stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרל לגרפלד
הערות שוליים

↑  איתי יעקב, קרל לגרפלד אנטישמי? "גרמניה השמידה יהודים כדי לקלוט פליטים", באתר Xnet‏, 13 בנובמבר 2017
↑  איתי יעקב, מות הקיסר: בגיל 85 הלך לעולמו פנומן האופנה קרל לגרפלד, באתר Xnet‏, 19 בפברואר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423333605171  PLWABN: 9810594994905606  BIBSYS: 90965501  BNE: XX5345811  BnF: cb12056634w (data)  CiNii: DA08369751  GND: 118815830  ICCU: VEAV021095  ISNI: 0000 0004 0763 2158  KulturNav: 013a8628-8fde-4f67-abd8-c2a268c4b298  LCCN: n85337193  LNB: 000187822  MusicBrainz: f16bd50b-3493-48d4-90a7-a6d90b8f4966  NDL: 00470016  NGV: 8961  NKC: xx0063572  NLA: 42127427  NLK: KAC201313098  NTA: 072488409  PIC: 18476  RERO: 02-A003489227  RKD: 222724  SELIBR: 366177  SUDOC: 028806492  Trove: 1456952  ULAN: 500228104  VIAF: 85711984   WorldCat (עם VIAF): 85711984 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלוריס ליצ'מן

| --- | --- |

ליצ'מן, 2009
 לידה:  30 באפריל 1926 דה מוין, ארצות הברית 
 פטירה:  27 בינואר 2021 (בגיל 94) אנסיניטס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Cloris Wallace Leachman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1942–2021 (כ־79 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של אילינוי  בית הספר התיכון על שם תאודור רוזוולט  בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר למשחק סטלה אדלר 
 בן או בת זוג:  ג'ורג' אנגלוד (1953–1979) 
 צאצאים:  ג'ורג' אנגלוד הבן, מורגן אנגלוד, דינה אנגלוד, בריאן אנגלוד, אדם אנגלוד 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר  פרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית (2006)  פרס אמי לשחקנית האורחת הטובה ביותר בסדרת דרמה (1998)  פרס אמי לבידור בשעות היום לשחקן יוצא מן הכלל בסדרת ילדים (1983)  פרס אמי להופעת יחיד במופע או תוכנית מוזיקלית (1975)  פרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית (2002)  פרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1973)  פרס עולם התיאטרון (1951)  פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית (1974)  פרס אמי לשחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרה קומית (1975)  פרס צלחת הזהב (1970)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
קלוריס ליצ'מן (באנגלית: Cloris Leachman; ‏30 באפריל 1926 – 27 בינואר 2021) הייתה שחקנית קולנוע, תיאטרון וטלוויזיה אמריקאית. ליצ'מן הייתה מועמדת ל-22 פרסי אמי בקטגוריות המשחק (שיא מועמדויות), וזכתה בשמונה פרסי אמי, שיא זכיות אותו היא חולקת עם השחקנית ג'וליה לואי-דרייפוס, זכתה גם בפרס גלובוס הזהב, פרס באפט"א ובפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1971 על תפקידה בסרט "הצגת הקולנוע האחרונה".
ביוגרפיה

ליצ'מן נולדה בדה מוין, איווה שבארצות הברית, הבכורה מבין שלוש אחיות. היא למדה דרמה ב"אוניברסיטת אילינוי" וב"אוניברסיטת נורת'ווסטרן".
היא החלה להופיע בסדרות טלוויזיה ובסרטים מיד לאחר שהתמודדה על תואר מיס אמריקה כנציגת העיר שיקגו. לאחר שזכתה במלגה על הופעתה בטקס מלכת היופי, למדה משחק בבית ספר למשחק אולפן השחקנים שבמנהטן ושימשה כמחליפה בהצגתם של רוג'רס והמרשטיין "דרום פסיפיק". מספר שנים לאחר מכן קיבלה הצעה מקתרין הפבורן להיות חלק מקאסט המחזה השייקספירי "כטוב בעיניכם".
קריירה > בקולנוע

ליצ'מן הופיעה בסדרות טלוויזיוניות רבות בשנות ה-50. את הופעת הבכורה שלה בסרט קולנוע ערכה ב"נשק אותי, קטלני", כשהחלה לצלם את הסרט הייתה ליצ'מן כבר בחודשי הריון מתקדמים.
לאחר הפסקה של 14 שנה חזרה לסט הצילומים והשתתפה במערבון "קיד וקסידי".
בשנת 1971 זכתה ליצ'מן בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה והייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בדרמה של פיטר בוגדנוביץ' "הצגת הקולנוע האחרונה", בה גילמה את רות' פופר, אשתו של מאמן קבוצת הכדורסל המקומית.
בסרט "הנזל וגרטל" (1987) מסדרת "אגדות האחים גרים" בהפקת קנון גרופ, גילמה ליצ׳מן את המכשפה גריזלדה.
היא הופיעה בדרמות "דילינג'ר", "דייזי מילר" ובפרודיות של מל ברוקס "פרנקנשטיין הצעיר" (עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב), "מתח גבוה" ו"ההיסטוריה המטורפת של העולם".
ב-1999 הופיעה בדרמה המוזיקלית של וס קרייבן "לנגן מהלב" בתור אמה של רוברטה ג’ואספרי {מריל סטריפ}, מורה נערצת לכינור ברובע עני בניו יורק.
בשנים האחרונות השתתפה בתפקידים משניים בקומדיות "משחק מכור" "מת לצעוק 4" ו"נשים".
קריירה > בטלוויזיה

בתחילת שנות ה-70 הופיעה ליצ'מן בסדרה הקומית "המופע של מרי טיילר מור", על הופעתה במשך שלוש שנים בסדרה זכתה בשני פרסי אמי.
ליצ'מן קיבלה ארבעה פרסי אמי נוספים על הופעותיה בהפקה "חיים חדשים לגמרי", בסדרה המוזיקלית "שר" ובסדרות "הארץ המובטחת" ו"Screen Actors Guild 50th Anniversary Celebration".
הצלחתה האחרונה של ליצ'מן הייתה בתפקידי אורח מזדמנים בקומדיית המצבים "מלקולם באמצע", ליצ'מן הופיעה כשחקנית אורחת בסדרה במשך כ-6 שנים וזכתה בשני פרסי אמי.
בסך הכול זכתה ליצ'מן בשמונה פרסי אמי.
מאז שנת 2011 ליצ'מן משחקת בסדרת הקומדיה לגדל את הופ.
את דמותה הידועה עד היום בטלוויזיה האמריקאית גילמה ליצ'מן בסדרה "פייליס", על גילום תפקיד זה, זכתה בפרס גלובוס הזהב ב-1976.
בשנת 2008 התמודדה בעונה השביעית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והייתה למודחת השישית.
בשנים 2014- 2015 התחילה לשחק בתוכנית הטלוויזיה העולם של ריילי.
חיים אישיים

ליצ'מן הייתה נשואה משנת 1953 עד ל-1979 לאמרגן ההוליוודי ג'ורג' אנגלוד, לזוג נולדו חמישה ילדים שחלקם אף עוסקים בתחום המשחק.
בנה בראיין מת ב-1986 משימוש בסמים.
ליצ'מן הייתה צמחונית, פרסמה אוטוביוגרפיה על חייה האישיים בתחילת 2009.
פילמוגרפיה נבחרת

קרנגי הול (1947)
נשק אותי, קטלני (1955)
דיווח הרוכל (1962)
קיד וקסידי (1969)
מאהבים וזרים אחרים (1970)
הצגת הקולנוע האחרונה (1971)
צ'ארלי והמלאך (1973)
דילינג'ר (1973)
דייזי מילר (1974)
פרנקנשטיין הצעיר (1974)
מתח גבוה (1977)
החבובות - הסרט (1979)
ציוד המנקים (1979)
הרבי על בננות (1980)
משתעשעים (1980)
ההיסטוריה המטורפת של העולם (1981)
הטירה המרחפת (1986)
הנזל וגרטל (1987)
Prancer‏ (1989)
טקססוויל (1990)
אהבה כואבת (1991)
קצת מגן עדן (1991) - סרט טלוויזיה
החבר שלי חזר (1993)
התפרנים מבוורלי הילס (1993)
הטרול בפארק הקסום (1994)
אז ועכשיו (1995)
ביווס ובאטהד דו אמריקה (1996)
משאלתה של אנאבל (1997)
ענק הברזל (1999)
לנגן מהלב (1999)
שיחה ממתינה (2000)
אלכס ואמה (2003)
סנטה בשקל (2003)
ספנגליש (2004)
משחק מכור (2005)
תיכון בהיי (2005)
הקליפורנים (2005)
מת לצעוק 4 (2006)
פסטיבל הבירה (2006)
שקט באגם 2 (2007)
הנשים (2008)
אוהב אותך, ניו יורק (2009)
רק לא את (2010)
לימונד מאות' (2011)
הקרודים (2013)
עולם המבוגרים (2013)
האהבה תנצח (2015)
שבט הזומבים (2015)
הקומיקאי (2016)
So B. It‏ (2016)
זה אקדח בכיס שלך? (2016)
להטיל פצצה (2018)
קפוץ, יקירי (2020)
לא לשכוח (2021)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

עובדות החיים (1988-1986)
המופע של אלן (2002-2001)
Beach Girls ‏(2005)
לגדל את הופ (2014-2010)
העולם של ריילי (2015-2014)
אלים אמריקאים (2019-2017)
משתגעים מאהבה (2019)
קולפורט

| --- | --- |
מרכז העיירה עם פונדק שייקספיר
מרכז העיירה עם פונדק שייקספיר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מערב המידלנדס
 מחוז:  שרופשייר
 קואורדינטות:  52°37′4.8″N 2°26′56.4″W﻿ / ﻿52.618000°N 2.449000°W﻿ / 52.618000; -2.449000
 אזור זמן:  UTC
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים קולפורט(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים קולפורט(למפת שרופשייר רגילה) שרוסברי טלפורד אוסווסטרי ברידנורת' לודלאוקולפורט(למפת שרופשייר מוגדלת) שרוסברי טלפורד אוסווסטרי ברידנורת' לודלאוקולפורט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קולפורט (באנגלית: Coalport) היא עיירה בעמק איירונברידג' במחוז שרופשייר שבאזור מערב המידלנדס במערב אנגליה. העיירה היא חלק מאתר המורשת העולמית "עמק איירונברידג'". היא נכללה בהכרזה בשל "פוניקולר הדוברות" המחבר בין תעלת שרופשייר לתעלת קולפורט.
היסטוריה

קולפורט הוקמה על ידי חרש הברזל ויליאם ריינולדס, כ"עיר מתוכננת". בין השנים 1788 עד 1789 נבנו שם מפעלים, בתי מלאכה, מחסנים וגם מעונות לפועלים. ריינולדס גם בנה את תעלת שרופשייר שחיברה את מכרות הפחם של שרופשייר עם נהר סוורן. בקצה התעלה הוקם מזח לטעינת הפחם. מכאן גם השם שניתן לעיירה, קולפורט שפירושו נמל הפחם.
ב-1795 הוקם בקולפורט מפעל חרסינה שייצר את "חרסינת קולפורט" ("Coalport porcelain") (אנ').
אתרי העיר

"פוניקולר הדוברות" (The Hay Inclined Plane) (אנ') - מערכת שאפשרה להעלות ולהוריד את דוברות הפחם בהפרש הגבהים של 63 מטר שבין תעלת שרופשייר לבין נהר הסוורן. המערכת פעלה כמאה שנה מ-1792 עד 1894.
הבניין המקורי של מפעל החרסינה שייצר את "חרסינות קולפורט", המשמש כיום כאכסניית נוער.
מוזיאון החרסינה של קולפורט (Coalport China Museum)
מוזיאון מנהרת העטרן (Tar Tunnel) - המנהרה שימשה בעבר כמקור לביטומן.
גלריה

המבנה המקורי של מפעל "חרסינת קולפורט".
פוניקולר הדוברות.
תעלת קולפורט עם בניין הכניסה למנהרת העטרן, מאחור קצה פוניקולר הדוברות.
צלחת מרק מתוצרת "חרסינת קולפורט"
קומקום הנחושת

| --- | --- |

 בימוי:  ראמה מוזלי 
 שחקנים ראשיים:  ג'ונו טמפל מאט וולש בובי מויניהן בילי מגנוסן כריסטין מיליאוטי ג'ק מקברייר בן רפפורט עליא שווקת דברה מונק מייקל אנגרנו אלקסיס בלדל תומאס מידלדיטץ' 
 מוזיקה:  אנדרו יואיט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Cirko Film, סרטי מגנוליה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  22 במאי 2014 
 משך הקרנה:  101 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט פנטזיה, סרט קומדיה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   brassteapot
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
קומקום הנחושת (באנגלית: The Brass Teapot) הוא סרט פנטזיה אמריקאי משנת 2012 בבימויה של ראמה מוסלי. התסריט של הסרט נכתב על ידי טים מייסי, שכתב גם את הסיפור הקצר עליו מבוסס הסרט.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-8 בספטמבר 2012, והוצא לאקרנים ב-5 באפריל 2013.
תקציר

ג'ון ואליס הם זוג חסרי מזל שנתקלים בקומקום קסום מנחושת המסוגל לספק להם כסף. המלכוד היחיד הוא שהם חייבים לחוות כאב כדי שהקומקום יספק כסף. לאחר מכן עליהם להחליט מה הם מוכנים לעשות ועד כמה הם מוכנים לסבול כדי להשיג ביטחון כלכלי.
שחקנים

ג'ונו טמפל בתור אליס
מייקל אנגרנו בתור ג'ון
אלקסיס בלדל בתפקיד פייטון
אליה שוקאט בתור לואיז
בובי מויניהן בתור צ'אק
בן רפפורט בתור ריקי
בילי מגנוסן בתור ארני
סטיב פארק בתור ד"ר לי לינג
לוסי וולטרס בתור מרי
קלאודיה מייסון בתור דונה
דברה מונק בתור טרודי
תומאס מידלדיץ' בתור חבאב
כריסטין מיליאוטי בתור ברנדי
ניק פרייז'ר בתור ברמן בחתונה
הערות שוליים

↑  By Mark Olsen, Magnolia Pictures turns up heat on 'The Brass Teapot' - Los Angeles Times, Los Angeles Times, ‏5 באוגוסט 2012
↑  Now on demand: 'The Brass Teapot', USATODAY, ‏1 במרץ 2013
קלוראזפאט

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  314.046 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D 
 מזהים
 קוד ATC:  N05BA05 
 מספר CAS:  23887-31-2
 PubChem:  2809
 ChemSpider:  2707
 
clorazepic acid
קלוראזפאט (באנגלית: clorazepate) היא תרופה ממשפחת הבנזודיאזפינים, ומיועדת לטיפול קצר טווח במצבי חרדה ומתח, הרפיית שרירי שלד, לטיפול בגמילה מאלכוהול, ולהקלת התקפים אפילפטיים. שם מסחרי של התרופה הוא טרנקסל.
התרופה עוברת מטבולזים במערכת העיכול לדסמתילדיאזפאם, שהוא גם המטבוליט הפעיל של דיאזפאם, ורק אז הופכת פעילה. על כן היא משפיעה לאט יותר יחסית לדיאזפאם. עם זאת, קלוראזפאט מאופינת בהשפעה מהירה יחסית לבנזודיאזפינים אחרים, ובמשך זמן פעולה ארוך.
אופן נטילה

התרופה ניטלת בכמוסות. המינון והתדירות משתנים בהתאם למטרת הנטילה. תחילת השפעה לאחר 1–2 שעות, טווח השפעה עד 24 שעות.
הפסקת נטילה- במידה והתרופה ניטלה מעל 10 ימים יש להפסיק באופן הדרגתי את הנטילה. הפסקה פתאומית עלולה לגרום לתסמיני גמילה כגון מתח, עצבנות, בלבול, רעד, נדודי שינה, כאבי בטן, הקאות ובחילות, זיעה, עוויתות, התכווצויות וכאבי שרירים.
אזהרות ותופעות לוואי > תופעות לוואי

ישנוניות, סחרחורת, עצבנות, כאבי ראש, בלבול, הפרעות המערכת העיכול, יובש בפה, ראייה מטושטשת.
אזהרות ותופעות לוואי > אזהרות

שימוש בו-זמנית באופיואידים ובנזודיאזפינים עלול להוביל דיכוי נשימה, תרדמת, ואף מוות.
הפסקה פתאומית או הפחתת מינון מהירה מדי יכולה לגרום לתגובות גמילה, כולל התקפים, שעלולים להיות מסכני חיים.
יש לדווח לרופא המטפל בעת - דיכאון, שינויים במצב הרוח, מחלת כבד או כליות, גלואוקומה
פוטנציאל התמכרות - בינוני
יש להימנע משימוש באלכוהול או חומרים אסורים בעת שימוש בתרופה
הנקה - התרופה עוברת בחלב האם, אין להניק בעת השימוש.
אזהרות ותופעות לוואי > אוכלוסיות בסיכון לשימוש

נשים בהריון- נטילת התרופה בהריון, בפרט במהלך הטרימסטר השלישי, מעלה סיכון לתסמונת גמילה חמורה ביילוד, עם תסמינים הכוללים היפוטונימה, חוסר רצון לינוק, התקפי דום נשימה, ובעיות מטבוליות. כמו כן עלולה לגרום למומים מולדים בילוד.
קשישים- עקב מטבוליזם נמוך ישנה סכנה להצטברות התרופה. בנוסף קשישים רגישים יותר להשפעות השליליות של בנזודיאזפינים בהשוואה לצעירים. שימוש בקשישים מומלץ רק למשך שבועיים ומומלץ לרשום מחצית מהמינון היומי הרגיל.
פרמקולוגיה > מנגנון הפעולה

משפר את ההשפעה המעכבת של גאבא על עוררות עצבית על ידי הגדלת חדירות הממברנה הנוירונית ליוני כלוריד.
פרמקולוגיה > פרמקוקינטיקה

מחצית חיים: 50-70 שעות
זמן השיא: כשעה
קשור לחלבון: 97-98%
מטבוליזם: הידרוקסילציה, צימוד חומצה גלוקורונית
מטבוליטים: Desmethyldiazepam (nordiazepam), oxazepam
הפרשה: שתן
תחילת הפעולה: 1-2 שעות
משך: משתנה 8–24 שעות
הערות שוליים

1 2  קלוראזפאט, באתר Infomed
↑  עלון לצרכן לפי תקנות הרוקחים (תכשירים) התשמ"ו – 1986 || Clorazepate Potassium
↑  קלוראזפאט - אזהרות, באתר Infomed
↑  Tranxene SD, Tranxene T-Tab (clorazepate) warnings, reference.medscape.com
↑  Tranxene SD, Tranxene T-Tab (clorazepate) Mechanism of Action, reference.medscape.com
↑  Tranxene SD, Tranxene T-Tab (clorazepate) Pharmacokinetics, reference.medscape.com
קומקון

| --- | --- |

 
 דגל קומקון - המועצה לסיוע כלכלי
 תחום:     מדינות חברות   מדינות לא חברות   מדינות ידידות   מדינות משקיפות
 שפה רשמית:  רוסית
 מטה הארגון:  בניין קומקון, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות
 חברים:  ברית המועצות ברית המועצות פולין פולין צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה הונגריה הונגריה גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית מונגוליה מונגוליה קובה קובה וייטנאם וייטנאם רומניה (1965–1989) רומניה
 תקופת הפעילות:  18 בינואר 1949 – 28 ביוני 1991 (42 שנים)
 קואורדינטות:  55°45′12″N 37°34′37″E﻿ / ﻿55.75343°N 37.576903°E﻿ / 55.75343; 37.576903
 he
 
הקומקון, ראשי תיבות של המועצה לסיוע כלכלי הדדי (Сове́т экономи́ческой взаимопо́мощи ברוסית), הוא גוף שנוצר בתקופת המלחמה הקרה כתגובה לתוכנית מרשל, וכלל את כל מדינות מזרח אירופה בגוש המזרחי, מלבד יוגוסלביה. הקומקון נוצר כדי לפתח את כלכלת מדינות הקומוניזם, אולם הוא לא היה מסוגל לעזור כלכלית למדינות מזרח אירופה ולכן דאג לשמור בעיקר על האינטרסים הכלכליים של ברית המועצות. כלכלת מזרח אירופה עוצבה על פי דגם הכלכלה הסובייטית. המדינות לא הורשו להתקשר עם כלכלת המערב הקפיטליסטי, והיה עליהן לייצא רק לברית המועצות. הקומקון גרם להקפאת קצב התפתחות המשק הכלכלי של מדינות הגוש הסובייטי.
הקומקון הגביר את פעילותו בשנות ה-50 וה-60 (לאחר מותו של סטלין). נתמנו ועדות משותפות, עובדו תוכניות כלכליות משותפות, הוקם בנק סוציאליסטי בינלאומי ועוד.
בקומקון היו חברות שמונה מדינות: ברית המועצות, פולין, צ'כוסלובקיה, גרמניה המזרחית, הונגריה, בולגריה, רומניה ואלבניה.
הקומקון לא היווה בעצם מענה לתוכנית מרשל, היות שהתמיכה שהוא העניק הייתה כאין וכאפס לעומת התמיכה הכלכלית שהוענקה בתוכנית מרשל, והוא הספיק רק למנוע את התמוטטותן של המדינות בגוש הקומוניסטי.
רקע

עם תחילת "המלחמה הקרה", הציע נשיא ארצות הברית הארי טרומן לגבש תוכנית כלכלית שתסייע לשיקום אירופה, על מנת למנוע את המצב ששרר לאחר מלחמת העולם הראשונה, ותרם לעלייתם של הפאשיסטים באיטליה והנאצים בגרמניה, מה שסלל את הדרך למלחמת העולם השנייה. תוכנית זו ידועה בשם "דוקטרינת (מסמך הצהרות) טרומן".
שלושה חודשים לאחר מכן, החל שר החוץ האמריקני ג'ורג' מרשל ביישום התוכנית על ידי מתן הלוואות לכל מדינה אירופית שחפצה בכך. התוכנית לא הייתה מוגבלת לשיטת משטר או סוג מפלגת השלטון במדינה, ותאורטית גם ברית המועצות ומדינות הגוש הקומוניסטי יכלו לקבל תמיכה אך סטלין אסר עליהן.
הקמת הקומקון

כתגובה לתוכנית מרשל, ייסד סטלין בשנת 1949 את הקומקון, כשהמטרה היא כביכול "לפצות" את מדינות הגוש המזרחי, שלא יכלו לקבל תמיכה עקב האיסור של רוסיה. אולם, במקום לשפר את מצבן של המדינות הקומוניסטיות, הקומקון רק הרע את מצבן מכיוון שהוא חִייב אותן למכור את תוצרתן רק לברית המועצות וחייב אותן לקנות רק מתוצרתה. כתוצאה מכך, אותן מדינות סבלו מרמת מוצרים ירודה, עקב חוסר התחרות שהייתה בהן להבדיל מזו שהייתה במדינות השוק האירופי המשותף.
בדיעבד אפשר להגיד, שעצם קיום הקומקון רק גרם למשטר הקומוניסטי להראות גרוע יותר בעיני אזרחי הגוש המזרחי (פרט אולי לאזרחי ברית המועצות שנהנו משגשוג יחסית למדינות האחרות בגוש) ובכך גרם למעשה להתמוטטותו בסופו של דבר בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.
ראו גם

הקהילה הכלכלית האירו-אסייתית
בניין קומקון, מטה הארגון
קידוד לגסי

קידוד לגסי הוא כינוי לכל קידוד תווים אשר אין בו ייצוג לכל התווים ביוניקוד. לרוב, קידודי לגסי מתרכזים בייצוג אותיות של שפה אחת או שתיים בלבד. קידודי לגסי היו בשימוש נרחב בעבר, וכיום משמשים בעיקר מטעמי תאימות.
קידודי לגסי רבים נוצרו לפני המצאת היוניקוד, אחרים הם חידושים של קידודים ישנים יותר שמטרתם הוספת תווים חדשים שחשיבותם רבה, כמו למשל סימן היורו (€), או סיפוק מדינות שחשו ששפתן מוזנחת בקידודים הקיימים. הקידוד המוכר ביותר מסוג זה הוא כנראה קידוד ה-ISO-8859-15.
קיימים מספר קידודי לגסי, העיקריים בהם מצויים בקבוצות הבאות:
משפחת הקידודים ISO 8859 המשתמשת בבית יחיד לייצוג תו.
סדרת OEM של דפי קוד של חלונות / יבמ / DOS המשתמשים בבית בודד לייצוג תו (437, 850 ואחרים).
דפי הקוד "ANSI" של חלונות, המשתמשים בבית יחיד לייצוג תו (125x).
דפי הקוד של חלונות המשתמשים במספר בתים לייצוג תו, בהם משתמשת חלונות הן כדפי קוד ל-ANSI ול-OEM עבור סינית, יפנית וקוריאנית (בקיצור באנגלית: CJK - Chinese, Japanese, and Korean).
קידודים שונים אחרים לסינית, יפנית וקוריאנית המשתמשים במספר בתים לייצוג תו, לדוגמה ISO-2022 ו-EUC.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קרל כריסטיאן, ארכידוכס אוסטריה

קרל כריסטיאן, ארכידוכס אוסטריה (ובשמו המלא: קרל כריסטיאן מריה אנה רודולף אנטון מרקוס ד'אביאנו פון הבסבורג-לותרינגן, ארכידוכס אוסטריה, נסיך הונגריה, קרואטיה ובוהמיה, בגרמנית: Carl Christian Maria Anna Rudolph Anton Marcus d'Aviano, Erzherzog und Prinz von Österreich, Prinz von Ungarn, Kroatien, und Böhmen ‏ נולד ב-26 באוגוסט 1954) הוא בן אצולה בלגי-אוסטרי, ונכדו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה

קרל כריסטיאן נולד ב-26 באוגוסט 1954 בשאטו דה בליל, בליל, לקרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה וליולנדה, נסיכת לינייה, בתו של אז'ן השני, נסיך לינייה האחד עשר.
בשנת 1983 קיבלו קרל כריסטיאן ואחיו רודולף, וכן בן דודם הנסיך לורנץ מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, תוארי אצולה בלגים מבודואן, מלך הבלגים.
משפחתו

ב-6 בפברואר 1982 התחתן קרל כריסטיאן עם מארי אסטריד, נסיכת לוקסמבורג, בתם של ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג וז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
מארי כריסטין, ארכידוכסית אוסטריה (נולדה ב-1983), התחתנה עם רודולף, רוזן לימבורג-שטירום
אימרה, ארכידוכס אוסטריה (נולד ב-1985), התחתן עם קתלין אליזבת ווקר
כריסטוף, ארכידוכס אוסטריה (נולדה ב-1988), התחתן עם אדלייד מארי ביאטריס דראפה-פריש
אלכסנדר, ארכידוכס אוסטריה (נולד ב-1990)
גבריאלה, ארכידוכסית אוסטריה (נולדה ב-1994)
רובי וייטינג

| --- | --- |

 לידה:  29 ביוני 1925 איי הודו המזרחיים ההולנדיים מגלנג, איי הודו המזרחיים ההולנדיים
 פטירה:  27 באוגוסט 1986 (בגיל 61) הולנד לייוורדן, הולנד
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 השתייכות:   צבא הולנד
 תקופת הפעילות:  1942–1980 (כ־38 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 יושב ראש מטה ההגנה המאוחד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 
אלכסנדר יוהאנס וילהלם "רוֹבִּי" וייטינג (בהולנדית: Alexander Johannes Wilhelm "Robbie" Wijting;‏ 29 ביוני 1925 – 27 באוגוסט 1986 היה גנרל בחיל האוויר המלכותי ההולנדי אשר שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל) של הולנד בין 1973–1980.
ביוגרפיה

וייטינג נולד ב-29 ביוני 1925 באיי הודו המזרחיים ההולנדיים, שם שירת אביו כקצין בחיל המצב ההולנדי. זמן קצר לאחר לידתו חזרה משפחתו להולנד, החל וייטינג ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בברדה. לימודיו נקטעו בעקבות הכיבוש הגרמני של הולנד במלחמת העולם השנייה. הוא הצטרף למחתרת ההולנדית שנאבקה בגרמנים. עם זאת, הפעילות במחתרת לא סיפקה אותו, והוא נמלט לבריטניה והגיש בקשה להצטרף לחיל האוויר המלכותי. הוא זייף לשם כך את תאריך הלידה שלו. ב-1944 הוא קיבל את רישיון הטיס שלו, והשתתף בהפצצות האוויריות על ערי גרמניה ובהמשך על הכוחות הגרמניים בהולנד.
לאחר המלחמה חזר להולנד והתגייס לחיל האוויר המלכותי ההולנדי. הוא למד בבתי ספר שונים לטיסה בבריטניה ובהולנד והתקדם בסולם הדרגות. ב-1967 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד בסיס חיל האוויר בלייוורדן. בתחילת 1973 הוא הועלה לדרגת גנרל מאיור ומונה למפקד חילות האוויר הטקטיים של הולנד. ב-5 בנובמבר של אותה שנה הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד. ב-10 בדצמבר 1976 שונתה הגדרת תפקידו ל"ראש מטה ההגנה" ובמקביל הוא הועלה לדרגת גנרל. בתקופה זו הוא העביר רפורמות משמעותיות בצבא ההולנדי ועמל להתאימו לעידן המודרני. ב-1 בנובמבר 1980 הוא פרש מהצבא.
בין השנים 1981–1985 הוא כיהן בתפקיד יו"ר המועצה המייעצת לתאונות תעופה בחיל האוויר המלכותי, ובין 1982 ל-1985 היה יו"ר איגוד התעופה המלכותי ההולנדי. הוא נפטר בלייוורדן ב-27 באוגוסט 1986.
ראיון פושקין

| --- | --- |
סמל ראיון פושקיןסמל ראיון פושקין

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 ראש העיר:  דמיטרי ברסטוב
 בירת הנפה:  פושקין
 עיר אם:  סנקט פטרבורג
 תאריך ייסוד:  1936
 שטח:  240.326 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  263,732 (2023)
 קואורדינטות:  59°43′52″N 30°23′51″E﻿ / ﻿59.731089°N 30.39763°E﻿ / 59.731089; 30.39763 
 אזור זמן:  UTC +3
 http://gov.spb.ru/gov/terr/reg_pushkin/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת פושקין (Пу́шкинский райо́н) הוא נפה בדרום העיר סנקט פטרבורג. מרכזה ההיסטורי הוא העיר פושקין וממנה גם נובע שם הנפה. בעבר נודעה העיר פושקין בשם צארסקויה סלו (כפר הצאר, שהיווה את מעונם של הצארים הרוסיים).
שטחה מגיע ל-24032,6 הקטרים (16,7% משטח העיר כולה) ומתגוררים בה כ-136 אלף איש (2,79% מאוכלוסיית העיר).
בשטחי הנפה נמצאים המחוזות המוניציפליים הבאים:
העיר פושקין (92,889 תושבים)
העיר פאבלובסק (16,087 תושבים)
הכפר שושארי (22,652 תושבים)
הכפר אלכסנדרובסקאיה (2,491 תושבים)
הכפר טיארלבו (1,854 תושבים)
בית האדמיניסטרציה של הנפה נמצא בעיר פושקין בשדרות אוקטובר 24.
היסטוריה

נפת פושקין הוקמה ב-5 ביוני 1938 במהלך ארגון מחדש של המועצה העירונית והעיר פושקין והכפפת העיר למועצה העירונית של לנינגרד. ב-25 ביוני 1953 מחוז המשנה פאבלובסק במחוז לנינגרד פורק יחד עם המועצות החקלאיות של קוזמין, מוסקבה הסלאבית וטיאלרבו שהוכפפו למועצה המחוזית של פושקין.
ב-21 ביוני 1958 הוקם הכפר שושארי והמועצה החקלאית של מוסקבה הסלאבית פורקה. ב-26 במרץ 1959 העיר פאבלובסק הועברה לתחום השיפוט של נפת פושקין. ב-2 באפריל 1959 הוקמו הכפרים אלכסנדרובסקיה וטיאלרבו והועברו לסמכות הנפה.
בשנת 1995 פאבלובסק הופרדה מהנפה ובשטח העיר פאבלובסק הוקמה נפת פאבלובסק. בשנת 2005 פאבלובסק הוכפפה לנפת פושקין מחדש.
אתרים בעלי עניין

האתר הידוע ביותר בתחומי הנפה הוא צארסקויה סלו, שהוכרז ב-1990 כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו כחלק מהמרכז ההיסטורי של סנקט פטרבורג ואתרים קשורים. בתחומו נמצאים:
ארמון יקטרינה
ארמון אלכסנדר
בעיר פאבלובסק נמצא גם ארמון פאבלובסק.
ארמון פאבלובסק
רונגו-רונגו

כתב הרונגו-רונגו
רונגו-רונגו הוא כתב הירוגליפי, שבו כתבו ילידי אי הפסחא.
בשנת 1864 דיווח המיסיונר אז'ן אירו במכתב לממונה עליו כי הוא ראה ב"כל הבתים" שבאי הפסחא, מאות לוחיות עץ ומוטות חקוקים באלפי סמלים הירוגליפיים. שנתיים אחר כך אותרו רק קומץ מהם. רובם נשרפו, הוחבאו או שימשו לבנייה. הכתב שקיבל את השם רונגו-רונגו (ככל הנראה, "שלום-שלום") הוא הכתב המקורי היחיד באוקיאניה שלפני המאה העשרים. כיום נותרו בעולם רק 24 דוגמאות לכתב זה. הן מפוזרות במוזיאונים ברחבי העולם, מסנקט פטרבורג ועד סנטיאגו דה צ'ילה, אך אף אחת מהן לא נותרה באי הפסחא עצמו. כל הניסיונות לפענח כתב זה לא צלחו, אם כי מדי פעם מתפרסמים מאמרים של בלשנים הטוענים כי הצליחו. הכתב התחיל כנראה כתוצאה מהמפגש עם הספרדים בשנת 1770. הספרדים החתימו את ראשי הילידים על מסמך (הכרה בשלטון ספרד על האי), שאותו לא ידעו לקרוא. נראה כי עצם הכתיבה קסמה לילידים. תוך זמן קצר המציאו כתב משל עצמם עשוי מציורים (הירוגליפים). הידע נשמר במשך שלושה דורות ואז נעלם.
המסורת המקובלת טענה כי העץ ששימש מקור ללוחיות עליהם חקקו את הכתובות בכתב הייחודי לאי הפסחא היה טורומירו, עץ שמאז נכחד מהאי, אבל מחקר מודרני גילה שכל לוחיות העץ עליהם חקוק כתב הרונגו-רונגו מקורן בעץ תספזיה צפצפנית (Thespesia populnea) (אנ').
ראו גם

כת מטען
לקריאה נוספת

Orliac, Catherine. 2005. "The Rongorongo Tablets from Easter Island: Botanical Identification and 14C Dating." Archaeology in Oceania 40.3.
קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג

קרל כריסטיאן, נסיך נסאו-ויילבורג (גרמנית: Karl Christian von Nassau-Weilburg‏, 16 בינואר 1735 - 28 בנובמבר 1788), היה נסיך נסאו-ויילבורג בין השנים 1753–1788.