stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות ונצואלה
הערות שוליים

↑  ונצואלה, אתר משרד החוץ
↑  2006 M.Perelman
↑  SignOnSanDiego.com > News > World -- Jewish leaders condemn police raid on community center in Venezuela, web.archive.org, ‏2015-04-08
↑  שלמה פפירבלט, יהודי ונצואלה דורשים פגישה דחופה עם הוגו צ'אווס, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007464384005171
יוג'ין איסטומין

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1925 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  10 באוקטובר 2003 (בגיל 77) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכון קרטיס למוזיקה, בית ספר מאנס למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  מרטה קזאלס איסטומין 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 פרופיל ב-IMDb
 
יוּגִ'ין ג'וֹרְג' איסְטוֹמִין (באנגלית: Eugene George Istomin;‏ 26 בנובמבר 1925 – 10 באוקטובר 2003) היה פסנתרן יהודי-אמריקאי שהתפרסם בעבודתו בשלישיית הפסנתר שנודעה בשם "
שלישיית איסטומין-שטרן-רוז".
קורות חיים

איסטומין נולד בניו יורק למהגרים מרוסיה, אם יהודייה ואב נוצרי אורתודוקסי.
הוא התפרסם בעבודתו בשלישיית הפסנתר, עם אייזק שטרן וליאונרד רוז, שנודעה בשם "שלישיית איסטומין-שטרן-רוז". עם שלישייה זו הקליט תקליטים רבים, בעיקר מיצירות בטהובן, ברהמס ושוברט. הוא ניגן עמם גם מוזיקה תזמורתית, בין היתר תחת שרביטם של המנצחים יוג'ין אורמנדי וברונו ולטר, ואף כסולן.
את הופעותיו הפומביות החל בגיל שש עם אמו, ובגיל 12 התקבל ללימודים במכון קרטיס למוזיקה. הוא למד אצל רודולף סרקין ומייצ'יסלב הורזובסקי.
בשנת 1943 זכה בפרס לבנטריט, וכן בפרס פילדלפיה לנוער. הוא הופיע לראשונה עם תזמורת פילדלפיה בניצוח יוג'ין אורמנדי, בנגינת קונצ'רטו של שופן ועם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של ארטור רודז'ינסקי בנגינת הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של ברהמס, שני הקונצרטים באותו שבוע בשנת 1943.
הוא הזמין אצל המלחין רוג'ר סשנס קונצ'רטו לפסנתר וניגן אותו בביצוע בכורה בשנת 1956. עוד כמה מלחינים, ביניהם אנרי דיטייה ונד רורם, כתבו מוזיקה בשבילו.
בשנת 1970 זכה עם השלישייה בפרס גראמי על הקלטות בטהובן שלהם.
איסטומין נשא לאישה את מרטה מרטינז, אלמנתו של פבלו קזאלס, ב-15 בפברואר 1975. מרטינז היא נשיאת בית הספר למוזיקה של מנהטן ולשעבר מנהלת אמנותית של מרכז קנדי לאמנויות הבימה בוושינגטון הבירה. איסטומין עבר לוושינגטון בשנת 1980.
בשנות ה-80 וה-90 הוא ערך מסעות רסיטלים, שבהם סייר ב-30 ערים באמריקה עם הפסנתרים שלו ועם מכוון פסנתרים.
בשנת 2001 קיבל את אות לגיון הכבוד הצרפתי.
יוג'ין איסטומין מת מסרטן הכבד בשנת 2003, בביתו בוושינגטון.
פרסים ואותות כבוד

פרס גראמי על ביצועי מוזיקה קאמרית הטובים ביותר:
יוג'ין איסטומין, ליאונרד רוז ואייזק שטרן על בטהובן: מכלול שלישיות הפסנתר (1971)
יוג'י נאקה

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1965 (בן 59) הירקאטה, יפן 
 מדינה:  יפן יפן
 ידוע בשל:  מפתח משחקי סוניק הקיפוד
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 מקצוע:  מתכנת
 מעסיק:  סגה, Square Enix, Prope 
 פרסים והוקרה:  Game Developers Choice Award - Lifetime Achievement (2002) 
 
יוג'י נאקה (ביפנית: 中裕司; נולד ב-17 בספטמבר 1965) הוא מתכנת ומפתח משחקים יפני. ידוע בהיותו כמפתח הראשי של סדרת המשחקים סוניק הקיפוד. בשנת 2006 ייסד את חברת המשחקים Prope (אנ'). בינואר 2018 הצטרף לחברת Square Enix.
קריירה

בשנת 1984 החל נאקה לעבוד בחברת סגה. משימתו הראשונה הייתה עיצוב מפות למשחק רוד-ראנר. פריצת הדרך הייתה בשנת 1991 כאשר היה נאקה ראש הצוות שפיתח את סדרת משחקי סוניק. אב הטיפוס המקורי של נאקה היה משחק פלטפורמה שמעורב דמות מהירה המתגלגלת בכדור דרך צינור מתפתל ארוך. בהמשך הוביל נאקה פיתוח של משחקי סוניק נוספים בסדרה. מלבד סוניק, הוא גם עבד על המשחק אלכס קיד בעולם הפלאים, סדרת משחקי Phantasy Star (אנ') ומשחק ChuChu Rocket (אנ'). לאחר מכן עבד נאקה בתפקידים נוספים בחברת סגה. בשנת 2006 עבר הקים נאקה את חברת Prope, והיה החבר האחרון בצוות שפיתח את סוניק אשר עזב את סגה. בשנת 2018 הצטרף לחברת Square Enix.
ב-1 ביוני 2023 נגזרו על יוג'י נאקה 2.5 שנות מאסר באשמת סחר לא חוקי במניות על ידי מידע מודיעיני
הערות שוליים

↑  תומר גבאי, היוצר של סוניק קיפוד מצטרף לחברת אניקס, אתר LG, פורסם 28 בינואר 2018
↑  "Sonic co-creator Yuji Naka gets prison sentence for insider trading". Eurogamer.net (באנגלית בריטית). 2023-06-01. נבדק ב-2023-06-02.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: b245f5b2-080e-4a40-842d-131c54b38f57 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוטרפטור

| יוטרפטור |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון, 126 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: זאורופסידה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
על־סדרה:: דינוזאוריה
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומאוזאוריים
סוג:: יוטרפטור
מין:: יוטרפטור אמריקאי
שם מדעי
 Utahraptor ‏קירקלנד, 1993

יוטרפטור (שם מדעי: Utahraptor) הוא סוג של דינוזאור בעל אגן דמוי לטאה שפרוש שמו הוא "השודד מיוטה". בסוג זה מין יחיד - Utahraptor ostrommaysi. השם של המין "ostrommaysi" הוא הלחם של שני הפלאונטולוגים: ג'ון אוסטרום וכריס מייס.
מאפיינים

היוטרפטור חי בתקופת הקרטיקון והיה דומה מאוד לדינוניכוס: לשניהם היו טפרים קטלניים (דינוניכוס פירושו "טופר מבעית") ושני המינים צדו בקבוצות. הציד בקבוצות היה, ככל הנראה, דומה לטכניקה של הלביאות הצדות בימינו את הגנואים המלחכים עשב בסוואנה האפריקאית.
היוטרפטור היה מהגדולים שבדרומאוזאוריים. אורכו הגיע עד ל-6–7 מטרים (אף על פי שקיימת טענה, שלא אושרה עדיין, למאובן של פרט באורך 11 מטר). למרות גודלו הוא היה בנוי בצורה קלה יחסית ושקל רק כ-500 ק"ג. אורך הטופר הקטלני דמוי המגל ברגליו הוא כ-22–24 ס"מ. בשנים האחרונות, בדומה לרוב הדרומזאורים, הניחו שגופו היה מכוסה נוצות.
בתרבות

נקבת יוטרפטור תוארה בספרו של הפלאונטולוג רוברט בקר, "Raptor Red" מ-1995.
היוטרפטור מוצג בסדרת ה-BBC מ-1999 - הולכים עם דינוזאורים בפרק הרביעי, שם להקת יוטרפטורים אירופאים צדה להקת איגואנודונים. הסדרה כוללת חוסר דיוקים כמו ידיים מוטות מדי, אין לגופו נוצות והוא כלל לא נמצא באירופה אלא רק ביוטה.
הצגה נוספת שלו הייתה בסדרה מועדון הקרב הג'ורסי ("Jurassic Fight Club") של ערוץ ההיסטוריה, שם הוא נראה נלחם עם אנקילוזאור מסוג גסטוניה.
הוא מופיע גם בסדרה מהפכת הדינוזאורים של ערוץ דיסקברי ובסדרה פלאווורלד.
הוא מופיע במשחקים פארק היורה 3: בניית פארק, עולם היורה: המשחק וJurassic World: Alive של פארק היורה אך לא מופיע בסרטים.
בנוסף הוא נבחר להיות הדינוזאור הלאומי של יוטה, על שמה הוא קרוי. הוא החליף בכך את האלוזאורוס שגם חי ביוטה, אך בתור היורה.
גלריה

יוטרפטור נבעט על ידי הזאורופוד Brontomerus
יאקוב קולאס

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1882 (יוליאני) Akinchytsy 
 פטירה:  13 באוגוסט 1956 (בגיל 73) מינסק, ברה"מ 
 שם לידה:  Канстанцін Міхайлавіч Міцкевіч 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי של מינסק 
 השכלה:  Nyasvizh professor seminary  בית הספר הצבאי אלכסנדרוב 
 תקופת הפעילות:  1906–1956 (כ־50 שנה) 
 מעסיק:  Minsk Belarusian Pedagogical College, Institute of Belarusian Culture, Naša Niva, אוניברסיטת מינסק, האקדמיה הלאומית למדעים בבלארוס 
 תפקיד:  חבר הסובייט העליון  list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1947–1950)  list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1951–1954)  list of members of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR (1955–1959)  member of the Supreme Soviet of the Byelorussian SSR of the 1st convocation 
 מפלגה:  Belarusian Socialist Assembly, המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות 
 השקפה דתית:  נצרות אורתודוקסית, אתאיזם 
 בן או בת זוג:  Maria Dzmitrieuna Kamenska 
 פרסים והוקרה:  The People’s Poet of Belarus (1926)  עיטור הדגל האדום של העמל  מדליה לפרטיזן במלחמה הפטריוטית הגדולה  פרס סטלין  עיטור הדגל האדום  פרס ברית המועצות  עיטור לנין  מדליית "פרטיזן במלחמה הפטריוטית" דרגה 1 
 
יאקוּב קוֹלאס (ברוסית: Якуб Колас; ‏ 3 בנובמבר 1882 – 13 באוגוסט 1956) היה משורר סובייטי, ממייסדי הספרות הבלארוסית.
ביוגרפיה

קונסטנטין מיצקביץ' (שמו המקורי של יאקוב קולאס) נולד בכפר בקרבת מינסק למשפחת יערן. בשנת 1902 הוא סיים בית ספר למורים והחל עבודתו כמורה באזור פינסק. בשנת 1906 הוא פרסם את שירו הראשון. במהלך חייו הוא פרסם יצירות תחת שמות עט שונות, אך "יאקוב קולאס" היה המפורסם והנפוץ. הוא ידוע תחת שם עת זה.
בעקבות ארגון כנס מורים בלתי חוקי הוא נשפט למספר שנות מעצר שעבר בטירת פישצ'לאוסקי במינסק. בנשים 1912–1914 המשיך להיות מורה בפינסק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא גויס לצבא והשתתף בקרבות. לאחר סיום המלחמה ומלחמת האזרחים ברוסיה המשפחה התיישבה במינסק.
בהיותו במינסק יאקוב קולאס עסק בכתיבת שירים ומילונאות. במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 הוא פרסם מספר ספרי שירה. במהלך מלחמת העולם השנייה יאקוב קולאס פרסם שירים על אירועי המלחמה.
במהלך שנים 1921–1954 יאקוב קולאס פרסם סדרה של שלושה ספרים על חיי העם הבלארוסי בתחילת המאה ה-20.
הוא היה בין עורכים של מילון רוסי-בלארוסי שפורסם בשנת 1953.
יאקוב קולאס נפטר בשנת 1956 לאחר מחלה.
על בסיס ספריו צולמו מספר סרטים.
במינסק פועל מוזיאון המוקדש לחייו ויצירותיו.
טרנטו (נפה)

נפת טְרֶנְטוֹ (באיטלקית: Provincia autonoma di Trento - הפרובינציה האוטונומית - טרנטו) היא אחת משתי הנפות שמרכיבות את מחוז טרנטינו - אלטו אדיג'ה שבצפון איטליה ובירתה טרנטו. שטחה חופף במידה רבה לשטחו של האזור ההיסטורי "טרנטינו".
גאוגרפיה

שטחה של טרנטו הררי ברובו כשעמק ואל ד-אדיג'ה (אי') הגדול, הנקרא על שמו של נהר אדיג'ה שזורם בו, חוצה אותה במרכזה. רוב עריה החשובות של הפרובינציה נמצאות בעמק זה. העמק מחבר מזה דורות רבים את צפון איטליה עם אירופה. עמקים חשובים נוספים הם: ואל די נון (אי') הידוע בתפוחים הגדלים בו, ואל די סול (אי'), ואל גידיקארי (אי') ואחרים.
שטח הנפה הוא 6,207 קמ"ר ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2023 כ-543,890 נפש. מבחינה אדמיניסטרטיבית הנפה נהנית מאוטונומיה רבה בתחומי החינוך, הבריאות, הרווחה והתשתיות. מועצת הפרובינציה מורכבת מ-35 חברים שאחד מהם מייצג את מיעוט דוברי ה-לדינית.
יחד עם מדינת טירול האוסטרית ונפת דרום טירול, אשר שטחיהם חופפים כמעט לחלוטין לשטחי האזור ההיסטורי של טירול, היא מיוצגת באיחוד האירופי בשם האזור האירופאי טירול-דרום טירול-טרנטינו (בגרמנית: Europaregion Tirol-Südtirol-Trentino, באיטלקית: Euregio Tirolo-Alto Adige-Trentino).
הערות שוליים

↑  Monthly Demographic Balance, demo.istat.it
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564318605171  BNE: XX459300  GND: 4078397-2  ISNI: 0000 0001 0943 8808  LCCN: n80046345  MusicBrainz: 9557b216-cef9-4cb3-b9f4-0a1d14362379  NKC: ge257399  RERO: 02-A000163616  SUDOC: 027563782  VcBA: 494/38070  VIAF: 142524838   WorldCat (עם VIAF): 142524838
טראוס

| --- | --- |

 תפקיד:  מלך התראקים
 אב:  ארס 
 אם:  ביסטוניס 
 בן או בת זוג:  פרוקנה 
 צאצאים:  איטיס 
 
טראוס (יוונית: Τηρέας) היה דמות במיתולוגיה היוונית, בנו של אל המלחמה ארס ומלכם של התראקים, אשר האלים הפכו לדוכיפת, תוך שהם הופכים את אשתו פרוקנה לזמיר, ואת אחותה פילומלה לדרור.
טראוס במיתולוגיה

טראוס גייס צבא ויצא לעזרתו של פנדיאון, מלך אתונה, במלחמה כנגד תבי. בתמורה לעזרתו של טראוס, העניק לו פנדיאון את בתו פרוקנה לאישה. לאחר הנישואים, ביקשה פרוקנה מטראוס לראות את אחותה הצעירה פילומלה. טראוס מילא אחר בקשת אשתו ויצא לאתונה כדי לבקש מפנדיאון לקחת את פילומלה אל אחותה לביקור קצר; אך ברגע שראה טראוס את פילומלה לא היה מסוגל לעמוד בפני יופייה. הוא נשבע בפני פנדיאון שבועת שקר כי ישמור עליה היטב, אך לאחר שהוא לוקח אותה לתראקיה, סגר אותה בבקתה מבודדת ואנס אותה. כשפילומלה איימה לספר על מעשיו הבוגדניים, הוציא את חרבו ועקר את לשונה.
כשטראוס שב לביתו, שיקר לאשתו כי אחותה נהרגה. בינתיים, פילומלה הכלואה, שלא יכלה לדבר, החליטה לרקום ציור המתאר את כל שהתרחש. את הרקמה שלחה פילומלה עם משרתת אל אחותה, וזו הבינה מיד מה עולל בעלה. פרוקנה משחררת את אחותה, ובהתקף זעם רצחה את איטיס, בנה מטראוס, בישלה את בשרו והגישה אותו לאביו כמאכל. לאחר הארוחה, כשביקש טראוס לראות את בנו, סיפרה לו פרוקנה אודות הרצח והציגה לו את ראשו הכרות של בנם.
טראוס האבל על מות בנו רדף אחד שתי האחיות כדי להורגן, אך אלו התפללו לאלים לישועה. האלים נענו לתפילה והפכו את שתי האחיות לציפורים ובכך איפשרו להן לברוח. פילומלה הפכה לדרור, ופרוקנה הפכה לזמיר אשר חזהו האדום מנציח עד היום את רצח הבן שביצעה. לאחר מכן, הפכו האלים את טראוס לדוכיפת.
בגרסאות אחרות של הסיפור, טראוס הסתיר דווקא את פרוקנה ואז סיפר לפילומלה כי אחותה נהרגה על מנת לפתות אותה להינשא לו ולשכב עמו. רק אז כרת את לשונה כדי שלא תוכל לספר לאחותה מה בדיוק אירע. כמו כן, בחלק מן הגרסאות הפכה פילומלה לא לדרור אלא לסנונית.
טראוס במיתולוגיה > טראוס ב"ציפורים" של אריסטופאנס

במחזה "הציפורים" מאת אריסטופאנס, מסופר אודות שני אזרחים אתונאים שמאסו בחיי המשפט באתונה ומחפשים עיר שקטה יותר לגור בה. הם שואפים למצוא עיר בעלת מוסכמות הפוכות לאתונה, מקום בו גם לא יוטלו מגבלות על הנאות הפרט. השניים מחפשים אחר טראוס מתוך הנחה כי לאחר שהפך לדוכיפת יש בכוחו לבחון את כל ערי העולם מן השמיים ולהכווין אותם אל העיר המתאימה להם ביותר. עם זאת, בשיחה עם טראוס מסתבר כי לא קיימת בשום מקום בעולם עיר העונה לדרישותיהם. בלית ברירה מחליטים השניים לייסד עיר חדשה. מושפעים מתיאוריו של טראוס על חיי החופש המוחלטים של הציפורים, רוצים השניים להצטרף אל עם הציפורים ולייסד את העיר החדשה בשמים. הם משכנעים את טראוס לתמוך ברעיון, מבטיחים לו כי עיר שתוקם בשמיים תחצוץ בין האלים לבני האדם. כך לא יוכל עשן קורבנותיהם של בני האדם להגיע אל האלים, ואלו ירעבו עד שייכנעו לציפורים ויעניקו להם את השליטה בעולם. בתחילה מסתייגות שאר הציפורים משיתוף הפעולה עם בני האדם, אך טראוס משכנע אותם לבטוח בשני האתונאים וכך מתחילה בניית העיר.
במחזה, בשונה מן המיתוס, מתוארת דמותו של טראוס לא כדוכיפת של ממש, אלא כחצי אדם וחצי ציפור. שינוי זה נובע מן הצורך של טראוס לשמש במחזה את החוליה המקשרת בין בני האדם לציפורים. כדמות כלאיים של אדם ודוכיפת, יש בכוחו של טראוס לדבר את שפת שתי הקבוצות, דבר שמסביר כיצד יכלו הציפורים ללמוד את שפת בני האדם ולבוא במשא ומתן על הקמת העיר. בנוסף, יש לזכור כי השחקן שגילם את דמותו של טראוס היה לבוש בתחפושת של ציפור, אך בפועל נראה בעצמו כיצור כלאיים של אדם ודוכיפת.
הבדל נוסף באופן בו מתוארת דמותו של טראוס במחזה קשורה ליחסיו עם אשתו פרוקנה. במחזה, נשכחו כל איבות העבר, והשניים חיים חיי זוגיות מאושרים. במסגרת כך נעלמת דמותה של פילומלה מן המחזה, והאזכור היחיד של אירועי העבר מתרחש כאשר פרוקנה נענית לבקשת בעלה ולהנעים את זמנם של האורחים בשיר, במהלכו היא מבכה את בנה המת. ייפוי אירועי המיתוס משמעותי לעלילת המחזה, שמתיימר להציג את עולם הציפורים כעולם אוטופי הנטול שנאות או מכאובים כניגוד לעולם המציאותי של אתונה.
טראוס במיתולוגיה > טראוס במחזה מאת סופוקלס

"טראוס" הוא גם טרגדיה שכתב סופוקלס, בה מתואר הסיפור המיתי של טראוס. מאחר שמהמחזה עצמו השתמרו פרגמנטים בודדים בלבד, קשה מאוד לקבוע כיצד בדיוק הוצגה בו דמותו של טראוס. עם זאת, בניסיון לשחזר את עלילת המחזה והמוטיבים המרכזיים שלו, טוען דוד פיטצפטריק (David Fitzpatrick) כי טראוס אופיין במחזה כברברי (לא יווני). לפי טענה זו, בניגוד לדמויותיהן של פרוקנה ופילומלה האתונאיות, הוצג טראוס כיצרי, אכזרי וחסר יכולת שליטה עצמית. ייתכן מאוד ותדמית זו הייתה אחת מן הסיבות בגללן בחר אריסטופאנס לעשות שימוש בדמותו של טראוס במחזה "ציפורים", בו מחפשים הגיבורים מקום הפוך מזה של אתונה התרבותית.
לקריאה נוספת

אריסטופאנס, הציפורים, תרגום: זיוה כספי (ירושלים: הוצאת מאגנס, 1995).
אובידיוס, מטמורפוזות, תרגום: שלמה דיקמן (ירושלים: מוסד ביאליק, 1965), ספר שישי, 674-412.
appollodorus, Bibliotheca, translate: J.G. Franzer.
Fitzpatrick D. "Sophocles' Tereus", in: The Classical Quarterly 51, 2001, 90-101.
יהיה בסדר (תוכנית רדיו)

יהיה בסדר - מדריך להישרדות בג'ונגל החברתי ישראלי היא תוכנית רדיו המשודרת בגלי צה"ל מאז שנת 2006. בתוכנית עולים לשידור מאזינים שנתקלו בקשיים או בעוולות מצד משרדי ממשלה, חברות וגופים ביורוקרטיים שונים, והמגישים מנצלים את כוחה של התקשורת המשודרת להפעיל לחץ על אותם גופים כדי להביא לפתרון הבעיה. נכון לינואר 2017 היא מוגשת על ידי אביב לביא. המגישות הנוספות הן נעמי רביע ולינוי בר-גפן לסירוגין.
את התוכנית יסדו אורלי וילנאי וגיא מרוז ועורכה הראשון היה נועם דביר. אחרי כשנה, בעקבות עזיבתם של וילנאי ומרוז, החלו אביב לביא ומיקי רוזנטל להגיש את התוכנית, בעריכתו של אסף ליברמן. אחרי פחות משנה, החליף ליברמן את רוזנטל והגיש את התוכנית עם לביא עד 11 בדצמבר 2013. בדצמבר 2013 פורסם כי ליברמן יעזוב את עמדת המגיש ועובר לעמדת מגיש יומן הבוקר של גלי צה"ל. את ליברמן החליפה יונה לייבזון שהגישה את התוכנית בעבר.
אף כי בתחילתה שודרה התוכנית פעם בשבוע, הצלחתה הביאה לכך שב-2008 התוכנית החלה להיות משודרת שלוש פעמים בשבוע והחל מקיץ 2013 ארבע פעמים, בימים א'-ד' בשעה 15:00.
במהלך השנים השתתפו בתוכנית כמגישים מחליפים רינו צרור, חיים ריבלין, שאול אמסטרדמסקי, יונה לייבזון, מיקי חיימוביץ' ויובל אלבשן.
במהלך התוכנית עולים אזרחים השוטחים את בעיותיהם. פעמים רבות הבעיה שמועלית נפתרת לאור מעורבות התוכנית, אך המתלונן מגלה שהבעיה נפתרה רק לקראת סוף השיחה, על מנת ליצור עניין בשיחה. מנגד, לעיתים הבעיה שמוצפת אינה מקבלת פתרון מיידי בזמן השידור.
אחת לתקופה מוקדשת התוכנית לנושא מסוים, לדוגמה בעיות מול רשויות הצבא, ונציג הגוף הנילון מתארח בשידור.
"פינת המעקב" בתוכנית עוקבת ומעדכנת לגבי תלונות ששודרו בתוכנית בעבר.
התוכנית זכתה באות השוויון של ארגון "בזכות" לשנת 2014. ב-2018 זכתה התוכנית בפרס מטעם עמותת נגישות ישראל בשיתוף חברת יפעת שניתן לראשונה לגוף תקשורת עבור סיקור הנגישות לאנשים עם מוגבלות בישראל.
הערות שוליים

↑  אות השוויון של ארגון בזכות לשנת 2014, באתר הזווית השלישית
↑  "יהיה בסדר" בגלי צה"ל קיבלה פרס בוועידת נגישות ישראל, באתר AllMarketing, ‏3.5.18
טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית

| טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: פרווניתיים
סוג:: ברכיפלמה
מין:: טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית
שם מדעי
 Brachypelma emilia
תחום תפוצה


טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית (שם מדעי: Brachypelma emilia) היא מין של טרנטולה יבשתית קרובה מאוד לטרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית המפורסמת. הקרבה הגנטית מאפשרת למינים להתרבות בינם לבין עצמם, אם כי ברוב המקרים יהיו הצאצאים עקרים. כמו אדומת הברכיים, מדובר בטרנטולה רגועה הנחשבת פופולרית בקרב המגדלים. מדובר בטרנטולה הגדלה באיטיות וכמו במינים רבים מסוג ברכיפלמה ומשפחת הפרווניתיים בכלל, הנקבות יכולות להגיע לגיל מופלג של מספר עשורים.
תיאור

לאדומת רגליים מקסיקנית בוגרת יש גוף כהה, ומפרק הרגל השני שלה הוא בצבע ורוד, אדום או כתום. חלקו העליון של השלד החיצוני שלה בהיר, ובחלקו הקדמי משולש שחור ברור. צבעיה של הטרנטולה ברורים יותר מיד לאחר הנשל.
אורך גופה של נקבה בוגרת הוא כ-10 ס"מ, ומוטת רגליה כ-15 ס"מ. משקלה של נקבה בוגרת נע בין 15 ל-16 גרם.
כחיית מחמד

כרוב הברכיפלמות, גם מין זה הוא רגוע יחסית, אולי אף יותר מאדומת הברכיים. נתון זה יחד עם צבעיה וגודלה המרשים הופכים אותה לחיית מחמד פופולרית בקרב מגדלים. הטיפול בה נחשב פשוט יחסית, וכמו מרבית הברכיפלמות, היא מוגדרת כטרנטולה המתאימה למגדלים מתחילים.
גם כשהיא במצב מצוקה אדומת הרגליים כמעט לעולם לא תנשך אדם, אך תבעט שערות צורבות מבטנה כשהיא חשה מאוימת.
הערות שוליים

↑  טרנטולה אדומת רגליים מקסיקנית באתר הרשימה האדומה של IUCN
טראז

| --- | --- |
סמל טראזסמל טראז

מראה כללי
 מדינה:  קזחסטן קזחסטן
 מחוז:  מחוז ז'אמבול
 תאריך ייסוד:  568
 שטח:  147.2 קמ"ר
 גובה:  610 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  427,356 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  2,903 נפש לקמ"ר (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  42°53′00″N 71°22′00″E﻿ / ﻿42.883333333333°N 71.366666666667°E﻿ / 42.883333333333; 71.366666666667 
 אזור זמן:  UTC +6
 http://taraz.zhambyl.gov.kz/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קזחסטן מוגדלת) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. טראז(למפת קזחסטן רגילה) אסטנה אלמטי שימקנט קראגנדי פבלודר אוסקמן סמיי אקטובה אורל רוסיה רוסיה אזר. טורקמניסטן אוזבקיסטן קירגיזסטן סין הים הכס. טראז(למפת מחוז ז'אמבול רגילה) שו קורדיי ז'נטס מרקי קרטאו סורטובה קירגיזסטן ט ו ר ק י ס ט ן  אלמטי קרגנדהטראז(למפת מחוז ז'אמבול מוגדלת) שו קורדיי ז'נטס מרקי קרטאו סורטובה קירגיזסטן ט ו ר ק י ס ט ן  אלמטי קרגנדהטראז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
טראז (בקזחית: ‏Taraz/Таразקובץ:Kk-taraz.ogg‏Ⓘ‏, בתקופה הסובייטית נקראה ג'אמבּוּל, ברוסית: Джамбул) היא בירת מחוז ז'אמבול בדרום קזחסטן. העיר ממוקמת על גדות נהר טלס (אנ') בגובה 610 מטרים מעל פני הים כ-450 ק"מ דרום-מערבית לאלמטי ובסמוך לגבול עם קירגיזסטן.
היסטוריה

האזכור הראשון של היישוב (מתוך מקורות יווניים) מתייחס ל-568 בשם טולוסה. טולוסה הייתה אחת הנקודות הצפוניות של דרך המשי.
בין המאה ה-13 וה-15 הייתה העיר חלק מחאנות צ'אגאטאי, ואילו בין 1465 ל-1718 הייתה חלק מחאנות קזח.
ב-1864 העיר נכבשה על ידי האימפריה הרוסית.
אוכלוסייה

לפי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מונה 427,356 בני אדם, עובדה ההופכת אותה לעיר השישית בגודלה בקזחסטן (אחרי אלמטי, אסטנה, שימקנט, אקטובה וקראגנדי). לפי מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית ב-1897 התגוררו בעיר 11,722 תושבים (6,940 גברים ו-4,782 נשים). ההרכב הלאומי של אוכלוסיית העיר באותה שנה:
| --- | --- |
לאום: אחוז מכלל האוכלוסייה
קזחים: 90.8
רוסים: 3.8
אוזבקים: 3
גרמנים: 0.25
אחרים: 2.15
ערים תאומות

ארצות הברית פרזנו, קליפורניה, ארצות הברית
ארצות הברית סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית
הרפובליקה העממית של סין שיאן, שאאנשי, הרפובליקה העממית של סין
איטליה טרוויזו, ונטו, איטליה
מונגוליה חובד, מונגוליה
הונגריה קצ'קמט, הונגריה
רוסיה צ'ליאבינסק, צ'ליאבינסק, רוסיה
אוזבקיסטן סמרקנד, סמרקנד, אוזבקיסטן
קירגיזסטן טלס, קירגיזסטן
קירגיזסטן אוש, קירגיזסטן
הערות שוליים

↑  Kazakhstan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית ב-1897
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489586705171  BnF: cb15216499v (data)  GND: 1229959173  LCCN: n2003107014  MusicBrainz: d3d2ae21-309a-4be3-be7b-2d9d08bc398d  VIAF: 128042434   WorldCat (עם VIAF): 128042434
טליה קינן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1978 (בת 46 בערך) כפר סבא, ישראל
 שם לידה:  טליה קינן
 תחום יצירה:  וידאו, קולאז', אנימציה מוזיקה וציור
 פרסים והוקרה:  פרס האמן הצעיר (2006) 
 
טליה קינן (נולדה בשנת 1978) היא ציירת, אמנית קולאז', מיצבי וידאו ואנימציה, מרצה ומוזיקאית ישראלית.
תולדות חיים

טליה קינן נולדה בכפר סבא אך גדלה ברעננה, סיימה את תיכון "מור מטרו ווסט" רעננה במגמת מוזיקה ברמה של תשע יחידות. לצד פעילותה בציור ווידאו היא ממשיכה בפעילות מוזיקלית עד היום.
למדה בשנים 1999–2003 לתואר .B.F.A בבצלאל, במחלקה לאמנות ועיצוב, וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. בשנים 2005 - 2003 למדה לתואר M.F.A בבצלאל, תוכנית לימודי המשך באמנות וצילום תל אביב. ב-2003 למדה בבית הספר לאמנות חזותית בניו יורק, ארצות הברית, במסגרת חילופי סטודנטים.
מ-2006 מלמדת קינן במחלקה לאמנות, באקדמיה לאמנות בצלאל בירושלים, ובמדרשה, המכללה האקדמית בית ברל.
קינן עבדה גם כאוצרות לצד אנג'לה קליין ב-2009, בתערוכת הבוגרים של בוגרי המדרשה לאמנות במכללה האקדמית בית ברל.
קינן מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה גיא שרף, מוזיקאי ובוגר בית הספר לתיאטרון חזותי.