stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדריאס דיקשטיין
ביוגרפיה

אנדריאס דיקשטיין נולד בבודפשט למשפחה יהודית והיגר לאוסטריה כבר בגיל 22. הוא היה אלוף אוסטריה בשחמט שלוש פעמים – 1954, 1956 ו-1977. במהלך שנות ה-50 ושנות ה-60 של המאה ה-20 השתתף במספר תחרויות. אנדריאס דיקשטיין זכה 9 פעמים באליפות וינה בשחמט.
בשנת 1956 הוענקה לו דרגת אמן בין-לאומי.
דיקשטיין עשה דוקטורט במשפטים.
בשנת 2015 הוא השתתף באליפות לסניורים לקבוצות כחבר נבחרת וינה.
אנדריאס דיקשטיין באולימפיאדת השחמט

בין השנים 1956 ל-1988 השתתף אנדריאס דיקשטיין ב-9 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1956 | 2 | אוסטריה |  | 13 מ-17 | 11+ 4= 2- | 76.5 | 13 קבוצתי, 1 אישי |
| 1958 | 1 | אוסטריה |  | 10 מ-19 | 6+ 8= 5- | 52.6 | 12 קבוצתי, 18 אישי |
| 1962 | 2 | אוסטריה |  | 3 מ-10 | 2+ 2= 6- | 30.0 | 12 קבוצתי |
| 1964 | 1 | אוסטריה |  | 9.5 מ-16 | 8+ 3= 5- | 59.4 | 20 קבוצתי, 12 אישי |
| 1968 | 1 | אוסטריה |  | 7.5 מ-12 | 5+ 5= 2- | 62.5 | 17 קבוצתי, 10 אישי |
| 1970 | 1 | אוסטריה |  | 7 מ-12 | 4+ 6= 2- | 58.3 | 22 קבוצתי, 19 אישי |
| 1974 | 2 | אוסטריה | 2410 | 10 מ-12 | 8+ 4= 0- | 83.3 | 18 קבוצתי, 1 אישי |
| 1976 | 2 | אוסטריה | 2425 | 5.5 מ-10 | 5+ 1= 4- | 55.0 | 18 קבוצתי, 18 אישי |
| 1988 | 2 עת | אוסטריה | 2335 | 3.5 מ-7 | 2+ 3= 2- | 50.0 | 28 קבוצתי, 30 אישי |
הערות שוליים

↑  Dückstein, Andreas - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90232297  ISNI: 0000 0003 9571 8842  NTA: 071666591  VIAF: 290483938   WorldCat (עם VIAF): 290483938 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמנון חרל"פ

אמנון חרל"פ (13 בדצמבר 1909 – 29 במאי 2006) היה כדורגלן ששיחק בנבחרת ארץ ישראל, בעמדת החלוץ.
קריירה

חרל"פ נולד ברחובות בשנת 1909, והחל לשחק כדורגל בעיר מגוריו. בתיכון עבר ללמוד בגימנסיה הרצליה בתל אביב, שם התחבר עם מספר שחקנים מקבוצת הנוער של אלנבי תל אביב, ובהשפעתם החל לשחק במדי הקבוצה. ב-1927 בעקבות סכסוך עם מרכז מכבי, אליו הייתה קבוצת הנוער של אלנבי מסועפת, החליטו ראשי הקבוצה לעזוב את המרכז, ולהצטרף למרכז הפועל, ולהתאחד עם המסגרת הארגונית של הפועל תל אביב.
קצת לאחר האיחוד עזב חרל"פ את הארץ לטובת לימודי הנדסה בבלגיה, ובשל כך החמיץ את הזכייה ההיסטורית בגביע המדינה הראשון ב-1928, אך בהשפעת מאורעות תרפ"ט החליט לחזור לישראל, ועם שובו חזר להפועל תל אביב. בשנת 1930 יצא חרל"פ לשנת השאלה בגנט מליגה המשנה בבלגיה.
ב-1934 השלים זכייה בגביע המדינה יחד עם הפועל תל אביב. במשחק גמר גביע המדינה מול היריבה העירונית מכבי תל אביב, הקבוצה ממנה פרשו חרל"פ וחבריו רק שבע שנים קודם לכן, כבש חרל"פ את הראשון מבין שלושת שערי קבוצתו, בדרך לניצחון 2–3 וזכייה היסטורית בדאבל. ב-1935 סבל מפציעה במניסקוס ועבר שיקום ממושך, שבמהלכו עבר להפועל רחובות ושיחק בעמדת המגן עד לפרישתו בשנת 1937.
בנוסף לכך, חרל"פ היה חלק מנבחרת ארץ ישראל בכדורגל, ולקח חלק באולימפיאדת הפועלים הבינ"ל בצ'כוסלובקיה ובתבוסה 1–7 במצרים במסגרת מוקדמות מונדיאל 1934. חרל"פ שיחק גם במשחק הגומלין נגד נבחרת מצרים בישראל, ובכך סיים את הופעותיו במדי הנבחרת הלאומית, שלא שבה להתכנס עוד במהלך הקריירה שלו.
בנוסף לכדורגל, לקח חרל"פ חלק גם במספר ענפי אתלטיקה, והתחרה בהם במסגרת כינוסי הפועל הראשונים.
חיים אישיים

לאחר פרישתו, התגורר ברחובות ועבד בחנות המשפחתית לחומרי בניין. במקביל שימש גם כחבר הנהלה בהפועל רחובות. אחיינו הוא הזמר והשחקן גידי גוב.
אם תיתקע במסע אל אס די

| --- | --- |

כריכת ספר אוסף שיריה "מופע"
 שיר
 מתוך האלבום מופע (יונה וולך)
 יצא לאור:  1985
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 כתיבה:  יונה וולך
אם תיתקע במסע אל אס די הוא שיר מאת יונה וולך. השיר ראה אור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1985 כחלק מספר אוסף שיריה "מופע".
הרקע לכתיבת השיר

בשנת 1965 אשפזה עצמה וולך בבית חולים פסיכיאטרי בטלביה, ונטלה חלק מטיפול ניסיוני מצוי של שנות ה-60 של המאה ה-20. באשפוזה טופלה ב-LSD, שהיה לכלי טיפול פסיכואקטיבי מקובל. ככלל, בקרב פסיכיאטרים ברחבי העולם המערבי.
גם לאחר שחרורה, המשיכה וולך להתנסות בסמים פסיכואקטיביים, כגון מסקלין. התנסויות אלו השפיעו באופן ישיר על כתיבתה, בין אם בשיריה שעסקו בהתנסות הסמים, כשירה "אם תלך במסע אל אס די", ובין אם בשיריה שתיארו חוויה פסיכדלית.
את השיר "אם תיתקע במסע אל אס די" כתבה בערוב ימיה, ואת ספר אוסף שיריה - "מופע", בו נכלל השיר, פרסמה ערב פטירתה.
תוכן השיר

השיר אינו פסיכדלי במהותו, אך הוא מעיד על הנזקים שבשימוש לא מיטיב בחומרים פסיכדליים. השיר עוסק בתיאור הנזקים שנגרמו למשוררת עצמה בעקבות מסעותיה והתנסויותיה בסמים פסיכואקטיביים. בעוד בשיר אם תלך למסע אל אס די מזהירה וולך את הקורא מפני מסע אל השימוש בסמים, ומה צפוי לו שם, בשיר ההמשך זה וולך מזהירה את הקורא מכך שמסע האל אס די תמיד יישאר בתוכו. כפי שהיא מעולם לא הצליחה לחזור ממסע זה.
אם תתקע במסע אל.אס.די

תזכור אותי

אני שלא חזרתי משם

אם תתקע

עם דעה על עצמך

אם אתה תקוע

עם דעה על עצמך

בדוק היטב

אולי לא שבת

ממסע אל.אס.די

שנדמה לך

שהוא נגמר מזמן

אך הוא ממשיך בתוכך
ראו גם

אם תלך במסע אל אס די
הערות שוליים

↑  נדב נוימן, אם תלך למסע LSD: על מקומה הנשכח של הפסיכדליה בשירה העברית, ‏12 בינואר 2017
אסי משה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בדצמבר 1983 (בן 40) תל אביב-יפו, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 הישגים
 שיאים אישיים:  4 צמידי אליפות העולם בפוקר
 
אסי משה (נולד ב-13 בדצמבר 1983) הוא שחקן פוקר ישראלי. משה זכה בארבעה צמידי אליפות העולם בפוקר.
קריירה

משה עבד כמתכנת בחברת סטארט-אפ. הוא החל את קריירת הפוקר במשחקים חבריים על סכומים זעומים, והחל לטפס בסולם המשחקים בארץ. רגע המפנה בקריירה שלו התרחש לאחר שמשטרת ישראל פשטה על אחד מהמקומות בהם נהג לשחק, והוא מצא את עצמו בלי זירת פוקר קבועה. במקום לחפש מקום אחר, החליט להיכנס אל עולם משחקי הרשת.
בשנת 2013 החליט משה לבחון את היכולות שצבר במשחקי הרשת גם בטורנירים חיים. הוא ניצל נסיעת עבודה לארצות הברית כדי לנסות את מזלו בטורנירים בלאס וגאס, שם השתתף לראשונה בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר, סיים במקום חמישי וזכה ב-141,124 דולר. באוקטובר 2013 לקח חלק בנבחרת שייצגה את איגוד הפוקר הישראלי באליפות הפוקר לנבחרות בסין.
בשנת 2014 לקח משה חופשה של חודש מעבודתו וטס שוב ללאס וגאס במטרה לשחק בטורנירים רבים. ב-30 ביוני 2014 רשם משה הישג יוקרתי, כאשר גבר על 2,396 שחקנים, סיים במקום הראשון בטורניר בסבב אליפות העולם בפוקר, וזכה בסך של 582,321 דולר ובצמיד אליפות העולם בפוקר. בסיום שנת 2014 עזב משה את העבודה הקבועה שלו כמתכנת והפך לשחקן פוקר במשרה מלאה.
בשנת 2015 סיים במקום השלישי מתוך 7,192 שחקנים בטורניר מסבב אליפות העולם וזכה ב-594,394 דולר; בשנת 2017 זכה ב-199,718 דולר לאחר שסיים במקום השלישי בטורניר מסבב אליפות העולם.
באוקטובר 2018 זכה משה בצמיד אליפות העולם השני שלו, כאשר ניצח בטורניר שנערך ברוזבדוב שבצ'כיה, וזכה ב-94,622 דולר.
בצמיד אליפות העולם הרביעי שלו זכה אסי משה ב-22 באוקטובר 2019, והוא אחד משני ישראלים בלבד שזכו לפחות בארבעה צמידים.
סטטיסטיקות

נכון ליולי 2022, משה זכה בסך של כ-2.7 מיליון דולר מטורנירי פוקר, כשמתוכם כ-2.4 מיליון דולר בסבב אליפות העולם.
סטטיסטיקות > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2014 | $1,500 No-Limit Hold'em | $582,321 |
| 2018 | €1,650 No-Limit Hold'em Six Max Deepstack €200K GTD | $94,622 |
| 2019 | $1,500 No-Limit Hold'em Bounty | $253,933 |
| 2019 | €1,650 Pot-Limit Omaha/No-Limit Hold'em Mix | $108,920 |
בסבב אליפות העולם, זכה ב-4 צמידים, הגיע 7 פעמים לשולחן הסופי וסיים 43 פעמים במיקומים שמקנים זכיות כספיות.
חיים אישיים

מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לילדה.
הערות שוליים

1 2  אליסף דעואל, האס: אסי משה כבש את עולם הפוקר, באתר ynet, 23 באפריל 2016
↑  nrg מעריב, פוקר פייס: הישראלים שיצאו לייצג אותנו בסין, באתר nrg‏, 18 באוקטובר 2013
↑  ויוה לאס וגאס: ישראלי זכה ב-2 מיליון שקל באליפות העולם בפוקר, באתר ‏מאקו‏, 1 ביולי 2014
↑  אליסף דעואל, פוקר: אסי משה זכה בצמיד אליפות עולם רביעי, באתר ynet, 22 באוקטובר 2019
אישטוואן החמישי, מלך הונגריה

אישטוואן החמישי (בהונגרית: István az Ötödik; נולד לפני 18 באוקטובר 1239 – 6 באוגוסט 1272 באי צ'פל) היה מלך הונגריה וקרואטיה בשנים 1270–1272 ודוכס שטיריה בשנים 1260–1268. הוא היה בנו הבכור של המלך בלה הרביעי ושל מריה לסקרינה. בלה הרביעי המליך את בנו עוד בגיל שש ומינה אותו כדוכס סלבוניה. בילדותו השיאו אותו לאליזבט, בת של אחד מראשי הקומנים שהתיישבו בימי שלטונו של בלה הרביעי במישור ההונגרי הגדול.
ב-1257 המלך מינה אותו כדוכס טרנסילבניה וב-1258 כדוכס שטיריה. האצילים המקומיים בשטיריה, שסופחה לממלכת הונגריה לפני ארבע שנים, התנגדו למושל החדש. בעזרת מלך בוהמיה, אוטוקר השני הם התקוממו וגרשו את צבאו של אישטוואן ממרבית אזורי שטיריה. אחרי שאוטוקר השני נחל תבוסה כואבת לצבאות המאוחדים של אישטוואן ושל בלה הרביעי בקרב קרסנברון ב-12 ביולי 1260 עזב אישטוואן את שטיריה ושב לטרנסילבניה.
אישטוואן הכריח את אביו להעניק לו את כל חלקי הונגריה ממזרח לדנובה ויחד עם התואר "המלך הצעיר" של הונגריה (1262). כעבור שנתיים פרצה מלחמת אזרחים בין בלה הרביעי לבנו, אחרי שאישטוואן האשים את אביו שתכנן לנשל אותו מכל ירושתו. ב-1266 הם חתמו בסופו של דבר על הסכם שלום, אולם האמון התערער ביניהם לצמיתות. כשבלה הרביעי הלך לעולמו ב-3 במאי 1270 ירש אישטוואן את הממלכה ללא בעיות. אבל אחתו אנה ויועציו הקרובים ביותר שלאביו נמלטו לממלכת בוהמיה. אוטוקר השני פלש להונגריה באביב 1271 אך הובס על ידי אישטוואן. בקיץ שלאחר כך, מגנאט מורד לקח בשבי את בנו של אישטוואן, לאסלו. כעבור זמן קצר אישטוואן חלה לפתע ומת.
קורות חייו > ילדותו

אישטוואן נולד בשנת 1239 כילדו השמיני ובנו הראשון של מלך הונגריה, בלה הרביעי, ושל אשתו, מריה לסקרינה, שהייתה בתו של הקיסר הביזנטי של ניקאיה, תאודורוס הראשון לסקריס. הוא הוטבל לנצרות ב-18 באוקטובר 1239 על ידי רוברט, ארכיבישוף אסטרגום,
הילד שנועד להיות יורש המלך נקרא לכבוד אישטוואן הקדוש, המלך הראשון של ההונגרים.
בלה ומשפחתו, יחד עם התינוק, נמלטו לזגרב אחרי שהפולשים המונגולים-טטרים מיגרו את הצבא המלכותי בקרב מוהי ב-11 באפריל 1241
בפברואר 1242 המונגולים חצו את הדנובה הקפואה והמשפחה המלכותית נמלטה אל העיר המבוצרת היטב טרוגיר.
אחרי שבמרץ 1242 באופן מפתיע נסוגו המונגולים מהונגריה, שבו המלך ומשפחתו מדלמטיה.
קורות חייו > "המלך הצעיר" השותף לכתר > דוכס סלבוניה 1257-1245

צ'רטר מלכותי בשנת 1246 מזכיר את אישטוואן בתור "מלך ודוכס סלבוניה". ככל הנראה, בשנה הקודמת, לפי ההיסטוריונים גיולה קרישטו ופרנץ מאקו, הכתיר בלה את בנו כ"מלך הצעיר" (rex iunior) והעניק לו את האדמות שבין הנהר דראווה והים האדריאטי. בגיל שבע היה אישטוואן אחראי על קרואטיה, דלמטיה וסלבוניה שבראש כל אחת מחבלים אלה עמד מושל מלכותי המכונה "באן" }
במכתב אל האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי בשלהי שנות ה-1240 ציין בלה הרביעי ש"בשם הנצרות השאנו את בננו עם צעירה קומנית.
הכלה הייתה ארז'בט (אליזבת) המכונה "הקומנית", בת של מנהיג קומני שאותו הזמין בלה להתיישב במישורים שלאורך הנהר טיסה.
ארז'בט הטובלה לנצרות, אולם עשרה מנהיגים קומנים שנכחו בטקס לא ויתרו על שבועתם המסורתית על כלב שנכרת לשתיים על ידי חרב
קורות חייו > "המלך הצעיר" השותף לכתר > דוכס טרנסילבניה ושטיריה 1260-1257

כשהגיע אישטוואן לפרקו בשנת 1257 אביו מינה אותו כדוכס טרנסילבניה.
שלטונו בטרנסילבניה לא האריך ימים, מכיוון שבשנת 1258 אביו הפקיד בידיו את דוכסות שטיריה. שטיריה סופחה להונגריה בשנת 1254, אולם המגנטים המקומיים התקוממו וגרשו את אישטוואן גוטקלד, המושל שהתמנה על ידי בלה הרביעי לפני מינוי בנו.
אישטוואן ואביו פלשו אז לשטיריה והכניעו את המורדים. בנוסף לשטיריה קיבל אישטוואן מידי אביו עוד שני מחוזות סמוכים - ואש וזאלה. באביב 1259 הוא יצא למסע שוד בדוכסות קרינתיה על מנת לנקום בדוכס הקרינתי אולריך השלישי
שתמך במורדים בשטיריה.
שלטונו של אישטוואן נשאר בלתי אהוד בשטיריה. בתמיכת אוטוקר השני, מלך בוהמיה המגנטים המקומיים התקוממו שוב. אישטוואן הצליח לשמור לעצמו רק עת היישוב פטאו (כיום פטוי בסלובניה) ואת הסביבה. ב-25 ביוני 1260 הוא חצה את הנהר מוראבה כדי לפלוש לממלכה הצ'כית. צבאו שכלל סקלרים, רומנים וקומנים, הביס את אחד הכוחות האוסטריים.
עם זאת בקרב המכריע - קרב קרסנברון ב-12 ביולי נוצחו הצבאות המאוחדים של בלה הרביעי ושל אישטוואן, במידה הרבה בגלל איחור הגעתו של הכוח המרכזי שבפיקוד המלך בלה. אישטוואן שעמד בראש כוח החלוץ נס על נפשו. ב-31 במרץ 1261 נחתם הסכם השלום ששם קץ למלחמה בין הונגריה לבוהמיה, כשהמלך בלה הרביעי נאלץ לוותר על שטיריה לטובת אוטוקר השני.
קורות חייו > מלך הונגריה 1272-1270

בלה הרביעי נפטר ב-3 במאי 1270. בתו, אנה, תפסה את האוצר המלכותי ונמלטה איתו לבוהמיה. הצטרפו אליה יועציו הקרובים של בלה הרביעי, הנריק קסגי, מיקלוש גרגייה ולרינץ אבא. הם מסרו למלך הצ'כי את האחוזות קסג, בורושטיאנקה (Borostyánkő) (ברנשטיין, אוסטריה) ואת טירותיהם האחרות לאורך הגבול המערבי. במקום לעזוב את הונגריה, מיקלוש ההוט הציב במבצרו בפלשקה (Pölöske) חיל מצב מורכב מחיילים משטיריה וארגן פשיטות שוד נגד הכפרים בסביבה. המלך אישטוואן מינה את תומכיו בתפקידים הבכירים ביותר: למשל, את לסלו גוטקלד מינה כבאן סלבוניה ואת מאתה השני צ'אק כווייבוד טרנסילבניה. לארכיבישוף פיליפ שהכתיר אותו כמלך בקתדרלת אסטרגום העניק אישטוואן את הרוזנות אסטרגום.
הכרוניקן הפולני יאן דלוגוש כותב שאיטשוואן עלה לרגל אל קברו של סטניסלב הקדוש בקרקוב
ובסוף אוגוסט 1270 ביקר אצל גיסו, בולסלב הטהור, דוכס קרקוב,. שניהם חידשו את "הברית הישנה בין הונגריה לפולין" והבטיחו זה לזה בריתות "עם אותם הידידים נגד אותם האויבים".. אישטוואן פגש על אי בדנובה על יד ברטיסלבה גם את המלך אוטוקר השלישי אבל הם חתמו רק על שביתת נשק.
בסביבות 21 בדצמבר 1270 יצא אישטוואן לפשיטת שוד באוסטריה.
באפריל 1271 מצידו, פלש המלך אוטוקר לשטחים מצפון לדנובה וכבש מספר מבצרים, לרבות דווין (כיום בסלובקיה, בהונגרית דוון Dévény), ברטיסלבה ונאג'סומבאט, כיום טרנבה בסלובקיה,.
ב-9 במאי אוטוקר הביס את אישטוואן בברטיסלבה
 וב-15 במאי במושונמדיארוואר, אבל ב-21 במאי נחל אישטוואן את הניצחון המכריע על הנהר ראבצה
. אוטוקר הסיג את כוחותיו מהונגריה ואישטוואן רדף אחריו עד לווינה.
ב-2 ביולי שליחי המלכים השיגו הסכם שלום בברטיסלבה.
הסכם זה כלל הבטחה של אישטוואן שלא יסייע למתנגדי המלך הצ'כי בקרינתיה וויתור של אוטוקר על הטירות שהוא ואנשיו החזיקו בהונגריה.
ההונגרים נכנסו במהרה למבצרים קסג, בורושטיאנקה ואחרים לאורך הגבול המערבי של הונגריה.
לפי המסופר ב"חיי מרגיט הקדושה", אחותו של אישטוואן, שהלכה לעולמה ב-18 בינואר 1270, אישטוואן נכח בנס הראשון המיוחס לה, שהתרחש ביום השנה הראשון למותה.
הוא התחיל ב-1271 את תהליך הקנוניזציה שלה ברומא.
באותה שנה העניק אישטוואן זכויות עירוניות פריבילגיות ("חוקי סקשפהרוואר) לתושבי העיר גייר. הוא אישר גם את חירויות ה"אורחים" הציפסרים שהתנחלו בחבל ציפס (ספשג) ופיתחו בעזרת המלך קהילה אוטונומית במקומות אלה. מצד שני הגן המלך גם את זכויות ארכיבישוף אסטרגום מול אותם "אצילי כנסייה" שניסו להיפטר מהתחייבויותיהם כלפי הכנסייה.
בקיץ 1272 הבאן יואכים גוטקלד חטף את לסלו, בנו ויורשו של המלך, שהיה בן עשר, וכלא אותו בטירת קופריבניצה. אישטוואן הטיל מצור על המבצר אך לא הצליח לכובשו.
אישטוואן נפל למשכב ונלקח לאי צ'פל. הוא נפטר ב-6 באוגוסט 1272.
.
אישטוואן החמישי הובא לקבורה על יד קבר אחותו, מרגיט, במנזר הבתולה המבורכת באי הארנבים.
משפחתו

ארז'בט (אליזבת "הקומנית"), המלכה הרעיה - (ילידת 1239 לערך- אחרי 1290), לפי ההיסטוריון דיולה קרישטו
מאחד הצ'רטרים של חמיה, בלה הרביעי, יוצא שהקומני סייהאן היה אביה,. התחתנה עם אישטוואן ב-1253.
ילדים:
קטלין או קתרינה, מלכת סרביה (ילידת 1256 לערך).היא נישאה ב-1268 לסטפן דרגוטין של סרביה, בנו ויורשו של המלך סטפן אורוש הראשון של סרביה.
מריה, מלכת נאפולי (1325-1257) - נישאה ב-1270 לנסיך קרלו, לימים קרלו השני, מלך נאפולי
נכדם ,קארוברטו היה למלך הונגריה בעשור הראשון של המאה ה-14 תחת השם קארוי הראשון או קארוי רוברט.
בת שלישית, ששמה אינו ידוע, הייתה, לפי קרישטו, אשתו של הדספוט הסרבי יאקוב סבטוסלב
ארז'בט - בת שלישית או הרביעית, ילידת 1260 לערך, וידועה כאליזבטה, מלכת סרביה, הפכה לנזירה דומיניקנית במנזר הבתולה המבורכת באי הארנבים
. ב-1277 הייתה לאם המנזר, אבל אחיה המלך לסלו, חטף אותה והשיאה אותה ב-1288 לברון הצ'כי זאוויש מפלקנשטיין. אחר כך הייתה למלכה רעייה של סטפן אורוש השני, מלך סרביה
אנה, אנה מהונגריה, קיסרית האימפריה הביזנטית, הבת הצעירה, (1281-1260) , התחתנה עם אנדרוניקוס השני פאלאולוגוס
לסלו הרביעי, הבן, (1290-1262). הוא ירש את כס המלכות ב-1272 ושלט עד 1290
אנדראש, דוכס סלבוניה, הבן הצעיר, נולד ב-1268 ומת בגיל 10 ב-1278.
לקריאה נוספת

The Annals of Jan Długosz (An English abridgement by Maurice Michael, with commentary by Paul Smith) 1997 IM Publications. ISBN 1-90101-900-4. (ספרי השנים של יאן דלוגוש - תקציר באנגלית מאת מוריס מייקל, עם ביאור מאת פול סמית')
Bárány, Attila "The Expansion of the Kingdom of Hungary in the Middle Ages (1000–1490)". In Berend, Nóra (ed.). The Expansion of Central Europe in the Middle Ages. Ashgate Variorum. pp. 333–380.2012, ISBN 978-1-4094-2245-7. (אטילה באראן - התפשטות ממלכת הונגריה בימי הביניים 1000–1490) ב-נורה ברנד (עורכת) - התפשטות מרכז אירופה בימי הביניים)
Július Bartl, ViliamČičaj, Maria Kohútova, Robert Letz, Vladimír Segeš, Dušan Škvarna. Slovak History: Chronology & Lexicon. Bolchazy-Carducci Publishers, Slovenské Pedagogické Nakladatel'stvo. 2002, ISBN 0-86516-444-4
Nora Berend,-At the Gate of Christendom: Jews, Muslims and 'Pagans' in Medieval Hungary, c. 1000–c. 1300. Cambridge University Press.2001, ISBN 978-0-521-02720-5. (בשער הנצרות:יהודים, מוסלמים ופאגאנים בהונגריה של ימי הביניים, 1300-1000) (באנגלית)
Pál Engel,- The Realm of St Stephen: A History of Medieval Hungary, 895–1526. I.B. Tauris Publishers.2001, ISBN 1-86064-061-3. (ממלכתו של אישטוואן הקדוש: היסטוריה של הונגריה בימי הביניים) (באנגלית)
Érszegi, Géza; Solymosi, László. "Az Árpádok királysága, 1000–1301 [The Monarchy of the Árpáds, 1000–1301]". In Solymosi, László (ed.). Magyarország történeti kronológiája, I: a kezdetektől 1526-ig [רונולוגיה היסטורית של הונגריה כרך א: ההתחלות עד 1526]. Akadémiai Kiadó.1981, pp. 79–187. ISBN 963-05-2661-1.(בהונגרית)
Kristó, Gyula; Makk, Ferenc. Az Árpád-ház uralkodói I.P.C. Könyvek. 1996, ISBN 963-7930-97-3. (בהונגרית)
Kristó, Gyula. Háborúk és hadviselés az Árpádok korában [מלחמות וטקטיקות (בהונגרית). Szukits Könyvkiadó. 2003, ISBN 963-9441-87-2.
Makk, Ferenc. "V. István". In Kristó, Gyula; Engel, Pál; Makk, Ferenc (eds.). Korai magyar történeti lexikon (9–14. század). Akadémiai Kiadó.1994 p. 294. ISBN 963-05-6722-9. "אישטוואן החמישי " באנציקלופדיה של ההיסטוריה המוקדמת של הונגריה (המאות 9-14) (בהונגרית)
Tudor Sălăgean, "Regnum Transilvanum. The assertion of the Congregational Regime". In Ioan-Aurel Pop, Thomas I.Nägler (eds.). The History of Transylvania, Vol. I. (Until 1541). Romanian Cultural Institute (Center for Transylvanian Studies).2005, pp. 233–246. ISBN 973-7784-00-6.
Zsoldos, Attila. Családi ügy: IV. Béla és István ifjabb király viszálya az 1260-as években História, MTA Történettudományi Intézete.2007, ISBN 978-963-9627-15-4 (פרשה משפחתית: הסכסוך בשנות ה-1260 בין בלה הרביעי ל"מלך הצעיר" אישטוואן) (בהונגרית)
הערות שוליים

↑  Makk 1994 עמ' 294
↑  Kristo, Makk 1996 עמ' 267 נספח 4
↑  Érszeg, Solymosi 1981 עמ' 146
1 2 3 4  Kristó, Makk 1996 עמ' 267
↑  Érszeg, Solymosi 1981 עמ' 148
↑  קרישטו מאק 267
↑  Érszeg, Solymosi 1981 עמוד 149-148
↑  Érszeg, Solymosi 1981 עמ' 149
1 2  Bartl, Čičaj, Kohútova, Letz 2002 עמ' 32
↑  Zsoldos 007 עמ' 13
↑  Bárány 2012 עמ' 353
↑  Berend 2001 עמ' 261
↑  Engel 2001 עמ' 105
↑  Berend 2001 עמ' 98,261
↑  מאק 294
1 2  Sălăgean 2005 עמ' 234
↑  Érszegi, Solymos1981 עמ' 156,154
1 2 3  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 156
↑  Zsoldos 2007 עמ' 16-17
↑  Kristó 2003 עמ' 177
1 2 3 4 5 6 7 8  Engel 2001 עמ' 107
1 2  Kristó 2003 עמ' 178
1 2  Sălăgean 2005 עמ' 235
↑  Erszegi, Solymosi 1981 עמ' 157
↑  Zsoldos 2007 עמ' 17
↑  ארסגי, שוימושי 1981 עמ' 157
↑  Sălăgean 2005 עמ' 234
↑  ארסגי,שוימושי
↑  Makk 1994
1 2 3 4  Fine 1994 עמ' 177
1 2 3  Zsoldos 2007 עמ' 11
1 2  Zsoldos 2007 עמ' 23-21
1 2 3  Érszegi Solymos 1981 עמ' 158
↑  Zsoldos 2007 עמ' 21-19
↑  Zsoldos 2007 עמ' 21
1 2 3  Sălăgean 236 עמ' 236
↑  Fine 1994 עמ' 176-175
1 2  Érszegi Solymos 1981 עמ' 159
1 2 3  Kristó, Makk 1996 עמ' 270
↑  ז'ולדוש 21
1 2 3 4  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 160
↑  Zsoldos 2007 עמ' 48
↑  Makkai 1994 עמ' 203
↑  Engel 2001 עמ' 107-106
↑  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 161-160
1 2  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 161
↑  Fine 1994 עמ' 178
1 2  Fine 1994 עמ' 179
1 2  Engel 2001 עמ' 120
1 2 3  Kristó, Makk 1996 עמ' 271
↑  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 163
1 2  Kristó, Makk 1996 עמ' 272
1 2 3 4  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 164
↑  Zsoldos 2007 עמ' 127
1 2  ארסגי, שוימושי 164
1 2 3 4  Bartl, Čičaj,Kohútova, Letz 2002 עמ' 33
1 2 3  יאן דלוגוש 1270 ספרי השנים, עמ' 213
↑  עמ'  164-165 Érszegi,Solymosi1981
1 2 3 4 5 6 7 8  1981 Érszegi Solymosi עמ' 165
↑  אש 163
1 2  Klaniczay 2002 עמ' 224
↑  Segeš 2011 עמ' 44
1 2  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 166
↑  Kristo, Makk 1996 עמ' 273
↑  2002 Klaniczay עמ' 225
1 2  Kristó,Makk 1996 עמ' 268
↑  Klaniczay 2002 עמ' 439
↑  Kristó Makk1996 עמ' 268 נספח 5
1 2 3 4  Kristó Makk1996 עמ' 271 נספח 5
↑  Klaniczay 2002 עמ' 262
1 2 3  Kristó Makk1996 עמ' 279 נספח 5
1 2 3  Kristó Makk1996 עמ' 274 נספח 5
↑  Érszegi,Solymosi 1981 עמ' 173
בלה הרביעי ,אביו של אישטוואן החמישי, בכרוניקה המצוירת של הונגריה
מצודת באבה וידה בווידין, שנכבשה בשנת 1261 על ידי אישטוואן החמישי
מפת ממלכת הונגריה במחצית השנייה של המאה ה-13. במפה נראים כמה שטחים אוטונומיים - של הקומנים, הסקלרים וכו', כמו כן ממלכת קרואטיה שהייתה כפופה למלך הונגריה
הכתר שנשא אישטוואן החמישי בשעת לווייתו
מריה, בתו השנייה של אישטוואן החמישי עם בעלה, קרלו השני, מלך נאפולי
חותם של אישטוואן החמישי
אמנון יקימובסקי

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1925 
 פטירה:  26 במרץ 2022 (בגיל 96) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  מיכאל פקטה 
 תלמידי דוקטורט:  דני לויתן, זאב דיציאן, עמוס רון, Jean Tzimbalario 
 
אמנון יקימובסקי (11 ביוני 1925 – 26 במרץ 2022) היה פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

אמנון יקימובסקי נולד בשנת 1925 בכפר אוריה ובגיל 4 עבר עם משפחתו לתל אביב. למד בבית הספר אחד העם ובגימנסיה גאולה. החל ללמוד מתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. לימודיו הופסקו עם גיוסו במלחמת העצמאות לחטיבת גבעתי. ב-1949 שוחרר מצה"ל וחזר לאוניברסיטה, ובשנת 1955 קיבל בה תואר דוקטור למתמטיקה, על עבודה בהנחייתו של פרופ' מיכאל פקטה, שכותרתה "על קשרים בין שיטות סומביליות: של טורים אין סופיים ואינטגרלים".
הצטרף לסגל האקדמי של המחלקה למתמטיקה באוניברסיטה העברית, ובשנת 1962 מונה במקביל למרצה בכיר באוניברסיטת תל אביב, ונמנה עם ראשוני המורים במחלקה למתמטיקה שימושית, שהתפתחה לבית הספר למדעי המתמטיקה. בשנת 1964 הועלה לדרגת פרופסור חבר, ובהמשך מונה לפרופסור מן המניין. בשנת הלימודים ה'תשל"א (1970/71) הוקם החוג למדעי המתמטיקה, בראשות פרופ' יקימובסקי, ובו שתי מחלקות: מחלקה למתמטיקה שימושית בראשות ד"ר שלמה ברויאר ומחלקה למתמטיקה עיונית בראשות ד"ר דן עמיר. פרופ' יקימובסקי עמד בראש החוג גם בשנת הלימודים ה'תשל"ב (1971/72). בשנים 1985–1987 עמד פרופ' יקימובסקי בראש בית הספר למדעי המתמטיקה.
בשנת 1970 יזם, במסגרת האוניברסיטה, פתיחת קורס במתמטיקה לילדים מחוננים בני 10–16. עם המשתתפים בחוג נמנה הנער עופר גאבר, לימים חוקר במכון ללימודים מדעיים גבוהים בצרפת וחתן פרס ארדש.
בתחילת שנות ה-70 היה חבר מועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם "המערך".
השתתף בפיתוח קורסים במתמטיקה של האוניברסיטה הפתוחה, בהם הקורסים חשבון אינפיניטסימלי, תורת המידה ומבוא לאנליזה פונקציונלית.
בשנת 2006 יצא לאור, בהוצאת שפרינגר, ספרו (שנכתב יחד עם אמביקשוואר שארמה ויוזף סבדוש) "Walsh Equiconvergence of Complex Interpolating Polynomials".
לכבוד יום הולדתו ה-65 נערך באוניברסיטת תל אביב כנס בין־לאומי לכבודו, שהרצאותיו פורסמו בספר "Approximation, Interpolation, and Summability".
לכבוד יום הולדתו ה-90 נערך באוניברסיטת תל אביב מפגש בין־לאומי לכבודו.
נישא ללאה ולהם שלושה ילדים.
אמנון יקימובסקי נפטר ב-26 במרץ 2022, והובא לקבורה בבית הקברות קריית שאול.
הערות שוליים

1 2 3  דנקה הרניש, "חינוך ונוער מעניינים אותי - אנסה לעשות", דבר, 21 באוקטובר 1969
↑  מנויים באוניברסיטת תל אביב, הַבֹּקֶר, 26 באוקטובר 1964
↑  בני 10–14 לומדים פיסיקה באוניברסיטה, למרחב, 19 בפברואר 1970;
אברהם רותם, הבעייה: מנת־מישכל גבוהה, מעריב, 3 ביוני 1970;
מתמטיקה ברמה אוניברסיטאית לבני 10־13, על המשמר, 18 ביולי 1972
↑  בן 14 זכה באולימפיאדה לנוער במתימטיקה, על המשמר, 8 במאי 1972
↑  בחירות 1969 - י. רבינוביץ מציג אנשי צוותו, מעריב, 13 באוקטובר 1969;
לשכות פרלמנטריות-מוניציפליות לשירות תושבי תל אביב יפו, דבר, 1 בדצמבר 1971;
מודעה, לשכות פרלמנטריות-מוניציפליות לשירות תושבי תל אביב יפו, מעריב, 9 במרץ 1972
↑  Walsh Equiconvergence of Complex Interpolating Polynomials, Springer Nature
↑  Approximation, Interpolation, and Summability, American Mathematical Society
↑  International meeting in honor of Professor Amnon Jakimovski's 90th birthday, Faculty of Exact Sciences, Tel Aviv University
↑  אמנון יקימובסקי באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454989505171  BIBSYS: 8013349  GND: 119350254  ISNI: 0000 0001 0970 0407  LCCN: nr94005071  MGP: 45297  NTA: 292570317  RERO: 02-A012413652  SUDOC: 111098467  VIAF: 50034075   WorldCat (עם VIAF): 50034075
אפרים בן-דב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1890 
 פטירה:  אוקטובר 1972 (בגיל 82 בערך) 
 שם לידה:  אפרים קושילביץ'
 ענף מדעי:  אגרונומיה
 תאריך עלייה:  1911
 בת זוג:  ציזה בן-דב
 תרומות עיקריות
 פיתח את זן הגויאבות הנפוץ - בן-דב
 
אפרים בן-דב (1890 – אוקטובר 1972) היה אגרונום ישראלי שפיתח זן גויאבות נפוץ.