stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלת גרמניה
היסטוריה כלכלית > המאה ה-20 > רפובליקת ויימאר

הכלכלן הבריטי ג'ון מיינרד קיינס גינה את הסכם ורסאי משנת 1919 וטען שהוא הרסני לשגשוג הגרמני והגלובלי. בספרו "התוצאות הכלכליות של השלום", קיינס תיאר את ההסכם כ"שלום קרתגוני"; ניסיון מוטעה להרוס את גרמניה בשם הנקמנות הצרפתית, במקום ללכת לפי העקרונות היותר הוגנים למען שלום בר-קיימא שנקבעו בארבע-עשרה הנקודות של הנשיא וילסון, אשר גרמניה קיבלה על עצמה בשביתת-הנשק. קיינס טען שסכומי הפיצויים שנדרשו מגרמניה היו הרבה יותר ממה שבאפשרותה לשלם, וכי אלה יביאו לחוסר יציבות דרסטית. הכלכלן הצרפתי אטיין מנטוקס חלק על ההשלכות הכלכליות של קיינס (1946). לאחרונה טענו כלכלנים כי הגבלת גרמניה לצבא קטן בשנות העשרים של המאה העשרים חסכה לגרמניה כל כך הרבה כסף כך שיכלה להרשות לעצמה לשלם את תשלומי השילומים.
למעשה, סך השילומים הגרמניים שבוצעו בפועל היו נמוכים בהרבה מכפי שציפו. בסך הכל הגיעו 20 מיליארד מארקים גרמניים (מקביל לשווי של כ-5 מיליארד דולר אמריקאי או כ-1 מיליארד ליש"ט בריטיים). התשלומים הגרמניים הסתיימו בשנת 1931.
המלחמה והאמנה באו בעקבות ההיפר-אינפלציה של ראשית שנות העשרים, שגרמו להרס המבנה החברתי והיציבות הפוליטית בגרמניה. במהלך האינפלציה, ערך המטבע של האומה, "Papiermark", איבד מערכו, ומשנת 1918 צנח מ-8.9 לדולר אמריקאי אחד, ל-4.2 טריליון לדולר אמריקאי עד נובמבר 1923.
השפל הגדול פגע קשה בגרמניה: לא היו לה הלוואות אמריקאיות חדשות, האבטלה זינקה בעיקר בערים הגדולות, שבתמורה הזינה קיצוניות ואלימות בימין הקיצוני ובשמאל הקיצוני, כשמרכז הספקטרום הפוליטי נחלש. גרמניה שילמה כשליש מתשלומי המלחמה שלה לאחר שהושעו ב-1932 על ידי ועידת לוזאן. כישלון הבנקים הגדולים בגרמניה ובאוסטריה ב-1931 החמיר את משבר הבנקאות העולמי.
גרמניה הייתה בין המדינות שנפגעו בצורה הכי קשה מהשפל הגדול, משום שההתאוששות והשיקום של הענפים העיקריים מומנה על ידי הלוואות זרות שאין ביכולתן להתקיים ולשרוד לאורך זמן. כאמור, תשלומי הפיצויים הפחיתו את כדאיות ההשקעות, ואולי החשוב מכל, הממשלה יישמה מדיניות צנע נוקשה שהביאה לדפלציה.
הרמות הגבוהות שאליהן הגיעה האבטלה חיזקו את כוחה של המפלגה הנאצית, (ששמה המלא היה: מפלגת הפועלים הגרמנית הלאומנית-סוציאליסטית) צברה כוח פוליטי נוסף והחלו לפעול במדיניותה הבלתי אנושית נגד המיעוט היהודי, ההתנגדות הפוליטית וקבוצות רבות אחרות. לאחר שנבחרו לשלטון, נקטו הנאצים שורה של צעדים מהירים לביטול הדמוקרטיה. מדיניות הסחר שלהם כללה משטר מדיניות אוטרקית שמטרתו לבטל את כל הייבוא, כגון מוצרי מזון, שניתן להחליפם בתחליפים מקומיים או בחומרי גלם לתעשיות הצרכניות. רק ייבוא של עפרות ברזל ופריטים דומים נחשבו לנחוצים משום שמטרתה העיקרית של הממשלה הייתה לחזק את כושר הייצור של מוצרים צבאיים. באופן מעניין, הן הקבוצות הגרמניות הנרדפות והן הלא נרדפות סבלו מהמדיניות האוטרקית המגבילה.
היסטוריה כלכלית > לאחר המלחמה

לאחר תבוסתה במלחמת העולם השנייה, גרמניה חולקה לגרמניה המזרחית ולגרמניה המערבית. במערב, החל הנס הכלכלי, כנוי מקובל לגל הצמיחה הכלכלית חסר-התקדים שעברה גרמניה המערבית. מעשית באותה העת הומרו המערכות המדיניות-כלכליות של אותן ארצות מהמשטר האוטרקי של גרמניה הנאצית לדמוקרטיה קפיטליסטית עם כלכלת שוק תוך כדי התאוששות מההרס והחורבן של מלחמת העולם השנייה. במקביל הן הוצפו בהשקעות חדשות וסובסדו דרך תוכנית מרשל, מה שחיזק את תשואת הצמיחה הכלכלית. בין אנשי המפתח שהיו מעורבים בתהליך, לשר הכלכלה לודוויג ארהארד ניתנה ההוקרה וההערכה כאבי הנס הכלכלי.
במזרח, כיוון שהייתה חלק ממדינות הגוש הקומוניסטי שבשליטת ברית המועצות, כלכלת גרמניה המזרחית עברה "סובייטיזציה", שבתחום הכלכלי באה לידי ביטוי בהפיכת הכלכלה לריכוזית שבה המדינה היא הבעלים של כל הנכסים הכלכליים. ב-1990 גרמניה המזרחית זנחה את השיטה הכלכלית שלה לטובת איחוד עם גרמניה המערבית.
רווחה ותעסוקה

בגרמניה מערכת רווחה ענפה המספקת לאזרחים שירותים שונים. למערכת הרווחה החברתית בגרמניה שורשים היסטוריים עמוקים; החל בקשר ההדוק בין הפרט לחברה שנוצר לאחר הרפורמציה, דרך תחייתה של הממלכה הפרוסית לאחר מלחמת שלושים השנים, כמו גם ראשית המהפכה התעשייתית. מערכת הרווחה העתיקה נתפסת כהיבט חיובי של החברה הגרמנית, וגרמנים רבים מתגאים בה. המערכת מספקת ביטוח רפואי אוניברסלי (אם כי לא ממשלתי), דמי אבטלה, קצבאות ילדים ושאר צרכים חברתיים.
כלכלת גרמניה נאלצה לספוג את עלויות איחודם מחדש של חלקי המדינה, גורם שיש התולים בו את האשמה העיקרית לקצב הצמיחה האיטי של גרמניה לעומת מדינות אחרות באיחוד האירופי. עד היום, באזורים שהשתייכו למזרח גרמניה אין עוד תשתית כלכלית ראויה להקמת עסקים קטנים ובינוניים, אשר עמדו ביסוד הצלחתה הכלכלית של מערב גרמניה.
מידע סטטיסטי

הערה: הנתונים נכונים לשנת 2023 לפי ספר העובדות העולמי של ה-CIA
תל"ג: 5.23 מיליארד דולר (192 בעולם)

תל"ג לנפש: 61,900 דולר (27 בעולם)

מטבע : אירו

אינפלציה: 5.95% (127 בעולם)

חוב חיצוני: 63.9% מהתמ"ג (אומדן 2017) (66 בעולם)

תוצר - לפי מגזר: 0.7% חקלאות, 28.1% תעשייה, 62.6% שירותים

אבטלה: 3.05% (47 בעולם)
תעשייה

תעשייה ובנייה היו אחראים ב-2003 לכ-29% מהתוצר מקומי הגולמי ואף חלק יחסי גדול יותר אם לוקחים בחשבון שירותים נלווים. ענפים אלו מעסיקים כ-26.4% מכוח העבודה האזרחי הגרמני.
גרמניה מצטיינת בייצור מכוניות, כלים מכניים וכימיקלים. נכון לסוף 2024, תעשיית הרכב הגרמנית מעסיקה כ-770 אלף עובדים, המהווים כ-2% משוק העבודה הגרמני.
מכון מחקר ממשלתי צפה בשנת 2023 כי כוח העבודה עומד להצטמצם דרמטית עקב יציאה לגמלאות והתעשייה תיפגע. על סמך ניסיון העבר, מהגרים יוכלו להחליף רק את חלקם.
ענפים עיקריים

יבוא: מכשור, כלי רכב, כימיקלים, מזון, טקסטיל, מתכות 

יצוא: מכשור, כלי רכב, כימיקלים, מזון, טקסטיל, מתכות, מוצרי תעשייה 

חשמל: הפקה 525.356 מיליארד קוט"ש.
תקשורת

טלפון: 46.5 מיליון קווים

טלפונים סלולריים: 15.318 מיליון טלפונים סלולריים

אינטרנט: ישנן 625 ספקיות התקשרות לאינטרנט

רדיו: 77.8 מיליון מקלטים.

עיתונות: 5,480 עיתונים מודפסים בגרמניה.

טלוויזיה: 9,513 תחנות שידור בברודקאסט, 51.4 מיליון מקלטים
בגרמניה פועלות בורסות אחדות, בהן מתנהל מסחר בניירות ערך ובחוזים על מדדים, מטבעות וסחורות.
כמו כן מתנהל מסחר "מעבר לדלפק" (otc) באיגרות חוב, גרמניות וזרות.
הבורסה העיקרית, מהחשובות בעולם, היא בורסת ניירות הערך של פרנקפורט.
אזור כלכלי > מדינות גרמניה > התוצר המקומי האזורי הגולמי ושיעור האבטלה במדינות גרמניה

התוצר המקומי הגולמי האזורי (GRDP) (במיליארדי אירו) של מדינות גרמניה, נכון לשנת 2023. הנתונים הם מהמשרד הפדרלי לסטטיסטיקה (StBA) של גרמניה:
| # | מדינה | תוצר מקומי אזורי גולמי |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| – | גרמניה גרמניה | 3,867.050 | 100 |
| 1 | מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה | 793.790 | 20.5 |
| 2 | בוואריה בוואריה | 716.784 | 18.5 |
| 3 | באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג | 572.837 | 14.8 |
| 4 | סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה | 339.414 | 8.8 |
| 5 | הסן הסן | 323.352 | 8.4 |
| 6 | ברלין ברלין | 179.379 | 4.6 |
| 7 | ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ | 171.699 | 4.4 |
| 8 | סקסוניה סקסוניה | 146.511 | 3.8 |
| 9 | המבורג המבורג | 144.220 | 3.7 |
| 10 | שלזוויג-הולשטיין שלזוויג-הולשטיין | 112.755 | 2.9 |
| 11 | ברנדנבורג ברנדנבורג | 88.800 | 2.3 |
| 12 | סקסוניה-אנהלט סקסוניה-אנהלט | 75.436 | 2.0 |
| 13 | תורינגיה תורינגיה | 71.430 | 1.8 |
| 14 | מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה | 53.440 | 1.4 |
| 15 | ברמן ברמן | 38.698 | 1.0 |
| 16 | חבל הסאר חבל הסאר | 38.505 | 1.0 |
| # | מדינה | שיעור האבטלה | מספר התושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| – | גרמניה גרמניה | 6% | 84,669,326 |
| 1 | ברמן ברמן | 11.1% | 691,703 |
| 2 | ברלין ברלין | 9.8% | 3,782,202 |
| 3 | המבורג המבורג | 8.1% | 1,910,160 |
| 4 | מקלנבורג-מערב פומרניה מקלנבורג-מערב פומרניה | 7.7% | 1,629,464 |
| 5 | נורדריין-וסטפאליה נורדריין-וסטפאליה | 7.6% | 18,190,422 |
| 6 | סקסוניה-אנהלט סקסוניה-אנהלט | 7.6% | 2,180,448 |
| 7 | חבל הסאר חבל הסאר | 7.2% | 994,424 |
| 8 | סקסוניה סקסוניה | 6.5% | 4,089,467 |
| 9 | ברנדנבורג ברנדנבורג | 6.1% | 2,581,667 |
| 10 | תורינגיה תורינגיה | 6.1% | 2,122,335 |
| 11 | סקסוניה התחתונה סקסוניה התחתונה | 5.8% | 8,161,981 |
| 12 | שלזוויג-הולשטיין שלזוויג-הולשטיין | 5.7% | 2,965,691 |
| 13 | הסן הסן | 5.5% | 6,420,729 |
| 14 | ריינלנד-פפאלץ ריינלנד-פפאלץ | 5.3% | 4,174,311 |
| 15 | באדן-וירטמברג באדן-וירטמברג | 4.3% | 11,339,260 |
| 16 | בוואריה בוואריה | 3.8% | 13,435,062 |
אזור כלכלי > עושר > חברות

בדירוג השנתי של פורצ'ן גלובל 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2024, חמישים מטות נמצאים בגרמניה.
132 חברות מדורגות במדד פורבס גלובל 2000 לשנת 2024.
נכון לשנת 2024, בגרמניה ישנם 2,820,819 מיליונרים המהווים 4.1% מהאוכלוסייה הבוגרת, לפי שווי נקי (בדולרים אמריקאים) על סמך הערכה שנתית של עושר ונכסים שנאספה ופורסמה על ידי הבנק השווייצרי קרדיט סוויס.
רשימת 10 המיליארדרים (מתוך 132 סך הכול) הגרמנים הבאה מבוססת על הערכה שנתית של עושר ונכסים שחיברה ופורסמה על ידי פורבס בשנת 2024:
קלאוס-מייקל קוהנה (מקום 32 בעולם),  39.2 מיליארד דולר.
דיטר שוורץ (מקום 37 בעולם),  38 מיליארד דולר.
ריינהולד וורת' ומשפחתה (מקום 45 בעולם),  33.6 מיליארד דולר.
סטפן קוונדט (מקום 68 בעולם),  27.3 מיליארד דולר.
סוזן קלטן (מקום 71 בעולם),  26.5 מיליארד דולר.
ביט הייסטר ומשפחתה (מקום 118 בעולם),  15.9 מיליארד דולר.
אנדי בכטולסהיים (מקום 129 בעולם),  14.8 מיליארד דולר.
תיאו אלברכט, הבן ומשפחתה (מקום 135 בעולם),  14 מיליארד דולר.
חסו פלטנר ומשפחתה (מקום 164 בעולם),  12.1 מיליארד דולר.
גאורג שפלר ומשפחתה (מקום 195 בעולם),  10.9 מיליארד דולר.
וולפסבורג היא העיר בגרמניה עם התמ"ג הגבוה ביותר לנפש במדינה, עם 128,000 דולר. להלן רשימת 10 הערים המובילות בגרמניה עם התמ"ג הגבוה ביותר לנפש. הרשימה מבוססת על מחקר של המכון למחקר כלכלי של קלן מ-31 ביולי 2013.
128,000 דולר, וולפסבורג, סקסוניה התחתונה
114,281 דולר, פרנקפורט, הסן
108,347 דולר, שוויינפורט, בוואריה
104,000 דולר, אינגולשטאדט, בוואריה
99,389 דולר, רגנסבורג, בוואריה
92,525 דולר, דיסלדורף, נורדריין-וסטפאליה
92,464 דולר, לודוויגסהאפן, ריינלנד-פאלץ
91,630 דולר, ארלנגן, בוואריה
91,121 דולר, שטוטגרט, באדן-וירטמברג
88,692 דולר, אולם, באדן-וירטמברג
ראו גם

הנס הכלכלי
מארק גרמני
הערות שוליים

↑  Jörg Baten: A History of the Global Economy, From 1500 to the Present, page 62, Cambridge University Press, 2016
↑  CIA, The World Factbook, Germany
↑  זאב אברהמי, במשבר גדול: מה עובר על תעשיית הרכב הגרמנית?, באתר ynet, 23 בנובמבר 2024
↑   בלומברג,, אסון בהילוך אטי: גרמניה עומדת בפני משבר כוח אדם שעלול לשנות את פניה, באתר הארץ, 20 ביוני 2023
↑  Statistisches Bundesamt, Bruttoinlandsprodukt, Bruttowertschöpfung
↑  Statista, Unemployment rate in Germany by federal state, (As of September 2024)
↑  Federal Statistical Office of Germany, Population as of 31.12.2023 by national and federal states
↑  Fortune Global 500 2024
↑  Forbs Global 2000 2024
↑  Global Wealth Report 2024
↑  Forbes Billionaires 2024
↑  Bild, These Are Germany's Power Cities, 12.08.2013
| כלכלת מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין • המדינה האסלאמית  • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה   • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
בית הספר המלכותי לבלט

| --- | --- |

 ballet school
 מוטו:  "Strength and Grace" ("כוח וחן")
 השתייכות:  הבלט המלכותי הבלט המלכותי של ברמינגהאם
 תקופת הפעילות:  1926 (99 שנים) – הווה
 מייסדים:  נינט דה ולואה
 התמחות:  בית ספר לבלט
 שכבות לימוד:  גילאים 11–19
 מספר כיתות:  8
 בעלי תפקידים
 נשיא:  ליידי שרה צ'אטו
 יו"ר:  כריסטופר רודריגס
 סגל:  189 (נכון ל־2016) 
 תלמידים
 :  בית הספר הנמוך: 140 בית הספר הגבוה: 82 (נכון ליולי 2023)
 מיקום
 מיקום:  רחוב פלוראל, קובנט גארדן הלשכה הלבנה, פארק ריצ'מונד לונדון, אנגליה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  51°30′48″N 0°07′24″W﻿ / ﻿51.5132091°N 0.1232248°W﻿ / 51.5132091; -0.1232248
 www.royalballetschool.org.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית הספר המלכותי לבלט(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית הספר המלכותי לבלט(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיבית הספר המלכותי לבלט(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיבית הספר המלכותי לבלט
 
בית הספר המלכותי לבלט (באנגלית: The Royal Ballet School) הוא בית ספר בריטי לבלט קלאסי, שנחשב לאחד המרכזים הטובים בעולם להכשרה בתחום. מטרת בית הספר היא להכשיר ולחנך רקדנים מצטיינים לבלט קלאסי בשביל הבלט המלכותי, בבסיסו שבבית האופרה המלכותית שבלונדון, ובשביל הבלט המלכותי של ברמינגהאם. הקבלה לבית הספר מבוססת אך ורק על כישרון ועל פוטנציאל, ללא קשר ליכולת אקדמית או נסיבות אישיות, ו-90% מתלמידי בית הספר מסתמכים על תמיכה כספית כדי ללמוד בו.
בית הספר מבוסס בשני מקומות: הלשכה הלבנה בפארק ריצ'מונד (לתלמידים בגילאים 11–16) וקובנט גארדן (לתלמידים בגילאים 16–19) באולפנים ייעודיים ברחוב פלוראל, סמוך לבית האופרה המלכותית. בית הספר המלכותי לבלט חינך במשך דורות רקדנים וכוריאוגרפים בעלי מוניטין בינלאומי ביניהם מרגוט פונטיין, בריל גריי, קנת' מקמילן, דארסי באסל, אלסנדרה פרי, ויויאנה דוראנטה, סרגיי פולונין ומנהל הבלט המלכותי הנוכחי, קווין או'הר. בוגרי בית הספר משתלבים בתעסוקה גם בתחום מחזות הזמר, מחול מודרני, מחול ג'אז, טלוויזיה וקולנוע.
היסטוריה

בשנת 1926, הרקדנית ילידת אירלנד, נינט דה ולואה, הקימה את האקדמיה לאומנות הכוריאוגרפית, בית ספר לריקוד עבור בנות, אשר היווה את קודמו של בית הספר המלכותי לבלט. כוונתה של דה ולואה הייתה ליצור להקת בלט רפרטוארית ובית ספר, מה שהוביל אותה לשיתוף פעולה עם מפיקת התיאטרון ליליאן בייליס(אנ'). בייליס הייתה הבעלים של תיאטרון אולד ויק, וכמו כן רכשה את תיאטרון סאדלר'ס וולס בשנת 1925. ב-1928 בייליס חיברה את דה ולואה להופעות המחול בשני התיאטראות, ופתחה מחדש את תיאטרון סאדלר'ס וולס בשנת 1931. לאחר פתיחת התיאטרון, דה ולואה העבירה את בית הספר לסטודיו שבאתר תחת השם "בית הספר לבלט של סאדלר'ס וולס", והחלה ללמד בנים ובנות יחד. במקביל, להקת הבלט ויק-וולס נוצרה, תוך שהיא משלבת תלמידים מבית הספר ורקדנים בולטים מאותה התקופה. בית הספר והלהקה התפתחו שניהם במהירות, ולאחר שנפסקו ההופעות באולד ויק הלהקה שינתה את שמה ל"בלט סאדלר'ס וולס".
ב-1946 הלהקה הפכה להיות להקת הבית של בית האופרה המלכותית, שנפתח מחדש בקובנט גארדן. כתוצאה מכך, ב-1947 בית הספר עבר מסאדלר'ס וולס לברונ'ס קורט שבמערב לונדון, כאשר לראשונה הוצעו לימודים אקדמיים לתלמידים הצעירים. לאחר ההתרחבות המהירה של בית הספר, ב-1955 בית הספר הבטיח לעצמו מיקום חדש בלשכה הלבנה שבפארק ריצ'מונד בלונדון, כך נוצר "בית הספר הנמוך" של הבלט המלכותי. בית ספר הפועל בצורת פנימייה עבור ילדים בגילאים 11–16, תוך שילוב לימודים אקדמיים כלליים עם אימוני בלט מקצועיים. בית הספר הגבוה נוסד באתר הקיים של בית הספר בברונ'ס קורט, עם תלמידים בגילאים 16–19 הלומדים בלט במשרה מלאה.
באוקטובר 1956, ניתן צ'רטר מלכותי רשמי אשר חיבר בין הלהקה ובית הספר, והפך אותם לבלט המלכותי ולבית הספר המלכותי לבלט. להקה נוספת, קטנה יותר, אשר המשיכה להופיע בסאדלר'ס וולס וקיימה סיבובי הופעות ברחבי ההמלכה המאוחדת, הפכה לבלט המלכותי של סאדלר'ס וולס. נינט דה ולואה פרשה מתפקידה כבמאית ומנהלת הלהקה בשנת 1970. ב-1990, להקת סאדלר'ס וולס הפכה להיות להקת הבית בהיפודרום של ברמינגהאם, שם היא שינתה את שמה לבלט המלכותי של ברמינגהאם(אנ') ויצרה קשרים חדשים עם בית הספר לבלט אלמהרסט בשנת 2002.
בינואר 2003, התלמידים הבוגרים של בית הספר המלכותי לבלט עברו לקומפלקס אולפנים חדש ברחוב פלוראל, סמוך לבית האופרה המלכותית בקובנט גארדן, שם הבלט המלכותי נותר להקת הבית. נבנה גשר בין בית הספר ובית האופרה, אשר מקשר בין מבנה בית הספר לתיאטרון ולאולפנים של הבלט המלכותי עצמו. הגשר נקרא בשם "גשר השאיפות", ומעצבו קיבל פרס אדריכלי.
הלשכה הלבנה White Lodge > היסטוריה

התלמידים הצעירים של בית הספר המלכותי לבלט עברו ללשכה הלבנה(אנ') בפארק ריצ'מונד ב-1955, כאשר בית הספר פוצל לראשונה. הבניין הג'ורג'יאני הוא מגורים מלכותיים ובקתת ציד לשעבר, והוא נבנה בתקופת מלכותו של ג'ורג' השני. בניין זה הוא בית הקבע של בית הספר וחלו בו שיפוצים נרחבים כדי לספק תנאים לריקוד, ללימודים אקדמיים ולמגורים לתלמידים. ילדים מגיעים לבית הספר בין הגילאים 11–16 והקבלה אליו נעשית על ידי אודישן בלבד. בית הספר מקבל מעל עשרים אלף מועמדויות מדי שנה, ועקב המוניטין הבינלאומי שלו מגיעים אליו גם תלמידים ממדינות זרות. בית הספר פועל כפנימייה, כך שרוב תלמידי בית הספר גרים באתר. עם זאת, ישנו מספר קטן של תלמידים החיים בביתם ומגיעים מדי יום.
הלשכה הלבנה White Lodge > לימודים

בריקוד, תלמידי בית הספר לומדים בלט קלאסי, ריקודי אופי, מחול מודרני, התעמלות וכן מחול אירי וסקוטי וריקודי מוריס. מאוחר יותר בהכשרתם, התלמידים לומדים רפרטואר בלט, סולואים ופה דה דה. החל מהשנה הראשונה, הבנות מקבלות שיעורי פוינט שנועדו לחזק את כף הרגל והקרסול בהדרגה. הבנים מתחילים שיעורי פיתוח פלג הגוף העליון בשנתיים האחרונות ללימודים בבית הספר, כדי להכין אותם לדרישות של פה דה דה. בשנה הראשונה ללימודים, התלמידים מקבלים בסיס באמצעות טכניקות מבוססות דלקרוז (Dalcroze-based techniques), שמטרתן לבצע הפנמה של עקרונות הקצב והתזמון. בשנה האחרונה ללימודיהם בלשכה הלבנה, התלמידים מוזמנים לאודישנים עבור בית הספר הגבוה, במטרה להמשיך את לימודיהם שם. תלמידי בית הספר מקבלים הזדמנויות שונות להופיע עם הבלט המלכותי, כאשר הבולטת ביניהם היא בתפקידי הילדים בבלט מפצח האגוזים.
בית הספר מציע גם לימודים אקדמיים ברמה של בית ספר תיכון טיפוסי בבריטניה. הלימודים האקדמיים מתקיימים באנגלית, על כן תלמידים שאינם דוברים אנגלית כשפת אם נדרשים לעבור תוכנית ללימודי אנגלית טרם תחילת לימודיהם. תלמידים אלו מקבלים תמיכה מבית הספר, ומותאמת להם תוכנית לימודים אישית. בשנים הראשונות ללימודים בבית הספר כלל התלמידים מקבלים שיעורי אנגלית, מתמטיקה, מדעים, גאוגרפיה, היסטוריה, שפות, מוזיקה, דרמה ואומנות. בשנתיים האחרונות ללימודים התלמידים מתחילים להתכונן לבחינות GCSE(אנ') או iGCSE(אנ'). בחינות GCSE כוללות לימודי אנגלית, מתמטיקה, ביולוגיה, כימיה ופיזיקה, וכן בחירה בנושאים: צרפתית, לימודי מחול, אומנות, מוזיקה, גאוגרפיה, היסטוריה ודרמה. המבחנים הסופיים נערכים בסוף השנה האחרונה ללימודים.
בבית הספר פועלת תוכנית התלמידים הבינלאומיים. מטרתה של תוכנית זו היא לאתר מספר מצומצם של תלמידים מצטיינים מרחבי העולם, ולהציע להם הזדמנויות שונות ללימודים בבית הספר. התוכנית מיועדת לתלמידים בגילאים 11-15, אשר אינם מוכנים לגור מחוץ לארץ המוצא שלהם, או שאין להם אמצעים מתאימים לכך. למספר שבועות בשנה, תלמידים אלו מוזמנים לבית הספר במטרה להתאמן במערכת של בית הספר בלשכה הלבנה. אותם תלמידים משמשים גם כשגרירים של בית הספר בארצות המוצא שלהם, וחלקם מתקבלים בהמשך ללימודים במתכונת מלאה.
הלשכה הלבנה White Lodge > מתקנים

בית הספר מכיל שישה אולפני ריקוד, ביניהם סטודיו פונטיין, על שם מרגוט פונטיין בוגרת בית הספר. סטודיו פונטיין הוא אולם תיאטרון מצויד בעל תכולה של 250 אנשים, והוא יכול להיות מומר לסטודיו ריקוד גדול, או לשניים קטנים. בית הספר כולל גם מתקני פנאי שונים, כגון בריכה פנימית מחוממת, מגרש טניס/נטבול, וכן מגרש כדורגל קטן. מועדוני התלמידים כוללים משחקי הטלת חיצים, סנוקר, טניס שולחן, משחקי וידאו וטלוויזיה. מבנה בית הספר כולל בתוכו את מעונות התלמידים, המופרדים לפי מגדר ולפי קבוצות גילאים. בנוסף, ישנו חדר אוכל משותף בו מתקיימות הארוחות מדי יום.
הארמון הלבן בחורף
החצר הפנימית של הלשכה הלבנה
הארמון הלבן במבט מקרוב
החצר הפנימית של הלשכה הלבנה
הארמון הלבן בערב
בית הספר הגבוה > היסטוריה

בית הספר המלכותי לבלט לתלמידים בוגרים התבסס בשנת 1955, לאחר מעבר התלמידים הצעירים ללשכה הלבנה. בית הספר נשאר בסטודיו הקיים במערב לונדון, כאשר נוספו לו לראשונה לימודים אקדמיים. מאוחר יותר, בינואר 2003, בית הספר עבר לבסיסו החדש, והמבנה הישן מארח כיום את האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון. במנה החדש של בית הספר, אשר נבנה למטרותיו, וממוקם בקובנט גארדן, ולומדים בו תלמידי בית הספר בגילאים 16–19.
בית הספר הגבוה > הכשרת מחול

לצד מערכת שעות הכוללת אימוני בלט אינטנסיביים, התלמידים לומדים גם פה דה דה, סולו, רפרטואר בלט, פוינט, ריקודי אופי, בלט מודרני, בימוי ואלתור, איפור, וכן אימונים גופניים ביניהם פילאטיס ואימוני פלג הגוף העליון. תלמידים בשנתם השלישית מקבלים הזדמנויות להתאמן עם הבלט המלכותי ועם הבלט המלכותי של ברמינגהאם לאורך השנה. התלמידים מקבלים כשש שעות של שיעורי מחול וחזרות מדי יום, משני עד שישי, ושעתיים נוספות מדי שבת שנייה. בתקופות בהן התלמידים מעורבים בהופעות ובחזרות, נעשים מאמצים לצמצם את כמות השיעורים. מורים אורחים מגיעים אל בית הספר הגבוה מכל העולם, במטרה להציג לתלמידים סגנונות ריקוד מגוונים וטכניקות שונות. קורס הכוריאוגרפיה הנוכחי של בית הספר נבנה בשנת 1999 ומועבר עד היום על ידי הכוריאוגרפית הבריטית קייט פלאט. הקורס נלמד בשנתיים הראשונות ללימודים בבית הספר, והוא כולל ביקורים בהופעות ובגלריות. כל תלמיד המשתתף בקורס מקבל הזדמנות לקחת חלק בתהליך היצירה. מטרת הקורס היא העמקת ההיכרות עם מסורת הבלט והבנה של גישות כוריאוגרפיות חדישות ברפרטואר העכשווי. השנה הראשונה כוללת מפגשי מבוא ביניהם הבנת המרחב והזמן, אלתור, מחוות, שימוש במוזיקה ופיתוח רעיונות חדשים על בסיס עקרונות הבלט. בשנה השנייה ישנם עבודה בקבוצות, חינוך מוזיקלי ופרויקטים ארוכי טווח הכוללים שיתופי פעולה בתחומים שונים. הקורס מסתכם במופע הכוריאוגרפיה על שם אורסולה מורטון, בו התלמידים מציגים את עבודותיהם.
מדי שנה נבחנים התלמידים על הישגיהם האומנותיים. בבית הספר הגבוה הבחינות המעשיות כוללות בלט קלאסי, פה דה דה ומחול מודרני. הערכת התלמידים נעשית במהלך שיעור בכל אחד מהתחומים, כאשר המעריכים הם המורה הרלוונטי ופאנל מעריכים מטעם בית הספר. בשנים הראשונות, הערכת המורה מקבלת משקל משמעותי בציון הסופי, ואילו בשנים המתקדמות המשקל הרב יותר ניתן לפאנל המעריכים, מתוך הבנה שעמידה בציפיות בסיטואציה של מופע היא חלק מהיכולות הנדרשות לרקדן מקצועי. התלמידים נבחנים על פי מספר קריטריונים, הכוללים: מודעות מרחבית, סיבולת, מיקום משקל נכון, יציבות, טכניקה, קואורדינציה, נוכחות בימתית, פרשנות אישית, סנכרון, תקשורת עם בן הזוג (במקרה של פה דה דה), התנהלות מקצועית, מוטיבציה, יישום נכון של פידבק, דייקנות ועוד. בסיום הבחינות כל תלמיד מקבל הערכה ומשוב, במטרה להצביע על חוזקות, הישגים ונקודות לשיפור.
בית הספר הגבוה > לימודים אקדמיים

בספטמבר 2017 יצאה לפועל תוכנית התואר של בית הספר, בשיתוף עם אוניברסיטת רוהמפטון(אנ'). החל מאותה שנה, כל תלמיד שמצטרף לבית הספר הגבוה נרשם גם ללימודי תואר בוגר בבלט קלאסי והופעת מחול. התוכנית נפרסת על פני שלוש שנים, כאשר קצב ההתקדמות תלוי בכל תלמיד בעצמו. תלמידים אשר סיימו את שתי שנות הלימודים הראשונות, אך בחרו שלא להמשיך לשנת הלימודים השלישית, יקבלו תעודת תואר בסיסי(אנ') ויוכלו בהמשך להירשם ללימודים גבוהים ולהשלים את התואר. תלמידים שסיימו את כל שלוש שנות הלימודים יקבלו בסיומן תואר ראשון. תוכנית התואר מותאמת לתוכנית ההכשרה של בית הספר. כדי להוסיף ללמידה ולהבנה של התלמידים, יש להם גישה למאגרי המידע של בית הספר, המשמשים עבור מחקרים בתחום הספורט, וכן לארכיון האספנים המצוי בלשכה הלבנה.
תוכנית הלימודים של התואר מחולקת ליחידות:
טכניקת בלט קלאסית - בלט קלאסי, פה דה דה, ריקודי אופי
תרגול ביצועים בבלט קלאסי - וריאציות, רפרטואר, סולואים
טכניקת מחול עכשווית
הקשר קלאסי - התפתחות טכניקת הבלט האנגלית, הבלט המלכותי, בלט פרה-רומנטי, רומנטי וקלאסי, הגדרת סגנונות
הקשר עכשווי - התפתחות הריקוד במאה ה-20 ובמאה ה-21, מודרניזם, פוסטמודרניזם, השפעות בריטיות עכשוויות
הרקדן הבריא - תזונה, מערכת השריר-שלד, המערכת הקרדיווסקולרית, מערכת העצבים, גורמים, טיפול ומניעה של פציעות בריקוד, פסיכולוגיה של ריקוד
תרגול רפרטואר
פרויקט ביצועי
אימון מקצועי
עבודת גמר
בנוסף לכך, לתלמידים ניתנת האפשרות ללמוד ולהיבחן עבור A-Level(אנ') באומנות, ספרות אנגלית, צרפתית או מתמטיקה. ישנה גם אפשרות למסלול של פרויקט מורחב(אנ') עבור תלמידים המעוניינים בלימודים מבוססי מחקר. תלמידים בינלאומיים יכולים להיבחן בהתאם לסילבוס האקדמי של מדינת המוצא שלהם, במקביל להכשרה שלהם כרקדנים בלונדון. בית הספר המלכותי לבלט מאפשר לתלמידיו להתמקד בפיתוח קריירה עתידית במקביל ללימודי המחול, מתוך הבנה שקריירה של רקדן היא לרוב קצרה בהשוואה למקצועות אחרים. יתר על כן, בית הספר מפעיל תוכנית חינוך מיני המועברת בשנתיים האחרונות ללימודים.