stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תאוריות הקשר על תעשיית התרופות
היסטוריה והגדרה

המונח "ביג פארמה" בא לרמוז בדרך כלל בצורה שלילית על תעשיית התרופות.
לתיאוריות הקונספירציה על חברות התרופות יש ארבעה מאפיינים:
ההנחה שהמזימה מבוצעת על ידי קבוצה זדונית קטנה
האמונה שהציבור בכללותו אינו יודע את האמת
מאמיני הקונספירציה מתייחסים לחוסר ראיות כראיה
הטיעונים שנפרסו לתמיכה בתיאוריה אינם רציונליים
בשנות ה-70 וה-80, תיאוריות קונספירציה דומות קודמו על ידי אן ויגמור שקבעה שניתן לטפל ביעילות במחלות, כולל סרטן ואיידס באמצעות דיאטת מזון גולמי. בהקשר זה, ויגמור האמינה שתעשיית התרופות היא חלק מקונספירציה לשמור על האוכלוסייה הכללית חולה.
אנדרה פיקארד כתב ב-2009 שהאינטרנט שינה באופן קיצוני את אופיו של השיח המדעי הפופולרי משיח נדיר ומכובד לשיח נרחב המבוסס על קונספירציות: הוויכוח המדעי נדחק לעיתים קרובות על ידי ביטול המדע כ"חלק מאיזו קונספירציה עצומה". בתפיסת העולם הקונספירטיבית, "אין לסמוך על רופאים, אחיות, רוקחים, פרמקולוגים, ביוכימאים, אימונולוגים, גנטיקאים ועיתונאים. כולם בסוד העניינים".
מחקר שנערך באיטליה בשנת 2016 מצא שכמעט מחצית מהאוכלוסייה הבוגרת האמינה שחברות תרופות מעכבות את פיתוחן של תרופות יעילות לריפוי מחלות קשות.
גילויים

לתאוריית הקונספירציה יש מגוון ביטויים. לכל אחד יש נרטיבים שונים, אבל הם תמיד מתייגים את חברות ה"ביג פארמה" כרוע האנושי.
גילויים > איידס

מאז תחילת מגפת האיידס, הועלו השערות רבות כדי להסביר את מקור המחלה ואופייה. תאוריית קונספירציה אחת טוענת שהאיידס נוצר על ידי ממשלת ארצות הברית כדי לשלוט בהומואים ואפרו-אמריקאים או לחסל אותם. כמו כן נטען שיש תרופה לאיידס שנמנעת מעניים.
תיאוריות אחרות אומרות שלמרות שהנגיף מזיק, הסיכונים של התרופות הקיימות עולים על היתרונות. אומרים שהתרופות הן רעלים שמופצים על ידי רופאים שהושחתו על ידי תעשיית התרופות.
בטור משנת 2006 למגזין הארפר'ס, העיתונאית סיליה פרבר טענה שהתרופה האנטי-רטרו-ויראלית Nevirapine היא חלק מקונספירציה של "התסביך המדעי-רפואי" להפצת תרופות רעילות. פרבר אמר כי איידס אינו נגרם על ידי HIV וכי nevirapine ניתנה בצורה לא אתית לנשים הרות בניסויים קליניים, מה שהוביל למוות. התיאוריות והטענות של פרבר הופרכו על ידי מדענים, אבל, לפי החוקר סת' קליכמן, הפרסום שנוצר היה רגע פריצת דרך להכחשת האיידס.
נשיא דרום אפריקה לשעבר, תאבו מבקי, בהשפעת מכחיש האיידס פיטר דוסברג, הציג מדיניות ששוללת טיפולים לחולי איידס. על פי הערכות הדבר הוביל, בין היתר, ליותר מ-300,000 אנשים שמתו בטרם עת.
גילויים > תרופה לסרטן

תאוריית קונספירציה נוספת טוענת שלתעשיית התרופות יש תרופה לסרטן, אך היא נמנעת מלהפיצה כדי שיוכלו להמשיך להרוויח מיליארדים על הטיפולים ה"לא יעילים" הניתנים כיום לחולי סרטן. כך האמינו 27% מהציבור האמריקאי על פי סקר משנת 2005. הטענה היא שחברות התרופות מאטות את המחקר לריפוי מקיף לסרטן על ידי פיתוח טיפולים בעלי רווחים גדולים במקום להתמקד בתרופה לכל סוגי הסרטן.
גילויים > חיסונים

הרעיון שחיסונים נוצרו על ידי תעשיית התרופות כדי לגרום לאנשים לחלות, או לשנות את ה-DNA האנושי, קיים כבר זמן רב אך התעורר מחדש במהלך מגפת הקורונה.
אנשים המאמינים בתאוריית הקשר הזו טוענים כי חיסונים הופכים אנשים לאוטיסטים למחקר שפורסם בלאנסט בפברואר 1998. אנדרו וייקפילד טען שיש קשר בין חיסון MMR לאוטיזם. מאוחר יותר התברר כי המחקר היה הונאה, והוביל לביטול רישיונו של וייקפילד. אחד ממאמיני תאוריית הקונספירציה הוא דונלד טראמפ.
תיאוריות קונספירציה אחרות מצביעות על כך שחיסונים משמשים להשתלת מיקרו-שבבים לצורך מעקב ובקרת מחשבה. בין היתר, קרן ביל ומלינדה גייטס הואשמה ברצון לשתול שבבים לכל אוכלוסיית העולם באמצעות תוכניות חיסונים גלובליות אותן סייעו לממן.
גילויים > קורונה

מגפת הקורונה הזינה מגוון רחב של תיאוריות קונספירציה, כולל ההנחה ש-COVID-19 אינו קיים כלל או שהוא רק שפעת קלה.
במהלך המגפה, היה גל של קונספירציות לגבי מקורות המחלה, כמו הטענה שהנגיף נוצר במעבדה.
הסרטון "Plandemic: The Hidden Agenda Behind Covid-19", מקדם את הטענה הקונספירטיבית שחיסונים הם "מפעל להרוויח כסף שגורם לנזק רפואי". בסרטון הפיצה מדענית המחקר לשעבר ג'ודי מיקוביץ את התפיסה שחברות ה"ביג פארמה", ביל גייטס וארגון הבריאות העולמי הובילו יחד פעולות שנועדו להרוג אמריקאים. הסרטון הופץ ב-4 במאי 2020 וצבר מיליוני צפיות, מה שהפך אותו לאחד המקורות  הנפוצים ביותר של מידע מוטעה לגבי COVID-19.
בעקבות סרטונים אלו החלו לסמן הרשתות החברתיות תכנים על מגפת הקורונה שאינה עומדת בקנה אחד עם הדעה המקובלת על ידי גורמי ממשלה מוסמכים.
גילויים > תרופות טבעיות

בספר "תרופות טבעיות ש"הם" לא רוצים שתכירו", הסופר קווין טרודו טוען שישנן תרופות טבעיות למחלות קשות כולל סרטן, הרפס, דלקת פרקים, איידס, מחלת ריפלוקס חומצי, סוכרת, טרשת נפוצה, זאבת, תסמונת עייפות כרונית, הפרעת קשב וריכוז, ניוון שרירים, ושכל אלה מוסתרים ומדוכאים בכוונה מהציבור על ידי מינהל המזון והתרופות, ועדת הסחר הפדרלית וחברות מזון ותרופות גדולות. הספר היה מוקד למחלוקות רבות מאז פרסומו.
קבלה

טענה נפוצה בקרב תומכי תאוריית הקונספירציה היא שחברות תרופות מדכאות מחקר שלילי על התרופות שלהן על ידי לחץ כלכלי על חוקרים וכתבי עת. דוגמה בולטת היא סקירה שיטתית שפורסמה ב-British Medical Journal המראה כי אקמול אינו יעיל לכאבי גב תחתון ויש לו יעילות מינימלית עבור דלקת מפרקים ניוונית.
בספרו "Bad Pharma" מ-2012, בן גולדאקר מותח ביקורת קשה על תעשיית התרופות אך דוחה כל תאוריית קונספירציה. הוא טוען שהבעיות "נעשות על ידי אנשים רגילים, אבל רבים מהם אולי אפילו לא יודעים מה הם עשו".
ראו גם

הומאופתיה
התנגדות לחיסונים
יול (חג)

| --- | --- |

 שמות נוספים:  זמן יול; עונת יול
 סוג:  מסיבה 
 חוגגים:  דתות נאו-פגניות; בעבר – שבטים גרמאניים
 
יוּל או יוּלְטָייד (נקרא גם "זמן יול" או "עונת יול") פסטיבל בעבר נחגג על ידי העמים הגרמאניים, וכיום נחגג בדתות נאו-פגניות רחבות ומהווה חלק מגלגל השנה.
אחרי שעזב את שורשיו האליליים, יול נוכס על ידי הדת הנוצרית, וכך נוצר כריסטמסטייד – עונת כריסמס. חלק מהמנהגים והמסורות של חג המולד בימינו, מקורם ביול. לדוגמה עץ חג המולד מקורו בגזע יול. בנוסף, שירי כריסמס רבים ומאכלים הנאכלים בחג המולד, מקורם ביול. מסורות נוצריות רבות קשורות למסורות יול פגאניות ישנות יותר. מונחים עם הקבלה אטימולוגית ל-"Yule" משמשים עדיין בארצות הנורדיות ובאסטוניה לתיאור חג המולד ופסטיבלים אחרים המתרחשים בתקופת חופשות החורף. היום יול נחגג בצורות שונות של פאגניזם כמו: נאו-פגאניזם גרמאני, שטניזם וצורות נוספות של פאגניזם.
אטימולוגיה

"Yule" היא הגרסה המודרנית למילים באנגלית העתיקה ġēol או ġēohol וגם ġēola או ġēoli. המילה הראשונה מציינת את הפסטיבל בן 12 הימים של "Yule" (כיום: כריסמסטייד) והמילה האחרונה מציינת את חודש "Yule". כך ǣrra ġēola מתייחס לתקופה שלפני פסטיבל Yule (דצמבר) ו-æftera ġēola מתייחס לתקופה שאחרי יול (ינואר). מאמינים כי שתי המילים נגזרות מגרמנית נפוצה jehwlą-, והם קשורים לשפה הגותית, נורנדית עתיקה, איסלנדית, פארו ונורווגית נינורסק, דנית, שוודית ונורווגית.
אילן היוחסין האטימולוגי של המילה נותר לא ברור גם כיום, אם כי נעשו ניסיונות רבים לשער מקורות הודו-אירופיים גם מחוץ לקבוצה הגרמאנית. שם העצם "יולטייד" מתועד לראשונה מסביבות 1475.
פגאניזם גרמאני

יול הוא פסטיבל חורף מקומי שנחגגו על ידי העמים הגרמאניים. ההתייחסויות המוקדמות אליו הן בצורה של שמות חודשים, כאשר תקופת יול, הנקראת יולטייד, נמשכת איפשהו כחודשיים, והיא נופלת לקראת סוף לוח השנה המודרני – בין אמצע נובמבר עד לתחילת ינואר.
יול נחגג בהיסטוריה של העמים הגרמנים; בשפה הגותית מהמאה ה-4 הפסטיבל מופיעה בשם החודש "fruma jiuleis" – פרומה ייולאיס, ובמאה ה-8, ההיסטוריון האנגלי בדה ונרביליס כתב כי לוח השנה האנגלו-סקסי כולל את החודש "geola" או "giuli", המקביל כיום לדצמבר המודרני או לדצמבר ולינואר.
סאגת "מחזור העולם" מראה כי הוקון הראשון, מלך נורווגיה אחראי על התנצרותה של נורווגיה, כמו גם שינוי התאריך של יול כדי לחפוף עם חגיגות נוצריות שנערכו באותה העת. הסאגה אומרת שכאשר הוקון הגיע לנורווגיה הוא היה נוצרי, אך מכיוון שהארץ עדיין הייתה עדתית והעם שמר על מנהגיהם הפגאניים, הסתיר הוקון את נצרותו כדי לקבל את עזרתם של "המפקדים הגדולים". עם הזמן הוקון העביר חוק שקבע כי חגיגות יול יתקיימו באותו זמן שהנוצרים חגגו את חג המולד.
יול נחגג בעבר במשך שלושה לילות מליל אמצע החורף, על פי הסאגה. הוקון תכנן שכאשר הוא יחזיק בשלטון על כל הארץ ושלטונו יהיה מבוסס, אז הוא יתחיל להמיר את דת העם לנצרות. על פי הסאגה, התוצאה הייתה שהפופולריות של הוקון גרמה לרבים להיטבל, ויש אנשים שהפסיקו להקריב קורבנות. כאשר האקון האמין שהוא בעל מספיק כוח פוליטי על ארצו, הוא פנה לבישוף וכמרים נוספים מאנגליה, והם הגיעו לנורווגיה. עם הגעתם, "הוקון הודיע שהוא יטיף את הבשורה בכל הארץ." הסאגה נמשכת ומתארת את התגובות השונות של אספות אזוריות שונות.
מסורות מודרניות

מנהגים מודרניים:
את חג היול נהוג לחגוג כיום בעיקר בארצות סקנדינביה, דנמרק, שוודיה ונורווגיה, במקביל לחג הכריסמס הנוצרי. במקורו יול הוא חג חקלאי המציין את אמצע החורף. החג נחגג במהלך כל חודש דצמבר ועד ה-24.12 בו מתקיים ערב החג. שבוע לאחר מכן מתקיימות גם חגיגות השנה החדשה. במהלך כל החודש מציינים את החג במנהגים שונים. נהוג לקשט את הבית בקישוטים בגוונים אדום, לבן וירוק. נהוג לקשט את עץ האשוח במרכז הבית ולשים תחתיו מתנות. נהוג לקשט תפוזים במסמרי ציפורן וסרטים אדומים אותם תולים בבית, להכין עוגיות תבלינים ולשתות יין חם מועשר בתבליני הל, ציפורן, קינמון ואניס.
לקראת ערב החג נהוג לספור את הימים עד ה-24.12. מציינים זאת באמצעים שונים: הדלקת נרות עם מספור הימים עד ערב החג, פתיחת "יול קלנה"- שהוא מעין לוח שנה קטן בתוכו שמים מתנות קטנות לכל יום ועד לערב החג. כמו כן, נהוג לתת מתנות קטנות שיש להשתמש בהן עד לערב החג, לדוגמה להכין עוגיות תבלינים אותן אוכלים עד ערב החג.
בערב החג עצמו אוכלים אוכל מסורתי המתאפיין בצבעי החג- אדום ולבן. אורז לבן, בשר ברוטב ביין, כרוב אדום, תפוחי אדמה מקורמים וסלק. בתום הארוחה אוכלים קינוח הנקרא "ריס-אלמנד". המורכב מדייסת אורז, שברי שקדים וקצפת וסירופ דבדבנים אדום.
מסורות מודרניות > נאו-פגניות

מכיוון שדתות נאו-פגניות שונות יכולות להיות שונות למדי ולהם ומקורות שונים מאוד, חגיגות יול יכולות להשתנות במידה ניכרת למרות השם המשותף. חלקם חוגגים באופן קרוב ככל האפשר לאופן שבו הם מאמינים שהפגאניים הקדומים חגגו את החג, בעוד שאחרים חוגגים בטקסים שהורכבו ממקורות שונים. בזרמים נאו-פגניים גרמניים, חוגגים את "יול" במפגשים הכוללים לעיתים קרובות סעודה ומתן מתנות.
ברוב זרמי הוויקה, חג זה נחגג ביום היפוך החורף, והחג מייצג את הלידה מחדש של האל המקורן, הנחשב כיום ההולדת של השמש. אופן חגיגות שבת זו משתנה בהתאם לאמונות החוגג. חלקים עורכים טקסים פרטיים בבית, בעוד שאחרים עושים זאת עם אמנת המכשפות שלהם.
מסורות מודרניות > שטניזם

כנסיית השטן וקבוצות שטניות אחרות של שטניזם חוגגים את יול כחלופה לחג המולד הנוצרי. יול השטני הוא אינו אותו טקס כמו החגיגה הנאו-פגאנית או אלילית של יול, שכן הוא חג קדם-נוצרי ואינו מכיר בשטן הנוצרי כמי שקשור בכלל לטקס ההיסטורי או הנאו-פגאני של יול.
לקריאה נוספת

Barnhart, Robert K. (1995). "The Barnhart Concise Dictionary of Etymology". Harper Collins. ISBN 0062700847
Bosworth, Joseph; Toller, T. Northcote (1898). "An Anglo-Saxon Dictionary". Oxford: Oxford University Press.
Faulkes, Anthony (Trans.) (1995). "Edda". Everyman. ISBN 0-460-87616-3.
Guðbrandur Vigfússon (1874). "An Icelandic-English Dictionary: Based on the Ms. Collections of the Late Richard Cleasby". Clarendon Press.
Hoad, T. F. (1996). "The Concise Oxford Dictionary of English Etymology". Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-283098-8.
Hollander, M. Lee (Trans.) (2007). "Heimskringla: History of the Kings of Norway". University of Texas Press. ISBN 978-0-292-73061-8
Orchard, Andy (1997). "Dictionary of Norse Myth and Legend". Cassell. ISBN 0-304-34520-2.
Orel, Vladimir (2003). "A Handbook of Germanic Etymology". Leiden: Brill Publishers. pg. 205. ISBN 90-04-12875-1.
Simek, Rudolf (2007) translated by Angela Hall. "Dictionary of Northern Mythology". D.S. Brewer ISBN 0-85991-513-1
מערך רגישויות

בהגטסבי הגדול, ניק קאראוויי מביע מספר רגשות שונים כלפי שנות העשרים הסוערות, כשהוא בו-זמנית מרומם, מעריץ, מקנא, מרחם ומתרעם על העשירים של ניו יורק. הרומן חוקר את מערך הרגישויות הזה.
מערך רגישויות (באנגלית: Structure of feeling) הוא מונח שטבע התאורטיקן הספרותי ריימונד ויליאמס.
מערך רגישויות מתאר תהליך שבו רגשות מנוגדים נראים כמתחרים על הגדרת זמן ומקום מסוימים עבור קבוצות או יחידים. המונח מבקש לתאר חוויה מורכבת, שכן מערכי רגישויות לוכדים משהו מעצב שקשה לבטא בשפה רגילה. עבור ויליאמס, מערך רגישויות הוא "סוג של הרגשה וחשיבה שהוא אכן חברתי וחומרי, אך כל אחד בשלב עוברי לפני שהוא יכול להפוך לחלופין מוגדרים ומבוטאים במלואם".
מערכי רגישויות הם מתהווים. הם מפנים בסופו של דבר את מקומם לצורה יותר מוכללת או מוגדרת של תחושה בשיח הכללי, אך מערכי רגישויות אינם הרגשות הכלליים האלה. במקום זאת, הם התחושות או האידאולוגיות המתחרות שהיו בפעולה לפני שהאחת המוכללת הפכה למוגדרת היטב. כפי שוויליאמס עצמו ציין:
האידאולוגיה הוויקטוריאנית המוקדמת, למשל, הגדירה את החשיפה שנגרמה מעוני או מחוב או מחוסר לגיטימיות ככישלון חברתי או סטייה; מערך הרגישויות בן הזמן, בינתיים, בדמויות הסמנטיות החדשות של צ'ארלס דיקנס, של אמילי ברונטה, ואחרים, הגדיר חשיפה ובידוד כמצב כללי, ועוני, חוב, או חוסר לגיטימיות כדוגמאות מקשרות שלו. אידאולוגיה חלופית, הקושרת חשיפה כזו לטבע הסדר החברתי, נוצרה רק מאוחר יותר באופן כללי: מציעה הסברים אך עכשיו במתח מופחת: ההסבר החברתי מתקבל במלואו, עוצמת הפחד והבושה שנחוו מתפזרת ומוכללת כעת.
ויליאמס הגדיר את המונח באופן שונה לאורך הקריירה שלו. בין ההגדרות השונות הללו, ניתן לשקול מערך רגישויות הן ברמה החברתית (כמו ב"רוח התקופה") והן בנוגע לחוויות של אנשים בודדים. בעיקר, המונח שימש את ויליאמס ואחרים בניתוחים של ספרות וקולנוע, אם כי מאז נעשה בו שימוש נרחב יותר בתחומים כמו היסטוריה וסוציולוגיה.
ראו גם

דור
אידאולוגיה
מיקה משה

| --- | --- |

מיקה משה בהופעת השקת אלבום הבכורה שלה, "מיקה משה" בזאפה תל אביב, 13 במרץ 2024
 לידה:  26 ביוני 2007 (בת 17) כפר בלום, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 מקום לימודים:  בית ספר התיכון "עמק החולה"
 שפה מועדפת:  עברית
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  בוקינג פלוס
 
מיקה משה (נולדה ב-26 ביוני 2007) היא זמרת-יוצרת ישראלית. במרץ 2024 הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, מיקה משה.
ביוגרפיה

נולדה ב-26 ביוני 2007 בקיבוץ כפר בלום והיא הבת השנייה של מעיין וארז משה. לומדת בבית ספר התיכון "עמק החולה".
בשנת 2020 השתתפה בתוכנית המציאות "בית ספר למוזיקה" והעפילה למקום השלישי. באותה שנה הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "יש לך אותך", יחד עם הזמרת מירי מסיקה אותה הכירה במהלך "בית ספר למוזיקה".
ב-28 בדצמבר 2020 הוציאה את השיר השני שלה, "רעידת אדמה", ב-10 ביוני 2021 הוציאה את השיר "מה אתה מבקש", ב-20 בדצמבר 2021 הוציאה את "רואים על הפנים". ב-11 ביולי 2022 הוציאה את "את לא אמיתית", ב-15 בפברואר 2023 הוציאה את "את חזקה יותר", וב-8 במאי 2023 הוציאה את הסינגל "ומה איתך?" לזכר שלושה מחבריה שנהרגו בתאונת דרכים.
בין נובמבר 2023 לפברואר 2024 השתתפה בתוכנית המציאות "הכוכב הבא" והעפילה למקום השלישי. ב-10 במרץ 2024 הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, "מיקה משה", באותה השנה הופיעה בטקס פרס ישראל.
משפחתה וחיים אישיים

אביה ארז משה שימש ככרוז של קבוצת כדורסל, כסמנכ"ל שיווק בחברת "תאי וילאג" ובהמשך כמנכ"ל מלון גליליון. ארז הוא בן לאב ממוצא עיראקי ואם ממוצא תוניסאי ולקח חלק בלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל כחלק משירות המילואים בישראל. אמה של מיקה, בת לילידת לוס אנג'לס ולאב ממוצא לטבי, שימשה כמנהלת מכירות בחברת "גלקון", אך ב-2020 עזבה את עבודתה כדי ללוות ולתמוך בקריירה של מיקה.
מיקה מנגנת בגיטרה, היא אחות לינאי הגדול ממנה בשנתיים, ולאחותה שהם אשר נולדה ב-2014. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל פונו מיקה ומשפחתה מביתם בכפר בלום. שם הם התגוררו מאז 2010. בדצמבר 2024 פורסם כי היא בזוגיות עם הכדורגלן ניב יהושע.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2024: מיקה משה
הערות שוליים

↑  דסק קשת 12, ‏הכירו את מיקה משה, באתר ‏מאקו‏, 4 בינואר 2024
↑  אריאל פייגלין, מ'בית הספר למוזיקה' לאלבום הראשון, באתר ערוץ 7, 10 ביוני 2021
1 2  איבדה 3 חברים בתאונה - זה השיר שהוציאה לזכרם,  באתר כיפה, 8 במאי 2023
1 2 3 4 5 6 7  רלי אברהמי ואבנר אברהמי, מצב משפחתי: תכירו את משפחת משה מכפר בלום, באתר nrg‏, 2 ביוני 2012
↑  כוכבת הצפון הבאה - על הצפון פלוס | כל מה שמעניין בגליל העליון, באתר על הצפון פלוס | כל מה שמעניין בגליל העליון, ‏3 בינואר 2024
↑  ראו בית ספר למוסיקה (תוכנית טלוויזיה)#עונה 4 (2020)
↑  עומרי הורוביץ, ‏כשמגיע רגע האמת אני יודעת לשדר החוצה שזה קטן עליי, באתר ‏מאקו‏, 4 בפברואר 2024
↑   לינוי ודובוב סורגים תרבות עם אלנתן שלום ומיקה משה, סרטון בערוץ "אתר סרוגים", באתר יוטיוב (אורך: 33:59)
↑  מירי מסיקה & מיקה משה / יש לך אותך | הליקון ארומה מיוזיק גרופ, באתר הליקון ארומה מיוזיק גרופ, ‏14 במרץ 2022
↑   מיקה משה - רעידת אדמה - Mika Moshe, סרטון בערוץ "מיקה משה - Mika Moshe", באתר יוטיוב (אורך: 04:01)
↑   מיקה משה - מה אתה מבקש, סרטון בערוץ "מיקה משה - Mika Moshe", באתר יוטיוב (אורך: 03:23)
↑   מיקה משה - רואים על הפנים, סרטון בערוץ "מיקה משה - Mika Moshe", באתר יוטיוב (אורך: 03:04)
↑   מיקה משה - את לא אמיתית (Prod. By May Sfadia), סרטון בערוץ "מיקה משה - Mika Moshe", באתר יוטיוב (אורך: 03:12)
↑   מיקה משה - חזקה יותר Prod. by May Sfadia, סרטון בערוץ "מיקה משה - Mika Moshe", באתר יוטיוב (אורך: 03:15)
↑   מיקה משה - ומה איתך ? מוקדש לזכרם של אורי מלול ז"ל, דניאל פורת ז"ל ואריאל שטרן ז"ל, סרטון בערוץ "מיקה משה - Mika Moshe", באתר יוטיוב (אורך: 04:43)
↑  אריאל פייגלין, פיינליסטית בית ספר למוזיקה שרה לזכר חבריה שנהרגו בתאונת דרכים, באתר ערוץ 7, 8 במאי 2023
↑  ראו הכוכב הבא#העונה העשירית (2023–2024)
↑  מיקה משה, מיקה משה, באתר ספוטיפיי
↑   הביצוע של מיקה משה ונגניות כלי המיתר של רביעיית צה"ל בטקס פרסי ישראל תשפ"ד, סרטון בערוץ "עכשיו 14", באתר יוטיוב (אורך: 03:18)
1 2  דניאל שירין, "בית ספר למוזיקה": הכירו את הילדים, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2020
↑  שירי פריאנט | כותבת אנשים, מילה טובה | שירי פריאנט: בחור כארז - ראיון עם המנהל הצעיר של מלון הגליליון, באתר מילה טובה | שירי פריאנט, ‏יום ראשון, 19 בפברואר 2017
1 2  ניר יהב‏, "יצאתי מבולבלת מהאודישן הראשון ב'כוכב הבא'. חשבתי שעשיתי טעות שבאתי", באתר וואלה, 1 בפברואר 2024
↑  מיקה משה:"מוסיקה היא החיים שלי" - חדשות סלבס ישראל-ISRAELCELEBS, באתר חדשות סלבס ישראל-ISRAELCELEBS, ‏17 בספטמבר 2020
1 2 3  השיר של מיקה, באתר עיתון חדשות הגליל, ‏2020-09-17
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏מיקה משה בוכה מגעגועים: "קשה לי ממש", באתר ‏מאקו‏, 10 בינואר 2024
↑  לירון שרון, ‏‏אוסקר גלוך? נחשף: מיקה משה בזוגיות עם כדורגלן ישראלי אחר, באתר ספורט1, 1 בדצמבר 2024
כנרת לימוני

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1980 (בת 44) הרצליה, ישראל
 סוגה מועדפת:  תיאטרון
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמרת
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
כנרת לימוני (נולדה ב-7 בפברואר 1980) היא שחקנית וזמרת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בהרצליה. אחיה הוא המוזיקאי יהושע לימוני.
בצה"ל שירתה כסולנית בלהקת חיל החינוך. ב-2004 סיימה 3 שנות לימוד משחק בבית הספר הגבוה לאמנויות הבמה "בית צבי". כמו כן למדה משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס, ולומדת פיתוח קול אצל רחל הוכמן.
מתגוררת בתל אביב.
ביוגרפיה > בתיאטרון

בבית צבי בין השאר שיחקה בהצגות: ב-2003 גילמה את גרושינקה בהצגה "האחים קרמזוב" מאת פיודור דוסטויבסקי שביים סלבה מלצב, וגילמה את אביגיל בהצגה "ציד המכשפות" מאת ארתור מילר שביים גדי רול. ב-2004 גילמה את מלין, ילדה אוטיסטית בהצגה "בלרינה" מאת ארנה סקואן שביימה איה שבא.
בתיאטרון הספרייה: ב-2004 גילמה את ריזו במחזמר "גריז" מאת ג'ים ג'ייקובס ווורן קייסי שביים גלעד קמחי. ב-2005 גילמה את מדלן בהצגה "הורים איומים" מאת ז'אן קוקטו שביים מיטקו בוזקוב; גילמה את קריסטין בהצגה "הלילה הקצר ביותר בשנה" שכתב וביים עידו ריקלין וגילמה את אורידיקה בהצגה "אגדת אוהבים" מאת ז'אן אנוי שביים מיטקו בוזקוב. ב-2010 גילמה את הקומקומית במחזמר "היפה והחיה" מאת הווארד אשמן, אלן מנקן וטים רייס שביים אלי ביז'אווי.
בפסטיבל תיאטרון קצר: ב-2004 שיחקה בהצגה "ירח דבש מעונן" שכתב וביים יורם פאלק.
בתיאטרון ארצי לנוער: ב-2006 שיחקה בהצגה "ססגוניה" שכתבה דתיה בן דור וביים רפי ניב.
בתיאטרון בית ליסין: ב-2006 שיחקה ב"זיסעלע" - מופע תיאטרון מחול שכתבה וביימה מוריה זרחיה. ב-2009 שיחקה בהצגה "מי מכיר את עמוס חפר?" מאת טוביה ציפין שביים איציק סיידוף, ובהצגה "פרינסס מרי 7" מאת יואב מיכאלי שביים רוני פינקוביץ'.
בתיאטרון צוותא: ב-2007 השתתפה במופע הקברט "אצל הרננדו במרתף" שביים גלעד קמחי.
בתיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער: שיחקה בהצגה "השיר הזה הוא גם שלי" שכתב וביים יקי מחרז.
בתיאטרון חיפה: ב-2009 גילמה את שילה בהצגה "הבחורים בדלת ממול" מאת טום גריפין שביים רפי ניב בשיתוף תיאטרון אורנה פורת לילדים ונוער.
בתיאטרון השעה הישראלי: ב-2009 שיחקה בהצגה "מייד אין יזראל" מאת יקי מחרז שביים מיכאל (מיקי) יוסף.
בתיאטרון הקיבוץ: שיחקה בהצגה "תרנגול כפרות" שעיבדה דפנה אנגל-מחרז על פי ספרו של אלי עמיר וביים רפי ניב.
בפסטיבל צו קריאה בצוותא: ב-2011 שיחקה בהצגה "כל יום חמישי" מאת אלירן כספי שביים רודיה קוזלובסקי.
שיחקה בהצגה "דלת הקסמים" שכתב וביים עופר שפריר בהפקת ברלינר הפקות.
ביוגרפיה > בתיאטרון > תיאטרון הקאמרי

בין השנים 2010–2014 שיחקה בהצגה "לרציניים בלבד" שכתבה וביימה איריס מורגנבסר. ב-2010 שיחקה במחזמר "לילה לא שקט" שכתבה וביימה יעל רונן. ב-2011 גילמה את לידיה בהצגה "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר שביים משה נאור. ב-2012 שיחקה ב"שרוליק" - אופרת רוק מאת שי להב ויוני זיכהולץ וביים משה קפטן. הצגה זו הייתה קופרודוקציה של התיאטרון הקאמרי עם סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. ב-2013 שיחקה בהצגה "פאנק רוק" מאת סיימון סטיבנס שביים משה קפטן; גילמה את ללי הצעירה בהצגה "חברות הכי טובות" מאת ענת גוב שביים גלעד קמחי בשיתוף תיאטרון בית ליסין וגילמה את רוקסאן בהצגה "סיראנו דה ברז'ראק" מאת אדמון רוסטאן שביים גלעד קמחי. ב-2015 גילמה את נוגה בהצגה "אח יקר" שכתב גדי ענבר וביים עודד קוטלר. באותה שנה גילמה את לוסי בהצגה "אופרה בגרוש" מאת ברטולט ברכט בתרגומו של דורי פרנס ובבימויו של גלעד קמחי. החל מסוף שנת 2017 מגלמת את רות שחש בהצגה ״יעקובי ולידנטל״ מאת חנוך לוין ובבימויו של יונתן אסתרקין.באותה שנה שיחקה ב כרום מאת חנוך לוין. בשנת 2019 החלה לגלם את האחיות רוית ורונית בקומדיה ״לא לריב״ מאת גור קורן ובבימויו של גלעד קמחי. באותה שנה החלה לשחק במחזה "הריון" מאת עדנה מזי"א ובבימויו של עמרי ניצן.בשנת 2020 החלה לשחק בהצגה "לילה בפריז" בבימויו של גלעד קמחי.בשנת 2021 החלה לשחק בהצגה "אהבה ומגפה", בהצגה "גרושים" בתפקיד צאלה, ובהצגה "עוץ לי גוץ לי" בתפקיד החצרונית.בשנת 2022 החלה לשחק בהצגה "וניה", עיבודו של איתי טיראן למחזה הדוד וניה מאת צ'כוב. בשנת 2023 החלה לשחק בהצגה "נרות יום הולדת". בשנת 2023 החלה לשחק בהצגה ״הקומדיה על שוד הבנק״, בתפקיד רות. בשנת 2024 מגלמת תפקידים שונים במופע "מי שלא נולד - מפסיד" בתיאטרון הקאמרי במלאת 80 להולדתו של חנוך לוין. מסוף שנת 2024 מגלמת את מדיאה במחזה "מדיאה".
ביוגרפיה > בטלוויזיה

בשנים 2004 ו-2008 גילמה את סיוון בעונה השלישית והחמישית של הסדרה "הפיג'מות" שביים רובי דואניאס. ב-2008 זכתה במקום השני בתוכנית הריאליטי "גריז" בערוץ 2. בתוכנית זו חיפשו את השחקנים הראשיים להפקת המחזמר "גריז" בבימויו של משה קפטן ובהפקת יריב יפת - שלא הופק בסופו של דבר. באותה שנה הנחתה את התוכנית "ניק נט" בערוץ ניקלודיאון. ב-2015 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "רון" שיצר, כתב וביים רון פלדמן. ב 2018 גילמה את גברת בראבו בתוכנית הילדים המופע המבולבל של יובל.
ביוגרפיה > דיבוב

ב-2008 דיבבה קולות רקע בסרט "מדגסקר 2". ב-2009 דיבבה את בימיני בסרט "הצ'יוואווה מבוורלי הילס". ב-2010 דיבבה קולות רקע בסרט "שרק לנצח". ב-2012 דיבבה את אזמרלדה בסרט "מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה"; את ואנלופה פון שווייץ בסרט "ראלף ההורס" של אולפני ההנפשה של וולט דיסני, ואת לולה בואה בסדרה "ברנדי ומר וויסקרס". ב-2013 דיבבה את רובין ואת מיס נטל בסדרה "הנסיכה סופיה הראשונה" ודיבבה את רובין בסרט "הנסיכה סופיה הראשונה: היה הייתה נסיכה"; את אורי בסדרה "גליית חברי הענק" ואת ג'יידי בסדרה "רובוט ומפלצת". ב-2014 דיבבה את אופסי בסדרה "סלניום 5". ב-2018 חזרה לדובב את דמותה של ואנלופה פון שווייץ בסרט ההמשך "ראלף שובר את האינטרנט". ב-2021 דיבבה את סיסו הדרקונית בסרט ריה והדרקון האחרון.
מוזיקה

בין השנים 1996–1997 הייתה חברה בלהקה "השכנים של צ'יץ'".
עד 2012 הופיעה בהופעות אקוסטיות בתל אביב עם שיריה. מאוחר יותר גם יצאה בהופעה חשמלית איתה הופיעה בין השאר במועדון הבארבי, בתיאטרון תמונע ובמועדון האזור.
ב-2012 יצא מופע הסולו שלה.
הערות שוליים

↑  עמוד ההצגה באתר תיאטרון השעה הישראלי
לוקהיד מרטין SR-72

לוקהיד מרטין SR-72 הוא קונספט של מטוס היפר-קולי בלתי מאויש המיועד למשימות ביון ותקיפה. חברת לוקהיד מרטין פיתחה את הקונספט והציעה אותו באופן פרטי במטרה להחליף את מטוס הלוקהיד SR-71 בלקבירד. המהירות הצפויה למטוס היא מאך 10 - 7,612 מייל בשעה; 12,250 קמ"ש; 6,444 קשר.