stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסתר רוט-שחמורוב
ביוגרפיה

נולדה בשם אסתר שחמורוב בתל אביב במשפחה מסורתית-דתית. גדלה בשכונת קריית שלום ולמדה בבית הספר רמז שבשכונה. בגיל 14 החלה להתאמן באגודת הפועל תל אביב, בהדרכתו של עמיצור שפירא. במאי 1967, בהיותה בת 15, החלה שחמורוב לבלוט כספורטאית בעלת פוטנציאל בריצה. זמן קצר לאחר מכן שברה את השיא הישראלי בריצת משוכות, אך במחצית השנייה של שנת 1968 לא הצליחה להשיג שיאים בולטים ולא השיגה את המינימום הנדרש כדי להשתתף באולימפיאדת מקסיקו (1968). הועלתה הסברה ששחמורוב סבלה מאימון יתר עקב פיזור על מקצועות רבים מדי.
קריירה

לקראת משחקי אסיה ניסתה שחמורוב פעמים רבות להשיג את המינימום הנדרש עד שהצליחה להשיגו בסוף אוקטובר 1970 והבטיחה את יציאתה לבנגקוק. כבר בתחילת המשחקים שנערכו בדצמבר 1970, רשמה הישג נאה בקבלה מדליית כסף בקפיצה לרוחק. בהמשך המשחקים זכתה שחמורוב בשתי מדליות זהב (בקרב חמש ובריצת 100 מטר משוכות).
באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט ביולי 1971 זכתה ב-4 מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.8 שניות, בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות, בקפיצה לרוחק בשיא ישראלי חדש של 6.14 מטר, בקפיצה השלישית. כבר בקפיצה הראשונה היא קבעה שיא ישראלי חדש של 5.97 מטר ובניסיון השני היא שיפרה שוב את השיא והעמידה אותו על 6.06 מטר ובכך הייתה לאתלטית הישראלית הראשונה שקפצה למרחק של יותר מ-6 מטר ובהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.78 מטר, לפני מירה בולבה מהפועל עמק חפר (11.41 מטר) ויהודית גנץ מהפועל חדרה (11.40 מטר).
באולימפיאדת מינכן (1972) העפילה שחמורוב לשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר וסיימה במקום החמישי, 4 אלפיות שנייה אחרי הרצה שעלתה לגמר מהמקום הרביעי. בריצה זו קבעה בשלב המוקדמות שיא ישראלי חדש של 11.45 שניות שנשבר רק ב-4 ביולי 2018 על ידי דיאנה ויסמן (11.38 שניות). לאחר מכן, עלתה לשלב חצי הגמר בריצת 100 מטר משוכות, אך בעקבות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן, בו נרצח מאמנה האישי, עמיצור שפירא, פרשה מהתחרות.
זמן קצר לאחר לידת בנה, במשחקי אסיה שנערכו בטהראן, איראן בשנת 1974 היא זכתה ב-3 מדליות זהב, בריצות ל-100 מטר, ל-200 מטר ול-100 מטר משוכות. דרישתה של רוט-שחמורוב כי בעלה ישמש כמאמנה, אף על פי שלא נחשב למומחה לאתלטיקה קלה, הביאה לסכסוכים ממושכים בין הזוג לבין רשויות הספורט, שסירבו לממן את נסיעותיו של רוט.
באליפות אסיה באתלטיקה (אנ') שנערכה בסיאול, קוריאה הדרומית ביוני 1975 זכתה שחמורוב בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.91 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 23.72 שניות. באותה שנה, בתחרות שנערכה בשטוטגרט קבעה רוט-שחמורוב בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 23.57 שניות. שיא זה החזיק מעמד 27 שנים, עד שנשבר על ידי אירנה לנסקי.
קריירה > גמר אולימפי

באולימפיאדת מונטריאול (1976) הגיעה רוט-שחמורוב להישגה הגדול ביותר, כאשר עלתה לשלב הגמר בריצת 100 מטר משוכות, וסיימה במקום השישי בתוצאה של 13.04 שניות, אחרי המנצחות יוהנה שאלר-קליר ממזרח גרמניה (12.77 שניות), טטיאנה אניסימובה (12.78 שניות) ונטליה לבדבה (12.80 שניות), שתיהן מברית המועצות, גודרון ברנד (12.82 שניות) ממזרח גרמניה ובעלת תוצאת השנה בעולם גרז'ינה רבשטיין מפולין (12.96 שניות), כולן מהגוש המזרחי. בכך, הייתה לספורטאית הישראלית הראשונה שעלתה לגמר אולימפי, והיה זה ההישג הטוב ביותר לאתלט ישראלי במשחקים האולימפיים עד אולימפיאדת סידני (2000) ועד היום מהווה את ההישג הטוב ביותר במקצועות הריצה.
עם התפרקות הגוש הקומוניסטי בתחילת שנות ה-90, כשנודע שרבים מהספורטאים בגוש הקומוניסטי השתמשו בסמים אסורים ובכלל זה משתתפות ריצת ה-100 משוכות באולימפיאדת מונטריאול, התברר עד כמה משמעותי היה הישגה של רוט-שחמורוב, כשהגיעה להישג מוצלח למרות העובדה שלא השתמשה בסמים.
לאחר המשחקים האולימפיים, בתחרות שנערכה בברלין, מערב גרמניה היא קבעה בריצת 100 מטר משוכות שיא ישראלי חדש של 12.93 שניות. שיא זה החזיק מעמד 26 שנים עד שנשבר על ידי אירנה לנסקי.
כנציגת יבשת אסיה, בתחרות גביע העולם הביניבשתי שנערכה בדיסלדורף, מערב גרמניה בשנת 1977 סיימה רוט-שחמורוב במקום רביעי בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.26 שניות. שלוש הרצות שהקדימו אותה היו ממזרח אירופה.
רוט-שחמורוב לא השתתפה באולימפיאדת מוסקבה (1980), בשל הצטרפות ישראל לחרם האמריקני, במחאה על פלישת ברית המועצות לאפגניסטן. במקומה היא השתתפה במשחקים החלופיים שנערכו באוניברסיטת פנסילבניה, שבפילדלפיה וזכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.20 שניות.
קריירה > מורה לספורט

בעשור השני של המאה ה-21 משמשת רוט-שחמורוב כמורה לספורט בחטיבת הביניים "השרון" ברעננה.
הישגים והוקרה

רוט-שחמורוב זכתה 5 פעמים (1970, 1971, 1974, 1975, 1976) בתואר ספורטאית השנה של עיתון חדשות הספורט.
רוט-שחמורוב החזיקה בשיא הישראלי בריצת 100 מטר משנת 1972 עד 2018, 11.45 שניות.
רוט-שחמורוב החזיקה בשיאי ישראל בריצת 200 מטר, בריצת 100 מטר משוכות, בקפיצה לרוחק ובקרב חמש.
רוט-שחמורוב זכתה בפרס ישראל לספורט ותרבות הגוף לשנת ה'תשנ"ט (1999).
הייתה בין מדליקי המשואות ביום העצמאות ה'תשס"ד (2004).
חיים אישיים

לאחר אולימפיאדת מינכן, היא התחתנה עם פטר רוט, שהפך למאמנה האישי, וילדה את בנם ירון.
בשנת 2006 בעלה נפטר. בשנת 2009 עברה רוט-שחמורוב השתלת כליה בשל מחלה תורשתית. במאי 2023 דווח על דחיית הכליה והצורך בהשתלה חדשה.
בפברואר 2024 עברה בהצלחה השתלת כליה
ראו גם

ישראל במשחקי אסיה
בל צ'אלנג'

| --- | --- |

סמליל הטורניר
 מיקום:  קנדהקוויבק סיטי, קנדה
 מקום הטורניר:  PEPS de l'Université Laval
 קטגוריה:  בינלאומית
 משטח:  קשה/ אולם
 הגרלה:  32M/32Q/16D
 סך פרסים:  $220,000
 האתר הרשמי
בל צ'אלנג' הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך בעיר קוויבק סיטי שבקנדה מאז שנת 1993. הטורניר משוחק באולמות על משטחים קשים.
בין הזוכות המפורסמות בעבר: ג'ניפר קפריאטי, מריה שראפובה ולינדזי דבנפורט.
אלופות עבר > יחידות

| שנה | אלופה | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | צרפת נטלי טוזיה | בולגריה קטרינה מאלייבה | 4-6, 1-6 |
| 1994 | בולגריה קטרינה מאלייבה | הולנד ברנדה שולץ-מקארתי | 3-6, 3-6 |
| 1995 | הולנד ברנדה שולץ-מקארתי | בלגיה דומיניק ואן רוסט | 6-7, 2-6 |
| 1996 | ארצות הברית ליסה ריימונד | בלגיה אלס קאלנס | 4-6, 4-6 |
| 1997 | הולנד ברנדה שולץ-מקארתי | בלגיה דומיניק ואן רוסט | 4-6, (4)7-6, 5-7 |
| 1998 | ארצות הברית טארה סניידר | ארצות הברית צ'אנדה רובין | 6-4, 4-6, 6-7(6) |
| 1999 | ארצות הברית ג'ניפר קפריאטי | ארצות הברית צ'אנדה רובין | 6-4, 1-6, 2-6 |
| 2000 | ארצות הברית צ'אנדה רובין | ארצות הברית ג'ניפר קפריאטי | 4-6, 2-6 |
| 2001 | ארצות הברית מגאן שונסי | קרואטיה איבה מאיולי | 1-6, 3-6 |
| 2002 | רוסיה ילנה בובינה | שווייץ מארי-גאיאנה מיקאליאן | 3-6, 4-6 |
| 2003 | רוסיה מריה שראפובה | ונצואלה מילאגרוס סקוארה | 2-6, סקוארה פרשה |
| 2004 | סלובקיה מרטינה סוחה | ארצות הברית אביגייל ספירס | 5-7, 6-3, 2-6 |
| 2005 | ארצות הברית איימי פרייז'ר | שוודיה סופיה ארווידסון | 1-6, 5-7 |
| 2006 | צרפת מריון ברטולי | רוסיה אולגה פוצ'קובה | 0-6, 0-6 |
| 2007 | ארצות הברית לינדזי דבנפורט | אוקראינה יוליה וקולנקו | 4-6, 1-6 |
| 2008 | רוסיה נדיה פטרובה | ארצות הברית בת'אני מאטק-סאנדס | 6-4, 4-6, 1-6 |
| 2009 | הונגריה מלינדה סינק | צ'כיה לוציה שפרובה | 6-4, 3-6, 5-7 |
| 2010 | אוסטריה טאמירה פאשק | ארצות הברית בת'אני מאטק-סאנדס | 6-7(6), 6-2, 5-7 |
אלופות עבר > זוגות

| שנה | אלופות | יריבות בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | ארצות הברית קתרינה אדמס  הולנד מאנון בולחראף | בולגריה קטרינה מאלייבה  צרפת נטלי טוזיה | 4-6, 4-6 |
| 1994 | דרום אפריקה אלנה ריינאק  צרפת נטלי טוזיה | ארצות הברית צ'אנדה רובין  ארצות הברית לינדה ויילד | 4-6, 3-6 |
| 1995 | ארצות הברית ניקול ארנדט  הולנד מאנון בולחראף | ארצות הברית ליסה ריימונד  אוסטרליה רנה סטאבס | 6-7, 6-4, 2-6 |
| 1996 | ארצות הברית דבי גרהאם  הולנד ברנדה שולץ-מקארתי | ארצות הברית איימי פרייז'ר  ארצות הברית קימברלי פו | 1-6, 4-6 |
| 1997 | ארצות הברית ליסה ריימונד  אוסטרליה רנה סטאבס | צרפת אלכסנדרה פוזאי  צרפת נטלי טוזיה | 4-6, 7-5, 5-7 |
| 1998 | ארצות הברית לורי מקניל  ארצות הברית קימברלי פו | ארצות הברית צ'אנדה רובין  צרפת סנדרין טסטו | 7-6, 5-7, 4-6 |
| 1999 | ארצות הברית איימי פרייז'ר  ארצות הברית קייטי שלוקביר | זימבבואה קארה בלאק  ארצות הברית דבי גרהאם | 2-6, 3-6 |
| 2000 | אוסטרליה ניקול פראט  ארצות הברית מגאן שונסי | בלגיה אלס קאלנס  ארצות הברית קימברלי פו | 3-6, 4-6 |
| 2001 | ארצות הברית סמנתה ריבס  איטליה אדריאנה סרה זאנטי | צ'כיה קלרה זאקופלובה  צ'כיה אלנה ואשקובה | 5-7, 6-4, 3-6 |
| 2002 | ארצות הברית סמנתה ריבס  דרום אפריקה ג'סיקה סטק | ארגנטינה מריה אמיליה סאלרני  קולומביה פביולה זולואגה | 6-4, 3-6, 5-7 |
| 2003 | הרפובליקה העממית של סין טינג לי  הרפובליקה העממית של סין טיאנטיאן סון | בלגיה אלס קאלנס  ארצות הברית מיילן טו | 3-6, 3-6 |
| 2004 | ארצות הברית קארלי גאליקסון  ארגנטינה מריה אמיליה סאלרני | בלגיה אלס קאלנס  אוסטרליה סמנתה סטוסור | 5-7, 5-7 |
| 2005 | רוסיה אנסטסיה רודיונובה  רוסיה ילנה וסנינה | לטביה ליגה דקמיירה  ארצות הברית אשלי הארקלרוד | (4)7-6, 4-6, 2-6 |
| 2006 | ארצות הברית קארלי גאליקסון  ארצות הברית לורה גרנוויל | ארצות הברית ג'יל קרייבאס  רוסיה אלינה ז'ידקובה | 3-6, 4-6 |
| 2007 | ארצות הברית כריסטינה פוזאנו  ארצות הברית ראקל קופס-ג'ונס | קנדה סטפני דובואה  צ'כיה רנאטה ווראצ'ובה | 3-6 ,6-7(6) |
| 2008 | גרמניה אנה-לנה גרונפלד  ארצות הברית ואניה קינג | ארצות הברית ג'יל קרייבאס  תאילנד טמארינה טנאסוגארן | 6-7(3) ,4-6 |
| 2009 | ארצות הברית ואניה קינג  צ'כיה ברבורה זאהלבובה-סטריצובה | שוודיה סופיה ארווידסון  צרפת סברין ברמון בלטראם | 1-6 ,3-6 |
| 2010 | שוודיה סופיה ארווידסון  שוודיה יוהאנה לארסון | ארצות הברית בת'אני מאטק-סנדס  צ'כיה ברבורה זאהלבובה-סטריצובה | 1-6, 6-2, [6-10] |
קן פלטצ'ר

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1940 בריזבן, אוסטרליה 
 פטירה:  11 בפברואר 2006 (בגיל 65) בריזבן, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה
 פעילות כמקצוען:  1968–1973 (כ־5 שנים) 
 סה"כ פרסים שצבר:  27
 יחידים
 מאזן קריירה:  31-55
 דירוג שיא:  10 (1966)
 זוגות
 מאזן קריירה:  6–5 
 דירוג שיא:  1 (1964)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 12 (2 בזוגות גברים, 10 זוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (1963, 1966)
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע גמר (1958)
 וימבלדון:  גבע הגמר (1962, 1966, 1967)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  הסיבוב השלישי (1963)
 
קן פלטצ'ר (באנגלית: Kenneth Norman Fletcher; ‏ 15 ביוני 1940 – 11 בפברואר 2006) היה טניסאי אוסטרלי. הוא זכה 12 פעמים בתחרויות גראנד סלאם (2 בזוגות גברים, 12 זוגות מעורבים). קן פלטצ'ר הוא היחיד שזכה ב-4 תחרויות גראנד סלאם בתחרויות זוגות המעורבים במהלך שנה קלנדרית.
ביוגרפיה

קן פלטצ'ר נולד בעיר בריסביין בשנת 1940. במהלך הלימודים הוא הצטיין בטניס.
השנה המוצלחת ביותר של פלטצ'ר הייתה 1963 בה הוא זכה ב-4 תחרויות גראנד סלאם בתחרויות זוגות המעורבים במהלך שנה (כולם לצד מרגרט סמית. באותה שנה הוא הגיע לגמר תחרות הגברים באליפות אוסטרליה הפתוחה בה הפסיד לרוי אמרסון.
בשנת 1964 פלטצ'ר ניצח באליפות צרפת הפתוחה ביחד עם רוי אמרסון. באותה שנה הם הפסידו בגמר של אליפות וימבלדון. בשנת 1966 פלטצ'ר ניצח באליפות וימבלדון ביחד עם ג'ון ניוקומב. פלטצ'ר הפסיד 7 פעמים בגמרים של תחרויות זוגות הגברים בתחרויות גראנד סלאם.
בתחרויות זוגות המעורבים הוא זכה ב-10 תארים ופעם בודדת הפסיד בגמר.
קו פלטצ'ר סיים להשתתף בתחרויות בשנת 1973. לאחר סיום הקריירה פלטצ'ר עבד כמאמן במועדון בווימבלדון ואחר כך בהונג קונג.
קן פלטצ'ר נפטר בשנת 2006 מסרטן.
BlueKeep

BlueKeep היא פגיעת אבטחה שהתגלתה במימוש של פרוטוקול Remote Desktop Protocol) RDP), ומאפשרת הרצת קוד מרחוק.
BlueKeep פורסמה לראשונה במאי 2019 והיא קיימת בכל הגרסאות הלא מבוססות של Windows NT של Microsoft Windows מ-Windows 2000 כולל Windows Server 2008 R2 ו- Windows 7. מיקרוסופט פרסמה תיקון אבטחה (כולל עדכון חריג למספר גרסאות של חלונות שהגיעו לסוף חייהם ולא זכאים לתמיכה, כגון Windows XP) ב־14 במאי 2019.
ב־13 באוגוסט 2019, דווח על פרצות אבטחה אחרות הקשורות ל-BlueKeep, הנקראות ביחד בשם DejaBlue, בגרסאות חדשות יותר של Windows, כולל Windows 7 וכל הגרסאות האחרונות של מערכות ההפעלה ממשפחת Windows, עד מערכת ההפעלה Windows 10. מספר המעקב לו זכתה הפגיעות הוא CVE-2019-0708.
ב־6 בספטמבר 2019 הוכרז על מודול ניצול ראשון של פגיעות האבטחה BlueKeep ששוחרר לשימוש ציבורי ב-Metasploit.
היסטוריה

פגיעות האבטחה של BlueKeep צוינה לראשונה על ידי המרכז הלאומי לאבטחת סייבר בבריטניה וב־14 במאי 2019 פורסמה על ידי מיקרוסופט. הפגיעות נקראה כ-BlueKeep על ידי מומחה אבטחת המחשבים קווין ביומונט בטוויטר. מספר המעקב רשמי של BlueKeep הוא:CVE-2019-0708 והיא מוגדרת כפגיעות של הרצת קוד שרירותי מרחוק. הן ה-NSA שהוציאה ייעוץ משלה בנושא הפגיעות ב-4 ביוני 2019 והן מיקרוסופט, הצהירו כי פגיעות זו עשויה לשמש להפצת נוזקות נוספות במערכת.
שבועיים לאחר העדכון הראשוני שהפיצה, הפיצה מיקרוסופט אזהרה שנייה, לאחר שחוקרי אבטחה מצאו אינדיקציות המראות כי לכל הפחות מיליון מכשירים עדיין פגיעים לפגיעות החמורה. במיקרוספוט הזהירו כי מתקפה תאורטית של BlueKeep עשויה להיות בקנה מידה דומה למתקפות הענק שהתבוססו על EternalBlue כמו NotPetya ו-WannaCry.
החל מ-1 ביוני 2019, נראה כי שום תוכנה זדונית פעילה המממשת את הפגיעות לא הייתה ידועה בציבור. עם זאת, ייתכן שהיו קיימים הוכחות היתכנות (Proof of concept) המנצלים את הפגיעות. ב־1 ביולי 2019, Sophos, חברת אבטחה בריטית, הדגימה הוכחת היתכנות של ה-BlueKeep, במטרה להדגיש את הצורך הדחוף לתקן את הפגיעות. ב-22 ביולי 2019 נחשפו לכאורה פרטים נוספים על ניצול הפגיעות על ידי דובר ועידה מטעם חברת אבטחה סינית. ב־25 ביולי 2019 דיווחו מומחי מחשבים כי ייתכן שגרסה מסחרית של הניצול הייתה זמינה. מאוחר יותר, ב־31 ביולי 2019, דיווחו מומחי מחשבים על עלייה משמעותית בפעילות ה-RDP הזדונית והזהירו, על סמך היסטוריה של ניצולים מנקודות תורפה דומות, כי ניצול מעשי של הפגיעות BlueKeep עשוי להיות קרוב.
ב־6 בספטמבר 2019 הוכרז על ניצול של פגיעות האבטחה של BlueKeep ששוחררה לשימוש ציבורי ב-Metasploit. עם-זאת, הגרסה הראשונית של ניצול זה הייתה לא מהימנה, והיא ידועה כגורמת לשגיאת "מסך המוות הכחול" (BSOD). מאוחר יותר הוכרז על תיקון שהסיר את הסיבה לשגיאת ה-BSOD בניצול זה.
ב־2 בנובמבר 2019 דווח על קמפיין פריצות BlueKeep הראשון בקנה מידה המוני, אשר כלל משימה לא מוצלחת של כריית מטבעות מבוזרות, בדגש על מטבעות מונרו. מאוחר יותר, ב־8 בנובמבר, אישרה מיקרוסופט שזיהתה מימוש התקפה של BlueKeep, וקראה למשתמשים לתקן מידית את מערכות Windows שלהם.
ב־13 באוגוסט 2019, דווח על פרצות אבטחה הקשורות ל- BlueKeep, אשר זכו לשם DejaBlue בגרסאות חדשות יותר של Windows, כולל Windows 7 וכל שאר הגרסאות של מערכת ההפעלה עד Windows 10.
הסבר טכני

פרוטוקול RDP משתמש ב"ערוצים וירטואליים", שהוגדרו לפני אימות, כנתיב נתונים בין הלקוח לשרת לאספקת הרחבות. RDP 5.1 מגדיר 32 ערוצים וירטואליים "סטטיים", וערוצים וירטואליים "דינמיים" כלולים באחד מהערוצים הסטטיים הללו. אם שרת קושר את הערוץ הווירטואלי "MS_T120" (ערוץ שאין סיבה לגיטימית עבור לקוח להתחבר אליו, שכן מיקרוסופט משתמשת בו לשימושים פנימיים) עם ערוץ סטטי שאינו 31, מתרחשת השחתת זיכרון המאפשרת הרצת קוד שרירותי ברמת המערכת.
Windows XP, Windows Vista, Windows 7, Windows Server 2003, Windows Server 2008 ו- Windows Server 2008 R2 הוגדרו על ידי מיקרוסופט כפגיעות להתקפה זו. גרסאות חדשות מ־7, כגון Windows 8 ו- Windows 10, לא הושפעו. הסוכנות לאבטחת סייבר ותשתיות של ארצות הברית הודיעה כי ביצעה בהצלחה גם הרצת קוד באמצעות הפגיעות ב- Windows 2000.
תיקון הפגיעות

מיקרוסופט פרסמה תיקוני פגיעות ב־14 במאי 2019 ל-Bluekeep, עבור Windows XP, Windows Vista, Windows 7, Windows Server 2003, Windows Server 2008 ו- Windows Server 2008 R2. באופן חריג, עדכונים אלו כללו תיקוני פגיעות לגרסאות של Windows שהגיעו לסוף חייהן (כגון Vista, XP ו- windows server 2003) וברמה העקרונית אינן זכאיות עוד לעדכוני אבטחה. התיקון מכריח את ערוץ "MS_T120" הנ"ל להיות מחויב תמיד לערוץ 31 גם אם שרת הRDP מתבקש אחרת.
כמו כן, ה-NSA המליץ על אמצעים נוספים להגנה על ה-RDP, כגון השבתת שירותי שולחן עבודה מרוחק והפורט המשויך אליו (TCP 3389) אם לא משתמשים בו, ודרישת אימות ברמת רשת (NLA) עבור RDP. על פי חברת אבטחת המחשבים Sophos, אימות דו-שלבי עשוי לחזק את אבטחתו של ה-RDP. עם זאת, ההגנה הטובה ביותר היא מניעת הפעלת RDP באינטרנט, כיבוי ה-RDP אם אין צורך, ובמידת הצורך, הפעלת RDP רק דרך VPN.
הערות שוליים

↑  Catalin Cimpanu, Even the NSA is urging Windows users to patch BlueKeep (CVE-2019-0708), ZDNet (באנגלית)
↑  Dan Goodin, Microsoft practically begs Windows users to fix wormable BlueKeep flaw, Ars Technica, ‏2019-05-31 (באנגלית)
↑  Tom Warren, Microsoft warns of major WannaCry-like Windows security exploit, releases XP patches, The Verge, ‏2019-05-14 (באנגלית)
↑  Davey Winder, Microsoft Issues 'Update Now' Warning To Windows Users, Forbes (באנגלית)
↑  rew Br, t, BlueKeep PoC demonstrates risk of Remote Desktop exploit, Sophos News, ‏2019-07-01 (באנגלית)
↑  Microsoft dismisses new Windows RDP ‘bug’ as a feature, Naked Security, ‏2019-06-06 (באנגלית)
↑  "New BlueKeep-Style Bugs Renew the Risk of a Windows Worm". Wired (באנגלית אמריקאית). ISSN 1059-1028. נבדק ב-2020-10-03.
↑  RDP Stands for "Really DO Patch!" – Understanding the Wormable RDP Vulnerability CVE-2019-0708, McAfee Blogs, ‏2019-05-21 (באנגלית)
↑  Liam Tung, Homeland Security: We've tested Windows BlueKeep attack and it works so patch now, ZDNet (באנגלית)
↑  RDP exposed: the wolves already at your door, Naked Security, ‏2019-07-17 (באנגלית)
אליס מרבל

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1913 מחוז פלומאס, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בדצמבר 1990 (בגיל 77) פאלם ספרינגס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 יד חובטת:  ימני 
 פעילות כמקצוענית:  ? – 13 בדצמבר 1990 
 סה"כ פרסים שצברה:  45
 יחידים
 מאזן קריירה:  37-330
 דירוג שיא:  1 (1939)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 18 (5 ביחידות, 6 בזוגות נשים, 7 בזוגות מעורבים)
 וימבלדון:  זכייה (1939 )
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1936, 1938, 1939, 1940)
 
אליס מרבל (באנגלית: Alice Irene Marble; ‏ 28 בספטמבר 1913 – 13 בדצמבר 1990) הייתה טניסאית אמריקאית. היא זכתה במקום ראשון בתחרויות vנשים באליפות וימבלדון ובאליפות ארצות הברית הפתוחה. בסך הכול היא זכתה ב-18 תוארי בגראנד סלאם.
ביוגרפיה

אליס מרבל נולדה בעיירה בקוורת שבקליפורניה בשנת 1913. כאשר היא הייתה בת 5 המשפחה עברה לסן פרנסיסקו. היא התאמנה במספר ענפי ספורט ובגיל 15 ניצחה במספר תחרויות טניס לצעירים.
באליפות ארצות הברית הפתוחה מרבל שיחקה החל משנת 1931. בשנת 1936 היא ניצחה בתחרות הנשים. בתחרות זו היא ניצחה עוד 3 פעמים בשנים 1938, 1939 ו-1940. בתחרות זוגות נשים היא שיחקה לצד שרה קוקי והן ניצחו 4 פעמים ברציפות בשנים 1937–1940. בתחרות זוגות מעורבים היא ניצחה בשנת 1936 (ביחד כם ג'ן מקו), 1938 (ביחד עם דון בדג'), בשנת 1939 (ביחד עם הרי הופמן) ובשנת 1940 (ביחד עם בובי ריגס).
באליפות וימבלדון מרבל ניצחה בשנת 1939 בתחרות הנשים. בתחרות זוגות נשים היא ניצחה ביחד עם קוקי בשנים 1938 ו-1939. בתחרות זוגות מעורבים היא ניצחה בשנים 1937 ו-1938 עם דון בדג' ובשנת 1939 עם בובי ריגס.
באליפות צרפת הפתוחה מרבל שיחקה החל משנת 1931 אך ללא הצלחה יתרה והגיע רק לסיבוב השני.
באליפות אוסטרליה הפתוחה מרבל שיחקה החל משנת 1931 ללא הצלחה יתרה.
בשנת 1940 מרבל החלה בקריירה מקצועית.
מרבל התחתנה עם ג'ו קרולי שהיה טייס של חיל האוויר ונהרג בקרבות מלחמת העולם השנייה. מספר ימים לפני מותו מרבל נפצעה בתאונת דרכים. היא השתקמה וגויסה לשירות החשאי של ארצות הברית.
אחרי פרישה מטניס מרבל עבדה ב-DC קומיקס. בהמשך היא פתחה בית ספר לטניס. בין תלמידיה הייתה בילי ג'ין קינג.
אליס מרבל נפטרה בשנת 1990.
הישגים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שנה | יריבה בגמר | תוצאה |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1936 | ארצות הברית הלן ג'ייקובס | 4–6, 6–3, 6–2 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1938 | אוסטרליה ננסי וין | 6–0, 6–3 |
| אליפות וימבלדון 1939 | הממלכה המאוחדת קיי סטאמרס | 6–2, 6–0 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1939 | ארצות הברית הלן ג'ייקובס | 6–0, 8–10, 6–4 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה 1940 | ארצות הברית הלן ג'ייקובס | 6–2, 6–3 |
צבי קניג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1934 כ"ו באדר ה'תרצ"ד טבריה, ישראל
 פטירה:  4 בנובמבר 2018 (בגיל 84) כ"ו מרחשוון ה'תשע"ט רעננה, ישראל
 מקום קבורה:  רעננה
 עיסוק:  סגן ראש עיריית רעננה, מנהל מחלקת התרבות והחינוך ברעננה
 מפלגה:  מפד"ל
 פרסים והוקרה
 פרס החינוך הארצי מטעם משרד החינוך, פרס יקיר החינוך הדתי מטעם הסתדרות המורים וארגון המורים הדתיים. בעל עיטור לוחמי המדינה ובעל אות משחררי טבריה, יקיר העיר רעננה
צבי קניג (כ"ו באדר ה'תרצ"ד – כ"ו מרחשוון ה'תשע"ט, 1 בינואר 1934 – 4 בנובמבר 2018) היה איש ציבור ישראלי, שכיהן כסגן ראש עיריית רעננה במשך 35 שנה וכראש אגף החינוך בעיר. קניג היה פעיל במפלגה הדתית-לאומית, המפד"ל, ונודע ביוזמותיו הרבות בתחומי החינוך, התרבות והקהילה ברעננה.
ביוגרפיה

צבי קניג נולד בטבריה. השתייך לחסידות קרלין. הוא היה איש חינוך, ושימש כמנהל בית ספר בעפולה במשך שנים רבות. למד והתחנך במוסדות חינוך דתיים, ובהמשך שימש כמורה ומנהל בית ספר בעפולה. לצד עבודתו החינוכית, היה פעיל בפוליטיקה המקומית וביוזמות חברתיות.
קניג היה נשוי לאביבה ולהם שישה ילדים, נכדים ונינים.
הקלרינט ופסטיבל הכליזמרים ברעננה

קניג היה נגן קלרניט. את נגינתו בקלרינט החל כנער מתבגר לאחר שנחשף למוזיקת הכליזמרים החסידית והיהודית בחגיגות מירון בהם נטל חלק באופן קבוע. בכל אירוע משפחתי, ומאוחר יותר לאחר הפיכתו לאיש ציבור, נהג קניג לנגן בקלרינט כשהדבר התאפשר ותאם את ההזדמנות לכך. שיא הפעילות המוזיקלית של קניג, האיש והקלרינט, באה לידי ביטוי בקיום ערבי כליזמרים ברעננה. הפסטיבל הפך לשם דבר וקהל שבוי לז'אנר זה מגיע לרעננה מכל קצות הארץ.
פעילות ציבורית ופוליטית

בשנת 1971 משפחת קניג עוברת מעפולה לרעננה, ולאחר זמן קצר קניג נבחר לראש סניף המפד"ל בעיר. בשנת 1973, רשימתו המשותפת של המפד"ל ופועלי אגודת ישראל זכתה להיכלל במועצת היישוב. אחת ההחלטות הבולטות שלו הייתה תמיכתו בזאב בילסקי, מועמד הליכוד לראשות העיר, צעד שנתפס כחריג במסגרת השיוך הפוליטי שלו. תמיכה זו הובילה לשותפות פורה בין השניים והשפיעה על אופייה של הנהגת העיר. קניג נבחר לסגן ראש המועצה, ללא שכר, ומחזיק תיק החינוך. במשך 35 שנים כיהן כחבר מועצת העיר רעננה, סגן ראש העיר וראש אגף החינוך, החינוך המשלים והרווחה. קניג דאג לשלב נשים ברשימתו. למרות היותו איש דתי, ידע לשתף פעולה ולגשר על פערים עם חילוניים במועצת העיר. בשנות ה-60 של המאה הקודמת הוא היה בין מקימיהמשמרת הצעירה של מפד"ל יחד עם מנהיגים בולטים של מפלגת מפד"ל כמו זבולון המר, יהודה בן מאיר, שאול יהלום ואחרים.
תרומה לעיר רעננה

קניג היה אחראי להקמתם של בתי ספר, גני ילדים, מעונות יום, צהרונים, אולמות ספורט ובתי כנסת בעיר. הוא יזם את הקמת מסגרות החינוך המשלים, וייסד את רשת בתי התלמיד ואת כיתות אתגר למניעת נשירת תלמידים ממערכת החינוך. קניג יזם והקים את תזמורות בתי הספר, ייסד את המרכז למוזיקה לגיל הרך, את תזמורת הנוער העירונית ואת המרכז העירוני למוזיקה. הוא פיתח את המחלקה לחינוך מבוגרים ואת מרכז ההשכלה למבוגרים. קניג ייסד את פסטיבל הכליזמרים ברעננה, שהפך למסורת בעיר ומושך אליו אלפי אנשים מכל הארץ. הפסטיבל נערך בסימן "ואהבת לרעך כמוך" לעידוד הסובלנות. במסגרת פעילותו הציבורית ברעננה, יזם גם את מצעד המחולות, פסטיבלי שירי הילדים, העדלאידע, ואת הקמת אגודת הספורט אליצור.
הוקרה והנצחה

קניג זכה בפרס החינוך הארצי מטעם משרד החינוך ובפרס יקיר החינוך הדתי מטעם הסתדרות המורים וארגון המורים הדתיים. קניג היה ידוע באהבתו למוזיקת כליזמר, וניגן בעצמו בקלרינט. הוא נמנה עם יקירי העיר רעננה של שנת 2012. פסטיבל הכליזמרים ברעננה נקרא על שמו. לאחר מותו, החליטה עיריית רעננה לקרוא שכונה חדשה בעיר על שמו, "נאות צבי".
הערות שוליים

↑  אביחי טבק, המפד"ל אישרה חוקה חדשה, באתר דתילי -האתר של המגזר, ‏4 במאי 2007
↑  קניג צבי | יקירי העיר לשנת 2012, באתר moreshet.raanana.muni.il
תנועת הגברים

תנועת הגברים או תנועת הגבר הוא שם מטרייה למגוון רחב של תנועות חברתיות בעולם המבוססות על ספקטרום רחב של אידאולוגיות על בסיס מגדר שעוסקות בענייני גברים, החל מתנועות ראקציונריות דרך ארגוני התנועה לזכויות הגבר אשר ברובם הם אנטי-פמיניסטיים כגון רע"ש - זכויות הגבר במשפחה ועד לתנועות גברים פמיניסטיות הפועלות למען שחרור המין הגברי מתפקידיו המסורתיים לצד הזדהות עם ערכים פמיניסטיים, כגון התנועה לגבריות חדשה. עם זאת, יש הרואים בתנועה האחרונה התאגדות פמיניסטית לכל דבר ולכן פסולה כתנועת לזכויות גברים ואף חותרת נגד רעיון זכויות הגברים.
בין הנושאים שמרבית תנועות הגברים עוסקות בהם: הגדלת המעורבות של האב בחיי המשפחה, שוויון מגדרי בדיני גירושין, מאבק בהונאת אבהות ובגנבת זרע, מאבק במיזאנדריה ועידוד מודעות למחלות גבריות כגון סרטן הערמונית (אחת הדוגמאות לפעולה בנדון היא פרויקט מובמבר), ייבוש תקציבי הלובי הפמיניסטי, שאיפה לשוויון אזרחי והורי, התנתקות כללית מנשים כשחרור משעבוד (mgtow). ישנן עמותות כמו לצדכם ואבות למען צדק שמציעות גם מענים טיפוליים או שירותי ייעוץ עבור גברים במצוקה.
השורשים האידאולוגיים של מרבית תנועות הגברים כיום נעוצים בתנועה הנקראת "התנועה לשחרור הגבר", שקמה בארצות הברית בשנות ה-70 במקביל לגל השני של הפמיניזם כדי לשחרר את הגבר מתפקידיו הפטריאכליים השמרניים. כעבור שנים ספורות התנועה החלה תהליך של פיצול – לתנועה פרו-פמיניסטית שפועלת למען שחרור שני המינים מתפקידי מגדר ובנוסף פועלת לחנך גברים לפמיניזם ולמניעת אלימות נגד נשים, ולתנועה לזכויות הגבר, שלרוב מציגה את עצמה כתנועת התנגדות לפמיניזם בכללו או לפלגים מסוימים בו, ופעולותיה הידועות ביותר הן מאבק באפליית גברים בדיני גירושין. כל תנועה התפשטה בעולם באופן עצמאי.
ראו גם

א' זה אבא
התנועה לזכויות הגבר
יום הגבר הבינלאומי
וורן פארל
הגלולה האדומה
הגבר הנשלט
הוראס איטון

הוראס איטון (באנגלית: Horace Eaton;‏ 22 ביוני 1804 –  4 ביולי 1855) היה רופא ופוליטיקאי אמריקאי מוורמונט, איש המפלגה הוויגית, שכיהן כחבר הסנאט של ורמונט בשנים 1837–1843, מתוכן בשנתיים האחרונות כנשיא הזמני של הסנאט, לאחר מכן ועד 1846 כסגן מושל ורמונט ה-14, ולאחר מכן ועד 1848 כמושל ורמונט ה-18.
ראשית חייו

הוראס איטון נולד בעיירה ברנרד שבוורמונט, כבנם של הרופא ד"ר אליפז איטון ושל פולי ברנס איטון. ב-1825 הוא סיים את לימודיו במידלברי קולג', לימד באקדמיית מידלברי במשך שנתיים, ואז עבר לכפר אנוסבורג שבעיירה ברקשייר, שם עסק אביו ברפואה. במקביל ללימודיו בקולג' הרפואי קאסלטון, הוא למד רפואה עם אביו, סיים את לימודיו ב-1828, והצטרף למרפאה של אביו. איטון היה נשוי פעמיים: ב-1821 הוא נשא לאישה את קורדליה ה. פולר, ואיתה נולדו לו בן שנפטר כתינוק ובת אחת. ב-1841 הוא נישא בשנית לעדנה פאלמר.