stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם ישכר אנגלרד
לאחר השואה

רבי אברהם ישכר שרד את השואה ונותר בין הצאצאים היחידים לשושלת ראדזין. לאחר השואה חזר לעירו של אביו וכיהן ברבנות בסוסנובצה במשך כמה שנים. בשנים אלו דאג לאוכל וללינה עבור אלפי פליטים. בתחילת 1946 פנה שלמה זלמן שרגאי אל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג בבקשה להעניק לו סרטיפיקט, אולם הרב אנגלרד לא עלה אז לישראל.
לאחר מספר שנים עבר האדמו"ר לשכונת קראון הייטס שבברוקלין, ובית מדרשו נודע כבית מדרשו של הרב מסוסנובצא. בלחץ חסידי ראדזין עלה לישראל והוכתר לאדמו"ר מראדזין בכ"ט באייר ה'תשי"ג, בהיכל שלמה בתל אביב. בראשית כהונתו קבע את מקום מושבו בשכונת בית וגן בירושלים. לימים חזר לקהילתו בקראון הייטס. בסוף שנת תשל"א עלה שוב לארץ והתגורר במרכז החסידות החדש שנבנה ברחוב הרב אהרונסון בבני ברק. בבניין ישנם בתי מדרש, כוללים, מכון להוצאת ספרי איזביצא-ראדזין ומרכז לצביעת התכלת.
בירושלים הקים את ישיבת סוד ישרים ובבני ברק את ישיבת עטרת שלמה וישיבת תפארת יוסף. תחת נשיאותו נוסדו שטיבלך של חסידי ראדזין בירושלים, בני ברק, חיפה, חולון, נתניה ופתח תקווה. בתל אביב יסד עוד שני שטיבלך, בנוסף על השטיבל שנוסד לפני השואה. בחלק מהשטיבלך נפתחו כוללים.
השקיע עמל בחידוש מצוות התכלת בציצית, על פי שיטתו של האדמו"ר השלישי, רבי גרשון חנוך הניך ליינר מראדזין. במהלך השואה פסקה מסורת אופן הצביעה ולאחר שנים חודשה המלאכה תחת פיקוחו.
נפטר בכ' בתשרי, חול המועד סוכות ה'תשס"ו.
משפחתו

בנו הצעיר וממלא מקומו הוא האדמו"ר הרב שלמה יוסף אנגלרד. בנו יצחק אחראי על ייצור התכלת של החסידות. בנו ישעיהו אנגלרד מבורו פארק, נפטר מנגיף הקורונה בתש"פ.
הערות שוליים

↑  שלמה זלמן שרגאי, איגרות, הוצאת מורשת, תשמ"ט, עמ' 313
↑  כל רגע - עצוב: בנו של האדמו"ר נפטר מנגיף הקורונה, באתר kore.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009165953305171  VIAF: 4160975663017282182   WorldCat (עם VIAF): 4160975663017282182
אאודי אי-טרון (2018)

ערך זה עוסק במכונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אאודי
 שנות ייצור:  2018–הווה
 הרכבה:  בלגיה בלגיה הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות או קופה בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  קבוצת פולקסווגן MLB
 אורך:  4,901 מ"מ
 רוחב:  1,935 מ"מ
 גובה:  1,616 מ"מ
 משקל:  2,560 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,928 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  אי-טרון 55: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 360 כ"ס או במצב "בוסט" 408 כ"ס ומומנט מרבי של 67.7 קג"מ  אי-טרון 50: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 300 כ"ס ומומנט מרבי 57.2 קג"מ  אי-טרון S: שלושה מנועים חשמליים המספקים יחד 435 כ"ס ומומנט מרבי של 82.4 קג"מ או במצב "בוסט" 503 כ"ס ומומנט מרבי של 99.6 קג"מ
 מהירות מרבית:  200 קמ"ש (אי-טרון 55) 190 קמ"ש (אי-טרון 50) 210 קמ"ש (אי-טרון S)
 תאוצה:  5.7 שניות (אי-טרון 55) 6.8 שניות (אי-טרון 50) 4.5 שניות (אי-טרון S)
 סוללה:  סוללת ליתיום-יון בקיבולת 95 קוט"ש (אי-טרון 55) סוללת ליתיום-יון בקיבולת 71 קוט"ש (אי-טרון 50) סוללת ליתיום-יון בקיבולת 95 קוט"ש (אי-טרון S)
 טווח נסיעה:  436 ק"מ בתקן WLTP (אי-טרון 55) 332 ק"מ (אי-טרון 50) 360 ק"מ (אי-טרון S) ו-365 ק"מ (ספורטבק S)
 קשר:  אאודי Q5, אאודי Q8, אאודי אי-טרון GT, יגואר אי-פייס, קאדילק לירק
אאודי אי-טרון (באנגלית: Audi e-tron) היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר וקופה (בגרסת הספורטבק), בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי אאודי משנת 2018. היא הוצגה בספטמבר 2018 והגיעה לישראל בנובמבר 2018. האי-טרון היא המכונית הראשונה בסדרת האי-טרון של אאודי. בשנת 2015 הציגה אאודי דגם קונספט מקדים בשם אאודי אי-טרון קוואטרו קונספט.
האי-טרון נבחר ל"אוטו השנה" 2020 על ידי מגזין אוטו.
עיצוב

האי טרון מזכירה בעיצוב החיצוני את האאודי Q5 אך גדולה מעט מ-Q5. העיצוב הפנימי מזכיר את האאודי Q8. אאודי ציידה את האי טרון במצלמות צד במקום מראות צד, עדיין ישנה אפשרות למראות צד רגילות אך הדגם משווק עם מצלמות צד כסטנדרט.
מפרט טכני

האי-טרון משווקת עם שלושה יחידות הנעה.
אי-טרון 55: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 360 כ"ס או במצב "בוסט" 408 כ"ס ומומנט מרבי של 67.7 קג"מ. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 95 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 436 ק"מ בתקן WLTP. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 5.7 שניות ומהירות מרבית של 200 קמ"ש.
אי-טרון 50: שני מנועים חשמליים המספקים יחד 300 כ"ס ומומנט מרבי 57.2 קג"מ. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 71 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 332 ק"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.8 שניות ומהירות מרבית של 190 קמ"ש.
אי-טרון S: שלושה מנועים חשמליים המספקים יחד 435 כ"ס ומומנט מרבי של 82.4 קג"מ או במצב "בוסט" 503 כ"ס ומומנט מרבי של 99.6 קג"מ. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 95 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 360 ק"מ (אי-טרון) ו-365 ק"מ (ספורטבק). נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 4.5 שניות ומהירות מרבית של 210 קמ"ש.
מפרט טכני > טעינה

אאודי משווקת את האי טרון עם מטען מהיר בהספק של 150 קילוואט, (טסלה משווקת את רכביה עם מטען בהספק של 120 קילוואט) מטען זה מאפשר לטעון כ-80% מהסוללה בתוך חצי שעה. אאודי משווקת גם מטען ביתי בקיבולת 11 וואט המטעין כ-80% מהסוללה בתוך 10 שעות.
אאודי אי-טרון ספורטבק

אאודי אי טרון ספורטבק היא גרסת הקופה לאי-טרון ומשווקת עם אותם היצע מנועים מנועים אך בגרסת ה-55 הטווח עלוה ל-446 ק"מ בגלל שינויים אווירודינמיים שנוצרו במעבר למרכב קופה. גרסת הספורטבק נחשפה ב-20 בנובמבר 2019.
גלריה

דגם הקונספט
מצלמות צד
גרסת הספורטבק
הערות שוליים

↑  אודי e-tron: הקרוסאובר החשמלי של אודי, באתר קארטיוב, ‏18 בספטמבר 2018
↑  אודי e-tron בישראל - מחיר החל מ-392,500 ₪, באתר קארטיוב, ‏15 בנובמבר 2018
↑  אודי E-Tron קוואטרו: 500 קילומטר על חשמל, באתר קארטיוב, ‏19 בספטמבר 2015
↑  יואל פלרמן, אוטו השנה של ישראל 2020 - אודי e-tron!, באתר אוטו, ‏10 בפברואר 2020
↑  מצמלות במקום מראות צד: הצצה לתא הנוסעים של הקרוסאובר אודי e-tron, באתר קארטיוב, ‏7 ביולי 2018
↑  אאודי אי-טרון 55 - מפרט טכני, באתר קארטיוב
↑  cartube, עם טווח משופר: אודי e-tron משתדרג, באתר cartube
↑  אאודי אי-טרון 50 - מפרט טכני, באתר קארטיוב
↑  cartube, אודי e-tron 50: גרסת בסיס חדשה לקרוסאובר החשמלי של אודי, באתר cartube
↑  cartube, ביצועים חשמליים: אודי e-tron S נחשף, באתר cartube
↑  המטען המהיר בעולם לאודי e-tron SUV, באתר קארטיוב, ‏22 באפריל 2018
↑  אודי e-tron ספורטבק נחשף - גרסת קופה, באתר קארטיוב, ‏20 בנובמבר 2019
אוגו לוקאטלי

אוגו לוקאטלי (באיטלקית: Ugo Locatelli;‏ 5 בפברואר 1916 – 28 במאי 1993) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת המגן שמאלי. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1938.
ביוגרפיה

לוקאטלי נולד בטוסקולאנו-מדרנו שבאיטליה. הוא היה ידוע כשחקן קטן, מהיר ובעל טכניקת משחק גבוהה. הוא התחיל את הקריירה שלו בעמדת החלוץ המרכזי, וביובנטוס עבר לשחק בעמדת הקשר אחורי.
קריירת המשחק של לוקאטלי הייתה מצליחה כשהתחיל אותה בברשה וגם שיחק בהשאלה עבור אטאלנטה, לפני שעבר לאינטר. עם אינטר הוא זכה פעמיים בליגה האיטלקית בשנים 1938 ו-1940, ופעם אחת בגביע האיטלקי ב-1939. לקראת סוף הקריירה שלו שיחק ביובנטוס עימה זכה בגביע האיטלקי של 1942.
עם נבחרת איטליה ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1936 במשחקים האולימפיים שנערכו בברלין נגד ארצות הברית. בסיום זכה עימה במדליית זהב אולימפית. במונדיאל 1938 היה חלק מהנבחרת שזכתה באותו טורניר והגנה על תוארה. לוקאטלי נבחר להיות בנבחרת המצטיינת של הטורניר. לוקאטלי הוא אחד מבין ארבעת השחקנים האיטלקיים היחידים שזכו גם במדליית זהב אולימפית וגם במונדיאל, כאשר גם פייטרו ראבה, אלפרדו פוני וסרחיו ברטוני עשו זאת. במשחקים בהם שיחק עבור הנבחרת היא לעולם לא חוותה הפסד.
לוקאטלי נפטר ב-28 במאי 1993 בטורינו שבאיטליה, בגיל 77.
תארים

אליפות איטליה (2): 1937/38, 1939/40
הגביע האיטלקי: 1938/39
הגביע האיטלקי: 1941/42
מדליית זהב אולימפית: 1936
מונדיאל: 1938
הנבחרת המצטיינת של המונדיאל: 1938
אולם הספורט של אוניברסיטת פקין

| --- | --- |

 על שם:  Khoo Tect Puat 
 מיקום:  בייג'ינג
 קואורדינטות:  39°59′13″N 116°18′32″E﻿ / ﻿39.98694444°N 116.30888889°E﻿ / 39.98694444; 116.30888889
 מושבים:  8,000 (בזמן האולימפיאדה)
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בייג'ינג מוגדלת) חביי טיינג'יןאולם הספורט(למפת בייג'ינג רגילה) חביי טיינג'יןאולם הספורט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אולם התחרויות
איור מבט על על המבנה
אולם הספורט של אוניברסיטת פקין המכונה "חוט השדרה של סין" (中国脊) הוא מתקן ספורט הממוקם בחלקו הדרום-מזרחי של קמפוס אוניברסיטת פקין, שבבייג'ינג בירת הרפובליקה העממית של סין. המבנה נבנה על מנת לארח את תחרויות טניס השולחן במשחקים האולימפיים שנערכו בעיר בשנת 2008. אולם ספורט זה הוא הראשון בעולם שתוכנן באופן ייעודי עבור תחרויות טניס שולחן.
שטחו של המבנה 26,900 מ"ר ובו 6,000 מקומות ישיבה קבועים עבור הצופים. נוסף על מקומות אלה הותקנו לתקופת האולימפיאדה 2,000 מקומות ישיבה זמניים. אורכו של המבנה 122.6 מטרים מצפון לדרום, ורוחבו 87.7 מטרים ממזרח למערב. אורכו של מגרש התחרויות, הממוקם בקומה הראשונה של המבנה, 47 מטרים ורוחבו 39.5 מטרים. ניתן לקיים במגרש שמונה תחרויות בו זמנית.
בניית המבנה הושלמה באוגוסט 2007 וזאת לאחר עיכובים בבנייה בשל שרפה שפרצה במקום ב-2 ביולי 2007 כתוצאה מריתוך.
אהוביה טבנקין

| --- | --- |

אהוביה טבנקין
 לידה:  29 בנובמבר 1929 עין חרוד
 פטירה:  24 ביוני 2011 (בגיל 81)
 מדינה:  ישראל
 מקום קבורה:  עין חרוד מאוחד 
 תפקיד:  מראשי גוש אמונים, חוג עין ורד ופורום נהלל.
 בן או בת זוג:  חוה טבנקין 
 
אהוביה טבנקין (29 בנובמבר 1929, תר"צ – 24 ביוני 2011, תשע"א) היה מאנשי ארץ ישראל השלמה של תנועת העבודה, מראשי חוג עין ורד ופורום נהלל.
ביוגרפיה

טבנקין נולד בעין חרוד, צעיר הבנים של אווה ויצחק טבנקין. התוספת למילה אהוב בשמו לא נבעה מסיבות דתיות, אלא באה לשם הדגשה. הוא למד במוסדות החינוך בעין חרוד. בשנת 1946, בהיותו נער בן 17, השתתף בהקמת קיבוץ דברת שבעמק יזרעאל.
ביוגרפיה > פעילות צבאית

בשנת 1947 הצטרף טבנקין לפלוגת עין חרוד בגדוד 13 של חטיבת גולני והשתתף בקרבות באזור הגלבוע, בית שאן וג'נין. לאחר מכן הצטרף לגדוד הפורצים של חטיבת הראל של הפלמ"ח בפיקודו של אחיו יוספ'לה טבנקין. במלחמת העצמאות השתתף במבצע דני, נפצע במהלך הקרבות ולאחר שהחלים שב להילחם בקרבות בפריצת הדרך לירושלים ובנגב. במסגרת תפקידו במחלקת הסיירים של פיקוד הדרום היה שותף לסימון גבול רצועת עזה, יחד עם משה דיין.
במלחמת ששת הימים היה קצין מודיעין גדודי ולאחר מכן קצין מודיעין חטיבתי. הוא השתתף בקרבות לשחרור שכם ובקרבות ברמת הגולן. לאחר המלחמה השתתף בסימון הגבול ברמת הגולן. במלחמת ההתשה היה קצין מודיעין באוגדה של מוטה גור בתעלת סואץ.
ביוגרפיה > פעילות התיישבותית

תקופות מסוימות בחייו עזב את קיבוצו עין חרוד לטובת התנדבות בקיבוצים שנזקקו לעידוד ולסיוע. בשנות ה-50 התגורר בקיבוץ יראון שבגבול הלבנון, בתקופת מלחמת ההתשה התנדב בקיבוץ גשר ולאחר מלחמת יום הכיפורים התנדב בקיבוץ אייל.
היה חבר פעיל בחוג עין ורד, ולימים בפורום נהלל. ליווה את פעילות גוש אמונים מראשיתה. יחד עם קבוצה מחבריו, תושבי עין חרוד ועמק יזרעאל, השתתף בפעילות ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון וליווה את הקמת אלון מורה וקדומים. היה בין מקימי בית הכנסת בקדומים, שהיה בית הכנסת הראשון בהתיישבות החדשה בשומרון. לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים היה פעיל בתנועה לעצירת הנסיגה מסיני, ובמשך כחצי שנה התיישב עם משפחתו בפתחת רפיח. סייע בהקמת מצפה יריחו ושאנור, וכמו כן סייע בהקמת המאחז גבעת ארנון ("מאחז 777") שליד איתמר.
בשנת 1995 עבר טבנקין להתגורר בקדומים ומאז חילק את זמנו בין קדומים לעין חרוד מאוחד. בשנת 2005, בחגיגות 30 שנה לייסוד קדומים, קיבל את אות יקיר קדומים. בשנותיו האחרונות הצטרף ללימודים תורניים סדירים בישיבת קדומים. הוא הרבה להרצות בפני צעירים דתיים בהתנחלויות על ערכי תנועת העבודה ההיסטורית וההתיישבות העובדת, ועל תולדות ההתיישבות בעמק יזרעאל.
טבנקין נפטר בשנת 2011 ונקבר בקיבוצו, עין חרוד מאוחד.
משפחתו

בשנת 1951 נישא לדליה, ממנה נולדו לו שני ילדים - יאיר וטל. בשנת 1972 נישא לפרופ' חוה טבנקין ונולדו להם שלושה ילדים - יצחק (על שם אביו), אבי ונטלי. בתם נטלי חזרה בתשובה ומתגוררת במאחז גבעת הראל שליד שילה.
הערות שוליים

↑  חושו אחים חושו לארץ אבותינו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012787476005171  VIAF: 7703171732607909080001   WorldCat (עם VIAF): 7703171732607909080001 
אהוביה טבנקין בשנת 2002
מצבת קברו של אהוביה טבנקין בבית העלמין עין חרוד מאוחד.
אברהם ישכר בער איזקסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1884 כ"ו בניסן ה'תרנ"ד רומאן
 נרצח:  יוני 1944  (בגיל 60 בערך) סיוון ה'תש"ד אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 תאריך עלייה:  סיוון ה'תרצ"ה
 תקופת הפעילות:  ?–1944 
 אב:  רבי שלמה איזקסון מרומאן
 צאצאים:  יחיאל יהודה איזקסון 
 
רבי אברהם ישכר בער (בערל) איזקסון (כ"ו בניסן תרנ"ד - סיון תש"ד) היה רבה של פוינילה דה סוב מונטה, רומניה ופעיל ציוני.
קורות חיים

נולד לרבי שלמה איזקסון, רבה של רומאן, ולסימא רייזל, בתו של רבי מאיר מקרעטשניף. אחיו הצעיר היה רבי מאיר איזקסון, לימים האדמו"ר מרומאן. נשא לאשה את מרים פעסיל, בתו של רבי ישראל חיים פרידמן מחבר הספר 'ליקוטי מהרי"ח'. בין 1918 ל-1920 עמד בראשות ישיבה שהקים ברומאן. בשנת ה'תרפ"ד (1923/1924) נבחר לרבה של קהילת חסידי קאסוב בפוינילה דה סוב מונטה, לצידו של רבי ברוך הגר שהיה רבם של חסידי ויז'ניץ בעיירה. על אף המתיחות בין החסידויות, בעיירה עצמה לא הייתה מחלוקת והקשרים בין הרבנים היו טובים. בשנת ה'תרצ"ד (1933/1934) החל לעורר את יהודי מרמורש לעלות לארץ ישראל והקים לשם כך אגודה ציונית חרדית. רבי אברהם נסע לפריז כדי להיפגש עם הברון רוטשילד ולגייסו לטובת האגודה שהקים, כמו כן נפגש גם עם נציגי פיק"א.
בי"ב בסיון תרצ"ג (1933) כינס ועידה של האגודה ובה השתתפו רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים, הרב דוד שפרבר ודוקטור יוסף פישר.
חרף ההתנגדות לציונות בקרב החוגים החרדיים אז, קיבל הרב איזקסון את ברכותיהם של רבי ישראל הגר, רבי חיים הגר (השני) מקוסוב ורבי יואל טייטלבוים שאף כתב לאגודה שבראשותו מכתב תמיכה.
באייר ה'תרצ"ה (1935) עלו למעלה ממאתיים תושבי מרמרוש לארץ והתיישבו ברחובות ובראשון לציון. בסיוון של אותה שנה ביקר בארץ ישראל ופעל מול הסוכנות היהודית לארגון עליית שאר יהודי מרמורש ולקליטתם של העולים הטריים. קליטתם של עולי מרמרוש בארץ נתקלה בקשיים גדולים, ולאחר כשלוש שנים חזרו חלק מהעולים ובהם הרב איזקסון לארץ מוצאם.
הרב איזקסון נספה באושוויץ בחג השבועות ה'תש"ד, יוני 1944.
צאצאיו

ילדיו הם ישראל חיים - נספה בילדותו בשואה
, ויחיאל יהודה - רבה של שכונת אחוזה בחיפה ורב בלוס אנג'לס.
לקריאה נוספת

איזאקזון, אברהם ישכר דב, באנציקלופדיה של הציונות הדתית.
יהודה שוורץ, מורשת רבני הונגריה, עמוד 279, חדרה, (חסר שנת דפוס).
הערות שוליים

↑  פנקס הקהילות - רומניה חלק ראשון עמוד 249.
↑  הוסכם בין הרב איזקסון והרב הגר שהראשון יכהן כאב בית הדין של העיירה והרב הגר כרב העיירה.
↑  יהדות מרמרוש מנתה באותו זמן כ-37,000 איש
↑  "כמים קרים על נפש עיפה, הצמאה ומשתוקקת להרמת ארצנו הקדושה, צדיקים יראו וישמחו בראותם, כי יראי ה' גדלו והצליחו בארצנו ארץ החיים בתורה ויראת שמים ותהיה זאת נחמתם בכפליים, המצפים אליה בכליון עיניים". - ציטוט חלקי מהמכתב (ההד. ירושלים., ההד - שנה ח - חוברת ה, שנה ח, באתר אוצר החכמה).
↑  ראה מכתבם של רבני קהילת יהודי מארמרוש לרב קוק.
↑  ראו כאן וכאן.
אופנהאוזן

| --- | --- |
סמל אופנהאוזןסמל אופנהאוזן

 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מחוז:  אוסטריה עילית אוסטריה עילית
 מחוז:  מחוז ולס
 שטח:  15 קמ"ר
 גובה:  386 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,638 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  48°09′27″N 13°50′17″E﻿ / ﻿48.1575°N 13.838055555556°E﻿ / 48.1575; 13.838055555556 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.offenhausen.at/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהאופנהאוזן(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.אופנהאוזן(למפת אוסטריה עילית רגילה) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגאופנהאוזן(למפת אוסטריה עילית מוגדלת) לינץ ולס שטייר בראונאו באד אישל גמונדן גרמניה צ'כיה אוסטריה תחתית  שטיריה זלצבורגאופנהאוזן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אופנהאוזן (בבווארית: Offenhausen) היא עיירה במחוז ולס שבמדינת אוסטריה עילית באוסטריה. העיירה קיבלה את הזכות הרשמית להחזיק שווקים בשנת 1534 בצו שניתן מאת פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
אוכלוסייה

| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1981: 1,252
1991: 1,340
2001: 1,546
2013: 1,582
אולם הספורט הלאומי יויוגי

| --- | --- |

 על שם:  Yoyogi 
 מיקום:  טוקיו, יפן
 קואורדינטות:  35°40′03″N 139°42′01″E﻿ / ﻿35.6675°N 139.700278°E﻿ / 35.6675; 139.700278
 אבן יסוד:  1963
 תקופת הפעילות:  1964–הווה (כ־60 שנה)
 בעלים:  מועצת ספורט יפן
 מפעיל:  מועצת  הספורט של יפן 
 אדריכל:  קנזו טנגה
 מושבים:  אולם 1 - 13,291   אולם 2 - 3,202
 www.jpnsport.go.jp/yoyogi/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טוקיו מוגדלת) אולם הספורט הלאומי יויוגי(למפת טוקיו רגילה) אולם הספורט הלאומי יויוגי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון הלאומי יויוגי (ביפנית: 国立代々木競技場 הוא אולם ספורט הממוקם בפארק יויוגי שבטוקיו, בירת יפן. לאולם יש שני מגרשים מגרש אחד שמכיל 13,291 מקומות ומגרש שני שמכיל 3,202. האולם תוכנן על ידי קנזו טנגה.
האולם אירח את משחקי הכדורסל באולימפיאדת טוקיו. בנוסף לכך אירח האולם את אליפות העולם בכדורעף 2006, 2010. האולם צפוי לארח את משחקי הכדוריד בטוקיו (2020).
גלריה

מראה האולם מבחוץ
מראה האולם מבחוץ
אולם המוזיקה רדיו סיטי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם קונצרטים, אולם תיאטרון 
 על שם:  Radio Corporation of America 
 כתובת:  1260 6th Avenue, New York, NY 10020 
 מיקום:  מנהטן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  טישמן ספייר 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1932
 תאריך פתיחה רשמי:  27 בדצמבר 1932 
 אדריכל:  אדוארד דורל סטון 
 סגנון אדריכלי:  אר דקו 
 קואורדינטות:  40°45′35″N 73°58′45″W﻿ / ﻿40.759722°N 73.979167°W﻿ / 40.759722; -73.979167
 אתר רשמי
 he
 
אולם המוזיקה של רדיו סיטי - מבט מבחוץ
אולם המוזיקה רדיו סיטי (באנגלית: Radio City Music Hall; הממוקם במרכז רוקפלר בניו יורק, הוא אחד מאולמות המופעים הידועים ביותר בארצות הברית. האולם נפתח להופעות ב-27 בדצמבר 1932, ובו מוצג, החל משנת 1933, מופע חג המולד המסורתי בהשתתפות להקת רקדניות המכונות ה"רוקטס".
האולם תוכנן על ידי דונלד דסקי בסגנון אר דקו. באולם 5,933 מושבים, ובעת פתיחתו היה אולם המופעים המקורה הגדול בעולם.
באולם נמצא אולם הקולנוע הגדול בעולם.
הבמה הגדולה של האולם, שעומקה 20 מטרים ורוחבה 44 מטרים, נבנתה תוך שימוש במיטב הטכנולוגיה של התקופה. מעליות הבמה היו כה מתוחכמות, שלאחר שנבנתה הבמה השתמשו בתוכניות הבמה על מנת לבנות את המעליות של נושאות המטוסים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. יש אומרים שמשך כל המלחמה שמרו על הבמה חיילי חיל הים על מנת לוודא שלא יתגלו מפרטי התכנון של הבמה. האולם אירח גם טקסים טלוויזיוניים, ביניהם ניתן למנות את פרסי הווידאו קליפים של MTV, פרסי הגראמי, טקס פרסי אמי לבידור בשעות היום, ופרס טוני.
מקור שם האולם הוא שמו של אחד השוכרים הראשונים של בניין זה במרכז רוקפלר - איגוד הרדיו של ארצות הברית.
אוניברסיטת אסיה (יפן)

| --- | --- |

 אוניברסיטה פרטית
 מוטו:  自助協力(עזרה-עצמית ושיתוף פעולה)
 תקופת הפעילות:  1941–הווה (כ־83 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  מסהירו ייקג'ימה
 מיקום
 מדינה:  יפן יפן
 קואורדינטות:  35°42′20″N 139°32′03″E﻿ / ﻿35.70555556°N 139.53416667°E﻿ / 35.70555556; 139.53416667
 http://www.asia-u.ac.jp/english/
  (למפת מחוז טוקיו מוגדלת) טוקיו סטאגאיה נרימה אוטה האצ'יוג'י מאצ'ידה סאיטאמה צ י ב ה  קנאגאווה יאמאנאשי מ. טוקיו אוניברסיטת אסיה(למפת מחוז טוקיו רגילה) טוקיו סטאגאיה נרימה אוטה האצ'יוג'י מאצ'ידה סאיטאמה צ י ב ה  קנאגאווה יאמאנאשי מ. טוקיו אוניברסיטת אסיה
 
אוניברסיטת אסיה (ביפנית: 亜細亜大学 ) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת בטוקיו, בירת יפן. האוניברסיטה מציעה מסלולי לימוד במנהל עסקים, כלכלה, משפטים ויחסים בינלאומיים. אוניברסיטת אסיה הוקמה בשנת 1941 כבית ספר מקצועי עם גישה כי הלימוד צריך להיות מבוסס על קשר רוחני בין המורים לתלמידים.
האוניברסיטה נוסדה על ידי קוזו אוטה במיקומה הנוכחי. בעת הקמתו נחשב המוסד כייחודי עקב שיכון הסטודנטים באופן סקטוריאלי על פי מדינות מוצאם, מדינות אסיה, האיים הפסיפיים וסטודנטים מקומיים יפנים.
דירוג אקדמי

האוניברסיטה ממוקמת בדירוג מספר שתיים בדירוג היפני לאוניברסיטאות (דירוג ראשון הוא הגבוהה ביותר בעוד ששלישי הוא הנמוך ביותר).
פקולטות

הפקולטה למנהל עסקים
הפקולטה לכלכלה
הפקולטה למשפטים
הפקולטה ליחסים בינלאומיים
סטודנטים בשנה הראשונה ללימודיהם נשלחים ללמוד מחוץ 
ליפן. בעוד בשנתם השנייה הם נדרשים ללמוד שפה זרה(ערבית,
סינית, הינדית, אינדונזית, קוראנית וספרדית).
המרכז ללימודי אנגלית

המרכז ללימודי אנגלית באוניברסיטת אסיה הוא מחלקה של המוסד במוסאשינו, טוקיו, יפן. המרכז משרת את האוניברסיטה החל משנת 1989 ומעסיק כ-20 דוברי אנגלית כשפת אמם.
אאודי אי-טרון (מותג)

ערך זה עוסק בסדרת מכוניות חשמליות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת
 מייסדים:  אאודי
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים)
 חברת אם:  אאודי
 מיקום המטה:  גרמניה אינגולשטאדט, גרמניה
 שליטה בחברה:  קבוצת פולקסווגן
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב
 מוצרים עיקריים:  מכוניות חשמליות והיברדיות פלאג-אין
 מנכ"ל:  Markus Duesmann
  
 אתר רשמי
 
אאודי אי-טרון (בגרמנית: Audi e-tron) היא סדרת מכוניות חשמליות והיברידיות של אאודי, המיוצרות בשם "אי-טרון" (e-tron). היא הוקמה בשנת 2009 עם הצגת האאודי אי-טרון פרנקפורט (מכונית קונספט), שברבות הימים הפכה לאאודי R8 אי-טרון. בשנת 2018 הציגה את המכונית החשמלית הראשונה שלה, האאודי אי-טרון.
דגמים בייצור > אאודי אי-טרון

המכונית הראשונה של המותג אי-טרון, קרוסאובר בעלת חמישה מקומות. היא משווקת עם מספר אפשרויות למנועים. בסוף ספטמבר 2019 נרשמו למעלה מ-10,000 מכירות לאי-טרון.
דגמים בייצור > אאודי Q2L אי-טרון

היא הגרסה החשמלית לאאודי Q2, משווקת עם אפשרות למערכת הנעה אחת ומשווקת רק בסין. היא הוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של שאנגחאי באפריל 2019.
דגמים בייצור > אאודי אי-טרון ספורטבק

בשנת 2020 השיקה אאודי את גרסת הקופה לאי-טרון, הטווח הנסיעה שלה גדול יותר, היא הוצגה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בנובמבר 2019 והמכירות שלה החלו בארצות הברית בתחילת 2020.
דגמים בייצור > אאודי אי-טרון GT

מכונית ספורט במרכב קופה חשמלית בעלת ביצועי מכונית-על, היא כוללת שני מנועים חשמליים המספקים יחד 470 כ"ס או 598 כ"ס בגרסת ה-RS. היא נחשפה בפברואר 2021.
דגמים בייצור > אאודי Q4 אי-טרון

היא מכונית שטח/פנאי במרכב קרוסאובר חשמלית, מוצעת עם שלוש אפשרויות להנעה כולם חשמליות, היא נחשפה ב-15 באפריל 2021.
דגמים בייצור > אאודי Q4 אי-טרון ספורטבק

גרסת הקופה לגרסה הבסיסית, נחשפה ב-15 באפריל 2021.
ביאורים

↑  שאר המכוניות שהוצגו קודם לכן לא נכנסו לייצור סדרתי או שהם היו מכוניות קונספט
הערות שוליים

↑  Electric Vehicle registrations in Europe: 11 countries, 80+% of BEV market, eu-evs.com
↑  Audi e-tron Sales In U.S. Continue To Decline In September, InsideEVs (באנגלית)
↑  אאודי חושפת בתערוכת הרכב של שנגחאי את ה-Q2 L E-Tron המיועד לשוק הסיני, באתר EV Magazine | מגזין רכב חשמלי, ‏29 באפריל 2019
↑  cartube, אודי e-tron ספורטבק נחשף - גרסת קופה - cartube, באתר www.cartube.co.il
↑  אלדד מנורי, אאודי e-tron GT החשמלית הספורטיבית נחשפת, באתר פורטל הרכב גיר, ‏10 בפברואר 2021
↑  אביעד רייס, אאודי חשפה את גרסת הייצור של האאודי Q4, באתר מגזין רכב חשמלי, ‏16 באפריל 2021
↑  השנה בישראל: 2021 אודי Q4 e-tron החשמלי נחשף, באתר קארטיוב, ‏15 באפריל 2021
אאודי אי-טרון
אאודי אי-טרון GT (גרסת ה-RS)
אאודי Q4 אי-טרון
אהובת הדרקון

שלושת הדרקונים, מימין לשמאל: אריה צ'רנר, יהויכין פרידלנדר וניר רון בהצגה "אהובת הדרקון", תיאטרון החאן, 2007
מימין לשמאל: עירית פשטן, שמרית לוסטיג, ויטלי פרידלנד, ארז שפריר ואודי רוטשילד ב"אהובת הדרקון", החאן
אודי רוטשילד ושמרית לוסטיג ב"אהובת הדרקון", החאן
ויטלי פרידלנד ואודי רוטשילד ב"אהובת הדרקון", החאן
ארז שפריר ושרון שטרק, "אהובת הדרקון", החאן
ויצמן המבוגר (ארז שפריר) וויצמן הצעיר (אודי רוטשילד), "אהובת הדרקון", החאן
אהובת הדרקון הוא מחזה פרי עטו ובבימויו של מיקי גורביץ' שהוצג בתיאטרון החאן הירושלמי.
עלילה

בפתח ההצגה אחד השחקנים פונה אל הקהל באולם ואומר שהמחזה שיוצג היום מבוסס על משהו שקרה באולם התיאטרון לפני שנה. הוא מזמין אדם מבוגר מהקהל לעלות לבמה, לאדם קוראים מר ויצמן. אחד השחקנים שואל אותו מה המאורע המוקדם ביותר שהוא זוכר מחייו. ויצמן נזכר באירוע מגיל שלוש שבו אביו שב מהצבא והביא לו כד מתנה ואחר-כך הוא הלך עם שני הוריו לשתות גזוז. השחקנים מפתחים את הסיפור: מהכד יוצא שד ששב ומופיע לאורך העלילה, אמו של הילד מקריאה לו לפני השינה את הסיפור על אורפאוס ואורידיקה. אחר-כך השחקנים מבקשים ממר ויצמן שיספר להם כיצד הוא הכיר את אשתו והם מפתחים את הסיפור שלו, מסתבר שאשתו נשואה לדרקון בעל שלושה ראשים, שמגולם בידי שלושה שחקנים שונים שמתחלפים ביניהם והיא מבקשת ממנו שיציל אותה. ויצמן טוען שזהו אינו הסיפור שלו. בשלב מסוים אשתו האמיתית של ויצמן שצופה בנעשה, עולה לבמה, מה שמחולל תפנית בעלילה. אם עד עתה לא היה ברור אם ההצגה מבוססת על חייו של ויצמן או על דמיונם של השחקנים, הרי שעתה השחקנים מפתחים מכך סיפור, שמתברר כאמיתי, באמצעותו הם מנסים לפתור קונפליקט בו ויצמן האמיתי נתון.