stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספיידרוומן (ג'וליה קרפנטר)
ביוגרפיה בדיונית > מאדאם ווב

בפעולתה הראשונה של ג'וליה כמאדאם ווב החדשה, היא מונעת מספיידרמן לרצוח את קרייבן הצייד. ג'וליה מסבירה לספיידרמן כי הוא עומד במרכזה של רשת מוסרית אשר תיהרס אם הוא ייפגע בקרייבן, וטוענת כי רצח זה, מוצדק ככל שיהיה, יהפוך אותו לרוצח חסר רחמים ומנודה. על מנת לאשש את דבריה, היא מראה לו חיזוי מן העתיד. ספיידרמן נענה לג'וליה, וחס על חייו של קרייבן. בסופו של אירוע זה, ג'וליה מביאה לקבורה יחד עם ספיידרמן ואריאנה את מאדאם ווב וקיין. היא נוטלת באופן רשמי את תפקידה של מאדאם ווב, ומעבירה את תלבושתה הקודמת לאריאנה.
בראיית אירועי "אי העכביש" הקרבים, ג'וליה מזהירה את ספיידרמן מפני העתיד לבוא. עם זאת, הוא מבטל את דבריה ומסרב להתייחס אליהם ברצינות. על מנת להכין את ספיידרמן בכל זאת אל הקרבות אשר יגיעו, ג'וליה שולחת את שאנג-צ'י ללמדו אמנויות לחימה. כאשר חזיונה מתממש ואוכלוסיית מנהטן מפתחת כוחות-על דמויי עכביש, היא שולחת את שאנג-צ'י להגן על ספיידרמן ולסייע לו. ההתחברות ההמונית של בני אדם לרשת החיים והגורל גורמת לג'וליה להתעלף ולאבד את יכולת החיזוי שלה, אך זו חוזרת אליה תוך כדי התקדמות האירוע. בסופו של דבר, המשבר נפתר במציאת נסיוב מרפא על ידי ונום ואנטי-ונום ובהבסתה של מלכת העכבישים על ידי ספיידרמן וקיין.
ג'וליה חווה חיזיון אפוקליפטי, בו רשת החיים והגורל נפרמת. בחשש מן העתיד לבוא, היא יוצאת להזהיר את ספיידרמן. ג'וליה מפריעה לקרב בין ספיידרמן למורביוס, ומפצירה בגיבור לעזוב את הכל וללכת באופן מידי למעבדות הורייזן. אף על פי שספיידרמן מודאג ממורביוס, ג'וליה קובעת כי הוא איננו הבעיה. על מנת לשכנע את ספיידרמן להקשיב בקולה, ג'וליה מגלה לו שחברתו סילבר סייבל לא נהרגה ועודנה בחיים. ג'וליה נותרת מבולבלת מחזיונותיה, ומחליטה לשלוח את תה רייצ'ל אל סבה וסבתה למקרה ודבר מה ישתבש. או אז, היא חווה התקף עוצמתי של כוחותיה בו היא עדה לכל נקודה בעתיד של יקום מארוול – וקורסת אל תוך תרדמת. לפני התמוטטותה, ג'וליה חוזה במעורפל את אירועי "משאלת מוות".
לאחר כשנה בתרדמת, ג'וליה מתעוררת בסיום ציד העכבישים. עם הבסתה של משפחת היורשים בידי צבא העכבישים, ספיידרמן העליון מתחיל לפגוע ברשת החיים והגורל המקשרת בין כל העכבישים במולטי-יקום מתוך ניסיון נואש לשנות את גורלו. על אף שניסיונו נכשל, הנזק אשר נעשה לרשת חמור ופוגע בכל אנשי העכביש. אירוע זה מעיר בחזרה את ג'וליה, ובקימתה היא מגלה כי אבד לה הקשר עם הרשת.
כוחות ויכולות

בהתאם להכשרתה על ידי הנציבות לפעילויות על־אנושיות, ג'וליה היא מרגלת מיומנת ואמנית אמנויות לחימה וקרב פנים אל פנים. לאחר שמוזרקים ללגופה "בטעות" תערובת של ארס עכביש ותמציות צמחים אקזוטיים, היא זוכה בכוחות על-אנושיים. נוסף לחוזק, מהירות, זריזות, סיבולת וגמישות על-אנושיים, רפלקסים וחושים מוגברים ויכולת החלמה וריפוי עצמי מואצת, המשותפים גם לה וגם לספיידרמן, היא ניחנת גם בכוחות וביכולות נוספים – ג'וליה מסוגלת ליצור אנרגיה פסיונית ולשחררה דרך הידיים והרגליים, מה שמסייע לה להיצמד לכל משטח (ובכללם קירות ותקרות); והיא יכולה ליצור גם אנרגיה קינטית, באמצעותה היא טווה רשתות וקורים עמידים וחזקים.
לאחר קרב עם נבלת-העל שרלוט ויטר, ג'וליה מאבדת את כוחותיה. אובדן זה גורם לה לשיתוק, ואיש העסקים מקסימילאן קולרידג' מסנתז עבורה שכפול של התערובת אשר העניקה לה במקור את כוחותיה, וזו מרפא אותה ומחזיר לה את כוחותיה. לפני מותה, מאדאם ווב מעבירה לג'וליה את כוחותיה הטלפתיים, הפרה-קוגניטיביים והאסטרליים, הכוללים גם חיזוי וראיית הנולד ותפיסה על-חושית.
אזכור במדיות אחרות > סדרות טלוויזיה

דמותה של ג'וליה קרפנטר כספיידרוומן מופיעה בסדרת הטלוויזיה המונפשת "איירון מן" מ-1994, בדיבובן של קייסי דפרנקו בעונה הראשונה וג'ניפר הייל בעונה השנייה.
ג'וליה היא חברה בקבוצת "עבודות כוח" של איירון מן, והיא מתחרה עם מכשפת השני על חיבתו הרומנטית של הגיבור. על אף שבתחילה היה נראה כי הוא אינו מעוניין במי מהן, איירון מן וג'וליה פוצחים בזוגיות לאחר זמן מה. עם זאת, התנהגותו של איירון מן כ"זאב בודד" מסבכת את העניינים ביניהם ומובילה לפרידה. היא עוד נשארת נאמנה לו, ומכסה את זיוף מותו יחד עם וור משין. כאשר ג'וליה הולכת לאיבוד בפורטל זמן, איירון מן מציל אותה ומתוודה על רגשותיו בפניה – והשניים חולקים נשיקה.
דמותה של ג'וליה קרפנטר כמאדאם ווב מופיעה בסדרת הטלוויזיה המונפשת "ספיידרמן" מ-2012, בדיבובה של קרי סאמר בעונה הרביעית.
ג'וליה היא סוכנת של ארגון הביון "S.H.I.E.L.D.‎", והיא משתמשת בכוחות החיזוי וראיית הנולד שלה על מנת לסייע לניק פיורי. יחד עם דוקטור סטריינג' ואיירון פיסט, ג'וליה פותחת שער למולטי-יקום דרכו ספיידרמן וקיד ארכניד יוצאים לאסוף חפצים עתיקים ועוצמתיים מיקומים מקבילים.
אזכור במדיות אחרות > סרטי קולנוע

דמותה של ג'וליה קרפנטר כספיידרוומן מופיעה בסרט המונפש "ספיידרמן: ברחבי ממדי העכביש" מ-2023.
דמותה של ג'וליה קרפנטר הופיעה בסרט הלייב אקשן "מאדאם ווב", בגילומה של השחקנית סידני סוויני.
הערות שוליים

↑  Top 50 Avengers, #47 - Julia Carpenter, IGN
1 2  Iron Man #214, January 1987
1 2  Spider-Woman Vol.2 #2, December 1993
1 2  Marvel Super Heroes Secret Wars #6–12, October 1984-April 1985
1 2 3  Avengers West Coast #84, July 1992
↑  Uncanny X-Men #206, June 1986
↑  X-Factor #8-9, September-October 1986
↑  Avengers Annual #15, July 1986
↑  Peter Parker, The Spectacular Spider-Man #125-126, April-May 1987
↑  Avengers West Coast #70–73, May-July 1991
↑  Avengers West Coast #74, September 1991
↑  Avengers West Coast #89-91, December 1992-February 1993
↑  Avengers West Coast #99-100, October-November 1993
↑  Infinity War #1, June 1992
↑  Secret Defenders #1, March 1993
↑  Avengers West Coast #102, January 1994
↑  Force Works #1, July 1994
↑  Force Works #16-17, October-November 1995
↑  Avengers West Coast #75, October 1991
↑  Avengers West Coast #86, September 1992
↑  Spider-Woman Vol.2 #1-4, November 1993-February 1994
1 2 3  Spider-Woman Vol.3 #1, July 1999
1 2  Ms. Marvel Vol.2 #7, November 2006
↑  Civil War Files #1, September 2006
↑  Civil War: The Initiative #1, March 2007
↑  Civil War Battle Damage Report #1, May 2007
↑  Ms. Marvel Vol.2 #6-8, October-December 2006
↑  Ms. Marvel Vol.2 #13, May 2007
↑  Ms. Marvel Vol.2 #14, June 2007
↑  Omega Flight #1, June 2007
↑  Omega Flight #2, July 2007
↑  Omega Flight #5, October 2007
↑  Marvel Comics Presents Vol.2 #3-11, January-September 2008
↑  Marvel Comics Presents Vol.2 #12, October 2008
↑  Amazing Spider-Man #634, June 2010
↑  Amazing Spider-Man #635, June 2010
1 2  Amazing Spider-Man #636, July 2010
↑  Amazing Spider-Man #637, July 2010
↑  Amazing Spider-Man #666, July 2011
↑  Free Comic Book Day 2011 - Spider-Man, May 2011
↑  Amazing Spider-Man #668, August 2011
↑  Amazing Spider-Man #669, September 14th 2011
↑  Amazing Spider-Man #670, September 28th 2011
↑  Amazing Spider-Man #671, October 12th 2011
↑  Amazing Spider-Man #672, October 2011
↑  Amazing Spider-Man #689, July 2012
↑  Amazing Spider-Man #690, July 2012
↑  Amazing Spider-Man #691, August 2012
↑  Amazing Spider-Man #695-697, October-November 2012
↑  Amazing Spider-Man Vol.3 #15, February 2015
↑  Official Handbook of the Marvel Universe Master Edition #11
↑  Voice Of Julia Carpenter, Behind The Voice Actors
↑  Voice of Madame Web, Voice Chasers
↑  Gavin Jasper, ‏Guide to the Weirdest Spider-Men in the Spider-Man: Across the Spider-Verse Trailer, ‏Den of Geek, ‏13 בדצמבר 2022
↑  Noah Dominguez, ‏Report: Sydney Sweeney Is Playing Marvel's Second Spider-Woman in Madame Web, ‏Comic Book Resources, ‏2 במרץ 2023
ג'וליה קרפנטר כמאדאם ווב, כפי שהופיעה בחוברת Prowler Vol.2 #4 מינואר 2017. אמנות מאת חאבייר סלטארס וג'מאל קמפבל.
נצחיים (סרט)

ערך זה עוסק בסרט המהווה חלק מהיקום הקולנועי של מארוול. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  הגזע הבדיוני "הנצחיים" מאת ג'ק קירבי
 בימוי:  קלואי ז'או 
 הופק בידי:  קווין פייגי 
 תסריט:  מתיו ק. פירפו ריאן פירפו
 עריכה:  קריג ווד, דילן טיצ'נור 
 שחקנים ראשיים:  אנג'לינה ג'ולי ריצ'רד מאדן קומאיל נאנג'יאני לורן רידלוף בריאן טיירי הנרי סלמה הייק ליה מקיו דון לי בארי קיאוגן ג'מה צ'אן קיט הרינגטון
 מדבבים:  ביל סקושגורד (Kro) דיוויד קיי (Arishem the Judge) מהרשלה עלי (בלייד) 
 מוזיקה:  רמין ג'וואדי 
 צילום:  בן דייוויס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני מארוול
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 5 בנובמבר 2021 ישראל 4 בנובמבר 2021
 משך הקרנה:  156 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט גיבורי-על, סרט הרפתקאות, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  מסופוטמיה, אלסקה, הירושימה, טנוצ'טיטלאן, שיקגו, אמזונאס, עיראק, מומבאי, בבל, דקוטה הדרומית, לונדון, אוסטרליה, ממלכת גופטה 
 תקציב:  200 מיליון דולר
 הכנסות:  402.1 מיליון דולר (20 במרץ 2022)
 הכנסות באתר מוג'ו:   marvelnovember2020
 סרט קודם:  כרונולוגית (MCU): "שאנג-צ'י ואגדת עשר הטבעות"
 סרט הבא:  כרונולוגית (MCU): "ספיידרמן: אין דרך הביתה"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נצחיים (באנגלית: Eternals) הוא סרט גיבורי-על אמריקאי המתבסס על גזע בדיוני באותו השם המתקיים במארוול קומיקס. הסרט מופק על ידי אולפני מארוול ומופץ על ידי אולפני וולט דיסני, והוא הסרט ה-26 של היקום הקולנועי של מארוול. הסרט נכתב על ידי מתיו ק. וריאן פירפו, ומככבים בו אנסמבל שחקנים, כולל ריצ'רד מאדן, קומאיל נאנג'יאני, לורן רידלוף, בריאן טיירי הנרי, סלמה הייק, ליה מקיו, דון לי, אנג'לינה ג'ולי, בארי קיאוגן, ג'מה צ'אן וקיט הרינגטון.
באפריל 2018, המפיק קווין פייגי הודיע כי סרט שיתבסס על גזע "הנצחיים" נמצא בפיתוח, עם דגש על דמויתיהם של איקריס וסרסי. צילומי הסרט החלו בחודש יולי, בלונדון. תחילה הסרט תוכנן לעלות לאקרנים ב-21 בפברואר 2021, אך בספטמבר 2020 דווח כי יציאתו לאקרנים נדחתה לנובמבר 2021.
צוות השחקנים

ריצ'רד מאדן - איקריס, נצחי עוצמתי. מסוגל לעוף, ולהקרין כוח קוסמית דרך עיניו.
ג'מה צ'אן - סרסי(אנ'), נצחית בעלת חיבה לבני האדם, שיכולה לתמרן ולשנות חומר באמצעות מגע פיזי. צ'אן גילמה בעבר את דמותה של מין-ארווה בסרט "קפטן מארוול".
קומיל נאנג'יאני - קינגו(אנ'), נצחי בעל גישה לכוח הקוסמי.
לורן רידלוף - מאקארי(אנ'), נצחית בעלת מהירות-על, והגיבורה החירשת הראשונה ביקום הקולנועי של מארוול.
בריאן טיירי הנרי - פסטוס(אנ'), נצחי גאון וממציא. גיבור-העל הלהט"בי הראשון ביקום הקולנועי של מארוול.
סלמה הייק - אייג'ק(אנ'), המנהיגה הרוחנית החכמה של הנצחיים. בעלת יכולות ריפוי עצמי, והייתה לגשר בין הנצחיים ובין השמימיים.
ליה מקיו - ספרייט(אנ'), נצחית בעלת מראה של צעירה. מסוגלת ליצור אשליות מציאותיות.
דון לי - גילגמש(אנ'), נצחי בעל כוח פיזי גבוה במיוחד.
בארי קיוגאן - דרואיג(אנ'), נצחי המסוגל לשלוט במוחם של אחרים.
אנג'לינה ג'ולי - תנה, נצחית בעלת כישורי לחימה אדירים. מסוגלת לברוא כלי נשק באמצעות אנרגיה קוסמית.
קיט הרינגטון - דיין ויטמן, לוחם אנושי בעל חרב מיסטית. בן זוגה של סרסי.
הארי סטיילס - ארוס (אנ'), אחיו של תאנוס, אל האהבה והתשוקה. מופיע בסצנה לאחר הכתוביות.
מהרשלה עלי נותן את קולו כבלייד בסצנת סוף כתוביות.
הפקה > פיתוח

באפריל 2018, נשיא אולפני מארוול, קווין פייגי, הצהיר כי האולפנים שוקדים על פיתוח סרט שיתבסס על "הנצחיים", גזע בדיוני שנוצר על ידי המאייר ג'ק קירבי, עבור השלב הרביעי שלהם ביקום הקולנועי של מארוול. אולפני מארוול נפגשו עם מספר תסריטאים, מתוך רצון תסריטי להתמקד בדמותה של סרסי. לאחר חודש, אולפני מארוול שכרו את מתיו ק. וריאן פירפו לכתוב את התסריט, שכלל סיפור אהבה בין דמויותיהם סרסי ואיקריס. ביוני, פייגי הצהיר שאולפני מארוול מעוניינים לחקור את "הנצחיים" מכיוון שהם היוו השראה למיתוסים ואגדות לאורך ההיסטוריה של היקום הקולנועי של מארוול.
במהלך סוף אוגוסט, הרשימה של אולפני מארוול עבור במאי מתאים לסרט הצטמצם לכדי רשימה קצרה שכללה את הבמאית קלואי ז'או - שהייתה במקביל גם ברשימת הבמאיות המובילות לבימוי הסרט "האלמנה השחורה" - ניקול קאסל, טראוויס נייט, והזוג כריסטינה גאלגו וסירו גורה. ז'או נבחרה ונשכרה למלאכת בימוי הסרט כעבור חודש, לאחר שאולפני מארוול הזדרזו לשכור אותה לאחר שהתרשמו מהפגישה איתה, וחששו שאולי היא תעבור לפרויקט אחר באולפן גדול. עבור אולפני מארוול, עיבוד "הנצחיים" למסך הגדול נחשב למעבר "המושלם" לשלב הבא של סרטים, יחד עם פרויקטים כמו "קפטן מארוול", והותר לאולפנים ללהק קבוצה מגוונת-אתנית של שחקנים על מנת לגלם נצחיים שונים. בפברואר 2019, חזר פייגי ואמר כי אולפני מארוול מתעניינים ב"נצחיים" בשל "האפוס העצום והמדהים של קירבי המשתרע על פני עשרות אלפי שנים" בקומיקס; מכיוון שהם רצו ליצור יותר סרטי אנסמבל "מההתחלה", כמו "שומרי הגלקסיה", במקום לבנות ביסודיות את האנסמבל הדמויות עד לקרוס-אובר כפי שעשו עם "הנוקמים"; ולהציג "דמויות שרוב העולם מעולם לא שמע עליהן".
הפקה > פרה-פרודקשן

השחקנית אנג'לינה ג'ולי נכנסה למשא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים בדמותה של תנה במרץ 2019, ואילו השחקנים קומיל נאנג'יאני ודון לי לוהקו לתפקידים לא ידועים. חודש לאחר מכן. באותה התקופה, דווח שעלילת הסרט תכלול לראשונה בהיסטוריית אולפני מארוול גיבור-על להט"בי. במאי, השחקן ריצ'רד מאדן נכנס למשא ומתן על גילום דמותו של איקריס, וחודש שלאחר מכן, סלמה הייק נכנסה למשא ומתן מוקדם על תפקיד לא ידוע. ביולי, מגזין וראייטי דיווח שג'ולי, מאדן ומילי בובי בראון הצטרפו לצוות השחקנים. עם זאת, מאוחר יותר, בראון הכחישה את השתתפותה בסרט. בכנס הקומיק-קון שנערך באותו חודש, השתתפותם של ג'ולי, מאדן, נאנג'יאני, לי והייק בסרט אושר, והוכרז על הצטרפותם של לורן רידלוף, בריאן טיירי הנרי וליה מקיו לצוות השחקנים. בכנס D23 שנערך בידי אולפני וולט דיסני נחשף כי לצוות השחקנים נוספו בריאן קיאוגן, קיט הרינגטון וג'מה צ'אן לתפקידיהם של דרואיג, דיין ויטמן וסרסי, בהתאמה.
הפקה > צילומים

לפי המגזין אנטרטיינמנט ויקלי צילומי הסרט נערכו בלונדון לאחר שצוות השחקנים ותאריך עליית הסרט לאקרנים הוכרזו רשמית בנובמבר 2020 במהלך כנס הקומיק-קון הבינלאומי.
עמנואל מרקס

| --- | --- |

עמנואל מרקס, אוקטובר 2008
 לידה:  8 במאי 1927 מינכן, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  13 בפברואר 2022 (בגיל 94) רמת השרון, ישראל 
 שם לידה:  Erich Marx 
 ענף מדעי:  אנתרופולוגיה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת מנצ'סטר 
 מנחה לדוקטורט:  אמריס פיטרס 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל 
 תרומות עיקריות
 חקר החברה הבדוית בנגב
 
עמנואל מרקס (8 במאי 1927 – 13 בפברואר 2022) היה פרופסור בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת תל אביב, חתן פרס ישראל לחקר הסוציולוגיה לשנת תשנ"ח (1998), וחבר של כבוד במכון האנתרופולוגי המלכותי הבריטי.
מחקריו > החברה הבדוית בנגב

ספרו זה של מרקס הוא עיבוד של עבודת הדוקטורט שלו ראה אור בעברית ב-1974 והוא גרסה מעודכנת של ספרו האנגלי (Bedouin of the Negev) שראה אור בהוצאת אוניברסיטת מנצ'סטר בשנת 1967. עבור ספר זה זכה בפרס בן צבי לשנת 1973.
מרקס טען בספר כי "הסגר" שהטיל הממשל הצבאי על הבדווים לא שירת צרכים ביטחוניים, אלא נועד למנוע מהם להיכנס לשוק העבודה, על מנת להקל על עולים יהודים חדשים למצוא תעסוקה. ההשתלטות ההדרגתית של המדינה על אדמות הנגב, יצרה חלוקה מעמדית בין בדואים בעלי אדמות שנחשבו לבדווים "אמיתיים" וחסרי אדמה שנחשבו ל"פלחים", וכל מעמד פיתח דפוסי מגורים ונדידה ודרכי נישואים משלו. השבט נעשה ליחידת מנהל של המדינה, ועיקר תפקידן של קבוצות המוצא הקורפורטיביות היה להגן על אדמות, והנישואים של צעירים שועבדו לאינטרסים הפוליטיים והכלכליים של קבוצות המוצא.
מחקריו > מחנה פליטים בגב ההר

מונוגרפיה זו כתב מרקס ביחד עם הכלכלן פרופסור יורם בן פורת והמזרחן פרופסור שמעון שמיר. הספר יצא לאור ב-1971 באנגלית תחת הכותר Some Sociological and Economic Aspects of Refugee Camps on the West Bank שיצא לאור בהוצאת ראנד בארצות הברית. נוסח מלא של המחקר יצא לאור בעברית ב-1974 בהוצאת מרכז דיין באוניברסיטת תל אביב. הוא עוסק במחנות הפליטים הפלסטינים בשטחים, לצורך כתיבתו הם עשו עבודת-שדה במחנה הפליטים ג'לזון בקרבת רמאללה בשנת 1968 ולאחר מכן במחנות נוספים בעזה וביהודה ושומרון. החוקרים מצאו כי הפליטים מעורים היטב בחיי הכלכלה, שרוב המחנות הפכו לפרוורים של ערים סמוכות, ושהבתים במחנות עברו בהדרגה לבעלות דייריהם ונמכרו בשוק החופשי. מכאן החוקרים מצאו שחלק ניכר מאוכלוסיית המחנות לא היו פליטים כלל ועיקר. מסקנתם הראשית הייתה שמחנות הפליטים הפכו לשכונות פועלים עירוניות, ושמוטב לשפר את תנאי החיים במחנות הפליטים מלחתור לחיסולם. לדעתם פתרון שאלת הפליטים ימצא בהסדר בעלויות על מקרקעין שלהם ובתשלום פיצויים הוגנים עבור הרכוש שאבד להם, ולאו דווקא על ידי יישובם מחדש.
מחקריו > מאמרים נוספים בנושא הפליטים

במהלך כל הקריירה האקדמית שלו כתב מרקס מאמרים על הפליטים הפלסטיניים. משנות האלפיים עסק בעיקר בשאלה של תשלום פיצויים לפליטים הפלסטיניים כתנאי להסדר שלום בר קיימא באזור, ובשאלה של ביטול סוכנות הסעד והתעסוקה לפליטים פלסטיניים של האו"ם. לדעתו של מרקס עשה הארגון בשנותיו הראשונות רבות כדי ליישב את הפליטים, להקנות להם חינוך יסודי, ולשלבם בשוק העבודה. במשך שנות קיומו, גדל מספר הפקידים ונתמעטו השירותים שהארגון הגיש לפליטים, ועבודתו התמקדה בשירותי החינוך. אונר"א שבויה היום בידי 24,000 פקידיה, רובם מורים, המונעים את העברת השירותים שלה לידי הרשות הפלסטינית.
מחקריו > ההקשר החברתי של התנהגות אלימה: מחקר אנתרופולוגי-חברתי על עיירת עולים בישראל

ספרו זה של מרקס ראה אור בלונדון בהוצאת ראוטלדג' בשנת 1976 ושוב בשנת 2004 (The Social Context of Violent Behaviour: A Social Anthropological Study in an Israeli Immigrant Town). ב-2015 ראה הספר אור בעברית בהוצאת רסלינג. הספר עוסק בסוג מסוים של אלימות שמרקס מכנה אלימות חברתית, והוא מבוסס על שנתיים של עבודת שדה (1966-1964) בעיר הפיתוח מעלות, הנקראת בספר "גלילה". מרקס עסק בהקשר הבירוקרטי של האלימות, בכך שהבירוקרטיה הייתה סיבתה של האלימות. במעלות הייתה אוכלוסייה של עולים חדשים, בעיקר ממרוקו, שהשלטונות הושיבו אותם במקום שלא הייתה בו תעסוקה. השלטון סיפק להם דירות של עמידר, עבודות דחק של הקרן הקיימת וקִצבות סעד. בצורה זו נוצרה תלות של האוכלוסייה במיעוט פקידים שסיפקו את צורכיהם הבסיסיים. כדי להשיג משאבים כגון דירה או סיוע גדול יותר היו צריכים התושבים להפעיל לחצים, ומי שהיה לו כוח היה מסוגל להפעיל אלימות. מקרים של אלימות ממשית היו נדירים. היו בעיקר איומים באלימות, ואלה הביאו במקרים רבים לתוצאות.
מרקס מנסה בספרו לחרוג מהפרדיגמה התאורטית המקובלת הגורסת שתסכול גורם אגרסיה. הוא סוקר בספרו סוגים שונים של אלימות, כאשר הנפוץ ביותר מביניהם הוא "אלימות חברתית" או אלימות כופה. אלימות זו היא סוג של כוח, ואנשים משתמשים בו בצורה מחושבת ומבוקרת, יחד עם סוגי כוח אחרים, כדי להשיג מטרה מקובלת בחברה שלהם. עיקר כוונתה של הפעולה האלימה היא להעביר מסר מורכב, ואילו האיום של פגיעה פיזית ואפילו פגיעה פיזית של ממש הם בעלי חשיבות משנית, ונועדו בעיקר ליצור מתח דרמטי וקשב. האנשים האלימים במעלות מעולם לא פגעו בפקידים, אך לעיתים קרובות סייעו מעשיהם בהשגת מבוקשם, למשל משרה, שיפור התנאים הסוציאליים או דירה חדשה. הסוג השני של אלימות שמצא במעלות הוא "אלימות מתחננת" של אנשים שהיו במצוקה, אבל לא ידעו כיצד לפתור את בעיותיהם. זו לא הייתה אלימות כלפי האנשים שהיה הפתרון בידם, אלא כלפי מישהו קרוב, הרבה פעמים בן המשפחה. לפעמים גם מהאלימות הזו צמחה הישועה. למשל, אדם עלול לפגוע באשתו כאשר היא מוכיחה אותו על שכרו הנמוך, מכיוון שהוא חושש לבקש העלאה מהממונה עליו[דרושה הבהרה].
מחקריו > דיוקן מורכב של ישראל

זהו שם הספר בעריכתו של מרקס שראה אור בשנת 1980 בהוצאה אקדמיק פרס בלונדון (A Composite Portrait of Israel) וסיכם שורה של מחקרים שערך ביחד עם עמיתיו (וביניהם טרי אבנס, מירון ארונוף, דון הנדלמן, חיים חזן, דפנה יזרעאלי, ראובן עוגן ומשה שוקד) בשנות השבעים. הספר שירטט דיוקן אנתרופולוגי של ישראל באותה תקופה. הוא כלל שורה של מחקרים על אתרים שונים בארץ, כמו קיבוצים, מושבים, עיירות פיתוח, שכונות, מפעל תעשייתי ובית מלאכה לעובדים מוגבלים, וארגונים ביורוקרטיים כמו נמל אשדוד. המטרה העיקרית לא הייתה לתאר בפירוט את הקהילה, אלא לזהות את הכוחות הכלכליים, הפוליטיים, ואת הארגונים הביורוקרטיים והאידאולוגיות המשפיעים עליה. מאחר שהשפעות אלה מתווכות על ידי נציגי השלטונות והארגונים האחרים המנהלים יחסי חליפין עם הקהילה הן לובשות בכל אתר ואתר צורות מיוחדות. אך מבעד לגיוון המבני ניתן לזהות את הכוחות הפועלים בזירה - מהם הנמצאים בתחומי הארץ ואחרים המצויים הרחק מעבר לגבולותיה - ולקבל תמונה נאמנה למדי של המציאות הישראלית.
מחקריו > החיים בתרבות הפרהיסטורית

בשנת 2002 השתתף מרקס בצוות מחקר של האוניברסיטה העברית בראשות חוקרת הפרהיסטוריה נעמה גורן-ענבר, שעסק באתר הפלאוליתי גשר בנות יעקב, שהיה מיושב במשך כ-100,000 שנה בין 850 ו- 750 אלף שנה לפנה"ס. במסגרת המחקר פרסם מרקס מאמר אחד ובו ניסה לשחזר איך יכלה להיראות החברה האנושית המוקדמת בתקופה ההיא. מסקנותיו הן שאנשים עסקו לפרנסתם בציד ובלקט. לעבודה זו נדרשו כארבע שעות ביום, דבר שהותיר בידיהם זמן פנוי רב לעסוק בטיפוח קשרי חברה. הם היו מאורגנים בלהקים של כמה עשרות חברים שחבריהם גידלו ביחד את הילדים ותמכו זה בזה. המעבר מלהק ללהק היה קל ותכוף. חברי הלהק יכלו להביא בני זוג מלהקים אחרים ולהוליד איתם ילדים, אך מכיוון שלא נצרכו לשירותי הילדים לא נצרכו לבני-זוג קבועים. כל הנשים יכלו לחנך ולהניק את הילדים וכל הגברים יכלו לטפל בהם. מכיוון שעמד לרשות האוכלוסייה הדלילה שטח רב, היה המזון מצוי בשפע. לכן לא תבעו בעלות על טריטוריה קבועה ויכלו לחיות בשלום עם השכנים.
מחקריו > הבדווים בהר סיני: מחקר אנתרופולוגי של הכלכלה הפוליטית

ספר זה של עמנואל מרקס ראה אור בעברית ב-2019 (ובאנגלית בהוצאת ברגהאן בשנת 2013), והוא מבוסס על מחקר שדה שעשה מרקס בזמן ששהה בדרום סיני לפרקי זמן משתנים בעשור של הכיבוש הישראלי בסיני ואחריו - בין השנים 1972 ו-1982. הספר עוסק בכלכלה המדינית של הבדווים באזור הר סיני ומציג את הכוחות הפוליטיים והכלכליים האזוריים והגלובליים הפועלים על האוכלוסייה הבדואית.
עיקר פרנסתם של הבדווים בתקופה שישראל שלטה בסיני הייתה מעבודת הגברים, ששהו במשך חודשים שלמים במקומות עבודה רחוקים מהבית. העבודה הייתה מכניסה יותר מהבוסתנים ומגידול בהמות, אך בגלל התנאים הפוליטיים והכלכליים הלא יציבים באזור הייתה נתונה לתנודות ולאי-ודאות. מרקס היה עד לתהפוכות בשוקי העבודה שחלו בעקבות מלחמת יום הכיפורים ובעקבות המשא-ומתן לשלום בין מצרים וישראל. הוא ראה שהבדווים משקיעים מאמצים בלתי-נלאים בבניית מסגרות להבטחת קיומם, שכללו שמירה קפדנית על קשרי השארות, שמירה על מקורות מים, אדמה חקלאית ודרכי מעבר באמצעות חיזוק השבט, שמירה על הבוסתנים והעדרים כאלטרנטיבה כלכלית, וכן על ידי אגירת מלאי מזון.
פרק אחד בספר עוסק בסוחרים מאל עריש שמביאים את כל הסחורות שדרושות לקיום הבדווים והם הופכים לחלק אינטגרלי מהחברה. בלי הסוחרים האלה הבדווים לא היו יכולים להתקיים, כי קשה לגדל תבואה בתנאים השוררים בדרום סיני.

פרק אחד בספר עוסק בהברחת חשיש. זו תרמה כשלושים אחוזים מהכנסת הבדווים לפני שישראל כבשה את האזור וחזרה לקדמותה אחרי שישראל עזבה אותו. החשיש עובר דרך ארוכה, החל מאזור הגידול בלבנון, דרך ירדן, סעודיה וסיני, עד שהוא מגיע לצרכנים במצרים.

פרק אחר עוסק בנאות המדבר ומראה שכולן הוקמו על ידי אנשים, חלקם אף במקומות שקשה להתיישב בהם. למשל, כל הבוסתנים בהר הגבוה הוקמו במאמצים גדולים, כי הבדווים נאלצו לא רק לחפור בארות אלא גם להביא את האדמה. הם ראו בהם השקעה כדאית, משום שסיפקו להם מקור פרנסה אלטרנטיבי, למקרה שתיעלם האפשרות לעבוד עבודת חוץ.
מחקריו > מעורבות חברתית בקרב הבדווים

מעורבותו של מרקס בענייני הבדווים בנגב הגיעה לשיא בשנת 1980, כאשר החליטו השלטונות לפנות מאות משפחות בדואיות מאדמתן כדי להקים שדה תעופה צבאי במזרח בקעת באר שבע. הוא יצא לשנת חופשה מהאוניברסיטה כדי לתווך, יחד עם צוות של מתכננים, בין הבדווים לשלטונות. ההסכם שהושג בין הצדדים אושרר בחוק; הוא איפשר את הקמת שדה התעופה והביא להקמתן של שתי עיירות חדשות, כסייפה וערערה. אך עיקר חשיבותו לדעת מרקס בכך שסלל את הדרך להכרה בזכויותיהם של הבדווים על האדמות החקלאיות שעיבדו במשך דורות. מרקס סיכם את ניסיונו בתחום זה במאמר

בו הסביר שהאנתרופולוג יכול, ואולי חייב, לסייע ולייעץ הן לנחקרים והן לצוותי תכנון וביצוע, אך אינו יכול להצליח בפעילות פוליטית ישירה למען הנחקרים. מרקס ליווה את ההתפתחויות בערי הבדווים מאז ועד היום. הוא שימש יועץ לתוכנית אב של העיר הבדווית רהט.
לעיון נוסף

דן רבינוביץ בריאיון עם עמנואל מרקס, קיימברידג', 1983
Aref Abu-Rabia, The Long Walk III – Pastoral Nomads and Anthropology: An Interview with Emanuel Marx. In Nomadic Peoples, NS 5(1), (2001), pp. 7-27.
Richard P. Werbner, Marx, Emanuel. In Biographical Dictionary of Social and Cultural Anthropology, ed. Vered Amit. London: Routledge, (2004), p.340.
ספר יובל לכבודו

Haim Hazan & Esther Hertzog (eds). Serendipity in Anthropological Research: The Nomadic Turn. xix+332 p. Farnham, Ashgate Publishing, 2012.
ספרים ומונוגרפיות שכתב וערך > ספרים בעברית

1974 החברה הבדוית בנגב. תל אביב: רשפים.
1974 יורם בן-פורת, עמנואל מרקס, ושמעון שמיר, מחנה פליטים בגב ההר. תל אביב: מכון שילוח, אוניברסיטת תל אביב.
1980 פרקים באנתרופולוגיה חברתית, בעריכת משה שוקד, עמנואל מרקס, ושלמה דשן. תל אביב: הוצאת שוקן.
1988 ישראל: אנתרופולוגיה מקומית, בעריכת אורית אבוהב, אסתר הרצוג, הרווי גולדברג, ועמנואל מרקס. תל אביב: צ'ריקובר.
2015 ההקשר החברתי של התנהגות אלימה: מחקר אנתרופולוגי-חברתי על עיירת עולים בישראל. תרגום: תמי אילון-אורטל, תל אביב: רסלינג.
2019 הבדווים בהר סיני: מחקר אנתרופולוגי של הכלכלה הפוליטית, תרגום: תמי אילון-אורטל. תל אביב: רסלינג.
2021 אלימות מצד המדינה, גרמניה הנאצית בשנים 1938–1941, תרגום: תמי אילון-אורטל. תל אביב: רסלינג.
ספרים ומונוגרפיות שכתב וערך > ספרים באנגלית

1967 Bedouin of the Negev. Manchester: Manchester University Press; New York: Praeger.
1971 Some Sociological and Economic Aspects of Refugee Camps on the West Bank, by Emanuel Marx and Yoram Ben-Porath. Santa Monica, CA: Rand.
1976 The Social Context of Violent Behaviour: A Social Anthropological Study in an Israeli Immigrant Town. London: Routledge and Kegan Paul. Reissued 2004, Routledge Library Editions. London: Routledge.
1980 A Composite Portrait of Israel, ed. Emanuel Marx. London: Academic Press.
1984 The Changing Bedouin, eds Emanuel Marx and Avshalom Shmueli. New Brunswick, NJ: Transaction.
1990 The Bedouin of Cyrenaica: Studies in Personal and Corporate Power, by Emrys L. Peters, eds Jack Goody and Emanuel Marx. Cambridge: Cambridge University Press.
2001 Employment and Unemployment among Bedouin, ed. Emanuel Marx. Oxford: Berghahn (Special issue of Nomadic Peoples, 4(2).
2019 State Violence in Nazi Germany: From Kristallnacht to Barbarossa. Routledge.