stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כנסיית ציון (ברלין)
קבוצות אופוזיציה

מאז 1986, קהילת כנסיית ציון סיפקה מקום לקבוצות אופוזיציה כמו "חוג השלום והסביבה בקהילת ציון" (Friedens- und Umweltkreis in der Zionsgemeinde). הכומר הנס סימון העמיד לרשות הקבוצה את חדרי המרתף שלו, ושם הוציאו לאור את הסאמיזדאט גיליונות הסביבה (Umweltblätter). המרתף שימש כספרייה, אולם אירועים וחדר דפוס. משמרות והפגנות נגד חיפוש בבתים ומעצרים בספרייה בנושאי איכות הסביבה שהייתה במרתף, ב-25 בנובמבר 1987, פרסמה במערב את התנגדות הכנסייה למשטר של גרמניה המזרחית.
פשיטת גלוחי הראש ב-1987

ב-17 באוקטובר 1987 בשעה עשר בלילה, 2,000 מבקרים בקונצרט לא רשמי של להקת ברלין המערבית Element of Crime (הלהקה הפותחת הייתה להקת הפאנק המזרח גרמנית Die Firma) הותקפו על ידי כ-30 גלוחי ראש מהסצנה הימנית במזרח גרמניה וחלקם נפצעו קשה. האירוע קרה לעיניה משטרת העם, אך זו לא התערב למרות הקריאות לעזרה. תביעה משפטית מהוססת הביאה לעונשים קלים. על כך היו הפגנות ופרסומי מחאה אפילו בעיתונות הרשמית של מזרח גרמניה. בערעור הוטלו עונשים של בין 18 חודשים לארבע שנים. משפטי ראווה ועונשים חמורים אורגנו כדי להדגיש את האנטי-פשיזם של גרמניה המזרחית, להרתיע ולשמור על המוניטין בחו"ל (במיוחד בעיני גרמניה המערבית). נקבעו חוקי שפה (חוקי צנזורה על חופש הביטוי) כדי להפחית את עוצמת המחאה. רוב ההרשעות הסתמכו על סעיפים 215 ו-220 לחוק הפלילי של גרמניה המזרחית, שהתייחסו לעבירות חוליגניזם וזלזול בציבור.
הקיצוניים הימניים במערב ברלין הואשמו במתקפה האלימה, אך התקרית עוררה הרהורים בקרב ההנהגה הפוליטית לגבי צעירים ימניים קיצוניים בגרמניה המזרחית עצמה. עם זאת, החיפוש לא היה אחר הסיבות לאלימות, אלא רק אחר שיטות למניעת התרחשות פומבית. השטאזי (המשרד לביטחון המדינה, MfS) עסק בבעיה זו, אך מסקנות החקירה נשמרו בסוד. השטאזי ביצע מעקב סמוי אחר קבוצות ימין קיצוניות וניסה לפרק אותן על ידי חדירת סוכנים סמויים. גם משטרת העם, הפולקספוליציי, הייתה מעורבת בצעדים אלה.
מראות

למעט ינואר, כנסיית ציון פתוחה למבקרים בכל ימות השנה. בימי ראשון ניתן לבקר במגדל משעה 12. מרפסת התצפית ממוקמת בקומת מגדל השעון בגובה 22 מטר וממנה יש תצפית על ברלין בשלושה כיוונים. במגדל ניתן לראות מלמעלה את התקרה המקומרת של האולם שמתחת.
בקומת מגדל השעון חיה מושבה של דבורים. מכאן מופק "דבש ציון". לעיתים ניתן, במהלך חלק משעות הצפייה, לקנות מהדבש.
ספרות

Andreas Pflitsch: Dom des Nordens – Die Berliner Zionskirche und ihre Geschichten. Damm und Lindlar Verlag, Berlin 2023, ISBN 9783981835786
Ulrich Mayer: Die Anfänge der Zionsgemeinde in Berlin. Ein Beispiel für die Entstehung von Kirchengemeinden in Großstädten des 19. Jahrhunderts. Bielefeld 1988.
August Ort: Die Zionskirche zu Berlin. Ernst & Korn, Berlin 1874.
Frank Neubacher: Jugend und Rechtsextremismus in Ostdeutschland – vor und nach der Wende. Bonn 1994.
Harry Waibel: Rechtsextremismus in der DDR bis 1989. Köln 1996.
הערות שוליים

↑  zion 86 Fotos, Videos, Dokumente und Zeitzeugen-Interviews auf jugendopposition.de (Bundeszentrale für politische Bildung / Robert-Havemann-Gesellschaft e. V.)
↑  (אורכב [חסר תאריך] ב bstu.bund.de [Error: unknown archive URL])
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4572313-8  VIAF: 248277512   WorldCat (עם VIAF): 248277512 
כנסיית ציון, 2009
כנסיית ציון, 1951
כנסיית ציון: מבט מהכניסה לכיוון בית המקהלה
מבט על הגלריה ממדרגות המגדל
תצפית על כנסיית ציון
מבט מתחת לגג התקרה המקומרת
.dk

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1987 
 רשם:  DK Hostmaster
 חסות:  Dansk Internet Forum
 שמות תחום:  1,346,755 (28 בפברואר 2021)
 DNSSEC:  כן
 www.dk-hostmaster.dk
 
dk. היא סיומת האינטרנט (Country Code Top Level Domains) עבור אתרי אינטרנט הרשומים בדנמרק. הפיקוח על הדומיין dk ברמה העליונה מטופל באופן בלעדי על ידי DK Hostmaster. מותרים גם רישומים של שמות מתחם עם התווים æ, ø, å, ö, ä, ü, é ו-ẞ.
סיומת האינטרנט dk. נוצרה ב-14 ביולי 1987, ברשת מרכז המידע של ARPA.
הערות שוליים

1 2  "Delegation Record for.DK". IANA. 1 ביולי 2016. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Characters allowed in.dk domain names". DK Hostmaster. 15 באוגוסט 2017. נבדק ב-15 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Simonsen, Keld Jörn. "The Danish Connection" (PDF). Australian UNIX systems User Group Newsletter, Vol. 10, no. 2. AUUG. pp. 60–62. נבדק ב-25 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| סיומות אינטרנט של מדינות |
| --- | --- | --- |
| ISO 3166-1 alpha-2 | ISO 3166-1 alpha-2 |  |
| A | .ac .ad .ae .af .ag .ai .al .am .ao .aq .ar .as .at .au .aw .ax .az |  |
| B | .ba .bb .bd .be .bf .bg .bh .bi .bj .bm .bn .bo .br .bs .bt .bw .by .bz |  |
| C | .ca .cc .cd .cf .cg .ch .ci .ck .cl .cm .cn .co .cr .cu .cv .cw .cx .cy .cz |  |
| D | .de .dj .dk .dm .do .dz |  |
| E | .ec .ee .eg .er .es .et .eu |  |
| F | .fi .fj .fk .fm .fo .fr |  |
| G | .ga .gd .ge .gf .gg .gh .gi .gl .gm .gn .gp .gq .gr .gs .gt .gu .gw .gy |  |
| H | .hk .hm .hn .hr .ht .hu |  |
| I | .id .ie .il .im .in .io .iq .ir .is .it |  |
| J | .je .jm .jo .jp |  |
| K | .ke .kg .kh .ki .km .kn .kp .kr .kw .ky .kz |  |
| L | .la .lb .lc .li .lk .lr .ls .lt .lu .lv .ly |  |
| M | .ma .mc .md .me .mg .mh .mk .ml .mm .mn .mo .mp .mq .mr .ms .mt .mu .mv .mw .mx .my .mz |  |
| N | .na .nc .ne .nf .ng .ni .nl .no .np .nr .nu .nz |  |
| O | .om |  |
| P | .pa .pe .pf .pg .ph .pk .pl .pm .pn .pr .ps .pt .pw .py |  |
| Q | .qa |  |
| R | .re .ro .rs .ru .rw |  |
| S | .sa .sb .sc .sd .se .sg .sh .si .sk .sl .sm .sn .so .sr .ss .st .sv .sx .sy .sz |  |
| T | .tc .td .tf .tg .th .tj .tk .tl .tm .tn .to .tr .tt .tv .tw .tz |  |
| U | .ua .ug .uk .us .uy .uz |  |
| V | .va .vc .ve .vg .vi .vn .vu |  |
| W | .wf .ws |  |
| Y | .ye .yt |  |
| Z | .za .zm .zw |  |
אייל קאלאמיאן

| אייל קאלאמיאן |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
תת־משפחה:: איילים
סוג:: אייל זהוב
מין:: אייל קאלאמיאן
שם מדעי
 Hyelaphus calamianensis ‏אוד, 1888
תחום תפוצה


אייל קאלאמיאן (שם מדעי: Hyelaphus calamianensis), הוא מין של אייל קטן החי במזרח אסיה, ואחד משלושה האיילים האנדמיים לפיליפינים (השניים הנוספים הם אייל אלפרד ואייל פיליפיני). בסוג אייל זהוב קיימים שני מינים דומים: אייל קוהל (Hyelaphus kuhlii), האנדמי לאי "באוואן" שבאינדונזיה; ואייל חזירוני (Hyelaphus porcinus), המצוי במדינות דרום ומזרח אסיה.
תיאור

איילי קאלאמיאן הם איילים קטנים למדי, בעלי פרצוף קצר ומבנה גוף כבד. מבחינה חיצונית הם דומים מאוד לאייל הקוהל אם כי פרוותם אינה אדמדמה, וחלקם הקדמי אינו כהה. המין גם דומה מאוד לאייל החזירוני, ונבדל ממנו בעיקר ברגליים ארוכות יחסית ובעלות צבע חום הכהה משאר הגוף ולעיתים אף שחורות. חלקו הקדמי נמוך מחלקו האחורי בשל אורך הגפיים האחוריות. פרוותו היא בעלת שיער גס וצבעה הוא חום צהבהב, חום כהה או חום ערמוני אחיד, מלבד הגחון הנוטה לחום-שוקולד. הפרווה מתכהה עם הגיל, והזכרים כהים וגדולים במידה מועטת מהנקבות. בפניו יש סימנים קרמים עדינים סביב העיניים, בסיס האוזניים, מרכז החוטם ומעין סינר קרמי בגרון; השערות הפנימיות של אוזניו וכן החלק התחתון של הזנב הקצר והעבה הם לבנבנים. עיניו קטנות, אוזניו עגולות, אפו גדול ושחור ומסביב לו כתם הלבן המוגבל על ידי פס חיצוני בצבע חום כהה. כיתר המינים בסוג "Hyelaphus", לאייל זה קרניים בעלות שלושה סיעופים בלבד, הנושרות וגדלות מחדש בכל שנה. לאייל זה אין תת-מינים.
מידות גופו של אייל קאלאמיאן הן:
גובה כתפיים: 60-100 ס"מ.
אורך הראש והגוף: 100-175 ס"מ.
אורך הזנב: 12-38 ס"מ.
אורך הקרן: עד 60 ס"מ.
משקל הגוף: 110-27 ק"ג.
תפוצה, אקולוגיה, ומחזור חיים

כפי ששמו מרמז, מין זה אנדמי לשרשרת איי קאלאמיאן שבפיליפינים; האיילים מצויים בשלושה מתוך ארבעת האיים הגדולים בשרשרת קאלאמיאן: ביוסיואנגה, קוליאון, קאלאוויט ונעדרים מהאי קורון. המינים גם דווחו בעבר בעוד תשעה איים קטנים נוספים, כאשר לשלושה מתוכם האיילים הובאו בשנת 1980.
כיום אייל הקאלאמיאן נכחד משבעת האיים הקטנים: קאפארי, באצ'דאק, אפוו, ג'אלוק, פאנלאיטנן, אלאבה ודיקאבאיטוו ושרד רק באיים: מרילי ודימאג'יויאט. מלבד האיים הנזכרים, לא ידוע על קיומו באיים אחרים בפיליפינים ואף לא באיים הסמוכים לשרשרת: פלאוואן ולינאקאפאן. מבין כל האיים הנזכרים, קאלאוויט מחזיק את האוכלוסייה הגדולה ביותר שצמחה מאוכלוסייה זעירה בעקבות הכנסת 30 איילים נוספים בשנת 1977.
בית גידולו של מין זה הוא בעיקר יערות נשירים, קרחות יער, ומרעה מיוער חלקית.
קיים מידע מועט על האקולוגיה של אייל קאלאמיאן; כל מה שידוע הוא שהמין פעיל משעות הערב ועד עלות השחר, ובשאר היום מתחבא בצמחייה. כאשר אייל זה נרדף הוא נמלט באופן הדומה לחזיר בר ומתכופף מתחת לגזעים ולא קופץ מעליהם. המין חי בקבוצות של עד 27 פרטים, ובדרך כלל קבוצה ממוצעת מורכבת מ 7–14 איילים. באזורים שבהם הם נרדפים בכבדות דווחו קבוצות קטנות מאוד. טורפיו העיקריים הם עופות דורסים ונחשים, וקריאת האזהרה שלו היא שריקה צורמנית. תזונתו מבוססת בעיקר על עלים ועשבים. מין זה יכול להתרבות כל השנה, כאשר משך ההרון הוא 180–222 ימים. הנקבה ממליטה עופר אחד ולעיתים רחוקות שניים, ומסתירה אותם בצמחייה לאחר הלידה. העופרים נגמלים לאחר שישה חודשים ומגיעים לבגרות לאחר 8–12 חודשים. תוחלת חייו של אייל הקאלאמיאן כ 12–20 שנים.
איומים ושימור

איילים אלה מאוימים עקב לחץ ציד (בשר, קרניים לקישוט, ועורות לכיסוי לתופים) התיישבות אנושית והתרחבות חקלאית על שטחם המוגבל מאוד, בשילוב של חוסר אכיפה יעילה בציד. הציד היה חמור במיוחד באמצע שנת 1970, אך ירד לכאורה ברוב האיים במהלך 1980 -1990; דווקא ב"קאלאוויט" לחץ הציד הוגבר בשנים אלה בעקבות חזרתם של 51 משפחות מקומיות בשנת 1986, מתוך 256 משפחות שפונו מהאי 10 שנים קודם לכן כדי להגן על אייל הקאלאמיאן. עד 1992 מספר האנשים באי הגיע כמעט ל-500, וציד של אייל זה באי למטרות בילוי, פוחלצים או לספק בשר לשווקים המקומיים שגשג; התושבים שחזרו באופן לא חוקי הביאו עימם חיות בית שעשויות להעביר מחלות זיהומיות לאייל, וכמו כן הם שורפים חלקי יערות לחקלאות.
לאי "קאלאוויט" הובאו גם מספר פרסתנים אפריקנים, אבל נראה שהם אינם מתחרים עם אייל קאלאמיאן על מקורות המחיה; לאחרונה חודשה ההגנה באי הן על האייל והן על הפרסתנים האפריקנים בעקבות הקמת אזור שימור, והשליטה על הציד חזקה יותר. אף על פי שבאיים "ביוסיואנגה" ו"קוליאון" אין אזורים מוגנים, מרבית חלקי האי עדיין אינם מפותחים ומיושבים בדלילות. בשנת 1994 האוכלוסייה באי "קאלאוויט" נאמדה בכ-1,123 + 236 פרטים באיים האחרים, אך מאז מספרם ירד ונאמד כיום בכ-900 פרטים בטבע, ו-54 פרטים בגן החיות של סן דייגו (נכון למרץ 2008). 
אייל הקאלאמיאן מופיע בארגון השימור IUCN כמין בסכנת הכחדה (EN), וכן בנספח של אמנת "CITES" האוסרת מסחר במין זה.
הערות שוליים

↑  אייל קאלאמיאן באתר הרשימה האדומה של IUCN
| איילי העולם הישן |
| --- | --- | --- |
| אייל זהוב | אייל אנאמייט • אייל חזירוני • אייל קוהל • אייל קאלאמיאן |   |
| אייל אלדי | אייל אלדי |   |
| אייל ת'ורולד | אייל ת'ורולד |   |
| אייל | אייל אדמוני • אייל קנדי • אייל מרכז-אסייתי • אייל סיקה |   |
| אייל רוסה | אייל אלפרד • אייל פיליפיני • אייל טימור • אייל סמבר |   |
| אייל רוסרבוס | אייל ברסינגה |   |
| אייל נקוד | אייל נקוד |   |
| יחמור | יחמור אירופי • יחמור פרסי |   |
| אייל דוד | אייל דוד |   |
| מונטיאק הציצית | מונטיאק הציצית |  |
| מונטיאק | מונטיאק שחור • מונטיאק פי • מונטיאק מצוי • מונטיאק סיני • מונטיאק צהוב • מונטיאק גונגשאן • מונטיאק פוהאט • מונטיאק ענק • מונטיאק רוזוולט • מונטיאק אנאמייט • מונטיאק העלה • מונטיאק סומטרי |  |
נקבת אייל קאלאמיאן בגן חיות
סינדרין

| --- | --- |
 אזורים:  הארץ התיכונה
 דוברים:  האלפים שלא הפליגו לולינור לפני מרד הנולדור
 שפת אם:  קווניה
 כתב:  טנגוור וקירת
 משפחה:  שפות מתוכננות
 לאום:  אין
 קוד שפה:  sjn 
 קוד ISO 639-3:  sjn 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
סִינְדַרִין (Eglathrin; באנגלית: Sindarin) היא שפה מתוכננת שפותחה על ידי ג'.ר.ר. טולקין, ובלגנדריום שלו מדוברת על ידי האלפים (בני־הלילית/העלפים). נכתבת בכתב הטנגוואר (אנ') או הקירת (אנ'). דקדוקה מושפע בעיקר מוולשית.
השפה דוברה בעיקר על ידי עלפי הסינדר בדוריאת, אוסיריאנד והפלס.
ראו גם

קווניה
בן צעירי

בן צעירי (נולד ב-17 במאי 1992) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי. אחיו הצעיר של הכדורגלן לירוי צעירי.
קריירה

צעירי החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, וב-9 באפריל 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בניצחון 1–0 נגד הפועל תל אביב. עד תום עונת 2010/2011 שותף בסך הכל בחמישה משחקים בליגת העל, ובעונת 2011/2012 שותף במשחקי הקבוצה בגביע הטוטו, וערך עוד שתי הופעות בליגה. עד לסיום העונה שיחק עוד 4 משחקי ליגה. בינואר 2013 הושאל צעירי להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, במדיה ערך רק הופעה אחת בהפסד 1–2 להכח עמידר רמת גן במחזור הסיום של עונת 2012/2013. בעונת 2013/2014 הושאל להפועל פתח תקווה ובמדיה ערך 32 הופעות בליגה הלאומית וסייע לקבוצה להעפיל לליגת העל.
לקראת עונת 2014/2015 חזר צעירי לסגל בני יהודה, לאחר שירדה לליגה הלאומית. ב-17 באוקטובר 2014 כבש את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 4-0 על מכבי אחי נצרת, ובתום העונה העפיל עם הקבוצה בחזרה לליגת העל. בעונת 2015/2016 ערך 22 הופעות בליגת העל, ובעונת 2016/2017 ערך 20 הופעות וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה.
ב-6 ביוני 2017 הושאל צעירי למכבי נתניה, במדיה ערך 11 הופעות בכל המסגרות בעונת 2017/2018, ובסופה עזב את הקבוצה ושוחרר מבני יהודה.
ב-27 בדצמבר 2018 חתם בהעברה חופשית בהפועל אשקלון.
ב-26 ביוני 2019 חתם בהפועל אום אל-פחם, העולה החדשה לליגה הלאומית.
תארים

גביע המדינה: 2016/2017
הערות שוליים

↑  מיכאל וייסרמן, בן צעירי חתם בהפועל אשקלון, באתר דאבל פס, 27 בדצמבר 2018
↑  יגאל גולדשטיין, ‏בן צעירי חתם בהפועל אום אל פחם, באתר ערוץ הספורט, 7 ביולי 2019
רמי כהן (שופט)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תפקיד:  שופט (1990–21 בפברואר 2015) 
 
רמי (רם) כהן הוא שופט בדימוס שכיהן כנשיא בית הדין האזורי לעבודה בחיפה.
נולד בישראל בשנת 1945 וסיים בשנת 1962 את לימודיו בתיכון מעלה בירושלים. שירת בצה"ל בשנים 1962-1965. בשנת 1969 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וב-1969-1971 התמחה במשרד עורכי דין.
ב-1971 הוסמך כעורך דין ועבד כשכיר במשרד עורכי דין עד שנת 1974. בשנים 1974-1975 עבד כתובע וחוקר בנציבות שירות המדינה בירושלים. בשנים 1975-1990 עבד בלשכה המשפטית של משרד העבודה והרווחה וכיהן בין היתר כמנהל מדור חוקה וסגן היועץ המשפטי לענייני חקיקה במשרד.
ביולי 1990 מונה לשופט בבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב וב-1999 לנשיא בית הדין בחיפה לאחר פטירתו של הנשיא הקודם דורון מיבלום. בין דצמבר 2001 לפברואר 2002 וכן במהלך שנת 2005, כיהן גם כשופט בפועל בבית הדין הארצי לעבודה. ב-21 בפברואר 2015 פרש לגמלאות.
לאורך שנותיו כשופט עסק בתיקים רבים הנוגעים לסכסוכים קיבוציים גדולים הנוגעים למשק החשמל, נמל חיפה רשויות מקומיות ועוד. כהן היה אחראי על הפיילוט בבתי הדין לעבודה במסגרתו שופטים בדימוס דנים דיון הערכה מוקדמת על תיקים בהם מעורב הביטוח הלאומי, ונותנים לצדדים הערכת מומחים לגבי הסיכויים בתביעה. בעקבות הפיילוט אומץ המודל על ידי המוסד לביטוח לאומי ויתר בתי הדין לעבודה.
לקראת סוף כהונתו הציע עצמו כהן כבורר בהליך שנדון בפניו של ההסתדרות וארגון עובדי חברת חשמל מול המדינה, על אף שביתו עבדה במשרד עורכי דין אשר ייצג את ועד העובדים הצפוני של החברה. נציבות תלונות הציבור על שופטים קבע כי כהן ביקש את האישורים הנדרשים - אולם כהן החליט לפרוש מהליך הבוררות.
לאחר פרישתו, מתח כהן ביקורת על פסק דין פלאפון של בית הדין הארצי לעבודה, אשר קבע כי למעסיק אסור להתבטא באשר לזכות ההתאגדות של עובדיו.
כהן מלמד קורס בנושא הביטחון הסוציאלי בישראל בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה ומנחה סטודנטים בכתיבת עבודות אקדמיות בנושאים של דיני עבודה, שוויון הזדמנויות ואיסור אפליה. כמו כן משמש כיועץ בנושא מינויי בכירים, בוררויות וכמגשר בתיקים בתחום דיני עבודה, פנסיה וביטחון הסוציאלי כחלק ממשרד עורכי הדין מאירסון ראובן ושות'. כמו כן מכהן כהן (נכון לשנת 2022) כיו"ר ועדת הערעורים לפי חוק הנכים (תגמולים ושיקום).
לקריאה נוספת

רמי כהן, סמכות מקבילה של בג"צ בעניינים שבסמכות ייחודית של בתי הדין לעבודה: בעקבות בג"צ 6163/92 אייזנברג נ' שר הבינוי והשיכון | כתב העת המשפט – המכללה למינהל, באתר המשפט, ‏1 בדצמבר 2018
הערות שוליים

1 2 3  השופט רמי רם כהן באתר הרשות השופטת
↑  הדס מגן, ‏רמי כהן עובר לחיפה, באתר גלובס, 18 באוגוסט 1999
1 2 3  יועץ, השופט בדימוס רמי כהן - מאירסון ראובן ושות, באתר מאירסון ראובן ושות, ‏7 בפברואר 2023
↑   טלי חרותי-סובר, השופט נעלב - ובוררות חריגות השכר בחברת חשמל בסך 300 מיליון שקל נעצרה, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2015
↑  חן מענית, ‏"ברגע שארגון עובדים לא מבצע את תפקידו - זו צרה", באתר גלובס, 17 באפריל 2015
↑  קצין התגמולים סירב להכיר בגבר כבן 42 כנכה צה"ל אבל בית המשפט שוכנע כי האירוע הקשה הפך את חייו והחמיר משמעותית את מצבו הנפשי באתר פסק דין
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רמי כהן (שופט)".
הכחול של השמיים

"הכחול של השמיים" הוא אלבום האולפן התשיעי של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 2004 לאור חברת התקליטים NMC על גבי תקליטור בלבד.
רקע והוצאה לאור

לאחר הצלחתו של תנינענק, הן מבחינה ביקורתית והן במצעדי הפזמונים השונים, הוציאה אלאל את הכחול של השמיים. נטען כי זהו אלבום המשך לתנינענק, אך בצורתו הרגועה והמופנמת יותר. הפיכתו לפחות רוקיסטי ואלקטרוני אפשרה לקהל מאזינים חדש לשמוע את יצירתה של אלאל, שהלחינה את כולה וכתבה שלושה שירים מתוכם לצד מאיר גולדברג, חנה גולדברג, שמרית אור, אהוד מנור, מירי פיגנבוים ויעקב גלעד. כל רצועות האלבום מושרות בעברית, למעט אחת, "La Plus Belle Maison", דואט עם הזמרת הצרפתייה אורליקה. אלאל הצהירה כי שם האלבום שאוב מהעובדה כי את רובו כתבה במהלך שהותה בטיסה ארוכה.
הסינגל הראשון שפורסם מתוכו היה "מה הפרח", שדורג בשיאו במקום ה-13 במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג'. לאחר מכן יצא "עולם מושלם", הסינגל השני והאחרון.
ביקורות

גבע קרא עוז מ-ynet כתב כי הכחול של השמיים הוא אינו אלבום "גדול". לטענתו, חסרה בו דברים מסעירים, אך ציין כי מדובר במכלול שירים טוב. בנוסף, ציין כי הפקתו מעט מגבילה את אלאל מלהוסיף אלמנטים רוקיסטיים, דבר שמורגש, לטענתו, בשיר הנושא וב"הילדה שבשק". הווא הכתיר את "דומינו" כשיר הגרוע ביותר באלבום, ואילו את "סל המטבעות" כזה הטוב ביותר. יוסי חרסונסקי העניק לאלבום ארבעה כוכבי זהב מתוך חמישה וכתב: ”בסוף הדיסק, לחצתי על השלט לשמוע פעם שנייה. לא אלבום שעושה חיים קלים. הוא מורכב, מגוון, נוגע במקומות ששירים בז’אנר הפופ המקומי לא מגיעים אליהם. תחום השנסון האירופאי. השירים הם ניסיון לגעת בעצמה, ברגשותיה בזמן אמת. תהיות חיים”.
רשימת רצועות

| הכחול של השמיים> מס' | הכחול של השמיים> שם | הכחול של השמיים> משך | הכחול של השמיים>  | הכחול של השמיים>  | הכחול של השמיים>  | הכחול של השמיים>  | הכחול של השמיים>  | הכחול של השמיים>  | הכחול של השמיים>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בד השמלה  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | מה הפרח  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | הכחול של השמים  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | כשאבריא אמריא  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | יום אחד  | 3:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | עולם מושלם  | 3:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | דומינו  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | סל המטבעות  | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | הילדה שבשק  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | זה בא אלי  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | La Plus Belle Maison  | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 40:52 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון, קורין אלאל מסיימת הקלטת "הכחול של השמים", באתר הארץ, 21 ביוני 2004
↑  גבע קרא עוז, הלב ממריא אלאל, באתר ynet, 13 בספטמבר 2004
↑  הכחול של השמיים, יוסי חרסונסקי, 8 במרץ 2006
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "הכול בינינו רגיל" • "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "הטבעת נפלה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
הפלישה העיראקית לכווית

הפלישה העיראקית לכווית הייתה פלישה צבאית, שהחלה ב-2 באוגוסט 1990 והביאה לכיבוש כווית בידי עיראק בהנהגת נשיא עיראק, סדאם חוסיין, בתוך יומיים. זאת, לאחר שעיראק האשימה את כווית בגניבת נפט עיראקי, אם כי ההשערות הן שהסיבה האמיתית לפלישה הייתה אי רצונה של עיראק לשלם את חובה לכווית מתקופת מלחמת איראן–עיראק, כמו גם טענותיה של עיראק כי כווית היא חלק בלתי נפרד מעיראק. בעקבות הפלישה הטילה מועצת הביטחון של האומות המאוחדות סנקציות כלפי עיראק, והציבה בפניה אולטימטום - נסיגה תוך ארבעה חודשים מכווית, או שקואליציה רחבה תנקוט בפעולה צבאית לשחרור כווית. משפג האולטימטום, פתחה קואליציה בת 34 מדינות, בראשות ארצות הברית, במבצע סופה במדבר (מלחמת המפרץ), שהחל במתקפה אווירית רחבת היקף, ולאחר מכן גם במהלך קרקעי בן 100 שעות במהלכו שוחררה כווית. במהלך הלחימה תקפה עיראק בטילים את ערב הסעודית ואת ישראל.
מתיחות בין עיראק לכווית

עם תום מלחמת איראן–עיראק הייתה עיראק מצויה מבחינת מעשית במצב של פשיטת רגל, כשהיא חבה כספים רבים למספר מדינות ובעיקר לערב הסעודית ולכווית. עיראק ניסתה להפעיל לחצים על מדינות אלו, לוותר, אך נתקלה בסירוב. בנוסף לכך, עיראק האשימה את כווית על כך שהיא חורגת מהמכסה שהוקצתה לה על ידי אופ"ק ומביאה לירידת מחירי הנפט, דבר הפוגע בכלכלת עיראק, שהייתה במצב קשה מאוד לאחר מלחמת איראן–עיראק. העימותים בקשר להפקת הנפט התחזקו ונהפכו ל"מלחמה כלכלית", בשל טענה עיראקית לפיה כווית מבצעת קדיחות משופעות לתוך מאגרי נפט עיראקיים, תוך שימוש בטכנולוגיה מערבית, זאת במטרה לפגוע בכלכלת עיראק ולהקשות על התאוששות כלכלתה.
בנוסף לסכסוך הכלכלי בין כווית לעיראק, עלתה הדרישה העיראקית לשליטה על כווית. מיד לאחר הקמתה בשנת 1932, הודיעה הממשלה העיראקית כי  כווית היא חלק מעיראק, והייתה חלק ממנה (כחלק מ"וילאייט בצרה") במשך שנים תחת השלטון העות'ומאני ועד הקמתה על ידי בריטניה לאחר מלחמת העולם הראשונה. לפיכך כווית היא "יצירה אימפריאליסטית בריטית". השושלת השולטת בכווית, בית סבאח, חתמה עם בריטניה על הסכם חסות בשנת 1899 שהעביר את כל ענייני החוץ של כווית אל בריטניה. בריטניה גם שרטטה את קו הגבול בין המדינות, וזאת על-מנת לצמצם ככל הניתן את הגישה העיראקית למפרץ הפרסי ובכך לצמצם את האיום של ממשלה עיראקית על כוחות בריטיים באזור.
בתחילת חודש יולי בשנת 1990, עיראק איימה בפומבי על כווית בשימוש בכוח צבאי בתגובה להתנהלות כווית בהפקת הנפט. ב-23 ביולי, ה-CIA דיווח כי עיראק הציבה 30,000 חיילים בקרבת הגבול עם כווית, מה שגרם להצבת הצי האמריקני בכוננות. ב-25 ביולי נפגש סדאם חוסיין עם שגרירת ארצות הברית בעיראק, אפריל גלספי בבגדאד. לפי תמליל השיחה ביניהם, גלספי אמרה לשליט העיראקי כי "לארצות הברית אין עמדה בנוגע לסכסוכים פנים ערביים". ב-31 ביולי, נכשלו השיחות בין עיראק וכווית בג'דה.
כיבוש כווית

ב-2 באוגוסט 1990, פתחה עיראק בפלישה לכווית, כאשר חצו את הגבול ארבע דיוויזיות המשמר הרפובליקני המובחרות (הדיוויזיה המשוריינת הראשונה חמורבי, הדיוויזיה המשוריינת השנייה אלמדינה-מונאווארה, הדיוויזיה הממוכנת עלא-אללה טאווקאלנא והדיוויזיה הממונעת הרביעית נבוכדנצר) וכוחות מיוחדים ביחידות שוות ערך לדיוויזיה מלאה. עיראק הנחיתה מכה מקדימה בדמות הפצצות רבות על כווית סיטי, בירת כווית. את התקיפה העיקרית הובילו כוחות קומנדו שנפרסו בעיר בעזרת מסוקים וסירות והשתלטו על חלקים בעיר, בעיקר מוסדות הקשורים לארמון המלוכה וכלי תקשורת. בנוסף, הדיוויזיות השתלטו על נמלי תעופה ובסיסים של חיל האוויר הכוויתי. למרות פריסת הכוחות המוקדמת של הצבא העיראקי בקרבת הגבול המשותף, הצבא הכוויתי נתפס לא מוכן. עם זאת, חיל האוויר הכוויתי פגע קשות בכוחות המוטסים העיראקיים, אולם בסופו של דבר ברחו רוב המטוסים לערב הסעודית ולבחריין. כמו כן, נטען שהאמיר ברח מהמדינה. לאחר יומיים של לחימה אינטנסיבית, חלקים מהצבא הכוויתי נרמסו על ידי הצבא העיראקי, בזמן שחלקים אחרים ממנו ברחו אל ערב הסעודית.
לאחר מכן

בתוך מספר שעות מרגע הפלישה העיראקית לכווית, דרשו שגרירי כווית וארצות הברית באו"ם התכנסות של מועצת הביטחון. בהתכנסות הועברה החלטה מספר 660, בה גונתה הפלישה לכווית, ועיראק נדרשה להסיג את כל כוחותיה אל קו הגבול הבינלאומי. ב-3 באוגוסט העבירה הליגה הערבית החלטה משלה, בה המדינות נקראו לפתור את הסכסוך במסגרת הליגה, והזהירה מפני התערבות בינלאומית. ב-6 באוגוסט הועברה במועצת הביטחון החלטה מספר 661 שהטילה על עיראק סנקציות כלכליות.
לאחר זמן מה הועברה במועצת הביטחון החלטה מספר 665 שהעניקה הרשאה להסגר ימי על עיראק על-מנת לקיים את הסנקציות הכלכליות. בהחלטה הותר "שימוש באמצעים התואמים לנסיבות הספציפיות כנדרש... על-מנת לעצור כל הובלה ימית פנימית או חיצונית במטרה לפקח ולאשר את המשא והיעד של כל ספינה, ועל-מנת להבטיח יישום קפדני של החלטה מספר 661". במרץ 1990 התקבלה החלטה 686 של מועצת הביטחון של האו"ם שדרשה מעיראק להפסיק פעולות סיפוח.
מבצע מגן במדבר החל ב-7 באוגוסט 1990, כשנשלחו אל ערב הסעודית חיילים מהכוחות המזוינים של ארצות הברית. לאחר משא ומתן כושל בין מעצמות העולם הגדולות לעיראק, כוחות הקואליציה בראשות ארצות הברית פתחו במתקפה צבאית מאסיבית על עיראק ועל הכוחות העיראקיים שהוצבו בכווית באמצע ינואר 1991. עד 16 בינואר, מטוסי בעלות הברית כיוונו לבסיסי צבא עיראקי וחיל האוויר העיראקי אשר נהרסו במתקפה. פעולות האיבה נמשכו עד סוף פברואר וב-25 בפברואר, כווית שוחררה רשמית מעיראק. ב-15 במרץ 1991 שב אמיר כווית למדינה לאחר שבילה יותר מ-8 חודשים בגלות. במהלך הכיבוש העיראקי נהרגו כ-1,000 אזרחים כוויתיים ויותר מ-300,000 תושבים נמלטו מהמדינה.