stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלי גוטמן
הערות שוליים

↑  יונתן הללי, "לכל אחד מותר לשחוט אותי": אלי גוטמן מדבר בלי חשבון, באתר nrg‏, 16 באפריל 2013
↑  ערן נבון, זה לא יהיה כישלון אם לא נעפיל למונדיאל, באתר ישראל היום, 4 בספטמבר 2013
↑  1לי בוץ, אלי גוטמן חתם בהפועל ת"א, באתר ynet, 4 בדצמבר 2007
↑  הפועל ת"א אלופת המדינה לעונת 2009/10, באתר nrg‏, 15 במאי 2010
↑  עדי סרדס, גוטמן: "זו מציאות חדשה, אקווה לשוב במהרה", באתר ynet, 1 בפברואר 2011
↑  משה בוקר, אלי גוטמן מונה למאמן נבחרת ישראל בכדורגל, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2011
↑  נדב צנציפר, סערה בבכורה: ישראל הפסידה 3:2 לאוקראינה, באתר ynet, 29 בפברואר 2012
↑  יונתן הללי, אבוקסיס מונה לעוזרו של אלי גוטמן, באתר nrg‏, 23 באפריל 2012
↑  דוד בן-שימול, נדב צנציפר, רשמית: אלי גוטמן ימשיך כמאמן הנבחרת, באתר ynet, 15 בינואר 2014
↑  איציק יצחקי‏, אלי גוטמן עוזב את נבחרת ישראל: "צריך להטעין מצברים", באתר וואלה, 14 באוקטובר 2015
↑  זאב גולדשמיט, רשמית: אלי גוטמן חתם ל-3.5 שנים בהפועל ת"א, באתר ynet, 10 בינואר 2016
↑  רועי זריהן ושירי אלג'ם, ‏גיא לוי פוטר מהפועל ת"א, אלי גוטמן יאמן את הקבוצה, באתר ערוץ הספורט, 19 בינואר 2016
↑  שירי אלג'ם, ‏אלי גוטמן שוחרר מהפועל ת"א. ארון שוינפלד נשאר, באתר ערוץ הספורט, 6 בינואר 2017
↑  אור בוקר, הבחירה של שחר: אלי גוטמן יאמן את מכבי חיפה, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2018
↑  שמעון אלבז, אלי גוטמן התפטר ממכבי חיפה, באתר ynet, 3 בדצמבר 2018
↑  אור בוקר, אלי גוטמן עוזב את מכבי חיפה ופורש מאימון מסיבות רפואיות, באתר הארץ, 3 בדצמבר 2018
↑    נדב צנציפר, "לא הגוף שלי בגד בי, אני בגדתי בו", באתר "ידיעות אחרונות", 5 בדצמבר 2018
↑  אביעד פוהורילס, "כשפרשתי היתה בי ריקנות, טראומה. סוג של אבל", באתר ישראל היום, 7 במאי 2019
↑  שמעון אלבז, גוטמן: "הבמאי היצירתי ביותר לא יכול ליצור כזה סרט", באתר ynet, 6 בדצמבר 2018
↑  אביעד פוהורילס, יש אלוהים: אלי גוטמן מדבר על הכל, באתר nrg‏, 28 במאי 2010
↑   עירד צפריר, אוֹרי גוטמן: "גם אם אבא פתח לי דלתות, אני זה שאצטרך להוכיח את עצמי", באתר הארץ, 30 במרץ 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009507790505171  VIAF: 6300161453867964330002   WorldCat (עם VIAF): 6300161453867964330002
אלכסנדר פושקין

.
| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1799 (יוליאני) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 נהרג:  29 בינואר 1837 (יוליאני) (בגיל 37) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  מנזר סוויאטוגורסקי 
 מקום מגורים:  סימפרופול, אורנבורג, אוליאנובסק, יזיקובו, אוליאנובסק, סראטוב, יזיקובו, פנזה, וליקו בולדינו, סנקט פטרבורג, אוליאנובסק, קאזאן, אודסה, קישינב, Layış, מוסקבה, מוסקבה, ירופולץ, ניז'ני נובגורוד, סנקט פטרבורג 
 שם עט:  Александр НКШП, P., Ст. Арз. (Старый Арзамасец), Феофилакт Косичкин, Иван Петрович Белкин, А. Б. 
 מקום לימודים:  התיכון בצארסקויה סלו 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  פרוזה, רומן שודדים, רומן קצר, מעשייה, רומן בחרוזים, ביקורת, רומן היסטורי, פובליציסטיקה, מחזה 
 זרם ספרותי:  הרומנטיקה 
 יצירות בולטות:  יבגני אונייגין, The Tale of the Priest and of His Workman Balda, הדייג ודג הזהב, המעשייה על הנסיכה המתה ושבעת האבירים, The Prophet, בוריס גודונוב, רוסלאן ולודמילה, בת הקפיטן, The Tale of the Golden Cockerel 
 תקופת הפעילות:  1814–1837 (כ־23 שנים) 
 הושפע מ:  ג'ון קיטס, פרידריך שילר, ויליאם שייקספיר, לורד ביירון, יוהאן וולפגנג פון גתה, וולטר, דנטה אליגיירי, פרסי ביש שלי 
 בן או בת זוג:  נטליה פושקינה (1831–10 בפברואר 1837) 
 צאצאים:  אלכסנדר אלכסנדרוביץ' פושקין, מריה פושקינה, נטליה אלכסנדרובנה פושקינה, גרגורי אלכסנדרוביץ' פושקין 
 חתימה:   
 
דיוקנו של פושקין. שמן על בד מאת וסילי טרופינין, 1837
אלכסנדר סרגייביץ' פושקין (ברוסית: Алекса́ндр Серге́евич Пу́шкин, ‏האזנהקובץ:Ru-Pushkin.ogg‏Ⓘ‏, 6 ביוני 1799 – 10 בפברואר 1837) נחשב לגדול המשוררים הרוסיים, ממייסדי השירה הרוסית המודרנית, ומהתורמים המרכזיים לפיתוח השפה הרוסית. גם כיום נחשבות יצירותיו למופת בספרות העולמית.
שורשיו

אביו, סרגיי לבוביץ' פושקין, היה נצר לאצולה רוסית בעלת היסטוריה של כ-600 שנים. אמו, נאדז'דה אוסיפובנה גניבל, הייתה נכדתו של אברם פטרוביץ' גניבל, אציל וקצין רוסי שנולד באתיופיה, נשבה על ידי העות'מאנים והובא לאיסטנבול וממנה הובא לרוסיה ב־1704. גניבל עשה רושם על פטר הגדול, שלקח אותו תחת חסותו והעניק לו דרגת גנרל. לפושקין עצמו היה גון פנים שחום ושיער שחור, שריד לגנים האפריקנים שלו. כאשר פושקין הוכר לראשונה בארצות הברית, הוא הוצג כמשורר רוסי שחור.
השפעתו ברוסיה

פושקין הוא גדול המשוררים הרוסים בכל הזמנים. הוא שבר מוסכמות בנות מאות שנים ונחשב כאבי השירה הרוסית המודרנית. יצירותיו השפיעו על סופרים ומשוררים רבים שבאו אחריו. מותו הפך לטרגדיה לאומית ולאבל לאומי. אפילו הצאר, שהיה ביחסים קרים עם פושקין, שילם את כל חובותיו הכספיים לאחר מותו כאות כבוד. גם הבולשביקים נמנעו מלהתקיף את פושקין כאשר התקיפו את הספרות והמשוררים שלפני המהפכה, במה שהם כינו "הספרות הבורגנית".
אנאטולי לונאצ'ארסקי אמר עליו כי הוא "היה האביב הרוסי, פושקין נעשה השחר הרוסי, פושקין היה 'אדם הראשון' הרוסי. מה שדאנטה ופטרארקה יצרו באיטליה, גאוני המאה השבע-עשרה בצרפת, לסינג, שילר וגתה – בגרמניה, כל זה יצר בשבילנו פושקין. הוא סבל רבות, על שום שהיה ראשון, אם כי אלה שבאו אחריו סבלו לא פחות".
השפעת חייו ומותו של פושקין ניכרים ברוסיה עד היום. צארסקויה סלו, העיירה שבה למד וחי בתקופת נעוריו, נקראת כיום פושקין על שמו, ועשרות פסלים בדמותו מוצבים בכל רחבי רוסיה. עם השנים התחיל להיות נהוג לקרוא לבני תקופתו – "בני דורו של פושקין", מנהג הקיים עד היום.
"פולחן פושקין" וההיצמדות המוחלטת לשירתו לא מצאו חן בעיני כל המשוררים הרוסים; ואולם קולות המבקרים את שירתו ורואים אותה כמלאכותית ולא מתאימה, מושתקים לרוב גם על ידי הממסד הרוסי, שעד היום מאמץ את פושקין לליבו.
מכון לחקר השפה הרוסית נקרא "מכון פושקין".
השפעת פושקין על השירה העברית החדשה

לשירת פושקין הייתה השפעה משמעותית על השירה העברית החדשה. פושקין היה אהוב על מרדכי צבי מאנה, שכינהו "המשורר הנשגב". דוד פרישמן תרגם משיריו. טשרניחובסקי העריצו ואהב אותו מאוד, ואמר כי כדי לתרגם את פושקין צריך לחדור עד נבכי החיים של העם הרוסי, לדעת את ספרותו הגדולה, והעיקר: לדעת את הלשון הרוסית ידיעה מקיפה ועמוקה. ביאליק אמר: "אוהב אני מאוד את פושקין ואוהב אני את טשרניחובסקי מפני שיש בו הרבה משל פושקין". אברהם לוינסון תרגם את "יבגני אונייגין", וכינה את פושקין: "משורר ההוד והיוֹפי, כל הנעלה והנשגב שבטבע ובחיים". לדעת אביגדור המאירי, אין בשירה העולמית מוזיקליות כזו שבשירי פושקין. אברהם שלונסקי תרגם את רוב יצירותיו. לאה גולדברג חיברה מסה על שירתו.
על קרבת האחווה בין רוחו של פושקין לבין רוח ישראל, כתב יהודה לייב קצנלסון: "הרעיון כי 'כל מאי דעביד רחמנא לטב עביד', הרעיון, 'כי אין רע בלי טוב עלי ארץ', הכשרון למצוא 'רסיסי ניחומים בים התוגה', והאהבה העזה אל החיים עם כל צרותיהם ומצוקותיהם, הבאה בעקבות הכשרון הזה – אלה המה סגולות עם מישראל מאז נודו בגויים כאלפיים שנה, ואלה הם גם סגולות שירתו של פושקין אשר כבר הרימו זאת על נס כל מבקרי המשורר ומפרשיו".
יחסו ליהדות

יחסו של פושקין ליהדות היה מורכב. מצד אחד, הוא הביע התעניינות בתרבות היהודית ואף החל ללמוד את השפה העברית. אחד משיריו אף עוסק בחייה של משפחה יהודית ענייה. מצד שני, בחלק מספריו יש דמויות יהודיות שמוצגות באופן לא מחמיא. כך בספרו "הרדיד השחור", וכך ב"האביר הכילי", היהודי מצטייר כיועץ רע ופחדן. בתארו את פגישתו עם אדם רוסי הדומה במראהו ליהודי, ברשימותיו משנת 1827, הוא כותב: "כיוון שהמושג יהודי ומרגל זהים, מייד הפניתי אליו את גבי". יש הסבורים כי גישתו האנטישמית של דוסטויבסקי הושפעה בין השאר מפושקין.
יצירותיו > פואמות, רומנים, מחזות, סיפורים מחורזים

רוסלאן ולודמילה
יבגני אונייגין
בוריס גודונוב (מחזה)
פרש הברונזה (פואמה)
גראף נולין
האחים השודדים
השבוי מקווקאז
הצוענים
דוברובסקי
יצירותיו > פרוזה

פיק דאם
בת הקפיטן
יצירותיו > אגדות

הדייג ודג הזהב
אגדת צאר סאלטן
המעשייה על הנסיכה המתה ושבעת האבירים
ראו גם

סונטה
לקריאה נוספת

ניקולאי גוגול, מספר מילים על פושקין (תרגם מרוסית והעיר: סרגי ליבשיץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ב' (הספר בקטלוג ULI)
אלכסנדר פושקין, על שפת השיר (מרוסית: טינו מושקוביץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ה, 2015 (הספר בקטלוג ULI)
אלכסנדר פושקין, על הפרוזה (מרוסית: טינו מושקוביץ), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ה, 2015 (הספר בקטלוג ULI)
יוסף קלוזנר, אלכסנדר פושקין - גאון השירה הרוסית, בתוך מאזנים ל', תרצ"ז (1936).
יהודה לייב קצנלסון, תולדות פושקין, בתוך "משירי פושקין מתורגמים על ידי דוד פרישמן", ס"ט פטרבורג תרנ"ט (1899).
David M. Bethea (ed.), The Pushkin Handbook, University of Wisconsin Press, 2005 (הספר בקטלוג ULI)
David M. Bethea, Realizing Metaphors: Alexander Pushkin and the Life of the Poet, University of Wisconsin Press, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
T.J. Binyon, Pushkin: a Biography, Vintage Books, 2002 (הספר בקטלוג ULI)
Alyssa Dinega Gillespie, Taboo Pushkin: Topics, Texts, Interpretation, University of Wisconsin Press, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
Henri Troyat, Pushkin, Doubleday, 1970 (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  תאריכי הלידה והפטירה המובאים הם על פי הלוח הגרגוריאני, המקובל בימינו. על פי הלוח היוליאני, שהיה נהוג ברוסיה בתקופתו של פושקין, תאריך לידתו הוא 26 במאי 1799, ותאריך פטירתו הוא 29 בינואר 1837.
↑  Цявловская Т. Г., Отклики на судьбу декабристов в творчестве Пушкина // Литературное наследие декабристов., Ленинград: Наука, 1975, עמ' 195-218
↑  יוסף קרוק, תחת דגלן של שלוש מהפכות - כרך ב', תל אביב מחברות לספרות, 1970, עמ' 97.
↑  בן-ציון כ"ץ, על חיי טשרניחובסקי, "הזמן" ינואר 1944 - יולי 1944
↑  אלכסנדר פושקין, ייבגני אונייגין, בתרגום אברהם לוינסון, ירושלים: דפוס וייס, תרצ"ז (1937)
↑  אלכסנדר פושקין, משירי פושקין, מתורגמים ע"י דוד פרישמן, ס"ט פטרבורג: בדפוס רבינוביץ וסאקאלאבסקי, תרנ"ט
↑  נח זבולוני, פושקין והיהודים (במלאת 125 שנה למותו), חרות, 06/04/1962
↑  שמאי גולן, האנטישמיות של דוסטויבסקי.
↑  עדו ניצן, רומן עם השירה, באתר ישראל היום, 16 במרץ 2023
↑   טינו מושקוביץ, "טרגדיות קטנות" של פושקין: תרגום מעולה המאזן בין הפן השירי לפן הדרמטי, באתר הארץ, 2 באפריל 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310784505171  PLWABN: 9810702870405606  BIBSYS: 97000967  BNC: 000093813  BNE: XX910058  BnF: cb12007375v (data)  CANTIC: a10141716  CiNii: DA00383486  GND: 118641816  ICCU: CFIV001053  ISNI: 0000 0001 2137 2055  LCCN: n80036579  LNB: 000011860  NDL: 00453465  NKC: jn19990210513  NLA: 36246179  NLG: 231773  NLK: KAC199622271  NLR:   NSK: 000043891  NTA: 068556977  RERO: 02-A000134048  RSL: 000080362  SELIBR: 85223  SNAC: w65d8s4v  SUDOC: 028188012  Trove: 1090906  ULAN: 500324476  VcBA: 495/124769  VIAF: 66477450   WorldCat (עם VIAF): 66477450 
מתוך "שיחה בין מוכר הספרים ובין המשורר" מאת פושקין (בתרגום מאנה)
קרול באומן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באוקטובר 1950 (בת 74) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' סימונס 
 
קרול באומן (באנגלית: Carol Bowman) היא סופרת, מרצה, יועצת ומטפלת, נתפרסמה בעיקר בשל המחקר שלה על מקרי גלגול נשמות, בפרט בילדים.
ביוגרפיה

נולדה ב-14 באוקטובר 1950, וגדלה בניו יורק.
סיימה תואר ראשון באוניברסיטת סימונס במסצ'וסטס, ותואר שני בייעוץ באוניברסיטת וילאנובה בפנסילבניה, שם למדה עם מוריס נת'רטון ורוג'ר וולגר - חלוצים בתחום חקר גלגול הנשמות.
מתגוררת בעיירה מדיה שבפנסילבניה יחד עם בעלה סטיב. אמא לשרה וצ'ייס.
שני ספריה הראשונים Children's Past Lives ‏(Bantam Books, 1997) ו-Return from Heaven (HarperCollins, 2001), על גלגול-נשמות, תורגמו למעל 23 שפות. באומן עוסקת גם בטיפול בשחזור גלגולים למבוגרים ואף מעבירה קורסי הכשרה לטיפול בעזרת שחזור גלגולים.
ביוגרפיה > משנתה המקצועית

קרול באומן הייתה האדם הראשון בארצות הברית שערער על הקביעה לפיה אין לעסוק בחייהם הקודמים של ילדים. מכיוון שזכרה את חוויותיה שלה, גילתה רגישות לדבריהם של ילדיה על חייהם הקודמים, ואף הצליחה לשחרר אותם מפחדים וטראומות שמקורם בחייהם קודמים.
במחקריה גילתה שילדים ניסו לעיתים קרובות לשתף זיכרונות כאלה, אך דבריהם לא זכו להקשבה, בשל הגישה המפקפקת או השלילית של הורים, שמערכת האמונות שלהם לא יכלה לקבל זאת.
באומן מצאה כי זיכרונות מחיים קודמים, בניגוד לפנטזיות, סופרו על ידי ילדים באופן ענייני ונשארו עקביים לאורך זמן.
באומן נחשבת למובילה בקידום המודעות לגלגולים קודמים אצל ילדים. היא הופיעה והתראיינה לכלי תקשורת רבים כולל תוכניות אירוח מובילות כמו אופרה וינפרי, בוקר טוב אמריקה, תעלומות בלתי פתורות, פריים-טיים ABC, ועוד, כמו גם בערוצים כגון Discovery Channel ו-BBC. היא מרצה בנושא במספר מדינות ביניהן נורווגיה, בלגיה, ספרד, אירלנד והולנד.
למרות הצלחת ספריה, ובפרט Children's Past Lives, והעובדה שהם מודפסים שוב ושוב במשך למעלה מ-20 שנה, ישנם חוקרים אשר מבקרים את משנתה, ביניהם הפילוסוף-ספקן רוברט טוד קרול, שלדבריו זוהי "עדות מיד ראשונה של בורות מדעית, פתיות ומעל הכל מחשבה שמגשימה את עצמה".
ביוגרפיה > פרסומים

Children's past lives : how past life memories affect your child .
New York : Bantam Books, c1997.
Return from heaven : beloved relatives reincarnated within your family.
New York : HarperCollins, c2001.
Beyond Disbelief: Children’s Past Lives and the Continuum of Personality. Submitted to Bigelow Institute for Consciousness Studies August, 2021 B
הערות שוליים

↑  "Carol Bowman". Retrieved 2014-10-11.
↑  Carol Bowman, Past Life Therapy, Carol Bowman, Past Life Therapy (באנגלית אמריקאית)
↑  Winafred Lucas, Book Review, Carol Bowman, Past Life Therapy
↑  Robert Todd Carroll. (2010). "Mass Media Bunk". The Skeptic's Dictionary. Retrieved 2014-10-11.
הרקליון

ערך זה עוסק בבירת כרתים. אם התכוונתם לעיר עתיקה במצרים, ראו .
| --- | --- |
סמל הרקליוןסמל הרקליון
מבט על נמל העיר
מבט על נמל העיר
 מדינה:  יוון יוון
 חבל ארץ:  כרתים
 ראש העיר:  Vasilis Labrinos
 על שם:  דאקטילים 
 שטח:  109.03 קמ"ר
 גובה:  33 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  145,440 (2021)
 קואורדינטות:  35°20′25″N 25°08′04″E﻿ / ﻿35.340277777778°N 25.134444444444°E﻿ / 35.340277777778; 25.134444444444 
 www.heraklion-city.gr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןהרקליון(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןהרקליון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הרקליון (ביוונית: Ηράκλειο, באיטלקית: Candia) היא עיר הבירה של האי היווני כרתים והעיר הגדולה ביותר בו. במשך שנים רבות, מימי הביניים עד העת החדשה, כונתה העיר קנדיה (או Kandiye בטורקית, מהמילה הפרסית חנדקס שמשמעותה עיר מבוצרת). ב-2011 מנתה אוכלוסייתה של העיר כ-173,993 נפש.
שדה התעופה הבינלאומי של כרתים נמצא בהרקליון, וקרוי על שם הסופר היווני יליד העיר ניקוס קאזאנצאקיס, מחברו של הספר "זורבה היווני", שעל פיו הוסרט הסרט הפופולרי באותו שם. שדה תעופה זה הוא השני בגודלו ביוון והוא מהווה נמל הבית של חברת בלו בירד איירווייז.
חורבות העיר העתיקה קנוסוס (Κνωσός) נמצאות בקרבת העיר והן האטרקציה הארכאולוגית המרכזית של העיר.
יהודי העיר

בעיר התקיימה קהילה יהודית חשובה מרובה ברבנים, בין גזירות קנ"א ועד ל-1669 שאז כבשה האימפריה העות'מאנית את העיר מידי הרפובליקה של ונציה. חכמי העיר התכתבו גם עם חכמי צפת, ותיקנו את תקנות קנדיאה.
בין חכמי העיר המפורסמים: רבי אליהו קפשאלי (1490–1555) שימש שם כראש קהילה היה בעל השכלה תורנית וחילונית רחבה. ספרייתו העשירה נתגלגלה בסופו של דבר לספריית הוותיקן. וכן רבי יוסף שלמה דלמדיגו, שמכונה "היש"ר מקנדיה".
ערים תאומות

רומניה קונסטנצה, רומניה
קפריסין לימסול, קפריסין
לקריאה נוספת

ברכה ריבלין, "הרקליון", בתוך: הנ"ל (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 97–101.
המצודה הוויקטוריאנית בנמל
Live in London (אלבום)

Live in London (בעברית: חי בלונדון) הוא אלבום הופעה של הזמר־יוצר היהודי־קנדי לאונרד כהן, שיצא לאור ב-31 במרץ 2009.
אלבום הופעה זה הוא אלבום ההופעה המלא הראשון של כהן שיצא לאור, כמו גם ה-DVD הראשון שלו. האלבום הוקלט ב-17 ביולי 2008 בהיכל הספורט O2 ארנה שבלונדון. האלבום זכה להצלחה עולמית רבה, ונמכר בישראל בכ-60,000 עותקים, ואף היה ל-DVD המוזיקלי הנמכר בכל הזמנים בישראל.
רשימת השמעה > דיסק 1

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לאונרד כהן, מלבד היכן שמצוין אחרת.
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Dance Me to the End of Love (מ-Various Positions)   |   | 6:20 |
| 2. | The Future (מ-The Future)   |   | 7:20 |
| 3. | Ain't No Cure for Love (מ-I'm Your Man)   |   | 6:16 |
| 4. | Bird on the Wire (מ-Songs from a Room)   |   | 6:14 |
| 5. | Everybody Knows (מ-I'm Your Man)   | לאונרד כהן ושרון רובינסון | 5:52 |
| 6. | In My Secret Life (מ-Ten New Songs)   | לאונרד כהן ושרון רובינסון | 5:02 |
| 7. | Who by Fire (מ-New Skin for the Old Ceremony)   |   | 6:35 |
| 8. | Hey, That's No Way to Say Goodbye (מ-Songs of Leonard Cohen)   |   | 3:47 |
| 9. | Anthem (מ-The Future)   |   | 7:20 |
| 10. | Introduction  |   | 1:29 |
| 11. | Tower of Song (מ-I'm Your Man)   |   | 7:07 |
| 12. | Suzanne (מ-Songs of Leonard Cohen)   |   | 3:46 |
| 13. | The Gypsy's Wife (מ-Recent Songs)   |   | 6:42 |
רשימת השמעה > דיסק 2

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי לאונרד כהן, מלבד היכן שמצוין אחרת.
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Boogie Street (עם שרון רובינסון, מ-Ten New Songs)   | לאונרד כהן, שרון רובינסון | 6:57 |
| 2. | Hallelujah (מ-Various Positions)   |   | 7:20 |
| 3. | Democracy (מ-The Future)   |   | 7:08 |
| 4. | I'm Your Man (מ-I'm Your Man)   |   | 5:41 |
| 5. | Recitation (עם ניל לארסן)   | לאונרד כהן, ניל לארסן | 3:53 |
| 6. | Take This Waltz (מ-I'm Your Man)   | לאונרד כהן, פדריקו גארסיה לורקה | 8:37 |
| 7. | So Long, Marianne (מ-Songs of Leonard Cohen)   |   | 5:24 |
| 8. | First We Take Manhattan (מ-I'm Your Man)   |   | 6:15 |
| 9. | Sisters of Mercy (מ-Songs of Leonard Cohen)   |   | 4:56 |
| 10. | If It Be Your Will (עם האחיות ווב מ-Various Positions)   |   | 5:22 |
| 11. | Closing Time (מ-The Future)   |   | 6:15 |
| 12. | I Tried to Leave You (מ-New Skin for the Old Ceremony)   |   | 8:33 |
| 13. | Whither Thou Goest  | גיא זינגר | 1:27 |
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏אלבום חדש ללאונרד כהן: "Old Ideas", באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2011
| לאונרד כהן |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | Songs of Leonard Cohen • Songs from a Room • Songs of Love and Hate • New Skin for the Old Ceremony • Death of a Ladies' Man • Recent Songs • Various Positions • I'm Your Man • The Future • Ten New Songs • Dear Heather • Old Ideas • Popular Problems • You Want It Darker • Thanks for the Dance |  |
| אלבומי הופעה | Live Songs • Cohen Live • Field Commander Cohen: Tour of 1979 • Live In London • Live at the Isle of Wight 1970 • Songs from the Road • Live in Dublin • Can't Forget: A Souvenir of the Grand Tour |  |
| שירים בולטים | "Hallelujah" • "Who by Fire" • "Chelsea Hotel #2" • "Bird on the Wire" • "Everybody Knows" • "Suzanne" • "Dance Me to the End of Love" • "First We Take Manhattan" • "I'm Your Man" • "Famous Blue Raincoat" • "You Want It Darker" • "Lover Lover Lover" |  |
| ספרים | המשחק האהוב • מפסידנים יפים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 93c35972-7a36-340a-b844-ffb386d23c02
ויליאם דין

סר ויליאם פטריק דין (באנגלית: William Patrick Deane; נולד ב-4 בינואר 1931) הוא שופט אוסטרלי לשעבר שכיהן כמושל הכללי ה-22 של אוסטרליה.
ביוגרפיה

ויליאם דין נולד בפרבר סנט קילדה שבמלבורן. הוא התחנך בבתי ספר קתוליים ולמד באוניברסיטת סידני, שם סיים תואר במדעי הרוח ובמשפטים. כמו כן הוא למד באקדמיה למשפט בינלאומי שבהאג.
לאחר סיום הכשרתו עבד דין במשרד התובע הכללי של אוסטרליה בקנברה ובמשרד עורכי דין מוביל בסידני. כמו כן הוא נסע לאירופה כדי ללמוד משפט בינלאומי. ב-1957 עבר את בחינות ההסמכה של לשכת עורכי הדין בסידני והרצה באוניברסיטה.
במהלך תקופה זאת, היה דין פעיל בקהילה הקתולית והחל לגלות עניין בפוליטיקה. ב-1955 היה חבר לזמן קצר במפלגת הלייבור הדמוקרטית, פלג קתולי ואנטי-קומוניסטי שפרש ממפלגת הלייבור האוסטרלית. עד מהרה הוא התאכזב מהמפלגה ויותר לא היה פעיל בפוליטיקה, אך הוא היה מושפע מאוד מהדוקטרינה הקתולית-פרוגרסיבית למען הצדק החברתי ונגד האפליה הגזעית.
ב-1977 מונה דין לתפקיד שופט בבית המשפט העליון של ניו סאות' ויילס ובאותה שנה הוא מונה להיות שופט בבית המשפט הפדרלי לעבודה. ביוני 1982 הוא מונה להיות שופט בבית המשפט העליון של אוסטרליה במקומו של סר ניניאן סטיבן כאשר זה מונה להיות המושל הכללי של אוסטרליה. באוגוסט אותה שנה הוענק לו תואר אביר מסדר האימפריה הבריטית. בתקופת כהונתו כשופט עליון הוא היה חלק מהרוב שהכיר ב-1992 בהחלטה תקדימית באבוריג'ינים כמיעוט מוכר.
ביוגרפיה > כמושל הכללי של אוסטרליה

באוגוסט 1995 הודיע ראש ממשלת אוסטרליה מטעם מפלגת הלייבור, פול קיטינג, שהמלכה אליזבת השנייה הסכימה למינוי של דין לתפקיד המושל הכללי של אוסטרליה במקומו של ביל היידן שסיים את תפקידו. בנובמבר פרש דין מבית המשפט העליון וב-16 בפברואר 1996 הוא הושבע כמושל הכללי. חודש לאחר מכן הובסה ממשלת הלייבור בהנהגתו של קיטינג בבחירות הכלליות על ידי הקואליציה הליברלית-לאומית בהנהגתו של ג'ון הווארד.
תקופת כהונתו של דין כמושל הכללי הייתה אמורה להסתיים ב-31 בדצמבר 2000, אך בהמלצתה של ממשלת הווארד, היא הוארכה עד לאמצע שנת 2001 כדי לאפשר לו להיות המושל הכללי בעת חגיגות המאה לאיחוד אוסטרליה.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה מתפקיד המושל

נכון ל-2014 מכהן דין כפטרון של מספר רב של ארגוני צדקה הפועלים למען אנשים עם צרכים מיוחדים, חסרי בית, נוער במצוקה ועוד. כמו כן, הוא משמש כפטרון של ארגון הפיוס עם האבוריג'ינים (Reconciliation Australia) ושל אגודת הרופאים האבוריג'ינים. ממשלת טריטוריית הבירה האוסטרלית מינתה אותו כפטרון של חגיגות המאה להקמתה של הבירה ב-2013. בעבר הוא היה הפטרון והיושב ראש של ארגון CARE Australia וחבר המועצה המייעצת שלו.
הערות שוליים

↑  It's an Honour: KBE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124974287  ISNI: 0000 0000 7868 1003  LCCN: no2002053987  NLA: 35034440  SNAC: w64r5g7g  Trove: 459451  VIAF: 37865522   WorldCat (עם VIAF): 37865522
בן המלך והעני (סרט, 1990)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "בן המלך והעני" מאת מארק טוויין
 בימוי:  ג'ורג' סקריבנר
 הופק בידי:  דן ראונדס
 תסריט:  גריט גראהם, סאם גראהם, כריס הובל, צ'ארלס פלישר (חומר לתסריט נוסף)
 עריכה:  לי פטרסון
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 מוזיקה:  ניקולס פייק
 אנימטור:  תום אנריקס (הכוונה), אנדראס דג'ה (אנימטור מפקח), דייל באר (אנימטור מפקח)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני וולט דיסני סרטי הנפשה
 חברה מפיצה:  Buena Vista Pictures Distribution
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 בנובמבר 1990 ישראל 12 ביולי 1991
 משך הקרנה:  25 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 סוגה:  סרט הנפשה, סרט קומדיה, סרט אקשן, סרט הרפתקאות, עיבוד קולנועי, סרט לכל המשפחה
 סרטים בסדרה:  מיקי מאוס (סדרת סרטים)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בן המלך והעני (באנגלית: The Prince and the Pauper) הוא סרט הנפשה אמריקאי משנת 1990, מסוגת קומדיה, אקשן והרפתקאות, אשר מבוסס על רומן בעל אותו שם מאת הסופר מארק טוויין. הסרט, שהופק על ידי וולט דיסני סרטי הנפשה ובוים על ידי ג'ורג' סקריבנר, משמש כסרט ה-128 בסדרת הסרטים "מיקי מאוס". בסרט זה היה השימוש האחרון של דיסני בהנפשה מסורתית, לפני שמערכת הפקת ההנפשה הממוחשבת הפכה את הטכניקות והציוד המסורתיים למיושנים. חלק מהאובייקטים בסרט, כמו הכרכרה, נוצרו במחשבים לפני שהודפסו על נייר והועתקו על גבי תאי הנפשה.
הסרט יצא לאקרנים ב-16 בנובמבר 1990, כסרט ההנפשה הראשון שהופק על ידי דיסני שליווה את ההפצה המקורית של סרט הנפשה של דיסני, הוא ליווה את השקת הבכורה של סרט ההנפשה באורך מלא ה-29 של וולט דיסני, "ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה", סרט ההמשך ל"הרפתקאות ברנרד וביאנקה" משנת 1977. גם בישראל הסרט הוקרן בבתי הקולנוע לפני הקרנת הסרט "ברנרד וביאנקה במבצע אוסטרליה", כאשר הקרנת הבכורה שלו הייתה ב-12 ביולי 1991 בדיבוב עברי.
סרט זה נחשב לאפל יחסית לשאר הסרטים בסדרת סרטי "מיקי מאוס". דיבוב הסרט כולל את ויין אלווין כקולו של מיקי מאוס, כמו כן הוא מסמן את הופעת הבכורה של ביל פרמר כקולם של פלוטו והוראס הורסקולר, לאחר שדיבב רק את דמותו של גופי, כאשר הוא ביסס את קולו של הוראס לפי השחקנים ג'ים באקוס ובן שטיין. בנוסף סרט זה הוא הפעם האחרונה בה אלוויה אלמאן דיבבה את קלרבל הפרה, הדמות הנשית היחידה בסרט, לאחר שהוחלפה על ידי אפריל וינצ'ל עקב מותה. הסרט נחשב כסרט האחרון באורך בינוני שהוקרן לפני סרט באורך מלא של החברה, עד "לשבור את הקרח - ההרפתקה של אולף" שהוקרן לפני הסרט "קוקו" בשנת 2017.
הסרט עובד למספר ספרים על פי עלילתו, כאשר הראשון מבינם נכתב על ידי פראן מנושקין. רמה שמבוססת על הסרט נמצאת במשחק "Mickey Mania", אשר יצא לראשונה בשנת 1994. אזכור לסרט נמצא בספיישל של הסדרה "העולם המופלא של מיקי מאוס", אשר נקרא "ספינת הקיטור סילי-וילי" שהופץ לראשונה ב-28 ביולי 2023 בדיסני+.