stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דורין גויאן
קריירת מועדונים > גלאזגו ריינג'רס

ב-25 ביולי 2011 חתם בגלאזגו ריינג'רס. ב-30 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד סנט ג'ונסטון. באוגוסט 2011 נפצע בגיד הברך ונעדר חודש וחצי מהמגרשים, וחזר ב-18 בספטמבר 2011. כעבור שלושה ימים הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 3-2 נגד פלקירק בגביע הסקוטי.
ביוני 2012 המועדון הכריז על פירוק וירידה לליגה השלישית וגויאן שוחרר מהמועדון.
קריירת מועדונים > ספציה

באוגוסט 2012 הושאל לספציה מהסרייה ב'. לאחר שהושאל לספציה, גויאן נשבע שיחזור לריינג'רס בעתיד. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-2 נגד ויצ'נזה. ב-17 בנובמבר 2012 דחף את השופט במהלך ההפסד 3-2 נגד ג'ובה סטביה והורחק ל-4 משחקים. ב-23 בדצמבר 2012 גויאן הבקיע את השער הראשון שלו עבור המועדון בהפסד 3-2 נגד פדובה.
קריירת מועדונים > אסטרס טריפוליס

ב-21 ביולי 2013 חתם לשנתיים באסטרס טריפוליס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עם המועדון ב-18 באוגוסט 2013 בתיקו 3-3 בבית נגד פאס יואנינה.
קריירה בינלאומית

ב-16 בנובמבר 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה במשחק ידידות נגד ניגריה. ב-7 באוקטובר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד בלארוס. גויאן העפיל עם הנבחרת ליורו 2008 ואף לקח חלק באליפות.
לזכותו של גויאן 5 שערים בנבחרת ב-52 הופעות.
תארים

אליפות רומניה: 2004/2005, 2005/2006
הסופר קאפ הרומני: 2006
גויאן במדי הנבחרת במשחק נגד אוסטריה
דנקרק

ערך זה עוסק בעיר בצרפת. אם התכוונתם לסרט קולנוע, ראו .
דנקרק (בצרפתית: Dunkerque; בהולנדית: Duinkerke, ‏האזנהקובץ:Be-nl Duinkerke.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר נמל וקומונה באזור הצפוני ביותר בצרפת, במחוז נור, כעשרה קילומטר מהגבול עם בלגיה. העיר מפורסמת בשל פינוי צבאות בעלות-הברית במלחמת העולם השנייה, שהתרחש בסביבת העיר.
עד אמצע המאה העשרים דיברו רוב תושבי העיר בדיאלקט הפלמי-מערבי של השפה ההולנדית, אולם כיום השפה השלטת היא צרפתית.
היסטוריה

דנקרק מוזכרת לראשונה ב-1067. פירוש השם בהולנדית מוקדמת הוא "כנסייה על הדיונה". האזור היה שטח מחלוקת בין ספרד, אנגליה, הולנד וצרפת. במלחמות בין צרפת לספרד במאה ה-17 איבדו הספרדים שוב ושוב שטחים מארצות השפלה הדרומיות. הצרפתים סיפחו את ארטואה ואת קמברה באמצעות הסכם הפירנאים ב-1659, והאנגלים כבשו את דנקרק. לאחר שהעיר החליפה ידיים פעמים רבות, היא הפכה לצרפתית באופן סופי ב-1662, כשלואי ה-14 קנה אותה מצ'ארלס השני, מלך אנגליה תמורת 320,000 לירות שטרלינג. הסכם אוטרכט חייב את צרפת ב-1713 להרוס את הנמל ולהסיר את ביצורי העיר, משימה שצרפת מילאה באופן חלקי בלבד. ב-1793 ניסו האנגלים לכבוש שוב את העיר, אך נכשלו. במלחמת העולם הראשונה סבלה העיר מהפגזות כבדות, שהרסו גם חלק מהכנסייה העתיקה של העיר.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

במאי 1940 כבשה גרמניה את בלגיה והולנד. כיבושים אלו אפשרו לגרמניה לפלוש לצרפת גם מצפון מערב, וכך לעקוף את קו הביצורים הצרפתי, קו מאז'ינו. הכוחות הבריטיים שהונחתו בצרפת, נותרו מנותקים בצפון צרפת. חיל הים הבריטי וסירות פרטיות הצליחו לחלץ כ-338,000 חיילים בריטים וצרפתים מחוף דנקרק לבריטניה במשך כשבוע במבצע דינמו.
תחבורה

לדנקרק קשר מעבורת עם דובר, אנגליה.
ערים תאומות

גרמניה קרפלד, גרמניה (מ־1974)
גרמניה רוסטוק, גרמניה (מ־2000)
הרשות הפלסטינית עזה, הרשות הפלסטינית
ישראל רמת השרון, ישראל
הממלכה המאוחדת מידלסברו, אנגליה, הממלכה המאוחדת
תוניסיה ביזרטה, תוניסיה (הסכם שיתוף פעולה)
ספורט

מרוץ אופני הכביש ארבעת הימים של דנקרק נערך בעיר ולרוב מתחיל ומסתיים בה מאז 1955.
הלוח האנטארקטי

בצבע כחול - הלוח האנטארקטי
הלוח האנטארקטי הוא לוח טקטוני שנמצא מתחת ליבשת אנטארקטיקה וגולש צפונה כלפי האוקיינוסים השונים. הלוח האנטארקטי גובל עם לוח נסקה, הלוח הדרום-אמריקאי, הלוח האוסטרלי, לוח סקוטיה, הלוח האפריקאי והלוח הפסיפי, כולם גובלים מצפון ללוח האנטארקטי.
הלוח האנטארקטי מתפרש על פני שטח של 16,900,000 קמ"ר מה שהופך אותו ללוח החמישי בגודלו בכדור הארץ. הלוח זז סנטימטר אחד בשנה לכיוון האוקיינוס האטלנטי.
הערות שוליים

↑  SFT and the Earth's Tectonic Plates
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלוזאנאים המערביים

| --- | --- |

 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  וו (קנטון) וו
 בירת המחוז:  רנאן (Renens)
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  26.35 קמ"ר
 גובה:  413 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  71,838 (2014)
  ‑ צפיפות:  2,700 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  46°32′19″N 6°35′3″E﻿ / ﻿46.53861°N 6.58417°E﻿ / 46.53861; 6.58417
 https://www.vd.ch/themes/etat-droit-finances/districts-prefectures/competences-des-prefets-et-prefectures/ouest-lausannois/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.הלוזאנאים המערביים(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.הלוזאנאים המערביים    מפת המחוז tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בשווייץ, מחוז הלוזאנאים המערביים (בצרפתית: Ouest Lausannois, באיטלקית: I lucani occidentali), הוא מחוז של קנטון וו, הגובל במערב העיר לוזאן ומורכב משמונה פרוורים של עיר זו. שמונת הפרוורים הם (מדרום לצפון וממערב למזרח) סן-סולפיס, אקובלון (Écublens), שוונה פרה-רנאן (Chavannes-près-Renens), רנאן, פרי (Prilly), בוסיניי פרה לוזאן (Bussigny-près-Lausanne), קריסייר (Crissier) ווילר סנט-קרואה (Villars-Sainte-Croix). המחוז גובל גם בחוף אגם ז'נבה וכול רצועת החוף שלו נמצאת בשטח היישוב סאן-סולפיס. לרוב הפרוורים האלו יש רצף של שטח בנוי עם העיר לוזאן.
סך כל שטח שמונת היישובים האלו הוא 26.35 קילומטרים רבועים ומניין כל התושבים שבכולם, נכון לדצמבר 2014, הוא 71,838 איש. צפיפות האוכלוסייה ביישובים אלו אינה אחידה - שטח כל אחד משני היישובים הקטנים ביותר ביניהם הוא 1.65 קמ"ר אך באחד מיישובים אלו, וילר סנט-קרואה, נספרו כ-670 תושבים ובשני, שוונה פרה-רנאן, נספרו כ-7,210 תושבים. כרבע משטח כלל המחוז משמש כשדות חקלאות וכ-15% ממנו מוקצה ליער. מתוך שאר השטח, חלק מוקצה לפארקים ציבוריים ומתקני ספורט, או שמוכרז כקרקע לא מנוצלת.
לכול אחד מיישובים אלו מוגדר כרשות מקומית; יש לו תחנת משטרה משלו ובית עירייה משלו. מנהלת כלל המחוז יושבת ביישוב רנאן.
לרכבת של חברת הרכבות הפדרלית השווייצרית יש תחנה ברנאן, אך רק רכבות בין עירוניות, שאינן רכבות אקספקס, עוצרות בה. תושבי המחוז, שרוצים לנסוע למרחקים ארוכים במיוחד, מגיעים בתחבורה הציבורית המקומית אל תחנת הרכבת של לוזאן. קו M1 של הרכבת הקלה של לוזאן דרך רנאן ושוונה פרה-רנאן וגם דרך שולי אקובלון וקו LEB שלה עובר דרך היישוב פרי. אל המחוז מגיעה גם מערכת האוטובוסים המקומית של לוזאן.
הכנסייה הפרוטסטנטית ברנאן
רחוב באקובלן
חלק מחזית בית משותף גדול ברנאן
הערות שוליים

↑  עד 2008, חלוקת הרשויות המקומיות בין המחוזות הייתה מעט שונה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  HDS: 049066
הווארד רוזנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1942 (בן 82) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת מינסוטה  אוניברסיטת אוקלהומה 
 קישורים חיצוניים
 www.howardrosenberg.org
 
הווארד אנתוני רוזנברג (באנגלית: Howard Anthony Rosenberg; נולד ב-10 ביוני 1942) הוא מבקר טלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

רוזנברג נולד בקנזס סיטי שבמיזורי. הוא סיים תואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטת אוקלהומה (אנ') בשנת 1964 ותואר שני במדעי המדינה באוניברסיטת מינסוטה (1966). בשנים 1965–1966, במהלך לימודיו במינסוטה, ערך את השבועון "White Bear Weekly", ולאחר מכן היה כתב ב-"Moline Dispatch" בשנים 1966–1968. הוא עבד ב"לואיוויל טיימס" (אנ') משנת 1968 ועד 1978, תחילה ככתב כללי, אחר כך ככתב פוליטי, ולבסוף כמבקר טלוויזיה. בשנת 1978 החל לעבוד ב"לוס אנג'לס טיימס", ושימש מבקר הטלוויזיה של העיתון במשך 25 שנה. בשנת 1985 זכה בפרס פוליצר לביקורת (אנ'). רוזנברג טבע את המונח "אמנויות לחימה משולבות", (MMA), בסקירה שלו לאירוע הראשון של האליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC) ב"לוס אנג'לס טיימס" ב-15 בנובמבר 1993. בטור שפרסם זמן קצר לאחר פיגועי 11 בספטמבר 2001, אמר רוזנברג כי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש נראה "נוקשה ונערי". זה הוביל לבקשות לפיטוריו והוא הצהיר שקיבל מכתבים שקראו לו "אוסמה בן רוזנברג" בגלל המחלוקת. באוגוסט 2003 פרש רוזנברג.
רוזנברג היה שופט בחבר השופטים של פרס פיבודי משנת 1996 עד 2003. הוא חיבר אנתולוגיה של מאמריו, "Not So Prime Time: Chasing the Trivial on American Television" (2005), וכתב את הספר "No Time to Think: The Menace of Media Speed and the 24-Hour News Cycle" עם צ'ארלס פלדמן (2008). הוא מלמד מספר קורסים בביקורת טלוויזיה כמרצה מן החוץ (adjunct professor) בבית הספר לאומנויות הקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
חיים אישיים

בתו של רוזנברג, קירסטן רוזנברג (אנ'), ניהלה מאפייה טבעונית בוושינגטון הבירה, והיא הזמרת הראשית של להקת המחווה הנשית "The Iron Maidens".
הערות שוליים

↑  Fischer, Heinz-Dietrich; Fischer, Erika J. (2002). The Pulitzer Prize Archive. Vol. 16. K. G. Saur Verlag. p. 203. ISBN 3-598-30186-3.
↑  "Howard Rosenberg". pulitzer.org.
↑  Mark Gillespie, What's in a Name: Who Coined the Term 'MMA' First?, Fightland, ‏September 17, 2014 (באנגלית)
↑  "Rosenberg to retire Aug. 8," July 28, 2003, Los Angeles Times
↑  "George Foster Peabody Awards Board Members".
↑  "Howard Rosenberg - Biography". Official Website, Howard Rosenberg. אורכב מ-המקור ב-11 באוקטובר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461956305171  BnF: cb16241765x (data)  GND: 139756906  ISNI: 0000 0001 1438 674X  LCCN: n2004037679  MusicBrainz: b2ab598d-aa92-4405-a19e-f093b4fa7248  NKC: jo2012696225  NTA: 315470429  SNAC: w6wm3md2  SUDOC: 099025345  VIAF: 39145971398532330899   WorldCat (עם VIAF): 39145971398532330899
האטפילד

| --- | --- |

הארמון הישן בבית האטפילד
 מדינה / טריטוריה:  הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מזרח אנגליה
 מחוז:  הרטפורדשייר
 חבל ארץ:  האטפילד
 ראש העיר:  פרנק מארש
 מושל:  אנדרו לואין
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  המאה ה-10
 שטח:  62 קמ"ר
 גובה:  84.33 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  41,265 (2021)
  ‑ צפיפות:  276.3 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  51°45′49″N 0°13′33″W﻿ / ﻿51.763611111111°N 0.22583333333333°W﻿ / 51.763611111111; -0.22583333333333 
 אזור זמן:  UTC
 
האטפילד (באנגלית: Hatfield) היא עיר במחוז הרטפורדשייר שבאנגליה. בשנת 2001 מנתה אוכלוסיית העיר 29,616 תושבים, בשנת 2011 39,201, ונכון לשנת 2021 אוכלוסיית העיר עומדת על 41,265 תושבים. העיר היא סקסונית במקורה. בית האטפילד, ביתו של המרקיז מסולסברי (אנ'), מהווה את בסיס העיר העתיקה. משנות ה-30 של המאה ה-20 בהן פתחה חברת דה הבילנד מפעל בעיר ועד לשנות ה-90 בהן חברת בריטיש אירוספייס סגרה את המפעל, תעשיית המטוסים בעיר העסיקה יותר אנשים מכל תעשייה אחרת. האטפילד הייתה אחת מהערים שנבנו בסביבת לונדון בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה, והיא בעלת מבנים מודרניים רבים מאותה התקופה. אוניברסיטת הרטפורדשייר (אנ') ממוקמת בעיר. בעיר קיימת קהילה יהודית מתפתחת.
האטפילד שוכנת 30 קילומטרים מצפון ללונדון, ויש בה קווי רכבת ישירים לתחנת קינגס קרוס, תחנת סנט פנקרס, תחנת פינסבורי פארק ומורגייט. עם השנים עלתה כמות העובדים בלונדון שעברו לגור באזור.
ב-2022, איש הטלוויזיה פיל ספנסר תיאר את האטפילד כמקום השני בטיבו למגורים לעובדים בלונדון, בהתבסס על זמני רכבות, מחירי דיור והאטרקציות שמציעה העיר.
היסטוריה

בתחילת המאה ה-10 האטפילד השתייכה לאדם מהמעמד הגבוה בשם אורדמאר ואשתו אילדה, שייתכן והיה סבו של המלך אדוארד המרטיר. בנקודת זמן מסוימת בין השנים 932 ו-956, העיר עברה לידי את'לסטן חצי-מלך, שבבוא העת הורישה לבניו. המלך אדגר הלאים את השטח בעת הכתרתו ב-959, וטען שאורדמאר ואשתו הורישו לו את השטח. עם זאת, לאחר מותו שבו בניו של את'לסטן והחזירו את השטח לידיהם. האטפילד רשומה בספר יום הדין מ-1086 תחת בעלות מנזר אילי, ובאופן יוצא דופן, הנתונים המקוריים של מפקד האוכלוסין שבהם השתמשו יוצרי ספר יום הדין שרדו, והם נותנים לנו מעט יותר מידע מאשר ברשומה הסופית של הספר. אף רשומה אחרת לא נמצאה עד לשנת 1226, כשהנרי השלישי העניק לבישופים מאילי את הזכויות לשכר שנתי של ארבעה ימים ויריד שבועי. באותם ימים נקראה העיר בשם בישופות האטפילד (אנ').
בית האטפילד הוא ביתה של משפחת ססיל (אנ'), המרקיזים מסולסברי. אליזבת הראשונה הייתה כלואה שם במשך שלוש שנים, במה שמכונה כיום הארמון הישן בפארק הטפילד. האגדה מספרת שהיא למדה כאן על הכתרתה כמלכה בשנת 1558, כשהיא יושבת מתחת לעץ אלון בפארק. היא קיימה את המועצה הראשונה שלה באולם הגדול (הארמון הישן) של האטפילד. בשנת 1851, שונה התוואי של הכביש הראשי הצפוני (כיום A1000) כדי להימנע מקיצוץ שטחו של בית האטפילד.
העיירה צמחה סביב שערי בית האטפילד. האטפילד העתיקה שומרת על מבנים היסטוריים רבים, בעיקר הארמון הישן, כנסיית סט. אתלדרדה (אנ') ובית האטפילד (אנ'). הארמון הישן נבנה על ידי הבישוף של אילי, הקרדינל מורטון (אנ'), בשנת 1497, בתקופת שלטונו של הנרי השביעי, והאגף היחיד ששרד משמש עד היום עבור נשפים בסגנון אליזבתני.
כנסיית סט. את'לדרדה (אנ') נוסדה על ידי הנזירים מאילי, וכנסיית העץ הראשונה, שנבנתה בשנת 1285, עמדה כנראה במקום בו ניצב הבניין הקיים המשקיף על העיר העתיקה.
כנסיית סט. את'לדרדה, הממוקמת היטב לכיוון ראש הגבעה, מכילה קשת עגולה אנגלית מוקדמת עם יציקות של שיני כלב, אך משאר הבחינות היא מעוטרת, מעוצבת ומשופצת ברובה. הקפלה מצפון לקנצלה ידועה כקפלת סליסבורי והיא הוקמה על ידי רוברט ססיל, הרוזן הראשון של סולסברי, שנקבר שם. המקום הוא שילוב של סגנונות קלאסיים וגותיים. בחלק פרטי של חצר הכנסייה קבור, בין חברי משפחה אחרים, רוברט גאסקוין-ססיל, המרקיז השלישית של סולסברי.
היסטוריה > תעשייה אווירית

ב-1930, מפעל המטוסים דה הבילנד נפתח בהאטפילד, וב-1949 הוא הפך למעסיק הגדול בעיר, עם כמעט 4,000 עובדים. המפעל עבר לשליטת חברת הוקר סידלי ב-1960, והתאחד עם בריטיש אירוספייס ב-1978. בשנות השלושים ייצר המפעל מבחר של מטוסים דו-כנפיים. במהלך מלחמת העולם השנייה המפעל ייצר את מפציץ המוסקיטו ופיתח את הומפייר, מטוס הסילון הבריטי השני אחרי הגלוסטר מטאור. לאחר המלחמה, מתקני המפעל הורחבו והוא ייצר את מטוס הנוסעים קומט (מטוס הנוסעים הסילוני הראשון בעולם), מטוס הנוסעים טריידנט (אנ') ואת מטוס המנהלים DH125.
בריטיש אירוספייס סגרה את המפעל ב-1993 והעבירה את קו הייצור של BAe 146 לוודפורד אירודום. המתחם היה בשימוש במהלך צילומי הסרט להציל את טוראי ריאן של סטיבן ספילברג וכן במהלך צילומי הסדרה אחים לנשק של HBO וה-BBC. לאחר מכן שימש המתחם כמקום מגורים, מבני השכלה גבוהה, שיווק ומכירות.
כיום, היסטוריית התעשייה האווירית בהאטפילד מונצחת בשמות מספר רחובות ופאבים מקומיים (כמו הקומט וויי, האיירפילד והדרגון רואד), כמו גם במלון הקומט שנבנה בשנות השלושים. פאב הארייר נקרא על שם ציפור הזרון, ולא המטוס, ולכן שלט הפאב מציג ציפור. מרכז המבקרים של דה הבילנד, ממוקם בהיכל סולסברי בלונדון קולני, מציג ומשמר מטוסים היסטוריים רבים וארכיונים קשורים.
היסטוריה > העיר החדשה

תוכנית אברקרומבי ללונדון ב-1944, הציעה בניית עיר חדשה בהאטפילד. היא יועדה בחוק הערים החדשות 1946, והיוותה חלק מקבוצת הרטפורדשייר המתחדשת שכללה את הערים סטיבנייג', ולווין גרדן סיטי והמל המפסטד. הממשלה הקציבה 2,340 דונם (9.5 קמ"ר) לעיר החדשה של האטפילד, עם ייעד אוכלוסייה של 25,000. (ב-2001 הגיעה כמות האוכלוסייה ל-27,833.) ההתאחדות לפיתוח האטפילד שקיבלה את המשימה לבניית העיר, בחרה לבנות מרכז עיר חדש, ודחתה את השימוש בעיר העתיקה כיון שהיא הייתה בצד הלא-נכון של מסילת הרכבת, ללא מקום להרחבה ו"עם הווי כפרי שאינו עולה בקנה מידה אחד עם העיר החדשה שהוא ישרת". ההתאחדות בחרה בסנט אלבנס רואד, באזור קו האוטובוס המזרחי-מערבי של העיר. תוכנן דפוס כביש שלא יהווה פיתוי לתנועה העוברת לעשות קיצורי דרך בעיירה ואשר יאפשר לתנועה המקומית לנוע במהירות.
האטפילד שומרת על מאפייני העיר החדשה, וכוללת ארכיטקטורה מודרניסטית של שנות ה-50 והעצים והשטחים הפתוחים שתוארו בעיצוב המקורי. החל משנת 2017, תוכנן פיתוח מחדש של מרכז העיירה.
ממשל

ישנם שלושה דרגים בממשל המקומי האחראים על האטפילד, ברמת המנהל הקהילתי, המנהל המחוזי והמנהל העירוני: מועצת העיר האטפילד, מועצת מחוז וולווין האטפילד ומועצת מחוז הרטפורדשייר. משרדי מועצת העיר ומליאת העיר נמצאים במרכז בירצ'ווד לייז'ר בלונגמיד. מועצת העיר נשלטת כיום על-ידי הלייבור בראשות לארי קרופטון.
מ-1894 ועד ל-1974, שני הדרגים הנמוכים בשלטון מקומי היו מועצת מחוז האטפילד ומועצת קהילת האטפילד. מועצת המחוז השתמשה במשרדים אותם בנתה בסנט. אלבנס 16 בשנות השלושים. המועצה הקהילתית התפרקה ב-1974 וסמכויותיה הועברו למחוז וולווין האטפילד.
האטפילד היא עיר תאומה של עיר הנמל ההולנדית זיריקזיי. היא חלק מהמחוז הפרלמנטרי וולווין האטפילד, שכולל גם את ולווין גרדן סיטי. חבר הפרלמנט (אנ') שמייצג את המחוז הוא אנדרו לואיז ממפלגת הלייבור.
ספורט

מועדון הכדורגל האטפילד (אנ') הינו מועדון חובבני המשחק בגוסלינג ספורטס פארק. מועדון ההוקי של וולווין גרדן סיטי הוא מועדון הוקי הממוקם בהאטפילד.
מועדון הכדורגל האטפילד אתלטיק מתחרה בליגה המחוזית ומשחק את משחקיו בלמספורד.
בעיירה ישנה בריכת שחייה ציבורית וארבעה מרכזי ספורט (שניים עם בריכות מקורות).
אקלים

להאטפילד אקלים ימי כמו רוב הממלכה המאוחדת.
| אקלים בהאטפילד> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בהאטפילד> ינואר.6.4.5.50.7 | אקלים בהאטפילד> פברואר.6.6.5.39.9 | אקלים בהאטפילד> מרץ.8.9.6.31.7 | אקלים בהאטפילד> אפריל.11.6.8.46.2 | אקלים בהאטפילד> מאי.15.3.10.38.9 | אקלים בהאטפילד> יוני.18.2.13.46.4 | אקלים בהאטפילד> יולי.19.6.15.33.1 | אקלים בהאטפילד> אוגוסט.19.5.16.43.6 | אקלים בהאטפילד> ספטמבר.17.0.13.49.7 | אקלים בהאטפילד> אוקטובר.13.7.11.70.7 | אקלים בהאטפילד> נובמבר.9.1.8.58.1 | אקלים בהאטפילד> דצמבר.7.1.5.56.9 | אקלים בהאטפילד> שנה.15.10.565 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
תרבות ובילוי

בהאטפילד ישנם בית קולנוע, בית עירייה ומוזיאון, לצד גלריית אומנות, תיאטרון ואולם מוזיקה. ישנם מרכזי קניות בעיר החדשה: הגלריה (מרכז קניות מקורה), חצר סטייבל ושלושה מרכולים. ב-2022, האטפילד הקימה את השוק הטבעוני הראשון, וכיום השוק מתקיים מדי שנה בין יוני לנובמבר. במהלך 2023, סטודנטים מאוניברסיטת הרטפורדשייר ארגנו שוק טבעוני משל עצמם.
חינוך

בהאטפילד ישנם מספר בתי ספר יסודיים ועל-יסודיים, בכללם בית הספר הקתולי על-שם פיליפ האוורד, בית הספר היסודי על-שם האו דל, בית הספר על-שם הרוזנת אן, בית הספר על-שם אונסלו, בית הספר הבישופי לבנות כן מספר בתי ספר פרטיים.
בנוסף לאזורים החשובים בעיר, אוניברסיטת הרטפורדשייר (אנ') נכללת בידי רבים. חלק גדול מאזור התעשייה האווירית נרכש על-ידי האוניברסיטה לצד קמפוס דה הבילנד בעלות של 120 מיליון ליש"ט, המשלב כפר ספורט שנפתח בספטמבר 2003. האוניברסיטה סגרה את אתריה בווטפורד והרטפורד, ופעילות האוניברסיטה שהתקיימה שם עברה לקמפוס דה הבילנד.
סניף הסוסים של בית הספר המלכותי לרפואה וטרינרית נמצא בהאטפילד.
אתרי עניין

בית האטפילד
מוזיאון המלחמה של האטפילד
פורום הרטפורדשייר (היכל מוזיקה) באוניברסיטת הרטפורדשייר. ב-2011, קליפ הווידאו של השיר Lego House של אד שירן בו כיכב רופרט גרינט, צולם בהאטפילד. הצילומים נערכו בהיכל המוזיקה בקולג' ליין קמפוס, במהלך הופעה של שירן שנערכה בהיכל ב-8 באוקטובר 2011. סטודנטים רבים היו מעורבים בצילומים, והם הרכיבו את רוב הקהל בהופעה.
מוזיאון טחנת הקמח גרין ותחנת מים
גלריית אומנות ועיצובים באוניברסיטת הרטפורדשייר
אודיטוריום ווסטון
הגלריה
פארק העסקים של האטפילד (לשעבר מתחם התעשייה האווירית), היה בשימוש במהלך צילומי הסרט להציל את טוראי ריאן והסדרה אחים לנשק
תחבורה

האטפילד ממוקמת 32 ק"מ צפונית ללונדון. היא נמצאת במרחק 23 ק"מ מנמל התעופה לונדון לוטון. הכביש A1(M) עובר במנהרה מתחת לעיר, שנמצאת בסמיכות מקום גם לכביש M25.
במאות ה-18 וה-19, הקצה הצפוני של כביש האטפילד ורידינג אפשר לנוסעים מהצפון להמשיך בדרכם מערבה מבלי להיקלע לעומסים בלונדון.
קו מסילת הרכבת של החוף המערבי מלונדון ליורק עובר דרך העיר, ומפריד בין העיר החדשה לישנה. שירות הסעות מחבר בין תחנת הרכבת בהאטפילד לתחנת קינגס קרוס בלונדון. תחנת רכבת וחניון חדשים נפתחו בעיר ב-2015. שירות הרכבות התכוף פועל ישירות מתחנת האטפילד לתחנת קינגס קרוס (21 דקות) דרך פינסבורי פארק (16 דקות, דרך קו הרכבת התחתית ויקטוריה) ברכבות מהירות בתכיפות של פעמיים-שלוש בשעה. שירות רכבות נוסף עובר בכל התחנות ממורגייט ועד ללונדון.
האטפילד מצוידת בשירותי אוטובוסים מעולים עם קוים סדירים לכל הכפרים והעיירות שבסביבה ועד לצפון לונדון. האוטובוסים מנוהלים על-ידי החברות אונו, אריבה וסנטרבוס, שהן כולן חלק מקונצרן אינטלינק המקומי.
תאונת הרכבת בהאטפילד (אנ') התרחשה באוקטובר 2000, מה שהעלה את תודעת הציבור לגבי ליקויים במסילה. אנדרטה לזכר הקורבנות נבנתנה לצד אתר התאונה.
מדיה מקומית

תחנות הטלוויזיה המקומיות הן BBC London ו-ITV London, הקולטות מהמשדר בקריסטל פאלאס ומהממסר בהמל המפסטד.
תחנות הרדיו המקומיות הן של ה-BBC בתדר 90.4FM, לב הרטפורדשייר בתדר 106.9FM ורדיו ורולאם בתדר 92.6FM.
וולווין האטפילד טיימס הוא העיתון המקומי היוצא במסגרת שבועית.
הערות שוליים

↑  "מועת העיר האטפילד", ‏2 בנובמבר 2022
1 2  "סטטיסטיקות האטפילד", באתר www.citypopulation.de
↑  "חישוב אוכלוסיה: מחוז וולווין האטפילד", באתר Office for National Statistics (ארכיון)
↑  "מספר אוכלוסיה 2011", באתר Office for National Statistics (ארכיון)
↑  "מחוץ לעיר אך בהישג יד", באתר Evening Standard (ארכיון)
↑  "רשימת אזורי המגורים הטובים בסביבת לונדון - 2022"
↑  סיריל הארט, The Danelaw, לונדון, אנגליה: The Hambledon Press, 1992, עמ' 586, ISBN 978-1-85285-044-9
↑  Hatfield And Its People, כרך 13, Workers Educational Association, 1959–1966
↑  Chisholm, Hugh, Hatfield, כרך 13, 11, Cambridge University Press, 1911, עמ' 62
↑  "היסטוריית התעופה בהאטפילד" (ארכיון)
↑  "מוזיאון דה הבילנד", באתר מוזיאון דה הבילנד
↑  "סטטיסטיקת 2001 - המשרד לסטטיסטיקות"
↑  "תכנון מחדש בהאטפילד" (ארכיון)
↑  "מועצת העיר האטפילד"
↑  "רשימת העבודות - מחוז האטפילד", באתר St Albans & Hertfordshire Architectural & Archaeological Society
↑  "המחוז הקהילתי בהאטפילד - חזון של בריטניה במנהרת הזמן"
↑  "מידע"
↑  "השוק הצמחוני | האטפילד", באתר veganmarkets
↑  "סטודנטים מאוניברסיטת הרטפורדשייר חגגו בשוק טבעוני", באתר Welwyn Hatfield Times, ‏4 בינואר 2023
↑  "בית הספר המלכותי לרפואה וטרינרית לסוסים", באתר בית הספר המלכותי לרפואה וטרינרית
↑  רוס לוגן, "אד שירן ורופרט גרינט צילמו קליפ ל-Lego House בהאטפילד", באתר Welwyn Hatfield Times, ‏4 בנובמבר 2011
↑  "הגלריה - אתר קניות בהאטפילד", באתר thegalleria.co.uk
↑    Hatfield crash 'was disaster waiting to happen', The Telegraph, 31 January 2005
↑  "צפייה בחינם במשדר קריסטל פאלאס", באתר UK Free TV, ‏1 במאי 2004
↑  "צפייה בחינם במשדר מהמפסטד", באתר UK Free TV
↑  "וולווין האטפילד טיימס", באתר British Papers, ‏21 באוקטובר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550212705171  GND: 4241406-4  LCCN: n80070829  MusicBrainz: f0290811-40dc-4146-b0bd-fa223885ff02  NKC: ge397743  VIAF: 150094785   WorldCat (עם VIAF): 150094785 
כנסיית סט. את'לדרדה (אנ') בהאטפילד העתיקה. (אנ')
מרכז השעשועים בירצ'ווד: מתחם שעשועים ומשרדי מועצת העיר
משרדי המועצה הישנה, סט. אלבנס רואד 16
האגף הדרומי בגלריה עם הגשר המחבר מימין, כפי שהוא נראה מהאגף הדרומי
משרדי חברה התקשורת בפארק העסקים של האטפילד
גן הזיכאון שנבנה לצד כביש החוף המערבי
תחנת הרכבת בהאטפילד; מבט מגשר הולכי הרגל
פסלו של רוברט גסקוין ססיל, המרקיז השלישי מסולסברי, למול שערי הפארק בבית האטפילד
החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ ישראל

החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ-ישראל הייתה ניסיון ממוסד ראשון מסוגו לקניית אחיזה באתרים המסמלים את זיקתו הדתית, ההיסטורית והלאומית של העם היהודי לארץ אבותיו.
החברה נוסדה בירושלים בפסח תרע"ב (אפריל 1912), ופעלה בחשאיות למעלה משנתיים (1914-1912). היוזמה להקמתה צמחה מקרב בני היישוב היהודי בארץ-ישראל, אך בעבודתה היו שותפים חברים מכל זרמי היהדות בתפוצות. במהלך פעילותה התבססה החברה על בעלי-הון ואנשי אקדמיה ותפקדה כמעין "מועדון חברים" ללא פרסום וגיוס כספים המוני. לאחר שלב ההתארגנות וניסוח תקנותיה, ערכו ראשי החברה תוכנית עבודה להגשמת יעדיה, וגיבשו רשימת אתרים-היסטוריים המיועדים לרכישה, שיקום ופיתוח. בשל פרוץ מלחמת העולם הראשונה נקטעה הפעילות ולא חודשה עוד לאחריה.
לקריאה נוספת

דותן גורן, "החברה להחזקת המקומות ההיסטוריים בארץ-ישראל 1914-1912", עת־מול, 201 (אוקטובר 2008), עמ’ 15-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370788205171
הווארטי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  גבינה
 על שם:  Havarthigaard
 מטבח:  הדני
 אזור מוצא:  סקנדינביה
 מוצא:  דנמרק דנמרק
 מרכיבים עיקריים:  חלב פרה 
 גבינות
 סוג חלב:  חלב פרה
 
גבינת הווארטי (בדנית: Havarti) היא גבינה דנית צהובה ממשפחת הגבינות החצי-קשות שמקורה בעיר אוריוד (Øverød).
צבע הגבינה הוא צהוב, יש לה מרקם חלק עם חורים קטנים, טעמה עדין ואגוזי והיא מתאימה לשימוש במטבחים רבים.
ניתן לאכול אותה בצורתה המקורית, בצלייה על גריל או כתוספת לפיצה או פשטידות וניתן לדמות את מרקמה של הגבינה למוצרלה.
מלבד הגרסה הבסיסית, קיימות גרסאות נוספות:
גבינה עם עשבי תיבול: מכילה שמיר, שום או בזיליקום.
גבינה מתובלת: מכילה פלפל שחור או פלפל חריף.
גבינת מיושנת: גבינה קשה המתיישנת לתקופה ארוכה יותר.
היסטוריה

הגבינה נוצרה בדנמרק בשנת 1921 על ידי יצרנית הגבינות, אנה נילסן (Hanne Nielsen) אשר קראה לגבינה על שם העיר שבה היא גרה ושם החלה לייצר את הגבינה.
הגבינה המקורית הייתה דומה במרקמה לגבינת שמנת ונקראה תחילה שמנת הווארטי (Flødehavarti) במטרה להיות גבינה למריחה.
כיום, הגבינה נמכרת ברחבי העולם, מיוצרת בעיקר בדנמרק ובמדינות נוספות כמו ארצות הברית, קנדה וניו זילנד.
השם Danish Havarti נרשם כסימן מסחר המזוהה עם דנמרק.
אטימולוגיה

הגבינה מכונה הווארטי על שם העיר הווארטיגארדן (Havartigården), שבה היא נוצרה.