stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרשת ויליאם נקש
מעורבת השר שריר

ב-30 ביולי 1986, מונה אברהם שריר לתפקיד שר המשפטים, ומיד החל הלובי נגד ההסגרה לנסות לשכנעו למנוע את ההסגרה. בסוף אוקטובר 1986 ניסה שריר להעביר חוק שימנע את ההסגרה, אך היועץ המשפטי לממשלה יוסף חריש קבע שאין אפשרות לחוקק חוק פרסונלי מסוג זה. ב‑4 בדצמבר 1986, החליט שריר כי לא יפעיל את סמכותו לפי סעיף 18 לחוק ההסגרה ולא יצווה על ביצוע הסגרתו של ויליאם נקש לצרפת, בטענה שביטחונו האישי לא יהיה מובטח בכלא הצרפתי. את ההחלטה גינו ראשי הקהילה היהודית בצרפת. נשיא "קריף", ארגון הגג של הארגונים היהודיים בצרפת, תיאו קליין אמר:” "אין כאן עניין של הצלת נפשות. לוויליאם נקש לא נשקפת כל סכנה בצרפת. כל העניין הזה עושה שירות מאוד רע לישראל. איך אנו יכולים לטעון שישראל היא דמוקרטיה מערבית, כאשר ישראל לא מכבדת מוסכמות בינלאומיות בסיסיות”.
כנגד החלטה של שריר הוגשה עתירה לבג"ץ על ידי חברי הכנסת שולמית אלוני ודדי צוקר ועורך דין אברהם גל, ארבעה חברי-כנסת נוספים הנמנים עם סיעות מפ"ם ושינוי הצטרפו לעתירה. בנוסף מספר פרופסורים מהאוניברסיטה העברית בירושלים גם הגישו עתירה. המשיבים היו שר המשפטים אברהם שריר, נציב בתי הסוהר, ויליאם נקש עצמו ובית הדין הרבני האזורי בירושלים, אשר הוציא נגד נקש צו עיכוב יציאה מהארץ, וזאת לבקשת אשתו רינה, כדי למנוע את הישארותה עגונה למקרה שיוסגר, אף על פי שלא היה בסמכותו להוציא צו עיכוב יציאה. בית הדין הרבני הוציא את הצו לבקשת רינה נקש לאחר שטענה שאם יוסגר לצרפת היא מבקשת להתגרש ממנו, אך נקש הודיע שהוא מסרב ולכן תישאר עגונה.
בתחילה אנשי פרקליטות המדינה סירבו לייצג את שריר בפני בית המשפט, מאחר שפעל בניגוד לעמדתם, לא מצא לנכון להתייעץ איתם בטרם קיבל את החלטתו ובפגע ביכולת של ישראל לשתף פעולה במישור הבינלאומי בלחימה בפשיעה. לבסוף הסכימה נילי ארד לייצג את עמדת שר המשפטים, מאחר שסברה שלעותרים אין זכות עמידה בבג"ץ, מאחר שאינם בעלי עניין אישי וישיר בהחלטה. במרץ 1987 הכריע בג"ץ שהחלטתו של שריר לא נשענה על בירור עובדתי ועל כן בטלה. את העמדה המרכזית בתיק כתב נשיא בית המשפט העליון מאיר שמגר עצמו. בדעת רוב של ארבעה שופטים נגד דעת המיעוט של השופט מנחם אלון. שמגר הבהיר כי סמכותו של השר אינה בלתי מוגבלת וכי אין בידיו שיקול דעת חופשי. השר יכול להחליט שלא להסגיר רק לנוכח "נסיבות מיוחדות וכבדות משקל" משני טעמים בלבד: שיקולים שביחסי ישראל עם המדינה המבקשת שאינה נוהגת להסגיר לישראל; וטעמים הומניטריים - חשש לאי-קיום הליכים שיפוטיים הוגנים. אך בנוסף הודיע בג"ץ, כי ההסגרה לא תבוצע מיד, ויינתן לשריר הזמן לבצע בירור עובדתי, האם יש בסיס לחשש שביטחונו האישי של נקש לא יהיה מובטח בכלא הצרפתי. שריר הקים צוות בראשותו של יועצו המקצועי חיים קלוגמן. לאחר 3 חודשי בדיקה ואיסוף נתונים, במהלכם אף ערך ביקור בצרפת, קבע קלוגמן שלא נשקפת סכנה לנקש בכלא הצרפתי. בעקבות קביעת צוות הבדיקה, ב-21 ביולי 1987, הורה שריר על ביצוע ההסגרה.
נקש הוסגר לבסוף לצרפת בסוף 1987, נערך לו משפט חוזר, כפי שהבטיחו שלטונות צרפת בבקשת ההסגרה. באפריל 1989 הוא נידון ל-20 שנות מאסר. לאחר שנלקחה בחשבון תקופת המאסר שלו גם בישראל, לפני שהוסגר, הוא השתחרר בתחילת שנות ה-2000.
ראו גם

פרשת מלכה לייפר
לקריאה נוספת

גל לברטוב, עורך: עמיחי שלו, פושעים ללא גבולות : סיפורי הסגרות בינלאומיות, הוצאת משכל, 2018 - גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  שריר: תנו לי חוק נקש, כותרת ראשית, 12 בנובמבר 1986
1 2 3 4  גל לברטוב, עורך: עמיחי שלו, פושעים ללא גבולות : סיפורי הסגרות בינלאומיות, הוצאת משכל, 2018
1 2  גלעד שר, איך הציל רודי אטלן את ויליאם נקש, כותרת ראשית, 17 בדצמבר 1986
↑  רינה נקש: אני חולמת על ילד, מעריב, 12 בדצמבר 1986
↑  ברוך מאירי, צרפת מבקשת מידי ישראל חשוד ברצח ערבי, מעריב, 2 בספטמבר 1985
↑  ב"ש 504/85 - ויליאם נקש נ' היועץ המשפטי לממשלה, ~ מעצר עד לגמר הדיון בבקשת הסגרה, 31 במאי 1985
↑  הרצח בוצע על רקע אווירה של אנטישמיות, מעריב, 6 בספטמבר 1985
↑  ברוך מאירי, הקרב על ההסגרה, מעריב, 22 בספטמבר 1985
↑  ברוך מאירי, "יש להסגיר את נקש לצרפת", מעריב, 7 באוקטובר 1986
1 2  לובי דתי מנסה למנוע הסגרת נקש לצרפת, מעריב, 24 בספטמבר 1986
↑  ויליאם נקש אסיר עברי, כותרת ראשית, 24 בספטמבר 1986
↑  נאשם ברצח בצרפת התקבל כחבר באלון מורה, מעריב, 22 באפריל 1986
↑  תום שגב, את נקש משאירים, כותרת ראשית, 19 בנובמבר 1986
↑  ויליאם נקש עדיין לא יוסגר לצרפת, מעריב, 22 באוקטובר 1986
↑  ברוך מאירי, "לשר שריר אין ברירה אלא לחיות עם היועץ המשפטי, מעריב, 19 בנובמבר 1986
↑  תמר גולן, ברוך מאירי, מנהיג יהודי צרפת: ראוי ששרים בישראל יכבדו החוק בעניו נקש, מעריב, 10 בדצמבר 1986
המשך - מנהיג יהודי, מעריב, 10 בדצמבר 1986
↑  בג"ץ 852/86
↑  בשג"צ 487/86
↑  בג"ץ 869/86
ברוך מאירי, שריר חורג מסמכותו אם הוא לא יסגיר את נקש, מעריב, 16 בדצמבר 1986
↑  נחום ברנע, כותרת משנה - נקש, כותרת ראשית, 7 באוקטובר 1987
↑  פרופ' למשפט אריאל רוזן-צבי: "צו העיכוב נגד ויליאם נקש ־ ניתן בחוסר סמכות", מעריב, 25 באוגוסט 1987
↑  ברוך מאירי, רינה נקש ביקשה גט על תנאי מבעלה ויליאם, מעריב, 19 בדצמבר 1986
↑  זאב סגל, ההסגרה - חלק מהמאבק בפשיעה חוצת הגבולות, באתר הארץ, 30 בנובמבר 2005
↑  תמר גולן, למושבעים לקח שלוש שעות לשלוח את וויליאם נקש ל-20 שנה 'בפנים', מעריב, 23 באפריל 1989
זיגורד פון אילזמן

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1884 לינבורג, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  6 ביוני 1952 (בגיל 68) דורן, הולנד הולנד
 מדינה:  גרמניה 
 בן או בת זוג:  Elizabeth Mechtild Marie Sophia Louise Bentinck (7 באוקטובר 1920–?) 
 צאצאים:  Wilhelm von Ilsemann 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 דרגה:  האופטמן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 
זיגוד וילהלם אדולף ארנולד כריסטוף פרנק פון אילזמן (בגרמנית: Sigurd Wilhelm Adolf Arnold Christoph Frank von Ilsemann‏; 19 בפברואר 1884 – 6 ביוני 1952) היה קצין בצבא הקיסרות הגרמנית אשר התפרסם כשלישו הצבאי של וילהלם השני, קיסר גרמניה. לאחר מלחמת העולם הראשונה, יצא לגלות בהולנד ביחד עם הקיסר ושימש כמנהל אחוזת דורן.
ביוגרפיה

אילזמן נולד בלינבורג ב-19 בפברואר 1884. הוא היה בנו של הגנרל הפרוסי קרל פון אילזמן ושל אשתו תֵקְלַה לבית פריין פון המרשטיין-אקוורד. אילזמן התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, הוצב במשמר הקיסרי והגיע לדרגת האופטמן. ב-1918 הוא הפך לשלישו הצבאי של וילהלם השני, קיסר גרמניה. ב-10 בנובמבר של אותה שנה, עם סיום מלחמת העולם הראשונה, נאלץ הקיסר לוותר על כסאו ולצאת לגלות בהולנד. אילזמן בחר לפרוש מהצבא ולצאת לגלות יחד עמו.
הקיסר נקלט בתחילה בטירת אמרונכן בידי הרוזן פון בנטינק. הקיסר שהה בטירה במשך שנה וחצי, ובתקופה זו אילזמן התאהב באליזבת פון בנטינק, בתו של הרוזן, שניהלה את משק הבית בטירה לאחר מות אמה. במאי 1920 הם התארסו, ובאוקטובר של אותה שנה הם נישאו. בסוף שנת 1919 רכש הקיסר את אחוזת דורן מידי הברונית המסטרה דה בופור, ולאחר שיפוץ נרחב, עבר לגור בה ב-1920. אליזבת החליטה להישאר באמרונכן ולנהל את משק הבית של אביה. אילזמן החליט לחלק את זמנו בין דורן לאמרונכן, אולם בפועל בילה יותר זמן בדורן.
אילזמן היה האיש הקרוב ביותר לקיסר, ופרט לעבודתו היומיומית גם סייע לו בעבודות הגינה והגיש לו את החדשות החשובות מהעיתונים. הוא היה אחד מהבודדים שיצאו עם הקיסר לגלותו ונשארו עמו עד מותו ב-1941. אילזמן החליט להישאר בהולנד ולבקשתו של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה, המשיך לנהל את אחוזת דורן. ב-6 ביוני 1952 הוא התאבד בפתח האחוזה.
אילזמן ניהל יומן במשך שנים, אשר חלקים ממנו פורסמו לאחר מותו והוא משמש כמקור חשוב לשנות הגלות של הקיסר. על בסיסו של יומן זה כתב יאן בכמן את הרומן הגרמני "הקיסר בגלות" (Der Kaiser im Exil). בסרט הנשיקה האחרונה של הקיסר גולמה דמותו בידי בן דניאלס.
מיילי סיירוס

| --- | --- |

סיירוס, 2019
 לידה:  23 בנובמבר 1992 (גיל: 32) ארצות הברית נאשוויל, טנסי, ארצות הברית
 שם לידה:  דסטיני הופ סיירוס
 שם במה:  Miley Cyrus 
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  JMC Academy 
 עיסוק:  זמרת • פזמונאית • שחקנית
 סוגה:  פופ • רוק • פסיכדלי • קאנטרי
 סוג קול:  מצו-סופרן, קונטרה אלט 
 כלי נגינה:  פסנתר • גיטרה
 חברת תקליטים:  קולומביה • סמיילי מיילי בע"מ הוליווד • RCA
 בן זוג:  ליאם המסוורת' (2018–2020)
 פרסים והוקרה:  טיים 100 (2014)  אגדות דיסני (2024)  פרס גראמי לביצוע סולו הפופ הטוב ביותר (2024)  פרס גראמי להקלטת השנה (2024) 
  אתר האינטרנט הרשמי של מיילי סיירוס
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
מיילי ריי סיירוס (באנגלית: Miley Ray Cyrus; נולדה ב-23 בנובמבר 1992) היא זמרת, פזמונאית, ושחקנית אמריקאית.
סיירוס, בתו של זמר מוזיקת הקאנטרי בילי ריי סיירוס, הפכה לאלילת נוער בזמן שגילמה את הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה של ערוץ דיסני האנה מונטנה. בהיותה בתפקיד, הוציאה לאור 2 אלבומי פסקול שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית. הדיסקוגרפיה של סיירוס כוללת כ-6 אלבומי אולפן, בהם Meet Miley Cyrus משנת 2007, Breakout משנת 2008, ו-Bangerz משנת 2013 שהגיעו גם כן לראש המצעד לצד Can't Be Tamed משנת 2010, Younger Now משנת 2017, והמיני אלבום She Is Coming משנת 2019 שהגיעו לחמשת המובילים. בשנת 2015 הוציאה סיירוס את אלבומה החמישי Miley Cyrus & Her Dead Petz בחינם להאזנה באתר "SoundCloud". מתוך הסינגלים שלה כ-7 מהם הגיעו לעשרת המובילים במצעד הבילבורד הוט 100 בארצות הברית, "See You Again", "7 Things", "The Climb", "Party in the U.S.A.", "Can't Be Tamed", "We Can't Stop", "Malibu" ו-"Wrecking Ball" בראש המצעד. השבחים בקריירה של סיירוס כוללים את הופעתה ברשימות 100 האמנים המשפיעים ביותר בשנים 2008 ו-2014 של מגזין טיים, רשימת 100 האמנים הטובים בכל הזמנים של בילבורד לצד זכייתה בפרס האמן הטוב ביותר של MTV אירופה בשנת 2013 ומועמדותיה לפרסי הגראמי וגלובוס הזהב. נכון לשנת 2020, סיירוס מכרה כ-23 מיליון אלבומים ו-70.5 מיליון סינגלים.
כשחקנית, סיירוס הופיעה בסרט האנימציה בולט (2008) ובסרטים האנה מונטנה: הסרט (2009) והשיר האחרון (2010). בטלוויזיה שימשה סיירוס כשופטת בסדרת תחרות השירה "The Voice" במשך שתי עונות וכיכבה בפרק של סדרת נטפליקס "Black Mirror" ב-2019. היא תומכת בזכויות בעלי חיים והחלה באורח חיים טבעוני ב-2014 עד 2019 ובנוסף, הקימה את הארגון ללא מטרת הרווח, "Happy Hippie Foundation" המתמקד בעזרה לחסרי בית ובתמיכה בקהילת הלהט"ב.
ביוגרפיה > 1992–2005: ילדות ותחילת הקריירה

סיירוס נולדה ב-23 בנובמבר 1992 בפרנקלין, טנסי שבארצות הברית, לשחקנית והבמאית טיסיה "טיש" ז'אן פינלי, ממורשת אירית אמריקאית קתולית, ולזמר הקאנטרי בילי ריי סיירוס, ממורשת פרסביטריאנית אמריקאית סקוטית-אירית. סיירוס נולדה עם טכיקרדיה על-חדרית, מצב הגורם לדופק מנוחה לא תקין. שם הלידה שלה, דסטיני הופ (Destiny Hope), ביטא את אמונתם של הוריה בכך שתגדל ותגיע להישגים גדולים בחייה הבוגרים. הוריה כינו אותה בשם "סמיילי", שקוצר מאוחר יותר ל"מיילי" מכיוון שלעיתים קרובות הייתה תינוקת חייכנית. בשנת 2008, היא שינתה באופן חוקי את שמה למיילי ריי סיירוס. שמה האמצעי ניתן לזכר סבה, הפוליטיקאי הדמוקרטי, רונלד ריי סיירוס מקנטקי. הסנדקית של סיירוס היא הזמרת-יוצרת דולי פרטון.
בניגוד לעצת חברת התקליטים של אביה, הוריה של סיירוס נישאו בחשאי ב-28 בדצמבר 1993, שנה לאחר לידתה. מאוחר יותר נולדו להם שני ילדים נוספים, בן בשם ברייסון ובת בשם נואה. ממערכות יחסים קודמות, לאמה יש שני ילדים נוספים, ברנדי וטרייס. ילדו הראשון של אביה, כריסטופר קודי, נולד באפריל 1992 וגדל עם אמו, קריסטין לוקי, בדרום קרוליינה. ארבעה מאחיה נכנסו בסופו של דבר לעסקי הבידור: טרייס כזמר וגיטריסט בלהקת הפופ האלקטרונית מטרו סטיישן, נואה יחד עם ברייסון כשחקנים, זמרים, דוגמני אופנה וכותבי שירים, וברנדי כבלוגרית אופנה. בעברה, ברנדי היוותה חלק בלהקת "Frank + Derol". בית החווה של משפחת סיירוס ממוקם על שטח של 500 דונם מחוץ לנאשוויל, טנסי. סיירוס למדה בבית הספר היסודי "Heritage Elementary" במחוז ויליאמסון, כאשר משפחתה התגוררה בתומפסון, טנסי. כשהחלה לגלם את דמותה כהאנה מונטנה, עברה המשפחה ללוס אנג'לס, שם עברה ללמידה עם מורה פרטי בעת צילומי הסדרה. היא חונכה כנוצרייה, והוטבלה בכנסיית הסאות'רן בפטיסט לפני שעברה להוליווד בשנת 2005. היא נהגה ללכת באופן קבוע לכנסייה ואף ענדה טבעת צניעות. בשנת 2001, כשסיירוס הייתה בת שמונה, עברו היא ומשפחתה לטורונטו, קנדה, בעוד שאביה צילם את סדרת הטלוויזיה "דוק". לאחר שאביה לקח אותה לראות הפקה מקומית של המחזמר מאמה מיה!, החליטה סיירוס שהיא מעוניינת להיות שחקנית והחלה לקחת שיעורי משחק בסטודיו למשחק בטורונטו.
תפקיד המשחק הראשון של סיירוס היה כקיילי בסדרת הטלוויזיה של אביה "דוק". בשנת 2003, שיחקה סיירוס כרותי הצעירה בסרטו של טים ברטון, סיפורי דגים. במהלך תקופה זו, היא עשתה אודישן עם טיילור לאוטנר לסרט העלילתי הרפתקאותיהם של שארקוי ולבגירל בתלת־ממד. אף על פי שהיא הייתה אחת משתי המועמדות הסופיות לתפקיד, היא בחרה להופיע במקום זאת בסדרה האנה מונטנה. אמה לקחה על עצמה את תפקיד המנהלת של סיירוס ופעלה לרכישת צוות לבניית הקריירה שלה. סיירוס חתמה על חוזה עם מיטשל גוסט, במאי חטיבת הנוער בקנינגהאם אסקוט סלבין דוהרטי. לעיתים קרובות כונה גוסט כמי "שגילה את סיירוס" ומילא תפקיד מרכזי באודישן שלה עבור האנה מונטנה. בהמשך היא חתמה עם ג'ייסון מורי מהסוכנות "Morey Management Group" לניהול קריירת המוזיקה שלה לאחר שהופנתה אליו על ידי דולי פרטון. היא שכרה את מנהל הכספים של אביה כחלק מהצוות שלה.
ביוגרפיה > 2016–2018: Younger Now ו-The Voice

בשנת 2016, לאחר צאת אלבום האולפן החמישי שלה בשנה הקודמת, סיימה סיירוס את עבודתה על אלבום האולפן השישי שלה והייתה יועצת מרכזית בעונה העשירית של תוכנית הריאליטי "The Voice". במרץ 2016 נחשף שסיירוס ובן זוגה ליאם המסוורת' חידשו את מערכת היחסים שלהם. באותו החודש, סיירוס חתמה על חוזה כמאמנת שירה בעונה האחת עשרה של התוכנית כמחליפתה של גוון סטאפני, סיירוס הפכה למנטורית הצעירה ביותר שהופיע בכל עונותיה של התוכנית. בספטמבר 2016 השתתפה סיירוס בסדרה "משבר בשש סצנות" מאת וודי אלן, היא שיחקה פעילה חברתית רדיקלית הגורמת לעימותים בבית שמרני משנות השישים בזמן שהסתתרה מהמשטרה.
ב-17 בספטמבר 2016 הופיעה בתוכנית הלילה בכיכובו של ג'ימי פאלון וביצעה גרסת כיסוי לשירו של בוב דילן "Baby, I'm In the Mood for You". סיירוס שימשה כמדובבת בסרט האנימציה שומרי הגלקסיה: חלק 2 ששוחר במאי 2017. ב-11 במאי 2017, הוציאה סיירוס את "Malibu" כסינגל הראשי מאלבומה השישי. ביציאתו זכה להצלחה והופיע בעשרת המובילים בארצות הברית, סקוטלנד, נורווגיה, ניו זילנד ואוסטרליה. ב-9 ביוני הוציאה את "Inspired" לאחר שביצעה את השיר במופע הצדקה, "One Love Manchester". מאוחר יותר הפך לסינגל השיווקי מהאלבום. ב-8 באוגוסט הכריזה סיירוס כי אלבום האולפן השישי שלה יישא את השם Younger Now וייצא ב-29 בספטמבר 2017. הסינגל השני מתוכו, "Younger Now" יצא לאור ב-18 באוגוסט והופיעה בשיאו במקום ה-79 במצעד הבילבורד הוט 100. באותו החודש הופיעה איתו בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV לשנת 2017.
ב-15 בספטמבר ביצעה את השירים, "Malibu", "Younger Now", "See You Again", "Party in the U.S.A" וגרסת כיסוי ללהיט "The First Time Ever I Saw Your Face" של רוברטה פלאק לתחנת הרדיו "BBC Radio 1". לאחר הפסקה של עונה, סיירוס חזרה לשמש כמנטורית בעונה השלוש עשרה של "The Voice". ב-5 באוקטובר 2017 אישרה כי לא תחזור להשתתף בעונה הארבע עשרה. ב-30 באוקטובר 2017, סיירוס חשפה שלא תוציא סינגל נוסף מהאלבום Younger Now ולא תצא לסיבוב הופעות לקידומו. לפני שהוציאה את הסינגל השני, סיירוס הודיעה שהיא כבר "שני שירים באלבום הבא". משתפי פעולה ששמם נקשר באלבומה השביעי כוללו את שותפה לשעבר מייק וויל מייד איט והשותפים החדשים מארק רונסון ואנדרו ווייט. שיתוף הפעולה הראשון שלה עם רונסון, "Nothing Breaks Like a Heart" יצא לאור ב-29 בנובמבר מאלבומו Late Night Feelings.
ביוגרפיה > 2019–2022: מראה שחורה, She Is Coming ,Plastic Hearts ומחווה למטאליקה

ב-31 במאי 2019, סיירוס צייצה בחשבונה בטוויטר כי אלבום האולפן השביעי שלה יישא את השם "She Is Miley Cyrus" ויכלול שלושה מיני-אלבומים עם שישה שירים, שיצאו לפני האלבום באורך מלא, "She Is Coming" ב-31 במאי, "She Is Here" בקיץ, ו-"She Is Everything" בסתיו. She Is Coming הופיע לראשונה ביציאתו בחמשת המובילים במצעדי קנדה, ליטא, נורווגיה וארצות הברית במצעד הבילבורד 200. הסינגל המוביל ממנו, "Mother's Daughter" הועמד לפרס הגראמי וזכה ב-2 פרסי ה-VMA. סיירוס כיכבה בפרק "רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו", כחלק מסדרת הדרמה מראה שחורה שצולמה בדרום אפריקה בנובמבר 2018. היא יצאה בנטפליקס ב-5 ביוני 2019. הקליפ לשיר מהפרק, "On a Roll" יצא ב-13 ביוני. ב-27 ביוני נחשף כי סיירוס שיתף פעולה עם אריאנה גרנדה ולנה דל ריי בסינגל המוביל "Don't Call Me Angel" של פסקול הסרט המלאכיות של צ'רלי ששוחר ב-13 בספטמבר. באוגוסט 2019 הוציאה סיירוס את "Slide Away", השיר הראשון שלה מאז הודעתה על הפרידה מהמסוורת'.
ב-24 במאי 2020 יצא הקליפ לשיר "Captain's Dance With the Devil" של הזמר קודי סימפסון, אותו ביימה סיירוס. ב-27 ביוני השתתפה סיירוס במשדר הצדקה Global Goal: Unite for Our Future וביצעה את השיר "Help!" של הביטלס. ב-14 באוגוסט 2020 הוציאה סיירוס את הסינגל המוביל מאלבומה השביעי, "Midnight Sky", ובנוסף אישרה את ביטולם של המיני-אלבומים "She Is Here" ו-"She Is Everything". הסינגל זכה להצלחה ודורג במיקום הגבוה ביותר שלה מאז "Malibu" בשנת 2017 במצעד הבילבורד הוט 100 אליו הגיע למקום ה-14 לצד המקומות הראשונים בבולגריה, סרביה וסקוטלנד. ב-22 באוקטובר 2020 סיירוס הודיעה בחשבונה באינסטגרם כי אלבום האולפן השביעי שלה Plastic Hearts ייצא ב-27 בנובמבר 2020.
ב-19 בנובמבר 2020, כשבוע לפני יציאתו, הוציאה סיירוס את "Prisoner", סינגל שני מתוך האלבום, בהשתתפות דואה ליפה. השיר זכה להצלחה רבה בישראל ובעולם ואף הגיע למקום ה-12 במצעד "בילבורד גלובל 200".
ב-12 במרץ 2021, הוציאה סינגל שלישי מתוך האלבום ושמו "Angels like You".
ביציאתו זכה האלבום לביקורות משבחות ונכנס לחמשת המובילים במצעדי אירלנד, נורווגיה, ספרד, שווייץ, בריטניה וארצות הברית במקום ה-2 במצעד בילבורד 200. בכך, הפך לכניסתה ה-12 בעשרת המובילים במצעד.
בעקבות מגפת הקורונה סיירוס יזמה והפיקה סדרת רשת אותה שידרה בעמוד האינסטגרם שלה בשם "Bright Minded" בה היא מראיינת ידוענים ואנשי מקצוע במשך כשעה דרך מצלמת הרשת שלה. כל פרקי הסדרה הועברו בשידור חי. ב-19 במאי 2020 זכתה סיירוס בפרס ובי על הסדרה. באוקטובר 2020 חשפה שהיא עובדת על כיסוי של להקת מטאליקה. ביוני 2021 שוחררה גרסת הכיסוי של סיירוס לשיר
Nothing Else Matters אשר נכלל באלבום המחווה לאלבום השחור אשר באותה התקופה צוין שלושים שנה להוצאתו. גרסתה של מיילי לשיר כוללת גם את אלטון ג'ון על פסנתר. מתופף הרד הוט צ'ילי פפרס וכן את יויו מה.
השקת האלבום ב-27 בנובמבר כללה את המאשאפ של השיר "Midnight Sky" עם השיר "Edge of Seventeen" של סטיבי ניקס, בו ניקס גם מתארחת, בנוסף לגרסאות הכיסוי של סיירוס לשיר של בלונדי, "Heart of Glass" ושירם של הקרנבריז, "Zombie". בחודש מרץ 2021 עזבה סיירוס את חברת התקליטים RCA בה הייתה מאז שנת 2013, וחתמה על חוזה הקלטות חדש עם חברת קולומביה רקורדס, אשר גם היא חברת בת של סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.
במאי 2021, סיירוס השתתפה בגרסת רמיקס לשיר "Without You" של הזמר דה קיד לארוי.
ביוגרפיה > 2023–הווה: Endless Summer Vacation

בסוף שנת 2022, החלה סיירוס לרמוז על פרויקט מוזיקלי חדש באמצעות מסע קידום שכלל פוסטרים בערים גדולות ברחבי העולם, ספירה לאחור באתר האינטרנט שלה וקטעי וידאו – עם הכיתוב "New Year, New Miley". כמה ימים לאחר מכן, במהלך ספיישל מסיבת הסילבסטר של סיירוס ששודר ברשת NBC האמריקאית, הוכרז הסינגל הבא שלה, "Flowers". הוא יצא לאור ב-12 בינואר 2023, מלווה בקליפ בבימויו של ג'ייקוב ביקסנמן. השיר הגיע ישירות אל המקום הראשון במצעדי הבילבורד הוט 100 ובילבורד גלובל 200 והיה לסינגל השני שלה שהגיע להישג זה לאחר הסינגל "Wrecking Ball" אותו הוציאה בשנת 2013.
ב-5 בינואר הכריזה סיירוס על אלבום האולפן השמיני שלה, Endless Summer Vacation, עליו עבדה, בין היתר, עם מייק ויל מייד איט, שיצא לאור ב-10 במרץ 2023. האלבום היה לפרויקט הראשון אותו הוציאה תחת חברת קולומביה רקורדס. ביום צאת האלבום יצא לאור ברשת דיסני+ סרט הופעה תיעודי תחת סדרת ההופעות שלה - Backyard Sessions הכולל את שירי האלבום. מהאלבום יצאו שני סינגלים נוספים "River" ו-"Jaded".
ב-1 במרץ 2024 יצא לאור הסינגל "Doctor (Work It Out)", של הזמר פארל וויליאמס בהשתתפות סיירוס. בספטמבר 2024, סיירוס נתבעה על כך שהיא והפזמונאים גרגורי היין ומייקל פולק, העתיקו חלקים משיר של ברונו מארס בעת שכתבו את הלהיט "Flowers".
בנובמבר 2024, פורסם כי סיירוס עובדת על אלבום בשם Something Beautiful בהשראת האלבום The Wall של פינק פלויד.
אמנותיות > סגנון מוזיקלי והשראות

סיירוס הכתירה את הזמר אלביס פרסלי כהשראה הגדולה ביותר שלה, בנוסף לאמנים כמו מדונה, לנה דל ריי, דולי פרטון, טימברלנד, כריסטינה אגילרה, ג'ואן ג'ט, ליל קים, שאניה טוויין, הנסון, וואן רפובליק, בריטני ספירס, וליידי גאגא. מאז תחילת הקריירה המוזיקלית שלה היא תוארה בעיקר כאמנית ז'אנר הפופ. אלבום האולפן הראשון שלה שהוציאה בשנת 2007, Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus התאפיין בצלילי פופ-רוק ופופ מבעבע. באלבומה השני משנת 2008, Breakout קיוותה סיירוס כי הוצאתו תרחיק אותה מאותם צלילים מוזיקליים ובכך התנסתה בז'אנרים שונים, היא הייתה שותפה לכתיבתם של 8 שירים מתוכו ואמרה כי "אני רק מקווה שהתקליט הזה יציג יותר מהכל שאני אמנית". בשיריה המוקדמים דיברה סיירוס על נושאים כגון אהבה ומערכות יחסים בין בני זוג.
סיירוס מחזיקה בטווח קול של מצו-סופרן, אף על פי שקולה תואר לא פעם כאלט. לקולה ישנו צליל מחוספס מובהק הדומה לזה של אמניות כמו פינק ואיימי ויינהאוס. סיירוס התנסה בצלילי אלקטרופופ בשירה "Fly on The Wall" בשנת 2008 והתעמקה בו בצאתו של Can't Be Tamed ב-2010 באלבום האולפן השלישי שלה, וטענה כי יכול להיות שזה הוא אלבום הפופ האחרון שלה. שירי האלבום מדברים על רצונה להשיג חופש בחייה האישים ובקריירה שלה. במהלך הפסקתה ממוזיקה, החלה לעבוד על אלבומה השלישי Bangerz בשנת 2013 וכינתה אותו כבעל "תחושת דרום מלוכלך" לפני צאתו. מבקריו ציינו כי הראה שימוש במוזיקת היפ הופ וסינת'פופ. שירי האלבום ממוקמים בסדר כרונולוגי המספרים את סיפור מערכת היחסים הכושלת שלה עם ליאם המסוורת'. היא תיארה את אלבומה החמישי Miley Cyrus & Her Dead Petz כ"קצת פסיכדלי, אבל עדיין חלק בעולם הפופ שלה". באלבומה המושפע מז'אנר הרוק, Plastic Hearts סיירוס תיארה את בריטני ספירס ומטאליקה כמקור השראותיה לכתיבתו.
אמנותיות > סגנון הופעות

סיירוס ידועה בהופעותיה השנויות במחלוקת אשר הבולטות מתוכן בסיבובי ההופעות "Bangerz Tour" בשנת 2014 ו-"Milky Milky Milk Tour" משנת 2015. הופעתה עם השיר "Party in the U.S.A." בטקס פרסי בחירת הנוער 2009 עוררה "סערה לאומית" בשל תלבושותיה וריקודי העמוד שלה. היא התמודדה עם מחלוקת דומה בעקבות הופעתה בערוץ "Got Talent" עם "Can't Be Tamed" שבה העמידה פנים שהיא מנשקת את אחת הרקדניות שלה על הבמה. בתגובה, אמרה כי "לא הרגישה שעשתה דבר רע".
בטקס פרסי הווידאו קליפים של MTV בשנת 2013, הופעתה של סיירוס יחד עם רובין ת'יק עם השירים "We Can't Stop" ו-"Blured Lines" עוררה מהומה בתקשורת לאחר שסיירוס התלבשה בבגדי עור חושפניים, נגעה באזור מפשעתו של ת'יק ורקדה בצורה מינית. ההופעה תוארה כ"תאונת רכבת במובן הקלאסי של המילה, לצד תגובת הקהל שבה נראה שילוב של בלבול, אימה בשילוב של קוקטייל מבוכה". בסיבוב הופעותיה בשנת 2014, "Bangerz Tour" סיירוס נכנסה לבמה על ידי החלקה במגלשה בצורת לשון, אשר זכתה לתשומת לב רחבה ולביקורות על תלבושותיה החושפניות וסגנון הופעותיה בו.
אקטיביזם > Happy Hippie Foundation

ב-17 בספטמבר 2014 ייסדה סיירוס את הארגון ללא מטרת הרווח, "Happy Hippie Foundation" הפועל למען בני נוער חסרי בית, קהילת הלהט"ב ואוכלוסיות מוחלשות אחרות. מאז שנת 2014, הארגון מספק תמיכה לכ-1,500 בני נוער חסרי בית בלוס אנג'לס והגיע ליותר מ-25,000 בני נוער להט"בים ומשפחותיהם עם תמיכה בנושא מגדר וסיפק שירותיים חברתיים לאנשים טרנסג'נדרים ולנוספים אשר נפגעו ממצבי משבר. "Happy Hippie" מועדד את מעריציה של סיירוס לתמוך במטרות הכוללות שוויון בין המינים, בתמיכת בזכויות הלהט"ב ובריאות הנפש באמצעות קמפינים למודעות וגיוס כספים.
ב-15 ביוני 2015 יצרה סיירוס את הקמפיין InstaPride# בעמודה באינסטגרם. הקמפיין כלל סדרת דיוקנים בכיכובם של אנשים טרנסג'נדרים וקבוצות מגדר שונות, אשר הועלו לחשבונה יחד עם ההאשטג HappyHippiePresents,#InstaPride#. מטרת הקמפיין נועדה לעודד גיוון וסובלנות על ידי הצגת אותן קבוצות מגדר באור חיובי כדוגמאות לצופים המשתייכים לאותן קבוצות במטרה שיבינו את עצמם, כמו כן נקודות התייחסות לנאנשים אשר לא הכירו אישית אנשים במצבים דומים. סיירוס צילמה את האנשים בקמפיין ואף ראיינה כ-14 מהם במטרה שיחשפו את סיפוריהם האישיים יחד עם דיוקנם. לוגו הארגון הוא סמיילי צהוב מחייך, סיירוס אמרה כי היא מאמינה שמדובר בצבע שמח ולא מיני ולכן בחרה בו, והוסיפה כי היא רוצה "להפנות תשומת לב כלפי אנשים שסביר להניח לא ימצאו את עצמם כוכבים של צילומים או על שער של מגזין אופנה. בעקבות אובדן ביתם של סיירוס ובן זוגה ליאם המסוורת' באותה תקופה בעקבות שריפה, הם חברו לארגון להשקת קרן מאליבו לתמיכה וסיוע בעקבות אסונות השריפה בקליפורניה בשנת 2018. באמצעות "Happy Hippie" תרמו המסוורת' וסיירוס כ-$500,000 דולר לקרן מאליבו.