stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עץ החיים (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  טרנס מאליק
 הופק בידי:  בראד פיט, דידי גראדנר, ביל פוהלד, שרה גרין, גרנט היל 
 תסריט:  טרנס מאליק
 עריכה:  הנק קורווין 
 שחקנים ראשיים:  בראד פיט   ג'סיקה צ'סטיין   שון פן
 מוזיקה:  אלכסנדר דספלה
 צילום:  עמנואל לובצקי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  River Road Entertainment, Plan B Entertainment 
 חברה מפיצה:  סרצ'לייט פיקצ'רס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 במאי 2011
 משך הקרנה:  139 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סיפור התבגרות, סרט פנטזיה, סרט דרמה 
 תקציב:  32 מיליון דולר
 הכנסות:  54,303,319 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   treeoflife
 פרסים:  פרס דקל הזהב  FIPRESCI Grand Prix  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
עץ החיים הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2011 אשר בוים ונכתב על ידי טרנס מאליק.
בסרט מככבים בראד פיט, ג'סיקה צ'סטיין ושון פן. צילומי הסרט החלו בשנת 2008 בטקסס. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל קאן, והסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-27 במאי 2011.
תקציר העלילה

באמצע שנות ה-60, גברת או'בריין (ג'סיקה צ'סטיין) מקבלת מברק בו נאמר לה כי בנה בן ה-19 נהרג. בעלה (בראד פיט) מקבל את ההודעה בטלפון ומכאן חיי המשפחה מתהפכים.
בהווה, ג'ק או'בריין (שון פן) העוסק באדריכלות, צופה בעץ נשתל מול חלון משרדו ומתחיל להעלות זכרונות מהעבר - מילדותו בשנות ה-50 לצד שני אחיו, דרך שנות התבגרותו ועד להווה.
צוות השחקנים

בראד פיט - מר או'בריין
ג'סיקה צ'סטיין - גברת או'בריין
שון פן - ג'ק או'בריין
האנטר מקראקן - ג'ק הקטן
קארי מאצ'ט - חברתו לשעבר של ג'ק
ג'ואנה גוינג - אשתו של ג'ק
מייקל שאוורס - מר בראון
טיי שרידן - סטיב או'בריין
ביקורות והכנסות

הסרט התקבל בביקורות מעורבות. בהקרנת הבכורה בפסטיבל קאן הוא התקבל במחיאות כפיים מחד ובקריאות בוז מאידך.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 84%. מבקרים רבים הללו את הסרט והגדירו אותו כיצירת מופת, בעוד רבים אחרים תיארו את הסרט כיומרני. למרות הדעות החלוקות, הייתה הסכמה בין המבקרים שהסרט מצטיין בפן הוויזואלי, הצלם עמנואל לובצקי היה מועמד לפרס אוסקר בעבור הצילום בסרט.
אחראי על הפסקול היה אלכסנדר דספלה, והמוזיקה כללה קטעים ממלחינים רבים, ביניהם סמטנה, מאהלר, ברליוז, רספיגי, בך, קופרן, ברהמס, הולסט,ג'ון טאוונר, זביגנייב פרייזנר, ארסניה יובנוביץ' ואחרים.
פרסים ומועמדויות

למרות הביקורות המעורבות, הסרט היה מועמד למספר רב של פרסים, ביניהם :
מועמדות לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר
מועמדות לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר
מועמדות לפרס האוסקר לצילום הטוב ביותר
זכייה בפרס בחירת המבקרים לסרט הטוב ביותר
זכייה בפרס הלוויין לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'סיקה צ'סטיין)
זכייה בפרס הלוויין לתסריט הטוב ביותר
מועמדות לפרס הלוויין לצילום הטוב ביותר
פייר אוגוסט קוט

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1837 בדריו, צרפת 
 פטירה:  2 באוגוסט 1883 (בגיל 46) פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  פר לשז 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות  Institut supérieur des arts de Toulouse 
 תחום יצירה:  אמנות 
 זרם באמנות:  האומנות האקדמית 
 הושפע על ידי:  Léon Cogniet, אלכסנדר קבנל, ויליאם אדולף בוגרו 
 יצירות ידועות:  הסערה, Springtime 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 צאצאים:  Gabrielle Cot 
 
פייר אוגוסט קוט (בצרפתית: Pierre Auguste Cotn;‏ 1837, בדריו – 1883, פריז) היה צייר צרפתי, השייך לזרם "הציור האקדמי" הצרפתי.
ביוגרפיה

למד בטולוז ואחר כך בפריז אצל: ליאון קוגניט, אלכסנדר קבנל, וויליאם אדולף בוגרו.
הציג לראשונה בסלון פאריס של האקדמיה לאמנויות היפות בשנת 1863.
זכה לתמיכתו של הפסל פרנסיסק דורט והתחתן עם ביתו יוליה, מורו של פייר וידיד המשפחה ויליאם אדולף בוגרו צייר פורטרייט של גבריאלה ביתם של פייר ויוליה.
בין תלמידותיו היו הציירת אלן דיי הייל (1855–1940), איירין פרמלי והציירת אנה אליזבת קלפמקה (1856–1942).
קבל את עיטור לגיון הכבוד.
נפטר בגיל 46 ונקבר בפר לשז.
גלריה

הסערה במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
אביב במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
פורטרייט של גבריאלה ביתו של הצייר מאת ויליאם אדולף בוגרו
עמעם (מוזיקה)

במוזיקה, עַמְעַם (או סורדינה) הוא סוג של משקיט שאפשר לחבר לכלי נגינה במטרה לשנות את חוזק וגוון הצליל.
כלי נשיפה ממתכת

ניתן לחבר עמעם בעיקר לחצוצרה ולטרומבון אך ישנם עמעמים מיוחדים גם לכלי מתכת אחרים. ישנם מספר סוגי עמעמים לכלי מתכת:
עמעם ישר - הנפוץ ביותר. בצורה של קונוס. מתאים בעיקר לנגינת סולו כיוון שהוא לא מנמיך את הצליל בצורה דרסטית. כמו כן יש נגנים שמכסים את הפעמון של כלי הנשיפה שלהם עם ידם כדי להשקיט את הצליל בדומה לעמעם הישר.
עמעם ספל - נראה כמו העמעם הישר רק עם רצועת ברזל מחוברת בקצה. מחליש את כלי הנגינה מעט יותר מהעמעם הישר.
עמעם הרמוני - בדיוק כמו עמעם הספל, רק שבעמעם זה ניתן להזיז את רצועת הברזל או להוריד אותה באופן מלא. כך שעמעם זה יכול להפוך מעמעם ספל לעמעם ישר או ביניהם.
עמעם "ווא-ווא" - עשוי בדרך כלל ממתכת. מחליש את כלי הנגינה מעט ונותן צליל שונה משאר העמעמים. בקצה העמעם ישנו חור, אותו הנגן יכול לכסות עם היד או להשאיר אותו פתוח. משחק זה נותן מעבר צלילים מעניין, אשר שימושי בעיקר בג'אז וסווינג.
כלי נשיפה מעץ

עמעם לכלי נשיפה מעץ אינו נפוץ כיום. קיימים כיום עמעמים לאבוב וקלרינט שנבנו במאה ה-18.
כלי קשת

את העמעם של כלי הקשת (סוֹרְדִינוֹ – sordino, מאיטלקית: sordo, כינוי לאדם חירש) מרכיבים על הגשר או קרוב לשבלול (הקצה השני של המיתר). העמעם בכלי הקשת, כמו בכלי נגינה אחרים לא משתיק את הנגינה; הוא משפיע על המיתרים על ידי הגבלת הרטט, על ידי "קיצור" המיתר (על פי המיקום) ובכך משפיע על גובה הצליל. כמו כן הוא מקטין את עוצמת הקול של הכלי. ההנחיה המורה על שימוש בעמעם היא con sordino ("עם עמעם", באיטלקית) מעל החמשה, וההנחיה לביטול היא senza sordino ("ללא עמעם", באיטלקית) מעל החמשה. בכלי הקשת, העמעם יכול להיות בעל שלוש בליטות (ראו תמונה של העמעם המתכתי) ולהשפיע על שני מיתרים, או בעל חמש בליטות (ראו בתמונות אחרות), ולהשפיע על כל ארבעת המיתרים.
כלי קשת > צורות

העמעם הנפוץ ביותר הוא חצי עיגול (או קשת) עם בליטות, עשוי גומי, בעל חמש בליטות, וצורתו מאפשרת הנחה קרוב לשבלול, ליד הגשר בצדו הפונה למפתחות הכיוון או אף מעברו השני בצד הפונה לְתֶפֶס המיתרים. לעמעם צורות רבות ושונות, ואפשר להחליפו בהתקנים, שהם גימיקים אומנותיים, לפעמים אפילו על ידי אטבים. כמו כן, קיימים עמעמים מתכתיים מודרניים יותר.
כלי קשת > צ'לו

סוג אחר של עמעם משמש כדי להפחית את התהודה המכונה Wolf Tone. תהודה זו נוצרת בכלי מיתר אבל בעיקר בצ'לו ובקונטרבס. תהודה זו נוצרת כאשר תדר המיתר הרוטט ותדר תהודת גוף הכלי של כלי הנגינה פועלים זה עם זה כך, שנוצר צליל משולב חדש בין שניהם. תהודה כזו גורמת לצליל לא נעים ולא רצוי, לדיסוננס. עמעם מיוחד (צינורי), המוצג בתמונה (של הצ'לו), הוא צינור מתכתי ה"עוטף" את המיתר. בתוך הצינור ישנו גליל מחורץ (כדי שיוכל "להתלבש" על המיתר) מגומי או חומר ספוגי אחר, מהודק בבורג פלסטי ומונע את ה-Wolf Tone. עמעם מסוג זה מורכב על המיתרים סול ולה דיאז בצ'לו או דיאז בקונטרבאס. בלי קשר לתיאור הקודם, בתמונה ניתן לראות מתחת עמעם זה, עמעם אחר מגומי סטנדרטי.
כלי קשת > היסטוריה

העמעם בכינור מופיע לראשונה בשנת 1636 בתיאורו של מרן מרסן. במוזיקה קלאסית השימוש בעמעם בכלי קשת מופיע בפעם הראשונה במערכה השנייה של ארמידה שהולחנה על ידי ז'אן-בטיסט לולי (אבי האופרה הצרפתית). השימוש בעמעם נשאר ספורדי עד המאה התשע-עשרה, כשהמלחינים הרומנטיים אימצו אותו כחלק מחיפושים אחר מקורות תזמורתיים חדשים, אשר בסופו של דבר הפכו נפוצים במאה העשרים.
כלי מיתר אחרים

בגיטרה ובכלי מיתר אחרים, לא נעשה שימוש בעמעמים: ניתן להשיג השפעות דעיכה על ידי נגיעה במיתרים בדרכים שונות בידיים.
הערות שוליים

↑  Dünnwald, H., Versuche zur Entstehung des Wolfs bei Violininstrumenten, Home / Acta Acustica united with Acustica, Volume 41, Number 4, 1 January 1979,, עמ' 238-245
↑  Ian M. Firth and J. Michael Buchanan, The wolf in the cello, The Journal of the Acoustical Society of America 53, 457 (1973);
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7671263-1  MusicBrainz: fd3b158d-da6a-42ca-81c4-7502567601ee 
עמעם הרמוני לחצוצרה
עמעם מתכתי עם שלוש בליטות
שני עמעמים האחד מגומי והאחר דמוי אטב
צ'לו - עמעם "צינור" ועמעם סטנדרטי
עוצר (שליט)

עוֹצֵר (במלרע) הוא שליט בפועל. במלוכה, עוצר מקבל בדרך כלל את השלטון בשל היעדרו של המלך, אי-יכולתו למלוך עקב נסיבות שונות, בדרך כלל בריאותיות, או מפאת גילו הצעיר של המלך החוקי. בפינלנד ובהונגריה, קציני צבא שימשו כעוצרים בהיעדרו של המלך, בעוד באיסלנד העוצר ייצג את מלך דנמרק כשליט המדינה עד שאיסלנד הפכה לרפובליקה בשנת 1944.
בסן מרינו, רפובליקה עצמאית המוקפת מכל עבריה על ידי איטליה, "הקצינים העוצרים" הם שניים שנבחרו להיות ראשי המדינה יחד.
בחבר העמים הפולני-ליטאי המלך נבחר לתפקידו בבחירות, מה שגרם לתקופות ביניים ארוכות ללא מלך. הפרימוס הפולני שימש אז כעוצר המדינה.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות

הרשימה הבאה היא רשימה חלקית ביותר, ואינה כוללת, למשל, אנשים שכיהנו כעוצרים בזמן שהמלך החוקי היה בניתוח.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > איסלנד

סוון ביירנסון
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > אתיופיה

הלני, קיסרית אתיופיה
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > בולגריה

הנסיך קיריל בזמן ילדותו של סימאון השני, בנו של אחיו המנוח בוריס השלישי.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > הולנד

המלכה אמה, בעת ילדותה של בתה וילהלמינה, מלכת הולנד.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > הונגריה

מיקלוש הורטי
יאנוש הוניאדי
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > הממלכה המאוחדת

ג'ורג' הרביעי בעת מחלתו של אביו ג'ורג' השלישי.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > יוגוסלביה

פאבלה, נסיך יוגוסלביה בימי ילדותו של אחיינו פטר השני, מלך יוגוסלביה (בנו של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה שנרצח בצרפת)
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > יפן

הירוהיטו עקב מצבו הבריאותי הירוד של אביו, הקיסר יושיהיטו.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > ירדן

הנסיך חסן בן טלאל בעת שאחיו, חוסיין, מלך ירדן  קיבל טיפולים במחלת הסרטן.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > ליכטנשטיין

אלויס הוא עוצר מאז 15 באוגוסט 2004.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > מצרים העתיקה

חתשפסות עבור תחותמס השלישי
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > נורווגיה

המלך מגנוס אריקסון לאחר שוויתר על כיסאו לטובת בנו הוקון מגנוסון.
נסיך הכתר הוקון, בעת מחלתו של אביו האראלד החמישי.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > ספרד

קרדינל סיסנרוס, פעמיים עוצר ספרד - בסוף המאה ה-15 ובתחילת המאה ה-16.
מריה כריסטינה, עוצרת מ-1885 ועד 1904.
פרנסיסקו פרנקו, היה העוצר של ספרד משנת 1947 עד מותו בשנת 1975.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > סקוטלנד

מארי דה גיז, בעת ילדותה של בתה מרי סטיוארט
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > ערב הסעודית

עבדאללה אבן עבד אל עזיז (1996-2005)
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > פינלנד

פר אבינד סבינהופבוד
קארל גוסטף אמיל מנרהיים, שירת כעוצר של ממלכת פינלנד לתקופה קצרה בשנת 1918, אולם בגלל התנגדות מדינות ההסכמה למינוי המלך הגרמני שנבחר, המלוכה בוטלה ופינלנד הפכה לרפובליקה.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > צרפת

אן מקייב בעת ילדותו של בנה פיליפ הראשון.
קטרינה דה מדיצ'י:
בעת שבעלה אנרי השני עזב את הממלכה להילחם במץ.
בעת ילדותו של בנה פרנסואה השני.
בעת ילדותו של בנה השני שארל התשיעי.
אן מאוסטריה בעת ילדותו של לואי הארבעה עשר
פיליפ השני מאורליאן בעת ילדותו של לואי החמישה עשר.
לואי סטניסלס קסביאר, בעת שחי בגלות, הכריז על עצמו כעוצר בשמו של אחיינו לואי השבעה עשר לאחר הוצאתו להורג בגיליוטינה של לואי השישה עשר בשנת 1793.
הקייסרת איוג'ני, שלוש פעמים עבור בעלה נפוליון השלישי.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > רוסיה

ילנה גלינסקיה, משלה בעת ילדות בנה איוואן הרביעי
הנסיכה סופיה, משלה בעת ילדותם של אחיה איוואן החמישי ופיוטר הראשון
אנה לאופולדובנה, משלה בעת ילדות של בנה איוואן השישי
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > שוודיה

סטן סטור הזקן העוצר ששירת הזמן הארוך ביותר בזמן איחוד קאלמאר
הדוכס קרל, לאחר הדחת המלך הקתולי סיגיסמונד.
אקסל אוקסנסטיארנה בזמן ילדותה של המלכה כריסטינה.
נסיך הכתר קרל ("ברנדוט") עבור אביו המאמץ קרל השלושה עשר.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > ממלכת יהודה

מעכה, אמו של המלך אסא, כיהנה כעוצרת עד שהמלך הגיע לגיל חמש עשרה.
יותם בזמן שעוזיהו היה נגוע בצרעת.
יהוידע הכהן, כל עוד היה יואש קטן.
דוגמאות לעוצרים במדינות שונות > ביזנטיון

יוחנן הראשון צימיסקס וניקופורוס השני, כל עוד בסיליוס השני בולגרוקטונוס וקונסטנטינוס השמיני היו קטנים.
פייבל והחלום האמריקאי

| --- | --- |

 בימוי:  דון בלות' גארי גולדמן
 הופק בידי:  דון בלות' גארי גולדמן
 תסריט:  דייויד קירשנר, Tony Geiss, Judy Freudberg 
 שחקנים ראשיים:  פיליפ גלאסר איימי גרין דום דה-לואיז נחמיה פרסוף כריסטופר פלאמר אריקה יוהאן פאט מוזיק מדלין קאן
 מדבבים:  פיליפ גלסר האל סמית' מדלין קאן ניל רוס Erica Yohn נחמיה פרסוף כריסטופר פלאמר דום דה-לואיז ויל ראיין 
 מוזיקה:  ג'יימס הורנר
 צילום:  ביל באטלר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, אמבלין אנטרטיינמנט, Sullivan Bluth Studios 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 בנובמבר 1986
 משך הקרנה:  80 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט לכל המשפחה 
 תקציב:  9 מיליון דולר
 הכנסות:  84 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   americantail
 סרט הבא:  פייבל במערב הפרוע (1991)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
פַייבֶל והחלום האמריקאי (באנגלית: An American Tail – השם הוא לשון נופל על לשון: מילולית "זנב אמריקאי", כמתייחס לגיבור הסרט, שהוא עכבר, אבל נשמע כמו "סיפור אמריקאי") הוא סרט אנימציה מוזיקלי קומי-דרמטי אמריקאי לכל המשפחה משנת 1986 בבימויו של האנימטור והבמאי דון בלות'. הסרט מגולל את הרפתקאותיהם של פייבל מאוסקביץ (Mousekewitz) ומשפחתו, שכמו יהודים רבים אחרים מהגרים בסוף המאה ה-19 מאזור אוקראינה שבאימפריה הרוסית לארצות הברית ומשתקעים בניו יורק.
תקציר העלילה

שנת 1885. פייבל מאוסקביץ, עכברון יהודי צעיר, הוא אחד מאלפי עכברים הנמלטים מהרדיפות ברוסיה. במשך מסעה של האונייה לאמריקה מספר האבא שישנה אגדה המספרת שזו ארץ נטולת חתולים והרחובות בה מרוצפים גבינה, פייבל נופל מעבר לסיפון ומאבד את אביו, אמו, אחותו ואחיו התינוק. ברגע שהוא מגיע לארץ החדשה, הוא מתחיל במסע למציאת משפחתו האובדת, אשר מאמינה כי הוא טבע בים. במהלך החיפושים, פייבל מתמודד עם כל התלאות האפשריות בחייו של מהגר, מבנייני מגורים עלובים לסדנאות יזע, אך מוצא גם חברים חדשים והרפתקאות חדשות, ביניהם חברו טוני טופוני העכבר האמריקאי וטייגר החתול הידידותי.
לבסוף מוצא פייבל את משפחתו, ויחד עם חבריו החדשים הם מתחילים חיים חדשים בניו יורק.
צוות השחקנים הראשי

פיליפ גלאסר – פייבל, עכברון יהודי רוסי צעיר אשר מחפש את משפחתו בניו יורק; הגיבור הראשי של הסרט. שמו משונה לשם אמריקאי במהלך הסרט - - פילי.
איימי גרין – טניה, אחותו של פייבל
ג'ון פיניגן – וורן ט. עכברוש, חתול מחופש לעכברוש; הנבל הראשי של הסרט
נחמיה פרסוף – אבא מאוסקוביץ
אריקה יוהאן – אמא מאוסקוביץ
פאט מוזיק – טוני טופוני, עכבר צעיר ממוצא איטלקי
דום דה-לואיז – טייגר, חתול ענק וג'ינג'י, חברו של פייבל
כריסטופר פלאמר - אַנרי, יוֹן ממוצא צרפתי שגר בניו יורק ובונה את פסל החירות. מתיידד עם פייבל.
קאתיאן בלור – ברידג'יט
ניל רוס – ג'ון ההגון, עכבר ממוצא אירי
מדלין קאן – גאסי מאוסהיימר, עכברה עשירה ממוצא גרמני
הכנסות וביקורות

הסרט קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים אך הצליח בקופות.
בסרט ישנה ביקורת על היחס ליהודים באותה תקופה, הצגתם של הקוזקים כחתולים טיפשים, מכוערים ותאווי בצע.
במקביל ישנה ביקורת על היהודים שהיגרו לאמריקה ששדמיינו שם ש"אין חתולים" כלומר - אין אנטישמיות. אך הדבר רחוק ממה שקיוו.
וכן ביקורת על חיי המהגר - בקשיי עבדותו וחייו בניגוד למה שהובטח לו. וכמו כן כמה ביקורות על מעמדות בחברה האמריקאית.
סרטי המשך

ב-1991 יצא סרט המשך בשם "פייבל במערב הפרוע". בסרט זה דון בלות' לא ביים והוא הופק על ידי Amblimation. בשנים 1998 ו-1999 יצאו סרטי המשך נוספים: "פייבל ואוצרות מנהטן" ו"פייבל ותעלומת מפלצת הלילה".
הערות שוליים

↑  המילים "tail" (זנב) ו-"tale" (סיפור) הן הומופונים, שאפשרו את יצירת הלשון נופל על לשון בשם הסרט ובד בבד הקשו על תרגומו. השם מתכתב עם המושג "רומן אמריקאי גדול" (Great American Novel (אנ')), ההולם את נושא הסרט. בתרגום העברי בחרו במושג "החלום האמריקאי", הנקשר לעיתים קרובות להגירה לארצות הברית העומדת בבסיס העלילה.
↑  השם מאוסקביץ (Mousekewitz) גם הוא משחק מילים – הוא מתבסס על שמות משפחה יהודיים מזרח-אירופיים טיפוסיים כגון מוסקוביץ, ו-"mouse" באנגלית פירושו עכבר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX3719106  BnF: cb14291217f (data)  LCCN: n88619738  MusicBrainz release group: 78dc2f97-67f8-3016-9596-66cae70d0a49  VIAF: 662151002096430280002   WorldCat (עם VIAF): 662151002096430280002
פייר אדו

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1922 פריז, צרפת 
 פטירה:  25 באפריל 2010 (בגיל 88) אורסה, צרפת 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 מקום לימודים:  סורבון, אקול פראטיק דה אוטז אטיד 
 מוסדות:  המרכז הלאומי למחקר מדעי  אקול פראטיק דה אוטז אטיד  קולז' דה פראנס 
 מונחה לדוקטורט:  Gérard Naddaf, Richard Goulet, Dominic J. O'Meara 
 עיסוק:  כומר קתולי, פרופסור, פילוסוף, היסטוריון, סופר, חוקר 
 הושפע מ:  ז'אק מריטין, ג'ון הנרי ניומן, מרקוס אורליוס, פלוטינוס, הנרי ברגסון, ריינר מריה רילקה, ויטגנשטיין, מרטין היידגר, ניקולאי ברדיי, אפיקורוס, זנון מקיטיון
 מדינה:  צרפת 
 פרסים והוקרה:  מדליית כסף של CNRS (1979, 1978) Grand prix de philosophie (1999) מדליית ארד של CNRS (1960) 
 בן או בת זוג:  Ilsetraut Hadot 
 
פייר אדו (Pierre Hadot; ‏21 בפברואר 1922, ריימס - 24 באפריל 2010, אורסיי) היה פילוסוף והיסטוריון צרפתי אשר התמחה בפילוסופיה של העת העתיקה. היא כיהן כפרופסור בקולז' דה פראנס ופרסם מחקרים וספרים רבים. בין השנים 1964 ל-1986 כיהן כמנהל בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה (École des hautes études en sciences sociales,‏ EHESS).
נולד בריימס שבצרפת וקיבל חינוך קתולי בילדותו, אשר השפיע רבות על עיצובו ובהדרגה פנה אל הפילוסופיה. הוא התעניין בהגותו של ז'אק מריטין ובזרם ה"תומיזם" שהושפע מתומאס אקווינס; וכמו כן, הושפע מהספר Grammar of Assent של איש הכנסייה הקתולית ג'ון הנרי ניומן. באמצע שנות הארבעים למד בסורבון ואז החל להתעניין במרקסיזם, אקזיסטנציאליזם ובפילוסופיה של אנרי ברגסון, וכן בכתביהם של מישל דה מונטן ושל ריינר מריה רילקה. בשנות החמישים התמקד בפילוסופים: לודוויג ויטגנשטיין, מרטין היידגר וניקולאי ברדייב וכן בהוגי הדעות של תחילת הנצרות הלטינית, אחר כך חקר את אפלטון ואת הגישות של הנאופלאטוניזם. לקראת שנות השמונים החל לחקור את האסכולה האפיקוראית ואת האסכולה הסטואית.
בשנת 1961 סיים את לימודיו בבית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה וכעבור שלוש שנים נבחר לנהל את המוסד. בשנת 1982 נבחר לעמוד בראש הקתדרה ללימודי המחשבה ההלניסטית והרומית בקולז' דה פראנס. בשנת 1991 הוא פרש מתפקיד זה והפך לפרופסור של כבוד בקולז'. בהרצאה האחרונה שלו ב 22 במאי של אותה שנה הוא סיכם: "בסיכומו של דבר, על החשוב ביותר אנו בקושי יכולים לדבר".
ביבליוגרפיה > עברית

מהי הפילוסופיה העתיקה?" תרגם: רון ניולד, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2001.
עונת 2022 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 מארחת:  אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו, גואיאקיל, אקוודור (משחק הגמר)
 תקופת התחרות:  16 בפברואר 2022 – 20 באוקטובר 2022 (247 ימים)
 מספר משתתפות:  47  (מתוך 47 משתתפות שנרשמו)
 הזוכה:  ברזיל פלמנגו
 מספר משחקים:  155
 מספר שערים:  382 (2.46 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברזיל פדרו (12 שערים)
 → 20212023 ←
עונת 2022 בגביע ליברטדורס (בספרדית: 2022 Copa CONMEBOL Libertadores) היא העונה ה-63 של גביע ליברטדורס, טורניר הכדורגל למועדונים הבכיר ביותר באמריקה הדרומית, המאורגנת על ידי CONMEBOL.
הקבוצה הזוכה תשחק בגביע רקופה סודאמריקנה מול הקבוצה הזוכה בעונת 2022 בגביע סודאמריקנה, ותעפיל ישירות לשלב הבתים של עונת 2023 בגביע ליברטדורס.
ב-14 במאי 2020 הכריזה CONMEBOL על המועמדות הסופיות לארח את הגמרים של 2021–2023. ב-13 במאי החליטה מועצת CONMEBOL כי אצטדיון מונומנטל איסידרו רומרו קרבו שבגואיאקיל, אקוודור, יארח את גמר עונת 2022 שיתקיים ב-29 באוקטובר 2022.
ב-25 בנובמבר 2021, הודיעה CONMEBOL על ביטול חוק שערי חוץ, שהיה בשימוש מאז 2005, בכל תחרויות המועדונים המאורגנות על ידיה, כולל גביע ליברטדורס. בהתאם לכך, שוויון לאחר הארכה יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין.
פלמיירס הברזילאית היא מחזיקת הגביע מהעונה שעברה.
לוח זמנים

לוח הזמנים לטורניר יהיה כדלהלן:
| שלב | הגרלה | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- |
| שלב ראשון | 20 בדצמבר 2021 | 8–9 בפברואר 2022 | 15–16 בפברואר 2022 |
| שלב שני | 20 בדצמבר 2021 | 22–24 בפברואר 2022 | 1–3 במרץ 2022 |
| שלב שלישי | 20 בדצמבר 2021 | 8–10 במרץ 2022 | 15–17 במרץ 2022 |
| שלב הבתים | 25 במרץ 2022 | מחזור 1: 5–7 באפריל 2022   מחזור 2: 12–14 באפריל 2022   מחזור 3: 26–28 באפריל 2022   מחזור 4: 3–5 במאי 2022   מחזור 5: 17–19 במאי 2022   מחזור 6: 24–26 במאי 2022 | מחזור 1: 5–7 באפריל 2022   מחזור 2: 12–14 באפריל 2022   מחזור 3: 26–28 באפריל 2022   מחזור 4: 3–5 במאי 2022   מחזור 5: 17–19 במאי 2022   מחזור 6: 24–26 במאי 2022 |
| שמינית הגמר | 27 במאי 2022 | 28–30 ביוני 2022 | 5–7 ביולי 2022 |
| רבע הגמר | 27 במאי 2022 | 2–4 באוגוסט 2022 | 9–11 באוגוסט 2022 |
| חצי הגמר | 27 במאי 2022 | 30 באוגוסט – 1 בספטמבר 2022 | 6–8 בספטמבר 2022 |
| גמר | 27 במאי 2022 | 29 באוקטובר 2022 | 29 באוקטובר 2022 |
שלב המוקדמות

בשלבי המוקדמות, כל משחק נערך בשני סיבובים בשיטת בית-חוץ, המנצחת בסיכום שני המשחקים עולה לשלב הבא. שוויון בסיכום שני המשחקים יוכרע באמצעות דו-קרב בעיטות עונשין (ללא הארכה).
שלב המוקדמות מורכב כך:
שלב ראשון (6 קבוצות): שלושת המנצחות עולות לשלב השני ומצטרפות ל-13 הקבוצות שהעפילו ישירות לשלב זה.
שלב שני (16 קבוצות): שמונת המנצחות עולות לשלב השלישי.
שלב שלישי (8 קבוצות): ארבעת המנצחות עולות לשלב הבתים ומצטרפות ל-28 הקבוצות שהעפילו לשלב זה. ארבעת המפסידות מועברות לשלב הבתים בגביע סודאמריקנה.
שלב המוקדמות > שלב ראשון

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אורוגוואי מונטווידאו סיטי טורקה | 1–1 (7–8 פ) | אקוודור ברצלונה | 1–1 | 0–0 |
| ונצואלה דפורטיבו לארה | 2–7 | בוליביה בוליבאר | 2–3 | 0–4 |
| פרו סזאר ואלחו | 0–3 | פרגוואי אולימפיה | 0–1 | 0–2 |
שלב המוקדמות > שלב שני

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קולומביה מיונאריוס | 1–4 | ברזיל פלומיננסה | 1–2 | 0–2 |
| צ'ילה אודקס איטליאנו | 1–2 | ארגנטינה אסטודיאנטס | 1–0 | 0–2 |
| בוליביה בוליבאר | 1–3 | אקוודור אוניברסידאד קטוליקו קיטו | 1–1 | 0–2 |
| ברזיל אמריקה מיניירו | 3–3 (5–4 פ) | פרגוואי גוארני | 0–1 | 3–2 |
| אקוודור ברצלונה | 3–0 | פרו אוניברסיטריו | 2–0 | 1–0 |
| אורוגוואי פלאסה קולוניה | 2–3 | בוליביה דה סטרונגסט | 2–0 | 0–3 |
| צ'ילה אברטון | 3–1 | ונצואלה מונאגאס | 3–0 | 0–1 |
| פרגוואי אולימפיה | 4–2 | קולומביה אתלטיקו נסיונל | 3–1 | 1–1 |
שלב המוקדמות > שלב שלישי

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל פלומיננסה | 3–3 (1–4 פ) | פרגוואי אולימפיה | 3–1 | 0–2 |
| צ'ילה אברטון | 0–2 | ארגנטינה אסטודיאנטס | 0–1 | 0–1 |
| אקוודור אוניברסידאד קטוליקו קיטו | 1–2 | בוליביה דה סטרונגסט | 0–0 | 1–2 |
| ברזיל אמריקה מיניירו | 0–0 (5–4 פ) | אקוודור ברצלונה | 0–0 | 0–0 |
שלב הבתים > בית א'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | פלמיירס | אמלק | טאצ'ירה | אינדפנדיינטה |
| 1 | ברזיל פלמיירס | 6 | 6 | 0 | 0 | 25 | 3 | 22+ | 18 | שמינית הגמר |  | — | 1–0 | 4–1 | 8–1 |
| 2 | אקוודור אמלק | 6 | 2 | 2 | 2 | 14 | 7 | 7+ | 8 | שמינית הגמר |  | 1–3 | — | 1–1 | 7–0 |
| 3 | ונצואלה דפורטיבו טאצ'ירה | 6 | 2 | 1 | 3 | 8 | 14 | 6− | 7 | גביע סודאמריקנה |  | 0–4 | 1–4 | — | 3–0 |
| 4 | בוליביה אינדפנדיינטה פטרולרו | 6 | 0 | 1 | 5 | 3 | 26 | 23− | 1 |  |  | 0–5 | 1–1 | 1–2 | — |
שלב הבתים > בית ב'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | ליברטד | אתלטיקו | דה סטרונגסט | קראקס |
| 1 | פרגוואי ליברטד | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 6 | 2+ | 10 | שמינית הגמר |  | — | 1–0 | 4–1 | 2–1 |
| 2 | ברזיל אתלטיקו פרנאאנסה | 6 | 3 | 1 | 2 | 8 | 7 | +1 | 10 | שמינית הגמר |  | 2–0 | — | 1–0 | 5–1 |
| 3 | בוליביה דה סטרונגסט | 6 | 1 | 3 | 2 | 8 | 7 | 1+ | 6 | גביע סודאמריקנה |  | 1–1 | 5–0 | — | 1–1 |
| 4 | ונצואלה קראקס | 6 | 1 | 3 | 2 | 4 | 8 | 4− | 6 |  |  | 1–0 | 0–0 | 0–0 | — |
שלב הבתים > בית ג'

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | קבוצה | מ | נ | ת | ה | שז | שח | הש | נק' | העפלה |  | אסטודיאנטס | ולס סארספילד | נסיונל | ברגנטינו |
| 1 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 6 | 4 | 1 | 1 | 8 | 5 | 3+ | 13 | שמינית הגמר |  | — | 4–1 | 1–0 | 2–0 |
| 2 | ארגנטינה ולס סארספילד | 6 | 2 | 2 | 2 | 12 | 11 | 1+ | 8 | שמינית הגמר |  | 4–0 | — | 1–2 | 2–2 |
| 3 | אורוגוואי נסיונל | 6 | 2 | 1 | 3 | 7 | 7 | 0 | 7 | גביע סודאמריקנה |  | 0–0 | 2–3 | — | 3–0 |
| 4 | ברזיל רד בול ברגנטינו | 6 | 1 | 2 | 3 | 5 | 9 | 4− | 5 |  |  | 0–1 | 1–1 | 2–0 | — |