stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אילנה רימלט

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1939 רומניה
 פטירה:  15 ביולי 2016 (בגיל 77)
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  סופרת   עורכת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 שפות היצירה:  עברית
 מספר צאצאים:  3
אילנה רימלט (24 בפברואר 1939 – 15 ביולי 2016) הייתה אשת חינוך וסופרת ישראלית. סיפוריה הקצרים התפרסמו בכתבי עת שונים. במסגרת עבודתה בטלוויזיה החינוכית הישראלית כתבה וערכה ספרים ומדריכים למורה בספרות ובלשון עברית ופרסומים בנושא מעורבות הטלוויזיה בחינוך הפורמלי. מאמרים שלה פורסמו בקשר עין, ירחון ארגון המורים לבתי הספר העל יסודיים.
אילנה רימלט מצוטטת מספר פעמים בספר "שער ראשון: היסטוריה של הטלוויזיה לילדים בישראל 2016-1966" של האוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

נולדה ברומניה. אביה נפטר כשהייתה בת שנתיים.
עלתה לישראל עם אמה וסבתה בשנת 1950, בגיל 11. גדלה בקיבוץ מעלה החמישה כילדת חוץ במוסד לעליית הנוער. בגילאים 11-17  כתבה יומן.
למדה תואר ראשון בספרות ומקרא באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בחינוך באוניברסיטת תל אביב.
במהלך לימודיה הכירה את דוד רימלט, אז סטודנט למשפטים ובנו של אלימלך-שמעון רימלט. השניים נישאו והשתקעו ברמת גן. לבני הזוג נולדו שתי בנות ובן.
בשנת 1974 הגישה עבודת דוקטורט, שכתבה בהנחייתו של פרופסור סידני שטראוס, בנושא: אמון שגורם לחוסר שווי משקל ארגוני כמקור להתפתחות ולשנוי קוגניטיבי.
בעלה, דוד, נפטר בטרם עת מסיבוך בניתוח ב-1982, כשהייתה בת 43.
עבדה כמורה לספרות ותנ"ך בתחילת הקריירה שלה. בשנות השבעים הצטרפה למחלקה למוסדות חינוך בטלוויזיה החינוכית כרכזת הוראת הספרות בבתי הספר, ושם עבדה עד לפרישתה לגמלאות.
לאחר מכן כתבה את הספר "הודו, בתי ואני" בעקבות ביקור בהודו, שערכה אצל בתה הבכורה וכן את הספר "רגע, מקום" שהוא מקבץ של רשמי ביקור במקומות שונים בעולם.
ב־2001 התגלה גידול סרטני בכליה. לאחר הסרתו סברו הרופאים שהיא החלימה, אולם ב-2014 התברר שהסרטן נשאר ופיתח גרורות.
אילנה רימלט נפטרה ב-2016 מסרטן ונטמנה בבית העלמין קריית שאול.
הותירה אחריה שלושה ילדים וחמש נכדות.
בשנת 2024 יצא לאור הספר "לאבד רומן", רומן עליו עבדה לפני פטירתה, העוסק במערכת יחסים רומנטית שחוותה בגיל 67 עם גבר בן גילה. בתה, נויה הייתה גם היא מעורבת בעריכת הספר.
ספריה

הודו, בתי ואני (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1995)
טלוויזיה במבחן (אבן יהודה: רכס, 1997)
רגע, מקום: תמונות קצרות ממורדות ההימלאיה עד ארץ האש (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2003)
סיפור אהבה עם סוף קשור: שלושה סיפורים על כלבים ואדוניהם (ירושלים: כרמל, 2014)
לאבד רומן, הוצאת כרמל, 2024 (הוצא לאור על ידי בתה, נויה)
מדריכים

סיפורים משליים: תדריך למורה למישדרים בספרות לכיתות ג-ו (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1981)
גלגולו של משל: תדריך למורה למישדרים בספרות לכיתות ג-ו (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1982) בשיתוף עם רות רביד
דירה להשכיר: תדריך למורה למישדרים בספרות לכיתות ג-ו (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1983) בשיתוף עם שולמית איתן
מאדאם בובארי: סרטים להעשרת ההוראה בספרות לבית-הספר העל-יסודי: תדריך למורה (ירושלים: המרכז לטלוויזיה לימודית – משרד החינוך והתרבות, 1984)
ספר המעשיות: מדריך למורה (תל אביב: משרד החינוך והתרבות – הטלוויזיה החינוכית הישראלית, 1993) בשיתוף עם תמר אלכסנדר
מספרות העולם: מדריך למורה (ירושלים: הטלוויזיה החינוכית הישראלית, 1994)
בעריכתה

כל סיפור וסיפור: תדריך למורה / הילה פורת (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1976)
גשם יהי!: תדריך למורה למישדרים בספרות לכתות ג-ו / יהודית שטרן (ירושלים: הטלוויזיה החינוכית הישראלית, 1980)
מעשה בנעליים: תדריך למורה למישדרים בספרות / הרצליה רז (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1982)
מספריים, גנרל ומכנסיים ארוכים: תדריך למורה למישדרים בספרות לכתות ג-ו / איה לובין (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1982)
אגדות חוני המעגל: תדריך למורה למישדרים בספרות / הרצליה רז (תל אביב: המרכז לטכנולוגיה חינוכית, 1982)
לצפות וללמוד – יוצא מן הכלל / דורית רביד (ירושלים: משרד החינוך והתרבות, 1991)
סיפורים

בגלל הדלת, מאזנים, כרך פ"ו, גיליון 1 (טבת-שבט תשע"ב, ינואר 2012) עמ' 50–52
יחפות: נשים הודיות, מאזנים, כרך פ"ו, גיליון 4 (אב-אלול תשע"ב) עמ' 50–51
הערות שוליים

↑  שרה ליפקין, שלב ב: עברית- הבנה, הבעה ולשון, CET מטח, 2007. (בiw)
↑  שרה ליפקין, שלב א: עברית- הבנה, הבעה ולשון : כרך 1: לימוד ותרגול לכיתות ט-י, CET מטח, 2006. (בiw)
↑  שער ראשון: היסטוריה של הטלוויזיה לילדים בישראל 2016-1966, האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 35,39,43,44
↑  פנים חדשות באגודת הסופרים העברים, באתר חדרים, ‏2015-06-19
↑  אמון שגורם לחסר שווי משקל ארגוני כמקור להתפתחות ולשנוי קוגניטיבי, באתר מערך הספריות והמידע (באנגלית)
↑  אוניברסיטת בר אילן, אמון שגורם לחסר שווי משקל ארגוני כמקור להתפתחות ולשנוי קוגניטיבי, באתר מערך הספריות והמידע (באנגלית)
↑  בית עלמין קרית שאול, אילנה רימלט ז"ל | בית עלמין קריית שאול, הארץ, חברה קדישא, ידיעות אחרונות, מנוחה | 17.07.16, באתר מודעות אבל, ‏2016-07-17
↑  אילנה רימלט (1939 - 2016) / בית העלמין קריית שאול, באתר בית העלמין קריית שאול
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310757905171  LCCN: no95040581  VIAF: 2052689   WorldCat (עם VIAF): 2052689
No Body, No Crime

"No Body, No Crime" (בעברית: "אֵין גּוּפָה, אֵין פֶּשַׁע") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, ביחד עם להקת הבנות חיים, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore. השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום. השיר נכתב על ידי סוויפט והופק על ידה ועל ידי ארון דסנר. השיר זכה להצלחה בינלאומית ראשונית מבלי שיצא כסינגל. בהמשך, יצא לאור ב-11 בינואר 2021, כסינגל השני מתוך האלבום.
"No Body, No Crime" הוא שיר קאנטרי, פופ רוק וקאנטרי רוק המגולל בתוכו את סיפורה של אישה בשם אסתי, שחושדת שבעלה בוגד בה. בהמשך אסתי נעלמת, והחברה (המספרת; סוויפט) חושדת שאסתי נרצחה על ידי בעלה לאחר שהיא מבחינה שהוחלפו צמיגי הטנדר שלו והמאהבת עוברת לגור בביתה של אסתי. החברה נשבעת שלא תנוח עד שתנקום בו.
שלושת הפזמונים בשיר מתארים שלוש סיטואציות שונות; הראשון מדבר על החשדות של אסתי בבגידה; השני עוסק בחברתה של אסתי אשר מבינה את גודל האסון ומבטיחה לנקום. הפזמון השלישי עוסק בנקמה עצמה, שלבסוף מסתיימת ברצח הבעל ובניסיון להפליל ברצח את המאהבת. נרמז כי גופתו של הבעל נזרקה לים, והשיר מסתיים בשורה "לא, אין גופה, אין פשע; לא הרפיתי עד היום שהוא מת", המאוששת את הדברים.
עם יציאתו, "No Body, No Crime" ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי "הוא שיר קאנטרי עכשווי וישיר עם טוויסט המדבר על עוול שנעשה" ושהוא "מהווה מעין מחווה לשירי נקמה פופולריים כמו "Before He Cheats" של קארי אנדרווד, משנת 2006". השיר הופיע במקום החמישי במצעד שירי הספוטיפיי העולמי וצבר למעלה מ-5.143 מיליון השמעות ביממה אחת, תוך שהפך לאחד מהשירים עם הפתיחות הגדולה ביותר בשנת 2020. בפברואר 2021, יצא שיתוף הפעולה השני בין סוויפט לחיים, "Gasoline".
רקע והוצאה

"No Body, No Crime" הוא שיתוף הפעולה הראשון בין טיילור סוויפט לחיים. הוא בלדת רצח שנכתבה אך ורק על ידי סוויפט, בשילוב גיטרת ברידג' שדסנר השיג עבורה. היא שלחה לו דואר אלקטרוני עם דגימה קולית מתוך השיר עצמו ולאחר מכן, הקליטה את כולו. לסוויפט היו רעיונות ספציפיים כיצד היא רצתה ליצור ולהקליט את השיר, כולל הרעיון לארח בו את להקת הבנות חיים. חברות הלהקה הקליטו את החלק שלהן בלוס אנג'לס ושלחו אותו לסוויפט ששהתה באולפני לונג פאונד באותה העת. על מפוחית הפה והריפים של הגיטרה היה אחראי ג'וש קאופמן, שלקח חלק ביצירת השיר "Betty". ג'יי טי בייטס ניגן על התופים ב-"No Body, No Crime" ו-"Dorothea".
"הקלאסיקות שלה [סוויפט] ברוטציה. אני אוהב שיש לנו מוזיקה חדשה ממנה שנחשבת לקאנטרי מספיק בשביל שינגנו אותה ברדיו קאנטרי. טיילור מעולם לא 'עזבה' את הקאנטרי. היא כוכבת שעסקה בשלל סוגות מוזיקליות שונות".
ב-10 בדצמבר 2020, סוויפט חשפה את רשימת הרצועות של Evermore, בה "No Body, No Crime" הוצב במקום השישי; האלבום עצמו יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020. חברת התקליטים MCA נאשוויל שלחה את "No Body, No Crime" לתחנות הרדיו הקאנטרי בארצות הברית ב-11 בינואר 2021. בהמשך, נכלל במיני-אלבום, The "Ladies Lunching" Chapter.
הרכב ומילים

בתחילת השיר, ניתן לשמוע סירנה של משטרה, תוך שהוא תואר כשיר הלקוח "מעולם הקולנוע". השיר הוא שיר קאנטרי, פופ רוק, וקאנטרי רוק. מבחינה לירית, השיר מתאר תעלומת רצח. הדמות אסתי (שקרויה על שמה של אסתי חיים מלהקת חיים), מגלה שבעלה בוגד בה. אסתי מתעמתת עמו ונרצחת. במהלך השיר ישנה שירה חוזרת ונשנית של השורה "הוא עשה את זה!". ג'סטין קרטו ממגזין Vulture השווה את "Goodbye Earl" של הצ'יקס ואת "Before He Cheats" של קארי אנדרווד ל-"No Body, No Crime".
את השיר הקליטה סוויפט במהלך שנת 2020, בדומה לשאר שירי האלבום Evermore.
משמעות > אינטרו

השיר מתחיל כאשר ניתן לשמוע סירנות של משטרה, הרומזות על נושאו הפלילי של השיר. בהמשך, חוזרות טיילור סוויפט וחיים פעמיים על השורה "הוא עשה את זה".
משמעות > בית ראשון

את הבית הראשון שרה סוויפט לבדה. השורה הראשונה "אסתי היא חברה שלי" מאזכרת בתוכה את הדמות אסתי, שנקראה על שמה של אסתי חיים. סוויפט ממשיכה ושרה "אנחנו נפגשות בכל יום שלישי בערב, לארוחת ערב וכוס יין" ומציינת שאסתי סיפרה לה כי הפסיקה לישון. לאחר מכן, היא מצהירה שבעלה של אסתי "מתנהג באופן שונה, וזה מריח כמו בגידה". רגע השיא של הבית מגיע בשורות הבאות, בהן מצהירה אסתי כי: "זה לא המרלו שלי על שפתיו; זה לא התכשיטים שלי בחשבון המשותף שלנו; לא, אין ספק; אני חושבת שאני הולכת לקרוא לו". השורות הבאות מאששות את החשד של אסתי בכך שבעלה בוגד בה. מרלו, שפירושו המילולי 'Blackbird' בצרפתית, הוא סוג של יין אדום הידוע בצבע כחול-כהה, המופק מהענבים שלו. זהו הסוג השני בפופולריותו של יין אדום באמריקה אחרי קברנה סוביניון. עם זאת, מכיוון שמרלו הוא גם צבע של שפתון פופולרי מאוד, אסתי חושדת שהכתם האדום על פיו אינו יין, אלא שאריות של שפתון של אישה אחרת. הוא גם, ככל הנראה, קונה תכשיטים לאהובתו הסודית דרך חשבונם המשותף. טעות נפוצה המאפיינת בוגדים, עליה פורסמו מאמרים שונים. בהמשך, מתברר כי נראה שהבעל תכנן הכל מראש; הוא פעל כך כדי ליצור חשד אצל אשתו ותכנן לרצוח אותה ברגע שהיא תתעמת איתו. מה שהוא לא תכנן או ציפה, הוא שאסתי תספר לחברתה (סוויפט, המספרת) על חשדותיה.
משמעות > פזמון

הפזמון מתחיל עם השורה "היא אומרת, 'אני חושבת שהוא עשה את זה, אבל אני פשוט לא יכולה להוכיח את זה'". השורה "אני חושבת שהוא עשה את זה, אבל אני פשוט לא יכולה להוכיח את זה", חוזרת על עצמה פעמיים ומשמעותה הוא שאסתי חשה בכך שבעלה בגד בה, אך אינה יכולה להוכיח זאת. לקראת סוף הפזמון, מופיעה השורה "לא, אין גופה, אין פשע". היא מתייחסת לצו "הביאס קורפוס" (כלומר: "הביאו את הגוף") שהמבקש אותו, מבקש משופט להורות לרשויות להביא בפני בית המשפט, פיזית, אדם הכלוא בידי הרשויות ולדון במעצרו, ואם המעצר בלתי חוקי - לשחרר את האדם. ללא הוכחה שבוצע פשע, לא ניתן להעמיד לדין את הבעל בגין רצח. השורה יכולה להתייחס גם ל"קורפוס דליקטי". (כלומר: "גוף הפשע") הדבר הוא עקרון בחוק שעל פיו יש תחילה להוכיח שנעשה פשע בטרם ניתן להאשים או להרשיע אדם בפשע המסוים. שני המונחים מטילים את נטל ההוכחה על המאשימה. כדי שאסתי תאשים את בעלה בבגידה, היא זקוקה להוכחה לכך. כדי שהבעל בכלל יישפט על רצח אסתי, צריכה להיות הוכחה - ראשית, כי אסתי נרצחה (כפי שמעידה גופתה) ושנית, שהייתה התנהגות בוגדנית ואלימה שהובילה לרצח שלה.
את סוף הפזמון סוגרת השורה "אך אני לא ארפה עד יום מותי", שמדברת על נחישותה של אסתי להוכיח את הבגידה של בעלה, תוך שהיא נודרת שהיא תסרב להפסיק לנסות עד שהיא תמות. למרות זאת, היא אכן נרצחת לפני שהיא הייתה מסוגלת להוכיח שבעלה בגד בה. המספרת (סוויפט) נדרה נדר דומה לזה של אסתי, אך עם מטרה אחרת; להוכיח שהוא רצח את חברתה. עם זאת, בסופו של דבר היא מחליטה לקחת את העניינים לידיים.
משמעות > פוסט-פזמון

בפוסט-פזמון נאמרת המילה "לא, לא" ארבע פעמים, תוך שניתן לשמוע את השורה "אני חושבת שהוא עשה את זה". בסופו, נקבעת באופן חותך העובדה: "הוא עשה את זה".
משמעות > בית שני

את הבית השני פותחת סוויפט באמירה "אסתי לא הייתה שם ביום שלישי בלילה באוליב גארדן". המסעדה המוזכרת בשורה היא רשת מסעדות הידועה באוכל איטלקי ביתי. המסעדה עצמה צייצה בטוויטר על Folklore מספר פעמים לפני יציאתו של Evermore בדצמבר 2020. היא הוקמה במקור ב-13 בדצמבר 1982, בדיוק ביום ובחודש בו נולדה סוויפט. בסמוך ליציאת השיר, הצהירה כי:
"סיימתי לכתוב את השיר, השארתי כמה משפטים ריקים וכתבתי לאסתי, 'את לא הולכת להבין את הטקסט הזה בימים הקרובים אבל [...] איזו מסעדה את הכי אוהבת?', תוך שציינתי כמה אופציות. היא בחרה באוליב גארדן וכעבור כמה ימים, שלחתי לה את השיר המלא ושאלתי האם היא תסכים להקליט אותו יחד איתי. היא ענתה 'כן' באופן מיידי".
בהמשך הבית, ישנן השורות "בעבודתה או בכל מקום אחר; הוא דיווח על אשתו הנעדרת". כלומר, בעלה סיפר והמציא כי היא נעדרה. סוויפט שרה "ושמתי לב כשחלפתי על פני ביתו, שלמשאית שלו יש צמיגים חדשים לגמרי". בתרבות הפופולרית, ניקור צמיגים היא דרך נפוצה לנקום בבוגד. בלהיט של אמנית הקאנטרי האמריקאית קארי אנדרווד "Before He Cheats", היא שרה שהיא "ניקבה חורים בכל ארבעת הצמיגים" של המשאית של בן זוגה שבגד בה. סוויפט מפתחת את הנרטיב של השיר הזה, תוך שהיא מציגה את קווי הדמיון בין "No Body, No Crime" ל-"Before He Cheats", הן מבחינה מוזיקלית (שניהם שירי קאנטרי) והן מבחינת המשמעות. כאשר ציינה כי למשאית של בעלה של אסתי יש צמיגים חדשים, סוויפט גם מרמזת שאולי אסתי התעמתה איתו בנוגע לרומן שלו וחתכה את צמיגי המשאית שלו; דבר שאילץ אותו להחליף אותם. הדבר מצביע על כך שהבעל קשור באופן ישיר להיעלמותה. כמו כן, ייתכן כי שהוא החליף את הצמיגים על מנת להעלים ראיות שכן, סימניהם נמצאו בזירת הרצח והדבר עלול לקשור אותו לרצח המדובר. לקראת סוף הבית, שרה סוויפט "ופילגשו עברה להתגורר עמו; ישנה במיטה של אסתי והכול; לא, אין ספק; מישהו חייב לתפוס אותו, בגלל [...]" ובעצם מספרת שסיפור הרצח טויח ובנוסף אליו, תפסה המאהבת את תפקידה של אסתי. סוף הבית הוא המשך ישיר לפזמון שבא אחריו.
משמעות > פזמון שני

הפזמון השני הוא המשך ישיר של הבית השני. כלומר, הבית השני מסתיים בשורה "מישהו חייב לתפוס אותו, בגלל" (והפזמון השני ממשיך ואומר) "שאני חושבת שהוא עשה את זה, אבל אני פשוט לא יכולה להוכיח את זה (הוא עשה את זה)". בשורות אלה, סוויפט אומרת שהיא חושבת שבעלה של אסתי רצח אותה ואילו חיים (כולל אסתי חיים עצמה) מגיבות, "הוא עשה את זה!". הדבר מתפרש בכך שאסתי קוראת מעבר לקברה וזועקת לסוויפט שהאינסטינקטים שלה נכונים ונותנת לה את המוטיבציה והמניע לנקום את נקמתה. הפזמון השני מציג את נוכח העובדה שלא נעשה צדק עם אסתי ושהיא נרצחה בלי שבעלה קיבל עונש.
משמעות > פוסט-פזמון שני

הפוסט-פזמון השני, דומה לראשון ובו נאמרת המילה "לא, לא" ארבע פעמים, תוך שניתן לשמוע את השורה "אני חושבת שהוא עשה את זה". גם בסוף של הפוסט-פזמון הזה, מוצגת העובדה "הוא עשה את זה".
משמעות > בית שלישי

הבית השלישי נפתח בשורות "טוב שאבא שלי גרם לי לקבל רישיון שייט כשהייתי בת חמש עשרה; וניקיתי מספיק בתים כדי לדעת להסתיר את המאורע". המספרת (סוויפט) ושותפיה, רומזים על התוכנית שלהם לרצוח את בעלה של אסתי, כעונש על פשעו. הם, ככל הנראה, מתכננים להשליך את הגופה שלו בגוף מים. עלילה זו, שכוללת בתוכה רצח בן זוג בוגדני עם שותפים, הציבה את סוויפט יחד עם אמניות קאנטרי נוספות כמו הצ'יקס (בעבר נקראו דיקסי צ'יקס) וקארי אנדרווד שתכננו פשעים דומים בשיריהן "Goodbye Earl" ו-"Two Black Cadillacs". שורה זו חושפת מעט גם על דמותה של המספרת, אשר ככל הנראה הועסקה כמשרתת, או במקצוע אחר בתחום הניקיון. הכשרה זו בניקיון העניקה לה יתרון כיצד להסתיר ראיות באופן מקצועי. אירוע דומה לזה המופיע בשיר התבצע על ידי האחיות פאפין (אנ'), שביצעו רצח כפול בצרפת בשנת 1933, תוך שעשו שימוש בעיסוקיהן כמשרתות כדי להסתיר את פשעיהן.
בהמשך הבית, מופיעה השורה "דבר טוב, הוא שאחותה של אסתי עומדת להישבע שהיא הייתה איתי (היא הייתה איתי)", שמדברת על הניסיון של המספרת לגבש אליבי כוזב בעזרת אחותה של אסתי, דניאל ששרה את השורה הבאה: "טוב שפילגשו ביצעה פוליסת ביטוח חיים גדולה". לקיחת פוליסת ביטוח חיים זמן קצר לפני שמישהו נרצח תוארה כדבר "שבהחלט מעורר חשד". הדבר מהווה מניע חותך לרצח, במיוחד אם מדובר בפוליסת ביטוח חיים גדולה וראיות נסיבתיות לכך שהחשוד ידע שהקורבן ימות בקרוב. הדבר נחשב למצרך עיקרי של דרמות פשע ופודקאסטים, שלדברי סוויפט היוו השראה לשיר. כלומר, המספרת ושותפיה מנסים לשייך את רצח בעלה של אסתי לפילגשו. בשילוב עם השורה הבאה שמופיעה בפזמון השלישי, הדבר מרמז כי הרשויות רואות בפילגשו כחשודה העיקרית שלהן (מכיוון שפוליסת ביטוח החיים הגדולה נותנת לה מניע לרצח שלו), בעוד שסוויפט עשויה לחמוק מעונש מכיוון שיש לה אליבי לכאורה.
משמעות > פזמון שלישי

בפזמון השלישי הקערה התהפכה על פיה. סוויפט וחיים שרות את שלוש השורות: "הם חושבים שהיא עשתה את זה, אבל הם פשוט לא יכולים להוכיח זאת; הם חושבים שהיא עשתה את זה, אבל הם פשוט לא יכולים להוכיח זאת; היא חושבת שעשיתי את זה, אבל היא פשוט לא יכולה להוכיח את זה". בשורות אלה, מתגלה כי כפי שבעלה של אסתי רצח אותה וחמק מעונש, כך סוויפט שרצחה אותו והטילה את האשמה על פילגשו חמקה מעונש. זאת בנוסף לכך שפילגשו יודעת על כך שסוויפט רצחה אותו, אך אינה מסוגלת להוכיח זאת. כלומר, כולם חושבים שהפילגש רצחה את בעלה של אסתי תמורת כספי פוליסת ביטוח החיים, בעוד שזו מודעת לכך שהמספרת עשתה זאת. המספרת לא יכלה להביא לכך שהוא יישלח לבית הסוהר עקב חוסר ראיות, אך ידעה שאם תרצח אותו, היא תוכל לחמוק ללא עונש. כמו כן, צוין השורה הזו מזכירה את השיר "The Last Great American Dynasty", הלקוח מ-Folklore.
בנוסף לכך, המשמעויות של הפזמונים משתנה בכל פעם ומתהפכת בסוף. הפעם הראשונה היא שאסתי מספרת לחברתה שבעלה בוגד בה, אך היא לא יכולה להוכיח זאת. בפעם השנייה המספרת חושבת שהבעל מעורב בהיעדרה של אסתי. בפעם השלישית גם המאהבת וגם המשטרה לא יכולות להוכיח את חשדותיהן: הן חושבות שהפילגש רצחה אותו תמורת הכסף מפוליסת ביטוח החיים והיא חושבת שהמספרת רצחה אותו כנקמה, אך אף אחד מהם לא יכול להוכיח זאת.
משמעות > אאוטרו

סיום השיר מזכיר בתוכו את השורה "לא, אין גופה, אין פשע" שלוש פעמים לא רציפות בכוונה תחילה. בפעם הראשונה, מופיעה השורה בצירוף שורה נוספת: "לא, אין גופה, אין פשע; לא הרפיתי עד היום שהוא [...]" ובפעם השנייה מופיעה בשנית: "לא, אין גופה, אין פשע; לא הרפיתי עד היום שהוא [...]" תוך שבפעם השלישית, משלימה סוויפט את המילה החסרה: "לא, אין גופה, אין פשע; לא הרפיתי עד היום שהוא מת". האופן בו טיילור נאנחת אחרי שהיא אומרת את המילה "מת" כמילה האחרונה בשיר, גורמת לה להישמע כאילו הוקל לה אחרי שהיא נקמה את הירצחה של אסתי.
ביקורת

השיר ספג ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, תוך שנאמר עליו כי "הוא שיר קאנטרי עכשווי וישיר עם טוויסט המדבר על עוול שנעשה" ושהוא "מהווה מעין מחווה לשירי נקמה פופולריים כמו "Before He Cheats" של קארי אנדרווד, משנת 2006". בנוסף לכך, הוא תואר כבלדת רצח, המגוללת בתוכה סיפור רצח, שבוצע כנקמה. במגזין Glamour הוא נכלל ברשימת "63 השירים הטובים ביותר לשנת 2020". ברודי לנקסטר מ-The Sydney Morning Herald סבר כי "No Body, No Crime" הוא מעין חידוש של טיילור סוויפט וחיים לשיר "Cell Block Tango" מהמחזמר "שיקגו". בובי אוליבייה מ-Spin טען שהשיר דומה במשמעותו ל-"Before He Cheats" של אנדרווד. כריס וילמן מווראייטי טען שהשיר הוא מעין "רוח כיפית וטהורה" באלבום. הוא אפיין את "No Body, No Crime" כ"בלדת רצח כפול, שנוצרה בהשראת "Goodbye Earl" של להקת הבנות האמריקאית הצ'יקס".
טום ברייהאן מ-Stereogum, הגדיר את השיר כ"שיר על רצח מכוון", המזכיר את "Goodbye Earl" של הצ'יקס, ושיבח אותו כ"דבר הקרוב ביותר למוזיקת הקאנטרי שסוויפט עשתה מזה שנים". פטריק ראיין מ-USA Today טען שהשיר "מחזיר את סוויפט לשורשי הקאנטרי שלה". ג'ייסון ליפשוט מבילבורד סקר את השיר גם כן, תוך שטען שיש בו תקווה. חנה מילריאה מ-NME ציינה לשבח את הכיוון הקולי של "No Body, No Crime", ותיארה אותו כ"שיר נקמה מסוגת הקאנטרי, המסתיים ברצח". אמיר שוורץ מ-ynet כתב כי מדובר בשיר "קאנטרי-רוק ויפה לא פחות מקודמיו, ובו מתארחות גם בנות ההרכב חיים – האחיות אסתי, דניאל ואלונה".
ביקורת > רשימות כל הזמנים וסוף שנה

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| רולינג סטון | כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 126 |  |
| BuzzFeed | 167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 95 |  |
| Glamour | 63 השירים הטובים ביותר לשנת 2020 | נכלל |  |
| Vulture | 179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג | 142 |  |
קרדיטים וצוות

כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל, ופיצ'פורק.
| --- | --- |
 טיילור סוויפט – קולות, כתיבה, הפקה, הקלטה קולית  אסתי חיים – קולות  דניאל חיים – קולות  ארון דסנר – הפקה, סינתיסייזרים, פסנתר, גיטרה חשמלית,  גיטרת בס, גיטרה אקוסטית, מנדולינה, הקלטת שדה, הקלטה  ג'וש קאופמן – גיטרה חשמלית, גיטרת ברכיים, אורגן, מפוחית:  ג'יי טי בייטס – מערכת תופים, הקלטה אינסטרומנטלית  ג'ונתן לואו – הקלטה קולית, מיקסינג  אריאל ראצ'שייד – הקלטה קולית  מאט דימונה – הקלטה קולית  גרג קלבי – מאסטרינג  סטיב פאלון – מאסטרינג
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020–2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020–2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020–2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020–2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 16 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 38 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 16 |  |
|  אוסטרליה | מצד שירי הקאנטרי | 2 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 11 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 34 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 2 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 9 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הדיגיטליים | 14 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הסטרימינג (קאנטרי) | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי הדיגיטליים | 18 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 19 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד שירי הסטרימינג | 41 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד השירים המסחריים | 95 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד השירים הדיגיטליים | 89 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 29 |  |
|  סינגפור | RIAS | 28 |  |
|  סלובקיה | ČNS IFPI | 70 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 83 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 11 |  |
|  קנדה | מצעד השירים הדיגיטליים | 47 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 11 בדצמבר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ריפבליק |  |
| ארצות הברית | 11 בינואר 2021 | רדיו קאנטרי | ריפבליק • MCA נאשוויל |  |
חט

חטי ממותה קולומביאנית
חט (ברבים: חַטִּים או חִטִּים) הוא שן של יונקים מסוימים שבולטת מחוץ לפה.
עם בעלי החיים שיש להם חטים נמנים הפיל, ההיפופוטם, הניבתן החזיר, והחדשן (narwhal, סוג של לווייתן ארקטי).
החטים הם מקור לשנהב, המשמש בתורו להכנת חפצי נוי ותכשיטים, ובעבר אף ליצירת קלידי פסנתרים.
כיוון שרוב בעלי החיים שיש להם חטים נתונים בסכנת הכחדה (בעיקר הפיל האפריקני), סחר השנהב מוגבל באמנת וושינגטון (CITES - Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora), ולא ידוע מתי יוסרו המגבלות הללו. עם זאת, הסחר הלא חוקי בשנהב עוד מתקיים במידה רבה, וכדי להילחם בו מדינות רבות עורכות אירועים מתוקשרים של השמדת שנהב.
גלריה

פיל סוואנה אפריקני
פיל אסייתי מגרד קליפה מעץ בעזרת חטיו
חזיר יבלות מצוי
גומפותריום
חטי חדשן
ניבתן
איור של אודובנוצטופס
ניבים של חזיר בר
ראו גם

שנהב
סחר בשנהב
השמדת שנהב
תבנין

ערך זה עוסק בעיירה בלבנון. אם התכוונתם למשפט בהנדסת חשמל, ראו .
| --- | --- |
סמל תבנין
צילום של תבנין מן המצודה הצלבנית בשנת 1969
צילום של תבנין מן המצודה הצלבנית בשנת 1969
 מדינה:  לבנון לבנון
 תאריך ייסוד:  1850 לפנה"ס (נזכרת לראשונה)
 גובה:  700–800 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  10,000
 קואורדינטות:  33°11′36″N 35°24′39″E﻿ / ﻿33.193322222222°N 35.410775°E﻿ / 33.193322222222; 35.410775 
 http://www.tibneen.com/english.htm
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןתבנין(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןתבנין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
תִּבְּנִין (בערבית: تبنين) היא עיירה (בת כעשרת אלפים תושבים) השוכנת במרכז רמת תבנין שבגליל העליון הלבנוני, כ־25 קילומטר ממזרח לצור ומשתרעת על מספר הרים שגובהם נע בין 700 ל־800. מוניציפלית תבנין משויכת לנפת בינת ג'בייל במחוז א-נבטיה. במרכז היישוב נמצאת המצודה הצלבנית טוֹרוֹן (אנ'), שממנה נשקף נוף למרחק רב.
היסטוריה

תבנין מוזכרת כבר בשנת 1850 לפנה"ס ברשימות הכיבוש של אחד מפרעוני מצרים העתיקה[דרושה הבהרה] ומאוחר יותר נזכרת בספר יהושע.[דרוש מקור] בשנת 680 לפנה"ס הותקפה העיר ונהרסה על ידי האשורים.
בתקופת המשנה ותקופת התלמוד (בעיקר התלמוד הירושלמי) היה קיים, בדרום לבנון של ימינו, יישוב בעל אוכלוסייה יהודית בשם "תפניס" שהיה חלק מגבולה הצפוני של פרובינציית יהודה בערוב ימיה, המקום הזה מזוהה על פי המסורת עם תבנין.
במרכז העיירה מצודה צלבנית שנבנתה ב-1105 בידי נסיך הגליל ונקראה בשם טוֹרוֹן (אנ'). לאחר קרב קרני חיטין ב־1187 נכבשה המצודה על ידי צלאח א-דין. היא הוחזרה לידי הצלבנים ב-1229 במסגרת "הסכם יפו" בין פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לסולטאן מצרים אל-מלכ אל-כאמל. המצודה נפלה ב-1266 לידי הסולטאן הממלוכי ביברס.
במהלך מלחמת האזרחים בלבנון העיירה כמעט לא נפגעה בשל העובדה כי חלק מתושביה הם נוצרים וחלק הם מוסלמים, במקביל לא הורשו אנשי אש"ף להתקרב ליישוב בשל החשש מהטרדות של צד"ל. עם הקמת יוניפי"ל בשנת 1978 הפך היישוב לבסיסו של הכוח האירי, דבר המספק תעסוקה לתושבי האזור.
במלחמת לבנון השנייה היה בית החולים במקום מרכז לפליטים ובעקבותיה חזר צבא לבנון למקום לראשונה מאז תחילת מלחמת האזרחים.
המצודה הצלבנית בתבנין
מדינות מיקרונזיה

מבחינה מנהלית מיקרונזיה מחולקת ל-4 מדינות. כל מדינה כוללת מספר נפות.
| # | מפה | שם | דגל | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2010 | שטח, קמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | יאפ |  | קולוניה | Yap‏ | 11,377 | 118 |
| 2 |  | צ'ואוק |  | ונו | Chuuk‏ | 48,654 | 127 |
| 3 |  | פונפיי |  | קולוניה | Pohnpei‏ | 36,196 | 346 |
| 4 |  | קוסראה |  | טופול | Kosrae‏ | 6,616 | 110 |