stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלחמת תיגראי
מהלך המלחמה > קרבות וטבח באקסום

במקביל ללחימה באזור מקלה, כוחות של צבא אתיופיה וצבא אריתריאה ניהלו קרבות קשים באזור אקסום, עיר קדושה לנוצרים אתיופים בצפון מזרח תיגראי. העיר נמצאת כ-190 ק"מ מצפון לתיגראי, בקרבת הגבול עם אריתריאה. היו בה כ-67,000 תושבים, ועל פי הוועדה האתיופית לזכויות אדם (סוכנות ממשלתית עצמאית) התארחו בה פליטים רבים מאזורים אחרים באתיופיה ואנשים שבאו לכנסיית גבירתנו מרים מציון לקראת חג.
ברשתות החברתיות דיווחו מקורות המזוהים עם ממשלת אתיופיה שצבאה כבש את שדה התעופה ליד אקסום, נכס אסטרטגי שהיה בידי ה-TPLF, ב-11 בנובמבר 2020. עם זאת, הקרבות על שדה התעופה נמשכו בשבועיים לאחר מכן. שני הצדדים האשימו זה את זה בהפצצת שדה התעופה והריסתו. החל ב-18 בנובמבר החלו קרבות בתוך העיר, שלפי עדויות כללו כניסה של חיילים מצבא אריתריאה לתוך העיר. חיילים אריתריאים ואתיופים השתלטו בכוח על בית החולים בעיר ולפי דיווחים ביצעו גם מעשי ביזה, שפגעו ביכולת של בית החולים לתפקד. לפי אמנסטי אינטרנשיונל, ב-19 בנובמבר "כוחות צבא אריתריאים ואתיופים השתלטו על אקסום במתקפה רחבת היקף, הרגו ועקרו אזרחים, באמצעות ארטילריה וירי חסרי הבחנה".
לפי הוועדה האתיופית לזכויות אדם, החיילים של צבא אתיופיה עזבו את העיר ב-25 בנובמבר. חיילים אריתריאים נכנסו ויצאו מהעיר בימים שלאחר מכן, ולפי עדויות הם בזזו אתרים שונים בעיר. ב-28 בנובמבר קבוצה קטנה של לוחמי TPLF תקפה עמדה של חיילים אריתריאים. בעקבות האירוע החלו החיילים האירתריאים לירות באזרחים חפים מפשע, וביום לאחר מכן הם המשיכו לירות לעבר כל מי שהעז להתקרב לגופות המתים שהיו מושלכות ברחובות העיר.
העדויות על הטבח שאירע ב-28 וב-29 בנובמבר הגיעו לכלי התקשורת באמצע פברואר 2021. איי-פי דיווחו ב-18 בפברואר על עדויות שכ-800 אזרחים נהרגו בעיר. באמנסטי אינטרנשיונל אספו שמות של 240 קורבנות, הוועדה האתיופית לזכויות אזרח דיווחה על יותר מ-100 הרוגים ו-Human Rights Watch שיערו שביומיים אלה בלבד נהרגו יותר מ-200 אזרחים ב"מתקפה האתיופית-אריתריאית". ממשלת אריתריאה הכחישה את מעורבות חייליה בטבח והביעה שאט נפש מהדו"ח של אמנסטי על האירועים.
מהלך המלחמה > המשך הלחימה (נובמבר 2020 – יוני 2021)

על אף שאבי הכריז על ניצחון לאחר המערכה על מקלה, קרבות רבים המשיכו להיערך, בעיקר בשטח תיגראי בחודשים לאחר מכן. הכוחות התיגראים פנו בחודשים אלה ללוחמת גרילה שהקשתה על היכולת של צבא אתיופיה ומיליציות אחרות הנאמנות לממשל הפדרלי להשיג ניצחונות ברורים. מגמה זו החלה להתבהר ביתר שאת בינואר 2021. באמצע פברואר, אירעו קרבות קשים בעיירה סאמרה, 40 ק"מ מדרום-מזרח למקלה. הצבא האתיופי נתקל בהתנגדות של כוחות הנאמנים ל-TPLF גם בצפון-מזרח המדינה, בדרך שמובילה לגבול עם אריתריאה. בתחילת אותו החודש אמר ראש משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים למועצת הביטחון של האו"ם שייתכן שממשלת אתיופיה לא שולטת בכ-40% משטח מדינת תיגראי. אבי אחמד הודה באפריל שכוחותיו מתמודדים עם לוחמת גרילה "קשה ומעייפת". הנוכחות של כוחות אריתראים בתיגראי הוכחשה בחצי השנה הראשונה של המלחמה, ואושרה לראשונה על ידי אבי במרץ 2021 ועל ידי ממשלת אריתריאה באפריל.
במקביל לקשיים בלחימה, דיווחים על הפרות של זכויות אדם בתיגראי החלישו את המעמד המוסרי של ממשלת אתיופיה. מלבד הטבח באקסום, בסוף פברואר דיווח הניו יורק טיימס על דו"ח פנימי של הממשל בארצות הברית, לפיו מבצעים פשעי מלחמה וטיהור אתני בתיגראי. לפי הדו"ח רוב המקרים של הפרות זכויות אדם לא בוצעו על ידי צבא אתיופיה עצמו, אלא על ידי חיילים אריתריאים ומיליציות לא סדירות שנלחמים לצידו. במערב תיגראי, מיליציות אמהריות ביצעו לפי הדו"ח פשעים של אונס, ביזה וטבח בערים עם רוב תיגראי. בנוסף, דווח שכ-4.5 מיליון אנשים באזור סובלים מרעב קשה ועשרות אזרחים מתו מרעב. בסוף מרץ התפרסם דו"ח של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי הזהיר מפני שימוש נרחב באונס ואלימות מינית ככלי נשק וכאמצעי לטיהור אתני. בתחילת אפריל פרסמו חוקרים רשימה שמית של 1,900 קורבנות אזרחים שנהרגו במהלך מעשי טבח בתיגראי, בכללם 250 אזרחים שנטבחו במשך שלושה ימים בעיירה הומרה בצפון-מערב תיגראי. נכון לזמן פרסום הדוח, 3% מההרוגים היו קורבנות של הפצצות מהאוויר או ארטילריה, 14% נטבחו על ידי חיילים אתיופים, 45% על ידי כוחות אריתראים וכ-18% על ידי כוחות אתיופים ואריתראים שפעלו יחד. במאי אישר האו"ם שחיילים אתיופים ואריתריאים פועלים במשותף על מנת לחסום גישה של ארגוני סיוע לחלקים מתיגראי. תחקיר של ה-CNN תיעד מקרים שבהם חיילים אריתריאים בזזו נקודות חלוקה של מזון והפריעו לפעילות בהן. בסוף מאי, בעקבות הידיעות העקביות על הפרה של זכויות אדם, הטילה ארצות הברית סנקציות על אתיופיה ואריתריאה.
במאי 2021 הכריזה ממשלת אתיופיה שהיא מגדירה את ה-TPLF ואת ה-OLA (הצבא לשחרור אורומיה, המכונה גם OLF-Shene) כארגוני טרור. ה-OLA, שפועל בעיקר במערב אתיופיה, פעל לאורך הלחימה נגד הממשלה הפדרלית, ובאוגוסט 2021 הארגון הודיע על ברית בינו לבין כוחות ה-TPLF.
מהלך המלחמה > מתקפת הנגד של ה-TPLF (יוני 2021 - מרץ 2022) > כיבוש מקלה (יוני 2021)

ב-21 ביוני התקיימו הבחירות הכלליות לפרלמנט האתיופי, שדחייתן הייתה אחת העילות למלחמה. מדינת תיגראי לא השתתפה בבחירות, שהביאו לניצחון "מפלגת השגשוג" של אבי אחמד עם 410 מתוך 436 המושבים בפרלמנט. ב-22 ביוני 2021 דווח על קרבות מצפון למקלה, בירת מחוז תיגראי. באותו היום הופל מטוס תובלה של חיל האוויר האתיופי מעל תיגראי. בניו יורק טיימס נכתב בדיעבד ש"הפלת המטוס... סיפקה ראיה שהקונפליקט באזור תיגראי... עומד בפני מפנה דרמטי", שהתרחש לאחר שבוע נוסף של לחימה עם ניצחונות של כוחות ה-TPLF. יום לאחר מכן דווח שחיל האוויר האתיופי הפציץ שוק הומה אדם בכפר טוגוגה כ-30 ק"מ מצפון-מערב לעיר. בהפצצה נהרגו יותר מ-50 אזרחים ומאות נפצעו. צבא אתיופיה טען שמתקפותיו באזור מכוונות למורדים ולא לאזרחים.
ב-28 ביוני נכנסו כוחות הנאמנים ל-TPLF לעיר מקלה והשיגו שליטה בעיר. רבים מנציגי הממשל הפדרלי הזמני בעיר ברחו ממנה לפני כניסת הכוחות. הכוחות התיגראים התקבלו בעיר בצהלות שמחה. לאחר התבוסה במקלה, שתוארה בכלי התקשורת כמכה לממשלה של אבי וכמפנה חשוב במלחמה, הכריזה הממשלה הפדרלית על "הפסקת אש הומניטרית" חד-צדדית. ה-TPLF סירב להכיר בהפסקת האש והתנה את הסכמתו בנסיגה מוחלטת של כוחות צבא אתיופיה וצבא ארתריאה. מספר ימים לאחר מכן הצעידו הכוחות התיגראים אלפי חיילים פדרליים שנשבו בעיר בתהלוכה משפילה מול קהל גדול של אזרחים. זמן קצר לאחר שהמורדים כבשו את מקלה, דווח שכוחותיהם השתלטו על ערים נוספות ואנליסטים העריכו שהם שולטים ברוב מדינת תיגראי. ארגוני זכויות אדם האשימו את ממשלת אתיופיה בכך שלמרות ההכרזה על הפסקת אש הומניטרית, כוחות פדרליים הידקו את המצור על תיגראי, מנעו כניסה של ארגוני סיוע לאזור, ושבעת נסיגת הכוחות האתיופים מתיגראי הם לקחו עימם את שאריות האספקה ההומניטרית.
מהלך המלחמה > מתקפת הנגד של ה-TPLF (יוני 2021 - מרץ 2022) > פלישת המורדים לעפר ואמהרה ותגובת הממשלה

ביולי, לאחר ההשתלטות על מקלה, כוחות של המורדים בתיגראי הצליחו להשיג אחיזה באזורים בתיגראי שנכבשו קודם לכן על ידי כוחות אמהרים, כולל הערים אלמאטה וקורם בדרום תיגראי, ודווח שכוחותיהם פלשו לעפר. ב-22 ביולי דווח שכוחות תיגראים שולטים בשלושה מחוזות בעפר. בעפר עוברים כבישים ומסילת רכבת בעלי חשיבות אסטרטגית, שמחברים בין ג'יבוטי לאדיס אבבה. אתיופיה היא מדינה ללא מוצא לים והדרכים שמובילות לנמל בג'יבוטי הן עורקי מסחר חשובים, שדרכם עוברים 95% מהיבוא והיצוא של המדינה.
ב-13 ביולי החלו המורדים התיגראים לפלוש גם למחוז אמהרה, כשהם חוצים את נהר התכזה. בתגובה להתקדמות המורדים קרא ראש הממשלה לכלל הארגונים והמיליציות לאחד כוחות נגד המורדים בתיגראי, ודווח שמספר ארגוני מיליציה שלא השתתפו קודם לכן בלחימה הצטרפו לכוחות הלוחמים לצד הממשל הפדרלי. המורדים טענו שמטרת הפלישה היא להסיר את המצור על תיגראי; מנגד, ממשלת אתיופיה הכחישה את קיום המצור וטענה שה-TPLF משתמשים ב"שיח של סיוע הומניטרי" באופן מניפולטיבי כדי לקבל סימפתיה מדעת הקהל הבינלאומית. ב-5 באוגוסט 2021 כבשו הכוחות התיגראים את העיירה לליבלה שבשטח מחוז אמהרה.
בחודשים יולי–ספטמבר 2021 המשיכו להגיע דיווחים על פשעי מלחמה והפרת זכויות אדם בהיקף נרחב על ידי שני הצדדים. קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים (UNICEF) פרסמה ב-9 באוגוסט הודעה לפיה הארגון מודאג מדיווחים על הרג של יותר מ-200 אזרחים, בכללם כ-100 ילדים, בעפר. ההודעה לא נקבה בשמות הארגונים האחראים לטבח. בכפר צ'נה שבצפון אמהרה דווח על טבח של לפחות 125 אזרחים, בידי כוחות המורדים, שהכחישו את המידע.
שני הצדדים הואשמו במניעת סיוע הומניטרי למאות אלפי אזרחים שנמצאו בסכנת רעב או נעקרו מבתיהם. ארגון UNICEF העריך שבעפר בלבד כ-400,000 אזרחים, בכללם 160,000 ילדים נמצאו בספטמבר בסכנת רעב, ויותר מ-100,000 אנשים נעקרו מבתיהם, זאת בנוסף לכ-2 מיליון האזרחים שאיבדו את בתיהם קודם לכן. באמהרה, לפי הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי, כוחות המורדים בזזו מחסני סיוע הומניטרי של ממשלת ארצות הברית. משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים דיווח בספטמבר 2021 על משבר הומניטרי מחמיר והידרדרות ביכולת של ארגוני סיוע להגיע לאזרחים הזקוקים לסיוע בתיגראי, עפר ואמהרה. בתיגראי, הארגון דיווח על מחסור חמור במוצרי צריכה בסיסיים, תרופות אספקת חשמל, דלק, תקשורת ושירותי בנקאות. בעפר, הארגון הזכיר דיווחים על ביזה של מחסני סיוע על ידי המורדים התיגראים, וטען שהמצב של חלק מהאזרחים באזור השתפר לאחר שכוחות צבא אתיופיה והכוחות העפריים המיוחדים השיגו מחדש שליטה על אזור פאנטי. הארגון מחה על האשמות לא מבוססות כלפי עובדי סיוע, שהביאו את הממשל הפדרלי להטלת מגבלות על פעולתם. ב-30 בספטמבר הודיעה ממשלת אתיופיה על גירוש שבעה נציגים בכירים מהאומות המאוחדות. הממשלה האשימה את הבכירים ב"התעסקות" בענייניה הפנימיים של אתיופיה. ההודעה הגיעה יומיים לאחר שבכיר באו"ם האשים את הממשל הפדרלי בהחמרת המצב ההומניטרי בתיגראי. בתגובה, הזהירה ארצות הברית שאם לא תשתנה ההתנהלות במחוז תיגראי, יוטלו סנקציות על אתיופיה. בתחילת נובמבר, הודיע נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן, שהחל משנת 2022 תחדל אתיופיה מהיותה אחת המדינות בחוק הצמיחה וההזדמנות של אפריקה (אנ'), שעל פי ממשלת אתיופיה, מאפשר תמיכה ישירה או עקיפה בכמיליון משרות בזכות מדיניות המכס שבו.
מהלך המלחמה > מתקפת הנגד של ה-TPLF (יוני 2021 - מרץ 2022) > מתקפת כוחות הממשלה הפדרלית ובני בריתה (אוקטובר 2021)

ב-8 באוקטובר טענו דוברים של ה-TPLF שהממשל הפדרלי החל במתקפה קרקעית ואווירית נגד כוחות תיגראים במספר חזיתות. לפי טענותיהם, המתקפה, שסיימה את הפסקת האש עליה הכריז אבי ביוני, התמקדה בתחילה בערים במזרח המדינה, במחוז אמהרה, שנמצאות על הכביש שמחבר את אמהרה עם עפר. ב-11 באוקטובר טענו דוברי ה-TPLF שהממשל ובני בריתו בצפון אמהרה פתחו במתקפה רחבת היקף במטרה לדחוק כוחות הנאמנים ל-TPLF מאמהרה. סוכנויות הידיעות שדיווחו על המתקפה לא הצליחו לאשר קיומה באופן עצמאי. הממשל הפדרלי הכחיש את הטענה שצבאו ובני בריתו הפציצו ערים באמהרה ובעפר, אך שירותי תקשורת ממשלתיים הודו ב-18 באוקטובר שמטרות בעיר מקלה בתיגראי הופצצו מהאוויר.
מהלך המלחמה > מתקפת הנגד של ה-TPLF (יוני 2021 - מרץ 2022) > מתקפת הנגד של ה-TPLF וה-OLA (נובמבר 2021)

ב-30 באוקטובר טענו כוחות ההגנה התיגראים שהם כבשו את העיר דסיה (אנ') באמהרה. יום לאחר מכן הם טענו שגם העיירה כומבולצ'ה הסמוכה נמצאת בשליטתם. כיבוש דסיה, עיר בה חיים כ-600,000 אזרחים, התפרש כאיום משמעותי על הממשל הפדרלי, משום שהיא נמצאת על כביש ראשי, כ-380 ק"מ צפונית לאדיס אבבה - הנקודה הדרומית ביותר בה שלטו המורדים מאז תחילת המלחמה. הממשל באמהרה הכריז ב-31 באוקטובר על מצב חירום, עוצר וסגירה של כל השירותים הממשלתיים. כיבוש כומבולצ'ה איפשר ל-TPLF להשתלט גם על שדה התעופה שסמוך לה. ב-1 בנובמבר טען הצבא לשחרור אורומיה (ה-OLA שמכונה גם OLF-Shene) שהוא התשלט על העיר כמיסיה (אנ') שנמצאת 53 ק"מ דרומית לכומבולצ'ה, על הכביש הראשי שמחבר את מקלה ואדיס אבבה באזור האורומי של אמהרה. ראש ממשלת אתיופיה אבי אחמד קרא בפייסבוק לאזרחי אתיופיה להתגייס "עם כל האמצעים וכלי הנשק שיש ברשותם, כדי להדוף ולקבור את הטרוריסטים מה-TPLF". אבי טען שהכוחות הנאמנים ל-TPLF הוציאו להורג ללא משפט כ-100 צעירים באזור כומבולצ'ה.
ב-2 בנובמבר הכריזה ממשלת אתיופיה על מצב חירום למשך שישה חודשים וקראה לתושבי אדיס אבבה להיערך למלחמה. האזרחים נקראו לרשום את נשקם ולהתאסף במרכזי ערים על מנת להתכונן למגננה. ארבע ממשלות אזוריות קראו גם כן לאזרחיהן להתכונן ללחימה.
ב-5 בנובמבר הכריזו בוושינגטון די. סי. קבוצה של תשעה ארגוני מורדים על כינון ברית ביניהם, החזית המאוחדת של הכוחות הפדרליסטים והקונפדרליסטים האתיופיים (UFEFCF), במטרה להביא לפירוקה של ממשלת אבי בכוח או במשא ומתן. מלבד ה-TPLF וה-OLA, החזית המאוחדת כוללת את החזית הסידמאית לשחרור לאומי (SNLF), חזית האחדות המהפכנית הדמוקרטית של עפר (ARDUF), תנועת השחרור העממית של בנישנגול (BPLM), תנועת ההתנגדות במדינת סומלי (Somali State Resistance), המפלגה הדמוקרטית הכמנתית (KDP), הצבא העממי לשחרור גמבלה (Gambella Peoples Liberation Army) ותנועת האגאו הדמוקרטית (Agaw Democratic Movement).
ב-22 בנובמבר, הכריז אבי אחמד ברשתות החברתיות שהוא יצטרף לחזית כדי להוביל את הלחימה במורדים. תחנת הטלוויזיה הממשלתית Fana טענה שאבי עזב לחזית ושסגנו, דמקה מכונן, נשאר באדיס אבבה כדי לטפול בענייני היומיום של הממשלה. בעקבות ההכרזה, רבים באוכלוסייה האתיופית התנדבו ללחימה וידוענים, ביניהם האצן היילה גבריסלאסי, קראו לציבור לתמוך אקטיבית במאמצי הממשלה. ההכרזה באה יום אחרי שה-TPLF וה-OLA הודיעו שהם שולטים בעיר שאווה רובית, 220 צפון-מזאחית לאדיס אבבה. ב-1 בדצמבר טענה הממשלה שהיא תפסה מחדש את השליטה בשאווה רובית, לליבלה ומספר ערים נוספות באמהרה, שנתפסו קודם לכן על ידי ה-TPLF וה-OLA. לטענת הממשלה, כוחותיה השתלטו גם על חלקים שהיו בשליטת המורדים בעפר. אמצעי התקשורת לא היו יכולים ברוב המקרים לאמת את הדיווחים באופן עצמאי. עם זאת, נציג של אל-ג'זירה שנשלח לעיירה צ'יפרה בעפר, אימת את טענת הממשלה שחייליה השתלטו על העיירה, וטען שהעיר זרועה בגופות ובהרס רב.
ב-6 בדצמבר טען אבי אחמד שצבא אתיופיה השיג שליטה מחדש במספר ערים שנתפסו קודם לכן על ידי ה-TPLF, ביניהן דסיה וכומבולצ'ה. ב-19 בדצמבר דווח שצבא אתיופיה כבש את לליבלה אשר נכבשה כמה פעמים לסירוגין בידי צבא אתיופיה וכוחות מורדים במהלך המלחמה. ב-21 בדצמבר, הודיעו הלוחמים מתיגראי כי יצאו ממחוזות אמהרה ועפר.
מהלך המלחמה > הפסקת אש (מרץ 2022 - אוגוסט 2022)

ב-20 בדצמבר, כוחות המורדים (TDF) ביקשו הפסקת אש. בעקבות בקשת הפסקת האש, טען צבא אתיופיה (ENDF) כי הוא לא יתקדם יותר לתוך האזורים של תיגראי, אולם במקביל נמשכו דיווחים על תקיפות אוויריות. ב-8 בינואר 2022 פורסם כי אתיופיה שחררה כמה מנהיגי האופוזיציה מהכלא והכריזה על דיאלוג פוליטי. חלקם היו אנשי החזית העממית לשחרור תיגראי (TPLF).
ב-26 בינואר, מועצת השרים האתיופית הציעה לסיים את מצב החירום שהיה באותה עת.
ב-24 במרץ 2022, ממשלת אתיופיה הכריזה על הפסקת אש הומניטרית ללא הגבלת זמן, על מנת לאפשר העברת סיוע הומניטרי לתיגראי.
הכוחות מתיגראי אמרו שהם יכבדו את הפסקת האש כל עוד יועבר מספיק סיוע לאזורם "בתוך זמן סביר". באפריל הם אמרו שהם השיגו מאזור עפר וקיוו שיוגדל הסיוע.
מהלך המלחמה > חידוש הלחימה (אוגוסט 2022 ואילך)

הפסקת האש תמה ב-24 באוגוסט 2022. הבדלנים מתיגראי וצבא אתיופיה האשימו זה את זה בחידוש הקרבות. הצדדים לא הצליחו להגיע להסכמה על זהות המתווך במשא מתן לתום הסכסוך. נוסף על כך דרשו המורדים שלפני הפתיחה בשיחות יחובר חבל תיגראי מחדש לחשמל, לטלפון, לאינטרנט ולשירותי הבנקאות. רוב תושבי החבל היו מנותקים מאמצעי תקשורת יותר משנה. ואיימו לפתוח במלחמה אם תנאיהם לא ימולאו.
הלחימה החלה לראשונה סביב גבולה הדרום-מזרחי של תיגראי, אך מאז התפשטה לאזורים ממערב ומצפון לעימותים הראשוניים, ה-TPLF האשים את הכוחות האתיופיים והאריתראים בכך שפתחו במתקפה משותפת מאסיבית על תיגראי ב-1 בספטמבר.
ב-27 באוגוסט, ה-TDF התקיף את העיירה קובו, בעקבות נסיגת ה-ENDF. אתיופיה ואריתריאה הכריזו לאחר מכן על מתקפה בצפון תיגראי ב-1 בספטמבר.
האו"ם אמר כי הלחימה המחודשת אילצה את הפסקת משלוחי הסיוע הדרושים נואשות לתיגראי, הן בכביש והן באוויר.
ב-11 בספטמבר בתיגראי אמרו שהם מוכנים להפסקת אש ויקבלו תהליך שלום בתיווך האיחוד האפריקאי. לפני כן, סירבו לקבל את המתווך מטעם האיחוד, בטענה שהוא מוטה לטובת הממשלה הפדרלית.
ב-13 בספטמבר אמר ה-TPLF שאריתריאה כבשה את שרארו, עיירה בצפון תיגראי. לכידת העיירה על ידי אריתריאה והלחימה באזורים הסמוכים עקרו כ-210,000 בני אדם, שרובם נמלטו לעיר שירה. יממה לאחר מכן תקיפות אוויריות אתיופיות על מקלה הרגו לפחות עשרה בני אדם. עד אמצע ספטמבר הופיעו דיווחים על כך שאריתריאה עוסקת בגיוס המוני של חיילי המילואים במדינה כדי להישלח לתיגראי. ב-20 בספטמבר ממשלת תיגאי אמרה כי אריתריאה פלשה לאזור וכי קרבות קשים מתרחשים ברחבי צפון תיגראי. ה-TDF התנגדו במידה רבה למתקפה ולפי הדיווחים פתחו במתקפת נגד כדי להשתלט מחדש על שרארו, בעוד שבמקביל החלו כוחות אתיופיה ואריתריאה להתאסף באבלה וברהאל באזור עפר. בינתיים תקיפה אווירית נוספת שבוצעה לכאורה על ידי אריתריאה פגעה בעיירה הצפונית אדי דאירו ב-27 בספטמבר בזמן שחגיגות מסקל התקיימו, והרגה לפחות שישה אזרחים ופצעו 19 נוספים.
ב-2 באוקטובר הודיע ה-TPLF כי הוציא חיילים מאזור וולו הצפוני של אמהרה, כולל קובו, כדי להיפרס מחדש צפונה כדי לתגבר קווים תחת מתקפה אריתריאית כבדה, אך הזהירה כי היא תחזור אם גבולם הדרומי יאיים. תקיפה אווירית שנייה פגעה באדי דאירו ב-5 באוקטובר, והרגה בין 50 ל-65 בני אדם על פי עובדי הסיוע בעיירה, מה שהפך אותה לאחת התקיפות האוויריות הקטלניות ביותר במלחמה. עד 19 באוקטובר, הצבא האתיופי הודיע על כיבוש שירה. בנוסף, הצליחו כוחות הממשלה בראשות אבי אחמד לכבוש שתי ערים נוספות – אלמטה וכורם.
הצדדים חתמו על הסכם שלום אתיופיה-תיגראי שנועד להפסיק את פעולות האיבה בין הצדדים ב-2 בנובמבר.
משבר הומניטרי ופגיעה בזכויות אדם

שני הצדדים במלחמה הואשמו בביצוע פשעי מלחמה ופגיעה בזכויות אדם. דו"ח משותף של הסוכנות האתיופית לזכויות אדם ושל משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם מנובמבר 2021 האשים את צבא אתיופיה, צבא אריתריאה, מיליציות אמהריות וכוחות ההגנה של תיגראי בביצוע שורה של מעשים שיכולים להיחשב לפשעי מלחמה. הצדדים השתתפו בהרג של אלפי אזרחים, הוצאות להורג ללא משפט, עינויים, חטיפה, היעלמות כפויה, אלימות מינית, אונס, עקירה, טיפול בלתי הולם בפליטים, ביזה, פגיעה בחופש הביטוי ומניעת מידע. ארגון Genocide Watch הזהיר מפני רדיפה של המיעוט התיגראי על ידי הממשלה האתיופית, והאשים את כל הצדדים בביצוע פשעים בניגוד לחוק הבינלאומי ופשעים נגד האנושות. לפי הודעה של האו"ם מיולי 2021, 400,000 אזרחים בתיגראי נמצאים במצב של רעב המוני ו-1.8 מיליון אזרחים נוספים נמצאים על הסף של רעב המוני. הממשלה הפדרלית האתיופית הואשמה על ידי ארגונים רבים במניעת סיוע הומניטרי. לפי נציבות האו"ם לפליטים נכון לספטמבר 2021, 2.1 מיליון אזרחים נעקרו מבתיהם בתיגראי, בנוסף ל-250,000 שנעקרו באמהרה, ו-112,000 בעפר. בנובמבר 2022, הוערך ש יותר משני מיליון אתיופים נעקרו מבתיהם ומאות אלפי אנשים צללו לתנאי כמעט רעב.
משבר הומניטרי ופגיעה בזכויות אדם > פגיעה באזרחים

הדו"ח המשותף של האו"ם והסוכנות האתיופית לזכויות אדם מנובמבר 2021 מפרט לגבי מספר מקרים של פגיעה באזרחים באמצעות הפצצות מהאוויר והפגזות ארטילריות. לפי הדו"ח, "יש בסיס סביר להאמין שכל הצדדים בסכסוך - כולל צבא אתיופיה, צבא אריתריאה וכוחות ההגנה של תיגראי - ביצעו התקפות ישירות על אזרחים, שהשפיעו על גברים, נשים וילדים, ועל מטרות אזרחיות שמוגנות על ידי החוק ההומניטרי הבינלאומי, כולל בתים, בתי חולים, מרכזי רפואה, בתי ספר ומקומות פולחן".
הדו"ח מפרט גם על מספר אירועים שבהם אזרחים הוצאו להורג ללא משפט או נטבחו על ידי כוחות צבא או מיליציות מכל הצדדים:
ב-9 וב-10 בנובמבר 2020 קבוצת נוער תיגראית, בסיוע מוסדי של ה-TPLF, הרגה יותר מ-200 אזרחים אמהרים בעיירה מיי כאדרה. בנקמה, מיליציות אמהריות הרגו מספר אזרחים תיגראים.
ב-28 בנובמבר 2020 חיילים בצבא אריתריאה הרגו 100 אזרחים באקסום שבמרכז תיגראי. חיילים של צבא אתיופיה נכחו במקום ולא התערבו. יום לאחר מכן ירו החיילים האריתריאים על אבלים שביקשו לקבור את המתים.
ב-8–9 בינואר 2021 הרגו חיילים מצבא אתיופיה לפחות 70 אזרחים בעיירה בורה שבדרום תיגראי. החיילים עברו מבית לבית, הכריחו את הגברים התיגראים לכרוע והוציאו אותם להורג על ידי ירי בראשם.
במקלה, צבא אתיופיה הטיל עוצר וירה על אזרחים לא חמושים שיצאו לרחוב בשעות העוצר.
ב-4 בנובמבר 2020 כוחות ההגנה של תיגראי ירו על קהל של אנשים שביקשו מחסה בכנסייה בצפון תיגראי והרגו מספר לא ידוע של אנשים.
הדו"ח מצא שאזרחים ולוחמים נחשפו לעינויים בניגוד לחוק הבינלאומי. כוחות ההגנה של תיגראי וצבא אריתריאה עינו, חטפו והכו אזרחים ממוצא אמהרי. בסאמרה, חיילי הצבא האריתריאי השפילו אזרחים, שנאספו והוצעדו עירומים ברחוב לעיני הקהל. בבסיסי צבא אתיופיה עונו לוחמים ואזרחים תיגראים.
תחקירים של BBC,‏ CNN ואמנסטי אינטרנשיונל מצאו עדויות לטבח של לפחות 54 אזרחים תיגראים ליד מהברה דגו במרכז תיגראי, על ידי צבא אתיופיה במרץ 2021. תחקיר של ארגון משמר זכויות האדם מצא שבתחילת ספטמבר 2021 כוחות תיגראים הוציאו להורג 26 אזרחים בעיירה צ'נה ו-23 אזרחים בעיירה קובו (אנ').
דו"ח בהוצאה עצמית של חוקרים מאוניברסיטת גנט בבלגיה ומאוניברסיטת מקלה בתיגראי, אשר התמקדו בתיגראי בלבד, אסף שמות של 3,055 קורבנות אזרחים ידועים, שנהרגו עד אוקטובר 2021. אזרחים שמתו מרעב לא כלולים במספר זה. החוקרים העריכו, על פי ידיעות עיתונאיות, שמספר הקורבנות האזרחים האמיתי עשוי להיות גבוה מ-9,000. לפי הדו"ח, 92% מהקורבנות הידועים הם גברים, וממצא זה תואם את הטענה שיש ניסיון "להשמיד לוחמים תיגראים, כולל את הדור העתידי של הלוחמים". רק 3% מהקורבנות נהרגו בהפגזות על ערים, בעוד 30% נהרגו במעשי טבח, הוצאה להורג וכדומה. 66% מההרוגים מתו בנסיבות שלא הובהרו לכותבי הדו"ח. חיילים אריתריאים היו אחראים למרבית המקרים (45.5%). חיילים בצבא אתיופיה היו אחראים ל-21%, כאשר ב-17% מהמקרים הנותרים האחראים היו או חיילים אריתריאים או חיילים אתיופים. מיליציות אמהריות היו אחריות ל-4% מהמקרים. לפי דו"ח זה, כוחות הביטחון התיגראים היו אחראים רק ל-1% מהמקרים. 9% מהקורבנות היו מתחת לגיל 20, אף שקבוצת גיל זו מהווה כ-50% מאוכלוסיית אתיופיה.
משבר הומניטרי ופגיעה בזכויות אדם > אלימות מינית

מחברי הדו"ח המשותף של האו"ם והסוכנות האתיופית לזכויות אדם ראיינו 30 נשים שהיו קורבנות של אלימות מבוססת-מגדר. רובן חוו אונס ומחציתן חוו אונס קבוצתי. מחברי הדו"ח אספו עדויות גם על אונס והשפלה מינית של גברים. רשויות הבריאות בתיגראי דיווחו על יותר מאלף מקרים של אלימות מבוססת-מגדר. יותר מ-200 נשים נאלצו לעבור הפלה לאחר שעברו אונס. סך הכל, תועדו 2,204 דיווחים על אלימות מינית, והקורבנות ב-90% מהם היו ילדות ונערות מתחת לגיל ההסכמה. מומחים לזכויות אדם של האו"ם ציינו שמספר הדיווחים אינו משקף את המצב בשטח, שכן פחד, חשש מסטיגמה וחוסר גישה למוקדי סיוע גורמים לדיווח חסר. המומחים אמרו שהממצאים מראים על כך שנעשה שימוש מכוון ואסטרטגי באלימות מינית, מתוך כוונה "להטיל טרור, להנמיך ולהשפיל את הקורבנות ואת הקבוצות האתניות שלהן הן שייכות" ושהדברים נעשו תוך הסכמה או עצימת עין של הארגונים המדיניים והלא-מדיניים שמשתתפים בסכסוך. לפי אמנסטי אינטרנשיונל, כוחות שפועלים יחד עם צבא אתיופיה השתמשו באונס ככלי נשק במלחמה. חלק מהנשים שנאנסו נדבקו ב-HIV, וישנם דיווחים על הדבקה מכוונת ב-HIV.
משבר הומניטרי ופגיעה בזכויות אדם > עקירה ופגיעה בפליטים

הקהילה הבינלאומית מבחינה בין פליטים, אנשים שחצו את הגבול עם מדינה אחרת כדי למצוא מחסה מפני רדיפה או סכנה, לבין עקורים (Internally displaced people), שנאלצו לעזוב את ביתם אך לא חצו את הגבול. עקירה כפויה יכולה להתקיים בעקבות הפעלת אלימות פיזית או בעקבות איום בהפעלת כוח פיזי, כגון עקירה כתוצאה מפחד מאלימות, מעצר, דיכוי פסיכולוגי, או שימוש לרעה בסמכות. עקירה מוגדרת ככפויה כאשר נקבע שלקורבן של העקירה לא הייתה אפשרות בחירה ממשית לא לעזוב את ביתו.
עוד לפני פרוץ המלחמה אירחה אתיופיה כ-800,000 פליטים ממדינות אחרות באפריקה. בנובמבר 2020 היו בתיגראי 96,000 פליטים מאריתריאה. בדו"ח המשותף של האו"ם ושל הסוכנות הממשלתית האתיופית לזכויות אדם צוין שמאז תחילת הקונפליקט הופיעו "דיווחים אמינים" על תקיפה והריגה של פליטים אריתריאים בתיגראי וכן דיווחים על אלימות מינית כלפיהם. צבא אריתריאה וכוחות ההגנה של תיגראי סיכנו את מחנות הפליטים על ידי נוכחותם במחנות. צבא אריתריאה הואשם בדו"ח גם בהחזרה בכפייה של פליטים מהמחנות, פעולה שמנוגדת לחוק הבינלאומי ולעקרון האי-החזרה. כוחות תיגראים הואשמו בדו"ח בביזה ובלקיחת רכוש פרטי של פליטים ושל ארגוני הסיוע לפליטים.
עם תחילת הלחימה בנובמבר 2020 דיווחה נציבות האו"ם לפליטים שיותר מ-40,000 אתיופים חצו את הגבול לסודאן כפליטים. בתחילת ינואר 2021 מספר הפליטים האתיופים בסודאן הגיע ל-56,000. בסוף אפריל דיווחה הנציבות על יותר מ-63,000 פליטים אתיופים בסודאן.
מרבית האנשים שנעקרו מבתיהם לא חצו את הגבול, אלא נשארו באתיופיה. 1.7 מיליון אזרחים נעקרו בכפייה מבתיהם עד אוגוסט 2021, מתוכם 92,000 במקלה, 772,343 בשירה, 329,112 במרכז תיגראי, 185,690 במזרח תיגראי, 267,304 בצפון-מזרח תיגראי ו-63,898 בדרום תיגראי. עד סוף 2021 דווח על 2.1 מיליון עקורים. לפי ארגון המזון והחקלאות של האו"ם, מספר העקורים בנובמבר 2021 הגיע ל-3.2 מיליון. הגל הראשון של העקורים התרחש בנובמבר 2020, עם תחילת המלחמה, כשמאות אלפי אזרחים נאלצו לעזוב את בתיהם בעקבות מעשי אלימות, טבח, מעצרים והוצאה להורג ללא משפט. הגל השני של העקירה התרחש בהמשך הלחימה בתיגראי, כשהצדדים עקרו באופן מכוון אזרחים תיגראים ואמהרים על בסיס אתני. במערב תיגראי נקטו הצדדים במדיניות מכוונת של עקירה על בסיס אתני. מחברי הדו"ח המשותף של האו"ם והסוכנות האתיופית לזכויות אדם כתבו שבמקרים רבים העקורים נחשפו לתנאים קשים ושהמדינה כשלה בהספקת תנאים מסקפקים של מקלט, היגיינה, שירותי בריאות, תזונה וביטחון לעקורים, בהתאם לדרישות החוק הבינלאומי. בחלק מהמקרים נעשו מעצרים המוניים של עקורים.