stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוקדמות מונדיאל 2018 - אפריקה
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 4

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סנגל | 14 | 6 | 4 | 2 | 0 | 10 | 3 | 7 |
|  בורקינה פאסו | 9 | 6 | 2 | 3 | 1 | 10 | 6 | 4 |
|  כף ורדה | 6 | 6 | 2 | 0 | 4 | 4 | 11 | -7 |
|  דרום אפריקה | 4 | 6 | 1 | 1 | 4 | 6 | 10 | -4 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  בורקינה פאסו | 1 – 1 | דרום אפריקה   |
|  סנגל | 2 – 0 | כף ורדה   |
|  דרום אפריקה | 0 – 2 | סנגל   |
|  כף ורדה | 0 – 2 | בורקינה פאסו   |
|  סנגל | 0 – 0 | בורקינה פאסו   |
|  כף ורדה | 2 – 1 | דרום אפריקה   |
|  דרום אפריקה | 0 – 2 | כף ורדה   |
|  בורקינה פאסו | 2 – 2 | סנגל   |
|  כף ורדה | 0 – 2 | סנגל   |
|  דרום אפריקה | 3 – 1 | בורקינה פאסו   |
|  בורקינה פאסו | 4 – 0 | כף ורדה   |
|  סנגל | 2 – 1 | דרום אפריקה   |
בעקבות חשד סביר ששופט המשחק בין דרום אפריקה לסנגל הטה את תוצאת המשחק (2–1 לדרום אפריקה), תוצאה המשחק בוטלה. במשחק החוזר ניצחה סנגל 2–0.
מהלך המוקדמות > סיבוב שלישי > בית 5

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מצרים | 13 | 6 | 4 | 1 | 1 | 8 | 4 | 4 |
|  אוגנדה | 9 | 6 | 2 | 3 | 1 | 3 | 2 | 1 |
|  גאנה | 7 | 6 | 1 | 4 | 1 | 7 | 5 | 2 |
|  הרפובליקה של קונגו | 2 | 6 | 0 | 2 | 4 | 5 | 12 | -7 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  גאנה | 0 – 0 | אוגנדה   |
|  הרפובליקה של קונגו | 1 – 2 | מצרים   |
|  אוגנדה | 1 – 0 | הרפובליקה של קונגו   |
|  מצרים | 2 – 0 | גאנה   |
|  גאנה | 1 – 1 | הרפובליקה של קונגו   |
|  אוגנדה | 1 – 0 | מצרים   |
|  מצרים | 1 – 0 | אוגנדה   |
|  הרפובליקה של קונגו | 1 – 5 | גאנה   |
|  מצרים | 2 – 1 | הרפובליקה של קונגו   |
|  אוגנדה | 0 – 0 | גאנה   |
|  הרפובליקה של קונגו | 1 – 1 | אוגנדה   |
|  גאנה | 1 – 1 | מצרים   |
הערות שוליים

↑  ההגרלה באתר פיפ"א
↑  בשל חשד למכירה: משחק במוקדמות המונדיאל ישוחק מחדש, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2017
הפיקוד האווירי המערבי

| --- | --- |
 Akasha Pasmatsoma (בסנסקריט)
 פרטים
 מדינה:  הודו הודו
 שיוך:  חיל האוויר ההודי 
 בסיס האם:  ניו דלהי 
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1947–הווה (כ־78 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת הודו–סין מלחמת הודו–פקיסטן השלישית
 
הפיקוד האווירי המערבי (בהינדית: पश्चिमी वायु कमान, भारतीय वायु सेना, מכונה גם WAC, ראשי תיבות של Western Air Command) של חיל האוויר של הודו, שנוסד בשנת 1947, הוא הגדול והחשוב שבפיקודי החיל. המפקדה הראשית ממוקמת בניו דלהי ותפקידו העיקרי הוא הגנה אווירית על צפון הודו.
הפיקוד אחראי על 16 בסיסי חיל אוויר ועל שטח גדול בצפון הודו, מקשמיר לראג'סטאן, כולל ג'אמו וקשמיר, הימאצ'ל פרדש, פנג'אב, הריאנה, דלהי וחלקים מאוטר פרדש.
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא ובנושא הודו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלן רדי

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1941 מלבורן, ויקטוריה, אוסטרליה
 פטירה:  29 בספטמבר 2020 (בגיל 78) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  הלן מקסין רדי
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  1966–2002   2011 – 2017
 מקום לימודים:  Tintern Grammar 
 עיסוק:  זמרת, שחקנית
 סוגה:  פופ • מוזיקה קלה
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קול, גיטרה, פסנתר
 חברת תקליטים:  פונטנה • קפיטול • MCA • הלן רדי • ורזה סרבנדה
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 www.helenreddy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הלן מקסין רדי (באנגלית: Helen Maxine Reddy;‏ 25 באוקטובר 1941 – 29 בספטמבר 2020) הייתה זמרת פופ אוסטרלית-אמריקאית ילידת אוסטרליה, שהייתה ידועה בזכות להיטה הבינלאומי "I Am Woman", אשר היה לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר בשנת 1972 ובשנות השבעים. השיר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100.
15 משיריה הגיעו לרשימת 40 הראשונים במצעד הבילבורד הוט 100 כאשר 6 מהם הגיעו לעשירייה הראשונה ושלושה מתוכם למקום ראשון: "Delta Dawn" ו-"Angie Baby" בנוסף ל-"I Am Woman".
האלבום בעל אותו השם בו הוא נכלל, הצליח גם כן כאשר הגיע אל המקום ה-14 במצעד הבילבורד 200. בנוסף לכך, מצעד המוזיקה האוסטרלי דירג את השיר במקום ה-13 במצעד סוף שנת 1972. בשנת 1973, הוציאה את להיטה "Peaceful", שהצליח לשחזר את הצלחת קודמו.
ביוגרפיה

הלן מקסין רדי ג'וניור, נולדה למשפחת אנשי עסקים אוסטרלית ידועה במלבורן ב-25 באוקטובר 1941. רדי נולדה לשחקנית סטלה קמפבל (לאמונד) ומקסוול דייוויד "מקס" רדי (נולד בשנת 1914 במלבורן, ויקטוריה), סופר, מפיק ושחקן.
רדי הגיעה והחלה את הקריירה שלה בארצות הברית ב-1966, פרשה בשנת 2002 וחזרה להופיע בשנת 2011 ועד 2017.
קריירה מוזיקלית

ב 1971 הפך שירה I Don't Know How to Love Him שכיכב גם במחזמר ישו כוכב עליון ללהיט, בהמשך אותה שנה הוציאה את אלבום הבכורה שלה באותו שם שכלל חידושים לשירים מצליחים כמו "Our House" ו-"Crazy Love". בנוסף, נכלל באלבום גם שיר שכתבה "I Am Woman" והפך בהמשך ללהיט. במרוצת השנים, קיבל האלבום על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-500,000 עותקים במדינה. כבר באותה השנה, הוציאה אלבום נוסף Helen Reddy, שזכה להצלחה מתונה.
ב-1972 היה השיר "I Am Woman" חלק מפסקול הסרט "Stand Up and Be counted", יצא כסינגל והחל להיות מושמע ולהתקדם במצעדים והפך לשירה המצליח ביותר. בנובמבר 1972, הוציאה את אלבומה המצליח ביותר על שם השיר. השיר כבש את פסגת מצעד הבילבורד הוט 100, קנדה הוט 100 והגיע למקום השני במצעד המוזיקה האוסטרלי. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לאלבום את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.
בשנה שלאחר מכן, יצא אלבומה Long Hard Climb, שקיבל את תואר הזהב במדינה. שירה "Delta Dawn" (אנ') הגיע למקום ראשון במצעד.
בשנת 1974, יצא האלבום Love Song for Jeffrey, מתוכו יצאו שירים מצליחים. האלבום עצמו זכה להצלחה גם כן, תוך שקיבל את תואר הזהב במדינה. באותה השנה, הוציאה אלבום נוסף: Free and Easy. גם הוא קיבל את תואר הזהב. שירה "Angie Baby" (אנ') הגיע למקום ראשון במצעד בסוף השנה.
בשנת 1975, הוציאה אלבום בולט במיוחד בקריירה שלה: No Way to Treat a Lady. האלבום שהה במצעד הבילבורד 200 במשך 34 שבועות, תוך שקיבל את תואר הזהב במדינה. אלבומה Music, Music, שיצא בשנת 1976, היה האחרון שקיבל את תואר הזהב במדינה. בהמשך הקריירה שלה, הוציאה אלבומים כמו Ear Candy ו-We'll Sing in the Sunshine, שזכו להצלחה נאה בארצות הברית וקנדה. בשנת 1979, הוציאה את Reddy, שנכנס למצעד האלבומים שבקנדה.
בשנות השמונים, הוציאה את Take What You Find, ‏Play Me Out ו-Imagination. כל השלושה זכו להצלחה מתונה, שלא כמו אלבומיה הקודמים של רדי. בשנות התשעים, הוציאה שני אלבומים בלבד, Feel So Young ו-Center Stage. בשנת 2000, הוציאה את אלבומה האחרון, The Best Christmas Ever.
ב-2017 שרה רדי את השיר I Am Woman במהלך מצעד נשים בלוס אנג'לס.
רדי נפטרה בלוס אנג'לס ב-29 בספטמבר 2020.
סרט ביוגרפי על חייה של רדי, ששמו כשם שירה המצליח ביותר (I Am Woman (film)) יצא לבתי הקולנוע ב-2020 בסמוך לפטירתה.
בטקס פרסי המוזיקה של ARIA שנערך בסוף נובמבר 2020, בוצע השיר כמחווה לרדי המנוחה על ידי אנסמבל של זמרות אוסטרליות. הן הוצגו על ידי ראש ממשלת אוסטרליה לשעבר, ג'וליה גילארד, ונתמכו על ידי מקהלה וירטואלית שכללה מעל עשרים זמרות.
השתתפות בסרטים, הופעות בטלוויזיה ובתיאטרון

ב-1974 שיחקה בסרט נמל תעופה בתפקיד נזירה ושרה את השיר "Best Friend" (חברי הטוב ביותר)
ב-1977 שיחקה בסרט חברי הדרקון אליוט בתפקיד נורה ובו שרה שיר שזכה באוסקר "Candle on the Water" (נר על המים)
שיחקה בעוד מספר סרטים ביניהם השתתפה כחלק ממקהלה ב-1978 בסרט מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר
בטלוויזיה הופיעה במספר הופעות אורח בסדרות שונות וב-1979 קיבלה תוכנית בהגשתה The Helen Reddy Special
החל מאמצע שנות השמונים ובשנות התשעים הופיעה בתיאטרון בברודוויי ובווסט אנד בשלל הצגות.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1971: I Don't Know How to Love Him
1971: Helen Reddy
1972: I Am Woman
1973: Long Hard Climb
1974: Love Song for Jeffrey
1974: Free and Easy
1975: No Way to Treat a Lady
1976: Music, Music
1977: Ear Candy
1978: We'll Sing in the Sunshine
1979: Reddy
1980: Take What You Find
1981: Play Me Out
1983: Imagination
1990: Feel So Young
1998: Center Stage
2000: The Best Christmas Ever
הערות שוליים

1 2  Helen Reddy, Billboard
↑  Helen Reddy, Billboard
↑  Australian Chart Book, archive.is, ‏5 במרץ 2016
↑  Library and Archives Canada. "Item - Library and Archives Canada" (באנגלית). נבדק ב-2020-05-10.
↑  Top 100 Hits of 1973/Top 100 Songs of 1973, www.musicoutfitters.com
↑  Kathy Nemeh, Biography and Genealogy Master Index 2003, Gale Research International, Limited, 2002-03, ISBN 978-0-7876-4055-2. (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית)
↑  אנג'י בייבי, באתר תפוז פורומים, ‏2020-09-30
↑  Helen Reddy, Discogs (באנגלית)
↑  HELEN REDDY - I Am Woman (live) (Women's March LA 2017) - video Dailymotion, Dailymotion, ‏2024-04-12 (באנגלית)
↑  Nathanael Cooper, Garry Maddox, Trailblazing Australian singer Helen Reddy dead at 78, The Sydney Morning Herald, ‏30 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  Schudel, Matt (2020-09-30). "Helen Reddy, whose 'I Am Woman' became a feminist anthem, dies at 78". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2024-05-24.
↑  הסרט החדש על הלן רדי, באתר Museit |, ‏2020-08-06
↑  Amy Shark, Delta Goodrem, Jessica Mauboy, The McClymonts, Tones And I Lead Tribute To Legendary Helen Reddy - ARIA, www.aria.com.au (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007416080205171  PLWABN: 9810556447105606  AWR: AWE5276b  BIBSYS: 44906  BNE: XX1084161  BnF: cb14219461r (data)  GND: 134866657  ISNI: 0000 0000 7365 2115  LCCN: n85199287  MusicBrainz: 0f4681f3-1d4d-4463-8a68-eaa60d6d6865  NLA: 40151785  NLK: KAC2019E0921  NTA: 070682992  SNAC: w6dn5jvt  SUDOC: 261537369  Trove: 824073  VIAF: 34668947   WorldCat (עם VIAF): 34668947 
הלן רדי בשנת 1975
מאזדה 2

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  מאזדה דמיו טויוטה יאריס (סדאן) סאיון iA (סדאן)
 יצרן:  מאזדה
 שנות ייצור:  1996-היום
 מודל קודם:  Mazda 121 
 סיווג:  סופרמיני
 פלטפורמה:  הנעה קדמית
 מפרט טכני
 קשר:  מאזדה CX-3
 
מאזדה 2 (אנגלית: Mazda2, נקראת גם: מאזדה דמיו, Mazda Demio) היא מכונית סופרמיני מתוצרת יצרנית הרכב היפנית מאזדה שהוצגה ב-1996. בעבר שווקה גם תחת השמות מאזדה 121, ומאזדה מטרו. הדור השלישי של המאזדה 2 זכה בתואר מכונית השנה לשנת 2008.
הדור הראשון (DW)

המאזדה 2 הוצגה ביפן בתקופה בה נשמעה ביקורת רבה על החברה ונחלה הצלחה גדולה, ובישרה את הצלחתם של מכוניות המיניואן כמו אופל מריבה, פיאט אידאה ורנו מודוס. ייצור הדגם החל ב-1996 והשתמש בפלטפורמת ה-DW. הדגם עודכן בשנת 1999 עם שיפורים כגון סינון אוויר ותיבת הילוכים אוטומטית.
הדור השני (DY)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הדור השלישי (DE)

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  מאזדה 2
 יצרן:  מאזדה
 שנות ייצור:  2007-2014
 הרכבה:  הירושימה/הופו, יפן   נאנג'ינג, סין   ריונג, תאילנד (מ-2009)   בוגוטה, קולומביה
 מודל קודם:  Mazda 121 
 סיווג:  סופרמיני
 פלטפורמה:  Mazda DE
 רוחב:  1,695 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2007-2010: 2,490 מ"מ   2011-: 2492 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  1.3L I4   1.5L I4   1.6L דיזל I4   1.4L I4 דיזל
 הילוכים:  אוטומטי 4 הילוכים   ידני 5 הילוכים   CVT
 קשר:  פורד פיאסטה
 
הדור השלישי של המאזדה 2 נבנתה על פלטפורמת DE (החדשה מסדרת D שפותחה על ידי מאזדה), שבה השתמשה גם פורד ליצירת מודל 2008 של הפורד פיאסטה. היא עשויה חומרים קלים ומפחיתה את ממדי המכונית. באוגוסט 2010 דווח כי נמכרו כ-400,000 יחידות באירופה, אוסטרליה ויפן.
דגם Haima 2 מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Haima Automobile (אנ') (שם רשמי: "FAW Haima Automobile Co., Ltd") שנבנה בסין, התבסס על "מאזדה 2" דור שלישי.
הדור הרביעי

הדור הרביעי של המאזדה 2 מוצע בשתי גרסאות - 5 דלתות (האצ'בק) ו-4 דלתות (סדאן) הנקראת "דמיו". הדגם עושה שימוש בשפת העיצוב "קודו" העדכנית של החברה. בחזית ה-2 עומד מנוע בנזין בנפח 1.5 ל׳, המפיק 111 כ"ס ומשודך לתיבת הילוכים אוטומטית בעלת 6 מהירויות. המאזדה 2 מאובזרת במיוחד בהשוואה לקודמתה או למתחריה; החל ממערכת המולטימדיה המקורית (המוכרת מדגמים אחרים של החברה) וכלה במערכות בטיחות מתקדמות כגון בלימה אוטונומית ועוד.
בנובמבר 2017 שווקה בישראל מתיחת הפנים של ה-2, המציגה עדכון לתא הנוסעים שכולל גלגל הגה חדש, בידוד רעשים טוב יותר, תצוגה עילית חדה וצבעונית יותר ומערכת מולטימדיה מעודכנת. מנוע ה-1.5 ל׳ נותר ללא שינוי.
מכירות

| שנה | אירופה | ארצות הברית | סין |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 52 | - | - |
| 2003 | 26,636 | - | - |
| 2004 | 42,229 | - | - |
| 2005 | 35,183 | - | - |
| 2006 | 32,541 | - | - |
| 2007 | 33,858 | - | - |
| 2008 | 72,638 | - | 13,692 |
| 2009 | 75,425 | - | 22,634 |
| 2010 | 52,838 | 3,021 | 21,680 |
| 2011 | 38,251 | 13,952 | 8,981 |
| 2012 | 30,023 | 19,315 | 3,049 |
| 2013 | 23,604 | 11,757 | 1,345 |
| 2014 | 24,289 | 13,615 | 996 |
| 2015 | 35,478 | 297 | 152 |
| 2016 | 36,463 | 3 | - |
הערות שוליים

↑  World Car of the Year Awards, 2008
↑  Mazda 2 - European Sales
↑  Mazda 2 - USA Sales
↑  Mazda 2 - China Sales
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph559447 
הדור הראשון של המאזדה 2, שנת 2000
איתן סטיבה

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1958 (בן 67) חיפה, ישראל 
 מידע כללי
 בשירות:  אקסיום ספייס
 לאום:  ישראל ישראלי
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 תקופת השירות:  16 בנובמבר 2020 – הווה (4 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 זמן שהייה בחלל:  17 ימים, שעה ו-49 דקות
 עיסוק נוכחי:  איש עסקים, נדבן
 משימות
 Axiom Mission 1
 
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צה"ל   חיל האוויר הישראלי
 תקופת הפעילות:  1976–2019 (כ־43 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 טייס קרב  מדריך טיסה בבית הספר לטיסה של חיל האוויר
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון הראשונה
 עיטורים
 אות המופת בטיסה
 תפקידים אזרחיים
 איש עסקים ונדבן
איתן מאיר סְטִיבֶּה (נולד ב-12 בינואר 1958) הוא איש עסקים ונדבן ישראלי, אסטרונאוט בטיסה מסחרית וטייס קרב לשעבר. סטיבה הוא הישראלי השני ששהה בחלל, הראשון בתחנת החלל הבינלאומית ותייר החלל הישראלי הראשון. הוא המריא לחלל באפריל 2022 כחבר-צוות בטיסת Axiom Mission 1, שנודעה בישראל כ"משימת רקיע", לטיסת חלל פרטית, יחד עם עוד שלושה תיירי חלל.
ביוגרפיה

סטיבה נולד בחיפה. הוריו הכירו באמסטרדם, כשהדריכו במחנות הקיץ של הנוער הציוני, השלימו את לימודיהם, התחתנו, ועלו לישראל ב־1953. אמו, אלמה, עבדה כעובדת סוציאלית קלינית במרפאה לבריאות הנפש ברמת-חן. אביו, אהוד, שהיה יליד אינדונזיה, עבד כחוקר קרקע ומים במכון וולקני ברחובות. בגיל 4 נסע סטיבה עם משפחתו לארצות הברית ללימודי הדוקטורט של אביו. בגיל 7 שבו לישראל, ועברו להתגורר ברמת גן. הוא בוגר תיכון בליך, השתתף בנבחרות האתלטיקה והכדוריד של בית הספר, התאמן בנבחרת ישראל בג'ודו וזכה פעמיים באליפות ישראל לילדים. בנעוריו היה פעיל בתנועת הצופים ונשלח מטעם התנועה כמדריך למחנות קיץ בארצות הברית.
ביוגרפיה > שירותו הצבאי

ביולי 1976 התגייס לקורס הטיס של חיל האוויר, אותו סיים במגמת קרב. הוא שירת תחילה כטייס סקייהוק בטייסות 140 ו-102, לאחר מכן בטייסת 201 כטייס פנטום, ובהמשך כטייס 16-F בטייסת 117. בשנת 1984 השתחרר משירותו הסדיר, ועד שנת 2012 שירת במילואים בטייסת 117. סיים את שירות המילואים בדרגת אלוף-משנה. בין השנים 2013 ל־2019 שירת כמדריך טיסה בבית הספר לטיסה של חיל האוויר במגמת 'ראשוני קרב'. במשך 43 שנות טיסה בחיל האוויר השלים אלפי שעות טיסה, זכה באות מילואימניק מצטיין מטעם חיל האוויר וקיבל את אות המופת בטיסה.
במהלך מלחמת שלום הגליל, ביוני 1982, נרשמו לזכותו 4.5 הפלות של מטוסי אויב סוריים: ב־9 ביוני, במהלך מבצע ערצב 19, מטוס מסוג מיג-23 (נרשם לזכותו כחצי הפלה מאחר שההפלה הייתה משותפת גם לאליעזר שקדי), ויומיים לאחר מכן, ב־11 ביוני, השתתף בקרב אוויר מעל לבקעת הלבנון, שבה רביעיית מטוסי F-16 פייטינג פלקון של טייסת 117 הפילה תשעה מטוסי אויב, מתוכם ארבעה על ידי סטיבה, שהטיס בקרב את מטוס ה-F-16 ("נץ") שמספרו 107 - שני סוחוי-22, מיג-23 ומסוק קרב מסוג גאזל. בכך הפך לאחד מארבעה טייסים ישראלים שהפילו ארבעה כלי טיס באותה גיחה (השלושה הראשונים היו במהלך מלחמת יום הכיפורים), ולטייס ה-F-16 היחיד בעולם שהפיל ארבעה מטוסים בגיחה אחת.
ביוגרפיה > עסקים

לאחר שחרורו מצה"ל בשנת 1984 הצטרף סטיבה לצוות יועצים של התעשייה האווירית שעבד על פיתוח מערכות מטוס הלביא. בשנת 1985 היה ממקימי קבוצת LR, שעסקה במכירת נשק, כולל פריסת מערכות הגנה אוויריות וימיות (שפותחו על ידי רפאל ואלביט), הקמת תשתיות במדינות מתפתחות, הקמת שדות תעופה, הפעלת תקשורת סלולרית ולוויינית, הקמת פרויקטים לפיתוח חקלאות, הקמת כפרי נוער ועוד. עיקר עיסוקו של סטיבה בחברה היה בפיתוח מערך המימון לפרויקטים בינלאומיים, בשיתוף פעולה עם בנקים ומוסדות לפיתוח בינלאומי. בשנת 2011 סיים את דרכו בחברה ומכר את חלקו בה (33%). בשנת 2012 רכש 35% מחברת מיטרלי, שעסקה בתחומים דומים לקבוצת אל אר, ובשנת 2018 עזב את החברה ומכר את חלקו בה.
חלק מפעילותו באפריקה ספג ביקורת רבה בעקבות מעורבותו בעסקאות מכירת נשק למורדי משטר במהלך מלחמת האזרחים באנגולה. במסגרת מכירות אלו, התקרב סטיבה לנשיא אנגולה הרודן דוש סנטוש.
בשנת 2010 ייסד את קרן Vital Capital, שסייעה לשיפור מצבן של אוכלוסיות מעוטות יכולת במדינות מתפתחות, בייחוד ביבשת אפריקה. הקרן משקיעה בחקלאות תעשייתית ובייצור מזון, בדיור בר-השגה ובתשתיות עירוניות, בבתי חולים, באנרגיה מתחדשת, בטיהור מים ובטיפול בשפכים, תמיד בשיתוף פעולה עם אוכלוסיות מקומיות. פעילות החברה סייעה בהקמת שירותים חיוניים כמו מי שתייה מטוהרים, חשמל ושירותי בריאות. הקרן יצרה אלפי משרות קבועות חדשות שמאפשרות מוביליות חברתית ורווחה כלכלית.
סטיבה חבר בפורום הכלכלי העולמי. בנוסף, הוא חבר בוועדה המייעצת של קרן השקעות האימפקט הישראלית Bridges, שותף בחברת הרטק המפתחת מערכות סימולציה, במרכז הרפואי לאונקולוגיה ליסוד, בחברת הבריאות הדיגיטלית פנגאה, המפתחת טיפולים מותאמים אישית לסרטן על בסיס פתולוגיה גנטית מולקולרית, ובחברת Proprep, שפתרון הלימודים המקוונים שלה מאפשר לסטודנטים לממש את הפוטנציאל שלהם בלימודי המדעים באמצעות סרטוני הדרכה ותרגולים מותאמים אישית.
סטיבה עוסק במשבר האקלים בהקשר של השקעות ירוקות והצורך לזנוח דלקים מזהמים לטובת אנרגיה מתחדשת. הוא טוען שמשבר הקורונה הוא נקודת מפנה והזדמנות בכלכלה העולמית להסטת השקעות מדלק מאובנים והפניית משאבים לפתרונות העולים בקנה אחד עם מיגור משבר האקלים.
ביוגרפיה > פילנתרופיה

סטיבה שירת בסדיר ובמילואים תחת אילן רמון כמפקד טייסת. ב־2010 היה חלק מגרעין המייסדים של עמותת קרן רמון, עמותה שהקימה רונה רמון עם חברי משפחה קרובים ואישים מובילים בחברה הישראלית. מאז הקמתה מלווה סטיבה את הפעילות החינוכית שלה ומכהן כחבר בוועד המנהל שלה. הוא שותף בהקמת מיזמים חברתיים כגון קריית אדם בלוד - מרכז לימודי, מחקרי וטיפולי המעניק טיפול נפשי לתושבי העיר, מיזם זיכרון בסלון לזכר השואה, המרכז ללימודי אפריקה באוניברסיטת בן-גוריון, בדרך לגן, אינקלו - רשת בתי ספר מכילים ועוד.
סטיבה ומשפחתו הקימו את אנאתה, חברה לתועלת הציבור שתומכת במיזמים חברתיים וחינוכיים כמו יוניטף - מועדוניות לילדי פליטים, תומכת במכינות, בבתי חולים, בתוכניות אקדמיות, מעניקה מלגות לימודים ועוד. סטיבה חבר בוועדת ההיגוי של חבר הנאמנים של אוניברסיטת חיפה, וקיבל בשנת 2016 תואר עמית כבוד של האוניברסיטה העברית. הוא ומשפחתו אף תמכו בסכומים משמעותיים בעמותות התומכות במאבק ברפורמה המשפטית במדינת ישראל.[דרוש מקור]
במשרדו בתל אביב הקים את הגלריה ללימודי אפריקה, שבה מוצגות תערוכות המתמקדות בהצגת ובחינת האמנות האפריקאית וההתייחסות ליבשת ולתושביה. לגלריה פרויקטים משותפים עם האקדמיות לאומנות ועיצוב בצלאל ושנקר.
ביוגרפיה > טיסת חלל

סטיבה המריא לחלל ב-8 באפריל 2022 מטעם חברת אקסיום ספייס, בחללית הדרגון 2 של חברת SpaceX כחלק מטיסת Axiom Mission 1 שהייתה טיסת החלל הפרטית המלאה הראשונה אל תחנת החלל הבינלאומית. סטיבה היה תייר חלל ששילם מכספו עבור הכרטיס, אך טיסתו סווגה כפרויקט לאומי ובמסגרתה הוא ביצע מספר ניסויים מדעיים מטעם גופים ישראליים. מלבד ביצוע מחקרים וניסויים מדעיים, ערך סטיבה במהלך שהותו בחלל ראיונות עם נשיא המדינה יצחק הרצוג ומספר גופי תקשורת ישראלים. ב-25 באפריל חזר סטיבה לכדור הארץ.
חייו האישיים

סטיבה נישא לאורה בשנת 1985. לזוג בת ושני בנים. בנו, עמית, נשוי לחברת הכנסת לשעבר סתיו שפיר.
בת דודתו היא המיקרוביולוגית יהודית ברמן.
הערות שוליים

↑  עמיר קורץ, טייס הקרב לשעבר איתן סטיבה יהיה הישראלי השני שיטוס לחלל, באתר כלכליסט, 16 בנובמבר 2020
↑  מייקי לוי‏, אלוף ההפלות שהפך למיליונר: הטייס שיהיה הישראלי השני בחלל, באתר וואלה, 16 בנובמבר 2020
↑  מאי פלג,‏ "224 שנות טיסה: לוחמי צוות-אוויר קיבלו אות מופת", 30 ביולי 2019, אתר חיל האוויר
↑  שי לוי, ‏אלוף הפלות: הרקורד בחיל האוויר של הישראלי השני שיגיע לחלל, באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2020
↑  אורי איזק, ‏סימן השאלה המוסרי שמכתים את ההודעה ההיסטורית על הישראלי השני בחלל, באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2020
↑  גלי וינרב, ‏העסקים באפריקה וההרפתקה בחלל: איתן סטיבה מציג אסטרונאוט מזן חדש, באתר גלובס, 5 במאי 2021
↑   גור מגידו, לבזבז 55 מיליון דולר על טיול של שבוע וחצי: מסע היח"צ הבין-כוכבי של איתן סטיבה, באתר TheMarker‏, 15 באפריל 2022
↑  איתן סטיבה, משבר האקלים צובע בירוק את שוק ההון, באתר כלכליסט, 24 במאי 2020
↑  איתן סטיבה, ‏הקורונה מאיצה את הכלכלה הירוקה, באתר גלובס, 5 בנובמבר 2020
↑  בדרך לגן - אתר מידע מקצועי להורים על גני ילדים
↑  אנאתה, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑  מסביון לחלל: איש העסקים סטיבה יבצע ניסוי של ילדים חולי סרטן
↑  אודי עציון, סטיבה ישלם 50 מיליון דולר כדי להיות האסטרונאוט הישראלי השני, באתר כלכליסט, 17 בנובמבר 2020
↑  אתר משימת רקיע
↑   אסף רונאל, איתן סטיבה יהיה הישראלי השני שייצא לחלל - במימון עצמי, באתר הארץ, 16 בנובמבר 2020
↑  איתמר אייכנר, סטיבה לנשיא הרצוג: "ככל שעובר הזמן מתרגלים לעבודה בחלל", באתר ynet, 10 באפריל 2022
↑  קרן מרציאנו, ‏ריאיון עם איתן סטיבה - מתחנת החלל הבין-לאומית: "ישראל היא מחזה מרהיב", באתר ‏מאקו‏, 12 באפריל 2022
↑  ינון בן שושן‏, אחרי 17 ימים בחלל: איתן סטיבה וחללית הדרגון נחתו בכדור הארץ, באתר וואלה, 25 באפריל 2022
↑  מאור בן הרוש‏, מכאן עד הירח: סתיו שפיר התארסה לבנו של איתן סטיבה, באתר וואלה, 22 ביוני 2022
סטיבה (מימין) במהלך שירותו הסדיר בטייסת 117
סטיבה והנשיא ריבלין, בטקס ההכרזה על סטיבה כישראלי השני בחלל, 16 בנובמבר 2020
טקס ההכרזה של סטיבה כאסטרונאוט השני ביום 16 בנובמבר 2020. מימין לשמאל: מנכ"ל בית הנשיא הראל טובי, טל רמון (בנם של אילן ורונה רמון), שר המדע והטכנולוגיה יזהר שי, נשיא המדינה ראובן (רובי) ריבלין, איתן סטיבה, מנכ"ל קרן רמון רן לבנה ויו"ר הוועדה המדעית ענבל קרייס.
איתן סטיבה וחברי צוות אקסיום 1 יחד עם חברי המשלחת ה-67 לתחנת החלל הבינלאומית
זלנוגרד

זלנוגרד (ברוסית: Зеленоград) הוא עיר במוסקבה ואחד מ-12 המחוזות המינהליים של העיר, הממוקם במרחק 37 ק"מ מצפון-מערב למרכז העיר מוסקבה, אחד משלושה מחוזות הנמצאים מעבר לכביש הטבעת של מוסקבה. זהו אחד ממרכזי המדע העיקריים בתחום החשמל במוסקבה.
גאוגרפיה

כיום זהו אחד המחוזות הקטנים ביותר במוסקבה, הן מבחינת שטחו והן מבחינת גודל האוכלוסייה. זלנוגרד גובלת בדרום-מזרח בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה, ואת שאר גבולותיה תוחם מחוז המשנה סולנצ'נוגורסק. זלנוגרד כונתה בתקופת ברית המועצות "עמק הסיליקון הסובייטי" בשל ריכוז חברות הטכנולוגיה של מוסקבה.
ביולי 1991 יצאה לדרך הרפורמה בחלוקה המנהלית של מוסקבה ובמסגרתהּ פורקו רבעים ישנים והוקמו מחוזות אדמיניסטרטיביים, כשזלנוגרד היה אחד מעשרת המחוזות החדשים שהרכיבו את מוסקבה. במסגרת הרפורמה החדשה הורכב זלנוגרד מחמישה מחוזות מוניציפליים: מחוז מוניציפלי 1, מחוז מוניציפלי 2, מחוז מוניציפלי 3, מחוז מוניציפלי 4 והעיר קריוקובו שהייתה חלק ממחוז זלנוגרד במוסקבה.
מעמדו של זלנוגרד כמחוז אדמיניסטרטיבי עוגן בחקיקה מיולי 1995.
בדצמבר 2002 זלנוגרד חולקה לשלושה רבעים וחמישה מחוזות מוניציפליים: מאטושקינו-סאביולקי (שכלל את מאטושקינו וסאביולקי), פאנפילובסקי (שכלל את קריוקובו הישנה ואת סילינו) וקריוקובו.
בינואר 2010 שוב בוצע ארגון מחודש למבנה המחוז והמחוז האדמיניסטרטיבי של זלנוגרד מורכב מאז מחמישה רבעים שונים:
רובע מאטושקינו
רובע סאביולקי
רובע קריוקובו הישנה
רובע סילינו
רובע קריוקובו
גאוגרפיה > סטטיסטיקה

| רובע | שטח, בהקטר | אוכלוסייה אנשים>  | צפיפות אוכלוסין לקמ"ר | שטח אזורי מגורים באלפי קמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מאטושקינו | 503,09 | 39,036 | 7,759 | 916,1 |
| סאביולקי | 812,2 | 32 914 | 4 052 | 729,9 |
| קריוקובו הישנה | 380,5 | 29,665 | 7,796 | 551,2 |
| סילינו | 1039,63 | 38,954 | 3,747 | 765,1 |
| קריוקובו | 1125 | 89,357 | 7,943 | 1895,2 |
גלריה

רובע קריוקובו בזלנוגרד
מראה ברובע סילינו בזלנוגרד
פארק הניצחון (רו')