stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפלוטיפ
אנליזת הפלוטיפים

אנליזת הפלוטיפים היא כלי להסקת מידע על תורשה של תכונות גנטיות, שהגורמים להן מקודדים באזור הגנומי המצוי בתאחיזה להפלוטיפ. כך ניתן לזהות הורשה של הפלוטיפ מסוים מדור לדור במשפחות, ולהבחין שהפלוטיפ זה מורש באופן מועדף יחד עם מופע (פנוטיפ) מסוים, כמו מחלה או תכונה נחקרת אחרת. אנליזה כזאת מאפשרת לזהות את המקום בגנום בו מצוי הגורם הגנטי המעורב בביטוי הפנוטיפ. ניתן להשתמש באנליזת הפלוטיפים במסגרת positional cloning (אנ') כאנליזה לזיהוי גנים ואזורים גנומים הנמצאים בתאחיזה לא שוויונית עם הפלוטיפ מסוים, ועוברים בתורשה יחד עם פנוטיפ מסוים במשפחות. גישה מחקרית זו מאפשרת לאתר את הגורם הגנטי המעורב בפנוטיפ ומכונה גנטיקה הפוכה (אנ'). דוגמה לשימוש מוצלח בשיטה זו לאפיון הגורם הגנטי המעורב בפנוטיפ היא בידוד הגן שפגם בו גורם למחלת סיסטיק פיברוזיס – הגן המקודד לחלבון CFTR (אנ') שתפקידו להעביר יוני כלור.
ניתן להשתמש בהפלוטיפים גם במבחני אסוציאציה. במסגרת מחקרים אלה מושווית תדירות הפלוטיפים ברחבי הגנום בין קבוצת פרטים בעלי פנוטיפ מסוים (cases) לקבוצת פרטים ללא פנוטיפ זה (control) תוך הקפדה על תיאום בין הקבוצות בנוגע גודל המדגם, מספר הזכרים/נקבות, שיוך אתני ופיזור גילאים. תדירות שונה של הפלוטיפ מסוים אצל קבוצת בעלי הפנוטיפ לעומת הביקורת תרמז על האפשרות, שאחד הגורמים הגנטיים המעורבים בביטוי הפנוטיפ נמצא בתאחיזה עם ההפלוטיפ הנבחן. כיוון, שאנליזות כאלה מצריכות ידע על השונות הגנטית בתוך קבוצות אתניות וגאוגרפיות, הוקם פרויקט International HapMap עבור הגנום האנושי, שהציב מטרה למפות את המיקום הגנומי של וריאנטים גנטיים, ולזהות הפלוטיפים ואת תדירותם בקבוצות אתניות וגאוגרפיות שונות ברחבי העולם.
חקר ההפלוטיפים מבוצע באמצעות זיהוי אתרים פולימורפיים, והגדרת וריאנטים גנטיים באתרים אלה בפרטים באוכלוסיות שונות ברחבי הגלובוס. זיהוי הגנוטיפ של וריאנטים (הומוזיגוטים והטרוזיגוטים לאללים באתר פולימורפי נבדק) מוסיף רובד נוסף באנליזה – מידע כזה מאפשר לא רק לחפש אסוציאציה בין אלל באתר פולימורפי לפנוטיפ, אלא גם אסוציאציה בין תדירות הגנוטיפ באתר זה לפנוטיפ לא רק בבני אדם, אלא בכל יצור בו קיים מידע גנטי אוכלוסייתי.
חוקרים פיתחו מספר שיטות סטטיסטיות לזיהוי הפלוטיפים. אלגוריתם Expectation Maximization ‏(EM) מאפשר לאתר מיקום מסוים בגנום עם הסבירות הגבוהה ביותר להיות בתאחיזה עם פנוטיפ, בהנחת קיום שיווי משקל הרדי-ווינברג באוכלוסייה הנחקרת. לפיכך, השימוש במודל אלגוריתמי EM מותנה בתנאים ראשוניים והוא מבצע הערכה לנתונים המייצגים רצפי DNA אשר מכילים לוקוסים בעלי שונות גנטית רבה; אחד היתרונות של שיטה זו היא היכולת לערוך אנליזות במדגמים גדולים ללא צורך להתחשב בשיעורי רקומביציות באותם לוקוסים.
כלי חישובי נוסף, שרשרת מרקוב מונטה קרלו או Markov Chain Monte Carlo‏ (MCMC) (אנ'), משמש בעיקר לחישוב מספר רב של משתנים, עצים פוליגנטיים גדולים, ואירועים נדירים המתרחשים באוכלוסייה. השיטה מאפשרת עריכה של עצים פילוגנטיים, אשר מזהה היווצרות הפלוטיפים בצורה היררכית המלווה את המרחק הגנטי בין הפרטים באוכלוסייה.
שיטה הנקראת מודל מרקוב חבוי מאפשרת לבצע אנליזת תדירות של מספר הפלוטיפים בכמה אזורים גנומים מוגדרים; ניתן לשלב גישה זו עם שיטת EM ובכך ליעל את אנליזת הקשר בין הפלוטיפים לפנוטיפ נחקר.
הפלוגרופ

ניתן לסווג הפלוטיפים לקבוצות בעלות אב קדמון משותף – הפלוגרופ (אנ'). הפלוגרופים תוארו במיוחד באזורים בגנום שלא עוברים שיחלופים כמו בדנ"א של כרומוזום Y‏ (אנ') ובדנ"א מיטוכונדרי, ונעשה בהם שימוש למחקר אנתרופולוגי של תנועת אוכלוסיות ברחבי העולם בעבר, אבל גם ככלי לזיהוי אסוציאציה לפנוטיפ, בדומה לאנליזת הפלוטיפים.
היפרטקסט

היפרטקסט הוא צורה של ממשק משתמש להצגת מסמכים, אשר על פי הגדרתו "מסתעף או מוצג על פי דרישה". היישום המרכזי של מסמך היפרטקסט הוא הפניה צולבת למסמך אחר הנקראת היפר קישור. לחיצה על היפר קישור מציגה למשתמש את המסמך המקושר. המעבר הזה בין מסמכים נקרא "דפדוף" או "גלישה".
מסמך היפרטקסט יכול להיות סטטי או מיוצר דינמית על פי דרישת המשתמש. לכן, מסמך היפרטקסט בנוי היטב יכול לשמש כתחלופה לתבניות ממשקי משתמש רבים הכוללים תפריטים ושורת פקודה, כך שיאפשר לגשת למסמכי היפרטקסט אחרים ואף תוכנות אינטראקיביות שונות. המסמכים והתוכנות אינן חייבות להיות במחשב המקומי אלא מכל מקום בעזרת רשת מחשבים (כמו האינטרנט למשל). היישום המפורסם ביותר להיפרטקסט הוא ה-World Wide Web.
המונח היפרטקסט נמצא בשימוש לעיתים קרובות גם כאשר המונח היפרמדיה מתאים יותר. שיטה להצגת מידע ולימוד בצורה בלתי ליניארית. בניית יחידות לימוד מצומצמות (node) שניתן לנווט ביניהן על פי הקשר נושאי בצורת מילות קישור.
מסמך היפר טקסט נפוץ במיוחד בפעילות מתוקשבת. המעבר בין יחידה ליחידה נעשה בעזרת קישורים. לחיצה על מילת הקישור מעבירה אותנו לנושא החדש.
גם ביחידה החדשה ישנם קישורים, נושאים נוספים. דרך קריאה זו מאפשרת למידה רשתית ומסתעפת השונה מלימוד ליניארי בצורה היררכית.
מסמך ההיפר טקסט מתאפיין גם בשילוב וריבוי מדיות ואמצעי המחשה: טקסט, תמונה, צילום, קובצי קול/מוזיקה סרטי וידאו ועוד.
ניווט בין יחידות הלימוד הוא גם ניווט בין אמצעי המחשה שונים. הניווט נעשה באמצעות האינטרנט בדרך כלל בעזרת דפדפן (כדוגמת אינטרנט אקספלורר).
היסטוריה > רקע

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא אוסף של הגיגים פילוסופיים בלתי ממוקדים.
הדבר שהיווה את האות להיפרטקסט הייתה טכניקה פשוטה אשר הייתה בשימוש נרחב באנציקלופדיות - סימון ליד מילה המסמן את הימצאותו של ערך העוסק בה. בנוסף להפניה ידנית כזו, נעשה שימוש בסידור של פירושים מסביב לטקסט המרכזי. הדוגמה המרכזית לשיטה זו היא בתלמוד.
הרעיון בהיפרטקסט הוא להתמודד עם הבעיה של יתר-מידע. כל האנשים המוזכרים בהמשך עסקו בנושא כי חשו שהאנושות טובעת בעודף מידע, כך שלעיתים קרובות מקבלי החלטות קיבלו החלטות שגויות, ומדענים ביצעו עבודה כפולה בשוגג.
בשנים המוקדמות של המאה ה-20, שני אנשי חזון, התמודדו אל מול בעיית ההפניה הצולבת, באמצעות שיטה עתירת כח אדם. פול אוטלט הציע אב-טיפוס להיפרטקסט מבוסס על עקרונות מסמך שכתב כך שכל מסמך יפורק למשפטים מאפיינים. שיטת ההיפר טקסט צמחה כתוצאה מהתפתחויות תרבותיות, טכנולוגיות, פילוסופיות, חינוכיות ומדעיות.
שיטת התקשורת הקדומה הייתה דיבור. העברת המידע בין המוסר לשומעים נעשתה על ידי מספרי סיפורים ליד "מדורת השבט". באופן זה היה צורך בקשר פיזי בין מוסר למקבל המידע.
המצאת הכתב הרחיבה את תפוצת המידע ללא צורך בקשר פיזי בין המשדר לקולט.
המצאת הדפוס היוותה את מהפכת המידע הראשונה. היכולת להדפיס ספרים אפשרה להפיץ מידע באופן נרחב ביותר שלא התאפשר קודם לכן. אלא שבאותה תקופה (ימי הביניים) שלטה הכנסייה הן בתרבות והן במדע והכתיבה את המידע ואת אפשרות הפצתו (למידת קרוא וכתוב). תקופת ההשכלה הביאה לערעור שלטון הכנסייה על הידע ולצמיחת תורות חדשות וההתפתחות מדעית ותרבותית.
המהפכה הבאה בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הביאה את הרדיו, הפטיפון, הטלפון, המצלמה והקולנוע (ראינוע) והביאה מימד המחשה נוסף להעברת המידע, שאפשרה להעביר לא רק מידע טקסטואלי אלא גם ויזואלי וקולי. ניתן היה לא רק לקרוא אלא גם לשמוע ולראות.
המצאת המחשב והאינטרנט בעקבותיו היוו שלב נוסף במהפכת המידע. האמצעים החדשים אפשרו מסירה וקבלה של מידע בצורה חופשית וללא הצורך לקבל אותו במקום או בזמן מסוים. למהפכה זו הייתה השפעה גם על דרך הלימוד.
בשנות ה-30, הרברט וולס הציע את הקמתו של מוח עולמי. מסיבות ברורות של תקציב, אף אחת מההצעות לא הגיעה רחוק.
העידן הפוסט מודרניסטי שהשפיע על תחומי חיים רבים וביניהם גם על דרך הלמידה. ריבוי מקורות המידע איימה על מרכזיות המידע הנמסר ועל האפשרות שיש רק "אמת אחת". נוצר צורך לתת מענה להצפת המידע ומקורות המידע ולשינויים הטכנולוגיים שהשפיעו קודם כל על הצעירים ורק לאחר מכן על הדור הוותיק. אלווין טופלר טען ש"ברמה הטכנולוגית הדבר מתבטא בכמות האדירה של המידע המצטבר, בריבוי צורות הייצוג, ובארגון א-ליניארי היפרטקסטי המבוסס על קישור בין פריטי מידע".
היסטוריה > Memex

בשנת 1945 כתב וניבר בוש מאמר בכתב העת "האטלנטיק" בשם "כיצד אנו נחשוב" (As We May Think), על מתקן עתידני אותו כינה בשם ממקס (Memex) ובו דיבר על המושג "שבילי מידע". על מנת לעזור לקוראים למצוא מידע, שהם יודעים שהוא קיים, אבל לא יודעים היכן המידע. הוא תיאר את ההתקן כשולחן מכני המחובר לארכיון רחב של מיקרופילם אשר יהיה מסוגל להציג ספרים, טקסטים או כל מסמך מהספרייה, ויהיה מסוגל באופן אוטומטי לעקוב אחר ההפניה מעמוד מסוים לעמוד אחר.
בוש היה הראשון ששם דגש על התכנים והנגשתם לקורא, גישה ששימשה מאוחר יותר גם את צוות CERN שפיתחו את ה-WWW.
מרבית המומחים לא החשיבו את ה-Memex כמערכת היפרטקסט אמיתית. המאמר השפיע ועורר השראה אצל שני אמריקנים אשר נחשבים כממציאי ההיפרטקסט, טד נלסון ודאגלס אנגלברט.
נלסון ניסה לפתח מערכת בשם "Xanadu", שנועדה לאחסן את כל הספרים שבעולם (ומידע נוסף) ולאפשר גישה בגישת היפרטקסט בין פריטי המידע.
היסטוריה > המצאת ההיפרטקסט

נלסון טבע את המונח 'היפרטקסט' בשנת 1965, ועזר לאנדריוס ואן דאם לפתח את מערכת עריכת ההיפרטקסט בשנת 1968 באוניברסיטת בראון. אנגלברט החל לעבוד על Network Library System (מערכת ספריה מרושתת - NLS) בשנת 1962 במכון המחקר סטנפורד, אך עיכובים בהשגת תקציבים, כח אדם וציוד גרמו לכך שלא השלים את מאפייני המפתח של המערכת עד 1968.
אחרי שתקצוב ל-NLS הפך לטפטוף ב-1974, ההתקדמות בפיתוח ההיפרטקסט כמעט נעצרה. באותו הזמן, פרויקט בשם ZOG החל באוניברסיטת קרנגי מלון כמחקר על בינה מלאכותית. רק מאוחר יותר הבינו המשתתפים בפרויקט שהמערכת שלהם היא מערכת היפרטקסט. ZOG הפך למוצר ב-1980 ומאוחר יותר שווק כ-KMS.
היישום הראשון של היפרמדיה היה כמפה של אספן בשנת 1977.
בשנות ה-80 המוקדמות נערכו מספר ניסויים של היפרטקסט והיפרמדיה, מאפיינים רבים שולבו לאחר מכן ב-Web. בכל אופן, אף לא אחת מתוך אותן מערכות הגיעה להצלחה נרחבת או להכרה על ידי צרכנים.
מדריכים היו מערכות ההיפרטקסט הראשונות למחשבים אישיים, אך זו לא הייתה הצלחה של ממש. המדריכים היו די יקרים וקשים להפעלה, מכיוון שפותחו בתחילה עבור מערכות UNIX והוסבו לעבודה עם DOS.
באוגוסט 1987, אפל הציגה את היפרכרד, תוכנה למחשבי המקינטוש שלה בוועידת MacWorld בבוסטון. היפרכרד היה פגיעה ישירה ועזר לפשט את עקרון ההיפרטקסט לציבור הרחב. באותה השנה גם נערכה הוועידה האקדמית להיפרטקסט.
ב-1990, טים ברנרס-לי, מדען ב-CERN, המציא את ה-World Wide Web על מנת לעמוד בביקוש שיתוף מידע בין מדענים העובדים באוניברסיטאות ומכוני מחקר ברחבי העולם. מאוחר יותר, בשנת 1993, NCSA באוניברסיטת אילינוי שחררו את הגרסה הראשונה של דפדפן מוזאיק להחליף את שני הדפדפנים הקיימים ומלאי הבעיות. תעבורת ה-Web עלתה פלאים, מ-500 שרתים ידועים בשנת 1993 עד למעלה מ-10,000 שרתים בשנת 1994 אחרי ששוחררו גרסאות של הדפדפן ל-IBM PC ותואמיו ולמקינטוש.
כל המערכות המוקדמות של היפרטקסט נעלמו במהירות בזכות הצלחת ה-World Wide Web.
יישומים

מלבד היישומים שהוזכרו לעיל, כגון היפרכרד וה-World Wide Web, ישנם יישומי היפרטקסט הראויים לתשומת לב:
Microsoft Word
מערכת העזרה של Windows
Texinfo מערכת העזרה של GNU.
ראו גם

HTML
ריבוי משימות
הערות שוליים

↑  טד נלסון, 1970)
↑  (אייזנשטיין, 1995)
1 2  אורן, 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539102405171  BnF: cb13319505k (data)  GND: 4239975-0  LCCN: sh88002671  NDL: 00576930  NKC: ph135712
חברת החשמל של טוקיו

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בטוקיו (24 באוגוסט 1951–9501) 
 מייסדים:  המפקד העליון של כוחות הברית 
 תקופת הפעילות:  1 במאי 1951 – הווה (73 שנים) 
 חברת אם:  Nuclear Damage Compensation and Decommissioning Facilitation Corporation 
 חברות בנות:  Japan Natural Energy  TODEN-YOCHI CO.,INC.  TEPCO Partners  TEPCO Logistics  Japan Facility Solutions  Recyclable Fuel Storage  TRENDE  JERA  TEPCO Energy Partner  TEPCO Power Grid  Tokyo Power Technology  Tokyo Electric Generation Company  TEPCO Renewable Power  Toden Real Estate  TEPCO Fuel & Power  בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מיקום המטה:  Uchisaiwaichō 
 ענפי תעשייה:  electric power industry 
  
 www.tepco.co.jp
 
המשרד הראשי של TEPCO
חברת החשמל של טוקיו בע"מ (ביפנית: 東京電力ホールディングス株式会社, הידועה גם בשם "טודן", 東電; או באנגלית: TEPCO) היא ספקית שירות חשמל, חברת החזקות המשרתת את אזור קאנטו, מחוז יאמאנאשי והחלק המזרחי של מחוז שיזואוקה. השטח כולל את העיר טוקיו. מטה החברה ממוקם באוצ'יסאיוואיצ'ו, צ'יודה בעיר טוקיו. החברה נוסדה ביוזמת המפקד העליון של כוחות הברית במאי 1951.
בשנת 2007 נאלצה TEPCO לסגור את תחנת הכוח הגרעינית קאשיוואזאקי-קאריווה לאחר רעידת האדמה בניגאטה-צ'ואטסו-אוקי. באותה שנה החברה רשמה הפסד ראשון מזה 28 שנה. הפסדי התאגיד נמשכו עד לפתיחתו מחדש של המפעל בשנת 2009, בעקבות רעידת האדמה והצונמי בשנת 2011 בטוהוקו, אחת מתחנות הכוח שלה הייתה למקום אסון הגרעין החמור ביותר בעולם, האסון הגרעיני פוקושימה דאיצ'י. החברה נאלצה להתמודד עם הפסד של 2 טריליון יואן (כ-23.6 מיליארדים דולרים) עד מרץ 2012 והיא הוכנסה כחלק מתוכניות ממשלת יפן להעמיד את TEPCO תחת שליטה אפקטיבית של המדינה כדי להבטיח תשלומי פיצויים לאנשים שנפגעו מהתאונה. אסון פוקושימה גרם לעקירת 50,000 בתי אב באזור הפינוי בשל דליפות של חומרים רדיואקטיביים לאוויר, לאדמה ולים.
ביולי 2012 הועברו ל-TEPCO טריליון יואן מממשלת יפן במטרה למנוע את קריסת החברה ולהבטיח שתימשך אספקת החשמל לטוקיו ולעיירות הסובבות ולהשבתת תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה דאיצ'י. הנהלת TEPCO הציעה לאחר מכן הצעה לבעלי המניות שלה להלאמת חלק ממניות החברה. מאוחר יותר "התאגיד למתן פיצויים על נזק גרעיני" הפך בהמשך לבעל המניות המפקח על הנזקים ופירוקם של תחנת הכוח הגרעיניות. עלות האסון הכוללת נאמדה בשנת 2012 בכ-100 מיליארד דולר.
גלריה

שלושה מהכורים בפוקושימה 1 התחממו יתר על המידה וגרמו להתמוטטות שהביאה בסופו של דבר לפיצוצים, ששיחררו כמויות גדולות של חומר רדיואקטיבי לאוויר.
בריכת דלק גרעיני בתחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 1 של חברת החשמל של טוקיו. 27 בנובמבר 2013.
ראו גם

אסון 11 במרץ 2011
מסאו יושידה (מהנדס גרעין)
פוקושימה 50, שם לעובדים שנותרו במקום בעת האסון הגרעיני בפוקושימה דאיצ'י
תחנת הכוח הגרעינית פוקושימה 2
הערות שוליים

↑  "Japanese nuclear exports consortium launches". www.world-nuclear-news.org.
↑  "Innovation Network Corporation of Japan ｜ Introduction". www.incj.co.jp.
↑  "MAI consortium members". אורכב מ-המקור ב-2012-11-28.
↑  "Tokyo Electric Has First Loss in 28 Years on Shutdown".
↑  Antoni Slodkowski (11 באפריל 2011). "TEPCO may face $23.6 billion compensation costs: JP Morgan". Reuters. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Japan to control TEPCO to handle compensation claims after nuclear disaster". Herald Sun. 20 באפריל 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Takahiko Hyuga and Tsuyoshi Inajima (10 ביוני 2011). "Police to Send Riot Squads to TEPCO Meeting". Bloomberg. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  McCurry, Justin (9 במאי 2012). "Fukushima owner saved from collapse by Japanese government". The Guardian. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mitsuru, Obe (27 ביוני 2012). "TEPCO shareholders OK nationalization plan". MarketWatch. נבדק ב-11 ביולי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Martin Fackler (1 ביוני 2011). "Report Finds Japan Underestimated Tsunami Danger". New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15545337x (data)  CiNii: DA01570161  GND: 5052000-3  ISNI: 0000 0001 0791 2828  LCCN: n2009054851  NDL: 00273848  VIAF: 151988303   WorldCat (עם VIAF): 151988303
התלכדות מדיה

התלכדות מדיה הוא מונח המתאר תהליך של כינוס והתמזגות בין מדיה מסורתית: עיתון, רדיו וטלוויזיה עם מדיה חדשה: מחשב, אינטרנט וטלפון חכם. בתהליך ההתלכדות מדיום אחד מקבל מאפיינים של מדיום אחר. המונח הוגדר על ידי הנרי ג'נקינס בספרו "Convergence culture: where old and new media collide", המתאר את האופן בו נצרכים אמצעי תקשורת בתחילת המאה ה-21. ההתלכדות מחולקת לשני חלקים: התלכדות תכנים והתלכדות טכנולוגית.
התלכדות טכנולוגית

התפתחות הטכנולוגיה בעשורים האחרונים מאפשרת לבצע שימוש מגוון באמצעי התקשורת כך שהיחסים שהיו בין מדיום לשימוש בו נשחקים והמדיום משמש למספר פונקציות שונות. ההתלכדות השימושים מגדילה את טווח האפשרויות של יצרני המדיה. מצד אחד ישנו ריבוי של טכנולוגיות המאפשרות שימושים רבים ומגוונים כמו DVD, טלפון, פקס, טלוויזיה, אינטרנט, אפליקציות סלולריות. מנגד ישנו תהליך לצמצום שימושים למכשירים יחיד.
דוגמאות:
צפייה בסדרות טלוויזיה וסרטים, גלישה באינטרנט, האזנה לרדיו באמצעות הטלפון החכם.
קריאת עיתון, צפייה בטלוויזיה, האזנה לרדיו באמצעות האינטרנט.
האזנה לרדיו וגלישה באתרים באמצעות הטלוויזיה.
קיימת תאוריה כי בעתיד הקרוב צריכת המדיה תבוצע דרך אמצעי יחיד – קופסה שחורה (Black Box). אולם, הועלו מספר בעיות הנוגעות לתאוריה זו. עד כה, פיתוח של קופסאות שחורות, לרוב ננטש. אנשים ממשיכים לעשות שימוש במכשירים רבים אשר יכולים לבצע את אותה משימה במקום להקדיש לכל מכשיר משימה ייעודית.
התלכדות תכנים

ג'נקינס קובע כי ההתלכדות היא זרימת התוכן על פני אמצעי מדיה מרובים, שיתוף פעולה בין מספר רב של תעשיות מדיה, והתנהגות הנדידה של קהל התקשורת. התלכדות מדיה היא לא רק שינוי טכנולוגי או תהליך טכנולוגי, משמעותה גם שינויים בתוך פרדיגמות תעשייתיות, תרבותיות וחברתיות המעודדות את הצרכן לחפש מידע חדש. התלכדות היא האופן שבו צרכנים מתקשרים עם צרכנים אחרים ברמה חברתית ומשתמשים באמצעי המדיה השונים על מנת ליצור חוויות חדשות, צורות חדשות של מדיה ותוכן שמחבר אותנו מבחינה חברתית, ולא רק לצרכנים אחרים, אלא גם לתאגידים המפיקים תקשורת בדרכים שלא היו נגישות בעבר.
על פי ג'נקינס, אנו נכנסים לעידן בו המדיה תהיה בכל מקום ואנו נשתמש בכל צורות המדיה ביחסים אחד עם השני.
ההיבט התרבותי

התלכדות מדיה היא תאוריה המאפשרת לנו לזהות מקומות בהם יש מתח ומתרחש שינוי שיעצב את הסביבה התקשורתית בעשורים הבאים. זהו לא רק שינוי טכנולוגי, אלא שינוי במערכות היחסים בין טכנולוגיות הקיימות, תעשיות, שווקים, ז'אנרים וקהל. זהו תהליך ולא נקודת סיום.
נכון לעכשיו השינוי התרבותי, המאבק המשפטי ותהליכי מיזוג כלכלי, שמאיצים את התלכדות המדיה, מקדמים מעברים ושינויים בתשתית הטכנולוגית. הדרך שבה המעברים יבוצעו תקבע את מאזן העוצמה בעידן המדיה החדש הזה.
ההתלכדות תעשה נקודתית, לצורך מסוים. זו תהיה מערכת יחסים מקוטעת בין טכנולוגיות תקשורת שונות ולא מערכת הפועלת בצורה אינטגרטיבית לחלוטין.
קצב ההתלכדות לא יהיה אחיד בתרבות נתונה; אלה בעלי האוריינות הטכנולוגיות יאמצו אותה מוקדם ושאר האוכלוסייה תתאמץ להדביק אותם. הקצב יהיה שונה גם בין מדינות.
התלכדות היא מעבר לעוד הזדמנות לתאגידים. היא מייצגת עיצוב מחדש של כוחה של המדיה, האסתטיקה שלה וכלכלת התקשורת.
התלכדות היא תהליך המתבצע הן מלמעלה למטה - מונע על ידי התאגידים והן מלמטה למעלה – מונע על ידי הצרכנים. חברות תקשורת לומדות איך להאיץ את זרימת התוכן בערוצים השונים כדי להגדיל את אפשרויות ההכנסה, להרחיב את השווקים ולחזק את המחויבות של הצופים. הלקוחות במקביל לומדים כיצד לעשות שימוש בטכנולוגיות המדיה השונות כדי לשלוט בזרימת המדיה ולתקשר עם משתמשים אחרים. הם נלחמים למען הזכות להשתתף בצורה נרחבת יותר בתרבות שלהם, לשלוט בזרימת המדיה בחייהם ולדבר חזרה אל תקשורת ההמונים. לעיתים שני הכוחות הללו מעודדים זה את זה ויוצרים מערכת יחסים קרובה ומתגמלת בין היצרנים והצרכנים. ולפעמים, שני הכוחות הללו במלחמה ובמאבק שיגדיר מחדש את התרבות.
התלכדות מדיה מניעה תהליכים שעשויים להיות חיוביים וגם יצרני המדיה וגם הצרכנים מפיקים מהם תועלת, אולם הם עשויים להיות בלתי צפויים. כך לדוגמה, תלמיד תיכון אמריקאי ממוצא פיליפני יצר קולאז' בעזרת פוטושופ של הדמות מרחוב סומסום "בנץ" יחד עם אוסמה בן לאדן, כחלק מסדרת התמונות ההומוריסטית "בנץ הוא רשע", שהעלה לעמוד הבית שלו. תמונה זו הועתקה על ידי מוציא לאור בבנגלדש, שלא הכיר את הדמויות מהסדרה רחוב סומסום, משום ששם התוכנית משודרת לאחר לוקליזציה של התכנים. על כן, התמונה הודפסה על פוסטרים, שלטים וחולצות לצורך הפגנה אנטי-אמריקאית. תמונות מההפגנה שודרו ב CNN והביאו לכך שהיוצרים של רחוב סומסום איימו בנקיטת אמצעים משפטיים. במקביל, גולשים אחרים התחילו ליצור אתרים ובהם הם מקשרים בין דמויות אחרות ברחוב סומסום לפעילות טרור. ג'נקינס מביא את הסיפור הזה כמשל למערכת היחסים בין התלכדות המדיה, תרבות משתתפת ואינטליגנציה קולקטיבית. במקרה הזה נוצרה התנגשות בין אמצעי המדיה השונים ונוצרה התנתקות טוטאלית מכוונתו המקורית של יוצר התמונה – לשעשוע בלבד.
ראו גם

דטרמיניזם טכנולוגי
טרנסמדיה
ניו מדיה
הפער הדיגיטלי
הערות שוליים

↑  Jenkins, Henry., Convergence culture: where old and new media collide, New York Univ. Press
1 2  Andrew Ó Baoill (2008-05-01). "Jenkins, H. (2006). Convergence Culture: Where Old and New Media Collide. New York: New York University Press. 336 pp. (hardbound)". Social Science Computer Review. 26: 252–254. doi:10.1177/0894439307306088.
1 2  Jenkins, H, The cultural logic of media convergence, International Journal of Cultural Studies 7(1), pp. 33–43
↑  חדשות נענע, האם בנץ מרחוב סומסום הוא פעיל של בן לאדן?, באתר נענע10, ‏12 באוקטובר 2001
גז אולטרה-יחסותי

גז אולטרה-יחסותי (באנגלית: Ultra-relativistic Gas) הוא גז המורכב מחלקיקים בגבול האולטרה-יחסותי.
באופן כללי, אנרגיה של חלקיק יחסותי נתונה על ידי הקשר:
\varepsilon ^{2}=(pc)^{2}+(m_{0}c^{2})^{2}
כאשר  p הוא התנע של החלקיק,  m_{0} מסת המנוחה שלו, ו- c מהירות האור. חלקיק אולטרה-יחסותי הוא חלקיק שמקיים  pc>>m_{0}c^{2}, ועל כן האנרגיה שלו היא:
\varepsilon \approx pc=\hbar kc
כאשר  \hbar  הוא קבוע פלאנק המצומצם.
משתנים תרמודינמיים

נתבונן בגז אולטרה-יחסותי בעל  N חלקיקים בנפח  V, המצומד למאגר חום בטמפרטורה  \tau  (כאשר  \tau =k_{B}T, ו- k_{B} הוא קבוע בולצמן). מספר המצבים הנמצאים בטווח האנרגיות  d\varepsilon  הוא  g(\varepsilon )d\varepsilon , כאשר  g(\varepsilon ) צפיפות המצבים ליחידת אנרגיה. עבור הגז האולטרה יחסותי צפיפות המצבים היא:
g(\varepsilon )={\frac {V}{2\pi ^{2}(\hbar c)^{3}}}\varepsilon ^{2}
מכאן ניתן למצוא את פונקציית החלוקה הקנונית של חלקיק בודד:
Z_{single}=\int _{0}^{\infty }{g\left(\varepsilon \right)e^{-\beta \varepsilon }d\varepsilon }={\frac {V}{2\pi ^{2}(\hbar {c)}^{3}}}\int _{0}^{\infty }{\varepsilon ^{2}e^{-\beta \varepsilon }d\varepsilon }={\frac {V}{\pi ^{2}\left(\hbar c\beta \right)^{3}}}
כאשר  \beta ={\frac {1}{\tau }}={\frac {1}{k_{B}T}}.
פונקציית החלוקה הקנונית הכוללת היא:
Z={\frac {\left(Z_{single}\right)^{N}}{N!}}={\frac {\left[{\frac {V}{\pi ^{2}\left(\hbar c\beta \right)^{3}}}\right]^{N}}{N!}}
מכאן ניתן לגזור את המשתנים התרמודינמיים של המערכת:
האנרגיה הפנימית:  U=-{\frac {\partial }{\partial \beta }}\ln {\left(Z\right)}={\frac {3N}{\beta }}=3N\tau
האנרגיה החופשית של הלמהולץ:  F=-{\frac {1}{\beta }}\ln {\left(Z\right)}=-N\tau \ln {\left[{\frac {V\tau ^{3}}{\pi ^{2}\left(\hbar c\right)^{3}}}\right]}+\tau ln{\left(N!\right)}\cong N\tau \left\{\ln {\left[{\frac {N\pi ^{2}\left(\hbar c\right)^{3}}{V\tau ^{3}}}\right]}-1\right\}
כאשר בשוויון האחרון נעשה שימוש בקירוב סטירלינג.
האנטרופיה:  \sigma =-\left({\frac {\partial F}{\partial \tau }}\right)_{V,N}=N\left\{\ln {\left[{\frac {V\tau ^{3}}{{N\pi }^{2}\left(\hbar c\right)^{3}}}\right]}+4\right\}
הלחץ:  p=-\left({\frac {\partial F}{\partial V}}\right)_{\tau ,N}={\frac {N\tau }{V}}
ניתן לשים לב שמתקיים:
{\frac {p}{u}}={\frac {1}{3}}
(כאשר  u={\frac {U}{V}})
אפקטים קוונטיים בגז

בסעיפים הבאים יידונו מערכות של בוזונים או פרמיונים בגבול האולטרה-יחסותי. במקרים אלו, ניתן למצוא את הגדלים התרמודינמיים של הגז על ידי שימוש בהתפלגות בוז-איינשטיין או פרמי-דיראק בהתאמה. צפיפות המצבים היא כמו זו שחושבה קודם לכן, ו- g_{s} הוא ניוון הספין, שתלוי בסוג החלקיק היחסותי. הוא שווה ל-2 עבור אלקטרונים, פוזיטרונים, ניוטרינו ואנטי-ניוטרינו, ול-3 עבור פוטונים (בהנחה שכל מצבי הספין אפשריים) .
לצורך חישוב המשתנים התרמודינמיים, יעשה שימוש בתוצאה:
\int _{0}^{\infty }{{\frac {x^{n-1}}{{z^{-1}e}^{x}\pm 1}}dx}=\mp \ \Gamma \left(n\right)Li_{n}(\mp z)
כאשר  \Gamma (z) היא פונקציית גמא,  Li_{n}(z) הוא פונקציית הפולילוגריתם, ו-  z\equiv e^{\mu /\tau }.
גז פרמיונים אולטרה-יחסותי > בגבול  T\rightarrow 0 (גז פרמיונים מנוון)

בגבול זה, כל מצבי האנרגיה עד לאנרגיה מסוימת, שהיא אנרגיית פרמי ( \varepsilon _{F}) יאוכלסו, וכל המצבים באנרגיה גבוהה יותר לא יאוכלסו. לכן ניתן לכתוב:
N=\int _{0}^{\varepsilon _{F}}g\left(\varepsilon \right)d\varepsilon
כאשר  g(\varepsilon ) היא פונקציית צפיפות המצבים. לפני הצבת פונקציה ספציפית, ניתן להשתמש בעובדה ש-  g\left(\varepsilon \right)={\frac {g_{s}V}{{2\pi ^{2}\hbar }^{3}}}p^{2}{\frac {dp}{d\varepsilon }}. לכן:
N={\frac {g_{s}V}{2\pi ^{2}\hbar ^{3}}}\int _{0}^{p_{F}}{p^{2}dp}={\frac {g_{s}V}{6\pi ^{2}\hbar ^{3}}}p_{F}^{3}\ \Longrightarrow p_{F}=\left({\frac {6\pi ^{2}N}{g_{s}V}}\right)^{\frac {1}{3}}\hbar
כאשר תנע פרמי  p_{F} הוא התנע החד חלקיקי המתאים לאנרגיה  \varepsilon _{F}. עבור גז אולטרה-יחסותי מתקיים:
\varepsilon _{F}=p_{F}c=\left({\frac {6\pi ^{2}N}{g_{s}V}}\right)^{\frac {1}{3}}\hbar c
ניתן להביע גם את האנרגיה והלחץ במונחי אנרגיית פרמי:
U=\int _{0}^{\varepsilon _{F}}\varepsilon g\left(\varepsilon \right)d\varepsilon ={\frac {g_{s}Vc}{2\pi ^{2}\hbar ^{3}}}\int _{0}^{p_{F}}{p^{3}dp}={\frac {g_{s}Vc}{8\pi ^{2}\hbar ^{3}}}p_{F}^{4}={\frac {3}{4}}N\varepsilon _{F}
p={\frac {1}{3}}{\frac {U}{V}}={\frac {1}{4}}N\varepsilon _{F}