stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארמייה החמישית (האימפריה האוסטרו-הונגרית)
ראו גם

החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
החזית האיטלקית במלחמת העולם הראשונה
| האימפריה האוסטרו-הונגרית ארמיות הצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה  |
| --- | --- | --- |
| ארמיות | הארמייה הראשונה • הארמייה השנייה • הארמייה השלישית • הארמייה הרביעית • הארמייה החמישית • הארמייה השישית • הארמייה השביעית • הארמייה העשירית • הארמייה ה-11 • הארמייה ה-12 • ארמיית המזרח |  |
| ראו גם | קבוצת ארמיות דרום טירול • קבוצת ארמיות הארכידוכס קרל • קבוצת ארמיות פון בהם-ארמולי • הצי האוסטרו-הונגרי • חיל האוויר האוסטרו-הונגרי |  |
הארמייה החמישית (האימפריה הרוסית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה הרוסית, דגל לשימוש פרטי (1914–1917) האימפריה הרוסית
 שיוך:   צבא האימפריה הרוסית
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1918 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה החמישית (ברוסית: 5-я армия) של צבא האימפריה הרוסית, הייתה ארמייה שפעלה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הארמייה החמישית הוקמה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולמפקדה מונה פאבל פלווה. הארמייה לחמה בקרב גליציה ובכלל זה בקרב קרשניק, ובקרב קומרוב שבו ספגה אבדות כבדות, אולם לאחר מכן נחלה הצלחה גדולה בקרב רווה, והשתתפה בהדיפת הכוחות האוסטרים אל מעבר לנהר הסן. בהמשך השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה, ובקרב לודז', ולאחר מכן בקרבות הנסיגה הגדולה. לאחר מכן המשיכה להילחם עד סוף המלחמה.
מפקדים

פאבל פלווה (19 ביולי 1914 - 14 בינואר 1915)
אלכסיי קזורין (14 בינואר 1915 - 8 ביולי 1915)
פאבל פלווה (8 ביולי 1915 - 6 בדצמבר 1915)
ולדיסלב קלמבובסקי (6 בדצמבר 1915 - 30 בינואר 1916)
אלכסיי קורופטקין (30 בינואר 1916 - 21 בפברואר 1916)
וסילי גורקו (21 בפברואר 1916 - 4 באוגוסט 1916)
ולדימיר סלוסריינקו (4 באוגוסט 1916 - 14 באוגוסט 1916)
אברם דרגומירוב (14 באוגוסט 1916 - 29 באפריל 1917)
יורי דנילוב (29 באפריל 1917 - 9 בספטמבר 1917)
וסילי בלודירייב (9 בספטמבר 1917 - 13 בנובמבר 1917)
ראו גם

החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה ערך זה הוא קצרמר בנושא צבא ובנושא האימפריה הרוסית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולהרחיב אותו.
הארמון הפדרלי של שווייץ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה שלטון
 כתובת:  Bundesplatz 3 CH-3005 Bern
 מיקום:  ברן הבירה הפדרלית
 מדינה:  שווייץ שווייץ
 בעלים:  Federal Office for Buildings and Logistics 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 באפריל 1902
 תאריך פתיחה רשמי:  1 באפריל 1902
 אדריכל:  Hans Auer
 סגנון אדריכלי:  נאו-רנסאנס, ארכיטקטורת בו-אר 
 קואורדינטות:  46°56′48″N 7°26′39″E﻿ / ﻿46.946666666667°N 7.4441666666667°E﻿ / 46.946666666667; 7.4441666666667
 אתר רשמי
 he
 
הארמון הפדרלי (בגרמנית: Bundeshaus; בצרפתית: Palais fédéral; באיטלקית Palazzo federale) הוא מקום מושבה של הרשות המחוקקת והמבצעת של שווייץ הממוקם בבירה הפדרלית ברן. הארמון מאכלס את המועצה הפדרלית ומושבם שני הבתים הפדרליים - המועצה הלאומית ומועצת המדינות (הקנטונים) המהווים את הפרלמנט השווייצרי. עד לשנת 1899 בבניין היה מקום גם הארכיון הפדרלי השווייצרי.
מבנה

המבנה מורכב משלושה חלקים אשר הוקמו במועדים שונים - האגף המערבי בין השנים 1852-1857; האגף המזרחי בשנים 1888–1892, ואילו האגף המרכזי המכונה "בניין הפרלמנט" (Parlamentsgebäude) נחנך ב-1 באפריל 1902. באגף זה נמצאים אולמות המליאה של שני הבתים ואולם קבלות הפנים הרשמי. לראשונה בתולדותיו שופץ הבניין באופן מקיף בין השנים 2006-2008.
גגו של האגף המרכזי מורכב משלוש כיפות נחושת שהוריקה כתוצאה מתהליכי חימצון. הכיפה המרכזית נישאת מבחוץ לגובה של 64 מטר וגובה תקרת האולם שמתחתיה הוא 33 מטר. בתקרת הכיפה קבוע פסיפס שבמרכזו נראה סמל שווייץ בו אוחזות שתי נשים לבושות בלבן, ומעליו ומתחתיו מופיע הכיתוב הלטיני "Unus pro omnibus, omnes pro uno" ("אחד למען כולם, כולם למען אחד"). סביב הפסיפס נראים ויטראז'ים של סמלי 22 הקנטונים שהיו חברים בפדרציה ב-1902. חזית המבנה פונה אל ה"בונדספלאץ" (Bundesplaz - "כיכר הפדרציה") ועליה מופיע הכיתוב הלטיני "Curia Confoederationis Helveticae" ("מועצת הפדרציה ההלווטית").
גלריה > מראה חיצוני

האגף המערבי של הארמון הפדרלי
החזית הדרומית של הארמון הפדרלי, נשקפת מגשר מונביג'ו
החזית הצפונית של הארמון הפדרלי
גלריה > הפרלמנט

חדר ישיבות באגף הפרלמנטרי
המבואה המרכזית
פסל שלוש הקונפדרציות
הכיפה
הויטראג'ים
אולם המועצה הלאומית
מליאת המועצה הלאומית
טרקלין
האגף המערבי של הארמון הפדרלי, בו מתקיימות ישיבות המועצה הפדרלית.
חדר הישיבות של המועצה הפדרלית
הערות שוליים

1 2  Visiting the Parliament Building, www.parlament.ch
↑  Renovation and restoration of the parliament building 2006-2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4198117-0  HDS: 011007  VIAF: 173187993   WorldCat (עם VIAF): 173187993
הא ג'ין

| --- | --- |

הא ג'ין
 לידה:  21 בפברואר 1956 (בן 68) ג'ינג'ואו, הרפובליקה העממית של סין 
 שם לידה:  金雪飞 
 מדינה:  ארצות הברית, הרפובליקה העממית של סין 
 שם עט:  Ha Jin, 哈金 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיילונגג'יאנג, אוניברסיטת ברנדייס, אוניברסיטת שאנדונג 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1999)  פרס קרן המינגוויי פן (1997)  הפרס לספרות אסייתית-אמריקנית (2001)  פרס ברלין (2008)  פרס פן פוקנר (2000)  פרס הספר הלאומי (1999)  פרס פן פוקנר (2005)  פרס המהגרים הגדול (2008) 
 חתימה:   
 
הא ג'ין (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא משורר, מסאי, סופר ד"ר לספרות, אזרח ארצות הברית ממוצא סיני הכותב את יצירותיו באנגלית. ב-1999 זכה בפרס הספר הלאומי ובפרס פן פוקנר בעבור סיפרו בינתיים. ספרו אשפת מלחמה זכה ב-2005 בפרס פן פוקנר, בעבור ספר זה הסופר אף היה מועמד לזכייה בפרס פוליצר.
ביוגרפיה

הא ג'ן הוא שם העט של Jīn Xuěfēi הוא נולד ב-1956 בפרובינציה ליאונינג בסין. מאידך שם העט שלו: הא הוא קיצור של העיר האהובה על הסופר חרבין (Hā'ěrbīn) אביו היה קצין בצבא השחרור העממי. בהיותו בן 19 הוא השתחרר מהצבא והחל ללמוד בפרובינציה חיילונגג'יאנג בעיר חרבין באוניברסיטת חיילונגג'יאנג ושם ב-1981 סיים את לימודי התואר הראשון. את התואר השני השיג באוניברסיטת שאנדונג המצויה במחוז שאנדונג ב- 1984. ב- 1985 הוא זכה במלגת לימודים מאוניברסיטת ברנדייס אשר בארצות הברית והחל ללמוד בה. בעקבות אירועי כיכר טיין - אן - מן החליט הסופר לא לחזור לסין ולכתוב באנגלית את יצירותיו הספרותיות. ב-1993 הוא סיים את לימודיו האקדמיים עם תואר דוקטור בספרות אנגלית. הוא מרצה בין היתר באוניברסיטת בוסטון ובאוניברסיטת אמורי אשר בארצות הברית.
בין השנים 1990 ל- 1996 פרסם ג'ין חמישה ספרי שירה ובין השנים 1996 ל-2011 הוא פרסם ארבע אסופות של סיפורים קצרים וחמישה רומנים, בנוסף למאמרים האקדמיים שפרסם במסגרת עבודתו כמרצה וחוקר ספרות. יצירתו המפורסמת ביותר היא הרומן אשפת מלחמה, הספר מתאר את קורותיו של יו יואן, חייל סיני בצבא מתנדבי העם אשר לחם במלחמת קוריאה. הספר מתאר את אירועי המלחמה, ואת עולמו הפנימי של יו-יואן. את הספר הקדיש הסופר לאביו אשר היה חייל בצבא מתנדבי העם במלחמת קוריאה. הניו יורק טיימס כתב על הספר: " יו-יואן הוא מהדמויות המורכבות והעשירות שקמו לעולם הספרות בשנים האחרונות... יצירה מוסרית שהיא גם נצחית ואוניברסלית..."
ספריו שתורגמו לעברית

אשפת מלחמה, כתר ספרים, מאנגלית: יוסף מילוא, 2005
בינתיים, הוצאת שוקן, מאנגלית: דן דאוד, 2002
הערות שוליים

↑  פרס הספר הלאומי של ארצות הברית
↑  פרס פן פוקנר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263583205171  PLWABN: 9810630002605606  BIBSYS: 1091675  BNE: XX1134376  BnF: cb14420433w (data)  CANTIC: a20190335  CiNii: DA05435758  GND: 122370228  ICCU: TO0V386337  ISNI: 0000 0001 1455 2285  LCCN: n89118088  NDL: 00829648  NKC: jn20020126007  NLA: 40965995  NLK: KAC200606037  NTA: 169131432  RERO: 02-A012079346  SELIBR: 225482  SNAC: w6sj8wmb  SUDOC: 058940405  Trove: 1450246  VIAF: 111746273   WorldCat (עם VIAF): 111746273
האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק

| --- | --- |

 אוניברסיטה פדרלית
 מוטו:  Движение к успеху 
 תקופת הפעילות:  1899–הווה (כ־125 שנים) 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Nikita Anisimov 
 תלמידים
 :  41,000 (נכון ל־2010) 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  43°01′45″N 131°53′31″E﻿ / ﻿43.029166666667°N 131.89194444444°E﻿ / 43.029166666667; 131.89194444444
 www.dvfu.ru
 he
 
האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק (ברוסית: Дальневосточный федеральный университет, Dalnevostochny federalny universitet) היא אוניברסיטה שנמצאת בוולדיווסטוק, פרימוריה, שברוסיה.
האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק הוקמה בשנת 1899 בשם המכון המזרחי (Восточный институт) כמוסד להשכלה גבוהה המתמחה בלימודים מזרחיים והכשרה למוסדות מנהליים, מסחריים ותעשייתיים במזרח הרחוק ברוסיה. האוניברסיטה עברה רפורמה והפכה לאוניברסיטת המזרח הרחוק הממלכתית (Государственный дальневосточный университет) על ידי שלטונות הרפובליקה של המזרח הרחוק בשנת 1920 במהלך מלחמת האזרחים הרוסית, עד שהיא נסגרה בשנות ה-30 תחת יוסיף סטלין. בהחלטת מועצת השרים של ברית המועצות הוחזרה בשנת 1956 בשם אוניברסיטת המזרח הרחוק, שנתיים לאחר ביקורו של ניקיטה חרושצ'וב בוולאדיווסטוק. בשנת 2000 שונה שמה האנגלי לאוניברסיטה הלאומית של המזרח הרחוק (Far Eastern National University), ברם השם ברוסית נותר ללא שינוי. בשנת 2008 בוצע ארגון מחדש לאוניברסיטה כאשר צו נשיאותי שינה את שמה באופן רשמי לאוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק ותוכנן בניית קמפוס חדש. האוניברסיטה מוזגה עם האוניברסיטה הטכנית של המזרח הרחוק (FESTU), האוניברסיטה הכלכלית של האוקיינוס השקט (TSUE) והמכון הפדגוגי הממלכתי של אוסוריסק (USPI).
בשנת 2013 האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק חנכה קמפוס חדש באזור האי הרוסי בוולדיווסטוק לאחר שבנייניו אירחו את פסגת APEC בשנת 2012. הקמפוס משרת 41,000 סטודנטים ומארח את הפורום ההכלכלי המזרחי הנערך מדי שנה. האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק משתתפת בתוכנית הממשלתית "פרויקט 5-100" של משרד החינוך והמדע הרוסי.
האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט.
קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה זכתה באליפות ASB.
מבנה

האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק מורכבת מ:
המכון האוריינטלי - בית הספר ללימודים אזוריים ובינלאומיים
בית הספר לכלכלת נתונים
בית הספר לביו-רפואה
בית הספר לכלכלה וניהול
בית הספר לחינוך
בית ספר להנדסה
בית הספר למדעי הרוח
בית הספר למשפטים
בית הספר למדעי הטבע
הסמכה, הכרה ודירוגים

האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק היא מוסד פדרלי להשכלה גבוהה, שהוסמך וממומן על ידי משרד החינוך הרוסי. זו האוניברסיטה הוותיקה, הגדולה והגבוהה ביותר במזרח רוסיה, שהוקמה בשנת 1899 בתקופת האימפריה הרוסית, בהוראה מיוחדת של הצאר ניקולאי השני.
על פי דירוגי משרד החינוך הרוסי, היא אחת מחמש האוניברסיטאות הרוסיות המובילות והיא נרשמה כמספר שתיים בפרסום שפורסם לאחרונה על דירוג האוניברסיטאות המובילות ברוסיה. היא האוניברסיטה היחידה במזרח רוסיה שהוסמכה כאוניברסיטה מדעית על ידי משרד התעשייה, המדע והטכנולוגיה הרוסית והיא זכתה בהסמכה זו על הישגיה המדעיים: על פי אינדקס הציטוטים המדעיים, כאשר חברי סגל האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק תורמים 78% פרסומים מכלל האוניברסיטאות והמכללות במזרח הרחוק הרוסי בכתבי עת מדעיים שנבדקו על ידי עמיתים.
לאוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק מחלקות אקדמיות משותפות עם כל מכון מחקר במדעי הטבע שהוסמך על ידי האקדמיה הרוסית למדעים במזרח הרחוק הרוסי. בשנת 1999, האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק זכתה בתחרות בין 90 האוניברסיטאות הרוסיות הטובות ביותר עבור מענק של מיליון דולר מקרן המחקר והפיתוח האזרחית האמריקאית. האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק הצליחה להקים מרכז מחקר וחינוך במרינה ביוטה. בשל רמתה הגבוהה בתחום המחקר, האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק הפכה למרכז מדעי ומחקר מוביל בתחום האקולוגי בסחלין ובפרויקטים של נפט וגז.
בנוסף, האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק היא ספקית האינטרנט הגדולה ביותר והוותיקה ביותר שאינה מסחרית ומפתחת טכנולוגיות מידע במזרח הרחוק הרוסי. האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק היא השנייה ברוסיה, לאחר אוניברסיטת סנקט פטרבורג, שהשתמשה בפרוטוקול האינטרנט H323 ובערוצי אינטרנט מרובי-ביטים עבור ועידות וידאו חינוכיות רגילות. תוך כדי שימוש בטכנולוגיית ועידת וידאו באינטרנט, האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק נחשבת לחלוצה במספר תוכניות חינוך בעיקר בלימוד שפות רוסיות ויפניות, קורסים משותפים רוסים-אמריקאים בתחומי משפטים ותוכניות בינלאומיות לתואר כפול בעסקים.
בוגרי האוניברסיטה כוללים 49 מתוך 58 שופטי בית המשפט העליון בפרימוריה, יותר מ-900 מתוך 1,050 חברי לשכת עורכי הדין במחוז, 70% מהמדענים האזוריים המחזיקים בתארים לתואר שלישי, 90% מהעיתונאים האזוריים וכמעט כל המומחים האזוריים בפיזיקה, כימיה, מתמטיקה ולימודי מזרח הם בוגרי האוניברסיטה.
ראו גם

הפורום הכלכלי המזרחי, הנערך מדי שנה בקמפוס האוניברסיטה
הערות שוליים

↑  http://www.dvfu.ru/about/history/
↑  "Russia Unveils a $2-Billion Campus on the Edge of China" Sept 23, 2012 The Chronicle of Higher Education
| התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט​ |
| --- | --- | --- |
| אוקיאניה | אוסטרליה: ANU • מונש • מלבורן • ניו סאות' ויילס • סידני • קווינסלנד; ניו זילנד: אוקלנד |  |
| אמריקה הדרומית | אקוודור: אוניברסידד סן פרנסיסקו דה קיטו; צ'ילה: צ'ילה; קולומביה: לוס אנדס |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית: אורגון • אוניברסיטת הוואי במנואה • דרום קליפורניה • וושינגטון • Caltech • קליפורניה (ברקלי • דייוויס • לוס אנג'לס • סן דייגו • סנטה ברברה • סנטה קרוז • ריברסייד); מקסיקו: מכון מונטריי; קנדה: קולומביה הבריטית • סיימון פרייזר |  |
| אסיה | אינדונזיה: אינדונזיה; הונג קונג: הונג קונג • אוניברסיטת הונג קונג למדע וטכנולוגיה • הונג קונג; הפיליפינים: פיליפינים; הרפובליקה העממית של סין: אוניברסיטת האקדמיה הסינית למדעים • אוניברסיטת המדע והטכנולוגיה של סין • ג'ג'יאנג • טונג'י • מכון חרבין • נאנג'ינג • סון יאט - סן • פודן • פקין • ג'יאו טונג שאנגחאי • צינגהואה • שיאן ג'יאוטונג; טאיוון: אוניברסיטת טייוואן הלאומית • אוניברסיטת צינג הואה הלאומית; יפן: אוסקה • ואסדה • טוהוקו • נגויה • קיו • קיושו; מלזיה: מלזיה; סינגפור: האוניברסיטה הטכנולוגית של נאניאנג • האוניברסיטה הלאומית של סינגפור; קוריאה הדרומית: המכון המתקדם למדע וטכנולוגיה של קוריאה • האוניברסיטה הלאומית של סיאול • יונסיי • אוניברסיטת פואנג למדע וטכנולוגיה • פוסאן • קוריאה; רוסיה: האוניברסיטה הפדרלית של המזרח הרחוק; תאילנד: צ'ולונגונגקורן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA17345095  ISNI: 0000 0004 0637 7917  LCCN: no2012124080  SUDOC: 168672693  VIAF: 268378941   WorldCat (עם VIAF): 268378941
האוסף (אלבום של קורין אלאל)

"האוסף" הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת-יוצרת הישראלית קורין אלאל. את האלבום הוציאה בשנת 1997 לאור חברת התקליטים NMC, כמה חודשים לאחר הוצאתו של כשזה עמוק. הוא כולל כמה מלהיטיה המוכרים ביותר של אלאל, דוגמת "אנטארקטיקה", "זן נדיר", "כשזה עמוק", "שיר לשירה" ו"פירמדות". הוא הופץ על גבי תקליטור בלבד.
רשימת רצועות

| האוסף> מס' | האוסף> שם | האוסף> משך | האוסף>  | האוסף>  | האוסף>  | האוסף>  | האוסף>  | האוסף>  | האוסף>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מעיין  | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אנטארקטיקה  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | כבשים  | 4:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | תן לי קצת ממך  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | כשזה עמוק  | 4:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ארץ קטנה עם שפם  | 4:25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | שיר בכיף  | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | מותק  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | זן נדיר  | 4:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | קשר הירח  | 4:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | לחיות  | 4:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | התעשייה האבירית  | 4:27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | תמונה בכחול  | 4:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | ימי הפרח והאהבה  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | שפת אימי  | 3:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | פירמידות  | 3:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | אין לי ארץ אחרת  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | שיר לשירה  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 74:19 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  האוסף (אלבום של קורין אלאל) באתר סטריאו ומונו
| קורין אלאל |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | "קורין אלאל" • "פירות אסורים" • "אנטארקטיקה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" • "הכחול של השמיים" • "פשוט כל כך" • "ארנבות משוקולד" • "קהלת" • "כאחד האדם" |  |
| אלבומי אוסף | "האוסף" • "המיטב" |  |
| אלבומי הופעה | "לתמונה נוספו המון צבעים" • "אקווריום: הופעות במפעל הפיס" |  |
| אלבומי משותפים | "ארץ טרופית יפה" • "לו באת – נשים שרות שם טוב לוי" |  |
| אלבומי מחווה | "חברים שרים קורין" |  |
| מארזי תקליטורים | "קורין אלאל / פירות אסורים" • "האלבומים המקוריים" |  |
| סינגלים | "סמבה אבן גבירול" • "תן לי קצת ממך" • "שיר בכיף" • "כבשים" • "פירות אסורים" • "שישי בלילה" • "ארץ קטנה עם שפם" • "אנטארקטיקה" • "שיר לשירה" • "שפת אימי" • "זן נדיר" • "תאונה" • "יוצאת אל החיים" • "ימי הפרח והאהבה" • "מעיין" • "הוא כאן" • "לחיות" • "פירמידות" • "כשזה עמוק" • "תנינענק" |  |
| שירים אחרים | "רוצים שלום" • "אמסטרדם" • "אין לי ארץ אחרת" • "התעשייה האבירית" • "שלושת הפעמונים" • "המנון לאהבה" • "ספק גדול" • "החיים בוורוד" |  |
הברית למען ברזיל

| --- | --- |

 מדינה:  ברזיל 
 מייסד:  ז'איר בולסונארו 
 מנהיגים:  ז'איר בולסונארו 
 תקופת הפעילות:  12 בנובמבר 2019 – 30 באפריל 2022 (שנתיים) 
 אידאולוגיות:  קונסרבטיזם  כלכלה ליברלית  אנטי-קומוניזם  אנטי-גלובליזם  ימין נוצרי  לאומיות ברזילאית  פופוליזם ימני
 מטה:  ברזיליה 
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין רדיקלי
 אתר רשמי
 
הברית למען ברזיל (בפורטוגזית: Aliança pelo Brasil, בראשי תיבות: APB) היא מפלגה פוליטית ברזילאית, שהוקמה כמפלגה שמרנית על ידי נשיא ברזיל ז'איר בולסונארו, ב־1 בנובמבר 2019, לאחר שהצהיר על עזיבתו את המפלגה הליברלית חברתית (PSL).
לאחר פגישה בארמון פלנלטו עם מחוקקים ממפלגת PSL, בולסונארו הודיע על עזיבתו את המפלגה ודן בדרכים ליצור מפלגה חדשה. לאחר הפגישה פרסם בולסונארו הודעה במדיה החברתית ובה נאמר כי "היום (12 בנובמבר) הודעתי על התפטרותי מ-PSL ותחילת הקמת מפלגה חדשה: הברית למען ברזיל" והודה "לכל מי ששיתף איתי פעולה ב-PSL ומי שהיו שותפים לבחירות 2018".
בשבועות שקדמו להכרזה על הקמת המפלגה, בולסונארו היה נתו בסכסוך עם יו"ר PSL, לוסיאנו ביבר, מה שהוביל למשבר פנימי. באוקטובר 2019, בולסונארו הצהיר בתמיכתו "לשכוח" את המפלגה באומרו כי גורלו של ביבר "נחתם".
לדברי בולסונארו, הברית למען ברזיל היא "מפלגה שמרנית, המכבדת את כל הדתות, תומכת בערכי המשפחה, תומכת בזכות להגנה עצמית, בזכות להחזיק נשק, סחר חופשי עם העולם כולו, ללא שום אג'נדה אידאולוגית." התקשורת הברזילאית, עם זאת, תייגה את המפלגה החדשה של בולסונארו כתנועה פופוליסטית מהימין הקיצוני.
הערות שוליים

↑  Vargas, Mateus (12 בנובמבר 2019). "Novo partido se apresenta como 'sonho das pessoas leais a Bolsonaro'" (בפורטוגזית). Estadão. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Benites, Afonso (12 בנובמבר 2019). "Bolsonaro anuncia saída do PSL e seus planos para fundar sigla Aliança pelo Brasil" (בפורטוגזית). El País. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Arbex, Thais; Della Coletta, Ricardo; Fernandes, Talita (21 בנובמבר 2019). "Bolsonaro lança partido com forte apelo a armas e religião e incertezas sobre viabilidade" (בפורטוגזית). Folha de S. Paulo. נבדק ב-21 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Amaral, Luciana (12 בנובמבר 2019). "Bolsonaro anuncia saída do PSL e confirma novo partido: Aliança pelo Brasil" (בפורטוגזית). Uol. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nolasco, Thiago (12 בנובמבר 2019). "Bolsonaro anuncia saída do PSL e criança do Aliança pelo Brasil" (בפורטוגזית). R7. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Mazui, Guilherme; Rodrigues, Paloma (12 בנובמבר 2019). "Bolsonaro anuncia saída do PSL e criação de novo partido" (בפורטוגזית). G1. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Entenda o racha entre Jair Bolsonaro e o PSL" (בפורטוגזית). G1. 18 באוקטובר 2019. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mazui, Guilherme (8 באוקטובר 2019). "'Esquece o PSl, tá ok?', afirma Bolsonaro ao falar com apoiador no Palácio da Alvorada" (בפורטוגזית). G1. נבדק ב-13 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bernardo Mello Franco. "O partido do presidente" (בפורטוגזית). O Globo. נבדק ב-22 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
הארמייה החמישית (האימפריה העות'מאנית)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 שיוך:   צבא האימפריה העות'מאנית
 סוג:  ארמייה
 בסיס האם:  בגדאד, דמשק
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 במרץ 1915 – 21 בנובמבר 1918 (3 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
 
הארמייה החמישית (בטורקית: 5. Ordu) הייתה ארמיית שדה של צבא האימפריה העות'מאנית, שלחמה בקרב גליפולי.
היסטוריה

הארמייה הוקמה ב-25 במרץ 1915, לצורך הגנה על הדרדנלים, והועמדה תחת פיקודו של גנרל אוטו לימן פון זנדרס הגרמני. הארמייה לחמה בנחישות בקרב גליפולי, ובין מפקדיה התבלט מאוד מוסטפא כמאל, לימים אתא טורק. הארמייה לחמה בגבורה במהלך הקרבות בחצי האי גליפולי, ולבסוף נסוגו משם כוחות הצבא הבריטי. לאחר הקרב צומצמה הארמייה, וב-21 בנובמבר 1918 פורקה הארמייה.
מפקדים

אוטו לימן פון זנדרס (7 בספטמבר 1914 - 24 בפברואר 1918)
מהמוט קאמיל פאשה (פברואר 1918)
מהמט אסאט בילקאר (פברואר 1918 - יוני 1918)
מהמוט קאמיל פאשה (יוני 1918 - 21 בנובמבר 1918)
לקריאה נוספת

Erickson, Edward J. (2001). Order to Die: A History of the Ottoman Army in the First World War. Greenwood Press. ISBN 0-313-31516-7.
Erickson, Edward J. (2003). Defeat in Detail: The Ottoman Army in the Balkans, 1912–1913. Westport, CT: Praeger.
Falls, Cyril (1930). Military Operations Egypt & Palestine from June 1917 to the End of the War. History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. 2 Part II. A. F. Becke (maps). London: HM Stationery Office.
האוסף השלם של כרוניקות רוסיות

איואן הרביעי (האיום) שולח את אוסיפ נפיה לאנגליה בשנת 1375. מיניאטורה מכרוניקת ניקון המאה ה-16
האוסף השלם של כרוניקות רוסיות (ברוסית: По́лное собра́ние ру́сских ле́тописе, ובראשי תיבות: ПСРЛ) הוא סדרת ספרים שמטרתה איסוף כל הכרוניקות שנכתבו בימי הביניים ברוס של קייב ומדינות סלביות מזרחיות נוספות. הכרוניקות נכתבו בשפות סלאביות מזרחיות.
עריכת הסדרה עדיין מתמשכת, והיא רחוקה מלהסתיים. עד כה פורסמו 44 כרכים אך נותרו כרוניקות רבות, במיוחד מן המאה ה-17, שלא פורסמו. כרכים שונים פורסמו בתקופת האימפריה הרוסית, ברית המועצות והפדרציה הרוסית. לגבי המהדורות שקדמו למהפכה הרוסית ולרפורמת הכתב 1917 - 1918, קיימת בעיה בהבנת הכתב הישן - הכתב האזרחי, אך חלק מהכרכים (גם מאוחרים יותר) יצאו מחדש במהדורות נוספות, בעיקר מ-1997 והלאה.
הכרוניקות קובצו החל מ 1828 על ידי משלחת ארכאולוגית מטעם האקדמיה הרוסית למדעים בראשות פאבל סטרוייב (Павел Михайлович Строев) ונערכו לפרסום על ידי ועדה ארכאולוגית שהוקמה ב 1834 ב"משרד לנאורות לאומית" (הוא משרד החינוך והמדע).  
תשעת הכרכים הראשונים ראו אור בין 1841 ל-1862 וידועים כטיפוגרפיה של אדווארד פראטס (Edward Prats). לאורך המאה ה-20 וה-21 נוספו אט-אט כרכים נוספים.
תשעת הכרכים בטיפוגרפית פראטס

כרך 1: הקודקס הלברנטי (עם כרוניקת השילוש שממשיכה עד 1408), סנקט-פטרבורג, 1846 (פורסמו עוד 4 מהדורות)
כרך 2: הקודקס ההיפאטי (עם הכרוניקה הגוסטינית שממשיכה עד סוף המאה ה-16), סנקט-פטרבורג, 1843
כרך 3: כרוניקת נובגורוד הראשונה, סנקט-פטרבורג, 1841
כרך 4: כרוניקת נובגורוד ופסקוב (כרוניקת נובגורוד הרביעית), סנקט-פטרבורג, 1848
כרך 5: כרוניקת פסקוב השנייה וכרוניקת וסופיה הראשונה, סנקט-פטרבורג, 1851
כרך 6: המשך כרוניקת סופיה הראשונה וכרוניקת סופיה השנייה, סנקט-פטרבורג, 1853
כרך 7: כרוניקת רשימת התחייה, סנקט-פטרבורג, 1856
כרך 8: המשך של כרוניקת רשימת התחייה, סנקט-פטרבורג, 1859
כרך 9: הכרוניקה של ניקון (פטריארך) (שנים 859–1176) 1862
בין הכרכים הנוספים שפורסמו

כרך 10 עד 13: המשך הכרוניקה של ניקון (פטריארך) בין השנים 1868 ל 1907 (טיפוגרפיית  סקורוחודוב (И. Н. Скороходов))
כרך 38: כרוניקת רדזיוויל
ראו גם

כרוניקות רוסיות ישנות
הברית למען עתיד אוסטריה

| --- | --- |

 מדינה:  אוסטריה 
 מייסד:  ירג היידר 
 מנהיגים:  יוזף בוכר 
 תקופת הפעילות:  4 באפריל 2005 – הווה (19 שנים) 
 אידאולוגיות:  ליברליזם כלכלי, שמרנות לאומית, פופוליזם ימני 
 מטה:  וינה 
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-ימין
 צבעים רשמיים:  כתום 
 www.bzoe.at
 
הברית למען עתיד אוסטריה (בגרמנית: Bündnis Zukunft Österreich), מופיע בדרך כלל בראשי התיבות BZÖ, היא מפלגה אוסטרית בעלת שישה עשר מושבים במועצה הלאומית.
המפלגה נוסדה ב-3 באפריל 2005 על ידי ירג היידר כצורה מתונה יותר של מפלגת החירות האוסטרית (FPO), כמו כן המפלגה הוקמה בעקבות חילוקי דעות ניכרים בין ירג היידר להיינץ כריסטיאן שטראכה. האמנה של המפלגה הופקדה במשרד הפנים הפדרלי ב -3 באפריל 2005 כפי שנדרש על פי החוק האוסטרי, וקרן המפלגה הוכרז על ידי חברים לשעבר של מפלגת החירות ביום שאחרי, ועד מהרה זכתה בשבעה מנדטים בבחירות 2006,
בבחירות ספטמבר 2008 ראתה המפלגה את פריצת הדרך המפתיעה עם 21 מנדטים, אך טרגדיה פקדה אותה כאשר 13 ימים לאחר הבחירות נספה ירג היידר בתאונת דרכים. את מקומו מילא סגנו, שטפן פצנר שכיהן חודש וחצי ולאחריו כיהן הרברט שייבנר כחמישה חודשים.
באפריל 2009 נבחר יוזף בּוּכֶר לתפקיד יושב ראש המפלגה, ותחת הנהגתו עברה המפלגה לכיוון הליברליזם הכלכלי ושמרנית מבחינה חברתית.
אידאולוגית המפלגה

ב-15 באוקטובר 2009, תיארה המפלגה את העמדה הפוליטית כימנית מרכז, צורה של עמדה מתונה יותר לעומת מפלגת החירות האוסטרית. יושב ראש המפלגה העביר כוונה להפוך את המפלגה לגרסה האוסטרית של המפלגה החופשית דמוקרטית הגרמנית.
המפלגה תומכת בהכנסת מודל גרין קארד כמו בארצות הברית, מדיניות זו הונהגה על ידי יושב ראש המפלגה בשנת 2009. כמו כן תומכת המפלגה בהפסקה מיידית של גיוס חובה לצבא, על ידי הקמת צבא מקצועי לחלוטין.