stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קידוש השם
פרטי הדין

עיקר קיום המצווה מתמקד במצב שֶׁגוֹי כופה על ישראל לעבור על אחת מצוות התורה או תקנות חכמים, כגון לחרוש בשבת או לגנוב, ואם לא - יהרגנו. מהמקורות ההלכתיים נראה, כי עניין מסירות הנפש על קיום התורה מובן מאליו לכל, ולא נדרש דיון על עצם המצווה. וזאת למרות העובדה, כי עצם המצווה עומדת בסתירה לעיקרון יהודי חשוב אחר של פיקוח נפש, והוא שהקדוש ברוך הוא חפץ בחייהם של יהודים יותר מקיום המצוות, והיהודי מחויב לעבור על כמעט כל חוקי התורה אם חייו בסכנה.
עיקר הדיון ההלכתי בנושא קידוש השם, כפי שמובא בגמרא, מתמקד בביאור התנאים של "יהרג ובל יעבור" ומהי הגדרת ה'קהל' הנחשב 'רבים' בפניהם מתחייבים לקדש את השם, אך לא נזכר שם שמצווה זו היא מן התורה וכן אינה מוזכרת בשם "קידוש השם". למשל במדרש תורת כהנים מביא פירוש לגודל הקהל: ”כשהוא אומר "ונקדשתי" מסור את עצמך וקדש שמי. יכול ביחידי? תלמוד לומר "בתוך בני ישראל" המרובים”.
הרמב"ם, לעומת זאת, הביא את שתי המצוות - קידוש השם וחילול השם - בפרק אחד, בהלכות יסודי התורה, ברומזו כי שתי המצוות הן חלק מאותו עניין יסודי בדת היהודית. לכן, אם התקיימו תנאים של יהרג ובל יעבור והיהודי נהרג - הרי זה קידש את השם, ואם עבר ולא נהרג - הרי זה חילל את השם.
"כל בית ישראל מצווין על קדוש השם הגדול הזה שנאמר ונקדשתי בתוך בני ישראל, ומוזהרין שלא לחללו שנאמר ולא תחללו את שם קדשי. כיצד כשיעמוד עובד כוכבים ויאנוס את ישראל לעבור על אחת מכל מצות האמורות בתורה או יהרגנו יעבור ואל יהרג שנאמר במצות אשר יעשה אותם האדם וחי בהם, וחי בהם ולא שימות בהם, ואם מת ולא עבר הרי זה מתחייב בנפשו.
השולחן ערוך הביא הלכות אלו בחלק יורה דעה בהלכות עבודת כוכבים (סימן קנ"ז). שם הוסיף כי אף בשאר עבירות: ”ואם ירצה להחמיר על עצמו וליהרג רשאי אם העובד כוכבים מכוין להעבירו על דת”.
קידוש השם בשעת השמד

בשעת השמד, כאשר גוזרים הגויים על ישראל שלא לקיים את המצוות על מנת להעבירם על דתם, מצווה למסור את הנפש אפילו על מצווה קלה.לפי חלק מהדעות אף על מנהג שאינו מצווה כלל יש למסור את הנפש, שכן עצם הציות למצוות המלכות בשעת השמד הוא חילול השם. ישנה מחלוקת האם ניתן למסור את הנפש בשעת השמד על מצוות עשה. התלמוד מביא סיפור על רבי עקיבא, שהיה מעשרה הרוגי המלכות, שלימד תורה ברבים (שזוהי מצוות עשה) למרות האיסור ונהרג על כך לפני רבים במיתה אכזרית.
דוגמה נוספת היא סיפורם של פפוס ולוליאנוס, אשר הפלילו את עצמם על מנת להציל קהילה שלמה.
הרב חיים חזקיהו מדיני בספרו 'שדי חמד' מדגיש שמצווה זו שייכת דווקא "שבא לידו במקרה להעבירו לידו... אבל לא שיביא עצמו לקידוש השם, כי באלו לא חפץ ה'", ולפיכך לא מוזכר במפורש בתורה הניסיון של אברהם אבינו באור כשדים. וכן ר' עקיבא אמר: "מתי יבוא [ולא אבוא] לידי ואקיימנו".
התאבדות לצורך קידוש השם

במקור, קידוש השם נידון במקרה של הצבת הברירה או לחטוא או למות בידי המחטיא, אך קיימת גם סיטואציה של התאבדות על מנת שלא להגיע לידי חטא חמור מאלו שבכלל ייהרג ובל יעבור. בתלמוד מסופר על ילדים וילדות שנשבו על ידי הרומאים אחר חורבן בית שני, ואחר שהבינו כי מטרת שבייתם היא לשם עבדות מין - התאבדו כולם על מנת למנוע זאת. לדעת רבים, גם התאבדות שאול נועדה למנוע חילול השם בהתעללות הפלשתים במלך ישראל, או כדי למנוע העברתם אותו על דתו או התעללות מינית בו.
קידוש השם בשגרת החיים

התלמוד במסכת יומא מביא מספר הנהגות של אנשים חשובים וגדולים בתורה שיכולות להתפרש כחילול השם בעיני הבריות. הרמב"ם הביא את הדברים בהמשך להלכות חילול וקידוש השם, אלא שהוסיף, שכשם שדברים אלו מהווים חילול השם, כך היפוכיהם יהיו דוגמה ראויה לקידוש השם:
"... וכן אם דקדק החכם על עצמו והיה דבורו בנחת עם הבריות ודעתו מעורבת עמהם ומקבלם בסבר פנים יפות ונעלב מהם ואינו עולבם, מכבד להן ואפילו למקילין לו, ונושא ונותן באמונה, ולא ירבה באריחות עמי הארץ וישיבתן, ולא יראה תמיד אלא עוסק בתורה עטוף בציצית מוכתר בתפילין ועושה בכל מעשיו לפנים משורת הדין, והוא שלא יתרחק הרבה ולא ישתומם, עד שימצאו הכל מקלסין אותו ואוהבים אותו ומתאוים למעשיו הרי זה קידש את ה' ועליו הכתוב אומר ויאמר לי עבדי אתה ישראל אשר בך אתפאר. "
בלקסיקון הדתי והחרדי בימינו, משמש המושג "קידוש השם" בעיקר לחובה זו, ובנוסף, כל ויתור רצוני על ממון או נוחיות או בריאות הנעשה במטרת שמירה המצוות וחיזוקן.
רצח יהודי בשל יהדותו

בהיסטוריה קיימים אירועים בהם נהרגו יהודים רק בשל מוצאם או דתם, כאשר ניתנה להם אפשרות המרת דתם או אף ללא אפשרות כזו. מהמפורסמים שבהם: גזירת המן בימי אחשוורוש, מות אלעזר הזקן, מות חנה ושבעת בניה, מות אברהם בן אברהם (הגרף ולנטין פוטוצקי), גזירות אדריאנוס, גזירות תתנ"ו, גזירות ת"ח-ת"ט והשואה ובשמחת תורה תשפ"ד.
רבנים רבים במהלך השואה התבטאו על מצבם ומצב קהילתם בצורה מפורשת בדבר היות מיתתם קידוש השם. גם אם מיתת יהודי הייתה ללא צד של בחירה מצדו.
התואר "מקדשי השם" על הרוגי השואה מופיע לרוב בכל ספר יזכור, בספרות המסורתית ובספרות ההנצחה. כך הם נחקקו גם בסידורי התפילה והקינות – "במעלות קדושים וטהורים"
הרב אלעזר מנחם מן שך, כתב: שהנהרג על ידי אומות העולם רק בגלל שהוא יהודי, נחשב שנהרג על קידוש השם שעליו אמרו חז"ל "אין כל בריה יכולה לעמוד במחיצתן" (תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י', עמוד ב'). וכינה הרוגים הללו בשם "קדושים".
הרב יהושע משה אהרונסון, והרב אליהו דסלר, נמנעו להחשיב את מצוות קידוש השם לתקופת השואה מכיוון שמצווה זו חלה רק בשעת השמד שאם הגוי כפה לעבור על מצוות הדת ("בגוי האונס לעבור על הדת"), ואילו בתקופת השואה לא נתנו ליהודים ברירה לעבור על הדת ולהינצל, אלא כל מי שיכונה יהודי - נגזר דינו למוות, בין דתי ובין מתבולל.
רצח יהודי בשל יהדותו > קידוש השם באמצעות לחימה על עצם החיים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
יש דעות שבאירועים בהם אין האמונה היהודית עומדת למבחן יש לנצל כל הזדמנות המוצעת על מנת להינצל ולא להיהרג.
הרב מנחם זמבה הסביר מתוך גטו ורשה (אחרי שתשעים אחוזים מיהודי ורשה גורשו לטרבלינקה) את מצוות קידוש השם בתקופתו: "... אבל היום, כשאין דרך אחרת ליהודי אלא להיות יהודי, כשאין תועלת בהמרת הדת, כשאין ברירה אחרת – אז הריגתו של יהודי על היותו יהודי אין בה משום קידוש השם. היום אין קידוש השם אלא במרד מזוין".
קידוש השם במחשבה

בתשובות הרשב"א (חלק ה' סימן נ"ה) נאמר שכשאומרים בקריאת שמע את המילים "ובכל נפשך" ומסכימים למסור את הנפש על קידוש השם, מקיימים את מצוות קידוש השם "כי כל המסכים על זה כאילו עשאו".
בצעטיל קטן לרבי אלימלך מליז'נסק סעיף א' נאמר: ”בכל עת ורגע שהוא פנוי מן התורה ובפרט שהוא יושב בטל לבדו בחדר או שוכב על מטתו ואינו יכול לישן יהיה מהרהר במצות עשה זו של "וְנִקְדַּשְׁתִּי בְּתוֹךְ בְּנֵי יִשְׂרָאֵל" (ויקרא כב, לב) וידמה בנפשו ויצייר במחשבתו כאלו אש גדול ונורא בוער לפניו עד לב השמים והוא בשביל קדושת השם יתברך שובר את טבעו ומפיל את עצמו להאש על קידוש השם יתברך ומחשבה טובה הקב"ה מצרפה למעשה ונמצא שאינו שוכב ויושב בטל רק מקיים מצות עשה דאורייתא”.
קידוש השם במחשבה > אמירת דבר שבקדושה במניין

בתלמוד נדרש מפסוק זה שאמירת קדושה, קדיש, ברכו, חזרת הש"ץ, ברכת כהנים וקריאת התורה נאמרים רק בעשרה: ”אמר רב אדא בר אהבה מנין שאין היחיד אומר קדושה שנאמר ונקדשתי בתוך בני ישראל כל דבר שבקדושה לא יהא פחות מעשרה”. צורת הדרשה נעשית בגזירה שווה מהמילה "תוך", שמדובר על מניין. גזירה שווה זו מלמדת גם שחובת מסירות נפש היא רק באונס לעשות עבירה ליד או בידיעת מניין יהודים.
על אף שחובת אמירתם אינה מן התורה, הרא"ש כתב שבאמירתם וקיומם מקיימים את מצוות קידוש השם וכך כתב האר"י לכוון לקיים מצוות קידוש השם בשעת אמירת קדושה, וכן פסק המשנה ברורה.
מקרים נודעים של קידוש השם

דניאל, חנניה, מישאל ועזריה
ארבע מאות הנערים והנערות
עשרת הרוגי מלכות
אברהם בן אברהם (הגרף פוטוצקי)
חנה ושבעת בניה
לקריאה נוספת

חיים מקובי, קידוש השם. בתוך, ארתור א. כהן ופול מנדס-פלור (עורכים), אברהם שפירא (עורך המהדורה העברית), לקסיקון התרבות היהודית בזמננו: מושגים, תנועות, אמונות, עם עובד, תל אביב, תשנ"ג, 1986. עמ' 440–443.
אביעזר רביצקי וישעיהו גפני (עורכים), קדושת החיים וחירוף הנפש: קובץ מאמרים לזכרו של אמיר יקותיאל, ירושלים, מרכז זלמן שזר לחקר תולדות העם היהודי, 1992.
יחזקאל ליכטנשטיין, פרשת שמיני ויום השואה, תשס"ט הגדרת קידוש השם בתקופת השואה, ביטאון המרכז ללימודי יסוד ביהדות מספר 805, 2009.
איתן רייך, קידוש השם: מעקידת יצחק לעקידת אשכנז, הוצאת רסלינג, 2018. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ה'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע"ד, עמוד א'
↑  שמואל ספראי, 1979 ״קידוש השם בתורתם של התנאים״ ציון 44:28-42
↑  ספרא, אמור, פרשה ח'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ע"ד, עמוד א'
↑  רש"י, מסכת סנהדרין, דף ע"ד, עמוד א'
↑  רמ"א יו"ד רנז חינוך רצו
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ס"א, עמוד ב'.
↑  שדי חמד, פאת השדה, מערכת האלף, כללים, סימן יח.
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף פ"ו, עמוד א'.
↑  בהסתמך על הגהות רמ"א על שולחן ערוך קנ"ז שם
1 2  [פרשת שמיני ויום השואה, תשס"ט, הגדרת קידוש השם בתקופת השואה], יחזקאל ליכטנשטיין.
↑  הרב מנחם שך, "מכתבים ומאמרים" ח"ג סי' כ"ה, וכן שם בעמ' פ"ו.
↑  עלי מרורות, עמ' 305. מכתב מאליהו, הרב אליהו דסלר, כרך ג', עמ' 348. ראו 'בסתר רעם : הלכה, הגות ומנהיגות בימי השואה', אסתר פרבשטין, עמ' 401. ראו גם במאמר של הרב משה צוריאל: שואה, מדוע אלו שנהרגו בה נקראו "קדושים".
↑  הגבורה האחרת, יחיאל גרנטשטין, ירושלים תשמ"ט, עמ' 345. שנות ראינו רעה פרקים בתולדות היהדות הדתית בתקופת השואה, יד ושם - בית הספר המרכזי להוראת השואה, כרך ד', עמ' 81. עדות : חורבן יהדות אירופה, ר' ליכטנשטיין (ל-ן), תש"ס 2000, עמ' 198. השואה במקורות רבניים, הרב אברהם פוקס, עמ' 141.
↑  מסכת ברכות כא עמוד ב' ומסכת מגילה כג עמוד ב'. רמב"ם הלכות תפילה וברכת כהנים ח ו. שולחן ערוך סימן נ"ה.
↑  מסכת ברכות פרק ז' לגבי קריאת התורה. הרא"ש כתב שם שקריאת התורה במניין היא מצוות עשה ודוחה איסור לא תעשה. אמנם היו שרצו ללמוד בדבריו שמצווה דרבנן גם דוחה לא תעשה.
↑  שער הכוונות דרושי חזרת העמידה דרוש ג.
↑  משנה ברורה, סימן קכ"ה, סעיף קטן ד'.
| דיני נפשות ביהדות |
| --- | --- | --- |
| מיתה שלא בידי בית דין | מיתה בידי שמיים • הבא במחתרת • הבא להורגך השכם להורגו • רודף • מוסר • קנאים פוגעים בו • מורידין ולא מעלין • גואל הדם |  |
| מרכיבי הדינים | סנהדרין בלשכת הגזית • סנהדרין קטנה וסנהדרין גדולה • עדות • התראה |  |
| איסורים ומצוות | רצח במשפט העברי • לא תרצח • ייהרג ואל יעבור • מסירות נפש • קידוש השם • לא תעמוד על דם רעך • עדים זוממים • פיקוח נפש • קדושת החיים • שמירת הנפש • מאבד עצמו לדעת |  |
| שונות | כרת • הכנסה לכיפה • קם ליה בדרבה מיניה • עיר מקלט • שינוי הדין • המתת חסד בהלכה • הפלה מלאכותית • שור הנסקל • דיני בני נח |  |
| ארבע מיתות בית דין | ארבע מיתות בית דין |  |
| חייבי סקילה | עבודה זרה • נערה המאורסה • חילול שבת • מסית • מדיח • ברכת השם • קללת אב ואם • משכב בהמה • משכב זכר • שוכב עם אמו • שוכב עם אשת אביו • שוכב עם כלתו • בן סורר ומורה • מכשף • בעל אוב • ידעוני |  |
| חייבי שרפה | בת כהן שזינתה • שוכב עם אישה ובתה או אשה ונכדתה • שוכב עם בתו או נכדתו |  |
| חייבי הרג | עיר הנידחת • רוצח |  |
| חייבי חנק | אשת איש • הכאת הורים • גונב איש • זקן ממרא • נביא שקר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553212805171
ניקוס מכלאס

ניקולאוס "ניקוס" מכלאס (ביוונית: Νίκος Μαχλάς; נולד ב-16 ביוני 1973 בהרקליון, שבכרתים) הוא כדורגלן עבר יווני, ששיחק בעמדת החלוץ.
מכלאס שיחק לאורך הקריירה בליגות הבכירות ביוון, הולנד, ספרד וקפריסין. הוא זכה בנעל הזהב האירופית ובתואר מלך השערים של הליגה ההולנדית בעונת 1997/1998, במדי ויטסה ארנהם, וכן בדאבל ההולנדי עם אייאקס, באליפות ובגביע עם אפואל ניקוסיה. מכלאס ייצג את נבחרת יוון במונדיאל 1994, הראשון בתולדותיה, ובסך הכול כבש 18 שערים ב-61 הופעות במדי הנבחרת.
לאחר פרישתו שימש כנשיא קבוצת נעוריו, OFI כרתים.
קריירת משחק > OFI כרתים

מכלאס החל את הקריירה בקבוצת הנוער של OFI כרתים מעיר הולדתו. בפברואר 1991, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת מול פאניוניוס, ועד לתום העונה רשם שער ליגה אחד בארבע הופעות. מכלאס קיבל דקות משחק משמעותיות בעונות הבאות, והפך לבורג משמעותי בהתקפת הקבוצה. בעונת 1994/1995 כבש לראשונה מספר שערים דו-ספרתי בליגה, כאשר סיים את העונה עם עשרה שערים ב-32 הופעות. לשיאו בקבוצה הגיע בעונתו השישית והאחרונה במועדון, אז כבש 17 שערי ליגה ב-33 הופעות, וסיים חמישי בטבלת מלך שערי הליגה. בסך הכול שיחק מכלאס במשך שש עונות בקדנציה הראשונה בקבוצת נעוריו, בהן כבש 49 שערים ב-154 הופעות ליגה.
קריירת משחק > ויטסה ארנהם

לקראת עונת 1996/1997, היה מכלאס לאחד משחקני הרכש הראשונים של המאמן לאו ביינהאקר בקבוצת ויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. בעונת הבכורה שלו בהולנד ציפתה למכלאס התאקלמות קשה, כאשר הוא כבש שמונה שערי ליגה בלבד ב-29 הופעות, ולא הצליח להביא לידי ביטוי את יכולותיו ההתקפיות. בעונת 1997/1998, תחת הנק טן קטה, זכה מכלאס להצלחה גדולה בקנה מידה אירופי, כאשר קבע שיא קריירה של 34 שערי ליגה ב-32 הופעות בלבד, ממוצע של מעל לשער במשחק. הוא היה לאחד מהשחקנים המוערכים ביציעים, כאשר כיבושיו לוו במנגינה היוונית המפורסמת מהסרט זורבה היווני, ובריקוד סירטאקי של האוהדים ביציעים. באותה העונה היה מכלאס למלך השערים של הליגה, ולזוכה בנעל הזהב האירופית. בכך, היה לשחקן הראשון בתולדות המועדון שזוכה בתוארים אלו. שעריו של מכלאס סייעו לקבוצה לסיים במקום השלישי בטבלה, והייתה זו הפעם הראשונה מזה 83 שנים שוויטסה מסיימת באחד משלושת המקומות הראשונים בטבלה.
בעונת 1998/1999 סייע מכלאס לקבוצתו לצלוח את השלב הראשון בגביע אופ"א, כאשר כבש שלושה מששת שערי הקבוצה בניצחון המצטבר 3–6 בסיכום שני מפגשים על הקבוצה מארץ הולדתו, א.א.ק. אתונה. בסיבוב השני הודחה הקבוצה על ידי בורדו, ובליגה ההולנדית סיימה במקום הרביעי בטבלה. מכלאס, בעונתו השלישית בקבוצה, היה למלך שעריה בליגה פעם שנייה ברציפות עם 18 כיבושים, שהציבו אותו במקום החמישי בטבלת מלך שערי הליגה. מכלאס סיים את דרכו בוויטסה בתום שלוש עונות, בהן כבש שישים שערי ליגה ב-92 הופעות, שהציבו אותו במקום השני בטבלת מלך שערי הליגה של המועדון בכל הזמנים, מרחק שער בודד מג'ון אמואה שבפסגת טבלת כובשי הליגה של הקבוצה.
קריירת משחק > אייאקס וסביליה

ביוני 1999, לקראת עונת 1999/2000, הצטרף מכלאס לקבוצת הפאר אייאקס של המאמן יאן ואוטרס. המעבר הוערך בכ-8.6 מיליון דולר, מה שהפך את ההעברה ליקרה ביותר בתולדות אייאקס עד אז, ולהעברה היקרה ביותר לכדורגלן יווני עד אז. מכלאס כבש באותה העונה 14 שערי ליגה ב-25 הופעות, אך לא הצליח לסייע לאייאקס לחזור למאבקי האליפות, והקבוצה סיימה במקום החמישי בלבד. מכלאס אף כבש בעונה זו את שערה הראשון של אייאקס בגביע אופ"א לאותה העונה, באצטדיון קריית אליעזר מול הפועל חיפה, כשהעלה את אייאקס ליתרון 0–1 בדקה השלישית, בדרך לניצחון 0–3 בסיום.
עונה לאחר מכן, תחת המאמן קו אדריאנסה, איבד מכלאס מדקות המשחק שלו, וראה את שותא ארבלדזה תופס את עמדת החלוץ הבכיר. את הופעת הבכורה שלו בליגה באותה העונה ערך רק במחזור השביעי, וכבר באותו המשחק כבש צמד במשחק החוץ מול הירנפיין, שהסתיים בשוויון 2-2. עד לתום העונה רשם מכלאס 19 הופעות ליגה בלבד, בהן כבש 12 שערים. אייאקס סיימה שלישית בטבלה, בפער גדול מהאלופה פ.ס.וו. איינדהובן, אך חזרה למוקדמות ליגת האלופות בעונה הבאה.
בעונת 2001/2002 הודחה אייאקס הודחה כבר בשלב המוקדמות הראשון בו השתתפה בליגת האלופות, מול סלטיק, ובהמשך הודחה גם מגביע אופ"א על ידי קופנהגן, מה שהביא לפיטוריו המוקדמים של אדריאנסה ולמינויו של רונאלד קומאן. המאמן החדש הביע אמון רב יותר בצמד חלוצי הרכש הצעירים, זלאטן איברהימוביץ' ומידו, מה שערער את מקומו של מכלאס כחלוץ הבכיר. עם זאת, תרם מכלאס 12 שערי ליגה שסייעו לקבוצתו להחזיר את תואר האליפות באותה העונה. בנוסף, השלימה הקבוצה זכייה בדאבל עם זכייה בגביע ההולנדי, לאחר ניצחון בגמר על אוטרכט. מכלאס פתח בהרכב למשחק הגמר, אך הוחלף לאחר 55 דקות. אייאקס ניצחה 2–3 כאשר וומברטו דה חסוס, מחליפו של מכלאס, מאזן את התוצאה בתוך תוספת הזמן, וזלאטן כובש את שער הזהב שלוש דקות לתוך ההארכה.
לקראת עונת 2002/2003, הבהיר המאמן קומאן למכלאס, גבוה המשתכרים באייאקס, כי הוא אינו בתוכניות המקצועיות של המועדון, וכי הוא חופשי למצוא קבוצה חדשה. משלא הצליח להשלים מעבר לקבוצה אחרת הוא נשלח להתאמן עם קבוצת הנוער, ולא נכלל בסגל הקבוצה לעונה החדשה. בחלון ההעברות החורפי של עונת 2002/2003, הושאל מכלאס לסביליה של המאמן חואקין קפארוס. מכלאס לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהתקפה, שותף ב-14 משחקים, מתוכם שניים בלבד בהרכב הפותח, וכבש שני שערים, שניהם בניצחון 1–3 על ויאריאל ב-12 באפריל 2003, לאחר שעלה מהספסל ל-18 דקות וכבש צמד בתשע הדקות האחרונות של ההתמודדות. בנוסף לכך, במהלך תקופתו בספרד נעצר מכלאס על עבירות תנועה ותקיפת שוטר. על אף האופציה של סביליה לרכוש אותו לשלוש שנים נוספות, ויתרה הקבוצה על שירותיו, ועם חזרתו לאייאקס שוחרר מכלאס מחוזהו במועדון והוא הפך לשחקן חופשי.
קריירת משחק > אירקליס סלוניקי

ב-1 באוגוסט 2003, שעות ספורות לאחר ביטול חוזהו באייאקס, חזר מכלאס ליוון לאחר שבע שנים וחתם בקבוצת אירקליס סלוניקי, תחת המאמן ההולנדי יוג'ין ג'רארדס, המאמן שהעלה אותו לקבוצה הבוגרת בתחילת הקריירה ב-OFI כרתים. מכלאס שיחק בקבוצה למשך עונה אחת, בה סיימה הקבוצה במקום השמיני בטבלת הליגה היוונית, וכבש עשרה שערי ליגה ב-26 הופעות במדי הקבוצה.
קריירת משחק > קדנציה שנייה ב-OFI כרתים

לקראת עונת 2004/2005 חזר מכלאס לקבוצת נעוריו, OFI כרתים. בעונת החזרה שלו לקבוצה כבש מכלאס 13 שערי ליגה ב-27 הופעות, שסייעו לקבוצתו לשרוד בליגה הבכירה מהמקום ה-13, אחד בלבד מעל לקו האדום. מאזן שערי הליגה של מכלאס הציב אותו במקום השישי בטבלת מלך שערי הליגה באותה העונה. עונה לאחר מכן כבש מכלאס שמונה שערי ליגה ב-25 הופעות, כאשר OFI שוב סיימה במקום ה-13, ושרדה בליגה רק בזכות מאזן פנימי עדיף על לבדיאקוס, שסיימה מתחת לקו האדום עם אותו מספר נקודות. בתום עונתו השנייה, ולאחר סכסוך עם נשיא המועדון, סיים מכלאס את דרכו בקבוצה. בסך הכול כבש מכלאס 73 שערים בכל המסגרות בשתי הקדנציות השונות בקבוצה, שהציבו אותו (בצוותא עם ניקוס ניופליאס) בראש טבלת מלך שערי המועדון בכל הזמנים.
קריירת משחק > אפואל ניקוסיה

לקראת עונת 2006/2007 חתם מכלאס בתחנה האחרונה בקריירת המשחק שלו, אפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית, תחת המאמן בן ארצו, מרינוס אוזונידיס. כבר בעונת הבכורה שלו במועדון היה שותף לזכייה באליפות קפריסין, בעונה מרשימה של קבוצתו שהסתיימה בפער שבע מהסגנית אומוניה ניקוסיה, ועם שני הפסדי ליגה בלבד. מכלאס כבש שבעה שערי ליגה ב-21 הופעות באותה העונה. כמו כן, היה שותף להעפלת קבוצתו לחצי גמר הגביע הקפריסאי. עונה לאחר מכן, עדיין תחת אוזונידיס, פתח מכלאס היטב את העונה עם שער במשחק הראשון במוקדמות ליגת האלופות מול באטה בוריסוב, בדרך לניצחון 0–2 (אפואל הפסידה 0–3 בהארכה בגומלין והודחה), צמד במחזור הפתיחה (ניצחון 2–3 על דוקסה קאטוקופיה), ובסך הכול כבש בכל ארבעת משחקי הליגה הביתיים הראשונים של הקבוצה באותה העונה. מאזן שערי הליגה שלו לאחר תשעה מחזורים עמד על שמונה כיבושים, אלא שאז חלה ירידה בכושר ההבקעה של מכלאס. גם הקבוצה איבדה מכושרה, ובינואר 2008, לאחר שלושה משחקי ליגה רצופים ללא ניצחון, הוחלף אוזונידיס באיוואן יובאנוביץ'. תחת המאמן החדש כבש מכלאס שני שערי ליגה נוספים בלבד, וסיים את העונה עם עשרה שערי ליגה בשלושים הופעות. אפואל סיימה את העונה כסגנית האלופה, וזכתה בגביע הקפריסאי לאחר ניצחון 0–2 בגמר על אנורתוסיס פמגוסטה. משחק הגמר היה האחרון בקריירה של מכלאס, שעלה כמחליף בתוספת הזמן של ההתמודדות, ובתום המשחק הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת יוון

מכלאס ערך את הופעת הבכורה שלו בשורות נבחרת יוון עוד בטרם מלאו לו עשרים. המאמן אלקטס פנאגוליאס העניק למכלאס את חולצת ההרכב במשחק ידידות בחוץ מול אוסטריה ב-10 במרץ 1993, ומכלאס כבש את שער הבכורה שלו כבר באותו המשחק, כאשר בדקה ה-38 צימק את התוצאה ל-1–2, תוצאה שנותרה עד לסיום.
מאז הופעת הבכורה שלו, פתח מכלאס בהרכב בכל ארבעת משחקיה הנותרים של יוון במוקדמות מונדיאל 1994. מכלאס כבש בשני משחקיה האחרונים של יוון במוקדמות, את השער הראשון בניצחון החוץ 1–3 על לוקסמבורג ואת השער היחיד בניצחון 0–1 על רוסיה שהבטיח ליוון את המקום הראשון בבית. יוון סיימה את בית המוקדמות עם מאזן של שישה ניצחונות ושתי תוצאות תיקו, ללא הפסדים, ועם שני שערי חובה בלבד. בעקבות כך, העפילו היוונים בפעם הראשונה בתולדותיהם לטורניר הגמר של גביע העולם בכדורגל.
מכלאס זומן על ידי אלקטס פנאגוליאס לסגל לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית, שם רשמה יוון את ההופעה החלשה ביותר אי פעם לנבחרת אירופית. הוא פתח והוחלף לאחר 59 דקות בתבוסה 0–4 לארגנטינה, שיחק תשעים דקות בתבוסה 0–4 לבולגריה, והוחלף בדקה השמונים בהפסד 0–2 לניגריה שסיים את דרכה של יוון בטורניר ללא נקודות וללא שערי זכות.
מכלאס הוסיף להיות שחקן משמעותי בהתקפת הנבחרת בשנים הבאות. יוון כשלה להגיע לטורנירים משמעותיים נוספים בשנים אלו, כאשר מכלאס היה שותף לטורנירי מוקדמות היורו הכושלים ב-1996 וב-2000, וכן למוקדמות המונדיאל ב-1998 וב-2002. בשנים 1998 ו-1999 אף ענד את סרט הקפטן בשישה משחקים. משחקו האחרון במדי יוון היה כמחליף בניצחון 1–3 על קפריסין במשחק ידידות ב-15 במאי 2002, ובסך הכול בתשע שנים במדי יוון כבש מכלאס 18 שערים (מתוכם שלושה צמדים) ב-61 הופעות, שהציבו אותו בין עשרת גדולי הכובשים בתולדות הנבחרת.
לאחר הפרישה

בעקבות ירידת הליגה של קבוצת נעוריו, OFI כרתים, בסיום עונת 2008/2009, השקיע מכלאס ברכישת המועדון והפך לנשיא הקבוצה. תחת מכלאס, חזרה הקבוצה תוך שתי עונות בלבד לליגה הבכירה ביוון, ואף סיימה שישית בטבלה בעונת 2013/2014, אלא שבעונה לאחר מכן נקלעה הקבוצה לקשיים כלכליים מהותיים, ובנוסף לעונש הפחתת עשר נקודות ממאזנה, רשמה עונה קשה גם מבחינה מקצועית, ונשרה לליגת המשנה. בסיום העונה התפרקה הקבוצה לאחר שלא הצליחה לעמוד בדרישות הכלכליות, והורדה לליגה השלישית. לאחר ההורדה חיפש מכלאס משקיעים שיסייעו בחזרתה של הקבוצה למעמד המקצועני, ובהמשך סיים את דרכו במועדון.
תארים

ליגת העל ההולנדית: 2001/2002
הגביע ההולנדי: 2001/2002
ליגת העל הקפריסאית: 2006/2007
הגביע הקפריסאי : 2007/2008
נעל הזהב האירופית: 1997/1998
מלך השערים של ליגת העל ההולנדית: 1997/1998
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990/1991 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 4 | 1 |
| 1991/1992 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 27 | 4 |
| 1992/1993 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 27 | 8 |
| 1993/1994 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 31 | 9 |
| 1994/1995 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 32 | 10 |
| 1995/1996 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 33 | 17 |
| 1996/1997 | ויטסה ארנהם | הולנד ליגת העל ההולנדית | 29 | 8 |
| 1997/1998 | ויטסה ארנהם | הולנד ליגת העל ההולנדית | 32 | 34 |
| 1998/1999 | ויטסה ארנהם | הולנד ליגת העל ההולנדית | 31 | 18 |
| 1999/2000 | אייאקס | הולנד ליגת העל ההולנדית | 25 | 14 |
| 2000/2001 | אייאקס | הולנד ליגת העל ההולנדית | 19 | 12 |
| 2001/2002 | אייאקס | הולנד ליגת העל ההולנדית | 30 | 12 |
| 2002/2003 | אייאקס | הולנד ליגת העל ההולנדית | 0 | 0 |
| 2002/2003 | סביליה | ספרד ליגת העל הספרדית | 14 | 2 |
| 2003/2004 | אירקליס סלוניקי | יוון ליגת העל היוונית | 26 | 10 |
| 2004/2005 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 27 | 13 |
| 2005/2006 | ‏OFI כרתים | יוון ליגת העל היוונית | 25 | 8 |
| 2006/2007 | אפואל ניקוסיה | קפריסין ליגת העל הקפריסאית | 21 | 7 |
| 2007/2008 | אפואל ניקוסיה | קפריסין ליגת העל הקפריסאית | 30 | 10 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 463 | 197 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת יוון> שנה | נבחרת יוון> הופעות | נבחרת יוון> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1993 | 5 | 3 |
| 1994 | 13 | 5 |
| 1995 | 11 | 1 |
| 1996 | 3 | 0 |
| 1997 | 4 | 2 |
| 1998 | 4 | 2 |
| 1999 | 9 | 3 |
| 2000 | 2 | 0 |
| 2001 | 7 | 2 |
| 2002 | 3 | 0 |
| סה"כ | 61 | 18 |
הקוס והסוואן

הקוס והסוואן, נוף החקלאות והמרעה הים-תיכוני (בצרפתית: Les Causses et Les Cévennes, paysage culturel de l'agro-pastoralisme méditerranéen; באנגלית: The Causses and the Cévennes, Mediterranean agro-pastoral Cultural Landscape) הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו שנמצא בצרפת.
אתר המורשת העולמית הוא אזור הררי עם עמקים צרים רבים. עמקים אלו מתאימים פסטוראלית, אם כי גרועים לתושבי האזור. כתוצאה מכך, הנוף של הקוס והסוואן התפתח עם הזמן, והוא משקף את כל סוגי המערכות האגרו-פסטורליות הים-תיכוניות. ניתן למצוא באזור עדויות רבות של התפתחות האזור.
האתר היה מועמד להיכנס לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו מ-2002, והוא נרשם לרשימה זו ב-2011 על ידי הוועדה למורשת עולמית (אנ') במושב ה-35 בפריז, צרפת. האתר נכתב על בסיס קריטריון (iii), ”הנושא [מהווה] עדות ייחודית למסורת תרבותית”, מאחר שהוא מהווה דוגמה יוצאת מן הכלל לאגרו-פסטורליה ים תיכונית, וקריטריון (v), ”דוגמה יוצאת מן הכלל לאינטראקציה אנושית עם הסביבה”, כשהנוף מדגים את הדרך שבה המערכת התפתחה במשך אלפי שנים.
הערות שוליים

1 2  "The Causses and the Cévennes, Mediterranean agro-pastoral Cultural Landscape". World Heritage Convention. ארכיון מ-2020-10-07. נבדק ב-2020-10-08.
↑  "The Criteria for Selection". World Heritage Convention. ארכיון מ-2016-06-12. נבדק ב-2020-10-08.
↑  "Evaluation of Cultural Properties WHC-06/30.COM/INF.8B.1" (PDF). World Heritage Convention. ארכיון (PDF) מ-2020-08-05. נבדק ב-2020-10-08.
↑  Evaluation of Cultural Properties WHC-06/30.COM/INF.8B.1, pg. 100. (ארכיון)
↑  "Report on Decisions 33COM 8B.3, Decision: 33 COM 8B.32" (PDF). World Heritage Convention. ארכיון (PDF) מ-2020-06-22. נבדק ב-2020-10-08.
↑  "'Les Causses et les Cévennes paysage Culturel de l'agro-pastoralisme méditerranéen: Candidature à l'inscription sur la liste du patrimoine mondial de l'UNESCO'" (PDF). World Heritage Convention. ארכיון (PDF) מ-2020-07-05. נבדק ב-2020-10-08.
ג'ורג' ויליאם מילר

ג'ורג' ויליאם מילר (באנגלית: George William Miller;‏ 9 במרץ 1925 – 17 במרץ 2006) היה מזכיר האוצר ה-65 של ארצות הברית בממשלו של הנשיא ג'ימי קרטר מאוגוסט 1979 ועד ינואר 1981. קודם לכן הוא שימש כיושב ראש הפדרל ריזרב, החל ממרץ 1978.
מילר הגיע לפדרל ריזרב מרקע תאגידי, ולא כמקובל למשמשים בתפקיד זה שהגיעו מתחום הכלכלה או המימון. הוא גם האדם היחידי ששימש הן כיושב ראש הפדרל ריזרב והן כמזכיר האוצר.