stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדרבי של חיפה
היסטוריה

בכדורגל בישראל יש לשני המועדונים של חיפה היסטוריה ארוכה של יריבות סוערת, הכוללת איבה וסכסוכי אוהדים. יריבות זו נמשכה גם בשנים בהן שיחקה הפועל חיפה בליגה השנייה. שורשי היריבות נעוצים בהיסטוריה של שני המועדונים ובזיהוי הפוליטי שלהם. הפועל חיפה הוקמה כקבוצת פועלים סוציאליסטית שזוהתה בעיקר עם שלטון מפא"י, הן הארצי והן המוניציפלי. כמו כן, נתמכה הפועל בידי השלטונות ונחשבה לקבוצה המייצגת את הממסד. מנגד, מכבי חיפה נתמכה פחות בידי השלטונות ונאלצה להיאבק על קיומה. ההבדלים בין המועדונים גרמו גם להבדלים בין אוהדיהם, כאשר אוהדי הפועל חיפה זוהו באופן מסורתי עם תנועות השמאל, ואף היו ברובם בני המעמד הבינוני ועסקו כפועלים בתעשיות השונות בחיפה וכללו ביניהם משכילים ובעלי מקצועות חופשיים רבים. לעומתם, אוהדי מכבי חיפה היו ברובם בני המעמד הבינוני-נמוך. בשנים האחרונות התמעטו ההבדלים בין אוהדי שתי הקבוצות בשל הצלחותיה של מכבי חיפה, שהגדילו וגיוונו את קהל אוהדיה. בנוסף, הפכה היריבות בין שני המועדונים ליותר ספורטיבית, והיא בולטת לקראת משחקי הדרבי בין הקבוצות. יריבות זו קיימת גם בענף הכדורסל.
היסטוריה > הדרבי בליגה

מאז קום מדינת ישראל הייתה הפועל הקבוצה הבכירה ביותר בחיפה, אך בעונות 1983/1984 ו-1984/1985 זכתה דווקא מכבי חיפה בשתי אליפויות רצופות. החל משנות ה-90 החלה קבוצת מכבי חיפה גם לשחק בגביעי אירופה השונים בנוסף לתארים רבים בהם זכתה. עובדה זו עודדה את היריבות בין הקבוצות כאשר הפועל חיפה השכילה לזכות בתואר האליפות רק פעם אחת בעונת 1998/1999 לאחר השקעה כספית גדולה מצד בעלי הקבוצה רובי שפירא והופיעה בשנים אילו גם באירופה. ב-18 בפברואר 2002 אירחה הפועל את מכבי והפסידה 1–2, הדרבי זכור בעיקר בגלל פרשת ישראל כהן, הבלם, אשר הכשלה שלו ברחבה הובילה לשער הניצחון של מכבי. כהן נחשד כמי ש"מכר" את המשחק, בשל הכשלות חוזרות במחצית השנייה. ב-2004 החליטה הפרקליטות לסגור את התיק נגד כהן בשל מחסור בראיות, אך הדגישה כי התנהגותו של כהן מעוררת תהיות רבות. דרבי זה, הראשון שנערך לאחר שרובי שפירא שם קץ לחייו, מציין בעייני רבים את הדעיכה המקצועית של הפועל.
ב-18 ביוני 1949 נערך משחק הדרבי הראשון בין הקבוצות מאז קום המדינה, בו ניצחה הפועל 0-2. משנת 1955 נערכו כמעט כל משחקי הליגה בין הקבוצות באצטדיון קריית אליעזר. את המשחק הראשון באצטדיון זה ניצחה מכבי חיפה 1–4. ב-1951 עונת 1951/1952 נערך הדרבי שבו הובסה מכבי חיפה בתוצאה 1:7, בדרבי זה נכבש השלושער הראשון על ידי חלוץ הפועל, שמואל אורבך, (דקות 6,59,61). כבשו גם, משה הנדלר (8, 45), אברהם נסטרפובר (9) וטיבי נוימן (55). בשער מכבי עמד אביו של ניר דוידוביץ', בני דוידוביץ'. במהלך עונת 1966/1968‏ נערך משחק הדרבי הראשון באצטדיון קריית חיים, אצטדיונה הביתי של הפועל חיפה, שהסתיים בתיקו 1-1. משחק דרבי בודד התקיים באצטדיון בלומפילד בעונת 1993/1994 עת נענשה מכבי חיפה בשל התפרעות אוהדיה ונאלצה לארח את האדומים באצטדיון בלומפילד - עובדה זו לא הפריעה למכבי חיפה להביס את יריבתה בתוצאה 1–6 שהיא למעשה ניצחון השיא של מכבי בדרבים בליגה. בסך הכל שוחקו בליגה הראשונה 117 משחקי דרבי, כאשר מכבי מנצחת ב-54 משחקים, הפועל ב-30 ו-33 משחקים הסתיימו ללא הכרעה. מאזן השערים בין שתי הקבוצות במפגשיהן בליגה הראשונה עומד על 183 שערים לירוקים כנגד 134 לאדומים.
שיאים וסטטיסטיקות > סוויפים

המושג "סוויפ" מתייחס לניצחונות של קבוצה אחת בכל המפגשים באותה עונה. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 היה זה מצב נדיר במשחקי הדרבי של חיפה, אך החל משנת 1992 ועד לעשור הראשון של המאה ה-21 מכבי חיפה התחזקה בצורה משמעותית בעוד הפועל חיפה נחלשה, במיוחד לאחר מותו של בעלי הקבוצה רובי שפירא.
שיאים וסטטיסטיקות > שיאים > קבוצתיים

ניצחון שיא להפועל: 7 - 1 (2 בפברואר 1952)
ניצחון שיא למכבי: 6 - 1 (12 במרץ 1994)
שיא צופים: 29,988 באצטדיון סמי עופר (1 באוקטובר 2018)
רצף משחקי דרבי ללא הפסד - הפועל: 10 (13 באפריל 1963 – 21 ביוני 1969)
רצף משחקי דרבי ללא הפסד - מכבי: 14 (30 באוקטובר 1976 – 16 בדצמבר 1995)
רצף משחקי דרבי ללא הכרעה: 5 (28 במרץ 1970 – 10 באפריל 2010)
שיאים וסטטיסטיקות > שיאים > אישיים

מלך השערים במשחקי הדרבי: שלמה לוי - 12 (9 במדי הפועל, 3 במדי מכבי)
מספר השערים הגבוה ביותר למשחק אחד: 4 אברהם גינזבורג (12 בפברואר 1957), שלמה לוי (15 באפריל 1961)
מספר ההופעות הגבוה ביותר במשחקי הדרבי: יצחק אנגלנדר - 20. אנגלנדר הוא גם השחקן הצעיר ביותר ששיחק במעמד, מאחר ששיחק במדי הפועל חיפה נגד מכבי חיפה בשנת 1963, בגיל 17 בלבד.
שחקנים ששיחקו בשני המועדונים

| שם שחקן | שנים במכבי | שנים בהפועל | משחקי דרבי במדי מכבי | משחקי דרבי במדי הפועל |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
ממכבי חיפה להפועל חיפה
| רפי כהן | 1993 - 1996 | 1996 - 1997 | 7 | 2 |  |

| עופר שטרית | 1994 - 1996 | 1999 - 2000 | 5 | 1 |  |

| שגיא שטראוס | 1992 - 1993   1994 - 1995   2000 | 2004 - 2005 | 0 | 4 |  |

| דלה ימפולסקי | 2011 - 2013 | 2013 - 2014 | 3 | 1 |  |
| ראובן עטר | 1986 - 1994   1997   2000 - 2002 | 1994 - 1997   1999 - 2000 | 11 | 4 |  |
| איתן אהרוני | 1979 - 1994 | 1994 - 1995 | 9 | 2 |  |
| זאהי ארמלי | 1983 - 1989 | 1991 - 1993 | 4 | 3 |  |
| איתי מרדכי | 1986 - 1992 | 1992 - 1993 | 0 | 3 |  |
| דוד לוי | 1982 - 1983   1987 - 1989 | 1983 - 1987 | 1 | 3 |  |
| שלמה לוי | 1955 - 1958 | 1959 - 1962 | 3 | 9 |  |
| ערן לוי | 2002 - 2005 | 2007 - 2010   2011 - 2012 |  | 4 |  |
| עדן בן בסט | 2004 - 2009 | 2009 - 2011   2017 - 2018 | 0 | 9 |  |
| אלון תורג'מן | 2011 - 2017 | 2017 - 2018 | 8 | 4 |  |
מהפועל חיפה למכבי חיפה
| חיים מגרלשווילי | 2004 - 2007 | 2002 - 2004 | 3 | 0 |  |
| ג'ובאני רוסו | 2001 - 2005   2007 - 2008 | 1997 - 2000 | 4 | 7 |  |
| דודו אוואט | 2001 - 2004 | 1997 - 2001 | 2 | 9 |  |
| אבי פרץ | 1999 - 2001 | 1997 - 1999   2001 - 2003 | 2 | 1 |  |
| עמיר תורג'מן | 1997 | 1995 - 1996   1999 - 2001 | 1 | 10 |  |
| טל בנין | 1989 - 1992 | 1987 - 1989   1992 - 1993   1994 - 1997 | 0 | 8 |  |
| יוחנן וולך | 1977 - 1979 | 1965 - 1977 | 0 | 17 |  |
| יצחק אנגלנדר | 1977 - 1979 | 1963 - 1977 | 0 | 20 |  |
| רן אבוקרט | 2007 - 2013 | 2013 - 2016 |  |  |  |
| מקסים פלקושצ'נקו | 2019 | 2015 - 2019 | ? | ? |  |
הערות שוליים

↑  הפרקליטות החליטה לסגור התיק נגד הכדורגלן ישראל כהן שנחשד במכירת משחק, באתר גלובס, 13 בינואר 2004
↑  בעונת 1966/1967 הוקפאה הליגה, ולא נקבעה אלופה, והקבוצות החלו את עונת 1967/1968 כהמשך של העונה הקודמת. כך למעשה נוצרה לה עונה כפולה.
↑  הדרבי החיפאי - מאז ועד היום, ראובן כהן, מתוך האתר הרשמי של מכבי חיפה
↑  6–5 למכבי בפנדלים
↑  3–2 להפועל בפנדלים
↑  הפועל עברה שלב בזכות שערי חוץ
מיקומי הקבוצות לאורך השנים
מנהטן

ערך זה עוסק ברובע בעיר ניו יורק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מנהטן (באנגלית: Manhattan) הוא אחד מחמשת רובעי העיר ניו יורק, וכן אחד ממחוזות מדינת ניו יורק – מחוז ניו יורק (County of New York). הרובע מורכב בעיקר מן האי מנהטן ולצידו כמה איים קטנים, בהם האי רוזוולט, האי רנדל, האי וורד, האי ליברטי (אי החירות), האי אליס, האי או תאנט, האי מיל רוק, והאי גברנרז, וכן על שטח קטן בשם "גבעת מארבל" הסמוך לרובע הברונקס. הרובע גובל במזרח באיסט ריבר, במערב בנהר ההדסון ובצפון בנהר הארלם.
רובע מנהטן הוא הצפוף ברובעי העיר ניו יורק ומחוז ניו יורק הוא מהמחוזות הצפופים בארצות הברית, ובו כ-1.6 מיליון תושבים בשטח קרקעי של 59 קמ"ר. כמו כן, הוא מהעשירים במחוזות ארצות הברית, עם הכנסה שנתית ממוצעת של למעלה מ-100,000 דולר לאדם.
הרובע הוא המרכזי ברובעי העיר ניו יורק, ונודע כאחד ממרכזי העסקים, התרבות והבידור הגדולים בעולם. נמצאת בו הבורסה לניירות ערך של ניו יורק, שהיא הבורסה לניירות ערך הגדולה בעולם, וכן רבים ממרכזי חברות התקשורת האלקטרונית והכתובה, מרכזי תיאטרון, מוזיקה, אופרה ואמנות מהחשובים בעולם. המרכז העולמי של ארגון האומות המאוחדות שוכן בו אף הוא. בעבר שכן ברובע גם מרכז הסחר העולמי המקורי, שנהרס בפיגועי 11 בספטמבר 2001.
אטימולוגיה

מקור השם "מנהטן" אינו ברור. השם מנאהטה מופיע לראשונה ביומנו של רוברט ג'ואט, קצין בספינתו של הנרי הדסון אשר חקר את האזור בשנת 1609.
במפה משנת 1610 מופיע השם בשני מקומות – הן בגדתו הימנית של נהר מאוריציוס (לימים נהר ההדסון), כלומר במקום שבו נמצא כיום האי, והן על גדת ניו ג'רזי של הנהר.
מקור המילה בשפת הילידים המקומיים משבט הלנאפי ופירושה "האי מרובה הגבעות", מאנה-האטה; או בשפת המונסי - משמעות השם: "המקום בו העצים עבור חצים וקשתות").[דרושה הבהרה]
היסטוריה > התקופה הקולוניאלית

קודם לראשית ההתיישבות האירופית, היה האזור מיושב על ידי שבט הילידים "לנאפי". בשנת 1524 הגיע אל האזור החוקר האירופאי הראשון – ג'ובאני דה וראצאנו. עם זאת, היה זה הנרי הדסון שמיפה את האזור לראשונה עבור חברת הודו המזרחית ההולנדית ב-11 בספטמבר 1609. הדסון המשיך בנהר שעתיד לקבל את שמו ולהפוך לנהר הדסון עד אזור אולבני, בירתה העתידית של מדינת ניו יורק.
ההתיישבות הראשונה באי החלה בשנת 1624, עת האזור נקרא "הולנד החדשה", עם הקמת תחנת מסחר הולנדית לסחר בפרוות באי גברנרז, כש-30 משפחות שהגיעו מהולנד התיישבו באי. בשנת 1625 החלה הקמת מצודת "ניו אמסטרדם" (בהולנדית: Nieuw Amsterdam) בדרום האי, לצורכי הגנת התושבים, מצודה שסיום בנייתה מסמל את הקמת העיר ניו יורק. בשנת 1626, רכש סוחר הולנדי בשם פטר מינואי את האי מתושביו האינדיאניים באמצעות החלפת סחורות בשווי של 60 גילדרים (שבהמשך שוערכו ל-24 דולרים), סכום שכיום מוערך בסביבות 1,000 דולר.
בשנת 1647 מונה פיטר סטויוסאנט כמושל האחרון של המושבה מטעם הולנד. בשנת 1652 קיבלה המושבה ממשל עצמי, וב-2 בפברואר 1653 התאגדה כעיר.
בשנת 1664 כבשו הבריטים את האזור מההולנדים במהלך מלחמת הולנד-אנגליה השנייה ושינו את שם המושבה ל"ניו יורק" על שם ג'יימס השני שהיה באותה עת דוכס יורק ואולבני. במסגרת החלפת המושבות, דנה מועצת העיר עם הבריטים בזכויות התושבים והגיעה להסכמה לפיה יקבע חופש דת בעיר עבור התושבים ההולנדים. בשנת 1673, במהלך מלחמת הולנד–אנגליה השלישית, כבשה הולנד את האזור שוב ושינתה את שמו ל"ניו אורנג'", אך האזור הוחזר לבריטים זמן קצר לאחר מכן, בשנת 1674.
היסטוריה > המהפכה האמריקאית

בשנת 1765 התכנס במנהטן "קונגרס הבולים", התכנסות של נציגי המושבות במחאה על "חוק הבולים", וממנו יצאה הצהרת הזכויות שעיקרה נודע במשפט: "אין מיסוי ללא ייצוג". מדובר היה בשיתוף הפעולה הפוליטי הראשון של המושבות שהוביל להקמת הקונגרס הקונטיננטלי כתשע שנים לאחר מכן. תגובה נוספת לחוק הבולים שהתרחשה במנהטן הייתה הפיכת הרובע למרכז פעילותו של ארגון "בני החירות", מיליציה פטריוטית שפעלה נגד השלטון הבריטי.
במהלך המהפכה האמריקנית, הייתה מנהטן לב המערכה על ניו יורק וניו ג'רזי, והיו בה מספר קרבות בתחילת המהפכה. לאחר קרב מצודת וושינגטון ב-16 בנובמבר 1776, נאלצו כוחות הצבא הקונטיננטלי לסגת מהאזור, ובעקבות כך הפכו הבריטים את מנהטן למרכזם הצבאי והפוליטי לשארית המלחמה. ב-21 בספטמבר אותה שנה, פרצה השרפה הגדולה של ניו יורק, שסיבת פריצתה אינה ידועה ושפגעה קשות במנהטן. השליטה הבריטית על מנהטן נמשכה עד 25 בנובמבר 1783 כשעזבו את ארצות הברית, והנשיא הראשון של ארצות הברית ומפקד הצבא הקונטיננטלי, ג'ורג' וושינגטון, נכנס למנהטן. יום זה מצוין כ"יום הפינוי".
מ-11 בינואר 1785 עד סתיו 1788 הייתה העיר ניו יורק אחת מחמש בירות ארצות הברית לפי סעיפי הקונפדרציה, כשהקונגרס הקונטיננטלי התכנס בעיר בפונדק פראונסס. לאחר קבלת חוקת ארצות הברית הייתה העיר בירת המדינה מ-4 במרץ 1789 עד 12 באוגוסט 1790. הקונגרס החדש התכנס בבניין העירייה שבעיר. בית המשפט העליון של ארצות הברית שכן במנהטן עד העברתו לוושינגטון הבירה, כשאימוץ מגילת הזכויות התרחש בעיר.
היסטוריה > המאה ה-19

ניו יורק החלה להתפתח כמרכז כלכלי, בעיקר בעקבות הקמת תעלת אירי בשנת 1825, שחיברה בין הימות הגדולות לאוקיינוס האטלנטי ובכך הפכה את נמל ניו יורק לנמל חשוב הן עבור ארצות הברית והן עבור קנדה. בשנת 1835 עקפה העיר את פילדלפיה והפכה לעיר הגדולה ביותר בארצות הברית. סנטרל פארק, שנבנה בלב האי מנהטן בשנת 1858, היה הפארק הציבורי המתוכנן הראשון שנבנה בארצות הברית. על מנת להקים את הפארק רכשה העירייה שטחים נרחבים בין השדרה החמישית והשדרה השמינית ובין רחובות 59 ו-110.
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, התעורר מתח חברתי בעיר ומרמור כלפי מדיניותו של הנשיא, אברהם לינקולן, בשל העובדה שעשירי האזור יכלו להתחמק מחובת הגיוס למלחמה על ידי תשלום קנס של כ-300 דולר, לעומת העובדים הפשוטים שלא יכלו. המתח החברתי הוביל למהומות הגיוס של ניו יורק שנמשכו כשלושה ימים החל מ-13 ביולי 1863. במהלך המהומות נהרגו כ-119 איש ונפצעו עוד כמה מאות, עובדה שהופכת אותן לתקרית חוסר הסדר האזרחי הקשה בתולדות ארצות הברית.
מאחר שהעיר הפכה לנמל ההגירה הראשי של ארצות הברית, ומיליוני מהגרים מאירופה עברו דרכה, הוקם על האי ליברטי ששימש עד אז לצרכים צבאיים, פסל החירות ב-28 באוקטובר 1886, שהתקבל כמתנה מאזרחי צרפת לתושבי ארצות הברית.
בשנת 1874 הפך חלקו המערבי של מחוז הברונקס לחלק מהמחוז של מנהטן, מחוז ניו יורק, וב-1895 יתרת הברונקס סופחה למחוז. בעקבות האיחוד הוקמה "ניו יורק רבתי" בשנת 1898, ומנהטן והברונקס הפכו לשני רבעים של העיר המאוחדת. ב-1 בינואר 1914 הופרד מחוז הברונקס ממחוז מנהטן והפך מחדש למחוז נפרד, מחוז ניו יורק.
היסטוריה > המאה ה-20

הקמת הרכבת התחתית של ניו יורק, שהחלה לפעול בשנת 1904, אפשרה איחוד של החלקים השונים של ניו יורק ויצרה את הביקוש הרב למקרקעין בדרום מנהטן שהביא לעלייה חדה במחיר הקרקע ובכך לצורך בהקמת גורדי השחקים הרבים של העיר. ב-25 במרץ 1911 פרצה שרפה במפעל בגריניץ' וילג' שבה נספו 146 עובדי המפעל. האסון הביא לשינוי בתקנות התכנון והבנייה בעיר ניו יורק, ולשיפור במחלקת כיבוי האש בעיר. בשנת 1925, בעקבות גל הגירה של אפרו-אמריקנים ממדינות דרום ארצות הברית, הפכה ניו יורק לעיר המאוכלסת בעולם, כשהיא עוקפת את לונדון. העלייה החדה בצפיפות גם היא הייתה זרז לעלייה במחירי הקרקעות ובצורך בהקמת גורדי שחקים.
בשנת 1934 נבחר פיורלו לה גוארדיה לראשות עיריית ניו יורק, כשכהונתו כראש עיר ועוד קודם לכן בתור נציג בבית הנבחרים התאפיינה בחקיקת חוקי העסקה חדשים שהביאו לעלייה בעושר מעמד הפועלים, והקלו על התאוששות העיר לאחר השפל הכלכלי הגדול. באותה התקופה, על רקע המשבר הכלכלי הגדול, הסתיימה במנהטן בניית גורדי שחקים רבים, חלקם יצירות מופת בסגנון אר דקו – כגון בניין קרייזלר, בניין אמפייר סטייט ובניין ג'י אי.
לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הביאו חיילים שחזרו לארצות הברית דרך העיר ניו יורק, לפריחת העיר בכלל ולפריחת מנהטן בפרט. גורם נוסף שהביא לפריחת מנהטן לאחר המלחמה היה מיקום מטה ארגון האומות המאוחדות במזרח מנהטן בשנת 1951.
במהלך שנות ה-60 התרחשו במנהטן מהומות על רקע גזעי, אך אלה היו רגועים יחסית למהומות דומות שהתרחשו שמקומות אחרים ברחבי ארצות הברית. בשנת 1965, עם אימוץ חוקי ההגירה החדשים של ארצות הברית שלא התייחסו יותר למדינות המוצא של המהגרים אלא למצבם הפרטי, נוצר שינוי באוכלוסיית מנהטן שהתבטא בעליית אחוז התושבים ממוצא מזרח אסייאתי ולירידה באחוז התושבים הלבנים. שנות ה-70 נחשבות לנקודת השפל בהיסטוריה של העיר ניו יורק ובכלל זה גם מנהטן. נפילת הבורסה לניירות ערך יחד עם הירידה בתיעוש העיר הובילו לעלייה באבטלה ובשיעור הפשע בעיר. בעקבות כך, החלה עזיבה המונית של תושבי מנהטן, בעיקר ממעמד הביניים, לפרוורים הסמוכים לניו יורק. העיר הייתה על סף משבר כלכלי שנבלם אך ורק בזכות הלוואת כספים מהממשל הפדרלי על ידי ראש העיר, אברהם בים.
בשנות ה-80, חזרה הבורסה לניירות ערך בוול סטריט לשגשג, והפכה למובילה עולמית. עם זאת, החלה הידרדרות חוזרת בכלכלת האזור כאשר אחוז המובטלים עלה בסוף העשור ושיעור הפשיעה נשאר כמות שהוא. בשנת 1993 נעשה ניסיון לפיגוע במגדלי התאומים שבמרכז הסחר העולמי במנהטן על ידי ארגון הטרור האיסלאמי אל-קאעידה בעזרת מכוניות תופת, ניסיון שנכשל והסתיים ברציחתם של 6 אנשים ובפציעת יותר מ-1,000. באותה שנה נבחר רודולף ג'וליאני לראשות העיר ניו יורק. כהונתו התאפיינה במלחמת חורמה בפשיעה מתוך אמונה בתאוריית החלונות השבורים לפיה הזנחה ופשע יגררו הזנחה ופשע. בנוסף לכך, החל ג'וליאני בטיפוח מנהטן ופיתוחה, יחד עם כל ניו יורק, כאזור תיירות. סיבות אלו, יחד עם התשתיות המפותחות וצבירת התאוצה של הבורסה לניירות ערך, החזירו את ניו יורק ליעד הגירה ותיירות נחשק, כשמנהטן הופכת למרכזה הכלכלי של העיר. סדרות טלוויזיה וסרטים רבים המתרחשים על רקע העיר בכלל ומנהטן בפרט (כגון חברים, סיינפלד, וסקס והעיר הגדולה) הפכו את מנהטן למותג בינלאומי.
היסטוריה > המאה ה-21

שגשוג מנהטן המשיך גם אל תוך המאה ה-21, אך נעצר בפתאומיות בשל האירוע המכונן של ארצות הברית בתחילת המאה – פיגועי 11 בספטמבר. כחלק מסדרה של פיגועי טרור ברחבי ארצות הברית, טרוריסטים מהארגון האיסלאמי אל-קאעידה חטפו שני מטוסי נוסעים וריסקו אותם במגדלי התאומים שקרסו בזה אחר זה תוך זמן קצר. במהלך הפיגוע הזה בלבד נרצחו 2,996 אזרחים ונפצעו עוד אלפים. מלבד ההשלכות הרות האסון על ארצות הברית כולה בעקבות הפיגועים שהתבטאו בסגירת שמי המדינה ונפילת הבורסות לניירות ערך במדינה מיד לאחר פתיחתן המחודשת ב-17 בספטמבר (הנפילה החדה בהיסטוריה עד למשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008), היו השלכות קשות על ניו יורק ועל מנהטן בפרט: ענף התיירות נפגע קשות, הנזק של קריסת המגדלים והפגיעה בבניינים קרובים מוערכת בסביבות ה-30 מיליארד דולר (יותר משליש מתקציב מדינת ישראל במונחים של אותה שנה), וכ-430,000 אנשים איבדו את עבודתם בעיר ניו יורק (בעיקר במנהטן). בנוסף לכך, בשל קריסת המגדלים התפזרו למעלה מ-2,500 חומרים רעילים במנהטן ובמשך כחמישה חודשים נשארו ענני אבק בסביבת מרכז הסחר העולמי. בעקבות הפיגועים נערכו שינויים רבים בתקנות הבטיחות של הבנייה במנהטן.
בדצמבר 2002 ארגן איגוד מנהטן התחתית ("Lower Manhattan Development Corporation – LMDC") תחרות רעיונות לשימוש חדש של שטח מרכז הסחר העולמי ההרוס. בסופו של דבר אומצה התוכנית של האדריכל דניאל ליבסקינד בשנת 2005, תוכנית שעל פיה נבנו 5 בניינים חדשים ולצידם מוזיאון ואנדרטה לזכר נרצחי הפיגועים הכוללת פארק ושתי בריכות עמוקות במקומות בהם עמדו מגדלי התאומים. בין הבניינים נבנה מגדל החירות, מגדל בגובה של כ-1,776 רגל (כשנת קבלת העצמאות של ארצות הברית) שהם כ-541.3 מטרים ובראשו אנטנה ממנה תצא אלומת אור, גם היא לזכר הנרצחים.
גאוגרפיה

רובע מנהטן של העיר ניו יורק כולל את האי מנהטן ומספר איים נוספים: האי רוזוולט (נקרא בעבר: "אי וולפייר" וגם "אי בלקוולס"), האי או תאנט (נקרא בעבר "אי בלמונט"), האי מיל רוק, האי גברנרז, וחלק קטן מאזור היבשה הנקרא גבעת מארבל שנמצא בסמוך לרובע הברונקס. גבעת מארבל הייתה במקור חלק מהאי מנהטן אולם תעלת נהר הארלם שנחפרה בסוף בשנת 1895 בין מנהטן לברונקס על מנת לשפר את יכולת ההפלגה בנהר ההארלם הפרידה את הגבעה מהאי מנהטן. חלק מהנהר שהפריד בין הגבעה לברונקס התייבש בתחילת העשור השני של המאה ה-20 והגבעה התחברה לברונקס.
אורכו של האי מנהטן נחלק לדאונטאון, מידטאון, ואפטאון, ורוחבו נחלק למזרח ומערב על ידי השדרה החמישית. האי נתחם במערב על ידי נהר ההדסון, במזרח על ידי איסט ריבר, ובצפון על ידי נהר הארלם. אורכו של האי מנהטן הוא 21.5 ק"מ ובשיא רוחבו הוא מגיע ל-3.7 ק"מ. שטחו של המחוז כולו הוא 87.5 קמ"ר, מתוכם 59.5 קמ"ר הם שטחי יבשה ו-28 קמ"ר הם שטחי מים (כ-32.01 מהשטח הכולל של המחוז).
במהלך השנים, בשל יוקר הקרקעות בדרום האי, בוצעו מספר הרחבות לשטח האי באמצעות ייבוש נהר ההדסון. הייבוש הראשון נעשה בשלהי המאה ה-19 עת יובש הנהר בסמוך לרחוב גריניץ' ועד המקום בו עובר כיום רחוב ווסט. ייבוש נוסף בוצע בעת שהוקם מרכז הסחר העולמי – במהלך חפירת יסודות המבנה הוצאו 917,000 מטרים מעוקבים של אדמה אשר נעשה בהם שימוש לייבש את האזור בו הוקמה באטרי פארק סיטי.
המחוזות הגובלים באי הם מחוז ברגן (של מדינת ניו ג'רזי) מצפון-מערב, מחוז הדסון (ניו ג'רזי) בדרום-מערב, מחוז ברונקס בצפון-מזרח, מחוז קווינס במזרח, מחוז קינגס (ברוקלין) בדרום-מזרח, ומחוז ריצ'מונד (סטטן איילנד) בדרום-מערב.
גאוגרפיה > חלוקת האזורים במנהטן

תוכנית משנת 1811 הציעה הקמת 12 שדרות אשר תעבורנה מצפון לדרום במקביל לחופי נהר ההדסון. התוכנית קבעה שרוחב כל שדרה יהיה 30 מטרים, כאשר השדרה הראשונה תהיה בצד המזרחי של האי, והשדרה השתים עשרה בצד המערבי. מספר שדרות נוספות נבנו מזרחית לשדרה הראשונה בשל צורתו של האי – שדרות אלה נקראות A, B C ו-D (אזור המכונה כיום אלפבית סיטי בשל שמות השדרות).
על פי התוכנית, מוספרו רחובות מנהטן הרצים בציר מזרח-מערב, כאשר המספור מתחיל צפונית לרחוב האוסטון. רוחב הרחובות 18 מטרים, כאשר בין רחוב לרחוב בלוקים שרוחבם כ-60 מטרים.
לפי שיטה זו, גדלו של כל גוש בניינים הוא 80 מטרים על 60 מטרים, ובכל מייל רבוע יש 20 גושי בניינים.
15 מהרחובות החוצים הוגדרו כרחובות רחבים (שרוחבם 30 מטרים) בהם: רחוב 34, רחוב 42, רחוב 57 ורחוב 125.
היוצא דופן בגריד הרחובות החוצה את העיר הוא רחוב ברודוויי החוצה את העיר באלכסון מקצה הדרום-מזרחי של האי לקצהו הצפון-מערבי. הכיכרות העיקריות של העיר הן במפגש רחוב ברודוויי עם רחובות אחרים – כיכר יוניון במפגש של ברודוויי ורחובות 13, 14 והשדרה החמישית; כיכר הרולד במפגש ברודוויי, השדרה השישית ורחוב 34; כיכר טיימס במפגש ברודוויי, השדרה השביעית ורחוב 42; כיכר קולומבוס במפגש ברודוויי עם השדרה השמינית ורחוב 59.
גאוגרפיה > חלוקת האזורים במנהטן > איסט סייד, ווסט סייד – הצד המזרחי והצד המערבי של העיר

השדרה החמישית מחלקת את האי מנהטן לשני חלקים. רחובות האי מחולקים לפי חלוקה זו – כאשר הרחובות ממזרח לשדרה החמישית נקראים עם המילה "מזרח" לאחר מספר הרחוב, לדוגמה – "רחוב 27 מזרח", והרחובות ממערב לשדרה החמישית נקראים בהתאם עם המילה "מערב" בשמם.
גאוגרפיה > חלוקת האזורים במנהטן > אפטאון, דאונטאון, מידטאון – צפון העיר, דרום העיר ומרכז העיר

מנהטן מחולקת גם לחלק הצפוני מנהטן עילית המכונה "אפטאון", צפון העיר, אליו שייכים כל הרחובות הצפוניים לרחוב 59. החלק הדרומי של מנהטן מכונה מנהטן תחתית ("דאונטאון") דרום העיר, אליו משתייכים כל הרחובות הדרומיים לרחוב 14. רחובות הדאון טאון הם צרים יותר והם בעלי שמות "רגילים" ולא ממוספרים. החלק האמצעי של מנהטן נקרא "מידטאון מנהטן", מרכז העיר. מרכז העסקים של מנהטן נמצא בחלקו בדרום העיר ("דאונטאון") ובחלקו במרכז העיר ("מידטאון"). בכך שונה מנהטן משאר ערי ארצות הברית בהן מרכז העסקים ממוקם לרוב במרכז העיר (אזור המכונה בדרך כלל "דאון טאון" מבלי קשר למיקומו הגאוגרפי או הטופוגרפי).
גאוגרפיה > אקלים

אף שמנהטן ממוקם באותו קו רוחב של ערים כגון נאפולי ומדריד שבאירופה, שאקלימן חם יותר, בעיר אקלים ממוזג ולח בקיץ, וקר ומושלג בחורף, בשל רוחות קרות הנושבות ממרכז יבשת אמריקה הצפונית וממישורי הקרח של קנדה. קרבת העיר לים גורמת לחודשי הקיץ להיות חמים ובעלי לחות גבוהה, אולם בחודשי החורף יורדים בעיר בין 63.5 ל-88.9 ס"מ שלג מדי שנה.
טמפרטורות הקיץ גבוהות, ומגיעות לכ-32 מעלות צלזיוס בממוצע במשך כחודש בממוצע. טמפרטורת השיא הגבוהה שנמדדה בעיר הייתה 41 מעלות צלזיוס (ב-9 ביולי 1936), והנמוכה הייתה 26 מעלות צלזיוס מתחת לאפס (ב-9 בפברואר 1934).
בחודשי הקיץ האי מהווה אי חום אורבני בו המבנים הרבים אוגרים חום במהלך היום. שחרור החום בלילה מעלה את הטמפרטורה ברחובות העיר בעד 7 מעלות פרנהייט מעל טמפרטורת הסביבה.
| חודש | ינו' | פבר' | מרץ | אפר' | מאי | יוני | יולי | אוג' | ספט' | אוק' | נוב' | דצמ' | שנתי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| טמפרטורות שיא ממוצעות, °F (°C) | 38 (3) | 40 (4) | 50 (10) | 61 (15) | 72 (22) | 80 (27) | 85 (30) | 84 (29) | 76 (24) | 65 (18) | 54 (12) | 42 (6) | 62 (17) |
| טמפרטורות שפל ממוצעות, °F (°C) | 25 (-4) | 27 (-3) | 35 (2) | 44 (7) | 54 (12) | 63 (17) | 68 (20) | 67 (19) | 60 (16) | 50 (10) | 41 (5) | 31 (-1) | 47 (8) |
| כמות משקעים, אינצ'ים  (מ"מ) | 3.4 (86) | 3.3 (84) | 3.9 (99) | 4.0 (102) | 4.4 (112) | 3.7 (95) | 4.4 (112) | 4.1 (104) | 3.9 (99) | 3.6 (91) | 4.5 (127) | 3.9 (99) | 46.7 (1,124) |
אוכלוסיית מנהטן

כל הנתונים נכונים לשנת 2022 אלא אם נאמר אחרת:
האוכלוסייה במנהטן מונה כ-1.6 מיליון בני אדם. והוא המחוז הצפוף ביותר בארצות הברית.
כ-35% מהאוכלוסייה במנהטן הם בין הגילאים 20–40. 17% מתחת לגיל 20, ו-24% מעל גיל 60.
מבחינה אתנית 45% מהאוכלוסייה היא לבנה, 12% שחורים, ו-12% אסיתאים. היספנים מהווים 26% מהאוכלוסייה.
כ-50% מהאוכלוסיית מנהטן הם רווקים, 37% הם נשואים, ו-9% גרושים. האוכלוסייה במנהטן משכילה עם שיעור של 64% אקדמאים מהאוכלוסייה.
62% דוברי אנגלית כשפת אם, ו-21% ספרדית. כ-28% מאוכלוסיית מנהטן נולדה מחוץ לארצות הברית.
ההכנסה החציונית למשק בית היא כ-95.8 אלף דולר לשנה (שווה לכ-28 אלף ש"ח בחודש). אלו מורכבים מ-32% ממשקי בית המרווחים מתחת ל-50 אלף דולר בשנה, ו-27% ממשקי הבית המרוויחים מעל ל-200 אלף דולר בשנה.
מחוז ניו יורק (מנהטן) מפוצל מאוד מבחינה דתית: נכון לשנת 2023 52% מהאוכלוסייה הם נוצרים (שליש מהנוצרים הם היספאנים). 34% חסרי השתייכות דתית, 9% יהודים, 3% מוסלמים, 2% בודהיסטים ו-1% הינדוהיסטים.
אוכלוסיית מנהטן > נתוני אוכלוסייה היסטוריים

| שנת מפקד | אוכלוסייה | שינוי |
| --- | --- | --- |
| 1790 | 33,111 | -- |
| 1800 | 60,489 | 82.7% |
| 1810 | 96,373 | 59.3% |
| 1820 | 123,706 | 28.4% |
| 1830 | 202,589 | 63.8% |
| 1840 | 312,710 | 54.4% |
| 1850 | 515,547 | 64.9% |
| 1860 | 813,669 | 57.8% |
| 1870 | 942,292 | 15.8% |
| 1880 | 1,206,299 | 28% |
| 1890 | 1,515,301 | 25.6% |
| 1900 | 2,050,600 | 35.3% |
| 1910 | 2,762,522 | 34.7% |
| 1920 | 2,284,103 | -17.3% |
| 1930 | 1,867,312 | -18.2% |
| 1940 | 1,889,924 | 1.2% |
| 1950 | 1,960,101 | 3.7% |
| 1960 | 1,698,281 | -13.4% |
| 1970 | 1,539,233 | -9.4% |
| 1980 | 1,428,285 | -7.2% |
| 1990 | 1,487,536 | 4.1% |
| 2000 | 1,537,195 | 3.3% |
| 2010 | 1,585,873 | 3.2% |
| 2020 | 1,694,251 | 6.8% |