כלכלת הפלטפורמה
רגולציה והליכים משפטיים

מדינות מסוימות נקטו צעדי מדיניות להגנה על עובדי כלכלת הפלטפורמות. באוסטרליה וניו זילנד ניסחו את חוקי הבטיחות והבריאות כך שיכסו גם עובדים בכלכלת הפלטפורמות. בברזיל החלטה שיפוטית הרחיבה את חקיקת הבטיחות והבריאות גם על עובדי פלטפורמות. בצרפת נקבע כי חברות הפלטפורמה ידרשו לכסות את עלות ביטוח התאונות של עובדים עצמאים.
ברבות ממדינות אמריקה הלטינית הורחב חוק הביטוח הלאומי כך שיחול גם על עובדים עצמאים. באינדונזיה ומלזיה נקבע כי יהיו זכאים לקצבאות פציעה ונכות מעבודה. בעקבות מגפת הקורונה הרחיבה אירלנד את הזכות לדמי מחלה ביחס לעובדים עצמאים, ובפינלנד וארצות הברית הורחבה הזכאות לדמי אבטלה כך שתכלול אותם.
סוגיית סיווגם של עובדי כלכלת הפלטפורמה ככאלו שחלים עליהם יחסי עובד-מעביד או כ'עצמאים' נותרה סוגיה מרכזית בהסדרת כלכלת הפלטפורמות, ומדינות שונות נקטו מדיניות שונה ביחס לכך - פעמים רבות בעקבות הליכים משפטיים. במקרים מסוימים הכירו בתי משפט בעובדי פלטפורמות כעובדים שכירים, בדרך כלל בהתבסס על מידת השליטה שיש לפלטפורמה על ניהול העבודה. במקרים אחרים נקבעה 'קטגוריית ביניים' בין עובדים שכירים לעצמאים, במסגרתה החילו בתי הדין על הפלטפורמות חלק מחובות המעסיקים ועל העובדים חלק מזכויות העובדים הקבועות בחוק. במקרים אחרים נקבע כי עובדי כלכלת הפלטפורמות הם אכן עצמאים - זאת בדרך כלל בהתאם למידת השליטה והגמישות שלהם בקביעת זמני העבודה, התגמול ובחירת הלקוחות.
כאמור, במרבית מדינות העולם ישנן מגבלות חוקיות על התאגדות 'עצמאים' המקשים על התארגנות עובדי הפלטפורמות. זאת, בניגוד לאמנות ארגון העבודה הבינלאומי הקובעות כי זכות ההתארגנות והזכות לניהול משא ומתן קיבוצי תהיה נגישה לכלל העובדים. מדינות מסוימות כמו קנדה, אירלנד, יפן וספרד קבעו קטגוריות מסוימות של 'עצמאים תלויים' שלהם הזכות לניהול מיקוח קולקטיבי. בדנמרק, נחתם הסכם קיבוצי בין איגוד מקצועי לפלטפורמת ניקיון אשר אפשר לחלק מהעובדים לעבור למעמד של עובדים ביחסי עובד-מעביד.
במדינות רבות באיחוד האירופי, כמו גם בברזיל, הודו וניגריה נקבעו הוראות להבטחת ההגנה על פרטיות עובדי כלכלת הפלטפורמה והנתונים שלהם. בצרפת, תיקון לחוק העבודה מקנה לעובדים זכות גישה לנתונים הקשורים לפעילותם בפלטפורמה.
באוסטרליה, שלוש מהמדינות הגדולות חוקקו חוקים הקובעים חובת שקיפות באשר לשכר העובדים והדרך בה האלגוריתמים קובעים את סידור העבודה, וכן המחייבים את הפלטפורמות להתאים את השכר הממוצע המשולם לעובדים לשכר המינימום.
לאור העובדה שחברות פלטפורמה פועלות לעיתים קרובות באופן גלובלי, בארגון העבודה העולמי המליצו על גיבוש צורה כלשהי של דיאלוג ותיאום בין מדינתי ומדיניות בינלאומית בנושא - בדומה לאמנת העבודה הימית של מדינות הארגון. בין היתר קרא הארגון להבטיח כי החלטות סופיות המשפיעות על העבודה בפלטפורמות יתקבלו על ידי בני אדם ולא על ידי אלגוריתמים. עם זאת, ניסיון לגבש אמנה שכזו נכשל לאור התנגדות נציגי המעסיקים בארגון.
הפרלמנט האירופי אישר בפברואר 2023 חוק הקובע כי נקודת המוצע ביחס לעובדי פלטפורמות תהיה כי הם מועסקים על ידי חברת הפלטפורמה, ובמקרה של טענה לאי קיום יחסי עובד מעביד, חובת ההוכחה תחול על חברת הפלטפורמה. החוק הבהיר כי שליטה של החברה בתגמול עבור עבודה, הטלת תנאים בהקשר של זמני עבודה, מניעת האפשרות לסרב לבצע עבודות או להיעזר בקבלני משנה או במחליפים, הצבת תנאים שונים לגבי אופן ביצוע השירות מצד הפלטפורמה ומניעת האפשרות לנותן השירות לבנות לעצמו בסיס לקוחות נפרד מהפלטפורמה ולהתקשר עימם באופן ישיר - יהוו חלק מהקריטריונים המגדירים העסקה ישירה של עובדי פלטפורמות. בנוסף נקבע בהתאם להמלצות ארגון העבודה הבינלאומי כי הפלטפורמות יחויבו לוודא שהחלטות חשובות המשפיעות על העובדים יתקבלו על ידי בני אדם ולא על ידי אלגוריתמים.