stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
A Hard Day's Night (אלבום)

A Hard Day's Night (לילה של יום מפרך) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת הביטלס, שיצא לאור בבריטניה ב-10 ביולי 1964. האלבום הוא גם פסקול הסרט הראשון של הלהקה הנושא את אותו השם. גרסת האלבום שיצאה בארצות הברית יצאה לאור כשבועיים לפני הגרסה הבריטית, על ידי חברת ההקלטות United Artists Records עם שוני בסדר השירים. לבסוף, הוחלף בגרסה הבריטית המקורית בעת יציאתו לאור על גבי קומפקט דיסק ב-1987, 17 שנים לאחר שהלהקה התפרקה.
למרות התפתחות כישרון הלהקה בכתיבת שירים, האלבום נצמד לסגנון רוק אנד רול בסיסי שניכר בנגינה ומבנה השירים. זהו האלבום הראשון של הביטלס בו לא מופיעות גרסאות כיסוי לשירים ותיקים וכל החומר נכתב על ידי חברי הלהקה, והיחיד מאלבומי הלהקה שכל שיריו נכתבו על ידי שני חברי הלהקה פול מקרטני וג'ון לנון. האלבום מכיל כמה משיריהם המפורסמים ביותר כולל שיר הנושא (יחד עם אקורד הפתיחה המפורסם שלו), השיר “And I Love Her” והשיר "Can't Buy Me Love" שהיו להיטים טראנס-אטלנטיים של הלהקה. האלבום והסרט נועדו ליצור תדמית קלאסית של להקת החיפושיות שיצאו בזמן שיא הביטלמניה.
לפי מבקר המוזיקה ריצ'י אונטרברגר, לתפקידי גיטרת ה-12 מיתרים של ג'ורג' האריסון היו השפעה גדולה, הסרט עזר לשכנע את להקת הבירדס שבזמנו היו להקת פולק לצלול לתוך הרוק אנד רול, והחיפושיות (יחד עם בוב דילן) השפיעו רבות על התפשטות מוזיקת הפולק-רוק של שנת 1965. הצלחת החיפושיות גם עזרה בפתיחת השוק האמריקאי ללהקות בריטיות אחרות כמו הרולינג סטונז, להקת החיות ולהקת הקינקס והיוותה השראה ללהקות אמריקאיות צעירות כגון לאבינג ספונפול ואחרים לקחת את האתגר בכתיבת חומר מקורי שחייב המון לפול מקרטני וג'ון לנון.
שם האלבום (והסרט) נוצר בטעות על ידי מתופף הלהקה רינגו סטאר. לפי ריאיון עם ג'ון לנון משנת 1980 למגזין פלייבוי: "נסעתי הביתה במכונית ודיק לסטר(במאי הסרט) הציע את השם "לילה של יום מפרך" ממשהו שרינגו סטאר אמר. השתמשתי בזה ב-"In His Own Write" (ספר של ג'ון לנון משנת 1964) אבל זו הייתה הערה שרינגו סטאר זרק שנשמעה כמו שיבוש מילים ואז דיק לסטר אמר "אנחנו נשתמש בשם הזה".
בשנת 2000, המגזין Q הציב את האלבום במקום החמישי במצעד 100 האלבומים הבריטיים הטובים ביותר. בשנת 2003, האלבום דורג על ידי המגזין רולינג סטון במקום 307 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים.
תוכן וגרסאות

הצד הראשון של האלבום מכיל את השירים מפסקול הסרט. צד שני כולל שירים שנכתבו בשביל הסרט אבל לא נכללו בו, למרות שהוצאה מחודשת לאור של הסרט בשנות השמונים מכילה פרולוג לפני קרדיטי הפתיחה עם השיר "I'll Cry Instead" בפסקול הסרט.
פול מקרטני וג'ון לנון חילקו את כמות השירים ביניהם בכל אלבום אבל אלבום זה הוא אחד מהאלבומים שניכרת בו שליטת ג'ון לנון ככותב שירים על ידי כתיבת חלק גדול של 13 קטעי האלבום בעצמו. אלבום זה הוא גם אחד משני אלבומי הלהקה יחד עם האלבום Let It Be שרינגו סטאר לא מתפקד כזמר ראשי באף אחד מהשירים. רינגו סטאר שר את השיר "Matchbox" שהוא גרסת כיסוי לשיר של קארל פרקינס והוקלט באופן זמני עם שירי האלבום "A Hard Day's Night" ויצא לאור על גבי הסינגל "Long Tall Sally".
זהו האלבום הראשון של החיפושיות שהוקלט במלואו על ידי מכונת הקלטה של 4 ערוצים (Four Track Tape) שאפשרה לעשות מיקסים איכותיים בסטריאו. למרות זאת, עד שנת 2009, גרסת הקומפקט דיסק של האלבום הייתה בנמצא בגרסת מונו בלבד, למרות שרבים מהשירים נמצאים בגרסת סטריאו על גבי קומפקט דיסק לראשונה עם הוצאת האוסף "The Capitol Albums, Volume 1" בשנת 2004. שלוש רצועות מהאלבום הופיעו בגרסת סטריאו באוסף "1962-1966". בתאריך 9 בספטמבר 2009 יצאה לאור גרסה מחודשת של האלבום, לראשונה בגרסת סטריאו במלואו, כחלק מהאוסף "The Beatles Stereo Box Set".
בתאריך 26 בפברואר 1987, האלבום יצא לאור באופן רשמי על גבי קומפקט דיסק בגרסת מונו, כמו שלושה אלבומים אחרים של הלהקה "Please Please Me","With The Beatles" ו-"Beatles For Sale". הגרסה הבריטית של 13 שירי האלבום הייתה בנמצא בארצות הברית על גבי תקליטים וקלטות בתאריך 21 ביולי 1987, אבל רק על ידי יבוא אישי ולא באופן מסחרי. גרסאות סטריאו של השירים "A Hard Days Night","Can't Buy Me Love"ו-"And I Love Her" נמצאים בגרסת הקומפקט דיסק לאוסף "1962-1966"
רשימת רצועות

כל השירים נכתבו על ידי ג'ון לנון ופול מקרטני.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| רצועה | שירה מובילה | אורך |
צד ראשון: 
| 1. A Hard Day's Night | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:34 |
| 2. I Should Have Known Better | ג'ון לנון | 2:46 |
| 3. If I Fell | ג'ון לנון ופול מקרטני | 2:24 |
| 4. I'm Happy Just to Dance With You | ג'ורג האריסון | 1:59 |
| 5. And I Love Her | פול מקרטני | 2:33 |
| 6.Tell Me Why | ג'ון לנון | 2:12 |
| 7. Can't Buy Me Love | פול מקרטני | 2:14 |

צד שני: 
| 1. Any Time at All | ג'ון לנון | 2:15 |
| 2. I'll Cry Instead | ג'ון לנון | 1:49 |
| 3. Things We Said Today | פול מקרטני | 2:40 |
| 4. When I Get Home | ג'ון לנון | 2:20 |
| 5. You Can't Do That | ג'ון לנון | 2:39 |
| 6. I'll Be Back | ג'ון לנון | 2:20 |
הגרסה האמריקאית

הגרסה האמריקאית של האלבום יצא לאורה בתאריך 26 ביוני 1964 על ידי חברת United Artists' בגרסת מונו וסטריאו והכילה את שבעת השירים מהסרט:"A Hard Day's Night, "Tell Me Why, "I'm Happy Just To Dance With you", "I should have known better", "If I Fell", "And I Love Her" והשיר "Can't Buy Me Love". האלבום הכיל גם את השיר "I'll Cry Instead" שנחתך ברגע האחרון אף על פי שהוקלט בשביל הסרט.
הגרסה האמריקאית הכילה גם ארבעה ביצועים אינסטרומנטליים בסגנון איזי-ליסנינג לשירים של פול מקרטני וג'ון לנון שבוצעו על ידי ג'ורג' מרטין: "I Should Have Known Better","And I love her", "Ringo's Theme(This Boy) והשיר "A Hard Days Night". כל אחד מהקטעים הופיע יותר מאוחר באלבומו האינסטרומנטלי של ג'ורג' מרטין שיצא לאור על ידי החברות Capitol,United Artists ו-Parlophone. האלבום הגיע למקום הראשון ברשימת הבילבורד ונשאר שם במשך 14 שבועות, משך הזמן הארוך ביותר לאלבום כלשהו באותה תקופה.
אחרי שחברת EMI רכשה את חברת United Artist האלבום יצא בהוצאה חדשה בתאריך 17 באוגוסט 1980 בלייבל של חברת Capitol.
בעוד שגרסת הסטריאו של אלבום כללה את הקטעים האינסטרומנטליים בסטריאו אמיתי, ההקלטות של החיפושיות עצמם היו בגרסת מונו שנעשתה מגרסת הסטריאו. גרסאות סטריאו אמיתיים של מרבית השירים הופיעו באלבום Something New של חברת Capitol שגם יצא בשנת 1964. השירים "Can't Buy Me Love" ו - "I Should Have Known Better" הופיעו לבסוף בגרסאות סטריאו באוסף Hey Jude של חברת Apple Records בשנת 1970. השיר "A Hard Days Night" לא הופיע בגרסת סטריאו בארצות הברית עד ליציאת האלבום "Reel Music" במרץ 1982.
בשנת 2014 הגרסה האמריקאית יצאה על גבי קומפקט דיסק באופן רשמי במסגרת חידוש האלבומים האמריקאיים של הלהקה לציון 50 שנה לביקורם הראשון בארצות הברית.
קרדיטים

הביטלס
ג'ורג' האריסון - גיטרה חשמלית מובילה, גיטרה 12 מיתרים, אקוסטית וספרדית, קולות רקע, שירה מובילה בשיר "I'm Happy Just To Dance With You", שירה הרמונית בשיר " Things We Said Today" וכלי הקשה בשיר "And I Love Her".
ג'ון לנון - שירה ראשית, הרמונית ורקע, גיטרה אקוסטית גיטרת קצב, מפוחית, גיטרה מובילה בשיר "You Can't Do That", פסנתר בשיר "Things We Said Today"(נמחק במהלך המיקסים אבל שמיע בתקליט) ותוף מרים.
פול מקרטני - שירה ראשית, הרמונית ורקע, גיטרה בס ופסנתר, גיטרה אקוסטית בשיר "I'll Be Back".
רינגו סטאר - תופים, Cowbell, מאראקס ותוף מרים.
מוזיקאים נוספים והפקה
ג'ורג' מרטין - פסנתר.
ראו גם

A Hard Day's Night (סרט)
A Head Full of Dreams (שיר)

A Head Full of Dreams הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קולדפליי מתוך אלבום האולפן השביעי בעל אותו שם. הוא הופק על ידי ריק סימפסון וסטארגייט ופורסם כסינגל הרביעי מהאלבום ב-19 באוגוסט 2016 עם קליפ נלווה.
רקע

השיר הוקלט על ידי הלהקה במהלך יצירת אלבום האולפן השביעי שלה בשנת 2014, באולפנים הייעודיים שלהם The Bakery ו-The Beehive בצפון לונדון. שניהם נבנו במקור לעבודה על שלושת אלבומי האולפן הקודמים שלהם.
קליפ

הקליפ לשיר פורסם ב-19 באוגוסט 2016. הוא בוים על ידי ג'יימס מרקוס האני וצולם במקסיקו סיטי באפריל 2016 כשהלהקה הופיעה שם כחלק מסיבוב ההופעות שלה. בקליפ מוצגת הלהקה רוכבת על אופניים ברחובות מקסיקו סיטי ומבצעת את השיר באצטדיון "Foro Sol". בתחילת הקליפ נשמע של נאומו של צ'רלי צ'פלין מהסרט "הדיקטטור הגדול" משנת 1940.
הופעות חיות

השיר בוצע בתוכנית הלילה של ג'יימס קורדן, יחד עם "Adventure of a Lifetime", ב-12 בנובמבר 2015. הוא הוצג גם ב-"X Factor Italy" במילאנו. השיר היה השיר הפותח בסיבוב ההופעות שלהם לאותו האלבום.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015–2017)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015–2017)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015–2017)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015–2017)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 58 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 60 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 173 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 14 |  |
|  צרפת | SNEP | 156 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |
| בריטניה (BPI) | כסף | 200,000 |
Love Rocks Starring Shakira

| --- | --- |
סמל המשחק ב-App Store
סמל המשחק ב-App Store
 כללי
 תאריך הוצאה:  15 באוקטובר 2015
 סוגה:  משחק חשיבה ממוחשב
 פיתוח:  Rovio Entertainment
 הוצאה לאור:  Rovio Entertainment 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  Unity
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  iOS, אנדרואיד
 
Love Rocks (בעברית: אהבת אבנים) הוא משחק וידאו נייד שיצא תחת חסותה של הזמרת הקולומביאנית שאקירה. המשחק הוא בסגנון של התאמת אריחי פאזל. המשחק פותח על ידי החברה רוביו אנטרטיינמנט, ויצא לאור ב-15 באוקטובר 2015 עבור מכשירי Android ו-iOS ברחבי העולם.
המשחק כולל את הזמרת שאקירה כמציגה הראשית שלו. המשחק הוא המשחק הראשון שהזמרת הוציאה במהלך כל הקריירה שלה. המשחק קיבל ביקורות מעורבות רבות, כאשר חלק מהמבקרים אמרו שהמשחק לא טוב, ומזכיר משחקים אחרים וחלק מהמבקרים אמרו שהמשחק הוא משחק טוב.
המשחק

תחילה, השחקן מקבל שלוש אבני חן (או אבני חן עם סמלים של כוכבים, כתר וכו', תלוי לרמה של השחקן), ואז הוא צריך "לזרוק" אותם לעבר אבני חן אחרות שמופיעות במשחק. הזריקה של אבני החן לעבר אבני חן אחרות יוצרת פיצוץ, בתנאי שהיא תיצור קישור תואם לאותה אבן חן אחרת, לדוגמה: זריקה של אבן חן כחולה לעבר אבן חן כחולה תיצור פיצוץ של שתי האבנים ולקבלת נקודות. שחקנים יאבדו תור אם אבני החן שבמשחק יעלו על גדותיהן והשחקן לא יצליח לפוצץ אותן. השחקן מנצח כאשר אותו שלב הושלם. אם השלב לא הושלם מאבד השחקן "תקליט" שמשמש כ-"חיים". ניתן לקבל תקליט כל חצי שעה, או לקנות בכסף, או דרך התחברות לפייסבוק, ודרכים נוספות אחרות.
יש שלבים אטרקטיביים אשר צריך לשבור את השיא של שאקירה עצמה ורק אז עוברים לשלב הבא, או שלבים שבהם יש "זכוכיות", ועל ידי חיבור של שתי אבני חן הזכוכית מתנפצת, ולאחר שכל הזכוכיות בשלב התנפצו השחקן עובר לשלב הבא. למשחק יש למעלה מ-300 שלבים, וכל פעם המשחק מתעדכן ומוסיף עמו שלבים רבים נוספים. במשחק ניתן לראות במסך הטעינה דברים ששאקירה אמרה, או רוצה שידעו עליה לדוגמה שאבן לידתה היא "אמטיסט".
השלבים במשחק מחולקים לרחובות, ממלכות וכולי, שעליהם יש פירוט קצרצר, ובין לבין ניתן לראות "שלטי חוצות" באותו מקום ששם יש את תמונתה של שאקירה מאלבומה, Shakira.
צעדת המוות בבטאן

מפת נתיב הצעדה
צעדת המוות בבטאן (באנגלית: Bataan Death March) הייתה אירוע ידוע לשמצה שהתחולל במלחמת העולם השנייה בחצי האי בטאן שבפיליפינים. במהלכה, באפריל 1942, הוצעדו למחנה שבויים רבבות חיילים אמריקניים ופיליפיניים, שנשבו שם על ידי הצבא היפני. במהלך ימי הצעדה מתו 7,000 עד 10,000 מהם מרעב, מהתייבשות, מתשישות ועקב התעללות על ידי היפנים ומעשי רצח מכוונים מצדם.
רקע

ב-22 בדצמבר 1941, שבועיים לאחר ההתקפה על פרל הארבור, פלש הצבא היפני לצפונו ולדרומו של האי לוזון שבפיליפינים והחל לעלות משני כיוונים על העיר מנילה, בירת המדינה. יחידות הצבא האמריקני שחנו באי ועמן יחידות הצבא הפיליפיני המסייעות להן נאלצו במהרה לסגת מפני היפנים והתכנסו אל חצי האי בטאן, הבולט מצפון אל תוך מפרץ מנילה, ואל האי המבוצר קורגידור שמדרומו. הם קיוו להחזיק שם מעמד במשך חדשים רבים עד אשר יגיעו מארצות הברית תגבורות שיביסו את היפנים, אך לא כך היה. ב-9 באפריל 1942, לאחר קרבות שנמשכו 3.5 חדשים, נכנעו היחידות שהחזיקו בבטאן, שמנו כ-76 אלף איש, כשאנשיהן מורעבים ותשושים ממלריה. האי קורגידור החזיק מעמד עד ל-7 במאי.
התוכנית היפנית לצעדה

עוד לפני הכניעה בבטאן החליטו היפנים להעביר את השבויים שייתפסו אל מחנה אודונל, מחנה צבאי בלוזון, שנמצא כ-110 קילומטרים מצפון לקצהו הדרומי של בטאן. הם החליטו על מסע בן ארבעה שלבים: ראשית יצעדו השבויים ברגל עד כ-30 קילומטרים לעיר בלנגה (אנ') שבמרכז חצי האי, ומשם יוסעו במשאיות כחמישים קילומטרים לעיר סן פרננדו (San Fernando). שם נועדו השבויים לעלות על רכבות משא שיובילום כ-50 קילומטרים נוספים לכפר קפאס (Capas), וממנו יצעדו עוד 13 קילומטרים עד למחנה אודונל (אנ') (בסך הכל - כ-143 קילומטרים). לפי התוכנית גם נועדו לקום בתי חולים שדה ותחנות רפואיות לאורך נתיב ההעברה. היפנים הכינו תוכנית לוגיסטית למבצע ההעברה והיא אושרה על ידי מפקד הכוחות היפנים בפיליפינים, גנרל הומה מסאהרו.
התוכנית הלוגיסטית היפנית הייתה שגויה מיסודה. ראשית, היפנים שיערו שיישבו רק 25 אלף איש - שליש ממספר השבויים בפועל. כמו כן הניחו שבמהלך הצעדה לבלנגה - שהייתה אמורה להימשך יום אחד - יאכלו השבויים את מנות המזון שלהם עצמם, אלא שמנות אלו אזלו מכבר. שלישית, לא היה מספר מספיק של משאיות להובלת מספר השבויים הרב שנשבה בפועל. לבסוף, היפנים לא היו ערים למצבם הגופני הירוד של השבויים.
הצעדה

השבויים הוצעדו כלפי צפון בקבוצות של כ-300 איש, שעל חלקן לא הופקדו שומרים. הם נתקלו בהתנהגות לא עקבית מצד היפנים, כאשר בצד מעשי אכזריות והתעללות היו יפנים שנהגו כלפיהם בצורה הומנית וסיפקו להם מים, אך ככל שהצפינו בדרכם החמיר היחס היפני. כמו כן, מעשי ההתעללות היו ספונטניים בתחילה אך בהמשך הפכו למכוונים יותר.
השבויים צעדו במזג אוויר חם וסבלו מרעב והתייבשות. בלילות שבמהלך הצעדה הוחזקו השבויים במכלאות מאולתרות בצפיפות רבה ובתנאי תברואה קשים ביותר, שגרמו להפצה של מחלות.
מעשי ההתעללות היפניים בשבויים כללו מניעת מנוחה בצל, מניעת מי שתייה, מכות שחולקו לשבויים צועדים ומניעת האוכלוסייה המקומית מלתת להם מצרכי מזון ומי שתייה. שבויים נרצחו על ידי היפנים במכות או בדקירות של חרבות וכידוני רובה, ולעיתים גם נערפו ראשיהם של שבויים. במיוחד הוכו, נדקרו ונרצחו שבויים שנחלשו והתקשו להמשיך וללכת. היו גם מקרים שבהם פקדו יפנים על שבויים לקבור שבויים אחרים בעודם בחיים, ושבויים שסירבו לעשות זאת הסתכנו במוות. מספר קצינים יפניים קיבלו פקודה מן הממונים עליהם להוציא להורג את כלל השבויים שבידיהם, וחלקם סירבו למלא אותה. עם כל זאת, ההתעללות היפנית הייתה אקראית: היו שבויים שלא סבלו כמעט מהתעללויות וקיבלו מזון מספיק, ואילו אחרים שהיו בקרבתם הוכו ונרצחו.
קצב הצעדה היה איטי בהרבה מכפי שציפו היפנים והאריך את סבלם של השבויים. כך, מסעם של השבויים עד לתחנה הראשונה בבלנגה נמשך עד שלושה ימים. שם נועדו השבויים לקבל מזון, אך עקב אי סדר ובעיקר עקב מספרם הגדול רבים מהם לא קיבלו אותו. טיפול רפואי ניתן רק על ידי רופאים וחובשים מקרב השבויים, שלהם חסרה אספקה רפואית מתאימה.
בבלנגה לא נמצאו די משאיות להסעת השבויים שהגיעו אל סן פרננדו ועל כן רובם צעדו לשם ברגל. רק בסן פרננדו קיבלו השבויים לראשונה מזון וטיפול רפואי בקירוב על פי התוכנית היפנית המקורית. השבויים הוסעו משם ברכבות במסע של שלוש שעות לכפר קפאס. הם נדחסו בצפיפות רבה לקרונות לוהטים, שבהם לא היו כלל מתקנים סניטריים. מקצתם מתו במהלך הנסיעה. גם לאחר שהגיעו השבויים למחנה אודונל המשיכו עשרות מהם למות מדי יום.
האוכלוסייה הפיליפינית המקומית הייתה עדה לצעדת השבויים במהלך כל שלביה. המונים מן האזרחים ניסו לחלק לשבויים הצועדים (מרביתם מבני עמם) מים ומצרכי מזון. בחלק מן המקרים מנעו זאת מהם השומרים היפנים שצעדו עם השבויים.
מבין 76 אלף השבויים שהחלו בצעדה הגיעו ליעדם הסופי במחנה אודונל 54 אלף. אלפים ברחו בדרך ואלפים מתו. מספר המתים המדויק איננו ידוע. הוא מוערך ב-7,000 עד 10,000 איש. מרביתם היו חיילים פיליפינים והיתר - כ-2,300 - היו אמריקנים. לפי גרסה אחרת מתו 2,500 עד 10,000 פיליפינים ו-300 עד 650 אמריקנים.
ברקע מקצת מעשי ההתעללות של החיילים היפנים עמד חינוכם הצבאי, שהאכזריות הייתה חלק בלתי נפרד ממנו. בעיניהם גם הייתה כניעה מעשה שלא יעלה על הדעת הכרוך בקלון, ועל כן הם נהגו באכזריות יתרה באויביהם שנכנעו.
לאחר הצעדה

ימים לאחר הצעדה, במאמץ להמעיט מחומרת האירועים בה, פרסמו עיתונים מקומיים בפיליפינים בפקודת היפנים ידיעות, שבהן נטען כי הצבא היפני יצא מגדרו לסייע לשבויים בעת הצעדה. נטען שם גם שאלו שמתו למרות זאת בדרך הם קורבנות הפיקוד האמריקני העליון, שאיפשר להם להיכנע ליפנים רק לאחר שכבר נחלשו מאד.
בארצות הברית עוררו מאורעות הצעדה זעם רב, ונעשה בהם שימוש מכוון במסגרת התעמולה המלחמתית נגד יפן.
בספטמבר 1945, לאחר כניעת יפן, נעצר גנרל הומה. הוא הועמד לדין באשמת שורה של פשעי מלחמה ובכללם הצעדה בבטאן. להגנתו הוא טען כי היה שקוע בהכנות להסתערות על האי קורגידור וכי לא נודע לו על מספר הקורבנות בצעדה אלא חודשיים לאחריה. הוא הורשע, נדון למוות והוצא להורג בפיליפינים ב-3 באפריל 1946.
ב-9 במאי 2009 התנצלה ממשלת יפן באמצעות שגריר יפן בארצות הברית בפני האמריקנים ניצולי הצעדה על סיבלם במהלכה.
הנצחת קורבנות המצעד

זכרם של קורבנות הצעדה הונצח בארצות הברית ובפיליפינים במספר רב של אנדרטאות, לוחות זיכרון, מוסדות ומבנים שנקראו על שמם. בין השאר הוקמו בבטאן לאורך נתיב הצעדה עמודי זיכרון שעליהם הכיתוב "צעדת המוות", איור של הצועדים וציון של מספר הקילומטרים מראשית נתיב הצעדה ועד למקום הימצאו של כל עמוד.
אירועים לכבוד הקורבנות נערכים עד היום ובכללם אירועי ספורט שונים וטקסי זיכרון. בשטח מטווח הטילים וייט סנדס במדינת ניו מקסיקו נערכים מדי שנה מאז 1989 מרוץ מרתון וצעדה לזכרם.
הערות שוליים

1 2  טולנד, עמ' 224.
1 2  טולנד, עמ' 228.
↑  כך על פי ספרו של טום לנספורד המובא באסמכתא בויקיאנגלית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563913005171  LCCN: sh2004007609  NARA: 10640185  NKC: ph569433 
שבויים במהלך הצעדה
עמוד זיכרון לאורך נתיב הצעדה
ברנדין קוקס

| --- | --- |
ברנדין קוקס, 2015
ברנדין קוקס, 2015
 לידה:  26 בספטמבר 1993 (בן 31) סטוקטון, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עמדה:  תופס
 גובה:  1.78 מטר
 משקל:  86 קילוגרם
 מספר:  14
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אורגון
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 2014,  סבב 1, מספר 20
 קבוצות כשחקן
 2014 - 2016 2017 - 2018 2018 - 2019 2020 -2022 2023:  ניו אורלינס סיינטס ניו אינגלנד פטריוטס לוס אנג'לס ראמס יוסטון טקסאנס דאלאס קאובויס
 
ברנדין קוקס (באנגלית: Brandin Cooks; נולד ב-25 בספטמבר 1993) הוא שחקן פוטבול אמריקאי המשחק בעמדת התופס בקבוצת דאלאס קאובויס מליגת ה-NFL.
ביוגרפיה

קוקס נולד בסטוקטון שבקליפורניה אחד מארבעה בנים של וורד ואנדראה. אביו נפטר כשקוקס היה בן שש. בשנים 2011–2013 למד באוניברסיטת המדינה של אורגון בה זכה למלגה כחבר בנבחרת הפוטבול. בשנתו השלישית רשם 1,730 ו-16 טאצ'דאונים בתפיסה בנוסף לעוד 217 יארד ושני טאצ'דאונים בריצה. באותה עונה זכה בפרס בליינטיקוף לתופס המצטיין בליגת המכללות ולנבחרת השנה במכללות. הוא ויתר על שנתו הרביעית באוניברסיטה ונרשם לדראפט ה-NFL.
בדראפט ה-NFL של 2014 נבחר בסיבוב הראשון במקום ה-20 על ידי ניו אורלינס סיינטס. בעונתו הראשון השיג 550 יארד התפיסה ו-4 טאצ'דאונים (3 בתפיסה ואחד בריצה) בטרם נפצע במשחקו העשירי והושבת ליתרת העונה. בעונת 2015 הוביל את תופסי הקבוצה עם 1,138 יארד ו-9 טאצ'דאונים. בעונת 2016 רשם 1,173 יארד ו-8 טאצ'דאונים, אך מעמדו כתופס המוביל של הקבוצה התערער בעקבות הצטיינותו של הרוקי מייקל תומאס.
לפני פתיחת עונת 2017 העובר בטרייד לניו אינגלנד פטריוטס בתמורה לבחירת דראפט בסיבוב הראשון. במחזור השלישי מול יוסטון טקסאנס השיג 131 יארד ושני טאצ'דאונים, כולל התפיסה המכריעה בשניות הסיום של המשחק שהסתיים בניצחון 36–33. סך הכל רשם בעונת 2017 1,082 יארד בתפיסה ו-7 טאצ'דאונים, שני בקבוצה לאחר הטייט אנד רוב גרונקובסקי. יחד עם ניו אינגלנד העפיל לראשונה לפלייאוף, בגמר ה-AFC רשם שש תפיסות ל-100 יארד וכן סחט עוד שתי עבירות ל-68 יארד נוספים בניצחון על ג'קסונוויל ג'אגוארס. בסופרבול LII סבל מזעזוע מוח ברבע השני והושבת ליתרת המשחק. לאחר עונה אחת בניו אינגלנד הועבר בטרייד ללוס אנג'לס ראמס בתמורה לבחירת דראפט בסיבוב הראשון. את עונת 2018 סיים בפעם הרביעית ברציפות עם למעלה מ-1,000 יארד כשהשיג 1,204 יארד בתפיסה ו-5 טאצ'דאונים. בסופרבול LIII הפסיד עם הראמס לניו אינגלנד פטריוטס 3–13, במשחק בו תפס 8 מסירות ל-120 יארד. בעונת 2020 הצטרף ליוסטון טקסאנס. בעונת 2023 הועבר בטרייד לדאלאס קאובויס.
סטטיסטיקה נבחרת

מעודכן לסוף עונת 2022
בעונה הסדירה:
| עונה | קבוצה | משחקים | תפיסות | יארדים בתפיסה | טאצ'דאונים בתפיסה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | ניו אורלינס סיינטס | 10 | 53 | 550 | 3 |
| 2015 | ניו אורלינס סיינטס | 16 | 84 | 1,138 | 9 |
| 2016 | ניו אורלינס סיינטס | 16 | 78 | 1,173 | 8 |
| 2017 | ניו אינגלנד פטריוטס | 16 | 65 | 1,082 | 7 |
| 2018 | לוס אנג'לס ראמס | 16 | 80 | 1,204 | 5 |
| 2019 | לוס אנג'לס ראמס | 14 | 42 | 583 | 2 |
| 2020 | יוסטון טקסאנס | 15 | 81 | 1,150 | 6 |
| 2021 | יוסטון טקסאנס | 16 | 90 | 1,037 | 6 |
| 2022 | יוסטון טקסאנס | 13 | 57 | 699 | 3 |
| קריירה |  | 132 | 630 | 8,616 | 49 |
בפלייאוף:
| עונה | קבוצה | משחקים | תפיסות | יארדים בתפיסה | טאצ'דאונים בתפיסה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ניו אינגלנד פטריוטס | 3 | 10 | 155 | 0 |
| 2018 | לוס אנג'לס ראמס | 3 | 19 | 352 | 0 |
| קריירה |  | 6 | 29 | 502 | 0 |
Hay Day

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  20 בנובמבר 2013
 סוגה:  סימולציות ניהול ממוחשבות
 פיתוח:  Supercell
 הוצאה לאור:  Supercell (חברת משחקים) 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מחשב מרובה משתתפים 
 פלטפורמות:  iOS, אנדרואיד
 haydaygame.com
 
Hay Day הוא משחק במודל Freemium, ובו המשחקים נדרשים להקים חווה חקלאית וירטואלית. המשחק שוחרר למכשירים המריצים את מערכת ההפעלה iOS לאנדרואיד למעלה משנה מאוחר יותר, ב-20 בנובמבר 2013. על פי דו"ח החברה שפיתחה את המשחק, המשחק, יחד עם Clash of Clans שגם הוא בבעלות החברה, הניבו רווחים של למעלה מ-30 מיליון דולר מדי חודש. בשנת 2013, המשחק היה הרביעי בגודל הרווחים שהניב למפתחיו.
עלילה

בפתיח למשחק, דודו של השחקן לא מסוגל לטפל עוד בחווה שלו והאחריות עליה מועברת אליו. המשחק מתחיל עם הדרכה של הדחליל המלמד את השחקן תכונות בסיסיות במשחק. לאחר מכן השחקן ממשיך לשחק לבדו. הוא יכול להרוויח כסף על ידי מכירת תוצרתו לאחרים, ועל ידי כך הוא יכול לקנות מבנים חדשים, חיות מחמד ופריטים לקישוט החווה. במהלך המשחק נפתחות אפשרויות חדשות: מכרה, הצטרפות ל"שכונות", דרבי "שכונות" ומכירה של גידולים ומוצרים. בעשותו כך, הוא גם מרוויח נקודות ניסיון (XP), וככל שהוא צובר יותר נקודות כאלו, כך הוא מתקדם ברמות במשחק. במהלך המשחק, משלב מסוים, נחשף בפני השחקן גם אנדוס, חבר של דודו של השחקן, שמלמד את השחקן כיצד לדוג.
השחקנים יכולים להצטרף ל"שכונות", שבהן החברים יכולים לעזור אחד לשני בעת הצורך, לשוחח אחד עם השני וכמו כן לבקש או למכור פריטים מסוימים. בנוסף, באמצעות השכונות ניתן לערוך תחרויות מול שכונות אחרות.
השחקנים יכולים להצטרף לדרבי שכונות מרמה 18 והם צריכים להיות ב"שכונה" כדי להשתתף בו בדרבי הם משיגים מדליות בשביל ה"שכונה" שלהם. ככל שיש יותר מדליות ל"שכונה" כך היא יותר "טובה".
ביקורת

אתר Gamezebo נתן למשחק ציון 4/5, ושיבח את הדמיון בחווה ואת הגרפיקה. Pocket Gamer נתן למשחק מדליית כסף.
ראו גם

Clash of Clans
קלאש רויאל
Boom Beach
בראול סטארס
הערות שוליים

↑  Hay Day לאנדרואיד, באתר Hay Day
↑  דיוויד גילברט, Supercell מרוויחה 30 מיליון דולר בחודש מ-Clash of Clans ו-Hay Day, באתר International Business Times, ‏12 בפברואר 2014
↑  ליאו מירני, מדוע משחקים בחינם הופכים ליישומונים הרווחיים ביותר, באתר Quartz, ‏30 בינואר 2014
↑  בריאן לופקין, להרים בעלי חיים ולגדל יבולים זה חקלאות sim יפה, באתר GameZebo, ‏3 ביולי 2012
↑  Hay Day, Pocket Gamer
Cut the Rope (סדרת משחקים)

| --- | --- |

 כללי
 סוגה:  משחק חשיבה ממוחשב
 הוצאה לאור:  ZeptoLab
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  ארקייד, PC, Mac, iOS ואנדרואיד
 cuttherope.net
Cut the Rope (בעברית: חתוך את החבל) היא סדרת משחקי מחשב המבוססת על פאזלים שונים בהתאם לחוקי הפיזיקה. המשחק משויך לחברה הרוסית ZeptoLab, אך בתחילה פותח על ידי Chillingo, שנרכשה על ידי Electronic Arts באוקטובר 2010, אך הזכויות למשחק לא נכללו בעסקה, ועל כן היא לא זו שהוציאה את סדרת המשחקים לאור בסופו של דבר.
מהלך המשחק

בכל שלב ישנה סוכרייה קטנה שמחוברת לחבל אחד לפחות, והמטרה היא להביאה אל אום נום, יצור ירוק הניזון מסוכריות, תוך שהוא אוסף את כל שלושת הכוכבים שבכל שלב, כדי לזכות בניקוד גבוה יותר. בכל שלב השחקן נתקל במכשולים שונים, דוגמת עכבישים, כובעי קסמים או כוכבים שנעלמים לאחר זמן מוגבל. במשחק יש כמה קטגוריות שונות לשלבים, ובכל קטגוריה נתקל השחקן באתגרים מסוג אחר, בהתאם לקטגוריה בה הוא משחק.
רשימת משחקים

Cut the Rope: המשחק הראשון בסדרה. יצא לאור ב-4 באוקטובר 2010. בתחילה רק ל-iOS, ומאוחר יותר שוחררו גם גרסאות לאנדרואיד (ביוני 2011) ל-Nintendo DSi (שוחרר לראשונה בספטמבר 2011 לאירופה ובנובמבר של אותה שנה לצפון אמריקה) ול-Nintendo 3DS (ב-22 באוגוסט 2013). למשחק זה ישנה גם גרסה  אינטרנטית וגרסה למחשבי המקינטוש.
Cut the Rope: Holiday Gift: הופץ לראשונה ב-10 בדצמבר 2010.
Cut the Rope: Experiments: יצא לאור כמשחק המשך ל-Cut the Rope: Holiday Gift ב-4 באוגוסט 2011.
Cut the Rope: Time Travel: יצא לאור ב-18 באפריל 2013, ובו אום נום חוזר אחורה בזמן לזמנם של אבות אבותיו, ובו צריך להאכיל שני יצורים.
Cut the Rope 2: שוחרר בתחילה רק ל-iOS ב-19 בדצמבר 2013. הגרסה למכשירי האנדרואיד הושקה ב-Google Play ב-28 במרץ 2014, ובחנות האפליקציות של אמזון ב-3 באפריל של אותה שנה. רק את הגרסה למכשירי האנדרואיד ניתן להוריד בחינם.
Cut the Rope: Triple Treat: יצא לאור ב-25 במרץ 2014 למכשיר ה-Nintendo 3DS בלבד.
My Om Nom: משחק אשר יצא ל־iOS בלבד. משחק השונה בתכלית מכל שאר המשחקים בסדרה ובו, בניגוד לשאר המשחקים האחרים, יש להלביש, לאכול ולשחק עם אום נום. היא כוללת גם כמה משחקים, ומשחק זה דומה לטמגוצ'י.
Cut the Rope: Magic: יצא לאור ב-17 בדצמבר 2015 למכשירי האנרואיד וה-iOS.
Om Nom Merge: יצא ב-2019 למכשירי iOS ואנדרואיד. כולל סגנון משחק שונה משאר משחקי הזיכיון.
Om Nom Run: יצא ב-2020 למכשירי iOS ואנדרואיד. משחק בסגנון ריצה אין-סופית.