stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאביו ארו
קריירה > אסטנה (2012–2017) > 2015

ארו התחרה בפריז-ניס, אך לא הצליח להיות פקטור משמעותי במירוץ וסיים במקום ה-39 הכללי.
ארו השתתף בפעם השלישית ברצף בג'ירו ד'איטליה, קבוצתו (קבוצת אסטנה) הגיעה במקום השלישי בנגש הקבוצתי שפתח את המירוץ.
בקטע הרביעי, הגיע במקום ה-6, 22 שניות אחרי מנצח הקטע דוידה פורמולו והתייצב במקום ה5 הכללי. בקטע ה-5, סיים 3, לאחר ניצחון סולו של יאן פולאנץ הסלובני מהבריחה, ארו ניצב במקום ה2 הכללי, שתי שניות אחרי אלברטו קונטאדור. ובמקום הראשון בדירוג הצעירים, 35 שניות פער על אסטבן צ'אבס הקולומביאני. קונטאדור המשיך לשמור על פער קטן מארו שבמקום השני בקטעים הבאים, ובקטע 14 הגיעה הנסיגה של ארו. הוא סיים 3:01 אחרי המנצח בקטע נגד השעון, ואסיל קיריינקה וסיים בסופו של דבר במקום ה29. בעוד קונטאדור סיים במקום השלישי, 14 שניות לאחר קיריינקה. מה שהגדיל את הפער בין קונטאדור שבמקום הראשון לארו שבמקום השני ל-2:28 דקות. ארו לא הצליח לסגור את הפער, אך הוסיף עוד שני ניצחונות בג'ירו, שניצח את קטע 19 וקטע 20, וניצח בדירוג הצעירים וסיים שני כללי. ארו השתתף שנית בוואלטה אספנייה, הוא לא ניצח אף קטע אך סיים שני בקטע ה11, שלישי בקטע ה7, ובקטע ה20 הגיע 3:38 אחרי מנצח הקטע, רובן פלאזה. אך טום דימולן ההולנדי סיים 7:30 דקות אחרי פלאזה, מה שהוריד את דימולן למקום השישי, ומה שהעלה את ארו למקום הראשון, והקנה לו זכייה ראשונה בגראנד טור.
ארו התחרה גם בטור אבו דאבי והוא סיים שני בקטע השלישי ושני בדירוג הכללי, וגם שלישי במילאנו טורינו ושני בטור אלמאטי.
קריירה > אסטנה (2012–2017) > 2016

ארו התנסה באחת מקלאסיקות האביב, אמסטל גולד רייס, אך לא הצליח לסיים את המירוץ. הוא ויתר על הג'ירו ד'איטליה לטובת הטור דה פראנס והשאיר לחברו לקבוצה וינצ'נזו ניבאלי לנצח את הג'ירו. בטור דה פראנס, ארו סיים 13 כללי בפער של 19:20 דקות מהמנצח כריסטופר פרום. אך לא היה פקטור משמעותי בקרבות המובילים, ולמעט המקום השלישי בנגד השעון בקטע 18 לא הצליח להתברג גבוה מבין המובילים.
ארו השתתף גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016), וסיים במקום ה-6, 22 שניות לאחר המנצח גרג ואן אוורמאט.
קריירה > אסטנה (2012–2017) > 2017

ארו זכה באליפות איטליה לראשונה בחייו לאחר שהקדים את דייגו אוליסי ב-40 שניות.
ארו שוב בחר להשתתף בטור דה פראנס וויתר על הג'ירו ד'איטליה. הקטע הראשון היה פחות מוצלח עבורו אחרי שסיים במקום ה-66 ו-52 שניות אחרי המנצח, גריינט תומאס.
אך בקטע החמישי ארו תקף על פסגת הפלנצ'ה דה בל פיל, שהקודמים שעשו זאת היו כריסטופר פרום ב-2012 ווינצ'נזו ניבאלי ב-2014. ארו המשיך עד לניצחון יוקרתי שהעלה אותו למקום השלישי הכללי, ארו המשיך לסיים עם שאר המובילים בקטעים הבאים ולא איבד זמן, אך איבד את המקום הראשון בדירוג מלך ההר בקטע 8, אחרי שליליאן קאלמז'אן הצרפתי זכה בה אחרי שצבר יותר נקודות מארו והמשיך עד לניצחון בקטע 8. גראן תומאס פרש בקטע 9 בשל תאונה מה שהעלה את ארו למקום השני הכללי. בקטע 12, בעלייה של פייארגודס, כריסטופר פרום שהיה המוביל במירוץ, התפרק. ואיבד 20 שניות לארו שסיים 2 שניות אחרי המנצח, רומן בארדה. מה שקבע שארו הוא המוביל החדש של המירוץ, 6 שניות פער מכריסטופר פרום ו-25 שניות פער מהמקום השלישי רומן בארדה. ארו הצליח לשמור על ההובלה בקטע 13, אך בקטע 14 איבד אותה לאחר שהסתבך במיקום לקראת הסיום וסיים 25 שניות לאחר המנצח, מייקל מת'יוס. בעוד שכריסטופר פרום, סיים רק שנייה אחריו.
בקטע 17, ארו סיים 31 שניות אחרי דבוקת מובילי המירוץ הכללי (אוראן, פרום, בארדה) מה שהוריד אותו למקום הרביעי הכללי, בקטע 18 ארו סיים כבר 1:02 אחרי אוראן, בארדה, ופרום. והדרדר למקום החמישי הכללי, בו נשאר עד סוף הטור.
ארו השתתף גם במילאנו טורינו וסיים שלישי, ובג'ירו די לומברדיה סיים שביעי.
קריירה > יו. איי. אי. אמירויות (2018-היום) > 2018

אחרי 6 שנים בקבוצת אסטנה שכללה זכייה בגראנד טור ולא מעט ניצחונות אחרים, ארו הצטרף ליו. איי.אי אמירטס, הוא השתתף בג'ירו ד'איטליה 2018
שהחל בירושלים אך התקשה, בקטעים הראשונים נשאר וסיים עם המובילים, אך כבר בקטע 11 החזיק בפער של 3:11 דקות מהמוביל סיימון ייטס, בקטע 14 בעליית המונטה זונקולן הידועה הפער כבר גדל ל-5:33 ובקטע 18 ארו התפרק לגמרי וסיים 15 דקות לאחר הפייבוריטים בדירוג הכללי, קטע לאחר מכן, פרש מהמירוץ. בוואלטה אספנייה ארו לא הצליח להתברג גבוה באף שלב, וסיים במקום ה-23 בדירוג הכללי, שעה ושלוש דקות אחרי המנצח, סיימון ייטס.
קריירה > יו. איי. אי. אמירויות (2018-היום) > 2019

ארו תוכנן להתחרות שוב בג'ירו ד'איטליה, אך נפצע והחמיץ את המירוץ וגם את וולטה אה קטלוניה, בה גם אמור היה להשתתף. בטור דה פראנס, סיים במקום ה14 הכללי אך אכזב והיה רחוק מהמובילים, וסיים בפער של 27:36 מאיגן ברנל, שניצח. הוא נבחר לוואלטה אספנייה ביחד טאדיי פוגאצ'אר בן קבוצתו, אך ארו התקשה להתמודד בדירוג הכללי ופוגאצ'אר הפך למוביל הקבוצה. ובסופו של דבר ארו פרש לפני קטע 13 ובכך עזב את המרוץ. בעוד פוגאצ'אר מסיים שלישי.
קריירה > יו. איי. אי. אמירויות (2018-היום) > 2020

ב-2020 פתח ארו את העונה עם מקום 12 בטור של קולומביה, כשהוא מסייע לבן קבוצתו סרחיו הנאו לסיים עשירי. הוא חזר מפגרת הקורונה למקום תשיעי בוואלטה אה בורגוס ולאחר מכן חמישי באתגר המון ונטו. הוא נבחר בפעם השנייה ברציפות לטור דה פראנס ואמור היה לשמש כפועל של טאדיי פוגאצ'אר, אך נטש את המרוץ בקטע התשיעי, אותו ניצח פוגאצ'אר, שבסופו של דבר המשיך לניצחון כללי.
קריירה > קובקה-אסוס (2021-)

לאחר שהתקשה למצוא קבוצה אחרי עוד עונה בלי הישגים מרשימים, הוא חתם בסופו של דבר ב-קבוצת קובקה-אסוס לעונה אחת. הוא פתח את העונה בצרפת, כשסיים במקום ה-18 בטור דה לה פרובאנס. בהמשך נבחר לסגל קבוצתו לטור דה פראנס אך הוחלף בידי קרלוס בארבו הספרדי לאחר שלא היה בשיא כושרו לקראת המרוץ. הוא חזר להתחרות בטור סיביו, כשסיים שני לג'ובאני אלאוטי, בפער של 19 שניות. ארו התכונן לוואלטה אספניה וערך את הכנתו למרוץ בוואלטה אה בורגוס, וסיים שני למיקל לנדה במרוץ, כש-36 שניות מפרידות בין שני הרוכבים.
לפני תחילת הוואלטה אספניה, הודיע ארו על שיפרוש מהענף אחרי הוואלטה, וישים סוף לקריירה המקצוענית שלו שארכה כ-10 עונות לאחר סיום המרוץ. לפי דברי ארו, ההחלטה נבעה מרצון להתמקד ולבלות יותר זמן עם משפחתו, בלי השגרה התובענית של רוכב אופניים מקצוען, פציעות שונות שארו נאלץ להתמקד איתן בשנים האחרונות, וקושי לחזור לכושר שהיה בו בשנים 2014-2017, דאז נחשב לאחד מהמטפסים הטובים בעולם. אחרי 10 קטעים בוואלטה, דורג ארו במקום ה-16, אלא שאז סבל מבעיות בבטנו ואיבד במהלך קטע ה-11 יותר מ-11 דקות, בקטעים הבאים ניסה להתמודד על ניצחון באחד הקטעים מתוך כניסה לקבוצת הבריחה, אך בסופו של דבר זה לא צלח והתוצאה הכי טובה של ארו בוואלטה הייתה מקום 13 בקטע ה-3. הוא סיים את הגרנד טור האחרון בקריירה שלו במקום ה-51.
ערפדון קטן

| ערפדון קטן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: זיזפיים
סוג:: ערפדון קטן
מינים
 3
שם מדעי
 Vampyriscus ‏תומאס, 1900

ערפדון קטן (שם מדעי: Vampyriscus) הוא סוג של עטלף זעיר במשפחת הזיזפיים, הכולל 3 מינים, החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם במקור בשנת 1900 על ידי הזואולוג הבריטי אולדפילד תומאס, אך בהמשך אוחד עם הסוג ערפדון צהוב-אוזן; בשנת 2014, קיבל שוב מעמד של סוג נפרד בעקבות מחקר מולקולרי ומורפולוגי שהוכר על ידי IUCN. בטקסונומיות מסוימות עדיין מופיע תחת הסוג השני. משמעות שמו המדעי של הסוג היא "ערפד קטן" בשל האמונה המוטעית שהוא ניזון מדם, אך למעשה הוא אינו קשור לתת-משפחת הערפדים.
מאפיינים

לערפדון ראש מעוגל ורחב, גוף כדורי ולוע קצר. האוזניים גדולות ועגולות ומחודדות בקצוות. העיטור האפי מפותח היטב, ומורכב מזיז עבה מוקף קמטים, ודיסקית סביב הנחיריים. אורך הראש והגוף של הערפדונים 45–70 מ״מ, אורך הזרוע 30–38 מ״מ ומשקלם 4–13 גרם. הזכרים גדולים במקצת מן הנקבות. הזנב נעדר אצל הסוג, וקרום התעופה האחורי קצר. על אף שהוא ארוך במקצת מקרובו הערפדון צהוב האוזן, מבחינת משקל הערפדון הקטן בעל מסת גוף קלה יותר.
הפרווה של הערפדון קצרה ורכה. צבעה הכללי חום אפרורי, חום בהיר, קקאו, ערמוני או בז׳. הכנפיים שחרחרות, והזרועות והפנים ורודות. העיטור האפי, קצות האוזניים והצפירים בצבע צהוב. על הפנים יש שני זוגות פסים לבנים עבים מעל ומתחת לעיניים. סימן ההיכר של הסוג, הוא פס לבן שחוצה את הגב והעורף, ונעדר אצל בני הסוג ערפד צהוב-אוזן.
ביולוגיה

המינים בסוג מצויים באמריקה הדרומית ומין אחד באמריקה המרכזית; קולומביה היא המדינה היחידה שבה מצויים שלושת המינים. בית הגידול של הסוג מורכב מיער גשם טרופי וביצות בגובה 1,000-200 מטר מעל פני הים.
הערפדונים הקטנים ניזונים בעיקר מתאנים ופירות קטנים ומדי פעם גם מחרקים. הם פעילים בעיקר לאחר השקיעה, עם גיחות קצרות לפני עלות השחר. את שעות היום, הערפדונים מבלים בשינה בעצים חלולים או באוהלים שיצרו מחיתוך חלקי של עלי אנתוריון. הרבייה מתרחשת בעיקר בעונת הגשמים. מעבר לכך, אין מידע רב על האקולוגיה של הסוג.
מינים

בסוג זה 3 מינים:
ערפדון קטן ברוק (Vampyriscus brocki) - אזור גויאנה, צפון ברזיל, דרום קולומביה מזרח אקוודור וצפון פרו.
ערפדון קטן דו-שן (Vampyriscus bidens) - ברזיל, אזור גויאנה, פרו, בוליביה, אקוודור, וונצואלה וקולומביה.
ערפדון קטן נימפאה (Vampyriscus nymphaea) - קולומביה, קוסטה ריקה, ניקרגואה ופנמה.
פיינדאם

מגרש הקבוצה 2007
ספורט קלאב פיינדאם (בהולנדית: Sportclub Veendam) הייתה קבוצת כדורגל הולנדית מהעיר פיינדאם שבמחוז חרונינגן, שפעלה בין השנים 1894 ל-2013, ובשיאה שיחקה הקבוצה בליגת העל ההולנדית.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-4 בספטמבר 1894 בעיירה פיינדאם. בתחילת המאה ה-20 שינתה את שמה מספר פעמים, ושמה התקבע כפיינדאם. ב-1916 העפילה הקבוצה העפילה הקבוצה לבית האזורי העליון באליפות הולנד וב-1932 הגיעה להישג השיא שלה וזכתה באליפות הליגה המחוזית של אליפות הולנד. בעקבות הזכייה העפילה הקבוצה לשלב בית הגמר עם אלופות כלל המחוזות אך סיימה במקום ה-5 והאחרון לאחר שהשיגה ניצחון בודד על ה-4 פ.ס.ו איינדהובן.
היסטוריה > המעבר לכדורגל מקצועני

עם ההחלטה על הפיכת הכדורגל למקצועני בהולנד, נרשמה הקבוצה כמועדון מקצועני ושובצה לליגת המבחן השלישית. שכר השחקנים בקבוצה הושפע מהישג ולא על בסיס משכורת חודשית בלבד והרכב מ-15 גילדן הולנדי עבור ניצחון, 10 עבור תוצאת תיקו ו-5 עבור הפסד, נוסף על 5 גילדן לשבוע.
את עונת הבכורה בליגת המבחן סיימה הקבוצה במקום ה-13 ולא הצליחה להעפיל לליגה השנייה. לאחר חלוקת הליגות ב-1956 שובצה בליגה השלישית בה שיחקה עד עונת 1958/59 אז סיימה במקום ה-2 והעפילה לראשונה לליגת המשנה ההולנדית. בליגת המשנה שיחקה כ-6 עונת ובשיאה העפילה למקום ה-5. בסיום עונת 1964/1965 סיימה במקום ה-15 ונשרה לליגה השלישית. לאחר שלוש שנים במאבקי הצמרת שבה הקבוצה לליגה השנייה. מסוף שנות ה-60 ועד לאמצע שנות ה-80 הייתה קבוצה לחברה קבועה בליגת המשנה כאשר לרוב הייתה בחלק האמצעי והתחתון של הטבלה. כל זה השתנה כאשר בעונת עונת 1985/1986 הצליחה הקבוצה לסיים במקום הרביעי ולהפעיל לשלב הפלייאוף. בשלב זה הצליחה לגבור על כל יריבותיה והעפילה לראשונה לליגת העל. עונתה הראשונה בליגת העל עונת 1986/1987 הייתה קשה והקבוצה התקשתה לנצח והשיגה 4 ניצחונות בלבד כולן על קבוצות ממרכז ותחתית הטבלה. עקב כך סיימה במקום ה-17 ונשרה לליגת המשנה. בעונה הבאה בליגת המשנה הצליחה הקבוצה להיצמד לראש הטבלה ובסיומה העפילה לליגת העל לאחר שסיימה במקום ה-2. גם בעונתה השנייה בליגה הבכירה לא הצליחה הקבוצה לנטוע שורשים בליגה הבכירה ולמרות שהצליחה להכפיל את כמו הניצחונות ל-8, ספגה לא פחות מ-18 הפסידים, סיימה במקום האחרון וירדה לליגת המשנה.
מתחילת שנות ה-90 ועד להתפרקותה ב-2013 הייתה הקבוצה חברה קבועה בליגת המשנה, ואף העפילה לפלייאוף העלייה מספר פעמים אך לא הצליחה לשחזר את הישג השיא שלה.
היסטוריה > הפירוק

בשנת ה-2010 נכנס המועדון להליך פשיטת רגל, אחרי שלאורך שנות ה-90 וה-2000 ביצע מספר תוכניות הבראה, אך למרות מאמצים של נותני חסות ואף עיריית פיינדאם המועדון לא הצליח להתאזן ובאפריל 2013 נמחק מהליגה השנייה והתרפק.
הערות שוליים

↑  "Met dank aan de industrie". Nieuwsblad van het Noorden. 16 July 1994. p. 35.
↑  "Feest voor VV Veendam 1894". Veendammer. 10 September 2019. p. 5.
פורי (מאכל)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם
 מטבח:  הודי
 מוצא:  הודו הודו
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  קמח חיטה מלאה
פורי (בהינדי: पूड़ी; באנגלית: Puri) הוא לחם הודי המטוגן בשמן עמוק, עשוי מקמח חיטה מלא ונפוץ במדינות תת-היבשת ההודית.
שם הלחם נגזר מהמילה הסנסקריטית פוריקה (पूरिका) שפירושה מלא.
הלחם נחשב למאכל רחוב ובדרך כלל אוכלים אותו כארוחת בוקר או חטיף ונהוג להגיש אותו לצד קארי מלוח, פורי בהאג'י או מנות מתוקות.
לחם הפורי עשוי מקמח חיטה מלאה בשם אטה, אך אינו מכיל שמרים ולעיתים מגישים אותו בטקסים דתיים יחד עם אוכל צמחוני.
גרסאות

ללחם הפורי גרסאות שונות ומלבד הגרסה הבסיסית קיימות גם גרסאות נוספות:
באהטורה (Bhatoora): לחם גדול פי שלשה מהפורי הרגיל ומוגש עם תבשיל חומוס חריף שנקרא צ'ולה (Chole).
טונקה פורי (Thunka Puri): גרסה הנפוצה באזור אודישה (Odisha) ומוגש לצד כופתאות קארי בשם צ'אנה טרקארי (Chhena Tarkari).
בדווי (Bedvi): לחם מלוח וקשה יותר מהפורי הרגיל ונהוג למלא אותו בעדשים.
לוסי (Luchi): לחם מטוגן המוגש בליווי תפוחי אדמה או חצילים מטוגנים.
פאני פורי (Pani Puri): מיני פורי חלול ועגול ככדור, המטוגן בשמן עמוק וממולא ברוטב אימלי פאני, צ'אטני, תמרהינדי, אבקת צ'ילי, צ'אט מסאלה, מחית תפוחי אדמה, בצל וחומוס.
סב פורי (Sev Puri): דיסקיות מטוגנות שעליהן שמים תבלינים, ירקות ועשבי תיבול.
הערות שוליים

↑  Central Food Technological Research Institute (India), Traditional Foods: Some Products and Technologies, Central Food Technological Research Institute, 1986. (באנגלית)
↑  פורי - לחם מטוגן הודי - מתכון עם וידאו, באתר www.rotev.co.il
↑  Bhatura recipe, Bhatoora recipe, How to make Batura, Sandhya's recipes, ‏2017-05-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  India Chole Bhature (bhatoora), Pinterest (באנגלית)
↑  Traditional Odia Cuisine :-Chhena Tarkari / Chhena Kofta Curry (Without onion and garlic) Recipe by Prem Purusottam, Cookpad (באנגלית)
פארק לא מתוכנן

פארק לא מתוכנן (אנגלית: Involuntary park) הוא כינוי לאזור שמסיבות כלכליות, סביבתיות או פוליטיות נעזב, ולכן לא הושפע מפעילות אנושית והתפתחה בו מערכת אקולוגית ייחודית. הביטוי נטבע על ידי הסופר ופעיל הסביבה ברוס סטרלינג.
דוגמאות לפארקים לא מתוכננים בעולם:
הקו הירוק בקפריסין – המפריד בין החלק הטורקי והיווני של האי.
שטח ההפרדה הקוריאני – האזור המפורז בין קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית.
אזור שלושים הקילומטר – אזור האסור למגורים לאחר התאונה בכור הגרעיני בצ'רנוביל.
החגורה האירופאית הירוקה, שנוצרה על תוואי מסך הברזל.
דוגמאות לפארקים לא מתוכננים בישראל:
שטחי אש שונים – בעיקר בנגב.
מספר מקומות בגאון הירדן – השטח המפריד בין הגבול הבינלאומי עם ירדן לגדר הגבול הישראלית הממוקמת עד מאות מטרים בתוך שטח ישראל.
שטחים אסורים בכניסה מסביב למתקנים ביטחוניים – כגון תחנות כוח ושדות תעופה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פארק ליידי בירד ג'ונסון

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  פוטומק 
 קואורדינטות:  38°52′56″N 77°03′26″W﻿ / ﻿38.8823°N 77.0572°W﻿ / 38.8823; -77.0572
 שטח:  121 אקר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) פארק ליידי בירד ג'ונסון(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) פארק ליידי בירד ג'ונסון
 
פארק ליידי בירד ג'ונסון (באנגלית: Lady Bird Johnson Park) ממוקם על האי קולומביה שבנהר הפוטומק בשטח העיר וושינגטון בירת ארצות הברית. בשנת 1968 נקרא הפארק על שמה של ליידי בירד ג'ונסון, הגברת הראשונה, בשל פעילותה לייפוי העיר וושינגטון בכלל והאי עצמו בפרט בשנת 1965 במסגרתה ארגנה נטיעות בכל האי.
האי מקושר למרכז וושינגטון באמצעות גשר הזיכרון ארלינגטון.
באי ממוקמת חורשת הזיכרון ללינדון ביינס ג'ונסון שעל הפוטומק, אנדרטת הצי - צי הסוחר ומרינה. שבילי הליכה מקיפים את האי ומאפשרים צפייה באי רוזוולט הסמוך ובפנטגון.
פאבלו תיאם

פאבלו תיאם (בצרפתית: Pablo Thiam, נולד ב-3 בינואר 1974 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן עבר גינאי ששיחק בפ.צ. קלן, שטוטגרט, באיירן מינכן, וולפסבורג ונבחרת גינאה בעמדת הקשר האחורי.
קריירת מועדונים

תיאם הוא בנו של דיפלומט מגינאה שעבד בבון, בירתה של גרמניה המערבית. כאשר היה בן 15 החל לשחק בנוער של פ.צ. קלן, ובעונת 1994/95, כאשר היה בן 20, החל לשחק בקבוצה הבכירה של קלן. תיאם נשאר בקבוצה הבוגרת של קלן במשך ארבע עונות רצופות, בהן הפך לשחקן משמעותי, והבקיע ארבעה שערים ב-89 משחקי ליגה. בעונת 1997/98 נשרו קלן ותיאם אל הבונדסליגה השנייה, ותיאם עבר לשטוטגרט. תיאם שיחק בשטוטגרט שלוש עונות. בשתי העונות הראשונות סיים עם הקבוצה במרכז הטבלה, אך בעונה השלישית, 2000/01, השתתף עם שטוטגרט במאבקי הירידה, כאשר הקבוצה הייתה שרויה במשבר כלכלי עמוק. בתום עונה זו, לאחר שנשאר בליגה עם שטוטגרט, עזב את הקבוצה עם תשע הבקעות ב-89 הופעות, וחתם בשורותיה של אלופת אירופה הטרייה, באיירן מינכן. תיאם פתח את העונה עם הפסד 3-2 לליברפול בגמר הסופר קאפ האירופי, בו שיחק 90 דקות. תיאם שיחק 12 משחקי ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה, ולא מצא את מקומו בקבוצה, אך נכנס כמחליף בגמר הגביע הביניבשתי בנובמבר 2001 בדקה ה-118, במקומו של קלאודיו פיסארו. בגמר זה, ניצחה באיירן מינכן בהארכה את בוקה ג'וניורס. את עונת 2002/03 החל תיאם בבאיירן מינכן, אך הסתכסך עם המאמן אוטמאר היצפלד, ובפגרת החורף עבר לוולפסבורג, קבוצה ששמה לעצמה מטרה באותם ימים, להגיע תוך מספר שנים לצמרת הכדורגל הגרמני. תיאם שיחק בקבוצה במשך חמש עונות וחצי, בהן הקבוצה תקעה יתד בבונדסליגה, ותיאם היה במרבית התקופה הזו שחקן מפתח. בשנת 2008 פרש תיאם ממשחק פעיל, לאחר שצבר 117 הופעות ליגה והבקיע 10 שערים במדי וולפסבורג, והשתלב בצוות הניהולי של וולפסבורג, תחילה כעוזר מאמן, ולאחר מכן כמנהל ספורטיבי בקבוצת המילואים.
קריירה בינלאומית

לתיאם 31 הופעות במדי נבחרת גינאה, בהן הבקיע שער אחד, בין השנים 1996 ו-2007. תיאם ייצג את גינאה בגביע אפריקה לאומות 1994 ובגביע אפריקה לאומות 1998, בהן הודחה גינאה בשלב הבתים, ובגביע אפריקה לאומות 2006, בו הודחה גינאה ברבע הגמר לאחר הפסד 3-2 לנבחרת סנגל.
פאבלינה פאייק

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1854 פאביה, ממלכת לומברדיה-ונציה 
 פטירה:  1 ביוני 1901 (בגיל 47) ליובליאנה, סלובניה 
 שם לידה:  Pavlina Marija Doljak 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 
פאבלינה פאייק (בסלובנית: Pavlina Pajk;‏ 9 באפריל 1854, פאביה, איטליה – 1 ביוני 1901, ליובליאנה) הייתה משוררת וסופרת סלובנית.
פאייק הייתה סופרת ומשוררת סלובנית חשובה מהמאה ה-19. נולדה באיטליה וגדלה בסביבה רב-תרבותית, כאשר למדה סלובנית בסתר רק בגיל 16. פאייק נחשבת לחלוצת הרומן והסיפור הקצר הנשי בספרות הסלובנית, והייתה המשוררת הסלובנית הראשונה שפרסמה אוסף שירים.
יצירותיה עסקו בעיקר בנושאים כמו זכות האישה לאהבה ונישואין, ותפקיד האישה בחברה. הדמויות המרכזיות ברומנים שלה היו לרוב נשים צעירות ויפות ממעמד הביניים. פאייק הכניסה סוגה חדשה לספרות הסלובנית – הרומן הנשי – מה שעורר ביקורת מצד הזרם הנטורליסטי בספרות הסלובנית של אותה תקופה.
למרות הביקורת, יצירותיה היו פופולריות מאוד בזמנה, והיא נחשבת לדמות חשובה בקידום מעמד האישה בחברה הסלובנית של המאה ה-19. פייק הייתה הסופרת הסלובנית הראשונה שכתבה באופן גלוי על תפקיד האישה בחברה, מה שהפך אותה לחלוצה בתחום זה בספרות הסלובנית.
יצירה

יחד עם לואיזה פסג'ק, פאבלינה פאייק נחשבת ליוצרת הרומנים והסיפורים הקצרים של נשים סלובניות, והיא גם המשוררת הסלובנית הראשונה שפרסמה אוסף שירים ( Pesni Pavlina Pajkove, 1878). הרובד האידאולוגיה המרכזית הוא זכותה של האישה לאהבה ולנישואין. באמונותיה היא לא הייתה בצד של אלה שדרשו עצמאות רדיקלית של נשים, אלא התאימה את הדרישות הפמיניסטיות לתנאים הסלובניים.
תרגומים לעברית

ידיים ולב, תרגום: מאיה קביליו, יצא לאור בהוצאת 2.0 קלאסיקה מתקדמת.
הערות שוליים

↑  Žerjal Pavlin 2014: 165
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810698218105606  GND: 1024916804  ICCU: CUBV103532  ISNI: 0000 0003 8102 1331  NKC: js2016917296  VIAF: 260393202   WorldCat (עם VIAF): 260393202
פורטרטים ונופים

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  דגנית ברסט
 תאריך יצירה:  1985-1983
 טכניקה וחומרים:  עירוב טכניקות; הדפס-רשת, צבעי מים, צבעי גואש וטושים לא זוהרים על נייר
 ממדים בס"מ
 אורך:  66
 רוחב:  100
"פורטרטים ונופים" (1983-1985) היא סדרה של ציורים שיצרה האמנית הישראלית דגנית ברסט.
תיאור

"פורטרטים ונופים" היא סדרת ציורים שיצרה דגנית ברסט בין השנים 1983–1985. הן הוצגו לראשונה בתערוכה בשם "פורטרטים ונופים" שהתקיימה בשנת 1985 בגלריה ג'ולי מ. בתל אביב-יפו בין התאריכים 31 במרץ - 22 באפריל והתפרסמה תחת הכינוי "פורטרטים ונופים" אף כי למעשה מופיעים בה רק פורטרטים, והמילה "נופים" צורפה כאירוניה מינית.
הסדרה מכילה קבוצה גדולה של עבודות, מרביתן בגובה של 66 ס"מ וברוחב של 100 ס"מ, בהן מופיעים דמויות של ראשי גברים, הלקוחות מתוך דפי לטרסט. ראשים אלו הם בעלי חזות גנרית, כמעיון אב-טיפוס של גבר. הם הועברו אל הנייר בטכניקה של הדפס רשת. סביבן, יצרה האמנית מארג של סימנים גרפיים, שצוירו בטכניקות שונות כגון צבעי מים, גואש ובעזרת עט לבד (לורדים), המחברים בין הדמויות הללו. ביצירה לא נעשה שימוש בצבעי פנדה, כמו כן הלורדים אינם זוהרים. יצירת הסדרה הושפעה מן הנובלה הסאטירית "שטוחלנדיה: רומאנסה רבת-ממדים" (Flatland: A Romance of Many Dimensions) מאת אדווין אבוט אבוט. בנובלה זו מתאר אבוט עולם דו-ממדי שתושביו הם מצולעים המתחלקים לקאסטות שונות בהתאם למספר צלעותיהם. בנוסף, הנשים בעלילה מתוארות כקווים ישרים, שהם, לטענת המספר, משולשים שווי שוקיים בעלי זווית ראש חדה מאוד. טענה זו מתחברת למוסבר בספר לגבי התושבים המשולשים: שבעצם זווית הראש של המשולש הנה מדד לרמת האינטליגנציה של היצור שזו צורתו, ובכך טוען בעצם שהיצורים ממין נקבה בשטוחלנדיה הם בעלי האינטליגנציה המינימלית האפשרית. כך נוצר למעשה עולם גברי לחלוטין אשר הנשים בו נראות כנקודה חסרת ממדים כאשר מביטים בהן מאחור או מלפנים, ולמעשה כמעט ואין נראות. מאידך, הן היצורים המסוכנים ביותר בשטוחלנדיה מאחר שהתקלות אקראית בקצה החד של נקבה עלול להסתיים בפציעה קשה ואף במוות, כאשר הנשים הן בעצם ה"חודרות" וחדירתן עלולה להיות קטלנית. לכן מחויבות הנקבות לזוז באופן תמידי מצד לצד, "לענטז" כדי שיבחינו בהן ולא יתקלו בהן, והחינניות והטבעיות בה הן עושות זאת הם מקור גאווה לזכר.
ברוב העבודות בסדרה ברסט יצרה צמדים של ראשים, שחוברו ביניהם בעזרת פס עבה בצבע ורוד. חלק מהפסים מעט דקים יותר. על חלק מן הראשים מצויר קו שחור דק, ועל אחד מהם מופיעה נקודה זעירה. באחד הציורים, הראש השמאלי העליון ביותר דומה לשחקן הקולנוע לארי פייג' כאשר קו השיער שלו מורם מעט ושיער הרקה השמאלית מופרד בקו דק משיער הקרקפת העליונה, וכן הפס המחבר את ראשו לראש ה"פנטום" מימינו נראה קרוע מעט בקצהו הימני ביותר. במבט מקרוב נראית שערה דקיקה כהה יותר המבצבצת מתוך פס זה. דימוי זה יכול להתפרש כאובדן הזהות הגברית כפי שהאמנית תופסת אותו וכפי חוט המחשבה שהרקע ממנו מגיעה האומנית מכתיב. בכמה ציורים מופיעים הראשים על רקע של מעגלים שונים העשויים להתפרש כדימויים של מים, או לחלופין דימוי של איברי מין. התיאור המדעי-סאטירי של אבוט מומר בעבודות אל מרחב של אמנות ושל מיניות. מיניות זו באה לביטוי גם בדימויי איקונוגרפי של סיגרים, שמעשנים חלק מן הדמויות, וגם בטקסט "Rose as Ralph" המופיע באחת מן העבודות.
השימוש בצבעים מתכתב עם נטיותיה של האומנית, וסלידתה ממדע.
עבודות מן הסדרה נמצאות באוסף מוזיאון ישראל, ירושלים, אוסף בנק לאומי ובאוספים אחרים.
הערות שוליים

↑  ראו: עפרת, גדעון, אוסף בנק לאומי: אמנות ישראלית / עבודות נבחרות, בנק לאומי לישראל, תל אביב, 2018, עמ' 215-212
↑  ראו: דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013, עמ' 110
פיצו קדם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 באוקטובר 1970 (בן 53) תל אביב, ישראל
 תחום יצירה:  אדריכלות
 אתר הבית
 
פיצו (יצחק) קדם (נולד ב-25 באוקטובר 1970), הוא אדריכל בינלאומי, צלם, ומרצה ישראלי.
ביוגרפיה

פיצו קדם נולד וגדל בתל אביב. אביו הוא איש העסקים ויזם הבנייה שמעון (צ'פאי) קדם, ואמו הייתה מורה לבלשנות. את השם "פיצו" קיבל בילדותו מהמטפלת הצרפתייה, שנהגה לכנות אותו "פטי שו" (כרוב קטן). כשהיה נער עסק רבות בצילום, ובשנת 1992, ולאחר שירותו הצבאי, החל ללמוד צילום בבצלאל. באחת החופשות מהלימודים סייר קדם במנהטן והבין שרוב צילומיו מתמקדים באדריכלות; כפי שאמר באחד הראיונות, "בצילום ראיתי נוכחות של שפה אדריכלית והיעדרותו של אדריכל".
כשחזר לישראל עזב את לימודי הצילום בבצלאל ועבר ללונדון כדי ללמוד אדריכלות בבית הספר לאדריכלות "Architectural Association School of Architecture". לאחר שסיים הקים סטודיו לאדריכלות בלב תל אביב. הסטודיו של פיצו קדם מושתת על שפה מודרניסטית של שנות החמישים בתל אביב ובעולם והעיצוב השפיע על הבניה הפרטית בישראל, ועל כך זכה 5 פעמים באות העיצוב. 
קדם מרצה קבוע בפקולטות לאדריכלות בישראל ובעולם.
ב-2016 נבחר באתר Dezeen למקום ה-39 מתוך רשימת מאה האדריכלים והמעצבים המסקרנים את קוראי האתר.
בדצמבר 2021 הוגשה נגדו תביעה בסך כ-59.5 מיליון ש"ח בטענה שתכנן והוציא לפועל בנייה של גלריה ללא היתר במגדל יוקרה בתל אביב.
יצירותיו

בעשר השנים הראשונות עסק בבנייה פרטית. אחד הפרויקטים המזוהים איתו הוא שיפוץ "בית רכטר" המקורי, שנבנה ב-1959 – ב-2008 הוא שיפץ את כולו מהיסוד. הוא תכנן את עיצוב הפנים של החללים המשותפים במגדל רמז, "מגדל בית ליסין", "מגדל ארלוזורוב", החנות הראשונה של אפל בישראל, "בית הקורטן" בסביון, אולם האירועים הגדול בישראל "לאגו" בראשון לציון, שעל תכנונו זכה קדם בפרס אות העיצוב, ומסעדת בינדלה. הוא השתתף בתחרות תכנון בית עיריית נתניה, ועלה לגמר.
הערות שוליים

↑  מגזין "דירה נאה" (עמוד 46)
↑  Dezeen Hot List 2016
↑  עמיר קורץ, השיפוץ שנגמר רע: דירת הענק במגדל היוקרה ותביעת המיליונים נגד אדריכל הצמרת, באתר כלכליסט, 30 בדצמבר 2021
↑  זוכי פרס אות העיצוב, באתר הפרס
פורטריו

אבן סואנו הממוקת בפרוס, מצבה פיקטית המציינת ניצחון לא ידוע.
פורטריו (Fortriu) או ממלכת פורטריו הוא שמה, בקרב ההיסטוריונים, של ממלכת הפיקטים. בשל היות ממלכה זו הממלכה העיקרית של הפיקטים, הכינוי משמש לעיתים לתאר את כל אזור ממלכות הפיקטים (פיקטלנד). ממלכה זו הייתה ממוקמת באזור מוריי ואיסטר רוס שבצפון סקוטלנד אולם יש היסטוריונים הסבורים כי הממלכה הייתה ממוקמת גם באזור סטראת'רן במרכזה של סקוטלנד.
הגייה

המונח "פורטריו" הוא מונח מודרני המתבסס על המונח ששרד בשפה האירית הקדומה לממלכה - "פורטרן" (Fortrenn) או "פורטרין" (Fortrinn) אשר, על פי הכללים של ההגייה בשפות השונות, היה נהגה על ידי הפיקטים בצורה: "אוארטוריו" (Uerturio), כאשר את הצליל "אואה" נוהגים בשפות ברטוניות להגות כ"פו".