stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסעוד מעארך
הערות שוליים

↑  יעקב גאָלדמאן, מחוץ לארצנו: תוניס, המליץ, 14 בינואר 1890.
↑  יוסף שטרית, 'שימושים משכיליים ביסודות עבריים בעיתונות הערבית-היהודית של תוניס בסוף המאה ה-19', בתוך: אהרן ממן, שמואל פסברג ויוחנן ברויאר (עורכים), שערי לשון: העברית החדשה ולשונות היהודים, כרך ג, ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"ח, עמ' 397–417.
↑  Haim Saadoun. "Maarek, Henri." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312818705171  VIAF: 6254599   WorldCat (עם VIAF): 6254599
מנוחה טוקר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בדצמבר 1942 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  23 ביוני 2024 (בגיל 81) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 שם עט:  מ. חברוני 
 שפות היצירה:  עברית 
 בן או בת זוג:  נחמן טוקר 
 
חיה מנוחה טוקר (יד בטבת ה'תש"ג, 22 בדצמבר 1942 – י"ז בסיוון ה'תשפ"ד, 23 ביוני 2024) הייתה סופרת ישראלית חרדית.
ביוגרפיה

טוקר נולדה בירושלים לרב משה חברוני, ראש ישיבת חברון, ורחל, בתו של הרב משה מרדכי אפשטיין.
בשנת תשכ"ד נישאה לרב נחמן טוקר שכיהן כר"מ בישיבת חברון בירושלים עד פטירתו ביולי 2017. לאחר נישואיה גרה עם בעלה וילדיה בשכונת גאולה, ומאוחר יותר בעקבות מעברה של ישיבת חברון לשכונת גבעת מרדכי עברו להתגורר בשכונה.
ביוגרפיה > חיים אישיים ומותה

בנה יחזקאל טוקר, עורך דין וטוען רבני נשוי לשופטת החרדית הראשונה, חוי טוקר.
הסופרת אסתר טוקר היא כלתה.
נפטרה בי"ז בסיוון ה'תשפ"ד ונקברה בהר המנוחות.
קריירה ספרותית

טוקר כתבה וערכה ספרים רבים, בין השאר של כלתה הסופרת אסתר טוקר וכן עיבדה ספרי ילדים.
כתבה כתבות וטורי דעה בשבועונים וירחונים חרדים, ביניהם "יתד נאמן", תחת שם העט "מ. חברוני" וכן בשבועון "משפחה".
התפרסמה כאשר כתבה את השיר "שירו של אבא" המספר על לימודו של אביה. השיר הולחן על ידי הלל פלאי והושר על ידי מיכאל שטרייכר.
מספריה

ירמיהו: מאורעות מחיי הנביא ירמיהו, הוצאת ש"ב, 1992
ימי שמונה: ספור הסטורי מתקופת החשמונאים, הוצאת הספר הטוב, 1994
גן החיות שלי, 1997
קן הנשרים: סיפורים מימי מלחמת העולם השנייה, הוצאת הספר הטוב, 1998
אנשים בשכונה הירוקה, הוצאת שי למורא, 2000
אתמולים (תש"ע)
הורים באופן זמני, הוצאת יפה נוף, 2018
עם אסתר טוקר, חמותי ואני, הוצאת המודיע, 2020
מספריה > כעורכת

רות זיידמן, כוכב בעלטה : קורותיה של בת צ'נסטוחוב במלחמת העולם, הוצאת ר' זיידמן, 1984
רות זיידמן, בהפציע השחר: החזרה לחיים וסיפורים על ילדים בעידן חורבן יהדות אירופה, הוצאת מנחת ישראל, 1998
טובה זילברברג, אמא, בקשתך נתקבלה!!, הוצאת ג' זילברברג, 1994
אסתר טוקר, מסך השתיקה, מייזליק ספרים, 2009
אסתר טוקר, משבצת תפוסה, הוצאת יפה נוף, 2011
אסתר טוקר, מילים שיודעות לגעת, הוצאת יפה נוף, תשע"ד
הערות שוליים

↑  עיתון יומי של תנועת פועלי אגודת ישראל, שערים - תשכ"ד-תשכ"ה (4001–4100), תשכ"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  עולם התורה התעטף באבל: הגאון הרב נחמן טוקר זצ"ל, באתר www.hidabroot.org, ‏2017-07-19
↑  משה ויסברג, הסופרת המפורסמת במגזר החרדי: מרת מנוחה טוקר ע"ה, באתר בחדרי חרדים, 23 ביוני 2024
↑   שירו של אבא | מיכאל שטרייכר | Shiro Shel Abba | Michoel Streicher, סרטון בערוץ "מיכאל שטרייכר Michoel Streicher", באתר יוטיוב (אורך: 06:36);  שירו של אבא באתר הספרייה הלאומית
↑  מנוחה טוקר, קן הנשרים, הוצאת ״הספר הטוב״, 1998. (בiw)
↑  מנוחה טוקר, הורים באופן זמני, Yefeh nof, 2018. (בiw)
↑  חמותי ואני | מנוחה טוקר, אסתר טוקר | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Rut Zaidman-Dz'ubas, בהפציע השחר: החזרה לחיים וסיפורים על ילדים בעידן חורבן יהדות אירופה, מנחת ישראל, 1998. (בiw)
↑  אסתר טוקר, מסך השתיקה, מייזליק ספרים, 2009. (בiw)
↑  משבצת תפוסה, באתר הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300062905171  PLWABN: 9810640055505606  ISNI: 0000 0000 8442 4900  LCCN: nr2001015733  VIAF: 67151776769618011167   WorldCat (עם VIAF): 67151776769618011167 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעיילין פילא בקופא דמחטא

מעיילין פילא בקופא דמחטא (תרגום: "מכניסים פיל בחור המחט") הוא ניב ארמי שמשמעו העלאת סברא, טיעון או פלפול אשר אינם מתקבלים על הדעת, ושאין להם אחיזה במציאות. הביטוי משמש בהשאלה גם לציון דבר שהוא בלתי ניתן לביצוע.
מקור הביטוי

הביטוי מופיע פעמיים בתלמוד הבבלי. במקום אחד הוא מופיע בדיון תלמודי בו רב עמרם מעלה סברה, ורבו רב ששת דוחה אתה תוך שהוא תמה על רב עמרם אם הוא מבני פומבדיתא שהם "מכניסים פיל בחור המחט". במקום נוסף מציין רבא כי אין האדם רואה בחלומו לא עץ דקל העשוי מזהב, ולא פיל הנכנס בחור המחט, דהיינו שדברים שאין האדם רגיל לראות ואף אינו מהרהר בהם לעולם, אינו עשוי לראות זאת בחלומו.
הביטוי מופיע גם רבות בספרות הראשונים והאחרונים, בהטיות שונות, לתיאור סברות דחוקות ורחוקות.
פירושים נוספים

מקובל, בעקבות רש"י (ובעקבות הקבלות דומות של המילה בתלמוד), לפרש את "פילא" כפיל. אמנם יש שהציעו לפרש את "פילא" כחבל עבה.
ראו גם

וילארד ויגאן
הערות שוליים

↑  קוף – חור בקצה המחט שדרכו משחילים את חוט התפירה.
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ח, עמוד ב'. וראו בדברי רבנו גרשום, על מסכת תמורה, דף כ"א, עמוד א', לפיו תכונה זו מיוחסת לכל בני בבל.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ה, עמוד ב'.
↑  ראו לדוגמה: רבי אברהם בן דוד מפושקירה, השגות הראב"ד על הרי"ף, מסכת כתובות, דף נ"ו, עמוד ב'; רמב"ן, חידושי הרמב"ן, מסכת יבמות, דף כ', עמוד ב', ד"ה ודאקשינן; ריטב"א, שו"ת הריטב"א, סי' ר"ח; מהרי"ל, שו"ת מהרי"ל החדשות, סי' קל"ד, ד"ה וכן ראייה; רבי יוסף קארו, שו"ת בית יוסף, דיני כתובות, סי' י"א, ד"ה ועוד יש לתמוה.
↑  רש"י, פירוש רש"י לתלמוד, תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ח, עמוד ב', ד"ה דמעיילין: "פיל, שהוא חיה גדולה". וראו גם תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קכ"ח, עמוד א', תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קנ"ה, עמוד ב' ותלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ"ה, עמוד ב'.
↑  ברוך קרוא, מילון תלמודי, ירושלים תשי"ז, עמ' 141, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום); הרב יחיאל מיכל שטרן, אוצר הידיעות, כרך א', עמ' רכ"ב, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים). אצל השניים לא מצוין מקום נוסף בו מתורגם "פילא" כחבל עבה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מנוע שטוח 6

מנוע שטוח 6 (באנגלית: Flat-six engine) הוא מנוע בוכנה בעל שישה צילינדרים, שלושה צילינדרים בכל צד של גל ארכובה מרכזי. הסוג הנפוץ ביותר של מנוע שטוח 6 הוא מנוע הבוקסר 6.
היתרונות של המנוע השטוח הם איזון מנוע טוב (להפחתת רעידות), מרכז כובד נמוך, אורך קצר (בהשוואה למנוע מוטבע-שישה ) ומתאים היטב לקירור אוויר. החסרונות הם רוחב גדול (שיכול להגביל את זווית ההיגוי המקסימלית בשימוש ברכב מנועי קדמי).
השימוש הבולט ביותר במנועים שטוחים שישה הוא למכונית הספורט פורשה 911, אשר השתמשה במנועי שטוח-שישה ברציפות מאז 1963. כמה יצרניות רכב אחרות, כולל סובארו, ייצרו מדי פעם שישה מנועים שטוחים. מנועים שטוחים שימשו מדי פעם גם במטוסים ובאופנועים.
איזון מנוע

מנוע שטוח ושישה בסגנון בוקסר מסוגל להיות בעל איזון ראשוני ומשני מושלם. כמו בכל מנועי שישה צילינדרים אחרים, פעימות הכוח החופפות של הצילינדרים (עם מרווח ירי של 120 מעלות במנוע ארבע פעימות) מפחיתות את העברת הכוח הפועמת שנראית במנועים עם פחות צילינדרים. כמו כן, כאשר משתמשים בתצורת בוקסר.
שימוש במטוסים

מנועים שטוחים 6 מוקדמים כוללים את המטוס פרנקלין O-265 שיוצר בשנת 1940 ואת המטוס Lycoming O-435 שיוצר בשנת 1942. כמה יצרנים משתמשים באות "O" בקוד הדגם של מנועים שטוחים 6, כקיצור לפריסת הצילינדר הנגדית. המנוע שימש גם במסוק בל 47.
שימוש במכוניות > שימוש במכוניות פורשה

המנוע השטוח 6 נקשר לעיתים קרובות לפורשה 911, מכונית ספורט בעלת מנועים אחוריים אשר השתמשה במנועי שטוחים 6 באופן בלעדי מאז שנת 1963.
דגמי פורשה אחרים המשתמשים במנועים שטוחים 6 הם פורשה 914, פורשה 959, פורשה בוקסטר.
שימוש במכוניות > יצרנים אחרים

שתי יצרניות אמריקאיות ייצרו לזמן קצר מכוניות עם מנועים שטוחים 6 :טאקר 48 ו-שברולט קורווייר. שתיהן מכוניות בעלות מנועים אחוריים עם הנעה אחורית.
היצרנית היפנית סובארו ייצרה מנועי שטוח 6 מקוררים במים בין השנים 1988–1996 ובין השנים 2001–2019.
שימוש באופנועים

מרבית האופנועים משתמשים במנועים עם ארבעה צילינדרים או פחות, אולם אופנוע הסיור של הונדה גולד ווינג השתמש במנוע שטוח 6 מאז 1987. בתחילה, המנוע היה בעל עקירה של 1.5 ליטר, עד שהוגדל ל 1.8 ליטר בשנת 2001.
הערות שוליים

מטוס קל שמשתמש במנוע שטוח 6
רכב שמשתמש במנוע שטוח 6
אופנוע הונדה שמשתמש במנוע שטוח 6
מפרץ קבינט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  פיורד 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  66°35′00″S 63°10′00″W﻿ / ﻿66.5833°S 63.1667°W﻿ / -66.5833; -63.1667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ קבינט(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ קבינט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ קבינט(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ קבינט
 
מפרץ קבינט או לשון הים קבינט (באנגלית: Cabinet Inlet; מילולית: מפרץ הקבינט) הוא מפרץ מכוסה קרח, בין כף אלכסנדר לכף רובינסון, בחוף המזרחי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של המפרץ 58 קילומטרים, ורוחב פתחו של המפרץ (בין כף אלכסנדר וכף רובינסון) 48 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי המפרץ

הכף מופה לראשונה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, וצולם מן האוויר על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה בדצמבר 1947.
היסטוריה > מקור השם

המפרץ נקרא על שם הקבינט המלחמתי של בריטניה, אשר הקים את סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1943.
לקריאה נוספת

• Suzanne L. Bevan, Adrian Luckman, Bryn Hubbard, Bernd Kulessa, David Ashmore, Peter Kuipers Munneke, Martin O’Leary, Adam Booth, Heidi Sevestre, and Daniel McGrath
, , Geophysical Research Letters, 45. https://doi.org/10.1029/2018GL077899
• Suzanne L. Bevan, Adrian Luckman, Bryn Hubbard, Bernd Kulessa, David Ashmore, Peter Kuipers Munneke, Martin O’Leary, Adam Booth, Heidi Sevestre, and Daniel McGrath
, , The Cryosphere, 11, 2743–2753, 2017 https://doi.org/10.5194/tc-11-2743-2017
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
מרטים אפונסו דה סוזה

| --- | --- |
מרטים אפונסו דה סוזה
מרטים אפונסו דה סוזה
 לידה:  בערך 1500 Vila Viçosa פורטוגל
 פטירה:  21 ביולי 1571 ליסבון הודו
 לאום:  פורטוגזי
 צאצאים:  פרו לופס דה סוזה, רודריגו אפונסו דה סוזה, טרישטאו דה סוזה 
 תקופת הפעילות:  1530–1545 (כ־15 שנים)
 מספר מסעות:  2
 גילויים בולטים:  הקמת מושבה בברזיל, השתלטות על שטחים בהודו
 אזורים שחקר:  ברזיל הודו
 ביוגרפיה בפורטוגזית
 
מרטים אפונסו דה סוזה (בפורטוגזית: Martim Afonso de Sousa‏; סביב 1500 – 21 ביולי 1571) היה אציל פורטוגזי ומגלה ארצות.
חייו

דה סוזה נולד בעיירה וילה ויסוזה (Vila Viçosa) למשפחת אצילים. הוא שימש תחילה שמשו של הדוכס מברגאנסה ואחר כך שמשו של הנסיך ז'ואאו, מלכה העתידי של פורטוגל. עם מותו של מנואל הראשון, התלווה דה סוזה לחצרה של אלמנתו, דונה לאונור (Dona Leonor) מבית הבסבורג. דונה לאונור עקרה לכתר קסטיליה מכיוון שבהיותה אשתו השלישית של מנואל הראשון לא הייתה אימו של המלך המיועד, ז'ואאו השלישי. בסלמנקה, נשא דה סוזה לאישה את דונה אנה פימנטל (Dona Ana Pimentel), בת אצילים מקסטיליה.
ב-1530 נשלח דה סוזה לברזיל. ז'ואאו השלישי, כבר מלך פורטוגל אז, קיבל דיווחים על הופעת ספינות צרפתיות והולנדיות לאורך חופה של ברזיל, כשאנשיהם מחפשים זהב ועץ ברזיל. לכן שלח ז'ואאו השלישי, ב-3 בדצמבר 1530, 400 איש ב-5 ספינות בפיקודו של מרטים אפונסו דה סוזה לחקור את הארץ ולהשתלט עליה. מטרותיו היו ללכוד ספינות צרפתיות, לבצע סקר של כל קו החוף, כולל בדיקת שפכי נהרות היכולים לשמש כנמלים במטרה להקים מושבות, ולהציב אבני סימון פורטוגזיים עד שפך הנהר ריו דה לה פלטה. הוא הותיר כמה מאנשיו בפרנמבוקו, וב-30 באפריל 1531 הפליג למפרץ גואנברה והמשיך דרומה לריו דלה לה פלטה. אחר כך חזר לאורך החוף ונחת במקום בה עתידה הייתה לקום סאו ויסנטה (כיום בסמוך לעיר הנמל סנטוס).
ב-22 בינואר 1532, הייתה סאו ויסנטה רשמית ליישוב הראשון במושבה הפורטוגזית בברזיל. באותה שנה הוביל דה סוזה משלחת צבאית בהדרכה של תושבים מקומיים ומתיישבים פורטוגזים ותיקים, כדוגמת ז'ואאו רמליו (João Ramalho), במעלה הרי סרה דו מאר (Serra do Mar) לאזור שבסמוך לכפר העתידי סאו פאולו (כיום העיר הראשונה בגודלה באמריקה הדרומית). על רמה גבוהה הוא ייסד את העיירה סנטו אנדרה, כיום פרבר תעשייתי של סאו פאולו. הוא גם הקים מפעל לזיקוק סוכר בסמוך לחוף בסאו ויסנטה, כשקני הסוכר הגיעו מהמטעים באיי כף ורדה. בשני מעשים אלו קבע אפונסו דה סוזה תבנית פעולה עליה חזרו מתיישבים פורטוגזים וברזילאיים זמן רב אחר כך: ה"אנטראדס" ו"בנדיירס" (entradas e bandeiras) – מסעות מחקר ופשיטות אל פנים הארץ – והפקת הסוכר לאורך החוף לשם ייצוא. כאשר חולקה ברזל לקפיטניות קיבל דה סוזה את הקפיטניה של סאו ויסנטה.
דה סוזה חזר לפורטוגל באוגוסט 1533. במאי 1534 הוא נשלח להודו. המושל נונו דה קוניה (Nuno da Cunha), שישב בגואה, מינה אותו למפקד כללי (Capitão-Mor) של הצי הפורטוגזי והורה לו להרוס את הביצורים של דאמאן משם יצאו הספינות שתקפו את המושבה הפורטוזית באי באסין (Bassein). שנה אחר כך הוא הביס את צבאו של הראג'ה מקוז'יקוד (כיום קוז'יקוד), הזמורין. באותה שנה קיבל דה סוזה את האי דיו במסגרת ברית עם באהאדור שאח, סולטאן גוג'ראט באותה התקופה, לאחר שזה האחרון הותקף על ידי הקיסר המוגולי הומאיון. במסגרת הברית הורשו הפורטוגזים לבנות מבצר באי דיו ולהחזיק שם חיל מצב.
ב-1539 הוא חזר לליסבון, וב-1541 חזר להודו כמשנה למלך (מושל הודו הפורטוגזית) ושירת כמושל שלוש שנים. תקופה זו של חייו שנויה במחלוקת והסתיימה בטענות על שחיתות וקבלת טובות הנאה למטרות אישיות. מחליפו, ז'ואאו דה קסטרו (João de Castro), מצא את הצבא הפורטוגזי בהודו במצב מעורר רחמים, כשהסכנה מכיוון האימפריה העות'מאנית שזמן קצר לפני כן הטילה מצור ממושך על מבצר דיו עדיין לא פגה.
ב-1545 שב לליסבון. על הקורות אותו מאז חלוקות הדעות יש היסטוריונים הטוענים כי הצטרף למועצת המדינה ואחרים טוענים כי פרש מהחיים הציבוריים בשל הטענות על צבירת עושר ממעשי שחיתות.
מרטים אפונסו דה סוזה מת בליסבון ב-1571 ונקבר במנזר סאו פרנסישקו (Convento de São Francisco). בנו, פרו לופס דה סוזה (Pero Lopes de Souza) ירש את הקפיטניה בברזיל.
מערב יורקשייר

מערב יורקשייר (באנגלית: West Yorkshire) הוא מחוז שייר בצפון אנגליה, הממלכה המאוחדת. המחוז ממוקם באזור יורקשייר והאמבר, והעיר הגדולה ביותר בו, המשמשת גם כבירתו, היא לידס. מערב יורקשייר נוצר בשל חקיקת חוק השלטון המקומי (1972), ששינה את החלוקה האדמיניסטרטיבית של מחוז יורקשייר. בפנים המחוז קיימים חמישה אזורים מטרופוליניים: וייקפילד, ברדפורד (המורכב מן העיר ברדפורד), קירקליס, קלדרדייל ולידס (המורכב מן העיר לידס).
הוא גובל במחוזות דרבישייר מדרום, מנצ'סטר רבתי מדרום-מערב, לנקשייר מצפון-מערב, צפון יורקשייר מצפון ומזרח, ובדרום יורקשייר מדרום-מזרח. האזור האורבני של המחוז הוא הגדול ביותר מבין המחוזות ההיסטוריים של יורקשייר.
מצפה ארתור רובינשטיין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  נקודת תצפית 
 על שם:  ארתור רובינשטיין 
 כתובת:  יד קנדי 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1983
 תאריך פתיחה רשמי:  1983
 חומרי בנייה:  אבן ירושלמית, שיש 
 אדריכל:  ישראל הדני 
 קואורדינטות:  31°44′57″N 35°08′05″E﻿ / ﻿31.749083333333°N 35.134861111111°E﻿ / 31.749083333333; 35.134861111111
  (למפת ירושלים מוגדלת) מצפה ארתור רובינשטיין(למפת ירושלים רגילה) מצפה ארתור רובינשטיין(למפת הרי ירושלים רגילה) מצפה ארתור רובינשטיין(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מצפה ארתור רובינשטיין
 
אנדרטת "הפסנתר" והנוף הנשקף ממנה
מצפה ארתור רובינשטיין הידוע גם בשם מצפור ארתור רובינשטיין הוא מצפור נוף הנמצא סמוך ליד קנדי שבהרי ירושלים, מערבית למושב עמינדב.
היסטוריה

המצפור נבנה בשנת 1983, על פי תכנון של הפסל ישראל הדני לזכרו של הפסנתרן ארתור רובינשטיין. המצפור נבנה מאבן ירושלמית ומשיש שיובא מיוון. צורתו של המצפה מזכירה קלידים של פסנתר בעת שלוחצים עליהם, ובכך מנציח המצפור את יכולתו המוזיקלית של הפסנתרן.
ליד האנדרטה נמצאת מצבה צנועה עם שמו של ארתור רובינשטיין בעברית ואנגלית ושנות חייו. מתחת למצבה נמצא כד ובו אפרו של רובינשטיין.
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, ירושלים - מבט ארכיטקטוני, כתר הוצאה לאור, 1996.
מלחמת הירושה הבווארית

מלחמת הירושה הבווארית (בגרמנית: Bayerischer Erbfolgekrieg) היה מאבק מזוין בין מלוכת הבסבורג לממלכת פרוסיה, נסיכות הבוחר מסקסוניה ונסיכות הבוחר מבוואריה שאירע בשנים 1778–1779. המלחמה הסתיימה בניצחון הברית האנטי-הבסבורגית ובשמירת עצמאותה של בוואריה מידי ארכידוכסות אוסטריה, שהיוותה חלק מרכזי במלוכת הבסבורג.
רקע

בשנת 1777 נפטר מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה ללא בן יורש. קרוב משפחתו מבית ויטלסבאך, קרל תאודור, הנסיך הבוחר מפפאלץ ירש את כתר בוואריה. יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וראש מלוכת הבסבורג, פעל להאדיר את השפעת שושלתו ולספח את בוואריה לכדי ארכידוכסות אוסטריה שהייתה גם היא בשליטתו. בשנת 1778 קרל תאודור חתם עקב לחץ פוליטי על העברת בוואריה לידי בית הבסבורג בתמורה לריבונות על ארצות השפלה האוסטריות עם יוזף השני.
ההסכם העיר התנגדות מצדם של פלגים בבית ויטלסבאך, בהם היו מריה אנה סופיה מסקסוניה (אלמנתו של הנסיך מקסימיליאן) וקרל השני אוגוסט, דוכס צווייבריקן (בן דודו של הנסיך מקסימיליאן). כמו כן, פרידריך השני, מלך פרוסיה, שזה זמן רב נאבק נגד ההשפעה של בית הבסבורג, ביחד עם פרידריך אוגוסט הראשון, נסיך סקסוניה, התנגדו לסיפוח בוואריה בידי היריבים מבית הבסבורג. ביחד עם פוליטיקאים גרמנים אלו, יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה התנגדה גם היא לסיפוח בוואריה מחשש לשינוי בסדר הכוחות בתוך האימפריה הרומית הקדושה.
רקע > הסלמה

כאשר בוואריה תחתית הועברה לידי אוסטריה החלה החרפה ביחסים. כאשר שני הצדדים נותרו איתנים בעמדתם החלו לנוע כוחות אוסטרים צפונה לעבר בוהמיה (בכך הותירו את רוב הגבול הדרומי עם האימפריה העות'מאנית חסר הגנה) בעוד פרידריך השני נע לעבר שלזיה וחילק את הצבא הפרוסי בינו לבין אחיו היינריך, נסיך פרוסיה, שנע עם הכוחות תחתיו לעבר הגבול בין בוהמיה לסקסוניה. פרידריך השני הכריז על מלחמה נגד מלוכת הבסבורג ב-3 ביולי 1778, בתמיכה לטענות הירושה החוקתית של בוואריה על ידי קרל השני אוגוסט, דוכס צווייבריקן.
המלחמה

ממלכת צרפת בת בריתה של אוסטריה סירבה להעניק סיוע, ופרידריך עם סקסוניה כבת בריתו רשמית נכנס בראש צבאו לתוך שטחי בוהמיה, שם התנגד לו צבא אימפריאלי שהובל על ידי הקיסר יוזף השני עצמו. הלחימה עצמה הייתה מועטה שכן שני הצדדים פעלו לחבל בקווי האספקה של השני, מה שאפשר התנגשויות צבאיות קטנות מבחינה יחסית למאבקי התקופה (כגון המלחמות השלזיות). עקב המחסור באספקה נכנסה לשימוש מדיניותו של פרידריך השני לגידול תפוחי אדמה, מכאן שבני דורם כינו את המלחמה "מלחמת תפוחי האדמה" (Kartoffelkrieg).
כוחות צבא פרוסיה כבשו ביולי את העיירה נכוד בבוהמיה ההבסבורגית (כיום במחוז הראדץ קראלובה) בעוד רוב הכוחות האוסטרים התמקדו בסיפוח שטחים מידי בוואריה. בספטמבר, כוחות חיל פרשים הוסרים הצליחו לפגוע במערך הפרוסי בנכוד והביאו לנסיגתם חזרה לעבר הגבול הסדיר. כוחותיו של יוזף השני בקניגרץ יצאו בחורף לפלישה מינורית אל תוך שלזיה הפרוסית (כיום שלזיה תחתית) אך נעצרו עקב התנגדות צבאית מצד הפרוסים וחולשה לוגיסטית ומחסור באספקה.
מריה תרזה, שהייתה בעלת טענה לירושת הכס ההבסבורגי ובעלת השפעה מרכזית במשפחת המלוכה, שהסכמתה לכיבוש בוואריה בידי אוסטריה ניתנה בחוסר רצון רב, העלתה הצעות שלום בפני פרידריך השני בניגוד לרצונו של הקיסר יוזף השני. כאשר צרפת והאימפריה הרוסית שימשו כמתווכות בין אוסטריה ופרוסיה, נציגי שתי המעצמות נפגשו בעיר צ'שין ב-10 במרץ 1779. ב-13 במאי 1779 הם הגיעו להסכם לפיו אוסטריה תספח לעברה את מחוז אין מידי בוואריה, חלק קטן מה שטח שנכבש במקור. בתמורה, קרל תאודור הנאמן לבית הבסבורג נותר על הכתר של בוואריה.
תוצאות

המלחמה הביאה להיחלשות בהשפעת בית הבסבורג על כלל האימפריה הרומית הקדושה ולייצוב מחודש של מעמדה של ממלכת פרוסיה. הברית האוסטרית-צרפתית נפגעה במעט אך לאחר המלחמה יחלו היחסים בין פרוסיה ומלוכת הבסבורג להשתפר, בעיקר עקב מאבקן נגד המהפכה הצרפתית עשור שנים מאוחר יותר. השימוש הנרחב בתפוחי אדמה לאורך המלחמה הביא לעליית הגידול של תפוחי האדמה בקרב האוכלוסייה הפרוסית האזרחית. היחסים בין פרוסיה והאימפריה הרוסית התחממו הודות לתמיכתה של הקיסרית יקטרינה השנייה במאבק המלחמה של פרידריך השני ובהמשך שני הצדדים, ביחד עם אוסטריה, ישתפו פעולה בחלוקת פולין מספר שנים מאוחר יותר.
ראו גם

פרידריך השני, מלך פרוסיה
נסיכות הבוחר מבוואריה
מלחמת הירושה האוסטרית
מרחב שרפינסקי

בטופולוגיה, מרחב שרפינסקי הוא מרחב טופולוגי בעל שני איברים. חשיבותו בהיותו דוגמה נגדית פשוטה לטענות רבות בטופולוגיה. זוהי הטופולוגיה הקטנה ביותר שאינה טריוויאלית או דיסקרטית.
המרחב נקרא על שם המתמטיקאי הפולני ואצלב שרפינסקי.
הגדרה

מרחב שרפינסקי הוא קבוצה  X=\{a,b\} יחד עם הטופולוגיה  \tau =\{\phi ,\{a\},\{a,b\}\}. בדיקה ישירה של כל האפשרויות לאיחוד וחיתוך מראה שזהו אכן מרחב טופולוגי.
שתי הטופולוגיות האפשריות האחרות על  X=\{a,b\} הן הטופולוגיה הטריוויאלית והטופולוגיה הדיסקרטית. הטופולוגיה  \tau =\{\phi ,\{b\},\{a,b\}\} הומאומורפית לטופולוגיה שהוגדרה לעיל.
תכונות

במרחב שרפינסקי היחידון  \{a\} פתוח ולא סגור, בעוד היחידון  \{b\} סגור ולא פתוח.
המרחב הוא קשיר וקשיר מסילתית.
המרחב קומפקטי, כי הוא סופי.
המרחב מקיים את תכונת ההפרדה  {T}_{0} אך לא את התכונה  {T}_{1} (ניתן לבודד את a מ-b, אך לא את b מ-a). בפרט, המרחב אינו מרחב מטריזבילי.
במרחב זה התכנסות סדרות מעניינת - כל סדרה מתכנסת לאיבר  b ואילו סדרה תתכנס ל- a אך ורק אם החל ממקום מסוים היא שווה לו זהותית.
ההעתקות הרציפות מהמרחב לעצמו הן רק הזהות והעתקות קבועות.
הכללה

ניתן להכליל את המרחב הנ"ל לכל קבוצה לא ריקה  X, כאשר בהינתן  a\in X מגדירים את הטופולוגיה  T=\{\phi ,\{a\},X\}. מרחב זה מקיים חלק מן התכונות שהובאו לעיל.
כמות המרחבים הללו היא כעוצמת הקבוצה  X, אך כולם הומיאומורפיים.
מפרץ קופרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  פרנסואה קופרן 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  72°08′00″S 74°22′00″W﻿ / ﻿72.1333°S 74.3667°W﻿ / -72.1333; -74.3667
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ קופרן(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהמפרץ קופרן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ קופרן(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומימפרץ קופרן
 
מפרץ קופרן (באנגלית: Couperin Bay) הוא מפרץ מכוסה קרח בחוף הדרומי של חצי האי בטהובן, בדרום מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
המפרץ ממוקם בין נקודת פרס, ונקודת ברליוז.
היסטוריה > גילוי ומיפוי המפרץ

המפרץ התגלה מן האוויר, על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948
המפרצון מופה בשנת 1960 על ידי ד. סירל (D. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
היסטוריה > מקור השם

שמו של המפרץ נתן לו בשנת 1977 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
המפרץ נקרא על שמו של המלחין הצרפתי פרנסואה קופרן; וזאת בדומה לאתרים סמוכים רבים באזור אשר נקראו על ידי הוועדה המייעצת על שמם של מלחינים ויצירות מוזיקליות.
לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, , U.S. Geological Survey Geologic Investigations Series Map I–2600–C, 1 map sheet, 28-p
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע היסטורי על המפרץ
↑  מידע היסטורי על מנת שמות אתרים באזור
| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
מבצע רוזנברג

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  גרמניה, צרפת, אסטוניה 
 סוכנות בת:  Möbel Aktion 
 תאריך הקמה:  1940 
 תאריך פירוק:  1945 
 
מבצע רוזנברג, או "כוח המשימה של הרייכסלייטר רוזנברג" (בגרמנית: Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg, ובקיצור ERR) היה מבצע של המפלגה הנאצית, שהוקדש להחרמת רכוש בעל ערך תרבותי במהלך מלחמת העולם השנייה. מוביל המבצע היה האידאולוג הראשי של המפלגה הנאצית, אלפרד רוזנברג, מתוך משרד החוץ של גרמניה הנאצית ("Außenpolitischen Amt der NSDAP" או "APA"). בין 1940 ל-1945 פעל מבצע רוזנברג בצרפת, במדינות בנלוקס, בפולין, במדינות הבלטיות, ביוון, באיטליה ובשטח ברית המועצות בנציבות הרייך אוסטלנד ובנציבות הרייך אוקראינה. חלק גדול מהחומר שנבזז נמצא על ידי בעלות הברית לאחר המלחמה, והוחזר לבעליו החוקיים. עם זאת, חלק מהותי אבד, או נותר ברשות מעצמות בעלות הברית, כאשר לא נמצאו בעליו.
ספרים בזוזים בריגה, נובמבר 1943