stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בריכת נאמן
היסטוריה

בעבר השתרעה במקום ביצה אשר נקראה "בירכת ליל". ככל הנראה פירוש השם הוא בריכת הלילה, אפשרות אחרת היא שמדובר בשיבוש של השם בירכת ג'ליל, על שם הכפר ששכן לידה. בתעתיק השם לאנגלית במפת הקרן לחקר ארץ ישראל נכתב, ככל הנראה בטעות, Burak Leil והבריטים המשיכו להשתמש בשם זה גם במלחמת העולם הראשונה ולאחריה.
אורכה של הבריכה היה 800 מטר, רוחבה 180 מטר ועומקה 30 סמ'. הבריכה הייתה מלאה מדי חורף עד לחודשי הקיץ.
במלחמת העולם הראשונה הייתה הביצה מוקד למלריה והצבא הבריטי אשר קו החזית שלו עבר בסמוך לביצה השתדל לייבשה על ידי שאיבת המים,
גם בתקופת המנדט המשיכו בשאיבת המים על מנת למנוע היווצרות מוקד המלריה. באותה תקופה הוערך שטח הביצה ב-1,800 דונם, במקביל, מי התהום הגבוהים אפשרו חפירת בארות ועיבוד הקרקע בקיץ.
עם השנים נבנו ממערב לאזור שכונת מגדלי נאמן וממזרח קמפוס המכללות ועל שמם נקרא האזור כיום, במהלך בניית מגדלי נאמן איבד בית הגידול הלח מחיותו וערכו האקולוגי.
הווה

כיום הוסדר ערוץ הזרימה והשקע מנוקז על ידי מוביל תת-קרקעי לחוף הצוק, אף על פי שבתהליך נפגעו החי והצומח הטבעיים עדיין משמר האזור שמצפון למכללת לוינסקי צמחייה אופיינית לבתי גידול לחים.
עקב בניית קמפוס המכללות ומגדלי נאמן מחולק השטח כיום לשניים, חלקו הצפוני הוא בעיקרו ערוץ הזרימה ואחו לח ובחלקו הדרומי בריכת חורף מלאכותית (בריכת סמינר לוינסקי)

בשנת 2000 נעשה על ידי עיריית תל אביב ניסיון לא מוצלח להקים בצמוד למכללה בריכת חורף מלאכותית, אשר נכשל, לאחר מכן בשנת 2013 נחפרה על ידי עיריית תל אביב בריכת חורף מלאכותית גדולה יותר בדרומו של השקע אשר משמשת כפרק טבע עירוני ואתר לימודי לתלמידי מוסדות החינוך הקרובים.
חי וצומח

בריכת נאמן והנחל שלצידה יוצרים בית גידול לח המאפשר קיום צמחים ובעלי חיים חובבי לחות ומים. בסקר הטבע שערכה עריית תל אביב הוגדר האזור "תא שטח בעל איכויות נדירות".
בין הצמחים נמצאים צמחים אנדמיים למישור החוף של ארץ ישראל בן חיטה שרוני, תורמוס ארצישראלי ודרדר הקורים, ארכובית ארץ ישראלית האנדמית לארץ וסביבתה והצמחים הנדירים בוציץ סוככני, אגמון שרוע ונענעת הכדורים.
מהזוחלים מצויים באתר כ-30 מינים, מהם שלושה מינים שעתידם בסכנה: שנונית השפלה, מחרוזן האוכפים ונחושית נחשונית. מהעופות מצויים באתר כשלושים מינים והאתר מהווה נקודת עצירה למינים נודדים. מדו החיים אותרו בעבר במקום כל חמשת המינים הקיימים במישור החוף.
עתיד

עתיד המקום כרוך במאבק על גורל רכס הכורכר ושטח החולות בצפונה של תל אביב (תוכנית מתאר תא/3700), בעבר תוכננו בשטח דרך רחבה לכל אורכו של השטח ושטחי מגורים, כיום מבקשים המתנגדים לנהלו כשמורת טבע עירונית.
על פי תוכנית המתאר שאושרה, הבריכה הקיימת היום תישאר כשטח ציבורי פתוח עם רצף לפארק החופי, לעומת זאת על מרבית אגן הניקוז (ובכלל זאת מרבית שטחה ההיסטורי של הבריכה) יבנו מבני מגורים וכביש רחב יבנה בצמוד לה, דבר המעמיד בספק את יכולתה לתפקד .
לקריאה נוספת

"נחל נאמן" מצגת של ד"ר דרור מלמד, 2011
ליאב שלם פארק בריכת החורף תל אביב
צפריר רינת, להחזיר את הבריכות לתל אביב, באתר הארץ, 3 באפריל 2014
בריכת מכללת לוינסקי באתר iNature(הקישור אינו פעיל)
הערות שוליים

↑  סקר תשתיות טבע עירוני תל אביב יפו האתרים נחל נאמן ומכללת לוינסקי
1 2  EL - EINI, Mandated Landscape: British Imperial Rule in Palestine 1929-1948 עמ' 531 נספח 44., ‏2006
1 2  MAJOR' A. ,So M. MACGREGOR & COLONELE. P. SEWELL, ANTI-MALA:RIA 'CAMPAIGNIN PALESTINE.
↑  Pierce, George Allen, “The Territory Facing Jaffa”: Cultural Landscapes of a Mediterranean Port and its Hinterland (ca. 2000–539 B.C.E.) עמ' 122, eScholarship, 2015-01-01
↑  תכנית האב לניקוז תל אביב – יפו, נספח ניהול נגר / נספח מנחה לתכנון ופיתוח עמ' 75 ואילך.
↑  רעות לורייא, ניר מעוז, בועז שחם, ערן בנקר, סקר טבע עירוני – תל אביב-יפו אתר 25 נחל נאמן, באתר עיריית תל אביב, ‏2012
↑  רעות לורייא, ניר מעוז, בועז שחם, ערן בנקר, סקר טבע עירוני – תל אביב-יפו אתר 23 בריכת סמינר לוינסקי, באתר עיריית תל אביב, ‏2012
↑  אילן ליאור, [levinsky.ac.il/.upload/62/HadasPress/Kashtan.pdf בין מגדלים וכבישים: המאבק להצלתה של שלולית החורף], באתר הארץ, ‏04/11/2011
↑  דיון: פינת השלולית: שיקום שלולית החורף ברמת אביב (השלולית התחליפית)    | צמחיית ישראל ברשת, באתר צמחיית ישראל ברשת
↑  פארק בריכת החורף הצמוד לתיכונט - תיכונט ע"ש אלתרמן תל אביב, באתר www.tichonet.com
↑  סקר ברכות חורף (מקווי מים עונתיים) במישור החוף המרכזי והדרומי-שמירה על המגוון הביולוגי, באתר www.nature-conservation.org.il (ארכיון)
↑  שמורת תל אביב, באתר שמורת תל אביב
↑  תכנית תא/מק/2/3700 באתר מנהל ההנדסה של עריית תל אביב

קבוצת תלמידים בפעילות בבריכת נאמן, בחזית שביל מוגבה המאפשר נגישות לבריכה גם שהשטח מוצף
OVO היידרו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  זירה 
 כתובת:  Finnieston 
 מיקום:  עיריית גלאזגו 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מפעיל:  קבוצת הבידור אנשוץ 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  פברואר 2011 – 2013
 תאריך פתיחה רשמי:  30 בספטמבר 2013 
 אדריכל:  פוסטר & פרטנרס 
 
 קואורדינטות:  55°51′37″N 4°17′06″W﻿ / ﻿55.860297°N 4.284926°W﻿ / 55.860297; -4.284926
 www.thessehydro.com
 he
 
OVO היידרו (באנגלית: OVO Hydro וכן SSE Hydro) היא ארנה מקורה רב-תכליתית הממוקמת בגלאזגו, סקוטלנד. הארנה, שנפתחה לציבור ב-30 בספטמבר 2013, נחשבת כמקום הבילוי הגדול ביותר בסקוטלנד.
הארנה נמצאת בסמוך למרכז הירידים והכנסים הסקוטי (אנ') ולאודיטוריום קלייד.
היסטוריה

תכנון הארנה החל ב-2001, כחלק מפיתוח בעיר גלאזגו. התכנית לפיתוח זירת בידור נחשפה לציבור במאי 2003.
במאי 2004, פוסטר & פרטנרס (אנ') מונו כצוות התכנון של הארנה. עיצוב הארנה פורסם לציבור באקוטובר 2005. היתר בנייה לבניית הארנה התקבל ב-2006.
בניית הארנה החלה בפברואר 2011 על ידי חברת הבנייה Lend Lease. בנובמבר 2011, החלו עבודות הבנייה לגג הארנה, שהסתיימו באפריל 2013. העבודות לבניית הארנה הסתיימו בהמשך השנה.
בסביבות השעה 15:20 ב-8 ביוני 2013, דווח על להבות שהגיעו מגג הכיפה של הבניין. 40 כבאים משירות הכבאות וההצלה הסקוטי (אנ') השתתפו בכיבוי השריפה. נקבע כי השריפה נגרמה מעבודות ריתוך מתמשכות בגג המבנה.
הערות שוליים

↑  OVO Hydro (14 באוקטובר 2021). "ABOUT OVO HYDRO". ארכיון מ-29 באוקטובר 2021. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Timeline". SSE Hydro Official Website. ארכיון מ-8 בפברואר 2016. נבדק ב-12 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Timeline". thessehydro.com. ארכיון מ-8 בפברואר 2016. נבדק ב-2016-02-10. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Plan for (pounds) 50m arena in SECC car park Banqueting centre could attract events such as Baftas". HeraldScotland. 26 במאי 2003. ארכיון מ-7 באפריל 2022. נבדק ב-7 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Foster and Partners appointed to design Scotlands National Arena | Foster + Partners". www.fosterandpartners.com. 5 במאי 2004. ארכיון מ-2 בנובמבר 2021. נבדק ב-7 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armadillo creators to design riverside arena (pounds) 50m plan for 12,500-seat centre". HeraldScotland. 29 באפריל 2004. ארכיון מ-31 במאי 2022. נבדק ב-7 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SECC Urban Village - QD2 Housing, Elphinstone -". www.glasgowarchitecture.co.uk. 25 בספטמבר 2010. ארכיון מ-23 בספטמבר 2021. נבדק ב-7 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SECC unveils new £62m arena plan". 27 באוקטובר 2005. ארכיון מ-7 באפריל 2022. נבדק ב-7 באפריל 2022 – via news.bbc.co.uk. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Arena approval helps games lobby". 11 ביולי 2006. ארכיון מ-18 באפריל 2022. נבדק ב-7 באפריל 2022 – via news.bbc.co.uk. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Fire hits city's £125m Hydro venue". paisleydailyexpress.co.uk. Paisley Daily Express. 8 ביוני 2013. ארכיון מ-28 בספטמבר 2013. נבדק ב-8 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Glasgow Hydro fire: Crews tackle blaze in domed roof". bbc.co.uk. BBC News. 8 ביוני 2013. ארכיון מ-9 ביוני 2013. נבדק ב-8 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Firefighters tackle blaze at Hydro concert venue on the River Clyde". news.stv.tv. STV. 8 ביוני 2013. ארכיון מ-18 בינואר 2015. נבדק ב-8 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Welder's torch blamed for starting huge fire at Glasgow's new £125m Hydro arena". dailyrecord.co.uk. Daily Record. 9 ביוני 2013. ארכיון מ-18 ביוני 2013. נבדק ב-18 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Glasgow Hydro fire: Blaze caused by welding sparks". bbc.co.uk. BBC News. 10 ביוני 2013. ארכיון מ-18 ביוני 2013. נבדק ב-18 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Glasgow Hydro venue construction 'remains on target' despite fire". thecourier.co.uk. The Courier. 18 ביוני 2013. ארכיון מ-20 ביוני 2013. נבדק ב-18 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e874b1d1-0684-4b47-ac14-c51e23a8bbc4
רסקו

ערך זה עוסק בחברה להתיישבות חקלאית ועירונית. אם התכוונתם לשכונה בירושלים, ראו .
|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  הסוכנות היהודית 
 תקופת הפעילות:  1934–הווה (כ־91 שנים) 
 בעלות:  ישרס
 ענפי תעשייה:  מקרקעין 
  
 www.rassco.co.il
 
חוברת פרסום למגדל מגורים בבת ים בתכנון האדריכל מנחם כהן, שנות ה-60 של המאה ה-20
מרכז רסקו בבאר שבע (1962)
שיכון בבנייה באשדוד שנבנה על ידי רסקו ב-1962
רסקו, חברה להתיישבות חקלאית ועירונית בע"מ (שמה העברי של החברה הוא תעתיק של ראשי התיבות של שמה האנגלי - Rural And Suburban Settlement Company), היא חברת מקרקעין ובנייה ישראלית שנוסדה בשנת 1934.
פעילות > עד הקמת המדינה

חברת רסקו נוסדה בשנת 1934 על ידי הסוכנות היהודית, במטרה להקים שכונות מגורים עירוניות ומשקים חקלאיים עבור עולים מן המעמד הבינוני, בעיקר מעולי גרמניה. החברה הוקמה בפועל על ידי שלושה מראשי המחלקה הגרמנית: ד"ר ארתור רופין, דוד ורנר סנטור וגאורג לנדואר, ועל ידי ד"ר אברהם לנדסברג וישעיהו פורדר. הקרן הקיימת לישראל סיפקה קרקע למשקים אלו. כל יחידת משק כללה 12–15 דונם של אדמת שלחין. במשקים אלו, גידול העופות היה לענף ראשי, אך גם הרפת וגידול צמחי מספוא, ירקות ועצי פרי היו לענפים משמעותיים. עד לסוף שנת 1939 הקימה רסקו 4 יישובים חקלאיים: שדה ורבורג, כפר שמריהו, שבי ציון ובית יצחק. עוד שני יישובים, נירה ושדה חפר, הכלולים היום בבית יצחק-שער חפר נוסדו ב-1940. החברה הקימה גם שכונות של משקי עזר בקרבת הערים, בהם בתים על 1–2 דונם. אלו כללו עד 1943 שכונות בקריית ביאליק, בחיפה בהדר הכרמל, את כפר אונו, ואת קריית שטנד בקריית בנימין.
לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכה רסקו בהקמת שיכונים ויישובים. באמצע שנת 1946 הוקמה בצרה וב-1947 הוקם בני ציון. בשנים 1946–1947 הוקמו שיכונים והרחבות במקומות רבים ברחבי ארץ ישראל, בין השאר בתל אביב, בחולון, בנהריה, ביקנעם, ברמת השרון, בחבצלת השרון ובחיפה.
פעילות > לאחר הקמת המדינה

לאחר הקמת המדינה המשיכה רסקו בבניית שכונות למעמד הבינוני בקרבת הערים, והקימה עשרות שכונות מגורים עירוניות עממיות בכל רחבי ישראל, כולל גם דירות להשכרה שנוהלו בידי חברת הבת "דירות עם". בירושלים בנתה החברה את שכונת גבעת הוורדים, שעד היום ידועה בשם שכונת רסקו, שהוקמה במטרה לאכלס את פקידי הממשלה ומשפחותיהם שעברו מהמרכז לירושלים לאחר העברת משרדי הממשלה לעיר.
רסקו גם עסקה בבנייה ציבורית, ובנתה את אוניברסיטת בר-אילן, אכסניית נוער בירושלים ואת כפר סילבר. בההתיישבות החקלאית סייעה החברה בהקמת אודים ומשגב דב.
בשנות השבעים בנתה רסקו שכונות בדימונה, בבאר שבע ובירוחם.
במהלך שנות ה־50 וה־60, הקימה רסקו כמה מהמבנים החשובים בתולדות הארכיטקטורה הישראלית, כגון מגדל המגורים הראשון ברחוב בן יהודה 79 בתכנון נחום זולוטוב ומגדל שלום בתל אביב ובהמשך שכונת רמת הדר בחיפה בתכנון מוניו גיתאי-ויינראוב ואל מנספלד
רסקו גם ניהלה רשת מלונות שכללה את המלון בשורש, את מלון אוויה, את מלון יערות הכרמל, את מלון אביב ואת מלון מגדל ירושלים. בסוף שנת 1970 הוחלט ברסקו למכור את המלונות ולהתרכז בייזום הקמת פרויקטים חדשים.
כחברת בת של ישרס ממשיכה רסקו בבניית בתי מגורים למכירה בכל חלקי המדינה. בסוף שנות ה-90 היא הקימה שכונות מגורים בקריית מוצקין, בנהריה, בשכונת בית הכרם בירושלים, בעכו, בחיפה, באשדוד ובמערב ראשון לציון וזוג בניינים בגבעת שמואל. החברה גם הקימה פרויקטים מסחריים בבאר שבע ובעומר.
פעילות > חברות בת

כבר בשנותיה הראשונות הקימה רסקו חברת הספקה עבור משקיה החקלאיים, ו"חברת נאמנות למזרח הקרוב בע"מ" לאספקת מזון בסיטונאות.
בשנות ה-50 רסקו הקימה את "מטעי רסקו" שעסקה בפרדסנות, נכנסה לשותפות עם טנא נגה במחלבה בכפר שמריהו והקימה חברה לסחר חוץ. החברה גם החזיקה אחזקות במחלבות המאוחדות ברמת גן.
בתחום הדיור הקימה רסקו את חברת הבת ישרס ואת "דירות עם, מייסודה של רסקו בע"מ", שניהלה והשכירה דירות ומבני מסחר.
בשנת 1955 החברה הקימה שותפות עם אייזק וולפסון בשם גאס רסקו, אשר דרכה היא ביצעה חלק מהשקעותיה בתעשייה. החברה נמכרה בשנת 1968 לקונצרן "כלל" ושמה הוסב ל"גאס תעשיות". בשנת 1971 הוסב שמה לכלל תעשיות.
בשנת 1960 הקימה רסקו עם ממשלת ישראל את החברה להתיישבות תעשייתית להקמת מפעלים באזורי פיתוח. החברה הקימה מפעל אריגה בקריית גת, את גלוביס בע"מ - מפעל לעיבוד עורות במגדל העמק ואת יהלומי עשרת במושב עשרת
בשנת 1963 הקימה רסקו את חברת הבת "ערד - מחצבות ודרכים" שריכזה את פעילות רסקו בתעשיות היסוד של ענף הבניין. אלו כללו מחצבות, אחזקות (50%) בחברת החופר, מפעל רסטרום להקמת בתים טרומיים ושליש מהבעלות בבית החרושת למלט שמשון. בסוף שנת 1965 חנכה החברה את מחצבת הר טוב.
מנהלים

מנהלי החברה הראשונים היו ד"ר אברהם לנדסברג וישעיהו פורדר. בוועד החברה נכללו חיים ויצמן, ארתור רופין, אליעזר קפלן, ואחרים. בתחילת שנות ה-50 נכנס אברהם גרנות לתפקיד מנהל בחברה במקום ד"ר לנדסברג. בשנת 1945 הצטרף מרדכי-חיים שטרן כסמנכ"ל, ובשנת 1957 הוא מונה למנכ"ל במקום ישעיהו פורדר. באפריל 1965 מונה חיים שטריקס, שהיה היועץ המשפטי של החברה לסגן מנהל החברה. בדירקטוריון החברה כיהנו נציגים של הסוכנות היהודית, כמו לואי אריה פינקוס, אריה דולצ'ין ושלמה זלמן שרגאי. תחת ניהולו של שטרן התרחבה החברה לתחומים רבים ונקלעה לקשיים. בעקבות זאת מונו לה מנהלים בפועל: עו"ד חיים שטריקס ויעקב המבורג, שעבד בחברה מאז 1942 והחזיק בה בתפקידים בכירים, ומונה דירקטוריון חדש שרוב חבריו הוחלפו. בקיץ 1967 מונה ישראל קרוא למנכ"ל החברה והמבורג היה לסגנו. בשנת 1968 נתגלה עימות בין המנכ"ל קרוא לבין יו"ר הדירקטוריון, נחום שמיר. קרוא נפטר בפתאומיות בפברואר 1973 ובמקומו מונה למנכ"ל יגאל ויינשטיין. לאחר מספר שנים וצבירת חובות הוחלף ויינשטיין בחיים בריסקמן. לאחר זמן קצר, בדצמבר 1979 התפטר בריסקמן ובמקומו מונה נסים ברוך. בשנת 1984 החליף אותו ברוך אלשיך, שהמשיך לכהן בתפקיד עד אוגוסט 2004. משנת 2010 מכהן כמנכ"ל החברה שי טאובר.
בעלות

החברה נוסדה על ידי הסוכנות היהודית, אשר החזיקה ברוב מניותיה במשך שנות דור. בשנת 1967 כאשר נתברר מצבה הקשה דובר על מכירת החברה, אולם ראשי הסוכנות החליטו שלא לפרקה ולא מצאו קונה לחברה כיחידה אחת.
בתחילת 1980, כאשר החברה שוב צברה חובות גבוהים, נוהלו מגעים למכירת רסקו לקבוצת שאול אייזנברג. לקראת סוף 1980 הושג הסכם למכירת החברה לקבוצת רובינשטיין ואלפרד אקירוב, בתיווכו של המנכ"ל הקודם ויינשטיין, אולם בעקבות מחאות העובדים קבע אריה דולצ'ין שמימוש ההסכם יותנה בהסכמת העובדים, אשר העלו רשימת תביעות שהעמידו בספק את כדאיות רכישת החברה והמכירה לא יצאה אל הפועל. באפריל 1981 רכשה חברת מב"ע 54.2% ממניות החברה. מניות החברה עלו בצורה תלולה בבורסה וחברת מב"ע ניצלה את ההתפתחות למכירת רוב מניותיה בחברה, אולם רק כשליש מהצעת המכר של החברה נענתה.
בתחילת 1985 רכש נתן קירש מדרום אפריקה שהיה אחד השותפים במב"ע, חבילה גדולה של מניות החברה והשיג בה שליטה. בתחילת 1986 הוסכם על ידי השותפים על הפרדת ישרס מרסקו, כאשר ישרס יוחזק על ידי קירש ורסקו תוחזק בידי תג'ר נאמן.
בשנת 1990 נרכשה רסקו על ידי "ישרס, חברה להשקעות בע"מ", שהייתה בשליטתו של שלמה אייזנברג ועל ידי מרלז, של מרדכי יונה. בשנת 1994 רכש אייזנברג את חלקה של מרלז. מאז, רסקו היא חברה בת של ישרס.
פעילות עסקית

בשנת 1964 ציינה רסקו 30 שנה להיווסדה, כשהיא מעסיקה כ-5000 עובדים. בשנת 1965 נקלעה רסקו לקשיים כספיים וקיבלה סיוע מהממשלה. אורגן לה הלוואה לסיוע למפעלי התעשייה הכושלים שלה, משרד השיכון רכש דירות עממיות ריקות רבות בבאר שבע ואשדוד שהחברה לא הצליחה למכור והותר לחברה למכור את הדירות היוקרתיות שלה עם משכנתאות לא צמודות. החברה ביצעה ארגון מחדש ופעלה לפטר כ-100 עובדים ממטה החברה.
בתחילת 1967 התברר שמצבה של רסקו חמור משחשבו. החברה לא שילמה לספקים ולפועלים ודרשה סיוע של הממשלה כדי לשלם את חובותיה. באוגוסט 1967 הוסכם על הזרמת 60 מיליון ל"י לחברה בידי הממשלה והסוכנות היהודית. המנכ"ל החדש הוביל יוזמה של ביטול האוטרקיה והוצאה למיקור חוץ במקרים בהם הדבר זול יותר. נסגרו רוב הסניפים בחוץ לארץ, החברה חולקה ליחידות משנה וסניפים שהיו צריכים להוכיח רווחיות באופן עצמאי, והוחלט על כך שכל יחידה תצטרך לקנות מיחידות אחרות רק כאשר הדבר זול יותר מאפשרויות חיצוניות. החברה המשיכה להפסיד בשנת 1967-8, אך הצליחה לצמצם את הפסדיה. עם זאת, עומס הריבית על חובותיה הקשה על החברה. בתחילת 1969 הסביר קרוא את הסיבות לכישלון רסקו במילים:
לקראת שנת 1970 כבר צפה המנכ"ל מעבר מהפסד לרווח. בסוף שנת 1971 הוסכם עם הסוכנות על הפיכת הלוואה שנתנה הסוכנות לחברה בסך 50 מיליון לירות למענק ובכך ירד מצבת החובות של החברה בכמחצית. באמצע שנת 1972 הוחל בגישושים לגבי אפשרות למכירת החברה, אולם הדבר לא יצא אל הפועל.
באמצע שנות ה-70 שבה רסקו לצבור הפסדים ועלויות הפנסיה של בכיריה לשעבר העיקו על החברה.
החברה שוב נקלעה לקשיים בראשית שנות ה-80, שהחמירו באמצע 1985. החברה, כמו חברות בנייה אחרות, ביקשה מהממשלה לקנות ממנה דירות והגיעה להסכם הבראה עם הממשלה.
בשנים 1988-1987 ספגה רסקו הפסדים קשים. ב-1990 הורשעה רסקו באשמה שהגישה באיחור את הדוחות התקופתיים לרשות ניירות ערך.
בידי אייזנברג החברה שבה לרווחיות. בנובמבר 2018 רכשה רסקו את מתחם נווה אילן תמורת 250 מיליון שקל מקרן ריאלטי.
התחנה לחקר ציפורי ירושלים

| --- | --- |

שלט כניסה לאתר
 מידע כללי
 על שם:  נילי ודוד
 תאריך הקמה:  1994
 מייסדים:  עמיר בלבן וגדעון פרלמן
 גוף מנהל:  החברה להגנת הטבע
 נגישות:  נגישות מלאה
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  ירושלים 
 שכונה:  גן סאקר
 קואורדינטות:  31°46′47″N 35°12′22″E﻿ / ﻿31.77985746°N 35.20616055°E﻿ / 31.77985746; 35.20616055
 אתר רשמי
 he
 
מראה כללי של המסתור ומבנה החדרים
בית הגידול הלח
המסתור מבפנים
התחנה לחקר ציפורי ירושלים על שם נילי ודוד הוקמה בשנת 1994, והיא אתר הטבע העירוני הקהילתי הראשון בירושלים.
ירושלים משמשת נקודת עצירה לעשרות אלפי ציפורים נודדות, והתחנה שבתחומה אוספת מידע על הרגלי הנדידה ועל מצבם של עופות שונים המגיעים אליה. בנוסף לסקר ולמחקר, התחנה פתוחה לציבור ומקיימת פעילויות להעלאת מודעות לתחום הצפרות, ולעידוד שמירה על הטבע.
התחנה שוכנת בפאתי גן סאקר, סמוך למשכן הכנסת ולבית הקברות שייח' באדר, ומכונה בפי כל 'הצפריה' או הציפוריה'.
טיבוע ציפורים

התחנה עוסקת באופן רוטיני בטיבוע של הציפורים המגיעות אליה.
בתהליך הטיבוע, ציפור נלכדת ברשת ערפל שמיועדת לכך, עוברת תהליך של זיהוי, גיול (קביעת גיל), קביעת זוויג (במידה והדבר אפשרי. לא תמיד ניתן לקבוע אם מדובר בזכר או בנקבה) ומספר מדידות. המדידות מאפשרות למטבע, כאיש מקצוע, לדעת אם הציפור זה עתה הגיעה מחלקו הראשון של המסע, או כבר שוהה זמן מה בנקודת העצירה הנתונה ועומדת להמשיך בנדידה.
בסיום התהליך, עונדים לציפור טבעת אלומיניום על אחת הרגלים. לכל טבעת יש מספר סידורי אחר, ושם של האוניברסיטה האחראית על אותו טיבוע. חלק קטן מהציפורים נלכדות פעם נוספת, וכך נצבר לאורך השנים מידע רב אודות הרגלי הנדידה של הציפורים.
תצפיות מתוך מסתור

בתחנה לחקר ציפורי ירושלים נבנה מבנה בעל חלון רחב אך נמוך לכל רחבו, המאפשר ליושבים מאחוריו לצפות בציפורים ובבעלי החיים מבלי להפריע להם. מול מסתור ברכה (נתרם על ידי קרן ברכה) מוקמו מספר בתי גידול שונים: בריכה מלאכותית מהווה מספר סוגים של בתי גידול לחים, עשביה נמוכה (בתה) משרתת ציפורים אוכלות זרעים, סבך של עצים ושיחים משרת את ציפורי השיר הקטנות המעדיפות להסתתר במהלך היום, ועצים גבוהים מעט יותר משרתים עורבים, שלדגים ועוד ציפורים גדולות יחסית.
חשיבותה של ירושלים במסלול הנדידה

עופות גדולים כגון חסידות ועגורים עפים בתעופה פאסיבית, בדאיה, ולכן מעדיפים לנדוד בשעות היום החמות ומעל למישור החוף או מעל לערבה ובקעת הירדן. במסלולים אלה הם נהנים מתרמיקות ונודדים בקלות. הציפורים הקטנות יותר לעומת זאת, אינן דואות, הן עפות תעופה אקטיבית ומנפנפות בכנפיהן לאורך כל הדרך. הציפורים שנודדות בתעופה אקטיבית מעדיפות לנדוד בשעות ובמקומות הקרירים, ולכן הן נודדות מעל לגב ההר בשעות החשכה. ירושלים היא הנקודה הדרומית ביותר שבה יש מזון, מים וצמחייה להסתתר בה בשעות היום.
הבניין החי

מרכז המבקרים ע"ש גוטמן הוא המבנה החי הראשון בישראל: בקירות הוטמנו כ-70 תיבות קינון בגדלים שונים. הקירות מחופים באבנים בלתי אחידות כדי ליצור חריצים, כוכים ומחילות לחיות בר קטנות. בכך הם משמשים מחסה ובית לציפורים, חיות קטנות וצמחים שביתם עלול היה להיפגע בבניית מבנה רגיל. על הגג החי הוטמנו מעל 700 פקעות של פרחי ארץ ישראל, המספקים צוף וזרעים לחיות בר קטנות: דבורים, לטאות ופרפרים מגיעים לגג בכל שעות היום. תוכו של המבנה מכיל את הגלריה ע"ש גייל רובין, בה מוצגות תערוכות אומנות בנושאי טבע.
תחומי העיסוק הנוספים של התחנה

בתחנה לחקר ציפורי ירושלים מתקיימים סיורים של בתי ספר לצד כינוסים מקצועיים בנושאים כגון אדריכלות ירוקה ופיתוח בר קיימא.
טיבוע בתחנה לחקר ציפורי ירושלים
קיבוצים בישראל

להלן רשימה של הקיבוצים בישראל, אלה הקיימים כיום או שפולגו, הועתקו ממקומם או פורקו.
נכון לשנת 2023 קיימים בישראל 265 קיבוצים, בהם חיים כ-200 אלף תושבים בסך הכל. פחות מ-20% מהם נחשבים כשיתופיים.
קיבוצים בתנועת הקיבוץ הדתי

| שם הקיבוץ | שנת התיישבות | מעמד | שיוך לשלטון מקומי בישראל/אזור בארץ | אוכלוסייה  סוף 2023 | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בארות יצחק | 1943 | שיתופי | חבל מודיעין |  566 |  הוקם בתחילה בצפון מערב הנגב (היכן שכיום נמצא קיבוץ עלומים) וננטש בעקבות מלחמת העצמאות. בשנת 1952 הוקם הקיבוץ במקומו הנוכחי.  תעשייה: "אברות-חצם" לציפוי מתכות ומפעל "סנאק טיים" לייצור כריכים וארוחות ארוזות. |
| בית רימון | 1979 | מתחדש | הגליל התחתון |  1,107 | בקיבוץ חברת "תבור" - יבוא ושיווק כלי עבודה. |
| טירת צבי | 1937 | שיתופי | עמק המעיינות |  1,058 |  ב-21 ביוני 1942 נרשמה בקיבוץ הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה עד כה במזרח התיכון, ההמוספירה המזרחית הכוללת את אירופה והמזרח התיכון וייתכן שבאסיה כולה - 54 מעלות צלזיוס  לקיבוץ מפעל טיב טירת צבי לבשר. |
| כפר עציון | 1967 | שיתופי | גוש עציון |  1,168 |  |
| לביא | 1949 | שיתופי | הגליל התחתון |  631 |  הוקם על ידי צעירים שהועברו מגרמניה לאנגליה במסגרת ה"קינדר-טרנספורט" והתחנכו בבח"ד – ברית חלוצים דתיים.  ראשון הקיבוצים של תנועת הקיבוץ הדתי, שבו כיהן רב.  לקיבוץ בית מלון ונגרייה המתמחה בייצור ריהוט לבתי כנסת. |
| מגדל עוז | 1977 | שיתופי | גוש עציון |  575 |  |
| מירב | 1987 | מתחדש | עמק המעיינות |  824 |  |
| מעלה גלבוע | 1962 | מתחדש | עמק המעיינות |  899 |  |
| סעד | 1947 | שיתופי | שדות נגב |  1,019 |  |
| עין הנצי"ב | 1946 | שיתופי | עמק המעיינות |  726 |  |
| עין צורים | 1946 |  | שפיר |  873 |  |
| עלומים | 1966 | שיתופי | שדות נגב |  548 | הוקם במקום יישובו ההתחלתי של קיבוץ בארות יצחק עד שננטש במלחמת העצמאות. |
| קבוצת יבנה | 1941 | שיתופי | חבל יבנה |  953 |  לקיבוץ מפעל השימורים של קבוצת יבנה וחברת עדי שעונים |
| ראש צורים | 1969 | מתחדש | גוש עציון |  1,115 |  |
| שדה אליהו | 1939 | שיתופי | עמק המעיינות |  763 | חברת ביו בי להדברה ביולוגית |
| שלוחות | 1948 | שיתופי | עמק המעיינות |  502 |  |
קיבוצים דתיים המזוהים עם פועלי אגודת ישראל

| שם הקיבוץ | שנת התיישבות | מעמד | שיוך למועצה אזורית | אוכלוסייה  סוף 2023 | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חפץ חיים | 1944 | מתחדש | נחל שורק |  688 |  נקרא על שם הספר "חפץ חיים" בשל הסמיכות של הקמת הקיבוץ למועד פטירתו של מחבר הספר, ישראל מאיר הכהן.  בקיבוץ נמצא מפעל "פאלאס" לכלים חד-פעמיים. |
| שעלבים | 1951 | מתחדש | גזר |  1,921 | בעת חפירות בקיבוץ נמצאו שירידים של בית כנסת שומרוני שפעל מהמאה ה-4 עד המאה ה-6. |