stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המוח המשולש
בתודעה הציבורית

המודל המשולש של מוח היונקים נתפס באופן פשטני כחלק ממדעי המוח ההשוואתיים. יש בו עניין ציבורי בגלל הפשטות שלו. הוא אינו מדויק כהסבר לפעילות המוח, המבנה שלו והאבולוציה שלו, ועדיין נותר מושג נפוץ שכן ה"נאו-קורטקס" מייצג אשכול של מבני מוח המעורבים בהכרה מתקדמת, כולל תכנון, מודלים וסימולציה; ה"מוח הלימבי" מתייחס למבני מוח הקשורים להתנהגויות חברתיות, טיפוח (grooming), הדדיות והתנהגויות והשפעות אחרות שהתעוררו בעידן היונקים. המוח הזוחלי הוא מבני מוח הקשורים לטריטוריאליות, התנהגות פולחנית והתנהגויות "זוחליות" אחרות. הערך ההסברתי של המודל הופך אותו למעניין, הגם שהוא לא מדויק, ורמת המורכבות שלו שימושית עבור תלמידי תיכון המבקשים להתחיל לעסוק בחקר המוח.[דרוש מקור]
הווארד בלום, בספרו "עיקרון לוציפר", מתייחס למושג המוח המשולש בהסבריו על היבטים מסוימים של ההתנהגות האנושית. ארתור קסטלר השתמש בהנחת המוח המשולש בעבודותיו המאוחרות, במיוחד בספרו The Ghost in the Machine. הסופר האנגלי ג'וליאן בארנס ציטט את דברי מקלין בנוגע למוח המשולש בהקדמה לרומן מ-1982 "לפני שהיא פגשה אותי". פטר לוין השתמש במושג בספרו "להעיר את הנמר" כדי להסביר את גישת ההתנסות הסומטית שלו לריפוי טראומה.[דרוש מקור]
גלינדה-לי הופמן, בספרה "הנדוניה הסודית של חוה: תפקיד נשים בהתפתחות התודעה", מתייחסת לתיאוריה של מקלין בתיאוריה שלה לגבי התנהגות אנושית והבעיות בהתנהגות זו. היא מבדילה את הקורטקס הפרה-פרונטלי משאר הנאו-קורטקס. חלק זה במוח, עם נטייתו לתקשורת עם יתר החלקים, יכול לגרום לשאר החלקים לעבוד יחד לטובת הפרט. הופמן טוענת שאצל רבים המוח הזוחלי (שמטרתו שליטה בטריטוריה וברבייה, ואצל בני אדם מתורגם לכוח ולמין) יצא משליטה, והאמיגדלה מעוררת את הפחד שמוביל לאגרסיביות וחרדה. קליפת המוח הקדם-מצחית, היא מאמינה, היא המפתח לעתיד האדם אם יוכל לשלוט בה.
לקריאה נוספת

Nomura, Tadashi; Kawaguchi, Masahumi; Ono, Katsuhiko; Murakami, Yasunori (במרץ 2013). "Reptiles: A New Model for Brain Evo‐Devo Research". Journal of Experimental Zoology Part B: Molecular and Developmental Evolution. 320 (2): 57–73. doi:10.1002/jez.b.22484. PMID 23319423. {{cite journal}}:  (עזרה)
Jarvis, Erich D.; Güntürkün, Onur; Bruce, Laura; Csillag, András; Karten, Harvey; Kuenzel, Wayne; Medina, Loreta; Paxinos, George; Perkel, David J.; Shimizu, Toru; Striedter, Georg (בפברואר 2005). "Avian brains and a new understanding of vertebrate brain evolution". Nature Reviews Neuroscience. 6 (2): 151–159. doi:10.1038/nrn1606. PMC 2507884. PMID 15685220. {{cite journal}}:  (עזרה)
Gardner, Russell; Cory, Gerald A. (2002). The evolutionary neuroethology of Paul MacLean: convergences and frontiers. New York: Praeger. ISBN 0-275-97219-4. OCLC 49649452.
"The Triune Brain Concept and the Controversy Surrounding It". Anatomy of neuropsychology: The new anatomy of the basal forebrain and its implications for neuropsychiatric illness. Amsterdam; Boston: Academic Press-Elsevier. 2008. pp. 15–16, 19. ISBN 978-0-12-374239-1. OCLC 427506175.
Kral, V. A.; MacLean, Paul D. (1973). A Triune concept of the brain and behaviour, by Paul D. MacLean. Including Psychology of memory, and Sleep and dreaming; papers presented at Queen's University, Kingston, Ontario, February 1969, by V. A. Kral [et al. Toronto]: Published for the Ontario Mental Health Foundation by Univ. of Toronto Press. ISBN 0-8020-3299-0. OCLC 704665.
MacLean, Paul D. (1 באפריל 1985). "Brain Evolution Relating to Family, Play, and the Separation Call". Archives of General Psychiatry. 42 (4): 405–17. doi:10.1001/archpsyc.1985.01790270095011. PMID 3977559. {{cite journal}}:  (עזרה)
MacLean, Paul D. (1990). The triune brain in evolution: role in paleocerebral functions. New York: Plenum Press. ISBN 0-306-43168-8. OCLC 20295730.
Basma, J.; Guley, N.; Ii, L. M. M.;  et al. (2020). "The Evolutionary Development of the Brain As It Pertains to Neurosurgery". Cureus. 12 (1): e6748. doi:10.7759/cureus.6748. PMC 7034762. PMID 32133270.
הערות שוליים

↑  Cesario, Joseph; Johnson, David J.; Eisthen, Heather L. (8 במאי 2020). "Your Brain Is Not an Onion With a Tiny Reptile Inside". Current Directions in Psychological Science. 29 (3): 255–260. doi:10.1177/0963721420917687. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Barrett, Lisa Feldman (2020). "You Have One Brain (Not Three)". Seven and a half lessons about the brain. Boston: Houghton Mifflin Harcourt. pp. 13–28. ISBN 978-0-358-15714-4. OCLC 1129098750.
↑  Kiverstein, Julian; Miller, Mark (6 במאי 2015). "The embodied brain: towards a radical embodied cognitive neuroscience". Frontiers in Human Neuroscience. 9: 237. doi:10.3389/fnhum.2015.00237. PMC 4422034. PMID 25999836. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Sax, Boria (15 באוקטובר 2017). Lizard. Reaktion Books. ISBN 978-1-78023-872-2. נבדק ב-9 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Steffen, Patrick R.; Hedges, Dawson; Matheson, Rebekka (2022). "The Brain Is Adaptive Not Triune: How the Brain Responds to Threat, Challenge, and Change". Frontiers in Psychiatry. 13. 802606. doi:10.3389/fpsyt.2022.802606. ISSN 1664-0640. PMC 9010774. PMID 35432041.
1 2  "Triune Brain - an overview | ScienceDirect Topics". www.sciencedirect.com. נבדק ב-2022-12-09.
↑  Reiner, A. (12 באוקטובר 1990). "The Triune Brain in Evolution. Role in Paleocerebral Functions. Paul D. MacLean. Plenum, New York, 1990. xxiv, 672 pp., illus. $75". Science. 250 (4978): 303–305. doi:10.1126/science.250.4978.303-a. PMID 17797318. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "A theory abandoned but still compelling". medicine.yale.edu (באנגלית). נבדק ב-2022-09-28.
↑  Patton, Paul (בדצמבר 2008). "One World, Many Minds: Intelligence in the Animal Kingdom". Scientific American. נבדק ב-29 בדצמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Boraud, Thomas; Leblois, Arthur; Rougier, Nicolas P. (בדצמבר 2018). "A natural history of skills" (PDF). Progress in Neurobiology. 171: 114–124. doi:10.1016/j.pneurobio.2018.08.003. PMID 30171867. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Smith, C.U.M. (15 בינואר 2010). "The Triune Brain in Antiquity: Plato, Aristotle, Erasistratus". Journal of the History of the Neurosciences. 19 (1): 1–14. doi:10.1080/09647040802601605. PMID 20391097. {{cite journal}}:  (עזרה)
היחס בין מסת המוח המוקדשת לפליום (Pallium) (אנ') עולה ככל שמתאחרת התפתחותם הטקסונומית של חולייתנים שונים
אבי אברהם אלקבץ

אבי אברהם אֵלְקַבֵּץ (נולד בי"ח בסיון ה'תשכ"ד, 29 במאי 1964) הוא ראש עיריית עפולה.
ביוגרפיה

אלקבץ נולד בצפת בשנת 1964, גדל והתחנך בתיכון קריית חיים, ובשנת 1982 התגייס לחיל הים וסיים בהצלחה קורס חובלים. במשך שלוש שנים שירת במערך הסטי"לים של החיל, ולאחר מכן שימש בתפקידים פיקודיים וכלכליים שונים, עד שפרש בשנת 1994 בדרגת רב-סרן.
במסגרת שירותו הצבאי סיים את התואר הראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת חיפה בהצטיינות יתרה, ובשנת 1996 השלים את לימודי התואר השני בכלכלה שאף אותם סיים בהצטיינות, במסלול משותף לאוניברסיטת חיפה ולטכניון. בין השנים 1994 עד 2002 שימש עוזר הוראה ולאחר מכן מרצה עמית בחוג לכלכלה באוניברסיטת חיפה, במגמת מנהל עסקים.
במקביל ללימודיו, עסק ביזמות פרטית ובתחום הנדל"ן בעפולה. בשנת 1998, עת נבחר יצחק מירון לראשות עיריית עפולה, מונה למנכ"ל העירייה. מיזם מיוחד שאותו הוביל הוא שיפוץ לבה ההיסטורי של עפולה, שדרות ארלוזורוב, ושיקומה, בניית בית יד לבנים והקונסרבטוריון העירוני.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

במאי 2005 פרש יצחק מירון, ובמקומו נבחר אלקבץ לראשות עיריית עפולה בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-2 באוגוסט 2005. ב-2006 הצטרף למפלגת "קדימה".
במהלך כהונתו בראשות העיר, האיץ אלקבץ את ייזום הבנייה בעיר. בתקופה זו הוקם הפארק העירוני המרכזי ובו אמפיתיאטרון מודרני המכיל כ-3,000 מקומות ישיבה, מתקני ספורט רבים, "פארק-חי", פארק שעשועים לילדים ועוד. במהלך כהונתו התחייבה העירייה לאמנת שירות במטרה לשפר את השירות לתושב, ונעשו מאמצים ניכרים לשפר את תדמית העיר ולהוביל באיכות הסביבה. תקציבים רבים הושקעו בקידום החינוך והספורט.
במהלך הבחירות לרשויות המקומיות בנובמבר 2008, הביע ראש העיר לשעבר מירון את רצונו לשוב לתפקיד. אלקבץ התמודד מול מירון ומול מועמדים נוספים, ניצח שוב בבחירות וזכה לכהונה נוספת כראש העיר, ברוב של 56% מן הקולות. במהלך הקדנציה קידם אלקבץ את העיר עפולה במגוון תחומים וקידם פרויקטים גדולים וביניהם אצטדיון כדורגל עירוני שזכה לכינוי "הסוכרייה", שכונה חדשה בשם "רובע יזרעאל", בריכה עירונית, מרכז הורים ילדים, מרכז לגיל הרך ועוד.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו באוקטובר 2013 התמודד אלקבץ על ראשות העיר מול שני מועמדים, יצחק מירון ודוד סויסה. לבסוף זכה בתפקיד יצחק מירון, שניצח את אלקבץ בסיבוב שני, בהפרש של כ-160 קולות בלבד.
אלקבץ נבחר לתפקיד ראש העיר בפעם השלישית בבחירות לרשויות המקומיות שהתקיימו ב-30 באוקטובר 2018, לאחר שגבר על ראש העיר המכהן יצחק מירון בפער של 878 קולות.
במהלך חציה הראשון של כהונתו השלישית, הוביל אלקבץ בינוי מסיבי של מוסדות חינוך וביניהם שלושה בתי ספר חדשים ("שהם", "אלון יזרעאל" ו"אוהל מאיר"), הרחבה של שלושה נוספים ("אלון בן-גוריון", "תדהר" ו"גוונים") ובנייה של 30 גני ילדים חדשים ברחבי העיר.
כמו כן, הוקמו שני בתי כנסת גדולים בשכונת "רובע יזרעאל" ושכונת "לב העמק", נבנתה קריית ספורט חדשה ע"ש ראש הממשלה לשעבר מנחם בגין, נבנו שני אולמות ספורט, חמישה מגרשי מיני פיץ, שלושה מתחמי נינג'ה ומתחם טניס פתוח לקהילה.
בימים אלה נבנים בעיר מתחם בילוי ענק שיכלול כעשרה אולמות קולנוע, מסעדות ופאבים; מרכז תרבות לוותיקי העיר; מרכז נוער רביעי ושני מסלולי אופניים אתגריים.
בעפולה נבנה פארק מים בשם ״גליצ׳״, פארק מים לכל המשפחה.
במסגרת ההיערכות לחגיגות המאה של העיר אשר יצוינו בשנת 2025, הוחלט לקרוא רחוב על שמו של "אדריכל ההתיישבות הציונית" ומתכנן העיר, ריכרד קאופמן. כמו כן, התקבלה החלטה להוסיף שורת מידע והסבר לשילוט רחובות העיר. בחודשים הקרובים אף ייחנך שביל היסטורי לתולדות העיר ופרויקטים נוספים הקשורים לתולדות העיר ולציון חגיגות המאה נמצאים בשלבי תכנון מתקדמים.
בבחירות 2024, התמודד פעם נוספת לראשות העיר מול מירון ורמי יוסף וניצח בסיבוב הראשון לאחר שקיבל מעל 40% מהקולות.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

ב-23 באוגוסט 2005 נתמנה ליושב ראש חברת "יזרעאל עפולה בע"מ", העוסקת במפעלי התעשייה המשותפים לעיר עפולה ולמועצה האזורית עמק יזרעאל. באותו מועד הוא נתמנה גם ליושב ראש "החברה הכלכלית לפיתוח עפולה בע"מ" העוסקת בפרויקטים לפיתוח העיר, וכן כחבר בחבר הנאמנים ובוועד המנהל של המכללה האקדמית עמק יזרעאל. ב-1 ביוני 2009 נתמנה ליושב ראש "איגוד ערים לכבאות והצלה יזרעאל", החולש על כ-500,000 תושבים בעמק יזרעאל וסביבתו.
חיים אישיים

אלקבץ נשוי לישראלה ואב לשתי בנות ולשני בנים. אחיו שמעון אלקבץ מכהן כיו"ר חברת הביטוח "הראל".
הערות שוליים

↑  אילאיל שחר, הרשויות מחזקות את אולמרט, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2006
| ראשי מועצת ועיריית עפולה |
| --- | --- | --- |
| כמועצה מקומית | שניאור זלמן הוז (1926–1928) • יעקב קינמון (1928–1930) • פייבוש טבצ'ניק (1930–1931, 1933–1939) • מאיר שפירא ( 1931–1932, 1939–1940) • אפרים מזרחי (1932–1933) • דב ברכאן (1940–1942) • בנימין שיינבוים (1942–1945) • יוסף ברזילאי (1945–1950) • דוד קניאל (1950–1959) • יואש דובנוב (1959–1969) |  |
| כעיר | שמשון שחורי (1969–1979) • עובדיה עלי (1979–1991) • צדוק נאווי (1991–1998) • יצחק מירון (1998–2005, 2013–2018) • אבי אברהם אלקבץ (2005–2013, 2018 ואילך) |  |
מרב שוורץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בת 57 בערך)
 פעילות בולטת:  טייסת באל על
 ידועה בשל:  היותה הטייסת הראשונה בחברת אל על
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקצוע:  טייס
 תפקיד:  קצינה ראשונה
מרב שוורץ (נולדה ב-1968) היא טייסת ישראלית והאישה הראשונה ששימשה כטייסת בבחברת התעופה הלאומית אל על. מינויה בשנת 2001 סימן אבן דרך חשובה בתעופה האזרחית בישראל וקידם את השוויון המגדרי בענף התעופה.
קריירה

שוורץ היא בעלת תואר בפיזיקה מאוניברסיטת תל אביב. לאחר שחרורה מצה"ל, שוורץ החלה את דרכה בתעופה בבית הספר לטיס " אוויה" בהרצליה.  בניגוד לרבים מעמיתיה לעבודה באל-על שוורץ איננה בוגרת קורס טיס של חיל האוויר הישראלי אלא השלימה את לימודי הטיס בבית הספר לטיסה "כנפי פז" בחיפה. בשנת 1999, בגיל 31, קיבלה רישיון טיס מסחרי. באפריל 2000, לאחר שצברה את מכסת שעות הטיסה נוספת, הגישה שוורץ את המועמדות לאל-על והתקבלה לקורס טיס של החברה.
בחודש אוגוסט 2001, מונתה שוורץ לתפקיד הטייסת הראשונה בחברת אל על. בתפקידה כקצינה ראשונה, היא ביצעה את הטיסה המסחרית הראשונית של החברה אל ניירובי שבקניה. מינויה היה חלק מתהליך רחב יותר של קליטת טייסים חדשים, כאשר היא הייתה אחת מעשרים ושישה טייסים שנבחרו באותה תקופה.
קריירה > השפעה וחשיבות

המינוי של שוורץ היה צעד משמעותי בקידום השוויון המגדרי בתעשיית התעופה הישראלית. היא פתחה את הדרך לנשים נוספות להשתלב בתפקידי טיסה בחברות תעופה מסחריות.
בסוף שנת 2002, כשנה וחצי לאחר מינויה של שוורץ, הצטרפה סמדר שכטר כטייסת השנייה באל על. בינואר 2016, שכטר ושוורץ שובצו יחד לראשונה כצוות טיסה המורכב רק מנשים.
ראו גם

יעל רום
קישורים חיצונים

שיר־לי גולן, פורשות כנפיים, באתר "ידיעות אחרונות", 8 במרץ 2016
הערות שוליים

↑  שוויון? לא בשמיים: 5.18% שיעור הנשים הטייסות בחברות תעופה, באתר פספורטניוז, ‏7 במרץ 2019
↑  איתי בלומנטל, היסטוריה באל על: קוקפיט עם נשים בלבד, באתר ynet, 22 בינואר 2016
לו דיאמונד פיליפס

| --- | --- |

לו דיאמונד פיליפס, 2007
 לידה:  17 בפברואר 1962 (בן 63) בסיס הצי סאביק ביי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lou Diamond Upchurch 
 מדינה:  הפיליפינים, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס בארלינגטון  Flour Bluff High School 
 בן או בת זוג:  ג'ולי סייפר (1987–1990)  Kelly Phillips (24 באפריל 1994–30 ביולי 2007) 
 צאצאים:  Gracie Phillips, Isabella Phillips, Lili Jordan 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1996) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לו דיאמונד פיליפס (באנגלית: Lou Diamond Phillips; נולד ב-17 בפברואר 1962) 
הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. התפרסם בסרטים "אומץ תחת אש", " אקדוחנים צעירים", " אקדוחנים צעירים 2" ו"לסניור באהבה" עליו הועמד לפרס גלובוס הזהב.
ביוגרפיה

נולד בשם לו דיאמונד האפהארץ' בבסיס הצבאי הימי סאביק בייק שבפיליפינים לקצין בצי האמריקאי.
אביו היה אמריקאי ממוצא סקוטי, אירי וצ'רוקי ואמו הייתה  פיליפינית ממוצא ספרדי, סיני ויפני.
לו נקרא על שמו של גיבור המלחמה האמריקאי לו דיאמונד, אומץ בגיל קטן ושינה בהתאם את שם משפחתו לפיליפס.
גדל בטקסס וסיים את לימודיו בהצטיינות מ"אוניברסיטת טקסס בארלינגטון" עם תואר בדרמה.
קריירת משחק > קולנוע

פיליפס פרץ בשנת 1987 בדרמה המוזיקלית הביוגרפית "לה במבה" בתפקיד זמר הרוק אנד רול ריצ'י ואלנס. ב-1988 זכה בפרס אינדפנדנט ספיריט והועמד לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בדרמת החינוך "לסניור באהבה", בה שיחק בתפקיד תלמיד היספני נוקשה בשם אנג'ל גוזמן.
בנוסף שיחק במערבון המצליח " אקדוחנים צעירים" בתור הפושע המקסיקני חוזה צ'אבז ובסרט ההמשך המוצלח שיצא שנתיים לאחר מכן " אקדוחנים צעירים 2".
ב-1996 הופיע פיליפס בדרמה הצבאית "אומץ תחת אש" בתור סמל ג'ון מונפירז אותו חוקר קולונל סרלינג (דנזל וושינגטון) בחשד לרצח קפטנית הקומנדו האמריקאית קארן וולדן (מג ראיין) במהלך פעולת חילוץ במלחמת המפרץ.
ב-1998 שיחק לצידו של מארק וולברג בקומדיית הפשע "ביג היט" בתפקיד המתנקש סיסקו.
ב-1999 שיחק בדרמת כותלי הכלא " ארמון של סורגים" בתור סוכן מחלק הסמים רוי נוקס ובסרט האימה " עטלפים".
בשנת 2000 הופיע בהפקת האימה הבדיונית "סופרנובה" לה היה שותף פרנסיס פורד קופולה.
ב-2003 שיחק בקומדיית האקשן "רצח סטייל הוליווד" בתור השוטר הסמוי המחופש לפרוצה וונדה.
ב-2008 שיחק בחלק השני של סרטו של סטיבן סודרברג "צ'ה" וגילם את סגן גנרל הצבא הבוליביאני הקומוניסטי מריו מונחה.
קריירת משחק > טלוויזיה

ב-2001 קיבל פיליפס תפקיד ראשי בסדרת האימה "נהר הזאבים".
ב-2002 השתתף כשחקן אורח בשני פרקים בסדרת הפעולה המפורסמת "24".
ב-2005 הופיע במיני סדרת המדע בדיוני שכתב והפיק בריאן סינגר "המשולש" בתור המלח מנו פלומה, הניצול היחידי מתאונת האוניות המסתורית במשולש ברמודה.
במהלך חמש שנים הופיע פיליפס בתשעה פרקים בסדרת המתח "מספ7ים" בתור צלף ה־FBI איאן אדגרטון.
ב-2009 שיחק בסדרת המדע בדיוני "סטארגייט יוניברס" בתפקיד קולונל דייוויד טלפורד, האיש שנבחר להוביל של קובצת איקרוס.
קריירת משחק > תיאטרון

פיליפס שיחק פעם אחת בלבד במחזה בברודוויי, "המלך ואני" בתפקיד המלך, על ההופעה זכה פיליפס בפרס התיאטרון העולמי והועמד לפרס הטוני.
חיים אישיים

פיליפס היה נשוי במשך שלוש שנים לבמאית ג'ולי סייפר, איתה עבד בשלושה סרטים.
הזוג התגרש לאחר שזו רצתה לחיות עם המוזיקאית מליסה אתרידג'.
לאחר מכן התארס לשחקנית מועמדת פרס האוסקר ג'ניפר טילי, אך לא נישא לה.
בשנת 1994 התחתן בפעם השנייה, עם הדוגמנית קלי פרסטון, לזוג נולדו שתי בנות .
פיליפס ופרסטון נפרדו בשנת 2004 והתגרשו בפועל ב-2007.
פיליפס נישא לאשתו השלישית המאפרת יאוון בוייסמיר ב-2007, חודשיים לאחר חתונתם נולדה בתם של השניים.
בשנת 2006 נעצר פיליפס בביתו שבלוס אנג'לס בעוון אלימות במשפחה, את התלונה הגישה חברתו יאוון בוייסמיר.
בית המשפט גזר על פיליפס שלוש שנות מאסר על תנאי ו-200 שעות עבודה עבור הקהילה.
חיים אישיים > פוקר

פיליפס הוא שחקן חובב פוקר מאז היותו סטודנט, בשנת 2009 השתתף בסבב הפוקר העולמי שבלאס וגאס, בתחרות טקסס הולדם וסיים במקום ה-186.
פילמוגרפיה

לה במבה (1987)
לסניור באהבה (1988)
אקדוחנים צעירים (1988)
פשע מבולגן (1989)
עריקים (1989)
אקדוחנים צעירים 2 (1990)
מופע של כוח (1990)
הכוח הראשון (1990)
הרוח האפלה (1991)
צדק קיצוני (1993)
מגע מסוכן (1994)
עיר הסו (1994)
שדרה (1994)
הקעקוע של טרזה (1994)
אומץ תחת אש (1996)
ביג היט (1997)
עוד יום בגן עדן (1998)
ארמון של סורגים (1999)
עטלפים (1999)
דרך טובה יותר למות (2000)
סופרנובה (2000)
כביש 666 (2001)
אבסולון (2002)
גיבור מקומי (2002)
שגעון הרייב (2002)
רצח סטייל הוליווד (2003)
טביעות אצבעות (2006)
נקודת סיום (2007)
צ'ה: חלק שני (2008)
מחיר המוות (2008)
Filly Brown ‏(2012)
בית הבראה (2013)
Sequoia ‏(2014)
Sky ‏(2015)
The Night Stalker‏ (2016)
Avenge The Crows‏ (2017)
Cop and a Half: New Recruit‏ (2017)
קווסט (2017)
Adverse ‏(2020)
מי בא לחג? (2022)
קונסטנטין: בית המסתורין (2022) - דיבוב
Werewolves‏ (2024)
Get Fast‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

Wolf Lake‏ (2001)
Night Visions‏ (2001)
24 (2002)
המשולש (2002)
מספ7ים (2005–2010)
סטארגייט יוניברס (2009–2011)
סאות'לנד (2012)
לונגמייר (2017-2012)
החווה (2017)
יום אימונים מסוכן (אנ') (2017)
הכי גרועים שיש (2017)
גוליית (2018)
NCIS: ניו אורלינס (2018)
הבן האובד (2019-הווה)
טרסה: בין שני עולמות (אנ') (2021) - דיבוב
משלחת חיפוש (2022)
The Cleaning Lady‏ (2022)
זינוק לאתמול (אנ') (2023)
הערות שוליים

↑  מאיר שניצר, סרטים חדשים -  פרח (או פרח') בגני, חדשות, 17 בדצמבר 1987
↑  עכבר העיר, מספ7ים עונה 2, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007324748305171  PLWABN: 9810660693205606  BNE: XX4940830  BnF: cb14093317v (data)  CANTIC: a10344913  GND: 135022479  ISNI: 0000 0001 1568 719X  LCCN: no97045955  MusicBrainz: 0c906ba1-b302-45ec-b51b-99c7aee747ca  NKC: osd2013758892  NLK: KAC201604802  NTA: 11031557X  SNAC: w65846ws  SUDOC: 180754432  VIAF: 44505774   WorldCat (עם VIAF): 44505774
קייל שמיד

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1984 (בן 40) מיסיסוגה, אונטריו, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 פרופיל ב-IMDb
 
קייל שמיד (באנגלית: Kyle Schmid; נולד ב-3 באוגוסט 1984) הוא שחקן קנדי.
ביוגרפיה

שמיד נולד במיסיסוגה, אונטריו, קנדה. הוא שיחק בקבוצת הכדורגל "ארין מילס", ולמד בבית הספר התיכון פורט קרדיט (אנ') בעיר הולדתו.
קריירה

את תפקידו הראשון קיבל בשנת 1996, בהיותו בן 12 גילם ילד חולה בסרט "Virus".
שמיד ידוע אולי בעיקר בזכות תפקידו בכיכובו בתור הערפד בן ה-470 הנרי פיצרוי בסדרת הדרמה העל טבעית של "Blood Ties", ובתפקידו החוזר כצאצא של ערפד בסדרת הטלוויזיה "Being Human" הוא גם כיכב בתור רוברט מורהאוס בסדרת הדרמה "Copper".
הוא הופיע בכמה סרטים בהם "היסטוריה של אלימות", "אחוות הג'ינס" ו"גבר מי שמטפלת", כולם משנת 2005. הוא גילם את מושא האהבה של דמותה של רייבן סימון, בסרט "The Cheetah Girls" משנת 2003, של ערוץ דיסני.
באוקטובר 2018,פורסם כי שמיד לוהק לתפקיד הראשי של מוזס במיני סדרת המדע הבדיוני של נטפליקס "אי-מציאות". המיני-סדרה הוקרנה לראשונה ב-12 בספטמבר 2019.
בינואר 2021, שמיד לוהק לתפקיד בסדרת הדרמה "Big Sky". באותה שנה שיחק בסרט "The Last Victim".
חיים אישיים

במאי 2021 החל לצאת עם השחקנית האמריקאית קייטי לוץ. השניים התארסו ב-6 במאי 2022. הם התחתנו במהלך שנת 2023 בטקס שנערך בקולומביה. באפריל 2024 חשפו השניים כי הם מצפים לילד ראשון.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Virus | ילד חולה |  |
| 2003 | Fast Food High | בראד |  |
| 2005 | גבר מי שמטפלת | סקוט |  |
| 2005 | היסטוריה של אלימות | בובי סינגר |  |
| 2005 | אחוות הג'ינס | פול רודמן |  |
| 2005 | Zerophilia | מקס |  |
| 2006 | הברית (אנ') | אהרון אבוט |  |
| 2008 | לעולם אל תשחקו עם זרים 2 (אנ') | ניק פארקר |  |
| 2009 | The Thaw | פדריקו פולקה |  |
| 2009 | אי הפחד (אנ') | טיילר קמפבל |  |
| 2010 | GravyTrain | לאנס |  |
| 2012 | Dead Before Dawn | פטריק בישופ |  |
| 2014 | Saul: The Journey to Damascus | פאולוס |  |
| 2014 | Dark Hearts | קולסון |  |
| 2015 | 88 | אסטר |  |
| 2019 | 10 דקות אבודות (אנ') | גריפין |  |
| 2021 | If Not Now, When? | מקס |  |
| 2021 | The Last Victim | בול |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | I Was a Sixth Grade Alien! | ג'ורדן לינץ' | תפקיד ראשי (עונה 1); 22 פרקים |
| 2000 | Alley Cats Strike | אלכס תומפסון | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2000 | The Sandy Bottom Orchestra | סקוט מילר | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2001 | The Zack Files | ג'ייסון | פרק: "Gone" |
| 2001 | What Girls Learn | ג'יימי סנדרס | סרט טלוויזיה של שואוטיים |
| 2001 | דגראסי: הדור הבא (אנ') | כתב | פרק: "Parents' Day" |
| 2003 | אודיסאה 5 (אנ') | זאק אמברוז | 2 פרקים |
| 2003 | The Cheetah Girls | דרק | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2003 | Sex and the Single Mom | צ'אד | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2005 | Strange Days at Blake Holsey High | בלייק הולסיי | פרק: "Past" |
| 2005 | Cyber Seduction: His Secret Life | טימי | סרט טלוויזיה של LIfetime |
| 2005 | נעדרים | חאבייר רידמן | פרק: "Last Night" |
| 2005 | אנשים יפים | איוון פרייז'ר | 7 פרקים |
| 2006 | Death Row | קית' | סרט טלוויזיה של Starz |
| 2007 | CSI: מיאמי | אנדרו הילמן | פרק: "Bang, Bang, Your Debt" |
| 2007 | Blood Ties | הנרי | תפקיד ראשי (2 עונות); 22 פרקים |
| 2008 | סמולוויל | סבסטיאן קיין | פרק: "Identity" |
| 2011 | Three Inches | ברנדון המילטון | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2012 | החץ | קייל רסטון / אייס | פרק: "Legacies" |
| 2012–2013 | קופר (אנ') | רוברט מורהאוז | תפקיד ראשי (2 עונות); 23 פרקים |
| 2012–2014 | כמעט אנושיים (אנ') | הנרי דורהאם | 12 פרקים |
| 2014 | נערה אבודה (אנ') | ריינר | 4 פרקים |
| 2015 | מניע (אנ') | דרק קאסטר | פרק: "6 Months Later" |
| 2016 | CSI סייבר | ריפר | פרק: "The Walking Dead" |
| 2017–2018 | קומנדו 6 (אנ') | אלכס קולדר | תפקיד ראשי (2 עונות); 18 פרקים |
| 2019 | Patsy & Loretta | צ'רלי דיק | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2019 | אי-מציאות | מוזס | 6 פרקים |
| 2021 | Big Sky | ג'ון ויין קליינזאסר | 5 פרקים |
| 2023 | הטירון | הבלש נואה פוסטר | פרק: Exposed" |
| 2023 | נאשמים (אנ') | שאגי | פרק: "Esme's Story" |
| 2024–הווה | NCIS: ההתחלה | מייק פרנקס | סדרת טלוויזיה עתידית של CBS |
הערות שוליים

↑  "THE SIX: Kyle Schmid makes his pix!". 24 Hours Toronto (בCanadian English). נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Exclusive Interview: COPPER star Kyle Schmid on Robert Morehouse". Assignment X (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "GCE Exclusive: Interview with Kyle Schmid - The GCE". The GCE. 13 בינואר 2014. נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Derek From "The Cheetah Girls" Has The World's Most Beautiful Beard". BuzzFeed (באנגלית). נבדק ב-25 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (4 באוקטובר 2018). "'The I-Land': Kyle Schmid Cast In Netflix Sci-Fi Series". Deadline Hollywood. נבדק ב-4 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ramos, Dino-Ray (20 באוגוסט 2019). "'The I-Land' Teaser: Netflix Sets Release Date For Kate Bosworth Sci-Fi Series With Fyre Fest Flair". Deadline Hollywood. נבדק ב-20 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (25 בינואר 2021). "'Big Sky': Ted Levine Joins ABC Drama As Series Regular, Kyle Schmid To Recur". Deadline Hollywood. נבדק ב-7 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Last Victim trailer: Ali Larter, Ron Perlman neo-Western thriller comes to theatres and VOD in May, JoBlo, ‏4 במרץ 2022
↑  "CAITY LOTZ on Instagram: "I've never been more sure of anything in my life. 💕"".
↑  "Kyle schmid on Instagram: "The sun rises and sets with you. The moon and the stars have never shone so brightly. You are the love of my life."".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4925397  BnF: cb162571517 (data)  GND: 102466726X  ISNI: 0000 0003 6372 9192  LCCN: n2013053549  VIAF: 226059316   WorldCat (עם VIAF): 226059316
אוסטין סטוול

| --- | --- |

אוסטין סטוול
 לידה:  24 בדצמבר 1984 (בן 40) קנזינגטון, קונטיקט, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  תיכון ברלין (2003)  אוניברסיטת קונטיקט (2007) 
 http://austinstowell.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אוסטין סטוול (באנגלית: Austin Stowell; נולד ב-24 בדצמבר 1984) הוא שחקן אמריקאי, מוכר בין היתר בשל משחקו בסרטים "ויפלאש", "סיפורו של דולפין", ובשל דמותו כפרנסיס גארי פאוורס בסרטו של סטיבן ספילברג "גשר המרגלים".
ביוגרפיה

סטוול נולד בעיירה קנזינגטון, קונטיקט שבארצות הברית, בנם של רוברט סטוול, פועל פלדה; ואליזבת', מורה בבית ספר. הוא הצעיר מבין שלושה בנים.
בשנת 2007 סיים את לימודי באוניברסיטת קונטיקט בלימודי תואר ראשון באומנויות הדרמה.