon de Replay" • "If It's Lovin' that You Want" |  |
| A Girl like Me | "SOS" • "Unfaithful" • "We Ride" • "Break It Off" |  |
| Good Girl Gone Bad | "Umbrella" • "Shut Up and Drive" • "Hate That I Love You" • "Don't Stop the Music" • "Take a Bow" • "Disturbia" • "Rehab" |  |
| Rated R | "Russian Roulette" • "Hard" • "Rude Boy" • "Rockstar 101" • "Te Amo" • "Wait Your Turn" |  |
| Loud | "Only Girl (In the World)" • "What's My Name?" • "Raining Men" • S&M" • "California King Bed" • "Man Down" • "Cheers (Drink to That)" • "Love the Way You Lie (Part II)" |  |
| Talk That Talk | "We Found Love" • "You da One" • "Talk That Talk" • "Birthday Cake" • "Where Have You Been" • "Cockiness (Love It)" |  |
| Unapologetic | "Diamonds" • "Stay" • "Pour It Up" • "Loveeeeeee Song" • "Right Now" • "What Now" • "Jump" |  |
| Anti | "Consideration" • "Work" • "Kiss It Better" • "Needed Me" • "Love on the Brain" • "Desperado" • Higher • "Sex with Me" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Roll It" • "If I Never See Your Face Again" • "Live Your Life" • "Run This Town" • "Love the Way You Lie" • "Who's That Chick?" • "All of the Lights" • "Fly" • "Take Care" • "The Monster"  • "This Is What You Came For" • "Nothing is Promised" • "Too Good" • "Selfish" • "Wild Thoughts" • "Loyalty" • ‏ "Lemon" • "Believe It" |  |
| שירים אחרים | "FourFiveSeconds" • "Towards the Sun" • "Dancing in the Dark" • "Bitch Better Have My Money" • "American Oxygen" • "Sledgehammer" • "Lift Me Up" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e5f421fc-b9eb-343e-9712-26b24955a2bc  MusicBrainz work: 2a59b115-c5d8-430e-b957-7e20aadde198
מו קוואן

ויליאם מוריס "מו" קוואן (באנגלית: William Maurice “Mo” Cowan; נולד ב-4 באפריל 1969) הוא פוליטיקאי אמריקאי שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת מסצ'וסטס למשך חצי שנה ב-2013 מטעם המפלגה הדמוקרטית. טרם מינויו לסנאט שימש כיועץ המשפטי וראש הסגל של מושל מסצ'וסטס דיבאל פטריק. פטריק מינה אותו לסנאט במקומו של הסנאטור ג'ון קרי, שהתפטר על-מנת לכהן כמזכיר המדינה של ארצות הברית. הוא מיאן להתמודד בבחירות המיוחדות לסנאט האמריקאי במסצ'וסטס ב-2013, והוחלף באד מרקי.
קוואן הוא האפרו-אמריקאי השמיני שכיהן בסנאט האמריקאי בכלל, והשני ממסצ'וסטס בפרט, אחרי אדוארד ברוק. הוא היה אחד משלושת הסנאטורים האפרו-אמריקאים של ארצות הברית בקונגרס ה-113 של ארצות הברית, יחד עם הסנאטור הרפובליקני טים סקוט מקרוליינה הדרומית וקורי בוקר מניו ג'רזי, שאמנם לא כיהן לצד קוואן אלא נכנס לתפקידו ב-31 באוקטובר 2013.
ביוגרפיה

קוואן בראשית אפריל 1969 בעיירה ידקינוויל (Yadkinville) שבקרוליינה הצפונית. הוריו מכונאי ותופרת, ואביו הלך לעולמו כשקוואן היה בן שש עשרה. את לימודיו התיכוניים סיים בתיכון פורבוש, ולאחר מכן החל ללמוד באוניברסיטת דיוק. במקור תכנן להיטמע במקצוע הרפואה, אך לבסוף פנה לכיוון אחר וב-1991 סיים באוניברסיטת דיוק לימודי תואר ראשון בסוציולוגיה. הוא המשיך ללמוד משפטים בבית הספר למשפטים באוניברסיטת נורת'ווסטרן (אנ') וסיים לימודיו שם ב-1994. לימודיו הגבוהים באוניברסיטת נורת'ווסטרן היו קואופרטיביים, וכסטודנט צבר ניסיון מקצועי במסגרת התוכנית החינוכית של האוניברסיטה בבתי המשפט בקרוליינה הצפונית ובסוכנויות משפטיות אחרות של המדינה.
ב-1997 הצטרף קוואן למשרד עורכי הדין "מינץ לוין" כעמית. שם הוא עסק בליטיגציה אזרחית ונהפך לשותף. הוא סייע למושל מסצ'וסטס מיט רומני לזהות מועמדים אפרו-אמריקאים לשפיטה אחרי שרומני הביע ביקורת על חוסר הגיוון האתני במינוייו.
קוואן עזב את מינץ לוין כדי להצטרף לממשל המושל דיבאל פטריק ב-2009. כיועצו הקרוב של פטריק, קוואן היה אחראי על הפעילות המשפטית של הרשות המבצעת ופיקח על מועמדי המושל לשפיטה בבתי המשפט של מסצ'וסטס, כולל זה של נשיא בית המשפט העליון רודריק ל. אירלנד. הוא שימש כיועץ המשפטי הראשי של פטריק במשך שנתיים ולאחר מכן כראש הסגל מינואר 2011 עד נובמבר 2012, כאשר הכריז על כוונותיו לשוב למגזר העסקי. הוא המשיך לשרת את המושל כיועץ בכיר עד מינויו לסנאט. כאשר מונה לסנאט, הצהיר כי אין לו שום כוונה להתמודד למשרה ציבורית עם פקיעת מינויו באומרו: "תהא זו קריירה פוליטית קצרה מאוד. אני לא מועמד לתפקיד. אני לא מועמד לשירות הציבור בכל עת היום או בעתיד".
בדצמבר 2012 הכריז הנשיא ברק אובמה על מינויו של יו"ר ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית, ג'ון קרי, למזכיר המדינה האמריקאי, ובכך התפנה מושב בסנאט אותו קרי אייש במשך 28 שנה. על פי החוק במסצ'וסטס, בית הנבחרים מעניק למושל המדינה את הזכות למנות באופן זמני אדם שיאייש את המושב הפנוי בסנאט. המושל פטריק הודיע כי הוא בוחן מועמדים שמעולם לא התמודדו בעבר לתפקיד, שיאיישו את המושב באורח זמני, ושיוותרו על התמודדות בבחירות המיוחדות.
ב -30 בינואר 2013 הודיע פטריק על מינויו של קוואן לסנאט. בכך קוואן נהפך לסנאטור האפרו-אמריקאי השני ממסצ'וסטס אחרי אדוארד ברוק. הוא שירת לצד טים סקוט והייתה זו הפעם הראשונה ששני אפרו-אמריקאים כיהנו בו בזמן בסנאט. תקופת כהונתו של קוואן החלה רשמית ב-1 בפברואר 2013, לאחר שהתפטרותו של קרי נכנסה לתוקף. הוא הושבע על ידי סגן נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן ב-7 בפברואר. במהלך כהונתו בסנאט היה חבר בוועדת המסחר, המדע והתחבורה, בוועדת העסקים הקטנים והיזמות ובוועדת החקלאות, התזונה והיערנות. תקופת הכהונה פגה ב-16 ביולי 2013, כאשר אד מרקי הושבע לתפקידו בעקבות ניצחונו בבחירות המיוחדות.
הערות שוליים

↑  קת'רין סילי, Governor Appoints Ex-Aide to Fill Kerry’s Seat, באתר הניו יורק טיימס, 30 בינואר 2013 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2019068195  SNAC: w65f9ghs  US Congress: C001099  VIAF: 2551157470197122640007   WorldCat (עם VIAF): 2551157470197122640007
האשליה הגדולה

| --- | --- |

 בימוי:  ז'אן רנואר 
 הופק בידי:  אלברט פינקוביץ (ללא קרדיט), פרנק רולמר (ללא קרדיט)
 תסריט:  ז'אן רנואר, צ'ארלס ספאק 
 עריכה:  מרגרט רנואר, Renée Lichtig 
 שחקנים ראשיים:  ז'אן גאבן, דיטה פארלו, פייר פרסניי, אריך פון שטרוהיים
 מוזיקה:  ז'וזף קוסמה 
 צילום:  כריסטיאן מטראס 
 מדינה:  צרפת 
 חברת הפקה:  Réalisation d'art cinématographique 
 חברה מפיצה:  במקור סרטי העולם להפצה בארצות הברית עבור מאגר הנתונים של האוסקר , מאוחר יותר סרטי יאנוס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 ביוני 1937
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  גרמניה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
האשליה הגדולה (בצרפתית: La Grand Illusion) הוא סרט משנת 1937 שביים במאי הקולנוע ז'אן רנואר (1894–1979), בנו של האמן פייר-אוגוסט רנואר, והוא נחשב על ידי מבקרים והיסטוריונים של הקולנוע כאחת מיצירות המופת של הקולנוע הצרפתי וכסרטו האהוב ביותר של רנואר. התסריט נכתב על ידי רנואר ושרל ספאק והוא נחשב לאחד מהסרטים הבולטים של הריאליזם הפואטי. צילומי הסרט נערכו בחלקו בטירת או-קוניגסבורג. בארצות דוברות האנגלית יצא הסרט תחת הכותר Grand Illusion.
אודות הסרט

הסרט יצא לאקרנים ב-1937 וזכה לתשבחות. בשנת 1970 נכלל הסרט ברשימות רבות כאחד מעשרת הסרטים הגדולים ביותר בתולדות הקולנוע.[דרוש מקור]
בשנת 1938 היה האשליה הגדולה לסרט הראשון בשפה הזרה שהיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר. הסרט זכה לפרסים כסרט הטוב ביותר בשפה הזרה מאגודת מבקרי הקולנוע של העיר ניו יורק ומחבר הנאמנים הלאומי של המבקרים ב-1938.
לאחר זכיית הסרט ב-1937 בפרס בפסטיבל הסרטים של ונציה כ'מופע האמנותי הטוב ביותר', הצהיר שר התעמולה הנאצי יוזף גבלס כי הוא אויב קהל הקולנוע מספר אחת והורה להחרים ולהשמיד את עותקיו. ב-1 באוקטובר 1940 נאסר הסרט להקרנה על ידי משרד התעמולה של הרייך. ב-1940, בזמן שהצבא הגרמני פלש לצרפת, תפשו הנאצים את העותקים והתשלילים של הסרט, בעיקר בגלל אופיו האנטי-מלחמתי ומה שפורש כביקורת אידאולוגית על גרמניה של ערב מלחמת העולם הראשונה.
במשך שנים רווחה הסברה כי העותקים הושמדו בפשיטת כוחות האוויר של בעלות הברית בשנת 1942, שהשמידו מעבדה מובילה מחוץ לפריז. ב-1958 התגלו מחדש העותקים של הסרט ושוחזרו על מנת להפיצם מחדש בתחילת שנות השישים. אז התגלה כי התשליל המקורי לא הושמד, אלא נשלח לברלין על מנת לשמרו בארכיב של הרייך.
בזמן כיבוש ברלין על ידי בעלות הברית ב-1945, היה ארכיב הרייך באזור הרוסי. כתוצאה מכך נשלחו התשלילים ביחד עם סרטים רבים אחרים לארכיב הסרטים הסובייטי במוסקבה. התשלילים הושבו לצרפת בשנות השישים. אולם, היות שאיש לא חשב שהתשלילים המקוריים שרדו, הם נותרו לא מזוהים במחסן בסינמטק בטולוז במשך למעלה משלושים שנה. הם התגלו מחדש בשנות התשעים, כשהועבר אוסף הניטרט של הסינמטק לארכיב הסרטים הצרפתי ב-Bois d'Arcy. לאחר מכן, שוחזר התשליל המקורי והופק כ-DVD של ה-criterion collection.
תמצית העלילה

במהלכה של מלחמת העולם הראשונה, יוצאים לטיסה שני טייסים צרפתים: סרן דה בולדיו (פייר פרסניי) וסגן מרשל (ז'אן גאבן). מטרת הטיסה הייתה לבחון איתור מתצלומים מטושטשים של משימת סיור אווירית קודמת. הם נורו בידי הטייס והאציל הגרמני סרן פון ראושפטיין (אריך פון שטרוהיים). פון ראושפטיין מצהיר בעת חזרתו לבסיס כי הפיל מטוס צרפתי ומורה לאחד מן הכפופים לו לבדוק אם הטייסים הם קצינים, ואם כן, להזמינם לסעוד עמו ארוחת צהריים, טרם ישלחם כאסירים למחנה לשבויי מלחמה. במהלך הסצנה אנו למדים כי פון ראופנשטיין ובולדיו התוודעו זה אל זה בעברם - מובא תיאורה של ידידות, אם גם לא סולידריות, בתוככי המעמד העליון החוצה גבולות לאומיים.
דה בולדיו ומרשל מוצבים כאסירים בבית כלא לשבויי מלחמה, שם הם פוגשים ומתיידדים עם כמה מבני ארצם. מעט אחרי הגעתם הם לוקחים חלק בניסיון של חבריהם לחפור מנהרה מתחת למחנה כאמצעי להימלט. מיד כשהמנהרה מושלמת הם נאלצים להחליף מחנות, ומפאת מחסומי השפה אין ביכולתם ליידע את השבויים הבריטיים שבאו במקומם על קיומה של המנהרה.
במשך המלחמה מועברים בולדיו ומרשל למחנות שונים, והם מגיעים לבסוף לווינטרסבורן, כלא מבוצר השוכן בקרים. פון ראופנשטיין, שמאז פגישתם האחרונה נפצע בקרב והופך לנכה, הוא מפקד הכלא. וינטרסבורן, כך אומרים, היא מצודה בלתי ניתנת לבריחה. אולם, במהרה אנו לומדים שלבולדיו ולמרשל ישנה היסטוריה של ניסיונות בריחה עזי רוח.
בווינטרסבורן, בולדיו ומרשל פוגשים את רוזנטל (מרסל דליו), יהודי עשיר ששהה עימם קודם לכן בבית כלא אחר. השלושה מתכננים יחד את בריחתם. בולדיו שם לב לדרך בה מגיבים השומרים הגרמנים למצבי חירום וכך מגבש רעיון לבריחה. בולדיו מודה כי תוכניתם יכולה לשמש רק שניים, ומציע למשוך את תשומת לבם של השומרים הגרמנים כדי לאפשר למרשל ולרוזנטל להימלט. לאחר תסיסה בבית הסוהר מכנסים השומרים את כל העצירים בחצר המצודה, וקוראים בשמותיהם. כשמוקרא שמו של בולדיו הוא לא עונה והם מבינים שהוא נעדר. הוא דואג לכך שהשומרים ישימו לב לנוכחותו במרומי המצודה ומושך את השומרים למרדף אחריו. מרשל ורוזנטל מנצלים את ההזדמנות כדי לברוח דרך החלון.
ברצף האירועים הקדחתני שמתרחש אחרי כן, דוחקים פון ראופנשטיין ושומריו את בולדיו לפינה. פון ראופנשטיין מתחנן לפניו כי יסגיר עצמו. דה בולדיו מסרב, ופון ראופנשטיין יורה בו באי רצון. פון ראופנשטיין סועד את בולדיו ברגעיו האחרונים. בולדיו מבטא את הרהוריו האחרונים. הוא מקונן על כך שתועלתם לחברה כבני אצולה תסתיים כשתיגמר המלחמה. הוא אומר שהוא מרחם על פון ראופנשטיין שיצטרך למצוא את תכליתו בסדר החברתי החדש.
הסרט ממשיך בהימלטותם של מרשל ורוזנטל במסע בו הם חוצים את אזורי הכפר של גרמניה, בתורם אחר נתיב חזרה לצרפת. רוזנטל נפצע ומאט את השניים, ושני הגיבורים מוצאים מקלט באסם של אישה גרמניה בשם אלזה (דיטה פארלו) שהתאלמנה במהלך המלחמה. אלזה מטפלת בשני הנמלטים בעין יפה ומרשל מתחיל להתאהב בה. ברם, הוא ורוזנטל נאלצים לעזוב לשווייץ ומשם לצרפת, על מנת לשוב ולהילחם במלחמה. רגע לפני שמסתיים הסרט, פטרול של כיתת חיילים גרמנים מבחין בשני הנמלטים חוצים את העמק עטוי השלג. החיילים יורים לעברם ומחטיאים. אולם, מפקד הפטרול מורה לחיילים להפסיק לירות, מאחר שנדמה היה שהם חצו את הגבול השווייצרי הבלתי נראה בעמק מכוסה השלג המשתרע מתחתם.
נושאים פוליטיים והיסטוריים

באשליה הגדולה משתמש הבמאי ז'אן רנואר במלחמת העולם הראשונה (1914–1918) כעדשה שדרכה הוא מתבונן באירופה, בעודה משקיפה על חזיון התעתועים של עלייתו של הפשיזם, במיוחד בגרמניה הנאצית, ואימתה הממשמשת ובאה של מלחמת העולם השנייה (1939–1945). רנואר מותח ביקורת על הפוליטיקה והאידאולוגיה בת זמנו ומעלה על נס את האנושות האוניברסלית, שמתעלה מעל גבולות לאומיים וגזעיים ולאומנות קיצונית. רנואר מציע כי ניסיונותיהם המשותפים של בני האדם יגברו על מחלוקת פוליטית והתבטאותו המוקצנת: המלחמה.
רנואר מספר בעצמו אודות המסר של הסרט, זאת בראיון שנערך בזמן הפצתו המחודשת של הסרט בשנות השישים המוקדמות. "(האשליה הגדולה) היא סיפור אודות מערכות יחסיהם של בני האדם. בטוחני כי סוגיה זו היא כה חשובה כיום, שאם לא נפתור אותה יהא עלינו פשוט להגיד 'להתראות' לעולמנו היפהפה".