stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרון טייט

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1943 דאלאס, טקסס, ארצות הברית 
 נרצחה:  9 באוגוסט 1969 (בגיל 26) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הולי קרוס 
 שם לידה:  Sharon Marie Tate 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1962–1969 (כ־7 שנים) 
 מקום לימודים:  התיכון האמריקאי של ויצ'נצ'ה  תיכון אירווין  תיכון ריצ'לנד 
 בן או בת זוג:  רומן פולנסקי (20 בינואר 1968–1969) 
 צאצאים:  פול ריצ'ארד פולנסקי 
 http://www.sharontate.net/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
שרון מארי טייט (באנגלית: Sharon Marie Tate;‏ 24 בינואר 1943 – 9 באוגוסט 1969) הייתה דוגמנית ושחקנית קולנוע אמריקאית. היא נחשבה לאחת השחקניות והדוגמניות המצליחות ביותר בשנות ה-60 ואף הושוותה למרילין מונרו. ידועה כיום בשל הירצחה בידי הכת של צ'ארלס מנסון, משפחת מנסון.
ביוגרפיה

טייט נולדה בדאלאס, טקסס, הראשונה משלוש בנותיהם של פול, קצין בצבא האמריקאי, ודוריס טייט. בגיל חצי שנה זכתה טייט בתחרות יופי לתינוקות בדאלאס, אך הוריה לא רצו שהיא תמשיך בתחום עסקי השעשועים. עקב עבודתו של אביה, נדדה טייט בין ערים רבות בנעוריה והיה לה קושי ביצירת קשרי חברות. משפחתה תיארה אותה כביישנית וחסרת ביטחון.
באפריל 1960, עברה המשפחה לוונציה, איטליה ואת שנת הלימודים האחרונה בתיכון סיימה טייט בתיכון המקומי. היא הצטלמה לעיתון "כוכבים ופסים" והתפרסמה באיטליה. באותה שנה, הופיעה בפרק בסדרת הטלוויזיה של הזמר פאט בון שצולם בוונציה.
ביוגרפיה > קריירה

ב-1962, חזרה המשפחה לארצות הברית וטייט עברה ללוס אנג'לס. ב-1963, שיחקה טייט בסדרות "מיסטר אד" ו"הבוורלי הילבילים" בתפקידים קטנים.
בסוף 1965, קיבלה טייט לראשונה תפקיד ראשי בסרט "עין השטן"(אנ'). לטובת צילומי הסרט, היא עברה ללונדון ונשארה שם לאחר הצילומים, שם פגשה לראשונה בבמאי רומן פולנסקי.
בשנת 1967 השתתפה בסרט הקולנוע המצליח "עמק הבובות", המבוסס על הספר רב המכר בשם זה של ז'קלין סוזן ובסרטו של פולנסקי "סלח לי, אבל אתה נושך את צווארי", קומדיה שחורה על ערפדים וציידי ערפדים כושלים. על משחקה בסרט הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "תגלית השנה". באותה שנה היא הופיעה בסרט "אל תעשה גלים(אנ')".
בקיץ 1968, החלה להצטלם לסרט "צוות ההרס" לצידו של דין מרטין. בסרט היא שיחקה מרגלת וביצעה את כל הפעלולים בעצמה. כהכנה לסרט היא למדה אמנויות לחימה אצל ברוס לי.
בפברואר 1969, החלה להצטלם לסרט "12+1" שהיה לסרטה האחרון לפני מותה.
ביוגרפיה > חייה האישיים

ב-1963, החלה לצאת עם השחקן הצרפתי פיליפ פורקווט. הזוג התארס אך כשנה לאחר מכן נפרדו. ב-1964, הכירה את ג'יי סברינג, מלח לשעבר שהפך למעצב שיער בהוליווד. הוא הציע לה נישואין אך היא סירבה, כיוון שהרגישה שאם תינשא לא יהיה לה זמן לקדם את קריירת המשחק. בסוף 1967, חזרה ללונדון ועברה לגור עם בן זוגה, רומן פולנסקי. בראיונות טענה כי זוג צריך להתגורר ביחד בטרם הם נישאים. טייט ופולנסקי נישאו ב-20 בינואר 1968 בצ'לסי, לונדון. בסוף אותה שנה הרתה טייט, ובפברואר 1968 הזוג עבר ללוס אנג'לס.
ביוגרפיה > הירצחה

ב-9 באוגוסט 1969 בסביבות השעה 22:30, פרצו ארבעה מחברי משפחת מנסון (טקס ווטסון, סוזן אטקינס, פטרישה קרנווינקל ולינדה קזביאן) לבית פולנסקי ורצחו את שרון טייט, שהייתה אז בחודש השמיני להריונה ועוד ארבעה אנשים אשר שהו בדירתה. טייט הפצירה ברוצחים לא לרצוח אותה עם התינוק ואף הציעה להם לקחת אותה בתור בת ערובה, אך אנשי הכנופיה דקרו את שרון 16 פעמים בצווארה ובבטנה ההרה. הגופות התגלו בבוקר למחרת על ידי אם הבית, ויניפרד צ'פמן. באותו הזמן רומן פולנסקי שהה באנגליה לצורך סרט אותו ביים, והיה אמור לחזור ב-12 באוגוסט, זמן קצר לאחר הרצח. פולנסקי, שבור ממעשה הרצח, שב לאירופה זמן קצר אחרי ההלוויה שהתקיימה ב-13 באוגוסט. רצח זה הותיר את ארצות הברית המומה ומזועזעת.
צ'ארלס מנסון ושותפיו נעצרו בספטמבר 1969 ונידונו לארבעה מאסרי עולם. כשנשאלו מה היה המניע לרצח, נענו כי זהות הקורבנות לא עניינה אותם אלא הבית בכתובת הספציפית, שהיה שייך קודם לכן למפיק המוזיקלי טרי מלצ'ר, מכר של מנסון. ב-1994, נהרס הבית ובמקומו נבנה בית חדש ומספרו שונה ל-10066.
סוזן אטקינס, אחת מהרוצחות, מתה בכלא ב-24 בספטמבר 2009.
לינדה קזביאן, רוצחת נוספת, נפטרה ב-21 בינואר 2023.
מוס (נורווגיה)

מוֹס (באנגלית ובנורווגית: Moss) היא עיירת חוף ורשות מקומית השוכנת במחוז אסטפולד בדרום נורווגיה. נכון ל-2023 העיירה מנתה כ-51,240 תושבים. מוס ממוקמת בצד המזרחי של האוסלו פיורד ונחשבת למרכז המסחר הגדול ביותר במחוז אסטפולד.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים מעידים על התיישבות באזור מוס לפני למעלה מ-7,000 שנה – התיישבות זו התקיימה באזור זה באופן רציף במהלך תקופת הברזל, תקופת הויקינגים ועד היום. במהלך תקופת הוויקינגים, היישוב אשר התקיים באזור זה נודע בשם "וארנה" (Varna) והוחזקו בו ספינות קרב מטעם המלך על ידי התושבים המקומיים.
האזכור הספרותי הראשון לעיירה בשם מוס הוא משנת 1390 - באותה העת העיירה היוותה מרכז מסחר והכילה בעלי מלאכה ומפעלים רבים. בהמשך המזקקות למשקאות חריפים הפכו לאחת מן התעשיות הדומיננטיות במוס. בשנת 1607 לאחר שנורווגיה עברה את תהליך הרפורמציה הפרוטסטנטית הוקמה לראשונה במוס כנסייה.
בשנת 1716, במסגרת המלחמה הצפונית הגדולה, נערך קרב חשוב בכיכר העיר מוס במהלכו כוחות נורווגיים בפיקודו של וינסנט בודה (Vincent Budde) הצליחו להביס את הכוחות השוודיים הפולשים אשר נשלחו על ידי קרל השנים עשר על מנת לכבוש את מבצר אקשהוס (Akershus) בקריסטיאניה.
בשנת 1814 נחתמה במוס אמנת מוס, אשר שמה קץ לממלכת דנמרק-נורווגיה. פעולה זו האיצה למעשה את הפיתוח הכלכלי באזור אשר נמשך עד עצם היום הזה.
מקור השם

מקור השם "מוס" הוא מנהר ה"מוסאלבה" (Mosseelva) אשר חוצה את היישוב. הצורה הנורדית העתיקה בה נהגה שם העיירה הוא מורס (Mors). השם נחשב לעתיק מאוד והמשמעות שלו איננה ברורה באופן מוחלט.
תעשייה

העיירה ידועה בעיקר בשל מפעלי הנייר הפועלים בה. כמו כן קיימים בעיירה גם מפעלי מתכת ומפעלים נוספים. המשרדים הראשיים של החברה הנורווגית ליצור טקסטיל "הלי האנסן" (Helly Hansen) ממוקמים במוס, וכמו כן, המשרדים הראשיים של יצרן המפתחות הבינלאומי "טריו וינג" (Trio Ving).
גאוגרפיה

ב-1 בינואר 1838 קיבלה מוס מעמד של עיירה. ב-1 ביולי 1943 אוחד שטח השיפוט של מוס עם היישוב הכפרי בחצי האי יילאוי (Jeløy) הסמוך. שטח השיפוט של העיירה משתרע גם על פני שטחים ממזרח לעיר, כגון האי דילינגאוי (Dillingøy) והאגם וואנשו (Vansjø).
תחבורה

בסתיו 2007 הסתיימה ההסבה של שדה תעופה צבאי בפאתי העיירה לשדה התעופה אזרחי. שדה התעופה נקרא בשם "Moss lufthavn".
קיים גם קו מעבורת אשר חוצה את האוסלו פיורד ועובר בין העיירה מוס אשר ממוקמת בצידו המזרחי של האוסלו פיורד לבין העיירה הורטן אשר ממוקמת בצידו המערבי של האוסלו פיורד במחוז וסטפולד.
ערים תאומות

גואטמלה אגואקטאן (אנ'), גואטמלה.
איסלנד בלנדאוס (אנ'), איסלנד
דנמרק הורסנס, דנמרק.
שוודיה קרלסטד (אנ'), שוודיה.
פינלנד נוקיה, פינלנד
רוסיה נובגורוד, נובגורוד, רוסיה.
ארצות הברית וירג'יניה ביץ', וירג'יניה, ארצות הברית.
גלריה

מתחם טחנות הקמח הישן של העיר אשר הוסב במהלך העשור האחרון לספרייה המקומית ולאולמות קולנוע
נמל מוס
תחנת הרכבת של מוס
איורים של מוס משנת 1885
וילהלמשטראסה

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה 
 מיקום
 עיר:  פרידריכסהיין-קרויצברג, מיטה 
 רחובות מסתעפים:  Dorotheenstraße, Voßstraße, An der Kolonnade, Anhalter Straße, Mohrenstraße, רחוב נידרקירכנר, Zimmerstraße, Hedemannstraße, Rahel-Varnhagen-Promenade, Puttkamerstraße, Franz-Klühs-Straße, Französische Straße, Kochstraße, Behrenstraße, אונטר דן לינדן, Marschall Bridge, Hannah-Arendt-Straße, Reichstagufer, Hallesches Ufer, Leipziger Straße, Stresemannstraße, Mehringbrücke, Friedrich-Stampfer-Straße 
 
 קואורדינטות:  52°30′29″N 13°22′39″E﻿ / ﻿52.507916666667°N 13.377444444444°E﻿ / 52.507916666667; 13.377444444444
 he
 
וילהלמשטראסה 1934 - לשכת הקאנצלר ומשרד החוץ
וילהלמשטראסה: מבט מכיוון אונטר דן לינדן; מימין: שגרירות בריטניה
וילהלמשטראסה (מגרמנית: Wilhelmstraße) הוא רחוב במרכז ברלין, בירת גרמניה.
הרחוב שימש כמרכז השלטוני והמנהלתי של פרוסיה ולאחר מכן של גרמניה על שלל גלגוליה, מאז המחצית השנייה של המאה ה-19 ועד לסוף מלחמת העולם השנייה.
הרחוב נמתח לאורך כ-2.5 קילומטרים בכיוונים צפון-דרום מזרח, כאשר בחלקו הצפוני הוא מצטלב עם שדרת אונטר דן לינדן, ובחלקו הדרומי עם רחוב שטרזמן ושער האלה, ברובע קרויצברג.
תוואי זה של הרחוב קיים למן תחילת המאה ה-18, והוא קיבל את שמו הנוכחי בשנת 1740 (ביחד עם הרחוב המקביל לו, "פרידריכשטראסה") לכבודו של פרידריך וילהלם הראשון מלך פרוסיה, שבתקופת שלטונו זכה האזור לפיתוח מואץ.
היסטוריה

בתחילת תקופת בנייתו ופיתוחו שימש הרחוב לארמונות המגורים של בני משפחת המלוכה הפרוסית. בשנת 1875 נבנתה ברחוב (במס' 77) לשכת הקנצלר, ובתקופת רפובליקת ויימאר נבנתה ברחוב לשכת הנשיא (במס' 73).
בשנת 1938 נבנתה מדרום ללשכת הקאנצלר ועד פינת רחוב פוס, לשכה חדשה עבור הקאנצלר באותה עת, אדולף היטלר, בתכנונו של האדריכל אלברט שפר. בחזית המבנה נקבעה מרפסת, שממנה נהג היטלר לנאום בפני ההמונים. בתקופת השלטון הנאצי נקבעו ברחוב גם משרד החוץ (בבניין שבו שכנה בעבר לשכת הנשיא) משרד האוצר (במס' 61), משרד התעמולה (במס' 8–9), משרד החקלאות (במס' 72) ומשרדי ממשלה נוספים. בנוסף לכך שכנה ברחוב גם שגרירות בריטניה (במס' 70).
המבנה היחיד מתקופת השלטון הנאצי אשר לא הוחרב בהפצצות מלחמת העולם השנייה ונותר עומד על תלו עד ימינו הוא בניין מיניסטריון האוויר (במס' 81–85) פינת רחוב לייפציגר, אשר לאחר המלחמה שימש את ממשלת גרמניה המזרחית.
לאחר המלחמה

בשנים שלאחר המלחמה הקפידו השלטונות הסובייטיים ולאחר מכן המזרח-גרמניים להשאיר את הרחוב בהריסותיו כתזכורת למשטרים הקודמים ופעילותם. רק בשנות ה-80 החלה הבניה מחדש של הרחוב בקטע שמדרום לאונטר דן לינדן ועד רחוב לייפציגר.
כיום משמש רחוב וילהלמשטראסה כעורק תנועה חשוב, אך הוא לא חזר למעמדו מן העבר כמרכז השלטוני של גרמניה. מבני הציבור היחידים הממוקמים בו הם משרד האוצר (בבניין מיניסטריון האוויר לשעבר), משרד החקלאות ושגרירות בריטניה. לאורך הרחוב, ליד הבתים, נקבעו שלטי זיכרון, אשר מתארים את המבנים ששכנו בהם לפני המלחמה.
בודזונייד

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 ג'ורבזה (Jorveza), קורטימנט (קורטימנט), בודזון (Budeson), בודזונייד סטרינבז טבע (Budesonide sterinebs Teva), בודיקורט (Budicort), ועוד
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C25H34O6 
 מסה מולרית:  430.235539 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמן מחצית חיים:  2-6.8 שעות במבוגר,  1.9-2.3 שעות בילד
 הפרשה:  כליה (60%), השאר בצואה
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון B 
 מזהים
 קוד ATC:  A07EA06, D07AC09, R03BA02, R01AD05 
 מספר CAS:  51333-22-3
 PubChem:  5281004
 ChemSpider:  4444479
 
בודזונייד (באנגלית Budesonide) הוא תרופה במשפחת הקורטיקוסטרואידים ונוגד מחלות דלקתיות. בודזונייד משמש לטיפול אסתמה, נזלת אלרגית ומחלות דלקתיות של מערכת העיכול, כמו קרוהן וקוליטיס כיבית, ובדלקת ושט אאוזינופילית.
התרופה זמינה במספר צורות מתן, כגון משאף, ותמיסה לאינהלציה, טבליות בשחרור מושהה, ספריי לאף, וקצף רקטלי.
היסטוריה

התרופה קבלה אישור FDA בשנת 1994, וממשיכה להיות מנוטרת.
מנגנון פעולה

בודזונייד הוא קורטיקוסטרואיד סינתטי במבנה של 11-בטא-הידרוקסי-סטרואיד נוגד דלקת בעל פעילות חזקה על הקולטן לגלוקוקרטיקואידים, ופעילות חלשה על הקולטן למינרלוקורטיקואידית. התרופה מעכבת סוגי תאים רבים (למשל תאי מאסט, אאוזינופילים, נויטרופילים, מקרופגים ולימפוציטים), ומונעת פעילותם של מתווכי דלקת ואלרגיה כמו היסטמין, איקוזנואידים, לויקוציטים וציטוקינים.
מנגנון הטיפול של גלוקוקורטיקואידים באסתמה אינו ברור לחלוטין.
תופעות לוואי

תופעות הלוואי של בודזונייד כוללים בין השאר:
עליה בלחץ הדם (12%) ובצקת פריפרית (17%).
כאבי ראש, כאבי שרירים, דימום מהאף, קשיי נשימה, כאב גרון, סינוסיטיס.
עליה במספר תאי דם לבנים (6%).
אקנה, דרמטיטיס, שיעור יתר.
שלשולים, גסטרואנטריטיס, דיספפסיה, בחילה, זיהומי קנדידה בחלל הפה.
תופעות לוואי נדירות, בשימוש ארוך טווח, יכולות לכלול תסמונת קושינג, דלקת ריאות, שברים בעצמות והיפרגליקמיה.
הערות שוליים

↑  UpToDate, www.uptodate.com
↑  טבע ישראל בע"מ, הודעה על הארכת הפסקת שיווק זמנית - ML /2MG 1 TEVA STERINEBS BUDESONIDE, ‏13.02.2024
↑  Center for Drug Evaluation and Research, FDA Drug Safety Communication: FDA requires post-market safety trials for Long-Acting Beta-Agonists (LABAs), FDA, 2019-06-18
↑  Micromedex Products: Please Login, www.micromedexsolutions.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph627209 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
יעקב שחר

| --- | --- |
שחר, 2007
שחר, 2007
 לידה:  8 באפריל 1941 (בן 83) נס ציונה, פלשתינה (א"י)
 שם לידה:  יעקב שוכטוביץ'
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינויים נוספים:  יענקל'ה שחר
 פעילות בולטת:  הנשיא והבעלים של מועדון הכדורגל מכבי חיפה
 מקצוע:  איש עסקים ופילנתרופ, בעל מועדון כדורגל
 תפקיד:  נשיא מועדון מכבי חיפה
 בת זוג:  נילי שחר
יעקב (יענקל'ה) שחר (נולד ב-8 באפריל 1941) הוא איש עסקים ישראלי, פילנתרופ, מבעלי "מאיר חברה למכוניות ומשאיות", בעליו ונשיאו של מועדון הכדורגל מכבי חיפה מאז שנת 1992.
ביוגרפיה

נולד כיעקב שוכטוביץ' בנס ציונה, בן זקונים לאריה שוכטוביץ', שהיה מזכיר ועד המושבה ולרעייתו אסתר, שהייתה עקרת בית. בצה"ל השתתף בקורס טיס ולאחר שהודח ממנו היה מדריך ספורט בבית הספר הטכני של חיל האוויר. ב-1960 נסע עם נבחרת חיל האוויר בכדורסל לסדרת משחקים בקפריסין נגד נבחרת חיל האוויר האנגלי, אך לפני כן, לפי הנחיה כללית של ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, המחייבת נציגי מדינה לעברת את שמות משפחותיהם, שינה את שמו משוכטוביץ' לשחר, בדומה לאחיו הגדול.
לאחר שהשתחרר מצה"ל עסק באימון כדורסל עד גיל 30, ואז הכיר את מי שעתידה להיות בת זוגו, נילי קז, מורה לנגינה בפסנתר. שניהם הפכו לשותפים (יחד עם ישראל קז, אחיה של נילי), ב"קבוצת מאיר" שהפכה ל"מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע"מ". החברה מייבאת לישראל את המכוניות וולוו והונדה, וכן אוטובוסים, משאיות וציוד מכני הנדסי שמייצרת וולוו. בשנים 2002–2007 שלטה החברה גם בחברת הביטוח הפניקס, עד אשר נמכרה לקבוצת דלק.
מעורבות בספורט

שחר היה שחקן כדורגל בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 בסקציה נס ציונה, אך כשבגר עזב את הכדורגל לטובת עסקים.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 היה שחר הספונסר של בית"ר ירושלים ואחר כך של מכבי חיפה. בעקבות רצונו להצעיד את מכבי חיפה ואת הכדורגל הישראלי לסטנדרטים חדשים (בשנת 1992 החל הכדורגל הישראלי להשתתף במסגרות האירופאיות), רכש שחר את מכבי חיפה תחת חברת "קשר ספורט" שבבעלותו וכבר בעונתו השנייה כנשיא הקבוצה זכתה באליפות ללא הפסד ליגה, ואף העפילה לשמינית גמר גביע מחזיקות הגביע האירופאי (שם הודחה מול פארמה האיטלקית בבעיטות הכרעה).
ב-1996 עזבו את הקבוצה חיים רביבו ואייל ברקוביץ' לקבוצות באירופה. כרטיס השחקן של רביבו נמכר לקבוצת סלטה ויגו הספרדית ואילו זה של ברקוביץ' הושאל לסאות'המפטון האנגלית ושנה אחר כך נמכר לווסטהאם יונייטד בלמעלה ממיליון דולר. שנה מאוחר יותר, נמכר כרטיסו של סרגיי קנדאורוב לבנפיקה ליסבון תמורת 1.5 מיליון דולר.
לאחר שחרור שלושת השחקנים האלה באו שבע שנים של יובש (למעט זכייה בגביע המדינה ב-1998 והופעה מכובדת בגביע המחזיקות בשנה שאחריה). בשנים אלה נקלע שחר למספר מחלוקות כספיות, שאף הגיעו לבית המשפט, עם שחקנים כמו אייל ברקוביץ' והמאמן שפוטר, גיורא שפיגל.
נפצע יחד עם איתמר צ'יזיק ורוני לוי באורח קל בפיגוע במסעדת מקסים ב-4 באוקטובר 2003.
יעקב שחר המשיך להשקיע בקבוצה, הוא צירף לקבוצה כוכבים צעירים כמו יוסי בניון ואיגביני יעקובו. בעקבות החתמתו של אברהם גרנט זכתה חיפה בשתי אליפויות רצופות וההצלחה המשיכה גם אחרי שגרנט עבר לאמן את נבחרת ישראל, כאשר יצחק שום העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות. למרות מכירת כוכבי הקבוצה בניון, יעקובו וריימונדס ז'וטאוטאס, גם המאמן רוני לוי נחל הצלחה כשזכה עם הקבוצה בשלוש אליפויות ברציפות (2003/2004, 2004/2005, ו-2005/2006). לאחר כניסתם של איילי ההון ארקדי גאידמק, דניאל יאמר ואלכס שניידר לכדורגל הישראלי חל פיחות לכאורה ביכולתו של שחר להגיע להישגים, אך למרות זאת הצליחה מכבי חיפה שבבעלותו, תחת הדרכתו של המאמן אלישע לוי, לזכות באליפות בעונת 2008/2009 שבה השקיע פחות כספים בהשוואה לעונות הקודמות, ואף להעפיל שנית לשלב הבתים של ליגת האלופות. בעונת 2010/2011 זכתה חיפה באליפות נוספת. בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21 החתים שחר את המאמן ברק בכר ומכבי חיפה זכתה בשלוש אליפויות רצופות: בעונת 2020/2021, 2021/2022 ו-2022/2023. בקיץ 2022 העפילה בפעם השלישית (שיא ישראלי) לשלב הבתים של ליגת האלופות, דבר שמלבד ההישג היוקרתי הכניס למועדון כסף רב.
שחר השקיע מכספו במכבי חיפה יותר מ-150 מיליון שקלים (נכון ל-2011). בעקבות ההצלחה הרבה של מכבי חיפה הוא אף הושווה לעו"ד שמעון מזרחי (יושב ראש של מכבי תל אביב בכדורסל) ולא פעם הובע חשש שמכבי חיפה תחת הנהגתו של שחר תהפוך למקבילה של מכבי תל אביב מהכדורסל ותהנה מדומיננטיות יתר בליגה.
שחר זוכה להערכה רבה בקרב קהילת הספורט בארץ. כך למשל, בעקבות כישלונה של נבחרת ישראל להעפיל למונדיאל 2010 קרא אביעד פוהורילס לתת לשחר לקבוע מי יהיה מאמן הנבחרת וכתב עליו "שחר הוא הבודד בכדורגל הישראלי שיש משקל לדבריו, ולדרך שבה הוא מחליט. במקום הקשה והאכזר הזה, שאין בו גיבורים, הוא היחיד שהצליח להקים אימפריה. יש בו מכובדות, הוא רואה את הדברים כהוויתם, לא רואה צל הרים כהרים, לא מבטיח מה שאי אפשר לקיים. שקול, סולידי, חכם, מדויק ולעיתים גם אכזר כשצריך".
ב-7 בנובמבר 2021 צוין משחק הליגה ה-1,000 של שחר כבעלי מכבי חיפה במשחק נגד עירוני קריית שמונה.
בנוסף לכדורגל, שחר תומך כספית במספר ספורטאים אולימפיים.
פרסים והוקרה

בשנת 2010 נבחר למספר שתיים ברשימת "אנשי העשור" של המקומון "זמן חיפה".
ב-6 ביולי 2010 פרס על מפעל חיים מההתאחדות לספורט ותיקים בישראל בחסות הוועד האולימפי בישראל, הפרס הוענק לו בטקס בכנסת על ידי יושב ראש הכנסת דאז ראובן ריבלין.
ב-19 באוקטובר 2017 פרס על מפעל חיים ממנהלת הליגות לכדורגל במעמד נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין.
במרץ 2022 נחנך בחיפה רחוב על שמו.
חיים אישיים

שחר נשוי לנילי ולהם ילדים ונכדים. אחיין של אשתו הוא המוזיקאי יאיר קז, חבר להקת ג'ירפות.
הערות שוליים

↑  ערן נבון, כבוד הנשיא, באתר ישראל היום, 1 במרץ 2013
1 2  פוסט מס' 118, בבלוג של יואש אלרואי, 17 בדצמבר 2012
↑  עמית גולדשטיין‏, הגעת לגיל שמותר להפסיד?: מה השתנה אצל יעקב שחר, באתר וואלה, 25 בפברואר 2011
↑  אביעד פוהורילס, תנו ליענקל'ה להחליט: שחר צריך לקחת את המושכות, באתר nrg מעריב, 16 באוקטובר 2009
↑  יעקב שחר: "האהבה שלי לקבוצה לא נפסקת", באתר ערוץ הספורט, 7 בנובמבר 2021
↑  אורן אהרוני, שחר: "חייבים לעזור לספורטאים האולימפיים", באתר ynet, 12 במאי 2013
↑  יצחק הברמן, נשיא מכבי חיפה, יעקב שחר קיבל פרס על מפעל חיים, האתר הרשמי של מכבי חיפה, 6 ביולי 2010
↑  ‏יעקב שחר יזכה לפרס מפעל חיים ממנהלת הליגה, באתר ספורט1, 17 באוקטובר 2017
↑  איציק יצחקי‏, יעקב שחר יקבל אות מפעל חיים מטעם מנהלת הליגות, באתר וואלה, 17 באוקטובר 2017.
↑  איציק יצחקי‏, יעקב שחר קיבל אות מפעל חיים: "ב-48 שנה בכדורגל לא הביכו אותי כך", באתר וואלה, 19 באוקטובר 2017
↑  דורון בן דור, נחנך הרחוב ע"ש יעקב שחר: הבאנו כבוד לכדורגל, באתר ONE, ‏30 במרץ 2022
יעקב שחר מתארח במשכן הנשיא יחד עם מכבי חיפה לכבוד משחק אלוף האלופים 2016.
נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין מעניק לשחר ומכבי חיפה את מגן הכבוד, 2016.
הלחימה בנפת בינת ג'בייל במלחמת חרבות ברזל

הלחימה בנפת בינת ג'בייל במלחמת חרבות ברזל הוא תמרון שמבוצע על ידי שתי עוצבות שונות באזור נפת בינת ג'בייל כחלק מהתמרון הקרקעי בלבנון במלחמת חרבות ברזל. מטרת הלחימה היא טיהור המרחב וסיכול תוכנית "כיבוש הגליל".
רקע

ב-7 באוקטובר 2023 יצאו מספר ארגוני טרור מרצועת עזה, בהובלת גדודי עז א-דין אל-קסאם של חמאס, לטבח שבעה באוקטובר שכלל טבח המוני ופשעים נגד האנושות. נרצחו בו 1,145 ישראלים ואזרחים זרים. בתגובה פתחה ישראל במלחמת חרבות ברזל. כבר למחרת הצטרף ארגון הטרור חזבאללה למערכה והחל בירי תלול-מסלול על ישראל מלבנון, על מנת לרתק כוחות גדולים של צה"ל לצפון, ולהפעיל לחץ על ישראל לסיום המערכה על ידי עקירת עשרות אלפי תושבי קו העימות מבתיהם.
במשך חודשים התרכזה ישראל בלחימה בעזה נגד חמאס, ובמהלך ספטמבר 2024 העבירה את עיקר המאמצים צפונה, עם פתיחת מבצע חיצי הצפון, שכלל שורת סיכולים ממוקדים שבהם נהרגו רוב בכירי חזבאללה, בהם ראש הארגון חסן נסראללה, ומפקדי הזרוע הצבאית אבראהים עקיל ועלי כרכי. לצד זאת הותקפו על ידי חיל האוויר הישראלי אלפי מטרות של חזבאללה בלבנון, בהן מאות משגרי רקטות, מחסני תחמושת, מפקדות תת-קרקעיות ונשק אסטרטגי. בתקיפות הושמדו אלפי רקטות ונהרגו מאות מחבלי חזבאללה, והארגון ספג מכה קשה. בנוסף, מתחילת המלחמה ביצע צה"ל עשרות פשיטות קומנדו חשאיות בכפרים שליד הגבול על מנת לאסוף מודיעין, לסכל תשתיות טרור ולהכין את הקרקע לתמרון צבאי. בצפון ישראל נפגעו יישובים רבים כתוצאה מהירי של חזבאללה.
בלילה שבין 30 בספטמבר ל-1 באוקטובר 2024 פתח צה"ל בהובלת פיקוד הצפון בתמרון קרקעי בלבנון במטרה להחזיר את התושבים לצפון בבטחה.
סיכולים ומעצרים של מפקדים

ב-7 באוקטובר, בשורת התקפות של מפקדות בדרום לבנון, נהרגו אחמד חסן נזאל אחראי מרחב ההתקפה בבינת ג'בייל בכוח רדואן, ואחראי הארטילריה בגזרת בינת ג'בייל עלי אחמד אסמאעיל.
ב-11 באוקטובר נהרג המחבל ע'ריב א-שוג'אע, מפקד מערך הנ"ט של כוח רדואן במרחב מיס אל-ג'בל .
ב-25 באוקטובר נהרג אחמד ג'עפר מעתוק, מפקד גזרת בינת ג'בייל בסיכול ממוקד.
בנוסף מפקד מרחב עייתרון ביחידת רדואן של חזבאללה, המחבל עבאס עדנאן מוסלם נהרג בסיכול ממוקד.
ב-29 באוקטובר מפקד מרחב עייתא א-שעב חסן עקיל ג'וואד נעצר על ידי לוחמי חטיבת גולני.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב יארון

ב-2 באוקטובר 2024 נכנסו כוחות צה"ל אל הכפר יארון עם תחילת הלחימה. חזבאללה פיצץ 2 מטענים ליד הכוחות. בסוף היום המחבלים עברו צפונה וצה"ל השתלט על הכפר.
ב-4 באוקטובר נמשכו קרבות בכפר עם חוליות מחבלים שעברו בין הכפר יארון לכפר עייתרון.
ב-6 באוקטובר התחילו קרבות בעומק הכפר יארון. צה"ל שיטח את מסגד הכפר.
לאחר כיבוש הכפר שיטח צה"ל חלקים נרחבים בכפר. תצלומי לוויין הראו כי יותר מ-60% מהכפר שוטח על ידי צה"ל.
ב-12 בנובמבר התחילו כוחות מהכפר יארון להתקדם לכפר עין אבל.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב עייתא א-שעב > קרב מרחב נורית

מרחב נורית הוא השטח שבין הכפר עייתא א-שעב ובין הגבול בין לבנון לישראל.
ב-1 באוקטובר 2024, תחת חיפוי אווירי כבד, אוגדה 98 חדרה אל תוך מרחב נורית. אוגדה 98 השמידה את תשתיות המרחב שכללו מחסני אמל"ח ואזורים לשהייה ממושכת. בסיום המבצע במרחב, כוחות האוגדה התחילו בפלישה אל תוך עייתא א-שעב.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב עייתא א-שעב > הקרב בתוך הכפר

ב-14 באוקטובר התחילו קרבות בחלק הצפוני של הכפר, בנוסף צה"ל השמיד מטרות בעזרת שיתוף פעולה של כוחות על הקרקע וכוחות באוויר.
כוחות אוגדה 98 השמידו בתוך הכפר את תשתיותיו. ב-16 באוקטובר בסמוך לשעה 17:00, במהלך פעילות בכפר הלבנוני, כוח סיירת גולני נכנס לסריקות בתוך מבנה ואיתר בתוכו מספר פירים תת-קרקעיים. כחצי שעה לאחר תחילת הסריקות במתחם, ארבעה מחבלי חזבאללה הגיחו מתוך המבנה ופתחו באש מטווח קרוב על הלוחמים בגרם המדרגות. הלוחמים השיבו אש – וחיסלו את כל ארבעת המחבלים. כתוצאה מהאירוע נפגעו 10 לוחמי סיירת גולני, מהם 5 נהרגו.
ב-17 באוקטובר פורסם כי צה"ל השלים את כיבוש מרכז הכפר.
ב-29 באוקטובר לוחמי גולני עצרו את חסן עקיל ג'וואד, מפקד המרחב, והוא נלקח לחקירה.
ב-1 בנובמבר פורסם כי חצי מהכפר שוטח.
ב-5 בנובמבר פורסמו תמונות לוויין שלפיהן יותר מ-75% מהכפר שוטח.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב מארון א-ראס

ב-2 באוקטובר חטיבת גולני נכנסה ללבנון מכיוון אביבים והתקדם למארון א-ראס. מחבלי חזבאללה ירו רקטות לכיוון הכוח וניסו להרוג חיילים. לאחר מכן הכוח התקדם לפאתי הכפר והתחילו קרבות עם כוחות אוגדת הכפר של חזבאללה.
בתוך הכפר במהלך הקרבות חזבאללה טען להרס 3 טנקי מרכבה, לפי צה"ל טנק 1 נפגע.
ב-3 באוקטובר חטיבת גולני השלימה את כיבוש רוב הכפר והרגה את רוב אוגדת הכפר.
ב-4 באוקטובר נכנסה חטיבת גולני לכפר מארון א-ראס לאחר לחימה נגד כוח רדואן. דחפורים שהגיעו עם החטיבה התחילו לשטח את הכפר והרסו פסלים ודברים אחרים הקשורים לאיראן.
ב-5 באוקטובר פורסם כי חטיבת גולני מצאה בכפר כמויות גדולות של נשקים. תמונות של הנשקים פורסמו על ידי צה"ל.
ב-8 באוקטובר, חטיבת גולני השמידה אנטנה בכפר והרסה מגדלי תצפית.
בנובמבר 2024, לראשונה מאז הקמתה, הצטרפה סיירת חרוב של חטיבת כפיר ללחימה תחת חטיבת הנח"ל הצפונית.
ב-8 בנובמבר צה"ל הפציץ תשתית של חזבאללה מתחת לכפר.
ב-10 בנובמבר צה"ל הרס מתחם של חזבאללה באורך קילומטר וחצי.
ב-11 בנובמבר לאחר סיום מבצע במשך 7 ימים צה"ל אטם מנהרה שנמצאה מתחת לבית קברות.
בין 15 ל-16 בנובמבר חזבאללה טען לירי רקטות לכיוון כוחות בדרום הכפר.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב קאוזח

ב-17 באוקטובר נכנסו כוחות צה"ל אל הכפר קאוזח (אנ') והתחילו שם קרבות. חזבאללה פצע מספר חיילים במארב במבנה. כתוצאה מהמארב התחיל קרב שארך 5 שעות שהסתיים בחיסול המחבלים ובחילוץ החיילים הפצועים.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > רמיש

ב-21 באוקטובר, טנקים של צה"ל נכנסו לפאתי הכפר רמיש בכיוון עייתא א-שעב.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב עייתרון

ב-1 באוקטובר כוח של צה"ל נכנס לדרום לבנון והתחיל להתקדם לכיוון עייתרון, אך חוליית מחבלים ארבה לכוח וניסתה להרוג חיילים. החוליה חוסלה.
ב-24 באוקטובר חזבאללה ירה רקטות לכיוון כוחות צה"ל שפלשו למרכז הכפר עייתרון ממזרח ומערב הכפר.
בנובמבר 2024, לראשונה מאז הקמתה, הצטרפה סיירת חרוב של חטיבת כפיר ללחימה תחת חטיבת הנח"ל הצפונית.
ב-10 בנובמבר כוחות בכפר התחילו להתקדם קרוב יותר לכיוון בינת ג'בייל. מחבלי חזבאללה ארבו לכוחות אך צה"ל ראה את המחבלים וחיסל אותם.
בין 15 ל-16 בנובמבר בלילה דווחו קרבות בעיירה.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב בלידא

ב-24 באוקטובר עוצבת הגליל השמידה מתחם של כוח רדואן בקצוות הכפר בלידא. בפשיטה על המתחם חוסלו 20 מחבלים.
הקרבות בשורה הראשונה של כפרים > קרב א-דהיירה

ב-13 באוקטובר, כוחות חזבאללה תקפו כוחות של צה"ל בכפר א-דהיירה (ער'). צה"ל שיטח את המסגד של הכפר, וגם בתים צמודים לגבול.
ב-29 באוקטובר פורסם כי צה"ל השמיד חצי מהכפר.