ויטורה קרפצ'ו
תחילת חייו ועבודתו

קרפצ'ו נולד בוונציה (בין 1460 ל-1465), בנו של פייטרו סקרפצה (Pietro Scarpaza), פרוון ונציאני בקהילה של ארקאנג'לו רפאלה. אף על פי שתאריך הלידה המדויק של קרפצ'ו עדיין לא ידוע, מסמכים שונים מספקים רמזים על מנת לצמצם אותו לתחום מסוים של שנים. בצוואה משנת 1472 רשם אותו דודו פרה אילריו כיורש. לפי המנהגים הוונציאניים, זה היה מעיד על כך שהוא היה לפחות בן 15 בזמן הזה, מה שמרמז על שנת לידה לפני 1457. עם זאת, בחינה מדוקדקת יותר של החוק הוונציאני על ידי חוקרים הובילה לגילוי שניתן לראות בילדים כיורשים עתידיים, ובכך הועלה תחום שנת הלידה של קרפצ'ו החל מ-1460 ועד 1465. מסמך אחר חשף שקרפצ'ו המשיך לחיות עם אביו עד 1486, מה שמסמל התבגרות המאוחרת ומאשר את תחום שנות הלידה המאוחרות יותר. פיטר האמפרי מציג את פיסות הראיות השונות בהן השתמשו חוקרים על מנת לקבוע את שנות הלידה של קרפצ'ו, כמו גם את תאריכי יצירותיו המוקדמות ביותר, ובאיזו סדנה הוא הוכשר בוונציה. בסופו של דבר, המחקר העדכני ביותר טוען לתאריך לידה בין 1460 ל-1465; הוא מת בסביבות 1525 או 1526.
קרפצ'ו (או סקרפצה, או סקרפנצה או סקרפנצו, כפי שהשם נרשם בבכמה צורות בניב הוונציאני) הגיע ממשפחה שמקורה במצורבו, אי בדיוקסיה של טורצ'לו. מסמכים ארכיוניים אודות המשפחה קיימים לפחות מהמאה השלוש-עשרה, וחבריה התפזרו והתבססו ברחבי ונציה. קרפצ'ו חתם על שתי יצירות מוקדמות עם הצורה הוונציאנית של שם משפחתו: תחילה בתור VETOR[E] SCHARPAÇO ב"בתולה והילד" שלו (בערך 1488) במוזיאון קורר (Fondazione Musei Civici di Venezia) ולאחר מכן בתור VETOR SCARPAZO על המעקה בציור "סלבטור מונדי עם ארבעה קדושים" (בערך 1490) בבעלות "קרן לוצ'אנו סורליני" (Fondazione Luciano Sorlini) בקרצגו די קלווג'זה (Carzago di Calvagese) בברשה. עד שנת 1490, עם הציור "הגעה לקלן" (חלק ממחזור חיי הקדושה אורסולה; ראו להלן), הוא החל להשתמש בגרסאות מהלטינית של "קרפטיו" ו"קרפתיוס". רק בפרסום משנת 1648, אחד מהביוגרפים שלו, קרלו רידוליפו (Carlo Ridolifu), התייחס לאמן כ"קרפצ'ו" השם שבזכותו הוא ידוע היום.
החוקרים של תחילת המאה העשרים מולמנטו ולודוויג טענו כי המורה הראשון של קרפצ'ו לצארו בסטיאני (אנ'), אשר, כמו האחים בליני וויואריני (אנ'), עמד בראש אטלייה גדול בוונציה. בסופו של דבר, נותרו פרטים מעטים על ראשית חייו, מה שמאלץ את החוקרים לחבר יחד את הכשרתו האמנותית המוקדמת והיווצרות סגנונו. בקטלוג raisonné של 2022, מציג האמפרי את הטיעונים השונים מדוע קרפצ'ו אולי למד בסטודיו הוונציאני של משפחת בליני, ופיתח את האומנות שלו בהדרכתם של ג'נטילה בליני או ג'ובאני בליני.
היצירות המוקדמות ביותר של קרפצ'ו הן "הבתולה והילד" (בערך 1488 או 1489) במוזיאון קורר בוונציה ו"סלבטור מונדי עם ארבעה קדושים" (בערך 1490) בבעלות "קרן לוצ'אנו סורליני" (Fondazione Luciano Sorlini) בברשה. "הבתולה והילד" משקפת את השפעתן של יצירות מסדנת בליני (ג'ובאני בליני וג'נטילה בליני) – במיוחד ידיה וכיסוי ראשה של הבתולה, יחד עם דמותו של ישו הילד. ייתכן שקרפצ'ו הושפע גם מיצירותיהם של לצארו בסטיאני (אנ') ואלוויזה ויוואריני (אנ'), ציירים ונציאנים מדור ישן יותר. הרקע השחור של "סלבטור מונדי" (מושיע העולם) הושפע ככל הנראה מה"סלבטור מונדי" של אנטונלו דה מסינה (1475–76). יתר על כן, השימוש של אנטונלו בצורות מעוגלות, יחד עם שלושת-רבעי המבטים של ארבעת הקדושים הסובבים כנראה השפיעו על הסגנון השאפתני, אם כי הבוסרי, של קרפצ'ו.
היצירה "המדונה והילד עם שני קדושים" של קרפצ'ו (1485–1510 לערך) הושמדה במהלך מלחמת העולם השנייה. היא אוחסנה במגדל נ"מ בברלין לשמירה בטוחה, אך במאי 1945 הוצת המגדל ורוב החפצים שבתוכו הושמדו.