stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת שרבני
הדור השלישי

בדור השלישי היו מספר אישים בולטים, בעיקר מבנו הרב יוסף חיים שרבני, מבניו: הרב ראובן שרבני - מייסד וראש ישיבות יקירי ירושלים ואוהל מועד, הרב משה שרבני – רבה של קריית נוער, הדסה – נישאה לרב בן ציון אבא שאול - ראש ישיבת פורת יוסף ומחבר שו"ת אור לציון, וקלרה - נישאה לרב שבתי אטון ראש ישיבת ראשית חכמה.
אישים נוספים הם הרב יהודה מועלם בנה של שמחה – ראש ישיבת פורת יוסף, הרב שלום כהן בנה של עליזה – רב שכונת טלביה ורסקו, משה חי בן יצחק, גבאי בית הכנסת שושנים לדוד, ואודי שרבני בן אברהם ניסן – סופר ומשורר.
הדור הרביעי

בדור הרביעי מספר אישים בולטים, הרב אליהו אבא שאול – ראש ישיבת אור לציון, הרב בן ציון אטון - ראש ישיבת ראשית חכמה, רבקה ורדי בת הרב ראובן שרבני – מקימת השלוחה החרדית של בצלאל, הרב יעקב שרבני בן הרב ראובן שרבני – ראש ישיבת אוהל יוסף, ועוד.
לקריאה נוספת

שלום מאיר ולך, רבנו האור לציון חלק א, ירושלים תשע"ב, עמודים 179–217.
יצחק ישראל שרבאני, גבורות יהושע – תולדות רבי יהושע שראבני, ירושלים תשפ"ג
הערות שוליים

↑  לרבי יצחק ועליזה, יצחק היה בנו של מעתוק
↑  אודותיו ראו: משה שבת, ישיבות בגדאד, תולדות רבני בבל וישיבותיה, חלק א, ירושלים תשע"ו, עמ' 358–366
↑  נישאה לדוד שלום, בתם הייתה מרים שנישאה לחיים בן חיים, בנה הוא הרב ברוך בן-חיים רב קהילת שערי ציון בניו יורק
↑  בתם היא אימו של המוהל הרב יעקב ששון
↑  אביו של הרב יצחק מועלם שנישא לבתו של הרב יהושע שרבני
↑  אודות אחיו ראו: יצחק ישראל שרבאני, גבורות יהושע, ירושלים תשפ"ג, עמ' 16 - 24
↑  אודותיו ראו: יצחק ישראל שרבאני, גבורות יהושע, ירושלים תשפ"ג, עמ' 208 – 214
↑  אודותיו ראו: שלום מאיר ולך, "השקדן של ירושלים", בתוך: רבנו האור לציון חלק א, ירושלים תשע"ב, עמודים 195–217
↑  אודותיו ראו: מרדכי יעקובוביץ, בן ירושלים - שליח נאמן, קוים לדמות רבה של בוגוטה, במערכה, 3 ביולי 1962; י,א, הרב דוד שראבאני - אורח בישראל, הצופה, 17 ביולי 1964
↑  אודותיו ראו: יצחק ישראל שרבאני, גבורות יהושע, ירושלים תשפ"ג, עמ' 215 – 220
↑  אודותיו ראו: יצחק ישראל שרבאני, גבורות יהושע, ירושלים תשפ"ג, עמ' 250 – 253
↑  אודותיו ראו הערך "רבי ראובן שרבני", באתר המכלול
↑  אודותיו ראו: משה ויסברג, השקדן המופלג: הגאון רבי משה שרבאני זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 22 ביוני 2023
↑  אודותיו ראו: שלום מאיר ולך, רבינו האור לציון שלושה כרכים
↑  אודותיו ראו: ישי כהן, ‏עשור לפטירת ראש ישיבת 'ראשית חכמה' הגאון רבי שבתאי אטון זצ"ל, באתר כיכר השבת, 27 בינואר 2016
↑  אודותיו ראו: יאיר אבא שאול, גאון הענוה, ירושלים תשפ"ב
↑  אודותיו ראו: משה ויסברג, רבה של שכונת קוממיות-טלביה בירושלים זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 9 באוגוסט 2013, היה חתנו של הרב עובדיה יוסף לתקופה קצרה
↑   אודי שרבני, אודי שרבני, באתר הארץ, 24 באפריל 2018
↑  היה נשוי לנצחיה בתה של הרב יהודה מועלם שאף היה נינה של הרב יהושע שרבני, להרחבה על דמותו ראו: אבל בעולם התורה: ראש הישיבה הגר"א אבא שאול נפטר בביתו, באתר JDN‏
↑  בנו הוא הרב בן ציון ראש ישיבת אור לציון, אודותיו ראו: משה ויסברג, ממשיך השושלת: חכם בן ציון אבא שאול השני, שמונה לממלא מקום אביו, באתר בחדרי חרדים, 11 במאי 2022
↑  אודותיו ראו: ראש ישיבת ראשית חכמה הגרב"צ אטון בברכת האילנות, באתר JDN‏
↑  אודותיה ראו:  גואל פינטו, איך מלמדים אומנות בעירום, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי - ראיון עם רבקה ורדי - גם כן תרבות; מאת דוד רפ, בירושלים עוד יהיה בצלאל חרדי, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2003
↑  אודותיו ראו: איצלה כץ, מעמד הדלקה וסיומים בישיבת אוהל יוסף - היכל צבי, באתר המחדש, ‏19 במאי 2022
הרב יוסף חיים שרבני
הרב יהודה מועלם
מימן לשמאל: האחים הרבנים ראובן יצחק ומשה שרבני, הרב אליהו אבא שאול
פאול בהנקה

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1866 ליבק, העיר החופשית ליבק העיר החופשית ליבק 
 פטירה:  4 בינואר 1937 (בגיל 70) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית 
 מקום קבורה:  Burgtorfriedhof 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:  הצי הקיסרי הגרמני הצי הקיסרי הגרמני   רייכסמרינה רייכסמרינה
 תקופת הפעילות:  1883–1924 (כ־41 שנים)
 דרגה:  אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  קרב יוטלנד
 עיטורים
 פור לה מריט  מסדר אלברט 
 
פאול בהנקה (בגרמנית: Paul Behncke‏; 13 באוגוסט 1869 – 4 בינואר 1937) היה אדמירל גרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובלט בעיקר בפיקודו על שייטת אוניות המערכה השלישית של צי הים הפתוח הגרמני במהלך קרב יוטלנד.
ביוגרפיה

בהנקה נולד ב-13 באוגוסט 1869 בליבק, ובגיל 14, בשנת 1883, הצטרף לצי הקיסרי הגרמני. הוא קיבל את הכשרתו הבסיסית על ספינת ההדרכה SMS ניובה. לאחר מכן שירת עד 13 באפריל 1886 בפריגטת הסיירת SMS אליזבת והועלה לדרגת אונטרלויטננט-צור-זי ב-17 באפריל. במשך שנתיים הוא הוצב על סירת התותחים SMS וולף, שהוצבה במזרח אסיה. שם הועלה בהנקה לדרגת לויטננט-צור-זי ב-18 בפברואר 1890. לאחר חזרתו הביתה, הוא הועסק כקצין משמרת ב-SMS פרינצס וילהלם עד 24 במרץ 1892. לאחר מכן הוא הועסק לזמן קצר כקצין הראשון ב-SMS ברומר ו-SMS ברמזה לפני שקיבל את הפיקוד על SMS גרמניה ב-4 באוקטובר 1892. ב-1 בנובמבר 1894 הוא הפך להיות שליש בחטיבת המספנות השנייה ולאחר מכן הגיע לפיקוד העליון של הצי. שם הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט ב-13 באפריל 1896. מאוקטובר 1897 עד 29 ביוני 1899 הוא היה באקדמיה הימית להכשרה נוספת, שהופסקה רק על ידי תפקיד של חודשיים כקצין ניווט ב-SMS המידאל. אחר כך הוא שירת כקצין תותחנות על גבי האונייה מחופת שריון SMS באיירן ואוניית המערכה SMS קייזר וילהלם השני. בהנקה בילה את שבע השנים הבאות במחלקה הצבאית של משרד הצי הקיסרי בברלין. במקביל מונה למפקד הסיירת הקלה SMS פאלקה מ-31 באוקטובר 1903 עד 3 בנובמבר 1905 ולדרגת קורבטנקפיטן ב-15 ביולי 1902. ב-12 בספטמבר 1908 הוא הועלה לדרגת קפיטן צור זי ומונה לראש המחלקה הצבאית. ב-19 בספטמבר 1909 הוא מונה למפקד אוניית המערכה SMS וטין. ב-15 בספטמבר 1910 הוא מונה למפקד אוניית המערכה דרדנוט SMS וסטפאלן. ב-1 באוקטובר 1911 הוא הפך לראש מחלקה באדמירליות של הצי וב-14 ביולי 1914 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא התנגד לתיאוריות של אדמירל אלפרד פון טירפיץ על לוחמת צוללות, ומונה לראש שייטת אוניות המערכה השלישית, שהורכבה משמונה מתשע אוניות המערכה המודרניות ביותר של הצי הגרמני (מסדרות קייזר וקניג). הוא הוביל את הספינות הללו על סיפון אוניית הדגל SMS קניג, והשתתף בקרב יוטלנד, שם נפצע קשה מרסיס פגז. ב-25 בנובמבר 1916 הועלה בהנקה לדרגת ויצה-אדמירל, ובמהלך קרב מון סאונד ב-1917 הוא מנע את נסיגת חלק מהצי הרוסי והטביע את אוניית המערכה הרוסית סלאווה. בשנת 1918, לאחר ויתור האדמירל אדוארד פון קאפלה, הוא מונה למזכיר המדינה של משרד הצי הקיסרי, תפקיד בו מילא חודש אחד בלבד לפני ששוחרר מתפקידו.
בהנקה חזר לתפקידו לאחר המלחמה, במקום האדמירל אדולף פון טרוטה, ופרש מהצי ב-1924. לאחר פרישתו שימש כנשיא החברה הגרמנית-יפנית .
ב-4 בינואר 1937 הוא מת בביתו בברלין.
הערות שוליים

↑  "ADMIRAL BEHNCKE, 70, OF GERMANY IS DEAD". New York Times. 5 בינואר 1937. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb17077744t (data)  GND: 117759872  ISNI: 0000 0004 4883 4637  VIAF: 59869674   WorldCat (עם VIAF): 59869674
נחל בירנית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־6 ק"מ
 יובלים:  נחל מתת 
 שפך:  נחל שרך 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל בירנית(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל בירנית(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל בירנית(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל בירנית
 
נחל בירנית הוא נחל השוכן במערב הגליל העליון, בין נטועה לפסוטה. אורכו כ-6 קילומטר.
פירוש השם

השם בירנית המופיע במקרא פירושו ״מצודה״. נחל בירנית נקרא על שם הר בירנית הסמוך אליו. כמו כן נמצא בסמוך אליו הבסיס בירנית. ובערבית ואדי אל-חמאם (״נחל היונים״) הנחל מתחיל כקילומטר מצפון מערב ליישוב מתת ובהמשך יורד מערבה לכיוון עמק עקרב ומתחבר לנחל שורך.
הטבע בנחל

הטבע בנחל בירנית הוא מסוג חורש ים תיכוני הכולל: אלה ארצישראלית, אלון מצוי, וחרוב מצוי.
אקלים

האקלים המאפיין את הנחל: בחורף גשום וקריר וקיץ חם ויבש.
שבילים

הכניסה לנחל מכביש 899 ומעמק עקרב. מסלול הנחל בדרגת קושי בינונית, רוב המסלול מוצל. בימי מלחמת "חרבות ברזל" ייתכנו הגבלות, בשל הקרבה לגבול לבנון.
הערות שוליים

1 2  מרקוס,מנחם-1947
אלעזרי,יובל
מלצר,מולי-1945
בן ברוך,ברוריה, אנציקלופדיה מפה חלק אחד, תל אביב :מפה-מיפוי והוצאה לאור: מפה-מיפוי והוצאה לאור, 2000-2001, עמ' 150-151
↑  נחל בירנית - עמוד ענן, באתר amudanan.co.il
מעבר לקשת - התנועה הציונית

תוצאות בחירות לקונגרס ל"ח
| --- | --- |
סמל מעבר לקשת - התנועה הציונית
 פעילות:  ציונות, ליברליזם
 התאגדות:  ללא סינוף מפלגתי או דתי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מטה הארגון:  ישראל קריית מוצקין, ישראל
 סינוף בינלאומי:  איטליה איטליה, בריטניה בריטניה, דרום אפריקה דרום אפריקה, גרמניה גרמניה, קנדה קנדה, הולנד הולנד, שווייץ שווייץ, שוודיה שוודיה, צ'ילה צ'ילה, צרפת צרפת, גואטמלה גואטמלה, ספרד ספרד, בלגיה בלגיה, פורטוגל פורטוגל, ארצות הברית ארצות הברית
 חברים:  2 מתוך 525 מושבים בקונגרס הציוני העולמי הל"ח
 יושב ראש:  צבי ציקי אבישר
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־11 שנים)
  אתר האינטרנט הרשמי של מעבר לקשת - התנועה הציונית
 
מעבר לקשת התנועה הציונית (באנגלית: Over the rainbow - the Zionist movement) היא תנועה ציונית עולמית המבקשת להעתיק את מרכז הכובד של התנועה הציונית לקהילות היהודיות בתפוצות. לטענתה, רוב יהודי העולם חיים מחוץ למדינת ישראל ולמרביתם אין כוונה לעלות לישראל, לכן יש לחזק ולטפח את זיקתן של הקהילות היהודיות בתפוצות לישראל ולרעיון הציוני. כמו כן, התנועה מעודדת הצטרפותם של יהודים בני הדור הצעיר ליטול חלק במנהיגויות ציוניות מקומיות, מקדמת הסברה פרו-ישראלית ופועלת למיגור אנטישמיות מודרנית בתפוצות. התנועה מבטאת גישה ביקורתית כלפי המוסדות הלאומיים והקונגרס הציוני העולמי בטענתה להיעדר שקיפות ורלוונטיות ומציעה דרכים לתיקון. התנועה חברה בקונגרס הציוני העולמי.
מייסד ויושב ראש התנועה העולמית הוא צבי (ציקי) אבישר, לימים יו"ר האופוזיציה ואחר כך, ראש עיריית קריית מוצקין. על מייסדי התנועה העולמית וחברי הנהלתה בישראל נמנים בין היתר: ליעד אילני, לימים מ"מ וסגן ראש העיר רמת-גן, ניר שובל ואביאור עמרני.
אידאולוגיה ותפיסת עולם

מעבר לקשת משפיעה על סדר יומה של התנועה הציונית ופועלת להתאימו לתמורות של העולם הגלובלי.
בעוד שהתנועה הציונית הממוסדת מעמידה בראש סדר עדיפויותיה את מפעל העלייה וההתיישבות בישראל כביטוי מרכזי להגשמה ציונית, מעבר לקשת מציעה את תחושת השייכות של הפרט לישראל ולרעיון הציוני כביטוי מרכזי להגשמה ציונית. הצעתה זו נועדה לסייע לרוב העם, שכאמור אינו חי בישראל, לשמור על זיקתו לארצו ולצמצם מגמות של אסימילציה, אובדן זהות ציונית ויהודית בניכר.
מעבר לקשת גורסת כי על התנועה הציונית להכיר בכך, שבעולם גלובלי יהודים וישראלים נעים בתבל ועשויים לקבוע את מקום מגוריהם מחוץ לישראל משיקולים מגוונים דוגמת לימודים, עבודה או נישואין. תנועה של אנשים בעולם הפכה קלה וזולה, הטכנולוגיה המתקדמת מגשרת על מרחקים, וביחד עם הפיכת ערכים ומאוויים רבים לאוניברסליים - הפך כדור הארץ לכפר קטן וגלובלי. לפיכך, התנועה מתנגדת לשיפוטיות מחמירה כלפי תופעת הירידה מהארץ או אי עלייה לישראל ומאמינה כי שיפוטיות זו אינה משרתת את יעדי התנועה הציונית בטווח הארוך.
בנוסף, מעבר לקשת מאמינה כי בעולם הגלובלי גברו לציונות אתגרים גלובליים; כושרה של מדינת ישראל להגן על עצמה ולהבטיח לתושביה רמת חיים נאותה מושפע במידה רבה במתרחש מעבר לים: בתקשורת ובדעת הקהל הזרה, בקמפוסים האקדמיים ובמסדרונות הממשל של מדינות מרוחקות. להשקפתה של התנועה, פעילותם של יהודי התפוצות בקידום משימות ציוניות בזירות אלה, מגשימה עשייה ציונית שאינה נופלת משל אלו שהחליטו לעלות לישראל ולממש את זכותם להתיישב בה.
באתר התנועה נכתב כי "להיות ציוני, זה קודם כל התחושה שבלב. ומשעה שבישראל קל להתחבר להוויה היהודית והציונית, קמה התנועה על-מנת לסייע ליהודי התפוצות לשמר ולטפח את זיקתם לישראל ולרעיון הציוני על משקל המשפט המתומצת "אם אינך בא לישראל, ישראל תבוא אליך". מייסדי הארגון רואים את מבחנם – מבחנה של התנועה הציונית בכללותה – בשימור וטיפוח זיקתם של רוב יהודי העולם לישראל ולרעיון הציוני לאורך זמן. זו אינה משימה לשנה או לעשור, אלא לחמישים השנים הבאות. לפיכך, נדרשת הסטת כובד הפעילות הציונית מישראל אל הקהילות הציוניות והיהודיות ברחבי העולם – עם מאמץ מיוחד כלפי היהודים שאינם מאוגדים במסגרות ציוניות רשמיות בתפוצות, פרטים שלמעשה מהווים את רוב רובו של העם היהודי.".
התנועה נשענת על מחקריו של החוקר סרג'ו דלה-פרגולה, ודו"חות משרד הקליטה והלמ"ס בדבר ירידה מארץ ישראל. בפרסומיה הרשמיים מציינת התנועה כי בשנת 2014 רק כ-40% מיהודי העולם התגוררו בישראל. רובם המוחלט של כ-60% המתגוררים מחוץ לישראל אינו מתכוון לעלות לישראל ולמעשה נתון בסכנת היטמעות (אסימילציה), אובדן הזהות הציונית והיהודית ובעקבותיהם אובדן הזיקה לישראל ולרעיון הציוני.".
מהמחקר הדמוגרפי העדכני עולה כי העלייה לארץ ישראל מתאפיינת בהגירת פרטים מועטים באורח יחסי, בדרך כלל פועל יוצא לגילויי אנטישמיות מודרנית בארצותיהם. גם במדינות בהן גוברת האנטישמיות היא לאו דווקא מיתרגמת לעלייה לישראל אלא בהגירה למדינות אחרות במערב. כמו כן, בעשורים האחרונים גדל בהתמדה חלקם של הישראלים שעזבו את ישראל בקרב בני הקהילות היהודיות בתפוצות; בשנת 2016 פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את נתוני הישראלים היוצאים ושבים לישראל מאז שנת 1990 ומהם עולה בבירור מאזן הגירה שלילי, בשנת 2012 פרסמה הלשכה כי היהודים מהווים למעלה מ-80% מבין כ-550 אלף הישראלים שעזבו את ישראל עד אותה שנה (נתון זה אינו כולל את ילדיהם). באותה שנה העריך המשרד לקליטת העלייה את מספרם הכולל של המהגרים הישראלים וילדיהם בכ-750 אלף איש.
סניפים ופעילות בתפוצות

לתנועה סניפים פעילים ב-14 מדינות וב-4 יבשות : אנגליה, גרמניה, איטליה, הולנד, שווייץ, שוודיה, קנדה ודרום אפריקה. עיקר משאביה מופנים לקהילות היהודיות ביבשת אירופה אך היא פועלת להרחיב את פעילותה גם לקהילות יהודיות בצפון ודרום אמריקה.
במהלך הקונגרס הציוני הל"ז שהתכנס בירושלים באוקטובר 2015 הודיעו על הצטרפותם למעבר לקשת צירים עצמאיים ממדינות צרפת, ספרד, גואטמלה, צ'ילה ובלגיה.
במהלך שנת 2016 פתחה התנועה נציגות בניו יורק, ארצות הברית.
מאפייני פעילותה של מעבר לקשת בתפוצות מגוונים ומשתנים מקהילה יהודית אחת לרעותה.
בבריטניה הקימה התנועה את חברת הבת "Israel Solidarity Campaign" - תגובת נגד ל-Palestine Solidarity Campaign, שייעודה המרכזי הוא מאבק בארגוני ה-BDS וניהול הסברה פרו-ישראלית במיזמים קהילתיים ובמסדרונות הממשל והתקשורת הבריטיים. החל מדצמבר 2014 תומכת החברה במיזם IsrAction Day, במסגרתו ממפה החברה מרכולים בריטיים המאוימים בחרם מצד ארגונים פרו-פלסטיניים משום שמוכרים תוצרת ישראלית ומרכזת בהם רכישת תוצרת ישראלית בעשרות אלפי פאונדים שנתרמים לטובת דרי-רחוב בריטיים.
החל מיוני 2015 מפיקה-שותפה של ועידת בריטניה-ישראל בארמון ווסטמינסטר לונדון, שדנה באתגרים האסטרטגיים המשותפים לשתי המדינות ובה נוטלים חלק ראשי ממשל ישראלים ובריטיים. הוועידה זכתה באותה שנה להתעניינות תקשורתית בארץ ובאירופה נוכח היענותו של שר הביטחון והרמטכ"ל לשעבר שאול מופז להזמנת מעבר לקשת להגיע ללונדון, חרף החשש שייעצר, ולשאת דברים בוועידה.
באיטליה פועלת התנועה בערים מילאנו, רומא, טורינו, ליבורנו, פירנצה ופדובה ונחשבת לארגון הציוני הגדול במדינה במספר חבריו ובהיקף פעילותו. מעבר לקשת מפיקה באיטליה את אירועי יום העצמאות של ישראל יחד עם שגרירות ישראל והמוסדות הלאומיים ועומדת מאחורי עצרות התמיכה במדינת ישראל בזמן אירועים ביטחוניים ומדיניים.
בגרמניה, אליה היגרו מאז שנות ה-90 של המאה העשרים למעלה מ-200 אלף יהודי ברית המועצות לשעבר, מהווים האחרונים כ-85% מיהודי גרמניה. במדינה זו פועלת מעבר לקשת לחיזוק הזהות היהודית בקרבם בשורה ארוכה של תוכניות תרבות, לימוד והעשרה שהיא מפעילה בסניפיה הראשיים בברלין, מינכן וברמן.
בשוודיה, שממשלתה ביקורתית כלפי ישראל, גוברים בשנים האחרונות גילויי האנטישמיות ושנאת ישראל, בין היתר, מצד מהגרים מוסלמים. מעבר לקשת מפיקה בשוודיה, בין היתר, את העצרת השנתית כנגד האנטישמיות ובעד מדינת ישראל שנערכת בסטוקהולם ומסייעת לשגרירות ישראל במדינה בקידום הסברה פרו-ישראלית וביצירת שותפויות עם ארגונים אוהדי ישראל. שגריר ישראל בשוודיה, יצחק בחמן, שיבח בשנת 2015 את תפקידה של התנועה בשינוי האקלים האנטי-ישראלי במדינה והגדיר את פעילותה כ"חשובה ביותר".
בז'נבה שווייץ, בה שוכנים משרדי מועצת זכויות האדם של האו"ם, מתמקדים חברי מעבר לקשת בפעילות הסברה פרו-ישראלית בקרב גופים בלתי ממשלתיים רבים השוכנים בעיר ובהפקת עצרות בעד-ישראל מול בניין עצרת זכויות האדם של האומות המאוחדות. באחת העצרות הגדולות בעד ישראל שהופקו בשווייץ בשנים האחרונות הביאה מעבר לקשת קרוב ל-1,000 מפגינים מכל רחבי אירופה ביום פרסום דו"ח ועדת שייבס. משרד ראש הממשלה ומשרד החוץ שיבחו פעילות התנועה באירועים אלה.
פעילויות דומות מקיימת מעבר לקשת במדינות ארצות הברית, קנדה, דרום אפריקה, הולנד, בלגיה, ספרד, צ'ילה וצרפת.
פעילות בקונגרס הציוני העולמי

התנועה נמנית עם הגופים הבלתי מפלגתיים בקונגרס הציוני העולמי ושאינם מסונפים לזרם דתי מסוים. ציריה בקונגרס מגיעים מ-3 יבשות (אירופה, דרום אפריקה ודרום אמריקה) ו-9 מדינות (איטליה, בריטניה, שווייץ, שוודיה, צרפת, בלגיה, ספרד, דרום אפריקה וגואטמלה). כמו כן, יש לה משקיפים מקנדה, הולנד וגרמניה. התנועה מהווה ארגון גג לגופים ציוניים, יוזמות וקבוצות אקטיביסטיות פרטיות ובלתי מפלגתיות שהוקמו בראשית המאה ה-21 בקרב קהילות יהודיות וכן בקרב קבוצות של מהגרים ישראלים למדינות העולם. בין הגופים ניתן למנות את Amici Di'Israele באיטליה, הפדרציות הציוניות של מינכן וברמן בגרמניה, הקהילות היהודיות הספרדיות בטורונטו ומונטריאול, "מפגש" בהולנד, ידידי ישראל בז'נבה וסטוקהולם, חדר מצב ואגי"ב בבריטניה, פעילים מפורום מנהיגות ישראלית בתפוצות ונוספים.
מעבר לקשת מבטאת השקפה ביקורתית כלפי המוסדות הלאומיים והקונגרס הציוני העולמי שבתוכם ומציעה דרכים לתיקון. הקונגרס הציוני העולמי הוא המוסד הדמוקרטי היהודי העליון בתבל, מתיימר לייצג את יהודי העולם ומנהל בשמם את משאביו של העם היהודי (בהיקף של מיליארדי דולרים). בפועל, זהו גוף שרובו המוחלט של העם היהודי אינו יודע כמעט דבר עכשווי אודותיו והוא נעדר כל שקיפות.
פעילות בישראל

המטה הראשי של התנועה ממוקם בישראל, אולם למעט תפקידו בייצוג התנועה במוסדות הלאומיים של ההסתדרות הציונית העולמית, מעבר לקשת אינה פעילה בישראל. התנועה אינה מיוצגת בכנסת ולפיכך נבחריה בקונגרס הציוני העולמי מגיעים אך ורק מחוץ לישראל.
זיהוי דתי ומפלגתי

התנועה אינה מסונפת לאף זרם דתי או מפלגתי. ראשי התנועה בעולם מגיעים מכל גוני הקשת הדתית והמפלגתית. את מסריה ופרסומיה הרשמיים של התנועה מלווים אחת ועד שלוש דמויות בולטות בהיסטוריה הציונית : בנימין זאב הרצל, דוד בן-גוריון ומנחם בגין. בראשית הקמתה, על מנת לזכות בהכרת המוסדות הלאומיים, בחרה להסתנף באופן זמני וטכני לברית הציונית של הנוער הציוני-קדימה. ערב הבחירות לקונגרס הל"ח חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם מפלגת חוסן לישראל.
במסמך הייסוד של התנועה נכתב : "118 שנים לאחר ייסוד הציונות ו-67 שנים לאחר הקמתה, התעצבה דמותה של ישראל באמצעות מיזוגן של תפיסות ציוניות ואוניברסליות שונות. אף דרך לא ניצחה את יריבתה – האחת השפיעה על רעותה. תובנה זו היא שעומדת בבסיס פעילות תנועת מעבר לקשת, שקמה לתמוך ולחזק את התנועה והמחשבה הציונית באשר היא – חילונית ודתית, ימנית ושמאלנית".
מימון ותרומות

מימון פעילות התנועה בעולם נשען על גיוס כספים מתורמים פרטיים, בין היתר, באמצעות רשת האינטרנט[דרוש מקור]. התנועה אינה נתמכת במקורות תקציביים ממשלתיים או ציבוריים. כמו כן, התנועה מסרבת לגייס מימון מחברי הקהילות היהודיות להן היא מסייעת.
מקור השם

שם התנועה נלקח משיר הנושא “Somewhere Over the Rainbow” בסרט "הקוסם מארץ עוץ" מ-1939.
השיר, שנכתב על ידי יפ הרבורג והולחן על ידי הרולד ארלן, סימל לדעת מייסדי התנועה את החוויה היהודית. הרבורג היה הצעיר מבין ארבעה ילדים שנולדו למהגרים יהודים מרוסיה. שמו האמיתי היה איזידור הוכברג והוא גדל בבית יהודי אורתודוקסי בניו יורק. ארלן היה בנו של חזן יהודי ליטאי. יחד הם יצרו את השיר, שנבחר על ידי איגוד תעשיית ההקלטה של אמריקה (RIAA) והקרן הלאומית לאמנויות (NEA) לשיר החשוב ביותר של המאה העשרים. השיר, שנכתב קצת לפני פרוץ השואה, הוא מסע מצמרר למעמקי התודעה היהודית של השניים, דרך הפוגרומים שמשפחותיהם עברו ועד לנבואה על אותו מקום מעבר לקשת שבו הצרות נמסות והחלומות מתגשמים. מייסדי מעבר לקשת ראו ב-“Somewhere Over the Rainbow” שיר נבואי על הישרדותו של העם היהודי. הקשת בענן, ובה אינספור גוונים, משקפת את רבגוניותו של העם היהודי ובהתאם את מטרות התנועה והרכב חבריה המגיעים מכל הזרמים בדת היהודית ומהווים את הפס הרחב ועתיר השונות שמאפיין את התנועה הציונית והזרמים בדת היהודית מערש הקמתה ועד ימינו.
הערות שוליים

↑  Over The Rainbow - Who we are, אתר מעבר לקשת - התנועה הציונית
↑  World Jewish Population 2013
↑  מעבר לקשת - התנועה הציונית דו"ח מילולי לשנת 2014,, אתר גיידסטאר
↑  ישראלים ששהו ברציפות בחו"ל שנה ומעלה - נתונים נבחרים - 2014-1, אתר הלמ"ס
↑  אריק גולד ועומר מואב, בריחת המוחות מישראל, באתר הכנסת, מאי 2006
↑  Rosa Doherty, IsrAction Day organisers hit back at criticism, באתר ג'ואיש כרוניקל, 19 בדצמבר 2014
↑  איתמר אייכנר, שאול מופז הגיע ללונדון ולא נעצר, באתר ynet, 20 ביוני 2015
↑  Vincenzo Morgante, תיעוד עצרת התמיכה בישראל של ערוץ TGR האיטלקי, ביוטיוב, יולי 2014
↑  מעבר לקשת, פעילות ציונית בברמן גרמניה, דף מעבר לקשת ביוטיוב, מאי 2015
↑  יצחק בחמן, בראיון טלוויזיוני, דף מעבר לקשת ביוטיוב, אוגוסט 2015
↑  Elhanan Miller, As UN vents on Gaza Jews and Christians festively argue Israel’s case, 30 June 2015, Times of Israel
↑  משרד ראש הממשלה, מכתב שבח, דף מעבר לקשת ב-Flickr, יולי 2015
↑  משרד החוץ הישראלי, מכתב שבח, דף מעבר לקשת ב-Flickr, יולי 2015
↑   אנשיל פפר, המוסדות שהיו צריכים להתפרק עם קום המדינה, באתר הארץ, 6 במאי 2014
↑  About Over The Rainbow, אתר מעבר לקשת - התנועה הציונית
↑  Why Over the rainbow, אתר מעבר לקשת - התנועה הציונית
מעבר לקשת מייצגת משלחת הבריגה היהודית בצעדת יום השנה לשחרור איטליה במילאנו, איטליה
חברי מעבר לקשת בעצרת מול ארמון האומות בז'נבה ביום פרסום דו"ח ועדת שייבס 29 ביוני 2015
שגריר ישראל בשוודיה בעצרת השנתית בסטוקהולם כנגד האנטישמיות 30 באוגוסט 2015
ג'ודי גרלנד בביצוע השיר, הקוסם מארץ עוץ, 1939
יהודים בימי הביניים

ימי הביניים היא תקופה במהלך ההיסטוריה של אירופה, בין העת העתיקה לבין הרנסאנס ותחילתה של העת החדשה, והיהודים באירופה הושפעו רבות ממאורעות התקופה. למשל, במהלך תקופה זו עברה האוכלוסייה היהודית בהדרגה מהלבנט לאירופה, בעיקר מרכז אירופה, שנשלטה על ידי האימפריה הרומית הקדושה, ודרום אירופה שנשלטה על ידי הממלכות האיבריות.
לפי המסורת היהודית מוצא היהודים המודרניים מהשבטים יהודה, בנימין ולוי. כבר בגלות בבל, יהודים התגוררו במדינות רבות אחרות במזרח התיכון, ולאחר מכן יצרו קהילות ברחבי ארצות מזרח הים התיכון, שהיוו ביחד פזורה יהודית. יהודים היו ביוון כבר מהמאה הרביעית לפני הספירה בכיוס, אגינה, אטיקה ורודוס ובאיטליה כבר במאה ה-2 לפנה"ס.
לאחר המצור על ירושלים (70), מאות אלפי יהודים נלקחו כעבדים לרומא, והם היגרו מאוחר יותר לארצות אחרות באירופה. היהודים שהיגרו לחצי האי האיברי וצאצאיהם הם היהודים הספרדים, ואילו אלו שהיגרו לאזור הריין הגרמני ולצרפת הם היהודים האשכנזים. הידלדלות משמעותית במספרם במערב אירופה החלה להתרחש עם מסעי הצלב, שהביאו לפוגרומים רבים ולגירושים, באנגליה (1290), בצרפת (במאה ה-14) ובספרד (1492). עם תום ימי הביניים, תופעה זו חזרה על עצמה באיטליה ובארצות דוברות גרמנית במאה השש עשרה. כתוצאה מכך, יהודים רבים היגרו למזרח אירופה. במאה ה-17 החל תהליך הפוך, עם הגירה חזרה למרכז ומערב אירופה, בעקבות פוגרומים באוקראינה (1648–1649).
מנפילתה של רומא ועד לשלהי ימי הביניים (500–1500) > נפילת רומא

לאחר שקיעת האימפריה הרומית, הוויזיגותים שלטו בחלקים גדולים של השטח הרומאי, כולל דרום מערב גאליה, וחלק גדול מחצי האי האיברי. בתחילת הדרך, קהילות יהודיות שגשגו תחת השלטון הוויזיגוטי הן בגאליה והן בספרד.
בשנת 506 קבע אלאריק השני (אנ') שהיהודים ייחשבו כאזרחים רומיים ויחיו תחת החוק הרומי. הם קיבלו חופש לקיים את מצוות היהדות. אלאריק גם קבע כי יש לכבד את ההלכה של הקהילות היהודיות. לאחר שסיסבוט תפס את כס המלכות הוויזיגותי בשנת 612, בוטלו זכויות אלו, ודיכוי הדת היהודית הפך למדיניות, וכתוצאה מכך ניסיונות המרת דת. הייתה הפוגה קצרה בשנת 640, כאשר צ'יינדסוינת' (אנ') השתלט על כס המלכות והמשיך במדיניות פרו-יהודית. לעומתו, בנו רקסווינת' (אנ'), טען כי היהודים כ"מזהמים את אדמת ספרד". למרות הרדיפות הללו, היהודים הצליחו לעזור לפולשים המוסלמים לכבוש את ספרד, ובכך סיימו את השלטון הוויזיגוטי.
מנפילתה של רומא ועד לשלהי ימי הביניים (500–1500) > עיסוק

מהעדויות ההיסטוריות הראשונות על פעילות היהודים עולה כי רובם עסקו בחקלאות, ומיעוטם עסקו במסחר ובמלאכה. בדרום איטליה וביוון - לקהילות היהודיות היה מונופול על צביעת ואריגת משי. חלקם היו מתורגמנים ורופאים.
בשיא ימי הביניים, יהודים אירופאים רבים היו סוחרים, מלווים בריבית ובעלי מלאכה, מכיוון שנאסר עליהם להחזיק בקרקע.
מנפילתה של רומא ועד לשלהי ימי הביניים (500–1500) > גרמניה

הגירה יהודית מאיטליה הביאה את היהודים הראשונים לגרמניה. תאריך ההתיישבות הראשון של יהודים באזור אינו ידוע, והמסמכים הראשונים המתייחסים לקהילה יהודית גדולה ומאורגנת היטב באזורים אלו הם משנת 321 בקלן. במהלך התקופה הקרולינגית היה ליהודים תפקיד חיוני כיבואני סחורות מהמזרח. בתקופה שלווה זו, יהודים מקהילות אחרות היגרו לאימפריה הפרנקית בהם אנשי בית ראשי הגולה, כמו יצחק היהודי ומכיר מנרבון (אנ'). עם זאת, בתחילת מסע הצלב הראשון אלפי יהודים בקהילות לאורך הריין נטבחו ובהמשך היו שם פוגרומים, עלילת דם והאשמת היהודים כגורם לאסונות כמו המוות השחור והפלישה המונגולית לאירופה. למרות קשיים אלו, יהודי גרמניה המשיכו לפתח את מנהגיהם הדתיים והחברתיים, כמו שפת היידיש ומנהגי יהדות אשכנז. היו כאלה שעבדו במתכונת של יהודי חצר באימפריה הרומית הקדושה.