stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסטין פרינסס
דגמים > "Austin A120-135 Princess"

"Austin A120-135 Princess I" - יוצרה בין השנים 1947–1950.
"Austin A120-135 Princess II" - יוצרה בין השנים 1950–1953.
"Austin A120-135 Princess III" - יוצרה בין השנים 1953–1956.
"Austin Princess IV" - יוצרה בין השנים 1956–1957.
"Austin Princess IV" - יוצרה בין השנים 1957–1959.
"Vanden Plas Princess 4-litre Limousine" - יוצרה בין השנים 1952–1968.
דגמים > תצורות

4 דלתות - סלון.
4 דלתות - לימוזינה.
"אוסטין פרינסס"

4 דלתות.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 17.4-18.6 שניות.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 20.1 שניות (דגם: "אוסטין פרינצס לימוזין", שנת 1954).
תמונות

דגם "אוסטין פרינסס II"
דגם "אוסטין פרינסס II"
דגם "אוסטין פרינסס III"
דגם "אוסטין פרינסס IV"
דגם "אוסטין פרינסס IV"
דגם "אוסטין פרינסס IV"
דגם "אוסטין פרינסס Vanden Plas לימוזין" שנת 1965
"אוסטין פרינסס" - מכונית השרד של נשיא מלטה
"אוסטין פרינסס", שנת 1969 מאחוזת בית סאנדרינגהאם, האחוזה נמצאת בבעלות בית המלוכה הבריטי
"אוסטין פרינסס" סטיישן בהלוויתה של וילהלמינה, מלכת הולנד
ראו גם

אוסטין שירליין
הערות שוליים

↑  "אוסטין פרינסס" vpoc.info/cars/austin-a120135-princess
↑  "אוסטין פרינסס" - מפרט automobile-catalog.com/model/austin/a120_a135_princess
↑  "אוסטין פרינסס" - דגמים austinsheerlineprincess.org/models
↑  "אוסטין פרינסס III", שנת 1954 - מפרט catalog.com/make/austin/a120_a135_princess/a135_princess_mk_iii_limousine/1954
↑  "אוסטין פרינסס IV", שנת 1956 carfolio.com/specifications/models/car
↑  "אוסטין פרינסס IV" - תמונות motorbase.com/vehicle/profile/austin-princess-iv/picture
↑  אוסטין דגמים A110/120 - 125/135 / ראו דגם "אוסטין פרינסס 135" austinmemories.com/page8/page35
חופמי עקום-מקור

| חופמי עקום-מקור |
| --- | --- |
 חופמי עקום-מקור
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: חופמיים
סוג:: חופמי עקום-מקור
מין:: חופמי עקום-מקור
שם מדעי
 Anarhynchus frontalis ‏קוי וגיימר, 1830
תחום תפוצה


חופמי עקום-מקור (שם מדעי: Anarhynchus atrifrons) הוא מין עוף במשפחת החופמיים האנדמי לניו זילנד ומצוי בסכנת הכחדה. החופמי נפוץ בשני האיים של ניו זילנד.
אורכו של החופמי 20–21 ס"מ ומשקלו 43–71 גרם. החופמי בעל צוואר, חזה ובטן לבנים עם כיפה כהה ופס שחור על הסנטר. האזור סביב העיניים אפור, אך מעליו פס לבן. המקור שחור ומעוקל הצידה בשונה משאר החופמיים. יש מעט מאוד הבדלים בין הזכר לנקבה.
חופמי זה מצוי על חלוקי אבנים סביב חופי הנהרות והגדות בניו זילנד והוא מצויד במקור איתו הוא יכול לשלוף מהאבנים רכיכות וסרטנים קטנים בקלות יחסית. בניו זילנד אין טורפים יבשתיים, וכך החופמי יכול לאכול עם המקור בלי לכופף את ראשו ולפקוח עין על השמיים משם מגיעים עופות דורסים.
הערות שוליים

↑  חופמי עקום-מקור באתר הרשימה האדומה של IUCN
מאמון עבד אלחי

מאמון טארק עבד אלחי (ערבית: مامون طارق عبد الحي; נולד ב-1971) הוא ראש עיריית טירה. עורך דין במקצועו.
ביוגרפיה

מאמון טארק עבד אלחי נולד ב־1971 לטארק עבד אלחי, לימים ראש מועצת טירה.
למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני מאוניברסיטת בר-אילן. נכנס לפוליטיקה המקומית בשנת 1998.
אלחי נבחר לראשונה במסגרת רשימה עצמאית בבחירות לעירייה ב-2008 ברוב של 53.15%. בבחירות אלו התמודד כנגד ראש העירייה היוצא קאסם חליל שקיבל 38.02% מהקולות, וכנגד מוחמד מנצור שקיבל 8.83% מהקולות.
בבחירות 2013 זכה ב-53.26% מהקולות כשהתמודד פעם נוספת מול מוחמד מנצור שקיבל 40.39% מהקולות ונגד קשוע עבד אלסאלם שקיבל 6.34% מהקולות.
ב-2017 ירו אלמונים על ביתו.
בבחירות 2018 קיבל אלחי 52.4% מהקולות, לאחר שהתמודד מול מוחמד מנצור שקיבל 46.66% מהקולות ונגד עומר סולטאן שקיבל 0.94% מהקולות.
באוגוסט 2023 בראיון בעקבות רציחת מנכ"ל העירייה ד"ר עבד אלרחמן קשוע, סיפר כי בעבר הזהיר אותו מתנקש כי נשלח לחסל אותו. בעקבות הרצח גם נאם בהפגנה נגד הרפורמה המשפטית בתל אביב בקריאה לטיפול בתופעת האלימות בחברה הערבית ובביקורת על הממשלה המפלה את המגזר הערבי ובפרט על מדיניותו של השר לביטחון פנים איתמר בן גביר.
בבחירות 2024 קיבל אלחי 41.45% מהקולות לאחר שהתמודד מול קאסם וסים שקיבל 38.64% מהקולות, עיראקי פאדי שקיבל 17.74% מהקולות וקאסם איברהים שקיבל 2.16% מהקולות.
חיים אישיים

אלחי הוא בנו של טארק עבד אלחי, ששימש כראש עיריית טירה הראשון, מ-1973 ועד ל-1993.
הערות שוליים

↑  אתר העירייה
1 2  זיו גולדפישר, ראש עיריית טירה מזהיר: האביב הערבי בדרך לישראל, באתר nrg‏, 9 בדצמבר 2012
↑  אמנון מרנדה, תוצאות האמת: סיבוב שני ברחובות וקריית שמונה, באתר ynet, 12 בנובמבר 2008
↑  ילקוט הפרסומים 2008 באתר נבו
↑  ילקוט הפרסומים 2013 באתר נבו
↑  חסן שעלאן, ראשי הרשויות הערביות מתקשים להתמודד עם האלימות: "יודעים מי הנרצח הבא", באתר ynet, 14 במרץ 2021
↑  ילקוט הפרסומים 2018 באתר נבו
↑  קרן נויבך, "ביקשו ממני לרצוח אותך": הווידוי של ראש עיריית טירה בשידור חי, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 27 באוגוסט 2023
↑   נאום עו"ד מאמון עבד אל חי, ראש עיריית טירה, בקפלן, סרטון בערוץ "Restart Israel", באתר יוטיוב (אורך: 10:26)
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12170, התשפ"ד, 10 במרץ 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היעלמות חברי הקונגרס האמריקאים באלסקה

| --- | --- |
מטוס מדגם ססנה 310
מטוס מדגם ססנה 310
 תאריך:  16 באוקטובר 1972
 מיקום:  אלסקה, ארצות הברית
 הרוגים:  4
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

 מטוס:  ססנה 310C
 שייכות:  חברת פאן אלסקה איירווייז
 נוסעים:  3
 אנשי צוות:  1
 הרוגים:  4
 ניצולים:  0
היעלמות חברי הקונגרס האמריקאים באלסקה התרחשה ב-16 באוקטובר 1972. מטוס קל שבו היו ארבעה אנשים, ביניהם שני חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית, נעלם בדרכו בין נמלי התעופה של אנקורג' וג'ונו במדינת אלסקה. למרות חיפושים נרחבים לא נמצא זכר למטוס ולנוסעיו.
רקע

הייל בוגס (1914–1972) (אנ') היה חבר בית הנבחרים מטעם המחוז השני של לואיזיאנה. הוא כיהן בקונגרס ברציפות מ-1947. ב-1971 נבחר לשמש כמנהיג סיעת הרוב בבית הנבחרים, תפקיד שהוא השני בחשיבותו בסיעה לאחר יושב ראש הבית. ניק בגיץ' (1932–1972) היה חבר בית הנבחרים מטעם אלסקה. הוא נבחר לכהונתו ב-1970. שניהם היו חברי המפלגה הדמוקרטית.
לקראת הבחירות לקונגרס בנובמבר 1972 יצא בוגס לאלסקה על מנת לסייע לבגיץ' במסע הבחירות במחוז הבחירה שלו, שבו התמודד בקרב צמוד עם מתחרהו הרפובליקאי.
ההיעלמות

בבוקר ה-16 באוקטובר עלו השניים על סיפונו של מטוס קל בנמל התעופה של העיר אנקורג' בדרכם לעיר ג'ונו. נלווה אליהם עוזרו של בגיץ'. המטוס, מדגם ססנה 310C, יוצר בשנת 1959 ונמצא בבעלות חברת פאן אלסקה איירווייז. הוא הוטס על ידי הטייס הראשי של החברה. משך הטיסה הצפוי היה 3.5 שעות.
המטוס יצא לדרכו בשעה 09:00. בשעה 13:15 הודיע נמל התעופה בג'ונו שהמטוס לא הגיע ליעדו. אז החלו חיפושים אחרי המטוס.
מבצע החיפוש וההצלה שנערך היה נרחב וממושך. השתתפו בו מעל 400 כלי טיס של משמר החופים, הצי, חיל האוויר וצבא ארצות הברית. נסרקו השטחים לאורך נתיבו המתוכנן של המטוס ונתיבים חלופיים, אך לא נמצא כל סימן וזכר למטוס ולנוסעיו. החיפושים הופסקו לאחר 39 ימים.
לאחר ההיעלמות

האירוע נחקר על ידי המועצה הלאומית לבטיחות בתעבורה, אשר לא הצליחה לקבוע את הגורם להיעלמות. המטוס היה מחויב על פי חוק לשאת משואת איכון אלחוטית למקרה חירום, שהייתה אמורה לסייע באיתור שרידי המטוס. במהלך החקירה התגלה שמכשיר האיכון שהיה אמור להיות על גבי המטוס נמצא במטוס אחר. עד ראייה העיד שראה בתיקו של טייס המטוס שנעלם מכשיר דומה למכשיר האיכון.
בוגס ובגיץ' ניצחו בבחירות נובמבר 1972 במחוזות הבחירה שלהם, בהיעדרם. בסוף דצמבר הכריז בית משפט על מותם של ארבעת יושבי המטוס. בעקבות זאת נערכו בחירות מיוחדות לאיוש מושביהם של שני חברי בית הנבחרים.
בשנים שלאחר האירוע הועלתה הטענה שהיעלמותם של בוגס ובגיץ' לא נבעה מתאונה אלא ממעשה מכוון, כלומר רצח. תאוריית קשר שהופצה במשך זמן מה טענה כי ההתרסקות הייתה מכוונת והוסתרה על ידי ה-FBI, במיוחד על ידי ג'יי אדגר הובר, שהיה מעורב במאבק כוחות עם הייל בוגס.
העיתונאי ג'ון וולזאק (Jon Walczak) חקר את הפרשה ופרסם את ממצאיו בפודקאסט בשנת 2020.
הערות שוליים

↑  מקור: אתר רשות התעופה הפדרלית.
↑  Missing in Alaska, iHeartRadio
פרנק סוויפט

פרנק ויקטור סוויפט (באנגלית: Frank Victor Swift;‏ 26 בדצמבר 1913 - 6 בפברואר 1958) היה שוער אנגלי ששיחק עבור מנצ'סטר סיטי ונבחרת אנגליה.
סוויפט נולד בעיר בלקפול שבאנגליה והחל את קריירת הכדורגל שלו במספר קבוצות מקומיות, עד שעבר למנצ'סטר סיטי ב-1933. הקריירה שלו נמשכה 16 שנים ובמהלכן הוא סייע לסיטי לזכות באליפות אחת וגביע אנגלי אחד. סוויפט נפצע בצורה אנושה באסון האווירי במינכן, ומת בדרכו לבית החולים.
קריירת משחק > תחילתה

פרנק סוויפט נולד בבלקפול, עיר חופית בצפון-מערב אנגליה, כאחד מתוך חמישה ילדים. החמישה גדלו בצמוד לאצטדיון בלומפילד רואד, ובמהלך חופשות הקיץ נהגו סוויפט ואחיו, אלף להשכיר סירות לתיירים, כאשר באחד המקרים פגש סוויפט את אשתו לעתיד. והחל לשחק בקבוצת הכדורגל של מפעל הגז בו עבד. במהלך משחק עם קבוצתו הבאה, פליטווד טאון, הוא הרשים מספר סקאוטים של קבוצות פוטבול ליג לרבות בלקפול (שם שיחק אחיו פרד כשוער), בלקברן רוברס ומנצ'סטר סיטי. הקבוצה הראשונה שהציעה לסוויפט חוזה הייתה מנצ'סטר סיטי, שבאותו זמן שיחקה בליגה הראשונה - הדרגה הגבוהה ביותר בכדורגל האנגלי. באוקטובר 1932, חתם סוויפט על חוזה עם הקבוצה וחודש לאחר מכן, כשהוא בן 18 בלבד, הפך למקצוען ובתמורה התחיל לקבל שכר של עשרה שילינג לשבוע. חודש לאחר מכן, הוא כבר עלה לקבוצה הבוגרת, לאחר ששיחק שלושה משחקים בלבד בקבוצת המילואים של המועדון.
באותו הזמן, למנצ'סטר סיטי הייתה בעיה חמורה בעמדת השוער. שוערה הראשון, לן לנגפורד, שהופיע בגמר הגביע האנגלי ב-1933 (שבו הפסידה סיטי לאברטון), ושיחק כמאה משחקים בשביל הקבוצה, נפצע ואיבד את מקומו בהרכב. מחליפו של לנגפורד בהרכב הראשון היה ג'יימס ניקולס, אולם לאחר הפסד 8-0 לוולברהמפטון וונדררס, הוא הודח מההרכב. כתוצאה מכך, לסוויפט ניתנה ההזדמנות להוכיח את עצמו בשני משחקים רצופים נגד דרבי קאונטי. ב-25 בדצמבר 1933, הוא שיחק את משחק הבכורה שלו בסיטי, אך לא הצליח להרשים וספג רביעייה. למרות התבוסה, עלה סוויפט בהרכב הפותח למשחק השני נגד דרבי, והפעם הצליח לשמור על שער נקי בניצחון 0-2 של הסיטי. אחרי משחק זה, סוויפט כבר לא הוצא יותר מההרכב הראשון, ושיחק בכל משחק של הקבוצה בארבע העונות הבאות - יותר מ-200 משחקים רצופים. עד מלחמת העולם השנייה, החמיץ סוויפט רק משחק אחד - בספטמבר 1938, בהפסד של הסיטי למילוול 6-1.
קריירת משחק > ההצלחה עם מנצ'סטר סיטי

למרות חוסר העקביות של הקבוצה, אחד משיאיה באותן השנים היה הזכייה בגביע האנגלי ב-1934. לאחר שהביסה 1-6 בחצי הגמר את אסטון וילה וקבעה את שיא השערים בחצי גמר הגביע האנגלי אי פעם, פגשה סיטי בגמר את פורטסמות'. סוויפט חסר הניסיון, בעונתו הראשונה בקבוצה היה נתון בלחץ רב. עקב מזג האוויר הגשום, לא ידע סוויפט אם לחבוש כפפות, אך כשראה את שוער פורטסמות' עולה למגרש בלעדיהן, החליט לעשות כמוהו ולשחק ללא כפפות. בסיום המחצית הראשונה, ירדו הקבוצות לחדרי ההלבשה כשפורטסמות' ביתרון 0-1 משער של ספטימוס רות'פורד. בחדר ההלבשה חש סוויפט אשמה על כך ששיחק ללא כפפות, ושחקני הקבוצה ניסו לעודדו ולחזק את רוחו. במחצית השנייה, התהפכו היוצרות כשפרד טילסון כבש צמד לטובת הסיטי, אחד מהם בדקה ה-88. סוויפט שהיה כל כך לחוץ בזמן המשחק, התעלף עם שריקת הסיום. הוא התעורר בזמן כדי לקבל את מדליית הזהב מהמלך ג'ורג' החמישי, ששבוע לאחר מכן שלח לסוויפט טלגרם ובו התעניין במצבו הגופני.
את עונת 1936/37 פתחה סיטי בצורה חלשה מאוד, ועד דצמבר הקבוצה הייתה בתחתית הטבלה. בזמן מסוים בעונה, הקבוצה השיגה רק ניצחון אחד מתוך תריסר משחקים רצופים. למרות זאת, במשחקי חג המולד הגיעה נקודת התפנית של העונה כולה. במשחק נגד מידלסברו ביום הקופסאות החלה הקבוצה רצף משחקים ארוך מאוד ללא הפסד. באפריל, היו הסיטי כבר במקום השני בליגה, ונפגשו מול המוליכה והמועמדת לזכייה, ארסנל. פיטר דוהרטי, חלוצה השמאלי של סיטי הוביל את הקבוצה לניצחון 0-2, והעלה אותה למקום הראשון בטבלה. הרצף ללא הפסדים נמשך עד סיום העונה, ואחרי ניצחון 1-4 על שפילד ונסדיי, זכתה סיטי באליפות ראשונה בתולדותיה. השער השלישי במשחק הגיע לאחר הרחקה של סוויפט, שנודע בזכות היכולת להעיף את הכדור למרחקים גדולים מאוד.
בהשוואה לעונת האליפות, העונה שאחריה נחשבה למאכזבת מאוד. למרות מספר ניצחונות בהפרשים גדולים (פעמיים ניצחה הקבוצה 1-7), הקבוצה די גמגמה ולא הצליחה לשחזר את היכולת הטובה מהעונה הקודמת. למשחק האחרון של העונה, הגיעה סיטי כשהיא באזור הקו האדום, וחייבת ניצחון כדי להישאר בליגה. הפסד 1-0 להאדרספילד טאון, בתוספת ניצחונות של כל קבוצות התחתית, הכריעו שסיטי תרד לליגת המשנה, למרות שכבשה יותר שערים מכל קבוצות הליגה.
קריירת משחק > שנות המלחמה וסוף הקריירה

בזמן מלחמת העולם השנייה, סוויפט המשיך לשחק כמעט כרגיל בסיטי, וערך כ-134 הופעות בתקופתה. הוא הצטרף לצבא הבריטי, והיה אחד ממספר שחקנים מקצוענים שעשו זאת, כחלק מתוכנית שיזמה התאחדות הכדורגל האנגלית. מתקן האימונים הצבאי היה קרוב לעיר אלדרשוט, ורבים מהשחקנים שהתאמנו שם הופיעו במספר משחקים של הקבוצה המקומית לרבות סוויפט, מאט באזבי וג'ו מרסר. בנוסף, זומן סוויפט למספר קבוצות בתור שחקן אורח כשאחת מהן הייתה ליברפול.
ב-30 באוקטובר 1943, שיחק סוויפט בנבחרת הפיקוד המערבי נגד קארדיף סיטי שכללה את מרסר וטומי לוטון כשחקנים אורחים. המשחק אורגן כאירוע צדקה לשבויי הארטילריה המלכותית של בריטניה. במהלך המלחמה, יצא לסוויפט לשחק במספר קבוצות צבאיות, ובמאי 1945, אף יצא עם נבחרת הצבא הבריטי לסיבוב משחקים באירופה.
בעונה הראשונה שאחרי המלחמה, הסיטי זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה בחזרה לליגה הראשונה. בעונה זו, שמר סוויפט 17 פעמים על שער נקי מתוך 35 משחקים, הישג שנשבר רק 40 שנה מאוחר יותר, כשב-1985 אלכס ויליאמס שמר ב-20 משחקים על שער נקי.
למרות שבגיל 35 עדיין הציג רמה גבוהה מאוד של כדורגל, החליט סוויפט לפרוש בסוף עונת 1948/49. ב-7 במאי 1949, במשחקו האחרון בקבוצה, נערך לכבודו מצעד שאורגן על ידי מועדון האוהדים של הקבוצה. למרות זאת, מספר ימים לפני פתיחת העונה החדשה, חלה מחליפו של סוויפט בשחפת. סוויפט הסכים לשחק עוד מספר משחקים עד שהקבוצה תמצא שוער חדש, ובסך הכל יצא לו לשחק ארבעה משחקים נוספים מאז הפרישה. מנצ'סטר סיטי, שידעה על מספר ניסיונות של קבוצות אנגליות ובראשן מנצ'סטר יונייטד, להחזיר את סוויפט מהפרישה, שמרו את כרטיס השחקן שלו למספר שנים נוספות.
קריירת משחק > נבחרת אנגליה

הזימון הראשון של סוויפט לנבחרת אנגליה היה בזמן מלחמת העולם השנייה, והוא אכן ערך 14 הופעות בזמן המלחמה. ההופעה הרשמית הראשונה שלו נערכה אחרי המלחמה, ב-28 בספטמבר 1946, במשחק נגד נבחרת אירלנד, בו ניצחה אנגליה 2-7. לאחר מכן, הפך סוויפט לשוער הקבוע של אנגליה ושיחק 17 משחקי נבחרת רצופים, כשהשיא היה הניצחון על איטליה ב-1948, במשחק בו סוויפט שימש כקפטן הקבוצה. סוויפט שהיה השוער האנגלי הראשון מאז אלכסנדר מורטן ב-1873 ששימש כקפטן הנבחרת, תיאר את המשחק נגד איטליה כטוב ביותר בקריירה שלו.
בסוף אותה שנה, איבד סוויפט את המקום בהרכב לטובת טד דיצ'בורן, למרות ששמר על שער נקי במשחקיו האחרונים. לאחר שהודיע על פרישתו מכדורגל, נערך לסוויפט משחק פרידה נגד נורווגיה במאי 1949. ב-10 במאי 1947, הוא ייצג את נבחרת בריטניה במשחק נגד "כוכבי אירופה", לציון חידוש שיתוף הפעולה בין ארבע הנבחרות הבריטיות לבין פיפ"א.
אחרי הפרישה

אחרי תקופה קצרה ששימש כמנהל חברת קייטרינג מקומית, עבר סוויפט לתחום התקשורת, ועבד כעיתונאי בצהובון ניוז אוף דה וורלד. הוא המשיך לבקר במיין רואד, והפך לנשיא מועדון האוהדים של הקבוצה.
בפברואר 1958, יצא סוויפט מתוקף תפקידו כעיתונאי למשחקה של מנצ'סטר יונייטד נגד הכוכב האדום בלגרד. בדרך חזרה מבלגרד, נאלץ מטוסם לנחות במינכן על מנת לתדלק מחדש במה שהיה אמור להיות טיסה ישירה מבלגראד למנצ'סטר. הטייסים ג'יימס ת'יין וקנת' ריימנט ניסו להמריא פעמיים לאחר התדלוק, אך נאלצו להפסיק בעקבות בעיות במנוע. הקברניט ת'יין חשש מפיגור בלוח הזמנים, דחה את האפשרות להישאר ללינת לילה והחליט לנסות להמריא בפעם השלישית.
בזמן ניסיון ההמראה השלישי כבר ירד שלג, שגרם להצטברות של שכבת סלאש בקצה מסלול ההמראה. כאשר המטוס פגע בסלאש הוא איבד מהירות, מה שהפך את ההמראה לבלתי אפשרית. המטוס קירטע אל מחוץ למסלול דרך גדר, ולאחר מכן אחת מכנפיו פגעה בבניין סמוך ונתלשה. 21 מתוך 44 הנוסעים נהרגו כתוצאה ישירה מההתרסקות. סוויפט שרד את ההתרסקות, אך בדרכו לבית החולים מת מפצעיו בגיל 44 בלבד.
מורשתו

בצוותא עם גורדון בנקס ופיטר שילטון, נחשב סוויפט כאחד מגדולי השוערים האנגלים בכל הזמנים, וכאחד מהשחקנים הטובים ביותר ששיחקו בפוטבול ליג. ב-1998, הוא נבחר לרשימת "מאה אגדות הפוטבול ליג", ביחד עם חבריו ממנצ'סטר סיטי: בילי מרדית', קולין בל וברט טראוטמן. בינואר 2004, נבחר כאחד מ-15 השחקנים הראשונים שזכו להיכנס להיכל התהילה של מנצ'סטר סיטי.
בפברואר 2008, הוזמנו בני משפחתו של סוויפט לדרבי של מנצ'סטר, ששוחק לציון חמישים שנה לאסון מינכן. במשחק שנערך באולד טראפורד, ניצחה קבוצתו של סוויפט, מנצ'סטר סיטי.
הערות שוליים

1 2 3  ‏ James, Gary, "The Official Manchester City Hall of Fame", Hamlyn, 2005, עמ' 68.
1 2  ‏ Penney, Ian, "The Maine Road Encyclopedia", Edinburgh: Mainstream, 1995, עמ' 188.
↑  ‏ Ward, Andrew, "The Manchester City Story", Derby: Breedon, 1984, עמ' 40.
↑  ‏ James, Gary, "The Big Book Of City", Halifax: James Ward, 2009, עמ' 73-74.
1 2  ‏ James, Gary, "Manchester City – The Complete Record", Derby: Breedon, 2006, עמ' 46.
↑  ‏ James, Gary, "Manchester City – The Complete Record", Derby: Breedon, 2006, עמ' 120.
↑  ‏ England wartime results, rsssf, מרץ 2004
↑  ‏ Goldblatt, David, "The Ball is Round: A Global History of Football", London: Penguin, 2007, עמ' 332.
↑  ‏ Clayton, David, "Manchester City's Cult Heroes", Know the Score, 2007, עמ' 19.
↑  Legends List in Full, באתר BBC‏, אוגוסט 1998
↑  Past Players, באתר mcfc.co.uk
↑  Swift's legacy is in safe keeping at Pool, פברואר 2008
ספיידרוומן (גוון סטייסי)

| --- | --- |
ספיידרגוון, כפי שהופיעה על עטיפה חלופית לחוברת Spider-Gwen: Ghost-Spider #1 מאוקטובר 2018. אמנות מאת סוג'ין ג'ו.
ספיידרגוון, כפי שהופיעה על עטיפה חלופית לחוברת Spider-Gwen: Ghost-Spider #1 מאוקטובר 2018. אמנות מאת סוג'ין ג'ו.
 סוג:  גיבור-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  כספיידרוומן: Edge of Spider-Verse #2 (ספטמבר 2014) כספיידר-גוון: Spider-Gwen Vol.2 #34 (יולי 2018) כגוסט-ספיידר: Spider-Man: Enter the Spider-Verse #1 (נובמבר 2018)
 יוצרים:  ג'ייסון לאטור ורובי רודריגז
 דיבוב:  היילי סטיינפלד ("ספיידרמן: ממד העכביש")
 מידע
 שם אמיתי:  גוונדולין מקסין "גוון" סטייסי
 כינויים:  ספיידרוומן, גוני, ספיידר-גוון הרדיואקטיבית
 סטטוס:  פעיל
 מקצוע:  גיבור-על, מוזיקאי, לוחם צדק, תלמיד
 כוחות:  ללא כוחות־על מצוידת בנשק נישא על מפרקי כפות ידיה אשר יורה קורי עכביש עמידים וחזקים בעצמה. ממוזגת עם הסימביוט ונום, טפיל חוצני שמקנה לה את כוחותיה מן העבר. בעבר: חוזק, מהירות, זריזות, סיבולת וגמישות על-אנושיים, רפלקסים מוגברים, קפיצה על-אנושית לרוחק, יכולת היצמדות לכל משטח (ובכללם קירות ותקרות), יכולת החלמה וריפוי עצמי מואצת, תפיסה על-חושית ("חוש העכביש").
 חברה בקבוצה:  המרי ג'יינס
 חברה לשעבר בקבוצה:  צבא העכביש אוסקורפ לוחמי הקורים בת-ברית של ספיידרמן וסקרלט ספיידר
 דמויות קשורות
 משפחה:  הלן קרמייקל-סטייסי (אמא, מתה) ג'ורג' סטייסי (אבא)
ערך זה עוסק בדמות קומיקס. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ספיידרוומן (באנגלית: Spider-Woman), הידועה בכינוי ספיידרגוון (Spider-gwen) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Edge of Spider-Verse #2 מספטמבר 2014, ונוצרה על ידי הכותב ג'ייסון לאטור והמאייר רובי רודריגז.
ספיידרוומן היא האלטר אגו של גוונדולין מקסין "גוון" סטייסי, גרסה אלטרנטיבית מיקום מקביל של גוון סטייסי. גרסה זו, אשר עלילותיה מתרחשות ביקום "ארץ-65", מתארת את חייה של גוון, סטודנטית באוניברסיטת "אמפייר סטייט" בניו יורק, שנעקצת על ידי עכביש רדיואקטיבי וזוכה לכוחות-על דמויי עכביש. גוון פועלת בסתר כגיבורת-העל "ספיידרוומן", וזאת ללא ידיעתו של אביה ג'ורג', מפקד משטרת העיר ניו יורק, איתו היא מתגוררת. בעקבות קרב שמשתבש עם פיטר פארקר כלטאה, ובו הוא נהרג, היא הופכת לאויבת הציבור ונרדפת על ידי המשטרה ופורעי חוק. גוון נאבקת בנבלי-על דוגמת הנשר, הגובלין הירוק והקינגפין תוך כדי שהיא נעזרת בבעלי ברית כמו קפטן אמריקה ונתמכת על ידי אביה. לאחר שהיא מאבדת את כוחותיה, היא מתמזגת עם הסימביוט ונום.
הדמות נוצרה במקור עבור אירועי "יקום העכביש", אך היא הפכה במהרה לפופולרית במיוחד בזכות עצמה. בהשראתה נוצרו פריטי מרצ'נדייזינג רבים, תלבושתה הפכה לתחפושת קוספליי מועדפת על מעריצות ואף הוגדרה כאייקון פמיניזם, כשב-2018 היא גם זכתה לאדפטציה קולנועית בסרט ההנפשה "ספיידרמן: ממד העכביש", שם דיבבה אותה במקור השחקנית היילי סטיינפלד ובעברית השחקנית ספיר דרמון. בעקבותיה, נוצרה דמותה של גוון-פול.
אישיות

אישיותה של גוון מתוארת כדומה לזו של פיטר פארקר מיקום "ארץ-616", כששניהם נאלצים להתמודד עם דימוי תקשורתי שלילי לאלטר אגו שלהם ועם הקושי שבאיזון חייהם הכפולים כגיבורי-על ובני נוער בגיל ההתבגרות. כמוהו, גם היא ניצלה בהתחלה את כוחותיה לשם תשומת לב, אך אבדן היה לאירוע מכונן בחייה והוא שינה את תפיסת עולמה. בעוד עבור פארקר היה זה מותו של דודו בן אשר ערער אותו והביא לפעילותו כ"ספיידרמן", האשמה אותה גוון הרגישה לאחר מותו של פיטר פארקר כהלטאה היא זו שגרמה לה ליטול את זהותה של "ספיידרוומן". אביה, מפקד משטרת העיר ניו יורק ג'ורג', משמש לה כמנטור, והוא זה שמניע אותה להשתמש בכוחותיה למען הזולת לאחר האובדן של פיטר פארקר.
דמותה מתוארת כסרקסטית, והיא מרבה להשתמש בהומור ולהתבדח בזמן שהיא נאבקת באויביה. היא מעט מנוגדת לאביה, שדוגל בחוקי אתיקה נוקשים בעוד היא חפצה בחופש וביצירתיות, אך שותפה לחוש הצדק שלו, עליו חונכה עוד מילדות. על אף נטייתה הטבעית למעשים טובים ומאמציה לכך, היא חוטאת מדי פעם בכוונותיה לנקמה מתוך ייאוש, אם כי רק מתוך דאגה לקרובים לה ולא מצרכים אנוכיים. עם זאת, היא אינה משליכה את האחריות למעשיה, ויודעת להודות בטעויותיה ולשאת בתוצאות על כך.
כוחות ויכולות

במהלך אחד מניסויי ארגון "S.I.L.K.‎" של סינדי מון, עכביש רדיואקטיבי שהונדס גנטית בהתבסס על תבנית ביולוגית של טפיל חוצני השתחרר. גוון נעקצה על ידו, ומכך היא זכתה לכוחות-על דמויי עכביש. ביכולת שהתרכזה בעיקר בכפות ידיה ורגליה, גוון הייתה יכולה להיצמד לכל משטח, כמו קירות ותקרות. היא קיבלה גם יכולת החלמה וריפוי עצמי מואצת, ותפיסה על-חושית, הידועה גם כ"חוש העכביש". נוסף על כך, היא זכתה גם לחוזק, מהירות, זריזות, סיבולת וגמישות על-אנושיים. כוחות אלו זהים לשל פיטר פארקר מיקום "ארץ-616", כפי שמתואר במפורט כאן.
בנוסף לכוחותיה, גוון נושאת על מפרקי כפות ידיה נשק נישא אשר יורה קורי עכביש עמידים וחזקים בעצמה, אותו היא קיבלה מגיבורת-העל לשעבר ג'אנט ואן דיין. מנגנוני הנשק מסננים מן האוויר את הלחות, וממנה נוצר נוזל קורים דביק. בזכות כך, אין צורך במילוי המחסניות כל עוד קיימת לחות באוויר. בעת ירייתו מן הקנה, הנוזל מתקשה והופך במידה מסוימת למוצק, מה שמאפשר לגוון ליצור באמצעותו רשתות או צורות אחרות, ובניהן גם חבלים בהם היא משתמשת על מנת להתנדנד בין בניינים בשביל להתנייד במהירות. בנוסף, בבעלותה מכשיר המאפשר לה לעבור בחופשיות בין היקומים השונים ברב-יקום, אותו היא קיבלה במהלך אירועי "יקום העכביש" ו"ספיידר-גדון".
לאחר שאיבדה את כוחותיה במהלך אירועי "נשות העכביש", תפקודה של גוון נהיה לקוי והיא איננה הצליחה להתמודד עם אויביה. בשלב מאוחר יותר, היא מתמזגת עם הסימביוט ונום, והוא מעניק לה כוחותיה בחזרה. עם זאת, לסימביוט ישנן מעין "תופעות לוואי" - הוא מעצים את רגשות המארח שלו בצורה שלילית, והופך אותו לאימפולסיבי ואלים. השפעה זו ניכרת על גוון, והצורך שלה בנקמה מתעצם כשכמעט והיא רוצחת במו ידיה את אלכסיי סיטסביץ'. היא מצליחה לאזן את רגשותיה ובסופו של דבר גם לשלוט לגמרי על הסימביוט, אך נאלצת לסבול מתופעות לוואי נוספות בדמות כאבי ראש קשים חוזרים ונשנים. פיטר פארקר מיקום "ארץ-616" מאבחן את הבעיה כתוצר מהרגלי התזונה הדלים של גוון, שכן הסימביוט צורך אנרגיה רבה והיא אינה אוכלת מספיק מזון על מנת להרגיע אותו ולענות על צרכיו.
גרסאות אחרות

לאחר התנגשותם של יקום "ארץ-616" ויקום "ארץ-1610", שרידי המציאויות השונות התאחדו לכדי "עולם מלחמה". עולם זה התחלק לתחומים שונים, בהם חיו גרסאות אלטרנטיביות לדמויות השונות, ועליהם שלט הקיסר ויקטור וון דום. את תחום "ארקדיה" הנהיגה הענקית הירוקה, וצוות גיבורות-העל "איי פורס", בו הייתה חברה גם גרסה זו של ספיידרוומן, הגן עליו מפני האיומים השונים. כאשר לוקי פרץ את חומות התחום ופלש אליו עם צבא זומבים, ספיידרוומן השתתפה בלחימה. לאחר ניצחון הגיבורות, היא גם סייעה בשיקום התחום ובנייתו מחדש. מאוחר יותר, עם אתחול הרב-יקום בידי ריד ריצ'רדס, מציאות זו חדלה מלהתקיים.
במיני-סדרה "Giant Size Little Marvel: AVX", המציגה את גיבורי ונבלי-העל כילדים, ספיידרוומן משתתפת בקרב של האוונג'רס, אקס-מן, שומרי הגלקסיה והבלתי אנושיים. כמו כן, היא דוחה את הצעתו של איירון מן לצאת איתה לדייט, זאת בשל סלידתה ממראהו החיצוני המוקצן ומהתנהגותו הראוותנית.
ביקום "ארץ-8311", מקום מושבו של ספיידר-האם, ספיידרוומן היא פִּינְגְּוִוינִית עם כוחות-על דמויי עכביש שפועלת כגיבורת-העל "ספיידר-גווין". במהלך אחד מטיוליה ברחבי הרב-יקום, היא גילתה כי מרבית מאויביו של ספיידר-האם עברו ליקום "ארץ-28204", מקום מושבו של ספיידרמן בעל שמונה הזרועות, והיא סייעה לו שם בלכידתם.
רוח מבדרת

"רוח מבדרת" (במקור הרוסי: "метелица", "סופת שלג") הוא שיר רוסי במקורו שמחברו לא ידוע שהולחן ב-1842 על-ידי אלכסנדר וארלאמוב(אנ'), מאבות השירה האמנותית הרוסית. השיר תורגם בתחילת שנות ה-40 בידי שני אנשי קיבוץ יקום, שמואל בונים וצבי לאור.
תולדות השיר

השיר, הרוסי метелица ("סופת שלג"), הולחן ב־1842, על ידי אלכסנדר וארלאמוב, ונכלל בשני סרטי קולנוע:
בסרט "ילדותו של גורקי" (Детство Горького), של הבמאי מארק דונסקוי, מ-1938.
בסרט "סיפור מוזיקלי" (Музыкальная история), של הבמאים אלכסנדר איבנובסקי וגרברט ראפופורט מ-1940, שגיבורו פיוטר, אותו משחק זמר הטנור סרגיי למשב, הוא נהג מונית בעל קול יפה, שבסוף הסרט הופך לזמר אופרה.
לפי הספר "שירי משוררים רוסיים", השיר "סופת שלג סוחפת לאורך הרחוב" ( Вдоль по улице метелица метет), שהוא המקור של "רוח מבדרת", התפתח משיר של המשורר דמיטרי פטרוביץ' גלבוב, שנכתב ב־1817, אבל אי אפשר לייחס את השיר עצמו לגלבוב.