stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח תינוקות בנות

רצח תינוקות בנות הוא המתה מכוונת של ילודים ממין נקבה (ג'נדרסייד). במדינות עם היסטוריה של רצח תינוקות נקבות, קיים גם קטל נקבות באמצעות הפלה סלקטיבית (התלויה במין היילוד), שכן בעוד שצאצא זכר נחשב ליורש ראוי, הבנות נתפשות כנטל וכפחיתות כבוד. רצח תינוקות בנות כבר הביא להפרת האיזון הדמוגרפי במספר מדינות, ובהן סין והודו, והדבר מדאיג את השלטונות הנמצאים במלכוד בין התכנון הדמוגרפי לבין המסורת המושרשת המעדיפה בנים.
בשנת 1990 כתב הכלכלן זוכה פרס נובל אמרטיה סן מאמר שנוי במחלוקת בדו שבועון הספרותי "The New York Review of Books", שכותרתו "למעלה מ-100 מיליון נשים חסרות"'. במאמר הוא סוקר את ההשלכות הקטלניות של זכויות לא שוות בין המגדרים במדינות העולם השלישי, במיוחד באסיה, וטוען שזו הסיבה ליחס הלא פרופורציונלי בין לידות בנים ובנות במדינות אלו. לדברי סן, "נתון זה, מספר לנו, בשקט, סיפור נורא של אי-שוויון והזנחה שהוביל לתמותה העודפת של נשים". מחקרים אחרים, כמו זה של אמלי אוסטר טענו שמדובר בהערכה לא נכונה, ושבעצם הסיבה ליחס הלא פרופורציונלי בין לידות בנים ובנות הוא תפוצת הפטיטיס B במדינות העולם השלישי.
מנהג זה, של הפלת עוברים והמתת תינוקות ממין נקבה, מעודד לעיתים קיומה של תופעת הפוליאנדריה, שכן הוא מביא לירידת מספר הנשים בקרב האוכלוסייה וכך יכולה אישה אחת לקיים קשר עם מספר גברים, אשר מתמעטות האפשרויות שלהם לקיום קשר זוגי בלעדי.
סין

בהיסטוריה של סין, הנוהג של רצח תינוקות ממין נקבה קיים כבר במשך 2,000 שנים. עם הגעתם של מיסיונרים נוצרים בסוף המאה ה-16, גילו המיסיונרים כי רצח תינוקות בנות מתבצע באזורים אלו כדבר שבשגרה.
הקונפוציאניזם, דתה הרשמית של סין עד אמצע המאה ה-20, תרם גם הוא להתפתחות התופעה, ולכל הפחות לשימור המצב הקיים. הדגש המיוחד על עקרונות כמו נאמנות וכיבוד אב ואם, והצבת המבוגרים מעל הצעירים (בשל חכמתם וניסיונם), הובילו במידה מסוימת להפחתת ערכם של תינוקות, והתייחסות אליהם כאל יצורים לא מפותחים מספיק. בנוסף, הדגש הקונפוציאני על חשיבות המשפחה הוביל להגדלת הנדוניה, וממילא הוביל לכך שיהיה הרבה יותר יקר לגדל ילדה מאשר ילד, מה שגרם למשפחות רבות להרגיש שהם אינם יכולות להרשות לעצמן בנות רבות.
בדורות האחרונים, מדיניות הגבלת הילודה בסין, גרמה ככל הנראה אף היא להתגברות התופעה. נייר עמדה שפרסמה הממשלה הסינית בשנת 1980 טען כי הנוהג של רצח תינוקות בנות הוא "רוע פיאודלי"; עמדתה הרשמית של המדינה היא שמנהג זה הוא שריד מן התקופה הפיאודלית, ואין לו כל קשר עם ההגבלות החוקתיות. עם זאת חוקרים רבים סבורים, כי התרחבות התופעה היא תוצאה ישירה של המדיניות הממשלתית. פרופסור ג'ינג-באו ני, שחקר את תהליכי הילודה הסינית, טוען כי זה יהיה "בלתי מתקבל על הדעת" להאמין שאין קשר בין מדיניות הילד האחד הממשלתית לרצח תינוקות נקבות.
פקיסטן

בפקיסטן, עולים בשנים האחרונות שכיחותן של מקרי רצח או נטישת תינוקות בנות. ארגון קרן אדהי הפועל מתוך פקיסטן תיעד 1,200 מקרים של נטישת תינוקות בשנת 2010, עליה של כ-200 מקרים מהשנה הקודמת (2009), כ-90% מתוכן בנות. יושב ראש הארגון, עבדול סטטר אדהי, טוען שהעומד מאחורי התופעה הוא העוני הקשה במדינה. אדהי מאשים את הממשלה על כך שבמשך עשרות שנים, לא הצליחה לחנך את הציבור, ליצור מקומות עבודה ולספק לאזרחיה את צורכיהם הבסיסיים ביותר. בשנת 2013 התפרסם בכלי התקשורת בעולם מקרה של אב שרצח את בתו הגדולה משום שנולדה לו בת נוספת, ולא בן כפי שרצה. ארגוני זכויות אדם מאשימים את הממשלה שלטענתם אינה לוקחת את הנושא ברצינות; לדבריהם, עד כה מעט מאוד צעדים ננקטו במדינה במטרה למנוע את התפשטות המקרים, הנפוצים במיוחד בקרב אנשים עניים. בפקיסטן, ביצוע הפלות אסור על פי חוק, והעונש עליהן הוא בין שלוש לעשר שנות מאסר.
ראו גם

ג'נדרסייד
תמותת תינוקות
הערות שוליים

↑  http://home.uchicago.edu/~eoster/hepb.pdf
↑  The Mystery of Missing Female Children in the Caucasus: An Analysis of Sex Ratios by Birth Order, www.guttmacher.org
↑  Jing-Bao Nie, Behind the Silence: Chinese Voices on Abortion, Rowman & Littlefield, 2005-01-01, עמ' 50
↑  האוניברסיטה הפתוחה, משפחות בראייה סוציולוגית ואנתרופולוגית, Open University of Israel, 2007-01-01, עמ' 241
↑  יעל אבקסיס, הודו ושחרור האישה
↑  האוניברסיטה הפתוחה, משפחות בראייה סוציולוגית ואנתרופולוגית, Open University of Israel, 2007-01-01, עמ' 240
↑  דייוויד גרדנר, ‏הילדות הנעלמות של הודו, באתר גלובס, 18 בפברואר 2003
↑  הודו נאבקת בהפלות של עוברי בנות: מאסר לרופא שסייע לזהות מין העובר, באתר הארץ, 29 במרץ 2006
1 2  מחקר בהודו: חצי מיליון הפלות של בנות בשנה, באתר ynet, 9 בינואר 2006
↑   נידה נג'אר, הניו יורק טיימס, דו"ח: מספר הנשים הצעירות בהודו צפוי לרדת באופן חד בשנים הקרובות, באתר הארץ, 21 באפריל 2017
1 2  Killing of infants on the rise in Pakistan, edition.cnn.com
↑  פקיסטן: הטביע את בתו לעיני אשתו "כי רצה בן", באתר וואלה, 13 בספטמבר 2013
↑  Infanticide is on the rise in Pakistan, america.aljazeera.com
↑  PM Sharif to take Karachi trip tomorrow, www.thenews.com.pk
המסיונר מטאו ריצ'י
קריקטורה סינית המגנה רצח תינוקות, בסביבות שנת 1800
ישועה ואעיש

הרב ישועה ואעיש (ה'תרי"א, 1851 - י"ח באדר ה'תרפ"ז, 1927) היה שד"ר, אב בית הדין ורבה של צפת בראשית המאה העשרים.
קורותיו

נולד במקנס שבמרוקו, ובגיל צעיר עלה עם הוריו לטבריה. למד והתחנך בישיבות העיר. בשנת תר"ן היה שד"ר במרוקו, ובחודש אייר של אותה השנה, שהה בצפרו וחווה את אירוע השיטפון שהתרחש בעיר באותה העת, ונשאר ללא קורת גג. בשנת תרס"ג הוזמן לכהן כחבר בית הדין בצפת. ולאחר שנדד קודמו רבי ישמעאל הכהן, התמנה להיות אב בית הדין ורבה של צפת, שם תיקן תקנות יחד עם חברי בית דינו. יחד עם חבריו, ראשי ורבני קהל צפת, כתבו מכתבי תמיכה לשד"רים, ביניהם לרב חיים שמואל הכהן סקלי, רבי שמעון שבתי, ורבי אברהם חיים מזרחי. עמד בקשרי ידידות עם הרב ישמ"ח עובדיה. בשנת תרע"ט, כשנחשפה פרשת המורה פ"ן, שהתעלל בתלמידותיו הקטנות, פרסם כרוז יחד עם יתר רבני צפת, לפיו יש מורים ילמדו בנים בלבד, ומורות ילמדו בנות בלבד.
נפטר ביום י"ח אדר תרפ"ז, ונקבר בעיר צפת.
הערות שוליים

↑  ראו: הרב ישמ"ח עובדיה, קונטרס צבא ימי.
↑  יהודי המזרח בא"י חלק א עמ' 176. שם כתב שהחל לשמש כאב"ד משנת תרס"ח.
↑  ראו יודאיקה ירושלים פורים-פסח תשס"ה מס' 267.
↑  ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שב.
↑  ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שט-שי.
↑  ראו קהלת צפרו חלק ה עמ' שיא.
↑  ראו: יודאיקה ירושלים פורים תש"ע מס' 311.
אנקונדה

ערך זה עוסק בסוג של נחש חנק. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| אנקונדה |
| --- | --- |
 אנקונדה כהה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: חנקיים
סוג:: אנקונדה
שם מדעי
 Eunectes ‏ואגלר, 1830
תחום תפוצה


האנקונדה (שם מדעי: Eunectes) הוא סוג של נחש חנק, הכולל את אחד הנחשים הגדולים בעולם, המין אנקונדה כהה (או אנקונדה ירוקה) שעשויה להגיע לאורך של כ-10 מטרים. סוג זה כולל ארבעה מינים שונים, ותפוצתו היא בדרום אמריקה. נחשים אלו ניזונים לרוב ממכרסמים אף על פי שלפעמים הם ניזונים מקיימנים, יגוארים ואפילו תועדו תקיפות בני אדם.
אטימולוגיה

השם Eunectes מגיע במקור מיוונית עתיקה: εὐνήκτης - "שחיין טוב".
מינים

אנקונדה כהה או אנקונדה ירוקה (Eunectes murinus)
אנקונדה צהובה (Eunectes notaeus)
אנקונדה כהת נקודות (Eunectes deschauenseei)
אנקונדה בוליביאנית (Eunectes beniensis)
לין-מנואל מירנדה

| --- | --- |

מירנדה בקומיק-קון, סן דייגו 2019
 לידה:  16 בינואר 1980 (בן 44) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 סוגה מועדפת:  מחזמר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 עיסוק:  שחקן, מלחין, ראפר, מחזאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וסליין  תיכון האנטר קולג' 
 בן או בת זוג:  ונסה נדל (5 בספטמבר 2010–?) 
 מספר צאצאים:  2 (נכון ל־יולי 2020) 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2007)  פרס טוני למוזיקה המקורית הטובה ביותר (2008)  פרס גראמי לשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה ויזואלית (2023)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (2023)  פרס גראמי לאלבום מחזמר (2008)  פרס האמי לבידור בפריים‑טיים על מוזיקה ומילים מקוריות יוצאות מן הכלל (2014)  פרס טוני לסיפור הטוב ביותר למחזמר (2016)  פרס פוליצר לדרמה (2016)  Lucille Lortel Award for Outstanding Lead Actor in a Musical (2015)  פרס טוני למוזיקה המקורית הטובה ביותר (2016)  Audie Award for Best Male Narrator  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד  פרס ליגת הדרמה  עמיתי מקארתור  פרס קלרנס דרוונט 
 www.linmanuel.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לין-מנואל מירנדה (באנגלית: Lin-Manuel Miranda; נולד ב-16 בינואר 1980) הוא שחקן, זמר-יוצר, ראפר, מלחין, במאי ומפיק קולנוע, סופר ומחזאי אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות יצירת המחזמר המצליח "המילטון", העוסק בחייו של אלכסנדר המילטון, מדינאי שנחשב לאחד מהאבות המייסדים של ארצות הברית, ובזכות כתיבת "שכונה על הגובה", שעוסק בקהילה ההיספאנית בשכונת וושינגטון הייטס במנהטן. הוא זכה בפרס פוליצר, בשני פרסי גראמי, בפרס אמי, בפרס מקארתור "ג'ניוס" ובשלושה פרסי טוני.
מירנדה כתב את המוזיקה והמילים של השירים במחזמר "שכונה על הגובה", שהתחיל לרוץ בברודוויי בתיאטרון ריצ'רד רוג'רס במרץ 2008. עבודת הכתיבה של מירנדה על המחזמר זיכתה אותו בשבחים רבים, כולל פרס טוני לפסקול המקורי הטוב ביותר ב-2008 ופרס גראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר בשנת 2009. גם הופעתו של מירנדה בתפקיד הראשי במחזמר - אוסנאבי, העניקה לו מועמדות לפרס הטוני לשחקן הטוב ביותר והמחזמר זכה בפרס למחזמר הטוב ביותר.
מירנדה גם כתב את הספר, המוזיקה והמילים למחזמר "המילטון", המחזמר המצליח השני שלו בברודוויי, על פי הביוגרפיה "אלכסנדר המילטון" של ההיסטוריון רון צ'רנאו שפורסמה ב-2004. המופע זכה בפרס הפוליצר לדרמה הטובה ביותר ב-2016, בפרס גראמי לאלבום הטוב ביותר של מחזמר, ושבר שיא במועמדויות לפרס הטוני, כשהיה מועמד ל-16 פרסי טוני מהם זכה ב-11 כולל המחזמר הטוב ביותר (שיא שני בעולם אחרי המחזמר "המפיקים" שזכה ב-12). על הופעתו בתפקיד הראשי במחזמר - אלכסנדר המילטון, מירנדה קיבל את פרס הליגה לדרמה, כמו כן היה מועמד בפעם השנייה לפרס הטוני לשחקן הטוב ביותר. מירנדה גם זכה בפרס הטוני לפסקול המקורי הטוב ביותר למחזמר ופרס הטוני למחזמר הטוב ביותר על פי ספר.
ביוגרפיה

מירנדה, ממוצא פורטוריקני, נולד בצפון מנהטן בשכונת גבעות וושינגטון, וגדל בסמוך לשכונה הלטינית אינווד, אך נהג לבלות חודש בכל שנה בבית סביו בוגה אלטא, פוארטו ריקו. העץ המשפחתי בצד של אימו, כולל צמד מעורב, דייוויד וסופי טאונס, שהשקיעו את זמן הנישואים שלהם כבר מהשנים המוקדמות של המאה התשע עשרה בהוצאת העבדות מחוץ לחוק, תוך כדי שהחוקים והממשלות בארצות הברית מתחלפים. אביו היה היועץ של ראש עיריית ניו יורק לשעבר אד קוץ', ואימו היא פסיכולוגית קלינית. כשגדל עזר לין ליצור ג'ינגלים, כולל אחד ששימש את אליוט ספיצר במועמדותו לראשות עיריית ניו יורק. שמו "לין-מנואל" נבחר בהשראת השיר "ננה רוחה פרה מי איחו לין מנואל", שכתב ג'וש מנואל טוראס סאנטיאגו על מלחמת וייטנאם.
לאחר שסיים את לימודיו בחטיבת הביניים והתיכון האנטר קולג', התקבל מירנדה לאוניברסיטת וסליין, וסיים את התואר שלו ב-2002. בזמן שהותו שם הוא היה שותף בהקמת להקת ההיפ-הופ קומדיה שנקראה "Freestyle Love Supreme". הוא כתב את הטיוטות הראשונות למחזמר In The Heights ב-1999, כשהיה תלמיד שנה שנייה בקולג'. לאחר שקבוצת התיאטרון בווזליין הפיקה את המחזמר, מירנדה עבד על להוסיף שירי ראפ פריסטייל ושירי סלסה. הם הופיעו עם ההצגה בתאריכים 20–22 באפריל 1999. הוא כתב וביים מספר מחזות זמר נוספים בווזליין, בנוסף שיחק בהפקות נוספות רבות, החל ממחזות זמר וכלה בשייקספיר.
קריירה > 2002–2010: ניו יורק על הגובה

ב-2002 מירנדה והמחזאי ג'ון באפלו מאיילר עבדו עם הבמאי תומאס קייל לשכתב את שכונה על הגובה. בשנת 2004 הצטרפה אליהם המחזאית קיארה אלגריה הודס. לאחר ההצלחה באוף-ברודוויי, המחזמר עבר לברודוויי בשנת 2008. הוא זכה בפרס הטוני למחזמר הטוב ביותר ולפסקול הטוב ביותר של מחזמר ובפרס גראמי ב-2009 לאלבום הטוב ביותר של מחזמר. מירנדה והודס היו מועמדים לפרס פוליצר לדרמה לשנת 2008 על כתיבת המחזה. המשחק של מירנדה במחזה זיכה אותו במועמדות לפרס הטוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר. הופעתו האחרונה במחזמר בברודוויי הייתה ב-15 בפברואר 2009.
מירנדה חזר לתפקידו במחזמר כאוסנאבי כשהתחיל סיבוב ההופעות של המחזמר בארצות הברית בלוס אנג'לס, קליפורניה מ-23 ביוני עד 25 ביולי 2010. סיבוב ההופעות המשיך בלעדיו עד שהגיע לסן חואן, פוארטו ריקו, שם חזר לשחק את אוסנאבי. הופעתה האחרונה של הפקת המחזמר בברודוויי הייתה ב-9 בינואר 2011, לאחר 29 הופעות מוקדמות ו-1,185 הופעות רגילות. מירנדה חזר לשחק את אוסנאבי בברודוויי מ-25 בדצמבר 2010 ועד להופעה האחרונה של המחזמר בברודוויי.
מירנדה יצר עוד עבודות לבמה במהלך התקופה הזאת. הוא כתב דיאלוג בספרדית ועבד עם סטיבן סונדהיים כדי לתרגם לספרדית את המחזמר סיפור הפרברים, שהתחיל להציג בברודוויי במרץ 2009. ב-2008 הוא התבקש על ידי היוצר סטיבן שוורץ להפיק שני שירים חדשים למחזמר של שוורץ ושל נינה פאסו מ-1978 "Working", שחזר להציג במאי 2008 בתיאטרון אסולו ריפרטורי בסרסוטה, פלורידה.
בנוסף לעבודותיו לתיאטרון, מירנדה גם עבד בתעשיית הקולנוע והטלוויזיה. ב-2007, הוא שיחק בהופעת אורח בסדרת הטלוויזיה הסופרנוס, ובספטמבר 2009 הוא שיחק את אלבי, השותף של גרגורי האוס במוסד לחולי נפש, בפרק הראשון והכפול של העונה השישית של סדרת הטלוויזיה האוס. הוא חזר לתפקיד הזה במאי 2010. בנוסף הוא עבד עבור הסדרה רחוב סומסום, שם נתן הופעות אורח ושר את שיר הנושא "למרי טלה קטן". בנוסף שימש כמלחין ושחקן בגרסה המחודשת של הסדרה The Electric Company ב-2009. מירנדה גם הופיע במערכון עבור האתר CollegeHumor, שם שיחק את עצמו כמתמחה וראפר.
מירנדה גם עבד כמורה לאנגלית בתיכון שבו למד, הוא כתב טור במנהטן טיימס כמבקר מסעדות, והלחין מוזיקה לפרסומות.
קריירה > 2017–הווה

ב-2017 השתתף בעונה 9 בסדרת תרגיע של לארי דייוויד, במרכזה סיפור הפקת המחזמר פאתווה, העוסק בפרשת רדיפת סלמן רושדי על ידי האייטולות באיראן. מירנדה אמור לשחק את דמותו של רושדי אך כרגיל בסדרה תרגיע לארי דייוויד מצליח לשבש הכל, ובסצנת השיא משחזרים השניים את הדו-קרב המפורסם בין ארון בר לאלכסנדר המילטון, במהלכו נהרג המילטון, ובפרודיה נפגע מירנדה בפיו והפקת פאתווה מתבטלת.
ביולי 2018 הוכרז שמירנדה יביים לראשונה סרט, עיבוד למחזמר "טיק, טיק... בום!" של ג'ונתן לארסון בהשתתפות אנדרו גארפילד וונסה הדג'נס.
ב-3 ביוני 2019 החלו צילומים לסרט קולנוע המבוסס על המחזמר הראשון שלו "שכונה על הגובה".
בסתיו 2019 עתידה לעלות הפקה טלוויזיונית של סדרת הספרים חומריו האפלים. בהפקה מירנדה משחק את תפקיד לי סקורסבי.
בשנת 2020 הופץ בשירות הסטרימינג "דיסני+" הסרט המילטון.
בשנת 2021 מירנדה מפיק את גרסת הלייב-אקשן של הבמאי רוב מרשל; "בת הים הקטנה" עם מארק פלאט, ואף כתב שירים חדשים לסרט.
בנובמבר 2021 הלחין מירנדה את פסקול הסרט "אנקאנטו" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. הפסקול כלל את השיר "We Don't Talk About Bruno" שזכה להצלחה רבה.
חיים אישיים

מירנדה נישא לונסה אדריאנה נדל, חברתו מהתיכון, בשנת 2010. בחתונה, הופיע מירנדה ביחד עם המשפחה מהצד של הכלה ומהצד שלו עם השיר "לחיים" מתוך המחזמר כנר על הגג. הווידאו פורסם ביוטיוב, שם נצפה מעל ל-5 מיליון פעמים. נדל היא שותפה בחברת עורכי הדין הבינלאומית ג'ונס דיי.
ב-2 במאי 2009, גילה מירנדה שיש לו קשר משפחתי לרזידנט ואיי.אל.אי מהלהקה קלה 13, בזמן קונצרט שלהם בסאן חואן, פוארטו ריקו שבו הוזמן מירנדה להופיע. מאחורי הקלעים, פלור ג'וגלאר דה-גראסיה, אימם של רזידנט ואיי.אל.אי, גילתה את הקשר המשפחתי שלהם לגילברטו קונספטיון דה-גראסיה, שהקים את מפלגת העצמאות הפורטוריקנית. מאז, מירנדה ורזידנט שומרים על קשר ברשת.
מירנדה קיבל תואר של כבוד מישיבה יוניברסיטי, ביחד עם חברו ג'ונתן וורד, בטקס הסיום של האוניברסיטה ב-14 במאי 2009. הוא האדם הצעיר ביותר שקיבל תואר של כבוד מישיבה יוניברסיטי. המחזמר של מירנדה In The Heights מספר על הקהילה בגבעות וושינגטון שנמצאת בצפון מנהטן, שם גם נמצאת ישיבה יוניברסיטי. אד קוץ', לשעבר ראש עיריית ניו יורק, העניק למירנדה את התואר וציין שפגש אותו לראשונה כשמירנדה היה בן שבע.
בנם של מירנדה ונדל, סבסטיאן, נולד ב-10 בנובמבר 2014. למירנדה יש כלב בשם טובילו (או בכינויו: טובי) מהרפובליקה הדומיניקנית.
בנם השני של הזוג פרנצ'סקו מירנדה נולד ב-2 בפברואר 2018.
ב-2015, זכה מירנדה לקבל את פרס מקארתור "ג'ניוס", פרס שמוענק כל שנה על ידי הקרן על שם ג'ון די וקת'רין טי. מקארתור, לבין 20 ל-30 אזרחי ותושבי ארצות הברית מכל תחומי העבודה, שהראו מקוריות מיוחדת וחשיבה מחוץ לקופסה בעבודותיהם ויצירותיהם. בחודש מאי באותה השנה, הוענק למירנדה תואר דוקטור של כבוד מהאוניברסיטה בה למד, ווזליין.
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם ההצגה | תפקיד | פרטים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999 | שכונה על הגובה | אוסנאבי | אוניברסיטת ווזליין, 20-22 באפריל | בנוסף כתב והלחין את המחזמר |
| 2005 | שכונה על הגובה | אוסנאבי | מרכז התיאטרון אוגן אוניל | בנוסף כתב והלחין את המחזמר |
| 2007 | שכונה על הגובה | אוסנאבי | אוף-ברודוויי, 8 בפברואר - 15 ביולי 2007 | בנוסף כתב והלחין את המחזמר |
| 2008-09 | שכונה על הגובה | אוסנאבי | ברודוויי, 14 בפברואר 2008 - 15 בפברואר 2009 | בנוסף כתב והלחין את המחזמר |
| 2009-10 | שכונה על הגובה | אוסנאבי | סיבוב הופעות בארצות הברית | בנוסף כתב והלחין את המחזמר |
| 2009 | סיפור הפרברים |  | חזרה לברודוויי | תרגם את המחזמר לספרדית |
| 2010-11 | שכונה על הגובה | אוסנאבי | ברודוויי, 25 בדצמבר 2010 - 09 בינואר 2011 | בנוסף כתב והלחין את המחזמר |
| 2011 | Working |  | חזרה לשיקגו | כתב שני שירים חדשים |
| 2012 | Merrily We Roll Along | צ'ארלי | הדרן! 8-9 בפברואר 2012 |  |
| 2012 | Bring It On the Musical |  | ברודוויי וחלק מסיבוב ההופעות בארצות הברית | כותב ומלחין שותף |
| 2014 | 21 Chump Street | המספר | האקדמיה למוזיקה בברוקלין, 07 ביוני 2014 | כתב גם את המחזה וכתב והלחין את השירים |
| 2014 | טיק, טיק... בום! | ג'ונתן לארסון | הדרן! 25-28 ביוני 2014 |  |
| 2015 | המילטון | אלכסנדר המילטון | אוף-ברודוויי, 20 בינואר עד 3 במאי 2015 | גם כתב את המחזה, וכתב והלחין את השירים |
| 2015-16 | המילטון | אלכסנדר המילטון | ברודוויי, 06 באוגוסט 2015 - 09 ביולי 2016 | גם כתב את המחזה, וכתב והלחין את השירים |
| 2016 | עלובי החיים | לאוד היילר | ברודוויי, 24 בינואר 2016 | תפקיד קול בלבד |
תפקידים בקולנוע ובטלוויזיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | החברים של קלייטון | פיטה | גם כתב, הפיק, ביים וערך |
| 2012 | החיים המוזרים של טימותי גרין | רג'י |  |
| 2012 | The Polar Bears | ג'ק | סרט קצר |
| 2013 | 200 Cartas | ראול |  |
| 2015 | מלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר | שג קאווה (תפקיד קול בלבד) | גם הלחין אפקטים מיוחדים |
| 2016 | מואנה |  | מלחין וזמר, עוזר הפקה |
| 2017 | דיבור ודיון | הג'יני |  |
| 2018 | מרי פופינס חוזרת | ג'ק |  |
| 2020 | המילטון | אלכסנדר המילטון | גם הלחין, ביים, וכתב את המחזמר. |
| 2021 | שכונה על הגובה | מר פיגארו | גם מפיק; מבוסס על המחזמר באותו שם משנת 2007 |
| 2021 | ויוו | ויוו | דיבוב; כתב גם את שירי הסרט |
| 2021 | אנקאנטו |   | כתב את שירי הסרט והלחין |
| 2021 | טיק, טיק... בום! |   | במאי ומפיק |
| 222 | וירד: סיפורו של אל ינקוביק | רופא חדר מיון |  |
| 2023 | בת הים הקטנה |   | מפיק |
| 2023 | ארי ודנטה מגלים את סודות היקום (אנ') |   | מפיק |
| 2024 | מופאסה: מלך האריות |   | כתב את שירי הסרט |
תפקידים בקולנוע ובטלוויזיה > טלוויזיה

| שנה | שם התוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | הסופרנוס | בלמן | שם הפרק: "תזכור מתי" |
| 2009-2012 | רחוב סומסום | פרדי פלפמן/לאמב-מנואל מירנדה | 2 פרקים, גם כתב לחנים ושירים |
| 2009-10 | האוס | חואן "אלבי" אלבארז | 3 פרקים |
| 2009-10 | The Electric Company | מריו/בתפקיד עצמו | 17 פרקים, גם הלחין |
| 2011 | משפחה מודרנית | גיירמו | שם הפרק: "שוטר טוב, כלב רע" |
| 2011 | טקס פרסי הטוני ה65 |  | כתב את שיר הסיום |
| 2012 | Submissions Only | מועמד לאודישן | פרק: "הפרעה אחרת" |
| 2012 | Freestyle Love Supreme | לין-מנואל מירנדה | בנוסף כתב גם שירים לתוכנית |
| 2013 | אל תפגע | רובן מרקדו | 11 פרקים |
| 2013 | סמאש | בתפקיד עצמו | שם הפרק: "ההעברה" |
| 2013 | איך פגשתי את אמא | גאס | שם הפרק: "סיפורים לפני השינה" |
| 2016 | Inside Amy Schumer | בתפקיד עצמו | שם הפרק: "האישה הכי מעניינת בעולם" |
| 2016 | Last Week Tonight with John Oliver | בתפקיד עצמו | שם הפרק: "פוארטו ריקו" |
| 2016 | אנשים קשים | בתפקיד עצמו | שם הפרק: "קארטר" |
| 2016 | Saturday Night Live | בתפקיד עצמו (מנחה) | שם הפרק: "לין-מנואל מירנדה/21 פיילוטס" |
| 2016 | היסטוריה שתויה | בתפקיד עצמו |  |
| 2019 | ברוקלין תשע-תשע | סגן דייוויד סנטיאגו | פרק:"The Golden Child" |
| 2022 | בלואי | מייג'ור טום | דיבוב; פרק: "Stories" |
| 2023-24 | פרסי ג'קסון והאולימפיים | הרמס | אורח קבוע |
ביבליוגרפיה > ספרים

המילטון: המהפכה (2016) - נכתב ביחד עם ג'רמי מק'ארתר
ביבליוגרפיה > מאמרים

תעצור את הבוטים מלחסל את ברודוויי (2016) - מאמר בניו יורק טיימס
תנו לפוארטו ריקו את ההזדמנות לזרוח (2016) - מאמר בניו יורק טיימס
דיסקוגרפיה > אלבומי מחזות זמר מקוריים

| שנה | שם המחזמר | הערות |
| --- | --- | --- |
| 2008 | In The Heights | זכה בפרס גראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר |
| 2014 | 21 Chump Street |  |
| 2015 | המילטון |  השתתף בהפקת את האלבום  זכה מקום ראשון באלבום מחזמר הטוב ביותר בארצות הברית, באלבום ראפ הטוב ביותר בארצות הברית ובאלבום הטוב ביותר בארצות הברית  אלבום כסף  זוכה פרס גראמי לאלבום המחזמר הטוב ביותר |
דיסקוגרפיה > סינגלים

2016: "Jabba flow" מהסרט מלחמת הכוכבים: הכוח מתעורר.
2016: "Love Make the World Go Roung" עם ג'ניפר לופז.
2016: "What the World Needs Now Is Love".
ראו גם

המילטון (מחזמר)
ויליאם לנגר

ויליאם לנגר (באנגלית: William Langer, כונה "ביל הפרא", באנגלית: Wild Bill;‏ 30 בספטמבר 1886 –  8 בנובמבר 1959) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כתובע הכללי העשירי של מדינתו בשנים 1917–1920, כמושל דקוטה הצפונית ה-17 וה-21 בשתי תקופות כהונה נפרדות בשנים 1932–1934 ובשנים 1937–1939 (היחידי מבין מושלי המדינה שכיהן בשתי תקופות בלתי רצופות), וכסנאטור מטעם דקוטה הצפונית מ-1941 ועד מותו.
ראשית חייו

ויליאם לנגר נולד ליד העיר קאסלטון שבטריטוריית דקוטה כבנם של פרנק ומרי (לבית וובר) לנגר, שניהם ממוצא גרמני. אביו, שהיה קתולי באמונתו, היה חבר בית המחוקקים של דקוטה הצפונית במושב הראשון שלו. ויליאם לנגר, שדיבר גרמנית באופן שוטף, נשא את הנאום מטעם בוגרי בית הספר תיכון שאותו הוא סיים ב-1904. הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הצפונית בגרנד פורקס, אך היה אז צעיר מדי כדי לעסוק בעריכת דין. לפיכך, הוא המשיך בלימודיו באוניברסיטת קולומביה, שם הוא סיים כמצטיין בכיתתו ב-1910. אף על פי שהוצעה לו משרה במשרד עורכי דין בולט בניו יורק, הוא בחר לשוב לדקוטה הצפונית, שם הוא עסק בעריכת דין בעיר מנדאן עד לתחילת הקריירה הפוליטית שלו.
ב-1918 נשא לנגר לאישה את לידיה קאדי, בתו של האדריכל הניו יורקי ג' קליבלנד קאדי, ולשניים נולדו ארבע בנות: אמה, לידיה, מרי וקורנליה, שנישאה לאומן קנת' נולנד.
התובע הכללי של דקוטה הצפונית

ב-1914 מונה לנגר כפרקליט המדינה במחוז מורטון, והיה אחד מהחברים המעטים בליגה הבלתי-מפלגתית במפלגה הרפובליקנית שלא באו מהמגזר החקלאי. הוא התמודד בבחירות של 1916 ונבחר כתובע הכללי של דקוטה הצפונית כאשר הליגה זכתה בניצחון סוחף בבחירות אלו, אך עד מהרה החלו עימותים בינו לבין מייסד המפלגה ומנהיגה הנמרץ ארתור צ'. טאונלי. ב-1920 הגיעו הדברים לידי כך שלנגר האשים את טאונלי בבולשביזם, ועקב כך לא עלה בידו לנצח בבחירות המקדימות של הרפובליקנים את המושל המכהן לין פרייז'ר. הנתק של לנגר עם הנהגת הליגה שיקף את המאבק הפנימי שהגביל בסופו של דבר את השפעת המפלגה בפוליטיקה של דקוטה הצפונית.
מושל דקוטה הצפונית

בסופו של דבר איחה לנגר את הקרעים בינו לבין הנהגת הליגה, וב-1932 נבחר כמושל דקוטה הצפונית. כמושל, דרש לנגר ב-1933 שכל עובדי המדינה יתרמו חלק ממשכורתם השנתית לליגה הבלתי-מפלגתית ולעיתון השבועי Leader, שהיה בבעלות פקידים בכירים בממשלו. איסוף כספים אלו לא נאסר בחוקי המדינה והיה נוהג מקובל. אך כאשר תרומות אלו נעשו על ידי עובדי מחלקת הכבישים, שמשכורותיהם שולמו באמצעות תוכניות רווחה פדרליות, טען התובע הפדרלי של מחוז דקוטה הצפונית, פ. ו. לנייר, שהתרומות הללו היו קנוניה להונאת הממשלה הפדרלית. ב-1934 הועמדו לנגר וחמישה אנשים נוספים למשפט והורשעו. בראש חבר השופטים במשפט ישב השופט אנדרו מילר והתובע היה לנייר, שניהם היריבים הפוליטיים החזקים ביותר של לנגר בדקוטה הצפונית.
במשפט זה נעשו טעויות נוהליות שגרמו לביטולו לאחר ערעור, כולל בחירה שגויה של חבר המושבעים, שהיו להם דעות קדומות אישיות נגד לנגר ונבחרו על ידי לנייר.
בשל ההרשעה במשפט, הורה בית המשפט העליון של דקוטה הצפונית על הדחתו של לנגר ממשרתו, וב-17 ביולי 1934 הכריז על סגן המושל אולה אולסון כמושל הלגיטימי. לנגר הכריז על ממשל צבאי בביסמרק והתבצר במעון המושל. בסופו של דבר הוא התרצה כאשר פקידי ממשלו סירבו להכיר בסמכותו, ואולסון כיהן כמושל עד תום תקופת כהונתו המתוכננת של לנגר.
ב-1935 בוטלו ההרשעות במשפט בעקבות ערעור. המקרה נדון פעמיים במהלך שנה זו. לאחר בקשה של לנגר לפסלות שופט של מילר, סירב זה האחרון לפסול את עצמו, וכך הסתיים המשפט בתיקו בקרב חבר המושבעים. בין המשפט השני והשלישי הגיש לנייר תביעות נגד לנגר על שבועת שקר כאשר הגיש את התביעה לפסלות שופט נגד מילר. משפט זה, שהיה חסר תקדים במהותו, הסתיים בהכרעת דין שבה נקבע זיכויו של לנגר. המשפט השני על ההאשמות המקוריות, שנוהל על ידי שופט אחר, הסתיים אף הוא בזיכויו של לנגר.
במשך כל ההליכים המשפטיים הללו, טען לנגר שהוא חף מפשע ושהוא היה קורבן של נקמה פוליטית מצד מילר ולנייר. ב-1936 הוא נבחר לתקופת כהונתו השנייה כמושל. רעייתו של לנגר, לידיה, התמודדה ב-1934 בבחירות למשרת המושל, אך נוצחה על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית תומאס מודי.