stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קנטביוס קולדוול-פופ

| --- | --- |

קולדוול-פופ בשנת 2022
 לידה:  18 בפברואר 1993 (בן 31) תומאסטון שבג'ורג'יה, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת ג'ורג'יה (2011–2013)
 דראפט:  בחירה שמינית, 2013 דטרויט פיסטונס
 קבוצות כשחקן
 2013–2017   2017–2021   2021–2022   2022-2024 2024-:  דטרויט פיסטונס   לוס אנג'לס לייקרס   וושינגטון וויזארדס   דנוור נאגטס אורלנדו מג׳יק
 הישגים כשחקן
 2 זכיות באליפות ה-NBA‏ (2020, 2023)
קנטביוס טאנל קולדוול-פופ (באנגלית: Kentavious Tannell Caldwell-Pope; נולד ב-18 בפברואר 1993) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת אורלנדו מג׳יק מליגת ה-NBA בעמדת הקלע.
נעורים ומכללות

קולדוול-פופ נולד בעיר תומאסטון שבג'ורג'יה, וגדל בגרינוויל הסמוכה. בשנתו האחרונה ב"תיכון גרינוויל" הוביל את קבוצת הכדורסל שלה לחצי גמר אליפות התיכונים של ג'ורג'יה, לאחר שרשם ממוצעים של 31 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. בסיום אותה שנה נבחר להשתתף במשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן, בו קלע 6 נקודות.
את קריירת המכללות שלו בחר להעביר באוניברסיטת ג'ורג'יה שהעניקה לו מלגת כדורסל. בעונת הפרשמן שלו קלע קולדוול-פופ 13.2 נקודות למשחק ונבחר ל"חמישיית הפרשמנים של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC All-Freshman Team). בעונה הבאה שיפר את ממוצעים ל-18.5 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק וזכה בתואר "שחקן השנה של המחוז הדרום-מזרחי" (SEC Player of the Year). בסיום שנתו השנייה בחר לוותר על המשך לימודיו במכללה ולהתמודד בדראפט ה-NBA.
קריירה ב-NBA > דטרויט פיסטונס

קולדוול-פופ נבחר בבחירה השמינית בדראפט 2013 על ידי קבוצת דטרויט פיסטונס. מאמן הקבוצה מוריס צ'יקס בחר להעלות את קולדוול-פופ בחמישייה הפותחת כבר בעונת הרוקי שלו, לצד ברנדון ג'נינגס, ג'וש סמית', גרג מונרו ואנדרה דראמונד, אך במהלך העונה פוטר צ'יקס והוחלף בג'ון לוייר, שהציב את קייל סינגלר בחמישייה במקומו של קולדוול-פופ. בעונה הבאה מונה סטן ואן גנדי למאמן הקבוצה, וקולדוול-פופ תפס באופן קבוע את עמדת הקלע הפותח של הקבוצה בזכות יכולותיו ההגנתיות וקליעתו הטובה מטווח השלוש.
בעונת 2015/2016 המשיך קולדוול-פופ במגמת השיפור כשהעמיד ממוצעי שיא של 14.5 נקודות למשחק, והיה אחד השחקנים המובילים בקבוצה המאוזנת לצד דראמונד, רג'י ג'קסון, טוביאס האריס ומרכוס מוריס. ב-16 בדצמבר 2015 קלע שיא קריירה של 31 נקודות בניצחון קבוצתו על בוסטון סלטיקס בתוצאה 119–116. את העונה הסדירה סיימה דטרויט עם המאזן השמיני בטיבו במזרח, 44–38, שהחזיר אותה למעמד הפלייאוף לראשונה מזה שבע עונות.
קריירה ב-NBA > לוס אנג'לס לייקרס

ב-13 ביולי 2017 חתם קולדוול-פופ על חוזה בלוס אנג'לס לייקרס לעונה אחת, עבור כ-18 מיליון דולר. בדצמבר 2017 נגזר על קולדוול-פופ מאסר של 25 ימים בשל נהיגה תחת השפעת אלכוהול. לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה בלייקרס לעונה נוספת, עבור כ-12 מיליון דולר. ביולי 2019 חתם בקבוצה על חוזה נוסף לשנתיים נוספות. בעונת 2019/2020 זכה עם הלייקרס באליפות ה-NBA, לאחר שגברה על מיאמי היט בסדרת הגמר; קולדוול-פופ פתח בכל 21 משחקי קבוצתו בפלייאוף, וקלע 10.7 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה ב-NBA > וושינגטון ויזארדס

במהלך דראפט 2021 הועבר קולדוול-פופ יחד עם קייל קוזמה ומונטרז הארל לוושינגטון ויזארדס, כחלק מטרייד בין 5 קבוצות, במסגרתו צירפו הלייקרס את ראסל וסטברוק.
קריירה ב-NBA > דנבר נאגטס

ב-29 ביוני 2022 עבר קולדוול-פופ ביחד עם איש סמית' בטרייד לדנבר נאגטס בעוד שמונטיי מוריס ווויל ברטון עשו את המעבר ההפוך לוויזארדס.
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013/2014 | דטרויט | 80 | 41 | 19.8 | 0.396 | 0.319 | 0.770 | 2.0 | 0.7 | 0.9 | 0.2 | 5.9 |
| 2014/2015 | דטרויט | 82 | 82 | 31.5 | 0.401 | 0.345 | 0.696 | 3.1 | 1.3 | 1.1 | 0.2 | 12.7 |
| 2015/2016 | דטרויט | 76 | 76 | 36.7 | 0.420 | 0.309 | 0.811 | 3.7 | 1.8 | 1.4 | 0.2 | 14.5 |
| 2016/2017 | דטרויט | 76 | 75 | 33.3 | 0.399 | 0.350 | 0.832 | 3.3 | 2.5 | 1.2 | 0.2 | 13.8 |
| 2017/2018 | ל.א. לייקרס | 74 | 74 | 33.2 | 0.426 | 0.383 | 0.789 | 5.2 | 2.2 | 1.4 | 0.2 | 13.4 |
| 2018/2019 | ל.א. לייקרס | 82 | 23 | 24.8 | 0.430 | 0.347 | 0.867 | 2.9 | 1.3 | 0.9 | 0.2 | 11.4 |
| 2019/2020 | ל.א. לייקרס | 69 | 26 | 25.5 | 0.467 | 0.385 | 0.775 | 2.1 | 1.6 | 0.8 | 0.2 | 9.3 |
| 2020/2021 | ל.א. לייקרס | 67 | 67 | 28.4 | 0.431 | 0.410 | 0.866 | 2.7 | 1.9 | 0.9 | 0.4 | 9.7 |
| 2021/2022 | וושינגטון | 77 | 77 | 30.2 | 0.435 | 0.390 | 0.890 | 3.4 | 1.9 | 1.1 | 0.3 | 13.2 |
| 2022/2023 | דנוור | 76 | 76 | 31.3 | 0.462 | 0.423 | 0.824 | 2.7 | 2.4 | 1.5 | 0.5 | 10.8 |
| קריירה |  | 759 | 617 | 29.5 | 0.424 | 0.365 | 0.814 | 3.1 | 1.8 | 1.1 | 0.2 | 11.5 |
סטטיסטיקות קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015/2016 | דטרויט | 4 | 4 | 40.3 | 0.440 | 0.444 | 0.714 | 4.3 | 2.8 | 1.8 | 0.3 | 15.3 |
| 2019/2020 | ל.א. לייקרס | 21 | 21 | 29.0 | 0.418 | 0.378 | 0.815 | 2.1 | 1.3 | 1.0 | 0.2 | 10.7 |
| 2020/2021 | ל.א. לייקרס | 5 | 5 | 29.2 | 0.379 | 0.211 | 1.000 | 2.8 | 1.0 | 1.0 | 0.0 | 6.2 |
| 2022/2023 | דנוור | 20 | 20 | 33.6 | 0.457 | 0.380 | 0.829 | 3.3 | 1.6 | 1.3 | 0.7 | 10.6 |
| קריירה |  | 50 | 50 | 31.7 | 0.433 | 0.374 | 0.824 | 2.8 | 1.5 | 1.2 | 0.4 | 10.6 |
הערות שוליים

↑  דוח משחק מקדונלד'ס אול-אמריקן 2011, באתר realgm.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של קולדוול-פופ, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2013, באתר basketball-reference.com
↑  דוח המשחק בין דטרויט לבוסטון, באתר basketball-reference.com
↑  הלייקרס סיכמו עם קנטביוס קולדוול פופ, גם רייג'ון רונדו בדרך?, באתר וואלה, 12 ביולי 2017
↑  Caldwell-Pope is practicing and playing with the Lakers while serving a 25-day jail sentence, באתר לוס אנג'לס טיימס, 21 בדצמבר 2017
↑  קולדוול-פופ חותם על הארכת חוזה בלייקרס, באתר CBS,‏ 2 ביולי 2018
קרב קנטון (1857)

קרב קנטון (בסינית: 廣州城戰役) התחולל במהלך מלחמת האופיום השנייה בין כוחות בריטים וצרפתים לבין מגנים סינים בין ה-28 ל-31 בדצמבר 1857 והסתיים בניצחון האירופאים.
על אף שהצי המלכותי הבריטי השמיד את ספינות הג'ונקה הסיניות במהלך הקיץ, התמהמהו הבריטים והצרפתים מלתקוף את קנטון (השם בו כינו האירופאים את העיר הסינית הנקראת כיום גואנגג'ואו) בשל המרד ההודי הגדול. כוחות אירופאים סיירו את העיר ב-22 בדצמבר וכשבוע לאחר מכן, ב-28 בדצמבר, החל הקרב בהפגזה ימית ובתפיסת הכוחות האירופאים את מבצר לין (Lin's Fort) כקילומטר ומחוצה מהחוף. למחרת היום נחתו הכוחות התוקפים בדרום-מזרח העיר, בסמוך לנקיק קופאר (Kupar Creek). הסינים חשבו כי האירופאים יפנו לכבוש גבעה סמוכה (Magazine Hill) לפני שיתקפו את חומות העיר, אולם בבוקר יום המחר, ה-29 בדצמבר, פתחו האירופאים בהפגזה ימית נוספת ובשעה 9 בבוקר נתקלו כוחות צרפתים שטיפסו על חומות העיר בהתנגדות מועטה, אולם בשל הגעתם המוקדמת הם לחמו תחת אש תותחיהם שלהם. כ-4,700 בריטים, שכללו יחידות הודיות, ו-950 צרפתים השתלטו על חומות העיר במחיר של 13 בריטים ו-2 צרפתים הרוגים. לאחר כשבוע בו החזיקו האירופאים בחומות העיר, החלו הכובשים להתקדם ברחובות העיר בבוקר ה-5 בינואר. לפי דיווחים אחדים שרפו האירופאים כ-30,000 בתים וגבו את חייהם של עשרות אלפי סינים. מקורות אחרים מונים 450 נופלים מבין הכוחות הסינים ו-200 אזרחים סינים נוספים.
מפקד הכוחות הסינים, הממונה על המחוז יה מינגשן (Ye Mingchen), נתפס והובל לכלכותה בה מת כשנה מאוחר יותר. הבריטים והצרפתים ביססו משטר משותף בעיר. תוצאות הקרב והכיבוש תרמו לרצון הסינים להימנע ממערכה דומה בבייג'ינג, וב-26 ביוני 1858 חתמו על חוזה טיינג'ין שסיים את מלחמת האופיום השנייה.
קונרד הראשון, רוזן אולדנבורג

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־13 אולדנבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1347 אולדנבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
קונרד הראשון, רוזן אולדנבורג (בגרמנית: Konrad I. von Oldenburg; מת ב-1347) היה הרוזן של אולדנבורג מ-1344 עד 1347. הוא ירש את אחיו, יוהאן השלישי, רוזן אולדנבורג.
ביוגרפיה

קונרד נולד ב-1313 והיה בנם של יוהאן השני, רוזן אולדנבורג והדוויגה מדיפהולץ. משנת 1324 הוא שלט יחד עם אחיו למחצה הבכור יוהאן השלישי, רוזן אולדנבורג. לאחר מותו של אחיו ב-1342 הוא שלט לבדו, ומ-1345 שלט יחד עם אחיינו יוהאן הרביעי, רוזן אולדנבורג. ב-6 בינואר 1345, שני הרוזנים של העיר אולדנבורג העניקו זכויות עירוניות לברמן כדי להפוך את אולדנבורג לאטרקטיבית יותר כשוק לזרים. סוחרים וכאלה כדי לחזק את הבסיס הכלכלי של הרוזנות הקטנה באמצעות הכנסות גבוהות יותר ממכס. קונרד הראשון שמר את חירותה של העיר בגבולות צרים על ידי מדיניות שבה ברית עם ערים אחרות נאסרה במפורש. למרות פריבילגיה זו של חופש, אולדנבורג נשארה משולבת היטב ברשות הריבונית.
משפחתו

קונרד נישא לאינגבורג מהולשטיין, בתו של גרהרד הרביעי, רוזן הולשטיין-פלן. נולדו להם ארבעה ילדים:
קונרד השני, רוזן אולדנבורג (נפטר ב-1401)
זגרהרד מאולדנבורג (נפטר ב-1368); נהרג בפעולה בעת פלישת לרוסטרינגן.
אגנס מאולדנבורג; התחתנה עם הרוזן לודוויג פון ווינסטורף
כריסטיאן החמישי, רוזן אולדנבורג (1342–1399)
הערות שוליים

↑  http://thepeerage.com/p473.htm#i4723 The Peerage
↑  Anderson, James (1732). Royal Genealogies, Or the Genealogical Tables of Emperors, Kings and Princes. נבדק ב-3 במרץ 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
צונאמי (שיר)

"צונאמי" הוא שיר של הזמרים הישראלים יסמין מועלם ומרגי, מתוך אלבום האולפן השני של מועלם, "אין עולם". הוא יצא לאור כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-30 במאי 2023, בסמוך לצאתו של האלבום, באמצעות חברת התקליטים תקליטי יהלום. את השיר כתבו מועלם ומרגי והפיק ישי סוויסה, שהפיק את שאר שירי האלבום.
רקע וכתיבה

מועלם חשפה כי כתבה את פזמון השיר כארבע שנים לפני צאתו ושמרה אותו כשיר המיועד לביצועו של מרגי, תחת שם הפרויקט "מאמי למרגי". לבסוף, החליטה מועלם לכלול את השיר באלבומה השני "אין עולם" כדואט שלה יחד עם מרגי, המופיע כרצועה הרביעית באלבום, ופרסמה אותו כסינגל המוביל מתוכו.
קבלה ביקורתית

בסקירת האלבום בישראל היום, צוין השיר כנקודת חולשה באלבום, כשנאמר כי שיתוף הפעולה בין מועלם למרגי "לא מממש את הפוטנציאל של המפגש בין שני הכוחות המשמעותיים הללו לכדי אמירה משמעותית". באופן דומה, בן שלו מהארץ ציין כי השיר "אמור להיות שיר מחרמן אבל משתמש בכל כך הרבה דימויים לחים, רטובים ומציפים" ותיאר את השיר כ"חסר עוקץ — מוזיקלי, רגשי או אחר".
בסקירה חיובית באתר Time Out תל אביב, תואר השיר כ"רגע שיא באלבום" ושיתוף הפעולה של מועלם יחד עם מרגי צוין לחיוב, בטענה ש"השילוב בין מועלם למרגי עובד בצורה יפהפייה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 15 |  |
|  ישראל | העשירייה | 10 |  |
|  ישראל | היטליסט | 32 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ – ישראלי | 6 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | גלגלצ ו-ynet | 22 |  |
|  ישראל | כאן גימל וטיקטוק | 29 |  |
הערות שוליים

↑  דור מאיר מועלם, ‏יסמין מועלם היא עדיין הדבר הכי פרש במוזיקה הישראלית, באתר ‏מאקו‏, 7 ביוני 2023
↑  יסמין מועלם ממשיכה את ההצלחה עם אלבום שני מסקרן, באתר אייס, 31 במאי 2023
↑  עמי פרידמן, עולם הפופ הישראלי חייב לזמרת הזו לא מעט, באתר ישראל היום, 12 ביוני 2023
↑   בן שלו, יש כמה שירים יפהפיים באלבום החדש של יסמין מועלם, אבל גם בעיה גדולה אחת, באתר הארץ, 6 ביוני 2023
↑  עומרי פיינשטיין, ‏הפופ הישראלי נמצא בתקופת שיא. השירים האלו מוכיחים עד כמה, באתר "Time Out ישראל", 3 ביולי 2023
↑  המצעד השבועי 28.9.2023, באתר glz.co.il
↑  המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023
↑  דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023
| יסמין מועלם |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אריה • אין עולם |  |
| סינגלים | "מסיבה" • "מחילה" • "יחפים" • "לא היה מעולם" • "סהרה" • "צונאמי" • "יהיה טוב" • "יום כיפור" • "יוצאת מזה" •  "דאמ" |  |
| מרגי |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| מיני-אלבומים | מה יהיה • לא להיות לבד • Dark Side of the Rainbow • ‏Shadows of Blue • מרגיש כמו אהבה |  |
| סינגלים | "תני לי רגע" • "הזוג הזה" • "אני לא אני" • "הכל שקוף" • "אסור" • "דיבור נגוע" • "לא יוצא למסיבות" • "אמבולנס" • "סגול בהיר" • "אנג'ל" • "לא להיות לבד" • "Sucks to Know You (FU)" ‏• "Lie Like This" • "צונאמי" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Hoodie" |  |
| ערכים קשורים | הכוכב הבא לאירוויזיון 2018 • טדי הפקות • Mobile1 Music • סבן מיוזיק גרופ |  |
קמילו קשטלו ברנקו

| --- | --- |

קמילו קשטלו ברנקו, 7 במרץ 1882
 לידה:  16 במרץ 1825 ליסבון, פורטוגל 
 התאבד:  1 ביוני 1890 (בגיל 65) סן מיגל דה סיידה, פורטוגל 
 שם לידה:  Camilo Ferreira Botelho Castelo Branco 
 מדינה:  ממלכת פורטוגל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פורטו 
 שפות היצירה:  צרפתית, פורטוגזית 
 זרם ספרותי:  הרומנטיקה 
 יצירות בולטות:  אהבת אבדון 
 אתר רשמי
 חתימה:   
 
קַמִילוּ קַשְׁטֶלוּ–בְּרַנְקוּ (בפורטוגזית: Camilo Castelo Branco;‏ 16 במרץ 1825 – 1 ביוני 1890) היה סופר פורטוגלי פורה במאה ה-19, לאחר שכתב למעלה מ-260 ספרים (בעיקר רומנים, מחזות ומסות). כתיבתו נחשבת מקורית בכך שהיא משלבת את הרוח הדרמטית והסנטימנטלית של התנועה הרומנטית עם שילוב אישי ביותר של סרקזם, מרירות והומור שחור. הוא גם מהולל בזכות שנינותו המיוחדת ואופיו האנקדוטלי, כמו גם בזכות חייו הסוערים (וסופם הטרגי).
כתיבתו, שהתרכזה בהווי המקומי והציורי ומזוהה באופן כללי עם המסורת הרומנטית, נתפסת לעיתים קרובות בניגוד לזו של אסה דה קיירוש (אנ') - גנדרן (אנ') קוסמופוליטי ותומך נלהב של הריאליזם (אנ'), שהיה בן תקופתו של קמילו למרות היותו צעיר ממנו ב-20 שנה. במתח הזה בין קמילו לאסה - שמכונה לעיתים קרובות על ידי המבקרים הגרילה הספרותית - רבים פירשו סינתזה של שתי המגמות הגדולות הקיימות בספרות הפורטוגזית של המאה ה-19.
הטענות על כך שהוא הצטרף לבונים החופשיים ב-1846 סותרות במידה מסוימת את האינדיקציות שבאותה תקופה, במהלך המהפכה של מריה דה פונטה (אנ'), הוא נלחם לטובת המיגליסטים (אנ') כ"עוזר לפקודות הגנרל הסקוטי רנאלד מקדונל (Ranald MacDonell)", שהיה פעיל במסדר הקדוש מיכאל של הכנף (אנ') שקם לתחייה בדיוק כדי להילחם בבונים החופשיים. באופן דומה, חלק ניכר מהספרות שלו מדגימה את האידיאלים שלו לגבי הלגיטימיזם ודעותיו כמסורתי, שמרן וקתולי.
קורות חיים

קמילו קשטלו ברנקו נולד מחוץ לנישואים והתייתם בינקותו, אף על פי שמוצאו היה בסופו של דבר באצולה הפרובינציאלית של צפון פורטוגל (אביו, מנואל ז'ואקים בוטליו קשטלו ברנקו, היה בן למשק בית מפואר בסביבת וילה חיאל (אנ'), אך חי בעוני כמעט עקב חוק העדפת הבן הבכור הנוקשה, אשר הוציא אז ברובו בנים צעירים מהירושה). קשטלו ברנקו בילה את שנותיו הראשונות בכפר בטראז-אוז-מונטש (אנ'), שם התחנך בביתו על ידי שלוש דודות לא נשואות. בגיל 13 הוא נרשם לסמינר הקתולי של וילה חיאל הסמוכה, שם התחנך על ידי כמרים קתולים. במהלך שנות העשרה שלו, הוא התאהב בשירתם של לואיש דה קמואש ומנואל מריה ברבוזה דה בוקאז' (אנ'), בעוד פרנאו מנדש פינטו העניק לו תאווה להרפתקה. למרות העניין הזה בספרות, ושליטתו יוצאת הדופן ביוונית ובלטינית, היה קמילו תלמיד שדעתו מוסחת וגדל להיות חסר משמעת וגאה.
מגיל 17 ועד שנות ה-20 המוקדמות לחייו, למד לסירוגין רפואה ותאולוגיה בפורטו ובקוימברה ובסופו של דבר בחר להיות סופר. לאחר תקופה של עבודה עיתונאית בפורטו ובליסבון הוא המשיך לסמינר האפיסקופלי בפורטו על מנת ללמוד לכמורה. בתקופה זו כתב קשטלו ברנקו מספר יצירות דתיות ותירגם את יצירתו של פרנסואה-רנה דה שאטובריאן. למעשה קיבל הסמכה לכמורה, אך אופיו חסר המנוחה הרחיק אותו מהכהונה והוא התמסר לספרות עד סוף ימיו. הוא נעצר פעמיים; בפעם הראשונה על כך שחשף את שרידי אשתו הראשונה (שאיתה התחתן בגיל 16, ואשר מתה בגיל 24), והשנייה בשל רומן ניאוף שלו עם אנה פלסידו (אנ'), שהייתה נשואה לאחר באותו הזמן.
תקופת הכליאה הראשונה שלו הייתה קצרה, ככל הנראה הודות להתערבותו של טיישיירה דה קיירוש (Teixeira de Queiroz), שופט רב השפעה ובמקרה, אביו של הסופר הידוע ז'וזה מריה דה אסה דה קיירוש (אנ'). במהלך הכליאה השנייה והארוכה יותר הוא כתב את מה שרבים מחשיבים את יצירתו הטובה והאופיינית ביותר "Amor de Perdição" (אהבת אבדון). מאוחר יותר שלב זה בחייו יעורר בו גם השראה לכתוב את "Memórias do Cárcere" שלו (מילולית "זיכרונות מכלא"), שבהם הוא מתאר את תלאות הכלא האומלל והצפוף חילסאו (Relação), במרכז פורטו, השזורים בהשתוללות אינטימית של הדמיון וקטעים ביוגרפיים.
קמילו קשטלו ברנקו קיבל תואר אצולה של ויקונט (Visconde de Correia Botelho) בשנת 1885 כהוקרה על תרומותיו לספרות, וכאשר בריאותו התדרדרה והוא לא יכול היה לכתוב עוד, הפרלמנט העניק לו פנסיה לכל החיים. ב-1886 הוא כתב את "Esboço de crítica: Otelo, o Mouro de Veneza" (מתווה ביקורתי: אותלו, המורי מוונציה). בשל היותו עיוור (בגלל עגבת) והוא גם סבל ממחלת עצבים כרונית, קסטלו ברנקו התאבד בירייה מאקדח בשנת 1890, בעודו יושב על כיסא הנדנדה שלו המפורסם כיום.
יצירותיו

קמילו קשטלו ברנקו הוא כנראה הפורה ביותר מכל הסופרים הפורטוגזים, יצירתו כוללת רומנים, מחזות, שירים ומסות. בנוסף, קמילו קשטלו ברנקו היה הסופר הפורטוגלי הראשון שיכול לפרנס את עצמו כלכלית מכתיבתו בלבד. בסך הכל, כתביו מונים כחמש מאות ושישים, אך הוא ידוע בעיקר בזכות הרומנים שלו. אף על פי שקמילו השקיע עבודה רבה כדי להתפרנס, הוא מעולם לא איבד את האינדיבידואליות שלו. היכרותו עם אישים אפשרה לו להחיות את כתיבתו ברצף של דמויות בלתי נשכחות וטיפוסים פורטוגזיים, כמו ה"ברזיילירו" (brasileiro, מהגר פורטוגלי שחזר שעשה את הונו בברזיל), ה"פידלגו" (Fidalgo, "האציל") הזקן של צפון פורטוגל, והכומר מהמחוז לשעבר מיניו (אנ').
ניתן לחלק את הרומנים של קשטלו ברנקו לשלוש תקופות. התקופה הראשונה כוללת את הרומנים של הדמיון ש-"Os Mistérios de Lisboa" (מסתרי ליסבון), בסגנון של אז'ן סי, הוא דוגמה טובה להם.
התקופה השנייה כוללת את הרומנים החברתיים שלו, סגנון שהוא פיתח ונשאר המייצג העיקרי שלו עד להופעתו של "O Crime de Padre Amaro" (הפשע של אבא אמרו) מאת אסה דה קיירוש (אנ'). ברומנים אלה הוא משלב ריאליזם ואידיאליזם, ולוכד בצורה מושלמת את חיי הבית והחברה של פורטוגל בתחילת המאה ה-19.
התקופה השלישית חובקת את כתביו בתחומי ההיסטוריה, הביוגרפיה והביקורת הספרותית. בין אלה ניתן למנות את "Noites de Lamego" (לילות בלמגו), "Cousas leves e pesadas" (דברים קלים וכבדים), "Cavar em ruínas" (חפירה בחורבות), "Memórias do Bispo do Grão Pará" (זיכרונות של הבישוף מגראו פארה) ו-Boémia do Espírito (בוהמיה של הרוח). סיפור חייו הטרגי של אנטוניו ז'וזה דה סילווה מתוארים ברומן "O Judeu" (היהודי).
בין הרומנים הבולטים ביותר שלו הם "O Romance de um Homem Rico" (רומנטיקה של איש עשיר), החביב עליו, "Retrato de Ricardina" (דיוקן של ריקרדינה),"Amor de Perdição" (אהבת אבדון), אוסף הנובלות "Novelas do Minho" (סיפורי מיניו) ו-"A Brasileira de Prazins" (הברזילאי מפרזינס). רבים מהרומנים שלו הם אוטוביוגרפיים, כמו "Onde está a felicidade?" (איפה האושר?), "Memórias do Cárcere" (זיכרונות מהכלא) ו-"Vingança" (נקמה). קשטלו ברנקו הוא מספר סיפורים ראוי להערצה, בעיקר משום שהוא היה מאלתר מבריק, אבל הוא לא מנסה ללמד אופי. יש לו עושר של אוצר מילים, נראה שאין כמותו בכל הספרות הפורטוגלית, לעיתים קרובות הוא משתמש במילים לא מוכרות. עם זאת, סופרים פורטוגזים מעטים הפגינו ידע כה עמוק בלשון העממית. אף על פי שהטבע העניק לקשטלו ברנקו מזג פואטי, חרוזיו נחשבים לבינוניים, בעוד שמיטב מחזותיו מלוהקים בקווים עזים ומכילים סיטואציות דרמטיות בעוצמה, והקומדיות שלו הן ניצחון של הגרוטסקי, עם נימה מרתקת המזכירה את עבודתו של ז'יל ויסנטה.
כתבים נבחרים

Anátema (1851)
Os Mistérios de Lisboa (1854)
A Filha do Arcediago (1854)
Livro Negro de Padre Dinis (1855)
A Neta do Arcediago (1856)
Onde Está a Felicidade? (1856) (English title: Where Is Happiness?)
Um Homem de Brios (1856)
Lágrimas Abençoadas (1857)
Cenas da Foz (1857)
Carlota Ângela (1858)
Vingança (1858)
O Que Fazem Mulheres (1858) (English title: What Women Do)
Doze Casamentos Felizes (1861)
O Romance de um Homem Rico (1861)
As Três Irmãs
Amor de Perdição (1862) (ISBN 0-85051-509-2) (English title: Doomed Love (2000) – ISBN 0-943722-27-6; Love of Perdition (2016) – ISBN 978-0-9938568-2-2)
Coisas Espantosas (1862)
O Irónico (1862)
Coração, Cabeça e Estômago (1862)
Estrelas Funestas (1862)
Anos de Prosa (1858)
Aventuras de Basílio Fernandes Enxertado (1863)
O Bem e o Mal (1863)
Estrelas Propícias (1863)
Memórias de Guilherme do Amaral (1863)
Agulha em Palheiro (1863)
Amor de Salvação (1864)
A Filha do Doutor Negro (1864)
Vinte Horas de Liteira (1864)
O Esqueleto (1865)
A Sereia (1865)
A Enjeitada (1866)
O Judeu (1866)
O Olho de Vidro (1866)
A Queda dum Anjo (1866)
O Santo da Montanha (1866)
A Bruxa do Monte Córdova (1867)
Os Mistérios de Fafe (1868)
O Retrato de Ricardina (1868)
Compêndio da vida e feitos de José Balsamo, essay (1874)
A Caveira da Mártir (1876)
Novelas do Minho (1875–1877)
Eusébio Macário (1879)
A Corja (1880)
Luiz de Camões: Notas Biographicas (1880)
A Brasileira de Prazins (1882) (English title: The Brazilian Girl from Prazens)
D. Luiz de Portugal: Neto do Prior do Crato 1601–1660 (1883)
O Vinho do Porto (1884)
Esboço de Crítica – Otelo, o Mouro de Veneza (1886)
עיבודים לקולנוע ולטלוויזיה

Amor de Perdição (TV series) (1965)
Amor de Perdição (film) (1979) by Manoel de Oliveira
Um Amor de Perdição (film) (2009) by Mario Barroso
Mistérios de Lisboa (film) (2010) by Raúl Ruiz
O caderno negro (film) (2018) by Valeria Sarmiento
הערות שוליים

↑  "Biografia de Camilo Castelo Branco (Lisboa, 1825 - São Miguel de Ceide/Vila Nova de Famalicão, 1890), Centro de Documentação de Autores Portugueses". Direcção-Geral do Livro e das Bibliotecas. בינואר 2005. אורכב מ-המקור ב-23 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8  Castello Branco, Camillo, 1911 Encyclopædia Britannica
קייטי היל

קייטי היל (באנגלית: Katie Hill; נולדה ב-25 באוגוסט 1987) היא פוליטיקאית אמריקאית, כיהנה כחברת הקונגרס של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית ונציגת קליפורניה בבית הנבחרים מינואר עד נובמבר 2019.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היל נולדה באבילין, טקסס, ארצות הברית, לרייצ'ל סטיבנסון ומייק היל.
היל יצאה מהארון כביסקסואלית אחרי התיכון. בשנת 2010 נישאה היל לאמן קני הסלפ.
התפטרה מחברותה בקונגרס לאחר פרסום תמונות עירום שלה עם עוזריה, שלטענתה פורסמו כפורנוגרפיית נקם.
צומת רעננה

| --- | --- |

צומת רעננה, ומטה חברת אמדוקס מהאוויר
 תאריך הקמת הצומת:  מקורית 1936 בתצורה הנוכחית מאי 1968
 מיקום:  רעננה
 כבישים בצומת:    כביש 4   כביש 402   כביש 541
 אתרים סמוכים:  מסוף צומת רעננה, מטה חברת אמדוקס
 קואורדינטות:  32°10′39″N 34°53′17″E﻿ / ﻿32.1775°N 34.88805556°E﻿ / 32.1775; 34.88805556
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) צומת רעננה(למפת נתניה רגילה) צומת רעננה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת רעננה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום צומת רעננה  he צומת רעננהhe צומת רעננהמפת  __ רעננה (in English: Ra'anana) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומצפון-מערב: __ מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council) מצפון-מזרח: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) ממזרח:__ כפר סבא (in English: Kfar Saba) מדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון מדרום מערב: __ הרצליה (in English: Herzliya) ממערב: __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צומת רעננה הוא צומת המקשר בין כביש 4, כביש 402 וכביש 541, בין רעננה לכפר סבא. התנועה בצומת מתנהלת באמצעות רמזורים.