stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיר איבגי
ביוגרפיה וחיים אישיים

איבגי נולד וגדל באילת, להורים ילידי מרוקו. בצעירותו שימש ככתב נוער בעיתונות המקומית בעירו, וכן בשבועון הנוער "ראש 1" ובתוכנית רדיו לנוער בגלי צה"ל.
את שירותו בצה"ל עשה בבית הספר לשריון. לאחר סיום שירותו הצבאי, החל להגיש את תוכנית הבוקר בתחנת הרדיו "קול הים האדום" באילת. בהמשך, ניהל את מחלקת החדשות בתחנה זאת, ערך והגיש משדרי אקטואליה.
ב-2002 עבד כתחקירן בתוכנית הטלוויזיה "שש עם אושרת קוטלר" בחברת החדשות של ערוץ 2. מ-2003 שימש כמגיש מהדורת החדשות המקומיות בדרום של "חדשות HOT" בערוץ 3. במקביל הגיש את תוכנית האקטואליה "בוקר טוב דרום" ברדיו דרום.
ב-2007 הצטרף לרשות השידור כעורך משנה ומגיש החדשות המקומיות בדרום. ב-2011 עבר לחטיבת החדשות של ערוץ 1 כעורך ומגיש. מ-2012 היה מגיש בכיר בחטיבת החדשות של ערוץ 1, הגיש את מהדורת החדשות היומית "מבט לחדשות" וכן שימש מגיש-מחליף בתוכניות "יומן", "פוליטיקה" ו"המוסף". הגיש לסירוגין את התוכנית "הכל דיבורים" ברשת ב' של קול ישראל.
באפריל 2017 עם סגירת רשות השידור, הצטרף לערוץ 20 והחל להגיש את התוכנית "חדשות היום הזה" עד ירידתה מהאוויר בנובמבר 2018. בשנה זו גם הופיע ברשימת "100 האנשים המשפיעים בישראל" של עיתון "מעריב".
בדצמבר 2018 החל להגיש את "חדשות 20", מהדורת החדשות המרכזית של ערוץ 20.
בינואר 2019 החל להגיש את תוכנית "יומן הצהריים" בגלי צה"ל. בתחילה היה זה יחד עם רינה מצליח ולאחר מכן, לבדו.
ביוני 2020 מונה לראש מחלקת החדשות של גלי צה"ל. בדצמבר 2021 סיים את תפקיד זה, אולם הוא ממשיך להגיש את "יומן הצהרים" בשידורי התחנה.
ביולי 2022 הוא הצטרף כפנליסט באולפן שישי ובתוכנית פגוש את העיתונות.
במאי 2023 הודיע על עזיבתו את ערוץ 12 וחזרתו לערוץ 14. שם מגיש את רצועת ארבע בערוץ.
ביוני 2023 הוחלף בפאנל אולפן שישי על ידי העיתונאית דניאל רוט-אבנרי.
איבגי, המתגורר בבאר שבע, נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  דוד אברהם‏, מיכל רבינוביץ' ואמיר איבגי יגישו את מהדורת "מבט"?, באתר וואלה, 1 במרץ 2012
↑   איתי שטרן, חיילים מדברים בדמעות על היחס הפוגעני של ראש מחלקת החדשות בגלי צה"ל, באתר הארץ, 28 ביולי 2021
↑  דוד ורטהיים‏, חוזר הביתה, ל-14: אמיר איבגי יחליף את ברדוגו לפני החדשות, באתר וואלה, 2 במאי 2023
|  |
| --- | --- | --- |
| תוכניות | "ישראל הבוקר" • "עדן ועודד" • "האולפן הפתוח" • "ארבע" • "ריקלין ושות" • "הדו"ח של אראל" • "שבע" • "מהדורת החדשות המרכזית של עכשיו 14 "•"הפטריוטים" • ריקלין ושות • "פָתְחִי את שַׁי" • "כלכלי בלילה" |  |
| סגל | דור אזרד  • אמיר איבגי • שגיא אלמוג כהן • נועם אמיר • מולי ארי • עקיבא ביגמן • הלל ביטון רוזן • דרור בלאזדה • יעקב ברדוגו • שרה ב"ק • שי גולדשטיין • בועז גולן • טל היינריך • עדן הראל • יהונתן וייס • דנה ורון • יותם זמרי • יערה זרד • עידו טאובר • מגי טביבי • ברוך ידיד • שלו כחלון • אדיר לחקים • רונה לוי •  שיראל ללום נהיר • נתי לנגרמן • טל מאיר • ינון מגל • תמיר מורג • עודד מנשה • אראל סג"ל • גיל ססובר • מורן סקיטל • ליאור סודרי • אריאל עידן • איתמר פליישמן • אליה פרג'ון • גלעד צוויק • מוטי קסטל • דני רופ • שמעון ריקלין • עתי שלו • ליטל שמש |  |
יחסי בוטסואנה–צ'ילה

| יחסי בוטסואנה–צ'ילה |
| --- | --- |
בוטסואנה: צ'ילה


בוטסואנה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
581,730: 756,102
אוכלוסייה
2,545,200: 19,820,763
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,396: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,621: 16,928
משטר
דמוקרטיה פרלנטרית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי בוטסואנה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ובוטסואנה.
היסטוריה

היחסים הדו צדדיים בין שתי המדינות כוננו ב-13 באוקטובר 1997, כאשר נשיא בוטסואנה קוויט מסייר ביקר בצ'ילה כדי להשתתף בקונגרס הפריון העולמי X. מאותו מועד מערכת היחסים בין המדינות התבססה על שיתוף פעולה. צ'ילה קיבלה בין היתר משלחות טכניות מבוטסואנה בתחומי כרייה, אנרגיה ומים, לחלוק חוויות בתחומים אלו.
ביולי 2012, שר החוץ של בוטסואנה, פאנדו סקלמני, ביקר בצ'ילה, אז חתם עם עמיתו הצ'יליאני אלפרדו מורנו צ'ארם על מזכר הבנות לקידום שיתוף פעולה דו-צדדי, במסגרת האינטרס של שתי המדינות להעצים את קשרים בין אזורים ברמה הפוליטית, הכלכלית והתרבותית.
באפריל 2016 ביקרה משלחת מבוטסואנה שאחראית על הכנת אסטרטגיית הפיתוח של כלכלת המדינה עד שנת 2036 לבקשת הנשיא, בצ'ילה, שם קיימה פגישות עם רשויות ממוסדות ציבוריים ופרטיים שונים כדי ללמוד על חוויותיהם בתכנון ובקרה של מדיניות ציבורית ארוכת טווח לפיתוח. כעבור 4 חודשים נסע סגן שר החוץ הצ'יליאני אדגרדו ריברוס לבוטסואנה, שם חתם על מזכר הבנות בנושא התייעצויות פוליטיות יחד עם שר החוץ של בוטסואנה פלומוני וונסון מויטוי, ובכך מיסד את הדיאלוג הפוליטי בין שתי המדינות וחיזק את היחסים הדו-צדדיים ביניהן. מאוחר יותר, במהלך ביקור ממלכתי בצ'ילה של נשיא בוטסואנה ביולי 2017, איאן חמה, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות לקידום השקעות וצמיחה וכדי להקל על פיזור הסחר.
יחסים מסחריים

בשנת 2016, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-80,000 דולר. המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה כללו שסתומים לצינורות או דוודים וסדיני כותנה, ואילו בוטסואנה מייצאת בעיקר צעצועים ודגמים קטנים עם מנועים.
נציגויות דיפלומטיות

בוטסואנה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
צ'ילה מיוצגת בבוטסואנה באמצעות שגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
הוראות פתיחה באש בישראל

הוראות הפתיחה באש בישראל הן נוהל המגדיר מתי רשאים נושאי נשק חם, ובעיקר חיילים, לירות בנשקם, מבלי שקיבלו פקודת ירי ישירה בזמן אמת, ומפרט את הצעדים שיש לנקוט קודם לפתיחה באש. הוראות פתיחה באש עשויות להשתנות בהתאם לתפקיד נושא הנשק (חייל, שוטר, מתנדב בכוחות הביטחון, מאבטח וכדומה), רמת הכוננות בה נמצא נושא הנשק, האזור בו הוא שוהה, שעת היממה (יום או לילה), או מידע מודיעיני.
הוראות פתיחה באש בצה"ל

מבנה הוראות פתיחה באש בצה"ל מעוגן בפקודות מטכ"ל. עם זאת, יש באפשרותם של אלופים לשנות את ההוראות בהתאם לתנאים שבהם חייליהם נתונים. ההוראות משתנות מאזור אחד למשנהו, אולם המבנה הבסיסי של ההוראות הוא:
כאשר חייל חש סכנת חיים ברורה ומיידית, לו או לאחר (זיהוי אמצעי, כוונה ויכולת), מותר לו לפתוח באש על מנת לנטרל את האיום.
במקרה של זיהוי דמות חשודה ("נוהל מעצר חשוד"), זהו הנוהל הבסיסי:
החייל קורא לעבר הדמות החשודה שלוש פעמים: "עצור, עצור, עצור!" (בערבית: עצור = "וואַקֶף").
החייל קורא: "עצור והזדהה", או "עצור, סיסמה".
החייל קורא: "עצור, או שאני יורה!" (בערבית: "וואַקֶף, וִלַ֘א בַטוּחַק!").
אם נשקו של החייל טעון (בהתאם לפקודות או לנסיבות), ההוראה היא לבצע קודם כל דריכה בהפגנתיות – לשם הרתעה, ולאחר מכן – שתי יריות אזהרה בכינון הנשק בזווית של 60 מעלות למעלה. אם הנשק לא טעון, החייל מכוונו בזווית של 60 מעלות לעבר גזרה ריקה, ודורך בהפגנתיות את נשקו – לצורך הרתעה בלבד, ובשלב נוסף, אם יש בו צורך, מכניס מחסנית, ודורך את הנשק לשם הרתעה, לפני השלב שבו הוא יורה יריות אזהרה כאמור.
החייל יורה לעבר רגלי הדמות החשודה.
לחייל מותר לירות לעבר מרכז הדמות, על מנת להרוג – במקרה שהדמות מסכנת את החייל או אדם אחר, באופן ברור ומיידי.
פעולות אלו מבוצעות באופן עוקב עד שהדמות עוצרת ומזדהה, ובמקרה זה על החייל להתחיל לפעול על פי נוהל מעצר חשוד. במקרה שהדמות מתחילה לירות על החייל או על אנשים אחרים באזור, או שהחייל מזהה בוודאות שהדמות מהווה סכנה ברורה ומיידית לו ולסובבים אותו, הוא יורה לעברה על מנת להורגה. כמו כן, במקרים בהם מנסים לחטוף את החייל או את נשקו, הוא רשאי לירות על מנת להרוג. על פי הגדרות ההוראה, יידוי אבנים, אשר אינו מהווה סכנת חיים וודאית, אינו מצדיק ירי על מנת להרוג.
בשעת מלחמה הוראות אלו נוקשות פחות – חיילים מורשים לירות על כל דמות או רק"ם שמזוהה כאויב. על פי החלטת שרשרת הפיקוד, נוהלי הפתיחה באש משתנים מנהלים פסיביים (ירי תגובה בלבד בעת זיהוי אויב – למשל, בשעה שבה הלחימה מופסקת לאחר כניסתה לתוקף של הפסקת אש) לנהלים בעלי אופי אקטיבי (ירי יזום בעת פעילות צבאית) ולחלופין.
הוראות פתיחה באש בצה"ל > שינוי הוראות הפתיחה באש (2018 ואילך)

נוהל מקל להוראות הפתיחה באש הועבר לכוחות הלוחמים במרץ 2018 בעקבות העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה. הנוהל קבע כי ניתן לפתוח באש גם אם לא ניתן לזהות אדם ספציפי שממנו נשקפת, באופן אישי, סכנת חיים ממשית. נוהל זה איפשר לפתוח באש חיה לעבר מפגינים ברגע שנוצר חשש שההפגנה תהפוך לאירוע אלים. כתגובה לעימותים הגיב צה"ל בכוח קטלני, ומהירי נהרגו 223 פלסטינים ונפצעו אלפים.
בעקבות העימותים האלימים הגישו מספר ארגוני זכויות אדם עתירה לבג"ץ בנושא הוראות הפתיחה באש. בתגובה לבג"ץ הסתירו נציגי צה"ל את קיומו של הנוהל המקל, והציגו רק את הנוהל הקודם, לפיו מותר לפתוח באש רק כאשר נשקפת סכנה ממשית מיידית וקרובה לכוחות צה"ל או לאזרחים ישראלים. על בסיס תשובה זו העתירה נדחתה.
הנוהל המקל גובש על ידי מפקד אוגדת עזה דאז יהודה פוקס והרמטכ"ל דאז גדי אייזנקוט, ואושר על ידי הדרג המדיני.
ארגון Human Rights Watch התריע לאחר העימותים בגבול ישראל–רצועת עזה כי השימוש החוזר ונשנה שעושה צה"ל ברצועת עזה בנוהל המקל, ומפעיל לפיו כוח קטלני נגד פלסטינים שאינם מהווים סכנת חיים מיידית, עלול לעלות לכדי פשע מלחמה. השימוש המופרז בכוח גונה על ידי האו"ם, וכן על ידי ארגוני זכויות האדם, בהם בצלם ואמנסטי אינטרנשיונל. כמו כן, טורקיה ודרום אפריקה החזירו את שגריריהן מישראל. ועדה של האו"ם בדקה 489 מקרי ירי בפלסטינים ומצאה שרק שניים מתוכם היו מוצדקים עקב סכנה ממשית מיידית וקרובה.
בדצמבר 2021 שונתה מדיניות הפתיחה באש, והותר ירי חי לעבר מיידי אבנים או בקבוקי תבערה ובמקרים מסוימים גם לאחר היידוי.
במהלך מלחמת חרבות ברזל צה"ל הרחיב את הנחיות הפתיחה באש. הצבא הודה שהוראות הפתיחה באש שונו לאחר טבח שבעה באוקטובר. במהלך תקיפות אוויריות ברצועת עזה אושר הרג של עד 20 אזרחים לכל פעיל חמאס זוטר, ויותר ממאה אם היעד היה מנהיג בחמאס. בהרבה מתקיפות אלו נהרגו אזרחים ומשפחות שלמות כ"נזק אגבי", בין היתר כתוצאה משימוש בפצצות לא מדויקות שהרסו בתים על יושביהם. לפי תחקיר של הניו יורק טיימס, ישראל ביצעה את אחת מהמתקפות האוויריות הקטלניות ביותר במאה הנוכחית, צמצמה במידה ניכרת את הכללים שנועדו להגן על אזרחים ונכשלה בהענשת חיילים שהיו מעורבים בהתנהלות שגויה.
במהלך מבצע חומת ברזל דווח כי אלוף פיקוד מרכז אבי בלוט ומפקד אוגדת איו"ש תא"ל יקי דולף הרחיבו את הנחיות הפתיחה באש ביהודה ושומרון.
הוראות פתיחה באש בצה"ל > שינוי הוראות הפתיחה באש (2018 ואילך) > ביקורת על הוראות הפתיחה באש בצה"ל

הוראות הפתיחה באש נתונות לביקורת מצד גורמים שונים מישראל וממדינות אחרות. יש הטוענים כי הזהירות הרבה[דרושה הבהרה] בה נאלצים חיילי צה"ל לפעול בעת פעילות צבאית בתוך ערים, תוך הודעה מראש על בואם של כוחות צבא והימנעות משימוש בסיוע אווירי וארטילרי, גורמת לאובדן מיותר של חיי אדם (בהתייחסות לחיילי צה"ל).[דרוש מקור] התגובה לטענות אלו היא כי ישראל מחויבת לציית לחוקי המשפט הבין-לאומי ולאמנות בין-לאומיות וחייליה מחויבים לפעול על פי רוח צה"ל.
מנגד, יש המבקרים את ההכשרה הלקויה לטענתם בצה"ל בנוגע להתנהלות חיילים מול אזרחים וטוענים כי חיילי צה"ל נותנים לעיתים פירוש משלהם להוראות הפתיחה באש, גם כאשר אינם נתונים בסכנת חיים או מזהים איום של ממש (לדוגמה, מקרים של ירי בנשק חם על מפגינים ממרחק רב, ירי על אדם שלא מזוהה בבירור כנושא נשק). בעקבות אירועים מסוג זה באינתיפאדה השנייה, עודכן הקוד האתי של צה"ל, המכונה רוח צה"ל.
פעולות צבאיות בקרב אזרחים או אירועים שבהם חיילים גרמו למותם של אזרחים גרמו להגברת הזהירות הננקטת בעת פעילות צבאית ולהקשחת הוראות הפתיחה באש.
הוראות פתיחה באש במשטרת ישראל

שני הסייגים העיקרים לשימוש בנשק חם במשטרת ישראל הם:
סכנה ברורה ומיידית לכוח המשטרתי, או לאזרחים, שעל פי חוק המשטרה, חייבים השוטרים להגן עליהם.
מיצוי כל האמצעים האחרים הזמינים לשוטר לפני ביצוע הירי.
לפני ביצוע הירי חייב השוטר להתריע על כוונתו לירות, ורק אז לירות על מנת לנטרל.
גם מתנדבי המשמר האזרחי מחויבים להגדרות אלו, בעת שהם משרתים בתוקף פעילות שיטורית.
הוראות פתיחה באש למאבטחי מוסדות החינוך וטיולים בישראל

על פי אתר מנהלת הטיולים של משרד החינוך, הוראות הפתיחה באש למאבטחי מוסדות החינוך וטיולים הן כדלקמן:
השימוש בכלי ירייה מותר אם הוא נדרש באופן מיידי, כדי להדוף תקיפה שלא כדין שבוצעה באמצעות נשק חם או קר ושנשקפת ממנה סכנת חיים מוחשית ליורה או לזולתו.
מותר להשתמש בכלי ירייה לצורך הגנה עצמית כמוצא אחרון, במידת הזהירות הראויה, כאשר אין דרך אחרת בנסיבות העניין להתגבר על התוקף.
פתיחה באש מותרת רק כמוצא אחרון, לאחר שנשקלו ומוצו דרכי פעולה אחרות להפסקת התקיפה, לרבות מתן אזהרה מוקדמת, ובלבד שלא יהיה בכך כדי לסכן את חייו של היורה או של זולתו.
לצורך הדיפת התקיפה המסכנת חיים מותר לפתוח באש לעבר גופו של התוקף במגמה לפגוע בו באופן שימנע ממנו להשלים את ביצוע מעשה התקיפה. אם ניתן לסכל את התקיפה באמצעות ירי לעבר רגלי התוקף, יש להעדיף ירי כזה. יש להפסיק את הירי מייד כשפסקה התקיפה ואין עוד סכנת חיים.
פתיחה באש מותרת, כאמור לעיל, לעבר התוקף בלבד, בירי בודד ומכוון, תוך כדי נקיטת אמצעי זהירות למניעת פגיעה בחפים מפשע הנמצאים בטווח אש.
אם התוקף נמלט עם כלי נשקו, והוא עדיין מסכן חיים, ניתן לירות לעבר רגליו. אם אין בכך כדי לסכל את הסיכון, ניתן לירות לעבר גופו, כדי למנוע את המשך התקיפה או למנוע סיכון חיי אחרים במהלך בריחתו. אם התוקף נמלט בלי נשק, אין לירות בו.
אין לפתוח באש כהגנה על רכוש כאשר אין מתלווית לעבירת הרכוש סכנת חיים.
הוראות פתיחה באש לאזרחים בישראל

על פי החוק בישראל, אזרח נושא נשק רשאי להשתמש בו רק במקרים של סכנה ברורה ומיידית לעצמו או לאחרים. במקרה של ירי כלפי אזרחים אחרים אמור האזרח לתת למשטרה או לכוחות הביטחון לטפל באירוע אלא אם אינם נמצאים במקום. שלטונות ישראל לא נוהגים להעמיד לדין ובדרך כלל גם משבחים אזרחים שביצעו ירי והצילו את חייהם של בני אדם אחרים. לעומת זאת, ירי לא מוצדק, או הרג של עוברי אורח כתוצאה מירי של אזרחים, יכול להוביל להעמדתו לדין של היורה באשמת הריגה.
הוראות פתיחה באש לאזרחים בישראל > פרשת שי דרומי ושינוי חוק העונשין

בעקבות פרשת שי דרומי (שבה ירה חוואי מהדרום ב-2 פורצים לביתו והרג אחד מהם) שינתה הכנסת את חוק העונשין וחוקקה את השינוי הידוע בציבור בכינוי "חוק דרומי", שבמסגרתו קובע סעיף 34י1 לחוק, כי "לא יישא אדם באחריות פלילית למעשה שהיה דרוש באופן מיידי כדי להדוף מי שמתפרץ או נכנס לבית המגורים, בית העסק או המשק החקלאי המגודר, שלו או של זולתו, בכוונה לבצע עבירה, או מי שמנסה להתפרץ או להיכנס כאמור."
כיתת כוננות

אזרחים החברים בכיתת כוננות של יישוב פועלים בסמכות צבא ההגנה לישראל, ולפיכך מתנהלים על פי פקודות מטכ"ל בנוגע להוראות פתיחה באש, זאת רק בזמן הפעלתם הרשמית ('הקפצת כיתת כוננות'). בשאר הזמן, דינם ככל אזרח נושא נשק ברישיון.
הערות שוליים

1 2  אבישי גרינצייג, הנהלים החסויים לפתיחה באש בגבול עזה לפני 7.10, באתר i24NEWS, ‏11 בנובמבר 2024
↑  בג"ץ 3003/18 יש דין וארגונים נוספים נ' ראש המטה הכללי של צה"ל והפרקליט הצבאי הראשי, ניתן ב־24 במאי 2018
↑  ישראל: פשעים בינלאומיים לכאורה בעזה, באתר Human Rights Watch, ‏13 ביוני 2018
↑  צה"ל החליט: שינוי במדיניות פתיחה באש, באתר "סרוגים", 19 בדצמבר 2021
1 2 3 4   ניו יורק טיימס, ב-7.10 בשעה 13:00 הותר הרסן: פקודה שניתנה בצה"ל אפשרה הרג המוני ברצועה, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2024
1 2   יניב קובוביץ, אלוף פיקוד מרכז אישר להרוג כל אדם "שמתעסק עם הקרקע" במבצע בגדה, והתוצאות ניכרות, באתר הארץ, 10 בפברואר 2025
1 2  סוכנויות הידיעות, ‏"איפה אבא": הבינה המלאכותית של צה"ל שמאתרת לוחמי חמאס, באתר מעריב אונליין, 4 באפריל 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10644892
יחסי בוטסואנה–יפן

| יחסי בוטסואנה–יפן |
| --- | --- |
בוטסואנה: יפן


בוטסואנה: יפן
שטח (בקילומטר רבוע)
581,730: 377,915
אוכלוסייה
2,545,200: 123,370,009
תמ"ג (במיליוני דולרים)
19,396: 4,212,945
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,621: 34,149
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: מונרכיה חוקתית

ילדים חותמים בספר תנחומים בשגרירות יפן בבוטסואנה לזכר קורבנות רעידת האדמה והצונמי בסנדאי (2011)
יחסי בוטסואנה–יפן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין יפן.
סקירה כללית

בין רפובליקת בוטסואנה לבין יפן מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת בוטסואנה לבין יפן כוננו באופן רשמי בחודש ספטמבר 1966.
ביקורים רמי דרג > מבוטסואנה ליפן

קטומילה מסירה, נשיא בוטסואנה (1990, 1993)
פסטוס מוגאה, נשיא בוטסואנה (1998)
נציגויות דיפלומטיות

בוטסואנה מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.
יפן מיוצגת בבוטסואנה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בגאבורונה, בירת המדינה.
אנדרס יאריד

אנדרס יאריד (בשוודית: Anders Per Järryd; ‏ נולד ב-13 ביולי 1961) טניסאי עבר שוודי. הוא זכה לבצלחות בתחרויות זוגות גברים בהם הוא השלים גראנד סלאם.
ביוגרפיה

אנדרס יאריד נולד בשנת 1961 בעיירה לידצ'פינג במערב שוודיה. בילדות בנוסף לטניס הוא שיחק בנדי.
בשנת 1980 יאריד עבר לטניס מקצועי.
בתחרויות גראנד סלאם ליחידים ההישג של יאריד היה חצי הגמר באליפות וימבלדון 1985.
בתחרויות זגות גברים הוא ניצח באליפות צרפת הפתוחה 1983 לצד הנס סימונסון. בשנת 1984 הוא החל לשחק לצד סטפן אדברג. בשנת 1987 הוא ניצח באליפות אוסטרליה הפתוחה 1987, אליפות צרפת הפתוחה 1987 ואליפות ארצות הברית הפתוחה 1987. באותה שנה הוא היה חבר נבחרת גביע דייוויס של שוודיה שזכתה בגביע. בשנת 1988 בוא ביחד עם אדברג זכו במדליית ארד באולימפיאדת סיאול.
בשנת 1989 יאריד החל לשחק לצד ג'ון פיצג'רלד. הם ניצחו באליפות וימבלדון 1989 ובכך יאריד השלים את "גארנד סלאם" בתחרויות זוגות גברים. ביחד עם אדבר הוא ניצח ב-3 תחרויות גראנד סלאם בשנת 1991, אך הם לא ניצחו באליפות אוסטרליה פתוחה. בסך הכול בתחרויות זוגות גברים איריד ניצח ב-8 תחרויות גראנד סלאם ו-5 פעמים הפסיד בגמר.
ביחד עם אדבר יאריד שיחק באוילמפיאדת ברצלונה אך ללא הצלחה יתרה.
יאריד פרש מטניס מקצועי בשנת 1996.
יותם ברגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1994 (בן 31 בערך) 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מעסיק:  הארץ 
 
יותם ברגר (יליד 1994) הוא עיתונאי ומשפטן ישראלי. שימש כתב "הארץ" בשטחים.
ביוגרפיה

ברגר נולד ב־1994. הוא למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה. בשנותיו בתיכון כתב במגזין מעריב לנוער טור שבועי. כן היה חבר תנועת "חלום ומעשה", המאגדת בני נוער התומכים בתנועת שלום עכשיו. בסיום לימודיו גויס לגלי צה"ל שם שימש ככתב בירושלים ובדסק הפוליטי. לאחר שימש כתב גלי צה"ל לענייני כלכלה.
בסוף 2015 מונה לתפקיד כתב "הארץ" בשטחים ובכך החליף את חיים לוינסון בתפקידו.
ב"הארץ" הרבה ברגר לעסוק בסוגיות הקשורות בבניית התנחלויות ובקרקעות בשטחי יהודה ושומרון. הוא פרסם מספר תחקירים העוסקים במימון גופי ימין כאמנה ורגבים, באלימות כנגד פלסטינים וכוחות הביטחון ובהפרת זכויות של פעילי ימין בחקירות בשירות הביטחון הכללי.
ב־2016 פרסם תחקיר בנוגע למבקר תלונות נחקרים בשב"כ, ולפיו מעולם לא פתח הגוף בחקירה כנגד איש שב"כ. ב־2018 פרסם כי נפתחה חקירה כזו לראשונה.
בתחילת 2018 פרסם ברגר אירועים רבים המתעדים תקיפות אלימות מצד אזרחים ישראלים כלפי פלסטינים, בהם נוכחים גם חיילי צה"ל שאינם פועלים על מנת למנוע את הפגיעה. מקרים אלו לא נחקרים ואיש לא נעצר. ברגר מציין כי החיילים מחויבים להגן על הפלסטינים וקיים נוהל אוגדה המקנה להם סמכות לעכב את הפוגעים עד שתבוא המשטרה, אך הם אינם עושים זאת.
ב-2019 הודיע על עזיבתו את העיתון לצורך התמחות במשפטים.
משנת 2022 לומד באוניברסיטת סטנפורד בתוכנית לדוקטורט. במאי 2024 כתב מסטנפורד בזמן מחאות הסטודנטים האנטי ישראליות באוניברסיטאות האמריקאיות על רקע מלחמת חרבות ברזל, מאמר מנומק נגד הפרוגרסיבים בארצות הברית, בו מסיק כי התנועה הפרוגרסיבית אינה בעלת ברית פוליטית לציונים ליברלים.
ביקורת

על ברגר נמתחה ביקורת על ידי חברי כנסת וכותבים ימניים מספר פעמים. קלמן ליבסקינד האשים אותו בטורים במעריב בדיווח מוטה על הנעשה במזרח ירושלים בטוריו ובין השאר דיווח כי היה פעיל בארגון התומך בשלום עכשיו. בתגובה לתחקיר שביצע על האופן בו בנה חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' את ביתו, הגיב סמוטריץ׳ כי ברגר הוא "כתב שמנסה לייצג הפלסטינים". לאחר פרסום ידיעה על בניה ישראלית בחברון כתב עליו חבר הכנסת לשעבר ינון מגל: "לא הבנתי מי משלם לו, הארץ או הבית הלבן".
הערות שוליים

↑  יותם ברגר ברשת החברתית טוויטר
↑  ריאיון באתר מקור ראשון
↑  טור באתר מעריב לנוער
↑  תומר ולמר, התלמידים יסיירו בחברון? "בסוף רק הימנים יגיעו", באתר ynet, 16 בפברואר 2011
↑  פרסום ראשון: מערך האקטואליה החדש של גלי צהל באתר וואלה!
↑  גל"צ מחזקת את הדסק הכלכלי: גייסה את תומר ורון מכלכליסט ואת יותם ברגר באתר אייס
↑  תזוזות ב"הארץ": יותם ברגר ישמש ככתב שטחים; חיים לוינסון יהיה כתב פוליטי באתר וואלה!
↑   יותם ברגר, המדינה הלוותה מיליונים לחברת "אמנה" לצורך הקמת מבנים בלתי חוקיים בעמונה ובמגרון, באתר הארץ, 13 בפברואר 2017
↑   יותם ברגר, עמותת רגבים מצליחה גם לעתור נגד המדינה וגם לקבל ממנה כסף, באתר הארץ, 18 בינואר 2018
↑   יותם ברגר, תשע תקיפות בידי מתנחלים תועדו בחודשיים - ולמשטרה אין אף עצור, באתר הארץ, 25 ביוני 2017
↑   יותם ברגר, תצפיות על בית בירושלים חשפו דור שני לקיצוני הימין, באתר הארץ, 27 באוגוסט 2017
↑   יותם ברגר, מאות נחקרים התלוננו, אך משרד המשפטים לא פתח באף חקירה נגד איש שב"כ, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2016
↑   יותם ברגר, אחרי גניזת אלף תלונות, משרד המשפטים פתח בחקירה פלילית נגד חוקר שב"כ, באתר הארץ, 25 בינואר 2018
↑  יותם ברגר, מספר האירועים שבהם מתנחלים תוקפים פלסטינים עולה, אך איש לא נתון במעצר, באתר הארץ, 28 במרץ 2018
↑  Yotam Berger, www.facebook.com
↑  יותם ברגר, חמישה שיעורים מסטנפורד, קליפורניה, באתר facebook
↑  איך הפך יום ירושלים לחגה של הציונות הדתית בלבד? באתר "מעריב"
↑  קלמן ליבסקינד, ‏גם לממשלה הזו אין אומץ להוביל מהפך בתקשורת: הארכת כהונת ירון דקל כמשל, באתר מעריב אונליין, 23 בינואר 2016
↑   יותם ברגר, סגן יו"ר הכנסת, ח"כ בצלאל סמוטריץ, מתגורר בבית שנבנה בניגוד לחוק, באתר הארץ, 1 במרץ 2017
↑  עיתון "הארץ" בשירות הבית הלבן באתר ערוץ 20
אנטילופות ערבה

| אנטילופות ערבה |
| --- | --- |
 אנטילופה הודית
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גרה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: צבאיים
שבט:: אנטילופות ערבה
שם מדעי
 Antilopini ‏גריי, 1821

זוג צבאים מצויים
אנטילופות ערבה (שם מדעי: Antilopini) הם שבט של אנטילופות בתת-משפחת הצבאיים, הכוללת שמונה סוגים החיים באפריקה ובאסיה. הם שונים משבט אנטילופות סבך בכך שהם גדולים יותר במידות הגוף, חיים בעדרים גדולים ופעילי יום, ובית גידולם הוא בעיקר מישורים וערבות פתוחות עם צמחייה נמוכה. רובם של המינים בשבט הם אצנים מהירים, ובשעת סכנה הם מעדיפים לפתוח בריצה מהירה מאשר להסתתר בצמחייה סבוכה. לכל המינים בשבט קרניים ארוכות בצורה ספיראלית או מסולסלת. המין הגדול בשבט הוא צבי יחמורי, והמין הקטן הוא צבי ספיקי.
מיון

סוג: צבי (Gazella )
מין: צבי מצוי (Gazella gazella)
מין: צבי ארלנג'ר (Gazella erlangeri)
מין: צבי הנגב (Gazella dorcas)
מין: צבי קווייר (Gazella cuvieri)
מין: צבי ספיקי (Gazella spekei)
מין: צבי רים (Gazella leptoceros)
מין: צבי הודי (Gazella bennettii)
מין: צבי פרסי (Gazella subgutturosa)
מין: צבי ערבי (Gazella arabica) - נכחד.
מין: צבי סעודי (Gazella saudiya) - נכחד.
מין: צבי מלכת שבא (Gazella bilkis) - נכחד.
סוג: צבי אמיתי (Eudorcas )
מין: צבי תומסון (Eudorcas thomsonii)
מין: צבי מונגאלה (Eudorcas albonotata)
מין: צבי הוגלין (Eudorcas tilonura)
מין: צבי אדום חזית (Eudorcas rufifrons)
מין: צבי אדום (Eudorcas rufina) - ייתכן שנכחד.
סוג: צבי דק-צוואר (Nanger )
מין: צבי יחמורי (Nanger dama)
מין: צבי סומרינג (Nanger soemmerringii)
מין: צבי גראנט (Nanger granti)
סוג: צבי יעלי (Procapra )
מין: צבי יעלי טיבטי (Procapra picticaudata)
מין: צבי יעלי מונגולי (Procapra gutturosa)
מין: צבי יעלי פרז'וואלסקי (Procapra przewalskii)
סוג ומין יחיד: צבי קלארק (Ammodorcas clarkei)
סוג ומין יחיד: צבי ג'ירפי (Litocranius walleri)
סוג ומין יחיד: דלגן (Antidorcas marsupialis)
סוג ומין יחיד: אנטילופה הודית (Antilope cervicapra)
אבא אווז

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור קצר של S. H. Barnett
 בימוי:  ראלף נלסון
 הופק בידי:  רוברט ארתור
 תסריט:  פיטר סטון
 עריכה:  טד קנט
 שחקנים ראשיים:  קארי גרנט לסלי קארון טרוור הווארד
 מוזיקה:  סי קולמן
 צילום:  צ'ארלס לאנג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 1964
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט מלחמה 
 הכנסות:  12,500,000 דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר (S. H. Barnett, פיטר סטון, Frank Tarloff) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבא אווז (באנגלית: Father Goose) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית בצבעי טכניקולור משנת 1964 עם קארי גרנט, לסלי קארון וטרוור הווארד בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הסיפור הקצר "A Place of Dragons" של S. H. Barnett. זה הסרט לפני האחרון של קארי גרנט. העלילה מתרחשת בחזית האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה. שם הסרט נובע משם הקוד הצבאי של הגיבור הראשי "אמא אווזה".
השיר "Pass Me By" מתוך הסרט זכה להצלחה רבה ולביצועים של פגי לי, פרנק סינטרה ועוד.
תקציר העלילה

פברואר 1942, היפנים מתקדמים בגינאה החדשה, הצי המלכותי האוסטרלי מפנה את סלמנואה (אנ'). קומנדר פרנק הוטון (טרוור הווארד) פוגש בנמל את ידידו וולטר אקלנד שהגיע עם ספינתו הקטנה להעמיס חביות דלק. הוא מבקש ממנו להגיע עם ספינתו לאי הסמוך, מטלאווה, להישאר שם מספר ימים ולדווח משם על תנועות הצבא היפני. אקלנד מסרב אך הוטון מאיים עליו שיחרים את ספינתו. אקלנד נכנע והוטון מלווה אותו בספינת הצי שנוגחת "בטעות" בספינתו כדי שלא ימהר לשוב. בנוסף לספינה גורר אקלנד גם סירה קטנה.
אקלנד הוא רווק מבוגר שהיה פעם מורה להיסטוריה והחליט לשנות את חייו. הוא גם חובב שתיית אלכוהול והוטון הטמין למענו בקבוקים במקומות שונים באי. על כל תגלית מוצלחת הוא מקבל מיקום של בקבוק.
הוטון מורה לו לצאת עם הסירה לאי סמוך שם מחכה המחליף שלו. אקלנד מגיע לשם אבל במקום למצוא את המחליף הוא מוצא אישה ושבע נערות. האישה מזדהה כקתרין פרנו (לסלי קארון) האחראית על הנערות שהן בנות של דיפלומטים. היא מודיעה לו שמחליפו נהרג בהפצצת היפנים.
כעת אקלנד לוקח אחריות על הבנות. הוא מכניס בקושי את כולן לסירה הקטנה וחוזר איתן לתחנת התצפית שלו במטלאווה. היפנים סורקים את האי אך לא מגלים אותם.
היחסים בין אקלנד לקתרין יודעים עליות וירידות שמגיעות פעם אחת למתן הדדי של סטירות. היא לא סובלת את השתייה שלו וההתבטאויות שלו בנוכחות הבנות. באחד המקרים היא מוכשת על ידי מה שהיא חושבת שזה נחש ולמעשה זה ענף של צמח. אקלנד מטפל בה יפה והיא עושה עצמה כגוססת עד שמתגלה הדבר שזה לא היה נחש.
היחסים מתחממים והם מחליטים להתחתן. הוטון מארגן להם כומר שמנהל את הטקס באלחוט כאשר היפנים צולפים מדי פעם על המקום.
לבסוף מתקן אקלנד את הספינה והוטון שולח צוללת שתפגוש אותם. מגיעה אניית מלחמה יפנית שמפגיזה אותם והספינה שלהם שוקעת. באותו רגע משגרת הצוללת טיל טורפדו, מטביעה את האוניה היפנית ואוספת אותם.