stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נועה לביא (שחקנית)
הערות שוליים

↑  יעל לביא, באתר עברית
↑  עמי פרידמן, הסרט על אריק לביא: דמות מרתקת שנותרה תעלומה, באתר ynet, 23 באוקטובר 2017
↑  נועה לביא, "תופרים גלובליזציה": גלובליזציה, המדינה ותעשיית הטקסטיל הישראלית (בהנחיית ד"ר אדריאנה קמפ ופרופ' חיה שטייר), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי החברה, החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, 2005
↑  נועה לביא, "תופרים גלובליזציה": גלובליזציה, המדינה ותעשיית הטקסטיל בישראל, תיאוריה וביקורת 29, סתיו 2006
↑  נועה לביא, "דרמה ישראלית": הפיכתה של סדרת הטלוויזיה העלילתית לסוגה אמנותית בישראל (בהנחיית פרופ' חנה הרצוג ופרופ' מוטי רגב), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי החברה, החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, 2011
↑  נועה לביא, מהבורגנים ועד בטיפול: הפיכתה של סדרת הדרמה לאמנות, תל אביב: הוצאת רסלינג, 2015
↑  לדוגמה: Noa Lavie, (2022) The constructed quality of Israeli TV on Netflix: The cases of Fauda and Shtisel. Critical Studies in Television. https://doi.org/10.1177/17496020221137661
↑  פרופ' אמל ג'מאל, באתר אוניברסיטת תל אביב - פרופ' אמל ג'מאל (דף אישי)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297527305171  ISNI: 0000 0004 5566 3784  MusicBrainz: e4948a3f-b0aa-474f-ae42-2b4b358c5704  NKC: xx0329336  VIAF: 298910521   WorldCat (עם VIAF): 298910521
דמיטרי בקאנוב

דמיטרי ולדימירוביץ' בקאנוב (ברוסית: Дми́трий Влади́мирович Бака́нов; נולד ב־7 באוקטובר 1985) הוא מדינאי רוסי שמשמש כמנכ"ל תאגיד החלל הממשלתי רוסקוסמוס מפברואר 2025. התאגיד שבראשו הוא עומד אחראי על פעילויות ותשתיות החלל האזרחיות של רוסיה. בעת מינויו למנכ״ל התאגיד היה לצעיר ביותר בתולדות רוסיה לעמוד בראש סוכנות החלל הממשלתית.
קודם לכן שימש כסגן שר התחבורה של רוסיה משנת 2022 עד 2025.
ביוגרפיה

דמיטרי בקאנוב נולד ב־7 באוקטובר 1985 בעיר לנינסק שבקזחסטן הסובייטית. בשנת 2007 סיים את לימודיו באוניברסיטת סנט פטרסבורג לכלכלה ומימון.
קריירה

במשך שנים רבות עבד במגזר הפרטי, כשבשנת 2006 עבד בחברות שונות כמו EuroAxis, BankO BankAO Renaissance Capital ואחרות. שנים רבות עבד בחברת Sitronics. בפברואר 2011, שימש כמנכ"ל החברה המייצרת את לווייני גונץ. עמד בראש החברה עד מאי 2019. גונץ הייתה המפעילה היחידה של תאגיד החלל רוסקוסמוס למערכות תקשורת. החברה בולטת מאוד במגזר החלל הרוסי ונחשבת לאחת מיצרניות הלוויינים הגדולות ברוסיה.
באוגוסט 2019 עבד במשרד התחבורה של רוסיה, כשעמד בראש המחלקה לטרנספורמציה דיגיטלית. תפקידיו כללו הכנסת חידושים במגזר התחבורה, לרבות תחבורת מסילות הברזל, מגזר התעופה ותחבורה ימית. לאחר שמונה לסגן שר התחבורה, הוא ציין את החשיבות של הכנסת מערכות בינה מלאכותית למערכת התחבורה הרוסית. "אי אפשר לדמיין את תעשיית התחבורה המודרנית ללא שירותים המבוססים על שימוש בבינה מלאכותית. אנו מקדישים תשומת לב מיוחדת לתחום זה ומבטיחים פיתוח ברמת הטרנדים העולמיים הטובים ביותר", טען בקאנוב.
תקופה מסוימת שימש כמנהל בכיר בחברת הלוגיסטיקה של הדואר (המהווה חלק מקבוצת החברות של דואר רוסיה). ב-26 באפריל 2022 מונה לסגן שר התחבורה של רוסיה. בשנת 2023, עמד בראש דירקטוריון חברת גלונאס.
מנהל רוסקוסמוס

ב-6 בפברואר 2025, הוא מונה למנכ"ל תאגיד החלל הממשלתי רוסקוסמוס, בשל הרקע שלו בתחום החלל בחברות הלוויין הקשורות למערכת הניווט גלונאס. בעת מינויו היה גיל 39 והיה למנהל סוכנות החלל הממשלתית הרוסית בצעיר ביותר בתולדות רוסיה.
הערות שוליים

↑  Дмитрий Баканов назначен генеральным директором госкорпорации «Роскосмос». Президент России (6 февраля 2025)
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב • דמיטרי בקאנוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
מכירת ספרים בישראל

חנות ספרים משומשים "מרתף הספר" ברחוב סירקין בחיפה
מכירת ספרים בישראל נעשית במגוון רחב של דרכים, המביאות כולן לתוצאה הסופית: העברת הספר מהיצרן (המו"ל) לצרכן. דרכים אלה כוללות:
מכירה בחנויות ספרים, מהן המהוות חלק מרשתות שיווק ספרים, ומהן עצמאיות.
מכירה בחנויות כלליות, כגון חנויות כלבו וסופרמרקטים.
מכירה באמצעות אתרי אינטרנט.
מכירה ישירה מהמו"ל, במסגרת סדרות מנויים, בדיוור ישיר ובמכירה של ספרים בודדים.
שבוע הספר העברי הוא אירוע שנתי למכירת ספרים בישראל - משתתפות בו כל דרכי המכירה, כן נפתחים בערים הגדולות מתחמי מכירת ספרים לשבוע זה בלבד.
דרכי מכירה > בחנויות

חנויות ספרים רבות פזורות בכל רחבי ישראל, מהן חנויות עצמאיות, ורבות מהן כחלק מרשת חנויות. מאז ראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 יש התמעטות מתמדת במספר החנויות שאינן שייכות לרשתות ארציות[דרוש מקור]. חנויות ספרים רבות ובהן מהוותיקות ביותר, נסגרו בגלל חוסר יכולת להתמודד בשוק שהתחרות בו הולכת וגדלה. מול הרשת הוותיקה של "סטימצקי" קמו רשתות מתחרות כמו "ליריק", "כתר", "ברונפמן" "מודן" ועוד, אך מרבית הרשתות האלה התפרקו. כיום ניצבת מול הרשת של "סטימצקי", שבשנת 2005 התקשרה עם הוצאת כתר, רק רשת "צומת ספרים", שהיא ברית של רשתות קטנות יותר ומספר מוציאים לאור. בנוסף לשתי הרשתות הגדולות קיימות עוד כמה רשתות קטנות יותר, כמו הרשת החיפאית "יודן". גם הרשת של סטימצקי אינה עשויה מקשה אחת בשנת 2017 היא קנתה את רשת הספרים הירושלמית תמיר, ויש בה גם חנויות זיכיון.
הבעלוּת של אחדות מהוצאות הספרים על רשת חנויות ספרים גדולה מאפשרת להוצאות אלה למכור ברשת את ספריהן במחירים נמוכים, שכן במידה מסוימת זו מכירה ישירה, מהמו"ל לצרכן, תוך צמצום עלותו של המפיץ (הגוף המקשר בין המו"ל לבין חנויות הספרים). מבצעים הנערכים ברשתות הספרים, שבהם נמכרים חלק מהספרים במחירים מוזלים ביותר, הביאו ליוזמה של מו"לים לקבוע בחקיקה הגבלות על מבצעי הנחה לספר בשנה הראשונה להופעתו.
ביולי 2013 אישרה הכנסת את החוק להגנת הספרות והסופרים בישראל (הוראת שעה), התשע"ג-2013, האוסר על חנויות ספרים למכור ספרות חדשה בעברית או בערבית (גם מקור וגם מתורגמת) במחיר שונה מהמחיר המומלץ לצרכן, עד שנה וחצי ממועד היציאה לאור (למעט בימי שבוע הספר). החוק נכנס לתוקף בתחילת 2014 ומבוטל בהדרגה החל מיוני 2016 ועד אוגוסט 2018.
לעיתים מהווה חנות הספרים חלק מפעילות תרבותית רחבה יותר. דוגמה לכך הם סלון מזל וקדמת עדן. אופנה שהתפתחה בסוף שנות ה-90 היא חנויות ספרים המשולבות בבתי קפה.
בנוסף לחנויות הספרים, נמכרים ספרים גם בחנויות אחרות. חנויות כלבו מקצים פינה למכירת ספרים, ובסופרמרקטים ובתחנות רכבת נמכרים ספרים בהיקף מצומצם יחסית (רבי-מכר, ספרי ילדים ועוד). בחנויות מתמחות שונות נמכרים ספרים הקשורים לתחום התמחותן.
ישנם סוחרי ספרים שאינם בעלי חנות קבועה, אלא עוברים בין ריכוזי קהל בעל נטייה לקניית ספרים. דוגמה לדבר זה הם סוחרי ספרים תורניים העוברים בין ישיבות ובתי כנסת ומוכרים שם את ספריהם.
על חנויות הספרים אמר העורך וחוקר הספרות מנחם פרי:
דרכי מכירה > ישירה

בניגוד לענפי מסחר רבים, שבהם יש הפרדה ברורה בין היצרן לבין הצרכן הסופי, שביניהם מתווכים מסחר סיטונאי ומסחר קמעונאי, מכירת ספרים מתקיימת גם ישירות מהמו"ל לצרכן הסופי. אחת הסיבות לכך, אך לא היחידה, היא שחנויות הספרים מחזיקות רק חלק קטן ממכלול הספרים שמציעים המו"לים, עקב אילוצים עסקיים (בעיקר גודלה המוגבל של החנות). מכירה ישירה נעשית במגוון דרכים:
בעקבות פנייה של קונה אל המו"ל, בחיפושיו אחר ספר שלא מצא בחנות.
בדיוור ישיר של המו"ל ללקוחות פוטנציאליים.
באתר האינטרנט של המו"ל (המשמש כחנות אינטרנטית לספרי ההוצאה, כדוגמת אתר הוצאת רסלינג, או מאפשר רכישה רק לחברי מועדון רשומים, כדוגמת אתר הספריה החדשה).
דוכני "שבוע הספר העברי" מחולקים לפי מו"לים, ויש בהם המופעלים ישירות על ידי המו"ל.
סדרות מנויים, שהחותמים עליהן מקבלים את הספרים שבחרו עם צאתם לאור. סדרות בולטות מסוג זה הן "ספריה לעם" של הוצאת "עם עובד" ו"הספריה החדשה" של הוצאת הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה. גם האנציקלופדיה העברית, שתהליך הוצאתה לאור נמשך כחצי יובל שנים, נמכרה בשיטה זו.
מכירה לארגוני עובדים: ספר אינו מקובל כשי לחג, אך לעיתים הוא בכל זאת ניתן כחלק מהשי לחג. הספר "גוף האדם" נמכר להסתדרות המורים ב-80,000 עותקים, כשי לראש השנה תשנ"א. הספר "בני מיננו" נמכר ב-23,000 עותקים לארגון המורים, כשי לראש השנה תשנ"ב.
בנוסף למכירה ישירה, אחדים מהמו"לים נמצאים בקשרי בעלות עם רשתות של חנויות ספרים:
עם בעליה של רשת "צומת ספרים" נמנים גם הוצאת "כנרת זמורה-ביתן" והוצאת "מודן".
כתר ספרים נמצאת בבעלותם של "כתר הוצאה לאור" ו"סטימצקי".
שיקולי מכירה משפיעים על מועד הוצאתם לאור של ספרים: ספרים רבים יוצאים לאור לקראת שבוע הספר העברי, לקראת ראש השנה או לקראת פסח, שהם מועדים של רכישת ספרים מוגברת.
דרכי מכירה > באתרי אינטרנט

מכירת ספרים היא אחד מתחומי הפעילות של מכירה באינטרנט. להצלחה כלל עולמית זוכה חברת אמזון (שספריה נמכרים גם בישראל). בישראל הוקמו אתרי אינטרנט אחדים למכירת ספרים, אם כי חלקם בכלל המכירה קטן יחסית. אתרי האינטרנט למכירת ספרים נבנו תחילה על ידי משווקים עצמאיים, ובמהלך השנים החלו גם שתי הרשתות הגדולות של חנויות ספרים, "סטימצקי" ו"צומת ספרים", להפעיל אתרי אינטרנט משלהן.
מחירי הספרים באתרי האינטרנט נמוכים, בדרך כלל, ממחיריהם בחנויות הספרים.
דרכי מכירה > באתרי אינטרנט > הדפסה על פי דרישה

בשנת 2024 הושק בישראל שירות הדפסה על פי דרישה ראשון בישראל בשם בוקפוד, המאפשר לסופרים להעלות ספרים למכירה ישירות לקוראים, באמצעות הדפסת עותק בודד לאחר הרכישה ומשלוח ישיר עד בית הלקוח
דרכי מכירה > ספרים אלקטרוניים

בשנת 2010 החלה הפצתם של ספרים אלקטרוניים בעברית, תחילה על ידי האתר מנדלי מוכר ספרים ברשת ואחר כך על ידי האתר "עברית" - המיזם המשותף של סטימצקי וידיעות טכנולוגיות. כיום מוכרת סטימצקי ישירות באתרה ספרים אלקטרוניים וספרי קינדל.
שיווק

בדומה למכירה בענפים אחרים, את תהליך המכירה מלווה תהליך של שיווק, שמטרתו לעורר בקונה הפוטנציאלי את הרצון לרכוש את הספר. תחילת הפצתו של ספר חדש מלווה במסע יחסי ציבור, הכולל ראיונות עם המחבר באמצעי התקשורת (לכך זוכים בעיקר מחברים נודעים) פרסום סקירה על הספר במדורי הספרות בעיתונים, פרסום, בעיקר בעיתונים, אך גם ברדיו, פרסום פרק ראשון מתוך ספר חדש באתר אינטרנט (של המו"ל או של גורמים אחרים), ועוד.
ספרים שיצאו לאור בחו"ל

בישראל קיים ביקוש מתמיד לספרים בשפות זרות, שיוצאים לאור בחו"ל. סיבות עיקריות לכך:
ישראל היא מדינה קולטת עלייה, ורבים בה אלה ששפת האם שלהם איננה עברית (ראו מדיניות לשונית בישראל), ומעוניינים לקרוא ספרים בשפת האם שלהם. לסיפוק ביקוש זה פועלות בישראל חנויות המתמקדות במכירת ספרים בשפות זרות, כגון "אלשיך" לספרים בצרפתית ו"לפק" לספרים ברוסית.
אנגלית נלמדת כשפה זרה בבתי ספר בישראל, וכתוצאה מכך נוצר ביקוש לספרי קריאה בשפה זו. מדור לספרים באנגלית (בעיקר רבי-מכר) מתקיים ברבות מחנויות הספרים. בלטה בכך, עוד בשנות השישים, החנות של "סטימצקי", ברחוב אלנבי בתל אביב.
סטודנטים באוניברסיטאות נזקקים לספרי לימוד באנגלית. עד להקמתה של האוניברסיטה הפתוחה היה היצע ספרי הלימוד בעברית מצומצם ביותר, וגם איכותם של הספרים הייתה ירודה, עקב התקציב הדל להפקתם. האוניברסיטה הפתוחה, העוסקת בהתמדה בהוצאה לאור של ספרי לימוד אוניברסיטאיים בעברית, הגדילה מאוד את ההיצע בתחום זה, אך עדיין קיים ביקוש ניכר לספרי לימוד באנגלית. ספרי לימוד באנגלית מיובאים על ידי חנויות הפועלות באוניברסיטאות.
עד אמצע שנות התשעים, קורא שנזקק לספר מחו"ל שאינו נמצא בחנויות, יכול היה להזמינו בחנויות שהתמחו בכך, כגון "אלף בית" שפעלה בתל אביב. מאמצע שנות התשעים, עם פתיחת חנויות הספרים באינטרנט, נפתחה הדרך לרכישה ישירה של ספרים בחו"ל, תוך צמצום בולט בצורך בסוכן ישראלי.
ספרים "יד שנייה"

מרבית חנויות הספרים מתמקדות במכירת ספרים חדשים, אך פועלות גם חנויות העוסקות במכירת ספרים משומשים ("יד שנייה"). בחנויות אלו נמכרים ספרים משומשים, בדרך כלל במחירים נמוכים יותר, או ספרים ישנים ונדירים. כמו כן, חלק מהחנויות מוכרות ספרים משומשים בשפות זרות שלא נמכרים בישראל.
חנויות רשת סיפור חוזר הן חנויות הספרים המשומשים הנפוצות בישראל, ובהן כל הספרים נמכרים במחיר אחיד של 25 ש"ח.
לקריאה נוספת

צבי ברסקי, חנות ותווית, מוכרי ספרים בארץ ישראל 1870–1948, הוצאת מנגד, 2019
הערות שוליים

↑   סיון קלינגבייל, האם חוק הספרים יעמוד במבחן המדף?, באתר TheMarker‏, 1 במאי 2013
↑  יהונתן ליס, הכנסת אישרה סופית את חוק הספרים - ייכנס לתוקף בעוד כחצי שנה, באתר הארץ, 31 ביולי 2013
↑  למשל בחנויות מחשבים נמכרים ספרי מחשבים, בחנויות לציוד משרדי נמכרים ספרי ניהול, בחנויות לציוד טיולים נמכרים מדריכי טיולים ובמוזיאונים נמכרים ספרים המשיקים לתערוכות שמתקיימות בהם.
↑  ריאיון לדורית זילברמן, "תל אביב עיר תוססת כמו ניו יורק ... ברלין ... לונדון", מאזנים, דצמבר 2008
↑  מריאנה בננסון, חנויות הספרים הכי טובות בתל אביב, ‏2019-09-01
↑  תמר וילרפורט, איפה קונים ספרים משומשים, באתר כלכליסט - www.calcalist.co.il, ‏2009-06-11
↑  קליגר, איריס ליפשיץ (2024-06-27). "5 קטנות עם עופר כהן | מנכ"ל רשת "סיפור חוזר" על המכירות בשבוע הספר". Ynet. נבדק ב-2025-03-15.
↑  חן, שושנה (2022-12-02). ""המהפכה תגיע מעולם היד שנייה. למה לקנות ספר ב-70 שקל כשאפשר ב-20 שקל?"". Ynet. נבדק ב-2025-03-15.
חלון הראווה של חנות הספרים "ליריק" ברמת השרון
חנות של "צומת ספרים" בקניון שבעת הכוכבים בהרצליה
חלון הראווה של חנות "סטימצקי" ברמת השרון מוקדש כולו לקידום מכירות של ספר יחיד
אנטוניה ג'נטרי

| --- | --- |

 לידה:  25 בספטמבר 1997 (בת 27) אטלנטה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אמורי
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטוניה בוניאה ג'נטרי (באנגלית: Antonia Bonea Gentry; נולדה ב-25 בספטמבר 1997) היא שחקנית אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כג'יני בסדרה של נטפליקס, "ג'יני וג'ורג'יה".
ביוגרפיה

אנטוניה בוניאה ג'נטרי נולדה באטלנטה, ג'ורג'יה.  אמה היא שחורה מג'מייקה, ואביה לבן. מאז שהיא הייתה בת 5 היא רצתה להיות שחקנית.
היא למדה דרמה בבית הספר מאגנט לאמנויות יפות ג'ון ס 'דוידסון באוגוסטה, ג'ורג'יה. לאחר מכן המשיכה בלימודים גבוהים באוניברסיטת אמורי בדרמה. באמורי היא הייתה חברה בלהקת הקומדיה-אלתור של האוניברסיטה. לפני סיום לימודיה בשנת 2019, היא איזנה בין תפקידי משחק לבין היותה סטודנטית במשרה מלאה בנוסף לעבודה במשרה חלקית.
קריירה

ג'נטרי שיחקה במגוון תפקידים קטנים יותר, כולל שני סרטים קצרים בשנת 2015. בשנת 2018 היא גילמה את יסמין בסרט "צנצנת הממתקים" בהפקת שירות ההזרמה נטפליקס ושיחקה בפרק אחד בסדרת הטלוויזיה של גיבורי העל, "Raising Dion".
היא סיימה את לימודיה באמורי באותו שבוע שקיבלה אודישן לתפקיד בסדרה "ג'יני וג'ורג'יה". בשנת 2021 החלה לגלם את הדמות הראשית של ג'יני בת ה-15 בסדרה.
ג'נטרי גרה בלוס אנג'לס. היא נכללה ברשימת פורבס 30Under30 לשנת 2022.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Driver's Ed: Tales from the Street | שרה |  |
| 2018 | צנצנת הממתקים (אנ') | יסמין |  |
| 2024 | דייט לפרום (אנ') | ג'ס |  |
| 2024 | זמן קטוע (אנ') | סאמר |  |
| TBA | The Upside of Falling Down |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | איך לגדל גיבור-על (אנ') | וונדי | פרק: "ISSUE #104: Welcome to BIONA. Hope You Survive the Experience" |
| 2021–הווה | ג'יני וג'ורג'יה | וירג'יניה 'ג'יני' מילר | תפקיד ראשי (3 עונות); 30 פרקים |
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | פרסי הסרטים והטלוויזיה של MTV | ההופעה פורצת הדרך הטובה ביותר | ג'יני וג'ורג'יה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  "2019 Emory Commencement Program" (PDF). 2019.
↑  Bird, Michele (13 במרץ 2021). "Here's What You Need To Know About "Ginny & Georgia" Actor Antonia Gentry". BuzzFeed (באנגלית). נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sullivan, Corinne (23 בפברואר 2021). "She's Spoken About the Racism She's Faced For Being Mixed-Race". Popsugar (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNab, Kaitlyn (24 בפברואר 2021). "Antonia Gentry's Role in "Ginny & Georgia" Is Her Dream Come True". Teen Vogue (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Guy, Zoe (24 בפברואר 2021). "Everything You Need to Know About Antonia Gentry, the Star of 'Ginny and Georgia'". Marie Claire (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sullivan, Corinne (23 בפברואר 2021). "She Attended a Performing Arts High School". Popsugar (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thompson, Avery (24 בפברואר 2021). "Antonia Gentry: 5 Things To Know About The Breakout Star Of 'Ginny & Georgia'". Hollywood Life (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-14 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marine, Brooke (22 בפברואר 2021). "Antonia Gentry Promises 'Ginny and Georgia' Is Not a 'Gilmore Girls' Rip-off". W Magazine (באנגלית). נבדק ב-18 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Forbes 30 Under 30 2022: Hollywood & Entertainment, Forbes (באנגלית)
נשיא סוריה

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  אחמד א-שרע
 תאריך כניסה לתפקיד:  29 בינואר 2025
 תחום שיפוט:  הצבא הסורי החופשי סוריה
 מעון:  הארמון הנשיאותי בדמשק 
 משך כהונה קצוב:  7 שנים
 ייסוד המשרה:  17 באפריל 1946 
 איוש ראשון:  סובחי ברכאת
 
נשיא סוריה הוא ראש המדינה הסורית, אשר משמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים של סוריה.
ב-31 בינואר 1973 חאפז אל-אסד שינה את חוקת המדינה ומאז נשיא לא היה חייב להיות מוסלמי. כתוצאה מכך התפרצו הפגנות של האחים המוסלמים בערים הגדולות. בשנת 2012 סעיף זה בחוקה בוטל.
דרישות

החוקה של סוריה מאפשרת לנשיא להתמודד לכהונה של 7 שנים, שניתן להאריך פעם אחת בשל החוקה של 2012. כדי להתמודד על התפקיד,  המועמד נדרש להיות  מוסלמי בן 34 ומעלה, סורי מלידה, בן להורים סורים ונשוי לאישה סורית, ולחיות בסוריה במשך 10 שנים לפחות. בעת הבחירה, המועמד נדרש לתמיכה של לפחות 35 חברי פרלמנט.
סמכויות

לפי חוקת סוריה נשיא סוריה אחראי על:
המפקד העליון של הכוחות המזוינים של סוריה
ייצוג סוריה ביחסים בינלאומיים
פיתוח ויישום מדיניות לאומית
מינוי ופיטורי ראש הממשלה והשרים
יצירה ופיקוח על יישום מדיניות כללית של המדינה
אישור או פסילת חוקים
הכרזה על מצב חירום
כריתת הסכמים בינלאומיים
הענקת חנינה
הענקת עיטורים ומדליות
פיזור הפרלמנט
חקיקת חוקים כאשר המועצה המחוקקת אינה בישיבה או במצבי חירום
העלאת נושאים למשאל עם מחייב
ניסוח חוקים
סמכויות > הדחה

נשיא סוריה יכול להיות מודח מהתפקיד במקרים הבאים:
הגשת התפטרות לפרלמנט
סיום כהונה של 7 שנים אם לא הועמד לבחירה מחדש, או סיום כהונה שנייה של 7 שנים אם נבחר מחדש
במקרה של נבצרות קבועה או מוות
הרשעה בבגידה חמורה על ידי בית המשפט החוקתי לאחר הצעת ואישור 2 שלישים מחברי הפרלמנט
הערות שוליים

↑  עלווים נחשבים מוסלמים ולכן בני משפחת אל-אסד עומדים בדרישה זו
1 2  Constitutional history of Syria, constitutionnet.org
| נשיאי סוריה |
| --- | --- | --- |
| הרפובליקה הסורית הראשונה והשנייה | שוכרי אל-קוותלי • חוסני א-זעים • סאמי חינאווי • האשם אל-אתאסי • אדיב שישכלי • פאוזי סלו • אדיב שישכלי • מאמון אל כוזברי • האשם אל-אתאסי • שוכרי אל-קוותלי | דגל סוריה כיום |
| הרפובליקה הערבית המאוחדת | גמאל עבד אל נאצר | דגל סוריה כיום |
| הרפובליקה הערבית הסורית | מאמון אל כוזברי • עיזאת אל נוס • נאזים אל קודסי • לואיי אל-אתאסי • אמין אל-חאפז • נור א-דין אל-אתאסי • אחמד אל חטיב • חאפז אל-אסד • עבד אל-חלים ח'דאם • בשאר אל-אסד • אחמד א-שרע | דגל סוריה כיום |
יחסי אוסטריה–טורקיה

| יחסי אוסטריה–טורקיה |
| --- | --- |
אוסטריה: טורקיה


אוסטריה: טורקיה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 783,562
אוכלוסייה
9,115,993: 87,614,636
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 1,108,022
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,608: 12,647
משטר
רפובליקה פדרלית: דמוקרטיה פרלמנטרית

שגרירות אוסטריה באנקרה
יחסי אוסטריה–טורקיה הם היחסים בין רפובליקת אוסטריה ובין הרפובליקה הטורקית והמדינות שקדמו להם.
ההבסבורגים והעות'מאנים

מימי הביניים ועד המאה ה-20, אוסטריה וטורקיה של ימינו היו אזורי הליבה בתוך אימפריות גדולות בהרבה. אוסטריה הייתה מקום מושבו של בית הבסבורג וטורקיה נשלטה על ידי בית עות'מאן (הידוע גם בשם השושלת העות'מאנית). ממלכת הבסבורג והאימפריה העות'מאנית היו שתיהן תאגידים גדולים רב-אתניים, ואימפריות יריבות אלה ניהלו מלחמות תכופות זו בזו על השליטה במרכז אירופה וחבל הבלקן.
בשיאה איימה האימפריה העות'מאנית לכבוש את וינה, הבירה האוסטרית פעמיים: בשנת 1529 וב-1683. אולם לאחר התבוסה העות'מאנית השנייה בווינה וסיום המלחמה הטורקית הגדולה בשנת 1699, ההבסבורגים השיגו את העליונות, וכבשו את הונגריה וקרואטיה מהעות'מאנים. לאחר ההישגים הללו, אוסטריה לא הצליחה עוד להתקדם לבלקן, בגלל ההשפעה המתחרה של רוסיה, ובשל הסכסוך המכונה השאלה המזרחית. בזמן שהשליטה העות'מאנית בבלקן התמוססה, האוסטרים לא הצליחו לספח שטח חדש עד משבר בוסניה בשנת 1908, ואפילו זה גרם למשבר דיפלומטי (המשבר הבוסני). בינתיים רוסיה סייעה למספר לאומים בבלקן למרוד בעות'מאנים ולהקים מדינות לאום נפרדות בבלקן. לאחר השינויים שקרו ממלחמת העצמאות היוונית (1821–1829) למלחמות הבלקן (1912–1913), האימפריות האוסטריות והעות'מאניות כבר לא גבלו זו בזו. דבר זה איפשר לשניהם להצטרף למעצמות המרכז כבעלות ברית במהלך מלחמת העולם הראשונה. התבוסה של מעצמות המרכז הביאה להפלת שתי האימפריות בתום המלחמה.
הרפובליקות האוסטרית והטורקית

היחסים בין אוסטריה וטורקיה מתוחים, כאשר ברקע התנגדותה הנחרצת של אוסטריה להצטרפות טורקיה לאיחוד האירופי.
הרפובליקות האוסטרית והטורקית > משברים דיפלומטים

ב-10 בנובמבר 2010, התערערו היחסים בין המדינות לאחר ששגריר טורקיה באוסטריה אמר שהאוסטרים רואים את הטורקים החיים במדינה "כמו וירוס" ולא מאפשרים להם להשתלב בחברה, האשים את המנהיגות הפוליטית האוסטרית בשנאת זרים, וקרא לארגונים בינלאומים עם נציגות בוינה להעביר את פעילותם למדינה אחרת. בעקבות ההאשמות, השגריר הטורקי זומן לשיחה אצל משרד החוץ האוסטרי וקנצלר אוסטריה ורנר פיימן גינה את הדברים.
ב-24 באפריל 2015, בציון 100 שנה לרצח העם הארמני, הפרלמנט האוסטרי הצביע על הכרה ברצח העם הארמני. בתגובה, החזירה טורקיה את השגריר שלה מוינה.
באוגוסט 2016, לאחר ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה והמעצרים שהשלטון הטורקי ביצע נגד חשודים במעורבות, קנלצר אוסטריה כריסטאן קלן העלה את ההצעה להפסיק את השיחות לצירופה של טורקיה לאיחוד האירופי. בתגובה, שר החוץ הטורקי האשים אוסטריה שהיא "בירת הגזענות הרדיקלית". לאחר החלטת בית המשפט החוקתי בטורקיה לשנות את גיל ההסכמה ל-12, הופיעה בשדה התעופה בווינה "טורקיה מאפשרת לילדים מתחת לגיל 15 לקיים יחסי מין". טורקיה דחתה בתוקף את הטענה ובעקבות מחאתה הכיתוב הוסר. ב-22 באוגוסט, בווינה התקיימה הפגנה של הכורדים בהשתתפות של מפלגת הפועלים של כורדיסטן, המוגדרת בתור ארגון טרור בטורקיה. שר החוץ הטורקי האשים את אוסטריה בתמיכה בטרור ובדו-פרצופיות לאחר שלא אפשרה להפגנות של טורקים באוסטריה להפגין בעד הדמוקרטיה ונגד ניסיון ההפיכה. בעקבות כך, טורקיה החזירה את השגריר שלה מוינה וזימנה את הממונה על היחסים האוסטרי במשרד החוץ באנקרה.
במאי 2017, השתמשה טורקיה בזכות הוטו שלה בנאט"ו על שיתוף הפעולה עם אוסטריה, שאיננה בעלת ברית בנאטו, במחאה על נסיונתה של אוסטריה לחסום את בקשת טורקיה להצטרף לאיחוד האירופי.
בדצמבר 2017 האשימה טורקיה את הממשלה האוסטרית הנכנסת באפליה וגזענות, לאחר שהיא לא הסכימה להצטרפותה טורקיה לאיחוד האירופי. בנוסף, טורקיה תקפה את האיחוד האירופי על כך שלא גינתה את גישת הממשלה האוסטרית. כמו כן, משרד החוץ הטורקי האשים את הממשלה הנכנסת ב"אי-יושר", והזהיר כי גישתם תביא את אוסטריה "לסף אובדן הידידות של טורקיה" ותיענה עם "התגובה המגיעה לה."
באפריל 2018, חודשיים לפני הבחירות בטורקיה, הודיעה אוסטריה על תאסור על קמפיינים פוליטיים של פוליטיקאים טורקים להתרחש בשטחה. הנשיא ארדואן גינה את ההחלטה ואמר שאוסטריה "תשלם את המחיר".
ביוני 2018, הודיעה אוסטריה על סגירת שבעה מסגדים וגירוש 60 אימאמים ממוצע טורקי, בעקבות חקירה של הצגת ילדים במסגד בוינה, שנשלט וממומן על ידי טורקיה. בהצגה שוחזר מערכת גליפולי, ובמהלכה הילדים שיחקו את תפקידי החיילים, הצעדו והצדיעו לדגל טורקיה. המימון שהתקבל היה מהארגון הטורקי ATIB (הארגון התרבותי טורקי-איסלאמי), וזאת בניגוד לחוק האוסטרי האוסר מימון זר של אנשי דת במדינה. טורקיה גינתה את המהלך, הצעד הגביר את המתיחות בין המדינות, זאת ששבוע לפני נשיא טורקיה ארדואן תקף את קנצלר אוסטריה קורץ ואמר ש""לקנצלר חסר המוסריות הזה יש בעיה איתנו".
טורקים באוסטריה

נכון ל-2011 באוסטריה מתגוררים כ-360,000 טורקים.
צ'יליבי מויסה

| --- | --- |

 לידה:  1812 פוקשאן, רומניה 
 פטירה:  31 בינואר 1870 (בגיל 58 בערך) בוקרשט, ממלכת רומניה 
 שם לידה:  Froim Moise Schwartz 
 מדינה:  רומניה 
 שפות היצירה:  רומנית 
 
צ'יליבי מויסה (ברומנית: Cilibi Moise, בעברית: אפרים משה הרוכל (1812–1870) היה רוכל בסדקית יהודי ממולדובה שליקט פתגמים, אמרות ודברי חכמה ופרסם אותם בשפה הרומנית ב-13 או 14 חוברות שזכו לפופולריות רבה.