stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Armored Saint
היסטוריה > האיחוד והמשך הקריירה

בשנת 1999 בוש החליט לנסות ולהקים מחדש את ארמורד סיינט. ההרכב כולו גויס מחדש ובשנת 2000 האלבום Revelation יצא לאור. זהו האלבום הראשון של הלהקה שמכיל שיר שמילותיו בספרדית - השיר "No Me Digas".
שנה לאחר מכן הלהקה הוציאה אלבום אוסף חדש - "Nod to the Old School", אוסף של כמה שירים חדשים ומספר דמואים ופריטים נוספים. אחרי האלבום חזר בוש ללהקת אנתרקס וארמורד סיינט חזרה לאי פעילות.
בשנת 2004 גם ג'ואי ורה הצטרף לאנתרקס - צירוף שאמור היה להיות קבוע, אך בתחילת 2005 סקוט איאן מאנתרקס הכריז שהלהקה חוזרת להרכבה הקלאסי, דבר שהטיל את המשך החברות של ורה ובוש בלהקה בספק. בוש הצהיר שמעורבותו באנתרקס הסתיימה ועזב את הלהקה, ובשנת 2008 ארמורד סיינט התאחדה רשמית והחלה לעבוד על אלבום חדש בשם "La Raza" שיצא במרץ 2010. מאז הקליטה הלהקה אלבום נוסף שנקרא "Win Hands Down", שעתיד לצאת לאור ב-2 ביוני 2015.
דיסקוגרפיה

(1983) Armored Saint - מיני אלבום
(1984) March of the Saint
(1985) Delirious Nomad
(1987) Raising Fear
(1988) Saints Will Conquer - אלבום הופעה
(1991) Symbol of Salvation
(2000) Revelation
(2001) Nod to the Old School - אלבום אוסף
(2010) La Raza
(2015) Win Hands Down
חברי הלהקה

הרכב נוכחי
ג'ון בוש - שירה
פיל סנדובל - גיטרה
ג'ף דאנקן - גיטרה
ג'ואי ורה - גיטרה בס
גונזו סנדובל - תופים
חברים לשעבר
דייוויד פריצ'רד - גיטרה (1982 - 1990)
ראו גם

אנתרקס
הערות שוליים

↑  היסטוריה ודיסקוגרפיה של ארמורד סיינט באתר Encyclopaedia Metallum
↑  ביוגרפיית ארמורד סיינט באתר Allmusic
↑  ההכרזה על האלבום Win Hands Down באתר Blabbermouth
| ארמורד סיינט |
| --- | --- | --- |
ג'ון בוש • פיל סנדובל • ג'ף דאנקן • ג'ואי ורה • גונזו סנדובל
| אלבומי אולפן | March of the Saint • Delirious Nomad • Raising Fear • Symbol of Salvation • Revelation • La Raza •  Win Hands Down |  |
| מיני אלבומים | Armored Saint |  |
| אלבומי הופעה | Saints Will Conquer |  |
| אלבומי אוסף | Nod to the Old School |  |
קטגוריה:אלבומי ארמורד סיינט • פורטל:הבי מטאל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13901680h (data)  GND: 10284837-3  ISNI: 0000 0001 1014 6474  LCCN: n92120909  MusicBrainz: 8ac580bd-5b33-4ee3-83df-8d406908e300  NKC: xx0252357  SUDOC: 161680321  VIAF: 145027797   WorldCat (עם VIAF): 145027797
761

שנת 761 היא השנה ה-61 במאה ה-8. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נפטרו

רב יהודאי גאון
ראו גם

ילידי 761‎
נפטרים ב-761‎
Jennifer Lopez and Marc Anthony en Concierto

Jennifer Lopez and Marc Anthony en Concierto (ידוע כ-El Cantante Tour, Jennifer & Marc en Concierto או En Concierto) הוא סיבוב ההופעות המשותף של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז והזמר מארק אנתוני.
סיבוב ההופעות החל ב-28 בספטמבר 2007, ונגמר ב-7 בנובמבר 2007, והתרחש כולו בצפון אמריקה. בסוף 2007, סיבוב ההופעות דורג במקום ה-59 ברשימת סיבובי ההופעות הרווחיים ביותר של השנה עם רווח של 13.8 מיליון דולר מ-17 יעדים בלבד.
רקע

בינואר 2005 אמרה לופז לחדשות MTV שהיא מתכננת לצאת לסיבוב הופעות על מנת לקדם את אלבומה הרביעי Rebirth. "ניסיתי לתכנן סיבוב הופעות כל כך הרבה פעמים וכעת אנחנו מתכננים את זה שוב. זה מרגש, נראה אם זה באמת יקרה, אמנם למדתי לא לפתח ציפיות אבל אני לא יכולה לחכות!" בנוסף אמרה לופז כי היא רוצה "לעשות את הקטע שלה" אך בסופו של דבר הרעיון לא יצא לפועל.
מארק אנתוני לעומת זאת יצא בעברו לסיבובי הופעות ביחד עם מספר זמרים לטיניים נוספים. סדרת סיבובי הופעות אלה נקראה "Juntos en concierto" ולמעשה הסיבוב הופעות עם לופז היה סיבוב ההופעות האחרון בסדרה זו לאחר שהקודמים התקיימו ב-2005 וב-2006 ביחד עם זמרים לטיניים כמו צ'איאן, אלחנדרו פרננדז ולאורה פאוזיני.
בתגובה על סיבוב ההופעות לופז אמרה: "אני הולכת לעשות כמה מהשירים החדשים שלי, כמובן מהאלבום הזה [Como Ama una Mujer או Brave] וגם את הלהיטים הישנים שלי. זאת הפעם הראשונה שלי בסיבוב הופעות אז המעריצים שלי לא יראו אותי מבצעת הרבה שירים אבל אני הולכת לבחור את הטובים שהם רוצים לראות."
אנתוני גם הגיב על הטור ואמר: "זה פשוט מופע מפלצתי. המופע עולה בעוד כמה ימים וזה הזמן שבו אני תופס את הסדר גודל של זה. אני נשען לאחור ומביט בכל זה ומרגיש כל כך גאה."
דולר אחד מכל כרטיס נתרם עברו ארגון "Run for Something Better" אשר תומך בתוכניות כושר גופני עבור ילדים.
תאריכי הופעות

| תאריך | עיר | מדינה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- |
צפון אמריקה
| 28 בספטמבר 2007 | אטלנטיק סיטי | ארצות הברית | Etess Arena |
| 29 בספטמבר 2007 | אטלנטיק סיטי | ארצות הברית | Etess Arena |
| 3 באוקטובר 2007 | אונסוויל | ארצות הברית | Mohegan Sun Arena |
| 5 באוקטובר 2007 | וושינגטון די. סי. | ארצות הברית | קפיטל ואן ארנה |
| 7 באוקטובר 2007 | ניו יורק | ארצות הברית | מדיסון סקוור גארדן |
| 8 באוקטובר 2007 | ניו יורק | ארצות הברית | מדיסון סקוור גארדן |
| 10 באוקטובר 2007 | טורונטו | קנדה | סקוטיה-בנק ארנה |
| 12 באוקטובר 2007 | מונטריאול | קנדה | סנטר בל |
| 14 באוקטובר 2007 | שיקגו | ארצות הברית | יונייטד סנטר |
| 17 באוקטובר 2007 | סן חוזה | ארצות הברית | HP Pavilion at San Jose |
| 19 באוקטובר 2007 | לוס אנג'לס | ארצות הברית | סטייפלס סנטר |
| 20 באוקטובר 2007 | אנהיים | ארצות הברית | הונדה סנטר |
| 24 באוקטובר 2007 | סן דייגו | ארצות הברית | Cox Arena at Aztec Bowl |
| 26 באוקטובר 2007 | לאס וגאס | ארצות הברית | MGM Grand Garden Arena |
| 30 באוקטובר 2007 | דאלאס | ארצות הברית | אמריקן איירליינס סנטר |
| 31 באוקטובר 2007 | יוסטון | ארצות הברית | טויוטה סנטר |
| 2 בנובמבר 2007 | מיאמי | ארצות הברית | אמריקן איירליינס ארנה |
| 3 בנובמבר 2007 | מיאמי | ארצות הברית | אמריקן איירליינס ארנה |
| 4 בנובמבר 2007 | אורלנדו | ארצות הברית | אמווי ארנה |
| 7 בנובמבר 2007 | מיאמי | ארצות הברית | אמריקן איירליינס ארנה |
Jennifer Lopez: Let's Get Loud

Jennifer Lopez: Let's Get Loud (בעברית: ג'ניפר לופז: בואו נעשה רעש) הוא אלבום ההופעה החיה הראשון של הזמרת והשחקנית ג'ניפר לופז. האלבום יצא לאור ב-11 בפברואר 2003. ההופעה צולמה באולם Roberto Clemente Coliseum שבפוארטו ריקו.
באולם זה קיימה לופז שתי הופעות יום אחר יום על מנת לקדם את אלבומה השני, J.Lo.
רשימת שירים

קטע פתיחה: Frankie Cutlass "Puerto Rico" Big Pun "Still Not a Player
"Let's Get Loud"
"Ain't It Funny"
"Cariño"
"Play"
"Feelin' So Good"
"I'm Real"
"Dancer Introductions"
מחרוזת: "(Secretly" / "Theme from Mahogany (Do You Know Where You're Going To"
"I Could Fall in Love" (גרסת כיסוי לשירה של סלינה)
"Si Ya Se Acabó"
"Band Introductions"
מחרוזת: "Waiting for Tonight" / "Walking on Sunshine"
"If You Had My Love"
"Love Don't Cost a Thing"
"Plenarriqueña"
רשימת שירים > בונוס

"Welcome to Puerto Rico"
נתוני מכירות

| מדינה | מעמד |
| --- | --- |
גרמניה: זהב
ארצות הברית: פלטינה
1973 הדרך למלחמה

1973 הדרך למלחמה הוא ספר מאת ההיסטוריון ד"ר יגאל קיפניס שיצא לאור בשנת 2012. הספר מתאר את האירועים שהובילו למלחמת יום הכיפורים ומתבסס על תיעוד ארכיוני של הארכיון הלאומי של ארצות הברית ושל ארכיון מדינת ישראל.
הספר מדגיש את מקומה המרכזי של מערכת השיקולים המדינית בדרך למלחמה ומקטין את מקומו של כישלון המודיעין בהיערכות ישראל למלחמה. לדעת המחבר, התנהלותם של גולדה מאיר ומשה דיין בימים שקדמו למלחמה התבססה על שיקולים מדיניים ושיקולים פוליטיים-פנימיים ואילו לכישלון "הקונספציה המודיעינית" ולכשלי ראשי מערכת המודיעין הייתה השפעה מועטה על קבלת ההחלטות בישראל.
הספר ותכניו הוצגו על ידי המחבר בחלק מהכנסים שהתקיימו לציון ארבעים שנה למלחמת יום הכיפורים. הספר נכלל למשך שלושה שבועות ברשימת רבי המכר של רשת צומת ספרים.
תוכנו של הספר

הספר משחזר את האירועים בתקופה שקדמה למלחמה בתחום המדיני. פועל יוצא מכך גם ביחסי הגומלין שבין מקבלי ההחלטות לבין ראשי הצבא והמודיעין.
קיסינג'ר, הדמות המרכזית בעיצוב מדיניות החוץ והביטחון של ארצות הברית וביישומה בעולם הדו-קוטבי של שתי מעצמות העל, התייחס לענייני המזרח התיכון כאמצעי בניהול מדיניותו בעימות הבין-גושי. מטרתו הייתה להחליש את השפעת הסובייטים באזור ולצמצמה. הוא ניווט את ענייני המזרח התיכון במעגל השיחות שהייתה לו בו בלעדיות – קשרי ארצות הברית עם ברית המועצות. לעמדתו היה משקל רב בעובדה שכל עוד ייצגו הסובייטים את העניין של המצרים, המאמצים להביא להסכם במזרח התיכון לא היו תכליתיים. התנגדותו למאמצים אלו סייעה לישראל לעמוד מולם. בדצמבר 1971 עוגנה מדיניותו זו בהבנות חשאיות עם מאיר.
תוכנו של הספר > הבנות דצמבר 1971

בדצמבר 1971 הסתיימה 'שנת ההכרעות' שהכריז עליה סאדאת. מאיר הגיעה לוושינגטון לסדרת מפגשים עם ראשי הממשל, ובהן סיכמה עם קיסינג'ר, ללא ידיעת מזכיר המדינה, הבנות חשאיות על קיפאון מדיני במזרח התיכון ועל המשך הספקת המטוסים לישראל. הבנות אלו קיבלו את אישור הנשיא והיו לבסיס למדיניות המתואמת בין ארצות הברית ובין ישראל ושני הצדדים הרגישו מחויבות כלפיהן. על הבנות אלה אמר ניקסון למאיר: "אל תדאגו אם לפעמים ארצות הברית מדברת בשני קולות", וכן: "אני מבטיח שלא יהיה לחץ מדיני כלשהו עליכם". בשיחה לסיכום ההבנות שקיימו קיסינג'ר והשגריר רבין עלתה השאלה מה יקרה אם יממש סאדאת את איומיו ויתקוף. בתיעוד הפגישה נכתב על תשובתו של קיסינג'ר: "קרדינל שוב אמר שטוב להרוויח זמן, אך אם המצרים יפתחו באש, על ישראל לתת להם מכה הגונה. הוא מבטיח סיוע מצד הבית הלבן. רבין השיב כי ללא ספק נכה חזק חזק, אם נותקף. לא ניתן למצרים לבחור לעצמם את כללי המלחמה וצורתה. קרדינל סיים באומרו שבמקרה זה, אשר הוא לא מאמין שיקרה, יעזור באם נחכה 'יותר משעתיים' [המירכאות במקור] בפעולתנו הנגדית כדי שיהיה ברור לכל ללא שמץ של ספק מי פתח בירי."
כך נהגה ישראל באוקטובר 1973, וכדברי דיין: "לא נוכל להכות מכה מונעת. אפילו חמש דקות קודם, אי אפשר." לפי הספר, החלטתם של מאיר ודיין ב-6 באוקטובר שלא לאפשר תקיפת מנע ולהימנע מגיוס מילואים מלא לא הייתה שיקול של הרגע האחרון. זו הייתה מחויבות כלפי הממשל האמריקני. המערכת הצבאית לא ידעה על המחויבות של ישראל לקיסינג'ר שלא לנקוט מהלך צבאי מקדים, אבל ידעה על המשתמע ממנה – עליה להיערך למלחמה שיפתח בה האויב.
תוכנו של הספר > "בראשית 1973 התעוררה ישראל, בחוסר חשק מופגן, למציאות מדינית חדשה..."

על פי טענת המחבר, המציאות המדינית מראשית שנת 1973 הייתה שונה באופן מהותי מזו שבשנים שקדמו לה. השינוי היה אצל קיסינג'ר, אולם מחולל השינוי היה סאדאת, ואילו ראש ממשלת ישראל עשתה ככל יכולתה כדי לשנות מציאות זו.
מטרותיו המדיניות המרכזיות של סאדאת היו לקבל חסות ותמיכה של ארצות הברית ולהחזיר את סיני לריבונית מצרית. לצורך זה הוא יצר בקיץ 1972 מערכת יחסים שונה עם הסובייטים והקים ערוץ ישיר לבית הלבן שעקף את מזכיר המדינה. הספר מלמד שהחל מאוקטובר 1972 התנהל סאדאת במקביל בשתי חלופות: מדינית וצבאית. שתיהן כדי להניע מהלך מדיני. מהלך זה כלל יוזמת שלום שאותה הציג יועצו חאפז איסמעיל בשני ימי מפגש חשאי שקיים בניו-יורק עם קיסינג'ר בסוף פברואר 1973. במקביל איים סאדאת שאם לא יתקיים משא ומתן יפתח במלחמה והורה לראשי הצבא להתכונן למלחמה מוגבלת, לחציית התעלה ולכיבוש רצועה צרה מזרחית לה. ביולי 1973 הבין סאדאת שכדי להניע תהליך מדיני נותרה לו רק החלופה הצבאית ורק אז הואצו התיאומים וההבנות עם הסורים לקראתה. ב-12 בספטמבר קבעו סאדאת והנשיא הסורי חאפז אל-אסד את 6 באוקטובר כמועד המלחמה. המצרים קבעו את שעת פתיחת המלחמה לשעות הערב, אולם ב-3 באוקטובר החליטו להקדימה משום שידעו שישראל תקבל למחרת, 4 באוקטובר, מידע שמלחמה תפרוץ ב-6 באוקטובר בערב.
מהלכיו של סאדאת מימשו את מדיניותו של קיסינג'ר לגרום למצרים להמיר את חסות הסובייטים בקשרים עם ארצות הברית ובתלות בה והביאה לתפנית בעמדתו של קיסינג'ר כלפי הסכם בין מצרים וישראל. משפנו המצרים ישירות לארצות הברית וישירות אליו, נוצר לו עניין מדיני וגם אישי לתמוך ביוזמת השלום של הנשיא סאדאת ולקדם אותה במהלך 1973. בסוף פברואר הוא קיבל לכך את תמיכתו של הנשיא ניקסון ואת הסכמתו לעשות זאת בערוץ שיחות חשאי, וללא ידיעת מזכיר המדינה האמריקני. בתחילת מרס הציג קיסינג'ר לישראל 'סכמה' (לשון הדיווח של השגריר רבין) להסכם ולוח זמנים להתקדמות במשא ומתן במקביל בשני ערוצים, ולסכם אותו עד האחד בספטמבר 1973, אולם נתקל בהתנגדות תקיפה של מאיר להצטרף לתהליך זה. קיסינג'ר לא רצה להפר את ההבנות מדצמבר 1971 להקפאת משא ומתן וגם לא רצה להתעמת עם מאיר לפני הבחירות בישראל שנועדו להתקיים סוף אוקטובר 1973. הוא נענה לדרישתה שלא לקדם את יוזמת סאדאת בערוץ החשאי, אולם המשיך לשדלה לשנות את דעתה. בספטמבר, לקראת מינויו גם כמזכיר המדינה, הוא החיש את המאמצים לקדם משא ומתן מואץ מיד לאחר הבחירות, הציב לו לוח זמנים והבהיר, שדרישתה של ישראל לשינויים משמעותיים בגבול הבינלאומי בינה ובין מצרים עלול להביא לעימות בינה ובין הממשל.
תוכנו של הספר > התנהלות ישראל בשמונת החודשים הראשונים של 1973

שנת 1973 הייתה בישראל שנת בחירות. הנהגת המדינה הייתה טרודה במאבק לשמירת ההגמוניה של תנועת העבודה והחלופה הפוליטית לכך הייתה מימין וכל משא ומתן של ממשלת מאיר היה מועד להתנגדות של האופוזיציה. העובדה שמאיר שקלה שלא להמשיך בתפקידה הוביל לאפשרות של חילופי דורות בהנהגה ומחלוקות על המועמדים להחליפה ואלה תפסו מקום מרכזי בסדר היום הפוליטי. החברה בישראל התנהלה בהרגשה שלא היה מעולם טוב יותר והציבור לא היה ער לחיישנים הנדרשים לחברה כדי לזהות התנהלות שעלולה להוביל לפורענות לאומית עוד בטרם התרחשותה.
על פי טענת המחבר, ראש הממשלה הייתה זו אשר הובילה את מדיניות ישראל ומהלכיה ב'מטבח החלטה' - התייעצות לא רשמית עם השרים גלילי ודיין, ובערוץ ההידברות ישיר וחשאי עם קיסינג'ר שקיימה באמצעות רבין, ולאחר מכן באמצעות דיניץ. למעט מאיר, דיין וגלילי, איש ממקבלי ההחלטות האחרים לא ידע על התנהלות המדינית ואת פרטיה לא הכירו גם ראשי הצבא והמודיעין. מאיר, להבדיל מקיסינג'ר, לא עמדה על משמעות השינוי שחל בתחילת 1973 במציאות המדינית ובחרה להמשיך להוביל את מדיניות הקיפאון. הספר מרבה בתיעוד כיצד התנגדה למשא ומתן שתוצאותיו יהיו ויתור על דרישת ישראל לשינויים של ממש בגבול הבין-לאומי. הנחיותיה לשגריריה בוושינגטון מלמדות שליזמת סאדאת התייחסה בחוסר אמון, ראתה בה מטרד שיש לפעול להסירו והתאמצה למנוע או לעכב את ההתקדמות שביקש קיסינג'ר. לטענת המחבר, מאיר העדיפה מלחמה מהסכם מדיני שמחייב נסיגה מלאה. היא גם העדיפה מלחמה ממשא ומתן בשנת בחירות. היא ידעה שתהיה זו מלחמה שמצרים תיזום, תכתיב את זמנה ואת תנאיה, וישראל תהיה מוגבלת בהיערכות המתאימה אליה.
הערות שוליים

↑  יגאל קיפניס, השיח המדיני-צבאי הישראלי לפני מלחמת יום הכיפורים, 1973 40 שנה אחרי, כנס מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, 22 במאי 2013
↑  יגאל קיפניס, The Yom Kippur War - A Launching Pad for U.S. Middle East Policy, יום עיון לרגל 40 שנה למלחמת יום הכיפורים, המכון למחקרי ביטחון לאומי (INSS) באוניברסיטת תל אביב, 10 בספטמבר 2013
↑  יגאל קיפניס, ״'של מי הכישלון הזה?' ישראל וארה״ב בדרך למלחמה״, 1973 ארבעים שנה אחרי, כנס המחלקה להיסטוריה, אוניברסיטת חיפה, 28 באוקטובר 2013
↑  הארץ, רשימות רבי המכר 17.10.2012, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2012
↑  וונטיק ושלום, ״מלחמת יום הכיפורים: המלחמה שאפשר היה למנוע״, עמ' 172-177
↑  שיחת ראש הממשלה עם 'קרדינל' (כינויו של קיסינג'ר באותה העת בתכתובת בין הישראלים), 1.12.1971, א"מ, א 4239/3; וכן דוח על פגישתם של ראש הממשלה וניקסון, א"מ, 2.12.1971, א 4239/1; סיכום המפגשים, א"מ, א 4239/3; ופרוטוקול המפגש הנוסף בין קיסינג'ר ובין ראש הממשלה בדצמבר, 10.12.1971, שם.
↑  שם.
↑  'מבחינה מהותית לא יכולים להרשות לעצמנו הפעם [...] לא נוכל להכות מכה מונעת. אפילו חמש דקות קודם, אי אפשר' – דיין בהתייעצות אצל ראש הממשלה ב-6.10.1973, פחות מחמש שעות לפני פרוץ המלחמה. דוח ועדת אגרנט (לעיל הערה 6), עמ' 39.
↑  חסנין היכל, הארץ מתאריך 9.12.1973, מתבסס על אל אהרם 7.12.1973
↑  פרוטוקול ישיבת 'המטבח של גולדה' בתאריך 18.4.1973, ברטוב 2002 עמ' 262-257; לראשונה על חשיבותו של המסמך: בר-יוסף 2001 עמ' 172 על פי המסמך שהעביר ברטוב לידיעתו; וכן ארבל ונאמן 2005 עמ' 162 – 165.
↑  בראון, משה דיין, עמ' 28. מתבסס על רישום דיון בישיבת המטכ"ל בהשתתפות דיין, 21.5.1973.
↑  ברטוב, דדו, עמ' 317.
↑  דוח ועדת אגרנט עמ' 19. דברי מאיר בתגובה לניתוח המצב של דיין בפגישת 'המטבח' בבית ראש הממשלה, 3.10.1973.
↑  דוח ועדת אגרנט עמ' 17.
↑  שם, עמ' 167.
↑  אורי בר-יוסף, 'אי הפעלת "אמצעי האיסוף המיוחדים" והכשל המודיעיני במלחמת יום הכיפורים: מבט חדש', קלע דוד, 448 (1.12.2012), עמ' 46.
↑  עדיין המסמך חסוי, אולם הוא הובא לידיעת הציבור בידי אמיר אורן, הארץ, 21.6.2013.
↑  דוח ועדת אגרנט עמ' 23. דבריו בהתייעצות ב-5.10.1973.
↑  אורי בר יוסף, יעל נעמני (ע), מלחמה משלו - חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים, ישראל: כנרת, זמורה, דביר, 2021, עמ' 386 (הערה 35), מסת"ב 978-965-574-285-5
↑  אורי בר-יוסף, היסטוריה סלקטיבית, באתר הארץ, 16 באוקטובר 2012
↑  שמעון גולן, מלחמה ביום הכיפורים, בן שמן: מודן, 2013, עמ' 1284-1283
↑  שרון מנקוביץ, בין השערות לעובדות, באתר הארץ, 6 בנובמבר 2012
↑  יגאל קיפניס, עוברים לכתיבה מבוססת, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2012
Fruit (סלנג הומופובי)

.
Fruit (פרי) או Fruitcake (עוגת פירות) הן מילות סלנג באנגלית המתייחסות בעיקר לגברים הומוסקסואלים, ולעיתים ללהט"בים אחרים, בדרך כלל נחשבים ככינויי גנאי, למרות ניסיונות לשנות את משמעות המילים לתוארי חיבה בתוך קהילת הלהט"ב, בדומה לאופן שנעשה למילים קוויר ודייק.
היסטוריה > מקור

עד שנות העשרים של המאה ה-20 השימוש במילה בבריטניה, בגרסה Old Fruit (פרי ישן), היה לרוב כמונח חיבה, וייתכן כי המקור היה מהמונח "פרי בטן". מילון הסלנג של קסל מתחקה אחר השימוש ב-Fruit לסוף המאה ה-19 כמונח שמשמעותו קורבן קל וגם כאדם תמהוני.
מקור השימוש במילה ככינוי גנאי הוא ככל הנראה בארצות הברית מהביטוי "משוגע כמו עוגת פירות", שמתבסס על המילה הנרדפת באנגלית "Nut" שמשמעותה גם אגוז וגם משוגע (באנגלית: "Nutty as a Fruitcake"). עוגות פירות, שהן עוגות המכילות פירות ואגוזים, קיימות מאז ימי הביניים, אך לא ברור מתי התחיל השימוש במונח ככינוי גנאי. לפי מילון הסלנג של קסל המקור הוא בשנות העשרים של המאה העשרים. הביטוי "משוגע כמו עוגת פירות", שהיווה המקור לכינוי ככל הנראה, תועד לראשונה רק בשנת 1935.
משמעות המונח בראשית שימוש הייתה ככל הנראה "משוגע". בשנות השלושים של המאה העשרים אנשי להט"ב אובחנו באופן נרחב כ"חולים עם פוטנציאל לריפוי", ולכן "טופלו" באופן בסירוס, כריתות אונה, וטיפול בחשמל. בשל כך, העברת המשמעות של Fruitcake כ"משוגע" למי שנחשב למטורף, הייתה סבירה. בארצות הברית, מוסדות פסיכיאטריים שבהם בוצעו רבים מההליכים הללו נקראו Fruitcake Factories ואילו באוסטרליה של שנות השישים הם נקראו Fruit Factories.
היסטוריה > כסלנג להט"בי

המילה Fruit כסלנג הופיעה לראשונה באוצר המילים של שפת "פולארי", שפת סלנג של שחקני תיאטרון בריטים שבאה לידי ביטוי בתרבות הלהט"בית בבריטניה. לפי מקורות שונים מקור שפת סלנג זו מהמאה ה-19. בפולארי, משמעות המילה Fruit הוא מלכה, כינוי לגברים הומוסקסואליים שלעיתים מופיע בשימוש באופן חיובי ולעיתים באופן שלילי.
ההשווואה בין גבר הומוסקסואלי שלכאורה נחשב רך ונשי זכתה ככל הנראה אוניברסלי כמעט מכיוון שגם להט"בים וגם פירות נמצאים כמעט בכל מקום.
גרסאות ושימושים

"פרי מוזר" (Strange Fruit) - מונח מרומן מ-1944 שמתייחס ללסביות. המונח נמצא בשימוש נרחב גם במשמעות של אנשים תלויים במסגרת הלינצ'ים שנערכו נגד אנשים שחורים בדרום ארצות הברית, בהתייחס לשיר הג'אז באותו שם שכתבה ושרה בילי הולידיי.
"מכונת הפירות" (The Fruit Machine) - היה שמה של מכונה אמיתית שהייתה בשימוש בין 1950–1973 בידי משטרת קנדה שמטרתה הייתה לאתר הומוסקסואלים.
"סלט פירות" (Fruit Salad) - בדרום אפריקה, המונח "סלט פירות" מתייחס לאיבר המין הגברי, לקבוצת גברים הומוסקסואליים או לתערובת של מריחואנה וחשיש. המונח היה בשימוש בעבר בארצות הברית כדי לתקוף יצירה ספרותית של סופר הומוסקסואל.
"פרי קפוא" (Frozen Fruit) מונח סלנג הומוסקסואלי משנות השבעים שמשמעותו הומו שאינו מעוניין מינית.
"תמצצו פרי בשביל אניטה" (Suck a Fruit for Anita) - סיסמת מחאה שהייתה בשימוש על ידי הקהילה הגאה בשנות השבעים, כתגובה לדוברת מיץ התפוזים בפלורידה, אניטה בריאנט, שהייתה ידועה וקולנית בדבר דעותיה ההומופוביות. בראיינט טענה כי משום שהומוסקסואלים לא יכולים להתרבות הם "מגייסים ילדים צעירים" ומתעללים בהם והחלה קמפיין הומופובי שנקרא "להציל את ילדינו". בתגובה הפיצו פעילים להט"בין עם הסיסמה "תמצצו פרי בשביל אניטה", שבאנגלית ניתן להבין אותה גם כ"תמצצו להומו בשביל אניטה", כרמיזה למין אוראלי.
"פונץ' פירות" (Fruit Punch) - הייתה תוכנית הרדיו הגאה הראשונה בארצות הברית, שודרה מדי שבוע בין השנים 1982–1987.
"דוכן פירות" (Fruit Stand) - כינוי גנאי למקום בו יש תרבות הומוסקסואלית רחבה. בארצות הברית המונח מתאר אזור בו ניתן למצוא זונות ממין זכר, בדרום אפריקה משמעותו היא גיי בר.
"זבוב פירות" (Fruit Fly) - מונח שמתאר אנשים שמקיימים קשרי חברות עם להטב"ים יכולים להיקרא "זבובי פירות" ללא קשר למיניות שלהם. בחוגים הומופובים, בהם חברות עם הומוסקסואל הופכת את האדם להומוסקסואל בעצמו, המונח היא רמיזה להומוסקסואל בארון.
הערות שוליים

↑  הנרי ל. מינטון, Gay and Lesbian Studies, הוצאת Haworth Press,‏ 1992 (באנגלית)
1 2  ג'וזף פי. גודווין, More Man than You'll Ever Be, הוצאת אוניברסיטת אינדיאנה, 1989 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8  ג'ונותן גרין, מילון הסלנג של קאסל, הוצאת סטרלינג, 2006 (באנגלית)
↑  לזלי דנקלינג, A Dictionary of Epithets, הוצאת Routledge,‏ 1990 (באנגלית)
↑  היסטוריה של עוגות פירות, באתר Whatscookingamerica.net,‏ 16 בספטמבר 2005 (באנגלית)
↑  nutty באתר Dictionary.com (באנגלית)
↑  אי. אס. טלבוט אליס A Case of Developmental Degenerative Insanity, with Sexual Inversion, Melancholia, Following Removal of Testicles, Attempted Murder and Suicide,‏ Journal of Mental Science,‏ 1896, גיליון 42 עמ' 44–341 (באנגלית)
↑  ג'וזף בנאי ראלף אס, Breaking Up a Homosexual Fixation by the Condition Reaction Technique: A Case Study,‏ Journal of Nervous & Mental Disease,‏ 1935, גיליון 32 עמ' 734 (באנגלית)
↑  ג'וזף בנאי ראלף אס, Psychosis Following Lobotomy in a Case of Sexual Psychopathology; Report of a Case,‏ Archives of Neurology & Psychiatry,‏ 1948, גיליון 59 עמ' 11–303, 315, 321 (באנגלית)
↑  בוורלי דה'סילבה, Mind Your Language, האובזרבר, 10 בדצמבר 2000 (באנגלית)
↑  רודולף פי. גווידו, Sounding Gay: Pitch Properties in the Speech of Gay and Straight Men, הוצאת אוניברסיטת דיוק, אביב 1994, גיליון 69 עמ' 30–57 (באנגלית)
↑  Fraser, Bruce (בדצמבר 1981). "Insulting Problems in a Second Language". TESOL Quarterly. Teachers of English to Speakers of Other Languages, Inc. (TESOL). 15 (4): 435–441. doi:10.2307/3586484. JSTOR 3586484. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  סוניה ל. ג'ונס, Gay and Lesbian Literature Since World War II: History and Memory, הוצאת הווארות', 1979 (באנגלית)
↑  מארי לואיז אדמס, https://books.google.co.il/books?id=piG4Uprd-RoC&dq=jonathan+ned+katz+fruit&redir_esc=y, הוצאת אוניברסיטת טורונטו, 1 ביוני 1997 (באנגלית)
1 2  קן קייג', אריק מנלסטס, דניס גבריאל איי. סיס וארלין קטנגאל, The Language of Kinks and Queens : a History and Dictionary of Gay Language in South Africa, הוצאת Jacana Media,‏ 2003 (באנגלית)
↑  אלפרד צ'סטר, Fruit Salad,‏ The New York Review of Books,‏ 1 ביוני 1963 (באנגלית)
↑  The Rest Of Our World....., הוצאת Out In The Mountains,‏ אפריל 2000 (באנגלית)
גרסה אמריקאית לעוגת פירות המכילה פירות ואגוזים.
סיכה במסגרת הקמפיין נגד אניטה בריאנט, עליה רשום כי בריאנט "מוצצת תפוזים".
Bringet dem Herrn Ehre seines Namens, רי"ב 148

Bringet dem Herrn Ehre seines Namens (בעברית: הבו לה' כבוד שמו), רי"ב 148, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון ה-17 שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-19 בספטמבר 1723.
רקע

באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.
במאי 1723 התמנה באך לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה הליטורגית, כלומר ימי ראשון וחגים, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.
קנטטה זו הייתה השבע-עשרה שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג. בשבוע הקודם הלחין את הקנטטה רי"ב 95.
ב-1884 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 30 של פרסומיה.
מילים ומוזיקה

סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל האפסים ומהבשורה על-פי לוקאס בהם מתואר כיצד ריפא ישו אדם בשבת ואת הוויכוח שהיה לו עם הפרושים. הלברית עוסקת בתשוקה להתאחד עם האל ובכבוד השבת. החלק הראשון הוא פסוק מספר תהילים כ"ט. את שאר הטקסט חיבר כריסטיאן פרידריך הנריצי שהוציא אותו לאור ב-1725 בספר מזמורים. החלק השלישי מתחיל גם הוא בציטוט מספר תהילים מ"ב: "כְּאַיָּל תַּעֲרֹג עַל אֲפִיקֵי מָיִם כֵּן נַפְשִׁי תַעֲרֹג אֵלֶיךָ אֱלֹהִים".
הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט וטנור, בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, חצוצרה, שלושה אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. לקנטטה שישה חלקים:
מקהלה: Bringet dem Herrn Ehre seines Namens (הבו לה' כבוד שמו)
אריה לטנור: Ich eile, die Lehren (אני בחפזון, אאזינה)
רצ'יטטיב לאלט: So wie der Hirsch nach frischem Wasser schreit (כאיל תערוג על אפיקי מים)
אריה לאלט: Mund und Herze steht dir offen (פה ולב פתוחים בפניך)
רצ'יטטיב לטנור: Bleib auch, mein Gott, in mir (אבל, אלהי, נשאר איתי)
כורל: Amen zu aller Stund (אמן בכל שעה)
הקלטות

היצירה הוקלטה במלואה 10 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1983), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-2000) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).