stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לורד סות'
קורותיו של לורד סות' > החורבן הגדול

כעבור מספר חודשים החל לורד סות' לבגוד באשתו עם איזולדה. אפילו כאשר אשתו, קורין, הרתה הודות לאמצעי קסם, סות' המשיך ברומן. סיבוכים החלו כאשר איזולדה נכנסה להיריון רק חודש לפני לידת בנם של סות' וקורין. כאשר נולד בנו, הוא עוות בשל הקסם. לורד סות' האשים את קורין במראהו של בנו, והרג את שניהם, תוך שהוא טוען כי היא הלכה לעולמה בזמן הלידה. לאחר תקופת אבל שנמשכה חצי שנה, הוא נישא לאיזולדה בסוף שנת 2 לפנה"ח. איזולדה ילדה תינוק אשר נקרא על שם סב סבו של סות', פֶּרַאדוּר סות'.
חודש לאחר מכן, סות' נקרא לפלאנתאס על ידי מועצת הצדק העליונה, שם בהרכב של אבירים הואשם לורד סות' בהריגת אשתו הראשונה. הוא נמצא אשם וגזר דינו היה הוצאה להורג. קבוצה של אביריו הנאמנים הצילה אותו מהגרדום והללו נמלטו לטירת דארגארד. הסולאמנים לא ששו להתקיף את הטירה המבוצרת והיגלו את סות' לארץ ליל. סות' הפך מדוכא בשל מצבו ואשתו החלה מתפללת לאלה מישאקאל כדי שתציל את בעלה. האלה הורתה לה לבקש מסות' לרכוב לעבר איסטר כדי למנוע מן המלך הכוהן לקרוא תיגר על האלים, דבר שיביא על הארץ את חורבנה. הובטח לו, כי אם ייהרג בעת הניסיון לעצור את המלך הכוהן, פלאדין ומישאקאל יקימוהו לתחייה כדי להבטיח את הצלחת משימתו. כך, למרות שייהרג בסופו של דבר, הוא ימות בשלווה, כאשר כבודו מושב לו.
לאחר שהירהר במסר האלוהי שניתן לו, סות' הסכים לצאת למסע. יחד עם שלושה מן האבירים הנאמנים לו ביותר, וּוֶרְסְטֶן קֶרְן, קַרָאדוֹק וקוֹלְם פַארוֹלְד אשר ישמשו לו מלווים, סות' רכב לעבר איסטר לעצור את המלך הכוהן. אולם, בדרכו נתקל באותה משלחת של עלמות אלפיות, אשר נהגו לנסוע במחיצת איזולדה. העלמות (אשר היו למעשה רוחות) שנשלחו על ידי מלכת האופל סיפרו לו כי איזולדה לא הייתה נאמנה לו וכי הילד שנולד להם אינו שלו. בזעמו, "הרג" סות' את האלפיות והסתובב על עקביו לעבר טירת דארגארד במטרה אחת - רצח. כאשר הגיע לטירתו, מצא סות' את איזולדה אוחזת בתינוקם שאך נולד והתעמת עימה על השקרים שנלחשו באוזנו. בעודם מתווכחים באולם המבואה, החורבן הגדול, אותו היה אמור סות' למנוע הכה בקרין, וגרם לנברשת התקרה שעמדה מעל איזולדה ופרודאר לקרוס עליהם ולמחוץ אותם למוות. בעודה גוססת מתחת לנברשת, ניסתה אשתו למסור את בנם לידי סות' כדי שיצילו, אולם האביר, בגאוותו, סירב. ברגעיה האחרונים, קיללה איזולדה את סות' קללה נוראית בכך ש"יחיה תקופות חיים עבור כל חיי אדם שנספו בחורבן".
לורד סות' נספה מן הלהבות שאחזו במבצרו, אולם הקללה שהטילה עליו איזולדה נשמעה באוזני האלים, וכאשר סות' התעורר, הוא מצא כי בשרו נשרף ועורו התקלף ממנו. עד מהרה כל שנשאר הוא שלד עטוי שריון מפוייח, עם עיניים שבערו בלהבה כתומה. אביריו הנאמנים, אף הם נספו בחורבן, אך בדומה לסות', אבירי סולאמניה הללו לא מתו. הם נידונו לשרת את סות' כשלדים לוחמים. שלוש עלמות האלפים שהסיתו את סות' חזרו כבאנשי כדי להזכיר לו ערב אחר ערב את ההרס והחורבן שנגרמו בשל מעשיו.
קורותיו של לורד סות' > מלחמת הרומח

מאות שנים לאחר מכן, טאקיזיס פתחה במלחמת הרומח כדי לכבוש את קרין והייתה צריכה את עזרתו של לורד סות' עבור צבאה. לורד סות' הודיע לה כי יסכים לשרת את שר הדרקונים (תואר, אשר היה שייך למנהיגי צבאות הדרקונים של טאקיזיס) אשר ישהה לילה בטירתו. רק שרת הדרקונים הכחולה, קיטיארה, קיבלה את האתגר ואכן שרדה את הלילה המחריד בטירתו. בתמורה, הוא נשבע לה אמונים, והוכיח במהירות את ערכו. נוכחותו מנעה את הוצאתה להורג של קיטיארה בידי אריאקס, הוא עזר לה בעת שביהּ של לאורנה, המצביאה הזהובה של צבאות הטוב. הוא עשה זאת תמורת קבלת נשמתה של לאורנה, לאחר שזו תוצא להורג בזמן ההכרזה על ניצחון צבאות הזדון במקדשה האפל של מלכת האופל. לאורנה הזכירה לו את מראהּ של אשתו השנייה, איזולדה, ועל כן חמד את לאורנה לעצמו. אולם כאשר קרס המקדש, הצליחו לאורנה ותניס חצי-אלף להימלט מזרועותיו. בתחילה לעג סות' לקיטיארה על שאיפשרה לתניס (שהיה מאהבהּ של קיטיארה) ולאורנה להימלט, אולם היא הבטיחה לסות' כי כך יזכרו אותה תניס ולאורנה תמיד בשל מחווה זו, אשר תעיב על שניהם לתמיד. סות' קיבל זאת, ולאחר מכן, עזר סות' לקיטיארה לחסל את יריביה ולהשתלט על צבאות הדרקונים, ולהגיש לה את כתר העוצמה ואת השליטה הבלעדית על צבאות הדרקונים.
קורותיו של לורד סות' > מלחמת הגבירה הכחולה

לפני פרוץ המלחמה, סייע סות' לקיטיארה בניסיון ההתנקשות בחייה של קריסניה כדי למנוע מרייסטלין מאז'ר לקרוא תיגר על טאקיזיס ולהפוך לאל, אולם, למרות שסות' כישף אותה בכישוף מוות, קריסניה ניצלה בזכות פלאדין שגרם לה להיכנס לתרדמת ולקח את נשמתה מגופה. סות' לא היה מודע לכך, ודיווח לקיטיארה כי משימתו צלחה.
בשבועות לאחר מכן, סות' זימן את לוחמי השלד והרוחות שלו לסייע לקיטיארה במצור שהטילה על פלאנתאס על מנת להפריע לרייסטלין בתוכניותיו. לסות' היו מניעים אישיים לכך - הוא פיתח אובססיה לקיטיארה והחליט כי הוא רוצה אותה כבת לווייתו לנצח. סות' וכוחותיו נכנסו לעיר וטבחו את מי שנתקלו בו. כשהגיע אל צריח הכישוף הנעלה, מצא אותה גוססת מפגיעת פגיונו של דאלאמר האפל, ותבע את גופה לעצמו. ברגע זה, הוא וצבאו נסוגו מפלאנתאס, דבר שסלל את הדרך לתבוסות כוחותיה של קיטיארה. אולם, בשל בגידתו של אחד ממשרתיו, קראדוק, נמנעה ממנו נשמתה של קיטיארה.
קורותיו של לורד סות' > רייבנלופט

ערפילי רייבנלופט תלשו את סות' וקראדוק מקרין בעודם נלחמים זה בזה. נשמתו הובאה אל תחומי ממלכת בארוביה. סות' תר אחר סטראד פון זרוביץ', שליט הממלכה, כדי שיעזור לו למצוא דרך לשוב לקרין. סטראד ניסה להשתמש בסות', דבר שעלה לו בחייו של דרקון אדום אשר היה אחד משומרי טירתו. לאחר שעבר תלאות רבות עם מַגְדָה, נערה משבט הויסטני וגירית-אדם (בדומה למזדאב, מדובר באדם המשנה צורתו לגירית) בשם עַזְרָאֵל דַאק, סות' גילה כי סטראד מחביא את קראדוק ממנו. סות' התקיף את סטראד ללא הרף, ובסופו של דבר נאלץ סטראד לשחרר את קראדוק לחסדי סות' כדי לשמור על ממלכתו. סות' רדף אחר קראדוק עד תחומי הערפילים, שם נמלט ממנו משרתו לשעבר.
לסות' ניתנה הזדמנות לכפרה ולחיות בממלכה בו הוא בן אנוש ומשימתו מאת אלי קרין צלחה, אך הוא חשב כי מהתלים בו והוא נידון להגיע אל ממלכת סית'יקוס ("ארץ הרוחות" בלשון האלפים) כפיצוי מאת הערפילים על שמנעו ממנו את נקמתו בקראדוק. טירתו החדשה, מבצר נֶדְרַאגַארְד (בסולאמנית, "זו אינה דארגארד)", אשר הייתה חיקוי נלעג לטירת דארגארד בקרין אשר שינתה תמידית את צורתה, כדי שסות' לא יוכל לשמור על סדר צבאי מבצעי לו היה רגיל. תקופת שהותו בסיתיקוס לא שינתה את אישיותו אף לא במעט. הוא מצא את עצמו עובר לממלכות צללים, אשר הכילו חלק מעברו. הוא סירב להכיר בחטאי העבר ולא היה מוכן לסבול את קללתו - דבר שבסופו של דבר, גרם לשחרורו מערפילי רייבנלופט וחזרתו לקרין.
קורותיו של לורד סות' > החזרה לקרין

סות' מוזכר בקרין שנית, בזמן מלחמת הנשמות. מינה, נבחרתה של האלה האחת, ניסתה לגייס את לורד סות' לצבאותיה של מלכתה. אולם, סות' בילה זמן רב כלוא בטירתו (דבר שנגרם על ידי מלכת האופל), ובזמן זה הרהר רבות בחטאיו ועל העוול שגרם לעולם, לאשתו ולבנו. הוא סירב להזמנתה של טאקיזיס, והיא כתגמול, השיבה לו את חייו כבן תמותה. בעשותה זאת, וביהירותה, העניקה לסות' ברכה אחת אחרונה. היא השמידה את מצודתו כשהוא נמצא בתוכה, והוא קרס תחת השברים. כבודו של האביר הגוסס הושב לו, וברגעיו האחרונים נשבע לחפש את אשתו ובנו ב"עולם הבא" ובחיפוש זה תבוא לו כפרתו.
מראה > בן אנוש

בחייו, לורד סות' היה גבר בנוי לתלפיות, בעל לסת מרובעת, גבות בולטות מעט ועצמות לחיים גבוהות. עיניו בעלות גוון אפור-פלדה ושיער שחור סמיך המקבל אופי תלתלי ביורדו לכתפיים. בהיותו אביר סולאמני, הוא טיפח שפם ארוך טיפוסי.
מראה > אביר מוות

קומתו של סות' היא כמעט שני מטרים. הוא לבוש שריון לוחות סולאמני, שעליו ניתן לראות את סמל מסדר הוורד, אשר כמש והתעוות והפך לסמלו - הורד השחור. גלימה סגולה ארוכה תלויה על כתפיו ומגיעה כמעט עד ברכיו. ציצית של שיער שחור קשורה לקסדתו, אותה הוא חובש תמיד. הוא אוחז בחרב שחורה הנמצאת בנדן שעל ירכו.
גוף השד של סות' הוא שקוף וניתן לראות רק זוג נקודות להבה אדומות כדם מרצדות מבין חריצי הראייה של קסדתו. קולו נשמע כהד ממעמקי מאורה חסרת-תחתית. בקרבתו ניתן לחוש בהילה של כפור זדונית שלא מן העולם אשר מצליחה אף להמיט אימה על קנדרים.
כוחות

סות' הוא יריב עוצמתי ומסוכן ולא ידוע על דרך בה ניתן להשמידו. באגדות רומח הדרקון נאמר כי יבוא יום בו קדושי הכוהנים של פלדין יאמרו מילות עוצמה מסוימות נגד סות' שיכחידו אותו, אך אין תיעוד שמישהו אכן יודע כיצד יש לבצע את הטקס הזה.
גם ללא קסמים סות' הוא סייף מיומן מאוד בעל מאות שנות ניסיון בסייף כאשר עוד בחייו השתייך למסדר הורד - דבר המעיד על מיומנות רבה.
סות' שולט ב-12 לוחמי שלד קטלניים, שהיו בעבר אביריו הנאמנים.
שולט גם ברוחות באנשי.
יכולת טבעית להמיט אימה על כל אויביו.
בעל יכולת להטיל קסמים במילה אחת - על פי עלילת המקור של רומח הדרקון, להרוג. על פי עלילת רייבנלופט, גם להקים קירות קרח, להכות באגרוף רפאים ענקי או לגרום לעצמים להתפוצץ.
הערות שוליים

↑  במקור תורגם כינויו כ"אביר השושנה השחורה" אך מאוחר יותר שונה לוורד שהיא התרגום הנכון ל-Rose.
↑  ג'יימס לאודר, אביר הוורד השחור
↑  ג'יימס לאודר, רוח הוורד השחור
↑  טרייסי היקמן ומרגרט וייס, מלחמת הנשמות, כרך ג', דרקונים של ירח נעלם
| רומח הדרקון |
| --- | --- | --- |
| ספרים עיקריים | דרקונים של דמדומי הסתיו • דרקונים של ליל החורף • דרקונים של שחר האביב • עת התאומים • מלחמת התאומים • מבחן התאומים • דור ההמשך • דרקוני להבת קיץ • דרקונים של שמש גוועת • דרקונים של כוכב אבוד • דרקונים של ירח נעלם • ענבר ואפר • ענבר וברזל • ענבר ודם • דרקונים של מעמקי הגמדים • דרקונים של שחקי שרת הדרקונים • דרקונים של מג שעון החול • ספרים נוספים |  |
| עולם | קרין  • ההיסטוריה של קרין • דמויות • אלים |  |
| דמויות עיקריות | גדילן קוץ-רגל • חלמיש כור-אש • טיקה ויילן מאז'ר • לאורנה קנן • מי-נהר • סהר-פז • סער בהיר-להב • קיטיארה אות-מאטר • קרמון מאז'ר • רייסטלין מאז'ר • תניס חצי-אלף |  |
| דמויות נוספות | אריאקס • אלהנה צפריר  • דאלאמר ארג'נט • הומא רועץ-דרקון • לורד סות' • פאלין מאז'ר • פיסטנדנטילוס • קריסניה |  |
סרט האנימציה • טרייסי היקמן • מרגרט וייס
מלחמת המקלונים (סדרת משחקים)

|  כללי |
| --- | --- |
 סוגה:  אסטרטגיה בזמן אמת
 פיתוח:  Max Games Studios
 הוצאה לאור:  Max Games Studios
 הפצה:  Max Games Studios
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Flash
 מצבי משחק:  משחק וידאו לשחקן יחיד ולמרובה משתתפים
 פלטפורמות:  דפדפן   אנדרואיד   iOS
 דרישות מערכת
 בקרים:  מקלדת ועכבר, מסך מגע
 stickwar.com
 
מלחמת המקלונים (באנגלית: Stick War) היא סדרת משחקי מחשב המכילה שני משחקים והרחבות שלהם (השלישי בשלבי בטא). המשחק הראשון יצא ב-2009, השני ב-2012 והשלישי באמצע 2022. המשחקים פותחו על ידי חברת Max Games Studios למכשירי אנדרואיד, ולמערכת ההפעלה Windows.
עלילת המשחקים

עלילת המשחקים מתחילה בסיפור הראשון. הסיפור עוסק בממלכה אחת בשם Inamorta. הממלכה קרסה והתפצלה למספר שבטים, כאשר כל שבט הוקדש כולו לכלי נשק מסוים, החל מהקשת (שהוא הראשון שמקבלים) ועד הענקים (האחרון שמקבלים). השחקן במשחק מייצג את השבט שמשתמש בכל סוגי כלי הנשק, ורוצה להחזיר את Inamorta למעצמה שהיא הייתה פעם. מטרת השחקן במשחק היא לכבוש שבט אחר שבט בשביל ללמוד את דרכיהם ובסוף לשלוט בכל כלי הנשק. בסוף המשחק כל השבטים מחליטים שהם מתאחדים נגד השחקן, ולאחר תבוסתם כל מנהיגיהם מתאחדים נגדו.
עלילת המשחק השני היא המשך ישיר לראשון. אחרי שהשחקן איחד את כל השבטים ברחבי המפה של המשחק הראשון, מתברר שיש המשך למפה מהחלק העליון שלה. החלק העליון נמצא בשליטת ממלכת הכאוס (Chaos), כשמלכתם היא מדוזה. מטרת השחקן במשחק השני היא להביס אותם, כאשר ממלכת הכאוס מכילה מפלצות ושאר דברים לא אנושיים, בניגוד למשחק הראשון.
מהלך המשחק

בכל המשחקים השלבים מתחלקים לפי אזורים במפה, כאשר המטרה היא להגיע מחלק אחד לחלק השני, ולעבור בכל השטחים שבדרך על מנת לכבוש את כל האזורים ולהבטיח שליטה מלאה.
המשחק עצמו מתחיל בפסל האומה של השחקן, שמייצג את אומת השחקן, ובצידו השני של המפה ניצב הפסל של האומה שמשחקת נגד השחקן, שמייצג אותם. מטרת המשחק היא להרוס את הפסל של האויבים. אם הפסל של האויבים נהרס - האומה של השחקן ניצחה, והשלב הבא נפתח, אם הם ניצחו, אז השחקן צריך לחזור על השלב פעם נוספת.
בשביל להרוס את הפסל על השחקן לקנות יחידות. את היחידות ניתן לקנות באמצעות זהב (ובמשחקים האחרים גם מנה או קריסטלים). זהב מפוזר במכרות זהב שניתן להשיג מהם זהב על ידי עבד. ברגע שצבא השחקן מספיק גדול - ביכולתו לתקוף את האומה השנייה. אם האומה השנייה הספיקה לארגן צבא - הם ילחמו זה בזה.
במשחק יש שלושה מצבים:
מצב לוחמה - כל היחידות (מלבד העבדים האחראים על הזהב) הולכים לתקוף.
מצב הגנה - כל היחידות נשארים ליד הפסל של השחקן.
מצב נסיגה - כל היחידות כולל העבדים הולכים לצדו האחורי של הפסל.
ברוב המשחקים בסדרה קיימת האפשרות לקחת פיקוד על חייל ספציפי, ובכך לבצע גם פונקציות מיוחדות אותם אין החייל הרגיל שמתפקד על ידי המחשב עושה. החייל נשלט על ידי המקלדת, הג'ויסטק או מסך המגע, בהתאם למכשיר.
משחקי הווידאו

מלחמת המקלונים - באנגלית: Stick War, המשחק הראשון לסדרה אשר יצא ב-2009 ל-Windows.
מלחמת המקלונים 2 - באנגלית: Stick War 2, המשחק השני בסדרה וההמשך הישיר לראשון, אשר יצא ב-2012 ל-Windows.
מלחמת המקלונים: אימפריות - באנגלית: Stick Empires, משחק אונליין שיצא ב-2012 ל-Windows.
מלחמת המקלונים מורשת - באנגלית: Stick War Legacy, המשחק הראשון עם כמה שדרוגים, יצא ב-2015 לאנדרואיד.
מלחמת המקלונים 3 - באנגלית: Stick War 3, המשחק השלישי בסדרה וההמשך הישיר לשני, יצא באמצע 2022 ל-אנדרואיד.
הערות שוליים

↑  Play Stick War Game on Stickpage.com, www.stickpage.com
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מלחמת המקלונים (סדרת משחקים)".
מיתרידטס הראשון, מלך פונטוס

מיתרידטס הראשון מלך פונטוס או מיתרידטס הראשון קטיסטיס (ביוונית: Mιθριδάτης Α' Kτίστης - "מיתרדיטס הראשון המייסד") ייסד את ממלכת פונטוס בצפון אסיה הקטנה בשנת 281 לפנה"ס, ומלך עליה עד 266 לפנה"ס.
סמוך לשנת 302 ולאחר שאנטיגונוס מונופתלמוס הוציא להורג את אביו של מיתרידטס, שליט מקומי בצפון מערב אסיה הקטנה, ביקש אנטיגונוס להתנקש גם בחייו. למיתרידטס נודע על המזימה והוא נמלט לפפלגוניה שבצפון אנטוליה, לאורך חופי הים השחור. מיתרידטס החל מבסס את שלטונו מזרחית לפפלגוניה, באזור פונטוס עד שבשנת 281 לפנה"ס לקח לעצמו את התואר "מלך". הוא כרת ברית עם הראקליאה שבביתיניה במטרה ליצור חזית הגנתית כנגד סלאוקוס הראשון. מיתרידטס זכה לתמיכת הגאלים שסייעו לו להתגבר על כוח משימה ששלח נגדו תלמי הראשון ממצרים. תקופת שלטונו המלאה (כמלך ולפני כן) נמשכה 46 שנים, ונראה כי נקבר בקברי מלכי פונטוס בסמוך לעיר אמסיה.
הערות שוליים

↑  סטראבון - גאוגרפיקה, כרך 12
↑  ממנון מהראקליאה: "היסטוריה של הרקליאה"
מיכאל פפג'ון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 1964 (בן 59) ברמינגהאם, אלבמה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקום לימודים:  Vestavia Hills High School (1983)  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה  Gulf Coast State College 
 http://www.michaelpapajohn.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל (מייק) פפג'ון (באנגלית: Michael Papajohn; נולד ב-7 בנובמבר 1964) הוא שחקן ופעלולן אמריקאי. בעבר היה גם שחקן בייסבול.
ביוגרפיה

פפג'ון נולד בנובמבר 1964 בברמינגהאם, אלבמה להורים ממוצא יווני- אמריקאי. הוא סיים את לימודיו ב-1983 ושיחק במשך שנתיים בייסבול במכללה הקהילתית גולף קואסט  בפלורידה. ב-1985 נבחר בדראפט ה-MLB על ידי קבוצת הבייסבול טקסס ריינג'רס. הוא בחר להמשיך ללמוד במכללות וקיבל מלגה מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה בבאטון רוז'.
הוא שיחק בקבוצת הבייסבול של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, תחת סקיפ ברטמאן. פפג'ון עזר לקבוצה להעפיל לטורניר גמר המכללות ב-1986.
הוא נשוי לפאולה ממנו יש לו ילד אחד.
קריירת משחק

עוד כסטודנט במהלך לימודיו באוניברסיטת לואיזיאנה הוא כבר החל לשחק כפעלולן במספר סרטים. התפקיד הראשון שלו החל ב-1988 בסרט הספורט "Everybody's All-American", בו שיחק כשחקן פוטבול באצטדיון אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.
בהמשך הוא תפקד כשחקן פעלולים במספר סרטים ביניהם: הכסף מדבר (1997), גברים בחלל  (1997), הטורף 2 (1990), בשם האהבה (1999).
תפקידו הידוע ביותר הגיע ב-2002 בסרט ספיידרמן בתור הגנב דניס קראדין או "הפורץ" (אנ') שספיידרמן (טובי מגווייר) חושד בו בטעות כי הרג את דודו, תפקיד אליו הוא חוזר רטרואקטיבית בסרט ספיידרמן 3 ב-2007. פפג'ון נראה גם בספיידרמן המופלא (2012), סרט עם אתחול מחדש של העלילה. בסרט זה הוא משחק דמות אחרת - את אלפרד, הנהג של ד"ר ראת'ה (אירפאן קאן).
פפג'ון שיחק ב-2015 בעולם היורה את הקבלן של אינג'ן ועוזרו של ויק הוסקינס (וינסנט ד'אונופריו) ושיחק גם בסרט ההמשך עולם היורה: נפילת הממלכה מ-2018, באותו תפקיד.
פילמוגרפיה חלקית

הטורף 2 (1990)
בכוננות מתמדת ‏ (1991)
המלאכיות של צ'רלי ‏ (2000)
ספיידרמן (2002)
הענק (2003)
שליחות קטלנית 3: עלייתן של המכונות (2003)
ימ"מ יחידת פריצה (2003)
בית של חול וערפל (2003)
משחק מכור (2005)
ספיידרמן 3 (2007)
מת לחיות 4.0 (2007)
אני יודעת מי הרג אותי (2007)
סופרהירו (2008)
יס מן (2008)
שליחות קטלנית: התעוררות (2009)
ארץ האבודים (2009)
רובוטריקים 2: הנקמה (2009)
ג'ונה הקס (2010)
מרדף עצבני (2011)
זאת מלחמה (2012)
ספיידרמן המופלא (2012)
עלייתו של האביר האפל (2012)
יחידת גנגסטרים (2013)
תוכנית בריחה (2013)
Bering Sea Beast‏ (2013) - סרט טלוויזיה
חוב השטן (2014)
כוכב הקופים: השחר (2014)
חיית הלילה (2014)
עולם היורה (2015)
עולם היורה: נפילת הממלכה (2018)
ללא מעצורים (2020)
המכתש על הירח (2023)
מיכאל פסלוס

| --- | --- |

מיכאל פסלוס משמאל עם תלמידו מיכאל השביעי (הקיסר) מימין
 לידה:  1018 קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית 
 פטירה:  מאי 1078 (בגיל 60 בערך) קונסטנטינופול, האימפריה הביזנטית 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, רופא, היסטוריון, סופר, פוליטיקאי, אסטרונום 
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 יצירות ידועות:  Chronographia 
 
מיכאל פסלוס (ביוונית: Μιχαὴλ Ψελλός,‏ 1018–1078) היה הוגה דעות בתקופה הביזנטית התיכונה. הוא כתב את הספר "הכרונוגרפיה", מכתבים, שירה והסכמים. הוא חלש על כל תחומי המדע של התקופה. ישנו תיעוד של 1,176 כתבים של פסלוס, וכ-1,790 כתבים מימי הביניים והעת החדשה המוקדמת המזכירים אותו. ספרו, "כרונוגרפיה", תורגם ל-13 שפות, לרבות עברית. פסלוס העלה מחדש דיונים עם הפילוסופים היווניים, כגון אריסטו ואפלטון בשאלות כמו טיב האדם ומשמעות החלומות.
רקע

המאה ה-11 באימפריה הביזנטית נחשבת לתקופה של שינוי, התפתחות כלכלית, התפתחות חברתית ופריחה תרבותית. על אף החילוף המהיר של הקיסרים באותה התקופה, פסלוס הצליח להתברג למשרות בכירות ולכתוב מספר רב של כתבים ששינו את צורת וסגנון הכתיבה באימפריה. באותה העת, העיר קונסטנטינופול עצמה הייתה במגמת גדילה וחזרה להיות מרכז כוח וכלכלה באגן הים התיכון.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: פסלוס, במלרע (ההטעמה בהברה האחרונה).
↑  Jonas Nilsson, Aristocracy, Politics and Power in Byzantium, 1025-1081, Oxford University: Oxford University, 2017
↑  Stratis Paioannou, Michael Psellos Rhetoric and Authorship in Byzantium, New York: Cambridge University, 2013
↑  Christine Angelidi, The writing of dreams: A note on Psellos’ Funeral Oration for his mother, Reading Psellos, Leiden & Boston, 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266745705171  PLWABN: 9810702869705606  BIBSYS: 90081375  BNC: 000219916  BNE: XX955876  BnF: cb119890251 (data)  CANTIC: a20166588  CiNii: DA01455447  GND: 118733605  ICCU: CFIV026383  ISNI: 0000 0001 2147 2195  LCCN: n80133121  LNB: 000052535  NKC: jn19990006735  NLG: 32592  NLK: KAC2022A5920  NSK: 000127489  NTA: 071582908  RERO: 02-A000133706  SELIBR: 196749  SUDOC: 027959740  Trove: 1027047  VcBA: 495/36387  VIAF: 9856247   WorldCat (עם VIAF): 9856247
מיטב (מושב)

| --- | --- |
מזכירות מושב מיטב
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגלבוע
גובה ממוצע: ‎72 מטר
תאריך ייסוד: 1954
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 456 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.9% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) מיטב(למפת עמק בית שאן רגילה) מיטב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מיטב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מיטב32°32′45″N 35°18′03″E﻿ / ﻿32.5458859291354°N 35.3007910964203°E﻿ / 32.5458859291354; 35.3007910964203  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגלבוע (in English: Gilboa Regional Council) באדום - מיטב בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

יד לבני מיטב שנפלו במערכות ישראל
מֵיטָב הוא מושב עובדים בצפון ישראל, מיישובי תנועת המושבים. שייך למושבי חבל תענך החולש עלים צידו הדרומי של עמק יזרעאל, נמצא למרגלותיהם המערביים של הרי הגלבוע. נמנה ומשויך ליישובי מועצה אזורית הגלבוע. למושב אופי דתי אך אוכלוסייתו חילונית ומסורתית.
היסטוריה

מיטב הוקם בשנת 1954 על ידי יהודים עולי עיראק וחבל כורדיסטן שבצפון עיראק. הוא השלישי מבין תשעת המושבים שהוקמו בחבל תענך. ועל כן, בראשית דרכו של המושב הוא נקרא "תענך ג'". מהיווסדו, התאפיין המושב בצביון המשק החקלאי שרווח בארץ בימי קום המדינה. במושב קיימים שירות דת בית כנסת ומקווה טהרה וחנויות שירות לתושב - מכולת ומחסן טכני.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588158005171  VIAF: 317132580   WorldCat (עם VIAF): 317132580 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מושבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מירזא אקא ח'אן כרמאני

| --- | --- |

 לידה:  1853 משיז, כרמאן
 פטירה:  יולי 1896  (בגיל 43 בערך) תבריז
 שם לידה:  עבד אל-חוסין כרמאני
 לאום:  איראני
 עיסוק:  סופר, פעיל פוליטי
 מקום לימודים:  כרמאן
 שפות היצירה:  פרסית, טורקית
 תחום כתיבה:  היסטוריה, שירה, פמפלטים פוליטיים
 יצירות בולטות:  השת בהשת
 הושפע מ:  שיח' ג'עפר כרמאני ג'מאל א-דין אל-אפגאני
מירזא עבד אל-חוסין, הידוע בשם מירזא אקא ח'אן כרמאני (בפרסית: میرزا آقاخان کرمانی; 1864–1896/7) היה אינטלקטואל ורפורמטור איראני מתנועת הבאביזם. הוא מן הדמויות המפורסמות ביותר במהפכה החוקתית באיראן. מירזא אקא ח'אן ניצב בשורה אחת עם פתח-עלי אח'ונדזאדה, ממייסדי הלאומיות המודרנית באיראן. הוא ושותפיו לרעיון, שיח' אחמד רוחי ומירזא חסן ח'אן ח'יר אל-מולכ, הוצאו להורג בתבריז, וראשם נערף.
תולדות חייו

מירזא אקא ח'אן היה בן לאחת המשפחות הנכבדות בכרמאן. הוא נולד במשיז, כפר קטן ליד כרמאן, ושם התחיל ללמוד. את המשך לימודיו עשה כבר בכרמאן, שם למד את כל המקצועות הראויים למעמדו: משפט אסלאמי, פילוסופיה, מדעי הקוראן, ספרות ובלשנות. המורה המפורסם ביותר שלו באותה תקופה היה מולא מוחמד ג'עפר כרמאני שיח' אל-עולמא, שנחשד מאוחר יותר בהשתייכות לדת הבאבית. בזכות לימודיו אצל מולא ג'עפר ואצל בנו שיח' אחמד רוחי, נחשף מירזא אקא ח'אן לאסכולה השיח'ית ונטה לכיוון הדת הבאבית. הוא היה מתומכי סובח-י אזל.
כשהיה כבן שלושים, אקא ח'אן ואחמד רוחי עזבו את כרמאן ועברו לאספהאן. בשנים 1884–1886 נדד בערים שונות והגיע עד איסטנבול, בין היתר כדי להתחמק מבקשת הסגרה שפורסמה נגדו. בשנת 1886 הוא ביקר בקפריסין, שם נפגש עם סובח-י אזל והתחתן עם בתו. לאחר מכן חזר להתגורר באיסטנבול לתקופה ארוכה.
ב-1890 התחיל התכתבות ענפה עם מירזא מלכום ח'אן, שניסה לעורר התחדשות מחשבתית ומדינית באיראן. מירזא אקא ח'אן הושפע מרעיונות אלו ועזר בהפצתם באיראן. הוא גם פעל יחד עם ג'מאל א-דין אל-אפגאני כדי לקדם רפורמות שונות. פעילויות אלה הטרידו את הממשל הפרסי אף שלא ישב בתחומי פרס. ב-1896 הוסגר מירזא אקא ח'אן יחד עם שניים משותפיו לרעיון לאיראן; הם הואשמו בבגידה ובניסיון לרצח והוצאו להורג ביולי של אותה שנה.
כתביו

מירזא אקא ח'אן כרמאני הרבה לכתוב בעיתונות האיראנית והעותמאנית, בין היתר בכתבי העת "קאנון" ו"אח'תר". כמו כן, הוא כתב דברי הגות ושירה, מאמרי תאולוגיה ופוליטיקה. נטייתו הבאבית-אזלית נוכחת בחיבוריו. להלן רשימה חלקית:
כתאב-י רצ'ואן - חיבורו הראשון שהושלם ב-1887 באיסטנבול
אאינה-י אסכנדרי - היסטוריה של איראן מן העת הקדומה ועד הגעת האסלאם. הושלם ב-1891
השת בהשת - חיבור אפולוגטי באבי. נכתב יחד עם שיח' אחמד רוחי. הושלם לפני 1892
הפתאד או דו מילת - חיבור המבוסס על תרגום ספרו של ברנדין דה סט פייר ותוקף את הקנאות הדתית
נאמה-י באסתאן - אפוס פואטי הסוקר את תולדות איראן בסגנון השאה נאמה לפירדוסי
הערות שוליים

↑  חמיד עלוי, "מירזא אקא ח'אן כרמאני: מוות מתחת לשיח ורד הכלב", BBC בפרסית, 22 ביולי 2016.
↑  M. Bayat, “ĀQĀ KHAN KERMĀNĪ,” Encyclopaedia Iranica online.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010480070605171  PLWABN: 9812662017205606  BIBSYS: 1479731350161  CiNii: DA19890446  GND: 11888512X  ISNI: 0000 0000 3628 2450  LCCN: n2008025302  MusicBrainz: 84b04309-c076-4f7c-8531-739fd3702038  SUDOC: 118687948  TDVİA: aka-han-i-kirmani  VIAF: 79145663030605070860   WorldCat (עם VIAF): 79145663030605070860
מחולית

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1149854 
 MeSH:  D002819
 סיווגים
 ICD-10:  G25.525.5 
 
מחולית (וגם פרכסת, מיוונית: כוריאה - Chorea) היא תסמין של פגיעה בעצבים שבאה לידי ביטוי בעוויתות ובתנועות בלתי-רצוניות המזכירות ריקוד, שמציגים חולים במחלות שונות.
המחולית היא תסמין בכמה מחלות:
"מחולית סיינדהם" - עשויה להיות חלק מההסתמנות של קדחת השיגרון, מחלה שלוקים בה בעיקר ילדים.
חלק מהתסמינים שמציגים חולים במחלה תורשתית חשוכת-מרפא בשם מחלת הנטינגטון (ואז תיקרא גם "פרכסת על-שם הנטינגטון"/"מחולית על-שם הנטינגטון").
מקור המילה בשפה היוונית, ופירושה ריקוד. על אף השם היווני "ריקוד" שבו מכונה התופעה, אין קשר לריקודים ובוודאי שלא לריקודי טירוף כפי שנכתב במקומות שונים.
לפי אמונה שגויה מימי הביניים, המחולית נגרמה מעקיצתו של עכביש הטרנטולה (מכאן שם הריקוד טרנטלה).
לעיתים מכונה התופעה בשם מחול ויטוס הקדוש, עקב הריפוי לכאורה שהשיג את הילדים החולים לאחר שביקרו בבית התפילה על שם ויטוס הקדוש.
ראו גם

קדחת שגרונית
תסמונת הנטינגטון
הערות שוליים

↑  הערך מחולית, באתר InfoMed
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285614205171  BnF: cb121468692 (data)  LCCN: sh85024740  NKC: ph195820 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחלות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.