שם הרוח
עלילה

הסיפור מתחיל בעיירה ניואר, ומציג פונדק המתוחזק על ידי אדם בשם קוֹטֶה ועוזרו בַּסְט. קוטה מציל היסטוריון המותקף על ידי יצורים עכבישיים משונים. ההיסטוריון חושף כי קוטה הוא למעשה קוותה, סייף, קוסם ומוזיקאי אגדי. בסט מתברר כנסיך מבני הפיי. ההיסטוריון משכנע את קוותה לספר לו את סיפור חייו, וקוותה אומר שדרושים שלושה ימים כדי לספר את הסיפור כראוי (כל ספר בטרילוגיה מקביל ליום אחד).
קוותה פותח את סיפורו בתיאור ילדותו בלהקת אמנים נודדים. קוותה רואה מלומד נודד בשם אבנתי קורא בשם הרוח ומשתמש בה כדי לסלק שוטר שהטריד אותו. אבנתי מצטרף ללהקה ומלמד את קוותה את המדע הקסום 'סימפתיה' - קישור בין חפצים כך שהשפעה על האחד תשפיע על השני.
אביו של קוותה, המשורר הנודע ארלידן, כותב במשך כמעט שנה בלדה על הגיבור הטראגי העתיק לָנרֵה ועל "הצ'נדריאן" המיתולוגיים, יצורים מרושעים ומסתוריים שקשורים זה לזה וידועים במעשי הרציחות שלהם.
מתברר כי הצ'נדריאן אמיתיים, והם מגיעים ורוצחים את כל הלהקה של קוותה על כך שאביו גילה את הסימנים המעידים על קיומם של הצ'נדריאן במציאות. קוותה הוא היחידי מלהקתו שנותר בחיים ומתגורר ביער זמן רב, משותק מטראומה, ומנגן כל היום על הלאוטה שלו כך שהוא מגיע לרמת נגינה מופלאה. לאחר שכמה ממיתרי הלאוטה שלו נקרעים, הוא חוזר אל הציוויליזציה ואל העיר טרביאן ושם מקיים את עצמו שלוש שנים כשהוא מקבץ נדבות ושורד ברחובות. לאחר שהצליח לחסוך כסף ולהיפגש עם אדם בשם סקראפי שהזכיר לו את עברו ואת שאיפת חייו לנקום בצ'נדריאן, הוא נוסע לאוניברסיטה כדי ללמוד עליהם כמה שיותר. בדרכו הוא פוגש בנערה בשם דנה ומתאהב בה.
קוותה מצליח להתקבל לאוניברסיטה בלי לשלם שכר לימוד לאחר שהפגין (קצת ברמייה) ידע יוצא מן הכלל במבחן הקבלה ומתקדם במהירות מופלאה בלימודיו. קוותה גם רוכש חברים ומתיידד עם נערה תמהונית בשם אאורי שהתערערה נפשית מהשהות באוניברסיטה ומתחבאת ב"תחתון" - חלק עתיק מתחת לאוניברסיטה. עם זאת, הוא יוצר לעצמו יריבים בדמות אמברוז, סטודנט עשיר ומרושע ממעמד אצולה רם, והמה, מגיסטר יהיר. המחקר של קוותה על הצ'נדריאן נפסק לאחר שהוא מורחק מהארכיון של האוניברסיטה בשל תעלול שעשה לו אמברוז. בהמשך הוא מוצא מעבר סודי לתוך הארכיון, ומשתמש בו על מנת להמשיך לחפש חומר על הצ'נדריאן והאמיר - כינוי לאנשים בעלי השפעה וסמכויות שפעלו לבד ופורקו על ידי הכנסייה.
קוותה הוא עני להחריד, ולכן הרבה מהספר סובב סביב כספו המועט של קוותה והפעולות שהוא עושה בשביל להשיג כסף. הכסף שהוא לווה מדווי, מלוות כספים שגורשה מהאוניברסיטה ולה אלאר (עוצמת הכפיתה הסימפתית) חזק מאוד, מסייע לו להחזיק מעמד. כשקוותה משיג לעצמו מעט כסף, הוא בוחר לקנות לעצמו לאוטה, ומשתמש בה לנגינה בפונדק כדי להרוויח כסף ולנסות לזכות בפטרון שיממן אותו.
כחלק מחזרתו לזרועות המוזיקה, קוותה מנסה (ומצליח) לזכות בחלילי כסף, סימן לכישרון מופלא וייחודי מטעם פונדק האיאולי, מקום שמוקדש לנגינה ושירה. בהופעתו הראשונה שם, פגש קוותה שוב את דנה והשניים חוזרים להיפגש מדי פעם ולהתאהב זה בזה.
לקראת סוף הספר, קוותה שומע דיווחים על חתונה שכל אורחיה  נשרפו באש כחולה, סימן מובהק של הצ'נדריאן. הוא מחליט לעזוב הכול ולנסוע למקום לברר עוד פרטים. הוא מוצא שם להפתעתו את דנה, לאחר שנעלמה לתקופה ארוכה. יחד הם מחפשים עדויות לגבי מה שקרה בחתונה. תוך כדי שיטוטיהם הם נתקלים בדראקוס, לטאת ענק שנחזית לדרקון, ומנסים להמית אותו כיוון שהם מבינים שהוא מסומם ועומד לצאת ולהרוג אנשים. לפני שהם הורגים אותו, הדרקון יוצא וכמעט והורס לחלוטין את העיירה הקרובה, טרבון, ואת כל יושביה. בפעולה אמיצה ומסובכת, מצליח קוותה להשתלט על הדראקוס ולהמיתו. אגדות מתפשטות באזור על הצעיר האדמוני שהרג את הדראקוס, וכך מתחיל קוותה לבסס את שמו כגיבור. בטרבון הסתבר שכל מוזמני החתונה הושמדו מכיוון שראו כד עתיק, עליו מצוירות דמויות הצ'נדריאן וסימני הזיהוי שלהם. קוותה מגלה שנערה אחת שראתה לפני כן את הכד, לא נתפסה בידיהם.
כשקוותה חוזר לאוניברסיטה, היריבות בינו ובין אמברוז הולכת ומחריפה, ולאחר סכסוך רציני ביניהם אמברוז שובר את הלאוטה של קוותה. קוותה נוקב בטעות בשם הרוח, שם טהור וקמאי של יסוד הרוח בעולם שמאפשר לו להכניע אותה למרותו, בלי כוונה - הרוח פוגעת באמברוז ופוצעת אותו באופן חמור. קוותה מובא למשפט בפני המגיסטרים של האוניברסיטה, ניצל מגירוש ומתקבל לארקאנום, המעמד הבכיר באוניברסיטה, בהמלצת אלודין, המגיסטר הנוקב בשמות, אדם משוגע וחכם.
הסיפור נחתם בהפרעה פתאומית של הווה לסיפור של העבר של קוותה כצעיר. שכיר חרב שבגופו השתכן שד פורץ לפונדק בזמן ארוחת הערב, הורג את אחד מאנשי העיירה וקוותה לא מצליח לעשות דבר נגדו. הסיפור נפסק, קוותה ההיסטוריון ובסט מנסים לשוב לשגרה והולכים לישון. בלילה, בסט פורץ לחדרו של ההיסטוריון ומאיים עליו שלא ישאל את קוותה מדוע לא הצליח להתנגד לשכיר החרב מכיוון שהוא נתון במצב נפשי שברירי. בסט מתרה בהיסטוריון להתמקד במעשי הגבורה של קוותה כדי שלא ישקע שוב בדכדוך.