stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בניין מט לייף
אזכורים תרבותיים

בשל נראותו של המבנה (עקב מיקומו באמצע שדרה), הוא מופיע בסרטים רבים.
המבנה הופיע בסרטו של קלינט איסטווד "מצוד" (Coogan's Bluff), בסרט "גודזילה" משנת 1998, בסדרה "מלאכים באמריקה" ובסרט "אנטז".
המבנה מופיע במשחק פרידום פייטרז של פלייסטיישן 2.
כמו כן, מופיע המבנה במשחק Grand Theft Auto IV תחת השם GetaLife.
ראו גם

גורדי שחקים בניו יורק
בניין מט לייף - מבט מבניין אמפייר סטייט, 2005.
ברוך בן-חיים

| --- | --- |

הרב בן-חיים מימין, לצדו של הרב עובדיה יוסף, 1947
 לידה:  18 בנובמבר 1921 י"ז בחשוון ה'תרפ"ב ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  2 ביוני 2005 (בגיל 83) כ"ד באייר ה'תשס"ה ברוקלין, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ספרד 
 השכלה:  ישיבת פורת יוסף 
 מקום פעילות:  ירושלים, דרום אפריקה, ברוקלין
 תקופת הפעילות:  ? – 2 ביוני 2005 
 תחומי עיסוק:  רבנות ומנהיגות
 רבותיו:  הרבנים עזרא עטיה ובן-ציון מאיר חי עוזיאל
 בני דורו:  הרב עובדיה יוסף
 חיבוריו:  תורת חכם ברוך - הלכות ומנהגים, שולחן ערוך אורח חיים
 
הרב ברוך בן-חיים (י"ז בחשוון ה'תרפ"ב, 18 בנובמבר 1921  – כ"ד באייר ה'תשס"ה, 2 ביוני 2005) היה דיין, רב קהילה בדרום אפריקה, והרב הראשי של הקהילות היהודיות-סוריות "מגן דוד" ו"שערי ציון" בברוקלין שבניו יורק.
קורות חיים

נולד בירושלים למרים שלום ולרב חיים מזרחי, רב בית כנסת "משכיל אל דל" בשכונת בית ישראל בעיר, שניהם ילידי עיראק. בגיל 11 החל ללמוד בישיבת פורת יוסף אצל הרב עזרא עטיה. למד בחברותא עם הרב עובדיה יוסף. בסיום לימודיו הוסמך לרבנות על ידי הרב עזרא עטיה והרב בן ציון מאיר חי עוזיאל, ושימש דיין בבית הדין הספרדי בירושלים, לצד הרב יהודה הכהן שאקו והרב עזרא עטיה.
בשנת 1947 עבר להתגורר בדרום אפריקה, ושימש שם בתפקיד רבני בקהילה אשכנזית למשך שנתיים. בחודש ינואר 1950 נשלח לברוקלין על ידי הרב עטיה, לשמש כסגנו של הרב יעקב קצין, רב קהילת "מגן דוד" של יוצאי סוריה. בחודש מאי של אותה השנה, נישא לשרלוט, בתו של הרב יעקב קצין. בהמשך הקים עם הרב קצין את קהילת "שערי ציון", וייסד מרכז תורני לתורה ולהלכה לחברי הקהילה.
בשנת 1950 החל לשמש כמלמד בישיבה של קהילת "מגן דוד", ועם הזמן הפך למנהיג הישיבה. בתפקיד זה שימש במשך כ-30 שנה.
אביו שינה את שם המשפחה ל"בן חיים", עקב מעקב של הבריטים על הבן הבכור יוסף[דרוש מקור]. לאחר שאביו נפטר בשנת 1951, שינה את שם משפחתו לבן חיים, לזכר אביו.
לאחר פטירת חמיו, הרב יעקב קצין, בשנת 1995, מונה למחליפו כרב קהילות יוצאי סוריה בברוקלין.
הלך לעולמו בברוקלין ב-2 ביוני 2005 לאחר מחלה. הלווייתו נערכה במתחם קהילות "מגן דוד" ו"שערי ציון", ומשם גופתו הוטסה לישראל, שם נערכה לו הלוויה בישיבת פורת יוסף, ובסופה נקבר בהר המנוחות.
הערות שוליים

↑  בת דוד שלום וצ'חלה רחל שהייתה אחותו של רבי יהושע שרבני
↑  IMAGE Magazine | New York's Largest Jewish Family Magazine (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279677705171  LCCN: n89633173  VIAF: 33604786   WorldCat (עם VIAF): 33604786
במקום הכי נמוך בתל אביב (שיר)

"במקום הכי נמוך בתל אביב" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית אסתר שמיר, מתוך אלבום הבכורה שלה אשר קרוי על שמו, במקום הכי נמוך בתל אביב. השיר יצא לאור באוגוסט 1981, כסינגל מתוך האלבום, על ידי חברת התקליטים הד ארצי. כמה שבועות לאחר צאתו, כבש השיר את פסגת המצעד של רשת ג'.
רקע

את השיר כתבה והלחינה שמיר והפיק איתן גדרון. גם האלבום וגם השיר היו מעין פריצת דרך בכל הנוגע ליצירת הרוק הנשי בישראל, גם מבחינת התכנים וגם מבחינת ההפקה, היות ששניהם זכו להצלחה חסרת תקדים.
הצלחה

השיר זכה להצלחה גדולה, כאשר הצליח לשהות במשך שבוע אחד בפסגת המצעד של רשת ג'. במצעד השנתי של רשת ג' שהתפרסם ב־1981 הוא דורג במקום ה־29. נוסף על כך הוא דורג במקום ה־278 ב"מצעד של המדינה", מצעד שערכו עיתונאים ואנשי רדיו שונים בראש השנה ה'תש"ע (2009), לדירוג 500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי. באותה שנה נכלל השיר באוסף אני תל אביבי שערך סאבלימינל לכבוד חגיגות המאה לתל אביב.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1981)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1981)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1981)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1981)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1981)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1981)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1981)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1981)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 29 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד של המדינה | 278 |  |
גרסתה של דנה אינטרנשיונל

"במקום הכי נמוך בתל אביב" הוקלט בשנת 2008 בידי הזמרת הישראלית דנה אינטרנשיונל, במסגרת הפרויקט "עבודה עברית". הוא יצא לאור ב-25 במרץ 2008, כסינגל מתוך הפרויקט, בהוצאת חברת התקליטים התו השמיני. "במקום הכי נמוך בתל אביב" זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום השמיני במצעד של רשת ג'.
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > רקע

בשנת 2008, לרגל חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, הוכרז על פרויקט בסדרת "עבודה עברית" שבו יקליטו שישים אומנים ישראלים גרסאות כיסוי לשירים שונים. דנה אינטרנשיונל נבחרה לחדש את הלהיט "במקום הכי נמוך בתל אביב" שהוקלט במקור בידי הזמרת-יוצרת הישראלית אסתר שמיר ופורסם בשנת 1981.
הפרויקט עצמו זכה להצלחה מסחרית גדולה והאוסף הגיע בשלושה ימים למעמד אלבום זהב, לאחר שנמכרו ממנו יותר מ־20,000 עותקים.
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > ביקורת והצלחה

באתר האינטרנט וואלה! NEWS הכתירו את השיר כאחד משלושת השירים הטובים ביותר בפרויקט, והמגזין Time Out הכתיר אותו כאחד מהטובים והמעניינים ביותר בו. מבקר המוזיקה אסף נבו טען שהשיר הוא השיר הטוב ביותר בקריירה של דנה אינטרנשיונל.
במצעד של רשת ג' הגיע השיר למקום השמיני ושהה בו בהמשך שמונה שבועות. במצעד של גלגלצ הגיע למקום ה־14, ובמצעד של רדיו אמצע הדרך הגיע למקום השביעי.
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2008)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 8 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 7 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 14 |  |
גרסתה של דנה אינטרנשיונל > היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 25 במרץ 2008 | תקליטור | התו השמיני |  |
גד גלזר

| --- | --- |

 לידה:  13 בספטמבר 1939 (בן 85) גבעת ברנר, פלשתינה (א"י) 
 התמחות:  ביטוי ובקרה של הגנום בחיידקים
 תואר:  פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית ירושלים
 תפקידים:  דקאן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית דקאן בית הספר לרפואה וטרינרית יו"ר דירקטוריון בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי באוניברסיטה העברית
 
גד גלזר (נולד ב-13 בספטמבר 1939) הוא רופא וחוקר ישראלי. בעברו שימש פעמיים כדקאן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית, דקאן בית הספר לרפואה וטרינרית, ויושב ראש דירקטוריון בית החולים הווטרינרי האוניברסיטאי באוניברסיטה העברית. עיקר מחקרו בביטוי ובקרה של הגנום בחיידקים. משמש כיועץ אקדמי של מספר פרויקטים לנוער במוזיאון המדע ע"ש בלומפילד ירושלים.
ביוגרפיה

נולד בגבעת ברנר לד"ר משה, רופא הקיבוץ, ולגרטי (לבית גייגר), מצאצאי אברהם גייגר, מייסד היהדות הרפורמית. השלים את לימודיו התיכוניים ברחובות. בשנת 1957 התגייס לחטיבת גולני. למד רפואה בבית ספר לרפואה באוניברסיטה עברית בירושלים, וסיים דוקטורט נוסף בביוכימיה. שירת בחטיבת הצנחנים כרופא בשירות מילואים במלחמת ההתשה, בקרב החווה הסינית במלחמת יום הכיפורים, וכן במלחמת לבנון הראשונה.
כיום גר בנווה אביבים, תל אביב, נשוי לתמי, לשעבר אחות ראשית בבית החולים הדסה עין כרם, ולהם שלוש בנות.
תחומי מחקר

עבודתיו במעבדה של פרופ' יעקב מגר באוניברסיטה העברית עסקו בחוסר G6PD המועברת בתורשה. היה שותף לגילוי גליקוזידים כגון Divicine (אנ') הנמצאים בפול Vicia faba הגורמים לעקה חמצונית ולאנמיה המוליטית. בהמשך היה שותף לפרופ' אליעזר רחמילביץ במחקרים בתחום התלסמיה ופיתוח בדיקות סקר גנטיות מהראשונות מסוגן בישראל.
עבודותיו עם מייקל קאשל אשר גילה בשנות ה-60 את Guanosine pentaphosphate (אנ') (p)ppGpp ותפקידם בעת עקה של חומצות אמינו בחיידקי Escherichia coli והשפעתם על התבטאות רנ"א ריבוזומלי rRNA. בהמשך, חקר את הגנים המעורבים במערכות מצוקה אלו relA, spoT.
במחקרים נוספים אופיינו גנים ריבוזומלים בחיידקי Mycoplasma, חיידקים קטנים, העלולים לגרום לדלקת ריאות אופיינית.
מחקריו בסוף שנות ה-90 היו הראשונים לתאר מערכות טוקסין-אנטי טוקסין Addiction module. מערכות אלו מורכבות מזוגות של שני גנים הקובעים שני מרכיבים: טוקסין יציב ואנטי טוקסין שאינו יציב, הפוגע בפעילותו המזיקה של הטוקסין. מערכות כגון mazEF אלה אחראיות על כך שבעת פגיעה בפלסמידים או במרכיבים אחרים בתא, התאים השורדים מתים מאחר שהאנטיטוקסין נהרס בקצב גבוה מזה של הטוקסין, כלומר התא תלוי ("מכור") ליצירתו מחדש של האנטיטוקסין על מנת לשרוד. מחקרו עם פרופ' חנה אנגלברג-קולקה היה הראשון לתאר מערכות אלו בחיידקי Escherichia coli.
הערות שוליים

↑  Principal Investigators, NIH Intramural Research Program (באנגלית)
↑  doi:10.1146/annurev.micro.53.1.43
בניין ג'נרלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין משרדים 
 כתובת:  רחוב יפו 25 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  אסיקורציוני ג'נרלי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1935
 תאריך פתיחה רשמי:  1935 
 אדריכל:  מרסלו פיאצ'נטיני 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  31°46′50″N 35°13′18″E﻿ / ﻿31.78053333°N 35.22175°E﻿ / 31.78053333; 35.22175
  (למפת ירושלים מוגדלת) בניין ג'נרלי(למפת ירושלים רגילה) בניין ג'נרלי(למפת הרי ירושלים רגילה) בניין ג'נרלי(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בניין ג'נרלי he
 
הבניין בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20
בניין ג׳נרלי בלילה גשום
בניין ג'נרלי הוא בניין משרדים ומסחר, השוכן במפגש הרחובות יפו ושלומציון המלכה במרכז ירושלים.
היסטוריה

בשנת 1931, במלאת מאה שנים להקמת החברה, החליטה חברת הביטוח האיטלקית "אסיקורציוני ג'נרלי" (ביטוחים כלליים) לייסד פעילות בירושלים, שהתפתחה כלכלית במהירות תחת שלטון המנדט. לשם כך רכשה החברה מגרש ברחוב יפו, ששימש עד אז חניון אוטובוסים, מידי הממשל הבריטי. לתכנון הבניין נשכר בתחילה האדריכל הארצישראלי ריכרד קאופמן, מתכנן שכונות הגנים בירושלים, אך תוכניתו, שכללה מבנה בן שבע קומות בסגנון הבינלאומי עם פינה מעוגלת במפגש הרחובות, נדחתה על ידי מנהלי החברה. התכנון הופקד בידי האדריכל האיטלקי מרצ'לו פיאצ'נטיני, דמות מרכזית באדריכלות הפאשיסטית (אנ'), שתכנן בניין בעל צורה משולשת, בסגנון שהיה מקובל אז באיטליה הפאשיסטית ושילב מאפיינים נאו קלאסיים עם סגנון מודרניסטי מאופק. הבנייה החלה ב-1934 על ידי חברת "דה פארו" האיטלקית והבניין נחנך בשנת 1935.
בקומת הקרקע פעלו בתי מסחר וחנויות, ומשרדי חברת הביטוח תפסו את הקומה המרכזית בבניין; שאר השטחים הושכרו לשימוש כמשרדים.
הבניין הוא אחד מארבעה מבני ציבור שנבנו בחלק המזרחי של רחוב יפו בשנות השלושים (בניין בנק אנגלו-פלשתינה, בניין הדואר המרכזי, ובניין עיריית ירושלים ההיסטורי).
בשנת 1947 נכלל הבניין באזור הביטחון הבריטי "בווינגרד" ושימש מרכז אפסנאות של הצבא הבריטי. במלחמת העצמאות תפסו לוחמי האצ"ל את הבניין במסגרת מבצע קלשון. כיום שוכנים בבניין חנויות ומשרדי ממשלה.
בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הקימה העירייה בכיכר מול הבניין מיצב הכולל ספסלים צבעוניים ומעוגלים ורסס מים הנפלט מהרצפה מדי כמה דקות.
פסל האריה

סימן ההיכר של הבניין הוא פסל האריה המכונף בראש הבניין אשר עוצב על ידי הפסל דוד אוז'רנסקי. האריה הוא סמלו של מרקוס הקדוש, פטרון העיר ונציה וסמל העיר עצמה. האריה אוחז בספר בו כתוב בלטינית: "שלום עליך מרקוס האוונגליסט שלי". לרגליו חקוקה בספרות רומיות שנת הייסוד של חברת ג'נרלי - 1831.
פסל האריה בחזית הבניין, תחתיו הכיתוב בספרות רומיות MDCCCXXXI - 1831
זווית נוספת
מדידות מטאורולוגיות

ב-1949 הוקמה על גג הבניין תחנת מדידה מטאורולוגית. ב-1993 הוקמה בצד התחנה הסטנדרטית גם תחנה אוטומטית הפועלת בצורה ממוחשבת.
בינואר 1974 נמדד בתחנה שעל הבניין משב רוח במהירות של 159 ק"מ לשעה - משב הרוח החזק ביותר שנמדד אי-פעם בישראל.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
רחוב יפו, ירושלים

אתרים לאורך רחוב יפו
(1) התחנה המרכזית | (2) תחנת הרכבת | (3) שוק מחנה יהודה | (4) מרכז כלל | (5) מדרחוב בן-יהודה | (6) נחלת שבעה   (7) בניין ג'נרלי | (8) כיכר ספרא | (9) העיר העתיקה | (10) ממילא | (11) שער יפו ומגדל דוד (A) כיכר הדוידקה | (B) - כיכר ציון | (C) - כיכר צה"ל:
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר - הוצאת כתר, 2005.
הערות שוליים

↑  ירושלים, מרכז, באתר השירות המטאורולוגי הישראלי
↑  נתוני שיא, באתר השירות המטאורולוגי הישראלי
ברוך ארנון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביולי 1940 (בן 84) נובי סאד, ממלכת יוגוסלביה 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
ברוך ארנון (נולד ב-8 ביולי 1940 בנובי סאד, יוגוסלביה) הוא פסנתרן ישראלי ומורה למוזיקה. הוא מכהן כפרופסור בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק. לפני כן לימד באקדמיה למוזיקה בתל אביב וב"מוזיקה דה קאמרה".
השכלה

ברוך ארנון החל את לימודי המוזיקה בגיל צעיר ולמד נגינה בפסנתר אצל אילונה וינצה-קראוס באקדמיה למוזיקה בתל אביב. בשנת 1959 השתתף בכיתות אמן של אדוארד שטוירמן. בשנת 1962 למד בג'וליארד לתואר ראשון במוזיקה אצל אירווין פרוינדליך. הוא המשיך את לימודיו אצל ברנרד וגנאר וג'ייקוב דרוקמן ובשנת 1965 קיבל תואר מוסמך למוזיקה.
קריירת הוראה

בין השנים 1960 ו-1962 לימד פסנתר באקדמיה למוזיקה בתל אביב. בשנת 1972 התמנה למנהל אמנותי של ה"מוזיקה דה קאמרה", משרה בה התמיד עד 1980. בשנת 1971 החל ללמד בבית הספר ג'וליארד למוזיקה. הוא מלמד שם ספרות פסנתר ולימודי משתלמים מאז 1991 ובשנת 2001 היה לפרופסור למוזיקה קאמרית.
ברוך ארנון מתגורר כיום בניו יורק ועוסק שם בהוראה.
לקריאה נוספת

Vladimir Ashkenazy|Ashkenazy, Vladimir.  Collins Encyclopedia of Classical Music.  Collins; new ed (2000) (ISBN 978-0-00-472390-7).
Philip, Robert.  Performing Music in the Age of Recording.  Yale University Press (2004) (ISBN 978-0-300-10246-8).
Hall, Charles J.  Chronology of Western Classical Music, Volume 2.  Routledge (2002) (ISBN 978-0-415-94216-4).
Neal Zaslaw|Zaslaw, Neal.  Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception.  Oxford University Press; reprint ed (1991) (ISBN 978-0-19-816286-5).
ג'ון בינג

אדמירל ג'ון בינג, ציור מאת תומאס הדסון, 1749
אדמירל ג'ון בינג (באנגלית: John Byng)‏ (29 באוקטובר 1704 - 14 במרץ 1757) היה אדמירל בריטי, אשר הועמד למשפט צבאי והוצא להורג על שכשל "לעשות ככל יכולתו" בקרב מנורקה, בתחילת מלחמת שבע השנים.
בינג, ששירת קודם לכן בתפקיד Commodore-Governor של אוניות הדיג האנגליות שפעלו במימי ניופאונדלנד, נשלח ב-1756 עם שייטת קטנה כדי להסיר את המצור שהטילה שייטת צרפתית בת 12 אניות וחמישה-עשר אלף חיילים על המבצר הבריטי סיינט פיליפ (פורט מאהון) שבאי מנורקה. במהלך הקרב הימי שהתפתח בין הצדדים ניזוקו קשות אחדות מהאניות הבריטיות, בעוד האחרות, ובהן אוניית הדגל של בינג, עודן מחוץ לטווח היעיל של התותחים. במקום לחרוג מהוראות הלחימה (Fighting Instructions), שכפו משמעת טקטית על אדמירלים ומפקדי אוניות, ולהורות לאוניותיו להסתער מיד ובאופן עצמאי על האויב, החליט בינג לשמור על שלמות המערך הקרבי. כתוצאה מכך חמקו הצרפתים ללא פגע. לאחר ארבעה ימי המתנה שבה השייטת לגיברלטר מבלי שתצליח לשחרר את המבצר, וזמן מה לאחר מכן נאלץ חיל המצב הבריטי להיכנע.
הכישלון הצבאי עורר זעם רב בבריטניה. בינג נקרא לשוב לאנגליה והועמד למשפט צבאי על שהפר את פקודות הצי. הנוסח של פקודות אלה תוקן זמן קצר קודם לכן, וקבע עונש מוות לקצינים מכל הדרגות אשר לא יעשו ככל יכולתם להכות באויב, הן בעת קרב והן במרדף אחר אוניותיו. בית הדין הרשיע את בינג, והוא הוצא להורג על ידי כיתת יורים ב-14 במרץ 1757 בפורטסמות', על סיפונה של אה"מ "מוֹנַארְק".
חומרת העונש והחשד כי שימש שעיר לעזאזל, הובילו לתגובה אוהדת לבינג בדעת הקהל. מאז מקובלת הדעה, כי הומת שלא בצדק. הוצאתו להורג קיבלה תיאור סאטירי ביצירה "קנדיד" של וולטר:
בדברם כך, הגיעו אל חוף פורטסמות'. המוני אנשים כיסו את שפת החוף והתבוננו בתשומת-לב אל איש אחד, בריא-בשר למדי, שכרע על ברכיו, בעיניים קשורות, על מכסה אחת הספינות של הצי; ארבעה אנשי-צבא, שניצבו ממול האיש הזה, ירו בו, איש-איש מהם ירה שלושה כדורים אל גולגולתו, במנוחה הגמורה ביותר. וכל הקהל הלך לו מרוצה למאוד. "מהו כל הדבר הזה?", אמר קנדיד, "ומה השד המודיע בכל מקום את כוחו?" הוא שאל, מי הוא האיש העבה הזה שהוצא להורג בטקס זה. "זהו אדמירל", קיבל בתשובה. "ועל שום מה נהרג האדמירל הזה?" "הרי זה", אמרו לו, "משום שהוא בעצמו לא עשה הרג רב למדי בעולם; הוא ערך קרב עם אדמירל צרפתי, ונמצא שהוא לא קרב ביותר לגשת אליו." "אבל", אמר קנדיד, "הלא גם האדמירל הצרפתי היה רחוק מן האדמירל האנגלי באותה מידה ממש!" "אין כל ספק בדבר", באה התשובה, "אבל בארץ זו מוטב להרוג מזמן לזמן את אחד האדמירלים, כדי להפיח אומץ בלב השאר."
לקריאה נוספת

מאיר שָׂשׂ וגרא בן-ענת. "תעלולי הטור המקודש". מערכות ים - ביטאון חיל הים, חוברת 110, נובמבר 1972, עמ' 28–31.
מאיר שָׂשׂ, המערכה על הימים – תולדות העוצמה הימית. תל אביב, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"א (1991). עמ' 282–285. e-text בפרויקט בן-יהודה.
ג'ון קרנק

| --- | --- |
 לידה:  1746 
 פטירה:  6 בספטמבר 1816 (בגיל 70 בערך) 
 מקום מגורים:  אנגליה 
 מקום לימודים:  טריניטי קולג'  אוניברסיטת קיימברידג' 
 
ג'ון קרנק (1746–1816) היה הוגה ואיש כמורה אנגלי, שנודע בעיקר כמורה של תומאס ג'ונס.
אביו של ג'ון קרנק, ג'יימס קרנק (1707-1780), ואחיו התאום ג'יימס קרנק הצעיר (1746-1826) היו ציירים. קרנק סיים את לימודיו התיכוניים בעיר סדבר (אנ') שבמחוז קאמבריה באנגליה. בראשון ביולי 1767, בגיל 21, החל ללמוד (כ"סיזאר" - סטודנט המשלם שכר לימוד מופחת) בטריניטי קולג' של אוניברסיטת קיימברידג'.
באוניברסיטה השלים את לימודיו לתואר ראשון ב-1771, ולתואר שני ב-1774 נעשה חבר בקולג' טריניטי ב-1772, ומונה לסגן-כומר של הפרבר צ'סטרטון (אנ') ב-1774, ולסגן-הכומר של הכנסייה הגדולה של סט. מרי (אנ') ב-1784, שם כיהן עד 1792. היה הויקאר של הכפר הקטן שודי קמפס (אנ') בשנים 1792-1798, ואז הוויקאר של הכפר גיינפורד (אנ') שבדרהאם מ-1798 עד מותו ב-6 בספטמבר 1816.
ביולוגיה סינתטית

ביולוגיה סינתטית עוסקת בעיצוב ובנייה של מתקנים ומערכות ביולוגיות למטרות שימושיות. זהו תחום המשלב מחקר ביולוגי והנדסה, ולכן חופף לעיתים עם ביו-הנדסה והנדסה ביו-רפואית. התחום מכיל גישות רבות, מתודולוגיות ודיסציפלינות המתמקדות בהנדסה, ביולוגיה וביוטכנולוגיה.
חוקרי הביולוגיה הסינתטית ניגשים אל מערכות ביולוגיות חדשות מפרספקטיבות שונות, עוסקים בשאלות על אופיים של תאים ושל אורגניזמים מתפקדים, ובאופן שבו ניתן לעצב ולהשתמש בהם לטובת בני האדם והחברה. הגישה הישנה בתחום זה התמקדה בהכנסת גנים קיימים או חדשים לתוך תאים חיים על מנת לשנות את התפקוד שלהם. גישה מתקדמת יותר כוללת בנייה של מערכת ביולוגית חדשה בפלטפורמה לטכניקות שונות. גישה זו דורשת בנייה מחדש של מערכות ביולוגיות שלמות ומציאת פתרון הנדסי-ביולוגי חלופי הפותר בעיה או צורך ספציפי.
ההתקדמות בביולוגיה הסינתטית מסתמכת על כמה טכנולוגיות מפתח אשר מתקדמות במהירות והופכות לזולות וזמינות יותר. ריצוף DNA, יצירה וכתיבת גנים חדשים, מידול של התנהגות של גנים ספציפיים, ומדידת מדויקת של התנהגות גנים הם כלים חיוניים בביולוגיה סינתטית. לאחרונה תחום זה זוכה לפופולריות גבוהה כתוצאה משיפור של טכנולוגית סינתוז DNA, הפותח חלון לאפשרויות חדשות. כיום הרבה יותר קל וזול לסנתז גן חדש בניגוד לשיבוט שלו לדוגמה. בנוסף, בסיסי מידע גנומים יכולים לשמש בדוגמה ליצירת וירוסים במחיר מינימלי.
גנטיקאים מצאו מספר רצפי גנים הקשורים למאפיינים נבדלים באורגניזמים; רצפי הגנים האינדיבידואליים הללו פותחו ושולבו בתוך DNA קיים בדומה לאבני "לגו". זו למעשה התורה בה מהנדסים גנטיים משנים את ה-DNA של אורגניזמים חיים. מה שמבדיל ביולוגיה סינתטית מהנדסה גנטית הוא שבמקום לשנות רצף קיים של DNA, ישנו חיבור של הבלוקים הללו מאפס על מנת לבנות גדיל DNA חדש לחלוטין אשר יוחדר לתוך תא חי. התאים הללו יכולים לשמש על מנת לבצע מספר פונקציות חיוניות למען האנושות. הפעולות הללו לא קיימות למעשה בטבע. הפרויקטים המערבים את האינטגרציה של החלקים הללו, הם היחידים שיכולים להיקרא פרויקטים של ביולוגיה סינתטית. ביולוגיה סינתטית מציגה שלוש טכנולוגיות יסוד בסיסיות להנדסה גנטית: היכולת לסנתז גנים חדשים מהיסוד, היכולת להתגבר על הסיבוכיות המובנית במערכות ביולוגיות באמצעות הפשטה והצגה של עקרונות הנדסיים.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > הנדסה גנטית

הנדסה גנטית היא השם המקובל לתחום של ביצוע מניפולציות מלאכותיות על מולקולות DNA קיימות כדי לקבל תכונות רצויות. בדרך כלל משתמשים במונח זה לתיאור גידולים חקלאיים ש"הונדסו" לצורכי האדם, לדוגמה, כדי לתת לגידולים חקלאיים עמידות טובה יותר בפני חרקים, וירוסים, קוטלי עשבים ואף להאריך את חיי המדף שלהם. השימוש בהנדסה גנטית מצוי במחלוקת מסוימת על רקע החשש ממוטציות משניות.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > לחימה ממוקדת בתאי סרטן באמצעות קולטן אנטיג'ן כימרי

תחום שעניינו פיתוח יכולת לריפוי תאים בגוף על ידי הוצאת תאים ממערכת החיסון האנושית של החולה, הזרקת "קוד גנטי" ייעודי אליהם באמצעות וירוסים שהונדסו לצורך זה והחזרת התאים חזרה אל גופו של החולה. השילוב ה"מהונדס" מיועד לזהות תאים סרטניים בגופו של החולה, ואז להרוג אותם באופן הממוקד אך ורק לתאים הסרטניים ותוך עקיפת המנגנונים הטבעיים לדחיית שתלים. עקיפת מנגנוני דחיית השתלים מבוססת על העובדה שתאי המקור הם תאים של אותו חולה עצמו. שיטה זו פותחה במקור על ידי פרופ' זליג אשחר ממכון ויצמן למדע, ובמהלך 2013 היא נוסתה לראשונה על בני אדם, במסגרת ניסויים שנערכו על ידי קבוצת חוקרים מאוניברסיטת פנסילבניה. במהלך הניסוי (נכון ל-2014), טופלו כחמישים חולי לוקמיה שהרפואה הרגילה התייאשה מהיכולת לרפא אותם ורובם הגדול החלים למצב בו לא ניתן לזהות אצלם יותר תאים סרטניים (לכאורה, יש תקווה שהם "נרפאו" לגמרי). בין השאר, טופלו גם מספר קטן של ילדים וגם אצלם המחלה נעלמה.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > תאורה ביולוגית

התופעה של "הארה ביולוגית" – ביולומינסנציה, נפוצה למדי בטבע. ישנם בעלי חיים הזוהרים "מטבעם", כמו גחליליות, וישנה תופעה של "הארה ביולוגית" המבוססת על ריכוזים של בקטריות ש"יודעות" להאיר על בסיס "חישת צפיפות", כלומר, אפקט ההארה מתקבל רק כאשר הבקטריות צפופות מספיק. מכיוון שהגנים האחראיים על "הארה ביולוגית" פוצחו, נעשה בהם שימוש הן כדי לזהות תהליכים שונים בהנדסה גנטית והן מתוך כוונה להפיק מוצרים מסחריים כמו למשל "עצים מאירים" כתחליף לתאורת רחוב או צמחים מאירים כסוג של שילוט אזהרה. הנושא נראה אטרקטיבי במיוחד מכיוון שמימוש סוג כזה של תאורה הוא, ככל הידוע, לחלוטין ידידותי לסביבה ובהתאם, מתאים מאוד למגמת ה"קיימות".
יישומים של ביולוגיה סינתטית > ביו סנסורים

תחום העוסק בשימוש במולקולות ביולוגיות שהונדסו גנטית או אפילו בווירוסים וחיידקים ש"טופלו" כסנסור לזיהוי שינויים בסביבה. קבוצות חוקרים רבות מנסות לפתח סנסורים לזיהוי כמויות קטנות מאוד של רעלנים באוויר. בדומה לאף של בעלי חיים, ככל הנראה, אפשר יהיה לתכנן ביוסנסורים בעלי רמת רגישות ואבחנה שהיא בסדרי גודל יותר טובה מסנסורים מכניים מוכרים.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > שימוש בביולוגיה סינתטית כאמצעי לאחסון מידע

כיוון שידועה היכולת לסנטז מולקולות DNA, ניתן לקדד באמצעותן מידע רב. בין השאר הודגמה היכולת לאחסן 5.4 מגה-בייט של מידע על מולקולת DNA סינתטית אחת. מכיוון שתהליך הכתיבה והקריאה לסוג כזה של זיכרון, ארוך מאוד בהשוואה לרכיבי זיכרון המבוססים על שדה מגנטי-חשמלי, מצטייר כי השימוש הנראה לעיין של שיטה זו יהיה למצבים בהם נדרש נפח אחסון עצום בגודלו, מצד אחד ומצד שני, אין חשיבות למהירות הגישה אל המידע. פריצת דרך מדעית בנוגע לצפיפות האחסון דווחה במהלך סוף 2012 ולטענת החוקרים, הודגמה יכולת לאחסן פי מיליון ביטים למ"מ מעוקב לעומת טכנולוגיות נפוצות.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > דלק ביולוגי

דלק ביולוגי הוא מונח המתייחס לייצור דלק ממגוון גדול של אפשרויות שכולן נשענות על תאים חיים (בדרך כלל, מן הצומח) מתוך כוונה להעביר "כלכלות שלמות" למצב בו הן יהוו "משק סגור בר קיימא" – על ידי מעבר משימוש בדלקים פוסיליים לדלקים ביולוגיים. קיים מגוון גדול של חלופות הנמצאות ברמות שונות של שימוש או שלבי פיתוח. אחד הכיוונים היותר מבטיחים, הוא ייצור דלק מבקטריות, פטריות או אצות שעברו הנדסה גנטית כדי לשפר את התאמתן כמקור לדלק.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > ביואינפורמטיקה

ביואינפורמטיקה תחום מחקרי הנשען על הפעלת גישות ממדעי המחשב, מתמטיקה בכלל וסטטיסטיקה בפרט בהקשר לתחום המחקר הביולוגי.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > ביולוגיה חישובית

תחום מחקר חדשני שמנסה למנף את התכונות של המולקולות הביולוגיות לטובת פתרון בעיות חישוביות מורכבות בתחום ההצפנה והקידוד ועולמות תוכן דומים. במובנים מסוימים, תחום זה הוא תמונת ראי של הביואינפורמטיקה. כיום (2014), מספר קבוצות בעולם מנסות לבנות "מכונות חישוב" שיביאו לידי ביטוי את יתרונן של המולקולות הביולוגיות וקודם כל את המאפיין הבסיסי ש"הסידור" הביולוגי הטבעי מאפשר, כלומר ביצוע של תהליכים רבים במקביל.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > שבבי DNA

תחום יישומים שענינו הדבקת כמויות עצומות של פיסות DNA על מצע זכוכית למשל. סוג כזה של "מכונה", כאשר חושפים אותו ל"תמיסה" מתאימה של מולקולות ביולוגיות, יכול לבצע במקביל תהליכים רבים. בין השאר, קבוצת חוקרים מהטכניון בישראל הדגימו יכולת לקדד את סמל הטכניון על סוג כזה של שבב DNA. התחום נראה מושך מכיוון שניתן כיום לתכנן רצף DNA רצוי ולהזמין את המולקולה עצמה בדואר ובמחיר סביר.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > שיבוט

תחום שעניינו ביצוע תהליך שבסופו מתקבלים העתקים זהים, או כמעט זהים של רצפים גנטיים, בהשוואה למקור שעל פיו הם נעשו. שיבוט יכול להתבצע במגוון שיטות שחלקן מערבות תהליכים של ביולוגיה סינתטית.
באופן מיוחד מעניינת היכולת לשבט מיני בעלי חיים שכבר נכחדו. בסוף 2009, דווח על שכפול יעל מסוג מסוים, על ידי השתלת קוד גנטי שנלקח מתאי עור של המין הנכחד, אל תוך ביציות של עז בית רגילה.
יישומים של ביולוגיה סינתטית > הפריה חוץ-גופית

הפריה חוץ-גופית היא תהליך לטיפול בעקרות. השיטה העקרונית היא ביצוע של ההפריה בצורה מבוקרת ובמעבדה. בישראל הנושא מפותח יחסית. יש לנושא היבטים רגולטוריים ורבי משמעות, כמו למשל, עצם היכולת לשמור כמויות גדולות של עוברים לתקופות זמן ארוכות. הוכח כבר, כי ניתן לגדל אדם מעובר (ביצית מופרית) שהיה בהקפאה 12 שנים ולפחות תאורטית, אין מגבלה פיזיקלית לזמן האחסון של עוברים בהקפאה, על כל מה שמשתמע מכך.