stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקריה האקדמית אונו
פקולטות ויחידות אקדמיות

הפקולטה למשפטים מקיימת מסלולי לימוד לתואר בוגר (ראשון) במשפטים (.LL.B), תואר מוסמך (שני) במשפטים (.LL.M) ותואר שני בלימודי משפט (.M.A) ללא משפטנים. דקאן הפקולטה הוא ד״ר אלעד פינקלשטיין. זו הפקולטה למשפטים עם מספר הסטודנטים הגדול בישראל, ברם שיעור בוגריה המצליחים בבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין נמוך מזה של כל הפקולטות למשפטים באוניברסיטאות ומהנמוכים בין המכללות, לאורך מספר שנים. בבחינות דצמבר 2021 עברו רק 19% מבוגרי הקריה את המבחן.
הפקולטה למנהל עסקים. כוללת את בית הספר לניהול כספים, חשבונאות ותקציבאות בניהולו של החשב הכללי לשעבר, פרופ׳ ירון זליכה, ומסלולי לימוד לתואר ראשון במנהל עסקים – בהתמחויות בחשבונאות, מימון שוק ההון, ניתוח מערכות מידע, שיווק ופרסום, ניהול משאבי אנוש, פרסום ותקשורת שיווקית. בנוסף פועלת תוכנית לימודים לתואר שני במנהל עסקים, וכן תוכנית לימודים לתואר שני באסטרטגיה דיגיטלית וניהול השיווק. בשנת הלמודים תש״ף נפתח בפקולטה זו חוג למדעי המחשב. דקאן הפקולטה הוא פרופ׳ אריה גביוס.
הפקולטה למקצועות הבריאות (כולל בית הספר הארצי לשיקום, שילוב והחלמה בבריאות הנפש), מקיימת לימודים לתואר ראשון במקצועות הבריאות בדיסציפלינות ריפוי בעיסוק וקלינאות תקשורת. הוקמה בשיתוף עם מכבי שירותי בריאות והמרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא – תל השומר. דקאן הפקולטה הוא פרופ׳ שלמה נוי.
הפקולטה למדעי הרוח, מאגדת בתוכה את בית הספר לחינוך וחברה, בית הספר לספורט ולימודי יהדות. לימודים לתואר ראשון ושני בחינוך וחברה, במגוון התמחויות ובהן, התמחות בניהול ספורט לימודי מדעי ההתנהגות וכן תעודות הכשרה במגוון מקצועות ספורט. בראש הפקולטה עומדת פרופ׳ טובה הרטמן.
בית הספר למוסיקה בקריה האקדמית אונו הוקם בשנת 2012 ומקיים לימודים לתואר ראשון במוזיקה במסלולים אחדים, בהם מוזיקה יהודית, מוזיקה ערבית, לימודי ג'אז, פופ, רוק ומוזיקה אתנית, מוזיקה קלאסית, ניצוח, הפקה מוזיקלית, סאונד, קומפוזיציה והוראה וחינוך מוזיקלי. בראש בית הספר עומד המנצח, המלחין והפסנתרן ירון גוטפריד.
בית הספר לנדל"ן הוקם בשנת 2019 והוא פועל בחסות משרד הבינוי והשיכון ובשיתוף פעולה עם חברות מסחריות וכולל לימודי תואר ראשון במנהל עסקים עם התמחות בנדל"ן בשלושה מיקודים: שמאות מקרקעין, יזמות והתחדשות עירונית, וניהול נכסים ומבנים. כמו כן, מתקיימים לימודי תואר שני במשפטים עם התמחות במקרקעין, וכן תואר שני במנהל עסקים עם התמחות בניהול פרויקטים בנדל"ן. זהו ניסיון ראשון מסוגו של מוסד אקדמי בישראל לבנות בית ספר אקדמי נרחב למקצועות הנדל"ן. בראש בית הספר עומד ד"ר חיים זיכרמן.
תוכניות

תוכנית קולומביה: הפקולטה למשפטים מציעה סמסטר קיץ בשיתוף בית הספר למשפטים של אוניברסיטת קולומביה. מרצים מאוניברסיטת קולומביה מעבירים קורסים מרוכזים בקריה.
הקמפוס החרדי: הקריה האקדמית אונו היא המוסד האקדמי הראשון שהתאים עצמו, בשנת תשס"ב (2002), לאוכלוסייה החרדית. הקמפוס החרדי הוא קמפוס נפרד, הממוקם באור יהודה ובירושלים ומאפשר לבני הקהילה החרדית, גברים ונשים, ללמוד לתואר בנפרד מבני המין השני. בקמפוס החרדי לומדים למעלה מ־2,500 סטודנטים, לתארים בוגר ומוסמך במשפטים, לתארים בוגר ומוסמך במנהל עסקים, וכמו כן תוכניות לימוד למכינות קדם אקדמיות.
מינהל הציונות הדתית: מטפל בקבוצה של כ־1,000 סטודנטים דתיים לאומיים. במסגרת זו, התלמידים מקבלים הכשרה תורנית אקדמית לצד התחומים המקצועיים אותם הם לומדים.
מנהיגי ארבע הדתות בישראל: תוכנית לימודים המיועדת למנהיגים רוחניים־דתיים מארבע הדתות בישראל (יהדות, אסלאם, נצרות והדת הדרוזית) הלומדים יחד לתואר בוגר במשפטים.
תוכנית להיות סטודנט: תוכנית שהושקה בשנת 2017, מציעה הזדמנויות נרחבות לאנשים עם מוגבלות שאינם מתקבלים כסטודנטים מן המניין. מאפשרת בחירת מסלול לימודים בהתאמה אישית החל מטעימה של קורס אקדמי אחד ועד ללימודים לקראת תואר מלא. בחירת מסלול הלימודים, קצב הלימודים וההתאמות הנדרשות נקבעות באופן אישי. לצד הלימודים המשולבים יתקיימו סדנאות להקניית אסטרטגיות למידה ומיומנויות אקדמיות שונות הנחוצות להתנהלות הסטודנטים במרחב האקדמי.
תוכנית לקידום יהודי אתיופיה: התוכנית, שהושקה בשנת 2002, מיועדת לקידום השכלה גבוהה בקרב סטודנטים מצטיינים, בני הקהילה האתיופית, במסלולי הלימוד: משפטים, מנהל עסקים ומקצועות הבריאות. תוכנית זו נועדה לאפשר לבני הקהילה להשתלב בחברה הישראלית.
תוכנית מצפ"ן: נועד להידוק קשרי הגומלין בין האקדמיה לתעשייה, במסגרתו ניתנת לסטודנטים ההזדמנות ליישם פרויקט בחברה או בארגון, בתחום שבחרו.
תוכנית אופ"ק: תוכנית מיוחדת עבור אנשי כוחות הביטחון המיועדים לתפקידים בכירים.
רואים רחוק:
תוכנית המכשירה ומלווה בוגרים על הספקטרום האוטיסטי הספקטרום האוטיסטי המעוניינים לשרת בצה”ל כמתנדבים, או להשתלב בשוק האזרחי במקצוע בו מאפייני הספקטרום מהווים יתרון.התכנית מופעלת במשותף על ידי מעבר לאופק (חל"צ) ווהמכללה האקדמית אונו.
חדר עסקאות: הקריה האקדמית אונו והבנק הבינלאומי הראשון הקימו חדר עסקאות בו לומדים סטודנטים לתואר שני במנהל עסקים במסגרת ההתמחות במימון ושוק ההון, קורס התמחות בניהול השקעות גלובליות. לרשות הסטודנטים הועמדה קרן השקעות בהיקף של 1,000,000 ש"ח[דרושה הבהרה], אותה מנהלים הסטודנטים ומבצעים פעילויות השקעה באפיקי ההשקעה השונים בבורסות. הפעילות מתבצעת בפיקוח של מומחים לשוק ההון.
תוכנית כפיר: תוכנית המאפשרת לאנשים מהמגוון האוטיסטי להשתלב בלימודים אקדמיים לתואר ראשון במנהל עסקים בהתמחויות: מערכות מידע, חשבונאות, מימון ושוק ההון ונדל"ן.
תוכנית קשב: הקריה האקדמית אונו מפעילה תוכנית מעטפת לליווי סטודנטים עם הפרעת קשב, ריכוז והיפראקטיביות.
גוונים באונו: תוכנית המאפשרת הכשרת צעירים עם מוגבלות לעבודה בקריה האקדמית אונו וחשיפה לאקדמיה, תוך מתן מעטפת וליווי מלאים הכוללים: תעסוקה (הכשרה לעולם התעסוקה דרך התנסויות תעסוקתיות שונות, תעסוקה קבועה בשכר הולם, סדנאות וליווי פרטני), לימודים (הרחבת ידע וחשיפה לתחומים שונים דרך השתלבות בקורסים אקדמיים), כישורי חיים (פיתוח כישורים חברתיים תקשורתיים, עצמאות, ייצוג עצמי דרך התנסויות תעסוקתיות ואקדמיות, סדנאות וליווי פרטני) וליווי אישי וקבוצתי של רכזי הקבוצה בכל שלבי התכנית.
כתבי עת

קרית המשפט: כתב עת משפטי היוצא לאור משנת 2001.
משפט רפואי וביו־אתיקה: שנתון בנושא אתיקה רפואית היוצא לאור משנת 2009.
תיקון: כתב עת "רב תחומי לשינוי חברתי ותיקון עולם", בנושאי משפט, רפואה ומנהל עסקים. יוזם כתב העת הוא דקאן הפקולטה למשפטים, יובל אלבשן.
מרכזי מחקר

מרכז מחקר לשיווק ופרסום
מרכז מחקר לניהול מערכות מידע
מרכז מחקר לחשבונאות
מרכז מחקר ליזמות ואסטרטגיה
מרכז מחקר להתנהגות ארגונית ו־HR
המרכז למשפט רפואי וביו־אתי
המרכז למחקר משפטי השוואתי
מכון המחקר למקצועות הבריאות והרפואה
המרכז הבינלאומי לחקר יהדות אתיופיה – בראשותו של הרב ד”ר שרון שלום. מטרות הקתדרה לתעד ולחקור את מורשתה ותרבותה של יהדות אתיופיה. הקתדרה פועלת לקדם מחקרים, פרסומים והוראה בכל הנושאים הקשורים ליהדות אתיופיה, מקיימת ימי עיון וכנסים ומארחת חוקרים מכל רחבי העולם בנושא יהדות אתיופיה.
מרכזי ייעוץ וסיוע משפטי > מתנ"א – מרכז לתמיכה ולנגישות אקדמית

מרכז התמיכה והנגישות האקדמית (מתנ”א), מסייע לסטודנטים עם לקות למידה, מוגבלות, או קשיי לימודים אחרים. למרכז שלוחות הפועלות בקמפוסים של הקריה האקדמית אונו, ומרכז טכנולוגי שהוקם בסיוע המוסד לביטוח לאומי וקרן קרטן.
מרכזי ייעוץ וסיוע משפטי > מרכז אונו למשפט חברתי קליני

מרכז אונו למשפט חברתי קליני הוא מרכז התנדבותי, בו עורכי דין, בליווי סטודנטים למשפטים מעניקים סיוע משפטי לאוכלוסיות חלשות, למטרות חברתיות או לגופים ציבוריים. במסגרת המרכז פועלים כ־20 קליניקות בתחומים שונים. בראש המרכז עומדת ד"ר ג'ודי ברודר.
ניהול

המוסד פועל כעמותה שכמעט כל הכנסתו משכר לימודים. במשך השנים התגלו במוסד מספר אי סדרים, חריגות שכר ומינויי מקורבים. בנוסף התגלה בביקורת כי בכירים במכללה השתמשו בכרטיסי אשראי של המכללה להוצאות פרטיות. בשנת 2019 הקריה האקדמית אונו נכנסה לתהליך הבראה. שעות ההוראה צומצמו, משכורות המרצים בדרגי הביניים קוצצו ב־10%, חברי סגל נדרשו גם ללמד ללא תשלום, שכר ההוראה לשעה ירד וחברי סגל ומינהלה פוטרו.
באפריל 2022 התאגדו 750 מרצי המכללה במסגרת בהסתדרות הפועל המזרחי ובמאי 2022 הכריזו על סכסוך עבודה, אחרי שתביעותיהם לא נענו.
ניהול > נושאי תפקידים

רנן הרטמן, מנכ"ל ומייסד הקריה האקדמית אונו
פרופ' גבריאלה שלו מרצה ולשעבר דקנית הפקולטה למשפטים
פרופ' שלמה נוי – נשיא הקריה האקדמית אונו
פרופ' דודי שוורץ – רקטור הקריה האקדמית אונו
פרופ' ירון זליכה– נשיא המועצה האקדמית העליונה וראש החוג לראיית חשבון
הרב שי פירון – סגן נשיא לפיתוח חינוכי, יו"ר חבר הידידים, חבר סגל ומרצה בחוג לחינוך וחברה
ד"ר ריבי כהן – סגנית נשיא הקריה האקדמית אונו
פרופ’ שמואל האוזר, סגן הנשיא למחקר
פרופ' שירה ילון־חיימוביץ – דקנית הסטודנטים וראש המכון לאקדמיה שוויונית
הרב יחזקאל פוגל - יו"ר הקמפוסים החרדיים של אונו
עו"ד גאולה אבידן – דקנית הסטודנטים בקמפוסים החרדיים
הרב משה רייס – ראש מינהל הציונות הדתית.
אגודת הסטודנטים

אגודת הסטודנטים של הקריה האקדמית אונו היא עמותה רשומה, אשר נוסדה במרץ 1997 ושהוקמה מתוך מטרה לפעול למען ציבור הסטודנטים בקריה האקדמית בתחומים חברתיים כלכליים ותרבותיים האגודה פועלת לייצוג ציבור הסטודנטים הלומדים בקריה מול הנהלת הקריה וכלפי כל רשות, מוסד או גוף אחר. הנהלת האגודה נבחרת אחת לשנתיים בבחירות דמוקרטיות. יושב ראש האגודה חבר בהתאחדות הסטודנטים הארצית. אגודת הסטודנטים אונו היא הגדולה ביותר מבין אגודות הסטודנטים של המכללות בישראל, ונכון לשנת 2015 חברים בה כ־9,000 סטודנטים.
לקריה האקדמית אונו יש ארגון בוגרים שמציע לחברים בו השתלמויות מקצועיות ושירותי השמה וקריירה לבוגרי הקריה האקדמית אונו.
במסגרת פעילות האגודה, פועל מאז 2016 מועדון מודל האו"ם (OnoMun). מודל האו"ם הוא תוכנית אקדמית חוץ־לימודית לפיתוח מנהיגות והקניית כישורי דיפלומטיה, המובלת על ידי סטודנטים למען סטודנטים, ועוסק בסוגיות עדכניות ביחסים בינלאומיים, דיפלומטיה, משפט בינלאומי וסדר היום של האו"ם.
גבריאל בלחסן

| --- | --- |

בלחסן, 2011
 לידה:  14 במאי 1976 ישראל תלמי אליהו
 פטירה:  20 באוגוסט 2013 (בגיל 37) תלמי אליהו
 מקום קבורה:  צוחר, ישראל
 מוקד פעילות:  תל אביב, ישראל תלמי אליהו
 תקופת הפעילות:  1995–2013 (כ־18 שנים)
 עיסוק:  זמר-יוצר, גיטריסט, משורר, מוזיקאי
 סוגה:  רוק רוק קלאסי רוק אתני רוק כבד
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  גיטרה, שירה
 חברת תקליטים:  שלומציון, התו השמיני
 שיתופי פעולה בולטים:  אלג'יר הבלחסניה
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם
גבריאל בֶּלְחַסֶן (14 במאי 1976 – 20 באוגוסט 2013) היה מוזיקאי, זמר-יוצר, גיטריסט ומשורר ישראלי, המוכר גם בזכות פעילות כחבר בלהקת "אלג'יר", אותה הקים ביחד עם חברו למושב ומתופף הלהקה, דביר לביא וסולן הלהקה, אביב גדג'. לאורך שנות פעילותה הוציאה הלהקה שני אלבומי אולפן, ולאחר התפרקותה פנה בלחסן לקריירת סולו במהלכה הוציא שישה אלבומי סולו.
בלחסן פרץ לתודעת הציבור בעיקר בזכות שירו "בתוך הצינורות" ,אותו כתב והלחין יחד עם גדג' באלבום אלג'יר "מנועים קדימה", שיר אשר עסק בעיקר אודות התמודדתו עם מחלת המאניה-דיפרסיה והאשפוזים שעבר, ובזכות יכולותיו הווירטואיזיות כגיטריסט בסוף השיר. בנוסף, בלחסן זכה להכרה נרחבת בזכות כתיבתו החשופה, הכנה, הבוטה והנוקבת על התמודדתו הנפשית, ביקורת חברתית ובעיקר תיעוד חייו כמתמודד נפש, דבר שהוביל אותו לזכות בפרס אק"ום.
ביוגרפיה

בלחסן נולד בשנת 1976 במושב תלמי אליהו, יישוב עולים מצפון אפריקה בנגב המערבי. אחיו הוא המוזיקאי ידידיה בלחסן. הוא בן דוד של הזמרת יוצרת נועה בלחסן.
עם חברו מהמושב, אביב גדג', הקים בלחסן את להקת אלג'יר בראשית שנות ה-90. בלחסן היה הגיטריסט, סולן המשנה וכותב שירים בלהקה. בדצמבר 1995 יצא האלבום הראשון של להקת אלג'יר, "נאמנות ותשוקה", בהפקת חבר "איפה הילד?", אסף שריג.
בשנת 1999 הוציא בלחסן אלבום סולו ראשון, "רכבות", בחברת התקליטים העצמאית "שלומציון" של שלום גד (יצא מחדש ב-2004 בחברת התקליטים העצמאית "טרקטור" של יוסי בבליקי ובועז כהן). האלבום עוסק ברובו בתיאור אשפוזו בבית חולים פסיכיאטרי. בשנת 2002 הוציא את אלבומו השני, "השנים היפות של גבריאל", בו ניגן בכל כלי הנגינה: גיטרה, בס, קלידים ותופים (גם האלבום הזה יצא מחדש ב"טרקטור" ב-2004). לאחר צאת שני אלבומי הסולו שלו עבר בלחסן תקופה קשה של אשפוזים באברבנאל בשל התפרצות מחלה דו-קוטבית. בריאיון שנערך עמו באוגוסט 2006, בערוץ 24, הסביר שמצבו הנפשי החל להידרדר לאחר שנטל כדור אקסטזי בגיל 22.
לאחר ששוחרר מבית החולים, הצטרף להקלטות אלבומה השני של אלג'יר, "מנועים קדימה". באלבום זה הוא שר, יצר והלחין את אחד משיריה המפורסמים של הלהקה, "בתוך הצינורות", שמספר על מצבו וסבלו. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות מצליח לאחר צאת אלבומה השני. תחילה מיעט בלחסן להופיע עקב מצבו הנפשי, אך בהמשך חזר לפעילות מלאה.
לאחר סיבוב הופעות אינטנסיבי של אלג'יר ב-2005 ניצל בלחסן פסק הזמן בפעילות הלהקה, כדי להמשיך בעבודה על קריירת הסולו שלו. שני אלבומיו הראשונים יצאו מחדש בלייבל העצמאי "טרקטור" והופצו מחדש בחברת התו השמיני, ובעקבותיהם העלה מופעי סולו.
בשנת 2006 הוציא את אלבומו השלישי, "בשדות", (בהפקתם של דויד פרץ ונדב אזולאי) בהוצאת חברת "התו השמיני". מבקרי מוזיקה רבים הכתירו את "בשדות" לאלבום הישראלי הטוב ביותר של שנת 2006[דרוש מקור], ובשנת 2018 הועמד האלבום לבחירת קוראי ישראל היום במצעד האלבומים הישראליים הגדולים בישראל.
בשנת 2008 התחיל לעבוד על אלבום סולו רביעי, ביחד עם חברי להקתו החדשה "בלחסניה", שהורכבה מרון בונקר (גיטרות), אוהד בולוטין (תופים) ואריאל שרבקובסקי (בס). בשנת 2009 זכה בפרס אקו"ם לעידוד פרסום היצירה למחבר. אלבומו הרביעי, "עתיד", יצא לאור בשנת 2010 בהפקתו של בונקר בשיתוף עם בולוטין, שרבקובסקי ובלחסן עצמו, אשר גרף ביקורות משבחות.
במהלך העשייה האמנותית של גבריאל בלחסן הוא עסק לעיתים קרובות במצבו הנפשי, בהזיות מהן סבל בעת שחלה, באשפוזים ובתגובות הסביבה לכך, ואף תיעד את חייו בסרט תיעודי. בשנת 2010 זכה הסרט "גם כשעיניי פקוחות", המתעד את חייו של בלחסן בשלוש השנים האחרונות ואת תהליך העבודה על האלבום "עתיד", במקום הראשון בפסטיבל דוקאביב לסרטים תיעודיים. בין היתר תועדה בסרט התמודדותו עם ההפרעה הדו-קוטבית ממנה סבל.
בספטמבר 2011 יצא אלבום הסולו החמישי של בלחסן, "גם כשעיניי פקוחות" בהפקתו של רון בונקר. האלבום כלל שירי להקה מתקופת הקלטות האלבום עתיד יחד עם שירים אינטימיים יותר.
ב-22 באוגוסט 2012 נערך במועדון האוזן-בר שבתל אביב ערב מחווה לבלחסן ביוזמתו של המוזיקאי אמיר גבריאל, ובו השתתפו מספר אמנים. לקראת תום הערב הפתיע בלחסן כאשר עלה לבמה וביצע את שירו "בתוך הצינורות". הייתה זו הופעתו הראשונה זה חמש שנים ובדיעבד הופעתו האחרונה.
במרץ 2013 יצא אלבומו השישי של בלחסן, "מדרגות", אותו הקליט יחד עם אחיו, ידידיה, מוזיקאי אשר הוציא גם הוא מספר אלבומים.
ביוגרפיה > מותו

ב-20 באוגוסט 2013 נמצא בלחסן על ידי משפחתו בדירתו בתלמי אליהו, כשהוא ללא רוח חיים. ניסיונות החייאה שבוצעו נכשלו, ובערב אותו יום הוא נטמן בבית העלמין האזורי, ליד מושב צוחר הסמוך. בלוויה נכחו חברי המושב, חברי הילדות של גבריאל, אביב גדג', שלום גד, יוסי בבליקי, דויד פרץ, אביב מארק, רון בונקר, צופית גרנט, שאול מזרחי (בארבי), הבמאי אופיר טריינין, אנשי "התו השמיני" ומוזיקאים נוספים. עקב חוסר הוודאות סביב סיבת מותו, עלו חששות ושמועות לא מבוססות כי בלחסן שם קץ לחייו, אך למחרת הודיעה משפחתו כי סיבת המוות היא דום לב, כפי שדיווח הפרמדיק. נתיחה שלאחר המוות לא בוצעה עקב התנגדות משפחתו מטעמי דת.
הוקרה והנצחה

ב-1 בינואר 2014 נערך במועדון הבארבי מופע מחווה לזכרו בהפקתו של רון בונקר, בו השתתפו אמנים רבים ששרו משיריו, ביניהם אביב גדג', ברי סחרוף, אהוד בנאי, אביתר בנאי, עמיר לב, ערן צור, שלום גד, יוסי בבליקי, דויד פרץ, יהוא ירון, שולי רנד ורונה קינן.
במרץ 2014 יצא אלבומו האחרון של בלחסן "חייך עכשיו", שמקבץ סקיצות ביתיות שהקליט טרם מותו יחד עם אחיו ידידיה.
ב-1 בינואר 2015 התקיים לזכרו מופע מחווה נוסף.
בפברואר 2015 יצא ספר המאגד שירים, איורים וציורים פרי עטו של בלחסן בהוצאה משותפת של משפחת בלחסן וחברת התקליטים התו השמיני. השירים נבחרו על ידי בני משפחתו של גבריאל ומספרים את סיפור חייו ואת עולמו הפנימי.
בספטמבר 2019 הוציא שי צברי גרסת כיסוי לשירו "ברוך הבא", לציון שש שנים למותו, בהפקתו המוזיקלית של רון בונקר שגם ניגן בהקלטה יחד עם אביב גדג', מאיה בלזיצמן, עדי הר צבי, אוהד בולוטין וחגי שלזינגר.
ביוני 2023 התקיים יום עיון "מחוץ לצינורות", על תרומתו של בלחסן לתרבות ולבריאות הנפש בישראל במלאת 10 שנים למותו, בהובלת המרכז לחקר האובדנות והכאב הנפשי ע"ש ליאור צפתי במרכז האקדמי רופין. הכנס כלל הרצאות ושירים של גבריאל מבוצעים על ידי אביב גדג' ורון בונקר, ידידיה בלחסן ויובל גולדנברג.
ב-12 בספטמבר 2023, התקיים לזכרו מופע מחווה נוסף הפעם לציון עשור למותו בהאנגר 11 בתל אביב.גם מופע זה כמו אירועים נוספים לזכרו הופק על ידי רון בונקר. במופע השתתפו אביב גדג', אסף אמדורסקי, אפרת בן צור, ברי סחרוף, הילה רוח, יהוא ירון, יוסי בבליקי, מיכה שטרית, נועה בלחסן, עלמה גוב, ערן צור,עופר קורן, גיל פדידה, עמי רייס, אוהד בולוטין, אביב ברק, רונה קינן ושולי רנד.
ב-10 בפברואר 2025 הוציא שולי רנד שיר לזכרו.
דיסקוגרפיה

רכבות (1999)
השנים היפות של גבריאל (2002)
בשדות (2006)
עתיד (2010)
גם כשעיניי פקוחות (2011)
מדרגות (2013)
חייך עכשיו (2014)
הערות שוליים

↑  סער גמזו,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'"בשדות" של גבריאל בלחסן: אלבום כן וישיר עד כאב, באתר ישראל היום, 19 במרץ 2018
↑  אור ברנע,'"`UNIQ--nowiki-00000002-QINU`"'הוכרזו הזוכים בפרסי אקו"ם, באתר ynet, 18 בינואר 2010
↑  אור ברנע,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'המוזיקאי גבריאל בלחסן הלך לעולמו, באתר ynet, 20 באוגוסט 2013
↑  אסף נבו,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'‏"גבריאל בלחסן לא שם קץ לחייו", באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2013
↑  רועי לוינגר,'"`UNIQ--nowiki-00000008-QINU`"'‏מופע מחווה ליוצר גבריאל בלחסן ז"ל, באתר גלי צה"ל, 2 בינואר 2014
↑  אסף נבו,'"`UNIQ--nowiki-0000000A-QINU`"'‏ערבי מחווה ללהקת אלג'יר וגבריאל בלחסן ז"ל, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2014
↑  על תרומתו של גבריאל בלחסן לתרבות ולבריאות הנפש בישראל | בטיפולנט TV, באתר בטיפולנט | פורטל לשירותים פסיכולוגיים בישראל
↑  אסף נבו‏, במופע המרהיב לזכר גבריאל בלחסן, כמה רגעים הצליחו לגעת בשמיים, באתר וואלה, 13 בספטמבר 2023
↑  הופעה של גבריאל בלחסן - עשור ללכתו | האנגר 11 תל אביב בתאריך 20230912 - muzi, באתר muzi, ‏16 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297445805171  ISNI: 0000 0004 0278 4056  LCCN: no2015126298  MusicBrainz: dfd1b1ec-3fc3-4d63-a680-aa9143218442  VIAF: 298985065   WorldCat (עם VIAF): 298985065
יום-טוב צהלון

| --- | --- |
 לידה:  1559 ה'שי"ט
 פטירה:  1618  (בגיל 59 בערך) ה'שע"ט
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1618
 תחומי עיסוק:  דיין וראש ישיבה
 רבותיו:  יוסף קארו, משה מטראני 
 תלמידיו:  אהרן ברכיה ממודנה 
 חיבוריו:  לקח טוב, שו"ת מהרי"ט צהלון, מגן אבות, תשובות לקהילת עאנה
 
 תפקידים נוספים:  שד"ר
 
הרב יום-טוב צהלון (כונה גם: מהריט"ץ; ה'שי"ט, 1559–ה'שע"ט 1618) היה מחכמי צפת. בן למשפחת רבנים ספרדית.
קורות חיים

רבי יום-טוב צהלון נולד לרבי משה צהלון. היה תלמידם של רבי יוסף קארו ורבי משה מטראני (המבי"ט). נסמך לרבנות על ידי רבי משה אלשיך. רבי יום-טוב עצמו סמך לרבנות את רבי אהרן ברכיה ממודינה. שימש כדיין וראש ישיבה בעיר צפת.
בין השנים 1590 -1600 יצא לשמש כשד"ר באיטליה והולנד. לאחר מכן יצא בשליחותה של צפת כשד"ר למצרים ולאיסטנבול. במהלך תקופה זאת כתב מאות תשובות הלכתיות. תשובות אלו כונסו בספר שו"ת שהוציא לאור נכדו - רבה של איסטנבול - שנקרא על שמו יום טוב בן עקיבא צהלון.
ספרו של רבי יום טוב צהלון - לקח טוב - נדפס בשנת 1577 (היה עזר לי לפ"ק - של"ז. בשנה זו מחבר הספר היה בן י"ח שנים) בצפת והיה כנראה הספר הראשון שנדפס בארץ ישראל.
נקבר ככל הנראה בבית הקברות בצפת. קבר הנושא שם דומה (רבי יום טוב ב"ר עקיבא צהלון נפטר תנ"ז) נמצא בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים, אך אין זה קברו ולא זו היא שנת פטירתו.
חיבוריו

ספר 'לקח טוב' - חיבור על מגילת אסתר (הספר הראשון שהודפס בדפוס עברי בצפת ובארץ ישראל. יצא לאור בשנת של"ח). בהקדמתו מביע המחבר את שמחתו על כך שקם בית דפוס עברי בארץ הקודש
שו"ת מהרי"ט צהלון, או מהריט"ץ
תשובות לקהילת עאנה לרבי יום טוב צהלון
ספר 'מגן אבות' על אבות דרבי נתן (יצא לאור בעריכת מאיר זאב אתרוג, בני-ברק תש"ע)
לקריאה נוספת

יעקב שמואל שפיגל, רבינו יום טוב ב"ר משה צהלון, מבוא לשו"ת מהרי"ט צהלון החדשות, ירושלים: מכון ירושלים, תש"מ, עמ' 13–31, באתר אוצר החכמה (גרסה מעודכנת, ירושלים: מכון ירושלים וזיכרון אהרן, תשע"ו, עמ' 3–65, באתר Academia.edu)
הערות שוליים

↑  שלום הלל,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'מבוא, ללקח טוב, מהדורת חברת אהבת שלום, ירושלים תשס"ה, באתר אוצר החכמה.
↑  ראו שושנה הלוי, ראשיתו של הדפוס העברי בארץ ישראל, באתר דעת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308271205171  ISNI: 0000 0000 6693 9900  LCCN: n84190349  NTA: 255825153  VIAF: 18633527   WorldCat (עם VIAF): 18633527 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחידת דובדבן

| --- | --- |

סמל יחידת דובדבן
 ״בְתַחְבֻּלוֹת תַּעֲשֶׂה לְּךָ מִלְחָמָה״
 פרטים
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  יחידת קומנדו
 בסיס האם:  מישור אדומים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מאי 1986 – הווה (כ־38 שנים)
 מקים היחידה:  אהוד ברק, אורי בר־לב
 מלחמות:  האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה  עופרת יצוקה  מבצע צוק איתן  מבצע שובר גלים  מבצע בית וגן  טבח שבעה באוקטובר  מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ייעוד:  לוחמה בטרור באמצעות מסתערבים
 ציוד עיקרי:  נשק קל: רובה שירות M4A1 פלאט-טופ, אקדחים, מקלעים, רובי צלפים ואמצעים מיוחדים נוספים
 פיקוד
 יחידת אם:   חטיבת עוז
 דרגת המפקד:    סגן-אלוף
 מפקד נוכחי:  סא"ל א
 מפקדים:  רשימה בהמשך
 עיטורים
   צל"ש הרמטכ"ל (×3)     צל"ש אלוף (×2)   צל"ש מפקד אוגדה (×1) פרס ראש הממשלה לפעילות מיוחדת (×2)
יחידת "דובדבן" (יחידה 217) היא יחידה מובחרת בצה"ל, הפועלת תחת פיקודה של חטיבת עוז (עוצבה 89). היחידה מתמחה בלוחמה בטרור ובפעילות מסוערבת נגד מחבלים.
לפני שהוכפפה לחטיבת עוז ב־27 בדצמבר 2015, פעלה היחידה תחת פיקודה הישיר של אוגדת איו"ש מיום הקמתה (יוני 1986).
תפקידיה של היחידה כוללים משימות מודיעין ומעצרים מורכבים או סיכול ממוקד של מבוקשים ומחבלים (פעילי טרור) בלב שטחים עוינים תוך שימוש ביכולות מתקדמות ומסווגות, כאשר חלק מהפעילות נעשית בצורה מסוערבת (כלומר: הלוחמים מחופשים לעוברי־אורח ערבים). הפעילות מבוצעת בשיתוף עם השב"כ.
היסטוריה > הקמת היחידה

דובדבן הוקמה ביוזמת אהוד ברק, אלוף פיקוד המרכז, בשנת 1986, טרם פרוץ האינתיפאדה הראשונה, מתוך רצון שלצה"ל תהיה יכולת לפעול בתוך מרכזי אוכלוסין ערביים להשיג מודיעין ולסכל טרור באופן נקודתי.
את הרציונל שמאחורי הקמת היחידה תיאר ברק:
אני רוצה יחידה, שאנשיה ייראו כמו ערבים, ידברו כמו ערבים וירכבו על אופניים בקסבה של שכם, כאילו הם ברחוב דיזנגוף בתל אביב. אנשים שיוכלו לפעול בכיסוי חלקי כדי להגיע למגע מבצעי בלי צורך בכוחות גדולים ובחשיפה מוקדמת.
דובדבן הוקמה על פי המודל שהכיר ברק מתקופת הקמתה של סיירת מטכ"ל. את מלאכת ההקמה הטיל ברק על מפקד חטיבת איו"ש, אל"ם דובי דקל. זה מינה את רס"ן ימיני כנען, שהיה קצין מטה בחטיבה לפרויקטור. הנחייתו של ברק הייתה להפיץ ביחידות קרביות שדרושים מתנדבים ליחידה מיוחדת, ולאתר קצינים עם מוטיבציה גבוהה. כפרויקטורים מקצועיים לתכנון וביצוע קורס ההקמה גויסו מדריכי הלחימה משירות הביטחון הכללי גבי שי (שיין) ואפי דוברובין.
הקורס כלל לוחמה בטרור, לוחמה זעירה והסתערבות, שימוש בכלי נשק חמים וקרים, ירי מתוך רכב, קרב מגע, ערבית בסיסית, התחפשות ואיפור (הסתערבות, מתנחלים, צוותים זרים, נשים ועוד), תנועה סמוייה בקהל, מעקבים ומארבים רגליים ורכובים, ניווטי תצ"א בערי יו"ש ומחנות פליטים, אימוני תנועת לוחם מתנחל בקאסבה וצמד מסתערבים בחיפוי צמוד ועוד.
האימונים נערכו במכון וינגייט, שוק הכרמל, יפו, מרכזי ערים ביהודה ושומרון, תיאטרון ידוע (לימוד התחפשות וכניסה לדמות על ידי חיקוי תנועה והתנהגות), איפור (באמצעות ד' מאפרת מרשות ממשלתית) ועוד.
הצוות השתמש ברכבים אזרחיים בעלי לוחיות רישוי שונות בהתאם למשימה. כל לוחם צויד באישור צבאי המאשר לו לנוע בלבוש אזרחי, לא מסופר ולא מגולח.
בסוף שנת 1986 קיבל רס"ן במילואים רמי גרשון את הפיקוד על המשך פרויקט ההקמה, והוא גייס ליחידה חיילים נוספים בשיטת חבר מביא חבר וללא תקנים, אמצעי לחימה, נשק, או בסיס קבוע. בהמשך גייס גרשון לפרויקט את שמואל בורוכוביץ' שהיה איש האמל"ח של רשות שדות התעופה, עמיקם אזולאי שהיה מנהל בית הספר לאבטחה של השב"כ ומרסל סטאל שהיה מדריך בכיר לקרב מגע. בהמשך גויסו לצוותים ביחידה לוחמים מהקומנדו הימי ומסיירת צנחנים והיחידה פעלה בצורה מסוערבת בלבד. בקיץ 1987 מונה למפקד דובדבן רס"ן אורי בר־לב, יוצא סיירת שקד קטוע רגל, שהיה קצין האג"ם של חטמ"ר בנימין. תחת פיקודו הפכה דובדבן ליחידה בסדר גודל גדודי. בשנות האינתיפאדה הראשונה פעלה היחידה ביהודה ושומרון ואילו ברצועת עזה פעלה יחידת שמשון (יחידה 367) שהוקמה בהשראת הקונספט של דובדבן, ופורקה עם הקמת הרשות הפלסטינית ב־1996 וחלק מחייליה הועבר לדובדבן.
לצד הכשרה כמסתערבים הלוחמים אומנו בלוחמה בטרור, קרב מגע, וירי מהיר ומדויק – בדגש על ירי סלקטיבי. באחת הפעולות הוביל בר־לב כוח מן היחידה למבצע בשכם שבמהלכו הרג הכוח חמישה מחבלים. לפעולה אחרת הצטרף גם אהוד ברק, אז כבר סגן הרמטכ"ל, מחופש כשאר הלוחמים. בפעולה נתפסו שישה מבוקשים ואמצעי לחימה.
היסטוריה > חשיפה תקשורתית

דבר קיומה של היחידה נשמר בתחילה בסוד והצנזורה הצבאית אסרה על פרסום אודותיה. באוקטובר 1988, הפרו מספר כתבי חוץ את הוראות הצנזורה ופרסמו את דבר קיומה של היחידה, תוך כינוייה "יחידת חיסול של צה"ל". בעקבות הפרסום נשללו זמנית תעודות הכתבים של העיתונאים. גם לאחר מכן, נמנעו פרסומים בעיתונות לציין את שם היחידה והתייחסו אליה כ"היחידה המיוחדת" או "היחידה עם שם של פרי".
ב-8 ביולי 1992 נהרג סמ"ר אלי אישה, לוחם היחידה, מירי דו-צדדי במבצע ללכידת מבוקש במסגד בכפר ברטעה, לאחר שנחשד בטעות כמחבל. במהלך המבצע שינה מפקד היחידה עמוס גולן את התוכנית, ואישה נשלח לעמוד על גג בריכת מים מחוץ למסגד. קצין בצוות אחר שלא היה מודע לשינוי בתוכנית ירה באישה מרחוק ואחר כך התקרב וביצע וידוא הריגה. בעקבות המקרה גולן הודח מתפקידו, אך הפרקליט הצבאי הראשי (הפצ"ר) אילן שיף החליט שלא להעמיד אותו לדין. באפריל 1993, בעקבות חוות דעת חדשה שהוגשה לפצ"ר, שקבעה כי אישה נהרג בגלל רשלנות פלילית, דרשה משפחתו להעמיד את סא״ל גולן לדין, וכך גם שני מפקדים נוספים. בנוסף עלתה הטענה כי הקצינים והחיילים שהרגו את אישה רימו בחקירה. הפצ"ר הסכים לבדוק את המקרה שוב, אך באוקטובר החליט שוב לא להעמיד איש לדין. בתגובה עתרה משפחתו לבג"ץ בבקשה להעמיד לדין את האשמים, אך העתירה נדחתה.
ב-26 במרץ 1993 אירעה תקרית נוספת שדווחה בתקשורת, בה שני חיילי היחידה נפצעו באורח בינוני מכדור שפלט חברם, במהלך פעילות ללכידת מבוקש בכפר פחמה שבנפת ג׳נין.