stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קידוח ימי
קידוחי ים בישראל > רקע היסטורי

בשנת 1963 קיבלה לראשונה חברה קנדית רישיון לחיפושים ימיים של נפט וגז בישראל. ביצוע הקידוח נדחה מספר פעמים עקב העלות הגבוהה ולבסוף בוטל הרישיון.
הקידוחים הימים הראשונים בוצעו החל מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20. מול חופי חיפה, נתניה, אשקלון ופלמחים. בשנת 1975 התגלה גז מול חופי בת ים אך הקידוח ננטש.
הקידוחים הימים חודשו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20, על ידי החברות י.ו.א.ל, נפטא, "דלק" חברת הדלק הישראלית, דלק חיפושי נפט בע"מ (כיום דלק אנרגיה) וישראמקו. הקידוח הראשון "ים 1" ננטש לאחר שהושקעו בו 14 מיליון דולר. בשנת 1991 קיבלה השותפות את רישיונות "מד תל אביב", "מד יבנה", "מד אשדוד", "מד חדרה" ו"מד השרון" לחיפושי נפט וגז טבעי ימיים במדף היבשתי של מדינת ישראל. בשני קידוחים ימיים נמצא נפט, ב"ים 2" מול חופי אשדוד וב"ים יפו" מול חופי הרצליה. ג'ו אלמליח מנכ"ל חברת יואל הציג אז בקבוק של נפט שהוצא מים-2 במסיבת עיתונאים, ויחידות השותפות והמניות של השותפים זינקו באלפי אחוזים בבורסה לניירות ערך בתל אביב. אולם בפברואר 1994 הודיעה ישראמקו שכמות הנפט לא מצדיקה את ההשקעה הכספית בקידוח, והציוד הטכני לא עמד בדרישות. מחיר יחידות השותפות של ישראמקו בבורסה צנח.
ב-1999 התגלה שדה הגז הטבעי הישראלי הראשון בים התיכון בכמות משמעותית, שדה הגז נועה מול חופי אשקלון.
סיכון ספציפי סביב קידוחי הים מול חופי ישראל הוא היותם מקורות אנרגיה בעלי ערך רב ופוטנציאל נפיצות גבוה. אלו הופכים את אסדות הקידוח למטרות אפשרויות עבור פעילות טרור עבור מדינת ישראל.
קידוחי ים בישראל > רגולציה של קידוחי ים בישראל

בישראל המשרד הממשלתי האחראי על הנושא הוא המשרד האנרגיה והמים. במסגרתו מצויות רשות הנפט ורשות הגז (ללא סמכויות אופרטיביות בנושא קידוחי הים). אגף ים וחופים במשרד להגנת הסביבה מהווה בעל עניין נוסף לפעולות קידוח, אך בעל יכולות פיקוח ואכיפה מוגבלות ביותר. במדינת ישראל לא חלים כללים, הנחיות או דרישות תפעוליות כלשהן הנוגעות להשלכות הסביבתיות של קידוחי הים. לפיכך, גם חסרה חלוקה של תחומי אחריות ושיפוי במסגרת תוכנית חירום למקרים של דליפה והתלקחות[דרוש מקור].
לקידוח הגז והנפט הישראלים מאפיינים ייחודים המגבירים את הסכנה ועוצמת האסון אם יתרחש. הקידוחים בים התיכון מול חופי ישראל מצריכים קידוחים עמוקים יותר – עומקי קידוח שטרם נצבר לגביהם ניסיון במקומות אחרים בעולם. בנוסף, הים התיכון מהווה ים קטן וסגור. קצב מיהול המים בו נמוך והוא אינו מחובר לאוקיינוסים גדולים. במקרה של דליפה ממקור הקידוח, יוותרו החומרים הדולפים באזור לתקופה ממושכת עד שידוללו. בשל כך הגישה לאחרונה עמותת "צלול" התנגדות לקידוחי ים 3, המתוכננים לצאת אל הפועל בסמוך לחופי אשדוד על ידי חברת "שמן משאבי נפט וגז בע"מ", עקב האפשרות לפגיעה חמורה בים והסביבה החופית[דרוש מקור].
ההתנגדויות שהוגשו, מתבססות על העדר היערכות רגולטורית הולמת (סמכויות פיקוח ואכיפה) לתרחישי דליפות נפט שעלולות לגרום לאסון סביבתי, כלכלי ותיירותי, כפי שאירע במקרי אסונות רבים של קידוחי ים ברחבי העולם.
קידוחי ים בישראל > קידוחים בשטח הטריטוריאלי הימי של ישראל

19 אזורי קידוח עיקריים פרושים על פני מפת קידוחי הים. החלקות השונות מצויות בשטח שמול חופי מדינת ישראל החל מהאזור הימי שמול הקריות בצפון ועד האזור שמול אשקלון בדרום. זכויות הגז והנפט מצויים בידי מספר חברות המסחריות, שבידיהן היתרי קידוח, רישיונות והחזקות כגון: רציו ים (בשליטת חברת נובל ודלק) בראשות ישעיהו לנדאו, ישראמקו בראשות רובי מימון, קבוצת דלק בראשות יצחק תשובה וחברות נוספות.
מניעת וטיפול באסון סביבתי בישראל
ארגוני סביבה פועלים להגברת המודעות הציבורית ומגישים התנגדויות לרגולטור נוכח תנאי רישיון הקידוח של החברות המסחריות להן ניתנו זכויות הקידוח במי הים התיכון.
תנאי הרישיון לקידוח ים הנדרשים כיום אינם מספיקים לכיסוי עלויות הנזק האדירות אם יתרחש אסון סביבתי. ההכנסות הצפויות מקידוחי הגז בלבד נאמדות בלמעלה מ-320 מיליארד שקל ואילו מחיר הזיהום, אם יתרחש, יהיה מיליארדי שקלים לפחות. לעומתם, ההשקעות הנדרשות לטובת הגנה על החופים מסתכמות בכ-20 מיליוני שקלים בנוסף למערכת ניטור והגנה הנדרשות באתרי הקידוחים – אחוזים בודדים מההכנסות עבור על חופי המדינה.
גם במידה שחברות הגז והדלק ירכשו ביטוח כדי להגן על השקעותיהם ולהפחית את החשיפה שלהם לאחריות מאסון סביבתי, הביטוח יועיל רק מבחינה חשבונאית ועובר פעולות שיעשו בדיעבד לאחר הזיהום, שכן הוא לא ימנע מהזיהום להתפשט לחופי הארץ ולמדינות השונות בים התיכון ולגרום לנזק סביבתי יקר. השקעה מאסיבית בבניית יכולת ואמצעים להתמודד עם אירועי זיהום ים תפחית את הנזקים של אסון סביבתי. גם כיום מדינת ישראל טרם הקצתה את התקציבים הנדרשים לתוכנית לאומית למוכנות ותגובה לאירועי זיהום ים[דרוש מקור].
קידוחי ים בישראל > דוח ועדת צמח

בשנת 2011 מונה שאול צמח, מנכ"ל משרד האנרגיה והמים, לעמוד בראש ועדה בינמשרדית שתגבש את מדיניות ישראל במשק הגז הטבעי ולאזן בין צורכי שוק הגז המקומי לבין מטרות כלכליות, סביבתיות ומדיניות. המלצותיה העיקריות של הוועדה עסקו בעיקר בייצוא המסחרי של תוצרי קידוחי הים.
בתוך כך, נטענו הטענות הבאות:
יש להקפיד על סטנדרטים והיבטים בטיחותיים-סביבתיים שחברות הקידוח תחויבנה לאמץ באמצעות מנגנון רגולטורי כתנאי הסכם קיבוצי.
מאחר שהאינטרס הציבורי גובר על זכות הקניין הפרטי, על המדינה לבנות מנגנון שיתמרץ את החברות המסחריות לשתף זו את זו במחקר ובפיתוח בתחומי החדשנות הסביבתית-בטיחותית. בעולם קידוחי הים מדובר על תחומים בעלי ערך החורג מהערך המסחרי.
יש לעודד חברות לפעול לחדשנות טכנולוגית באמצעות קביעת סטנדרטים סביבתיים מחמירים ובכך להפחית את המעמסה הבירוקרטית על המחוקק למציאה ואכיפה של טכנולוגיות מיטביות.
הגדלת הייצוא המסחרי של המשאב מעלים את הסיכוי למיצוי הפוטנציאל הגלום בים, אולם הם באים תוך מחיר סביבתי כבד (תפיסת שטחי קרקע, פגיעה בבתי גידול בים וביבשה, זיהום ים, הגברת הסיכון לבני אדם וכדומה). משום כך, תחשיבי ההיצע והביקוש חייבים לכלול עלויות חיצוניות, על מנת שיוקטן ההיצע, יועלה מחיר שווי המשקל ויקטנו הכמויות.
קידוחי ים בישראל > דוח ועדת ששינסקי

הוועדה לבחינת המדיניות הפיסקאלית בנושא משאבי נפט וגז בישראל היא ועדה ציבורית בראשות פרופ' איתן ששינסקי. הוועדה – שכונתה ועדת ששינסקי על שם העומד בראשה - הוקמה בשנת 2010 על ידי שר האוצר דאז יובל שטייניץ על מנת לבחון את נטל המס הראוי (תגמולים למדינה) על הפקת נפט וגז טבעי בישראל. הוועדה המליצה להעלות את המיסוי על רווחי הפקת נפט וגז.
נוסחת חישוב המס שקבעה ועדת ששינסקי קובעת יחס בין הכנסות היזמים לבין העלויות שהשקיעו בחיפושים ובהפקה, ממנו יתחיל המיסוי של החברות. אין העדפה של נקודות זיכוי להשקעות בחדשנות טכנולוגית, דאגה לבטיחותו וערנותו של העובד, מדיניות תמריצים או קנסות, הכשרת כוח אדם, שיתוף פעולה עם גופים חיצוניים, העדפת גורמי ייצור סביבתיים, ביצוע מחקרים ואיסוף נתונים ושקיפות סביבתית.
ראו גם

גז טבעי בישראל
הערות שוליים

↑  יהושע ביצור, תוקם חברה למחקרי-נפט, מעריב, 27 בנובמבר 1963
עזרא ינוב, הנפט מחכה לקידוח הקידוח מחכה. ל. . כסף חברת, מעריב, 22 בדצמבר 1965
1 2  קידוח נפט תת־ימי ראשון ־ בדצמבר, על המשמר, 26 בספטמבר 1966
↑  פג תוקפם של זכיונות "פטרוקאנה" לחיפוש נפט, דבר, 3 במאי 1967
↑  קידוחי נפט תת־ימיים - לראשונה בארץ, על המשמר, 6 בדצמבר 1968
↑  עמוס כרמלי, חברת "בלקו תערוך קידוח תת־ימי שלישי בחיפה, דבר, 6 באוקטובר 1970
↑  קידוח תת ימי נוסף לחיפושי נפט - מול חוף פלמחים, מעריב, 4 בפברואר 1971
↑  הופסק הקידוח בחוף בת ים, מעריב, 17 בספטמבר 1975
↑  עודד שורר ויואב יצחק, 14 מיליון דולר ירדו לטימיון בקידוח ים 1, מעריב, 26 ביוני 1989
↑  מירב ארלוזורוב, בדצמבר 93' הצמידו לי שומר ראש, באתר הארץ, 8 בפברואר 2004
↑  הארץ, ‏שווי הגז להפקה בקידוח "נועה 1" מוערך ב-700 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 בנובמבר 1999
ריינהרד סינגה

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1983 (בן 41) ג'מבי, אינדונזיה
 שם לידה:  Reynhard Tambos Maruli Tua Sinaga
 מדינה:  אינדונזיה 
 ידוע בשל:  עבריין, אנס
 השכלה:  אוניברסיטת אינדונזיה  אוניברסיטת מנצ'סטר  אוניברסיטת לידס 
 
ריינהרד טמבוס מרולי טואה סינגה (באינדונזית: Reynhard Tambos Maruli Tua Sinaga; נולד ב-19 בפברואר 1983) הוא אנס סדרתי אינדונזי, שהורשע ב-159 עבירות מין, כולל 136 מקרי אונס אותן ביצע בצעירים במנצ'סטר, אנגליה, בין השנים 2015 ל-2017, שם התגורר כסטודנט. סינגה הועמד לדין בארבעה משפטים שונים בין השנים 2018–2020 וקיבל עונשי מאסר עולם במקביל לתקופת המינימום של 30 שנה (הועלה ל-40 שנה בדצמבר 2020 על ידי בית המשפט לערעורים). התביעה תיארה את סינגה כאנס הפורה ביותר בהיסטוריה המשפטית הבריטית.
המשטרה מאמינה כי סינגה אנס או תקף לפחות 206 גברים מאז 2005, עוד שנתיים לפני הגעתו לבריטניה. במנצ'סטר הוא המתין לקורבנות פוטנציאליים מחוץ למועדוני לילה, פאבים ומקומות דומים בשעות המאוחרות של הלילה. לאחר מכן, הציע להם להישאר בדירתו, סימם ואנס אותם.
רקע

סינגה נולד ב-1983 בג'מבי, סומטרה, אינדונזיה. לאחר שסיים תואר שני באדריכלות באוניברסיטת אינדונזיה בעיר דפוק ב-2006, עבר סינגה לבריטניה והחל ללמוד באוגוסט 2007 באוניברסיטת מנצ'סטר, שם השלים תואר כמוסמך אוניברסיטה בתכנון בשנת 2009 ותואר שני בסוציולוגיה בשנת 2011. בהיותו באנגליה למד סינאה בכנסייה האנגליקנית.
בהיותו במנצ'סטר החל ללמוד לתואר דוקטור באוניברסיטת לידס באוגוסט 2012 בגאוגרפיה אנושית, אותה לא השלים, הוא עבד על השלמתה כשהיה במעצר. הוא נתמך כלכלית על ידי אביו, בנקאי שעבר לתחום גידול שמן הדקלים. אמו של סינגה הגיעה לדיון הקדם-משפט הראשון, אך לא נכחה באף אחד מארבעת המשפטים. בהיותו במנצ'סטר חי סינגה בגלוי כגבר הומוסקסואלי.
עבירות ומשפט

העבירה המבוססת המוקדמת ביותר של סינגה התרחשה ביום השנה החדשה של 2015. הנאנס, גבר הטרוסקסואלי, כמו רוב קורבנותיו של סינגה, לא זכר דבר כשהתעורר למחרת בדירתו של סינגה כשהוא מכוסה קיא.
סינגה הכחיש את כל האשומים שהוגשו נגדו. להגנתו טען כי שיחק במשחקי מין עם הפרטנר ששיחק את עצמו מת כדי להגשים את הפנטזיות שלו. הוא טען כי המפגשים היו בהסכמה, טענה שנמצאה שקרית שכן הקורבנות נראו ונשמעו ישנים ונוחרים בסרטונים.
ארבעת המשפטים התקיימו בין התאריכים 1 ביוני ל-10 ביולי 2018, בהם דנו ב-13 קורבנות, 1 באפריל עד 7 במאי 2019 עם 12 קורבנות, 16 בספטמבר עד 4 באוקטובר 2019 עם 10 קורבנות, ודצמבר 2019 עם 13 קורבנות, סך הקורבנות אותן אנס ככל הנראה כשהם ללא הכרה. המשטרה לא הצליחה להתחקות אחר 70 מקורבנותיו הנוספים.
סינגה הורשע ב-136 עבירות אונס, 14 עבירות של תקיפה מינית, שמונה עבירות של ניסיון אונס ועבירה אחת של תקיפה. בשני המשפטים הראשונים הוא קיבל 88 מאסרי עולם במקביל.
סינגה מרצה את מאסרו בכלא HM שבמנצ'סטר וסירב לשתף פעולה עם החוקרים.
לאחר מכן

אביו של סינגה, סייבון סינגה, הביע את דעתו לאחר הגזר דין בראיון ל-BBC אינדונזיה, שם צוטט באומרו כי בנו "קיבל את המגיע לו" וכי "אנו מקבלים את פסק הדין. עונשו מתאים לפשעיו. איני רוצה לדון בו יותר". לעומת זאת, אמו, נורמוואטי סילאן, אמרה לסאנדיי טיימס כי היא" תוהה אם הקורבן האחרון של בנה המציא את הסיפור". היא הצהירה שהיא לא מודעת לכך שהוא הומו: "אנחנו משפחה נוצרית טובה שלא מאמינה בהומוסקסואליות. הוא התינוק שלי."
לאחר הרשעתו וההבנה כי ישנם קורבנות רבים, הקימה המשטרה קו חם מתוך ציפייה שעשרות קורבנות חדשים יוכלו להתייצב דרכו.
הערות שוליים

↑  דרור בלילטי, ‏אנס למעלה מ-200 גברים ונשלח למאסר עולם, באתר ‏מאקו‏, 9 בינואר 2020
↑  150 עבירות מין בשנתיים וחצי: האנס האלים ביותר בתולדות בריטניה, באתר וואלה, 6 בינואר 2020
1 2  ‘I thought, OK, he goes for drunk guys’: friends and flatmates on the Reynhard Sinaga they knew, the Guardian, ‏25 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  Most prolific rapist in UK history jailed for life over attacks on 48 men, The Independent, ‏7 בינואר 2020 (באנגלית)
↑  Reynhard Sinaga: the 'Peter Pan' student who raped scores of men, the Guardian, ‏6 בינואר 2020 (באנגלית)
1 2  "Reynhard Sinaga: How the Manchester rapist found his victims". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-01-06. נבדק ב-2020-12-31.
↑    Martin Evans; Victoria Ward; Bill Gardner, ‏Reynhard Sinaga named as Britain's worst rapist as police fear he may have attacked up to 200 men, The Telegraph, 6 January 2020
↑  Correspondent, John Simpson, Crime. "PhD student Reynhard Sinaga raped up to 200 men" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2020-12-31.
↑  "Reynhard Sinaga: Father of rapist says 'punishment fits his crimes'". BBC News (באנגלית בריטית). 2020-01-07. נבדק ב-2020-12-31.
↑  Correspondent, David Collins, Northern. "Reynhard Sinaga's mother: the 'world's worst rapist' is still my baby" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2020-12-31.
↑  Detectives investigate new allegations against rapist Reynhard Sinaga, the Guardian, ‏10 בינואר 2020 (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריינהרד סינגה".
קית' מיטשל (שחקן קולנוע)

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1926 אדלייד, אוסטרליה 
 פטירה:  20 בנובמבר 2015 (בגיל 88) המפסטד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  1951–2010 (כ־59 שנים) 
 בן או בת זוג:  ג'ינט סטרק 
 צאצאים:  הלנה מיטשל 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לטלוויזיה (1971)  פרס האמי לשחקן ראשי במיני סדרה או סרט (1972)  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
קית' ג'וזף מיטשל (באנגלית: Keith Joseph Michell;‏ 1 בדצמבר 1926 – 20 בנובמבר 2015) היה שחקן אוסטרלי המוכר בעיקר מגילום דמותו של הנרי השמיני, מלך אנגליה בקולנוע ובטלוויזיה.
ביוגרפיה

מיטשל נולד באדלייד שבאוסטרליה הדרומית, וגדל בוורנרטאון, קרוב לפורט פירי. הוא למד בבית הספר התיכון בפורט פירי, בקולג' למורים באדלייד ובאוניברסיטת אדלייד. הופעתו הראשונה על הבמה הייתה בשנת 1947, בתקופה שלימד אמנות, והוא שיחק בקומדיה "Lover’s Leap" בתיאטרון פלייבוקס באדלייד.
ב-1949, אחרי שעבד ברדיו של רשת ABC בעיר, היגר מיטשל לבריטניה ונרשם לבית הספר למשחק של תיאטרון אולד ויק.
הופעת הבכורה של מיטשל בלונדון הייתה בשנת 1951. הוא כיכב במחזות זמר אחדים, בהם ההפקה הראשונה בלונדון של המחזמר "איש למנשה" בו גילם שתי דמויות, את מיגל דה סרוואנטס ואת יציר רוחו דון קישוט. הקלטה של המחזמר בהשתתפותו יצאה גם על גבי אלבום מוזיקה. ב-1964 כיכב בתפקיד המשורר רוברט בראונינג במחזמר "רוברט ואליזבת" לצדה של זמרת הסופרן האוסטרלית ג'ון ברונהיל.
מיטשל שיחק עם להקת התיאטרון שייקספיר ממוריאל, וכמו כן הרבה להופיע בקולנוע ובטלוויזיה. בין הדמויות שגילם היו הנרי השמיני בסדרת הדרמה "שש נשותיו של הנרי השמיני" ב-1970, והיתקליף בעיבוד הטלוויזיוני משנת 1962 לרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה. מ-1974 ועד 1977 היה מיטשל מנהל אמנותי בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר.
בטלוויזיה האמריקאית הופיע מיטשל בתפקיד קבוע בסדרת המתח "רצח במשיכת קולמוס". הוא גילם דמות של גנב תכשיטים לשעבר, שכעת הוא חוקר מטעם חברות ביטוח, ופותר את התעלומות בשיטות יוצאות דופן. את סיפור המעשה הוא שולח לידידתו ג'סיקה פלטשר.
בנוסף למשחק היו למיטשל תחומי עניין נוספים. הוא כתב מחזמר "Pete McGynty and the Dreamtime" המבוסס על המחזה "פר גינט" מאת הנריק איבסן. בהצגה שימשו כתפאורה ציורים של מיטשל עצמו. הוא גם אייר מהדורה מצומצמת של הסונטות של ויליאם שייקספיר שבה גם עיצב את הקליגרפיה. מיטשל היה חסיד של התזונה המקרוביוטית, והוא כתב ואייר כמה ספרי בישול בתחום המקרוביוטיקה.
מיטשל אייר את קובץ השירים "Captain Beaky" מאת המשורר ג'רמי לויד. דמותו של קפטן ביקי זכתה להצלחה בראשית שנות השמונים של המאה העשרים בבריטניה בקרב ילדים ומבוגרים גם יחד. השיר "Captain Beaky" בביצועו של מיטשל הגיע למקום החמישי במצעד הסינגלים הבריטי בשנת 1980.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מיטשל היה נשוי לשחקנית ג'ינט סטרק (אנ') משנת 1957 ועד מותו. לבני הזוג היה בן, פול, ובת, הלנה, שחקנית שהשתתפה בסרטים "זקוף ת'אוזן" וב"מוריס".
קית' מיטשל נפטר ב-20 בנובמבר 2015 בצ'יצ'סטר שבמערב סאסקס בגיל 88.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | בן המלך והעני | The Prince and the Pauper | המלך הנרי השמיני |  |
| 1988–1993 | רצח במשיכת קולמוס | Murder, She Wrote | דניס סטנטון | סדרת טלוויזיה |
| 1988 | מסתרי הודו | The Deceivers | קולונל וילסון |  |
| 1986 | קפטן ג'יימס קוק | Captain James Cook | קפטן ג'יימס קוק | סדרת טלוויזיה |
| 1986 |  | My Brother Tom | אדוארד קווייל | סדרת טלוויזיה |
| 1985 |  | The Miracle |  | סרט טלוויזיה |
| 1983 |  | Memorial Day | מארש |  |
| 1982 | רודיגור | Ruddigore | רובין אוקאפל / סר רות'ברן מורגטרויד |  |
| 1982 | שייטי הגונדולות | The Gondoliers | דון אלהמברה דל בולרו |  |
| 1982 | שודדי הים מפנזאנס | The Pirates of Penzance | מייג'ור ג'נרל סטנלי |  |
| 1981 | גרנדל גרנדל גרנדל | Grendel Grendel Grendel |  | דיבוב |
| 1980 |  | The Day Christ Died | פונטיוס פילאטוס |  |
| 1979 |  | The Tenth Month | מתיו פול | סרט טלוויזיה |
|  | יוליוס קיסר | Julius Caesar | מרקוס אנטוניוס | סרט טלוויזיה |
| 1976 |  | The Story of David | דוד הזקן | סרט טלוויזיה |
| 1974 | סיפור יעקב ויוסף | The Story of Jacob and Joseph | יעקב |  |
| 1974 | רגעים | Moments | פיטר סמואלסון |  |
| 1972 |  | Keith Michell at Her Majesty's Show of the Week | בתפקיד עצמו |  |
| 1972 | שש נשותיו של הנרי השמיני | Henry VIII and His Six Wives | המלך הנרי השמיני | סרט קולנוע |
| 1971 |  | The Morecambe and Wise Show | קפטן טוני סנאג-פיטינג | תוכנית מערכונים |
| 1970 |  | 'Wiltons' – The Handsomest Hall in Town |  |  |
| 1970 | התליין | The Executioner | אדם בות' |  |
| 1970 | שש נשותיו של הנרי השמיני | The Six Wives of Henry VIII | המלך הנרי השמיני | סדרת טלוויזיה |
| 1968–1969 |  | Play of the Month | קאליבן | סדרת טלוויזיה |
| 1968 | בית הקלפים | House of Cards | מורילון |  |
| 1968 |  | Prudence and the Pill | ד"ר אלן יואיט |  |
| 1968 |  | Thirty-Minute Theatre | מרטין |  |
| 1967 |  | Hallmark Hall of Fame | ג'ון צ'רצ'יל | סדרת טלוויזיה |
| 1967 |  | Soldier in Love | ג'ון צ'רצ'יל |  |
| 1963 |  | The Bergonzi Hand | גבריאל קורדייר |  |
| 1963 |  | The Spread of the Eagle | מארק אנטוני | סדרת טלוויזיה |
| 1962 |  | Dominatore dei sette mari, Il | מלקולם מארש |  |
| 1962 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | היתקליף |  |
| 1962 |  | All Night Long | קאס |  |
| 1961 | התאוות | The Hellfire Club | ג'ייסון |  |
| 1960 |  | Dow Hour of Great Mysteries | בארון פון רגסטיין | סדרת טלוויזיה |
| 1958 | האציל והצועניה | The Gypsy and the Gentleman | סר פול דווריל |  |
| 1957 |  | True as a Turtle | הארי בל |  |
| 1957 |  | Dangerous Exile | קולונל סנט ג'ררד |  |
הערות שוליים

↑  "The Guardian: Obituary: Keith Michell".
1 2  AllMusic - Keith Michell biography
↑  Man of La Mancha sound recording - Trove entry
↑  Australian Dictionary of Biography - Ronald Erle Grainer
↑  Wake, Oliver. "Wuthering Heights (1962)". Screenonline. נבדק ב-2007-02-25.
1 2  IMDb - Keith Michell
↑  Pete McGynty and the Dreamtime by Keith Michell - Trove entry
↑  IMDb - Helena Michell
↑  Barker, Dennis (20 בנובמבר 2015). "Keith Michell obituary". The Guardian. נבדק ב-20 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Barnes, Mike. "Keith Michell, Star of 'Six Wives of Henry VIII,' Dies at 89". The Hollywood Reporter. נבדק ב-21 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי הטוב ביותר במיני-סדרה או בסרט |
| --- | --- | --- |
| 1953–1975 | תומאס מיטשל (1953) ‏•‏‏ רוברט קאמינגס (1955) ‏•‏‏ לויד נולאן (1956) ‏•‏‏ ג'ק פאלאנס (1957) ‏•‏‏ פיטר יוסטינוב (1958) ‏•‏‏ פרד אסטר (1959) ‏•‏‏ לורנס אוליבייה (1960) ‏•‏‏ מוריס אוואנס (1961) ‏•‏‏ פיטר פאלק (1962) ‏•‏‏ טרוור הווארד (1963) ‏•‏‏ ג'ק קלוגמן (1964) ‏•‏‏ אלפרד לנט (1965) ‏•‏‏ קליף רוברטסון (1966) ‏•‏‏ פיטר יוסטינוב (1967) ‏•‏‏ מלווין דאגלס (1968) ‏•‏‏ פול סקופילד (1969) ‏•‏‏ פיטר יוסטינוב (1970) ‏•‏‏ ג'ורג' סי. סקוט (1971) ‏•‏‏ קית' מיטשל (1972) ‏•‏‏ לורנס אוליבייה (1973) ‏•‏‏ אנתוני מרפי (1973) ‏•‏‏ האל הולברוק (1974) ‏•‏‏ ויליאם הולדן (1974) ‏•‏‏ לורנס אוליבייה (1975) ‏•‏‏ פיטר פאלק (1975) |  |
| 1976–2000 | אנתוני הופקינס (1976) ‏•‏‏ האל הולברוק (1976) ‏•‏‏ אד פלאנדרס (1977) ‏•‏‏ כריסטופר פלאמר (1977) ‏•‏‏ פרד אסטר (1978) ‏•‏‏ מייקל מוריארטי (1978) ‏•‏‏ פיטר שטראוס (1979) ‏•‏‏ פאוורס בות' (1980) ‏•‏‏ אנתוני הופקינס (1981) ‏•‏‏ מיקי רוני (1982) ‏•‏‏ טומי לי ג'ונס (1983) ‏•‏‏ לורנס אוליבייה (1984) ‏•‏‏ ריצ'רד קרנה (1985) ‏•‏‏ דסטין הופמן (1986) ‏•‏‏ ג'יימס וודס (1987) ‏•‏‏ ג'ייסון רוברדס (1988) ‏•‏‏ ג'יימס וודס (1989) ‏•‏‏ יום קרונין (1990) ‏•‏‏ ג'ון גילגוד (1991) ‏•‏‏ בו ברידג'ס (1992) ‏•‏‏ רוברט מורס (1993) ‏•‏‏ יום קרונין (1994) ‏•‏‏ ראול ג'וליה (1995) ‏•‏‏ אלן ריקמן (1996) ‏•‏‏ ארמנד אסנטה (1997) ‏•‏‏ גארי סיניז (1998) ‏•‏‏ סטנלי טוצ'י (1999) ‏•‏‏ ג'ק למון (2000) |  |
| 2001–הווה | קנת בראנה (2001) ‏•‏‏ אלברט פיני (2002) ‏•‏‏ ויליאם ה. מייסי (2003) ‏•‏‏ אל פצ'ינו (2004) ‏•‏‏ ג'פרי ראש (2005) ‏•‏‏ אנדרה בראואר (2006) ‏•‏‏ רוברט דובאל (2007) ‏•‏‏ פול ג'יאמטי (2008) ‏•‏‏ ברנדן גליסון (2009) ‏•‏‏ אל פצ'ינו (2010) ‏•‏‏ ברי פפר (2011) ‏•‏‏ קווין קוסטנר (2012) ‏•‏‏ מייקל דאגלס (2013) ‏•‏‏ בנדיקט קמברבאץ' (2014) ‏•‏‏ ריצ'רד ג'נקינס (2015) ‏•‏‏ קורטני ב. ואנס (2016) ‏•‏‏ ריז אחמד (2017) ‏•‏‏ דארן כריס (2018) ‏•‏‏ ג'ארל ג'רום (2019) ‏•‏‏ מארק ראפלו (2020) ‏•‏‏ יואן מקגרגור (2021) ‏•‏‏ מייקל קיטון (2022) ‏•‏‏ סטיבן יאון (2023) ‏•‏‏ ריצ'רד גאד (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447614005171  PLWABN: 9810566161605606  BnF: cb14071069c (data)  GND: 142277746  ISNI: 0000 0001 1890 871X  LCCN: n85135535  MusicBrainz: d811d283-c863-4a95-a486-35094d31d1fd  NTA: 073453226  SNAC: w6w111nj  SUDOC: 158703642  VIAF: 34662848   WorldCat (עם VIAF): 34662848 
מיטשל בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר ב-1962
קידוח קולה (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Arseny Syuhin 
 שחקנים ראשיים:  מילנה רדולוביץ' ניקיטה דיובבאנוב קיריל קובבאס ואדים דמצ'וג סרגיי איוואניוק ניקולאי קובבאס איליה איליניך ויקטור ניזובוי ארטיום צוקאנוב יבגני צ'רקשין
 צילום:  Hayk Kirakosyan 
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברה מפיצה:  שירותי ADS 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 במרץ 2022 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט אימה, סרט מדע בדיוני, body horror film 
 תקציב:  150,000,000 רובל
 דף הסרט ב־IMDb
 
קידוח קולה (ברוסית: Кольская сверхглубокая) הוא סרט אימה פנטזיה רוסי בבימויו של ארסני סיוחין, המספר על ירידתה של קבוצת אנשים לבאר העמוקה ביותר על פני כדור הארץ. הסרט הוקרן בבכורה ב-18 באוקטובר 2020 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סיטג'ס (קטלוניה, ספרד). הקרנת הבכורה הרוסית התקיימה ב-4 בנובמבר 2020.
תקציר העלילה

"הבאר הסופר-עמוקה של קולה" היא המתקן הסודי הגדול ביותר במדינה. בשנת 1984, בעומק של יותר מ-12 קילומטרים, הוקלטו צלילים בלתי מוסברים, הדומים לצרחות ולגניחות של אנשים רבים - לאחר אירועים אלה, האובייקט נסגר. צוות מחקר קטן של מדענים וצבא יורד למחתרת כדי לגלות איזה סוד מסתתר בבאר העמוקה ביותר בעולם. מה שמצאו מייצג את האיום הגדול ביותר שניצבה האנושות. עכשיו העתיד של כל העולם בידיהם."
מאפיינים אמנותיים

כמקורות להשראה, היוצרים השתמשו בסרטים כמו היצור, הנוסע השמיני, סיוט בקצה האופק וגם לסדרת המשחקים "שטח מת" ו"האחרון מאיתנו" בעיצוב מפלצות, כמו גם בהסבר על מקורם. ראוי לציין כי אגדת קידוח קולה צולמה בעבר בסרט האימה האמריקאי "אימה בעומק של 9 מייל".
שחקנים ודמויות

| שחקן | דמות |
| --- | --- |
מילנה רדולוביץ': אנה פיודורובה, פרופסור-אפידמיולוגית
ניקיטה דיובבאנוב: ניקולאי, מהנדס
קיריל קובבאס: פיוטר, סגן ראש התחנה
ואדים דמצ'וג: גריגורייב, ראש התחנה
סרגיי איוואניוק: מיחייב
ניקולאי קובבאס: יורי בוריסוביץ', אלוף-משנה במודיעין הצבאי
איליה איליניך: 
ויקטור ניזובוי: אבא, פסל
ארטיום צוקאנוב: 
יבגני צ'רקשין:
הפקה

הסרט צולם על ידי TrioFilm, שקיבלה הן מימון ממועצת קרן הקולנוע הרוסי והן הלוואה בעקבות תוצאות התחרות השנייה של פרויקטים בקטגוריית הפקת הסרטים הלאומית בשנת 2019, בין היתר 20 פרויקטים אחרים של ארגונים שאינם כלולים במספר חברות הסרטים הלאומיות ומנהיגי תעשיית הקולנוע המקומית. הפרויקט הוערך על ידי קבוצת העבודה של מועצה המומחים של "קרן הקולנוע" ב-19 בנובמבר 2019. הפרויקט הקודם של האולפן, "חסר הבית", קיבל מקרן הקולנוע 35 מיליון רובל, שהסתכמה ב-34% מתקציב הסרט. לסרט הנוכחי, קרן הקולנוע כבר הקצתה סבסוד של 50 מיליון רובל ומימון להחזר של 25 מיליון.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט התרחשו על שפת ים ברנץ ליד הכפר טריברקה, כמו גם במחוז מורמנסק במכרה בעיירה זאפוליארני (בעוד שהמכרה עצמו לא הפסיק לעבוד). עם זאת, בגרסה הסופית, הצילומים הללו כמעט לא נכללו.
בכל בוקר אספו אותנו כמה משאיות של KAMAZ, שהורידו את כל צוות ההפקה מתחת לקרקע. התמקמנו באחד המפלסים הראשונים מתחת לפני הקרקע, והעבודה נמשכה בעומק של אלף מטר. - המפיק אלכסנדר קלושקין
יוצרי הסרט הביאו "מעלית" ממוסקבה, ששימשה על הסט כתפאורה:
הבטחנו שלקהל תהיה את התחושה המלאה שמהרחוב תוכלו להיכנס לפיר נוטה, לנסוע דרכו ברכב, ולאחר שעברתם במעלית, לרדת מתחת לקרקע לעומק של 5,000 מטרים - מעצב ההפקה מרסל קלמגאמבטוב
כמו כן, הצילומים התרחש בביתן בשטח של 1200 מ"ר, שבשטחו הוקם "החלק התת-קרקעי" של האובייקט "קידוח קולה". היוצרים ביקרו גם באתר האמיתי של קידוח קולה ואספו מידע ליצירת התסריט.
שיווק

טיזר לסרט פורסם ברשת ב-22 ביוני. הטריילר המלא לסרט הוצג ב-2 באוקטובר 2020.
הפצה

ההקרנה הראשונה של הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של סיטג'ס (קטלוניה, ספרד) ב-18 באוקטובר 2020. הסרט הופץ לבתי הקולנוע ברוסיה ב-4 בנובמבר. כמו כן נחתמו הסכמים להפצת הסרט בארצות הברית, בריטניה, גרמניה, איטליה, יפן, דרום קוריאה ומספר מדינות אחרות ברגע שתתאפשר פתיחת בתי הקולנוע בהן.
ביקורת

עבורנו חובבי האימה, קולנוע ז'אנרי הוא תענוג צרוף: להתפעל ממפלצת, לחוות מתח, לפחד בסוף. נראה לי שהסרט לעיתים קרובות מדי מעכב את עצמו.
— אני חושב שיש שם כמה סצנות מגניבות: קטטה במעבדה, במערה, או כשאני זוחל מתחת למפלצת. אם הייתי בדרך, הייתי מוסיף עוד יותר. סרגיי טורצ'ילין, מפיק הסרט, התעקש שיראו אותי שרוף במסגרת. אמנם היו מחלוקות האם זה נכון. אני מאמין שעלינו ללכת עד הסוף בכל דבר. כששאלו אותי אם אני מוכנה להתאפר במשך שעה וחצי כל יום, הסכמתי מיד.
מריאיון עם מילנה רדולוביץ', השחקנית הראשית