stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסידות גלגוב
תולדות החסידות

רבי מנחם מנדל נולד בשנת תקס"ו (1807) לרבי אשר ישעיה ולרייצא בת רבי נפתלי צבי הורביץ. היה חתנו של רבי מאיר הלוי מאפטא. לאחר חתונתו התגורר באפטא עד שנת תר"ה בה התקבל לרבנות גלגוב. לאחר פטירת חמיו החל להתנהג באדמו"רות והיו לו חסידים רבים. בסוף ימיו נישא בשנית לבת גיסו רבי פינחס מאפטא ממנה הוליד את בנו הצעיר רבי אשר ישעיה שכיהן ברבנות בסטשוב ובחירוב. נפטר בל' באב תרל"ג (1873). שכל את בנו הגדול רבי יעקב יוסף שהיה מיועד למלא את מקומו וכבר החל לכהן ברבנות גלגוב בחייו, ולמעשה מילא את מקומו בנו רבי מאיר. חתניו היו רבי יוסף זאב מקשאנוב ורבי יוסף דוד מפלעשטין.
רבי יעקב יוסף נולד בשנת תקפ"ה (1825). היה חתן דודו רבי אריה לייבוש מחלם ובשנית נישא להעסא בת רבי אלעזר מקוז'ניץ. כיהן כרבה של גלגוב בחיי אביו ונפטר שבעה ימים לפניו במגפה בכ"ד באב.
בנו מאשתו הראשונה, רבי אלטר משה חיים נולד בשנת תרט"ו (1815). היה חתנו של רבי דוד שפירא מדינוב ובשנית חתנו של רבי משה מסוקולוב. מתרל"ה כיהן כרב בריינזוב ומשנת תרנ"ח ממלא מקום אביו וזקנו ברבנות גלגוב. נפטר בא' בטבת תרע"ו (1915).
מאשתו הראשונה נולד לו רבי מנחם מענדיל זיידא חתן קרובו רבי אשר ישעיה רובין מקולבוסוף, נרצח בשואה. מאשתו השנייה נולדו לו שישה בנים.
רבי משה חיים רובין (כ"א באדר ב' תרע"ט, 1919 - י"ח בשבט תשע"ה, 2015), בנו של רבי מנחם מענדיל זיידא, האדמו"ר מדינוב במונסי. נישא לפעסיל בתו של רבי יקותיאל יהודה רוזנברגר מדירש. לאחר המלחמה היגר לארצות הברית ופתח את בית מדרשו במונסי.
בנו בכורו רבי יקותיאל יהודה. ממלא מקומו באדמו"רות.
בנו השני רבי מנחם מנדל. מכהן כאדמו"ר מקולבסוף ועומד בנשיאות ישיבת אור מנחם.
בניו התאומים רבי אשר ישעיה ורבי מנשה ממשיכים להתפלל בבית מדרשו של אביהם.
בנו מאשתו השנייה העסא, רבי אלעזר רובין, אדמו"ר מסאסוב. צאצאיו מכהנים כיום באדמו"רות סאסוב.
רבי מאיר נולד בד' בחשוון תק"צ (1829). היה חתנו של רבי יוסף מדומברובה והתגורר אצלו לאחר חתונתו. לאחר פטירת אביו חזר לגלגוב למלא את מקומו ובסוף ימיו עבר לריישא. נפטר בכ"ט בתשרי תרנ"ח (1897). ארבעת בניו כיהנו באדמו"רות.
בנו הגדול רבי חיים יחיאל כיהן בדומברובה. נולד בכ"ג בניסן תרי"ד (1854). היה חתנו של רבי אלכסנדר סנדר מזידיטשוב. כיהן ברבנות לימנה ולאחר שדודו רבי יוסף זאב עזב את דומברובה עבר לשם וכיהן ברבנות ואדמו"רות במקביל לבן דודו רבי משה אליקים בריעה. נפטר בברלין בשנת תרע"ח.
בנו השני רבי שלום כיהן כאדמו"ר מגלגוב בריישא. נולד בכ"ו באלול תרט"ז. היה חתנו של רבי שמחה מלנצהוט. נפטר בשנת תרפ"ד. חתנו רבי אברהם דוד רובין כיהן כאדמו"ר מלנצהוט בקראון הייטס.
תולדות החסידות > צאנז

בנו השלישי של רבי מאיר, רבי יצחק טוביה, כיהן כאדמו"ר בצאנז. נולד בי"ג בתמוז תרי"ח. בגיל ארבע וחצי התארס עם בתו של רבי חיים מצאנז והתחתן בשנת תרל"ג כשהיה בן 14 וחצי. נפטר בט"ו בתמוז תרפ"ז. מבניו היו רבי צבי הירש ממישליניץ, רבי אשר ישעיה מז'מיגרד חתנו וממלא מקומו של רבי מרדכי דוד מז'מיגראד, הרב יוסף מנחם, חתנו של רבי נפתלי מנירבטור, דיין בדינוב ורבי אריה לייביש מצישינוב וטומשוב, חתן רבי שמחה ישכר בער מצישינוב ובזיווג שני חתן רבי שמואל אהרן רובין רבה של קראטשין. חתניו היו אחיינו רבי אלכסנדר מאושיפיצין ורבי יחיאל מיכל שפירא מקרימא.
בני רבי צבי הירש:
רבי שלמה חתן רבי בן ציון מבאבוב.
רבי צבי הירש רובין-הלברשטאם, האדמו"ר ממישליניץ בניו יורק.
רבי חיים דוד האדמ"ר ממישליניץ באנטוורפן
חתנו רבי ברוך מווישווא.
בנו של רבי אשר ישעיה, רבי בנימין זאב כיהן כדיין ואדמו"ר בצ'כנסטוב.
בני רבי אריה לייביש מטומשוב:
רבי שלום יחזקאל שרגא רובין-הלברשטאם האדמו"ר מצישינוב בבורו פארק
רבי יצחק טוביה (תשי"ח, 1958 - כ"א בניסן תש"פ, 2020), אב"ד צישינוב בורו פארק.
רבי שמחה ישכר בער (תרפ"ג) האדמו"ר מטומשוב בפלטבוש חתנו של רבי יהושע מפרוכניק-גרוסוורדיין.
חתנו רבי משה נתנאל מזיכלין-לודז'.
חתנו רבי שלמה מבאבוב.
חתנו רבי נפתלי צבי רובין מרדיכוב.
חתנו רבי צבי מסטריזוב.
תולדות החסידות > בריזדוביץ'

בנו הרביעי של רבי מאיר, רבי ברוך (ח' באדר ב' תרכ"ד - ל' בכסלו תרצ"ו) כיהן בבריזדוביץ'. היה חתנו של רבי מנחם מנדל אייכנשטיין מזידיטשוב.
לאחר חתונתו התגורר במיקולייב ליד חמיו שכיהן שם ברבנות. היה תלמידו של רבי יחזקאל שרגא משינאווא. בילדותו היה אצל רבי חיים מצאנז. בשנת תרנ"ה התמנה לרבנות בריזדוביץ' הסמוכה לזידיטשוב. בזמן מלחמת העולם הראשונה נמלט לדעש ובשנת תרע"ז התיישב בסאמוש אויוואר שם כיהן כאדמו"ר מקולמייא. חיבר ספר בשם "שארית ברוך".
בניו היו רבי מאיר יוסף מקרסטיר ורבי יעקב ישראל וישורון מסאסרגן. חתניו היו רבי משה מטומשוב, רבי חיים מסאטמר (בן רבי שלום אליעזר מראצפרט), רבי צבי הירש כהנא מספינקא ורבי משה עזרא מראזלא.
החסידות כיום

כיום מכהנים מצאצאי השושלת:
רבי חיים יעקב רובין-הלברשטאם (בנו של רבי שלום יחזקאל שרגא מצישינוב-ניו יורק, נכד רבי יצחק טוביה מצאנז) מכהן כאב בית דין צישינוב, וראש ישיבת סאטמר בבורו פארק. חתנו של רבי צבי הירש מסטריזוב. בנו רבי שלמה (חתנו של רבי דוד דב מייזליש ממונטריאול, חתנו של רבי משה טייטלבוים מסאטמר), משמש כמשפיע ישיבת סאטמר במונרו, ורב בית מדרש במונרו.
רבי יחזקאל שרגא רובין (בנו של רבי שמחה ישכר בער מטומשוב-פלטבוש, נכד רבי יצחק טוביה מצאנז) כאדמו"ר מטומשוב.
רבי אריה לייביש רובין (בנו של רבי שמחה ישכר בער מטומשוב-פלטבוש) מכהן כאדמו"ר מגלגוב.
רבי יהושע יחיאל רובין (בנו של רבי שמחה ישכר בער) מכהן כאדמו"ר מטומשוב בבני ברק. חתנו של רבי נתן מזידיטשוב תל אביב.
רבי ישכר בעריש רובין (נכד רבי ישכר בעריש מדולינה ארצות הברית בן רבי יצחק אייזיק בן רבי חיים מדומברובה) מכהן כאדמו"ר מדולינה.
רבי חיים צבי הלברשטאם מכהן כאדמו"ר ממישלניץ.
כמו כן מכהנים מצאצאי השושלת באדמו"רות דומברובה.
יוז'ף דאלוש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בינואר 1905 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  27 ביוני 1979 (בגיל 74) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, רופא עיניים 
 
יוז'ף דאלוש, (במקור זינגר, בהונגרית: Dallos József; באנגלית: Josef Dallos;‏ בודפשט, ארז'בטווארוש, 7 בינואר 1905 – לונדון, 27 ביוני 1979) היה רופא עיניים יהודי-הונגרי-אנגלי מומחה לעדשות מגע (קונטקטולוג). לשמו קשור שכלול עדשת המגע. בהתבסס על מחקריו ופיתוחיו, בשנת 1929, ניתן היה לייצר - לראשונה - עדשות מגע שהתאימו לצורת העין ולכן ניתן היה להרכיב אותם כל היום.
קונטקטולוגיה (תת-ענף או התמחות באופטומטריה) היא דיסציפלינה משותפת לתחומי רפואת עיניים, אופטיקת עיניים ועזרים אופטיים, המסכמת את הידע הקשור לעדשות מגע והכרחי לביצוע פעילות זו. הפעילות הקונטקטולוגית כוללת בדיקה אופטלמולוגית-קונקטולוגית של המטופלים, קביעת התאמתם להרכבת עדשות, קביעת פרמטרים של העדשה המתאימה ביותר למטופל, וכן לימוד המטופל כיצד להרכיב, להסיר ולטפל בעדשות והכללים. עבור הרכבת עדשות.
קורות חיים

יוז'ף זינגר נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור דאלוש (זינגר) (1870–1952) מורה ומנהלת בית ספר חטיבת ביניים ושל מרגיט מאייר (1880–1959). הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת פאזמאן פטר (כיום שמ אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר ברפואה ב-1928. לאחר מכן, עבד שמונה שנים במרפאת העיניים ברחוב מריה עם הפרופסור לרפואת עיניים אמיל גרוס ובינתיים השיג את ההסמכה המקצועית כמומחה ברפואת עיניים. הוא היה הראשון שעסק בקונטקטולוגיה בהונגריה.
הוא ערך את הניסויים שלו במעבדה של קליניקת העיניים מספר 1 של האוניברסיטה והתוצאה של אלה הייתה תהליך טכנולוגיית הזכוכית שאיפשר לייצר קונכיות זכוכית דקות המתאימות בדיוק להתאמה לעין. ב-1932 מצא את החומר המתאים להדפסה ללא רבב - את ה"נגוקול" של פולר - שאותו התאים גם לייצור בקנה מידה גדול. בשנת 1934, הוא השיג פטנט עולמי על זכוכית המגע החדשה.
החברה המדעית סצ'ני סיפקה סיוע עבור הניסויים שלו. על ידי שכלול תכונות זכוכית המגע (הוא עשה את ה"צדפות" תוך התחשבות באסימטריה האינדיבידואלית של העין), הוא שיפר מאוד את אפשרויות המשיאה של הצדפות, כלומר העדשות.
במאמר שכתב ב-1935 מספק דאלוש גם הנחיות לשימוש בעדשות מגע:
"ככלל, ניתן לשאת עדשה כזו כל היום, בתחילה עם הפסקה של שעה או שעתיים בצהריים. אנחנו מוציאים אותה ללילה. ההוצאה שלה היא בדיוק כמו הכנסתה, תוך זהירות, מעל שולחן מכוסה בבד, כי הזכוכית עלולה להישבר אם נופלת מגובה על משטח קשה. ההוצאה וההכנסה נעשות ביד, כל אחד יכול ללמוד את זה בקלות... הטיפול בעדשה אינה מסובכת רק שטיפתה במים בערב לאחר הוצאתה, וייבושה במטלית נקייה."
לאחר פרישתו של פרופסור אמיל גרוס, בשנת 1937, היגר יוז'ף דאלוש ללונדון, שם המשיך בניסויים שלו וזכה להכרה ברחבי העולם על עבודתו. לאחר מותו של דאלוש, איגוד עדשות המגע הבריטי קיבל החלטה לפיה, משנת 1980, יוענק פרס יוזף דאלוס לחוקר העוסק בתחום עדשות המגע אשר ועדת המומחים הממונה רואה בו כראוי ביותר.
אשתו הייתה דורותיה ניסל, בתם של אדולף ניסל ושל סרנה פאפ, איתה התחתן ב-17 באוגוסט 1932 בארז'בטווארוש, בודפשט.
עבודותיו העיקריות

Über Haftgläser und Kontaktschalten. Klinische Monatsblätter für Augenheilkund, 1933. ע. 640-659.
משקפי המגע ה"בלתי נראים". (רפואת עיניים, 1935)
Contact Glasses, the „Invisible Spectacles (Archíves of Ophtalmology, 1936)
Sattler's Veil (The British Journal of Ophtalmology, 1946)
לקריאה נוספת

"Blue Plaque honour for Hungarian contact lens pioneer Josef Dallos" (באנגלית). Camden New Journal. אורכב מ-המקור ב-2015-04-02.
Zajácz Magdolna (2005-10-30). "A kontaktlencse-készítés magyar úttörőiről". Orvosi Hetilap. 146 (44): 2273–2274.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári születési akv. 165/1905. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-05-06.
↑  "Akikre büszkék lehetünk". CanadaHun.
↑  "Dallos Sándor születési bejegyzése a sárvári izraelita hitközség születési akv. 13/1870. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-05-06.
↑  "A kontaktlencse története". Vision Express Hungary. אורכב מ-המקור ב-2015-04-02. נבדק ב-2015-03-07.
1 2  "Híres magyarok".
↑  "Dallos József". Vajdáné Csizmarik Irén.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1220/1932. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-05-06.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1283 4545  VIAF: 8521148947885554950008   WorldCat (עם VIAF): 8521148947885554950008 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוז'ף דאלוש".
לוח זיכרון של יוז'ף דאלוש בלונדון
חיים מגני

אין תמונה חופשית
חיים יהודה (בישיץ) מגני (5 במאי 1945, כ"ב באייר תש"ה - 4 במאי 2001, י"א באייר תשס"א) היה ראשון מדריכי הטיולים ביש"ע. מראשוני מתנחלי חברון, ממחדשי היישוב בכפר עציון ובמושב קשת וממפתחי תוכנית הלימודים "ברקאי".
ביוגרפיה

נולד בניו יורק. למד בישיבת נר ישראל בבולטימור ובישיבת מרכז הרב.
היה פעיל בתנועת הנוער בני עקיבא בניו יורק. הגיע לארץ בגיל 18 והשתתף בתוכנית לימודים שנתית במכון למדריכי חו"ל בירושלים. במשך שנתיים מילא שליחות בלורולטון ובבוסטון, שם פעל בקרב סטודנטים יהודיים, כתב חוברת הדרכה ויזם מפגן הצדעה למדינת ישראל שחגגה באותה שנה ח"י שנים לתקומתה.
עלה לישראל לקבוצת יבנה בשנת 1966 והחל ללמוד בישיבת מרכז הרב, שם התוודע לחנן פורת, ולאחר מלחמת ששת הימים הצטרף לפורת ולמחדשי היישוב בכפר עציון.
נישא לשושנה נאוה שטיין ולקראת נישואיו עברת את שם משפחתו (בישיץ) למגני. החתונה נערכה בברוקלין. ב-1969, לאחר לידת בתם הבכורה, הצטרפו לקבוצת מתנחלי חברון בבניין הממשל הצבאי בעיר. בשנת 1971 עבר ליישוב הקבע קריית ארבע והחל בהדרכת טיולים תחת השם "סיורי הר חברון". הצטרף למשך כמה חודשים לראשוני המתיישבים במושב קשת ברמת הגולן לאחר מלחמת יום כיפור.
היה שותף בפיתוח תלמוד תורה ברקאי ואף נתן לו את שמו.[דרוש מקור]
מגני הקפיד עוד מנעוריו בארצות הברית לדבר עברית נכונה כולל הקפדה מדוקדקת על מלעיל ומלרע. כשעלה לארץ חרת על דגלו לדבר בעיקר עברית, תוך הקפדה על עברית תקנית וח' וע' גרוניות.
נפטר ב-5 באפריל 2001 בקריית ארבע, ונקבר בבית העלמין היהודי העתיק בחברון.
פועלו כמדריך טיולים

מגני התחיל את דרכו בהדרכת טיולים בשנת 1963 ב"מכון למדריכי חוץ לארץ" בירושלים ולאחר לימודיו הקים ב-1971 חברת סיורים עצמאית, שמטרותיה היו ללכת בדרכי האבות ללמוד ולהפנים את שורשי החיים היהודיים החבויים בארץ. הדריך בודדים, משפחות וקבוצות מגוונות, מהארץ ומחו"ל. בשנותיו האחרונות הדריך וטייל עם מחזורים רבים של "תנועת ארץ ישראל" והפעיל במשך שנים אחדות מערכת סיורים לחניכי תוכנית הקיץ של הסוכנות היהודית, בנה עבורם מסלולי הליכה, כגון "נתיב הגבורה", "בעקבות דוד המלך" ועוד וכן הכשיר גם מדריכים.
סיוריו הובילו לחשיפת אתרים היסטוריים בעיר חברון, ובהם בית הכנסת אברהם אבינו.
לקריאה נוספת

משפחת מגני, חיים ביהודה, הוצאת שלמי אריאל, תשס"ד
ויבא עד חברון : קובץ לזכרו של ר’ חיים יהודה בן אברהם הלוי מגני, הוצאת קריית ארבע, תשס"ב
Raphael Blumberg and Zvi Ofer (ed.) The road of valor from Jerusalem to Hebron with Hayim Mageni, 2007
הערות שוליים

1 2  הקבר של חיים מגני בבית העלמין היהודי העתיק בחברון, באתר BillionGraves
↑  אורנית עצר, חברון: כנס מחקרי לזכרו של מורה הדרך הראשון, באתר ערוץ 7, 13 במאי 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264836405171  ISNI: 0000 0000 6699 4176  LCCN: no2005081257  VIAF: 63747521   WorldCat (עם VIAF): 63747521
טובוק

| --- | --- |

טובוק, מתוך "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 תוכנית טלוויזיה:  "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 הופעה ראשונה:  הפרק "through the looking glass"' מסע בין כוכבים חלל עמוק 9.
 הופעה אחרונה:  Endgame, פרק סיום הסדרה של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
 גילום הדמות:  טים רוס
 מידע
 תאריך לידה:  2264 
 גזע:  וולקן
 מין:  זכר
 מקצוע:  קצין ביטחון, קצין טקטי
 שיוך:  צי הכוכבים
 אזרחות:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 דמויות קשורות
 משפחה:  ט'פל - אשתו אזיל - בתו הצעירה (אחרי 3 בנים, ששמותיהם לא ידועים)
 
טובוק (באנגלית: Tuvok) הוא דמות בדיונית ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", המופיע בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר". טובוק הוא וולקני, המשמש כקצין הביטחון הראשי של הספינה, כמו גם הקצין הטקטי הראשי. טים רוס גילם את דמותו של טובוק במשך כל שנות ריצתה של הסדרה, בין השנים 1995–2001.
ביוגרפיה בדיונית של הדמות > רקע

טובוק נולד בשנת 2264 על "וולקניס" (Vulcanis), מושבת ירח ששייכת לוולקנים. כנער, טובוק התאהב בג'ארה, בת של דיפלומט טרליאני. היא לא השיבה לו אהבה. הוא סולק מבית-הספר. הוריו שלחו אותו ללמוד לשלוט ברגשותיו אצל מומחה וולקני.
טובוק למד באקדמיה של צי הכוכבים שבסן פרנסיסקו. עם סיום לימודיו, הוא קיבל דרגת סג"ם בגיל 29, ושירת כקצין מדעים זוטר על ספינת החלל "אקסלסיור" תחת פיקודו של קפטן היקארו סולו.
במהלך שירותו המוקדם בצי הכוכבים, טובוק חש פחות ופחות נוח להתרועע עם מי שאינם וולקנים, והוא התפטר מתפקידו בצי הכוכבים בשנת 2298, ונכנס למשטר "קולינהר" של חוסר-רגשות אמיתי. הוא קיים את טקס ה-"פון פאאר" שש שנים מאוחר יותר, מה שהוביל לנישואיו לט'פל ולהקמת משפחה.
50 שנה מאוחר יותר, לאחר בחינה עצמית רבה, טובוק שב לשורות צי הכוכבים כמדריך אימונים באקדמיה. חזרתו לצי הכוכבים התאפיינה בבגרות ובבחינה מחודשת של ההטבות שהשירות מספק. אחרי כמה שנים של הוראה, טובוק הוצב למשך זמן קצר על ספינת החלל "בילינגס" (Billings) בכפוף לקומנדר קתרין ג'יינוויי, עד אשר שניהם הוצבו על הספינה "ויומינג" (Wyoming) ולאחר מכן - על הספינה מדגם אינטרפיד "וויאג'ר" - כקפטן (ג'יינוויי) וקצין ביטחון ראשי / קצין טקטי ראשי (טובוק).
בשנת 2371, הוטל על טובוק להסתנן לארגון המאקי על סיפון כלי חלל בפיקודו של צ'קוטי. במהלך המשימה, הזהות של טובוק נחשפה על ידי סוכן מודיעין של המאקי, אשר השתמש בטובוק כדגימת מעבדה לניסויים בשטיפת מוח. בעוד שטובוק היה מודע לאורך כל הניסויים, הסוכן מחק את זיכרונו כשהוא סיים, על מנת להבטיח כי טובוק לא יהיה מסוגל לזכור את כל פרטים. לאחר החוויה הקשה, טובוק שוחרר בחזרה אל שורות המאקי.
ביוגרפיה בדיונית של הדמות > "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"

במהלך תקרית בשטחי ההפקר שעל גבול הפדרציה-קרדאסיה, בה היו מעורבות ספינת המאקי של צ'קוטי ו"וויאג'ר", שתי ספינות החלל הועברו שלא מרצונן אל רביע דלתא ידי Caretaker חידתי. כאשר ספינת המאקי נהרסה, כאשר התרסקה אל תוך ספינת קייזון על מנת להציל את "וויאג'ר", טובוק שוגר מספינת המאקי, יחד עם קומץ ניצולים, ושב לתפקידו כקצין האבטחה והקצין הטקטי של "וויאג'ר".
באותו הזמן, אל "וויאג'ר" הצטרפו גם שני ילידי רביע דלתא - ניליקס הטלקסיאני ושותפתו קס האוקמפה. טובוק מזהה יכולות על-חושיים בקס, ועוזר לה לפתח אותם. טובוק למד להתמודד עם ההתנהגות ידידותית במיוחד והרגשית של ניליקס. מאוחר יותר, תאונת טרנספורטר גורמת למיזוג טובוק וניליקס יחד, לתוך דמוי-אדם חדש בשם טוביקס (Tuvix). בסופו של דבר, השניים הושבו לצורותיהן הנפרדות. לאחר חוויה זו, לטובוק עדיין היו בעיות עם ניליקס, אשר רבות מהן הועלו שוב בפרק "Riddles". בסופו של דבר, השניים הפכו לחברים.
בתחילתו של הפרק "Revulsion" מעונה 4, בסביבות השנה 2374, טובוק מועלה בדרגה ללוטננט-קומנדר. לפני כן, ברוב העונה הראשונה פונים אליו בתואר "לוטננט" למרות שהוא עונד דרגות של לוטננט-קומנדר.
בפרק האחרון של הסדרה נחשף כי טובוק סובל ממחלה נוירולוגית ניוונית, שניתן להירפא ממנה על ידי ביצוע מיזוג מוחות עם קרוב-משפחה. בשנת 2377 הוא עדיין בריא מספיק על מנת למלא את תפקידיו. עם זאת, בשנותיו המאוחרות יותר, בציר זמן חלופי, המחלה לבסוף החריבה את דעתו של טובוק, מאחר שלא ניתן היה להשביו לרביע אלפא בזמן לריפוי. זה הותיר אותו מרותק לבית חולים פסיכיאטריים. עם זאת, על מנת להציל את טובוק (בין שאר), קפטן ג'יינוויי של העתיד משנה את ההיסטוריה, על ידי מציאת דרך להשיב את "וויאג'ר" וכל אנשי הצוות שלה אל רביע אלפא כבר בשנת 2378, זמן רב לפני שמחלתו של טובוק מחמירה.
ביוגרפיה בדיונית של הדמות > יקום המראה

טובוק של יקום המראה מופיע בפרק "Through the Looking Glass", עונה 3 של "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", כחבר במרד הארצנים בהנהגתו של בנג'מין סיסקו. זוהי הדמות היחידה מ-"מסע בין כוכבים: וויאג'ר" אשר המקבילה לה מיקום המראה נראית על המסך.
ביוגרפיה בדיונית של הדמות > לאחר "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"

בסדרת הרומנים "טיטאן", שאינם בקאנון הרשמי של "מסע בין כוכבים", טובוק מצטרף אל קפטן ויליאם רייקר על סיפון ה-"טיטאן" כקצין טקטי, לאחר שעזב את "וויאג'ר". ט'פל, אשתו, מצטרפת אליו.
אישיות

בהיותו וולקני מלא, לטובוק יש אישיות מורכבת, עם סכסוך פנימי. למרות שהוא עובר את תהליך הקולינהר, יש כמות נכבדה של ראיות לכך שאין לו שליטה רגשית מוחלטת, והוא מרגיש מרירות כלפי מורשתו הוולקנית. הוא גם נראה מפגין לעיתים רגעים רוגז, כעס (מופנה בעיקר כלפי ניליקס, שאישיותו החברותית לעיתים קרובות מתנגשת עם הסטואיות הוולקנית של טובוק), ספק עצמי ואפילו סרקזם.
למרות קונפליקט פנימי זה, טובוק הראה, בהזדמנויות רבות, שביכולתו להפגין גם אצילות ואלטרואיזם.
מערכות יחסים

ט'פל היא אשתו של טובוק. הם נישאו בשנת 2304. יש להם שלושה בנים ובת אחת בשם אזיל. ט'פל נראתה בפרקים "Persistence of Vision" ו-"Bliss", בשתי הפעמים במהלך הזיות של טובוק. גרסה הולוגרפית של ט'פל נראתה בפרק "Body and Soul". את הדמות מגלמת השחקנית מרווה היקס.
הערות שוליים

↑  הפרק "Flashback", "מסע בין כוכבים: וויאג'ר"
1 2  טקס וולקני להיטהרות משרידי רגשות.
| מסע בין כוכבים: וויאג'ר |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | ריק ברמן • ג'רי טיילור • מייקל פילר • על-פי "מסע בין כוכבים" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | קייט מאלגרו • רוברט בלטרן • רוקסן דוסון • רוברט דאנקן מקניל • אית'ן פיליפס • רוברט פיקארדו • טים רוס • ג'רי ראיין • גארט וונג • ג'ניפר ליאן |  |
| דמויות ראשיות | קתרין ג'יינוויי • צ'קוטי • ב'לאנה טורס • טום פאריס • ניליקס • הדוקטור • טובוק • שבע מתשע • הארי קים • קס |  |
| דמויות משנה | אוון פאריס • איצ'ב • רג'ינלד בארקלי • בות'בי • נעמי וויילדמן • סמנתה וויילדמן • ססקה • מיראל פאריס • לואיס צימרמן |  |
| גזעי חייזרים | אוקמפה • בורג • גזע 8472 • הולוגרמה • וולקנים • הירוג'נים • וידיאנים • טלקסיאנים • פוטונים • קיו • קייזון • קלינגונים |  |
| מושגים | הולוגרמה רפואית לשעת חירום • הולודק • וויאג'ר • טכנובאבל • טרנספורטר • טרקי • מאקי • מנוע עיוות • משכפל • מתרגם אוניברסלי • פדרציית הכוכבים המאוחדת • הצו העליון • צי הכוכבים • רביע גלקטי • סוגיות מוסריות |  |
| פרקים בולטים | Threshold • Endgame |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
חיים מודעי

| --- | --- |
 לידה:  1720 ה'ת"ף איסטנבול, האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  1794 (בגיל 74 בערך) ה'תקנ"ד ירושלים, האימפריה העות'מאנית
 מקום קבורה:  ישראל צפת, ישראל
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית (1453–1844) האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1794 
 תחומי עיסוק:  ראש חכמי צפת ואיזמיר. דיין, פוסק, שד"ר ומשורר
 רבותיו:  חיים אבולעפיה (השני) 
 תלמידיו:  רבי חיים שונשול
 בני דורו:  הרב יחזקאל לנדא, החיד"א
 חתימה:   
 
הרב חיים מודעי (ה'ת"ף, 1720 - ה'תקנ"ד, 1794) היה ראש חכמי צפת, ורב העיר איזמיר. דיין, פוסק, שד"ר ומשורר.
ביוגרפיה

נולד לאליהו בשנת ה'ת"ף (1720) באיסטנבול, והיה תלמידו של הרב חיים אבולעפיה.
עלה לארץ ישראל בגיל תשע, וישב בעיר צפת 25 שנה, שם נחשב לראש החכמים.
בשנת 1755 חזר לאיסטנבול בה שימש כדיין. לאחר רעידת האדמה בצפת בשנת 1760, נסע כשד"ר לאירופה, על מנת לאסוף כספים לטובת תושבי צפת, שנותרו מחוסרי גג. בין השאר ביקר בעיר פראג, שם נפגש עם הרב יחזקאל לנדא בעל השו"ת "נודע ביהודה", אשר מזכיר אותו בתשובותיו. כן היה ידיד קרוב של הרב חיד"א.
משנת 1776, נקרא לכהן ברבנות העיר איזמיר, שם כיהן כ-17 שנה.
לעת זקנתו, בשנת 1793 חזר לצפת, בה נפטר כעבור שנה, בחורף 1794.
פעילותו

רבי חיים מודעי, נחשב לאחד מגדולי המשיבים בדורו, ואת תשובותיו פרסם בספר השו"ת "חיים לעולם". כמו כן תשובותיו התפרסמו בספרי חכמי דורו. היה בקי בגאומטריה ובדקדוק, ופרסם הגהות לסידור התפילה, רבים מכתביו נשארו בכתב יד, והם מתפרסמים מדי פעם.
הרב מודעי חיבר גם שירים, ביניהם שירים מיוחדים, אותם חקקו עשירי איסטנבול היהודים, על קטע הקיר בשער ביתם, אשר לא טוייח כזכר לחורבן בית המקדש. שירים אלו כונו על ידו בלשון סגי נהור במונח המקראי בהרת הבית.
חיבוריו

טיב גיטין - על גיטין (באתר Hebrewbooks), נדפס בירושלים, ה'תרל"ה, בדפוס יואל משה סלומון.
חיים לעולם - שו"ת, שני כרכים. חלק א' על אורח חיים ויורה דעה, באתר היברובוקס, איזמיר ה'תרל"ט. חלק ב' על אבן העזר, באתר היברובוקס, איזמיר ה'תרמ"ה. נדפסו על ידי הרב נסים חיים משה מודעי שהוסיף בהם את חיבורו "מימר חיים".
תשובות ממנו נדפסו בספרי חכמי דורו: שו"ת חיים שאל לחיד"א ח"ב סימן כ': שלש תשובות. נהרות דמשק לרבי שלמה קאמונדו (שאלוניקי תקל"ס) אורח חיים סימן ב', מאמר המלך לרבי רפאל אברהם מצליח (שאלוניקי תקס"ח) בסוף הספר, אשדות הפסגה לרבי יוסף נחמולי (שאלוניקי תק"ך) חושן משפט סימן ד, בית ישחק על הרמב"ם לרבי יצחק גאטיניו הלכות מכירה פרק ג' הלכה י"א דף ק'.
שיר נגד עישון הסיגריות או כפי שנקרא אז שתית הטוטון. השיר נדפס בספר עבודה תמה לרבי יהושע בנבנשתי ירושלים תרס"ג.
הערות שוליים

↑  ראו אודותיו באתר החכם היומי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311701405171  ISNI: 0000 0001 0979 1636  LCCN: nr93009024  NTA: 298834707  VIAF: 61414960   WorldCat (עם VIAF): 61414960
חסינות הומורלית

חסינות הומורלית (באנגלית: Humoral immunity) היא חסינות שמתווכת על ידי מקרומולקולות, כולל נוגדנים מופרשים, חלבוני מערכת המשלים ופפטידים אנטימיקרוביאליים שבנוזל חוץ-תאי. חסינות הומורלית נקראת כך מכיוון שהיא כוללת חומרים הנמצאים בנוזלי הגוף (humors), בניגוד לחסינות תאית. חסינות הומורלית מכונה גם חסינות המתווכת על ידי נוגדנים (antibody-mediated immunity).
חקר המרכיבים המולקולריים והתאיים היוצרים את מערכת החיסון, כולל תפקודם ואינטראקציה ביניהם, הוא המדע המרכזי של האימונולוגיה. מערכת החיסון מחולקת למערכת חיסון מולדת פרימיטיבית ומערכת חיסון נרכשת או מסתגלת של בעלי חוליות, שכל אחת מהן מכילה אלמנטים חיסוניים הומורליים ותאיים.
חסינות הומורלית מתייחסת לייצור נוגדנים ולתהליכים החופפים הנלווים אליו, לרבות הפעלת תאי T מסייעים (Th2) וייצור ציטוקינים, יצירת מרכז נבט והחלפת איזוטיפים (סוגי נוגדנים), הבשלת זיקה (Affinity maturation – התהליך שבו תאי B המופעלים על ידי תאי T מייצרים נוגדנים בעלי זיקה מוגברת לאנטיגן במהלך תגובה חיסונית) ויצירת תאי B עם זיכרון. חסינות הומורלית מתייחסת גם לתפקודים המשפיעים של נוגדנים, הכוללים נטרול פתוגן ורעלן, הפעלה קלאסית של מערכת המשלים, קידום אופסונינים של פגוציטוזיס (אופסונינים הם חלבונים חוץ-תאיים שנקשרים לחומרים או לתאים וגורמים לפגוציטוזיס) וסילוק פתוגנים.
היסטוריה

הרעיון של חסינות הומורלית פותח בהתבסס על ניתוח הפעילות האנטיבקטריאלית של מרכיבי הסרום. פיתוח התיאוריה ההומורלית מיוחס להנס בוכנר. בשנת 1890, בוכנר תיאר אלכסינים (alexins) כ"חומרי הגנה" הקיימים בסרום הדם ובנוזלי גוף אחרים ומסוגלים להרוג מיקרואורגניזמים. אלכסינים, שהוגדרו מאוחר יותר כ"משלים" על ידי פאול ארליך, הוכחו כמרכיבים המסיסים של התגובה המולדת המובילה לשילוב של חסינות תאית וחסינות הומורלית. גילוי זה עזר לקשר בין התכונות של חסינות מולדת ונרכשת.
בעקבות גילוי החיידקים הגורמים לדיפתריה וטטנוס ב-1888, פון הרינג ושיבסבורו הראו שהמחלה לא חייבת להיגרם על ידי מיקרואורגניזמים. הם גילו שתסנינים נטולי תאים הספיקו כדי לגרום למחלה. בשנת 1890 נעשה שימוש בתסנינים של דיפתריה, שלימים נקראו רעלני דיפתריה, לחיסון בעלי חיים בניסיון להדגים שנסיוב מחוסן מכיל נוגד רעלן שיכול לנטרל את פעילות הרעלן ולהעביר חסינות לבעלי חיים שאינם מחוסנים. בשנת 1897, ארליך הראה שנוגדנים נוצרים נגד הרעלנים הצמחיים ריצין ואברין, ושיער שנוגדנים אלה אחראים לחסינות. ארליך ופון ברינג המשיכו לפתח נוגדן לרעלן הדיפתריה, שהפך להצלחה הראשונה של אימונותרפיה מודרנית. גילוי נוגדנים תואמים הפך לכלי מרכזי בסטנדרטיזציה של חיסון וזיהוי זיהומים מתמשכים.
| חומר | פעילות | תגלית |
| --- | --- | --- |
| אלקסין/ים/ משלימים | רכיבים מסיסים בסרום שמסוגלים להרוג מיקרואורגניזמים | בוכנר (1890), ארליך (1892) |
| נוגדי רעלים | חומרים בסרום שיכולים לנטרל את פעילות הרעלים, המאפשרים חיסון פסיבי | פון ברינג ושיבסבורו (1890) |
| בקטריוליזין | חומרים בסרום שעובדים עם חלבונים משלימים כדי לעורר תמוגה חיידקית | ריצ'רד פייפר (1895) |
| אגלוטינינים ופרסיפיטינים (סוג של נוגדנים) חיידקיים | חומרים בסרום המאגדים חיידקים ומזרזים רעלנים חיידקיים | פון גרובר ודורהאם (1896), קראוס (1897) |
| המוליזינים | חומרים בסרום שעובדים עם משלים לפירוק (Lysis) תאי דם אדומים | ז'ול בורדה (1899) |
| אופסונינים | חומרים בסרום שמצפים את הממברנה החיצונית של חומרים זרים ומגבירים את קצב הפגוציטוזיס על ידי מקרופאגים | רייט ודאגלס (1903) |
| נוגדן | גילוי ראשוני (1900), השערת קישור אנטיגן-נוגדנים (1938), גילוי הייצור על ידי תאי B (1948), מבנה (1972), גנים של אימונוגלובולינים (1976) | ארליך |