stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתדרלת גאורגיוס הקדוש (אדיס אבבה)
היסטוריה

הקיסר מנליק השני הקים את הקתדרלה בשנת 1896, זמן לא רב לאחר ייסודה של העיר. היא תוכננה בידי האדריכל סבסטיאנו קסטניה (Sebastiano Castagna) ואמנים הודים, יוונים וארמנים, הופקדו על יצירות האמנות שבה. המבנה עצמו נבנה על ידי שבויי מלחמה איטלקים שנשבו בקרב עדווה. קרב זה התחולל ב-1 במרץ 1896 בין האימפריה האתיופית לממלכת איטליה סמוך לעיירה עדווה שבמחוז תיגראי, וסיים את המלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה בניצחונה של אתיופיה. תבות המוקדש לגאורגיוס הקדוש, הקדוש המגן של אתיופיה, נישא על ידי הכוחות אל שדה הקרב, והקתדרלה הוקמה לאחר מכן כאות תודה על הניצחון. תבות זה מופקד במזבח שבמבנה. בקתדרלה הוכתרו שניים מקיסרי אתיופיה - זאודיתו בשנת 1916 והיילה סלאסי ב-1930. המבנה הוצת ב-1937 על ידי השלטון האיטלקי באתיופיה, אך שוחזר לאחר שחרורה של המדינה ב-1941. הוא משמש מקום עלייה לרגל למאמיני תנועת הראסטפארי.
האתר

המבנה, נאו-קלאסי בסגנונו, מתנשא לגובה של שלוש קומות, כולן מתומנות, ונושא כיפה. בכל אחת מארבע החזיתות העיקריות קבועים דלת וחלון בכל אחד מצדדיה, בעוד שבארבע החזיתות האחרות קבועים שלושה חלונות בלבד. הדלתות מעוטרות בגמלונים הנושאים צלבים. לגגות הכנסייה גוון כחלחל והכיפה מוכספת. כתר ההכתרה של היילה סלאסי מוצג בקתדרלה, ובמוזיאון הקטן הסמוך לה, מוצגים, בין היתר, כס מלכות אתיופי וכלי נשק ממלחמת איטליה-אתיופיה, כמו גם תשמישי קדושה רבים. האמן האתיופי אפוורק תקלה צייר את הציורים בכנסייה לאחר שחזורה. אלה מתארים, בין היתר, את הכתרת היילה סלאסי, את מלכת שבא והמלך שלמה, ואת יום הדין האחרון. פסיפס של הצלוב כשידיו פרוסות לצדדים קבוע על הקיר המזרחי.
קרב יוטלנד: סדר הכוחות

קרב יוטלנד (באנגלית: Battle of Jutland; בגרמנית: Skagerrakschlacht; תרגום: קרב מצר סקאגרק) היה קרב ימי גדול, היחיד שהתחולל במלחמת העולם הראשונה. הקרב התנהל בין הצי הגרמני הקיסרי לבין הצי המלכותי הבריטי, והתרחש בים הצפוני, מצפון-מערב לחצי האי יוטלנד, ב-31 במאי 1916. היה זה הקרב הימי הגדול ביותר בעידן אוניות השטח (להבדיל מנושאות מטוסים וצוללות), ואחד מן הגדולים בהיסטוריה של הקרבות הימיים, הן מבחינת מספר כלי השיט שהשתתפו בו משני הצדדים, והן בקוטר ובעוצמת התותחים שהופעלו בו. הקרב סימן את תחילת הקץ של סיירת המערכה, מחד, ומאידך היה זה הקרב הראשון בו השתתפה נושאת מטוסים (אם כי החלק שנטלה בקרב היה זניח). זהו גם אחד מן הקרבות השנויים ביותר במחלוקת בהיסטוריה הצבאית.
סיכום

ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול") היה מחולק לשני כוחות עיקריים. צי אוניות המערכה (דרדנוט) היה הכוח העיקרי, בפיקודו של אדמירל ג'ון ג'ליקו עצמו. בכוח זה היו 24 אוניות מערכה ושלוש סיירות מערכה. אל אוניות המערכה התלוו שמונה סיירות משוריינות, שתים עשרה סיירות קלות, חמישים ואחת משחתות ומַקֶּשֶת אחת. לכוח זה נוספה אה"מ אנגדין (Engadine), שהייתה למעשה אחת מנושאות המטוסים הראשונות, ומטוסי הים שעליה היו אמורים לספק סיור אווירי. הכוח המשני של ה"גרנד פליט", שמטרתו הייתה בעיקר סיור, היה שייטת סיירות המערכה, בפיקודו של אדמירל דייוויד ביטי. צי זה כלל שש סיירות מערכה, ארבע אוניות מערכה מהירות וחדישות, ארבע עשרה סיירות קלות ועשרים ושבע משחתות.
גם צי הים הפתוח הגרמני היה מחולק באופן דומה, לצי עיקרי וצי שנועד לסיור. צי אוניות המערכה הגרמני, בפיקודו של אדמירל ריינהרד שר, כלל שש עשרה אוניות מערכה מטיפוס דרדנוט. בצי זה נכללו גם שש אוניות מלחמה פרה-דרדנוט. הארגון הפנימי של הצי היה דומה לזה של הצי הבריטי. לצי זה נלוו שש סיירות קלות ושלושים ואחת ספינות טורפדו. צי הסיור הגרמני, בפיקודו של ויצה-אדמירל פרנץ פון היפר, כלל חמש סיירות מערכה, חמש סיירות קלות ושלושים ספינות טורפדו. לגרמנים לא הייתה נושאת מטוסים ולא עמדו לרשותם מטוסי סיור, אך עמד לרשותם כוח של ספינות אוויר לסיור.
להלן פירוט סדר הכוחות בקרב יוטלנד, אוניות מערכה וסיירות מערכה.
סיכום > האוניות שהשתתפו בקרב

|  | הצי המלכותי הצי המלכותי | הצי הקיסרי הגרמני הצי הקיסרי הגרמני |
| --- | --- | --- |
| דרדנוטים | 28 סך הכל  8 × תותחי 15-אינץ' 2 × סדרת רוונג' (28,000 טון, 21 קשרים) 4 × סדרת קווין אליזבת (27,500 טון, 24 קשרים)   10 × תותחי 14-אינץ' אה"מ קנדה (28,622 טון, 23 קשרים)   10 × תותחי 13.5-אינץ' 3 × סדרת קינג ג'ורג' החמישי (25,420 טון, 21 קשרים) 3 × סדרת איירון דיוק (25,000 טון, 21.5 קשרים) אה"מ ארין (22,780 טון, 21 קשרים) 4 × סדרת אוריון (21,922 טון, 21 קשרים)   14 × תותחי 12-אינץ' אה"מ אז'נקור (28,750 טון, 22 קשרים)   10 × תותחי 12-אינץ' 2 × סדרת קולוסוס (20,030 טון, 21 קשרים) אה"מ נפטון (19,680 טון, 21 קשרים)   8 × תותחי 12-אינץ' 3 × סדרת סנט וינסנט (19,700 טון, 21 קשרים) 3 × סדרת בלרופון (18,596 טון, 21 קשרים) | 16 סך הכל  10 × תותחי 12-אינץ' 4 × סדרת קייזר (25,420 טון, 21 קשרים) 4 × סדרת קניג (25,389 טון, 21 קשרים)   8 × תותחי 12-אינץ' 4 × סדרת הלגולנד (22,448 טון, 20.5 קשרים)   8 × תותחי 11-אינץ' 4 × סדרת נסאו (18,575 טון, 19 קשרים) |
| פרה-דרדנוטים |  | 6 סך הכל  4 × תותחי 11-אינץ' SMS הסן (12,999 טון, 18 קשרים) 5 × סדרת דויטשלנד (12,983 טון, 19 קשרים) |
| סיירות מערכה | 9 סך הכל  8 × תותחי 13.5-אינץ' אה"מ טייגר (28,500 טון, 28 קשרים) אה"מ קווין מרי (26,770 טון, 28 קשרים) 2 × סדרת לאיון (26,270 טון, 27.5 קשרים)   8 × תותחי 12-אינץ' 2 × סדרת אינדפטיגבל (18,500 טון, 25.8 קשרים) 3 × סדרת אינווינסיבל (17,250 טון, 25 קשרים) | 5 סך הכל  8 × תותחי 12 אינץ' 2 × סדרת דרפלינגר (26,200 טון, 26.5 קשרים)   10 × תותחי 11 אינץ' SMS זיידליץ (24,593 טון, 26.5 קשרים) SMS מולטקה (22,216 טון, 25.5 קשרים)   8 × תותחי 11 אינץ' SMS פון דר טאן (19,060 טון, 24.8 קשרים) |
| סיירותמשוריינות | 8 סך הכל  4 × תותחי 9.2-אינץ', 5 × תותחי 7.5-אינץ' 3 × הסיירות מסדרת מינוטאור (14,600 טון, 23 קשרים)   4 × תותחי 9.2-אינץ', 2 × תותחי 7.5-אינץ' 2 × הסיירות מסדרת ווריור (12,590 טון, 23 קשרים)   4 × תותחי 9.2-אינץ', 5 × תותחי 6-אינץ' 2 × הסיירות מסדרת דיוק אוף אדינבורו (12,590 טון, 23 קשרים)   3 × תותחי 7.5-אינץ', 3 × תותחי 6-אינץ' אה"מ המפשייר (10,850 טון, 22 קשרים) |  |
| ספינות קטנות יותר | 26 × סיירות קלות 79 × משחתות (כולל מקשת אחת) | 11 × סיירות קלות 61 × סירות טורפדו |
סירות הטורפדו של הצי הגרמני היו בגודל ותפקוד דומים לאלה של המשחתות בצי המלכותי, ולעיתים קרובות מכונות גם כן משחתות.
קוטר התותחים הבריטיים היה גדול יותר, באופן כללי, מזה של הצי הגרמני, ומספרם היה רב יותר; הבריטים היו יכולים לירות מטח דופן (Broadside) במשקל כולל של קרוב ל-151,000 ק"ג, לעומת מטח במשקל של קרוב ל-61,000 ק"ג בלבד מן הצד הגרמני. עם זאת, האוניות הגרמניות היו בנויות טוב יותר ובצורה בטוחה יותר; הגרמנים למדו את לקחי קרב שרטון דוגר, והתקינו באוניותיהם אמצעי בטיחות רבים מפני התפוצצות פנימית, דבר שהבריטים לא יישמו. לחלק גדול מן האוניות בשני הצדדים הייתה גם יכולת לשגר טורפדו.
להלן השוואה נוספת בין עוצמות האש של אוניות המערכה הבריטיות והגרמניות:
| קוטר | מס' תותחים בקוטר זה בצי הבריטי  | מס' תותחים בקוטר זה בצי הגרמני  |
| --- | --- | --- |
| 15 אינץ' (380 מ"מ) | 48 | 0 |
| 14 אינץ' (355 מ"מ) | 10 | 0 |
| 13.5 אינץ' (343 מ"מ) | 110 | 0 |
| 12 אינץ' (305 מ"מ) | 104 | 128 |
| 11 אינץ' (280 מ"מ) | 0 | 72 |
| ס"ה | 272 תותחים | 200 תותחים |
סיכום > אבדות בקרב

|  | דרדנוטים | פרה-דרדנוטים | סיירות מערכה | סיירות משוריינות | סיירות קלות | משחתות / סירות טורפדו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הצי המלכותי |  |  | אה"מ אינווינסיבל (31 במאי) אה"מ קווין מרי (31 במאי) אה"מ אינדפטיגבל (31 במאי) | אה"מ דיפנס (31 במאי) אה"מ ווריור (1 ביוני) אה"מ בלאק פרינס (1 ביוני) |  | 3 (31 במאי) 5 (1 ביוני) |
| הצי הקיסרי הגרמני |  | SMS פומרן (1 ביוני) | SMS ליצו (1 ביוני) |  | SMS פראונלוב (31 במאי) SMS רוסטוק (1 ביוני) SMS אלבינג (1 ביוני) SMS ויסבאדן (1 ביוני)  | 3 (31 במאי) 2 (1 ביוני) |
המספר בסוגריים מציין את תאריך האובדן
הצי המלכותי > ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול")

הצי יצא מסקפה פלו ב-28 במאי ב-09:30 בבוקר.
ה"גרנד פליט" היה הגוף העיקרי של ציי הבית הבריטיים בשנת 1916, שבסיסו בסקפה פלו באיי אורקני ובאינברגורדון בקרומארטי פירת' בסקוטלנד.
הצי המלכותי > ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול") > שייטת סיירות המערכה השלישית

שייטת סיירות המערכה השלישית, הוצמדה זמנית לצי הגדול מצי סיירות המערכה, הוצבה לפני הגוף הראשי, מתוך כוונה שתצטרף לביטי כשהפעולה תחל. 

אדמירל משנה הוראס הוד (נהרג בקרב)
הצי המלכותי > צי סיירות המערכה

כוח זה של אוניות מהירות היה כפוף למפקד ה"גרנד פליט", אך פעל באופן עצמאי כמשמר קדמי, שנועד לסייר את צי האויב ולהילחם עם כוחות סיור של האויב. היא כללה שש סיירות מערכה, מלוות ב-13 סיירות קלות, 18 משחתות ונושאת מטוסים מוקדמת.
יצאו מפירת' אוף פורת' זמן קצר לאחר 6.00 בצהריים 30 במאי
תת אדמירל דייוויד ביטי על אה"מ לאיון
הצי המלכותי > צי סיירות המערכה > משחתות

שייטת המשחתות ה-13

קפטן ג'יימס אוצ'רד פארי
הצי המלכותי > צי סיירות המערכה > שייטת אוניות המערכה החמישית

שייטת אוניות המערכה החמישית הייתה יחידה מיוחדת של אוניות המערכה מסדרת קווין אליזבת המהירות, שנועדה לשמש כחיל החלוץ של מערך הקרב הראשי. בקרב יוטלנד, היא פעלה עם צי סיירות המערכה, ולוותה על ידי שייטת המשחתות הראשונה.
אדמירל משנה יו אוון-תומאס
יצאו מפירת' אוף פורת' עם צי סיירות המערכה זמן קצר לאחר 6.00 בצהריים 30 במאי
הצי הקיסרי הגרמני > צי הים הפתוח (Hochseeflotte)

צי הים הפתוח היה הגוף הראשי של צי הים הפתוח הגרמני, והתבסס בעיקר בווילהלמסהאפן, בשפל נהר היאדה בצפון-מערב גרמניה.
הצי הקיסרי הגרמני > צי הים הפתוח (Hochseeflotte) > סירות טורפדו

סירות הטורפדו הגדולות הגרמניות (Große Torpedoboote) היו המקבילה למשחתות בריטיות.
הצי הקיסרי הגרמני > ספינות אוויר

במהלך הקרב השתמשו הגרמנים בספינות אוויר של צפלין של מחלקת ספינות האוויר של הצי (Marine Luftschiff Abteilung) לתצפית, למרות שבתנאי העננים ששררו הם לא היו מוצלחים במיוחד. מפקד מחלקת ספינות האוויר של הצי היה קורבטנקפיטן פטר שטראסר, והם טסו מבסיסים בנורדהולץ והאגה בצפון מערב גרמניה וטונדרן (אז חלק משלזוויג; העיירה הפכה לחלק מדנמרק ב-1920).
יצאו לים ב-31 במאי
יצאו לים ב-1 ביוני
לא השתתפו בקרב יוטלנד
קת'אי דראגון

איירבוס A321-200 של החברה
הלוגו הישן של החברה
קת'אי דראגון (באנגלית: Cathay Dragon, לשעבר דראגונאייר) היא חברת התעופה השנייה בגודלה בהונג קונג. החברה היא חברת בת של קת'אי פסיפיק, החברה הגדולה בהונג קונג.
תולדות החברה

החברה נוסדה בשנת 1985 והחלה את טיסותיה ביולי אותה שנה בין הונג קונג לקוטה קינבאלו שבמלזיה במטוס בואינג 737 תחת השם "הונג קונג דראגון איירליינס".
בשנת 1986 שינתה החברה את שמה לשם "דראגונאייר", וב-21 בנובמבר 2016 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי "קת'אי דראגון"
בשנת 1990 קנתה קת'אי פסיפיק את כל מניות החברה.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> F | נוסעים> J | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 15 | — | — | 8 | 156 | 164 | יוחלפו במטוסי איירבוס A321neo. |
| איירבוס A321-200 | 8 | — | — | 24 | 148 | 172 | יוחלפו במטוסי איירבוס A321neo. |
| איירבוס A321neo | — | 32 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | יתקבלו החל משנת 2020. |
| איירבוס A330-300 | 25 | — | 8 | 42 | 230 | 280 |  |
| איירבוס A330-300 | 25 | — | — | 42 | 265 | 307 |  |
| איירבוס A330-300 | 25 | — | — | 24 | 293 | 317 |  |
| סך הכול | 48 | 32 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  News, Travel Today (2016-11-23). "DragonAir Is Now Called Cathay Dragon". TravelersToday (באנגלית). נבדק ב-2017-04-26.
↑  פרטי צי המטוסים של קת'אי דראגון, באתר airfleets.net (באנגלית)
Cathay Pacific (21 באוגוסט 2017). "Cathay Dragon to modernise and expand its fleet after signing a memorandum of understanding for single-aisle aircraft". Hong Kong: Cathay Pacific. אורכב מ-המקור ב-2018-06-15. נבדק ב-11 באפריל 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Airbus Commercial Aircraft (30 בספטמבר 2017). "Orders and Deleveries". Toulouse (הקישור אינו פעיל, 4.08.2018): Airbus S.A.S. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: location (link)
↑  "Cathay Pacific finalises order for 32 A321neo aircraft". Airbus.com. 2017-09-13.
| Oneworld |
| --- | --- | --- |
| מייסדות | אמריקן איירליינס • בריטיש איירווייז • קוואנטס • קת'אי פסיפיק |  |
| חברות | פינאייר • איבריה • LATAM צ'ילה • ג'פאן איירליינס • רויאל ג'ורדניאן • מלזיה איירליינס • LATAM ברזיל • סרילנקן איירליינס • קטר איירווייז • LATAM אקוודור • LATAM אקספרס • LATAM ארגנטינה • LATAM פרגוואי • LATAM פרו • LATAM קולומביה • אייר נוסטרום • BA סיטיפלייר • קת'אי דראגון • קומאייר • גלובוס איירליינס • איבריה אקספרס • J אייר • JAL אקספרס • ג'פאן טרנסאושן אייר • ג'טקונקט • ניקי • OpenSkies • קוואנטס לינק • סאן אייר • נורדי רז'יונל איירליינס • אלסקה איירליינס |  |
| חברות עבר | אייר ברלין • אייר לינגוס • מאלב • מקסיקנה • קנדיאן איירליינס  • US Airways |  |
רב חמא

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  חמישי לאמוראי בבל
 השתייכות:  ישיבת נהרדעא
 תלמידיו:  אמימר
 בני דורו:  רב פפא
 
רב חמא היה אמורא בדור החמישי לאמוראי בבל, מחכמי ישיבת נהרדעא. מוזכר עשרות פעמים בתלמוד בבלי. רב חמא מזוהה כל כך עם ישיבת נהרדעא, מה שהוליד את כינויו נהרדעי.
בית דינו

רב חמא היה חברו של רב פפא. ניהל בית דין מפורסם, ופסק רבות בדיני ממונות במשפט העברי. אחד מהמקרים שהתפרסם ברחוב, הוא מקרה בו כפה רבי חמא על אדם, שתבעו ממנו כסף לשלם לבעל חובו, למכור את קרקעותיו ולשלם בכסף מזומן במקום לבצע את התשלום על ידי נתינת הקרקע עצמה. השמועה שיצאה ברחוב היא, שרב חמא פסק פסק זה על פי פסק שהיה מקובל בידו מרבא.
כאשר רב פפא שאל אותו אם הדברים נכונים, התברר כי השמועה היא עורבא פרח, ואין לה אחיזה במציאות. הסיפור האמיתי היה שונה: אדם, שהיה ברשותו כסף, התחמק מלשלם את התשלום המגיע לאדם שהלווה לו כסף, באמרו שהכסף שייך לאדם אלים שהיה גוי, דבר שלא היה נכון. מכיוון שהוא עשה דבר שלא כהוגן, קנס אותו רב חמא, שהוא יאלץ למכור את קרקעותיו ולשלם בכסף מזומן דווקא.
מסחר

רב חמא עצמו, עסק במסחר. אחת מהעיסקאות אותם היה מבצע היא העסקה הבאה: הוא היה מוכר סחורה במחיר יקר מהרגיל במקום, כך שבעיר בה המחיר זול הוא היה מוכר במחיר של עיר במדינה אחרת, בה התשלום עבור הסחורה גבוה יותר. מצד שני, הוא היה לוקח אחריות על הסחורה עד שהקונים היו מעבירים אותה לאותה מדינה, כך שרק אם הסחורה הגיעה בשלום למקום, הם היו צריכים לשלם; בנוסף, לא היו הקונים צריכים לשלם, עד שמכרו את הסחורה, וקיבלו את הכסף. הרווח העיקרי שלהם היה, בכסף שהרוויחו, בו קנו סחורה במדינה האחרת.
בעסקה זו, יש לכאורה חשש ריבית; שכן הקונים משלמים מחיר כפול, רק בשביל שהם משלמים את הכסף בזמן מאוחר יותר, ונמצא שכאילו רב חמא מלווה להם את הכסף מזמן הקנייה עד זמן התשלום, תמורת ההפרש בין המחירים. רב חמא, הבהיר כי אין בעסקה זו חשש ריבית, שכן מכיוון שהוא מקבל אחריות על הסחורה בדרך הובלתה למדינה האחרת, נמצא שהסחורה עדיין שלו עד שהיא נמכרת, וזמן התשלום הוא רק כאשר הסחורה נמכרת, והפרש התשלום אינו בשביל הארכת הזמן; שהרי זמן התשלום כלל לא הגיע קודם לכן!
בנוסף, אין לומר שהקונים מסכימים לשלם מחיר גבוה יותר, רק בשביל שיוכלו לשלם את הכסף בזמן מאוחר יותר, דבר הדומה לריבית; הסיבה שהם מסכימים לכך שונה; המנהג היה, שכאשר חכם בתורה בא למכור את סחורתו - הוא בעצמו או על ידי שליחיו, הכריזו חכמי העיר, כי אסור לאף אדם למכור סחורה דומה, עד שתגמר כמות הסחורה של החכם. כך גם, החכם ושליחיו לא היו צריכים לשלם מסים עבור הסחורה. לכן, מוטב היה לקונים, שהסחורה תהיה ברשותו של רב חמא עד המכירה, ולכן הסכימו לשלם מחיר יקר, ולא בשביל שיוכלו לשלם מאוחר יותר. חכמי הגמרא פסקו, שההלכה היא אכן כרב חמא.
שיטתו התלמודית ותלמידיו

הגמרא נוטה לשייך את דבריהם של ישיבת נהרדעא, ראשיה וחכמיה, כשיטה אחת משותפת, ולכן מקשרת הגמרא בין דבריו של רב חמא שהיה מחכמי ישיבת נהרדעא לדבריו של שמואל, ראש הישיבה ומקימה.
על תלמידיו של רב חמא נמנה האמורא המפורסם אמימר, מגדולי חכמי ישיבת נהרדעא.
אמימר מוסר בשמו כלל במשפט העברי, אותו הוא פסק: אדם שיש ברשותו סכום כסף מסוים בלבד, ועליו שני תובעים: האחד - אדם שהלווה לו אותו סכום כסף, והשנייה היא גרושתו, התובעת את דמי כתובתה, במקרה כזה עלינו להחליט מי מבין השנים יקבל את הכסף. רב חמא פוסק כי על בית הדין להעניק את הכסף לבעל החוב, שכן עלינו לדאוג לכך שאדם שהלווה לשני כסף יקבל אותו תמיד חזרה, שכן אם נקשה על המלווים לקבל את מעותיהם חזרה, אנשים ימנעו מלהלוות כסף, לפי ההלכה העברית שאסור להלוות לשם ריבית. לעומת זאת, אין לחשוש לכך שהאישה לא תרצה להינשא, שכן יותר משהאיש רוצה להתחתן, רוצה האישה להינשא.
אמרותיו

אמר רב חמא: האי מאן דיהיב זוזי לחבריה למיזבן ליה חמרא, ופשע ולא זבין ליה - משלם ליה כדקא אזיל אפרוותא דזולשפט
.
תרגום חופשי: הנותן לחברו כסף לקנות עבורו יין בעונה בה הוא נמכר בזול, והלה התרשל ולא קנה עבור השולח - משלם לו יין כפי שהיה יכול לקנותו במחיר הזול המקובל ב"פרוותא דזולשפט", מקום בו היה היין נמכר בזול בזמן הבציר.
מכאן עולה שמי שמחזיק ברשותו כסף של חברו ללא שימוש ובכך מונע ממנו להרויח - צריך לפצותו על כך.
קמח אטה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קמח
 מטבח:  הודי, פקיסטני וסרי לנקה
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  חיטת הלחם
קמח אטה (בהינדי: आटा; באנגלית: Atta Flour) הוא קמח חיטה מלא שמקורו במדינות תת-היבשת ההודית.
הקמח עשוי מחיטת דורום והוא משמש להכנת לחמים שטוחים כגון צ'פאטי, רוטי, נאן, פאראטה ופורי.
פירוש המילה "אטה" (Atta), בשפת ההינדי הוא דגן מלא.
הערות שוליים

↑  From flatbread to sandwich loaf, World Grain (באנגלית)
↑  Atta | Baking Ingredients, BAKERpedia, ‏10 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  Anil Panghal, Navnidhi Chhikara, B. S. Khatkar, Characterisation of Indian wheat varieties for chapatti (flat bread) quality, Journal of the Saudi Society of Agricultural Sciences 18, 1 בינואר 2019, עמ' 107–111 doi: 10.1016/j.jssas.2017.02.005
קמח מאידה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קמח
 מטבח:  הודי, פקיסטני
 מוצא:  הודו הודו
 מרכיבים עיקריים:  חיטת הלחם
קמח מאידה (בהינדי: मैदा; באנגלית: Maida) הוא קמח חיטה שמקורו במדינות תת-היבשת ההודית.
הקמח עשוי מהאנדוספרם שבצמח הנחשב לרקמת מזון האוגרת בתוכה פחמימות, שומנים וחלבונים הדרושים להזנת הנבט.
קמח המאידה משמש להכנת לחמים, מאפים ומהווה בסיס להכנת מאכלים שונים: קאצ'ורי, נאן, בהטורה ופורי.
פירוש המילה "מיידה" (Maida) היא מטחנה והיא נגזרת מהמילה ההינדית מיל (Mill).
הערות שוליים

↑  "A life without bread and pasta? Unthinkable!". The Times of India. 2011-10-31. ISSN 0971-8257. נבדק ב-2024-05-11.
↑  flour : Encyclopedia : Food Network, web.archive.org, ‏2015-08-07
↑  מבנה הזרע – BioHeker Wiki, באתר wiki.weizmann.ac.il
↑  rsvp-khalil, אנדוספרם, באתר EatWell, ‏2010-03-07
↑  אנדוספרם - FoodsDictionary, באתר www.foodsdictionary.co.il
קייל אבל

| --- | --- |

קייל אבל, צילום מסביבות שנת 1935  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  25 באוגוסט 1901 ריבה, דנמרק 
 פטירה:  5 במרץ 1961 (בגיל 59) קופנהגן, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 לאום:  דני
 מקום קבורה:  בית הקברות אסיסטנס 
 עיסוק:  מנהל תיאטרון טיבולי בקופנהגן (1949-1941)
 שפות היצירה:  דנית
 תחום כתיבה:  מחזאות, תסריטי סרטים
 סוגה:  קומדיה, דרמה, מחזמר
 זרם ספרותי:  אקספרסיוניזם, תיאטרון ניסיוני
 נושאי כתיבה:  בקורת חברתית
 יצירות בולטות:  Melodien der blev vœk (1935) (המנגינה שנעלמה), Anna Sophie Hedvig (1939)
 הושפע מ:  הנס כריסטיאן אנדרסן, אוגוסט סטרינדברג, ז'אן ז'ירודו
 פרסים והוקרה:  המלגה ע"ש אמה ברנצן (1936)  מלגת הקרן "הנריק פונטופידן" (1953)  פרס יוהנס אוואלד (1956)  מדליית הולברג (1957)  פרס ז'אנה ואנרי נתנסן (1952)  המלגה ע"ש אוטו בנזון (1948)  מלגת הולגר דרכמן (1951)  גביע התיאטרון הדני (1946)  פרס הכבוד של דנמרק למחזאות (1958) 
 
קייֶל אֵבֶּל (בדנית: Kjeld Abell, 25 באוגוסט 1901 ריבה - 5 במרץ 1961 קופנהגן) היה מחזאי, תסריטאי ומעצב במה דני, נחשב לאחד מחשובי המחזאים הדנים במאה ה-20, לצד קאי מונק, ק.מ.י. סויה וס. בורברג, אחד ממייסדי התיאטרון הדני המודני. הוא שאב השפעה ממחזותיו של אוגוסט סטרינדברג והוא משויך לזרם האקפרסיוניסטי, בעיקר בזכות יצירותיו התיאטרוניות הראשונות. גישתו לתיאטרון מושפעת גם ידי הרקע של המחזאי בתחום העיצוב והבלט.
תפאורותיו הראשונות שימשו את מופעי הבלט שביים ז'ורז' בלנשין בתיאטרון המלכותי הדני בקופנהגן ובתיאטרון אלהמברה בלונדון.
באופן כללי חולקה פעילותו ויצירתו של אבל לשלושה שלבים: א. בקורת המוסכמות של המעמד הבינוני ב. מאבקו בנאציזם ג. בקורת הפסימיזם שלאחר המלחמה.
קייל אבל נבחר כחבר באקדמיה הדנית.
ביוגרפיה

קייל אבל נולד בשנת 1901 בעיר ריבה בדרום מזרח יוטלנד כבן של מורה תיכון.
החל משנת 1919 למד אבל באקדמיה המלכותית לאמנות בקופנהגן אולם הפסיק כדי ללמוד כלכלה ומדעי מדינה אותם סיים בשנת 1927 באוניברסיטת קפונהגן. השתלם בהמשך בתיאטרון מודרני בפריז ובלונדון, עבד לפרנסתו בניצב, כפועל במה ואחר כך כמעצב במה בתיאטראות בלונדון ובפריז. התוודע באותה תקופה למחזותיו של ז'אן ז'ירודו וברטולט ברכט ולעבודת הבימוי של לואי ז'ובה. בשובו לקופנהגן בשנת 1930 עיצב את הבמה ללהקת הבלט של בלנשין באופרה המלכותית ב-Kongelige Teater.‏ ב-1932–1934 עבד במשרד פרסום.
ביוגרפיה > פעילותו בתחום התיאטרון

בהמשך הקדיש את עצמו לכתיבת תסריטים ומחזות. משיכתו לתיאטרון התחזקה אחרי שראה את מחזהו של סטרינדברג "סונטת הרוחות" בבימויו של מקס ריינהרדט (שפורסם ב-1907 והוצג ב-1916).
בשנת 1934 יצירתו הראשונה הייתה תסריט לבלט Enken i spejlet ("האלמנה בראי") (כוריאוגרפיה של בורגה ראלוב) שבו בא לידי ביטוי נושא אופייני לאבל, חרדת ההתנכרות מהחיים.
הצלחתו הראשונה בתחום זה היה הקומדיה-מעשייה "Melodien der blev væk" (המנגינה שנעלמה) שהוצגה בשנת 1935 בתיאטרון הקברט הקטן רידרסאלן. במחזה הזה, המתוכנן תחילה כבלט, ושהורכב מ-21 תמונות-מערכונים, הפך לפופולרי מאוד והוצג 594 פעמים ברצף. הוא המתמקד בבלבול הרוחני שבחברה הטכנולוגית, ובשאיפות לאמנציפציה של "האדם הקטן", הכניס אבל חידושים ששברו את דפוסי המחזאות הקלאסית הדנית. הוא השתמש בה בפעלולי במה, ביסודות סמליים ופנטומימיים, לא מילוליים ולא ריאליסטיים, בהשראת מופעי הבלט. כמה מפזמוני המחזה כמו "השיר על אודות לארסן" (המסמל את שמחת החיים) למילים של סוון מלר כריסטנסן ולחנם של ברנהרד כריסטנסן והרמן קופן הפכו ל"קלאסיקה". ב-1936 הוצגה קומדיה זו גם ב-Arts Theatre בלונדון.
גם מחזהו השני, Eva aftjener sin Barnepligt‏ (1936, חווה משרתת בילדות חובה) משקף את התחשבנותו של המחבר עם החשיבה, המוסר, החינוך והמנהגים של מעמד הביניים בתקופתו.
חווה, אם האנושות, היורדת מתוך תמונה במוזיאון והופכת לילדה בחיקה של משפחת ארנסט המכובדת מורדת לבסוף ברודנות הערכים הכובלים שלה.
בימי הכיבוש הנאצי וגם לפניו הביע אבל במחזותיו רעיונות של מחאה נגד חוסר החופש.
בשנת 1939 הוצג לראשונה המחזה Anna Sophia Hedwig (אנה סופיה הדוויג) בעל מסר אנטי פאשיסטי ואנטי-רודני, כתוב ככל הנראה בהשראת מלחמת האזרחים בספרד. המחזה מחייב את השימוש במאבק אלים נגד הרודנות ומבקר את ההומניזם הפאסיבי. ברוח דומה כתב אבל גם את המחזות Judith (המושפעת על ידי המחזה "יהודית" מאת ז'ירודו ו- Dronning gaar igen משנת 1943 על משפחה דנית תחת הכיבוש הנאצי.
בשנים 1941–1949 ניהל אבל את גני טיבולי בקופנהגן.
ב-1946 מתח המחזה Silkeborg בקורת על הפסיביות וההשלמה ששלטה בקרב הציבור הדני מול הכיבוש הנאצי בארצו.
אחרי המלחמה השתמש אבל במחזותיו ביסודות מיסטיים מורכבים, במשלים ("פרבולות") ובסמלים.
ב-1947 הועלתה על הבמה הדרמה האלגורית Dage paa en sky (ימים על ענן) המזהירה מפני סכנת המלחמה הגרעינית. העלילה מתרחשת בעולם האלילות יווניות שבאולמיפוס ובמוחו של מדען אובדני.
יצירה ידועה אחרת של אבל היא מחזה-החלומות Den blå pekingeser ("הפקינז הכחול", 1954) המתרחש גם הוא בראשו של אדם, בזמן שאהובתו לשעבר מאוימת במוות. מסר המחזה הוא לשבור את הבדידות ולהשלים עם החיים.
הדרמות Andersen eller hans livs eventyr (אנדרסן או הרפתקת חייו) (1955) ו-Kameliadamen (1959) (הגברת עם קמליות, גרסה אישית לפי המחזה של אלכסנדר דיומא הבן) ו-Skriget (הצעקה) (1961) טעונות השקפה פסימית. עלילת המחזה "הצעקה" מתרחשת בארבע רמות שונות - אגדית (שבה צפורים מדברות בצריח של כנסייה), של חיי יום-יום, סוריאליסטית, וביבלית-תנ"כית.
אבל נפטר בקופנהגן בגיל 59 בשנת 1961. הוא הובא לקבורה בבית הקברות אסיסטנס בנרברו.
מורשתו

אבל הוערך כמחדש של התיאטרון הדני ועל גישתו האנטי-פאשיסטית.
למחזותיו שלושה נושאים מרכזיים: סאטירה של החיים והערכים הבורגניים (המוסכמות וה"כבוד" "המחניקים אל ספונטניות, מקוריות ושמחת חיים"), בקורת על הנייטרליות הפוליטית או האדישות והפאסיביות המוסרית ובאותו זמן קריאה להתנגדות אקטיבית לכוחות הדיכוי והרודנות, הוקעת הקור הרגשי וחוסר הסולידריות עם אחרים אצל אקדמאים מסוימים והאמונה שאת החום הרגשי והסולידריות ניתן למצוא יותר אצל האנשים הפשוטים.
אחרי המלחמה היו שהאשימו אותו כי היה "חבר לדרך" של הקומוניסטים וקיבל בקורות על היות מחזותיו מסובכים ומסורבלים מדי.
הביקורות ואכזבתו מהמחנה השמאלי בזירה הפוליטית הביאו לבידודו. עדיין הוא נחשב לפורץ דרך בתולדות התיאטרון הדני בתקופה שבין מלחמות העולם.
המבקרים השוו אותו יצירתו באותן שנים למחזות של מחברים צרפתים כמו ז'אן ז'ירודו וז'אן אנוי. הוא השאיר גם מחזות זמר ותסריטים לסרטים.
פרסים ואותות הוקרה

1936 - המלגה ע"ש אמה ברנצן
1946 - גביע התיאטרון הדני
1948 - המלגה ע"ש אוטו בנזון
1951 - מלגת הולגר דרכמן
1952 - פרס ז'אנה ואנרי נתנסן
1953 - מלגת הקרן "הנריק פונטופידן"
1956 - פרס יוהנס אוואלד
1957 - מדליית הולברג
1958 - פרס הכבוד של דנמרק למחזאות
1960 - נבחר לחבר באקדמיה הדנית.
2006 - המחזה שלו, "Anna Sophie Hedvig" הוכנס ל"קאנון התרבות" של דנמרק
הנצחה

1976 - קרן לזכרו הקימה פרס על שמו - פרס קייל אבל - המוענק כל שלוש שנים על ידי האקדמיה הדנית להישגים חשובים בתחום התיאטרון והקולנוע. שווי הפרס כעת - 50,000 כתרים דניים