stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פליין וייט טיז

| --- | --- |

 מקום הקמה:  שיקגו 
 מוקד פעילות:  לומברד, אילינוי, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 סוגה:  פופ רוק פופ פאנק רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  Atlantic Fearless Hollywood
 אתר רשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 טום היגנסון דייב טיריו מייק רטונדו דה מאר המילטון טים לופז
 חברים לשעבר
 סטיב מסט קן פלטשר
 
פליין וייט טיז (Plain White T's) היא להקת פופ פאנק משיקגו, אילינוי, אשר הייתה מועמדת לפרס גראמי.
הלהקה הוציאה שישה אלבומים: Come on Over (2000), Stop (2002), All That We Needed (2005), Every Second Counts (2006), Big Bad World (2008), Wonders of the Younger (2010).
ביוגרפיה > הקמת הלהקה (1997 – 2001)

סולן הלהקה, טום היגנסון היה במקורו מתופף בתיכון, והיה חבר במספר להקות. למרות זאת, שקמה להקת פליין וויט טיס ב-1997, לקח היגנסון על עצמו את תפקיד הסולן וכותב השירים בלהקה.
לאחר מכן, הצטרפו ללהקה הבסיסט קן פלטשר והמתופף דייב טיריו והלהקה החלה להופיע באזור שיקגו.
בקיץ 1999, עבר היגנסון תאונת דרכים, ונפגעו לו הכליות והריאה. באותה תקופה, חברות תקליטים החלו להתעניין בלהקה, ולבסוף, בשנת 2000, הם הוחתמו בחברת התקליטים "אטלנטיק". באותה שנה, יצא אלבום הבכורה של הלהקה "Come on Over".
הם יצאו לסיבוב הופעות כלהקת חימום בכל רחבי ארצות הברית, רק כדי לגבש להם קהל מעריצים.
ביוגרפיה > (Stop (2001 – 2004

בסוף 2001, חברת התקליטים "Fearless" החתימה את הלהקה, והם הוציאו את האלבום "Stop" ב-2002. הם החלו להופיע יותר באזור עיר מגוריהם, וקהל המעריצים שלהם גדל.
בתקופה זו, בין השנים 2002–2003, התחלפו מספר פעמים חברי הלהקה ותפקידם. ההרכב והתפקידים המקוריים היו: טום היגנסון (קולות, לעיתים גיטרה), דייב טיריו (תופים), סטיב מאסט (גיטרה וקולות) וקן פלטשר (בס). לאחר השינויים ההרכב היה ונשאר כך: טום היגנסון (קולות), דייב טיריו (גיטרה), מייק רטונדו (בס וקולות), דה-מאר המילטון (תופים) וטים לופז (גיטרה וקולות).
ביוגרפיה > (All That We Needed (2004 – 2006

הלהקה, למרות כל השינויים בהרכב, הקליטה בקיץ 2004 את האלבום השלישי שלה, " All That We Needed" שיצא ב-25 בינואר 2005.
באותה שנה, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אשר נקרא "Take Action" לצידם של הלהקות שוגרקאלט, Head Automatica ועוד. בסוף השנה, הופיעה הלהקה עם "Spitalfield" ועם "Motion City Soundtrack".
ב-2005, הוציאה הלהקה את סינגל הבכורה שלה " All That We Needed", ולאחר מכן יצא הסינגל " Take Me Away". שני הסינגלים לא הופיעו בכלל במצעדי בילבורד או במצעדים אחרים ברחבי העולם.
ב-9 במאי 2006, יצא הסינגל "Hey There Delilah" אשר עתיד לכבוש את המצעדים.
בנוסף לסינגל, יצא מיני אלבום כדי לקדם את הסינגל. הוא נקרא "Hey There Delilah EP", והוא הכיל שירי בי-סייד משנים קודמות. בנוסף, הוא הכיל גרסה חיה של השיר "Hey There Delilah".
הלהקה ביצעה סיבוב הופעות כדי לקדם את הסינגל, אך לא יצא דבר מכך.
אף סינגל מתוך השלושה שיצאו מהאלבום לא הגיע למצעדים.
ביוגרפיה > פריצת הדרך (2006)

בסוף 2006, הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "הוליווד", והיא הוציאה את אלבומה הרביעי, "Every Second Counts", ב-12 בספטמבר 2006. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Hate (I Really Don't Like You)", היה הסינגל הראשון של הלהקה שנכנס למצעד בילבורד.
חברת התקליטים הוליווד הוציא מחדש את "Hey There Delilah" כחלק מהאלבום "Second Counts" בתחילת קיץ 2007. הלהקה ביצעה סיבוב הופעות כדי לקדם את הסינגל. ב-28 ביולי 2007, הגיע "Hey There Delilah" למקום הראשון במצעד בילבורד, ונשאר במקום הראשון במשך שבועיים. זמן קצר לאחר הצלחת הסינגל במצעדים בארצות הברית, הלהקה התפרסמה בכל רחבי העולם.
הסינגל יצא בבריטניה ב-27 באוגוסט, זמן קצר לאחר יציאתו הגיע למקום הראשון במצעדים. בנוסף, הלהקה הוציאה את האלבום הראשון שלה בבריטניה, "Every Second Counts", אשר יצא כמהדורה מחודשת וכלל שני שירים נוספים: "Hey There Delilah" ו"Take Me Away".
זמן קצר לאחר הפריצה הבינלאומית שלהם, הוציאה הלהקה ב-6 בנובמבר את הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Our Time Now" .
הלהקה השתתפה בפרק השלישי בעונה הראשונה של הסדרה "Greek", בה היא הופיעה עם השירים: "Our Time Now" ו"Hey There Delilah" ובהמשך בפרקים נוספים. בנוסף היא השתתפה בפרק ה-11 בעונה הראשונה של הסדרה iCarly בה היא הופיעה עם השיר "Our Time Now". באותה תקופה, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אשר נקרא "'The Young Wild Things, לצדם של פול אאוט בוי, ג'ים קלאס הירוס ו"Cute Is What We Aim For".
ב-10 בדצמבר 2007, הלהקה הוציאה את הסינגל "Hate" בבריטניה. סיבוב ההופעות שלהם בינואר 2008 יקדם את הסינגל. הסינגל זכה להצלחה בבריטניה, והלהקה הפכה ליותר פופולרית בממלכה המאוחדת.
ב-23 בספטמבר 2008, יצא אלבומה החמישי של הלהקה, "Big Bad World".
ב-7 בדצמבר 2010, יצא אלבומה השישי של הלהקה, "Wonders of the Younger".
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2000 - Come on Over
2002 - Stop
2005 - All That We Needed
2006 - Every Second Counts
2008 - Big Bad World
2010 - Wonders of the Younger
2014 - American Nights
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2006 - Hey There Delilah EP
2007 - Hate (Really Don't Like You)‎
2008 - Our Time Now
2008 - Natural Disaster
2010 - Rhythm Of Love
2013 - Should've Gone to Bed
לימון (כדורגל)

מועדון הכדורגל לימון (בספרדית: Limón Fútbol Club), הידוע בכינויו לימון, היה מועדון כדורגל מקצועי שבסיסו במחוז לימון, קוסטה ריקה. המועדון שיחק לאחרונה בליגת העל של קוסטה ריקה.
הקבוצה שיחקה את משחקי הבית שלה באצטדיון חואן גובאן בעיר לימון.
היסטוריה

בשנת 2009, איש העסקים המקומי קרלוס האודן פסקל החליט להשקיע בקבוצת הכדורגל המקומית בליגה השנייה.  בעלי המניות הסכימו להעביר לידיו את הקבוצה ושמה שונה ל"מועדון הכדורל לימון". בשנת 2010, הקבוצה עלתה לליגה הראשונה במדינה.
ביוני 2011, קרלוס פסקל נעצר וחשבונות הבנק שלו הוקפאו. הדבר פגע במצב הכלכלי של הקבוצה. פסקל שוחרר ב-2013 אך חשבונות הבנק שלו עדיין היו בהקפאה. שחקנים רבים נאלצו לעבוד בעבודות שונות, בעיקר בנמל המקומי, על מנת להתפרנס.
בפברואר 2022 פורקה הקבוצה בעקבות חובות כספיים כבדים.
פמפילוס

| --- | --- |

 לידה:  המחצית השנייה של המאה ה-3 ביירות
 פטירה:  16 בפברואר 309 קיסריה
 ידוע בשל:  נחשב אחד מאבות הנצרות
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית 
 
פּמפילוס הקדוש מקיסריה (ביוונית: Πάμφιλος; המחצית השנייה של המאה ה-3 – 16 בפברואר 309), היה בישוף קיסריה, מגדולי פרשני המקרא הנוצריים בימיו. ייסד את הספרייה הנוצרית שבעיר, הוביל את בית הספר התאולוגי ונחשב לאחד מאבות הכנסייה.
פמפילוס היה חברו ומורו של אוסביוס מקיסריה שכתב עליו חיבור שאבד ואיזכר אותו בספרים אחרים שכתב. בשל חברותם כונה אוסביוס גם בשם "אוסביוס פמפילי", כלומר "אוסביוס חברו של פמפילוס". על פי הספר "על המרטירים של פלשתינה" (de martyribus palaestinae), פמפילוס נולד בערך בשנת 250 למשפחה עשירה ומכובדת בביירות. יש גרסה הטוענת שחילק את כל רכושו לעניים אולם סברה זו עומדת בסתירה עם העובדה שתמך בספרייה של קיסריה ובחוקרים שעבדו בה.
על פי הפטריארך פוטיוס הראשון בחיבורו "ביבליותקה", למד פומפילוס בבית הספר התאולוגי של אלכסנדריה אצל פיאריוס (אנ'), מחסידיו של אוריגנוס. לאחר מכן התיישב בקיסריה והפך לכומר בכנסיית העיר.
לפי אוסוביוס, פמפילוס נאסר ב-307 כשלא הסכים להקריב קרבן לקיסר הרומי ואחרי שנתיים בכלא הוצא להורג. פמפילוס נחשב לקדוש על ידי הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית. יום חגו נחגג ב -16 בפברואר וב-1 ביוני.
לקריאה נוספת

Eusebius von Caesarea, Märtyrer von Palästina
N. Wilson: Photius, The Bibliotheca; Gerald Duckworth, London 1994; ISBN 0-7156-2612-4.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: פ֫מפילוס, במלעיל דמלעיל (ההטעמה בהברה הראשונה).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007327077205171  PLWABN: 9810668375305606  BIBSYS: 6097795  BnF: cb121692655 (data)  CiNii: DA03667606  GND: 118873865  ICCU: BVEV052722  ISNI: 0000 0001 0908 7729  LCCN: nr2002032339  NKC: xx0026139  NLA: 35198807  NTA: 237774313  RERO: 02-A012515957  SELIBR: 326140  SUDOC: 060239921  Trove: 861485  VcBA: 495/2844  VIAF: 64047121   WorldCat (עם VIAF): 64047121
לב רוחלין

| --- | --- |

לב רוחלין
 לידה:  6 ביוני 1947 אראלסק, קזחסטן הסובייטית ברית המועצות 
 נרצח:  3 ביולי 1998 (בגיל 51) קלוקובו, מחוז מוסקבה, רוסיה רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 מדינה:  רוסיה, ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה  Tashkent Higher All-Arms Command School  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה 
 השתייכות:  הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
 דרגה:   גנרל-לייטננט
 תפקידים בשירות
 מפקד קבוצת "צפון-מזרח"
 פעולות ומבצעים
 מלחמת אפגניסטן  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה הקרב על גרוזני
 עיטורים
  עיטורי הדגל האדום    עיטורי הכוכב האדום
 תפקידים אזרחיים
 חבר הדומה השנייה, יו"ר ועדת ההגנה הפרלמנטרית
 
לוטננט גנרל לב רוֺחְלִין (ברוסית: Лев Я́ковлевич Ро́хлин;‏ 6 ביוני 1947 – 3 ביולי 1998) היה מצביא רוסי במלחמת צ'צ'ניה הראשונה, ואחד המפקדים היהודים הבכירים בתולדות הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. לב רוחלין שימש כמפקד קבוצת "צפון-מזרח" במלחמת צ'צ'ניה הראשונה, במהלכה יחידתו כבשה בהצלחה את העיר גרוזני מידי הבדלנים הצ'צ'נים. לאחר שירותו הצבאי היה חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ויושב ראש ועדת ההגנה של הדומה (1996—1998). רוחלין ייסד את התנועה לתמיכה בצבא הרוסי.
קורות חיים

רוחלין היה הצעיר מבין שלושה ילדים במשפחתו של איש צבא יהודי, שלחם במלחמת העולם השנייה, יעקב לבוביץ' רוחלין. ב-1948, 8 חודשים לאחר לידת בנו, נעצר יעקב לבוביץ' וככל הנראה מת בגולאג. האם, קסניה איוואנובנה גונצ'ארובה, גידלה את שלושת הילדים לבד.
רוחלין סיים את לימודיו בבית ספר 14 על שם נאדז'דה קרופסקאיה בעיר ארלסק, שבקזחסטן ונכנס לבית הספר הגבוה לפיקוד נשק משולב שבטשקנט, אוזבקיסטן הסובייטית. בשנת 1970 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הגבוה לפיקוד נשק משולב, בהצטיינות. אחר כך שירת בקבוצת הכוחות הסובייטיים בגרמניה. לאחר מכן למד באקדמיה הצבאית על שם פרונזה ולאחר סיום לימודיו שם, נשלח לשרת בחוג הארקטי (במחוז מורמנסק) וכן במחוזות הצבא הטרנסקווקזיים של לנינגרד ובטורקמניסטן.
קורות חיים > שירותו הצבאי

בשנים 1982–1984 שירת באפגניסטן, תחילה כמפקד גדוד הרובאים הממונע ה-860 הנפרד, שהוצב בפאיזאבאד, מחוז בדאקשאן. ביוני 1983 הוא הודח מתפקידו בשל מבצע צבאי לא מוצלח לדעת הפיקוד - במהלך קרב בחבל בחראק, נסוג גדודו מבלי להשלים את המשימה והותיר כמה כלי רכב ללוחמי המוג'אהדין. הוא מונה לסגן מפקד גדוד הרובאים הממונע הנפרד, ה-191, בעיר ע'זני אולם פחות משנה לאחר מכן הוחזר לתפקידו הקודם.
רוחלין נפצע פעמיים בתקופת שירותו באפגניסטן, בפעם האחרונה באוקטובר 1984, עת הופל מסוקו והוא ספג פציעות מרובות ושבר בעמוד השדרה.
לאחר מלחמת אפגניסטן, בפברואר 1985, מונה רוחלין לסגן מפקד דיוויזיית הרובאים הממונעים ה-58, בקיזיל-ארוואט שבטורקיסטן. ביולי 1986 הוא הועלה בדרגה.
עקב מחלת בנו עבר לגאורגיה ובמרץ 1987 מונה למפקד דיוויזיית הרובאים הממונעים ה-152, בכותאיסי.
מינואר עד אפריל 1990 פיקד על דיוויזיית הרובאים הממונעים ה-75.
סיים בהצטיינות את האקדמיה הצבאית של המטה הכללי הרוסי ב-1993 ומאז יוני 1993 היה למפקד חיל המשמר השמיני בוולגוגרד ושימש כמפקד חיל המצב של העיר וולגוגרד.
בנוסף לשירותו הצבאי ובמקביל לו עסק גם בארגון מחנה ספורט ונופש לנוער לפני גיוס.
קורות חיים > שירותו הצבאי > המלחמה בצ'צ'ניה

מ-1 בדצמבר 1994 עד פברואר 1995, עמד בראש חיל המשמר השמיני בצ'צ'ניה. החיל בפיקודו הגיע מוולגוגרד לאזור קיזליאר. לאחר שביצע תמרון מטעה, החיל נשלח דרך ערבות דאגסטן להגן על טור החיל מפני התקפת מחבלים צ'צ'נים, שפגעו קשות ביחידות אחרות של חיילים רוסים שהתקדמו לצ'צ'ניה.
עם הגעתו לצ'צ'ניה ליד הכפר צ'רוליונאיה, יזם מהלומה ארטילרית להגן על חיילי הגדוד המבצעי ה-81 של כוחות הפנים של משרד הפנים, כאשר הותקפו על ידי לוחמיו של ג'וחר דודייב. חייליו של רוחלין כבשו קו לאורך רכס טרסקי לא הרחק מגרוזני. ב-15 בינואר 1995 חלקים מהחיל התרכזו 1.5 ק"מ מזרחית לעיירה טולסטוי-יורט, בפרברי גרוזני. בהמשך חייליו כבשו את ארמון הנשיאות ויחד עם איוואן באביצ'ב הגיעו להסכם הפסקת אש עם הצ'צ'נים ב-17 בינואר 1995.
מאוחר יותר, רוחלין סירב לקבל את עיטור גיבור הפדרציה הרוסית (על כיבוש גרוזני) מידי נשיא רוסיה דאז, בוריס ילצין באומרו כי "במלחמת אזרחים, גנרלים לא יכולים לזכות בתהילה. המלחמה בצ'צ'ניה אינה התהילה של רוסיה, אלא ביש המזל שלה".
קורות חיים > פעילות פוליטית

ב-3 בספטמבר 1995, בקונגרס השני של מפלגת רוסיה ביתנו, הוא דורג במקום השלישי ברשימת המפלגה לבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 1995. בדצמבר 1995, נבחר לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית והוא נבחר לשמש כיושב ראש ועדת ההגנה, המפקחת על הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית. ב-9 בספטמבר 1997 עזב את המפלגה בשל חילוקי דעות ולאחר מכן, בספטמבר 1997, יצר את "התנועה לתמיכה בצבא, בתעשייה הביטחונית ובמדע הצבאי". הוועדה המארגנת של התנועה כללה את שר ההגנה לשעבר איגור רודיונוב, מפקד חיל הצנחנים הרוסי לשעבר ולדיסלב אחאלוב, ראש הק.ג.ב. לשעבר ולדימיר קריוצ'קוב.
ב-20 במאי 1998 הודח מתפקיד יו"ר ועדת ההגנה.
בוא נחשב לאחד ממנהיגי האופוזיציה הפעילים ביותר בשנים 1997–1998 ובתקשורת האוהדת את ילצין נטען כי הוא זומם להפיל את נשיא הפדרציה הרוסית, בוריס ילצין ולהקים דיקטטורה צבאית. ב-2 באפריל 1997 מסר דו"ח בישיבת הדומה הממלכתית, בו פרסם נתונים על אספקת נשק בלתי חוקית לארמניה בסכום של יותר ממיליארד דולר, מה שגרם לשערורייה גדולה בחוגים הפוליטיים הרוסיים דא.
קורות חיים > רציחתו

לפי הגרסה הרשמית, אשתו תמרה רוחלינה ירתה לעבר רוחלין הישן, הסיבה הייתה מריבה משפחתית. בנובמבר 2000, בית המשפט בעיר נארו-פומינסק מצא את תמרה רוחלינה אשמה ברצח בכוונה תחילה של בעלה. בשנת 2005, היא פנתה לבית הדין לזכויות האדם והתלוננה על המעצר הארוך לפני המשפט ועל המשפט הממושך. התלונה נענתה, כי יש לסתת[דרושה הבהרה] פיצוי כספי בסך 8,000 אירו. לאחר עיון חדש בתיק, ב-29 בנובמבר 2005, מצא בית המשפט בעיר נארו-פומינסק בפעם השנייה את רוחלינה אשמה ברצח בעלה וגזר עליה ארבע שנות מאסר על תנאי עם תקופת תנאי של 2.5 שנים.
למחרת הרצח, 500 מטרים מבית הקיץ של רוחלין, נמצאו שלוש גופות במכונית שרופה. על פי הבדיקה, הם מתו מיריות בחזה ובראש. הם זוהו כאיש המאפיה הרוסית מאודינצובו ולדימיר פרונין וחבריו אלכסנדר שצ'רבין ואנטולי קרמרנקו מצ'רניגוב. לפי הגרסה הרשמית, הם מתו שלושה ימים לפני רצח רוחלין במהלך עימות פלילי על שליטה בחברות שמוכרות חומרי בניין. רבים ממקורביו של רוחלין האמינו כי במציאות מדובר ברוצחים האמיתיים, שחוסלו על ידי השירותים החשאיים של הקרמלין שהסתירו את עקבותיהם ומעורבותם ברצח רוחלין.
קורות חיים > לאחר מותו

ב-6 ביוני 2001 הוקמה מצבה על קברו.
בכפר וילגה, שבמחוז המשנה פריונז'סקי ברפובליקת קרליה, נמצא רחוב לב רוחלין. על בית מס' 1, שהיה שייך ללב רוחלין, הותקן לוח זיכרון לזכרו.
לקריאה נוספת

ננצח או שניעלם: תולדות מלחמת צ'צ'ניה הראשונה, 1994–1996, יגיל הנקין, מערכות, 2007.
הערות שוליים

↑  יגיל ינקין, הקרב על גרוזני – כניסת הצבא הרוסי לעיר, באתר "דיומא", 21 בפברואר 2021
↑  יגיל הנקין, הקרב על גרוזני – ההתקפה הרוסית השנייה, באתר "דיומא", 14 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 121250903  ISNI: 0000 0000 4950 7663  LCCN: n98012593  NKC: js2014836969  VIAF: 54999146   WorldCat (עם VIAF): 54999146
פלוריאן תובאן

פלוריאן תובאן (בצרפתית: Florian Thauvin; נולד ב-26 בינואר 1993) הוא כדורגלן צרפתי המשחק באודינזה בעמדת הקיצוני.
קריירת מועדונים

תובאן התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים ונוער מקומיות בעיר הולדתו אורליאן כגון: אינגרה, סנט-ז'אן-דה-לה-רולה ואורליאן. בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של גרנובל. ב-11 במרץ 2011 תובאן ערך את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד ואן.
ב-19 ביולי 2011 תובאן חתם בבסטיה והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל הצרפתית בסיום העונה. ב-28 באוקטובר 2012 תובאן הבקיע את שער הבכורה שלו עבור בסטיה בניצחון 1–3 נגד בורדו. ב-29 בינואר 2013 תובאן חתם בליל תמורת 3.5 מיליון אירו, אך נשאר בבסטיה כשחקן מושאל עד לסיום העונה. בסיום העונה נבחר לשחקן הצעיר של העונה בליגה הצרפתית.
ב-3 בספטמבר 2013 תובאן עזב את ליל וחתם במרסיי תמורת 15 מיליון אירו.
ב-19 באוגוסט 2015 תובאן חתם בניוקאסל יונייטד תמורת 15 מיליון פאונד ובנוסף רמי קבאלה עשה את הדרך ההפוכה כשחקן מושאל עם אופציה לרכישה. ת'אווין הושיט לו את חולצת 20 הקאבלה היוצאת. תובאן ערך את הופעת הבכורה שלו בניוקאסל במשחק הליגה נגד מנצ'סטר יונייטד באולד טראפורד כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-69 במקומו של גבריאל אוברטן.
ב-31 בינואר 2016 תובאן הושאל למרסיי עד לסיום העונה. ב-20 באפריל 2016 הבקיע את השער היחיד בחצי גמר הקופה דה פרנס נגד סושו. בנוסף הבקיע גם את השער הראשון של מרסיי במשחק הגמר נגד פריז סן-ז'רמן שנגמר בהפסד של מרסיי 2–4. ב-4 באוגוסט 2016 תובאן האריך את תקופת השאלתו במרסיי בעונה נוספת. בנובמבר 2016 פורסם כי מרסיי תרכוש בקיץ את כרטיס השחקן של תובאן תמורת 11 מיליון אירו. ב-30 באפריל 2017 הבקיע את השלושער הראשון שלו בקריירה בניצחון 1–5 נגד אנז'ה.
ב-7 במאי 2021 חתם בטיגרס מליגת העל המקסיקנית, והצטרף לקבוצה בתום החוזה שלו במרסיי ביוני 2021.
ב-31 בינואר 2023 חתם לשלוש וחצי שנים באודינזה.
קריירה בינלאומית

תובאן שיחק בצעירותו בכל הנבחרות הצעירות של צרפת והיה שותף לזכייה של נבחרת הנוער בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בשנת 2013.
במרץ 2017 תובאן זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת לקראת המשחקים נגד ספרד ולוקסמבורג. ב-2 ביוני 2017 תובאן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–5 נגד פרגוואי.
תובאן היה שותף לזכיית צרפת במונדיאל 2018.
ב-11 ביוני 2019, בניצחון 0–4 על אנדורה במסגרת מוקדמות יורו 2020, הבקיע תובאן את שער הבכורה שלו בבעיטת מספרת בדקה ה46.
תארים

ליגה 2: 2011/2012
גביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2013
גביע העולם: 2018
הכדורגלן הצעיר של העונה בליגה הצרפתית: 2012/2013
כדורגלן החודש בליגה הצרפתית: מרץ 2017
כדורגלן העונה של מרסיי: 2016/2017
פטריק אוסיאקו

פטריק אוסיאקו (באנגלית: Patrick Osiako; נולד ב-15 בנובמבר 1986) הוא כדורגלן קנייתי המשחק בעמדת הקשר בסיריאנסקה אנקופינג.
קריירה

אוסיאקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת קוסט סטארס אליה הצטרף בגיל 16 וכעבור שנתיים חתם בטאסקר.
בדצמבר 2007 חתם לשנתיים וחצי במייאלבי מהליגה השוודית השנייה. בשנת 2009 היה שותף לעלייה של הקבוצה לליגת העל השוודית.
במרץ 2012 אוסיאקו הצטרף לפטרולול פלוישט מליגת העל הרומנית.
ב-13 באוגוסט 2012 אוסיאקו חתם בהפועל באר שבע מליגת העל. ב-19 בינואר 2013 אוסיאקו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד עירוני קריית שמונה.
בקיץ 2013 חתם בסימורק מליגת העל האזרית בה שיחק עד לפירוקה בשנת 2015.
בהמשך הקריירה שיחק במספר קבוצות בליגות הנמוכות בשוודיה בהן: לינקופינג סיטי, האנינגה, האסלהום וסיריאנסקה אסקילסטונה. כיום משחק בסיריאנסקה אנקופינג.
ב-30 בספטמבר 2006 אוסיאקו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קניה בתיקו 0-0 נגד טנזניה.
תארים

ליגת העל הקנייתית: 2006/2007
הליגה השוודית השנייה: 2009
הערות שוליים

↑  גלעד שוברט, הפועל ב"ש: פטריק אוסיאקו חתם לשנתיים, באתר ynet, 13 באוגוסט 2012
פלונסק

פלונסק (בפולנית: Płońsk, האזן) היא עיר בפולין. פלונסק נמצאת במרחק של 60 ק"מ מוורשה בירת פולין. מספר תושביה כיום קרוב ל-21,591
. שמה של העיר בא לה משמו של הנהר פלונקה הזורם ליד העיר. תחילתה של העיר במבצר של נסיך החבל, אשר בשנת 1400 העניק לה מעמד של עיר.
יהודים בפלונסק

בפלונסק הייתה קהילה יהודית פעילה שראשיתה עוד באמצע המאה החמש עשרה. יהודי העיר עסקו בעיקר במסחר וכספים, ועברו גלגולים רבים במלחמות שהתחוללו בסביבתה.
בזמן המלחמה הפולנית-שוודית השנייה (1655) התחולל בעיר פוגרום אכזרי, בו נשחטו מרבית יהודי העיר. כעבור 15 שנה גורשו הנותרים, אולם עם הזמן שבו לעיר. בסוף המאה השמונה עשרה ובראשית המאה התשע עשרה גדל מאוד מספר היהודים בעיר, מאחר שיהודים רבים שגרו בשטח פולני שעבר לפרוסיה, לאחר הכיבוש הפרוסי, עברו להתגורר בה, ושיעור היהודים בעיר הגיע בתחילת המאה ה-19 לכ-73% מכלל תושביה. בשנת 1881 נמנו בה 4,500 יהודים מתוך 7,824 תושבים.
בשנת 1752 נולד בפלונסק "הציוני הראשון בפולין", שלמה פלונסקי, שעלה לרגל לארץ ישראל בגיל 67. על מכתב שכתב בדרכו חזרה, כלאה אותו משטרת הצאר עם שובו בדצמבר 1821.
בשנת 1865 נוסדה בפלונסק "אגודת דורשי התורה והחכמה", בה חברו יחד המשכילים הבולטים בעיר, שהפיצה בקרב היהודים את השפה העברית.
בשנת 1886 נולד בפלונסק, שהייתה אז חלק מן רוסיה הצארית דוד גרין (דוד בן-גוריון) - מי שיכריז לימים על הקמת מדינת ישראל ויהיה לראש הממשלה הראשון שלה.
בן-גוריון נולד בבית עץ בסמטה שנקראה "סמטת העזים". אביו היה מראשוני חובבי ציון. בהיותו כבן 15 יסד דוד בן-גוריון בפלונסק, ביחד עם חברו יליד פלונסק שלמה צמח, אגודה ציונית בשם "אגודת עזרא" שחבריה, כ-120 מנערי פלונסק, החליטו לדבר רק עברית. בשנת 1906, בימי העלייה השנייה, עלה דוד בן-גוריון לארץ ישראל.
חבר נעורים נוסף של דוד בן-גוריון מפלונסק, שעלה ארצה בימי העלייה השנייה, היה שלמה לביא, לימים מאבות התנועה הקיבוצית וחבר הכנסת.
במפקד הראשון שנערך בפלונסק בשנת 1908, נמנו בפלונסק 11,603 תושבים, מהם 7,551 יהודים (65%).
בין שתי מלחמות העולם כונתה פלונסק "ירושלים דפולין", הן משום שהייתה ממבשרי תנועת ההשכלה, הן משום שבה נוסדה האגודה הראשונה של חובבי ציון בפולין ואף משום שיהודיה דיברו עברית והיה בהם אחוז גבוה של ציונים.
לאחר כיבוש פולין על ידי גרמניה הנאצית רוכזו כ-8,000 יהודי פלונסק וסביבתה בגטו שהוקם בה, ועד סוף שנת 1942 שולחו כולם להשמדה בטרבלינקה ואושוויץ במספר אקציות אלימות. בית הכנסת של פלונסק, שלושה בתי מדרש שהיו בה ובית העלמין היהודי נחרבו בתקופת השלטון הקומוניסטי בפולין.
לאחר תום השלטון הקומוניסטי וחידוש היחסים הדיפלומטיים בין פולין למדינת ישראל, עמדו ראשי העיר על החשיבות ההיסטורית של העיר כמקום הולדתו של דוד בן-גוריון. ביוזמת ראש עיריית פלונסק נכרתה ברית ערים תאומות עם המועצה האזורית רמת הנגב שבתחומה נמצאים קיבוץ שדה בוקר ומדרשת בן-גוריון. בשנת 2004 הוחלט להקים בפלונסק מוזיאון להנצחתו של דוד בן-גוריון, בשיתוף עם המכון למורשת בן-גוריון. המוזיאון יוקם בבית עץ, כפי שהיה ביתה של משפחת גרין בפלונסק. האתר והבית נתרמו על ידי העירייה והמכון ייתן לו תמיכה מדעית והיסטורית.
הבניין שבו נולד דוד בן-גוריון אינו קיים יותר ובמגרש עליו עמד הבית נמצאים לוח זיכרון שהתקינה העירייה ופסל בצורת עץ שהוצב במקום על ידי מועצת רמת הנגב. בחודש מאי 2006, במסגרת השתתפותו במצעד החיים בפולין, נערך ביקור רשמי של המשנה לראש הממשלה שמעון פרס בפלונסק. פרס נתקבל על ידי ראש העיר וחברי מועצת העיר, ביקר בארכיון המקומי והגיע לאנדרטאות המוצבות במקום הולדתו של בן-גוריון והניח במקום זר פרחים כחול לבן.
בטקס מיוחד שנערך ב-10 באפריל 2012 העניקה עיריית פלונסק לאחת הכיכרות בעיר את שמו של דוד בן-גוריון. בשנת 2021 נחנך ציור קיר גדול בעיר, ובמרכזו מצויר בן-גוריון כשהוא עומד על ראשו.
ערים תאומות

ישראל מועצה אזורית רמת הנגב, ישראל
ישראל קריית מוצקין, ישראל
קרואטיה צ'אקובץ, קרואטיה
גלריה

המקום בו עמד בית הולדתו של דוד בן-גוריון
תחנת אוטובוס בפלונסק
לקריאה נוספת

ספר פלונסק והסביבה, הוצאת ארגון יוצאי פלונסק בישראל, 1963.
קהילת פלונסק, הוצאת משרד החינוך והתרבות בשיתוף עם בית לוחמי הגטאות, 1971.
הערות שוליים

↑  Płońsk w liczbach - 31.12.2022 | www.polskawliczbach.pl
1 2  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, עמ' 21.
↑  מיכאל בר-זוהר, בן-גוריון, עמ' 22.
↑  על גירוש יהודי פלונסק לאושוויץ בקיץ 1942, באתר יד ושם
↑  איתמר אייכנר, למרות המתיחות הדיפלומטית: בן גוריון הונצח בפולין, באתר ynet, 1 בנובמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555123105171  LCCN: n83059144  MusicBrainz: c3cdf074-0e43-40f7-854c-1ab909b5a2b6  NKC: ge1133187  VIAF: 157142301   WorldCat (עם VIAF): 157142301
לאופולדשטאדט

ערך זה עוסק בגטו היהודי בוינה. אם התכוונתם למחזה מאת טום סטופארד, ראו .
| --- | --- |
סמל לאופולדשטאדטסמל לאופולדשטאדט

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מושל:  Alexander Nikolai
 עיר אם:  וינה
 שטח:  19.27 קמ"ר
 גובה:  158 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ברובע:  105,848 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°12′37″N 16°24′44″E﻿ / ﻿48.210277777778°N 16.412222222222°E﻿ / 48.210277777778; 16.412222222222 
 https://www.wien.gv.at/bezirke/leopoldstadt/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לאופולדשטאדט (בגרמנית: Leopoldstadt) הוא רובע הממוקם על אי מלאכותי במרכז העיר וינה שבאוסטריה. זהו רובע מס' 2 של וינה. הרובע, יחד עם רובע 20 (בריגטינאו), מהווה אי המוקף בנהר הדנובה ותעלת הדנובה.
הרובע נקרא על שם לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
נכון ל-2016 הכיל המחוז כ-103,233 תושבים. המחוז משתרע על פני 19.27 קמ"ר.
בשל השיעור הגבוה יחסית של התושבים היהודים שגרו בעבר במחוז (כ-38.5% מתושבי המחוז היו יהודים נכון לשנת 1923), זכה המחוז לכינוי "Mazzesinsel" ("אי המצות").
יהודי לאופולדשטאדט

בשנת 1625, התמנה הרב יום-טוב ליפמן הלר לכהן כרבה של וינה. בתקופתו יהודי העיר היו פזורים ללא מרכז קהילתי והרב הלר השיג אישור להקים מרכז יהודי בלאופולדשטאדט ופעל להקמתו וביסוסו. בהמשך אותה המאה החלו להתיישב עוד ועוד יהודי ברובע והתפתחה איבה בינם לבין הנוצרים ברובע. בשנת 1670 גזר הקיסר לאופולד על גירוש יהודי העיר וינה, ותושבי הרובע הנוצרים קראו לרובע על שמו כאות תודה. בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית מהגרים יהודים ממזרח האימפריה החלו להגר לרובע והתיישבו בעיקר סביב תחנת הרכבת. ברובע קמו כמה מבתי הכנסת החשובים בעיר: עדת ישראל, בית ישראל (הפולני), טמפלגאסה ועוד.
במהלך ליל הבדולח נהרסו כל בתי הכנסת ברובע לרבות בית הכנסת בדר לאופולדשטדט. עם התפתחות השואה בודדו היהודים ועברו התעללויות קשות, עד שנשלחו למחנות ריכוז והשמדה. מתוך קהילה מקורית של אלפי יהודים הצליחו להתחבא ולשרוד קומץ יהודים בלבד.
עם נפילת מסך הברזל וחידוש ההגירה ממזרח אירופה, האוכלוסייה היהודית ברובע צמחה שוב. כיום, אחוז ניכר מיהודי העיר גרים ברובע והוא מכיל בתי כנסת, בית חב"ד חנויות עם מזון כשר, ועוד.
אתרי תיירות ברובע

פארק פראטר - הפארק הציבורי הגדול בעיר
וינר ריזנראד - גלגל ענק מפורסם בפארק פראטר
אאוגארטן - פארק ציבורי עתיק בסגנון הבארוק
מוזיאון בית יוהאן שטראוס (הבן)
כנסיית פרנציסקוס הקדוש מאסיזי
גלריית תמונות

הגלגל הענק "וינר ריזנראד"
פארק השעשועים בפראטר
תחנת הרכבת פראטרשטרן
ראו גם

לאופולד-שטאט (מחזה)
יהודים ברובע בשנת 1915