stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיריבטי במשחקים האולימפיים לנוער
ראו גם

קיריבטי במשחקים האולימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
קרל-גוסטב זאוברצווייג

| --- | --- |

זאוברצווייג (מימין) סוקר מסדר של חיילי דיוויזיית אס אס הררית ה-13, בחברתו של חג' אמין אל-חוסייני. נובמבר 1943
 לידה:  1 בספטמבר 1899 וישק, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 התאבד:  20 באוקטובר 1946 (בגיל 47) המבורג, גרמניה תחת שלטון בעלות הברית 
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  רייכסווהר ורמאכט ורמאכט אס אס ואפן אס אס
 תקופת הפעילות:  1917–1945 (כ־28 שנים)
 דרגה:   גנרל לוטננט    גרופנפיהרר
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית האס אס ה-13 מפקד קורפוס אס אס הררי התשיעי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 צלב הברזל, דרגה ראשונה  מסדר הכבוד הצבאי הבולגרי  צלב הברזל, דרגה שנייה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
גרופנפיהרר קרל-גוסטב זאוברצווייג (בגרמנית: Karl-Gustav Sauberzweig;‏ 1 בספטמבר 1899 – 20 באוקטובר 1946) היה מפקד בכיר בוואפן אס אס שפיקד על יחידות וואפן אס אס הרריות במלחמת העולם השנייה, היחידות שאוישו בעיקר על ידי מתנדבים מוסלמים נוצלו בעיקר למלחמה בפרטיזנים ביוגוסלביה, במהלך מבצעים אלו ביצעו היחידות פשעי מלחמה רבים, לאחר המלחמה העדיף זאוברצוויג להתאבד מאשר לעמוד לדין על מעשיו.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

זאוברצווייג נולד ב-1 בספטמבר 1899 כבנו של רופא בעיר וישק שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. כיום שם העיר וישוקה והיא נמצאת בתחומי פולין המודרנית. ב-28 בספטמבר 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית כצוער, והוצב ברגימנט הגרנדירים ה-12 (ברנדנבורג - הנסיך קרל מפרוסיה). הוא לחם בשורות הרגימנט במלחמת העולם הראשונה, נפצע, ופרט לשתי המחלקות של צלב הברזל קיבל גם את אות הפציעה בשחור. ב-17 במאי 1917 הועלה לדרגת פהנריך, וב-25 באוגוסט של אותה שנה הועלה לדרגת לויטננט.
עם סיום המלחמה ופירוקו של הצבא הקיסרי, עבר לשרת ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי ניהול ומטה. ב-15 בדצמבר 1924 נישא לאירנה גייס, אשר ילדה לו בן אחד, דיטר, אשר לימים נהיה פוליטיקאי. בקיץ 1925 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובמרץ 1932 היה מעורב בתאונת מטוס שאילצה אותו לפרוש מהצבא לזמן מה. ב-1 באפריל 1933 הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 ביולי של אותה שנה הועבר לשמש כמדריך טקטיקה בבית הספר לתותחנות. ב-1 באוקטובר 1934 עם הפיכתו של הרייכסווהר לוורמאכט, עבר להיות מורה בבית הספר הצבאי החדש בהאלה, ובסתיו 1936 מונה לראש אגף האפסנאות של הקורפוס ה-11, וב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת מיור, וב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1 באפריל של אותה שנה הועבר למטה של הקורפוס ה-17.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה זאוברצווייג קצין מטה בקורפוס ה-17, והוא לחם עמו במהלך המערכה בפולין ב-1939. בסוף ספטמבר של אותה שנה הועבר למחלקת החינוך של המטה הכללי, ובאמצע דצמבר הוחזר לקורפוס ה-11. הוא לחם במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, וב-1 ביוני 1940 נפצע דרומית-מזרחית לדנקירק. ב-1 ביוני 1941 מונה למפקד הרגימנט ה-466, והוביל את הרגימנט כחלק מהדיוויזיה ה-257 במבצע ברברוסה. ב-18 באוגוסט 1941 נפצע מגושי סלע שחדרו לעינו, ונאלץ לוותר על תפקידו כמפקד הרגימנט. הוא החלים באזור אוקטובר של אותה שנה, הוא מונה למפקד הרגימנט ה-306, אשר היה חלק מהדיוויזיה ה-211 ושימש ככוח כיבוש בברטאן שבצרפת.
באמצע ינואר 1942 התפטר מתפקידו והועבר למילואים. ב-1 בפברואר של אותה שנה הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במאי מונה למפקד רגימנט המילואים ה-131 בברנו. בסוף אוקטובר התפטר גם מתפקיד זה, והועבר למלא תפקידי מטה עבור הOKH. החל מ-1 בנובמבר הוא היה ראש מחלקת החינוך, וב-1 באוגוסט 1943 הועבר לוואפן אס אס, וקיבל דרגת אוברפיהרר. שבוע לאחר מכן קיבל את הפיקוד על דיוויזיית אס אס הררית ה-13 "הנדשאר", מידיו של הרברט פון אובוורצר הדיוויזיה הורכבה ברובה ממתנדבים בוסנים מוסלמים. הדיוויזיה התאמנה בצרפת, וזאוברצווייג נודע ביחסו האבהי והחם כלפי חייליו, ונהג לפנות אליהם בתואר "ילדים".
בימים 16-17 בספטמבר 1943, אחד מחיילי הדיוויזיה, כנראה סוכן קומוניסטי, יזם מרידה שבמהלכה נרצחו חמישה קצינים גרמנים. חיילים אחרים, נאמנים לגרמנים ומונהגים על ידי האימאם, דיכאו את המרד ובמהלך הדיכוי נהרגו שני מורדים. 14 מורדים נוספים נורו לאחר משפט. מרידה זו הדאיגה את זאוברצווייג מאוד, והוא פסל חיילים רבים מטעמי חוסר התאמה פוליטית, וכשמונה מאות מתוכם נשלחו לעבודה בגרמניה. 265 מתוכם סירבו לכך ונשלחו למחנה ריכוז שם מתו רבים מהם. ב-1 באוקטובר הועלה זאוברצווייג לדרגת בריגדפיהרר. באותו חודש נשלחה הדיוויזיה לגרמניה לצורך השלמת האימונים, וזאוברצווייג אירח במפקדתו את חג' אמין אל-חוסייני והיינריך הימלר, שהתרשמו מאוד מביצועי הדיוויזיה.
באמצע פברואר 1944 הועברה הדיוויזיה לבוסניה והרצגובינה. בנאום שנשא בפני אנשיו בהגיעם לגבול הבוסני סיפר: "הצלחתי לאחרונה לנסוע ברחבי כמעט כל בוסניה מה שראיתי זעזע אותי. השדות נחו מעובדים, הכפרים שרופים והרוסים... האומללות שולטת במחנות הפליטים". לנוכח הצלחתה של הדיוויזיה הוחלט להקים דיוויזיה נוספת על אותו עיקרון, וכך הוקמה דיוויזיית אס אס הררית ה-23 "קאמא". ב-21 ביוני 1944 נכללו שתי הדיוויזות במסגרת קורפוס אס אס הררי התשיעי, שזאוברצווייג מונה כמפקדו. בהתאם לכך, הוא הועלה לדרגת גרופנפיהרר. הקורפוס נכלל במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה ולחם בפרטיזנים בקרואטיה. בדצמבר של אותה שנה מאס הימלר בזאוברצווייג שאותו החשיב לאדם לא-יציב, ומינה את קרל פפר-וילדנברוך כמפקד הקורפוס במקומו.
ביוגרפיה > אחריתו

בינואר 1945 חזר לוורמאכט בדרגת גנרל לוטננט, ופיקד על כוחות במסגרת קבוצת ארמיות H. הוא נכנע לצבא הבריטי, וב-26 בספטמבר 1945 פרסם דו"ח על פעילותו שהפך לימים לאחד המסמכים החשובים בחקר תולדותיה של דיוויזיית האס אס הררית ה-13. הוא נעצר במחנה הריכוז נוינגמה בעיר המבורג, והתאבד בו ב-20 באוקטובר 1946 כאשר נודע לו כי עומדים להסגיר אותו ליוגוסלביה שם היה צפוי להישפט.
לקריאה נוספת

Lepre, George, Himmler's Bosnian Division: The Waffen-SS Handschar Division 1943–1945, Schiffer Publishing, 1997.
קיריווינה

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים שלמה 
 קואורדינטות:  8°40′00″S 150°55′00″E﻿ / ﻿8.6666666666667°S 150.91666666667°E﻿ / -8.6666666666667; 150.91666666667
 שטח:  290.5 קילומטר רבוע
 אורך:  50 קילומטר
 רוחב:  6 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  פפואה גינאה החדשה 
 אוכלוסייה:  22,163
 אזור זמן:  UTC+10
 he
 
קיריווינה (באנגלית: Kiriwina) הוא הגדול באיי טרובריאנד (Trobriand) ושטחו 290.5 קמ"ר. הוא חלק ממחוז מפרץ מילן (Milne Bay) בפפואה גינאה החדשה. רוב 12,000 תושביהם של איי טרובריאנד חיים בקיריווינה. שפת הקיליווילה, הידועה גם בשם קיריווינה, מדוברת באי. העיירה המרכזית היא לוסוייה (Losuia). האי הוא יחידת ממשל מקומי במחוז מילן ביי של פפואה גינאה החדשה.
היסטוריה

כוחות בעלות הברית נחתו על האי קיריווינה ועל וודלארק (Woodlark) ב-30 ביוני 1943 במהלך מבצע כרוניקל במלחמת העולם השנייה. לאחר הנחיתה אנשי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית פיקחו על בניית שדה התעופה קיריווינה, כולל מסלול של 2,000 מטר על פני משטח אלמוגים.
"בספטמבר 1943, לבקשת הארמייה השישית, נשלחו לקיריווינה 12 קצינים ו-306 אנשי גדוד הבנייה הימי ה-60 כדי לסייע בפיתוח שדות התעופה. המשימה העיקרית של יחידת "דבורי הים" (Seabees) הייתה בניית שני מסלולי הסעה, אחד באורך כ-2 ק"מ, ובו 25 עמדות מפציצי קרב, והשני באורך של כקילומטר וחצי, עם 16 עמדות מטוסים, מסלול ההסעה הראשון הושלם ב-12 באוקטובר, יומיים לפני המועד, כדי לתמוך בהתקפה אווירית גדולה על רבאול. כשבוע לאחר מכן הושלם מסלול ההסעה השני." כנף 73 של חיל האוויר המלכותי התבססה בשדה זה.
בלוסואיה (Losuia) נבנה בסיס מטוסים ימיים, המורכב ממעגן ומזח.
היסטוריה > המאה ה-21

30 בני אדם נהרגו במלחמת שבטים בקיריווינה באוקטובר 2022.
הערות שוליים

↑  Kiriwina, Chapter XXVI
Bases in the Southwest Pacific, Building the Navy's Bases in World War II, History of the Bureau of Yards and Docks and the Civil Engineer Corps, 1940-1946, Volume II, UNITED STATES GOVERNMENT PRINTING OFFICE, WASHINGTON, 1947, p.291
↑  Kiriwina, Chapter XXVI
Bases in the Southwest Pacific, Building the Navy's Bases in World War II, History of the Bureau of Yards and Docks and the Civil Engineer Corps, 1940-1946, Volume II, UNITED STATES GOVERNMENT PRINTING OFFICE, WASHINGTON, 1947, p.291
↑  Francis, Chantelle (26 באוקטובר 2022). "30 dead after massacre on Papua New Guinea's 'island of love' after tribal warfare". New York Post. נבדק ב-28 באוקטובר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10036825 
כפר בקיריווינה (1899)
קונסטנדינוס צלדאריס

קונסטנדינוס צלדאריס (ביוונית:Κωνσταντίνος Τσαλδάρης,‏ 1884 – 15 בנובמבר 1970) היה פוליטיקאי יווני מהמאה ה-20, יליד מצרים. הוא כיהן פעמיים כראש ממשלת יוון בשנים 1946–1947. קשר את שמו למלחמת האזרחים ביוון (1946–1949) ובהחזרת המשטר המלוכני במדינה בספטמבר 1946. היה משפטן בהכשרתו.
קורות חייו > ילדות וצעירות

שורשי משפחת צלדאריס הם בקורינתוס.
קונסטנדינוס (דינו) צלדאריס נולד בשנת 1884 באלכסנדריה במצרים, וגדל בעיר הזאת, בעת שמצרים נמצאה בשליטה בריטית והייתה פורמלית חלק מהאימפריה העות'מאנית. הוא למד משפטים באוניברסיטת אתונה והשלים לימודים בתחום זה באוניברסיטאות ברלין, לונדון ופירנצה. בצעירותו הוא היה סנדק של אספן האמנות אלכסנדרוס יולס.
עוד בעת עבודתו כעורך דין ביוון בשנים 1912–1913 כיהן כפרפקט (נומארכוס) בפטרס, בשנים 1916–1917 כיהן כפרפקט בקורפו בעת שהאי נמצא תחת כיבוש כוחות ההסכמה ואירח את הצבא והממשלה הסרבית שנמלטו מארצם. בשנים 1920–1922 כיהן צלדאריס כמושל כרתים.
קורות חייו > הקריירה הפוליטית > תפקידים ראשונים בפרלמנט ובממשלה

בשנת 1926 נבחר צלדאריס לראשונה כנציג נפת (פרפקטורה) ארגוליס-קורינתיה בפרלמנט ההלני מטעם "מפלגת החושבים החופשיים" של יואניס מטאקסס. נאסר לזמן קצר כ"מתנגד לרפובליקה ההלנית". בשנת 1928 הוא חבר למפלגת העם המונרכיסטית שבראשות דודו, פנאגיס צלדאריס. הוא הצטרף לממשלתו השנייה של פנאגיס צלדאריס כסגן שר התחבורה בשנים 1933–1935. ואחר כך כיהן עד אפריל 1936 כתת-מזכיר בלשכת ראש הממשלה בממשלות גאורגיוס קונדיליס וקונסטנדינוס דמרדזיס. אחרי מותו של פנאגיס צלדאריס במאי 1936 נבחר לחבר בוועדה המנהלית של מפלגת העם שהתפזרה במהרה בעת הדיקטטורה של מטקסס.
קורות חייו > הקריירה הפוליטית > מלחמת העולם השנייה

עם תחילת הכיבוש המשולש הגרמני-איטלקי-בולגרי של יוון בימי מלחמת העולם השנייה, שמו של צלדאריס הוזכר בין הפוליטיקאים שהשתתפו ב-6 במאי 1941 במפגש עם ראש הממשלה משתף הפעולה גאורגיוס צולקולו ("הקוויזלינג היווני") והביעו הסכמה עם הקמת, ממשלת חירום.
באותם הימים המלך וממשלת יוון עדיין נמצאו בשטח יוון, בכרתים.
בדומה לפוליטיקאים רבים, צלדאריס לא היה פעיל בשנות הכיבוש הנאצי-פאשיסטי. המפלגה הקומוניסטית היוונית יזמה התנגדות לכיבוש והקימה את החזית לשחרור לאומי של יוון (א.א.ם). בהמשך התארגנו גם הצבא לשחרור העם של יוון (א.ל.א.ס.) והצי לשחרור העם של יוון (א.ל.א.ן).
הדאגה לגבי מדיניות הממלכה המאוחדת ביחס למאזן הכוחות הפוליטיים ביוון ולגורל המונרכיה הביאה ב-17 במאי 1944 לכינוס הכוחות הפוליטיים היווניים שהתקיים בלבנון. במציאות מנהיגי רוב המפלגות מימי טרום-המלחמה איבדו את תומכיהם בקרב הציבור ואת כוחם וייצגו יותר את עצמם. עם הפוליטיקאים שנפגשו בלבנון נמנה גם צלדאריס.
כבר שנה קודם לכן ראש המשלחת הצבאית הבריטית ביוון טען ש"לצלדאריס אין אנשים". ביוני 1944 נסע צלדאריס למצרים ואחר כך לארצות הברית.
קורות חייו > הקריירה הפוליטית > מנהיג מפלגה וראש ממשלה

אחרי שחרור יוון מהכיבוש הנאצי בימי מלחמת העולם השנייה נבחר צלדאריס בראש מפלגת העם שקמה מחדש. כמנהיג "הברית הפטריוטית המאוחדת" הימנית זכה בבחירות השנויות במחלוקת ב-31 במרץ 1946.
הוא עמד בראש ממשלת יוון בין 18 באפריל 1946 ל-25 בינואר 1947. בימי כהונתו זו התקיים ב-1 בספטמבר 1946 משאל עם שהחליט על החזרת המונרכיה ביוון.
בין 29 באוגוסט ל-7 בנובמבר 1947 עמד צלדאריס שוב בראש הממשלה, הפעם ממשלה זמנית. בשתי כהונותיו בראש הממשלה מילא גם את תפקיד שר החוץ.
בהמשך צלדאריס מילא את התפקידים של סגן ראש הממשלה ושר החוץ בממשלת דימיטריוס מקסימוס (ינואר - אוגוסט 1947) ותמיסטוקליס סופוליס ואלכסנדרוס דיומידיס (נובמבר 1947 - ינואר 1950). בשנים 1947–1949 הוא עמד גם בראש משלחת יוון בעצרת הכללית של האו"ם. בתוקף תפקיד זה הוא הצביע ב-29 בנובמבר 1947 נגד חלוקת ארץ ישראל לשתי מדינות: יהודית וערבית, עמדה שתאמה את עמדת ארצות ערב.
קורות חייו > הקריירה הפוליטית > כישלונות אלקטורליים ופרישתו מהפוליטיקה

עם הקמתה ועלייתה לשלטון של התלכדות היוונית בראשו המרשל אלכסנדרוס פפאגוס, מפלגת העם איבדה את מרבית הבסיס האלקטורלי שלה, וצלדאריס נכשל בבחירות בשנת 1952. בבחירות ב-1956 נכנס לפרלמנט מטעם האיחוד הליברלי הדמוקרטי, אולם בבחירות בשנת 1958 הוא להצליח להיבחר לפרלמנט כראש איחוד העם. כעבור זמן קצר הוא פרש מהזירה הפוליטית.
קורות חייו > חייו הפרטיים

החל מ-1926 צלדאריס היה נשוי פעמיים. בפעם השנייה התחתן בניו יורק עם נאדין ניקול דה בורנמן (מתה ב-1973), פריזאית ממוצא משוער דני-בריטי, גרושתו של אגממנון שלימן (בנו של היינריך שלימן).
צלדאריס נפטר בגיל 86 בשנת 1970 באתונה מסיבוכים של שחמת הכבד. השאיר בן מנישואיו הראשונים, אתנסיוס צלדאריס שכיהן כשר וכיושב ראש הפרלמנט (1989–1993).
בלווייה נאמו גאורגיוס מברוס, ראש איחוד המרכז, וקונסטנדינוס פפקונסטנדיניו, ממפלגת א.ר.א (האיחוד הרדיקלי הלאומי).
לקריאה נוספת

Τριαντάφυλος Α. Γεροζήσης, Το Σώμα των αξιωματικών και η θέση του στη σύγχρονη Ελληνική κοινωνία (1821—1975), εκδ. Δωδώνη,1996 ISBN 960-248-794-1
(טריאנדאפילוס א. גרוזיסיס – קורפוס הקצינים ומקומו בחברה היוונית המודרנית, 1821–1975)
Νίκος Μακρυγιάννης, Οι Πρωθυπουργοί της Ελλάδος, 1843-1979, (Εκδοτ. Εστία, 1979), σελ. 276 (гр.
(ניקוס מקרייאניס – ראש ממשלת יוון, 1843–1979)
Harris M.Lentz Heads of states and governments of Worldwide, Encyclopedia of over 2300 Leaders Routledge, New York 2014
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה – ארכיב מונצינגר
↑  H.M.Lentz III
↑  גרוזיסיס, עמ' 564, 1996
↑  פרטים ביוגרפיים באתר אמנויות ותרבות
↑  Lilian Whiting, The Golden Road, Little, Brown, 1918, p. 165
↑  האתר הגניאלוגי geni
↑  The British Council and Anglo-Greek Literary Interactions, Routledge 2018 1945-1955 Michael Llewellyn Smith ch Steven Runciman and the British Council:letters from Athens, note 38
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb106245108 (data)  GND: 1081915900  ISNI: 0000 0000 7541 943X  LCCN: n90654467  NLG: 136522  SUDOC: 106030086  VIAF: 103649263   WorldCat (עם VIAF): 103649263
קרל-היינץ קורבל

קרל-היינץ "צ'ארלי" קורבל (בגרמנית: Karl-Heinz "Charly" Körbel, נולד ב-1 בדצמבר 1954 בדוסנהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק באיינטרכט פרנקפורט ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת המגן.
לקורבל 602 הופעות בבונדסליגה בין השנים 1972 ו-1991, כולן במדי איינטרכט פרנקפורט, והוא נחשב לשיאן ההופעות בבונדסליגה בכל הזמנים.
קריירת מועדונים

קורבל החל לשחק בקבוצה הבוגרת של איינטרכט פרנקפורט בשנת 1972 כאשר היה בן 18, ונשאר בה 19 עונות ברציפות. בתקופה זו זכה ארבע פעמים בגביע הגרמני, ופעם אחת בגביע אופ"א בשנת 1980, לאחר ניצחון במפגש כפול מול בורוסיה מנשנגלדבך בגמר. בשנת 1991 פרש קורבל ממשחק פעיל, לאחר שכבש 45 שערים ב-602 הופעות.
קריירה בינלאומית

לקורבל שש הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, אך הוא מעולם לא שיחק בטורניר גדול.
קריירת אימון

קורבל אימן בין השנים 1995 ו-1996 באיינטרכט פרנקפורט, ואחר כך במועדוני חובבים. נכון לשנת 2015, קורבל הוא מנהל האקדמיה לכדורגל של איינטרכט פרנקפורט, ובבעלותו חנות למוצרי ספורט בעיר הולדתו דוסנהיים.
תארים

עם איינטרכט פרנקפורט:
הגביע הגרמני: 1973/74, 1974/75, 1980/81, 1987/88
גביע אופ"א: 1979/80
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119125463  VIAF: 3273854   WorldCat (עם VIAF): 3273854 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים גרמנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קיינוגנתוס

| קיינוגנתוס |
| --- | --- |
  גולגולת ואיור של קיינוגנתוס
תקופה
טריאס תיכון 247–237 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
תת־סדרה:: קיינודונטיים
משפחה:: Cynognathidae
סוג:: קיינוגנתוס
מין:: Cynognathus crateronotus
שם מדעי
 Cynognathus crateronotus

קיינוגנתוס (שם מדעי: Cynognathus; מיוונית: "לסתות כלב") הוא סוג תראפסיד מתור הטריאס אשר חי באזור דרום אפריקה, נמיביה וארגנטינה של ימינו ואף באנטארקטיקה (בהרים הטראנס-אנטארקטיים). הוא השתייך לקיינודונטיים שהיו מאבותיהם הקרובים ביותר ליונקים המודרניים. בסוג זה היה מין אחד – Cynognathus crateronotus.
מאפיינים

לקיינוגנתוס הייתה גולגולת גדולה באורך 30 ס"מ עם לסתות חזקות וניבים בולטים וחדים. הוא הגיע לאורך 1.2 מטר וככל הנראה היה טורף. בדומה ליונקים היה הקיינוגנתוס בעל צורות שיניים מותאמות כאשר הקדמיות מביניהם הותאמו לחתיכת בשר. יצור היה יכול לנוע ולנשום בעת ובעונה אחת אך הוא היה בעל גפיים הנוטות לצדדים, צורה נדירה אצל היונקים המפותחים. ממבנה תעלות לאורך העצמות, ייתכן שגופו כוסה בפרווה או שיער והוא היה בעל דם-חם.
הוא נכחד לאורך אמצע הטריאס והוחלף בידי קיינודונטים קטנים יותר ודומים יותר ליונקים.
בתרבות

יצור זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
קרל, רוזן הסן-קאסל

קרל, רוזן הסן-קאסל (בגרמנית: Karl, von Hessen-Kassel;‏ 3 באוגוסט 1654 – 23 במרץ 1730), היה הרוזן של הסן-קאסל בין 1670 ל-1730, ונחשב לאחד השליטים הטובים ביותר שהיו להסן-קאסל.
ביוגרפיה > ילדותו

קרל נולד ב-3 באוגוסט 1654 בקאסל לווילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל, ולהדוויג סופיה מברנדנבורג, בתו של גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג.
ביוגרפיה > שלטונו

בשנת 1663 עלה לשלטון אחיו וילהלם השביעי, רוזן הסן-קאסל, אך וילהלם מת בגיל צעיר ב-21 בנובמבר 1670 וקרל עלה במקומו לשלטון. בתחילה הייתה אמו עוצרת המדינה, ובשנת 1675 תפס קרל את השלטון.
קרל היה שליט מוצלח מאוד, הוא בנה את המדינה מחדש במשך תקופת שלטונו ארוכת השנים, השקיע בתשתיות וביצע רפורמות ומשך את ההוגנוטים הצרפתים למדינה מטעמים כלכליים. בנוסף, השכיר קרל את חייליו למדינות אחרות בתור שכירי חרב, והיה השליט הראשון שעשה זאת. בשנת 1685 נתן קרל את חלק מנחלותיו לאחיו הצעיר פיליפ, שהקים בהם את רוזנות הסן-פיליפסטאל.
ב-23 במרץ 1730 מת קרל בקאסל, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך.
משפחתו

בשנת 1673 התחתן קרל עם מריה אמליה מקורלנד, בתם של יאקוב קטלר, דוכס קורלנד ולואיזה שרלוטה מברנדנבורג, ונולדו להם 17 ילדים, מתוכם 14 שהגיעו לבגרות:
וילהלם (29 במרץ 1674 - 25 ביולי 1676)
קרל (24 בפברואר 1675 - 7 בדצמבר 1677)
פרידריך (28 באפריל 1676 - 5 באפריל 1751)
כריסטיאן (2 ביולי 1677 - 18 בספטמבר 1677)
סופיה שרלוטה (16 ביולי 1678 - 30 במאי 1749)
בן (12 ביוני 1679)
קרל (12 ביוני 1680 - 13 בנובמבר 1702)
וילהלם (10 במרץ 1682 - 1 בפברואר 1760)
לאופולד (30 בדצמבר 1684 - 10 בספטמבר 1704)
לודוויג (5 בספטמבר 1686 - 23 במאי 1706)
מריה לואיזה (7 בפברואר 1688 - 9 באפריל 1765)
מקסימיליאן (28 במאי 1689 - 8 במאי 1753)
בת (5 ביולי 1690)
גאורג קרל (8 בינואר 1691 - 5 במרץ 1755)
אלאונורה אנטוניה (11 בינואר 1694 - 17 בדצמבר 1694)
וילהלמינה שרלוטה (8 ביולי 1695 - 27 בנובמבר 1722)
בן (1696)
קלייב אנדרסון

| --- | --- |

 לידה:  10 בדצמבר 1952 (בן 71) סטנמור, מידלסקס, בריטניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  סלוויין קולג', קיימברידג'  בית ספר תיכון הארו 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקצוע:  יוצר קומי, מנחה שעשועונים, עורך דין, שדרן רדיו, מנחה טלוויזיה
 מספר צאצאים:  3 
 
קלייב סטיוארט אנדרסון (באנגלית: Clive Stuart Anderson; נולד ב-10 בדצמבר 1952) הוא שדרן רדיו ומנחה טלוויזיה בריטי, עורך דין לשעבר ויוצר קומי. כזוכה פרס הקומדיה הבריטית לשנת 1991, אנדרסון החל להתנסות בקומדיה וכתיבת תסריטים קומיים במהלך 15 שנות הקריירה המשפטית שלו, לפני שהחל להנחות את תוכנית האלתורים של מי השורה הזאת בכלל? תחילה ברדיו BBC 4 ולאחר מכן בערוץ 4. אנדרסון גם הנחה תוכניות רדיו רבות, והופיע בהופעות אורח ב"Have I Got News for You" ,"Mock the Week" ו־Qi.
ראשית חייו

אמו של אנדרסון הייתה אנגלייה והוריו נפגשו בזמן שירותם בחיל האוויר המלכותי. הוא התחנך בבית הספר היסודי סטנבורן ובבית הספר לבנים של מחוז הארו ולאחר מכן בבית ספר תיכון שנסגר ב-1975. קבוצת בני דורו כללה את ג'פרי פרקינס ומייקל פורטילו. אביו הסקוטי, במקור מגלזגו, קודם למנהל של חברת הבנייה של ברדפורד ובינגלי, סניף וומבלי. אנדרסון למד בסלווין קולג', קיימברידג', שם, מ-1974 עד 1975, היה הנשיא של קבוצת הבידור "Cambridge Footlights". הוא צורף ללשכת עורכי הדין במידל טמפל בשנת 1976 והפך לעורך דין פעיל, המתמחה במשפט פלילי. בעודו עדיין עוסק בעריכת דין, הוא המשיך להופיע, כולל הופעה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו ביחד עם גריף רייס ג'ונס.
קריירה > בטלוויזיה

אנדרסון היה מעורב בסצנת הקומדיה האלטרנטיבית המתהווה בתחילת שנות ה־80, והיה מבין הראשונים להופיע על במה בקומדי סטור כשנפתחו בשנת 1979. הוא התפרסם כמנחה תוכנית האלתורים הטלוויזיונית של מי השורה הזאת בכלל? (בגרסה הבריטית), אותה הנחה במשך 10 עונות. אנדרסון הנחה תוכנית אירוח משלו בשם "Clive Anderson Talks Back" בין השנים 1989–1996 בערוץ 4 אשר רצה במשך 10 עונות. אנדרסון עבר ל-BBC בשנת 1996. לאחר המעבר ל-BBC One, שם התוכנית שונה ל-Clive Anderson All Talk והיא שודרה מ־1996-2001 ורצה במשך 5 עונות. בתקרית אחת שאירעה בשנת 1997, אירח אנדרסון את חברי להקת הבי ג'יז. לאורך הראיון, הוא התלוצץ שוב ושוב על השירים שלהם מתקופת ה"Saturday Night Fever" שלהם, והתייחס גם לשם המיועד המקורי שלהם בתור 'Les Tosseurs', אבל ההערה שלו, "אתם תמיד תהיו 'Les Tosseurs' עבורי, גרמה בסופו של דבר לחברי הלהקה להפסיק את הראיון ולנטוש את האולפן. כמו כן, באחת התוכניות שפך ריצ'רד ברנסון כוס מים על ראשו של אנדרסון, והגיב באומרו "אני רגיל לזה; טסתי בוירג'ין אטלנטיק."
ברמז לניתוח הקוסמטי לכאורה של הזמרת והשחקנית שר (זמרת), הוא שאל אותה "את נראית כמו מיליון דולר - האם זה גם כמה שזה עלה לך?". הוא גם אמר לג'פרי ארצ'ר (סופר יליד 1940) בתגובה להערה המבזה שלו על התוכנית, "אתה גם מבקר... אין התחלה לכישרונות שלך." ארצ'ר השיב ש"הישנים הם תמיד הטובים ביותר", כאשר אנדרסון ענה לו "כן, קראתי את הספרים שלך."
הוא הופיע 10 פעמים בהופעות אורח ב"Have I Got News for You". הוא גם הופיע לעיתים קרובות ב־Qi. בשנת 2007, הוא הופיע כחבר פאנל קבוע בתוכנית הקומית של ITV "News Knight". חילופי דברים סוערים ב־Have I Got News for You התרחשו כאשר התלוצץ עם אורחו פירס מורגן בנוגע לכך שהדיילי מירור עכשיו, הודות למורגן (אז העורך שלו), טובים כמעט כמו הסאן (עיתון בריטי). כשנשאל על ידי מורגן, "מה אתה יודע על עריכת עיתונים?", הוא ענה במהירות, "בערך כמוך." בין 2019 ל-2020 הוא הנחה את סדרת הטלוויזיה Mystic Britain בערוץ הטלוויזיה Sky Smithsonian.
בשנת 2005, הוא הגיש את השעשועון קצר הימים "Back in the Day" בערוץ 4. ב-25 בפברואר 2008, הוא החל להנחות את "Brainbox Challenge", שעשועון חדש, עבור ה־BBC Two. מאוחר יותר באותה שנה, הוא הציג סדרת ריאליטי בנושא תוכנית כישרונות שהופקה על ידי ה-BBC בשם Maestro, בכיכובם של שמונה מפורסמים. בשנת 2009, אנדרסון היה מנחה הטלוויזיה של ההפרומס שהיה האחרון של ה-BBC.
הופעות > ברדיו

אנדרסון הנחה את התוכנית המשפטית Unreliable Evidence ברדיו 4 של ה־BBC. הוא גם סיקר את התכנית של יום ראשון בבוקר ב־11 בבוקר ועד 13 אחר הצהריים ב-BBC Radio 2 עד סוף ינואר 2008. גרסת רדיו לשל מי השורה הזאת בכלל? שודרה ב־BBC רדיו 4. באפריל 2008 הוכרז כי אנדרסון, שמילא את מקומו של המנחה נד שרין מ-2006 ועד מותו של שרין ב-2007, ייכנס לתפקיד המארח הקבוע של תוכנית הרדיו "Loose Ends". הוא גם הנחה סדרה של 6 תוכניות של תוכנית הרדיו "Clive Anderson's Chat Room" ב-BBC Radio 2 מ-2004 עד 2009. אנדרסון הופיע בתוכנית הרדיו "The Unbelievable Truth" של ה־BBC Radio 4 בהנחייתו של דויד מיטצ'ל. אנדרסון גם הנחה את תוכנית הרדיו "The Guessing Game" ב־BBC Radio של סקוטלנד. אנדרסון הופיע גם בתוכנית האירוח "Fighting Talk" של ה־BBC Radio 5 Live.