stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרס יוהאן לקסל

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1740 טורקו, שוודיה 
 פטירה:  11 בדצמבר 1784 (בגיל 43) סנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, טריגונומטריה, מתמטיקה 
 מקום מגורים:  שוודיה, רוסיה 
 מקום לימודים:  אקדמיה המלכותית של טורקו 
 מנחה לדוקטורט:  Jakob Gadolin 
 מוסדות:  האקדמיה הרוסית למדעים של סנקט פטרסבורג  אוניברסיטת אופסלה 
 
אנדרס יוהאן לקסל (בשוודית: Anders Johan Lexell;‏ 24 בדצמבר 1740, טורקו – 11 בדצמבר 1784, סנקט פטרבורג) היה מתמטיקאי שוודי שפעל ברוסיה.
אנדרס יוהאן לקסל נולד בטורקו שאז הייתה תחת שליטה של שוודיה למשפחה שוודית. בגיל 14 הוא החל ללמוד באקדמיה המלכותית בעיר ובגיל 19 קיבל תואר דוקטור. בשנת 1763 הוא התחיל ללמד באוניברסיטת אופסלה.
בשנת 1768 לקסל הגיע לסנקט פטרבורג והחל לעבוד ליד לאונרד אוילר. הוא עסק בעיקר בתחום טריגונומטריה ספירית וחקר תנועת גרמי שמיים. לקסל חקר תנועת שביט "1770 I" והוכיח שהמסלול שלה מושפע מצדק. בעקבות מחקרים אלו השביט קיבל שם "שביט לקסל".
אנדרס יוהאן לקסל חקר את המסלול של אורנוס ופרסם השערה שלפיה מסלולו משופע מגרם שמיים שטרם התגלה. לצורך העבודות שלו לקסל פיתח מספר שיטות חדישות בין היתר משפט לקסל.
בשנת 1775 לקסל קיבל מינוי של פרופסור באוניברסיטת טורקו (באותה תקופה השטח היה בשליטה שוודית), אך מלך שוודיה נתן לו אישור להישאר ברוסיה עוד מספר שנים. בשנת 1780 לקסל נסע לגרמניה, צרפת ואנגליה. בין היתר הוא סידר לעצמו שחרור ממינוי בטורקו וקיבל אישור לחזור לסנקט פטרבורג.
לאחר מות של לאונרד אוילר הוא קיבל את תפקידו, אך תוך זמן קצר לקסל בעצמו נפטר.
בסך הכול לקסל פרסם 66 מחקרים.
בשנת 1771 הוא התקבל כחבר באקדמיה למדעים של רוסיה. בשנת 1773 הוא התקבל כחבר לאקדמיה למדעים השוודית ובהמשך לאקדמיה הצרפתית.
אלכסנדר חינצ'ין

| --- | --- |

 לידה:  7 ביולי 1894 (יוליאני) קונדרובו, רוסיה 
 פטירה:  18 בנובמבר 1959 (בגיל 65) מוסקבה, ברה"מ 
 שם לידה:  Александр Яковлевич Хинчин 
 ענף מדעי:  תורת ההסתברות, תורת הפונקציות, תורת התורים, תורת המספרים, אנליזה מתמטית 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 מקום לימודים:  הפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה של אוניברסיטת מוסקבה (1916)  אוניברסיטת מוסקבה 
 מנחה לדוקטורט:  ניקולאי לוזין 
 מוסדות:  אוניברסיטת מוסקבה (1927–1935)  אוניברסיטת סראטוב (1935–1937)  אוניברסיטת מוסקבה (1937–1959) 
 תלמידי דוקטורט:  אלכסנדר גלפונד, Alexander Buchstab, Dmitry Raikov, בוריס גנדנקו, Nickolay Romanov 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין (1941)  עיטור אות הכבוד (1940)  עיטור הדגל האדום של העמל (1944, 1945)  עיטור לנין (1953)  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945 
 
אלכסנדר חינצ'ין (ברוסית: Александр Яковлевич Хинчин‏; 19 ביולי 1894 - 18 בנובמבר 1959) היה מתמטיקאי סובייטי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בתחום חשבון אינפיניטסימלי ותורת ההסתברות.
קורות חיים

אלכסנדר חינצ'ין נולד בשנת 1894 בכפר קונדרובו, מחוז קלוגה למשפחה יהודית. אביו יעקב נולד באזור ויניצה עבד במפעל מקומי לייצור נייר כמהנדס. בהמשך הוא עבר למוסקבה וקודם לדרגת פרופסור, מומחה לטכנולוגיה עיבוד עץ ונייר.
בילדותו חינצ'ין עסק בכתיבת שירים ובשנים 1908–1914 יצאו לאור מספר אוספי שירים שכתב.
בשנת 1911 חינצ'ין החל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטת מוסקבה והיה בין תלמידיו הראשונים של ניקולאי לוזין. הוא סיים את התואר בשנת 1916 והחל ללמד באיוואנובו. בשנת 1922 הוא חזר למוסקבה והחל לעבוד באוניברסיטה. בשנת 1927 הוא קיבל דרגת פרופסור. בשנת 1935 הוא קיבל תואר מקביל לסיום פוסט-דוקטורט ללא ביצוע עבודה ספציפית. בשנת 1939 חינצ'ין התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנים 1943–1959 חינצ'ין היה ראש קתדרה באוניברסיטת מוסקבה.
על פעילותו לחינצ'ין הוענקו מספר עיטורים ופרס ברית המועצות בשנת 1941.
עבודות הראשונות של חינצ'ין היו בתחום חשבון אינפיניטסימלי ואנליזה ממשית. בהמשך הוא עבר לתורת ההסתברות ותורת המספרים. היו לו הישגים בחקר משפט הגבול המרכזי. ביחד עם אנדריי קולמוגורוב נוא חקר תהליך סטוכסטי.
חינצ'ין כתב 4 ספרים בתחום תורת ההסתברות, 3 ספרים בפיזיקה סטטיסטית ו-2 ספרים בתורת המספרים.
חינצ'ין נפטר בשנת 1959 במוסקבה ונטמן בבית העלמין דונסקויה החדש.
אלכסנדר טברדובסקי

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1910 (יוליאני) Zagorye, רוסיה 
 פטירה:  18 בדצמבר 1971 (בגיל 61) Vatutinki, רוסיה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מקום לימודים:  המכון לפילוסופיה, ספרות והיסטוריה של מוסקבה 
 שפות היצירה:  רוסית 
 סוגה:  שירה, שירה עלילתית, סיפור קצר 
 זרם ספרותי:  ריאליזם סוציאליסטי 
 תקופת הפעילות:  מ-1925 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין  פרס לנין  עיטור הכוכב האדום  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  מדליה להנצחת 20 שנים לניצחון במלחמת המולדתה הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 50 שנים לכוחות המזוינים של ברית המועצות  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  פרס ברית המועצות  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  עיטור לנין  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה 
 
אלכסנדר טברדובסקי (ברוסית: Алекса́ндр Три́фонович Твардо́вский; ‏21 ביוני 1910 - 18 בדצמבר 1971), היה משורר סובייטי. בנוסף לכך במשך תקופה ארוכה היה עורך של הירחון הספרותי "נובי מיר".
חייו

אלכסנדר טברדובסקי נולד בכפר במחוז סמולנסק למשפחת איכר מבוסס. אביו היה נפח מקומי ובבעלותו הייתה אחוזה קטנה. כבר בילדותו החל אלכסנדר בכתיבת שירים ובגיל 14 אסף כמה משיריו ושלח אותם למיכאיל איסאקובסקי שעבד בעיתון בסמולנסק. מיכאיל איסקובסקי הבחין בכישרון והחל לעזור למשורר הצעיר. בשנת 1931 פרסם טברדובסקי את הפואמה הראשונה "הדרך לסוציאליזם" (Путь к социализму). יצירה נוספת של טברדובסקי מתקופה זו, "מדינת מורביה" (Страна Муравия) שפורסמה בשנת 1936, תיארה את חיי הכפר בברית המועצות ואת יוסיף סטלין כמביא את המדינה לעתיד מבטיח. כל זאת למרות שמשפחת המשורר הוגלתה לסיביר והאחוזה המשפחתית נשרפה.
בשנת 1930 טברדובסקי החל ללמוד במכון למורים בסמולנסק ולאחר 3 שנות לימוד עבר למוסקבה ללימודים במכון לספרות ופילוסופיה. הוא סיים את לימודיו בשנת 1939.
בשנת 1938 טברדובסקי התקבל למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. הוא גויס לצבא אדום והשתתף במלחמת החורף וכיבוש בלארוס המערבית מידי פולין.
עם תחילת מלחמת העולם השנייה החל טברדובסקי לעבוד בעיתון צבאי שיצא לאור בעיר וורונז'. בעיתון זה פרסם טברדובסקי סדרת שירים על חייל בשם ואסילי טיורקין. השירים לא היו קשורים ביניהם בעלילה כלשהי. השירים התקבלו באהדה רבה בקרב החיילים. הם היו נושא שיחה יום-יומית וחלק מחיי חיילי החזית. עד מהרה השירים החדשים החלו להתפרסם בעיתונות מרכזית כמו בפראבדה, איזבסטיה ובעיתונים נוספים. ההבדל העקרי בין שירי טיורקין לבין היצירות האחרות מאותה תקופה מתבטא בהיעדר מוחלט של תעמולה ואזכורים של סטלין והמפלגה הקומוניסטית. השיר האחרון בסדרה פורסם במרץ 1945 והוא היה ה-30 בסדרה.
בשנת 1946 פרסם טברדובסקי פואמה על הימים הראשונים של המלחמה. בשנת 1953 מייד לאחר פטירת יוסיף סטלין, פרסם שיר הלל למנהיג שנפטר. אומנם ביצירות של שנות ה-60 טברדובסקי החל לגנות את סטלין על מעשיו במהלך שלטונו. גם בתקופה זו ניתן לראות שטברדובסקי היה בעד רוסיה חזקה אך לא קושר את חוזק המדינה עם מערך שלטוני כלשהו.
בשנים 1950-1954 ו-1958-1970 טברדובסקי היה העורך הראשי של הירחון הספרותי "נובי מיר". בשנת 1954 הוחלט להעביר את טברדובסקי מתפקיד עורך הירחון "נובי מיר" בעקבות פרסומים ראשונים של שירים שלו שנחשבו על ידי מנהיגי המפלגה כבעלי אופי אנטי-סובייטי. בשנת 1958 הוא מונה מחדש לתפקד העורך הראשי של הירחון. בתקופה הכהונה השנייה זו הוא פעל רבות לפרסום יצירות של סופרים ליברליים. בתחילת שנות ה-60 הוא קיבל אישור מניקיטה חרושצ'וב לפרסם את היצירה של אלכסנדר סולז'ניצין "יום אחד בחיי איוואן דניסוביץ'". בשנים אלו הירחון היה נחשב למעוז של תומכי ההפשרה של חרושצ'וב. באותה תקופה הוא סיים את הפואמה "טיורקין בעולם הבא" (Тёркин на том свете). השלטונות לא אישרו את פרסום הפואמה והיא יצאה לאור רק בתקופת הפרסטרויקה. במשך כל שנות ה-60 טברדובסקי לחם נגד הממסד המפלגתי לטובת פרסום יצירות ספרותיות שונות בירחון שהיה עורכו הראשי. לאחר שניקיטה חרושצ'וב איבד את השלטון התחזקו ההתקפות על הירחון. בסופו של דבר הממסד הצליח להביא לפיטורי כל הסגנים של טברדובסקי במערכת הירחון והוא החליט כי אינו יכול להמשיך במערכת במתכונתה החדשה. בפברואר 1970 הוא עזב את המערכת ואיתו חלק משמעותי של עובדי הירחון.
זמן קצר לאחר עזיבת הירחון, התגלה אצל טברדובסקי סרטן הריאה והוא נפטר ב-18 בדצמבר 1971 באחוזתו במחוז מוסקבה. הוא נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
על פעילותו הספרותית הוענקו לו פרס ברית המועצות 4 פעמים, פרס לנין, 3 פעמים עיטור לנין, עיטור הדגל האדום ועוד.
חלק מיצירותיו תורגמו לעברית על ידי מרים ילן-שטקליס.
אלרגי למפלצות (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

כרזת DVD של הסדרה
 מבוסס על:  "אלרגי למפלצות" מאת קטיה סנטומו, פרנצ'סקו ארטיבאני, אלסנדרו ברבוצ'י וברברה קאנפה
 סוגה:  הנפשה, הרפתקאות, קומדיה, פנטזיה
 בימוי:  איג'יניו סטראפי
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  איטליה איטליה צרפת צרפת גרמניה גרמניה
 שפות:  איטלקית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 מפיק:  איג'יניו סטראפי
 חברת הפקה:  Rainbow S.p.A Rai Fiction Futurikon M6 ZDF
 אורך פרק:  כ-24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Rai 2 (איטליה) M6 (צרפת) KiKa (גרמניה)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  19 בדצמבר 2005 – 18 באוגוסט 2009
 תקופת שידור בישראל:  2006 – 2009
 קישורים חיצוניים
 www.monsterallergy.com
 דף התוכנית ב-IMDb
אלרגי למפלצות (באיטלקית: Monster Allergy) היא סדרת טלוויזיה מונפשת איטלקית-צרפתית-גרמנית, מסוגת הרפתקאות, קומדיה ופנטזיה, שמבוססת על קומיקס איטלקי בעל אותו שם מאת קטיה סנטומו, פרנצ'סקו ארטיבאני, אלסנדרו ברבוצ'י וברברה קאנפה. הסדרה בוימה על ידי איג'יניו סטראפי, והופקה בקופרודוקציה על ידי Rainbow S.p.A ו-Rai Fiction האיטלקיות, Futurikon ו-M6 הצרפתיות ו-ZDF הגרמנית.
הסדרה, אשר הופקו לה שתי עונות שכל אחת מהן כוללת 26 פרקים באורך 24 דקות, שודרה בהתחלה בערוץ Rai 2 באיטליה בדיבוב איטלקי, ולאחר מכן שודרה בערוץ M6 בצרפת בדיבוב צרפתי ובערוץ KiKa בגרמניה בדיבוב גרמני. העונה הראשונה של הסדרה שודרה במקור החל מ-19 בדצמבר 2005 עד 20 בינואר 2008, והשנייה שודרה במקור החל מ-27 בדצמבר 2008 עד 18 באוגוסט 2009. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים החל משנת 2006 עד 2009.
הסדרה זכתה לאהדה רבה מהצופים, ובהשארתה הופקו פרקי ספיישל, סרטי טלוויזיה, בגדים, משחק וידאו, אלבום מדבקות אספנות, DVD ועוד.
תקציר העלילה

הסדרה מתרחשת בעיר עתיקה המאוכלסת במפלצות בלתי נראות, כאשר היחיד שיכול לראות אותן הוא הילד הצעיר זיק. זיק יכול לראות אותן מפני שהוא אלרגי אליהן, וכאשר כל פעם שהן בסביבה הוא מתחיל להתעטש ולראות אותן. ישנם מפלצות טובות אליהן הוא מתחבר, יחד עם אלנה, חברתו הטובה ביותר, וטימותי מות', חתולו המדבר, כאשר יחד הם עוברים הרפתקאות וצוברים חוויות מעניינות. כמו כן, ישנן מפלצות רעות, בהנהגת מגנה-קט, אשר רוצות לנקום בעיר לאחר שגורשו ממנה עקב עבירה על החוקים, בהן החבורה נלחמת.
דמויות

זיק – ילד צעיר בעל אלרגיה למפלצות, דבר שבעזרתו הוא יכול לראות אותן.
אלנה – חברתו הטובה ביותר של זיק. היא מעריצה חתולים ומפלצות.
טימותי מות' – חתולו המדבר של זיק. יכול לירות קרני אור מהפה והעיניים.
בומבו – מפלצת טובה אדומה שחיה בביתו של זיק. הוא אוהב לאכול את נעליו של זיק, ובוכה בעת דיאטה.
גרטה – אמו של זיק. בעלת חנות פרחים.
זוב – אביו של זיק.
תיאו – סבו של זיק שגר בביתו בתור רוח רפאים.
טסה – סבתו של זיק שגרה בביתו בתור רוח רפאים.
מגנה-קט – מפלצת שרוצה לנקום בעיר לאחר שגורש ממנה.
מדבבים

הדיבוב העברי בעונה הראשונה בוים על ידי הדס מוזס, והופק על ידי אופיר שורד, ואילו בעונה השנייה בוים על ידי אפרת קרצמן, והופק על ידי לי יפה.
| שם הדמות | מדבב/ת באיטלקית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| זיק | מוניקה וורד | גל שמי (עונה 1) לורן סביר (עונה 2) |
| אלנה | מוניקה וורד | שירה נאור |
| טימותי מות' | אוליביירו דינלי | גלעד קלטר |
| גרטה | אלסנדרה קורומפאי | הילה מערבי |
| זוב | אנדראה וורד | מולי שולמן |
| בומבו | פייטרו אובלדי | דביר בנדק |
| תיאו | פייטרו אובלדי | אוהד שחר |
| טסה | קתרינה רוצ'ירה | סיון שביט |
| מגנה-קט | רוברטו דראגטי | יורם יוספסברג |
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי בשתי העונות יגאל מזרחי, מיכל מוכתר, נעמי פורמן ואמנון וולף. בעונה הראשונה דיבבו גם הדר שחף-מעיין, עמית טולדנו ותמיר גינזבורג, ואילו בעונה השנייה דיבבו גם איטן גרינברג, איתי רוזנר, אפרת קרצמן, זיו מאיר, טליה ברקאי, עדי קוזלובסקי, עמיחי בר טוב ורועי ניב.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית איטליה> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית איטליה> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | פיילוט | פיילוט | 31 בינואר 2009 | 31 בינואר 2009 |
|  | 1 | 26 | 19 בדצמבר 2005 | 20 בינואר 2008 |
|  | 2 | 26 | 27 בדצמבר 2008 | 18 באוגוסט 2009 |
הפקה

הסדרה הופקה על ידי Rainbow S.p.A, חברת הפקה איטלקית שנוסדה בשנת 1995 על ידי איג'יניו סטראפי, בשיתוף עם Rai Fiction האיטלקית, Futurikon ו-M6 הצרפתיות ו-ZDF הגרמנית. זוהי הסדרה הרביעית שהחברה הפיקה, כאשר היא הראשונה שלא בעלת עלילה מקורית, אלא מבוססת על קומיקס איטלקי בשם "אלרגי למפלצות" מאת קטיה סנטומו, פרנצ'סקו ארטיבאני, אלסנדרו ברבוצ'י וברברה קאנפה. ייצור הסדרה היה כשנתיים וחצי, כאשר עלותו עלתה כ-6.3 מיליון יורו. כל פרק כולל 22,000 רישומים.
לסדרה הופקו שתי עונות שכל אחת מהן כוללת 26 פרקים באורך 24 דקות, כאשר הן שודרו החל משנת 2005 עד 2009. באיטליה הסדרה שודרה בערוץ Rai 2 בדיבוב איטלקי, בצרפת הסדרה שודרה בערוץ M6 בדיבוב צרפתי ובגרמניה הסדרה שודרה בערוץ KiKa בדיבוב גרמני. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הילדים. הזכויות לשידור הסדרה בארצות הברית נרכשו על ידי Warner Bros. Television Studios, אשר שידרה אותה ברצועת השידור Kids' WB בערוץ The WB בדיבוב אנגלי, עם סצנות שנערכו או נחתכו בגלל מגבלות זמן ובשל צנזורה.
הסדרה זכתה לאהדה רבה מהצופים, ובהשארתה הופקו פרקי ספיישל, סרטי טלוויזיה ו-DVD, כמו כן נמכרו בגדים ואלבום מדבקות אספנות. לסדרה היה גם שיתוף פעולה עם פררו, חברת ממתקים, שהוסיפה בובות בהשראת הסדרה בביצת קינדר, אחד ממוצרי החברה. כמו כן היא הוסיפה משחק וידאו שזכה להצלחה רבה. בשנת 2011 נוסד פארק השעשועים Rainbow Magicland ברומא, אשר הייתה בו אטרקציה המוקדשת לסדרה.
ביקורות

אמילי אשבי בביקורת על הסדרה באתר "Common Sense Media" כתבה ש"אלימות מצוירת היא דבר שבשגרה לאורך כל התוכנית".
הערות שוליים

1 2  משתמש אנונימי, Rainbow: è on air Monster Allergy, באתר E-Duesse.it,‏ 2 במאי 2009
↑  Monster Allergy, באתר Common Sense Media
אלפרד דאנקן

אלפרד דאנקן (נולד ב-10 במרץ 1993 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בונציה ובנבחרת גאנה.
קריירת מועדונים

דאנקן התאמן באינטר מאז שנת 2010 והצטרך אליה באופן רשמי במרץ 2011. את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה ערך ב-26 באוגוסט 2012 נגד פסקארה, כשעלה כמחליף בדקה ה-86 במקום וולטר גרגאנו.
ב-19 ביולי 2014 הושאל דאנקן לשתי עונות לסמפדוריה, עד שבינואר 2015 מימשה הקבוצה את אופציית הרכישה שלו ב-2.89 מיליון אירו בחוזה ל-4 וחצי שנים.
ב-23 ביולי 2015 דאנקן הוחתם בססואולו. ב-6 במרץ 2016 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על מילאן.
נבחרת גאנה

דאנקן ייצג את גאנה בגביע העולם עד גיל 20 לשנת 2013 בו רשם 4 הופעות. את ההופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך ב-14 בנובמבר 2012 נגד נבחרת כף ורדה.
אנדראס מיכלזן

| --- | --- |

 לידה:  19 בפברואר 1869 הילדסהיים, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892) 
 פטירה:  8 באפריל 1932 (בגיל 63) פאלינגבוסטל, רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית 
 השתייכות:  הצי הקיסרי הגרמני הצי הקיסרי הגרמני
 תקופת הפעילות:  1888–1920 (כ־32 שנים)
 דרגה:  ויצה-אדמירל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  קרב יוטלנד
 עיטורים
 פור לה מריט 
 
אנדראס היינריך מיכלזן (בגרמנית: Andreas Heinrich Michelsen; ‏19 בפברואר 1869 – 8 באפריל 1932) היה ויצה-אדמירל ומפקד צבאי גרמני. במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד על מספר סירות טורפדו ועל צי הצוללות, השתתף בקרב יוטלנד, וכן היה המפקד הגרמני המוביל במהלך קרב מיצר דובר.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אנדראס מיכלזן נולד ב-19 בפברואר 1869 בהילדסהיים והיה בנם של אדוארד מיכלזן ואגנס מיכלזן לבית קיסקר. הוא הצטרף לצי הקיסרי הגרמני כצוער באפריל 1888. הוא הועלה לדרגת לויטננט צור זי באפריל 1894, לקורבטנקפיטן במרץ 1906, ובמאי 1910 הועלה לדרגת פריגטנקפיטן. בשנת 1903 שירת מיכלזן כשליש תחת הנס פון קסטר ובשנת 1905 פיקד על ה-SMS גרילה. במשך זמן מה עבד גם כמרצה באקדמיה הימית. מאוקטובר 1910 שימש כמפקד פיקוד הטורפדו, בו החזיק עד ספטמבר 1911. בינואר 1911 הועלה לדרגת קפיטן צור זי, ומונה לסגן מפקד ה-SMS פרידריך קרל.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

בתחילת מלחמת העולם הראשונה מונה מיכלזן למפקד הסיירת המשוריינת SMS פרינץ אדלברט. בנוסף לאותו תפקיד, בין ה-20 באפריל עד ה-3 ביולי 1915 הוא גם כיהן בתפקיד ראש המטה של כוחות הסיור במזרח הים הבלטי. ביולי 1915, ה-SMS פרינץ אדלברט ניזוקה קשות הודות להתקפת טורפדו, ומיכלזן הצליח לגרור אותה בחזרה לקיל, בהפלגה של 240 מיל ימי לאחור. באוגוסט 1915 הוא מונה לרמטכ"ל הפיקוד העליון במזרח הים הבלטי, וב-14 באפריל 1916 הפך למפקד העליון של סירות הטורפדו (Erster Führer der Torpedobootsstreitkräfte). בתפקיד זה, הוא גם השתתף בקרב יוטלנד, שם פיקד על ה-SMS רוסטוק. ב-1 ביוני 1917 מונה למפקד כוח הצוללות (Befehlshaber der U-Boote), בו החזיק עד תום המלחמה.
ביוגרפיה > אחרית חייו

לאחר חתימת שביתת הנשק ב-11 בנובמבר 1918, שימש מיכלזן כראש המטה של צי הים הפתוח.  לאחר מכן, מ-22 בדצמבר 1918 שימש כרמטכ"ל מרחב הצי הצפוני. ב-2 בינואר 1919 הוא הפך למפקד האזור הזה. בנובמבר 1919 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל ובינואר 1920 הועלה לדרגת ויצה-אדמירל. בדצמבר 1920 הוא פרש לביתו, וב-8 באפריל 1932 הוא מת בגיל 64 בפאלינגבוסטל.
הערות שוליים

↑  "Historisches". fotos.ouddorp.de. נבדק ב-25 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810537163405606  BnF: cb104785656 (data)  GND: 10181562X  ISNI: 0000 0000 4691 3359  LCCN: no2008126487  SUDOC: 080831494  VIAF: 54522945   WorldCat (עם VIAF): 54522945
אלכסנדר טאירוב

| --- | --- |

טאירוב בשנת 1920
 לידה:  24 ביוני 1885 (יוליאני) רומני, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 בספטמבר 1950 (בגיל 65) מוסקבה, ברה"מ 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 שם במה:  Таиров 
 שם לידה:  Александр Яковлевич Корнблит 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 תקופת הפעילות:  מ-1904 
 מקום לימודים:  הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת סנקט פטרבורג (1913) 
 בן או בת זוג:  Alisa Koonen 
 פרסים והוקרה:  עיטור לנין  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסנדר טאירוב (רוסית: Александр Яковлевич Таиров, ‏ (24 ביוני (לפי הלוח היוליאני) או ב-6 ביולי (לפי הלוח הגרגוריאני) 1885 ברומני, מחוז פולטבה, האימפריה הרוסית (כיום אוקראינה) – 25 בספטמבר 1950 במוסקבה) היה במאי תיאטרון והוגה תיאטרון יהודי-רוסי.
חייו

נולד בשם אלכסנדר קורנבליט (Александр Яковлевич Корнблит). אביו, יעקב קורנבליט, היה מנהל בית הספר היסודי בברדיצ'ב. בגיל 10 עבר לגור בקייב אצל דודתו, שחקנית לשעבר. בשנת 1905 חווה על בשרו את הפוגרום של קייב. הוא גם נעצר פעמיים על ידי המשטרה של הצאר והחליט בעקבות זאת לעבור לסנט פטרסבורג. שם הוא פגש לראשונה את שחקנית התיאטרון הידועה וורה קומיסרז'בסקאיה ושיחק לצידה בתיאטרון שלה תחת הבמאי המפורסם וסבולוד מיירהולד. במקביל הוא המשיך ללמוד משפטים, לימודים אותם החל כבר בקייב.
טאירוב הסתייג מהבימוי של מיירהולד, אותו חשב למכני מדי לטעמו. בשנת 1912 הוא ביים לראשונה הצגה בריגה. גם אחרי מהפכת אוקטובר המשיך לעבוד ברוסיה הסובייטית. אך בשנת 1929 היחסים עם המשטר החלו להתערער. באוגוסט 1941 הצטרף טאירוב לועד היהודי האנטי-פשיסטי במוסקבה.
אחרי סיום מלחמת העולם השנייה התיאטרון שבניהולו חווה התקפות חזקות עוד יותר. במאי 1949 נסגר התיאטרון. זמן קצר לאחר מכן נתגלה אצל טאירוב גידול מוחי ובספטמבר 1950 נפטר.
התיאטרון הסינתטי

טאירוב היה אחד היוצרים החשובים בברית המועצות בתחום התיאטרון. הוא ניסה לשלב בין תפיסותיו של קונסטנטין סטניסלבסקי לבין אלה של מיירהולד. הוא חלם על תיאטרון בלי מחזות כתובים. הוא רצה ליצור שחקן שיהיה אומן בטכניקה "הפנימית" כמו גם ב"חיצונית".
בטכניקה "הפנימית" הוא התכוון למערך הרצונות, הדמיון והרגשות של השחקן, ובטכניקה "החיצונית" התכוון ליכולות הגופניות והקוליות, לנשימה וכו'. מה שהוא כינה "סינתטי", היה הרצון לשלב בין כל האמנויות השותפות ליצירה התיאטרונית.
אנדרטת גדוד 74

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 מיקום:  רמת הגולן 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  33°13′08″N 35°47′31″E﻿ / ﻿33.21898°N 35.79182°E﻿ / 33.21898; 35.79182
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) אנדרטת גדוד 74(למפת אצבע הגליל רגילה) אנדרטת גדוד 74(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד 74(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת גדוד 74
 
אנדרטת גדוד 74 ("סער") של חטיבת ברק נמצאת בצפון רמת הגולן. אפשר להגיע אליה בכביש המסתעף מכביש 98 צפונית לבוקעתא, עובר בין הר כרמים והר ורדה ומגיע לאנדרטה אחרי 2.4 ק"מ.
גדוד 74 הוקם בשנת 1969. הגדוד לחם באזור זה בקרבות קשים במלחמת יום הכיפורים בפיקודו של יאיר נפשי.
האנדרטה הוקמה על ידי אנשי גדוד 74. היא מורכבת מגל אבני בזלת ומעליו קנה תותח. מצידיו חנוכייה בנויה מתרמילי פגזים ושלט עליו סמל גדוד "סער". על השלט כתוב: גלעד לנופלים, על רכסים אלו. בקרבות הבלימה האכזריים והעקובים מדם נפלו בחירי חיילי ומפקדי עוצבת "ברק" בחוסמם בשריונם ובגופם את הפולש הסורי. כבוד ותהילה לגיבורים, תשרי תשל"ד.
אלפרד גרינפלד

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1852 פראג 
 פטירה:  4 בינואר 1924 (בגיל 71) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 מקום קבורה:  בית הקברות המרכזי בווינה 
 מוקד פעילות:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה), צ'כוסלובקיה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של פראג 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  הונגרית, גרמנית, צ'כית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  מסדר העיט האדום דרגה 4  מסדר פרנץ יוזף 
 
אלפרד גרינפלד (בגרמנית: Alfred Grünfeld;‏ 4 ביולי 1852, פראג – 4 בינואר 1924, וינה) היה פסנתרן, מלחין ומורה למוזיקה יהודי-אוסטרי.
קורות חיים

גרינפלד נולד בפראג. למד בקונסרבטוריון בפראג אצל יוזף קרייצ'י (Josef Krejčí) ובהמשך באקדמיה החדשה לאמנויות הצליל (Neue Akademie der Tonkunst) בברלין אצל תיאודור קולאק (Kullak). בשנת 1873 השתקע בווינה, שם קיבל את התואר "וירטואוז הלשכה" (Kammervirtuose). גרינפלד יצא למסעות קונצרטים ברחבי אירופה ובארצות הברית.
במהלך ביקור בגרמניה התמנה גרינפלד לפסנתרן החצר של הקיסר וילהלם הראשון. משנת 1897 כיהן כפרופסור בקונסרבטוריון של וינה.
גרינפלד היה הפסנתרן הראשון שהקליט את נגינתו; תקליטור המציג רבות מהקלטותיו מוצע למכירה.
על ביתו של אלפרד גרינפלד ברחוב גטריידמארקט 10 בווינה מתנוסס שלט זיכרון. הוא נקבר בקבר של כבוד (Ehrengrab) בבית הקברות המרכזי בווינה.
אחיו של אלפרד היה הצ'לן היינריך גרינפלד.
יצירותיו

מבין יצירותיו ראויות להזכר היצירות הבאות לפסנתר:
תרגיל-אוקטבות, אופוס 15
מינואט, אפוס 31
סרנדה ספרדית, אופוס 37
עיבודים ופאראפראזות לפסנתר סולו של העטלף מאת יוהאן שטראוס הבן, אופוס 56
תארים ועיטורים

מסדר כתר הברזל, דרגה III (אוסטריה)
מסדר פרנץ יוזף, צלב האביר (Ritterkreuz) (אוסטריה)
מסדר העיט האדום, דרגה IV (גרמניה)
"וירטואוז הלשכה" (Kammervirtuose)
אנדראס מקסו

אנדראס בייר מקסו (בדנית: Andreas Beyer Maxsø; נולד ב-18 במרץ 1994 בהבידוברה שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת ברונדבי מליגת העל הדנית ובנבחרת דנמרק.
קריירת מועדונים

מקסו גדל במחלקת הנוער של ברונדבי, אליה הצטרף בגיל שש.
בשנת 2010 הצטרף מקסו אל מחלקת הנוער של נורשלן. ב-9 בדצמבר 2012 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 1–4 לפ.צ. קופנהגן במסגרת ליגת העל הדנית. בסך הכל ערך 108 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם מקסו באוסמנליספור מליגת העל הטורקית. ב-13 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–3 לייני מלטיהספור במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2017/2018. במשחק זה הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון. בסך הכל ערך 20 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-29 ביוני 2018 חתם מקסו על חוזה לשלוש עונות בפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. הוא ערך 28 הופעות ליגה במדי המועדון, והבקיע שער אחד.
ב-3 ביולי 2019 חתם מקסו באורדינגן 05 מהליגה הגרמנית השלישית. הוא ערך חמש הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-9 בספטמבר 2019 חתם מקסו על חוזה לארבע עונות בברונדבי מליגת העל הדנית.
קריירה בינלאומית

ב-11 בנובמבר 2020 ערך מקסו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת דנמרק, בניצחון 0–2 על נבחרת שוודיה במשחק ידידות.
תארים

אליפות דנמרק (1): 2020/2021
הערות שוליים

1 2  Superliga-kometen: Derfor sagde jeg nej til FCK, Brøndby - og udlandet באתר B.T., ‏ 24 ביולי 2016 (בדנית)
↑  ANDREAS MAXSØ SOLGT TIL OSMANLISPOR באתר הרשמי של נורשלן, 4 באוגוסט 2017 (בדנית)
↑  FC Zürich verpflichtet Innenverteidiger Andreas Maxsø באתר הרשמי של פ.צ. ציריך, 29 ביוני 2018 (בגרמנית)
↑  Top-Transfer: Andreas Maxsö kommt zum KFC באתר הרשמי של אורדינגן 05, 3 ביולי 2019 (בגרמנית)
↑  Andreas Maxsø er Brøndby-spiller באתר הרשמי של ברונדבי, 9 בספטמבר 2019 (בדנית)
אנדרי בלוך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בנובמבר 1893 בזאנסון, צרפת 
 פטירה:  11 באוקטובר 1948 (בגיל 54) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  אנליזה מרוכבת 
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק (1914) 
 מוסדות:  הארמייה השנייה (1914–1916) 
 
אנדרי בלוך (בצרפתית: André Bloch;‏ 20 בנובמבר 1893 – 11 באוקטובר 1948) היה מתמטיקאי יהודי-צרפתי שעסק רבות באנליזה מרוכבת.
הגיע להישגיו המתמטיים בזמן שהיה מאושפז בבית חולים פסיכיאטרי במשך 31 שנים.