לחיצת יד
סוגי לחיצות יד ומשמעותן

טקס לחיצת יד אינו אחיד ותלוי זמן, מקום ותרבות. כך למשל, באפריקה לחיצת היד אינה מלווה בקשר עין רציף שכן הדבר נתפס כהתרסה, ומאידך, בארצות דוברות גרמנית, קשר עין ולחיצת יד חזקה נחשבים לאחד מכללי הנימוס. עם זאת קיימות כמה מוסכמות הנוגעות לסוגי לחיצות יד הנבדלות במידת הלחץ, האופן שבו האדם לוחץ את היד (או הידיים במקרים מסוימים) שיש בהם כדי לאותת על מידת החיוניות, עצמת הרגש והאובייקטיביות שהצדדים משדרים.
| סוגי לחיצות יד | תמונה להדגמה |
| --- | --- |
לחיצה שתלטנית מחד וכנועה מאידך (לעיתים מכונה גם כלחיצת יד דומיננטית): לחיצת יד היכולה לייצר מידת מה של סמכות וכוח. לחיצת יד זו נעשית כאשר כף יד אחת מופנית כלפי מטה וכף היד האחרת מופנית כלפי מעלה. במסגרת לחיצת יד זו, מנסה הצד שכף ידו מופנית כלפי מטה לשדר כוח, סמכות, דומיננטיות, שתלטנות ופיקוד. אם הצד הכנוע, כלומר זה שכף ידו מופנית כלפי מעלה, לא ישנה התנוחה, יש בכך שדר של הסכמה לדינמיקה שנוצרה. אם "הצד הכנוע" אינו מסכים לתחושה ולרושם שנוצרו עם לחיצת היד, בין שבמודע ובין שלא במודע, עליו לסובב את היד כך ששני האגודלים יופנו מעלה. אף על פי שלחיצת יד שבה כף היד מופנית כלפי מעלה משדרת כניעה, ישנן "נסיבות מקלות" למשל במקרה של אדם הסובל מדלקת פרקים ונאלץ ללחוץ כך את כף ידו, או במקרים נוספים בקרב בעלי מקצוע המשתמשים בידיהם כגון מנתחים ומוזיקאים המבקשים כך להגן על ידיהם.  לחיצת יד רפה: המכונה לחיצת יד "דג מת" שבה הצד הלוחץ חש לחיצת יד רפה מצד השני, ומתקבל מסר של אדם חסר אנרגיה וחסר חיוניות, לרוב מדובר באדם ביישן ומופנם.: לחיצת יד שתלטנית/דומיננטית למול כנועה
לחיצת יד שתלטנית המבקשת לייצר סמכות ומעמד: לחיצת יד הכוללת הנחה של היד הנוספת על כתפי הצד שנלחץ. הצד שמניח את היד על הכתף משדר מסר לא מילולי לפיו "ידי על העליונה ואת/ה כפופים לי". לחיצת יד זו אופיינית לרוב בדינמיקות בהן הצד שמניח ידו על הכתף הם לרוב מנהלים, מפקדים וכו'.: לחיצת יש שתלטנית המבקשת לייצר סמכות ומעמד
לחיצת יד נייטרלית/נכונה: לחיצת יד השומרת על הדדיות. בלחיצת יד זו אגודלי שני הצדדים מופנים כלפי מעלה והמרפקים מעט כפופים. כמו כן, מידת הלחץ המופעל משני הצדדים שווה יחסית. לחיצה כזו אינה משדרת עליונות מאף צד והיא נתפסת כראשית קשר הבונה אמון.: לחיצת יד נייטרלית / נכונה
לחיצת יד כפפתית/אבהית: בלחיצת יד זו, אחד הצדדים משתמש בידו השנייה על מנת לעטוף את כף היד של האחר משני צדיה. לחיצת יד זו היא מעיין צורת חיבוק המעניקה "חיבה אבהית". עטיפת היד באמצעות הצד שעושה כן, נתפסת גם כמעין כפפה ומכאן השם הנוסף. המסר הלא מילולי של מי שנוקט בה הוא לשדר כנות ואמוןאולם, פוליטיקאים רבים נוקטים בלחיצה זו ומכאן כינוי נוסף שניתן לה "לחיצת היד של פוליטיקאי", כאשר אז היוזם מנסה לייצר את אותם רשמים (כנות ואמון) ומכאן, כי ניתן לבטוח בו אלא, שהפעלת טכניקה זו על אדם שלא מכבר הכיר, מייצרת השפעה הפוכה, היינו, מקבל הלחיצה הופך חשדן וזהיר ביחס ליוזם הלחיצה. לחיצות יד נוספות המנסות לייצר חמימות, אמון וקשר: לחיצות יד נוספות קרי הלחיצה הכפפתית/אבהית מנסות כאמור לייצר תחושות של אמון, אינטימיות וחמימות בכללן: לחיצת יד הכוללות תפיסה של המפרק או הזרוע: לחיצת יד כפפתית/אבהית לחיצת יד הכוללת תפיסה של המפרקלחיצת יד הכוללת תפיסה של הזרוע
לחיצות יד המייצרות מחסום/חוסמות: בלחיצת יד זו, המיפרק המחבר בין האצבעות לכף היד, מפעיל כוח הבולם את "הלוחץ" מלהתקרב. לחיצה זו זכורה למשל כחלק מגינוני החיזור בשלביהם הראשונים, בהם לרוב הגבר מבקש לייצר רושם ומגע וראשוני ואילו האישה נענית במידת מה לכוונתו הכללית בהושיטה לה את אצבעותיה, אך בולמת אותו בו בעת מלהתקרב בשלבים מוקדמים אלו של החיזור.: לחיצת קצות האצבעות