stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דומניקו טדסקו
קריירת אימון > שאלקה 04

ביוני 2017, טדסקו הפך למאמן הראשי של שאלקה 04 והחליף את מרקוס ויינצירל וחתם על חוזה עד 2019. בעונת 2017/18 שאלקה סיימה במקום השני ועברה ישירות לשלב הבתים של ליגת האלופות. בבונדסליגה הקבוצה רשמה 63 נקודות ב-34 משחקים (18 ניצחונות, 9 תיקו ו-7 הפסדים). אחד המשחקים המתוחים ביותר של העונה בגרמניה היה משחק החוץ של שאלקה מול בורוסיה דורטמונד ב-25 בנובמבר 2017, אז הקבוצה מגלזנקירכן הייתה בדרך להפסד 0–4 בדקה ה-25, אך כבשו 4 שערים במחצית השנייה. והשוו את התוצאה. שאלקה לא זכתה בניצחון אחד גדול במשך כל העונה. במקביל, השוער הראשי של שאלקה 04 ראלף פאהרמן הפך לאחד מארבעת השוערים הטובים של העונה עם 12 משחקים ללא ספיגות שער.
באוגוסט 2018 האריכה שאלקה את החוזה עם טדסקו עד 2022.
בליגת האלופות 2018/19, סיימה שאלקה 04 במקום השני בקבוצה ד' (אחרי פורטו, אך לפני גלאטסראיי ולוקומוטיב) ורשמה שלושה ניצחונות עם שני תיקו ותבוסה אחת (יחס שערים 6:4) והעפילה לפלייאוף. ב-14 במרץ 2019 פוטר טדסקו לאחר שהפסיד שהקבוצה הפסידה בשמינית גמר ליגת האלופות כאשר מנצ'סטר סיטי מנצחת בתוצאה 0:7, אך בעיקר פוטר בגלל תוצאות לא מספקות בבונדסליגה, שם הקבוצה באותה עת ניצבה במקום 14.
קריירת אימון > ספרטק מוסקבה

ב-14 באוקטובר 2019, בתיווכו של תומאס צורן, מונה למאמן הראשי של ספרטק מליגת העל הרוסית בכדורגל והפך למאמן הגרמני הראשון שעומד בראש מועדון זה. החוזה עמו נחתם עד קיץ 2021. יחד עם טדסקו נכנסו אנדראס הינקל ומקס אורוואנצ'קי למטה האימון שלו בקבוצה המוסקבאית. בפתח עונת 2020/2021 בליגת העל הרוסית בכדורגל הצליח להוביל את קבוצתו לצמרת הטבלה עם מאזן של 4 ניצחונות ושתי תוצאות תיקו ובספטמבר 2020 הוכתר בשל כך למאמן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל. במאי 2021 הסתיים חוזהו והוא חזר לגרמניה.
קריירת אימון > ר.ב. לייפציג

ב-9 בדצמבר 2021 מונה למאמנה של ר.ב. לייפציג מהבונדסליגה.
לאחר שעזר לקבוצה להשתפר בליגה וסיימה במקום הרביעי המעניק כרטיס לליגת האלופות, זכתה הקבוצה בגביע הגרמני בפעם הראשונה בתולדותיה לאחר שגברה על פרייבורג בדו-קרב פנדלים. ב-7 בספטמבר 2022 פוטר מתפקידו.
נבחרת בלגיה
ב-8 בפברואר 2023 מונה למאמנה של נבחרת בלגיה.
בינואר 2025, עקב הכישלונות האחרונים של נבחרת בלגיה וסכסוכיו עם השחקנים ביניהם השוער טיבו קורטואה, פוטר טדסקו מאימון נבחרת בלגיה.
נתונים סטטיסטיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נתונים סטטיסטיים > כמאמן ראשי

| עונה | מועדון | אליפות> טורניר | אליפות> מ | אליפות> נ | אליפות> ש | אליפות> ה | גביע> טורניר | גביע> מ | גביע> נ | גביע> ש | גביע> ה | מפעלים בינלאומיים> טורניר | מפעלים בינלאומיים> מ | מפעלים בינלאומיים> נ | מפעלים בינלאומיים> ש | מפעלים בינלאומיים> ה | טורנירים אחרים> טורניר | טורנירים אחרים> מ | טורנירים אחרים> נ | טורנירים אחרים> ש | טורנירים אחרים> ה | סך הכל> מ | סך הכל> נ | סך הכל> ש | סך הכל> ה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/17 | גרמניה ארצגבירגה | הבונדסליגה השנייה | 11 | 6 | 2 | 3 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 11 | 6 | 2 | 3 | 14 |
| 2017/18 | גרמניה שאלקה 04 | בונדסליגה | 34 | 18 | 9 | 7 | הגביע הגרמני | 5 | 4 | 0 | 1 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 39 | 22 | 9 | 8 | 2 |
| 2018/19 | גרמניה שאלקה 04 | בונדסליגה | 25 | 6 | 5 | 14 | הגביע הגרמני | 3 | 3 | 0 | 0 | ליגת האלופות | 8 | 3 | 2 | 3 | ‏ — | ‏ — | ‏ — | ‏ — | ‏ — | 36 | 12 | 7 | 17 | 14 |
| 2019/20 | רוסיה ספרטק מוסקבה | פרמיירליג | 10 | 4 | 2 | 4 | הגביע הרוסי | 2 | 2 | 0 | 0 | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | ‏— | 12 | 6 | 2 | 4 | 8 |
תארים

ר.ב. לייפציג
גביע גרמני: 2021/2022
הערות שוליים

↑  Die Rückkehr zum VfB Stuttgart
↑  Großes Interview: Warum sich Trainer Domenico Tedesco Schalke zutraut
↑  Die Rückkehr zum VfB Stuttgart
↑  Der Einser-Schüler, der Aue retten soll
↑  Fix! Tedesco neuer Trainer in Aue
↑  Bestätigt: Tedesco ist neuer Trainer in Aue
↑  Ein bisschen Nagelsmann in Aue
↑  Aue-Trainer Tedesco bekommt Geldstrafe für unsportliches Verhalten
↑  Domenico Tedesco wird neuer Chef-Trainer des FC Schalke 04
↑  Domenico Tedesco verlängert seinen Vertrag auf Schalke vorzeitig bis 2022
↑  Schalke 04 stellt Chef-Trainer Domenico Tedesco frei
↑  "Доменико Тедеско — новый главный тренер «Спартака»". www.spartak.com. 2019-10-14. נבדק ב-2019-10-14.
↑  רשמית: דומניקו טדסקו פוטר מאימון בלגיה, באתר ONE‏, 17 בינואר 2025
↑  פוטר לאחר מחזור 25
| נבחרת בלגיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 קסטילס •  2 דבאסט •  3 תיאט •  4 פאאס •  5 ורטונגן •  6 ויטסל •  7 דה בראונה •  8 טילמנס •  9 טרוסארד •  10 לוקאקו •   11 קרסקו •  12 קמינסקי • 13 סלס •  14 לוקבאקיו • 15 מנייה • 16 ורנקס • 17 דה קטלארה • 18 מנגאלה • 19 בקאיוקו • 20 אופנדה • 21 קסטאן • 22 דוקו • 23 פרמירן • 24 אוננה • 25 דה קויפר • מאמן: טדסקו |  1 קסטילס •  2 דבאסט •  3 תיאט •  4 פאאס •  5 ורטונגן •  6 ויטסל •  7 דה בראונה •  8 טילמנס •  9 טרוסארד •  10 לוקאקו •   11 קרסקו •  12 קמינסקי • 13 סלס •  14 לוקבאקיו • 15 מנייה • 16 ורנקס • 17 דה קטלארה • 18 מנגאלה • 19 בקאיוקו • 20 אופנדה • 21 קסטאן • 22 דוקו • 23 פרמירן • 24 אוננה • 25 דה קויפר • מאמן: טדסקו | בלגיה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1155737504  VIAF: 6983152381796401950006   WorldCat (עם VIAF): 6983152381796401950006
דינמו (אגודת ספורט)

מטבע זיכרון מאת הבנק המרכזי של רוסיה (2013)
אגודת הספורט "דינמו" (ברוסית: Спортивное общество «Динамо») הוא שמן של עמותות ספורט ממדינות סוציאליסטיות. במקור בברית המועצות האגודות השתייכו למערכת גופי ביטחון הפנים, המשטרה וגופי אכיפת החוק. כיום אלה אגודות ספורט פרטיות.
מייסד האגודה ומי שכיהן כיו"ר לשם כבוד בשנים הראשונות היה ראש המשטרה החשאית הסובייטית, פליקס דזרז'ינסקי (1877—1926).
משמעות השם הוא כדלהלן (מדברי ההסבר של המחבר מקסים גורקי): ”המילה היוונית "דינה" משמעותה כוח, "דינמיקה" — תנועה ו"דינמיט" — חומר נפץ. "דינמו" — זה כוח בתנועה, הקורא לפוצץ ולדרוס את כל הישן שמפריע לגדילה והתפתחות התרבות הסוציאליסטית.“
היסטוריה > ברית המועצות

בשנת 1917 הוקמה "אגודת תרבות הגוף של הגפא"ו (בלוביאנקה)".
בשנת 1923 קבוצה עובדי חילות המינהל הפוליטי הממלכתי של מחוז מוסקבה, בראשות פאבל אוראלץ, הקימו את אגודת דינמו. השם הוצע על ידי נדוליי-גונצ'ארנקו, ראש המחלקה הפוליטית של GPU שעבד בעבר במפעל "דינמו", מפעל למכשור חשמלי שהיה קיים משנת 1897.
החברה הוקמה על פי צו ראש המשטרה החשאית ב-18 באפריל 1923 במוסקבה. במקור שמה היה "החברה הפרולטרית המוסקבאית דינמו" (Московское пролетарское общество „Динамо“). הסלוגן היה "הכוח בתנועה". לאורך ההיסטוריה של החברה השם רשמי השתנה מספר פעמים. ביוני 1934, תחת החלטה המועצה המרכזית של אגודת "דינמו" הוקמה חטיבת ספורט לילדים בשם "דינמו הצעיר".
בהחלטת נשיאות הסובייט העליון של ברית המועצות מה-22 ביולי 1937 עבור הישגים יוצאי דופן ותפקיד מוביל בתנועת הספורט, הוענק לאגודת "דינמו" עיטור לנין.
היסטוריה > "דינמו" וצסק"א

ידוע היטב העימות ההיסטורי שבין מועדון הספורט המרכזי של הצבא (צסק"א) לבין אגודת "דינמו", שנמשך מאז הופעתם של ארגונים אלה, עד לקריסת ברית המועצות. שיא העימות התרחש בשנות השבעים והשמונים, כאשר שתי האגודות התמודדו ביניהן בענפי הספורט השונים בברית המועצות. בעוד דינמו ייצגה את המשטרה, צסק"א ייצגה את הכוחות המזוינים — שהקימו בשורותיהם יחידות ספורט שחייבו הכשרה קרבית גבוהה בקרב המגויסים. בתגובה, "דינמו" ניסתה באמצעות שכר גבוה, תוספות שכר ותנאים שונים על מנת לפתות את הספורטאים הצעירים המוכשרים ביותר והמאמנים המנוסים ביותר, אשר לא הצליחו לזכות בתמיכת אגודות ספורט חזקות ומשפיעות (כדוגמת "ספרטק", "זניט", "פישצ'ביק", "בורווסטניק" וכן הלאה). בשנת 1986 אגודת הספורט השונות בברית המועצות זכו לתקצוב הולך וגדל והתחרות ביניהן התבטאה במגוון ענפי ספורט.
עלויות החומרים והמשאבים שנדרשו כדי לתפקד בברית המועצות של כל הארגונים היה גדול אפילו על פי אמות מידה מודרניות.
ברוסיה

כיום האגודה נקראת בשם הרשמי האיגוד הממלכתי-חברתי לתרבות, חברת הספורט "דינמו" (Общественно-государственное объединение «Всероссийское физкультурно-спортивное общество „Динамо“»).
ב-18 אפריל 2013 בסימן 90 שנים להקמת "דינמו", הבנק המרכזי של רוסיה השיק סדרת מטבעות זיכרון שנקראו "יום השנה ה-90 לחברת דינמו"
באוקראינה ובבלארוס

באוקראינה ובבלארוס, ארגון "דינמו" מייצג את גופי אכיפת החוק כדוגמת משרד הפנים, קד"ב, שירות הביטחון, שירות האבטחה הממלכתי, שירות משמר הגבול הממלכתי, השירות הממלכתי לתקשורת מיוחדת וביטחון מידע וסוכנויות אחרות.
המועדונים המפורסמים ביותר הם: דינמו מינסק ודינמו קייב.
בגרמניה המזרחית

ברפובליקה הגרמנית הדמוקרטית חברת הספורט "דינמו" התקיימה משנת 1953 עד 1989 והיה ארגון הספורט הגדול ביותר במדינה.
כיום, השם "דינמו" ממשיך לשמש כשמן של מספר קבוצות ספורט בגרמניה, המפורסמים שבהם הם — דינמו דרזדן ומועדון הכדורגל דינמו ברלין.
ראו גם

דינמו סנקט פטרבורג (אגודת ספורט)
הערות שוליים

↑  50 лет «Динамо». — М., 1973. — С. 7-22.
↑  Юность «Динамо». // «Огонёк»: Журнал. — 1973. — 14 апреля (№ 16). — С. 29.
↑  Здоровье советского человека // Агитатор : Журнал  / М. П. Габдулин (главный редактор). М.: Издательство ЦК КПСС «Правда», июнь 1987. № 13С. 30 ISSN] 0320-7161.
↑  Для сравнения: совокупные активы, с учетом долгов, самого богатого футбольного клуба в мире — Forbes оценил в 1,8 миллиардов долларов США (источник «Футбол России»)
↑  Банк России запустил монетную серию «90-летие Всероссийского спортивно-физкультурного общества
בול דואר של ברית המועצות (1973)
אליפות העולם בטיסה - רד בול אייר רייס

מרוץ האוויר של רד בול הוקם בשנת 2003 על ידי חברת רד בול בע"מ, והוא סדרה של מרוצי אוויר בינלאומיים בה המתחרים צריכים לעבור מסלול מכשולים מאתגר בזמן המהיר ביותר. הטייסים טסים באופן אישי נגד השעון, ועליהם להשלים פניות חדות דרך סלאלום ולטוס בין עמודי אוויר המכונים "שערי אוויר". האליפות מחולקת לשתי קבוצות: קבוצה עליונה (מאסטר קלאס), בה טסים 14 טייסים שמתחרים בקבוצות שונות האחד נגד השני, והקבוצה השנייה (צ'לנג'ר קלאס), בה מתחרים 10 טייסים שאינם מתחרים בשם קבוצה מסוימת אלא טסים על מטוסים שמסופקים להם על ידי רד-בול. קבוצה זו מהווה מעיין "בית-ספר" לטייסי מרוץ ומתוך קבוצה זו עתידים לצמוח טייסי העתיד של הספורט.
המרוצים בדרך כלל מתקיימים מעל מים ובקרבת ערים גדולות, אך גם מעל שדות תעופה או אתרי טבע. יש כשמונה מרוצים בשנה (נכון ל-2018) כשהכוונה היא להגדיל את כמות המרוצים בסדרה ל-15. המרוצים מתקיימים בסופי שבוע (ימים שבת וראשון) כאשר ביום שבת יש סדרת "העפלה" שקובעת את הסדר בו הטייסים יתחרו זה בזה ב"נוקאאוט" ביום שלאחר מכן. האירועים מושכים קהל רב ומשודרים בשידור חי בהרבה מדינות בעולם. בין הערים שאירחו בעבר את אליפות העולם בטיסה של רד-בול ניתן למצוא ערים כמו ניו יורק, ברצלונה, בודפשט, לונדון, לאס וגאס ופורטו.
בכל מרוץ לאורך האליפות, שמונה הטייסים הראשונים צוברים נקודות. הטייס עם הכי הרבה נקודות בסוף העונה מוכתר כאלוף העולם בתחרות מרוצי האוויר של רד-בול.
אחרי שלוש שנים של הפסקה לצורך רה-ארגון ושיפור מנגנוני הבטיחות, הספורט חזר בשנת 2014.
מרוצי האוויר של רד בול משודרים בשידור חי ברחבי העולם, כולל בערוץ הטלוויזיה של רד בול. בישראל האליפות משודרת ב-ONE HD בשידור חי.
היסטוריה

אליפות העולם בטיסה של רד-בול הומצאה על ידי חברת רד-בול בשנת 2001 בדומה לתחומי ספורט נוספים שהומצאו על ידי רד-בול. המטרה העיקרית של האליפות הייתה ליצור אתגר טיסתי חדש שיאתגר את הטייסים הטובים בעולם. האתגר באליפות העולם בטיסה או רק המהירות אלא גם הדיוק בו הטייסים עוברים את מסלול המכשולים.
פיתוח של אב-טיפוס של מה שכיום ידוע בשם "שערי אוויר" החל בשנת 2002 על ידי הטייס ההונגרי הנודע פטר בנסייה, והוא השלים בהצלחה את המבחן טיסה הראשון דרכם. אחרי שנתיים של תכנון ופיתוח, המירוץ הרשמי הראשון של רד בול היה מוכן להמריא ב-"זלטווג", אוסטריה בשנת 2003.
בשנת 2004 התקיימו שלושה מרוצים, בקמבל (אנגליה), בודפשט (הונגריה) ורינו (ארצות הברית).
הסדרה הורחבה אף יותר בשנת 2005 ורד-בול עבדה בשיתוף עם איגוד התעופה העולמי (FAI) על-מנת לתקנן את הסדרה כאליפות העולם בטיסה.
בשנת 2005 עשרה טייסים התחרו בשבעה מרוצים ברחבי העולם – מייק מנגולד האמריקאי ניצח והוכתר לאלוף העולם, יחד עם פטר בנסייה במקום השני, וקירבי צ'מבלייס במקום השלישי .
בשנת 2007 העונה הורחבה והמירוץ הראשון על אדמת דרום אמריקה התרחב בריו דה ז ' ניירו. מייק מנגולד הוכתר כאלוף העולם ב-2007. 12 טייסים לקחו חלק ב-2008, עם שמונה מרוצים ברחבי הגלובוס, כאשר האוסטרי האנס ארק הפך לאירופי הראשון שזוכה באליפות. המספר הגדול ביותר של טייסים עד כה שלקחו חלק בעונה אחת, היה בשנת 2009, בה היו שישה מרוצים ולא פחות מ-15 טייסים מ-12 מדינות שונות התחרו על העולם אליפות. הפעם היה זה פול בונהאם מאנגליה, שסיים את העונה כשידנו על העליונה, אחרי שהיה קרוב כל-כך בשנתיים הקודמות.
בשנת 2010, במהלך אימון הקפות לפני המירוץ, הטייס הברזילאי אדילון קינדלמן ריסק את המטוס לתוך נהר סוואן בפרת', אוסטרליה. הוא חולץ תוך פחות מדקה על ידי צוות ההצלה שהיה בכוננות במקום, והובהל לבית החולים המלכותי פרת'. לאחר שנקבע כי הוא אינו סובל מפגיעות משמעותיות, הוא שוחרר ביום שלאחר מכן. זוהי התאונה היחידה בהיסטוריה של רד-בול אייר רייס שנחשב באופן מפתיע לבטוח למדי בהשוואה לתחומי ספורט אקסטרים אחרים.
היסטוריה > 2011-2013 השהיית הסדרה

בחודש יולי 2010, התקבלה החלטה על ידי הנהלת חברת רד-בול העולמית להשהות את קיום האליפות לשלוש שנים. מטרת ההשהייה הייתה להקים מחדש את כל המבנה הארגוני של חברת הבת "רד-בול אייר רייס" על מנת לאפשר לאליפות לגדול ולהתפתח בצורה בריאה ותקינה. מטרה נוספת של ההשהייה הייתה לבחון הטמעת נוהלי בטיחות חדשים כדי להבטיח שהסדרה תהיה בטוחה ככל הניתן.
הסדרה חזרה לבסוף ב-28 בפברואר 2014 עם מרוץ הפתיחה באבו דאבי, איחוד האמירויות.
פורמט הסדרה

העונה מורכבת מ-8 מרוצים (נכון ל-2018, בשנים 2019–2020 הסדרה מתוכננת להתרחב ל-10 ועד 15 מרוצים בשנה בהתאמה), אשר מתרחשים לאורך החודשים פברואר עד אוקטובר. בין החודשים אוקטובר לפברואר בשנה העוקבת יש זמן מנוחה לטייסים על מנת להתאמן ולהטמיע שיפורים במטוסי המירוץ.
כל מרוץ מתחיל ביום חמישי ושישי, בהם הטייסים מקבלים זמן אימון במסלול המירוץ עצמו. ביום שבת בצהריים הטייסים מתחרים בשלב ה"מוקדמות" בו כל אחד טס פעמיים במסלול והזמן הטוב ביותר שלו קובע את הסדר בו הטייסים מתחרים ביום שלאחר מכן (ראשון).
ביום ראשון הטייסים מתחרים בשלב "סיבוב של 14", בו נקבעים 7 תחרויות דו-קרב על סמך התוצאות של שלב ההעפלה. מקום ראשון מתמודד מול מקום 14, מקום שני מול מקום 13 וכך הלאה. בסיום שלב זה, שבעת הטייסים שניצחו בדו-קרב, והמהיר ביותר מבין שבעת המפסידים, עולים לשלב הבא - "הטוב משמונה". בשלב זה ישנם 4 דו-קרב בין מקום ראשון לשמיני, שני לשביעי וכך הלאה. לאחר שלב זה ארבעת המנצחים עולים לגמר התחרות - הפיינל פור. בשלב הפיינל פור כל ארבעת הטייסים מתמודדים זה מול זה, כנגד השעון. השלושה הראשונים זוכים למקום על הפודיום הנכסף. כאשר מנצח הפיינל פול מוכתר כזוכה במירוץ, ומקבל 15 נקודות אליפות שיעזרו לו מאוד להתקדם בטבלת האליפות השנתית.
פורמט הסדרה > נקודות באליפות העולם

בהתבסס על המיקום בו סיים כל טייס במירוץ מסוים, הוא מקבל "נקודות אליפות" אשר מצטברות בטבלה של כל העונה. לאחר שמונה מרוצים מוכתר "אלוף העולם בטיסה" - המנצח של העונה הנוכחית. מקום ראשון בכל מרוץ מקבל 15 נקודות אליפות, מקום שני 12, וכך הלאה ע"פ הטבלה.
החוקים

אליפות העולם בטיסה של רד בול, באה לבדוק את הטייסים בתנאי הטיסה הקיצוניים ביותר האפשריים. הם נמדדים על המהירות בה הם מצליחים לחצות את מסלול המרוצים באורך 5–6 קילומטר, ועל הדיוק בו הם עושים את זה בעת שהם עוברים בין שערי האוויר השונים.
המטרה של כל טייס היא לסיים את המירוץ בזמן המהיר ביותר האפשרי, מבלי לקבל עונש על טיסה לא מדויקת, כמו מעבר בשער אוויר בכנפיים שאינן מיושרות לקרקע. הטייסים נמדדים על מהירות הטיסה, אך באותה מידה גם על הדיוק שלהם והיכולת שלהם להתמודד עם לחץ. הטייסים מקבלים עונשים שונים לאורך המירוץ אם הם טסים בצורה לא מדויקת או חלילה מסוכנת, ולכן הטקטיקה הנכונה לניצחון היא לא תמיד לטוס הכי מהר ואגרסיבי שאפשר, אלא לפעמים לטוס בצורה נבונה ובטוחה על מנת לא לצבור עונשים לאורך המירוץ.
הטייסים צריכים לעבור את שערי האוויר הכפולים (דאבל גייט) בכנפיים מאוזנות לקרקע, עם סטייה של עד 10 מעלות גלגול ימינה או שמאלה. ואם בשער זה הם מתכננים פנייה לאחור, עליהם לעבור את השער כאשר ראשו של הטייס אינו מטפס או שוקע ברגע חציית שער האוויר. בנוסף, הטייסים צריכים לטוס תמיד בחלק האדום של השער (נמדד אל מול ראשו של הטייס), ומעבר גבוה או נמוך מידי יכול לזכות בעונש זמן או אף לפסול מהתחרות.
אם הטייסים עוברים על אחד החוקים, הם מקבלים עונשים, כלדקמן:
החוקים > עונש של הוספת 3 שניות

פגיעה בעמוד אוויר (פיילון)
פגיעה שנייה בעמוד אוויר (פיילון)
(פגיעה שלישית פוסלת מהמירוץ)
החוקים > עונש של הוספת 2 שניות

טיסה גבוהה מידי מעל העמוד (מעל ראש העמוד)
מעבר בשער אוויר (שני עמודים) בטיסה שאינה מאוזנת (עד 10 מעלות הטיה)
החוקים > עונש של הוספת 1 שניות

אין מספיק עשן לאורך הטיסה במסלול / נגמר העשן
החוקים > פסילה מהטיסה הנוכחית

יציאה מקווי הבטיחות המוגדרים למסלול
כניסה למירוץ במהירות העולה על 200 קשרים (370.4 קמ"ש)
מטוסים עם משקל של מתחת ל-698 קילוגרם (1,539 ליברות) אחרי המירוץ
מעבר של 10 ג'י מעל ל-0.6 שניות.
כל מעבר של מעל 12 ג'י
פגיעה שלישית בעמוד אוויר באותה טיסה
החוקים > פסילה מכל אותו מרוץ

טיסה בחוסר שליטה
הנמכה לא מבוקרת כלפי הקרקע
חציית קו בטיחות
טיסה בג'י שלילי
טיסה מתחת ל-15 מטר (49 רגל) בקרבת שערי האוויר
כניסה לתוך עננים
כניסה למסלול בזווית העולה על 45 מעלות
התעלמות מהוראות מנהל המירוץ
מטוסים

הצוותים טסים על מטוסים אווירובטיים מתקדמים ביותר מסוגים שונים, כמו זיבקו אדג' 540, ו-MXS-R. למטוסים חובה שיהיה את אותו המנוע והפרופלור בדיוק (על מנת להגביר את התחרותיות בסדרה), וכולם משתמשים במנוע AEIO540 של חברת לייקומינג, ופורפלור מדגם CLAW של חברת הרצל. למטוס יש מוטת כנף של בערך 8 מטרים, הוא שוקל בסביבות ה-550 קילו (ללא הטייס), ומגיע למהירות מקסימלית של 425 קמ"ש. מהירות הכניסה למסלול המרוצים מוגבלת בכוונה ל-370 קמ"ש, מה שהופך את רד-בול אייר אייס לספורט המוטורי המהיר ביותר בעולם.
בכל מטוס מותקנת מערכת טלמטריה מתקדמת שמנטרת את כל נתוני הטיסה, ומשדרת אותם בזמן אמיתי למגדל הפיקוח של המירוץ. בצורה זו יכול מחשב המירוץ לזהות חריגות בביצועי המטוסים ולקבוע האם הטייס צריך לקבל עונש על טיסה לא מדויקת. בנוסף, בעזרת מערכת זו המחשב מייצר את מטוס ה"צל" שמשודר בטלוויזיה ויכול להראות בזמן אמת את מיקום הטייס בעל הזמן המהיר ביותר, ברגע שבו הטייס הבא נכנס למירוץ.
שערי האוויר - אייר גייטס

שערי האוויר בנוים מחומר פלסטי עדין, ומתנשאים לגובה מרשים של 25 מטר. המרחק בין שני עמודי אוויר סמוכים הוא 13 מטר, מה שמשאיר כ-2.5 מטר רווח מצד כל כנף בעת שהטייס עובר דרך עמודי האוויר.
שערי האוויר מהווים חלק משמעותי ביותר ממירוץ הטיסה של רד-בול ולכן יש מהם דרישות גבוהות מאוד. הם צריכים להיות חסונים ויציבים מספיק על מנת להישאר עומדים בכל מזג אוויר מצד אחד, אך גם להתפוצץ ולהיקרע בקלות יתרה כאשר כנף אחד המטוסים פוגעת בהם בטעות, כדי לא לגרום נזק למטוס.
אם מטוס פוגע בעמוד אוויר (פיילון) במהלך טיסה, הוא מתוכנן להתפרק ולא לגרום נזק למטוס או לטייס. העמוד הקרוע מוחלף על ידי צוות הקרקע של התחרות, הידועים בשמם "אנשי שערי האוויר" (אייר-גייטורס). בדרך כלל לוקח להם כמה דקות להחליף עמוד קרוע, כאשר השיא הנוכחי הוא 56 שניות.
אלופים > ליגה ראשונה / מאסטר קלאס

| עונה | מקום ראשון | מקום שני | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 |  פטר בסנייה |  קלאוס שרודט |  קירבי צ'מבליס |
| 2004 |  קירבי צ'מבליס |  פטר בסנייה |  סטיב ג'ונס |
| 2005 |  מייק מנגולד |  פטר בסנייה |  קירבי צ'מבליס |
| 2006 |  קירבי צ'מבליס |  פטר בסנייה |  מייק מנגולד |
| 2007 |  מייק מנגולד |  פול בונהאם |  פטר בסנייה |
| 2008 |  האנס ארק |  פול בונהאם |  קירבי צ'מבליס |
| 2009 |  פול בונהאם |  האנס ארק |  מאט הול |
| 2010 |  פול בונהאם |  האנס ארק |  נייג'ל לאמב |
בשנים 2011–2013 לא התקיימה התחרות
| 2014 |  נייג'ל לאמב |  האנס ארק |  פול בונהאם |
| 2015 |  פול בונהאם |  מאט הול |  האנס ארק |
| 2016 |  מתיאס דולדרר |  מאט הול |  האנס ארק |
| 2017 |  יושידה יאמרויה |  מרטין סונקה |  פיט מקלאוד |
| 2018 |  מרטין סונקה |  מאט הול |  מייקל ג'וליאן |
| 2019 |  מאט הול | יושידה יאמרויה |  מרטין סונקה |
אלופים > ליגה שנייה / צ'לנצ'ר קלאס

| עונה | מנצח התחרות | מירב הנקודות |
| --- | --- | --- |
| 2014 |  פטר קופשטיין |  פרנסואה לה-ווט |
2015:  מיקה ברג'וט
2016:  פלוריאן ברג'ר
2017:  פלוריאן ברג'ר
| 2018 |  לוק צ'פייאלה |  פלוריאן ברג'ר |
2019:  פלוריאן ברג'ר
הטייסים > טייסים נוכחיים בסדרה

| ליגה ראשונה / מאסטר קלאס> מדינה | ליגה ראשונה / מאסטר קלאס> טייס | ליגה שנייה / צלנג'ר קלאס> מדינה | ליגה שנייה / צלנג'ר קלאס> טייס |
| --- | --- | --- | --- |
| צ'ילה | כריסטיאן בולטון | צרפת | מלאני אסטלס |
| ארצות הברית | קירבי צ'מבלייס | גרמניה | פלוריאן ברג'ר |
| גרמניה | מתיאס דולדרר | הונג-קונג / סין | קני צ'יאנג |
| ארצות הברית | מייקל גוליאן | ארצות הברית | קווין קולמן |
| אוסטרליה | מאט הול | איטליה | דאריו קוסטה |
| צרפת | ניקולה איבנוף | פולין | לוק צ'פיילה |
| צ'כיה | פטר קופשטיין | דרום-אפריקה | פטריק דוידסון |
| צרפת | פרנסואה לה-ווט | הונגריה | דניאל ג'נבי |
| קנדה | פיט מקלאוד | שוודיה | דניאל רייפה |
| יפן | יושידה ימרוייה | צרפת | בפטיס וינגייה |
| אנגליה | בן מרפי |  |  |
| צ'כיה | מרטין סונקה |  |  |
| ספרד | חואן ולארדה |  |  |
הטייסים > טייסים לשעבר

| מדינה | טייס | מדינה | טייס |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטריה | האנס ארק | אנגליה | נייג'ל לאמב |
| הונגריה | פטר בסנייה | ספרד | אלחנדרו מקלאן |
| אנגליה | פול בונהאם | ארצות-הברית | מייק מנגולד |
| דרום-אפריקה | גלן דל | מלזיה | חאלים אות'מן |
| אנגליה | סטיב ג'ונס | רוסיה | סרגיי רחמנין |
| אנגליה | תום בנט | גרמניה | קלאוס שרודט |
| ברזיל | אדילסון קינדלמן | צרפת | פרנק ורשטג |
| סלובניה | פטר פודולצ'ק |  |  |
ראו גם

אווירובטיקה
ספורט מוטורי בישראל
רד-בול
הערות שוליים

↑  Miller, Alyssa (בדצמבר 2013). "Pilot Briefing: Red Bull Air Race returns". AOPA Pilot: 36. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Red Bull Air Race World Championship returns!". Red Bull. 10 באוקטובר 2013. נבדק ב-30 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "History of the Red Bull Air Race". Red Bull Air Race World Championship. Press Kit Perth 2008: 9. באוקטובר 2008. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "History of the Red Bull Air Race". Newsroom, Red Bull Air Race GmbH. 10 בינואר 2009. נבדק ב-14 ביולי 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
מרוץ בשדה התעופה קמבל, גלוסטרשייר, אנגליה ביוני 2004.
האמריקאי קירבי צ'בלייס חוצה את שער ה"קוואטרו" בסן-דייגו, 2006
המטוס - זיבקו אדג' 540
ההונגרי פטר בסניי עובר בין שער הסיום/התחלה של המרוץ
מרוץ האוויר של רד בול ב-דטרויט
הת'ר מוריס

| --- | --- |

 לידה:  1 בפברואר 1987 (בת 38) ת'אוזנד אוקס, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית 
 שם לידה:  Heather Elizabeth Morris 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  Desert Mountain High School 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצטיין לאנסמבל שחקנים בסדרת קומדיה (2010)  פרס TV Land (2010) 
 פרופיל ב-IMDb
 
הת'ר מוריס
ערך זה עוסק בשחקנית. אם התכוונתם לסופרת, ראו .
הת'ר אליזבת מוריס (באנגלית: Heather Elizabeth Morris; נולדה ב-1 בפברואר 1987) היא רקדנית, שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית, ידועה בעיקר בשל תפקידה בסדרה "Glee" בה היא משחקת את המעודדת בריטני.
ביוגרפיה

מוריס נולדה בת'אוזנד אוקס, קליפורניה וגדלה והתחנכה בסקוטסדייל, אריזונה. היא החלה לרקוד כשהייתה בת שנה והתחרתה בגיל צעיר במגוון סגנונות ריקוד. אביה נפטר ממחלת הסרטן כאשר הייתה בת 14: "זה משהו שקשה לי, כי אני עצובה על זה, אבל אני לא עומדת להתעכב על זה", היא אמרה במהלך ריאיון עם תלמידים בדצמבר 2009. "אני יודעת שהוא נמצא במקום טוב יותר, במקום לסבול".
לאחר שסיימה בית ספר תיכון, החליטה מוריס להירשם לאוניברסיטת אריזונה, אך לאחר שנת לימודים היא פרשה ועברה ללוס אנג'לס על מנת לקדם את קריירת הריקוד שלה.
קריירה

ההופעה המשמעותית הראשונה של מוריס הייתה בשנת 2006 בעונה השנייה של התוכנית "אז אתה חושב שאתה יכול לרקוד", ולא הצליחה להגיע ל-20 הראשונים. מוריס לא ויתרה ועברה ללוס אנג'לס, ממוקדת בקריירת הריקוד שלה. בשנת 2007 היא הייתה רקדנית ליווי של ביונסה בסיבוב הופעות העולמי שלה, "The Beyoncé Experience". ב-2008 הייתה רקדנית ליווי של טינה טרנר. מאוחר יותר הופיעה בתפקיד קטן בסרט "סיפורים לפני השינה" וכך פגשה את הכוריאוגרף של הסדרה "Glee". הכוריאוגרף ביקש ממנה ללמד את השחקנים של הסדרה את הריקוד "Single Ladies" של ביונסה (בעקבות כך שעבדה עימה). בזמן שלמדה אותם, רצה שמועה שמחפשים מעודדת בלונדינית וחסרת ידע, מוריס שמעה את השמועה ובאה להבחין לתפקיד, ללא ניסיון קודם במשחק. המפיקים אומרים שמוריס עשתה את האודישן באופן מושלם, וקיבלו אותה. היא גילמה את דמותה של בריטני, ביסקסואלית. היא הופיעה בסדרה עד לירידתה מהמסך ב-2015.
בעקבות הסדרה הקליטה מספר שירים.
בשנת 2009 שיחקה בקומדיה "מעודדים צמודים" של וויל גלאק. בשנת 2010 התארחה בפרק בסדרה "איך פגשתי את אמא" כרקדנית. בשנת 2012 דיבבה את דמותה של קייטי בסרט "עידן הקרח 4: יבשת בתנועה".
בשנת 2013 שיחקה בסרט "ספרינג ברייקרס". בשנת 2016 שיחקה בסרט האימה "ככל הנראה הוא ימות" לצד ג'ייק ביוסי.
בשנת 2017 השתתפה בעונה ה-24 של תוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים" והגיעה למקום השמיני.
חיים אישיים

בשנת 2008 החלה מוריס לצאת עם שחקן הבייסבול טיילור האבל כשהיה שחקן בייסבול בקולג'. הם למדו באותו בית ספר תיכון באריזונה, אך לא הכירו זה את זה שם. בתחילת 2012 הם עברו להתגורר יחד בלוס אנג'לס.
ב-28 בספטמבר 2013 ילדה מוריס את בנם הראשון, אלייז'ה "אלי" באקוויט, על שם בן דודו הבכור של האבל. במאי 2014 הם התארסו, וב-16 במאי 2015 השניים נישאו. ב-11 בפברואר 2016 ילדה את בנה השני, אוון בארטלט.