stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של ריטה אורה
הערות שוליים

↑  www.bpi.co.uk
↑  iTunes - Music - Rita Ora, web.archive.org, ‏2012-08-05
↑  Rita Ora, 'Grateful': Exclusive Song Premiere from the 'Beyond The Lights' Soundtrack, Billboard
↑  Velvet Rope (באנגלית), נבדק ב-2018-12-21
↑  Cashmere (באנגלית), נבדק ב-2018-12-21
↑  Falling To Pieces (באנגלית), נבדק ב-2018-12-21
| ריטה אורה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Ora • Phoenix • You & I |  |
| מיני-אלבומים | Bang |  |
| סינגלים | "R.I.P." • "How We Do (Party)" • "Shine Ya Light" • "Radioactive" • "I Will Never Let You Down" • "Poison" • "Body on Me" • "Coming Home" • "Your Song" • "Anywhere" • "For You" • "Girls" • "Let You Love Me" • "Only Want You" • "Carry On" • "Ritual" • "How to Be Lonely" • "Big" • "You for Me" • "Seaside" • "Follow Me" • "Barricades" •  ‏"You Only Love Me" • "Praising You" • "Don't Think Twice" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Hot Right Now" • "Lay Down Your Weapons" • "Black Widow" • "Doing It" • "New York Raining" • "Lonely Together" • "R.I.P." |  |
| שירים אחרים | "Better than You" • "Torn Apart" • "Grateful" • "New Look" |  |
| סיבובי הופעות | Ora Tour • Radioactive Tour • The Girls Tour • Phoenix World Tour |  |
ג'ין ריצ'י

| --- | --- |

ג'ין ריצ'י ב-1950
 לידה:  8 בדצמבר 1922 וייפר, קנטקי, ארצות הברית
 פטירה:  1 ביוני 2015 (בגיל 92) בריה, קנטקי, ארצות הברית
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1948 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנטקי, אוניברסיטת הקמברלנדס 
 סוגה:  פולק
 כלי נגינה:  דולצימר הרים
 חברת תקליטים:  Folkways, Elektra, Sire, Greenhays, Flying Fish, Riverside, Warner Bros, Tradition
 בן או בת זוג:  ג'ורג' פיקו (1950–2010) 
 פרסים והוקרה:  זוכרים את נשות קנטקי  תוכנית פולברייט 
 www.jeanritchie.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ין רות' ריצ'י (באנגלית: Jean Ruth Ritchie‏; 8 בדצמבר 1922 - 1 ביוני 2015) הייתה זמרת פולק אמריקאית, פזמונאית ונגנית דולצימר הרים שזכתה לכינוי "אם הפולק".
בקטנותה למדה ריצ'י מאות שירי עם ממשפחתה ומקהילתה הכפרית שבהרי האפלצ'ים במזרח ארצות הברית, רבים מהם היו גרסאות מקומיות לשירי עם בריטים ואירים, ביניהם בלדות צ'יילד (בלדות שנאספו על ידי הפולקלוריסט פרנסיס ג'יימס צ'יילד). ביצועיה חשפו את השירים הללו לקהל הרחב. ריצ'י עסקה גם בכתיבת שירים מקוריים תוך התבססות על היסודות העממיים. ריצ'י הובילה את תחייתו של הכלי המסורתי של הקהילה בה גדלה, דולצימר ההרים, זאת באמצעות שימוש נרחב בכלי באלבומים שלה לצד כתיבת ספר הדרכה בנוגע לשימוש בו.
ריצ'י שלחה ידה גם באיסוף מוזיקה עממית בארצות הברית כמו גם בבריטניה ובאירלנד, זאת על מנת לחקור את מקורות שירי ילדותה ולעזור לשמר את המוזיקה העממית.
ריצ'י העניקה השראה למגוון רחב של מוזיקאים מובילים, ביניהם בוב דילן, שירלי קולינס, ג'וני מיטשל, אמילו האריס וג'ודי קולינס.
ביוגרפיה > שנותיה הראשונות

ג'ין הייתה הצעירה מבין 14 אחים ואחיות. בילדותה ישנה בחדר אחד עם עשר בנות בבית החווה של משפחתה. ריצ'י ומשפחתה שרו להנאתם, אך גם כליווי לעבודתם החקלאית. כאשר המשפחה התאספה לשיר שירים, הם בחרו מתוך רפרטואר של למעלה מ-300 שירים הכוללים פזמונים, בלדות ישנות כמו גם שירים פופולריים של מלחינים כמו סטיבן פוסטר. השירים נלמדו ברובם בעל פה והושרו ללא ליווי מוזיקלי. בני משפחתה היו נוהגים לשיר הרמוניות מאולתרות כדי ללוות את השיר "Pretty Saro".
ריצ'י סיימה את לימודיה התיכוניים בוויפר ונרשמה ל-Cumberland Junior College בויליאמסבורג שבמדינתה קנטקי. בקולג' היא השתתפה במועדון גלי ובמקהלה וכן למדה פסנתר. ב-1946 סיימה מסלול תואר ראשון בעבודה סוציאלית מטעם אוניברסיטת קנטקי שבלקסינגטון, שם הייתה חברה באחוות פי בטא קפא. לדברי ריצ'י, אספנית שירי העם מוד קרפלס (Maud Karpeles) אמרה ביחס לרקע האקדמי שזכתה לו הזמרית הכפרית שבאה מרקע פשוט כי "אי אפשר לכנות אותה זמרת פולק, כי היא למדה בקולג'". ריצ'י קיבלה זאת כמחמאה.
במלחמת העולם השנייה לימדה ריצ'י בבית ספר יסודי. בשנת 1946, בעודה עדיין מתגוררת במדינת קנטקי, ריצ'י הוקלטה על ידי הפולקלוריסטים אמילי אליזבת ברנקל (Emily Elizabeth Barnacle) וארטוס מוזר (Artus Moser), כשהיא מבצעת שירים עממיים יחד עם אחיותיה אדנה (Edna), קיטי (Kitty) ופולין (Pauline).
ביוגרפיה > ניו יורק

לאחר שסיימה את שנות לימודיה התקבלה ריצ'י לעבודה כעובדת סוציאלית בהנרי סטריט סטלמנט (Henry Street Settlement) שבעיר ניו יורק, שם היא לימדה שירים ומסורות של מחוזות ילדותה לילדים המקומיים. בכך משכה את תשומת לבם של זמרים חוקרים וחובבים בתחום הפולק, שהתגוררו בתפוח הגדול, ומכאן החל תהליך ההתיידדות שלה עם אישים כוודי גאת'רי, אוסקר ברנד, פיט סיגר ואלן לומקס. עבור רבים, ריצ'י הייתה אידיאל של מוזיקאית עממית - היא גדלה בהרי קנטקי, שרה שירים שלמדה ממשפחתה וידעה לנגן בכלי מקומי שנקרא דולצימר הרים.
בשנת 1948, ריצ'י חלקה במה עם הוויברז, וודי גאת'רי ובטי סנדרס ב-Spring Fever Hootenanny. באוקטובר 1949 ריצ'י נהייתה לאורחת קבועה בתוכנית הרדיו Folksong Festival של אוסקר ברנד.
בשנים 1949 ו-1950, היא הקליטה בניו יורק מספר שעות של שירים, סיפורים והיסטוריה שבעל פה עבור לומקס. ההקלטות שביצע לומקס עם ריצ'י זמינות במרשתת באדיבות הארכיון הדיגיטלי של לומקס. ב-1951 היא הוקלטה בהרחבה גם עבור ספריית הקונגרס.
ב-1951 ריצ'י נעשתה כבר לזמרת במשרה מלאה, אספנית שירי פולק ומחברת שירים. Elektra Records החתימה אותה ותחתיה הוציאה ב-1952 את אלבומה הראשון, אלבום אשר עסק בשירי המשפחה, Singing the Traditional Songs of Her Kentucky Mountain Family, שכלל גרסאות משפחתיות לשירים כמו "Gypsum Davy", "The Cuckoo", ו"The Little Devils". זה האחרון ריתק במיוחד את האספן ססיל שארפ כששמע אותו מאחיותה הגדולות אונה (Una) וסברינה (Sabrina) ב-1917.
ביוגרפיה > משלחת פולברייט

ב-1952 הוענקה לריצ'י מלגה במסגרת תוכנית פולברייט (Fulbright) זאת במטרה שתלך להתחקות אחר הקשרים בין בלדות אמריקניות לבין שירי עם ותיקים מאנגליה, מסקוטלנד ומאירלנד. ריצ'י ובעלה, ג'ורג' פיקו (George Pickow), השקיעו שנה וחצי בהקלטות, ראיונות וצילומים של זמרי עם מן האיים. בין הזמרים ניתן למנות את האירים אליזבת קרונין (באירית Eibhlís Uí Chróinín, באנגלית Elizabeth Cronin), שרה מאקם ובנה טומי (Sarah Makem, Tommy Makem), ליאו רוסום (Leo Rowsome), ושיימוס אניס (Seamus Ennis), של הסקוטים ג'יני רוברטסון (Jeannie Robertson) וג'ימי מקבית' (Jimmy MacBeath) כמו גם של האנגלים הארי קוקס (Harry Cox) ובוב רוברטס (Bob Roberts). כאשר אנשים שאלו איזה סוג של שירים הזוג מחפש לאסוף, ריצ'י הייתה לפעמים שואלת האם הם מכירים את השיר ברברה אלן (אנ') ושרה להם קטעים מן השיר בגרסתה שלה. ב-1954 הוציאה ריצ'י כמה מההקלטות הבריטיות והאיריות באלבום Field Trip, זאת לצד גרסאות משפחתיות של ריצ'י לאותם השירים. מבחר רחב יותר הוצא על ידי חברת ההקלטות Folkways בשני תקליטים Field Trip–England מ-1959 ו-As I Roved Out (Field Trip–Ireland) משנת 1960. כמה טקסטים ותצלומים פורסמו מאוחר יותר בספרה של ריצ'י משנת 1966, "From Fair to Fair: Folksongs of the British Isles".
בביקורה באי הבריטי שרה ריצ'י במופעים של האגודה האנגלית לריקוד ולשירה עממית לרבות בפסטיבל השנתי שלה באלברט הול והנחתה מספר תוכניות רדיו של ה-BBC, כמו גם השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "Ballad Hunter" בהנחיית ידידה אלן לומקס. באחת הפעמים, אספנית שירי העם מוד קרפלס (Maud Karpeles) לקחה את ריצ'י ובעלה פיקו לבקר את המלחין רייף וון ויליאמס ואת רעייתו אורסולה (Ursula), עבורם היא שרה את "Come All Ye Fair and Tender Ladies". פיקו צילם את ארבעת האחרים יחדיו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ריצ'י הייתה נשואה לצלם ג'ורג' פיקו (George Pickow) מ-1950 ועד שהלך הוא לעולמו ב-2010. נולדו לזוג שני בנים, פיטר וג'ונתן.
בתחילת דצמבר 2009, ריצ'י אושפזה בבית חולים לאחר שלקתה בשבץ מוחי שפגע ביכולתה לתקשר. היא התאוששה במידה מסוימת וחזרה לביתה בבריה (Berea) אשר בקנטקי. ידיד של ריצ'י דיווח ביום הולדתה ה-90 של ג'ין כי היא "בשנים האחרונות גרה בשלווה בבריה, במצב רוח מרומם ומטופלת היטב על ידי שכנים ועל ידי משפחה". ריצ'י הלכה לעולמה בביתה ב-1 ביוני 2015 והיא בת 92.
דולצימר ההרים

ריצ'י נודעה לא רק בשירים שביצעה וכתבה, אלא גם בנגינתה בכלי הנגינה המסורתי שמקורו בהרי האפלצ'ים בה גדלה - דולצימר ההרים (Appalachian dulcimer או mountain dulcimer).
היא הביאה את כלי נגינה זה לקדמת הבמה ולתשומת לב אמריקנית וכלל-עולמית, וישנה טענה כי הייתה הגורם הדומיננטי לפרסומו, שנודע כ"תחיית הדולצימר". כלי נגינה זה נבדל מדולצימר הפטישים (hammer dulcimer). דולצימר ההרים הוא כלי אינטימי לנגינה בתוך חלל סגור, בעל צליל רך ואוורירי.
כלי הנגינה הזה הופיע לראשונה בקרב מהגרים שהגיעו מקרב הסקוטים של אלסטר והתיישבו בהרי האפלצ'ים במחצית הראשונה של המאה התשע עשרה. לא ידוע על כלי נגינה מקביל באירלנד, סקוטלנד או בצפון אנגליה. משפחת ריצ'י נהגו לפרוט בדולצימר עם קולמוס נוצות אווז.
אביה של ג'ין, באליס, ניגן בדולצימר ההרים אך אסר על ילדיו הקטנים לגעת בו. בגיל חמש או שש, ריצ'י עברה על מצוות אביה והחל לנגן בסתר בכלי. כשהגיע היום שאביה החליט ללמדה לנגן בדולצימר זה, הייתה כבר מורגלת לכלי, מה שגרם לאביה לטעון שבתו היא "מוזיקאית טבעית מבטן ומלידה". עד שנת 1949, נגינתה בדולצימר הפכה לסימן היכר של סגנונה המוזיקלי. לאחר שבעלה ג'ורג' פיקו בנה עבורה דולצימר, הזוג תהה שמא ישנו פוטנציאל עסקי למכירת הכלי. לכן, מוריס פיקו, דודו של בעלה, הקים עבורם סדנת כלי נגינה מתחת לגשר ויליאמסבורג שבברוקלין. בהתחלה נשלחו הכלים לניו יורק במצב לא גמור על ידי קרוב משפחתה של ריצ'י מקנטקי, ג'טרו אמברגי (Jethro Amburgey), המורה לנגרות בבית הספר להתיישבות בהינדמן. ג'ורג' סיים את העבודה וג'ין כיוונה את הדולצימרים, ועד מהרה מכרו הם שלוש מאות יחידות. מאוחר יותר עברו השניים לייצר את הכלים בעצמם מאלף ועד תו.
הביצועים של ריצ'י בדולצימר וספר ההדרכה שלה לנגינה בו, The Dulcimer Book, אשר יצא לאור בשנת 1974, העניקו השראה למוזיקאי תחיית הפולק בארצות הברית ובבריטניה להקליט שירים בהם יש שימוש בכלי. מעריציה של ריצ'י נהגו לשאול אותה באיזה אלבום יש את השימוש הרב ביותר בדולצימר, ועל כן הקליטה ב-1984 אלבום בשם The Most Dulcimer, שכלל נגינה בדולצימר ההרים בכל אחד ואחד משיריו.
דיסקוגרפיה

Singing the Traditional Songs of Her Kentucky Mountain Family (1952)
Appalachian Folk Songs: Black-eyed Susie, Goin' to Boston, Lovin' Hanna (195-)
Kentucky Mountains Songs (1954)
Field Trip (1954)
Courting Songs (1954) (with Oscar Brand)
Shivaree (1955)
Songs from Kentucky (1956)
American Folk Tales and Songs (1956)
Saturday Night and Sunday Too (1956)
Children's Songs & Games from the Southern Mountains (1957)
Singing Family of the Cumberlands (1957)
The Ritchie Family of Kentucky (1959)
Riddle Me This (1959) (with Oscar Brand)
Carols for All Seasons (1959)
Field Trip – England (1959)
British Traditional Ballads in the Southern Mountains, Vol. 1 Folkways (1960) (Child ballads)
British Traditional Ballads in the Southern Mountains, Vol. 2 Folkways FA 2302 (1960) (Child ballads)
As I Roved Out (Field Trip-Ireland) (1960)
Ballads from Her Appalachian Family Tradition (1961)
Precious Memories (1962)
The Appalachian Dulcimer: An Instructional Record (1964)
Jean Ritchie and Doc Watson Live at Folk City (1963)
A Time For Singing (1965)
Marching Across the Green Grass & Other American Children's Game Songs (1968)
Clear Waters Remembered (1974) Geordie 101
Jean Ritchie At Home (1974) Pacific Cascade Records LPL 7026
None But One (1977)
Sweet Rivers (1981) June Appal JA 037 (hymns)
Christmas Revels. Wassail! Wassail! (1982)
The Most Dulcimer (1984)
O Love Is Teasin' (1985)
Kentucky Christmas, Old and New (1987)
Childhood Songs (1991)
Mountain Born (1995)
High Hills and Mountains (1996)
Legends of Old Time Music (2002, DVD)
Ballads (2003; vol. 1 and 2 above, issued on a single CD)
פרסומיה

Ritchie, Jean (1955). Singing Family of the Cumberlands. Illustrated by Maurice Sendak. New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-8131-0186-6. LCCN 55005554.
Ritchie, Jean (1963). The Dulcimer Book; Being a Book about the Three-stringed Appalachian Dulcimer, Including Some Ways of Tuning and Playing; Some Recollections in its Local History in Perry and Knott Counties, Kentucky. New York: Oak Music. LCCN 63020754.
Ritchie, Jean (1965). Apple Seeds and Soda Straws. illustrated by Don Bolognese. New York: H.Z. Walck. LCCN 65013223.
Ritchie, Jean (1965/1997) Folk Songs of the Southern Appalachians ISBN 978-0-8131-0927-5. The original 1965 edition was issued by Oak Publications, the 1997 expanded version by University Press of Kentucky. The task of transcribing Ritchie's sung music into musical notation was carried out (1965) by Melinda Zacuto and Jerry Silverman.
Jean Ritchie's Swapping Song Book ISBN 978-0-8131-0973-2
Jean Ritchie's Dulcimer People (1975)
Ritchie, Jean, ed. (1953). A Garland of Mountain Song; Songs from the Repertoire of the Ritchie family of Viper, Kentucky (New ed.). New York: Broadcast Music. LCCN m53001732.
Ritchie, Jean (1971). Celebration of Life: Her songs, Her poems. Port Washington: Geordie Music Publishing. ISBN 0-8256-9676-3.
Ritchie, Jean; Brumfield, Susan (2015). Jean Ritchie's Kentucky Mother Goose: Songs and Stories from My Childhood. Milwaulkee, WI: Hal Leonard Books. ISBN 978-1-4950-0788-0.
פרסים

פרס המבקרים של מגזין הרולינג סטון (1977) על אלבומה None But One
פרס מפעל חיים של פולק אליאנס (1998)
מלגת המורשת הלאומית (2002) שהוענקה על ידי הקרן הלאומית לאמנויות, הפרס הגבוה ביותר לפולק ולאומנויות עממיות בארצות הברית.
גולנרה קרימובה

גולנארה איסלאמובנה קרימובה (באוזבקית קירילית: Гулнора Исломовна Каримова;‏ ברוסית: Гульнара Исламовна Каримова; באנגלית: Gulnara Islamovna Karimova; נולדה ב-8 ביולי 1972) היא פוליטיקאית, אשת עסקים, זמרת, שגרירה ובתו הבכורה של אסלאם קרימוב, נשיא אוזבקיסטן משנת 1991 ועד מותו ב-2016. היא השפיעה רבות באוזבקיסטן הודות לעסקאותיה ולקשריה המשפחתיים. משנת 2013, עקב סכסוך עם אביה, היא החלה לאבד במהירות את השפעתה.
קרימובה הושמה במעצר בית בטשקנט, אוזבקיסטן בנובמבר 2014. היא נחקרה על ידי תובעים בשווייץ בדצמבר 2016 בשל חשד להלבנת הון. בשנת 2017, מחלקת האוצר של ארצות הברית, אסרה על גופים בארצות הברית לשתף פעולה עם קרימובה או עם כל אחד מארגוניה או מקורביה. כמו כן, באותה השנה, היא נידונה באוזבקיסטן ל-10 שנות מאסר בגין הונאה והלבנת הון. בשנת 2018 הומתק גזר הדין לחמש שנות מעצר בית. במרץ 2019, נשלחה לכלא בגין הפרה לכאורה של תנאי מעצר הבית שלה.
ביוגרפיה וחינוך

קרימובה סיימה את לימודיה באקדמיה למתמטיקה לנוער בטשקנט ב-1988. במהלך 1987 התמחתה בוועדה הממלכתית של אוזבקיסטן לסטטיסטיקה. מ-1989 עד 1994 למדה באוניברסיטת טשקנט, שם קיבלה תואר ראשון מהמחלקה לכלכלה בינלאומית. במהלך השנה השנייה עבדה כמתרגמת בלשכת המסחר והתעשייה של הרפובליקה של אוזבקיסטן. בשנת 1992, היא סיימה קורס של עיצוב תכשיטים במכון האופנה הטכנולוגי של ניו יורק. בין 1994 ל-1996 היא נרשמה למכון לכלכלה באקדמיה למדע של אוזבקיסטן, שם למדה לתואר שני.
במהלך השנים 1994–1995 הייתה מורה מתמחה במחלקה למדעי המדינה של האוניברסיטה לכלכלה ודיפלומטיה עולמית בטשקנט. בין 1998 ל-2000, קרימובה למדה באוניברסיטת הרווארד, שם הוענק לה תואר שני בלימודים אזוריים. במקביל, נרשמה לאוניברסיטה לכלכלה ודיפלומטיה עולמית בטשקנט, שם ב-2001 הוענק לה תואר דוקטור במדעי המדינה. מאז 2009 היא מחזיקה בקתדרה למדעי המדינה ב-UWED. היא בעלת תואר ראשון באומנויות בטלקומוניקציה שקיבלה ב-2006, מאוניברסיטת טשקנט למדעי המידע.
קריירה ופעילויות > פעילות פוליטית ודיפלומטית

בין השנים 1995–1996 עבדה במשרד החוץ של אוזבקיסטן. ב-1998 ובין 2000 ל-2003, קרימובה הייתה יועצת בנציגות אוזבקיסטן לאומות המאוחדות. מ-2003 עד 2005 הייתה שרה-יועצת בשגרירות האוזבקית במוסקבה, והייתה יועצת לשר החוץ בין השנים 2005–2008. בפברואר 2008 מונתה לסגנית שר החוץ לשיתוף פעולה בינלאומי בעניינים תרבותיים והומניטריים. בספטמבר באותה השנה, היא נבחרה לנציגה הקבועה של אוזבקיסטן באו"ם ובארגונים בין-לאומיים אחרים בז'נבה ואיישה את התפקיד בדצמבר 2008. בינואר 2010, היא נבחרה להיות שגרירת אוזבקיסטן בספרד. בשנת 2012, קרימובה זכתה בפרס "דרך המשי ושיתוף פעולה הומניטרי" של ארגון שיתוף הפעולה של שאנגחאי.
בשנת 2005 הקימה קרימובה את "המרכז ללימודים פוליטיים". קרימובה היא המייסדת של קרן פורום התרבות והאמנויות של אוזבקיסטן והיא מכהנת כיושבת ראש מועצת הנאמנים שלה. היא הייתה מעורבת עם כמה ארגונים לא-ממשלתיים אחרים באוזבקיסטן.
קריירה ופעילויות > אינטרסים עסקיים

לפי דיפלומטים אמריקאים באוזבקיסטן, קרימובה "בנתה את דרכה בצורה שהובילה אותה להתנהלות כלכלית יציבה במדינה", והיא נתפסה כ"ברונית שודדת" ("robber baron"). ב-2009, המגזין השווייצרי Bilanz תיאר את גולנורה קרימובה כאחת מעשר הנשים העשירות במדינה. בהמשך לכך, פורסם ב-CelebrityNetWorth (אנ') ששווייה עומד על למעלה מ-700 מיליון דולרים.
במרץ 2014, משרד התובע השווייצרי הודיע כי הוארכה חקירת הלבנת ההון שאירעה באותה העת, תוך שקשרו אליה את קרימובה. החקירה החלה בשנת 2012. קרימובה הכחישה את מעורבותה במקרים שהוזכרו, וקבעה: "מעולם לא שקלתי את ההזדמנויות של עשיית עסקים בשווייץ [...] האשמות אלו הן רמיזות של מתנגדיי. שמי הוזכר קודם לכן מספר פעמים ביחסים לחברות שונות".
קריירה ופעילויות > מוזיקה

בשנת 2006, קרימובה הוציאה את הווידאו קליפ הראשון שלה כשהיא שרה שיר בשם "Unutma Meni" ("אל תשכח אותי") בשם הבמה "Googoosha" ("גוגושה"), ככל הנראה כינוי החיבה של אביה עבורה. היא גם השתתפה בקליפ מאוחר יותר, והקליטה דואט בשם "Besame Mucho" ("נשק/י אותי הרבה") עם הזמר הספרדי חוליו איגלסיאס. בשנת 2011, הוציא המפיק המוזיקלי והפזמונאי הרוסי מקסים פדייב את השיר "Googoosha" על שמה של קרימובה. לאורכו של השיר, מדבר פדייב על הרגשות העזים האופפים אותו, בעקבות מושא אהבתו, אותה הוא משווה לגרם שמיים.
בדצמבר 2012, הוציאה גוגושה דואט עם השחקן הצרפתי ז'ראר דפארדיה. במהלך ביקורו באוזבקיסטן, הסכים השחקן הצרפתי לככב בסרט אוזבקי. גולנרה קרימובה כתבה תסריט ל-The Theft of the White Cocoon, סיפור על מקורו של המשי המפורסם ממרכז אסיה; הסיפור מתרחש במאות ה-5 וה-6. סינגל הבכורה שלה, "Round Run", הופץ באפריל 2012, לצד רמיקסים שונים של די ג'יי וייט שאדו, ורייזר נ' גוידו מארצות הברית ומקסים פדייב מרוסיה. ביוני 2012 הוציאה את אלבום הבכורה שלה בארצות הברית ובמדינות אחרות; הוא הועלה לאייטונס.
האלבום היה צפוי לצאת גם באסיה, רוסיה ומספר מדינות נוספות באירופה. עם זאת, ביקורות שונות מטעם המבקרים השפיעו על ההפצה; בכך, נעצרה ללא וטרם המשיכה.
קריירה ופעילויות > אופנה

במרץ 2009 הציגה קרימובה את קולקציית התכשיטים שלה, GULI for Chopard, שעוצבה עבור החברה השווייצרית שופרד. לפי הדיווחים, התמלוגים שלה על עיצוב ממכירות הקולקציה יועילו לפסטיבל הילדים "יאנגי אבלוד" ("הדור החדש"). נכון ליוני 2016, פסטיבל הילדים טרם קיבל כסף מהמכירות. בספטמבר 2010 הציגה קרימובה את קו האופנה שלה "Guli" ("גולי") הכולל בדים ועיצובים אוזבקיים המבוססים על המעיל הארוך האוזבקי המסורתי, בשבוע האופנה בניו יורק. בספטמבר 2011, תצוגת האופנה המתוכננת של קרימובה באביב 2012 בשבוע האופנה בניו יורק בוטלה, לאחר שארגון משמר זכויות האדם וארגונים אחרים הפנו את תשומת הלב לקשר שלה לממשלת אביה ולעיסוקה בענייני עינויים, ועבודת ילדים וכפייה. לפי הארגון, עד שני מיליון ילדים אוזבקים נאלצים לעזוב את בית הספר מדי שנה למשך חודשיים כדי לקטוף כותנה – בד הקשור לעיצובים של קרימובה.
עם זאת, תצוגת האופנה נערכה בסופו של דבר בניו יורק, כשהמיקום שונה לציפריאני. באוזבקיסטן, קרימובה גם אירחה את שבוע האמנות Style.uz. שבוע האמנות כלל גם את פסטיבל התיאטרון הבינלאומי Theatre.uz, פורום הסרטים הבינלאומי של גולדן גאפארד בטשקנט, תערוכות ביאנלה ופוטוביאנלה וכן כיתות אמן, שולחנות עגולים, קונצרטים ואירועי צדקה. היא השיקה את הבשמים הראשונים שלה, Victorious ("ניצחון") לגברים ו-Mysterieuse ("מסתורין") לנשים, ב-8 באוקטובר 2012. הריחות נוצרו על ידי איש הבישום הצרפתי ברטרנד דושאפור. האליט ארגנץ' היה הפרזנטור של הבושם שיועד לגברים.
קריירה ופעילויות > קולנוע נגד איידס

במאי 2010, קרימובה עמדה במרכזה של שערורייה סביב נוכחותה באירוע ההתרמה הגאלה השנתי "קולנוע נגד איידס" שאורגן על ידי AmfAR (הקרן לחקר האיידס במהלך פסטיבל קאן). AmfAR התמודדו עם ביקורת מצד ארגונים לא-ממשלתיים כמו עיתונאים ללא גבולות, בטענות שזה יהיה צבוע עבור AmfAR לקבל את נוכחותה של קרימובה לאור סירובה של ארצה להתייחס ברצינות לטיפול באיידס. חודשים ספורים לפני ארוחת הערב בקולנוע נגד איידס, פעיל בן 27, מקסים פופוב, נידון על ידי בית משפט אוזבקי לשבע שנות מאסר בגין הפצת מידע לעצירת התפשטות האיידס. בית המשפט האוזבקי ראה שהמידע נוגד את אמות המידה המוסריות של החברה.
חיים אישיים > נישואים וגירושים

ב-1991 היא נישאה למנסור מקסודי, איש עסקים אמריקאי ממוצא אוזבקי באפגניסטן. יש להם שני ילדים, אסלאם קרימוב ג'וניור, יליד 1992 ובת, אימאן קרימובה, ילידת 1998. כשהנישואים החלו להתפורר ביולי 2001, קרימובה לקחה את שני הילדים ועזבה את ארצות הברית לאוזבקיסטן. שופט אוזבקי העניק לה גט, בעוד שבית המשפט בארצות הברית נתן גט למקסודי. כשקרימובה סירבה להיענות לפסיקת בית המשפט האמריקאי שהעניקה את המשמורת על שני הילדים למקסודי, הוגש צו מעצר בינלאומי על שמה לאינטרפול. בתמורה, עמד מקסודי בפני מעצר באוזבקיסטן, וכמה מקרובי משפחתו נעצרו ונכלאו. אחרים גורשו לגבול אוזבקי-אפגני ושוחררו בשטח אפגניסטן, ומידיו של מקסודי נלקחו נכסיו העסקיים באוזבקיסטן, ביניהם המיזם המשותף שלו עם קוקה-קולה.
לפי הגרדיאן, כחלק מהסדר הגירושים שלה, קרימובה שמרה על תכשיטים ואינטרסים עסקיים בשווי 4.5 מיליון דולרים משווי כולל של כ-60 מיליון דולר. ב-9 ביולי 2008, המשמורת על שני הילדים ניתנה במלואה לקרימובה, לפי צו הסכמה שנחתם על ידי השופטת דין מ. וילסון (בית המשפט העליון של מדינת ניו ג'רזי).
חיים אישיים > שמועות על נישואים לסודיק ספוייב

בשנת 2003, כאשר סודיק סאפוייב היה שר החוץ של אוזבקיסטן (14 במרץ 2003–4 בפברואר 2005), צצו שמועות אודות נישואיו לקרימובה בתקשורת המקומית והבינלאומית. סאפוייב, דיפלומט קריירה וגרוש משנת 2001, נרמז שנבחר על ידי הנשיא אסלאם קרימוב כמחליף אפשרי, ומכאן הנישואים לבתו. עם זאת, ההאשמות הוכחשו על ידי משרד החוץ.
BBC שפרסמו את הסיפור, הואשמו על ידי סגן השר הראשון ולדימיר נורוב בהתערבות לחייהם האישיים של ספוייב וקרימובה.
חיים אישיים > מעצר בית ושמועות על מוות

לפי BBC, פורסם בהתבסס על מכתב והקלטה קולית של קרימובה (שהתקבלה במרץ ובאוגוסט 2014, בהתאמה), שקרימובה נמצאת במעצר בית. ב-22 בנובמבר 2016, פורטל החדשות Centre1 הפועל במרכז אסיה טען שקרימובה מתה ב-5 בנובמבר 2016, לאחר שהורעלה ונקברה בקבר לא מסומן בבית הקברות מינור בטשקנט. לפי רי"א נובוסטי, המקורבים למשפחה חלקו על הטענה שהיא מתה אך לא סיפקו כל הוכחה לגבי מצבה הנוכחי או מקום הימצאה. בדצמבר 2016, בנו של קרימובה, אסלאם קרימוב ג'וניור, קרא לחשוף את מקום הימצאה של אמו על ידי אוזבקיסטן. הוא חשף שהיא נשמרת בניגוד לרצונה "ללא כל זכויות אדם בסיסיות שמגיעות לכל אדם על פני האדמה הזו". הוא הסביר שהוא מתגורר בלונדון, ואינו יכול לחזור לאוזבקיסטן בשל חשש שלא יאפשרו לו לחזור לביתו, וזו גם הסיבה שלא השתתף בהלוויה של סבו, שהיה אחראי על הכנסתה של קרימובה למעצר בית.
בינואר 2017, דווח בוול סטריט ג'ורנל כי קרימובה נחקרה על ידי תובעים בשווייץ בדצמבר 2016, בנוגע להאשמות הקשורות להלבנת הון. באותה העת היא הוחזקה במעצר בית. בשנת 2015, חקירה מסוימת העלתה חשדות שקרימובה החזיקה במיליארד דולר, אותו השיגה באמצעות שוחד מחברות טלקום סקנדינביות ורוסיות שרוצות מעורבות בשוק האוזבקי. בשנת 2016, מחלקת המשפטים של ארצות הברית דיווחה על 850 מיליון דולרים אותם השיגה קרימובה באמצעות דרכים לא-חוקיות. קרימובה נחקרה בעוון שחיתות באוזבקיסטן; זו בתגובה הכחישה כל קשר לחשדות.
הרשעה

ב-28 ביולי 2017, משרד התובע הכללי האוזבקי פרסם הצהרה לפיה קרימובה במעצר, לאחר הרשעה ב-2015. היא עמדה בפני אישומים נוספים בחקירה מתמשכת, המסמלת את הפעם הראשונה שהרשויות חשפו פרטים אודותיה. בהצהרה נאמר שהיא חברה לקבוצת פשע מאורגנת ששלטה בנכסים בשווי של יותר מ-1.3 מיליארד דולרים ב-12 מדינות, כולל נכסים בלונדון בשווי 22.9 מיליון ליש"ט ומלונות בדובאי בשווי 67.4 מיליון דולרים.
כמו כן, נטען שהיא רכשה נכסים בשווי 595 מיליון דולרים וקיבלה 869.3 מיליון דולרים בהחזרים ששולמו לחשבונות חוץ. ב-2017 קרימובה נידונה ל-10 שנות מאסר בגין הונאה והלבנת הון, אך עונש זה הומר בשנת 2018 למעצר בית שאורכו חמש שנים. במרץ 2019 היא נשלחה לכלא בגין הפרה לכאורה של תנאי מעצר הבית שלה. במרץ 2020 קרימובה קיבלה מאסר נוסף של 13 שנים לאחר שנמצאה אשמה בסחיטה באיומים, הלבנת הון ופשעים אחרים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2012: Googoosha
נצרות ודרוזים

שלט הכנסייה המרונית עם המוטו "כְּבוֹד הַלְּבָנוֹן נִתַּן־לָהּ" (ישעיהו, ל"ה, ב')
הכוכב הדרוזי, סמל העדה הדרוזית המייצג את אמונתם ודתם
יחסי הנוצרים והדרוזים הם מכלול היחסים בין בני העדות הנוצריות בלבנט ובני הדת הדרוזית. יחסים אלו נעו בין שיתופי פעולה ודו קיום, לעימותים קשים ומעשי אלימות כולל מעשי טבח שביצעו הדרוזים בנוצרים במרד הר הלבנון.