stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
JEM
הוצאה לאור והפקות > המגזין השבועי - תורת חיים

מדי שבוע מפיק הארגון את מגזין הווידאו תורת חיים (באנגלית: Living Torah). המגזין הוא תוכנית של סרט היוצא לאור כמגזין וידאו ערוך על תקן שבועי החל משנת תשס"ב - 2001, המוקדש לשיחות וקטעי וידאו המתעדים את חייו של הרבי מחב"ד, הרב מנחם מנדל שניאורסון.
התוכנית נשלחת לעשרות אלפי המנויים, ומוקרנת בדרך כלל במוצאי שבת באלפי בתי כנסת ובתי חב"ד ברחבי העולם. בנוסף, התוכנית מוגשת חינם באתר Chabad.org.
בשנת ה'תשע"ג - 2013 השיקה JEM את האפליקציה של התוכנית, לאפליקציה ניתן לרכוש מנוי נפרד או לצפות ברבע מהתוכנית בחינם. כמו כן באפליקציה ניתן לצפות (תמורת תשלום) בכל תוכניות העבר של התוכנית (נכון לא' באדר ה'תשע"ז 651 במספרם). נכון לשנת ה'תשע"ו - 2016 האפליקציה היא בשפות אנגלית וצרפתית.
שם המגזין נגזר מביטוי בו השתמש הרבי עצמו פעמים רבות, כי התורה ניתנה כדי להדריך את האדם בחיי היום־יום שלו.
בתוכנית ארבעה חלקים:
"תורת חיים" - שיחה או נאום של הרבי, קשורים לפרשת השבוע או אירועי החודש בלוח היהודי, החל משנת ה'תשע"ו הרב שמואל חיים דוד פישר פרס את חסותו על מדור זה.
"רגעים נצחיים" - רגעים במחיצתו של הרבי, כגון תפילות או נגינת חסידים ועוד. עקב העלויות היקרות, החל משנת ה'תשע"ב הרב אליעזר חיים לפידות פרס את חסותו על מדור זה.
"עין בעין" - פגישות של אישים שונים עם הרבי, בדרך כלל פגישות שנעשו במהלך מעמד חלוקת הדולרים הקבועה שנעשתה בימי ראשון או בסיום כינוסים של הקרן לפיתוח מחנה ישראל.
"המפגש שלי עם הרבי" - קטע נבחר מתוך פרויקט המפגשים עם הרבי, מדור זה הושק בשנת ה'תשס"ו. עד השקתו, עמד המדור "מיתרי נשמה" (מאנגלית: "soul strings") - שירת חסידים אצל הרבי, בדרך כלל במהלך ההתוועדויות. משפחת ורביצקי פרסה את חסותה על מדור זה.
בסיום התוכנית מוצגות כשלוש תמונות של הרבי ממעמדים שונים ולצידן חולפים שמות חברי המערכת. במהלך השנים נוצל מדור זה לפרסום תמונות לראשונה עד לתחילת פרויקט שימור המדיה "הארכיון החי", במסגרתו משוחררת בכל שבוע בעמוד הפייסבוק של החברה תמונה שנערכה באמצעים מתקדמים לשיפור חדותה וצבעיה.
הוצאה לאור והפקות > המגזין השבועי - תורת חיים > 70 שנה

לרגל שבעים שנה לנשיאות הרבי, התחילה JEM להוציא את התוכנית השבועית בכל שבוע בנושא אחד מהשפעתו המתמשכת של הרבי הבוחנים אירועים, רעיונות או אישים שונים שהושפעו על ידי הרבי, על אותה נושא שבועי היה יוצא גם הסיפור השבועי.
הוצאה לאור והפקות > המגזין השבועי - תורת חיים > הווידאו היומי

בכל יום חול נשלחים למנויי רשימת תפוצה קטעי עבר אקטואליים מהתוכנית, ללא תשלום. אחת לשבוע מופצת תמונה משופרת של הרבי מ"הארכיון החי" המשוחררת גם בפייסבוק.
הוצאה לאור והפקות > המגזין השבועי - תורת חיים > חגיגות העשור לתוכנית

בתחילת שנת ה'תשע"ב - 2011 מלאו 10 שנים לתוכנית, הארגון החליט ליזום דרך מקורית לציון עשר שנים לתוכנית, בתחילת כל תוכנית- קודם המדור של השיחה, הופיע מדור חדש בשם: "הצטרף לצוות" (באנגלית: "Join The Team"), במדור זה הופיע - מדי שבוע במשך כתשעה חודשים - אחד מהאנשים השותפים למלאכת הפקת והפצת התוכנית, הציג את עצמו בפני קהל הצופים, וקרא לצופים להשתתף ב"חגיגות העשור".
לאחר פטירתו של הצלם יוסי מלמד בחודש אייר הארגון ביצע נקודת מפנה ב"חגיגות העשור" לקמפיין התרמות והכריז כי כל מי שיחתום על הוראת קבע ישתתף בהגרלה על תמונה ייחודית מתוך ארכיון התמונות של יוסי מלמד. לצורך כך הושק בלוג ויצא לאור וידאו-קליפ מיוחד על הרבי בו לוקטו עשרות קטעים נדירים על הרבי.
בראשית חודש סיוון בתוכנית 401 - מנכ"ל הארגון, הרב אלקנה שמוטקין דיבר אל קהל הצופים והודיע ש"חברי הצוות העיקריים של 'תורת חיים' הם צופי התוכנית בעצמם" ובישר על תחילת המיזם.
הוצאה לאור והפקות > המגזין השבועי - תורת חיים > ההקלטות האודיו של הרבי מלובביץ'

לחברה יש אוסף גדול של הקלטות אודיו הרבי מלובביץ' שהם קנו מ-WLCC. לפני שהחומר נקנה, הוא היה זמין באתר אינטרנט של WLCC, אחרי שהארכיון נקנה בידי JEM הוא הועבר לאתר ייעודי שלהם. לפני שהחומר היה זמין באינטרנט הוא היה זמין באוסף גדול של תקליטורים ולפני כן בקלטות שמע.
בשנת תשע"ח (2018) הקימה החברה אתר ואפליקציה בשם "אשרינו" משוכלל יותר, ובו כל הקלטות האודיו של שיחות, תפילות וניגוני הרבי באופן חינמי, בתוספת שחזור קול ותיקוני רעש ורקע לחלק ניכר מן הארכיון, וכן גם הקלטות חדשות בפרסום ראשון מתוך כעשרה ארכיונים פרטיים וייחודיים. בנוסף לכך ישנן אפשרויות למיפוי וחיפוש לפי אירועים ותאריכים לצד פלייליסטים בנושאי תוכן שונים ועוד.
הוצאה לאור והפקות > ספרים

הארגון הוציא לאור כמה ספרים וחוברות.
זרעי חכמה ("Seeds Of Wisdom") - 2 ספרים המאגדים אוסף עצות לחיים, השאובים מתוך עצותיו והדרכותיו של הרבי לאלו שנפגשו עמו. הספרים מבוססים על פרויקט תיעוד המפגשים עם הרבי של JEM. בשנת תשפ"א יצא בעברית, 160 עמודים
הדרן - ספר לימוד המלווה בתקליטור ווידאו. מבוסס על התוועדות כ' באב תשל"א, בה סיים הרבי את מסכת תענית וערך עליה 'הדרן' בו ביאר בעומק ובהרחבה מספר סוגיות בתלמוד. מטרת הספר היא לסייע ללימוד והבנת מהלך ההתוועדות ולהנגיש בקלות את דרך הלימוד הייחודית של הרבי
תשרי בליובאוויטש ("Tishrei in lubavitch") - אלבום עם למעלה מ־200 תמונות הכולל הסברים אודות חודש תשרי בתורת חב"ד ואודות ההתרחשויות והאירועים במחיצת הרבי מליובאוויטש ב-770, במשך שלהי חודש אלול וימי חודש תשרי. תשע"ו. יצא בתשע"ז בעברית
שנים ראשונות ("Early Years") - ספר ביוגרפיה המתאר את סיפור חייו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון, משנת הולדתו בתרס"ב ועד תרפ"ט, בלווי מסמכים ותצלומים היסטוריים. תשע"ז, בשיתוף הוצאת ספרים קה"ת, יצא בתשפ"א בעברית
הסיפור שלי ("My Story") ‏ – 41 סיפורים ומעוררי השראה על הרבי מפרויקט "המפגש שלי עם הרבי בעל פה", בלווי תצלומים ומסמכים משפחתיים, ומבחר נדיר של תמונות של הרבי מחב"ד, 400 דף צבע מלא, תשע"ז. יצא בתשע"ט בעברית. בשנת תשפ"ב יצא חלק 2 באנגלית
הוצאה לאור והפקות > תערוכות

הארגון מגיש תערוכות חינמיות מהמדיה שיש אצלו על הרבי. עד לשנת 2016 התקיימו שתי תערוכות; תערוכת התמונות של הצלם יוסי מלמד, תערוכה זו נפתחה למשך כשבועיים בסמיכות לתאריך ג' בתמוז ה'תשע"ב (יום השנה לפטירת הרבי מחב"ד), כחודש וחצי לאחר פטירתו של הצלם יוסי מלמד, ובמהלכה הוצגו בפרסום ראשון 150 תמונות משוחזרות מתוך עשרות אלפי תמונות שצולמו על ידו בין השנים ה'תשל"ה - ה'תשנ"ב ובנוסף ניתנו למעלה מ־20,000 תמונות לעיון דרך המחשב (ובמסגרת חגיגות העשור למגזין הווידאו "תורת חיים" הוגרלו עשרות תמונות מתוך תערוכה זו). ותערוכת התמונות של הצלם לוי יצחק פריידין, תערוכה זו נפתחה במשך השבוע של כינוס השלוחים העולמי בשנת תשע"ג, ובמהלכה הוצגו תמונות מחודש תשרי תשמ"ח לכבוד העשרים וחמש שנה לחודש זה, ובנוסף ניתנו למעלה מ־100,000 תמונות לעיון דרך המחשב.
לקריאה נוספת

פני מלך חיים, עלון תחיינו מספר 4, הוצאת "ועד תלמידי התמימים העולמי", תשע"ו
פעילות הארגון - 'רישומה של שנה - ה'תשמ"ד', עמ' 345
Psy-Group

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2014–2018 (כ־4 שנים) 
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 
Psy-Group הייתה חברה ישראלית, שפעלה כסוכנות ביון פרטית, עסקה באיסוף ומעקב אחרי אנשים באמצעות כריית מידע ואיסוף נתונים ברחבי האינטרנט, הפעלת מלכודות דבש ופעילויות חשאיות בשטח עבור לקוחות. בנוסף התמחתה ביצירת מציאות מדומה ברשתות חברתיות, כולל השקת קמפיינים למניפולציה של קהל יעד, יצירת רשת של משתמשים פיקטיביים, שאספו והפיצו מידע (אמיתי או כוזב), ועד לבניית אתרי אינטרנט לישויות מומצאות לשם הפצת פייק ניוז. החברה נסגרה בעקבות פתיחת החקירה של התובע המיוחד רוברט מולר, על התערבות רוסיה בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 והסיוע שנתנה לקמפיין של טראמפ.
על פי תחקיר של האתר "זמן ישראל", החברה מעולם לא קיבלה אישור מאגף הפיקוח על היצוא הביטחוני במשרד הביטחון. אף על פי שעובדי החברה עשו שימוש בידע שצברו במהלך שירותם הצבאי.
היסטוריה

החברה הוקמה בשנת 2014 על ידי היזם ג'ואל זאמל, עולה חדש יליד אוסטרליה, שהיה אז בין 28. זאמל הגיע לישראל כדי ללמוד תואר שני בבית הספר הבינלאומי במרכז הבינתחומי הרצליה. זאמל גייס לחברה את יוצא חיל המודיעין, סגן אלוף רועי בורשטיין, שמונה למנכ"ל החברה.
החברה הייתה מעורבת במספר פרשות ופעילויות ברחבי העולם, בין השאר:
היסטוריה > קיימברידג' אנליטיקה

זאמל יצר שותפות עסקית עם חברת קיימברידג' אנליטיקה, שהצליחה לאסוף מידע אישי על עשרות מיליוני משתמשי פייסבוק, ועל בסיסו בנתה מנגנון להשפעה על תודעת ההמונים, בעיקר עבר קמפיינים פוליטיים ברחבי העולם.
PSY חתמה על מזכר הבנות עם קיימברידג' אנליטיקה ב-14 בדצמבר 2016. אלכסנדר ניקס, מנכ"ל קיימברידג' אנליטיקה, תיאר את פעילות החברה, כולל לכידת מתנגדים פוליטיים באמצעות שוחד מיני, בתוכנית תחקירים של ערוץ 4 הבריטי, ואמר: "אנו משתמשים בכמה חברות ישראליות... יעילות מאוד באיסוף מודיעיני". הוול סטריט ג'ורנל ערך תחקיר שאישר כי הכוונה הייתה לחברת PSY.
היסטוריה > קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016

החברה הציעה את שרותיה לקמפיין הבחירות של דונלד טראמפ ולגורמים אחרים במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. שירותים אלה כללו: הסתננות לתוך קבוצות של קהלי יעד עם פרופילים מזויפים של מדיה חברתית, פיזור והפצת מידע מטעה דרך אתרים שנועדו לחקות פורטלי חדשות. החברה יצרה קמפיינים של דיסאינפורמציה והפיצה תעמולה באמצעות גופי חדשות מזויפים אלו. PSY אף הכינה מסמך המתאר כיצד חדשות מזויפות סייעו לטראמפ במהלך הבחירות. המסמך שהציג את מדינת צפון קרוליינה כמקרה בוחן על מדינה שעברה מניפולציה ברשתות החברתיות כדי "להרעיל את דעת הקהל" וליצור "חדשות מזויפות" ו"באזז".
על פי מקורבים למפלגה הרפובליקנית, בשנת 2016, ריק גייטס, אז סגן יו"ר הקמפיין של טראמפ, ביקש את הסיוע של PSY בתוכנית המכונה "פרויקט רומא". זמן קצר לאחר מכן, שכרה PSY את חברת Covington & Burling, חברת עורכי דין בוושינגטון, לביצוע בדיקה משפטית של "פרויקט רומא". על פי הדיווחים, הפרויקט כלל מאמצים שמטרתם לסייע לקמפיין של טראמפ, החל ממחקר על גורמי אופוזיציה ועד יצירת פרופילים מזויפים של מדיה חברתית. ג'ואל זאמל פגש את אריק טראמפ מאוחר יותר בשנת 2016. האינטראקציה בין קמפיין טראמפ ל-PSY הפכה לחלק מחקירת ההתערבות הרוסית בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016. רוברט מולר גם חקר את זרימת הכסף לקבוצת PSY דרך קפריסין. חקירת ה-FBI על המגעים בין ג'ואל זאמל לקמפיין של טראמפ נמשכה גם לאחר סגירת החקירה של החוקר המיוחד מולר. ב-5 באפריל 2019 ועדת המודיעין של הסנאט שלחה מכתב לוולטר סוריאנו, הבעלים של חברת USG Security Limited שבסיסה בבריטניה ובישראל, בבקשת מידע על קשריו עם חברת PSY וחברות נוספות.
העיתון "ניו יורק טיימס" דיווח ב-19 במאי 2018, כי דונלד טראמפ ג'וניור נפגש עם נציג איחוד האמירויות הערביות והמתווך הסעודי ג'ורג 'נאדר, מייסד חברת בלקווטר, אריק פרינס, וג'ואל זאמל במגדל טראמפ ב-3 באוגוסט 2016. נאדר סיפר על פי הדיווחים לטראמפ ג'וניור, שנסיכי הכתר של ערב הסעודית ואיחוד האמירויות היו להוטים לעזור לאביו לנצח בבחירות, וזמל הציג להם קמפיין מניפולציה ברשתות החברתיות. לאחר שטראמפ נבחר שילם נאדר לזאמל כשני מיליון דולר.
היסטוריה > "פרויקט פרפר"

בפברואר 2016 פתחה PSY בקמפיין, שנודע בשם "פרויקט פרפר", נגד פעילי BDS בקמפוסים במכללות בארצות הברית. החברה אספה מידע נרחב על הפעילים מהמדיה החברתית וממקורות מודיעין אנושי. המוסד אינו רשאי לרגל אחר אזרחים אמריקאים, אך הדבר אינו חל על חברות פרטיות כמו PSY, כך שחברה יכלה להשתמש בעובדי המוסד לשעבר. החברה הפעילה אתר, שהושבת אחר כך, בשם outlawbds.com, שפרסם מידע מכפיש על פעילי ומנהיגי ה-BDS. אנשים שעבדו עבור "פרויקט פרפר" כללו את היועץ לביטחון לאומי לשעבר יעקב עמידרור ואת המשנה לראש המוסד לשעבר רם בן ברק.
לא ברור אם PSY עבדה באופן רשמי עובר עבור ממשלת ישראל, אך ביוני 2019 חסמה המדינה בקשות לקבלת מידע ממחשבי החברה.
היסטוריה > חברת "ווסט פייס קפיטל"

ביוני 2018, חשף מאבק משפטי בין שתי חברות פיננסים מקנדה כי PSY נשכרה לצורך השקת קמפיין הכפשה וריגול נגד חברה בשם West Face (ווסט פייס), על ידי המתחרה שלה חברת Catalyst (קטליסט) יחד עם חברה ישראלית נוספת, בלאק קיוב. לפי כתב התביעה, בלאק קיוב הקליטה בחשאי עובדים של ווסט פוניט מכפישים כביכול את החברה בה עבדו. ו-PSY עזרה להפיץ את ההקלטות והתמלולים הערוכים. בין השאר, לפי התביעה, אלו הועברו לעיתונאים בבלומברג, בסוכנות הידיעות AP ובעיתון הקנדי "נשיונל פוסט". בנוסף המידע ובתוכן שיצרה PSY, בסיוע העיתונאי עמנואל רוזן, שולב בהודעות לעיתונות, כתבות מקוונות, ציוצים וסרטוני וידאו אותם פרסמו, ושכללו מידע משמיץ על החברה, כולל ניסיון להציג את מנהליה כאנטישמיים. בפברואר 2021 דחה בית המשפט העליון בישראל בקשה לקבל מידע ממחשבי החברה בקשר לתביעה זו.
היסטוריה > מלחמת האזרחים באוקראינה

בשנת 2017 פעלה החברה לטובת האינטרסים של רוסיה במהלך מלחמת האזרחים באוקראינה, והייתה מעורבת בהפצת מידע שקרי על פעילים למען הדמוקרטיה באוקראינה. בין השאר יצרה דיווחי חדשות כוזבים נגד הפעילים, אותם הפיצה ברשתות החברתיות.
מבנה בעלות

Psy-Group הייתה למעשה שמה המסחרי של חברה ישראלית בשם אינוופ בע"מ, שהייתה בבעלות חברה בקפריסין בשם איוקו (IOCO), אשר נוהלה על ידי זאמל והייתה בתורה בבעלותה של חברה אחרת מחוץ לגבולות ישראל. ביולי 2016 הועברה הבעלות על איוקו לחברה באיי הבתולה הבריטיים בשם פרוטקסר Protexer. אינוופ, החברה הישראלית, פורקה באפריל 2018. על פי מידע שהתגלה ב-2020, חברת פרוטקסר הייתה קשורה לגזפרום-בנק ולגזפרום מדיה, חברת החזקות התקשורת הגדולה ביותר ברוסיה וחברה בת של קונצרן האנרגיה הרוסי הממשלתי גזפרום.
הערות שוליים

↑   שוקי שדה, מלכודות דבש וכובעים שחורים: כך פועלים "מיטב בנינו" בפייסבוק, באתר TheMarker‏, 2 ביוני 2018
1 2   גור מגידו, מה יש להסתיר? המדינה רוצה לגנוז את מחשבי החברה שנלחמה ב-BDS ונקשרה בחקירות טראמפ, באתר TheMarker‏, 18 ביוני 2019
↑  ציפי שמילוביץ | ניו־יורק, היד הארוכה של יוצאי המוסד, באתר ynet, 11 בפברואר 2019
↑  סימונה ויינגלס, ישראל מתנערת מחברת הריגול שהציעה להתערב בבחירות 2016 בארה"ב, באתר זמן ישראל, 30 באוגוסט 2020
↑  תומר גנון ואור הירשאוגה, שיטות העבודה של המודיעין העסקי הישראלי נחשפות, באתר כלכליסט, 3 ביוני 2018
↑  שירות כלכליסט, פייסבוק ידעה על קיימברידג' אנליטיקה חודשים לפני שהצהירה, באתר כלכליסט, 25 באוגוסט 2019 
 עודד ירון, כל מה שאתם צריכים לדעת על פרשת פייסבוק וקיימברידג' אנליטיקה, באתר הארץ, 18 במרץ 2018
עמרי זרחוביץ', ‏קנס של 5 מיליארד דולר לפייסבוק: לא סכום נמוך כפי שטוענים המבקרים, באתר גלובס, 14 ביולי 2019
↑  Tau, Byron; Ballhaus, Rebecca (2018-05-23). "Israeli Intelligence Company Formed Venture With Trump Campaign Firm Cambridge Analytica". Wall Street Journal. ISSN 0099-9660. נבדק ב-2019-06-05.
↑  Tau, Byron; Ballhaus, Rebecca (2018-05-23). "Israeli Intelligence Company Formed Venture With Trump Campaign Firm Cambridge Analytica". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2019-06-09.
↑  Nast, Condé. "The Dark Truth About Cambridge Analytica's Ties to Trumpworld". Vanity Fair (באנגלית). נבדק ב-2019-06-09.
↑  ניו יורק טיימס, פגישה בין טראמפ הבן לשליח שהציע סיוע בקמפיין הובילה את החקירה לתל אביב, באתר הארץ, 19 במאי 2018
↑  רן דגוני, ‏החברה הישראלית Psy-Group תיארה שירותיה כ"הרעלת בארות", באתר גלובס, 23 במאי 2018
↑  Tau, Byron; Ballhaus, Rebecca (2018-05-25). "Israeli Intelligence Firm's Election-Meddling Analysis Comes Under Mueller's Scrutiny". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2019-06-08.
↑  יובל אזולאי, ‏כך ניסינו להשפיע על הבחירות: הצד האפל של המודיעין העסקי, באתר גלובס, 9 ביולי 2018
↑   אמיר תיבון, מולר חוקר: כך הציעה חברה ישראלית לקמפיין טראמפ להכפיש יריבים ב-2016, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2018
1 2  Kirkpatrick, David D. (2019-06-02). "The Most Powerful Arab Ruler Isn't M.B.S. It's M.B.Z." The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-06-04.
↑  אורן פרסיקו, "פוליטיקו": "ועדת המודיעין של הסנאט מזמנת יועץ אבטחה בריטי מסתורי", באתר העין השביעית, 6 ביוני 2019
↑  Mazzetti, Mark; Bergman, Ronen; Kirkpatrick, David D. (2018-05-19). "Trump Jr. and Other Aides Met With Gulf Emissary Offering Help to Win Election". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-06-07.
↑  Entous, Adam (28 בפברואר 2019). "How a Private Israeli Intelligence Firm Spied on Pro-Palestinian Activists in the U.S." New Yorker. נבדק ב-16 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Entous, Adam; Farrow, Ronan (18 בפברואר 2019). "Private Mossad for Hire". New Yorker. נבדק ב-13 בפברואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  תומר גנון, העליון: ביהמ"ש בקנדה לא יקבל חומרים ממחשבי חברת המודיעין העסקי Psy-Group, באתר כלכליסט, 3 בפברואר 2021
1 2  ולדימיר איבנידזה וסימונה ויינגלס , מה חיפשה חברת ריגול ישראלית באוקראינה ואיך זה קשור לרוסיה, באתר זמן ישראל, 1 ביוני 2020
אאודי A6

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אאודי
 שנות ייצור:  1994 עד היום
 הרכבה:  גרמניה: נקרסואלם
 מודל קודם:  אאודי 100
 סיווג:  מכונית מנהלים
 מרכב:  סדאן עם 4 דלתות
 אורך:  4,892 מ"מ 
 
אָאוּדִי A6 היא דגם מכונית סלון מנהלים בגודל בינוני, אשר מיוצרת על ידי חברת אאודי החל משנת 1994. ה-A6 החליפה את האאודי 100 ומתחרה בעיקר במרצדס-בנץ E-קלאס ובב.מ.וו סדרה 5.
רכב הסלון הקודם ל-A6 של חברת אאודי היה האאודי 100 (אאודי 5000 בארצות הברית), אשר יוצר בשלושה דורות: C1,‏ C2 ו-C3. בשנת 1994 דור ה-C4 החדש של האאודי 100 עבר שדרוג וחידוש כללי, על כן החליטה החברה כי הדגם החדש ייקרא אאודי A6, במיוחד כדי להשלים סדרה אלפביתית לדגמי החברה לאחר דגם סלון הפאר הנקרא אאודי A8.
גרסאות

אאודי A6 מיוצרת במרכבי סדאן 4 דלתות או סטיישן 5 דלתות, ובתצורת הנעה קדמית, כאשר כל מכוניות ה-A6 לדורותיהן הוצעו גם בתצורת הנעה כפולה, המסומנות בחברת אאודי כגרסאות קוואטרו. כמו כן מכונית האאודי A6 מיוצרת במספר גרסאות מנועים בהן גרסאות מנועי בנזין, גרסאות מנועי דיזל חסכוניות, ובגרסאות ספורט חזקות כגון האאודי S6 והאאודי RS6 הקיצונית עוד יותר, עם מנוע V8 המפיק 600 כ״ס.
בשנת 2011 הציגה אאודי את האאודי A6 היבריד הראשונה, כאשר במכונית מותקן מנוע בנזין מוגדש טורבו בנפח 2.0 ליטרים אשר הספקו 211 כוח סוס, לצד מנוע חשמלי נוסף אשר הספקו הוא 54 כ"ס.
ב-2016, הוצגה מתיחת פנים ל-A6 שהציגה שדרוג בעיקר בתחום הטכנולוגי ופחות בעיצובי.
האאודי A7 מהווה את גרסת הספורט-קופה ל-A6 וחולקת עמה את תא הנוסעים והמנועים.
דורות > (1997–1994) דור ראשון A6 מסדרת C4

הוצגה בשנת 1994. מכונית המנהלים של אאודי נקראה בעבר כאאודי 100 (בארצות הברית נקראה כאאודי 5000), בשנת הדור הרביעי של האאודי 100 המכונית שונתה לאאודי A6 ועברה מתיחת פנים משמעותית. המנוע החדש היה בנפח 2.0 ליטר שסיפק כ-140 כ"ס.
דורות > (2004–1997) דור שני A6 מסדרת C5

הוצגה בשנת 1997 בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה. היא קיבלה מנוע V6 בנפח 2.8 ליטר שסיפק כ-162 כ"ס.
דורות > (2004–2010) דור שלישי A6 מסדרת C6

הוצגה בשנת 2004. היא קיבלה מנוע V6 3.2 ליטר שסיפק כ-175 כ"ס.
דורות > (2011–2018) דור רביעי A6 מסדרת C7

הוצגה בשנת 2010. ה-C7 כוללות שני מנועי בנזין מנוע FSIו- VSI בנפח 2.8 ליטר עם 204 כ"ס.
דורות > (2018–היום) דור חמישי A6 מסדרת C8

הוצג בתערוכת ז'נבה ב-2018. ה-C8 כולל מנוע I4 טורבו 1,968 סמ"ק שמספק כ-161 כ"ס ב-4,200 סל"ד.
דור ראשון
דור שני
דור שלישי
דור רביעי
דור חמישי
אבי אסרף

אָבִי אַסְרַף (נולד ב-1958) הוא איש ציבור שכיהן כראש עיריית אופקים בין השנים 2003–2007.
קריירה ציבורית

בתקופת כהונתו של אסרף, הוגשו נגדו תלונות שונות על אי סדרים. מתנגדי אסרף דרשו משר הפנים למנות ועדת בדיקה לתפקודו. ועדת הבדיקה של משרד הפנים מצאה כשל תפקודי-תקציבי, בהנהלתו של אסרף, כמו גם אי-ביצוע תוכנית הבראה ופיטורי עובדים והעסקתם שלא כדין.
בשנת 2007 הודח אסרף מראשות העירייה בידי שר הפנים, מאיר שטרית, לאחר אשרור השר רפי איתן, ובמקומו מונתה ועדה קרואה. משזו סיימה את תפקידה, מונתה לעיר ועדה קרואה נוספת. אסרף הוא אחד המוחים הבולטים בעיר נגד הוועדות הקרואות, והוא אף עתר לבג"ץ נגד החלפתו בהן, אולם עתירתו נדחתה.
הערות שוליים

↑  השלטון באופקים היה שייך לאנשי הרחוב, שרה ליבוביץ-דר 5/2/2010, באתר nrg
↑  נועם שרביט, ‏גם ראש עיריית אופקים מגיע ליאח"ה: אבי אסרף חשוד בקבלת טובות הנאה, באתר גלובס, 5 במאי 2005
↑  מיכל גרינברג, שר הפנים מינה ועדה לחקירת תפקוד עיריית אופקים, באתר הארץ, 6 במרץ 2007
↑  ענת ברשקובסקי, ראש עיריית אופקים: הודחתי בגלל שאינני בקדימה, באתר ynet, 29 באוגוסט 2007
↑  זמן מעריב, אופקים: אסרף הודח מראשות העירייה, באתר nrg‏, 25 במאי 2008
↑  אני מוחה ! חדשות / לירז בנג'ו, 16/12/2008, דרומי.co.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אבי אטינגר

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1969 (בן 55) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
אָבִי אֵטִינְגֶר (נולד ב-30 באפריל 1969) הוא שחקן, קומיקאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה

אטינגר הוא בנם של העיתונאית תמר אבידר ושל המשורר ואיש הטלוויזיה עמוס אטינגר. שירת ביחידת ההסרטה בחיל האוויר. לאחר מספר שנים שבהן עבד בעיקר מאחורי הקלעים ככותב, בשנים 2007–2009 השתתף כחבר פאנל קבוע בתוכנית הלילה היומית "מהדורה מוגבלת" בערוץ ביפ בהנחיית דודו ארז ואפרת אברמוב. במסגרת תוכנית זו, לקראת הבחירות לכנסת ה-18 שנערכו בפברואר 2009, התנהל מסע בחירות פיקטיבי להרצתו של אטינגר לראשות הממשלה במסגרת מפלגת "בכיף".
בשנת 2008 השתתף בכתיבת התסריט לסרט המוקומנטרי "זהירות, פורנו", בו גם הופיע בתפקיד עצמו, לצד דודו ארז ושחר חסון. באפריל 2009 החל להשתתף בתוכנית האירוח "לילה בכיף", הקרויה על שם אמרת כנף מהתוכנית "מהדורה מוגבלת", ואשר שודרה בערוץ ביפ ובערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. גם בתוכנית זו שיתף פעולה עם דודו ארז ושחר חסון.
כתב גם לתוכניות "ארץ נהדרת", "האקדמיה לצחוק", "שי ודרור", "משחק מכור" ו"ציפורי לילה". השתתף כחבר פאנל בחלק מפרקי התוכנית "מועדון לילה". בשנת 2016 השתתף בתוכנית הלייט-נייט "לילה טוב עם אסף הראל" בערוץ 10. מלבד אלה, השתתף בעונה השנייה של תוכנית הדוקו-ריאליטי "גולשי ספות" כאחד האנשים אחריהם עקבה התוכנית.
בליל הסילבסטר של 2010 השתתף לצד דודו ארז בתוכנית "ביפ פארטי באס" בערוץ ביפ. עוד בשנה זו החל להשתתף בתוכנית קומית נוספת בערוץ ביפ, "חומר טוב", במקביל לעונתה השנייה של "לילה בכיף". בהמשך שנה זו השתתף בתוכניות נוספות בערוץ ביפ, "יאללה, נקסט!", שאותה הנחה לצד אפרת אברמוב, ו"המעבדה של ביפ". בינואר 2011 שב אטינגר לשתף פעולה עם דודו ארז ושחר חסון בתוכנית "טלוויזיה במיטבה" בערוץ 2, לאחר שערוץ ביפ סיים את שידוריו והפך לרצועה הלילית "לילה ביפ" בזכיינית "קשת". ברצועה זו השתתף אטינגר גם בתוכנית "האיש הכי מטומטם בעולם" בהגשת גיל קופטש ובמיני סדרה הקומית "זהירות טלוויזיה" ביחד עם שחר חסון ודודו ארז.
ב-2012 הצטרף לתוכנית "קאמבק" בערוץ הוט קומדי סנטרל. בערוץ זה החל מאוחר יותר להשתתף גם בתוכנית הקומית "מחוץ לחוק" בהגשת רועי לוי (בעונה שנייה ובשלישית).
בקיץ 2014 הגיש בגלי צה"ל יחד עם דודו ארז תוכנית במסגרת רצועת השידור הלילית "סוף סוף סוף היום". משנת 2015 ועד אמצע 2017 חברו אטינגר וארז להגשת תוכנית נוספת בגלי צה"ל, מדי חמישי בצהריים, בצורת משדר קומי לסיכום השבוע.
במאי 2017 החל להשתתף כחבר פאנל בתוכנית הסאטירה "עד כאן!" בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי. באותה שנה נולדה לאטינגר בת.
בימים אלה, אטינגר מופיע ברחבי הארץ עם ההרצאה הקומית "איך להיכשל ביזמות", בעקבות פטנט שרשם בארצות הברית על מקלדת וירטואלית שכשלה.
הערות שוליים

↑  רחלי רוטנר, וואט דה פאן: אבי אטינגר לראשות הממשלה, באתר nrg‏, 21 בדצמבר 2008
↑  דוד אברהם‏, מחזור גיוס נוסף בגל"צ: דודו ארז, אבי אטינגר וירדן בר כוכבא, באתר וואלה, 10 בפברואר 2015
אדם אסטון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בספטמבר 1902 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  10 בינואר 1993 (בגיל 90) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Adolf Loewinsohn 
 מוקד פעילות:  פולין 
 שפה מועדפת:  פולנית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אדם אסטון (17 בספטמבר 1902 – 10 בינואר 1993) היה זמר, שחקן, פסנתרן יהודי פולני, שר בפולנית, עברית ויידיש והיה אחד האמנים הפופולריים בפולין שבין שתי מלחמות העולם. אסטון עבד לעיתים קרובות עם הנריך וורס.
חייו

נולד בוורשה בשם אדולף לוינסון ונודע גם בשמות: אדם ווינסקי, אדם סטניסלב לוינסון, והקליט גם כג' קירסקי, אדם ווינסקי ובן לוי. הוא השתמש בשם בן לוי כשהקליט בעברית. הקליט לראשונה ב-1927. ב-1930 התחיל לעבוד עם הנריך וורס במורסקי באותו קברט בוורשה ואימץ את שם הבמה שלו -אדם אסטון.
הוא הופיע במספר סרטים, בדרך כלל כזמר, בהם "האיש הלא נודע של סן מרינו" בהשתתפות אנה מניאני וויטוריו דה-סיקה.
אסטון הקליט עבור החברות סירנה הקלטות, אודיאון, פרלופון, קולומביה ולונורה. בין השנים 39–1930 הוא הקליט כ-900 שירים.
כמו כן הופיע במחזות זמר, ובקומדיות קולנועיות. ב-1920 הוא נלחם במלחמה בין פולין לרוסיה הסובייטית. לאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה נמלט למזרח והופיע בלבוב שהייתה אז תחת הכיבוש הסובייטי. בסוף 1941 הופיע בקברט צבאי. אסטון הצטרף לצבא אנדרס וב 1944 נלחם באיטליה בקרב מונטה קאזינו. לאחר המלחמה חי ביוהנסבורג, בדרום אפריקה וב-1960 עבר לגור בבריטניה.  ב-1993 נפטר בלונדון.
הערות שוליים

↑  בן לוי - זֶמֶרֶשֶׁת - זמר עברי מוקדם, באתר www.zemereshet.co.il
↑  אדם אסטון, בIMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008707152805171  PLWABN: 9810584385305606  ISNI: 0000 0001 1152 2523  LCCN: no99080893  MusicBrainz: 450fa996-5ddd-4c38-8f6b-65d9a4e7e27a  VIAF: 162154396   WorldCat (עם VIAF): 162154396 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בריל גריי

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1927 הייגייט, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 בדצמבר 2022 (בגיל 95) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר ע"ש דיים אליס אוון 
 בן או בת זוג:  Sven Svenson (15 ביולי 1950–26 במרץ 2008) 
 פרסים והוקרה:  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (1988)  עמית כבוד (2017)  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (1973)  חבר החברה המלכותית לאמנויות  Queen Elizabeth II Coronation Award 
 
דיים בריל גריי (באנגלית: Dame Beryl Elizabeth Grey‏ CH DBE FRSA;‏ 11 ביוני 1927 – 10 בדצמבר 2022) הייתה בלרינה אנגלייה.
ביוגרפיה

בריל גריי נולדה בהייגייט, לונדון וכבר בגיל ארבע החלה ללכת לשיעורי ריקוד. בגיל תשע היא זכתה לקבל על הישגיה מדליה מידי תמרה קרסבינה ועברה מבחנים של אקדמיה מלכותית לריקוד. בהמשך היא למדה אצל נינט דה ולואה ואודרי דה ווס בבית הספר המלכותי לבלט.
באוגוסט 1941 היא התקבלה לראשונה ללהקת בלט והשתתפה בסיור הופעות. ההופעה הראשונה שלה הייתה באגם הברבורים.
הופעת סולו הראשונה שלה הייתה במחליקי הקרח. ב-20 ביוני 1946 היא הופיעה בתפקיד אורורה ב"היפהפייה הנרדמת" על במת בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.
במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 בריל גריי החלה בהופעות ברחבי אירופה ואמריקה. בשנת 1957 היא הייתה רקדנית בלט בריטית ראשונה שהופיעה כרקבדנית אורכת בתיאטרון בולשוי ובלט מריאינסקי בברית המועצות.
במהלך הקריירה בריל גריי זכתה במספר פרסים. בשנת 1980 היא קיבלה מינוי לסגנית נשיא של האקדמיה לריקוד המלכותית והיא כיהנה לנשיא ארגון מורי בלט, ומנהלת הבלט של ברמינגהאם.
בשנת 1973 היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.