stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס האנזון

| --- | --- |

 לידה:  20 ביוני 1962 (בן 62) סטוקהולם, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 בן או בת זוג:  לנה אנדרה 
 צאצאים:  אדוין אנדרה 
 https://www.dramaten.se/medverkande/skadespelare/Hanzon-Thomas/
 פרופיל ב-IMDb
 
תומאס האנזון (בשוודית: Thomas Hanzon; נולד ב-20 ביוני 1962) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון שוודי, ידוע בשל עבודתו עם הבמאי אינגמר ברגמן.
ביוגרפיה

האנזון נולד במחוז סטוקהולם. הוא התגלה על ידי מפיק בתיאטרון בסטוקהולם וב-1985 החל להופיע בתיאטרון, עבודתו במקום הופסקה עקב כך שאינו היה בוגר לימודי משחק.
ב-1987 הופיע לראשונה בקולנוע בסרטו של הבמאי הבריטי קולין נוטלי, וב-1997 שיחק בסרט המתח "Tic Tac" אשר היה מועמד לפרס אוסקר בקטגוריית הסרט הבינלאומי הטוב ביותר.
ב-2000 שיחק בסרטה של ליב אולמן "Trolösa", ובאותה שנה שיחק את בעלה של הדמות הראשית בסרט פעם בחיים. הוא דיבב את הנסיך אריק בשוודית בסרט "בת הים הקטנה 2: השיבה לים" ואת הלורד שן בסרט "קונג פו פנדה 2".
הוא היה במערכת יחסים עם השחקנית לנה אנדרה ולהם שני ילדים משותפים.
נשים בבנייה החופשית

מעורבותן של נשים בארגון הבונים החופשים היא נושא מורכב ושנוי במחלוקת. עד המאה ה-20, לנשים לא הייתה דריסת רגל בתור חברות הארגון. נשים מעטות הורשו לקחת חלק במסדר, אולם ספר החוקים הראשון שיצא לאור על ידי "הלשכה הגדולה של אנגליה" השמיט את אזכורן.
במהלך המחצית השנייה של המאה ה-18, לשכות ההסתגלות הצרפתיות (French Lodges of Adoption) שיתפו את בנות משפחותיהם של הבונים החופשים, אך ללא קשר לנוסח המקורי. במאה ה-20, לשכות אלו הוגדרו כלשכות לנשים בלבד, ובשנות ה-50 הן אימצו לעצמן את התארים והטקסים של הבונים החופשים.
הלשכות המסוניות הבריטיות והאמריקניות נותרו לגברים בלבד. בשלהי המאה ה-19, לשכות מעורבות הדומות באופיין לצרפתיות, הוקמו בארצות הברית. הן איפשרו לבונים חופשים ולקרובות משפחותיהם להשתתף יחדיו בטקסים, אך גופים אלו הקפידו להפריד בין השתתפות זו לבין חברות רשמית במסדר.
בשלהי המאה ה-19 לשכות מעורבות בעלות אופי דומה ללשכות לגברים בלבד החלו להופיע בצרפת, ולאחר מכן גם במדינות נוספות ברחבי אירופה. בעקבות קיומן של לשכות אלו הופיעו לשכות לנשים בלבד. באופן עקרוני, לשכות ברחבי אירופה (מלבד אנגליה) מכירות בנשים-בונות חופשיות, בלשכות מעורבות ולשכות לנשים בלבד כחלק מהארגון לכל דבר. בארצות הברית ובבריטניה, לעומת זאת, לשכות מעורבות, או כאלו לנשים בלבד אינן מוכרות רשמית עד היום, אף על פי שבאופן בלתי פורמלי ישנו קשר ויחסים הדדיים בין הלשכות, ולעיתים אף מתאפשרת פעילות נשים בהיכלים ומבנים של הלשכות המרכזיות לגברים בלבד.
נשים כגוף אופרטיבי בארגון

באירופה של ימי הביניים ובתקופת הרנסאנס, אישה נחשבה בבעלות אביה עד לחתונתה, ולאחר מכן בבעלות בן זוגה. הסטטוס של נשים בתחום המסחר של ימי הביניים היה תלוי בפרשנות המקומית של הגדרת אישה עצמאית. בדרך כלל, זו הייתה אלמנתו של סוחר, לה הותר להמשיך ולנהל את עסקי בעלה לאחר מותו. לעיתים רחוקות ביותר, בעיקר בתחומים שמסורתית עסקו בהם נשים, יכלה רווקה להיות בעלת עסק בו עסק אביה.
בנורווגיה, אישה בשם גונילדה נרשמה בלוח השנה של נוהלי ה-Close Rolls ב-1256. רמזים להשתתפות נשים נמצאו באנגליה במסמכים הרשמיים (Regius Manuscript) וברישומי הגילדה של יורק מינסטר ב־1408. באגודה הלונדונית של הבונים החופשים, הועסקו נשים בתפקידי אדמיניסטרציה  ונהנו מההטבות הנלוות לחברי הארגון. בנוסף, הנוסח היורקי ה-4 (York Manuscript No 4) ביורק משנת 1693 הכיל את הביטוי "הוא או היא המיועד/ת להצטרף לארגון הבונים החופשים", אשר חלק מההיסטוריונים של הארגון הגדירו כטעות בהדפסה, אולם אדולפוס פרדריק אלכסנדר וודפורד (Adolphus Frederick Alexander Woodford), אשר חקר וקטלג מסמכים אלו, הגדיר את המסמך כאמיתי.
נשים בונות חופשיות בגופים מסוניים לגברים בלבד

דווחו מספר מקרים יוצאי דופן בהם נשים התקבלו ללשכות מסוניות "לגברים בלבד". דיווחים אלו שנויים במחלוקת על ידי היסטוריונים.
בנייה חופשית מעורבת

בנייה חופשית מעורבת (באנגלית: Co-Freemasonry) היא זרם בבנייה החופשית המקבל לשורותיו נשים וגברים כאחד.
הבנייה החופשית המעורבת החלה בצרפת באמצע המאה ה-19 עם יצירת Le Droit Humain (מסדר זכות האדם), והפכה לתנועה בינלאומית. רוב לשכות הבונים החופשים אינן מקבלות נשים, ואינן מקבלות באופן רשמי את הבנייה החופשית המעורבת, ורואות אותה כ"בלתי רגילה" או חשאית.
לשכות לנשים בלבד

ייתכן, כי הייתה קיימת לשכה לנשים בלבד במחצית השנייה של המאה ה-18 בבוסטון, אם להסתמך על כתבים משנת 1815, שבהם נטען כי הוקמה לשכה המושתתת על עקרונות הבנייה החופשית המותאמת לנשים.
משנת 1902 זרם הבנייה חופשית המעורבת החל להיות נפוץ ולשכות מעורבות התפזרו ברחבי אנגליה. עקב חילוקי דעות בין הזרמים השונים, הוקם גוף של הלשכה הגדולה שהפך ל-Honourable Fraternity of Antient Masonry שבראשו עמד הנשיא הגדול (Grand Master), איש הכנסייה הכומר ד"ר ויליאם פרדריק קוב. לאחר פרישתו בתום 4 שנות כהונה כנשיא גדול, החליפה אותו אישה בתפקיד. חברי וחברות הארגון כינו זה את זה כ"אח" Brother ללא קשר למגדר.
ב-1913 חלה התפלגות נוספת כאשר חלקם רצו להעניק דרגות גבוהות יותר. בעקבות כך עזבו את המתנגדים והקימו את האחווה המכובדת המסונית העתיקה (Honourable Fraternity of Ancient Freemasons). שני ארגונים אלה פתוחים בשנות האלפיים לנשים בלבד. האחווה הראשונה (Honourable Fraternity of Antient Masonry) שהתנגדה, ייעדה את האחווה לנשים בלבד החל משנת 1935, וב-1958, לאחר שהחלה להעניק דרגות גבוהות, החליפה את שמה ל"המסדר של הבונות החופשיות" (Order of Women Freemasons), כפי שהן ידועות היום. לשני גופים אלו יש לשכות ברחבי אנגליה, וכן באוסטרליה, בזימבבואה ובספרד.
הלשכה הגדולה של הנשים בצרפת, שצמחה בשנת 1959 מתוך הזרם המאמץ (adoptive), שתמך ב"אימוץ" נשים לארגון, התפשטה לבלגיה ב-1974, והלשכה הבלגית הנשית הגדולה הוקמה ב-1981. ב-2001 היו להם 35 לשכות, מתוכן 3 בארצות הברית. אלו צמחו בזכות לשכה ייחודית מתוך הלשכה הצרפתית הנשית הגדולה, שיועדה להפצת הבנייה החופשית בקרב נשים בארצות אחרות.
הכרה בנשים כבונות חופשיות

בחוקה המסונית המסורתית של אנדרסון (Anderson's Constitutions) קיים תיאור של האדם אשר יותר לו להתקבל לבנייה חופשית, ובין היתר נאמר במפורש, כי אין כניסה לנשים. הלשכה הגדולה של אנגליה (United Grand Lodge of England - UGLE), ולשכות אחרות, אינן מקבלות לשורותיהן נשים. מסיבה זו, כל לשכה בה ישנן נשים נחשבת לשכה "יוצאת דופן" על ידי הזרם המסוני המסורתי והלשכות הגדולות. בונים חופשים, המשתייכים או מבקרים בלשכות כאלו עלולים להיות מסולקים או מושעים מהזרם המרכזי.  משנת 1999 מתירה הלשכה האנגלית הגדולה (UGLE)  לשתי לשכות נשים (The Order of Women Freemasons and The Honourable Fraternity of Ancient Freemasons) להשתתף בפעילות הבנייה החופשית. אף על פי שלא הוכרו ולא הוכרזו רשמית כשייכות לבנייה החופשית, גופים אלו יכולים להיחשב כחלק מהבנייה החופשית באופן כללי. באמריקה הצפונית הזרם המרכזי המסוני אינו מקבל נשים, אך ישנם גופים נפרדים שהם "מסוניים" באופיים אך לא בתוכנם. גופים אלו והבנייה המעורבת אינם מוכרים על ידי ה- UGLE.
הבנייה החופשית באירופה (למעט אנגליה), לעומת זאת, מכירה בנשים ובלשכות המקבלות נשים. הלשכות המעורבות נחשבות כמסוניות ומנהלות קשרי גומלין עם הלשכה המרכזית בצרפת (The Grand Orient de France) מאז שהוקמו. לשכה זו אף הכריזה, כי בנוסף לכך שהיא מצדדת בזכותן של לשכות עם נשים להיחשב מסוניות לכל דבר, בשנת 2010 היא החלה לצרף בעצמה נשים לשורותיה.
ראו גם

המסדר הבין לאומי לבנייה-חופשית מעורבת לגברים ונשים
בנייה חופשית מעורבת
הבונים החופשיים
ג'יימס אנדרסון
מריה דרם
הערות שוליים

↑  Anderson, James (1734) [1723].  Paul Royster (ed.). The Constitutions of the Free-Masons (Philadelphia ed.). Philadelphia, Pennsylvania: Benjamin Franklin. p. 49. נבדק ב-2009-02-12. The Persons admitted Members of a Lodge must be good and true Men, free-born, and of mature and discreet Age, no Bondmen, no Women, no immoral or scandalous Men, but of good Report.
↑  László Vári, The Curious Case of Helene Hadik-Barkóczy with the Freemasons
↑  Claire Jones, The secret ceremonies and rituals of female Freemasons, BBC, ‏08/11/2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560815005171  LCCN: sh85147427 
אליזבת אלדוורת'
הדוכסית הלן/אילונה האדיק-בארקוצי דה סאלה
ניר שנטל

ניר שנטל (נולד ב-25 באפריל 1969) הוא שייט עבר ישראלי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (טורונטו 1995) לצד שותפו ואחיו רן שנטל במפרשית מדגם 470.
קריירה

בינואר 1988 השתתפו האחים שנטל באליפות העולם לנוער שנערכה בסידני שבאוסטרליה למפרשיות מדגם 420 וזכו במקום הראשון הכללי בתום תשעה שיוטים. באוגוסט אותה השנה הם השתתפו באליפות העולם לנוער למפרשיות מדגם 470 האולימפי וזכו במדליית הכסף. בשנת 1993 השתתפו ניר ורן באליפות העולם לבוגרים בדגם 470 שנערכה בקרוזון שבצרפת וסיימו במקום השישי. באליפות העולם שנה לאחר מכן שנערכה בהלסינקי, פינלנד, הם סיימו במקום ה-11.
בשנת 1995 זכו האחים שנטל במדליית הארד באליפות העולם למפרשיות מדגם 470 לאחר שסיימו במקום השלישי הכללי בתחרות שנערכה בטורונטו, קנדה.
בשנת 1996 הם השתתפו באולימפיאדה אטלנטה והתחרו בתחרות מפרשיות ה-470 שנערכה באתר השיט בסוואנה. בתום כל 11 השיוטים הם סיימו במקום ה-19 הכללי.
הערות שוליים

↑  "האחים שנטל - אלופי העולם לנוער ב-420", מעריב, 29 בינואר 1988
↑  "האחים שנטל סגני אלופי העולם ב-470", מעריב, 28 באוגוסט 1988
↑  תוצאות אליפות העולם 1995 - דגם 470, אתר איגוד השיט הבינלאומי
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אטלנטה (1996)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | ולדיסלב ניימן |  |
|  אתלטיקה | קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • קונסטנטין סמיונוב • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | יעל ארד • אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  הרמת משקולות | סלבה איוונובסקי |  |
|  סיף | איילת אוחיון • לידיה חטואל-צוקרמן • לילך פריסקי |  |
|  קיאק | ליאור כרמי |  |
|  קליעה | אלכס טריפולסקי • בוריס פולק • גיא סטריק |  |
|  שחייה | איתן אורבך • ודים אלכסייב • יואב ברוק • דן קוטלר |  |
|  שיט | ענת פבריקנט •  גל פרידמן • שני קדמי • ניר שנטל • רן שנטל |  |
תומאס האבר

| --- | --- |

תומאס האבר, הרצאת אמן "Rede in der Schule" בדיסילדורף 1984
 לידה:  14 ביולי 1955 (בן 69) ציריך, שווייץ 
 מקום לימודים:  Lucerne University of Applied Sciences and Arts  הקולג' המלכותי לאמנות, לונדון  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 תקופת הפעילות:  1975–2017 (כ־42 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית 
 פרסים והוקרה:  Prix Méret-Oppenheim 
 huberville.de
 
תומאס האבר (Thomas Huber; נולד ב-14 ביולי 1955) הוא אמן וצייר שווייצרי.
ביוגרפיה

האבר, יליד ציריך, למד בין השנים 1977 ל-1978 בבית הספר לאומנות של בזל (גר'), ב-1979 בקולג' המלכותי לאמנות בלונדון, ובין השנים 1980 ל-1983 בבית הספר לאמנות של דיסלדורף (גר'). בשנת 1992 שימש כמנהל הזמני של ה-Centraal Museum (אנ') באוטרכט. בין השנים 2000 ל-2002 שימש כיו"ר איגוד האמנים הגרמנים.
בשנת 2012 נערכה לכבודו תערוכה במוזיאון לאמנות מודרנית בז'נבה (אנ').
סוליטר עכביש

הצגת הסידור הראשוני של המשחק סוליטר עכביש (הסידור של הקלפים המוצגים הוא סידור אקראי שנוצר מערבוב החפיסה)
סוליטר עכביש הוא משחק מקבוצת משחקי הסוליטר, משחקי קלפים ליחיד. סוליטר עכביש הוא וריאציה פופולרית של סוליטר המשתמשת בשתי חפיסות קלפים.
מטרת המשחק היא להסיר את כל הקלפים מהשולחן במספר המהלכים הקטן ביותר.
המשחק נקרא כך בשל העובדה שמאחר והוא משוחק עם שתי חפיסות קלפים, נוצרים 8 רצפים של סדרות, כמספר רגלי העכביש (בנוסף, בגרסת המחשב, בדרך כלל יש עכביש מאחורי כל קלף).
השולחן (סידור ראשוני)

סוליטר עכביש משחקים עם שתי חפיסות קלפים. בהתאם לרמת הקושי, החפיסות מורכבות מסדרה אחת, שתי סדרות או ארבע סדרות שונות.
הקלפים מסודרים בעשר עמודות. הקלף העליון בכל עמודה פונה כלפי מעלה; שאר הקלפים פונים כלפי מטה. יתר הקלפים נמצאים בערימה בפינה השמאלית התחתונה של השולחן.
אופן המשחק

כדי לנצח, על השחקן להסיר את כל הקלפים מהשולחן על ידי בניית עמודות המסודרות בסדר יורד, ממלך לאס. יש שלוש דרגות קושי: מתחיל (סדרה אחת), מתקדם (שתי סדרות) וקשה (ארבע סדרות). ברמות קושי בינונית ומתקדמת, על הקלפים גם להתאים מבחינת צבע ובדרגת קושי יותר גבוהה גם לפי סידרה.
לאחר השלמת הבנייה של עמודה המסודרת בסדר רציף בהצלחה, העמודה תוסר מן השולחן.
אם אזלו לשחקן המהלכים, עליו לחלק שורה חדשה של קלפים.
השחקן אינו מוגבל להזזת קלף אחת בלבד בו זמנית. אם רצף קלפים הוא מאותה סידרה והם מסודרים לפי סדר מספרי, באפשרותו להזיז אותם כאילו היו קלף אחד.
ישנו מקש הנותן טיפים בנוגע למהלכים. לחיצה על מקש העזרה תציג מהלך אפשרי על ידי הארה של הקלף המועבר ולאחר מכן הארה של המקום אליו יועבר הקלף. כאשר לא נשארו מהלכים אפשריים, יש באפשרות השחקן לבחור אם לסיים את המשחק או לבטל מהלכים קודמים ולנסות לשחק בדרך אחרת עד לניצחון.
ספיידר סוליטר מאפשר לבטל מהלכים ("רוורס") ללא הגבלה, ולחזור על המהלכים עד לנקודה בה בוצע המהלך החדש ביותר. בצורה זו, אסטרטגיה מרכזית היא לחשוף כמה שיותר קלפים, לבטל את המהלכים ולבחור דרך פעולה בה ייחשפו כמה שיותר קלפים מלפני ביטול המהלכים. הגרסה של המשחק הכלולה בחלונות ויסטה ובחלונות 7 אף מאפשרת לבטל מילוי של טור ולהחזיר את הקלפים הכלולים בו ללוח המשחק. בנוסף לכך, בגרסה זו, עודכן מראה לוח המשחק והקלפים, ונוספו אפקטי סאונד, וכמו כן, באפשרות המשתמש לבחור מראה לוח וקלפים שונה מתוך רשימה או לתת להם להיבחר לבד בצורה אקראית. מגרסת חלונות 7, המשחק אף "מודיע" כאשר בוצעו כל המהלכים האפשריים ואין דרך להמשיך ולנצח. במצב כזה, המשתמש צריך לבחור אם להפסיד במשחק או לנסות ולבטל מהלכים ולשחק בדרך אחרת.
ניקוד

בתחילת המשחק לרשות השחקן 500 נקודות. מסכום זה, מחסירים את מספר המהלכים שנדרש לסיום משחק. לאחר מכן מוסיפים לסכום זה את מספר הרצפים שהוסרו מן השולחן המוכפל פי 100.
הניקוד הגבוה ביותר אליו אפשרי להגיע בספיידר סוליטר הוא 1276. על מנת לעשות את זה, כל המלכים צריכים להופיע על הלוח הראשוני בתחילת המשחק והשחקן לא יכול לבטל מהלכים (חובה לשחק את המשחק ללא שינויים).
ידוע שישנו באג בחלונות 7 המאפשר לקבל 100 נקודות בונוס ובכך ניתן להעלות את הניקוד.
סולידריות נשות האיטי

| --- | --- |
 מדינה:  האיטי האיטי
 מטה הארגון:  פורט-או-פרנס 
 מייסדים:  ליז-מארי דז'אן
 נשיא:  סבין למור
 תקופת הפעילות:  22 בפברואר 1986 – הווה (38 שנים) 
 
סולידריות נשות האיטי (בצרפתית: Solidarite Fanm Ayisyèn) הוא ארגון פמיניסטי הפועל לקידום והגנה על זכויות נשים בהאיטי. הארגון, הוא הארגון הפמיניסטי הגדול ביותר בהאיטי.
הארגון חבר במספר קבוצות לאומיות ובינלאומיות לקידום זכויות נשים ולהגנה עליהן, והשתתפה בכמה פעולות בינלאומיות כגון "צעדת הנשים העולמית" שהתקיימה בשנת 2000.
היסטוריה

עם נפילת משטרו של פרנסואה דובליה בהאיטי בשנת 1986, התחדשה התנועה הפמיניסטית בהאיטי במידה ניכרת. מעל ל-30,000 נשים יצאו לרחובות ב-3 באפריל 1986 בפורט-או-פרנס, בירת המדינה, כדי לדרוש גישה שווה לזכויות יסוד, עבודה ובריאות. התנועה הפמיניסטית הובילה להקמת ארגונים פמיניסטיים רבים במדינה, ו"סולידריות נשות האיטי" היה אחד מהם. הארגון, שנוסד ב-22 בפברואר 1986, נאבק על שחרורן של נשות האיטי מהרחקה וניצול.
לאחר שהצטרפה לארגון בשנת 1987, ליז-מארי דז'אן פעלה להקמת המשרד למעמד וזכויות נשים של האיטי והפכה לשרה הראשונה שלו.
מאז 2017 ראש הארגון היא סבין למור, דוקטור לסוציולוגיה, והיא תכהן בתפקיד זה עד שנת 2022.
ראו גם

המשרד למעמד וזכויות האישה של האיטי
ליגת הנשים לפעולה חברתית
מעמד האישה בהאיטי
הערות שוליים

1 2  Une sociologue dirige la plus grande organisation féministe d'Haïti | Loop Haiti, Loop News (באנגלית)
↑  L’histoire du mouvement féministe haïtien (Deuxième partie), AyiboPost, ‏23 באפריל 2019 (בצרפתית)
↑  https://www.asfcanada.ca/blogue/le-feminisme-haitien-portrait-dun-mouvement-fort/, www.asfcanada.ca (בצרפתית)
↑  Dr Lise Marie Déjean, 25 années de lutte continue pour le droit des filles et des femmes, Le Nouvelliste (באנגלית)
↑  Haïti-Genre : La nouvelle coordinatrice générale de la Sofa s'engage à contribuer au renforcement de la lutte féministe, www.alterpresse.org
ניר שעיבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 במאי 1972 (בן 52) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1994
 עיסוק:  שחקן, זמר, מתווך נדל"ן
 מספר צאצאים:  3
 פרופיל ב-IMDb
 
ניר שעיבי (נולד ב-9 במאי 1972) הוא שחקן וזמר ישראלי.
הופעותיו

בשנת 1994 השתתף במחזמר "הקוסם!" בתור רקדן בלהקת רקדנים.
בשנת 1998 שיחק בסרט "לעוף מפה" בתפקיד דוד. באותה השנה שיחק בסדרה "הצל של החיוך שלך" בתפקיד קבסה. כמו כן באותה השנה גם השתתף במחזמר "חסמבה" בתפקיד מנשה התימני.
בשנת 1999 השתתף בסדרה הקומית "משפחת עזאני" ששודרה בערוץ 2, בה שיחק את הבן של אהוד.
בשנים 1999-2002 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הנוער "החבר'ה הטובים" ששודרה בערוץ הילדים. במשך שלוש עונות גילם את אסי לוי.
בשנת 2004 דיבב בסדרה "ההופסים" את גרובי.
בשנת 2007 השתתף בעונה הראשונה של סדרת הנוער "הנפילים" ששודרה בערוץ הילדים, כשגילם בה מושיקו עוזרי.
בשנת 2010 שיחק בהצגת הילדים "הענק וגנו הקסום" שעיבד וביים ליאור כלפון על פי אוסקר ויילד.
בשנת 2011 שיחק בהצגה "הכל כאילו" לצד מתי סרי, ואיז'ו ליבוביץ'.
בשנת 2022 שיחק בסרט "אדמה בוערת" בתפקיד יאיר המבוגר.
שעיבי הקים את בית הספר למשחק "Cameract", ואת "תיאטרון בזמן" לנוער בסיכון. התיאטרון מציג הצגות חינוכיות לבני נוער בשילוב קולנוע ותיאטרון.
בעבר עסק במוזיקה לאירועים. נכון לשנת 2024, הוא עובד בתיווך נדל"ן.
שעיבי נשוי לג'ני אוייר, סטודנטית לרפואה סינית. הוא אב לשלושה ומתגורר במושב אליכין בעמק חפר. ניר הוא אחיו הגדול של שי שעיבי, עמו שיחק ב"משפחת עזאני".
הערות שוליים

1 2  החברה החטובים, באתר ynet, 5 בנובמבר 2006
1 2  רן בוקר, "משפחת עזאני היתה חלוצה בטלוויזיה", באתר ynet, 8 בספטמבר 2015
סוליה (מדינה)

סוליה (בספרדית: Zulia) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה בנויה משני חלקים משני צדדיו של אגם מרקאיבו במערב ונצואלה - החלק המערבי הגדול יותר, הגובל במפרץ ונצואלה בצפון, בקולומביה במערב, בטאצ'ירה ובמרידה בדרום ובטרוחיו בדרום-מזרח, וכולל גם מובלעת בין טרוחיו ומרידה על חוף האגם, והחלק המזרחי, הגובל בפלקון ובלרה במערב ובטרוחיו בדרום. החלקים מקושרים זה לזה על ידי גשר חנרל רפאל אורדנטה בצפון האגם.
המדינה משתרעת על שטח של 63,100 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 3,704,404 תושבים (נכון ל-2011), והיא המדינה המאוכלסת ביותר בוונצואלה. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מרקאיבו.
היסטוריה

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור סוליה היו אלונסו דה אוחדה הספרדי והמשלחת שלו ב-1499. בהמשך האזור נכבש על ידי הספרדים ונותר בשליטתם עד המאה ה-19. לאזור הוענק השם סוליה על שמו של נהר סוליה הזורם בו.
ב-28 בינואר 1821 סוליה הכריזה על עצמאות מספרד. בהמשך היא צורפה לרפובליקת קולומביה הגדולה והפכה למחוז במדינה החדשה. כשרפובליקת קולומביה הגדולה התפרקה ב-1830 סוליה צורפה לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות ומחוז סוליה הפך לפרובינציית מרקאיבו.
ב-22 באפריל 1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת מרקאיבו. בהמשך אותה שנה שם המדינה שונה לסוליה, אך השינוי שרד רק מספר חודשים. ב-1874 השם שונה סופית לסוליה.
ב-1881 סוליה אוחדה עם מדינת פלקון למדינת "פלקון סוליה", אך ב-1 באפריל 1890 הוחלט לפרק את המדינה לשתי מרכיבותיה.
כלכלה

כלכלת סוליה מתבססת בעיקר על הפקת נפט וגז טבעי. בנוסף הכלכלה מסתמכת על גידול מקנה, דיג וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול כותנה, בננות, קוקוס, מלונים ודורה.
הערות שוליים

1 2  מפקד האוכלוסין והדיור הלאומי ה-14 - תוצאות עבור מדינת סוליה, מכון הסטטיסטיקה הלאומי של ונצואלה (בספרדית).
| מדינות ונצואלה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אמסונאס • אנסואטגי • אפורה • ארגואה • בוליבר • ברינס • גואריקו • דלטה אמקורו • ורגאס • טאצ'ירה • טרוחיו • יארקוי • לרה • מונגס • מירנדה • מרידה • נואבה אספרטה • סוליה • סוקרה • פורטוגסה • פלקון • קוחדס • קרבובו |  |
| ישויות פדרליות נוספות | הדפנדנסיות הפדרליות • מחוז הבירה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548074605171  BnF: cb12147786m (data)  GND: 110848-7  LCCN: n79089267  MusicBrainz: f76c356a-1061-4050-bba1-527dc3a941e5  NKC: ge507286  SUDOC: 029963494  VIAF: 126093725   WorldCat (עם VIAF): 126093725
שחקנים סימטריים

בתורת המשחקים, שני שחקנים במשחק בצורה קואליציונית נקראים שחקנים סימטריים אם התרומה השולית של צירוף אחד מהם לקואליציה ששניהם אינם חברים בה, שווה תמיד לתרומה השולית של צירוף השחקן השני. שחקנים כאלה הם  שקולים מבחינה אסטרטגית.
הגדרה פורמלית

שני שחקנים שונים  i,j\in N הם שחקנים סימטריים במשחק בצורה קואליציונית  \left(N;v\right)
אם לכל קואליציה S ששניהם אינם חברים בה,  \forall S\subseteq N\setminus \left\{i,j\right\}, מתקיים:
v(S\cup \left\{i\right\})=v(S\cup \left\{j\right\})
כלומר, לכל קואליציה S שנבחר כך שהיא אינה מכילה את i ו-j, השווי שלה יהיה זהה אם נצרף אליה את השחקן i או אם נצרף אליה את השחקן j.
עקרון הסימטריה

פתרון  \varphi  מקיים את עקרון הסימטריה אם לכל משחק  \left(N;v\right) ולכל זוג שחקנים סימטריים i ו-j במשחק
מתקיים:   \varphi _{i}\left(N;v\right)=\varphi _{j}\left(N;v\right)
זהו, למעשה, עיקרון של אי-אפליה שלפיו שני שחקנים שקולים, בעלי אותו מעמד, יקבלו אותו הסכום.
כלומר, כאשר לשני שחקנים תרומות שוות לכל הקואליציות, הפתרון לא יהיה תלוי בשמותיהם.
משפטים

למושג שחקנים סימטריים יש מספר קשרים למונחים מרכזיים בתורת המשחקים.
קשרים אלה נתונים במשפטים הבאים:
אם הליבה אינה ריקה, אזי קיים וקטור x בליבה הנותן לכל זוג שחקנים סימטריים את אותו תשלום.
כלומר, לכל זוג שחקנים סימטריים i,j מתקיים:  x_{i}=x_{j}.
בקבוצת המיקוח ובגרעין, קיים וקטור שבו שחקנים סימטריים מקבלים אותו תשלום.
בערך שפלי ובגרעינון, שחקנים סימטריים מקבלים אותו תשלום.
דוגמה

"משחק הכפפות" הוא משחק עם שלושה שחקנים  N=\left\{1,2,3\right\}, שבו לשחקן 1 ולשחקן 2 יש כפפה ימנית אחת לכל אחד, ולשחקן 3 יש כפפה שמאלית אחת. במשחק זה, השווי של כל קואליציה הוא 0, אם יש רק כפפה מסוג אחד, או 1 אם יש זוג של כפפות מתאימות. כלומר, זהו משחק המוגדר כך:
v(1)=v(2)=v(3)=0
v(1,2)=0,v(1,3)=v(2,3)=1
v(1,2,3)=1
במשחק זה, השחקנים 1 ו-2 הם סימטריים, ואילו השחקנים 1 ו-3, וכן 2 ו-3, אינם סימטריים.
הדבר נובע מכך ששחקן 3 צריך את אחד משני השחקנים הראשונים שלהם כפפה ימנית אחת כדי שיושלם זוג של כפפות, ולכן שני השחקנים סימטריים עבורו.
באופן פורמלי, השחקנים 1 ו-2 הם סימטריים כי הקואליציה היחידה שאינה מכילה אותם היא הקואליציה {3}
ומתקיימת הדרישה v(1,3)=v(2,3)=1.
באופן דומה, השחקנים 1 ו-3 אינם סימטריים כי הקואליציה היחידה שאינה מכילה אותם היא הקואליציה {2}
ו- v(1,2)=0 בעוד ש- v(2,3)=1.
כנ"ל עבור שני השחקנים 2 ו-3.
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
סוליטר

סוליטר קלונדייק
סוליטר (מצרפתית, דרך אנגלית אמריקאית: Solitaire; מן המילה הלטינית solitarius, לבד) הוא שם כולל למשפחה של משחקי קלפים ליחיד, כפי שמעיד שמו. נקרא גם פַּסיאנְס (מצרפתית: Patience - סבלנות; זהו שם המשחק באנגלית בריטית). מטרת המשחק היא לסדר את הקלפים בסדר מסוים ולהשתמש בכל הקלפים שבחבילה.
המילונאי ראובן אלקלעי הציע את החידוש בָּדָד, אולם הצעתו לא נקלטה.
סוגי המשחק

קלונדייק - הגרסה הפופולרית של המשחק שמצורפת למערכת ההפעלה Microsoft Windows
סוליטר עכביש - גרסה פופולרית פחות, שמצורפת גם למערכת ההפעלה Microsoft Windows
פריסל - גרסה אחרת שמצורפת ל־Microsoft Windows
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא סוליטר בוויקישיתוף
רשימה של משחקי סוליטר (באנגלית)
מיקרוסופט סוליטר
הערות שוליים

↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי-אנגלי שלם, הוצאת מסדה, 1990
↑  "חפיסת קלפים לארבע ערמות, שכל אחת מהן מורכבת מסדרת" playsolitaire.io/he.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556072805171  GND: 4044902-6  LCCN: sh85124668 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משחקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תבניות מט

מספר תבניות מט מתרחשות במשחקי שחמט לעיתים קרובות, או שיש בהן עניין כה רב למלומדים, שניתנו להן שמות מיוחדים בספרות השחמטאית. הדיאגרמות המוצגות מטה מציגות תבניות אלו.