דנילסון פריירה נבס
קריירה

דנילסון הוא בנם של לוסיאנה פריירה וז'וזה נבס. אביו היה קשר בבוטאפוגו שבמדינת פאראיבה. אמו של דנילסון נפטרה כשהיה בן 10. משפחתו של דנילסון הייתה ענייה מאוד ונאבקה על קיומה בפאבלות המסוכנות של סאו פאולו.
דנילסון החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל סאו פאולו, והיה חלק מהסגל שזכה בגביע הליברטדורס ובאליפות העולם לקבוצות כדורגל בשנת 2005. דנילסון היה שחקן מחליף בסאו פאולו, והשתתף רק ב-12 משחקים במדי המועדון, מתוכם שמונה כמחליף העולה מן הספסל.
ב-31 באוגוסט 2006 הצטרף דנילסון למועדון הכדורגל ארסנל תמורת סכום של 3.4 מיליון לירות שטרלינג, וקיבל את חולצה מס' 15. העברה זו נחשבה למפתיעה כיוון שלדנילסון לא היה ניסיון רב במועדון כדורגל בכיר. ארסן ונגר, מאמן ארסנל, אמר על דנילסון כי הוא "קצת בין תומאס רוזיצקי לז'ילברטו".
דנילסון נכלל בסגל השחקנים של ארסנל לקראת המשחק ב-17 באוקטובר 2006 נגד צסק"א מוסקבה בליגת האלופות, אך לא עלה כמחליף. הופעת הבכורה שלו בארסנל הייתה ב-24 באוקטובר 2006, במשחק הסיבוב השלישי של גביע הליגה נגד וסט ברומיץ' אלביון. דנילסון שיחק גם בשאר משחקי ארסנל בטורניר הגביע של 2006. משחקו הראשון בפרמייר ליג היה כמחליף בהפסד החוץ 0 - 1 לשפילד יונייטד ב-30 בדצמבר 2006.
דנילסון שיחק בכל נבחרות ברזיל החל מגיל 15. בנובמבר 2006 הוא זומן לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק הידידות נגד נבחרת שווייץ, אך לא שותף במשחק וישב לכל אורכו על ספסל המחליפים.
דנילסון הבקיע את שערו הראשון במדי ארסנל במשחק הניצחון 2 - 0 נגד ניוקאסל יונייטד במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הליגה שנערך ב-25 בספטמבר 2007. ב-18 באוקטובר הוכרז כי דנילסון וארסנל חתמו על חוזה חדש לטווח ארוך. דנילסון הבקיע שער גם במשחק גביע הליגה הבא, נגד שפילד יונייטד ב-31 באוקטובר 2007. הפעם הראשונה שדנילסון פתח במשחק ליגה הייתה בניצחון 2 - 0 על ויגאן אתלטיק. במשחק רבע גמר גביע הליגה נגד בלקברן רוברס ספג דנילסון כרטיס אדום מספר רגעים לפני תוספת הזמן, והורחק לראשונה בקריירה שלו בארסנל.
דנילסון היה בהרכב הפותח של ארסנל בחמשת המשחקים שנערכו באוגוסט 2008, והבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג בניצחון הבית 3 - 0 על ניוקאסל יונייטד. הוא המשיך לפתוח בהרכב גם בחודש שלאחר מכן, והבקיע את שער הליגה השני שלו בניצחון החוץ 3 - 1 על בולטון וונדררס. בעקבות היעדרותו של ססק פברגאס מהמגרשים בחודשים האחרונים של 2008 הוא זכה ליותר דקות משחק. ב-11 במרץ 2009 הוא הבקיע את הפנדל השביעי והמכריע בניצחון על א.ס. רומא, שבזכותו העפיל המועדון לרבע גמר ליגת האלופות.
את עונת 2009/2010 הוא פתח עם שער מ-25 מטרים מול שוער אברטון טים הווארד, שסייע לארסנל לנצח במשחק החוץ בתוצאה 6 - 1. חודש אחד לאחר מכן חתם על חוזה חדש עם הנהלת ארסנל, הפעם לחמש שנים. אולם, זמן קצר לאחר מכן נפצע בגבו, ונאלץ להיעדר מהמגרשים למשך כחודשיים. הופעתו הראשונה לאחר מכן הייתה במשחק הביתי בליגת האלופות מול סטנדרד ליאז' ב-23 בנובמבר, שבו הבקיע את השער השני בניצחון 2 - 0. היה זה משחקו ה-100 של דנילסון במדי ארסנל. דנילסון המשיך לשחק ולהבקיע שערים במדי ארסנל בכל המסגרות, כולם בבעיטות מחוץ לרחבת העונשין.
עם עליית קרנו של השחקן הצעיר ג'ק וילשר וההתמודדות עם השפעות פציעתו חל פיחות במעמדו של דנילסון בקבוצה, ובעונת 2010/2011 פתח בהרכב הראשון בשישה משחקי פרמייר ליג בלבד ועלה כמחליף בעשרה נוספים. במסגרות האחרות פתח ב-14 משחקים ועלה כמחליף בשני משחקים נוספים. ב-19 במאי 2011 הודיע דנילסון כי יעזוב את ארסנל במהלך הקיץ, ובסופו של דבר הושאל לסאו פאולו מברזיל, שממנה הגיע לארסנל.
דנילסון טען מספר פעמים כי הצלחתו בארסנל נובעת מהחסות שפרש עליו הברזילאי ז'ילברטו סילבה, ששימש כ"אביו" לאחר שעבר מברזיל ללונדון.
ב-15 ביוני 2013 עזב השחקן סופית את ארסנל וחתם לארבע שנים בסאו פאולו, אליה היה מושאל מארסנל. בעונת 2015/2016 עבר לאל-ווחדה מאיחוד האמירויות.