stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקס-מן: התריסר

| --- | --- |

עטיפת החוברת Uncanny X-Men #377 מפברואר 2000, אמנות מאת אדם קוברט.
 מידע קומיקס
 יוצר:  כריס קלרמונט, פביאן ניצ'זה, אלן דייוויס, טרי קאבאנו, ג'ו פרואט, אריק לארסן
 סוגה:  קומיקס
 תקופת פרסום מקורית:  ינואר 2000 – פברואר 2000 (כ־32 ימים)
 סינדיקציה:  מארוול קומיקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפת המקור:  אנגלית 
 מספר החוברות:  10
 
אפוקליפס: התריסר (באנגלית: Apocalypse: The Twelve) הוא אירוע קרוסאובר ביקום מארוול שפורסם בחוברות הקומיקס אקס-מן על ידי חברת מארוול קומיקס בין ינואר לפברואר 2000 למשך 10 חוברות. את הסיפור כתבו כריס קלרמונט, פביאן ניצ'זה, אלן דייוויס, טרי קאבאנו, ג'ו פרואט ואריק לארסן, באיורם של אמנים כרוב ליפילד, אלן דייוויס, רוג'ר קרוז, מייק ס. מילר, טום רייני וברנרד צ'אנג. בין הקבוצות המופיעות בסיפור נמנות אקס-מן, אקס פורס, Generation X, ופרשי אפוקליפס, עם הופעת אורח של ארבעת המופלאים.
רקע

סיפור "התריסר" מתחיל עם מוטאנטית צעירה בשם טניה טראסק, בתו של שונא המוטאנטים בוליבר טראסק, שתהפוך ברבות הימים למאדאם סנקטיטי, חברת שבט אסקאני ובת בריתם של קייבל ושל רייצ'ל סאמרס בעתיד. היא הולכת לאיבוד בזרם הזמן וניצלת בידי רייצ'ל, המחופשת לאמא אסקאני. היא לוקחת אותה לעתיד ומרפאה את מוחה. עתיד זה, שנשלט בידי אפוקליפס, הוא קודר ועגמומי, וטניה בחרה לשנות זאת. היא נסעה בזמן שלוש שנים לפני הקמת האקס-מן, חרף אזהרותיה של אמא אסקאני, וניסתה ליצור קשר עם אביה. רייצ'ל עקבה אחריה ועצרה בעדה מלהתגלות בפניו, לא לפני שטניה שיחקה עם התכנות של מאסטר מולד, זקיף-העל אותו בנה טראסק. היא העלתה בו תוכנה הנקראת "התריסר".
שנים לאחר מכן, בעוד סייקלופס תוהה על מערכת יחסיו עם מדלין פריור באלסקה, הוא הותקף בידי מאסטר מולד, שטען כי סייקלופס הוא אחד מהתריסר והיה צורך להרוג אותו. מאסטר מולד נעצר, לא לפני שהסגיר זהויות אפשריות לחברי התריסר, ביניהם צ'ארלס אקסבייר, אפוקליפס, סטורם, ג'ין גריי ופרנקלין ריצ'רדס, בנם של מיסטר פנטסטיק והאישה הבלתי-נראית מארבעת המופלאים.
מאסטר מולד שרד את המתקפה והתעמת לאחר מכן עם קבוצת פאוור פאק, בניסיון להרוג את ריצ'רדס הצעיר. כשקבוצת הצעירים לחמה ברובוט המעוות, הוא גילה להם את טבעם של חברי התריסר - "שנים עשר מוטאנטים אשר בבו הימים יעלו לכוח ויובילו את גזע המוטאנטים במלחמה על בני האדם בעלות השחר על כדור הארץ". הוא נעצר בשנית, לא לפני שהוסיף מועמדים אפשריים לרשימה - דניאל מונסטאר, קאנונבול ופסיילוק.
התיאור הבא של התריסר הגיע מפי אפוקליפס עצמו, שלא רק שהוא עצמו חבר בתריסר המכובדים אלא גם חמשת האקס-מן המקוריים, אקסבייר, סטורם, קאנונבול וקייבל.
עם הגעתו של המילניום החדש, סדרת אירועים הובילה לחזרתו של אפוקליפס. קייבל היה עד לאותם אירועים - החשכת העיר ניו יורק, הגעת מבשרו של אפוקליפס, וכן סימנים אחרים. צורתה האסטראלית של אמא אסקאני הופיעה בפני קייבל, וטמעה בו את הידע אודות זהותם האמיתית של חברי התריסר. למרבה הצער, לא הייתה לו כל הזדמנות לאתר אותם.
ביבליוגרפיה > Build-Up

Uncanny X-Men #370-375
X-Men Vol.2 #91-95
Astonishing X-Men Vol.2 #1-3
ביבליוגרפיה > The Twelve

Uncanny X-Men #376
Cable #75
X-Man #59
X-Men Vol.2 #96
Wolverine Vol.2 #146-147
X-Man #60
Uncanny X-Men #377
Cable Vol.2 #76
X-Men Vol.2 #97
הערות שוליים

↑  Uncanny X-Men -1, July 1997
↑  X-Factor #14, March 1987
↑  Power Pack #36, April 1988
↑  X-Factor #68, July 1991
↑  Cable #65, March 1999
↑  Cable #71, September 1991
| אקס-מן |
| --- | --- | --- |
| גיבורי-על | אומגה סנטינל • אורורה • אייסמן • אינק • איש אקס • אליקסיר • אם • אנג'ל • אנול • ארמור • באנשי • בולט • בום-בום • בישופ • בלינג! • בלינק • בטסי בראדוק • ג'ובילי • ג'ין גריי • גמביט • דאזלר • דאסט • דרווין • דומינו • האבוק • האסק • הליון • המשוכפל • וולפסביין • וורפאת' • חיה • חפציבה • לונגשוט • מאגמה • מארוול גירל • מג'יק • דניאל מונסטאר • ליילה מילר • מסווה ופגיון • מרקורי • נורת'סטאר • נייטקרולר • הופ סאמרס • סאן-ספוט • סאנפייר • סברה • סורג' • סטורם • סטרונג גאי • סייג' • סייפר • סייקלופס • סיירין • פולאריס • פורג' • פיקסי • פנטומאקס • פרודיג'י • פרופסור אקס • אמה פרוסט • קיטי פרייד • פרנזי • צ'יימבר • קאנונבול • קארמה • קוואנון • קולוסוס • קוקיות סטפורד • קייבל • רוג • רוקסלייד • ריקטור • שאטרסטאר • ת'אנדרבירד |  |
| נבלי-על | אוולאנש • אומגה • אונסלוט • אפוקליפס • אקסודוס • באסטיון • בלה דונה בודרו • בלוב • ג'אגרנוט • דארק ביסט • הוד התפתחותו • ויד'ר • וולקן • טואד • לגיון • מאסטרמיינד • מגנטו • מימיק • מיסטיק • מיסטר סיניסטר • מכשפת השני • מלך הצללים • סאורון • סטרייף • סלנה • עזאזל • פיירו • מדלין פריור • טום קאסידי השחור • קוויקסילבר • קיווי בלאק • מיקאיל רספוטין • סבסטיאן שו |  |
| קבוצות גיבורי-על | אקס-מן החדשים (2004) • אקס-מן החדשים (2012) • אקס פורס • אקס פקטור • אקסקליבר • ג'נריישן אקס • המוטאנטים החדשים • אקס-טרמינייטורז |  |
| קבוצות נבלי-על | אחוות המוטאנטים • אקס-מן האפלים • הבוזזים • המטהרים • המשוטטים • השוליות • מועדון הלפייר • זקיפי הסנטינל • פלנקס • פרשי אפוקליפס |  |
| סיפורים ביקום אקס-מן | סאגת הפניקס האפלה • ימי עבר עתידי • האל אוהב, האדם הורג • טבח המוטאנטים • נפילת המוטאנטים • אג'נדת ההכחדה • שירת התליין • משיכות קטלניות • אמנת הפלנקס • עלייתו של אפוקליפס • עידן אפוקליפס • מבצע אפס סובלנות • התריסר • ערב ההשמדה • בית אם • עשירית • זן בסכנת הכחדה • תסביך משיח • אנו עומדים מופרדים • הייעוד הגלוי • מלחמת המשיח •  אוטופיה • אומת אקס • הביאה השנייה • פילוג • בריאה מחדש • אוונג'רס נגד אקס-מן • קרב האטום • מותו של וולברין • אוונג'רס ואקס-מן: הציר • מותו של אקס • הבלתי אנושיים נגד אקס-מן • המצוד אחר וולברין • אקס-מן: השמדה • שובו של וולברין • עידן איש האקס • בית אקס וכוחות אקס • אקס של חרבות • גאלת הלפייר • החיים והמיתות של וולברין • יום הדין • החטאים של סיניסטר |  |
| שונות | אדמנטיום • אימפריית השי'אר • החוק לרישום המוטאנטים • וירוס הירושה • כוח הפניקס • מוטאנטים • מורלוקים • משפחת סאמרס • נשק אקס • סטארג'אמרס |  |
| וולברין | ג'ון ריית' • לוגאן הזקן • לורה קיני • מאווריק (•) אומגה רד • גורגון • דאקן • הסמוראי הכסוף • ויילד צ'יילד • ליידי דת'סטרייק • סייברטות' |  |
| דדפול | אאוטלו • אלתיאה העיוורת • בוב, סוכן הידרה • ילדת הסנאי • סוכן אקס • סמור • קופיקאט (•) אג'קס • ברבור שחור |  |
| סרטי אקס-מן | אקס-מן • אקס-מן 2 • אקס-מן 3: המפלט האחרון • אקס-מן המקור: וולברין • אקס-מן: ההתחלה • וולברין • אקס-מן: העתיד שהיה • דדפול • אקס-מן: אפוקליפסה • לוגאן - וולברין • דדפול 2 • אקס-מן: הפניקס האפלה • המוטנטים החדשים |  |
| סדרות טלוויזיה | אקס-מן: סדרת האנימציה • אקס-מן: הדור הבא • וולברין והאקס-מן • לגיון • בעלי היכולות • אקס-מן 97 |  |
סולימאן הגדול

| --- | --- |

סולימאן הגדול מופיע בפני נכי צה"ל ב-1982
 לידה:  1921 נווה צדק, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  18 בפברואר 2009 (בגיל 88 בערך) 
 שם לידה:  שלמה כהן 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  1933–2009 (כ־76 שנים)
 שפה מועדפת:  עברית 
 צאצאים:  חופני כהן, יזהר כהן, ורדינה כהן 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר גבעתיים (1992) 
 
שלמה כהן (1921 – 18 בפברואר 2009), הידוע בכינוי סוּלימאן הגדול, היה זמר ישראלי, ומחלוצי השירה בציבור בישראל.
ביוגרפיה

שלמה כהן נולד ב-1921 בנווה צדק, תל אביב במשפחה בת שבעה בנים ושתי בנות. אביו, יעקב שלמה כהן (1889–1964), שעלה מתימן בשנת 1912, היה פעיל ציבור בקהילת יוצאי תימן, מראשי התאחדות התימנים ומזכיר מועצת העובדים שלה בתל אביב, ציר לאספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי. אחיו איתמר כהן היה סולן להקת הנח"ל בשנות ה-50.
בנעוריו היה כהן חבר בלהקת בני מחול, ובפלמ"ח היה אחד מחברי "חבורת האש", שמרבית חבריה היו מהמחלקה הערבית של הפלמ"ח. אנשי החבורה נהגו לעשות קומזיצים בשעות הערב, והיו יושבים מסביב למדורה ושרים שירים עבריים, כמו: "איל, איל בן קרניים", "מה יפים הלילות בכנען", "שושנת תימן" ועוד.
לאחר קום המדינה נותרו בחבורה רק סולימאן ובני משפחתו: אשתו שרה כהן וילדיו: חופני כהן הבכור (שכינויו היה סולימאן הקטן), פנחס (פיני) כהן, שהיה סולן צוות הווי הנח"ל (וכיום חי בניו יורק), יזהר כהן וורדינה כהן.
שלמה כהן ואשתו היו מופיעים באירועים שונים והקליטו שני תקליטים: בשנת 1978, אלבום לכבוד 30 שנה למדינת ישראל: "30 שנות זמר מסביב למדורה" עם סולימאן הגדול וחבורת זמר מקיבוץ שפיים, ובשנת 1994 את האלבום "זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול".
בשנת 1992 הוענק לו תואר יקיר העיר גבעתיים.
לנכדיו מבתו ורדינה יש שמות מוזיקליים, והם קרויים מיתר, סול, קשת ותו בשל הקשר העמוק של המשפחה למוזיקה.
עיריית גבעתיים קראה כיכר (מעגל תנועה) ברחוב ריינס על שמו. ליד הכיכר יש שלט הנצחה לזכרו.
כהן המשיך להופיע כמעט עד יומו האחרון, על אף מחלת הכליות שסבל ממנה.
הוא נפטר בשנת 2009 ממחלתו, בגיל 88. נקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
דיסקוגרפיה

30 שנות זמר מסביב למדורה עם סולימאן הגדול, חיפה: התקליט, 1978. (עם אשתו וילדיהם ועם חבורת זמר מקיבוץ שפיים; הוקלט בהופעה חיה)
זמרת הארץ עם משפחת סולימאן הגדול; מפיקים: ציונה לוי-לירון ודב זעירא, חיפה: התקליט, 1994. (שרים: שלמה, שרה, חופני, יזהר, ורדינה ופיני כהן)
הערות שוליים

↑  איתמר כהן באתר "סטריאו ומונו".
↑  סולימאן הגדול באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511681905171  VIAF: 311793520   WorldCat (עם VIAF): 311793520 
קברו של שלמה כהן בבית הקברות נחלת יצחק
שלט הנצחה לסולימאן הגדול ליד כיכר ע"ש שלמה כהן בגבעתיים
עזרא ריבליס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בינואר 1920 אוקראינה 
 פטירה:  22 ביוני 1991 (בגיל 71) 
 מעסיק:  על המשמר 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (1958) 
 
עזרא ריבליס (15 בינואר 1920 – 22 ביוני 1991) היה כתב על המשמר במשך שנים רבות. זוכה פרס סוקולוב ופרס צימרמן.
ביוגרפיה

ריבליס נולד באוקראינה ובגיל צעיר עלה עם משפחתו לארץ ישראל, בה התגורר זמן מה בחדרה. בבגרותו היה חבר קיבוץ יד מרדכי.
בשנות ה-50 וה-60, משנת 1954, היה ריבליס כתב על המשמר בנגב. בכתבותיו תיאר את ההתיישבות היהודית בנגב וביקר את יחס השלטונות לבדואים ואת ההחלטה שלא להניח מסילת רכבת לאילת. בשנת 1958 קיבל את פרס סוקולוב על רשימותיו בעל המשמר המתארות את חיי הנגב.
בסוף שנות ה-60 היה כתב על המשמר לענייני תעופה ופיתוח ובנוסף כתב כתבות בנושאי איכות הסביבה וארכאולוגיה. בשנת 1978 זכה בפרס צימרמן לאיכות הסביבה על כתבה עיתונאית מצטיינת בנושא.
לאחר מלחמת ששת הימים ביקר בחריפות את ברית המועצות על עמידתו לצד אויבי ישראל וטען שעל מפ"ם להתנתק מהגוש הקומוניסטי.
בשנת 1981 הוציא את הספר "ברזל מעבר למסך".
נפטר ב-22 בינואר 1991, והובא למנוחות בבית העלמין של יד מרדכי.
הערות שוליים

↑  ז. יואלי, מפ"ם עורכת רוויזיה, דבר, 13 ביולי 1967
↑  הוחל בהקמת העיר דימונה בנגב, על המשמר, 3 במאי 1954
↑  עשרות יישובים מנותקים עדיין, על המשמר, 5 בדצמבר 1963
↑  מסיבה לע. ריבליס - חתן פרס סוקולוב, על המשמר, 16 ביולי 1958
↑  עד מתי בדואי הנגב בנים חורגים למדינה, על המשמר, 28 באוקטובר 1955
כשהעסקים פורחים, על המשמר, 19 באוקטובר 1956
המדינה זה אני, על המשמר, 27 במרץ 1959
↑  ע. ריבליס, כתב "על המשמר" בנגב, בין מקבלי פרס סוקולוב, על המשמר, 29 באוגוסט 1958
↑  נתפסו 2 המתנקשים - הודו בשייכות לאירגון חבלה חדש, על המשמר, 28 בנובמבר 1969
↑  1.2 מיליארד קוב מים זרמו החורף לכנרת, על המשמר, 29 במאי 1969
↑  למשל: מי יצילנו מזוהמת הים, על המשמר, 16 בספטמבר 1969
↑  פרס איכות הסביבה לפרופ' קולט צרויה, מעריב, 5 ביוני 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277458405171  ISNI: 0000 0000 2745 0045  LCCN: n88194707  VIAF: 63106417   WorldCat (עם VIAF): 63106417
3 במאי

3 במאי הוא היום ה-123 בשנה (124 בשנה מעוברת), בשבוע ה-18 בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 242 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1481 – 3 רעידות אדמה קשות באי רודוס גובות את חייהם של כ-30,000 הרוגים
1715 – ליקוי החמה המלא על שם אדמונד היילי מתרחש
1791 – הפרלמנט הפולני מקבל את חוקת "ה-3 במאי", בכך הופכת למדינה האירופאית החוקתית הראשונה
1802 – וושינגטון די. סי. מקבלת מעמד של עיר
1808 – חיילי נפוליאון מוציאים להורג עשרות אזרחים ספרדים שנעצרו יום קודם לכן בקרבות במדריד; האירוע מונצח בציורו של גויה – שלושה במאי 1808.
1887 – רעידת אדמה במגניטודה 7.4 בסונורה, מקסיקו גורמת ל-42 הרוגים
1942 – מלחמת העולם השנייה – ארצות הברית מוציאה צו הקורא לכליאת תושביה ממוצא יפני
1945 – אלפי אסירי מחנות ריכוז נהרגים בהתקפה שגויה של חיל האוויר המלכותי על האונייה קאפ ארקונה ואוניות אחרות במפרץ ליבק בים הבלטי
1945 – השואה – גרמניה הנאצית מעבירה את השליטה על גטו טרזיינשטט לידי הצלב האדום
1947 – החוקה היפנית שאחרי מלחמת העולם השנייה נכנסת לתוקפה
1948 – מלחמת העצמאות: נפתח מבצע מטאטא
1952 – המטוס הראשון נוחת בקוטב הצפוני
1956 – אליפות העולם הראשונה בג'ודו נפתחת בטוקיו
1979 – מרגרט תאצ'ר נבחרת לראש ממשלת בריטניה
1989 – חייל צה"ל, רב-טוראי אילן סעדון, נחטף ונרצח על ידי אנשי חמאס
נולדו

1469 – ניקולו מקיאוולי, מדינאי ופילוסוף איטלקי בן פירנצה (נפטר ב-1527)
1678 – אמארו פרגו, פריבטיר וסוחר ספרדי (נפטר ב-1747)
1748 – עמנואל-ז'וזף סיאייס, איש כמורה ופוליטיקאי צרפתי (נפטר ב-1836)
1849 – ג'ייקוב ריס, רפורמטור חברתי, עיתונאי וצלם תיעודי אמריקאי-דני (נפטר ב-1914)
1849 – ברטה בנץ, חלוצת תעשיית הרכב, האדם הראשון שביצע נסיעה למרחק ארוך (106 ק"מ) ברכב ממונע (נפטרה ב-1944)
1898 – גולדה מאיר, ראש הממשלה הרביעית של מדינת ישראל (נפטרה ב-1978)
1906 – מאיר מרגלית, שחקן תיאטרון "האהל". מגדולי שחקני הבמה בארץ בתקופת היישוב ובימי המדינה (נפטר ב-1974)
1909 – שמואל שריג, ממקימי קיבוץ ניר דוד (תל עמל) וממובילי ענף הדגה בישראל (נפטר ב-2009)
1919 – פיט סיגר, זמר עם אמריקאי (נפטר ב-2014)
1919 – טראוטה לפרנץ, רופאה ואנתרופוסופית גרמנייה-אמריקאית (נפטרה ב-2023)
1921 – שוגר ריי רובינסון, מתאגרף אמריקאי (נפטר ב-1989)
1922 – פליקס קולמר, פיזיקאי יהודי-צ'כי (נפטר ב-2022)
1924 – יהודה עמיחי, משורר ישראלי, זוכה פרס ביאליק ופרס ישראל (נפטר ב-2000)
1924 – איזדור מנואל זינגר, מתמטיקאי יהודי אמריקאי, חתן פרס אבל (נפטר ב-2021)
1926 – ג'יימי מריט, נגן קונטרבס ג'אז אמריקאי (נפטר ב-2020)
1928 – נדב הלוי, פרופסור לכלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים (נפטר ב-2022)
1929 – אברהם מנדלר, מפקד אוגדה בסיני, נהרג כאשר טיל נגד טנקים פגע בנגמ"ש שלו, במהלך מלחמת יום הכיפורים (נהרג ב-1973)
1930 – שמעון גרינהויז, ניצול שואה ששימש כמנהל בית הספר עמל ב' בפתח תקווה (נפטר ב-2024)
1931 – דוד ברגמן, במאי ואיש תיאטרון ישראלי (נפטר ב-2018)
1931 – הירוקזו קנאזאווה, מאמן קראטה יפני בשיטת שוטוקאן (נפטר ב-2019)
1932 – מריה איטקינה, אתלטית יהודיה-סובייטית (נפטרה ב-2020)
1933 – ג'יימס בראון, זמר אמריקאי (נפטר ב-2006)
1933 – סטיבן ויינברג, פיזיקאי אמריקני, חתן פרס נובל לפיזיקה (נפטר ב-2021)
1934 – ז'ורז' מוסטקי, משורר, מלחין וזמר צרפתי (נפטר ב-2013)
1934 – פרנקי ואלי, זמר אמריקאי ממוצא איטלקי
1938 – גבריאל בן-שמחון, סופר ומחזאי ישראלי ופרופסור בחוג לקולנוע ולטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב (נפטר ב-2024)
1942 – ורה צ'סלבסקה, מתעמלת צ'כוסלובקית (נפטרה ב-2016)
1945 – אברהם סלקטר, שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ומדבב ישראלי
1953 – איציק קלה, זמר ישראלי
1953 – משה ויינקרנץ, מאמן כדורסל ישראלי
1955 – אביגדור ביחובסקי, שחמטאי ומאמן שחמט סובייטי-ישראלי
1961 – יעקב אילון, עיתונאי ומגיש חדשות ישראלי
1962 – דליה שימקו, שחקנית ובמאית תיאטרון ישראלית
1963 – לילך רחמני, מפיקת טלוויזיה, עורכת וצלמת
1964 – האשם ספי א-דין, איש דת שיעי לבנוני (נפטר ב-2024)
1978 – מירי מסיקה, זמרת ישראלית
1979 – דנה עדיני, מוזיקאית, תמלילנית, זמרת ושחקנית ישראלית
1983 – מרטון פולפ, כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת השוער (נפטר ב-2015)
1985 – אסקיאל לאבסי, כדורגלן ארגנטינאי
1986 – פופי דלווין, דוגמנית בריטית
1986 – פום קלמנטיף, שחקנית צרפתייה
1986 – מאי גולן, פעילה חברתית וחברת הכנסת מטעם הליכוד
1988 – בת-אל פאפורה, שדרנית רדיו ושחקנית ישראלית
1995 – אביה מלכה, מגישת רדיו וטלוויזיה, דוגמנית ושחקנית ישראלית
נפטרו

1481 – מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית (נולד ב-1432)
1616 – ויליאם שייקספיר, מחזאי ומשורר אנגלי (נולד ב-1564)
1704 – היינריך איגנץ ביבר, מלחין וכנר בוהמי-אוסטרי (נולד ב-1644)
1944 – יצחק קצנלסון, משורר בלארוסי יהודי, נרצח באושוויץ (נולד ב-1886)
1970 – מרדכי קמרט, לשונאי ומילונאי עברי ואיש חינוך ישראלי, שנודע כ"אבי האולפן" (נולד ב-1915)
1979 – אהרן אבדי, סופר וצייר ישראלי (נולד ב-1918)
1987 – דלידה, זמרת צרפתייה שהתאבדה (נולדה ב-1933)
1989 – כריסטין יורגנסן, שחקנית וזמרת אמריקאית; האישה הראשונה בארצות הברית שעברה ניתוח למעבר מגדרי (נולדה ב-1926)
1991 – יז'י קושינסקי, סופר פולני-אמריקאי יהודי, התאבד (נולד ב-1933)
2007 – וולטר שירה הבן, אסטרונאוט בתוכנית מרקורי, תוכנית ג'מיני ותוכנית אפולו (נולד ב-1923)
2009 – משה נצר, מפקד בפלמ"ח וראש מועצה אזורית זבולון (נולד ב-1922)
2014 – גארי בקר, כלכלן יהודי-אמריקאי (נולד ב-1930)
2015 – רוואז צ'חיידזה, במאי קולנוע, סופר ושחקן גאורגי (נולד ב-1926)
2019 – גורו שימורה, מתמטיקאי יפני ופרופסור באוניברסיטת פרינסטון (נולד ב-1930)
2020 – בתיה אורני, הנווטת הראשונה בחיל האוויר הישראלי (נולדה ב-1933)
2022 – ישראל לוין, מורה וחוקר ספרות עברית ושירת ימי הביניים, חתן פרס ישראל לחקר הספרות העברית (נולד ב-1924)
2022 – רחל שביט-בנטואיץ, ציירת ורשמת ישראלית (נולדה ב-1929)
2022 – נורמן מינטה, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1931)
2022 – טוני ברוקס, נהג מרוצים בריטי (נולד ב-1932)
2022 – סטניסלב שושקביץ', יו"ר הפרלמנט של בלארוס והנשיא בפועל בשנים 1994-1991 (נולד ב-1934)
חגים ואירועים החלים ביום זה

יום חופש העיתונות העולמי
פולין – יום החוקה
ברזיל – יום עץ הברזיל
2 במאי – 4 במאי
מאי
לוח אירועים שנתי
פוליטיקה של טורקמניסטן

המערכת הפוליטית בטורקמניסטן מתקיימת במשטר שמוגדר באופן פורמלי כרפובליקה נשיאותית, כאשר בראש המדינה עומד נשיא שהוא גם עומד בראש הרשות המבצעת (ממשלה). בפועל המדינה מוגדרת כרודנות כאשר לנשיא ואנשיו כוח מוחלט במערכת הפוליטית.
רוחנמה

הרוחנמה היא אידאולוגיה של הנשיא הראשון של טורקמניסטן ספרמורט ניאזוב המקובצת בספר בעל אותו שם. על פי ניאזוב, מטרת כתיבת הרוחנמה היא לבטא איך האומה הטורקמנית תרמה רבות למדעים, ספרות, ציוויליזציות ופיתוח העולם בכל אספקט של החיים". תוך העלאת תחושת ההשתייכות הלאומית, ניאזוב הכריז ברוחנמה כי העם הטרקמני הוא צאצא של אוע'וז חאן, לוחם עתיק אליו הממשלה הטורקמנית מתייחסת כאל האב המייסד של האומה הטורקמנית.
הרשות השופטת

מערכת המשפט בטורקמניסטן כוללת את בית המשפט העליון, 6 בתי משפט מחוזים כולל אחד בבירה אשגבאט, ו-61 בתי משפט אזוריים ועירוניים. על אף שהחוקה קוראת לקיומה של מערכת משפט עצמאית, בפועל היא כפופה למרותו של הנשיא שממנה את השופטים ללא פיקוח ובקרה מצד הרשות המחוקקת פרט לנשיא בית המשפט העליון. כמו כן הנשיא יכול להדיח את השופטים אף לפני סיום מועד כהונתם.
הערות שוליים

↑  Prospects for Constitutionalism in Post Communist Countries, p. 206-207
↑   Mehwish Hassan Sara. Changing Dynamics of Turmenistan's Political System, p. 162
מספר מרסן

מספרי מרסן, הנקראים על שם המתמטיקאי האב מרן מרסן, הם מספרים שהם חזקה של שתיים פחות 1, כלומר, בתבנית:  \ M_{n}=2^{n}-1. חמשת מספרי מרסן הטבעיים הראשונים הם 1, 3, 7, 15 ו-31.
בתצוגה בינארית, מספר מרסן הוא יחידה חוזרת המורכבת מ-n מופעים של הספרה 1. לדוגמה: המספר 31, השווה ל- \ 2^{5}-1, מוצג בבסיס בינארי כמספר 11111.
למספרי מרסן ראשוניים יש קשר הדוק למספרים משוכללים, שהם מספרים השווים לסכום מחלקיהם. מבחינה היסטורית, המחקר על מספרי מרסן בא מקשר זה: אוקלידס הראה במאה ה-4 לפנה"ס שאם  \ M_{n} הוא מספר מרסן ראשוני אז  {\frac {M_{n}(M_{n}+1)}{2}}=2^{n-1}(2^{n}-1) הוא מספר משוכלל. כעבור כאלפיים שנה, במאה ה-18, הראה אוילר שכל המספרים המשוכללים הזוגיים הם בתבנית זו. לא ידוע האם יש אינסוף מספרי מרסן ראשוניים. הפירוק  (2^{a}-1)\cdot (1+2^{a}+2^{2a}+2^{3a}+\dots +2^{(b-1)a})=2^{ab}-1 מראה ש- \ M_{n} יכול להיות ראשוני רק אם  \ n עצמו ראשוני, מה שמקל במידה ניכרת על חיפוש מספרי מרסן ראשוניים. אך ההפך אינו נכון:  \ M_{n} יכול להיות פריק כאשר  \ n ראשוני. לדוגמה,  \ 2^{11}-1=23\cdot 89.
נכון ל-2024 מספר מרסן הראשוני הגדול ביותר שהתגלה הוא מספר מרסן הראשוני ה-52,  \ 2^{136,279,841}-1. למספר זה 41,024,320 ספרות עשרוניות והוא התגלה על ידי מיזם GIMPS. הוא גם מספר מרסן הראשון שהתגלה בעזרת שימוש במעבד גרפי (GPU).
החיפוש אחר מספרי מרסן ראשוניים

קיימים אלגוריתמים מהירים למציאת מספרי מרסן ראשוניים (כמו מבחן לוקאס-להמר למספרי מרסן), וכתוצאה מכך המספרים הראשוניים הגדולים ביותר הידועים היום הם מספרי מרסן.
החל מסוף המאה ה-20 התפתח מאוד התחום של חישוב מבוזר קהילתי. מציאת מספר ראשוני גדול כרוכה בפעולות חישוביות רבות, אך ניתן לחלק את כלל המספרים לבדיקה בין משתמשים רבים כך שכל אחד בודק מספר אחר, ובדרך כלל יוקצה מספר זהה לשני בודקים שונים. בדרך זו גדלים הסיכויים למצוא מספרים אלה, אם כי בהחלט ייתכן שמספר גדול יותר יימצא לפני מספרים קטנים ממנו. למעשה, נכון ליוני 2021, נבדקו כל מספרי מרסן ברצף עד המספר  \ 2^{102,887,301}-1 לפחות פעם אחת.
המיזם שנטל על עצמו את ניהול המספרים, הקצאתם לבדיקה ובדיקת התוצאות החוזרות הוא GIMPS. גוף זה גם מכריז על מספרי מרסן ראשוניים חדשים שנתגלו, מעת לעת.
ב-23 באוגוסט 2008 התגלה מספר מרסן הראשוני ה-47,  \ 2^{43,112,609}-1. מספר זה, שהתגלה במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, הוא בן 12,978,189 ספרות עשרוניות. מספר זה הוכרז כמנצח הפרס בן $100,000 מטעם קרן החזית האלקטרונית.
ב-6 בספטמבר 2008 התגלה מספר מרסן הראשוני ה-45,  \ 2^{37,156,667}-1. למספר זה 11,185,272 ספרות עשרוניות והוא התגלה על ידי משתמש גרמני מעיר ליד קלן בגרמניה. זה היה מספר מרסן הראשוני הראשון שנתגלה באופן בלתי רציף מאז 1988.
ב-17 בספטמבר 2015 נשלחה ממחשבו של קורטיס קופר הודעה לשרת מיזם GIMPS על גילוי מספר מרסן הראשוני ה-49. אולם, בגלל באג תוכנתי, ההודעה לא התקבלה. כך נשאר מספר זה עלום עד עבודות התחזוקה השוטפות של השרת, כשלושה חודשים וחצי לאחר מכן. ב-7 בינואר 2016 הוכרז המספר באופן רשמי אך, תאריך הגילוי הקובע הוא היום בו נשלחה לראשונה (17 בספטמבר 2015) ההודעה לשרת. קביעה זו באה בעקבות המקרה שאירע ב-3 בנובמבר 1961. ביום זה קרא אלכסנדר הורביץ את תדפיס המחשב שלו מהסוף להתחלה (מאחר שזו הדרך שבה נערם. בדומה למדפסת המפיקה דו"ח מההתחלה לסוף כך שהדף הראשון של הדו"ח יימצא בתחתית הערמה) והבחין במספר מרסן הראשוני ה-20,  \ 2^{4,423}-1 מספר שניות לפני מספר מרסן הראשוני ה-19,  \ 2^{4,253}-1, אף על פי שהמספר הקטן התגלה מוקדם יותר. מכאן ש- \ 2^{4,253}-1 נחשב ל"מספר מרסן הראשוני שמעולם לא היה הגדול ביותר" כשהתגלה.
GIMPS העניקו $50,000 למחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, $25,000 מיועדים לצדקה ורוב שאר הכסף יועבר למגלים של ששת מספרי מרסן הראשוניים האחרונים.
למגלי המספר הראשוני הראשון שלו מאה מיליון ספרות ממתין פרס בן $150,000 מטעם קרן החזית האלקטרונית.
ראו גם

קבוע ארדש-בורוויין
מרסן (אסטרואיד)
פרנק נלסון קול
מספר פרמה
הערות שוליים

↑  Great Internet Mersenne Prime Search - PrimeNet, www.mersenne.org
↑  GIMPS Milestones Report, www.mersenne.org
↑  The Largest Known prime by Year: A Brief History, primes.utm.edu
↑  EFF Cooperative Computing Awards
↑  23 מיליון ספרות: אותר המספר הראשוני הכי גדול, באתר ynet, 10 בינואר 2018
דירה בפריז

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה של ישראל הורוביץ
 בימוי:  ישראל הורוביץ 
 הופק בידי:  רייצ'ל הורוביץ 
 תסריט:  ישראל הורוביץ 
 עריכה:  ג'ייקוב קריקופט
 שחקנים ראשיים:  קווין קליין מגי סמית קריסטין סקוט-תומאס
 מוזיקה:  מרק אורטון
 צילום:  מישל אמטייה 
 מדינה:  בריטניה בריטניה צרפת צרפת ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Cohen Media Group
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בספטמבר 2014
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, צרפתית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה 
 תקציב:  5 מיליון דולר
 הכנסות:  8.651 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   myoldlady
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דירה בפריז (באנגלית: My Old Lady) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה קומית משנת 2014 בכתיבה ובימוי של ישראל הורוביץ (אנ'), עם קווין קליין, מגי סמית וקריסטין סקוט-תומאס בתפקידים הראשיים.
התסריט של ישראל הורוביץ מבוסס על מחזה שלו באותו שם משנת 1996.
תקציר העלילה

מתיאס גולד (קווין קליין) הוא סופר אמריקאי גרוש ומרושש בן 57 מניו יורק. אביו הוריש לו דירה בפריז והוא טס לשם כדי למכור אותה.
הדירה היא בעלת שתי קומות וגינה גדולה במקום טוב בפריז אבל מסתבר לו שגרה שם קשישה בת 90 בשם מתילד ז'ראר (מגי סמית') ואביו רכש ממנה את הדירה בשיטה הקרויה "ויאז'ה" (אנ') שבה הקונה משלם בתחילה סכום נמוך מערך הדירה וא"כ משלם סכום חודשי עד שהמוכר נפטר (סוג של משכנתא שבה הלווה אינו בנק אלא המוכר עצמו). למתיאס הנדהם מסתבר כי לא רק שאינו יכול לרכוש את הדירה אלא עליו גם לשלם 2400 אירו לחודש למתילד.
מתילד מאפשרת למתיאס הנדהם לגור מספר ימים בדירה "שלו". באותה דירה גרה גם בתה של מתילד, קלואי (קריסטין סקוט-תומאס) שהיא רווקה בגילו של מתיאס ועובדת כמורה לאנגלית. היא מנהלת רומן עם אחד מתלמידיה פיליפ (סטפן דה גרוט) למרות שהוא נשוי ואב לילדים.
קלואי אינה סובלת את מתיאס אבל לאחר שהם מתחילים לשוחח ולגלות אחד לשנייה על הקשר בין מתילד לאביו של מתיאס הם משוחחים על ילדותם ומתקרבים אחד לשנייה. רופאת המשפחה (נעמי לבובסקי) מגלה למתיאס כי מצבה של מתילד תקין וכי אין לו קשר גנטי עם קלואי.
לבסוף מחליט מתיאס למכור את הדירה לסוכן הנדל"ן פרנסואה רוי (סטפן פריס) בשיטת "ויאז'ה" ולהישאר במקום ביחד עם קלואי ואמה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| קווין קליין | מתיאס גולד |  |
| מגי סמית | מתילד ז'ראר |  |
| קריסטין סקוט-תומאס | קלואי ז'ראר |  |
| סטפן פריס | פרנסואה רוי | סוכן נדל"ן |
| דומיניק פינון | מר לפבר | סוכן נדל"ן |
| סטפן דה גרוט | פיליפ |  |
| נעמי לבובסקי | ד"ר הורוביץ | רופאה |
הערות שוליים

1 2  אורי קליין, הרצפה העקומה של הסרט "דירה בפריז", באתר הארץ, 19 באפריל 2015
הורצ'טה

| --- | --- |

 מוצא:  ולנסיה, ספרד
 צבע:  לבן
 טעם:  אגוזי נמר
הוֹרְצָ'טָה (ספרדית) או אוֹרשָׁטָה (קטלאנית/ולנסית) הוא שמם של משקאות שונים על בסיס צמחי בעלי מרקם חלבי. לפעמים משקאות אלו מכילים גם חלב. בספרד, המשקה מופק מאגוזי נמר טחונים ומושרים. בחלקים מסוימים של אמריקה הלטינית, הבסיס הוא אורז לבן, זרעי ז'יקרו, גרעיני מלון או שומשום, יחד עם תבלינים שונים. להורצ'טה גרסאות חמות וקרות, והיא עשויה לשמש כתוסף טעם במשקאות אחרים, כגון קפה קר.
מקור המשקה בצפון אפריקה, וההערכה היא שבמהלך המאה ה-11 הוא התפשט לחצי האי האיברי. ישנם תיעודים מהמאה ה-13 של משקה דמוי-הורצ'טה שהוכן ליד ולנסיה, שם המשקה נפוץ גם בימינו.