stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרון 1
מפעילים

ההרון 1 נרכש על ידי חיל האוויר הישראלי וכינויו שם הוא "שובל". הוא נכנס לשירות מבצעי ב-2005. מלבד ישראל, מפעילות את ההרון 1 גם מדינות נוספות בהן הודו, אוסטרליה וסינגפור. צרפת מפעילה נגזרת של ההרון 1 המכונה הרפנג (EADS Harfang), שערכה את טיסת הבכורה שלה בספטמבר 2006, ונמכרה גם למרוקו. גרסה מוגדלת של ההרון 1 היא ההרון TP.
אזרבייג'ן אזרבייג'ן – חיל האוויר של אזרבייג'ן – 5 כלים בשירות מבצעי.
אקוודור אקוודור – חיל הים האקוודורי – 2 כלים בשירות מבצעי.
ברזיל ברזיל – המשטרה הפדרלית הברזילאית – 14 כלים בשירות מבצעי.
גרמניה גרמניה – לופטוואפה – 3 כלים בשימוש מבצעי, כולל 2 תחנות קרקע בחוזה שכירות מ-2010, שהוארך עד החודשים הראשונים של 2019. ובנובמבר 2018 גרמניה האריכה את חוזה החכירה עד 2020. ב-2022 חכרה גרמניה חמישה כלים.
הודו הודו – חיל האוויר ההודי – 49 מל"טים בשירות מבצעי, לאחר שמל"ט 1 מתוך 50 שנקנו התרסק, שנקנו במסגרת עסקה בשווי 500 מיליון דולר. חיל הים ההודי – 16 כלים בשירות מבצעי.
טורקיה טורקיה – צבא טורקיה רכש 10 כלים
יוון יוון – משרד ההגנה הלאומי – 7 כלים בשירות מבצעי תחת חוזה שכירות, החל מפברואר 2018.
ישראל ישראל – חיל האוויר הישראלי מפעיל את ההרון 1 תחת השם "שובל" במסגרת טייסת 200.
קנדה קנדה – חיל האוויר הקנדי המלכותי – 3 כלים בשירות מבצעי.
קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית – צבא רפובליקת קוריאה – 3 כלים בשירות מבצעי.
סינגפור סינגפור – חיל האוויר של סינגפור – 2 כלים בשירות מבצעי.
ארצות הברית ארצות הברית – צי ארצות הברית – 2 כלים בשירות מבצעי.
האיחוד האירופי האיחוד האירופי – באוקטובר 2020, זכתה התעשייה האווירית ביחד עם איירבוס במכרז להשכרת מל"טי הרון למשמר החופים של האיחוד האירופי, בהיקף של כמה עשרות מיליוני דולרים.
צ'כיה צ'כיה – באוגוסט 2022 צ'כיה פתחה במגעים עם ישראל לעסקה לרכישת שלושה מל"טי הרון בשווי 70 מיליון דולר.
מפעילים > גרסת "הרפנג"

צרפת צרפת – 3 כלים בשירות מבצעי.
מרוקו מרוקו – חיל האוויר המרוקאי המלכותי – 3 כלים בשירות מבצעי.
מפעילים > מפעילות עבר

אוסטרליה אוסטרליה – חיל האוויר המלכותי האוסטרלי – 2 כלים שהוציאו משירות בשנת 2017.
ראו גם

כטמ"ם איתן
וורן קול

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1977 (בן 47) סן אנטוניו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בוסטון 
 פרופיל ב-IMDb
 
וורן דייוויד בלוז'ו ג'וניור (באנגלית: Warren David Blosjo Jr. נולד ב-23 בספטמבר 1977) הידוע באופן מקצועי בשם וורן קול, הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

וורן קול נולד בסן אנטוניו, טקסס ובילה חלק ניכר מראשית חייו באזור וושינגטון הבירה. הוא למד משחק באוניברסיטת בוסטון במסצ'וסטס, שם החל את הקריירה שלו בהצגות תיאטרון מקומיות.
קריירה

קול עשה את הופעת הבכורה שלו בסרט העלילתי "בובי לונג" לצד ג'ון טרבולטה, סקרלט ג'והנסון, וגבריאל מאכט. בשנת 2012 שיחק לצד רבקה דה מורניי וג'יימי קינג במותחן העצמאי "יום האם הארור". באותה שנה הופיע בשובר הקופות "הנוקמים". הוא שיחק בתפקידים חוזרים ותפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה רבות בהן, "Rizzoli &; Isles" והמעקב.
לפני תפקידו בסדרת הטלוויזיה קצרת הימים "Common Law", הוא שיחק בתפקידים חוזרים בסדרות פוקס "קוד שיקגו", 24, ו-"מנטל". הוא שיחק בתפקיד משנה במיני-סדרת של ערוץ TNT, "Into the West", בהפקת סטיבן ספילברג ודרימוורקס.
בשנת 2016, קול החל לשחק בתפקיד משנה בתור הסוכן המיוחד של ה-FBI רוברט סטאל בסדרת הטלוויזיה "גוונים של כחול" לצד ג'ניפר לופז וריי ליוטה. קול גילם את רייף אדלר, האנטגוניסט הראשי של משחק הווידאו משנת 2016 "Uncharted 4: A Thief's End".
בשנת 2021 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה הצהובות. באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה למה נשים רוצחות.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | כותרת | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2004 | Company K | ג'קי ברואר |
| 2004 | בובי לונג | שון |
| 2005 | One Last Thing | בו |
| 2007 | Cougar Club | מרשל הוגאן השלישי |
| 2010 | יום האם הארור | אדלי קופין |
| 2012 | הנוקמים | איש טכני |
| 2013 | Game of Assassins | דייוויד הלר |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | משמרת שלישית | טומי שפרד | פרק אחד |
| 2005 | חוק וסדר: משפט וצדק | ג'סטין ברץ' | פרק אחד |
| 2005 | Into the West | רוברט וילר | מיני סדרה, שני פרקים |
| 2006 | Masters of Horror | ווקר | פרק אחד |
| 2007 | מדיום | ווסלי קינג | פרק: "1-900-Lucky" |
| 2008 | CSI: מיאמי | ראסל ברוקס | פרק אחד |
| 2009 | 24 | הסוכן המיוחד בריאן גדג' | 6 פרקים |
| 2009 | מנטל | ריילן מור | 5 פרקים |
| 2009 | פשע מן העבר | גריידי ג'יילס '09 | פרק אחד |
| 2009 | NCIS: לוס אנג'לס | קפטן חיל האוויר הולדן בריגס | פרק אחד |
| 2010 | ריזולי ואיילס | סאמנר פיירפילד | פרק אחד |
| 2011 | קוד שיקגו | ריי בידוול | 5 פרקים |
| 2012 | Common Law | ווס מיטשל | תפקיד ראשי |
| 2013 | המעקב | טים "רודריק" נלסון | 6 פרקים |
| 2013 | מבוקש | איאן מרפי | פרק: "ליידי קילר" |
| 2013 | צווארון לבן | דייוויד סיגל | 2 פרקים |
| 2014–2015 | Stalker ‏ | הבלש טרנט ווילקס | 5 פרקים |
| 2016–2018 | גוונים של כחול | הסוכן המיוחד של ה-FBI רוברט סטאל | תפקיד ראשי |
| 2016 | שוטרים בדם | השוטר תומאס סקאלי | פרק: "פיצוץ מהעבר" |
| 2020 | 68 Whiskey | קמרון | פרק: "הילחם או ברח" |
| 2020 | הפראיות | דייב גודקינד | פרק: "Day Sixteen" |
| 2021 | למה נשים רוצחות | הבלש רובין | 4 פרקים |
| 2021-הווה | הצהובות | ג'ף סדצקי | תפקיד ראשי |
| 2022 | רשימת החיסול | ג'וש הולדר | 2 פרקים |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | כותרת | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2016 | Uncharted 4: A Thief's End | ריף אדלר |
הערות שוליים

↑  "Warren Kole Bio". נבדק ב-2012-06-17.
↑  Perri Nemiroff, Yellowjackets: Melanie Lynskey Discusses If Shauna Really Loved Jeff, Collider, ‏1 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5561848  BnF: cb15521962d (data)  ISNI: 0000 0000 0272 6543  LCCN: n2011061385  VIAF: 76623883   WorldCat (עם VIAF): 76623883
וזאת הברכה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלכסנדר אריה מנדלבוים 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  הלכה 
 הסכמות:  הרב משה שטרנבוך, הרב רפאל שמואלביץ, הרב בנימין יהושע זילבר, הרב חיים פנחס שיינברג והרב מרדכי אליהו.
 הוצאה
 הוצאה:  מכון אור יוסף
 תאריך הוצאה:  תש"ן
 מספר עמודים:  447
 עורך:  הרב אריה יוליוס
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  תשנ"ד, תשנ"ח, תשס"ט, תשע"ג, תשע"ז
 מקורות לכתיבת הספר:  משנה ברורה ופוסקי הלכה מאוחרים
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 990022347180205171
 הספרייה הלאומית:  002234718
 
ספר וזאת הברכה הוא ספר הלכה נפוץ העוסק בהלכות ברכות הנהנין כולל ליקוטי דינים ובירורים בהלכות ברכות, לבני יהדות אשכנז ולבני ספרד, מלוקט מדברי הפוסקים, עם הכרעות רבות מפוסקי זמננו, נכתב על ידי הרב אלכסנדר אריה מנדלבוים.
תוכן הספר

הספר כולל שלושה חלקים עיקרים:
הלכות ברכות – הלכות ודינים בהלכות ברכות.
בירור הלכה – מאמרים וחבורות בענייני הלכות ברכות.
שאלות ותשובות – בענייני ברכות.
ובסופו נדפסו מספר נספחים בענייני ברכות:
קונטרס בעניין שיעורי אכילה לברכה אחרונה – מאת הרב הדר יהודה מרגולין.
הערות רבנים – מאת הרב בנימין יהושע זילבר, הרב צבי ובר, הרב בנימין עובדיה פארסט, הרב יצחק מרדכי רובין והרב מרדכי אליהו.
לוח ברכת הנהנין – לבירור ברכה ראשונה, ברכה אחרונה, ברכת שהחיינו, ואיסור אכילת תולעים.
לוח ברכת הריח – לבירור ברכות הריח.
ספרי המשך > ליבון הברכה

בשנת תשע"ז (2017) יצא לאור הספר ליבון הברכה – השלמות והוספות לספר וזאת הברכה.
הספר "ליבון הברכה" מתחלק לשני חלקים:
הלכות ברכות – בו נתבארו פרטים בדיני והלכות ברכות, [המשלימים להלכות המובאות בספר וזאת הברכה] וביניהם: שיעור שתיית רביעית, דיני שינוי מקום, הפסק בין ברכה לאכילה, דיני פת הבאה בכיסנין, דין שומע כעונה, ברכה על מאכלים בתוך סעודת פת, מאכל שנתרסק ומיץ פירות, כוס חד פעמית לכוס של ברכה ונטילת ידיים, דין שמיעת ברכה דרך מכשיר אלקטרוני, דיני קדימה בפירות שנשתנה צורתן.
ליבון הברכה – בו נתלבנו סוגיות מצויות בענייני ברכות, וביניהם: הפסק בדיבור לצורך הברכה, דיני פת הבאה בכיסנין, שתיית רביעית בדברים שאין דרכם בכך, דיני שומע כעונה, דיני שינוי מקום, ברכה על מאכל שלא הייתה דעתו עליו, דיני סדר קדימה בברכות.
ספרי המשך > ראו גם

סדר קדימה בברכות
ספרי המשך > מעיין הברכה

בשנת תש"פ (2019) הוציא הרב מנדלבוים ספר קיצור לספרו 'וזאת הברכה' בשם מעיין הברכה. והוא כולל קיצור הלכות ברכות, הלכות ברכות הנהנין, שהחיינו, הטוב והמיטיב, ברכות הראייה וברכות הריח. בצירוף: טבלאות, שאלות ותשובות, ולוח ברכות לבני אשכנז ולבני ספרד.
ז'אן פייר לוריות

ערך זה עוסק בז'אן פייר לוריות. אם התכוונתם לז'אן פייר לוריט, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 ביולי 1926 בריסל, בלגיה 
 פטירה:  1 ביוני 1997 (בגיל 70) 
 מדינה:  בלגיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה החופשית של בריסל  הקונסרבטוריון המלכותי של בריסל 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'אן פייר לוריות (בצרפתית: Jean-Pierre Loriot;‏ 30 ביולי 1926 – 1 ביוני 1997) היה שחקן בלגי, בעלה של דולורס לאגה, הרקדנית הראשית של תיאטרון דה לה מונאי ובלט המאה ה-20.
ביוגרפיה

הוא החל ללמוד משפטים בסנט לואיס, אז נרשם לאוניברסיטה החופשית בבריסל, שם הצטרף ללהקת התיאטרון הצעיר של ULB, לאחר מכן הוא נטש את לימודיו באוניברסיטה ללימודי תיאטרון. הוכשר לראשונה בבית הספר רידאו בבריסל על ידי קלוד אטיין וריימונד ג'רום, הוא עשה תקופה קצרה בקונסרבטוריון המלכותי בבריסל, אותו עזב כדי להתחיל בתור שחקן מקצועי.
לוריות ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1947 בתיאטרון רידו בבריסל בכמה תפקידים מינוריים, ואז בתפקידים חשובים יותר בשנים 1949–1950, ובעונה שלאחר מכן, בריצ'רד השלישי של שייקספיר בתיאטרון הלאומי של בלגיה בבריסל.
רוב הקריירה שלו הייתה בתיאטרון וודוויל (7 שנים) ובתיאטרון הגלריות המלכותי (חניך בין השנים 1964–1985), שם שיחק יצירות רבות.
פילמוגרפיה

1952: הגברת ורוח הרפאים שלה מאת מארק אליגט
1954: מסיבת שכונה של פאול פלון
1955: ערב של שמחה של גסטון שוקנס
1955: אהבה נמצאת איפשהו ... בבלגיה מאת גסטון שוקנס
1957: מיס קטסטרופה מאת דימיטרי קירסנוף
1969: האהבה הגדולה מאת פייר אטיקס
הערות שוליים

↑  Jacques Franck, « Jean-Pierre Loriot, un fantaisiste tendre », in La Libre Belgique, mardi 3 juin 1997 (archive) (ארכיון)
וזה חזק

"וזה חזק" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי ליאור נרקיס. הוא יצא לאור ב-1 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים Mobile1 Music, כסינגל שלא מתוך אלבום. השיר נכתב על ידי נרקיס, רון ביטון וניצן קייקוב, שגם הפיק את השיר. בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-143 אלף השמעות.
השיר הגיע למקום השני במצעד הסינגלים של המדיה פורסט.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-1 במאי 2022, יום צאת השיר. הוא בוים והופק על ידי ירין אלוש. נכון לאוגוסט 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-1.2 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 1 במאי 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | Mobile1 Music |  |
הערות שוליים

↑  וזה חזק - ליאור נרקיס - ספוטיפיי
↑  וזה חזק - Single, אפל מיוזיק
וולקנודון

| וולקנודון |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה תחתון, 199–188 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
משפחה:: וולקנודוניים
סוג:: וולקנודון
מין:: Vulcanodon karibaensis
שם מדעי
 Vulcanodon
תחום תפוצה


וולקנודון (שם מדעי: Vulcanodon; משמעות שמו: "שן וולקנית") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הזאורופודים אשר חי בתור היורה לפני 188–199 מיליון שנה. המאובנים של הדינוזאור התגלו ב-1972 ברודזיה שכיום נמצאת בזימבבואה. נמצא ממנו רק מין אחד - Vulcanodon karibaensis. לצד הדינוזאור התגלה עוד סוג - Tazoudasaurus שבעבר נחשב לשייך לסוג.
הוולקנודון היה מראשוני הזאורופודים האמיתיים וגם מהמוקדמים שבהם. הוא הגיע לאורך 11 מטר ולמשקל 3.5 טון. כמה חוקרים סוברים שהאורך שלו היה קצר יותר - רק 6.5 מטר. מאובני שיניים שנמצאו באזור והיו דקים ומחודדים גרמו לחוקרים לחשוב שהיה שייך לקבוצה הקדומה פרוזאורופודה שהיו אוכלי כל אך נראה שהשיניים השתייכו לתרופוד נכחד לא-מזוהה אשר ניזון מנבלת הוולקנודון. לא ברור איך נראתה הגולגולת והשיניים האמיתיות.
כמו שאר בני משפחת הוולקנודוניים, סוג זה היה פרימיטיבי יחסית והיה בעל כמה תכונות שנעדרו מזאורופודים מאוחרים יותר. ייתכן שהוא היה יכול גם לעמוד זקוף ולא נצרך להשתמש ב-4 רגליים תומכות כמו המינים הענקיים המאוחרים. הגפיים והצוואר היו קצרים יותר.
ראו גם

רואטוזאורוס - קרוב פרימיטיבי שנמצא באוסטרליה
ויליאם רוטנשטיין

| --- | --- |

ויליאם רוטנשטיין, 1920
 לידה:  29 בינואר 1872 ברדפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 בפברואר 1945 (בגיל 73) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר סלייד לאמנות יפה  אקדמיה ז'וליאן  בית ספר ברדפורד 
 תקופת הפעילות:  1887–1945 (כ־58 שנים) 
 יצירות ידועות:  The artist's son and his wife, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Alice Mary Knewstub 
 צאצאים:  Michael Rothenstein, John Rothenstein 
 
סר ויליאם רוטנשטיין (באנגלית: William Rothenstein‏; 29 בינואר 1872 – 14 בפברואר 1945) היה צייר, מדפיס, מרצה וסופר אנגלי. כיסה נושאים רבים - החל מנופים בצרפת ועד ייצוגים של בתי כנסת יהודיים בלונדון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ויליאם רוטנשטיין נולד למשפחה יהודית-גרמנית בברדפורד, יורקשייר, שם התחנך בבית הספר ברדפורד. אביו, מוריץ, היגר מגרמניה בשנת 1859 לעבוד בתעשיית הטקסטיל המתפתחת של ברדפורד. זמן קצר לאחר מכן נישא לברטה דוקס ונולדו להם שישה ילדים, מהם ויליאם היה החמישי.
שני אחיו של ויליאם, צ'ארלס ואלברט, היו מעורבים מאוד באומנויות. צ'ארלס (1866–1927), שהלך אחרי אביו לסחר בצמר, היה אספן חשוב - והשאיר את כל האוסף שלו לגלריה לאמנות במנצ'סטר בשנת 1925. אלברט (1881–1953) היה צייר, מאייר ומעצב תלבושות. שני האחים שינו את שם משפחתם לרוטרסטון (Rutherston) במלחמת העולם הראשונה.
הוא התחתן עם אליס קנווסטוב בשנת 1899, איתה נולדו לו ארבעה ילדים: ג'ון, בטי, רייצ'ל ומייקל. לימים זכה ג'ון רוטנשטיין בתהילה כהיסטוריון ומנהל אמנות (הוא היה מנהל גלריית טייט בין השנים 1938–1964 וקיבל תואר אבירות בשנת 1952). מייקל רוטנשטיין היה מוציא לאור מוכשר.
ביוגרפיה > השכלה

רוטנשטיין עזב את בית הספר בברדפורד בגיל שש-עשרה כדי ללמוד בבית הספר סלייד לאמנות, בלונדון ועבר לאקדמיה ז'וליאן בפריז (1889–1893), שם נפגש עם ג'יימס מקניל ויסלר, אדגר דגה ואנרי דה טולוז-לוטרק. בפריז הוא התיידד עם האמן האנגלו-אוסטרלי צ'ארלס קונדר, איתו חלק עם סטודיו במונמרטר.
אמן

בשנת 1893 שב רוטנשטיין לבריטניה כדי לעבוד על "דמויות אוקספורד" סדרה של דיוקנאות ליתוגרפיים, שפורסמו בסופו של דבר בשנת 1896 אוספי דיוקן אחרים של האמן כוללים "דיוקנאות אנגלים" (1898), "שנים עשר דיוקנאות" (1929) "בני זמננו" (1937).
באוקספורד הוא נפגש והפך לחבר קרוב של הקריקטוריסט והפרודיסט מקס בירבוים, שלימים הנציח אותו בסיפור הקצר אנוך סואמס (1919).
בשנים 9–1898 הקים את גלריית קרפקס בפיקדילי. בשנותיה הראשונות הגלריה הייתה קשורה קשר הדוק עם אמנים כמו צ'ארלס קונדר, פיליפ וילסון סטייר, ואוגוסטוס ג'ון. הוא הציג גם את עבודתו של אוגוסט רודן, אשר את שמו הטוב באנגליה היה חייב לחברותו של רוטנשטיין. רוטנשטיין היה המנהל האמנותי של גלריה ננטש בשנת 1901, ואז הועבר הניהול לחברו הקרוב רוברט רוס. הגלריה הייתה המקום לכל שלוש התערוכות של קבוצת קמדן טאון, בהובלת ידידו של רוטנשטיין - וולטר סיקרט.
הסגנון והנושאים של ציורי רוטנשטיין משתנים, אם כי נושאים מסוימים מופיעים שוב. דוגמאות טובות כוללות את "נפרדים בבוקר" (1891), "אם וילד" (1903) ו"יהודים מתאבלים בבית כנסת" (1907) - כולם בבעלות גלריית טייט.
בין 1902 ל־1912 התגורר רוטנשטיין בהמפסטד, לונדון, שם כלל המעגל החברתי שלו שמות כמו הסופר ה.ג וולס, ג'וזף קונרד והאמן אוגוסטוס ג'ון. בין האמנים הצעירים שביקרו את רוטנשטיין בהמפסטד היו וינדהאם לואיס, מארק גרטלר ופול נאש. במהלך תקופה זו עבד רוטנשטיין על סדרה של ציורים חשובים שחלקם נכללו בתערוכה בשנת 1906 של אמנות יהודית ועתיקות בגלריה וייטצ'אפל.
מאפיין נוסף של תקופה זו הם הדיוקנאות שצייר. רוב הדיוקנאות של רוטנשטיין מציגים את בני משפחתו, ובמיוחד את אשתו אליס. הם מזכירים את הציור ההולנדי (במיוחד ורמיר ורמברנדט), הם דומים בסגנונם ליצירות של ויליאם אורפן, שהפך לגיסו של רוטנשטיין בשנת 1901, שהתחתן עם אחותו אליס גרייס.
רוטנשטיין התעניין בפיסול וציור הודי, ובשנת 1910 יצא לסיור באתרים האמנותיים והדתיים העיקריים של תת-היבשת. הסיור הסתיים בשהות בכלכותה, שם היה עד לניסיונותיו של רבינדרנת טאגור להחיות את הטכניקות והאסתטיקה של הציור ההודי המסורתי.
האקדמיה המלכותית לאמנות

ויליאם רוטנשטיין היה מנהל האקדמיה המלכותית לאמנות בין השנים 1920–1935, שם עודד ציירים צעירים ביניהם הנרי מור, שלאחר מכן אמר כי רוטנשטיין "נתן לי את התחושה שאין מחסום, אין גבול למה שתלמיד צעיר יכול היה להיות ולעשות".
רוטנשטיין היה סנגור לסטודנטים שלו. לאחר שמונה, הותר לו למנות אמנים מתאמנים למרצים אורחים. עם הזמן, הסטודנטים שבנו קריירות מצליחות הוזמנו בחזרה למכללה להרצות.
הכרה

ויליאם רוטנשטיין קיבל תואר אבירות בשנת 1931. רבינדרנת טאגור הקדיש את אוסף השירה גיטאנג'לי, שזיכה אותו בפרס נובל לספרות ב-1913 ולו כתב הקדמה המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס, לוויליאם רוטנשטיין.
פרסומים

Rothenstein, William. Men and Memories: Recollections, Vol. I (1872-1900) and Vol. II (1900-1922) (1931 and 1932, respectively)
Rothenstein, William. Since Fifty: Men and Memories, 1922-1938 (1939)
Rothenstein, William. Men and Memories: Recollections, 1872-1938, Abridged with Introduction and Notes by Mary Lago (1978)
Rothenstein, William, Twenty-Four Portraits: With Critical Appreciations by Various Hands, George Allen & Unwin Ltd., (1920)
גלריה

ר. טגור
לומדים תלמוד
דיוקן
דיוקן
דיוקן
ארתור אטיצ'סון
תצפית על הריין
קוראת ספר
הערות שוליים

↑  Robert Speaight (1962). William Rothenstein: the Portrait of an Artist in his Time. Eyre & Spottiswoode.
↑  William Rothenstein - National Portrait Gallery, www.npg.org.uk (באנגלית)
↑  "'Equivocal Positions': The Influence of William Rothenstein, c. 1890–1910"
↑  Samuel Shaw, The Carfax Gallery and the Camden Town Group, Tate, 2012-05-01, ISBN 978-1-84976-385-1. (באנגלית)
↑  Tate, ‘Mother and Child’, Sir William Rothenstein, 1903, Tate
↑  Tate, ‘Jews Mourning in a Synagogue’, Sir William Rothenstein, 1906, Tate (באנגלית)
↑  Rupert Richard Arrowsmith, "An Indian Renascence and the rise of global modernism: William Rothenstein in India, 1910–11", www.burlington.org.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276543305171  PLWABN: 9810571035305606  AAG: 1134  AGSA: 3562  BNE: XX1597805  BnF: cb14424024s (data)  FNZA: 18538  GND: 118791303  ISNI: 0000 0000 8113 8837  KulturNav: b3a63853-448c-4624-b8ec-3eae2cb927d8  LCCN: no2007110853  NGV: 1209  NLA: 35464579  NTA: 071097236  RKD: 68472  SNAC: w6p55mnm  SUDOC: 111125502  TePapa: 6283  Trove: 962497  ULAN: 500005992  VIAF: 34674307   WorldCat (עם VIAF): 34674307 
ויליאם רוטנשטיין, דיוקן של אוגוסט רודן
ויליאם רוטנשטיין ורבינדרנת טאגור, תחילת שנות ה-20.
ולדימיר קונובלוב

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1911 Nadiine, אוקראינה 
 פטירה:  29 בנובמבר 1967 (בגיל 55) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 מקום קבורה:  Krasnenkoe cemetery 
 מדינה:  ברית המועצות 
 השכלה:  אקדמיית פרונזה 
 השתייכות:  הצי הסובייטי, חיל ים 
 דרגה:  counter admiral 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
 גיבור ברית המועצות  מדליה לציון 30 שנים לייסוד צבא היבשה והצי של ברית המועצות  מדליה על כיבוש קניגסברג  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 40 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  מסדר אושקוב  מדליה לציון 250 שנה ללנינגרד  עיטור מלחמת המולדת  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליה על ההצטיינות בקרב  עיטור הדגל האדום  עיטור לנין  מדליה על הגנת לנינגרד  Order of Ushakov, 2nd class  עיטור הכוכב האדום  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  תג "מפקד צוללת" 
 
ולדימיר קונסטנטינוביץ' קונובלוב (ברוסית: Влади́мир Константи́нович Конова́лов); (5 בדצמבר 1911 - 29 בנובמבר 1967) היה אדמירל יהודי סובייטי, מפקד הצוללות של הצי הסובייטי במהלך מלחמת העולם השנייה, גיבור ברית המועצות.
חייו

נולד בשם וולף בן קלמן ביישוב חקלאי-יהודי בשם "נדיאזנאיה" (מחוז זפוריז'יה, היום אוקראינה), שפירושו "התקווה". נדיאזנאיה היה יישוב בו הצליחו היהודים בתוצרתם החקלאית יותר מכל היישובים האחרים של התושבים המקומיים.
הקרב הראשון בו הוא השתתף כילד היה בהתנגשויות הרחוב בין החקלאים היהודים לבין פורעים גויים, שרצו להתנקם בהם על הצלחתם. הוא ומשפחתו עברו לדונצק. שם הוא התחנך באוניברסיטה הטכנית הלאומית של דונצק.
שירותו הצבאי > תחילת שירותו

בגיל 21 הוא החל לשרת בחיל הים הסובייטי, כצוער בבית הספר הימי הגבוה על שם פרונזה. לאחר שסיים את הכשרתו הוא שרת בצוללת שהייתה חלק מצי הים השחור. בשנת 1940 הוא הועבר לצי הבלטי והוא מונה לסגן מפקד צוללת מדגם L-3. שלוש שנים לאחר מכן הוא מונה למפקדה.
מתחילת הקרבות בין גרמניה הנאצית לברית המועצות עד לסוף שנת 1942 צוות הספינה של קונובלוב לקח חלק במספר פעולות בהן הם הטביעו כ-10 ספינות גרמניות. ב-22 במרץ 1943, מפקד הצי הבלטי האדמירל ולדימיר טריבוץ העניק לקונובלוב את הדגל שספינתו קיבלה כאות הערכה על פעולותם במלחמה.
באוקטובר 1944, שטו קונובלוב וספינתו לצד הדרומי של הים הבלטי, שם הם לקחו חלק בשלוש משימות נוספות בין השנים 1944-1945.
שירותו הצבאי > הטבעת הספינה "גויה"

ב 16 באפריל 1945, תפסה הצוללת של קונובלוב את ספינת התובלה הגרמנית "גויה", על הספינה היו בין היתר פליטים, פצועים וחיילים גרמנים. לאחר שירו 2 טילי טורפדו לעבר הספינה היא טבעה תוך 7 דקות. פחות מ-200 אנשים שרדו מתוך 7000 איש שהיו על הסיפון, מרבית ההרוגים היו אזרחים ופליטים גרמנים שפונו מאזורים אליהם פלשו הסובייטים. הספינות שליוו את הספינה "גויה" רדפו אחר הצוללת של קונובלוב במשך שעתיים וחצי ואף פוצצו כ-5 מטענים, אך הצוללת לא נפגעה. כאות הערכה להטבעת הספינה זכה קונובלוב בתואר גיבור ברית המועצות ב-8 ביולי 1945.
שירותו הצבאי > סיכום פעולותיו

על פי המידע של הצבא הסובייטי, התוצאה הכוללת של הפעולות של קונובלוב וצוותו הסתכמה ב-21 ספינות תובלה פגועות ו-7 ספינות מלחמה פגועות. אלו הן תוצאות מרשימות ביחס לצוות אחד שפיקד על צוללת אחת.
הימים שאחרי המלחמה

לאחר המלחמה המשיך קונובלוב לפקד על הצוללת עד נובמבר 1947. בשנים 1947 - 1950 למד באקדמיה הימית בלנינגרד. בתום הלימודים מונה למדריך בכיר בבית הספר לקציני חיל הים בעיר קלינינגרד. ב-1955–1958 פיקד על שייטת צוללות בצי הים הבלטי. ב-1958 - 1961 שירת באגף ההדרכה של הצי הסובייטי וב-1961 - 1966 - במטה הצי הצפוני. ב-7 במאי 1966 הועלה קונובלוב לדרגת קונטר-אדמירל ומונה לסגן מפקד בית הספר לקציני צוללות בלנינגרד.
ולדימיר קונובלב נפטר מאוטם שריר הלב ב-29 בנובמבר 1967.
במהלך הקריירה שלו עוטר קונובלוב (בנוסף לתואר גיבור ברית המועצות) : בשלושה עיטורי לנין, שני עיטורי הדגל האדום, עיטור אושקוב,  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה, עיטור הכוכב האדום ובמדליות שונות.
בשנת 2012 נקרא על שמו רחוב בסנקט פטרבורג.
הערות שוליים

↑  תמר לובושינסקי קטקו, הלוחם היהודי במלחמת העולם השניה, שריון, 2005
1 2 3 4  Vladimir (Vulf) Konovalov | www.yadvashem.org, vladimir-konovalov.html (באנגלית)
ז'אן פייר לוריט

ערך זה עוסק בז'אן פייר לוריט. אם התכוונתם לז'אן פייר לוריות, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בנובמבר 1960 (בן 63) פריז, צרפת
 מדינה:  צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר הלאומי הגבוה לאמנות הדרמה
 בת זוג:  עמנואל דבו
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'אן פייר לוריט (בצרפתית: Jean-Pierre Lorit; נולד ב-29 בנובמבר 1960) הוא שחקן צרפתי. תפקידו המוכר ביותר הוא בסרט "שלושת הצבעים: אדום".
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שלמד בבית הספר הלאומי לאמנויות וטכניקות לתיאטרון, ז'אן פייר לוריט נכנס לקונסרבטוריון הלאומי לאמנות הדרמה. הוא גם עובד בעבודות סדנה ספציפיות יותר עם בלאנש סלנט, קמיל דה קלוז וג'ולי וילמנט. כך הוא עוקב אחר הקורסים של אנשי מקצוע ידועים. זו גם מורתו לשעבר, בריז'יט ג'קס, שתאפשר לו לערוך את הופעת הבכורה שלו על הבמה, בהצגה של מריבו: הפתעת האהבה, בשנת 1983. במקביל, השחקן מתחיל לצלם סרטי טלוויזיה. הראשון שבהם הוא פביאן דה לה דרום (1983).
ז'אן פייר לוריט ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 1986, עם תפקיד בסרט ג'ייק ספיד של אנדרו ליין. עם זאת הוא לא ויתר על הקריירה התיאטרלית שלו, וגם לא על עבודתו בסרטי טלוויזיה.
בין השנים 1983 ל-1997, ז'אן פייר לוריט שיחק בארבעה עשר הצגות. הוא עובד רבות על הרפרטואר הקלאסי, ומנגן יצירות של מריוו, מוס, מולייר או קורני, אך מגוון על ידי משחק קטעים עכשוויים יותר, כמו Les Enfants du paradis מאת ז'אק פרבר, בבימויו של מרסל מרשל, או טנגו, של מרוז'ק.
במקביל, הוא ממשיך לשחק בסרטים לטלוויזיה, ומופיע יותר ויותר ביצירות קולנוע. לפיכך אנו רואים אותו עובד עם במאים מובילים, כמו קרישטוף קיוסלובסקי, בחלק השלישי של הטרילוגיה, טרויס קואלורס: רוז', קלוד סאוטט עבור נלי ומר ארנו, או אפילו אנדרה טצ'ינה, עבור אליס ומרטין (הוא תפקיד אחיו של מתייה אמלריק). הוא גם משתתף בכמה סרטים קצרים.
הוא היה מועמד ל"פרס סזאר" 2001 לשחקן המבטיח ביותר עבור "עניין של טעם" על ידי בר.
בשנת 2010 השתתף בדרמת המלחמה האפית "מחוץ לחוק" שהייתה מועמדת לפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר לשנת 2011.
חיים אישיים

הוא בן זוג של השחקנית עמנואל דבו.
פילמוגרפיה נבחרת

ג'ייק ספיד (1986)
ג'ואן העלמה, חלק 2: בתי הסוהר (1993) בבימויו של ז'אק ריבט
שלושת הצבעים: אדום (1994) בבימויו של קשישטוף קישלובסקי.
נלי ומר ארנו (1995) בבימויו של קלוד סאוטט
אוויר כל כך טהור (1997) בבימויו של איב אנג'לו
אליס ומרטין (1998) בבימויו של אנדרה טצ'ינה
עניין של טעם (2000) בבימויו של ברנרד ראפ
אלחנדריה (2001) בבימויה של מריה איליו
הרוזנת הלבנה (2005) בבימויו של ג'יימס אייבורי
חבר מושלם (2006) בבימויו של פרנסיס גירוד
מחוץ לחוק (2010)
העתיד שלנו (2015)
החיים הפרטיים מאוד של מיסטר סים (2015).