stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המוזיאון היהודי בפרנקפורט
היסטוריה

עוד לפני הקמת המוזיאון הנוכחי, פעל בפרנקפורט מוזיאון לעתיקות יהודיות, שנוסד בשנת 1922 והיה מהמוזיאונים היהודיים הראשונים בגרמניה. המוזיאון הציג בעיקר חפצי פולחן יהודיים, אך בשנת 1938 נהרס על ידי הנאצים, ורק חלק קטן מהאוספים שרד.
לאחר מלחמת העולם השנייה הציעו יוצאי קהילת פרנקפורט שהיגרו ללונדון להקים ועדה לחקר ההיסטוריה של יהודי העיר. בהמשך גובשה יוזמה להקמת מוזיאון יהודי, בתמיכת חבר מועצת העיר הלמר הופמן. המוזיאון נחנך בשנת 1988 בשתי וילות קלאסיות ברחוב אונטרמיינקאי, מול הנהר מיין.
הווילה ברחוב אונטרמיינקאי 14 נבנתה עבור הבנקאי זימון מוריץ פון בתמן.
הווילה ברחוב אונטרמיינקאי 15 נבנתה עבור יוזף יצחק שפייר.
בשנת 1846 נרכשה הווילה מספר 14 על ידי מאייר קארל פון רוטשילד, ומאז נודעה בשם "ארמון רוטשילד". בשנת 1928 רכשה עיריית פרנקפורט את שני הבניינים. לאחר מלחמת העולם השנייה הם שימשו כמשכנה של הספרייה העירונית והאוניברסיטאית, ובהמשך שימשו כשלוחה של המוזיאון ההיסטורי של פרנקפורט.
בשנים 1988–2006 עמד בראש המוזיאון גיאורג הויברגר.
המוזיאון היהודי הוא חלק ממתחם "Museumsufer", אזור מרובה מוזיאונים לאורך נהר המיין.
מוזיאון יודנגאסה

בשנת 1987, במהלך עבודות בנייה, התגלו יסודות של 19 מבנים ששכנו בעבר ברחוב יודנגאסה – הגטו היהודי של פרנקפורט. יודנגאסה, שהוקם בשנת 1460, היה הגטו היהודי הראשון באירופה והתפתח למרכז תרבותי חשוב. גילוי המבנים הארכאולוגיים עורר מחלוקת ציבורית בנוגע לשימורם. לבסוף הושג פשרה, ולפיה חמישה מבין יסודות הבתים הועתקו ושוחזרו במרתף של בניין המשרדים החדש שהוקם במקום.
בשנת 1992 נפתח מוזיאון יודנגאסה בין חורבות המבנים שנחשפו. המוזיאון מציג את ההיסטוריה והתרבות של יהודי פרנקפורט מימי הביניים ועד לאמנציפציה היהודית. המוזיאון גובל באתר הנצחה ליהודי פרנקפורט שנרצחו בשואה ולבית הקברות היהודי השני העתיק ביותר בגרמניה.
בשנת 2016 נפתח מחדש מוזיאון יודנגאסה לאחר שיפוץ, עם תערוכה מחודשת.
לרגל 650 שנה לחוקת הזהב (Golden Bull) משנת 1356, נערכה בפרנקפורט תערוכה בשם "יוצרי הקיסרים" (Die Kaisermacher) בשנים 2006–2007, בהשתתפות ארבעה מוזיאונים בעיר. מוזיאון יודנגאסה הציג ממצאים ארכאולוגיים שתיעדו את מעמד יהודי פרנקפורט כ-"עבדי הקיסר" (servi camerae regis), תפקיד שהעניק להם חסות קיסרית אך גם חשף אותם לפגיעות משפטיות וכלכליות.
ראו גם

הגטו היהודי של פרנקפורט
יהדות גרמניה
הערות שוליים

↑  Frank, Ben G. (2001). A Travel Guide to Jewish Europe. Pelican. p. 395. ISBN 978-1-56554-776-6. ‏Preview, באתר גוגל ספרים.
↑  "Art Collection of the Jewish Museum". אורכב מ-המקור ב-2017-11-08. נבדק ב-2016-12-19.
↑  Stadtgeschichte: Auf den Spuren der Kaisermacher Frankfurter Allgemeine Zeitung, 28 September 2006. (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263453905171  PLWABN: 9810674848605606  BIBSYS: 9028395  BnF: cb12131485s (data)  CiNii: DA03387814  GND: 516695-0  ISNI: 0000 0001 2325 4685  LCCN: n88654501  NKC: kn20081217004  RERO: 02-A000184645  SUDOC: 029760437  ULAN: 500305364  VcBA: 494/87322  VIAF: 139040849   WorldCat (עם VIAF): 139040849 
בפתיחה ב-1988
מוזיאון יודנגאסה
מיליון דולר

"מיליון דולר" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית נועה קירל, בשיתוף הראפר הישראלי שחר סאול. השיר יצא לאור ב-9 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל שלא מתוך אלבום.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי נועה קירל, רון ביטון, ג'ורדי ואיתי שמעוני, והופק על ידי ג'ורדי, שהפיק את להיטיה הקודמים של קירל, "פאוץ'" ו"אם אתה גבר". השיר הוא שיר רגאטון המשלב בתוכו קטע ראפ המבוצע על ידי שחר סאול. כמו כן, בשיר מופיעה מקהלת ילדות אשר מבצעות יחד עם קירל את הפזמון החוזר של השיר.
בסמוך לצאתו, פרסמה קירל עבור השיר אתגר ריקוד ברשת החברתית טיקטוק.
הצלחה

כבר כשיצא, זכה השיר להצלחה רבה, והתברג במקום הראשון ברשימת "הסרטונים החמים" של אתר יוטיוב. כמו כן, השיר נכנס יום בלבד לאחר צאתו אל הפלייליסט השבועי של תחנת הרדיו גלגלצ.
ב-11 ביוני הגיע השיר למצעד שירי הספוטיפיי השבועי הישראלי, התברג במקום ה-15 וצבר למעלה מ-62 אלף השמעות כבר ביומיים שלאחר צאתו. בשיאו, הגיע השיר במצעד למקום הראשון, תוך שצבר למעלה מ-198 אלף השמעות. נכון לפברואר 2022, צבר כ-6.5 מיליון השמעות והוא השיר המושמע ביותר של קירל בפלטפורמה. באוגוסט 2020 הוכרז בוואלה! NEWS כי השיר הוא השיר המושמע ביותר בספוטיפיי בקיץ 2020.
השיר הופיע לראשונה במקום ה-8 במצעד השבועי של מדיה פורסט, ובשיאו הגיע למקום הראשון, ובכך הפך לשירה הראשון של קירל אשר הגיע למעמד זה.
השיר היה לשיר השני המושמע ביותר בתחנות הרדיו הישראליות לשנת 2020. השיר הגיע למקום ה-11 ברשימת השירים המושמעים ביותר בתחנות הרדיו הישראליות לשנת תשפ"א.
בשנת 2024, הזכויות על השיר נמכרו לחברת "הולנדיה" לשימוש בקמפיין הפרסומי שלהם. במכירה השתתפו קירל והשותפים לכתיבה רון ביטון, ג'ורדי ואיתי שמעוני, שקיבלו ביחד כ-300 אלף שקל. השיר מוצג בפרסומת של רשת הולנדיה לקידום מזרנים. זה השיר השני של קירל אשר את זכויותיו היא מוכרת, כשהראשון היה "טרילילי טרללה" במרץ 2023 לקמפיין פרסום של בנק לאומי.
ביקורת

נועם אסולין מפרוגי סקרה את השיר בחיוב, באומרו כי "קירל מוכיחה לנו פעם אחר פעם שהיא מלכת הפופ הבלתי מעורערת ופשוט אין לה תחליף. אין לנו שום ספק שגם השיר הזה הולך להביא איתו הצלחה מסחררת וכמו רוב השירים שלה - רף מיליון הצפיות יושג במהירות רבה!". דודי פטימר ממעריב סקר את השיר באופן מעורב, באומרו כי "על אף הטקסט הרדוד והשם הלא מקורי, השיר החדש של נועה קירל ושחר סאול הולך להידבק לנו בראש לאורך כל הקיץ ושנכון לזמן הקרוב, נשמע אותו לא מעט כאחד מלהיטי התקופה, ובצדק". רועי הכהן ממאקו שיבח את התפתחותה המוזיקלית של קירל וסיכם באמרו "אז בזמן שכולנו לא בדיוק יודעים לאיזה יום נקום מחר, ובאוזניות שלנו בודקים מה קורה עם שמות חדשים כמו אלה לי ואנה זק, אפשר כבר להגיד ולקבוע בביטחון, בטח אחרי "מיליון דולר" – נועה קירל היא הדבר האמיתי והבטוח, כוכבת הפופ האהובה עליכם שפשוט אף פעם לא תאכזב."
נדב אגמי מ-Time Out סקר את השיר לצד שירה של אלה לי להב, "זוט עני", וציין את חוסר המקוריות של השירים וסוגת הפופ הישראלית ככלל. נדב מנוחין מוואלה! NEWS סקר את השיר בחיוב באומרו כי השיר "ממחיש את האמביוולנטיות שבתשובה לשאלה הזאת. מצד אחד, יכול להיות שזה השיר הכי טוב שלה עד כה. קירל, שעד כה לא הדגימה קול יוצא דופן בשירים שלה, עוברת כאן ללחשוש-דיבור, וחוסר המאמץ דווקא מחמיא לה. הפזמון מדבק, ומקהלת הילדים החוזרת ברקע היא בעצם מה שעושה את השיר והופכת אותו לאחד שמזדמזם במהירות. הוורס של שחר סאול, הראפר שמתארח בשיר, גנרי וטיפשי אמנם (השיר כולו לא מתוחכם מדי מבחינה טקסטואלית, וזה בלשון המעטה), אבל יש לו קול נהדר ונוכחות מרשימה. זה אחלה שיר פופ, חייבים להודות".
בסמוך לצאת השיר, התעוררה ביקורת על הדמיון של השיר לשיר הצרפתי "Pookie" (צר') של הזמרת איה נקמורה (אנ').
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם עבור השיר, בוים על ידי רועי רז, הופק על ידי קירל עצמה והועלה לערוץ היוטיוב של קירל ב-9 ביוני 2020, בסמוך לצאת הסינגל עצמו. חברת האופנה טרמינל X היא נותנת החסות של הקליפ. יום לאחר צאתו, הגיע הקליפ למיליון צפיות. בקליפ נראית קירל רוקדת במספר מקומות שונים, בעודה מבצעת את השיר. את החליפה אותה לובשת קירל בקליפ עיצב גל אולמן.
נכון למרץ 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-36 מיליון והוא הקליפ השלישי הנצפה ביותר של קירל בפלטפורמה, לאחר "פאוץ'" ו-"Bad Little Thing".
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | המצעד העברי השנתי של מאקו | שיר השנה | זכייה |
| 2020 | המצעד השנתי של כאן גימל | שיר השנה | מועמדות |
| 2020 | המצעד הישראלי השנתי של גלגלצ ו-ynet | שיר השנה | מועמדות |
| 2020 | מצעד המוזיקה השנתי של מעריב | שיר השנה | מועמדות |
| 2020 | נבחרי ישראל בידור | שיר השנה | מועמדות |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | מאקו ורדיו תל אביב | 1 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 2 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ישראל | 9 ביוני 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | NMC |  |
הערות שוליים

↑  נועה קירל, רון ביטון, ירדן פלג, איתי שמעוני
1 2  ערן סויסה, האזינו: הלהיט החדש של נועה קירל, באתר ישראל היום, 8 ביוני 2020
↑  דניאל שירין, המיליונים החדשים של נועה קירל, באתר ישראל היום, 7 ביוני 2020
1 2  נועה קירל - מיליון דולר (מארחת את שחר סאול), באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2020
1 2 3  מוזיקה - יותר להיט מפאוץ'? נועה קירל משחררת את "מיליון דולר", באתר פרוגי, ‏2020-06-09
1 2 3  הדבר האמיתי, באתר ‏מאקו‏, 11 ביוני 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי השובעי הישראלי, באתר ספוטיפיי, ‏11 ביוני 2020
↑  Spotify Charts, www.spotifycharts.com
1 2  מיליון דולר, נבדק ב-2020-06-12
↑  שגיא בן נון‏, "מיליון דולר" של נועה קירל הוא השיר הישראלי המושמע ביותר הקיץ בספוטיפיי, באתר וואלה, 25 באוגוסט 2020
↑  niv the tool, המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר mediaforest-group
↑  מהם עשרת הלהיטים המושמעים ביותר ברדיו?, באתר ערוץ 20, ‏25 בפברואר 2021
↑  מאיה כהן, אקו"ם: "אם תרצי" של חנן בן ארי הוא השיר המושמע ביותר, באתר ישראל היום, 31 באוגוסט 2021
↑  מאיה גדש, ‏אחרי שנפרדה מ"אטלנטיק רקורדס": הצעד הבא של נועה קירל ישאיר אותה בלי הלהיט הענק שלה?, באתר מעריב אונליין, 21 ביולי 2024
↑  דודי פטימר, ‏"מיליון דולר" של נועה קירל צפוי להפוך לאחד מלהיטי התקופה המוצדקים | ביקורת, באתר מעריב אונליין, 9 ביוני 2020
↑  מאת נדב אגמי, "זוט עני" ו"מיליון דולר": גניבה מוזיקלית או גורלו העגום של הפופ?, באתר טיים אאוט, ‏11 ביוני 2020
↑  נדב מנוחין‏, גם בשיר הכי טוב שלה, נועה קירל רק רוצה שתשפכו כסף על בגדים, באתר וואלה, 18 ביוני 2020
↑  גולשים טוענים: השיר של נועה קירל מועתק, באתר ‏מאקו‏, 9 ביוני 2020
↑  מאת נדב אגמי, "זוט עני" ו"מיליון דולר": גניבה מוזיקלית או גורלו העגום של הפופ?, באתר טיים אאוט, ‏2020-06-11
↑   נועה קירל - מיליון דולר מארחת את שחר סאול (Prod. by Jordi), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:53)
↑  שוב זה קורה: שימי תבורי מבריז ומסתכסך | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il
↑  ערב טוב עם גיא פינס, ‏חנן בן ארי: "אני לא ישן בלילה מזה שעברתי את נועה ומרגי", באתר ‏מאקו‏, 17 בדצמבר 2020
| נועה קירל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| פסקולים | כפולה |  |
| סינגלים | "מדברים" • "קילר" • "יש בי אהבה" • "רק אתה" • "חצי משוגע" • "תן לי סימן" • "מקום לשינוי" • "אצל הדודה והדוד" • "טיקיטאס" • "מגיבור לאויב" • "בא לי אותך" • "Drum" • "חצוף" • "פאוץ'" • "SLT" • "אם אתה גבר" • "מיליון דולר" • "אמבולנס" • "יהלומים – Bling Bling" • "טרילילי טרללה" • "Please Don't Suck" • ‏"Bad Little Thing" • "רעשים" • "Thought About That" • "פעמון" • "Dale Promo" • "שלושה בנות" • "שחרר אותי" • "פנתרה" • "מאמי" • "Gone" • ‏"Unicorn" • "פרובוקטיבית" • "Deja Vu" • "בנות כמוני לא בוכות" • "משקפיים" • "Doctor" • "אני" • "שיהיה לך טוב" • "Ba Da Bing" • "אתה אני אולי" |  |
| השתתפות בסינגלים | "סינדרלה" • "לרקוד עם דמעות בעיניים" • "מאושרים" • "Lucky" • "גושפנקא" |  |
| שירים נוספים | "מחול מטורף" |  |
| פילמוגרפיה | "כמעט מפורסמת" • "ליפסטאר" • "כפולה" • "גוט טאלנט ישראל" • "שלטון הצללים" • "בית ספר למוסיקה" • "פלמ"ח" • "אוהב אותך צ'ארלי" |  |
| חברות תקליטים | NMC • אטלנטיק |  |
| ערכים קשורים | ישראל באירוויזיון 2023 • אירוויזיון 2023 |  |
החליפה אותה לבשה קירל בזמן צילום הקליפ, עיצוב: גל אולמן
עדנה בקנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 ביוני 1941 (בת 83)
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים, משפטים
 תקופת כהונה:  1981–2010 (כ־29 שנים)
 תפקידים בולטים:  נשיאת בתי משפט השלום במחוז תל אביב
 
עדנה בקנשטיין (נולדה ב-6 ביוני 1941) היא שופטת בדימוס בבית המשפט המחוזי בתל אביב, וכיהנה כנשיאת בתי משפט השלום במחוז תל אביב.
ביוגרפיה

בקנשטיין נולדה ברעננה ומתגוררת ברעננה. הוריה מרדכי ושושנה בנימיני, היו מראשוני התושבים ברעננה ובעלי בית הקפה "מרכז השרון".
השכלה וקריירה מוקדמת

בקנשטיין השלימה את לימודי המשפטים והקרימינולוגיה באוניברסיטה העברית בשנת 1968 והוסמכה כעורכת דין ב-1971. לאחר מכן - עבדה במשך 10 שנים כעוזרת ליועץ המשפטי של עמידר, ובהמשך התקדמה לתפקיד היועצת המשפטית. באפריל 1981 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בנתניה.
קריירה שיפוטית

ביולי 1998 מונתה לסגנית נשיא בתי משפט השלום בתל אביב. במרץ 1999 מונתה לנשיאת בתי משפט השלום במחוז תל אביב. בשנת 2001 מונתה לשופטת בבית המשפט המחוזי בתל אביב.
כנשיאת בתי משפט השלום, בקנשטיין הייתה אחראית על כ-120 שופטים. ב-3 במרץ 2010 פרשה לגימלה.
פסקי הדין שעוררו עניין ציבורי > פ 4837/05, מדינת ישראל נגד עמרי שרון

ביהמ"ש השלום בתל אביב גזר על עמרי שרון, בנו של ראש הממשלה לשעבר אריאל שרון, עונש של תשעה חודשי מאסר בפועל, תשעה חודשי מאסר על תנאי וקנס בסך 300,000 ש"ח. זאת בעקבות הרשעתו בשורה של עבירות חמורות, ובכללן עבירות על חוק המפלגות וחוק העונשין. בין העבירות שנקבע כי ביצע: רישום כוזב במסמכי תאגיד ושבועת שקר בפרשת חברת "אננקס".
נשיאת בית המשפט, השופטת עדנה בקנשטיין, הדגישה בפסק הדין את החומרה היתרה שבמעשיו של עמרי שרון, אשר פעל במרמה תוך הסתרת כוונותיו האמיתיות. היא ציינה: "מעשיו נועדו להטות את הכף לטובתו של אביו, ראש הממשלה, באמצעות עבירות שביצע להשגת יתרון פוליטי וכספי, ובכך פגע באופן חמור בהגינות הציבורית ובתהליך הדמוקרטי."
עוד נכתב בפסק הדין כי תדירותן של עבירות מסוג זה מעוררת חשש עמוק ופוגעת באמון הציבור במערכת הפוליטית. השופטת הבהירה כי במקרה זה יש להעדיף את שיקולי ההרתעה והגמול, על מנת להרתיע אחרים מביצוע עבירות דומות.
עם זאת, בית המשפט התחשב במצבו הבריאותי הקשה של אביו של הנאשם, אשר שימש באותה תקופה כראש ממשלת ישראל. לאור זאת, הוחלט לעכב את ביצוע עונש המאסר לתקופה של שישה חודשים.
פסקי הדין שעוררו עניין ציבורי > תפ 015237/97, מדינת ישראל נ' מיכה בר-אילן

בית משפט השלום בתל אביב גזר עונשי מאסר בפועל על ארבעה מהנאשמים בפרשת אסון המכביה, וקבע כי מדובר ברשלנות מתמשכת ולא בטעות רגעית. השופטים גזרו על מהנדס הגשר, מיכה בר-אילן, שנת מאסר ותשעה חודשים, על הקבלנים יהושע בן עזרא וברוך קרגולה שנת מאסר וחודשיים, ועל המתווך אדם מישורי תשעה חודשי מאסר. יו"ר הוועד המארגן של המכביה, יורם אייל, נידון לשישה חודשי עבודות שירות.
עונשים אלו היו נמוכים מהעונש המקסימלי הקבוע בחוק. האסון, שהתרחש בשנת 1997, גרם למותם של ארבעה אנשים ולפציעתם של 69 נוספים, כאשר גשר קרס במהלך המכביה.
השופטת עדנה בקנשטיין הקריאה את גזר הדין. מיד לאחר מכן, טען יורם אייל כי המהנדס בר-אילן הוא האשם היחיד. סניגורו של בר-אילן טען שהעונש חמור ואינו מידתי, וכי האווירה הציבורית השפיעה על ההחלטה. התובעת, עו"ד פורר, ציינה שהעונש נראה לה ראוי, אך היא תשקול אם הוא מספק. נציג הקהילה היהודית באוסטרליה הדגיש כי החשוב הוא שהמורשעים נמצאו אשמים, למרות שאביה של אחת הנפגעות הביע כעס על העונשים הקלים.
הישגים

בקנשטיין שמה דגש מיוחד על תביעות קטנות, מה שהוביל לבלימת הפיגורים הכרוניים בתחום. הכניסה מתנדבים לבית המשפט לסיוע לאזרחים בהתמצאות בסבך המשפטי. הצליחה לקצץ את מלאי התיקים הישנים (מעל חמש שנים) מ-33 אלף ב-1998 ל-793 בשנת 2007. שיפרה את המצב בבית המשפט לענייני משפחה על ידי הפעלת תורנויות של שופטי שלום בזמן הפגרה.
תפקידים ציבורים

שימשה כיו"ר המועצה למניעת אלימות בספורט.
דמות שנויה במחלוקת במערכת המשפט

עדנה בקנשטיין נחשבה לאחת הדמויות השנויות במחלוקת במערכת המשפט בישראל, בעיקר בשל סגנונה הישיר, עמדותיה הנחרצות והתנהלותה מול עמיתיה. יחסי העבודה של בקנשטיין עם שופטים אחרים במערכת עוררו לעיתים קרובות מחלוקות ואף הגיעו לעימותים פומביים.
השופט אהרון לוי פרש מתפקידו פחות מחודשיים לאחר מינויו, בשל מערכת יחסים עכורה עם בקנשטיין וחוסר הסכמה לשיבוצים לדיוני תביעות קטנות.
בשנת 2001 נדחתה עתירה שהוגשה נגד מינויה של בקנשטיין לשופטת מחוזית. העתירה הוגשה על ידי לשכת עורכי הדין, בעקבות מקרה שבו השאירה פתק לשופטת אחרת ובו הערות על פסק דין מסוים. מקרה זה עורר תהיות באשר להתנהלותה האתית, אך העתירה נדחתה על ידי בג"ץ.
בשנת 2008, שלחה בקנשטיין מכתב חריף לנשיאת בית המשפט העליון דאז, דורית ביניש. המכתב כלל ביקורת נוקבת על החלטה שלא לקדם שופטת מסוימת, ביקורת שהגיעה לתקשורת ועוררה דיון ציבורי רחב על השפעת יחסי העבודה בתוך המערכת המשפטית.
השופטת מיכל שריר עתרה לבג"ץ נגד הנשיאה שלה, עדנה בקנשטיין, בטענה שהודחה מכהונתה בבית משפט השלום בהרצליה כסגנית נשיאה ללא נימוקים בתפקודה וביכולתיה. עתירה זו הציפה את המתחים הקיימים בין בקנשטיין לעמיתיה במערכת.
השופט אריה שרעבי החליט לפרוש מתפקידו, בטענה על אי שיבוצו בתיקים פלילים למרות ניסיונו הרב בהם, ובניגוד להבטחתה של הנשיאה בקנשטיין להעבירו מבית המשפט לעניינים מקומיים.
משפחה

עדנה בקנשטיין הינה אלמנתו של תא"ל (עו"ד) אריה (מוכר כ'אריק' וגם כ'בקי' בפי חבריו) בקנשטיין ז"ל ולהם שתי בנות מיכל ויעל.
הערות שוליים

↑  תצוגה מייסד | מרדכי בנימיני, באתר moreshet.raanana.muni.il
↑  אחוזה שלא הכרתם: סיור נוסטלגי ברחוב אחוזה ברעננה עוד לפני שקמה המדינה, באתר mynetraanana, ‏2019-05-10
1 2  הרשות השופטת, השופטת עדה בקנשטיין, באתר השירותים והמידע הממשלתי
↑  פסק דין עמרי שרון
↑  פסק דין גשר המכביה
↑  מבצע "חיסול תיקים" בתביעות קטנות בבית המשפט בתל אביב, באתר גלובס, 14 ביולי 2003
↑  דוד בן-שימול, עדנה בקנשטיין - יו"ר המועצה למניעת אלימות בספורט, באתר ynet, 29 ביולי 2013
↑  כרמל בן-צור, יש עוררין על בקנשטיין, באתר הארץ, 11 במאי 2007
↑  הדס מגן, ‏חודש אחרי המינוי: השופט לוי התפטר, באתר גלובס, 8 בנובמבר 2001
↑  נדחתה העתירה נגד מינוי בקנשטיין, באתר גלובס, 17 במרץ 1999
↑  אבירם זינו, נשיאת בית המשפט בת"א נגד נשיאת העליון, באתר ynet, 14 בינואר 2008
↑  ניו יורק טיימס, השופטת מיכל שריר עתרה לבג"ץ נגד הנשיאה שלה, עדנה בקנשטיין, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2007
↑  נועם שרביט, ‏"השופט אריה שרעבי החליט לפרוש כי הצעת רמון משחקת לידיה של בקנשטיין", באתר גלובס, 4 ביולי 2006
↑  כיוון חדש - המגזין לאזרח הוותיק רעננה אפריל 2024 - גיליון 322, באתר user-1723486.cld.bz
נאום ההשבעה של פרנקלין דלאנו רוזוולט

נאום ההשבעה של פרנקלין רוזוולט היה נאום שנשא פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-4 במרץ 1933 בקפיטול, בעת השבעתו לנשיא ארצות הברית בפעם הראשונה. בתקופה זו היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929, ואליו התייחס הנאום. בנאום רוזוולט מבטיח לתושבים את הניו דיל, מדיניות שננקטה בעקבות השפל הגדול וכללה בין השאר החזרת אנשים לעבודה באמצעות "גיוס ישיר על ידי הממשלה עצמה", פיזור אוכלוסייה מחדש באמצעות העברת אנשים מן הערים לעבודה חקלאית, מאמץ להעלות את ערך המוצרים החקלאיים ובמקביל את כוח הרכישה של המוצרים בערים, מניעת עיקולי בתים לפושטי רגל וחוות, באמצעות הפחתה משמעותית של גובה החוב, תכנון לאומי לפיקוח על תעבורה, תקשורת, חשמל ומים, פיקוח הדוק על כל ההשקעות הבנקאיות והאשראי וקץ לספק ולציות ושמירה על מטבע יציב. 
בנאום נטבע הביטוי "יש לפחוד רק מן הפחד עצמו".
רוזוולט
חלק מן הנאום

" חברי, היום הוא יום חג לאומי, ואני סמוך ובטוח שחברי האמריקנים מצפים שעם כניסתי לנשיאות אשא אליהם דברים בגילוי הלב ובנחישות המתחייבים ממצבה הנוכחי של אומתנו. עת מובהקת היא לומר את האמת, את האמת כולה באומץ לב. ואל לנו להרתע מפני ההתמודדות הכנה עם מצבה הכנה של ארצנו כיום. אומה גדולה זו תעמוד איתן כפי שעמדה איתן בעבר...
...ועל כן בראש ובראשונה אביע את אמונתי האיתנה: יש לפחוד רק מן הפחד עצמו - אימה עלומת שם, נטולת הגיון ונטולת הצדקה, המשתקת את המאמצים הדרושים כדי להפוך נסיגה להתקדמות. בכל שעה של חיינו הלאומיים מצאה הנהגה גלוית לב ועזת לב הבנה ותמיכה מצד בני העם, שבלעדיהן אי אפשר לנצח...
אנו מתייצבים מול קשיינו המשותפים. אלה נוגעים, השבח לאל, לחומר בלבד. הנכסים התכווצו לרמות דמיוניות. המיסים עלו, יכולתנו לשלם צנחה, הממשל לסוגיו ניצב מול קיצוץ חמור בהכנסות, אמצעי התשלום בזרמי המסחר קפואים, עליהם הכמושים של מפעלי מעשייה זרועים בכל עבר, חקלאים אינם מוצאים שווקים לתנובתם, חסכונות שנים רבות של אלפי משפחות ירדו לטמיון... המוני אזרחים מובטלים מתמודדים עם בעיה קודרת, בעיית הקיום, ומספר רב לא פחות עמלים בשכר דל. רק אופטימיסט חסר דעת יכול להתכחש למציאות השחורה של הרגע...
לעומת הסכנות, נכיר תודה על דברים רבים... השפע רובץ על מפתננו, אבל שימוש רב בו מדלדל את מקורות השפע עצמם. וזאת בראש ובראשונה משום שהחולשים בסחר האנושי כשלו, בשל עקשנותם וליקוייהם... מעשיהם של חלפני הכספים חסרי המצפון מורשעים בבית הדין של דעת הקהל... אמת הם ניסו, אבל מאמציהם נעשו בתוך תבנית של מסורת שחוקה... משנלקח מהם פיתוי הרווח... הם נקטו דברי תוכחה, ונשאו תחינת דמע... הם נטולי חזון...
לאומה נדרשת פעולה, ופעולה עכשיו".
מטרת הנאום

בתקופתו של רוזוולט, היה המשבר הכלכלי העולמי של 1929, שהיה משבר כלכלי כלל עולמי שהתחיל מנפילת הבורסה הניו יורקית. אמנם הייתה לרוזוולט אהדה רבה, אך נשיא ארצות הברית היוצא הרברט הובר לא תמך במדיניות הניו דיל, אבדה האמונה בבנקים, כל האנשים היו מיואשים לגמרי והתוצר הלאומי הגולמי ירד ב-25 אחוזים. דוגמה לאי שביעות רצון נגד רוזוולט היא ניסיון התנקשות בו קצת לפני שהוא נכנס לתפקיד.
ראו גם

פרנקלין רוזוולט
נאום ההשבעה של פרנקלין רוזוולט באתר ויקיציטוט
לקריאה נוספת

"נאומים ששינו את העולם"-רוזלינד הורטון וסלי סימונס
ישראל זיתון

| --- | --- |

 לידה:  1840 
 פטירה:  22 באוגוסט 1921 (בגיל 81 בערך) 
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה, תוניסיה הצרפתית, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 22 באוגוסט 1921 
 רבותיו:  אברהם חג'אג' 
 
 תפקידים נוספים:  הרב הראשי של תוניסיה 
 
הרב ישראל זיתון (1840–1921) היה אב בין דין, ראש רבני תוניסיה, ומגדולי רבניה.
ביוגרפיה

נולד בתוניס בשנת 1840. בילדותו למד אצל הרב ישועה בסיס והרב אברהם הכהן יצחקי, ובהמשך אצל הרב אברהם חג'אג'.
בשנת 1898 (ה'תרנ"ח) החל לשמש כאב בית הדין הגדול בתוניס, ולצדו כיהנו כדיינים הרב משה חיים זיתון, הרב יעקב אלחאייק והרב דוד נתן ג'אוי. במסגרת תפקידו השיב יחד עם בית דינו אלפי תשובות הלכתיות לשאלות שנשלחו אליו מכל ערי תוניסיה.
לאחר פטירת הרב אליהו זרח בשנת 1918 (ה'תרע"ח), נבחר לשמש כראש הרבנים בתוניסיה, ושימש בתפקיד זה עד לפטירתו.
עמד בקשר מכתבים עם גדולי הדור במדינות אחרות, ביניהם הרב אברהם אביכזיר ממוגדור, הרב מרדכי בן ג'ו מטאנג'יר, הרב שלמה צרור מאלג'יריה, הרב אברהם חביב מטריפולי, הרב יצחק פלאג'י מאיזמיר, טורקיה, הרב שמואל קולומבו מליוורנו, איטליה, הרב חזקיה שבתי, הרב אליהו חזן והרב שמואל סלנט.
נפטר בי"ח באב ה'תרפ"א (1921).
חיבוריו

משפט כתוב, באתר היברובוקס - חלק מתשובותיו, הודפס לאחר פטירתו
זית רענן- על שולחן ערוך אורח חיים (ירושלים ה'תשע"ז)
לחוקקי ישראל - תשובות לרבנים ודיינים מהשנים 1906 - 1921. בתוך ספר "זיכרון יוסף" מאת רבי יוסף בוכריץ, תשל"ג.
מאות מתשובותיו עדיין מצויות בכתב יד. הוציא לאור את הספר "זרעו של אברהם" מאת רבו, הרב אברהם חג'אג'.
מייקל מנדו

| --- | --- |

מייקל מנדו בכנס קומיק-קון 2018
 לידה:  13 ביולי 1981 (בן 43) קוויבק סיטי, קוויבק, קנדה קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  שחקן, מדבב, תסריטאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מונטריאול  קולג' דוסון 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל מנדו (באנגלית: Michael Mando, נולד ב-13 ביולי 1981) הוא שחקן קנדי. מנדו ידוע בעיקר בתפקידיו כנאצ'ו מסדרת הטלוויזיה סמוך על סול, כוואס מונטנגרו ממשחק הווידאו Far Cry 3, וכמאק גארגן מהסרט ספיידרמן: השיבה הביתה.
ביוגרפיה

מנדו נולד בקוובק סיטי שבמחוז קוובק בקנדה לאם מגאנה ולאב פרופסור לכימיה מגרמניה. משפחתו נהגה לנדוד ממקום למקום, ולדבריו, עד אמצע שנות ה-20 לחייו הוא ומשפחתו נדדו בין 35 בתים, 10 ערים, 5 מדינות ו-4 יבשות. מרבית ילדותו עברה עליו באקרה שבגאנה, באביג'ן שבחוף השנהב ובביירות שבלבנון, בטרם חזרה משפחתו לקנדה.
בנעוריו, עסק מנדו בספורט תחרותי ושיחק פוטבול, הוקי קרח וכדורגל, אך פציעת ברך ממנה סבל בשנות ה-20 לחייו מנעה ממנו לפתח קריירה ספורטיבית. לאחר מכן, ניסה ללמוד מספר מסלולים באקדמיה, לרבות מסלול ביחסים בינלאומיים באוניברסיטת מונטריאול, בטרם גילה את עולם אמנויות הבמה כשהתקבל למסלול בן 3 שנים בשם "Dome Theatre Program" של קולג' דוסון שבמונטריאול. למרות שלא היה לו שום ניסיון קודם במשחק, שימש מנדו כשחקן הראשי בכל חמשת ההפקות של התוכנית.
שפת האם שלו היא צרפתית, ובנוסף הוא דובר גם אנגלית, ספרדית וערבית.
קריירה

לאחר שהופיע בתפקיד הראשי בשתי הפקות תיאטרון זוכות פרסים במונטריאול, הקים מנדו אולפן הפקות סרטים בשם Red Barlo Productions. סרטו הראשון, Conditional Affection - אותו הפיק, כתב וגם כיכב בתפקיד הראשי - יצא ב-2010, והופיע במספר פסטיבלי סרטים בקנדה שמתרכזים בקולנוע עצמאי.
בין הופעותיו הראשונות בטלוויזיה נמנו תפקיד אורח בסדרת הפשע הקנדית The Bridge, תפקיד אורח במיני-סדרת הדרמה הרפואית Bloodletting & Miraculous Cures, בסדרת הפשע הקנדית The Border בתפקיד חבר בכנופיית MS-13, וכחברה הטוב ביותר של גיבורת הסדרה Lost Girl.
ב-2012 נבחר מנדו לגלם את דמותו של ואס מונטנגרו, דמות האנטגוניסט המרכזית במשחק הווידאו Far Cry 3, שמשמש כמנהיג כנופיית פיראטים אכזרית. המודל התלת-ממדי של ואס במשחק עוצב אף הוא על פי תווי פניו ומבנה גופו של מנדו. בנוסף לכך, השתתף מנדו גם בסדרת הרשת The Far Cry Experience שנוצרה למטרת קידום המשחק, ובדומה לתפקידו במשחק, גם כאן מנדו מגלם את דמותו של ואס כאשר הוא לוכד בשבי את העיתונאי כריסטופר מינץ-פלאס (בתפקיד עצמו) ומענה אותו למוות. על תפקידו במשחק, היה מועמד מנדו לפרס "השחקן הטוב ביותר" מטעם פרסי D.I.C.E. מנדו חזר לגלם את דמותו של ואס גם במשחק Far Cry 6.
ב-2013 גילם מנדו את דמותו של סוחר הסמים ויק בעונה הראשונה של סדרת המדע הבדיוני אורפן בלאק. על תפקיד זה היה מועמד מנדו לפרס במסגרת טקס פרסי הסרטים הקנדי (אנ'). מנדו חזר לגלם את התפקיד גם בעונתה השנייה של הסדרה.
ב-2014 הצטרף מנדו לצוות השחקנים של סדרת הפשע סמוך על סול, בתפקיד סוחר הסמים איגנסיו "נאצ'ו" וארגה.
כמו כן, ב-2023 היה מנדו אמור לגלם תפקיד בסדרת הפשע האמריקנית Sinking Spring, אך פוטר מצוות השחקנים לאחר עימות פיזי שאירע בינו לבין שחקן אחר.