stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנזר הצלוב בטומאר
אמנות ואדריכלות > הכנסייה העגולה

הכנסייה העגולה הרומנסקית של הטירה נבנתה במחצית השנייה של המאה ה-12 על ידי הטמפלרים. המתאר החיצוני של הכנסייה הוא מצולע בעל 16 צלעות עם תמיכות חזקות, חלונות עגולים ומגדל פעמון. בתוך הכנסייה יש מבנה מרכזי מתומן המחובר על ידי קשתות לאמבולטוריום. צורתה הכללית של הכנסייה דומה לזו של מבנים עגולים אחרים הנמצאים בירושלים: מסגד עומר וכנסיית הקבר.
כותרות העמודים המתוארכות לשלהי המאה ה-12 הן רומנסקיות, ומתוארים בהן מוטיבים של צמחים ובעלי חיים, בנוסף לתיאור הקטע שבו דניאל עומד בגוב האריות. סגנון הכותרות הושפע מעבודתם של האמנים שהשתתפו בבניית קתדרלת קוימברה, שנבנתה בערך באותה תקופה כמו הכנסייה העגולה.
פנים הכנסייה מקושט בציורים ובתגליפים גותיים/מנואליניים, שהוספו החל מ-1499 במסגרת חידוש פני הכנסייה על ידי המלך מנואל הראשון. על עמודי המתומן המרכזי וקירות האמבולטוריום יש פסלים צבעוניים של קדושים ומלאכים שמעליהם חופות גותיות, ואילו העמודים והתקרות של האמבולטריום מכוסים בציורים ובתבניות גותיים המתארים את חייו של ישו.
אמנות ואדריכלות > הספינה המנואלינית של הכנסייה

הספינה הגותית נבנתה בכנסיית המנזר בתקופתו של אנריקה הספן, ובכך הפכה את הכנסייה העגולה לכנסיית אפסיס. מנואל הראשון הורה ב-1510 להתחיל בבנייה מחדש של הספינה בהתאם לסגנון המקובל באותה תקופה, שהיה עירוב בין הגותיקה לרנסאנס וכונה על ידי היסטוריונים של האמנות הסגנון המנואליני. האדריכלים שניהלו את העבודות היו הפורטוגלי דיוגו דה ארודה והספרדי ז'ואאו דה קסטיליו.
הספינה המלבנית מכוסה מבחוץ במוטיבים מנואליניים רבים כולל גרגוילים, צריחים גותיים, פסלים וחבלים המזכירים את חבלי הספינות מעידן התגליות, הצלב של מסדר הצלוב וסמלו של המלך מנואל הראשון - הספירה הארמילרית. החלון המדומה של הצ'פטר האוס, הנמצא מול קלויסטר ברברה הקדושה בחזית המערבית של הספינה, מקושט במוטיבים מנואליניים טיפוסיים. ייתכן ודמות האדם המצוירת בתחתית החלון מייצגת את המעצב דיוגו דה ארודה. חלון זה נחשב לאחת מיצירת הפאר של אמנות הקישוט המנואלינית. מעל לחלון זה נמצאים חלון מעגלי קטן ומעקה. החזית מחולקת על ידי שתי קבוצות של חבלים מלופפים. התמיכות המעוקלות מקושטות בביריות ענק, המהוות סימן לכך שהנרי השביעי קיבל את מנואל הראשון למסדר הבירית.
הכניסה לכנסייה היא דרך שער צדדי גדול, המקושט גם כן במוטיבים מנואליניים, בפסלים של מריה עם ישו ובתיאורי נבואות מהברית הישנה. ז'ואאו דה קסטיליו תכנן את השער הזה בערך ב-1530.
הספינה המנואלינית שבתוך הכנסייה מחוברת לכנסייה העגולה הרומנסקית באמצעות קשת גדולה. הספינה מכוסה על ידי קמרונות מרשימים, ומעליה היה תא גדול עבור מקהלה, שנהרס על ידי חייליו של נפוליאון בתחילת המאה ה-19. מתחת לתא המקהלה היה חדר ששימש כמקום האחסון של חפצי הקודש של הכנסייה. החלון של חדר זה הוא החלון של הצ'פטר האוס שנזכר לעיל.
אמנות ואדריכלות > קלויסטרים

במנזר יש בסך הכל שמונה קלויסטרים, שנבנו בין המאה ה-15 למאה ה-16. להלן כמה דוגמאות:
קלויסטר הרחיצה (Claustro da Lavagem) הוא קלויסטר גותי דו קומתי שנבנה בערך ב-1443 לפי הוראותיו של אנריקה הספן. בקלויסטר זה רחצו את בגדיהם של הנזירים, ומכאן שמו.
קלויסטר בית הקברות (Claustro do Cemitério) נבנה גם כן בתקופתו של אנריקה הספן, והוא היה אתר הקבורה של אבירי ונזירי המסדר. בראש העמודים התאומים של הקשתות ניצבות כותרות מרשימות עם מוטיבים צמחיים, וקירות האמבולטוריום מקושטים באריחים מהמאה ה-16. דיוגו דה גאמה, אחיו של ואסקו דה גאמה, קבור בקלויסטר זה.
קלויסטר ברברה הקדושה (Claustro de Santa Bárbara) נבנה במאה ה-16. ניתן לצפות ממנו בחלון הצ'פטר האוס ובחזית המערבית של הספינה המנואלינית.
בנייתו של קלויסטר ז'ואאו השלישי (Claustro de D. João III) החלה בתקופתו של ז'ואאו השלישי, והסתיימה בתקופת שלטונו של פליפה הראשון. האדריכל הראשון היה הספרדי דיוגו דה טוראלווה, שהחל לעבוד ב-1557. פיליפו טרצי, האדריכל של פיליפה השני, סיים את העבודה ב-1591. קלויסטר דו קומתי זה מחבר את מגורי הנזירים עם הכנסייה, ונחשב לאחת הדוגמאות החשובות של אדריכלות מנייריסטית בפורטוגל. הקומות מחוברות זו אל זו באמצעות ארבע גרמי מדרגות סליליים, הנמצאים בכל פינה של הקלויסטר.
ראו גם

קראק דה שבלייה
הכניסה לטירה
אחד הגרגוילים
הכניסה המנואלינית לכנסייה
קלויסטר ז'ואאו השלישי
מנוחה ושמחה

"מְנוּחָה וְשִׂמְחָה" הוא זמר לשבת שנהגו לשורר בקהילות אשכנז בליל שבת. השם 'משה' חתום באקרוסטיכון של הפיוט, והוא מיוחס לרבי משה בן קלונימוס.
תוכן הפיוט

נושא הפיוט הוא שבח והלל ליום השבת. הבית הראשון משבח את השומרים והזוכרים את יום השבת, שבמעשיהם מעידים על כך שהעולם כולו נברא בשישה ימים על ידי האלוהים.
בבית השלישי מזכיר המשורר כי הטעם לחיוב שביתה ממלאכות אסורות בשבת, הוא זכר למעשה האלוהים ששבת ביום השבת מבריאת העולם.
בבית נוסף מדגיש המחבר כי השבת אינה מצוינת רק בהימנעות מעשיית מלאכות אסורות כל"ט מלאכות שבת, אלא אף מתייחדת בעשיית מעשים חיוביים, כגון בנוסח התפילה שנתקן לשבת.
בסיום הפיוט, מזכיר הפייטן את החיוב של לחם משנה ושל הקידוש ביום השבת, וכן החובה להתענג בשבת על ידי אכילת מאכלים ערבים, ובהבטחות של רוב טוב למקיימי מצוות השבת.
ביצועים לפיוט

מנוחה ושמחה, מרדכי בן דוד באלבום כיסופים.
מנוחה ושמחה, אברימי רוט בלחן של מרטין וירדקר.
מנוחה ושמחה, לחן של חסידות ויז'ניץ.
מנוחה ושמחה, הרב שלמה קרליבך. מנוחה ושמחה של הרב קרליבך בביצוע של יצחק מאיר.
מנוחה ושמחה, יצחק פוקס באלבום ממעמקים.
מנוחה ושמחה, יוסף קרדונר באלבום כיסופים לשבת.
מנוחה ושמחה, לחן של הרב יעקב תלמוד, בביצוע של יעקב רוטבילט.
מנוחה ושמחה, חסידות קרלין, בביצוע של הרב יצחק גינזבורג.
מנוחה ושמחה, חסידות נדבורנה, בביצוע של הרב יצחק גינזבורג.
הוא אשר דיבר - לחן של חיים בנט, ביצוע של שלמה כהן באלבום א שבת טיש.
שיר לשבת - לחן וביצוע של מילי מירן באלבומה "מילי מירן" (מהבית הראשון עד הבית השלישי)
מיינדזיז'ץ פודלסקי

מיינדזיז'ץ פודלסקי (ביידיש: מעזריטש, בפולנית: Międzyrzec Podlaski) היא עיר השוכנת במחוז ביאלסקי (בפולנית: Powiat Bialski) שבפרובינציית לובלין (בפולנית: Województwo lubelskie), פולין. בפי היהודים כונתה מזריטש דליטא, כדי להבדילה מערים אחרות באותו שם.
היסטוריה

מיינדזיז'ץ פודלסקי הוכרה רשמית כעיר ב-1477. החל מהמאה ה-16 התקיימה בה אוכלוסייה יהודית גדולה.
בשנת 1795 נכבשה העיר על ידי אוסטריה. העיר הייתה חלק מדוכסות ורשה מ-1809 עד 1815, ואז הפכה לחלק מפולין הקונגרסאית. ב-1867 מוקמה העיר על מסילת הרכבת של פולין.
הקהילה היהודית

במהלך המאה ה-19 פעל בעיר הרב אפרים אליעזר צבי הירש חרלפ.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-20,000 יהודים, כ-80% מתושביה. בסוף שנות השלושים של המאה העשרים מנו היהודים כשלושה רבעים מתושבי העיר, כ-12,000 איש.
בסוף ספטמבר 1939 כבש הצבא האדום את העיר, אולם בתחילת אוקטובר מסרה ברית המועצות את העיר לגרמניה כחלק מן הסכם ריבנטרופ–מולוטוב. בעקבות הסגרתה של העיר לגרמנים, עזבו את העיר כ-2,000 מיהודיה, ועברו לתחום הכיבוש הסובייטי. בתקופה הראשונה לכיבוש רצחו הגרמנים עשרות יהודים בעיר, תוך שוד דירותיהם, והטלת גזירות שונות עליהם. כמו כן לעיר הובאו יהודים מקומארובקה פודלאסקה.
בסוף אוגוסט 1942 רצחו שוטרים גרמנים, פולנים ומתנדבי טרווניקי אוקראינים כ-3,000 מיהודי העיר, ובהם קשישים ותינוקות, ושילחו כ-11,000 מיהודי העיר הנותרים למחנה ההשמדה טרבלינקה בקרונות משא, שבהם מתו רוב היהודים עוד טרם הגעתם למחנה.
לאחר האקציה, ריכזו הגרמנים את יהודי העיר הנותרים בגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי בו הוחזקו למעלה מ-17,000 יהודים, רובם מיישובי הסביבה כגון פישצ'ץ וקודן, וחלקם מסלובקיה. עד 17 ביולי 1943 חוסל גטו זה במספר אקציות. כ-160–200 יושביו האחרונים נורו, והעיר הוכרזה רשמית כנקייה מיהודים. פחות מאחוז אחד מן האוכלוסייה היהודית בעיר שרדו את הכיבוש הנאצי.
ערים תאומות

ישראל פתח תקווה, ישראל
ראו גם

בית הקברות היהודי במיינדזיז'ץ פודלסקי
מזריטש - עיר במערב אוקראינה
גטו מיינדזיז'ץ פודלסקי
בית הכנסת החדש במיינדזיז'ץ פודלסקי
בית הכנסת הישן במיינדזיז'ץ פודלסקי
הערות שוליים

↑  בלטינית: Meserici, בגרמנית: Meseritz
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566855105171  BnF: cb150254237 (data)  GND: 4757982-1  LCCN: n81070527  MusicBrainz: 2b8e7219-5b2e-49ab-ba2e-f331343e7b2f  NKC: ge1132088  VIAF: 156809038   WorldCat (עם VIAF): 156809038 
אנדרטת גיבורי העיר מיינדזיז'ץ פודלסקי
אנדרטה לזכר יהודי מזריץ' פודלסקי שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
מכונית השנה בצפון אמריקה

| --- | --- |

 תקופת הפרס:  1989–הווה (כ־35 שנים) 
 אתר רשמי
מכונית השנה בצפון אמריקה (באנגלית: North American Car of the Year) הוא פרס הניתן מדי שנה בשתי קטגוריות: "מכונית השנה" ו"משאית השנה" מאז שנת 1989. ההחלטה על הפרס ניתנת על ידי חבר שופטים המורכב מעיתונאי רכב מארצות הברית וקנדה. ההכרזה על הזוכים בפרס נעשית במהלך תערוכת הרכב של דטרויט המתקיימת בחודש ינואר.
תהליך הבחירה

הרכבים המועמדים לפרס הם דגמים חדשים או דגמים שעברו שינוי משמעותי במהלך השנה האחרונה. מתוך כל המועמדות האפשרית נבחרות לבסוף 10 מכוניות ו-12 משאיות. הצבעת השופטים מבוצעת ב-2 שלבים: בשלב הראשון כל שופט מקבל 50 נקודות המתחלקות בצורה שווה בין קטגוריית הרכבים לקטגוריית המשאיות. כל שופט מחלק את הנקודות בין המועמדות על רצונו, כאשר סכום הנקודות המקסימלי שניתן לתת לרכב עומד על 10 נקודות. כל שופט רשאי לתת את הציון המקסימלי לרכב אחד בלבד בכל קטגוריה. 3 המכוניות והמשאיות הזוכות למספר הנקודות המצטבר הגבוה ביותר עולות לשלב הגמר.
בשלב הגמר מקבל כל שופט 10 נקודות לכל קטגוריה - השופט יכול לבחור לחלק את הנקודות בין המועמדות או לתת את כל הנקודות למועמדת אחת.
רשימת המועמדות והזכיות לפי שנה וקטגוריה

בכל קטגוריה מופיעים שלושת הדגמים שהגיעו לגמר. הדגם המודגש הוא הזוכה בכל קטגוריה.
| שנה | רכב השנה | משאית השנה | SUV השנה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 |  מרצדס-בנץ C-קלאס  שברולט קמארו  טויוטה סופרה |  דודג' ראם  שברולט S10  ג'י.אם.סי סונומה |  |
| 1995 |  קרייזלר קירוס  פורד קאונטר  אולדסמוביל אורורה |  שברולט בלייזר  פורד אקספלורר  פורד ווינדסטאר |  |
| 1996 |  קרייזלר מיניוואן  פורד טאורוס  מרקורי סייבל |  פורד F-150  ג'י.אם.סי יוקון  שברולט תאהו |  |
| 1997 |  מרצדס-בנץ SLK-קלאס  יגואר XK8  ב.מ.וו סדרה 5 |  פורד אקספדישן  דודג' דקוטה  טויוטה Rav4 |  |
| 1998 |  שברולט קורבט  אאודי A6  לקסוס GS |  מרצדס-בנץ M-קלאס  דודג' דורגנו  סובארו פורסטר |  |
| 1999 |  קרייזלר M300  הונדה אודיסיי  פולקסווגן חיפושית חדשה |  ג'יפ גרנד צ'ירוקי  שברולט סילברדו  ג'י.אם.סי סיירה |  |
| 2000 |  פורד פוקוס  אאודי TT  לינקולן LS |  ניסאן אקסטרה  דודג' דקוטה  טויוטה טונדרה |  |
| 2001 |  קרייזלר PT קרוזר  הונדה אינסייט  טויוטה פריוס |  אקורה DMX  פורד אסקייפ  טויוטה סקויה |  |
| 2002 |  ניסאן אלטימה  פורד ת'אנדרבירד  קאדילק CTS |  שברולט טריילבלייזר  שברולט אוולנצ'  ג'יפ ליברטי |  |
| 2003 |  מיני  אינפינטי G35  ניסאן Z350 |  וולו XC90  האמר H2  הונדה אלמנט |  |
| 2004 |  טויוטה פריוס  מאזדה RX-8  קאדילק XLR |  פורד F-150  ניסאן טיטאן  קאדילק SRX |  |
| 2005 |  קרייזלר 300  שברולט קורבט  פורד מוסטנג |  פורד אסקייפ היבריד  פורד פריסטייל  לנד רובר LR3 |  |
| 2006 |  הונדה סיוויק  פורד פיוז'ן  פונטיאק סולטיס |  הונדה רידג'ליין  פורד אקספלורר  ניסאן אקסטרה |  |
| 2007 |  סאטורן אאורה  טויוטה קאמרי  הונדה פיט |  שברולט סילברדו  פורד אדג'  מאזדה CX-7 |  |
| 2008 |  שברולט מאליבו  קאדילק CTS  הונדה אקורד |  מאזדה CX-9  שברולט תאו היבריד  ביואיק אנקלייב |  |
| 2009 |  יונדאי ג'נסיס  פורד פלקס  פולקסווגן ג'טה TDI |  פורד F-150  דודג' ראם  מרצדס בנץ ML320 בלוטק |  |
| 2010 |  פורד פיוז'ו היבריד  ביואיק לה-קרוס  פולקסווגן גולף |  פורד טרנזיט קונקט  שברולט אקווינוקס  סובארו אאוטבק |  |
| 2011 |  שברולט וולט  יונדאי סונטה  ניסאן ליף |  פורד אקספלורר  דודג' דורנגו  ג'יפ גרנד צ'ירוקי |  |
| 2012 |  יונדאי אלנטרה  פורד פוקוס  פולקסווגן פאסאט |  ריינג' רובר איווק   ב.מ.וו X3  הונדה CR-V |  |
| 2013 |  קאדילק ATS  הונדה אקורד  פורד פיוז'ן |  דודג' ראם  מאזדה CX-5  פורד C-MAX |  |
| 2014 |  שברולט קורבט  מאזדה 3  קאדילק CTS |  שברולט סילברדו   ג'יפ צ'ירוקי  אקורה MDX |  |
| 2015 |  פולקסווגן גולף   יונדאי ג'נסיס  פורד מוסטנג |  פורד F-150  שברולט קולורדו  לינקולן MKC |  |
| 2016 |  הונדה סיוויק   שברולט מליבו  מאזדה MX-5 מיאטה |  וולוו XC90  הונדה פיילוט  ניסאן טיטאן XD |  |
| 2017 |  שברולט בולט   ג'נסיס G90  וולו S90 |  הונדה רידג'ליין  פורד F סופר דיוטי  ניסאן טיטאן |  קרייזלר פסיפיקה |

| 2018 |  הונדה אקורד  קיה סטרינגר  טויוטה קאמרי |  לינקולן נויגייטור  שברולט קולורדו ZR2  פורד אקספדישן |  וולוו XC60 |
| 2019 |  ג'נסיס G70 |  דודג' ראם 1500 |  יונדאי קונה |
הערה: כלי הרכב שמועמדים או זוכים בתואר משאית השנה, אינם משאיות בכלל אלא בעיקר טנדרים, מסחריות ורכבי SUV. הם מגיעים לקטגוריה זו, מאחר שכלי רכב אלו מוכרים על פי החוק בארצות הברית כ-"Light truck", כלומר כמשאיות קלות.
ראו גם

מכונית השנה באירופה
מנועי פרקינס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  פרנק פרקינס 
 תקופת הפעילות:  1932–הווה (כ־92 שנים) 
 חברת אם:  קטרפילר 
 מיקום המטה:  איסטפילד 
 ענפי תעשייה:  ייצור 
 מוצרים עיקריים:  מנוע דיזל 
  
 www.perkins.com
 
מנועי פרקינס (באנגלית: Perkins Engines Company Limited) היא חברה בריטית לייצור מנועי דיזל, שהוקמה בשנת 1932 והחל משנת 1998 מהווה חלק של קטרפילר האמריקאית. היא מייצרת מגוון רחב של מנועים לצורכי חקלאות, בניה, ייצור חשמל ותעשייה.
היסטוריה

החברה הוקמה ב-7 במאי 1932 על ידי מהנדסים פרנק פרקינס וצ'ארלס צ'פמן. באוקטובר 1935 מנוע דיזל של החברה קבע מספר שיאי עולם בתחרות מכוניות. במהלך מלחמת העולם השנייה הם יצרו סדרה P4 ו-P6 לצורכי צבא.
בשנת 1959 חברת מסי פרגוסון הפכה ללקוח העיקרי של מנועי פרקינס. בשנת 1961 הוקם מפעל בארגנטינה שבמהלך שנות ה-70 בנה כ-200 אלף מנועים.
בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 החברה פיתחה סדרה חדשה של מנועי דיזל שכללה בין היתר פרקינס 6.372. ייצור הסדרה נמשך גם בשנות ה-80.
במשך שנים רבות סופקו מנועי דיזל לתוצרת קטרפילר, ובשנת 1998 מנועי פרקינס נרכשה על ידה.
מיכאל זנדרלינג

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1967 (בן 57) ברלין, גרמניה המזרחית 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה הנס אייזלר 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 
מיכאל זנדרלינג (בגרמנית: Michael Sanderling;‏ נולד ב-21 בפברואר 1967 בברלין) הוא צ'לן ומנצח גרמני. כיום הוא משמש בתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של דרזדן.
ביוגרפיה

מיכאל זנדרלינג, בנם של הקונטרבסיסטית ברברה זנדרלינג והמנצח קורט זנדרלינג ואחיהם של המנצחים שטפן ותומס זנדרלינג. החל את לימודי הצ'לו שלו בגיל חמש, בברלין. בגיל אחת-עשרה היה לתלמיד ב"מטיאס פנדר" בבית הספר המיוחד למוזיקה בברלין. בגיל 17 התקבל זנדרלינג לבית הספר הגבוה למוזיקה ע"ש הנס אייזלר כתלמידו של יוזף שוואב. הוא השתלם בנגינה אצל ויליאם פלית', יו-יו מה, גארי הופמן ולין הארל. ב-1987 זכה בפרס ראשון בתחרות המוזיקה הבינלאומית על שם מריה קאנלס. באותה שנה, לאחר הופעתו הראשונה כסולן, התמנה לצ'לן סולן בתזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, שם המשיך עד 1992. משנת 1994 עד 2006 היה צ'לן סולן אורח בתזמורת הסימפונית של רדיו ברלין. בשנים 1994-98 היה בסגל האקדמי של בית ספר "הנס אייזלר". ב-1998 החל ללמד באוניברסיטת פרנקפורט למוזיקה ולאמנויות הבמה. בין 2000 ל-2003 כיהן גם כפרופסור בבית הספר הגבוה לאמנויות בברן.
זנדרלינג חי עם אשתו בברלין.
ביוגרפיה > קריירה כצ'לן

בין התזמורות שהזמינו את זנדרלינג כצ'לן תזמורת רדיו בוואריה, התזמורת הסימפונית הגרמנית מברלין, תזמורת רדיו ברלין, תזמורת פריז, תזמורת טונהאלה מציריך, התזמורת הסימפונית של וינה, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס והתזמורת הסימפונית של בוסטון. בין שותפיו לנגינת מוזיקה קאמרית היו אליזבת ליאונסקאיה, יוליה פישר, מרטין הלמכן וורוניקה אברלה. משנת 1988 עד 1996 היה חבר בטריו אקס אקואו. מ-2010 אין מיכאל זנדרלינג מופיע עוד כסולן. הוא מתמקד במיזמים חינוכיים ובקריירת הניצוח שלו.
ביוגרפיה > קריירה בניצוח

הופעת הבכורה של מיכאל זנדרלינג כמנצח הייתה בקונצרט של התזמורת הקאמרית ברלין ב-22 בנובמבר 2001 בפילהרמונית של ברלין. בשנים הבאות הופיע עם תזמורות שונות בגרמניה ומ-2006 עד 2010 כיהן כמנצח ראשי ומנהל אמנותי באקדמיה הקאמרית של פוטסדם. בתפקידו זה ניצח על האופרה "נפילת בית אשר" מאת פיליפ גלאס.
בשנת 2009 הוציאה סוני תקליטור של יצירות לתזמורת קטנה מאת דמיטרי שוסטקוביץ' בביצוע האקדמיה הקאמרית של פוטסדם ובניצוח זנדרלינג.
תזמורות רבות מזמינות את זנדרלינג כמנצח אורח, בהן הטונהאלה בציריך, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת רדיו שטוטגרט, התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן, תזמורת רדיו ברלין, הפילהרמונית של הולנד ועוד.
מנוחה בקרמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1954 (בת 70 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלית
 שם עט:  ב. מנוחה 
 תחום כתיבה:  ספרי ילדים
 יצירות בולטות:  שולינקה – ילדה קטנה של אמא, סדרת ילדי שי,
 beckerman.co.il
 
מנוחה בקרמן (נולדה בשנת 1954) היא סופרת ועורכת דין ישראלית חרדית. פרסמה סיפורים גם בשם העט ב. מנוחה.
ביוגרפיה

נולדה בישראל לרב דב צבי רוטשטיין ולדבורה שקול, בתו של הרב ישראל יצחק שקול. בהיותה בת תשע עברה להתגורר בחו"ל עם משפחתה למשך שש שנים.
בשנת 1981 הוציאה לאור את ספרה הראשון, "ילדי שי מגלים תושיה", הספר הראשון בסדרת "ילדי שי". הספר היה יוצא דופן בספרות החרדית, שקהל קוראיה לא היה רגיל לסוגה הזאת, והפך לרב-מכר בציבור החרדי. מאז הוציאה עשרות ספרים לכל הגילאים.
בקרמן כתבה גם ארבעה ספרים למבוגרים. בספריה היא נוגעת לעיתים גם בנושאים רגישים, בהם כאלה הנחשבים טאבו בעולם החרדי: גירושין, מוות, אימוץ, חזרה בתשובה, שידוכים, נישואי תערובת, סחר בנשים והתמכרות לסמים.
בשנת 2007 התקבלה ללשכת עורכי הדין, ופתחה משרד עורכי דין עצמאי.
ספריה

ספרי ילדים
הספרים לילדים כוללים מספר סדרות:
הספרייה שלי – עולם של מידות וידע – כולל 30 ספרים לגילאי 3-7. שמות הגיבורים: דינה-די, שולי ומולי, ומיכאל. אלו ספרים אלבומיים, מעוטרים בציורים, כתובים בצורה קלה, בעלי מסר חינוכי. בסדרה נכלל גם הסיפור כפר העצבניה.
מרגיש לי - 12 ספרים לגילאי 4-7. לילדי הגן, בכתב גדול וברור.
חינוך עם חיוך – סדרה בת 15 ספרים לגילאי 4-8, כתובים בחרוזים ובהומור, עם מסר חינוכי, שלוה בחוה הוא אחד הספרים המפורסמים בסדרה זו.
לב הזהב – 10 ספרים לגילאי 5-10.
הספרייה הקטנה – 30 ספרים לגילאי 4-8, בפורמט קטן, המיועדים לילדים שזה עתה רכשו את מיומנות הקריאה.
הספרייה לפעוטות – 6 ספרים קשיחים לתינוקות בגילאי 0-3.
אוצר קטנטן – 12 ספרים קשיחים לתינוקות בגילאי 0-3.
ספרים לנוער
סדרת "ילדי שי" לבני הנוער מונה 12 ספרים. הסדרה נחשבת פופולרית בציבור החרדי ויצאה לאור בכמה מהדורות.
ספרים למבוגרים
במותה נתנה לי את חיי: התפרסם במקור בהמשכים במוסף "יתד נאמן" לנשים. תמצית העלילה: חני גרינברג, בתם הבכורה של משפחה חרדית ליטאית עומדת להתארס עם בחור ישיבה חרדי. מעט לפני האירוסים מגלה חני שאמה האמיתית היא אישה לא יהודייה מלונדון שילדה אותה מחוץ לנישואים והחליפה אותה, בשיתוף פעולה עם המיילדת, עם בתם של זוג חרדי שנפטרה בלידה, ללא ידיעת הזוג, מה שאומר שהיא גויה. השידוך מתבטל, והידיעה מכניסה את המשפחה למשבר. הספר מתאר את לבטיה של חני באשר לגיור והאם ברצונה לשמור תורה ומצוות.
שולינקה – ילדה קטנה של אמא
שולינקה – ילדה גדולה של אבא
סיפורים קצרים
מנוחה בירנבוים

אין תמונה חופשית
מנוחה בירנבוים (נולדה ב-27 באפריל 1948) היא פרופסור אמריטה בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב, בעבר כיהנה כראש המגמה לשיטות מחקר, מדידה והערכה. בירנבוים מתמחה בעיקר בניתוח אינטראקציות של למידה (פנים-אל-פנים, ובלמידה מרחוק), הערכה לשם למידה בכתה ובארגון והערכה דיאגנוסטית בקנה מידה רחב. היא אחת המומחים בישראל לנושא ההערכה בחינוך, ולתכנון לימודים.
קרירה אקדמית

מנוחה בירנבוים נולדה בתל אביב. למדה לתואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, וסיימה ב-1971. היא קיבלה תואר שני (בהצטיינות) במחקר בחינוך מאוניברסיטת תל אביב ב-1977, השלימה את הדוקטורט בפסיכולוגיה חינוכית מאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין שבארצות הברית בשנת 1981, ומאז שימשה כמרצה. בשנת 1985 שימשה כמרצה אורחת במעבדה לחינוך באמצעות מחשב באוניברסיטה של אילינוי. ב-1986 התמנתה למרצה בכירה בבית הספר לחינוך. בשנת 1991 שהתה כמרצה אורחת בשירות להערכה בחינוך באוניברסיטת פרינסטון. ב-1996 התמנתה לפרופסור חבר, וב-1996 לפרופסור מן המניין. ב-2002 הייתה מרצה אורחת באוניברסיטה של נברסקה בלינקולן, נברסקה, ארצות הברית. בירנבוים היא פרופסור אמריטה החל משנת 2012.
תחומי ההתמחות שלה הם: תרבות הלמידה בבית הספר, קידום למידה עצמית באמצעות הערכה פורמלית ובלתי-פורמלית, תפיסות של הערכה ושל לימוד על ידי תלמידים ומורים.
מיכאל עומר

| --- | --- |

מייק עומר, 2017
 לידה:  20 ביוני 1979 (בן 45) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  מיכאל עומר
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראלי
 שפות היצירה:  אנגלית עברית
 סוגה:  תעלומה מתח
 יצירות בולטות:  מוח של רוצח (A Killer's Mind) רשת העכביש (Spider's Web)
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 http://strangerealm.com/mikeomer
 
מיכאל "מייק" עומר (נולד ב-20 ביוני 1979) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה

עומר היה עיתונאי, מפתח משחקים ומנכ"ל חברת "Loadingames".
ביוגרפיה > קריירה ספרותית

לאחר פרסום הרומן שלו "רשת העכביש" (Spider's Web) בשנת 2016, וספרי ההמשך שלו בסדרת "תעלומת פארק גלנמור" (Glenmore Park Mystery Series), פרש מתפקידו ונשאר סופר במשרה מלאה. את ספריו הקדיש לשלושת ילדיו. לצורך המחקר עבור ספריו קרא ביוגרפיות של מספר רוצחים סדרתיים
בשנת 2018 פרסם עומר את "מוח של רוצח" (A Killer's Mind) שהגיע למקום הראשון ברשימת רבי המכר של אמזון. באותה שנה עומר הגיע לרשימת הספרים המומלצים של הניו יורק פוסט.
ביולי 2018 הוא דורג מעל ג'יי קיי רולינג, ג'יימס פטרסון וסטיבן קינג בדירוג הסופרים באמזון. החברה לא פרסמה על אילו נתונים מבוסס דירוג זה..
בינואר 2023 זכה בפרס מיוחד מאת המוציאים לאור שלו תומאס ומרסר, על מכירת למעלה ממיליון עותקים מספריו.
ספרים

Omer, Mike (2016). Spider's Web (Glenmore Park Book 1). CreateSpace. ISBN 978-1533006837.
Omer, Mike (2016). Deadly Web (Glenmore Park Book 2). CreateSpace. ISBN 978-1519612564.
Omer, Mike (2016). Web of Fear (Glenmore Park Book 3). CreateSpace. ISBN 978-1539360971.
Omer, Mike (2018). A Killer's Mind (Zoe Bentley Mystery Book 1). Thomas & Mercer. ISBN 978-1503900745.
Omer, Mike (2019). In the Darkness (Zoe Bentley Mystery Book 2). Thomas & Mercer. ISBN 978-1542040594.
Omer, Mike (2020). Thicker Than Blood (Zoe Bentley Mystery Book 3). Thomas & Mercer. ISBN 978-1542042444.
Omer, Mike (2021). A Deadly Influence (Abby Mullen Thrillers Book 1). Thomas & Mercer. ISBN 978-1542022873.
Omer, Mike (2022). Damaged Intentions (Abby Mullen Thrillers Book 2). Thomas & Mercer.
הערות שוליים

↑  "מייק עומר". אמזון. נבדק ב-20 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mike Omer, Thicker Than Blood, Thomas & Mercer, 2020
↑  בלי הבטחות – רק ביצועים! – מתוך ההסכת (פודקאסט) "מה שקורא" | כאן, נבדק ב-2021-05-12
1 2  SEMUELS, ALANA (20 ביולי 2018). "The Authors Who Love Amazon". The Atlantic. נבדק ב-20 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Meningher, Naor; Weinstein, Eytan (11 בספטמבר 2018). "Two Nice Jewish Boys Episode 106 – Writing an Amazon #1 Bestseller". The Jewish Journal. נבדק ב-20 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ויקי אוסלנדר, ‏הסופר הישראלי שהגיע לאהובים באמזון ומעולם לא שמעתם עליו, באתר גלובס, 25 באוגוסט 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516600305171  PLWABN: 9811406318205606  GND: 120503675X  LCCN: no2019105852  NKC: xx0240090  NLK: KAC202002025  RSL: 000226069  VIAF: 6793158369774101460003   WorldCat (עם VIAF): 6793158369774101460003
מנשה שהרבני

| --- | --- |

 לידה:  4 ביוני 1881 ז' בסיוון ה'תרמ"א בגדאד, עיראק
 פטירה:  21 באוגוסט 1960 (בגיל 79) כ"ח באב ה'תש"ך
 מקום קבורה:  רמת גן
 מקום פעילות:  בגדאד, בצרה, אבאדן ומחמרה שבכורדיסטן הפרסית, הודו, שאנגחאי, הונג קונג וסינגפור
 תקופת הפעילות:  ? – 21 באוגוסט 1960 
 תחומי עיסוק:  רב, פרשן מקרא, מחנך, שד"ר, פייטן ומשורר
 רבותיו:  הרב משה צדקה והרב יוסף חיים מבגדאד
 תלמידיו:  הרב סלמן חוגי עבודי, הרב יעקב מוצפי והרב יהושע משה.
 חיבוריו:  כפתור ופרח, פרדס רימונים, הגדה של פסח - אגדה מקובצת, שירות ותשבחות, שירה לאל
הרב מנשה סלמאן שהרבני (4 ביוני 1881, ז' בסיוון ה'תרמ"א - 21 באוגוסט 1960, כ"ח באב ה'תש"ך) היה פרשן מקרא, מחנך ושד"ר, פייטן ומשורר, ורבן של הקהילות היהודיות באבאדאן ומחמרה שבכורדיסטן האיראנית. חיבר כ-900 פיוטים ושירים.