stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הברינג
שלטון מקומי ופוליטיקה

רובע הברינג מחולק ל-18 אזורי בחירה בהם נבחרים 54 חברי מועצת הרובע: ברוקלנדס (Brooklands), קרנהאם (Cranham), אלם פארק (Elm Park), אמרסון פארק (Emerson Park), גידיאה פארק (Gidea Park), גושייז (Gooshays), האקטון (Hacton), הארולד ווד (Harold Wood), פארק הברינג (Havering Park), היטון (Heaton), היילנדס (Hylands), פטיטס (Pettits), ריינהאם (Rainham) וונינגטון (Wennington), רומפורד טאון (Romford Town), סנט אנדרוז (St Andrews), דרום הורנצ'רץ' (South Hornchurch), גבעת הסנאים (Squirrels Heath - סקוורלז הית') ואפמינסטר (Upminster).
בבחירות שנערכו בשנת 2006 זכתה המפלגה השמרנית ברוב הקולות במועצה (34 מחברי המועצה). המפלגה השנייה בגודלה היא איגוד הדיירים של לונדון לה 13 חברים במועצה. למפלגת הדיירים של ריינהאם (מפלגה מקומית) שלושה חברים במועצה, ללייבור שני חברים, ולמפלגה הליברל-דמוקרטית חבר אחד ולמפלגה הלאומית הבריטית חבר אחד במועצה.
כיום הרובע מחולק לשלושה אזורי בחירה לפרלמנט הבריטי: הורנצ'רץ', רמפורד ואפמינסטר, אולם מתוכנן איחודם של רבעי הבחירה של הונצ'רץ' ואפמינסטר לרובע אחד, ואיחודו של אזור רינהאם עם רובע הבחירה דאגנהאם לרובע אחד בשם דאגנהאם וריינהאם.
ערים תאומות

לרובע הברינג שתי ערים תאומות:
גרמניה לודוויגשאפן, גרמניה
צרפת הסדין, צרפת
הערות שוליים

↑  מקור שמו של הרובע
↑  רובע הברינג
↑  נתונים סטטיסטיים על רובעי לונדון
↑  נתוני אוכלוסין בלונדון (PDF)
↑  חדשות באתר ה-BBC.
| לונדון רבתי • לונדון • הסיטי של לונדון |
| --- | --- | --- |
| רובעי לונדון | איזלינגטון • אילינג • אנפילד • בארנט • בארקינג ודאגנהאם • בקסלי • ברומלי • ברנט • גריניץ' • האונסלו • האמרסמית' ופולהאם • האקני • הארו • הארינגיי • הברינג • הילינגדון • וולת'אם פורסט • וונדסוורת' • וסטמינסטר • טאוור האמלטס • לואישהאם • למבת' • מרטון • ניוהאם • סאטון • סאת'ק • קינגסטון שעל התמזה • קמדן • קנזינגטון וצ'לסי • קרוידון • רדברידג' • ריצ'מונד שעל התמזה |  |
| שטח בעל מעמד נפרד | הסיטי של לונדון |  |
| שטחים מסוגרים | אינר טמפל • מידל טמפל |  |
| ראו גם | רשות לונדון רבתי • אספת לונדון • מועצת לונדון רבתי • ראש עיריית לונדון • הלורד ראש העיר של לונדון • האיגוד של לונדון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4249096-0  ISNI: 0000 0004 0459 7211  MusicBrainz: b60bfcef-e8b5-4e56-b229-d5f4cd9fc1c5 
תיאטרון המלכה, הורנצ'רצ'
קווי הרכבת התחתית של לונדון החוצים את הברינג
מרכז האמנויות פיירקייטס שבהורנצ'רץ'.
הלא מתים (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מייקל ספיריג, פיטר ספיריג 
 הופק בידי:  מייקל ספיריג, פיטר ספיריג 
 תסריט:  מייקל ספיריג, פיטר ספיריג 
 עריכה:  מייקל ספיריג, פיטר ספיריג 
 שחקנים ראשיים:  פליסיטי מייסון מונגו מק'קיי אמה רנדל 
 מוזיקה:  קליף ברדלי
 מדינה:  אוסטרליה 
 חברת הפקה:  Spierigfilm
 חברה מפיצה:  ליונסגייט פילמס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1 ביולי 2005 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיית זומבים, קומדיית אימה 
 תקציב:  1 מיליון דולר אוסטרלי
 www.undeadthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלא מתים (באנגלית: Undead) הוא סרט אימה זומבי מדעי בדיוני אוסטרלי משנת 2003 שנכתב ובוים על ידי מייקל ופיטר ספייריג בכיכובם של פליסיטי מייסון, מונגו מקי ורוב ג'נקינס. זהו סרט הביכורים של האחים ספיריג וזכה לביקורות מעורבות.
הסיפור מגולל את סיפורה של רנה, מלכת יופי מעיירה קטנה בשם ברקלי, שנאלצת לעזוב בשל בעיות כספיות. למרות זאת, זמן קצר מאוד אחרי שהתחילה את המסע, מטאורים שנופלים מהשמיים, גורמים לכולם להפוך לזומבים. בניסיון להימלט, היא בורחת עם מספר שורדים בתקווה להינצל.
עלילה

לאחר שאיבדה את החווה המשפחתית שלה לבנק, מחליטה זוכת תחרות היופי המקומית רנה, לעזוב את העיר הקטנה ברקלי. נראים מספר מטאוריטים מוזרים נופלים בקרבת מקום והופכים את התושבים המקומיים לזומבים. רנה וניצולים אחרים מסתתרים בביתו של חמוש מוטרף וחוטף החייזרים מריון. למריון מטמון אקדחים גדול ומקלט גרעיני במרתף, אך מעולם לא היה לו סיכוי להצטייד במזון או מים.
הקבוצה יוצאת החוצה כדי להצטייד, אך נתקלת בזומבים. מריון יורה בראש אחד מהם ומגלה שזו הדרך לשמור על היצורים הרחק מהם. הם נוטשים את הבית, הולכים למוסך להשיג את הטנדר של מריון. הם מנסים לברוח, רק כדי למצוא מחסום עצום המקיף את כל העיירה, שמריון מאשים את החייזרים שלקחו אותו. יורד מעט גשם חומצי בפרקי זמן קבועים מאוד והקבוצה נזהרת שלא להירטב.
בהמשך, הם מתמודדים עם דמויות זוהרות עם ברדס. בזה אחר זה נהרגה הקבוצה או נמשכת לעננים עד שנשארת רק רנה. החייזרים עוצרים אותה והיא מרוססת בכימיקלים הדומים לגשם, שמתגלה כתרופה לזיהום. החייזרים שנמצאים שם למעשה פועלים למנוע הפצת זיהום הזומבים. ה"חטופים" צפים מעל העננים כדי לשמור עליהם. כשהעבודה שלהם נעשתה, החייזרים עוזבים, לא מודעים לכך שוויין, שחשבו אותו כמת, הצליחה להימלט במטוס ולהפיץ את הזיהום לאחר שעזבו את המקום.
תושבי העיר מובהלים לבית החולים כדי לטפל בפצועים. לרוע המזל וויין הופך לזומבי, תחילה מדביק את מריון ואז שוב מפיץ את המגפה.
הסרט מסתיים בחווה של רנה בה שוהים הניצולים. הצילום הסופי הוא של החווה עם שטח מגודר בסמוך, המכיל את תושבי ברקלי הזומבים. רנה עומדת על המשמר עם רובה ציד רב-קני ומסכת גז ומחכה לשובם של החייזרים.
שחקנים ודמויות

פליסיטי מייסון - רנה
מונגו מקיי - מריון
רוב ג'נקינס - וויין
ליסה קנינגהם - סאליאן
דירק האנטר - הריסון
אמה רנדול- מולי
נואל שרידן - צ'יפ
גיינור ונסלי- אגי
אלנור סטילמן - רות'
ביקורת

הסרט קיבל ציון של 32% באתר Rotten Tomatoes, בתור "ההומאז' הנמוך בתקציב הזה לז'אנר הזומבים מושאל בכבדות מקודמיו ומתגלה כלא מקורי ולא מבדר." באתר Metacritic הוענק לו ציון שלילי של 34 מתוך 100.
רוג'ר איברט אמר כי הסרט הוא "מסוג הסרטים שיהיה כל כך גרוע שהוא טוב, אלא שהוא לא מספיק גרוע כדי להיות טוב מספיק."
עם זאת, דייוויד סטראטון סקר את הסרט עבור וראייטי ואמר כי מדובר ב"סרט אימה מקורי להפליא ", אם כי "בני האדם המאוימים בסרט אינם חבורה חביבה במיוחד ואורך הסרט מתמשך מייגי."
הסרט זכה בפרס פיפרשי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במלבורן בשנת 2003 על "התעוזה להיות כל מה שהסרטים האוסטרלים לא אמורים להיות: חלק מז'אנר פופולרי ובלתי מעורער. אנו משבחים את זה כבידור שהוא גם פוליטי תוך הצגת התענוגות של עשיית סרטים מעשית."
הכנסות

הסרט הופץ על ידי Imagine Entertainment באוסטרליה והאחים וורנר בבריטניה וליונסגייט בארצות הברית. הסרט הכניס 149,590 דולר בקופות באוסטרליה.
ראו גם

גורל ידוע מראש
פורצי השחר
הערות שוליים

↑  "Undead (2005) - Financial Information". The Numbers. Nash Information Services. נבדק ב-17 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יאיר הוכנר, סרט אימים אוסטרלי קוצר שבחים
↑  Ebert, Roger (8 ביולי 2005). "Undead". rogerebert.com. Chicago Sun-Times. נבדק ב-14 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stratton, David (16 ביוני 2003). "Variety Reviews - Undead". Variety. נבדק ב-14 בדצמבר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "FIPRESCI - Melbourne International Film Festival". www.fipresci.org. באוגוסט 2003. אורכב מ-המקור ב-2019-01-19. נבדק ב-24 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Australian Films at the Australian Box Office" (PDF). Film Victoria. אורכב מ-המקור (pdf) ב-12 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
הליגה הדמוקרטית של סין

| --- | --- |

 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 תקופת הפעילות:  19 במרץ 1941 – הווה (83 שנים) 
 אידאולוגיות:  Socialism with Chinese characteristics Progressivism Chinese nationalism Patriotism
 מטה:  בייג'ינג 
 תבנית:Url
 
הליגה הדמוקרטית של סין היא אחת משמונה המפלגות הפוליטיות המוכרות כחוק ברפובליקה העממית של סין, לצד המפלגה הקומוניסטית של סין.
אידאולוגיה

בשנת 1997 אימצה המפלגה חוקה שקבעה כי היעד שלה הוא "לשאת את דגל הפטריוטיזם והסוציאליזם, ליישם את הקו הבסיסי לשלב הראשוני של הסוציאליזם, לשמור על היציבות בחברה, לחזק את השירותים לאחדות הלאומית ולחתור למען קידום מודרניזציה סוציאליסטית, הקמה ושיפור של כלכלת שוק, שיפור ארגון מחדש פוליטי ותרבות רוחנית סוציאליסטית, אמנציפציה ופיתוח כוחות יצרניים, ביסוס והרחבת החזית הפטריוטית המאוחדת, והגשמת המטרות הגדולות של הסוציאליזם הסיני".
הרכב

הליגה מורכבת בעיקר מאינטלקטואלים בינוניים ובכירים בתחומי תרבות, חינוך, מדע וטכנולוגיה.
נכון לסוף 2012, היו במפלגה מעל ל-282,000 חברים. מתוכם 22.8% היו מתחום החינוך המתקדם, 30.2% היו מתחום חינוך חובה, 17.4% היו במדע וטכנולוגיה, 5.8% היו באמנות ובעיתונות.
הערות שוליים

↑  "Zhōngguó mínzhǔ tóngméng" 中国民主同盟 [China Democratic League]. Dem-league.org.cn (בסינית). נבדק ב-2018-08-15.
↑  "Zhōngguó mínzhǔ tóngméng jiǎnjiè" 中国民主同盟简介 [Introduction to China Democratic League] (בסינית). China Democratic League. נבדק ב-2017-12-22.
החיה במערה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ה.פ. לאבקרפט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סיפורת אימה
 מקום התרחשות:  הפארק הלאומי מערת מאמות'
 הוצאה
 הוצאה:  המשוטט
 תאריך הוצאה:  יוני 1918
החיה במערה (באנגלית: The Beast In The Cave) הוא סיפור קצר מאת הסופר האמריקאי ה.פ. לאבקרפט אשר נכתב בין השנים 1904–1905 כאשר היה הלה בן ארבע עשרה, ופורסם לראשונה ב-1918 בכתב העת המשוטט. הסיפור מגולל את תולדותיו של מטייל המאבד את דרכו במערה עמוקה ואפלה, ולאחר שלפידו נכבה נאלץ להילחם באימה לא ידועה.
עלילה

העלילה נפתחת באנחת ייאוש מבשרת רעות מפיו של מספר אלמוני, המעיד כי הלך לאיבוד במבוך העמוק שבתוככי מערת המאמות'. הוא אינו נתקף בהיסטריה, עם זאת, וטוען כי על אף שמרבית האנשים היו משתוללים באימה במקומו, השנים הרבות שהקדיש מחייו עבור לימודי פילוסופיה סייעו לו לשמור על קור רוח.
הרהוריו המשונים חושפים בפני הקוראים אורח מחשבה של רוגע יותר מאשר ייאוש, והמספר טוען כי המערה הקסומה היא ”קבר טוב למות בו בדומה למיטב שיש לכל כנסייה להציע”. אנשים מסוימים עשויים היו לאבד את דעתם תחת אותם התנאים, לדבריו, אך הוא מניח כי יהיה זה הרעב אשר יביא עליו את סופו.
בזמן שהלפיד שבידו בוער את להבותיו האחרונות, מתוודה המספר כי האשמה במר גורלו שייכת לו בלבד, היות שאיבד את המטיילים ואת המדריך אליהם חבר בתחילת הדרך, וכעת, לאחר ששוטט לאיטו ברחבי המערה במשך יותר משעה, לא הצליח לשוב על עקבותיו.
בעודו בוחן את הנסיבות המדויקות של מותו הקרב, נזכר הלה כי שמע בעבר על קבוצת חולי שחפת אשר החליטה להקים מושבה בתוך המערה הגדולה, במטרה לבוא באורח חיים בריא יותר בידי חשיפה ממושכת לאוויר הנקי, הטמפרטורה האחידה והשקט הדומם של המקום.
בניסיון נואש אחרון מתחיל המספר לצעוק בכל הכוח המצוי בגרונו בתקווה שאחד מחברי הקבוצה ישמע את זעקתו ויבוא לעזרתו. להפתעתו הוא שומע קול צעדים קל מתקרב לעברו כעבור מספר רגעים, ובתקווה מחודשת מכין את עצמו לצעוק שוב, אך שמחתו הופכת במהרה לפחד משתק, כאשר נופלת עליו ההבנה שהצעדים אינם אנושיים, וכי הם אינם מגיעים בתדירות של שתי רגליים, אלא של ארבע.
מבוהל, עוצר המספר במקומו מתוך מחשבה שאולי בעל החיים או היצור לא יבחין בנוכחותו, ומתחמש באבן הגדולה ביותר שעולה בידו למצוא. כאשר רעש הצעדים מגיע לקרבתו משליך אותה הלה בכל כוחו ופוגע בחיה המסתורית, אשר מתמוטטת ארצה.
לאחר שהוא גומר אומר בדעתו להתקרב בכדי לבחון אותה ביתר שאת נשמעים לפתע רעשים מתכתיים, והמספר מבחין באור האבוקה של מדריך הקבוצה אשר הצליח לעלות על עקבותיו. יחדיו מחליטים השניים לבדוק לפשר היצור, אך לתדהמתם חושף אור הלפיד לעיניהם קוף ענק דמוי אדם, בעל פרווה לבנה.
המדריך שולף את נשקו מתוך כוונה לירות ביצור, אך כאשר הם הופכים את גווייתו מזדעזעים השניים לגלות את עיניו השחורות שקועות בעומק ארובות גולגולתו, ואת שפתיו נפתחות באנחה בטרם הוא נושם את נשימתו האחרונה ומת. היצור שהרג המספר היה, הלכה למעשה, בן אדם.
”הייתי אבוד, לחלוטין, באופן חסר תקווה, במרחבי הענק של מבוכי מערת המאמות'”
”הפעם לא היה בידי ספק. היה זה המדריך. אז צווחתי, צרחתי וצעקתי, אפילו הצטעקתי מתוך אושר, כאשר ראיתי מעליי את הזוהר המנצנץ אשר ידעתי שהיה האור המשתקף מהלפיד המתקרב”
”בעווית מהירה, הגוף הלבן התגלגל הצידה כך שכעת פניו פנו לעברנו. לרגע קט הייתי כה מוכה אימה מעיניו של היצור עד שלא הבחנתי באף דבר אחר”
דמויות

המספר: אלמוני אשר הצטרף לקבוצת מטיילים שהגיעה לבקר במערת המאמות' ותעה מהדרך. מעט ידוע על רקעו, למעט שהקדיש חלק ניכר מחייו עבור לימודי פילוסופיה ובשל כך רכש שליטה נפשית חזקה ברגשותיו.
המדריך: ראש קבוצת המטיילים ממנה נפרד המספר, כעבור זמן מה מבחין בהיעלמותו ויוצא בעקבותיו על מנת לחלצו.
החיה: אדם מעוות בעל פרווה לבנה אשר חי במשך זמן רב בתוך מערת מאמות' האפלה. המספר מניח תחילה כי מדובר בקוף לבן וגדול, אך כאשר הוא מצליח להבחין בפניו לראשונה מבין הלה כי מדובר למעשה באדם. הוא מציין כי בעבר התיישבה קבוצה של חולי שחפת במערה בניסיון למצוא תרופה למחלתם, וייתכן כי במרוצת השנים החל גופם להתעוות בצורה זו.
השראה

לאבקרפט בילה זמן רב בספרייה הציבורית של פרובידנס (אנ') בחיפוש אחר מידע שעשוי היה לעזור לו לפתח את הרקע העלילתי של הסיפור, ובייחוד אותנטיות התיאורים של מערת מאמות' וסביבתה.
לא ידוע על השפעות ספרותיות כלשהן שאולי הובילו אותו לכתוב את הטקסט, על אף שהוא מזכיר במקצת את הרציחות ברחוב מורג של הסופר אדגר אלן פו, בו מתוארים מעשי פשע מסוימים שהדעה הרווחת קובעת כי נעשו בידי בן אדם, אולם לבסוף הם מתגלים כמעשיו של קוף, ואילו בסיפור של לאבקרפט מתגלה לבסוף הקוף בתור בן אדם.
עולמו הספרותי של ה.פ. לאבקרפט

מאחר שהסיפור נכתב במהלך שנות נעוריו של לאבקרפט לא הספיק הלה עדיין לפתח את עולמו הבדיוני באופן מלא, כפי שהוא מסתמן לאורך כתביו המאוחרים יותר בדמות אלמנטים עלילתיים משותפים היוצרים מרבד מציאותי אחיד עם רמיזותיהם זה לזה. המוטיב היחיד ביצירה הנוכחית, אפוא, עשוי להיות החיה, המתוארת תחילה בתור ”קוף דמוי אדם בעל מימדים גדולים” עם ”פרווה צחורה כשלג”; בסיפורו עובדות הנוגעות לארתור ג'רמין המנוח ולמשפחתו מ-1921 מזכיר לאבקרפט ”עיר אפורה של קופים לבנים הנשלטת בידי אל לבן”, כאשר בסוף מתגלה כי אחד מאבותיו של הפרוטגוניסט נישא לקופה לבנה.
ביקורת

מבקר הספרות לין קרטר (אנ') טען כי כתיבת הסיפור היא השלכה ישירה לעצם כך שלאבקרפט החל לקרוא ספרים בגיל מוקדם מאוד. לדבריו, הסיפור מכיל סימני חובבנות בין כל אחת משורותיו, אך בה בעת מספק אינדקציה טובה על הפוטנציאל העתידי של מחברו.
הסופר לאון ספראג דה קמפ (אנ') כתב כי הסיפור המוקדם כבר מצביע על כמה מהמאפיינים הסגנוניים העתידיים של לאבקרפט, כגון הדגש על מזג רוחה של הדמות והאווירה בה היא נמצאת יותר מאשר על המתרחש, וכן טען כי השפעתו של אדגר אלן פו ניכרת על הסיפור בכבדות. בנוסף הציע כי האובססיה של לאבקרפט עם מערות וחללים תת-קרקעיים נחשפת לראשונה בסיפור.
לאבקרפט עצמו ביקר את הסיפור בשנים מאוחרות יותר, וכינה אותו ”מנופח בדרך שקשה לתאר וג'ונסוני”.
תרבות

סרט קצר בשם "החיה במערה של ה.פ. לאבקרפט" בבימויו של קמרון מקאסלנד (אנ') שודר ב-2016.
לקריאה נוספת

| --- | --- |
קרטר, לין (אנ'); לאבקרפט: מבט אל מאחורי המיתוסים של קת'ולהו; ספרי בלנטיין, 1972 (מסת"ב 978-0345024275): Carter, Lin; Lovecraft: A Look Behind The Cthulhu Mythos; Ballantine Books, 1972 (ISBN 978-0345024275)
לאבקרפט, הווארד פיליפס; מכתביו הנבחרים של ה.פ. לאבקרפט חלק ד' (1932–1934); ארקהם האוס, 1976 (מסת"ב 0-87054-035-1): Lovecraft, Howard Phillips; Selected Letters Of H. P. Lovecraft IV (1932–1934); Arkham House, 1976 (ISBN 0-87054-035-1)
ספראג דה קמפ, לאון (אנ'); לאבקרפט: ביוגרפיה; בארנס אנד נובל, ניו יורק, 1996 (מסת"ב 0-385-00578-4): Sprague De Camp, Lyon; Lovecraft: A Biography; Barnes & Noble, 1996 (ISBN 0-385-00578-4)
ג'ושי, סונאנד טריאמבק (אנ'); אי. שולץ, דייוויד; אנציקלופדיית ה.פ. לאבקרפט; הוצאת היפוקמפוס, 2004 (מסת"ב 978-0974878911): Joshi, Sunand Tryambak; E. Schultz, David; An H.P. Lovecraft Encyclopedia; Hippocampus Press, 2004 (ISBN 978-0974878911)
ביאורים

↑  ג'ונסוני מלשון איש הספרות סמואל ג'ונסון אליו מתייחס לאבקרפט, ובהקשר לתיאור של סיפורו, משמע כתיבה בעלת אופי מנופח ומוגזם.
הערות שוליים

↑  ג'ושי ושולץ, האות בי, החיה במערה, עמוד 18, "החיה במערה, סיפור ילדותי (2,500 מילים), הטיוטה הראשונה נכתבה באביב 1904, הטיוטה הסופית הושלמה ב-21 באפריל 1905. פורסם לראשונה במגזין המשוטט (יוני 1918)".
↑  דף מידע עבור החיה במערה, אתר הארכיון של ה.פ. לאבקרפט, אורכב מהמקור ב-30 בנובמבר 2022.
↑  ג'ושי ושולץ, האות בי, החיה במערה, עמוד 18, "ה.פ. לאבקרפט כתב כי בילה ”ימים ארוכים בספרייה” (כלומר, הספרייה הציבורית בפרובידנס) במחקר על מקום ההתרחשות של הסיפור, מערת מאמות' בקנטקי".
↑  ג'ושי ושולץ, האות בי, החיה במערה, עמוד 18, "זה עשוי להיות מעין השתקפות של הרציחות ברחוב מורג של פו: בסיפור הזה, מה שנתפשים בתור מעשיו של אדם מתגלים כמעשיו של קוף, ואילו כאן מה שנתפש כקוף מתגלה כבן אדם".
↑  לאבקרפט, עובדות הנוגעות לארתור ג'רמין המנוח ולמשפחתו, עמוד 125, "ב-19 באוקטובר 1852, החוקר סמואל סיטון הגיע לבית משפחת ג'רמין עם רשמיו הנוגעים לבני האונגס, והזכיר סיפורי אגדות מסוימים על עיר אפורה של קופים לבנים הנשלטת בידי אל לבן אשר לדבריו עשויים היו להיות בעלי ערך עבור האתנולוג".
↑  קרטר, המבקר מבחוץ, עמודים 17–18, "מאחר שלמד לקרוא בגיל כה צעיר, באופן טבעי החל גם לכתוב. הוא כתב הרבה שירה בינונית, בנוסף לכמה סיפורים קצרים אשר הצליחו לשרוד, כאשר המוקדמים ביותר מביניהם הם החיה במערה (נכתב ב-1905) והאלכימאי (נכתב ב-1908); כמובן, הסיפורים הללו חושפים סימנים של חובבנות בכל אחת משורותיהם, אבל הם עדיין אינדקציה הולמת לעתיד לבוא".
↑  קמפ, גאון מפונק, עמודים 43–44, "הסיפור (המתוארך ל-1 באפריל 1905) חושף כמה מאפיינים ספרותיים של לאבקרפט כסופר מבוגר. ישנו דגש על מצב הרוח והאטמוספירה יותר מאשר על המתרחש. כמו כן ניתן לראות את ידו הכבדה של פו".
↑  קמפ, גאון מפונק, עמוד 44, "לבסוף, הסיפור חושף את האובססיה התמידית של לאבקרפט כלפי מערות ומקומות דומים".
↑  לאבקרפט, "ערכתי קצת ניסויים בכתיבת מבנה בדיוני, והשגתי תוצאות ברמה חדשה לחלוטין עם החיה במערה (מנופח בדרך שקשה לתאר וג'ונסוני – עדיין יש לי אותו)".
↑  החיה במערה של ה.פ. לאבקרפט, בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים, אורכב מהמקור ב-28 בנובמבר 2022.
↑  החיה במערה, בסיס הנתונים האינטרנטי לספרות ספקולטיבית (אנ'), אורכב מהמקור ב-28 בנובמבר 2022.
↑  החיה במערה, האקוליט (אנ'), הספרייה הדיגיטלית של איווה, אורכב מהמקור ב-28 בנובמבר 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5c8756e8-9e7d-4f00-8ebc-fe3c54913b04
המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע (פריז)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאומי, מוזיאון טבע, גן בוטני 
 כתובת:  ז'רדן דה פלאנט 
 מיקום:  הרובע החמישי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 מבקרים בשנה:  1,900,000 (נכון ל־Unbekannter Wert)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 10 ביוני 1793
 תאריך פתיחה רשמי:  10 ביוני 1793 
 קואורדינטות:  48°50′32″N 2°21′22″E﻿ / ﻿48.842222222222°N 2.3561111111111°E﻿ / 48.842222222222; 2.3561111111111
 www.mnhn.fr
  (למפת פריז מוגדלת) המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע(למפת פריז רגילה) המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע
 
המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע, בצרפתית Muséum national d'histoire naturelle; בראשי תיבות: MNHN), הוא המוזיאון הלאומי לתולדות הטבע של צרפת וחלק מאוניברסיטאות סורבון (אנ'). המוזיאון הראשי, עם ארבע גלריות, ממוקם בפריז, צרפת, בתוך ז'רדן דה פלנטס על הגדה השמאלית של נהר הסיין. הוא נוסד רשמית בשנת 1793 במהלך המהפכה הצרפתית, אך החל עוד קודם לכן בשנת 1635 כגן המלכותי לצמחי מרפא. למוזיאון יש כיום 14 אתרים ברחבי צרפת.
הילמן הסקי

| --- | --- |

Hillman Husky, סדרת "Mark 1"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  (Hillman (Rootes Group
 שנות ייצור:  1954–1970
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 אורך:  3,759 מ"מ (1954-1957)  3,797 מ"מ (סדרה 1 - בין השנים 1958–1965)  3,581 מ"מ (הילמן אסקי אשר התבסס על הילמן אימפ, יוצר בין השנים 1967–1970)
 רוחב:  1,607 מ"מ (1954-1957)  1,537 מ"מ (סדרה 1 - בין השנים 1958–1965)  1,530 מ"מ (הילמן אסקי אשר התבסס על הילמן אימפ, יוצר בין השנים 1967–1970)
 גובה:  1,549 מ"מ  (1954-1957)  1,524 מ"מ (סדרה 1 - בין השנים 1958–1965)  1,473 מ"מ
 משקל:  864ק"ג (1954-1957)  940 ק"ג (סדרה 1, סדרה 3)  953 ק"ג (סדרה 2)  749 ק"ג (הילמן אסקי אשר התבסס על הילמן אימפ, יוצר בין השנים 1967–1970)
 בסיס גלגלים:  2,134 מ"מ (1954-1957)  2,184 מ"מ (סדרה 1 - בין השנים 1958–1965)  2,083 מ"מ (הילמן אסקי אשר התבסס על הילמן אימפ, יוצר בין השנים 1967–1970)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,256 סמ"ק המפיק 35 כ"ס (יוצר בין השנים 1954–1957)  4 צילינדרים, 1,390 סמ"ק המפיק 52 כ"ס (סדרה 1, יוצר בין השנים 1958–1965)  4 צילינדרים, 1,592 סמ"ק (סדרה 3, יוצר בשנת 1963, המנוע הורכב בדגמי "הילמן הסקי שיוצאו ל-ארצות הברית)  4 צילינדרים, בטור, 875 סמ"ק המפיק 34 כ"ס, ראש הגליל יצוק אלומיניום  (לדגמי "הילמן הסקי" מבוססי הילמן אימפ, בין השנים 1967–1970)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  105 קמ"ש (למנוע 1,256סמ"ק) 118.1 ק"מ (למנוע 1,390 סמ"ק, אשר הורכב בסדרה 2, בין השנים 1960–1962)
 צריכת דלק:  8.5 ליטר ל-100 ק"מ (דגם "Mark 1" בין השנים 1954–1957) 9.2 ליטר ל-100 ק"מ (דגמי סדרה 2, בין השנים 1960–1962)
הילמן הסקי (באנגלית: Hillman Husky) היא מכונית בתצורת סטיישן, 3 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת הילמן הבריטית בין השנים 1954–1970.
בין השנים 1958–1965 יוצרו סדרות 1–3 של דגם ה-"הילמן הסקי".
גרסאות > הילמן הסקי "Mark 1"

הילמו הסקי "Mark 1" (מבוסס על דגם הילמן מינקס), (יוצר בין השנים 1954–1957)
מחיר דגם ה-"הילמן הסקי" "Mark 1" בבריטניה בשנת 1954, עמד על 564 לירות שטרלינג.
תאוצת הדגם 0–80 קמ"ש - 24.3 שניות
יוצרו מהדגם 42,000 יחידות.
הדגם יוצא ל- אוסטרליה, צפון אמריקה, אירופה
גרסאות > הילמן הסקי סדרה 1 (1958-1959)

מנוע 1,390 סמ"ק המפיק 52 כ"ס
גרסאות > הילמן הסקי סדרה 2 (1960-1962)

יחס דחיסה 8.0:1
מאייד מסוג "Zenith 30 VIG type"
תאוצת "הילמן הסקי", סדרה 2, (מנוע 1,390 סמ"ק) מ-0 - 97 קמ"ש היא 26.9 שניות.
מחיר דגם, הילמן הסקי" סדרה 2, ב-בריטניה בשנת 1960 עמד על 674 לירות שטרלינג (כולל מיסוי)
גרסאות > הילמן הסקי סדרה 3 (1963-1965)

מנוע 1,390 סמ"ק
מנוע 1,592 סמ"ק (לדגמים אשר יוצאו ל-ארצות הברית)
גרסאות > הילמן הסקי (מבוסס על דגם הילמן אימפ (1967-1970)

מנוע 875 סמ"ק המפיק 34 כ"ס, ראש הגליל יצוק אלומיניום
מנוע זהה לדגם ה-בונד 875
תמסורת ידנית - 4 מהירויות
הילמן

חברת הילמן נוסדה בשנת 1907, ליד קובנטרי, אנגליה. לפני 1907 החברה בנתה אופניים. חברת הילמן החדשה שנשלטה על ידי Rootes נרכשה על ידי האמבר ב-1928. האחים Rootes הגיעו לאחזקה של שישים אחוז של האמבר בשנת 1932, שליטה אשר נשמרה עד 1967, כאשר קרייזלר קנתה את Rootes ואת ארבעים האחוזים של בעלי המניות בהאמבר. הסמל המסחרי המשיך לשמש תחת קרייזלר עד שנת 1976.
תמונות

הילמן הסקי "Mark I"
הילמן הסקי, שנת 1955 (סטיישן)
הילמן הסקי, שנת 1955
הילמן הסקי, שנת 1955
הילמן הסקי "Mark I"
הילמן הסקי "Mark I"
הילמן הסקי סדרות 1–3 (1958-1965)
הילמן הסקי, שנת 1961
הילמן הסקי, שנת 1966
הילמן הסקי, סדרה 2
הילמן הסקי
הילמן הסקי
הילמן הסקי
הילמן הסקי 1967–1970
הילמן הסקי, שנת 1968
הילמן הסקי, שנת 1968
הילמן הסקי, שנת 1967
הילמן הסקי, שנת 1968
הילמן הסקי
ראו גם

הילמן ויזארד
הילמן מינקס
הילמן סופר מינקס
הילמן אימפ
הילמן גאזל
הילמן הנטר
הערות שוליים

↑  הילמן הסקי - סדרות 1–31958 Hillman Husky Series I full range specs - Automobile
↑  הילמן הסקי mark_i  1956 Hillman Husky Mark I full range specs - Automobile
הליגה היוונית השנייה בכדורסל

| --- | --- |
 שם מלא:  Ελληνική Α2 Μπάσκετ Λιγκ
 כינוי:  הליגה היוונית השנייה בכדורסל
 תחום:  כדורסל
 ארגון:  פדרציית הכדורסל ההלנית
 מדינות:  יוון יוון
 קונפדרציה:  פיב"א אירופה
 קבוצות:  16
 מירב הזכיות:  פאפאגואו, ספורטינג, פריסטרי אתונה, אפולון פטרס (3 זכיות)
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 אלופה נוכחית:  א.ס.ק. קרדיטסאס (זכייה ראשונה)
 מפעל גבוה:  איי 1 אתניקי
 מפעל מקביל:  הגביע היווני בכדורסל
 מפעל נמוך:  בי אתניקי
 www.eliteleague.gr
 
איי 2 אתניקי (ביוונית: Ελληνική Α2 Μπάσκετ Λιγκ), היא ליגת הכדורסל השנייה ביוון, אחרי ליגת העל (איי 1 אתניקי). הליגה מאורגנת על ידי התאחדות הכדורסל ההלנית.
בעונת 1986/87 נוצר הפורמט הנוכחי של הכדורסל היווני המקצועני, המורכב מהליגה הבכירה איי 1 אתניקי וליגת המשנה איי 2 אתניקי.
החל מעונת 2015/16, נוסף פלייאוף עלייה בין הקבוצות במקומות 2 עד 5 בליגת המשנה לעלייה לליגת העל, ומשחק אחד להכרעה בירידה לליגה השלישית.
עלייה וירידה

בסוף כל עונה מתרחשות העליות והירידות הבאות:
שתי הקבוצות הראשונות באיי 2 עולות לליגת העל.
קבוצות אלו מוחלפות בשתי הקבוצות האחרונות באיי 1.
ארבע הקבוצות האחרונות יורדות לליגה השלישית.
קבוצות אלו מוחלפות על ידי ארבע הקבוצות הראשונות בליגה השלישית.
אלופות וסגניות

| עונה | אלופה | סגנית |
| --- | --- | --- |
| 1986/87 | פאנליניוס | פגראטי |
| 1987/88 | ספורטינג | פיליפוס סלוניקי |
| 1988/89 | פריסטרי אתונה | פגראטי |
| 1989/90 | פאפאגואו | פיליפוס סלוניקי |
| 1990/91 | ספורטינג (2) | דאפני |
| 1991/92 | אפולון פטרס | פאיראיקוס סינדסמוס |
| 1992/93 | פאפאגואו (2) | מילון |
| 1993/94 | אמפלוקיפוי | ספורטינג |
| 1994/95 | פאפאגואו (3) | הירקליאוס |
| 1995/96 | פאיראיקוס | VAO |
| 1996/97 | היראקליוס | דאפני |
| 1997/98 | ניר איסט | מארוסי |
| 1998/99 | דאפני | אספרוס קאלית'אס |
| 1999/00 | מקדוניקוס | מילון |
| 2000/01 | ק.א.ו.ד. | איוניקוס |
| 2001/02 | מקדוניקוס (2) | אולימפיה לאריסה |
| 2002/03 | אפולון פטרס (2) | פלאיו פאלירו |
| 2003/04 | פאנליניוס (2) | מ.א.נ.ט. |
| 2004/05 | קולוסוס רודוס | לאריסס |
| 2005/06 | אולימפיאס פטרס | אייגלאו |
| 2006/07 | ספורטינג (3) | קולוסוס רודוס |
| 2007/08 | טריקלה 2000 | פנורמה |
| 2008/09 | פריסטרי אתונה (2) | איליסיאקוס |
| 2009/10 | איקרוס קאלית'אס | היראקליס |
| 2010/11 | ק.א.ו.ד. (2) | אגו רתימנו |
| 2011/12 | פאנלפסיניאקוס | אפולון פטרס |
| 2012/13 | ניאה קיפיסיה | אריס טריקלה |
| 2013/14 | א.א.ק. אתונה | קורוביוס |
| 2014/15 | קוואלה | ארקדיקוס |
| 2015/16 | קימיס | פארוס קראטסיניו |
| 2016/17 | פאניוניוס | פארוס קראטסיניו |
| 2017/18 | פריסטרי אתונה (3) | הולאגורס |
| 2018/19 | איוניקוס | היראקליס |
| 2019/20 | צ'רליאוס טריקופיס | דיאגורס דריופידאון |
| 2020/21 | אפולון פטרס (3) | אולימפיאקוס ב' |
| 2021/22 | א.ס.ק. קרדיטסאס | פסיכיקו |
| 2022/23 | מארוסי | טריטון אתונה |
ראו גם

ליגת העל היוונית בכדורסל
הגביע היווני בכדורסל
הערות שוליים

↑  Η κλήρωση της Α2 (ביוונית).
ה'תל"ד

ה'תל"ד (5,434) ובקיצור תל"ד – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-11 בספטמבר 1673, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 30 בספטמבר 1674.
המולד של תשרי חל ביום שני, 13 שעות ו-225 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בשז. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה שנייה לשמיטה, ושנת 19 במחזור העיבור ה-287. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 2 (סימנה בלהז) במחזור השמש ה-195.
שנה זו היא שנת 1,605 לחורבן הבית, ושנת 1,985 לשטרות.