stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקרון ההכרה ההדדית

עקרון ההכרה ההדדית (באנגלית: The mutual recognition principle) מבטא את ההכרה ההדדית של מדינה חברה באיחוד האירופי במשטר רגולטורי של מדינה חברה אחרת בתחומים שונים. בתחילה עיקרון זה יושם בשוק האחיד במטרה להבטיח תנועה חופשית של מוצרים ושירותים ללא צורך בעמידה בהוראות חוק ספציפיות של כל מדינה חברה, או בהרמוניזציה של החקיקה הפנימית במדינות החברות. על פי עיקרון זה, מוצר המשווק כדין במדינה חברה אחת יסחר במדינה חברה אחרת גם אם התנאים הטכניים למסחר במדינת המוצא אינם תואמים את התנאים הקיימים במדינת היעד. לכל מוצר שנכנס למדינה חברה אחת ממדינה חברה אחרת תינתן גישה בלתי מוגבלת. עיקרון זה נולד באיחוד האירופי ונסמך על ההנחה כי למדינות החברות באיחוד האירופי מטרות משותפות של הגנה על בריאות, ביטחון, שמירה על איכות הסביבה והגנת הצרכן. על פי עיקרון זה, המדינה המייבאת מכירה במשטר הרגולטורי של המדינה המייצאת, ומכיוון שלעקרון יש תחולה על השוק הפנימי כולו, זוהי הכרה הדדית.
הרקע להחלת עקרון ההכרה ההדדית

עקרון ההכרה ההדדית פותח בפסיקה של בית הדין האירופי לצדק (ECJ) במקרה של Dassonville משנת 1974, בית הדין פירש את אמנת רומא משנת 1957 הקובעת בין היתר, איסור על הטלת מגבלות כמותיות על מוצרים של מדינות חברות ככזו האוסרת אף על הטלת כל מגבלה שעשויה לשלול במישרין או בעקיפין סחר בין מדינות. מאוחר יותר, במקרה של פסק הדין קסיס דה דיז'ון משנת 1978, בית הדין קבע כי על מדינה חברה לאפשר גישה של מוצר שיוצר ושווק באופן חוקי במדינה חברה אחרת לתוך השוק הפנימי שלה. קרי, מדינה חברה באיחוד צריכה לסמוך על המערכת הרגולטורית של שאר מדינות האיחוד שביצעו את הבדיקות הרלוונטיות על המוצר.
בשנת 1985 הנציבות האירופית הגישה למועצה דוח בעניין השלמת השוק האחיד (white paper) הקובע את האמצעים הדרושים להשלמת השוק האחיד עד ליום 31 בדצמבר 1992. לצורך כך, הדוח קבע כי יש להסיר חסמים פיזיים הכוללים הסרת עמדות מכס בגבולות המדינות, הסרת חסמים טכניים בכך שתהיה סטייה מעיקרון ההרמוניזציה שחל באותו זמן אל עבר עקרון ההכרה ההדדית ויחד עם זאת, קירוב דינים (approximation) של חוקים ורגולציות של מדינות האיחוד בהתאם לאמנת רומא. כמו כן, הדוח מציע להסיר חסמים פיסקליים על ידי קירוב דינים בנושא זה שהוא אלמנט אינטגרלי להשלמת השוק האחיד.
בשנת 1998 קבע בית הדין האירופי כי מדינות חברות מחויבות לכלול בחקיקה הפנימית שלהן סעיף של הכרה הדדית על מנת להבטיח קבלה לתוך תחומן של מוצרים שהם בהתאם לחקיקה במדינה חברה אחרת.
בעקבות החלה של עיקרון זה, הוסרו מגבלות ייבוא רבות. הגישה קובעת שעל החוק להתמקד במטרות שהמוצר בא להגשים ולא במאפיינים הספציפיים של המוצר. כך למשל, חוקי מזון מתמקדים במטרות והשפעות שלהם ולא במגבלות על מוצרים ספציפיים.
רגולציה 764/2008 של הפרלמנט והמועצה האירופית קובעת פרוצדורות להחלת כללים טכניים על מוצרים המשווקים במדינות חברות אחרות על מנת ליישם בצורה יעילה את עקרון ההכרה ההדדית. הרגולציה קובעת כי נטל ההוכחה מוטל על המדינה המייבאת להוכיח את הסטייה מהכרה הדדית כאשר המוצר שווק כדין במדינה חברה אחרת.
הכרה הדדית של מוצרים רפואיים

בשל אופיים הייחודי של מוצרים רפואיים נקבע הסדר ספציפי בעניין זה בדירקטיבה האירופית EC/83/2001 בדבר מוצרים רפואיים לשימוש בני אדם. על פי הדירקטיבה, כאשר מדינה חברה מקבלת בקשה לאישור מוצר שהוא תחת בחינה על ידי מדינה אחרת, היא רשאית לעכב את הבקשה עד למתן תשובה על ידי המדינה הבוחנת. אם נודע למדינה כי מדינה חברה אחרת כבר אישרה את המוצר הרפואי שהוגש עליו בקשה, על מדינה זו לבקש מהמדינה המאשרת דוח הערכה ועליה להכיר בהחלטת אותה מדינה תוך 90 ימים. הדירקטיבה אף מתייחסת למצב בו קיים חשש להתקיימות החריגים המאפשרים סטייה מהעיקרון, כגון, חשש לבריאות הציבור, וקובעת דרכי פעולה ספציפיים. בנוסף לכך, נקבע כי על המדינות החברות לעשות מאמצים על מנת להסכים על דרך פעולה אחידה ביחס לבקשה להכיר במוצר. במידה ולא יכלו להגיע להסכמה, עליהם להגיש לנציבות הצהרה מפורטת ביחס לסיבות בשלם לא יכלו להגיע להסכמה.
הסדרים משלימים לעקרון ההכרה ההדדית

ליברליזציה- מחיל את עקרון התנועה החופשית בכך שנאסר על מדינות חברות להתערב במסחר בין מדינות במישרין או בעקיפין ובכך בין היתר על הטלת מגבלות כמותיות על ייבוא או כל אמצעי בעל השפעה דומה. עיקרון זה מניח את התשתית לעקרון ההכרה ההדדית.
קירוב דינים (approximation)- התאמת חוקים פנימיים כך שהמסחר בין המדינות אינו נמנע בצורה ישירה או עקיפה. שיטה זו משלימה את שיטת הליברליזציה כאשר כשלי שוק מחייבים התערבות רגולטורית. כמו כן, במקום שהכרה הדדית נכשלת בשל כך שאין שוויון בין המטרות, האיחוד רשאי לאמץ רגולציה הגורמת לקירוב דינים בין הוראות חוק לאומיות על מנת להבטיח מעבר חופשי של מוצרים.
יתרונות אסטרטגיים של עקרון ההכרה ההדדית ביחס למוצרים

הקמה קלה ומהירה יותר של השוק האחיד מאשר באמצעות ההסדר של קירוב דינים בשל בין היתר, ביקורת שיפוטית בלתי מספקת.
לאיחוד עצמו ולמדינות יש נטייה להפעלת רגולציית יתר בשל אינטרסים של סמכות או בירוקרטיה. עיקרון זה מייתר את הצורך ברגולצית יתר בכך שהמדינה תהיה מחויבת בכל מקרה לקבל מוצר שהוכר במדינה אחרת אשר אינו בהכרח עומד בתנאי הקבילות שלה.
עקרון הכרה הדדית יוצר פוטנציאל לתחרות רגולטורית שיש לו אפקט משמעתי על הרגולטורים הפנימיים בעת קביעת מגבלות על הסחר.
הקשר בין הכרה הדדית לבין קירוב דינים מחייב את המדינות להתמקד במטרות החיוניות ובמה שעלול להוות סטנדרט משותף.
היתרונות הללו מתעוררים עקב החלה עקבית של עקרון ההכרה ההדדית. בהיעדרו, פסיקות של בית הדין האירופי כמו במקרה של פסק הדין קסיס דה דיז'ון היה מקדם תנועה חופשית של מוצרים מסוימים בלבד. לעקרון ההכרה ההדדית השפעה רוחבית על מוצרים ושירותים בכללותם.
סטייה מעקרון ההכרה ההדדית

הכלל קובע כי מדינה חברה אינה רשאית לאסור על ייבוא או מכירה של מוצרים המשווקים במדינה חברה אחרת גם אם המוצרים יוצרו על פי כללים שונים מאלו הקיימים במדינה שלה. על אף האמור, יהיה ניתן לסטות מעקרון ההכרה ההדדית במקרים חריגים כאשר המוצר נוגד את תקנת הציבור או שהאיסור חיוני להגנה על ביטחון, בריאות, איכות הסביבה או הגנת הצרכן. בשל חשיבות עקרון ההכרה ההדדית חריגים אלו פורשו בצמצום על ידי בית הדין האירופי.
חסרונות של השיטה

חוסר שקיפות. בעוד שהדינים הלאומיים של המדינות החברות לגבי מוצר ספציפי ידועים או ניתן לבררם בקלות יחסית, עיקרון זה גובר על דין המדינה והוא מופשט ולעיתים אינו צפוי. עובדה זו גורמת לאי וודאות בעת ביצוע עסקאות.
אין כללים מנחים להפעלת עקרון ההכרה ההדדית, דבר המקשה על פיקוח, רישוי המוצר ובמיוחד על המסחר אשר נעשה במהירות רבה.
הוצאות ניטור גבוהות. לא ניתן לעקוב אחר כל מקרה של הכרה הדדית שקיים.
ביקורת שיפוטית איטית ובלתי אפקטיבית בשל העומס הקיים על בית הדין האירופי.
בקשות להכרה הדדית הפכו ליותר סבוכות ודורשות לעיתים פרשנות וטיפול במקרים מיוחדים דבר המקרב את העיקרון לשיטה המבוססת על רגולציה של האיחוד כאשר הרעיון היה להתחמק ככל שניתן מכללי האיחוד האירופי על מנת לאפשר תנועה חופשית של מוצרים מגוונים.
מכשולים ביישום העיקרון בשל חוסר ביטחון הדדי במדינות החברות האחרות, חוסר ארגון מנהלי בתוך המדינות למשל, עיכובים מנהליים, עלויות ההליך וחוסר אפשרות להתמודד עם סוגיות מורכבות כגון, מוצרים ושירותים חדשניים. מכשולים אלה מעודדים שחקנים בשוק להתאים את המוצר שלהם גם לדרישות מקומיות ובמקרים קיצוניים אף לוותר על הפצת המוצר או השירות במדינה חברה אחרת.
הרחבת העיקרון לתחומים אחרים > הכרה הדדית של מקצועות

אמנת רומא משנת 1957 קראה לאימוץ דירקטיבות בנוגע להכרה הדדית של דיפלומות, תעודות וכל הוכחה על הכשרה מקצועית אחרת. זאת במטרה להקים תשתית לתנועה חופשית של שירותים. הפרשנות שרווחה עד אמצע שנות ה-70 הייתה כי הכרה הדדית התבססה על הדמיון בין הדיפלומות. התנאי להכרה הדדית של הדיפלומות הוא הרמוניזציה של הסטנדרטים להכשרה מקצועית. לפיכך, הנציבות האירופית יחד עם נציגי המדינות החברות ניסחו הצעה הכוללת דרישות ספציפיות להכשרה ביחס לכ-20 מקצועות כגון, רוקחים, רופאים, עורכי דין, רואי חשבון, מהנדסים וטרינרים וכדומה. ברם, בתגובה למחלוקות שעלו בנוגע לאילו דרישות יחייבו לצורך הכרה בהכשרה של המקצוע, בתחילת שנות ה-80 ניסו להמציא פתרון להכרה הדדית ללא תנאים מוקדמים ומבלי להיכנס למורכבות של כל מקצוע. כיום ישנה דירקטיבה שנועדה להעביר רפורמה בכל הנוגע להכרה בכישורים מקצועיים וזאת במטרה לפשט את ההליכים האדמיניסטרטיבים להכרה ולסייע בהכרה אוטומטית בהכשרות ובכך לגרום לליברליזציה של מתן שירותים באיחוד.
הרחבת העיקרון לתחומים אחרים > הכרה הדדית של שירותים

עקרון ההכרה ההדדית יושם ביחס לתנועה חופשית של שירותים רק בשנות ה-90 וזאת למרות שהמגבלות הקיימות בזמנו ביחס למוצרים היו קיימות גם ביחס לשירותים. סעיף 49 לאמנת EC קובע חובה מפורשת להסיר מגבלות על תנועה חופשית של שירותים והכלל הוא איסור על הפליה. גם כאן ישנם מקרים בהם ניתן לחרוג מהכלל אך גם ביחס לשירותים בית הדין האירופי פירש חריגים אלה בצמצום. בפס"ד Saeger משנת 1991, בית הדין קבע כי גם מגבלות שאינן מפלות אך מסכלות מתן שירותים בינלאומיים אף באופן הן אסורות. פסיקה זו משליכה על אמצעים שהמדינה מפעילה המשפיעים על היכולת לספק שירותים, המעלים את עלות השירות, על אלה המהווים תמריץ שלילי לספק שירותים באותה מדינה ואמצעים המונעים מצרכנים לקבל את השירות המבוקש. האיסור פורש בהרחבה כפי שנעשה ביחס למוצרים על ידי בית הדין במקרה של Dassonville.
העיקרון קובע כי מדינה חברה אינה רשאית לאסור על אספקת שירותים בשטחה אם שירותים אלה ניתנים כדין במדינה חברה אחרת, גם אם התנאים בהם ניתן במדינת המקור שונים.
לאחר מכן נעשה ניסיון להחיל את עקרון ההכרה ההדדית ביחס לשירותים באופן גורף אך ניסיון זה כשל. כאשר מדובר בשירותים מתעוררות סוגיות שונות כיון שלעיתים מעורבות שתי מדינות חברות, מדינת המוצא של הספק (המדינה בו הוא מבצע את השירות) והמדינה אליה סיפק את השירות. לפיכך, נוצר עקרון מדינת המקור (country of origin principle) הקובע כי יחול דין המדינה בה בוצע השירות. בהצעה ל- Services Directive, ניסו להכניס עיקרון זה אך הנושא עורר מחלוקות רבות ולבסוף הנוסח הסופי לא כלל עיקרון זה אלא התמקד בעקרון של תנועה חופשית בין המדינות החברות ובמקרה של סתירה בין העיקרון לבין אינטרס ציבורי יהיה ניתן לסטות מהעיקרון. יחד עם זאת, על המדינות החברות להכיר בהגנה קיימת של מדינת המקור בהתאם לעקרון ההכרה ההדדית ולקחת עניין זה בחשבון טרם קבלת החלטה בעניין.
הרחבת העיקרון לתחומים אחרים > הכרה הדדית שיפוטית

הרעיון של הכרה הדדית של החלטות שיפוטיות הוצג תחילה באמנת מאסטריכט משנת 1993, כאשר הצורך בהכרה הדדית של החלטות שיפוטיות נולד בעקבות התופעה המתגברת של פעילות עבריינית שהיא בינלאומית. כך למשל, פעילי טרור עשויים לפעול במספר מדינות חברות או שהתוכנית העבריינית מחולקת בין אנשים במדינות שונות. כך עבירות כגון פשיעה מאורגנת, סחר בבני אדם, סחר בסמים, סחר בנשק ושחיתות הפכו לעבירות בינלאומיות.
אמנת אמסטרדם אשר נכנסה לתוקף במאי 1999 שינתה את הגישה כלפי שיתוף פעולה משפטי. בין מטרותיה נמנו יצירת אזור של חירות, ביטחון וצדק. עם יצירת השוק האחיד נאסר על הצבת גבולות ביחס למוצרים ושירותים אך עדיין נותרו גבולות בתחום המשפט הפלילי. כוונת האמנה שמדינות חברות יכירו ויאכפו החלטות שיפוטיות מיידית. הנחת היסוד הייתה שמכיוון שמדינות האיחוד אשררו את אמנת זכויות האדם אזי יש בסיס לאמון הדדי בשיטות המשפט של שאר המדינות החברות.
מועצת אירופה בטמפרה (Tampere Thematic Council) הכירה בהכרה הדדית שיפוטית במסקנותיה מאוקטובר 1999 וקבעה שהחלטות שיפוטיות במדינה חברה אחת חייבות להיות ברות אכיפה והכרה על ידי רשויות במדינה חברה אחרת.
בשנת 2002 יושם העיקרון לראשונה על צווי מעצר ארופאים (EAW) והליכי הסגרה. על פי עיקרון זה, ההמלצה היא שההליכים הפורמליים בנוגע להסגרה החלים במדינות החברות יבוטלו ובמקומם יחילו מנגנון פשוט להעברת פושעים בין מדינות. מכיוון שמנגנונים אלה עשויים להיות בעלי השלכות מרחיקות לכת בכל הנוגע לזכויות אדם, הם מהווים אבן פינה לכל עקרון ההכרה ההדדית שיפוטית בנושאים פליליים. אחת הבעיות היא שאין מנגנון אירופאי לפיקוח כי אכן המדינות החברות מקיימות את העקרונות של חירות, דמוקרטיה, הגנה על זכויות אדם ועקרון החוקיות. יתרה מזו, דוח משנת 2002 הדגיש כישלונות של מדינות חברות בתחום הגנה על זכויות יסוד ובכל זאת עקרון ההכרה ההדדית לא התערער.
העיקרון תפס תנופה בעקבות אירועי 11 בספטמבר 2001 והצורך של האיחוד להוכיח את יכולתו להילחם בעבירות בינלאומיות. יחד עם זאת, הפרלמנט האירופי ציין כי אירועים אלה לא היוו בסיס לבקשת הליכים דחופים כיוון שההצעה כללה מספר עבירות פליליות ולא רק אלה הנוגעות למניעת טרור.
הצעת הנציבות לצו מעצר אירופי נתקבלה בפחות משלושה חודשים ואומצה על ידי המועצה ביוני 2002. ההחלטה מחייבת ביחס לתוצאה אך האופן שבו יגיעו לתוצאה נתון לשיקול דעת רשויות כל מדינה עצמה. ההחלטה אינה דורשת אשרור בפועל ומרגע שאושר על ידי המועצה, פרלמנטים לאומיים מחויבים לאשר שינויים נדרשים בחוקים הלאומיים לצורך יישום ההחלטה.
בית הדין תרם אף הוא לעקרון הכרה הדדית במקרים מסוימים כאשר קבע כי הכרחי שמדינות חברות יכירו במערכות המשפט הפליליות של שאר מדינות האיחוד ויכירו בחוקים הפליליים של המדינות החברות גם אם התוצאה הייתה שונה אילו חוקיהם היו מוחלים, וזאת על מנת להגן על העבריין שלא יחשף לסיכון כפול.
ישנה מחלוקת אם צריך לעשות הרמוניזציה של חוקים פרוצדורליים ופליליים על מנת לאפשר הכרה הדדית בהחלטות שנקבלו ברשויות משפטיות זרות לכן המועצה האירופית פועלת להרמוניזציה של החוקים הפליליים במדינות החברות מאז 1997 ואימצה כלים הנוגעים בין היתר לפשע מאורגן, שחיתות, הלבנת הון, סחר בבני אדם, טרור, סחר בסמים ועבירות מחשב.
הערות שוליים

↑  http://europa.eu/legislation_summaries/internal_market/internal_market_general_framework/l21001b_en.htm
↑  Jacques Pelkman, Mutual Recognition in Goods and Services: An Economic Perspective
↑  White paper on the completion of the internal market (14 June 1985)
↑  סעיף 100 לאמנת רומא משנת 1957- http://www.unizar.es/euroconstitucion/library/historic%20documents/Rome/TRAITES_1957_CEE.pdf
↑  Case C-184/96 Commission v. France (Foie Gras) [1998] ECR I-6197
↑  Jacques Pelkman, Mutual Recognition in Goods and Services: An Economic Perspective
↑  Regulation (EC) No. 764/2008 - http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:L:2008:218:0021:0029:en:PDF
↑  Directive 2001/83/EC on the Community code relating to medicinal products for human use
↑  סעיף 17 Directive 2001/83/EC
↑  סעיף 18 Directive 2001/83/EC
↑  סעיפים 29-34 Directive 2001/83/EC
↑  Jacques Pelkman, Mutual Recognition in Goods and Services: An Economic Perspective
↑  Jacques Pelkman, Mutual Recognition in Goods and Services: An Economic Perspective
↑  סעיף 30 לאמנת EC
↑  Jacques Pelkman, Mutual Recognition in Goods and Services: An Economic Perspective
↑  http://europa.eu/legislation_summaries/internal_market/internal_market_general_framework/l21001b_en.htm
↑  http://users.ox.ac.uk/~ssfc0041/managemr.htm
↑  Directive 2005/36/EC
↑  http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/policy_developments/index_en.htm
↑  The Treaty Establishing the European Community
↑  Saeger Case C-76/90
↑  Interpretive communication by the European Commission on the free movement of services, official Journal EC, C 334 of 9 December 1993
↑  2006/123/EC Directive
↑  Maastrich treaty – Title V
↑  Hans G. Nilsson, From classical judicial cooperation to mutual recognition. Pg 56
↑  Susie Alegre and Marisa Leaf, Mutual recognition in European Judicial Cooperation: A Step too far too soon? Case study- the European Arrest Warrant. Pg 201
↑  Luxembourg JHA Council, Council Framework Decision on the European arrest warrant (and surrender procedures between member states), (2002/584/JHA) OJ L 190/1 of 18.7.02
↑  Case of Gozutok/Brugge
↑  Hans G. Nilsson, From classical judicial cooperation to mutual recognition. Pg 58
פלימות' ניו-פיינר

| --- | --- |

פלימות' ניו-פיינר, רודסטר, שנת 1932
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Model PB
 יצרן:  חטיבת פלימות'
 שנות ייצור:  1931
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פלימות' מודל PA
 מודל אחריו:  פלימות' סטנדרט
 חברת אם:  קרייזלר
 סיווג:  מכונית משפחתית
 אורך:  4,446-4,674 מ"מ
 משקל:  1,153-1,393 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 3.254 סמ"ק המפיק 65 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
פלימות' ניו-פיינר, קבריולה
פלימות' ניו-פיינר (באנגלית: Plymouth New Finer) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בשנת 1932.
סך הכול יוצרו 83,910 יחידות.
תצורות פלימות' מודל PA

סדאן
קופה
קבריולה (4 מושבים)
רודסטר (2 מושבים)
תמונות

פלימות' ניו-פיינר - מבט לתא הנהג
ראו גם

קרייזלר
פלימות' מודל Q
פלימות' מודל 30U
פלימות' מודל PA
פלימות' דה לוקס
פלימות' קרנברוק
פלימות' פלאזה
פלימות' ואליאנט
פלימות' רליאנט
לקריאה נוספת

פלימות' ניו-פיינר  (1932 Plymouth Model PB - Plymouth: The First Decade)
פילוסין

דובי צעצוע מאריג פילוסין
פילוּסין הוא סוג של אריג שעיר, בדומה לקטיפה. שערותיו מבריקות, בעלות מגע משי, ארוכות יותר מקטיפה, וצפופות ממנה. משתמשים בו כיום בתעשיית ריפוד הרהיטים, וכן בייצור ביגוד, כובעים וצעצועים.
בשל מגעו הרך, נעשה שימוש רב בחומר בבובות ממולאות, כדוגמת דוב צעצוע, המשמשים כאובייקט מעבר. אומנים משתמשים בחומר ליצירת "צעצועי אומנות" (art toys(אנ') או designer toys(אנ')) במהדורות מוגבלות.
בתחילה יוצר הפילוסין מצמר מוהר אך זה הוחלף בחומרים שונים: צמר, כותנה או משי. כיום נהוג לייצר אותו מסיבים סינתטיים, כגון פוליאסטר.
ברוב השפות האירופאיות נגזר שמו מצרפתית peluche - כששמו, כפי שהפך לנפוץ באנגלית הוא Plush (נהגה: פְּלַאש).
מקור השם

חוקרים מעריכים שמקור השם פלוסין מהעיר פלוסיום שבמצרים העתיקה. במהל בעת העתיקה התבססה כלכלת העיר וסביבתה על הפשתן שהיה מוצר מבוקש וסיביו, זרעיו וחלקים אחרים שימשו לייצור בד, צבע, נייר, רשתות דייג וסבון. הסופר, חוקר הטבע ואיש הצבא והצי הרומי פליניוס הזקן כותב על פשתן פלוסיום בספרו תולדות הטבע (בלטינית: Historia Naturalis) ואף נתן לו את השם הלטיני linum Pelusiacum. במשנה נאמר שהכהן הגדול היה לובש ביום הכיפורים בגדי פשתן יקרים ומשובחים מפילוסין.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת יומא, פרק ג', משנה ז'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558092405171  GND: 4403591-3  LCCN: sh85103573 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טקסטיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלימות' מודל Q

| --- | --- |

פלימות' מודל Q, קופה, שנת 1928
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  חטיבת פלימות'
 שנות ייצור:  1928
 יחידות שיוצרו:  66,097 
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  Chrysler 50 
 חברת אם:  קרייזלר
 סיווג:  מכונית משפחתית
 אורך:  4,293 מ"מ
 משקל:  1,001-1,137 ק"ג
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים בטור, 2,791 סמ"ק המפיק 45 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות
 
פלימות' מודל Q, סדאן, שנת 1928
פלימות' מודל Q (באנגלית: Plymouth Model Q) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חטיבת "פלימות'" בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בשנת 1928. סך הכול יוצרו 66,097 יחידות.
תצורות פלימות' Q

סדאן
קופה
קבריולה
תמונות

פלימות' מודל Q, סדאן, 4 דלתות
פלימות' מודל Q, קופה, 1928
פלימות' מודל Q, קופה, 1928
פלימות' מודל Q, קבריולט, 1928
ראו גם

קרייזלר
פלימות' מודל 30U
פלימות' מודל PA
פלימות' ניו-פיינר
פלימות' דה לוקס
פלימות' פלאזה
פלימות' ואליאנט
פלימות' רליאנט
לקריאה נוספת

פלימות' מודל Q ( 1928 Plymouth Model Q Detailed Specifications)
פלוגופיט

| --- | --- |
לוח פצילות של פלוגופיט
לוח פצילות של פלוגופיט
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  K(Mg,Fe,Mn)3Si3AlO10(F,OH)2)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  לוחיות, מקבצים של קשקשים, לעיתים רחוקות פנוקריסטים מושלמים של לוחיות, גבישים פסאודו הקסגונליים הדומים בצורתם ל"ספר".
 צבע:  חום צהבהב, אדמדם או ירקרק.
 ברק:  זגוגי עד פנינתי, לעיתים מעט מתכתי
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  מושלמת במקביל לבסיס ויוצרת לוחיות דקות
 שבירה:  מתכופף מבלי להישבר
 קשיות:  3-2 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.8
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  לוחיות הפצילות הן אלסטיות, כלומר ניתן לכופפן והן יחזרו למצבן הקודם.
 מינרלים נלווים:  דולומיט, קלציט, דיופסיד, טרמוליט, סקפוליט,וזוביאניט, אפטיט, אוגיט, מגנטיט
פלוגופיט בתוך סלע פרידוטיט מפינרו באיטליה. מטבע של פרנק שווייצרי אחד (קוטר 23 מילימטר) נועד לתת קנה מידה. הפלוגופיטים הם המינרלים הנוצצים המוקפים על ידי מסת אם של אוליבין.
פְלוֹגוֹפִּיט, הידוע גם בכינוי "נציץ מגנזיום", הוא מינרל סיליקטי שגונו חום־אדמדם או חום־ירקרק. הפְלוֹגוֹפִּיט שייך לקבוצת הנציצים, מינרלים ממשפחת המינרלים הפילוסיליקטיים, שהם סיליקטים שמבנם דמוי לוחיות.
תכונות

נוסחת המבנה הכימי של הפלוגופיט היא KMg3AlSi3O10(F,OH)2.
הפלוגופיט הוא הקצה העשיר במגנזיום של שורה איזומורפית עם המינרל ביוטיט (K(Mg, Fe)3AlSi3O10(F, OH)2).
כמו כל הנציצים בנוי הפלוגופיט מלוחיות זעירות ברוחב של מספר אנגסטרם. כל לוחית בנויה משלוש שכבות:
השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה).
שכבת הביניים הם אוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום או אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי שבא בצורת קטיון אשלגן. קטיון האשלגן מוקף ב-12 יוני חמצן ומשמש כמקשר בין הלוחות. אולם, משום שיון האשלגן גדול בנפח והוא בעל מטען חשמלי קטן (+1), הקשר בין הלוחות הוא קשר חלש ולכן קל לפצל את הנציצים לאורך המישורים ומכאן תכונת הפצילות המושלמת.
תכונותיו הפיזיקליות והאופטיות דומות מאוד לאלו של המינרל ביוטיט הנפוץ הרבה יותר והוא נבדל ממנו בכך שלפלוגופיט יש גוון בהיר יותר עם רמז לירוק זית. הפלוגופיט הוא דו-צירי, והוא ניחן בדיכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בינוני. מזווית אחת הוא נראה צהוב ומשתי הזוויות האחרות הוא נראה, חום אדמדם, ירוק או צהוב. בקשקשים דקים המתפצלים מהפלוגופיט רואים לעיתים תופעה של אסטריזם (כוכב בעל שש קרניים) כאשר מקרינים אור דרכם. הסיבה לתופעה היא הימצאות תכלילים במינרל.
המינרל זוהה לראשונה ב-1841 מדוגמיות שנתגלו באדווארדס (Edwards) שבמחוז סנט לורנס במדינת ניו יורק. מקור השם ביוונית, "פְלוֹגוֹפוֹס". שמשמעו "דומה לאש" בשל הריצודים האדומים בתוך הגביש.
מקור ותפוצה

פלוגופיט הוא מינרל חשוב ויחסית נפוץ כאיזומורף של ביוטיט. נציצים של פלוגופיט מצויים בעיקר בסלעי יסוד, אף על פי שהוא כנראה נפוץ גם בסלעים מותמרים שעברו התמרה של מגע כאשר הסלע המקורי היה עשיר במגנזיום כדוגמת דולומיט או אבן גיר עשירה במגנזיום.
קשה לאפיין את התנאים בהם ימצאו נציצים של פלוגופיט בסלעי יסוד בדיוק משום שהתנאי העיקרי הוא הרכב הסלעים כמצופה, אבל יצירת הפלוגופיט תלויה גם בתנאים של התגבשות כגון טמפרטורה, לחץ ותכולת האדים של סלע היסוד. נוהגים לציין כמה סוגים של סביבות של סלעי יסוד המכילים פלוגופיט: בזלות עשירות באלומינה, סלעי יסוד עשירים באשלגן וסלעים אולטרה-מאפיים.
מקור ותפוצה > בזלות

פלוגופיט מופיע בבזלת פיקריט (picrite) (בזלת עשירה בגבישי אוליבין) ובזלות עשירות באלומינה. פלוגופיט יציב בהרכבים בזלתיים בלחצים גבוהים ולעיתים קרובות נוכח כפנוקריסטים שהתמוססו חלקית או כשלב נלווה בבזלות שנוצרו בעומק.
מקור ותפוצה > סלעי יסוד עשירים באשלגן

נציצים של פלוגופיט מהווים פנוקריסטים ומסת אם נפוצה בסלעי יסוד עשירים מאוד באשלגן כדוגמת למפרופיר, קימברליט, למפרואיט וסלעים נוספים שמקורם בתערובות מותכות אולטרה-מאפיות או עשירות במגנזיום המצויות בעומק מעטפת כדור הארץ. בסלעים מסוג זה יכול הפלוגופיט ליצור לוחיות גדולות שמורות היטב באורך של עד 10 סנטימטר, ומופיע כמינרל העיקרי במסת האם או יחד עם אמפיבול מסוג פרגזיט, אוליבין ופירוקסן. בתצורה זו פלוגופיט הוא המינרל העיקרי משום העומק שבו נוצרת ההתכה ולחץ האדים הגבוה.
מקור ותפוצה > סלעים אולטרה-מאפיים

פלוגופיט מצוי לעיתים קרובות יחד עם מחדרים אולטרה-מאפיים כשלב השינוי המשני בתוך השוליים המטאסומטיים של מחדרים מאפיים עד אולטרה-מאפיים משוכבים גדולים. בחלק מהמקרים משערים שהפלוגופיט נוצר על ידי שינוי פנימי במהלך ההתקררות. במקרים אחרים גרם תהליך ה המטאסומטיזם ליצירת כמויות גדולות של פלוגופיט כמו במסיב האולטרה-מאפי בפינרו (Finero), בתוך אזור איבראה (Ivrea) שבצפון איטליה. כמויות קטנות של פלוגופיט, שוב כנראה כתוצאה ממטאסומטיזם, נפוצות בתוך הקסנוליתים בעלי הגרגירים הגסים של פרידוטיט המצויים בתוך הקימברליט, וכך נראה שהפלוגופיט הוא מינרל קורט נפוץ בחלק העליון ביותר של מעטפת כדור הארץ.
שימושים ותפוצה

תכונות הפלוגופיט: התנגדות חשמלית גבוהה, חוזק דיאלקטרי גבוה מאוד, התפשטות תרמית מינימלית, עמידות לטמפרטורה גבוהה (עד 1000°), פיצולו ללוחות דקיקים, חוזקו המכני ותכונת האלסטיות שלו הופכים את הפלוגופיט לחומר גלם חשוב בתעשיית החשמל. הגבישים הנקיים משמשים בקבלים ולמנורות רדיו. הגבישים הנקיים פחות משמשים כחומר בידוד, וכחלונות לתנורי חימום והיתוך.
מקומות בהם ניתן למצוא פלוגופיט כוללים את ואל די פאסה (Val di Fassa) במחוז האוטונומי טרנטינו - אלטו אדיג'ה, ועל הר ברצ'יו (Monte Braccio) במחוז לומברדיה שבאיטליה; באדגרדן שבנורווגיה; באנקזייטי פוינט (Anxiety Point) במפרץ ננסי שבניו זילנד; בקמפולונגו (Campolungo) סמוך למעבר סנקט גוטהרד בקנטון טיצ'ינו שבשווייץ ;בפרנקלין שבמדינת ניו ג'רזי, במסצ'וסטס ובמחוז סן לורנס במדינת ניו יורק שבארצות הברית; בסמוך לפרקינס מילס (Perkin's Mills) שבמחוז גטנאו (Gatineau) בפרובינציות קוויבק ומכרה לייסי (Lacey mine ) במחוז פרונטנק (Frontenac) באונטריו (גבישים גדולים במיוחד) שבקנדה; בסמוך לימת באיקל בסיביר שברוסיה; ובאמפנדרנדווה (Ampandrandava) במדגסקר.
לקריאה נוספת

Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman (1963) Rock-forming minerals, v. 3, sheet silicates, p. 42-54
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4247468-1
פעולה קומוטטיבית

פעולה קומוטטיבית או פעולה חילופית היא פעולה בינארית המקיימת את התנאי  \ a*b=b*a לכל a, b (כאשר * הוא הסימן לפעולה).
פעולת החיבור של מספרים, למשל, היא פעולה קומוטטיבית, משום שלכל שני מספרים a,b מתקיים  \ a+b=b+a. פעולת החיסור, לעומת זאת, אינה קומוטטיבית, משום שלמשל  \ 3-5\neq 5-3.
קומוטטיביות (או העדרה) היא אחת התכונות הבסיסיות ביותר של מבנים אלגבריים. במבנים אלגבריים בעלי שתי פעולות בינאריות, כגון חוגים או שדות נהוג לסמן את הפעולה הקומוטטיבית הבסיסית בסימן + המשמש לחיבור מספרים. חבורה שבה הפעולה קומוטטיבית נקראת "חבורה אבלית" על שם המתמטיקאי נילס הנריק אבל שתרם לפיתוח תורת החבורות.
גם כאשר הפעולה  * אינה חילופית, נאמר על שני איברים כי הם מתחלפים ביחס אליה אם מתקיים  \ a*b=b*a.