stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MLS
מבנה ושיטת המשחקים > תחרויות אחרות

קבוצות MLS משחקות גם בתחרויות מקומיות ובינלאומיות אחרות:
טורנירי גביע בארצות הברית ובקנדה
הקבוצות מארצות הברית משחקות גם בגביע ארצות הברית הפתוח. בעונות האחרונות חלק מהקבוצות מייוצגות על ידי קבוצות המילואים שלהן שמשחקות בליגות המשניות.
מועדוני ה-MLS הקנדיים משחקים נגד מועדונים קנדים אחרים בטורניר גביע הנקרא "Canadian Championship" (המאורגן על ידי התאחדות הכדורגל הקנדית).
גביע האלופות של קונקאקא"ף
טורניר נוק-אאוט נגד מועדונים אחרים מקונפדרציית CONCACAF (צפון אמריקה, מרכז אמריקה והקריביים). לפחות 5 קבוצות MLS מעפילות לטורניר - האלופה, זוכת גביע ה-MLS, ועוד ארבע קבוצות על סמך תוצאות העונה הסדירה של ה-MLS: הקבוצה עם הכי הרבה נקודות במחוז המערבי והקבוצה עם הכי הרבה נקודות במחוז המזרחי, ושתי הקבוצות עם המאזן הטוב ביותר בליגה מלבדן. קבוצת MLS אמריקאית נוספת יכולה להעפיל לגביע האלופות דרך זכייה בגביע ארצות הברית הפתוח, וקבוצה קנדית נוספת דרך זכייה גביע "אליפות קנדה". עוד 3 קבוצות יכולות להעפיל דרך "גביע הליגות" בו משתתפים גם מועדונים מליגת העל המקסיקנית. סך הכל יכולים לעלות עד 10 קבוצות מליגת ה-MLS. אם קבוצה אחת מעפילה לליגת האלופות על פי שנים או יותר מהקריטריונים, המיקום מוקצה מחדש לקבוצה האמריקאית בעלת המאזן הטוב ביותר בטבלה הכוללת שלא העפילה.
שלוש קבוצות MLS הגיעו לגמר: ריאל סולט לייק ב-2011, מונטריאול אימפקט בשנת 2015, וטורונטו בשנת 2018. בשנת 2022 סיאטל סאונדרס הייתה הקבוצה הראשונה מליגת ה-MLS לזכות בגביע.
תחרויות צפון אמריקאיות
מאז 2018, אלופת גביע ה-MLS מהשנה שעברה משחקת ב-"Campeones Cup", משחק בודד נגד המנצחת במשחק "Campeón de Campeones" מליגה MX (משחק בין שתי האלופות של האפרטורה וקלאוסורה, מעין סופרקאפ), כשקבוצת ה-MLS מארחת את המשחק בספטמבר. במהדורת הבכורה טיגרס הביסה את טורונטו 1-3 ב-19 בספטמבר 2018, בבימו פילד שבטורונטו.
תחרות נוספת בין שתי הליגות, "גביע הליגות", הוקמה בשנת 2019. המהדורה הראשונה של הטורניר הפגישה בין ארבעה מועדוני MLS לארבעה מועדוני ליגה MX בטורניר נוקאאוט ללא גומלין בארצות הברית, כהחייאת היריבות הבין-ליגתית שבעבר התקיימה בתחרות "הסופרליגה הצפון אמריקאית". החל משנת 2024 התחרות כוללת את כל הקבוצות בשתי הליגות, ומהווה בעצם טורניר גביע אזורי של צפון אמריקה.
היסטוריה

| --- | --- |
 :  ראו גם – כדורגל בארצות הברית, כדורגל בקנדה
היסטוריה > רקע

ה-MLS היא האחרונה מבין שלוש ליגות כדורגל מקצועיות בכירות לגברים עם קבוצות בארצות הברית ובקנדה. בארצות הברית, ללא מועדונים בקנדה, הראשונה מבין ליגות אלה הייתה American Football Association (אנ'), שהוקמה בשנת 1884 והייתה בעלת קשר עם התאחדות הכדורגל האנגלית, והפכה לחברה בהתאחדות ב-22 בפברואר 1909, בישיבת ה-FA בראשות היו"ר צ'ארלס קלג.
קודמתה המידית של ה-MLS הייתה American Professional Soccer League‏ (APSL) (אנ'), הליגה השנייה בזמנו שלמעשה הייתה הליגה הבכירה במדינה. זו הייתה אחת משתי ליגות שקמו לאחר התפרקות ליגת הכדורגל הצפון-אמריקאית (NASL) (אנ') בשנת 1984.
ה-NASL הוקמה בשנת 1968 כמיזוג בין United Soccer Association (אנ') ו-National Professional Soccer League (אנ'), ששתיהן הוקמו שנה לפני כן ב-1967. ה-NASL, הליגה הראשונה בה היו מועדונים מקצועיים מארצות הברית ומקנדה יחד, חוותה קשיים עד אמצע שנות השבעים, אז הגיע מספר הצופים הממוצע ל-7,770, כאשר ארבע קבוצות היו בממוצע של למעלה מ-10,000 אוהדים למשחק. משחק אליפות ה-NASL בשנת 1974 בין לוס אנג'לס אצטקס למיאמי טורוס שודר בשידור חי ב-CBS Sports,מה שהיה לשידור הלאומי הראשון של משחק כדורגל מקצועני בארצות הברית מאז 1968. ה-NASL התפרקה לאחר עונת 1984.
ליגת כדורגל גברים מקצועית נוספת שנוסדה לאחר פירוק ה-NASL הייתה ליגת הכדורגל הקנדית (CSL) (אנ'), הליגה הבכירה בקנדה עם מועדונים קנדיים בלבד, שהייתה פעילה בשנים 1987 עד 1992. במהלך מיצובה במעמד של חטיבה 1, ה-CSL התפרקה וקבוצות משלושת אזורי המטרופולין הגדולים בקנדה: טורונטו, מונטריאול, וונקובר הצטרפו ל-APSL.
היסטוריה > הקמה

בשנת 1988, בתמורה לכך שפיפ"א העניקה את הזכות לארח את מונדיאל 1994 לארצות הברית, הבטיחה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית להקים ליגת כדורגל מקצועית שתתפקד כליגה הבכירה במדינה (Division 1)‏. בשנת 1993, פדרציית הכדורגל של ארצות הברית בחרה ב-Major League Professional Soccer (קודמתה של ה-MLS) כליגת הכדורגל המקצועית העליונה והבלעדית. ‏Major League Soccer הוקמה רשמית בפברואר 1995 כחברה בערבון מוגבל.
ה-MLS תוכננה במקור להתחיל לשחק בשנת 1995 עם 12 קבוצות. עם זאת, ה-MLS הודיעה בנובמבר 1994 שתעכב את ההרצה שלה עד 1996 והחלה עם 10 קבוצות בשני מחוזות. במחוז המזרחי: קולומבוס קרו, די.סי. יונייטד, ניו אינגלנד רבולושן, ניו יורק/ניו ג'רזי מטרוסטארס וטמפה ביי מיוטיני. ובמחוז המערבי: קולורדו ראפידס, דאלאס ברן, קנזס סיטי וויז, לוס אנג'לס גלאקסי וסן חוזה קלאש. הליגה עוררה באז בכך שהצליחה לפתות כמה שחקנים ממונדיאל 1994 לשחק ב-MLS - כולל כוכבים מנבחרת ארצות הברית כמו אלכסי לאלאס, טוני מאולה ואריק ווינאלדה, ושחקנים זרים כמו חורחה קמפוס המקסיקני, וקרלוס ולדרמה הקולומביאני. לפני עונת הבכורה והדראפט הראשון שלה, הליגה הקצתה ארבעה שחקנים כוכבים לכל קבוצה מעשר קבוצות הליגה. טאב ראמוס היה השחקן הראשון שהוחתם על ידי ה-MLS, ב-3 בינואר 1995, ושויך לקבוצת ניו יורק/ניו ג'רזי מטרוסטארס.
ה-MLS הכריזה על עסקת זכויות השידור הראשונה שלה עם הרשתות ESPN ו-ABC Sports ב-15 במרץ 1994, כשעוד לא היו שחקנים, מאמנים או קבוצות מאורגנות. ההסכם לשלוש שנים כיסה את השידורים בשפה האנגלית לעונות 1996–1999, וחייב שידורי 10 משחקים ב-ESPN ‏, 25 משחקים ב-ESPN2, ומשחק גביע ה-MLS ב-ABC. העסקה לא העניקה ל-MLS תשלום דמי זכויות אלא פיצלה את ההכנסות מפרסום בין הליגה לרשתות. Univision‏, Galavision ו-UniMás שידרו משחקים בספרדית. העסקה המקורית עם Univision פגה לאחר מספר שנים, והותירה רק את ABC‏ ו-ESPN כרשתות הלאומיות המשדרות את הליגה.
המשחק הראשון נערך ב-6 באפריל 1996, כאשר סן חוזה קלאש הביסה את די. סי. יונייטד בפני 31,000 אוהדים באצטדיון ספארטן בסן חוזה במשחק ששודר ב-ESPN‏. שנותיה הראשונות של הליגה הולידו את השושלת של די. סי. יונייטד בהובלת המאמן ברוס ארינה, שושלת שזכתה בגביע ה-MLS בשלוש מארבע העונות הראשונות של הליגה. שתי קבוצות ההרחבה הראשונות בהיסטוריה של הליגה הצטרפו בשנת 1998 - מיאמי פיוז'ן ושיקגו פייר, כאשר שיקגו פייר זכתה באליפות בעונתה הראשונה בליגה, והצליחה לקטוע במעט את הדומיננטיות של די. סי. יונייטד.
בשנת 1996 הגישו השחקנים תביעה בנושא הגבלים עסקיים, Fraser v. Major League Soccer (אנ'), בטענה כי מדיניות ה-MLS להחתמת שחקנים באופן מרוכז והגבלת שכר השחקנים באמצעות תקרת שכר הייתה קנוניה לא חוקית של בעלי הקבוצות. בית המשפט קבע כי ה-MLS היא ישות אחת (single entity) ולכן אינה מסוגלת לקשור קשר עם עצמה, וכי תקרת השכר וההגבלות האחרות היו שיטה חוקית עבור הליגה לשמירה על כושר הפירעון והשוויון התחרותי, ולהימנע מהבעיות שפקדו את ה-NASL שלא קיימת עוד.
היסטוריה > תחייה

מונדיאל 2002, בו עלתה ארצות הברית במפתיע לרבע הגמר לאחר ניצחונות נגד פורטוגל ומקסיקו, תרם במקביל לתחייה מחדש בכדורגל האמריקאי וב-MLS.‏ משחק גביע MLS‏ 2002, שנערך ארבעה חודשים לאחר גמר מונדיאל 2002, קבע שיא חדש עם 61,316 צופים באצטדיון ג'ילט שצפו בלוס אנג'לס גלאקסי זוכה באליפות הראשונה בתולדותיה. אירוע זה היה בעל מספר הצופים הגבוה ביותר בגמר גביע ה-MLS (שיא שהחזיק עד שנת 2018), והשני בגובהו בהיסטורית הכדורגל האמריקאי המקומי בכל הזמנים, אחרי משחק האליפות של ליגת הכדורגל הצפון-אמריקאית בשנת 1978, שם נכחו כמעט 75,000 צופים באצטדיון ג'איינטס.
בשנת 2003 ה-MLS הגבילה את הקבוצות לשלושה חילופים למשחק. הליגה איפשרה בעבר ארבעה חילופים, כשהחילוף הרביעי מיועד להחלפת שוער בלבד, אך שינתה את החוק לאחר שמאמן המטרוסטארס בוב בראדלי השתמש בפרצה זו כדי להכניס שחקן שדה כמחליף רביעי. לבסוף הליגה אימצה את חוקי המשחק של ועידת התאחדות הכדורגל הבינלאומית במלואם בשנת 2005.
MLS משכה תשומת לב בינלאומית בשנת 2004 עם הופעת הבכורה של פרדי אדו בן ה-14 במדי די. סי. יונייטד, שנכנס לליגה בקול תרועה רמה והוכרז כאחד הכישרונות המובילים בתולדות הכדורגל האמריקאי.
ה-MLS עברה מעבר משמעותי בשנים שקדמו למונדיאל 2006. לאחר ששווקה את עצמה בכישרונותיהם של שחקנים אמריקאים, הליגה ראתה כמה מכוכבי הבית הגדולים שלה עוזבים לליגות בכירות יותר באירופה. טים הווארד, שוער המטרוסטארס, נמכר למנצ'סטר יונייטד תמורת 4 מיליון דולר באחת מהעסקות הרווחיות ביותר בתולדות הליגה אז בזמנו. דאמרקוס ביזלי משיקגו פייר עזב לפ.ס.וו. איינדהובן, ואילו לנדון דונובן, שהושאל מבאייר לברקוזן, הוחזר לגרמניה. שהותו של דונובן בגרמניה הייתה קצרה, ולפני תחילת עונת 2005 של ה-MLS הוא נמכר בחזרה ל-MLS ושיחק בלוס אנג'לס גלאקסי.
שחקנים אמריקאים רבים יותר, אף על פי שלא היו חלק מהנבחרת האמריקאית, השפיעו משמעותית ב-MLS. בשנת 2005 ג'ייסון קרייס מקבוצת ההרחבה ריאל סולט לייק הפך לשחקן הראשון שכבש 100 שערי MLS בקריירה. בשנת 2005 הוקמה גם ליגת המילואים של ה-MLS, כאשר כל קבוצת מילואים שיחקה 12 משחקים, והעניקה זמן משחק יקר לפיתוח שחקני ספסל מסגלי הקבוצות ב-MLS. ליגת המילואים פורקה יותר מאוחר בשנת 2014.
חלק מתוכנית הייצוב הכספי של הליגה כללה העברת הקבוצות מאצטדיוני פוטבול אמריקאי הגדולים, לאצטדיונים ייעודיים לכדורגל. משנת 2003 ועד שנת 2008 פיקחה הליגה על הקמתם של שישה אצטדיונים ייעודיים לכדורגל נוספים, שמומנו ברובם על ידי בעלים כמו למאר האנט ופיל אנשוץ, כך שעד סוף 2008, רוב הקבוצות שיחקו כעת באצטדיונים ייעודיים לכדורגל.
בעידן זה ה-MLS גם התרחבה לראשונה מאז ההתכווצות בשנת 2001. ריאל סולט לייק וצ'יבאס ארצות הברית החלו לשחק בשנת 2005, כאשר צ'יבאס הפכה למועדון השני בלוס אנג'לס, כשהיא חולקת את הום דיפו סנטר עם הגלקסי. צ'יבאס ארצות הברית גם הפכה לקבוצה הראשונה ב-MLS שקשורה ישירות למועדון זר, מועדון האם גוודלחרה. בשנת 2006 הבעלים, השחקנים וכמה מן המאמנים של סן חוזה ארת'קווייקס עברו לטקסס כדי להפוך ליוסטון דינמו, לאחר שלא הצליחו לבנות אצטדיון ייעודי לכדורגל בסן חוזה. יוסטון הפכה לקבוצת הרחבה חדשה, והשאירה את ההיסטוריה שלה מאחור לקבוצת בעלות חדשה בסן חוזה שהוקמה מחדש בשנת 2007 (בדומה למקרה של הקליבלנד בראונס).
קבוצות הליגה

28 מועדוני ה-MLS מחולקים באופן שווה לשני מחוזות (14 קבוצות בכל מחוז), מחוז המזרח ומחוז המערב. כל מועדון רשאי שיהיה לו עד 30 שחקנים בסגל הקבוצה הבוגרת. כל 30 השחקנים נתונים לבחירה לסגל המשחק (הרכב + שחקני ספסל) במהלך העונה הרגילה וגם בפלייאוף.
קבוצות הליגה > קבוצות נוכחיות

| קבוצה> האזור המזרחי | עיר> האזור המזרחי | אצטדיון> האזור המזרחי | תכולה> האזור המזרחי | נוסדה> האזור המזרחי | הצטרפה לליגה> האזור המזרחי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אורלנדו סיטי | ארצות הברית אורלנדו, פלורידה | אצטדיון אקספלוריה | 25,500 | 2013 | 2015 |
| אטלנטה יונייטד | ארצות הברית אטלנטה, ג'ורג'יה | אצטדיון מרצדס-בנץ | 42,500‏ | 2014 | 2017 |
| אינטר מיאמי | ארצות הברית פורט לודרדייל, פלורידה | אצטדיון דרייב פינק | 21,000 | 2018 | 2020 |
| די. סי. יונייטד | ארצות הברית וושינגטון די. סי. | אאודי פילד | 20,000 | 1994 | 1996 |
| טורונטו | קנדה טורונטו, אונטריו, קנדה | בימו פילד | 28,351 | 2005 | 2007 |
| מונטריאול | קנדה מונטריאול, קוויבק, קנדה | אצטדיון סאפוטו | 20,801 | 1992 | 2012 |
| נאשוויל | ארצות הברית נאשוויל, טנסי | גאודיס פארק | 30,000 | 2016 | 2020 |
| ניו אינגלנד רבולושן | ארצות הברית פוקסבורו, מסצ'וסטס | אצטדיון ג'ילט | 20,000 | 1995 | 1996 |
| ניו יורק סיטי | ארצות הברית ניו יורק, ניו יורק | אצטדיון יאנקי | 30,321‏ | 2013 | 2015 |
| ניו יורק רד בולס | ארצות הברית הריסון, ניו ג'רזי | רד בול ארנה | 25,000 | 1994 | 1996 |
| סינסינטי | ארצות הברית סינסינטי, אוהיו | אצטדיון TQL | 26,000 | 2015 | 2019 |
| פילדלפיה יוניון | ארצות הברית צ'סטר, פנסילבניה | סובארו פארק | 18,500 | 2008 | 2010 |
| קולומבוס קרו | ארצות הברית קולומבוס, אוהיו | Lower.com פילד | 20,371 | 1994 | 1996 |
| שארלוט | ארצות הברית שארלוט, קרוליינה הצפונית | אצטדיון בנק אוף אמריקה | 38,000‏ | 2019 | 2022 |
| שיקגו פייר | ארצות הברית שיקגו, אילינוי | סולג'ר פילד | 61,500 | 1997 | 1998 |
האזור המערבי
| אוסטין | ארצות הברית אוסטין, טקסס | אצטדיון Q2 | 20,738 | 2018 | 2021 |
| דאלאס | ארצות הברית פריסקו, טקסס | אצטדיון טויוטה | 19,097 | 1995 | 1996 |
| ונקובר וייטקאפס | קנדה ונקובר, קולומביה הבריטית | בי סי פלייס | 22,120‏ | 1974 | 2011 |
| יוסטון דינמו | ארצות הברית יוסטון, טקסס | אצטדיון PNC | 22,000 | 2005 | 2006 |
| מועדון הכדורגל לוס אנג'לס | ארצות הברית לוס אנג'לס, קליפורניה | אצטדיון בנק קליפורניה | 22,000 | 2014 | 2018 |
| לוס אנג'לס גלאקסי | ארצות הברית קרסון, קליפורניה | דיגניטי הלת' ספורטס פארק | 27,000 | 1994 | 1996 |
| מינסוטה יונייטד | ארצות הברית סיינט פול, מינסוטה | אליאנץ פילד | 19,400 | 2015 | 2017 |
| נאשוויל | ארצות הברית נאשוויל, טנסי | אצטדיון ניסאן | 69,143 | 2017 | 2020 |
| סיאטל סאונדרס | ארצות הברית סיאטל, וושינגטון | לומן פילד | 39,419‏ | 2007 | 2009 |
| סן חוזה ארת'קווייקס | ארצות הברית סן חוזה, קליפורניה | פייפאל פארק | 18,000 | 1994 | 1996 |
| סנט לואיס סיטי | ארצות הברית סנט לואיס, מיזורי | אצטדיון סנטין | 22,243 | 2019 | 2023 |
| ספורטינג קנזס סיטי | ארצות הברית קנזס סיטי, קנזס | צ'ילדרנס מרסי פארק | 18,467 | 1995 | 1996 |
| פורטלנד טימברס | ארצות הברית פורטלנד, אורגון | פרובידנס פארק | 25,218 | 2009 | 2011 |
| קולורדו ראפידס | ארצות הברית קומרס סיטי, קולורדו | דיקס ספורטינג גודס פארק | 18,061 | 1995 | 1996 |
| ריאל סולט לייק | ארצות הברית סנדי, יוטה | אצטדיון ריו טינטו | 20,213 | 2004 | 2005 |
פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: המפה אינה עדכנית.
קבוצות הליגה > קבוצה עתידית

| קבוצות עתידיות> מועדון | קבוצות עתידיות> עיר | קבוצות עתידיות> אצטדיון | קבוצות עתידיות> מושבים | קבוצות עתידיות> שנת ייסוד | קבוצות עתידיות> עונת הצטרפות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סן דייגו | סן דייגו, קליפורניה | אצטדיון סנאפדרגון | 35,000 | 2023 | 2025 |
קבוצות הליגה > קבוצות עבר

| קבוצות עבר> קבוצה | קבוצות עבר> עיר | קבוצות עבר> אצטדיון | קבוצות עבר> מושבים | קבוצות עבר> שנות פעילות | קבוצות עבר>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| צ'יבאס ארצות הברית | קרסון, קליפורניה | סטאבהאב סנטר | 27,000 | 2005–2014 |  |
| טמפה ביי מיוטיני | טמפה, פלורידה | אצטדיון ריימונד ג'יימס | 65,857 | 1996–2001 |  |
| מיאמי פיוז'ן | פורט לודרדייל, פלורידה | אצטדיון לוקהארט | 20,450 | 1998–2001 |  |
אלופות הליגה

נכון לסוף עונת 2022, 31 מועדונים שונים השתתפו בליגה, כש-15 זכו בלפחות גביע MLS (אליפות) אחד, ו-15 זכו בלפחות מגן אוהדים אחד. שני התארים הוחזקו על ידי אותו מועדון באותה עונה שבע פעמים (כאשר שני מועדונים השיגו את ההישג הזה פעמיים).
אלופי גביע ה-MLS ומחזיקי מגן האוהדים:
אלופות הליגה > לפי שנים

| עונה | גביע MLS (אליפות) | סגנית גביע ה-MLS | מגן האוהדים | סגנית מחזיקת גביע מגן האוהדים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | די. סי. יונייטד | לוס אנג'לס גלאקסי | טמפה ביי מיוטיני | לוס אנג'לס גלאקסי |
| 1997 | די. סי. יונייטד | קולורדו ראפידס | די. סי. יונייטד | קנזס סיטי וויזרדס |
| 1998 | שיקגו פייר | די. סי. יונייטד | לוס אנג'לס גלאקסי | די. סי. יונייטד |
| 1999 | די. סי. יונייטד | לוס אנג'לס גלאקסי | די. סי. יונייטד | לוס אנג'לס גלאקסי |
| 2000 | קנזס סיטי וויזרדס | שיקגו פייר | קנזס סיטי וויזרדס | שיקגו פייר |
| 2001 | סן חוזה ארת'קווייקס | לוס אנג'לס גלאקסי | מיאמי פיוז'ן | שיקגו פייר |
| 2002 | לוס אנג'לס גלאקסי | ניו אינגלנד רבולושן | לוס אנג'לס גלאקסי | סן חוזה ארת'קווייקס |
| 2003 | סן חוזה ארת'קווייקס | שיקגו פייר | סן חוזה ארת'קווייקס | סן חוזה ארת'קווייקס |
| 2004 | די. סי. יונייטד | קנזס סיטי וויזרדס | קולומבוס קרו | קנזס סיטי וויזרדס |
| 2005 | לוס אנג'לס גלאקסי | ניו אינגלנד רבולושן | סן חוזה ארת'קווייקס | ניו אינגלנד רבולושן |
| 2006 | יוסטון דינמו | ניו אינגלנד רבולושן | די. סי. יונייטד | דאלאס |
| 2007 | יוסטון דינמו | ניו אינגלנד רבולושן | די. סי. יונייטד | צ'יבאס ארצות הברית |
| 2008 | קולומבוס קרו | ניו יורק רד בולס | קולומבוס קרו | יוסטון דינמו |
| 2009 | ריאל סולט לייק | לוס אנג'לס גלאקסי | קולומבוס קרו | לוס אנג'לס גלאקסי |
| 2010 | קולורדו ראפידס | דאלאס | לוס אנג'לס גלאקסי | ריאל סולט לייק |
| 2011 | לוס אנג'לס גלאקסי | יוסטון דינמו | לוס אנג'לס גלאקסי | סיאטל סאונדרס |
| 2012 | לוס אנג'לס גלאקסי | יוסטון דינמו | סן חוזה ארת'קווייקס | ספורטינג קנזס סיטי |
| 2013 | ספורטינג קנזס סיטי | ריאל סולט לייק | ניו יורק רד בולס | ספורטינג קנזס סיטי |
| 2014 | לוס אנג'לס גלאקסי | ניו אינגלנד רבולושן | סיאטל סאונדרס | לוס אנג'לס גלאקסי |
| 2015 | פורטלנד טימברס | קולומבוס קרו | ניו יורק רד בולס | דאלאס |
| 2016 | סיאטל סאונדרס | טורונטו | דאלאס | קולורדו ראפידס |
| 2017 | טורונטו | סיאטל סאונדרס | טורונטו | ניו יורק סיטי |
| 2018 | אטלנטה יונייטד | פורטלנד טימברס | ניו יורק רד בולס | אטלנטה יונייטד |
| 2019 | סיאטל סאונדרס | טורונטו | מועדון הכדורגל לוס אנג'לס | ניו יורק סיטי |
| 2020 | קולומבוס קרו | סיאטל סאונדרס | פילדלפיה יוניון | טורונטו |
| 2021 | ניו יורק סיטי | פורטלנד טימברס | ניו אינגלנד רבולושן | קולורדו ראפידס |
| 2022 | מועדון הכדורגל לוס אנג'לס | פילדלפיה יוניון | מועדון הכדורגל לוס אנג'לס | פילדלפיה יוניון |
| 2023 | קולומבוס קרו | מועדון הכדורגל לוס אנג'לס |  |  |
אלופות הליגה > לפי קבוצות

| מועדון | אליפויות | שנות זכייה | מגן האוהדים | שנות זכייה | סה"כ | עונות ב-MLS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לוס אנג'לס גלאקסי | 5 | 2002, 2005, 2011, 2012, 2014 | 4 | 1998, 2002, 2010, 2011 | 9 | 27 |
| די. סי. יונייטד | 4 | 1996, 1997, 1999, 2004 | 4 | 1997, 1999, 2006, 2007 | 8 | 27 |
| קולומבוס קרו | 3 | 2008, 2020, 2023 | 3 | 2004, 2008, 2009 | 5 | 27 |
| סן חוזה ארת'קווייקס | 2 | 2001, 2003 | 2 | 2005, 2012 | 4 | 25 |
| ספורטינג קנזס סיטי | 2 | 2000, 2013 | 1 | 2000 | 3 | 27 |
| סיאטל סאונדרס | 2 | 2016, 2019 | 1 | 2014 | 3 | 14 |
| יוסטון דינמו | 2 | 2006, 2007 | 0 | – | 2 | 17 |
| מועדון הכדורגל לוס אנג'לס | 1 | 2022 | 3 | 2019, 2022, 2023 | 3 | 5 |
| שיקגו פייר | 1 | 1998 | 1 | 2003 | 2 | 25 |
| טורונטו | 1 | 2017 | 1 | 2017 | 2 | 16 |
| ריאל סולט לייק | 1 | 2009 | 0 | – | 1 | 18 |
| קולורדו ראפידס | 1 | 2010 | 0 | – | 1 | 27 |
| פורטלנד טימברס | 1 | 2015 | 0 | – | 1 | 12 |
| אטלנטה יונייטד | 1 | 2018 | 0 | – | 1 | 6 |
| ניו יורק סיטי | 1 | 2021 | 0 | – | 1 | 8 |
| ניו יורק רד בולס | 0 | – | 3 | 2013, 2015, 2018 | 3 | 27 |
| *טמפה ביי מיוטיני | 0 | – | 1 | 1996 | 1 | 6 |
| *מיאמי פיוז'ן | 0 | – | 1 | 2001 | 1 | 4 |
| דאלאס | 0 | – | 1 | 2016 | 1 | 27 |
| פילדלפיה יוניון | 0 | – | 0 | 2020 | 1 | 13 |
| ניו אינגלנד רבולושן | 0 | – | 1 | 2021 | 1 | 27 |
* המועדון התפרק בסיום עונת 2001.
שיאים

הנתונים להלן הם מחזיקי שיאי כל הזמנים ב-MLS. הנתונים הם של העונה הרגילה בלבד (בלי נתוני הפלייאוף). ההדגש מציין שחקני MLS פעילים.
נכון לסיום עונת 2023.
שיאים > שיאי שחקנים פעילים

הנתונים להלן הם נתוני השיא של השחקנים הפעילים. הנתונים הם נתוני העונה הרגילה בלבד (בלי נתוני הפלייאוף).
נכון ל-9 באוקטובר 2022.
נציבי הליגה

דאגלס לוגאן (1996–1999)
דון גרבר (1999–היום)
פרסי MLS

שחקן השנה ב-MLS
מלך הנקודות ב-MLS
שוער השנה ב-MLS
שחקן ההגנה של השנה ב-MLS
רוקי השנה ב-MLS
מאמן השנה ב-MLS
שחקן הקאמבק של השנה ב-MLS
הרכב העונה ב-MLS
מגף הזהב ב-MLS
הרכב כל הזמנים ב-MLS

בשנת 2005 נבחרו אחד עשר השחקנים הטובים ביותר בתולדות ה-MLS. ההרכב הוא:
ארצות הברית טוני מאולה: מטרוסטארס (1996-98, 2005), קנזס סיטי (1999-2004)
ארצות הברית ג'ף אגוס: די.סי. יונייטד (1996-2000), סאן חוזה (2001-04), מטרוסטארס (2005)
ארצות הברית מרסלו בלבואה: קולורדו (1996-2001), מטרוסטארס (2002)
ארצות הברית אדי פופ: די.סי. יונייטד (1996-2002), מטרוסטארס (2003-04), סולט לייק (2005)
ארצות הברית לנדון דונובן: סאן חוזה (2001-04), לוס אנג'לס (2005)
בוליביה מרקו אצ'ווארי: די.סי. יונייטד (1996-2003)
פולין פיטר נוואק: שיקגו (1998-2002)
ארצות הברית פרקי: קנזס סיטי (1996-2000, 2002-05), מיאמי (2001)
קולומביה קרלוס ולדרמה: טמפה ביי (1996-97, 2000-01), מיאמי (1998-99), קולורדו (2001-02)
ארצות הברית בריאן מקברייד: קולומבוס (1996-2003)
בוליביה חיימה מורנו: די.סי. יונייטד (1996-2002, 2004-05), מטרוסטארס (2003)
ביאורים

↑  הקבוצה ממיאמי שהוכרזה בינואר 2018 ואחר כך שמאוחר יותר נקראה בשם אינטר מיאמי שילמה דמי זיכיון של 25 מיליון דולר בלבד. דייוויד בקהאם, הפנים הציבוריות של קבוצת הבעלות, קיבל אופציה לבעלות על זיכיון לקבוצת MLS עתידית בתשלום מוזל זה כחלק מחוזה המשחק המקורי שלו עם ה-MLS משנת 2007.
1 2 3 4 5 6 7  אצטדיון משותף, לא ייעודי לכדורגל
1 2 3 4 5  תכולת האצטדיון למשחקים ניתנת להרחבה
1 2  אצטדיון ייעודי לכדורגל, אך הוא משותף עם קבוצות מענפי ספורט אחרים
1 2 3  הקבוצה אמורה לעבור לאצטדיון ייעודי לכדורגל
חומר אפל (סדרת טלוויזיה, 2024)

ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה אמריקאית משנת 2024. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה קנדית משנת 2015, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  הספר "חומר אפל" (אנ') מאת בלייק קראוץ' (אנ')
 סוגה:  מדע בדיוני דרמה מותחן
 יוצרים:  בלייק קראוץ' 
 כותבים:  בלייק קראוץ', מייגן מקדונל 
 שחקנים:  ג'ואל אדגרטון  ג'ימי סימפסון  דאיו אוקניי  אליס בראגה  ג'ניפר קונלי  אוקס פגלי 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  שיקגו 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  9 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  ג'ואל אדגרטון, מאט טולמאץ', ג'ייקוב ורברוגרן, בלייק קראוץ' 
 חברת הפקה:  Sony Pictures Television 
 הפצה:  אפל TV פלוס 
 צלמים:  ג'ון לינדלי 
 מוזיקה:  Jason Hill 
 שידור
 רשת שידור:  אפל TV פלוס 
 תקופת שידור מקורית:  8 במאי 2024 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חומר אפל (באנגלית: Dark Matter) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת הדרמת מדע בדיוני, בכיכובו של ג'ואל אדגרטון, שנוצרה על ידי בלייק קראוץ' (אנ'), בהתבסס על ספר בעל אותו שם (אנ') שכתב ויצא לאור בשנת 2016.
הסדרה עלתה לשידור ב-8 במאי 2024 באפל TV פלוס. באוגוסט 2024 הסדרה חודשה לעונה שנייה.
רקע עלילתי

ג'ייסון דסן, פיזיקאי מהעיר שיקגו, נלקח לעולם מקביל ושואף לנסות לחזור לעולמו ולמשפחתו.
שחקנים ודמויות

ג'ואל אדגרטון בתור ג'ייסון דסן, תפקיד ראשי כפול של פיזיקאי מהעולם "הראשי" ומהעולם המקביל.
ג'ניפר קונלי בתור דניאלה דסן, אשתו של ג'ייסון בעולם "הראשי".
אליס בראגה בתור אמנדה לוקאס, הבת זוג של ג'ייסון בעולם המקביל.
אוקס פגלי בתור צ'ארלי דסן, בנם של ג'ייסון ודניאלה בעולם "הראשי".
ג'ימי סימפסון (אנ') בתור ריאן הולדר.
דאיו אוקניי בתור לייטון ואנס.
אמנדה ברוגל (אנ') בתור בלייר קפלן.
אינה ברי-יון בתור דואן לורנס.
וויליאם סמילי בתור מאט.
פרקים

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | הוזרמה לראשונה> הפרק הראשון | הוזרמה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 9 | 9 | 8 במאי 2024 | 26 ביוני 2024 |
הפקה

בדצמבר 2020 התפרסם שנרקמת עסקה לעיבוד טלוויזיוני של הספר "Dark Matter" (אנ') עבור "אפל TV פלוס", כהפקה משותפת שלה עם "Sony Pictures Television", ושסופר הספר, בלייק קראוץ', ישמש ככותב התסריט.
במרץ 2022 התפרסם כי "אפל TV פלוס" הזמינה את הפקתה של עונה בת תשעה פרקים בכיכובו של ג'ואל אדגרטון וכי בלייק קראוץ' ישמש כשואו ראנר.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | 2025 | סדרת הטלוויזיה המדע הבדיונית הטובה ביותר |  | מועמדות |  |
| פרס סאטורן | 2025 | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה | ג'ניפר קונלי | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Jake Hodges (May 5, 2024). ‘Dark Matter’: Everything We Know About Jennifer Connelly’s New Sci-Fi Series. Collider. Retrieved February 17, 2025
↑  Joe Otterson (August 16, 2024). ‘Dark Matter’ Renewed for Season 2 at Apple TV+. Variety. Retrieved February 17, 2025
↑  Justin Kroll (December 8, 2020). Apple Developing ‘Dark Matter’ Novel As Series With Matt Tolmach Producing. Deadline. Retrieved February 17, 2025
↑  Denise Petski (March 29, 2022). Joel Edgerton To Star In ‘Dark Matter’ Sci-Fi Series Adaptation At Apple TV+; Blake Crouch To Showrun. Deadline. Retrieved February 17, 2025
↑  Matt Neglia, The 2024 Saturn Award Winners, Next Best Picture, ‏2025-02-03 (באנגלית אמריקאית)
בעיית שלושת הגופים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 מבוסס על:  בעיית שלושת הגופים מאת ליו צשין
 סוגה:  דרמה, מדע בדיוני
 יוצרים:  דייוויד בניוף, ד. ב. וייס, אלכסנדר וו 
 כותבים:  דייוויד בניוף, ד. ב. וייס, אלכסנדר וו
 בימוי:  דרק טסנג, ג'רמי פודסווה, מינקי ספירו, אנדרו סטנטון 
 שחקנים:  רוזלינד צ'או   זין טסנג   ג'ס הונג   אייסה גונסאלס   בנדיקט וונג   ג'ונתן פרייס   ג'ון בראדלי   ליאם קנינגהם   ג'ובן אדפו   אלכס שארפ   מרלו קלי   סיה שימוקה   סאמר אוסמני   בן שנצר   ודט לים   איב רידלי
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית, פוטונהואה 
 מקום התרחשות:  לונדון, נמל החלל קייפ קנוורל, פנמה, ניו יורק, אוקספורד, הרפובליקה העממית של סין, מקסיקו 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 חברת הפקה:  Plan B Entertainment, T-street הפקות 
 הפצה:  נטפליקס 
 אתר צילומים:  הממלכה המאוחדת, ניו יורק, ג'קסונוויל, אולפני שפרטון, הרפובליקה העממית של סין, הות'ורן 
 צלמים:  Martin Ahlgren, P. J. Dillon, Jonathan Freeman 
 מוזיקה:  רמין ג'וואדי 
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס 
 תקופת שידור מקורית:  21 במרץ 2024 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 עמוד הסדרה באתר נטפליקס
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בעיית שלושת הגופים (באנגלית: Body Problem ‏3) היא סדרת טלוויזיה מסוגת מדע בדיוני המבוססת על הרומן באותו שם מאת ליו צשין. הסדרה עלתה לשידור ברשת נטפליקס ב-21 במרץ 2024.