stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קטלוג מאוחד לכתבי עת
קטלוג מאוחד לכתבי עת בישראל > היסטוריה

ראשיתו של הקטלוג בפרויקט של "ועדת המשנה לדוקומנטציה במדעי הטבע" של הוועד הישראלי לאונסק"ו. בוועדת משנה זו היו מיוצגים המסודות השונים למדעי הטבע שבארץ ישראל, ובשנת 1955 הם הפיקו את הקטלוג המאוחד לכתבי עת הראשון: "רשימת כתבי עת בספריות ישראל ממדעי הטבע". קטלוג זה כלל רק כתבי עת במדעי הטבע והוא לא כלל כתבי עת ברפואה. כמו כן לא נכללו בו כתבי עת בעברית, כל אלו מחמת אילוצים של חוסר זמן. הקטלוג כלל כתבי עת שנרשמו עד לשנת 1954. הקטלוג הוכן על ידי ד"ר ע פפרמן וערך על ידי ק' לוי, והוא הופק בשיתוף עם הספרייה הלאומית, אז בראשות ק' וורמן. הקטלוג הכיל 123 עמודים של כתבי עת מ-23 ספריות. הקטלוג הכיל כאמור רשומות לועזיות בלבד, וצורף לו מבוא בעברית ובאנגלית.
המניעים להקמת הקטלוג, כפי שציינו עורכיו במבוא, היו: "הרחבת המחקר המדעי מאז קום המדינה, בקשיים המרובים בהשגת העיתונות המדעית מלפני תום מלחמת העולם השנייה, וחוסר האפשרות להשתמש באוצרות בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי שעל הר הצופים", עקב היותו מובלעת ישראלית בירושלים החצויה, מבלי שתהיה יכולת גישה אליו לציבור.
בשנת 1964 יצא לאור המהדורה השנייה של הקטלוג המאוחד לכתבי עת, הפעם על ידי הספרייה הלאומית, בשיתוף עם המרכז לאינפורמציה מדעית וטכנולוגית שעל ידי המועצה הלאומית למחקר ולפיתוח, משרד ראש הממשלה. מהדורה זו כללה כתבי עת שנרשמו עד לסוף 1962. בקטלוג זה מציינים העורכים כי מספר הספריות הכלולות במהדורה זו הוא 28, לעומת 16 במהדורה הקודמת, וכי מהדורה זו מכילה כפי 5 מהמהדורה הקודמת. ואכן במהדורה זו 538 עמודים, בצירוף מבוא בעברית ובאנגלית. גם במהדורה זו כמו במהדורה הקודמת נכללו רק כתבי עת במדעי הטבע והטכנולוגיה, וללא כתבי עת לרפואה, זאת משום שרוב כתבי העת ברפואה היו מכונסים תחת קורת גג אחת בספרייה הרפואית שבבית החולים הדסה בירושלים.
במהדורה זו נכללו לראשונה כתבי עת בעברית, אולם הם הובאו בתעתיק באותיות לטיניות. כך גם כתבי עת משפות אחרות הובאו כולם בתעתיק לטיני בלבד.
תוספת למהדורת 1964 (המהדורה השנייה) יצאה לאור בשנת 1967, והיא הכילה 397 עמודים של רשומות נוספות, מעבר למה שמופיע במהדורה השנייה.
בשנת 1969 הוקמה ועדה משותפת לספריה הלאומית ולספריות האוניברסיטאיות בישראל, "הוועדה המתמדת של הספרייה הלאומית והספריות האוניברסיטאיות", תחת השאיפה לפתח פרויקטים בשיתוף פעולה בין ספרייתי. במסגרת זו הוקמה תת-ועדה לקטלוגים מאוחדים, והוחלט על עדכון מיידי של הקטלוג.
מאחר שלא ניתן היה להפיק עדכון מודפס של הקטלוג בתדירות סבירה, הוחלט על מעבר לפורמט מכני, ובמסגרת זו הופקה גרסה של הקטלוג בפורמט של סרט מגנטי היכול להיקרא על ידי מחשב, דבר שאפשר הפקה בקצב רב יותר.
בנוסף הוציאה הוועדה בשלהי שנת 1971 מהדורה חדשה (שלישית) של הקטלוג. קטלוג זה הכיל למעלה מ-15,000 כותרים, מ-44 ספריות ברחבי הארץ. גם קטלוג זה כלל רק כתבי עת שבתחומי מדעי הטבע והטכנולוגיה בלבד. את הקטלוג ערכו והוציאו אנשי הספרייה הלאומית.
בשנת 1975 יצאה לאור מהדורה רביעית, במהדורה זו נכללו לראשונה גם כתבי עת מתחום מדעי החברה וכתבי עת מתחום הרפואה. במהדורה זו נרשמו 30,000 פרסומים מ-108 ספריות, והיא המהדורה הראשונה שהופקה מתיעוד דיגיטלי - סרטים מגנטיים שהוכנו למהדורה שקדמה לה.
קטלוג מאוחד לכתבי עת בישראל > הפקת הקטלוג כיום

הקטלוג מנוהל בשיטה ידנית למניעת כפילויות: כל ספרייה המשתתפת בקטלוג שולחת את המידע על כתב עת שהיא מחזיקה ברשותה ל"קטלוג המאוחד", ואלו יוצרים רשומה מתאימה בקטלוג, ויוצרים הפניה לכל מוסד המחזיק אף הוא בכתב עת זה, בליווי תיאור מפורט על אלו פריטים מכתב העת מוחזקים בכל מוסד.
הקטלוג המאוחד בישראל מציג מידע גם מספריות שאין להן קטלוג מקוון כלל, ובכך הוא מהווה גורם משמעותי בחשיפת מלאי כתבי העת שבמכונים השונים לציבור.
בעבר, במשך 17 שנים, בין השנים 1980—1997, יצא לאור הקטלוג המאוחד בדפוס מדי שנה ("שנתון"), על ידי "בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי" (הספרייה הלאומית), בעברית ובאנגלית, בשם "רשימה מא[ו]חדת של כתבי עת בספריות ישראל / Union list of serials in Israel libraries : ULS - Israel", ובהמשך הוא הוסב לקטלוג מקוון ברשת, והוא חדל מלהתפרסם בדפוס.
הקטלוג מנוהל כיום במערכת הקטלוג וניהול הפריטים "aleph 500", שפותחה על ידי חברת Ex Libris הישראלית, והוא מקוון ברשת באמצעות ממשק המשתמש המקוון (OPAC), שפותח אף הוא על ידה.
מחלקת הקטלוג המאוחד לכתבי עת בישראל בצירוף עם מלמ"ד מנהלים גם את הקטלוג המאוחד לכתבי עת אלקטרוניים (ULE), זהו קטלוג המתעדכן מכלל הספריות השונות בישראל על כתבי עת אלקטרוניים, ובאמצעותו מתעדכנים הקטלוגים של שאר הספריות בישראל, ובכך הוא מאפשר את חשיפתם של כתבי העת האלקטרוניים שבמאגר שלו הן בקטלוגים של הספריות השונות, והן בממשק הקטלוג המקוון שלו, ה-"ULE". (הקטלוג נגיש בשני ממשקים שונים, בממשק aleph, ובממשק של TDnet).
ראו גם

הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל
לקריאה נוספת

מהדורות מודפסות של הקטלוג
Union list of serials in Israel libraries, יצא לאור בארבע מהדורות (1955, 1964, 1971, 1975), על ידי בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי (הספרייה הלאומית), ירושלים.
רשימה מאוחדת של כתבי עת בספריות ישראל / Union list of serials in Israel libraries (ULS - Israel), הוצאת בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי (הספרייה הלאומית), ירושלים, שנתון, יצא לאור בין השנים: 1980-1997. (ISSN 0333-5321). (פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית)
הערות שוליים

↑  אודות קטלוג מאוחד לכתבי עת – ULS, אתר הספרייה הלאומית
↑  About ULS-Israel, The National Library of Israel, April 30, 2009 (באנגלית)
↑ על פי מידע באתר מלמ"ד:
פעולות מלמ"ד
שרותי מלמ"ד
רשת הקטלוגים של מלמ"ד
↑  ראו בפרק "לקריאה נוספת"
↑  בכתובת http://libnet.ac.il/~libnet/uls
↑  בכתובת http://aleph3.libnet.ac.il/~libnet/ule/ule_aleph.htm
↑  בכתובת http://www.tdnet.com/malmad
↑  פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית.
↑  פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית.
↑  פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית.
↑  פרטים בקטלוג הספרייה הלאומית.
מהדורת 1975 (רביעית) של הקטלוג המאוחד לכתבי עת בישראל
מיגל דויטש

אין תמונה חופשית
מיגל דויטש (יליד 1955) היה פרופסור למשפטים באוניברסיטת תל אביב. מומחה לדיני חיובים, דיני קניין ודיני חוזים.
ביוגרפיה

דויטש נולד בארגנטינה ועלה לישראל בגיל 10. למד בתיכון בליך ברמת חן. את שירותו הצבאי עשה בחיל המודיעין. רכש את השכלתו המשפטית באוניברסיטת תל אביב, וסיים בהצטיינות. התמחה במשרד עו"ד פרופ' יובל לוי ושות', בתחום דיני תאגידים ומשפט מסחרי וקיבל רישיון עריכת דין בשנת 1982. בין השנים 1982 – 1989  שימש כעורך דין פעיל במשרד עו"ד יורם סמואל. במקביל למד במסלול ישיר לדוקטורט במשפטים, באוניברסיטה העברית בירושלים, אותו קיבל בשנת 1988. מנחהו לדוקטורט היה פרופ' ולימים שופט בית המשפט העליון (בדימוס) יצחק אנגלרד. בשנת 1990 הצטרף לסגל הבכיר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.
דויטש לימד קורסים בדיני חוזים, דיני קניין ומשפט מסחרי. בעבר לימד גם את הקורסים בדיני נזיקין, בתורת המשפט ובקניין הרוחני. דויטש משמש גם כמרצה במספר אוניברסיטאות ומכללות נוספות, בעיקר בתחום דיני קניין ודיני חוזים, וכן מרצה במכוני השתלמויות שונים. בעבר אף כיהן כמנהל המכון להשתלמות עורכי דין.
בשנת 2010 כיהן כחבר בוועדת טירקל לחקר המשט לעזה.
נשוי לד"ר אורנה דויטש, גם היא מרצה למשפטים, ואב לשלושה.
תפקידים נוספים > באוניברסיטה

כהונה במשך כ-6 שנים בתפקיד הממונה על המשמעת (סטודנטים) באוניברסיטת תל אביב (תחילה – סגן הממונה).
כהונה במשך כ-4 שנים בתפקיד נשיא בית הדין לערעורים של המערכת המשמעתית באוניברסיטה (סטודנטים).
יו"ר וחבר, מעת לעת בהרכבים של בית הדין המשמעתי למרצים באוניברסיטת תל אביב.
חבר בוועדה האוניברסיטאית לתכנון אקדמי באוניברסיטת ת"א המשמשת כוועדה עליונה לתכנון, ויו"ר ועדת הנהלים של האוניברסיטה.
חבר בוועדת ההיגוי האוניברסיטאית באוניברסיטת ת"א לקידום ההוראה והשירות באוניברסיטה, בראשות סגן הרקטור.
חבר הסנט המצומצם באוניברסיטת תל אביב.
תפקידים נוספים > תפקידים ציבוריים

חבר בבית-הדין לחוזים אחידים.
חבר הוועדה על-פי חוק מניות הבנקים שבהסדר, אשר ייצגה את אינטרס המדינה בבנק לאומי.
חבר בוועדה שהוקמה על ידי שר השיכון לבחינת הסדרים חוזיים עם חברות משכנות.
חבר בוועדת החיפוש למינוי רשם פטנטים חדש בראשות מנכ"ל משרד המשפטים.
ספטמבר 2007 – מועמד לשיפוט בבית המשפט העליון.
חבר בוועדה לענייני חקיקה של ועד ראשי האוניברסיטאות (ור"ה).
עורך של כתב העת המשפטי של לשכת עורכי הדין בישראל: הפרקליט, משנת 1989 ועד 2005.
חבר נשיאות בית הדין העליון של ההתאחדות לכדורגל בישראל.
עבודת חקיקה

דויטש עסק במשך 17 שנים, עבור משרד המשפטים, בהכנת הקודקס האזרחי החדש, במסגרת הוועדה לקודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות הנשיא (בדימוס) פרופסור אהרן ברק, בה היו חברים מיטב המומחים בישראל של המשפט האזרחי. במסגרת זו שימש גם כחבר בוועדות-משנה של ועדה זו: ועדה לעניין איחוד תרופות בחוזים ונזיקין; ועדה לחקיקה של חוק ירושה חדש; וועדה לעניין התיישנות. שימש חוקר הראשי של ועדת הקודיפיקציה. במסגרת עבודה זו הכין את הצעת המבנה של הקודקס, הגיש והציג מחקרים מגוונים, וכן הכין לדיונים בוועדה, והציג בדיונים, את הצעות הנוסח של הגרסאות המתקדמות של הקודקס כולו (כ-900 סעיפים). הצעות הנוסח האלה הובאו לדיונים בוועדה ובעקבות כך הכין את הנוסחים המיישמים את ההחלטות בדיונים.
הכין עבור משרד המשפטים הצעות החקיקה של חוק המחשבים (1995) ושל חוק עוולות מסחריות (1999), וליווה באופן פעיל את הדיונים בשלבי החקיקה השונים בכנסת, לרבות הופעות בוועדת חוקה, חוק ומשפט של הכנסת, והכנת הניסוח המתחייב מן ההחלטות, עד להשלמת תהליכי החקיקה.
הופיע בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, בדיונים על הכנת חוק ההתיישנות החדש.
ספרים

ביטול חוזה בעקבות הפרתו, פרסומי הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב, הוצאת רמות (1993)
קניין, כרך א, הוצאת בורסי (1997); כרך ב, הוצאת בורסי (1999); כרך ג, הוצאת בורסי, (2006); כרך ד, הוצאת בורסי, (2007)
עוולות מסחריות וסודות מסחר, הוצאת נבו (2002)
פרשנות הקודכס האזרחי החדש (כרך א), הוצאת בורסי, (2005)
Israeli Commercial Law in International Encyclopaedia of Laws (Chief Ed. R. Blanpain) 1994
דיני חוזים מיוחדים (כרך א), הוצאת בורסי (2008)
דיני המחאת חיובים (הוצאת נבו, 2018)
פרקים בספרים

"ריבוי נושים" בספר דיני החיובים (חלק כללי) (ד' פרידמן עורך) (98 ע'), (1994).
Property Law, in Introduction to the Law of Israel (1995) ed. by A. Shapira & 	Keren De Witt, 159-174
מאמרים

"השלמת פרטים בחוזה מקרקעין", עיוני משפט, ז  248-254 (1979).
"מומנט ההנהגה בתפקוד השיפוטי הקולגיאלי של בית המשפט העליון", עיוני משפט, טו 167-187 (1990).
דיני הערבות הכלליים - קושיות, מגמות והרפורמה המוצעת, משפטים, כב  93-113 (1992).
"סיכול חוזה מחמת מעשי איבה", משפט וצבא 11-12, 1992, עמ' 11–35
הערך "חוזים", ספר השנה של המשפט בישראל (פרופ' אריאל רוזן-צבי, עורך, הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב, בשיתוף ועד מחוז ת"א של לשכת עורכי הדין) ע' 41-65 (1992).
קניין רוחני, ספר השנה למשפט בישראל (פרופ' אריאל רוזן-צבי, עורך, הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב, בשיתוף ועד מחוז ת"א של לשכת עורכי הדין) ע' 469-479 (1992).
"המפיץ הבלעדי והגנת המוניטין", משפטים, כ  525-560 (1991).
"על מסוימות החוזה העסקי", עיוני משפט, טז 337-367 (1991).
"החוזה הכפוי והחופש מהתקשרות בחוזה", עיוני משפט, טז 35-64 (1991).
"נבצרות ההשבה והשלכותיה על הזכות לביטול חוזה בעקבות הפרתו", מחקרי משפט, ט 257-271 (1991).
הערך "חוזים", ספר השנה למשפט בישראל (תשנ"ב-ג) 105-141.
"ריבוי נושים - תחילתו של עיון", הפרקליט מא 75-92 (1994).
"פומביות הקניין, חופש הקניין ותאימות השיטה - הצורך במודל וקווים לעיצובו", משפטים כג 257-310 (1994).
"תום לב בשימוש בזכויות - קווים אדומים לתחולת העיקרון?", עיוני משפט יח 261-278 (1994).
"על "גנים" משפטיים והתחרות דינים: לסוגיית היחס בין דיני חוזים לדיני עשיית עושר", עיוני משפט יח 557-590 (1994).
"הנדסת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי – הצעת מבנה" משפטים כט 587-621 (1998)
"הקניין כתווית? על תחרות זכויות ופורמליזם" הפרקליט מג 302-323 (1998)
"חקיקת מחשבים בישראל" עיוני משפט כב 427-460 (1999)
"חוק עוולות מסחריות, תשנ"ט – 1999 – הגינות בתחרות וסודות מסחר" הפרקליט מה 128-166 (2000)
"נפילתה (?) ועלייתה של הזכות שביושר במשפט הישראלי – המשפט בעקבות המציאות" עיוני משפט כד 313-368 (2000)
"הנטל לרישום הערת אזהרה- הלכת גנז והשלכותיה"  הפרקליט מז 181 (2003)
חוק המחשבים במבחן העתים - זווית המבט של מציע החוק, שערי משפט ד 257 (2006)
הרוויזיה של דין המתנה בקודקס, משפט ועסקים ד', 2006
דיני בתים משותפים והקודקס – לקראת הרחבת המימד הקומונלי, משפט ועסקים ד', 2006
מחקרים והצעות חקיקה

46.	
		תרופות בגין הפרת חיובים שבדין
		מחקר והצעה, הוגש לוועדת קודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית-המשפט העליון,
		פרופ' אהרן ברק (1993), 17 ע'.
47.	
		ההפרה הצפויה וסעד ההשעייה
		הוגש לוועדת קודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית-המשפט העליון,
		פרופ' אהרן ברק (1993), 17 ע'.
48.	
		תחרות זכויות 
		הוגש לוועדת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית-המשפט העליון,
		פרופ' אהרן ברק (1991), 51 ע'.
49.	
		חמרים מסוכנים - אחריות בנזיקין ותגמולים מדינתיים
		הוגש למשרד המשפטים, לפי הזמנת המשרד: (1993), 29 ע'.
50.	
		אחריות עובדי ציבור בנזיקין
		הוגש למשרד המשפטים, לפי הזמנת המשרד: (1993), 29 ע'
51.	
		חוק המחשבים
		מחקר והצעת תזכיר חוק, הוגש למשרד המשפטים, לפי הזמנת המשרד: (1990), 80 ע'.
52.	
		עסקאות ליסינג 
		מחקר והצעה, הוגש למשרד המשפטים, לפי הזמנת המשרד (1995).
53.	
		מבנה הקודכס
		הוגש לוועדת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית-המשפט העליון, פרופ' אהרן 		ברק (1996).
54.      
		חוק חוזה הביטוח
		הצעות לתיקוני חקיקה (בליווי דברי הסבר, הוגש למשרד המשפטים, לפי הזמנת המשרד
		(1993).
55.	
			תרופות בגין הפרת חיוב (חיובים חוזיים, נזיקיים, ואחרים)
			הצעת חוק ודברי הסבר, הוגש לוועדת קודיפיקציה בראשות נשיא בית-המשפט העליון, פרופ' אהרן ברק 			(1992).
56.	
		חוק נזיקין
		הצעת חוק חדש ודברי הסבר, הוגש לוועדת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית 		המשפט העליון, פרופ' אהרן ברק (1991).
57.	קודכס  האזרחי (הצעות נוסח לקודכס- גרסאות מתקדמות)
		הוגשו לוועדת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית-המשפט העליון, פרופ' אהרון ברק (1994 ואילך).
58.	הצעת חוק לאיסור תחרות בלתי הוגנת (1994)
		 תזכיר הצעת חוק (התזכיר הפך להצעת חוק שהוגשה מטעם משרד המשפטים לכנסת).
59.	שכירות נכסים הצעה ודברי הסבר
הוגש לוועדת הקודיפיקציה של המשפט האזרחי, בראשות נשיא בית המשפט העליון, פרופ' אהרן ברק 	 
(1995).
60.	ריבוי חייבים ונושים מחקר והצעה לפרק הקודיפיקציה האזרחית - הוגש לוועדת הקודיפיקציה בראשות נשיא בית המשפט העליון, פרופ' אהרן ברק (1996).
61. דיני הפיצויים לנפגעי תאונות דרכים מחקר השוואתי - הוגש לקרן המחקר שליד איגוד חברות הביטוח (2006)
הערות שוליים

↑  http://www.skira.co.il/Online/students_article.asp?ArticleId=34
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287522105171  ISNI: 0000 0000 6694 1656  LCCN: nr94028243  RERO: 02-A003173844  VIAF: 24484139   WorldCat (עם VIAF): 24484139
הנזיר שמכר את הפרארי שלו

| --- | --- |

עטיפת הספר "הנזיר שמכר את הפרארי שלו" בתרגום לעברית
 מידע כללי
 מאת:  רובין שארמה 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  עזרה עצמית 
 הוצאה
 הוצאה:  הרפר קולינס 
 תאריך הוצאה:  1997
 הוצאה בעברית
 תרגום:  בן-ציון הרמן
 
הנזיר שמכר את הפרארי שלו (באנגלית: The Monk Who Sold His Ferrari) הוא ספר לעזרה עצמית מאת רובין שארמה. הספר הוא מעשייה מעולם העסקים הנגזרת מהתנסויותיו האישיות של שארמה לאחר שעזב את הקריירה שלו כעורך דין בגיל 25.
פרסום

הספר יצא לאור בשנת 1997 על ידי הארפר קולינס, ונמכר ביותר מ-3 מיליון עותקים נכון לשנת 2013. תרגום אחרון לשפת דוגרי נעשה על ידי צ'אמפה שארמה. שארמה גם כתב כמה ספרים נוספים בסדרה, כגון: "המכתבים הסודיים של הנזיר שמכר את הפרארי שלו", "חוכמת המנהיגות", "גלה את  ייעודך" ו"חוכמת המשפחה".
תקציר

הספר מתפתח סביב שתי דמויות, ג'וליאן מנטל וחברו הטוב ג'ון, בצורת שיחה. ג'וליאן מספר את חוויותיו הרוחניות במסעו בהרי ההימלאיה, אשר הוא לקח על עצמו לאחר שמכר את בית הנופש שלו ואת הפרארי האדומה.
ראו גם

מי יבכה כשתמות
הערות שוליים

↑  Sharma, Robin S. (2006). The Monk Who Sold His Ferrari : A Fable About Fulfilling Your Dreams And Reaching Your Destiny. Mumbai, Agartha road, India: Jaico Pub. House. p. 1. ISBN 9788179921623.
↑  "Bestseller book with tips for vibrant living". Jammu Kashmir Latest News | Tourism | Breaking News J&K|language=en-US|access-date=2017-07-27. 2016-08-21.
↑  Arvind, C V (21 בינואר 2012). "Tale of talismans". נבדק ב-6 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
בנק ה-DNA היפני

| --- | --- |

 מדינה:  יפן 
 www.ddbj.nig.ac.jp
 
בנק ה-DNA היפני הוא מאגר מידע ביולוגי שמאוחסנים בו רצפי DNA. הוא נמצא במכון הלאומי לגנטיקה במחוז שיזואוקה שביפן. בנוסף, הוא חלק מהארגון העולמי לשיתוף מאגרי מידע של רצפי נוקליאוטידים (אנ'). הוא משתף את המאגר שלו על בסיס יומי עם המעבדה האירופית לביולוגיה מולקולרית (אנ') שנמצאת במכון האירופי לביואינפורמטיקה (אנ') ועם GenBank אשר נמצא במרכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (NCBI), המהווה חלק מהספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית. משום כך שלושת מאגרי המידע הללו יכילו אותו מידע בכל רגע נתון.
היסטוריה

בנק הדנ"א היפני החל לאסוף מידע גנומי בשנת 1987 והוא הבנק הגנומי היחיד ביבשת אסיה.
התנהלות ארגונית

אף על פי שהבנק מקבל את עיקר המידע הגנומי שלו ממחקרים יפנים, הוא יכול לקבל מידע מכל מדינה אחרת בעולם. הבנק הוקם על ידי משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה היפני. לבנק יש מועצה מייעצת עולמית אשר מונה 9 אנשים בסך הכול, 3 אירופאיים, 3 יפניים ו-3 אמריקאים. מועצה זו מייעצת לבנק פעם בשנה במגוון נושאים: תחזוקה, התנהלות ותוכניות עתידיות. בנוסף עליהם, לבנק יש ועדה שיתופית עולמית לייעוץ במגוון נושאים טכנולוגיים על ידי שיתופי פעולה עולמיים עם מספר גורמים.
לקריאה נוספת

המכז הלאומי למידע ביוטכנולוגי (NCBI)
הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Y. Tateno, T. Imanishi, S. Miyazaki, K. Fukami-Kobayashi, N. Saitou, H. Sugawara, T. Gojobori, DNA Data Bank of Japan (DDBJ) for genome scale research in life science, Nucleic Acids Research 30, 2002-01-01, עמ' 27–30 doi: 10.1093/nar/30.1.27
Eli Kaminuma, Takehide Kosuge, Yuichi Kodama, Hideo Aono, Jun Mashima, Takashi Gojobori, Hideaki Sugawara, Osamu Ogasawara, Toshihisa Takagi, Kousaku Okubo, Yasukazu Nakamura, DDBJ progress report, Nucleic Acids Research 39, 2011-01-01, עמ' D22–D27 doi: 10.1093/nar/gkq1041
↑  Y Tateno, T Gojobori, DNA Data Bank of Japan in the age of information biology., Nucleic Acids Research 25, 1997-01-01, עמ' 14–17
↑  Aryal Nucleotide sequences database 22 February 2019 microbenotes.com accessed 26 March 2021
1945 בברית המועצות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1944   1943  1942 | דגל רוסיה | 1945  בברית המועצות |  »»»  1946   1947  1948 |
כל ערכי השנים בברית המועצות אירועים בולטים בעולם ב-1945 לוח שנה של שנת 1945
1945 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-28 למהפכת אוקטובר.
ב-22 ביוני 1941 החלה המלחמה בין גרמניה לבין ברית המועצות הידועה ברוסיה כ"מלחמת הפטריוטית הגדולה" ושהייתה חלק של מלחמת העולם השנייה. המלחמה הסתיימה בשנת 1945 בתבוסה מוחצת של גרמניה.
הנהגה

ראש הממשלה – יוסיף סטלין.
יושב ראש הסובייט העליון של ברית המועצות – מיכאיל קלינין
מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית והחל ממאי 1941 בתפקיד ראש הממשלה, מרכז בידיו את השלטון במדינה.
אירועים בולטים

12 בינואר – תחילת מבצע התקפי של הצבא האדום לאורך כל החזית של הגבול המזרחי הגרמני.
13 בינואר – תחילת מבצע לכיבוש קניגסברג ופרוסיה המזרחית.
20 בינואר – משלחת של הממשלה הזמנית של הונגריה מגיעה למוסקבה וחותמת עם בעלי הברית הסכם הפסקת אש.
26 בינואר – קבוצת ארמיות "מרכז" של הוורמאכט הנמצאת בפרוסיה המזרחית נותקה מהכוח העיקרי כתוצאה מכך שהצבא האדום הגיע לחופי הים הבלטי דרומית מקניגסברג.
27 בינואר – הכוחות הסובייטים משחררים את מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ
30 בינואר – צוללת רוסית הטביעה את האונייה הגרמנית "וילהלם גוסטלוף". כחמשת אלפים פליטים וחיילים שנמצאו על הסיפון טבעו.
4 בפברואר – מפגש של יוסיף סטלין, וינסטון צ'רצ'יל ופרנקלין דלאנו רוזוולט ביאלטה. במפגש הצדדים נערכו להסדרת הנושאים באירופה לאחר סיום הלחימה.
4 בפברואר – בישיבת כינוס ראשי הכנסייה הרוסית, אלכסיי הראשון נבחר לראש הכנסייה. הוא היה בתפקיד זה עד לפטירתו בשנת 1970.
13 בפברואר – הצבא האדום כבש את בודפשט.
9 באפריל – כיבוש קניגסברג.
11 באפריל – חתימת הסכם ידידות עם יוגוסלביה.
16 באפריל – תחילת קרבות סביב ברלין.
16 באפריל – צוללת סובייטית הטביעה את האונייה "גוייה" עם 6,000 פליטים מגדנסק.
21 באפריל – חתימת הסכם ידידות עם פולין.
27 באפריל – מפגש בין כוחות הצבא האדום וצבא ארצות הברית על גדת נהר אלבה.
2 במאי – הצבא האדום משלים מערכה בברלין.
8 במאי – חתימת הסכם כניעת גרמניה הנאצית.
13 במאי – תחילת הליגה הסובייטית לכדורגל לאחר ההפסקה בעקבות המלחמה.
24 במאי – יוסיף סטלין מארגן חגיגות בקרמלין בהשתתפות ראשי הצבא האדום.
21 ביוני – תחילת "משפט-16" בו נשפטו ראשי מחתרת פולנית שנתמכה על ידי ממשלת פולין בגולה (בלונדון). בסיום המשפט רוב הנשפטים קיבלו עונשים של עד 10 שנות מאסר ובחלקם נפטרו בכלא עוד לפני השחרור.
22 ביוני – הכרזה על תחילת שחרור חיילים מבוגרים מגויסים מהצבא האדום.
24 ביוני – מצעד הניצחון בכיכר האדומה במוסקבה.
26 ביוני – בהתאם לצו של הסובייט העליון לרשימת הדרגות של הצבא הוכנסה דרגה עליונה חדשה – גנרליסימו. באותו יום דרגה זו הוענקה ליוסיף סטלין. לא היו הענקות נוספות של דרגה זו.
29 ביוני – חתימת הסכם עם צ'כוסלובקיה על העברת חלק מהשטח מעבר לקרפטים לברית המועצות.
17 ביולי – ועידת פוטסדאם.
8 באוגוסט – ברית המועצות מכריזה מלחמה על יפן.
9 באוגוסט – הצבא האדום התחיל במבצע צבאי נגד צבא יפן – מבצע סערת אוגוסט.
14 באוגוסט – חתימת הסכם בין ברית המועצות לבין סין. סין מכירה בהקמת בסיס צבא של ברית המועצות בפורט ארתור ודאליין.
15 באוגוסט – ברית המועצות וארצות הברית מגיעות להסכמה על חלוקת קוריאה.
16 באוגוסט – חתימת הסכם עם פולין בהקשר לגבול בין המדינות.
20 באוגוסט – הקמת ועדה לחקר וניצול אנרגיה גרעינית בראשות לברנטי בריה.
22 באוגוסט – נחיתת כוחות הצבא האדום בפורט ארתור ודאליין.
27 באוגוסט – חתימת הסכם שיתוף פעולה עם הונגריה.
1 בספטמבר – סיום כיבוש איי קוריל על ידי הצבא האדום.
2 בספטמבר – סיום הקרבות עם יפן. חתימת הסכם כניעה.
4 בספטמבר – ביטול הוועדה העליונה לביטחון.
11 בספטמבר – מפגש שרי החוץ של בעלי ברית בלונדון.
25 בספטמבר – חידוש יחסים דיפלומטיים עם הונגריה.
16 בדצמבר – מפגש שרי החוץ במוסקבה. במהלך הפגישות סוכמו נושאים שונים הקשורים עם הסכמי שלום עם מדינות שהובסו במלחמה וסדר יום של הישיבות הראשונות של האומות המאוחדות.
19 בדצמבר – לברנטי בריה עזב את הנ.ק.וו.ד ועבר לתפקיד אחר. כפי שידוע כיום הוא התחיל לנהל את הפרויקט הגרעיני של ברית המועצות.
אירועים בולטים > ללא מועד

בעקבות הלחימה עם יפן כ-770 אלף שבויי מלחמה יפנים הועסקו מספר שנים בברית המועצות בעבודות בנייה שונות.
נולדו

10 בינואר – ולנטינה טליצ'קינה, שחקנית סובייטית ורוסית
15 בינואר – מקסים דונייבסקי – מלחין סובייטי ורוסי
26 במרץ – מיכאיל וורונין, ספורטאי סובייטי (נפטר ב-2004)
30 במרץ – אנדריי טולובייב, שחקן רוסי (נפטר ב-2008)
31 באוגוסט – לאוניד פופוב, קוסמונאוט סובייטי
3 באוקטובר – ויקטור סנייב, אתלט סובייטי, זכה ב-4 מדליות אולימפיות (מהן 3 זהב)
21 באוקטובר – ניקיטה מיכלקוב, במאי ושחקן סובייטי ורוסי
24 באוקטובר – אנדריי מרטינוב, שחקן רוסי
1 בנובמבר – ולדימיר נזלימוב סייף סובייטי, זכה ב-6 מדליות אולימפיות (מהן 3 זהב)
1 בדצמבר – גנאדי חזנוב, סטנדאפיסט ושחקן תיאטרון סובייטי ממוצא יהודי.
נפטרו

6 בינואר – ולדימיר ורנדסקי, ביולוג וגאולוג רוסי וסובייטי, (נולד ב-1863)
18 בפברואר – איוואן צ'רניאחובסקי, מצביא סובייטי, נהרג בקרב (נולד ב-1906).
23 בפברואר – אלכסיי טולסטוי, סופר רוסי וסובייטי (נולד ב-1883)
26 במרץ – בוריס שפושניקוב, מרשל ברית המועצות (נולד ב-1882)
25 במאי – דמיאן בדני, משורר סובייטי (נולד ב-1883)
8 באוגוסט – יעקב פרוטזנוב, במאי קולנוע סובייטי (נולד ב-1881)
9 בספטמבר – זינאידה גיפיוס, סופרת, מחזאית ומבקרת ספרות רוסית (נולדה ב-1869)
1 בנובמבר – ניקולאי חמליוב, שחקן סובייטי (נולד ב-1901)
27 בינואר: הכוחות הסובייטים משחררים את מחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ
צ'רצ'יל, רוזוולט וסטלין במהלך ועידת יאלטה
מפגש חייל סובייטי וחייל אמריקאי
1936 בברית המועצות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1935   1934  1933 | דגל רוסיה | 1936  בברית המועצות |  »»»  1937   1938  1939 |
כל ערכי השנים בברית המועצות אירועים בולטים בעולם ב-1936 לוח שנה של שנת 1936
1936 בברית המועצות הייתה שנה בה נחגגה השנה ה-19 למהפכת אוקטובר.
הנהגה

ראש הממשלה – ויאצ'סלב מולוטוב
יושב ראש הוועד הפועל המרכזי – מיכאיל קלינין
מעשית, יוסיף סטלין בתפקיד המזכיר של המפלגה הבולשביקית מרכז בידיו את השלטון במדינה.
ללא מועד

פדיון מילווה מדינה עם 8% רבית שנתית נדחה ב-20 שנים תוך החלפת לשטרות עם 3% רבית.
נולדו

12 בינואר – ריימונד פאולס, מלחין סובייטי ממוצא לטבי
14 בינואר – לודמילה פינאיבה ספורטאית סובייטית זכתה ב-4 מדליות אולימפיות (מהן 3 זהב)
29 בפברואר – גנדי מסיאץ, פיזיקאי ופעיל ציבור סובייטי ורוסי.
29 במרץ – סטניסלב גובורוחין, במאי קולנוע סובייטי ורוסי (נפטר ב-2018)
30 במאי – שלווה מטרוולי, כדורגלן סובייטי ממוצא גאורגי (נפטר ב-1988)
27 ביולי – מריס ליאפה, שחקן בלט סובייטי ממוצא לטבי (נפטר ב-1989)
21 בספטמבר – יורי לוז'קוב, מדינאי רוסי, ראש העיר של מוסקבה (נפטר ב-2019)
23 בספטמבר – אדוארד רדזינסקי, מחזאי, סופר ופובליציסט סובייטי ורוסי
29 בספטמבר – אלה דמידובה, שחקנית תיאטרון וקולנוע סובייטי ורוסי
8 באוקטובר – לאוניד קורבליוב, שחקן סובייטי ורוסי
30 באוקטובר – פולינה אסטחובה מתעמלת סובייטית זכתה ב-10 מדליות אולימפיות (מהן 5 זהב) (נפטרה ב-2005)