stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מהומות אוגוסט 2013 במצרים
הערות שוליים

↑  ג'קי חורי, רויטרס , אי-פי, דיווח במצרים: 136 מתומכי מורסי נהרגו בעימותים עם הצבא, באתר הארץ, 27 ביולי 2013
↑  ראו Sit-in בוויקיפדיה האנגלית.
↑  ראו National Coalition for Supporting Legitimacy בוויקיפדיה האנגלית.
↑  משרד הפנים בקהיר מפרסם צילומי וידאו מהאירועים בשבוע שעבר, במהלך פינוי הכיכרות בקהיר, רשת ב, 19 באוגוסט 2013
↑  עידן יוסף, איתמר לוין, מספר ההרוגים במצרים הולך ועולה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 14 באוגוסט 2013
1 2  מצב חירום הוכרז במצרים: עוצר לילי בקהיר, סגן הנשיא התפטר, באתר וואלה, 14 באוגוסט 2013
↑  ג'קי חורי, ברק רביד, 173 הרוגים במצרים בסוף השבוע; הצבא: אנחנו במלחמה נגד הטרור, באתר הארץ, 18 באוגוסט 2013
↑  אסף גיבור, קהיר: 38 אסירים ניסו לברוח מהכלא ונהרגו, באתר nrg‏, 18 באוגוסט 2013
↑  גאנם איברהים, ‏מצרים: חמושים הוציאו להורג 25 שוטרים בסיני, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2013
↑  כוחות הביטחון המצריים עצרו את המנהיג הרוחני של האחים המוסלמים, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2013
↑  ברחבי העולם מגנים את ממשלת מצרים; שגרירים באירופה זומנו לשיחות, באתר הארץ, 15 באוגוסט 2013
↑  אובמה ביטל תרגיל צבאי משותף לארה"ב ומצרים: "בוחנים צעדים נוספים", באתר nana10‏, 15 באוגוסט 2013
↑  עמית ולדמן, ‏האיחוד האירופי: "נבחן את יחסינו עם מצרים", באתר ‏מאקו‏, 18 באוגוסט 2013
↑  סעודיה וירדן לצד מצרים, ונצואלה מחזירה השגריר, באתר וואלה, 17 באוגוסט 2013
מחכים למשיח (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלום חנוך
 מתוך האלבום מחכים למשיח
 יצא לאור:  1985 
 סוגה:  רוק 
 שפה:  עברית
 אורך:  4:50
 חברת תקליטים:  CBS ישראל
 כתיבה:  שלום חנוך
 לחן:  שלום חנוך
 הפקה:  משה לוי
 גרסאות כיסוי:  מוקי וברי סחרוף, שולי רנד
 
"מחכים לְמַשיח" הוא שיר מחאה שכתב, הלחין וביצע שלום חנוך. השיר יצא לאור בשנת 1985. בשנת 2010 בחר אותו העיתון "ידיעות אחרונות" לפזמון הישראלי הטוב בכל הזמנים.
רקע

השיר נכלל באלבום הסולו החמישי של חנוך מחכים למשיח, שיצא לאור בשנת 1985. האלבום כלל התייחסות למלחמת לבנון הראשונה ולמשבר הכלכלי של שנות ה־80 בישראל. את האלבום יצר שלום חנוך לאחר כישלון מסחרי של תקליטיו הקודמים "חתונה לבנה" ו"על פני האדמה", שהביא לכך שחברת התקליטים סי־בי־אס צמצמה את התקציב שהוקצה להקלטת האלבום.
בשנת 1984 נכנס שלום חנוך לגור בדירה שכורה עם זוגתו דפנה ארמוני בכיכר המדינה בתל אביב. עם כניסתם לדירה הם הבחינו כי היא אינה מתאימה לצורכיהם. חנוך ביקש מבעל הדירה לבטל את החוזה ולצאת ממנה, אך זה דחה את בקשתו. מאורע זה הוביל את חנוך לכתוב את השיר.
התקופה שבה נכתב השיר התאפיינה בסיום מלחמת לבנון הראשונה, ובמשבר כלכלי שהתרחש בשל ויסות מניות הבנקים. נפילת הבורסה בתקופה זו הביאה ישראלים רבים לאבד את כספי השקעתם. בריאיון לעיתונאי יוסי חרסונסקי הסביר חנוך את הרקע לכתיבת השיר:
עקרונית את הפרונקל פוצצה המלחמה ואלה ששלטו עלינו בזמנה. העיוות השלטוני נראה לי מסוכן, הדמגוגיה שעפה כאן... הרגשתי שהכל הולך אחורה, שמתחיל הרס, שזה עלול להיגמר באסון. התחילו להינשא על רגשות שליליים, אנשים נווטו על ידי פוליטיקאים לכיוונים שונים בהולכת־שולל. ב'לא עוצר באדום' – דיברתי על זה.
כעסתי על הציבור שנתן לאנשים ברמה בלתי מתקבלת על הדעת להנהיג אותו. כעסתי על כך שהעריצו דמגוגים טיפשים, שכל מה שמעניין אותם זה הפוזה בטלוויזיה[...] נדבקו למישהו והפכו אותו לגדול בשעה שצריכים היו לדרוש ממנו מקסימום של אמינות, אמת, אחריות, רמה מוסרית ושכלית. חיינו במדינה מטורפת, והראשון שצריך היה ללכת הביתה היה בגין עצמו. אבל הוא הבין רק כשהגיע בנפילה הגדולה שלו לקרקע. אין בעיני דבר נורא יותר מאנשים שעושים החלטות קלות לגבי החיים שלנו בשם הדמוקראטיה. כעסתי ואני אכעס עוד הרבה על ההפסד הגדול של המלחמה. על כך אין כפרה ואין סליחה.
השיר אמור היה להיות מוקלט בקצב איטי מזה שבו הוקלט, אך בשל אי־הבנה באולפן ההקלטות עם המפיק המוזיקלי משה לוי הוקלט "מחכים למשיח" כשיר קצבי.
תוכן השיר

בבית הראשון מוזכרות הדמויות ירוחם ויהודה. אלה יושבים במשרד היועצים "ארציאלי בע"מ" ומחכים למשיח, המתואר כאיש מפתח, אשר "ידו בכל ויד כל בו". בבית השני מתווספות דמויות נוספות: ירדנה היפה, הבחורה היחידה המוזכרת בשיר, ארציאלי הבן, עזרא דהן וארציאלי האב, וניכרת אווירת מתח במקום. בבית השלישי נכנס שוטר למשרד. המסובים תמהים מה קרה, והשוטר מסביר להם שהייתה תאונה.
ארציאלי הבן שואל את השוטר בבית הרביעי למי אירעה התאונה. השוטר מסביר לו שקרתה תאונה למדינה. השוטר מזכיר שהבורסה נפלה, שאנשים מתאבדים בקפיצה מהגג ושביניהם מת גם משיח. עזרא הקבלן נתקף עצב וירדנה נותרת המומה.
בבית האחרון הדובר מתייחס לנעשה במדינה, ומצטט את התבטאותו של שר האוצר יורם ארידור ששודרה במהדורת החדשות "מבט" של רשות השידור "הציבור מטומטם ולכן הציבור משלם". ארידור התבטא כך בעקבות מחשבה של ישראלים רבים לעשות "כסף קל" בבורסה ללא מאמץ, מתוך מחשבה שהמדדים בבורסה לעולם לא יֵרדו, ברקע ויסות מניות הבנקים. לסיום הדובר עובר לדבר על עצמו, ומספר כי אותו מעניינת ירדנה, שהוא הולך למילואים ושגם הוא נמצא במצב כלכלי גרוע.
ההשראה לדמותה של ירדנה היא ירדן לוינסון, אישה המתגוררת בינתיים בחו"ל ומחזיקה בשתי מסעדות ישראליות בארצות הברית.
הצלחה

השיר נבחר כשיר השנה במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלי צה"ל. במצעד השנתי של רשת ג' דורג "מחכים למשיח" במקום השלישי ונרמז אל השיר בשיר "אנחנו נשארים בארץ" אשר יצא לאור באותה שנה. השיר זכה להשמעות רבות ברדיו גם שנים לאחר יציאתו. ב־2010 בחרה אותו מערכת המוסף "7 לילות" של "ידיעות אחרונות" למקום הראשון ברשימת 500 השירים הישראלים הטובים.
ב־2003 הקליטו מוקי וברי סחרוף גרסת כיסוי לשיר "[...] לציון אירוע היפ הופ רב משתתפים המסכם 'עשור של גרוב ישראלי'". ב־2021 ביצע את השיר מחדש הזמר שולי רנד (אשר סיים את השיר בדקלום "עם כל זה, אחכה לו בכל יום שיבוא"). ב־2022 שודר בתוכנית הסאטירה "היהודים באים" מערכון שבו ארנסט יפת ומשיח מנהלים דו־שיח בנושא משבר מניות הבנקים, המצטט רבות מהשיר. בסוף המערכון יפת דוחף את המשיח מהגג, תוך כדי שהוא מביים תאונה. הפרק מסתיים בהשמעת השיר.
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון‏, הייתה תאונה, בדרך השלום: 30 שנים לאלבום המחאה "מחכים למשיח", באתר וואלה, 26 בפברואר 2015
↑  טומי לפיד, זו היתה השנה שהלוואי ולא היתה:ניסן – מחכים למשיח, מעריב, 13 בספטמבר 1985
1 2  נויה כוכבי, 25 שנה ל"מחכים למשיח", משהו בטח קרה, באתר הארץ, 26 במרץ 2010
↑   חיים הנדוורקר, ירדנה היפה עדיין מחכה למשיח ובינתיים יש לה מסעדה בניו ג'רזי, באתר הארץ, 14 בינואר 2021
↑  העשירייה הפותחת, באתר ynet, 26 באוגוסט 2010
↑  מחכים למשיח, באתר Bandcamp
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: d4431623-2302-3f04-a933-a9e08a868678 
עטיפתו של תקליטור השדרים בגרסתם של מוקי וברי סחרוף
באתוליה

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:   דרום לבנון
 נפה:  צור
 גובה:  110 מטרים
 
בָּאתוּלִיֶה (בערבית: باتوليه; יש הקוראים לכפר בָּאתוּלֵיי باتولي) הוא כפר שיעי לבנוני בנפת צור, מחוז דרום לבנון.
אטימולוגיה

השורש ב.ת.ל. בסורית, ממתקשר עם פרישות והימנעות מנישואין. לא ברור באיזה הקשר ניתן שם זה ליישוב.
מיקום וגאוגרפיה

הכפר באתוליה שוכן בגובה 110 מטר מעל פני הים, כ-16 קילומטרים דרומית מזרחית לעיר צור, דרומית מערבית ובסמיכות לכפר עין בעאל (בעבר, המרחק בין מרכזי שני הכפרים היה כ-2 קילומטרים).
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

במהלך מלחמת חרבות ברזל, תקף צבא ההגנה לישראל מטרות חזבאללה בכפר ובאזור.
דמוגרפיה

בשנת 2014 היו רשומים בכפר 1,378 בוגרים, בעלי זכות הצבעה לפרלמנט הלבנוני, כ-99% מהם שיעים. על פי פרופיל הכפר שנכתב על ידי סוכנות הפיתוח של האו"ם - UNDP בשנת 2010, מספר תושבי הכפר עומד על 4,288 איש, אך מספרם פחת, "כ-700 כפריים נעקרו לאזורים אחרים במדינה, כגון צור ופרברי דרום ביירות, כתוצאה ממלחמה או סכסוכים פנימיים... בנוסף, מספר מתושבי הכפר בסביבות 388 היגרו למדינות כמו סנגל, זאיר, מדינות המפרץ ואמריקה".
הערות שוליים

1 2  32K צפיות · 445 רגשות | قصف إسرائيلي على بلدة باتوليه في قضاء صور | فرق الدفاع المدني تحاول إطفاء حريق نتج عن القصف الإسرائيلي على بلدة باتوليه في قضاء صور جنوبي لبنان | By الجزيرة - مصر | Facebook, נבדק ב-2024-12-03
↑  بلدة باتولَيْه, لبنان الان (בערבית)
1 2  admin, Batouliye Village Profile, UNDP, 2010, Civil Society Knowledge Centre, ‏2014-04-11 (באנגלית)
↑  NNA: Martyrs and injured in the airstrike on the town of Chaaitiyeh, with additional injuries from the airstrike that targeted the town of Batouliyeh in the Tyre district, MTV Lebanon (באנגלית)
↑  Israeli raid on the town of Batouliyeh in Tyre District, southern Lebanon Sour,South Governorate, Palestine and Israel news today on map - Jerusalem today - Israel News today - Palestine News today - israelpalestine.liveuamap.com (באנגלית)
↑  Threads, www.threads.net
↑  أسماء العائلات في بلدة باتوليه، قضاء صور، محافظة الجنوب في لبنان, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
שמואל דיקמן

הרב דיקמן
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב שמואל דיקמן (ז' באייר תרצ"ב, 13 במאי 1932 - ח' בחשוון תשנ"א, 27 באוקטובר 1990) היה אב בית הדין בחיפה ורב שכונת הרצליה בעיר.
ביוגרפיה

נולד בווינה, בנם של נחמיה ורבקה דיקמן. בשנת 1935 עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בחיפה. בהכוונת הרב אברהם ריין שהיה מראשי צא"י, למד בישיבת חפץ חיים בכפר סבא. לאחר מכן למד בישיבת פוניבז' בבני ברק ובישיבת חברון בירושלים.
באמצע שנות ה-50 נישא ליוכבד אזרחי, בתו של ישראל אזרחי. בשנת 1963 עבר להתגורר בחיפה והחל לשמש כר"מ בישיבת פרחי אהרון בקריית שמואל. בשנות ה-60 השתייך לצוות שהוציא לאור במסגרת יד הרב הרצוג את בית הבחירה לרב מנחם המאירי.
בניסן תשל"ה (1975) הוסמך לדיינות בידי מועצת הרבנות הראשית. בשנת 1977 התמנה לדיין בבית הדין הרבני בחיפה. בהמשך שימש כאב"ד והתמנה לרב שכונת הרצליה בחיפה. נודע כמומחה לענייני גיטין במיוחד בתחום איות השמות הנחשב לתחום הלכתי ייחודי. כדיין, כרב שכונה ומחנך נודע כבעל הליכות ודעות מתונות, ומקובל על דתיים וחילוניים כאחד.
עמד בראש ישיבת ההסדר מעלות בשנותיה הראשונות, כמו כן כיהן כרב בית הכנסת ע"ש הרב מנחם מענדל קופרשטוק בשכונת הרצליה, בחיפה.
עסק בההדרת ספרי ראשונים. בין השאר הוציא מהדורה מוערת של חידושי המאירי על מסכת ברכות ויבמות, חידושי הרשב"א על מסכת יבמות, וחידושי הרמ"ה על מסכת קידושין. לאחר פטירתו הוציאו בניו את שיחותיו ומאמרי המוסר שלו בספר "תורת שמואל".
בשלהי שנת 1990 נפטר מהתקף לב בליל שבת, והובא למנוחות בבית הקברות בחיפה בחלקת הרבנים.
משפחתו

היה נשוי ליוכבד (לבית אזרחי) ואב לאחד עשר. בניו משמשים כרבנים ור"מים בישיבות. ביניהם: הרב יעקב, המתגורר בשכונת הר נוף בירושלים, מחבר הספרים "אוצר יסודי שביעית" ו"ארץ נפתלי" בנושא השמיטה. והרב אליהו אליעזר, המתגורר בבני ברק ומשמש כראש בקיאות בישיבת ארחות תורה.
חתנו הוא הרב ישראל סקלר ששימש כר"מ לבני שיעור א' בישיבת חברון לצעירים עד לפטירתו באוגוסט 2019.
נכדיו הם האחים היוצרים יואלי ורולי דיקמן.
גיסיו הם: הרב ברוך מרדכי אזרחי ראש ישיבת עטרת ישראל, והרב יצחק אזרחי מראשי ישיבת מיר.
הערות שוליים

↑  מפעלי "יד הרב הרצוג" השגים ותכניות, הצופה, 22 בספטמבר 1968
↑  חוקה דיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 158
↑  מונו 4 דיינים חדשים, מעריב, 31 במרץ 1977
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304615105171  GND: 1067888675  ISNI: 0000 0001 1001 149X  LCCN: n88291679  NLA: 35807409  NTA: 21787682X  VIAF: 101373127   WorldCat (עם VIAF): 101373127
מגן אור

| --- | --- |

אב-טיפוס של "מגן אור" בתצוגה לכבוד ג'ו ביידן, נשיא ארצות הברית, בשנת 2022
 מידע בסיסי
 ייעוד:  מערכת הגנה אווירית מבוססת לייזר
 ארץ ייצור:  ישראל ישראל
 יצרן:  רפאל - מערכות לחימה מתקדמות אלביט מערכות
 תקופת השירות:  2025–צפי
 משתמשים:  צבא הגנה לישראל, ישראל 
 ביצועים
 טווח:  כ-10 ק"מ
 
מגן אור, שנודעה בתחילת פיתוחה בשם קרן ברזל (זהו גם שמה הלועזי: Iron Beam), היא מערכת הגנה אקטיבית מבוססת נשק לייזר להגנה מפני רקטות, טילים ופצצות מרגמה בטווחים קצרים ומפני כלי טיס לרבות גלשני-אוויר, כלי טיס בלתי מאוישים ורחפנים. המערכת מפותחת על ידי רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, בשיתוף אלביט מערכות אשר אחראית על פיתוח הלייזר במערכת, ונחשבת פורצת דרך וראשונה מסוגה בעולם.
המערכת המתוכננת הוצגה לראשונה בחודש פברואר 2014 בסלון האווירי בסינגפור. המערכת מבוססת על לייזר מצב מוצק (לייזר סיב) מתקדם, זול יותר לשימוש ושאינו מסוכן לסביבה (בשונה מלייזר כימי, שעליו מבוססת מערכת נאוטילוס) בהספק גבוה, כ-100 קילוואט, ומיועדת לפעול בטווחים קצרים של עד כ-10 ק"מ. טווחים אלו הם מתחת לסף היכולת של מערכת "כיפת ברזל". המערכת תאפשר ליירט את מטרותיה מעל שטח האויב ולפני חצייתן לישראל. היא מתבייתת על האובייקט באמצעות חיישן תרמי, ויורה קרן לייזר רבת־עוצמה שמשמידה את הפצצה באחת משתי דרכים: על ידי הפעלת הפצמ"ר כשהוא עדיין באוויר, או על ידי השמדת חלקים קריטיים בפצמ"ר שמנטרלים את הפצצה. קוטר האלומה הוא בקירוב כקוטרו של מטבע 10 שקלים והיא באורך גל שהעין האנושית אינה רואה.
המערכת תהווה שכבת הגנה נוספת בישראל, הנמוכה ביותר – מתחת לשכבות המבצעיות במערך ההגנה הרב-שכבתית של ישראל: "כיפת ברזל" (נגד רקטות קצרות טווח), "קלע דוד" (נגד רקטות בטווחים בינוניים, טילים בליסטיים לטווח קצר וטילי שיוט) ומערכות ה"חץ 2" ו"חץ 3" – ליירוט טילים בליסטיים ארוכי טווח בתוך ומחוץ לאטמוספירה כשבעתיד צפויה להתווסף מערכת הלייזר המוטסת של אלביט מערכות אשר תהווה קפיצת מדרגה מהותית בשכבת ההגנה האווירית.
עקב יעילות המערכת והיירוט הזול, מערכת הביטחון תעדיף ליירט את האובייקט באמצעות מערכת מגן אור על פני מערכות אחרות כגון כיפת ברזל, המשתמשת בטילים מיירטים יקרים מאוד. בתנאי ראות לקויה כגון עננות או סופות חול, פעילות המערכת האופטית מוגבלת, ולכן במקרים כאלו כיפת ברזל היא זו שתוביל את מלאכת היירוט.
מאפיינים

לאחר שהמערכת תזהה שיגור של מטרות מאיימות כגון רקטות, פצצות מרגמה וכטב"מים, היא תירה לעברן קרן לייזר רבת-עוצמה שאינה בתחום הנראה, שתפקידה לחמם את הרקטה עד שתושמד ותתפוצץ באוויר או תיפול על הקרקע כנפל. המערכת משתמשת בלייזר מצב מוצק, ומסתמכת על אופטיקה אדפטיבית כדי לתקן עיוותים אטמוספיריים.
מאפיינים > יתרונות

עלות כל יירוט זולה מאוד ומוערכת בשקלים בודדים; העלות מחושבת רק על פי עלות החשמל הנדרש. לפי יצחק בן ישראל, עלות יירוט היא כ־1,000 דולר.
מהירות יירוט מיידית המתבצעת על ידי לייזר, מה שמאפשר למקסם את יכולת היירוט, כיוון שגם אם ניסיון ראשון לא הצליח, ניתן לנסות ליירט שוב.
יירוט מיידי מעל שטח אויב, מה שמבטל את הצורך בהתראה לעורף ("צבע אדום").
למערכת יש מלאי כמעט בלתי מוגבל של "מיירטים" (קרני לייזר), הדורשים חשמל בלבד. הצורך לטעון טילים מיירטים הוחלף בצורך למלא דלק בגנרטורים.
מאפיינים > חסרונות

טווח מוגבל, ולכן אינה יעילה נגד טילים בליסטיים ארוכי טווח.
מוגבלת ליירוט בודד בכל רגע; נדרשות מספר שניות של לזירה על המטרה כדי להשמיד אותה, לעומת מערכת כיפת ברזל שבה המטרה מושמדת ברגע שהטיל פוגע בה, ובעלת יכולת ליירט כמה מטרות בו זמנית מכוורת משגר אחת[דרושה הבהרה].
כדי להתמודד עם מספר איומים במקביל וליצור הגנה אפקטיבית על שטחים רחבים נדרש שימוש במספר רב של מערכות, מה שמייקר את העלויות.
המערכת דורשת מתקני קירור וגנרטורים משמעותיים ליצירת חשמל בהספק גבוה.
פיתוח

בפברואר 2014 פרסמה חברת רפאל שבמהלך ניסוי המערכת פגעה ב-90% מהמטרות. באפריל 2014 אמר מנכ"ל רפאל, ידידיה יערי: "המערכת עברה בדיקת היתכנות, ואנחנו כרגע בשלבים של המשך פיתוח. אנחנו אחרי דמו, אבל יש עוד פאזה של פיתוח שצריך לעשות. יש מדגים טכנולוגי שמוכיח שהוא מוריד מעופפים כמו זבובים. יש לו אחוזי פגיעה יפים מאוד".
ב-2015 פורסם כי לפי הערכות מסוימות יחלפו לפחות חמש שנים עד שהמערכת תהיה מבצעית. ב-6 בדצמבר 2018, פרופ' יצחק בן ישראל, לשעבר ראש המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית במשרד הביטחון, אמר שכבר בתוך שנה צה"ל יוכל להצטייד במערכת, אם יינתנו התקציבים המתאימים. לדבריו, כשנה לפני כן הושגו בישראל פריצות דרך בתחום לייזר מצב מוצק, שמאפשרות למזער את המערכת לגודל מעשי של משאית.
ביוני 2021 פרסם משרד הביטחון כי השלים בהצלחה ניסוי ליירוט כטב"מים באמצעות לייזר ממטוס שהותקנה עליו המערכת. ב-14 באפריל 2022 פורסם על השלמת ניסויי יירוט מוצלחים למגוון איומים, כגון רקטות, פצצות מרגמה וכטמ"מים. ההערכה הייתה שבתוך כשנה עד שנתיים המערכת תוכרז כמבצעית ומשלימה לכיפת ברזל.
בדצמבר 2022 נחתם הסכם לצירופה של חברת "לוקהיד מרטין" האמריקאית לפיתוח המערכת ולייצורה. במאי 2023 הוצגה גרסה ימית של המערכת, המיועדת להתקנה על ספינות בשילוב כיפת מגן.
במהלך מלחמת חרבות ברזל, משרד הביטחון אישר למפא"ת להכניס את המערכת לניסוי בתנאים מבצעיים בדרום הארץ ולבדוק את יכולת הזיהוי של המערכת ואת יכולתה ליירט רקטות. לפי יו"ר רפאל, המערכת נפרסה מול רצועת עזה במהלך המלחמה.
על-פי סיכומי 10 פגישות של יחיא סינוואר עם פורום הפיקוד העליון של תנועת חמאס שהתגלו במחשב בחאן יונס, הנהגת חמאס החליטה שהיא חייבת לפתוח במתקפת הפתע על ישראל עד סוף 2023, כי לאחר מכן, כך האמינו בחמאס, ישראל תכניס לשימוש את מערכת "מגן אור", שעשויה הייתה לפי הערכתם לפגוע משמעותית טוב יותר ברקטות של החמאס יחסית לכיפת ברזל.
באוקטובר 2024 הודיעו משרד הביטחון, רפאל ואלביט על עסקה בהיקף של כ-2 מיליארד ש"ח, שנועדה להרחבת הייצור וההצטיידות במערכת לקראת הפעלה מבצעית המתוכננת לשנת 2025 – צעד המעיד על האמון הרב בה. בשלב הראשון, המערכת תשולב בכיפת ברזל ותפעל במתכונת היברידית, תוך מתן עדיפות ליירוט באמצעות לייזר.
ראו גם

להב אור
מערך ההגנה האווירית של צה"ל
Dragonfire – מערכת בריטית
יצא לתרבות רעה

יצא לתרבות רעה הוא ביטוי עברי מתקופת התנאים שמשמעותו עזיבת דרך החיים של התורה, בדרך כלל לטובת דרך אלילית או יצרית. בדברי חז"ל נאמר ביטוי זה על כמה אישים שפרשו מדרך התורה. אחת הדמויות הידועות ביותר בהקשר זה היא אלישע בן אבויה. הביטוי מוזכר גם לגבי אבשלום, דואג האדומי ואחרים.
ביטוי דומה הוא "שנה ופירש" שמשמעותו היא לומד תורה שהפסיק את תלמודו ופרש לדרך שונה. הביטוי "תרבות רעה" מצוי אף הוא בספרות חז"ל לציון התנהגות וארחות חיים שליליים.
מקורות הביטוי

ביטוי זה מופיע בספרות חז"ל פעמים רבות. כמה מהן:
בספרא נאמר שאין לתת צדקה כאשר זו עלולה לגרור את מקבל הצדקה לתרבות רעה: "אם החזקת אפילו ארבעה וחמשה פעמים חזור והחזק תלמוד לומר והחזקת בו, יכול אפילו אתה מפסידו לתרבות רעה תלמוד לומר עמך".
לדעת אביי, מנחם, שהיה אב בית דין בימי הלל הזקן, יצא לתרבות רעה: "יצא מנחם ונכנס שמאי. להיכן יצא? אביי אמר: יצא לתרבות רעה".
בשמות רבה, פרשה א' מובא: "בנוהג שבעולם אדם שאומר לו חברו פלוני 'הכה לבנך' יורד עמו עד לחייו, ומה תלמוד לומר "חושך שבטו שונא בנו"? ללמדך שכל המונע בנו מן המרדות סוף בא לתרבות רעה ושונאהו. שכן מצינו בישמעאל שהיו לו געגועים על אברהם אביו ולא רדהו ויצא לתרבות רעה ושנאהו והוציאו מביתו ריקם".
שימושים בביטוי

בספר מנורת המאור כותב לגבי חינוך הבנים: ”יסר בנך, שמא יצא לתרבות רעה וימות בידי ב"ד או שלא בב"ד. וטוב לו לאדם שימות או שתכהינה עיניו ולא יעמיד בן רשע.”
הרמ"א כותב לגבי נידוי: "ומנדין למי שהוא חייב נידוי, ואפילו יש לחוש שעל ידי כן יצא לתרבות רעה, אין לחוש בכך".
הראי"ה קוק בספר אורות התורה כותב על אחת הסיבות ליציאה לתרבות רעה: ”ישנם שיצאו לתרבות רעה, מפני שבדרך למודם והשלמתם הרוחנית בגדו בתכונתם האישית המיוחדת... כיון שאינו מכיר את סבת הרגשתו הנגודית בלמוד, והוא מתגבר נגד טבעו, תיכף כשנפתחים לפניו איזה דרכים של הפקר הוא מתפרץ ונעשה שונא וער לתורה ולאמונה, והולך מדחי אל דחי, ומהם יצאו מה שיצאו מבני פריצי עמנו, המתנשאים להעמיד חזון ולסמות עינו של עולם.”
הערות שוליים

↑  ביטוי זה מופיע לגביו בתלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ו, עמוד א'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ז', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ו, עמוד ב'
↑  כגון ישמעאל (שמות רבה, פרשה א', פסקה א') ובנו של רבי חנינא בן תרדיון (מסכת שמחות פרק יב)
↑  ראו למשל בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ז', עמוד א': "אמר רבי יוחנן משום רבי שמעון בן יוחי: קשה תרבות רעה בתוך ביתו של אדם יותר ממלחמת גוג ומגוג שנאמר (ספר תהלים, פרק ג', פסוק א'): מזמור לדוד בברחו מפני אבשלום בנו".
↑  ספרא בהר פרשה ה סוף פרק ו אות א. וביאר הרש"ר הירש: "יכול אפילו אתה מפסידו לתרבות רעה (של עצלות - מחמת התמיכות החוזרות ונשנות) ת"ל עמך (מבחינת המובן הרי "עמך" מתייחס גם אל "והחזקת בו": והחזקת בו עמך)" - עמך בעצמאות של פעילות מפרנסת; עליך לתמוך בו כך, שיהיה "עמך" גם מבחינה מוסרית (רש"ר הירש ויקרא פרק כה פסוק לה).
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף ט"ז, עמוד ב'.
↑  כעין זה גם במדרש תנחומא שמות א.
↑  מנורת המאור פרק יא - גידול בנים עמוד 118.
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן של"ד, סעיף א', על פי תרומת הדשן חלק ב סימן קלח. וראה בט"ז שם ס"ק א שתמה על כך.
↑  אורות התורה ט פסקה ו
ליבהר

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית בערבון מוגבל
 מייסדים:  Hans Liebherr 
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־75 שנים)
 חברות בנות:  ליבהר אוסטריה  Liebherr-Mcctec Rostock  ליבהר צרפת  Liebherr (Germany) 
 מיקום המטה:  בולו 
 משרד ראשי:  שווייץ בול, שווייץ
 ענפי תעשייה:  תעשיית המכונות, בניית כלי רכב, תעשיית האלקטרוניקה 
 מוצרים עיקריים:  ציוד מכני הנדסי ומכונות לתעשייה
 הכנסות:  7.58 מיליארד אירו (2010)
 אנשי מפתח:  איזולדה ליבהר, ווילי ליבהר
 עובדים:  32,979 (דצמבר 2010)
  
 www.liebherr.com
 
ליבהר (בגרמנית: Liebherr) היא חברה גרמנית העוסקת בייצור ציוד מכני הנדסי, עגורנים, ציוד תעופה, ציוד תחבורה, ציוד בנייה, מכונות לתעשייה, מכונות חקלאות, כלי עבודה ומכשירי חשמל ביתיים. החברה מספקת בנוסף מגוון של שירותים ומוצרים בטכנולוגיה חדשנית.
מטה החברה הראשי שוכן בעיר בול (אנ') אשר בשווייץ. תהליכי הפיתוח והייצור של מוצרי חברת ליבהר מתבצעים ב-35 מיקומים ב-16 מדינות שונות. נכון לחודש דצמבר 2010 מעסיקה החברה 32,979 עובדים ביותר מ-120 חברות במדינות שונות ברחבי העולם.
היסטוריה

חברת ליבהר נוסדה בשנת 1949 בעיירה קירכדורף בבאדן-וירטמברג אשר בגרמניה על ידי הנס ליבהר כחברה משפחתית לציוד בנייה. המוצר הראשון של החברה היה עגורן נייד (TK-10) אשר היה ידוע בקלות הפירוק וההרכבה שלו. נכון לשנת 2011 החברה נמצאת עדיין בבעלות משפחתית מלאה, ומנוהלת על ידי הדור השני של המשפחה, איזולדה ליבהר וווילי ליבהר.
קבוצת ליבהר מחולקת ליחידות שונות בתוך החברה, אשר ניתנות לניהול יעיל וקל יותר. ניהול התפעול של ייצור המוצרים ומכירותיהם הם באחריות מלאה של החטיבה העוסקת בהם.
מוצרים

חברת ליבהר מייצרת עגורנים ניידים ומגדליים, ציוד לנמלים, ציוד מכני הנדסי הכולל כלים לכרייה, חציבה, וחפירה מהגדולים בעולם, בכללם: דחפורים, מעמיסים אופניים, מחפרים, טרקטורים ומפלסות; ציוד בנייה, ציוד סלילת כבישים, משאיות עפר, משאיות מחצבה גדולות, ומשאיות מערבלי בטון. כמו כן החברה מייצרת חלקי מטוסים ומהווה ספק עיקרי של חלקי מטוסים לאיירבוס. בנוסף, חברת ליבהר מייצרת מכונות תעשייתיות, כלי חיתוך תעשייתיים, כלי עבודה כגון מקדחים, ומכשירי חשמל ביתיים כגון מקררים ומקפיאים.
מוצרי החברה נרכשו על ידי חברת מנופי אבי ומופעלים בישראל.
גלריית תמונות

מחפר ליבהר
ליבהר T282 משאית המכרה הגדולה בעולם
מחפר מכרות ליבהר 974
יעה אופני ליבהר
מחפר ליבהר R934
דחפור ליבהר 724
משאית עגורן
עגורן מגדלי
עגורן נייד
עגורן טלסקופי
מנופי מטענים בנמל רוסטוק
מכונת קידוח
מערבל בטון ליבהר
מניע למעלית ליבהר
מלגזה טלסקופית
דלעת ערמונים

| דלעת ערמונים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: דלועאים
משפחה:: דלועיים
סוג:: דלעת
מין:: דלעת השדה
תת־מין:: דלעת ערמונים
שם מדעי
 Cucurbita pepo var. turbinata
דלעת ערמונים או דלעת הבלוט (שם מדעי: Cucurbita pepo var. turbinata; בעבר כונתה לבבון), היא זן ישראלי של הדלעת האמריקאית Acorn (אייקורן) השייכת למין דלעת השדה בו כלולים כל זני הקישואים וחלק מזני הדלעות. דלעת Acorn, בלוט בעברית, שייכת למשפחת הדלועיים ומוצאה באמריקה הצפונית. אל דלעת הבלוט נחשפו המתיישבים האירופאיים בעקבות מפגשם עם האינדיאנים.
מאפיינים

זני דלעת הבלוט מאופיינים בצורת פרי סביבונית עם 10 רכסים ו-10 תלמים אורכיים לסירוגין, הכינוי "בלוט" הומצא בשל צורתה המחודדת שמזכירה את בלוטי האלון. זני דלעת הבלוט שונים זה מזה בעיקר בצבע החיצוני של הפרי, ירוק כהה הכי נפוץ אם כי יש זנים בצבע כתום, צהוב, וכמעט לבן, ומפוספסים בירוק וצהוב ובירוק ולבן. גודל הפרי נע בין 300 עד 1200 גרם. לציפה צבע צהוב כתמתם, והיא מכילה בממוצע כ-7% אחוז סוכר.
דלעת הערמונים היא קטנה מרוב זני דלעת הבלוט ושוקלת בממוצע בין 350 ל-400 גרם. יש לה צבע חיצוני ירוק-שחור וציפתה בדרך כלל מכילה 12% עד 16% סוכר או יותר, ולכן היא שונה מיתר זני דלעת הבלוט במתיקותה הרבה וטעמה המזכיר ערמונים קלויים.
דלעת הערמונים הוא זן ישראלי שפותח במרכז מחקר נווה-יער של מכון ווֹלקני והיא זן רשום. שמה באנגלית הוא Acorn squash והשם העברי "דלעת ערמונים TM" הוא שם שרשום כסימן מסחרי של אוריג'ין זרעים בע"מ (Origene Seeds).
משך גידולה של דלעת ערמונים, מנביטתה ועד איסופה למאכל הוא כ-85 יום. לאחר איסופה היא מאוחסנת למשך כ-10 ימים במקום מוגן בחוץ או במקום קריר. את דלעת הערמונים ניתן לאחסן בקירור למשך חודשיים או יותר.
דלעת הערמונים משמשת למאכל לרוב בצורתה האפויה. לעיתים היא מוגשת כשהיא מחוממת במיקרוגל, מטוגנת, צלויה, קלויה, או מבושלת באידוי. לעיתים היא ממולאת באורז, בשר או ירקות. גם גרעיניה של דלעת הערמונים משמשים למאכל לאחר קלייתם.
דלעת ערמונים מהווה מקור עשיר לסיבים תזונתיים ואשלגן, כמו גם לוויטמינים ‏B, ‏C, מגנזיום ומנגן.
הערות שוליים

↑  דלעת הערמונים באתר www.diningchicago.com.
↑  דלעת הערמונים באתר www.origeneseeds.com.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוחמה אמפיבית

טנק מערכה K1 88-Tank של צבא קוריאה הדרומית מונחת לחוף על ידי רחפת אמריקאית מסוג LCAC, מרץ 2007.
נחתים אמריקאים יורדים לחוף בגוודלקנל ב-7 באוגוסט 1942.
לוחמה אמפיבית (וכן "נחיתת סער אמפיבית", "נחיתה מהים" ו"החפה") היא טכניקה צבאית, אשר עושה שימוש בכלי שיט מיוחדים או בכלי רכב אמפיביים, כדי להציב כוח צבאי – חיילים, ציוד, כלי רכב ורק"ם – על חוף אויב.
המונח "נחיתה" בעברית

בעברית משמש המונח "נחיתה" הן לתיאור תנועה אמפיבית מן הים אל היבשה, והן לתיאור נחיתה של כלי טיס (המבוצעת מן האוויר אל היבשה או הים), על אף שמדובר בשתי פעולות שונות. בהתאם למשמעות הראשונה, לוחמי חי"ר שהוכשרו לנחיתה מן הים נקראים בעברית "נַחָתִים" (ובאנגלית "Marines", קרי מארינְס), והשם נַחֶתֶת מתאר סוג מסוים של כלי שיט המיועד לביצוע נחיתה. בצה"ל נעשה שימוש במונח החפה (מלשון חוף) לתיאור נחיתה אמפיבית.