stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אום שינריקיו
ניסיון לפעילות פוליטית

ביולי 1989 החליט שוקו שפעילות פוליטית נחוצה לשם התקדמות. כך הוקמה המפלגה Shinrito = מפלגת האמת הצרופה. המטרה הייתה להפוך את הטכניקות של אום שינריקיו לפוליטיות, להציע ישועה לקהל גדול יותר, ולאפשר לאום גישה לפרסום. הקמפיין שלה כלל שירים, ריקודים, צעדות חריגות כדי לזכות להרבה תשומת לב ציבורית.
בבחירות נחלה הכת כישלון, והדבר גרם לנקודת המפנה השנייה. בעקבות כך חלה התנכרות נוספת של הקבוצה לחברה, וחל מהפך גדול באידאולוגיה של הכת. אם בהתחלה ביקשה הקבוצה למנוע אפוקליפסה, עכשיו הבינה כי יש לה מטרה חדשה: הם לא יכולים עוד להציל את כל העולם אלא הם צריכים להגן מעכשיו רק על עצמם. אסהארה הודיע על הצורך של מאמיניו להכין את עצמם ליום הדין הבלתי נמנע, והקבוצה החלה לבנות מקלטים גרעיניים שאליהם יוכלו הקומונות לברוח כאשר העולם יחרב. התבודדות זו חיזקה את כוח ההשפעה של הנהגת הכת ואת המבנה ההיררכי שהיה מבוסס על הגשמה נזירית סגפנית. השקפתו של אסהארה לגבי העתיד הפכה פסימית יותר. נאומיו נסובו יותר ויותר על האסון שמצפה לאנושות, הוא לקח את המפלה באופן אישי ונשבע לנקום באלה שהעזו לעמוד בדרכו. אם הציבור לא מאפשר לו לצבור כוח בדרכים לגיטימיות, הרי שמחסני הנשק והגזים מאפשרים לו לצבור כוח לקראת המלחמה נגד העם שלא אפשר לו להתחזק. מאותו רגע, נושא הארמגדון הפך למוקד עיקרי בנאומיו, למשהו הרבה יותר מוחשי מאשר סתם עוד איזו אמירה. בשלב זה נעשתה קפיצה בהלך המחשבה של הגורו – מהמתנה פאסיבית להבאה אקטיבית של האסון הקוסמי.
בעקבות הכישלון בבחירות הקימו חברי הכת ממשלת צללים לממשלת יפן. במציאות הייתה הכת קריקטורה של החברה האוטוריטרית שהוא יצא נגדה. אסהארה האמין שכדי להציל את יפן אין ברירה אלא להרוס את הממשל הנוכחי ובמקומו להציב את הדיקטטורה שלו. הוא ביקש להביא את הניצחון בארמגדון, ולכן היה עליו להכין רעל ביולוגי וכימי.
בשנת 1989 רצחו חברי הכת עורך-דין שפעל נגדם, עם אשתו ובנם הפעוט.
התקפת הסארין

ב־20 במרץ 1995, בשעה 8:30 - שעת הבוקר העמוסה ביותר, כשרבים מתושבי טוקיו וסביבותיה ממהרים לעבודתם, חמישה חברים בכירים באום התמקמו ב־5 רכבות תחתיות שונות בתחנות שונות. בזמן אחד, ניקבו כולם שקיות פלסטיק עטופות בנייר עיתון שהכילו סארין נוזלי בעזרת הקצה המחודד של המטרייה שבידם, ועזבו את הרכבות. על טוקיו ניחתה התקפה מתואמת, בו-זמנית, רבת מוקדים: בחמש רכבות, המופרדות על ידי קילומטרים רבים, אשר כולן נפגשות במרכז טוקיו. המוות והפיגועים הנלווים התפשטו לאורך טוקיו כולה. דיווח ראשוני הגיע מפרבר פנימי, ואז, במהרה, צעקות לעזרה החלו להישמע מתחנות רכבת אחת לאחרת. טבעת הפגועים יוצרת טבעת מתהדקת סביב התחנה בקַסוּמִיגַאסֶקִי. בסוף היום 15 תחנות רכבת תחתית במערכת הרכבות התחתיות הגדולה בעולם נפגעו. תחנות לאורך קו הִיבִּיָה, היו אלו שנפגעו ביותר. אלפים נפגעו בהתקפה: מאלו כ־1,000 נזקקו לאשפוז בבתי החולים, ו־12 איש מתו.
הפגיעה הקשה ביותר הייתה בתחנת הרכבת קַסוּמִיגַאסֶקִי. הארגון בחר לרכז דווקא שם את הפגיעה משום שזהו מקומם של כל משרדי הממשלה, המפקדות, המשטרה והסוכנויות הלאומיות השונות.
הכת בחרה לפעילותה דווקא את הסארין כיוון שהוא נמצא המתאים ביותר בפעילות בסביבה אורבנית: אף על פי שהסארין לא רעיל כמו גז ה־VX, היעילות שלו בטמפרטורה של 25 מעלות גבוהה יותר מכל האחרים. וללא האמצעים לייצר רעל, הסארין הוא בבירור המתאים ביותר בשימוש בטרור אורבני. לסארין יש מטרה אחת בלבד - להרוג: טיפה אחת של סארין יכולה להרוג אדם ממוצע תוך חמש עד חמש עשרה דקות. השעה 8:30 נבחרה מכיוון שזו השעה שבה מגיעים השוטרים לתחנה.
48 שעות לאחר ההתקפה שביצעה הכת ברכבת התחתית של טוקיו, נעצר אסהארה עצמו וכן רבים ממאמיניו. המשפטים נגדם התנהלו שנים רבות, ועוד עדויות נאספו על מעשי הכת ושטיפת המוח שעברו החברים בה. חברי הכת שהשתתפו באירוע הרכבת התחתית נידונו כולם למוות, ואיתם אסהארה.
בשנים בהן עמד אסהארה למשפט, התנערה ממנו כת אום שינריקיו וטענה כי אסהארה הוא האחראי היחיד למעשי הזוועה של הכת בעבר, וכי הכת בדרכה החדשה היא שוחרת שלום ואינה תוקפנית.
כחלק מהשינויים אותם הנהיגה הכת, שונה שמה ל"אלף" (באנגלית: Aleph), וזאת כדי להצביע על התחלה חדשה.
אסהארה וששה חברי כת נוספים הוצאו להורג במהלך יולי 2018, כעבור יותר מ-23 שנים מעשיית פשעיהם.
ראו גם

חברה סגורה
הערות שוליים

↑  יפן: עונש מוות למנהיג הכת שביצעה את פיגוע הגז ב-95', באתר ynet, 27 בפברואר 2004
↑  James Griffiths and Yoko Wakatsuki, Japanese cult leader Shoko Asahara executed for Tokyo sarin attack, CNN, ‏6 ביולי 2018
↑  AP, יפן תלתה את שוקו, ראש כת יום הדין שביצעה פיגוע כימי בטוקיו, באתר ynet, 6 ביולי 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266238705171  GND: 4404387-9  LCCN: n88150443  MusicBrainz: 2e16cb7b-25f6-459f-bbf0-f87483d01d8e  VIAF: 230290282   WorldCat (עם VIAF): 230290282
גריאז

| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אובלסטי:  מחוז מוסקבה מחוז מוסקבה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  131 (2010)
 קואורדינטות:  55°44′41″N 36°56′22″E﻿ / ﻿55.744738°N 36.939575°E﻿ / 55.744738; 36.939575 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניגריאז(למפת רוסיה רגילה) סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפוניגריאז(למפת מוסקבה רגילה) גריאז(למפת מוסקבה מוגדלת) גריאז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גריאז (ברוסית: Грязь) הוא כפר הנמצא במחוז משנה אודינצובסקי, במחוז מוסקבה שברוסיה. נכון ל-2016, גרים בכפר 130 איש.
בשנת 1941 נכבש הכפר על ידי הנאצים. קו החזית עבר כאן, בדצמבר 1941 החלה מתקפת הנגד של הכוחות הסובייטים לאורך קו גריאז - לריושינו - ליפקי.
מהכפר גריאז בשנת 1941 יצא לחזית הסופר אלכסנדר טברדובסקי.
מאז 2011, הכפר קיבל פרסום נרחב עקב מקסים גלקין (אנ') ואלה פוגצ'ובה שעברו לגור בגריאז.
הערות שוליים

↑  https://odinmirage.ru/nash-krai/vokrug-zvenigoroda/686-derevnya-gryaz.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גשר בגרטיון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  girder bridge, גשר להולכי רגל, prestressed concrete bridge 
 על שם:  פיוטר בגרטיון 
 מיקום:  מוסקבה 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1997
 תאריך פתיחה רשמי:  ספטמבר 1997 
 מידות
 אורך:  214 מ' 
 
 קואורדינטות:  55°44′50″N 37°32′42″E﻿ / ﻿55.747225°N 37.545065°E﻿ / 55.747225; 37.545065
  (למפת מוסקבה מוגדלת) גשר בגרטיון(למפת מוסקבה רגילה) גשר בגרטיון he
 
גשר בגרטיון (ברוסית: Мост Багратион) הוא גשר הולכי רגל מעל נהר מוסקבה המחבר בין גדת קרסנופרסננסקאיה, תחנת המטרו ויסטווצ'נאיה ומוסקבה סיטי מצד אחד, וגדת טאראס שבצ'נקו ומגדל 2000, מצד שני. הגשר נפתח בשנת 1997 והיה המבנה הראשון של מוסקבה סיטי.
לגשר בגרטיון שני מפלסים: התחתון הוא גלריה מקורה ומזוגגת עם טרוולטורים, והגבוהה יותר מזוגגת חלקית, עליה יש שבילי קניות, כמו גם מרפסת תצפית פתוחה.
במתחם חניה תת-קרקעית בעלת ארבע מפלסים ליותר מ-300 מקומות חניה וחניה קרקעית שמורה ל -70 מקומות.
מסעדת Most Restaurant & Lounge נמצאת בגשר בגרטיון.
בית העלמין קונצבסקויה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  המאה ה-17
 שטח:  17 דונם
 אתר רשמי
 
 מיקום:  מוז'אייסקי, מוסקבה
 קואורדינטות:  55°42′26″N 37°25′12″E﻿ / ﻿55.70719224°N 37.42012266°E﻿ / 55.70719224; 37.42012266
  (למפת מוסקבה מוגדלת) בית העלמין קונצבסקויה(למפת מוסקבה רגילה) בית העלמין קונצבסקויה he
 
בית העלמין קונצבסקויה (ברוסית: Кунцевское кладбище) הוא אחד מבתי הקברות הישנים במוסקבה, סניף של בית העלמין נובודוויצ'יה.
בית הקברות ממוקם במחוז המערבי של מוסקבה, ותופס שטח של 17 דונם.
אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין

גאורגי מלנקוב
ולרי חרלמוב
לאוניד גאידאי
נונה מורדיוקובה
ונדיקט ירופייב
מיכאיל רומיאנצב
ולרי אובודזינסקי
אנטולי ריבקוב
נדיז'דה מנדלשטם
לריסה שפיטקו
וארלאם שאלאמוב
קים פילבי
טרופים ליסנקו
וסבולוד בוברוב
אלכסנדר צ'אקובסקי
אלברט שסטרניוב
לונה כהן
יעקב פליאר
דמיטרי איבננקו (אנ')
זינובי גרדט
איליה פרז
ולדימיר בסוב (אנ')
יבגני מורגונוב (אנ')
גלריית קברים

גאורגי מלנקוב ואישתו
לאוניד גאידאי
קים פילבי
‏ולדימיר בסוב
ונדיקט ירופייב
נדיז'דה מנדלשטם
טרופים ליסנקו
לב קולידז'נוב
‏יבגני מורגונוב ובנו
ולדימיר שאינסקי

| --- | --- |

 לידה:  12 בדצמבר 1925 קייב, ברה"מ 
 פטירה:  25 בדצמבר 2017 (בגיל 92) סן דייגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Володимир Янкелів Шаїнський 
 מקום קבורה:  בית הקברות טרויקורובסקויה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה, ישראל 
 תקופת הפעילות:  1949–2017 (כ־68 שנים) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה, State Conservatory of Usbekistan, האקדמיה למוזיקה של באקו 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות (1981)  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה (1978)  עיטור הידידות (רוסיה) (28 בדצמבר 1995)  מסדר ההצטיינות בתרבות של פולין (1974)  מדליה על גבורת העמל (14 בנובמבר 1980)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (1986)  פרס לנין קומסומול (1980)  עיטור הכבוד של הפדרציה הרוסית (11 באוקטובר 2001)  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (12 בדצמבר 2005)  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 40 שנים לניצחון במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941־1945  מדליה להנצחת 30 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 50 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 65 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  מדליה להנצחת 60 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליית ותיק העמל  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה להנצחת 70 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  תעודת הוקרה נשיאותית של הפדרציה הרוסית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ולדימיר יָקובלֶביץ' שָאינסקי (ברוסית: Владимир Яковлевич Шаинский;‏ 12 בדצמבר 1925 – 25 בדצמבר 2017) היה מלחין רוסי יהודי פופולרי.
קורות חייו

שאינסקי נולד למשפחה יהודית בקייב שבאוקראינה, ברית המועצות, שם למד לנגן בכינור בבית ספר למוזיקה. לימודיו נקטעו בשנת 1941 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, במהלכה משפחתו פונתה לטשקנט שבאוזבקיסטן; שאר המשפחה הנרחבת שנותרה בקייב נספתה בבאבי יאר. בטשקנט למד בקונסרבטוריון, ולאחר מכן התגייס לצבא האדום. עם תום המלחמה סיים את הכשרתו ככנר בקונסרבטוריון של מוסקבה.
בשנת 1950 ניגן שאינסקי בתזמורת של לאוניד אוטיוסוב, וכן עבד כמורה למוזיקה ומנהל מוזיקלי של להקות מחול. בהמשך למד קומפוזיציה בקונסרבטוריון בבאקו. יצירתו המוזיקלית הראשונה הייתה קטע לרביעיית מיתרים, אותה כתב ב-1963 במהלך לימודיו בקונסרבטוריון באקו. בשנת 1965 כתב סימפוניה לתזמורת.
בשנת 1965 עבר למוסקבה ולמד בכיתת אמן של גארא גאראייב.
במהלך הקריירה שלו כמלחין, שאינסקי כתב מספר רב של שירי ילדים. בין השאר הוא הלחין שירי משוררים, בהם מיכאיל טאניץ' ויוסף קרלר. הוא כתב שירים רבים לסדרות של סרטים מצוירים, סרטי ילדים ומחזות זמר. התפרסם בשירים שכתב לסדרות האנימציה "צ'בורשקה" ו"38 תוכים". בין שיריו הידועים נמנים "חייל הולך בעיר", "הפינה הקטנה של רוסיה" ו"כלב הולך לאיבוד". שיריו בוצעו על ידי זמרים וזמרות רבות, בהם ולנטינה טולקונובה ואמיל גורובץ. אחד השירים שהלחין לסדרה "צ'בורשקה" היה לשיר יום ההולדת ברוסיה. שאינסקי הירבה להופיע בטלוויזיה, נסע לסיבובי הופעות תכופים ברוסיה והתקבל בתשואות.
שאינסקי חיבר גם שירים רבים בשפת היידיש, המנוגנים כיום בלהקות כליזמר. מעט משיריו, בהם "החיוך" ו"הקרון הכחול", תורגמו לעברית.
הוא זכה בפרסים רבים, בהם פרס ברית המועצות (1981) ופרס "אמן העם" של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (1986).
חייו הפרטיים

בשנת 2000, לאחר שנים רבות בהן התגורר במוסקבה, שאינסקי עלה לישראל, בעקבות בנו ובני משפחה נוספים, והתגורר באשדוד. לכבוד יום הולדתו ה-75 הפיקה עיריית אשדוד אירוע לציון הקמתו של "תיאטרון מוזיקה" על שמו. העיתונות בשפה הרוסית דיווחה על האירוע, וראש הממשלה דאז, אריאל שרון, בירך את המלחין במברק.
ב-2007 היגר לסן דייגו, ארצות הברית.
שאינסקי היה נשוי שלוש פעמים, ונולדו לו שלושה ילדים (שני בנים ובת).
היה חבר במפלגת "רוסיה המאוחדת".
בשנותיו האחרונות לקה שאינסקי בבריאותו ועבר מספר ניתוחים. ולדימיר שאינסקי נפטר מסרטן שלפוחית השתן ב-25 בדצמבר 2017, בגיל 92, בבית חולים בסן דייגו.
מבואה

מבואה לבית בעיר בזל
מבואה בכניסה למלון המלך דוד בירושלים
מבואה לטירה עתיקה בקרואטיה
באדריכלות, מבואה היא שם כללי לחלל כניסה למבנה או לחלק ממבנה כגון אגף, דירה, משרד וכדומה. השם "מבואה" נובע מתפקידו והקשרו של החלל, ויכול להתייחס למגוון חללים שונים בגודלם ובמראם, מאולם גדול ומפואר בכניסה למבנה ציבור ועד כוך קטן בכניסה לדירה. לעיתים מבנה המבואה הוא צר וארוך ומכנים אותו גם 'פרוזדור' או 'מסדרון'.
תפקידי המבואה

תפקידה של המבואה הוא לשמש מעבר הדרגתי בין חוץ ופנים המבנה. למבואה הן תפקיד חזותי והן תפקיד פונקציונלי: היא נותנת את הרושם הראשוני של פנים המבנה בקרב הנכנסים אליו והיא מאפשרת מקום התארגנות לפני המשך הכניסה. במקרה של מבואה של בית או דירה, לדוגמה, המבואה עשויה לשמש מקום לחלוץ נעליים או לתלות מעילים או לחלופין להסתכל במראה מבט אחרון לפני היציאה החוצה. כמו כן, המבואה היא מקום נוח למארח לקבל את אורחיו לפני שאלו נכנסים אל סלון ביתו.
במבני ציבור

במקרה של מבני ציבור, המבואה היא לרוב בפרופורציה לגודל המבנה ונושאת עמה תפקידים נוספים. למבני ציבור מטיפוסים שונים שמות שונים ומאפיינים שונים למבואה שלהם:
בבתי מלון ובבניינים רבי קומות חלל הכניסה נקרא לובי.
במוסדות תרבות כגון תיאטרון, בית אופרה, אולם קונצרטים או קולנוע נקרא חלל הכניסה וחלל המעבר אל האולם הראשי פואייה וגם לו תפקידים נוספים הקשורים להכלת קהל גדול לקראת הופעה.
לטיפוסים שונים של מבני דת קיים שם אחר למבואה וחלל הכניסה וההתכנסות. לדוגמה:
פרונאוס – חלל הכניסה למקדש יווני
נארטקס – חלל כניסה לכנסייה או קתדרלה
צ'אטיה – מבואת סטופה
אטריום – אלמנט שמקורו באדריכלות רומית, שם שימש כחצר פנימית פתוחה וסביבה גם היו מתכנסים אורחי הבית ודייריו. השימוש המודרני של המושג הוא עבור חללים פנימיים של בניינים הפתוחים לכל גובה הבניין ומקורים לרוב בזכוכית. לובים של בתי מלון רבים בנויים למעשה כאטריום.
ראו גם

פורטיקו
לוג'יה
מבוי (הלכה)
מעלה עירון

קיר תומך מעוטר בציורים בכפר מוסמוס
צומת הכניסה למושיירפה
מַעֲלֵה עִירוֹן (בערבית: طلعة عارة, טַלְעַת עַארַה) היא מועצה מקומית במחוז חיפה בישראל.
מעלה עירון נוצרה כרשות מקומית משותפת עבור הכפרים מוּסמוּס, זלַפה, מוּשֵׁיירִפה, סאלם ובַיַאדַה, הנמצאים בנחל עירון. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1996. למועצה החדשה היה שטח שיפוט של 3,048.5 דונם, ועם השנים שטחה הורחב כמעט פי שנים.
היסטוריה

בשנת 1992 הוקמה המועצה האזורית נחל עירון שכללה גם את היישובים ברטעה, עין א-סהלה ומועאויה. התושבים הביעו התנגדותם למהלך ההקמה ובעקבותיו הוקמה ועדת חקירה בראשותו של יוסף גינת. לאחר שהתושבים הופיעו בפני הוועדה, המליצה זו לשר הפנים לפצל את המועצה האזורית לשתי מועצות מקומיות. בשנת 1996 הוקמו 2 רשויות:
מועצה מקומית מעלה עירון
מועצה מקומית בסמ"ה שבה נכללו היישובים ברטעה, עין א-סהלה ומועאויה.
משרדי המועצה מקומית מעלה עירון שכנו עד סוף שנת 2003 בעפולה. משנת 2004 עברו לכפר זלפה.
בסוף 2006 הפסיק מנכ"ל משרד הפנים את כהונתו של ראש המועצה ופיזר את מועצת הרשות עקב אי-אישור תקציב המועצה לשנת 2006 במועדו, כמתחייב מפקודת המועצות המקומיות. בעקבות זאת, באפריל 2007 מינה משרד הפנים ועדה קרואה. מאפריל 2007 ועד ספטמבר 2009 כיהן מיכאל אילוז בתפקיד יו"ר הוועדה הקרואה מאוקטובר 2009 ועד אוקטובר 2013 פרנקו גונן. ב-2015 פרסם משרד מבקר המדינה ביקורת על תפקוד הוועדה הקרואה במעלה עירון. הביקורת העלתה מחדלים חמורים בתהליכי קבלת ההחלטות ובהתקשרויות עם נותני שירותים. כמו כן, ממצאי הביקורת לימדו על התנהלותה הבזבזנית של הוועדה ועל הטבות כספיות שהוענקו לעומדים בראשה.
באוקטובר 2013 התקיימו בחירות לראשות המועצה ולחבריה. בסיבוב הבחירות השני לראשות המועצה נבחר מוסטפא אגבאריה. בבחירות 2018 נבחר מחמוד ג'בארין לראש המועצה.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוקטובר 2024 (אומדן), מתגוררים במעלה עירון 15,474 תושבים (מקום 136 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 72.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,228 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).

להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
ראשי המועצה

1997–2001: מיכאל כהן בראש מועצה ממונה
2002–2006: מוחמד פאוזי גבארין בראש מועצה נבחרת
2007–2009: מיכאל אילוז בראש ועדה קרואה
2009–2013: פרנקו גונן בראש ועדה קרואה
2013–2018: מוסטפא אגבאריה כראש מועצה נבחרת
2018–הווה: מחמוד ג'בארין
ספורט

בתחום המועצה פועלות שלוש קבוצות כדורגל: "בני מוסמוס", "בני מושיירפה ביאדה" ו"הפועל בני זלפה". ניסיון להקים קבוצה אחת מאוחדת של המועצה המקומית לא הצליח.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑   זיאד אבו חבלה, לחקור את מחדל משרד הפנים בפיקוח  על הוועדות הממונות ביישובים ערביים, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2016
↑  פרופיל מעלה עירון באתר הלמ"ס
↑   עירד צפריר, נאסים אגברייה: "בני מוסמוס קבוצה עם אפס תנאים, צריך להוריד את הכובע", באתר הארץ, 21 בדצמבר 2017
| דגל ישראל מחוז חיפה |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת חיפה • נפת חדרה | מפת מחוז חיפה |
| ערים | אום אל-פחם • אור עקיבא • באקה אל-גרבייה • חדרה • חיפה • חריש • טירת כרמל • כפר קרע • נשר • קריית אתא • קריית ביאליק • קריית ים • קריית מוצקין | מפת מחוז חיפה |
| מועצות מקומיות | בנימינה-גבעת עדה • בסמ"ה • ג'סר א-זרקא • ג'ת • דלית אל-כרמל • זכרון יעקב • מעלה עירון • עספיא • ערערה • פוריידיס • פרדס חנה-כרכור • קריית טבעון • רכסים | מפת מחוז חיפה |
| מועצות אזוריות | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה | מפת מחוז חיפה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588265705171
פרצת אבטחה

פרצת אבטחה היא פגם בעיצוב, מימוש או פעולה של מערכת דיגיטלית, אותו ניתן לנצל על מנת להפר את מדיניות האבטחה שלה.
בתוכנה או באתר אינטרנט היא בעיה הנובעת מעצם צורת כתיבת התוכנה או מאילוצים שונים המאפשרים להאקר להשיג שליטה חלקית או מלאה על המחשב עליו מורצת התוכנה או אתר האינטרנט.
ישנן שלל סיבות מדוע נוצרות אותן פרצות אבטחה ולא מסולקות על ידי המתכנתים שלהן. למשל: רצון להוציא גרסה חדשה של תוכנה עד מועד אחרון מסוים ובשל כך להימנע מבדיקת מצבי שגיאה לא צפויים שונים, חוסר ידע מספיק של המתכנת או חוסר תשומת לב למצב שגיאה מסוים.
הסבר כללי

פרצות אבטחה היו מאז ומעולם בכל תוכנה, אלא שמאז ההתפתחות המהירה של האינטרנט המאפשרת להגיע לאתרים ולתוכנות בקלות, העלו מאוד את כמות ניצול אותן פרצות ואיתן את מודעות הציבור לתופעה.
אמנם ישנם מומחי אבטחה המועסקים על ידי חברות גדולות, שכל תפקידם הוא לנסות ולמצוא את הפרצות הנמצאות במוצריהן או באתרי האינטרנט שלהן וכך יוכלו לתקנן מבעוד מועד. אולם כנגדם ישנן קבוצות האקרים (המכונים "האקרים בעלי כובע שחור") המנסים להשיג לדוגמה מידע חסוי על לקוחות של חברה גדולה לצורך מכירת המידע למתחרה שלהן.

כסיוע למומחי האבטחה ישנם גם האקרים (המכונים בעלי "כובע לבן") שאף הם מנסים למצוא פרצות אבטחה, בתמורה לתשלום או לפרסום, אך בניגוד לעמיתיהם הם מודיעים באופן מסודר לחברה, החשופה לפרצות, על אופי הפרצות ומיקומן כך שיוכלו לתקן אותן לפני שינוצלו על ידי גורמים עוינים.
דוגמאות לפרצות אבטחה > תוכנה

בחודש יולי 2003 תקף הווירוס Blaster מיליוני מחשבים בכל רחבי העולם אשר היו מחוברים לאינטרנט. הווירוס אשר נכתב לאחר שנמצאה פרצה בפרוטוקול RPC (Remote Procedure Call - פרוטוקול קריאה לפרוצדורה מרחוק) הנמצא בשימוש על ידי רכיבי תוכנה המתקשרים דרך הרשת. הפרצה מתאפשרת לאחר שה-RPC אינו בודק נכון נתונים המועברים אליו, כך אם נעביר נתון מסוים אשר ידוע שיגרום לקריסה של רכיב תוכנה אחר שהוא בתורו מבצע את שאר הפקודות הנמצאות לאחר הנתון השגוי. על ידי כך שהקוד מבוצע ניתן להשיג שליטה מלאה על המחשב המותקף.
ב-2 בפברואר 2005 הודיעה חברת אבטחה על פרצת אבטחה במוצריה של חברת סימנטק, אשר מוצר הדגל שלה הוא נורטון אנטי וירוס אשר מגן על מיליוני מחשבים. פרצת האבטחה אפשרה לכותב וירוסים לשלוח וירוס בדחיסה מסוימת, והאנטי וירוס במקום לבדוק את תוכן הקובץ המכווץ, יפעיל אותו. כך ניתן להשיג שליטה מלאה על המחשב על ידי החדרת סוס טרויאני.
דוגמאות לפרצות אבטחה > אתרי אינטרנט

ב-17 ביוני 2005 הודיעה חברת MasterCard כי פרטיהם של 40 מיליון כרטיסי אשראי הגיעו לידי אלמונים, לאחר שהצליחו להחדיר תוכנה למחשבים של חברת סליקה אשר אחסנה את מספרי כרטיסי האשראי במחשביה בניגוד להוראות.
בדצמבר 2004 אתר Setup חשף פרצות באתרי קניות שאפשרו גישה למסדי הנתונים שלהם.
ביוני 2020 אופיר מוסקוביץ' חשף בעיית אבטחה באתר אינטרנט של אכ"א שאיפשרה מתקפת brute force להתחברות לאתר וככל הנראה אפשרה השגת מידע אישי על כלל החיילים בצה"ל ושהיו בו בעבר.
ראו גם

אקספלויט
הזרקת קוד
פירצת Buffer Overflow
Concon - באג
Security.txt
הערות שוליים

↑  אתרי קניות פרוצים, פרטי הלקוחות חשופים לכל, באתר Setup, ‏6 בדצמבר 2004 (ארכיון)
↑  רפאל קאהאן, מחדל אבטחה ופרטיות בצה"ל: מתחזים יכולים להשיג אישורי פרט באתר האינטרנט של אכ"א, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2020
IQ-קוורטאל (מוסקבה סיטי)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים 
 שימוש:  משרדים, בית מלון, חניה
 כתובת:  גדת פרסננסקאיה 10, מבנה 2
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2013–2016 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2016 
 עלות:  1 מיליארד דולר
 אדריכל:  NBBJ (אנ')
 מידות
 גובה:  מגדל "1": גובה 87 מטר  מגדל  "2": גובה 135 מטר  מגדל  "3": גובה 173 מטר
 קומות:  מגדל "1": קומות: 22  מגדל "2": קומות: 33  מגדל "3": קומות: 42
 
 קואורדינטות:  55°44′51″N 37°32′04″E﻿ / ﻿55.747446°N 37.534569°E﻿ / 55.747446; 37.534569
 www.iq-quarter.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) IQ-קוורטאל(למפת מוסקבה רגילה) IQ-קוורטאל he
 
IQ-קוורטאל (ברוסית: IQ-квартал) הוא קומפלקס רב-תכליתי הנמצא במוסקבה סיטי, מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה.
המבנה

במפלס התת-קרקעי של IQ-קוורטאל יש יציאה לתחנת המטרו "מז'דונרודנאיה". במרחק הליכה נמצאות תחנות המטרו "דלובוי צנטר", "ויסטבוצ'נאיה", וכן התחנה "דלובוי צנטר" של הטבעת המרכזית של מוסקבה. בסביבתו הקרובה של המתחם נמצאת טבעת התחבורה השלישית.
באביב 2019, במגדל בן 42 קומות התמקמו שלושה משרדי ממשלה רוסיים – המשרד לפיתוח כלכלי, משרד המסחר והתעשייה, המשרד לפיתוח דיגיטלי, תקשורת ותקשורת ההמונים וכן סוכנויות ופקידויות הכפופים להם.
מגדל בן 33 קומות שייך לבנק החקלאות הרוסי, ומשמש כמטה הבנק.
המתחם כולל שלושה בניינים:
מגדל 1: מתנשא לגובה 87 מטר וכולל 22 קומות.
מגדל 2: מתנשא לגובה 135 מטר וכולל 33 קומות.
מגדל 3: מתנשא לגובה 173 מטר וכולל 42 קומות. שטח המתקן הכולל – 22,800 מ"ר שטח השטח הכולל של המשרד – 107,000 מ"ר[דרושה הבהרה] שטח הדירות הכולל – 8,500 מ"ר מערכות הנדסיות – מערכות אוורור ופליטה מרכזיות, מערכות מיזוג מרכזיות, מערכות הסקה מרכזית, מערכות אספקת חשמל רציפה ומערכות אזעקה חניה – חניה תת-קרקעית ל-716 מקומות חנייה וחניון שמור בחצר.
הערות שוליים

↑  https://www.dp.ru/a/2024/03/10/nesravnennie-moskvasiti
↑  IQ Kvartal Shell & Core, TALOS CONSTRUCTIONS
| מרכז העסקים המוסקבאי הבינלאומי "מוסקבה סיטי" |
| --- | --- | --- |
| בניינים | מגדל 2000 • מגדל האבולוציה • מתחם עסקים "אימפריה" • הליבה המרכזית • ערי הבירה • מגדל על הגדה • IQ-קוורטאל • אירואסיה • פדרציה • מגדל מרקורי • Neva Towers • OKO •  Moscow Towers • המגדל הצפוני |  |
| תחבורה | גשר בגרטיון • דלובוי צנטר (קו פיליובסקאיה) • מוסקבה-סיטי • דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה) • דלובוי צנטר (קו רובליובו-ארכנגלסקויה, סגורה זמנית) • טבעת התחבורה השלישית |  |
Neva Towers

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  משרדים מסחריים, דירות מגורים.
 כתובת:  פרביי קרסנוגברדיסקי פרויזד 22
 מיקום:  מוסקבה
 מדינה:  רוסיה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2013–2020 (כ־7 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2019 
 עלות:  1 מיליארד דולר
 מידות
 גובה:  מגדל 1:  301.9 מטר מגדל 2: 345 מטר
 קומות:  מגדל 1: 68  מגדל 2: 79
 
 קואורדינטות:  55°45′05″N 37°32′04″E﻿ / ﻿55.75138889°N 37.53444444°E﻿ / 55.75138889; 37.53444444
 www.nevatowers.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) Neva Towers(למפת מוסקבה רגילה) Neva Towers he
 
Neva Towers הוא קומפלקס של שני גורדי שחקים שנמצא ב"מוסקבה סיטי", מרכז העסקים הבינלאומי של מוסקבה.
בניית המתחם החלה ב-2013 והסתיימה ב-2019. המתחם מורכב משני מגדלים שהוקמו על מסד אחד בן 4 קומות:
מגדל 1 — בן 68 קומות, אשר בנייתו הסתיימה ב-2020.
מגדל 2 — בן 79 קומות, אשר בנייתו הסתיימה ב-2019.
בנובמבר 2022 נפתחה סוכנות למבורגיני במגדל 1 של הקומפלקס  Neva Towers. הסוכנות התמקמה על פני 2 קומות. באולם התצוגה בין הדגמים יש את הורקאן ,אוונטאדור ואורוס.
הערות שוליים

↑  https://realty.interfax.ru/ru/news/articles/74595/
| מרכז העסקים המוסקבאי הבינלאומי "מוסקבה סיטי" |
| --- | --- | --- |
| בניינים | מגדל 2000 • מגדל האבולוציה • מתחם עסקים "אימפריה" • הליבה המרכזית • ערי הבירה • מגדל על הגדה • IQ-קוורטאל • אירואסיה • פדרציה • מגדל מרקורי • Neva Towers • OKO •  Moscow Towers • המגדל הצפוני |  |
| תחבורה | גשר בגרטיון • דלובוי צנטר (קו פיליובסקאיה) • מוסקבה-סיטי • דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה) • דלובוי צנטר (קו רובליובו-ארכנגלסקויה, סגורה זמנית) • טבעת התחבורה השלישית |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא מוסקבה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קו הטבעת הגדול

קו הטבעת הגדול (ברוסית: Большая кольцевая линия) (קו מס' 11)  הוא קו במערכת הרכבת התחתית של העיר מוסקבה, בירת רוסיה. הקו המעגלי הארוך בעולם.
במסגרת השלב הראשון של הפרויקט נפתח ב-26 בפברואר 2018 הקטע הראשון של הקו, הכולל חמש תחנות. אורכו של הקטע הראשון הוא 10.51 קילומטר. הקו נפתח בשלמותו ב-1 במרץ 2023, ואורכו הכולל 70 ק"מ, והוא הקו המעגלי הארוך בעולם.
עד פתיחת הקו בשלמותו ב-1 במרץ 2023, קטע של הקו באורך 5.7 ק"מ עם ארבע תחנות (ניז'גרודסקאיה, לפורטובו, אוויאמטורנאיה, אלקטרוזבודסקאיה) הופעל באופן זמני כחלק מקו נקראסובסקאיה.
ב-7 בדצמבר 2021 נפתחו 10 תחנות נוספות בבת אחת, אורכו של הקטע החדש מניובניקי-קחובסקאיה הוא 20 ק"מ.
ב-1 במרץ 2023 התקיימה פתיחת כל הקו במעמד של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין וראש העיר מוסקבה סרגיי סוביאנין.
גלריה

לובי תחנת אלקטרוזבודסקאיה
לובי תחנת לפורטובו
דרגנועים באורך 130 מטר בתחנת מרינה רושצ'ה, הארוכים ביותר במטרו של מוסקבה
תחנת פרוספקט ורנדסקוגו
תחנת סביולובסקאיה
תחנת נובטורסקאיה
תחנת וורונצובסקאיה
תחנת טקסטילשצ'יקי
תחנת ריז'סקאיה