stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס מרטין
אומנים בולטים לאורך הקריירה > אן סינק

מתוך שלושת אלבומי האולפן של הלהקה אן סינק, מרטין הפיק את אלבום הבכורה שלהם NSYNC (1998) בלבד. האלבום זכה בתואר אלבום זהב בארבע ממדינות אירופה, תואר פלטינה x4 בקנדה ובארצות הברית זכה בתואר המכובד ביותר – אלבום יהלום – לאחר מכירות של למעלה מ-10 מיליון עותקים. במסגרת האלבום מרטין היה כותב שותף לשני הסינגלים הראשונים מתוכו "I Want You Back" ו-"Tearin' Up My Heart", כמו גם מפיק שותף של הראשון, והם זכו להצלחה נאה. במסגרת האלבומים השני והשלישי של הלהקה היה שותף לכתיבת השיר "Tell Me, Tell Me...Baby" ועוד שני סינגלים נוספים "I'll Never Stop" ו-"It's Gonna Be Me", כאשר האחרון זכה להיות הסינגל היחיד של הבנים להגיע לראש מצעד בילבורד הוט 100, כמו גם הסינגל היחיד שמרטין כתב עבור הלהקה שהצליח לעשות כן. הלהקה לא חזרה לעבוד עם מרטין עם סגירת אולפני Cheiron.
אומנים בולטים לאורך הקריירה > סלין דיון

מרטין היה שותף בכתיבתם והפקתם של שני אלבומים ועוד ארבעה שירים, מתוכם שני סינגלים עבור זוכת האירוויזיון לשנת 1988, הזמרת הקנדית סלין דיון. הסינגל הראשון אי פעם שכתב והפיק עבור הזמרת "That's the Way It Is" נכלל באלבום הלהיטים הראשון שלה All the Way... A Decade of Song (1999) וזכה להגיע למקום הראשון במצעד 'בילבורד בוגרים עכשוויים' בארצות הברית, ולאותו המקום באותו המצעד בקנדה, ואילו הסינגל השני "Faith" יחד עם שני השירים הנוספים שמרטין כתב והפיק עבורה "Love Is All We Need" ו-"In His Touch" הופיעו באלבום האולפן השמיני שלה במספר One Heart (2003) וזכו אף הם להצלחה נאה במצעדים.
אומנים בולטים לאורך הקריירה > קלי קלרקסון

מרטין היה שותף בכתיבתם והפקתם של שני אלבומים ועוד שלושה סינגלים עבור זוכת העונה הראשונה של ריאליטי הכישרונות אמריקן איידול, הזמרת קלי קלרקסון. העבודה עם קלרקסון החלה בשנת 2004 ונעשתה בשיתוף פעולה עם המפיק דוקטור לוק. השניים ייצרו עבור הכוכבת שירים המאופיינים בסגנון רוקיסטי, סגנון שהיה מנוגד לסגנון המיינסטרים של קלרקסון. שני הסינגלים הראשונים "Since U Been Gone" ו-"Behind These Hazel Eyes", שלימים הפכו ללהיטים, נכללו באלבום האולפן השני של הזמרת Breakaway (2004) וזכו להגיע לטופ 10 במצעד בילבורד הוט 100, ואילו הסינגל השלישי "My Life Would Suck Without You" הופיע באלבום האולפן הרביעי שלה All I Ever Wanted (2009) וזכה להגיע למקום הראשון והמכובד באותו המצעד, כמו גם נמכר בלמעלה מ-2.5 מיליון עותקים בארצות הברית עד לרבעון הראשון של שנת 2013.
אומנים בולטים לאורך הקריירה > קייטי פרי

מרטין היה שותף בכתיבתם והפקתם של ארבעה אלבומים ועוד 19 שירים, מתוכם 13 סינגלים עבור זמרת הפופ קייטי פרי. השניים החלו לעבוד יחד במסגרת אלבום האולפן השני של הזמרת One of the Boys (2008), במסגרתו היה אחראי לשני הסינגלים המצליחים של פרי "I Kissed a Girl", שהיה גם לסינגל הראשון שנכתב על ידי מרטין עבור הזמרת וגם הראשון להגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, והלהיט השני "Hot n Cold" שהגיע לטופ 5 באותו המצעד. שניהם היו להצלחה מסחרית כאשר מכירותיהם הסתכמו בלמעלה מ-10 מיליון עותקים. לאחר זמן מה, השניים חזרו לעבוד יחד על אלבום האולפן השלישי של הזמרת Teenage Dream (2010), האלבום הנמכר ביותר של הזמרת עד כה, אשר במסגרתו ניתן למרטין הקרדיט עבור חמישה מתוך שבעת הסינגלים של האלבום; "Last Friday Night (T.G.I.F.)", "E.T.", "California Gurls", "Teenage Dream" ו-"The One That Got Away". מלבד השיר "The One That Got Away" שהגיע לטופ 3 במצעד בילבורד הוט 100, שאר השירים כבשו את המקום הראשון במצעד, וכלל הסינגלים נמכרו בכ-22,650,000 מיליון עותקים בחישוב הכללי. במהדורה מחודשת של אותו אלבום הנקרא Teenage Dream: The Complete Confection (2012), מרטין היה שותף בכתיבתם והפקתם של שני הסינגלים המצליחים מתוכו אשר לא נכללו במהדורה הקודמת "Part of Me", שהגיע למקום השני במצעד בילבורד, ו-"Wide Awake", שהיה לסינגל החמישי שמרטין כתב לפרי שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד. בהמשך שיתפו שוב פעולה במסגרת אלבום האולפן הרביעי שלה Prism (2013), ומרטין כתב והפיק במסגרתו את כלל הסינגלים באלבום; "Roar", "Unconditionally", "Dark Horse", "Birthday" ו-"This Is How We Do". יתר על כן לקח חלק בכתיבה ובהפקה של חמישה שירים נוספים – "Legendary Lovers", "Walking on Air", "International Smile", "Ghost" ו-"Love Me" – ובכך שימש כמפיק ופזמונאי ביותר ממחצית השירים באלבום.
מרטין כתב והפיק את מספר הלהיטים הגבוה ביותר (8) שהגיעו למצעד בילבורד הוט 100 לזכותה של קייטי פרי, ובטקס פרסי גראמי לשנת 2014 קיבל מועמדות בקטגוריית שיר השנה על הלהיט שכתב לה "Roar".
לאחר מכן, השניים חזרו לעבוד לכבוד אלבומה החמישי של פרי. מרטין השתתף בכתיבה וההפקה של השיר המוביל של האלבום "Chained to the Rhythm".
אומנים בולטים לאורך הקריירה > פינק

מרטין היה שותף בכתיבתם והפקתם של ארבעה אלבומים ועוד 12 שירים, מתוכם 7 סינגלים עבור זמרת האר אן בי פינק. שיתוף הפעולה הראשון בין השניים היה במסגרת אלבום האולפן הרביעי של הזמרת I'm Not Dead (2006) כאשר כתב והפיק את שני הסינגלים "Who Knew" ו-"U + Ur Hand" שהגיעו לטופ 10 במצעד בילבורד, כמו גם שיר נוסף בשם "Cuz I Can". לאחר תקופה הם חזרו לעבוד יחד במסגרת אלבום האולפן החמישי שלה Funhouse (2008), אז היה כותב ומפיק שותף לשלושת הסינגלים "So What", שזכה בתואר פלטינה והיה לשיר הראשון שכתב לה מרטין שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד, "I Don't Believe You" ו-"Please Don't Leave Me". נוסף על כך הפיק וכתב שלושה שירים נוספים מתוך האלבום; "Boring", שיצא כשיר בונוס, "Whataya Want from Me", שלבסוף לא נכלל באלבום ו-"It's All Your Fault". בהמשך מרטין הפיק וכתב את שני הסינגלים "Raise Your Glass", שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד, ו-"Fuckin' Perfect", זאת במסגרת אלבום הלהיטים הראשון של הזמרת Greatest Hits... So Far!!! (2010). הסינגלים זכו בתואר פלטינה משולשת ("Fuckin' Perfect") ופלטינה מרובעת ("Raise Your Glass") לאחר מכירות של למעלה מ-3 ו-4 מיליון עותקים בארצות הברית. בהמשך כתב והפיק עבור פינק שיר נוסף "Slut Like You", שנכלל באלבום האולפן השישי שלה The Truth About Love (2012) ולא התבלט במיוחד.
אומנים בולטים לאורך הקריירה > טיילור סוויפט

מרטין היה שותף בכתיבתם והפקתם של שני אלבומים ועוד 12 שירים, מתוכם 8 סינגלים עבור זמרת הקאנטרי טיילור סוויפט. העבודה על אלבום האולפן הרביעי של סוויפט Red (2012) הייתה שיתוף הפעולה הראשון בין השניים, כאשר הוא כתב והפיק במסגרתו את שלושת הלהיטים של הזמרת "We Are Never Ever Getting Back Together", שהיה לשיר הראשון שכתב מרטין לזמרת שהגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, "I Knew You Were Trouble" שהגיע לטופ 3 במצעד והסינגל "22". כלל הסינגלים נמכרו בכ-10 מיליון עותקים ברחבי ארצות הברית, ושני הראשונים הם מבין הסינגלים הנמכרים ביותר בעולם. מרטין המשיך לשתף פעולה עם סוויפט כאשר לקח חלק בעבודה על אלבום האולפן החמישי שלה 1989 (2014), וקיבל את הקרדיט על חמשת הסינגלים שיצאו במסגרתו; "Style", "Shake It Off", "Blank Space", "Bad Blood" ו-"Wildest Dreams", כאשר שלושת הראשונים זוכים לכבוש את המקום הראשון במצעד בילבורד. יתר על כן כתב והפיק ארבעה שירים נוספים שנכללו באותו האלבום; "All You Had To Do Was Stay", "How You Get The Girl", "Wonderland" ו-"New Romantics".
בטקס פרסי גראמי לשנת 2013 קיבל מועמדות בקטגוריית שיר השנה על הלהיט "We Are Never Ever Getting Back Together", ובמסגרת אותו הטקס לשנת 2015 קיבל מועמדות בקטגוריה זו ובקטגוריית שיר השנה על הלהיט האחר "Shake It Off".
אומנים בולטים לאורך הקריירה > אומנים אחרים

עבור הזמרת הקנדית אבריל לאבין מרטין כתב והפיק 6 שירים, חצי מתוכם סינגלים. שני שירים "I Will Be" ו-"Alone" היו חלק ממהדורת הדלוקס שיצאה במסגרת אלבום האולפן השלישי של לאבין The Best Damn Thing (2007). שלושת הסינגלים "Wish You Were Here", "What the Hell" ו-"Smile" נכללו באלבום האולפן הרביעי שלה Goodbye Lullaby (2011), כשהראשון זוכה להצלחה הגדולה ביותר. בנוסף עזר מרטין בכתיבה ובהפקה של השיר "I Love You" שהיה חלק מאותו אלבום.
עבור הזמרת הבריטית ג'סי ג'יי מרטין הפיק וכתב שני סינגלים; "Domino", שנכח באלבום הבכורה שלה Who You Are (2011), והסינגל "Bang Bang" מאלבום האולפן השלישי של ג'יי Sweet Talker (2014), שמכר למעלה מ-10 מיליון עותקים ברחבי העולם, אותו שרה יחד עם הזמרת אריאנה גרנדה והראפרית ניקי מינאז'.
עבור הזמרת כריסטינה אגילרה מרטין כתב והפיק שיר אחד וסינגל אחד. הסינגל "Your Body", שנמכר בכ-103,000 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו, והשיר "Let There Be Love" נכללו שניהם באלבום האולפן השביעי של הזמרת Lotus (2012).
עבור הזמרת אריאנה גרנדה מרטין כתב והפיק ארבעה סינגלים, אחד מהם הוא הסינגל המשותף שלה ושל הזמרות ג'סי ג'יי וניקי מינאז' "Bang Bang". שלושת הסינגלים האחרים "Problem", "Break Free" ו-"Love Me Harder" נכללו באלבום האולפן השני של הזמרת My Everything (2014) ויחד גרפו מכירות של למעלה מ-20 מיליון עותקים.
אומנים בולטים לאורך הקריירה > אומנים אחרים > סינגלים אחרים

"4ever" – דה ורוניקאס
"Whataya Want from Me" – אדם למברט
"If I Had You" – אדם למברט
"Blow" – קשה
"Dynamite" – טאיו קרוז
"DJ Got Us Fallin' in Love" – אשר
"Va Va Voom" – ניקי מינאז'
"One More Night" – מארון 5
"Beauty and a Beat" – ג'סטין ביבר וניקי מינאז'
"This Is Love" – ויל.איי.אם
"C'Mon" – קשה
"Dare (La La La)" – שאקירה
"Love Me like You Do" – אלי גולדינג
"Cool for the Summer" – דמי לובאטו
אומנותיות > תהליך היצירה

כמפיק ופזמונאי, נוהג מרטין לדבר עם האומנים להם הוא כותב ולהתעניין בתחומי העניין שלהם, ברשימת ההשמעה האישית וצופה בהופעותיהם עוד לפני שמתגבשת דעתו על השיר אותו הוא הולך לכתוב, משום שלדבריו "אותם הנתונים יוצרים את הכימיה של השיר", ובמקביל מקליט לעיתים רעיונות מוזיקליים רבים בעזרת דיקטפון שהוא נושא עמו, כאשר רק רעיונות מועטים זוכים להגיע לשלב הקלטת הדמו.
אומנותיות > מאפייני היצירות

שיריו מאופיינים בקו מנגינה ברור ויציב כך שניתן לזהות את השיר בשניותיו הראשונות. השיר יכול להתהוות לכדי שיר מקורי לחלוטין או לכדי ריף של שיר אחר, אולם בדרך זו או אחרת צריך השיר להיות מעורר מספיק כדי לגרום לאנשים לזוז.
להיטים במצעד בילבורד הוט 100

משנת 1998 הפכו 21 שירים שמרטין כתב והיה שותף לכתיבתם ללהיטים עם הגיעם למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100, ונכון לשנת 2021 הוא ממוקם שלישי ברשימת הפזמונאים עם מספר הסינגלים הרב ביותר שהגיעו למקום הראשון במצעד, כשהוא עוקב אחרי ג'ון לנון (26) ופול מקרטני (32). נכון ל-2015 מרטין כתב את מספר הלהיטים הרב ביותר (8) לזמרת קייטי פרי.
| שנה | שם | אומן |
| --- | --- | --- |
| 1998 | "...Baby One More Time" | בריטני ספירס |
| 2000 | "It's Gonna Be Me" | אן סינק |
| 2008 | "I Kissed a Girl" | קייטי פרי |
| 2008 | "So What" | פינק |
| 2009 | "My Life Would Suck Without You" | קלי קלרקסון |
| 2009 | "3" | בריטני ספירס |
| 2010 | "California Gurls" | קייטי פרי |
| 2010 | "Teenage Dream" | קייטי פרי |
| 2010 | "Last Friday Night (T.G.I.F.)" | קייטי פרי |
| 2010 | "E.T." | קייטי פרי |
| 2010 | "Raise Your Glass" | פינק |
| 2011 | "Hold It Against Me" | בריטני ספירס |
| 2012 | "Part of Me" | קייטי פרי |
| 2012 | "One More Night" | מארון 5 |
| 2012 | "We Are Never Ever Getting Back Together" | טיילור סוויפט |
| 2013 | "Roar" | קייטי פרי |
| 2013 | "Dark Horse" | קייטי פרי |
| 2014 | "Shake It Off" | טיילור סוויפט |
| 2014 | "Blank Space" | טיילור סוויפט |
| 2015 | "Bad Blood" | טיילור סוויפט |
| 2015 | "Can't Feel My Face" | דה ויקנד |
| 2016 | "Can't Stop the Feeling!" | ג'סטין טימברלייק |
| 2020 | "Blinding Lights" | דה ויקנד |
| 2021 | "Save Your Tears" | דה ויקנד |
חניכים

אתר המוזיקה Stereogum מציין שלושה מפיקים כ"חניכיו" של מרטין; סאוון קוטצ'ה, דוקטור לוק ושלבק, כאשר השני הוא החניך "המצטיין" ביותר נכון לשנת 2015 עם למעלה מ-30 סינגלים שהגיעו לטופ 10 מאז שהשניים נפגשו.
בריאיון לטיים מגזין, סוואן קוטצ'ה שיבח את מרטין בהקשר להשפעתו עליו כמפיק עצמאי, והסביר: "אנחנו עובדים קודם כל על המנגינה. זה בית הספר של מקס מרטין. אנחנו נבזבז ימים, לפעמים שבועות בלשחק עם המנגינה. המטרה היא לגרום לה להישמע (כמו מנגינה) שכל אחד יכול לעשות, כשלמעשה זה נורא קשה. בשוודיה, או שאתה עושה משהו על הצד הטוב ביותר או שאתה לא עושה אותו בכלל", ובאותו הראיון הצהיר המגזין עצמו כי "ישנו מאגר פזמונאים רבי עוצמה המבוסס בשוודיה, והמאסטר הגדול הוא מקס מרטין".
כתב העת הניו יורקר פרסם על מרטין שהיה "המנטור והשותף השוודי הנאמן של דוקטור לוק. אם לוק הוא הסקייווקר של האומנות בכתיבת שירי פופ, מקס הוא האובי ואן: המאסטר המתבודד... הניצוץ החיוני בהתהוות המוזיקלית של דוקטור לוק היה פגישתו עם מקס מרטין", ואילו דוקטור לוק עצמו אומר שהכימיה בינו לבין מרטין "קרתה מהר מאוד. זה היה קסום...(מרטין לימד אותי) במקום לעשות מוזיקה עבור 5000 אנשים, למה לא לעשות מוזיקה עבור מיליון אנשים?".
ממגזין STIM המשתייך לסוכנות מוזיקה שוודית, נמסר כי שלבק הפך ל"חניך" של מרטין במסגרת אולפני מרתון בשנת 2006 לאחר ש"זיהה משהו מיוחד בבחור הצעיר", וש"בהתחשב בהצלחה המסחררת ששלבק השיג מאז – כישורי ה-A&R (מציאת כישרונות חדשים ופיתוח אומנים/פזמונאים במסגרת חברת תקליטים) של מרטין הם מהכישורים הטובים ביותר בתעשיית המוזיקה".
חיים אישיים

מרטין מתגורר במרכז סטוקהולם יחד עם אשתו ג'ני פטרסון, לה נישא בשנת 2011, ועם בתם המשותפת דוריס סנדברג שנולדה בשנת 2001 לערך.
מועמדויות ופרסים

| שנה | טקס | קטגוריה | מועמדות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פרס ראזי | השיר המקורי הגרוע ביותר | "I'm Not a Girl, Not Yet a Woman" | זכייה |
| 2003 | פרס ראזי | השיר המקורי הגרוע ביותר | "Overprotected" | מועמדות |
| 2013 | פרסי גראמי | הקלטת השנה | "We Are Never Ever Getting Back Together" | מועמדות |
| 2014 | פרסי גראמי | שיר השנה | "Roar" | מועמדות |
| 2015 | פרסי גראמי | הקלטת השנה | "Shake It Off" | מועמדות |
| 2015 | פרסי גראמי | שיר השנה | "Shake It Off" | מועמדות |
| 2015 | פרסי גראמי | מפיק השנה | מקס מרטין | זכייה |
| 2025 | פרסי גראמי | הקלטת הדאנס פופ הטובה ביותר | "Yes, And?" | מועמדות |
| 2024 | פרס אמי האמנותי | המוזיקה והמילים המקוריות הטובות ביותר | "A Beautiful Game" | זכייה |
מועמדויות ופרסים > זכיות נוספות

2 זכיות בקטגוריות פרס חבר המושבעים למפיקים וייצוא מוזיקה בינלאומית בטקס פרסי גראמי השוודי, בשנים 1997–1998
8 זכיות בקטגוריית פזמונאי השנה מטעם האגודה האמריקאית למלחינים סופרים ומו"לים, בין השנים 1999–2001 והשנים 2011–2015
דאנס-רוק

| --- | --- |
 מקורות סגנוניים:  פוסט-דיסקו • דיסקו • גל חדש • פופ רוק • פוסט-פאנק • פילדלפיה סול • דאנס • רית'ם אנד בלוז
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-70 – תחילת שנות ה-80
 מוצא:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 כלים:  כלי מקלדת, גיטרה בס, גיטרה חשמלית, מכונת תופים, תופים, סינתיסייזר, תופים אלקטרוניים, דוגם, סקוונסר, זמרה, ווקודר, טוקבוקס
 
דאנס-רוק (באנגלית: Dance-rock) הוא סוגה מוזיקלית הנגזרת ממוזיקת רוק. זוהי סוגת פוסט-דיסקו הקשורה לפופ רוק ופוסט-פאנק עם פחות השפעות של רית'ם אנד בלוז. מקורו בתחילת שנות ה-80, בעקבות הירידה בפופולריות של הפאנק והדיסקו כאחד. דוגמאות לדאנס-רוק מוקדם כוללות את "No G.D.M." של ג'ינה אקס, "On the Rebound" של ראס באלארד, ואמנים כמו דינוזאור אל (אנ'), ליקוויד ליקוויד (אנ') ופולירוק (אנ'), ואלבום האוסף Disco Not Disco.
הגדרות

מייקל קמפבל, בספרו "מוזיקה פופולרית באמריקה", מגדיר את הסוגה כ"פיוז'ן פוסט-פאנק/פוסט-דיסקו".
אמני ולהקות דאנס-רוק

להלן לקט של אמני ולהקות דאנס-רוק שפעלו במרוצת השנים:
The B-52's
דפש מוד
Devo
דוראן דוראן
יורית'מיקס
פיין יאנג קניבלז
פרנקי הולך להוליווד
Hall & Oates
הערות שוליים

↑  Dance-Rock Music Genre Overview, AllMusic (באנגלית)
↑  "The Music Steps Beyond Disco: Where The Beat Meets The Street/Danceable Rock Generates First Bevy of Crossover Stars". Billboard. No. 94. 19 June 1982. ISSN 0006-2510.
↑  The Fader, Fader, Incorporated, 2002. (באנגלית)
↑  Russ Ballard - Barnet Dogs Album Reviews, Songs & More | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2022-12-24
↑  Robert Wallace Fink, Repeating ourselves : American minimal music as cultural practice, Berkeley : University of California Press, 2005, ISBN 978-0-520-24036-0
↑  Joey Negro - Disco Not Disco Album Reviews, Songs & More | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2022-12-24
↑  Condé Nast, Various Artists: Disco Not Disco: Post Punk, Electro & Leftfield Disco Classics 1974-1986, Pitchfork (באנגלית אמריקאית)
↑  Campbell, Michael (2008). Popular Music in America: And the Beat Goes On. Cengage Learning. p. 359. ISBN 978-0-495-50530-3.
מולי להד

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בן 72 בערך) חיפה 
 שם לידה:  שמואל להד 
 ענף מדעי:  פסיכוטראומה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת בר-אילן 
 פרסים והוקרה:  אות הוקרה מארגון הבריאות העולמי
 
מולי (שמואל) להד (נולד ב- 5 ביוני 1953) הוא פרופסור ופסיכולוג ישראלי, הנחשב למומחה בינלאומי בטיפול בפסיכוטראומה. מייסד מרכז משאבים בקרית שמונה, מפתח מספר שיטות התערבות וטיפול, ומרצה לשעבר במכללת תל-חי, פרופסור אמריטוס . חיבר 35 ספרים בתחום.
קריירה

להד נולד וגדל בחיפה. את שירותו בצה"ל עשה בחיל האוויר. בשנת 1979 עבר להתגורר בקריית שמונה. בשנת 1981 הקים בעיר את "המרכז לשעת חירום" (בהמשך הפך המרכז למרכז משאבים) ביוזמת משרד החינוך והרשות המקומית. באותו הזמן הייתה העיר נתונה תחת מטחי ירי רבים של קטיושות מלבנון. התושבים נדרשו לשהות במקלטים, לעיתים לאורך שעות. מטרת המרכז הייתה לסייע למערכת החינוך בעיר להתארגן, ולסייע לילדים לעזור לעצמם במהלך השהות במקלטים עד שהמורים מתפנים.בהמשך פיתח עם חבריו תכניות למשפחה ולקהילה ופיתח את מודל צח"י צוות חירום ישובי, צוות חירום אזורי ועבור פקוד העורף את מודל קציני התנהגות אוכולוסיה.
להד פיתח את מודל החוסן הרב ממדי (BASIC PH או גשר מאחד) ואת מודל SEE FAR CBT שהפכו לפרוטוקול טיפול פסיכוטראומטי, שאומץ על ידי מטפלים רבים ברחבי העולם. המודלים עוסקים ביכולת ההתמודדות הטבעית של אנשים עם מצבי משבר. המודל מזהה שישה מרכיבים בסיסיים שכל אחד עושה בהם שימוש על מנת להתמודד עם אי-ודאות. הטיפול מבקש לעזור לאנשים הסובלים מחרדה או מטראומה להפחית את הסימפטומים לחלוטין, או לפחות לרמה בה הם ניתנים לניהול ולשליטה, על מנת להחזיר לנפגע את תחושת השליטה במצב.
מודלים אלה שימשו את להד בפעילותו באזורי אסון דוגמת רעידת האדמה באיזמיט, טורקיה בשנת 1999, באסון התאומים בשנת 2001, באסון הצונאמי בסרי–לנקה בשנת 2004 ובצונאמי ביפן בשנת 2011.
מלבד עבודתו במרכז משאבים, שימש כמנהל מערך השירות הפסיכולוגי החינוכי (שפ"ח) בקרית שמונה (1984–1988) ומרצה לביבליותרפיה באוניברסיטת חיפה (1986–1989). הקים את המסלול לדרמה תרפיה במכללה האקדמית תל-חי 1988 שהפך עם השנים לתכנית MA.
במהלך השנים כתב 35 ספרים מקצועיים ואינספור מאמרים. בשנת 2017 קיבל אות הוקרה מארגון הבריאות העולמי עבור פעילותו ההומניטארית באירועי אסון בעולם ושימש כיועץ בנאט"ו.
משפחה

להד היה נשוי לוורד, ממנה התאלמן בשנת 2001. כיום נשוי לנגה גולדרינג, מרצה לדרמה-תרפיה, סופרת ומורה ליוגה.
בשנת 2009 נהרג עמרי, בנו של להד, במהלך טיול בדרום-אמריקה
הערות שוליים

1 2  שיחה עם פרופסור מולי להד, מדברים על טיפול, 8 בפברואר 2018
↑  כבוד: אות הוקרה של ארגון הבריאות העולמי הוענק בג’נבה לפרופ’ מולי להד ממכללת תל חי, מידע8, 6 ביוני 2017
↑  אלי אשכנזי, אביו של עמרי להד: עלם חמודות, אדם שעשה את הדברים שאהב, באתר הארץ, 2 בדצמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300585905171  ISNI: 0000 0000 6695 5847  LCCN: no91008812  NTA: 239800532  VIAF: 4493438   WorldCat (עם VIAF): 4493438
מנשר התשעים ושלושה

מנשר התשעים ושלושה הוא כינויו של המִנְשָׁר "קריאה אל העולם התרבותי" ("Aufruf an die Kulturwelt") – מנשר של תשעים ושלושה פרופסורים ואנשי רוח גרמנים אשר יצא באוקטובר 1914 כנגד הפרסומים על פשעי מלחמה גרמנים בתחילת מלחמת העולם הראשונה בבלגיה וטען שמדובר בשקרים.
תולדות המנשר

לאחר הריסת לוון על ידי הצבא הגרמני במטרה להפחיד את אזרחי בלגיה, עלה קול זעקה ברחבי העולם כנגד פשעי המלחמה של הצבא הגרמני. אקדמאים אנגלים וצרפתים קראו לעמיתיהם הגרמנים להרחיק את עצמם מהמיליטריזם הפרוסי ומהאימפריאליזם הגרמני. קריאות אלו הביאו דווקא לתוצאה הפוכה, ולהבעת תמיכה של אינטלקטואלים גרמנים במולדתם. המנשר נכתב על ידי הרמן זודרמן ביחד עם לודוויג פולדה וגאורג רייקה ולאחר מכן נעשתה פנייה לחותמים פוטנציאליים בבקשה לחתום על המנשר. לחלק מהחותמים נעשה פנייה בטלפון או במברק שנוסחו:
ב-4 באוקטובר 1914 פורסם המנשר, חתום על ידי 93 אנשי מדע ורוח גרמנים שייצגו את כל הקשת הפוליטית הגרמנית למעט הסוציאל-דמוקרטים. שמותיהם של מספר אישים גרמנים חסרים מהמנשר וככל הנראה הם סירבו לקחת בו חלק. אלו כוללים את אלברט איינשטיין, אלברכט קוסל, קונסטנטין קרתיאודורי ודויד הילברט.
לאחר פרסום המנשר בקשו 8-10 מהחותמים שראו את תוכן המנשר לראשונה להסיר את שמותיהם מהמנשר. אלו כוללים את וילהלם פרסטר, לויו ברנטנו, פליקס ויינגרטנר ווילהלם הרמן.
המנשר לא השיג את מטרתו ולא הצליח להביא ליותר הבנה של גרמניה בקרב המדינות הנייטרליות.
לאחר המלחמה, פנה פרופסור הנס ורבורג אל 78 החותמים שנותרו בחיים ושאל אותם לעמדתם לגבי המסמך. מתוך 55 תשובות שקיבל, 16 אמרו שהם עדיין עומדים מאחורי הדברים, לעומת 39 שאמרו שהמנשר אינו תואם את העובדות כפי שהן ידועות היום והביעו חרטה על שחתמו עליה. חלקם טענו שלא ידעו את הנוסח המדויק לפני שחתמו בהסכמה טלפונית או טלגרפית. למשל, פליקס קליין טען שהוא נתן את הסכמתו רק לקריאה לאינטלקטואלים של העולם התרבותי לשמור על גישה אובייקטיבית במהלך המלחמה וראה את תוכן המנשר רק לאחר פרסומו בעיתון עם חתימתו. פליקס ויינגרטנר סיפר שהוא צירף את חתימתו למנשר במענה למברק לעיל.
16 אלו שהמשיכו לתמוך בנוסח המנשר גם לאחר המלחמה כללו את הרמן זודרמן, זיגפריד וגנר, אדוארד מאייר, וילהלם דֶרְפְּפֶלד ומקס לנץ.
תוכן המנשר

קריאה אל העולם התרבותי!
כנציגים של המדע והאמנות הגרמנית, אנו מוחים בפני העולם התרבותי על השקרים והעלילות בהם אויבינו מבקשים להכתים את הכבוד הגרמני, במאבק הקשה על השרדות שנכפה עליה. המאורעות הזמו את השמועות השקריות על תבוסות גרמניות; ובעקבות זאת עיוותים ועלילות נכנסו לפעולה ביתר שאת. כמבשרי האמת אנו נושאים את קולנו כנגד אלו.
אין זה נכון שגרמניה אשמה בגרימת המלחמה. לא העם הגרמני, לא ממשלתה ולא הקיסר רצו במלחמה. הצד הגרמני עשה כל שביכולתו למנוע את המלחמה ובידי העולם עדות מתועדת של אמיתה זאת. במהלך 26 שנות כהונתו, היה הקיסר וילהלם השני פטרון השלום, ואפילו אויבנו הודו בכך לעיתים קרובות. יתרה מזאת, הקיסר, אותו הם מעיזים לכנות אטילה, אף זכה ללעגם במשך שנים רבות, בגלל התעקשות לשמור על השלום. רק כאשר מצאה את עצמה מוקפת משלושה עברים קמה אומתינו להילחם.
אין זה נכון שהפרנו את הנייטרליות של בלגיה. הוכח שצרפת ואנגליה התכוונו להפר את נייטרליותה של בלגיה ובלגיה הסכימה לכך. הייתה זו התאבדות מצידנו שלא להקדים ולהיכנס לבלגיה.
אין זה נכון שהחיים והרכוש של אפילו אזרח בלגי אחד נפגעו על ידי חיילנו ללא שהיה הכרח בפגיעה לצורך הגנה עצמית. שכן שוב ושוב, למרות אזהרות חוזרות ונשנות, אזרחים שכבו במארב וירו על החיילים מהבתים, פוגעים בפצועים ורוצחים בדם קר אנשי רפואה בעת טיפול בנפגעים. לא יכול להיות עיוות יותר גדול מהסתרת פשעים אלו במטרה להציג את הגרמנים כפושעים רק בגלל שהענישו את הרוצחים על מעשיהם הנפשעים.
אין זה נכון שצבאינו נהג בברוטליות בלוון. אזרחים זועמים התנפלו בבוגדנות על חיילנו במגוריהם וחיילנו בלבבות שבורים נאלצו להעלות באש חלק מהעיר כעונש. רובה של העיר לוון נשמרה. בית העירייה הנודע עומד על תילו כי חיילנו, תוך סיכון רב, הצילו אותו מהלהבות. כל גרמני, כמובן, יצטער אם במהלך המלחמה הנוראה יצירת אמנות נפגעו או ייפגעו, אולם למרות אהבת האומנות שלנו העולה על זאת של כל אומה אחרת, איננו יכולים להסכים לתבוסה גרמנית למען הצלת עבודת אומנות.
אין זה נכון שמלחמתינו אינה מכבדת את החוק הבינלאומי. היא אינה נוהגת באכזריות בלתי מרוסנת. אולם במזרח, האדמה רוויה בדם נשים וילדים שנטבחו ללא רחם על ידי צבאות רוסיה הפראיים ובמערב, כדורי דום-דום קרעו את חזיהם של חיילנו. אלו שכרתו ברית עם הרוסים והסרבים ומציגים לעולם מחזה מביש כמו הסתת מונגולים ושחורים נגד האדם הלבן, אינם יכולים לטעון למגיני התרבות.
אין זה נכון שהמאבק נגד הכביכול "מיליטריזם" שלנו אינו מאבק נגד הציויליזציה שלנו כפי שאויבנו טוענים בצביעות. ללא המיליטריזם הגרמני הציויליזציה הגרמנית הייתה מזמן נמחית מעל פני האדמה. הראשון קם כדי להגן על האחרון בארץ אשר במשך מאות שנים הייתה למרמס לפלישות שודדים. הצבא הגרמני והעם הגרמני הם אחד. תודעה זאת מאחדת היום 70 מיליון גרמנים ללא קשר להשכלה, מעמד ומפלגה.
איננו יכולים להוציא את הנשק המורעל של השקר מידי אויבנו. כל שנוכל לעשות הוא להצהיר לכל העולם שאויבנו מעידים שקר נגדינו. אתם המכירים אותנו, שביחד איתנו הגנתם על האוצרות הקדושים ביותר של האדם, אנו קוראים לכם: תנו בנו אמון! האמינו שנמשיך במלחמה הזאת עד סופה כבני תרבות שמורשתם של גתה, בטהובן וקאנט יקר לנו כבתינו ומשפחתנו.
החותמים

החותמים היו אנשי מדע ורוח מהשורה הראשונה בגרמניה, שכללו שנים עשר זוכי פרס נובל (תשעה לפני החתימה ושלושה לאחר החתימה) ובין השאר את:
פיזיקאים: מקס פלאנק, פיליפ לנארד, וילהלם וין
כימאים: אדולף פון באייר, פריץ הבר, הרמן אמיל פישר, ריכרד וילשטאטר, קארל אנגלר, ולטר נרנסט ווילהלם אוסטוולד
אנשי מדע הרפואה: אמיל אדולף פון ברינג, פאול ארליך, וילהלם רנטגן, אלברט נייסר, מקס רובנר, היינריך וילהלם ולדייר, אוגוסט פון וסרמן, וילהלם וונדט
אמנים: גרהרט האופטמן, אנגלברט הומפרדינק, מקס ריינהרדט, מקס ליברמן, פליקס ויינגרטנר, פרנץ פון דפרגר, לודוויג פולדה, אדוארד פון גבהרדט, ארתור קמפף, פרידריך אוגוסט פון קולבאך, מקס קלינגר, פרנץ פון שטוק, הנס תומה, וילהלם טריבנר, זיגפריד וגנר
מתחומים אחרים:  וילהלם דורפפלד,  רודולף אויקן, ארנסט הקל, פליקס קליין, תאודור ויגאנד, פטר ברנס, אדוארד מאייר, פרידריך נאומן
הערות שוליים

1 2 3  John Horne, A Companion to World War I, page 324
↑  אולם יש המייחסים אותו דווקא לפולדה, ראו: J. L. Heilbron, The Dilemmas of an Upright Man: Max Planck As Spokesman for German Science, page 70
1 2  Joseph Stewart Fruton, Contrasts in scientific style, page 98
↑  Maria Geōrgiadou, Constantin Carathéodory: mathematics and politics in turbulent times, page 97
1 2  Jürgen von Ungern-Sternberg, Wolfgang von Ungern-Sternberg, Der Aufruf "An die Kulturwelt!", pages 197-198
↑  Matthew Stibbe, German Anglophobia and the Great War, 1914-1918, Cambridge University Press, 2006, page 50
↑  The Ninety-Three Today, March 2, 1921, NY Times
↑  Professor Klein, obituary by Grace Chisholm Young, the Times
↑  To the civilized world
הריסות הספרייה של אוניברסיטת לוון בפברואר 1915, לאחר שריפתה