stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
החטיבה המערבית (NHL)
היסטוריה

שמה המקורי של החטיבה היה חטיבת קלרנס קמפבל, על שם הנשיא המכהן של ליגת ה-NHL דאז.
החטיבה נוצרה לראשונה ביחד עם החטיבה המזרחית (בשמה המקורי חטיבת נסיך ויילס) ב-1974, כאשר בעקבות התרחבות הליגה, שחולקה עד אז לשני בתים ללא חלוקה גאוגרפית, הוחלט לחלק אותה לראשונה לשתי חטיבות בנות שני בתים כל אחת. כמו הבתים מהן חולקו החטיבות, החטיבות לא התחלקו לפי חלוקה גאוגרפית עם יצירתן.
הבתים בחטיבת קלרנס קמפבל בעת היווצרותה נקראו "בית פטריק" (על שם לסטר פטריק, שחקנה ומאמנה של ניו יורק ריינג'רס לאורך שנים, שנחשב לאחד ממייסדי ההוקי קרח בארצות הברית) ו"בית סמיית'" (על שם קון סמיית', שהיה בעליה של טורונטו מייפל ליפס לאורך עשרות שנים ומייסדו של אולמה המיתולוגי מייפל ליף גארדנס).
ב-1981, על מנת לחסוך בהוצאות הנסיעה לקבוצות וליצור יריבויות מסורתיות על בסיס קרבה גאוגרפית, חולקו מחדש החטיבות והבתים על בסיס גאוגרפי. חטיבת נסיך ויילס כיסתה את החלק המזרחי של היבשת. במסגרת החלוקה מחדש הועבר "בית פטריק" לחטיבת נסיך ויילס (כיום החטיבה המזרחית), ואחד הבתים של חטיבת נסיך ויילס, "בית נוריס", הועבר לחטיבת קלרנס קמפבל.
ב-1993 התמנה גארי בטמן לנציב הליגה. אחת מפעולותיו הראשונות הייתה לשנות את שמן של החטיבות ושמם של הבתים המרכיבים אותן, כדי לפשט עבור אוהדי הענף את החלוקה הגאוגרפית. חטיבת קלרנס קמפבל הפכה לחטיבה המערבית, והבתים בתוכה היו הבית המרכזי, שכיסה את מרכז ארצות הברית ואת העיר ויניפג בקנדה, והבית הפסיפי שכיסה את קבוצות החלק המערבי של היבשת.
ב-1998, בעקבות המשך התרחבות הליגה ותנועתה לכוון דרום ארצות הברית, נוסף לחטיבה בית שלישי - הבית הצפון-מערבי, שהעביר אליו מהבית הפסיפי את הקבוצות מהחוף המערבי של קנדה ומצפון החוף המערבי של ארצות הברית. קולורדו אוולאנש, שלא הייתה קרובה לאף אחד מהאזורים, סופחה אף היא לבית הצפון-מערבי. מבנה זה החזיק מעמד עד החלוקה מחדש האחרונה של הליגה ב-2013, בה נוצר המבנה הנוכחי שלה.
בעונת 2020/21, בעקבות היערכות הליגה למגפת הקורונה, בוטלו שתי החטיבות באופן זמני והקבוצות חולקו מחדש לארבעה בתים עצמאיים זמניים, על מנת למנוע מפגשים בין קבוצות מאזורים שונים ולמנוע מעברי גבול בין קנדה וארצות הברית.
גביע אליפות החטיבה

גביע קלרנס קמפבל (באנגלית: Clarence S. Campbell Bowl) הוא הגביע המוענק לאלופת החטיבה המערבית בתום הגמר החטיבתי של הפלייאוף, ומשמר את שמה המקורי של החטיבה.
הגביע נתרם על ידי קבוצות הליגה ב-1967 כאות כבוד לקלרנס קמפבל, נשיא הליגה דאז, שהיה אחראי על סיום עידן "שש המקוריות" - 25 שנה בהן הרכיבו את הליגה 6 קבוצות קבועות - ועל תחילת עידן ההתרחבות הגדולה של הליגה. עם ההתרחבות הראשונה שהכפילה את כמות הקבוצות בליגה ל-12, וחלוקתה לשני בתים, חולק הגביע לקבוצה שסיימה ראשונה את הבית המערבי. למרות שמו, חלוקת הליגה לבתים לא בוצעה על בסיס גאוגרפי - הבית המערבי כלל את 6 קבוצות ההתרחבות שהצטרפו לליגה באותה שנה.
ב-1974, עם חלוקתה של הליגה לראשונה לשתי חטיבות, הוענק הגביע לקבוצה סיימה ראשונה בחטיבת קלרנס קמפבל בעונה הרגילה. החל מ-1981 ועד היום מחולק הגביע לאלופת חטיבת קלרנס קמפבל שהפכה לחטיבה המערבית בתום הגמר החטיבתי בפלייאוף, לפני המפגש עם אלופת החטיבה המזרחית בסדרת הגמר על גביע סטנלי ועל תואר אלופת ה-NHL.
כיוון שהזוכה בגביע - אלופת החטיבה המערבית - צריכה עדיין להתחרות על הזכייה בגביע סטנלי ועל תואר אלופת ה-NHL, קיימת אמונה טפלה בקרב שחקני הליגה שאין לגעת או להניף את הגביע בעת קבלתו. שחקני הקבוצה הזוכה נוהגים להצטלם עם הגביע בעודו מונח על הדוכן בטקס הענקתו, אך נדירים המקרים בהם השחקנים אכן מניפים את הגביע.
| קבוצות ליגת ה-NHL> החטיבה המזרחית | קבוצות ליגת ה-NHL> החטיבה המזרחית | קבוצות ליגת ה-NHL> החטיבה המערבית | קבוצות ליגת ה-NHL> החטיבה המערבית |
| --- | --- | --- | --- |
| הבית המטרופוליטני | הבית האטלנטי | הבית המרכזי | הבית הפסיפי |
| וושינגטון קפיטלס | אוטווה סנטורס | דאלאס סטארס | אדמונטון אוילרס |
| ניו ג'רזי דווילס | באפלו סייברס | ויניפג ג'טס | אנהיים דאקס |
| ניו יורק איילנדרס | בוסטון ברואינס | יוטה (טרם נקבע שם) | וגאס גולדן נייטס |
| ניו יורק ריינג'רס | דטרויט רד וינגס | מינסוטה ויילד | ונקובר קנאקס |
| פיטסבורג פינגווינס | טורונטו מייפל ליפס | נאשוויל פרדטורס | לוס אנג'לס קינגס |
| פילדלפיה פליירס | טמפה ביי לייטנינג | סנט לואיס בלוז | סיאטל קראקן |
| קולומבוס בלו ג'אקטס | מונטריאול קנדיאנס | קולורדו אוולאנש | סן חוזה שארקס |
| קרוליינה הוריקנס | פלורידה פנתרס | שיקגו בלאקהוקס | קלגרי פליימס |
גביע קלרנס קמפבל
האן וואנג-סונג

האן וואנג-סונג (בקוריאנית: 한광성; נולד ב-11 בספטמבר 1998) הוא כדורגלן צפון קוריאני המשחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

וואן-סונג התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל פיוניאנג סיטי מליגת העל של קוריאה הצפונית. ב-10 במרץ 2017 חתם בקליארי מהסרייה א'. ב-2 באפריל, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, ובכך הפך לצפון קוריאני הראשון בסרייה א'. שבוע לאחר מכן, הבקיע האן את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 נגד טורינו. ב-13 באפריל האריך את חוזהו בקבוצה עד שנת 2022.
ב-7 באוגוסט 2017 הושאל לפרוג'ה מהסרייה ב'. ב-27 באוגוסט הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד וירטוס אנטלה. ב-1 בפברואר 2018 חזר לקליארי.
ב-15 באוגוסט 2018 הושאל בשנית לפרוג'ה.
ב-3 בספטמבר 2019, הושאל ליובנטוס והצטרף לקבוצה הצעירה מהסרייה ג'.
ב-2 בינואר 2020, יובנטוס רכשה את כרטיס השחקן של הקבוצה תמורת 3.5 מיליון אירו, אך כעבור חמישה ימים חתם בא-דוחייל מליגת העל הקטרית תמורת 5 מיליון אירו.
באוגוסט 2023 חתם במועדון ספורט 25 באפריל.
קריירת מועדונים > היעלמותו של האן

ב-29 בספטמבר 2020, פרסם האו"ם כי העברתו של האן לא-דוחייל, היא הפרה של הסנקציות שהוטלו על קוריאה הצפונית ועל השחקן לחזור למולדתו ולמעשה נעלם מהרדאר.
בנובמבר 2023 נראה לראשונה אחרי 3 שנים במדי נבחרת קוריאה הצפונית במשחק נגד סוריה. כעבור זמן קצר פורסם שהוא נאלץ להישאר באחת השגרירויות שנמצאת בעיר באירופה ששמה לא פורסם בגלל הפסקת הטיסות למדינה עקב התפרצות מגפת הקורונה בקוריאה הצפונית.
קריירה בינלאומית

האן שיחק בצעירותו בכל נבחרות הנוער של קוריאה הצפונית. ב-6 ביוני 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 2-2 נגד קטר. וואנג-סונג השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019.
הערות שוליים

↑  מערכת ONE, ‏האו"ם נגד יובה: העבירה שחקן צפון קוריאני, באתר ONE‏, 29 בספטמבר 2020
↑  זאב אברהמי, טופח בידי השליט, נעלם לשנתיים - וחזר: סיפורו של כוכב הכדורגל הצפון-קוריאני, באתר ynet, 6 בדצמבר 2023
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "האן וואנג-סונג".
החתול לאופולד

| --- | --- |

 סוגה:  סרט ילדים, סרט קומדיה 
 כותבים:  ארקדי חייט 
 בימוי:  אנטולי רזניקוב 
 מדבבים:  Alexander Kalyagin אנדריי מירונוב גנאדי חזנוב 
 ארץ מקור:  ברית המועצות, רוסיה 
 שפות:  רוסית 
 מספר פרקים:  11 
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני אקרן 
 מוזיקה:  בוריס סבלייב 
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה המרכזית של ברית המועצות 
 תקופת שידור מקורית:  1975–1993 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
החתול לאופולד (ברוסית: Кот Леопольд) הוא הכינוי הכללי לסדרת סרטים מצוירים לילדים שהופקו בברית המועצות בין השנים 1975–1987. בשנת 1993 הופקו ברוסיה ארבעה פרקים נוספים.
עלילה

לאופולד הוא חתול בוגר וידידותי שגר בדירה בעיר ועוסק בפעולות אנושיות יום־יומיות כגון צפייה בטלוויזיה, רכיבה על אופניים, נסיעה לחופשה מחוץ לעיר ודיג. למרות היותו ידידותי, כל הזמן מפריעים לו שני עכברים שובבים – "הלבן" הרזה שממציא תחבולות שונות ו"האפור" השמן ועושה דברו של הלבן. שני העכברים ממררים את חייו של לאופולד – בונים מכונות מתוחכמות שמכות אותו, מקלקלים מכשירים בביתו, שודדים אותו – אך בסוף כל פרק התחבולות שלהם פוגעות בהם עצמם ולאופולד מחזיר אותם למוטב. בסדרה יש מעט דיבור, וברוב הפרקים אותם המשפטים חוזרים על עצמם: בתחילה העכברים עומדים מחוץ לביתו של לאופולד וצועקים לו: "לאופולד, צא החוצה! צא החוצה, פחדן מנוול!" (Леопольд, выходи! Выходи, подлый трус!) ובסיום הפרק העכברים מבקשים מחילה מלאופולד והוא עונה: "חברה, בואו נחיה בידידות!" (Ребята, давайте жить дружно!). שני המשפטים הפכו למטבעות לשון נפוצים בשפה הרוסית.
הסדרה התפרסמה מאוד בכל רחבי ברית המועצות והוסיפה להיות משודרת בטלוויזיה ברוסיה שנים רבות לאחר הפקתה. בשנת 1985 הוענק ליוצרי הסדרה הפרס הממלכתי של ברית המועצות.
יוצרים

במאי ומפיק: אנטולי רזניקוב
תסריט: ארקדי חייט
מלחין: בוריס סבלייב (וייץ)
הסדרה הופקה באולפני האגודה האמנותית אקרן.
מדבבים

בכל אחד מהפרקים שחקן אחד דיבב את כל הדמויות. כל המדבבים הם שחקני קולנוע סובייטיים ידועים.
פרקים 1 ו־9, "נקמתו של החתול לאופולד" (1975) - אנדריי מירונוב
פרק 2, "לאופולד ודג הזהב" (1975) - גנאדי חזנוב
כל שאר הפרקים - אלכסנדר קליאגין
האפור והלבן - העכברים שממררים את חייו השלווים של לאופולד
האנדרטה לבעלי חיים במלחמה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2004
 תאריך פתיחה רשמי:  2004 
 חומרי בנייה:  ארד 
 יוצר:  דייוויד בקהאוס 
 קואורדינטות:  51°30′40″N 0°09′27″W﻿ / ﻿51.511051°N 0.157548°W﻿ / 51.511051; -0.157548
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהאנדרטה לבעלי חיים במלחמה(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהאנדרטה לבעלי חיים במלחמה(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיהאנדרטה לבעלי חיים במלחמה(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיהאנדרטה לבעלי חיים במלחמה
 
חזית האנדרטה
צידה האחורי של האנדרטה
התבליטים על קיר האנדרטה
האנדרטה לבעלי חיים במלחמה (אנגלית: Animals in War Memorial) היא אנדרטה לבעלי החיים ששירתו ומתו במסגרת הצבא הבריטי ובני בריתו במהלך ההיסטוריה. האנדרטה שוכנת בפארק ליין, בצדו המזרחי של הייד פארק בלונדון, בירת הממלכה המאוחדת.
האנדרטה תוכננה בידי הפסל דייוויד בקהאוס (David Backhouse) ונחנכה ב-24 בנובמבר 2004 בידי הנסיכה אן, פטרונית קרן האנדרטה לבעלי חיים במלחמה (Animals in War Memorial Fund). האנדרטה מומנה בכספי תרומות בסך של 1.4 מיליון לירות שטרלינג שנאספו על ידי הקרן.
מבנה האתר

האנדרטה בנויה בדמות קיר חצי מעגלי עשוי אבן באורך של 17.7 מטרים ובעומק של 16.8 מטרים. על הקיר קבועים תבליטים המתארים בעלי חיים שונים בעת המאבק המלחמתי, ובחזיתו שני פסלי פרדות עשויים ארד, העולות במדרגות האנדרטה לעבר פתח בקיר, כשהן עמוסות בציוד. בצידה האחורי של האנדרטה ניצבים פסלי ארד של סוס וכלב הצופים לעבר הגנים, כעדים לחבריהם אשר נהרגו בקרב וכסמל לתקווה.
בחזית האנדרטה, מתחת לכותרת "Animals in War" (בעלי חיים במלחמה), מופיע הכיתוב:
| עברית | אנגלית |
| --- | --- |
"אנדרטה זו מוקדשת לכל בעלי החיים ששירתו ומתו לצד הבריטים ובני בריתם במלחמות ובמערכות לאורך העיתים    לא נצבה בפניהם ברירה": "This monument is dedicated to all the animals that served and died alongside British and allied forces in wars and campaigns throughout time    They had no choice"
על צידה האחורי של האנדרטה נרשם:
| עברית | אנגלית |
| --- | --- |
"בעלי חיים רבים ושונים הועסקו בסיוע לכוחות הבריטים ולבני בריתם במלחמות ובמערכות לאורך מאות שנים, ומיליונים מהם מצאו כך את מותם. מהיונה עד הפיל, לכולם נודע תפקיד חיוני בכל אזור בעולם, בהשגת המטרה של חירות האדם     על תרומתם לא להישכח אף פעם": "Many and various animals were employed to support British and Allied Forces in wars and campaigns over the centuries, and as a result millions died. From the pigeon to the elephant, they all played a vital role in every region of the world in the cause of human freedom    Their contribution must never be forgotten"
ראו גם

מדליית דיקין
היין סלסטיאל גרופ

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נסחרת בנאסד"ק
 בורסה:  נאסד"ק (HAIN) 
 תקופת הפעילות:  1926 (הקמת היין פיור פודז) – הווה
 מיקום המטה:  לייק סקסס 
 משרד ראשי:  לייק סקסס, ניו יורק
 מוצרים עיקריים:  מזון אורגני, מזון טבעי, מזון כשר, מוצרי טיפוח
 שווי שוק:  741.22 מיליון דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  37.1 מיליון דולר (2006)
 נשיא:  אירווין ד. סיימון
 יו"ר:  אירווין ד. סיימון
 עובדים:  2,986 (2008)
  
 www.hain-celestial.com
 
חברת היין סלסטיאל גרופ (Hain Celestial Group) היא יצרנית מזון המתמקדת בעיקר במזון טבעי ואורגני ובמוצרי טיפוח אישיים. רבים ממוצרי החברה כשרים. המבנה הנוכחי של החברה התגבש בשנת 2000 עם מיזוגן של Hain Food Group ו-Celestial Seasonings. תאגיד היינץ מחזיק כיום 19.5% ממניות החברה.
חברות בת מרכזיות

היין פיור פודז (Hain Pure Foods): לב הקבוצה כולה. מייצרת עוגיות, קרקרים, שמן מאכל, מיני סוכר ועוד.
סלסטיאל סיזנינגס (Celestial Seasonings): חברה המתמחה בייצור תה צמחים לסוגיו.
ארוהד מילז (Arrowhead Mills): חברה המייצרת מוצרים שונים על בסיס דגנים אורגניים, כגון דגני בוקר, גרנולה, תערובות להכנת חביתיות, וופלים, לחם וקינוחים, מיני קמח, חמאת בוטנים אגוזים ושומשום.
הערות שוליים

↑  Heinz to Purchase Additional Equity in Hain Celestial to Restore Investment Level to 19.5 Percent
האנדרטה לזכר הקורבנות ההומואים והלסביות של הנציונל-סוציאליזם

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטת אזהרה, מקום להט"בי היסטורי, אתר הנצחה 
 על שם:  רדיפת הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית 
 כתובת:  Frankenwerft 
 מיקום:  אלשטאדט-נורד 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1995
 תאריך פתיחה רשמי:  1995 
 חומרי בנייה:  גרניט 
 מידות
 רוחב:  120 ס״מ 
 גובה:  70 ס״מ 
 קואורדינטות:  50°56′27″N 6°57′45″E﻿ / ﻿50.9409°N 6.96262°E﻿ / 50.9409; 6.96262
 he
 
האנדרטה לזכר הקורבנות ההומואים והלסביות של הנציונל-סוציאליזם (בגרמנית: Mahnmal für die schwulen und lesbischen Opfer des Nationalsozialismus in Köln) היא אנדרטה בקלן, גרמניה המוקדשת לזכר רדיפת ההומוסקסואלים והלסביות בגרמניה הנאצית.
האנדרטה, שנחנכה ב-24 ביוני 1995, נמצאת ליד גשר הוהנצולרן, על גדות הריין. האתר נבחר בשל היותו בעבר אתר קרוזינג לגברים הומוסקסואלים.
היסטוריה

קבוצת הלימוד "Dykes and Queers", בראשות יורג לנק, הציעה את הקמתה האנדרטה במרץ 1990.
ב-1993, המשרד לענייני תרבות בקלן הציע 25 אמנים אפשריים, כאשר לבסוף רק 11 מהם הגישו הצעה. מאוחר יותר, ב-1994, נבחר הפסל אחים זינקן לעצב את האנדרטה. תקציב הקמת האנדרטה נקבע ל-30,900 מארק גרמני (15,798 אירו).
לקריאה נוספת

Limpricht/Müller/Oxenius. Verführte Männer — Das Leben der Kölner Homosexuellen im Dritten Reich, Köln 1991
Centrum Schwule Geschichte Köln. «Das sind Volksfeinde» — Die Verfolgung von Homosexuellen an Rhein und Ruhr 1933-45, Köln 1998
Jürgen Müller. Ausgrenzung der Homosexuellen aus der «Volksgemeinschaft» — Die Verfolgung von Homosexuellen in Köln 1933—1945, Köln 2003
Claudia Schoppmann. Verbotene Verhältnisse — Frauenliebe 1938—1945, Berlin 1999
Burkhard Jellonnek, Rüdiger Lautmann. Nationalsozialistischer Terror gegen Homosexuelle — Verdrängt und ungesühnt, Paderborn 2002
Pierre Seel. Ich, Pierre Seel, deportiert und vergessen, Köln 1996
Stümke-Winkler. Rosa Winkel, Rosa Listen, Hamburg 1981
Frank Sparing. «Wegen Vergehen nach § 175 verhaftet» — Die Verfolgung der Düsseldorfer Homosexuellen, Düsseldorf 1997
היי, זה שחר

היי, זה שחר הוא אלבום הבכורה של הזמר-יוצר הישראלי שחר טבוך. האלבום יצא לאור ב-1 באפריל 2024, על ידי חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט.
רקע

לאורך 2022–2024 פרסם שחר סינגלים שנכללו באלבום. ב-1 באפריל הכריז שחר רשמית על שם האלבום, וכן על השקת מופע להשקת האלבום במועדון הגריי שבתל אביב-יפו.
ב-27 במרץ 2024 פרסם שחר תמונה של שם האלבום והודיע על יציאתו ב-1 באפריל.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | היי, זה שחר (אינטרו)  | 0:24 |
| 2. | מנגל  | 2:21 |
| 3. | נאדי באדי (עם אגם בוחבוט)   | 2:30 |
| 4. | לה לה לה  | 2:06 |
| 5. | שיחת ועידה..  | 0:36 |
| 6. | לה די דה  | 2:46 |
| 7. | רן דנקר (צומת טי)  | 2:51 |
| 8. | אמא אתי  | 0:22 |
| 9. | יום שני (לבד)  | 2:51 |
| 10. | גירל  | 2:11 |
| 11. | מצאתי ת'אחד  | 2:53 |
| 12. | מאוהבת באף אחד  | 2:28 |
| 13. | לימור שמנהלת אותי צודקת 3>  | 0:27 |
| 14. | אבא אבא אבא  | 2:26 |
| 15. | יואב  | 3:00 |
| 16. | לי בירן  | 0:32 |
| 17. | מישבאלי  | 2:53 |
| משך כולל: | משך כולל: | 33:45 |
הערות שוליים

↑  היי, זה שחר
↑  "היי, זה שחר" מופע השקת האלבום
↑  היי, זה שחר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: ced8fbe4-1584-411e-841c-a5200240e9d8
האקדמיה הימית הקיסרית

| --- | --- |

 אקדמיה ימית
 תקופת הפעילות:  1866–הווה (כ־158 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  יפן יפן
 קואורדינטות:  34°14′41″N 132°28′26″E﻿ / ﻿34.24486111°N 132.47391667°E﻿ / 34.24486111; 132.47391667
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט האקדמיה הימית הקיסרית(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט האקדמיה הימית הקיסרית
 
האקדמיה הימית הקיסרית (ביפנית: 海軍兵学校) היה בית ספר שבו התחנכו קציני הצי הקיסרי היפני. האקדמיה הוקמה לראשונה בנגסאקי, עברה ליוקוהמה ב-1866, לטוקיו ב-1869 ולבסוף להירושימה ב-1888. הלימודים באקדמיה נמשכו שלוש או ארבע שנים, ועם סיום הלימודים נשלחו התלמידים לכלי השיט בתור ימאים. לאחר תקופה מסוימת של שירות על האוניות ולאחר שהשלימו הפלגת חניכים למדינה אחרת - קיבלו את דרגת הקצונה אנסיין. ב-1943 נפתח בית ספר נוסף למקצועות התעופה הימית באיווקוני, ושנה לאחר מכן נפתח בית ספר נוסף במאזורו. האקדמיה נסגרה ב-1945 לאחר תבוסת הצי הקיסרי היפני במלחמה. כיום משמש האתר בית ספר לקצונה של כוח ההגנה-העצמית הימי היפני.
ראו גם

האקדמיה הצבאית הקיסרית
הצי הקיסרי היפני
הייסטינגס

ערך זה עוסק בעיר באנגליה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל הייסטינגססמל הייסטינגס

בניין העירייה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  דרום-מזרח אנגליה
 מחוז:  מזרח סאסקס
 שטח:  29.72 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  91,053 (2011)
  ‑ צפיפות:  3,000 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  50°51′22″N 0°34′22″W﻿ / ﻿50.85611°N 0.57278°W﻿ / 50.85611; -0.57278
 אזור זמן:  UTC
 http://www.hastings.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים הייסטינגס(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים הייסטינגס(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי הייסטינגס(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי הייסטינגס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הייסטינגס (אנגלית: Hastings) היא עיר בבריטניה השוכנת במחוז מזרח סאסקס באנגליה.
העיר ידועה עוד מהמאה ה-8. במאה ה-11 הייסטינגס הייתה עיירה קטנה; ב-1066 הביס ויליאם הראשון ביישוב זה את צבאו של הרולד השני. לאחר ניצחונו בקרב הפך ויליאם למלך אנגליה והקים שושלת מלכי אנגליה חדשה.
בימי הביניים הייתה הייסטינגס אחת מחמשת נמלי אנגליה, אבל עם הזמן היא איבדה את מעמדה.
החל מ-1920 מתקיימת בעיר מדי שנה תחרות הייסטינגס לשחמט.
ערים תאומות

הולנד דורדרכט, הולנד
הדיוויזיה ה-38 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  8 ביולי 1942 – 14 בנובמבר 1943 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-38 (בגרמנית: 38. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-8 ביולי 1942, והועמדה תחת פיקוד פרידריך-גאורג אברהרדט. בתחילה הוצבה הדיוויזיה באזור האג, אולם לאחר מכן הועברה לצפון צרפת. באפריל 1943 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, שם לחמה בקרבות באוקראינה כחלק מארמיית הפאנצר הראשונה. במהלך קרב דנייפר הצטמצם כוח הדיוויזיה לרמה של גדוד, והיא הוכפפה לדיוויזיה ה-62, וב-14 בנובמבר 1943 פורקה הדיוויזיה ושרידיה צורפו לדיוויזיה ה-276.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
פרידריך-גאורג אברהרדט: 8 ביולי 1942 - 25 באוגוסט 1943
קנוט אברדינג: 25 באוגוסט 1943 - 14 בנובמבר 1943
היינריך שמידטגאל

היינריך שמידטגאל (בגרמנית: Heinrich Schmidtgal, בקזחית: Генрих Шмидтгаль; נולד ב-20 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר גרמני-קזחי ששיחק בעמדת המגן.
קריירה

שמידטגאל נולד בייסיק שבברית המועצות ובגיל שנתיים היגר עם הוריו לגרמניה המערבית (לימים גרמניה). הוא התחיל לשחק כדורגל בקבוצת ילדים מקומית ממנה עבר לוארל מהליגה החמישית בגרמניה. ב-27 באוגוסט 2003 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בתום אותה עונה רשם 10 הופעות בקבוצה הבוגרת כאשר במקביל שיחק בקבוצת הנוער. עונה לאחר מכן סיים את גיל הנוער והפך לשחקן הרכב מרכזי במערך של המועדון ועלה עם המועדון לליגה האזורית (צפון) (הליגה השלישית בחשיבותה באותה העת) בתום עונת 2006/2007. בקיץ 2007 חתם בבוכום מהבונדסליגה, אך שיחק בה עבור קבוצת המילואים ולא זכה לדקות משחק בקבוצה הראשונה. בקיץ 2009 חתם ברוט-וייס אוברהאוזן מהבונדסליגה השנייה. לקראת עונת 2011/2012 חתם בגרויטר פירט עימה העפיל לבונדסליגה לראשונה בתולדותיה. בקיץ 2013 חתם בפורטונה דיסלדורף במדיה מיעט לשחק וביוני 2015 חתם לשנתיים בפ.ס.וו. פרנקפורט, אך לא ערך הופעות ושוחרר מהקבוצה.
בשנת 2008 התחיל מאמן נבחרת קזחסטן ברנד סטרוק לחפש מידע על כדורגלנים גרמנים בעלי מוצא קזחי ולהביאם לנבחרת. שמידטגאל היה מבין השחקנים הללו והוא הסכים לשחק בנבחרת קזחסטן. ב-3 בספטמבר 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 2012 נגד טורקיה. אך במשחק שלאחר מיכן, שמידטגאל לא היה זכאי לשחק בנבחרת לפי כללי אופ"א מכיוון שהחזיק בדרכון זמני. כעבור כמה זמן הבעיה נפתרה כאשר קיבל אזרחות קזחית בנוסף לאזרחות הגרמנית. ב-26 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 4-1 לגרמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014.
תארים

הבונדסליגה השנייה: 2011/2012
הונין

ערך זה עוסק בכפר ערבי. אם התכוונתם למבצר בשם זהה, ראו .
| --- | --- |

מצודת שטו נף (הונין) ליד מושב מרגליות
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז הגליל
 נפה:  נפת צפת
 שפה רשמית:  ערבית
 תאריך ייסוד:  1179
 שטח:  14,224 דונם עות'מאני (1945)
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  ספטמבר 1948
 יישובים יורשים:  מרגליות
 דת:  מוסלמים-שיעים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  1,620 (1945)
 קואורדינטות:  33°12′52″N 35°32′41″E﻿ / ﻿33.21444444°N 35.54472222°E﻿ / 33.21444444; 35.54472222 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.palestineremembered.com/Safad/Hunin/index.html
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הונין(למפת אצבע הגליל רגילה) הונין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הונין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הונין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
הונין (בערבית: هونين) היה כפר ערבי באצבע הגליל, ברכס רמים שבהרי נפתלי, בסמוך לשרידי מבצר צלבני – קלעת הונין. הכפר הוא אחד משבעת הכפרים המתואלים שתושביהם נמלטו ללבנון במלחמת העצמאות.
היסטוריה

ע"פ העדויות מהחפירה הארכאולוגית שנערכה במקום בשנת 1993, הכפר התקיים בתקופה הצלבנית במקביל לבניית המצודה הצלבנית שאטו נף במאה ה 12, לא נמצאה עדות ארכאולוגית להמשך קיומו  של הכפר בתקופה הממלוכית.
במאה ה 17 או בראשית המאה ה-18 יושב המקום מחדש על ידי תושבים מוסלמים-שיעים (מתואלים) שעסקו בעיקר בחקלאות.
בתקופה העות'מאנית היה הכפר מוקף חומה עם מגדלים משולבים בביצורי המצודה הצלבנית, ששופצה במהלך אותה תקופה ושימשה כנראה כמבנה המגורים המרכזי של משפחת התקיף ששלט במקום. ציור של הביצור והחומה ומפת הכפר מופיעה בתאורי הסקר הבריטי של "הקרן לחקירת ארץ ישראל". במאה ה-18 לקח הכפר חלק במרד המתואלים, שדוכא בידי השלטון העות'מאני. ב-1837 נפגע הונין ברעידת אדמה חזקה באזור, וככל הנראה יושב מחדש לאחריה. באותה רעידת האדמה נפגע קשות גם מבצר הונין שניטש  ותושבי הכפר עשו שימוש משני באבניו לצורך בניין בתי הכפר.
הכפר היה אחד משבעה כפרים מתואלים בגליל שאי הבהירות לגבי מעמדם ומעמד תושביהם לאחר סיום המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, משום המחלוקת על תיחום שטחי המנדט הבריטי והמנדט הצרפתי בצפונה של ארץ ישראל, הוסרה, עם אשרורו של הסכם ניוקומב-פולה האנגלו-צרפתי ב-1924 על ידי חבר הלאומים בו נקבע שהכפרים בשטח ארץ ישראל המנדטורית.
החלטת החלוקה של האו"ם כללה אותו בשטח המדינה היהודית המיועדת. תושבי הונין היו בקשרים טובים עם תושבי היישובים היהודיים באזור, מטולה וכפר גלעדי. על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל הוערכה אוכלוסיית הכפר (כולל היישובים חולא ועדייסה Udeisa) ב-1945 ב-1,620 נפש, ושטח אדמותיו היה 14,224 דונם, מתוכם 486 דונם בבעלות יהודית, ו-80 דונם שטח בנוי.