stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדיקטטורה הצבאית בברזיל (1964–1985)
ההפיכה הצבאית > משטרו של פיגיירדו, וה"אברטורה" > קפיאה, אינפלציה ומשבר

הליברליזציה הפוליטית והמשבר בכלכלה העולמית, הביאו למשבר חריף בברזיל. בין 1978 ל-1980 אירעו שביתות ענק במפעלי התעשייה באזור סאו פאולו. המפגינים התעקשו ששכרם אינו מאפשר חיים ראויים, וכי יש להקים מנגנון למנוע את שחיקתו האינפלציונית של השכר. מנהיגי השובתים, ובהם לואיז אינסיו דה סילבה שיהיה בעתיד לנשיא ברזיל, נעצרו על הפרת חוקי הביטחון של המדינה. קרן המטבע הבינלאומית כפתה על ברזיל תוכנית שיקום מכאיבה. לפי תוכנית זו ברזיל נדרשה לשמור על שכר נמוך על מנת להילחם באינפלציה. בצפון, בצפון המערב, ואפילו באזור המשגשג יחסית של ריו גראנדה דו סול, פלשו כפריים לאדמה פרטית שלא הייתה בשימוש, והכריחו את הממשלה להקים משרד לרפורמה קרקעית. המתח עם הכנסייה הקתולית, שהייתה אחד המניעים העיקריים בשינוי החברתי, הגיע לשיא בתחילת שנות ה-80 עם גירושם של כמרים זרים שעסקו בפוליטיקה וברפורמה קרקעית.
כדי להילחם בחוב הלאומי הגואה, הדגיש משטרו של פיגיירדו את הייצוא. מזון, משאבים טבעיים, מכוניות, נשק, ביגוד, מוצרי חשמל, ואף נפט, שלהפקתו נדרש סיוע של חברות זרות. בתחום יחסי החוץ המטרה הייתה להקים קשרים עם כל מדינה שתוכל לתרום לשיקומה הכלכלי של ברזיל. היחסים עם וושינגטון הופשרו, והדיאלוג עמה הודגש.
ב-1983 הכלכלה זינקה עם עליה של 5.4% בתוצר הלאומי הגולמי, אך עלייה זו הייתה חסרת משמעות לעומת שיעור האינפלציה ומשבר המנהיגות הפוליטית. פיגיירדו לקה בליבו, ועבר ניתוח מעקפים בארצות הברית, כך שאיבד את שליטתו הישירה במצב. בתצוגה מרשימה של כוחו של העם, מיליוני ברזילאים יצאו לרחובות בכל הערים הגדולות, בדרישה לקיום בחירות ישירות למשרת הנשיא, דרישה שהועלתה על ידי תנועה עממית חדשה שנקראה בשם "!Diretas Já". באפריל 1984 לא הצליח הקונגרס להעביר חקיקה שתביא לבחירות ישירות, ובחירת הנשיא הושארה לאלקטורים. פיגיירדו לא התערב באופן ישיר על מנת להביא להכרעה בעניין זה, אך המועמדים החלו בחיפוש אחר קולות האלקטורים. ב-15 בינואר 1985 הכריעו האלקטורים לטובת בחירתו של האזרח טנקרדו נווס, בעברו ראש הממשלה בזמן ז'ואאו גולאר ושר המשפטים בתקופת ז'טוליו ורגאס כנשיאה של ברזיל.
יחסי ישראל והדיקטטורה הצבאית

מדינת ישראל קיימה קשרים קרובים עם המשטר הצבאי של ברזיל, וחתמה עמו על הסכם לשיתוף פעולה בתחום המחקר הגרעיני. בינואר 1966 הוזמן נשיא המדינה זלמן שזר לבקר בברזיל. הביקור נערך ביולי 1966. לאחר מלחמת ששת הימים ביקשו ברזיל וארגנטינה לקדם הצעת החלטה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות הקוראת לישראל לסגת מכל השטחים שכבשה ולפעול לפתרון בעיית הפליטים הפלסטינים. לאחר התערבותו של נשיא המדינה שזר משכה ברזיל את הצעת ההחלטה. ביולי 1969, חתמה החברה הממשלתית תה"ל ("תכנון המים לישראל בע"מ") על חוזה עם הממשלה הפדרלית לתכנון מערכות מים והשקיה באזורים נרחבים בברזיל. לצורך הפרויקט שלחה החברה כ-25 מהנדסים מישראל.
בנובמבר 1970 תרם המשטר הצבאי בברזיל כסף להקמת "בית ברזיל" באוניברסיטת תל אביב, בניין למגורי הסגל. עם זאת באותן השנים הייתה ברזיל גם יעד להגירה של פליטים פלסטינים. בפברואר 1973 ביקר שר החוץ של ברזיל בישראל והניח את אבן הפינה ל"בית ברזיל" במכון ויצמן
ביולי 1973 הציגה ישראל בסלון אווירי בסאו פאולו, שורה של מוצרים כולל מטוסים, טילים וציוד אלקטרוני. במהלך הסלון נחתם הסכם עקרונות להקמת מפעל טילים בברזיל בשיתוף עם התעשייה האווירית לישראל. באוגוסט 1973, חתמה החברה הממשלתית יכין-חק"ל על הסכם להקמת מפעל לעיבוד פרי הדר בברזיל. באותו חודש ביקר שר החוץ  אבא אבן בברזיל והניח את אבן הפינה לבניין השגרירות החדש של ישראל בברזיליה.
ב-1976 החלה מדינת ישראל במגעים למכירת ידע לייצור מטוס הכפיר בברזיל.
הערות שוליים

↑  נוקשות נוסח ברזיל, "העולם הזה", גיליון 2251 מ-22 באוקטובר 1980, עמוד 17
↑  צבי אמיתי, נשיא חדש "נבחר" בברזיל, על המשמר, 23 באוקטובר 1969
↑  רפאל אלדור, "ישראל יכולה לסמוך על ידידות ברזיל", מעריב, 24 ביולי 1966
↑  ברזיל פותחת "דף הדש" ביחסיה עם ישראל, דבר, 3 במאי 1967
↑  ישראל וברזיל  יהדקו שיתוף הפעולה הטכני וניצול האטום, למרחב, 9 במאי 1967
↑  נשיא המדינה נענה להזמנה לבקר בברויל, דבר, 23 בינואר 1966
↑  רפאל אלדור, הנשיא - אזרח כבוד של סאו פאולו, מעריב, 20 ביולי 1966
↑  בראזיל ביקשה שיגור מומחים נוספים מישראל, למרחב, 25 ביולי 1966
↑  בעקבות פנייתו של הנשיא שזר דחו ברזיל וארגנטינה הגשת הצעתן, למרחב, 16 בנובמבר 1967
↑  תה"ל תתכנן מפעלי השקיה בברזיל, למרחב, 30 ביולי 1969
↑  הונחה אבן הפינה ל"בית בראזיל", למרחב, 1 בנובמבר 1970
↑  דוד מרכוס, סוריה הגישה מחאה לממשלת ברזיח מדוע היא קולטת פליטים, מעריב, 13 בפברואר 1970
↑  הגיע שה"ח של  ברזיל, דבר, 5 בפברואר 1973
↑  שר החוץ של ברזיל, דבר, 7 בפברואר 1973
↑  ישראל מוכנה לשיתוף עם ברזיל בתעשיה האוירית, דבר, 8 ביולי 1973
↑  ישראל מעיינת בייצור טילים בשיתוף עם ברזיל, דבר, 25 בספטמבר 1973
↑  פסוויג: השותפות עם החברה הברזילאית תפחית התחרות בישראל, דבר, 16 באוגוסט 1973
↑  אבן ומנהיגי ברזיל, מעריב, 10 באוגוסט 1973
הודעה משותפת ברזיל־־־ ישראל לסיכום שיחות אבו, דבר, 10 באוגוסט 1973
↑  "ברזיל תדחה הצעה ישראלית למכור לה ידע לייצור כפיר", מעריב, 20 באוגוסט 1976
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282653005171  BnF: cb120649213 (data)  LCCN: sh85016592
ה'תרס"ג

.
ה'תרס"ג (5,663) ובקיצור תרס"ג – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 באוקטובר 1902, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1903.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 17 שעות ו-394 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השא. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 1 במחזור העיבור ה-299. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 7 (סימנה זידא) במחזור השמש ה-203.
שנה זו היא שנת 1,834 לחורבן הבית, ושנת 2,214 לשטרות.
אירועים

ט' בניסן - מתחילות פרעות קישינב
ג' באלול פרסום ראשון (בהמשכים) של "הפרוטוקולים של זקני ציון" בעיתון רוסי
ה' באלול - בזכרון יעקב נוסדה, ביוזמת מנחם אוסישקין, הסתדרות המורים (אז: אגודת המורים העברים בארץ ישראל)
ו' באלול - בפרעות נגד היהודים בעיר הומל בבלארוס,  התייצבה לראשונה הגנה יהודית מול הפורעים
נולדו

כ"א בחשוון - נולד יצחק בשביס-זינגר, סופר יידישאי (נפטר ב-1991).
ט' בטבת - איגור קורצ'טוב, פיזיקאי רוסי, אבי פצצת האטום הסובייטית (נפטר ב-ה'תש"ך)
י"ג בטבת - בנימין מינץ, חבר הכנסת ושר הדואר (נפטר ב-ה'תשכ"א)
א' בשבט - ישעיהו ליבוביץ, מדען רב תחומי, ביוכימאי  והוגה דעות יהודי ישראלי (נפטר ב-ה'תשנ"ד)
כ"ט בשבט - אורד צ'ארלס וינגייט, קצין בצבא הבריטי ותומך בציונות (נהרג ה'תש"ד)
י"ב באדר - הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (מבוסטון)
כ"ט באדר - רודולף סרקין, פסנתרן יהודי-אוסטרי (נפטר ה'תשנ"א)
י"ז באב - שמואל מיקוניס, חבר הכנסת מטעם מק"י (נפטר ב-ה'תשמ"ב)
כ"א באב - הרצל רוזנבלום, עורך "ידיעות אחרונות" במשך 38 שנה (נפטר ב-ה'תשנ"א)
ה' באלול - ברונו בטלהיים, סופר ופסיכולוג יהודי (התאבד ה'תש"ן)
נפטרו

כ"ד בכסלו - רבי משה פנט מדעש.
כ"ד באדר - הרב אברהם אלקנה זקס, היה ראש כולל הו"ד ועסקן ירושלמי.
כ"ב באלול - רבי מרדכי דב טברסקי, אדמו"ר, מייסד חסידות הורניסטייפול (נולד בה'ת"ר).
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
מוש בן ארי

| --- | --- |

בן ארי, 2013
 לידה:  26 בספטמבר 1970 (בן 54) ישראל עפולה, ישראל
 שם לידה:  מוש בן ארי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 סוגה:  רוק, מוזיקה אתנית, רגאיי
 סוג קול:  טנור
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה, דידג'רידו, סרוד
 www.moshbenari.net
 nm2837331/ פרופיל ב-IMDb
 
מוש בן ארי לאחר הופעה בירושלים
מוש בן ארי בחוצות היוצר תש"ע
מוֹש בן ארי (נולד ב-26 בספטמבר 1970) הוא זמר, מוזיקאי, פזמונאי, מלחין ומסעדן ישראלי.
ביוגרפיה

בן ארי נולד בעפולה. אביו, ראובן בן-ארי (במקור: חלאסצי), עלה מכורדיסטן. אימו, שולמית (שולה), עלתה מצרפת. כילד הוא התוודע לראשונה למזמורי מוזיקה יהודית מסורתיים ואתניים שהיו חלק מחיי היומיום שלו. התחיל לנגן בגיטרה בגיל 16 ומאז למד מוזיקה ברחבי העולם, כולל בהודו, במדבר סהרה ובסיני. בצבא שירת כחייל קרבי בחטיבת הנח"ל בזמן האינתיפאדה הראשונה.
קריירה > סגנון יצירה

בן ארי משלב ברוח הגרוב שמאפיינת אותו אלמנטים אתניים מזרחיים. בשיריו הוא משלב רוק רך בהשפעות אתניות מזרחיות וגם רגאיי.
קריירה > החוף של מוש

החל מ-2015, נכנס בן ארי כאחד השותפים באילת בחוף של מוש. ברצועה הזו יש מאהל גדול, על החול פרוסים מרבדים וכריות, ומוזיקה מרגיעה מתנגנת ברקע. אולם אין שירותי הצלה. כל זאת בניסיון לדמות את החוויה בסיני.
חיים אישיים

בן ארי אב לשני ילדים, בנו הבכור מנישואיו עם שירלי נאוי, ובתו מהאמריקאית-ישראלית פמלה סאפר.
בשנת 2012 בן ארי התחתן עם אינקה, דוגמנית בלגית שהתגיירה, וב-2013 הם התגרשו.
מאז 2015 הוא בזוגיות עם ישראלית בשם ג'ני זבישה. ב-10 ביוני 2019 השניים התארסו.
התגורר בעבר במושב אומץ שבעמק חפר, כיום מתגורר במושב בני ציון שבשרון.
דיסקוגרפיה

עד אלי (2002)
דרך (2004) - זהב (+20,000 עותקים)
מסע ומתן (2006) - זהב (+20,000 עותקים)
מוש בן ארי - Live‏ (2007)
אנשום (9 בספטמבר 2009)
תסתכל לי בעיניים (2011)
העשור הראשון (אלבום אוסף, 2012)
כמו בחיים (2013)
פועם בי מחדש (עם אביב בכר, 2024)
הערות שוליים

↑  מוש בן ארי - ביוגרפיה באתר הרשמי
1 2  קרן נתנזון, ראסטות של זהב, באתר ynet, 27 בנובמבר 2007
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏22-28 בפברואר 2015
↑  לינוי משעלי, ‏"משהו חייב לקרות": שלמה ארצי ומוש בן ארי בדואט מרגש, באתר "סרוגים", 4 במרץ 2019
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏דולי ופן עם מוש בן ארי - אח שלי מתחתן, באתר ‏מאקו‏, 16 ביולי 2019
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏מוש בן ארי ונינט - בין השמשות, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2019
↑  "זקוקים לאהבה יותר מהכל": השיר החדש של מוש בן ארי, באתר ynet, 4 באוגוסט 2020
↑  "תנו לי לברוח אל החופים": מוש בן ארי יורד לסיני, באתר "סרוגים", 6 באפריל 2021
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏אושר בא והולך: קרן פלס ומוש בן ארי מסכמים תקופה בשיר חדש, באתר ‏מאקו‏, 4 ביולי 2021
↑  מאיה כהן, מוש בן ארי: "התפקיד של האמנים היום הוא להרגיע את הרוחות", באתר ישראל היום, 6 בפברואר 2022
↑  אריאל פייגלין, מוש בן ארי ואביב בכר מחכים לגאולה - 'מהרי נא לבוא', באתר ערוץ 7, י"ז באייר תשפ"ג
↑  מערכת תרבות ובידור, "עכשיו שלושה נהיה לבית": מוש בן ארי רומז על התרחבות המשפחה?, באתר חדשות 13, 19 ביוני 2022
↑   "אדם צריך להתרגל לגעגוע": השיר החדש של מוש בן ארי, באתר וואלה, 5 בפברואר 2024
↑  רותי שילוני, ‏"מרגיש הכי בבית – על החוף", באתר ‏מאקו‏, 3 במאי 2015
↑  מערכת גיא פינס, הבת הסודית של מוש בן ארי נחשפת, באתר nana10‏, 21 במרץ 2016
↑  מיקי לוין, ‏מוש בן ארי חושף את הבן שלו שדומה לו כמו שתי טיפות מים, באתר מעריב אונליין, 20 בפברואר 2018
↑  חם היום: החברה של מוש בן ארי מתפשטת, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 27 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297278005171  GND: 1289503923  ISNI: 0000 0003 6125 8454  LCCN: n2011087159  MusicBrainz: c227cb59-7fea-408d-86ee-b3b0addfb3ca  VIAF: 220923774   WorldCat (עם VIAF): 220923774
שפה אונארית

שפה אונארית היא  שפה שמכילה רק מילים מהצורה  1^{n}, כלומר שפה L תיקרא אונארית אם  x\in L\ \Rightarrow x=1^{k}, כאשר 1 יכול להיות כל תו בא"ב סופי. (למרות שמקובל לדבר על א"ב של 0 ו-1 בלבד).
לדוגמה: השפה של כל המחרוזות שמייצגות את המספרים  2^{m}-1 הראשוניים מעל א"ב של {0,1} היא שפה אונארית.
לכל שפה ניתן להגדיר שפה אונארית מקבילה, כאשר פשוט "מותחים" כל מילה לייצוג אונארי. דוגמה: המילה 1001 (9 בבינארית) תימתח למילה 111111111 (9 פעמים 1).
שפה שניתנת להכרעה בזמן אקספוננציאלי, המקבילה האונרית שלה ניתן להכרעה בזמן ליניארי, אך שפה שאינה כריעה בגרסה הרגילה שלה, אינה כריעה גם בגרסה האונארית. כל שפה אונארית נמצאת ב-P/Poly, כולל שפות אונאריות לא כריעות.
שמוזיט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Fe2+,Mg,Fe3+)5Al(Si3Al)O10(OH,O)8)
 מערך קריסטלוגרפי:  מונוקליני
 צורת הגביש:  בדרך כלל כגבישים בלתי מפותחים בתוך מסת אם, לעיתים כאואוליטים (כדוריות בקוטר 3 מ"מ), במקבצים לוחיים או גרגריים או ב"קשקשים".
 צבע:  גוונים שונים של ירוק, אפור, שחור.
 ברק:  זגוגי עד עמום
 שקיפות:  שקוף למחצה
 פצילות:  מושלמת בכיוון אחד ויוצרת לוחיות אופייניות.
 שבירה:  לוחית
 קשיות:  3 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.4-3
 שרטוט:  ירוק חיוור עד אפור
 מינרלים נלווים:  קוורץ, קלציט, מגנטיט, סידריט, אוליבין, קאוליניט ואחרים.
שָמוֹזִיט – מינרל השייך לקבוצת הכלוריט, קבוצת מינרלים השייכת לקבוצת המינרלים הפילוסיליקטיים (סיליקטים במבנה בצורת לוחיות).
מבנה השמוזיט ותכונותיו

נוסחת המבנה הכימי של השמוזיט היא Fe2+,Mg,Fe3+)5Al (Si3Al)O10(OH,O)8). המבנה הבסיסי של המינרל הוא של לוחות זעירים ברוחב של אנגסטרמים ספורים (האנגסטרם הוא החלק המאה מיליון של ס"מ וסימנו °A). כל לוח בנוי משלוש שכבות.
השכבה העליונה והתחתונה בנויות מטטרהדרונים של סיליקה (SiO4). שלושה מתוך ארבעת אטומי החמצן שבסיליקה נמצאים במישור השכבה ומתחברים לאטומי חמצן של הטטרהדרונים האחרים באותה שכבה ויוצרים בכך רשת של משושים. אטום החמצן הרביעי בסיליקה מתקשר עם שכבת הביניים (כלומר "מצביע" למעלה בשכבה התחתונה ו"מצביע" למטה בשכבה העליונה).
שכבת הביניים הם אוקטהדרונים (גופים בעלי שמונה מישורים) שבמרכזם מגנזיום וברזל או אלומיניום המוקפים באטומים של חמצן או בקבוצת ההידרוקסיל (OH).
אלומיניום מחליף לעיתים את הצורן בטטרהדרונים. מבנה זה מכונה כריך (סנדוויץ') 2:1 כשנוהגים לסמן את שכבת הטטרהדרונים באות t ואת שכבת האוקטהדרונים באות o וכריך 2:1 הוא t-o-t.
משום שהצורן הוא ארבע־ערכי בעוד שהאלומיניום הוא שלוש־ערכי נדרש פיצוי חשמלי, אלא שלא כמו בקבוצת הנציצים בעלת המבנה הדומה שבה הפיצוי הוא בא בצורת קטיון אשלגן המחבר בין הלוחיות, בקבוצת השמוזיט הקשר נעשה באמצעות Mg2+, Fe3+)(OH)6). ליחידה Mg2+, Fe3+)(OH)6) זו נוהגים להתייחס כאל "השכבה דמוית הברוסיט" בשל דמיונה למינרל ברוסיט (Mg(OH)2). משום כך, מבנה השמוזיט הוא "t-o-t-ברוסיט-t-o-t-ברוסיט".
יש המסווגים את קבוצת הכלוריט שהשמוזיט משתייך אליה כחלק מקבוצת מינרלי החרסית, ולכן יש לעיתים התייחסות בספרות לשמוזיט כאל מינרל חרסית. אבל משום שגודל הגביש של המינרלים בקבוצת הכלוריט ותכונותיהם אינם תואמים את המאפיינים המגדירים מינרלי חרסית נוהגים בדרך כלל לסווג את קבוצת הכלוריט כקבוצה נפרדת בקבוצת הפילוסיליקטים.
גבישי השמוזיט הם גמישים אבל לא אלסטיים. קיימת במינרל תופעת גבישים תאומים. בשל נוכחות יוני הברזל ניחן השמוזיט במגנטיות חלשה. השמוזיט יוצר שורה איזומורפית עם קלינוכלור (Mg,Fe2+)5Al(Si3Al)O10(OH)8)), מינרל השייך אף הוא לקבוצת הכלוריט.
מבחינת תכונותיו האופטיות ניחן השמוזיט בגוונים שונים של ירוק, אפור ושחור, כאשר לפרוסות דקות של המינרל, אותם יוצרים בחיתוך, יש גוון צהבהב ירוק. השמוזיט הוא דו-צירי שלילי. השמוזיט ניחן בדיכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) חלש עד בינוני. הוא נראה צהוב-ירוק עד ירוק חום בהיר מזווית אחת, וירוק עד ירוק כהה מזוויות אחרות.
השמוזיט נתגלה ב-1820 ליד העיירה שמוסון (Chamoson) שבקנטון ואלה שבשווייץ והוא קרוי על שמה.
מקור ותפוצה

השמוזיט נוצר בהתמרה של סלעי יסוד המכילים ברזל כשתוך כדי תהליך התמרה הייתה ירידת טמפרטורה ולחץ בנוכחות של חומרים אורגניים שהתפרקו.
השמוזיט הוא מינרל נפוץ למדי, אבל נדרשת בחינה מדוקדקת על מנת להבדילו ממינרלים אחרים. שמוזיט אפשר למצוא בפרודינגהם (Frodingham) שבחבל לינקולנשיר ובויקוור (Wickwar) שבחבל גלוסטרשיר שבאנגליה, ובפנזנס שבקורנוול; ליד העיירה שמוסון (Chamoson) שבקנטון ואלה (המקום בו נתגלה המינרל לראשונה וקרוי על שמו), ובמדראנתל (Maderantal ) שבקנטון אורי שבשווייץ; ליד שמידפלד (Schmiedefeld), וליד שלייץ (Schleiz) במדינת תורינגיה בגרמניה; בהרמנוביצה (Heřmanovice) ובקלדנו (Kladno) בצ'כיה; בנוהד (Knowehead) במחוז אנטרים שבצפון אירלנד; במכרה ארקאווה במחוז אקיטה ביפן; בקריד (Creede) שבמחוז מינרל במדינת קולורדו ובמקומות שונים במדינות ארקנסו, ומישיגן שבארצות הברית; ובוובאנה (Wabana) בניופאונדלנד שבפרובינציית ניופאונדלנד ולברדור בקנדה.
בישראל ניתן למצוא שמוזיט באואוליטים של בצר הברזל מתקופת הקרטיקון ברכס מנרה ובתצורת חתרורים.
לקריאה נוספת

יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים".
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
מלון בוורלי וילשייר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מלון, גרנד הוטל 
 מיקום:  בוורלי הילס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  ארבע העונות (רשת מלונות) 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1928
 תאריך פתיחה רשמי:  1928 
 אדריכל:  Walker & Eisen 
 
 קואורדינטות:  34°04′01″N 118°24′03″W﻿ / ﻿34.066944°N 118.400833°W﻿ / 34.066944; -118.400833
 אתר רשמי
  (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) מלון בוורלי וילשייר(למפת לוס אנג'לס רגילה) מלון בוורלי וילשייר he
 
מלון בוורלי וילשייר (באנגלית: Beverly Wilshire Hotel) הוא מלון היסטורי ויוקרתי השוכן בבוורלי הילס שבקליפורניה. הוא נפתח ב-1928. החל משנת 1992 המלון הוא חלק מרשת ארבע העונות. הוא שוכן בשדרות וילשייר מול הקצה הדרומי של הקטע המסחרי של רודיאו דרייב.
היסטוריה

השטח התחום בין שדרות וילשייר בצפון, דרך לאסקי במערב, שדרות אולימפיק בדרום וסאות' בוורלי דרייב במזרח שימש בשנים 1920 עד 1924 מסלול מרוץ מכוניות מפורסם ופופולרי בשם Beverly Hills Speedway (וקודם לכן היה שדה שעועית). עליית שווי הקרקעות באזור הביאה לכך שהאדמה הייתה שווה יותר מהמסלול ובעליו מכרו אותו ליזם הנדל"ן וולטר ג'ורג' מקארתי (1882 – 1956) לשם פיתוח עירוני. מקארתי יזם, בין היתר, את הקמתו של מלון דירות בצורת האות E בשם Beverly Wilshire Apartment Hotel. המבנה שהוקם היה בסגנון רנסאנס איטלקי והוא נבנה מאבן טוסקנית ושיש קרארה. הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים ווקר ואייזן.
בשנות ה-40 של המאה ה-20 המלון, אשר החליף ידיים, שופץ על ידי הבעלים החדשים והוקמו בו חדר נשפים, בריכת שחייה ומגרשי טניס. הטניסאי פנצ'ו גונסאלס מונה למנהל הטניס. המלון החליף ידיים פעם נוספת ב-1958 ואחר כך גם ב-1961 כאשר נמכר להרננדו קורטרייט שהקים בו אגף חדש; האגף נבנה דרומית לאגף הוותיק, הוא מתנשא לגובה של 50 מטרים וכולל 14 קומות מעל קומת הקרקע. הבנייה החלה ב-1969 והסתיימה ב-1971, דבר שהביא להכפלת שטחו של המלון. ב-1985 נרכש המלון, שמנה בשלב זה 395 חדרים וסוויטות, על ידי רשת ריג'נט תמורת 125 מיליון דולר ו-100 מיליון דולר נוספים הושקעו בשיפוצו. שמו שונה בשלישית, הפעם למלון ריג'נט בוורלי וילשייר. ב-1992 נרכשה רשת ריג'נט על ידי רשת ארבע העונות, מותג שצורף לשמו. ב-1995 נרכש על ידי קרן השקעות פרטית שבסיסה בהונג קונג. ב-2006 השף וולפגנג פאק פתח במלון מסעדת סטייקים בשם CUT.
במשך השנים המלון אירח ואף שימש כביתם של אנשים מפורסמים רבים. וורן בייטי ואלביס פרסלי התגוררו בו שנים, ג'ון לנון התגורר בו חודשים בזמן שהיה פרוד מאשתו יוקו אונו. אשת החברה ברברה האטון בילתה בו את שנותיה האחרונות. בין היתר התארחו במלון גם הדלאי לאמה, קיסר יפן הירוהיטו וברק אובמה. המלון אירח פעמים רבות את טקס פרס גלובוס הזהב. המלון שימש פעמים רבות כזירת צילום לסדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע (בין אם לצילומי חוץ, פנים או שניהם יחד), בהם: השוטר מבוורלי הילס (1984), בולוורת' (1998) ופרוסט/ניקסון (2008). הופעתו הזכורה ביותר על המסכים התרחשה ב-1992, אז כיכב המלון בשובר הקופות אישה יפה – שם התארחו אדוארד לואיס (ריצ'רד גיר) וויויאן וורד (ג'וליה רוברטס). צילומי הפנים של המלון בסרט התבצעו במלון אמבסדור שבלוס אנג'לס.
ב-1987 צורף המלון למרשם הלאומי של מקומות היסטוריים בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  IMAGES of America, Early Beverly Hills by Marc Wanamaker - עמוד 82
↑  ציון באתר National Register of Historic Places
↑  מלון בוורלי וילשייר, האגף הדרומי, באתר EMPORIS
↑  Obama and rain in L.A. make for potential traffic nightmare באתר לוס אנג'לס טיימס, 25 באוקטובר 2011
רעיה שורקי

| --- | --- |
רעיה שורקי, מנכ"לית רשות הטבע והגנים
רעיה שורקי, מנכ"לית רשות הטבע והגנים
 לידה:  14 במרץ 1962 (בת 62) כפר חסידים
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  כפר חסידים
 השכלה:  המכללה האקדמית בית ברל  אוניברסיטת חיפה 
 מעסיק:  רשות הטבע והגנים 
 תפקיד:  מנכ"לית רשות הטבע והגנים
 תקופת כהונה:  9 במאי 2022 - הווה
 בן זוג:  איתמר שורקי
 
רעיה שורקי (נולדה ב-14 במרץ 1962) היא מנכ"לית רשות הטבע והגנים החל מ-9 במאי 2022.
ביוגרפיה

נולדה בכפר חסידים לאליעזר ודינה שפטניצקי. למדה בתיכון אורט גרינברג בקריית טבעון. את שירותה הצבאי עשתה כמדריכת טנקים. לאחר השירות הצבאי המשיכה ללימודים אקדמיים. למדה לתואר ראשון BED במכללה האקדמית בית ברל לימודי גאוגרפיה וארץ ישראל. לאחר מכן למדה לימודי MA בגאוגרפיה באוניברסיטת חיפה.
קריירה

ב-1990 נבחרה לנהל את שמורת הטבע עין אפק, לאחר מכן קודמה לתפקיד מנהלת מרחב כרמל ברשות הטבע והגנים, ובשנת 2008 התמנתה לתפקיד סגנית מנהלת מחוז צפון ברשות.
ב-2014, לאחר דליפת הנפט בשמורת עברונה, ניהלה שורקי מבצע לגיוס מתנדבים לשיקום השמורה.
ב-2015 נכנסה לתפקיד מנהלת חטיבת קהל וקהילה ברשות, ובדצמבר 2021 מינתה אותה השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג לממלאת מקום מנכ"ל רשות הטבע והגנים במקומו של המנכ"ל הפורש שאול גולדשטיין.
המינוי היה המינוי הנשי הראשון בתולדות רשות הטבע והגנים לתפקיד הבכיר ביותר בארגון, ולאחר חצי שנה אושר מינויה כמינוי קבוע למנכ"לית הרשות.
חיים אישיים

נולדה, גדלה ומתגוררת גם כיום בכפר חסידים. נשואה לאל"ם במילואים איתמר שורקי, מנכ"ל היישוב עתלית. ואם לשתי בנות.
הערות שוליים

↑  למען המדינה והסביבה, באתר webcache.googleusercontent.com
↑   משה גלעד, רעיה שורקי מונתה לממלאת מקום מנכ"ל רשות הטבע והגנים, באתר הארץ, 12 בדצמבר 2021
↑  מזל טוב – רעיה שורקי היא המנכלית של רשות הטבע והגנים, באתר רשות הטבע והגנים
↑  סמר עודה- כרנתינג'י, איתמר שורקי נבחר למנכ"ל עתלית, באתר חי פה - תאגיד החדשות של חיפה והסביבה, ‏18 בנובמבר 2019
רעיה שורקי בכנס שימור בתל אביב, דצמברה2024
הארי לוק

הארי צ'ארלס לוק (באנגלית: Harry Charles Luke;‏ 1884–1969) היה המזכיר הראשי של ממשלת המנדט הבריטי בארץ ישראל וממלא מקום הנציב העליון בימי מאורעות תרפ"ט. נחשב בעיני היישוב היהודי לעוין בגישתו כלפיו, וכמי שנוטה לטובת הצד הערבי.
ראשית חייו

הארי לוק נולד בשנת 1884 באנגליה. אביו היה יהודי יליד הונגריה ואמו הייתה קתולית ילידת פולין ממשפחת אצולה נמוכה. שם משפחתו המקורי היה לוקאץ'.
לוק למד באיטון ובאוניברסיטת אוקספורד. בתום לימודיו פנה לשרת בשירות הקולוניאלי הבריטי. בשנים 1908–1911 שימש כמזכירם הפרטי של המושל הבריטי של המושבה סיירה לאון ושל מושל ברבדוס. בשנת 1911 הגיע לוק לראשונה למזרח התיכון, לקפריסין, שם שירת כמזכירו האישי של המושל הכללי ולאחר מכן כעוזר המזכיר של מושל קפריסין.
בשנת 1913 הוציא לוק לאור את ספרו "בפאת המזרח". הספר יצא לאור תחת שמו הקודם "הארי צ'ארלס לוקאץ'". במרוצת השנים כתב עוד ספרים רבים שהתפרסמו בשמו, הארי צ'ארלס לוק.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 שירת כקצין מילואים בצי המלכותי הבריטי מול חופי סוריה ולאחר מכן בחזית הדרדנלים. בשנת 1918 שירת כמושל העיר פמגוסטה בקפריסין. בשנים 1919–1920 שימש כקצין פוליטי במטהו של אדמירל בריטי באזור איסטנבול והים השחור. במשך מספר חודשים בשנת 1920, ימי מלחמת האזרחים שהתחוללה ברוסיה ובאזורה לאחר המהפכה הרוסית, שימש כנציב העליון בגאורגיה, בארמניה ובאזרבייג'ן.
בארץ ישראל

בשנת 1920 הגיע לוק לראשונה לארץ ישראל. בהגיעו לארץ התמנה לעוזרו של מושל ירושלים רונלד סטורס. במשרה זו החזיק עד לשנת 1924.
תוך כדי מילוי תפקידו כעוזר מושל מחוז ירושלים התמנה לוק לחבר בוועדת הייקראפט שמונתה בשנת 1921 לחקירת אירועי מאורעות תרפ"א. לוק היה הרוח החיה של הוועדה, שמסקנותיה היו כי אמנם הערבים פתחו במאורעות, אולם ההתפרצות נבעה מחששם האמיתי לפגיעה בפרנסתם מצד היהודים בגין השתלטות היהודים על אדמותיהם. מסקנות הוועדה חיזקו את הקיצונים הערבים.
בשנת 1922 פרסם לוק, ביחד עם איש ממשל בריטי נוסף של שלטון המנדט, אדוארד קית'-רוץ' מדריך לארץ ישראל ("The handbook of Palestine"), שהיה מדריך מפורט לכל הנושאים הקשורים לארץ ישראל ולתושביה.
בשנת 1924 יצא לוק את ארץ ישראל לשם מילוי תפקיד קולוניאלי בכיר במושבה סיירה לאון, שבה שירת כבר קודם לכן בין השנים 1908 - 1911.
בשנת 1928 חזר לוק לארץ ישראל וב-19 ביולי 1928 נתמנה למזכיר הראשי של ממשלת המנדט, התפקיד השני בחשיבותו לאחר הנציב העליון. החל ממספר ימים לאחר מכן, עם עזיבתו של הרברט פלומר את ארץ ישראל בסוף יולי 1928, כיהן כנציב עליון בפועל עד בואו של הנציב החדש, ג'ון צ'נסלור, אשר בואו לארץ ישראל התעכב. על תקופה זאת נכתב עם סיומה בעיתון דבר:
גם לאחר בואו של ג'ון צ'נסלור לארץ ישראל בדצמבר 1928, השלטון בארץ ישראל היה נתון למעשה בידיו של לוק שכן צ'נסלור לא היה בקיא עדיין בענייני ארץ ישראל, וסמך על לוק שהיה מומחה לענייני המזרח, ובמיוחד לבעיית המקומות הקדושים והסכסוכים בין העדות. לוק אף כתב על כך בשנת 1927 ספר בשם "נביאים, כהנים ופטריארכים - שרטוטים של הכתות בארץ ישראל ובסוריה".
במלטה ובפיג'י

בחודש יוני 1930 הסתיים תפקידו של לוק בארץ ישראל. הוא עבר למלטה ובמשך 7 שנים עד לשנת 1938 הוא שימש כסגן המושל הכללי של האי. במלטה, שלא התקיים בה סכסוך בין עמים ועדות כבארץ ישראל (ובה ככל הנראה היה לוק משוחרר מן הקונפליקט הפנימי שבין מוצאו היהודי לבין מילוי תפקידו הקולוניאלי כנגד אוכלוסייה יהודית), זכה לוק לאהדת בני האי. לוק מצדו גמל לבני מלטה בכותבו ספר על ההיסטוריה של מלטה.
מ-16 בספטמבר 1938 עד 21 ביולי 1942 כיהן לוק כמושל האי פיג'י וכנציב עליון של בריטניה במושבותיה במערב האוקיינוס השקט.
שארית חייו

בשנת 1942 פרש לוק מן השירות הקולוניאלי הבריטי ועסק בענייני ציבור; בין השנים 1943–1946 היה חבר המועצה לקשרי חוץ של הכנסייה האנגליקנית ובין השנים 1955–1965 כיהן כנשיא "הליגה של מלטה" (Malta League) אשר נוסדה בבריטניה בשנת 1942, כשהאי היה נתון להפצצות כבדות ובלתי פוסקות מן האוויר של חיילות האוויר הגרמני והאיטלקי, כמחווה של סולידריות ותמיכה של בני העם הבריטי בבני האי.
הארי צ'ארלס לוק נפטר בשנת 1969 בגיל 85.
מספריו

On the Fringe of the East. 1913
1922 .The Handbook of Palestine
Prophets, Priests and Patriarchs - sketces of the sects of Palestine and Syria. 1927
The handbook of Palestine and Trans-Jordan. 1930
Malta - an account and appreciation. 1950
ראו גם

הרפובליקה של בתומי
הערות שוליים

↑  י. שוכמן, עם החלופים בנציבות, דבר, 6 בדצמבר 1928
↑  עשרים שנה לשלטון אזרחי בארץ, הצופה, 16 בספטמבר 1940
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264592405171  PLWABN: 9810673210205606  BnF: cb124536743 (data)  GND: 120517299  ICCU: SBLV123374  ISNI: 0000 0000 8115 7579  LCCN: n50049861  NLG: 133369  NTA: 067751954  SELIBR: 255286  SNAC: w6hh7fcm  SUDOC: 033695563  Trove: 948975  VcBA: 495/140075  VIAF: 37013264   WorldCat (עם VIAF): 37013264