stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוחמד דף
ניסיונות לחסלו > ניסיון שני

ב־26 בספטמבר 2002 ירה מסוק אפאצ'י של צה"ל שני טילים מסוג "הלפייר" לעבר מכוניתו של דף, שהיה בדרכו חזרה מביקור אבלים בשכונת שיח' רדואן בעזה. לאחר מספר שעות שבהן הגיעו למערכת הביטחון ידיעות סותרות בנוגע לגורלו, התברר כי דף לא נהרג אלא נפצע. כשלושים פלסטינים שהיו בסביבתו נפגעו מעוצמת הפיצוץ, בכלל זאת שניים משומריו של דף. מחשש לניסיון נוסף, דף לא נלקח לבית החולים שיפא אלא למקום מסתור, שם טיפל בו בתחילה עבד אל-עזיז א-רנתיסי, מבכירי חמאס, שהיה רופא ילדים בהכשרתו. לאחר מכן עבר דף שיקום אורתופדי על ידי רופאים ערבים שהוברחו דרך מצרים לרצועה, אם כי פציעתו גרמה לו לקשיים בדיבור ובתנועות גפיים. למרות הפציעה ותהליך השיקום שב דף לפעילות בראשית 2003.
ניסיונות לחסלו > ניסיון שלישי

ניסיון נוסף התבצע בספטמבר 2003, כאשר התקבל דיווח על כינוס הצמרת הצבאית של חמאס בדירה בעזה, ובהם עדנאן אל־ע'ול, אסמאעיל הנייה, מוחמד דף והמנהיג הרוחני של התנועה, אחמד יאסין. במבצע קטיף כלניות, מטוסי קרב ישראליים הפציצו את הדירה, ואולם בכירי חמאס, ששהו בקומה התחתונה של הבניין, כמעט ולא נפגעו.
דף התייחס לניסיונות לחסל אותו בו בנאום טלפוני שנשא בכנס לציון 15 שנים להיווסדה של חמאס: "אללה רצה להרגיז את היהודים והוא הציל אותי. על כל פנים, אני מאמין שרק מה שאללה רוצה – זה מה שיקרה". עוד אמר כי "אני מבטיח שנמשיך עד לניצחון או עד למוות כשהידים, אנו נמשיך בדרך של יחיא עיאש ושל סלאח שחאדה וכפי שלמדנו מהשייח' יאסין".
למרות ניסיונות הישראלים לחסל אותו, בפברואר 2005 נקשר שמו של דף כמועמד ל"חנינה" מצד ישראל במסגרת מחוותיה של זו כלפי נשיאה החדש של הרשות הפלסטינית, אבו מאזן. עם זאת, גורמים ישראלים הודיעו כי חנינת דף "אינה על הפרק" בנימוק שפשעיו חמורים מדי.
ניסיונות לחסלו > ניסיון רביעי

ב־12 ביולי 2006 נפצע קשה מהתקפת חיל האוויר על הבית שבו שהה. בעקבות אותה התקפה פורסם כי נכרתו ידיו ורגליו והוא רותק לכיסא גלגלים. בעקבות הפציעה הועבר דף לטיפול רפואי במצרים וחזר לרצועה לאחר שלושה חודשים. בהיעדרו נטל אחמד ג'עברי את הפיקוד על הזרוע הצבאית של חמאס, אם כי התואר הרשמי עדיין נשמר לדף. ראש השב"כ לשעבר, אבי דיכטר, התבטא כי בזמן עזיבתו את תפקיד ראש השב"כ, מוחמד דף איננו מתפקד עוד והוא נכה ומשותק חלקית. בנובמבר 2012, במהלך מבצע עמוד ענן, ארגון חמאס פרסם קלטת שבה דיבר דף לאחר שנים של שתיקה ואמר כי "ישראל עשתה טעות טפשית בכך שהרגה את אחמד ג'עברי". ב־19 בדצמבר 2023, בעקבות חומר מודיעני שנמצא על מחשבים שנלקחו על ידי צה"ל מתוך עזה במהלך מלחמת חרבות ברזל, פורסם כי ההשערות שדף מרותק לכיסא גלגלים אינן נכונות, וכי נמצאו סרטונים בהם הוא מופיע כשהוא שלם בשתי ידיו, וכי הוא הולך (אמנם צולע) על שתי רגליו בכוחות עצמו ללא עזרים מיוחדים.
ניסיונות לחסלו > ניסיון חמישי

במבצע צוק איתן המשיך דף לשמש מפקד הזרוע הצבאית של חמאס. בתקשורת הזרה פורסם כי ב־22 ביולי 2014 הפציץ צה"ל את ביתו בשכונת ח'אן יונס בעזה, ואשתו ובנו נהרגו. ההפצצה הייתה במסגרת מדיניות ישראל באותו מבצע להרוס את בתי בכירי חמאס, אולם דף עצמו לא התגורר במקום. ביום ה־22 למבצע צוק איתן שחרר חמאס קלטת של מוחמד דף, שבה הוא טען, בין היתר, כי ישראל הובסה, וכי האש על ישראל תיפסק רק אם המצור על עזה יוסר.
ניסיונות לחסלו > ניסיון שישי

ב־19 באוגוסט 2014 הטיל מטוס חיל האוויר על ביתו של פעיל חמאס אחמד יאסין דאלו בשכונת שיח' רדואן בעיר עזה, שבו שהה דף, מספר פצצות במשקל טונה כל אחת. בתקיפה נהרגו, בין השאר, אחת מנשותיו של דף, בת 27, עם בתם בת השלוש ובנם בן שבעת החודשים. חמאס הגיב בהגברת קצב ירי הרקטות על ישראל. לטענת חמאס דף לא נפגע בתקיפה, אך במודיעין הישראלי העריכו באופן לא רשמי שהוא חוסל. שישה שבועות מאוחר יותר העריך הרמטכ"ל בני גנץ: "מדי פעם אתה רואה סימנים כאילו הבן אדם קיים, מדי פעם יש סימנים כאילו הבן אדם לא קיים. לדעתי, הוא איתנו". ב־2015 פורסם בישראל כי דף עודנו בחיים וכי הוא מעורב בקבלת ההחלטות בזרוע הצבאית של חמאס.
ניסיונות לחסלו > ניסיון שביעי ושמיני

לפני מבצע שומר החומות הביע דף תמיכה בפלסטינים שבשכונת שייח' ג'ראח בירושלים. במבצע עצמו ניסה צה"ל פעמיים לחסל את דף, ללא הצלחה.
במהלך מלחמת חרבות ברזל פורסם שדף אינו נכה כפי שחשבו בהתחלה, וכי הוא מהלך על רגליו בכוחות עצמו. ב-27 בדצמבר 2023 פורסמה תמונה עדכנית של דף משנת 2018 ביחד עם עוזרו, שנמצאה במהלך הפשיטות של כוחות צה"ל, ובה הוא נראה מרכיב משקפיים ובעל שיער שיבה. כמה ימים לאחר מכן פורסם תיעוד נוסף שלו כאשר הוא משתמש בשתי ידיו בניגוד לטענות העבר כי הוטל באחת מהן מום.
ניסיונות לחסלו > מותו

ב-13 ביולי 2024 תקפו כלי טיס של חיל האוויר הישראלי מבנה של חמאס במרחב אל-מוואסי ברצועת עזה שבו לפי המודיעין שהה דף, ביחד עם מח"ט ח'אן יונס ראפע סלאמה ("אבו סלאח"). למחרת התקיפה אושר כי סלאמה חוסל, וב-1 באוגוסט אישר צה"ל כי גם דף חוסל.
בכיר בחמאס, מוחמד מרדוואי, טען מייד לאחר מכן כי דף נותר בחיים וחש בטוב. גם אוסאמה חמדאן ואנשי חמאס נוספים טענו כך.
ב-30 בינואר 2025 דובר חמאס אבו עוביידה אישר שדף נהרג.
דעותיו

בראיון שנתן במסגרת סרט תיעודי ששודר ברשת אל-ג'זירה בשנת 2006, אמר דף כי "כל האדמה שנכבשה בשנת 1948 היא אדמת פלסטין. לכל מוסלמי בעולם יש את הזכות והחובה להילחם כדי לשחרר את האדמה הזאת כי היא אדמה מוסלמית".
בנוסף אמר באותו ראיון כי "אנו עם שנוצח, קופח וגורש מאדמותינו ואנו פועלים להשיג את מה שמגיע לנו – מה שהיה לנו לפני 1948. אז לא הייתה מדינה ששמה ישראל. מדינת הכיבוש הזאת קמה בשל החלטת האו"ם. ניתן לראות עוד שכל החוקים של האו"ם מוחלים על הצד החלש ולא על הישות הישראלית".
חיים אישיים

דף היה נשוי לשתי נשים לפחות, ומהן היה אב לארבעה ילדים לפחות, אחת שנולדה ב-2009 ושלושה שנולדו ב-2010. אשתו ושניים מילדיו נהרגו בניסיון ההתנקשות בו ב-2014.
ראו גם

סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל
חוק התכנון והבנייה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  12 באוגוסט 1965
 תאריך חקיקה עברי:  י"ד באב תשכ"ה
 גוף מחוקק:  הכנסת החמישית
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 467, עמ' 307
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד הפנים
 מספר תיקונים:  137
 נוסח מלא:  חוק התכנון והבנייה, תשכ"ה–1965
 
חוק התכנון והבנייה, תשכ"ה–1965 הוא חוק המסדיר את פעולתם של מוסדות התכנון בישראל מהרמה הארצית עד לרמה המקומית, את ועדות הערר, תוכניות המתאר (ארצית, מחוזית, ומקומית), שימור אתרים, סלילת דרכים, סידורים לנגישות נכים, סדרי הרישוי וכיוצא בזה. לחוק נחקקו עד עתה 137 תיקונים.
עבירות ועונשין > העבירות

חוק התכנון והבנייה כולל בתוכו פרוט של עבירות על חוק התכנון והבנייה ומפרט את העונשין שיש לנקוט לגבי כל עבירה על החוק.
העונשין על החוק הם למי שהורשע בבית משפט.
כל אדם אשר משתמש במקרקעין ללא היתר דינו הוא קנס ומאסר שנתיים.
כל אדם אשר עושה שימוש במקרקעין כאשר הוא סוטה מהיתר או מתוכנית, דינו הוא מאסר שנה אחת.
כל אדם שמשתמש בקרקע חקלאית בניגוד להוראות, דינו קנס ושנה מאסר.
כל אדם שעושה שימוש חורג במקרקעין לאחר התקופה שאושרה לו דינו הוא מאסר שנה.
מרגע שקיבל עובר העבירה על אחד מהסעיפים שצוינו הודעה מהוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בכתב והוא ממשיך בביצוע העבירה, גובה הקנס של עובר העבירה גדל בהתאם להתמשכותה של העבירה לאחר שקיבל את ההודעה בכתב ומשך המאסר על חלק מהעבירות יגדל גם הוא.
לאחר ההרשעה רשאי בית המשפט, בשעת גזר הדין:
להורות שהבניין או חלק ממנו שנבנו ללא היתר או בסטייה מהיתר ייהרס או יסולק על ידי הנשפט או על ידי הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה כאשר היא יכולה לחייב את הנשפט בהוצאות הביצוע.
בית המשפט רשאי לתת כל צו שהוא רואה לנכון, צו סגירה, צו אישור שימוש וצו להתאמת הבנייה להיתר או לתוכנית.
בית המשפט רשאי להורות על הנשפט להפסיק את העבודה או את השימוש במקרקעין שסוטה מהיתר או מתוכנית.
עבירות ועונשין > העבירות > כפל קנס

לאחר שהורשע אדם בעבירה על החוק, בית המשפט רשאי להתיר את הבנייה ולהטיל על האדם שביצע את העבירה ובנה ללא היתר, בנוסף לקנס הקבוע בחוק, קנס נוסף שגובהו הוא כפל השווי של המבנה או של התוספת למבנה שהוקמו ללא היתר. בנוסף לכך, אם הוקם תוך סטייה מהיתר גובה הקנס יהיה כפל השווי כפי שהיה אמור להיות אילו הוקם ללא הסטייה מההיתר.
עבירות ועונשין > האחראים לביצוע העבירה

בעל ההיתר לביצוע העבודה או השימוש.
מי שמוטלת עליו חובה להשיג היתר.
בעל המקרקעין בשעת ביצוע העבירה (כל אחד מהשותפים אם ישנם כאלה).
המבצע בפועל את העבירה.
המשתמש בפועל במקרקעין.
האחראי לעבודה או לשימוש, לרבות האדריכל המהנדס או ההנדסאי האחראים לביצוע והקבלן הראשי.
מבצעי העבירה יוכלו להתגונן על ידי הוכחה שהעבירה לא נעשתה בידיעתם והם נקטו בכל האמצעים לקיום הוראות החוק בכל הנוגע לעבירה.
בהתקיים אחד מתנאים אלו:
לא מוצאים את האדם שביצע את העבירה או שלא ניתן להוכיח מי ביצע את העבירה או שמי שביצע את העבירה מת, רשאי בית המשפט לפי דרישתה של הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה להורות לה לבצע את ההריסה.
עבירות ועונשין > האחראים לביצוע העבירה > צו הפסקה מנהלי ושיפוטי

אם יש יסוד שסביר להניח כי מתבצעות עבודות בנייה ללא היתר בנייה או תוך סטייה מהיתר בנייה רשאים הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה והוועדה מחוזית לתכנון ולבנייה, או מתכנן המחוז או מהנדס העיר או יו"ר הוועדה המקומית או קצין משטרה בדרגת מפקח, להורות על הפסקת הבנייה לזמן מוגבל עוד לפני הגשת כתב אישום, צו זה נקרא צו הפסקה מנהלי.
ברגע שבית משפט אישר את צו הפסקה מנהלי עם שינויים או ללא שינויים הצו הופך לצו הפסקה שיפוטי.
עבירות ועונשין > האחראים לביצוע העבירה > צו הריסה מנהלי

צו הריסה מנהלי הוא במקרה שהוקם שימוש חורג ללא היתר או תוך כדי סטייה מהיתר או החלה הקמתו של בניין או מבנה שחורג מתוכנית בניין עיר או תוכנית מתאר מקומית או תוכנית מתאר ארצית, רשאי יושב ראש הוועדה מקומית לתכנון ולבנייה להורות על הריסתו בתנאי שהוגש לו תצהיר חתום ממהנדס הוועדה המקומית או מהנדס הרשות המקומית.
צו הריסה מנהלי במקרה של בנייה ללא היתר בנייה יודבק על הקיר החיצוני של הבניין ויהיה ניתן לביצוע בתום 24 שעות משעת הדבקתו, בכל מקרה אחר בתום 72 שעות משעת הדבקתו.
למי שהוצא נגדו צו הריסה מנהלי יכול לפנות לבית משפט ולבקש למנוע את צו ההריסה.
היסטוריה חקיקתית > הגבלת הריסת מבנה דת

במאי 2012 אשרה הכנסת בקריאה טרומית (אשר קדמה לה אישור בוועדת השרים לענייני חקיקה) תיקון חדש לחוק, על פיו "הריסה של מבנה המשמש לצורכי דת, יותנו באישורם של שר הפנים והשר לשירותי דת".
היסטוריה חקיקתית > "חוק קמיניץ" (תיקון מס' 116)

בעקבות ועדה להסדרת הבנייה הבלתי חוקית בראשות ארז קמיניץ, חוקק תיקון מס' 116, שנודע בשם "חוק קמיניץ", המאפשר אכיפה מנהלית נגד עבירות בנייה. לאחר תקופה נטען כי התיקון לחוק פוגע בעיקר במבנים חקלאיים במושבים, דבר שהעלה טענות בדבר שימוש פוליטי בחוק כנגד יישובים ערביים.
בשנים שלאחר כניסת החוק לתוקף, 2017–2019, חלה ירידה של 41% בעבירות הבנייה הנפוצות, ושל 75% בעבירות הבנייה החמורות.
ראש היחידה הארצית לאכיפה, אבי כהן, דיווח כי בשנת 2019 לבדה הוצאו 1,264 דרישות לתשלום קנס מנהלי, מתוכן 496 מבנים בלתי חוקיים נהרסו על ידי הבעלים באופן עצמאי, ועוד 182 מבנים קיבלו ארכה לפינוי מרצון בפרק זמן נקוב. 37 ממקבלי הדרישות החליטו לערער. חברה אחת שביצעה עבירת בנייה שילמה את הקנס; וכל היתר שלא הרסו ולא שילמו – 549 עבריינים – הועברו לטיפול ההוצאה לפועל. זאת לעומת פחות מ-20% מימוש של צווי ההריסה והפסקת עבודה בתקופה שקדמה לחוק קמיניץ.
היסטוריה חקיקתית > "חוק החשמל" (תיקון מס' 136)

חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136), ה'תשפ"ב–2022, המכונה חוק החשמל (אך אין לבלבל בינו ובין חוק החשמל, התשי"ד–1954), אושר בכנסת העשרים וארבע בינואר 2022, ולפיו מבנה יוכל להתחבר לחשמל, מים וטלפון גם ללא היתר בנייה ותעודת גמר, על פי מספר תנאים.
הצעת החוק הוגשה על ידי ח"כ ווליד טאהא וקבוצת חברי כנסת ערבים. הוצע בה ששר הפנים יהיה רשאי לקבוע בצו, לאחר התייעצות עם הוועדה המחוזית, כי ניתן יהיה לחבר מבנה מגורים שנבנה לפני 2018, המצוי בשטח שהוגדר בצו, לחשמל, למים או לטלפון גם ללא קיומם של היתר בנייה ותעודת גמר לאותו מבנה, וזאת בהתקיים מספר תנאים ובהם: הוגשה תוכנית מפורטת על ידי אחד הגורמים המנויים בהצעת החוק, אשר במקרים מסוימים עליה להיות תואמת לתוכנית כוללנית החלה במקום או שהוחלט להפקידה.
מטרת ההצעה מוצגת בדברי ההסבר:
ב-5 בינואר 2022 אישרה מליאת הכנסת את חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136), התשפ"ב–2022. סיעות הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית החרימו את הדיון בשל מחאה על כך שלטענתם החוק מפלה בין מאחזים לא מאושרים של בדואים בנגב שלגביהם חל החוק, לבין מאחזים ביהודה ושומרון. האופוזיציה נכחה במליאה אך לא השתתפה בהצבעות. לאחר שנדחו כל ההסתייגויות אושר החוק בקריאה שלישית ברוב של 61 תומכים ושלושה נמנעים.
ראו גם

תקנות התכנון והבנייה
תכנון ובנייה בישראל
הקלה (חוק התכנון והבנייה)
תוכנית בנין עיר (תב"ע)
ועדה מקומית לתכנון ולבנייה
היתר בנייה
היטל השבחה
בית משפט לעניינים מקומיים
חוק התכנון והבנייה (תיקון מספר 136)
לקריאה נוספת

ד"ר שמואל רויטל ועו"ד איל ד. מאמו, דיני התכנון והבניה (עוקדן), הוצאת סדן
ענת בר-כהן, הליך החקיקה של חוק התכנון והבנייה תשכ"ה–1965 בהקשרם של "מוסדות התכנון" (פרק ב' לחוק) ו"תוכניות" (פרק ג' לחוק), עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ח
ענת בר-כהן, חקיקה במרחב קולוניאלי: ביטויי המדיניות המנדטורית בחקיקת התכנון הפיזי בארץ ישראל. קרקע 63, תשס"ז, עמ' 52–77
ענת בר-כהן, עיצוב מדיניות תכנונית ואסדרה תכנונית טרום הקמת המדינה, אופקים בגאוגרפיה 70, עמ' 69–91
אהרן נמדר, תכנון ובנייה, חושן למשפט הוצאה לאור, 2014
הערות שוליים

↑  חזקי ברוך, 'הרס מבנה דת – רק באישור שרי הדתות והפנים', באתר ערוץ 7, ‏2/5/2012
↑  חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 116), התשע"ז–2017, ס"ח 2635 מ-25 באפריל 2017
↑  גלעד מורג, החוק שהרשימה המשותפת דורשת מגנץ לבטל: מהו חוק קמיניץ?, באתר ynet, 22 בספטמבר 2019
↑  פעם בשבוע עם תם אהרון – פרק 46
1 2  יהודה יפרח, ‏הכרוניקה, פברואר 2020, השילוח, 18, פברואר 2020
1 2  הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137) (אי־תחולת סעיף 157א – חיבור לחשמל, למים או לטלפון), התשפ"ב–2021, ה"ח הכנסת 875 מ-24 בנובמבר 2021
↑  חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136), התשפ"ב–2021, ס"ח 2948 מ-5 בינואר 2022
↑  הבחנה זו קיימת במרבית חוקי מדינת ישראל, שאינם חלים בתחומי יהודה ושומרון.
↑  ברוב של 61 תומכים מול 0 מתנגדים ו-3 נמנעים: הכנסת אישרה את "חוק החשמל" בקריאה שנייה ושלישית, באתר הכנסת, 5 בינואר 2022;
רנית נחום-הלוי, "חוק החשמל" המאפשר בנייה בלתי חוקית אושר בקריאה שנייה ושלישית, באתר ישראל היום, 5 בינואר 2022
| אדריכלות ישראלית |
| --- | --- | --- |
| מבנים בישראל | מבנים בירושלים • מבנים בתל אביב • מבנים בחיפה • מבנים לפי ערים נוספות • אתרי מורשת עולמית בישראל |  |
| סגנונות וגישות בנייה בישראל | אדריכלות טמפלרית • הסגנון הארץ-ישראלי • הסגנון האקלקטי • הסגנון הבינלאומי • ברוטליזם ושיכונים • בנה ביתך |  |
| ערכים בנושא תכנון ובנייה בישראל | חוק התכנון והבנייה • תכנון ובנייה בישראל • תוכנית גדס • תוכנית שרון  • ישראל 2020 |  |
| נושאים נוספים | אדריכלים ישראלים • אדריכלות בירושלים • אדריכלות בתל אביב והעיר הלבנה • גורדי שחקים בישראל |  |
ראו גם פורטל אדריכלות
אוטו לנל

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1849 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  7 בפברואר 1935 (בגיל 85) פרייבורג, הרייך הגרמני 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  הופטפרידהוף פרייבורג 
 מעסיק:  אוניברסיטת קיל, אוניברסיטת מרבורג, אוניברסיטת פרייבורג, אוניברסיטת לייפציג 
 
אוטו לנל (בגרמנית: Otto Lenel;‏ 13 בדצמבר 1849 – 7 בפברואר 1935) היה משפטן והיסטוריון משפטי יהודי-גרמני. הישגיו החשובים ביותר הם בתחום המשפט הרומי.
ביוגרפיה

אוטו לנל נולד במנהיים, גרמניה ב-13 בדצמבר 1849. הוא היה בנם של מוריץ לנל וקרוליין שוייר. בצעירותו לחם במלחמת צרפת–פרוסיה.
לנל למד משפטים באוניברסיטת היידלברג, אוניברסיטת לייפציג ואוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 1872 קיבל את התואר ד"ר, ארבע שנים לאחר מכן, קיבל הסמכה באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1882, לנל זכה בפרס מהאקדמיה הבווארית למדעים עם שחזורו של צו הפראיטורים (ראה להלן). באותה שנה, לנל מונה לפרופסור באוניברסיטת קיל. שנתיים לאחר מכן, הוא עבר לאוניברסיטת מרבורג. בשנת 1885 הוא החל ללמד באוניברסיטת שטרסבורג, שהפכה למוסד גרמני לאחר המלחמה. ב-1895 היה רקטור אוניברסיטת שטרסבורג, וב-1907 הוא נקרא לכהן באוניברסיטת פרייבורג.
לנל היה אחד מההיסטוריונים המשפטיים הגרמנים החשובים בתקופתו. לרגל 50 שנה להענקת התואר ד"ר, יצא לכבודו ספר יובל מיוחד, ועשור אחר כך, יצא ספר יובל שני. ביום הולדתו ה-80, קיבל לנל מכתב ברכה, עליו חתמו אנשי אקדמיה המייצגים 20 מדינות ביבשות שונות ו-100 אוניברסיטאות. הוא גם הפך לאזרח כבוד של העיר פרייבורג. אולם לאחר 1933, הפך לנל - למרות תהילתו הבינלאומית, מעמדו כחייל משוחרר וזקנתו - לקורבן של גזענות נאצית. בתו נאלצה לעזוב את עבודתה כאחות. התביעות של הנאצים שברו את רוחו, וב-18 החודשים האחרונים לחייו הוא לא היה מסוגל להמשיך בעבודתו המלומדת. הוא נפטר ב-7 בפברואר 1935.
על פי רצונו, רק קרוביו הקרובים ביותר השתתפו בקבורתו. בשל הנסיבות הפוליטיות לא פורסם עליו הספד בגרמניה. לאחר מותו של לנל, נקלעו בני משפחתו לגורל אכזרי בגרמניה הנאצית: אלמנתו שהייתה בת יותר מ-80, לואיז לבית אברשטט (נולדה ב-25 בפברואר 1857 בפרנקפורט) ובתו ברטה לנל (נולדה ב-7 במרץ 1882 בפרייבורג) נשלחו ב-22 באוקטובר 1940 למחנה מעצר בצרפת. לואיז נפטרה במחנה ב-7 בנובמבר 1940, ואילו ברטה ניצלה. מלבדה, היו ללנל שני בנים נוספים, פול ורודולף.
לרגל 50 שנה למותו, הוצב שלט זיכרון על מעונו האחרון בהולביינשטראסה 5 בפרייבורג, גרמניה.
עבודתו

לנל ידוע בעיקר בזכות שחזור הטקסט הבסיסי של מערכת המשפט הרומית, מה שנקרא edictum perpetuum של הפראיטורים הרומיים. הפראיטורים היו פקידי הממשל האחראים על ניהול המשפט בתקופת הרפובליקה הרומית. הצו היה הטקסט שבו הכריז הפראיטור החדש כיצד יתמודד עם אחריותו. ליתר דיוק, הצו הכריז באלו נסיבות יצליח ומתי הוא ייכשל. במקור, כל פראיטור ניסח את הצו שלו, במה שזכה לכינוי Praetor's Edict (אנ'), אך עם הזמן נוצר טקסט סטנדרטי, אשר חזר על עצמו באופן קבוע ופורסם על ידי הפראיטור החדש. מאוחר יותר, הקיסר אדריאנוס הזמין עריכה סופית של הטקסט ואסר לבצע בו כל שינוי נוסף. לפיכך, הצו שינה את אופיו, מהיותו הודעה של הפראיטור עצמו, להיות כלל משפטי המחייב את הפראיטור, אשר הודיע לכל האזרחים באילו נסיבות יוכלו להגיש תביעה מוצלחת בבתי הדין הרומאים. טקסט זה נקרא edictum perpetuum (הצו הנצחי).
בתקופות מאוחרות יותר איבד הצו את חשיבותו המשפטית עקב שינויים במשפט הפרוצדורלי. מסיבה זו לא הועתק עוד הצו ולא הגיע לידינו טקסט שלם שלו. באופן דומה, רוב כתבי המשפטנים הרומאים נשמרו רק באופן מקוטע בקורפוס יוריס קיוויליס של יוסטיניאנוס הראשון.
לנל שיחזר את נוסח הצו וניסה לקבוע את הסדר שבו הוצגו במקור קטעי הכתבים המשפטיים ששרדו, לפני שהם נחתכו וסודרו מחדש. שחזור הצו הוא נושא ספרו Das edictum perpetuum. תוצאות מחקריו על כתבי המשפטנים הרומאים כלולים בשני כרכים בשם Palingenesia juris civilis. הנושאים של שני הספרים קשורים, משום שספרים רבים של משפטנים רומיים היו פירושים לצו או לפחות פעלו לפי מבנה הצו. על ידי לימוד מבנה הכתבים של המשפטנים, גילה לנל כיצד היה בנוי הצו ואילו הוראות הוא הכיל.
עבודתו של לנל חשובה ביותר להיסטוריה של המשפט הרומי, והיא מאפשרת לחוקרים מודרניים לשקול את ההקשר המקורי של טקסט המקור ולהבין את התכונות הטכניות של מערכת המשפט של רומא.
בנוסף ליצירותיו המפורסמות על המשפט הרומי, פרסם לנל גם כמה מאמרים משפיעים על המשפט האזרחי הגרמני המודרני.
הערות שוליים

1 2 3  Hessische Biografie : Erweiterte Suche : LAGIS Hessen, www.lagis-hessen.de
1 2  DNB, Katalog der Deutschen Nationalbibliothek, portal.dnb.de
1 2  Katalog der Deutschen Nationalbibliothek, portal.dnb.de (בגרמנית)
↑  Otto Lenel (1849-1935)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273589005171  PLWABN: 9810629345405606  BIBSYS: 1079542  BNE: XX1341158  BnF: cb12380018p (data)  CiNii: DA02251238  GND: 116899611  ISNI: 0000 0001 2123 7574  LCCN: n87904903  LNB: 000177497  NKC: mub2013772429  NLG: 231906  NTA: 068290047  SUDOC: 032850492  VcBA: 495/78915  VIAF: 22222311   WorldCat (עם VIAF): 22222311
אירוויזיון 2025

| --- | --- |
 סלוגן: United by Music ("מאוחדים באמצעות מוזיקה")
 מספר התחרות:  69
 חצי גמר 1:  13 במאי 2025
 חצי גמר 2:  15 במאי 2025
 גמר:  17 במאי 2025
 מנחים:  מישל הונציקר, הייזל ברוגר וסנדרה שטודר
 רשת השידור המפיקה:  SRG SSR
 מיקום האירוע:  שווייץ סנקט יאקובסהלה, בזל, שווייץ
 המפקח על התחרות:  מרטין אסטרדאל
 שיטת הניקוד:  שופטים: 1–8, 10, 12 נקודות קהל: הצגת הניקוד לפי תוצאות השופטים, מהנמוך לגבוה
 מספר משתתפות:  37
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  מונטנגרו מונטנגרו
 מדינות שפרשו מהתחרות:  מולדובה מולדובה
 המדינות המשתתפות
 
   מדינות שישתתפו באחד מחצאי גמר אירוויזיון 2025   מדינות שישתתפו בגמר אירוויזיון 2025   מדינות שהשתתפו בעבר אך לא בשנת 2025
 → אירוויזיון 2024 אירוויזיון 2026 ← 
 
תחרות הזמר של האירוויזיון לשנת 2025 (באנגלית: Eurovision Song Contest 2025; בצרפתית: Concours Eurovision de la chanson 2025) תהיה המהדורה ה-69 של התחרות בהפקת איגוד השידור האירופי אשר עתידה להתקיים בשווייץ, המדינה הזוכה של אירוויזיון 2024.
מיקום התחרות > הצעות ראשוניות

לאחר זכייתה של שווייץ בתחרות 2024 הביעה הרשות המקומית של ז'נבה עניין לארח את אירוויזיון 2025 במרכז הכנסים פאלקספו והגישו לכך בקשה רשמית. באותו יום הביע גם נשיא ממשלת בזל-שטאדט עניין באירוח התחרות בעיר בזל. ב-12 במאי 2024 הוצע אולם אולמה שבסנט גאלן כמקום פוטנציאלי. ב-13 במאי 2024 שללה העיר המארחת הקודמת, לוגאנו, הצעות לארח את האירוויזיון, בעוד נשיא מחוז ברן, פיליפ מולר דיבר על "עלייה באנטישמיות" בתחרות, לדבריו. ב-15 במאי, מולר זכה להתנגדות מצד המועצה המחוזית המבצעת של ברן, והמועצה בירכה את נמו והכריזה על תמיכתה בארגון התחרות בעיר ברן. מנגד, דווח כי עיריית ציריך קיימה ישיבה "בעדיפות גבוהה" כדי לדון בהצעה. ב-14 במאי, העיר המארחת בשנת 1989, לוזאן שללה הצעות לארח את התחרות, בטענה למחסור בתשתיות. ב-15 במאי הודיעה העיר ביל/ביין, עיר הולדתו של נמו, על רצונה לקחת חלק ולהיות אחת ממארגני האירוע. ב-17 במאי, השלטון המקומי של פריבור הצהיר שהוא בוחן הצעה אפשרית לארח את התחרות. ב-5 ביוני, אישרה ממשלת בזל-שטאדט כי היא תציע הצעות אירוח, והציעה את אצטדיון סנקט יאקוב פארק ואת אולם סנקט יאקובסהלה כמקומות אפשריים. ב-6 ביוני, חשפו עיריות ביל/ביין וברן אפשרות להצעת אירוח משותפת של שתי הערים. ב-12 ביוני, הודיעה העיר סנט גאלן כי לא תגיש הצעה בשל אי עמידה בדרישות לאירוח התחרות.
רשות השידור של המדינה המארחת, SRG SSR, השיקה את תהליך הגשת ההצעות בשבוע האחרון של מאי 2024, על ידי הנפקת רשימת דרישות לערים המעוניינות לארח את התחרות. הערים בזל, ברן, ז'נבה וציריך הצהירו רשמית על התעניינותן והגישו את הצעותיהן עד 28 ביוני. נציגי רשות השידור המארחת ביקרו בארבע הערים המתחרות בתחילת יולי, וב-19 ביולי, קיצרו את רשימת המועמדות לשתי הערים בזל וז'נבה. ב-30 באוגוסט 2024 נחשף כי בזל היא העיר המארחת של אירוויזיון 2025.
ב-3 ביולי 2024 נחשפו תוצאות סקר בין אזרחי שווייץ שמראות כי 49% מ-25,000 משתתפי הסקר מתנגדים או מתנגדים חלקית לאירוח התחרות במדינה, כאשר 46% ממשתתפי הסקר תומכים ללא סייגים באירוח. טרם נמסרה תגובה מרשות השידור השווייצרית.
המדינות המשתתפות

במהדורה זו של האירוויזיון צפויות להשתתף 37 מדינות. 31 מהן ישתתפו בחצאי הגמר כאשר בחצי הגמר הראשון יתחרו 15 מדינות ובחצי הגמר השני יתחרו 16 מדינות. 6 המדינות הנותרות הן "חמש הגדולות" (איטליה, צרפת, גרמניה, ספרד והממלכה המאוחדת) והמדינה המארחת שווייץ אשר להן הזכות להשתתף אוטומטית בגמר בלי להתחרות באחד מחצאי הגמר. מכל חצי גמר יעלו לגמר 10 המדינות עם הניקוד הכי גבוה ויצטרפו לשש המדינות העולות אוטומטית לגמר, כך שבסופו של דבר, יתחרו בגמר 26 מדינות.
המדינות המשתתפות > חצי גמר ראשון

חצי הגמר הראשון יתקיים ב-13 במאי 2025, בו יצביעו שווייץ, איטליה וספרד ויתחרו בו 15 מדינות.
עלה לגמר
מקום ראשון
מקום שני
מקום שלישי
מקום אחרון
| סדר | מדינות | אמן | שפה | שיר | תרגום לעברית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חצי ראשון | אוקראינה אוקראינה | ציפרבלאט | אוקראינית ואנגלית | "Bird of Pray" | ציפור תפילה |
| חצי ראשון | איסלנד איסלנד | וייב | איסלנדית | "Róa" | לחתור |
| חצי ראשון | אסטוניה אסטוניה | טומי קאש | איטלקית ואנגלית | "Espresso Macchiato" | אספרסו מקיאטו |
| חצי ראשון | סלובניה סלובניה | קלמן | אנגלית | "How Much Time Do We Have Left" | כמה זמן עוד נשאר לנו? |
| חצי ראשון | פולין פולין | יוסטינה סטצ'קובסקה | פולנית ואנגלית | "Gaja" | גאיה |
| חצי ראשון | פורטוגל פורטוגל | נאפה | פורטוגזית | "Deslocado" | עקור |
| חצי ראשון | שוודיה שוודיה | קאי | שוודית ופינית | "Bara bada bastu" | פשוט ללכת לסאונה |
| חצי שני | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | מאמאגאמה | אנגלית | "Run with U" | לרוץ איתך |
| חצי שני | אלבניה אלבניה | שקודרה אלקטרוניק | אלבנית | "Zjerm" | אש |
| חצי שני | בלגיה בלגיה | רד סבסטיאן | אנגלית | "Strobe Lights" | אורות מהבהבים |
| חצי שני | הולנד הולנד | קלוד | צרפתית ואנגלית | "C'est la vie" | אלו החיים |
| חצי שני | נורווגיה נורווגיה | קייל אלסנדרו | אנגלית | "Lighter" | מצית |
| חצי שני | סן מרינו סן מרינו | גברי פונטה | איטלקית | "Tutta l'Italia" | כל איטליה |
| חצי שני | קפריסין קפריסין | תיאו אוון | אנגלית | "Shh" | ששש |
| חצי שני | קרואטיה קרואטיה | מרקו בושניאק | אנגלית | "Poison Cake" | עוגת רעל |