stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מהומות הר הבית (2015)
רקע

במהלך 2015 בוצעו על ידי פלסטינים פיגועי טרור רבים בירושלים, באופן יומיומי, בעיקר באזורי העיר העתיקה, קו התפר ומזרח ירושלים. הפיגועים כללו בעיקר יידוי אבנים ובקבוקי תבערה אך גם פיגועי דריסה, דקירה וירי.
בתשעה באב ה'תשע"ה, 26 ביולי 2015, לאחר כמה חודשים בהם נשמר השקט בהר הבית, פרצו עימותים שבמהלכם נכנסו שוטרים לתוך מסגד אל-אקצא. ארבעה שוטרים נפצעו קל, ושלושה תושבי מזרח ירושלים נעצרו בחשד שיידו אבנים.
בחודשים אוגוסט וספטמבר חלה הסלמה נוספת בסכסוך הישראלי-פלסטיני, והיו כמה מקרים של פיגועים בירושלים. בעקבות פרסום כוונת אנשי ימין והשר אורי אריאל לעלות להר הכריזו פלסטינים על "גיוס כללי" כדי להגן על הר הבית. הגיוס כלל בין היתר את אנשי ה"מוראביטון" ונשות ה"מוראביטאת", שהפלג הצפוני של התנועה האיסלאמית שילם להם כדי להתעמת עם היהודים העולים להר. בעקבות התגברות העימותים מנעה המשטרה כניסת מוסלמיות בשעת הביקור של היהודים והזרים בהר, ובהמשך מנעה גם את כניסת גברים מתחת לגיל 50. בין העולים היה אורי אריאל, שר החקלאות, וכן צעירי מפלגת הליכוד. בתשעה בספטמבר הכריז שר הביטחון משה יעלון, בעקבות המלצת השב"כ והמשטרה, על המוראביטון והמוראביטאת התאגדויות בלתי מותרות, וציין כי שתיהן היוו גורם מרכזי בליבוי האלימות בירושלים ובהר הבית.
המהומות

עקב ההגבלות המשטרתיות האוסרות כניסת מוסלמים בשעות הבוקר, הגיעו עשרות צעירים פלסטינים חמושים בנשק מאולתר להר הבית בלילה של ה-12 בספטמבר 2015 ולנו במסגדים, תוך שהם מכינים מאגר של אבנים לזריקה ומוטות עץ וברזל להכות בשוטרים ובמבקרים יהודיים.
ב-13 בספטמבר 2015 פרצו כוחות הביטחון להר הבית בשעת בוקר מוקדמת כדי להפתיע את המתבצרים ששהו בלילה במסגד אל-אקצא. הפלסטינים ירו לעבר השוטרים זיקוקים ויידו אבנים. בכניסה למסגד אל אקצה נתפסו מטעני צינור. הם נתפסו והוצאו מהמקום על ידי חבלן משטרתי. עשרות צעירים פלסטינים נעצרו והאחרים נהדפו אל תוך מבנה המסגד. בהמשך היום עלו להר כ-650 יהודים, בהם גם השר אורי אריאל, תחת אבטחה משטרתית כבדה. השר אריאל התפלל בהפגנתיות על ההר והבטיח לחזור גם למחרת.
באותו זמן פשט כוח גדול של משטרת ישראל והשב"כ, לפי מידע מוקדם שהיה בידיהם, על דירה בעיר העתיקה במזרח ירושלים. בחיפוש שנערך במקום נתפסו מספר מטעני צינור ממולאים בחומרי נפץ. על פי הערכת גורמי הביטחון, המטענים יועדו לביצוע פיגועים בהר הבית.
למחרת החלה המשטרה למנוע את כניסתם של מוסלמים מהארגונים "מורביטון" ו"מורביטאת", שהוגדרו כהתאחדות בלתי מותרת, על פי רשימת שמות ותצלומים שהוכנה מראש בידי שירותי הביטחון.
האנשים שכניסתם נמנעה התעמתו עם המשטרה בסמטאות שמסביב למתחם ההר. העימותים התרחבו והתפשטו לכל רחבי מזרח ירושלים. במקרים רבים התעמתו שוטרים עם מפגינים פלסטינים ברחבי מרחב התפר המפריד בין השכונות הערביות לבין השכונות היהודיות. באזורים אלה העימותים כללו השלכת אבנים, זיקוקים ובקבוקי תבערה. תמונות מהמהומות פורסמו בהבלטה בעיתונות העולמית. נהג ישראלי, אלכסנדר לבלוביץ' בן ה-64, נרצח בשכונת ארנונה בפיגוע יידוי אבנים. מפגיעת האבנים לקה לבלוביץ' בלבו, איבד שליטה על הרכב שהתדרדר לתהום, ונעצר לאחר שנתקל בעץ. המשטרה קבעה כי לבלוביץ' איבד את השליטה בגלל אבנים שפגעו ברכבו וכעבור שבועיים עצר השב"כ ארבעה ערבים ממזרח ירושלים שהודו בביצוע הפיגוע. לאחר המהומות פרץ גל טרור, שהמשיך גם בשנת 2016.
תגובות בישראל

ממשלת ישראל ציינה שאין לה כל כוונה לבצע שינוי בסטטוס־קוו בהר הבית וטענה כי גורמים ברשות הפלסטינית מפיצים שקרים בנושא.
ב-16 בספטמבר 2015 כינס ראש הממשלה בנימין נתניהו דיון מדיני-ביטחוני בנושא המצב בהר הבית והמתיחות עם הירדנים. לפני הדיון, במהלך סיור באזור ירושלים אמר נתניהו כי ממשלת ישראל "בעד שמירה קפדנית על הסטטוס־קוו בהר הבית, אך הסטטוס־קוו מופר כל הזמן על ידי מסיתים, פורעים שמתבצרים בהר הבית ומתנכלים למבקרים יהודים".
חבר הכנסת משה גפני התבטא נגד השר אורי אריאל בשל עלייתו להר הבית וטען שהוא גורם לנזק מדיני. לעומתו, בכירי רבני הציונות הדתית יצאו בעצומת תמיכה בשר אריאל ובעלייתו להר, וקראו לו להמשיך ולעלות להר. בין חותמי העצומה נמנו הרבנים חיים דרוקמן, דוד חי הכהן, דוב ליאור, נחום אליעזר רבינוביץ, משה צוריאל, אליקים לבנון, בני קלמנזון, שמואל דוד, יצחק שילת ודוד דודקביץ.
תגובות הפלסטינים ומדינות ערב

הרשות הפלסטינית פרסמה הודעת גינוי על הוצאת הארגונים האסלאמיים בהר הבית מחוץ לחוק. בהודעה נאמר כי התוכנית היא צעד גזעני ומוכיחה את מאמציה של ישראל לפגוע במסגד אל-אקצא.
ראש עמותת אל-אקצא, השיח' קמאל ריאן, אמר לקול ישראל כי ממשלת ישראל מפרה את הסטטוס קוו בהר הבית, וכי אל שטח ההר נכנסים חברים בעמותות ישראליות הממומנות בכספי חוץ ומתגרים במוסלמים. בריאיון ליוסי הדר אמר גם כי ישראל מתערבת בניהול הווקף וקובעת מי ייכנס אל הר הבית ומי לא.
עבדאללה השני, מלך ירדן, אשר לממלכתו ניתן בהסכם השלום בין ישראל לירדן מעמד רשמי בנושא המקומות הקדושים בירושלים, פרסם אזהרה כי "כל פרובוקציה נוספת בירושלים, שבה יתעמתו שוטרים עם מתפללים מוסלמים באל-אקצא, עלולה לפגוע ביחסים בין המדינות".
סלמאן, מלך ערב הסעודית, ערך סבב שיחות נרחב עם מנהיגים רבים ברחבי העולם. על פי העיתון הסעודי "עוקאז", הוא שוחח בין היתר עם נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, עם ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, ועם מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון. הוא דחק במנהיגים לפעול ב"צעדים דחופים לאחר העימותים האחרונים במתחם אל אקצא. ישראל מזינה את הקיצוניות בעולם כולו ותורמת לחיזוק הקיצוניות והאלימות בעולם."
כלי התקשורת במדינות ערב סיקרו את העימותים בהר הבית בהרחבה.
תגובות בעולם

התגובות בזירה הבינלאומית התייחסו בעיקר לניסיונות לשנות את הסטטוס קוו בהר הבית. רוסיה, האיחוד האירופי, האו"ם ומחלקת המדינה של ארצות הברית פרסמו קריאות לממשלת ישראל לקיים ולשמר את הסטטוס קוו בהר ולא לשנותו.
מועצת הביטחון קראה לישראל פה אחד לשמור על הסטטוס קוו ב"חראם א-שריף". שגריר ישראל באומות המאוחדות, רון פרושאור, מחה על "ניסוח חד-צדדי שלא הזכיר את יידוי האבנים הפלסטיני".
היוזמה להצבת מצלמות בהר הבית

לאחר שוך המהומות הציע עבדאללה השני, מלך ירדן, להתקין 55 מצלמות אבטחה בכל האתרים בהר הבית. ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, הסכים להצעה זו.
לאחר שפלסטינים רבים הביעו ביקורת על היוזמה, הבהיר ראש ממשלת ירדן עבדאללה א-נסור שהמצלמות יוצבו במתחם הר הבית אך לא במסגד אל-אקצא עצמו. אך גם לכך התעוררה התנגדות, ובסופו של דבר ירדן נסוגה והפרויקט בוטל.
ראו גם

הסכסוך הישראלי-פלסטיני (2015)
המהומות בהר הבית
הערות שוליים

↑  אריק בנדר, ‏מלך ירדן במפגש עם ח"כים ערבים: "אל-אקצה הוא מקום תפילה למוסלמים", באתר מעריב אונליין, 20 בספטמבר 2015
↑  אבי יששכרוף‏, שינוי נהלים למוסלמים ועליית השר אריאל - הסיבות למהומות בהר הבית, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2015
↑  ניר חסון, עשרות פלסטינים תקפו שוטרים בהר הבית, באתר הארץ, 26 ביולי 2015
↑  אבי יששכרוף‏, שינוי נהלים למוסלמים ועליית השר אריאל - הסיבות למהומות בהר הבית, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2015
↑  נדב שרגאי, אבו מאזן, שקר שקר תרדוף, באתר ישראל היום, 18 בספטמבר 2015
↑  העמותות אל-מוראביטון ואל-מוראביטאת הוכרזו התאגדויות לא-מותרות, באתר רשת ב', 9 בספטמבר 2015
↑  ניר חסון, עימותים בין שוטרים לפלסטינים שהתבצרו בהר הבית; "נתפסו צינורות נפץ", באתר הארץ, 13 בספטמבר 2015
↑  רועי ינובסקי ואליאור לוי, מטעני צינור בירושלים: צפו בפריצה להר הבית, באתר ynet, 13 בספטמבר 2015
↑  יוסי אלי‏, התכנית המשטרתית נגד הארגונים הפלסטינים שמבעירים את הר הבית, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2015
↑  איתי בלומנטל, הרצח בפיגוע האבן: נעצרו ארבעה חשודים, באתר ynet, 26 בספטמבר 2015
↑   ברק רביד, ישראל העבירה מסרי הרגעה לירדן בנוגע להסלמה בהר הבית, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2015
↑  ישראל כהן, ‏ח"כ משה גפני תוקף את השר אורי אריאל: "נזק נזק", באתר כיכר השבת, 17 בספטמבר 2015
↑  חנן גרינווד, ‏רבנים בכירים לאורי אריאל: המשך לעלות להר הבית,  באתר כיפה, 21 בספטמבר 2015
↑  הרש"פ: ישראל מבקשת לפגוע במסגד אל-אקסא, באתר רשת ב', 24 באוגוסט 2015
↑  מעריב אונליין, ‏מלך סעודיה שוחח עם מנהיגי העולם: "ישראל תוקפת את המתפללים באל אקצא", באתר מעריב אונליין, 17 בספטמבר 2015
↑  יוני גבאי, ‏ישראל וירדן סיכמו: פיקוח על הר הבית במצלמות אבטחה, באתר כיכר השבת, 24 באוקטובר 2015.
↑  רועי קייס, ירדן נסוגה: לא תציב מצלמות אבטחה בהר הבית, באתר ynet, 18 באפריל 2016.
מטעני צינור במסגד אל-אקצא בהר הבית, 13 בספטמבר 2015. צולם על ידי משטרת ישראל.
מייקל בריסקר

מייקל מור בריסקר (באנגלית: Michael Mor Brisker; נולד ב-21 בפברואר 1998) הוא כדורסלן ישראלי-אמריקאי המשחק בעמדת הקלע ברואן מטרופול בסקט מהליגה הצרפתית השנייה.
ביוגרפיה

בריסקר, בנו של כדורסלן העבר האמריקאי שהתאזרח כישראלי, מארק בריסקר, נולד ברעננה בעת שאביו שיחק במכבי עירוני רעננה.
בריסקר שיחק בקבוצת הנערים של מכבי עירוני רעננה, ומשנת 2016 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון.
ב-9 ביולי 2017 חתם בריסקר ל-3 עונות בהפועל אילת והושאל למכבי עירוני רעננה לעונה. לאחר שהעמיד ממוצעים של 13.9 נקודות, 2.1 ריבאונדים, 2.4 אסיסטים, 1.3 חטיפות, 41.7 אחוזים לשלוש ב-27.5 דקות והצטיין באליפות אירופה עד גיל 20, הושאל בריסקר לרעננה לעונה נוספת. בעקבות מיעוט יחסי בדקות משחק, הפועל תל אביב השאילה את בריסקר עד לסוף עונת 2020\2021 לקבוצה מכבי חיפה .
בסוף עונת 2020/2021 שוחרר בריסקר מהפועל תל אביב ועבר להפועל גלבוע גליל.
בעונת 2022/23 חתם בעירוני קריית אתא.
באוקטובר 2023 חתם ברואן מטרופול בסקט.
ביוגרפיה > קריירה בינלאומית

ביולי 2018 היה שותף לזכייה של נבחרת ישראל עד גיל 20 באליפות אירופה כשהעמיד ממוצעים של 15.3 נקודות, 3.9 ריבאונדים, 2.9 אסיסטים, 1.9 חטיפות, 41.7 אחוזים מחוץ לקשת ב-28.1 דקות.
הערות שוליים

↑  נועה פופלינגר, ‏בריסקר חתם עד סוף העונה בקרית אתא, באתר ערוץ הספורט, 20 באוקטובר 2022
מועצת יישובי יהודה ובנימין

מועצת יישובי יהודה ובנימין הייתה אגודה עותמאנית שתפקדה כמועצה אזורית דה פקטו ביישובי בנימין וגוש עציון מהחל מ-1973 ועד הקמת המועצות האזוריות מטה בנימין וגוש עציון במרץ 1979.
היסטוריה

העמדה הראשונית ביחס להענקת שירותים מונציפאליים ליישובים השוכנים מעבר לקו הירוק הייתה להעניק להם שירותים דרך המועצה הסמוכה בשטח ישראל, וכך נעשה ביחס ליישובים הראשונים ביהודה ובנימין: כפר עציון (1967), הר גילה (1968) ראש צורים, ומבוא חורון (1969). עם הקמת אלון שבות ב-1970 פנו תושביו למשרד הפנים בדרישה להסדרת מעמדם המונציפאלי - כהכללתם הישירה במועצה אזורית מטה יהודה או בהקמת רשות נפרדת. בעקבות כך החליט ב-1973 שר הפנים יוסף בורג על הקמת "מועצת יישובי יהודה ובנימין" שתפעל כמעין מועצה אזורית האחראית על חמשת היישובים, ארבעה מהם בגוש עציון שביהודה והאחד, מבוא חורון, בבנימין. בראש המועצה הועמד בנימין כהן, ראש מועצת מטה יהודה, והמועצה תוקצבה דרך המועצה אזורית מטה יהודה.
משרדי המועצה שכנו בהר גילה.
בשנים 1975 עד 1979 חל גידול נרחב במספר היישובים שבאחריות המועצה, עקב הקמת אלעזר, עפרה (1975), תקוע, מגדל עוז, נווה צוף, מצפה יריחו, בית חורון, כפר רות (1977), שילה, מתתיהו (1979).
במרץ 1979 הוחלט על הקמתם של מועצות אזוריות מסודרות גם ביהודה ושומרון, ואלוף הפיקוד בנימין בן אליעזר הוציא צו בדבר ניהול מועצות אזוריות (יהודה והשומרון) שהורה על הקמה של המועצה האזורית בית אל (שהפכה במאי למטה בנימין) והמועצה אזורית עציון (שהפכה למועצה האזורית גוש עציון), ופעילות המועצה נגמרה.
הערות שוליים

↑  מפתח התקציב - מועצת ישובי יהודה ובנימין (אגודה עותמנית), באתר מפתח התקציב
↑  התכתבות בין מושקו להנהלת משרד הפנים - מעמדם המוניציפלי של יישובי הגוש, באתר ארכיון אלון שבות
↑  מכתב למועצה אזורית מטה יהודה: שירותים ל"אלון שבות", באתר ארכיון אלון שבות
↑  עיתון "ארץ בנימין", באתר מועצה אזורית מטה בנימין
מכון מורשת אשכנז

לוגו
מכון מורשת אשכנז הוא מכון שנוסד בשנות ה-90 בבני ברק על ידי חוקר יהדות אשכנז הרב בנימין שלמה המבורגר. המכון שם לו למטרה לשמר ולחדש את מנהגי היהדות המסורתית שהיו נפוצים במחוזות גרמניה וננטשו על ידי צאצאיהם בארץ ישראל ובמקומות אחרים.
המכון עוסק בחקר ההלכה שהייתה נהוגה בגרמניה, ובחקר נוסח התפילה (יהדות) המסורתי, לצד פולקלור מקומי וניגוני התפילה המקובלים.
המכון הוציא את סדרת הספרים שרשי מנהג אשכנז, העוסקת בחקר מנהגים הנהוגים אצל יוצאי גרמניה, מתוך השוואה לדעות הפוסקים, ומנהגי הקהילות השונות. עד כה יצאו חמישה כרכים בסדרה.
המכון גם מוציא ספר שנה, "ירושתנו", לנושאים הקשורים למטרות המכון. בסופו לוח מנהגי בית הכנסת לבני אשכנז.
בחסות המכון נפתחים בתי כנסיות ברחבי ישראל והעולם כדי לשמור על מנהגי אשכנז ומערב אירופה. קהילות כאלו קיימות היום בבני ברק, בירושלים, בביתר עילית, במודיעין עילית, בחיפה, ובמקומות נוספים בישראל ומחוצה לה.
רשימת פרסומים

גדולי הדורות על משמר מנהג אשכנז, בני ברק תשנ"ד
שרשי מנהג אשכנז, א-ה, בני ברק תשנ"ה-תשע"ח
זכרונות ומסורות על החתם סופר, בני ברק תשנ"ו. יצא במהדורה מורחבת בתשפ"א.
נשיא הלויים: פרקי חייו ופעליו של רבנו יצחק דוב הלוי זעליגמאן בער באמבערגער, בני ברק-ניו יורק תשנ"ב
הרב יונה מרצבך, פרקי חיים – דרכו ופעליו, בני ברק תשס"ד
משיחי השקר ומתנגדיהם, בני ברק תשס"ט
מקום שנהגו: מנהגים דק״ק בעכהאפען פרנקוניה בוואריה אשכנז: לאור מנהגי קהילות אשכנז ופולין, לונדון תשע״א-2011
Shorshei Minhag Ashkenaz: Minhag Ashkenaz Sources and Roots: Synopsis of Volumes I–IV, Bnei Brak 2010
הישיבה הרמה בפיורדא: עיר תורה בדרום גרמניה וגאוניה, א-ג, בני ברק תש״ע
מחזור ליום הכיפורים, ביתר עילית תשע"ו. נוסח מוגה ע"פ ס"י עם ביאור קצר למילים הקשות.
מחוזות קולורדו

במדינת קולורדו שבארצות הברית ישנם 67 מחוזות.
הגדול שבמחוזות קולורדו הוא מחוז לאס אנימס (12,363 קמ"ר), הקטן שבהם הוא מחוז ברומפילד (87 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא מחוז אל פאסו (כ-622,263 תושבים נכון ל-2010). עיר הבירה, דנוור, נמצאת במחוז דנוור.
מכון ממרא

מכון ממרא הוא מכון מחקר תורני אשר מטרתו היא הנגשת טקסטים בסיסיים ומדויקים של ארון הספרים היהודי: תנ"ך, משנה, תוספתא, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי, משנה תורה להרמב"ם ותרגום אונקלוס. חלק מן הטקסטים מוגהים על פי כתבי יד תימניים. מהדורת משנה תורה שבעריכתם, מבוססת על פי רוב כתבי היד התימניים ולא על פי איכותם. במסגרת זו הדפיס המכון מהדורה של המקרא לפי נוסח ארם צובה, ובעיקר הנגיש את ספרי היסוד (תנ"ך, רמב"ם ותלמוד) ברשת האינטרנט. בנוסף לאתר המכון, הטקסטים מוצגים גם במאגר ספרות הקודש של אתר סנונית. המכון נקרא על שמו של המקום בו חי אברהם: ”וַיֶּאֱהַל אַבְרָם, וַיָּבֹא וַיֵּשֶׁב בְּאֵלֹנֵי מַמְרֵא--אֲשֶׁר בְּחֶבְרוֹן; וַיִּבֶן-שָׁם מִזְבֵּחַ, לַיהוָה.” (בראשית יג', יח'). תלמידי החכמים הפועלים במכון משתייכים לזרם ה"בלאדי" של יוצאי תימן והם מתלמידיו של הרב יוסף קאפח. המכון נוסד על-די הרב שלמה בן אברהם ושוכן בגבעת שאול בירושלים.
הערות שוליים

↑  המהדורות בדורנו של משנה תורה להרמב"ם, באתר מפעל משנה תורה.
↑  מקרא מבואר בנוסח כתר ארם צובא, ירושלים: מהדורת מכון ממרא ובציון קמץ קטן עם תרגום לעברית מדברת, מהדורה שנייה, תש"ע
↑  נפטר ב-25 בדצמבר 2021. ראו  ציוץ של יוחאי מקבילי ממפעל משנה תורה ברשת החברתית אקס (טוויטר), 26 בדצמבר 2021
| ספריות דיגיטליות בנושאי יהדות |
| --- | --- | --- |
| ספרות מקור - טקסט | ספריא • על התורה • פרויקט השו"ת • דעת • סנונית • ויקיטקסט • אוצר הספרים היהודי השיתופי • המילון ההיסטורי ללשון העברית • מכון ממרא • פרויקט בן-יהודה • הזמנה לפיוט • Grimoar |  |
| ספרות מקור - סרוקה | היברובוקס • אוצר החכמה • הספרייה הלאומית • ספריית אסיף • אוצרות התורה |  |
| כתבי יד | המכון לתצלומי כתבי יד עבריים |  |
| ספרים סרוקים - כללי | גוגל ספרים • פרויקט גוטנברג • ארכיון האינטרנט |  |
| ביבליוגרפיה | מפעל הביבליוגרפיה העברית • רמב"י • רמבי"ש • הלכה ברורה ובירור הלכה |  |
ספריות דיגיטליות בנושאים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264952005171  VIAF: 138925963   WorldCat (עם VIAF): 138925963 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מהומות הר הבית (2022)

מהומות הר הבית היו סדרת עימותים בין שוטרים ישראלים לפלסטינים וערביי ישראל ממזרח ירושלים שהתרחשו בהר הבית ובתוך מסגד אל-אקצא. העימותים החלו ב-15 באפריל 2022, בלילה שלפני ליל הסדר ה'תשפ"ב ובאמצעו של חודש הרמדאן, כאשר פרצו שוטרים למסגד אל-אקצא בהר הבית, כדי לעצור פלסטינים אשר אגרו אבנים וקרשים במסגד ויידו אבנים לעבר השוטרים ולעבר הכותל המערבי. במסגרת העימות נפצעו מעל ל-150 פלסטינים ובסך הכל נעצרו כ-400 פלסטינים. בסך הכל נפצעו כשלושה שוטרים ישראלים בעימות.
הפריצה לתוך המסגד עוררה סערה בקרב הציבור הערבי, ותגובות רבות בקרב הקהילה הבין־לאומית.
רקע

בשבועות שלפני העימות גברה המתיחות בישראל ובשטחים. במהלך גל הטרור 2022 נרצחו 15 אזרחים ישראלים במתקפות טרור שונות שבוצעו על ידי פלסטינים (חלקם ערבים ישראלים), ובעקבות כך, צה"ל פתח במבצע שובר גלים, בו ביצעו כוחות צה"ל סדרת פשיטות ומעצרים באזור יהודה ושומרון, אשר במסגרתם נהרגו 27 מחבלים פלסטינים ועשרות נפצעו.
זמן קצר לפני העימותים במסגד אל-אקצא קבוצה דתית יהודית בשם "חוזרים להר" הודיעה כי בכוונתה להקריב קורבנות פסח בהר הבית במהלך חג הפסח. ב-14 באפריל נעצרו שישה מחברי הקבוצה שתכננו להקריב עז בהר הבית. לפי ה"ניו יורק טיימס" ברשתות החברתיות נפוצו שמועות לפיהן קיצונים יהודים מתכננים לנסות להגיע להר הבית בסוף השבוע.
במהלך חודש הרמדאן בשנה הקודמת אירעו הפגנות במהלך שעות הלילה בירושלים וכמו גם עימותים אלימים במתחם אל-אקצא אשר נמשכו במשך 11 ימים.
מהלך האירועים

ב-15 באפריל 2022, בסביבות השעה 04:00 בבוקר המפגינים הפלסטינים החלו להפגין בקרבת מסגד אל-אקצא עם דגלי פלסטין ודגלי ארגון החמאס. לטענת המשטרה ההפגנות הפכו לאלימות כאשר המפגינים החלו ליידות אבנים לעבר הכותל וכמו גם החלו להדליק חזיזים, כאשר בתגובה לכך כוחות המשטרה החלו להשתמש בגז מדמיע ורימוני הלם נגד המפגינים. בהמשך המפגינים הפלסטינים יידו אבנים לעבר השוטרים וגרמו לפציעתם של שלושה שוטרים ישראלים. ברשתות החברתיות הופצו סרטונים ותמונות של המתפרעים דורכים עם נעליים על השטיחים בתוך המסגד ומחזיקים בידיהם אבנים ואף בקבוקי תבערה. לפי הדיווחים עימותים אלימים התקיימו גם בקרבת שער האריות.
בסביבות השעה 9:30 בבוקר כוחות המשטרה הישראלים נכנסו לאזור מתחם מסגד אל-אקצא, שם התבצרו חלק מהמתפרעים הפלסטינים. לטענת המשטרה המתפרעים הפלסטינים אגרו במקום אבנים אותם הם המשיכו ליידות על השוטרים.
לטענת הפלסטינים כוחות המשטרה הישראלים נכנסו למתחם אל-אקצא מיד לאחר שהמואזין ביצעה קריאת אד'אן, בעוד שלטענת משטרת ישראל כוחות המשטרה המתינו להיכנס למתחם עד לסיום התפילות. השוטרים פינו את המתפללים מהמסגד עם אלות משטרה. משטרת ישראל חסמה זמנית את שער שכם והגבילה את הכניסה לעיר העתיקה מהשערים האחרים של העיר העתיקה על מנת לוודא שגברים צעירים פלסטינים לא יורשו להגיע לאזור מתחם אל-אקצא באותה העת בעוד שנשים, גברים, אוכלוסייה מבוגרת וילדים פלסטינים הורשו להגיע לאזור מתחם אל-אקצא. כוחות המשטרה עזבו את מתחם אל-אקצא לאחר שש שעות והפעילות במסגד חזרה לשגרה בעקבות כן.
ארגון הסהר האדום הפלסטיני מסר כי 158 פלסטינים נפצעו בעימות, בעיקר מכדורי גומי, רימוני הלם ומאלות המשטרה. כ-470 אנשים נעצרו על ידי כוחות ישראליים במהלך העימות. ב-16 באפריל דווח כי 130 אנשים עדיין כלואים. 65 קטינים שוחררו בצווי הרחקה, ו-200 עצורים שוחררו לאחר שנחקרו על ידי רשויות החוק.
מהלך האירועים > המשך המהומות וההסלמה הביטחונית בעקבות האירועים

15 באפריל – ביום העימות נערה פלסטינית דקרה ופצעה גבר בחיפה. בהמשך הודתה הנערה כי היא עשתה זאת "בתגובה להסתערות הישראלית על מסגד אל-אקצא". מאות ערבים ישראלים באום אל-פחם ארגנו הפגנות נגד הפשיטה, כאשר חלק מאותן ההפגנות הסלימו להתפרעויות.
16 באפריל – למחרת העימות יידו מתפרעים פלסטינים אבנים על שלושה אוטובוסים בירושלים שנסעו לעבר הכותל המערבי. שבעה מנוסעי האוטובוסים נפצעו כתוצאה מכן. בנוסף לכך למחרת העימות כוחות משטרה ישראלים נכנסו שוב למתחם הר הבית בטענה כי ההמון הפלסטיני מנסה למנוע מכל מי שאינו מוסלמי להיכנס למתחם אל-אקצא. תשעה בני אדם נעצרו ולטענת החובשים הפלסטינים במקום כ-17 אנשים נפצעו בעימות זה. כמו כן, ניסיון דקירה ביישוב בית אל סוכל על ידי כוחות הביטחון.
17 באפריל – פרצו מהומות בהר במהלך חג הפסח ונמשכו בחלק מחול המועד, שהיה מקביל לרמאדן.
18 באפריל – רקטה שוגרה מעזה לעבר ישראל. ערוץ 12 דיווח כי הרשויות המצריות שכנעו את ארגון החמאס הפלסטיני לא לירות רקטות לעבר ישראל בתגובה לאירוע. עם זאת, ב-18 באפריל שוגרה רקטה לעבר ישראל. בתגובה, חיל האוויר תקף אמצעי לחימה של חמאס ברצועת עזה.
20 באפריל – רקטה נוספת שוגרה לעבר ישראל. בתגובה לכך החליט שר הביטחון לסגור את מעבר ארז לכניסת פועלים וסחורה. כמו כן, בצה"ל תקפו מתקנים צבאיים של חמאס ברצועת עזה. הותקף מתחם תת-קרקעי של חמאס שהכיל חומרים כימיים לייצור מנועים רקטיים, גם עמדות נ"מ הופצצו.
21 באפריל – בסביבות השעה 2:00 נשמעו אזעקות צבע אדום באזור שדרות וכיפת ברזל שיגרה ארבעה מיירטים, אך בהמשך צה"ל הודיע כי מדובר בהתרעות שהופעלו בשל זיהוי שגוי ונשמעו אחרי ירי קליעים. באותו יום הוחלט לסגור את הר הבית ליהודים, החל מ-22 באפריל ועד לסיום הרמאדן.
22 באפריל – ב-22 באפריל, שביעי של פסח ויום שישי, מאות פלסטינים התפרעו במהלך תפילת הפג'אר בהר הבית בירושלים. המשטרה הגיבה לאחר התפילה. היא השתמשה ברימוני הלם לאחר יידוי אבנים. אחד מהפלסטינים ירה זיקוקים, שפגעו בעץ בשטח הר הבית והביאו להצתתו. צוותים הוזעקו לכבות את השריפה. בתוך כך, חלק מהמתפללים במקום התעמתו עם המתפרעים ודרשו מהם להפסיק את המהומה. הם התפרעו גם במהלך תפילת הצהריים. השוטרים פיזרו אותם באמצעות גז מדמיע שנורה מרחפן. חלק מהמתפרעים היו רעולי פנים והניפו דגלי חמאס וירו זיקוקים לעבר כוחות הביטחון במקום. לפני פרוץ המהומות תועדו עשרות מתפרעים קוראים קריאות תמיכה במוחמד דף וביחיא סינואר.
25 באפריל – רקטה שוגרה מלבנון לעבר ישראל. צה"ל הגיב בירי ארטילרי.
28 באפריל – ביום הזיכרון לשואה ולגבורה, במהלך יציאת המוסלמים ממסגד אל-אקצא, החלו כמה עשרות פורעים להפר את הסדר ולהתעמת עם השוטרים, שהגיעו באמצעים לפיזור הפגנות.
29 באפריל – מהומות אלימות פרצו בהר הבית לאחר תפילת הבוקר במסגד אל-אקצא שבמתחם הר הבית. המתפרעים הערבים יידו אבנים לעבר כוחות הביטחון, שהשיבו בגז מדמיע ובכדורי גומי. אחת האבנים נחתה ברחבת הכותל אך לא היו נפגעים. הסהר האדום דיווח על שלושה פצועים.
4 במאי – המשטרה הודיעה כי למחרת תותר שוב עליית יהודים להר הבית. החמאס וארגונים פלסטיניים נוספים איימו באינתיפאדה אם יהודים יעלו להר.
5 במאי – ביום ד' באייר יום העצמאות, נפתחה מחדש הכניסה להר הבית ליהודים, אחרי 12 ימים בהם הדבר נאסר. עם הפתיחה התחדשו המהומות. בשעות הערב התרחש הפיגוע באלעד שבו נרצחו שלושה אזרחים. חמאס טען כי הפיגוע הוא תגובה לכניסת היהודים להר.
צעדות מחאה בישראל

ב-20 באפריל, קיימו למעלה מ-300 אנשי ימין צעדת דגלים בעיר העתיקה בירושלים. המארגנים ביקשו להעביר את הצעדה דרך שער שכם, המשטרה לא העניקה אישור לכך, ואף חסמה את דרכם. כתחלופה, הצועדים עברו דרך שער יפו. הצעדה עוררה תגובות חריפות בקהילה הפוליטית: שר החוץ יאיר לפיד אמר כי "אלה קיצונים שמעוניינים לייצר פרובוקציות. מה שהם רוצים הוא שתהיה אלימות ואש שתשרוף את ירושלים. לא ניתן להם לשרוף את ירושלים בשביל הפוליטיקה שלהם". ראש הממשלה נפתלי בנט הורה, בהמלצת השב"כ והמשטרה, למנוע מחבר הכנסת איתמר בן גביר להגיע לשער שכם במסגרת הצעדה.
איתמר בן גביר הקים לשכה פרלמנטרית זמנית בכיכר צה"ל.
תגובות בעולם

ירדן ירדן: ראש ממשלת ירדן בישר אל-ח'סאונה אמר כי הוא מברך "את אלה שמשליכים אבנים על הפרו-ציוניים במסגד אל-אקצא". כמו כן, זומן נציג ישראל בממלכה לשיחת הבהרה. בישראל גינו את התגובה החריגה של ירדן. כמו כן, פעלה ירדן לעורר את דעת הקהל הבין־לאומית נגד ישראל. שר החוץ של ירדן, איימן ספדי, ניהל שיחות עם ראשי הממשל האמריקאי, עם האיחוד האירופי ועם מנהיגי מצרים, מרוקו ואיחוד האמירויות ודרש מהם להתערב וללחוץ על ישראל שלא להכניס כוחות למתחם המסגדים. במקביל דרשה ירדן לכנס את מועצת הביטחון כדי לדון באירועים על הר הבית כשהיא מגבירה את הרטוריקה נגד ה"תוקפנות הישראלית" שפוגעת בקדושת הר הבית. ב-21 באפריל ערכה ירדן ישיבה בהשתתפות שרי החוץ של מדינות ערביות לדיון חירום על המצב בירושלים "בעקבות ההסלמה הישראלית". בפגישה השתתפו שרי החוץ של מצרים, ירדן, מרוקו, קטר, תוניסיה, סעודיה ואלג'יריה, החברות בליגה הערבית, לצד מזכ"ל הליגה.
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות: איחוד האמירויות זימנה את שגריר ישראל, וגינתה בחריפות את האירועים בהר הבית. כמו כן, איחוד האמירויות הייתה בין היוזמות את הדיון הסגור במועצת הביטחון של האו"ם.
ארצות הברית ארצות הברית: שר החוץ של ארצות הברית שוחח עם הנשיא הפלסטיני מחמוד עבאס, ועם עמיתו הירדני, איימן ספדי, ועם שר החוץ של ישראל, יאיר לפיד.
האיחוד האירופי האיחוד האירופי: צרפת, אסטוניה, אירלנד (חברות באיחוד האירופי), נורווגיה ואלבניה, פרסמו הודעה משותפת בתום הדיון הסגור שנערך במועצת הביטחון של האו"ם בנושא, בה הביעו דאגה מההסלמה הביטחונית, גינו את פעולות הטרור ואת ירי הרקטה לעבר ישראל וקראו "לשמור על הסטטוס-קוו באתרים הקדושים".
האומות המאוחדות האומות המאוחדות: האו"ם לא הטיל על ישראל את האחריות להידרדרות המצב הביטחוני, ושליח האו"ם למזרח התיכון, תור וונסלנד, אף הזהיר מפני הפצת מידע כוזב שגורם להקצנת המצב בירושלים והודיע כי האו"ם נמצא בקשר עם כל הצדדים בניסיון למנוע הסלמה נוספת. בהודעה שפרסם מזכ"ל האו"ם ביום שישי הוא קרא למנהיגי האזור להרגיע את הרוחות ולמנוע את המשך הידרדרות המצב הביטחוני.
ראו גם

המהומות בהר הבית
מחנה המעצר גריני

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  נורווגיה 
 מחוז:  בארום 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  1941 
 נתונים
 קואורדינטות:  59°57′12″N 10°34′57″E﻿ / ﻿59.953433333333°N 10.582547222222°E﻿ / 59.953433333333; 10.582547222222
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהמחנה המעצר גריני(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.מחנה המעצר גריני
 
מחנה המעצר גריני (בנורווגית: Grini fangeleir) היה מחנה ריכוז נאצי בבארום שבנורווגיה, שפעל בין 1941 למאי 1945. במקום נמצא כיום בית כלא Ila (אנ').