stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי ונקובר
בתי נתיבות

בשדה התעופה שלושה בתי נתיבות:
טרמינל Domestic - נבנה בשנת 1968, ושופץ בשנים האחרונות, משמש בעיקר לטיסות פנימיות בקנדה. בטרמינל 26 גשרי עלייה למטוס. (C25-52)
הטרמינל הדרומי - חלק מטרמינל Domestic, משמש את הטיסות האזוריות. בטרמינל 15 גשרים. (A1-10 ו-B11-24)
טרמינל International - מחולק לשניים: חלקו משמש טיסות לארצות הברית (E67-99), וחלקו את מרבית הטיסות הבינלאומיות (D50-78). בטרמינל 31 גשרים, מהם שניים המסוגלים לקלוט את מטוס האיירבוס A380.
חברות תעופה ויעדים

יותר מ-50 חברות תעופה מפעילות טיסות סדירות לנמל ליעדים באסיה, אירופה, אוקיאניה, צפון, ומרכז אמריקה.
נמל התעופה משמש כבסיס פעולה מרכזי לחברות: אייר קנדה, אייר קנדה ג'אז, אייר טראנסט, פסיפיק קוסטל איירליינס, ווסטג'ט, ו-Central Mountain Air.
תאונות ותקריות

ב-7 בפברואר 1968 סטה מטוס בואינג 707 בשירות קנדה פסיפיק איירליינס ממסלול הנחיתה עקב ערפל כבד ששרר במקום, אחד מאנשי הצוות נהרג.
ב-1 במרץ 1970 התנגשו באוויר מטוס ויקרס ויקונט בשירות אייר קנדה ומטוס ERCO Ercoupe פרטי, טייס ה-ERCO Ercoupe נהרג.
ב-19 באוגוסט 1995 התרסק בעת הגישה לנחיתה מטוס דאגלס C-47 בשירות אייר נורת', אחד משלושת אנשי הצוות ששהו במטוס נהרג.
ב-19 באוקטובר 2007 התרסק מטוס פייפר לבית בריצ'מונד דקות לאחר שהמריא מנמל התעופה, הטייס נהרג ושניים שהיו בבית נפצעו.
ב-18 בספטמבר 2008 התנגשו על מסלול ההסעה מטוס איירבוס A340 בשירות אייר קנדה ומטוס דאש 8 בשירות אייר קנדה ג'אז, שני המטוסים ניזוקו אך איש לא נפגע.
הערות שוליים

↑  מגזין עשרת נמלי התעופה הטובים בעולם באתר שיחור הוצאה לאור, 1 בספטמבר 2013
↑  YVR named best airport in North America‏ 24 במרץ 2010, באתר CTV News
↑  History באתר נמל התעופה
↑  מפת הטרמינל באתר נמל התעופה
↑  Accident description באתר Aviation Safety Network
↑  Accident description באתר Aviation Safety Network
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n93019616  VIAF: 153538174   WorldCat (עם VIAF): 153538174
עונת 2017 בגביע סודאמריקנה

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  28 בפברואר 2017 – 13 בדצמבר 2017 (289 ימים)
 מספר משתתפות:  44
 הזוכה:  ארגנטינה אינדפנדיינטה
 מספר משחקים:  105
 מספר שערים:  260 (2.48 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  אקוודור חואן קיפנוטה   ברזיל פליפה ויסיו   ארגנטינה לואיס מיגל רודריגס (5)
 → 20162018 ←
עונת 2017 בגביע הסודאמריקנה היא העונה ה-16 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל, והיא מאורגנת על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-28 בפברואר 2017 והמשחק האחרון התקיים ב-13 בדצמבר 2017.
קבוצות משתתפות

ארגנטינה - 6
ברזיל - 6
אקוודור, קולומביה, פרו, צ'ילה,בוליביה,אורוגוואי, פרגוואי, וונצואלה- 4
השלבים המוקדמים > שלב ראשון

בשלב זה השתתפו 22 קבוצות .
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| בוליביה נסיונל פוטוסי | 4 - 3 | פרו ספורט ואנקאיו | 3 - 1 | 1 - 2 |
| קולומביה דפורטיבו קאלי | (ש) 2 - 2 | פרגוואי ספורטיבו לוקניו | 1 - 0 | 1 - 2 |
| בוליביה אוריינטה פטרולרו | 1 - 6 | אקוודור אוניברסידד קאתוליקה (אקוודור) | 1 - 3 | 0 - 2 |
| אקוודור ליגה דה קיטו | 4 - 3 | אורוגוואי דפנסור ספורטינג | 2 - 2 | 2 - 1 |
| צ'ילה אברטון | (3 - 4) (פ) 1 - 1 | קולומביה פטריוטס | 1 - 0 | 0 - 1 |
| ונצואלה אסטודיאנטס קראקס | 3 - 10 | פרגוואי סול דה אמריקה | 2 - 3 | 1 - 7 |
| פרגוואי סרו פורטניו | 3 - 2 | ונצואלה קראקס | 1 - 1 | 2 - 1 |
| ונצואלה דפורטיבו אנסואטגי | 3 - 4 | ארגנטינה הורקאן | 3 - 0 | 0 - 4 |
| בוליביה אוריינטה פטרולרו | (8 - 7) (פ) 2 - 2 | אקוודור דפורטיבו קואנקה | 1 - 1 | 1 - 1 |
| ברזיל קורינתיאנס | 4 - 1 | צ'ילה אוניברסידד דה צ'ילה | 2 - 0 | 2 - 1 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 1 - 0 | פרו אליאנסה לימה | 0 - 0 | 1 - 0 |
| ברזיל פונטה פרטה | (ש) 1 - 1 | ארגנטינה חימנסיה לה פלאטה | 0 - 0 | 1 - 1 |
| אורוגוואי בוסטון ריבר | 4 - 2 | פרו קומרסיאנטס אונידוס | 3 - 1 | 1 - 1 |
| פרו חואן אאוריץ' | 1 - 8 | ארגנטינה ארסנאל | 2 - 2 | 1 - 6 |
| צ'ילה או'היגינס | 1 - 2 | אקוודור פוארסה אמרייה | 1 - 0 | 0 - 2 |
| קולומביה דפורטס טולימה | (ש) 2 - 2 | בוליביה בוליבר | 2 - 1 | 0 - 1 |
| צ'ילה פלסטינו | (7 - 6) (פ) 1 - 1 | ונצואלה אתלטיקו ונצואלה | 0 - 1 | 1 - 0 |
| ברזיל ספורט רסיפה | (4 - 2) (פ) 3 - 3 | אורוגוואי דאנוביו | 3 - 0 | 0 - 3 |
| ארגנטינה ראסינג קלוב | 2 - 1 | קולומביה אגילס דוראדס | 1 - 0 | 1 - 1 |
| ברזיל קרוזיירו | (2 - 3) (פ) 3 - 3 | פרגוואי נסיונל | 2 - 1 | 1 - 2 |
| ארגנטינה דפנסה וחוסטיסיה | (ש) 1 - 1 | ברזיל סאו פאולו | 0 - 0 | 0 - 1 |
| ברזיל פלומיננסה | 2 - 1 | אורוגוואי ליברפול | 2 - 0 | 0 - 1 |
השלבים המוקדמים > שלב שני

בשלב זה השתתפו 22 הקבוצות המנצחות מהשלב הראשון ו-10 הקבוצות שסיימו במקום השלישי בשלב הבתים בגביע הליברטדורס .
| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה ראסינג קלוב | 6 - 3 | קולומביה אינדפנדיינטה מדיין | 3 - 1 | 3 - 2 |
| קולומביה דפורטיבו קאלי | (2 - 3) (פ) 2 - 2 | קולומביה ג'וניור ברנקייה | 1 - 1 | 1 - 1 |
| צ'ילה פלסטינו | 2 - 10 | ברזיל פלמנגו | 2 - 5 | 0 - 5 |
| אקוודור נסיונל פוטוסי | 0 - 3 | ארגנטינה אסטודיאנטס | 0 - 1 | 0 - 2 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 6 - 3 | צ'ילה דפורטס איקיקה | 4 - 2 | 2 - 1 |
| בוליביה בוליבר | (5 - 6) (פ) 1 - 1 | אקוודור ליגה דה קיטו | 1 - 0 | 0 - 1 |
| ברזיל פונטה פרטה | 4 - 1 | פרגוואי סול דה אמריקה | 1 - 0 | 3 - 1 |
| אקוודור פוארסה אמרייה | 1 - 2 | קולומביה סנטה פה | 1 - 1 | 0 - 1 |
| ארגנטינה הורקאן | 1 - 7 | פרגוואי ליברטד | 1 - 5 | 0 - 2 |
| ברזיל ספורט רסיפה | 3 - 2 | ארגנטינה ארסנאל | 2 - 0 | 1 - 2 |
| ברזיל פלומיננסה | 6 - 1 | אקוודור אוניברסידד קאתוליקה | 4 - 0 | 2 - 1 |
| בוליביה אוריינטה פטרולרו | 2 - 6 | ארגנטינה אתלטיקו טוקומאן | 2 - 3 | 0 - 3 |
| פרגוואי נסיונל | (ש) 3 - 3 | פרגוואי קלוב אולימפיה | 1 - 1 | 2 - 2 |
| ארגנטינה דפנסה וחוסטיסיה | (2 - 4) (פ) 1 - 1 | ברזיל שאפקואנסה | 1 - 0 | 0 - 1 |
| פרגוואי סרו פורטניו | 6 - 2 | אורוגוואי בוסטון ריבר | 2 - 1 | 4 - 1 |
| קולומביה פטריוטס | 1 - 3 | ברזיל קורינתיאנס | 1 - 1 | 0 - 2 |
השלבים המתקדמים > משחקי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 בדצמבר 2017 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | 2 - 1 | ברזיל פלמנגו | אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה, אבז'אנדה, ארגנטינה צופים: 45,000 שיפוט: פרגוואי מריו דיאס |
| 6 בדצמבר 2017 | עמנואל ג'יגליוטי  28'   מקסימיליאנו מסה  53' |  | רבר  6' | אצטדיון ליברטדורס דה אמריקה, אבז'אנדה, ארגנטינה צופים: 45,000 שיפוט: פרגוואי מריו דיאס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בדצמבר 2017 | ברזיל פלמנגו | 1 - 1 | ארגנטינה אינדפנדיינטה | אצטדיון המרקנה, ריו דה ז'ניירו, ברזיל שיפוט: קולומביה ווילמר רולאן |
| 13 בדצמבר 2017 | לוקאס פאקטה  29' |  | אסקיאל בארקו  38' (פ) | אצטדיון המרקנה, ריו דה ז'ניירו, ברזיל שיפוט: קולומביה ווילמר רולאן |
עיטם קולני

| עיטם קולני |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עיטם
מין:: עיטם קולני
שם מדעי
 Haliaeetus vocifer ‏דודין, 1800

עיטם קולני (שם מדעי: Haliaeetus vocifer), הנקרא גם עיטם אפריקני, הוא מין עוף דורס מסוג עיטם גדול החי באפריקה שמדרום לסהרה ושם הוא מוצא טרף ליד מקווי מים והוא הציפור הלאומית של המדינות זימבבואה, זמביה ודרום אפריקה. המין הקרוב אליו ביותר הוא עיטם מדגסקרי, אף שהוא מזכיר גם את המין האמריקאי – עיטם לבן-ראש.
מאפיינים

העיטם הוא עוף גדול. כמו אצל רוב הדורסים הנקבה גדולה מעט מהזכר. משקל הנקבות הממוצע 3.2–3.6 ק"ג ומוטת כנפיהם עד 2.4 מטר. משקל הזכרים כ-2–2.5 ק"ג ומוטת כנפיהם עד 2 מטר. נוצות העיטם כהות למעט בצווארו ובחזהו הלבנים ובראשו הצהוב. עיניו כהות ומקורו המעוקל צהוב ובקצה שחור. הזנב לבן והרגליים צהובות. הכנפיים שחורות יותר משאר הגוף.
העיטם נפוץ ברחבי ביצות, אגמים ונהרות באפריקה שמדרום לסהרה, אך יוכל להימצא גם בסוואנות, ערבות, יערות גשם ואף בחוף הים.
כמו כל העיטמים, הטרף המרכזי שלו הוא דגים, וקרסי טפריו מעוקלים כדי לתפוס את הדגים, אותם הוא שולה במהירות ואז עף לענף קרוב לאכול. הוא יכול לצוד גם דגים גדולים עד למשקל של 1.8 ק"ג, אך יתקשה מאוד לעוף עם טרף כזה.
בנוסף לדגים הוא יצוד מיני צפרדעים, זוחלים שוכני מים כמו צבים ונחשים שונים. תנינים צעירים, פלמינגו, ברווזים, יונקים קטנים וגם מנבלות. בנוסף הם יחטפו טרף של עופות אחרים כמו אנפות ודורסים קטנים יותר.
תפוצת העיטם נרחבת ואיננה נמצאת בסיכון.
גלריה

עיטם צולל אל טרפו
הערות שוליים

↑  עיטם קולני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292931105171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עיי העברים

מפה של נדודי בני ישראל 1641
עִיֵּי הָעֲבָרִים הוא אזור הנזכר במקרא. אחת מתחנותיהם של העברים במהלך נדודי בני ישראל במדבר.
אזכורים

עיי העברים, נזכר פעמיים במקרא, שניהם בקשר לנדודי בני ישראל במדבר. בפעם הראשונה:
”וַיִּסְעוּ מֵאֹבֹת וַיַּחֲנוּ בְּעִיֵּי הָעֲבָרִים בַּמִּדְבָּר אֲשֶׁר עַל פְּנֵי מוֹאָב מִמִּזְרַח הַשָּׁמֶשׁ.”
ובפעם השנייה:
”וַיִּסְעוּ מֵאֹבֹת וַיַּחֲנוּ בְּעִיֵּי הָעֲבָרִים בִּגְבוּל מוֹאָב.”
בהמשך נאמר שאחרי שנסעו מעיי העברים המשיכו העברים אל דיבון גד. לפיכך, עיי העברים נמצאו בגבול מואב בין אובות לדיבון גד בגבול מואב.
זיהוי המקום

אוסביוס מקיסריה, זיהה את האזור עם "עיי" ממזרח לאריאופוליס. חלק מהחוקרים מזהים את המקום עם "ח'רבת עי", כ-7.5 ק"מ דרומית-מערבית מכרכ. אכן נמצאו במקום שרידים ארכאולוגיים מתקופה זו. עם זאת, סברה זו היא בעייתית שכן העברים לא נכנסו אל ארץ מואב אלא עקפו אותה. יש המזהים את עיי העברים עם ח'רבת אל-מדינה.
יש הסוברים, שהאתר "עִיִּים" הנזכר בספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ה הוא למעשה אינו עיי העברים, וכי השם "עיי העברים" ניתן כדי להבדיל בין שני המקומות. עם זאת, אחרים סוברים שכן מדובר באותו מקום, ולדעתם עיי העברים נמצא בגבול הדרומי-מזרחי של מואב בקרבת נחל זרד. כתובת נבטית שנמצאה באזור אכן מזכירה ערים בשם "לחיתו ועברתא".
הערות שוליים

↑  ספר במדבר, פרק כ"א, פסוק י"א
↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוקים מ"ד–מ"ה
↑  בתרגום השבעים נכתב: "ויסעו מאבת ויחנו בעי בעבר בגבול מואב. צבי קארל, תרגום השבעים לתורה, ירושלים, קרית ספר, 1979, עמ' 192
↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק מ"ה
1 2 3 4 5 6  אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו, כרך ו', עמ' 187.
↑  אוסביוס, אונומסטיקון, 10, שורות 12-14.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קודמת: אובות | נדודי בני ישראל במדבר | הבאה: דיבון גד |
ספר רזיאל המלאך

| --- | --- |

ספר רזיאל המלאך, אמשטרדם תס"א
 מידע כללי
 מאת:  אדם, רזיאל 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  קבלה, גרימואר
 הוצאה
 מקום הוצאה:  אמסטרדם 
 תאריך הוצאה:  1701 
 סדרה
 ספר קודם:  ספר הרזים 
 הספר הבא:  ספר התמונה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990019936140205171
 
ספר רזיאל המלאך הוא ספר קבלה קדום המתבסס על יסודות מיסטיים ומאגיים. קיים מן המאה ה-13 לכל המאוחר, ונדפס לראשונה בשנת תס"א באמסטרדם.
קדמות הספר

לפי ספר הזוהר, לאדם הראשון נמסר ספר סודות על ידי "רזיאל" המלאך, ולפי הנאמר בהקדמת ספר "רזיאל המלאך" מדובר באותו ספר. חלקים מהספר ודאי נכתבו בתקופה מאוחרת, שכן מוזכרים בו תנאים ומושגים אחרים מאוחרים. ספר בשם "רזיאל" הוזכר כבר בימי הביניים, על ידי האבן עזרא (המאה ה-12), ובעקבותיו, בספר תולדות יצחק מרבי יצחק קארו (תחילת המאה ה-16). למרות הנאמר בהקדמת הספר, על פי דעתם של רוב חכמי ישראל[דרוש מקור] הוא נכתב על ידי רבי אלעזר מוורמייזא, בשם "סודי רזייא" בסביבות סוף המאה ה-12. שמו "רזיאל המלאך" ניתן לו על ידי המדפיס האמסטרדמי.
על פי דעה זו, כנוטריקון לשמו של המחבר: "רזי אלעזר".
 לדעת רבי יעקב עמדין נכתב הספר על ידי הרב אברהם אבולעפיה (המאה ה-13) המכונה בשם 'רזיאל' (כיוון ש'אברהם' בגימטריה 'רזיאל'). רבי נחמן מברסלב, קובע גם הוא כי מקור הספר איננו אדם הראשון: ”ספר רזיאל אינו מאדם הראשון, ולא זהו הספר שנתן המלאך לאדם הראשון”. גם הרבי מליובאוויטש, הזכיר כי הספר נכתב "לפני מאות שנים" ולא אלפים. אף על פי כן, הוא התייחס אליו כאל סגולה[דרוש מקור] להחזיק בבית.
תוכן הספר

הספר הוא מאסף של ספרים וקטעי ספרים תוך השמטה של תכנים שאינם הולמים את היהדות, הוא מכיל גם ברייתות מענייני מעשה מרכבה. החוקר מרדכי מרגליות חילק את הספר לשישה חלקים (דפוס אמסטרדם תס"א):
ספר המלבוש (דפים ב-ז)
ספר "סודי רזיא" של רבי אלעזר מוורמייזא (דפים ז-כד)
פירוש שם המפורש (דפים כד-לג)
ליקוט מספר הרזים (דפים לד-לה)
ספר מעשה בראשית וספר שיעור קומה (דפים לה-מ)
קמיעות והשבעות (דפים מ- עד הסוף)
מאגיה

בספר ישנם רעיונות חריגים רבים, שאף גובלים בדברי מינות ועבודה זרה, כגון השבעת ה' על ידי מעשים מסוימים, הקרבת קרבנות ותפילה אל מלאכים, וכן צורות צלב המופיעות בו (בפרט צלב אנדראס הקדוש), יש שהסיקו מכך כי אין בספר כל קדושה. אך יש שסברו שהספר במקורו לא כלל דברים אלו, וכי הם סופחו אליו בהמשך.
הספר עשיר בקבלה מעשית, ובסופו רשומים מספר קמעות. יש שכתבו שהשתרבבו לספר הרבה טעויות, ואין לסמוך על הקמעות שבו. הספר הוא מהמוקדמים במקורות היהודיים המציירים צורת כוכב משושה (הקסגרמה, המכונה מגן דוד). צורה זו מופיעה רבות בספר בשילוב מונחים קבליים.
יש המחזיקים את הספר בביתם כסגולה מפני סכנות שונות, כמו מניעת שרפה, אך יש המפקפקים בסגולה, כגון רבי נחמן מברסלב. סגולה נוספת המיוחסת לספר, היא הנחתו תחת ראש החולה או היולדת, על מנת להגן עליהם.
מתוך ספר רזיאל המלאךְ
בתרבות

בשנת 2023 יצאה סדרת האימה מלאך משחית בכאן 11, הסדרה עוסקת בשד רצחני הזורע הרס בקהילת "ברודי" במאה שערים. הספר רזיאל המלאך מופיע בסדרה כגורם להתגלגלות הסיפור.
הערות שוליים

↑  ספר הזוהר, חלק א', דף נ"ה, עמוד ב'; זוהר חדש, תיקונים, חלק ב',דף ס"ב, עמוד א'.
1 2  שמות, פרק י"ד, פסוק י"ט.
↑  ספר תורת הקנאות, מ"ט.
1 2  חיי מוהר"ן תעח
↑  הרב יעקב משה הלל, שו"ת וישב הים, חלק א', סימן י"ג.
↑  ספר הרזים הוצאת מרדכי מרגליות מבוא עמוד 44
↑  חיד"א, מעגל טוב
↑  דף ג'
↑  הרב מאיר איזנשטט, שו"ת פנים מאירות, חלק א', סימן מ"ה.
↑  הרב מאיר איזנשטט, שו"ת פנים מאירות, חלק א', סימן מ"ה; הרב חנוך הניך טייטלבוים, שו"ת מפענח נעלמים, סימן ג'; הרב יעקב הלל, שו"ת וישב הים, חלק א', סימן י"ג; רפאל המלאך דף נ"ח, עמוד א'.
↑  רבי חיים ויטאל, עץ חיים, שער רוח הקודש, שער ז', ובשולחן ערוך האר"י.
↑  כך לפי שער הספר.
↑  שו"ת דברי מלכיאל, חלק ה', סימן קס"ו.
| קבלה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אבי"ע • ספירות • קליפות • אינסוף (קבלה) • תורת הצמצום • תורת השמיטות • עץ החיים • סדר השתלשלות • מעשה בראשית • מעשה מרכבה • מדיטציה יהודית • אסטרולוגיה קבלית • מיסטיקה יהודית • פרדס (יהדות) | תרשים עשר הספירות |
| ספרות | ספר יצירה • ספר הזוהר • ספר הבהיר • ספרות ההיכלות • ספר רזיאל המלאך • עץ חיים (ספר) | תרשים עשר הספירות |
| קטגוריות | קבלה • יהדות • מיסטיקה יהודית | תרשים עשר הספירות |
| אישים | רבי שמעון בר יוחאי • רבי יצחק סגי נהור • הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה • רבי עזריאל בן מנחם • רבי משה בן נחמן • רבינו בחיי בן אשר • רבי משה קורדובירו • האר"י • רבי חיים ויטאל • רבי נפתלי כ"ץ • רבי יהונתן אייבשיץ • רבי יעקב עמדין • רבי חיים בן עטר • הרמח"ל • הגאון מווילנה • הרב שלום שרעבי • הרב חיד"א •  הרב נתן אדלר • הרב יעקב אבוחצירא • רבי יוסף חיים • הרב שלמה אלישיב • הרב ישראל אבוחצירא | תרשים עשר הספירות |
מושגים בקבלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300307005171  BnF: cb17112189v (data)  GND: 7674777-3  LCCN: n85328704  SUDOC: 135789206  VcBA: 492/14459  VIAF: 176639860   WorldCat (עם VIAF): 176639860
סדרי טהרות

| --- | --- |

שער ספר סדרי טהרות
 מידע כללי
 מאת:  רבי גרשון חנוך הניך ליינר
 סוגה:  תלמוד
 הסכמות:  רבי יעקב ליינר, רבי חיים ברלין, רבי חיים סופר, רבי חיים אלעזר וקס, רבי אברהם אשכנזי, רבי ירמיה לעוו, רבי יוסף שאול נתנזון, רבי יצחק אלחנן ספקטור, רבי ישראל יהושע מקוטנא, רבי שמעון סופר, רבי צבי הירש אורנשטיין, המלבי"ם, רבי חיים חזקיהו מדיני, רבי שמשון רפאל הירש, רבי צבי הירש אורנשטיין, רבי עבדאללה סומך, רבי שלמה בכור חוצין.
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ה'תרל"ג – ה'תרס"ג
 מהדורות נוספות
 מספר כרכים:  2
 מקורות לכתיבת הספר:  ספרות חז"ל
 קישורים חיצוניים
 היברובוקס:  סדרי טהרות - אהלות, באתר היברובוקס סדרי טהרות - כלים, באתר היברובוקס.
סדרי טהרות, הוא ספר ליקוטים ממאמרי חז"ל על סדר טהרות אותם ליקט וערך רבי גרשון חנוך הניך ליינר, האדמו"ר מראדזין. הספר הוא ספרו העיקרי של רבי גרשון חנוך בתורת הנגלה, והודות לו התפרסם המחבר לגאון ובקי.
הספר המורכב משלושה מדורים – ליקוט ממאמרי חז"ל, פירוש קצר בדומה לפירוש רש"י לתלמוד, ופירוש ארוך יותר במתכונת דומה לתוספות, סודר במתכונת זהה לצורת הדף ובמבנה של התלמוד, בשל כך ובשל סיבות נוספות תקפו אותו רבני וילנה סמוך להופעתו בדפוס.
הספר

בשנת ה'תרל"ג החל רבי גרשון חנוך להוציא לאור את הספר "סדרי טהרות" אותו כתב כחיקוי של תלמוד בבלי על משניות סדר טהרות, הספר מכיל ליקוט של מאמרי חז"ל מכל הספרות החז"לית אותם ליקט המחבר בבקיאות מרשימה.
במרכז העמוד קבע המחבר את הליקוט, ובשוליים הדפיס פירוש קצר ופירוש ארוך בדומה לפירושי רש"י ותוספות. בצדי העמוד אף הוסיף ציונים ומראי מקומות למקומות אחרים בתלמוד ולהלכות ברמב"ם בדומה לעין משפט נר מצווה ומסורת הש"ס. בהקדמתו כתב המחבר כי שם דגש על ביאור מילים נדירות שמופיעות בסדר טהרות ורובן ביוונית ובלטינית, המחבר השתדל לבאר לפי רש"י.
הכרך הראשון שיצא לאור היה על מסכת כלים, ובפתח הספר כתב המחבר מבוא הכולל שבעה שערים בדיני טומאה וטהרה. כרך זה זכה להסכמות מאת אבי המחבר רבי יעקב ליינר, רבי חיים ברלין, רבי חיים סופר, רבי חיים אלעזר וקס, רבי אברהם אשכנזי, רבי ירמיה לעוו, רבי יוסף שאול נתנזון, רבי יצחק אלחנן ספקטור, רבי ישראל יהושע מקוטנא, רבי  שמעון סופר, רבי צבי הירש אורנשטיין.
בתוכניתו של המחבר היה להדפיס את חיבורו של רבי שלמה סיריליאו על מסכת עדויות בתבנית גמרא, מכתב היד, כדי להראות שיש תקדים לספרו, אך לבסוף לא יצא הדבר אל הפועל (אם כי מדבריו מצוטטים בסדרי טהרות).
הפולמוס

עם צאת הספר לאור, הוא עורר פולמוס נרחב בקרב רבנים בליטא עקב היותו מסודר בצורת דף התלמוד, מה שעלול ליצור רושם של תלמוד חדש. סיבה נוספת ומשמעותית להתנגדות הייתה השיטתיות שבה נראו השגותיו של המחבר על הגהות הגר"א בעיני רבני ליטא (שנמנו על תלמידי תלמידיו או מעריציו של הגר"א), כפגיעה בכבודו.
בב' בניסן ה'תרל"ה, פורסמה בכתב העת הלבנון, "אזהרה" מטעם דייני ווילנא – רבי בצלאל הכהן ראש דייני וילנה יחד עם הדיין רבי יוסף סקוביץ והמגיד מישרים רבי יצחק אליהו לנדא, ובה ביקורת חריפה על הספר. באזהרה נמנו כמה פגמים בחיבור, בהם: חלקם של המאמרים אינם קשורים כלל למשנה עליה הובאו, ניסוחם של המאמרים על ידי המחבר שלא הקפיד לשמור על לשונם של חז"ל, כפילותם של סוגיות רבות לחינם, ברייתות שמקורן מהתוספתא או ממדרשים מאוחרים הובאו בתוך הספר בלי לציין שאין אלו ברייתות שהובאו בגמרא.
בהמשך אותו קיץ, פורסמה אזהרה שנייה, בה נאסרה ההדפסה גם על המדפיסים וכל המסייעים, וכן על המחבר עצמו, ובשנה שאחריה – בשנת תרל"ז, יצא לאור בווילנא קונטרס פולמוסי בשם "דברי מילואים", ובו הודפסו מכתביהם של כמה מגדולי הרבנים בליטא שביקרו את החיבור החדש (בהם רבי יוסף רייזין, ורבי גרשון תנחום ממינסק, וכן רבי יום טוב ליפמן הלפרין שמכתבו נגד הספר אבד ולא התפרסם), ובסופו הודפס מאמר ביקורת חריף המטיל ספק אף בייחוסו של המחבר אותו פירט בראש הספר, בטענה שאינו תואם את העובדות.
כהגנה על הספר כתבו שנים ממקורביו של רגח"ה תגובה שפורסמה בעיתון המגיד בחודש אב תרל"ה. במכתב נטען כי הקנאה היא המדברת מתוך גרונם של המתנגדים אל הספר, והובאו מספר עדויות על ספרים שחוברו בסגנון זה.
בשנים הקרובות יצאו לאור שני ספרים על מנת לדחות את השגות ה'סדרי טהרות' על הגר"א: "ספר הדעת" מאת רבי סנדר פאלייר ממזריטש שיצא לאור בוורשה, וספר "בית יעקב" על מסכת כלים, מאת רבי ברוך ברודא שיצא לאור בירושלים בשנת תרמ"ד, ובהקדמתו תקף המחבר את רגח"ה ואת ספרו במילים קשות ביותר.
בעקבות הביקורת ועל פי עצת רבי יוסף דב הלוי סולובייצ'יק הוחלט להוסיף בחלק השני על מסכת אהלות שהודפס בשנת ה'תרס"ג על ידי בן המחבר, בכותרת כל עמוד כי אין מדובר בתלמוד חדש אלא בליקוט בלבד, על חלק זה קיבל את הסכמתם של רבי יצחק אלחנן ספקטור ורבי ישראל יהושע מקוטנא, המלבי"ם, רבי חיים חזקיהו מדיני, רבי שמשון רפאל הירש, רבי צבי הירש אורנשטיין, רבי עבדאללה סומך, ורבי שלמה בכור חוצין. כתבי היד על שאר המסכתות של סדר טהרות נותרו בכתב יד ואבדו בשנת 1937–1938.
השפעה

"סדרי טהרות" היה הספר הראשון הבולט בסגנון חיבור זה כחיקוי סגנונו של התלמוד, על אף ההתנגדות שעורר בשעתו הסגנון, יצאו בשנים שלאחר מכן חיקויים נוספים כדוגמת הספר "אמונת זרעים" על סדר זרעים.
היחס לספר עצמו לא הושפע לאורך זמן מההתנגדות החריפה בעת פרסומו, ורבנים חשובים בדור שאחריו, כמו רבי מלכיאל צבי טננבוים, רבי חיים עוזר גרודזנסקי, רבי אברהם יצחק הכהן קוק ציטטו אותו בספריהם.
הערות שוליים

↑  ראו את עדותו של רבי גבריאל זאב מרגליות, בתוך: חרוזי מרגליות, חלק ב', ירושלים תרע"ט דף ק"ל, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  כתב היד הודפס בשנת תשע"ד על ידי הרב בצלאל דבליצקי בהוצאת מכון אהבת שלום, ראו: תלמוד מסכת עדיות למהר"ש סיריליאו, באתר אוצר החכמה.
↑  דב אליאך, הגאון, חלק ג', ירושלים תשס"ו, עמ' 1315–1314, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  ראובן דב דסלר, שנות דור ודור, חלק א', ירושלים תש"ס, עמ' מ"ט ואילך, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  רבי שמחה שלמה יונגרלעווע וגיסו רבי מנחם מענדיל נייא רבה של צויזמיר. ראו בהקדמה לספר שמחה שלמה על קהלת, ורשה תרנ"ה, עמ' 8–7.
↑  הלל נח מגיד שטיינשניידר, עיר ווילנא, וילנה תר"ס, עמ' 61 הערה 8, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  בן אחיו רבי ירוחם ליינר, הקדיש חלק גדול ממאמרו על הגר"א להגנה על השגותיו של דודו על הגהות הגר"א. ראו: רבי ירוחם ליינר, הגר"א ז"ל איש הנגלה והנסתר, בתוך: תלפיות שנה ד' חוברת א-ב, ניוק יורק תש"ט, עמ' 183–180, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  רבי סנדר פוליר, ספר הדעת, ורשה תרל"ז, באתר אוצר החכמה.
↑  רבי ברוך ברודא, בית יעקב, ירושלים תרמ"ד, באתר אוצר החכמה.
↑  רבי חיים קרלינסקי, "במטרופולין של החסידות", בתוך: כתב עת הדרום, קובץ מ"א, ניו יורק תשל"ה, עמ' 117–106, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
↑  רבי יהודה לייב מנדלזון, אמונת זרעים, ורשה תרפ"ח, באתר אוצר החכמה.
↑  רבי חיים עוזר גרודזנסקי, אחיעזר <מהדורה חדשה>, חלק ג', סי' ס"ז, אות ד', ירושלים תשנ"ב, עמ' קע"א, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  רבי אברהם יצחק הכהן קוק, דעת כהן, סי' רט"ו, ירושלים תש"ב, עמ' ת"ד, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים), ומשפט כהן, סי' קכ"ד, ירושלים תרצ"ז, עמ' רע"ה, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
עונת 2018/2019 בליג 1

| --- | --- |
 מארחת:  צרפת צרפת
 תקופת התחרות:  10 באוגוסט 2018 – 24 במאי 2019 (288 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  פריז סן ז'רמן
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  972 (2.56 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  8,676,490 (22,833 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צרפתקיליאן אמבפה  (33 שערים)
 → 2017/20182019/2020 ←
 
עונת 2018/2019 בליג 1 (בצרפתית: Ligue 1, או בשמה המלא: Championnat de France de football; מוצגת גם בשם ליג 1 קונפורמה בשל חסויות מסחריות, בצרפתית: Ligue 1 Conforama ) היא העונה ה-81 של התחרות המאורגנת על ידי ההתאחדות הצרפתית לכדורגל (Ligue de Football Professionnel, ובקיצור: LFP). העונה החלה ב-10 באוגוסט 2018 והסתיימה ב-24 במאי 2019.
פריז סן-ז'רמן זכתה באליפות השנייה ברציפות שלה והשמינית בתולדות המועדון.
בסיום העונה ירדו לליג 2 הקבוצות קן וגנגאן, ובמקומן עלו מהליג 2 הקבוצות מץ וברסט.
שחקנה הצרפתי של פריז סן ז'רמן קיליאן אמבפה זכה בתואר מלך השערים עם 33 כיבושים.
שחקנה הצרפתי של נים טז'י סבנייה זכה בתואר מלך הבישולים עם 13 בישולים.
בסיום העונה יחד עם פריז סן ז'רמן האלופה, העפילו לשלב הבתים של ליגת האלופות של אופ"א הקבוצות ליל וליון שסיימו במקומות השני והשלישי בהתאמה.
לשלב הבתים של הליגה האירופית העפילו הקבוצות סנט אטיין שסיימה במקום הרביעי, וסטאד רן שזכתה בגביע הצרפתי. בנוסף שטרסבורג שזכתה בגביע הליגה העפילה לשלב המוקדמות השני בליגה האירופית.
קבוצות

בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית וחוץ. עבור ניצחון הוענקו שלוש נקודות, ועבור תוצאת תיקו הוענקה נקודה אחת.
הקבוצות נים וריימס הן הקבוצות שעלו מהליג 2 הליגה הצרפתית השנייה בכדורגל, והחליפו את הקבוצות טרואה ומץ שירדו לליגת המשנה בסיום עונת 2017/2018.
| קבוצה | עיר | חבל | אצטדיון | תכולה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אמיין | אמיין | או-דה-פראנס | אצטדיון דה לה ליקורן | 12,097 |
| אנז'ה | אנז'ה | פיי דה לה לואר | אצטדיון רמון קופה | 18,752 |
| בורדו | בורדו | אקיטן החדשה | מאטמוט אטלנטיק | 42,115 |
| גנגאן | גנגאן | ברטאן | אצטדיון דה רודורו | 18,378 |
| דיז'ון | דיז'ון | בורגון-פראנש-קונטה | אצטדיון גסטון ז'ראר | 15,995 |
| טולוז | טולוז | אוקסיטניה | האצטדיון העירוני (טולוז) | 33,150 |

| ליון | ליון | אוברן-רון-אלפ | פארק אולימפיק ליון | 59,186 |
| ליל | וילנב-ד'אסק | או-דה-פראנס | אצטדיון פייר מורואה | 50,186 |
| מונפלייה | מונפלייה | אוקסיטניה | אצטדיון דה לה מוסו | 32,900 |
| מונקו | מונקו | מונקו | אצטדיון לואי השני | 18,523 |
| מרסיי | מרסיי | פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור | סטאד ולודרום | 67,394 |
| נאנט | נאנט | פיי דה לה לואר | אצטדיון דה לה בוז'ואר | 35,322 |
| נים | נים | אוקסיטניה | אצטדיון דה קוסטייר | 18,482 |
| ניס | ניס | פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור | אליאנץ ריביירה | 35,624 |
| סנט אטיין | סנט אטיין | אוברן-רון-אלפ | סטאד ז'ופרואה-גישאר | 41,965 |
| פריז סן ז'רמן | פריז | איל-דה-פראנס | פארק דה פראנס | 48,583 |
| קן | קן | נורמנדי | אצטדיון מישל דה אורנאו | 20,453 |
| ריימס | ריימס | גראנד אסט | אצטדיון אגוסט דלאון | 21,684 |
| רן | רן | ברטאן | רוז'ון פארק | 29,778 |
| שטרסבורג | שטרסבורג | גראנד אסט | אצטדיון דה לה מיניו | 29,230 |