stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיאטיקה
טיפול

אפשר לטפל בסיאטיקה במספר דרכים שונות שמטרתן חזרה לתפקוד הנורמלי ואיכות חיים. כשהגורם לסיאטיקה הוא פריצת דיסק (90% מהמקרים), הבעיה נפתרת לרוב באופן ספונטני כעבור שבועות או חודשים. טיפול התחלתי ב6-8 שבועות הראשונים צריך להיות שמרני.75% ממקרי הסיאטיקה מטופלים ללא ניתוח. פעילות גופנית לרוב מומלצת בתהליך הטיפול השמרני עבור אנשים שמסוגלים לבצע אותה. עם זאת, ההבדל בתוצאות בין הפעילות הגופנית לעומת מנוחה במיטה לא הובהר באופן מלא.אצל אנשים שמעשנים וסובלים מסיאטיקה, מומלץ לשקול הפסקת עישון. טיפול בסיבה המקורית של דחיסת העצב נחוץ במקרים של אבצסט אפידורלי, גידולים אפידורליים ותסמונת זנב הסוס.
טיפול > טיפול תרופתי

אין טיפול תרופתי יחיד לסיאטיקה. אין מספיק הוכחות שהשימוש באופיואיד ותרופות מרפות שרירים מועיל. ראיות שאיכותן נמוכה מצביעות על כך שנוגדי דלקת שאינם סטרואידים לא משפרים את הכאב המידי וכל התרופות הללו מופיעות בערך שווה ביכולתן להקל על סיאטיקה.אף על פי כן, נוגדי דלקת שאינם סטרואידים מומלצים כטיפול ראשוני. אצל אלו עם סיאטיקה עקב תסמונת פיריפורמיס, זריקות רעלן בוטולינום עשויות לשפר את הכאב והתפקוד. ואילו יש ראיות מועטות התומכות בשימוש בסטרואידים אפידורליים או מערכתיים,סטרואידים סיסטמיים עשויים להיות מוצעים לאנשים עם אישור פריצת דיסק אם יש התווית נגד לשימוש בנוגדי דלקת שאינם סטרואידים. ממצאים באיכות נמוכה תומכים בשימוש בגאבאפנטין להקלת כאבים חריפה אצל אלו עם סיאטיקה כרונית.תרופות אנטי-אפילפטיות ותרופות ביולוגיות לא הראו שיפור בסיאטיקה חריפה או כרונית. תרופות נוגדות דיכאון הוכיחו יעילות מסוימת בטיפול בסיאטיקה כרונית, וניתן להציע אותן לאנשים שאינם נכונים לטיפול בעזרת נוגדי דלקת שאינם סטרואידים.
טיפול > ניתוח

אם הסיאטיקה נגרמת עקב פריצת דיסק, הסרה חלקית או מלאה של הדיסק (אנ') לא מוכחת בוודאות כמועילה לטווח הקצר. אם הסיבה לסיאטיקה היא ספונדילוליסטזיס או הצרות עמוד השדרה, ניתוח נמצא כמקל על הכאב למשך בערך שנתיים.
טיפול > רפואה אלטרנטיבית

דיקור סיני נראה כמשפר כאב סיאטי, למרות שהעדות התומכת בכך מוגבלת למחקר על מעט פרטים. עדות באיכות נמוכה עד בינונית מראה שהתערבות בעמוד השדרה (אנ') יעילה למצב סיאטי חריף .במצב סיאטי כרוני, העדות התומכת בניתוח בעמוד השדרה כטיפול יעיל היא אפסית. ניתוח בעמוד השדרה נמצא בדרך כלל בטוח כטיפול בכאב ממקור של דיסק, לעומת זאת דווחו מקרים שנמצא בהם קשר לתסמונת זנב הסוס, וזו התווית נגד (אנ') לנתח כאשר יש חסרים נוירולוגיים מתקדמים.
אפידמיולוגיה

תלוי איך מגדירים זאת, ל-1% - 40% מהאוכלוסייה יש סיאטיקה בשלב מסוים בחייהם. זה נפוץ בגילאי 40 ו50, וגברים יותר חשופים לכך מנשים.
ראו גם

פריצת דיסק
העצב השדרתי
דימות רפואי
שיכוך כאב
דיקור סיני
עצב השת
השריר האגסי
תסמונת זנב הסוס
תסמונת פיריפורמיס
לקריאה נוספת

Frymoyer, J. W. (1988). Back pain and sciatica. New England Journal of Medicine, 318(5), 291-300.
Kuslich, S. D., Ulstrom, C. L., & Michael, C. J. (1991). The tissue origin of low back pain and sciatica: a report of pain response to tissue stimulation during operations on the lumbar spine using local anesthesia. The Orthopedic Clinics of North America, 22(2), 181-187.
Carette, S., Leclaire, R., Marcoux, S., Morin, F., Blaise, G. A., St.-Pierre, A., ... & Montminy, P. (1997). Epidural corticosteroid injections for sciatica due to herniated nucleus pulposus. New England Journal of Medicine, 336(23), 1634-1640.
Peul, W. C., Van Houwelingen, H. C., van den Hout, W. B., Brand, R., Eekhof, J. A., Tans, J. T., ... & Koes, B. W. (2007). Surgery versus prolonged conservative treatment for sciatica. New England Journal of Medicine, 356(22), 2245-2256.
Stafford, M. A., Peng, P., & Hill, D. A. (2007). Sciatica: a review of history, epidemiology, pathogenesis, and the role of epidural steroid injection in management. British journal of anaesthesia, 99(4), 461-473.
עיר לוויין

עיר לוויין היא עיר שצמודה לעיר־אם של מטרופולין. לעיר לוויין יש שלטון מוניציפלי משלה ומרכזי תעסוקה עצמאיים בניגוד לפרוור או עיר שינה. ראשון לציון, לדוגמה, היא אחת מערי הלוויין של תל אביב-יפו, עיר־האם של המטרופולין גוש דן.
הערות שוליים

↑  Goldfield, David (2007). Encyclopedia of American Urban History. ISBN 9780761928843.
↑  Shao, Zisheng (19 באוגוסט 2015). The New Urban Area Development: A Case Study in China. ISBN 9783662449585. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529295805171  LCCN: sh85091403  NDL: 00561870  NKC: ph317154 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספריית הקונגרס

| --- | --- |


בניין ג'פרסון בו נמצא המבנה המרכזי של הספרייה
 מיקום:  וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 סוג:  ספרייה לאומית ואקדמית
 ספריית הפקדה:  פרסומים היוצאים לאור בארצות הברית
 תאריך ייסוד:  1800
 גודל האוסף:  למעלה מ-168 מיליון פריטים
 תקציב:  719,400,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2020) 
 מנהל:  קרלה היידן 
 מספר מועסקים:  3,242 (נכון ל־2020) 
 קואורדינטות:  38°53′19″N 77°00′17″W﻿ / ﻿38.88861°N 77.00472°W﻿ / 38.88861; -77.00472
 https://loc.gov/
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) ספריית הקונגרס(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) ספריית הקונגרס
 
בניית הספרייה 1888-1894.
ספריית הקונגרס (אנגלית: Library of Congress, ראשי תיבות: LOC) היא ספריית המחקר של הקונגרס של ארצות הברית, אשר משמשת בפועל כספרייה הלאומית של ארצות הברית, ואחת מהספריות החשובות והגדולות ביותר בעולם. רק הספרייה הבריטית גדולה ממנה.
היסטוריה

ספריית הקונגרס נוסדה כספריית מחקר לשירותו של הקונגרס של ארצות הברית, בחוק עליו חתם הנשיא ג'ון אדמס ב-24 באפריל 1800. החוק הקצה 5,000 דולר אמריקני ל"רכישת ספרים העשויים להיות דרושים לקונגרס". הספרים הראשונים הגיעו מבריטניה ב-1801, ושוכנו בבניין הקונגרס עצמו. בתחילה היו באוסף 740 כרכים ושלוש מפות.
כחודש לאחר שאוסף הספרים המקורי, בן כ-3,000 כרכים באותה עת, נשרף יחד עם בניין הקונגרס ב-1814 בידי הצבא הבריטי במסגרת מלחמת 1812, הציע תומאס ג'פרסון את אוסף הספרים שלו לספריית הקונגרס. אוסף הספרייה הפרטית שלו הכילה ספרים רבים במגוון תחומים רחב, כולל פילוסופיה, מדעים, ספרות, ספרים בשפות שונות, ספרים הקשורים להיסטוריה של אמריקה ועוד. לאחר משא ומתן, ואל מול טענות שאין לקונגרס צורך בספרים שאינם משפטיים, נמכרו ב-1815 6,487 הספרים שבספרייתו תמורת 23,940 דולר, סכום גדול באותם ימים, והם מהווים את הבסיס לספרייה הנוכחית.
בשנת 1851 כילתה השרפה הגדולה בתולדות המבנה כ-35,000 ספרים, שהיו כשני שלישים מתכולתה, ובהם גם את מרבית האוסף המקורי של ג'פרסון.
מאוחר יותר ניתן לספרייה תפקיד במסגרת ההגנה על זכויות יוצרים: כל מחבר שביקש לזכות בהגנה של חוק זכויות יוצרים של ארצות הברית נדרש לשלוח שני עותקים מיצירתו לספריית הקונגרס. לא כל הספרים המגיעים למשרד זכויות היוצרים שבבניין הספרייה נשארים בספריית הקונגרס. חלקם מועברים לספריות הלאומיות האחרות של ארצות הברית (בהתאם לתוכנו של הספר) או נתרמים לספריות ציבוריות שונות.
סמלי הספרייה

הסמל הראשון
הסמל עד 2018
דגל הספרייה
הסמל הנוכחי
מבנה ואוספים

הספרייה, שמבחינת גודל פיזי היא הגדולה בעולם, שוכנת בארבעה בניינים, שאורך המדפים הכולל בהם הוא כ-850 קילומטר (אורך המדפים הגדול בעולם):
בניין תומאס ג'פרסון
בניין ג'ון אדמס
הבניין לזכר ג'יימס מדיסון
בניין מרכז השימור האודיו-ויזואלי הלאומי (קמפוס פקארד)
כל הבניינים, למעט קמפוס פקארד (השוכן בווירג'יניה), מצויים בשכנות זה לזה בקומפלקס הקפיטול של ארצות הברית בוושינגטון די. סי.
בספרייה אוספים חשובים וספרים נדירים, ובהם עותק של תנ"ך גוטנברג. נכון לתחילת פברואר 2008 מקוטלגים בספרייה כ-135 מיליון פריטים, ובכך היא שנייה בגודלה רק לספרייה הבריטית, שבה יש מעל 150 מיליון פריטים, אך היא ספריית המחקר והספרייה הפרלמנטרית הגדולה בעולם, ויש בה אוספים שהם הגדולים בעולם מסוגם. בספרייה כלולים מעל 29 מיליון פריטים מודפסים ובהם מעל 20 מיליון ספרים ב-460 שפות וכ-5 מיליון מפות; מעל 58 מיליון כתבי יד; מעל 14 מיליון פריטים חזותיים ומהם 12 מיליון תצלומים, וכן מקוטלגים בה כ-3 מיליון הקלטות קוליות (כמו בספרייה הבריטית). כל האוספים המוזכרים (למעט האחרון) הם הגדולים מסוגם בעולם, אף יותר מאשר בספרייה הבריטית.
מיון וקטלוג

שיטת המיון והקטלוג של ספרים בספרייה קרויה Library of Congress classification (בקיצור LC), והיא מקובלת בספריות אוניברסיטאיות רבות ותואמת את תקן RDA. השיטה פותחה על ידי צ'ארלס קטר. ספריות ציבוריות מעדיפות שיטת מיון וקטלוג אחרת, שיטת דיואי.
שירות לציבור

הספרייה פתוחה לציבור הרחב למטרות עיון, וכן מתקיימים בה סיורים לתיירים, והיא מאתרי התיירות הפופולריים ביותר בוושינגטון הבירה. הכניסה לאולם הקריאה מצריכה אישור, שאותו ניתן לקבל בבניין מדיסון כנגד הצגת תעודה מזהה ובה תמונה.
גלריה

בניין ג'פרסון
פסיפס מאת פרדריק דילמן בבניין ג'פרסון
בניין אדמס
בניין מרכז השימור האודיו-ויזואלי הלאומי
האולם הראשי של אולם ג'פרסון
אולם הקריאה המרכזי של בניין ג'פרסון
ראו גם

ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית
הערות שוליים

↑  Fascinating Facts | About the Library | Library of Congress, Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA
↑  הספריות הלאומיות הרשמיות של ארצות הברית הן הספרייה הלאומית לחינוך, הספרייה הלאומית לחקלאות, הספרייה הלאומית לתחבורה והספרייה הלאומית לרפואה
↑  Jefferson's Legacy: A Brief History of the Library of Congress, באתר ספריית הקונגרס, ‏30 במרץ 2006.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306975105171  PLWABN: 9810700988305606  BIBSYS: 90053333  BNC: 000303340  BNE: XX97980  BnF: cb11870393s (data)  CANTIC: a19833179  CiNii: DA00238760  GND: 35626-8  ISNI: 0000 0001 2186 288X  LCCN: n78089035  LNB: 000004558  MusicBrainz: 2be5c4f7-1072-4726-bea5-ff02b3d90a1d  MusicBrainz: e1d1a030-200d-4b9b-ab91-90a64eb27774  NDL: 00276285  NKC: ko2003162209  NLA: 35304669  NLG: 57014  NLK: KAB201905387  NSK: 000037123  RERO: 02-A000183825  SELIBR: 278328  SNAC: w6f58cnp  SUDOC: 026459450  Trove: 904789  ULAN: 500312782  VcBA: 494/6031  VIAF: 151962300   WorldCat (עם VIAF): 151962300
עמית גילוץ

אין תמונה חופשית
עמית גילוץ (נולד ב-25 ביולי 1983 בבאר שבע) הוא מלחין ופסנתרן ישראלי.
קריירה

גילוץ החל את לימודי הפסנתר בגיל 12 אצל מינה עוז. גילוץ הוא בוגר התיכון למדעים ואומנויות בירושלים, שם למד קומפוזיציה אצל אנדרה היידו, מיכאל וולפה ובת-שבע רובינשטיין. למד פסנתר בכיתת הפרופסור ואדים מונסטירסקי, ושירת כמוזיקאי מצטיין בצה"ל. את לימודי התואר הראשון בקומפוזיציה החל באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל ינעם ליף, ואצל מרק קופיטמן. במקביל, עושה עמית תואר בניצוח אצל יבגני צירלין.
השתתף בכיתות אמן בקומפוזיציה בביירוית, גרמניה (פרופסור פיטר מיכאל האמל, המבורג) בבראזה, רומניה (פרופסור דואינה רוטרו, בוקרשט), וברואיומו, צרפת (פרופסור בריאן פרניהו, סטנפורד, פרופסור מיכאל ז`ארל, ז`נבה).
יצירותיו בוצעו על ידי גופים רבים בארץ ומחוצה לה, והן מוקלטות ומשודרות בקול המוסיקה. בשנת 2005 הוזמן לכתוב יצירה לתזמורת קאמרית על ידי אנסמבל סולני תל אביב ומנצחם ברק טל. על ביצוע היצירה, "חושך לבן", זכו מבצעיה בפרס שר החינוך והתרבות לביצוע יצירה ישראלית לשנת 2005.
זכה בפרסים הבאים: פרס ראשון בתחרות הקומפוזיציה הבינלאומית שעורך המרכז למוזיקה בלמיה, יוון (2004), פרס ראשון בתחרות למלחינים ע"ש חנה ידור-אבני שערכה האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים (2006), וכן בפרס ראש האקדמיה לשנת 2005.
זוכה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל בקומפוזיציה ברציפות מאז 1999.
עיר ללא רחמים

| --- | --- |
כרזת עיר ללא רחמים
כרזת עיר ללא רחמים
 בימוי:  גוטפריד ריינהרדט 
 הופק בידי:  The Mirisch Company
 תסריט:  רומן Das Urteil (פסק דין) תסריט:  גאורג הורדלק דלטון טרמבו
 עריכה:  ורנר פרוס 
 שחקנים ראשיים:  קירק דאגלס כריסטין קאופמן א.ג.מרשל רוברט בלייק
 מוזיקה:  דימיטרי טיומקין 
 צילום:  קורט האסה 
 מדינה:  גרמניה, ארצות הברית, שווייץ 
 חברת הפקה:  מיריש הפקות 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 במרץ 1961
 משך הקרנה:  105 דקות
 שפת הסרט:  גרמנית, אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט בית משפט, סרט פשע 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עיר ללא רחמים (באנגלית: Town Without Pity) הוא סרט קולנוע משנת 1961 בהפקה משותפת אמריקאית - גרמנית.
התסריט מבוסס על הרומן Das Urteil (פסק דין) של גרגור דורפמייסטר (אנ') מ-1960.
שיר הנושא "עיר ללא רחמים" בביצוע ג'ין פיטני (אנ') הפך ללהיט, היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר וזכה בפרס גלובוס הזהב לשיר המקורי הטוב ביותר.
כריסטין קאופמן (אנ') זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית מתחילה
תקציר העלילה

בעיר נוישטאדט בגרמניה המערבית יוצאת נערה נאה בשם קארין שטיינהוף (כריסטין קאופמן) לשחות עם החבר שלה בנהר. ארבעה חיילים מחיל הכיבוש האמריקאי מבלים ושותים בבר המקומי כשמתיבה התקליטים בוקע השיר "עיר ללא רחמים". הם הולכים לנהר ומוצאים את קארין בבגד ים ביקיני, מתנפלים עליה ואונסים אותה באכזריות. החבר שמנסה להציל אותה מוכה אף הוא. הם עוזבים את המקום פרט לקורפורל ג'ים לרקין (רוברט בלייק) שמכסה במעיל את גופה העירום ופניו מביעות צער.
הם נתפסים מיד ועומדים לפני משפט צבאי כל העיר סוערת והתושבים מבקשים עונש מוות.
הסניגור הצבאי הוא מייג'ור סטיב גארט (קירק דאגלס) והתובע הוא לויטננט קולונל פקנהאם (א.ג. מרשל). התובע דורש מבית המשפט עונש מוות למקרה שיורשעו.
מטרתו של גארט הוא להמיר את עונש המוות במאסר ממושך. שלושת הנאשמים לא מודים באשמה פרט ללרקין שאכול רגשי חרטה ומנסה להתאבד. גארט יודע שכדי למנוע את עונש המוות הוא יאלץ להעלות את קארין לעדות ולהכתים את שמה ואופייה. הוא מבקש מאביה (הנס נילסן) למנוע את עדותה אבל האב החדור רגשות נקמה ומבקש עונש מוות לנאשמים, מסרב.
קארין עולה לעדות וגארט מביא עדות של תושבים על "התנהגותה המופקרת". שכן אחד מעיד כי הוא גר מול חדרה והיא מתפשטת עירומה מול החלון כאילו רוצה שיראו אותה. הוא מוליך את חקירתו לכך שהיא הייתה עירומה כשהגיעו החיילים וכאילו רצתה בהם. קארין מתמוטטת ולא ממשיכה בעדות.
הנאשמים מקבלים עשרים שנות מאסר עם עבודת פרך פרט ללרקין שמקבל רק שש שנים.
קארין הופכת למשל ולשנינה בעיר והתושבים לועגים לה ללא רחמים. היא אינה יכולה לסבול זאת. החבר שלה חובט בגארט בזעם ואח"ע מזייף את חתימת אימו על המחאה כדי לברוח ביחד מהעיר. שניהם עולים על אופנוע אך משטרה שרודפת אחריהם עוצרת את החבר. קארין בורחת למקום האונס ומטביעה את עצמה בנהר.
גארט עוזב את העיר ברגשות מרירים.
סוליד הרמוני

| --- | --- |

אליסה (מימין) ומריאמה (משמאל) בהופעה בהולנד, 1998.
 מוקד פעילות:  לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  1996-2001, 2013
 סוגה:  פופ
 חברת תקליטים:  JIVE רקורדס
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 מליסה גראהם בקי אונזלו מריאמה גודמן אליסה קרייר
סוליד הרמוני (Solid HarmoniE) היא להקת בנות בריטית המונה ארבע זמרות, שהייתה פופולרית בסוף שנות ה־90.
הלהקה התחילה את דרכה בשנת 1995, וחתמה אז על חוזה עם חברת התקליטים "JIVE Records". את הסינגל הראשון הוציאו בסוף שנת 1996, ועד סוף שנת 1997 היו לאחת מלהקות הבנות המצליחות ביותר באירופה.
תולדות הלהקה

בשנת 1995 הוקמה להקת הבנות הבריטית "סוליד הרמוני" ומנתה שלוש חברות:
מליסה גראהם, בקי אונזלו ומריאמה גודמן. הסינגל הראשון שלהן: "Got 2 Have Ya יצא ב-1996. בתחילת דרכה חיממה הלהקה את הופעותיה של להקת הבנים האמריקאית "הבקסטריט בויז". בתקופה זו חלתה אמה של מריאמה והיא נאלצה לנטוש את הלהקה ולחזור לטפל באמה. הבנות הנותרות ערכו סבב אודישנים, ובחרו במקומה באליסה קרייר, אז בת 16 בלבד.
בשנת 1997 חזרה מריאמה ללהקה לאחר שאמה החלימה, והן התחילו בהקלטת אלבום הבכורה שלהן, עליו עבדו עם המפיק השוודי מקס מרטין ועם כריסטיאן לנדין. מאחורי הלהקה עמדו זוג המיליונרים דונה וג'וני רייט שהיו גם מנהלי הבקסטריט בויז וקיוו שהלהקה החדשה שלהם, תתפוס את מקומה של להקת בנות אחרת, ה"ספייס גירלז".
בסוף שנת 1997 יצא הסינגל "I'll Be There for You". הסינגל כבש את המצעדים המוזיקליים בגרמניה וביפן, אך בבריטניה מולדתן נתקלה הלהקה באדישות, והסינגל נכנס רק אל המקום ה-18 במצעד הסינגלים הבריטי.
אלבום הבכורה של "סוליד הרמוני" שנשא את שמן, יצא בתחילת 1998, וזכה במהרה להצלחה במצעדי האלבומים בהולנד, גרמניה, צרפת, איטליה וספרד. הוא כלל שילוב של שירי פופ, דאנס ו-R&B. הסינגל השני מהאלבום "I Want You To Want Me" נכנס אף הוא אל 20 הגדולים בבריטניה. הלהקה הייתה פופולרית במיוחד בהולנד, שם דורג האלבום במקום ה-1 במצעד האלבומים וזכה למעמד של תקליט זהב; וביפן, שם שהה האלבום חודשים במצעד האלבומים ומכר כמיליון וחצי עותקים.
הסינגל השלישי מהאלבום "I Wanna Love You" שיצא ביולי 1998 זכה לשבחים בקרב המבקרים וביסס את מעמדן כאחת מהלהקות המצליחות ביותר של אותה תקופה.
במהלך 1998 ניסתה הלהקה את מזלה בארצות הברית עם הקונספט השיווקי: "בקסטריט בויז, בגרסה נשית". הלהקה הוציאה שם את הסינגל "I'll Be There For You" בפורמט מיוחד לקהל האמריקאי, אך הסינגל הגיע למקום ה-46 בלבד במצעד הבילבורד האמריקאי.
בנובמבר 1998 יצא הסינגל החמישי והאחרון של הלהקה: "To Love Once Again", שנכנס רק למצעד הבריטי אל המקום ה-43.
התפרקות הלהקה

בעקבות סכסוך משפטי איבדה הלהקה את חוזה ההקלטות שלה והתפרקה בשנת 2000, בטרם הוציאה אלבום שני. מליסה גרהאם פרשה לקריירת סולו כושלת. היא הקליטה מספר דמואים והוציאה שלושה סינגלים בגרמניה, אחד מהם הגיע אל המקום ה-25 במצעד הגרמני. מריאמה גודמן הצטרפה ללהקת הבנות הבריטית "Honeyz".
שתי החברות הנותרות ב"סוליד הרמוני" צירפו חברה חדשה, אך כשלו במציאת חברת הקלטות חדשה.
בשנת 2013 הודיעו אונזלו, גראהם וקרייר על חזרה לפעילות כשלישייה (גודמן נותרה בלהקת Honeyz).
דיסקוגרפיה > אלבומים

Solid HarmoniE
Solid HarmoniE - US Version
מכירות: 2.5 מיליון עותקים.
| שירי האלבום> מס' | שירי האלבום> שם | שירי האלבום> משך | שירי האלבום>  | שירי האלבום>  | שירי האלבום>  | שירי האלבום>  | שירי האלבום>  | שירי האלבום>  | שירי האלבום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | I'll Be There For You  | 3:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | I Want You To Want Me  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | To Love Once Again  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Come And Get It  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Walk Away  | 4:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | You Got The Flava  | 3:48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | He's Playing Hard To Get  | 4:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Forever I Do  | 4:36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | I Wanna Love You  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Fantasy  | 4:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | When We Kiss  | 4:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | I Gotta Get My Groove On  | 4:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Right Way (רצועת בונוס בגרסת האלבום שהופצה ביפן)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Live A Little (רצועת בונוס בגרסת האלבום שהופצה ביפן)   |   |  |  |  |  |  |  |  |
דיסקוגרפיה > סינגלים

Got 2 Have Ya
I'll Be There For You
I Want You To Want Me
I Wanna Love You
To Love Once Again
מכירות: 1.5 מיליון עותקים.
דיסקוגרפיה > הקלטות מיוחדות

Got 2 Have Ya
Live To Tell - US Only
Baby Don't Go
Give Love On Christmas Day
עוף ברס

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  צרפת 
 מיון
 משפחה:  פסיוניים
 מין:  תרנגול בנקיבה
 שם מדעי:  Gallus gallus
 
עופות ברס
עוף בְּרָס (בצרפתית: Poulet de Bresse) הוא זן של תרנגול הבית שמקורו באזור ברס ברון-אלפ בצרפת.
סקירה

מבחינה קולינרית, העופות זוכים להערכה רבה בשל טעמו החזק של בשר הציד, עם זאת בשרם יפה, ועדין, עם שומן נקי וטעים. כ-1.2 מיליון עופות ברס מגודלות מדי שנה, כזאת היא גם הדרישה בתוך צרפת, כך שמעט עופות מיוצאים מחוצה לה. כמוצר מובחר, הן נמכרות במחיר גבוה מאוד. עוף ברס עולה בסביבות 15 אירו בשוקי העולם.
אחת הדוגמאות האופייניות, הידועה בשם Bény, היא תרנגולת בעלת כרבולת בצבע אדום עז, נוצות לבנות ורגליים כחולות, בצורת הדגל הצרפתי או הטריקולור. תרנגולות בעלות נוצות שחורות (Bourg) ואפורות (Louhans) נפוצות אף הן. כשהן נשחטות, לבשרן יש גוון של ורוד-אדמדם נקי ושומן צהבהב מודגש. עצמותיהן קלות וחסונות, מכיוון שהן מסתובבות חופשי בשדה ולא מושמות בכלובים.
עופות ברס גדלים לפי תנאים קפדניים בחוות קטנות בשטח קטן המיועד לכך מסביב לעיר והם מוגנים לפי החוק הצרפתי והאירופאי (אפלאסיון ד'אוריג'ין קונטרולה) מאז 1957 – זהו מותג בעל החיים הראשון שזכה בהגנה זו, המוענקת בדרך-כלל ליינות, גבינות ומיני מעדנים. מעמד ה"אפלאסיון ד'אוריג'ין קונטרולה" (אנ') הוענק להן בשל מאפייני הטעם הייחודי שמקנים להם האדמה בהן הם גדלים והגרגרים מהם הם ניזונים ומסירותו של איגוד האיכרים המקומי לשמירה על האיכות.
יש רק 600 משקים המורשים לגדל את עופות ברס. האפרוחים נשמרים בכלובים מרגע בקיעתם מהביצה, בהיותם בני 35 ימים מוציאים את האפרוחים לשדה הירוק. החוק קובע שיש להקצות לפחות עשרה מטרים רבועים לכל עוף, המשק חייב להיות בגודל של 4 קילומטרים רבועים ואסור להכניס לתוכו יותר מ-400 תרנגולות. מזונם מורכב מתירס המושרה בחלב. הם מסתובבים במרעה הפתוח במשך 9–23 שבועות, תלוי בסוג העוף, אחר-כך מושמים בכלובים, מפוטמים על-מנת שיעלו שומן ונשחטים. אחר-כך מורטים את נוצותיהם, הם מושרים באמבטיה של חלב, סוגרים אותם באריג פשתן ותופרים.
יש כמה שיטות בישול: הפשוטה שבהן היא לצלות את העוף ולהפוך עליו תכופות את מיצי הבישול כדי שלא יתייבש. דרך אחרת היא לבשל אותם באיטיות בקדירות חרס, ביחד עם פטריות יער, חמאה ושמנת.
תושבי ברס גאים מאוד בעופות שלהם והעוף מהווה חלק נכבד מהסחורה אותה הם מוכרים. מעריצים שאינם צרפתים כוללים את שף הגסטרונומיה מולקולרית הסטון בלומנטל, שהכריז שעוף ברס הוא המנצח ללא עוררין במונחים של טעם ומרקם לפי מחקר שהוא ערך עבור הסדרת In Search Of Perfection ששודרה בהנחייתו ברשת BBC.
זן קנדי, Blue Foot, פותח על בסיס העופות הצרפתים בשנות השמונים ומגודל בהתאם לאותם קווים מנחים. הוא זכה בפרסים בארצות הברית, ועולה פי כמה מעופות חופש מזנים אחרים.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של צרפת, א. ניר, תל אביב, 1997; עמ' 135.
Culinaria טועמים תרבות: החוויה הקולינרית של אירופה, בעריכת ישראל אהרוני, הוצאת ספרי, 2001, עמ' 366–367.
סן חואן

ערך זה עוסק בבירת פוארטו ריקו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סן חואן או בשמה המלא סן חואן באוטיסטה (בספרדית: San Juan Bautista) היא בירת הטריטוריה האמריקאית פוארטו ריקו. שמה הנוכחי של העיר ניתן לה רשמית ב-1521, והיא נקראת על שמו של יוחנן המטביל.
היסטוריה

ב-1508 הקים חואן פונסה דה ליאון את היישוב המקורי, כפארה (כיום פואבלו חייבו בעיר גואנבו). שנה לאחר מכן הוחלט להעתיק את היישוב למיקום שהיה ידוע אז כפוארטו ריקו.
לאחר מותו של דה ליאון, העיר התחזקה ובנתה ביצורים על מנת להגן על עצמה מפני התקפות של אירופאים מכיוון הים או החוף. במשך הזמן הפכה העיר למרכז כלכלי והמסחר בכותנה, תבלינים, סוכר וטבק פרח. אך עם זאת, גדל גם הסחר בעבדים אפריקניים. כמו כן התושבים, בעיקר אנשי המעמד הבינוני והחקלאים, החלו להשתלט על העיר ואט אט השתחררו מהשלטון הספרדי.
במאות ה-18 וה-19 החלה להתגבש הזהות הלאומית החדשה של הפורטוריקנים, עד שהעיר נכבשה מידי הספרדים על ידי ארצות הברית בשנת 1898.
בשנת 1917, קיבלו תושבי העיר ביחד עם כל תושבי האי אזרחות אמריקאית כדי שיוכלו להתגייס לצבא האמריקאי ולהשתתף במלחמת העולם הראשונה.
אסונות טבע והשפל הכלכלי בשנות העשרים פגעו באי בכלל, ובסן חואן בפרט. הודות לכסף שהזרימה ארצות הברית בשנות ה-30 החלה העיר לצמוח בשנית, ובשנים 34–1933 שופצה העיר והבניינים הישנים שוחזרו. בעקבות כך, הפכה העיר למרכז תיירותי.
בשנת 1983 הוכרזו האתר ההיסטורי הלאומי בסן חואן ומצודת סן חואן כאתר מורשת עולמית.
ערים תאומות

ארצות הברית קילין, טקסס, ארצות הברית
עוף גוזל

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אריק איינשטיין
 מתוך האלבום על גבול האור
 יצא לאור:  1987
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  אריק איינשטיין
 לחן:  מיקי גבריאלוב
 
"עוּף גוזל" הוא שיר שכתב ושר הזמר אריק איינשטיין (לחן: מיקי גבריאלוב) שיצא בשנת 1987 באלבומו ה-25, "על גבול האור", והפך ללהיט גדול, ולאחד משיריו המוכרים ביותר של איינשטיין.
השיר נכלל בקלטת וידאו לילדים "כמו גדולים", ובה משיריו של אריק איינשטיין, שיצאה ב-1991.
בשנת 1995 נכלל השיר באלבום אוסף כפול "שלום, חבר", שהופק במשותף על ידי חברות התקליטים אן אם סי, הד ארצי, הליקון ופונוקול בעקבות רצח יצחק רבין, כאלבום זיכרון.
השיר הגיע למקום השני (אחרי "עטור מצחך") במצעד שיריו של אריק איינשטיין שנערך בגלגלצ בינואר 2006, לרגל הוצאת אלבומו של איינשטיין "רגעים".
בשנת 2014 הגיע השיר למקום השלישי (אחרי "עטור מצחך" ו"אני ואתה") במצעד שירי אריק איינשטיין, ששודר ביום העצמאות ברדיו תל אביב (102FM) ובתחנות רדיו נוספות, בשיתוף עם ynet.
גרסאות כיסוי

לאורך השנים זכה השיר לגרסאות כיסוי רבות.
בשנת 1995 השתתף שלמה ארצי בתוכניתו של גידי גוב "לילה גוב", שבה שרו השניים את השיר עוף גוזל. כעבור מספר חודשים שרו השניים שוב את השיר, בעצרת לזכרו של יצחק רבין. שלמה ארצי הוציא את הדואט הזה באלבומו הכפול "פעם תורי, פעם תורך הדואטים" משנת 2017.
בשנת 2009 הקליטה הזמרת שרית חדד גרסת כיסוי מיוחדת של השיר עם מקהלה בת 20 מלווים, במסגרת החזרות למופע פארק מיוחד "אני ואתה בפארק", שבו הצדיעו מיטב אמני ישראל לאריק איינשטיין, במלאת לו 70 שנה ומעל ל-50 שנות זמר.
בשנת 2020 בוצע השיר בתוכנית הילדים "אבא מטפלת" בערוץ TeenNick.
סניה (אי)

| --- | --- |

נוף באי סניה בנורווגיה
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הנורווגי 
 קואורדינטות:  69°20′00″N 17°30′00″E﻿ / ﻿69.333333333333°N 17.5°E﻿ / 69.333333333333; 17.5
 שטח:  1,590 קילומטר רבוע
 אורך:  72.4 קילומטר
 רוחב:  49.4 קילומטר
 גובה מרבי:  Breitinden
 נתונים מדיניים
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 אוכלוסייה:  7,864 (2017)
  (למפת נורווגיה מוגדלת) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוסיהסניה(למפת נורווגיה רגילה) אוסלו ברגן טרומסה טרונדהיים קריסטיאנסנד נרוויק שוודיה פינלנד אסטוניה רוס.סניה(למפת טרומס רגילה) טרומסהסניה(למפת טרומס מוגדלת) טרומסהסניה
 
הר סגלה באי סניה
סניה (בנורווגית: Senja) הוא האי השני בגודלו בנורווגיה באזור הטרומס, צפונית לחוג הארקטי.
האי מחובר ליבשת באמצעות גשר גיסונד (Gisundbrua) המגיע לעיירה פינסנס.
גאוגרפיה

שטחו של האי הוא 1,586.3 קמ"ר. האי מאופיין בהרים הנישאים לגובה של 600 מטרים ויותר, וחלקם נישאים אף לגובה 900 מטרים מעל פני הים. אחד ההרים המפורסמים באי הוא הר סגלה המתנשא לגובה 639 מטרים, ולו תצורה ייחודית. ההרים ממוקמים בסמיכות לחוף האוקיינוס האטלנטי. בשל מיקומו הגאוגרפי באזור הטרומס, קיימת בו תופעת שמש חצות וזוהר הקוטב.
באי מצוי פארק פולאר, שהוא הפארק הצפוני ביותר בעולם. בפארק מצויים שועל, שועל שלג, דובים שונר, אייל הצפון, מוס ועוד.