stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האנציקלופדיה של האסלאם
המהדורה הראשונה (1st edition, EI1)

M. Th. Houtsma et al., eds., The Encyclopædia of Islam: A Dictionary of the Geography, Ethnography and Biography of the Muhammadan Peoples, 4 vols. and Suppl., Leiden: Late E.J. Brill and London: Luzac, 1913-38.
Vol.1. A-D, M. Th. Houtsma, T. W. Arnold, R. Basset eds., 1913.
Vol.2. E-K, M. Th. Houtsma, A. J. Wensinck, T. W. Arnold eds., 1927.
Vol.3. L-R, M. Th. Houtsma, A. J. Wensinck, E. Levi-Provençal eds., 1934.
Vol.4. S-Z, M. Th. Houtsma, A. J. Wensinck, H. A. R. Gibb, eds., 1936.
Suppl. No.1. Ab-Djughrafiya, 1934.
Suppl. No.2. Djughrafiya-Kassala, 1936.
Suppl. No.3. Kassala-Musha'sha', 1937.
Suppl. No.4. Musha'sha'-Taghlib, 1937.
Suppl. No.5. Taghlib-Ziryab, 1938.
M. Th. Houtsma, R. Basset et T. W. Arnold, eds., Encyclopédie de l'Islam: Dictionnaire géographique, ethnographique et biographique des peuples musulmans. Publié avec le concours des principaux orientalistes, 4 vols. avec Suppl., Leyde: Brill et Paris: Picard, 1913-1938. (French)
M. Th. Houtsma, R. Basset und T. W. Arnold, herausgegeben von, Enzyklopaedie des Islām : geographisches, ethnographisches und biographisches Wörterbuch der muhammedanischen Völker, 5 vols., Leiden: Brill und Leipzig : O. Harrassowitz, 1913-1938. (German)
M. Th. Houtsma et al., eds., E.J. Brill's first encyclopaedia of Islam, 1913-1936, Leiden: E. J. Brill, 8 vols. with Supplement (vol. 9), 1993. ISBN 90-04-09796-1
תקציר המהדורה הראשונה (SEI)

H. A. R. Gibb and J. H. Kramers eds. on behalf of the Royal Netherlands Academy, Shorter Encyclopäedia of Islam, Leiden: Brill, 1953. ISBN 90-04-00681-8
M. Th. Houtsma et al. eds., İslâm ansiklopedisi : İslâm âlemi coğrafya, etnografya ve biyografya lûgati, 13 in 15 vols., İstanbul: Maarif Matbaası, 1940-1988. (Turkish)
يصدرها باللغة العربية أحمد الشنتناوي، إبراهيم زكي خورشيد ، عبد الحميد يونس، دائرة المعارف الإسلامية: اصدر بالألمانية والإنجليزية والفرنسية واعتمد في الترجمة العربية على الأصلين الإنجليزي والفرنسي، الطبعة ٢، القاهرة: دار الشعب، -۱۹٦۹ (Arabic)
محمود ‌الحسن عارف، مختصر اردو دائرۀ معارف اسلامیه، لاهور:دانشگاه پنجاب، ۲۵ ج.ها،۱۹۵۹-۱۹۹۳ (Urdu)
המהדורה השנייה (2nd edition, EI2)

Edited by P.J. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel and W.P. Heinrichs et al., Encyclopædia of Islam, 2nd Edition., 12 vols. with indexes and etc., Leiden: E. J. Brill, 1960-2005
Vol. 1, A-B, Edited by an Editorial Committee Consisting of H.A.R. Gibb, J.H. Kramers, E. Lévi-Provençal, J. Schacht, Assisted by S.M. Stern (pp. 1-320); — B. Lewis, Ch. Pellat and J. Schacht, Assisted by C. Dumont and R.M. Savory (pp. 321-1359)., 1960. ISBN 90-04-08114-3
Vol. 2, C-G, Edited by B. Lewis, Ch. Pellat and J. Schacht. Assisted by J. Burton-Page, C. Dumont and V.L. Ménage., 1965. ISBN 90-04-07026-5
Vol. 3, H-Iram Edited by B. Lewis, V.L. Ménage, Ch. Pellat and J. Schacht, Assisted by C. Dumont, E. van Donzel and G.R. Hawting eds., 1979. ISBN 90-04-08118-6
Vol. 4, Iran-Kha, Edited by E. van Donzel, B. Lewis and Ch. Pellat, Assisted by C. Dumont, G.R. Hawting and M. Paterson (pp. 1-256); — C.E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis and Ch. Pellat, Assisted by C. Dumont and M. Paterson (pp. 257-768); — Assisted by F.Th. Dijkema, M., 1978. ISBN 90-04-05745-5
Vol. 5, Khe-Mahi, Edited by C.E. Bosworth, E. van Donzel, B. Lewis and Ch. Pellat, Assisted by F.Th. Dijkema and S. Nurit., 1986. ISBN 90-04-07819-3
Vol. 6, Mahk-Mid, Edited by C.E. Bosworth, E. van Donzel and Ch. Pellat, Assisted by F.Th. Dijkema and S. Nurit. With B. Lewis (pp. 1-512) and W.P. Heinrichs (pp. 513-1044)., 1991. ISBN 90-04-08112-7
Vol. 7, Mif-Naz, Edited by C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs and Ch. Pellat, Assisted by F.Th. Dijkema (pp. 1-384), P.J. Bearman (pp. 385-1058) and Mme S. Nurit, 1993. ISBN 90-04-09419-9
Vol. 8, Ned-Sam, Edited by C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs and G. Lecomte, Assisted by P.J. Bearman and Mme S. Nurit., 1995. ISBN 90-04-09834-8
Vol. 9, San-Sze, Edited by C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs and the late G. Lecomte, 1997. ISBN 90-04-10422-4
Vol. 10, Tā'-U[..], Edited by P.J. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel and W.P. Heinrichs, 2000. ISBN 90-04-11211-1
Vol. 11, V-Z, Edited by P.J. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel and W.P. Heinrichs, 2001. ISBN 90-04-12756-9
Vol. 12, Supplement, Edited by P.J. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel and W.P. Heinrichs, 2004. ISBN 90-04-13974-5
Glossary and index of terms to v. 1-9, 1999. ISBN 90-04-11635-4
Index of proper names v. 1-10, 2002. ISBN 90-04-12107-2
Index of subjects, fasc. 1, compiled by P. J. Bearman, 2005. ISBN 90-04-14361-0
Glossary and index of terms to v. 1-12, 2006. ISBN 90-04-15610-0
An Historical Atlas of Islam, William C. Brice ed., 1981. ISBN 90-04-06116-9
E. van Donzel, Islamic desk reference: compiled from The Encyclopaedia of Islam, Leiden: E. J. Brill, 1994. ISBN 90-04-09738-4(an abridged selection)
ראו גם

האנציקלופדיה של הקוראן
אנציקלופדיה איראניקה
הודיני (סרט, 1953)

| --- | --- |
כרזת הודיני 1953
כרזת הודיני 1953
 מבוסס על:  רומן הודיני של הרולד קלוק
 בימוי:  ג'ורג' מרשל
 הופק בידי:  ג'ורג' פאל
 תסריט:  פיליפ יורדן
 עריכה:  ג'ורג' תומסיני
 שחקנים ראשיים:  טוני קרטיס ג'נט לי
 מוזיקה:  רוי ווב
 צילום:  ארנסט לסלו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 ביולי 1953
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 הכנסות:  1,800,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
הודיני (באנגלית: Houdini) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי בצבעי טכניקולור משנת 1953, בבימויו של ג'ורג' מרשל, עם טוני קרטיס וג'נט לי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר "הודיני" של הרולד קלוק. פרט לכמה דמויות, רוב העלילה היא בדיונית. היא מתארת את הודיני מאז הופעותיו בפסטיבל בקוני איילנד, התאהבותו בבס, עבודתו במפעל למנעולים, הצלחתו בארצות הברית ואירופה, מלחמתו באנשי המדיומים וכמה מביצועיו המופלאים בהיחלצות ממצבים בלתי אפשריים. קרטיס ולי היו באותה תקופה זוג נשוי.
תקציר העלילה

הארי הודיני (טוני קרטיס) מופיע מחופש כאיש פרא בתיאטרון המופעים של שולץ (סיג רומן) בקוני איילנד. בס (ג'נט לי) מגיעה למופע ורואה איך שולץ "מצליף" בפרא. היא מונעת זאת ממנו וזה מוצא חן בעיני הודיני שאחר כך מופיע כמנטליסט ומנחש את שמה.
במופע נוסף היא מגיעה עם בחור אך הודיני מחזר אחריה והיא נענית לו הם נישאים במהירות והודיני מביא אותה לביתו שם הם גרים עם אמו (אנג'לה קלארק) שמקבלת את בס באהבה. הודיני ובס מתחילים להופיע ביחד כשהיא העוזרת שלו. באחד המפגשים של הקוסמים מצליח הודיני לגבור על מתחרים ולהיחלץ מכתונת משוגעים וזוכה בכרטיס נסיעה לאירופה אך מוותר עליו כדי להישאר עם בס.
בס מכריחה אותו למצוא עבודה במפעל למנעולים וכספות. הוא מצליח לפתוח שם את כל המנעולים ולאחר שהוא נכנס ללא רשות לאחת הכספות הוא מחולץ משם ומפוטר מעובדתו. היחסים עם בס מתערערים והוא חוזר להופעות. בס מפתיעה אותו בשני כרטיסים לאירופה שם הוא מופיע בלונדון, זוכה בהתערבות ומתפרסם לאחר שהצליח לפתוח מנעול חיצוני ולהימלט מהכלא של הסקוטלנד יארד.
בברלין הוא מצליח מאוד ופוגש את אוטו (תורין תאצ'ר) שהיה עוזרו של הקוסם הידוע פון שלייגר. הוא ממנה את אוטו לעוזרו החדש וחוזר לארצות הברית. לפני כן הוא מובא שם למשפט בטענה שהוא אומר שיש לו כוחות על טבעיים. במשפט הוא נסגר בכספת שהקומבינציה ידועה רק לשופט, מצליח לצאת משם ומזוכה.
כדי להתפרסם שוב בארצות הברית, הוא נקשר למנוף מעל גורד שחקים כשהוא עטוף בכותונת משוגעים ומצליח להשתחרר ומתפרסם בעיתונות.
הוא נכנס אחר כך לתוך תיבה סגורה שמושקעת בתוך חור בקרח בנהר דטרוייט. הוא מצליח להשתחרר אך לא מוצא את החור בקרח וכולם חושבים שהוא אבד.
הוא מצליח למצוא את החור לאחר ששמע את קולה של אמו קוראת לו ומושכת אותו ואכן באותו יום היא מתה. הוא מתחיל להתעניין במדיומים, מגלה שזו תרמית ויוצא במסע מתוקשר נגד כל הספיריטואליסטים המתחזים האלה.
לבסוף הוא חוזר להופיע ומתכונן לבצע שחרור מ"תא עינויים" מלא מים שהוא מוכנס לתוכו כשראשו הפוך. לפני כן הוא מרגיש לא טוב עם כאבי בטן שמוחרפים לאחר חבטה שקיבל ממכשיר בחדר ההלבשה.
בס מזהירה אותו לא לבצע את המופע הזה אך הקהל דורש והוא מוכנס למתקן אך מתקשה להשתחרר. בס צועקת ואוטו מנפץ את הזכוכית. המים נשפכים אך הודיני גוסס בזרועות בס ולוחש לה לפני מותו כי הוא רוצה לחזור לבמה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| טוני קרטיס | הארי הודיני |  |
| ג'נט לי | בס הודיני |  |
| אנג'לה קלארק |  | אמו של הודיני |
| טורין תאצ'ר | אוטו | עוזרו של הודיני |
| סיג רומן | שולץ |  |
החברה האמריקנית לסרטן

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 מטה הארגון:  מרכז החברה האמריקנית לסרטן 
 יושב ראש:  Harold P. Freeman 
 תקופת הפעילות:  1913–הווה (כ־111 שנים) 
 www.cancer.org
 
תמותת גברים מסוגי סרטן שונים, מתוך דו"ח ה ACS לשנת 2005
תמותת נשים מסוגי סרטן שונים, מתוך דו"ח ה ACS לשנת 2005
החברה האמריקנית לסרטן (באנגלית: American Cancer Society או ACS) היא ארגון רפואי בארצות הברית. הארגון נוסד בשנת 1913 ונקרא תחילה החברה האמריקנית לשליטה בסרטן. בשנת 1945 שונה השם לשם המקובל היום. מטרת הארגון המוצהרת היא להוות "ארגון כלל ארצי, קהילתי, התנדבותי, למחקר רפואי, המוקדש לבעור הסרטן על ידי מניעת הסרטן, הצלת חיים והפחתת סבל מן המחלה על ידי מחקר, חינוך, שתדלנות ומתן שירותים. מרכז הארגון ממוקמת באטלנטה (ג'ורג'יה) אך סניפי הארגון ממוקמים בכל המדינות המרכיבות את ארצות הברית במעל 3,400 סניפים מקומיים.
החברה האמריקנית לסרטן מקיימת את מטרות הארגון על ידי:
סיפוק מענקי מחקר לקהילייה המדעית.
ניהול מסעות פרסום ליידוע הציבור לגבי המחלה והדרכים להימנע ממנה.
פרסום דוחות סטטיסטיים שנתיים המפרטים את שכיחות סוגי הסרטן השונים בכל המדינות המרכיבות את ארצות הברית.
הכנת ניירות עמדה והמלצות לחקיקה בקונגרס
ראו גם

החברה האמריקנית לאונקולוגיה קלינית
הודיה גורדוני

| הודיה גורדוני |
| --- | --- |
 הודיה גורדוני
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: גנציינאים
משפחה:: הרדופיים
סוג:: הודיה
מין:: הודיה גורדוני
שם מדעי
 Hoodia gordonii ‏Decaisne
הודיה גורדוני (שם מדעי: Hoodia gordonii) הוא צמח סוקולנטי חסר עלים ממשפחת ההרדופיים, בעל שימושים רפואיים. תפוצתו הטבעית היא בדרום אפריקה ונמיביה. לפרחים ריח אופייני של בשר מקולקל והם מואבקים בעיקר על ידי זבובים.
שימוש רפואי

המקומיים בדרום אפריקה משתמשים לעיתים בהודיה, לצורך טיפול בבעיות עיכול וזיהומים קלים. אמנם, השימוש שזכה לפרסום הרב הוא לצורך דיכוי התיאבון במסעות ציד ארוכים במדבר קלהארי.
בשנת 1977, המועצה למחקר מדעי ותעשייתי של דרום אפריקה (CSIR), הצליח לבודד את המרכיב בהודיה, P57, שהתגלה כאחראי להשפעה של דיכוי תיאבון. הפטנט נרשם בשנת 1996, וחברת התרופות הבריטית Phytopharm חברה לחברת פייזר במטרה לנסות ולסנטז תרופה לדיכוי תיאבון על בסיס הרכיב. בעקבות קשיים בפיתוח ותופעות לוואי, פייזר שחררה את זכויותיה על הפטנט בשנת 2002. באותה שנה, ה-CSIR, הכירה רשמית בזכויות שבט הסאן על הפטנט ואישרו להם אחוזים מהרווח על כל מוצר עתידי. הצמח עצמו מוגן ונדרש אישור מיוחד כדי ללקטו.
אחד המוצרים המתהדרים ביכולת דיכוי תיאבון והורדת משקל בזכות רכיבי הודיה הוא Anatrim. שיווק המוצר נעשה בצורות אגרסיביות ולעיתים לא חוקיות כגון ספאם.
שימוש רפואי > מחקר מדעי

עד כה, לא התפרסמו שום ראיות מדעיות המעידות כי הודיה משפיעה על דיכוי התיאבון אצל בני אדם. לכן, הבטיחות והיעילות של ההודיה כתוסף מזון נחשבים ללא מוכחים.
פורסם מחקר אחד שנעשה על בעלי חיים, בו רכיב p-57 של ההודיה הוזרק ישירות למוחם של עכברים. עורך המחקר כתב כי הכבד מפרק את החומר בקלות רבה, כך שכתוסף אולי תידרש כמות גדולה שלו כדי לעורר השפעה כלשהי.
ד"ר ריצ'רד גולפרב[דרוש מקור], טוען כי ביצע מחקר ראשוני של השפעת ההודיה על שבעה נחקרים, ומצא אותה לאפקטיבית. הניסוי הקטן, מומן על ידי יצרן הודיה ותוצאותיו לא פורסמו לביקורת עמיתים. מידע שכזה לא יכול להוות ראייה מדעית ליעילות ההודיה כתוסף מזון.
החלטה 19 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  27 בפברואר 1947
 ישיבה מספר:  115
 קוד:  S/RES/19 (מסמך)
 נושא:  תקרית מיצר קורפו
 סיכום הצבעה:  8 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 3 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה בלגיה בלגיה ברזיל ברזיל קולומביה קולומביה הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית סוריה סוריה
 
החלטה 19 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-27 בפברואר 1947, יצרה ועדת משנה בת שלושה חברים כדי לבחון את כל העובדות הכרוכות במחלוקת בין בריטניה לאלבניה על תקרית מיצר קורפו, בה שתי ספינות בריטיות הוטבעו על ידי מוקשים במיצר שבין האי קורפו היווני לאלבניה ב-22 באוקטובר 1946, ולמסור דיווח למועצה לא יאוחר מ-10 במרץ 1947.
ההחלטה התקבלה בתמיכת 8 מדינות, והימנעות פולין, ברית המועצות וסוריה.
הוגו איילה

הוגו איילה (בספרדית: Hugo Ayala Castro; נולד ב-31 במרץ 1987) הוא כדורגלן עבר מקסיקני, ששיחק בעמדת הבלם.
קריירת מועדונים

איילה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של מורליה, ובגיל 15 הצטרף לאטלס. בשנת 2006, איילה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד גוודלחרה בו הפסידה קבוצתו 1–3.
בשנת 2010, איילה חתם בטיגרס. לזכותו של איילה, 5 אליפויות, 3 גביע אלוף האלופים, גביע המדינה אחד וגביע אליפות אחד עם טיגרס.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, איילה שיחק בנבחרת הנוער של מקסיקו. ב-11 במרץ 2009, איילה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו בניצחון 1–5 נגד בוליביה. ב-31 בינואר 2018, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1–3 נגד בוסניה והרצגובינה.
איילה השתתף עם הנבחרת בקופה אמריקה 2015, גביע הזהב בכדורגל 2017 ומונדיאל 2018.
תארים

ליגת העל המקסיקנית: אפרטורה 2011, אפרטורה 2015, אפרטורה 2016, אפרטורה 2017, קלאסורה 2019
הגביע המקסיקני: 2014
אלוף האלופים: 2016, 2017, 2018
גביע האלופות: 2018
בלם העונה בליגת העל המקסיקנית: אפרטורה 2011
נבחרי העונה בליגת העל המקסיקנית: אפרטורה 2015, אפרטורה 2017, קלאסורה 2019
נבחרי העונה באמריקה הצפונית: 2018
החלטה 20 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  10 במרץ 1947
 ישיבה מספר:  117
 קוד:  S/296 (מסמך)
 נושא:  אנרגיה אטומית: שליטה בינלאומית
 סיכום הצבעה:  11 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה בלגיה בלגיה ברזיל ברזיל קולומביה קולומביה הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית סוריה סוריה
 
החלטה 20 של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה פה אחד ב-10 במרץ 1947, עיינה בדו"ח הראשון של הוועדה לאנרגיה אטומית של האומות המאוחדות (אנ'), שהוקמה ב-24 בינואר 1946, ודחקה בוועדה להמשיך בחקירת השליטה הבינלאומית באנרגיה אטומית וביקשה ממנה להציג דו"ח נוסף לפני המושב הבא של העצרת הכללית.
החלטה 21 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  2 באפריל 1947
 ישיבה מספר:  124
 קוד:  S/318 (מסמך)
 נושא:  הקמת טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט
 סיכום הצבעה:  11 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה בלגיה בלגיה ברזיל ברזיל קולומביה קולומביה הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית סוריה סוריה
 
החלטה 21 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה פה אחד ב-2 באפריל 1947, העמידה את איי האוקיינוס השקט הגרמניים לשעבר מצפון לקו המשווה (איי מרשל, איי מריאנה הצפוניים, מיקרונזיה, פלאו), אשר נמסרו בעבר תחת מנדט של חבר הלאומים לרשות יפן, תחת מועצת הנאמנות של האו"ם. מועצת הביטחון הכריזה על 16 תנאים שלפיהם אישרה את המסירה, והכריזה על ארצות הברית כרשות המנהלת של האיים תחת טריטוריית הנאמנות של איי האוקיינוס השקט ואישרה לה להציב בו כוחות צבאיים.
האנסל פרצ'מנט

האנסל פרצ'מנט (באנגלית: Hansle Parchment; נולד ב-17 ביוני 1990) הוא אתלט ג'מייקני, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) ופעמיים סגן אלוף העולם (בייג'ינג 2015 ובודפשט 2023) בריצת 110 מטר משוכות. בנוסף מחזיק במדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בריצת 110 מטר משוכות.
קריירה מקצועית > 2012 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת לונדון שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת זכה פרצ'מנט במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בשיא לאומי חדש של 13.12 שניות, אחרי ארייס מריט (12.92 שניות) וג'ייסון ריצ'רדסון (13.04 שניות), שניהם מארצות הברית.
קריירה מקצועית > 2013

באליפות העולם שנערכה באוגוסט במוסקבה שברוסיה סיים פרצ'מנט במקום 13 בריצת 110 מטר משוכות, אחרי שלא סיים הריצה בשלב חצי הגמר וקבע תוצאה של 13.43 שניות במוקדמות.
קריירה מקצועית > 2015 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבייג'ינג שברפובליקה העממית של סין זכה פרצ'מנט במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.03 שניות, אחרי סרגיי שובנקוב מרוסיה (12.98 שניות) ולפני ארייס מריט (13.04 שניות).
קריירה מקצועית > 2017

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים פרצ'מנט במקום השמיני בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.37 שניות.
קריירה מקצועית > 2018 > אלוף אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזית והקריביים

באליפות אמריקה הצפונית, אמריקה המרכזיתת והקריביים שנערכה באוגוסט בטורונטו שבקנדה זכה פרצ'מנט במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.28 שניות.
קריירה מקצועית > 2021 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט בטוקיו שביפן זכה פרצ'מנט במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.04 שניות, לפני גרנט הולוואי מארצות הברית (13.09 שניות) ורונלד לוי מג'מייקה (13.10 שניות).
קריירה מקצועית > 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית העפיל פרצ'מנט לגמר 110 משוכות אך לא הופיע בו, לאחר שקבע תוצאה של 13.02 שניות בשלב חצי הגמר.
קריירה מקצועית > 2023 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה פרצ'מנט במדליית כסף בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.07 שניות, אחרי גרנט הולוואי (12.96 שניות) ולפני דניאל רוברטס מארצות הברית (13.09 שניות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 110 מטר משוכות: 12.94 שניות (2014)
הדיוויזיה הראשונה (סוריה)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיות המשוריינות בצבא הסורי
סמל הדיוויזיות המשוריינות בצבא הסורי
 פרטים
 מדינה:  סוריה סוריה
 סוג:  אוגדה משוריינת
 בסיס האם:  אל-כיסווה, דרומית לדמשק
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 מלחמות:  מלחמת יום הכיפורים מלחמת לבנון הראשונה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  החטיבה המשוריינת ה-91 החטיבה הממוכנת ה-58 החטיבה הממוכנת ה-57 החטיבה הממוכנת ה-61 החטיבה הממוכנת ה-68 החטיבה הממוכנת ה-171 רגימנט ארטילריה ה-141
 ציוד עיקרי:  נגמ"ש BMP-1 טנק T-72
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס השני
 מפקדים:  זוהיר אל-אסד עבד אל-ראני אברהים (מלחמת ההתשה) תופיק ג'האני (מלחמת יום הכיפורים) איברהים סאפי (מלחמת לבנון)
הדיוויזיה המשוריינת הראשונה היא דיוויזיה משוריינת בצבא הסורי, המשתייכת לקורפוס השני.
במהלך מלחמת יום הכיפורים שימשה הדיוויזיה כוח עתודה, היא נכנסה לפעולה בערב היום הראשון למלחמה וניצלה את הישגי הדיוויזיה ה-5 בפריצת מערך ההגנה הישראלי בדרום הרמה. בשלושת הימים הבאים לחמה הדיוויזיה במובלעת הסורית בדרום הרמה, כשהיא משתתפת בין היתר בקרב על נפח ובלחימה באזור חושניה. במהלך מלחמת לבנון הראשונה ישבה הדיוויזיה בבקעת הלבנון והשתתפה בין היתר בקרב סולטאן יעקוב.
היסטוריה > מלחמת יום הכיפורים

במלחמת יום הכיפורים שימשה הדיוויזיה, בפיקודו של תופיק ג'האני, כוח עתודה שיועד להיכנס לתוך הגולן הישראלי ברגע שאחת משלשת דיוויזיות הקו (ה-7 בצפון, ה-9 במרכז וה-5 בדרום) יצליחו לחדור את מערך ההגנה. בתקופה זו הורכבה הדיוויזיה מארבע חטיבות לוחמות; החטיבה המשוריינת ה-76, החטיבה המשוריינת ה-91, החטיבה הממוכנת ה-58 והחטיבה הארטילרית ה-64.
בבוקר היום השני למלחמה ב-7 באוקטובר 1973, הוכנסה הדיוויזיה ללחימה ותפקידה היה לנוע באזור הפריצה של הדיוויזיה ה-5 בכודנה ורפיד. משם היא הייתה אמורה לנוע לכיוון חושניה, רמת'ניה ולעבר מחנה נפח. כוחות הדיוויזיה ה-5 התעכבו באזורים מדרום לנפח ובאזור אל-על כאשר נתקלו בלחימה עיקשת של שאריות חטיבה 188 וכוחות המילואים הראשונים שהגיעו לרמה, לכן הדיוויזיה הראשונה התעכבה אף היא באזור חושניה. בסיבות השעה 13:30, כוחות מחטיבה 91 וחטיבה 43 (מדיוויזיה ה-5) הצליחו להגיע ולהצטרף ללחימה באזור נפח. בין היתר נלחמו כוחות החטיבה ה-91 בכוח של חטיבת המילואים 679 ("כוח רן") באזור צומת נפח, צפון-מזרחית לגדרות המחנה.
ישנם כיום עדויות לכך שהמשימה של הדיוויזיה הייתה מעט שונה ממה שהיא נתפסה במהלך ולאחר המלחמה. תנועת הדיוויזיה לכיוון נפח רמזה לכך שכנראה היא תכננה לכבוש את אזור מרכז הרמה ולנוע מערבה כדי לכבוש את קו נהר הירדן ולמנוע תגבורות ישראליות לרמה, בדומה לתוכנית הקרב של שאר יחידות הצבא הסורי. במאמרו של דני אשר "סיפורה של מפה" משנת 1999, מציין אשר כי במפות קרב שנתגלו לאחר המלחמה, מסתמן כי תוכנית הקרב של הדיוויזיה הייתה לנוע דווקא צפונה ולאגף את הגזרה הצפונית (של כוחות חטיבה 7), היכן שמאמץ ההבקעה הסורי לא צלח. עצירת הדיוויזיה במהלך הקרב על נפח מנע ממנה להשיג את האיגוף המסוכן ומנע את האפשרות להבקעה נוספת ומסוכנת בצפון הרמה. לבסוף, ההגעה של יחידות המילואים של צה"ל בדרום ובמרכז הרמה, הצליחו לבלום את ההתקפה של הדיוויזיה החמישית, הראשונה וחלקים מהדיוויזיה התשיעית ואף לדחוף אותם חזרה אל מעבר לקו הגבול.
בין 8 ל-10 באוקטובר, פעלו יחידות הדיוויזיה באזור שנודע ככיס חושניה, השטח שנותר בשליטת הצבא הסורי במרכז רמת הגולן. במהלך הלחימה ב-8 וב-9 באוקטובר נשחקו רוב יחידות הדיוויזיה, וב-10 באוקטובר נסוגו שרידיה אל מעבר לקו הסגול.
היסטוריה > מלחמת לבנון הראשונה

בפרוץ מלחמת לבנון הראשונה, הדיוויזיה בפיקודו של איברהים סאפי הייתה מוצבת בבקעת הלבנון. היא הורכבה באותה עת מהחטיבה המשוריינת ה-91, החטיבה המשוריינת ה-76 והחטיבה הממוכנת ה-58, כל חטיבה משוריינת הכילה כ-160 טנקים והחטיבה הממוכנת הכילה כ-40, כלומר סך הכל הכילה הדיוויזיה כ-360 טנקים (לרוב מסוג T-62). בנוסף ליחידות אלו, תחת פיקוד הדיוויזיה היה גם גדוד הקומנדו ה-20, אשר שימש בעיקר ככוח נגד טנקים ולצד יחידות הדיוויזה לחמה גם חטיבת חיל הרגלים ה-62 העצמאית. המפגש הראשון בין כוחות סורים וכוחות צה"ל התרחש בסביבת העיירה ג'זין, בחלקו הדרומי של הבקע הלבנונית. כדי להגן על העיירה מפני הכוחות הישראלים המתקדמים, נשלחו למקום מספר יחידות חיל רגלים וקומדו בסיוע גדוד שריון (טנקי T-62) מחטיבת השריון ה-76. בקרב ג'זין שהתפתח, הצליח צה"ל להביס את הכוחות המחופרים ולכבוש את העיירה.
מספר ימים לאחר מכן, כוחות הדיוויזיה נכנסו ללחימה עם כוחות צה"ל אשר תקפו את המתחם הדיוויזוני בו הם ישבו ב-11 ביוני 1982, בקרב סולטאן יעקוב. במהלך הקרב, נסוגו החטיבה ה-91 וה-76 פנימה למבנה הגנתי והחטיבה ה-58 נשארה כעתודה, באותה העת כוחות הדיוויזיה השלישית החלו לנוע דרומה לאורך בקעת הלבנון במטרה לסייע כנגד ההתקפה הישראלית. לבסוף, לאחר קרבות קשים, הצליחה הדיוויזיה לבלום את ההתקדמות הישראלית והמשיכה להחזיק את החלק המזרחי של כביש ביירות-דמשק. למרות האבדות הקשים שספגו הסורים בקרב, הוא נחשב להצלחה רבה משום בלימת המאמץ הישראלי אל מול עדיפות מספרית של צה"ל.
מבנה ויעוד

הדיוויזיה הראשונה נמצאת תחת פיקוד הקורפוס השני, אשר מפקדתו בעיר זבדאני שמצפון-מערב לדמשק על גבול לבנון. תחום האחריות של הקורפוס הוא כל האזור מצפון לדמשק ועד חומס כולל לבנון, כוחות הקורפוס אף הוצבו בלבנון בתקופת הנוכחות הסורית שם בין השנים 1976–2005. הדיוויזיה הראשונה יושבת בבסיס באל-כיסווה, סמוך לעיר דמשק.
לפי הערכות שונות, לפני פרוץ מלחמת האזרחים בשנת 2011, הרכבה מארבע חטיבות; החטיבה הממוכנת ה-58, החטיבה המשוריינת ה-76, החטיבה המשוריינת ה-91 והחטיבה המשוריינת ה-153.
נכון לסוף שנת 2018 הדיוויזיה עברה שינוי משמעותי כחלק מבנייה מחודשת של הצבא הסורי בסיוע רוסיה. מבין היחידות שהרכיבו את הדיוויזיה רק החטיבה המשוריינת ה-91 והממוכנת ה-58 נותרו כפי שהיו, בעוד שהחטיבות ה-76 וה-153 פסקו מלהתקיים - במקומן הוקמו החטיבות הממוכנות ה-171, ה-68, ה-61 וה-57. כחלק משינויים אלו, ככל הנראה במהלך תחילת 2019 הדיוויזיה משנה את ייעודה מדיוויזיה משוריינת לממוכנת עם חטיבה משוריינת אחת בלבד.
לקריאה נוספת

סא"ל (במיל') צבי, ‏מערכה התקפית סורית ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, מערכות 314, 1989
דני אשר, ‏סיפורה של מפה, מערכות 366, אוקטובר 1999
צבי עופר, ‏סיפור לא ברור, מערכות 369, 2000
אליעזר בריליאנט, מתי הוכרעה המערכה ברמת הגולן?, אתר במה להיסטוריה צבאית, 18 באפריל 2018
הערות שוליים

↑  פסח מלובני, מצפון תפתח הרעה: צבא סוריה - עלילותיו ומלחמותיו - מבט מדמשק, תל אביב: המכון לחקר מלחמות ישראל, 2014, עמ' 280.
1 2 3 4  הוקמה במהלך מלחמת האזרחים בסוריה, ככל הנראה בין 2016 לסוף 2018.
↑
↑  מלובני, 2014, עמ' 295.
1 2  מתוך סא"ל (במיל') צבי, ‏מערכה התקפית סורית ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, מערכות 314, 1989.
↑  דני אשר, ‏סיפורה של מפה, מערכות 366, אוקטובר 1999
↑  מתוך; John Laffin The War of Desperation: Lebanon, UK:Osprey Publishing, 1985, עמ' 33-37.
↑  מתוך האתר 'לבנון 82'.
↑  Joseph Holliday, The Syrian Army: Doctorinal Order of Battle, US:Institute for the study of war, 2013
↑
טנקי T-62 פגועים של חטיבה משורינת 91 מהדיוויזיה הראשונה מערבית לעין זיוון, צפונית לציר יבשה, ברקע תל שיפון.
טנק סורי בוער בקרב ג'זין, היכן שטנקים מהחטיבה ה-76 נשלחו להגן על העיירה כנגד התקדמות צה"ל.