stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע האינטרטוטו
זוכות > 1995 - 2005

התוצאות הרשומות הן של שני משחקי הגומלין שנערכו בין הקבוצות
| שנה | זוכות | זוכות | סגניות | סגניות | תוצאות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | גרמניה | המבורג | ספרד | ולנסיה | 1-0 |
| 2005 | צרפת | לאנס | רומניה | קלוז' | 4-2 |
| 2005 | צרפת | אולימפיק מרסיי | ספרד | דפורטיבו לה קורוניה | 5-3 |
| 2004 | צרפת | ליל | פורטוגל | UD ליירה | 2-0 |
| 2004 | גרמניה | שאלקה 04 | צ'כיה | סלובן ליברץ | 3-1 |
| 2004 | ספרד | ויאריאל | ספרד | אתלטיקו מדריד | 2-2 (3-1 בפנדלים) |
| 2003 | גרמניה | שאלקה 04 | אוסטריה | א.ס.ק.או. פאשינג | 2-0 |
| 2003 | ספרד | ויאריאל | הולנד | הירנביין | 2-1 |
| 2003 | איטליה | פרוג'ה קאלציו | גרמניה | וולפסבורג | 3-0 |
| 2002 | ספרד | מאלגה | ספרד | ויאריאל | 2-1 |
| 2002 | אנגליה | פולהאם | איטליה | בולוניה | 5-3 |
| 2002 | גרמניה | שטוטגרט | צרפת | ליל | 2-1 |
| 2001 | אנגליה | אסטון וילה | שווייץ | פ.צ. בזל | 5-2 |
| 2001 | צרפת | פריז סן-ז'רמן | איטליה | ברשה קלצ'ו | 1-1 (שערי חוץ) |
| 2001 | צרפת | טרואה | אנגליה | ניוקאסל יונייטד | 4-4 (שערי חוץ) |
| 2000 | איטליה | אודינזה | צ'כיה | סיגמא אולומוק | 6-4 |
| 2000 | ספרד | סלטה ויגו | רוסיה | זניט סנקט פטרבורג | 4-3 |
| 2000 | גרמניה | שטוטגרט | צרפת | אוקזר | 3-1 |
| 1999 | צרפת | מונפלייה | גרמניה | המבורג | 2-2 (3-0 בפנדלים) |
| 1999 | איטליה | יובנטוס | צרפת | סטאד רן | 4-2 |
| 1999 | אנגליה | וסטהאם יונייטד | צרפת | מץ | 3-2 |
| 1998 | ספרד | ולנסיה | אוסטריה | SV זלצבורג | 4-1 |
| 1998 | גרמניה | ורדר ברמן | יוגוסלביה | וויבודינה | 2-1 |
| 1998 | איטליה | בולוניה | פולין | רוך חוז'וב | 3-0 |
| 1997 | צרפת | בסטיה | שוודיה | האלמסטדס בה-קו | 2-1 |
| 1997 | צרפת | אולימפיק ליון | צרפת | מונפלייה | 2-4 |
| 1997 | צרפת | אוקזר | גרמניה | דואיסבורג | 2-0 |
| 1996 | גרמניה | קרלסרוהה | בלגיה | סטנדארד ליאז' | 3-2 |
| 1996 | צרפת | גנגאן | רוסיה | רוטור וולגוגרד | 2-2 (שערי חוץ) |
| 1996 | דנמרק | סילקבורג IF | קרואטיה | סג'סטה סיסאק | 2-2 (שערי חוץ) |
| 1995 | צרפת | שטרסבורג | אוסטריה | טירול אינסברוק | 7-2 |
| 1995 | צרפת | בורדו | גרמניה | קרלסרוהה | 4-2 |
זוכות > 1961 - 1967

התוצאות הרשומות הן של שני משחקי הגומלין שנערכו בין הקבוצות
| עונה | זוכות | זוכות | סגניות | סגניות | תוצאות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966/1967 | גרמניה | איינטרכט פרנקפורט | צ'כוסלובקיה | אינטר ברטיסלאבה | 4-3 |  |
| 1965/1966 | מזרח גרמניה | לוקומוטיב לייפציג | שוודיה | נורשפין | 4-1 |  |
| 1964/1965 | פולין | פולוניה ביטום | מזרח גרמניה | לוקומוטיב לייפציג | 5-4 |  |
| 1963/1964 | צ'כוסלובקיה | סלובנאפט ברטיסלבה | פולין | פולוניה ביטום | 1-0 | משחק גמר יחיד |
| 1962/1963 | צ'כוסלובקיה | סלובנאפט ברטיסלבה | איטליה | קאלציו פאדובה | 1-0 |  |
| 1961/1962 | הולנד | אייאקס אמסטרדם | הולנד | פיינורד | 4-2 | משחק גמר יחיד |
קבוצות ישראליות במפעל לאורך השנים

| עונה | קבוצות ישראליות | הערות |
| --- | --- | --- |
| 1976/1977 | בית"ר ירושלים, הפועל באר שבע |  |
| 1977/1978 | מכבי תל אביב, מכבי יפו | מכבי תל אביב סיימה עם תוצאת תיקו אחת והפסידה בשאר המשחקים |
| 1978/1979 | מכבי נתניה, מכבי תל אביב |  |
| 1979/1980 | מכבי נתניה |  |
| 1980/1981 | מכבי תל אביב, מכבי נתניה |  |
| 1981/1982 | הפועל תל אביב, מכבי נתניה | מכבי נתניה והפועל תל אביב הוגרלו באותו הבית |
| 1982/1983 | הפועל תל אביב, הפועל כפר סבא | הפועל כפר סבא והפועל תל אביב הוגרלו באותו הבית |
| 1983/1984 | שמשון תל אביב, מכבי נתניה |  |
| 1984/1985 | מכבי נתניה, בית"ר ירושלים | מכבי נתניה ובית"ר ירושלים הוגרלו באותו הבית |
| 1985/1986 | מכבי חיפה, בית"ר ירושלים |  |
| 1986/1987 | מכבי חיפה, הפועל תל אביב | מכבי חיפה והפועל תל אביב הוגרלו באותו הבית |
| 1987/1988 | בני יהודה תל אביב, בית"ר ירושלים | בני יהודה ובית"ר ירושלים הוגרלו באותו הבית |
| 1988/1989 | שמשון תל אביב, בית"ר ירושלים | שמשון תל אביב ובית"ר ירושלים הוגרלו באותו הבית |
| 1989/1990 | הפועל פתח תקווה, בית"ר תל אביב | הפועל פתח תקווה ובית"ר תל אביב הוגרלו באותו הבית |
| 1990/1991 | מכבי חיפה, בני יהודה תל אביב | מכבי חיפה ובני יהודה הוגרלו באותו הבית |
| 1991/1992 | מכבי חיפה, הפועל פתח תקווה | מכבי וחיפה והפועל פתח תקווה הוגרלו באותו הבית |
| 1992/1993 | מכבי פתח תקווה, מכבי נתניה | מכבי נתניה ומכבי פתח תקווה הוגרלו באותו הבית |
| 1993/1994 | בית"ר ירושלים, מכבי תל אביב |  |
| 1994/1995 | הפועל באר שבע, מכבי נתניה |  |
| 1995/1996 | בית"ר ירושלים, הפועל פתח תקווה |  |
| 1996/1997 | הפועל חיפה, הפועל תל אביב |  |
| 1997/1998 | מכבי חיפה, מכבי פתח תקווה |  |
| 1998/1999 | הפועל חיפה | סיבוב 1 |
| 1999/2000 | מכבי חיפה | סיבוב 1 |
| 2000/2001 | הפועל פתח תקווה | סיבוב 1 |
| 2001/2002 | הפועל חיפה | סיבוב 2 |
| 2002/2003 | מועדון ספורט אשדוד | סיבוב 2 |
| 2003/2004 | מכבי נתניה | סיבוב 1 |
| 2004/2005 | הפועל באר שבע | סיבוב 1 |
| 2005/2006 | בית"ר ירושלים | סיבוב 2 |
| 2006/2007 | מכבי פתח תקווה | סיבוב 3 |
| 2007/2008 | מכבי חיפה | סיבוב 2 |
| 2008/2009 | בני סכנין | סיבוב 3 |
גדעון פרייטג

גדעון פרייטג (נולד ב-11 באוקטובר 1943) הוא כדורסלן עבר ישראלי בגובה 1.74 מטר ששיחק בעמדת הגארד בין היתר במכבי תל אביב בשנות ה-60. זכה ב-5 אליפויות ו-4 גביעי מדינה. כן שיחק בנבחרת ישראל. לאחר פרישתו עסק בעריכת דין ובעסקנות ספורט.
הערות שוליים

↑  משה לרר, 681 נקודות במחזור הראשון בליגה לכדורסל, מעריב, 22 באוקטובר 1961
1 2 3 4 5 6 7 8 9  גדעון פרייטג - קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
1 2  אריה ליבנת, עולם הספורט נפרד מנח קליגר: "אירופה היתה בידיים שלו, מכביסט בלב ובנפש", באתר הארץ, 13 בדצמבר 2018
↑  יהושע כהנא, העתודה גברה במשחק חלש על כדורסלני ניו ג'רזי, מעריב, 16 באוגוסט 1964
↑  גדעון פרייטג, אליפות אירופה 1965, אתר פיב"א
↑  אלכס דורון, ארצות הברית אלופת הכדורסל, מעריב, 30 באוגוסט 1965
↑  שלושה זרים יופיעו מחר בפתיחת הליגה בכדורסל, מעריב, 16 באוקטובר 1969
↑  יעקב ברוש, נבחרות אס"א בכדורסל וכדורעף מתחילות בהכנות לאוניברסיאדה, מעריב, 29 במרץ 1970
↑  מכבי תל אביב, קלעי כל הזמנים, אתר מנהלת הליגה
↑  קבוצת הכדורסל, מעריב, 24 בנובמבר 1974
↑  הנהלת מחלקת הכדורסל, מעריב, 13 בינואר 1976
↑  אבי סגל ורפאל נאה, פרייטג הרוויח כחצי מיליון שקל במנהלת ב-10 חודשים, באתר ynet, 8 באוגוסט 2002
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1965 (מקום שישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 פרייטג • 10 הופמן • 11 חזן • 12 שטרקמן • 13 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  |  1 כהן-מינץ •  2 אשד •  3 שלף •  4 לובצקי •  5 חמו •  6 דר •  7 גוט •  ‏8‏ ‏קמינסקי‏‏  •‏ 9 פרייטג • 10 הופמן • 11 חזן • 12 שטרקמן • 13 זייגר-זוהר • מאמן: שלח  | ישראל |
ג'ף ג'ארט

| --- | --- |

ג'ארט, 2015
 לידה:  14 ביולי 1967 (בן 57) נאשוויל, ארצות הברית 
 משקל:  107 קילוגרם
 גובה:  1.85 מטרים
 לאום:  ארצות הברית 
 קריירה מקצוענית:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  Karen Jarrett (21 באוגוסט 2010–?) 
 
ג'ף ג'ארט (באנגלית: Jeff Jarrett; נולד ב-14 ביולי 1967) הוא מתאבק מקצועי אמריקאי, שהתאבק ב-WWF וב-WCW.
ביוגרפיה

ג'ארט החל לעסוק בקריירת ההיאבקות, כשמלאו לו 18 שנים וכאשר אביו, ג'רי, ניהל ארגון היאבקות קטן בטנסי בשם CWA; באפריל 1986 ערך את הופעת הבכורה שלו. כעבור 3 שנים, שם הארגון שונה ל-USWA, וג'ארט זכה באליפות העולם והזוגות של הארגון. לאחר מכן, התאבק ג'ארט בארגוני היאבקות ביפן ובמקסיקו ובשנת 1993 הצטרף ל-WWF (שמו הקודם של ה-WWE).
ג'ארט הופיע בדמות של זמר קאנטרי והיה מופיע לקרבות עם גיטרה. בינואר 1994 הופיע בקרב הרויאל ראמבל המסורתי של האירוע רויאל ראמבל כאשר נכנס כמספר 12 וסיים במקום ה-10 אחרי שהודח על ידי רנדי סאבאג'. ברויאל ראמבל 1995, זכה ג'ארט לראשונה באליפות הבין יבשתית לאחר שגבר על רייזר רמון. סך הכל זכה ג'ארט 6 פעמים בתואר זה.
בשנת 1996 הצטרף ג'ארט ל-WCW, שהיה הארגון המתחרה הגדול של ה-WWF באותה התקופה. לאחר תקופה קבוצה הצטרף לסטייבל "ארבעת הפרשים". בשנת 1997 ניצח את דין מלנקו וזכה באליפות ארצות הברית הראשונה שלו, מתוך שניים.
ב-20 באוקטובר 1997 חזר ג'ארט ל-WWF, ג'ארט החל עימות עם בארי ווינדהאם, ולאחר שניצח אותו זכה באליפות צפון-אמריקה של NWA בראשית 1998. בתחילת מרץ חזר ג'ארט לדמות זמר הקאנטרי, והחל לנתץ גיטרות על מתחריו, פעולה שהפכה למזוהה עימו. לאחר מכן הצטוות יחד עם אואן הארט לצמד והם גברו על קן שמרוק וביג בוס מן כדי לזכות בתואר אליפות הזוגות של ה-WWE.
שמונה ימים לאחר התאונה שהביאה למותו של אואן הארט, באירוע מעבר לקצה 1999, שבו הארט היה אמור לנצח את הגודפאדר ולזכות באליפות הבין יבשתית, תפס ג'ארט את מקומו, ניצח וזכה בתואר בעצמו. באמצע 1999 הפסיד ג'ארט את התואר לאדג'. לאחר מכן, ג'ארט הצליח להשיב אליו את התואר בחזרה. בהמשך הפסיד אותו לדילו בראון וגם בפעם הזאת, צלח בהחזרת התואר. בסאמרסלאם 1999 זכה ג'ארט באליפות אירופה. בהמשך התעמת עם צ'יינה.
באוקטובר 1999 החוזה של ג'ארט נגמר והוא הצטרף ל-WCW. ג'ארט נכנס לעימות עם כריס בנואה, ניצח אותו וזכה באליפות ארצות הברית. בהמשך הצטרף לקבוצת New World Order יחד עם קווין נאש, ברט הארט וסקוט הול. ג'ארט התמודד מול סיד וישס על אליפות ה-WCW, אך הפסיד בקרב עליה. באפריל 2000 זכה לראשונה באליפות ה-WCW לאחר ניצחון על דיאמונד דאלאס פייג', כאשר האחרון גבר על ג'ארט בתוך זמן קצר וזכה בתואר שוב. לאחר מכן, ניצח את דייוויד ארקט וזכה בתואר אליפות העולם בפעם השנייה. במהלך חודש מאי 2000 הפסיד את התואר לריק פלייר ולאחר מכן זכה בו שוב.
במרץ 2001 ה-WWF רכשה את ה-WCW, כשדמותו של ג'ארט לא שרדה את המעבר.
לאחר מכן, התאבק בארגוני היאבקות שונים ובין היתר TNA,‏ AAA ו-NJPW.
ג'ף בלוקלי

ג'פרי פול "ג'ף" בלוקלי (אנגלית: Jeffrey Paul "Jeff" Blockley; נולד ב-12 בספטמבר 1949) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
קריירה

בלוקלי נולד בלסטר, אך החל את הקריירה שלו ב-1968 בקובנטרי סיטי. הוא שיחק בעמדת הבלם, וערך 150 הופעות במדי קובנטרי, ואף זומן פעם אחת לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 23. באוקטובר 1972 הוא עבר לארסנל תמורת 200,000 לירות שטרלינג, כמחליפו של הקפטן הקודם פרנק מקלינטוק. הוא ערך את הופעת הבכורה בארסנל בהפסד 0-1 לשפילד יונייטד ב-7 באוקטובר 1972, וארבעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה במדי נבחרת אנגליה, בתיקו 1-1 מול נבחרת יוגוסלביה, שהייתה גם הופעתו היחידה במדי הנבחרת הלאומית.
למרות זימונו לנבחרת הוא לא נהנה מקריירה טובה בארסנל. מקלינטוק היה אחד מסמלי המועדון ושחקן פופולרי בקרב האוהדים, ואילו ביצועיו של בלוקלי לא היו עקביים, כולל טעות בחצי גמר גביע ה-FA של עונת 1972/1973, שבזכותה הצליח ויק האלום מסנדרלנד להבקיע שער ולנצח 2-1. לאחר עזיבת מקלינטוק לקווינס פארק ריינג'רס בקיץ 1973 הפך בלוקלי לשחקן הרכב במרכז ההגנה של ארסנל, אך המועדון חווה את אחת מעונותיו הגרועות ביותר בתולדותיו; הוא הודח מגביע ה-FA וגביע הליגה על ידי מועדונים בכירים פחות, ובסיום העונה דורג במקום ה-10 בליגה.
אוהדי המועדון היו מתוסכלים והאשימו בכך את בלוקלי. ניק הורנבי, בספרו "קדחת המגרש", טען כי בלוקלי היה "חסר כישורים למילוי מקומו של איאן יור"; מאוחר יותר אמר ברטי מיי כי החתמת בלוקלי הייתה הטעות הגדולה ביותר שעשה כמאמן ארסנל. ימיו של בלוקלי בארסנל היו ספורים, ואף על פי שהחל במדי המועדון את עונת 1974/1975 הוא הודח מהסגל, והוסף לרשימת ההעברות. בינואר 1975 הוא הועבר ללסטר סיטי תמורת 100,000 לירות שטרלינג. בסך הכול הוא השתתף ב-62 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שער אחד.
הקריירה של בלוקלי השתקמה במידת מה בלסטר, לאחר שסייע למנוע את ירידת הקבוצה מהליגה בעונתו הראשונה שם. בעונת 1975/1976 הוא הוביל את הקבוצה למקום השביעי, ובסופו של דבר מונה לקפטן. אולם, הוא סבל ממספר פציעות שהגבילו מאוד את יכולתו לשחק בליגות הבכירות, ואף הושאל לדרבי קאונטי בחודשיים הראשונים של 1978. לאחר 75 משחקים בשלוש עונות וחצי הוא עזב לנוטס קאונטי, שם השתתף ב-57 משחקי ליגה בשתי עונות לפני שפרש מכדורגל והוא בן 31. לאורך הקריירה שלו השתתף בכ-400 משחקים רשמיים.
לאחר פרישתו עבד כמאמן במספר מועדונים בליגות הנמוכות, ולאחר שפרש כליל מכדורגל החל לעבוד כאיש מכירות מטעם חברה בתחום האנרגיה. כיום הוא מחזיק בבעלותו חברת אנרגיה בשם טרנסמץ'.
הערות שוליים

↑  ניק הורנבי, קדחת המגרש (עמוד 83), הוצאת עגור 1994
↑  (Phil Soar & Martin Tyler, The Official Illustrated History of Arsenal (page 133), Hamlyn, 2008 (ISBN 978-0-600-61889-8
ג'נגו (דמות קולנועית)

| --- | --- |

 מבוסס על:  יוג'ימבו 
 בימוי:  סרג'יו קורבוצ'י 
 הופק בידי:  סרג'יו קורבוצ'י 
 תסריט:  Bruno Corbucci, פרננדו די לאו, סרג'יו קורבוצ'י, Piero Vivarelli, פרנקו רוזטי, José Gutiérrez Maesso 
 עריכה:  נינו ברגאלי, Sergio Montanari 
 שחקנים ראשיים:  פרנקו נרו (Django) Cris Huerta Ángel Álvarez Silvana Bacci José Canalejas Remo De Angelis Simón Arriaga Rafael Albaicín José Bódalo Lucio De Santis Loredana Nusciak Eduardo Fajardo Gino Pernice Giovanni Ivan Scratuglia Luciano Rossi José Terrón 
 מוזיקה:  לואיס בקלוב 
 צילום:  אנזו ברבוני 
 מדינה:  ספרד, איטליה 
 חברה מפיצה:  Euro International Film, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  דצמבר 1966 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  מערבון ספגטי, סרט פעולה, מערבון 
 הכנסות באתר מוג'ו:   django2012
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'נגו (Django) הוא דמות קולנועית שגילם פרנקו נרו ב-1966 במערבוני הספגטי "ג'נגו" בבימויו של סרג'יו קורבוצ'י ו"ג'נגו מכה שנית" (ג'נגו 2) בבימויו של טד ארצ'ר.
בארצות הברית הסרט הראשון נחשב כסרט פולחן.
בשנות ה-60 וה-70, במטרה לנצל את הפופולריות של הדמות, נוסף השם ג'נגו לשמם של מערבוני ספגטי רבים, ללא קשר לשם הסרט המקורי - לדוגמה !Django Kill... If You Live, Shoot ‏(אנ') או Halleluja for Django (אנ').
שמה של הדמות הוא מחווה לגיטריסט הג'אז ג'אנגו ריינהארדט, שכן, גם הדמות הקולנועית נפגעת בידה אך מצליחה להתגבר על מגבלה זו.
עלילה

ג'נגו הוא דמות של אקדוחן מסתורי הנע במערב הפרוע בעודו נושא ארון מתים ובתוכו מכונת ירייה. במהלך מסעו הוא משאיר אחריו שובל גוויות.
ג'נגו נקלע למלחמה בין חבורת גזענים אמריקאים לבין חבורת שודדים מקסיקנים, המתנהלת בעיירת גבול שלווה.
כמקובל בסרטים כאלו, הוא מציל נערה יפה (מריה) מידי חבורת השודדים המקסיקנים. ג'נגו מבצע עסקה עם מנהיג המהפכנים, הגנרל רודריגז, אולם אחר כך גונב את כספו כאשר הוא מנסה להימלט יחד עם הנערה שהציל.
הכסף אובד, מריה נורית וידו של ג'נגו נמחצת, אולם הוא מצליח להתגבר על שוביו ולפגוע בגזענים שרדפו אחריו.
בשנת 2012 שיר הנושא של הסרט פתח את "ג'אנגו ללא מעצורים", סרטו של הבמאי קוונטין טרנטינו.
פסקול

את הפסקול עבור "ג'נגו" הלחין, וגם ניצח עליו, לואיס בקלוב (Luis Bacalov), שידוע בזכות ביצועו בסרט " The Gospel According to St. Matthew ". זה היה הביצוע הראשון שלו במערבון, ואחרי כמה חודשים ביצע גם את הפסקול עבור דמיאנו דמיאני (Damiano Damiani) בסרט " A Bullet for the General " שמחזר ביצועים מהניצחון שלו בג'נגו.
בהשוואה לניצוח של אניו מוריקונה (Ennio Morricone) בסגנון הקלאסי העכשווי, הפסקול של בקלוב מסורתי יותר ומסתמך בעיקר על פליז וכלי תזמורת, על אף שכמה מביצועיו משתמשים באלמנטים ייחודיים של מוזיקה לטינית ומוזיקת רוק.
שיר הנושא, הולחן על ידי ברונו ניקולאי (Bruno Nicolai) ונכתב על ידי פרנקו מיליאצ'י (Franco Migliacci) ורוברט מלין (Robert Mellin), בוצע באנגלית לסרט של רוקי רוברטס (Rocky Roberts). גרסה איטלקית לשיר, יצאה רק באלבום הפסקול וכסינגל, בוצעה על ידי רוברטו פיה (Roberto Fia). אלבום הפסקול, יצא רשמית ב-1985, ויצא מחדש ב-2013 עם שיר חדש ורצועות נוספות.
שחרור התקליט הרשמי, 1985.
סדרת טלוויזיה

בפברואר 2021 נמסר שדמותו של ג'נגו תשוב להופיע בסדרת טלוויזיה בריטית-צרפתית בת 10 פרקים, המבוססת באופן רופף על הסרט משנת 1966. השחקן ההולנדי מתיאס שונארטס יגלם את דמותו של ג'נגו, היוצא לחפש את בתו שמונה שנים אחרי שמשפחתו נרצחה, ומאמין שהבת שרדה את הטבח.
הערות שוליים

↑  "The Story Behind Quentin Tarantino's Slavery Revenge Drama "Django Unchained" | Artinfo". Artinfo (באנגלית). נבדק ב-2018-11-05.
↑  kanter, Jake (Februry 18, 2021). Matthias Schoenaerts Cast As Django In Sky/Canal+ Remake Of Classic Italian Western. Deadline Hollywood. Retrieved february 18, 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'נגג'ואו

| --- | --- |

פוטומונטז' של ג'נגג'ואו
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מחוז:  חנאן
 תאריך ייסוד:  המאה ה-16 לפנה"ס
 שטח:  7,565 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנציבות העירונית:  12,600,574 (2020)
  ‑ במטרופולין:  6,650,120 (2020)
  ‑ צפיפות:  1,666 נפש לקמ"ר (2020)
 קואורדינטות:  34°44′57″N 113°39′38″E﻿ / ﻿34.74919°N 113.66051°E﻿ / 34.74919; 113.66051 
 אזור זמן:  UTC +8
 אתר ג'נגג'ואו
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרפובליקה העממית של סין מוגדלת) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןג'נגג'ואו(למפת הרפובליקה העממית של סין רגילה) בייג'ינג שאנגחאי צ'ונגצ'ינג שנג'ן הונג קונג צ'נגדו שניאנג שיאן חרבין אורומצ'י שינינג רוסיה מונגוליה קזחסטן קיר. ט. פק. הודו נפאל ב. בנ. מיאנמר תאי. לא. וי. הפ. ד.ק צ.ק יפןג'נגג'ואו    מיקומה של ג'נגג'ואו במחוז חנאן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גֶ'נְגְג'וֹאוּ (בסינית מפושטת: 郑州; בסינית מסורתית: 鄭州; בפין-יין: Zhèngzhōu; מילולית: "יישוב מדינת גֶ'נְג (אנ')") היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז חנאן שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-12.6 מיליון תושבים, מתוכם כ-6.65 מיליון בשטח האורבני. ג'נגג'ואו היא כיום אחת הערים המרכזיות בסין, משמשת כמרכז הפוליטי, הכלכלי, הטכנולוגי והתרבותי של מחוז חנאן והיא אחת משמונה הבירות העתיקות של סין.
חלוקה מנהלית

הנציבות העירונית ג'נגג'ואו מנהלת 6 מועצות, נפה אחת וחמש נפות עירוניות.
| שם | כתב סיני | פין-יין | אוכלוסייה (מפקד 2020) | שטח | צפיפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועצת ג'ונג-יואן | 中原区 | Zhōngyuán Qū | 1,508,868 | 197.2 | 7,651 |
| מועצת ארצ'י | 二七区 | Èrqī Qū | 1,061,263 | 159.7 | 6,645 |
| מועצת גואנגצ'נג של החווי | 管城回族区 | Guănchéng Huízú Qū | 1,182,000 | 213.7 | 5,531 |
| מועצת ג'ינשווי | 金水区 | Jīnshuĭ Qū | 2,145,588 | 239.5 | 8,959 |
| מועצת שאנגג'יה | 上街区 | Shàngjiē Qū | 197,399 | 62.29 | 3,169 |
| מועצת חוויג'י | 惠济区 | Huìjì Qū | 555,002 | 222.7 | 2,492 |
| נפת ג'ונגמואו | 中牟县 | Zhōngmóu Xiàn | 1,415,000 | 1,378 | 1,027 |
| הנפה העירונית גונג-יי | 巩义市 | Gŏngyì Shì | 785,242 | 1,042 | 753.6 |
| הנפה העירונית שינג-יאנג | 荥阳市 | Xíngyáng Shì | 730,135 | 942.2 | 774.9 |
| הנפה העירונית שינמי | 新密市 | Xīnmì Shì | 826,031 | 996.1 | 829.3 |
| הנפה העירונית שינג'נג | 新郑市 | Xīnzhèng Shì | 1,465,000 | 895 | 1,637 |
| הנפה העירונית דנגפנג | 登封市 | Dēngfēng Shì | 729,332 | 1,217 | 599.3 |
גאוגרפיה ואקלים

ג'נגג'ואו משתרעת על פני 7,565 קמ"ר במרכז מחוז חנאן על הגדה הדרומית של הנהר הצהוב, כ-620 ק"מ דרום-מערבית לבייג'ינג בירת סין.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בג'נגג'ואו היא 14.73 מעלות צלזיוס, בעוד שהטמפרטורה היומית הממוצעת נעה בין 0.5 מעלות צלזיוס בחודשי ינואר ל-27.1 מעלות צלזיוס בחודשי יולי. כמות המשקעים השנתית בעיר היא כ-630 מ"מ.
ערים תאומות

יפן סאיטאמה, סאיטאמה, יפן (מ־12 באוקטובר 1981)
ארצות הברית ריצ'מונד, וירג'יניה, ארצות הברית (מ־14 בספטמבר 1994)
רומניה קלוז'-נאפוקה, קלוז', רומניה (מ־9 באפריל 1995)
קוריאה הדרומית צ'ינג'ו (אנ'), דרום קיאנגסאנג, קוריאה הדרומית (מ־25 ביולי 2000)
נמיביה מריינטל (אנ'), נמיביה (מ־27 באוגוסט 2001)
ירדן אירביד, אירביד, ירדן (מ־31 בינואר 2002)
רוסיה סמרה, סמרה, רוסיה (מ־11 באפריל 2002)
ברזיל ז'וינווילי, סנטה קטרינה, ברזיל (מ־17 בנובמבר 2003)
גרמניה שוורין, מקלנבורג-מערב פומרניה, גרמניה (מ־12 באפריל 2006)
בולגריה שומן, שומן, בולגריה (מ־27 באפריל 2007)
בלארוס מוהילב, מוהילב, בלארוס (מ־12 ביוני 2014)
הערות שוליים

↑  מבוסס על מחקר ארכאולוגי. ראו גם עיר ג'נגג'ואו שאנג.
↑  China: Hénán (Prefectures, Cities, Districts and Counties) - Population Statistics, Charts and Map, www.citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559753205171  BnF: cb16719949d (data)  GND: 4264129-9  LCCN: n82029818  MusicBrainz: 1b4013f0-f6bc-4a0d-b27a-05538984a116  NDL: 00642001  NKC: ge899054  SUDOC: 121214494  VIAF: 237812115   WorldCat (עם VIAF): 237812115 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בסין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תצלום לוויין של ג'נגג'ואו
גידולי חקלאות לא מנוצלים

העץ Ziziphus mauritiana הוא צמח שאינו מנוצל אף שפירותיו נאכלים לעיתים בידי תושבי האזורים סביבו.
גידולים חקלאיים לא מנוצלים הם צמחי מזון בעלי ערך קלורי אשר אינם משמשים עתה בחקלאות הקונבנציונלית המודרנית, אך ניתן להשתמש בהם עבור מזון, סיבים, מרעה, שמן, רפואה ותבלינים. לרוב גידולים מסוג זה אינם מגודלים בקנה מידה גדול כפי שמקובל בחקלאות המודרנית ולעיתים אף נאספים ישירות מהבר.
מבין כלל מיני הצמחים המוכרים למדע, כ-7,500 מינים שונים מוכרים כצמחי מאכל. למרות זאת, כ-95% [דרוש מקור] מכלל כמות המזון בעולם מתבססת על שלושים מינים בלבד, בראשם חיטה, אורז ותירס. גידולים עתירי יבול אלו דחקו את קבוצת גידולי החקלאות הלא-מנוצלים, שרבים מהם שימשו בחקלאות המסורתית בעבר, אשר לא התבססה על שיטות אגרו-טכניות והשקיה. לרוב מותאמים גידולים השייכים לקבוצה זו לגידול על אדמות שוליות ובתנאי סביבה קיצוניים.
ראו גם

צמחי תרבות מסורתיים
גזעי בר של צמחי תרבות
מרכז תפוצה
מונוקולטורה
גביע הזהב 2023

| --- | --- |

 מארחת:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 תקופת התחרות:  24 ביוני 2023 – 16 ביולי 2023 (23 ימים) 
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:   מקסיקו
 מספר משחקים:  31
 מספר שערים:  105 (3.39 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  1,014,571 (32,728 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ארצות הבריתחסוס פריירה (7 שערים)
 השחקן המצטיין:  פנמה אדאלברטו קרסקייה (אנ')
 → 20212025 ←
 
גביע הזהב של CONCACAF ‏2023 הוא הטורניר ה-17 של גביע הזהב ("גולד קאפ") והמהדורה ה-27 של אליפות אמריקה הצפונית בכדורגל. הטורניר נערך בארצות הברית וקנדה בין ה־24 ביוני ל־16 ביולי 2023, בניהול CONCACAF, הגוף המנהל של הכדורגל הצפון-אמריקני.
משתתפות

המשתתפות בתחרות נבחרו לפי הישגיהן בליגת האומות של CONCACAF 2022/23 ובמוקדמות גביע הזהב.
| קבוצה | סיבת ההעפלה | תאריך ההעפלה | מספר הופעות עבר בטורניר | הופעה אחרונה | הישג שיא (עד תחילת הטורניר) | דירוג פיפ"א |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  קטר | אורחת | 2 בספטמבר 2020 | 1 | 2021 | חצי גמר (2021) | 61 |
|  פנמה | מקום ראשון בליגה A בית ב בליגת האומות | 12 ביוני 2022 | 10 | 2021 | סגנית (2005, 2013) | 58 |
|  ג'מייקה | מקום שני בליגה A בית א בליגת האומות | 14 ביוני 2022 | 12 | 2021 | סגנית (2015, 2017) | 63 |
|  אל סלוודור | מקום שני בליגה A בית ד בליגת האומות | 14 ביוני 2022 | 12 | 2021 | רבע הגמר (2002, 2003, 2011, 2013, 2017, 2021) | 75 |
|  מקסיקו | מקום ראשון בליגה A בית א בליגת האומות | 23 במרץ 2023 | 16 | 2021 | אלופה (1993, 1996, 1998, 2003, 2009, 2011, 2015, 2019) | 15 |
|  ארצות הברית (מחזיקת התואר ומארחת) | מקום ראשון בליגה A בית ד בליגת האומות | 24 במרץ 2023 | 16 | 2021 | אלופה (1991, 2002, 2005, 2007, 2013, 2017, 2021) | 13 |
|  האיטי | מקום ראשון בליגה B בית ב בליגת האומות | 25 במרץ 2023 | 8 | 2021 | חצי גמר (2019) | 87 |
|  קוסטה ריקה | מקום שני בליגה A בית ב בליגת האומות | 25 במרץ 2023 | 15 | 2021 | סגנית (2002) | 39 |
|  קנדה | מקום ראשון בליגה A בית ג בליגת האומות | 25 במרץ 2023 | 15 | 2021 | אלופה (2000) | 47 |
|  הונדורס | מקום שני בליגה A בית ג בליגת האומות | 25 במרץ 2023 | 15 | 2021 | סגנית (1991) | 80 |
|  קובה | מקום ראשון בליגה B בית א בליגת האומות | 26 במרץ 2023 | 9 | 2019 | רבע גמר (2003, 2013, 2015) | 165 |
|  גואטמלה | מקום ראשון בליגה B בית ד בליגת האומות | 27 במרץ 2023 | 11 | 2021 | מקום רביעי (1996) | 116 |
|  טרינידד וטובגו | מקום שני בליגה B בית ג בליגת האומות | 12 ביוני 2023 | 11 | 2021 | מקום שלישי (2000) | 104 |
|  גוואדלופ | עולה מהפלייאוף | 20 ביוני 2023 | 4 | 2021 | חצי גמר (2007) | ללא דירוג |
|  מרטיניק | עולה מהפלייאוף | 20 ביוני 2023 | 7 | 2021 | רבע הגמר (2002) | ללא דירוג |
|  סנט קיטס ונוויס | עולה מהפלייאוף | 20 ביוני 2023 | 0 | - | - | 139 |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > בית א'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 13 | 1 | 12 |
|  ג'מייקה | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 10 | 2 | 8 |
|  טרינידד וטובגו | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 10 | -6 |
|  סנט קיטס ונוויס | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 14 | -14 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 1 – 1 | ג'מייקה   |
|  טרינידד וטובגו | 3 – 0 | סנט קיטס ונוויס   |
|  ג'מייקה | 4 – 1 | טרינידד וטובגו   |
|  סנט קיטס ונוויס | 0 – 6 | ארצות הברית   |
|  ארצות הברית | 6 – 0 | טרינידד וטובגו   |
|  ג'מייקה | 5 – 0 | סנט קיטס ונוויס   |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > בית ב'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  מקסיקו | 6 | 3 | 2 | 0 | 1 | 7 | 2 | 5 |
|  קטר | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 3 | 0 |
|  הונדורס | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 3 | 6 | -3 |
|  האיטי | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 4 | 6 | -2 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  האיטי | 2 – 1 | קטר   |
|  מקסיקו | 4 – 0 | הונדורס   |
|  קטר | 1 – 1 | הונדורס   |
|  האיטי | 1 – 3 | מקסיקו   |
|  הונדורס | 2 – 1 | האיטי   |
|  קטר | 1 – 0 | מקסיקו   |
משחקי הטורניר > שלב הבתים > בית ג'

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  פנמה | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 6 | 4 | 2 |
|  קוסטה ריקה | 4 | 3 | 1 | 1 | 1 | 7 | 6 | 1 |
|  מרטיניק | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 7 | 9 | -2 |
|  אל סלוודור | 2 | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 | -1 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אל סלוודור | 1 – 2 | מרטיניק   |
|  קוסטה ריקה | 1 – 2 | פנמה   |
|  מרטיניק | 1 – 2 | פנמה   |
|  אל סלוודור | 0 – 0 | קוסטה ריקה   |
|  קוסטה ריקה | 6 – 4 | מרטיניק   |
|  פנמה | 2 – 2 | אל סלוודור   |