stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פילקרו

| פילקרו |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
¶
| סימני פיסוק | סימני כתב נוספים |  |  |  |  |  |
|  נקודה .   פסיק ,   נקודה ופסיק ;   סוגריים ( ) [ ] { }  נקודתיים :   מקף ־   שלוש נקודות …   קו מפריד –   סימן שאלה ?   סימן קריאה !   אפוסטרוף ’   גרש ׳   גרשיים ״   מירכאות “ ” ‘ ’   לוכסן /   סימן תמיהה ?!   |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
|  סימן קריאה הפוך ¡  סימן שאלה הפוך ¿  סימן אירוניה ⸮  |  אמפרסנד (סימן "וגם")  &   כוכבית *   כרוכית @   לוכסן שמאלי \   צלבון (פגיון) † ‡   מעלה °   סולמית #   טילדה ~   קו תחתון _   קו ניצב | ¦   פילקרו ¶   גג ˆ   סימן קרט ^   תבליט רשימה •   סימן נומרו №   סימן הסעיף §   אחוז %   פרומיל ‰   רבבית ‱   סימן מטבע ¤   שקל ₪  דולר $  סמל סימן מסחרי ™  סמל סימן מסחרי רשום ®  סמל זכויות יוצרים ©  |  |  |  |  |  |
פּילְקְרוֹ (מאנגלית: pilcrow; ¶; בעברית: סימן קטע; יוניקוד U+00B6) הוא תו טיפוגרפי, המשמש לציון סוף פיסקה בדפוס ובתוכנות הוצאה לאור שונות.
הפילקרו עשוי להופיע בתחילת הפסקה או כדי לציין פסקה חדשה בקטע טקסט ארוך, כפי שעשה אריק גיל בספרו מ-1931 "An Essay on Typography". פילקרו היה סוג של רובריקון (אנ') בתקופת ימי הביניים כדי לציין חוט מחשבה חדש, לפני שהומצאה הפרדת הפסקאות הוויזואלית.
סימן פילקרו דומה בצורתו לאות q קטנה, כאשר הלולאה הפנימית עשויה להיות מלאה או ריקה. כתיבתה עשויה להיות כ-D הפוכה כאשר ה"קערה" הפנימית מצוירת בגובה נמוך יותר.
הערות שוליים

↑  Eric Gill (2013) [1931]. An Essay on Typography. London: Penguin. ISBN 9780141393568.
↑  Stamp, Jimmy (10 ביולי 2013). "The Origin of the Pilcrow, aka the Strange Paragraph Symbol". Design Decoded (a Smithsonian blog). {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר

| --- | --- |
 תיאור:  השחקנית הטובה ביותר במחזה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת
 הגוף המעניק:  The Society of London Theatre
 תקופת הפרס:  1985–הווה (כ־39 שנים) 
 נקרא על שם:  לורנס אוליבייה 
 אתר רשמי
 
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזה הוא פרס שמוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי. הפרס נוסד בשנת 1976 ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה.
הפרס ידוע בשמו "השחקנית הטובה ביותר" מאז 1993. לפני כן כונה הפרס בשם "שחקנית השנה". בין השנים 1976 ל-1984 ושוב ב-1988 הוענקו שני פרסים לשחקנית השנה. האחד לשחקנית השנה במחזה חדש, והשני לשחקנית השנה בהפקה מחודשת.
זוכות ומועמדות > שנות ה-2020

| שנה | שחקנית | מחזה | דמות |
| --- | --- | --- | --- |

2020: 
| 2020 | שרון ד. קלארק | מותו של סוכן | לינדה לומן |
| 2020 | היילי אטוול | רוסמרהולם | רבקה וסט |
| 2020 | ג'ולייט סטיבנסון | The Doctor | הדוקטור |
| 2020 | פיבי וולר-ברידג' | פליבג | פליבג |
2024: 
| 2024 | שרה סנוק | תמונתו של דוריאן גריי |  |
| 2024 | לורה דונלי | The Hills of California | ורוניקה וג'ואן |
| 2024 | סופי אוקונדו | מדיאה | מדיאה |
| 2024 | שרה ג'סיקה פארקר | Plaza Suite | קארן נאש, מיוריאל טייט ונורמה האבלי |
| 2024 | שרידן סמית' | Shirley Valentine | שירלי |
לקריאה נוספת

London Theatre Guide (2008). "The Laurence Olivier Awards: Full List of Winners, 1976-2008" (.PDF). 1976-2008. The Society of London Theatre. p. 20. נבדק ב-2008-08-30.
הערות שוליים

↑  Olivia Rook, 2024 Olivier Awards: Full list of winners, London Theatre, ‏2024-04-14 (באנגלית)
| פרס לורנס אוליבייה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | מחזה חדש • קומדיה חדשה • הפקה מחודשת • שחקן • שחקנית • הופעה בתפקיד משנה (שחקן בתפקיד משנה, שחקנית בתפקיד משנה) |  |
| מחזות זמר | מחזמר חדש • הפקה מחודשת של מחזמר • שחקן במחזמר • שחקנית במחזמר • הופעה בתפקיד משנה במחזמר (שחקן בתפקיד משנה במחזמר, שחקנית בתפקיד משנה במחזמר) • הישג במוזיקה |  |
| הפקה / יצירה | • במאי • כוריאוגרפיה  • עיצוב תפאורה • עיצוב תלבושות • עיצוב תאורה • סאונד |  |
| מחול / אופרה | הפקת מחול חדשה • הפקת אופרה חדשה • הישג במחול • הישג באופרה |  |
| פרסים מיוחדים / אחרים | פרס מיוחד של האיגוד • בידור ומשפחה • Achievement in an Affiliate Theatre • חביב הקהל |  |
| פרסי עבר | שחקן השנה במחזה חדש • שחקנית השנה במחזה חדש • שחקן השנה בהפקה מחודשת • שחקנית השנה בהפקה מחודשת • הופעה בקומדיה • הופעה במחזמר • שחקן השנה בתפקיד משנה • שחקן חדש במחזה • השחקן המבטיח • הופעה של להקה • במאי במחזה • במאי במחזמר • המחזאי המבטיח ביותר • הישג במחזמר |  |
| טקסים | 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 (לא נערך) • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 |  |
פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג

פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Franz Otto, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg;‏ 20 ביוני 1530 – 29 באפריל 1559), היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1546–1559.
ביוגרפיה

פרנץ אוטו נולד ב-20 ביוני 1530, לארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה ממקלנבורג-שוורין, בתם של היינריך החמישי, דוכס מקלנבורג-שוורין ואורסולה מברנדנבורג.
בשנת 1546 מת אביו ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ופרנץ אוטו ירש את נחלותיו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלטה אמו כעוצרת עד לשנת 1555.
בשנת 1559 התחתן פרנץ אוטו עם אליזבת מגדלנה מברנדנבורג, בתם של יואכים השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וידוויגה יגלו, נסיכת הבוחר מברנדנבורג. אולם, ב-29 באפריל אותה שנה מת פרנץ אוטו מאבעבועות שחורות ללא ילדים, ובמקומו עלו לשלטון אחיו היינריך השלישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ווילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג.
פרס פולברייט

| --- | --- |
 מדינה:  בין־לאומי 
 הגוף המעניק:  תוכנית פולברייט 
 תקופת הפרס:  1993–הווה (כ־31 שנים) 
 נקרא על שם:  ג'. ויליאם פולברייט 
 אתר רשמי
 
פרס ויליאם פולברייט להבנה בינלאומית נוסד בשנת 1993 על ידי התאחדות בוגרי תוכנית פולברייט, על מנת להוקיר אישים שתרמו באופן יוצא דופן לקידום ההבנה בין עמים, תרבויות ואומות.
הזוכים בפרס:
1993 - נלסון מנדלה
1994 - ג'ימי קרטר
1995 - פרנץ ורניצקי (קנצלר אוסטריה)
1996 - קורסון אקינו (נשיאת הפיליפינים)
1997 - ואצלב האוול
1998 - פטריסיו איילווין (נשיאה הראשון של צ'ילה)
1999 - מרי רובינסון
2000 - מרטי אהטיסארי
2001 - קופי אנאן
2002 - סאדקו אוגטה (נציבת האו"ם לפליטים)
2003 - פרננדו אנריקה קרדוזו
2004 - קולין פאוול
2005 - ביל קלינטון
2008 - דזמונד טוטו
2010 - מלינדה וביל גייטס
2012 - רופאים ללא גבולות
2014 - הנס בליקס
הערות שוליים

↑  רשימה באתר fulbrightalumni.org‏
פילקהאזה

| --- | --- |
סמל פילקהאזהסמל פילקהאזה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת שאטוראליאויהיי
 מושל:  Flórián Szedlák
 שטח:  4.44 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  83 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°29′30″N 21°29′33″E﻿ / ﻿48.491638888889°N 21.492519444444°E﻿ / 48.491638888889; 21.492519444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.filkehaza.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.פילקהאזה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.פילקהאזה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פילקהאזה (בהונגרית: Filkeháza) הוא כפר זעיר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
במהלך השנים חיו בכפר מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 10 |  |
| 1880 | 7 | 177 |
| 1910 | 5 |  |
| 1920 | 4 |  |
| 1930 | 4 |  |
| 1941 | 8 | 169 |
פרנץ, דוכס הוהנברג

פרנץ, דוכס הוהנברג (בגרמנית: Franz Herzog von Hohenberg; 13 בספטמבר 1927 – 16 באוגוסט 1977), היה נכדם של פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וסופיה, דוכסית הוהנברג, אשר רציחתם בסרייבו ב-1914 הובילה למלחמת העולם הראשונה, וחתנה של שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג.
ביוגרפיה

פרנץ נולד ב-13 בספטמבר 1927 בווינה, למקסימיליאן, דוכס הוהנברג ולרוזנת מריה אליזבת בונה פון ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה, בתם של מקסימיליאן, נסיך ואלדנבורג צו וולפיג אונד ואלדזה ומריה זידוניה, נסיכת לובקוביץ'.
אביו ודודו ארנסט, התנגדו לאנשלוס, ולפיכך ב-14 במרץ 1938 נשלחו יחד למחנה הריכוז דכאו. הם הועסקו בעבודות משפילות שנועדו לשבור את רוחם, אולם נשאו אותם באורך רוח ובעליזות, והיו ביחסים חבריים עם מרבית האסירים. אמו נפגשה עם הרמן גרינג, והצליחה לפעול לשחרורו לאחר חצי שנה. ארנסט לעומת זאת הועבר למחנה אחר ושוחרר רק ב-1943. מרבית נכסי בית הוהנברג הופקעו או נמכרו בכפייה בידי הנאצים. בשנת 1945, נבחר אביו, בהסכמת שלטונות הכיבוש הסובייטיים לראש עיריית ארסטטן. הוא שימש בתפקיד במשך שתי קדנציות שנמשכו חמש שנים. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוא היה נציגו של הנסיך אוטו במשא ומתן מול ממשלת אוסטריה על החזרת נכסים של בית הבסבורג לידיים המקוריות ועל ביטול החוק ההבסבורגי אשר מנע מבני הבסבורג להיכנס לאוסטריה.
ב-9 במאי 1956 התחתן פרנץ עם אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, בתם של פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ושארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות. בשנת 1962 מת אביו מקסימיליאן, דוכס הוהנברג, ופרנץ ירש את תאריו. ב-16 באוגוסט 1977 מת פרנץ ברידמארק, ומכיוון שהיו לו רק בנות, ירש את תאריו אחיו גאורג, דוכס הוהנברג.
משפחתו

ב-9 במאי 1956 התחתן פרנץ עם אליזבת, נסיכת לוקסמבורג, בתם של פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה ושארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג, ממנה נולדו לו שתי בנות:
אנה, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1958), התחתנה עם רומי דה לה פוז, הרוזן ד'ארמבורי, ולאחריו התחתנה עם הרוזן אנדריאס פון ברדו
סופי, נסיכת הוהנברג (נולדה ב-1960), התחתנה עם ז'אן לואי דה פוטסטה
פסיכולוגיית הגשטלט

פסיכולוגיית הגֶּשְׁטַלְט (מגרמנית: Gestalt; מילולית: צורה, תבנית, דפוס) היא אסכולה בפסיכולוגיה, שלפי תפיסתה העיקרון התפעולי של החשיבה הוא הוליסטי, מקבילי, אנלוגי ובעל מגמה לארגון עצמי. האסכולה צמחה בגרמניה, בעיקר כתגובת נגד לגישת הסטרוקטורליזם של וילהלם וונדט ומבטאת את האנטיתזה שלה.
התפתחות האסכולה

אבי גישת הגשטלט, שצמחה במקביל לצמיחת אסכולת הביהביוריזם בארצות הברית, הוא מקס ורטהיימר (Max Wertheimer), שהגדיר את תופעת פי (Phi Phenomenon). ורטהיימר ערך ניסוי לבדיקת תפיסת התנועה, שבו הקרין לנבדקיו בתנאי מעבדה שני הבזקי אור משתי נקודות שונות בפסקי זמן קרובים. הנבדקים ראו את שני ההבזקים כנקודת אור בודדת, שנעה ממקום אחד למקום שני, אף על פי שלא התרחשה שום תנועה של האורות, שהודלקו כל אחד במקום אחר. ורטהיימר הסיק מכך כי התודעה היא זו שהשליכה את התבנית שלה של תפיסת התנועה על הקלט החושי, והיא זו שנתנה פירוש לטבעם של גירויים אלו.
את התאוריה פיתחו שניים מתלמידיו של ורטהיימר: וולפגנג קלר וקורט קופקה, שפיתחו את הגישה שיש להבין התנהגות על פי המכלול ולא על פי מרכיביה הבודדים, וקורט לוין שלקח אלמנטים של הגשטלט אל הפסיכולוגיה החברתית.
ניתן להבין את תאוריית הגשטלט באמצעות משפט מפתח אחד, "השלם גדול מסכום חלקיו". כוונת משפט זה היא שישנה באדם תבנית תודעתית ראשונית המפרשת את הגירויים החושיים, ואף רואה או משליכה את חוקיה על הקלט החושי, ופירוק תבנית זו לחלקיה, ובחינת הגירויים באופן מבודד ואטומיסטי כפי שעשו הסטרוקטורלים, אינו מסייע להבנת התבנית והמכלול. טענתם של אנשי הגשטלט הייתה, כי אין טעם בפירוק התהליכים המנטליים למרכיביהם, כיוון שהתהליך המנטלי הוא 'יותר' מצירוף פשטני של מרכיביו. החוויה בעצם תלויה בהכתבה של תודעת האדם לתנאי הסביבה, ואינה תוצר פשוט של צירופם יחד אפילו לא ב"סינתזה היצירתית" של וונדט, או ב"כימיה המנטלית" של ג'ון סטיוארט מיל.
אחד הרעיונות המשמעותיים בגשטלט הוא שבני האדם בנויים מהמון תבניות, אותן אספו במהלך חייהם.
חוויות, זיכרונות, פרשנויות של חוויות עבר, אפילו דעות של אחרים נכנסו לתוך התבניות של הפרט.
תרפיית הגשטלט עוסקת בעיקר בפנומנולוגיה - היא מדגישה את החוויה הסובייקטיבית של היחיד ותהליך צמיחתו, תוך יחסי גומלין מתמידים עם הסביבה. העבודה בגשטלט היא בעיקר חווייתית התנסותית, ומדגישה את ה"כאן־ועכשיו". הזמן הוא נושא חשוב ומרכזי בשיטת הגשטלט ועיקר ההתייחסות היא להווה. העבר חשוב אך ורק לצורך ההווה והעתיד.
עקרונות הגשטלט

קירבה (או סמיכות) - עצמים או אנשים שקרובים לאדם בזמן ובמרחב נוטים להיות משויכים האחד אל השני, ולהניח את התשתית לסכמה. לכן נקודות הסמוכות זו לזו נוטות להראות כקבוצה, בעוד שנקודות המרוחקות זו מזו אינן נוטות להראות כקבוצה. באופן דומה, שלוש הקשות תכופות במצילה מתלכדות לקבוצה בעוד ששלוש הקשות בהפסקות ממושכות - נשמעות כהקשות נפרדות.
דמות/רקע - בתוך הסכמה יש משמעות רבה לפרטים, לתפאורה של האירוע ולכל מה שיש ברקע. לפי ורטהיימר הרקע הזה משתלט בשלב מסוים על התמונה והופך לחלק משמעותי בתוך התבנית. הרקע הופך להיות ה- תבנית.
דמיון - היצירה של תבנית של סכמה מנסה למצוא עיקרון משותף שיסביר את המציאות באופן שיהיה ברור יותר לפרט. כל הסימנים והמידע שמועבר יטופלו תחת אותו עיקרון משותף.
סגירה (או סגירות) - גם כאשר המידע שמגיע אלינו הוא לא שלם, אנחנו ננסה לסגור אותו באופן שיתאים לנתונים שיש לנו כך שלתבנית יהיו גבולות ברורים ומוצהרים. אם הסגירה שיצרנו תתנגש עם המציאות ישנה תחושה כבדה של דיסוננס.
פשטות - כל נתון שהפרט נחשף אליו מתורגם תמיד לרמה הכי פשוטה שאפשר, אם הפרט אינו מצליח לפשט את הנתון - הוא מתייחס אל המידע כאילו זה מידע מניפולטיבי.
צמצום הדיסוננס - מצב של חוסר איזון בין משמעויות. במצבים שהפרט נאלץ להקנות משמעות באופן עצמאי למצב, הוא יפעל להפחתת הדיסוננס. מאחר שחוסר איזון גורם לבלבול צריך ליצוק לתוך התבנית של התפיסה משמעות ייחודית שתפתור את הבעיה, בדרך כלל אנו נפנה לשדה של אמונות, תפיסות ומיתולוגיות במרחב האישי שלנו. כאשר הפרט חווה חוסר איזון הוא יחפש תבנית שבתוכה יהיה הסבר, הוא בעצם יחזור לשורשים הבסיסים של המיתוס כדי לפתור את חוסר האיזון.
המשכיות או רציפות - הנטייה של בני אדם היא לייצר רצף, המשכיות בין אירועים. אירועים לא מתנהלים באופן אקראי אלא יש ביניהם איזשהו רציונל מקשר. כאשר מנסים לייצר רצף בדרך כלל אותה הדמות תשחק תפקיד במשחק והנטייה היא לא לערבב בין הדמויות.
בין התאורטיקנים הבולטים בתחום ניתן למנות את מקס ורטהיימר, קורט קופקה, ולפגנג קולר וקורט לוין.
הגשטלט ותפיסה חזותית

תאוריית הגשטלט מצליחה להסביר הרבה תופעות בתחום התפיסה החזותית.
על פי עקרונות הגשטלט ניתן להבין הרבה על הצורה שבה בני אדם מפענחים או מנסים להסביר את מה שעיניהם רואות.
הגשטלט ותפיסה חזותית > קירבה וסמיכות

אנשים נוטים לקבץ יחדיו עצמים שסמוכים זה לזה.
לכן, בדימוי שיש בו פריטים רבים, נחפש משמעות לקרבה ביניהם. לדוגמה, קו מרוסק נתפס בעינינו כקו, כי אנחנו מניחים שהקירבה בין נקודות משמעותה קו.
אם מסתכלים באיור 1, המוח מפענח את השרטוט כשורות של נקודות כחולות, מכיוון שיש יותר קרבה בין הנקודות באותה שורה, מאשר הקרבה בין הנקודות באותו טור. לעומת זאת, באיור 2 המצב הפוך ולכן המוח שלנו יפענח את השרטוט כטורים של נקודות.
איור 1
איור 2
הגשטלט ותפיסה חזותית > דמות רקע

אנו מחליטים מה הדמות ומה הרקע בכל דימוי שבו אנחנו נתקלים. 
החלק שאנו תופסים כדמות נראה כצורת עצם על גבי הרקע, בעוד שהחלק שאנו תופסים כרקע נראה בחלק האחורי של פניות בולטת הדמות.
בחלק מהמקרים אם היינו תופסים מה הדמות ומה הרקע באופן אחר היינו מפענחים את הדימוי כולו בצורה שונה. הדוגמה הידועה ביותר היא הגביע שהרקע שלו יכול להתפרש כשתי דמויות בפרופיל.
ניתן להמחיש את ההשפעה של עקרון הדמות והרקע באמצעות איורים 3 ו- 4, אשר מכילים צורות זהות שצבועות בצבעים שונים. הצבע הכהה יותר מגדיל את הנטייה לפרש את החלק הצבוע בו כדמות ואת השאר כרקע. לכן באיור 3 הכד בולט יותר בהשוואה לפנים ובאיור 4 הפנים בולטות יותר בהשוואה לכד.
איור 3
איור 4
הגשטלט ותפיסה חזותית > דמיון

עקרון הדמיון מתייחס לנטייה לקבץ יחדיו את העצמים הדומים ביותר. 
בהתאם לכך, אנחנו נוטים לצרף פריטים דומים לקבוצה ולתת לה משמעות. מסיבה זו, "נעדיף" לפענח את השרטוט באיור 5 כטורים של נקודות באותו צבע, ולא כשורות בצבעים מתחלפים.
איור 5
עקרון הדמיון פועל גם בחוש השמיעה. זו הסיבה לכך שסדרת קולות המנוגנים באותו הכלי יכולים להתלכד יחדיו, גם בנוכחות של צלילים אחרים. באופן דומה סדרת מילים שנאמרה על ידי אותו האדם מתלכדת בתוך המית שיחות, משום שלכולן יש מתכונות קולו של אדם אחד.
הגשטלט ותפיסה חזותית > סגירה

עקרון הסגירות מתאר את הנטייה למלא פערים קטנים על מנת לתפוס עצמים בשלמותם. 
בעקבות זאת רוב האנשים יפענחו את איור 6 כמורכב מריבוע בין שני קווים (ראו איור 7). זאת אף על פי שלכאורה אפשר היה לפענח את השרטוט כשתי אותיות "k" מחוברות (ראו איור 8). דוגמה לעיקרון זה הוא החץ ש"כלוא" בין אותיות הלוגו של חברת פדקס: ברגע שגילינו אותו קשה לנו להתעלם ממנו. אם נראה צורה שהיא כמעט סגורה, נשלים אותה במוחנו, כמו במקרה של דמות הפנדה בלוגו של הקרן העולמית לשימור חיות הבר.
איור 6
איור 7
איור 8
הגשטלט ותפיסה חזותית > פשטות

אם ניתן לזהות סידור פשוט של אלמנטים בדימוי, כגון שורות, טורים, ריבוע וכו', נעדיף לתפוס את האלמנטים כמסודרים כך.
הגשטלט ותפיסה חזותית > המשכיות טובה

עקרון ההמשכיות הטובה מתייחסת לנטייה לתפוס קווים כרצופים, גם כאשר הם קטועים. 
לכן אנו נוטים לחפש צורות זורמות, ללא שבירות פתאומיות. זו הסיבה לכך שנחפש המשך של קווים וקשתות גם אם הם לא קיימים בדימוי.
לדוגמה, רוב האנשים יפענחו את איור 7 כקן מאוזן על קו מפותל (ראו איור 8). זאת אף על פי שלכאורה אפשר היה לפענח את השרטוט כאוסף של צורות סגורות (איור 9), או כחיבור של שני קווים שבורים (איור 10).
איור7
איור8
איור9
איור10
הגשטלט ותפיסה חזותית > גורל משותף

עקרון הגורל המשותף מתייחס לנטייה לקבץ יחדיו אובייקטים שנתפסים כנעים לאותו הכיוון.
איור11
ראו גם

סינתזה (חינוך)
הערות שוליים

1 2  רוברט ס. וודוורת (1965). פסיכולוגיה. תל אביב: מסדה.
1 2 3 4 5 6  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| פסיכולוגיה קוגניטיבית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | זיכרון • תפיסה • קשב • למידה • פונקציות ניהוליות • אינטליגנציה • פתרון בעיות • קבלת החלטות • קטגוריזציה  • רכישת שפת אם • ייצוגים מנטליים • יצירתיות • מומחיות • רגשות • קוגניציה חברתית |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים • קידוד • שליפה • זיכרון עבודה • אב טיפוס • תאוריה של תודעה • אפקט סטרופ • אפקט מסיבת הקוקטייל • מסגור • עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה • חשיבה מסתעפת • גשטלט • אינהיביציה • עכבה סמויה • הסחת דעת • נדידת מחשבות • אשליה • שיפוט מתאם • chunking • צוואר בקבוק • הטרמה • תובנה • מחשבות אילו |  |
| אישים בולטים | נועם חומסקי • אן טריזמן • דונלד ברודבנט (אנ') • אלינור רוש (אנ') • סטפן קוסלין (אנ') • זנון פילישין (אנ') • רוג'ר שפרד (אנ') • ג'ורג ספרלינג (אנ') • מיכאל פוזנר (אנ') • ריצ'רד שיפרין • הרברט סיימון • ג'ון סוולר (אנ') • ג'ון אנדרסון • דניאל כהנמן • דוד נבון • מייקל גזניגה • עמנואל דונחין • ג'ורג' מילר • עמוס טברסקי • אלן באדלי • ארווינג בידרמן (אנ') • דייוויד מאייר (אנ') • אדוארד טולמן • אולריק נייסר (אנ') • שאול הוכשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529111205171  BnF: cb119326687 (data)  GND: 4020725-0  LCCN: sh85054723  NDL: 00565401  NKC: ph135284 
עקרונות הגשטלט
דמות ורקע - האם אתם רואים עמודים או אנשים בתמונה?
פרנץ ראשקאי

| --- | --- |

 לידה:  23 בנובמבר 1883 קומארום, הונגריה 
 פטירה:  30 באוקטובר 1942 (בגיל 58) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 
פרנץ ראשקאי (במקור קראוס, בהונגרית: Ráskai Ferenc; קומארום, 23 בנובמבר 1880 – בודפשט, 29 באוקטובר 1942) היה סופר, עיתונאי, מחזאי יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה

פרנץ ראשקאי נולד במשפחה יהודית כבנם של מיקשה קראוס, סוחר ושל ברתה שפיצר. הוא למד את המחצית הראשונה של הגימנסיה בקומרום, לאחר מכן המשיך בבודפשט וסיים את לימודיו שם. הוא סיים את לימודיו האקדמיים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בודפשט (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד). מ-1902 היה עורך המשנה של השבועון "החיים הציבוריים ההונגרים" (Magyar Közélet). בין השנים 1903–1936 היה עמית מערכת של "עיתון פשט" (Pesti Hírlap), בעל טור התיאטרון. הוא כתב לבריות של אופרטות ומחברם של יותר מעשרה מחזות. בין השנים 1904–1905 ערך את מגזין הילדים "מספרי הסיפורים ההונגרי". מותו נגרם כתוצאה מהתקף לב. אשתו הייתה ארנקה מולנאר (קודם מילר), שאיתה התחתן ב-19 במאי 1918, ברובע החמישי של בודפשט. קברו נמצא בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
כתביו

לחיות הלאה (שירים, 1903)
גורל נשים (סיפור קצר, 1909)
פקידה (מחזה, 1916)
בכי גברים (רומן, 1921)
לילות דנובה (רומן, 1923)
חשמל בים. הרומן של מרי יאסאי (רומן, 1938)
לחיות הלאה בשני סוגי נעליים (רומן, 1942)
רומן של תמונת קושוט (רומן, 1921)
מחזותיו

הברון קולומבוס - אופרטה בת 3 מערכות, מוזיקה מאת גזה חורין, בכורה: 12 בנובמבר 1910 תיאטרון העיר
למרגלות הכנסייה - סיפור מבודפשט, מערכה אחת. בכורה: 24 ביוני 1911 אוראדיה.
פאון - קומדיה בת 3 מערכות, בכורה: 13 במרץ 1912 קולוז'וואר
עיר הילדים, או המהתלה עבור המלך מתיאש - 3 מערכות, קומדיית נוער מוזיקלית בכורה: 4 באפריל 1914 תיאטרון קומדיה של בודפשט
לידי - לידיה: מחזה במערכה אחת, בכורה: 11 ביוני 1915 תיאטרון קיראי (קונסורציום תחת המלחמה)
חיה - מחזה במערכה אחת
פרופסור ניק אל חמה - מחזה במערכה אחת
הרפתקנית - מחזה במערכה אחת
הפקידה - מחזה חברתי בשלוש מערכות, בכורה: 2 באוגוסט 2016, תיאטרון בודה, אחר כך תיאטרון בודפשט (12 ביוני 1918)
בית בבודה - קומדיה בת 3 מערכות, בכורה: 13 ביולי 1917 תיאטרון בודה
מלאך מושיע - קומדיה, בכורה: תיאטרון הרנסאנס (1917)
המחזר - תמונה מהחיים במערכה אחת, בכורה: 3 בדצמבר 1919 תיאטרון הדנובה
ראו גם

לקסיקון ביוגרפי הונגרי
לקסיקון יהודי הונגרי
שיריו של פרנץ רסקאי
לקריאה נוספת

מיהו מי בספרות הונגרית? ספרי מאגר מסת"ב 963-8607-10-6
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a komáromi izraelita hitközség születési akv. 68/1880. folyószáma alatt".
↑  Halálesete bejegyezve a Bp. XIV. ker. állami halotti akv. 1114/1942. folyószáma alatt.
↑  Ráskai Ferenc önéletrajz - Száz Magyarok Könyvei, Légrády, Budapest, 1915.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 190/1918. folyószáma alatt".
↑  ÖRÖKLÉT
↑  Schöpflin Aladár: Magyar Színművészeti Lexikon, IV. kötet / Ráskai Ferenc - Kiadja: Az országos színészegyesület, Bp.. 1931.
פרס פון קארמן

| --- | --- |

פרס פון קארמן שהוענק בשנת 2008 לרואיגירו אקיבה, מסוכנות החלל של יפן  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 תיאור:  עבור קידום חקר החלל
 הגוף המעניק:  האקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה 
 תקופת הפרס:  1983–הווה (כ־41 שנים) 
 נקרא על שם:  תיאודור פון קרמן 
 
פרס פון קארמן (אנגלית: Von Karman Award) מוענק מאז 1982 מדי שנה לדמות בתחום המדע או הטכנולוגיה, שהפגינה הישגים יוצאי דופן כמפעל חיים, לקידום תחום האסטרונאוטיקה וחקר החלל. זהו הפרס הראשון במעלה המוענק על ידי האקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה, הזרוע המדעית של הפדרציה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה.
הפרס קרוי על שמו של תיאודור פון קרמן, חלוץ האווירונאוטיקה והאסטרונאוטיקה, שיסד את האקדמיה הבינלאומית לאסטרונאוטיקה והיה גם נשיאה הראשון.
זוכים בולטים

הקוסמונאוט אלכסיי ליאונוב (1992)
ארתור סי. קלארק (1996)
קרישנאסאוואמי קאסטורירנגאן, ראש הארגון ההודי לחקר החלל (2007)
ז'אן ז'אק דורדין, ראש ESA, סוכנות החלל האירופית (2012)
צ'ילום

עישון צ'ילום
צ'ילום
צ'ילום הוא כלי המשמש לעישון ג'אראס, ונעשה בו שימוש המתועד מאז המאה ה-18. זהו כלי בצורת חרוט חלול באורך וקוטר משתנים, העשוי בדרך כלל סוגים שונים של קרמיקה או אבן, ולעיתים גם קריסטל. בתוך החרוט נמצא חלק שתפקידו לחסום מעבר של תערובת העישון מצדו הרחב, שאליו נדחסת התערובת ובו היא מובערת, אל צדו הצר אשר מפתחו נשאף העשן. לרוב משמשת פיסת בד רטובה (המכונה "סאפי") לכיסוי הפיה (הצד הצר) על מנת לצנן את העשן ולמנוע שאיפת גרגירים מתערובת העישון שחמקו דרך החלק הפנימי. הצ'ילום נמצא בשימוש (מסורתי ואף דתי) בעיקר בחלקים שונים של הודו.
בעקבות תקנות האיסור על השימוש בג'אראס בהודו בשנות השמונים של המאה העשרים, דעכה תעשיית הצ'ילומים מחימר העשויים בעבודת יד, ונפוץ השימוש בתחליפים חד פעמיים. בתחילת שנות התשעים החלה אופנה של צ'ילומים מודרניים יותר, לרוב של מעצבים איטלקים.
ראו גם

באנג
מאדה
פרס פוליה

ערך זה עוסק בפרס המוענק על ידי SIAM. אם התכוונתם לפרס המוענק על ידי החברה המתמטית של לונדון, ראו .
| --- | --- |
 תיאור:  פרס מתמטי
 הגוף המעניק:  SIAM 
 תקופת הפרס:  1969–הווה (כ־55 שנים) 
 נקרא על שם:  ג'ורג' פוליה 
 אתר רשמי
 
פרס פוליה (באנגלית: Pólya Prize) הוא פרס בתחום המתמטיקה המוענק מדי שנתיים על ידי האגודה למתמטיקה יישומית ותעשייתית (SIAM). הפרס ניתן החל משנת 1969  והוא קרוי על שמו של המתמטיקאי ההונגרי ג'ורג' פוליה.
הפרס ניתן בעבור שתי קטגוריות:
תרומה משמעותית ליישום של תורת הקומבינטוריקה.
תרומה משמעותית בתחום עניין אחר של ג'ורג' פוליה, לדוגמה בתורת הקירובים, אנליזה מרוכבת ותורת המספרים.
הפרס מיועד בעבור הכרה בהישג משמעותי ספציפי אשר התגלה בזמן האחרון, ובדרך כלל אינו ניתן בעבור עבודה מצטברת.
בפרס זכו עד כה ארבעה מתמטיקאים ישראלים: גיל קלעי, שהרן שלח, נגה אלון ועודד שרם.