stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עסכר
היסטוריה

המחנה שוכן במקום בו שכן בעבר יישוב קדום בשם 'עין סוכר' הנזכר במשנה ותלמוד וגם בברית החדשה. המקום מצוי בקרבת שכם הקדומה, היא תל בלאטה, ובקרבה לקבר יוסף. הודות לפוריות האזור, המקום מתואר כאחד המקומות ממנו הביאו את מנחת העומר לבית המקדש כשלא נמצאו שעורים במקום קרוב יותר לירושלים.
לפי המחקר, המקום מוזכר בשם 'סוכר' בברית החדשה, בתור עיר שמולה שכן קבר יוסף, בינה לבין שכם הקדומה, היא תל בלאטה (שהייתה חרבה באותה העת), ומולה שכנה חלקת השדה שקנה יעקב:
שנקה הציע כי ראשית היישוב במקום בתחילת תקופת הברזל, ואילו קמפבל תיארך את השרידים הקדומים ביותר בכפר לתקופה ההלניסטית.
בהמשך התקיים מקום יישוב שומרוני. על-פי כתבים שומרונים עתיקים, התגוררו במקום כהנים גדולים שומרונים. מאוזליאום שומרוני שעדיין היה בשימוש במאה הרביעית לספירה, התגלה במקום. בשלב מסוים התאסלמו שומרונים שחיו ביישוב[דרוש מקור].
במהלך המאה ה-19 היישוב נעזב ועמד שומם, עד לאמצע המאה כאשר מספר תושבי ביתא הסמוכה התיישבו בו. כיום עסכר מחולק לשני מחנות פליטים (עסכר הישן ועסכר החדש).
ארכאולוגיה

בחלקו הצפוני של המחנה ישנם קברים מהתקופה הישראלית, ההלניסטית, הרומית והביזנטית.
הערות שוליים

↑  Neusner, Jacob (1999). "Menahot 10:2". The Mishnah. BRILL. ISBN 978-90-04-29411-0. OCLC 1109783020.
↑  הבשורה על פי יוחנן, ד, ה
↑  Schenke, H.M. (2012-01-01), "Jakobsbrunnen – Josephsgrab – Sychar. Topographische Untersuchungen und Erwägungen in der Perspektive von Joh 4,5.6", Deutschen Palastina-Vereins, vol. LXXXIV, pp. 164–166, 181–184
↑  E.F., Campbell (1991). Shechem II: Portrait of a Hill Country Vale: the Shechem Regional Survey. Scholars Press. pp. 21–23. ISBN 1-55540-642-4. OCLC 644945984.
↑  Conder, 1876,  p. 196
↑  ברקאי, רחל (1989). "סרקופגים שומרוניים מן התקופה הרומית בארץ-ישראל" [SAMARITAN SARCOPHAGI OF THE ROMAN PERIOD IN ERETZ ISRAEL]. קתדרה: לתולדות ארץ ישראל ויישובה: 70.
↑  ליאור גרינבאום, ‏בין הקללה לברכה, באתר גלובס, 13 בספטמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582145005171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חתול בצמרת

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה, אנימציה
 יוצרים:  ג'וזף ברברה 
 כותבים:  Kin Platt 
 בימוי:  ויליאם האנה, ג'וזף ברברה 
 מדבבים:  ארנולד סטנג 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  30
 הפקה
 מפיק:  ויליאם האנה, ג'וזף ברברה 
 חברת הפקה:  האנה-ברברה
 הפצה:  סקרין ג'מס 
 מוזיקה:  הויט קרטין 
 שידור
 רשת שידור:  ABC, Cartoon Network
 רשת שידור בישראל:  Cartoon Network
 תקופת שידור מקורית:  27 בספטמבר 1961 – 1962
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חתול בצמרת (באנגלית: Top Cat) היא סדרת אנימציה קומית שעוסקת בחבורת חתולי רחוב וניסיונותיהם להתעשר ולשנות את חייהם. את מזימותיהם מנסה לסכל שוטר המקוף דיבול. הסדרה נוצרה כפרודיה על סדרת הטלוויזיה "The Phil Silvers Show".
הסדרה נוצרה על ידי חברת האנה-ברברה ושודרה בערוץ ABC בין ה-27 בספטמבר 1961 ל-1962, בשחור ולבן, ובשידורים חוזרים בערוץ Cartoon Network בצבע (הסדרה נוצרה במקור בצבע). הסדרה מכילה עונה אחת שלה 30 פרקים בני חצי שעה כל אחד. בעקבות הסדרה יצא ב-1987 סרט טלוויזיה בשם "חתול בצמרת פוגש את חתולי בוורלי הילס", שבו חתול מהחבורה מתעשר, וב-1995 יצאה סדרת טלוויזיה בשם "Top Cat Interviews". סדרת קומיקס המבוססת על הסדרה יצאה לאור בין 1962 ל-1973 וכללה 51 גיליונות.
ב-2012 יצא סרט תלת־ממד מונפש שמבוסס על הסדרה.
עלילה

עלילת הסדרה דנה בניסיונותיהם של חתולי הרחוב, בהנהגת טופ קט (בתרגום חופשי: "החתול הראשי") שמכונה "טי. סי.", להתעשר ולמצוא לעצמם בתים נוחים. מזימותיו של טופ קט כוללות יצירת סיור מודרך בעיר לתיירים, שכולל ביקור במקומות חשובים היסטורית, שלמעשה מסתכמים בספסל ושאר אביזרים שנמצאים ברחוב, שבהם כביכול השתמשו אנשים מפורסמים, כשלמעשה אין זה כך. מזימה אחרת כוללת התחזות לראג'ה ופמלייתו, על מנת ללון בבית מלון בחינם. מזימותיהם של החבורה לרוב נכשלות או נפסקות באמצע, והם נאלצים לחזור למגורם בפחי אשפה ברחוב.
מזימותיהם כוללות את שוטר המקוף דיבול - בחורף כשהחיים ברחוב נמאסו עליהם, החבורה עברה לגור בדירתו כנגד רצונו, לאחר ששכנעו את מפקדו שדיבול הזמין אותם ללון אצלו למשך החורף.
הערות שוליים

1 2  טריוויה על הסדרה, באתר IMDb
↑   "חתול בצמרת", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   "Top Cat Interviews", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Top Cat, באתר Don Markstein's Toonopedia
↑  חדשות על הסדרה, באתר IMDb
1974 בטלוויזיה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1974  בטלוויזיה |  |
< · 1972 · 1973 — 1974 — 1975 · 1976 · >
כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-20 · כל ערכי השנים בטלוויזיה במאה ה-21 · פורטל הטלוויזיה
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1974 ונוגעים לעולם הטלוויזיה.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
22 במרץ – תחרות האירוויזיון התקיימה בברייטון שבממלכה המאוחדת. בתחרות זכתה שוודיה, עם השיר "ווטרלו" בביצוע להקת הפופ השוודית אבבא.
סדרות ותוכניות טלוויזיה חדשות ב-1974

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
להלן כמה מההפקות הטלוויזיוניות האמריקאיות הבולטות ביותר ששודרו לראשונה בארצות הברית במהלך שנת 1974. תאריך העלייה לשידור שמצוין בטבלה מתייחס לתאריך בו הסדרה שודרה לראשונה בארצות הברית. לרשימה מקיפה יותר של סדרות טלוויזיה אמריקאיות ששודרו בארצות הברית לראשונה בשנה זו, ראו קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנת 1974.
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | רשות השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- |
| 15 בינואר | ימים מאושרים | קומדיית מצבים | ABC |
| 1 בפברואר | Good Times (אנ') | קומדיית מצבים | CBS |
| 7 בספטמבר | הרפתקאותיו החדשות של גיליגן (אנ') | אנימציה, קומדיה | ABC |
| 7 בספטמבר | ארץ האבודים (אנ') | תוכנית ילדים, הרפתקאות, דרמה, מדע בדיוני | NBC |
| 11 בספטמבר | בית קטן בערבה | דרמה היסטורית | NBC |
| 21 בספטמבר | ילדים בעולם | תוכנית ילדים | סינדיקציה |
"בית קטן בערבה"
"ימים מאושרים"
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | ערוץ שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- |
| מאי 1974 | דלת הקסמים | תוכנית לימודית לילדים | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
| 9 במאי | ניקוי ראש | סאטירה | הטלוויזיה הישראלית |
| יוני 1974 | הצריף של תמרי | תוכנית לילדים | הטלוויזיה הישראלית |
| 26 ביוני | טנדו | תוכנית אירוח | הטלוויזיה הישראלית |
| דצמבר 1974 | כלבוטק | תוכנית תחקירים | הטלוויזיה הישראלית |
|  | Here we are | הוראת אנגלית | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
|  | השריף מגבעות הוליווד | הוראת אנגלית, מערבון | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
|  | דנידינה | תוכנית לימודית לילדים | הטלוויזיה החינוכית הישראלית |
| תאריך עלייה לשידור | שם הסדרה | סוגה | ארץ מקור | רשות השידור המקורית |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 בינואר | היידי בת ההרים | אנימה, דרמה היסטורית | יפן | Fuji TV |
| 8 בספטמבר | מאזינגר הגדול | אנימה, מכה, הרפתקאות | יפן | Fuji TV |
| 6 באוקטובר | חלוצי החלל | אנימה, מדע בדיוני צבאי, אופרת חלל | יפן | NNS |
סדרות ותוכניות בולטות שבוטלו או הסתיימו ב-1974

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נולדו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
נפטרו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פרסים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

| שנים בטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרובינציית וסטפאליה

פרובינציית וסטפאליה (בגרמנית: Provinz Westfalen) הייתה פרובינציה של ממלכת פרוסיה והמדינה החופשית פרוסיה מ-1815 עד 1946. בתורה, פרוסיה הייתה המדינה הגדולה ביותר של הקיסרות הגרמנית בין השנים 1871–1918, של רפובליקת ויימאר מ-1918 עד 1933, ושל גרמניה הנאצית מ-1933 עד 1945.
הפרובינציה הוקמה והוענקה לפרוסיה בקונגרס וינה בשנת 1815, לאחר המלחמות הנפוליאוניות. היא שילבה כמה שטחים שהיו שייכים לפני כן לפרוסיה עם שורה של טריטוריות אחרות שהיו בעבר נסיכויות עצמאיות. האוכלוסייה כללה אוכלוסייה גדולה של קתולים, התפתחות משמעותית עבור פרוסיה, שהייתה עד אז כמעט כולה פרוטסטנטית. הפוליטיקה של המחוז בראשית המאה ה-19 ראתה את הציפיות המקומיות לרפורמות פרוסיות, הגברת השלטון העצמי וחוקה שנבלמה במידה רבה. המהפכות של 1848 הובילו להתפרצות הפעילות הפוליטית במחוז, אך כישלון המהפכה התקבל בהתנגדות מועטה.
לפני המאה ה-19, כלכלת האזור הייתה בעיקרה חקלאית ועניים כפריים רבים היגרו לחו"ל כדי למצוא עבודה. עם זאת, מסוף המאה ה-18, תעשיות כריית הפחם ועיבוד המתכת של חבל הרוהר בדרום המחוז התרחבו במהירות, והפכו למרכז המהפכה התעשייתית בגרמניה. הדבר הביא לגידול מהיר באוכלוסייה ולהקמת מספר ערים חדשות שהיוו את הבסיס לאזור העירוני הרוהר המודרני. זה גם הוביל להתפתחותה של תנועת פועלים חזקה, שהובילה כמה שביתות גדולות בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.
לאחר מלחמת העולם השנייה, המחוז שולב עם החלק הצפוני של פרובינציית הריין והמדינה החופשית ליפה כדי ליצור את המדינה הגרמנית המודרנית נורדריין-וסטפאליה.
היסטוריה מוקדמת > הקמה ומבנה

נפוליאון בונפרטה ייסד את ממלכת וסטפאליה כמדינת חסות של האימפריה הצרפתית הראשונה ב-1807. למרות שנקראה על שם האזור ההיסטורי של וסטפאליה, היא הכילה בעיקר שטחים הסיאניים, אנגריים ואוסטפאליים ורק חלק קטן יחסית מאזור וסטפאליה. לאחר כיבושו מחדש של האזור על ידי הקואליציה השישית ב-1813, הוא הוכנס לניהול הממשל הכללי בין הווזר והריין (גר').
רק בקונגרס וינה בשנת 1815 נוצרה פרובינציית וסטפאליה. למרות שפרוסיה החזיקה זמן רב בשטחים בווסטפאליה, פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה לא הסתיר את העובדה שהיה מעדיף לספח את ממלכת סקסוניה כולה.
המחוז הוקם מכמה טריטוריות:
אזורים בווסטפאליה תחת שלטון פרוסיה מאז 1800 (נסיכות מינדן והרוזנויות מארק, ראוונסברג וטקלנבורג)
הנסיכויות-בישופויות מינסטר ופאדרבורן, שנרכשו על ידי פרוסיה בשנים 1802–1803; עם זאת, החלקים הצפוניים ביותר של בישופות מינסטר, שהייתה עצומה מבחינה גאוגרפית, הפכו לחלק מממלכת הנובר או הדוכסות הגדולה של אולדנבורג
רוזנות לימבורג הקטנה, שנרכשה ב-1808
חלקי נסיכות זאלם שסופחו לצרפת ב-1810 והחלק הדרומי של דוכסות ארנברג נרכשו על ידי פרוסיה ב-1815 בקונגרס וינה
דוכסות וסטפאליה, שהושמה תחת שלטון פרוסי בשנת 1816 בעקבות קונגרס וינה
הנסיכויות של בית זיין-ויטגנשטיין של הוהנשטיין וברלבורג, יחד עם נסיכות נסאו-זיגן (ב-1817)
ב-1816 הועבר מחוז אסן לפרובינציית הריין.
למחוז החדש היה שטח של 20,215 קמ"ר. הקמת וסטפאליה ופרובינציית הריין השכנה סימנה מעבר כלכלי ודמוגרפי מכריע למערב עבור פרוסיה. זה גם סימן הרחבה משמעותית של מספר הקתולים בפרוסיה, שעד כה היו פרוטסטנטיים כמעט בלבד. בתחילת השלטון הפרוסי, היו במחוז כ-1.1 מיליון תושבים, מתוכם 56% היו קתולים, 43% פרוטסטנטים ו-1% יהודים.
עם הקמת המחוז הונהגו המבנה המנהלי החדש שנוצר במהלך הרפורמות הפרוסיות. ההתאגדות המנהלית של המחוז במדינה הפרוסית בוצעה בעיקר על ידי Oberpräsident הראשון, לודוויג פון וינקה. הפרובינציה חולקה מנהלית לשלושה Regierungsbezirke ("מחוזות ממשלתיים"): ארנסברג, מינדן ומונסטר. גבולות המחוז שונו מעט ב-1851 ובמהלך רפובליקת ויימאר.
באופן כללי, הממשל הפרוסי התמקד ביישור המוסדות הפוליטיים והממשל, אך מבחינה משפטית הם היו שונים. ברוב חלקי וסטפאליה, חוקי המדינה הכלליים למדינות פרוסיה (PrALR) היו הבסיס הבסיסי של החוק. עם זאת, בדוכסות וסטפאליה ובשתי נסיכויות זיין-ויטגנשטיין נשמרו המסורות המשפטיות האזוריות הישנות עד להכנסת ה-Bürgerliches Gesetzbuch (קוד חוק אזרחי) ב-1 בינואר 1900.
היסטוריה מוקדמת > תגובה להקמת המחוז

הקמת המחוז עוררה תגובות שונות באזור. באזורים שכבר היו בשליטה פרוסית, כמו מינדן-ראוונסברג ורוזנות מארק, נחגגה החזרה לקשר הישן שלהם עם פרוסיה. בזיגרלנד, הקבלה של השלטון הפרוסי הוקל על ידי העובדה שהפרוטסטנטיות הייתה הדת העיקרית. אזורים קתולים, כמו הנסיכויות-בישופויות לשעבר של מינסטר ופאדרבורן ודוכסות וסטפאליה, היו סקפטיים במיוחד כלפי האדונים החדשים. האצולה הקתולית, שמילאה תפקיד מוביל בבישופויות הישנות, הייתה עוינת בעיקר. עשרים שנה לאחר הקמת הפרובינציה, כינה יקוב ונדיי את התושבים הרייניים והווסטפאליים Musspreußen ("צריך-להיות-פרוסי").
בפועל, שילוב האזור במדינה הפרוסית התמודד עם מספר בעיות. ראשית, לאיחוד המינהלי התנגדו בתי האצולה. אצילים אלה, ששלטו בנסיכויות קטנות משלהם לפני המלחמות הנפוליאוניות, שמרו על פריבילגיות מיוחדות משלהם גם במאה ה-19. הם שמרו על מידה מסוימת של שליטה או פיקוח על בתי ספר וכנסיות. הבעיה העיקרית השנייה לאיחוד הייתה שאלת פדיון זכויות האצולה על ידי האיכרים במסגרת שחרור האיכרים. למרות שהתקבל חוק ב-1820 שאפשר פדיון באמצעות דמי שכירות כספיים, היו גם תקנות בודדות ומוזרויות באזורים רבים. השחרור נותר שנוי במחלוקת עד 1848 וגרמה לסכסוכים משמעותיים בתקופת הלנדטאגים המחוזיים בתקופה שלפני 1848, מאחר שגופים אלו נשלטו על ידי האצולה הקרקעית. אי הוודאות סביב הבעלות על הקרקע היו גורם להתקוממויות כפריות בתחילת המהפכות של 1848. בטווח הארוך יותר לא התממש החשש שהאיכרים יגורשו מאדמתם על ידי אחוזות גדולות. במקום זאת, שני המחוזות המערביים של פרוסיה נותרו האזורים עם המספר הנמוך ביותר של אחוזות גדולות.
דבר אחד שתרם בתחילה לקבלה של פרוסיה היה מדיניות הרפורמה שמטרתה כינון "סדר אזרחי". הדבר היה כרוך ביצירת מערכת ניהול וצדק צפויה, זכויות ניהול עצמי לקהילות, שחרור היהודים ושחרור הכלכלה מגילדות. המעמד הבורגני המשכיל (Bildungsbürgertum), פרוטסטנטי וקתולי כאחד, הכירו בכך שהממשלה הפרוסית היא המנוע העיקרי לשינוי. בטווח הארוך יותר, לשילוב של טריטוריות שונות כל כך למחוז אחד היו השלכות על זהות ותפיסה עצמית. לאורך המאה ה-19 תמיד נשארה תודעה לעברם של הטריטוריות הישנות, אך לצד זאת התפתחה גם תפיסה עצמית וסטפאלית (שאומנה על ידי הממשלה הפרוסית). זה בא לעיתים קרובות בתחרות עם התודעה הלאומית הגרמנית המתפתחת.
היסטוריה מוקדמת > דיון חוקתי ותקופת השיקום

וסטפאלים בורגנים כמו יוהאן פרידריך יוזף זומר (גר') ובנדיקט ולדק היו בעלי תקווה במיוחד לפרסום חוקה. בעיתונים כמו Rheinisch-Westfälischen Anzeiger ו-Hermann, השאיפה לחוקה התבטאה בבירור מלכתחילה. טיוטות חוקות הוצאו על ידי זומר וארנולד מאלינקדורף מדורטמונד. משתתפים נוספים בדיון כללו את אדם שטורק ופרידריך פון הוול. גישה אופטימית זו השתנתה עם תחילת תקופת השיקום, כאשר התבררה העדר חוקה לאומית וצנזורה על העיתונות. דיטריך וילהלם לאנדפרמן, שלימים היה חבר הרייכסטאג, כתב כתלמיד בית ספר ב-1820, שזה לא היה בגלל "המריבות הפתטיות של הנסיכים" שאנשים נלחמו ב-1813, אלא כדי ש"צדק וחוק יצטרכו להיות הבסיס לחיים הציבוריים וגם לאזרחות".
להקמת פרלמנטים מחוזיים בשנת 1823 הייתה השפעה מועטה על הביקורת, מכיוון שלא היו להם סמכויות חקיקה מרכזיות. לא הייתה להם זכות להעלות מיסים, לא היו מעורבים בניסוח חוקים, והיו להם רק תפקידי ייעוץ בנושאים חשובים. הנציגים לא הורשו לדון בעניינים מנהליים והפרוטוקול שלהם היה נתון לצנזורה.
הפרובינציאללנדטאג הראשון הפרלמנט המחוזי של פרובינציית וסטפאליה (גר') נפגש בבית העירייה של מינסטר ב-1826. אחוז ההצבעה הגבוה מלמד שלמרות כל ההגבלות, הבורגנות ראתה בלנדטאג פורום להבעת דעותיהם (למעמדות הנמוכים לא הייתה זכות הצבעה). הברון פום שטיין בתור הלאנדמרשל הראשון (הקצין היושב ראש של הלנדטאג) לא הגביל את הדיון לעניינים מקומיים גרידא, ומתחת לפני השטח מילאה השאלה החוקתית תפקיד חשוב בדיונים בלנדטאג ב-1826 ובלנדטאג הבא ב-1828. הדבר התברר עוד יותר במהלך הלנדטאג של 1830/1831, כאשר פרנץ אנטון בראכט ואפילו הברון האציל מפירסטנברג קראו בגלוי לכינון חוקה לפרוסיה. השאלה איך צריכה להיראות חוקה כזו נדונה רבות. רוב האצילים, כולל פירסטנברג, ביקשו להחזיר את הסדר הישן, בעוד הבורגנות רדפה אחר רעיונות ליברליים מוקדמים. בכך נתמך ברכט על ידי התעשיין פרידריך הרקורט והמו"ל יוהאן הרמן ויפר בין היתר. חברים אחרים ב"אופוזיציה" כללו את ראש עיריית האגן, כריסטיאן דהלנקאמפ וראש עיריית טלגטה, אנטון בהמר. אפילו בקרב האצולה הקרקעית, היו תומכי הליברליזם, כמו גאורג פון וינקה.
פקודת המחוז (Kreisordnung) משנת 1827 חרגה גם היא בבירור מרעיונות היסוד של הרפורמים הפרוסים. היא קבעה בחירת מועצות מחוזיות שנמשכו בעצם ממעגל האצולה הקרקעית ונתנה לאנשי המחוזות רק זכות להציג את דעותיהם לעיון; המינוי היה שמור למלך. לא פחות בזמן היה הפקודה האזרחית המתוקנת (Städteordnung) משנת 1831, שהגבילה מאוד את זכות ההצבעה למועצות העיר וסיפק אורגני שלטון עצמי שהיו למעשה רק משרדים של השלטון המרכזי. פקודת העירייה (Landgemeindeordnung) הייתה דומה.
היסטוריה מוקדמת > לקראת מהפכת 1848

במהלך פורמרץ, התקופה שקדמה למהפכות הגרמניות של 1848–1849, לחשיבותה של השאלה החוקתית בווסטפאליה לא השתווה העניין באיחוד גרמניה, שהיה נמוך מאוד. ראש עיריית רהדה במינסטרלנד כתב ב-1833, "לפסטיבל המבאך ולצבעי הבורשנשאפט אין משמעות לתושבי הארץ הזו שוחרי השלום". התחושה הציבורית בזאוארלנד ובמינדן-ראוונסברג נראתה דומה. הלאומיות הגרמנית הפכה לכוח בווסטפאליה רק בשנות ה-40 של המאה ה-19. בעיריות רבות הוקמו מועדוני שירה, אשר טיפחו מיתוסים לאומיים. ההשתתפות הוסטפאלית בפסטיבל הבנייה של קתדרלת קלן וההתכנסויות לתמיכה ברמננדנקמל הייתה ניכרת. התפתחה מסה תוססת של עמותות ומועדונים.
בנוסף לאכזבה על כישלון הרפורמות המובטחות להתממש, מעצרו של הארכיבישוף של קלן קלמנס אוגוסט דרוסטה צו וישרינג ב-1837, במהלך "סערת קלן (גר')" הוביל לפוליטיזציה גדולה יותר של הקתוליות הווסטפאלית. העיתונאי הקתולי הליברלי, יוהאן פרידריך יוזף זומר, כתב "אירועים עכשוויים, כמו אלה של עשר השנים האחרונות, הסעירו את הווסטפאלי הצייתן ותרמו מידה לא קטנה להביא לסיום סוג של נמנום דתי". במקביל ראה זומר בתסיסה ההמונית בקשר לפרעות כמבשר של מהפכות 1848. "המדינה חייבת לוותר, בפעם הראשונה, רעידות כוח לפני מצב הרוח העממי". בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-19 התאחדו מעגלי הדיון של ליברלים, דמוקרטים ואפילו כמה סוציאליסטים.
בנוסף, הרפורמות האגרריות שהתקבלו לרעה על ידי קבוצות כפריות רבות, הובילו לאי שביעות רצון גוברת. לכך נוספו כמה יבול גרוע בשנות ה-40 של המאה ה-19, שגרמו לעלייה ניכרת במחיר המזון, במיוחד בערים. גם הייצור המסורתי עמד בפני משבר מבני חריף. תוצאה של המצב החברתי הקשה הייתה רמת ההגירה הגבוהה. בין 1845 ל-1854, כ-30,000 איש עזבו את המחוז, רובם לכיוון מעבר לים. כמעט מחצית מהאנשים הללו הגיעו מאזורי ייצור פשתן מוכי משבר בחלק המזרחי של וסטפאליה.
כלכלה וחברה > התקופה הטרום-תעשייתית

בתחילת המאה ה-19 כבר הייתה וסטפאליה אזור מגוון מאוד מבחינה כלכלית וחברתית. החקלאות הייתה דומיננטית ובמקומות רבים היא עדיין התנהלה בדרכים מאוד מסורתיות ולא יעילות. ברוב האזורים, חוות קטנות ובינוניות היו הנפוצות ביותר. רק באזורי מינסטרלנד ופאדרבורן נפוצו מפעלים גדולים יותר. אזורים אלה, כמו גם Soest Börde, התאימו במיוחד לחקלאות. מאידך גיסא, החקלאות במינדן-ראוונסברג ובארץ ברגישס הדרומית לא הייתה פרודוקטיבית למדי. גם בתקופה הקדם-תעשייתית יצאו חלק מתוצרת חקלאית. בשר חזיר וסטפאלי היה מצרך יצוא ידוע, למשל. התיעוש עודד את שילוב הפעילות החקלאית עם מרכזי הייצור התעשייתי החדשים. הביקוש המוגבר הוביל להתרחבות גידול החזירים. דגנים שיוצרו במחוז היו חומר גלם חשוב לתעשיית הבירה שהתפתחה תחילה ברוהר ואחר כך במקומות אחרים. בדורטמונד לבדה היו יותר משמונים מבשלות בירה בודדות. השוק העצום של סחורות חקלאיות באזורי התעשייה הסמוכים גרם לכך שבחלקים הפוריים של המחוז הייתה החקלאות הענף הדומיננטי גם במאה ה-20 ושהיא נותרה סקטור כלכלי רווחי בכל מקום.
במקומות רבים, היבולים בתחילת המאה ה-19 לא היו מספיקים כדי לתמוך באוכלוסייה הגדלה. מספר האיכרים העניים וחסרי האדמה גדל. רבים מהם חיפשו הזדמנויות לעבוד מחוץ לאזורי הבית שלהם. סוחרים נודדים כמו ה-Kiepenkerl והרוכלים הנודדים בזאוארלנד (גר') הפכו לסמל של האזור. בחלק הצפוני של המחוז, ה-Hollandgänger נסעו לעבוד בהולנד. רוכלים ממזרח וסטפאליה ומהנסיכות השכנה ליפה היגרו גם הם לעבודה. תרבות ה-Töddenhandel, שבו גברים היו מכינים פשתן בבית בחורף ואז נוסעים להולנד כדי למכור אותו בקיץ הבא, התפתחה מההולנדגנגר.
בתוך וסטפאליה, עלות העבודה הנמוכה אפשרה את הרחבת הייצור הפרה-תעשייתי, שיצר מוצרים לייצוא. ב"חגורת הפשתן של צפון-מערב גרמניה", שהשתרעה ממערב מינסטרלנד, דרך טקלנבורג, אוסנבריק ומיינדן-ראוונסברג ועד סקסוניה התחתונה המודרנית, התפתח הייצור הביתי לרמות פרוטו-תעשייתיות. בייחוד במינדן-ראוונסברג, לייצור פשתן טרום-תעשייתי היה תפקיד חשוב. הבד נקנה ונמכר על ידי Verleger (טרנספורטרים).
בדרום וסטפאליה, היה אזור כרייה ועיבוד ברזל גדול בזיגרלנד, חלקים מדוכסות וסטפאליה ובאזור זאוארלנד, שהשתרע על פני הגבולות הפרובינציאליים עד לארץ ברגישה ולאלטנקירכן. עפרות הברזל שהופקו בזיגרלנד הותכו במקומות כמו ונדנר הוטה והפכו למוצרים מוגמרים בחלק המערבי של האזור (למשל שרטוט חוטים באלטנה, איזרלוהן ולודןשייד, או מחטי תפירה באיזרלוהן). עסקים אלה שיתפו פעולה חלקית ואורגנו ברשת על ידי Reidemeisters. החלק הדרומי של הרוהר ייצא פחם לאזורים שכנים מימי קדם. Zeche Alte Haase ב-Sprockhövel היה פעיל מתחילת המאה ה-17, למשל.
כלכלה וחברה > תיעוש

בתחילת המאה ה-19, חלקים מהמחוז היו האזורים הראשונים שראו את המהפכה התעשייתית בגרמניה והמחוז היה בין המוקדים הכלכליים של האימפריה הגרמנית. הסוף של המערכת הקונטיננטלית של נפוליאון פתח את האזור למוצרי תעשייה אנגליים. ייצור טקסטיל ביתי במיוחד לא הצליח להתחרות בכך בטווח הארוך ולבסוף נעלם מהשוק. הסבה לצורות ייצור תעשייתיות בבילפלד ובסביבתה אפשרה מעבר לנסיבות החדשות. Ravensberger Spinnerei, נוסדה בשנת 1854 על ידי הרמן דליוס, והייתה טחנת הפשתן הגדולה ביותר באירופה. בשנת 1862, "החברה לפעולה בייפלד לאריגה מכנית" (Bielefelder Actiengesellschaft für mechanische Weberei) נוסדה. הצלחתם של מפעלי טקסטיל היוותה לאחר מכן בסיס להקמת תעשיות ברזל ומתכת באזור. עם זאת, התעשייה הממוכנת החדשה לא יכלה להעסיק את כוח העבודה הזמין כמו תעשיית הקוטג'ים הישנה. באזורי הפשתן של וסטפאליה, העוני וההגירה אל מעבר לים מאזורים כפריים עלו בחדות בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-19.
באזורי הברזל והמתכת בדרום מערב וסטפאליה, לתחרות התעשייתית מחו"ל היו בתחילה רק השלכות שליליות. כמה מפעלים פרה-תעשייתיים, כמו ייצור פח מתכת באולפה וסביבתה, נעלמו. הרסני יותר עבור נפחיות הכפר הישן ומפעלי מתכת פרטיים הייתה הקמתה של תעשיית מתכת מודרנית בווסטפאליה עצמה, המבוססת על פחם מחבל הרוהר. גורם מכריע לפיתוח Ruhrbergbau הייתה המצאת כריית longwall, שאפשרה את הסרת העפרות מבלי להסיר את שכבת פני השטח. היא הופעלה בפעם הראשונה בשנת 1837 באזור רוהר ליד אסן. בווסטפאליה, מכרה הפיר הראשון היה Zeche Vereinigte Präsident בבוכום, אשר נפתח ב-1841.
בשנת 1818, פרידריך הארקורט והיינריך קאמפ הקימו את Mechanische Werkstätten Harkort & Co, מפעל ברזל ממוכן, בווטר ובשנת 1826 באותו מקום הקימו את תנור השלוליות הראשון בווסטפאליה. מאוחר יותר, העבודות הועברו לדורטמונד, שם התפתחו ל-Rothe Erde. מפעלי ברזל נוספים הוקמו בהיסטן, ורשטיין, לונן (Westfalia Hütte), הרדה (Hermannshütte), האספה, בוכום, ומקומות נוספים. מפעלי הברזל החדשים הללו, המופעלים על בסיס פחם, היו פרודוקטיביים בהרבה מהמקבילות הטרום-תעשייתיות המבוססות על פחם.
תנאי מוקדם לפיתוח תעשייתי היה הרחבת תשתיות התחבורה. מסוף המאה ה-18, כבישים מהירים כפריים (Chaussee) החלו להיבנות, נהרות בחלק התחתון של הרוהר נעשו ניתנים לשיט לתנועת ספינות, ונבנו תעלות. יותר מכל, רכבות היו המנוע לפיתוח תעשייתי. בשנת 1847 השלימה חברת הרכבות קלן-מינדן קו מסועף מערב-מזרח מהריין אל הווזר. מסילת הרכבת אלברפלד-דורטמונד של חברת ברקיש-מרקיש הגיעה בעקבותיו ב-1849, ובאותה שנה הוקמה חברת הרכבות המלכותית ווסטפאלית.
אזורים כמו זאוארלנד, שחוברו לרשת הרכבות רק בשנות ה-60 או ה-70 של המאה ה-19, נותרו שוליים מבחינה כלכלית גם בעידן זה של צמיחה כלכלית. חלקים מסוימים של אזורים אלה חוו תהליך ניכר של דה-תעשייתיות. במקום זאת, במקומות רבים השתלטה היערנות, אשר מנקודה זו ואילך בוצעה באופן בר קיימא.
ככל שהתקדמה המאה ה-19, תעשיית כריית הפחם ברוהר התחזקה מתמיד. בשנות ה-50, Hermannshütte‏, Rothe Erde‏, Aplerbecker Hütte‏, Hörder Bergwerks- und Hütten-Verein‏, ו-Henrichshütte בהטינגן הוקמו. כתוצאה מכך, חלק מהאזורים הפרה-תעשייתיים בווסטפאליה הפכו לשוליים והצליחו להצליח רק על ידי התמקדות במוצרים מסוימים (למשל ייצור עופרת בהיסטן. עוד יותר מכרות בורות וחברות כרייה הוקמו באזור הרוהר בשנים הבאות, כמו Schalker Verein. יתרה מכך, מפעלים ותיקים צמחו למפעלים מסיביים עם כמה אלפי עובדים. עד אמצע המאה ה-19 לכל המאוחר, החלק הווסטפאלי של הרוהר היה בבירור המרכז הכלכלי של המחוז.