stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדליית חייל חיל האוויר

| --- | --- |

 
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 סוג:  עיטור צבאי
 המעניק:  מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית
 למען:  העיטור ניתן לחייל בשירות חיל האוויר של ארצות הברית עבור גבורה שלא אירעה במהלך קרב
 זכאות:  חיילי חיל האוויר של ארצות הברית
 סטטוס:  פעיל
 נוסד:  6 ביולי 1960
 הענקות
 הוענק לראשונה:  21 ביולי 1960
 היררכיה
 עיטור גבוה יותר:  צלב התעופה המצוינת
 עיטור מקביל:  מדליית החייל/ מדליית הצי וחיל הנחתים / מדליית משמר החופים
 עיטור נמוך יותר:  כוכב הארד
מדליית חיל חיל האוויר (באנגלית: Airman's Medal) היא העיטור הגבוה ביותר המוענק לחיילי חיל האוויר של ארצות הברית על גבורה שלא במהלך קרב. העיטור יכול להיות מוענק גם לאנשי צבא ידידותי עבור מעשה גבורה במהלך תמיכה במבצעי חיל האוויר של ארצות הברית אך לא במהלך קרב, כמו כן יכול להינתן לאנשי כוחות המילואים של חיל האוויר שלא היו בשירות פעיל בזמן מעשה הגבורה.
העיטור נוסד בהתאם להחלטת הקונגרס של ארצות הברית מה-6 ביולי 1960. על פי הקריטריונים מעשה הגבורה צריך לכלול סיכון עצמי והתנדבות לסיכון החיים שלא במהלך עימות עם כוחות צבא אויב. העיטור לא יוענק רק על בסיס הצלת חיים או הצלחת מעשה הגבורה. העיטור לא יוענק לחיילים הממלאים את תפקידם באופן שגרתי הכולל סיכון חיים כגון לוחמי אש, לוחמי חילוץ וחיילי אבטחה.
בחזית המדליה ציור של הרמס המשחרר עיטם לבן-ראש. סרט המדליה כולל 13 פסים בצבעי חיל האוויר: צהוב וכחול עז (Ultramarine).
ליבן (רובע)

ערך זה עוסק ברובע בפראג בשם ליבן. אם התכוונתם לעיירה בצ'כיה בשם ליבן, ראו .
הגשר הלבן המחבר את לובין עם רובע הולסוביץ'
רחוב בליבן
לִיבֵּן (צ'כית: Libeň; גרמנית: Lieben) הוא רובע בעיר פראג שבצ'כיה.
היסטוריה

ליבן אוזכרה לראשונה ב-1363, אך אין לקיומה בשנה זו הוכחות ארכאולוגיות. בשנת 1901 צורפה שכונת ליבן לפראג.
אתרים

ברובע קיימים בית חולים, הכנסייה הקתולית סנט אדלברטקרק (Sint-Adalbertkerk) ו-2 בתי כנסת: בית הכנסת החדש ובית הכנסת הישן.
בוהומיל הראבאל מצויר על "קיר הראבאל" בפראג, יחד עם חתוליו האהובים
בית כנסת בליבן
ליאוניד בלאט

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 ביולי 1923 פטרוגראד, ברית המועצות ברית המועצות
 פטירה:  14 באפריל 2012 (בגיל 88) סנקט פטרבורג רוסיה רוסיה
 מקום קבורה:  Cemetery of the Victims of January 9 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1941–1947 (כ־6 שנים)
 דרגה:   סטרשינה (רב-סמל)
 תפקידים בשירות
 מקלען   סייר   מפקד כיתה
 פעולות ומבצעים
 החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 מדליה על הגנת לנינגרד  מדליה על כיבוש קניגסברג   עיטור התהילה מדרגה שלישית (25.06.1944; מס' סידורי 96318)   עיטור התהילה מדרגה שנייה (16.02.1945; מס' סידורי 10613)   עיטור התהילה מדרגה ראשונה (29.06.1945; מס' סידורי 357)   מדליית העוז מ-15.11.1942   הכוכב האדום מ-14.04.1945   מדליה פולנית "עבור אודר, נייסה ובלטיקה" עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה מ-11.03.1985 ומדליות אחרות  
 תפקידים אזרחיים
 מהנדס במפעל ניסיוני למוצרי תברואה
 
ליאוניד דוידוביץ' בלאט (ברוסית: Леонид Давыдович Блат; ‏2 ביולי 1923 - 14 באפריל 2012) היה יהודי סובייטי, שעוטר בשלוש הדרגות של עיטור התהילה על פועלו כחייל בצבא האדום במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

בלאט נולד במשפחת פועלים יהודים. סבו לחם בשורות הצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה, עוטר על גבורתו בצלב גאורגי הקדוש. אביו של לאוניד בלאט, לחם במלחמת העולם השנייה, עוטר במדליית העוז.
לאוניד, לאחר שמונה שנות לימוד, החל לעבוד במפעל.
ביולי 1941, עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות התנדב לחזית. השתתף בקרבות באופן פעיל מאז אוגוסט אותה השנה. לפי הגרסה שהוא מספר בסיפור זיכרון הוא שירת בגבול ברית המועצות עם גרמניה הנאצית ביוני כבודק גבולות ומשם התחילה השתתפותו במלחמת העולם השנייה. השתתף בהגנת לנינגרד, יצירת מאחז נבסקי בספטמבר והגנתו. נפצע שם ועל פועלו זכה למדליית העוז. היה שייך לאותה היחידה במהלך כל המלחמה, שתחילה הייתה נקראת האוגדה הראשונה של נ.ק.ו.ד. ובהמשך מאוגוסט 1942 צורפה כאוגדה מס' 46 לגיס השני של הארמייה השנייה. השתתף במבצע ניצוץ לפריצת המצור על לנינגרד, קרבות על הרצועה הקרלית, טרטו ופרנו, כיבוש קניגסברג, שחרור פולין ומקלנבורג והשתלטות על האי ריגן.
אות ההצטיינות הראשון, מדליית העוז, קיבל על צליחת נהר נייבה ב-20 בספטמבר 1941 לצידו הגרמני עד להשתלטות כוחות הצבא האדום. בקיץ 1943 באזור ישוב פליוסה הקרוב לפסקוב חדר לעורף הגרמני ויצר קשר עם פארטיזנים ועל סמך המידע שהעביר בעקבות כיבוש המקום על ידי הכוחות הסובייטיים קיבל את עיטור הכוכב האדום.
עיטור התהילה הראשון קיבל על אחזקת תקשורת יציבה בין 13 ל 17 ביוני 1944 במהלך התקפת נגד פינית בין פיקוד התותחנים ליחידותיו כשהוא גם כיוון את התותחים וגם גרם לטנקים הפיניים להפנות אש לעברו - עקב כך גם נפצע ויום למחרת (18 ביוני) חיסל עוד שני לוחמים במהלך הצבת קו תקשורת נוסף. בסתיו 1944 הועבר לחזית הביילורוסית השנייה.
את עיטור התהילה השני קיבל על אחזקת התקשורת בין פיקוד התותחנים ליחידותיו והכוונת הירי של התותחים ב-14 בינואר 1945 במהלך מתקפת נגד גרמנית בסמוך לעיר צ'חאנוב הפולנית.
את עיטור התהילה מדרגה ראשונה קיבל בקרב על העיר דנציג כשגם כן היה מופקד על אחזקת קווי תקשורת.
לאחר ששוחרר מן השירות הפעיל ב-1947, הוא סיים עשר שנות לימוד ב-1949. עבד תחילה כרתך במפעל "הניצוץ של לנין" ובהמשך במפעל הניסיוני למוצרי תברואה "סאנטכמונטאז'", שם הגיע לעמדת סגן מנהל המפעל. לאחר מכן במשך שלושים שנים עבד במפעל פסלים וגם שם הגיע לעמדת סגן מנהל המפעל. חי עד סוף ימיו בעיר הולדתו.
הערות שוליים

↑  Ne_radi_slavy/_Ne_radi_slavy.html "ארבע שנים ב"חלק הקדמי" (Четыре года - на «передке»), בתוך ספר בעריכת א. פינצ'וק "סיפור על הגבורה: אוסף סיפורי הזכרונות של וטרנים של מלחמת העולם השנייה - גיבורי ברית המועצות" (Сказание о подвиге: Сборник воспоминаний ветеранов Великой Отечественной войны - Героев Советского Союза.), ספר שני, עמ' 99, סנט פטרבורג, 2003 (רוסית)
↑  Ne_radi_slavy/_Ne_radi_slavy.html "ארבע שנים ב"חלק הקדמי" (Четыре года - на «передке»), בתוך ספר בעריכת א. פינצ'וק "סיפור על הגבורה: אוסף סיפורי הזכרונות של וטרנים של מלחמת העולם השנייה - גיבורי ברית המועצות" (Сказание о подвиге: Сборник воспоминаний ветеранов Великой Отечественной войны - Героев Советского Союза.), ספר שני, עמ' 102, סנט פטרבורג, 2003 (רוסית)
↑  דף על שמו באתר "גיבורי המדינה" (רוסית)
↑  Ne_radi_slavy/_Ne_radi_slavy.html "ארבע שנים ב"חלק הקדמי" (Четыре года - на «передке»), בתוך ספר בעריכת א. פינצ'וק "סיפור על הגבורה: אוסף סיפורי הזכרונות של וטרנים של מלחמת העולם השנייה - גיבורי ברית המועצות" (Сказание о подвиге: Сборник воспоминаний ветеранов Великой Отечественной войны - Героев Советского Союза.), ספר שני, עמ' 107, סנט פטרבורג, 2003 (רוסית)
לקוסובאגוס

| לקוסובאגוס |
| --- | --- |
 מאובן של לקוסובאגוס
תקופה
קרטיקון תחתון 120 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: כאוינגופטריים
סוג:: לקוסובאגוס
שם מדעי
 Lacusovagus

לקוסובאגוס (שם מדעי: Lacusovagus; פירוש השם: "נודד אגמים") הוא סוג של פטרוזאור דמוי-פטרודקטיל שחי בקרטיקון התחתון, לפני כ-120 מיליון שנה, בברזיל.
ללקוסובאגוס הייתה מוטת כנפיים באורך 4.1 מטרים, והוא נחשב לגדול בפטרוזאורים של ברזיל. מאובניו נתגלו ב-2008 בתצורת קראטו, בסיארה ופרנמבוקו שבברזיל. נמצאו בעיקר עצמות לסת וחלקי הגולגולת הסמוכים לעיניים. הגולגולת הייתה ארוכה ורחבה עם ראש גרמי וללא שיניים.
ישנה מחלוקת על סיווג הפטרוזאור. בעוד מספר חוקרים סוברים שהוא השתייך למשפחה כאוינגופטריים (Chaoyangopteridae). אחרים מעריכים שהוא היה קשור לתלסודרומיים, שהיו בעלי ציצה גבוהה וכרבולתית מאחורי ראשם.
הלקוסובאגוס נראה בסדרה "הכוכב דינוזאור" בפרק החמישי, שם הוא חוטף צעירי ארגנטינוזאורוס הבוקעים מביציהם.
הערות שוליים

↑  Mark P. Witton, A New Azhdarchoid Pterosaur from the Crato Formation (lower Cretaceous, Aptian?) of Brazil, Palaeontology 51, 2008, עמ' 1289–1300 doi: 10.1111/j.1475-4983.2008.00811.x
מדליית יוז

| --- | --- |

 תיאור:  עבור גילוי מקורי בתחום הפיזיקה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הגוף המעניק:  החברה המלכותית 
 תקופת הפרס:  1902–הווה (כ־122 שנים) 
 נקרא על שם:  דייוויד יוז 
 אתר רשמי
 
ג'יי ג'יי תומסון, הזוכה הראשון בפרס
מדליית יוז (באנגלית: Hughes Medal) היא אחת מהמדליות המוענקות על ידי החברה המלכותית, האקדמיה למדעים בבריטניה. המדליה קרויה על שמו של ממציא המיקרופון, דייוויד אדוארד יוז.
הפרס מוענק באופן ספציפי על: "גילוי מקורי בתחום הפיזיקה, במיוחד בתחום האלקטרוניקה והמגנטיות או נושאים הקשורים אליהם".
המדליה עשויה מכסף מוזהב ומחולקת מאז שנת 1902. מקבל המדליה הראשון היה הפיזיקאי ג'יי ג'יי תומסון, על הישגו בגילוי האלקטרון. מספר אישים מכובדים אחרים זכו אף הם במדליה, כולל האנס גייגר, אלכסנדר גרהם בל, סטיבן הוקינג ואנריקו פרמי. בנוסף למדליה, הפרס כולל 2,000 ליש"ט, נכון לשנת 2020.
הרטה איירטון הייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס.
לוי פולקוביץ

| --- | --- |

באירוע הדינר של ישיבת מיר
 מוקד פעילות:  ארצות הברית, ישראל
 עיסוק:  זמר
 זרם:  חסידות סאטמר
 סוגה:  מוזיקה חסידית
 שפה מועדפת:  אנגלית יידיש, עברית
 שיתופי פעולה בולטים:  יוסף משה כהנא, אברהם מרדכי שוורץ, שלמה יהודה רכניץ
לוי (יצחק) פולקוביץ (בהגייה יידישית: פאלקאוויטש) הוא זמר חסידי-אמריקאי המתגורר בניו יורק.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פולקוביץ משתייך לחסידות סאטמר, נשוי ומתגורר בניו יורק.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

פולקוביץ החל את דרכו המוזיקלית כחבר במקהלת שירה. בשנת 2010 השתתף באלבום כיסופים של מרדכי בן דוד, כחבר מקהלה יחד עם מקהלת שירה.
בשנת 2015 הוציא את אלבום הבכורה שלו אחכה לו, המכיל לחנים של אברהם מרדכי שוורץ, פינקי ובר ועוד. ועיבוד מוזיקלי של יואלי דיקמן. האלבום זכה להצלחה רבה ותוך מספר חודשים מכר למעלה מ20 אלף עותקים ממנו.
בשנת 2017 הוציא את אלבומו השני בשם טוב לי. את האלבום הפיק אברהם מרדכי שוורץ, כשעל העיבוד אודי דמארי, רובי בנט, יואלי דיקמן, אברמי גורארי, והפסנתרן אחיה אשר כהן-אלורו.
בשנת 2019 חבר לזמר והיוצר הדתי לאומי יצחק מאיר לדואט משותף. השניים הוציאו יחד קליפ על השיר ליבי של לוי מהאלבום טוב לי, השיר בלחן של אנשי פרידמן ומילותיו של רבי אברהם אבן עזרא, הקליפ צולם בבית כנסת בשכונת נחלאות בירושלים.
בשנת 2021 הוציא את הסינגל איך דאווען לזכר הרוגי אסון הר מירון בהם ידידו הזמר שרגי גשטטנר, בלחן של אנשי פרידמן ובעיבוד של אברהם מרדכי שוורץ.
שיתוף פעולה בולט בין פולקוביץ למפיק יוסף משה כהנא מתבטא בהשתתפותו של לוי באלבומים שבהפקתו ובהפקת לחיים הפקות ובסדרת האלבומים לחיים טיש. שיתוף פעולה נוסף בינו לבין שלמה יהודה רכניץ בהשתתפותו בסדרת האלבומים שיר.
דיסקוגרפיה > אלבומים

אחכה לו, 2015
טוב לי, 2017
א עהרליכע ליד 2023
דיסקוגרפיה > השתתפות באלבומים

חזק לימי הספירה, 2008
דאס אידישע טרער, יוסף משה כהנא, 2009
שירה חדשה, מקהלת שירה, 2010
כיסופים, מרדכי בן דוד, 2011
לחיים טיש - פסח, יוסף משה כהנא, 2011
לחיים טיש חב"ד, יוסף משה כהנא, 2011
לעבעדיג אין מאה שערים, 2012
אמן ואמן, 2012
א ליכטיגן חנוכה 1, 2014
הריקוד השני, 2014
מתנה לחתונה, רובי בנט, 2014
שמעה בקולי, 2014
שיר, שלמה יהודה רכניץ, 2014
שיר (אלבום החתונה), שלמה יהודה רכניץ, 2015
ידידים רוממוך, משפחה, 2015
לתו ולחיים, 2016
קצב הלב, משפחה, 2016
הפרויקט המוזיקלי, 2017
לחיים מזרח טיש, יוסף משה כהנא, 2017
לחיים שמחה טיש, יוסף משה כהנא, 2018
תו השעה, משפחה (שבועון), 2018
כרובים עליונים, אברהם מרדכי שוורץ, 2019
מסלסלים, מקהלת מלכות, 2019
לשורר שיר חדש, בקהילה, 2019
יידיש נחת 4, 2020
שבחים 2, יוסי גליק, 2021
זכר חסדו, ניגוני פיטסבורג, 2021
קינדערלעך, 2021
שיר 3, שלמה יהודה רכניץ, 2021
תרומה, איתן כץ, 2022
תתחדש, הרשי רוזנברג, 2022
דיסקוגרפיה > סינגלים

אל הנער - עם מקהלת שירה, מוטי שטיינמץ ומשה מנדלוביץ, לחן של שלמה יהודה רכניץ, 2013
ונתנה תוקף - עם מקהלת שירה ויואלי הורביץ, לחן של יאיר רוזנבלום, 2016
ליבי - עם יצחק מאיר, מילים של רבי אברהם אבן עזרא, לחן של אנשי פרידמן, עיבוד של אודי דמארי, 2019
תהא השעה הזאת - עם מקהלת מלכות, לחן של איצי ברי, עיבוד של משה לאופר, 2019
א כוכב - סינגל ההתרמה של ישיבת כוכבי אור של בערי וועבער יחד עם גדולי הזמר, (2020).
איך דאווען - לחן של אנשי פרידמן ועיבוד של אברהם מרדכי שוורץ, לזכר הרוגי אסון מירון, 2021
היום הרת עולם - עם אפרים מארקוביץ, 2021
כל נדרי בעיבודו של יהודה גלילי בלחנו של ר יו"ט ארליך
הערות שוליים

↑  בראיון של מקהלת שירה
↑  לוי פאלקוביץ' אומר תודה ל-20,000 איש בקליפ חדש, ידיעה באתר 'חסידיניוז'.
↑  טוב: האלבום החדש של פאלקוביץ' – "טוב לי" ידיעה באתר 'חסידיניוז'.
↑  אליעזר חסיד, לוי פולקוביץ ויצחק מאיר חברו יחדיו לביצוע מרגש • צפו, באתר בחדרי חרדים
↑  אליעזר חסיד, איך דאווען • לוי פאלקוביץ מרגש בסינגל חדש, באתר בחדרי חרדים
↑   אל הנער, בביצוע מקהלת שירה, מוטי שטיינמץ, לוי פולקוביץ ומשה מנדלוביץ, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 6:54), 18 בדצמבר, 2013
↑   ונתנה תוקף, בביצוע לוי פולקוביץ, מקהלת שירה, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 7:03), 6 באוקטובר, 2016
↑   ליבי, בביצוע לוי פולקוביץ ויצחק מאיר, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 4:24), 14 באוגוסט, 2019
↑   תהא השעה הזאת, בביצוע לוי פולקוביץ, מקהלת מלכות, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 6:17), 21 בספטמבר, 2019
↑  א כוכב להאזנה ביוטיוב.
↑   איך דאווען, בביצוע לווי פולקוביץ, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 6:00), 13 במאי, 2021
↑   היום הרת עולם, בביצוע לוי פולקוביץ, אפרים מארקוביץ, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב (אורך: 4:18), 2 בספטמבר, 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c34a2fa8-f727-4c58-bada-0b8cd06069f4
לב סקוריש

לב סקוריש (נולד ב-22 באפריל 1996) הוא אתלט ישראלי, חמש פעמים אלוף ישראל (2017, 2018, 2019, 2020, 2022 ו-2023) ובעל מדליית ארד מאליפות העולם לקדטים (דונצק 2013) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

לב סקוריש נולד באירקוצק, רוסיה לאב יהודי. הוא החל להתאמן בקפיצה במוט בגיל 9, בעקבות אחיו. אלכס אברבוך, מאמנו לעתיד, ביקר באירקוצק עיר הולדתו, כשהחל להתאמן ואמר כי "ראיתי אותו קופץ שם כילד כשביקרתי במקום, הוא עוד לא היה בגיל בו אפשר להתרשם". כעבור כמה שנים סקוריש זכה באליפות רוסיה עד גיל 15 בקפיצה למוט בתוצאה של 4.80 מטר. באותו זמן אברבוך פגש אותו שוב, והזמין אותו לעלות לישראל ולהתאמן בארץ, ולקבל אזרחות בעזרת חוק השבות. הוא הסכים, ועלה ארצה.
ביוגרפיה > 2013

באליפות מוסקבה לקדטים שהתקיימה בשנת 2013 קבע סקוריש בקפיצה במוט שיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 5.00 מטר. באליפות העולם עד גיל 18 (אנ') שנערכה ב-12 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית ארד בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש לגילאי 18 של 5.10 מטר.
ביוגרפיה > 2014

ב-3 ביוני קבע סקוריש בקפיצה במוט שיא אישי ושיא ישראלי חדש לנוער של 5.22 מטר. באליפות מדינות הים התיכון עד גיל 23 הוא סיים במקום חמישי כשהיה בן 18 בלבד בתוצאה של 5.17 מטר. הוא זכה בתואר אלוף ישראל לנוער כשקבע תוצאה של 4.90 מטר.
ביוגרפיה > 2015

באליפות ישראל סיים במקום חמישי בתוצאה של 4.80 מטר.
ביוגרפיה > 2016

בשנה זו החל סקוריש להתאמן אצל ולרי קוגן, שבעברו אימן יחד עם אחיו פבל את אלכס אברבוך.
בתחרות הליגה הבין אגודתית שהתקיימה ב-21 במאי זכה סקוריש במדליית זהב בקפיצה במוט בשיא ישראלי חדש לנוער של 5.41 מטר ושלושה ימים לאחר מכן שיחזר תוצאה זו. באליפות ישראל סיים במקום רביעי, בתוצאה של 4.95 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2017 זכה סקוריש במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה 5.40 מטר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות ישראל סקוריש זכה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בקפיצה במוט, בתוצאה 5.30 מטר.
ביוגרפיה > 2019

בתחרות שנערכה בחודש ינואר בבלארוס קבע סקוריש בקפיצה במוט שיא אישי חדש של 5.45 מטר ושיפר את שיאו האישי ב-4 ס"מ. חודש לאחר מכן, באליפות מדינות הבלקן באולם, הוא זכה במדליית הזהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.40 מטר.
בתחרות רחוב שנערכה בפולין בחודש יוני, סיים סקוריש במקום השישי לאחר שקבע שיא אישי חדש של 5.51 מטר.
מוזיאון החלל של הונג קונג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון חלל
 כתובת:  צים שא צוי, הונג קונג
 מיקום:  הונג קונג 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – אוקטובר 1980
 תאריך פתיחה רשמי:  1980 
 קואורדינטות:  22°17′40″N 114°10′19″E﻿ / ﻿22.2944°N 114.172°E﻿ / 22.2944; 114.172
 אתר המוזיאון
  (למפת הונג קונג מוגדלת) גואנגדונג ים סין הדרומימוזיאון החלל של הונג קונג(למפת הונג קונג רגילה) גואנגדונג ים סין הדרומימוזיאון החלל של הונג קונג
 
מוזיאון החלל של הונג קונג (באנגלית: Hong Kong Space Museum; בסינית: 香港太空館) הוא מוזיאון חלל ואסטרונומיה הממוקם ברחוב סאלסבורי בצים שא צוי שבדרום קאולון בהונג קונג והוא מנוהל וממומן על ידי מחלקת הפנאי והתרבות של הממשל המקומי.
פעילות

הרעיון להקים בהונג קונג פלנטריום הוצע לראשונה בשנת 1961 על ידי המועצה העירונית של הונג קונג. ממשלת הונג קונג החליטה להקים את הפלנטריום בצים שא צוי במטרה שישמש בסיס למוזיאון חלל. בשנת 1974 נרכש פלנטריום מחברת קארל זיס (Carl Zeiss AG) במחיר של 3,050,000 דולר הונג קונגי. הקמת המבנה החלה בשנת 1977 והמבנה נפתח ב-8 באוקטובר 1980.
למוזיאון שני אגפים. באגף המזרחי מצוי הפלנטריום וכן אולם תצוגה בנושא החלל ומשרדים. האגף המערבי נבנה בשלב מאוחר יותר ובו אולם תצוגה בנושא אסטרונומיה, חדר הרצאות וחנות.
שטחו של הפלנטריום 8,000 מ"ר, ולו כיפה דמוית ביצה.
מאלנה ארנמן

| --- | --- |

מאלנה ארנמן, אפריל 2012
 לידה:  4 בנובמבר 1970 (בת 53) אופסלה שוודיה שוודיה
 שם לידה:  שרה מגדלנה ארנמן
 שם במה:  Malena Ernman 
 מוקד פעילות:  שוודיה שוודיה
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 מקום לימודים:  המכללה המלכותית למוזיקה בסטוקהולם 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  אופרה, פופ, ג'אז, שאנסונים
 סוג קול:  סופרן, מצו סופרן
 שפה מועדפת:  שוודית, אנגלית 
 חברת תקליטים:  Roxy Recordings Stockholm
 בן או בת זוג:  Svante Thunberg (2004–?) 
 צאצאים:  גרטה טונברי   באטה טונברי
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  ליטריס אט ארטיבוס (2011)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 http://www.malenaernman.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
שרה מגדלנה "מאלנה" ארנמן (בשוודית: Sara Magdalena "Malena" Ernman; נולדה ב-4 בנובמבר 1970 באופסלה, שוודיה) היא זמרת אופרה (סופרן, מצו סופרן) שוודית, המשלבת במוזיקה שלה מוטיבים נוספים מלבד אופרה. ארנמן חברה בסגל אקדמיית המוזיקה השוודית המלכותית וייצגה את שוודיה בתחרות האירוויזיון בשנת 2009 במוסקבה, רוסיה, עם השיר "La Voix".
ביוגרפיה > ראשית חייה

שרה מגדלנה ארנמן נולדה ב-4 בנובמבר 1970 באופסלה, שוודיה. בגיל מוקדם עברה ארנמן לעיירה סאנדוויקן, המרוחקת שעה נסיעה מעיר הולדתה. סאנדוויקן היא עיירה קטנה שנודעה בשוודיה כעיירה מוזיקלית, שהצמיחה אמנים רבים, בעיקר בתחום הג'אז. לאחר שבילתה את ילדותה בעיירה היא עברה לסטוקהולם כדי ללמוד באקדמיית המוזיקה השוודית המלכותית. לאחר שהשלימה את לימודיה עברה לאורלינס, צרפת ולמדה אופרה ושאנסונים בקונסרבטוריון של העיר. לאחר לימודיה ובסמוך לכניסתה לקריירה נישאה ארנמן לשחקן סוונטה טונברי. לזוג נולדו שתי בנות, גרטה ובאטה.
בתה, גרטה טונברי, התפרסמה כפעילה למען איכות הסביבה.
ביוגרפיה > אופרות וקונצרטים

ארנמן הייתה חברה באופרה של ברלין ולקחה בה חלק גדול כאשר קיבלה תפקידים מרכזיים במספר אופרות נחשבות, שני התפקידים המרכזיים ביותר שלה הם – כרובינו ב"נישואי פיגארו" וצרלינה ב"דון ג'ובאני", האופרות הללו נוצחו גם ידי המנצח הישראלי, דניאל בארנבוים, שהוא גם מי שליהק את ארנמן לתפקידים. בשיתוף פעולה שנערך בין האופרה הפינית הלאומית, האופרה השוודית המלכותית והאופרה של ברלין קיבלה ארנמן את תפקיד רוזין באופרה "הספר מסביליה, או זהירות חסרת תועלת". היא שרה את שיר הפתיחה באופרה "כרמן", שהעלתה האופרה המלכותית השוודית.
ארנמן עבדה עם המנצח הצרפתי רנה ג'ייקובס באופן עצמאי וקיבלה תפקידים באופרות משניות, כמו "לה קסאליטו" של פרנצ'סקו קאוואלי.
בשנת 2006 הופיעה ארנמן לראשונה בפסטיבל זלצבורג כאניו באופרה "חסדו של טיטוס" בניצוחו של ניקולאוס הרנונקור. בשנת 2007 הופיעה מחדש ככרובינו ב"נישואי פיגארו" אך הפעם תחת ניצוחו של המנצח הבריטי הצעיר ממנה בחמש שנים, דניאל הארדינג. בשנת 2008 היא שרה יחד עם להקת האופרה-קומיק.
ארנמן הופיעה גם במספר קונצרטים נחשבים, הידוע ביותר במיניאפוליס, ארצות הברית, בו ארנמן שרה את "רקוויאם" מאת מוצרט, כסולנית ראשית.
ביוגרפיה > מלודיפסטיבלן ואירוויזיון 2009

ב-28 בנובמבר 2008 הוכרז כי ארנמן תתמודד במלודיפסטיבלן לשנת 2009 במטרה להתחרות בתחרות האירוויזיון באותה השנה. ארנמן התמודדה בתחרות עם השיר "La Voix" שנכתב על ידי פרדריק קמפה ובעזרת ארנמן עצמה. ב-28 בפברואר 2009 התמודדה ארנמן בחצי גמר התחרות והוכרז כי עלתה לגמר התחרות. ארנמן זכתה במקום הראשון בגמר המלודיפסטיבלן שהתרחש ב-14 במרץ 2009 באריקסון גלוב, סטוקהולם. זכייה במקום הראשון פירושה ייצוג שוודיה באירוויזיון. ואכן, ייצגה ארנמן את שוודיה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה.
את שלב חצי הגמר, בו שירה הושמע רביעי בסדר, עברה ארנמן ביתר קלות כאשר עלתה לגמר ארבעה ימים לאחר מכן מהמקום הרביעי. בגמר ביצועה של ארנמן היה פחות טוב מבחצי הגמר והיא הגיעה בגמר למקום ה-21 עם 33 נקודות בלבד, אף על פי שהייתה אהודה בקהל. שירה La Voix היה השיר השוודי הראשון להכיל כמות ניכרת של מילים בשפה הצרפתית. החלקים בצרפתית נכתבו על ידי ארנמן בלבד ללא עזרה מקמפה מכיוון שארנמן היא דוברת צרפתית שוטפת.
ארנמן חשפה כי השמלה שלבשה בתחרות האירוויזיון עלתה 400,000 קרונות שוודיות (37,471 אירו, 156,381 שקלים חדשים). הזמרת דיה נורברג הצטרפה לארנמן באירוויזיון כאחת מזמרות המשנה, כמו שעשתה שנה קודם לכן שהצטרפה לביצוע של שרלוט פרלי. ארנמן השתתפה בסיבוב ההזדמנות השנייה במלודיפסטיבלן 2015 כזמרת אורחת בביצוע ההצעה של הזמר האיראני-שוודי בהארנג מיריס. ההצעה של מיריס הגיעה לחצי הגמר בזכות ארנמן, אך לא העפיל לגמר כשאת מקומו תפס הביצוע של מונס סלמרלוב, שבסופו של דבר זכה באירוויזיון 2015.
פרסים

2010: פרס זמרת השנה השוודית, הוענק על ידי קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2000: Naïve
2001: Cabaret Songs
2002: Songs in Season
2003: My Love
2009: La Voix du Nord
2010: Santa Lucia – En klassisk jul (אלבום חג המולד)
2011: Opera di Fiori
2013: I decembertid
2014: SDS
2016: Sverige
דיסקוגרפיה > סינגלים

2009: La Voix
2010: Min plats på jorden
דיסקוגרפיה > DVD

Die Fledermaus
Julie
Hercules
Dido and Aeneas
La Cenerentola
Rodelinda
הערות שוליים

↑  From Sandviken to Uppsala, Google Maps
↑  מ. ארנמן, Bio, בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
↑  Ilze Filks, Swedish student Greta's climate 'school strike' goes global. The Jakarta Post. March 12, 2019
1 2  "About the Performer: Malena Ernman", לה פיל, בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
↑  ק. שוואן, Agnes och Malena Ernman till Globen, אורכב מהמקור באתר די אן אס אי, בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
1 2  Sweden: Malena Ernman to Moscow! - News - Eurovision Song Contest - Baku 2012, האתר הרשמי של האירוויזיון, בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
↑  "Här är Malenas finalklänning - Melodifestivalen - Expressen Nöje - Nöjesnyheter Musiknyheter Filmnyheter", בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
↑  "Behrang Miris kamp – därför ställer Malena Ernman upp i Melodifestivalen 2015", בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
↑  Anna Larsson, Malena Ernman and Miah Persson are appointed court singers, בדיקה אחרונה ב-29 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007452234505171  PLWABN: 9810676321205606  BIBSYS: 4104761  BnF: cb14658860s (data)  CiNii: DA15483870  GND: 13541928X  ISNI: 0000 0000 8014 7387  LCCN: no96056431  MusicBrainz: bcfa2a05-90f6-469a-b25d-b485838f1401  NDL: 001333464  NKC: xx0067538  NSK: 000480087  NTA: 422992992  RERO: 02-A013817686  SELIBR: 298047  SUDOC: 156280957  VIAF: 272739   WorldCat (עם VIAF): 272739 
ארנמן מופיעה ביום הלאומי של שוודיה, יוני 2016
מאלנה ארנמן במסיבת עיתונאים, 2009
ליאוניד הורביץ

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1917 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  24 ביוני 2008 (בגיל 90) מיניאפוליס, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת הרווארד  הפקולטה למשפטים ומנהל באוניברסיטת ורשה  אוניברסיטת ורשה 
 מוסדות:  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת מינסוטה  המכון לטכנולוגיה של אילינוי 
 תלמידי דוקטורט:  Owen Sauerlender, Hideo Kanemitsu, Donald Katzner, Roswitha King, Koichi Koyama, Neelam Jain, Lu Hong, Takanobu Ikeda, Chadwick J. Haberstroh, Austin Hoggatt, Fernando Vega Redondo, Søren Q. Lemche, Antonio Manresa, Rubin Saposnik, Guoqiang Tian, Jose Trujillo, Shuhe Li, Harry H. Postner, Shinsuke Nakamura, Josep Oliu i Creus, Preston J. Miller, David Wettstein, Gerald J. Eskin, Paul W. Eaton, Tatsuyoshi Saijo, M. M. Rao, Richard B. McHugh, James P. Quirk, Myrna Wooders, דניאל מקפאדן, לי טספציון, Stanley Reiter, Mohamed Ali El-Hodiri, James Clark Moore, Shomu Banerjee, Perry L. Brown, Antonio Camacho, James D. Campbell, Paruchuri R. Krishnaiah, Mongi Boughzala, Meir Barnea, Paulina Beato, Xavier Calsamiglia, קליפורד הילדרת' 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1945)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (1953)  פרס נובל לכלכלה (2007)  המדליה הלאומית למדעים (1990)  עמית החברה האקונומטרית (1947)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה  הרצאת פישר-שולץ 
 
ליאוניד "לאו" הורביץ (Leonid Hurwicz‏; 21 באוגוסט 1917 – 24 ביוני 2008) היה סטטיסטיקאי, מתמטיקאי וכלכלן יהודי-אמריקאי ממוצא פולני, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת מינסוטה וחתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2007 יחד עם אריק מסקין ורוג'ר מאירסון. הפרס הוענק לשלושה על הנחת התשתית לתאוריית התכנון המכניסטי המשמשת בכלכלה, במדע המדינה ובמדעי החברה. בעת קבלת הפרס היה הורביץ בן 90 ובכך היה לזוכה המבוגר בתולדות פרס נובל, עד לשנת 2018.