stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שוג נייט
תחילת חייו

נייט נולד בקומפטון, קליפורניה. הכינוי שלו, שוג נייט, מקורו מכינוי הילדות שלו "Sugar Bear" (בתרגום חופשי: דוב סוכר). הוא למד בתיכון לינווד אשר נמצא בלינווד, קליפורניה; שם הוא היה כוכב פוטבול ואתלטיקה, סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1983. מ-1983 – 1985, הוא למד במכללת אל קמינו (El Camino College) במלגת פוטבול. ב-1985 הוא הועבר לאוניברסיטת נבדה, לאס וגאס; שם הוא שיחק שנתיים.
לאחר שסיים את המכללה, הוא לא נבחר על ידי קבוצת NFL. נייט התחיל להיות שחקן מחליף ב-NFLPA, ושיחק שני משחקים בשביל לוס אנג'לס ראמס. מאוחר יותר, הוא מצא עבודה כמקדם מכירות של הופעות ושומר ראש של ידוענים, כמו: בובי בראון.
נייט נעצר באוקטובר 1987, בגין אלימות במשפחה. הוא תקף את חברתו וחתך את שיערה ברחוב. בליל כל הקדושים 1987, נייט נעצר בלאס וגאס בגין גנבת רכב, החזקת נשק וניסיון לרצח. הוא ירה בגבר שלוש יריות וניסה לגנוב לו את הרכב. הוא הודה בהאשמות ונכלא למשך שנתיים.
שנתיים לאחר מכן, נייט ייסד את חברת ההקלטות הראשונה שלו. הרווח הגדול שלו בעסקי ההקלטות הגיע כאשר ונילה אייס (רוברט ואן וינקל) הסכים לחתום תמלוגים לנייט על הלהיט שלו "Ice Ice Baby", מכיוון שהשיר כלל חומרים שנכתבו על ידי לקוח של נייט, פלויד בראון. נייט ושומרי הראש שלו התעמתו מספר פעמים עם ונילה אייס, אך הם הגיעו לפשרה בבית המשפט.
נייט הקים חברה לייצוג אומנים והחתים אומני היפ הופ בולטים מהחוף המערבי כמו: .The D.O.C ודי ג'יי קוויק.
ב-1991, נולד לנייט בנו הראשון, Taj, שחי עם אימו באטלנטה. ב-1993, נולד בנו השני, אנדרו. לנייט יש גם בת מזמרת הרית'ם אנד בלוז Michel'le.
דת' רואו רקורדס

ד"ר דרה ו-The D.O.C.‎ רצו לעזוב את חברת ההקלטות Ruthless Records וד"ר דרה בפרט רצה לעזוב את ההרכב .N.W.A. נייט ואנשיו איימו על ג'רי הלר (מנהל.N.W.A) ועל Eazy-E עם צינורות עופרת אקדחים ומחבטי בייסבול כדי לגרום להם לשחרר את ד"ר דרה, .The D.O.C ו-Michel'le מחברת ההקלטות. הלר פנה לליגה להגנה יהודית שסיפקו לו הגנה על ידי יוצאי יחידת דובדבן. בסופו של דבר ד"ר דרה ו-.The D.O.C הקימו יחד עם נייט ב-1991 את חברת ההקלטות דת' רואו רקורדס. בתחילה נייט הגשים את שאיפותיו: הוא השיג חוזה הפצה עם אינטרסקופ רקורדס והאלבום הראשון של ד"ר דרה, The Chronic, זכה להצלחה כאשר נמכרו יותר מ-3 מיליון עותקים. נייט הצליח לקדם את הקריירה של בן טיפוחיו של דרה, סנופ דוג, כשהאלבום הראשון שלו הוכתר כאלבום פלטינה.
באותו הזמן, דת' רואו החלה בסכסוך עם לותר קמפבל מנהיג להקת 2 Live Crew. שנה לאחר מכן נייט פתח מועדון לילה בלאס וגאס בשם קלאב 662.
דת' רואו רקורדס > החתמת טופאק ואם סי האמר בחברה

נייט הסתכסך עם האמרגן מהחוף המזרחי שון קומבס (היה ידוע באותם ימים כפאף דאדי), הסכסוך החריף כאשר נייט העליב את הלייבל באד בוי רקורדס בטקס פרסי המקור באוגוסט 1995. באותה שנה הציע לטופאק שאקור לשחרר אותו בערבות (1.4 מיליון דולר) אם הוא יסכים לחתום בדת' רואו רקורדס. שאקור הסכים והצטרף ללייבל של שוג נייט. בספטמבר 1996, שוג נייט נאסר בעקבות הפרת תנאי השחרור שלו.
עם ההצלחה של אם סי האמר בשנת 1994 עם האלבום The Funky Headhunter (יחד עם דה דוג פאונד), האמר חתם בדת' רואו רקורדס ב-1995, יחד עם סנופ דוג וחברו הטוב טופאק. לאחר מותו של טופאק ב-1996, האמר עזב את דת' רואו רקורדס.
קריירת פוטבול

בשנים 1983 עד 1985, נייט למד ושיחק פוטבול במכללת אל קמינו. ב-1985 הוא עבר לאוניברסיטת נבאדה, שבלאס וגאס, ושיחק שם פוטבול במשך שנתיים. נייט יצא ללא חוזה לשחק בקבוצת ספורט מסוימת בדראפט ה-NFL 1987, אך לאחר זמן קצר הוזמן למחנה האימונים של לוס אנג'לס ראמס. לאחר מכן הוא הפך לשחקן מחליף במהלך ה-NFL Players Strike ב-1987, ושיחק שני משחקים עבור הראמס.
התפרקות חברת ההקלטות דת' רואו

בתחילת 1996 ד"ר דרה החליט לעזוב את דת' רואו רקורדס בעקבות תדמית "בריונית" של הלייבל ובעקבות מעשי הפשע הרבים של שוג נייט. חברת ההקלטות ספגה הפסד נוסף לאחר הרצח של טופאק שאקור בספטמבר 1996. ב-1997 סנופ דוג החליט גם לעזוב את הלייבל ללייבל של מאסטר פי, נו לימיט רקורדס.
ב-2006 נייט פשט את הרגל לאחר שחויב על ידי בית המשפט לשלם 107 מיליון דולר ללידיה האריס, בעקבות תביעתה של האריס שטענה שנייט חייב לה 50 אחוז מהרווחים של דת' רואו.
ביוני 2008 נייט מכר את דת' רואו רקורדס לחברת ההקלטות Global Music Group.
הערות שוליים

↑  שוג נייט נידון ל-28 שנה בכלא לאחר שדרס אדם למוות, באתר ynet, 4 באוקטובר 2018
↑  Lisa Respers France,Stella Chan, Suge Knight sentenced to 28 years in prison, CNN, ‏2018-10-04 (באנגלית)
↑  Justin Tinsley, Life before Death Row: The brief football career of Suge Knight, Andscape, ‏2017-09-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Tupac Shakur out on $1.4-million bail, Tampa Bay Times (באנגלית)
↑  Justin Sayles, The Triumph and Tragedy of Tupac’s ‘All Eyez on Me’, The Ringer, ‏2021-02-12 (באנגלית)
↑  C. C. McCandless, Tupac Shakur murder case: A timeline of events, https://www.fox5vegas.com, ‏2024-02-20 (באנגלית)
↑  Tim Kenneally, Suge Knight to Serve 28 Years Over 2015 Hit-and-Run Death, TheWrap, ‏2018-09-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Phyllis Coley @phyllis_coley, Third Strike: Suge Knight Sentenced To 28 Years In Prison For Voluntary Manslaughter, Spectacular Magazine, ‏2018-09-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Suge Knight warns Diddy his ‘life is in danger’ during prison call, FOX TV Digital Team, ‏2024-04-05 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3823 0793  LCCN: no00079332  MusicBrainz: 44501b7e-4ed7-4d5e-9686-aa78dc6c4b98  NKC: xx0203959  VIAF: 36466974   WorldCat (עם VIAF): 36466974
שהאדה

השַׁהַאדָה (בערבית: الشهادة, "אלשהאדה"; תרגום מילולי: "העדוּת") היא הכרזת האמונה האסלאמית. היא כוללת הצהרה בדבר בלעדיות (תַוְחִיד בערבית) האל (אללה בערבית) ושליחותו האלוהית של מוחמד. שינון השהאדה ואמירתה הוא אחד מחמשת עמודי האסלאם, שהם חמש מצוות היסוד המוטלות על כל מוסלמי. המוסלמי שומע את השהאדה מדי יום, בזמן הקריאה לתפילה ובזמן התפילה עצמה. השהאדה נהגית גם במעמדים מיוחדים בחיי המאמין: הגעתו לבגרות, התאסלמותו, ונפילתו למשכב. אדם ההוגה את השהאדה בקולו שלוש פעמים, מתוך כוונה כנה ובנוכחותם של שני עדים מוסלמים, נחשב כמי שהצטרף רשמית לקהילת המאמינים בדת האסלאם.
מקור

שני החלקים של השהאדה נמצאים בקוראן, אולם הם אינם נמצאים זה לצד זה כמו בנוסח של השהאדה. גרסאות שונות של המשפט החלו להופיע במטבעות ובמבנים בסוף המאה השביעית, דבר המרמז על כך שהנוסח לא אומץ כטקס דתי של אמונה עד תקופה זאת. בכיתוב על כיפת הסלע (תאריך 692 לספירה) בירושלים מופיע הנוסח ״אין אלוהים מלבד אללה; אין לו שותף איתו; מוחמד הוא שליחו של האל״. עוד וריאציה מופיעה במטבעות מהתקופה שלאחר שלטונו של עבד אל-מלכ, מהח'ליפות האומיית בצורה ״מוחמד הוא משרתו של האל ושליחו״. על אף שלא ברור מתי השהאדה נכנסה לשימוש נרחב בקרב מוסלמים, כן ברור שהמסר שהיא מבטאת היה חלק מהקוראן ומהדוקטרינה האסלאמית מהתקופות המוקדמות ביותר של האסלאם.
מילות השהאדה

בערבית, מילות השהאדה הן: اشهد ان لَا إِلٰهَ إِلَّا الله وان مُحَمَّدا رَسُولُ الله ; בתעתיק לעברית: אַשְהַדֻ אַן לַא אִלָהַ אִלַּא אללָּה וַאַן מֻחַמַּדַ(ן) רַסוּלֻ אללָּה. תרגומן: ”אני מעיד כי אין (לא) אלוהּ מלבד (אלא) אללה (האל), וכי מוחמד הוא שליח אללה”.
אין מצווה בקוראן לומר מילים אלו, הן אף לא מופיעות בקוראן יחד כמשפט שלם, אלא כל חלק בנפרד. כמו כן אין אינדיקציה מדויקת מנין קיבלה השהאדה את חשיבותה, כיצד נוצרה וכיצד חברו שני חלקיה. ישנה התייחסות בקוראן ל"מילה הטובה" אשר חלק מן הפרשנים גורסים כי היא מכוונת לשהאדה.
בקוראן ניתן למצוא פסוקים דומים אך לא זהים:
"אמור, ציוו עלי לעבוד אל אללה ולייחד לו את הדת וציוו עלי להיות הראשון במוסלמים"
"אללה החי ואין אלוה מבלעדיו"
"אמור הוא אלוהים אחד לא יילד ולא נולד"
כלומר, ישנם מרכיבים של השהאדה אך לא את הנוסח עצמו.
הקוראן אף לא מציין את השהאדה כמרכיב להתאסלמות, אבל כיום היא מאפשרת התאסלמות.
כמו כן, במכתבים אשר כתב מוחמד לשבטים השונים להפציר בהם לקבל את דת האסלאם, מצוינות המילים אשר על המתאסלם לומר.
על פי מוסלם, העובדה שהשהאדה מופיעה ראשונה מבין חמשת עמודי האסלאם מלמדת על חשיבותה, כי היא תנאי מוקדם ליתר המצוות, שכן הן אינן נחשבות אם לא אמרת את השהאדה.
על פי הפרשנים "המעשים הקיימים והטובים" הם השהאדה והתפילה, עליהם מקבלים את השכר הרב ביותר, וכל מי שמודה כי השהאדה אמת היא, מובטח לו מקום בגן עדן.
השהאדה היא עדות, שכן אף אחד אינו יכול להשתדל מול האל, אלא אדם המעיד על האמת, קרי אומר את השהאדה, כלומר מוסלמים, כך שרק למוסלמים יש גישה לאלוהים.
השהאדה במסורת נתפסת כחלק מן הדת הבראשיתית, היא מצוינת כבר בספר הראשון אשר נכתב טרם בריאת העולם, שם כתב אללה "אני אללה ואין אלוה מבלעדי".
היסטוריונים וחוקרים רבים משוכנעים כי המטרה המקורית של אמירת השהאדה הייתה לחדד לציבור המאמינים, כי מוחמד נחשב אחד האדם, בשר ודם, אשר רק הוטלה עליו המשימה לשמש כנביא ושליח האל, ואיננו בשום פנים ואופן אל בעצמו. זאת בניגוד לאמונה הנוצרית, הרואה בישו התגלמות של האלוהים עצמו (ע"ע השילוש הקדוש).
בשיעה נוסף חלק שלישי לשהאדה, המתייחס לעלי בן אבי טאלב: "وَعَلِيٌّ وَلِيُّ ٱللَّٰهِ", "עלי הוא ולי (מגן, משגיח) האל".
מילות השהאדה > הקישור לאברהם ולמשה

לאברהם, כאומר למשפחתו כי אין הוא מחויב לאלילים אשר הם עובדים, רק לאל אשר יצר אותו (בדומה לחלק הראשון של השהאדה).
ולמשה - נאמר כי משה בקש מן האל שילמד אותו תפילה מיוחדת בעלת סגולות מאגיות, אנטי-דמוניות והשהאדה היא מה שנתן לו אללה, כי תפילה זו היא עולם ומלואו ונחשבת ללחש בעל יכולות מיוחדות.
לפי מסורת נוספת, מוחמד לימד את עלי (בן דודו וממשיכו לפי סיעת השיעה) את השהאדה ואמר לו כי לחש זה טוב כנגד כל העוונות והחטאים.
מילות השהאדה > המוּאזין

המואזין (הכרוז) במסגד מזמין את המאמינים לתפילה בהשמיעו את המשפט הזה, ובעת התפילה אף המאמינים אומרים אותו.
המוסלמי אומר את העדות לפני מותו, והמתאסלם אומר משפט זה בטקס התאסלמותו ובכך מצהיר על אמונתו.
ראו גם

שהיד
בסמלה
קרדו (בנצרות)
קריאת שמע (המקבילה ביהדות)
הצטלבות (המקבילה בנצרות)
הערות שוליים

↑  James E. Lindsay, Daily Life in the Medieval Islamic World, Greenwood Publishing Group, 2005, ISBN 9780313322709
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538693205171  BnF: cb125336082 (data)  GND: 1262634814  LCCN: sh85107247  SELIBR: 239582  TDVİA: kelime-i-sehadet  VIAF: 174870528   WorldCat (עם VIAF): 174870528 
דגל ערב הסעודית עם חלוקת השהאדה למילים.
שירה וידויית

שירה וידויית (באנגלית: Confessional poetry או "Confessionalism") היא אסכולת שירה, שהתפתחה בארצות הברית בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, ונחשבת לעיתים כצורה של פוסטמודרניזם. נהוג לתאר זאת כשירה פרטית, או שירת ה"אני", המתמקדת ברגעים קיצוניים של החוויה האינדיבידואלית, של הנפש והטראומה האישית, כולל נושאים שנחשבו ועדיין נחשבים לעיתים לטאבו כמו מחלות נפש, מיניות והתאבדות, ביחס לנושאים חברתיים רחבים יותר.
מעורבותו של משורר הווידוי בחוויה האישית הוסברה על ידי מבקרי הספרות כמאמץ להתרחק מן המציאות החברתית המחרידה של המאה ה-20. אירועים כמו השואה, המלחמה הקרה, והאיום הקיומי שיצרה התפשטות הנשק הגרעיני, הפכו את הסוגיות הציבוריות למרתיעות הן עבור משוררי הווידוי והן עבור קוראיהם. משוררי הווידויי פעלו גם בניגוד לאידיאליזציה של חיי משפחה שהייתה מקובלת בשנות ה-50, על ידי חשיפת האומללות שבבתיהם שלהם.
אסכולת "השירה הווידויית" נקשרה במספר משוררים שהגדירו מחדש את השירה האמריקאית בשנות ה-50 וה-60, ביניהם רוברט לואל, סילביה פלאת', ג'ון ברימן, אן סקסטון, אלן גינסברג ו-וו.ד. סנודגראס.
"לימודי החיים" והופעת השירה הווידויית

בשנת 1959 השתמש מ.ל. רוזנטל לראשונה במונח "וידוי" בסקירת "לימודי החיים" של רוברט לואל שכותרתו "שירה כווידוי". רוזנטל הבחין בין הגישה הווידויית לבין מצבים אחרים של שירה לירית באופן בו נעשה שימוש בסודות אשר (על פי רוזנטל) חרגו "מעבר לגבולות המקובלים של רתיעה או מבוכה אישית". רוזנטל מציין כי בתפיסות קודמות כלפי הווידוי הייתה בדרך כלל "מסכה" שהסתירה את "פניו האמיתיות" של המשורר, וקובע כי "לואל מסיר את המסכה. הדובר שלו באופן חד משמעי הוא עצמו, וקשה שלא לחשוב על "לימודי החיים" כסדרה של סודות אישיים, מבישים למדי שאדם מחויב מפאת כבודו לא לחשוף". בסקירה של הספר "סקירת הקניון" (The Kenyon Review) כתב ג'ון תומפסון," לשירים אלה שאלת התקינות כבר אינה קיימת. הם כבר מימשו את הכיבוש: מה שהם זכו בו הוא הרחבה משמעותית של טריטוריית השירה."
עם זאת, היו מהלכים ברורים לעבר מצב ה"ווידוי" עוד לפני פרסום "לימודי החיים". שיר הווידוי הארוך של דלמור שוורץ "בראשית" פורסם בשנת 1943; וג'ון ברימן כתב רצף סונטות בשנת 1947 על רומן ניאוף שהיה לו עם אישה בשם כריס בזמן שהיה נשוי לאשתו הראשונה, איילין (עם זאת, מכיוון שפרסום הסונטות היה מגלה את הרומן לאשתו, ברימן לא פרסם את מלוא הרצף, שכותרתו "הסונטות של ברימן", עד 1967, לאחר שהתגרש מאשתו הראשונה). מחט הלב של סנודגרס", בו הוא כותב על תולדת גירושיו, הקדים אף הוא את "לימודי חיים".
"לימודי החיים" היו בכל זאת הספר הראשון בסגנון הווידוי שמשך את תשומת ליבו של הציבור הקורא והראשון שסווג תחת האפיון "וידוי". רב "הווידויים" הבולטים היו השירים בחלק האחרון של "לימודי החיים" בו לואל רומז על מאבקיו עם מחלות נפש ואשפוזו בבית החולים לחולי נפש מק'לין במסצ'וסטס. סילביה פלאת' העירה על השפעתם של שירים מסוג זה מלימודי "החיים" בראיון בו הצהירה, "התרגשתי מאוד ממה שאני מרגישה שזו פריצת דרך חדשה שהגיעה עם, נניח, "לימודי החיים" של רוברט לואל. זו פריצת דרך אינטנסיבית אל תוך חוויה רגשית מאוד ואישית מאוד, שלדעתי הייתה טאבו בחלקה. שיריו של רוברט לואל על התנסותו בבית חולים לחולי נפש, למשל, עניינו אותי מאוד." עם זאת, א. אלווארז סבר כי כמה מהשירים "בלימודי החיים" מאכזבים, "כי נראה שהם עוסקים באופן כפייתי בתהליכי הפסיכואנליזה יותר מאשר בשירה" ואילו באופן ההפוך, מייקל הופמן ראה פיחות בכשרון המילולי של יצירתו של לואל מעצם הדגש על "כיצד אכנה את המילה המתחילה באות "ו" 'כלומר - וידוי".
בשיעור שירה שלימד באוניברסיטת בוסטון בסוף שנות ה-50, לואל המשיך לעורר נושאי וידוי ביצירתם של כמה משוררים אמריקאים בולטים. בשנת 1955 ביקש לואל מישרה באוניברסיטה בחלקה על בסיס הצעותיו של הפסיכיאטר שלו, אשר יעץ לו לקבוע שגרה בחייו כדי לסייע במיתון השפעות ההפרעה הדו-קוטבית ממנה סבל. כיתתו של לואל סחפה אליה מספר משוררות מוכשרות, בהן אן סקסטון וסילביה פלאת'. סקסטון הצטרפה לשיעור בשנת 1958, ועבודתה עם לואל הוכיחה את עצמה מרכזית בבניית קולה הפואטי. בשנת 1958, סילביה פלאת' תצטרף גם היא לקורס של לואל. לאחר שנחשפה לנושאים האישיים בשיריהם של לואל וסקסטון, נשאבה פלאת' בעצמה לנושאים הווידויים והחלה לכלול אותם ביצירתה שלה.
התפתחויות נוספות

טקסטים מרכזיים אחרים של אסכולת השירה "הווידוית" האמריקנית כוללים את "אריאל" של סילביה פלאת', "את שירי החלום" של ג'ון ברימן ואת שיריו של סקסטון "עד בדלאם וחלק מהדרך חזרה", אם כי ברימן עצמו דחה את התווית 'בזעם ובוז': "המילה לא אומרת דבר. אני מבין את משמעות הווידוי כמקום שאליו אתה הולך ומדבר עם כומר. באופן אישי לא הייתי בווידוי מאז שהייתי בין שנים-עשר."
דמות משמעותית נוספת, אם כי באופן חולף, הייתה המסאית והמשוררת הפמיניסטית אדריאן ריץ'. אחת המשוררות הבולטות של אסכולת "הווידוי" שבחרה בגישה זו במודע הייתה שרון אולדס שהופיעה בשנות השמונים, והתמקדה בתכנים מיניים שנחשבו טאבו שהושפעו מעבודתו של גינסברג .
תגובה

בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, התקוממו כמה סופרים כנגד אסכולת הווידוי בשירה האמריקאית, וטענו שהיא הייתה עסוקה בעצמה מדי. כך למשל, רוברט בליי, אחד המשוררים הבולטים של אסכולת "הדימוי העמוק" ("Deep Image"), שהייתה מסוגננת והרואית בנימתה, היה ביקורתי מאוד כלפי מה שהוא תפס כנטיות הסוליפסיסטיות של משוררי הווידוי. הוא התייחס לסלידה האסתטית הזו כאשר שיבח את המשורר הספרדי אנטוניו מצ'אדו על "הדגשת סבלם של אחרים ולא את סבלו שלו". עם זאת, סופרים ומשוררים רבים אחרים בתקופה זו, כמו שרון אולדס, מארי האו ופרנץ רייט, הושפעו מאוד מהתקדים שקבעה השירה הווידויית בעיסוק שלה בנושאי החוויה האוטוביוגרפית של טאבו, של הנפש והעצמי, של חשיפת חוויות ילדות וטראומות למבוגרים.
ברוח טענה דומה של עיסוק עצמי, ביוגרפים של משוררי הווידוי הבחינו באמביציה משותפת בקרב סופרים אלה להתפרסם. במקביל להתפשטות התרבות הפופולרית בשנות ה-50, הווידוי הציע לקוראים מבט מפורט על הפרסונה של הסופר, מה שהפך את המשוררים הללו ל"כוכבים" ולא ליוצרים פרטיים. לנוכח תשומת הלב הציבורית שזכו משוררי הווידוי והרצון המוצהר שלהם להכרה כזו, שירה וידויית מסווגת על ידי חלקם כהיבט של תרבות הסלבריטאים.
התנועה הפואטית של הפורמליזם החדש, שחזרה לחרוז ולמשקל, נבעה גם מהמתקפה נגד המבנה החופשי שהפך לפופולרי בשירה הווידויית. תנועת שירה נוספת שהתגבשה, בחלקה, כתגובה לשירה הווידויית כללה את משוררי השפה.
לקריאה נוספת

ז'קלין רוז, הרדיפה אחר סילביה פלאת, הוצאת ויראגו, 1991. ISBN 978-1-85381-307-8
מ. ל. רוזנתל, המשוררים המודרניים: מבוא ביקורתי, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1960. ISBN 0-19-500718-2
מ. ל. רוזנתל, חיינו בשירה: מאמרים וביקורות נבחרות, ספרי פרסאה, 1991. ISBN 0-89255-149-6
מירנדה שרווין, כתיבה "וידויית" ודמיונם הספרותי של המאה העשרים, פלגרייב מקמילן, 2011. ISBN 978-0-230-21956-4
Ian Ousby, Cambridge Paperback Guide to Literature in English, Cambridge University Press, 1996 (הספר בקטלוג ULI)
Adam Kirsch, The Wounded Surgeon: Confession and Transformation in Six American Poets, W.W. Norton, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
Adam Beardsworth, Confessional Poetry in the Cold War: the Poetics of Doublespeak, Palgrave Macmillan, 2022 (הספר בקטלוג ULI)
Hannah Baker Saltmarsh, Male Poets and the Agon of the Mother: Contexts in Confessional and Postconfessional Poetry, University of South Carolina Press, 2019 (הספר בקטלוג ULI)
Rita Horvath, "Never Asking Why Build, Only Asking Which Tools": Confessional Poetry and the Construction of the Self, Akademiai Kiado, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
Claudia Holler, Martin Klepper (eds.), Rethinking Narrative Identity: Person and Perspective, John Benjamins Pub., 2013 (הספר בקטלוג ULI)
קורפיקלאני

| --- | --- |

 מקום הקמה:  לאהטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 סוגה:  humppa, פולק מטאל 
 חברת תקליטים:  ניוקליר בלאסט, נאפלם רקורדס 
 www.korpiklaani.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Jonne Järvelä Jarkko Aaltonen Sami Perttula Matti Johansson Tuomas Rounakari Kalle Savijärvi Juho Kauppinen Samuli Mikkonen Jaakko Lemmetty 
 
קורפיקלאני (בפינית: Korpiklaani, בעברית: שבט היער) היא להקת פולק מטאל מפינלנד. הלהקה צמחה והתפתחה מהלהקה הקודמת של הסולן יונה יורוולה (Jonne Järvelä) – שאמאן. בעוד ששאמאן הקליטו שירים בשפה החצי־עתיקה סאמי, קורפיקלאאני משלבים גם טקסטים באנגלית.
בשונה מלהקות פולק־מטאל אחרות, קורפיקלאאני מוסיפה את המטאל לשירי העם הפינים, ולא ההפך - מוזיקת מטאל עם השפעות פולקלוריות. הלהקה משתמשת מלבד הגיטרה, הבאס והתופים גם באקורדיון, חלילים, כינור וכלים נוספים.
חברי הלהקה

יונה – (Jonne Järvelä) שירה וגיטרות
היטאואינן (Hittavainen) - כינור, חלילים
מאטסון – (Matti "Matson" Johansson) תופים (מ-2003)
קיין – (Kalle "Cane" Savijärvi) גיטרות
סמי – (Sami Perttula) אקורדיון
יארקו - (Jarkko Aaltonen) באס
חברי הלהקה > חברי להקה לשעבר

עלי (Ali) - כלי הקשה ב-Spirit of the Forest וב-Voice of the Wilderness
הונקה (Honka) – גיטרות ב-Spirit of the Forest וב-Voice of the Wilderness
קורפיקלאאני בישראל

הלהקה הופיעה בישראל ב-16/10/2009 במועדון הבארבי בעיר תל אביב. כל הכרטיסים נמכרו.
למעשה, הופעתם של קורפיקלאני בישראל הייתה הופעת הפולק מטאל הראשונה מחו"ל בהיסטוריה של ישראל.
הלהקה הופיעה פעם נוספת בארץ ב-9/11/2013 במסגרת פסטיבל Folkfest במועדון הרידינג 3 בתל אביב.
דיסקוגרפיה > Spirit of the Forest

Spirit of the Forest ("נשמת היער" בתרגום חופשי) שוחרר ב-10 בנובמבר 2003 והוא האלבום הראשון של הלהקה.
Wooden Pints (3:42)
Before the Morning Sun (4:24)
God of Wind (3:14)
With trees (8:06)
Pellonpekko 3:35)
You Look Into My Eyes (2:14)
Hullunhumppa (1:29)
Man Can Go Even Through the Grey Stone (2:22)
Pixies Dance (2:19)
Juokse Sinä Humma (Keep on Running you my Horse) (1:11)
Crows Bring the Spring (5:25)
Hengettömiltä hengiltä (From the Dead People's Spirit) (0:34)
Shaman Drum (4:57)
Mother Earth (4:35)
זמן כולל: 48:07 דקות
דיסקוגרפיה > Voice of the Wilderness

הדיסק השני של הלהקה, Voice of the Wilderness ("קולה של השממה" בתרגום חופשי), יצא שנתיים לאחר מכן, ב-24 בינואר 2005
Cottages & Saunas (3:16)
Journey Man (2:33)
Fields in Flames (3:52)
Pine Woods (4:25)
Spirit of the Forest (4:26)
Native Land (4:32)
Hunting Song (3:02)
Ryyppäjäiset (3:03)
Beer Beer (2:59)
Old Tale (5:39)
Kädet siipinä (3:12)
זמן כולל: 40:59
דיסקוגרפיה > Tales Along This Road

הדיסק השלישי של הלהקה Tales Along This Road יצא ב-21 באפריל 2006.
(3:35) Happy Little Boozer
(3:44) Väkirauta (Magic sword)
(3:27) Midsummer Night
(5:25) Tuli Kokko
(3:05) Spring Dance
(4:12) Under The Sun
(4:39) Korpiklaani
(5:20) Rise
(4:23) Kirki
(4:39) Hide Your Richess
קיימת גם מהדורה מוגבלת של האלבום שכוללת את השיר Free like an eagle.
דיסקוגרפיה > Tervaskanto

הדיסק הרביעי של הלהקה Tervaskanto יצא ב-26 ביוני 2007.
"Let's Drink" – 2:44
"Tervaskanto" (Resinous Stump) – 3:55
"Viima" (Icy Wind) – 3:34
"Veriset Äpärät" (Bloody Bastards Children) – 4:28
"Running with Wolves" – 3:53
"Liekkiön Isku" (The Strike of Liekkiö) – 2:56
"Palovana" (Inner Fire) – 5:05
"Karhunkaatolaulu" (Bear Hunt Song) – 2:53
"Misty Fields" – 3:25
"Vesilahden Veräjillä" (At the Gates of Vesilahti) – 6:59
"Nordic Feast" – 2:47
דיסקוגרפיה > Korven Kuningas

אלבומה החמישי של הלהקה Korven Kuningas ("מלך היער" בתרגום חופשי) יצא ב-21 במרץ 2008
"Tapporauta" ("Killing Iron") - 4:12
"Metsämies" ("Forest Man") - 3:00
"Keep on Galloping" - 4:09
"Northern Fall" - 3:04
"Shall We Take a Turn" - 3:27
"Paljon On Koskessa Kiviä" ("The Rapid Has Many Rocks") - 3:44
"Ali Jäisten Vetten" ("Under the Icy Waters") - 4:08
"Gods on Fire" - 3:48
"Kipakka" (Japanese bonus track)
"Kantaiso" ("Ancestor") - 4:08
"Kipumylly" ("Mill of Pain") - 3:50
"Suden Joiku" ("Yoik of the Wolf") - 4:22
"Runamoine" - 4:03
"Syntykoski Syömmehessäin" ("Rapid of Birth From My Heart") - 3:05
"Korven Kuningas" ("King of the Woods") - 21:56
"Nuolet Nomalan" ("Rabbit Arrows") (Digipack bonus track) - 3:56
דיסקוגרפיה > Karkelo

אלבומה השישי של הלהקה Karkelo ("מסיבה" בתרגום חופשי) ייצא ב-26 ביוני 2009
"Vodka" - 3:01
"Erämaan Ärjyt" - 2:57
"Isku Pitkästä Ilosta" - 4:11
"Mettänpeiton Valtiaalle" - 6:42
"Juodaan Viinaa" (Hector cover) - 3:15
"Uniaika" - 4:23
"Kultanainen" - 6:17
"Bring Us Pints of Beer" - 2:49
"Huppiaan Aarre" - 5:13
"Könnin Kuokkamies" (digipack bonus track) - 3:05
"Vesaisen Sota" - 3:41
"Sulasilmä" - 5:38
"Kohmelo" - 3:29
דיסקוגרפיה > Ukon Wacka

אלבומה השביעי של הלהקה Ukon Wacka (משתה לאל הפיני "אוקו" בתרגום חופשי) יצא ב-4 בפברואר 2011.
1. "Louhen Yhdeksäs Poika" - 3:23
2. "Päät Pois Tai Hirteen" - 3:14 (Peer Günt "Bad Boys Are Here" cover)
3. "Tuoppi Oltta" - 3:34
4. "Lonkkaluut" - 5:39
5. "Tequila" - 2:42
6. "Ukon Wacka" - 5:08 (vocals - Tuomari Nurmio)
7. "Korvesta Liha" - 4:31
8. "Koivu Ja Tähti" - 4:17
9. "Vaarinpolkka" - 2:19
10. "Surma" - 6:20
11. "Iron Fist"- 2:52
דיסקוגרפיה > Manala

אלבומה השמיני של הלהקה Manala יצא ב-3 אוגוסט 2012.
Kunnia - 3:26
Tuonelan Tuvilla - 3:11
Rauta - 3:07
Ruumiinmultaa - 3:38
Petoelaimen Kuola - 3:16
Synkka - 5:26
Ievan Polka (cover) - 3:09
Husky Sledge - 1:50
Dolorous - 3:06
Uni - 3:50
Metsalle - 5:36
Sumussa Hamaran Aamun - 6:20
דיסקוגרפיה > Noita

אלבומה התשיעי של הלהקה Noita יצא ב-5 במאי 2015.
Viinamaen Mies - 2:58
Pilli On Pajusta Tehty - 2:42
Lempo - 5:35
Shati - 3:28
Luontoni - 3:01
Mina Nain Vedessa Neidon - 6:08
Jouni Jouni - 4:51
Kylasta Kevainen Kehto - 4:41
Ammanhauta - 5:17
Sen Verran Minakin Noita - 6:37
Antaja - 5:13
להקות דומות

פינטרול
סקיקלאד
Korpiklaani - Spirit of the Forest
Korpiklaani - Voice of the Wilderness