stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיקו סן חואן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,140 מטר
 מדינה:  קובה קובה
 מיקום:  קובהקובה
 מסלול ההעפלה הקל:  דרך עפר
 קואורדינטות:  21°59′25″N 80°08′50″W﻿ / ﻿21.99028°N 80.14722°W﻿ / 21.99028; -80.14722
  (למפת קובה מוגדלת) הוואנה סנטיאגו קמגואיי אולגין סנטה קלרה גואנטנמו ביאמו ויקטוריה דה לאס טונאס סיינפואגוס פינאר דל ריו  איי בהאמה הים הקריבי מפרץ מקסיקופיקו סן חואן(למפת קובה רגילה) הוואנה סנטיאגו קמגואיי אולגין סנטה קלרה גואנטנמו ביאמו ויקטוריה דה לאס טונאס סיינפואגוס פינאר דל ריו  איי בהאמה הים הקריבי מפרץ מקסיקופיקו סן חואן
 
פיקו סן חואן (בספרדית: Pico San Juan) הוא הר בגובה 1,140 מטרים מעל פני הים במחוז סיינפואגוס במרכז קובה.
עד שנות ה־80 היה גובה ההר 1,142 מטרים מעל פני הים, אך הנמיכו את פסגתו בשני מטרים לצורך התקנת מכ"ם מזג אוויר.
גאוגרפיה

ההר מתנשא לגובה של כ־500 מטרים מפני הקרקע באזור, בלב יער גשם טרופי. הוא מרוחק כ־16 קילומטרים ממימי הים הקריבי וכ־33 קילומטרים מהעיר סיינפואגוס. ישנה דרך עפר המגיעה עד לפסגת ההר.
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של קובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורמולה 1 עונת 1951

| --- | --- |

חואן מנואל פנג'יו זכה באליפות בפעם הראשונה
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  27 במאי 1951
 תאריך סיום:  28 באוקטובר 1951
 מספר עונה:  2
 מספר מרוצים בעונה:  8
 זוכה באליפות הנהגים:  חואן מנואל פנג'יו
 נקודות הנהג הזוכה:  31 (37)
 → פורמולה 1 עונת 1950 פורמולה 1 עונת 1952 ← 
עונת 1951 היא העונה השנייה בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). במהלך העונה התקיימו שמונה מרוצים - שבעה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה אליהם נוסף מרוץ האינדיאנפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית. במהלך העונה התקיימו 14 מרוצי פורמולה נוספים, שלא נכללו כחלק מהאליפות. חואן מנואל פנג'יו ניצח שלושה מרוצים במהלך העונה והוכתר כאלוף בסיומה.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שווייץ גרנד פרי שווייץ | 27 במאי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה אלפא רומיאו |
| 2 | ארצות הברית (48 כוכבים) אינדיאנפוליס 500 | 30 במאי | ארצות הברית (48 כוכבים) דיוק נאלון | ארצות הברית (48 כוכבים) לי וולארד | ארצות הברית (48 כוכבים) לי וולארד | ארצות הברית (48 כוכבים) קורטיס קראפט-הופנהאוזר |
| 3 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | 17 ביוני | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה ג'וזפה פארינה | איטליה אלפא רומיאו |
| 4 | צרפת גרנד פרי צרפת | 1 ביולי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו איטליה לואיג'י פגיולי | איטליה אלפא רומיאו |
| 5 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | 14 ביולי | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | איטליה ג'וזפה פארינה | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | איטליה פרארי |
| 6 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | 29 ביולי | איטליה אלברטו אסקרי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה אלברטו אסקרי | איטליה פרארי |
| 7 | איטליה גרנד פרי איטליה | 16 בספטמבר | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה ג'וזפה פארינה | איטליה אלברטו אסקרי | איטליה פרארי |
| 8 | ספרד (1945-1977) גרנד פרי ספרד | 28 באוקטובר | איטליה אלברטו אסקרי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה אלפא רומיאו |
תקציר העונה

העונה נפתחה בגרנד פרי השווייצרי, שהתקיים מסלול פתוח על הכביש בסמוך לברן. אלפא רומיאו שלטה במרוץ ונהגיה זינקו מארבעה מתוך חמשת המקומות הראשונים. חואן מנואל פנג'יו, זינק מהפול פוזישן ושמר על ההובלה לאורך כל המרוץ, שהתקיים בתנאי גשם. מרוץ האינדיאנפוליס התקיים שלושה ימים לאחר הגרנד פרי השווייצרי. למרות שהמרוץ נחשב לחלק מסבב האליפות, הנהגים האירופאים לא לקחו בו חלק. פנג'יו זינק ראשון גם בגרנד פרי הבלגי, אחריו זינקו אלברטו אסקרי וג'וזפה פארינה. פארינה ניצח את המרוץ בפער של 3 דקות על אסקרי, שסיים במקום השני.
פנג'יו זינק ראשון גם בגרנד פרי הצרפתי, אך איבד את ההובלה לאסקרי. פארינה זינק מהמקום השני, אך התחלה רעה למרוץ הורידה אותו למקום ה-12. הוא שיפר את המיקום בהדרגה עד שלקח את ההובלה במרוץ כשאחריו היו חוסה פרוילאן גונזלס מקבוצת פרארי ולואיג'י פגיולי במקום השלישי. תקלה ברכבו של פארינה אפשרה לגונזאלס לקחת את ההובלה. במהלך העצירה בפיט ג'ונזאלס העביר את רכבו לאסקרי ופגיולי, שהיה במקום השני, העביר את רכבו לפנג'יו. בעיה בבלמים של אסקרי אפשרה לפנג'יו לקחת את ההובלה ולסיים כמנצח.
צריכת דלק עדיפה של מכוניות הפרארי על פני אלפא רומיאו איפשרה לגונזלס לרשום ניצחון ראשון עבור קבוצתו של אנצו פרארי בגרנד פרי בריטניה. הקבוצה רשמה עוד צמד ניצחונות רצופים במערב-גרמניה ובאיטליה לאחר שאסקרי ניצל פרישות של פנג'יו עקב תקלות מכניות שונות. מרוץ סיום העונה התקיים ברחובות ברצלונה. אסקרי זינק מהפול פוזישן, אך איבד את ההובלה לפנג'יו בהקפה הרביעית. פנג'יו סיים את המרוץ כמנצח וזכה בתואר האליפות הראשון מתוך חמישה בקריירה.
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 4 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| נקודות | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 |
דירוג האליפות > דירוג הנהגים

הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
| מיקום>  | נהג | שווייץ | ארצות הברית (48 כוכבים) | בלגיה | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | איטליה | ספרד (1945-1977) | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | 1 |  | (9) | (1)† / 11† | 2 | 2 | פרש | 1 | 31 (37) |
| 2 | איטליה אלברטו אסקרי | 6 |  | 2 | 2† | פרש | 1 | 1 | (4) | 25 (28) |
| 3 | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | פרש |  |  | (2)† | 1 | 3 | 2 | 2 | 24 (27) |
| 4 | איטליה ג'וזפה פארינה | 3 |  | 1 | (5) | (פרש) | פרש | 3† / פרש | 3 | 19 (22) |
| 5 | איטליה לואיג'י וילורסי | פרש |  | 3 | 3 | 3 | 4 | (4) | פרש | 15 (18) |
| 6 | איטליה פיירו טרופי | 2 |  | פרש |  |  | 5 | 5 | פרש | 10 |
| 7 | ארצות הברית (48 כוכבים) ליי וולארד |  | 1 |  |  |  |  |  |  | 9 |
| 8 | איטליה פליסה בונטו |  |  |  |  | 4 | פרש | 3† | 5 | 7 |
| 9 | ארצות הברית (48 כוכבים) מייק מזרוק |  | 2 |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 10 | בריטניה רג פרנל |  |  |  | 4 | 5 |  | DNS |  | 5 |
| 11 | איטליה לואיג'י פגיולי |  |  |  | 1† / 11† |  |  |  |  | 4 |
| 12 | איטליה קונסלבו סנסי | 4 |  | פרש | 10 | 6 |  |  |  | 3 |
| 13 | צרפת לואיס רוזייה | 9 |  | 4 | פרש | 10 | 8 | 7 | 7 | 3 |
| 14 | ארצות הברית (48 כוכבים) אנדי לינדן |  | 4 |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 15 | ארצות הברית (48 כוכבים) מני איולו |  | 3† |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 16 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ק מקרת' |  | 3† |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 17 | שווייץ טולו דה גרפנרייד | 5 |  |  | פרש |  | פרש | פרש | 6 | 2 |
| 18 | צרפת איב ג'ראד קבנטוס | פרש |  | 5 | 7 |  | פרש | 8 | פרש | 2 |
| 19 | ארצות הברית (48 כוכבים) בובי בול |  | 5 |  |  |  |  |  |  | 2 |
| מיקום. | נהג | שווייץ | ארצות הברית (48 כוכבים) | בלגיה | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | איטליה | ספרד (1945-1977) | נקודות |
הערות שוליים

↑  Grand Prix Results: Swiss GP, 1951
↑  Grand Prix Results: Belgian GP, 1951
↑  החלפת מכוניות בין נהגים הייתה מותרת עד לשנת 1957
↑  Grand Prix Results: French GP, 1951
↑  Grand Prix Results: Spanish GP, 1951
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ג'וזפה פארינה | פורמולה 1 - אלוף העולם לנהגים 1951  חואן מנואל פנג'יו | הבא: אלברטו אסקרי |
אלפא רומיאו 159 - הדגם שניצח ארבעה מרוצים במהלך העונה
פיקוד אפריקה של ארצות הברית

| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  USAFRICOM
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:  מחלקת ההגנה של ארצות הברית
 סוג:  פיקוד קרבי מאוחד
 בסיס האם:  גרמניה שטוטגרט, גרמניה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים)
 מלחמות:  מבצע שחר האודיסיאה
 פיקוד
 דרגת המפקד:  גנרל
 מפקדים:  מייקל לאנגלי
מפת גבולות האחריות של הפיקודים המרחביים, בירוק פיקוד אפריקה
פיקוד אפריקה של ארצות הברית (באנגלית: United States Africa Command ובקיצור USAFRICOM) הוא אחד מהפיקודים הקרביים המאוחדים של מחלקת ההגנה האמריקנית והכוחות המזוינים של ארצות הברית. מפקד הפיקוד הוא גנרל 4 כוכבים. מאוגוסט 2022 מכהן בתפקיד גנרל מייקל לאנגלי.
ב-2011 הייתה טבילת האש המבצעית הראשונה של הפיקוד כאשר הפיקוד הוביל התקיפה הצבאית הבין- לאומית בלוב נגד משטרו של מועמר קדאפי יחד עם כוחות נאט"ו.
מפקדת הפיקוד ממוקמת בשטוטגרט שבגרמניה.
גבולות אחריות מרחביים

הפיקוד אחראי על אזור אפריקה (למעט מצרים, השייכת לפיקוד מרכז של ארצות הברית.) ולחלקים נרחבים מהאוקיינוס האטלנטי, ומהאוקיינוס ההודי.
הפיקוד הוקם כפיקוד משולב עצמאי ב-2007 וקיבל אחריות על אזורים שקודם לכן היו באחריות פיקוד אירופה, פיקוד מרכז, ופיקוד האוקיינוס השקט.
יחידות הפיקוד

| סמל | שם היחידה | שיוך חיילי | מפקדה | ייעוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | כוחות האוויר של ארצות הברית באירופה ובאפריקה |  חיל האוויר של ארצות הברית | בסיס חיל האוויר רמשטיין שבגרמניה | פיקוד מרכזי בחיל האוויר של ארצות הברית המהווה את זרוע הביצוע האווירית של פיקוד אירופה ופיקוד אפריקה. כולל את חיל האוויר השלישי. |
|  | כוחות צבא ארצות הברית של פיקוד אירופה |  צבא ארצות הברית | וויסבאדן שבגרמניה | כולל הארמייה השביעית. |
|  | כוחות הצי של ארצות הברית אירופה ואפריקה |  הצי של ארצות הברית | בסיס פעילות תמיכה ימית שנאפולי, איטליה. | מפקדה מרכזית בצי ארצות הברית המספקת פיקוד כולל, בקרה מבצעית ותיאום של כוחות הצי האמריקני באזור האחריות של הפיקוד האירופי והאפריקאי. כולל את הצי השישי. |
|  | כוחות הנחתים של ארצות הברית אפריקה |  חיל הנחתים של ארצות הברית | מפקדתם בבובלינגן, באדן-וירטמברג שבגרמניה | המרכיב של חיל הנחתים האמריקני של פיקוד אפריקה של ארצות הברית. |
יחידות נוספות
|  | מפקדת המבצעים המיוחדים של פיקוד אפריקה |  פיקוד המבצעים המיוחדים | שטוטגרט, גרמניה | אחראי על תיאום וביצוע פעולות של כוחות מיוחדים ביבשת אפריקה. הפיקוד הוקם כדי לטפל באתגרים הייחודיים של היבשת, כמו טרור, אי-יציבות פוליטית, וסכסוכים אתניים. |
|  | הכוח המשימתי המשולב קרן אפריקה |  | בסיסו בג'יבוטי | כוח צבאי רב-לאומי שמטרתו סיוע למדינות באזור להתמודד עם מגוון איומים, ביניהם: לוחמה בטרור, שמירה על יציבות אזורית, מניעת התפשטות של אלימות ופיראטיות, הספקת סיוע הומניטרי, וכן סיפוק הכשרה לכוחות הביטחון המקומיים. |
פיטר האנט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 במרץ 1925 לונדון, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 באוגוסט 2002 (בגיל 77) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1940 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר ר. האנט (באנגלית: Peter R. Hunt;‏ 11 במרץ 1925 – 14 באוגוסט 2002) היה עורך סרטים, מפיק טלוויזיה ובמאי. האנט היה ידוע בשל עבודתו על סדרת סרטי "ג'יימס בונד" וסגנון העריכה החדשני שלו.
ביוגרפיה

פיטר רוג'ר האנט נולד בלונדון, אנגליה. דודו עבד בתעשיית הסרטים, ומצא עבורו עבודה בכמה מהם. האנט התחיל כעוזר עורך תחת אלכסנדר קורדה. הוא התגייס לצבא הבריטי בגיל 17 במטרה לעבוד ביחידת ההסרטה של הצבא הבריטי, אולם הפך לחייל רגלי שהשתתף בפלישת בעלות הברית לאיטליה ונלחם בקרב על מונטה קאסינו. הוא השתחרר מהצבא בדרגת סמל ראשון ב-1947, למד אמנות באוניברסיטת רומא ואז שב לאנגליה, שם הוא מצא עבודה בצוותי הסרטה (כ-clapper boy) באולפני דנהאם (Denham Studios).
האנט היה עורך משנה בסרט "האיש שצפה ברכבות" (The Man Who Watched Trains Go By) ב-1952, ולאחר מכן החל לעבוד כעורך ב"זר מוונוס" (Stranger From Venus) ‏(1954).
כעורך בסרטי "ג'יימס בונד" הראשונים, זכה להכרה בשל טכניקות עריכת הסרטים שלו, בהן השתמש בחיתוך מהיר, איפשר למצלמה לנוע במהלך הפעולה והכניס מרכיבים אחרים לתוך התמונה.
האנט שימש בסרטים בתור במאי משנה או במאי קטעי פעולה עד לבימוי הבכורה שלו, בסרט בונד השישי, "בשירות הוד מלכותה". הוא גם עבד עם הארי זלצמן ואלברט ברוקולי בסרט "Call Me Bwana" של בוב הופ משנת 1963, הסרט היחיד של חברת ההפקה של סרטי בונד, "EON Productions", שאינו סרט בונד. כן עבד עם זלצמן וכמה יוצאי סרטי בונד במותחן "תיק איפקרס", שלא יצא בחברת EON. האנט גם ביים מספר פרקים בסדרת הטלוויזיה הבריטית "המשכנעים" (1971), בה כיכבו טוני קרטיס וכן רוג'ר מור, שהיה כוכב בונד בהמשך. לאורך שנות ה-70 וה-80 ביים האנט מספר סרטי פעולה ומתח נוספים, בהם "זהב" (1974) ו-"Shout at the Devil" ‏(1976) בהם כיכב מור.
ב-14 באוגוסט 2002 מת האנט כתוצאה מאי-ספיקת לב בביתו בסנטה מוניקה, קליפורניה, בגיל 77.
פילמוגרפיה > במאי

בשירות הוד מלכותה (1969)
זהב (1974)
Shout at the Devil ‏ (1976)
Death Hunt ‏ (1981)
Wild Geese II ‏ (1985)
Assassination ‏ (1987)
פילמוגרפיה > עורך

זר מוונוס (1954)
A Hill in Korea ‏ (1956)
בדרך להונג קונג (1959)
Sink the Bismarck ‏ (1960)
The Greengage Summer ‏ (1961)
On the Fiddle ‏ (1961)
H.M.S. Defiant ‏ (1962)
ד"ר נו (1962)
Call Me Bwana ‏ (1963)
מרוסיה באהבה (1963)
גולדפינגר (1964)
כדור הרעם (1965)
תיק איפקרס (1965)
אתה חי רק פעמיים (1967) (במאי משנה ועורך)
הערות שוליים

↑   Peter Hunt (Obituary), The Telegraph, 21 August 2002
↑  בתוך "ד"ר נו", IMDb
↑  בתוך "רוסיה באהבה", IMDb
↑  פיטר ר. האנט, 77, עורך ובמאי סרטי 007, דברים לזכרו, הניו יורק טיימס, 25 באוגוסט 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810532427405606  BIBSYS: 11013149  BNE: XX1277045  BnF: cb13895413g (data)  GND: 122444841  ICCU: TSAV370949  ISNI: 0000 0000 8077 1921  LCCN: no98075780  NKC: pna2008456646  NTA: 071350829  SNAC: w6z64272  SUDOC: 160588316  Trove: 1458943  VIAF: 46946740   WorldCat (עם VIAF): 46946740
פול צ'יימברס

| --- | --- |

פול צ'יימברס
 לידה:  22 באפריל 1935 פיטסבורג, פנסילבניה, ארצות הברית
 פטירה:  4 בינואר 1969 (בגיל 33) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  פול לורנס דונבר צ'יימברס הבן
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1954–1969 (כ־15 שנים)
 מקום לימודים:  התיכון הטכני של קאס 
 עיסוק:  נגן, מלחין
 סוגה:  ג'אז, ג'אז מודאלי, ג'אז חופשי, ג'אז אוונגרד, הארד בופ, פוסט-בופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  קונטרבס
 חברת תקליטים:  בלו נוט, ורב רקורדס, Prestige Records, ריברסייד רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  מיילס דייוויס, ג'ון קולטריין, וינטון קלי, רד גרלנד, קנונבול אדרלי, ג'קי מקלין, האנק מובלי, לי מורגן, וס מונטגומרי, קני בורל, צ'ט בייקר, בני גולסון, קני דורהאם, קרטיס פולר
 פרופיל ב-IMDb
 
פול לורנס דונבר צ'יימברס הבן (באנגלית: Paul Laurence Dunbar Chambers, Jr‏; 22 באפריל 1935 - 4 בינואר 1969) היה מנגני הקונטרבס הבולטים ביותר בג'אז בשנים 1955 עד 1965. היה מהנגנים הראשונים בסגנון שניגנו סולואים בעזרת קשת. צ'יימברס ידוע בעיקר בזכות נגינתו בחמישייה הגדולה הראשונה של החצוצרן מיילס דייוויס, ובזכות השתתפותו ברבים מאלבומיהם של הסקסופוניסט ג'ון קולטריין והפסנתרן וינטון קלי.
ביוגרפיה

צ'יימברס נולד בעיר פיטסבורג שבפנסילבניה, ארצות הברית. הוא גדל בדטרויט, והיה חלק מסצנת הג'אז שם. כשהגיע לניו יורק, החל להתערות גם בסצנה שם ועבד עם ג'יי ג'יי ג'ונסון, קאי וינדינג וג'ורג' וולינגטון. מאוחר יותר, בשנים 1955 עד 1963, היה חלק מהחמישייה הראשונה של מיילס דייוויס - כשעמם המתופף פילי ג'ו ג'ונס, הפסנתרן רד גרלנד והסקסופוניסט ג'ון קולטריין - והקליט איתו רבים מאלבומיו החשובים של אותה תקופה, ביניהם באלבומים "Kind of Blue" ו-"'Round About Midnight".
אחד המאפיינים הבולטים בנגינתו של צ'יימברס היא הנטייה שלו לנגן קטעי סולו לא רק באמצעות פריטה על מיתרי הבס, אלא גם תוך שימוש בקשת. בנוסף לכך, צ'יימברס עבד בין היתר עם קנונבול אדרלי, ג'קי מקלין, האנק מובלי, לי מורגן, דונלד בירד, פרדי האברד, סאני רולינס, באד פאוול, וס מונטגומרי, קני בורל, צ'ט בייקר, בני גולסון, קני דורהאם וקרטיס פולר, ובנוסף השתתף בפרויקטים של חבריו לחמישייה רד גרלנד וג'ון קולטריין.
לאחר עזיבתם של פילי ג'ו ג'ונס, גארלנד וקולטריין והחלפתם בג'ימי קוב, וינטון קלי והאנק מובלי, החמישייה הראשונה התפרקה בשנת 1962. צ'יימברס הצטרף לטריו של וינטון קלי ועבד כנגן עד לסוף חייו. צ'יימברס, שהיה שתיין והשתמש בסמים, נפטר בגיל 33 ממחלת השחפת, אך עד היום זוכרים את פועלו האדיר בקריירה הקצרה שלו. הסטנדרט "Mr. P.C.", שנכתב בידי ג'ון קולטריין, קרוי על שמו.
דיסקוגרפיה

כמוביל הרכב:
1956 - Chamber's Music
1956 - Whims Of Chambers
1957 - Paul Chambers Quintet
1957 - Bass on Top
1957 - The East/West Controversy
1958 - We Three
1959 - Just Friends
1959 - Go
1960 - 1st Bassman
הערות שוליים

↑  John S. Davis. (2012). Historical Dictionary of Jazz . Scarecrow Press. p.64. ISBN 978-0810867574
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349394205171  PLWABN: 9810703921305606  BIBSYS: 1002329  BnF: cb138923573 (data)  CiNii: DA05734169  GND: 134345797  ICCU: BVEV234180  ISNI: 0000 0001 0928 9128  LCCN: n84148412  MusicBrainz: b6ff4fd0-03ae-41a6-942e-7de13124b970  NKC: pna2006362595  NTA: 073620513  SELIBR: 335535  SNAC: w6ht3khn  SUDOC: 080808867  VIAF: 100313280   WorldCat (עם VIAF): 100313280
פול צ'לימו

פול קיפקמוי צ'לימו (באנגלית: Paul Kipkemoi Chelimo; נולד ב-27 באוקטובר 1990) הוא אתלט אמריקאי ממוצא קנייתי. הוא סגן אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) וזוכה מדליית ארד באליפות עולם (לונדון 2017) בריצת 5000 מטר.
קריירה

פול צ'לימו נולד בקניה ובשנת2010 עבר לארצות הברית בשביל להתחרות עבור מכללת שורטר. הוא ניצח במשך שנתיים תחת מכללת שורטר מרוצים באליפויות המכללות, עד למעברו למכללת צפון קרוליינה.
צ'לימו קיבל אזרחות אמריקאית לאחר שהצטרף לצבא ארצות הברית, לאחר מכן הצטרף לתוכנית האתלטית של הצבא לאתלטים פעילים.
קריירה > סגן אלוף אולימפי

באליפות העולם באולם שנערכה באורגון בשנת 2016 הוא סיים שביעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:00.76 דקות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים שלישי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:35.92 דקות ונכלל במשלחת האמריקאית. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:03.90 דקות, אחרי מו פארח מבריטניה (13:03.30 דקות) ולפני הגוס גברהיווט מאתיופיה (13:04.35 דקות).
קריירה > מדליית ארד באליפות העולם

באליפות העולם שנערכה בלונדון בשנת 2017 זכה צ'לימו במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:33.30 דקות, אחרי מוקטר אדריס מאתיופיה (13:32.79 דקות) ומו פארח (13:33.22 דקות). בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 13:24.88 דקות.
באליפות העולם שנערכה בדוחה בשנת 2019 סיים צ'לימו במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:04.60 דקות.
צ'לימו (במרכז) ושאר האתלטים לאחר סיום גמר ריצת 5000 מטרים באולימפיאדת ריו
פנטומאקס

| --- | --- |

פנטומאקס, כפי שהוא מופיע על עטיפת החוברת New X-Men #143 מאוגוסט 2003, אמנות מאת כריס בצ'לו וטים טאונסנד.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  New X-Men #128 (אוגוסט 2002)
 יוצרים:  גרנט מוריסון איגור קורדיק
 מידע
 שם אמיתי:  צ'ארלי קלאסטר-7
 כינויים:  ז'אן-פיליפ, נשק-13, ז'אן פיליפ-צ'ארלס, דוד קלאסטר
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  שכיר חרב, רוצח שכיר, חייל על
 כוחות:  הקרנת אשליות, בעל מספר מוחות, דם ננו-אקטיבי.
 חבר בקבוצה:  מועדון הלפייר אקס-מן המדהימים
 חבר לשעבר בקבוצה:  אקס פורס  האקס-מן של מגנטו פרויקט נשק פלוס
 אזרחות:  הממלכה המאוחדת 
 דמויות קשורות
 משפחה:  "האם" (יוצרת) ליידי קלאסטר ופנטומאקס האפל (יצירות ממוחותיו, "אחים") אווה (מערכת עצבים חיצונית) אוון סבאחנור (יצירה, "אחיין")
 אויבים:  Sublime, Ultimaton, Huntsman 
 
פנטומאקס (באנגלית: Fantomex) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת New X-Men #128 מאוגוסט 2002, ונוצרה על ידי הכותב גרנט מוריסון והמאייר איגור קורדיק.
דמותו מושפעת מגיבורי ספרות הקומיקס הצרפתי "דיאבוליק" ו"פנטומאס", והתברר כי היא נמלטה מפרויקט "נשק פלוס" (תוכנית ממשלתית שאחראית לניסויים שנערכו בדמויות כגון קפטן אמריקה, וולברין, דדפול, צ'יימבר, סייברטות', X-23 וסאורון).
ביוגרפיה בדיונית > יצירה, האקס-מן החדשים

פנטומאקס, הידוע גם בשם נשק-13, הוא תוצר של פרויקט נשק פלוס בכלאיים מלאכותיים-אנושיים. הוא נולד באופן מלאכותי והתפתח בסביבה המלאכותית "העולם", שנועדה לייצר חיילי-על באמצעות טכנולוגיית זקיפי הסנטינל. הוא קרא לעצמו "ז'אן פיליפ", אם כי שמו בעולם היה "צ'ארלי קלאסטר-7".
בזמן שנמלט מהרשויות, קלאסטר ביקש מקלט בטוח בתאגיד אקס בפריז, וטוען שהוא מוטאנט גנב עם כוח בלתי מוגדר של הטעיה. לאחר שקלאסטר נפצע מירי, הוא מקבל מקלט בידי פרופסור צ'ארלס אקסבייר. קלאסטר מסביר לאקסבייר ולג'ין גריי כי הוא מבוקש בתור אחד הגנבים הגדולים באירופה, אך אקסבייר וגריי אינם מצליחים להוכיח את אמירותיו מכיוון שהוא חובש מסכת קרמיקה מיוחדת שחוסמת את בדיקותיהם. הם מסכימים לעזור לו בכל זאת, ולאחר שמילטו אותו מבניין מוקף שוטרים, הובאו בידי מערכת העצבים המלאכותית שלו - אווה - ל"ביתו" שבצרפת. הוא הציג אותם בפני "אמו", סיפר להם שגנב מידע רגיש על נשק פלוס במנהרת התעלה, והציע אותו לאקסבייר תמורת מיליארד דולר. לאחר שהכניס את עצמו לטראנס היפנוטי, קלאסטר הציע לאקסבייר ולגריי להתלוות אליו כדי להרוס את נשק-12 במנהרת התעלה, והם הסכימו ועזבו. מאוחר יותר התגלה כי כל הבית והאם היו תחבולה מחוכמת שתוכננה בידי קלאסטר כדי להסתיר את מוצאו האמיתי.
קלאסטר הוביל את אקסבייר וגריי למנהרת התעלה, שם התגלה כי נשק-12 השתלט על הרבה אנשים ובעלי-חיים. בידיעה כי אין להם דרך להשתחרר מנשק-12, קלאסטר הרג את כולם, ביניהם דארקסטאר. לאחר שקלאסטר הרס את נשק-12, התגלה כי ישנם שני צינורות ריקים במתקן נשק פלוס שבתחנה: אחד לנשק-12, והשני לנשק-13. בעקבות הקרב, מסכתו של קלאסטר החליקה קצת, וג'ין גריי השתמשה בטלפתיה כדי לחשוף את זהותו - קלאסטר היה נשק-13. לאחר שהודה בפני גריי כי הוא לא הגנב האמן שהוא טען שהוא, קלאסטר החליט לצאת לעולם כדי להרוויח מוניטין והבטיח לגריי כי הוא לא חייל של אף אחד. בעקבות כך, גריי אפשרה לו להימלט לפני שהרשויות הגיעו.
ביוגרפיה בדיונית > דאסט, מתקפה על נשק פלוס, כוכב אקס וסוכן אפס

קלאסטר נסע לאפגניסטן כדי לגנוב רשימה של סוחרי-העבדים העשירים ביותר שסוחרים בעבדים מוטאנטים, וזאת כדי לסחוט אותם. במסעו הוא נתקל במוטאנטית דאסט, שהרגה לא במכוון את סוחרי-העבדים שסחרו בה. הוא נתקל בוולברין ביציאתו, והשאיר את דאסט בטיפולו. זמן קצר לאחר מכן, קלאסטר פנה לוולברין, והציע לו מידע על עברו בתמורה לעזרה בהשמדת נשק-15/האולטימטון, תוצר קטלני של נשק פלוס. יחד עם סייקלופס, קלאסטר ווולברין נסעו ל"עולם". הם הובסו בידי האולטימטון, שנמלט ועשה את דרכו לתחנת החלל של נשק פלוס.
הם רדפו אחריו באמצעות אווה, וכאשר הגיעו לתחנת החלל, קלאסטר מילא את חלקו בעסקה כשהציג בפני וולברין את מסד הנתונים המלא של נשק פלוס. בהלם על הגילויים החדשים, וולברין הפעיל רצף השמדה עצמית והרג את אולטימטון. כשחזרו לכדור הארץ, הם גילו שהאקס-מן מפוזרים ברחבי העולם, וכי קסורן המתחזה למגנטו הטיל מצור על מנהטן. סייקלופס גייס את קלאסטר, אווה, דאסט וקוקיות סטפורד בין היתר להילחם בקסורן. קלאסטר הוביל את המתקפה נגד אחוות המוטאנטים, וזירז את מפלתו של קסורן.
קלאסטר חידש את מסע הצלב שלו נגד נשק פלוס, הגיע לקברו של מייסד התוכנית ג'ון סאבליים, וגילה שהוא ריק פרט לפתק בו כתב "רואנוק". קלאסטר איתר מתקן סודי של תוכנית נשק אקס, אשר היה נטוש פרט לסוכן אפס. לאחר קרב שהסתיים בתיקו, קלאסטר וסוכן אפס שיתפו פעולה עם וולברין ונסעו לרואנוק, עיר שבעבר תושביה נטבחו כאשר נשק אקס שיסו בהם את וולברין שטוף המוח. הם נתקלו בסאבליים ונלחמו ביו-מן שלו. במחשבה כי הוא בשליטת התוכנית, וולברין וסוכן אפס נטשו את קלאסטר למות.
ביוגרפיה בדיונית > מיסטיק, שלטון אפל

מאוחר יותר, המוטאנט הזעיר שורטפאק יצר קשר עם קלאסטר, וביקש ממנו להתנקש בחיי סוחר-הנשק המוטאנט סטיינבק כנקמה כעל רצח סוכנת בהשגחתו. קלאסטר סירב משום שלא רצה לגרום לשורטפאק להפוך לרוצח. שורטפאק נלכד בידי סטיינבק, ומיסטיק שעבדה הן בעבור אקסבייר והן בעבור בן בריתו של סטיינבק, נאלצה לפגוש את קלאסטר במונטה קרלו. כשהיא יצאה לחלץ את שורטפאק, קלאסטר נלווה אליה וגילה כי היא מתכננת להתנקש בחיי אקסבייר. בתמורה לשתיקתו, קלאסטר אמר למיסטיק לבצע עבורו שוד. לאחר שחזרה עם השלל, מיסטיק הדביקה את קלאסטר ואווה בווירוס טכנו-אורגני, ולכאורה הרגה אותם. מעשה זה היה תחבולה, היות שמיסטיק ידעה שהיא במעקב. קלאסטר חזר ועזר לה ללכוד את עוקביה, ונתן לה גישה לסטיינבק.
במהלך אירועי "שלטון אפל", קלאסטר הגן על "העולם" מזומבים בשליטת נורמן אוסבורן, שהפכו לזומבים בידי נשק-16, הפועל רק על מאמינים - בכך, קלאסטר ונו-ואר האתאיסטים לא הושפעו. הם הדפו את הזומבים, ביניהם וולברין, ששוחרר בידי נו-ואר ועזר להגן על "העולם". מאוחר יותר, גנב קלאסטר מדוקטור דום מכשיר כדי לפקוח עין על "העולם".