stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאנדום פרוותי

שועלה אנתרופומורפית, דמות אנתרופומורפית טיפוסית.
פאנדום פרוותי (באנגלית: Furry Fandom) הוא פאנדום (קהילת מעריצים) הסובב סביב דמויות בדיוניות על הספקטרום בין דמויות של "חצי־חצי", חצי אדם וחצי חיה; החל מחיות מדברות, כאלה המופיעות במשלי איזופוס ובספרי "גבעת ווטרשיפ", ועד לחיות אַנְתְרוֹפּוֹמוֹרְפִיוֹת המתנהגות כבני אדם לכל דבר: מדברות, מתלבשות ועומדות על שתיים. דוגמאות לדמויות בסגנון ניתן למצוא בסרטו של וולט דיסני "רובין הוד", בסדרה "נו, פוגודי!", בסדרת הקומיקס "Blacksad", בסדרת־הספרים של "רדוול", וכן באמנות ה"קֶמוֹנוֹ" היפנית. אף על פי שביצירות הפאנדום הפרוותי מתנהגות הדמויות האנתרופומורפיות כבני אדם לכל דבר כמעט, לרוב הן מתייחסות לעצמן כבעלי חיים כגון חתול, כלב או שועל.
קיימת גם תנועה דומה ביפן ובמדינות נוספות בשם קמונומימי - בשונה מקמונו הרגיל או מיצורים אנתרופומורפיים, מדובר על בני אדם בעלי זנב, אוזניים של חיה, כנפיים, בין אם ניתן להסירם או שהדבר מולד. בין הדוגמאות לסדרות בעלי דמויות כאלה הן סדרות אנימה כגון טוקיו מיו מיו, אינויאשה וסטרייק ויטצ'ז. לכל סוג של קמונומימי יש שם משלו - הכי פופולרי הם בת-חתול (Catgirl), וביפנית נקומימי (אוזני חתול). יש גם אינומימי (חצי כלב), קיטסומימי (חצי שועל), אוסאגימימי (חצי ארנב) וכו'. ישנם גם דמויות כאלה של בנים אף על פי שיותר מצויות בנות.
הדמויות הפופולריות ביותר בקרב קהילת הפאנדום הן דמויות ה"פרוותיים". לרוב, מאמצים חברי הפאנדום אלטר אגו של דמות שכזו, הנקראת "פֶרְסוֹנָה" (fursona, הלחם של המלים "fur", פרווה, ו־"persona", אישיות). חלקם רואים בעצמם חיות למחצה בגוף של בני אדם, ומשתמשים בדמות כביטוי לאני האמיתי שלהם. הללו ידועים בשם furries (פרוותיים), furry fans (חובבי פרוותיים) או פשוט furs (פרוות).
הפאנדום הפרוותי כולל חומרים ממדיה שונים בז'אנרים רבים, הכוללים ספרות, אמנות ויזואלית, סרטים וכו', אך הם נפוצים במיוחד בפנטזיה ומדע בדיוני. למעשה, כל יצירה הכוללת דמויות אנתרופומורפיות נחשבת לחלק מהפאנדום הפרוותי.
מאז שנות ה־80, המונח "פרוותיים" (furries) נמצא בשימוש לתאר כל דמות אנתרופומורפית, כלומר המונח כולל גם צפורים, זוחלים ויצורים ימיים, אף־על־פי שדמויות של יונקים הן הנפוצות ביותר. הלא־יונקים ידועים בשמות "קשקשיים" (scalies), "מעופפים" (avians) ו"מימיים" (aquatics) בהתאמה.
כשמדובר באינטרנט וברשתות חברתיות, מרבים אנשים להשוות בין פאנדום זה לפאנדומים אחרים, לרבות ברוניז (מעריצים בוגרים של התוכנית הפוני הקטן שלי: חברות היא קסם) והוביאנז (מעריצי דוקטור הו).
למען הנוחות, במאמר זה יכונו משתתפי הפאנדום "פרוותיים", והדמויות תְּכוּנֵינָה "אנתרופומורפים".
היסטוריה

על־פי היסטוריון הפאנדום פרד פאטן, המונח "furry" נוצר בכנס מדע בדיוני בשנת 1980. היה זה כאשר דיון בדמות מתוך "Albedo Anthromorphics" מאת סטיב גאלאצ'י התגלגל לדיון בנושא דמויות אנתרופומורפיות בנובלות מדע בדיוני, מה שהפך אחר כך לקבוצת דיון בנושא בכנסי מדע בדיוני וקומיקס. פאטן הגדיר את הפאנדום הפרוותי כ"הערכה והפצה של אמנות ופרוזה העוסקות ב'פרוותיים', או דמויות אנתרופומורפיות יונקות בדיוניות" (the organized appreciation and dissemination of art and prose regarding 'Furries', or fictional mammalian anthropomorphic characters).
המונח הספציפי "Furry Fandom" (הנכתב גם באותיות קטנות furry fandom) נכנס לשימוש בפנזינים מאז 1983 והפך לשם הסטנדרטי של הז'אנר. עם זאת, הפרוותיים טוענים כי ראשיתו מוקדמת בהרבה. יצירות כגון "קימבה האריה הלבן" (1965), "גבעת ווטרשיפ" (1972) ו"רובין הוד" (1973) נזכרות לרוב כהתחלת הפאנדום הפרוותי.
בשנות השמונים החלו להתפרסם פנזינים של הפאנדום הפרוותי, מה שגרם להתפתחות קבוצה חברתית שהחלה אף לארגן מפגשים חברתיים. בשנת 1987 כבר נצבר מספיק עניין בתופעה על מנת לארגן את כנס הפרוותיים הראשון. לאחר מכן, בשנות ה-90, הפך האינטרנט לדרך ההתקשרות המרכזית של הפרוותיים אלה עם אלה.
סגנון חיים פרוותי

המושג "סגנון־חיים פרוותי" (furry lifestyle) ו־furry lifestyler הופיעו לראשונה ביולי 1996 במהלך דיון מתמשך בקבוצת הדיון הפרוותית באינטרנט alt.fan.furry. קבוצה אחת טענה כי כל עניין פריפריאלי שאינו מתקשר ישירות לאמנות, ספרות ופנטזיה פרוותית אינו אמור להתקשר ישירות לפאנדום, בעוד שקבוצה שנייה טענה כי ההגדרה של מה שמרכיב את המונח "furry" הוא עניין המשתנה מאדם לאדם. הוויכוח נפתר על ידי הקמת קבוצת הדיון alt.lifestyle.furry באוגוסט באותה שנה, שנוצרה על מנת להוות מקום לדיונים מעבר לאמנות וספרות פרוותית. חברי הקבוצה אמצו במהירות את המונח "furry lifestyler", ועדין רואים בפאנדום ובסגנון החיים שתי ישויות חברתיות נפרדות.
תת תרבויות כגון קהילות התריאנים והאוד'רקינים אינם קשורים לפרוותיים כיוון שתריאנים ואד׳רקינים מזדהים בתור בעל חיים (תריאנים) או בתור יצור מיתולוגי (אד׳רקינים), מלבד העובדה שקהילות אלו מביעות את עצמם בתחפושות של בעלי חיים (לא חייב תחפושת בשביל להיות תריאן או אד׳רקין, אלה הם זהויות מגדריות ואינם בחירה)
סגנון חיים פרוותי > כנסים

בעקבות התרחבות העניין בפאנדום הפרוותי התחילו, כמוזכר לעיל, להתקיים כנסים של הפאנדום בצפון אמריקה ובאירופה. כנס הפאנדום הפרוותי הראשון הידוע שהתקים היה ConFurence, שהתקים מדי שנה בין השנים 1989 ו-2003 עד החלפתו ב- Califur. הכנס הגדול ביותר בעולם אף מופיע בספר השיאים של גינס כ"מועדון הפרוותים הגדול בעולם", עקב היותו רשום בארצות הברית כמועדון העורך כנסים. זהו ה-Anthrocon, הנערך מדי שנה ביולי בעיר פיטסבורג. אחריו בא Further Confusion, גם הוא כנס הנערך מדי שנה אך בינואר, בעיר סן חוזה, קליפורניה, עם נוכחות דומה.
בחלק מהכנסים נהוג לקים מכירות פומביות ואירועי צדקה, בדרך־כלל למטרות הקשורות בחיות. Further Confusion הצליח לגיס מעל 62,000 דולר אמריקאי למטרות צדקה שונות במהלך 9 שנות קיומו, ו-Anthrocon תרם מעל 66,000 למטרות צדקה הקשורות בחיות מאז 1997. בספטמבר 2004, הכנס Mephit Furmeet גיס מעל 15,000 דולר אמריקאי בשביל ארגון בשם Tiger Haven.
יצירה פרוותית

פרוותיים עוסקים באמנות כמאיּירים חובבים ומקצועיים, יוצרי רצועות קומיקס, ציּירים, סופרים, מוזיקאים וכו'. הם מחפשים יותר חומר ממה שניתן למצוא בקרב מפרסמים מיינסטרימים, ודרישה זו נענית על ידי חובבים אחרים, היכולים להיות חובבים עד מקצוענים.
אף על פי שרוב החומר אשר שייך לפאנדום מפורסם בצורה חובבנית, בייחוד באתרים אישיים, חלק מתפרסם באנתולוגיות ואגודי עיתונות חובבת. עבודות מסוימות נכנסו גם למיינסטרים, ואנתרופומורפים מופיעים אף בתוכן פרסומי.
ישנם ובקומיקסים רבים המשתייכים לפאנדום, הנקראים לעיתים "קומיקסים פרוותיים" (furry comics). אחד מאלה הוא "T.H.E Fox", שפורסם ב- CompuServe בשנת 1986, מספר שנים לפני בוא ה-World Wide Web.
הפרוותיים עוסקים, בין היתר, ביצירת בובות ממולאות של חיות הידועות בשם "plushies" (מכיוון ש־"plush" פירושו באנגלית "פילוסין", ניתן לתרגם את המונח כ"פִּילוּסוֹנִים") לעצמם.
יצירה פרוותית > תלבושות פרווה

הפרוותיים ידועים בין היתר בזכות המנהג של חלקם (כחמישית מקהילת הפרוותיים) להתלבש ב"תלבושת פרווה" או FurSuits (תחפושות של אנתרופומורפיים) - דבר זה מכונה FurSuiting (פורסוטינג) . תלבושות אלה יכולות להלבש להנאה, לביטוי חיצוני של האני הפנימי של הפרוותי (מהפרוותיים אינם מזדהים בחיות כמו התריאנים והאד׳רקינים) או לשעשוע בכנסי הפאנדום, נשפי מסכות ואירועי צדקה.
בניגוד לסברה הרווחת מחוץ לפאנדום, פרוותיים ברובם המוחלט נמנעים בשימוש בחליפות בעת קיום יחסי מין, הן עקב החום הרב בתוך החליפה, וכדי למנוע מלכלוך והריסת הפרווה היקרה.
תחפושות אלה נעשות בדרך כלל כאיפור גוף כולל או כתחפושות של קמעות של קבוצות פוטבול פשוטות יחסית. תחפושות מורכבות יותר כוללות חלקים אלקטרונים נעים, לסתות מכניות, אפור פרוטזי וכולי. תחפושות שכאלה יכולות לעלות למעלה מ-1500 דולר אמריקאי.
הפאנדום הפרוותי בישראל

בישראל קיימת קהילה קטנה מאוד, יחסית, של הפאנדום הפרוותי וגודלה מוערך, על פי הערכות לא רשמיות, כמה מאות חברים. מספרם של בעלי חליפות הפ׳ורסוט בארץ הוא מועט מאוד ועומד על כמה עשרות בודדות.
הקהילה מתקשרת בעיקר באמצעות קבוצות דיסקורד וטלגרם, בודדות במספרן.
נכון להיום, מעולם לא נערך בישראל כנס פרוותי, וניתן לפגוש את חברי הקהילה בעיקר בכנסים בנושא אנימה וקוספליי, וכן במפגשים קטנים שהקהילה מקיימת, לרוב באזור תל אביב.
רקוד חליפות פרווה ב־Anthrocon 2005.
הכריכה של הספר "רדוול" (Redwall) מאת בריאן ג'ייקס, דוגמה קלאסית לספרות אנתרופומורפית מקצועית.
4K

השוואה בין רזולוציות תצוגה נפוצות. באדום ובוורוד רזולוציות ה-4K
סרטון בהפקת נאס"א, המציג את החיים בתחנת החלל הבינלאומית, ונוצר ברזולוציית 4K.
רזולוציית 4K (נקראת גם 2160p) היא רזולוציה לאמצעי צילום ותצוגה כגון טלוויזיות, מצלמות ומסכי מחשב, המציגה סדר גודל של כ-4,000 פיקסלים לרוחב המסך. באופן מדויק רזולוציה העומדת על 3840 על 2160. הטכנולוגיה קיימת במספר טלוויזיות והתקני צילום. בענף הקרנת הסרטים, יוזמות קולנוע דיגיטלית (DCI) היא תקן 4K הדומיננטי. בטלוויזיה ובצרכנות התקשורת, 4K UHD או UHD-1 הם תקני 4K דומיננטיים.
בגלל שבמסכים דיגיטליים התמונה מורכבת ממספר גדול של נקודות צבע הנקראות "פיקסלים", מספר פיקסלים גבוה יותר משמעותו תמונה חדה ומציאותית יותר. רזולוציית ה-4k הגיעה לתפוצה רחבה לאחר שהטכנולוגיה הנפוצה הקודמת הייתה HD ועמדה על כרבע מכמות הפיקסלים בהשוואה ל-4k.
תוכן ב-4K > בישראל

בשוק התקשורת בישראל נכון ל-2018 טכנולוגיית השידור הנפוצה היא HD (בעברית: "הבחנה גבוהה"). HD מציגה 1,920 פיקסלים לרוחב על 1,080 פיקסלים לאורך, רבע מאשר ב-4K
תקן שידור ה-HD בישראל אצל החברות Yes ו-HOT הוא 1080p ו-50 פריימים לשנייה.
תאגיד השידור הישראלי הצהיר שיחל לשדר בטלוויזיה ובדיגיטל ברזולוציית 4K וב-1 בנובמבר 2017 הפיץ לראשונה סרטון באיכות 4K בערוץ היוטיוב של כאן ובערוץ הטלוויזיה כאן 11 ושידר את כל משחקי מונדיאל 2018 ב-4K.
חברת yes מספקת סדרות מקור שמוצגות באיכות 4K ומציעה ממיר תואם אשר תומך ברזולוציה. כמו כן חברת HOT מציעה ממיר תומך וחברת פרטנר TV מספקת ממיר 4K לכל לקוחותיה.
תוכן ב-4K > בעולם

בין ספקיות התוכן באירופה וארצות הברית המשדרות ב-4K נמצאות נטפליקס, אמזון, סקיי וה-BBC. סוני מהחלה בדצמבר 2017 שירות VOD בארצות הברית באיכות 4K. באוקטובר 2017 פיפ"א הודיעה שכל שידורי מונדיאל 2018 יהיו באיכות 4K HDR‏.
עבור גיימרים (שחקני מחשב) ה-4K מהווה הבטחה מיידית יותר, לפחות על הנייר, כיוון שמשחקים יכולים לעבוד תאורטית בכל רזולוציה. אבל פה קיימת מגבלה אחרת – עוצמת העיבוד הגרפי שנדרשת כדי להציג משחקים עכשוויים ב-4K היא אדירה אפילו יחסית לדור האחרון של החומרה. סוני כבר הצהירה שפלייסטיישן 4 תוכל אמנם להציג סרטים וצילומים ב-4k אבל לא תריץ משחקים ברזולוציה זו, ומיקרוסופט טוענת שחלק ממשחקי Xbox One יוכלו לתמוך בה; הדגמים העדכניים יותר של הקונסולות הנ"ל (Xbox One X ו-Playstation 4 Pro) מאפשרים הרצת משחקים ברזולוציה זו, בעוד הדגמים החדשים (כדוגמת Playstation 5) צפוי לתמוך גם ברזולוציית 8k. בקונסולות, עלייה ברזולוציה תמיד תגיע במחיר ירידה בקצב הפריימים (60FPS ברזולוציית 1080P לעומת 30FPS ברזולוציית 4K).
החל מהעשור השני של המאה ה-21 נעשה שימוש נרחב בתקן 4K UHD בהפצת סרטי קולנוע ישנים על גבי מדיה מגנטית, על מנת לשמר את הרלוונטיות של סרטים בעלי ערך תרבותי ואת הדיון בהם.
ציוד 4K > כבלים תואמים

רזולוציה חדה יותר דורשת פס רחב יותר עבור תעבורת נתונים לטלוויזיה. כבל מסוג HDMI 2.0 תומך בצורה מלאה ב-4K ויכול להכיל בצורה חלקה וידאו באיכות 2160p בקצב של 60 פריימים בשנייה.
ראו גם

Ultra HD
8K
הערות שוליים

1 2 3  צחי הופמן, ‏בדיקת "גלובס": מסכי טלוויזיה 4K - איכות צפייה שלא ראיתם, באתר גלובס, 5 ביוני 2013
↑  יונתן כיתאין, ‏בתאגיד "כאן" נערכים לשדר את המונדיאל באיכות 4K, באתר גלובס, 1 בנובמבר 2017
עוברים ל-4K, באתר כאן
↑  Julian Clover, All World Cup 2018 matches in Ultra HD, broadband TV news, ‏26 באוקטובר 2017
↑  McClannahan, Sean (May 28, 2021). Fistful of Features explores the 10th anniversary 4K UHD release of J.J. Abrams’s “Super 8.”. Elements of Madness. Retrieved May 28, 2021
↑  McClannahan, Sean (February 9, 2021). FISTFUL OF FEATURES – VIGILANTE, THE MAN FROM HONG KONG, THE UNINVITED, AND MORE. Screen Invasion. Retrieved May 28, 2021
סקסולוג

רות ווסטהיימר, סקסולוגית
סקסולוג הוא אדם העוסק בסקסולוגיה, כלומר בחקר המיניות, בדרך כלל מיניות האדם, וכן במתן ייעוץ וטיפול בבעיות בתפקוד המיני, ליחידים, וקבוצות.
היסטוריה

נהוג לראות ברופא הגרמני מגנוס הירשפלד, מייסד התחום, אם כי יש המייחסים זאת לפסיכיאטר הגרמני ריכרד פון קראפט-אבינג.
מצע אקדמי לעיסוק

נכון, לשנת 2013, ההסמכה בתחום אינה מוסדרת דיה. עם זאת, סקסולוג הוא תמיד בעל הסמכה אקדמית בתחומים בסיסיים קשורים, כפי שיפורט להלן. נכון הדבר גם לחלוצי התחום, גם הם באו מדיסציפלינות "כלליות" יותר. לדוגמה, מגנוס הירשפלד, שהיה רופא, אלפרד קינסי שהיה זואולוג, וג'ון מוני, שהיה פסיכולוג, כמו כן, האוניברסיטאות בישראל אינן כוללות לימודי תואר ראשון או שני בסקסולוגיה. כמו גם שנכון לשנת 2013 אין חקיקה בנושא. הסקסולוגים, לפחות בארץ ובמקומות רבים אחרים, הם בדרך כלל פסיכיאטרים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים וקרימינולוגים, שתחום פעילותם העיקרי הוא מיניות, בהקשרים כגון עוררות מינית, או נטייה מינית. ישנן בנמצא השתלמויות שונות, אשר בעלי רקע אקדמי מתאים, דוגמת הנזכרים, יכולים לעבור כדי להיסמך לעסוק בייעוץ מיני. סביר להניח שמצב זה ימשיך עד שהתחום יוסדר לתוכנית הלימודים, לפחות ברוב המוסדות האקדמיים המוכרים בעולם, וכך כותב הפסיכולוג והסקסולוג ג'ון מוני בעניין זה:
"עד שנבין כי מיניות היא נושא מדעי הראוי למחלקות או מוסדות אוניברסיטאיים עצמאיים, ה"מפלצות שלא יתוארו" של מחלות המין (הפיזיות והמנטליות כאחד), וכן, התוקפנות העבריינית, ימשיכו לשגשג בחברתינו".
שרלטנות

עם תפוצת האינטרנט, ותנאי שטח הנוחים לכך יחסית (ראו לעיל), גדלה תופעת ההתחזות גם בהקשר מקצוע הסקסולוגיה. אנשים שונים מציגים עצמם כסקסולוגים, זאת כשהם מכתירים עצמם כ"מנחים" למיניות או, "מאמנים אישיים" למיניות ואף בתארים דומים אחרים. אלה, בהשוואה לסקסולוג מוסמך, בדרך-כלל אינם מוסמכים אקדמית, בתחום ראוי כגון ביולוגיה, פסיכולוגיה, רפואה, עבודה סוציאלית, מדע המגדר, כאשר הקריטריון להסמכה לייעוץ מיני או טיפול בבעיות בתפקוד המיני, הוא רקע אקדמי הולם, למניעת מקרים של שרלטנות.
בהקשר זה, סקסולוגים בישראל מאוגדים במסגרת האגודה הישראלית לטיפול מיני.
סקסולוגים בשירות החוק

יש סקסולוגים העובדים עם המשטרה ו\או הרשויות הקשורות בתשאול ושיקום קורבנות תקיפה מינית, ואף אנסים.
ראו גם

סקסולוגיה
פסיכיאטר
פסיכולוג קליני
עובד סוציאלי
הערות שוליים

↑  הציטוט מופיע על גב ספרו "Unspeakable Monsters", משנת 1999. זהו אחד מספרי הסיכום שכתב אודות מחלות מין פיזיות ונפשיות.
↑  אתר האגודה הישראלית לטיפול מיני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536450305171  NKC: ph125499
FIFA 17

| --- | --- |

כרזת המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  27 בספטמבר 2016 
 סוגה:  משחקי ספורט ממוחשבים (כדורגל)
 פיתוח:  EA Canada, EA רומניה 
 הוצאה לאור:  27 בספטמבר 2016
 ארץ מקור:  קנדה 
 סדרה:  סדרת משחקי FIFA
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Frostbite
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Android iOS Microsoft Windows PlayStation 3 PlayStation 4 Xbox 360 Xbox One
 המשחק הקודם:  FIFA 16
 המשחק הבא:  FIFA 18
 דרישות מערכת
 בקרים:  מקלדת, עכבר, שלט
 
 אתר רשמי
 
FIFA 17 הוא משחק וידאו מסדרת המשחקים FIFA. המשחק יצא ב-27 בספטמבר 2016 בצפון אמריקה וב-29 בספטמבר בשאר העולם. המשחק יכול להיות משוחק באמצעות קונסולת הפלייסטיישן 3 ו-4 אקס בוקס וואן ו-360 ובאמצעות מחשב אישי. FIFA 17 הוא המשחק הראשון בסדרת FIFA המשתמש במנוע המשחק Frostbite. ב-21 ביולי 2016, לאחר הצבעה של ציבור הרחב, הוכרז שמרקו רויס יוצג על העטיפה של המשחק.
חלק מהשיפורים ב-FIFA 17 ביחס למשחקים קודמים בסדרת המשחקים הם מאפיינים חדשים כמו טכניקות התקפה חדשות, מערכת חכמה המשנה את תגובת השחקנים, שיפורים באינטראקציות פיזיות בין שחקנים והוספת שני מצבים חדשים בשם FUT Champions ,The Journey.
The Journey

בקונסולות המשחקים Xbox one ו-PS4 זמין מצב משחק חדש לשחקן יחיד. מצב משחק זה נקרא The Journey (המסע).
The Journey הוא מצב בו השחקנים משחקים בתור אלכס האנטר, שהוא דמות בדויה של כדורגלן בן 17 מקלפאם, לונדון. סבו של אלכס האנטר הוא החלוץ האנגלי לשעבר, ג'ים האנטר שהבקיע 22 שערים בעונת 69–1968. תחת ההדרכה של סבו, האנטר מנסה להשיג את מטרתו: להיות כדורגלן בפרמייר ליג.
אפשרות נוספת במשחק היא FUT Champions, במצב זה השחקן אמור לשחק נגד שחקן אחר, מצב זה אפשרי לשחק רק בסופי שבוע. מטרת המצב היא שכל משחק שהשחקן מנצח השחקן יעלה רמה.
הערות שוליים

↑  Chris Pereira, FIFA 17 Announced, Abandons Existing Engine for Battlefield's Frostbite, GameSpot, ‏2016-06-06 (באנגלית)
↑  "Dortmund's Marco Reus wins vote to feature on FIFA 17 cover". ESPNFC.com. נבדק ב-2017-06-03.
↑  FIFA 17 - The Journey - EA SPORTS - Official Site, www.easports.com (באנגלית)
↑  FUT Champions - FIFA 17 - EA SPORTS, www.easports.com (באנגלית)
DDR SDRAM

זיכרון DDR 266 מגה הרץ באריזת DIMM 184 פין
Corsair DDR-400 זיכרון עם מפזרי חום
DDR-SDRAM או בקיצור DDR (ראשי תיבות של Double Data Rate Synchronous Dynamic Random Access Memory; בעברית: זיכרון גישה אקראית דינמי סינכרוני בעל קצב העברת נתונים כפול) הוא זיכרון מחשב המאפשר את שיפור הביצועים של זיכרון SDRAM רגיל על ידי שליחת נתונים פעמיים בכל מחזור שעון – בעלייה ובירידה של אות השעון (תכנון דו־פאזי או יוני). כל קריאה וכתיבה היא של שתי מילות מידע במקום אחת לכל מחזור שעון. כך עבור תדר שעון של 100Mhz, למשל, ניתן לקבל קצב העברת נתונים מקסימלי של 1,600 MB/s. הדור הראשון של DDR‏ (DDR1) שיצא בשנת 1998, צורך מתח חשמל של 2.5V ומהירותו היא 200-400‏MHz.
דורות

DDR2 – דומה ל־DDR1 אך מכפיל בשנית את קצב הקריאה וכתיבה המינימלי ל־4 מילים עוקבות. כמו כן פרוטוקול אפיק הנתונים פושט כדי לאפשר פעולות בביצועים גבוהים יותר (בפרט הפקודה burst terminate נמחקה). הדבר מאפשר להכפיל את קצב אפיק הנתונים בלי להגדיל את קצב השעון של פעולות ה־RAM הפנימיות. במקום זאת, פעולות פנימיות מבוצעות ביחידות רחבות פי 4 מ־SDRAM. כמו כן נוסף חיבור כתובת בנק נוסף המאפשר תמיכה ב־8 בנקים. קצבי השעון הנפוצים של ה־DDR2 הם 200, ⅔266 ,⅓333 ו־400 מגה-הרץ (2.5 ,1.5,1.875 ו-1.25 ננו-שניות למחזור) הידועים כ־DDR2-667, DDR2-533, DDR2-400 ו־DDR2-800, בהתאמה. ה־DIMMs הם PC2-3200 עד PC2-6400. ה־DDR2 המהיר ביותר הניתן לרכישה הוא DDR2-1250 וה־DIMM שלו הוא PC2-10000. מכיוון שקצב השעון לפעולות הפנימיות הוא בחצי מקצב השעון, DDR2-400 הוא בעל זמן המתנה גדול יותר מזה של DDR-400. יצא בשנת 2004, צורך מתח חשמל של 1.8V, מהירות 400-800‏MHz גודל נפח אחסון 256M-4Gbits.
DDR3 – מכפיל גם כן את קצב הקריאה והכתיבה ל־8 מילים עוקבות. הדבר מאפשר הכפלה נוספת של רוחב הפס וקצב ה־bus החיצוני בלא שינוי לקצב השעון בפעולות פנימיות אלא רק לרוחבן, במטרה לשמור על 800 מגה העברות בשנייה (העלייה והירידה של שעון 400 מגה-הרץ) ה־RAM הפנימי צריך לבצע 100 מגה פעולות בשנייה. גם בהכפלה זו החיסרון הוא זמן ההמתנה המוגבר. קצבי השעון הראשוניים היו 400 ו־533 מגה-הרץ ב־DDR3-800 ו־DDR3-1066 המתאימים ל־PC3-6400 ו־PC3-8500) אך כעת זמינים גם 667 ו־800 מגה-הרץ ב־DDR3-1333 ו־DDR3-1600 המתאימים ל־PC3-10600 ו־PC3-12800. יצא בשנת 2007, צורך מתח חשמל של 1.5V/1.35V מהירות 800-2,133‏MHz, גודל נפח אחסון 512M-8Gbits.
DDR4 – יצא לשוק בספטמבר 2014. פועל במתח חשמל של 1.2V או 1.0V, מהירות: 1600-2667‏ MHz. גודל נפח אחסון: 1-16 Gbits.
DDR5 – יצא ביולי שנת 2020. מהירותו כפולה משל ה־DDR4.
| סוג/משפחה | מתח | נפח | מהירות (MHz) | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| DDR | 2.5V | 128M-2Gbits | 200-400 | 2000 |
| DDR2 | 1.8V | 256M-4Gbits | 400-1066.67 | 2004 |
| DDR3 | 1.5V/1.35V | 512M-8Gbits | 800-2133 | 2007 |
| DDR4 | 1.2V/1.0V | 1G-16Gbits | 2133.33-4266.67 | 2014   |
| DDR5 | 1.1V |  | 3200-5334 | 2020 |
ראו גם

מונחים בחומרה
GDDR
הערות שוליים

↑  http://www.geektime.co.il/ddr5-announced/
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נג'מנה

| --- | --- |
סמל נג'מנהסמל נג'מנה

 מדינה:  צ'אד צ'אד
 מחוז:  מחוז נג'מנה
 ראש העיר:  סאלח עבד אל-עזיז דמאן
 תאריך ייסוד:  29 במאי 1900 
 שטח:  100 קמ"ר
 גובה:  295 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,092,066 (2012)
  ‑ במטרופולין:  1,518,988 (2008)
 קואורדינטות:  12°06′43″N 15°02′06″E﻿ / ﻿12.112°N 15.035°E﻿ / 12.112; 15.035
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צ'אד מוגדלת) מונדו אבשה פאיה-לארגו לוב סודאן הרפובליקה המרכז אפריקאית קמרון ניגריה ניז'רנג'מנה(למפת צ'אד רגילה) מונדו אבשה פאיה-לארגו לוב סודאן הרפובליקה המרכז אפריקאית קמרון ניגריה ניז'רנג'מנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נג'מנה (בערבית: إنجامينا, בצרפתית: Ndjamena) היא עיר הבירה של מדינת צ'אד שבמרכז אפריקה.
אוכלוסיית העיר מונה כ-1,092,066 נפש נכון ל-2012. כבירת מחוז צ'ארי-בגוירמי (אנ'), וכעיר נמל ליד נהר הצ'ארי, משמשת נג'מנה כמרכז מנהלי חשוב מאוד. זוהי גם עיר שוק חשובה בשביל מלח, משק חיות, דגנים ותבואה, בשר, ועיבוד תעשייתי.
שם העיר

משמעות השם בערבית הוא "מקום של שקט".
היסטוריה

נג'מנה נוסדה על ידי הצרפתים כפור לאמי (Fort-Lamy) בשנת 1900. העיר הייתה מרכז סחר חשוב ונהפכה לבירת האזור.
במהלך מלחמת העולם השנייה מטוס גרמני הפציץ את שדה התעופה של העיר והשמיד כמויות גדולות של דלק ועשרה מטוסים.
הנשיא פרנסואה טומבלבי שינה את שם העיר ב-1973 לנג'מנה. במהלך הסכסוך הצ'אדי-לובי בשנות ה-80 פלשה לוב לצ'אד וכבשה את העיר למשך כמה שנים. במהלך מלחמת האזרחים במדינה בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 העיר נהרסה חלקית.
דמוגרפיה

במהלך מלחמת האזרחים הצ'אדית שהתחוללה בין השנים 1979–1980, נפגעה העיר רבות, אולם תושבי העיר לא נתנו לעובדה זו להשפיע עליהם, והעיר המשיכה לצמוח מבחינת מספר תושבים, עובדה אשר משתקפת בפער המספרי שבין שנת 1962 לשנת 1993:
1937: 9,976
1940: 12,552
1947: 18,375
1962: 126,483
1993: 522,555
2005: 721,000
2007: 760,000
בעיר ישנם תושבים המשתייכים לדתות שונות, אולם הדת השלטת היא האסלאם. האוכלוסייה הערבית מונה מעט יותר מ-11%.
תיירות

מבחינה תיירותית העיר איננה מפותחת כלל. האטרקציות התיירותיות בה כוללות בין השאר את המוזיאון הלאומי הצ'אדי, קתדרלה, וכמה מסגדים.
השכלה

בנג'מנה שוכנת האוניברסיטה המרכזית של צ'אד. כמו כן קיימים בעיר מוסדות ללימוד מנהל עסקים, לרפואה וטרינרית, ובתי ספר זרים, שהבולט בהם הוא "בית הספר האמריקני של נג'מנה".
תחבורה

תחבורתית, העיר מקושרת לרשת הכבישים הטרנס-אפריקאית, המחוברת גם כן לכביש נג'מנה-ג'יבוטי, ולכביש המהיר "טריפולי-קייפטאון". כל אלה הופכים את העיר למרכז, מבחינת התחבורה הטרנס-אפריקנית.
לעיר נמל תעופה בינלאומי אחד, נמל התעופה הבינלאומי נג'מנה (קוד יאט"א NDJ), אשר שוכן בפרבריה של העיר.
ערים תאומות

צרפת טולוז, אוקסיטניה, צרפת (מ־1980)
רוסיה סטופינו (אנ'), מחוז מוסקבה, רוסיה (מ־2000)
AIM (תוכנה)

| --- | --- |

 מפתח:  AOL 
 מחזור חיים:  1997 – 15 בדצמבר 2017 (כ־20 שנה) 
 גרסה אחרונה:  8.0.8.1 (6 באפריל 2015) 
 מערכת הפעלה:  Microsoft Windows 
 נכתבה בשפות:  Java 
 my.screenname.aol.com
 
AIM (בעבר AOL (America Online) Instant Messenger) הייתה תוכנת מסרים מיידיים. התוכנה אפשרה למשתמשים רשומים לתקשר בזמן אמת, ומתבססת על שימוש בפרוטוקול קנייני OSCAR ובפרוטוקול TOC.
AIM הייתה פופולרית בסוף שנות התשעים ותחילת שנות האלפיים בצפון אמריקה והייתה יישום המסרים המיידיים המוביל באזור. עד סוף העשור דעכה הפופולריות של השירות. ב-6 באוקטובר 2017 הבעלים של AIM, חברת Oath הודיעה שהשירות יופסק בדצמבר 2017.
היסטוריה

AOL Instant Messenger שולב בתחילה כחלק מחבילת AOL Desktop ובהמשך הופץ גם כתוכנה עצמאית להורדה על ידי אמריקה און ליין (AOL) במאי 1997 עבור Microsoft Windows. התוכנה תוחזקה על ידי AOL, והייתה התוכנה בעלת נתח השוק הגדול ביותר בשוק המסרים המיידיים בצפון אמריקה, ובפרט בארצות הברית (ב-2006 שלטה על כ-52% מהשוק).
המתחרים העיקריים של AIM היו ICQ, Yahoo! Messenger ו-MSN Messenger. ב-1998 רכשה AOL את ICQ. החל מ-1999 הייתה AOL ב"מלחמת הצ'ט" עם יריבתה מיקרוסופט. ב-MSN Messanger השתמשו רק כ-4.5 מיליון אנשים באותה עת ואילו בתוכנות של AOL, לעומת זאת היו יותר מ-90 מיליון משתמשים. מיקרוסופט ניסתה לאפשר התחברות הן לשרתים שלה והן לשרתים מבוססי פרוטוקול AIM. אמריקה אונליין שלא הייתה מעוניינת בכך, חסמה את הגישה של MSN Messenger ל-AIM. אך במסגרת מיזוג AOL וטיים וורנר הסכימה לבסוף לאפשר זאת. והיא הציעה תקן אוניברסלי להעברת מסרים מיידיים. אך AIM במקביל איבדה במהירות נתח שוק כך שהמתחרים שלה לא לחצו יותר להפעיל תקן אוניברסלי. בתחילת 2002 AOL עדיין לא השיקה תקן אוניברסלי והמשיכה לחסום את הגישה ל-AIM. בתחילת 2001 ל-AOL היו 130 מיליון משתמשים, בהשוואה ל-18 מיליון המשתמשים של מיקרוסופט, והיא סדרת כלי פיתוח לשירותי רשת המבוססים על Messanger במטרה להרחיב את בסיס המשתמשים שלה.
באוקטובר 2000 השיקה AOL גרסה של שירות AIM לטלפונים סלולריים עבור חברת הסלולר ספרינט PCS בארצות הברית. ואחר כך השיקה שירות דומה יחד עם חברת AT&T. בנוסף עבדה בשיתוף פעולה עם אריקסון, נוקיה ואחר כך ומוטורולה על פיתוח טלפונים סלולריים המשלבים תוכנת מסרים מיידיים.
AIM הייתה תוכנה חינמית ו-AOL ביקשה להתחיל לייצר הכנסות ממנה, וב-2001 החלה מפתחת גרסה לשוק הארגוני בשיתוף חברת סאן מיקרוסיסטמס. אך אחר כך השיקה שירות מסרים מיידים לעסקים ללא שיתופה של סאן. היא אפשרה להוריד את הגרסה הארגונית ללא תשלום, אך מנהלי רשתות מחשב שהיו המעוניינים בתכונות אבטחה מתקדמות נדרשו לשלם 30 דולר למשתמש על הרישיון. בנוסף חתמה על הסכם עם חברת HP, לפיו תבנה בעבורה גרסה מיוחדת של AIM, שאותה תשלב HP בפתרונות שהיא מוכרת לעסקים.
באוקטובר 2003 AOL השיקה גרסה חדשה של ICQ, שמתקשרת עם AIM, עד אז פעלו שתי התכוננות בנפרד מאחר ש-ICQ הייתה פופולרית בעיקר מחוץ לארצות הברית. באותה עת גם חתמה על עסקה לקישור שירותי המסרים AIM עם מערכת המסרים המיידיים של חברת רויטרס, במטרה לאפשר ללקוחות השירותים הפיננסים של רויטרס לכלול גם את משתמשי מערכת המסרים המיידיים של AOL בבסיס המשתמשים שלהם. אולם במקביל רויטרס חתמה גם על הסכם דומה עם מיקרוסופט. ביולי 2004 AOL, יאהו ומיקרוסופט הודיעו כי יאחדו את שירותי המסרים שלהם למשתמשים עסקיים, אך אל את תוכנות החינם שלהם לצרכנים. המערכת המאוחדת התתבססה על קוד תוכנה של מיקרוסופט שישמש בתור מרכז הקישור לשלוש המערכות.
בתחילת 2008 נוספה בצורה רשמית תמיכה בטלפונים עבור AIM, כאשר הופצה אפליקציה AIM למכשירי Windows Mobile שאפשרה לשלוח הודעות מידיות באמצעות SMS. עם זאת האפשרות להשתמש ב-AIM ממגוון מכשירים נתמכה עוד קודם לכן באמצעות אפליקציות צד שלישי, כשהחל מ-2002 הייתה לכך תמיכה ב-Sidekick.
החל מ-2012 תוכנת הלקוח הרשמית של AIM כללה פרסומות ותמכה ב-Microsoft Windows, Windows Mobile, Classic Mac OS, macOS, Android, iOS, BlackBerry OS.