stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עופר לינצ'בסקי
קריירה

לינצבסקי החל את הקריירה בהתמחות במשפטים בפרקליטות המדינה ובפרקליטות מחוז ירושלים ולאחר מכן, במשרד עורכי הדין "יגאל ארנון ושות'". בשנת 1995 החליט לינצבסקי להסב את תחום התמחותו לכלכלה ופיננסים ועבד כראש תחום התחבורה באגף התקציבים במשרד האוצר עד לשנת 2001. בשנת 2001 מונה לסמנכ"ל הכספים של אגד ובשנת 2004 מונה למנכ"ל אגד נכסים, עד לפרישתו בשנת 2005. בספטמבר 2005 מונה למנכ"ל רכבת ישראל, עם מינויו ביצע שינוי בהנהלת הרכבת ושינוי מבני בחטיבות. בתקופתו התרחשה תאונת הרכבת בבית יהושע ולאחריה החליטה הפרקליטות להגיש כתב אישום נגד לינצ'בסקי ובכירים נוספים ברכבת. עם זאת בהמשך בוטל כתב האישום על ידי הפרקליטות. בתקופת כהונתו נחנך קו הרכבת למודיעין, דימונה והחלה העבודה על הקמת הקו המהיר לירושלים. בשנת 2007 פרש מתפקידו, ועבר לכהן כמנכ"ל אפ"י אירופה מקבוצת אפריקה ישראל, עד לשנת 2010.
בהמשך כיהן כמנכ"ל קבוצת ממן בין 2010 ל-2018. ובשנת 2018 מונה למנכ"ל קבוצת גדות, בתקופת כהונתו נחתם לראשונה הסכם קיבוצי לעובדי התובלה בחברה, נרכשה פעילות פי גלילות, ובשנת 2022 חברה גדות לקבוצת אדני ההודית וביחד רכשו את נמל חיפה בתום תהליך הפרטתו על ידי הממשלה.
הערות שוליים

↑  חגי חיטרון, מתמטיקה זה כיף, אבל איך מלמדים אותה?, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2006
↑  ליאת רון, ‏פורטפוליו / עופר לינצ'בסקי, באתר גלובס, 17 בינואר 2007
↑  דוח תקופתי לשנת 2016, ‏15 במרץ 2017
1 2  מנכ"ל הרכבת, עופר לינצ'בסקי, פורש, באתר ערוץ 7
↑  דוד חיון, ‏עוד בכיר עוזב את האוצר: ראש תחום תחבורה, עופר לינצ'בסקי, עובר לאגד, באתר גלובס, 31 במרץ 2002
↑  שרון קדמי, סמנכ"ל הכספים של אגד, עופר לינצ'בסקי, נבחר לתפקיד מנכ"ל רכבת ישראל, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2005
↑  ליאור ברון, עולה על פסי ההתייעלות, באתר nrg‏, 21 בדצמבר 2005
↑  שרון קדמי, לינצ'בסקי עושה סדר ברכבת: שלושה סמנכ"לים יסיימו את תפקידם, באתר הארץ, 20 בדצמבר 2005
↑  שחר הזלקורן, תאונת הרכבת בבית יהושע - בג"ץ דחה עתירה, באתר ynet, 15 בנובמבר 2012
↑  גלעד מורג, עשור אחרי אסון הרכבת: 6 שנות מאסר לנהג, באתר ynet, 21 בספטמבר 2016
↑  אבי בר-אלי, שלוש שנים אחרי אסון בית יהושע: עופר לינצ'בסקי ושני בכירים ברכבת יואשמו בגרימת מוות ברשלנות, באתר TheMarker‏, 8 בדצמבר 2009
↑  דיווח מיידי בעניין כינוס אסיפה כללית שנתית ומיוחדת של ממן, ‏23 במאי 2018
↑  עפר לינצ׳בסקי ימונה למנכ״ל גדות, באתר פורט2פורט, ‏12 בפברואר 2018
↑  ניצן צבי כהן, ‏הסכם קיבוצי ראשון לעובדי אגף נהגי המשאיות בקבוצת גדות, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 16 בדצמבר 2019
| יושבי הראש ומנכ"לי רכבת ישראל  |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | משה ליאון • יעקב אפרתי • דורון וייס • חוסאם בשארה • דן הראל • משה שמעוני |  |
| מנהלים כלליים | משה פייקוביץ' • אריה אפרתי •  בנימין גלבוע • מנחם סבידור • אברהם צוויק • יהודה רשף • צבי צפרירי • אליהו ברק • משה בר כוכבא (בריל) • יעקב שן צור • אהוד הדר • עמוס עוזני • יוסי שניר • יוסי מור • עופר לינצ'בסקי • יצחק (חקי) הראל • בעז צפריר • שחר איילון • מיכה מייקסנר • משה (שיקו) זנה |  |
עונת 1982/1983 בסרייה א'

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  12 בספטמבר 1982 – 15 במאי 1983 (246 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  רומא
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  505 (2.1 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפת מישל פלאטיני (16 שערים)
 → 1981/19821983/1984 ←
 
עונת 1982/1983 בסרייה א' הייתה העונה ה-81 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-12 בספטמבר 1982 והסתיימו ב-15 במאי 1983.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
הלאס ורונה, סמפדוריה ופיזה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
רומא זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו קליארי, צ'זנה וקטנזרו. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו מילאן, לאציו וקטניה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | רומא  | 30 | 16 | 11 | 3 | 47 | 24 | 23 | 43 | זכייה בליגה   העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | יובנטוס | 30 | 15 | 9 | 6 | 49 | 26 | 23 | 39 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 3. | אינטר | 30 | 12 | 14 | 4 | 40 | 23 | 17 | 38 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | הלאס ורונה | 30 | 11 | 13 | 6 | 37 | 31 | 6 | 35 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | פיורנטינה | 30 | 12 | 10 | 8 | 36 | 25 | 11 | 34 |  |
| 6. | אודינזה | 30 | 6 | 20 | 4 | 25 | 29 | 4- | 32 |  |
| 7. | סמפדוריה | 30 | 8 | 15 | 7 | 31 | 30 | 1 | 31 |  |
| 8. | טורינו | 30 | 9 | 12 | 9 | 30 | 28 | 2 | 30 |  |
| 9. | אבלינו | 30 | 8 | 12 | 10 | 29 | 34 | 5- | 28 |  |
| 10. | נאפולי | 30 | 7 | 14 | 9 | 22 | 29 | 7- | 28 |  |
| 11. | פיזה | 30 | 8 | 11 | 11 | 27 | 27 | 0 | 27 |  |
| 12. | גנואה | 30 | 6 | 15 | 9 | 34 | 38 | 4- | 27 |  |
| 13. | אסקולי | 30 | 9 | 9 | 12 | 32 | 37 | 5- | 27 |  |
| 14. | קליארי | 30 | 6 | 14 | 10 | 23 | 33 | 10- | 26 | ירדה ליגה |
| 15. | צ'זנה | 30 | 4 | 14 | 12 | 22 | 35 | 13- | 22 | ירדה ליגה |
| 16. | קטנזרו | 30 | 2 | 9 | 19 | 21 | 56 | 35- | 13 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

מישל פלאטיני (צרפת צרפת) שחקנה של יובנטוס, כבש 16 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
עופר מנדלבוים

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1963 (בן 61) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  תרומתו לחקר תאי ההרג הטבעיים
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת הארווארד
 מקצוע:  מדען, אימונולוג
 מעסיק:  מרכז לאוטנברג לאימונולוגיה וחקר הסרטן, הפקולטה לרפואה, האוניבסיטה העברית בירושלים
 פרסים והוקרה:  פרס קיי (2015), פרס רפפורט (2020)
 https://lautenbergcenter.org/people/faculty/prof-ofer-mandelboim-lab/
 
עופר מנדלבוים (נולד ב-12 בפברואר 1963) הוא פרופסור מן המניין לאימונולוגיה מולקולרית בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, מבכירי חוקרי מערכת החיסון (אימונולוגיה) בישראל.
מחקרו מתמקד בתאי ההרג הטבעיים ובתגובת מערכת החיסון לאיומים פנימיים כגון סרטן, ואיומים חיצוניים כגון נגיפים, חיידקים ופטריות.
ביוגרפיה

מנדלבוים קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן. את התואר השני והדוקטורט השלים במכון ויצמן למדע בהנחייתה של פרופסור לאה אייזנבך.
ערך מחקר פוסט-דוקטורט בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד, במעבדתו של פרופסור ג'ק לאונרד סטרומינג'ר (אנ') והחל להתעניין בחקר תאי ההרג הטבעיים.
בשנת 1999 חזר לישראל ופתח את מעבדתו במרכז לאוטנברג לאימונולוגיה וחקר הסרטן שבפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
מחקרו מתמקד בצדדים שונים של הביולוגיה של תאי הרג טבעיים, כגון בקרה על פעילותם, השפעתם על היריון ופוריות, החלבונים בהם הם משתמשים לשם זיהוי מטרותיהם, והדרכים בהן פתוגנים שונים מתחמקים מהם.
נכון ל-2023 מנדלבוים פרסם מעל ל-250 פרסומים מדעיים. מחקריו הבולטים זיהו בין השאר:
כיצד מזהים תאי ההרג הטבעיים תאים שהודבקו בנגיף השפעת.
מה תפקידם של אוכלוסיית תאי ההרג המיוחדים השוכנים בשלייה במהלך ההריון וכיצד הם לומדים ומשתפרים מהריון להריון.
גילוי קולטן הבקרה TIGIT.
כיצד זיהוי החיידק Fusobacterium nucleatum על-ידי תאי ההרג הטבעיים תורם להתפתחות סרטן.
כיצד תאי ההרג הטבעיים מזהים והורגים זיהומים פטרייתיים.
כיצד מולקולות miRNA של נגיף ה-HCMV מאפשרות לנגיף לחמוק מזיהוי על ידי תאי ההרג הטבעיים.
בנוסף לפעילותו המחקרית מנדלבוים הכשיר עשרות סטודנטים ומדענים ורבים מתלמידיו פתחו מעבדות מחקר עצמאיות בישראל ובעולם ותרמו לתחומים רבים הכוללים אימונולוגיה, וירולוגיה וביולוגיה התפתחותית.
מנדלבוים זכה במספר פרסים, כאשר המרכזיים בהם הם פרס קיי (2015) ופרס רפפורט (2020).
מנדלבוים הוא חבר המועצה המדעית המייעצת של חברת הביוטכנולוגיה נקטין תרפיוטיקס, המפתחת טיפולי אימונותרפיה לטיפול בחולי סרטן.
עונת 1982/1983 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  22 באוגוסט 1982 – הווה (42 שנים) 
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אייאקס (13)
 מספר משחקים:  306 
 → עונת 1981/1982עונת 1983/1984 ←
 
עונת 1982/1983 הייתה העונה ה-27 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה אייאקס באליפות הליגה. פ.צ. טוונטה, נאק ברדה וניימכן ירדו לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו הלמונד ספורט, פורטונה סיטארד ואקסלסיור רוטרדם שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצות במקומות 16, 17 ו-18 ירדו לליגת המשנה.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אייאקס  | 34 | 26 | 6 | 2 | 106 | 41 | 65 | 58 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | פיינורד  | 34 | 22 | 10 | 2 | 72 | 39 | 33 | 54 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 21 | 9 | 4 | 80 | 34 | 46 | 51 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 12 | 13 | 9 | 64 | 52 | 12 | 37 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | פ.צ חרונינגן  | 34 | 11 | 15 | 8 | 67 | 57 | 10 | 37 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | רודה  | 34 | 13 | 9 | 12 | 56 | 52 | 4 | 35 |  |
| 7. | הארלם  | 34 | 13 | 9 | 12 | 49 | 53 | 4- | 35 |  |
| 8. | פורטונה סיטארד  | 34 | 11 | 11 | 12 | 41 | 48 | 7- | 33 |  |
| 9. | אקסלסיור רוטרדם  | 34 | 13 | 6 | 15 | 44 | 47 | 3- | 32 |  |
| 10. | פ.צ. אוטרכט  | 34 | 11 | 9 | 14 | 51 | 57 | 6- | 31 |  |
| 11. | א.ז 67  | 34 | 11 | 8 | 15 | 49 | 40 | 9 | 30 |  |
| 12. | גו אהד איגלס  | 34 | 9 | 11 | 14 | 44 | 59 | 15- | 29 |  |
| 13. | זוולה  | 34 | 10 | 7 | 17 | 40 | 58 | 18- | 27 |  |
| 14. | וילם II  | 34 | 9 | 8 | 17 | 49 | 62 | 13- | 26 |  |
| 15. | הלמונד ספורט  | 34 | 8 | 10 | 16 | 44 | 70 | 26- | 26 |  |
| 16. | פ.צ. טוונטה  | 34 | 7 | 11 | 16 | 36 | 60 | 24- | 25 | ירידה לליגת המשנה |
| 17. | נאק ברדה  | 34 | 6 | 12 | 16 | 39 | 75 | 36- | 24 | ירידה לליגת המשנה |
| 18. | ניימכן  | 34 | 4 | 14 | 16 | 34 | 61 | 27- | 22 | ירידה לליגת המשנה |
↑  העפילה לגביע האינטרטוטו ותשחק בו בעונה הבאה כאשר היא בליגת המשנה
↑  אייאקס זכתה בגביע ההולנדי ולכן סגנית מחזיקת הגביע ניימכן ותשחק בעונה הבאה בגביע אירופה למחזיקות גביע כאשר היא בליגת המשנה
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
ע'זני (מחוז)

| --- | --- |
מבט מהעיר העתיקה של ע'זני
מבט מהעיר העתיקה של ע'זני
 מדינה / טריטוריה:  אפגניסטן אפגניסטן
 מושל:  וואהידאללה קאלימזאי
 בירת המחוז:  ע'זני
 שפה רשמית:  פשטו, דארי
 שטח:  22,460 קמ"ר
 גובה:  3,238 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,387,185 (2021)
 קואורדינטות:  33°30′N 68°00′E﻿ / ﻿33.5°N 68°E﻿ / 33.5; 68 
 אזור זמן:  UTC+4:30
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ע'זני (בפרסית/דארי: غزنی, בפשטו: غزني) הוא אחד מבין 34 מחוזות אפגניסטן. למחוז חשיבות מרכזית להיסטוריה של אפגניסטן שכן שימש בתור מקור ומרכז שלטונה של השושלת הע'זנווית, אימפריה מוסלמית שהייתה קיימת במהלך ימי הביניים והיה לה תפקיד מרכזי על כניסת האסלאם לעבר תת-היבשת ההודית. כיום המחוז נמצא בדרום אפגניסטן, שטחו הכולל מונה 22,460 קילומטרים רבועים ואוכלוסייתו 1,387,185 איש. בירת המחוז היא העיר ע'זני ובתוכה נמל תעופה לאומי.
היסטוריה

האזור ההיסטורי של ע'זני ניתן להשפעות של תרבויות רבות לאורך ההיסטוריה אך התרבות הפרסית השאירה את חותמה בצורה הכי חזקה, בייחוד במהלך תקופת האינטרמצו האיראני, במהלכו ממלכות פרס היו במרכז העולם המוסלמי. עם היווצרותה והתפתחותה של השושלת הע'זנווית תחת שלטונו של מחמוד מע'זנה, הפך האזור לדרך המרכזית של עמים איראנים, טורקים ואחרים אל תוך תת-היבשת ההודית.
הפיכתה של ע'זני לנקודת מפנה מרכזית האדירה את השפעתה ואת חשיבותה הגאופוליטית. אפילו לאחר הרס האזור במהלך פלישת האימפריה המונגולית, החשיבות האזורית הביאה לבנייתה המחודשת ופיתוחה החדש של העיר. לאחר עלייתה של האימפריה המוגולית איבדה ע'זני מחשיבותה הגאופוליטית אך נותרה מרכזית מבחינה תרבותית עם עלייתה של האימפריה הדוראנית מהמוצא הפשטוני. העיר עז'ני נהרסה בשנית במהלך הקרב על ע'זני במלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה.
נתונים כלליים

מחוז ע'זני ממוקם בדרום-מזרח אפגניסטן, בקירוב לגבול אפגניסטן-פקיסטן.[דרושה הבהרה] הטופוגרפיה של ע'זני מורכבת מאדמות צחיחות ומישורים בעבר דרום-מערב המחוז ושטחים רטובים עם אדמה פורייה והרריים יותר בצפון-מערב, כחלק מהרכס ההררי הינדו-כוש. ישנם שני אגמים משמעותיים בתוך המחוז: אגם נבור בצפון ונווה מדבר בדרום.
האוכלוסייה המונה מעל למיליון אנשים מחולקת ב-49% פשטונים, 45% הזארה (עם נוודי ממוצא פרסי), 4% טג'יקים וכ-1% הינדים וסיקים, עם מיעוטים אחרים המשתנים עקב היותם נוודים ברובם. חקלאות וגידול בעלי חיים הם העיסוק העיקרי של אזרחי ע'זני. חיטה, אספסת, מלונים ושקדים הם מהגידולים בעלי הפיתוח המסחרי הגדול ביותר במחוז.
ביטחון

מחוז גאזני המשיך להיות במחלוקת רבה ולשמש בתור שדה קרב מרכזי בין מורדי הטליבאן לממשלת אפגניסטן, בגיבוי כוחות ארצות הברית מאז המחצית השנייה של 2018. לטאליבן ישנה נוכחות משמעותית והוא שולט כמעט בכל עהערים המרכזיות במחוז. באמצע אוגוסט 2018, הטליבאן כבש חלקים גדולים מעיר ע'זני במהלך 5 ימים, מה שהוביל לעימותים עזים בין המתקוממים לכוחות הממשלה. 12 מתוך 19 הנפות המחוזיים מסווגים תחת שליטת הטליבאן ושבעה נפות מסווגות כנמצאות במאבק ממושך. 476 אירועים הקשורים למורדים דווחו בתקופת ינואר 2018 – פברואר 2019 (ממוצע של 7.9 אירועים בשבוע). דוגמאות לתקריות כוללות התקפות נגד נפות ג'אגורי ומאלסתאן שהיו בעבר שלווים, עימותים בין הטליבאן לכוחות הממשלה, תקיפות אוויריות שגרמו לאבידות אזרחיות וכיבוש זמני של העיר ע'זני.
תועדו 653 נפגעים אזרחיים (253 הרוגים ו-400 פצועים) בשנת 2018, המייצגים 50 קורבנות אזרחיים לכל 100,000 תושבים. מדובר בעלייה של 84% בהשוואה לשנת 2017. הגורמים העיקריים לנפגעים אזרחיים היו פעילויות צבאיות בשטחים אזרחיים ואחריהם התקפות אוויריות והרג ממוקד או מכוון. בתקופה שבין 1 בינואר 2018 – 28 בפברואר 2019 נעקרו 394 אנשים ממחוז ע'זני. השפעה נוספת על האוכלוסייה האזרחית כוללת הרס רכוש אזרחי, סחיטה באיומים ומיסוי כפוי, הפחדות מצד קבוצות חמושות, מחסומי דרכים ודחיית בחירות מחוזיות דמוקרטיות.
חלוקה מנהלית

מחוזות אפגניסטן מחולקות ליחידות שלטוניות בשם "נפות", להלן הנפות של מחוז ע'זני ואוכלוסייתן.
אב באנד – 26,700
אג'ירסתאן – 28,000
אנדאר – 181,300
דה יאק – 47,500
גלאן – 56,200
ע'זני – 157,600
גירו – 35,500
ג'אגורי – 240,000
ג'גאטו – 32,265
קוגיאני – 19,600
חוואג'ה אומרי – 18,400
מאלסתאן – 179,800
מוקור – 48,900
נאווה – 28,900
נאור – 91,900
קרבאך – 150,000
ראשידן – 17,500
וואגז – 37,500
זנא ח'אן – 12,200
ראו גם

היסטוריה של אפגניסטן
השושלת הע'זנווית
נפות מחוז ע'זני
עונת 1982 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  7 במרץ – 30 בנובמבר 1982 (כ־1,979 שנים)
 מספר משתתפות:  21
 הזוכה:  אורוגוואי פניארול
 מספר משחקים:  77
 מספר שערים:  221 (2.87 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (7) פרננדו מורנה אורוגוואי  פניארול
 → 19811983 ←
עונת 1982 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-23 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-7 במרץ 1982 ותחרות הסתיימה ב-30 בנובמבר 1982. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של פניארול בפעם הרביעית בתולדות המועדון. קוברלואה מצ'ילה הפסידה בסדרת הגמר עונה שנייה ברציפות.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-2 בתים. מנצחי הבתים נפגשו בסדרת משחקי הגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
השלבים המתקדמים > שלב ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אורוגוואי פניארול | 4 | 4 | 0 | 0 | 8 | 3 | 5 | 8 |
| ברזיל פלמנגו | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 4 | 3 | 4 |
| ארגנטינה ריבר פלייט | 4 | 0 | 0 | 4 | 5 | 13 | 8- | 0 |
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'ילה קוברלואה | 4 | 2 | 1 | 1 | 5 | 2 | 3 | 5 |
| פרגוואי קלוב אולימפיה | 4 | 1 | 2 | 1 | 4 | 3 | 1 | 4 |
| קולומביה דפורטס טולימה | 4 | 1 | 1 | 2 | 2 | 6 | 4- | 3 |
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 26 בנובמבר 1982 | אורוגוואי פניארול | 0 - 0 | צ'ילה קוברלואה | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 44,690 שיפוט: ברזיל אסיס דה ארגאו |
| 26 בנובמבר 1982 |  |  |  | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 44,690 שיפוט: ברזיל אסיס דה ארגאו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בנובמבר 1982 | צ'ילה קוברלואה | 0 - 1 | אורוגוואי פניארול | האצטדיון הלאומי של צ'ילה, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה צופים: 70,400 שיפוט: ארגנטינה חורחה רומרו |
| 28 בנובמבר 1982 |  |  | פרננדו מורנה   89' | האצטדיון הלאומי של צ'ילה, סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה צופים: 70,400 שיפוט: ארגנטינה חורחה רומרו |
עלילה ברטונית

עלילה בְרֵטונית (Breton lai), הידועה גם כשיר נראטיבי, היא סוג של רומנסה צרפתית ואנגלית מימי-הביניים. עלילות ברטוניות הן סיפורים קצרים (בדרך-כלל 600-1000 שורות) ומחורזים העוסקים באהבה ואבירות, ולרוב מתאפיינים במוטיבים של סיפורי-פיות קלטיים וכוחות על-טבעיים.
העלילות הברטוניות הכתובות המוקדמות ביותר שנשתמרו עד היום הן קרוב לוודאי העלילות של מארי דה פרנס, שחוברו כפי הנראה בשנות השבעים של המאה ה-12 בידי מארי דה פרנס, משוררת צרפתייה שחיה באנגליה עד תחילת המאה ה-13. בעלילות של מארי דה פרנס, ובכמה עלילות בצרפתית עתיקה מהמאה ה-13 שנכתבו בידי אלמונים, הוזכרו עלילות קדומות יותר ממקור קלטי, אפשר שליריות יותר בסגנונן, ששרו פייטנים ברטונים. יש הסוברים ששירים ליריים אלה, שלא שרדו, הוצגו לראשונה כתקצירי עלילה כהכנה לשירי-זמר, ושתקצירים אלה היו לבסיס של השירים העלילתיים. "שיר החוף", אחד מכעשרים שירי-עלילה בצרפתית עתיקה שתורגמו לנורווגית עתיקה כפרוזה במאה ה-13, מספק לנו תיאור מפורט של ויליאם הכובש המורה על חיבור מה שנראה כשיר-עלילה לירי להנצחת תקופה שבילה בברלפור.
העלילות הברטוניות הכתובות המוקדמות ביותר חוברו במגוון ניבים של צרפתית עתיקה, וככל הידוע כחצי-תריסר עלילות חוברו באנגלית עתיקה במאות ה-13 וה-14 בידי כותבים אנגלים שונים, בהן:
"סר אורפיאו", "סר דגארה", "סר גותר", "אמארה" ו"הרוזן מטולוז", כולם על ידי מחברים אלמונים.
"Lay le Freine", תרגום של "המילה" מאת מארי דה פרנס.
"סיפורו של בעל האדמות" מסיפורי קנטרברי מאת ג'פרי צ'וסר. ("סיפורה של האשה מבאת'" מזוהה לעיתים כעלילה ברטונית, אך למעשה אינו כולל אף אחד ממאפייני הסוגה שמוסכמים על החוקרים בדרך-כלל.)
"סר לנפל", מאת תומאס צ'סטר (הגדה מחדש של עלילה מוקדמת יותר באנגלית עתיקה, "סר לנדבל", היא עצמה עיבוד ל'לנבל' של מארי דה פרנס).
ראו גם

ברטונית
לקריאה נוספת

אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
עונת 1983/1984 בבונדסליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  12 באוגוסט 1983 – 26 במאי 1984 (289 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  שטוטגרט
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  1084 (3.54 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  6,307,967 (20,614 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (26) קרל היינץ רומניגה (באיירן מינכן)
 → 1982/19831984/1985 ←
 
עונת 1983/1984 הייתה העונה ה-21 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-12 באוגוסט 1983 והסתיימה ב-26 במאי 1984.
וולדהוף מנהיים, קיקרז אופנבך ובאייר אורדינגן עלו מהליגה השנייה.
שטוטגרט זכתה בתואר האליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון.
הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-17-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה, ושתי קבוצות עלו במקומן. הקבוצה שהגיעה למקום ה-16 השתתפה במשחקי מבחן מול הקבוצה שסיימה במקום השלישי בהבונדסליגה השנייה, כאשר המנצחת במפגש הכפול הייתה משחקת בעונה הבאה בבונדסליגה והמפסידה בבונדסליגה השנייה.
קיקרס אופבך ונירנברג ירדו לבונדסליגה השנייה. איינטרכט פרנקפורט שיחקה בצמד משחקי מבחן נגד דיסבורג, ונותרה בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים

קרל היינץ רומניגה (באיירן מינכן) שכבש 26 שערים זכה בתואר מלך השערים של הליגה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שטוטגרט (אלופה) | 34 | 19 | 10 | 5 | 79 | 33 | 46 | 48 | העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | המבורג | 34 | 21 | 6 | 7 | 75 | 36 | 39 | 48 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3. | בורוסיה מנשנגלדבך | 34 | 21 | 6 | 7 | 81 | 48 | 33 | 48 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | באיירן מינכן | 34 | 20 | 7 | 7 | 84 | 41 | 43 | 47 | זכייה בגביע הגרמני העפלה לגביע מחזיקות הגביע |
| 5. | ורדר ברמן | 34 | 19 | 7 | 8 | 79 | 46 | 33 | 45 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | פ.צ. קלן | 34 | 16 | 6 | 12 | 70 | 57 | 13 | 38 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7. | באייר לברקוזן | 34 | 13 | 8 | 13 | 50 | 50 | 0 | 34 |  |
| 8. | ארמיניה בילפלד | 34 | 12 | 9 | 13 | 40 | 49 | 9- | 33 |  |
| 9. | איינטרכט בראונשווייג | 34 | 13 | 6 | 15 | 54 | 69 | 15- | 32 |  |
| 10. | באייר אורדינגן | 34 | 12 | 7 | 15 | 66 | 79 | 13- | 31 |  |
| 11. | וולדהוף מנהיים | 34 | 10 | 11 | 13 | 45 | 58 | 13- | 31 |  |
| 12. | פ.צ. קייזרסלאוטרן | 34 | 12 | 6 | 16 | 68 | 69 | 1- | 30 |  |
| 13. | בורוסיה דורטמונד | 34 | 11 | 8 | 15 | 54 | 65 | 11- | 30 |  |
| 14. | פורטונה דיסלדורף | 34 | 11 | 7 | 16 | 63 | 75 | 12- | 29 |  |
| 15. | בוכום | 34 | 10 | 8 | 16 | 58 | 70 | 12- | 28 |  |
| 16. | איינטרכט פרנקפורט | 34 | 7 | 13 | 14 | 45 | 61 | 16- | 27 | משחקי מבחן |
| 17. | קיקרז אופנבך | 34 | 7 | 5 | 22 | 48 | 106 | 58- | 19 | ירדו ליגה |
| 18. | נירנברג | 34 | 6 | 2 | 26 | 38 | 85 | 47- | 14 | ירדו ליגה |
על פשעים ועל עונשים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  צ'זארה בקאריה
 שפת המקור:  איטלקית 
 סוגה:  מסה 
 הוצאה
 הוצאה:  שלם - ירושלים
 תאריך הוצאה:  1764 
 תאריך הופעה ראשונה:  1764
 עורך:  שחר אלדר
 הוצאה בעברית
 תאריך:  תשע"ח, 2018
 תרגום:  עתליה זילבר
 סדרה
 סדרת ספרים:  לויתן
 
על פשעים ועל עונשים (באיטלקית: Dei delitti e delle pene) הוא חיבור חלוצי בתחום המשפט והענישה, מאת ההומניסט האיטלקי צ'זארה בקאריה. החיבור פורסם בשנת 1764, ועורר תהודה עצומה בכל רחבי אירופה ומעבר לה, שכן הוא קרא לרפורמה מוחלטת במערכת המשפט הפלילי והענישה המקובלת מזה מאות שנים: שוויון מלא בפני החוק לכל אזרח, ביטול העינויים כאמצעי לגביית הודאות, התייחסות לנאשם כאל חף מפשע כל עוד לא הוכח אחרת ועוד.
החיבור פורס משנה רציונלית שיטתית ברוח עקרונות היסוד של עידן הנאורות, ובכך העניק מהשראתו לאסכולה הפילוסופית של התועלתנות וסלל את הדרך למדע הקרימינולוגיה ולשיטת הניתוח הכלכלי של המשפט.
הספר יצא לאור בישראל בהוצאת שלם בשנת תשע"ח (2018), בעריכתו של פרופ' שחר אלדר ובתרגומה של עתליה זילבר.
לקריאה נוספת

המהדורה האיטלקית של Dei delitti e delle pene (על פשעים ועל עונשים), 1764
תוכן העניינים והמבוא לספר מאת פרופ' שחר אלדר, באתר הוצאת 'שלם'
'על פשעים ועל עונשים ועל המודרניזציה של מערכת המשפט', סקירת הספר בבלוג של תומר פרסיקו
סמואל אלרטון

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1828 מחוז דאצ'ס, ארצות הברית 
 פטירה:  22 בפברואר 1914 (בגיל 85) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרייסלנד 
 חתימה:   
 
סמואל וו. אלרטון (26 במאי 1828 – 22 בפברואר 1914) היה מסוחרי בשר החזיר הגדולים במדינת אילינוי, עסקן ובעל נכסים. אלרטון היה ממקימי שוק הבשר של שיקגו והבנק הראשון של שיקגו. הוא הקים על אדמותיו את הכפר אלרטון. אחוזתו שופצה על ידי בנו, רוברט אלרטון וכיום היא חלק מפארק אלרטון השייך לאוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין.
חייו

סמואל אלרטון נולד ב-26 במאי 1829 במחוז דאצ'ס במדינת ניו יורק שבארצות הברית. הוא היה בן למשפחת חקלאים וכרבים באותה תקופה למד בבית הספר המחוזי בעונת החורף בלבד. עד גיל 18 עבד אלרטון בחווה המשפחתית ולאחר מכן החל לגדל בקר באופן עצמאי. בגיל 21 היה בידיו הון מספיק כדי לנדוד מערבה למדינת אילינוי. בגיל 23 החל לסחור בבקר ומקנה. במהלך שנותיו הראשונות בעסק נטה להצלחות גדולות וכשלונות גדולים לסירוגין. הוא השקיע בגידול בקר במחוז פיאט אך בנה את משרדי החברה שלו בשיקגו. אלרטון קנה בית בשדרת פריירי בעיר, אחד המקומות הנחשבים בקרב חברת העסקים של שיקגו באותה עת. לרוב בחר לגור ולעבוד משיקגו ולא יצא לשטחיו הנרחבים.