stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבריחה הגדולה של סטיץ'
הערות שוליים

↑  Disney World: Has Stitch's Great Escape closed for good?, web.archive.org, ‏2018-04-18
↑  Brittani Tuttle, Disney World permanently closes Rivers of Light, Primeval Whirl, Stitch's Great Escape, Attractions Magazine, ‏2020-07-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Mike, Stitch's Great Escape Attraction Sign Removed at Magic Kingdom, BlogMickey.com - Disney World News, Photos, and Info, ‏2020-08-10 (באנגלית אמריקאית)
| לילו וסטיץ' |
| --- | --- | --- |
| סרטים | לילו וסטיץ' (2002) • סטיץ': הסרט (2003) • לילו וסטיץ' 2 - הגליץ' של סטיץ' (2005) • לירוי וסטיץ' (2006) • לילו וסטיץ' (2025) |  |
| סדרות | לילו וסטיץ' (2003–2006) • סטיץ'! (אנ') (2008–2011) |  |
| דמויות | לילו • סטיץ' |  |
| שונות | הבריחה הגדולה של סטיץ' |  |
|  אטרקציות בפארקי דיסני |
| --- | --- | --- |
| הרחוב הראשי של ארצות הברית | פנטזיה בשמים • התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי •  משאלות |  |
| ארץ הפנטזיה | טירת סינדרלה • מזחלות מטרהורן • הפילהרקסם של מיקי • המסע הפרוע של מר קרפד •  מעופו של פיטר פן • דרך השמים • טירת היפהפייה הנרדמת • זה עולם קטן • הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב • מסעות הקסם |  |
| ארץ המחר | מסע דרך החלל הפנימי • אמריקה שרה • אוטופיה • משגרי החלל של באז שנות אור • קפטן איו • קרוסלת הקידמה • מעוף החלום של דלתא • מסע הצוללת בעקבות נמו • אם היו לך כנפיים • חדשנות • פיפלמובר / רשות התחבורה של ארץ המחר • סילוני הטילים / אסטרו אורביטר • מטות הטילים • הר החלל • סטאר טורס • הבריחה הגדולה של סטיץ' |  |
| ארץ המערב הפרוע | רכבת הר הרעם הגדול • אינדיאני עץ האורן • נהרות אמריקה • הר הרסס |  |
| ארץ ההרפתקאות | הרפתקאות אינדיאנה ג'ונס • מסע בג'ונגל • שודדי הקאריביים • רוחות שוצפות / אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה • חדר הטיקי הקסום |  |
| מתקנים ואזורים נוספים | מועדון 33 • ג'מבורי דובי הכפר • ארץ החיות הקטנות • פנטזמיק! • הטירה המכושפת • כיכר ניו אורלינס • שומר הזמן • כיכר החרות • עיר ההנפשה של מיקי • משלחת אוורסט |  |
הייה סחפר

| --- | --- |

הייה סחפר
 לידה:  8 בספטמבר 1906 יאורה, הולנד הולנד
 פטירה:  26 במאי 1996 (בגיל 89) האג, הולנד הולנד
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 השכלה:  אקדמיית הצי ההולנדי המלכותי 
 השתייכות:   צבא הולנד
 תקופת הפעילות:  1929–1976 (כ־47 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 יושב ראש מטה ההגנה המאוחד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 מפקד במסדר האריה של הולנד  צלב התעופה המצוינת (בריטניה) 
 
הֶייֶה סחפר (בהולנדית: Heije Schaper‏; 8 בספטמבר 1906 - 26 במאי 1996) היה לוטננט גנרל הולנדי אשר שימש כמפקד חיל האוויר המלכותי ההולנדי, ולאחר מכן שימש כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל).
ביוגרפיה

סחפר נולד ביאורה ב-8 בספטמבר 1906. ב-1926 הוא החל ללמוד בבית הספר להכשרת ספנים בליידן, וב-1929 סיים את לימודיו והתגייס לצי ההולנדי המלכותי. הוא הצטרף לכוח הצוללות והוכשר כתצפיתן, ולאחר מכן הועבר לשירות התעופה הימי. הוא הוצב על הצוללת Hr.Ms. K XIV, וב-1934 נשלח עמה לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים. הוא שימש כמדריך טייס במחנה ההולנדי בסורבאיה, וב-1937 חזר להולנד. ב-1940, בעקבות הקרב על הולנד, נמלט סחפר ללונדון והצטרף לטייסת ה-320 של חיל האוויר המלכותי, אשר הורכבה מגולים הולנדיים. הממשלה ההולנדית הגולה בחרה בו למשימת איסוף מידע בתוך הולנד הכבושה. ב-15 באוקטובר 1940 הוא נחת בהולנד, אולם יום קודם לכן נלכדו מספר אנשי מחתרת הולנדיים שהסגירו מידע שגרם לכך שהגרמנים המתינו לבואו. הגרמנים פתחו באש מיד כשסחפר ירד מהמטוס, אולם הוא הצליח לעלות עליו בחזרה ולהמריא לבריטניה יחד עם כל צוותו. על פעולה זו, העניקה לו וילהלמינה, מלכת הולנד, את עיטור המסדר הצבאי של וילם.
ב-30 במאי 1942 הופל מטוסו של סחפר ליד האי טרסחלינג במהלך הפצצה על ספינות גרמניות. הוא נלכד בידי הגרמנים והובל כשבוי מלחמה למחנה סטלאג לופט III. במחנה הוא חבר לקבוצת אסירים בהנהגת רוג'ר בושל שארגנה תוכנית בריחה המונית מהמחנה - אירוע עליו מבוסס הסרט "הבריחה הגדולה". הבריחה נכשלה, ומרבית האסירים, ובכללם סחפר, נתפסו ופוזרו בין מחנות אחרים. עם סיום המלחמה באירופה, סחפר שוחרר וחזר והצטרף לחיל האוויר ההולנדי. הוא מונה למפקד הטייסת ה-321 של חיל האוויר ההולנדי אשר לחמה בציילון כנגד האימפריה היפנית. עם זאת, עד שהגיע לשם כבר תמה המלחמה גם בחזית זו. ב-1946 הוא מונה למפקד שירות האוויר הימי בכל רחבי ממלכת ארצות השפלה.
ב-1954 הוא עבר רשמית לחיל האוויר המלכותי ההולנדי ומונה לסגן מפקד החיל. ב-1956 הוא מונה למפקד חיל האוויר. בתקופתו, הוחלפו המטוסים המיושנים של חיל האוויר ההולנדי במטוסים חדישים יותר. ב-1 בנובמבר 1957 הוא מונה ליושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל). ב-10 במאי 1959 הוא סיים את תפקידו ועבר לשמש כמפקד חיל החימוש. בין 1966–1967 הוא שימש כמזכיר האווירייה של הממשלה. הוא פרש מהצבא ב-1976.
הבריחה לניצחון

| --- | --- |

 מבוסס על:  Two Half Times in Hell 
 בימוי:  ג'ון יוסטון 
 הופק בידי:  פרדי פילדס, מריו קאסר, Gordon McLendon, אנדרו ג'. ואג'נה 
 תסריט:  Evan Jones, Yabo Yablonsky 
 שחקנים ראשיים:  סילבסטר סטאלון Russell Osman קלייב מריסון Maurice Roëves Kevin Beattie ז'אן פרנסואה סטבנין גארי וולדהורן ארתור ברוס Zoltán Gera Benoît Ferreux Søren Lindsted Werner Roth טים פיגוט-סמית Michel Drhey ג'ורג' מיקל מייקל קוקרן Sándor Egervári אנטון דריפינג Co Prins בובי מור דניאל מאסי אוסבלדו ארדילס מקס פון סידוב מייקל קיין פלה קרול לור פול ון הימסט Hallvar Thoresen ג'ון וארק קז'ימייז' דיינה מייק סאמרבי Werner Roth Hamidou Benmassoud Ferenc Fülöp 
 מוזיקה:  ביל קונטי 
 צילום:  גרי פישר 
 מדינה:  ארצות הברית, הונגריה 
 חברת הפקה:  לורימר 
 חברה מפיצה:  פרמאונט, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בספטמבר 1981 
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט כלא, סרט מלחמה, סרט כדורגל 
 הכנסות באתר מוג'ו:   victory
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבריחה לניצחון (באנגלית: Escape to Victory) הוא סרט מלחמה ספורט משנת 1981 בבימויו של ג'ון יוסטון. הסרט מתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה ועוסק במשחק כדורגל בין שבויי מלחמה מבעלות הברית לבין קצינים נאצים. השבויים מנצלים את המשחק ככיסוי לתוכנית בריחה. בסרט מככבים מייקל קיין, סילבסטר סטאלון ושחקן הכדורגל האגדי פלה.
הסרט זכה לתשומת לב רבה עם יציאתו לאקרנים, שכן כיכבו בו הכדורגלנים המקצועיים בובי מור, אוסבלדו ארדילס, קז'ימייז' דיינה, פול ון הימסט, מייק סאמרבי, האלבר ת'ורסן, ורנר רוט ופלה. יבו יבלונסקי כתב את התסריט והסרט נכנס לפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-12 במוסקבה.
עלילה

הסרט עוקב אחר קבוצת שבויים ממחנה נאצי המחליטים לשחק נגד קבוצת הכדורגל של הצבא הנאצי, ותוך כדי לתכנן בריחה במהלך המשחק. ג'ון קולבי (מייקל קיין), קפטן נבחרת אנגליה לשעבר, מפקד על הקבוצה. לואיס פרננדז (סילבסטר סטאלון), שבוי אמריקאי, משתלב במשחק ומפתח תוכנית בריחה. במהלך המשחק הם צריכים להחליט בין להמשיך בתוכנית הבריחה לבין לנצח את הנאצים במגרש.
צוות השחקנים

מייקל קיין בתפקיד קפטן ג'ון קולבי
סילבסטר סטאלון בתפקיד לואיס פרננדז
פלה בתפקיד קפטן פרנסואה
בובי מור בתפקיד טרנץ'
מקס פון סידוב בתפקיד מייג'ור פון שטיינר
ביקורות

הבריחה לניצחון קיבל ביקורות מעורבות. המבקרים שיבחו את סצנות הכדורגל והמשחק של פלה, אך העלילה עצמה זכתה לביקורות על פשטות וצפויה מדי. ב-Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 70% מהמבקרים. הסרט הפך לסרט פולחן בזכות השילוב בין דרמת מלחמה לספורט.
הערות שוליים

↑  "Menekülés a győzelembe - Budapesti Klasszikus Film Maraton". Nemzeti Filmintézet – Filmarchívum. ארכיון מ-30 באוקטובר 2020. נבדק ב-9 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "12th Moscow International Film Festival (1981)". MIFF. אורכב מ-המקור ב-21 באפריל 2013. נבדק ב-27 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016122259   WorldCat (עם LCCN): no2016-122259
דורותי קרלטון סמית'

| --- | --- |

 לידה:  1880 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  16 בפברואר 1933 (בגיל 53 בערך) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של גלאזגו 
 
דורותי קרלטון סמית' (באנגלית: Dorothy Carleton Smyth;‏ 1880 –  16 בפברואר 1933) הייתה אמנית סקוטית, פעילה בעיצוב תיאטרון ותלבושות, ואחת מציירות המובילות בבית הספר לאמנות בגלאזגו בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. היה לה קשר חזק עם תנועת האמנויות והאומנויות באנגליה ובסקוטלנד, בנוסף להתמחותה בכריכת ספרים, איור והנהגת הסגל בבית הספר לאמנות בגלאזגו (GSA), מציבים אותה במוקד של תור הזהב הסקוטי. ב-1933, נבחרה כאשה המנהלת הראשונה של GSA – בהצבעה פה אחד של מועצת המנהלים של בית הספר. אך מותה המוקדם, כתוצאה מדימום מוחי באותה שנה שלל מסקוטלנד ציירת מוכשרת, פעילה ומכובדת ברמה בין-לאומית.
ראשית חייה

סמית' נולדה בקמבוסלנג ליד גלאזגו בשנת 1880 לאליזבת ראמאג' וליצרן יוטה, ויליאם יו סמית'. מוצאם של הוריה היה מצרפת ומאירלנד, בהתאמה. אף שהמשפחה עברה למנצ'סטר בשנות ה-80 של המאה ה-19, חזרה סמית' לגלאזגו ללמוד, וכך גם אחותה, אוליב (1882–1949), שהפכה גם היא לאמנית. אחות שלישית, רוז, הפכה למלחינה.
בין 1885 ל-1893 למדה סמית' בבית הספר קלארק ובבית הספר התיכון לבנות במנצ'סטר. היא למדה אצל וולטר קריין בבית הספר לאמנות של מנצ'סטר בין 1893 ל-1897.קריין, חסיד של תנועת האמנויות והאומנות, דגל ביישום המעשי של האמנויות עבור ספרים, ביגוד ושימוש במלאכה אומנותית בכל ההיבטים של הייצור.
עבודתה של סמית' עבור כורך הספרים סדריק צ'יברס בתקופה זו כללה הוצאה לאור של מהדורות בעבודת יד של יצירות פופולריות כמו ספר הג'ונגל מאת רודיארד קיפלינג, נראית הרחבה טבעית של עבודתה עם קריין, באופן מרשים, סמית' כבר הייתה מאיירת מוכשרת, עד שהיא עסקה לא רק בעיצוב פנים הספרים, אלא גם בעיצובי הכריכות המעוטרות בצבעי יד.
תנועת האמנויות והמלאכה תמכה ברעיון פיתוח תחושת מקום. לכן, אין זה מפתיע שבעקבות השנים הראשונות של הכשרתה, בחרה סמית', בגיל 18, לחזור לסקוטלנד ולביתה הראשון, כדי להמשיך את לימודיה בבית הספר לאמנות של גלאזגו (GSA).
עד שהחלה את לימודיה בגלאזגו (1898), יצירתה של סמית' התמקדה בתיאטרון ובעיצוב תלבושות, "הקסם שלה מבגדים אקזוטיים" הוביל אותה להשתתפות פעילה בהצגות ובמסכות הרבות שהופקו על ידי תלמידים בבית הספר.
קריירה

עבודתה של סמית', עם האסתטיקה האלגנטית והאר נובו שלה, בלטה מימי לימודיה. חלון הויטראז' שלה Tristan and Iseult נבחר לתערוכה הבינלאומית של גלאזגו (1901), עוד לפני שקיבלה את התעודה. לאחר סיום לימודיה ב־1902, פטרונית אנונימית שילמה עבור חברותה באגודת האמניות של גלאזגו ומימנה את נסיעתה לפירנצה, פריז ושווייץ כדי "ללמוד את המאסטרים האירופיים". ב-1903, היא הוזמנה על ידי קרייב אנגוס להציג בטורינו, קורק, טורונטו ובבודפשט. מאוחר יותר באותה שנה, פגשה סמית' את פרנסיס רוברט בנסון, מפיק תיאטרון ששכר אותה לעבודה בחברה שלו. היא בילתה את העשור הבא בנסיעות ובהפקת עבודת לתיאטרון.
עבודתה של סמית' עבור בנסון, כללה תלבושות עבור מספר פסטיבלים שייקספיריים בסטרטפורד, עבור בנסון וחברות תיאטרון אחרות, וכן עבודה עבור תחרויות, ופסטיבלים שנותרו פופולריים בתקופה זו.
לצד המסעות האלה, שמרה סמית' על קשריה עם עולם האמנות בסקוטלנד. בשנת 1912, היא הייתה בגלאזגו, וארגנה את הוועדה לתחרות של החגים, ועבדה עבור חברת הרפרטואר של גלאזגו וחברת האופרה קווינלן. עם אחותה, אוליב, וכמה אמניות אחרות מגלאזגו, סייעה סמית' בהקמת האולפנים שהציעו שיעורים במגוון דיסציפלינות כולל עבודת מתכת, רקמה וקישוט קרמיקה. עבודה זו העניקה לסמית' ניסיון ניהולי מפורט שישרת אותה היטב בחזרתה הקבועה לגלאזגו כדי להיכנס לתפקיד הוראה באקדמיה שם.
סמית' גרה עם אחיותיה במשך רוב חייה. אוליב סמית' הייתה גם ב-GSA בתקופה זו, ולימדה אופנה.
ב-1921, בגיל 41, היא ציירה דיוקן עצמי. אוליב קרלטון סמית' הציגה את הציור למוזיאוני גלאזגו ב-1948.
אוליב נכנסה לתפקיד ראש תחום העיצוב בבית הספר לאמנות בגלאזגו.
היא זכתה לשבחים ותמיכה של פרנסיס ניוברי.
קריירה > הוראה ויצירה

ב-1914 היא חזרה ל-GSA כדי ללמד, ובמקביל המשיכה בעבודתה כאמנית מקצועית שיצרה "איורי ספרים, פסלים, עבודות כסף ודיוקנאות" עבור עסקים מסחריים ואנשים פרטיים.
ב-1927 מונתה סמית' לראש המחלקה לאמנות מסחרית (1927), שם נשארה עד 1933.
בתחילת 1933, הוצעה לסמית' תפקיד המנהל הכללי של GSA, "אולי מהנשים הראשונות שהוצע לה תפקיד כזה במוסד להשכלה גבוהה."
אבל סמית' מתה קצת יותר מחודש לאחר מכן, מדימום מוחי מסיבי.
חוג האומנים שלה תואר לאחר מותה כקבוצת האמנים 'בנות גלאזגו'.
גלריה

כריכת ספר בעיצוב דורותי סמית', 1899
עיצוב תלבושת למקבת' של ויליאם שייקספיר
עיצוב למחזה "סלומה" של אוסקר ויילד
הגן של קופידון
הערות שוליים

↑  Burkhauser, Jude (ed.). 'Glasgow Girls' Women in Art and Design 1880-1920. Canongate.
↑  GRAY, SARA. (2019). BRITISH WOMEN ARTISTS : a biographical dictionary of 1,000 women artists in the british... decorative arts. [S.l.]: DARK RIVER.
↑  Cumming, Elizabeth (2007). Hand, heart and soul : the arts and crafts movement in Scotland. Edinburgh: Birlinn. p. 60
1 2  "Smyth, Dorothy Carleton (1880-1933) | GSA Archives"
↑  Fell, H. Granville (1903). "Vellucent Book-Bindings: A new method of decoration for bound books--the "Vellucent" process". The Studio: An Illustrated Magazine of Fine & Applied Art. The Studio. pp. 169–176.
1 2 3  "Dorothy Carleton Smyth – "a living force contained in a human body"". GSA Archives & Collections. 19 August 2015. Retrieved 17 April 2022.
1 2  Smyth, Dorothy Carleton", Benezit Dictionary of Artists, Oxford University Press, 31 October 2011,
↑  Strang, Alice (2015). Modern Scottish Women: Painters and Sculptors 1885-1965.
↑  Elizabeth Ewan; Sue Innes; Sian Reynolds (2006). The Biographical Dictionary of Scottish Women: From the Earliest Times to 2004. Edinburgh University Press. pp. 136–7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2022029960  ULAN: 500108082  VIAF: 96489491   WorldCat (עם VIAF): 96489491
הגשר התלוי קפילנו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר להולכי רגל, עסק 
 כתובת:  צפון וונקובר (מחוז מוניציפלי) 
 מיקום:  צפון וונקובר (מחוז מוניציפלי) 
 מדינה:  קנדה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1889
 תאריך פתיחה רשמי:  1889 
 מידות
 אורך:  140 מ' 
 קואורדינטות:  49°20′34″N 123°06′43″W﻿ / ﻿49.3428°N 123.112°W﻿ / 49.3428; -123.112
 www.capbridge.com
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הגשר התלוי קפילנו(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי הגשר התלוי קפילנו
 
הגשר, כשמתחתיו זורם נהר קפילנו
הגשר בשעת צפיפות מבקרים. מדגים את יכולתו לשאת מספר גביה יחסית של אנשים
הגשר התלוי בקפילנו (באנגלית Capilano Suspension Bridge) הוא גשר חבלים, שנמצא בצפון ונקובר, הסמוכה לעיר ונקובר, שבקולומביה הבריטית בקנדה, ומחבר בין שתי הגדות של נהר קפילאנו.
הגשר נמתח לאורך כ-137 מטר ועובר מעל ערוץ נהר הקפילנו, הזורם כ-70 מטרים מתחתיו. הגשר מאפשר מעבר של כ-1,300 אנשים ביחד.
היסטוריה

הגשר התלוי נמצא בחלקו הדרומי של פארק קפילנו, שנקרא על שם קיאפלינו, אחד מראשי השבטים האינדיאניים של האזור.
הגשר הראשון החל להיבנות בשנת 1888, על ידי מהנדס סקוטי בשם ג'ורג' גרנט מקאי. הוא בנה אותו כדי שבעלי האדמות שישבו בגדה הנגדית של הנהר יוכלו להגיע לאדמותיהם. הגשר נבנה מקנבוס. לאחר מותו של מקאי, הוחלף הגשר בגשר בנוי כבלים בשנת 1903. בשנת 1914 חוזק הגשר בכבלים נוספים. בשנת 1953 רכש ריי מיטשל את נכס הגשר מאנרי אובנאו וקידם באגרסיביות את פרסומו ברחבי העולם. הוא בנה מחדש את הגשר ב-5 ימים בשנת 1956, ועיגן את הכבלים ב-13 טון בטון בשני קצותיו. כמו כן, דאג לפיתוח השבילים בצד המערבי של הגשר, והפיכת בית התה לחנות מזכרות.
אטרקציות נוספות

מלבד הגשר, באתר ישנם עוד מספר אטרקציות:
Cliffwalk - טיילת צרה של גשרים המקיפה צוק גרניט בגדה המזרחית של הנהר, המאפשרת לתצפת על הגשר, היער והנהר, וכן יש מספר מרפסות ייעודיות לכך, אחת עם ריצפת זכוכית, אחרת עם רצפת סורגים.
Treetops Adventure - "טיילת" המתפתלת בין העצים. הליכה על גשרי עץ צרים בין עצים גדולים שבגדה המערבית של הנהר.
הערות שוליים

↑  גשר קפילנו, הגשר התלוי - Capilano Suspension Bridge, באתר guidol.co.il (ארכיון)
↑  Our History | Capilano Suspension Bridge Park, Capilano Bridge (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315529987   WorldCat (עם VIAF): 315529987 
חלק ממסלול ה-Cliffwalk
הבריחה הגדולה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  The Great Escape 
 בימוי:  ג'ון סטרג'ס 
 הופק בידי:  ג'ון סטרג'ס 
 תסריט:  ג'יימס קלאוול, ויליאם רילי ברנט, וולטר ניומן 
 עריכה:  פריס ובסטר 
 שחקנים ראשיים:  סטיב מקווין נייג'ל סטוק רוברט פריטג ג'ון לייטון הארי ריבאור רוברט גרפ האנס רייסר ג'וד טיילור היינץ וייס ג'ורג' מיקל לורנס מונטיגנה Ulrich Beiger קרל-אוטו אלברטי גורדון ג'קסון ג'יימס דונלד ריצ'רד אטנבורו ג'יימס גארנר אנגוס לני צ'ארלס ברונסון ג'יימס קובורן דונלד פלזנס דייוויד מק'קאלום האנס מסמר ויליאם ראסל (שחקן אנגלי) 
 מוזיקה:  אלמר ברנסטין 
 צילום:  דניאל ל. פאפ 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  מיריש הפקות 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 ביולי 1963
 משך הקרנה:  172 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט כלא, סרט דרמה, סרט שמבוסס על ספרים 
 תקציב:  4 מיליון דולר
 הכנסות:  5.5 מיליון דולר (בארצות הברית)
 הכנסות באתר מוג'ו:   greatescape
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מסלול המנהרה דרכה נמלטו האסירים
הבריחה הגדולה הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1963, המבוסס על בריחתם של שבויי בעלות הברית ממחנה השבויים הגרמני סטלאג לופט III במלחמת העולם השנייה במרץ 1944.
הסרט בכיכובם של סטיב מקווין, ג'יימס גארנר וריצ'רד אטנבורו מבוסס על ספר בעל שם זהה מאת פול בריקהיל המתאר את הבריחה ההמונית ממחנה השבויים סטלאג לופט III בז'אגאן שהייתה אז חלק מגרמניה. הדמויות בסרט מבוססות על אנשים אמיתיים.
תקציר העלילה

שבויי מלחמה מצבאות בעלות הברית מרוכזים במחנה מעצר חדש ובו סדרי שמירה קפדניים. בתוכם נמצאים שבויים שניסו להימלט פעמים רבות ממחנות מעצר גרמניים וצברו ידע וניסיון רב בתחום הבריחות. עם הגיעם למחנה הם מתחילים לארגן בריחה המונית דרך מנהרות. במקביל לחפירת המנהרות נעשית עבודת הכנה של זיוף מסמכים ואגירת ציוד עבור הנמלטים.
המנהרה הראשונה באורך מאות מטרים מתגלית במקרה על ידי השומרים הגרמנים. גילוי המנהרה בשלב מתקדם כל כך גורם לארצ'יבלד אייבס שכבר נכשל בניסיונות בריחה קודמים לאבד תקווה. הוא רץ לעבר גדר המחנה והשומרים יורים בו למוות. באותו לילה מצליח קפטן הילטס לברוח כדי להשיג מידע על הסביבה, ולמחרת הוא מסגיר את עצמו ומוחזר למחנה. האסירים עוברים לחפור את המנהרה השנייה הנמשכת לאורך מאות מטרים ומגיעה עד לחורשה הסמוכה למחנה.
בליל הבריחה מצליחים 76 אסירים לצאת דרך המנהרה עד שהיא מתגלה. הם מתפצלים ומתחילים לברוח, אך רובם נתפסים או נהרגים. 50 מהאסירים שנתפסו נורים למוות על ידי אנשי הגסטפו.
צוות השחקנים

סטיב מקווין – קפטן וירג'יל הילטס, טייס אמריקאי
ג'יימס גארנר – בוב הנדלי, אחראי על השגת ציוד
ריצ'רד אטנבורו – רוג'ר בארטלט, מפקד טייסת בריטי, אחראי על פעולות הבריחה
צ'ארלס ברונסון – דני ולינסקי, טייס פולני, אחראי על חפירת המנהרה
ג'יימס קובורן – לואיס סדג'וויק
ג'ון לייטון – ויליאם דיקס, אחראי על חפירת המנהרה
ג'יימס דונלד – קפטן רמזי, קצין בריטי, מפקד האסירים במחנה
הנס מאסמר – קפטן ון-לוגר, מפקד המחנה הגרמני
דייוויד מק'קלום – אריק אשלי-פיט
גורדון ג'קסון – סנדי מק'קדונלד
אנגוס לני – ארצ'יבלד אייבס
דונלד פלזנס – קולין בליית', אחראי על זיוף התעודות
התגובות לסרט

הסרט זכה להצלחה רבה עם יציאתו לאקרנים, ואף היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית סרט הדרמה הטוב ביותר לשנת 1963.
גם בשנים שלאחר מכן נחשב הסרט כמבוקש. הוא זוכה להקרנות בטלוויזיה הבריטית במיוחד בתקופת חג המולד. בסקר שנערך בבריטניה בשנת 2006 נבחר הסרט כאחד המועדפים לצפייה כסרט משפחתי בחג המולד.
ב-2009 חזרו שבעה מהשבויים למחנה לציון 65 שנה לבריחה וצפו בסרט. לדבריהם, המחצית הראשונה של הסרט מתארת בצורה אותנטית את החיים במחנה אם כי אחד מהם מתח ביקורת על הצגת דמותו של הילטס בצורה זוהרת ומשועשעת מדי בעוד שהאירועים עצמם היו קשים וכואבים עבור אלו שחוו אותם.
הערות שוליים

↑  'Great Escape' PoWs remember comrades... and boo 'silly' Steve McQueen, הטיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16462328m (data)  GND: 1044341599  VIAF: 292504960   WorldCat (עם VIAF): 292504960
המוזיקאים מברמן

פסל ברונזה המתאר את ארבעת גיבורי האגדה, הוקם ב-1953, ברמן, גרמניה
מקהלת החיות מברמן (בגרמנית: Die Bremer Stadtmusikanten) היא אגדה שנוצרה על ידי האחים גרים ומספרת על קבוצת חיות שרצו להקים להקה משלהם.
עלילה

העלילה מתחילה בחמור שבעליו לא רוצים אותו, והוא מחליט ללכת לעיר ברמן כדי להקים להקה משלו. בדרך הוא פגש בכלב, חתול ותרנגול שגם בעליהם לא רוצים אותם, והם הולכים עמו לעיר. בדרך נתקלת החבורה בבית בודד ובו יושבים שודדים ונוכלים הנהנים מהאוכל שלהם. החיות נעמדות אחת על גבי השנייה וכל חיה משמיעה את קולה. השודדים נבהלים משילוב זה, ובורחים.
בגרסאות אחרות אחד השודדים חוזר לבית כדי לראות מי פלש אליו, והחיות תוקפות אותו והוא וחבריו השודדים בורחים שוב, ומאז החיות לא צריכות להגיע יותר לברמן שכן מצאו מקום טוב יותר לגור בו.
הגשרים של קניגסברג

בעיית הגשרים של קניגסברג היא חידה מפורסמת עם השפעה מכרעת על ההיסטוריה של המתמטיקה.
מפת קניגסברג, הנהר והגשרים מודגשים בצבע
העיר קניגסברג שבפרוסיה המזרחית (כיום קלינינגרד שברוסיה) הייתה מחולקת לארבעה חלקים על ידי נהר הפרגל (כיום פרגוליה). שבעה גשרים חיברו בין ארבעת חלקי העיר. בין תושבי העיר התפתחה מסורת לפיה לא ניתן להלך בעיר ולחצות את כל שבעת הגשרים מבלי לעבור על גשר אחד לפחות יותר מפעם אחת. תושבי העיר ניסו להוכיח או להפריך השערה זו, אך ללא הצלחה.
המתמטיקאי לאונרד אוילר פתר את הבעיה ב-1735, כשהראה שמסלול שכזה אינו אפשרי. אוילר הציג את הפתרון בפני האקדמיה של סנקט פטרבורג ב-26 באוגוסט במה שנחשב למאמר הראשון בתורת הגרפים ולנקודת ציון בהיסטוריה של הטופולוגיה.
הפתרון של אוילר

ראשית אוילר הבחין שפתרון הבעיה כלל אינו תלוי בצורה הגאוגרפית המדויקת של העיר. למתווה העירוני, לאורכי הרחובות והגשרים ולמיקומם המדויק אין השפעה על המסלולים האפשריים. המידע היחיד הנחוץ לצורך פתרון הבעיה הוא אילו חלקים מחוברים לאילו חלקים ובכמה גשרים.
בשביל לפתור את החידה מספיק לייצג את העיר באמצעות גרף. כל אחד מארבעת חלקי העיר נייצג באמצעות צומת, וכל אחד מבין שבעת הגשרים ייוצג על ידי קשת, כמתואר בציור.
→
→
בעיית הגשרים של קניגסברג היא למעשה השאלה האם ניתן למצוא מסלול רציף המתחיל מצומת כלשהו ועובר דרך כל שבע הקשתות פעם אחת בדיוק. כדי להיווכח בכך שהתשובה היא 'לא', נשים לב להבחנה הבאה:
נבחר את אחד הצמתים ונניח שצומת זה אינו ההתחלה או הסיום של המסלול.
בכל פעם שמגיעים לצומת הזה חייבים להיכנס לצומת דרך קשת אחת ולצאת מהצומת דרך קשת אחרת. כלומר, בכל ביקור בצומת שתי קשתות נפסלות לשימוש עתידי (כי אסור לעבור על אותה קשת פעמיים).
מכיוון שהמסלול לא מתחיל או נגמר בצומת הנתון, מובטח שלכל כניסה לצומת אכן תתאים יציאה מהצומת, ובסך הכל לצומת חייב להיות מספר זוגי של קשתות המחוברות אליו.
לכן אם לצומת יש מספר אי-זוגי של קשתות המחוברות אליו, הוא חייב להיות נקודת ההתחלה או הסיום של המסלול, וחייב להיות צומת אחד נוסף שבו יסתיים או יתחיל המסלול בהתאמה.
המסקנה היא שכדי שיהיה מסלול העובר דרך כל הקשתות פעם אחת בלבד, נדרש שכל הצמתים, או כולם פרט לשניים, יהיו מחוברים למספר זוגי של קשתות. אבל בבעיית הגשרים של קניגסברג לכל ארבעת הצמתים יש מספר אי-זוגי של קשתות מחוברות. לכן לא קיים מסלול שכזה.
הכללה

למעשה הפתרון של אוילר רחב יותר מפתרון נקודתי לבעיית הגשרים של קניגסברג. הניתוח של אוילר עובד בכל גרף קשיר (בלתי מכוון) אפשרי. מסלול שמבקר בכל הקשתות של גרף נתון פעם אחת בדיוק נקרא מסלול אוילר.  הדרגה של צומת בגרף היא מספר הקשתות המחוברות אליו. הטיעון של אוילר מוכיח שבגרף קשיר יהיה מסלול אוילר אם ורק אם כל הצמתים הם בעלי דרגה זוגית, או שיש בדיוק שני צמתים עם דרגה אי-זוגית (צומת ההתחלה וצומת הסיום). אם רוצים שמסלול אוילר יתחיל ויסתיים באותו הצומת (מסלול שכזה נקרא מעגל אוילר) אז הגרף חייב להיות כזה בו כל הצמתים הם בעלי דרגה זוגית.
חידה נפוצה הקשורה לבעיה זו היא, עבור ציור נתון, האם ניתן לצייר אותו במשיכת קולמוס אחת, כלומר בלי להרים את העיפרון מהנייר. חידה זו שקולה לשאלה האם הגרף שאותו מתאר הציור מכיל מסלול אוילר.
חשיבות היסטורית

פתרונו של אוילר לבעיית הגשרים של קניגסברג, שהוצג בשנת 1735, נחשב לתוצאה הראשונה בתורת הגרפים. תרומה נוספת של אוילר לתחום היא נוסחת אוילר.
בנוסף מקובל לציין פתרון זה כנקודת ציון בהיסטוריה של הטופולוגיה. ההבחנה של אוילר שניתן לזנוח את המאפיינים הגאומטריים של העיר לטובת תיאור סכמטי של העיר כגרף, קרובה לרעיון העומד בבסיס ענף הטופולוגיה, החוקר את המרחב תוך התעלמות מהתכונות המטריות שלו.
ראו גם

בעיית הסוכן הנוסע
בעיית הדוור הסיני
חידת חמשת החדרים
ד'תתפ"ב

ד'תתפ"ב (4882)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-15 בספטמבר 1121 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 3 בספטמבר 1122. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
נולדו

רבי יצחק בן אבא מרי, פוסק הלכה מחכמי פרובנס ומחבר ספר העיטור. (נפטר בד'תתקנ"ג)
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
הוג'ס

הוג'ס (בהונגרית: Hőgyész, בגרמנית: Hidjess, בפי היהודים: העדיעס) הוא כפר במחוז טולנה (Tolna) בהונגריה. ההרמין שבסמל הכפר משקף את אוכלוסיית ההרמינים שהייתה נפוצה באזור והונצחה במיתוסים מקומיים.
היסטוריה

היישוב נזכר עוד מתקופת שושלת ארפאד מהמאה התשיעית. היישוב ננטש מספר פעמים במאות הבאות, וכן במאה ה-13, בעת שהשטח נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית.
במאה ה-18 התיישבה במקום אוכלוסיית פולקסדויטשה, מהגרים ממוצא גרמני, שהקנו לכפר צביון בורגני. כיום מורכבת אוכלוסיית הכפר בעיקר מהונגרים, שוואבים, סקלרים וצוענים.