stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מניכאיזם
מצוות הדת המניכאית

המניכאים האמינו כי על האדם לעורר את תודעת הרוח שבתוכו ולשחרר את האור שנמצא בתוכו ובעולם. לאחר שייגמר תהליך הטיהור על ידי האדם, תעלה האדמה באש שתבער במשך 1,468 שנה עד שיטוהר כל האור שבה. הרשעים ואנשי החושך ייאספו לערימת חומר, ובכך יבוא סוף העולם.
המניכאים לא אכלו בשר, וראשי הדת שלהם לא שתו יין, התנזרו מנשים, לא החזיקו רכוש ונדדו ממקום למקום. המניכאים פשוטי העם (שנקראו 'השומעים'), היו צריכים לדאוג למחסורם של ראשי הדת. פירות וירקות (מלפפונים ומלונים) היו המועדפים, שכן נחשבו למחזיקי אור. על השומעים נאסר לעבוד אלילים, לשקר, לרצוח, לנאוף, לכשף, להתרשל בעבודה, להטיל ספק ולחמוד. מלבד אלו, היה עליהם להתפלל בין 4 ל-7 פעמים ביום.
ספריהם וחגם

בין ספרי המניכאים ניתן למנות את האוונגיליון החי, אוצר החיים, פרגמטיה, ספר הרזים וספר הענקים.
המניכאים חגגו את חג הבֶמה (=כיסא הכבוד; מלשון במה), שחל בסוף השנה שלהם (בחודש מרץ); לפני החג הם צמו כל החודש.
התפשטות המניכאיות > בקיסרות הרומית המאוחרת

הדת התפשטה בתחילה בארץ ישראל ובמצרים, וכבר במאה ה-4 נפוצה בכל רחבי האימפריה הרומית, אם כי בדלילות ותוך שימוש במבנה של תאים חשאיים במידה רבה. המניכאים נרדפו על ידי הקיסרות לפני המרתה לנצרות. מוסדות הנצרות נלחמו במניכאיות בתחילה על בסיס מקומי, ועם הזמן על יסוד חקיקה שיטתית כנגד כפירות: בחקיקה זו בולטים המניכאים, המוזכרים פעמים רבות יותר מכל כפירה אחרת (כגון הכתות הגנוסטיות, וקבוצות אחרות). כתוצאה מדחיקת המניכאיזם על ידי הנצרות, עברו מרכזי הדת למזרח – להודו, לטיבט ולסין.
התפשטות המניכאיות > באסלאם

המניכאיות נקראה זנדיק בערבית, ונחשבה לביטוי של דואליזם של שני-עקרונות-גדולים ונצחיים, שבממשקם נוצר העולם (כמתואר לעיל, מדובר בתיאור חלקי בלבד), תאנאוויה בערבית ובערבית-יהודית (השווה מורה נבוכים ב' ל"א). החל מימי הח'ליף אל מאמון המניכאים נרדפו בבגדאד, וגורשו ממנה מספר פעמים (מספר מצומצם המשיך לחיות בבגדאד באופן דיסקרטי, ושימש כמקור להיסטוריונים מוסלמים במאה התשיעית והעשירית). ידועות מספר עלילות דם כנגד מניכאים, בעיקר על רקע שימוש (על פי כל העדויות – מדומיין) בקורבנות אדם פולחניים. מנגד, מדווח כי לאחר עליית השושלת הפאטימית (השיעית) במצרים, נערכו לעיתים קרובות דיונים תאולוגיים בחסות החליף עצמו, וכי מניכאים השתתפו בדיונים אלו.
התפשטות המניכאיות > באימפריה האויגורית

ההצלחה המסיונרית הגדולה ביותר של המניכאים התרחשה במאה השמינית בסין, כאשר שליט העם האוגורי המיר את דתו למניכאיות, ובעקבותיו האצולה והעם. האויגורים שלטו באותה עת על מונגוליה, שטח בגודלה של סין, אם כי מועט בתושבים. האימפריה האויגורית התמוטטה באמצע המאה התשיעית כתוצאה מתככים פנימיים, בצורת, והתקפה חיצונית על ידי קירגיזים (אנ'). האויגורים גלו לרחבי אסיה, תוך שהם משמרים את המניכאיות למשך מספר מאות שנים (הכתבים המניכאים שהתגלו במרכז אסיה מקורם בממלכה אויגורית בצפון מזרח סין). עם עליית המונגולים, הממלכה האויגורית בצפון-מזרח סין נכנעה, והוכרה כבעלת ברית חשובה של המונגולים, שאף אימצו את האלפבית האויגורי.
התפשטות המניכאיות > בסין הביניימית והמודרנית

בסין גופה המניכאים נרדפו לעיתים קרובות החל מהגעתם לקיסרות בסוף המאה השביעית. עם המרת האויגורים היחס כלפיהם השתנה לחיוב, ועם נפילת האימפריה חודשו הרדיפות. עם זאת, המניכאים שרדו בסין. תחת שושלת יואן המונגולית המניכאיות הותרה בסין. במאה ה 14 מניכאים היו דומיננטיים במרד הטורבנים האדומים, שהוביל לנפילת השושלת. תחת שושלת מינג, שהוקמה על ידי מנהיג המרד, המניכאים נרדפו שוב (יחד עם מספר אגודות חשאיות אחרות שהובילו את המרד). המניכאיות בסין התפוגגה לאיטה, ואינה מוזכרת בכרוניקות סיניות מעבר למאה ה 16. עם זאת, עדויות שנחשפו מצביעות על כך ששרידים של הפולחן המניכאי התקיימו בסין, בצורה מורכבת, עד תחילת המאה העשרים. המקדש שנחשף בגואנגג'ואו הוכר על ידי אונסק"ו כשריד מורשת עולמית.
התפשטות המניכאיות > השפעות על אירופה הביניימית

כתות מסוימות, כגון הקתרים, הפאוליקנים והבוגומילים, תוארו כ'מניכאים', למרות שתורותיהם היו שונות. הפאוליקנים (אנ'), למשל, שללו את המניכאיות באופן מפורש ונחרץ, שהיה ידוע לנוצרים בני זמנם, ועם זאת עדיין נרדפו כמניכאים. המניכאיות נחשבה למייצגת את תאולוגיית שני-העקרונות-הגדולים, והכתות הנזכרות אכן נטו, לעיתים קרובות, לכיוון זה (בכל אחת משלוש הכתות המוזכרות התקיימו במקביל מספר מערכות תאולוגיות, לעיתים שונות וסותרות). המניכאיות שיקפה קטגוריה משפטית שהתירה וחייבה רדיפה דתית, בכפוף לקריטריוני התאמה תאולוגיים, וייתכן שמכאן השימוש העיקש במונח.
הקתרים נרדפו והושמדו במהלך מאה ה-13, ומספר קהילות שרדו כנראה עד למאה ה-15, הבוגומילים נעלמו עם הכיבוש העות'מאני של הבלקן, והפאוליקנים המירו את דתם לאסלאם סוני או נצרות קתולית, בתהליך איטי שהסתיים בתחילת המאה ה-19.
אוגוסטינוס והמניכאים

אוגוסטינוס מעיד בספרו "וידויים" כי היה מניכאי במשך תשע שנים, אם כי לא הגיע לדרגות הגבוהות בהיררכיה. לאחר חזרתו לנצרות הפך לאויב נחוש למניכאיות, התיר את רדיפתה והשתתף כעד מומחה במשפטים נגד מניכאים שנלכדו. התנגדותו למניכאיות לבשה פנים רבות. בין היתר, הוא מתנגד להשקפה זו משום שתפיסת החטא שלו שונה ורדיקלית יותר, נאו-פלטונית שלפיה הטוב והרע מעורבים זה בזה (אפילו מבחינה לשונית – פילולוגית), על האדם מוטלת האחריות של ההימנעות מן החטא והכפרה עליו. עם זאת, כבר בזמנו העיר יוליאן מאקלנום כי תיזת "שתי ערי האלוהים" של אוגוסטינוס היא בבואה של תאולוגיה מניכאית. בעקבות הבחנה זו נפתח דיון בשאלת ההשפעות המניכאיות על אוגוסטינוס, ודרכו על הנצרות והמערביות בכלל, דיון שעדיין מתקיים.
לקריאה נוספת

אוגוסטינוס, וידויים, ידיעות אחרונות 2001, תל אביב.
ברטרנד ראסל, הפילוסופיה והתאולוגיה של אוגוסטינוס הקדוש, בתוך "תולדות המחשבה המדינית", הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
הערות שוליים

↑  רבי יוסף אלבו / ספר העיקרים, באתר www.daat.ac.il
↑  תמר עילם גינדין, ‏הטוב, הרע והעולם: מסע לאיראן הטרום-אסלאמית, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2011, עמ' 112
↑  חווה לצארוס יפה, עולמות שזורים, עמ' 136
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548325505171  BNE: XX524614  BnF: cb11932411q (data)  GND: 4127861-6  LCCN: sh85080542  NDL: 00567450  NKC: ph139145
מקובלי צפת

מקובלי צפת הוא כינוי קיבוצי ליהודים שעסקו בלימוד קבלה ("מקובלים") שחיו ופעלו בעיר צפת בתקופת האר"י (רבי יצחק לוריא), לפניו ואחריו, בטווח השנים שבין שנת ה'ר"פ (1520) בערך עד שנת ה'ש"ס (1600). מקובלי צפת בכלל והאר"י ותלמידיו בפרט פיתחו כיוונים חדשים בתורת הקבלה, כיוונים אשר התפשטו במאות השנים הבאות והותירו חותם גדול על העולם היהודי.
מקובלי צפת עד האר"י

טרם הגעת האר"י לצפת, פעלו בעיר מספר רבנים ומקובלים ממגורשי ספרד וצאצאיהם שעלו לארץ ישראל, בהם רבי שלמה אלקבץ (מחבר הפיוט לכה דודי לקבלת שבת), תלמידו הרמ"ק (רבי משה קורדובירו) אשר כתב חיבורים על ספר הזוהר, וכן רבי יוסף קארו אשר מלבד כתיבתו ההלכתית עסק גם הוא בקבלה.
האר"י

שנתיים קודם פטירתו של הרמ"ק עלה האר"י לארץ ישראל והתיישב בצפת (1570). האר"י הצטרף לישיבתו של הרמ"ק ולמד עמו זמן מה עד פטירתו. הרמ"ק הכתיר את האר"י כממשיכו, ותלמידיו, ובהם רבי חיים ויטאל ורבי משה אלשיך, עברו ללמוד תחת הנהגת האר"י עד לפטירתו בשנת ה'של"ב (1572). תקופה זו נחשבת לתקופת השיא של הקבלה בצפת.
תלמידי האר"י ומקובלים נוספים

גדולי המקובלים לאחר האר"י היו רבי חיים ויטאל ובנו רבי שמואל ויטאל. שניהם השתקעו בקהילה היהודית בדמשק. מכאן ואילך החלה צפת לאבד מבכורתה בעולם המקובלים, וכוחם של מרכזים אחרים עלה. בשנת ה'תצ"ז (1737) איבדה צפת סופית את מעמדה כעיר הקבלה המרכזית עם פתיחת ישיבת המקובלים בית אל בירושלים על ידי הרב גדליה חיון.
עם זאת, צפת נותרה מזוהה עם התורה הקבלית שיצאה מבית מדרשו של האר"י אשר נותרה בעלת השפעה רבה עד היום. כמו כן, רבים ממקובלי צפת ובהם רבי יוסף קארו, האר"י, רבי שלמה אלקבץ ורבי משה קורדובירו קבורים בצפת.
ראו גם

צפת במאה ה-16
לקריאה נוספת

עלי יסיף, אגדת צפת: חיים ופנטסיה בעיר המקובלים, הוצאת אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים, 2011.
אמנון רז-קרקוצקין, תודעת משנה, תודעת מקרא: צפת והתרבות הציונית, הוצאת הקיבוץ המאוחד ומכון ון ליר, 2022.
מקרה פסנתר

| --- | --- |

 וידאו מאת רמי פורטיס
 יצא לאור:  27 בנובמבר 2002
 סוגה:  רוק ישראלי
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  הליקון
 
מקרה פסנתר הוא מופע בהשתתפות רמי פורטיס ושלומי שבן שהועלה לראשונה בפסטיבל הפסנתר בשנת 2002, והונצח על גבי DVD. המופע מורכב משיריו של רמי פורטיס אשר מעובדים לפסנתר ומבוצעים על ידי פורטיס בשירה ושבן בפסנתר.
סקירה כללית

במסגרת פסטיבל הפסנתר בשנת 2002 הועלה לראשונה המופע "מקרה פסנתר" שהורכב משירים של רמי פורטיס, בעיקר מתקופת פורטיסחרוף, בעיבודים מיוחדים לפסנתר בנגינתו של שלומי שבן. המופע זכה להצלחה גדולה והועלה מספר פעמים לאחר מכן. הוא הונצח ויצא על גבי תקליטור DVD .DVD ההופעה היה מבין הראשונים שיצאו בארץ. ההופעה לא שוחררה באופן רשמי בפורמט אודיו, אבל בוטלג אודיו של ההופעה הופץ באינטרנט. הבוטלג הוא מהופעה שנערכה בצוותא ב-5 בדצמבר 2002, וההקלטה היא לא אותה הקלטה המונצחת ב-DVD. לאחר מכן הועלה הבוטלג לדף ה-bandcamp של רמי פורטיס והוא ניתן להאזנה מהאתר.
רשימת השירים

| --- | --- |
 DVD פריז בלהבות  שקיעתה של הזריחה  כוכב הקופים  תחנה סופית  אין קשר  בוקר של קטיפה  אין קץ לילדות  איפה הסוסים  When I Go  דבש  אינקובטור  אגם ענקית  נעליים  חצי אוטומטי  ניצוצות בונוס מדברים  ויאגרה  רד מעל מסך הטלוויזיה:  הבוטלג פריז בלהבות  שקיעתה של הזריחה  כוכב הקופים  תחנה סופית  אין קשר  בוקר של קטיפה  אין קץ לילדות  מעבר  איפה הסוסים/When I Go  דבש  מעבר/קונסטנטינופול  אינקובטור  חתול מפלצת  מעבר  אגם ענקית  נעליים  חצי אוטומטי  ניצוצות  מעבר  מעבר  ויאגרה  מעבר  השקר  מעבר  רד מעל מסך הטלוויזיה שלי  פריז בלהבות (חזרה)
הערות שוליים

↑  יואב קוטנר, רמי פורטיס - ביוגרפיה, באתר Mooma
↑  במקור שיר של מינימל קומפקט מתוך האלבום "Raging Souls"
↑  במקור של אורלי זילברשץ-בנאי מתוך האלבום "הקברט של מירנדה"
מכרז קומבינטורי

מכרז קומבינטורי הוא מושג בתורת המשחקים המציין מכירה פומבית או מכרז שהמשתתפים בו מציעים הצעות מחיר לקבוצה של מוצרים במקום למוצר בודד. מכרז קומבינטורי הוא מודל לבעיות כלכליות לא מעטות בעולם הממשי, והוא מציג בעיות הן בתחום הכלכלי והן בתחום החישובי.
הגדרה פורמלית

מכרז קומבינטורי מוגדר כבעיה הבאה: בהינתן אוסף של משאבים (סחורות, שירותים וכיוצא בזה), ואוסף שחקנים כך שלכל שחקן ישנה תועלת מסוימת עבור כל תת-קבוצה של המשאבים שיקבל, כיצד ניתן לחלק את המשאבים בין השחקנים כך שהתועלת החברתית תהיה מקסימלית (בדרך כלל, התועלת החברתית היא סך התועלות של כל שחקן מקבוצת המשאבים שקיבל, או סך הכסף שעורך המכרז יזכה בתום המכרז). לפי הגדרה זו, מכירה פומבית רגילה היא מקרה פרטי של מכרז קומבינטורי, כאשר לכל שחקן יש תועלת עבור כל משאב, והתועלת של השחקן מקבוצת משאבים היא פשוט סכום התועלות שלו מכל המשאבים בקבוצה.
בעיות הנובעות ממכרזים קומבינטוריים

בעיה חישובית: בהינתן ההעדפות של השחקנים, חישוב הקצאת המשאבים האופטימלית הוא בעיה NP קשה, כלומר סביר להניח שלא ימצא לה פתרון בזמן ריצה פולינומי.
בעיית תקשורת: לכל שחקן ישנה תועלת שונה מכל תת-קבוצה של המשאבים, ומכאן כי פונקציית התועלת של כל שחקן היא בגודל מעריכי; מכאן שישנו קושי בעצם הצגת התועלות של כל שחקן.
בעיות אסטרטגיות: מכיוון שמכרז קומבינטורי הוא בעיה שמספר המשתנים שבה רב כל-כך, יצירת מכרז קומבינטורי כך שהאסטרטגיה של כל שחקן תהיה לחשוף את התועלת האמיתית שלו היא בעיה קשה מבחינה חישובית.
היסטוריה של המחקר

המושג של מכרז קומבינטורי הוגדר לראשונה על ידי רסנטי, סמית ובולפין בשנת 1982. במאמר זה הוגדר המושג של מכרז קומבינטורי בהקשר של הקצאת זמני המראה ונחיתה בנמלי תעופה (ראו להלן) ובו הוצגו לראשונה אספקטים רבים של מכרזים קומבינטוריים, ובהם המודל המתמטי של מכרז קומבינטורי, הקשר בין מכרז קומבינטורי לבעיית תת-קבוצות זרות, הקושי החישובי בבעיה, השימוש בטכניקות של כלכלה ניסוית במכרזים קומבינטוריים ושיקולים אסטרטגיים.
המחקר בנושא החל להתפתח באופן משמעותי יותר בתחילת שנות ה-2000, עם התפתחות השימושים המעשיים בעיקר בהקצאת תדרים סלולריים (ראו להלן). כיום ישנו גוף מחקר לא קטן בנושא, הן במציאת חסמים על הבעיות השונות והן בהצעת פתרונות.
יישומים מעשים > הקצאת תדרים סלולריים

הדוגמה הבולטת ביותר למכרז קומבינטורי, שהיא אף הדוגמה שהביאה להרחבת ההתעניינות בתחום, היא הקצאת תדרים. ברוב המקרים מדובר בהקצאת רישיון שימוש בתחום תדרים של הספקטרום האלקטרומגנטי באזור גאוגרפי מסוים, בדרך כלל למפעילים סלולריים. במקרים אלו התועלת של המפעילים הסלולריים בקבוצה של רישיונות היא שונה מאשר סכום התועלות מכל רישיון בנפרד; למשל, למפעילים רבים אין טעם לקנות רישיונות כלל אם לא יצליחו להשיג רישיונות על פני מרחב גאוגרפי רציף גדול. הקצאת הרישיונות הסלולרים בשנות ה-2000 התנהלה כמכרזים קומבינטוריים מתוכננים במדינות שונות בעולם (כדוגמת ארצות הברית, בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד), חלק מהמכרזים הללו נכשלו וחלקם הצליחו מעל למשוער
יישומים מעשים > דוגמאות נוספות

תחבורה: מכרז קומבינטורי בו עורך המכרז הוא חברה המעוניינת לקנות שירותי תובלה עבור מספר רב של נתיבים מחברות תובלה שונות (כגון חברות הובלה יבשתית או ספנות). עבור חברות התובלה, המחיר שהן יציעו עבור קבוצת נתיבים יכול להיות שונה מסכום המחירים אותם יציעו עבור כל נתיב בנפרד, שכן תובלה של קבוצת נתיבים יכולה להוזיל את העלויות.
רשתות תקשורת: בדומה לדוגמת התעבורה, קניית שירותי תקשורת מחשבים היא גם מכרז קומבינטורי בין ספקי הרשת השונים.
הקצאת זמני המראה ונחיתה בנמלי תעופה: בדוגמה זו עורך המכרז הוא שדה התעופה המקצה זמני המראה ונחיתה לחברות התעופה השונות. לכל חברת תעופה ישנה עדיפות לקבוצת זמנים - למשל, זמן נחיתה והמראה עבור אותו המטוס, כך שהמטוס יישאר בשדה התעופה זמן מועט ככל האפשר - השונה מהתועלת עבור כל זמן בנפרד.
ראו גם

תורת המשחקים
מכירה פומבית
לקריאה נוספת

טים הרטפורד, הכלכלן הסמוי, כנרת זמורה ביתן, 2006, פרק 7; הסבר על המושגים מנקודת ראות כלכלית ותיאור המכרזים הקומבינטוריים למכירת תדרים סלולריים.
Cramton, P., Shoham, Y., Steinberg, R., Combinatorial Auctions, MIT Press, 2006. ISBN 0-262-03342-9
de Vries, S., and Vohra, R., Combinatorial auctions: A survey. INFORMS Journal on Computing, )15(3)(2003 - סקר ספרות מקיף אך מעט מיושן.
Nisan, N., Roughgarden, T., Tardos, E., Vazirani, V ., Algorithmic Game Theory. Cambridge University Press, 2007. עותק מקוון. בפרט פרק 11, המתייחס באופן מקיף לנושא מנקודת ראות חישובית
Rothkopf, M., Pekec, A., and Harstad, R., Computationally manageable combinatorial auctions. Management Science, 44(8)(1998), 1131-1147.
Shoham, Y., Leyton-Brown, K. Multiagent Systems: Algorithmic, Game-Theoretic, and Logical Foundations, Cambridge University Press, 2009. ISBN 978-0-521-89943-7. עותק מקוון
הערות שוליים

↑  Rassenti, S. J., Smith, V. L., and Bulfin, R. L.,, "A Combinatorial Auction Mechanism for Airport Time Slot Allocation," Bell Journal of Economics, 13(1982), 402-417
↑  )Paul Klemperer, Auctions: Theory and Practice, Princeton University Press, 2004`, היסטוריה של המכרז הבריטי נמצאת גם בעותק מקוון
טנטליט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Fe, Mn)(Ta, Nb)2O6)
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי
 צורת הגביש:  גבישים דמויי תיבה. לעיתים מצוי בגושים
 צבע:  שחור, שחור עד חום כהה ואף חום אדמדם.
 ברק:  מתכתי.
 שקיפות:  אטום
 פצילות:  טובה במישור אחד.
 שבירה:  דמוית קונכייה.
 קשיות:  6 עד 6.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  8.0 בגבישים טהורים (כבד מאוד למינרל שאינו מתכתי)
 שרטוט:  חום-אדמדם לשחור
 מינרלים נלווים:  טורמלין, אלביט, קסיטריט, מיקרוקלין, אפטיט ובריל
טנטליט הוא מינרל המורכב מברזל, מנגן ותחמוצות של טנטלום וניוביום.
לטנטליט מבנה דומה לקולומביט, אך הם נבדלים באחוז תחמוצת הטנטלום שהם מכילים. בטנטליט 42%-84% תחמוצת טנטלום ו-2%-40% תחמוצת ניוביום, בעוד בקולומביט 5%-30% תחמוצת טנטלום ו-55-78% תחמוצת ניוביום. טנטליט טהור שאינו מכיל ניוביום ומנגן יכיל 85.5% טנטלום ו-15.5% תחמוצת ברזל. הבדל זה באחוזי הטנטלום מתבטא בעיקר בהבדל בין המשקל הסגוליים שלהם, כאשר לטנטליט יש משקל סגולי בסביבות 8.0+ הגבוה בהרבה מזה של הקולומביט הנע סביב 5.2. במרבצים שונים נמצאים הקולומביט והטנטליט בתערובת המכונה קולטן.
ניתן למצוא את שני המינרלים ביחד בפגמטיטים גרניטיים העשירים בליתיום ומינרלים זרחניים, כשהקולומביט מצוי בקצות הפגמטיט והטנטליט מצוי בעיקר בלב הפגמטיט.
מאפיינים

צבע הטנטליט שחור עד חום. גבישי טנטליט עשירים במנגן שקופים למחצה וצבעם חום. בחלק מדגימות של טנטליט ניתן לזהות תופעות של מגנטיות חלשה או של כתמי צבע כחלחל זוהר. למינרל טפיוליט יש אותו מבנה כימי (Fe, Mn)(Ta, Nb)2O6)) אבל המבנה הגאומטרי שלו הוא טטרגונלי בניגוד למבנה האורתורומבי של הטנטליט.
תפוצה

ניתן למצוא טנטליט בנמיביה, קנדה, מדגסקר, צפון אירופה, ומדינות ארצות הברית: מיין, קליפורניה, קולורדו, ווירג'יניה. עתודות הטנטנליט הגדולות בעולם (52.1%) מצויות בברזיל. נכון לשנת 2006 75% מכמות הטנטליט ששווקה בעולם באה מאוסטרליה.
שימושים

השימוש העיקרי בטנטליט הוא להפקת טנטלום, מתכת המשמשת בעיקר בייצור רכיבים אלקטרוניים, בעיקר קבלים. בין שימושי הטנטליט, מכירה בחנויות של מינרלים, ומחצב להפקת ניוביום, ייצור סגסוגות בעלות נקודת התכה גבוהה במיוחד. יחד עם מתכות אחרות, לטנטלום תפקיד בייצור קרבידים, סגסוגות על לרכיבי מנועי סילון, חלקי טילים ועוד. בזכות עמידותו בפני חומרים רבים, הטנטלום משמש גם כרכיב שתלים בגוף.
לטנטליט אין בורסה מרכזית בה הוא נסחר ועל כן קשה להעריך במדויק את מחירו. באופן כללי הטנטליט נסחר סביב ה-40$ לק"ג אולם המחיר חווה מספר עליות תלולות וצניחות עוקבות: בסוף שנות ה-70, בשנת 1988 ובשנת 2000. עליות המחירים הביאו לירידה בשימוש בטנטלום על ידי חיסכון ושימוש בתחליפים.
הערות שוליים

↑  Anatoly Agulyanski, The chemistry of tantalum and niobium fluoride compounds, Elsevier, 2004, page 4
↑  Sir William Crookes, Chemical news and journal of industrial science, Volume 14, Chemical news office., 1866, page 141
↑  Tantalum and columbium supply and demand outlook, National Academies, 1983, pages 49-52
↑  Karen Hayes, Richard Burge, Coltan Mining in the Democratic Republic of Congo, Fauna and Flora International, page 22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558428605171  LCCN: sh85132345
מקרוביוטיקה

מקרוביוטיקה (מיוונית, "מקרו" - גדול / ארוך, "ביו" - חיים) היא פילוסופיית תזונה, ואורח חיים תזונתי, המבוססת על אמונות המזרח הרחוק, הדוגלות באכילה מתוך התחשבות באיזון היין והיאנג, במודעות לגידול המזון ולצורת הכנתו ואכילתו, וכמו כן בהתאמתו לאדם המסוים. עקרונות השיטה הבסיסיים אינם תקפים מבחינה מדעית, עקב היותם מתבססים על רעיונות מיסטיים. בנוסף, למעבר לתזונה על פי עקרונות השיטה עשויות להיות השפעות (חיוביות או שליליות) על בריאות האדם בשל שינוי תזונתו.
עקרונות הדיאטה

עיקרי הדיאטה המקרוביוטית כוללים:
בסיס תזונתי המושתת על דגנים מלאים.
הימנעות ממזון מעובד או תעשייתי.
אכילה בכמויות מתונות.
גידול מזון אורגני.
לעיסה מרובה.
העיקרון המנחה במקרוביוטיקה אומר כי אין "נכון" ו"לא נכון" אלא "מתאים" ו"לא מתאים". דהיינו - תזונת אדם צריכה להקבע על-פי מאפייניו הוא ולא על-פי דוגמה שרירותית. השיקולים לתזונה מקרוביוטית כוללים בין היתר:
אקלים (אזור גאוגרפי) ומזג האוויר (עונת השנה).
מצב בריאותי.
גיל.
מין.
מידת הפעילות הגופנית.
לפיכך למשל, אין במקרוביוטיקה פסילה גורפת של מוצרים מן החי (אם כי אלה יהוו חלק עיקרי בתפריט רק באזורים בהם זהו כורח המציאות - חוג הקוטב לדוגמה).
מבין כל המזונות מן החי, דגים נחשבים כמתאימים ואילו בשר בקר, עופות, ביצים ומוצרי חלב נחשבים מזונות שיש להימנע מהם.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בעת המודרנית הופצה המקרוביוטיקה בעולם המערבי על ידי ג'ורג' אוסווה (אנ') ותלמידו מיצ'יו קושי. קושי הוא מייסדו של The Kushi Institute, המוסד המוביל בעולם ללימודי המקרוביוטיקה וזכה במדליית מצוינות מטעם האו"ם ובפרס האומץ והמצפון של ה-Peace Abbey.
המקרוביוטיקה בכלל ותרומתו של קושי לבריאות העם האמריקאי בפרט, זכו בהכרה מטעם קונגרס ארצות הברית ב-1999.
הערות שוליים

↑  אתר קרן מייסד השיטה ג'ורג' אוסאווה - הפילוסופיה של המקרוביוטיקה http://ohsawamacrobiotics.com/index.php?option=com_content&view=article&id=30&Itemid=25
↑  http://macrobiotics.co.uk/yin.htm הסבר אודות הקשר בין יין, יאנג, ומקרוביוטיקה http://macrobiotics.co.uk/yin.htm
↑  macrobiotic - The Skeptic's Dictionary - Skepdic.com
↑  http://www.peaceabbey.org/awards/cocrecipientlist.html
↑  http://www.michiokushi.org/honors.php
↑  http://frwebgate.access.gpo.gov/cgi-bin/getpage.cgi?dbname=1999_record&page=E1138&position=all
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541029005171  BNE: XX4576403  BnF: cb17057859q (data)  LCCN: sh85079431  LNB: 000127862  NDL: 01223436  NKC: ph122571
טיפיקון

טיפיקון יווני (1685)
טיפיקון (יוונית Tυπικό או Τυπικό της Εκκλησίας "טיפיקון הכנסייה" או Εκκλησιαστικό Τυπικό - "טיפיקון כנסייתי" או Λειτουργικό Τυπικό - "טיפיקון ליטורגי") הוא סידור המכיל הוראות והנחיות בדבר התפילות והטקסים של הכנסייה האורתודוקסית, והערוך בצורת לוח שנה מתמשך. הוראות הטיפיקון נוהגות אגב מספר שינויים גם בכנסיות הקתוליות המזרחיות הנוהגות לפי הליטורגיקה האורתודוקסית.
ראשיתו של הטיפיקון במנזרים שהוקמו בתקופת הנצרות המוקדמת, ומטרתו הייתה לארגן ולסדר את אורחות החיים במנזרים. שניים מהמנזרים המוקדמים - הלאורה במנזר מר סבא שבנחל קדרון ומנזר יוחנן הקדוש בקונסטנטינופול - השפיעו על הליתורגיקה האורתודוקסית ועל הטיפיקון יותר מהאחרים:
הטיפיקון של מנזר מר סבא שנוסד בשנת 484 הוכר כטיפיקון הסטנדרטי הראשון. הוא ריכז את אורחות החיים, התפילה והמנהגים של הנזירים המוקדמים בארץ ישראל, במצרים ובאסיה הקטנה, והורחב ועודכן במאה ה-7 ובמאה ה-8. בשל קרבתו של המנזר לירושלים לעיתים כונה טיפיקון המנזר בכינוי "טיפיקון ירושלים".
לאחר שטיפיקון מר סבא הגיע לקונסטנטינופול הוא התקבל במנזר יוחנן הקדוש בעיר. הטיפיקון עבר שינויים רבים. במאה ה-15 כבר נחשב לטיפיקון המחייב בכנסייה האורתודוקסית, וב-1545 הודפסה המהדורה הראשונה שלו. לקראת סוף המאה ה-19 נערכו בטיפיקון זה שינויים שנועדו להתאימו לרוח הזמן ולשקף את אורחות החיים במנזרים בעת המודרנית. טיפיקון זה, שנודע בשם "טיפיקון הכנסייה הגדולה של הצלוב" (Τύπικον της του Χριστού Μεγάλης Εκκλήσιας), אומץ על ידי פטריארך קונסטנטינופול וכיום הוא הטיפיקון הנוהג בכל הכנסיות הסרות למרותו.
טקסון

במיון עולם הטבע, טַקסוֹן (בכתב לטיני: taxon, מיוונית: τάξις‏/taxis, מיקום או סידור; בעברית: יחידת מיון) היא קבוצה שמקבצת את כל האורגניזמים בעלי תכונות משותפות. אומנם לפי הגדרה זו, מיון של טקסון אמור להיות חד-ערכי, אולם ישנם מקרים בהם הטקסונומים חלוקים באשר לסיווג של טקסונים מסוימים, בדרך כלל בשל מחלוקת בנוגע לקריטריונים המאחדים את הטקסון.
הטקסונים מסווגים לעיתים כטקסון טוב (טבעי) או לא טוב (טקסון שאינו טבעי או אמיתי). טקסון טבעי הוא טקסון אשר לכל האורגניזמים המקובצים תחתיו יש מכנה משותף המתבטא בדמיון במקטעי DNA. כיום הטקסונים הפילוגנטיים (ענף / קלייד) נחשבים כאלה. לדוגמה, ללטימריה אב קדמון משותף קרוב יותר לאדם הנבון מאשר לטרוטה, למרות ששניהם דגים. טקסון לא-טבעי הוא טקסון אשר קיים דמיון חיצוני אך לא גנטי.
שם הטקסון, בדרך כלל, מגדיר את השם המדעי, ולכל דרגת מיון קיימת סיומת ייחודית לדרגת המיון. למשל, משפחה בממלכת בעלי חיים תסתיים ב-"idae", ואילו סדרה בממלכת בעלי החיים תסתיים ב-"formes".
ראו גם

זן (טקסונומיה)
גזע (ביולוגיה)
עץ פילוגנטי
מיון עולם הטבע
הערות שוליים

↑  יְחִידַת מִיּוּן במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7755743-8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקסון ללא מקור

הציפור Amaurocichla bocagei ששייכת למשפחה ללא מקור, בסדרת ציפורי שיר.
טקסון ללא מקור מתאר קבוצה טקסונומית הקשורה לקבוצה אחת, אך היחסים או המקורות לטקסון הנמצא מעליה אינם ברורים. כלומר, לא ברור האם הטקסון שייך למשפחה או לסדרה מסוימת. לפעמים מחשיבים אותו כשייך לקבוצות דומות פורמלית, למרות שזה לא מחייב קשר. במקרה כזה יהיה במקום שם המשפחה או הסדרה, המונח הזה ומעליו תהיה הקבוצה שברור הקשר אליה. ישנם מצבים בהם יונח מצב "משפחה ללא מקור" (incertae familiae), "תת-סדרה ללא מקור" (incerti subordinis) או "סדרה ללא מקור" (incerti ordinis).
המונח מבהיר שמשפחות שסווגו למינים מסוימים, נבע מטעויות ומהנחות לא מספקות ועל כן היה צריך להחליפן. בנוסף, המיונים החדשים מספקים דרך להתבונן בהיווצרות קבוצות חדשות באבולוציה לאט לאט. משום כך הם אינם צריכים משפחה או סדרה חדשה בזמן קרוב.
דוגמאות

הצמח הנכחד Paradinandra suecica מסדרת האברשאים שויך למשפחה ללא מקור.
את היצור הנכחד (Gluteus minimus (fossil)), אי אפשר לשייך לשום מערכת של בעלי חיים והוא נחשב כבעל "מערכה ללא מקורות".
הקונדוריים מיבשת אמריקה הם שונים ממיני נשרי העולם הישן השייכים למשפחת הנציים. בעבר השתייכו לסדרה דורסי יום אך כיום חוקרים רבים מחשיבים אותם לסדרה עצמאית - קונדוראים (Cathartiformes).
ציפור השיר Amaurocichla bocagei מהאי סאו טומה ופרינסיפה, שייכת למשפחה ללא מקורות בסדרתה.
סוג של בעלי חיים Dendrogramma, השייך למשפחה Dendrogrammatidae, לא היה מזוהה עם אף קבוצה מודרנית של בעל חיים עת גילויו ב-2014. לאחר בדיקות נמצא כי הוא שייך למערכת הצורבים.
הערות שוליים

↑  Timothy D. O’Hara, Andrew F. Hugall, Hugh MacIntosh, Kate M. Naughton, Dendrogramma is a siphonophore, Current Biology 26, 2016-06-06, עמ' R457–R458 doi: 10.1016/j.cub.2016.04.051
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טאדאס קיאנסקאס

טאדאס קיאנסקאס (בליטאית: Tadas Kijanskas; נולד ב-6 בספטמבר 1985) הוא כדורגלן ליטאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הפועל אום אל-פחם ובנבחרת ליטא.
קריירה

קיאנסקאס, יליד וילנה, גדל במחלקת הנוער של קארדה קאונס והחל לשחק בקבוצת הבוגרים של המועדון ב-2001. ב-2005 עבר ליריבה העירונית FBK קאונס, ולאחר מכן עבר לשילוטה. ב-2006 חזר ל-FBK קאונס וזכה עם הקבוצה באליפות ליגת העל הליטאית. ב-2007 חזר קיאנסקאס לשילוטה, ושיחק גם בווטרה, סודובה וג'אגיאלוניה ביאליסטוק. בשנת 2011 חתם בקבוצת קורונה קיילצה, ובמדיה שיחק שנתיים.
בקיץ 2013 הגיע קיאנסקאס לישראל וחתם בהפועל חיפה. אחרי 3 עונות בהפועל חיפה, קיאנסקאס חתם בזברויובקה ברנו הצ'כית. ב-8 ביולי 2018 חזר לישראל וחתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית. ב-23 ביוני 2019 חתם בהפועל אום אל-פחם.
קיאנסקאס זומן לנבחרת ליטא לראשונה ב-2009. את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת כבש בניצחון 0-2 על נבחרת ליכטנשטיין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. ב-11 באוקטובר 2013 החל קיאנסקאס לשמש כקפטן הנבחרת.
תארים

אליפות ליטא: 2005/2006