stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איפה אנה פרנק

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  יומנה של אנה פרנק 
 בימוי:  ארי פולמן
 הופק בידי:  אלכסנדר רודניאנסקי 
 תסריט:  ארי פולמן
 עריכה:  נילי פלר
 מדבבים:  רובי סטוקס אמילי קארי
 מוזיקה:  קארן או, בנג'מין גולדוואסר 
 צילום:  טריסטאן אוליבר 
 מדינה:  בלגיה, הולנד, ישראל, צרפת, לוקסמבורג 
 חברה מפיצה:  Cirko Film 
 הקרנת בכורה:  9 ביולי 2021 
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט היסטורי, סרט ריאליזם קסום, סרט דרמה, סרט מונפש 
 מקום התרחשות:  אמסטרדם 
 תקציב:  20,000,000 דולר אמריקאי
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
איפה אנה פרנק (באנגלית: Where Is Anne Frank) הוא סרט אנימציה משנת 2021 שביים במאי הקולנוע הישראלי ארי פולמן. הסרט הוצג מחוץ לתחרות בפסטיבל קאן בשנת 2021 ופתח את פסטיבל הקולנוע ירושלים.
הסרט מגולל מנקודת מבט חדשה את ההיסטוריה של הילדה היהודייה-גרמנייה אנה פרנק, שכתבה יומן בזמן שהסתתרה באמסטרדם במהלך מלחמת העולם השנייה. היומן של אנה פרנק, שיצא לאור כספר שנתיים לאחר מותה בשנת 1945 במחנה הריכוז ברגן-בלזן, הפך למפורסם בעולם. בעקבות פרסום היומן, הפכה אנה פרנק לסמל עולמי לקורבנות האנטישמיות והנאציזם. הסרט מראה שההיסטוריה של אנה פרנק לא נוגעת רק לעבר, אלא גם להיום.
עלילה

הדמות הראשית בסרט היא לא אנה פרנק, אלא קיטי, החברה הדמיונית שפרנק כתבה לה את יומנה. בסרט, "קיטי היקרה" יוצאת מהיומן, מתעוררת לחיים ולוקחת את הצופים למסע משלה כדי לגלות את סיפורה של פרנק ומשמעות יומנה. בתהליך מתעסקים לא רק בנושאים היסטוריים כגון עליית הנאציזם, החיים באגף הסודי וההיסטוריה של השואה, אלא גם בנושאים אקטואליים כמו זכויות אדם ופליטים.
הפקה

הסרט היה יוזמה של קרן אנה פרנק (באנגלית: "Anne Frank Fonds", ארגון ללא מטרות רווח שהוקם על ידי אביה של אנה, אוטו פרנק, בשנת 1963), והוא פותח בשיתוף עם אונסק"ו, ועידת התביעות, קרן זיכרון השואה וארגונים שונים אחרים.
לעבודה על הסרט קדמה יצירת הספר "אנה פרנק: היומן הגרפי" המהווה עיבוד ויזואלי ליומן המקורי, אותו יצר פולמן עם המאייר דוד פולונסקי, שהיה גם שותף לשלב הפיתוח שקדם להפקה אך פרש לפני תחילתה. פולמן שב לעבוד עם במאי האנימציה יוני גודמן איתו הוא משתף פעולה מאז ואלס עם באשיר. על ניהול מחלקת העיצוב הופקדה המאיירת לנה גוברמן.
הסרט משלב טכניקה של אנימציה דו־ממדית דיגיטלית עם עבודת רקעים בטכניקת סטופ מושן. בהפקת הסרט השתתפו כ-15 אולפנים ברחבי העולם, ביניהם סטודיו שהוקם בירושלים והסטודיו הראשי ביפו.
ביקורות

הסרט זכה בעיקר לביקורות חיוביות מהמבקרים, וקיבל דירוג של 80% ב-Rotten Tomatoes על סמך ביקורות של 50 מבקרים, עם דירוג ממוצע של 6.90/10.
הסרט התקבל בעיקר בחיוב על ידי המבקרים. לפי עיתון "הגרדיאן": "סיפורה של אנה פרנק ויומנה מסופר שוב בסרט האנימציה הלוהט, הלבבי והנפלא מבחינה ויזואלית". על פי הוליווד ריפורטר, הסרט "איפה אנה פרנק" מבטא את עצבותו הבלתי נתפסת של הסיפור ברהוטות ורגישות. הדדליין (הוליווד) כתב: "המצאה של סיפור שלם של אנה פרנק שאמורה להדהד בלב הקהל הצעיר שאליו הוא מכוון".
מבקר הקולנוע של "הארץ" אורי קליין כתב: "סרט האנימציה מציג מסר ברור ולא מורכב, ונראה כמו תרגיל ביצירת קולנוע היסטורי. עם זאת הוא ראוי לצפייה, בגלל האנימציה המרשימה ובשל היותו פרק נוסף ביצירה של קולנוען אמיץ, מוכשר ושאפתני".
ראו גם

אנה פרנק: היומן הגרפי - ספר קומיקס מאת פולמן ודוד פולונסקי
הערות שוליים

↑  "The eight-year marathon to bring 'Where is Anne Frank' to the big screen". Times of Israel. נבדק ב-12 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ari Folman presents animated movie "Where is Anne Frank" at Cannes Film Festival". The News International. נבדק ב-12 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Where Is Anne Frank? review – Holocaust diary imaginatively rebooted for the YA generation". The Guardian. 9 ביולי 2021. נבדק ב-12 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "איפה אנה פרנק" של ארי פולמן יפתח את פסטיבל ירושלים, באתר ynet, 1 באוגוסט 2021
↑  "World premiere in Cannes". Anne Frank Fonds. 2021-07-09. נבדק ב-2021-08-18.
↑  "Kitty tells Anne Frank's story". Anne Frank Fonds. 2021-06-16. נבדק ב-2021-08-18.
↑  אתר הארגון בשפה הגרמנית: Anne Frank Fonds
↑  "World premiere in Cannes". Anne Frank Fonds. 2021-07-09.
↑  קרן דותן, אנה שלה, באתר ישראל היום, 26 במאי 2022
↑  Where Is Anne Frank (באנגלית), נבדק ב-2022-05-11
↑  Bradshaw, Peter (2021-07-09). "Where Is Anne Frank? review – Holocaust diary imaginatively rebooted for the YA generation". נבדק ב-2021-08-18.
↑  Linden, Sheri (2021-07-09). "Where Is Anne Frank': Film Review | Cannes 2021". Hollywood Reporter. נבדק ב-2021-08-18.
↑  Hammond, Pete (2021-07-09). "Where Is Anne Frank' Cannes Review: Powerfully Reimagined Animated Holocaust Film Should Make Strong Impact On Young Audiences". Deadline. נבדק ב-2021-08-18.
↑   אורי קליין, "איפה אנה פרנק": ארי פולמן יצר סרט על השואה שפוחד מרגש, באתר הארץ, 8 במאי 2022
איריס (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  דוד גרינברג 
 הופק בידי:  דוד גרינברג 
 תסריט:  דוד גרינברג
 עריכה:  דני שיק
 שחקנים ראשיים:  גדעון שמר שמוליק קראוס ברכה נאמן מנדי רייס-דייוויס ליאורה רמון
 מוזיקה:  דוד קריבושי
 צילום:  דוד גורפינקל
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  סרטי גבע 
 הקרנת בכורה:  1968
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  עברית, אנגלית
 הכנסות:  144,900 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
איריס הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1968 בבימויו, כתיבתו והפקתו של דוד גרינברג, עם גדעון שמר, שמוליק קראוס, ברכה נאמן וליאורה רמון בתפקידים הראשיים.
נמנה עם הסרטים הבודדים בהם שיחקה חנה רובינא.
תקציר העלילה

יואל נאמן (גדעון שמר) הוא עיתונאי בן 40 שנמצא במשבר. הוא עומד להתגרש מאשתו שולה (ברכה נאמן) וחושב להתפטר מעבודתו בעיתון ומהעורך מישורי (ניסן יתיר) ולהוציא לאור ספר שירים של אביו המנוח.
אמו האלמנה (חנה רובינא) מנהלת בית אבות קטן ומצפה שיואל ושולה יעניקו לה נכד. הם רוצים להסתיר ממנה את העובדה שהם מתגרשים.
יורם (שמוליק קראוס) הוא עיתונאי וחבר קרוב של יואל. הם עובדים באותו עיתון והעורך מישורי (ניסן יתיר) מנסה לסכסך ביניהם. בתחילת הסרט מתואר טקס הגירושים של יואל ושולה כשיורם והמדפיס חיימק'ה (יעקב בודו) משמשים כעדים לפני בית המשפט הרבני.
יורם מעודד את חברו, מכניס אותו למסיבות שתייה של החברה הבוהמית ומנסה להכיר לו בחורות ביניהן את חברתו קארין (מנדי רייס-דייוויס) אך יואל לא מוצא עניין. הוא גר כעת בדירת גג עלובה וכשהוא חוזר לביתו בלילה הוא פוגש באיריס (ליאורה רמון), נערה כבת 16 כשהיא קוראת את "ז'אן קריסטוף" של רומן רולן. היא מוצאת חן בעיניו והם מתיידדים ומסיירים ברחבי תל אביב ביום חורף סוער.
שולה לא יכולה להמשיך לשקר לאמו של יואל המצפה ממנה לנכד ומודיעה לה כי לא יהיה שום נכד, כי הם מתגרשים. האם נתקפת בהלם ומאושפזת בבית חולים מבלי יכולת לדבר ולתקשר. יורם המסוכסך עם יואל מוסר לו פרטים לא נעימים על "עברה" של איריס. יואל הנרגש מחפש את איריס ומוצא אותה בסירה בחוף הירקון. הוא כופה עצמו עליה אך מתברר לו שכל מה שאמר יורם הוא שקר והוא רץ אליו כדי לסיים את החשבון איתו.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
גדעון שמר: יואל
ברכה נאמן: שולה
ליאורה רמון: איריס
שמוליק קראוס: יורם
מנדי רייס-דייוויס: קארין
יעקב בודו: חיימק'ה
חנה רובינא: האם
ניסן יתיר: מישורי
הפקה

הסרט צולם בתל אביב בשחור-לבן ויש בו תיאור של הטיילת, נחל הירקון ושאר מקומות בתל אביב כפי שהיו אז ביום חורפי גשום וסוער. זה סרטו העלילתי היחיד של גרינברג שחדל לביים סרטים עלילתיים בעקבות הביקורות הקשות שקיבל בסרט זה.
הסרט יצא זמן קצר לאחר מלחמת ששת הימים ושיקף את המציאות הפוסט-הרואית של חיי הבוהמה שחרגה מגבולות הקולנוע הלאומי-ציוני שהיה נפוץ אז. הסרט נחשב לשערורייתי אז, וגם היום, בכך שהציג רומן בין גבר בן 40 לנערה בת 16. דוד גרינברג שאב השראה לדמותם של יואל וחברו יורם מחייו האישיים שלו עצמו ומסיפור חייו של ידידו איקא ישראלי. דמותה של איריס רומז לקשרים האישיים שהיו לשניהם עם האמנית דפנה ערוד
בסרט יש גם תצוגת בגדים מסוף שנות ה-60 שאותם עיצב לסרט גדעון אוברזון.
בית האבות בסרט צולם בבתי טובקין, מתחם שכונה סגורה בגבול שכונת מרכז בעלי מלאכה ומתחם בתי שפירא. במקום שכן באותה תקופה בית אבות.
נעימת הסרט שהולחנה על ידי דוד קריבושי ובוצעה על ידי הזמרת אלכסנדרה הייתה באותו הזמן להיט.
הערות שוליים

↑  גליון #1618 - 4 בספטמבר 1968 | ארכיון העולם הזה, באתר thisworld.online
↑  דני רכט, בתי טובקין (מושב זקנים), באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
הרקולס (DC קומיקס)

| --- | --- |

הרקולס, כפי שהופיע בחוברת Wonder Woman Vol.5 #31 מנובמבר 2017, אמנות מאת קרלו פגוליאן.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הכסף של הקומיקס: All Star Comics #8 (דצמבר 1966) לאחר פלאשפוינט: Aquaman Vol.7 #29 (מאי 2014)
 הופעה אחרונה:  גרסת תור הכסף של הקומיקס: Wonder Girl #6 (אפריל 2008) לאחר פלאשפוינט: Wonder Woman Vol.5 #31 (נובמבר 2017)
 יוצרים:  גרדנר פוקס
 מידע
 כינויים:  הרקלס מתבאי, הארולד קמפיון, האלוף, ארי האולימפוס
 סטטוס:  לא פעיל
 גזע:  אולימפי
 מין:  זכר
 מקצוע:  גיבור-על
 נטייה:  טוב
 כוחות:  כוחות, מהירות, סיבולת ורפלקסים על-אנושיים, כוח אלוהי.
 חבר בקבוצה:  אלי אולימפוס ארגונאוטים
 אזרחות:  יוון 
 דמויות קשורות
 משפחה:  זאוס (אב), דמטר, הסטיה, הרה (דודות), האדס, פוסידון (דודים), ארטמיס, דיאנה, קאסי סנדמארק (אחיות למחצה), פרספונה (דודנית), דיוניסוס, הרמס, פיבוס, אפולו (אחים למחצה), ארס, הפייסטוס (דודנים), יופימוס, טריטון (בני דודים), הרמוניה, היפוליטה, ליטה מילטון (אחייניות), דיימוס, ארוס, פאן, פובוס (אחיינים)
 אויבים:  היפוליטה 
 
הרקולס (באנגלית: Hercules) היה דמות בדיונית של גיבור-על שהופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן של חברת DC קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה במלואה בחוברת All Star Comics #8 מדצמבר 1966, ונוצרה על ידי האמן גרדנר פוקס (אם כי גרסאות מוקדמות יותר של הדמות נוצרו ביד הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר). דמותו מבוססת על הרקולס מהמיתולוגיה היוונית.
כבנו של זאוס מלך האלים ואחיה למחצה של וונדר וומן, הרקולס היה אל למחצה אולימפי שתרם את כוחו הרב לשהאזאם. לפני המשבר בעולמות האינסופיים, הרקולס הוזכר בסיפור מקורן של האמזונות כאשר היה עבד שלהן, והצליח להימלט מהשבי על ידי כך שהיתל בהיפוליטה לתת לו את אבנט הקסם שלה בשל היותו חלק מעזבונו של ארס, אשר שנא את האמזונות. דמותו הופיעה בפלאשבקים בלבד, וחזותו הייתה ארכיטיפית - מראה חסון ושרירי, העוטה על עצמו עור אריה.
הדמות הוצגה מחדש בהמשכיות לאחר פלאשפוינט בחוברות אקוומן, כאסיר אחוז טירוף לצד ילדים מפלצתיים אשר היו צאצאיהם של הטיטנים. במשך זמן מה הוא חי חיי שלווה כבן תמותה עד אשר נהרג בידי בתו של דארקסייד גרייל, ששאבה את כוח החיים שלו בשביל אביה.
ראו גם

הרקולס (מארוול קומיקס) - גרסת הדמות בחברת מארוול קומיקס המתחרה
הערות שוליים

↑  Wonder Woman Vol.6 #31
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיירפליי (קומיקס)

| --- | --- |

טד קרסון כפיירפליי, כפי שהופיע בחוברת Nightwing Annual Vol.3 #1 מדצמבר 2013. אמנות מאת ג'ייסון מסטרס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  לינס: Detective Comics #184 (יוני 1952) קרסון: Nightwing Annual Vol.3 #1 (דצמבר 2013)
 יוצרים:  פרנס הרון, דיק ספראנג (לינס) קייל היגינס, ג'ייסון מאסטרס (קרסון)
 גילום הדמות:  מישל ויינטימילה
 מידע
 שם אמיתי:  גרפילד לינס טד קרסון
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  pyrotechnician
 כוחות:  ללא כוחות-על
 חבר לשעבר בקבוצה:  החברה הסודית של נבלי-העל (לינס)
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 אויבים:  באטמן 
 
פיירפליי (באנגלית: Firefly, גחלילית) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #184 מיוני 1952 ונוצרה על ידי הכותב פרנס הרון והמאייר דיק ספראנג.
פיירפליי הוא האלטר אגו של גארפילד לינס, אמן אפקטים מיוחדים בקולנוע שמנסה לשדוד תיאטרון על ידי ביום שרפה, אך הוא נעצר בידי באטמן ורובין. הוא נמלט, ובאטמן מגלה בחשיכה גחלילית מרוחקת, אותה הוא טועה לחשוב כסיגריה דולקת של לינס, ורודף אחריו בכיוון הלא נכון. לינס לוקח בכך השראה בזהותו כפיירפליי, ומשתמש באפקטים של תאורה ואשליות אופטיות בפשעיו. בהמשכיות שלאחר המשבר בעולמות האינסופיים נקבע כי לינס הוא גם אמן המומחה בפירוטכניקה ופיצוץ. תלבושתו מכילה להביור, מטולי רימונים וארסנל שלם של כלי נשק היוצרים אש.
לאחר האתחול המחודש של יקום DC, פיירפליי חדש הוצג - טד קרסון. כאשר התחולל גל שריפות בגות'אם, גארפילד לינס נחשד במעשים, אך התגלה כי למעשה המורה לשעבר טד קרסון עמד מאחורי השרפות וכי לינס היה קורבנו הראשון. נראה בחוברת Batman Eternal כאחד מנבלי-העל אותם הנבל קלומאסטר (Cluemaster, "אדון הרמזים") שולח לתקוף את גות'אם.
עיבודים

בעונתה השנייה של סדרת הלייב אקשן "גותהאם" הופיעה פיירפליי חדשה בשם ברידג'ט פייק בגילומה של השחקנית מישל ויינטימילה.
ראו גם

גל חום - דמות בדיונית דומה של חברת DC קומיקס, אויבו של פלאש
פיירו - דמות בדיונית של חברת מארוול קומיקס המתחרה
סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת

סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת היא מקרה פרטי של הסדרה ההנדסית, בו מנת הסדרה  q מקיימת  |q|<1. סדרה הנדסית שלא מקיימת תנאי זה היא סדרה מתבדרת.
סכום סדרה הנדסית אינסופית מתכנסת הוא:
\lim _{n\to \infty }S_{n}={\frac {a_{1}}{1-q}}
הוכחת נוסחת סכום הסדרה ההנדסית האינסופית

נניח כי נתונה הסדרה ההנדסית האינסופית המתכנסת  \{a_{n}\}_{n=1}^{\infty }=a_{1},a_{2},a_{3},a_{4},\ldots . על פי הגדרת הסדרה ההנדסית המתכנסת, מנת הסדרה מקיימת  |q|<1 ולכן  \lim _{n\to \infty }q^{n-1}=0.
את סכום הסדרה ההנדסית המתכנסת מסמנים  S או לעיתים  S_{\infty }.
הסכום החלקי של סדרה הנדסית הוא:
ניתן לחשב אותו גם באמצעות הנוסחה:
משמעות העובדה שסכום הסדרה מתכנס היא שהגבול של הביטוי לסכום קיים. בניסוח אחר:
ניתן לראות זאת גם בדוגמה מספרית. סכום הסדרה המקיימת  a_{1}=1,q=0.5 מתכנס ל-2 לפי החישוב הבא:
ראו גם

סדרה הנדסית
טור הנדסי
תרשים להמחשת סכום הסדרה ההנדסית  1+{\frac {1}{2}}+{\frac {1}{4}}+{\frac {1}{8}}+{\frac {1}{16}}+\cdots  המתכנסת ל-2
החטאים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אבי נשר
 תסריט:  אבי נשר
 עריכה:  יצחק צחייק
 שחקנים ראשיים:  נלי תגר ג'וי ריגר 
 מוזיקה:  אלה מילך-שריף
 צילום:  מישל אברמוביץ 
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי אוריון 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  קנדה12 בספטמבר 2016 פולין15 בנובמבר 2016 ישראל 1 בדצמבר 2016
 משך הקרנה:  112 דקות
 שפת הסרט:  עברית, גרמנית, פולנית, אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
החטאים (באנגלית: "Past Life") הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2016, שכתב וביים אבי נשר. עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1977, יש בה התייחסות לתקופת השואה והיא מבוססת על סיפור חייהן האמיתי של שתי האחיות שוש אביגל ואלה מילך-שריף.
המנצח הישראלי ישי שטקלר היה המפיק המוזיקלי של הסרט.
עלילה

הסרט מבוסס על סיפור אמיתי ומתרחש במהלך שנת 1977, היא שנת המהפך בישראל. במרכזו שתי אחיות קרייריסטיות המתגוררות בירושלים ובתל אביב, האחת עיתונאית בוהמיינית והשנייה זמרת ומלחינה של שירים קלאסיים. כמו במדינה כך גם בחיי שתי הגיבורות והוריהן מתחולל מהפך מטלטל, בעקבות סוד נורא שמתגלה לבנות על אירוע שהתרחש בתקופת השואה.
שחקנים

נלי תגר – ננה מילך
ג'וי ריגר – ספי מילך
דורון תבורי – ד"ר ברוך מילך, אביהן של השתיים
יבגניה דודינה – לוסיה מילך, אימן של השתיים
תום אבני – ירמי קוטלר, בעלה של ננה
מולי שולמן – אורי לוטן, המורה לזימרה של ספי
גילת אנקורי – מניה זוננשטיין
אורנה רוטברג – רבקה חן
אבי קורניק – דודוש
לני כהן – אלונה
אריה צ'רנר – רומק
קרן צור – ד"ר הבר
לקריאה נוספת

ואולי השמים ריקים / תרגום ועריכה: שוש מילך-אביגל, אפרים סטן; ירושלים: יד ושם, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תשנ"ט, 1999
Shmulik Duvdevani, Avi Nesher’s Present-Past Trilogy, New Directions in Israeli Media: Film, Television, and Digital Content, University of Texas Press, 2025
ארס (DC קומיקס)

| --- | --- |

ארס, כפי שהופיע בחוברת Wonder Woman Vol.5 #12 מפברואר 2017, אמנות מאת ניקולה סקוט.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  גרסת תור הזהב של הקומיקס: Wonder Woman #1 (אוקטובר 1941) לאחר פלאשפוינט: Wonder Woman Vol.4 #4 (פברואר 2012)
 הופעה אחרונה:  גרסת תור הזהב של הקומיקס: Wonder Woman #612 (אוגוסט 2011)
 יוצרים:  ויליאם מולטון מרסטון, הארי ג'. פיטר
 גילום הדמות:  דייוויד ת'יוליס ("וונדר וומן")
 מידע
 כינויים:  מארס, ארס ביוקנן
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אולימפי
 מין:  זכר
 מקצוע:  מעלה באוב, רוצח המונים
 נטייה:  רע
 כוחות:  כוחות, מהירות וסיבולת על-אנושיים, כוח אלוהי, יכולת פיקוד על כל כלי הנשק, אלמותיות, הקרנת אנרגיה, העלאה באוב, תמרון מזג האוויר, ריפוי עצמי.
 חבר בקבוצה:  אלי אולימפוס
 דמויות קשורות
 משפחה:  זאוס (אב), הרה (אם), אריס (אחות), הרמוניה, ליטה והיפוליטה (בנות), ארוס, פובוס, דיימוס וליקוס (בנים), הרקולס והפייסטוס (דודנים), וונדר וומן (נכדה)
 אויבים:  וונדר וומן 
 
ארס (באנגלית: Ares, ידוע גם בשם מארס) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס וונדר וומן וליגת הצדק של חברת DC קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Wonder Woman #1 מאוקטובר 1941, ונוצרה על ידי הכותב ויליאם מולטון מרסטון והמאייר הארי ג'. פיטר. דמותו מבוססת על אל המלחמה ארס מהמיתולוגיה היוונית.
במרביתם של תור הזהב, תור הכסף ותור הארד, ארס נקרא בשם מארס והיה לאחד האויבים החוזרים ונשנים של וונדר וומן. חזותו החיצונית הייתה כשל לוחם בשריון יווני-רומאי בצבע כתום. הוא הקדיש את חייו להגשמת חזונו לגרימת מלחמה נצחית ויצירת קונפליקטים בעולם האדם. הוא זכה להתנגדותה של אפרודיטה, אלת האהבה, שביקשה לחתור לחזון מנוגד של אחווה ושלום בציוויליזציה. בינתיים, הגברים שסגדו לארס הרגו אחד את השני ואת אחיהם החלשים יותר, תוך שהם מוכרים נשים במחיר זול יותר מבקר. כאשר ארס הקניט את אפרודיטה בעניין הצלחת תוכניתו הנעלה, אפרודיטה יצרה גזע חדש של נשים לוחמות - האמזונות, אותן מידלה מחימר, וכן הקימה אומת עיר בשם אמזוניה, היכן שהן ביססו מטריארכיה שמטרתה התפשטות דרכיה של אפרודיטה. הן היו חזקות יותר מהגברים של ארס. להיפוליטה הוענק אבנט מוזהב שהפך אותה לחסינה ובלתי פגיעה.
בסופו של דבר, ארס הקים עולם בית בכוכב מאדים, כשהאוכלוסייה העל-אנושית שבו שועבדה כדי לשרת אותו ואת סגניו, דוכס המרמה, רוזן הכיבוש ורוזן החמדנות. השליש האישי שלו היה גנרל השמד. הוא השתמש במאדים בתור המפקדה הבין-כוכבית שלו, והוסיף לאוכלוסייה רוחות מתים שאסף מזירות מלחמה ברחבי העולמות - ביניהם שבתאי וכדור הארץ. נשמות העבדים זכו להתגלמות גשמית והועברו מבחני סיבולת כדי לבחון את מידת ראויותם - אם בזירות גלדיאטוריות או כעבדים במפעלים לצורכי מלחמה. החזקים מביניהם קיבלו גופות חדשים ונשלחו לחרחר מלחמה בכדור הארץ. הוא גם הקים בית משפט לאי-צדק כדי להשפיל עבדים ולגזור עליהם עונשים. בסיס הארץ של מאדים היה למרגלות האולימפוס ונשלט בידי רוזן הכיבוש.
דמותו של ארס זכתה למספר עיבודים למדיות אחרות. את דמותו בסרט האנימציה "וונדר וומן" דיבב השחקן אלפרד מולינה. הדמות הופיעה בהופעת הבכורה הקולנועית שלה בסרט היקום הקולנועי של DC "וונדר וומן" תחת זהותו הבדויה של סיר פטריק מורגן, בגילומו של השחקן דייוויד ת'יוליס, ששב לגלם את דמותו בהופעת קמע ב"ליגת הצדק".
ראו גם

ארס (מארוול קומיקס) - גרסת הדמות בחברת מארוול קומיקס המתחרה
מקסוול לורד

| --- | --- |
מקסוול לורד, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Justice League: Generation Lost #5 מספטמבר 2010, אמנות מאת טוני האריס וג'יי די מטלר.
מקסוול לורד, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Justice League: Generation Lost #5 מספטמבר 2010, אמנות מאת טוני האריס וג'יי די מטלר.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  DC קומיקס
 הופעה ראשונה:  Justice League #1 (מאי 1987) לאחר פלאשפוינט: OMAC Vol.4 #2 (דצמבר 2011)
 יוצרים:  קית' גיפן, ג'ון מארק דמתיאס, קווין מגווייר
 גילום הדמות:  פדרו פסקל (וונדר וומן 1984 ביקום הקולנועי של DC)   פיטר פצ'ינלי (העונה הראשונה של "סופרגירל")
 מידע
 שם אמיתי:  מקסוול לורד הרביעי
 כינויים:  המלך השחור, מקס לורד, לורד הכאוס, אקליפסו
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  איש עסקים
 נטייה:  רע
 כוחות:  שכנוע באמצעות טלפתיה
 חבר בקבוצה:  שחמט
 חבר לשעבר בקבוצה:  יחידת המתאבדים, ליגת הצדק בע"מ, סוכנות השלום העולמית, חיל הפקחים השחורים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  מקסוול לורד השלישי (אב), נעמי לורד (אם), סילביה דואני (אישה לשעבר), קלייר מונטגומרי (אישה לשעבר)
 אויבים:  ליגת הצדק, טד קורד, בוסטר גולד, וונדר וומן 
 
מקסוול לורד (באנגלית: Maxwell Lord) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס של חברת DC קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Justice League #1 ממאי 1987, ונוצרה על ידי קית' גיפן, ג'ון מארק דמתיאס וקווין מגווייר. מקסוול לורד מתואר כאיש עסקים כוחני ומרושע, והוא שיחק תפקיד חשוב בהקמתה של ליגת הצדק בע"מ.
מקסוול לורד הרביעי הוא בנו של מקסוול לורד השלישי, איש עסקים מצליח וראש קונסורציום "צ'ימטק". מקסוול השלישי תמיד שאף לעשות את הדבר הנכון כדי להוות דוגמה טובה לבנו. כשמקסוול הרביעי היה בן 16, הוא מצא את אביו מת מהתאבדות. התברר שאביו גילה שחברתו מפתחת גורם מסרטן ולא יכול היה לחיות עם האשמה והבושה עקב כך. אמו של לורד שוכנעה בידי אביו לעסוק במשלח יד דומה, והיא שידלה גיבורים על-אנושיים לעזור ללורד. אי לכך, הוא הצית את הרעיון להביא את ליגת הצדק - אשר נותרה מפוזרת וללא מנהיגות בעקבות אירועי המשבר בעולמות האינסופיים - תחת שליטתו המלאה והבלעדית. במקור, לורד פעל מאחורי הקלעים כדי להקים מחדש את ליגת הצדק ולבסס אותה כאשר היה נתון לשליטתו של מחשב מרושע שנוצר בידי מטרון מהאלים החדשים. המחשב רצה שלורד יקים ארגון שוחר שלום ברחבי העולם כחלק מתוכניתו ההגמונית לשלוט בעולם.
הערות שוליים

↑  Justice League: Generation Lost #20, February 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2017035698  VIAF: 398149066465965600640   WorldCat (עם VIAF): 398149066465965600640 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית (סרט, 2023)

| --- | --- |

 מבוסס על:  סיפור אמיתי
 בימוי:  בני פרדמן
 הופק בידי:  שלום אייזנבך, בני פרדמן
 תסריט:  בני פרדמן
 עריכה:  גלעד ענבר
 שחקנים ראשיים:  רועי ניק ירדן תוסייה כהן
 מוזיקה:  גל פדה
 צילום:  עופר אלדובי
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  21 במרץ 2024
 משך הקרנה:  111 דקות
 שפת הסרט:  עברית, יידיש
 דף הסרט ב־IMDb
בית הוא סרט דרמה ישראלי משנת 2024, בבימויו של בני פרדמן. בסרט מככבים רועי ניק וירדן תוסייה כהן בתפקידים הראשיים. הסרט עלה לאקרנים ב-21 במרץ 2024.
התסריט, שנכתב על ידי פרדמן ודרור קרן, מבוסס על סיפור חייו של פרדמן ומספר על אברך שעוזב את הכולל ופותח חנות למחשבים ונגני MP3 בלב שכונה חרדית בירושלים, דבר המוביל להתנגשות עם הממסד החרדי המקומי.
הסרט זכה להצלחה בטקס פרסי אופיר לשנת 2023, כאשר רועי ניק זכה בפרס השחקן הראשי הטוב ביותר ודרור קרן זכה בפרס שחקן המשנה הטוב ביותר. בנוסף, הסרט היה מועמד למספר פרסי אופיר נוספים, כולל הסרט העלילתי הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר ועוד.
תקציר העלילה

יאיר קפלן (רועי ניק), אברך ירושלמי נשוי לנאוה (ירדן תוסייה כהן) ואב לבן קטן, מאס בחיי הישיבה ובתלות הכלכלית בהורי אשתו. הוא מחליט לפתוח חנות למחשבים ונגני MP3 בשכונת גאולה החרדית. בעזרת חברו גרייזמן (רועי וינברג), יאיר משיג אישור מאברום דוידוביץ' (דרור קרן), יו"ר ועד השכונה, בתנאי שיעסיק משגיח שימנע מכירת מכשירים הקשורים לאינטרנט.
החנות, הנקראת HOME (בית), זוכה להצלחה רבה, במיוחד בקרב ילדים. הצלחה זו מעוררת דאגה בקרב חברי הוועד, ודוידוביץ' דורש מיאיר לסגור את החנות. יאיר מתעמת עם דוידוביץ', הוריו והורי אשתו. הוא מוצא את עצמו מבודד מול קהילת השכונה החרדית, כאשר גם מפקד המשטרה המקומי, ברבש (נבו קמחי), מסרב לסייע לו, וחברו גרייזמן נוטש אותו. רק אשתו נאוה ממשיכה לתמוך בו. המצב מסלים לקראת עימות אלים בלתי נמנע עם הקהילה החרדית.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רועי ניק | יאיר קפלן |  |
| ירדן תוסייה כהן | נאוה קפלן |  |
| דרור קרן | אברהם דוידוביץ' | ראש הוועד |
| רועי ויינברג | יוסי גרייזמן | עובד בחנות |
| רמי ברוך | אליהו רובין | אבא של נאוה |
| אסתי קוסוביצקי | פייגי רובין | אמא של נאוה |
| ישי לפידות | אריה קפלן | אבא של יאיר |
| ריקי בליך | חיה קפלן | אמא של יאיר |
| מוריה אקונס | איילה קפלן | אחות של יאיר |
| ניב מג'ר | משגיח חרדי |  |
| אלכסנדר סנדרוביץ' | קופרשטוק | מתווך נדל"ן |
| נבו קמחי | ברבש | מפקד משטרה |
| רותם קינן |  | רופא |
| שרי גבעתי | מיה | סוכנת MP3 |
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | מדינה | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | השחקן הראשי הטוב ביותר | רועי ניק | זכייה |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | שחקן המשנה הטוב ביותר | דרור קרן | זכייה |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | הסרט העלילתי הטוב ביותר | בית | מועמדות |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | התסריט המקורי הטוב ביותר | בני פרדמן, דרור קרן | מועמדות |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | הבמאי הטוב ביותר | בני פרדמן | מועמדות |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | הפסקול הטוב ביותר | מיכאל גורביץ' | מועמדות |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | העריכה הטובה ביותר | גלעד ענבר | מועמדות |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | האיפור הטוב ביותר | אתי בן נון | מועמדות |
| 2023 | האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה | ישראל ישראל | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | חווה לוי רוזלסקי | מועמדות |
תיירות ברוסיה

קתדרלת בזיל הקדוש בכיכר האדומה
התיירות ברוסיה זכתה לצמיחה מהירה מאז התקופה הסובייטית המאוחרת, תחילה תיירות פנים ואחר כך גם תיירות בינלאומית. מורשת תרבותית עשירה ומגוון טבעי נהדר ממקמים את רוסיה בין יעדי התיירות הפופולריים ביותר בעולם. לא כולל חצי האי קרים, המדינה מכילה 23 אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו, בעוד שרבים אחרים נמצאים ברשימות האו"ם של אונסק"ו. הגוף העיקרי המתווה את המדיניות הממשלתית בתחום היא סוכנות התיירות הפדרלית.
מסלולי התיירות העיקריים ברוסיה כוללים נסיעה סביב טבעת הזהב של ערים עתיקות, הפלגות בנהרות הגדולים כולל הוולגה, ונסיעות ארוכות ברכבת הטרנס-סיבירית המפורסמת. אזורים שונים ותרבויות של רוסיה מציעים מזונות רבים מזכרות שונות, ומראות מגוון גדול של מסורות, כולל המסלניצה הרוסית, סבאנטואי הטטארית, או טקסי שמאנים סיביריים. בשנת 2013 ביקרו ברוסיה 33 מיליון תיירים, מה שהופך אותה למדינה התשיעית בעולם ולשביעית הכי מתוירת באירופה.