stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'ואאו ויירה פינטו
הערות שוליים

↑  מערכת וואלה! NEWS‏, ז'ואאו פינטו הושעה מכל פעילות עד הודעה חדשה, באתר וואלה, 18 ביוני 2002
| נבחרת פורטוגל – יורו 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 באיה •  2 סקרטריו •  3 סנטוס •  4 דה קרוז •  5 קאוטו •  6 טברס •  7 פניירה •  8 פינטו •  9 סה פינטו •  10 קושטה •   11 קדטה •  12 קסטרו • 13 טיישיירה •  14 ברבוסה • 15 פסיינסיה • 16 קריסטובאו • 17 פורפיריו • 18 פולהא • 19 סוזה • 20 פיגו • 21 מדיירה • 22 קוריה • מאמן: אוליביירה |  1 באיה •  2 סקרטריו •  3 סנטוס •  4 דה קרוז •  5 קאוטו •  6 טברס •  7 פניירה •  8 פינטו •  9 סה פינטו •  10 קושטה •   11 קדטה •  12 קסטרו • 13 טיישיירה •  14 ברבוסה • 15 פסיינסיה • 16 קריסטובאו • 17 פורפיריו • 18 פולהא • 19 סוזה • 20 פיגו • 21 מדיירה • 22 קוריה • מאמן: אוליביירה | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 באיה •  2 קוסטה •  3 ג'ורג' •  4 וידיגל •  5 קאוטו •  6 סוזה •  7 פיגו •  8 פינטו •  9 סה פינטו •  10 קושטה •   11 קונסייסאו •  12 אספינהא • 13 טיישיירה •  14 שאבייר • 15 קושטיניה • 16 בטו • 17 בנטו • 18 פאולטה • 19 קאפוצ'ו • 20 סקרטריו • 21 גומש • 22 קים • מאמן: קואלהו |  1 באיה •  2 קוסטה •  3 ג'ורג' •  4 וידיגל •  5 קאוטו •  6 סוזה •  7 פיגו •  8 פינטו •  9 סה פינטו •  10 קושטה •   11 קונסייסאו •  12 אספינהא • 13 טיישיירה •  14 שאבייר • 15 קושטיניה • 16 בטו • 17 בנטו • 18 פאולטה • 19 קאפוצ'ו • 20 סקרטריו • 21 גומש • 22 קים • מאמן: קואלהו | פורטוגל |
| נבחרת פורטוגל – מונדיאל 2002 |
| --- | --- | --- |
|  1 באיה •  2 קוסטה •  3 שאבייר •  4 קניירה •  5 קאוטו •  6 סוזה •  7 פיגו •  8 פינטו •  9 פאולטה •  10 רוי קושטה •   11 קונסייסאו •  12 ויאנה • 13 אנדרדה •  14 ברבוסה • 15 נלסון • 16 ריקרדו • 17 בנטו • 18 פרשו • 19 קפוצ'ו • 20 פטיט • 21 גומש • 22 בטו • 23 רוי ג'ורג' • מאמן: אוליביירה |  1 באיה •  2 קוסטה •  3 שאבייר •  4 קניירה •  5 קאוטו •  6 סוזה •  7 פיגו •  8 פינטו •  9 פאולטה •  10 רוי קושטה •   11 קונסייסאו •  12 ויאנה • 13 אנדרדה •  14 ברבוסה • 15 נלסון • 16 ריקרדו • 17 בנטו • 18 פרשו • 19 קפוצ'ו • 20 פטיט • 21 גומש • 22 בטו • 23 רוי ג'ורג' • מאמן: אוליביירה | פורטוגל |
ז'ואאו פינטו, 2011
ולרונה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1922–הווה (כ־102 שנים) 
 חברות בנות:  Fondation d'entreprise Valrhona pour le Goût 
 מיקום המטה:  טן-ל'ארמיטאז' 
 מוצרים עיקריים:  שוקולד 
  
 www.valrhona-chocolate.com
 
ולרונה (בצרפתית: Valrhona) היא יצרנית שוקולד צרפתית שמפעלה המרכזי ממוקם בעיר הקטנה טן-ל'ארמיטאז' בארמיטאז', אזור גידול יין הסמוך לליון. החברה נוסדה ב-1922 בידי אלבריק גירונה, שף מגדנאי צרפתי בשם מעמק הרון ולה חמש חברות בת ושישים מפיצים ברחבי תבל. בבעלות החברה גם École du Grand Chocolat, בית ספר לשפים מקצועיים שמתמקד במאכלים ודברי מאפה המבוססים על שוקולד.
ולרונה מתמקדת בעיקר בשיווק שוקולד יוקרה בעל רמה גבוהה למקצוענים וכן לצריכה פרטית. למרות שהיא נחשבת לאחד מיצרני השוקולד המשובחים בעולם, מחיריה של ולרונה דומים לאלו של גודיבה ונייהאוס. קו המוצרים כולל ממתקי שוקולד, קוביות שוקולד ושוקולד לפי כמות בקוביות או בגלולות. ולרונה מייצרת שוקולד לפי שנת בציר, מפולים שנקטפים בשנה מסוימת ממטע מסוים, המובחרים ביותר גדלים בדרום אמריקה, אוקיאניה והקריביים. כיום שלושת המותגים של שוקולד בציר הם Ampamakia, ‏Gran Couva, ו-Palmira - עובדים ביחד עם מטעים במדגסקר, טרינידד וונצואלה, בהתאמה.
הערות שוליים

↑  ולרונה, היסטוריה ארוכה בכמה מילים, האתר של ולרונה
↑  קונראד דה אנל, "ולרונה אולי הכי טובה, אבל לא הכי יקרה: לאוהבי שוקולד, היא מציעה טעם גן עדן", הניו יורק טיימס, 18 בדצמבר 1999
חבורות מתיו

בתורת החבורות, המשפחה של חבורות מתיו היא משפחה קטנה של חבורות סופיות, מהן פשוטות, המתאפיינות בפעולה רב-טרנזיטיבית. בהקשרים שונים, מונים מחמש ועד שמונה חבורות מתיו. לפי הגרסה המרחיבה, כוללת המשפחה את החבורות  M_{9},M_{10},M_{11},M_{12} ו- M_{21},M_{22},M_{23},M_{24}, שמהן  M_{11},M_{12},M_{22},M_{23},M_{24} הן חבורות פשוטות ספורדיות - הראשונות שהתגלו במסגרת מיון החבורות הפשוטות הסופיות אחרי חבורות התמורות הזוגיות (גם  M_{21} פשוטה, אלא שהיא איזומורפית לחבורת המטריצות  \operatorname {PSL} _{3}(\mathbb {F} _{4})). אכן, את החבורות בנה אמיל לאונרד מת'יו (אנ'), 1835-1890, במאמרים שפרסם בשנים 1861–1873. הבניה נעשתה ריגורוזית ב-1937 על ידי ארנסט ויט.
בניית חבורות מתיו

החבורה  M_{10} היא תת-חבורה מאינדקס 2 של  PGL_{2}(\mathbb {F} _{9})\cdot \langle \phi \rangle , כאשר  \phi  הוא אוטומורפיזם פרובניוס של השדה (שתי האחרות הן  \operatorname {PGL} _{2}(\mathbb {F} _{9}) ו- \operatorname {PSL} _{2}(\mathbb {F} _{9})\cdot \langle {\phi }\rangle ), ולכן היא פועלת על הישר הפרויקטיבי  \mathbb {F} _{9}\cup \{\infty \}. פעולה זו היא פעולה 3-טרנזיטיבית חדה.
אם מוסיפים ל- M_{10} את התמורה  (\omega \infty )(\lambda \mapsto \pi ^{2}\lambda +\pi \phi (\lambda )), כאשר  \pi  יוצר של השדה מסדר 9, המקיים  \pi ^{2}+\pi =1, מתקבלת החבורה  M_{11}, שפעולתה על  \mathbb {F} _{9}\cup \{\infty ,\omega \} היא 4-טרנזיטיבית-בחדות. חבורה זו היא חבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר  S(4,5,11), שהיא היחידה עם פרמטרים אלו.
כשמוסיפים לזה את התמורה  (\omega \Omega )\circ \phi , מתקבלת החבורה  M_{12}, שפעולתה על  \mathbb {F} _{9}\cup \{\infty ,\omega ,\Omega \} היא 5-טרנזיטיבית-בחדות. חבורה זו היא חבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר  S(5,6,12), היחידה עם פרמטרים אלו.
החבורה  PSL_{3}(\mathbb {F} _{4}) פועלת באופן טבעי על 16+4+1=21 הישרים הפרויקטיביים. הרחבה שלה הפועלת על 22 נקודות עם מייצב של נקודה השווה לחבורה הקודמת, נקראת  M_{22}. הפעולה של חבורה זו היא 3-טרנזיטיבית, ואינה חדה (המייצב של שלשת נקודות הוא מסדר 48). זוהי תת-חבורה מאינדקס 2 בחבורת האוטומורפיזמים של מערכת שטיינר  S(3,6,22). החבורה  M_{22} מוכלת בחבורה  M_{23} הפועלת באופן 4-טרנזיטיבי על 23 נקודות, כך שהמייצב של נקודה הוא  M_{22} (ולכן המייצב של ארבע נקודות הוא מסדר 48); זוהי חבורת האוטומורפיזמים של  S(4,7,23); ובסופו של דבר, חבורת האוטומורפיזמים  M_{24} של המערכת  S(5,8,24) פועלת על 24 הנקודות באופן 5-טרנזיטיבי, עם מייצב של נקודה השווה ל- \ M_{23}.
ולרי אספוב

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1966 קונסטנטינובקה, רוסיה 
 פטירה:  24 בספטמבר 2017 (בגיל 51) דיר א-זור, סוריה 
 מקום קבורה:  בית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה  בית הספר הפיקוד הגבוה לצנחנים של ריאזאן 
 השתייכות:  חיל הצנחנים הרוסי, כוחות היבשה הרוסיים 
 תקופת הפעילות:  מ-1987 
 דרגה:  לוטננט גנרל 
 פעולות ומבצעים
 הסכסוך הגאורגי-אוסטי  מלחמת צ'צ'ניה השנייה  קרב גרוזני  מלחמת דרום אוסטיה  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה  מלחמת האזרחים באוקראינה  משבר קודורי  Siege of Deir ez-Zor  כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה  הסכסוך הגאורגי-אבחזי  המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה  מלחמת האזרחים בסוריה 
 עיטורים
 מדליה על ההצטיינות בקרב  תג הפציעה  תג אקדמי  Awards of the Committee on the Affairs of Soldiers-Internationalists  Medal for distinguished military service, 2nd class  מדליית "200 שנה למשרד הבטחון"  המשמר הסובייטי  Medal for distinguished military service, 3rd class  Hero of the Republic  Medal "For Distinction in Military Service", 2nd class  Medal "For Distinction in Military Service", 1st class  Medal "200 Years of the MIA of Russia"  מדליית גנרל הצבא מרגלוב  Medal for military valour, 1st class  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה על הישגים צבאיים  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה שנייה  מדליה לחיזוק אחוות הנשק  עיטור האומץ  מסדר ז'וקוב  גיבור הפדרציה הרוסית  מדליה להנצחת 70 שנה לכוחות המזוינים של ברית המועצות  Medal for distinguished military service, 1st class  Medal for military valour, 2nd class 
 
ולרי גריגורייביץ' אספוב (ברוסית: Валерий Григорьевич Асапов;‏ 1 בינואר 1966 - 24 בספטמבר 2017) היה גנרל-לייטננט בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית.
ביוגרפיה

נולד בכפר קונסטנטינובקה שבמחוז קירוב. בשנת 1983 התקבל ללימודים בבית הספר לקציני חיל הצנחנים בעיר ריאזן. בשנת 1987 סיים את הלימודים והועלה לדרגת סגן. שירת בדיוויזיה המוצנחת מס' 76. בשנת 1994-1995 שירת בכוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה. בשנת 1996 נטל חלק במלחמת צ'צ'ניה הראשונה. נפצע קשה בקרבות בעיר גרוזני.
בשנים 2000-2002 שירת שוב בכוח השלום הרוסי באבחזיה. בשנים 2003 - 2004 השתתף במלחמת צ'צ'ניה השנייה כסגן מפקד דיוויזיה מוצנחת.
בשנת 2013 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה לתפקיד סגן מפקד הארמייה ה-5 שמוצבת באזור המזרח הרחוק הרוסי.
בשנת 2015 הועבר לשרת בדרום רוסיה. לפי מקורות אוקראינים שהה ולרי אספוב במזרח אוקראינה מאוגוסט 2015 עד לתחילת 2016. לטענתם באותה תקופה פיקד אספוב על כוחות הבדלנים הרוסים באזור דונצק. 
ביוני 2016 הועלה לדרגת גנרל-לייטננט - המודיעין האוקראיני טוען כי הועלה בדרגה כהוקרה על תפקודו בקרבות של הבדלנים הרוסים עם הצבא האוקראיני.
לפי משרד ההגנה של רוסיה, הוא נהרג במתקפת פצצות מרגמה של פעילי המדינה האסלאמית על מפקדתו באזור דיר א-זור שבסוריה, שם שהה במסגרת המאמץ הרוסי במלחמת האזרחים בסוריה. לפי פרסומי משרד ההגנה הרוסי, הגדרת תפקידו של הגנרל אספוב בסוריה הייתה ראש קבוצת היועצים הצבאיים הרוסיים בסוריה.
בתפקידו האחרון היה מפקד הארמייה החמישית  של כוחות היבשה הרוסיים ומעט לפני מותו פיקד בפועל על קורפוס התקיפה החמישי שהוקם בסוריה בסיוע רוסי נרחב.
חגי קדושים נוצרים

לוח חגי קדושים נוצרים של חודש יוני. כתב יד פיני מהמאה ה-14
לוח חגי הקדושים הנוצרים הוא שיטה מסורתית נוצרית לחלוקתה של השנה הליטורגית לימי חג, על ידי שיוכו של כל יום בשנה לקדוש נוצרי או למספר קדושים ("קדוש היום" או "יום הקדוש", אנגלית Saint's day, איטלקית Santo del giorno). מקורה של השיטה בימיה המוקדמים של הנצרות עת נהוג היה להנציח קדושים מעונים ביום מותם. כשגדל מספרם של הקדושים לקראת תחילת ימי הביניים, צוין קדוש אחד לפחות בכל יום בשנה. במסורות מסוימות שונה יומם של קדושים מסוימים וחלקם הושמטו לחלוטין מלוח החגים. לוח חגי הקדושים משתנה מכנסייה לכנסייה ועשוי לכלול שינויים גם על בסיס מקומי. יש קדושים שלהם משויכים יומיים או יותר בשנה הליטורגית. לוח השנה של חגי הקדושים הנוצרים שולב בחגים הנוצריים הנייחים והניידים העיקריים, ובשל תנועתם של החגים הניידים קורה כי ימי חג של קדושים נוצרים חלים בימי חג עיקריים שונים בשנים שונות. יש הממשיכים ונוהגים לפי המסורת העתיקה של ציון יום בשנה לפי הקדוש שזהו יום חגו.
בכנסייה האורתודוקסית ובכנסיות קתוליות מסוימות, מקובל לעיתים לבחור את שמו של ילד בהתאם לקדוש שיומו מצוין ביום לידתו, הטבלתו או חתימתו. במדינות רבות חוגגים הנוצרים את יום השם, שבו מציינים את יומו של הקדוש שאת שמו הם נושאים באופן מיוחד, בדומה ליום הולדתם.
ראו גם

מרטיר
טבעת לאצבע כף הרגל

אצבעות כפות רגליים עם טבעות.
כף רגל נשית מקושטת עם צמיד סביב הקרסול ועם טבעת על האצבע השנייה לבוהן.
טבעת לאצבע כף הרגל, קרויה בקיצור טבעת רגל, היא טבעת העשויה ממתכת או אל-מתכת שנוהגים לענוד על אצבעות כף הרגל. בדרך כלל האצבע השנייה, הסמוכה לבוהן בשתי כפות הרגליים - היא זו שנוהגים לענוד עליה את הטבעת, וזאת עקב החופשיות היחסית של אצבע זו הרחוקה יחסית מהאצבע הסמוכה לה, ולכן מאפשרת לענוד את הטבעת בצורה קלה ונוחה ביחס לשאר האצבעות. ברוב מדינות המערב טבעות לאצבעות כפות הרגליים הם אביזר אופנתי חדש יחסית, ואין להן משמעות סמלית. את טבעות אלו בדרך כלל נוהגים לענוד כאשר כפות הרגליים בסנדלים, עם צמידים לקרסול, ברגליים יחפות או בכפכפים. יש נשים שאינן מסירות את טבעות אצבע כף הרגל גם כאשר הן נועלות נעליים או ישנות.
כמו טבעת לאצבעות הידיים, גם טבעת לאצבעות הרגליים קיימת בצורות רבות ומגוונות, כגון טבעות משובצות בפרחים מעוצבים, טבעות עם אבני חן יקרות וכן טבעות פשוטות. כמו כן ישנן טבעות רגליים שנועדו להישאר בגודל אחיד ללא אפשרות להרחבת גודלן. וכן ישנן טבעות אצבע מתכווננת כלומר טבעות שיש פתח בתחתיתן, כך שהן יכולות להתרחב בקלות ולהתאים לאצבעות שונות בגדלים שונים.
טבעות לאצבעות כף הרגל בהודו

ענידת טבעות לאצבעות הרגליים נפוצה מאוד בהודו. טבעות הרגליים היו חלק מהתרבות ההודית עוד מימי ראמאיאנה. במקורות ההודיים ישנו אזכור של סיטה, רעייתו של האל ראמה, שכאשר נחטפה בידי ראבאנה, הוא זרק את טבעת אצבעות הרגליים שלה בדרך, כדי שבעלה האל ראמה לא יוכל למצוא אותה. לכן, מאז ימי ראמאיאנה ועד ימינו, טבעות אצבעות הרגליים הן חלק מהתכשיטים המקובלים של אישה נשואה בהודו. בתרבויות הודיות רבות, הבעל שם את טבעות הרגליים על האצבע השנייה, הסמוכה לבוהן של שתי כפות רגליה של אשתו במהלך טקס החתונה. טקס ענידת הטבעת על רגלי הנשים הוא סמל של המדינה ההודית בטקסי הנישואים, והוא נקרא "ביצ'ייה" (מבוטא: bee-chee-ya, ובמלאיאלאם: מינז'י - മിഞ്ചി).
טבעות הרגליים בהודו עשויות בדרך כלל מכסף, והנשים נוהגות לענוד אותן בשתי הרגליים (בניגוד לנוהג במדינות המערב, שבהן הן נענדות על רגל אחת בלבד), על האצבע השנייה שליד הבוהן של שתי כפות הרגליים. באופן מסורתי טבעות אלו די מעוטרות ומקושטות, אם כי בעיצובים מודרניים יותר הם מפותחים הרבה יותר ואינן נדרשות לתוספת קישוט, וזאת כדי לספק את הכלה המודרנית. מנהג נוסף של ה"ביצ'ייה" הנוהג בחלק מהקהילות ההודיות הוא לענוד טבעות בארבע מתוך חמש האצבעות, למעט הזרת הקטנה, של שתי כפות הרגליים. לפי המסורת ההודית טבעות הרגליים של ה"ביצ'ייה" לא יהיו עשויות מזהב, היות שזהב נחשב לחומר במעמד מכובד בתרבות ההודית ולא יכול להיות בשימוש על איברים שמתחת למותניים. אולם מסורת זו אינה נשמרת בקפדנות, וטבעות רגליים עשויות מזהב נפוצות יחסית ברחבי הודו. טבעות הרגליים יונחו על האצבעות ולא יוסרו. הטבעות בעצם יעידו על האישה כי היא נשואה.
בהודו ישנה גם אמונה שלטבעות הרגליים ישנן סגולות רפואיות, כפי שמצביעה שיטת איור ודה. לפי אמונה זו, טבעות הרגליים עוזרות להסדיר את המחזור החודשי, ובכך להגדיל את הסיכויים להתעברות, מאחר שלחץ קל על האצבע הסמוכה לבוהן מבטיח רחם בריא. כמה תרבויות גם מאמינות שהלחץ שמפעילה הטבעת על האצבע השנייה לבוהן מסייעת להקל על הכאב שנגרם במהלך יחסי המין שבין בני הזוג. הודיות רווקות לעומת זאת נוהגות לשים את הטבעות דווקא על האצבע השלישית מהבוהן, מתוך אמונה שלחץ על אצבע זו תעזור להקל על כאבי מחזור.
טבעות הרגליים היו בשימוש בעבר גם על ידי גברים בתרבות הטמילית, בדרך כלל בעיצוב פשוט יותר מהטבעות של הנשים, לצורכי נוחות. השימוש של גברים טמילים בטבעות רגליים היה נפוץ, מאחר שבימי קדם אנשים נהגו להסתובב יחפים וטבעות הרגליים היוו דרך עבור נשים כדי לזהות גברים נשואים - דבר שהיווה נורמה עבור נשים להסתכל למטה כדי לבדוק את הסטטוס של אותו גבר.
בקרב גברים, במאה ה-19 היו בשימוש טבעות מראה (כלומר טבעות שצמודות אליהן מראה קטנה), ונענדו על הבוהן הגדולה למטרות קישוט ויופי. כיום למטרות יופי מעוצבות טבעות רגליים מגומי, ומחומרים לא יקרי ערך. באופן מסורתי טבעת גדולה נענדה על הבוהן הגדולה של רגל שמאל כדי לציין מצב נשוי עבור הגברים. כמה גברים אף ענדו לעיתים קרובות טבעות על הבוהן הגדולה למטרות מרפא או כדי להעצים את הכוחנות הגברית שלהם. טבעות אלו היו לעיתים רחוקות בצורת מעגל סגור, אך גם עם חישוקים פתוחים, כך שלא הייתה בעיה להסירם בשעת הצורך.
טבעות לאצבעות כף הרגל בארצות הברית

טבעות לאצבעות הרגליים הגיעו לארצות הברית על ידי אישה בשם מרג'ורי בורל, אשר לאחר ששבה מהודו לאמריקה החלה לייצר ולמכור אותם בניו יורק בשנת 1973. הקונה הראשונה של סחורתה של בורל הייתה חנות האופנה "פיורוסי", שהייתה ממוקמת ברחוב 59 בניו יורק. מרג'ורי בורל המשיכה למכור טבעות רגליים מכסף, מזהב ומיהלומים. בסופו של דבר היא מכרה אותם לחנויות רבות למוצרי אופנה ותכשיטים, אולם בגלל שלא ניתן היה לייצר טבעות עם העיצובים שלה היא עברה לעסוק במיזמים אחרים, אך המשיכה לשמור על התואר "גברת טבעות אצבעות הרגליים" עד היום.
הערות שוליים

↑  "Metti - Hindu Toe Ring". 4 ביולי 2013. נבדק ב-21 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rings for the Finger: Toe Rings George Frederick Kunz page 80, Lippincott Co. Philadelphia, 1917
↑  "The Significance Of Toe Rings". VOYLLA.
בעל הודי עונד טבעת לאצבע כף רגלה של זוגתו במהלך טקס חתונה.
חלאל

חג הקורבן בפקיסטן
מדבקת "חלאל" על מוצר מזון
דוכן בשר "חלאל" בסופרמרקט בקנדה
חלאל (בערבית: حلال) הוא מונח בשריעה, דין דתם של המוסלמים, שמשמעותו "היתר". מונח זה מתייחס לכל הפעולות המוגדרות בין תחום הציווי ("פארד") לתחום האיסור ("חראם"). אולם בשימוש יומיומי הכוונה בדרך כלל לבשר מותר לאכילה על פי האסלאם.
בשר מחיות כמו גמלים, חסילונים או ארנבים מותר לפי האסלאם – אך מנגד, אסור לצרוך אלכוהול כמשקה שבוודאות משכר (איסור "ח'מר" - خمر) (אנ') ואף לא כמרכיב באוכל, וזאת על מנת שייחשב חלאל (אנ').
היתרים ואיסורים על בשר

באסלאם, השריעה מורה כי על המוסלמי לאכול רק בשר שנשחט בשם אללה (שנאמר עליו תסמיה) ועונה על דרישות שונות. בשר כזה קרוי "חלאל" (حَلال) או "חוקי". מנגד, החוק המוסלמי אוסר לאכול בשר חזיר, או בשר שנשחט שלא בשם אללה. החוק מגדיר גם "חראם", כלומר - סוגים אחרים של חיות האסורים למאכל, ביניהם בשר קוף, כלב, חתול וחיות טורפות אחרות. דיני המאכלים המותרים והאסורים מופיעים, בין היתר בסורת אל-מאאידה (سورة المائدة, הסורה ה-5), איאת 3 - 4.
היתרים ואיסורים על בשר > שחיטת בשר

הצורה המסורתית לשחיטה היא על ידי חיתוך של כלי הדם בצוואר, הגורם מוות מאיבוד דם מהיר. זאת בשונה מהשחיטה היהודית, שבה אין חובה לחתוך את כלי הדם, אף על פי שפעולה זו מומלצת. על פי הקוראן, אין חובה כי הבהמה תישחט על ידי מוסלמי, וגם אהל אל-כתאב (בהם יהודים ונוצרים) יכולים לשחוט אותה בהתאם לחוקי החלאל. לפיכך, רוב המוסלמים מקבלים בשר הכשר ליהודים כ"חלאל".
ראו גם

שחיטה באסלאם
מובאח
השוואה בין חוקי התזונה המוסלמית ליהודית (Comparison of Islamic and Jewish dietary laws)
חוקי התזונה המוסלמית (Islamic dietary laws)
איסור צריכת האלכוהול "ח'מר" (Khamr)
הערות שוליים

↑  שולחן ערוך יורה דעה כב א-ב
↑  אל-מאאידה, 5: "המזון של אלה שקיבלו את הספר כשר לכם"
↑  שגיא קופר, כשרות בגירסת האיסלאם - חראם וחלאל ומה שביניהם, באתר ynet, 26 באפריל 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542481805171  BnF: cb16940205n (data)  GND: 4802709-1  LCCN: sh2006008707 
המילה "חלאל" בערבית משמשת כסימון גרפי למאכלים ולשתייה למוסלמים
טד לאקנביל

| --- | --- |
 לידה:  27 ביולי 1939 ארצות הברית
 פטירה:  24 ביוני 2012 (בגיל 72) דאלאס, טקסס, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  1.98 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת יוסטון
 דראפט:  בחירה מספר 15, 1961 פילדלפיה ווריורס
 קבוצות כשחקן
 1961–1963   1963–1964:  פילדלפיה/סן פרנסיסקו ווריורס   וילקס-בארה בארונס
תאודור "טד" לאקנביל (באנגלית: Theodore "Ted" Luckenbill; ‏27 ביולי 1939 - 24 ביוני 2012) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1961–1963. התפרסם בכך שהשתתף במשחק 100 הנקודות של וילט צ'מברלין.
לאקנביל, שהתנשא לגובה של 1.98 מטרים, שיחק באוניברסיטת יוסטון בין השנים 1958–1961. הוא קלע במכללות 1,195 נקודות ושמר על ממוצעים של 16.6 נקודות ו-9.7 ריבאונדים למשחק. נבחר בדראפט ה-NBA‏ 1961 במקום ה-15 על ידי קבוצת פילדלפיה ווריורס, ושיחק בקבוצה במשך שנתיים. קריירת הכדורסל שלו נקטעה מוקדם מאוד, בגיל 23, עקב גילוי של מחלת סרטן האשכים.
בשנים האחרונות לחייו הוא התגורר בעיר קריקט, טקסס, ובשנת 2012 נפטר בדאלאס הסמוכה, בגיל 72.
זברודסקי את בלקס

זברודסקי את בלקס היה משרד אדריכלים שפעל בתל אביב בין השנים 1933–1939.
היסטוריה

את המשרד הקימו מרדכי זברודסקי ויצחק בלקס (יצחק בונה) בוגרי הטכניון בחיפה. השניים למדו יחדיו וסיימו את חוק לימודיהם בשנת 1930. במסגרת עבודתם המשותפת תכננו השנים עשרות מבנים ברחבי ישראל עבור המגזר הפרטי והציבורי. אחדים מהבניינים שהוקמו בתל אביב הוכרזו כמבנים לשימור והם חלק מהעיר הלבנה של תל אביב.
הבניינים שתכננו זברודסקי ובלקס יוצרים סדרה המדגימה את הסגנון הבינלאומי בתל אביב ומשקפת נאמנה את מגוון התמורות שחלו בעולם האדריכלות המקומי בשנות ה-30.
דרכם המקצועית התאפיינה באמירה אדריכלית בהירה ובוטחת, במצוינות טכנולוגית ובשימוש אמיץ בחומרי גמר מגוונים - אריחי חרס מגוונים, לבני זכוכית בצורות שונות, עיבודי טיח, אלמנטים מתועשים וכדומה.
פתיחת משרדם וסגירתו מקבילה לתנודות הכלכליות והפוליטיות של שנות ה-30 בארץ: תחילת השותפות בראשית ימי העלייה החמישית שלוותה בביקוש מוגבר למבני מגורים בתל אביב, סופה כתוצאה ישירה של המצב הפוליטי והאבטלה הקשה ששררו בארץ בעקבות המרד הערבי. לקראת סוף תקופת המנדט הבריטי פתח האדריכל יצחק בונה לבד משרד בתל אביב.
אדריכל יצחק בלקס (בונה)
אדריכל מרדכי זברודסקי
מבני מגורים בתכנון זברודסקי ובלקס בתקופת שותפותם המקצועית 1933-1939
חותמת המשרד
פרויקטים > רחוב מרכז בעלי מלאכה 22 תל אביב

בית יעקב הומר ולוי גרובר, רחוב מרכז בעלי מלאכה 20 תל אביב, 1934 - מבנה מגורים.
המבנה אינו מוכרז לשימור.
בשנת 2012 הסתיים שיפוץ של הבניין שכלל תוספת קומות ומרתף. השיפוץ תוכנן על ידי האדריכל בני מולכו.
חזית לרחוב מרכז בעלי מלאכה 20 תל אביב , 1934
פרויקטים > שדרות בן ציון 30 תל אביב

בית יצחק ויצמן, שד' בן ציון 30 פינת רחוב ורבורג תל אביב, 1934 - מבנה מגורים.
המבנה שופץ בשנות ה-90. במסגרת השיפוץ נוספה לבניין קומה וכן פיר מעלית חיצוני.
המבנה אינו מוכרז לשימור.
חזית לשד' בן ציון תל אביב, 1934
חזית לשד' בן ציון פינת רחוב ורבורג תל אביב, 1934
חזית לשד' בן ציון 30 תל אביב, 1934
פרויקטים > רחוב יהודה הלוי 73 תל אביב

בית מרלנדר, רחוב יהודה הלוי 73 תל אביב, 1934 - מבנה מגורים.
המבנה מוכרז לשימור.
חזית לרחוב יהודה הלוי 73 תל אביב, 1934
פרויקטים > שדרות רוטשילד 131 תל אביב

בית נירנשטיין, שד' רוטשילד 131 תל אביב, 1936 - מבנה מגורים.
בשנת 1946 נוספה למבנה קומה בתכנונו של יצחק בונה (בלקס). המבנה מוכרז לשימור.
חזית לשד' רוטשילד 131 תל אביב, 1936
שרטוט פרספקטיבה של המבנה לשד' רוטשילד, 1936
פרויקטים > שדרות ח"ן 7 תל אביב

בית וקסמן ויעקב וינשטוק, שד' ח"ן 7 תל אביב, 1936 - מבנה מגורים.
המבנה הראשון על עמודים שתכננו זברודסקי ובלקס בסמוך לעיגונה התקנוני של הבנייה על עמודים בתוכניות בניין העיר בתל אביב. המבנה מוכרז לשימור.
חזית לשד' ח"ן 7 תל אביב, בזמן הבנייה, 1936
חזית לשד' ח"ן 7 תל אביב, עם סיום הבנייה, 1936
שד' ח"ן 7 תל אביב, פרטי פיתוח שטח בפינה הדרום מזרחית של הבניין, 1936
שד' ח"ן 7 תל אביב, תקריב על פרטי הפיתוח ומבואת הכניסה, 1936
פרויקטים > רחוב מנדלסון 4 תל אביב

בית קרסיק, רחוב מנדלסון 4 תל אביב, 1937 - מבנה מגורים.
המבנה מוכרז לשימור מחמיר.
חזית לרחוב מנדלסון 4 תל אביב, 1937
חזית לרחוב מנדלסון 4 תל אביב, תצלום ממרפסת הגג של הבניין הסמוך ממול, שנה לא ידועה
פרויקטים > רחוב יהודה הלוי 86 תל אביב

בניין ברחוב יהודה הלוי 86 תל אביב, 1937 - מבנה מגורים.
הבניין הידוע האחרון שנבנה על ידי זברודסקי את בלקס טרם סגירת משרדם המשותף. המבנה מוכרז לשימור.
חזית בפינת הרחובות יהודה הלוי ועמרם גאון תל אביב, 1937
יהודה הלוי 86 תל אביב, פרטי פיתוח,1937
יהודה הלוי 86 תל אביב, פרט פרגולת הצללה במבואת הכניסה לבניין,1937
פרויקטים > מבני ציבור ומסחר

בניין החברה לפיתוח חוף נתניה, נתניה
בניין העירייה הראשון של נתניה
ראו גם

מרדכי זברודסקי
יצחק בלקס
ולרי בורצ'ין

ולרי ויקטורוביץ' בורצ'ין (ברוסית: Валерий Викторович Борчин; נולד ב-11 בספטמבר 1986) הוא הלך רוסי המתמחה בהליכה למרחק של 20 ק"מ. הוא אלוף האולימפי הנוכחי (בבייג'ינג 2008) ופעמיים ברציפות אלוף העולם (ברלין 2009 וטגו 2011).
ביוגרפיה

בורצ'ין נולד וגדל בכפר פובאדימובו, המרוחק כ-90 קילומטר מהעיר סרנסק. בילדותו החל להתאמן בהרמת משקולות, ומאחר שלא אהב את הספורט עבר להתאמן בריצות ארוכות של 3,000 ו-5,000 מטרים. פציעה בברך, כשהיה בן 17, אילצה אותו להפסיק לרוץ והוא החל להתאמן בהליכה תחרותית.
בשנת 2005, כשהיה בן 19 והתאמן פחות משנתיים בתחום, כבר סיים את אליפות רוסיה לנוער ל-10 קילומטרים במקום השני, אולם בראשית חודש יוני של אותה השנה ספג עונש השעיה של שנה, לאחר שנמצא כי השתמש באפרדין.
עם חזרתו מההרחקה, זכה בורצ'ין במדליית הכסף באליפות אירופה באתלטיקה 2006 במרחק של 20 ק"מ ובתוצאה של 1:20:00 שעות, שני רק לפרנסיסקו חאבייר פרננדז הספרדי שסיים ב-1:19:09 שעות. הוא השתתף גם באליפות העולם באתלטיקה 2007 אך לא הצליח לסיים את המירוץ.
מספר ימים לפני פתיחת התחרויות של אולימפיאדת בייג'ינג (2008) נפסל בורצ'ין והורחק מהכפר האולימפי לאחר שנכשל בבדיקת סמים. בורצ'ין הורשה לבסוף להשתתף במירוץ, וקטף את מדליית הזהב בתחרות ל-20 ק"מ עם תוצאה של 1:19:01 שעות.
לאחר האולימפיאדה היה בורצין לאלוף העולם פעמיים ברצף, גם כן בתחרות ל-20 ק"מ. באליפות העולם באתלטיקה 2009 הוא זכה בתוצאה של 1:18:41 שעות, ובאליפות של שנת 2011 זכה במדליית הזהב עם תוצאה של 1:19:56 שעות.
בתחרות ל-20 ק"מ באולימפיאדת לונדון (2012) התמוטט ברוצ'ין כשני קילומטרים לפני קו הסיום, פונה מהמירוץ על ידי הצוות הרפואי ולא סיים את התחרות.
הערות שוליים

↑  Focus on Athletes - Valeriy Borchin באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
↑  מסמך מרכז של אתלטים שהורחקו בשל סמים בספורט לשנת 2005 באתר התאחדות האתלטיקה הבינלאומית
↑  20 Kilometres Race Walk - M Final
↑  מיקי שגיא, בייג'ינג, בייג'ינג: ארבעה ספורטאים נכשלו בבדיקת סמים, באתר ynet, 5 באוגוסט 2008
↑  Olympic champion collapses during walk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14221873
חלא עליאן

| --- | --- |

 לידה:  1986 (בת 38 בערך) קרבונדייל, אילינוי, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ראטגרס 
 סוגה:  פרוזה, שירה
 נושאי כתיבה:  פלסטינים, הפליטים הפלסטינים
 פרסים והוקרה:  ארצות הברית 2013 פרס הספר הערבי-אמריקאי ארצות הברית 2018 פרס דייטון לשלום
 www.halaalyan.com
 
חלא עליאן (באנגלית: Hala Alyan; נולדה בשנת 1986) היא סופרת, משוררת ופסיכולוגית קלינית אמריקאית-פלסטינית המתמחה בטראומה נפשית, התמכרות ופסיכולוגיה בין תרבותית. כתיבתה ושירתה עוסקות בהיבטים של זהות ובהשפעות של גלות ופליטות, בעיקר בקרב הפליטים הפלסטינים. עליאן התפרסמה בזכות רומן ביכוריה, "Salt Houses" שיצא לאור ב־2017.
ביוגרפיה

חלא עליאן נולדה בקרבונדייל (אנ'), אילינוי, ב-1986 וגדלה בכווית סיטי, אוקלהומה, טקסס, מיין ובלבנון. היא בעלת תואר ראשון מהאוניברסיטה האמריקנית בביירות, תואר שני מאוניברסיטת קולומביה ודוקטורט בפסיכולוגיה קלינית מאוניברסיטת ראטגרס והיא עובדת במשרה חלקית באוניברסיטת ניו יורק במרכז הייעוץ והבריאות. היא ובן זוגה מתגוררים בברוקלין.
יצירה

רומן הביכורים של עליאן, "בתים ממלח" (באנגלית: "salt houses") מספר את סיפורם של ארבעה דורות משפחת יעקוב הפלסטינית שנאלצת לעזוב את ביתה בשכם ב־1967 ומתיישבת בכווית במטרה לבנות חיים חדשים אך גם מכווית הם נאלצים לעזוב שוב והם נודדים בין ביירות, פריז ובוסטון. בספר מתוארות התרחשויות היסטוריות אמיתיות. הספר זכה ב־2018 בפרס דייטון (אנ') לשלום, פרס שניתן לסופרים שכתיבתם נחשבת מקדמת שלום.
שיריה של עליאן פורסמו בכתבי עת ומגזינים ספרותיים.
"שנות ה-29", אוסף שיריה של עליאן יצא לאור בינואר 2019.