stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלגול (כוכב)
היסטוריה

ככל הנראה כבר בימי קדם היה ידוע שהבהירות של אלגול משתנה במחזוריות קבועה, אך התעוד הראשון בכתב שידוע כיום של תופעה זו נעשה רק בשנת 1667 על ידי האסטרונום האיטלקי ג'מיניאנו מונטאנארי. בשנת 1783 הציג האסטרונום הבריטי ג'ון גודריק בפני החברה המלכותית תאוריה המסבירה את השינוי המחזורי בבהירות, ולפיה השינוי נגרם מליקוי מאורות על ידי גוף חשוך המקיף את הכוכב ומסתיר את אורו. ב-1881 מצא האסטרונום אדוארד פיקרינג מאוניברסיטת הרווארד ראיות לכך שאלגול הוא אכן כוכב כפול לוקה, שאומתו בשנת 1889 על ידי מדידות ספקטרוסקופיות שנערכו על ידי הרמן קארל פוגל ושהראו אפקט דופלר מחזורי באור הנפלט מהכוכב המעיד על שינוי מחזורי במהירות הרדיאלית של הכוכב בשל היותו חלק ממערכת כפולה. זהו גם הכוכב הראשון שזוהה ככוכב כפול ספקטרוסקופי. ב-1912 התגלה הכוכב השלישי - אלגול C על ידי מדידות ספקטרוסקופיות שהראו על קיומו של כוכב נוסף. חיזוק לכך נמצא בתנודות מחזוריות במיקומם של הזוג אלגול A ואלגול B שהתגלו בשנות ה-30 של המאה ה-20.
מאפיינים

מערכת אלגול נמצאת במרחק של כ-93 שנות אור ובהירותה הנראית הכוללת היא בדרגה 2.12. במחזוריות של יומיים, 20 שעות ו-49 דקות, עקב מעבר אלגול B על פני אלגול A והסתרתו לצופה מכדור הארץ, המערכת נראית עמומה יותר ודרגת הבהירות שלה היא 3.4 למשך כ-10 שעות. במחצית זמן המחזור בין שני ליקויים, עובר אלגול A על פני אלגול B, המערכת נראית בהירה יותר ודרגת בהירותה היא 2.2, אך השינוי הזה קטן מכדי שניתן יהיה להבחין בו בעין.
מאפיינים > מאפייני אלגול A

אלגול A הוא הכוכב המסיבי והבהיר מבין השלושה. מסתו כ-3.6 מסות שמש ורדיוסו קצת פחות מ-3 רדיוסי שמש. עוצמת ההארה שלו היא פי 100 מהשמש באור נראה וכמעט כפול מכך בתוספת התחום העל-סגול. זהו כוכב הסדרה הראשית בצבע כחול עם טמפרטורת פני שטח של כ-12,500 קלווין. גילו מוערך בכ-300 מיליוני שנים.
מאפיינים > מאפייני אלגול B

אלגול B הוא תת-ענק כתום עם מסה של כ-0.8 מסות שמש ורדיוס פי 3.5 מהשמש, המקיף את אלגול A במרחק קטן מאוד של 0.062 יחידות אסטרונומיות במסלול כמעט מעגלי לחלוטין ובזמן מחזור של 2.87 ימים. מכיוון שמסתו של אלגול B קטנה בהרבה משל אלגול A היה צפוי שהוא יהיה בשלב התפתחות מוקדם יותר מאלגול A ולא בשלב הפיכה לענק. ככל הנראה היה בעבר אלגול B הכוכב המסיבי ביותר במערכת, אך עם סיום תהליכי ההיתוך של מימן בליבת הכוכב והתנפחותו לרדיוס גדול יותר מהמרחק בינו ובין אלגול A, סיפח אליו אלגול A את שכבות הגז החיצוניות של אלגול B והפך להיות המסיבי מבין השניים תוך שהוא מונע מאלגול B להפוך לענק אדום. עוצמת ההארה של אלגול B היא רק פי 3.4 מהשמש, כלומר כ-3.5% מעוצמת ההארה של אלגול A ומכיוון שרדיוסו גדול משל אלגול A נוצר מצב הליקוי כאשר הוא עובר על פני אלגול A. למעשה מישור ההקפה של אלגול B סביב אלגול A נטוי בכ-7.7° ביחס לקו הראיה אל כדור הארץ כך שהוא לא מסתיר לחלוטין את אלגול A בזמן הליקוי.
מאפיינים > מאפייני אלגול C

אלגול C הוא כוכב הסדרה הראשית לבן עם מסה של כ-1.67 מסות שמש ורדיוס פי 1.7 מהשמש. עוצמת ההארה שלו היא פי 4 מהשמש, כך שגם הוא עמום מאוד ביחס לאלגול A. אלגול C מקיף את זוג הכוכבים אלגול A ואלגול B במסלול אליפטי למדי ובמרחק ממוצע של כ-2.7 יחידות אסטרונומיות. זמן ההקפה הוא כ-681 ימים.
הערות שוליים

↑  ג'ון גודריק, באתר מוזיאון המדע בירושלים
אם נודדת

| --- | --- |

אם נודדת, 1936
 מידע כללי
 צלם:  דורותיאה לאנג
 תאריך יצירה:  מרץ 1936
 טכניקה וחומרים:  תצלום אחרון מסט של שישה תצלומים
 ממדים בס"מ
 רוחב:  4 ס״מ 
 גובה:  5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 צבעים:  שחור-לבן
 מספר יצירה:  331.1995 (המוזיאון לאמנות מודרנית) 
 מיקום:  אוסף פרטי
 
אם נודדת (באנגלית: Migrant Mother) הוא תצלום מאת הצלמת האמריקאית דורותיאה לאנג. התמונה צולמה ב-1936, במהלך השפל הגדול בארצות הברית, והפכה לאחד מסמליו ונחשבת לאחת מהתמונות המפורסמות ביותר. בתמונה נראית פלורנס אוונס תומפסון כשילדה נשענת על כל אחת מכתפיה וראשיהן מופנים מהמצלמה, והיא אוחזת בחיקה תינוקת, אשר מוסתרת חלקית.
רקע

לאנג צילמה את האם הנודדת במסגרת עבודתה במנהלת החקלאות האמריקאית. בחודש מרץ 1936, לאחר שסיימו קטיף סלק בעמק אימפריאל שבדרום קליפורניה, נסעו תומפסון ומשפחתה צפונה במטרה לחפש עבודה חדשה. במהלך הנסיעה התקלקל רכבם והם נאלצו לעצור במחנה עניים ליד העיירה ניפומו (Nipomo), אחד מרבים שהוקמו לצד הדרך בעקבות המצב הכלכלי. בזמן ששניים מבניה של תומפסון לקחו חלק מהרכב לתיקון בעיירה, הקימו היא ושאר בניה מאהל זמני. בזמן שתומפסון המתינה, התקרבה אליה דורותיאה לאנג והחלה לצלם אותם. תומפסון לא הייתה להוטה להצטלם ולהציג את משפחתה כמטפורה לעוני. אחת מבנותיו של תומפסון, סיפרה שלאנג שכנעה את אימה שהדימוי יעלה למודעות הציבור את מצוקתם של עובדים חרוצים אך עניים. היא צילמה 6 תמונות תוך 10 דקות.
מאוחר יותר סיפרה לאנג על הפגישה: ”לא שאלתי לשמהּ או על ההיסטוריה שלה. היא אמרה לי את גילה, 32. היא סיפרה לי שהם התקיימו מירקות קפואים מהשדות הסמוכים וציפורים שהילדים צדו. היא בדיוק מכרה את צמיגי מכוניתה כדי לקנות אוכל.”
מנגד טענה תומפסון כי לאנג מעולם לא שאלה שאלות והבינה את הפרטים לא נכון. טרוי אוונס, אחד מבניה של תומפסון, סיפר: ”לא ייתכן שמכרנו את הצמיגים, משום שכלל לא היו לנו צמיגים למכור. היחידים שהיו לנו היו על המכונית, ואיתם גם נסענו. אני לא מאמין שלאנג משקרת, אני פשוט חושב שהיא עירבבה כמה סיפורים, או שהשתמשה בסיפור אחר כדי למלא את הפרטים שהיו חסרים לה.”
תומפסון טענה שלאנג הבטיחה שהתמונות לא יפורסמו לעולם, אבל לאנג שלחה את התמונות ל"סן פרנסיסקו ניוז" ולמנהלת החקלאות. יום למחרת, ב-11 במרץ 1936, פרסם העיתון את התמונות תחת הכותרת: "מה המשמעות של הניו דיל לאמא הזו ולילדיה?" ודווח שבין 2,500 ל-3,500 עובדים עניים סובלים מרעב במחנות ליד ניפומו. בעקבות הפרסום העביר הממשל הפדרלי מעל 9,000 קילוגרם מזון למחנות, אבל תומפסון ומשפחתה כבר לא היו שם.
זהותה של תומפסון

פלורנס אוונס תומפסון נולדה באחד בספטמבר 1903 בטריטוריה האינדיאנית שכיום היא חלק מאוקלהומה. שני הוריה הם ממוצא צ'רוקי. בגיל 17 היא התחתנה עם קליאו אוונס, בנו של חוואי. המשפחה היגרה מערבה ביחד עם קרובים ממשפחת אוונס ושם עבדו בחוות בעמק סקרמנטו. בשנת 1931, תומפסון הייתה בהריון עם ילדה השישי כאשר בעלה נפטר משחפת. פלורנס עבדה בשדות ובמסעדות כדי לפרנס את ששת ילדיה. בשנות השלושים היא ילדה עוד ארבעה ילדים. המשפחה עבדה בעבודות מזדמנות בחקלאות ועברה ממקום למקום בעקבות היבולים בקליפורניה ולעיתים גם באריזונה. ב-1945 המשפחה השתקעה במודסטו קליפורניה.
בשנת 1978, כשהייתה בת 75, זוהתה תומפסון כאם הנודדת. לא ברור אם היא כתבה לעיתון המקומי Modesto Bee או שעיתונאי מטעם העיתון זיהה אותה. תומפסון צוטטה:
”הלוואי שהיא [לאנג] לא הייתה מצלמת אותי. אני לא מקבלת אגורה מזה. היא לא שאלה לשמי. היא אמרה שלא תמכור את התמונות. היא אמרה שהיא תשלח לי עותק של התמונות. היא מעולם לא עשתה זאת.”
תומפסון נפטרה בקליפורניה ב-16 בספטמבר 1983, בגיל 80.
תמונה איקונית

לאנג עבדה באותה תקופה עבור סוכנות ממשלתית פדרלית אמריקאית, כך שהתמונה הייתה ברשות הציבור, והיא לא קיבלה תמלוגים עבורה. עם זאת, התמונה הביאה ללאנג פרסום רב, וביססה את שמה כצלמת. תומפסון, לעומת זאת, תיעבה את התמונה מפני שלאנג התפרסמה על חשבונה ושדמותה בתמונה מקרינה פאסיביות וחוסר אונים. תומפסון וילדיה ביקשו להפיג את הדימוי השלילי שדבק בהם כפליטי אגן האבק.
התמונה השישית מאותו סט הפכה למוכרת ביותר. התמונה מתמקדת בפניה של תומפסון, ומהר מאוד הפכה להיות סמל לאותה תקופה, וייצגה עידן שלם. רוי סטרייקר (Stryker), כלכלן וצלם, כינה את התמונה "הצילום האולטימטיבי של השפל הגדול". הצלם אדוארד סטייכן הכריז על התמונות כ"התיעוד האנושי המרשים ביותר שהוצג בתמונות אי פעם". עם זאת, מאוחר יותר ספגו הצלמים ביקורת על כך שהציגו את תנאי המחיה של המצולמים כחמורים יותר משהיו באמת.
בזמן ההכנות להצגת התמונה בתערוכה ב-1941, נעשה ריטוש בנגטיב על מנת להסיר את קצה אגודלה של תומפסון, שהופיע בפינה הימנית התחתונה והפריע לקומפוזיציה. הדבר התגלה בשנות ה-60, כאשר בני זוג גילו את התמונה המקורית בפחי האשפה של לשכת המסחר בסן חוזה. אחרי מותם של שני בני הזוג גילתה בתם את התמונות בביתם. ב-1998 הודפסה התמונה על בול בשירות הדואר של ארצות הברית.
באותו זמן, נמכר תצלום מקורי שלאנג כתבה מאחוריו הערות וחתמה עליו, תמורת 244,500 דולר. בנובמבר 2002 נמכר העותק האישי של לאנג תמורת 141,500 דולר. באוקטובר 2005 שילם קונה אנונימי 296,000 דולר עבור הצילומים הלא מרוטשים.
הערות שוליים

1 2  Dorothea Lange, The Museum of Modern Art (באנגלית)
1 2 3  Estrin, James (2018-11-28). "Unraveling the Mysteries of Dorothea Lange's 'Migrant Mother'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-06-11.
1 2  Ben Phelan | Posted 04.14.2014, Antiques Roadshow | PBS, Antiques Roadshow | PBS (באנגלית)
1 2  Dorothea Lange. “The Assignment I’ll Never Forget.” Popular Photography 46, no. 2 (June 1960), pp. 42–43, 126.
↑  Dunn, Geoffrey, Photographic license, New Times, ‏June 2, 2002
1 2 3 4  CARL SCHOETTLER Special to the Daily Press, A TRUE PICTURE OF HARD TIMES, dailypress.com, ‏November 12, 2002 (באנגלית) (ארכיון)
1 2  Sarah Pruitt, The Real Story Behind the ‘Migrant Mother’ in the Great Depression-Era Photo, HISTORY, ‏MAY 8, 2020 (באנגלית)
1 2  Swensen, James R.,, Picturing migrants : the grapes of wrath and New Deal documentary photography, Norman: The Charles M. Russell, 2015, עמ' 24, ISBN 978-0-8061-4827-4
↑  Estrin, James (2018-11-28). "Unraveling the Mysteries of Dorothea Lange's 'Migrant Mother'". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2020-06-12.
↑  Mark Warner, Margaret Purser (ע), Historical archaeology through a Western lens, Lincoln: University of Nebraska Press, 2017, עמ' 87, ISBN 978-1-4962-0035-8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2019051911  NARA: 196261  VIAF: 410156811364445390002   WorldCat (עם VIAF): 410156811364445390002
אנטיפרוטון

| --- | --- |

 מידע כללי
 הרכב:  האדרון
 סטטיסטיקה:  פרמיון
 קבוצת שיוך:  אנטיבאריון
 אנטי-חלקיק:  פרוטון
 סמל:  p
 תכונות
 מסת מנוחה:  ‎1.672621898×10-27‎ kg 938.2720813 MeV/c2
 מטען חשמלי:  -1 e
 ספין:  1⁄2 ħ
 מספר לפטוני:  0
 מספר באריוני:  -1
 מטען צבע:  0
 אינטראקציות:  הכוח החזק, אלקטרומגנטיות, הכוח החלש, כבידה הכוח הגרעיני (כשנמצא בגרעין)
 הרכב קווארקים:  uud
 אורך חיים:  יציב
 היסטוריה
 נצפה?:  כן
 תאריך גילוי:  1955
 מגלה:  אמיליו סגרה, אוון צ'מברלין
 מתקן:  בוואטרון (אנ')
 מוסד:  המעבדה הלאומית לורנס ברקלי
 הכרה:  פרס נובל לפיזיקה לשנת 1959
 
אנטיפרוטון (p) הוא האנטי-חלקיק של הפרוטון. אנטיפרוטונים הם חלקיקים יציבים. עם זאת, לרוב הם מתקיימים משך זמן קצר, עקב ההסתברות הגבוהה למפגש עם פרוטון, ששכיחותו בטבע גבוהה לאין שיעור, תוך איון איתו. האנטיפרוטון התגלה ב-1955 על ידי הפיזיקאים אמיליו סגרה ואוון צ'מברלין מהמעבדה הלאומית לורנס ברקלי, אשר זכו בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1959 על תגליתם זו. קוארקי הערכיות (valence quarks) של האנטיפרוטון הם שני אנטיקוארקי למעלה ואנטיקוארק למטה אחד (uud).
אנטיפרוטון עשוי להיווצר באופן ספונטני בתנאים שווי-ערך לטמפרטורה של כ-‎1013‎ מעלות קלווין, תנאים שהתקיימו באופן טבעי רק במפץ הגדול. ב-CERN, למשל, משתמשים במאיץ חלקיקים מסוג סינכרוטרון של פרוטונים, כדי להאיץ פרוטונים לאנרגיה קינטית של 26 ג'יגה אלקטרון וולט ולהטיחם לעבר מוט אירידיום. האנרגיה של הפרוטונים הניתזים מגרעיני האירידיום גבוהה דיה כדי להביא ליצירת חלקיקים שונים, כשהאנטיפרוטונים הנוצרים מופרדים באמצעות מגנטים הנתונים בריק.
ראו גם

פוזיטרון
אנטי-חומר
| חלקיקים בפיזיקה |
| --- | --- | --- |
| חלקיקים יסודיים | חלקיקים יסודיים |  |
| בוזונים | בוזוני כיול (פוטון • גלואון • בוזון W+ • בוזון W- • בוזון Z0) • בוזון היגס |  |
| קווארקים | למעלה (קווארק • אנטיקווארק) • למטה (קווארק • אנטיקווארק) • קסום (קווארק • אנטיקווארק) • מוזר (קווארק • אנטיקווארק) • עליון (קווארק • אנטיקווארק) • תחתון (קווארק • אנטיקווארק) |  |
| לפטונים | אלקטרון • פוזיטרון • מואון • אנטימואון • טאו • אנטיטאו • ניוטרינו • אנטיניוטרינו • ניוטרינו אלקטרוני • אנטיניוטרינו אלקטרוני • ניוטרינו מואוני • אנטיניוטרינו מואוני • ניוטרינו טאואוני • אנטיניוטרינו טאואוני |  |
| חלקיקים מורכבים | חלקיקים מורכבים |  |
| באריונים | נוקליאונים (פרוטון • נייטרון) • אנטיפרוטון • אנטינייטרון • היפרונים • באריון אקזוטי (פנטאקווארק) • הפטאקווארק • הקסאקווארק |  |
| מזונים | פאיון • קאון • אטא • פי • מזון D • מזון J/psi • מזון B • אופסילון • מזון אקזוטי (טטראקווארק) • Y(4140) |  |
| לא האדרונים | גרעין האטום • אטום • מולקולה • אטומים אקזוטיים (אנ') (מואוניום) |  |
| חלקיקים היפותטיים | חלקיקים היפותטיים |  |
| בוזונים | גרביטון • מזון אקזוטי • כדור גלואונים |  |
| פרמיונים | באריון אקזוטי |  |
| שותפי על | גרביטינו • לא גאוג'ינואים (ניוטרלינו • צ'רג'ינו) |  |
| אחרים | טכיון • מונופול מגנטי • פראון |  |
ארברו (כדורגל נשים)

מועדון כדורגל נשים ארברו, לשעבר "מועדון הספורט קָרלְסְלוּנד" (שוודית: KIF Örebro DFF) ובקיצור קו-אי-אף, הוא מועדון כדורגל נשים מהעיר ארברו, שוודיה.
ארברו משחקת באצטדיון "בֵּרְן אָרֵנָה" הנמצא בעיר, שמשמש גם את קבוצת כדורגל הגברים המקומית, ארברו אס-קו. מדי הקבוצה הם בצבעים כחול ואדום.
היסטוריה

המועדון הנוכחי נוסד ב-1980, אולם המועדון המקורי כלל את ענף הנשים כבר משנת 1971. בשנת 2003 עלתה הקבוצה לליגת העל השוודית, ומאז היא משחקת בה.
לקראת עונת 2005 מונתה המאמנת המצליחה פיה סונדהאגה להוביל את המועדון, ותחת ידיה נרכשו שתיים מהשחקניות היותר ידועות שעברו בו - האמריקניות קריסטין לילי וקייט מרקגראף. שנה לאחר מכן, נבחרו שתי שחקניות מהקבוצה - לראשונה בתולדותיה - לסגל הנבחרת הלאומית של שוודיה.
בשנת 2014, הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה - סגנות הליגה השוודית, ובעקבות כך העפילה לליגת האלופות בפעם הראשונה.
שחקניות מפורסמות

ארצות הברית קריסטין לילי
ארצות הברית קייט מרקגראף
פינלנד סאנה ואלקונן
אנדרטת האונייה אריזונה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון צבאי, אתר הנצחה לאומי של ארצות הברית, אונייה טרופה 
 על שם:  הרוגי המתקפה היפנית על פרל הארבור
 כתובת:  פרל הארבור 
 מיקום:  מחוז הונולולו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 30 במאי 1962
 תאריך פתיחה רשמי:  30 במאי 1962 
 אדריכל:  אלפרד פרייס 
 מידות
 שטח:  425 קמ"ר 
 קואורדינטות:  21°21′54″N 157°57′00″W﻿ / ﻿21.3649°N 157.95°W﻿ / 21.3649; -157.95
 www.nps.gov/usar/
  (למפת הוואי מוגדלת) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטאנדרטת האונייה אריזונה(למפת הוואי רגילה) הונולולו הילו ליהואה קאהולואי קאפאה קאונקאקאי לאנאי האוקיינוס השקטאנדרטת האונייה אריזונה
 
מראה האנדרטה מכיוון צפון-מזרח, 2002. מימין למעלה – אוניית המערכה מיזורי, הניצבת כאנדרטה בנמל. ברקע משמאל – נושאת המטוסים אברהם לינקולן חולפת במשט הצדעה על פני האנדרטה והאונייה מיזורי
אנדרטת האונייה אריזונה (באנגלית: USS Arizona Memorial) הוקמה לזכרם של אנשי הצבא והאזרחים האמריקניים שנספו בהתקפת הצי היפני על הבסיס הימי של ארצות הברית בנמל הפנינים (פרל הארבור) באי אואהו שבאיי הוואי ב-7 בדצמבר 1941. האנדרטה מוצבת במימי הנמל מעל לשרידיה של אוניית המערכה אריזונה, שהוטבעה באותה התקפה.
האנדרטה, שנחנכה בשנת 1962, נחשבת לאחת מן האנדרטאות החשובות והמקודשות ביותר של ארצות הברית, וכיום מבקרים בה ובמרכז המבקרים שלה, הממוקם על חוף הנמל, כ-1.4 מיליון איש מדי שנה.
רקע

בבוקר ה-7 בדצמבר 1941 תקפו מטוסי הצי היפני את הבסיס הימי של ארצות הברית בפרל הארבור, במה שהיה למהלך הפתיחה של מלחמת העולם השנייה באוקיינוס השקט. התקיפה כוונה אל האוניות ואל שדות התעופה שבנמל ובאה בהפתעה גמורה לצי ולצבא האמריקניים. במהלכה טובעו או ניזוקו 21 אוניות של הצי – מהן שמונה אוניות מערכה, נפגעו כ-320 מטוסים (כמחציתם הושמדו) ונהרגו 2,388 אמריקנים - אנשי הצי והצבא ואזרחים.
אחת האוניות שטובעה בהתקפה הייתה אוניית המערכה אריזונה, אשר פצצה שהוטלה ממטוס יפני ופגעה בה גרמה להתפוצצות תכולת אחד ממחסני התחמושת שלה. בהתפוצצות האדירה שאירעה ובטביעת האונייה בעקבותיה נספו 1,177 מאנשי צוות האונייה וביניהם מפקדה, קפטן פרנקלין ון פלקנבורג (Franklin Van Valkenburgh), וכן אדמירל משנה אייזק קיד (Isaac C. Kidd), מפקד השייטת של האריזונה. רק 337 מאנשי הצוות ניצלו. גופות מרבית החללים מעולם לא נמשו מן הים ונותרו בבטן האונייה. בשל כך נחשבת האריזונה מאז לקבר צבאי.
בחדשים שלאחר ההתקפה נמשו ממימי הנמל כל האוניות שטובעו למעט שלוש, והן שופצו והוחזרו לשירות. לאור הנזק שנגרם לאריזונה הוחלט שלא לנסות למשות אותה. שרידי המבנה העילי שלה, שנותר ברובו מעל פני המים, סולקו. מאחר שקרוב למחצית קרבנות ההתקפה נמנו על אנשי צוותה, הוחלט בהמשך להקים את האנדרטה המרכזית לזכרם על שרידיה.
האנדרטה והקמתה > האנדרטה

האנדרטה מוצבת מעל לגופה של האונייה אריזונה, השקועה בעומק מועט מתחת לפני המים סמוך לחופו המזרחי של האי פורד, השוכן במרכזו של הנמל. מבנה האנדרטה מקובע למקומו מעל מרכז גופה של האונייה השקועה ובניצב אליה, אך ללא מגע ביניהם.
בסיסו של אחד מצריחי התותחים של האריזונה בולט מעל פני המים בסמוך למבנה האנדרטה.
האנדרטה היא מבנה לבן מאורך דמוי גשר – עיצוב שניתן לה על פי דרישת הצי. מרכזה נמוך וצר משני קצוותיה. אורכה של האנדרטה הוא 56 מטר. רוחבה בשני הקצוות הוא כ-11 מטר ובמרכזה 8.20 מטר. גובהה – 6.4 מטר בקצוות ו-4.25 מטר במרכזה. עיצוב זה אמור לבטא את הגאווה האמריקנית שלפני המלחמה, את השקיעה שהיא יצרה, ואת ההתחזקות-מחדש של האומה לאחריה.
גישת המבקרים אל האנדרטה נעשית באמצעות שירות של סירות מעבורת, המפליגות ממרכז המבקרים של האנדרטה, השוכן לחוף הנמל, כ-1,200 מטר ממזרח לאנדרטה (ראו להלן).
המבקרים באנדרטה יורדים מן הסירות אל מזח הצמוד לקצה הדרום-מזרחי של האנדרטה. בחלל הכניסה של מבנה האנדרטה ניצבים דגלים של תשע מדינות ארצות הברית - המדינות שנתנו את שמן לשמונה אוניות המערכה ואניית המטרה יוטה, שנמצאו בנמל ביום ההתקפה. חלל זה נפתח אל החלל הגדול ביותר באנדרטה, הממוקם במרכזה, המשמש לתצפית ולטקסים. שבעה פתחים מוארכים - לציון יום ההתקפה על הנמל - נקבעו בכל אחת מדפנות חלל זה וכן בגגו. ברצפת אולם זה נקבע גם פתח מגודר, המאפשר למבקרים להתבונן על גופה של האונייה השקוע במים מתחת לאנדרטה ולהשליך זרי פרחים למים.
בקצה המרוחק של האנדרטה נמצא החלל השלישי שבה - בית התפילה (Shrine). על גבי לוח השיש הגדול הצמוד אל קירו נחרתו שמותיהם של 1,177 החללים שנפלו בטביעת האונייה.
תורן הדגל המתנופף מעל לאנדרטה מחובר לא אליה, אלא ישירות לגוף האונייה הטבועה. כמחווה לאונייה הטבועה ניצב הדגל הנישא על התורן בראשו ולא בחצי התורן, כפי שניתן יהיה לצפות שייעשה באתר זיכרון.
כיום מבקרים באנדרטה כ-1.4 מיליון מבקרים מדי שנה. רק 30% מהם הם תיירים המגיעים מחוץ לארצות הברית. זהו אחד האתרים רבי המבקרים ביותר באיי הוואי.
באנדרטה ביקרו כל נשיאי ארצות הברית שכיהנו מאז הקמתה, וכן קיסרי יפן הירוהיטו ואקיהיטו.
כ-450 מטר מן האנדרטה, לחופו של האי פורד, עוגנת בקביעות אוניית המערכה מיזורי, שעל סיפונה נערך טקס הכניעה של יפן במפרץ טוקיו ב-2 בספטמבר 1945. לאחר הוצאתה משירות פעיל הפכה המיזורי ב-1998 לאנדרטה ומוזיאון צף בנמל פרל הארבור. נוכחות המיזורי ושרידי האריזונה בנמל אמורה לסמל את תחילתה ואת סופה של המעורבות האמריקנית במלחמת העולם השנייה. חרטומה של המיזורי פונה אל האנדרטה, כמעין אקט של עמידה על המשמר על שרידי האריזונה.
צי ארצות הברית מקיים את מנהג "איוש המעקות" (Manning the Rails). על פיו ניצבים אנשיה של כל אונייה הנכנסת לנמל בעמידת הקשב לאורך מעקות הסיפון של האונייה בעת מעברה ליד אנדרטת האריזונה, כהבעת כבוד לחללי ההתקפה על הנמל. מנהג זה מקוים גם על ידי אוניות משמר החופים וצי הסוחר של ארצות הברית, ולא מכבר החלו לקיימו גם צוותי אוניות צבאיות זרות המבקרות בפרל הארבור.
האנדרטה והקמתה > מרכז המבקרים

מרכז המבקרים של האנדרטה ממוקם בחלקו המזרחי של הנמל, בסמוך לגשר הנמשך מן היבשה אל האי פורד.
במרכז המבקרים מצוי מוזיאון, המכיל מוצגים שונים כולל תצלומים, מזכרות ופריטים מן הקרב. התצוגה כוללת אחד מן העוגנים ואחד מן הפעמונים של האריזונה, וכן דגם של האונייה השקועה ושל האנדרטה שמעליה.
בפאת מרכז המבקרים הגובלת בחוף הנמל ניצבים מספר לוחות ועליהם תיאור פנורמי של האירועים בנמל ביום ההתקפה. בסמוך להם ניצבת תצוגת זיכרון, המוקדשת לחללי ההתקפה על הנמל שלא נמנו על צוותה של האריזונה.
קודם להפלגה אל האנדרטה מוזמנים המבקרים לצפות בסרט תיעודי בן 23 דקות אודות ההתקפה על פרל הארבור, המוקרן בשני אולמות במרכז המבקרים.
שטחם המשותף של האנדרטה ומרכז המבקרים הוא 42.5 דונם.
האנדרטה והקמתה > מידע נוסף

המהלך לתכנון אנדרטה להתקפה בתחומיה של הוואי החל ב-1949 אך התמשך זמן רב עקב מחלוקות וקשיי תקציב והבשיל רק בשלהי שנות החמישים. הקמת האנדרטה נעשתה במימון ציבורי ופרטי כאחד.
האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל האמריקני יליד אוסטריה אלפרד פרייס (Alfred Preis). בנייתה החלה ב-1960 ונסתיימה שנתיים לאחר מכן. טקס חנוכת האנדרטה נערך ב-30 במאי 1962.
האנדרטה ומרכז המבקרים מופעלים מאז שנת 1980 במשותף על ידי צי ארצות הברית ושירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. פעילותם נתמכת על ידי פעולת אגודת מוזיאון הזיכרון לאריזונה (Arizona Memorial Museum Association), אשר הוקמה ב-1979.
שירות הפארקים הלאומיים בפרויקט עוסק במיפוי מדוקדק של האונייה הטבועה ושל מצבה הפיזי. בין השאר עוסק הפרויקט בהערכת דליפת הדלק ממכלי האונייה הטבועה, אשר מתרחשת גם כיום. טיפות הדלק הדולפות זכו לכינוי "דמעות האריזונה".
בשנת 1989 הוכרזו שרידיה של האריזונה (אך לא האנדרטה) כאתר היסטורי לאומי של ארצות הברית.
ראו גם

בית הקברות הלאומי של האוקיינוס השקט לזכר הנופלים
הערות שוליים

↑  טולנד, עמ' 177 ;‏http://www.nps.gov/archive/usar/fact_sheet.html.
↑  גוף האנדרטה נתמך על ידי שתי קורות פלדה במשקל של 250 טון כל אחת, הנשענות על גבי 36 כלונסאות בטון שנקבעו בקרקעית הנמל.
↑  מבקרי העיצוב של האנדרטה כינו אותה "קרטון חלב מעוך".
↑  http://www.ussmissouri.com/visitor-information/interesting-facts
↑  http://www.history.com/news/5-facts-about-pearl-harbor-and-the-uss-arizona
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560797605171  LCCN: sh86005034  NARA: 10666418 
אוניית המערכה אריזונה בוערת לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור
מראה החלל המרכזי שבאנדרטה. משמאל - הפתח המגודר ברצפתו, המאפשר התבוננות בגוף האונייה השקועה
מראה בית התפילה שבאנדרטה
דגם האונייה השקועה והאנדרטה, המוצב במרכז המבקרים
אנה ביורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  4 ביולי 1954  (בת 70)
 מדינה:  איסלנד 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנה ביורן (באיסלנדית: Anna Björnsdóttir; נולדה ב-4 ביולי 1954) היא שחקנית ודוגמנית איסלנדית. זוכת מיס איסלנד לשנת 1974.
ביוגרפיה

ביורן נולדה באיסלנד, ב-1974 היא נבחרה למיס איסלנד ובתחרות מיס תבל היא נבחרה ל"מיס ידידות" (Miss Amity) על ידי שאר המתמודדות בתחרות.
היא הייתה דוגמנית מצליחה במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 וייצגה על ידי סוכנות פורד בניו יורק ועל ידי סוכנות דוגמנות אחרת בקליפורניה.
היא הופיעה בפרסומות טלוויזיה רבות ברחבי ארצות הברית ובאירופה ודגמנה למותג טיפוח העור "נוקסמה".
היא למדה משחק וכשחקנית היא הופיעה בסרט ההמשך לאמריקן גרפיטי ובסדרת הטלוויזיה על טעם ועל ריח.
ב-1982 היא הפיקה את הסרט התיעודי "מאיסלנד לברזיל" העוסק במהגרים איסלנדים לברזיל במאה ה-19 וב-1987 היא הפיקה את הסרט "אהבה ומלחמה" על כלות המלחמה של איסלנד.
בשנת 2003 היא סיימה תואר ראשון בעצוב גרפי ומאז היא עובדת כמעצבת גרפית עצמאית.
הערות שוליים

1 2  Anna Bjorn: Icelandic actor and model (1955-) | Biography, Facts, Information, Career, Wiki, Life, peoplepill.com
אנכרוניזם

אָנַכְרוֹנִיזְם (באנגלית: Anachronism, בעברית: מַעְתַּק זְמַן) הוא כשל כרונולוגי, דהיינו כשל בתיארוך. מקור המילה ביוונית: ana פירושו "כנגד" ו-chronos פירושו "זמן", כלומר משהו שאיננו בזמנו הנכון. למשל, אם במחזה אודות תקופת האימפריה הרומית אדם מתואר כמשתמש במחשב, הרי שהמחשב הוא אנכרוניזם.
סוגי האנכרוניזם ושימושיהם

ישנם שני סוגי אנכרוניזם: פאראכרוניזם (Parachronism) ופרוכרוניזם (Prochronism). פאראכרוניזם (בעברית: מַעַתָּק לֶעָבָר) הוא ייחוס זמן מאוחר מדי לאנכרוניזם. למשל, עגלה הנמשכת בידי סוס על כביש מהיר. שימוש זה מקובל גם לתיאור דבר מיושן, שאבד עליו הכלח. פרוכרוניזם (בעברית: מַעַתַּק לֶעָתִיד או הָטְרָמָה) הוא ייחוס זמן מוקדם מדי לאנכרוניזם. למשל תיאורהּ של דמות היסטורית בת המאה ה-15, כאשר היא עונדת על ידה שעון דיגיטלי.
צורה נוספת של אנאכרוניזם היא שיפוט העבר על פי נורמות של היום או נורמות המאוחרות לתקופה הנדונה. בכתיבה אקדמית, אנכרוניזם נחשב לשגיאה מתודולוגית שאין לה מקום. אנכרוניזם שכזה יכול להיות, למשל, ייחוס מושג מסוים לתקופה מוקדמת יותר בטרם נעשה בו שימוש. כגון הגדרת עליית מגורשי ספרד כגל הגירה ציוני, שכן מושג הציונות אינו רלוונטי למאה ה-15. דוגמה אחרת יכולה להיות התייחסות למערכת החברתית-כלכלית של בני האינקה כצורה מוקדמת של קומוניזם, שכן התורה הקומוניסטית מתמקדת בתנאי העבודה והייצור שהיו קיימים במאה ה-19 באירופה, ולא במאה ה-15 בדרום אמריקה. עם זאת, הגבולות אינם ברורים. למשל יש הטוענים שייחוס מחשבה פמיניסטית לכותבת בת המאה ה-12 הוא אנכרוניזם, בעוד שמיעוט מהחוקרים טוענים שתובנות על הקיום האנושי ישׂימות בכל זמן ובכל תרבות.
בהשאלה, משתמשים בביטוי זה לתיאור מוסדות וארגונים מיושנים שכביכול קיימים בזמננו. לדוגמה, משרד שמשתמש בשנת 2020 במחשבים עם מערכת הפעלה Windows 98, הוא אנכרוניסטי. פסיכיאטר שעדיין מאמין בשנת 2020 שאוטיזם נגרם בשל אי גילוי של רגשות האם לתינוק (תאוריה שנשללה כבר בשנת 1950), הוא רופא אנכרוניסטי.