המתקפה בצפון-מזרח אוקראינה
המתקפה

המתקפה בצפון-מזרח אוקראינה החלה בחדירת צבא רוסיה למחוז סומי ומחוז חרקוב. חרקוב הייתה העיר השנייה באוכלוסייתה לאחר הבירה קייב.
במחוז סומי, כוחות רוסים כמעט כבשו את העיר עצמה (שנמצאת במרחק של 35 קילומטרים מהגבול הרוסי) בתחילת פעולות האיבה, אך בקרב סומי שלאחר מכן, חיילים ומיליציות אוקראינים התמודדו עם הכוחות הרוסיים והביאו ללחימה עירונית כבדה. קרבות התרחשו גם באוחטירקה. קרב קונוטופ הסתיים בניצחון רוסי.
24 בפברואר, לאחר שנשיא רוסיה ולדימיר פוטין הכריז על מבצע צבאי מיוחד באוקראינה, כוחות רוסים חצו את הגבול הרוסי-אוקראיני והחלו להתקדם לעבר חרקוב. הם נתקלו בהתנגדות אוקראינית, ובכך החל קרב חרקוב.
בינתיים, בקונוטופ, כוחות רוסים שהתקדמו מצפון-מזרח כיתרו את העיר והציבו עליה מצור.
בסומי החלו קרבות בפאתי העיר ובסביבות השעה 3:00 לפנות בוקר החל קרב סומי. הלחימה בין האוקראינים לרוסים נמשכה במשך היום ועד הערב.
בשעה 7:30 בבוקר החלו קרבות באוחטירקה, שהחלו את קרב אוחטירקה. הכוחות האוקראינים גילו התנגדות עזה והרוסים נסוגו מהעיר. טרוסטיאנץ הסמוכה הותקפה גם היא.
ב-25 בפברואר, במהלך הלילה, דווח כי כוחות רוסים נסוגו מהעיר סומי. קרבות עזים נמשכו בפרברים הצפוניים של חרקוב.
באוחטירקה, טילי BM-27 Uragan פגעו בבית ספר בעיר, הרגו שומר ופצעו מספר לא ידוע של ילדים ומורה. עם זאת, הכוחות האוקראינים גילו התנגדות עזה והרוסים נסוגו.
הקרב על השליטה בעיר השנייה של מחוז סומי - קונוטופ, הממוקמת 90 קילומטרים מהגבול הרוסי, הסתיים בהפסד אוקראיני במהלך היום.
ב-26 בפברואר, מושל מחוז חרקוב אולה סינייהוב טען כי חרקוב עדיין בשליטה אוקראינית. הוא גם הכריז על עוצר בעיר.
בסומי שוב התחדשו הקרבות. הרוסים הצליחו לכבוש חצי מהעיר במהלך היום, אך עם רדת הלילה האוקראינים הדפו את התוקפים מהעיר.
כוחות רוסים ממערב לסומי התקדמו מערבה בלילה על פי קבוצת המודיעין Rochan Consulting, וככל הנראה היו במרחק של 150 ק"מ מקייב.
ב-27 בפברואר, בשעות הבוקר המוקדמות הושמד בחרקוב צינור גז על ידי כוחות רוסים. מאוחר יותר באותו בוקר נכנסו כוחות רוסים לעיר. כמו כן נשמעו פיצוצים. דובר משרד ההגנה הרוסי איגור קונאשנקוב הצהיר כי "רגימנט הנ"מ ה-302 של הכוחות המזוינים של אוקראינה, שהיה מצויד במערכות הגנה אווירית מדגם Buk M-1, נכנע ללא התנגדות". טענה שהוכחשה על ידי האוקראינים. יועץ בכיר באוקראינה דיווח שמחצית מכלי הרכב הרוסים שנכנסו לחרקוב הושמדו על ידי הצבא האוקראיני.
מספר כלי רכב רוסיים התקדמו לסומי ממזרח. אש נורתה לעבר מכונית אזרחית ובה מבוגרים וילדים והרגה אישה.
עד אחר הצהריים, גורמים רשמיים אוקראינים, כולל המושל סינייהוב, אמרו כי חרקוב עדיין בשליטה אוקראינית לאחר קרבות קשים. הנאדי מצגורה, ראש עיריית קופיאנסק, הסכים להעביר את השליטה בעיר לכוחות הרוסיים והאשים את הכוחות האוקראינים בנטישתה כשהחלה הפלישה.
ב-28 בפברואר, לפי דימיטרו ז'יביצקי, מושל מחוז סומי, יותר מ-70 חיילים אוקראינים נהרגו לאחר הפגזה רוסית על הבסיס הצבאי באוחטירקה.
ב-1 במרץ לאחר לחימה, העיר טרוסטיאנץ נכבשה על ידי כוחות רוסים. המפקדה הצבאית הרוסי הוקמה בתחנת הרכבת המרכזית שלה. עם זאת, מתקפת נגד אוקראינית כבשה מחדש את העיר עד 26 במרץ. לאחר קרב והפגזות בפאתי העיר, נסוגו החיילים הרוסים ברובם בן לילה לפני הגעת הכוחות האוקראינים.
ב-3 במרץ, המטה הכללי של הכוחות המזוינים של אוקראינה הצהיר כי כוחות אוקראינים התקדמו לאורך גבול המדינה של מחוז סומי וכבשו מחדש שטחים. החל קרב איזיום.
בהערכת החזית ב-4 במרץ, כתב פרדריק קגן כי "ציר סומי הוא כרגע השדרה הרוסית המוצלחת והמסוכנת ביותר להתקדם בקייב". הוא ציין כי הגאוגרפיה העדיפה התקדמות ממוכנת מכיוון שהשטח "מישורי ומאוכלס בדלילות, מציע מעט עמדות הגנה טובות".
בזמן שקרב סומי השתולל, הכוחות הרוסים נעו מערבה יותר לאורך הכבישים המהירים מסומי, והגיעו לברובארי, פרבר מזרחי של קייב ב-4 במרץ. לפי אחת ההשערות, מאחר שכוחות רוסים לא הצליחו לכבוש שום טריטוריה חדשה בזירה זו מאז 8 במרץ, ייתכן שהם פרסו מחדש כוחות ששימשו בהתקפות על מזרח קייב כדי להתגונן מפני מתקפות נגד אוקראיניות במחוז סומי.
העיר צ'והוייב נכבשה תחילה על ידי הכוחות הרוסיים ב-25 בפברואר, אך נכבשה מחדש על ידי הכוחות האוקראינים ב-7 במרץ.
ב-10 במרץ, בשעות הבוקר, הצהיר מושל מחוז סומי ז'יביצקי כי העיר הופצצה ללא הרף, והתשתיות של העיר נהרסו לרבות מערכת הביוב ורשת אספקת המים.
למחרת, כוחות רוסים לא ביצעו תקיפות ישירות על העיר חרקוב ב-11 במרץ, אלא עצרו כדי לארגן את כוחותיהם מחדש. כוחות רוסים המשיכו להפגיז את העיר והשיגו הישגים טריטוריאליים מוגבלים בפאתיה הדרום-מזרחיים.
בסוף מרץ, רוסיה הכריזה על העברת המיקוד מהצפון ומקייב למזרח אוקראינה. צבא רוסיה נע דרומה, השתלט על העיר איזיום לאחר חודש של לחימה והפציץ רצף של עיירות במזרח. בסופו של דבר, רוסיה קיוותה לנוע עוד יותר דרומה. זאת כחלק מהמאמץ תכתר את הכוחות האוקראינים במזרח.
צבא רוסיה נע דרומה, השתלט על העיר איזיום והפציץ רצף של עיירות במזרח. בסופו של דבר, רוסיה קיוותה לנוע עוד יותר דרומה. במהלך הנסיגה מאיזיום פוצץ הצבא האוקראיני את סכר אוסקול על המאגר על מנת להאט את התקדמות רוסיה
לפי המודיעין הבריטי, צבא האוקראיני כבש מחדש כמה כפרים. הכוחות האוקראינים אבטחו נתיב מפתח במזרח חרקוב, לאחר קרבות קשים, זאת לאחר שהשתלטו מחדש על טרוסטיאנץ הסמוכה לאוחטירקה שבאזור סומי.
במחוז חרקוב, מטרת הרוסים הייתה להתקדם לדרום מזרח אוקראינה כדי לתמוך בפעולות רוסיות במחוז לוהנסק, ולקבע את הכוחות האוקראיניים סביב חרקוב במקום. הכוחות הרוסיים המשיכו להפגיז את חרקוב ופאתיה אך לא ביצעו התקפות קרקעיות. לפי אחת ההערכות, הכוחות הרוסיים באזור חרקוב נטשו את המאמצים לכיבוש העיר.
בתחילת אפריל, הכוחות הרוסיים התפנו במלואם ממחוז סומי. תקריות ירי בגבול אוקראינה–רוסיה נמשכו בחודשים הבאים. כוחות אוקראינים הדפו את המשך ההתקפות הרוסיות מאיזיום מדרום-מזרח לכיוון סלוביאנסק וברווינקובה. באמצע אפריל, לראשונה תועדו באזור לוחמים בדלנים שאינם חלק מצבא רוסיה.
ב-10 באפריל, תועדו בתמונות לוויין שיירה רוסית מזרחית לחרקוב. השיירה שאורכה 12 ק"מ נעה דרומה דרך העיירה ולקי בורלוק שבמזרח אוקראינה. העיירה נמצאת מזרחית לחרקוב, ליד הגבול הרוסי. לפי האוקראינים, חרקוב הייתה עדיין מכותרת בחלקה, וההפגזות עליה נמשכו.
ב-22 באפריל, צבא אוקראינה מסר שרוסיה הגבירה את מתקפותיה לאורך כל קו החזית במזרח המדינה, וניסתה להוציא לפועל גם מתקפה באזור חרקוב. ההתקפות הרוסיות מאיזיום מדרום-מזרח נמשכו.
הכוחות הרוסיים באיזיום המשיכו בהתקפות בשלושה קווי התקדמות: דרום מזרחה לכיוון סלובאנסק, דרום מערבה לכיוון ברווינקובה, וישר מערבה הרחק ממחוז דונצק. לפי אוקראינה, היישוב קופיאנסק-ווזלובי (אנ') היה המרכז הלוגיסטי הראשי שאליו הובא הציוד לצבא הרוסי.
במאי, המפקד העליון האוקראיני ולרי ז'ליז'ני הצהיר כי הכוחות האוקראינים עברו לפעולות התקפות נגד סביב חרקוב ואיזיום. הן נועדו ככל הנראה לדחוק את הכוחות הרוסיים מטווח הארטילריה של העיר חרקוב, לאלץ יחידות רוסיות להתפרס מחדש מאזור איזיום, והייתה עלולה לאיים על קווי התקשורת הרוסיים. עד 13 במאי נסוגו הכוחות הרוסיים שהיו מסביב לעיר חרקוב. בסוף החודש התמקדו הרוסים בשמירה והחזרה של השליטה בשטח מצפון לעיר חרקוב. רוסיה שלטה גם במזרח מחוז חרקוב. במקביל ללחימה, פעלה רוסיה להדק את שליטתה באזורים שהיא כבשה.
ב-13 באוגוסט, כוחות רוסים כבשו את העיירה אודי, צפונית מזרחית לחרקוב . הם ניסו לדחוף הלאה, וקרבות עזים התרחשו בזולוצ'יב ב-19 וב-20 באוגוסט, כאשר כוחות אוקראינים הדפו את המתקפה.
לאחר תקופה של קיפאון יחסי בחזית, מקורות רוסיים טענו כי כוחות אוקראינים פתחו במבצע התקפי על בלקליה (כ-65 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר חרקוב) ב-6 בספטמבר. היא החלה במתקפה משוריינת מתואמת שהתאפשרה לאחר השמדת כמה סוללות נ"מ רוסיות באזור. כוחות צבא רוסיה בגזרה זו התקשו להגיב למתקפת הפתע האוקראינית בכוח אש מתאים. האוקראינים ניצלו את ההתמקדות הרוסית באזורים דרומיים יותר והשיבו לשליטתם שטחים. הרוסים המשיכו להתקיף מצפון לחרקוב בצורה מוגבלת. האוקראינים השתלטו על בלקליה והתקדמו לפאתי קופיאנסק. המתקפה האוקראינית התקדמה בשני צירים, לצפון-מזרח ודרומה, כשהכוח הנע דרומה התקדם לעבר העיר איזיום. צבא רוסיה החל בהזרמת כוחות גדולים של שריון וארטילריה לאזור קופיאנסק ואיזיום בניסיון לבלום את המתקפה, כך דיווחו כלי התקשורת הרוסיים.
ב-6 בספטמבר, לאחר ריכזו את כוחותיהם צפונית לבלקלייה, פתחו כוחות אוקראינים במתקפת נגד במחוז חרקוב, אשר הבריחה את הכוחות הרוסיים בחזרה לגדה השמאלית של הנהרות סברסקי-דוניץ וסרדניה-בלקלייקה. באותו יום, כוחות אוקראינים כבשו את ורביבקה, פחות מ-3 ק"מ צפונית-מערבית לבלקלייה. מספר מקורות רוסים דיווחו כי כוחות רוסים הרסו גשרים בפאתי בלקלייה כדי למנוע התקדמות נוספת של אוקראינה. כוחות אוקראינים יצאו אז למתקפה לכיוונים של בלקלייה, וולוחיב יאר (או'), שבצ'נקובה, קופיאנסק והמחוזות סאווינצי וקוניה, הממוקמים מזרחית לבלקלייה. לפי מקורות רוסים בקו מגע זה, האוקראינים נהנו מהתנגדות קלה של כוחות המיליצייה של דונבאס, בעוד שמקורות אוקראינים אמרו כי הכוחות באזור זה היו חיילים רוסים מקצועיים, לא מגויסים מדונבאס.
עד למחרת, הכוחות האוקראינים התקדמו כ-20 קילומטרים (12 מיל) לתוך שטח הכיבוש הרוסי, תוך כיבוש מחדש של כ-400 קילומטרים רבועים (150 מילים רבועים), ולהגיע לעמדות צפונית-מזרחית לאיזיום. מקורות רוסים טענו כי הצלחה זו נבעה ככל הנראה מהעברת הכוחות הרוסיים לחרסון, בתגובה למתקפה האוקראינית שם.
עד 8 בספטמבר, הכוחות האוקראינים התקדמו 50 קילומטרים (31 מיל) עמוק לתוך עמדות הגנה רוסיות מצפון לאיזיום. יחידות SOBR של כוחות המשמר הלאומי הרוסי איבדו את השליטה בבלקלייה, כ-44 ק"מ צפונית-מערבית לאיזיום, אם כי אוקראינה לא השיגה את השליטה בעיר עד 10 בספטמבר. סמוך לעיר, כוחות אוקראינים כבשו מחדש את בסיס אחסון התחמושת הגדול ביותר של מנהלת הרקטות והתותחנים המרכזית של הכוחות המזוינים של אוקראינה. הכוחות האוקראינים גם חזרו לשלוט על יותר מ-20 יישובים.
ב-9 בספטמבר הורה הממשל הרוסי על "פינוי" האוכלוסייה מאיזיום, קופיאנסק, ווליקי בורלוק. מאוחר יותר באותו היום הגיעו כוחות אוקראינים לקופיאנסק, מרכז תחבורה חיוני בצומת של כמה קווי הרכבת הראשיים המספקים חיילים רוסים בחזית. המכון לחקר המלחמה אמר שהוא מאמין שקופיאנסק תיפול ככל הנראה ב-72 השעות הקרובות. בתגובה להתקדמות האוקראינית, נשלחו יחידות מילואים רוסיות כתגבורת הן לקופיאנסק והן לאיזיום.
ב-10 בספטמבר, כוחות של צבא אוקראינה נכנסו לקופיאנסק, צומת דרכים ומסילות ברזל המחבר את כוחות הכיבוש הרוסיים עם אזור הגבול הרוסי. הרוסים נסוגו מאיזיום. לאחר מכן, פינו הרוסים, כמעט ללא לחימה, את השטח שמצפון לבליטה שהבקיעו האוקראינים בחזיתם, ונסוגו מזרחה לקו נהר אוסקיל, וצפונה לכיוון הגבול הרוסי. עד 11 בספטמבר שחררו האוקראינים כמעט את כל השטח שכבשו הרוסים במזרח מחוז חרקוב בשלבים הראשונים של המלחמה. הרוסים גם נסוגו מצפון מחוז חרקוב בניסיון לייצב את קו החזית על נהר אוסקיל.
המבצע והמשכו נקראים "מתקפת הנגד בחרקוב" (באוקראינית: Контрнаступ у Харківській області), מתקפת הנגד של מחוז חרקוב 2022, ובאוקראינה גם "פְּרִיצַת הדֶרֶך בבלקליה" (Балаклійський прорив).
כתוצאה מכיבושה מחדש של העיר איזיום, קברי אחים עם יותר מ-440 גופות נמצאו לאחר שהרוסים גורשו מהעיר. דווח שחלקם היו קשורים.
לפי המודיעין הצבאי הבריטי, אוקראינה המשיכה במתקפת הנגד בעוד שרוסיה הקימה קו הגנה בין נהר אוסקיל לסבטובה, תוך הגנה על אחד מנתיבי האספקה העיקריים הבודדים ממחוז בלגורוד הרוסי שנותרו לאחר תחילת מתקפת הנגד.
למרות כוונתה של רוסיה לשמור על קו החזית לאורך נהר אוסקיל, כוחות אוקראינים כבר חצו את הנהר כבר ב-13 בספטמבר במספר מקומות. כך בסביבות ה-13 בספטמבר חצו כוחות אוקראינים את הנהר ליד היישוב בורובה והקימו ראש גשר. ב-24–25 בספטמבר, הם הקימו לפחות 5 ראשי גשר כאלה בצד המזרחי של נהר אוסקיל. האוקראינים הרחיבו את שליטתם ממזרח לקופיאנסק בסוף ספטמבר. מדרום, ב-3 באוקטובר, השתלטו על בורובה וישובים נוספים במחוז חרקוב.
במחצית השנייה של ספטמבר המשיכו הכוחות האוקראינים את המתקפה שלהם במזרח מחוז חרקוב, על אף שקצב התקדמותם הואט. הם הצליחו להקים מספר ראשי גשר, שהגדול בהם היה באזור קופיאנסק, בגדה המזרחית של נהר אוסקיל, והרחיבו אותם בהדרגה. לאחר שהאוקראינים הצליחו לחצות את נהר סוורסקי דונץ מדרום למאגר אוסקיל, ולהתקדם מערבה עד לקו נהר זאראבץ (zherebets) בסוף ספטמבר, נסוגו הרוסים מקו נהר אוסקיל, לכיוון הגבול של מחוזות חרקוב ולוהנסק, ובכך איפשרו לאוקראינים לאחד את ראשי הגשר שלהם ממזרח לנהר.
ב-7 באוקטובר, המטה הכללי של אוקראינה דיווח כי כוחות אוקראינים הדפו הסתערות רוסית על קרסנה, כ-30 ק"מ צפונית-מזרחית לעיר חרקוב. מדרום לעיר, מקורות רוסים טענו כי הכוחות האוקראינים המשיכו להתקפת נגד ממחוז חרקוב לכיוון סבטובה. כוחות רוסים המשיכו להפגיז את קופיאנסק והישובים בסביבתה. כוחות רוסים גם פתחו בהתקפות לא מוצלחות על בורדאקה בגבול בין מחוז חרקוב לרוסיה. במהלך חודש אוקטובר ניסו הכוחות האוקראיניים להמשיך בהתקדמותם, ולחדור לשטח מחוז לוהנסק, במטרה לכבוש את הערים החשובות סבטובה וסטרובילסק בצפון לוהנסק.
בקיץ 2023, תגברה רוסיה מחדש את כוחותיה בחזית בתקווה לכבוש מחדש את קופיאנסק. באוגוסט 2023, יזמה רוסיה מתקפת נגד באזור. הלוחמים והכוחות המשוריינים של רוסיה תקפו שוב ושוב בסיוע הפגזות ארטילריות והפצצות אוויריות.
באביב 2024, הנשיא האוקראיני וולודימיר זלנסקי הופיע חשש ממתקפת נגד נוספת.
במאי 2024, קרבות עזים התנהלו באזור חרקוב, כאשר מוסקבה טענה כי תפסה תשעה כפרי גבול באזור. המתקפה החלה סמוך לגבול הבינלאומי. ב-13 במאי, רוסיה טענה שכוחותיה נכנסו לעיירת הגבול הצפון-מזרחית וובצ'נסק. הרוסים השתלטו על חלקים מהעיירה.