stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1 באפריל
נפטרו

304 – מרקלינוס, האפיפיור
996 – האפיפיור יוחנן החמישה עשר
1085 – שנדזונג, קיסר סין (נולד ב-1048)
1204 – אלינור, דוכסית אקוויטניה, מלכת צרפת כאשתו של לואי השנים עשר ומלכת אנגליה כאשתו של הנרי השני (נולדה ב-1122)
1205 – אמלריך השני, מלך ירושלים (נולד ב-1145)
1528 – פרנסיסקו דה פניילוסה, מלחין ספרדי (נולד ב-1470)
1548 – זיגמונד הראשון, מלך פולין (נולד ב-1467)
1917 – סקוט ג'ופלין, מלחין רגטיים אמריקאי (נולד ב-1888)
1930 – קוזימה וגנר, מלחינה, סופרת ובמאית (נולדה ב-1987)
1950 – נתן שיפריס, איש העלייה השנייה, ממייסדי מפלגת הפועל הצעיר, ממתיישבי עין גנים, מכונאי ובלשן עברית (נולד ב-1882)
1965 – הלנה רובינשטיין, יזמית אמריקאית ילידת-פולין (נולדה ב-1870)
1968 – לב לנדאו, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1908)
1971 – קתלין לונסדייל, קריסטלוגרפית אירית (נולדה ב-1903)
1984 – זלדה, משוררת ישראלית (נולדה ב-1914)
1984 – מרווין גיי, זמר נשמה אמריקאי (נולד ב-1939)
1991 – מרתה גרהם, רקדנית וכוריאוגרפית אמריקאית עטורת פרסים כולל מדליית החירות הנשיאותית של ארצות הברית (נולדה ב-1894)
1994 – רובר דואנו, צלם צרפתי (נולד ב-1912)
1998 – רוז ויליאמס, מוזיקאי אמריקאי (נולד ב-1963)
2004 – קארי סנודגרס, שחקנית אמריקאית (נולדה ב-1945)
2008 – מוסקו אלקלעי, שחקן ישראלי וזוכה פרס אופיר (נולד ב-1931)
2008 – דב סיני, קצין בצה"ל בדרגת סגן-אלוף ששירת כדובר צה"ל (נולד ב-1922)
2008 – שוש עטרי, שדרנית רדיו ושחקנית ישראלית (נולדה ב-1949)
2010 – ג'ון פורסיית', שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי (נולד ב-1918)
2014 – ז'אק לה גוף, היסטוריון צרפתי (נולד ב-1924)
2015 – סינתיה לנון, אשתו הראשונה של המוזיקאי ג'ון לנון (נולדה ב-1939)
2017 – נחמיה בן-תור, עורך דין וסופר, מלוחמי מחתרות האצ"ל והלח"י (נולד ב-1923)
2017 – יבגני יבטושנקו, משורר רוסי (נולד ב-1932)
2018 – אפראין ריוס מונט, איש צבא גואטמלי שהנהיג הפיכה צבאית במדינה וכיהן נשיא גואטמלה (נולד ב-1926)
2018 – אביחי רונצקי, תת-אלוף, לוחם ומפקד בצה"ל, הרב הצבאי הראשי החמישי של צה"ל (נולד ב-1951)
2019 – ישראל אברהם פורטוגל, האדמו"ר השני מחסידות סקולען (נולד ב-1923)
2020 – הרולד רובין, אדריכל, צייר, נגן ומוזיקאי ישראלי (נולד ב-1932)
2021 – משה אולניק, ממלא מקום יו"ר ההנהלה של בנק הפועלים ויו"ר בנק משכן (נולד ב-1929)
2021 – איסאמו אקאסאקי, מהנדס ופיזיקאי יפני, חתן פרס נובל לפיזיקה (נולד ב-1929)
2021 – דוד מועלם, שוטר במשטרת ישראל, שופט ומוזיקולוג ישראלי (נולד ב-1931)
2022 – בנימין נויברגר, חוקר בתחום מדע המדינה ופרופסור במחלקה לסוציולוגיה, למדע המדינה ולתקשורת באוניברסיטה הפתוחה (נולד ב-1943)
2024 – סמי מיכאל, סופר ונשיא האגודה לזכויות האזרח בישראל (נולד ב-1926)
2024 – אליהו ציון סופר, ראש ישיבת רכסים (קול אליהו), דיין ומקובל (נולד ב-1952)
2024 – דרור פולק, טניסאי שולחן, שבע פעמים אלוף ישראל (נולד ב-1959)
2024 – מוחמד רזא זאהדי, איש צבא איראני ואחד ממפקדיו הבכירים של כוח קודס של משמרות המהפכה (נולד ב-1960)
מועדים החלים ביום זה

אחד באפריל (יום הכזבים הבין-לאומי)
יום הקדושה מרים המצרית
ראו גם

31 במרץ – 2 באפריל
אפריל
לוח אירועים שנתי
טקס חנוכת האוניברסיטה העברית
לודוויג הרביעי
אוטו פון ביסמרק
סרגיי רחמנינוב
אלינור מאקוויטניה
זיגמונד הראשון, מלך פולין
מרווין גיי
אנדרו יאנג

ערך זה עוסק באנדרו ג'קסון יאנג, ראש עיריית אטלנטה. אם התכוונתם לפוליטיקאי שהתמודד על נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית בשנת 2020, ראו .
אנדרו ג'קסון יאנג, הבן (באנגלית: .Andrew Jackson Young, Jr; נולד ב-12 במרץ 1932) הוא פוליטיקאי, דיפלומט, כומר ופעיל זכויות אדם אמריקאי. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית, ראש עיריית אטלנטה ושגריר ארצות הברית באומות המאוחדות.
ביוגרפיה

יאנג נולד בניו אורלינס שבלואיזיאנה. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת דילארד ותואר בלימודי דתות באוניברסיטת הווארד ב-1951. ב-1955 סיים לימודיו בסמינר לכמרים בהרטפורד שבקונטיקט. שימש כומר בעיירה מריון שבאטלנטה, בתומאסוויל ובביצ'טאון שבג'ורג'יה. ב-1964 מונה ליו"ר בפועל של "התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית" (SCLC), תנועת זכויות האדם שהקים מרטין לותר קינג ושימש סגנו של לותר קינג. הוא היה פעיל בארגון מאבקי התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית בין השאר במערכת ברמינגהאם, והמצעדים מסלמה למונטגומרי ונעצר מספר פעמים. הוא שהה לצדו של לותר קינג בעת הירצחו ב-1968.
ב-1972 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס החמישי של ג'ורג'יה, הוא נבחר לתפקיד פעמיים נוספות. בינואר 1977 התפטר מתפקידו ומונה על ידי נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר לשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות. הוא נאלץ להתפטר ב-1979 לאחר שהמוסד חשף את פגישתו החשאית עם נציג אש"ף באו"ם זהדי לביב תרזי (אנ') וכן פגישות לא-רשמית בווינה עם איש אש"ף עיסאם סרטאווי, וזאת בניגוד להבטחות הממשל האמריקאי לישראל. באוגוסט 1979 התראיין יאנג בתוכנית "פגוש את העיתונות" וכשנשאל אודות הפרשה, גינה את ישראל וכינה אותה "עקשנית ונוקשה."
באוקטובר 1981 נבחר לראשות עיריית אטלנטה וכיהן כראש העיר מינואר 1982 עד ינואר 1990. לאחר מכן ניסה ללא הצלחה להיבחר לתפקיד מושל ג'ורג'יה. ב-1994 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ביל קלינטון למנהל קרן פיתוח לאזור דרום אפריקה.
יאנג זכה לעיטורי כבוד רבים, בהם מדליית החירות הנשיאותית שהעניק לו קרטר ב-1981, לגיון הכבוד הצרפתי, מדליית ספינגרן מטעם ארגון ה-NAACP על הישגים יוצאי דופן כאפרו-אמריקאי, פרס אמי על מפעל חיים וב-2011 הוצג דיוקנו באופן קבע בגלריית הדיוקנאות הלאומית.
יאנג נשוי בשנית לאחר שהתאלמן מרעייתו הראשונה ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  מרדכי ברקאי, יאנג התפטר, דבר, 16 באוגוסט 1979
↑  דייוויד פרום, How we got here : the 70's, the decade that brought you modern life (for better or worse), עמ' 273 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279860505171  BIBSYS: 90840883  BnF: cb134971483 (data)  CiNii: DA01350857  GND: 119491087  ISNI: 0000 0001 0918 1731  LCCN: n80015456  NARA: 10581373  NDL: 00621672  NTA: 156745674  RERO: 02-A026562110  SNAC: w6fv9b75  SUDOC: 050465325  US Congress: Y000028  VIAF: 77126748   WorldCat (עם VIAF): 77126748
נגיף הפטיטיס B

| נגיף הפטיטיס B |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: Pararnavirae
מערכה:: Artverviricota
קבוצה:: קבוצה VII (נגיפי dsDNA-RT)
מחלקה:: Revtraviricetes
סדרה:: Blubervirales
משפחה:: Hepadnaviridae
סוג:: Orthohepadnavirus
מין:: Hepatitis B virus
שם מדעי
 Hepatitis B virus

נגיף הפטיטיס B (שם מדעי: HBV, קיצור של Hepatitis B virus) הוא נגיף ("וירוס") אשר מהווה את הגורם העשירי בחשיבותו למספר מחלות כבד, בהן דלקת כבד נגיפית, ושחמת הכבד שעלולה להוביל לסרטן. הנגיף נמצא בשכיחות גבוהה במרכז ודרום אפריקה, כמו גם בדרום-מזרח אסיה.
הנגיף שייך למשפחת ה-hepadnaviruses, ומורכב מממברנה ליפידית המכילה שלושה סוגים של חלבוני מעטפת העוטפת את הקפסיד האיקוסהדרלי.
הנגיף כולל 8 גנוטיפים, והוא מדביק רק בני אדם וקופי שימפנזה.
הנגיף מועבר דרך הדם בעת עירויים, נוזלי גוף שונים כגון נוזל הזרע ועל ידי שימוש במחטים מזוהמות.
מבנה הנגיף

הנגיף כולל DNA מעגלי עם גדיל שלילי מלא, וגדיל חיובי לא מלא המכונה גם "Relaxed circular DNA".
הנגיף יוצר 4 שעתוקים שונים המסתיימים באותה נקודה אולם מתחילים במקומות שונים, כך שבסופו של דבר ה-DNA יוצר את כל החלבונים להם הוא זקוק.
השעתוק הגדול ביותר נקרא "pre-genomic RNA", והוא באורך של 3.5 KB. למעשה, ארוך יותר מה- DNA: שרשרת זו אחראית ליצירת הגנום,
הפולימראז, core ו-pre core (הליבה).
השעתוקים באורך בינוני (pre-s1, pre-s2) משמשים ליצירת חלבוני המעטפת, ואילו השעתוק הקצר ביותר באורך 0.7 kb משמש ליצירת חלבון x - חלבון רגולטורי במחזור החיים של הנגיף, אשר מפעיל שעתוק של חלבונים תאיים מסוימים, ועלול לגרום לקרצינומה הפטו-צלולרית בחולים אשר נדבקו בנגיף.
מבנה הנגיף > חלבוני המעטפת

לנגיף זה יש 3 חלבוני מעטפת, אשר דרושים ליצירת הויריון והאינפקטיביות (כושר ההדבקה).
החלבונים כולם מכילים אזור משותף - S, כאשר החלבון הקטן ביותר מכיל רק את אזור S, החלבון הבינוני מכיל אזור נוסף - PRE S2, והחלבון הגדול מכיל בנוסף לשניהם את האזור PRE S1.
לחלבוני המעטפת יש קבוצות סוכריות, והם אמורים ליצור את המעטפת ולהיקשר לקולטן על פני התא. כדי לבדוק חשד להדבקה ניתן להשתמש בסמן לחלבונים אלו - בהמשך.
מחזור החיים של הנגיף

הנגיף נקשר לתא מסוים דרך קולטן תאי, משיל את המעטפת ("uncoating"), ועובר שכפול (אנ'), הבשלה, יציאה והדבקה של תא נוסף:
בתחילה, הנגיף נקשר לקולטן על ממברנת התא על ידי חלבוני המעטפת וחודר פנימה, הליבה חודרת לתא, בתוך הגרעין מתבצע השכפול הנגיפי, שבתחילתו יש תהליך של תיקון הסליל החד גדילי (כזכור, לנגיף יש גדיל חיובי שאינו שלם) - הסליל החד גדילי הופך לסליל דו גדילי על ידי פולימראז תאי - תהליך הנקרא "Covalently closed circular DNA". לאחר השלמת הסליל החד גדילי, מתרחש שעתוק של חלבונים (בעזרת חלבוני התא עצמם) - ליצירת פולימראז, חלבוני ליבה, חלבוני מעטפת וכו'. נוצר RNA גנומי המשתחרר, והופך בתהליך של שעתוק הפוך לגדיל ה-DNA אשר קיים באופן רגיל בנגיף.
לתעתיק ה-RNA נקשר הפולימראז הנגיפי רוורס טרנסקריפטאז שנוצר מהרנא והופך אותו ל-DNA מינוס. רק בקישור ה־RNA לפולימראז משתחרר סיגנל שגורם להרכבה של חלבוני הליבה מסביב לקומפלקס הפולימראז וה-RNA. לאחר מכן מסונטז ה־DNA פלוס בעזרת הפולימראז הנגיפי עם פריימרים מהתעתיקים האחרים שהיו בדרך ולכן נותרים ניקים (חורים- לא שלם) ב־DNA החיובי.
פתוגנזה

| --- | --- |

 תחום:  מחלות זיהומיות 
 גורם:  נגיף הפטיטיס B 
 תסמינים:  בחילה, הקאה, דלקת כבד, אנצפלופתיה כבדית, אי ספיקת כבד חריפה, כאבי מפרקים, hepatomegaly, אנורקסיה, צהבת, splenomegaly 
 טיפול:  טנופוביר דיזופרוקסיל  bicyclol  peginterferon alfa-2a  entecavir hydrate  טנופוביר דיסופרוקסיל  tenofovir alafenamide  למיבודין  adefovir 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  177632 
 DiseasesDB:  5765
 MeSH:  D006515
 OMIM:  610424
 סיווגים
 ICD-10:  B16, B18.0, B18.1 
 ICD-11:  1E50.1 
 
מתוך הנדבקים בנגיף זה, 95% מתגברים על ההדבקה. אצל 5% מתפתחת הפטיטיס כרונית, חלק מהחולים מפתחים תהליכי פיברוזיס, קרצינומה הפטו-צלולרית (בכבד) וחלק מהחולים לא מראים תסמינים קליניים כלשהם. הסיכון של חולה לפתח קרצינומה הפטו-צלולרית גדול פי 100 לעומת אדם אשר לא נגוע בנגיף.
עיקר הנזק אשר נגרם לכבד, כתוצאה מהדבקה על ידי הנגיף, נעשה כתוצאה מהתגובה החיסונית של הגוף - התגובה הדלקתית כנגד הנגיף כוללת שני שלבים:
השלב הראשון הוא הפעלה של מערכת האינטרפרון - הגורמת לדיכוי ההתרבות וההכפלה של נגיף זה.
לאחר מכן מופעלת מערכת החיסון התאית - תאי T ציטוטוקסיים הורסים תאים אשר נגועים בנגיף.
חיסון

החיסון הראשון למחלה פותח על ידי מוריס הילמן במרק, ויצא ב-1981.
היום יש שני חיסונים רקומביננטיים - האחד ניתן 1–2 פעמים, והשני 3 פעמים, החיסונים מבוססים על חלבוני המעטפת של הנגיף.
בישראל כיום נוהגים לחסן ב-3 מנות עוד בילדות, כאשר את המנה הראשונה מזריקים לילוד ביום לידתו, את השנייה חודש לאחר הראשונה, ואת השלישית חמישה חודשים לאחר השנייה.
ראו גם

נגיף הפטיטיס D
הערות שוליים

↑  המסתמך על שכפול DNA, ראו נגיף#מחזור חיים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558059105171  NKC: ph493941 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תרשים של הנגיף הפטיטיס B
דייוויד פרדו

דייוויד אלפרד פרדו הבן (באנגלית: .David Alfred Perdue Jr; נולד ב-10 בדצמבר 1949) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי. בשנים 2021-2015 כיהן כנציגה של מדינת ג'ורג'יה בסנאט של ארצות הברית, עת נבחר בבחירות 2014 להחליף את הסנאטור סאקסבי צ'אמבליס שפרש לגמלאות. פרדו התמודד בבחירות המקדימות במפלגה הרפובליקנית לתפקיד מועמד המפלגה לסנאט של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה וניצח בבחירות הכלליות את מועמדת המפלגה הדמוקרטית מישל נון ב-4 בנובמבר 2014, ונכנס לתפקידו ב-3 בינואר 2015. הוא בן דודו של סאני פרדו, שכיהן כמזכיר החקלאות של ארצות הברית בממשלו הראשון של הנשיא דונלד טראמפ.
ביוגרפיה

פרדו נולד במייקון שבג'ורג'יה לדייוויד אלפרד פרדו האב ולג'רבייז ויין, זוג מורים וגדל בוורנר רובינס. פרדו בוגר בהנדסת תעשייה וניהול (1972) מוסמך בחקר ביצועים (1975) מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. במכון הטכנולוגי היה פרדו חבר באחוות דלתא סיגמא פי.
פרדו החל את הקריירה שלו בחברת קורט סלמון אסושייטס, חברת ייעוץ בינלאומית, שם עבד במשך שתים עשרה שנים כיועץ ניהולי. התפקיד הראשון שלו היה סגן נשיא בכיר של פעילות תאגיד המזון הענק שרה לי (Sara Lee) באסיה, תפקיד אליו נכנס ב-1992. ב-1998, פרדו הצטרף לריבוק כסגן נשיא בכיר, ובסופו של דבר התקדם לתפקיד נשיא ומנכ"ל החברה. ב-2002, פרדו עזב את ריבוק לטובת חברת פילוטקס, חברת טקסטיל בקרוליינה הצפונית. החברה פשטה רגל לאחרונה עם חוב כבד וחובות פנסיה בסכומי עתק. פרדו לא הצליח להשיג מימון נוסף ממשקיעים בחברה, ומאוחר יותר לא מצא קונה לחברה. הוא עזב את החברה ב-2003 לאחר תשעה חודשים בעבודה וקיבל 1.7 מיליון דולר אמריקני כפיצוי. החברה נסגרה חודשים אחדים מאוחר יותר, כש-7,650 עובדים יצאו ממעגל העבודה ונותרו מובטלים.
לאחר שעזב את פילוטקס, הפך פרדו למנכ"ל דולר ג'נרל. לאחר סגירה ראשונית של מאות חנויות של החברה, הכפילה החברה את מחיר המניות שלה ופתחה כ-2,600 חנויות חדשות לפני שנמכרה ב-2007 למשקיעים פרטיים. ב-2014 הכריז על התמודדותו לסנאט של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה. הוא התמודד בבחירות מול מועמדת המפלגה הדמוקרטית מישל נאן, בת למשפחת פוליטיקאים מקומית שניסתה למשוך את קולות האפרו-אמריקאים והקהילה ההיספנית במטרה להיבחר לסנאט מטעם המדינה השמרנית. ממוצע הסקרים בבחירות הצביע על פער של פחות מאחוז בין שני המועמדים. בבחירות הכלליות ניצח ברוב של 53%..
כאשר התמודד לתקופת כהונה שנייה בבחירות לסנאט של ארצות הברית בנובמבר 2020, לא הצליח לחצות את רף חמישים האחוזים שהיה מונע ממנו להתמודד בסיבוב שני מכריע. בסיבוב זה, יריבו הדמוקרטי ג'ון אוסוף גבר עליו בפער בן 1.2% (55,232 קולות). ב-3 בינואר 2021 תמה תקופת כהונתו בסנאט באורח רשמי.
בראשית דצמבר 2021 הכריז פרדו על מועמדתו לתפקיד מושל ג'ורג'יה, תוך קריאת תיגר על המושל המכהן בריאן קמפ בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית. דווח כי הנשיא לשעבר דונלד טראמפ דרבן את פרדו להתמודד על רקע יחסיו העכורים עם קמפ.
בחודש מאי 2022, קמפ הביס את פרדו בהפרש גדול מאוד, 52%, על אף שתחילה נחשב כי הבחירות ביניהם יהיו הרבה יותר צמודות מזה.
פרדו בירך את קמפ מעט מאוחר יותר, והביע תמיכה בו בבחירות הכלליות.
הערות שוליים

↑   האם היהודים יקחו מאובמה את הסנאט? מדריך לבחירות האמצע בארה"ב, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2014
↑  Rhodes Cook, America Votes 31: 2013-2014, Election Returns by State, CQ Press, 2015-11-17. (באנגלית)
↑   הניו יורק טיימס, המועמד הדמוקרטי וורנוק ניצח בג'ורג'יה, באתר הארץ, 6 בינואר 2021
↑  Trump ally Perdue to challenge Georgia Republican governor - media, באתר רויטרס, 6 בדצמבר 2021 (באנגלית)
↑  ג'ף איימי, Trump-backed Perdue challenges Kemp in Georgia GOP primary, באתר AP‏, 6 בדצמבר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: P000612
ג'ון לואיס (פוליטיקאי)

נשיא ארצות הברית ברק אובמה מעניק את מדליית החירות הנשיאותית לג'ון לואיס
ג'ון רוברט לואיס (באנגלית: John Robert Lewis;‏ 21 בפברואר 1940 – 17 ביולי 2020) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כנציג המחוז החמישי של ג'ורג'יה בבית הנבחרים של ארצות הברית, המכסה ברובו את העיר אטלנטה ופרווריה. לואיס שירת בתפקיד זה משנת 1987. לואיס היה אחד מחברי "6 הגדולים", כחלק ממנהיגי התנועה לזכויות האזרח של ארצות הברית, לצד מרטין לותר קינג.
בבית הנבחרים שירת כסגן מצליף הסיעה הדמוקרטית מאז 2007.
ביוגרפיה

לואיס נולד בטרוי, אלבמה, כבנם של וילי לבית קרטר ואדי לואיס. הוא היה השלישי מבין עשרה ילדים, בהם גם אח חירש. הוא גדל במחוז כפרי באלבמה וכמעט שלא ראה אנשים שאינם שחורים בילדותו המוקדמת. כשגדל מעט חווה את ההפרדה הגזעית והקיפוח באלבמה, וכשנסע לערים בצפון ארצות הברית נחשף לעובדה שבתי הספר לא היו מופרדים גזעית.
כשהיה בן 15 שמע לראשונה את מרטין לותר קינג ברדיו, ושנה אחר כך עקב באדיקות אחרי חרם האוטובוסים של מונטגומרי. הוא פגש את מרטין לותר קינג ורוזה פארקס מעט אחר כך.
לואיס למד בסמינר התאולוגי הבפטיסטי האמריקאי (American Baptist Theological Seminary) בנשוויל שבמדינת טנסי ואחר כך באוניברסיטת פיסק ממנה קיבל תואר ראשון בדת ופילוסופיה. שני המוסדות היו מיועדים לאפרו-אמריקאים. באותה תקופה החל במאבקו נגד הגזענות ולמען זכויות האזרח, בפרט פעל למען ביטול ההפרדה במזנוני הצהרים בנשוויל. הוא הוביל מאבקים לא אלימים לביטול ההפרדה ונעצר ונכלא פעמים רבות.
ב-1961 החל ב"מסעות החופש" (freedom rides) במסגרתם נסעו חבורה מעורבת של שחורים ולבנים באוטובוסים ברחבי מדינות דרום ארצות הברית, מה שנחשב אז עבירה על החוק במרבית מהן. הוא נעצר מספר פעמים ובילה ארבעים יום בכלא במדינת מיסיסיפי. הוא הותקף על ידי המון זועם פעמים רבות. המבצע זכה להדים רבים ובסופו של דבר נאסרה ההפרדה באוטובוסים.
ב-1963 נבחר לראשות ארגון הסטודנטים לתאום מחאה לא-אלימה (Student Nonviolent Coordinating Committee).
לואיס היה הצעיר מ"חבורת ה-6 הגדולים", וכיהן כיושב ראש הארגון המרכזי של התנועה לזכויות אזרח בשנים 1963–1966. הוא צעד וצולם בתמונות עם מרטין לותר קינג. כחלק ממאבקו לקח חלק במצעדים מסלמה למונטגומרי ב-1965.
בשנים 1970 עד 1977 עמד בראש "פרויקט חינוך הבוחרים" (Voter Education Project) שמטרתו הייתה להביא לרישום בספר הבוחרים של בוחרים שחורים רבים, שלהם ניתנה זכות הבחירה עם חקיקת חוק זכות ההצבעה (בארצות הברית נדרשת פעולה מצד מי שחפץ להיות בספר הבוחרים, דבר שעלול להיות מכשלה בפני בוחרים פוטנציאלים).
לאחר התמודדות לא מוצלחת לבית הנבחרים ב-1977, נותר ללא עבודה ועם חובות, ולכן קיבל משרת עבודה בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר. בהמשך נבחר לכהן כחבר במועצת העירייה של אטלנטה ב-1981 וכיהן עד 1986.
בהמשך התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית, מטעם המחוז ה-5 של ג'ורג'יה, לאחר שחבר הקונגרס המכהן שייצג מחוז זה החליט להתמודד לסנאט. לואיס הביס את יריבו הרפובליקני ברוב גדול ונבחר למשרה זאת. הוא נבחר מאז 15 פעמים לכהונות נוספות כחבר בית הנבחרים.
לאחר בחירתו של דונלד טראמפ לנשיא ארצות הברית, בינואר 2017, ציין לואיס כי הוא אינו רואה בו נשיא לגיטימי בשל התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 לטובתו, מבצע חשאי אותו חשפה והצהירה קהיליית המודיעין האמריקאי. הערתו הובילה להחלפת עלבונות בין השניים.
ללואיס היו קשרים הדוקים עם הקהילה היהודית. באוטוביגרפיה שלו סיפר כי "חש "חיבה חזקה" וחיבור משמעותי ליהודים עוד מילדותו, כשנהג לקרוא בתנ"ך את סיפור יציאת מצרים". בעת מאבקיו לזכויות האזרח קשר קשרים עם הרב אברהם יהושע השל.
היה נשוי לליליאן מיילס משנת 1968 ועד למותה ב-2012. נולד להם ילד אחד.
בשנת 1999 זכה בפרס אניספילד-וולף על ספרו Walking with the Wind: A Memoir of the Movement. ב-2011 העניק לו נשיא ארצות הברית ברק אובמה את מדליית החירות הנשיאותית.
לואיס מת ב-17 ביולי 2020 מסרטן הלבלב.
הערות שוליים

↑  John Lewis on Trump: ‘I don’t see this president-elect as a legitimate president’, פוליטיקו, 13 בינואר 2017
↑   אמיר תיבון, ג'ון לואיס, חבר קונגרס וממנהיגי המאבק למען זכויות האזרח בארה"ב, מת בגיל 80, באתר הארץ, 18 ביולי 2020
↑  ג'רוזלם פוסט, ‏"הפסדנו אדם ענק": חבר הקונגרס ולוחם זכויות האדם ג'ון לואיס מת, באתר מעריב אונליין, 18 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008115772605171  PLWABN: 9811356834305606  BIBSYS: 14013935  BnF: cb138023081 (data)  CANTIC: a19685798  GND: 1043654828  ISNI: 0000 0001 1458 6629  LCCN: n87862095  LNB: 000243860  NARA: 10572555  NKC: mzk2005289716  NSK: 000015955  NTA: 127737863  RERO: 02-A012455839  SNAC: w6nz8djj  SUDOC: 138982805  US Congress: L000287  VIAF: 164971276   WorldCat (עם VIAF): 164971276
הדר מרקס

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1985 (בת 39) פארן, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 
הדר מרקס (נולדה ב-13 ביוני 1985) היא שדרנית רדיו וקריינית פרסומות ישראלית, המשדרת בתחנת הרדיו גלגלצ. בעבר שידרה ברדיו תל אביב.
ביוגרפיה

מרקס נולדה וגדלה במושב פארן שבערבה. עברה ליישוב הקהילתי להבים, כדי ללמוד במגמת התקשורת בכפר הנוער "אשל הנשיא" שבנגב. מרקס עברה קורס קריינות והוכשרה להנחות תוכנית צעירים ברדיו אשל הנשיא.
בשירותה הצבאי התקבלה לגלי צה"ל, ושירתה כקריינית. הנחתה את הגרסה המלאה של "אחד אחד", מצעד הפזמונים השבועי של גלגלצ, וכן תוכנית משלה בשם "סינגלס", במשך 4 שנים. לאחר פרישתו של עמרי רונן מגלגלצ עברה מרקס לשדר את תוכנית "הבחירות", המשודרת בשעות הצהריים ואת המצעד "אחד אחד".
בשנת 2008 זכתה מרקס בפרס "תגלית לדור הבא" של הרדיו הישראלי.
במאי 2011 מרקס עזבה את גלי צה"ל לאחר שמונה שנים, ועברה לרדיו תל אביב שם הגישה תוכנית מוזיקה ובידור יומית וקבלה תפקידים נוספים בתחומי הניו מדיה, התוכן והמוזיקה.
ב-19 במאי הגישה את תוכניתה האחרונה בגלגלצ עד שובה לתחנה בשנת 2016.
בינואר 2016 שבה מרקס לגלגלצ לתוכנית "מדינה בדרך", אליה צורף להגשה בני כבודי כמגיש נוסף לצידה של הדר. המשודרת כל בוקר בשעות 07:00–10:00. מרקס משדרת את התוכנית בימים א'–ד', ורואי שריקי משדר אותה ביום ה'.בשנת 2022 הדר השתתפה בתוכנית "מחוברים".
בחודש פברואר 2024 שיתפה כי נתגלה בבטנה גידול שפיר בגודל 8 ס"מ.
בחודש נובמבר 2024 זכתה מרקס בפרס הרדיו של אגודת העיתונאים בת"א (הוענקו בסימן "משדרים מלחמה") על תוכנית המוזיקה הטובה ביותר לתוכנית הרדיו אותה היא מגישה "מדינה בדרך".
עוד בחודש נובמבר התנצלה מרקס לאחר ששודר שירה של הזמרת אנה זק בטענה כי היא אינה מרגישה בנוח עם שידור השיר, במשתמע עקב תוכנו השיטחי של השיר.
חיים אישיים

מרקס גרושה ואם לשלושה ילדים. מתגוררים במושב גבעת שפירא.
הערות שוליים

↑  הילה יחימוביץ', ‏נשים עובדות: הג'וב הלוהט של הדר מרקס, באתר ‏מאקו‏, 27 בנובמבר 2012
↑  יעל גאוני, גבי גזית, רזי ברקאי ודידי הררי קיבלו פרסים בכנס הרדיו (גלובס), הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, 7 בספטמבר 2008
↑  דוד אברהם, הדר מרקס תזמנה 8 שנים: עוזבת את גלגלצ, נענע10, 11/05/2011
↑  השקת המצעד הישראלי השנתי של גלגלצ ו-וואלה!: צפו בביצועים הגדולים מהאולפן, באתר וואלה, 8 באוגוסט 2021
↑  Roni Vadnai, השדרנית הדר מרקס חושפת כי התגלה אצלה גידול בגודל 8 ס"מ, באתר השדרנית הדר מרקס חושפת כי התגלה אצלה גידול בגודל 8 ס"מ | מגזין את, ‏2024-02-01
↑  גלגל"צ וכאן גימל חוגגים: השדרניות האהובות זכו בפרס היוקרתי, באתר אייס, 10 בנובמבר 2024
↑  שדרנית גלגלצ השמיעה שיר של אנה זק והתחרטה - זו הסיבה, באתר אייס, 12 בנובמבר 2024
↑  הדר מרקס מתבאסת על אנה זק | ForReal, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-11-13
↑  יפעת הללי אברהם, ‏אחרי 13 שנים: השדרנית הדר מרקס מתגרשת, באתר ‏מאקו‏, 19 באפריל 2021
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרצליה פיתוח

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  הרצליה 
 תאריך ייסוד:  1925 
 קואורדינטות:  32°10′27″N 34°48′10″E﻿ / ﻿32.1742°N 34.8028°E﻿ / 32.1742; 34.8028
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) הרצליה פיתוח(למפת נתניה רגילה) הרצליה פיתוח(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הרצליה פיתוח(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הרצליה פיתוח  he הרצליה פיתוחhe הרצליה פיתוחמפת  __ הרצליה (in English: Herzliya)  __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (in English: Rishpon) (מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council)) מצפון-מזרח: __ רעננה (in English: Ra'anana) ממזרח: __ גבעת ח"ן (in English: Givat Hen) (מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council)), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ גליל ים (in English: Glil Yam) (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרצליה פיתוח היא שכונה אמידה במערב העיר הרצליה הגובלת בין הים התיכון ממערב, לכביש החוף במזרח. בעבר רוב שטחי הרצליה פיתוח היו מכוסים בדיונות חול, בין הדיונות היו מפוזרים בוסתנים של תאנים וענבי דבוקי. השכונה הוקמה ב-1925 בשם ”הרצליה ג’”, כהמשך של המושבה דאז הרצליה.
השכונה

בהרצליה פיתוח נמצאות שכונת ריבלין, שיכון אכדיה (שיכון חיילים ועולים) ושיכון הפרוגרסיבים. כמו כן, נמצא באזור בית הכנסת האשכנזי "אוהל משה", בית הכנסת המרכזי הספרדי וחטיבת הביניים "סמדר". רחובות ראשיים של האזור: הנשיא (יצחק בן-צבי), וינגייט, רמת-ים, קרן היסוד ומדינת היהודים.
האזור נחשב לאחד מאזורי המגורים היוקרתיים בישראל, ומרבית בתי המגורים שבו הם וילות. רחוב גלי-תכלת, שצדו המערבי נמצא על המצוק הצמוד לחוף הים ומשקיף על הים, מאכלס את הבתים היקרים ביותר בישראל, ובו שכן, עד לשנת 2021, גם ביתו של שגריר ארצות הברית בישראל. שגרירים נוספים מתגוררים בהרצליה פיתוח. בשכונה דיירים נודעים רבים, שבראשם היו נשיא המדינה חיים הרצוג ושר החוץ אבא אבן (אחד הרחובות הראשיים באזור, המוביל ממזרח למערב, נקרא על שמו לאחר מותו). לפני קום המדינה התגוררה בשכונה משפחתה של גולדה מאיר, ברחוב נורדאו.
ברצועה הצמודה לחוף נמצאים בתי מלון אחדים, ובהם "השרון", "דניאל" ו"דן אכדיה". בקצה הדרומי של רצועת המלונות נמצאת המרינה של הרצליה, שעליה שוכנים שני מגדלים, האחד משמש את מלון "מלון ריץ-קרלטון" והשני משמש לדירות נופש. ברצועה זו נמצא גם בית החולים "הרצליה מדיקל סנטר". במרכז הרצליה פיתוח שכן מלון "תדמור", ששימש להוראת מקצועות המלונאות. בשכונה נמצאים גם בתי דירות יוקרתיים. בצדה הדרום-מזרחי שוכן אזור תעשייה, בו נבנו מספר מלונות.
הרצליה פיתוח מחוברת לחלקה המזרחי (העיקרי) של הרצליה ולכביש החוף בשני מחלפים: מחלף כפר שמריהו ומחלף הסירה. מכביש החוף יש גישה להרצליה פיתוח בכבישים נוספים.
אזור תעשייה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
האזור ידוע בתעשיית ההיי-טק הגדולה שבו, שבה יושבות חברות כמו מיקרוסופט ואפל, לצד מלונאות ומשרדי תקשורת ושירותים. קיימת תוכנית מתאר גדולה להרחבתו דרומה.
דני מוג'ה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בינואר 1954 (בן 70) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
דני מוג'ה (נולד ב-10 בינואר 1954) הוא איש קולנוע ותיאטרון ישראלי. ראש המחלקה לקולנוע במדרשה לאמנות בבית ברל.
ביוגרפיה

מוג'ה נולד וגדל בתל אביב. בוגר בית הספר למשחק בית צבי. ב-1986 קיבל תואר שני מהמחלקה למחקר קולנוע באוניברסיטת ניו יורק.