stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוסמרהולם
רוסמרהולם בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי

תיאטרון חיפה, הצגת בכורה: 21 בספטמבר 1989, מספר הצגות: 20
יוצרים: נוסח עברי – מרים קיני, בימוי – אתי רזניק, תפאורה – טל יצחקי.
הערות שוליים

↑  Ibsen, Henrik; McFarlane, James (trans) (1999). An Enemy of the People; The Wild Duck; Rosmersholm. Oxford, England: Oxford University Press. p. ix. ISBN 0-19-283943-8.
↑  Agate, James (1926-10-01). "Rosmersholm". The Sunday Times
↑  הנריק איבסן, רוסמרהולם, אור עם, 1986, עמ' 104.
↑  Löwenthal, Leo (1986). Literature and the Image of Man. Rutgers University, Piscataway, NJ: Transaction Publishers. p. 167. ISBN 0-88738-057-3.
↑  McFarlane, James (1994). The Cambridge Companion to Ibsen. Cambridge, England: The Cambridge University Press. p. 113. ISBN 0-521-42321-X.
↑  Holtan, Orley (1970). Mythic Patterns in Ibsen's Last Plays. Minneapolis: University of Minnesota Press. pp. 55–6. ISBN 978-0-8166-0582-8.
↑  Sæther, Astrid (2000). Cody, Gabrielle; Sprinchorn, Evert, ed. The Columbia Encyclopedia of Modern Drama 2. New York: Columbia University Press. p. 1153.
↑  דוד חיון, איבסן - רוסמרהולם - לראשונה בתיאטרון חיפה, חדשות, 7 באוגוסט 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15058119h (data)
שדמה (מושב)

ערך זה עוסק במושב בישראל. אם התכוונתם למחנה צבאי לשעבר בגוש עציון, ראו .
| --- | --- |

מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: גדרות
גובה ממוצע: ‎48 מטר
תאריך ייסוד: 1954
תנועה מיישבת: האיחוד החקלאי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 586 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎0.0% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת השפלה מוגדלת) שדמה(למפת השפלה רגילה) שדמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שדמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שדמה31°49′55″N 34°44′29″E﻿ / ﻿31.832037680689°N 34.7413433893859°E﻿ / 31.832037680689; 34.7413433893859  heמפת היישובים של מועצה אזורית גדרות (in English: Gederot Regional Council) באדום - שדמה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

שְׁדֵמָה הוא מושב בישראל באזור השפלה ליד גדרה השייך למועצה אזורית גדרות.
היסטוריה

היישוב הוקם בשנת 1954 לקליטת עולים מאיראן. לאחר שאלו לא הסכימו להתגורר במקום, אוכלס היישוב על ידי תושבים מהערים שבחרו לעבור לאורח חיים חקלאי והגיעו במסגרת תנועת "מן העיר אל הכפר".
פירוש השם ושמות קודמים

פירוש שם היישוב "שְׁדֵמָה" הוא "שדה מעובד" או "שדה תבואה". שמו הראשון של המושב היה "יפה ענף". עם זאת, קיימים מקורות שמייחסים לו את השם "יפה נוף" או "שדה נוף".
שמואל פרסטר היה מזכיר המושב הראשון.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ראו  ערך מילוני בנושא שדמה,  בוויקימילון
↑  ברשימה בעיתון חרות⁩ מ-16 באוגוסט 1955⁩, שכותרתה "שמות חדשים ליישובים" נכתב: ”שדמה - יישוב חקלאי. שמות קודמים: יפה ענף, בשיט 3. מועצה אזורית גדרות. נפת רחובות.” - הרשימה באתר הספרייה הלאומית. ב-23 באוקטובר של אותה השנה פרסם העיתון שוב אותו מידע לגבי שדמה (הרשימה בעימוד שונה).
↑  כך בדף המושב באתר מועצה אזורית גדרות.
↑  כך בדף המושב ב״אתר המגורים בכפר״.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588146005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רובר (חקר החלל)

הרובר קיוריוסיטי של נאס"א על גבי מכתש גייל במאדים, כפי שנראה בצילום "סלפי" משנת 2012, המורכב למעשה מ־55 תמונות שחוברו יחדיו.
רוֹבֶר (באנגלית: Rover, משמעות מילולית: נודד) הוא כלי רכב או רובוט אשר מסוגל לנוע על פני השטח של כוכב לכת או גרם שמים אחר (כגון ירח או אסטרואיד) ואשר נועד לסייע במחקר של אותו גרם שמים. מלבד רכב הנדידה הירחי ששימש ככלי רכב עבור האסטרונאוטים שנחתו על הירח בחלק ממשימות תוכנית אפולו, הרוברים שנבנו מאז ונשלחו למקומות שונים במערכת השמש היו רובוטים ונועדו לחקור אין סיטו את פני השטח של מקומות אלו. מירב הרוברים נשלחו לחקור את הירח ואת מאדים.
סקירה כללית

לרוברים מספר יתרונות על רכבי חלל אחרים שנשלחים לחקור גרמי שמים. לעומת גשושיות, אשר מקיפות או מבצעות יעף בקרבת גרמי השמים אותן הן חוקרות (כדוגמת הגשושית ניו הורייזונס), רוברים יכולים לבצע ניתוח מיקרוסקופי של דגימות אדמה וסלעים, ויכולים לבצע צילום של פני השטח שאינו מרוחק כמו תצלום לוויין.
גם מול נחתות יש לרובר יתרון, שכן בעוד נחתת מיועדת גם היא לנחות על פני הקרקע, היא אינה יכולה לנוע על פניה ומקורקעת לאזור נחיתתה (כגון הנחתות של תוכנית ויקינג). חלק מהרוברים משוגרים יחד עם נחתת ומשתחררים ממנה לאחר הנחיתה (כדוגמת הרובר "יוטו" הסיני ששוגר לירח יחד עם הנחתת צ'אנג-אה 3). הרובר מסוגל לנוע על פני השטח באופן אוטונומי או בסיוע אנושי מכדור הארץ, אך סיוע זה מוגבל עקב הזמן הרב שלעיתים לוקח לאור להגיע מכדור הארץ אל הרובר ובחזרה.
רוברים ונחתות מציבים סיכון גבוה יותר לכישלון המשימה עקב שלבי החדירה לאטמוספירה בגרמי שמים עם אטמוספירה (כגון מאדים), ושלבי הנחיתה על פני הקרקע, שנעשים באופן אוטונומי ולא בהנחיה אנושית בשל מהירותם הרבה והמרחק הרב מכדור הארץ. עבור הרובר קיוריוסיטי למשל, כונתה הנחיתה "7 דקות של אימה" עקב השלבים המסובכים והרבים אשר נאלצה המשימה לעבור במהלך זמן כה קצר, בלי שום סיוע ממרכז הבקרה בכדור הארץ.
מאפיינים

עקב אופי פעולתם הכולל שיגור לחלל, נחיתה ותנועה על פני כוכב לכת אחר, לרוברים שונים יש מאפיינים דומים:
עמידות ואמינות טכנולוגית - הרוברים צריכים להציג עמידות גבוה להשפעות תאוצה ותנודות שקורות במהלך השיגור, המסע לחלל והנחיתה; עמידות לתנאים שונים בחלל וגרמי שמים אחרים כגון טמפרטורות קיצוניות ולחץ; עמידות בפני אבק שעלול לחדור למכשירים טכנולוגיים או לכסות את הלוחות הסולאריים של הרובר ומפני קורוזיה, קרינה ועוד.
קומפקטיות - לשיגור לחלל עלות גבוהה מאוד, ועל כן הרוברים צריכים להיות קומפקטיים ויעילים כמה שיותר כדי לחסוך במשקל. זאת ועוד, הרוברים מתוכננים כך שיוכלו להיות מקופלים בתצורה המתאימה לצורת משגר ורכב החלל שנושא אותם, ולדעת לפרוס עצמם לתצורה פעילה.
ניהוג עצמי - רוברים שנשלחים למקומות מרוחקים במערכת השמש לא יכולים להיות מונחים בזמן אמת מכדור הארץ, בשל הזמן שלוקח לאותות לעבור מאותם מקומות לכדור הארץ ולהפך. כך, למשל, לאותות שנשלחים ממאדים לוקח בין 3 ל־21 דקות להגיע לכדור הארץ. על כן, הרוברים נאלצים לפעול גם ללא הנחיה אנושית, לכל הפחות במה שקשור לניווט ותנועה על פני השטח, אולם רוברים עדיין זקוקים להנחיה אנושית על מנת לזהות מטרות ויעדים בעלי חשיבות מבחינה מדעית.
ציוד - לרוב נושאים הרוברים ציוד מדעי מגוון ומצלמות שונות, וכמובן ציוד קשר.
אנרגיה - לשם אספקת אנרגיה הרוברים מצוידים בלוחות סולריים או במערכת RTG.
רשימת רוברים > רוברים ירחיים

לונוחוד 201 - רובר סובייטי שתוכנן לפעול פני הירח במסגרת תוכנית לונוחוד והיה הרובר הראשון שתוכנן, אולם שיגורו נכשל ב־19 בפברואר 1969.
לונוחוד 1 - הרובר השני בתוכנית לונוחוד, שנחת בהצלחה על פני הירח על גבי הנחתת לונה 17 ב־17 בנובמבר 1970. היה הרובר הראשון אי פעם שנחת ופעל על גוף שמימי כלשהו.
רכב הנדידה הירחי - שימש כרכב שטח עבור האסטרונאוטים של משימות אפולו 15, אפולו 16 ואפולו 17.
לונוחוד 2 - הרובר המוצלח השני בתוכנית לונוחוד. נחת על פני הירח ב־15 בינואר 1973.
יוּטוּ - רובר סיני ששוגר על גבי הנחתת צ'אנג-אה 3 שנחתה בהצלחה ב־14 בדצמבר 2013. הרובר פעל בהצלחה לתקופה מסוימת אך שבק חיים לאחר מכן.
יוּטוּ 2 - הרובר הסיני השני לירח, ששוגר במסגרת משימת הנחתת צ'אנג-אה 4 - הראשונה אי פעם שנשלחה לצד הרחוק שלו. הוא נחת, על גבי צ'אנג-אה 4, ב־3 בינואר 2019.
רשימת רוברים > רוברים על מאדים

Prop-M - שני רוברים ששוגרו במסגרת המשימות של הנחתות מארס 2 ומארס 3 בתוכנית מארס הסובייטית, אך לעולם לא פעלו מבצעית. מארס 2 התרסקה על מאדים במהלך הנחיתה, ומארס 3 נחתה בהצלחה אך הפסיקה לפעול תוך 20 שניות בלבד מרגע הנחיתה. רוברים אלו היו קטנים ותוכננו להסתובב סביב הנחתות על מגלשיים קטנים בעודם מחוברים לנחתת עם כבל "טבורי" באורך 15 מטרים. שני מוטות ברזל קטנים שימשו כמגנים מפני התנגשות מפני שלאותות הרדיו מכדור הארץ היה לוקח זמן רב מדי להגיע אל הרובר. לכל רובר היו אמצעים פשוטים לבדיקת צפיפותה וחוזקה של האדמה. הרוברים מעולם לא נכנסו לפעולה בעקבות אובדן הנחתות.
מארסוחוד - רוברים שתוכננו עבור משימות מארס 4NM ו־5NM בתוכנית מארס הסובייטית, שלעולם לא שוגרו עקב ביטול פיתוח המשגר הסובייטי N-1. תוכננו להיות כבדים יותר ואף להחזיר דגימה ממאדים אל כדור הארץ.
סוג'ורנר - רובר קטן ששוגר במסגרת משימת מארס פאת'פיינדר שכללה הן את הרובר והן נחתת סטטוטורית, אשר נחתו על מאדים ב־4 ביולי 1997. היה הרובר הראשון שהצליח לנחות ולפעול על כוכב לכת אחר. המשימה ארכה שלושה חודשים.
מארס רובר - תוכנית של נאס"א לחקר מאדים שכוללת שני רוברים תאומים וגדולים יותר מסוג'ורנר:
ספיריט - פעל משנת 2004 עד 2010.
אופרטוניטי - פעל משנת 2004 עד 2019.
קיוריוסיטי - רובר של נאס"א אשר נחת על מאדים ב־6 באוגוסט 2012 ועדיין פעיל. כבד פי חמישה מקודמיו, הרוברים ספיריט ואופרטוניטי, ונושא מטען ייעודי הגדול פי עשרה מהם.
פרסווירנס - רובר של נאס"א שנחת על מאדים ב־18 בפברואר 2021.
ג'וז'ונג - רובר של מינהל החלל הסיני שנחת על המאדים ב־15 במאי 2021 במסגרת משימת טיאנוון-1.
רשימת רוברים > רוברים על אסטרואידים

MINERVA - רובוט זעיר שתוכנן כחלק משימת הגשושית היאבוסה של סוכנות החלל היפנית לאסטרואיד איטוקאווה. הרובוט אמור היה לנחות על האסטרואיד ולנוע על פניו באמצעות דילוגים, אולם במהלך שחרורו מהגשושית בשנת 2005 הוא פספס את האסטרואיד ונדד לחלל. 3 רוברים מדגם זה שוגרו במסגרת משימת ההמשך היאבוסה 2 שהגיעה לאסטרואיד ריוגו בשנת 2018. משימה זו כללה גם רובוט רביעי בשם MASCOT שנבנה על ידי המרכז הגרמני לחקר החלל והמרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל. הוא פעל באופן דומה, באמצעות דילוג כדי לשנות את מיקומו על פני האסטרואיד.
משימות רובר מתוכננות

צ'אנדרייאן 3 - רובר של הארגון ההודי לחקר החלל שמתוכנן לנחות על הירח ב־2023.
VIPER - רובר של נאס"א שישוגר לקוטב הדרומי של הירח בחודש נובמבר 2024.
רוזלינד פרנקלין - רובר של סוכנות החלל האירופית שמתוכנן לנחות על המאדים ב־2029.
ראו גם

גשושית
נחתת
חקר החלל
הערות שוליים

↑  קישור לסרטון של נאס"א המתאר באמצעות אנימציה ממוחשבת את מערכת הנחיתה של קיוריוסיטי
↑  Michael Schirber, Rovers of the future may make decisions on their own, Astrobiology Magazine, July 8, 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7743594-1 
שני מהנדסים של המעבדה להנעה סילונית, שעומדים לצד שלושה רוברים משלושה דורות שונים שפותחו לחקר מאדים, מהווים קנה מידה לגודלם של הרוברים. בתחתית התמונה נמצא רובוט הגיבוי של הרובר הראשון שנשלח למאדים, סורנג'ר, שנחת עליו בשנת 1997 כחלק מפרויקט מארס פאת'פיינדר. בצד שמאל נמצא רכב מבחן של תוכנית מארס רובר, דגם זהה לספיריט ואופורטוניטי, שנחתו על מאדים בשנת 2004. בצד ימין נמצא רכב מבחן של משימת מארס סיינס לברטורי, שבמסגרתה הונחת בשנת 2012 הרובר קיוריוסיטי על מאדים.
דגם של הרוברים בתוכנית לונוחוד
האסטרונאוט יוג'ין סרנן נוסע על גבי רכב הנדידה הירחי במשימת אפולו 17
סוג'ורנר על גבי מאדים
רצח באוריינט אקספרס

ערך זה עוסק ברומן מתח בלשי מאת אגתה כריסטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  אגאתה כריסטי 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, רומן
 הוצאה
 הוצאה:  מועדון הפשע של קולינס 
 מקום הוצאה:  הממלכה המאוחדת 
 תאריך הוצאה:  1934
 מספר עמודים:  223
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מ. מזרחי
 תאריך:  1975
 תרגום:  אריה חשביה
 סדרה
 ספר קודם:  The Hound of Death 
 הספר הבא:  Unfinished Portrait 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001126813
 
רצח באוריינט אקספרס (באנגלית: Murder on the Orient Express) הוא ספר מאת הסופרת הבריטית אגתה כריסטי. הספר יצא לאור ב-1934. עלילת הספר עוסקת בחקירת רצח שאירע ברכבת האוריינט אקספרס הנודעת. הספר הפך עם צאתו לרב מכר ולקלאסיקה ונחשב לספר המפורסם והידוע ביותר שכתבה כריסטי.
תקציר העלילה

הרקול פוארו שירת במשטרת בלגיה. לאחר קריירה ארוכה במשטרה פרש, עקר ללונדון, והפך לבלש פרטי. בעיסוק זה מצא עצמו מנהל חקירות ברחבי העולם, ובין היתר סייע לממשלות שונות בחקירות סבוכות במיוחד. לאחר שסיים בהצלחה ניהול חקירה סבוכה ורגישה במיוחד עבור הצבא הצרפתי בסוריה, עשה את דרכו חזרה לאנגליה באמצעות רכבת האוריינט אקספרס מאיסטנבול לפריז.
באחד הלילות הרכבת נתקעה בשלג באזור מבודד ובבוקר שלמחרת התגלתה גופת אדם, ראצ'ט שמו, דקורה 12 פעמים בדקירות לא אחידות בחזהו. פוארו פתח בחקירת המקרה. בחקירה גילה פוארו בהדרגה שלכל אחד מנוסעי הקרון יש מניע לרציחתו של ראצ'ט, כך שכולם חשודים.
תרגום לעברית

תרגום לעברית של הספר, מאת אריה חשביה, יצא לאור בשנת 1975 בהוצאת מ. מזרחי. בשנת 2017 יצא לאור, בהוצאת עם עובד, תרגום חדש לספר, מאת מיכל אלפון.
אזכורים בתרבות

בעונה השנייה של הסדרה "הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם" קיים פרק בשם "MMMystery on Friendship Express" העוסק אף הוא בתעלומה בתוך רכבת.
בעונה 8 של דוקטור הו יש פרק שבו מתרחש מוות ברכבת ששמה הוא גם האוריינט אקספרס. לפרק עצמו קוראים "Mummy on the Orient Express".
בסדרת האנימציה למבוגרים המצליחה ״פיוצ׳רמה״ ישנו פרק הקרוי ״Murder on the Planet Express Ship" העוסק במפלצת המשנה צורה והורגת אחד-אחד את אנשי הצוות בחללית, לבסוף מתגלה כי המפלצת הייתה חלק מניסיון של הפרופסור לגבש את הצוות.
בפרק הכפול של העונה השנייה בסדרת הסיטקום הישראלית "הפיג'מות", הלהקה מעלה בבית המלון בו הם עובדים כצוות בידור את המחזה "רצח בארוחת ערב" ומציינים שהוא נכתב על ידי אגתה כריסטי. כמו כן, בהצגה זו פעם ראשונה שאנו נתקלים בדמות השוטר של קובי - מרסל פוארו, שככל הנראה נקרא ע"ש הרקול פוארו מהסיפור המקורי, על מנת להישאר נאמנים למקור. המחזה משתבש כשעודד, שהיה אמור לשחק את הנרצח, מגלה את גופתו של עזרא (אושיק לוי), בעל בית המלון, וחושב שגנב לו את התפקיד ומשם מתחילה חקירה בין כל אורחי ועובדי המלון.
עיבודים לקולנוע

הספר עובד גם לסרט קולנוע, "רצח באוריינט אקספרס", משנת 1974 אותו ביים סידני לומט, ומככבים בו אלברט פיני כפוארו, שון קונרי בתפקיד קולונל ארבטנוט ולורן באקול כגברת האברד.
עיבוד נוסף לספר נעשה בשנת 2001 ובו גילם אלפרד מולינה את הבלש פוארו. וכמובן, גם בגילום של השחקן דייוויד סושה בסדרת הטלוויזיה הבריטית "פוארו".
בשנת 2017 הופק סרט קולנוע נוסף על פי הספר, "רצח באוריינט אקספרס", בבימויו של קנת בראנה, שאף גילם את הבלש פוארו, ובהשתתפות ג'ודי דנץ', ג'וני דפ, וילם דפו, דרק ג'קובי, ג'וש גד, פנלופה קרוז ומישל פייפר.
הערות שוליים

↑  אגאתה כריסטי, רצח באוריינט אקספרס, הוצאת מ. מזרחי, 1989, עמוד 15.
↑  רצח באוריינט אקספרס, עמוד 105.
↑  רצח באוריינט אקספרס", עמוד 6.
↑  רצח באוריינט אקספרס, באתר של הוצאת עם עובד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401411205171  MusicBrainz work: a7e3cbea-a0a9-429f-8cfc-9a8fe7c1addd
שוק הקיסרית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שוק מקורה 
 מיקום:  סאדר טאון 
 מדינה:  פקיסטן 
 קואורדינטות:  24°51′45″N 67°01′46″E﻿ / ﻿24.8625°N 67.02944444°E﻿ / 24.8625; 67.02944444
 he
 
שוק הקיסרית (באורדו: ایمپریس مارکیٹ; בסינדית: ايمپريس مارڪيٽ) הוא שוק שנמצא בסאדר טאון (אנ') שבקראצ'י שבפקיסטן. השוק נבנה לראשונה בתקופת הראג' הבריטי. כיום, שוק זה הוא אחד מהמקומות הפופולריים והעמוסים ביותר לקניות בקראצ'י. סחורות שנמכרות בשוק הקיסרית נעות בין תבלינים, פירות, ירקות ובשר ועד לכלי כתיבה, טקסטיל וחיות מחמד. הפארק הלאומי ג'האנגיר נמצא בסמוך לשוק.
היסטוריה

שוק הקיסרית נבנה ב-1884–1889. השוק הוא הנצחה למלכה ויקטוריה, קיסרית הודו. השוק הוקם באתר שנבחר היטב, שנראה בבירור ממרחק רב. לאתר השוק הייתה משמעות היסטורית לאחר שנטען כי הוצאו להורג מספר ספואים (אנ') באופן חסר רחמים לאחר המרד ההודי הגדול ב-1857. על פי הדיווחים, הספואים נהרגו מכדורי תותחים בניסיון לדכא על כל תחושה מוטה בקרב המקומיים. הבריטים חששו כי האוכלוסייה המקומית תקים אנדרטה לכבוד הספואים שהוצאו להורג. במקום זאת, הם בנו את שוק הקיסרית להנצחת המלכה ויקטוריה.
את אבן היסוד של שוק הקיסרית הניח מושל בומביי ג'יימס פרגוסון ב-1884, שהניח גם את אבן היסוד של מגדל הזיכרון מיריות'ר (אנ'). השוק תוכנן על ידי האדריכל ג'יימס סטראצ'ן. בניית השוק והמגדל סויימה על ידי המשרד האנגלי "איי.ג'יי. אטפילד" (A.J. Attfield) והמשרד המקומי "מחומד ניוואן ודוללו חג'ו". מסביב למגדל היה חצר פנימית בארוך 130 רגל על 100 רגל עם 4 גלריות שכל אחת מהן 46 רגל. הגלריות סיפקו מקומות ל-280 חנויות ודוכנים. בזמן הקמתו של השוק, היה זה אחד משבעת השוקים שנמצאים בקראצ'י.
ב-2017, על פי הדיווחים בכלי התקשורת, התקוות של תושבי קראצ'י לראות עבודות שיפוץ ותיקון שנמצאו במגדל הולכות ונעלמות. מושל סינד (אנ') הורה גם הוא לשפץ את המגדל כשהיה בתפקידו, אך הוראותיו מעולם לא התממשו.
מכירות לא חוקיות

שוק הקיסרית הוא אחד מהמקומות בקראצ'י בהם נמכרים מינים אקזוטיים ובסיכון בסכנת הכחדה כמו מקאו (אנ'), בזים וציפורים אחרות ללא כל רישיון מאושר. ב-24 באוגוסט 2015, היו בשוק עד ל-50 ציפורים מוגנות וזוג קופים למכירה בשוק, כאשר פשיטה של מחלקת חיות הבר תפסה את האנשים שהביאו את בעלי החיים. העופות המוחרמים כללו 20 חוגלת סלעים, 18 תור צווארון, 8 פרנקולין שחור, 4 פרנקולין אפור (אנ') ו-2 פלמינגו.
הריסת חנויות שממוקמות מסביב לשוק

בעקבות צו של בית המשפט העליון של פקיסטן,‏ נפתח בפעולה גדולה בנובמבר 2018 להריסת יותר מ-1000 חנויות שהוקמו באופן בלתי חוקי על אדמות שמסביב לשוק. הריסת החנויות האלו החזיר את הפאר החזותי של השוק, אף על פי שפרשנים חברתיים התנגדו להרס מספר גדול של עסקים קטנים, שחלקם קיימים כבר למעלה מ-50 שנה.
הערות שוליים

↑  Haroon, Hameed; Mariam Ali Baig (2004). Karachi Under the Raj, 1843–1947: Visions of empire. Dawn Group of Newspapers. p. 186. OCLC 62134025., Retrieved 6 April 2018
1 2  No hope of early renovation of Empress Market (אורכב 07.11.2019 בארכיון Wayback Machine) Daily Times (newspaper), Published 25 July 2017, Retrieved 6 April 2018
1 2  Shazia Hasan (26 בספטמבר 2016). "Vigil held at Empress Market, where blood of soldiers was spilt in 1857". Dawn (newspaper). ארכיון מ-2019-11-07. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Empress Market - Wikimapia". Wikimapia.org. ארכיון מ-2019-11-07. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ilyas, Faiza (25 באוגוסט 2015). "Over 50 protected animals confiscated in Empress Market raid". DAWN (newspaper). ארכיון מ-2019-11-07. נבדק ב-6 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Supreme Court orders removal of encroachments within 15 days". ארכיון מ-2019-11-07. נבדק ב-2019-11-07.
↑  "Dawn: Over 1,000 shops in Karachi's Saddar razed". ארכיון מ-2019-11-07. נבדק ב-2019-11-07.
↑  Hasan, Arif. "Saddar massacre". ארכיון מ-2019-10-29. נבדק ב-2019-11-07.
השוק ב-1890
המגדל המרכזי של השוק
השוק בלילה
פרט ארכיטקטוני
רקפת לוי

אין תמונה חופשית
רקפת לוי (נולדה ב-1959) היא מעצבת תפאורה ותלבושות. זוכת פרס אופיר ופרס התיאטרון הישראלי. מקימה ומנהלת בית ספר לעיצוב לאמנויות במה בתל אביב.
ביוגרפיה

לוי גדלה בקריית אונו ולה שתי אחיות, בשנת 1983 לוי השלימה את לימודיה במדרשה לאמנות, והמשיכה ללימודי עיצוב אופנה במכללת שנקר, אותם סיימה בשנת 1993.
לוי מלמדת במוסדות רבים, בהם מכללת שנקר, "בית הספר לתיאטרון חזותי" בירושלים, "מכללת ויטל לאמנות" בתל אביב, האקדמיה לעיצוב בצלאל, ובית הספר "קלישר" לאמנות.
לוי עיצבה את החלל והתלבושות למספר רב של הצגות, מופעי מחול, הפקות מוזיקליות, סרטים, תוכניות טלוויזיה ואופרות.
משנת 1991 מעצבת, בשיתוף עם אוהד נהרין את תלבושותיהן של להקות המחול בת שבע ואנסמבל בת שבע.
בשנת 2007 ביימה ועיצבה את האופרה "סינדרלה" באופרה הישראלית החדשה.
לוי חברה בוועדה לקרן התרבות אמריקה-ישראל, ונמצאת בוועדת השופטים לתחרות המחול הבינלאומית של מרכז סוזן דלל ותחרות המחול ליוצרים צעירים.
ביוגרפיה > תיאטרון

לוי החלה את דרכה בעיצוב עבור קבוצת המרכז התיאטרוני בנווה צדק, בשנים 1984–1985, שם עיצבה להצגות "המלך ישן" של קובי ניב בבימויו של ישראל גוריון ואת "בערבות הנגב" של הסופר יגאל מוסינזון בבימויו של סיני פתר וכן בשנת 1987 עיצבה עבור סולן הפקות להצגה "אמא יהודיה" של דן אלמגור בבימויו של ישראל גוריון.
בשנת 1989 החלה לעצב את התלבושות בהצגות בתיאטרון הקאמרי עבור "שיינדלה" של אמנון לוי בבימויו של רמי דנון, ומשם לשורה של הצגות בתיאטרון רפרטוארים נוספים. בתיאטרון הבימה "הדה גאבלר" של הנריק איבסן בבימויה של רנה ירושלמי, "הר לא זז" של גלעד עברון בבימויו של חנן שניר. משם התמקדה בהצגותיו של חנוך לוין - "ההולכים בחושך", "כריתת ראש", ו"אשכבה" שעבור האחרונים זכתה בפרס התיאטרון הישראלי. בתיאטרון החאן עיצבה ל"אנה גלקתיה" של אופירה הניג ו"האישה המופלאה שבתוכנו" של חנוך לוין.
בשנת 2000 עיצבה בתיאטרון חיפה תלבושות עבור "רומיאו ויוליה" של ויליאם שקספיר בבימויו של יוסי פולק. המשיכה בפעילותה בתיאטרון גשר עם ההצגות "העבד" ו"שושה", שניהם על פי יצחק בשביס-זינגר ובבימויו של יבגני אריה.
בשנת 2004 עיצבה בתיאטרון נדנדה תלבושות עבור הצגת הילדים "כספיון" אשר פועלת בתכניקת התיאטרון השחור, שעיבדה איילה קורקוס על פי ספרו של פאול קור, ובבימויו של אבי מלכה.
ביוגרפיה > אופרה

לוי ביימה ועיצבה בשנת 2007 את ההצגה "סינדרלה" באופרה הישראלית. בנוסף, משנת 1991 עיצבה מספר אופרות. בהן "נערות טולדו" של יהושע סובול וגבי אלדור; "Idomeneo" ‏ (1993) של וולפגנג אמדאוס מוצרט ודייוויד אולדן; מיומנה (1998) באופרה; "הספר מסביליה" (2001) של ג'ואקינו רוסיני ודן ארליך.
ביוגרפיה > מחול

לוי מעצבת במשך שנים את התפאורה והתלבושות עבור להקת המחול בת שבע יחד עם הכוריאוגרף אוהד נהרין. עיצבה עבור מיטב ההופעות הבולטות של הלהקה. בהם "אנאפאזה" (1994), "סאבוטז' בייבי" (1998), "ממותות" (2002).
לוי עיצבה בהפקות בינלאומיות, בשיתוף עם נהרין, ובהפקות ישראליות של אנסמבל בת שבע "זאצ'צ'ה" (1997), ו"כמויות" (2002); ולהקת המחול הקיבוצית "כוח משיכה" (1986).
ביוגרפיה > טלוויזיה

לוי עיצבה בהפקות רבות בהן עבור הסדרות זהו זה! ורחוב סומסום ופרומואים וקליפים לתוכנית לילה גוב בהנחייתו של גידי גוב. עיצבה את התלבושת עבור דנה אינטרנשיונל באירוויזיון (ירושלים, 1999). וכן עיצבה עבור פרסומות של חברות בולטות, בהן: אל על, Esc, טבעול, עמינח ועוד.
פרסים

1993: פרס אופיר עבור עיצוב התלבושות ל"ירושה"
1996: פרס אגודת הידידים של התיאטרון הלאומי הבימה, לעיצוב ההצגה "כריתת ראש"
1997: פרס התיאטרון הישראלי לעיצוב התלבושות ב"כריתת ראש" ו"אנה גלקתיה"
1998: פרס אופיר לעיצוב התלבושות ל"סכנה"
1999: פרס ראשון לעיצוב תלבושות, התערוכה הבינלאומית התשיעית לעיצוב במה ותיאטרון
2000: פרס התיאטרון הישראלי לעיצוב התלבושות להצגה "אשכבה"
2001: פרס האקדמיה הישראלית לעיצוב התלבושות לסרט "איש החשמל"
שוצטרופה

שוצטרופה בדרום-מערב אפריקה הגרמנית
שוצטרופה (בגרמנית: Schutztruppe; "כוחות ההגנה") היה השם הרשמי של יחידות צבא גרמניות סדירות שפעלו במושבות האימפריה הקולוניאלית הגרמנית. מפקדי השוצטרופה היו גרמנים, אולם רוב החיילים היו שכירי חרב מקומיים (אסקרי).
השוצטרופה נכנס לשימוש פעיל לראשונה בשנת 1888, כאשר פרץ מרד אבושירי באזור מזרח אפריקה הגרמנית. מפקד השוצטרופה הראשון היה הרמן פון ויסמן. מאוחר יותר הוקמו יחידות שוצטרפה בכל המושבות הגרמניות, אם כי תפקידן השתנה לפי טיב המקום שבו שרתו. לדוגמה, במושבות באפריקה היה תפקידן העיקרי של השוצטרופה לדכא מרידות ולסייע לחוקרים שבאו לאזור. בשטחים הגרמניים באוקיינוס השקט שבהן היחסים בין הגרמנים למקומיים היו רגועים, שימשו השוצטרופה כשוטרים ותו לא. בשטחים הגרמניים בסין היה תפקידן הגנה על אזורי הנמלים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה, השתמש המפקד הגרמני פאול פון לטו-פורבק בכוחות שוצטרופה כדי לנהל את אחת ממלחמות הגרילה המוצלחות ביותר בהיסטוריה.
לקריאה נוספת

Quesada, Alejandro de. Imperial German Colonial and Overseas Troops 1885–1918. Bloomsbury Publishing, 2013. ISBN 1780961650
שורה צ'רקאסקי

| --- | --- |

שורה צ'רקאסקי עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית בתל אביב, 1954
 לידה:  7 באוקטובר 1909 אודסה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  27 בדצמבר 1995 (בגיל 86) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Александр Исаакович Черкасский 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכון קרטיס למוזיקה 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Nimbus Records, דויטשה גרמופון, HMV Retail Ltd., דקה רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
שורה צ'רקאסקי (באנגלית: Shura Cherkassky‏; 7 באוקטובר 1909 – 27 בדצמבר 1995) היה פסנתרן אמריקאי יליד האימפריה הרוסית, שנודע בביצועיו המבריקים, אם גם בולטים לעיתים בצביונם המיוחד, לרפרטואר הרומנטי.
ביוגרפיה

צ'רקאסקי נולד באודסה. משפחתו נמלטה לארצות הברית מפני המהפכה הרוסית והוא המשיך את לימודי הפסנתר שלו במכון קרטיס למוזיקה, אצל יוזף הופמן.
צ'רקאסקי הופיע בקונצרטים עד סוף חייו ורבות מהקלטותיו הטובות ביותר נעשו בתנאי קונצרט ורסיטל חיים.
שורה צ'רקאסקי נקבר בבית הקברות הייגייט בלונדון, אנגליה.
שונית ברקר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  Nicholas Barker 
 סוג:  שונית 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  64°01′00″S 57°01′00″W﻿ / ﻿64.0167°S 57.0167°W﻿ / -64.0167; -57.0167
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהשונית ברקר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהשונית ברקר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישונית ברקר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומישונית ברקר
 
שונית ברקר או שונית בארקר (באנגלית: Barker Bank) היא שונית המשתרעת לכיוון צפון מנקודת אולה, אל תוך מפרץ ארבוס וטרור, שבחוף הצפון-מזרחי של האי ג'יימס רוס, שלמול חופי חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
המפרץ רדוד באזור השונית, ועומקו המינימלי של המפרץ באזור זה 20 מטרים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי השונית

השונית התגלתה ומופתה לראשונה מאוניית המחקר אנדורנס, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1981–1982.