stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכה הלוי
עמדות ופעילות ציבורית

בהתאם לפרשנותו להגותו של הראי"ה קוק, רואה הרב מיכה הלוי ברבנות הראשית לישראל כמי ש"מציבה את האידיאל הרוחני המשפיע על כל אחד ואחד בארץ ישראל". לדעתו עיקר תפקיד הרבנות הוא להיות "מלכות של תורה", וערכה לא מצומצם לסוגיית שביעות הרצון הציבורית משירותיה. הוא מתנגד לגיור ומתן כשרות שלא מכוח הרבנות הראשית. תומך במחאה ציבורית כנגד תופעות דוגמת חילול שבת ופירוק המשפחה המסורתית, אולם מדגיש שיש להימנע ממחאות פוגעניות.
אף שהרב הלוי רואה עצמו כתלמיד של רבני ישיבת מרכז הרב, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב חיים שטיינר שאף מכהן נשיא הישיבה שהקים הוא שמר על קשרים הדוקים עם רבו המובהק הרב מרדכי שטרנברג, גם לאחר שמונה לראש ישיבת הר המור שהתפלגה מישיבת מרכז הרב, לצד זאת, במשך שנים רבות שמר על קשר רציף עם ישיבת מרכז הרב, נשא דברים בקביעות באירועי יום ירושלים במסגרתה, והרב יעקב שפירא העומד בראשה, בירכו באירוע עם מלאת עשור לכהונתו והגדיר אותו "ממשיך דרך רבותיו". בשנת 2024, לאחר שלא הצליח להיבחר לתפקיד הרב הראשי לישראל, פרסם הרב יעקב מדן, מראשי ישיבת הר עציון, מכתב חיזוק פומבי לרב הלוי.
רואה בשירות בצה"ל מצווה, ומחנך לשירות צבאי משמעותי, זאת לצד הערכה רבה כלפי עולם התורה החרדי.
בשנת תשנ"ו היה בין מקימי ארגון רבני צהר, והיה מראשי מיזם עריכת החופות ללא תמורה כספית. מאוחר יותר פרש מהארגון, בשל תפיסתו שהפיכת הארגון לאופוזיציה לרבנות פוגעת בזהותה היהודית של המדינה. בשנת 2013, בתקופת הבחירות לרבנות הראשית, הביע התנגדות חריפה למועמדות הרב דוד סתיו לתפקיד הרב הראשי לישראל, בטענה כי דרכו משקפת רצון להציג אלטרנטיבה לרבנות הראשית. בהקשר דומה, בשנת 2015 בראיון לקו החדשות "הקול החרדי", מתח ביקורת על הרב שלמה ריסקין, רבה של אפרת, אשר לדבריו "ניסה לחייב את הרבנות לפעול לפי דעתו בגיור".
בשנת 2017 הצטרף למכתב רבנים המברך את ראש הממשלה בנימין נתניהו וממשלת ישראל ה-34, "על שמירת קדושת הכותל ועל הפעולות לחיזוק מערך הגיור הממלכתי". בשנת 2019, לקראת הבחירות לכנסת ה-21, הצטרף למכתב רבנים בו נתבקשו ראשי מפלגות דתיות להתנות כניסה לקואליציה עתידית בהכנסת שמירה על "השבת הציבורית" לקווי היסוד שלה. בשנת 2018, לאחר שנטען שכתב האישום בתיק הפיגוע בדומא נשען על הודאות שנמסרו לאחר עינויים, הצטרף למכתב רבנים שקרא לעצירת ההליך המשפטי והקמת ועדת חקירה לבחינת הטענות. לאחר שעמירם בן אוליאל הורשע בפיגוע, הצטרף למכתב אישי ציבור ורבנים אשר קרא להוצאת בן אוליאל מבידוד והעברתו לאגף תורני.
רואה בפעילות ארגונים הפועלים בתחום הכשרות שלא במסגרת הרבנות, דוגמת ארגון כושרות, הצגת "אלטרנטיבה לרבנות" בפועל. מתנגד לעליית יהודים להר הבית ורואה בה "חילול השם". הביע הסתייגות רעיונית מהיתר הלכתי ללידת ילדים במסגרת משפחה חד-הורית, בטענה כי תפקידו של רב להקרין לציבור חזון ולא הלכה בלבד. לצד רבנים נוספים, השתתף בגיבוש תיקון לחוק בחירת רבני הערים, שנועד להעביר את מירב כח הבחירה של רבני הערים לידי שר הדתות ומועצת הרבנות הראשית.
הרב הלוי מרבה לקיים פעילות משותפות עם מוסדות החינוך הממלכתיים-דתיים בעירו, אך הביע גם תמיכה במודל ישיבה קטנה לאומית. בשנת השמיטה תומך בחברת אוצר הארץ של מכון התורה והארץ. אסר על תפילת הלל עם כלי נגינה בעיר פתח תקווה. מתנגד לגיור קטנים כאשר הורי הילד לא מתגיירים לצדו. בשנת 2021, הביע התנגדות למתווה הגיור ולרפורמת הכשרות שגיבש שר הדתות מתן כהנא. ואף נפגש עם השר במטרה להניא אותו מתוכניתו ולהפנותו לאפיקים חלופיים. פרסם קריאה ציבורית לגבאי בתי כנסת, לסייע לילדים שהוריהם גרושים להשתלב בתפילות.
משפחתו

נשוי ליעל (לבית ציטרין) ואב לשמונה. אחיו, פרופ' יונתן הלוי, שימש כמנהל המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים. גיסו הוא הרב אלי סדן מנשואיו לוורדינה הלוי. גם הרב והסופר חיים סבתו גיסו, מנשואיו לאחות אשתו. הרב אהרן (ארל'ה) הראל הוא מחותנו.
מחיבוריו

הרב על הקו – תשובות בהלכה מאת הרב שמעון אשר, הרב מיכה הלוי והרב משה זנדר, הוצאת בית ההוראה שעל יד המועצה הדתית לתל אביב-יפו, תשס"ח ותשע"א
אשיח בפיקודיך: שיעורים בחמישה חומשי תורה, תמוז תשע"ז
מצות הדלקת נר חנוכה – מאמר הלכתי, שיחה ולקט הלכות, המועצה הדתית פתח תקווה תשע"ט
הדור קבלוה – לקט הלכות, שיחה בהלכה ושיחה באמונה, המועצה הדתית פתח תקווה תשע"ט
האחריות הציבורית על לימוד התורה בישראל, קריית ארבע תשע"ט
מצמיח ישועות בורא רפואות – דברי חיזוק ואמונה בתקופת הקורונה, ישיבת עטרת נחמיה תש"פ
שלמי שמחה – על מסכתות סדר נשים בתלמוד הבבלי על בסיס שיעורי עיון שמסר בפני הקהל הרחב, תשפ"ב
ספרים בעריכתו: תורת הפילוסופיה מאת הרב שלמה גורן, תשנ"ח. תורת המקרא מאת הרב שלמה גורן, תשנ"ו
מישל פיקולי

| --- | --- |

מישל פיקולי בקאן, 2000
 לידה:  27 בדצמבר 1925 הרובע השלושה-עשר של פריז, צרפת 
 פטירה:  12 במאי 2020 (בגיל 94) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, אר, צרפת 
 שם לידה:  Michel Jacques Daniel Piccoli 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1945–2015 (כ־70 שנה)
 מקום לימודים:  בית הספר האלזסי  Cours Simon  קולז' סנט-בארב 
 בן או בת זוג:  ז'ולייט גרקו (1966–1977)  אלינור הירט (1954–1965)  Ludivine Clerc (1978–12 במאי 2020) 
 פרסים והוקרה:  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (1980)  פרס התאטרון האירופי (2001)  פרס הקולנוע הגרמני לשחקן הטוב ביותר (1988)  פרס לשם כבוד של האקדמיה האירופית לקולנוע (2011)  דוב הכסף לשחקן הטוב ביותר (1982)  פרס איגוד המבקרים לשחקן הטוב ביותר  פרס דוד די דונטלו לשחקן הטוב ביותר  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מישל פיקולי (בצרפתית: Michel Piccoli;‏ 27 בדצמבר 1925 – 12 במאי 2020) היה שחקן תיאטרון וקולנוע צרפתי.
ביוגרפיה

פיקולי נולד בפריז כבן למשפחה מוזיקלית: אימו הייתה פסנתרנית, ואביו היה כנר. הוא נישא שלוש פעמים, בראשונה לאלינור הירט, כעבור אחת עשרה שנים לזמרת השאנסונים ז'ולייט גרקו, ולבסוף ללודיבין קלר. יש לו בת אחת מנישואיו לאשתו הראשונה, אן-קורדליה.
בשנת 1982 שיחק בתיאטרון בוף דה נור בהצגה "גן הדובדבנים" מאת צ'כוב בבימויו של פיטר ברוק.
בשנת 1991 זכה הסרט "היפהפה שעושה צרות" ("La Belle Noiseuse") שבו שיחק בתפקיד ראשי, בפרס הגדול של חבר השופטים בפסטיבל קאן. במאי הסרט ז'אק ריווט (Jacques Rivette) כתב תסריט על פי רומן, באותו כותר, מאת אונורה דה בלזק.
בשנת 1996 שיחק לצדה של אסיה ארג'נטו בסרט הדרמה האיטלקי "Compagna di viaggio".
בשנת 2008 גילם את סייפרוס בסרט הדרמה היווני "אבק זמן" של הבמאי תיאו אנגלופולוס.
חיים אישיים

פיקולי היה פעיל פוליטית בשמאל, והיה מתנגד חריף לחזית הלאומית הצרפתית.
נפטר ב-12 במאי 2020.
פילמוגרפיה

La mort en ce jardin, 1956.
Le Doulos, 1962.
הבוז, Le Mépris), 1963).
Le journal d'une femme de chambre, 1964.
La Chance et l'Amour, 1964.
Compartiment tueurs, 1965.
Dom Juan ou le Festin de Pierre, 1965, טלוויזיה.
Paris brûle-t-il?, 1966.
La Curée, 1966.
La Guerre est Finie, 1966.
יפהפיית היום, Belle de jour) ,1967).
העלמות מרושפור, 1967.
Danger: Diabolik, 1968.
La Chamade, 1968.
Dillinger è morto, 1969.
La Voie Lactée, 1969.
טופז, 1969, Topaz.
Les Choses de la vie, 1970.
Max et les ferrailleurs, 1971.
סוד הקסם הבורגני, Le charme discret de la bourgeoisie, 1972.
Themroc, 1973.
הזלילה הגדולה, La Grande Bouffe, 1973.
Le fantôme de la liberté, 1974.
השלישייה הנצחית, Le Trio infernal, 1974.
Vincent, Paul, François, et les Autres, 1974.
Sept morts sur ordonnance, 1975.
La Dernière femme, 1976.
Mado, 1976.
Des enfants gatés, 1977.
Cet obscur objet du désir, 1977.
אטלנטיק סיטי, 1980.
Espion Lève-toi, 1981.
La Fille prodigue, 1981.
Une étrange affaire, 1981.
עוברת אורח בסן סוסי, La Passante du Sans-Souci, 1982.
Passion, 1982.
Une chambre en ville, 1982.
Viva la vie, 1984.
Péril en la demeure, 1985.
Partir, revenir, 1985.
Mon beau-frère a tué ma soeur, 1986.
Le Paltoquet, 1986.
הפוריטנית, La Puritaine, 1986.
Mala Sangre de Leos Carax, 1986.
חגיגה במאי 1990.
דוגמנית עירום, La Belle Noiseuse, 1991.
שומר הזמן, Le Visionarium ,1992.
Les Cent et une Nuits de Simon Cinéma, 1995.
קסם במדבר, Passion in the Desert, 1997.
התערבות אלוהית, 2002.
יפהפייה לנצח, Belle Toujours, 2007.
קופסאות, 2007.
יש לנו אפיפיור, 2011
עוד לא ראיתם כלום, 2012
הערות שוליים

↑  Pulver, Andrew (2020-05-18). "Michel Piccoli, renowned French acting veteran, dies aged 94". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2020-05-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439105905171  PLWABN: 9810577738205606  BIBSYS: 90855055  BNE: XX1060482  BnF: cb121351717 (data)  CANTIC: a10593718  GND: 118940937  ICCU: RAVV088421  ISNI: 0000 0001 2148 417X  LCCN: n91127248  LNB: 000223465  MusicBrainz: dc7205b5-928d-4dce-a52f-ada66b1f8dff  NKC: kup19960000076670  NLA: 35756452  NLK: KAC202031766  NSK: 000046431  NTA: 070100330  RERO: 02-A003692138  SNAC: w6d225zm  SUDOC: 029803675  Trove: 1073290  VIAF: 115031380   WorldCat (עם VIAF): 115031380
חזיר (סוג)

| חזיר |
| --- | --- |
 חזיר מזוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: דמויי חזיר
משפחה:: חזיריים
תת־משפחה:: Suinae
סוג:: חזיר
שם מדעי
 Sus ‏ליניאוס, 1758

חזירים מהסוג המכונה Pot-belly
חזיר בר ניזון מנבלת אייל, הודו
חזיר (שם מדעי: Sus) הוא סוג יונק ממשפחת החזיריים. הכינוי חזיר בשפת יומיום מתייחס בדרך כלל לחזיר הבית, אבל הסוג כולל כמה מינים נבדלים, כולל חזיר בר. חזיר הבית הוא תת-המין הנפוץ ביותר במשפחת החזיריים, ואוכלוסייתו נאמדת במעל ל-2 מיליארד פרטים. החזירים הם אוכלי כול, יש להם מוניטין של גרגרנים והם בדרך כלל בעלי חיים חברותיים ובעלי אינטליגנציה גבוהה.
תכונות

לחזיר זנב קטן - מסולסל או ישר, עיניים קטנות וחוטם גדול ומפותח. גופו רחב, רגליו קצרות ושערו גס. בכל רגל יש לחזיר 4 אצבעות. שתי האצבעות האמצעיות הן גדולות יותר אשר משמשות להליכה.
לחזירים אין בלוטות זיעה מתפקדות, ולכן הם מתפלשים במים או בבוץ בימים חמים. כמו כן, הבוץ מתפקד כמקדם הגנה ומגן מכוויות בעור ובנוסף, מגן מפני זבובים וטפילים.
לחזיר הטיפוסי יש ראש גדול וחוטם גדול שקצהו בר-תנועה המחוזק על ידי העצם הקדם-אפית שנוצרה על ידי התגרמות במחיצת האף, ודיסקית של סחוס בקצה ובה פתחי הנחיריים. בחוטם נעשה שימוש על מנת לחפור בקרקע למצוא מזון, והוא איבר חישה רגיש מאוד.
לחזירים יש 44 שיניים. הניבים שלהם, הקרויים גם חטים, גדלים כל הזמן והם מתחדדים מהשפשוף התמידי שבין הניבים העליונים והתחתונים.
החזירים הם  אוכלי כול, כלומר הם אוכלים הן צמחים והן בשר. למעשה, החזירים ידועים כאוכלים כל סוג מזון בטבע, כולל חרקים מתים, תולעים, קליפות עצים, פגרים נרקבים, אשפה, ואפילו חזירים אחרים. בטבע הם ניזונים בעיקר מעלים, שורשים, פירות, פרחים וחרקים. בשבי, חזירים עלולים לאכול את צאצאיהם, בדרך-כלל כתוצאה מלחץ ועקה.
נקבת החזיר יכולה להרות כבר בגיל 8–18 חודשים. ייחום מתרחש בכל 21 ימים, אם לא התרחש היריון. באזור הטרופי יכולות ההמלטות להתרחש במשך כל השנה, אבל השיא הוא סביב העונות הגשומות. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 8–10 חודשים. גודל השגר הוא כ-6–12 חזירונים. לאחר שהחזירונים נגמלים, יכולות שתי משפחות או יותר להתאחד עד עונת ההזדווגות הבאה.
החזיר נחשב לאחד מבעלי החיים האינטליגנטיים ביותר. במבדקים מדעיים נמצא כי יכולת הלימוד ומהירות התפיסה שלו גבוהה משל כלב באופן משמעותי. לחזיר יכולת המצאה, והוא יכול ליצור קיצורי דרך במשימות שקיבל.
מינים

חזיר מזוקן פאלאווני (Sus ahoenobarbus)
חזיר מזוקן (Sus barbatus)
חזיר יבלות ויסאיאני (Sus cebifrons)
חזיר יבלות סולוואסי (Sus celebensis)
חזיר יבלות ג'אווני (Sus verrucosus)
חזיר יבלות מינדוראי (Sus oliveri)
חזיר יבלות פיליפיני (Sus philippensis)
חזיר בר (Sus scrofa )
חזיר הבית (Sus scrofa domestica)
חזיר יבלות וייטנאמי (Sus bucculentus) - נכחד
Sus strozzi - נכחד
Sus falconeri - נכחד
Sus hysudricus - נכחד
החזיר הגמדי הוגדר בתחילה (1847) כמין יחיד בסוג Porcula. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא שויך לסוג חזיר ושמו שונה ל-Sus salvania. ב-2007 בעקבות מחקר גנטי הוחלט כי דווקא הסיווג המקורי היה הנכון ושמו הוחזר ל-Porcula salvania.
חזיר מבוית

חזירים בויתו כבר בעת העתיקה בעולם הישן. מתוך עדויות ארכאולוגיות עולה התמונה כיצד טופלו חזירים בטבע לפני 13,000 שנים עד 12,700 שנים באגן החידקל שבמזרח הקרוב בדומה לדרך בה מטפלים בהם כיום כמה מתושבי גינאה החדשה. שרידים של חזירים שתוארכו לפני מעלה מ-11,400 שנים נמצאו בקפריסין. מממצא זה עולה כי החזירים, שמקורם בהכרח ביבשת, בויתו בתקופה זו ביבשת הקרובה. בנפרד התחולל תהליך ביות של חזירים בסין.
לאמריקה הגיעו החזירים לראשונה במשלחתו של ארננדו דה סוטו ומגלי ארצות ספרדים ראשונים נוספים. בסין ובמספר איים באוקיאניה זוכה החזיר להערכה מיוחדת בשל יכולתו להתקיים לבד, המאפשרת לשחרר אותו לשוטט ולחפש מזון בעצמו, אם כי יש גם מחיר אקלוגי למנהג זה (ראו פסקת השלכות סביבתיות).
חזיר הבית (Sus scrofa domesticus אם כי יש כותבים המכנים אותו Sus domesticus) בוית לפני כ-7,000 עד 5,000 שנים. שערו גס וזיפי. צבעו של חזיר הבית בהמלטתו הוא חום והוא נוטה לאפרפר ככל שהוא מזדקן. הניבים העליונים יוצרים חטים חדים המתעגלים החוצה וכלפי מעלה. בהשוואה למכפילי פרסה אחרים ראשם גדול יחסית, מחודד, ונטול יבלות. אורך הגוף (כולל הראש) נע בין 90 ס"מ ל-1.8 מטרים, ומשקל גופו בין 50 ל-350 קילוגרם.
שימושו לאדם

החזיר בוית ומגדלים אותו כחיית בית לשימוש בבשרו, בשומן שלו ובעורו. בשר החזיר זול יחסית, כיוון שהחזיר אוכל מזון מגוון, והוא מגיע בקלות למשקל גבוה. למעשה, רק בשר עוף זול ממנו. לא מקובל לחלוב את נקבת החזיר, כיוון שחלבה מועט והוא מספיק בדרך כלל רק להאכלת הגורים. כמו כן נעשה שימוש בשערם הגס ליצירת מברשות. כמה זנים של חזירים, כדוגמת ה-pot-bellied pig (חזיר בעל בטן הסיר) שמוצאו מווייטנאם משמשים כחיות מחמד.
הלכות הכשרות היהודיות אוסרות אכילת חזיר. גם באסלאם אסור החזיר למאכל (ראו חלאל). הן ביהדות והן באסלאם הפך החזיר לסמל של טומאה. לעומת זאת, באירופה הנוצרית, במזרח הרחוק ובאוקיאניה גידול חזירים הוא ענף מרכזי בחקלאות, ואחד המקורות העיקריים לבשר מאכל.
החזיר ניחן באחד מחושי הריח הטובים בעולם החי. תכונה זו מנוצלת על ידי האדם לאיתור חומרי נפץ ופטריות כמהין.
בשנים האחרונות נעשים ניסיונות לאפשר השתלת איברים של חזירים בבני אדם, אולם המדענים טרם הצליחו להתגבר על כל הבעיות הקשורות להשתלות מעין אלו.
השלכות סביבתיות

חזירי בית שנמלטו מחוות או שהורשו לשוטט בטבע, ובחלק מהמקרים, חזירי בר ששוחררו לטבע כטרף לציד, התרבו ויצרו אוכלוסיות נרחבות של חזירי פרא באמריקה הצפונית והדרומית, אוסטרליה, ניו זילנד, הוואי ואזורים אחרים שבהם לא היו חזירים בבר קודם לכן. שחרור במתכוון או בטעות של חזירים בארצות או בסביבות בהם הם מין פולש גרם לשינוי סביבתי נרחב. התזונה שלהם כאוכלי כול, ההתנהגות התוקפנית שלהם, ושיטות האכילה שלהם של חפירה באדמה, כול אלה הצטרפו על מנת לגרום לשינוי משמעותי במערכות אקלוגיות שאינן מורגלות לחזירים. חזירים גם יאכלו חיות קטנות וישמידו קנים של עופות הדוגרים על פני הקרקע. ה-IUCN מונה חזירי פרא ברשימת 100 המינים הפולשים הגרועים ביותר.
בריאות וחזירים

חזירים משמשים פונדקאים למגוון טפילים ומחלות היכולים לעבור לאדם. אלו כוללים את השערנת, הTaenia solium, הציסטיצרקוזיס והברוצלוזיס. חזירים ידועים גם בהיותם פונדקאים לריכוזים גדולים של תולעים טפיליות מהסוג כרץ במעיהם. נוכחות מחלות וטפילים אלו היא אחת הסיבות מדוע יש לבשל או לעשן היטב בשר חזיר לפני אכילתו.
חזירים רגישים במיוחד לברונכיטיס ולדלקת ריאות. יחסית לגודל הגוף שלהם יש להם ריאות קטנות. מסיבה זו יכולים ברונכיט או דלקת ריאות לקטול חזיר במהירות. קיים חשש שחזירים יכולים להקל על נגיפים אנושיים כדוגמת שפעת או אבולה להדביק בני אדם. זנים מסוימים של שפעת ייחודיים לחזירים (ראו שפעת החזירים), וחזירים יכולים גם להידבק בשפעת אנושית.
גם בתלמוד מוזכר דמיון בין מחלות אנושיות למחלות החזיר. במסכת תענית, דף כ"א, עמוד ב' נאמר "אמרו ליה לרב יהודה איכא מותנא בחזירי, גזר תעניתא. שאני חזירי דדמיין מעייהו לבני אינשי" (תרגום: "אמרו לרבי יהודה יש מחלת מוות בחזירים, גזר תענית כיוון שפנים הבטן של החזירים ושל בני האדם דומה").
חזירים יכולים להיות תוקפניים. פציעות שנגרמו על ידי חזירים נפוצות יחסית באזורים בהם מגדלים חזירים או שבהם הם מהווים חלק מהפאונה, בין אם הם חזירי בר או חזירי בית שהתפרעו.
ראו גם

חוק איסור גידול חזיר
חזירת יהודים
נדבת החזיר
שפעת החזירים
החזיר ביהדות
הערות שוליים

↑  Production, Supply and Distribution Online Query, United States Department of Agriculture, Foreign Agricultural Service
↑  Swine Summary Selected Countries, United States Department of Agriculture, Foreign Agricultural Service, (total number is Production (Pig Crop) plus Total Beginning Stocks
↑  Feral Pig / Hog / Pig / Wild Boar Hunting
↑  Managing Heat Stress In Outdoor Pigs
1 2  Pigs (2006)
1 2 3 4  ADW: Sus scrofa: Information
↑  Huet, 1888
↑  Müller, 1838
↑  Heude, 1888
↑  Müller & Schlegel, 1843
↑  Müller, 1840
↑  Groves, 1997
↑  Nehring, 1886
1 2  Linnaeus, 1758
↑  Heude, 1892
↑  Rosenberg M, Nesbitt R, Redding RW, Peasnall BL (1998). Hallan Cemi, pig husbandry, and post-Pleistocene adaptations along the Taurus-Zagros Arc (Turkey). Paleorient, 24(1):25–41.
↑  Vigne JD, Zazzo A, Saliège JF, Poplin F, Guilaine J, Simmons A. (2009). Pre-Neolithic wild boar management and introduction to Cyprus more than 11,400 years ago. Proc Natl Acad Sci U S A. 106:16135–16138. PMID 19706455 doi:10.1073/pnas.0905015106
↑  Giuffra E, Kijas JM, Amarger V, Carlborg O, Jeon JT, Andersson L. (200). The origin of the domestic pig: independent domestication and subsequent introgression. Genetics. 154(4):1785-91. PMID 10747069
↑  השתלת איברים - מבט אל העתיד, פרופ' מרדכי קרמר
↑  Ecology of Sus scrofa, Global Invasive Species Database, The IUCN Species Invasive Species Specialist Group
↑  Pig Health
↑  Pros and Cons of Potbellied Pigs
↑  McClung, Robert M., "The New Book of Knowledge: Pigs"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546543905171 
חזירי פרא בפלורידה
חזירים מתפלשים בתעלת ביוב באג'מר הודו
סטיב גוטנברג

| --- | --- |
גוטנברג באוקטובר 2013
גוטנברג באוקטובר 2013
 לידה:  24 באוגוסט 1958 (בן 66) ברוקלין, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  סטיב גוטנברג
 שם לידה:  Steve Robert Guttenberg 
 סוגה מועדפת:  קומדיה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1977
 עיסוק:  שחקן מחזאי
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  תיכון פליינאדג' 
 פרסים והוקרה:  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן רוברט "סטיב" גוטנברג (באנגלית: Steven Robert "Steve" Guttenberg; נולד ב-24 באוגוסט 1958) הוא שחקן, סופר, איש עסקים, מפיק ובמאי יהודי-אמריקאי. פריצת הדרך שלו הייתה במהלך שנות ה-80, כאשר גילם את דמותו של קארי מהוני בסדרת סרטי "תרגיל לשוטרים מתחילים" (1984-1987), ולאחר מכן - תפקידים ראשיים נוספים בסרטים הוליוודיים מצליחים, בהם "קוקון" (1985), "תקלה מופלאה" (1986) ו"שלושה גברים ותינוקת" (1987).
ביוגרפיה

גוטנברג נולד בברוקלין, ניו יורק, בנם של אן איריס (שם משפחתה לפני הנישואים: ניומן), עוזרת כירורגית, וג'רום סטנלי גוטנברג, מהנדס חשמל. יש לו שתי אחיות. הוא קיבל חינוך יהודי בצפון מדינת ניו יורק, שם הוא סיים את לימודי התיכון שלו בשנת 1976‏ (על פי כמה מקורות, הוא הועבר לבית ספר התיכון לאמנויות הבמה של העיר ניו יורק שנתיים לפני שסיים את לימודיו). בתיכון, הוא השתתף בתוכנית הקיץ בבית הספר ג'וליארד, שם למד אצל ג'ון האוסמן, וזכה בתפקיד בהפקת אוף ברודוויי של "The Lion in Winter".‏ לאחר מכן למד באוניברסיטת אולבני (אנ'), משם פרש אחרי שנה ואז הוא עבר לקליפורניה כדי להמשיך את קריירת המשחק. גוטנברג עזב ללוס אנג'לס עם 300 $ בכיסו, סלמי מאמו, והתיק של אביו. אביו של גוטנברג מספר כי תוך מספר שבועות הוא לוהק להופיע בפרסומת של קנטאקי פרייד צ'יקן יחד עם קולונל סנדרס.
קריירה > קולנוע

הקריירה הקולנועית של גוטנברג מתפרשת על פני כמעט ארבעה עשורים. במשך זמן זה, הוא שימש כשחקן, במאי, תסריטאי ומפיק. חברת ההפקות שלו, "Mr. Kirby Productions", נקראת על שמו ג'רלד גיי' קירבי, המורה לדרמה שלו מבית הספר התיכון.
לאחר שהופיע ללא קרדיט בסרט "Rollercoaster" בשנת 1977, הופעתו הראשונה של גוטנברג הייתה בתפקיד הראשי בקומדיית הנעורים "The Chicken Chronicles". הסרט, אשר עלילתו מתרחשת בבוורלי הילס של שנת 1969, לא היה הצלחה קופתית גדולה, אך הפכה לסרט פולחן קלאסי אחרי הצגות נרחבות ברשתות הכבלים בארצות הברית. בשנה שלאחר מכן, 1978, הוא הופיע בסרט "The Boys from Brazil" המבוסס על רב-המכר מאת איירה לוין.
בשנת 1980 כיכב גוטנברג בסרט סמי-אוטוביוגרפי אודות אנשי הכפר בשם "Can't Stop the Music", בבימויה של ננסי ווקר ובהפקתו של אלן קאר.
בשנות ה-80, גוטנברג כיכב בשלושה זיכיונות של סרטים: "תרגיל לשוטרים מתחילים" (1984), "קוקון" (1985) ו"שלושה גברים ותינוקת" (1987). כמו כן הופיע בסרטים "דיינר" (1982),‏ "The Bedroom Window" ‏(1987), "תקלה מופלאה" (1986), ו-"‏High Spirits‏" (1988).
במהלך שנות ה-90 גוטנברג החל להופיע פחות ופחות; הוא כיכב בסרט "מותק, הילדות התחלפו" (1995) לצידן של קירסטי אלי ומרי קייט ואשלי אולסן. כמו כן הוא כיכב לצידה של קירסטן דנסט ב-"מגדל האימה" של דיסני (1997), המבוסס על מתקן שעשועים באותו השם, שבאולפני הוליווד של דיסני, באתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה.
סרטו הראשון כבמאי / מפיק / תסריטאי / כוכב היה "נ.ב. החתול שלך מת!" (2002), עיבוד קולנועי לרומן ולמחזה מאת ג'יימס קירקווד ג'וניור. הוא כיכב בסרט "Mojave Phone Booth" ‏(2006) בתפקיד בארי, וב-"Making Change" בתפקיד טרפטון. בסרט "Single Santa Seeks Mrs. Claus" ובסרט ההמשך שלו "Meet the Santas" הוא שיחק את התפקיד הראשי - ניק.
בראיון ב-4 בנובמבר 2009, גוטנברג ציין שאולפני דיסני מפתחים סרט המשך נוסף לסרט "שלושה גברים ותינוקת", ששמו יהיה "שלושה גברים וכלה". גוטנברג ציין כי עמיתיו לסרט, טד דנסון וטום סלק, הביעו נכונותם לחזור לסרט ההמשך. כמו כן, גוטנברג ציין שהוא היה מעוניין לעשות סרט נוסף בסדרת "תרגיל לשוטרים מתחילים" וסרט המשך נוסף ל-"קוקון", וכי לטענתו, סרטים אלו יהיו לבטח להיטים, אם יצאו לפועל.
בראיון שפורסם ב-1 באוגוסט 2010, גוטנברג חשף כי דייוויד דיאמונד ודייוויד וייסמן כותבים תסריט עבור "תרגיל לשוטרים מתחילים 8".‏ שמונה ימים לאחר מכן, השחקן בובקט גולדת'ווייט, שגילם בסדרה את דמותו של זד, פרסם הצהרה הדוחקת בהוליווד לעשות ריבוט ל סדרת סרטי "תרגיל לשוטרים מתחילים" עם צוות שחקנים חדש, במקום חברי צוות השחקנים המקוריים. גולדת'ווייט אישר כי סטיב גוטנברג ישוב לגלם את דמותו של קרי מהוני, וכי מפיקי הסרט מנסים לשכנע את קים קטרל ושרון סטון לחזור לסרט המשך שמיני בסדרה, למרות שהוא עצמו איננו מעוניין לחזור לסדרה.
קריירה > טלוויזיה

גוטנברג הופיע במספר סרטי טלוויזיה, בהם "Miracle on Ice"‏ (1981) עטור השבחים, "To Race the Wind"‏ (1980), "Something for Joey"‏ (1977) וסרט השואה הגרעינית השנוי במחלוקת "The Day After" ‏(1983). קודם לכן, לפני שהתפרסם, גוטנברג הופיע בשנת 1979 בתפקיד הראשי בסיטקום "Billy" שלא האריך ימים. בשנת 1980 הוא הופיע בפרסומת מסחרית של קוקה-קולה, כשהוא מנסה לעזור לאישה שאיננה דוברת אנגלית, שמכוניתה נתקעה. השניים חולקים יחד את אהבתם המשותפת לקוקה-קולה.
בשנים 2005–2006 היה לו תפקיד חוזר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "ורוניקה מארס", בתור וודי גודמן, איש עסקים עשיר ומכובד. הוא הופיע בתפקיד הראשי ברימייק של "הרפתקה בפוסידון" כסרט טלוויזיה, אשר שודר ברשת NBC ב-20 בנובמבר 2005; גוטנברג גילם את דמותו של ריצ'רד קלארק, סופר כושל שמנהל רומן עם תרפיסטית.
ב-25 באוגוסט 2008, גוטנברג שחרר סרטון בשם "הסטייק-האוס של סטיב גוטנברג" באתר האינטרנט funnyordie.com והיו באותה תקופה שמועות שהוא יגלם את דמותו של הקומיקאי טוני מרטין בעיבוד קולנועי של ספרו של מרטין, "Nest of Occasionals".‏
בשנת 2008 גוטנברג השתתף בתוכנית המציאות האמריקאית "רוקדים עם כוכבים", לצידה של הרקדנית המקצוענית אנה טרבונסקיה. הוא הודח מן התחרות ב-1 באפריל.
גוטנברג שיחק את עצמו בפרק של הקומדיה "Party Down" ברשת Starz, אשר שודר במקור ב-21 במאי 2010. ב-8 בנובמבר 2007 הוא הופיע בפרק העונה השביעית של "חוק וסדר: כוונה פלילית".
ניתן לראות את גוטנברג במיני סדרה "Sons of Liberty" של ערוץ ההיסטוריה, בתפקיד ג'ק בונר.
בסתיו 2014 הוא סיים צילומים המיועדים לשידור בערוץ SyFy בקיץ 2015.‏
גוטנברג הופיע ב-"Intro to Recycled Cinema" - פרק העונה השישית של "קומיוניטי", ששודר באפריל 2015.‏
קריירה > תיאטרון

בשנת 1990 הוא החליף את טימותי האטון בתפקיד הראשי במחזה Prelude to a Kiss בברודוויי.
הוא הופיע בוסט אנד בלונדון, כאשר כיכב ב-The Boys Next Door. הוא הופיע בהפקת הבכורה העולמית של ההפקה הבימתית Furthest From the Sun, שכתב וביים וודי הרלסון.
בשנת 2008 גוטנברג כיכב בהפקה של Cinderella, בתפקיד הברון (אביה של סינדרלה), בתיאטרון צ'רצ'יל, בעיירה ברומלי שבאנגליה. על מנת לציין את מעורבותו של גוטנברג בהפקה, בית קולנוע מקומי הקרין את סרט הקולנוע "תרגיל לשוטרים מתחילים", ב-19 בנובמבר. גוטנברג נכח באירוע ההקרנה, והשיב על שאלות.
ב-2011-2011 גוטנברג הופיע בברודוויי, במחזה במערכה אחת מאת וודי אלן בשם "Honeymoon Hotel", שהיה חלק מהמופע " Relatively Speaking".‏
קריירה > שונות

בשנת 1989 הוא הופיע בוידאו קליפ של מייקל ג'קסון "Liberian Girl".‏
פרסים

בשנת 2008, פסטיבל הסרטים "Fire Island Golden Wagon" השישי העניק לגוטנברג פרס מפעל החיים על שם טוני רנדל, עבור עבודתו בתעשיית הבידור, כמו גם תרומתו לקהילה. הפרס נוצר כמחווה לזוכה הראשון בפרס, טוני רנדל, והוא מוענק מדי שנה לאחד מחברי התעשיית הבידור שמגלם את אותה אהבה, רוח עצמאית, ושירות לקהילה שאפיינו את רנדל.
ב-12 בדצמבר 2011, גוטנברג קיבל כוכב על שדרת הכוכבים של הוליווד. הכוכב ממוקם בשד' הוליווד מס' 6411.
ב-19 באוקטובר 2014, גוטנברג קיבל מפתח העיר של מיאמי, מראש העיר פיליפ לוין, כאות הוקרה על עבודתו עם Fun Paw Care, להעלאת מודעות לזכויות בעלי החיים.
הוצאות לאור

בספר זכרונות שנון זה, שיצא לאור במאי 2012 בהוצאת "ספרי דאן תומאס", סטיב גוטנברג מספר אודות העשור הראשון שלו בתעשיית הבידור, ומפרט אודות המסע שעבר. הוא כולל גם את הטוב וגם את המכוער, בכנות רבה. הספר מחולק על פי חמשת השלבים בקריירה של שחקן:
"מי זה סטיב גוטנברג?"
"אני רוצה את סטיב גוטנברג"
"אני רוצה טיפוס של סטיב גוטנברג"
"אני רוצה סטיב גוטנברג צעיר"
"מי זה סטיב גוטנברג?"
נדבנות

גוטנברג פועל למען ארגוני צדקה שמטרתם לשפר את ההזדמנויות לחסרי הבית ולאנשים צעירים. הוא ייסד את "גוטנהאוס", קומפלקס דירות בדרום לוס אנג'לס אותו מימן כדי להכיל אנשים צעירים לאחר סיום לימודיהם שמגיעים ממשפחות אומנה, עם עובדים סוציאליים שנמצאים במקום, כדי לסייע לצעירים להפוך לאזרחים בוגרים עצמאיים ואחראים לעצמם. "קרן תעשיית בידור", זרוע הצדקה של הוליווד, בחרה בו להיות "שגריר לענייני ילדים" בגלל עבודתו למען הילדים וחסרים הבית.