stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minutes to Midnight
הפקה

אלבום זה היווה שינוי בסגנון המוזיקלי של הלהקה, כשהנו-מטאל שאפיין את אלבומיה הקודמים התמתן, ורוב השירים נוטים לסגנון הפופ והרוק הקלאסי. בנוסף, זהו אלבום האולפן הראשון של הלהקה שיצא בגרסה עבורה ארגון ה-RIAA לא המליץ על "השגחת הורים" בגלל תוכן בוטה ופוגעני.
האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה למרות ביקורות מעורבות שקיבל, והגיע למעמד של אלבום פלטינה כפול בארצות הברית. לאחר צאתו הגיע למקום הראשון ב-15 מצעדי אלבומים ברחבי העולם, ונבחר במקום ה-25 ברשימת 50 האלבומים הטובים לשנת 2007 של מגזין רולינג סטון.
שמו של האלבום מתייחס לשעון יום הדין, המציג את ההסתברות לפריצת מלחמה גרעינית ב"דקות לחצות", כאשר חצות הוא הזמן בו תפרוץ המלחמה. בזמן יציאת האלבום עמד השעון על חמש דקות לחצות. מייק שינודה התייחס לכך ואמר שלשם יש משמעויות מטאפוריות רבות, כמו אחרית הימים, מוות ולידה מחדש, אך יכול להתייחס גם לתעשיית המוזיקה.
פרסום האלבום נדחה ארבע פעמים, כשהתאריך המקורי ליציאתו היה מתוכנן לקיץ 2006. בראיונות שונים אמרו חברי הלהקה שבמהלך העבודה על האלבום הם עברו על כ-100–150 שירים שונים, וכתוצאה מכך יש בו מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים ותוכנם של השירים עמוק יותר. כתיבת השירים והקלטתם נמשכה 14 חודשים, כשההקלטות התבצעו בעיקר בבית ישן במערב הוליווד. ריק רובין היה אחראי על ההפקה יחד עם שינודה, לאחר שני אלבומים אותם הפיק דון גילמור.
הסינגל הראשון מהאלבום, What I've Done, יצא לאור ב-2 באפריל 2007, והגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים של מגזין בילבורד. ארבעה סינגלים נוספים יצאו מאלבום זה, אך הצליחו פחות מהראשון.
ב-4 במאי 2007, כעשרה ימים לפני פרסומו הרשמי, דלפו שירי האלבום לרשת האינטרנט ולתוכנות שיתוף קבצים שונות. מייק שינודה, גיטריסט הלהקה, פרסם תגובה לכך בה הביע צער על שהאלבום לא הוצג למעריצים בצורה הטובה ביותר עם תוספות ותיקונים שנעשו לאחר דליפתו, אך הראה הבנה לכך שמורידים את שיריה של הלהקה במקום לקנות את האלבום ואף הודה למעריצים.
לאחר מכן הוציאה הלהקה את השיר No Roads Left, אותו שר מייק שינודה (בדומה ל-In Between), והוא נכלל כשיר בונוס בהוצאה המיוחדת של האלבום. מעריצי הלהקה פרסמו עצומה הקוראת ללהקה להוציא את השיר כסינגל בשל אופיו הייחודי. שינודה אמר בתגובה שהוא לא מאמין שהשיר יצא כסינגל אך הוא מקווה לשיר אותו בהופעות, והודה למעריצים על התמיכה.
רשימת רצועות

| # | שם השיר | זמן |
| --- | --- | --- |
| 1. | "Wake" | 1:41 |
| 2. | "Given Up" | 3:09 |
| 3. | "Leave Out All The Rest" | 3:29 |
| 4. | "Bleed It Out" | 2:45 |
| 5. | "Shadow of The Day" | 4:50 |
| 6. | "What I've Done" | 3:25 |
| 7. | "Hands Held High" | 3:53 |
| 8. | "No More Sorrow" | 3:42 |
| 9. | "Valentine's Day" | 3:17 |
| 10. | "In Between" | 3:17 |
| 11. | "In Pieces" | 3:38 |
| 12. | "The Little Things Give You Away" | 6:24 |
רשימת רצועות > רצועות בונוס

Tour Edition
| # | שם השיר | זמן |
| --- | --- | --- |
| 13 | "No Roads Left" | 3:52 |
| 14 | What I've Done Remix | 3:50 |
| 15 | Given Up Third Encore Session | 3:09 |
Japanese Tour Edition
| # | שם השיר | זמן |
| --- | --- | --- |
| 13 | Faint לייב ביפן | 3:52 |
| 14 | "No Roads Left" | 3:52 |
| 15 | What I've Done Remix | 3:50 |
| 16 | Given Up Third Encore Session | 3:09 |
יוצרי האלבום > הלהקה

צ'סטר בנינגטון - סולן
מייק שינודה - סולן, פסנתר
בראד דלסון - גיטרה
רוב בורדון - תופים
ג'ו האן - די ג'יי
דייב פארל - גיטרה בס, קולות בטראק 12
יוצרי האלבום > הפקה

מייק שינודה- הפקה
ריק רובין- הפקה
הערות שוליים

↑  David Frick, ‏Linkin Park - Minutes To Midnight, באתר הרולינג סטון, 30 במאי 2007
↑  ביוגרפיה של לינקין פארק באתר הלהקה
↑  בלוג של הלהקה לכבוד האלבום
↑  Minutes to Midnight Leaked, באתר Ultimate Guitar
↑  עצומה להפיכת השיר No Roads Left לסינגל
↑  תגובה של מייק שינודה למעריצים - על השיר No Roads Left
| לינקין פארק |
| --- | --- | --- |
מייק שינודה • ג'ו האן • בראד דלסון • רוב בורדון • דייב פרל
צ'סטר בנינגטון
| אלבומי אולפן | Hybrid Theory (2000) • Meteora (2003) • Minutes to Midnight (2007) • A Thousand Suns (2010) • Living Things (2012) |  |
| אלבומי רמיקס | Reanimation (2002) • Collision Course (2004, עם ג'יי-זי) • Recharged (2013) |  |
| אלבומי הופעה | Live In Texas (2003) • Road to Revolution: Live at Milton Keynes (2008) |  |
| לקריאה נוספת | דיסקוגרפיה • Fort Minor • Dead By Sunrise |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: a4201f5c-f0d7-319c-ba9d-ba0bac38da7a
Down for Whatever

"Down for Whatever" הוא סינגל של הזמרת האמריקאית, קלי רולנד, בשיתוף פעולה עם קבוצת המפיקים The WAV.s. השיר מופיע באלבום האולפן השלישי של רולנד, Here I Am. השיר יצא לאור על ידי חברת התקליטים יוניברסל מוטאון רקורדס ב-26 באוקטובר 2011. השיר נכתב על ידי רדוואן, טדי סקי, ג'ימי ג'וקר ובילל חאג'י, והופק על ידי רדוואן, ג'ימי ג'וקר ו-The WAV.s.‏
נכון ליוני 2023, השיר הושמע למעלה מ-17 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-7 מיליון פעמים בספוטיפיי.
רשימת השמעה

| גרסת תקליטור> מס' | גרסת תקליטור> שם | גרסת תקליטור> משך | גרסת תקליטור>  | גרסת תקליטור>  | גרסת תקליטור>  | גרסת תקליטור>  | גרסת תקליטור>  | גרסת תקליטור>  | גרסת תקליטור>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Down for Whatever  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Down for Whatever (רמיקס מקס סאנה & סטיב פיטרון – עריכה)   | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| הורדה דיגיטלית> מס' | הורדה דיגיטלית> שם | הורדה דיגיטלית> משך | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  | הורדה דיגיטלית>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Down for Whatever (גרסת אלבום)   | 3:53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Down for Whatever (רמיקס טרו טייגר)   | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Down for Whatever (רמיקס מקס סאנה & סטיב פיטרון – עריכה)   | 3:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Down for Whatever (רמיקס די ג'יי צ'אקי)   | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 16 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 31 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 6 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הדאנס הבריטי | 3 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 20 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 5 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 60 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 62 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 159 |  |
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | — | 177,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט | חברת תקליטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | 12 בספטמבר 2011 | להיט רדיו עכשווי | איילנד רקורדס |  |
| אוסטרליה | 31 באוקטובר 2011 | להיט רדיו עכשווי | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| אוסטריה | 4 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| גרמניה | 4 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| אירלנד | 18 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| נורווגיה | 18 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| שווייץ | 18 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| בלגיה | 20 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| פינלנד | 20 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| איטליה | 20 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| לוקסמבורג | 20 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| פורטוגל | 20 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| ספרד | 21 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| סינגפור | 21 בנובמבר 2011 | הורדה דיגיטלית (EP) | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
| גרמניה | 2 בדצמבר 2011 | תקליטור | יוניברסל מיוזיק גרופ |  |
Last Melody

Last Melody (בעברית: המנגינה האחרונה) הוא אלבום הסינגל השלישי של להקת בנות הקיי-פופ הדרום קוריאנית אוורגלו. אלבום הסינגל יצא לאור ב-25 במאי 2021, על ידי חברות התקליטים יואואה אנטרטיינמנט וסטון מיוזיק אנטרטיינמנט. מתוך אלבום הסינגל יצא סינגל אחד בלבד והוא "First".
אלבום הסינגל הצליח להגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים שבקוריאה הדרומית.
רקע והפקה

ב-6 במאי 2021, חברת התקליטים יואואה אנטרטיינמנט הודיעה כי אוורגלו תוציא את אלבום הסינגל השלישי שלה, Last Melody. ב-17 במאי התגלתה רשימת הרצועות. יום לאחר מכן פורסם סרטון הטיזר. ב-21 במאי פורסם סרטון נוסף. האלבום יצא לאור ב-25 במאי יחד עם הווידאו קליפ לסינגל המוביל "First".
Last Melody הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים שבקוריאה הדרומית, על סמך מכירות דיגיטליות רבות בשבוע יציאתו.
רשימת רצועות

| Last Melody> מס' | Last Melody> שם | Last Melody> משך | Last Melody>  | Last Melody>  | Last Melody>  | Last Melody>  | Last Melody>  | Last Melody>  | Last Melody>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | First  | 3:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Don't Ask Don't Tell  | 3:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Please Please  | 4:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 11:02 |  |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 4 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים |
| --- | --- | --- | --- |
| עולם | 25 במאי 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | יואואה • סטון |
| קוריאה הדרומית | 25 במאי 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | יואואה • סטון |
| קוריאה הדרומית | 25 במאי 2021 | תקליטור | יואואה • סטון |
הערות שוליים

1 2 3 4  에버글로우, 8개월만 컴백..25일 세 번째 싱글 'LAST MELODY' 발매(공식) :: 네이버 TV연예, web.archive.org, ‏2021-05-27
1 2  gaon chart, archive.ph, ‏2021-06-03
↑  '25일 컴백' 에버글로우, 타이틀곡은 '퍼스트'..트랙 리스트 공개 :: 네이버 TV연예, web.archive.org, ‏2021-05-27
↑  '25일 컴백' 에버글로우, 'LAST MELODY' 트레일러 공개 :: 네이버 TV연예, web.archive.org, ‏2021-05-27
↑  에버글로우, 하이라이트 메들리 공개 :: 네이버 TV연예, web.archive.org, ‏2021-05-27
↑  에버글로우 컴백 D-DAY “신곡 안무 역대급 힘들어” :: 네이버 TV연예, web.archive.org, ‏2021-05-27
| אוורגלו |
| --- | --- | --- |
| אי:יו • סיהיון • מיה • אונדה • איישה • יירן   דיסקוגרפיה | אי:יו • סיהיון • מיה • אונדה • איישה • יירן   דיסקוגרפיה |  |
| מיני-אלבומים | Reminiscence • -77.82X-78.29 • Return of the Girl |  |
| אלבומי סינגל | Arrival of Everglow • Hush • Last Melody |  |
| סינגלים | "Bon Bon Chocolat" • "Adios" • "Dun Dun" • "La Di Da" • "First" • "Pirate" |  |
| שירים אחרים | "Hush" • "You Don't Know Me" |  |
Muz-TV

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך השקה:  1 במאי 1996 
 בעלות:  United Television Holding Russia 
 משרד ראשי:  מוסקבה, Olkhovskaya Street 
 muz-tv.ru
 
Muz-TV (ברוסית: Муз-ТВ, מתוך Музыкальное телевидение - טלוויזיה מוזיקלית) הוא ערוץ מוזיקה רוסי המשדר מאז 1996. 49% ממניות הערוץ נמצאים בבעלות UTH רוסיה שהוא בבעלות MTV‏.
הפורמט של Muz-TV הוא קטעי וידאו של מוזיקת פופ רוסית, אם כי ניתן לראות מדי פעם גם פופ בינלאומי, היפ הופ ורית'ם אנד בלוז עכשווי, הערוץ משדר תוכניות מוזיקה מקומיות ובינלאומיות.
בדומה ל-MTV, בסוף שנות האלפיים הפך Muz-TV יותר לערוץ בידור המשדר תוכניות ריאליטי, ולא לערוץ מוזיקה. לאחר המיתוג המחודש של 16 בספטמבר 2012, "Muz-TV" עבר לתדר חדש, שינה את הקונספט בחזרה לערוץ מוזיקלי. על התדר הישן שלו, החל לשדר ערוץ בידור נוער חדש בשם "ערוץ יו", המורכב מתוכניות ששודרו בעבר בטלוויזיה (למעט תוכניות מוזיקליות), כמו גם תוכניות וסדרות חדשות, הן בהפקה עצמאית והן תוכניות רכש.
פרסי Muz-TV

פרסי המוזיקה הטלוויזיונית Muz-TV הוענקו למוזיקאים רוסיים מתחום הפופ מאז 2003. עבור כל מועמדות נבחרים שלושה מועמדים על ידי חבר השופטים של הערוץ, ואז מועמדים באמצעות SMS. הפרס מוענק בתוכנית שצילומיה נערכו בקומפלקס אולימפיסקי.
פרסי המוזיקה של הערוץ הם מושא לביקורת חריפה בתקשורת. הנושא המרכזי הוא רשימת המועמדים החוזרים על עצמם, למשל, זברי זכו בתואר "להקת הרוק הטובה ביותר" שש פעמים ברציפות ודימה בילן זכה בפרס "אמן השנה" חמש פעמים בשש שנים. נושא נוסף הוא ליפ סינק הנהוג בהופעות מוזיקליות במהלך טקס הענקת הפרסים.
הפקות מקור

להיט Muz-TV - מוזיקה עיקרית ללא הפסקה.
Muz-Charge - מוזיקת בוקר.
שלנו - מוזיקה רוסית.
טרי
אוסף זהב
להיט עירוני
להיט רוק
להיט אהבה
שעה סקסית
ריקוד להיט
אורות כוכבים
קונצרטים ומופעי מוזיקה
גלריה

לוגו בשנים 2003–2005
לוגו בשנים 2005–2006
לוגו בשנים 2008–2010
לוגו הערוץ בשנת 2015 עד 2018
לוגו בשנים 2018 - 2021
הערות שוליים

↑  http://www.marketwatch.com/story/the-walt-disney-company-and-uth-russia-to-launch-free-to-air-disney-channel-in-russia-2011-10-27
↑  Вадим Пономарев: Премия «Муз-ТВ 2006» как пиар пиара - Взгляд.ру
↑  Итоги премии "Муз-ТВ": справедливый выбор и непрофессиональное проведение (אורכב 09.06.2008 בארכיון Wayback Machine) - News Music.ru
Rule, Britannia!

בריטניה פסל מאת Jean Philippe "Turnkey" Giffard
!Rule, Britannia (בתרגום חופשי: מִשְׁלִי, בריטניה!) הוא שיר פטריוטי בריטי על פי פואמה בעלת שם זהה שכתב ג'יימס תומסון ולחן של תומאס ארן משנת 1740.
השיר מתקשר בעיקר לכוחות הצי, אך נעשה בו שימוש גם עבור שאר זרועות הצבא הבריטי.
היסטוריה

המשורר ג'יימס תומסון היה סקוטי שהעביר את רוב חייו הבוגרים באנגליה. תומסון שאף לטפח זהות בריטית כוללת אשר תאחד את הזהויות הלאומיות השונות של כלל העמים המרכיבים את בריטניה: אנגלים, סקוטים, אירים וולשים. את הרעיון המרכזי של השיר ולפיו "בריטים לעולם לא יהיו עבדים" נטל ככל הנראה מסיפורה ההיסטורי של סופוניסבה אשר העדיפה את המוות על העבדות.
השימוש הראשוני בשיר נעשה בשנת 1740 במחזה "אלפרד" העוסק בחייו של המלך אלפרד הגדול. במחזה מועלית דמותו של המלך על נס בעיקר בעקבות ניצחונותיו ההיסטוריים של הצי הבריטי על הויקינגים אך גם בהקשר התקופתי של כיבוש פורטובלו מידי הספרדים בידי כוחותיו של אדמירל וורנון בשנת 1739.
במשך השנים נחלש ההקשר המקורי של השיר והתפתחה לו זהות עצמאית משלו. הוא הושמע לראשונה לציבור הרחב בשנת 1745 ומייד זכה לפופולריות עצומה. הבריטים ראו בצירוף המילים "עריצים זרים" תזכורת היסטורית למלחמתם בצרפתים אשר היו נתונים עדיין לשלטון אבסולוטי, בעוד הבריטים זכו כבר ב-1689 למגילת זכויות האדם שלהם.
בתקופה שנכתב, בריטניה אמנם עדיין לא נחשבה לשליטת הימים וחוותה מאבקים קשים מול ההולנדים והספרדים על השליטה באוקיינוסים, אך השיר בהחלט סימן את הכיוון שבו הבריטים רואים את עצמם בעתיד.
השפעה על יוצרים אחרים

בטהובן ערך וריאציות על לחן השיר ביצירה "חמש וריאציות לפסנתר על משלי בריטניה" (79 WoO), בפרק השני של הסונטה לפסנתר מספר 24 אופוס 78 ובסימפוניה "ניצחון ולינגטון".
ריכרד וגנר כתב בשנת 1836 אוברטורה לפסנתר בהשפעת הלחן.
יוהאן שטראוס האב ציטט בשנת 1838 את השיר במלואו (וגם את ההמנון הבריטי) ב"הומאז' למלכה ויקטוריה מבריטניה".
המלחין והאורגניסט הצרפתי אלכסנדר גילמן העשה שימוש בלחן ב"פנטזיות על מוזיקה אנגלית" לאורגן שכתב.
ארתור סאליבן שהיה המלחין הבריטי הבולט ביותר בתקופת המלכה ויקטוריה ציטט מתוך השיר מספר פעמים בעבודותיו השונות.
Last Hurrah

"Last Hurrah" (בעברית: "הֵידָד אחרון") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה. השיר יצא לאור ב-15 בפברואר 2019, על ידי חברת התקליטים וורנר רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר עקב לצאת שני הלהיטים של רקסה, "I'm a Mess" (‏2018) ו-"Say My Name" (‏2019), שיצאו בסמוך לצאתו.
השיר הגיע למקום ה-98 במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע וכתיבה

רקסה חשפה את עטיפת הסינגל ותאריך היציאה שלו ברשתות החברתיות ב-7 בפברואר 2019, לאחר שפרסמה פוסטים עם המילה "LH" (קיצור של שם השיר) במשך תקופה מסוימת. עטיפת הסינגל מציגה את רקסה, בתמונת תקריב ובאור אדום, כשלראשה כתר עשוי קוצים. היא ביצעה אותו ב-Live with Kelly and Ryan ב-25 בפברואר.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-185 מיליון השמעות.
ביקורת

מייק ואס מ-Idolator כינה את השיר כ"קליט" והוסיף ש"כל מי שיש לו רצף או כישרון להרס עצמי ויכול לקבל החלטות רעות, ירגיש כל מילה בשיר".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 70 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 65 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 31 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 98 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו אירפליי | 38 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 22 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 23 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 84 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 26 |  |
|  הולנד | מצעד 100 הסינגלים ההולנדיים | 63 |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 19 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 50 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 15 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 24 |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 18 |  |
|  ליטא | AGATA | 18 |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 14 |  |
|  סין | בילבורד סין | 39 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 22 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 20 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 89 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 47 |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 100 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 73 |  |
|  רומניה | מצעד השירים הרומני | 92 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 57 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 77 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | זהב | 500,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | זהב | 20,000 |
| נורווגיה (IFPI Norway) | פלטינה | 60,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 15 בפברואר 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | רגילה | האחים וורנר |  |
| עולם | 21 במרץ 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | אקוסטית | האחים וורנר |  |
| עולם | 19 באפריל 2019 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | רמיקס מאת דייוויד גטה | האחים וורנר |  |
הערות שוליים

↑  ביבי רקסה, לורן כריסטי, ניק לונג, אנדרו ולס
↑  Bebe Rexha – Last Hurrah, נבדק ב-2021-09-11
1 2  "Bebe Rexha on Twitter: "2.15..."", טוויטר
↑  Bebe Rexha, Billboard
↑  Bebe Rexha Unveils New Single 'Last Hurrah': Listen, Billboard (באנגלית)
↑  Andrew Wendowski, Bebe Rexha Performs “Last Hurrah” on Live With Kelly And Ryan from Oscars Stage, Music Mayhem Magazine, ‏2019-02-25 (באנגלית אמריקאית)
↑  Last Hurrah, נבדק ב-2021-09-11
↑  Bebe Rexha Gives Into Temptation On The Instantly Catchy “Last Hurrah”, idolator, ‏2019-02-15
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  CERTIFICADOS – Pro-Música Brasil, pro-musicabr.org.br
↑  Trofeoversikt - IFPI - Gull og Platina (ב־)
↑  "Last Hurrah - Single by Bebe Rexha". United States: iTunes Store. נבדק ב-2 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Last Hurrah (Acoustic) - Single by Bebe Rexha". United States: iTunes Store. נבדק ב-2 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Last Hurrah (David Guetta Remix) - Single by Bebe Rexha". United States: iTunes Store. נבדק ב-2 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| ביבי רקסה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | Expectations • Better Mistakes • Bebe |  |
| מיני-אלבומים | I Don't Wanna Grow Up • All Your Fault: Pt. 1 • All Your Fault: Pt. 2 |  |
| סינגלים | "I Can't Stop Drinking About You" • "I'm Gonna Show You Crazy" • "Gone" • "Me, Myself & I" • "No Broken Hearts" • "In the Name of Love" • "I Got You" • "The Way I Are" • "Meant to Be" • "Home" • "Push Back" • "I'm a Mess" • "Say My Name" • "Last Hurrah" • "Harder" • "You Can't Stop the Girl" • "Baby, I'm Jealous" • "Sacrifice" • "Sabotage" • "Chain My Heart" • "I'm Good (Blue)" • "Heart Wants What It Wants" • "Stars" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Take Me Home" • "Hey Mama" • "That's How You Know" • "Back to You" • "Girls" • "Call You Mine" • "My Oh My" |  |
| שירים אחרים | "Not 20 Anymore" |  |
| סיבובי הופעות | All Your Fault Tour • Bebe & Bassy Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 912e4f86-986f-4c4a-9d1a-4a77b867befe
Down on the Upside

Down on the Upside הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הגראנג' סאונדגארדן שיצא לאור במאי 1996 בחברת התקליטים A&M.
זהו האלבום השני עם הבסיסט בן שפרד שהחליף את היו ימאמוטו החל מהאלבום הקודם. לאחר סיום סיבוב ההופעות של האלבום הקודם שהצליח מאוד, "Superunknown" (שיצא ב-1994), החלה הלהקה לעבוד על אלבום חדש. עיקר הפקתו של אלבום זה נעשה על ידי הלהקה עצמה, והוא נחשב לפחות כבד ואפל מהאלבומים הקודמים של הלהקה, והוא למעשה אלבום בו הלהקה התנסתה באופי סאונד שונה.
האלבום כיכב בראש מצעדי האלבומים בניו זילנד ואוסטרליה, ובשבוע הבכורה לאחר יציאתו דורג במקום השני במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית, לאחר שמכר מעל ל-200 אלף עותקים.
הלהקה הופיעה בפסטיבל ה-Lollapalooza בשיקגו במופע המרכזי כחלק מסיבוב הופעותיה הבינלאומי לאלבום זה. לאחר אלבום וסיבוב הופעות של אלבום זה, התפרקה הלהקה ופעילותה הופסק במשך 16 שנים, ואלבום האולפן הבא היה רק לאחר איחודה המחודש של הלהקה ב-2012.
אלבום זה מכר בסך הכל כ-1.6 מיליון עותקים בארצות הברית והוא אחד האלבומים הנמכרים של הלהקה.
הקלטת האלבום

ההקלטות לאלבום זה נערכו בין נובמבר 1995 לפברואר 1996, באולפן "Litho" ובאולפן "Bad Animals" (האולפן בו הקליטה את "Superunkown") בסיאטל, וושינגטון. האולפן "Litho" הוא אולפן ששייך לגיטריסט להקת פרל ג'אם, סטון גוסארד (בו נעזרה הלהקה בהפקת האלבום הקודם). ההפקה לאלבום זה נעשתה ברובה על ידי חברי הלהקה, שהחליטה לעבוד הפעם בהפקה עצמית ללא מפיק מוזיקלי. עיקר הסיבה לכך לפי סולן הלהקה כריס קורנל הוא בכך שמפיק היה גורם ל"דילול יצירתי" של הלהקה והיה לוקח את הסגנון האומנותי של האלבום ביותר מידי כיוונים, ולכן על מנת לעבוד באופן מהיר יותר החליטו לעבוד ללא מפיק. אדם קספר, שעבד עם הלהקה כעוזר מפיק באלבום הקודם - עזר לה להפיק ולמקסס את השירים באלבום.
העבודה על האלבום התחילה עוד לפני כן ביולי 1995. הלהקה הפסיקה את העבודה על מנת להופיע בפסטיבלים האירופיים, שם ניסתה את החומר החדש שלה לקראת תחילת העבודה על האלבום. לאחר מכן נכנסה הלהקה לתקופה של כתיבת השירים במשך כחודש, ואז הקליטה את רוב האלבום באולפן "Litho". באלבום זה באופן כללי ביצעה הלהקה יותר עבודה יחידנית של חברי הלהקה ופחות שיתוף פעולה ביניהם. חברי הלהקה החליטו להשאיר הרבה סאונדים "מלוכלכים" באלבום זה כמו קטעים לא מכוונים של הגיטרות, ורעשי פידבק (סאונדים שאותם המפיקים המוזיקליים בדרך כלל "מנקים" בעריכה). עקב העובדה שעל האלבום עבדה הלהקה ללא מפיק ובקו המוזיקלי שמאפיין אותה בלבד ללא שיתופי פעולה, תיארו חברי הלהקה את העבודה באלבום זה כ"מהירה ויעילה יותר".
רוב החומרים לאלבום נכתבו על ידי סולן הלהקה כריס קורנל ובסיסט הלהקה בן שפרד. לפי פרסומים שונים, כבר בהקלטות לאלבום התגלעו מחלוקות בין הגיטריסט קים ת'איל לבין הסולן קורנל (חילוקי דעות שלאחר מכן גרמו לפירוק הלהקה) באשר לרצונו של קורנל לסטות מהסגנון ה"כבד" שאפיין את האלבומים הקודמים של הלהקה בעוד ת'איל רצה להישאר באותו הסגנון שהפך להיות סימן ההיכר של הלהקה. למעשה יצא כך שתרומתו היחידה של ת'איל לכתיבת האלבום הוא השיר "Never the Machine Forever", השיר האחרון שהקליטה הלהקה.