stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרז' ליפר

| --- | --- |

בול אוקראיני משנת 2004
 לידה:  20 במרץ 1905 (יוליאני) Pyrohiv, פלך קייב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 בדצמבר 1986 (בגיל 81) לוזאן, וו, שווייץ 
 שם לידה:  Сергій Михайлович Лифар 
 מדינה:  צרפת, האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות הרוסי סן-ז'נביאב-דה-בואה 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 www.sergelifar.org
 
סרז' ליפר נולד באוקראינה בשם סרגיי ליפר, אך נודע בעיקר בשמו הצרפתי "סרז' ליפר" (Serge Lifar;‏ 2 באפריל 1905, האימפריה הרוסית - 15 בדצמבר 1986, לוזאן) היה רקדן, מנהל בלט וכוריאוגרף צרפתי ממוצא רוסי ואוקראיני.
ליפר נולד בקייב במשפחה בעלת שורשים קוזקים. ולמד בלט בבית הספר המקומי. בשנת 1923 עזב את ברית המועצות בעקבות מורתו ברוניסלבה ניז'ינסקה ועבר לצרפת. היה סולן וכוריאוגרף בלהקת הבלט רוס של סרגיי דיאגילב. רקד בתפקיד הראשי בבלט "הבן האובד" של ז'ורז' בלנשין.
היה רקדן ראשי ומנהל חזרות באופרה של פריז במשך כ-30 שנים. יצר את יצירות הבלט "רומיאו ויוליה", "הכושי מוונציה", וגרסה מאוחרת משלו ל"דפניס וכלואה" (עיצוב תפאורה: מארק שאגאל).
במהלך הכיבוש הנאצי של צרפת שיתף פעולה עם הנאצים. לאחר המלחמה נשפט ובעקבות כך פוטר מהאופרה של פריז .
הערות שוליים

↑  
Franko, "Serge Lifar and the Question of Collaboration with the German Authorities under the Occupation of Paris (1940-1949)," in Dance Research 35/2 (Winter 2017): 218-257
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302122305171  PLWABN: 9810682100505606  BIBSYS: 90269772  BNE: XX882270  BnF: cb11913014g (data)  CANTIC: a12296442  GND: 119451328  ISNI: 0000 0001 1032 7961  LCCN: n50050148  LNB: 000012088  NKC: xx0048064  NTA: 069892008  RKD: 305336  SNAC: w6mk6bn6  SUDOC: 026990199  Trove: 726078  VIAF: 111314053   WorldCat (עם VIAF): 111314053 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הצהרת האמנציפציה

רפרודוקציה של הצהרת האמנציפציה
הצהרת האמנציפציה (באנגלית: Emancipation Proclamation) הייתה הצהרה נשיאותית וצו נשיאותי (אנ') שעליו חתם נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן ב-1 בינואר 1863, בעיצומה של מלחמת האזרחים האמריקנית. בהצהרה זו שינה לינקולן את הסטטוס החוקי של יותר משלושה מיליון עבדים בארצות הברית במדינות הדרום הפורשות, מ"עבד" ל"חופשי". העבדות נותרה חוקית במדינות האיחוד שהתירו אותה, ומוסד העבדות באמריקה בוטל רק כעבור כשלוש שנים בתיקון ה-13 לחוקת ארצות הברית.
נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן
רקע

בקיץ 1862 הודיע לינקולן על כוונתו לפרסם את הצהרת האמנציפציה. הוא קבע כי כל מדינה - מבין המדינות שעדיין היו מורדות באותה עת - שתניח את נשקה עד פרסום הצהרת האמנציפציה ב-1 בינואר 1863 תורשה לשמר את מוסד העבדות בשטחה. בכך ביקש לינקולן לעודד את מדינות העבדות לחזור לברית. התנהלות זו של לינקולן תאמה את הצהרותיו העקביות לפיהן בתור נשיא ארצות הברית, המנדט שלו אינו לשנות את משטריהן של המדינות השונות החברות בברית, משטרים המוגנים לפי התיקון העשירי לחוקת ארצות הברית, אלא לשמר את הברית ולהחזיר את המדינות הפורשות לברית, גם במחיר אי ביטול העבדות. בדצמבר 1862 כתב להוראס גרילי: "אם הייתי יכול להציל את הברית בלי לשחרר אף עבד - הייתי עושה זאת. מטרתי אינה ביטול העבדות, אלא שימור הברית".
סייגים

הצהרת האמנציפציה לא נועדה לבטא עמדה מוסרית נגד העבדות, אלא לרתום לשם שימור הברית קואליציה של דרומיים בעלי עבדים במדינות הגבול, שהורשו לשמר את העבדות בתנאי שמדינותיהן תישארנה בברית, רפובליקניים שדגלו בעיקרון של "אדמה חופשית מעבדות", אנשי "מפלגת האדמה החופשית" (אנ'), שלפני המלחמה נטמעו במפלגה הרפובליקנית, אנשי המערב ואנשי התעשייה מהמזרח.
לינקולן לא דגל באבולישניזם - התנועה לביטול העבדות - אלא קרא להבטחת מעמדה של העבדות בכל מדינות הדרום. לינקולן היה אף מוכן להעביר תיקון לחוקה שמעגן את זכויות בעלי העבדים כדי למנוע את פרישת מדינות הדרום. הצהרת האמנציפציה לא הייתה תקפה לעבדים במדינות הדרום, כיוון שהצבא הפדרלי לא יכול היה לאכוף אותה. בארבע מדינות הגבול שבהן הייתה עבדות אך הן נשארו בברית - דלאוור, מיזורי, קנטקי ומרילנד - העבדות המשיכה להיות חוקית, כיוון שלינקולן חשש שיפרשו מהברית אם תבוטל בהן העבדות. לינקולן השתהה בפרסום ההצהרה עד סוף 1862, כשנתיים לאחר פרישת מדינות הדרום מהברית, וגם כשפרסם אותה עשה זאת רק לאחר הניצחון בקרב אנטיאטם בספטמבר 1862, ניצחון שהעניק לו מרווח נשימה פוליטי וצבאי מיד אחרי התבוסה בקרב השני בבול ראן" (אנ') בסוף אוגוסט 1862. עקב התנהלותו זו כינו אותו בכירי ההיסטוריונים החוקרים את לינקולן - ג'יימס מ' מקפרסון (אנ') ודייוויד הרברט דונלד, למשל - "שמרן" בנושא העבדות.
השלכות

להצהרה היו השפעות על השחורים גם במדינות העבדות וגם במדינות החופש. שחורים במדינות העבדות שבעת ההצהרה היו קרובים מבחינה גאוגרפית לאזורי השלטון של צבא הצפון, ניסו להימלט לאזורים אלה על מנת להתגייס לצבא הצפון - מגמה שהואצה אחרי ניצחונות הצפון בקיץ 1863 בקרב גטיסברג ובקרב ויקסברג. כמו כן התגייסו לצבא הצפון רבים מבין מאות אלפי השחורים החופשיים שהיו במדינות הצפון, וכן שחורים שברחו לצפון ועמדו בסכנת הסגרה למדינות הדרום עקב פסיקת בית המשפט העליון של ארצות הברית במשפט סקוט נגד סנדפורד משנת 1857. פסיקה זו קבעה ששחור שמצבו החוקי הוא עבד, והוא בורח למדינה בה לא קיימת עבדות, חייבת מדינה זו להסגירו למדינה ממנה ברח. משמעות הפסיקה הייתה כי העבדות תקפה בכל ארצות הברית, גם במדינות הצפון. התגייסות השחורים למען מדינות הצפון נועדה לא רק להשיב טובה למשחרריהם אלא גם להבטיח את חרותם העתידית על ידי הפלת משטרי העבדות.
הצהרת האמנציפציה הרחיבה את מטרותיה של מלחמת האזרחים. ההצהרה הוסיפה למטרות המלחמה גם את שחרור העבדים וביטול העבדות בארצות הברית, בנוסף למטרת שימור הברית.
הערות שוליים

↑  ABRAHAM LINCOLN QUOTES ABOUT SLAVERY, בתוך Abraham Lincoln Research Site
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502094905171  GND: 7694497-9  LCCN: n84017501  NARA: 10640816  VIAF: 184298564   WorldCat (עם VIAF): 184298564
אוזניות

.
חיילת עם אוזניות על נושאת מטוסים
אוזניות קשת ישנות (1920)
אוזניות קשת מודרניות (2005)
אוזניות כפתור
אוזניות לשמיעת מוזיקה
אוזניות (ביחיד: אָזְנִית או אוזניה) הן זוג רמקולים שמוצמדים לאוזניים על מנת לשמוע דרכו צלילים. בדרך כלל האוזניות מתחברות למכשיר חשמלי אחר (כגון: נגן מדיה נייד, מחשב אישי, טלפון חכם או דיקטפון) המפיק את הצלילים. אוזניות נכנסו לשימוש בתחילת המאה ה-20.
מבנה האוזניות

ישנם כמה סוגים של אוזניות:
אוזניות סטנדרטיות: זוג רמקולים קטנים למדי, המכוסים בספוג, ומחוברים על ידי קשת מפלסטיק להרכבה על הראש.
אוזניות כפתור: זוג רמקולים מזעריים, המופרדים זה מזה, אשר מוכנסים לתוך תעלת האוזן.
אוזניות In-ear: דומות במידתן לאוזניות הכפתור, אך באוזניות אלו קיימים שני קונוסי סיליקון קטנים, אשר מתווכים בין האוזניות והאוזניים, במטרה לרכך את המגע וכדי לאפשר להכניס את האוזניות עמוק יותר לתוך האוזן.
אוזניות אולפן: אוזניות אלו הן היקרות ביותר. הן מורכבות מזוג רמקולים איכותיים וגדולים במיוחד (יחסית לאוזניות), העטופים בספוג, שמטרתו לרכך את המגע בין האוזניות לאפרכסת האוזן, ולבודד רעשים, ובעלות מבנה העוטף את האוזן. שני הרמקולים הללו מחוברים על ידי קשת פלסטיק רחבה.
אוזניות הולכת העצם: הצליל מגיע לאוזניים דרך העצמות והעור.
אוזניות של מציאות מדומה.
אוזניות אלחוטיות באמת (TWS)

אוזניות אלחוטיות באמת (באנגלית True Wireless) הן אוזניות כפתור אלחוטיות לחלוטין, ללא חוט המקשר ביניהן, כדוגמת ה-AirPods. האוזניות מתממשקות עם טלפון חכם באמצעות טכנולוגיית בלוטות', וכך מאפשרות שמיעת מוזיקה, דחייה ומענה לשיחות וכו׳.
יתרונות וחסרונות

בידוד אקוסטי עבור הסביבה:
המאזין יכול לשמוע מוזיקה מבלי להפריע לשלוות הסובבים אותו.
ניתן להקליט באולפן בשיטת ערוצים נפרדים. האוזניות מאפשרות לנגן שמקליט לשמוע את הנגנים שהוקלטו לפניו, מבלי שהמיקרופון יקלוט את צלילי נגינתם.
בידוד אקוסטי עבור המשתמש בשביל איכות קול. באוזניות ניתן לשמוע באופן מדויק כל צליל בנפרד (אם הן איכותיות), בלי רעשי רקע, ובעוצמה גבוהה מאוד למאזין.
פרטיות - מניעה מסביבת המשתמש לשמוע מה הוא שומע.
ניידות - מאז המצאת הטרנזיסטור והאוזניות, ניתן לשמוע מוזיקה כמעט בכל מקום, ומבלי להפריע לסביבה.
האוזניות מבודדות את המאזין מצלילים אחרים. כך, המאזין אינו בקשב לסביבה ובפועל חוש השמיעה מנוטרל.
נוחות\אי נוחות - פעם האוזניות היו מאוד גדולות, מסורבלות ולא נוחות אך כיום קיימות אוזניות שמותאמות במיוחד לצורת האוזן עד שאי אפשר כמעט לחוש בהן וכך הן לא מפריעות.
חוסר היגיינה, לעיתים עד כדי יצירת דלקת אוזניים.
האזנה בעוצמה גבוהה באוזניות עלולה לפגוע בשמיעה.
ראו גם

רמקול
ביאורים

1 2  אָזְנִית, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529990405171  GND: 4165262-9  LCCN: sh87005263  NARA: 10663713
בואי (שיר)

"בואי" הוא פזמון שנכתב והולחן על ידי עידן רייכל, עובד והופק על ידי רייכל ועברי לידר ובוצע על ידי יאיר זיו, מימי יוסף ואלמו אגא.
השיר יצא לאור בנובמבר 2002 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של הפרויקט של עידן רייכל, שנושא את שם הפרויקט. בתוך הסינגל נכללו גרסה מלאה וגרסת רדיו של השיר, וכן גם השיר "Ayal-Ayale".
השיר כולל דגימה מתוך שירו של אלמו אגא, "Tew Semagn Hagere", שנכלל באלבום "The Harp of King David" מסדרת "אתיופיק".
הצלחה

השיר כבש את מצעדי הפזמונים כאשר הגיע למקום השני במצעד השנתי של רשת ג' ולמקום השלישי במצעד השנתי של גלגלצ לשנת 2003, כאשר בשני המצעדים שיר השנה היה אם תלך של הפרויקט.
במאי 2019 הופיעו הפרויקט של עידן רייכל עם השיר באירוויזיון 2019.
רשימת השמעה

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | בואי (גרסת רדיו)   | 4:03 |
| 2. | Ayal-Ayale  | 3:36 |
| 3. | בואי (גרסה מלאה)   | 4:26 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2003)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של רשת ג' | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | מצעד שירי עידן רייכל של ynet | 9 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (2000–2009)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | פסקול העשור | 30 |  |
הערות שוליים

↑  הפרוייקט של עידן רייכל - בואי, באתר Discogs (באנגלית)
↑  לצד מדונה: עידן רייכל יופיע בגמר האירוויזיון, באתר "סרוגים", 14 באפריל 2019
↑  נוסטלגיה: השיר שעידן רייכל יבצע באירוויזיון, באתר www.israelhayom.co.il
↑  אתם בחרתם: "ממעמקים" הוא הלהיט הגדול ביותר של עידן רייכל, באתר ynet, 12 במאי 2016
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
אוראנגאבאד (מחוז)

| --- | --- |

מלמעלה, מימין לשמאל: מקדש קאילסה במערות אלורה; חזית מערת אג'אנטה 19; גילופי בודהה מימין לכניסה למערה 19; ביבי קא מקברה; קבר אורנגזב, קולדאבאד; מבצר דולטאבאד
 מדינה:  הודו הודו
 מדינה בהודו:  מהאראשטרה
 בירת המחוז:  אורנגבאד 
 שטח:  10,100 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  3,701,282 (2011)
  ‑ צפיפות:  370 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  19°53′20″N 75°20′36″E﻿ / ﻿19.888786111111°N 75.343436111111°E﻿ / 19.888786111111; 75.343436111111 
 אזור זמן:  UTC+5:30
 https://aurangabad.gov.in/
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז אוראנגאבאד, או בשמו הרשמי מחוז צ'אטראפטי סאמבהאג'י נאגר (במראטהית: छत्रपती संभाजीनगर जिल्हा), הוא אחד מ-36 המחוזות של מדינת מהאראשטרה במערב הודו. הוא גובל במחוזות נאשיק (אנ') ממערב, ג'לגאון (אנ') מצפון, ג'לנה (אנ') ממזרח ואחמדנגאר (אנ') מדרום. בעיר אוראנגאבאד שוכן המטה המנהלי של המחוז. למחוז שטח של 10,100 קמ"ר, 37.55% שטח עירוני והשאר כפרי. מחוז אוראנגאבאד הוא אזור תיירות מרכזי במהאראשטרה.
גאוגרפיה

מחוז אוראנגאבאד ממוקם בעיקר באגן הנהר גודבארי, ובחלקו באגן הנהר טפטי (אנ'). המחוז ממוקם בין 19 ל-20 מעלות צפון ובין 74 ל-76 מעלות מזרח, ומשתרע על שטח של 10,100 קמ"ר.
גאוגרפיה > גובה והרים

הגובה הממוצע של החלק הדרומי של המחוז הוא בין 600 ל-670 מטרים. המחוז כולל ארבעה הרים נפרדים:
אנטור – 827 מ'
אבאסגד – 671 מ'
סאטונדה – 552 מ'
אג'ינתה – 578 מ'
גאוגרפיה > נהרות

הנהרות העיקריים במחוז אוראנגאבאד הם גודבארי, פורנה (אנ'), שיבנה (אנ') וקאם.
נהר נארנגי מתחיל במורדות הדרומיים של קו פרשת המים מדרום לנהר המניאד ליד הכפר נאראל. הוא זורם על פני העיר ואיג'פור (אנ'), שם מצטרף אליו הנהר דאו נאלה ממחוז נאשיק. לנארנגי יש מסלול ארוך דרום-דרום-מערבי לפני השפך שלו לגודבארי. אליו מצטרפים הקור נאלה ממערב והקורלה נאלה ממזרח, ממשיכים את המגמה של הנהר קורלה.
גאוגרפיה > אקלים

העונה הגשומה נמשכת מיוני עד ספטמבר וכמות המשקעים הממוצעת היא 734 מ"מ. הטמפרטורה נעה בין 14 ל-40 מעלות צלזיוס בממוצע. עונת החורף היא מאוקטובר עד פברואר ועונת הקיץ היא ממרץ עד מאי.
גאולוגיה

מחוז אורנגאבאד שוכן על רמת דקאן ומכוסה במדרגות דקאן, שנוצרו במהלך תקופת קרטיקון עליון והאאוקן התחתון (אנ'). משקעי סחף דקים שוכנים מעל מדרגות הדקאן לאורך הנהרות הגדולים. קילוחי הלבה הבזלתיים השייכים למדרגות הדקאן הן התצורה הגאולוגית העיקרית היחידה במחוז. קילוחי הלבה הם אופקיים, כאשר כל קילוח כולל שתי שכבות נפרדות. השכבה העליונה מורכבת מבזלת זאוליטית נקבובית ודמוית שקד, בעוד השכבה התחתונה מורכבת מבזלת מאסיבית.
חלוקה מנהלית

המחוז כולל תשעה טהסילים (אנ') (חלוקה של מחוז בהודו, נפות): קנאד, סויאגאון, סילוד, פולאמברי, אוראנגאבאד, קולדאבאד, ואיג'פור, גאנגאפור ופאיתן. ההצעה לטהסילים חדשים היא לסור ופישור. הערים הגדולות יחולקו מטהסיל גאנגפור וטהסיל קנאד.
תשעה אזורי בחירה לאספה המחוקקת של מהאראשטרה (וידאן סבהה) ממוקמים במחוז זה: סילוד, קנאד, פולאמברי, אוראנגאבאד מרכז, אוראנגבאד מערב, אוראנגבאד מזרח, פאיתן, גאנגפור וואיג'פור.
אזורי הבחירה של וידאן סבהה מקובצים לשני אזורי בחירה של הלוק סבהה: אורנגאבאד וג'לנה.
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין של 2011, במחוז אוראנגאבאד יש אוכלוסייה של 3,701,282 תושבים וצפיפות אוכלוסין של 365 תושבים לקמ"ר. זהו המחוז ה-72 המאוכלס ביותר בהודו מתוך 640 המחוזות, ושיעור גידול האוכלוסייה בין 2001 ל-2011 היה 27.33%. במחוז יש 917 נקבות לכל 1000 זכרים ושיעור אוריינות של 80.4%. 43.77% מהאוכלוסייה מתגוררים באזורים עירוניים. קאסטות מטופלות ושבטים מטופלים מהווים 14.57% ו-3.87% מהאוכלוסייה בהתאמה.
דמוגרפיה > דתות

על פי מפקד האוכלוסין של 2011, ההינדואיזם היא הדת הנפוצה ביותר במחוז, 69.77% מהאוכלוסייה מאמינים בדת זו. דתות פופולריות אחרות כוללות אסלאם (21.25%), בודהיזם (8.35%) וג'ייניזם (0.84%). באזורים כפריים, הינדים הם כמעט 80% מהאוכלוסייה בעוד המוסלמים הם כמעט 15% מהאוכלוסייה.
דמוגרפיה > שפות

נכון למפקד האוכלוסין של הודו ב-2011, 69.66% מהאוכלוסייה במחוז דוברים מראטהית, 14.51% אורדו, 9.49% הינדי ו-2.57% למבאדי (אנ') כשפתם הראשונה. 1.06% מהאוכלוסייה רשמה את שפתם כ'אחרים' תחת הינדי.
תחבורה

רשת הכבישים מחברת עם העיר המרכזית אוראנגאבאד עם הערים מומבאי, היידראבאד, נאגפור, פונה ועוד. רשת מסילות הברזל ענפה לא פחות עם קישורים לכל הערים הגדולות בהודו דרך תחנת הרכבת בהיידראבאד. מנמל התעופה של אוראנגאבאד (אנ') יוצאות טיסות פנים לניו דלהי, היידראבאד, מומבאי, בנגלור ועוד.
תיירות

ישנם אתרים תיירותיים רבים במחוז אורנגאבאד, כולל מקדשים, כפרים, גנים ומקומות קדושים.
תיירות > מערות

מערות אג'אנטה ממוקמות 107 ק"מ מהעיר אוראנגאבאד. הן מורכבות מ-30 מערות חצובות מסביב לערוץ ונבנו על ידי שושלות סאטווהאנה, וקאטאקה וצ'לוקייה בין המאות ה-2 וה-5 לספירה. הן מכילות יצירות שונות של אמנות הודית עתיקה, כולל ציורים שהם בין הדוגמאות הנדירות והמשובחות ביותר ששרדו מתקופתם. מערות אג'אנטה הן אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מערות אלורה נמצאות 29 ק"מ מהעיר אוראנגאבאד. הן כוללות 34 מערות שנבנו בין המאות ה-5 וה-10 לספירה בחסות שושלת רשטראקוטה. הן מייצגות את התגלמותה של אדריכלות החציבה בסלע ההודית. כמו מערות אג'אנטה, גם מערות אלורה הן אתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
מערות אוראנגאבאד נמצאות במרחק של 5 ק"מ מהעיר אוראנגאבאד. בין הגבעות נמצאות 12 מערות בודהיסטיות המתוארכות לשנת 3 לספירה. מעניינות במיוחד ההשפעות הטנטריות שניכרות באיקונוגרפיה ובעיצוב הארכיטקטוני של המערות.
מערות אג'אנטה הן 30 מערות בודהיסטיות חצובות בסלע
צ'איטיה-גריהא ("אולם התפילה") עם פסל בודהה יושב במערה 26 של מערות אג'אנטה.
צ'איטיה עם סטופה, מערה 4, מערות אוראנגאבאד.
פסלים שונים ליד הכניסה במערות אוראנגאבאד.
עמוד מרכזי ליד מקדש קאילסה במערות אלורה.
פסל של הבודהה יושב. חלק ממערת הנגר (מערה בודהיסטית 10).
מקדש קאילסה
נזירים בודהיסטים מתפללים מול הדגובה של צ'איטיה במערה 26 של מערות אג'אנטה.
תיירות > מבצרים ושערים

העיר אוראנגאבאד ידועה ב-52 שעריה והיא כונתה "עיר השערים". שערים אלו נבנו בתקופת האימפריה המוגולית.
מבצר דולאטאבאד (המכונה מבצר דוואגירי), הממוקם כ-15 ק"מ צפונית-מערבית לאוראנגאבאד, נבנה במאה ה-12 לספירה על ידי שושלת יאדבה (אנ'). זה היה אחד המבצרים החזקים ביותר בתקופת ימי הביניים. המבצר נבנה על גבעה חרוטית בגובה 200 מטר ומוגן על ידי חפירים, תעלות ושלוש חומות מקיפות עם באסטיונים. היו לו גם שני תותחים מסיביים קבועים שניתן היה לסובב אותם. המבצר מעולם לא נכבש על ידי כוח צבאי כלשהו.
תיירות > אדריכלות מוגולית

ביבי קא מקברה (אנ') הוא מאוזוליאום הקבורה של אשתו של הקיסר אורנגזב, דילרס באנו בגום (אנ') (הידועה לאחר מותו בשם רביע-אוד-דאורני). האתר נמצא במרחק של 3 ק"מ מהעיר אוראנגאבאד. זהו חיקוי של הטאג' מהאל באגרה וידוע בכינויו "הטאג' של הדקאן".
קבר אורנגזב (אנ') ממוקם בכפר קולדאבאד, 24 ק"מ מצפון-מערב לעיר אוראנגאבאד, בפינה הדרום-מזרחית של מתחם הדאראגה (אנ') של שייח' זאינודין (אנ'). אורנגזב נחשב לקיסר המוגולי הגדול האחרון.
תיירות > אתרים נוספים

פאנצ'קי (אנ'), שפירושו המילולי "טחנת מים", היא טחנת מים מהמאה ה-17 הממוקמת בתוך העיר העתיקה של אוראנגאבאד. היא ידועה בערוץ התת-קרקעי שלה, המוביל מים מגבעות המרוחקות יותר מ-8 ק"מ משם. הערוץ מסתיים במפל מלאכותי שמפעיל את הטחנה.
אגם סלים עלי ומקלט העופות (אנ') ממוקם בחלק הצפוני של העיר ליד שער דלהי, מול הגן הימאייט באג (אנ'). במהלך התקופה המוגולית, זה היה ידוע בשם קיזירי טאלב. שמו שונה על שם חוקר הצפרות וחוקר הטבע הגדול סלים עלי (אנ'). הוא כולל מקלט לעופות וגן שמתוחזק על ידי התאגיד העירוני של אוראנגאבאד.
גן סידהארתא וגן החיות ממוקם ליד תחנת האוטובוס המרכזית בעיר אוראנגאבאד. זהו גן החיות היחיד באזור. זה בית לכמה מינים של בעלי חיים, ציפורים, פרחים ועצים. השם "סידהארתא" הוא התייחסות לגאוטמה הבודהה.
ביאורים

↑  Scheduled Castes and Scheduled Tribes הם קאסטות/גזעים הסובלים מפיגור חברתי, חינוכי וכלכלי קיצוני הנובע מנוהג עתיק יומין של איסור במגע או מסיבות אחרות בגלל היעדר מתקני תשתית ובידוד גאוגרפי, וזקוקים להתייחסות מיוחדת.
הערות שוליים

1 2 3  "About District". District Aurangabad. Government of Maharashtra. 28 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  K.R. Aher and S.M. Deshpande 'Assessment of Water Quality of the Maniyad Reservoir of Parala Village, district Aurangabad: Suitability for Multipurpose Usage Vol.1(3), pp 91–95, 2011, E-ISSN 2249-8109.
↑  "District wise List of Assembly and Parliamentary Constituencies". Chief Electoral Officer, Maharashtra website. אורכב מ-המקור ב-2009-02-25.
↑  Bhimrao T. Gaikwad, A Geographical study of Population Distribution and Growth in Aurangabad District of Maharashtra State
↑  "Indian Heritage – Ajanta Cave paintings – Period of Excavation, Patronage, Re-discovery". ארכיון מ-28 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Archaeological Survey of India".
↑  Banerjee, Rajiv (12 באפריל 2009). "History revisited at Aurangabad the 'city of gates'". The Economic Times. ארכיון מ-24 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Daulatabad Fort, Lonely Planet
↑  P., Bhaskar. "The Taj of Deccan". Deccan Herald. ארכיון מ-3 במרץ 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tomb of Aurangzeb" (PDF). Archaeological Survey of India, Aurangabad. ארכיון (PDF) מ-23 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "India's 10 greatest warrior Emperors and Kings | All About History". ארכיון מ-20 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Siddharth Garden Zoo". אורכב מ-המקור ב-6 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 157158097   WorldCat (עם VIAF): 157158097 
חזית מבצר דולאטאבאד
ביבי קא מקברה
פאנצ'קי תוכנן להפיק אנרגיה ממים הזורמים במורד הר. הוא מציג את תהליך החשיבה המדעי שהנחה את האדריכלות ההודית של ימי הביניים.
עלאא א-דין אל-ח'לג'י

עלאא א-דין אל-ח'לג'י (באורדו: علاء الدین الخلجی: תעתיק מדויק: עלאא אלדין אלח'לג'י) היה השליט השני בשושלת הח'לג'ית של סולטנות דלהי. הוא שלט בין השנים 1296 ל-1316 ונחשב לשליט החזק ביותר בתולדות הסולטנות.
ביוגרפיה

עלאא א-דין נולד בשם עלי גורש-אספ ח'לג'י ונלחם כשר צבא בתואר ח'אן ג'ונא. לאחר שהתנקש בדודו ג'לאל א-דין הפך לשליט שנחשב לחזק ביותר בתולדות השושלת הח'לג'ית וסולטנות דלהי. זאת בשל היציבות של שלטונו, אורכו, הרפורמות השלטוניות שביצע, מאבקיו המוצלחים נגד המונגולים, ובעיקר בשל היקף פעילותו הצבאית והרחבת הגבולות במלחמה נגד מלכויות הרג'פוט ההינדיות.
הסולטאן עלאא א-דין

עלאא א-דין התחיל את הקריירה שלו בתור שר צבא ומושל הקטע של קארה, ולחם בממלכות של מישור הדכן בדרום תת-היבשת, וכן נגד המונגולים. הוא התנקש בחיי דודו, השליט ג'לאל א-דין, בשעת ארוחה משותפת ורצח את אחת מנשות אביו, מלכה ג'האן, ואת בנה קאדר ח'אן שאותו העמידה כיורש. מסעו לפסגת השלטון נמשך ברציחת קרובי משפחה נוספים ואת המתח שנוצר בין משפחות האצולה, שיכך על ידי קניית שתיקתם ונאמנותם בסכומי כסף גדולים.
לאחר ייצוב שלטונו, נטל את התואר אלמלך א-סולטאן אל-עזאם אבו אל-מצפאר מחמד שאה עלאא א-דוניא וא--דין סיכנדיר א-ת'אני. הוא ביצע מספר רפורמות בשלטון, בהן רפורמות כלכליות שמטרתן הייתה להבטיח יציבות בסלטאנות שכללה מוסלמים והינדים גם יחד, ורפורמות אדמיניסטרטיביות שמטרתן הייתה לשפר את ה"ריכוזיות" של שלטונו ולמנוע חתרנות מצד האצילות של הסלטאנות, שהעלתה והפילה מספר שליטים בתולדות הסלטאנות.
הסולטאן עלאא א-דין > רפורמות כלכליות

עלאא א-דין התקין מחדש את מס הג'זיה שלא תמיד הוטל כראוי על ההינדים שבסלטאנות. כמו כן, הוא הכביד את המס על החקלאים ההינדים עד כדי סכום שנחשב מופרך בתקופה הטרום מודרנית, של 50% מהרווחים. הוא קבע מונופולין לעצמו על גידולי החיטה, השעור, האורז, הסוכר והמלח. הוא הגדיל לעשות וגזר כי כל גידולי החיטה בהיקף של מאה מילין מהעיר דלהי, יילקחו למאגרי החיטה של הסולטאן כך שיישארו בידי האיכרים רק 140 ליברות של חיטה. דבר זה איפשר לשלטון ולעיר דלהי לעמוד בתקופות של צמצום ובעיקר בזמן מסעות צבא או פשיטות מונגוליות.
עלאא א-דין הפקיד את הפיקוח על השווקים על מפקחים שהיו נאמנים לשלטון בשם שאהנה (המקביל למחתסב במערב) והטיל עונשים כבדים על מלווים בריבית ועל מי שהפר את המונופולין. צעדים אלו איפשרו לו לדכא את האוכלוסייה ההינדית ולמנוע כל אפשרות למרד, ומאידך להטות המשאבים כאות נפשו לטובת פיתוח הצבא. כך, הפרשים בצבאו של עלאא א-דין (פרשים היו בני המעמד הגבוה ביותר בין חיילי הצבאות הבינימיים) קיבלו שכר קבוע של 234 טנקאות.
הסולטאן עלאא א-דין > המרידות בשלטונו

עלאא א-דין ידע מספר מרידות בשלטונו, שהובילו אותו לקיים רפורמות ניהוליות מרחיקות לכת שימנעו זאת. תחילה מרדו בו מתאסלמים חדשים (מואלי) שהתאכזבו מחלוקת השלל בזמן כיבוש ג'וג'אראת. כמו כן, הוא גילה קשר שקשרו נגדו מספר אנשים, ובראשם אחד מחמד שאה ואחת מהפילגשים שלו עצמו, שביקשו להפיל אותו כשם שסייעו לו לפני כן להפיל את דודו. הם נמלטו מפניו לרנתמבור ועלאא א-דין הטיל מצור על העיר בחמתו הבוערת.
הסולטאן עלאא א-דין > רפורמות ניהוליות

עלאא א-דין החליט להפסיק את שיטת האקטדירי שהייתה נהוגה בכל העולם המוסלמי ולפיה ניתנו לאצילים ושרי צבא נחלאות שונות וחבלי ארץ שלמים תמורת נאמנותם במיסים, במטבעות ובשירותם בזמן מלחמה. השיטה הזאת, הדומה עד מאוד לשיטה הפאודלית, פגמה לדעתו במשילות ואיפשרה לאצילים להקים מרכזי כוח עצמאים ולחתור תחת עוצמתו של הסולטאן, וכך למעשה הפכה את הסלטאנות למעין קונפדרציה.
הוא החליט לבטל את השיטה הזאת, ולתגמל רק את שרי צבאו על ידי מתן אזורים כבושים למי שכבש אותם. הוא גם נתן נחלות שנכבשו במלחמה לבנו המיועד לרשת אותו ח'ג'ר ח'אן, ואף קרא לרנתמבור על שמו חג'ראבאד. הוא הקים מערך מרגלים והולכי רכיל שהסתובבו בקרב האצולה וכן אסר רשמית על כל כינוס גדול של אנשי האצולה בלא ידיעתו. כך למעשה קעקע את כוחה של האצולה שבעבר שלטה מאחורי חלק מהסלטאנים ואף הורידה רבים מהם מכס הסלטאנות.