ואלי אקספורט
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

הופעות הגרילה המוקדמות של אקספורט הגיעו למעמד אייקוני בתולדות האמנות הפמיניסטית. "Tapp- und Tast-Kino" (נקישה ונגיעה בסינמה) בוצע בעשר ערים אירופאיות ב-1968–1971. בעבודתה המהפכנית המתוחכמת הזאת, לבשה ואלי אקספורט "אולם קולנוע" זעיר סביב פלג גופה העליון העירום, כך שלא ניתן היה לראות את גופה אך ניתן היה לגעת ולהגיע אל חזית המכוסה וילונות של ה"תיאטרון". לאחר מכן הלכה לרחוב להזמין גברים, נשים וילדים לבוא ולגעת בה. התקשורת הגיבה לעבודה הפרובוקטיבית של ואלי בפאניקה ובפחד, ועיתון אחד כינה אותה מכשפה. אקספורט הגיבה: "היה באוסטריה מסע גדול נגדי".
חלק מעבודותיה האחרות, ביניהן "יריבים בלתי נראים", "סינטגמה","קורפרספליטר", הראו את גוף האמן בקישור למבנים היסטוריים. הקישור בין הגופני להתקדמות ההיסטורית של המרחב המגדרי והתפקידים הסטריאוטיפיים מייצג את הגישה הפמיניסטית והפוליטית של אקספורט לאמנות.
סרטה הקצר של אקספורט ב-1973,"מרוחק, מרוחק"(remote, remote), מדגים את המחיר הכואב שמשלם הגוף הנשי כדי לעמוד בסטנדרטים חברתיים. ביצירה זו היא חופרת בציפורניה עם סכין במשך שתים עשרה דקות, כדי לייצג את הנזק שנגרם ו לגוף הנשי מניסיון לשמור על סטנדרט היופי והמסורת.
בתצלום שלה בשנת 1970, "גוף סימן פעולה" אקספורט מציגה קעקוע של חגורת ביריות על רגלה העליונה. הבירית אינה מחוברת למעלה ורק מחוברת לפיסת גרב בתחתית - ולכן תלויה על הרגל. במקום שהבירית תגדיר את הגוף באופן אובייקטיבי, הגוף מגדיר את הבירית. באופן זה, נוצר היפוך תפקידים חברתיים ביחס לגוף הנשי.
בהופעה שלה בשנת 1968 – "מכנסי פעולה: פאניקה של איברי המין" (Aktionshose:Genitalpanik) - נכנסה אקספורט לאולם קולנוע במינכן, לבושה במכנסיים שחושפים את איבר מינה, והסתובבה כך בקרב הקהל היושב, כך שאיבר המין החשוף שלה היה בגובה פני הקהל. התצלומים הנלווים צולמו ב-1969 בווינה, על ידי הצלם פיטר הסמן (Peter Hassmann).
המופע נועד לעורר מחשבה על תפקידם הפסיבי של נשים בקולנוע ועל הקונפליקט בין היותה של המיניות דבר פרטי לבין המופעים שלה במקומות ציבוריים. היו טענות שההופעה של "מכנסי פעולה" התרחשה בתיאטרון פורנו, וכללה את אקספורט מנופפת במכונת ירייה ומאתגרת את הקהל, כפי שמתואר בכרזות ב-1969, אבל לטענתה זה לא קרה מעולם.
השוני בין ההופעה לבין מה שמכונה בדרך כלל "קולנוע" ברור, והוא חיוני למסר. בביצועי אקספורט, הגוף הנשי אינו ארוז ונמכר על ידי מנהלים ומפיקים גברים, אלא נשלט ומוצע בחופשיות על ידי האישה עצמה, בניגוד לכללים החברתיים ולחוקי המדינה. כמו כן, הקולנוע הרגיל שאושר על ידי המדינה הוא חוויה מציצנית במהותה, ואילו בביצועי אקספורט, לקהל מגע ישיר עם אדם אחר והדבר מבוצע בצורה גלויה מול אקספורט ועוברי אורח.
קטע וידאו פורץ דרך של אקספורט, מול משפחתה (1971), היה אחד המקרים הראשונים של התערבות בטלוויזיה ושידור וידאו ארט. הסרטון, ששודר במקור בתוכנית הטלוויזיה האוסטרית קונטקטה(kontake) ב-2 בפברואר 1971, מציג משפחה אוסטרית בורגנית צופה בטלוויזיה בזמן ארוחת הערב. כאשר משפחות אחרות מהמעמד הבינוני צפו בתוכנית זו בטלוויזיה, הטלוויזיה הייתה למעשה מראה לחוויה שלהם עצמם וכך נוצר יחס סבוך בין הנושא, הצופה והטלוויזיה. בשנת 1977 יצא לאור הסרט באורך מלא הראשון שלה, "יריבים בלתי נראים". התסריט נכתב בשיתוף עם השותף לשעבר שלה, פיטר ווייבל. סרטה משנת 1985, "הפרקטיקה של אהבה", נכנס לפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-35 של ברלין.
בשנת 1995/1996 קיבלה אקספורט תואר פרופ' באקדמיה לאמנויות מדיה קלן עבור יצירות המולטימדיה שלה.
בסרט הנסיוני שלה, 1983, סינטגמה, אקספורט ניסתה להבנות מחדש את הגוף הנשי באמצעות מספר רב של "טכניקות מונטאז קולנועיות שונות - להכפיל את הגוף באמצעות שכבות, למשל". הסרט משקף את אמונתה של אקספורט כי הגוף הנשי טופל לאורך ההיסטוריה על ידי גברים באמצעות אמנות וספרות. בריאיון עם "ראיון מגזין", אקספורט אמרה על הסרט שלה, סינטגמה (Syntagma), כי "הגוף הנשי תמיד היה תוצר של הבנייה".
אקספורט כתבה מאמר השוטח את דעותיה לגבי שליטתם של גברים על נשים, עבור תערוכה בשם מגנא (MAGNA), גמיניזם: אמנות ויצירתיות. במאמר זה, שכותרתו "אמנות נשים כמניפסט" (1972), היא כתבה הצהרות מעצימות המכוונות כקריאה לפעולה: "תן לנשים לדבר כך שיוכלו למצוא את עצמן, אני מנסה להשיג דימוי עצמי של עצמנו וכתוצאה מכך ראייה שונה של הפונקציה החברתית של נשים ". כאן הצביעה אקספורט על הדרך הלא צודקת שבה חיו נשים את חייהן בגבולות שנוצרו על ידי גברים. באותו מניפסט כותבת אקספורט גם כי "ניתן להבין את האמנויות כמדיום ההגדרה העצמית שלנו והוספת ערכים חדשים לאמנויות. ערכים אלה, המועברים באמצעות תהליך הסימון התרבותי, ישנו את המציאות ויתאימו אותה לצרכים נשיים ". כאן היא מתייחסת ישירות אל העבודה שלה בנושא העצמת נשים. עם כל יצירה חדשה אקספורט משנה את הדרך בה החברה רואה את הנשים.