stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מודי רוזנפלד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 באפריל 1970 (בן 54) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון  ישיבה יוניברסיטי  ג'ורג' ו. היולט 
 פרופיל ב-IMDb
 
מודי רוזנפלד (נולד ב-29 באפריל 1970, בשם מרדכי רוזנפלד), המוכר בשמו המקצועי מודי (מעוצב כ-MODI) הוא סטנדאפיסט ושחקן יהודי ממוצא ישראלי המתגורר בניו יורק.
ראשית חייו

מודי נולד בתל אביב ועבר עם משפחתו לוודמיר במדינת ניו יורק כשהיה בן שבע. ב-1988 סיים את לימודי התיכון, וב-1992 השלים באוניברסיטת בוסטון תואר בפסיכולוגיה ופיתוח קול.
מודי למד חזנות בבית הספר בעלז בישיבה יוניברסיטי ומשמש לפעמים כחזן בבית הכנסת בו הוא מתפלל. לפני שהחל בקריירה שלו כקומיקאי עבד במחלקה הבינלאומת של מריל לינץ' בוול סטריט.
קריירה מקצועית

מודי מופיע באופן קבוע במועדונים בניו יורק ובלוס אנג'לס, בראשם "Comedy Cellar". בין היתר השתתף במסיבה לכבודו של האסטרונאוט הישראלי אילן רמון שנערכה ביוסטון לפני שהמריא למשימתו. בראיונות הוא סיפר כי הוא שואב את ההשראה הקומיות שלו מקומיקאים ידועים אחרים כגון דון ריקלס, ג'קי מייסון, ג'ורג' קרלין ולואי סי. קיי, ואת התזמון הקומי שלו מאלן קינג.
מודי השתתף בתחרויות הריאליטי Fashion Police ו-Last Comic Standing, שם הגיע לחצי הגמר של העונה הרביעית, ומאז 2021 מגיש פודקאסט אישי בשם And Here's MODI. ב-2023 יצא לראשונה לסיבוב הופעות מחוץ לארצות הברית במסגרתו הופיע בין היתר בברלין, אמסטרדם, ותל אביב.
מודי הוא המייסד והמפיק של פסטיבל קומדיה לקומיקאים יהודים בשם "Chosen Comedy Festival" (פסטיבל הקומדיה הנבחר, על משקל "העם הנבחר") לצד הקומיקאים אילון גולד ודני זולדן.
ב-2024 נבחר לאחד מ-10 הקומיקאים המובילים בניו יורק על ידי ה-Hollywood Reporter.
בין הדמויות הקומיות שעיצב רוזנפלד נמנים יואלי, חסיד סאטמאר אקסצנטרי (המנסה בין היתר להתקבל כתסריטאי בהוליווד ומתמודד לנשיאות) ומאמן הכושר הישראלי היודע-כל ניר.
חיים אישיים

מודי חבר בבית הכנסת של "קהילת הרחוב השישי", קהילה אורתודוקסית מודרנית במנהטן, שבה חברה גם הקומיקאית סנדרה ברנהרד. מלבד אנגלית הוא דובר גם עברית ויידיש.
מודי נשוי לבן זוגו ליאו ויגה, המשמש גם בתור המנהל האישי שלו. השניים שהו בישראל במהלך מתקפת הפתע של חמאס ולאורך מלחמת חרבות ברזל הביע מודי תמיכה חד-משמעית בישראל בהופעותיו. הופעה שלו שתוכננה להתקיים בפריז בוטלה בשל הפגנות אנטישמיות שנערכו מול האולם.
ב-26 ביוני 2018 הכריזה עיריית ניו יורק על "יום מרדכי 'מודי' רוזנפלד". ב-2024 נבחר להיות אחד האומנים המייצגים את ההומור היהודי באנו – מוזיאון העם היהודי, לצד ג'רי סיינפלד ושלישיית הגשש החיוור.
הערות שוליים

1 2 3  Interview with Modi Rosenfeld, Max Raskin (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  יניב פוהורילס, הקומיקאי היהודי המצליח שמגיע לארץ: "אני צוחק גם על דברים יהודיים וגם על אנטישמיות", באתר ynet, 27 בספטמבר 2023
↑  Jackie Hajdenberg, Modi, a comedian popular with Orthodox crowds, has a new special. He wants non-Jews to watch, too., Jewish Telegraphic Agency, ‏2024-03-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Live with the 'next Jackie Mason:' Modi Rosenfeld, The Jerusalem Post | JPost.com (באנגלית)
↑  Hollywood Reporter Lynch part of the family for CBS Pilot(הקישור אינו פעיל, April 2020), September 26, 2006
↑  "AND HERE'S MODI". Buzzsprout (באנגלית). נבדק ב-2022-07-13.
1 2 3  Saval, Malina (2023-01-13). "Modi Rosenfeld, Gay Jewish Comedian, Talks 'Moshiach' Energy, Celebrating Shabbat and Comparisons to Robin Williams and Richard Pryor". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-01-13.
↑  Yaron Ten Brink, זמן ליהודים מצחיקים: הסטנדאפיסט היהודי הכי חם בניו יורק בדרך, באתר זמן ליהודים מצחיקים: הסטנדאפיסט היהודי הכי חם בניו יורק בדרך - טיים אאוט, ‏2024-06-20
↑  ערוץ 7 (2023-10-03), הסטנדאפיסט היהודי מודי רוזנפלד לערוץ 7: "דרך הצחוק חשים באנרגיה של משיח", נבדק ב-2024-11-03
1 2  כאן | חדשות - תאגיד השידור הישראלי (2024-02-01), מודי רוזנפלד הוא קומיקאי-יהודי-אמריקני-דתי-הומוסקסואל שנלחם באנטישמיות, נבדק ב-2024-11-03
↑  "Jewish Heritage Reception 2018". NYC Mayor's Office of Special Projects and Community Events. נבדק ב-2022-07-13.
↑  קצת אסקפיזם: הקומיקאי היהודי-אמריקאי מודי רוזנפלד יופיע בישראל, באתר חדשות 13, 20 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1483 8988  LCCN: no2011014257  VIAF: 167433532   WorldCat (עם VIAF): 167433532 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מודי רוזנפלד".
מיכאל כורש

| --- | --- |

 לידה:  9 בדצמבר 1950 (בן 74) רומניה 
 סוגה מועדפת:  תיאטרון
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1978
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  בית צבי 
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס קלצ'קין לשנת 1997   פרס על שם שמוליק סגל לשחקן משנה בתיאטרון הבימה לשנת 2016
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל כורש (נולד ב-9 בדצמבר 1950 ברומניה) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

כורש, בן יחיד, נולד ברומניה ועלה לישראל בגיל שמונה. כשהיה בן 17 נפטר אביו. את לימודי התיכון למד בתיכון מאוחד רחובות (תמ"ר). בעל תואר ראשון במתמטיקה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית.
ב-1978 סיים לימודי משחק בבית צבי. בנוסף, למד אצל רות דייכס שני קורסים במשחק מול מצלמה.
הוא חתן פרס קלצ'קין לשנת 1997. ב-2016 זכה בפרס על שם שמוליק סגל לשחקן משנה בתיאטרון הבימה. מנימוקי ועדת הפרס:
מיכאל כורש הוא שחקן רב זכויות וגילם במשך השנים בהבימה למעלה מ-40 תפקידים רבים ומגוונים. כורש מצליח לגלם דמויות עגולות, שיש בהן כאב, הומור, דוק של אירוניה והרבה חום...ייזכרו תפקידיו הנפלאים במחזותיו של חנוך לוין: "הילד חולם", "ההולכים בחושך" ו"כריתת ראש" ולאחרונה: "מירהלה אפרת", "נעצר בחצות" ו"לבד בברלין".

התשוקה של כורש למקצוע המשחק, המחויבות לכל תפקיד שמגלם והמקצועיות - מאפיינים אותו לאורך דרכו. כורש הוא מהשחקנים שאין להקה שלמה ללא נוכחותם.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון > בתיאטרון הספרייה

ב-2014 גילם את ווסרמן בהצגה "עיין ערך אהבה", שעיבד וביים להב טימור ע"פ דויד גרוסמן.
ביוגרפיה > קריירה בקולנוע ובטלוויזיה

ב-1979 גילם את הרשקוביץ בסרטו של אבי נשר "דיזנגוף 99".
ב-1980 השתתף בסרטו של אבי נשר "הפחדנים" המספר את סיפורו של פקיד דואר מאוהב.
ב-1981 השתתף בסרטו של יעוד לבנון "לא לשידור" בתפקיד שמשון.
ב-1986 השתתף בסדרת הטלוויזיה "הופה היי"; גילם את אחד השכנים בבניין בסרט שכתב אסי דיין וביים אבי כהן "הקרב על הוועד" וגילם קצין קישור לאו"ם בסרטו של רפי בוקאי "אוונטי פופולו".
בין השנים 1989–1994 גילם את רוזנפלד בקומדיית המצבים שיצר יוסף בראל "שכנים".
ב-1990 השתתף בתוכנית טלוויזיה ששודרה בטלוויזיה החינוכית בערוץ הראשון "קריאת כיוון" שהנחה רוני פינקוביץ' ועסקה בספרות; והשתתף לצד עפרון אטקין בסרט הטלוויזיה "נייר עיתון - חשוד ברצח" שכתבה רונית ויס ברקוביץ. ב-1996 גילם את אדון תומך בסרטו של אלי קנר "מי האבא?" לצד דובי גל, ניצה שאול ואורי בנאי.
ב-2000 שיחק בסרט "אודות המוניטין".
ב-2002 גילם את אבא של שלומי (תומר גלרון) בסדרת הטלוויזיה "החבר'ה הטובים".
ב-2003 גילם את הגבאי מוטק'ה פרשטנדיג בטלנובלה החסידית הראשונה "החצר" לצד עמוס לביא, וגילם את מושיק בסדרת הטלוויזיה "חלומות מתוקים" ששודרה בערוץ 1 ומספרת על שתי משפחות קשות יום, מרוקאית ורוסית, החולקות דירה.
ב-2004 גילם את הפסיכיאטר בסדרת הטלוויזיה "שלווה" שביים חיים בוזגלו ושודרה בערוץ 2, וגילם רופא עיוור בסדרת הטלוויזיה "אשליות" שכתב וביים חיים בוזגלו.
ב-2005 גילם את מילו בסרטו של חיים בוזגלו "ג'נאם ג'נאם", וגילם את צובל בסדרת הטלוויזיה שביים חיים בוזגלו "כתב פלילי".
ב-2008 שיחק לצד יבגניה דודינה בסרטו של פיני טבגר "פנחס". הסרט הוא סרט קצר שביים טבגר כפרויקט גמר בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.
ב-2010 שיחק בסרט "היו לילות" והשתתף בסדרת הטלוויזיה "עספור" שביים רני סער, וגילם את אביה של מיה (מיה דגן) בסדרה המוקומנטרית "מתלהבת" העוקבת אחרי חייה האישיים של מיה דגן.
ב-2011 גילם את קאלישר בסדרת הטלוויזיה "פולישוק" שביים שמואל הספרי, וגילם את יונה סולומון לצד שמואל שילה, עידית טפרסון ואלברט אילוז בסרטו של יוסף סידר "הערת שוליים".
ב-2012 השתתף בסרטו של חיים בוזגלו "סרק סרק". ב-2013 גילם את חיים נחמן ביאליק לצד עירית גידרון בסרטו של אביב טלמור "אני ביאליק". הסרט זכה בפרס הקולנוע העצמאי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה, והסרט מועמד לפרס אופיר לסרט הטוב ביותר בקטגוריית הפרינג' לשנת 2013.
ב-2014 שיחק בסרט "מיתה טובה" שכתבו וביימו שרון מימון וטל גרניט.
ב-2015 שיחק בסדרת הטלוויזיה "המדרשה" שכתבו אורי לברון ויזהר הר-לב וביים דני סירקין ובסרט "סוף עידן התמימות".
ב-2016 משתתף בסרט "אוויר קדוש".
בשנת 2019 השתתף בסדרת הנוער "התחנה".
ב-2021 השתתף בסדרה "מותק בול באמצע" בתפקיד ח"כ שרגא ויינשטוק, יו"ר ועדת הכספים. באותה השנה התארח בעונה השלישית של סדרה הקומית ששודרה בכאן 11 ״קופה ראשית״ בתפקיד שאול פוצרשמיט.
חיים אישיים

כורש נשוי בשנית לחיה ואב לשלושה. גם בנו יואב הוא שחקן.
סיביל ראוך

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1960 (בת 64) מינכן, גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיביל ראוך (בגרמנית: Sibylle Rauch; נולדה ב-14 ביוני 1960) היא שחקנית קולנוע, דוגמנית עירום ושחקנית פורנו גרמנייה.
ביוגרפיה

נולדה בשם אריקה רוסוויטה ראוך (Erika Roswitha Rauch) במינכן בגרמניה המערבית. הייתה לנערת החודש של יוני 1979 בגרסה הגרמנית של מגזין פלייבוי, בו הופיעה 15 פעמים נוספות. ראוך הופיעה במספר סרטים, הידועים שבהם מסדרת סרטי "אסקימו לימון" הישראלית. בסרט "שפשוף נעים" (1981), השלישי בסדרה היא שיחקה בתפקיד ראשי את פרידה, הקוזינה הנימפומנית של בנצי. בסרט "סבבה" (1983), שהיה המשך לסרט ספיחס היא שיחקה את סגנית הנספח הצבאי השווייצרי. בסרט "אהבה צעירה" (1987), השביעי בסדרה, היא שיחקה אישה עם כלב במלון.
בשנת 1982 היא החלה בקריירת זימרה והקליטה את הסינגל "So Long, Goodbye / Playmate".
היא נכנסה לתעשיית הפורנו בשנת 1987, כאשר קיבלה הצעה למשכורת 100,000 מארקים על מנת לשחק בסרט פורנוגרפי בשני חלקים בשם "Born for Love" משחקנית הפורנו שהפכה להיות מפיקת פורנו, טרסה אורלובסקי (Teresa Orlowski). לאחר מכן היא הופיעה ביותר מעשרים סרטי פורנו.
חייה האישיים היוו השראה לסרט טלוויזיה בן שני חלקים בשם "Das sündige Mädchen" ששודר ב-RTL ב-2001; את דמותה שיחקה אנה לוס.
בשנת 2004 היא נפצעה קל בחזרות להופעה בה האמן הגרמני מארקו קניג ניסה לפתוח את חזייתה עם מסור חשמלי.
ב-2012 היא הופיעה בסדרת פרסומות לחברה GogoMil.
הערות שוליים

↑  http://picpro.tv/album2.php?album_id=2923&PHPSESSID=8a8a83fdb22eaca272c16bfdfdb60fb6
↑  Deutsche Presse-Agentur. Das grosse dpa-Bildarchiv. Area Verlag, 2004. ISBN 3899962516.
1 2 3  http://www.bild.de/unterhaltung/leute/der-tiefe-fall-des-erotik-stars-9034952.bild.html
↑  סיביל ראוך, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
↑  http://www.discogs.com/Sibylle-Rauch-So-Long-Goodbye/release/1606596
↑  Eckhard Henscheid. Die Nackten und die Doofen: Aufsätze zur Kulturkritik. Zu Klampen!, 2003. ISBN 3934920306.
↑  http://www.prisma.de/film.html?mid=2001_das_suendige_maedchen
↑  http://www.spiegel.de/panorama/kettensaegenunfall-der-schlimmste-moment-im-leben-des-pornostars-rauch-a-285840.html
↑  שחקנית פורנו נפגעה בתאונת עבודה, באתר וואלה, 11 בפברואר 2004
↑  http://www.promiflash.de/sachsen-paule-bestellter-sex-mit-sibylle-rauch-12092251.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1106605  GND: 1014996872  ISNI: 0000 0003 8198 1789  VIAF: 262707154   WorldCat (עם VIAF): 262707154
משפט גאוס-לוקאס

באנליזה מרוכבת, משפט גאוס-לוקאס, חוסם את שורשי הנגזרת  \,P' של פולינום P במונחי השורשים של P עצמו. קבוצת השורשים של פולינום ממשי או מרוכב היא קבוצת נקודות במישור המרוכב. המשפט קובע כי כל השורשים של  \,P' נמצאים בתוך הקמור של השורשים של P, כלומר בתוך המצולע הקמור הקטן ביותר המכיל את השורשים של P. המשפט, הקרוי על שמם של קרל פרידריך גאוס ופליקס לוקאס, דומה ברוחו למשפט רול.
היסטוריה

בין המסמכים שהותיר מאחוריו קרל פרידריך גאוס (1777 - 1855) נמצאה מחברת אשר הוא החל לכתוב בספטמבר 1813. בעמוד 76 במחברת הוא כתב את הטענה שנודעה כמשפט גאוס-לוקאס. מספר מכתבים שלו שנשלחו לשומאכר מעידים שהוא חשב על המשפט לראשונה ביוני 1836 ושהוא הכיר היטב את ההשלכות הנובעות ממנו. מאוחר יותר, פליקס לוקאס ניסח משפט דומה, אם כי בגרסה מעט חלשה יותר, במאמר מ-1868. המשפט נתגלה מחדש באופן בלתי תלוי על ידי Legebeke ב-1882, בעזרת שיקולים גאומטריים.
ניסוח

אם P הוא פולינום בעל מקדמים מרוכבים, כל האפסים של  \,P' נמצאים בתוך המצולע הקמור הקטן ביותר המכיל את האפסים של P (במישור המרוכב).
מקרים פרטיים

קל לראות שאם  P(x)=ax^{2}+bx+c הוא פולינום ממעלה שנייה, השורש של  P'(x)=2ax+b הוא הממוצע החשבוני של השורשים של P. במקרה זה, הקמור הוא הקטע הישר ששני השורשים של P הם קצותיו, וברור שהממוצע של שני השורשים הוא אמצעו של הקטע הזה.
במקרה של פולינום ממעלה שלישית P (פולינום מעוקב) עם שלושה שורשים שונים, משפט מרדן (אנ') קובע שהשורשים של 'P הם נקודות המוקד של אליפסת שטיינר (אנ'), שהיא האליפסה היחידה המשיקה לצלעות המשולש ששורשי P הם קודקודיו, בנקודות האמצע שלהן.
אם לפולינום ממעלה n עם מקדמים ממשיים יש n שורשים ממשיים שונים  x_{1}<x_{2}<\cdots <x_{n}, אז ניתן לראות, דרך משפט רול, ששורשיו של פולינום הנגזרת מצויים כולם באינטרוול  [x_{1},x_{n}], שהוא הקמור של שורשי הפולינום המקורי.
הוכחה

מן המשפט היסודי של האלגברה, נובע כי ל-P קיים פירוק יחיד מעל שדה המספרים המרוכבים:  P(z)=\alpha \prod _{i=1}^{n}(z-a_{i}), כאשר המספרים  a_{1},a_{2},\ldots ,a_{n} הם השורשים של P.
יהי Z מספר מרוכב עבורו  P(z)\neq 0. נבצע בפולינום נגזרת לוגריתמית ונקבל:
 {\frac {P^{\prime }(z)}{P(z)}}=\sum _{i=1}^{n}{\frac {1}{z-a_{i}}}.. באופן ספציפי, אם Z הוא שורש של  P' ועדיין  P(z)\neq 0, אז:  \sum _{i=1}^{n}{\frac {1}{z-a_{i}}}=0.\  או:  \ \sum _{i=1}^{n}{\frac {{\overline {z}}-{\overline {a_{i}}}}{\vert z-a_{i}\vert ^{2}}}=0.. הביטוי האחרון יכול להיכתב גם כ-:  \left(\sum _{i=1}^{n}{\frac {1}{\vert z-a_{i}\vert ^{2}}}\right){\overline {z}}=\sum _{i=1}^{n}{\frac {1}{\vert z-a_{i}\vert ^{2}}}{\overline {a_{i}}}. .
ניתן לראות כי Z הוא סכום משקלים בעל מקדמים חיוביים, או מרכז כובד של המספרים המרוכבים  a_{i} ולכן הוא נמצא בתוך המצולע הקמור הקטן ביותר המכיל את האפסים של P, מש"ל.
קרב ח'ייבר

קרב ח'ייבר (בערבית: غزوة خيبر) הוא קרב שהתרחש בראשית ימי האסלאם בין מאמיניו של מוחמד לשבטים יהודיים שהתגוררו בנווה המדבר ח'ייבר, שבחצי האי ערב.
הרקע לקרב

בחצי האי ערב התגוררו יהודים כבר בתקופת ההאימפריה הרומית; הם היו מרוכזים בשני אזורים: תימן וחג'אז (צפון-מערב ערב הסעודית). אחת העדויות הראשונות לקיבוץ יהודי בחמיר נמצאת אצל היסטוריון הכנסייה פילוסטורגיוס, שמספר על התנגדותם החזקה של היהודים באזור זה למגמה מיסיונרית שהוביל קיסר האימפריה החבשית באמצע המאה ה-4. באזור ית'רב (אל-מדינה דהיום) שבחג'אז התגוררו שלושה שבטים יהודיים: שבט בני קינוקאע (بنو قينقاع), שבט בני נדיר (بنو نَضِير) ושבט בני קורייט'ה (بنو قـُرَيْظة). הראשונים עסקו בצורפות בעוד השניים האחרים היו חקלאים שעסקו בגידול תמרים.
באמצע המאה ה-6 התיישבו השבטים הערבים אוס וחזרג' בקרבת יהודי אל-מדינה ואימצו מהם מוטיבים מונותאיסטיים מסוימים. השפעות דומות ניכרו גם באזור חמיר שבתוך תימן והן היו מצע נוח עבור מוחמד להפצת האסלאם בקרבם. שבטים ערביים אלה היו בין תומכיו הראשונים של מוחמד, והמצטרפים הראשונים לדתו.
בין 623 ל-627, בעקבות התפשטות האסלאם, נתגלעו סכסוכים בין מוחמד לבין יהודים, לאחר שכבר גורשו מהעיר מדינה והתרכזו באזור ח'ייבר. החל מ-622, שנת הגירת מוחמד ממכה לאל-מדינה (ית'רב), ועד 624, ניסה מוחמד להפיץ את דתו החדשה בקרב היהודים של אל-מדינה. ניסיונותיו לא צלחו, וב-624, כחודש לאחר קרב בדר, גורשו יהודי שבט קיינוקאע מאל-מדינה לאל-קורה, ומשם לאדרעי (דרעא דהיום שבדרום סוריה, לא רחוק מן הכנרת). ב-625 גורשו יהודי שבט נדיר מאל-מדינה לאזור ח'ייבר.
ב-626 יצא אחד ממנהיגי מכה שהתנגדו למוחמד, אבו סופיאן, בראש צבא גדול, לצור על ית'רב (אל-מדינה) ולהכניע את מוחמד. יהודי קורייט'ה היו ככל הנראה נייטרליים, אך מוחמד האשים אותם בסיוע לאנשי מכה. המצור שכונה גם "קרב השוחה", נמשך 25 יום. בסופו ביקשו יהודי קורייט'ה להיכנע בתנאים דומים לאלה של יהודי נדיר. מוחמד סירב ותבע כניעה ללא תנאי. כשנכנעו, טבחו אנשי מוחמד 600 גברים מבני קורייט'ה, ושבו את הנשים והילדים. מוחמד הורה לאסלם את השבויים.
ב-628 הושג הסכם בין אנשי שבט קורייש במכה לבין אנשי מוחמד בית'רב. ההסכם שהפסיק זמנית את הקרבות ביניהם, קרוי "הסכם חודיבייה" (حديبية). הסכם השלום עם תושבי מכה ערער את מנהיגותו של מוחמד, והוא נאלץ להציג למאמיניו הישג צבאי. באותה עת התגלע סכסוך בין מוחמד ואנשיו לבין חקלאים יהודים שישבו בנווה המדבר ח'ייבר (خيبر) עד שהוא החליט לבסוף לתקוף את השבטים היהודיים בח'ייבר. כשהיהודים ביקשו להיפגש איתו למשא ומתן, מוחמד הזמין אליו 30 מנהיגים יהודים. בעודם בדרך וללא נשק, פשט עליהם כוח של מאמיני מוחמד והרג את כולם, פרט לאחד שהצליח לברוח. מאז נחלש מאוד כוח השבטים היהודים. בקרב שהתחולל ביניהם הרגו אנשי מוחמד כ-100 מאנשי ח'ייבר. הנותרים ניאותו להיכנע ולשלם באופן קבוע למוחמד ולאנשיו מחצית מיבוליהם כמס.
ב-630 עלה מוחמד בראש צבא של 5,000 איש על מכה, אחרי שאחד השבטים הפר את הסכם חודיבייה. אבו סופיאן ממכה החליט שאין עוד טעם להתנגד והניח למוחמד להיכנס למכה ולהשתלט עליה.
סמליות קרב ח'ייבר בימינו

קרב ח'ייבר מהווה מקור השראה ללוחמים מוסלמים בימינו במלחמותיהם, במיוחד כנגד ישראל. במהלך האינתיפאדה הראשונה השמיעו המפגינים הצעירים קריאות בסגנון: "ח'יבר ח'יבר יא יהוד, ג'ייש מוחמד סופ יעוד" (خيبر خيبر يا يهود, جيش محمّد سوف يعود), שפירושה: (זכרו את) ח'ייבר ח'ייבר, יהודים, צבא מוחמד עוד יחזור, או "ח'ייבר ח'ייבר יא יהוד, אלא פלסטין נעוד", שפירושה: (זכרו את) ח'ייבר ח'ייבר, יהודים, אנו עוד נשוב אל פלסטין. קריאות אלה עדיין נשמעות בהתנגשויות בין מוסלמים לכוחות הביטחון של ישראל. קריאה זו מהווה בהרבה מקרים קריאה לרצח יהודים, ובהקשר זה כוונת הקוראים את הקריאה להזכיר ליהודים את גורלם בקרב המדובר, וקוראים לתוצאות דומות בעימות הנוכחי. בספטמבר 1988 החמאס פרסם כרוז שקרא לציין את יום השנה לקרב ח'ייבר בעימותים עם צה"ל.
כך גם דוברי ארגון חִזבאללה מזכירים את קרב ח'ייבר ומשווים את הצלחתו במאבקו במדינת ישראל להצלחה בקרב זה ולוחמי חזבאללה משמיעים ססמאות המזכירות את קרב ח'ייבר. רקטות שנורו ב־28 ביולי 2006 לעבר עפולה, ומאוחר יותר לעבר בית שאן, עפולה וחיפה נקראו על ידי חזבאללה "רקטות ח'ייבר".
קריאות "ח'ייבר ח'ייבר יא יהוד, ג'ייש מוחמד סופ יעוד" נשמעות גם בהפגנות של מוסלמים ברחבי העולם בהקשר לסכסוך הישראלי-פלסטיני., ובלוד, בלילה בו החלו המהומות בישראל (2021) ב-10 במאי 2021.
גם במלחמת איראן–עיראק הכתירו האיראנים מבצע התקדמות לעבר בצרה בשם "מבצע ח'ייבר".
לוחמי ח'ייבר היהודים היוו השראה לשאול טשרניחובסקי בבלדה "הָאַחֲרוֹן לִבְנֵי-קוֹרַיְטָה" בה הוא מעלה על נס את גבורת הלוחמים דרך סיפורו של זביר בן באטא, שבוי יהודי שהוצעה לו חנינה לאחר הקרב בעקבות התערבות מוסלמי שזביר הציל את חייו. משנודע לזביר כי מנהיגי שבטו נהרגו כולם סירב להצעת החנינה. הבלדה היא דיאלוג בין היהודי לשובהו המוסלמי המשדל אותו לצאת לחופשי ואילו היהודי שואל על מנהיגי שבטו ובסופו של דבר בוחר במוות.
וּבֶן אַחְטַב אַיֵּהוּ

הַנַּעֲרָץ בְּסַעֲרוֹת-קְרָב?

הַאִם לִגְוֹעַ תַּמּוּ

נְדִיבֵי "עַם-הַכְּתָב"?

נָמוֹגוּ אָהֳלֵי קֵדָר

פֶּן יֹאמַר" בָּאָה עֵת

לְהָרִיק לַהַט חֶרֶב.

–"גַּם בֶּן-אַחְטַב כְּבָר מֵת!"
–וְעֻזִּיאֵל בֶּן סַמַּיִל,

נָא, הַעוֹדֶנּוּ חָי?

דָּם חַרְבּוֹ הֵן רָוָתָה,

לֹא אַמְרוּ חִצָּיו דָּי!
מִדַּהֲרוֹת פַּרְסוֹת סוּסָיו

מְשַׂנְאֵיהוּ דִּבְּרוּ רְתֵת,

וְלֹא קָמָה בָּם עוֹד רוּחַ...

– "גַּם בֶּן סַמַּיִל מֵת!"
לפי אברהם שלונסקי לוחמי ח'ייבר מייצגים עבור טשרניחובסקי דגם לדמות של יהודי הנטוע, משולב ונאבק בעולם ואינו פרוש ומובדל ממנו בעולם רוחני מנותק.
תרגיל צבאי שערכה איראן בספטמבר 2021 מול גבולותיה עם אזרבייג'ן, שנפתח בטענה שישראל פועלת נגד איראן מגבולותיה של אזרבייג'ן עם איראן, כונה על יד איראן "הכובשים של ח'ייבר". טיל בליסטי שפיתחה איראן והציגה את פרטיו לראשונה בחודש מאי 2023, שלפי פרסומה נושא ראש נפץ קרבי במשקל 1.5 טון, נקרא ח'ייבר שכן. טילים מסוג זה שוגרו במהלך מתקפת הטילים והכטב"מים האיראנית על ישראל ב-14 באפריל 2024.
לקריאה נוספת

אמנון לין, אגרת בכחול לבן מס' 2 - האמת על מהות האיבה הערבית הבלתי מתפשרת עם זכות הקיום של מדינת ישראל יהודית דמוקרטית, הפורום לחשיבה מדינית על שם ד"ר ראובן הכט, חיפה
חיים זאב הירשברג, ישראל בערב, קורות היהודים בחמיר וחג'אז, מחורבן בית שני ועד מסעי הצלב, הוצאת מוסד ביאליק על ידי מסדה, תל אביב התש"ו - 1946
ד"ר ישראל בן זאב, היהודים בערב, הוצאת אחיאסף, ירושלים 1957
אמנון לין, בטרם סערה - יהודים וערבים בישראל בין תקוות לאכזבות, הוצאת קרני, 1999
בני מוריס, קורבנות - תולדות הסכסוך הציוני-ערבי 2001-1881, הוצאת עם עובד, 2003
ראו גם

קהילת יהודי ח'ייבר
היסטריה המונית

בפסיכולוגיה, היסטריה המונית או פסיכוזת המונים, היא תופעת הצגתם של סימפטומים היסטריים בידי יותר מאדם אחד (ציבור מסויים). פעמים רבות מתחילה התופעה כאשר אדם אחד מגלה סימני היסטריה לעיניהם של אחרים, אשר באופן "מדבק" מתחילים גם הם לגלות את אותם סימפטומים.
דוגמאות לכך ניתן לראות במקרים של תאונות, כאשר אנשים מגיבים באופן לא רציונלי. למשל, הם צורחים, רצים לכיוון הלא נכון וכדומה. או מקרים בהם אדם חשוד בפשע נלכד בידי קבוצת אנשים ואחד מחברי הקבוצה מיידה בו אבן, או בועט בו את הבעיטה הראשונה והשאר מצטרפים להתקפה האלימה. סימפטום אחר הוא של בחילה קבוצתית, שנגרמת לעיתים קרובות בעקבות חשיפה ציבורית לאירוע טראומטי. תופעה דומה היא כאשר צפייה באדם אחד המתנהג באופן אלים, עלולה לשמש זרז פסיכולוגי להתנהגות דומה בקרב הסמוכים אליו.
דוגמה נוספת היא התגובה בקוריאה הצפונית על מות המנהיג קים ג'ונג איל.ב-2011.
לעיתים הדבר נובע מהשפעות של לחץ באוכלוסייה, דוגמאות למקרים כאלה, המיוחסים כיום למחלה פסיכוגנית המונית (אנ'), הם מגפת ההתעלפויות בגדה המערבית (1983) ומגפת הצחוק בטנגנייקה.
ראו גם

אלרמיזם
היסטריה
הערות שוליים

↑  North Koreans grief-stricken over Kim's death, CNN, 19.12.2011
↑  Examining 1962's 'laughter epidemic', Chicago Tribune
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535994105171  BNE: XX525355  BnF: cb12554972n (data)  GND: 4496508-4  LCCN: sh85063854  SUDOC: 034839542
אליעזר דינר

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1938 (בן 86)
 השתייכות:  הפלג הירושלמי 
 אב:  יוסף צבי דינר 
 
הרב אליעזר הלוי דינר (נולד ב-18 בדצמבר 1938) הוא ראש ישיבה ופוסק הלכה חרדי-ליטאי ישראלי. הרב דינר הוא רב בית הכנסת "עדת ישראל" השוכן במרכז הרפואי מעיני הישועה בבני ברק, מחבר ספר "מקדש אליעזר", נשיא רשת הכוללים "דעת שמואל" ובית החינוך "באר מרים" בבני ברק, ומהרבנים הבולטים בפלג הירושלמי. בעבר שימש כחבר בד"ץ "שארית ישראל", וכראש ישיבה בישיבת "תפארת ציון" ובישיבות נוספות.
ביוגרפיה

אליעזר דינר נולד בכ"ה בכסלו ה'תרצ"ט (1938)[דרושה הבהרה] באנגליה, לרב יוסף צבי דינר, רב בקניגסברג ולאחר מכן אב בית דין בלונדון. למד בישיבת גייטסהד, ובשנת 1960 עלה לישראל ולמד בישיבת פוניבז' ובישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים, ובה התקרב מאוד לרבו המשגיח הרב אליהו לופיאן. בלומדו בישיבת פוניבז' כיהן כר"מ בישיבת רוז'ין, לצד הרב צבי איזנשטיין.
בשנת 1964 נעצר יחד עם קבוצת בחורים מישיבות כנסת חזקיהו וישיבת תפארת הכרמל מחיפה במהלך מחאה כנגד פעילות המיסיון בחיפה, ובחר בעונש מאסר במקום תשלום הקנס שהוטל עליהם על ידי בית המשפט, לאחר ערעור בבית המשפט המחוזי הוקטן הקנס וישבו 25 יום בכלא תל מונד במקום הקנס. כן פעל עם רבנים אחרים להשפיע על בחורים רבים בישיבת כנסת חזקיהו שהגיעו מרקע דתי לאומי לשנות את השקפתם להשקפה חרדית[דרוש מקור].
בשנת 1965 נישא לחנה גיטל, בתו של איש העסקים בנימין וואלף מלונדון. לאחר נישואיו הוא גר בבני ברק ולמד בכולל פוניבז', והיה מקורב לרב אלעזר מנחם מן שך. בשנת 1966 זכה בפרס משרד הדתות לחיבורים תורניים. ביוזמת הרב יוסף שלמה כהנמן היה מקיים בביתו לימוד מיוחד מידי לילה עם בחורים מצטיינים מישיבת פוניבז' במסכתות שאינן נלמדות במחזור הישיבות, ביניהם הרב אשר דויטש והרב יגאל רוזן.
לאחר מספר שנים עבר לכולל חזון איש, שם למד בחברותא למעלה מחמש עשרה שנה עם הרב גדליה נדל מראשי הכולל והרב נתן צבי שולמן ראש ישיבת סלבודקא, ובהשפעתם התקרב לחוג תלמידי החזון איש.
בשנת 1972 התמנה לראש ישיבה בישיבת תפארת ציון בבני ברק, בנוסף כיהן כר"מ בישיבת חמד בראשות הרב שלמה נח קרול רב מושב חמד. בשנת 1983 הקים את ישיבת בית יחיאל בבני ברק, ועמד בראשותה יחד עם הרב עזרא נוביק והרב בנימין יוז'וק, עד לסגירתה בשנת 1991.
ביוגרפיה > ברבנות

לאחר נישואיו למד הלכה ועשה שימוש חכמים אצל הרב שמואל וואזנר וקיבל ממנו היתר הוראה, ולאחר מכן אף למד אצל הרב יוסף שלום אלישיב, אליו היה קרוב ביותר, ושאלות רבות בהלכה מרחבי העולם הופנו דרכו לרב אלישיב.
בשנת 1993 נקרא בעידודו של רבו הרב אלעזר מנחם מן שך לכהן כרב ואב בית דין של קהילות "עדת ישראל" בישראל, שבהן נוהגים לפי מנהגי מסורת אשכנז של יוצאי יהדות גרמניה ("יקים"). מרכז הקהילה שוכן בבני ברק, ופועל במרכז הרפואי "מעייני הישועה", לקהילה שלוחות נוספות הפועלות במודיעין עילית ובירושלים. הרב דינר נחשב לבר סמכא בעניין מנהגי יהדות אשכנז, כאשר מסורות רבות של מנהגי אשכנז קיבל מאביו, יליד קלן. בשנת 1999 הקים את המכון להוצאת ספרי מסורת אשכנז, בראשות בנו הרב רפאל זאב.
עם הקמת בד"ץ שארית ישראל כיהן כמו"ץ מטעמו. ובשנת 1996 התמנה על ידי הרב יוסף שלום אלישיב לכהן כחבר הבד"ץ, והיה פעיל ומעורה היטב בכל ענייני מערכת הכשרות. בתפקיד זה החזיק עד לשנת 2015, אז פרש מתפקידו יחד עם חבר הבד"ץ הרב מרדכי גרוס בעקבות המהפך בכשרות בתקופת הפילוג בציבור הליטאי, והמעבר של בד"ץ שארית ישראל לשליטת אנשי הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן.
הרב דינר מכהן גם כרב קהילת חניכי הישיבות "ימין צדק" בבני ברק, ועומד בנשיאות כמה מוסדות תורניים, ביניהם רשת הכוללים "דעת שמואל" העומדת בראשות בנו הרב מרדכי, וכן בנשיאות בית החינוך לבנות "באר מרים" בבני ברק, אשר הוקם בשנת 1970 ביוזמתו ובפעילותו יחד עם הרב דוד מנחם שניידר משגיח ישיבת גרודנא באר-יעקב, ובתמיכת הרב יעקב ישראל קנייבסקי (הסטייפלר).
דרכו הלימודית

סגנון שיעוריו ושיחותיו מתאפיין בשילוב של שיטת הלימוד הישיבתית בחקירות ופלפולים, וכן דרך המוסר הישיבתית, יחד עם אוצר ידיעות מעולם ההלכה והפסק, ומאגדות הש"ס והמדרשים, כאשר בכל שיעור הוא מצטט עשרות מובאות ממרחבי הש"ס והפוסקים, ומבארם וקושרם זה בזה.
שיעוריו נמסרים מדי שבוע בבית מדרשו עדת ישראל ובמקומות תורה נוספים, ומועברים למאות מאזינים בקו טלפון ייעודי, וכן במערכת קול הלשון. דברי תורתו מפורסמים בעלון "עדות לישראל" היוצא לאור על ידי קהילתו, וכן בקבצים תורניים שונים. תלמידיו עמלים על הוצאת כתביו הרבים, בסדרת ספרים תחת השם "מקדש אליעזר".
ספרו

מקדש אליעזר - שיעורי המועדים