stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עץ
הערות שוליים

↑  Koch, George W.; Sillett, Stephen C.; Jennings, Gregory M.; Davis, Stephen D. (2004). "The limits to tree height". Letters to Nature. Nature Publishing Group
↑  משה גלעד, העצים הכי מפורסמים בעולם, באתר "מסע אחר"
↑  בשוודיה התגלה העץ העתיק בעולם - 9,550 שנה, באתר וואלה, 20 באפריל 2008
↑  להרחבה: פרופ' נחום רקובר, כריתת עצי פרי, "עקרונותיו היהודיים של חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים", עמ' 33. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, 1993
↑  פרפראות לט"ו בשבט, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548785505171  BNE: XX4576358  BnF: cb11934786x (data)  GND: 4004845-7  LCCN: sh85137241  NARA: 10644616  NDL: 00575101  NKC: ph116301  TDVİA: agac 
המבנה של עצה שניונית בבסיס גזע.
קנוקנות שורשים של עץ ממין Mora excelsa. לפעמים השורשים כה רחבים ועבים עד שצמחים אחרים גדלים עליהם.
ניצנים של ערמונית הסוסים.
עץ הדוריאן מפיץ פירות גדולים ועסיסיים, בתוכם נמצאים הזרעים.
גדם עץ בהולנד, אשר מבסיסו צומחות פטריות.
עץ המשמש כחומר גלם.
טבעות העץ
סקוויה ענקית, העץ הגדול ביותר כיום. אדם העומד בבסיס מציג את גודלו.
העץ הרחב בעולם - העץ של טולה בואחאקה, מקסיקו.
עץ ברזיל, המצוי בטבע בסכנת הכחדה עקב כריתתו בשל צבע הגזע המרשים, ממנו ייצרו כלים שונים.
בונסאי, גידול של עצים המטופחים לגודל ננסי.
כרם של עצי גפן בטקסס. עצי פרי מגודלים באזורים מובחרים ביניהם בכרמים, מטעים, פרדסים ועוד בידי האדם.
עץ חג המולד.
אדם וחוה ניזון מעץ הדעת.
יגדרסיל, עץ החיים במיתולוגיה הנורדית.
פסל עץ זועף בהולנד.
עמי הורוביץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
עמי הורוביץ (באנגלית: Ami Horowitz) הוא יוצר סרטים דוקומנטריים ופעיל ימין יהודי-אמריקאי.
הורוביץ נולד בלוס אנג'לס, סיים תארים בפוליטיקה ופילוסופיה באוניברסיטת דרום קליפורניה. אמו מישראל.
הוא התסריטאי, מפיק ובמאי של סדרת הסרטים Ami on the Streets (עמי ברחובות) שהכין עבור רשת פוקס ניוז. הורוביץ כתב והיה במאי במשותף של הסרט הדוקומנטרי "U.N. Me", שיצא בשנת 2009, ואשר בוחן בעין ביקורתית את ארגון האומות המאוחדות.
תחילת פרסומו של הורוביץ הייתה בסרט הדוקומנטרי הקצר "סינדרום סטוקהולם" שעסק בקשר בין ההגירה והפשיעה בשוודיה.
במאי 2016 פרסם הורוביץ סרטון בו הוא מתועד מגייס כספים עבור פעולות טרור של חמאס באוניברסיטת פורטלנד. הורוביץ מבקש מהסטודנטים תרומות ותמיכה עבור התקפות ופיגועי התאבדות כנגד בתי חולים ובתי קפה ישראלים, 'מטרות רכות' כדבריו. הסטודנטים מתועדים כשהם נענים לו ותומכים בכסף ובהצעת עזרה להפצת הרעיונות.
בדצמבר 2023 פרסם הורוביץ סרטון דומה, בו הוא פונה לסטודנטים באוניברסיטת סן פרנסיסקו בבקשה לגיוס כספים ותמיכה עבור פעולות כנגד מוסדות יהודים ברחבי העולם, וגם פעולות טרור כנגד 'מטרות רכות' (כמו בתי קפה ובתי חולים) של יהודים ברחבי העולם. 17 מתוך 35 סטודנטים וסטודנטיות אליהם פנה הורוביץ תרמו לו כסף, ו-28 מהם הביעו תמיכה בהצעותיו.
הוא מזהה עצמו כיהודי המשויך לזרם האורתודוקסי-מודרני. ולמד כשנה באוניברסיטה העברית בירושלים.
הערות שוליים

↑  Axelrod, Tal (2019-05-08). "Right-wing documentary filmmaker enters Dem presidential race". TheHill (באנגלית). נבדק ב-2019-06-19.
↑  Baker, Peter; Chan, Sewell (February 20, 2017). "From an Anchor’s Lips to Trump’s Ears to Sweden’s Disbelief". The New York Times.
↑  Neumaier, Joe (4 ביוני 2012). "Ami Horowitz returns to political roots in new documentary 'U.N. Me'". New York Daily News. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jenkins, Mark (31 במאי 2012). "Filmmaker Ami Horowitz's U.N. mission: Making mirth of a mess". Washington Post. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דני קושמרו, ‏כך הסכימו סטודנטים אמריקנים לתמוך בחמאס, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2016
↑  מערכת ישראל היום, כמחצית מהנדגמים הציעו לתרום כסף עבור שנאת יהודים, באתר ישראל היום, ‏22.12.2023
↑  "Guerrilla mockumentarian helps Americans fundraise for Hamas". timesofisrael.com. נבדק ב-2 באפריל 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016154023  VIAF: 461148207820700341458   WorldCat (עם VIAF): 461148207820700341458 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "עמי הורוביץ".
כלבי ים

| כלבי ים |
| --- | --- |
 פוקת המפרץ
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
על־משפחה:: טורפים ימיים
משפחה:: כלבי ים
שם מדעי
 Phocidae ‏גריי, 1821

כלב ים נזירי הוואי
זכר ונקבה של פיל ים צפוני
כלב ים ודל
לובודון הסרטנים
פוקה מנוקדת
פוסה טבעתית בים לאפטב
כלבי ים (שם מדעי: Phocidae) היא משפחת יונקים מסדרת הטורפים, קבוצת הטורפים הימיים.
כלבי הים חסרי תנוך באוזניהם, וצווארם קצר מאוד. הם אינם יכולים להעביר את סנפיריהם האחוריים תחת גופם כדי ללכת עליהם, והם נעים באמצעות סנפיריהם הקדמיים בלבד, בניגוד לניבתניים ולאוטריים.
לשפמו של כלב הים יש יכולת יוצאת מן הכלל לחוש את מהירות זרם המים. במהלך ניסוי, כלב ים שעיניו כוסו, הצליח לזהות דג שחלף סמוך אליו, תוך שימוש בשפמו, גם 30 שניות לאחר שהטרף עבר במקום. חוקרים מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס מנסים להבין את אופן פעולתה של מערכת חישה זו, המצטיינת ברגישות כה גבוהה.
המין היחיד המגיע לעיתים לחופי ישראל הוא כלב ים נזירי מצוי, המצוי בסכנת הכחדה חמורה בכל העולם. הפעם הראשונה שכלבת ים זו נצפתה לראשונה הייתה בחוף יפו.
מיון

משפחה כלבי ים (Phocidae)
תת-משפחה מונכיים (Monachinae )
שבט כלבי ים נזיריים (Monachini )
Monachopsis – נכחד
Pristiphoca – נכחד
Properiptychus – נכחד
Messiphoca – נכחד
Mesotaria – נכחד
Callophoca – נכחד
Pliophoca – נכחד
Pontophoca – נכחד
סוג ומין יחיד: כלב ים נזירי מצוי (Monachus monachus)
סוג: כלב ים נזירי – (Neomonachus )
מין: כלב ים נזירי הוואי – (Neomonachus monachus)
מין: כלב ים נזירי קריבי – (Neomonachus tropicalis) – נכחד
שבט Miroungini
סוג: פיל ים – (Mirounga )
מין: פיל ים צפוני – (Mirounga angustirostris)
מין: פיל ים דרומי – (Mirounga leonina)
שבט כלבי ים לובודונים (Lobodontini )
Monotherium – נכחד
Piscophoca – נכחד
Hadrokirus – נכחד
Homiphoca – נכחד
אקרופוקה (Acrophoca) – נכחד
סוג ומין יחיד: כלב ים נמרי – (Hydrurga leptonyx)
סוג ומין יחיד: כלב ים ודל – (Leptonychotes weddellii)
סוג ומין יחיד: לובודון הסרטנים – (Lobodon carcinophagus)
סוג ומין יחיד: כלב ים רוס – (Ommatophoca rossii)
תת-משפחה פוקיים (Phocinae )
Kawas benegasorum – נכחד
Leptophoca – נכחד
Preapusa – נכחד
Cryptophoca – נכחד
סוג ומין יחיד: כלב ים כובעי – (Cystophora cristata)
סוג ומין יחיד: כלב ים מזוקן – (Erignathus barbatus)
שבט Phocini
Phocanella – נכחד
Platyphoca – נכחד
Gryphoca – נכחד
סוג: פוקה – (Phoca )
מין: פוקה מנוקדת – (Phoca largha)
מין: פוקת המפרץ – (Phoca vitulina)
סוג: פוסה – (Pusa )
מין: פוסה כספיאנית – (Pusa caspica)
מין: פוסה טבעתית – (Pusa hispida)
מין: פוסה באיקלית (Pusa sibirica)
סוג ומין יחיד: כלב ים נבלי – (Pagophilus groenlandicus)
סוג ומין יחיד: כלב ים משורטט – (Histriophoca fasciata)
סוג ומין יחיד: כלב ים אפור – (Halichoerus grypus)
ראו גם

אריות ים
דובי ים
הערות שוליים

↑  Pressure sensors help guide ocean-going vessels – המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
↑   צפריר רינת, כלבת ים נצפתה לראשונה בחופי ישראל, באתר הארץ, 13 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532225705171  BnF: cb11932955q (data)  GND: 4457869-6  LCCN: sh90003944  NDL: 00560421  NKC: ph323380
ננסי דרו

ערך זה עוסק בסדרת הספרים. אם התכוונתם לסדרת הטלוויזיה, ראו .
עטיפת הספר "הרפתקאות ננסי דרו: תעלומת האורלוגין," מאת קרולין קין, כפי שהתפרסם בעברית ב-1977. ספר זה ("The Secret of the Old Clock") יצא לאור לראשונה ב-1930, והוא הראשון בסיפורי ננסי דרו.
ננסי דרו (אנגלית: Nancy Drew) היא הדמות הראשית בסדרת ספרים בלשיים שנוצרה על ידי המוציא לאור האמריקאי אדוארד סטרטמאייר. ספרי "ננסי דרו" נכתבו על ידי מספר סופרי צללים, החל משנת 1930, תחת שם העט הקולקטיבי קרולין קין.
ספרי "ננסי דרו" בסדרות השונות (כ-300 ספרים), גרפו הצלחה גדולה ברחבי העולם: לפחות 80 מיליון עותקים נמכרו, והם תורגמו ליותר מ-45 שפות (ביניהן גם עברית). דמותה של דרו הפכה לאייקון תרבות, וכיכבה בחמישה סרטים, שתי תוכניות טלוויזיה, ומספר משחקי מחשב פופולריים. נשים רבות מציינות את דמותה של ננסי דרו כמקור השראה, ומבקרי ספרות מנתחים את דמותה כגיבורה בעלת אפיון מיתולוגי, ולעיתים כייצוג של רעיונות סותרים על נשיות.
היסטוריה

את הרעיון לדמותה של ננסי דרו הגה המוציא לאור אדוארד סטרטמאייר, במטרה למשוך קוראות צעירות באמצעות גיבורה נשית חזקה. סטרטמאייר היה מייסד ה-Stratemeyer Syndicate, קבוצה שאחראית על מספר ספרי בלשים לילדים (ביניהם בני הרדי), דרכה פורסמו הספרים. הוא היה אמון על ניסוח מבנה העלילה הכללי, ושכר את שירותיה של מילדרד בנסון (אז וירט) כסופרת צללים. ארבעת הכותרים הראשונים, שיצאו לאור ב-Grosset & Dunlap בשנת 1930, זכו להצלחה מיידית.
תוואי העלילה בספרים עד 1979 נוסח לרב על ידי סטרטמאייר, או על ידי אחת מבנותיו, הרייט אדמס ועדנה סטרטמאייר סקוויר, והושלם על ידי סופרי צללים אחרים (תחת שם העט "קרולין קין"). הספרים נערכו מחדש וקוצרו החל מ-1959, כדי להוזיל את עלויות ההדפסה ולהתאים אותם לתקופה המודרנית (בפרט, באמצעות הסרת סטריאוטיפים גזעניים). מלאכת העריכה נעשתה על ידי אדמס, שגם כתבה בעצמה את רוב ספרי הסדרה בין סוף שנות ה-50 עד למותה ב-1982.
ב-1986 יצאה לאור סדרה מקבילה בשם "תיקי ננסי דרו" ("The Nancy Drew Files"), שנמשכה עד 1997, ועסקה בדמותה הבוגרת והמקצועית של דרו. הסדרה כללה עלילה רומנטית נרחבת. בשנת 2004 נחתמה סדרת הספרים המקורית "סיפורי המסתורין של ננסי דרו" ("Nancy Drew Mystery Stories"), והושקה הסדרה "Girl Detective" העוסקת בננסי דרו בת זמננו.
לאחר ביטולה הפתאומי ב-2011, החלה ב-2013 סדרה בשם "Diaries", שמשלבת את הסדרה המקורית עם "Girl Detective".
היסטוריה > בקולנוע

סיפוריה של דרו עובדו לחמישה סרטי קולנוע. בסוף שנות ה-30 יצאו לאקרנים ארבעה סרטים בהם כיכבה ננסי דרו, בגילומה של בוניטה גרנוויל. סרטים אלה זכו לביקורות מעורבות, ונטען נגדם שאינם מייצגים כהלכה את דמותה האמיתית. ב-15 ביוני 2007 הוציאה חברת האחים וורנר את הסרט "ננסי דרו" לאקרנים. בתפקיד הבלשית הצעירה שיחקה אמה רוברטס, שזכתה למחמאות על ההופעה. למרות זאת, גם סרט זה הניב תגובות מעורבות, שביקרו את חוסר העניין בעלילה, ואת דמויות המשנה החיוורות.
היסטוריה > בטלוויזיה

ב-1957 הופק פרק פיילוט לסדרת טלוויזיה בשם "Nancy Drew", בהתבסס על הסרטים משנות ה-30. רוברטה שור לוהקה כננסי דרו, אך הפרויקט לא יצא לפועל, בגלל חוסר שיתוף פעולה מצד הרייט אדמס.
סדרת טלוויזיה בשם "The Hardy Boys/Nancy Drew Mysteries" שודרה ב-ABC בין השנים 1977 ו-1979. בתפקיד ננסי דרו הופיעו פמלה סו מרטין וג'נט ג'וליאן. העונה הראשונה של הסדרה התחלקה בין פרקים של ננסי דרו ופרקים של בני הרדי, אך בעונה השנייה תפקידה הפך לתפקיד משנה. בעונתה השלישית הסדרה שינתה את שמה ל-"The Hardy Boys Mysteries", ללא דמותה של דרו כלל, ובוטלה.
ב-1989 חברת ההפקה הקנדית נלבנה החלה בצילומים לסדרת טלוויזיה נוספת בשם "Nancy Drew and Daughter" ("ננסי דרו ובתה"). מרגו קידר נבחרה לגלם את ננסי דרו בהפקה זו, ובתה לוהקה לתפקיד בתה הטלוויזיונית. גם פרויקט זה לא יצא לפועל בסופו של דבר, בשל פציעה של הכוכבת הראשית.
טרייסי רייאן נבחרה לשחק את ננסי דרו בסדרה אחרת של נלבנה. הסדרה שודרה ב-1995, אך בוטלה באמצע העונה הראשונה בשל נתוני רייטינג נמוכים.
ב-15 בדצמבר 2002 שדרה ABC סרט טלוויזיה בשם "Nancy Drew", עם מגי לוסון בתפקיד הראשי. למרות נתוני הרייטינג המוצלחים והביקורות החיוביות, הסרט לא נבחר להפוך לסדרה שבועית.
סקירת דמותה

ננסי דרו מתוארת כבלשית מתבגרת. בגרסת המקור היא בוגרת תיכון בת 16, אך בגרסה המשוכתבת שונה גילה ל-18. היא גרה בעיירה הבדיונית ריבר הייטס עם אביה, עורך הדין קרסון דרו, ועם מנהלת משק הבית שלה, האנה גרואן. אימה נפטרה כשהייתה ילדה קטנה, אירוע שהביא לעצמאותה בגיל צעיר. דרו פותרת תעלומות בלשיות, אליהן היא מגיעה בכוחות עצמה, או דרך עבודתו של אביה. חברותיה הטובות, בס מארווין (העדינה) וג'ורג' פין (הטום-בוי), מסייעות בפתרון התעלומות, וכך עושה גם בן הזוג שלה, נד ניקרסון, שלומד בקולג' אמרסון. דמותה מתוארת כמוכשרת, עצמאית, חברותית, מבוססת כלכלית ואטרקטיבית.
אפיוני הדמות הללו השתנו מספר פעמים לאורך שנות הפרסום, אך לב הדמות וכישרונותיה הרבים, השתמרו לאורך יותר משישה עשורים. דמותה המקורית, בספרי הסדרה בין 1930 ו-1959 התאפיינה בביטחון עצמי שופע, בעצמאות וברוח לוחמנית, בשונה מדמות הקרטון שהתווה אדוארד סטרטמאייר. היא ניהלה אורח חיים מגוון, ולא הייתה מוטרדת מהוצאות כלכליות או מהמלחמה (השפל הגדול ומלחמת העולם השנייה התרחשו בתקופת פרסום ספרים אלה). סטרטמאייר טען כלפי הדמות בגרסתה הזו שהיא ישירה מדי, והרייט אדמס ביקשה להפכה לידידותית ועדינה יותר. הביקורת העיקרית כלפי גלגול זה של הדמות גורסת שהיא חבה את הצלחתה למעמדה הכלכלי, ומאשימה את הכותבים בגזענות ואפליית מעמדות.
ספרים אלו נערכו מחדש, בהתאם לדרישות המוציא לאור, החל מ-1959. השינויים התמקדו, כאמור, בהשמטת רעיונות גזעניים ובהתאמה לעידן המודרני, אך יש שטוענים שדמותה של דרו השתנתה משמעותית תחת עריכה זו. הדמות החדשה, לפיהם, היא גרסה מדוללת של הקודמת, שאיבדה את ייחודה כדמות חזקה ועצמאית והפכה ליותר שגרתית וכנועה.
אחרי מותה של הרייט אדמס ב-1982, הפקת הספרים עברה לידי בת טיפוחיה ננסי אקסלרד. לבסוף נמכרה Stratemeyer Syndicate להוצאת Simon & Schuster, ודמותה של דרו עברה שינוי נוסף, במגמה של חזרה לטיפוס הדמות המקורי. כמו כן, הושם דגש רב יותר על שילוב רומנטיקה בעלילה, דגש שבא לידי ביטוי גם בסדרת "תיקי ננסי דרו" ("The Nancy Drew Files"). בנוסף, בסדרה זו מופיעה יותר אלימות. קווי העלילה הרומנטיים בולטים גם בסדרה "ננסי דרו בקמפוס" ("Nancy Drew on Campus") מ-1995, בה ננסי נפרדת מבן זוגה נד ניקרסון.
בגלגוליה האחרונים, החל מביטול הסדרה המקורית ב-2003, דמותה של דרו הפכה ריאליסטית יותר, פחות מושלמת. בסדרה "Girl Detective", העלילה סופרה בגוף ראשון מנקודת מבטה של ננסי דרו, ודמותה החזיקה בטלפון נייד ובמכונית היברידית (בשונה מהקבריולה הכחולה המזוהה עם הדמות). חלק מהביקורות שבחו את הגישה הריאליסטית, שיוצרת דמות שקל יותר להזדהות עמה. עם זאת, מעריצים רבים התנגדו לשינוי, שהפך לכאורה את ננסי לנערה טיפשית ומגוחכת שעוסקת בחקירות טריוויאליות.
סקירת דמותה > אייקון תרבות

לדמותה של ננסי דרו מיוחסת השפעה תרבותית רחבה. בין השאר, הצלחת הסדרה יצרה מגמה נרחבת של ספרות בלשית עם גיבורות נשיות (למשל, סיפוריהן של קט טרייסי, וורוניקה מארס).
בנוסף, נשים רבות טוענות כי דמותה נתנה להם השראה בשאיפה לתפקידים בלתי שגרתיים, ובהתבגרותן והפיכתן לעצמאיות. בין נשים אלו נמנות סנדרה דיי או'קונור (השופטת הראשונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית), אופרה וינפרי, ברברה סטרייסנד, הילרי רודהם קלינטון ועוד. ספרי "ננסי דרו" הם רבי מכר עד היום, והכותרים החדשים בסדרת "Girl Detective" הגיעו לרשימות רבי המכר של The New York Times.
מבקרי ספרות שונים מסכימים כי חלק מהפופולריות של דרו נובעת מהשילוב שהיא מייצגת, של ערכים סותרים: עצמאות מלאה תוך תלות בנכסי אביה, עזרה למעמדות חלשים בשילוב עם השתייכות למעמד קפיטליסטי גבוה, ולבסוף - שחרור נשי מול הסכמה לתכתיבי החברה בקשר לתפקידי האישה.
ספרי ננסי דרו שיצאו לאור בעברית > הרפתקאות ננסי דרו

ספרים אלה יצאו בהוצאת זמורה ביתן מודן, ספרי ארז:
תעלומת האורלוגין (מאנגלית: אריה חשביה, 1977)
חידת המדרגות הנסתרות (מאנגלית: אריה חשביה, 1978)
תעלומת הבקתה המסתורית (מאנגלית: דוד קרסיק, 1981) (בפנים הספר מופיעה הכותרת "תעלומת הבקתה הבודדת")
מסתרי הפונדק הסגול (מאנגלית: דוד קרסיק, 1981)
בהוצאת זמורה ביתן:
מיסתרי חוות הצללים (מאנגלית: דורית קלינגר, 1988)
מיסתרי המכתב המוזר (מאנגלית: חוה ארליך, 1988)
מיסתרי השער האדום (מאנגלית: דורית קלינגר, 1988)
מיסתרי הרמז ביומן (מאנגלית: דרורה ארנון-בלישה, 1988)
מסתרי האלון החלול (מאנגלית: יעל זיידמן ומיכאל חזק, 1990)
מסתרי הנרות המשונים (מאנגלית: דרורה ארנון-בלישה, 1990)
מסתרי התליון השבור (מאנגלית: דורית קלינגר, 1990)
מסתרי סמטת הדרבניות (מאנגלית: חוה ארליך, 1990)
ספרי ננסי דרו שיצאו לאור בעברית > ננסי דרו, בלשית

סדרה זו יצאה בהוצאת מ. מזרחי, בתרגום שרגא גפני תחת שם העט אבנר כרמלי.
בתעלומת הקמיע ההודי (1994)
בתעלומת הפסל הלוחש (1994)
בתעלומת התרמית המשולשת (1994)
בתעלומת הצלחת המעופפת (1994)
תמונתו של אדוארד סטרטמאייר, הוגה הדמות ומחבר תוואי העלילה לספריה הראשונים.
יריב לוין

יריב גדעון לוין (נולד ב-22 ביוני 1969, ז' בתמוז ה'תשכ"ט) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כסגן ראש ממשלת ישראל, שר המשפטים, וחבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד. בעבר שימש כיו"ר הכנסת, שר התיירות, השר לביטחון פנים, יו"ר הקואליציה, יו"ר ועדת החוץ והביטחון ויו"ר ועדת הכנסת. עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה

לוין נולד בשכונת קטמון בירושלים ב-1969. אימו גאיל (לבית קפלן) הייתה מנהלת מחלקת אסיה ואפריקה בספרייה הלאומית, חברה בתנועת החרות, בתם של מיכאל וקייטי קפלן, שהיו חברי האצ"ל, ודודה אליהו לנקין היה ממפקדי הארגון. אביו, אריה לוין, היה פרופסור באוניברסיטה העברית וחתן פרס ישראל לבלשנות. סנדקו היה השר מנחם בגין.
לוין סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר בויאר בירושלים. בצה"ל שירת ביחידה 8200 שבחיל המודיעין, עסק בתרגום מערבית ולאחר מכן היה מפקד מגמה באולפן לתרגום ערבית. לוין הוא בעל תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ועסק כעורך דין בתחום המסחרי-אזרחי.
ב-1995 חיבר מילון למונחים כלכליים עברי-ערבי-אנגלי, ערבי-עברי-אנגלי, אנגלי-ערבי-עברי, אשר יצא לאור בהוצאת קסת. מהדורה שנייה יצאה בהוצאת מינרוה בשנת 2010. המילון זכה בפרס "מילה בסלע" של חיל המודיעין לעבודות בתחום התרגום.[דרוש מקור]
ביוגרפיה > ראשית פעילותו הציבורית

פעילותו הציבורית של לוין החלה בתא הסטודנטים של הליכוד באוניברסיטה העברית בירושלים, שם שימש דובר ולאחר מכן סגן יו"ר התא. בשנת 1997 עמד בראש צוות ההקמה של סניף הליכוד בעיר מודיעין, ובשנת 2003 נבחר לתפקיד יו"ר הסניף. לוין שימש ראש מטה יום הבחירות של חיים ביבס בבחירות לעיריית מודיעין ב-2003. היה נציג מתנגדי תוכנית ההתנתקות בוועדת הפיקוח על משאל המתפקדים שנערך בקרב חברי הליכוד, ומהפעילים הבולטים במאבק הפנימי שהתחולל בליכוד סביב תוכנית ההתנתקות, וייצג את חברי הכנסת שהתנגדו להתנתקות בהליכים משפטיים שונים.
בשנת 2006 מונה על ידי יו"ר הליכוד בנימין נתניהו לעמוד בראש המטה לביקורת השלטון שהוקם בליכוד, על מנת לרכז פעילות אופוזיציונית של התנועה מול ממשלת אולמרט. במסגרת פעילות זו עתר לוין לבג"ץ נגד ראש הממשלה, בדרישה למנות שר רווחה לאחר תקופה ארוכה בה לא אויש התפקיד, בטענת חוסר סבירות. כמו כן, היה חבר בפורום משפטי למען ארץ ישראל.
ביוגרפיה > פעילותו בלשכת עורכי הדין

לצד פעילותו הציבורית במסגרת הליכוד, לוין היה שותף להקמתה של סיעת מח"ץ – משפטנים חדשים צעירים, אשר התמודדה לראשונה בבחירות למוסדות לשכת עורכי הדין בשנת 1999. לוין, שהוצב בראש רשימת הסיעה, נבחר כחבר המועצה הארצית של הלשכה וכחבר ועד מחוז ירושלים מטעמה. בבחירות שהתקיימו בקרב חברי המועצה הארצית, נבחר לוין לתפקיד סגן ראש הלשכה. בנוסף, עמד לוין בראש ועדת עורכי הדין השכירים של הלשכה. בבחירות שנערכו למוסדות הלשכה בשנת 2003 הגדילה סיעת מח"ץ את כוחה, ובעקבות זאת כיהן לוין בשנים 2003–2005 בתפקיד ממלא מקום ראש הלשכה. במסגרת פעילותו בלשכה היה שותף לפרויקט הסיוע המשפטי שלה, "שכר מצווה", וכן הוביל שורה של רפורמות בכללי האתיקה של עורכי הדין.[דרוש מקור] לוין היה מיוזמי משוב השופטים, במסגרתו נבחנה התנהלות השופטים באולמות המשפט. תוצאות המשוב פורסמו על ידי לשכת עורכי הדין. כמו כן, בסוף כהונתו של אהרן ברק כנשיא בית המשפט העליון, סיכל לוין מסורת ארוכת שנים שבמסגרתה הלשכה מוציאה לאור ספר מיוחד לכבוד הנשיא היוצא. הייתה זאת הפעם הראשונה בה בוטל מנהג זה. בנוסף, בטרם נבחר לראשונה לכנסת היה לוין חבר בעמותת הפורום המשפטי למען ישראל.
בתקופה זו, קיים לוין קשרים עם הקבלן דוד אפל. המשטרה האזינה, בעקבות צו משפטי, לקווי טלפון בביתו של אפל, ובבקשות המשטרה נטען כי לוין הבטיח לקדם את מועמדיו של אפל בוועדה לבחירת דיינים. לוין עצמו כלל לא נחקר בעניין.
ביוגרפיה > ראשית הקריירה הפוליטית (2009–2015)

בבחירות המקדימות שהתקיימו לרשימת הליכוד לכנסת השמונה עשרה נבחר לוין כנציג מחוז השפלה, הוצב במקום ה-21 ברשימת הליכוד ונבחר לכנסת. לוין החל לכהן כחבר הכנסת עם השבעתה של הכנסת, ב-24 בפברואר 2009.
ב-3 באוגוסט אותה שנה נבחר לעמוד בראש ועדת הכנסת, ובתפקיד זה הוביל גיבוש של תקנון חדש לכנסת. לוין כיהן גם כנציג הכנסת בוועדה לאיתור מועמדים למשרת היועץ המשפטי לממשלה.
במאי 2009 לוין ומשה גפני יזמו הצעת חוק לביטול נציב הדורות הבאים. בעת הגשת הצעת החוק תפקיד הנציב לא היה מאויש מספר שנים, לאחר סיום תפיקדו של שלמה שהם ב-2006. לוין טען כי החוק להקמת הנציבות הוא "תקלה קשה מאד", שכן הנציבות מתפקדת כ"מוצב קדמי של הרשות השופטת" וכ"קומיסר" שיכתיב לחברי הכנסת כיצד לדאוג לדורות הבאים, כאשר הם יכולים לעשות זאת גם בלעדיו בהיותם נציגי ציבור. ארגון הגג הסביבתי חיים וסביבה וכן התאחדות הסטודנטים נאבקו נגד הצעת החוק. הליך החקיקה הושלם בדצמבר 2010, ומרבית סמכויות נציב הדורות הבאים הועברו למרכז המחקר והמידע של הכנסת.
ביולי 2011, מונה לוין על ידי יושב ראש הכנסת ליושב ראש קבוצת הידידות הפרלמנטרית של הכנסת עם סיירה לאון.
לוין עמד בראש הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט שדנה ב"חוק משאל העם", הקובע מנגנון של עריכת משאל עם במקרה של ויתור על שטח ריבוני של מדינת ישראל. החוק אושר בנובמבר 2010.
במהלך שנותיו בכנסת הגיש לוין 129 הצעות חוק. 40 הצעות חוק שח"כ לוין נמנה עם יוזמיהן אושרו במהלך כהונת הכנסת השמונה עשרה.
בבחירות המקדימות שהתקיימו לרשימת הליכוד לכנסת התשע עשרה הגיע לוין למקום ה-9, הוצב במקום ה-17 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו ונבחר לכנסת.
ב-18 במרץ 2013 נבחר לוין לעמוד בראש הקואליציה ובראש סיעת הליכוד - ישראל ביתנו.
ב-3 ביוני 2013 נבחר שוב כנציג הכנסת בוועדה לאיתור מועמדים למשרת היועץ המשפטי לממשלה. לוין כיהן כיושב-ראש השדולה למען ארץ ישראל בכנסת יחד עם ח"כ אורית סטרוק.
בינואר 2014 מונה ליו"ר קבוצת הידידות הפרלמנטרית ישראל-פנמה.
במאי 2014 מונה ליו"ר ועדת הכנסת, כחלק מהסכם רוטציה בינו לבין ח"כ זאב אלקין. במקביל, מונה ליושב ראש הוועדה לתקציב הביטחון. בנובמבר 2014 החליף אותו ח"כ אלקין כיושב ראש הקואליציה. בדצמבר אותה שנה התחלפו השניים בתפקידיהם בוועדות, ולוין היה ליושב ראש ועדת החוץ והביטחון.
גם בכנסת התשע עשרה חוקק לוין חוקים רבים. 38 חוקים שהיה בין יוזמיהם אושרו. בין החוקים הבולטים שיזם נמנים חוק יסוד: משאל עם שהעלה יחד עם חברות הכנסת איילת שקד ואורית סטרוק, המעגן בחוק יסוד את החובה לערוך משאל עם על הסכם שכולל מסירת שטחים, וחוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – איסור שחרור רוצחים), שיזם ביחד עם ח"כ איילת שקד ותכליתו למנוע שחרור רוצחים במסגרת עסקאות עם ארגוני טרור ומחוות מדיניות.
בכנסת התשע עשרה יזם ביחד עם ח"כ איילת שקד (הבית היהודי) את הצעת חוק יסוד: ישראל - מדינת הלאום של העם היהודי שבאה לתת עיגון חוקתי להיותה של מדינת ישראל מדינת הלאום היהודי ומדינה יהודית ודמוקרטית. הצעת החוק עוררה פולמוס רב בתוך הקואליציה. חוסר ההסכמה עליה מנע את העלאתה להצבעה במליאת הכנסת והיה אחת הסיבות להקדמת הבחירות לכנסת העשרים.
בבחירות המקדימות שהתקיימו לרשימת הליכוד לכנסת העשרים נבחר לוין במקום ה-9, דורג במקום ה-10 ברשימת הליכוד ונבחר לכנסת. לוין שימש כחבר בצוות המשא ומתן הקואליציוני של הליכוד, וכן כיו"ר ועדת החוץ והביטחון הזמנית של הכנסת.
ביוגרפיה > שר בממשלת ישראל (2015–2020)

ב-14 במאי 2015 מונה במסגרת ממשלת ישראל השלושים וארבע לשר התיירות, השר המקשר בין הממשלה לכנסת, וכן כנציג ראש הממשלה בוועדת השרים לענייני חקיקה בראשות שרת המשפטים איילת שקד. מלבד זאת, מונה באופן זמני לתפקיד השר לביטחון פנים עד למינויו של גלעד ארדן לתפקיד ב-25 במאי.
כשר התיירות גיבש השר לוין תוכנית לפיתוח התיירות בישראל. במסגרת התוכנית בוצע שינוי בתפיסה השיווקית תוך מיצובה של ישראל כיעד תיירות המיועד לא רק לתיירות דתית, אלא גם כיעד לנופש תוך שילוב האפשרות לבקר באתרים הדתיים וההיסטוריים כערך מוסף וייחודי. בתקופה זו, בוצעו פרויקטים של תשתיות תיירותיות מרכזיות, ובראשם שדרוג החופים באזור המלונות הדרומי בים המלח. במהלך כהונתו חל גידול של למעלה מ-40% במספר התיירים המגיעים לישראל, מ-2.8 מיליון תיירים בשנת 2015 לשיא של כל הזמנים בתיירות לישראל עם כ-4.55 מיליון תיירים בשנת 2019. סך כל ההכנסות מתיירות נכנסת בשנת 2019 עמד על סך של כ־23 מיליארד ₪.
במסגרת תפקידו כשר המקשר בין הממשלה לבין הכנסת, היה השר לוין אחד ממובילי חקיקתו של חוק יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי, המכונה גם "חוק הלאום". על חוק זה אמר לוין: "חוק הלאום הוא חוק רטרו, הוא איננו קובע דברים מחדשים. הוא מעגן את עקרונות היסוד של מדינת ישראל, שהיו כה מובנים מאליהם בראשית ימי המדינה עד כי לא נדרש להעלות אותם על ספר החוקים".
ב-23 בדצמבר 2018 במקביל לפיזור הכנסת העשרים מונה לממלא מקום שר הקליטה (במקומה של שרת הקליטה הפורשת מסיעת ישראל ביתנו, סופה לנדבר). לאחר פרישת יואב גלנט ממפלגת כולנו ופיטוריו ממשרת שר הבינוי והשיכון, החליף גלנט את לוין כשר הקליטה מטעם הליכוד, כדי שיישאר חבר קבינט. כהונתו של לוין כממלא מקום שר הקליטה הסתכמה בפחות מחודש והוא סיים את תפקידו ב-9 בינואר 2019.
בבחירות המקדימות שהתקיימו לרשימת הליכוד לכנסת העשרים ואחת, נבחר לוין במקום ה-6. לפיכך, הוא דורג במקום ה-7 ברשימת הליכוד, ונבחר לכנסת.
לאחר בחירות אלו כשל בנימין נתניהו בהרכבת הממשלה, והכנסת העשרים ואחת חוקקה חוק לפיזורה חודש בלבד לאחר כינונה. בכך פרץ משבר פוליטי ארוך בישראל, ובו מערכות בחירות תכופות, ואף הכנסת העשרים ושתיים התפזרה במהרה מבלי שהוקמה ממשלה חדשה. לאור התפזרות כנסות אלה מבלי שקמה ממשלה חדשה, לקראת הבחירות לכנסות העשרים ושתיים והעשרים ושלוש לא התקיימו בחירות מקדימות בליכוד וסדר המועמדים ברשימה לכנסת מטעם המפלגה לא השתנה בהשוואה לבחירות לכנסת העשרים ואחת. עם זאת, חלו שינויים קלים במיקומו של לוין ברשימת הליכוד לכנסת בכל אחת ממערכות הבחירות: בבחירות לכנסת העשרים ושתיים נבחר לוין לכנסת מהמקום ה-8, בשל מיזוג מפלגת כולנו לתוך רשימת הליכוד ושריונו של יו"ר מפלגה זו, משה כחלון, במקום ה-5 ברשימה, ובבחירות לכנסת העשרים ושלוש, שב לוין ונבחר לכנסת מהמקום ה-7 בשל פרישת כחלון מהחיים הפוליטיים.
לאורך כל התקופה בה לא קמה ממשלה חדשה, הוסיפה הממשלה השלושים וארבע לכהן כממשלת מעבר, ולוין המשיך לכהן כשר התיירות וכשר המקשר בין הממשלה לכנסת.