stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קונרד ברנס
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > אברמוף ותרומות השבט > מעורבות עובדים ועוזרים

פחות מחודשיים לאחר העברת הצעת חוק מפתח של הקצאות של ברנס באוקטובר 2003, ראש הסגל של ברנס, ויל ברוק, הלך לעבוד עבור אברמוף בחברת הלובינג גרינברג טראוריג.
ביוני 2005, איש ברנס לשעבר, שון ואסל, נקרא כעד בשימוע בפני ועדת הסנאט לענייני האינדיאנים.  ואסל היה רשום כלוביסט עבור שבטי צ'וקטאו וקושאטה ב-2001, הצטרף לצוות של ברנס ב-2002, ואז הצטרף שוב לצוות של אברמוף כשתדלן עבור השבטים ב-2003. הוא סירב להעיד, תוך שהוא מצטט את זכותו בתיקון החמישי נגד הפללה עצמית.
מארק בייקר, מנהל חקיקה לשעבר של ברנס, ויו"ר הקמפיין של ברנס ב-2006, קיבל שכר של 60,000 דולר כדי להיות הלוביסט הראשי של הקונפדרציה של שבטי סליש וקוטנאי ב-2003 וב-2004. בעבודה באמצעות חברת הלנה שלו, אנדרסון ובייקר, בייקר גם הרוויח 120,000 דולר לובי עבור המיזם העסקי CSKT S&K Technologies במהלך אותן שנים, ועוד 40,000 דולר עבד עבור ה-CSKT דרך קבוצת Giacometto. ליאו ג'קומטו היה ראש הסגל של ברנס מ-1995 עד 1999.
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > אברמוף ותרומות השבט > החזרת תרומות "בעייתיות" לקמפיין

ברנס החזיר את כל תרומותיו האישיות של אברמוף לצדקה. במידת האפשר, ברנס החזיר תרומות לשבטים מהם מקורם.
ניסיונו לתרום 111,000 דולר למועצת מנהיגי השבטים של מונטנה-ויומינג נדחה; המועצה אמרה שהכסף נגוע מכיוון שהוא בא במקור מאברמוף ולקוחותיו. ג'וליה דוני, נשיאת מועצת הקהילה האינדיאנית של פורט בלקנאפ וחברה במועצת מנהיגי השבטים, אמרה שלשבטים "נמאס להשתמש בהם" ולא רצתה לעזור לברנס עם הצרות הפוליטיות שלו.
גם המכללה הקהילתית בלאקפוט סירבה לקבל כסף מברנס מכיוון שזה הגיע מג'ק אברמוף. ג'יימס סנט גודארד, חבר מועצת בלאקפיט, אמר ל-Great Falls Tribune שלקיחת הכסף "הייתה גורמת לזה להיראות כאילו הכסף נקי. אנחנו לא רוצים שמר ברנס ישתמש יותר בשבטים למען הרווח הפוליטי שלו".
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > Inland Northwest Space Alliance

במאי 2006, ספין-אוף של אוניברסיטת מונטנה שקיבל מימון פדרלי של יותר מ-4 מיליון דולר, באמצעות מאמצים של ברנס, הפך לחלק מחקירה של משרד המפקח הכללי של נאס"א. בשנת 2004 שילמה Inland Northwest Space Alliance, חברה ללא מטרות רווח, 270,000 דולר לחברת תוכנה, Compressus, עבור "ניהול פרויקטים", באמצעות חוזה ללא הצעה. באותה שנה שילמה קומפרסוס 220,000 דולר עמלות לובי לחברת ראש הסגל לשעבר של ברנס, ליאו ג'קומטו; INSA גם שילמה לג'קומטו 20,000 דולר בעמלות באותה שנה. בתו של ברנס, קילי ברנס, הוזמנה להצטרף לדירקטוריון INSA, אך אמרה שאין לה כל מעורבות מלבד השתתפות בפגישות ארגוניות. היא גם כיהנה במועצת היועצים של קומפרסוס במשך שנה.  בשנת 2005, ג'קומטו היה הלוביסט של אוניברסיטת מונטנה, עבורה שילמו לו 79,750 דולר.
באוקטובר 2006, ה-Missoulian דיווח על בעיות נוספות עם IMSA ועם מרכז הרוקי הצפוני של אוניברסיטת מונטנה להפרטת החלל, שיש לו היסטוריה של שיתוף עובדים עם INSA, שחלקם קשורים.
מוקדם יותר באוקטובר 2006, דיווח העיתון Roll Call של וושינגטון די. סי שמבקרי המחוקקים של מונטנה מסרו ל־FBI ראיות שלא נכללו בדו"ח של יוני, המצביעות על "הייתה פעילות פלילית ברורה" המעורבת בברית בין INSA, ברנס וג'קומטו. גורמים רשמיים במדינה טוענים שהדו"ח של ה-Roll Call' היה שגוי. "שוחחתי עם סוכן FBI וחוקר עם משרד המפקח הכללי של נאס"א", אמר התובע של מחוז מיסולה, פרד ואן ולקנבורג. "הם עורכים כמה ראיונות של עדים ולא סיימו את עבודתם. עד שהם יעשו זאת, אני לא אמשיך".
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > הערות לעבר לוחמי אש

ביולי 2006, ברנס נפגש באופן מטורף עם קבוצת כבאים שחיכתה לטיסתם הביתה בנמל התעופה בילינגס. על פי דיווח המדינה, הוא אמר לכבאים שהם עשו "עבודה גרועה". הם עבדו כדי לכבות שטח בוער של 92,000 acre (372 קילומטרים רבועים) ליד בילינגס. ברנס דיבר קודם לכן עם כמה חוואים מקומיים שלא היו מרוצים מהדרך שבה עשו הכבאים את עבודתם. לדברי דובר, ברנס טרם שוחח על כך עם איש סמכות בשירותי הכבאות, או שמע נקודת מבט של כבאי.
ה-Billings Gazetteדיווח, "הסנאטור האמריקני קונרד ברנס הצביע ביום ראשון על שדה התעופה של בילינגס והאשים חבר בצוות כיבוי מובחר בעשיית 'עבודה ארורה' והאשים שאנשי הצוות פשוט 'ישבו' בעבודה.
ברנס הופתע גם כשסיפר לו עובד של מחלקת משאבי הטבע והשימור של מונטנה כי הכבאים המדוברים הרוויחו כ-8–12 דולר לשעה.
ב-14 באוגוסט 2006, כתב מ-Daily Press של ניופורט ניוז, וירג'יניה התקשר למשרדו של ברנס כדי לקבל תגובה על הערת הכבאי. איש צוות צעיר שענה, והאמין בטעות שהכתב הוא חבר, המשיך עם שורה של תגובות גסות שלא מיועדות לפרסום ציבורי. העוזר בשלב מסוים אף אמר לכאורה, "...אתה יכול להגיד לסנאטור ג'ורג' אלן מווירג'יניה [הוולגריות נמחקה]".  המפלגה הדמוקרטית קראה לברנס להתנצל.
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > הערות על הגירה

במהלך ויכוח ב-2006 נגד היריב הדמוקרטי ג'ון טסטר, ברנס העיר שהוא היה בטלפון עם הקבלן שלו כשראה ראיון עם מהגר בלתי חוקי בטלוויזיה. המהגר שהוצג בראיון אמר שהוא מקרה גגות ופונה צפונה. ברנס אמר שהוא אמר לקבלן, "כדאי שתצא ותציע את עזרתך או שלא תקרה את הבית שלי".
בפגישה ביוני, ברנס אמר "לאחרונה, הבחור הקטן שעושה את עבודות התחזוקה שלנו בבית, הוא מגואטמלה, ואמרתי, 'האם אוכל לראות את הגרין קארד שלך?' והוגו אומר, 'לא'. אמרתי, 'אוי אלוהים.'" (דובר ברנס, ג'ייסון קלינט, אמר שהעובד נמצא בארצות הברית באופן חוקי, בעל חברת צביעה, ושלברנס "מעולם לא היה ספק" שהוא תושב חוקי.)
באוגוסט, באירוע קמפיין, ברנס קטע את נאומו כדי לקבל שיחת סלולרי. לאחר שדיבר קצת וניתק, הוא אמר לקהל, "הוגו הוא איש גואטמלה קטן ונחמד שמצייר לי קצת... בווירג'יניה." אחרי קצת צחוק מהקהל, ברנס אמר "לא, הוא נהדר, אתם תאהבו אותו".
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > מחבלים במונית

ב-25 באוגוסט 2006, באירוע קמפיין במיילס סיטי, אמר ברנס על הצבא: "אנו מודים לאלוהים על הצעירים האלה שעושים את זה כל יום ובכל לילה כדי להילחם באויב הזה שהוא נהג מונית בשעות היום אבל רוצח בלילה."
ברנס המשיך וחזר על אנלוגיית "נהג המונית" שלו מספר פעמים במהלך הימים הבאים. ב-27 באוגוסט 2006, ב-Butte, אמר ברנס, "הקמפיין הזה עוסק בדור הבא; זה אם יש לנו עולם בטוח ועולם בטוח שבו הילדים שלנו יכולים ללכת לישון בלילה ולא לדאוג לגבי בחור שנוהג במונית ביום והורג בלילה".
שוב, באירוע קמפיין ב-30 באוגוסט 2006, ברנס, תוך כדי דיון במלחמה בטרור, דיבר על "אויב חסר פנים" של טרוריסטים ש"נוסעים במוניות בשעות היום והורגים בלילה".
דובר הקמפיין של ברנס אמר, "הנקודה היא שיש טרוריסטים שחיים בינינו. לא רק כאן, אלא בבריטניה ובעולם כולו. בין אם הם נהגי מוניות או בנקאי השקעות, העובדה היא שזה סוג חדש של אויב."
ביוגרפיה > אתיקה ואירועים בולטים > עריכה לא נכונה של ויקיפדיה

בפברואר 2006, דווח כי חבר לא מזוהה בצוות של ברנס ביקש להסיר מהביוגרפיה שלו בוויקיפדיה הערות מזלזלות שהשמיע ברנס ולהחליף אותן בשבחים "זוהרים" כ"קולו של האיכר". העריכות זוהו על ידי עורכי ויקיחדשות ודווחו מאוחר יותר בעיתונות.
ביוגרפיה > מותו

ברנס מת ב-28 באפריל 2016 מסיבוכים משבץ מוחי. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון ב-17 ביולי 2017.
שברולט G506

| --- | --- |

Chevrolet G506
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Chevrolet 1.5 ton truck
 יצרן:  שברולט, יוצר במפעלי "Pontiac West Assembly" (אנ')
 שנות ייצור:  1940–1945
 יחידות שיוצרו:  168,603
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 אורך:  5.70 מטר
 רוחב:  2.20 מטר
 גובה:  2.70 מטר
 משקל:  3,726 ק"ג (ריק)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, בטור, 3.9 ליטר המפיק 83 כ"ס ב-3,100 סל"ד (מנוע "שברולט" מסוג "Chevrolet BV1001 235")
 הילוכים:  תמסורת ידנית 4 מהירויות X טווח 2
 מהירות מרבית:  77 קמ"ש
 צריכת דלק:  טווח נסיעה - 434.5 ק"מ
שברולט G506 (באנגלית: Chevrolet G506, קרויה גם: Chevrolet 1.5 ton truck) הם משאיות, 4x4, למטען ולמשימות שונות מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית שברולט אשר סופקו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ביו השנים 1940–1945.
סך הכול יוצרו 168,603 יחידות.
במלחמת העולם השנייה במסגרת השאל-החכר נשלחו לברית המועצות 151,053  משאיות מדגם ה"שברולט G506".
דגמים

"Model G4103"
"Model G4112"
"Model G4163"
"Model G4174"
"Model G7103"
"Model G7105"
"Model G7106"
"Model G7107"
"Van Model G7113"
"Model G7116"
"Model G7117"
"Model G7127"
"Model G7128"
"Model G7132"
"Model G7163"
"Model G7173"
דגמים > דגמים שסופקו לחיל האוויר האמריקאי

(USAAF - United States Army Air Forces)
"E5 Turret Trainer"
"J3 field lighting truck"
"J4 field lighting truck"
"J5 field lighting truck"
"fire truck, class 135"
תמונות

"שברולט G506"
"שברולט G506"
"שברולט G506" דגם "G7107"
"שברולט G506"
"שברולט G506"
"שברולט G506"
"שברולט G506"  - כבאית
"שברולט G506"
"שברולט G506"  - משאית מטען
"שברולט G506"  - משאית הפצצה
"שברולט G506" - משאית הפצצה
"שברולט G506"
חיילים בריטים ב-יפו, ארץ ישראל על "שברולט G506" (צולם כנראה לאחר שנת 1945)
ראו גם

M6 Bomb Service Truck
לקריאה נוספת

דגמי  "שברולט G506" - תמונות
הערות שוליים

↑  Crismon, Fred W (2001). US Military Wheeled Vehicles (3 ed.). Victory WWII Pub. pp. 260–263. ISBN 0-970056-71-0.
↑  "שברולט G506" - מפרט scribd.com/document/147974493/Tm-9-805-CHEVROLET-1-5-TON
↑  השאל-החכר: (באנגלית: lend-lease) הוא כינויו של חוק אמריקאי, אשר נחקק בתקופת מלחמת העולם השנייה ואיפשר לנשיא ארצות הברית לספק לבעלות הברית אספקה ומזון כראות עיניו. ארצות הברית סיפקה לברית המועצות
↑  Doyle, David (2003). Standard catalog of U.S. Military Vehicles. Krause Publications. pp. 122–124. ISBN 0-87349-508-X
↑  Ware, Pat. The World Encyclopedia of Military Vehicles. — Lorenz Books, 2010. — P. 227. — ISBN 0-7548-2052-1
↑  מדגמי "שברולט G506" drab.com/idphoto/id_photos_chevrolet_g506.php
↑  "שברולט G506" דגם Tm-9-765-BOMB-SERVICE-TRUCK scribd.com/document
קאדילק מודל 30

| --- | --- |

Cadillac Model Thirty, סדאן, שנת 1914
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קאדילק
 שנות ייצור:  1909–1914
 יחידות שיוצרו:  66,946
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  Cadillac Model G
 מודל אחריו:  קאדילק סוג 51
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 בסיס גלגלים:  2,692 מ"מ (שנת 1909)  2,754 מ"מ (שנת 1910)  2,946 מ"מ (1911-1912)  3,048 מ"מ (1913-1914)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 3,707 סמ"ק המפיק 30 כ"ס (שנת 1909)  4 צילינדרים, 4,186 סמ"ק המפיק 30 כ"ס (שנת 1910)  4 צילינדרים, 4,692 סמ"ק המפיק 32.4 כ"ס (שנת 1911)  4 צילינדרים, 4,692 סמ"ק המפיק 40 כ"ס (שנת 1912)  4 צילינדרים, 5,995סמ"ק המפיק 40 כ"ס (1913-1914)  4 צילינדרים, 5,995סמ"ק המפיק 50 כ"ס (1913-1914)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות + הילוך אחורי
 מהירות מרבית:  94 קמ"ש (מנוע 4,186 סמ"ק שנת 1910)
קאדילק מודל 30 (באנגלית: Cadillac Model Thirty) היא מכונית משפחתית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז מסוג "Touring car" (אנ') (בין השנים 1913–1914 יוצרו גם מכוניות סגורות), בתצורה עיקרית "טורפדו" (אנ'), תוצרת חטיבת הרכב היוקרתי קאדילק, חברת בת של ג'נרל מוטורס האמריקאי, אשר יוצרה בין השנים 1909–1914.
תצורות

טורפדו (אנ') (תצורה עיקרית: "open Touring", תצורה נוספת: "Demi-Tonneau".)
רודסטר בתצורות: 3-4 נוסעים.
קופה.
סדאן (עם גג קבוע).
"קאדילק מודל 30"

יוצרו 66,946 יחידות.
דגמי "קאדילק מודל 30" התבססו על דגם "קאדילק מודל G" שיוצר בשנת 1907.
עד שנת 1913 דגמי "קאדילק מודל 30" היו מכוניות פתוחות, ובין השנים 1913–1914 נבנו גם בתצורת סדאן, עם גג קבוע.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מערכת היגוי: מימין.
דגמי "קאדילאר מודל 30" שירתו בצבא ארצות הברית (ראו תמונות).
"קאדילק מודל 30" > מחירים ומכירות

בשנת 1909 מחיר היחידה עמד על 1,400 דולר, יוצרו 5,903 יחידות.
בשנת 1910 מחיר היחידה נע בין 1,600-3,000 דולר, יוצרו 8,008 יחידות.
בשנת 1911 מחיר היחידה נע בין 1,700-3,000 דולר, יוצרו 10,019 יחידות.
בשנת 1912 מחיר היחידה נע בין 1,700-3,000 דולר, יוצרו 13,995 יחידות.
בשנת 1913 מחיר היחידה נע בין 1,800-3,250 דולר, יוצרו 15,018 יחידות.
בשנת 1914 מחיר היחידה נע בין 1,975-3,250 דולר, יוצרו 14,003 יחידות.
תמונות

"קאדילק מודל 30", שנת 1911
"קאדילק מודל 30", שנת 1911
"קאדילק מודל 30", שנת 1910
"קאדילק מודל 30", שנת 1909
"קאדילק מודל 30", שנת 1912
"קאדילק מודל 30", שנת 1911
"קאדילק מודל 30", שנת 1909
"קאדילק מודל 30" בשרות צבא ארצות הברית במערך ההגנה האווירית
"קאדילק מודל 30", שנת 1909 בשרות צבא ארצות הברית במערך ההגנה האווירית
פרסומת ל"קאדילק מודל 30", שנת 1911
ראו גם

קאדילק
קאדילק סוג 51
הערות שוליים

↑  "קאדילק מודל 30" carsandracingstuff.com/library/m/model30
↑  "קאדילק מודל 30", שנת 1909 - מפרט supercars.net/blog/1909-cadillac-model-30
↑  "קאדילק מודל 30" דגם "Demi-Tonneau" pinterest.com/pin
↑  "קאדילק מודל 30" - טורפדו, שנת 1912 gmheritagecenter.com/gm-vehicle-collection/1912_Cadillac_Model30
↑  "קאדילק מודל 30" - תמונות conceptcarz.com/vehicle/z13393/cadillac-model-30
↑  "קאדילק מודל 30", רודסטר שנת 1910 heritagemuseumsandgardens.org/automobile/1910-cadillac-model-30-roadster
עדי אלון

| --- | --- |

 לידה:  27 בינואר 1995 (בן 30) ישראל ירושלים, ישראל
 סוגה מועדפת:  דרמה, קומדיה
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  שחקן וזמר
 בת זוג:  שחר אבורמן
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
עדי אלון (נולד ב-27 בינואר 1995) הוא שחקן וזמר ישראלי.
ביוגרפיה

אלון נולד וגדל בירושלים. הוא למד בבית הספר היסודי ע"ש גרשון אגרון ולאחר מכן עבר לבית הספר ע"ש זיו ומרקס, שם למד במגמת תיאטרון. בשנת 2008 השתתף בפסטיבל שירי ילדים.
שירת בתיאטרון צה"ל.
בשנים 2010-2013 גילם את איליי, בנם של גדי (צביקה הדר) וקרן (דפנה דקל) בשתי העונות של הסדרה "בלו נטלי".
בשנת 2011 שיחק תפקיד קטן בפרק הראשון של הסדרה "החולמים".
בשנים 2013-2020 גילם את דמותו של מני אסייג במשך 5 עונות בסדרה הקומית "שנות ה-80", ששודרה בזכיינית של ערוץ 13, "רשת".
בשנת 2016 גילם את דמותו של דייוויד בסדרת הנעורים "כוכב הצפון". באותה שנה החל לגלם את דמותו של עידו בסדרת הנעורים "נעלמים" בערוץ ניקלודיאון ללקוחות HOT, וכן החל לגלם את דמותו של זוהר בקומדיית הפשע "מטומטמת", המשודרת בהוט 3.
בשנת 2017 הופיע בעונה הראשונה של הסדרה "כיפת ברזל" בתפקיד שימי. בקיץ אותה שנה הוציא אלון שיר בשם "מתחיל הקיץ", בשיתוף עם דניאל אסייג.
בשנת 2018 שיחק בסדרה "מלכות" ששודרה בהוט. באותה שנה שיחק במיני סדרה "מעורבבים".
בשנת 2019 שיחק ושר במחזמר "זה אני".
בשנת 2020 גילם את גורי, לוחם באצ"ל, בסדרת הנוער "פלמ"ח".
בשנת 2021 שיחק בסדרה "מנגן ושר" בדמותו של בן, ובאותה שנה השתתף במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, בתפקיד שמעון שבתי.
בשנת 2022 שיחק במחזמר "הלהקה", המבוסס על סרטו של אבי נשר, ובנוסף שיחק בסדרת הטלוויזיה "מיוחדת" של כאן חינוכית את זוהר. באותה שנה השתתף בסדרה "בוגד" בתור דוד נגר.
בשנים 2022-2024 חזר לגלם את דמותו של מני אסייג במשך 2 עונות בסדרה הקומית "שנות ה-90".
בשנת 2023 גילם את מני אסייג בסרט "ההילולה". בנוסף השתתף בסדרה 4:20 שיצרו דוד דהן ועידו דרור. לצד נוה צור חנן סביון ועוד.
בשנת 2024 שיחק בפרק בסדרה 'שקשוקה', המשודרת בטלוויזיה החינוכית, בתפקיד מאבטח חדש בבית החינוך. במאי של אותה שנה התחיל לשחק במחזמר משיריו של אריק איינשטיין "אהבה ממבט ראשון" עם דיאנה גולבי, שי המבר, מאי מלר ועוד.
בשנה זו שיחק בסרטו של שמי זרחין "חמדה".
ב-2024 גילם את בנדא, התפקיד הראשי בסדרה אנדרגראונד מאה שערים ששודרה בכאן דיגיטל.
חיים אישיים

אלון בזוגיות עם הרקדנית שחר אבורמן. בפברואר 2025 נולד להם בן.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | מועמדות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | נעלמים | זכייה |
| 2020 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | פלמ"ח | זכייה |
| 2021 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן ראשי בסדרת נוער | נעלמים | מועמדות |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | שחקן אהוב בסדרת נוער | מיוחדת, פלמ"ח | מועמדות |
הערות שוליים

↑  דניאל אסייג‏, "מתחיל הקיץ": צפו בשיר החדש של דניאל אסייג, באתר וואלה, 25 ביוני 2017
↑  בידור - עומר דרור, עדי אלון ונופר סלמאן יככבו ב"סאלח שבתי", באתר פרוגי, ‏9 במרץ 2021.
↑  לילך מרקוביץ', ‏בשקט-בשקט: השחקן עדי אלון הפך לאבא, באתר ‏מאקו‏, 6 בפברואר 2025
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - שחקן ראשי בסדרת נוער  2019: עדי אלון (נעלמים) | הבא: |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: | פרסי נבחרי השנה של פרוגי - שחקן אהוב בסדרת נוער  2020: עדי אלון (פלמ"ח) | הבא: |
שואה: סיפורה של משפחת וייס

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  מלחמת העולם השנייה, השואה
 סוגה:  מיני סדרה, דרמה רומנטית
 יוצרים:  ג'ראלד גרין 
 כותבים:  ג'ראלד גרין 
 בימוי:  מרווין גיי. חומסקי 
 שחקנים:  ג'וזף בוטומס טובה פלדשו מייקל מוריארטי מריל סטריפ רוזמרי האריס ג'יימס וודס דייוויד וורנר פריץ וויבר סם וונמייקר ג׳ורג׳ רוז
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 מפיק:  רוברט ברגר, הרברט ברודקין
 מפיקים בפועל:  הרברט ברודקין
 חברת הפקה:  Titus Productions
 הפצה:  CBS Television Distribution
 עורכים:  קרייג מקיי, סטפן א. רוטר
 צלמים:  בריאן ווסט 
 מוזיקה:  מורטון גולד 
 אורך פרק:  475 דקות (כל פרקי הסדרה ביחד)
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה הישראלית
 תקופת שידור מקורית:  16 באפריל 1978 – 19 באפריל 1978
 תקופת שידור בישראל:  11 בספטמבר 1978 – 27 בספטמבר 1978
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שואה: סיפורה של משפחת וייס (באנגלית: Holocaust, "שואה") היא מיני סדרה אמריקאית, מסוגת דרמת מלחמה, משנת 1978. הסדרה נוצרה ונכתבה על ידי ג'רלד גרין, בוימה על ידי מרווין גיי. חומסקי, והופקה על ידי רוברט ברגר והרברט ברודקין, אשר גם שימש כמפיק בפועל של הסדרה. בסדרה מככבים פריץ וויבר, מריל סטריפ, ג'יימס וודס ומייקל מוריארטי, לצד צוות שחקנים רחב.
הסדרה מספרת את תהליך השואה מנקודת מבטם של משפחת וייס, משפחה יהודית גרמנית, ומנקודת מבטו של חייל אס אס שהופך בהדרגה לפושע מלחמה חסר רחמים. הסדרה מדגישה אירועים רבים שהתרחשו לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, ביניהם ליל הבדולח, הקמת הגטאות והשימוש בתאי הגזים.
הסדרה כוללת ארבעה פרקים כאשר ביחד הם 475 דקות. הסדרה שודרה במקור בארצות הברית בערוץ NBC, החל מ-16 באפריל 1978 עד 19 באפריל באותה שנה. בישראל הסדרה שודרה עם כתוביות בעברית בטלוויזיה הישראלית החל מ-11 בספטמבר 1978 עד 27 בספטמבר באותה שנה. בהמשך הסדרה הופצה לצפייה ביתית, ונכתב רומן המבוסס על עלילתה על ידי ג'רלד גרין, יוצר וכותב הסדרה.
הסדרה זכתה והייתה מועמדות למספר פרסים, כמו כן היא קיבלה ביקורות חיוביות לצד ביקורות שליליות, בעיקר מניצולי השואה, בטענה שהיא משמשת כטריוויאליזציה של השואה. הסדרה גם גרמה להשפעה רבה מבחינה פוליטית, נפשית ותרבותית.
שחקנים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  פריץ וויבר - יוסף וייס  ג'וזף בוטומס - רודי וייס  מייקל מוריארטי - אריק דורף  דבורה נורטון - מרטה דורף  דייוויד וורנר - ריינהרד היידריך  טי. פי. מקנה - פאול בלובל |  טובה פלדשו - הלנה סלומובה  מריוס גורינג - היינריך פאליץ  רוזמרי האריס - ברטה פאליץ וייס  איאן הולם - היינריך הימלר  לי מונטגיו - הדוד סשה  ג'ורג' רוז - מר לואי |  רוברט סטיבנס - הדוד קורט דורף  מריל סטריפ - אינגה הלמס וייס  ג'יימס וודס - קארל וייס  בלאנש בייקר - אנה וייס  סם וונמייקר - משה וייס  מייקל בק - האנס הלמס |  טוני הייגארת' - היינץ מילר  טום בל - אדולף אייכמן  קיריל שאפס - האסיר ויינברג ממחנה הריכוז |
פרקים

| מספר הפרק | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תקופת הפרק | אורך הפרק | תאריך שידור מקורי ארצות הברית | תאריך שידור בישראל ישראל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | The Gathering Darkness | חשרת אפילה | 1940-1935 | 135 דקות | 16 באפריל 1978 | 11 בספטמבר 1978 |
| 2 | The Road to Babi Yar | הדרך לבאבי-יאר | 1942-1941 | 94 דקות | 17 באפריל 1978 | 13 בספטמבר 1978 |
| 3 | The Final Solution | הפתרון הסופי | 1944-1942 | 89 דקות | 18 באפריל 1978 | 20 בספטמבר 1978 |
| 4 | The Saving Remnant | שארית הפליטה | 1945-1944 | 101 דקות | 19 באפריל 1978 | 27 בספטמבר 1978 |
הפקה ושידור

הסדרה הופקה על ידי רוברט ברגר והרברט ברודקין, עם תקציב של שישה מיליון דולר, כאשר חברת ההפקה שלה הייתה Titus Productions. הסדרה בוימה על ידי מרווין גיי. חומסקי, אשר ביים בעבר את המיני סדרה "שורשים" לרשת הטלוויזיה ABC בשנת 1977. את הסדרה יצר וכתב ג'רלד גרין, שלימים התאים את תסריט הסדרה לרומן אשר נותן מידע נוסף לגבי עלילת הסדרה. הרומן תורגם לעברית על ידי אידוב כהן, ויצא לאור בישראל על ידי הוצאת ספרים ברונפמן. בסדרה כיכבו שחקנים מתחילים, ביניהם ג'יימס וודס ומריל סטריפ, אשר הסדרה נחשבה לפריצת דרכם. הסדרה כללה גם צוות שחקנים מוכר אשר המשיכו להיות פופולריים בתחום, ביניהם רוזמרי האריס, דייוויד וורנר ואיאן הולם.
צילומי הסדרה נעשו במיקומים שונים באוסטריה ובברלין המערבית, ביניהם מחנה מאוטהאוזן אשר צולם כמחנה ההשמדה בירקנאו, אף על פי שאין משותף לשני המחנות, ועיירות במחוז פריישטאדט, אשר שימשו כרקע למחנה ההשמדה טרזיינשטט. כדי להביא את הניצבים לסצנות במחנה ההשמדה, ההפקה פרסמה מודעה "מי שרזה ומוכן לגלח את הראש יקבל 50 שילינג".
הסדרה שודרה במקור בארצות הברית, שם ציפו שיצפו בה כ-25 מיליון צופים כי אין לה סוף שמח, אך בסופו של דבר צפו בה כ-120 מיליון צופים. לאחר הצלחת הסדרה בארצות הברית, הסדרה הופצה במדינות נוספות, כאשר היו מדינות שבחרו לא לשדר אותה או לשדר אותה בצורה חלקית, לדוגמה בגרמניה הסדרה הופצה במקור בינואר 1979 רק בתחנות מקומיות באופן חלקי של 90 דקות מתוך 475 דקות.
ביקורות והשפעה

הסדרה זכתה להתייחסות רבה והשפיעה רבות, בעיקר בזכות היותה גורם חשוב בפיתוח ושמירה על מודעות לשואה. בשידור המקורי בארצות הברית, צפו בסדרה כ-120 מיליון צופים, כאשר זו הפעם הראשונה בה הקהל האמריקאי ראה דרמה ארוכה על השואה שהציגה דמויות, קרבנות ואירועים, פרט לסרטים כמו "יומנה של אנה פרנק" (1959) ו"משפטי נירנברג" (1961). הסדרה קיבלה ביקורות חיוביות לצד ביקורות שליליות, בעיקר מניצולי השואה, בטענה שהיא משמשת כטריוויאליזציה של השואה. אלי ויזל, ניצול השואה, כתב בעיתון "הניו יורק טיימס" על הסדרה "[היא] לא נכונה, פוגענית וזולה: כהפקה בטלוויזיה, הסרט הוא עלבון לאלה שנספו ולאלה ששרדו".
ביקורות והשפעה > השפעה פוליטית

ג'ימי קרטר, נשיא ארצות הברית בתקופת השידור המקורי של הסדרה, צפה בשני פרקים של הסדרה יחד עם משפחתו, דבר שגרם לו להבין טוב יותר את חרדתו של מנחם בגין, ראש ממשלת ישראל באותה תקופה, לגבי ביטחון ישראל.
בדנמרק התנגדו לרכישת הסדרה, דבר שגרם לגלי זעם רבים ולמחאה על ידי יינס ליללונד, שבאותה תקופה היה יו"ר הליגה הדנית לסובלנות ויו"ר האגודה הדנית למען יהדות ברית המועצות.
לפני הקרנת הסדרה בגרמניה, הוחלט לשדר סרט תיעודי על השואה, דבר שגרם לפיטר נאומן ושני פעילים מהמפלגה הנציונל-דמוקרטית של גרמניה להפציץ שני משדרים של ARD, כדי שלא יראו את הסרט. הפיצוץ פגע בשידור במאה אלף טלוויזיות, והוא נחשב לבין הפעולות הראשונות של הימין בגרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה. שידור הסדרה בגרמניה בעל השפעה תרבותית רבה, בגלל שהוא גרם לגרמנים רבים להתמודד לראשונה עם פעולתם בשואה.
ביקורות והשפעה > השפעה נפשית

פאני גידאל, יהודייה שהתגוררה בעיירה בלנקשייר, התאבדה ממנת יתר של גלולות שינה בגיל 81, לאחר שהיא צפתה בסדרה.
הלמוט קלייניקה, שהוכר כחסיד אומות העולם 40 שנה לאחר מותו, צפה בסדרה והושפע ממנה, דבר שגרם לו לאחר שלושה ימים לקבל שבץ מוחי שהביא למותו לאחר מספר חודשים.
ביקורות והשפעה > השפעה תרבותית

הסדרה זכתה למאמרים ואזכורים רבים בספרים ובמחקרים על השואה בתרבות, כמו כן היא מכונת כנקודת מפנה באזכורים על השואה.
לאחר שידור הסדרה בגרמניה, החלו להשתמש במושג "שואה", כאשר לפני כן השתמשו במושג "רצח העם היהודי". האגודה לשפה הגרמנית כינתה את המילה "שואה" כמילה הכי נפוצה בגרמניה באותה שנת שידור.
במלאת 40 שנה לסדרה, הסדרה שודרה מחדש בגרמניה בינואר 2019, בתקופה בה סקרים הראו שפחות ממחצית מילדי בתי הספר הגרמניים ידעו על מחנה הריכוז אושוויץ.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | מיני סדרה יוצאת מן הכלל | — | זכייה |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן ראשי יוצא מן הכלל במיני סדרה או סרט | מייקל מוריארטי | זכייה |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן ראשי יוצא מן הכלל במיני סדרה או סרט | פריץ וויבר | מועמדות |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית ראשית יוצאת מן הכלל במיני סדרה או סרט | מריל סטריפ | זכייה |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית ראשית יוצאת מן הכלל במיני סדרה או סרט | רוזמרי האריס | מועמדות |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן משנה יוצא מן הכלל בסדרת דרמה | סם וונמייקר | מועמדות |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקן משנה יוצא מן הכלל בסדרת דרמה | דייוויד וורנר | מועמדות |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית משנה יוצאת מן הכלל בסדרת דרמה | טובה פלדשו | מועמדות |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית אורחת יוצאת מן הכלל בסדרה קומית | בלאנש בייקר | זכייה |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | בימוי יוצא מן הכלל בסדרת דרמה | מרווין גיי. חומסקי | זכייה |
| 1978 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | כתיבה יוצאת מן הכלל לסדרת דרמה | ג'רלד גרין | זכייה |
| 1979 | פרס גלובוס הזהב | סדרת הדרמה הטובה ביותר | — | מועמדות |
| 1979 | פרס גלובוס הזהב | ההופעה הטובה ביותר של שחקן בסדרת דרמה | מייקל מוריארטי | זכייה |
| 1979 | פרס גלובוס הזהב | ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בסדרת דרמה | רוזמרי האריס | זכייה |
| 1979 | פרס גראמי | הפסקול הטוב ביותר למדיה ויזואלית | מורטון גולד | מועמדות |
ראו גם

השואה בקולנוע
מרד גטו ורשה
לקריאה נוספת

אידוב כהן, שואה, הוצאת ספרים ברונפמן, 1978