stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם בן יהודה
ההתנקשות

למחרת, ב-ז' באלול, נתפס חנניה הכה"ג כשהוא מסתתר בצינור המים מסביב לחצר המלך, ויחד עם אחיו חזקיה הוצא להורג על ידי מנחם. השתלטותו של מנחם על המרד גרמה לאנשי אלעזר בן חנניה לחשוש משלטון עריצות חדש, במקום זה הרומאי.
כאשר עלה מנחם לבית המקדש להתפלל, "בפאר בגדי מלכים" ואיתו הקנאים החמושים, התנפלו עליו אנשי אלעזר בעזרת בית המקדש, ואליהם הצטרפו גם "יתר העם", שרגם אותו באבנים בתקוה שהמרד יסתיים. מנחם ואנשיו החלו לברוח מפני ההמון, כאשר אלה שנתפסו נפלו קורבן ללינץ'. רק מעטים ניצלו ממוות, כשהם בורחים למצדה, ובהם אלעזר בן יאיר, נכדו של יהודה הגלילי (אביו של מנחם) ומי שעתיד לפקד על המתבצרים שם. מנחם ברח לעופל, שם הסתתר עד שנתפס. הוא הוצא ממחבואו ויחד עם שרי צבאו ועבדו הבכיר אבשלום, עונה למוות בייסורים.
יוסף בן מתתיהו טוען שההשתתפות העממית בהוצאתו להורג של מנחם נעשתה מתוך אמונה שזה יהיה גם סופו של המרד, אולם מטרת אנשי אלעזר הייתה הפוכה – כדי ש"יוכלו להילחם ביתר שאת".
באוטוביוגרפיה שלו, יב"מ מביא את עדותו האישית על הפחד ששרר בירושלים בשלב זה של המרד, כאשר הוא עצמו היה על הר הבית בזמן רצח מנחם:
"בפחדי פן ישטמוני על דברי...ויחשדוני, כי טובת האויבים אני דורש ויהרגוני, נמלטתי אל בית המקדש פנימה, כי המצודה אנטוניה הייתה כבר בידיהם (בידי המורדים). אחרי אשר נרצחו מנחם וראשי חבר השודדים התחמקתי מבית המקדש והתהלכתי עם הכהנים הגדולים וטובי הפרושים. אימה גדולה אחזתנו בראותנו את ההמון מזדיין, היינו נבוכים ולא ידענו מה לעשות, מבלתי יכולת לעצור בעד רוח ההתקוממות. בהיותנו צפויים לסכנת מות ממש, הסכמנו למראית עין עם המורדים, אולם יעצנום להישאר על עמדם ולתת לאויב לעזוב את העיר, למען יאמנו דבריהם, כי במשפט הם מרימים את הנשק נגד האויב. את זאת עשינו בתקוה, כי מקץ זמן מצער יעלה קסטיוס בראש חיל גדול וידכא את המרד.
ואמנם בא וערך מלחמה, אולם נחל מפלה.....כישלון קסטיוס היה אסון לעמנו כולו."
בתרבות

דמותו של מנחם נזכרת בספרו של הווארד פאסט, "ברניקה החשמונאית". מנחם הוא בין כארבע מאות הקרואים בקבלת פנים שעורכת ברניקי לחברי הסנהדרין הגדולה: "מנחם הכהן, גבר גבה־קומה, צנום בתכלית אך טוב־תואר...לבוש כולו תכלת, אך במפוכח, שום תכשיט זהב או כסף לא נראה עליו". מנחם מתואר בספר גם כבעל "זוג עיניים כחולות וקרות כקרח, ולא ניתן לראות בהן דבר אלא מות ושנאה".
לקריאה נוספת

יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, מתורגמים מן המקור היווני על ידי ד"ר י. נ. שמחוני עם מבואות, הערות ומפתחות, הוצאת "מסדה", תרפ"ג 1923, מהדורת 1968.
יוסף בן מתתיהו, חיי יוסף (אבטוביוגרפיה), תרגם: ד"ר מנחם שטיין, בצירוף מבוא והערות, הוצאת "מסדה", תשי"ט.
הערות שוליים

1 2 3 4  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ח'
↑  לטענת ההיסטוריון מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, עמ' 282, הערה 11; עמ' 335, הערה 121: סביר יותר להניח כי מנחם היה נכדו של יהודה ולא בנו.
1 2  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', ד', א'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר א', י', ה'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', ג', א'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', ז', ג'
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, ב', ב', 29
1 2  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ז', ח', א'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', ח', א'
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 20, ה', ב', 102
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, א', ו', 23-25
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 18, א', א', 9-10
1 2  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ט'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, א'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ז', ח', א'-ב'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, הערות ובאורים (תרגום שמחוני), ספר ב', י"ז, ח'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ב'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ד'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ה'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ו', הערה 4 (תרגום שמחוני)
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ו'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, הערות ובאורים (תרגום שמחוני), ספר ב', י"ז, ו'
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ז', הערה 5 (תרגום שמחוני)
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, ז'
↑  יוסף בן מתתיהו, חיי יוסף, פרק 11
↑  יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים ברומאים, ספר ב', י"ז, י'
↑  הוארד פאסט, ברניקה החשמונאית (במקור באנגלית: "בתו של אגריפס"); מאנגלית: אוריאל שלח, תל אביב: הוצאת הדר, תשכ"ו; עמ' 180–181, 186-185, 199-198, 236-234.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519099905171
יום שישי (שיר של הדג נחש)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע הדג נחש בהשתתפות יצחק קלפטר
 מתוך האלבום זמן להתעורר
 יצא לאור:  21 ביולי 2013
 פורמט:  הורדה דיגיטלית
 סוגה:  פאנק • היפ הופ • רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  4:02
 חברת תקליטים:  התו השמיני
 כתיבה:  הדג נחש
 לחן:  הדג נחש
 הפקה:  יוסי פיין
יום שישי הוא סינגל של להקת הדג נחש, בשיתוף המוזיקאי יצחק קלפטר, מתוך אלבום האולפן השישי של הלהקה, "זמן להתעורר". השיר יצא לאור ב-21 ביולי 2013, כסינגל השלישי מתוך האלבום.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי חברי להקת הדג נחש, והופק על ידי יוסי פיין, שעבד עם הלהקה עוד בתחילת דרכה, והפיק את שאר שירי האלבום. השיר, לדברי מאקו, "מתאר סיטואציה ישראלית טיפוסית, שכמעט כולם מכירים - התכנסות משפחתית לארוחת שבת בבית ההורים, כולל ההתרגעות הנלווית, האוכל, השיחות, הפיצוחים והאווירה המיוחדת".
הצלחה

במצעד השבועי של תחנת הרדיו רשת ג', הגיע השיר לראשונה למקום ה-15, ובשיאו הגיע למקום ה-3, תוך ששהה במצעד סך של כ-10 שבועות. במצעד השבועי של תחנת הרדיו גלגלצ, "אחד אחד", זכה השיר להצלחה רבה, תוך שהגיע לראשונה למקום ה-9, ובשיאו הגיע למקום הראשון. במצעד הפזמונים העברי השנתי של התחנה לשנת 2013, הגיע השיר למקום ה-23, ובמצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג', שנערך כשנה לאחר מכן, הגיע השיר למקום ה-32.
ביקורת

בביקורת על האלבום "זמן להתעורר" ב-ynet, אמר שי להב כי השיר "מראה איך עושים 'סברי מרנן', אבל טוב", תוך ששיבח את חלקו של קלפטר בשיר, באומרו כי הוא "בונוס מענג ובלתי צפוי". גם יוסי חרסונסקי נתן ביקורת לאלבום, תוך שתיאר את השיר: "לוקח לסופשבוע מרגיע 'אצל המשפחה' בירושלים, בדרך עוברים דרך שוק מחנה יהודה. אווירת הלקראת שבת. היפ הופ בסלואו מושן סולו גיטרה מענג של יצחק קלפטר".
וידאו קליפ

לשיר צולם וידאו קליפ, שפורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של הדג נחש ב-27 באוגוסט 2013. את הקליפ ביים ערן שפניר. בקליפ, נראים הראשים של חברי הלהקה כפירות הנקטפים מעץ, ולאחר מכן מוצעים למכירה בתוך תבנית בשוק במחנה יהודה שבירושלים, תוך שהם נמכרים, נחתכים ונאכלים, והרוכלים בשוק ממתינים לסגירתו, טרם כניסת השבת. ב"מצעד השנתי של ישראל", שערך אתר "מאקו", זכה הקליפ בתואר "קליפ השנה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013–2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013–2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013–2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2013–2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 3 |  |
|  ישראל | אחד אחד | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2013–2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2013–2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2013–2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (2013–2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 32 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 23 |  |
הערות שוליים

↑  הדג נחש נוחתים אצל ההורים לארוחת "יום שישי", באתר ‏מאקו‏, 21 ביולי 2013
↑  25.7.2013, באתר "פזמונט"
↑  1.8.2013, באתר "פזמונט"
↑  24.10.2013, באתר "פזמונט"
↑  המצעד השבועי 25.7.2013, באתר גלגלצ
↑  המצעד השבועי 10.10.2013, באתר גלגלצ
↑  תשע"ג, באתר "פזמונט"
↑  תשע"ד, באתר "פזמונט"
↑  שי להב, זמן להתעורר: הדג נחש שומרים על הגחלת, באתר ynet, 2 באפריל 2013
↑  הדג נחש - זמן להתעורר האלבום, באתר יוסמיוסיק, ‏2013-04-08
↑   הדג נחש עם יצחק קלפטר - יום שישי (קליפ רשמי), סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 4:21)
↑  צפו: קליפ חדש של הדג נחש, באתר וואלה, 27 באוגוסט 2013
↑  כל דג נחש מלמיליאן, בקליפ "יום שישי", באתר ‏מאקו‏, 27 באוגוסט 2013
↑  אסף נבו, ‏שיר השנה של ישראל: מוקי עם "ילד של אבא", באתר ‏מאקו‏, 24 בספטמבר 2014
| הדג נחש |
| --- | --- | --- |
שאנן סטריט • גיא מר • דודוש קלמס • משה אסרף • יאיא כהן אהרונוב • שלומי אלון
| אלבומי אולפן | המכונה של הגרוב • לזוז • חומר מקומי • בעזרת הג'אם • 6 • זמן להתעורר • שותפים בעם • וולקאם טו איזראל • דג לייף |  |
| אלבומי הופעה | הדג נחש LIVE • הדג נחש ותזמורת המהפכה - בהופעה חיה |  |
| סינגלים | "מספרים" • "שירת הסטיקר" • "הנה אני בא" • "עוד אח אחד" • "קובלנה על מפלגות ישראל" • "זמן להתעורר" • "יום שישי" • "תן לי מנגינה" • "בומבה" |  |
GHV2

GHV2 (ראשי תיבות: Greatest Hits Volume 2; בעברית: אוסף להיטים כרך 2) הוא אלבום הלהיטים השני של הזמרת מדונה אשר יצא לאור על ידי חברות התקליטים מאבריק רקורדס והאחים וורנר, ב-12 בנובמבר 2001. מדונה אמרה כי השירים שהיא כללה באלבום הלהיטים הם שירים שהיא יכולה להקשיב להם "חמש פעמים ברציפות".
אלבום הלהיטים לא כלל בתוכו שירים חדשים, אך נכללו בו רמיקסים לכמה מלהיטיה של מדונה. בסמוך לצאת אלבום הלהיטים, יצא גם אלבום הרמיקס, GHV2 Remixed: The Best.
רקע ופיתוח

בספטמבר 2001, דיווחה התקשורת כי מדונה הקליטה שני שירים: "Sex Makes the World Go Round" ו-"Veronica Electronica". בהמשך נאמר שהם אמורים להיכלל באלבום הלהיטים הקרוב שלה, אך למעשה השיר השני היה אמור להיכלל באלבום רמיקסים שלא יצא לאור לבסוף וגם השיר הראשון לא נכנס לאלבום בסופו של דבר. בנוסף לכך, דווח כי האלבום ייקרא The Immaculate Collection 2 מה שלא התברר כנכון בסוף. לאחר מכן, MTV News דיווחו שאלבום הלהיטים צפוי לצאת בנובמבר 2001. באוקטובר של אותה השנה מאבריק רקורדס חשפו את רשימת השירים של אלבום הלהיטים ואת תאריך יציאתו המדויק.
אלבום להיטים זה מהווה המשך לאלבום האוסף הראשון של מדונה The Immaculate Collection, ומהווה אוסף של להיטים שלה בין השנים 1992 ל-2001. בניגוד לאלבום האוסף הקודם, אלבום להיטים זה לא כלל שירים חדשים. בריאיון ל-BBC מדונה אמרה שהיא בחרה לאלבום הלהיטים שירים "שהיא יכולה להקשיב להם יותר מ-5 פעמים רצופות" והוסיפה כי המטרה שלה הייתה שרשימת השירים תייצג את "האבולוציה שלה כזמרת, כותבת, וחשוב יותר מכל, כבת-אדם". בנוסף לכך, היא אמרה כי היא הקפידה לבחור את השירים המצליחים ביותר שלה בשביל שהם באמת יהיו אוסף של להיטים כשם האלבום, אם כי כמה מהשירים הפופולריים ביותר שלה באותה תקופה לא נכללו באלבום הלהיטים. למשל השיר "Amercian Pie" שהיה אחד מלהיטיה הגדולים ביותר באותה התקופה לא נכלל באלבום הלהיטים מכיוון שלטענתה של מדונה היא בכלל הצטערה שהוא נכלל באלבומה השמיני, Music.
מדונה טענה כי זה היה הרעיון של מנהלי חברת התקליטים שלה להכניס את השיר לאלבום אף על פי שתחושת הבטן שלה אמרה לה אחרת ולכן זו הסיבה שלטענתה לשיר לא הגיע מקום באלבום הלהיטים. שירים בולטים אחרים אשר לא נכללו באלבום הלהיטים היו: "I'll Remember", "Rain", "This Used to Be My Playground" ו-"You'll See".
ביקורת והצלחה

אלבום הלהיטים קיבל ביקורות חיוביות מצד מבקרי המוזיקה, שראו באוסף השירים של אלבום הלהיטים מעין אוסף מהותי, אך מתחו ביקורת על כך שאין באלבום שום שירים חדשים. מבחינה מסחרית, זכה אלבום הלהיטים להצלחה רבה כאשר נמכר בכ-7 מיליון עותקים ברחבי העולם.
בארצות הברית הצליח אלבום הלהיטים להגיע למעמד פלטינה וכך גם בגרמניה, אוסטרליה, ברזיל, קנדה, דנמרק. בעקבות כך הפך לאלבום ה-14 הנמכר ביותר באותה השנה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2001)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 1 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 3 |
|  אירופה | מצעד האלבומים האירופאי | 5 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 7 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 2 |
|  ארגנטינה | ארגנטינה הוט 100 | 8 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 7 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 3 |
|  דנמרק | היטליסטן | 19 |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 11 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 13 |
|  הונגריה | Mahasz | 8 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 2 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 9 |
|  נורווגיה | VG-lista | 5 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 8 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 3 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 2 |
|  פולין | ZPAV | 21 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 11 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |
|  צרפת | SNEP | 2 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 11 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 23 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 3 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2001)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 61 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 56 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 90 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 20 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 90 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 11 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 83 |
|  צרפת | SNEP | 5 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 74 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2002)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2002)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2002)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 50 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 44 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 58 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 34 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 2× | 140,000 |
| ארגנטינה (CAPIF) | זהב | 20,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,475,000 |
| בלגיה (BEA) | פלטינה | 50,000 |
| ברזיל (Pro-Música Brasil) | פלטינה | 125,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה 2× | 868,500 |
| גרמניה (BVMI) | פלטינה | 300,000 |
| דנמרק (IFPI Denmark) | פלטינה | 50,000 |
| דרום אפריקה (RiSA) | זהב | 25,000 |
| הולנד (NVPI) | פלטינה | 80,000 |
| יפן (RIAJ) | פלטינה | 200,000 |
| מקסיקו (AMPROFON) | זהב | 75,000 |
| ניו זילנד (RMNZ) | זהב | 7,500 |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה 2× | 200,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 50,000 |
| פינלנד (Musiikkituottajat) | פלטינה | 33,179 |
| צרפת (SNEP) | פלטינה | 300,000* |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה | 100,000 |
| שווייץ (IFPI Switzerland) | פלטינה | 40,000 |
סיכום
| אירופה (IFPI) | פלטינה 2× | 2,000,000* |
| בכל העולם | — | 7,000,000 |
* נתוני מכירות המבוססים על הסמכה בלבד. ^ נתוני משלוחים המבוססים על הסמכה בלבד.  נתוני מכירות + סטרימינג המבוססים על הסמכה בלבד.
טים ברטון

| --- | --- |

טים ברטון, 2024
 לידה:  25 באוגוסט 1958 (בן 66) ברבנק, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Timothy Walter Burton 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1971 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות קליפורניה (1981)  תיכון ברבנק 
 בן או בת זוג:  Lena Gieseke (1989–1991)  ליסה מארי (1993–2001)  הלנה בונהאם-קרטר (2001–2014)  מוניקה בלוצ'י (פברואר 2023–?) 
 צאצאים:  בילי ברטון, נל ברטון 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי (2008)  פרס אינקפוט (2009)  קצין מסדר האמנויות והספרות (2016)  פרס הוגו להצגה הדרמטית (1991)  פרס וינזור מקיי (2009)  פרס סאטורן לסרט אנימציה (2005)  פרס סאטורן לסרט אנימציה (2012)  פרס אמי לבידור בשעות היום לתוכנית אנימציה לילדים (1990)  פרס לומייר, פסטיבל הקולנוע בליון (2022) 
 http://www.timburton.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
טימותי וולטר ברטון (באנגלית: Timothy Walter Burton; נולד ב־25 באוגוסט 1958, קליפורניה) הוא במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי, הידוע במשיכתו לעיסוק בנושאים גותיים, מוזרים ואפלים.
לברטון מוקדש הכוכב ה-2,778 בשדרת הכוכבים של הוליווד.
ביוגרפיה

ברטון נולד בקליפורניה. הוא הבן הבכור בין שני בנים שנולדו לביל וג'ין ברטון. הוא תיאר את עצמו כילד מוזר השקוע בעצמו ובעל דמיון מפותח. בגיל 10 ברטון ניסה להתקבל לנבחרת הרוגבי של בית הספר ואף התקבל אבל ידע שזה לא בשבילו, ברטון ראה בחיי המשפחה ובתיכון נטל והעדיף לברוח מהמציאות היומיומית בעזרת צפייה בסרטי אימה. הוא נהיה אובססיבי לסרטיו של וינסנט פרייס, בפרט אלה המבוססים על סיפורים של אדגר אלן פו.
קריירה

ברטון החל את הקריירה שלו כאנימטור בדיסני, זמן קצר לאחר סיום התיכון. בשנת 1982 הכין את סרטו הראשון, "וינסנט", שאורכו שש דקות, המספר על ילד שרצה להיות וינסנט פרייס. פריצתו הגדולה הייתה עם הסרט "ביטלג'וס" (1988), שהכניס 80 מיליון דולר וזכה בפרס אוסקר על האיפור. בעקבות הצלחת הסרט ברטון יצר והפיק סדרת הנפשה קומית בשם "ביטלג'וס" המבוססת באופן רופף על הסרט ומגוללת את הרפתקאותיהם של ביטלג'וס ולידיה הגותית בעולם הבא. הסדרה זכתה בפרס אמי לתוכנית אנימציה ב-1990.
יכולתו של ברטון להפיק סרטים מצליחים עם תקציב מצומצם הרשימו מנהלי אולפנים, וכתוצאה מכך התאפשר לו להכין את סרטו הראשון עם תקציב גדול, "באטמן" (1989), בכיכובם של ג'ק ניקולסון (הג'וקר), מייקל קיטון (באטמן/ברוס ויין) וקים בייסינגר (ויקי וייל). הסרט הפך לשובר קופות. ב-1990 ביים את "המספריים של אדוארד", שהצליח לזכות באהדת הקהל והמבקרים, וברטון החשיבו לטוב ולאישי שבסרטיו.[דרוש מקור]
לצד סרטים אמנותיים כמו "אד ווד" (אודות הבמאי אדוארד ווד, אותו הוא מעריץ) ו"הסיוט לפני חג המולד", הוא ביים גם שוברי קופות כמו "באטמן", "באטמן חוזר", "סליפי הולו", "כוכב הקופים" ו"אליס בארץ הפלאות".
הוא חי עם השחקנית הבריטית הלנה בונהם קרטר בין השנים 2001–2014 ולזוג 2 ילדים. היא כיכבה בסרטו משנת 2001 "כוכב הקופים", "סיפורי דגים" משנת 2003, "צ'ארלי בממלכת השוקולד" משנת 2005 וכן בסרטו משנת 2007 "סוויני טוד". כמו כן היא תרמה את קולה ל"חתונת הרפאים" מ-2005, ואף הופיעה בסרט "אליס בארץ הפלאות" שיצא לאקרנים בשנת 2010.
לסרט "הסיוט שלפני חג המולד" של טים ברטון יצא גם ספר מנגה (ספר קומיקס בסגנון יפני). המנגה מהווה העתקה כמעט מדויקת של הסרט לתוך ספר קומיקס. את הספר צייר Jun Asuga, והפיקה חברת דיסני אנטרפרייז.
ב-3 בספטמבר 2024 הוקדש לברטון הכוכב ה-2,778 בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פילמוגרפיה > קולנוע > סרטים שביים

וינסנט (סרט קצר)
פרנקנוויני (סרט קצר)
ההרפתקה הגדולה של פי ווי הרמן (1985)
הקדירה השחורה (אנימטור) (1985)
ביטלג'וס (1988)
באטמן (1989)
המספריים של אדוארד (1990)
באטמן חוזר (1992)
אד ווד (1994)
הפלישה ממאדים (1996)
סליפי הולו (1999)
כוכב הקופים (2001)
סיפורי דגים (2003)
צ'ארלי בממלכת השוקולד (2005)
חתונת הרפאים (2005)
סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט (2007)
אליס בארץ הפלאות (2010)
צללים אפלים (2012)
פרנקנוויני (2012)
עיניים גדולות (2012)
המעון של מיס פרגרין לילדים משונים (2016)
דמבו (2019)
ביטלג'וס ביטלג'וס (2024)
פילמוגרפיה > קולנוע > סרטים שהפיק

הסיוט שלפני חג המולד (1993)
נער סיפון (1994)
באטמן לנצח (1995)
ג'יימס והאפרסק הענק (1996)
9 (2009)
אברהם לינקולן: צייד הערפדים (2012)
אליס מבעד למראה (2016)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

ביטלג'וס (סדרת אנימציה) (1989–1991) – יוצר ומפיק טלוויזיה, עליה זכה בפרס אמי
ונסדיי (סדרת נטפליקס; הפקה ובימוי; 2022)
הערות שוליים

1 2  Filmmaker Tim Burton To Be Honored With Star on the Hollywood Walk of Fame. Walkoffame.com, retrieved August 27, 2024
↑  מארק סולסברי, Burton on Burton,‏ Faber & Faber 1995
↑  Lloyd, Jonathan (September 3, 2024). Filmmaker Tim Burton honored with Hollywood Walk of Fame star. NBC Los Angeles, retrieved September 4, 2024
| יצירותיו של טים ברטון |
| --- | --- | --- |
| סרטים באורך מלא | ההרפתקה הגדולה של פי ווי הרמן (1985) • ביטלג'וס (1988) • באטמן (1989) • המספריים של אדוארד (1990) • באטמן חוזר (1992) • אד ווד (1994) • הפלישה ממאדים (1996) סליפי הולו (1999) • כוכב הקופים (2001) • סיפורי דגים (2003) • צ'ארלי בממלכת השוקולד (2005) • חתונת הרפאים (2005) • סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט (2007) • אליס בארץ הפלאות (2010) • צללים אפלים (2012) • פרנקנוויני (2012) • עיניים גדולות (2014) • המעון של מיס פרגרין לילדים משונים (2016) • דמבו (2019) • ביטלג'וס ביטלג'וס (2024) |  |
| סרטים קצרים | האי של דוקטור איגור (1971) • מתקפת מפלצת הסלרי (1979) • וינסנט (1982) • הנזל וגרטל (1983) • פרנקנוויני (1984) • ‏Stainboy‏ (2000) |  |
| סדרות טלוויזיה | ונסדיי (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438178205171  PLWABN: 9810594991805606  BIBSYS: 90813024  BNC: 000318753  BNE: XX838562  BnF: cb124489878 (data)  CANTIC: a10904712  CiNii: DA07542861  GND: 118898868  ICCU: TO0V158341  ISNI: 0000 0001 2321 3875  LCCN: n91100415  LNB: 000034532  MusicBrainz: 94ec1dfd-9fde-470e-bd77-de3579ef5549  NDL: 00512337  NKC: js20050822016  NLA: 35989110  NLG: 296259  NLK: KAC200100092  NTA: 074608444  RERO: 02-A003060628  RKD: 423244  SELIBR: 267560  SNAC: w6n59bwn  SUDOC: 03364294X  Trove: 1175066  ULAN: 500469996  VIAF: 100119650   WorldCat (עם VIAF): 100119650
חזית השחרור הערבית

| --- | --- |

 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 אפיון:  מפלגה פוליטית
 אידאולוגיות:  בעת'יזם סוציאליזם[דרוש מקור] לאומיות פלסטינית[דרוש מקור]
 נוצרה מתוך:  מפלגת הבעת' העיראקית
 מטה:  רמאללה 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל ניצי לאומני[דרוש מקור]
 alfpalestine.org
 
חזית השחרור הערבית (בערבית: جبهة التحرير العربية - ג'בהת אל-תחריר אל-ערבייה) היא ארגון טרור ומפלגה פלסטינית בעת'ית לאומנית[דרוש מקור] סוציאליסטית[דרוש מקור], שבסיסו בעיראק. הארגון חבר באש"ף. חזית השחרור מפרסמת ירחון הנקרא "סוות אל-ג'מאהיר" (קולות ההמונים). העורך הראשי הוא מזכ"ל הארגון, רכּאד סאלם. משרדי העיתון נמצאים ברמאללה בבניין רמוּן, שם גם נמצאים משרדי לשכת הארגון ונציגות מפלגת הבעת' העיראקית.
היסטוריה

הארגון הוקם כקבוצת גרילה באפריל 1969 בחסות מפלגת הבעת' העיראקית. הארגון דגל באידאולוגיה פאן-ערבית, ושם לו כמטרה לשים קץ ל"פלסטיניזציה" של הסכסוך. למרות זאת, חזית השחרור הערבית הצטרפה לאש"ף ביולי 1969.
הארגון הונהג בעבר על ידי מוניף א-רזאז (בשנות ה-60 וה־70), זיאד חיידר (שהתמנה למזכיר הכללי ב-1970), עַבְּד אל-וַהַּאבּ אל-כַּיַּאלִי (ער') (ב-1972–1974), עבד א-רחים אחמד (1975–1993) ומוחמד אסמאעיל (1993), וכיום הוא מונהג על ידי המזכיר-הכללי רכּאד סאלם. מנהיג נוסף של הארגון הוא חוסיין רחאל.
בין הפיגועים הבולטים אותם ביצע הארגון ניתן למנות את הפיגוע בכפר יובל והפיגוע במשגב עם.
בפברואר 1981, פוצץ כוח של חטיבת גולני את מפקדת הארגון, שהייתה ממוקמת כ-2 ק"מ מדרום לעיירה נבטייה בלבנון. בפיצוץ נהרגו 14 אנשים.
בשנות ה-80 לארגון היה חלק חשוב בחזית הסירוב, שהתנגדה לתהליכי השלום של אש"ף. הארגון התנגד להסכמי אוסלו, אבל שמר על חברותו באש"ף.
היסטוריה > לאחר הסכם אוסלו

בשנת 1996 התירה ישראל את כניסתו של מזכ"ל הארגון, רכּאד סאלם לשטחים. חזית השחרור הערבית נותרה קבוצה קטנה ושולית, שחסרה את התמיכה החילונית של ארגונים כמו פת"ח או את התמיכה האיסלאמית הדתית של ארגונים כמו חמאס. בשנת 2002, רוב עבודת הארגון הייתה בחלוקת מענקים של הממשלה העיראקית (בראשות סדאם חוסיין) למשפחות ה"שאהידים" בפלסטין.
באוקטובר 2002 פשט צה"ל על משרדי הארגון ומשרדי מפלגת הבעת' העיראקית ברמאללה תפס מסמכים, קלטות וידאו ומחשבים במשרדי הארגון, ועצר את מזכ"ל הארגון רכּאד. לאחר שישב במעצר שנתיים זיכה בית המשפט הצבאי את רכּאד סאלם, מאשמת חברות בארגון טרור. בית המשפט קבע שלא הוכח כי החזית, היוותה ארגון טרור מאז 1996 ועד מעצרו של סאלם ברמאללה.
למרות התמיכה הכספית הגדולה מעיראק, חזית השחרור הערבית כמעט לא ביצעה פיגועי טרור נגד מטרות ישראליות. התמיכה בארגון, הן בקרב הפלסטינים בשטחים והן בקרב הפליטים הפלסטינים בגולה, קטנה מאוד, והוא נחלש משמעותית לאחר נפילת שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק שהביאה להפסקת הזרמת הכספים אליו. כיום לארגון יש בסיסים בעיראק ובלבנון. ברמאללה, משרדי הארגון משותפים לו ולארגון החזית לשחרור פלסטין.
הערות שוליים

↑  דניאל סובלמן, סגנו של סדאם ניהל המעורבות בשטחים, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2002
↑   איתי שטרן, "הלילה הארוך ביותר": בחזרה אל הלילה שבו השתלטו מחבלים על קיבוץ משגב עם, באתר הארץ, 9 במרץ 2019
↑  כוח צה"ל פוצץ הלילה מפקדת ה"חזית" ליד נבטייה, מעריב, 23 בפברואר 1981
↑  יאיר אטינגר, עמוס הראל, 15 מיליון ד' מעיראק לפלשתינאים שנפגעו באינתיפאדה, באתר הארץ, 8 באוקטובר 2002
↑  ארנון רגולר, בימ"ש צבאי: ארגון פלשתיני שחילק כספים לנפגעי האינתיפאדה איננו ארגון טרור, באתר הארץ, 25 באוגוסט 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310372405171  LCCN: nr93005402  VIAF: 131795555   WorldCat (עם VIAF): 131795555
מחוזות איי שלמה

מבחינה מנהלית איי שלמה מחולקים ל-9 מחוזות ואזור עיר הבירה (Capital Territory). חלוקה זו בתוקף משנת 1995.
מפת מחוזות איי שלמה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2019 | שטח |
| 1 | מחוז המרכז | טולאגי | Central Province‏ | 30,326 | 615 |
| 2 | מחוז חויסאול | טארו | Choiseul Province ‏ | 30,619 | 3,837 |
| 3 | מחוז גוודלקנל | הוניארה | Guadalcanal Province ‏ | 154,150 | 5,336 |
| 4 | מחוז איזבל | בואלה | Isabel Province‏ | 30,399 | 4,136 |
| 5 | מחוז מקירה-אולבה | קירקירה | Makira-Ulawa Province‏ | 52,006 | 3,188 |
| 6 | מחוז מליטה | אאוקי | Malaita Province‏ | 173,347 | 4,225 |
| 7 | מחוז רנל ובלונה | טיגואה | Rennell and Bellona Province‏ | 4,091 | 671 |
| 8 | מחוז טמוטו | לטה | Temotu Province‏ | 22,132 | 895 |
| 9 | מחוז המערב | גיזו | Western Province‏ | 94,209 | 5,475 |
הפיגוע במנצ'סטר ארנה (2017)

| חלק מגל הטרור האסלאמי באירופה |
| --- | --- |

מקום הפיגוע, הארנה ב-2010
 תאריך:  22 במאי 2017
 מקום:  מנצ'סטר ארנה
 מטרה:  מבקרי הקונצרט
 קואורדינטות:  53°29′17″N 2°14′35″W﻿ / ﻿53.4881°N 2.243°W﻿ / 53.4881; -2.243
 סוג:  פיגוע התאבדות
 נשק:  פצצה 
 הרוגים:  22
 חטופים:  0
 פצועים:  116
 מבצע:  סלמאן רמדאן עבידי
 מספר מפגעים:  1
 מניע:  טרור אסלאמי
  (למפת מנצ'סטר רבתי מוגדלת) הפיגוע במנצ'סטר ארנה(למפת מנצ'סטר רבתי רגילה) הפיגוע במנצ'סטר ארנה(למפת מנצ'סטר רגילה) הפיגוע במנצ'סטר ארנה(למפת מנצ'סטר מוגדלת) הפיגוע במנצ'סטר ארנה
 
בית עיריית תל אביב-יפו מואר בצבעי היוניון ג'ק למחרת הפיגוע
הפיגוע במנצ'סטר ארנה (באנגלית: Manchester Arena bombing) הוא פיגוע התאבדות שאירע ב-22 במאי 2017 בכניסה לאולם ההופעות "מנצ'סטר ארנה" שבמנצ'סטר שבממלכה המאוחדת, בתום הופעה של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה. נהרגו בו 22 אנשים ונפצעו למעלה מ-100.