stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דינאן (בלגיה)
הערות שוליים

↑  המלחמה הגדולה בבלגיה, הצפירה, 20 באוגוסט 1914
↑  נצחון הצרפתים ליד דינאן, הצפירה, 18 באוגוסט 1914
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555270905171  BnF: cb124400468 (data)  GND: 4085442-5  LCCN: n82106082  MusicBrainz: bbe61497-845b-4992-b7ee-10056079b15a  NKC: ge1238080  SUDOC: 033542910  VIAF: 125513258   WorldCat (עם VIAF): 125513258 
בתים בדינאן, על שפת נהר המז.
דגל האיים הבלאריים

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מדיני ואזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 קבלת מעמד רשמי:  1 במרץ 1983
 מוטיבים עיצוביים:  דגל צהוב, ארבעה פסים אופקיים אדומים, קנטון סגול מוטען בחומה לבנה
דגל האיים הבאלריים הוא דגלה של הקהילה האוטונומית הספרדית האיים הבלאריים. עיצובו הוא דגל צהוב עליו ארבעה פסים אדומים אופקיים, כדגלה של קטלוניה, מוטען בקנטון סגול עם חומה לבנה שלה חמישה צריחים. העיצוב נשען על סמלם ההרלדי המסורתי של מלכי אראגון, המוטות של אראגון, עיצוב לו שותפים דגלי שלוש קהילות אוטונומיות נוספות; והחומה מסמלת את ממלכת מיורקה העתיקה.
הדגל אומץ בחוק של הממשל האוטונומי משנת 1983 ואושרר מחדש בשנת 1994 וב-1999 ללא כל שינוי בדגל.
דגלי האיים

דגל מאיורקה.
דגל מנורקה.
דגל איביזה.
דגל פורמנטרה
ראו גם

סמל האיים הבלאריים
גירמיי גבריסלסי

גירמיי גבריסלסי (בתיגרינית: ግርማይ ገብረስላሰ; נולד ב-14 בנובמבר 1995) הוא אתלט אריתריאי. הוא אלוף העולם (בייג'ינג 2015) בריצת מרתון. בכך היה לאתלט הצעיר ביותר שזכה במדליית זהב בריצת מרתון באליפות עולם ולאתלט האריתריאי הראשון בהיסטוריה שזכה במדליית זהב באליפות עולם.
במרתון ניו יורק שנערך ב-6 בנובמבר 2016, זכה במקום הראשון משסיים בזמן של 2:07:51 והיה לרץ הצעיר ביותר בתולדות מרתון זה שזכה במקום הראשון.
שיאים אישיים

ריצת 10000 מטר: 28:33.37  דקות (2012)
ריצת 10 ק"מ: 28:21 דקות (2014)
ריצת 15 ק"מ: 42:43 דקות (2014)
ריצת 20 ק"מ: 57:07 דקות (2014)
ריצת חצי מרתון: 1:00:09 שעות (2013)
ריצת 25 ק"מ: 1:13:42 שעות (2014)
ריצת 30 ק"מ: 1:28:46 שעות (2014)
ריצת מרתון: 2:07.47 שעות (2015)
דיוויזיית הפרשים אס אס השמינית

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  אס אס ואפן אס אס
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  9 בספטמבר 1942 – 12 בפברואר 1945 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  חיל פרשים
 פיקוד
 מפקדים
אנשי הדיוויזיה ברוסיה (התמונה צולמה בתקופה בה הדיוויזיה עוד הייתה בריגדה)
אנשי הדיוויזיה בקרב נגד פרטיזנים במאי 1943
דיוויזיית פרשים אס אס השמינית "פלוריאן גאייר" (בגרמנית: 8. SS-Kavallerie-Division „Florian Geyer“) הייתה דיוויזיית פרשים של הוואפן אס אס אשר לחמה במלחמת העולם השנייה וביצעה פשעי מלחמה בבלארוס ופולין.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-9 בספטמבר 1942, על בסיס בריגדת הפרשים אס אס השמינית, וכמפקדה הראשון מונה גוסטב לומברד. חלק גדול מבין חיילי הדיוויזיה גויסו מהונגריה. הדיוויזיה נכללה במסגרת הארמייה התשיעית, והשתתפה בפעילות אנטי-פרטיזנית באזור סמולנסק. ב-25 בנובמבר השתתפה הדיוויזיה בהדיפת מבצע מארס, וכן לקחה חלק חשוב במתקפת הנגד הגרמנית שהחלה ב-7 בדצמבר. לאחר הכרזתו של היטלר על פינוי מבלט רז'ב ב-1943, השתתפה הדיוויזיה במבצע באפלו, במסגרתו ביצעו הנאצים פשעי מלחמה שנועדו לעכב את השתלטות הצבא האדום על המבלט. הדיוויזיה הועברה לאחר מכן לקבוצת ארמיות דרום, ולחמה לסירוגין תחת הארמייה השמינית וארמיית הפאנצר הראשונה בקרבות הנסיגה אל הדנייפר.
בינואר 1944 הדיוויזיה נשלחה להונגריה, ובין אפריל למאי של אותה שנה לחמה כנגד הפרטיזנים בקרואטיה. בספטמבר הועברה לטרנסילבניה, והייתה חלק מהקורפוס ה-29 שהיה חלק מהארמייה השמינית. בנובמבר הועברה תחת הקורפוס השלישי שהיה חלק מהארמייה השישית. בדצמבר של אותה שנה, הועברה הדיוויזיה לבודפשט והייתה חלק מקורפוס אס אס הררי התשיעי בפיקודו של קרל פפר-וילדנברוך, אשר כותר בבודפשט בידי כוחות הצבא האדום וצבא רומניה (המצור על בודפשט). ב-1 בינואר 1945, הארמייה השישית פתחה במבצע קונרד במטרה לשחרר את הקורפוס, כשהיא זוכה להצלחות ומתקדמת באופן מוצלח לשבירת האויב. התקדמות הכוח נבלמה לבסוף רק 28 ק"מ מהעיר, בהמשך החודש נעשו עוד שני ניסיונות לשבירת הצבא האדום וכיבוש בודפשט, אך למרות הצלחות נקודתיות נכשלו הכוחות הגרמנים. ב-11 בפברואר 1945, התאבד מפקדה האחרון של הדיוויזיה, יואכים רומר, ויום לאחר מכן הושמדו הכוחות המכותרים בידי הצבא האדום.
פשעי מלחמה

אנשי הדיוויזיה בצעו פשעי מלחמה במהלך מבצעים נגד פרטיזנים ביערות בלארוס באביב 1943 במסגרתם שרפו כפרים שלמים והרגו את תושביהם ללא הבחנה ובשנת 1944 בפולין והונגריה.
מפקדים

בריגדפיהרר גוסטב לומברד (מרץ 1942 - אפריל 1942)
גרופנפיהרר הרמן פגליין (אפריל 1942 - אוגוסט 1942)
אובר-גרופנפיהרר וילהלם ביטריך (אוגוסט 1942 - 15 בפברואר 1943)
בריגדפיהרר פריץ פרייטג (15 בפברואר 1943 - 20 באפריל 1943)
בריגדפיהרר גוסטב לומברד (20 באפריל 1943 - 14 במאי 1943)
גרופנפיהרר הרמן פגליין (14 במאי 1943 - 13 בספטמבר 1943)
גרופנפיהרר ברונו סטריקנבאך (13 בספטמבר 1943 - 22 באוקטובר 1943)
גרופנפיהרר הרמן פגליין (22 באוקטובר 1943 - 1 בינואר 1944)
גרופנפיהרר ברונו סטריקנבאך (1 בינואר 1944 - 14 באפריל 1944)
בריגדפיהרר גוסטב לומברד (14 באפריל 1944 - 1 ביולי 1944)
בריגדפיהרר יואכים רומר (1 ביולי 1944 - 11 בפברואר 1945)
הערות שוליים

↑  חיל הפרשים השמיני של SS "פלוריאן GEYER
| גרמניה הנאצית דיוויזיות הוואפן אס אס  |
| --- | --- | --- |
| דיוויזיות פאנצר | דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה • דיוויזיית אס אס "דאס רייך" • דיוויזיית האס אס השלישית "טוטנקופף" • דיוויזיית פאנצר אס אס החמישית "ויקינג" • דיוויזיית פאנצר אס אס התשיעית "הוהנשטאופן" • דיוויזיית פאנצר אס אס העשירית "פרונדסברג" • דיוויזיית פאנצר אס אס ה-12 "היטלריוגנד" |  |
| דיוויזיות פאנצרגרנדיר | דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-11 "נורדלנד" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-16 "רייכספיהרר-אס אס" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-17 "גץ פון ברליכינגן" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-18 "הורסט וסל" • דיוויזיית פאנצרגרנדיר אס אס ה-23 "נדרלנד" |  |
| דיוויזיות הרריות | דיוויזיית אס אס השישית "נורד" • דיוויזיית אס אס השביעית "פרינץ אויגן" • דיוויזיית אס אס הררית ה-13 "הנדשאר" • דיוויזיית אס אס הררית ה-21 "סקנדרבג" • דיוויזיית אס אס הררית ה-23 "קאמא" • דיוויזיית ואפן הררית אס אס ה-24 "קארסטייגר" |  |
| דיוויזיות פרשים | דיוויזיית פרשים אס אס השמינית "פלוריאן גאייר" • דיוויזיית פרשים אס אס ה-22 "מריה תרזה" • דיוויזיית ואפן פרשים אס אס ה-33 • דיוויזיית פרשים אס אס ה-37 "ליצו" • דיוויזיית הפרשים הקוזאקים הראשונה • דיוויזיית הפרשים הקוזאקים השנייה |  |
| דיוויזיות חיל רגלים | דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-14 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-15 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-19 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-20 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-25 "הוניאדי" • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-26 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-27 "לנגמרק" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-28 'ולוניה' • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס רונה • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-29 • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-30 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-31 • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-32 "ינואר" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-33 "שרלמן" • דיוויזיית הגרנדיר אס אס ה-34 'לנדשטורם נדרלנד' • דיוויזיית הוואפן גרנדיר אס אס ה-36 • דיוויזיית האס אס ה-38 "ניבלונגן" |  |
| דיוויזיות משטרה | דיוויזיית האס אס הרביעית • דיוויזיית האס אס ה-35 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 6059873-6  LCCN: n96101796  VIAF: 143235886   WorldCat (עם VIAF): 143235886
גרנד פורקס

| --- | --- |
כיכר העיר, דאונטאון גרנד פורקס (יוני 2006).
כיכר העיר, דאונטאון גרנד פורקס (יוני 2006).
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  דקוטה הצפונית דקוטה הצפונית
 מחוז:  גרנד פורקס
 תאריך ייסוד:  15 ביוני 1870
 שטח:  52.03 קמ"ר
 גובה:  257 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  59,166 (דירוג: 440, 1 באפריל 2020)
  ‑ במטרופולין:  98,461
  ‑ צפיפות:  1,024.6 נפש לקמ"ר (דירוג: 352, 2010)
 קואורדינטות:  47°55′31″N 97°01′57″W﻿ / ﻿47.925277777778°N 97.0325°W﻿ / 47.925277777778; -97.0325 
 אזור זמן:  UTC -6
 www.grandforksgov.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גרנד פורקס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה גרנד פורקס(למפת דקוטה הצפונית רגילה) ביסמרק פארגו מינוט מנדאן דיקנסון ויליסטון קנדה מ י נ ס ו ט ה  דקוטה הדרומית מ ו נ ט נ ה גרנד פורקס(למפת דקוטה הצפונית מוגדלת) ביסמרק פארגו מינוט מנדאן דיקנסון ויליסטון קנדה מ י נ ס ו ט ה  דקוטה הדרומית מ ו נ ט נ ה גרנד פורקס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גרנד פורקס (באנגלית: Grand Forks) היא העיר השלישית בגודלה במדינת דקוטה הצפונית (אחרי פארגו וביסמרק) ועיר המחוז של מחוז גרנד פורקס. על פי מפקד האוכלוסין של 2010 מונה אוכלוסיית העיר 52,838 נפש, ויחד עם אזור המטרופולין של העיר מונה האוכלוסייה 98,461 נפש.
העיר ממוקמת בגדתו המערבית של הנהר האדום של הצפון, באזור הנקרא "עמק הנהר האדום", ולפיכך היא מועדת לשיטפונות. העיר הוקמה בשנת 1870 על ידי קפטן אלכסנדר גריגס ובמקור נקראה "לֶה גראנד פוּרְש" (Les Grandes Fourches). מיקומה של העיר בצומת מזלג של הנהר האדום ושל נהר האגם האדום, ומכאן שמה ("fork" משמעותו מזלג).
גאוגרפיה

גרנד פורקס ממוקמת 119 ק"מ צפונית לאזור פרגו-מורהד, אזור המטרופולין של הערים פארגו ומורהד, ו-223 ק"מ דרומית לויניפג, מניטובה. גרנד פורקס שוכנת על גדתו המערבית של הנהר האדום של הצפון, באזור הידוע בשם "עמק הנהר האדום". על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, שטחה הכולל של העיר הוא 52.03 קמ"ר, מתוכם 51.57 קמ"ר שטחי יבשה ו-0.47 קמ"ר שטחי מים.
העיר גרנד פורקס מורכבת ממספר שכונות. האזור הסמוך לנהר האדום היה הראשון להתפתח, ועל כן חלק מהשכונות העתיקות בעיר, ביניהם גם אזור הדאונטאון, נמצאות שם. השטח שבין הדאונטאון לקמפוס אוניברסיטת דקוטה הצפונית היה גם הוא מהאזורים שהתפתחו מוקדם יותר וניתן למצוא בו מאפיינים היסטוריים שונים.
דאונטאון גרנד פורקס הוא החלק העתיק ביותר בעיר וקיימים בו מבנים היסטוריים רבים. מרכז השלטון המקומי והמחוזי שוכן בו, והוא משמש גם כמקום התאספות בפסטיבלים ובאירועים גדולים. בנוסף, בדאונטאון מתקיים שוק איכרים מדי שבת מאמצע יוני ועד לאמצע ספטמבר.
היסטוריה

גרנד פורקס היא העתיקה ביותר מבין הערים הראשיות של הדקוטות. קודם להתיישבותם של אירופאים במקום היה האזור שבו יושבת העיר כיום נקודת מפגש ומסחר ראשית של האינדיאנים המקומיים. חוקרים, ציידים וסוחרי פרוות צרפתיים כינו את המקום "לֶה גראנד פוּרְש" (Les Grandes Fourches). במחצית הראשונה של המאה ה-18 שימש האזור כתחנת סחר חשובה של הציידים וסוחרי הפרוות הצרפתיים. מסחר הפרוות הצרפתי במקום נמשך עד מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, אז עבר השטח לשליטה בריטית. ב-1800 הקים אלכסנדר הנרי הצעיר, סוכן של החברה הצפון-מערבית ממונטריאול, מחנה זמני ב"לֶה גראנד פוּרְש" וב-1808 ייסד תחנת סחר קבע במקום. בשנות ה-20 של המאה ה-19 הגיעו גם סוכנים של חברת מפרץ הדסון ושל חברת הפרווה האמריקנית (של ג'ון ג'ייקוב אסטור) והקימו תחנות סחר במקום.
באמצע המאה ה-19 שימשה לֶה גראנד פוּרְש כנקודת עצירה של עגלות הנהר האדום שהובילו סחורה בנתיבי הנהר האדום בין סיינט פול, מינסוטה ובין פורט גרי (כיום ויניפג, מניטובה). ב-15 ביוני 1870 נפתח משרד הדואר הראשון, ו"לֶה גראנד פוּרְש" אונגלזה ל"גרנד פורקס" (Grand Forks). בשונה ממרבית הערים בדקוטה הצפונית, גרנד פורקס לא חבה את קיומה לסלילתם של פסי הרכבת; גרנד פורקס הייתה בתחילה נמל אוניות קיטור חשוב על הנהר האדום של הצפון. בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19 עברה במקום אוניית קיטור בפיקודו של קפטן אלכסנדר גריג; האונייה קפאה, וגריג ואנשיו אולצו להישאר בגרנד פורקס עד סוף החורף. הם בנו צריף זמני למגורים בחורף ובמהלך תקופת שהייתם שם החליט גריג כי המקום מתאים למגורים. בקיץ הוא ייסד עיירה על שטח של 9 אקרים (36,000 מ"ר), במקום בו בעתיד יהיה דאונטאון גרנד פורקס. אלכסנדר גריגס מכונה "אבי גרנד פורקס".
היסטוריה > התיישבות

קהילה קטנה התפתחה במהירות בגרנד פורקס. בשנת 1875 הוצא לאור ראשונה עיתון מקומי בשם "Plaindealer" על ידי ג'ורג' ה. וולש (George H. Walsh). ב-1879 הוציא לאור ג'ורג' ווינשיפ (George Winship) את העיתון "The Herald".
גרנד פורקס גדלה במהירות בראשית ימיה. מבין הגורמים שהביאו לצמיחתה המהירה ניתן למנות את גלי המהגרים והאמריקנים שהגיעו מהחלק המערבי של המדינה, את תנועת אוניות הקיטור בנהר האדום ואת סלילתם של פסי הרכבת. גרנד פורקס חוברה למסילת הרכבת סיינט פול - מיניאפוליס - מניטובה (חלק ממסילת הרכבת הצפונית הגדולה) בשנת 1880, ובשנת 1887 חוברה גם למסילת הרכבת הצפון-פסיפית. המתיישבים הראשונים בגרנד פורקס היו חוואים ופועלים, אך בתוך זמן קצר התיישבו בעיר גם סוחרים ובעלי מקצוע שונים שהגיעו ממיניאפוליס ומערים אחרות. לאחר סלילתם של פסי הרכבת הוחלפו במהירות מבני עץ בעיר בבנייני לבנים; שלושה בניינים ("Hotel Dacotah", ‏"St. John's Block" ו-"Security Building") בני 5 קומות עיטרו את קו הרקיע של העיר והיוו סימן לעיר צומחת.
בשנת 1883 נוסדה בגרנד פורקס אוניברסיטת דקוטה הצפונית על ידי ג'ורג' ה. וולש, עוד קודם שדקוטה הצפונית הוכרה כמדינה עצמאית. בראשית המאה ה-20 כבר הייתה גרנד פורקס למרכז המסחרי, התרבותי, החינוכי, התחבורתי והרפואי של האזור.
היסטוריה > המאה ה-20

במחצית הראשונה של המאה ה-20 צמחה העיר בצורה יציבה וחלה התפתחות של שכונות חדשות מדרום וממערב לדאונטאון. ב-1922 הוקמה בגרנד פורקס טחנת הקמח והממגורה של דקוטה הצפונית, והיא טחנת הקמח הגדולה ביותר בארצות הברית והיחידה הנמצאת תחת בעלותה של מדינה (דקוטה הצפונית). ב-1954 הקים חיל האוויר האמריקני בסיס בגרנד פורקס; בסיס חיל האוויר גרנד פורקס הביא עם הקמתו אלפי מקומות עבודה ותושבים חדשים לעיר. הבסיס הצבאי והאוניברסיטה הם מהמרכיבים החשובים ביותר בכלכלת העיר.
במחצית השנייה של המאה ה-20 ועם הקמתה של מערכת הכבישים הבין-מדינתיים, החל מעבר גדל והולך של תושבים מהדאונטאון לפרוורים. במהלך מספר פרויקטים של התחדשות עירונית בגרנד פורקס נהרסו חלקים מהדאונטאון ובמקומם נבנו מבנים ציבוריים ושיפורי תחבורה. במהלך התקופה הזו נבנו מרכזים מסחריים, בית ספר ציבורי חדש ובית חולים חדש. ב-1978 נפתח קניון קולומביה, ופתיחתו שינתה הנוף הקמעונאי בעיר.
בשנת 1997 העיר ניזוקה קשות עקב שיטפון חמור של הנהר האדום. בנוסף, במהלך השיטפון פרצה שרפה שכילתה 11 בניינים באזור הדאונטאון של העיר, אחד מהם היה משרדי העיתון " Grand Forks Herald". התגייסות של התקשורת ותרומה גדולה של הפילנתרופית ג'ואן קרוק, אשתו של ריי קרוק מייסד רשת מקדונלד'ס, סייעו לשיקומה המהיר של העיר. על מנת למנוע אסונות דומים בעתיד החליטו הרשויות להקים מערכת סוללות מסיבית חדשה, ובמהלך הבנייה הם נאלצו להרוס לחלוטין מספר שכונות. הפרויקט הושלם בשנת 2006.
מאז השיטפון המשיכה העיר לצמוח ולהתפתח. פרויקטים שונים בוצעו, בהם בניית מרכז אלרוס (היכל קונצרטים ואצטדיון הבית של קבוצת הפוטבול של האוניברסיטה), היכל הספורט ראלף אינגלסטד (אצטדיון הבית של קבוצת ההוקי של האוניברסיטה) וכן פרויקטים מסחריים באזורי הפרוורים של העיר. בנוסף, גם אוכלוסיית העיר ממשיכה לצמוח ביציבות.
כלכלה

בעוד החקלאות מוסיפה להוות ענף משמעותי בכלכלת האזור, בעיר גרנד פורקס עצמה קיימים כיום גם ענפי כלכלה אחרים בהם חינוך, ביטחון, מערכות בריאות ותעשייה. הרשות הפדרלית והרשות המדינתית הן שתי המעסיקות הגדולות ביותר באזור גרנד פורקס. אוניברסיטת דקוטה הצפונית, הממוקמת במרכז העיר, היא המעסיקה הגדולה ביותר באזור המטרופולין. בסיס חיל האוויר בגרנד פורקס, הממוקם מערבית לעיר, מעסיק גם הוא מספר גדול של אזרחים בנוסף לכוח האדם הצבאי המוצב שם. מערכת הבריאות אלטרו היא הגוף המעסיק הפרטי הגדול ביותר בגרנד פורקס.
מפעלי התעשייה העיקריים בגרנד פורקס כוללים את מפעל טורבינות הרוח "LM Glasfiber" ומפעל המטוסים צירוס. מפעלי מזון עיקריים בעיר כוללים את "סימפלוט" ואת טחנת הקמח והממגורה של דקוטה הצפונית, שהיא טחנת הקמח הגדולה ביותר בארצות הברית. הן אמזון והן SEI Information Technologies מפעילים מוקדי שירות בעיר. מעסיקים פרטיים גדולים אחרים בעיר כוללים את רשת הבנקים הפרטית אלרוס פיננשל, רשת "Home of Economy" (כלי בית, ביגוד ועוד) ורשת הסופרמרקטים Hugo's.
המגזר הקמעונאי מהווה גם הוא מרכיב חשוב בכלכלת העיר. מרכז הקניות ההיסטורי של גרנד פורקס שכן באזור הדאונטאון, אך כיום שוכנות בדאונטאון חנויות קטנות ומסעדות ואילו אזור דרום גרנד פורקס הפך למרכז קמעונאי ראשי בעיר. בגרנד פורקס קיימים שלושה מרכזי קניות גדולים: הישן ביותר, קניון גרנד סיטי'ס, ממוקם ב-South Washington Street וכולל בעיקר חנויות קטנות בבעלות מקומית, כמו גם סניף של רשת קמארט; השני הוא קניון קולומביה, הקניון הגדול ביותר בגרנד פורקס, ובו כ-80 חנויות הכוללות בין השאר סניפים של מייסיס, סירס וג'יי סי פני; השלישי הוא שוק גרנד פורקס (Grand Forks Marketplace), פאוור סנטר בו קיימים בין השאר סניפים של הרשתות טארגט, Best Buy, Gordmans, ‏ ו-Lowe's.
השלטון העירוני מעורב ואקטיבי בתהליך ההתפתחות הכלכלית של העיר, מסייע לעסקים קיימים לצמוח ומנסה למשוך חברות ואנשי עסקים פוטנציאליים חדשים. חלק מההכנסות ממס המכירה מוקצות לשם כך, וחלק אחר נכנס לקרן הצמיחה של גרנד פורקס. חברות יכולות לקבל הלוואות בריבית נמוכה או מענקים מקרן הצמיחה בתנאי שעומדים בקריטריונים שנקבעו. בנוסף העיר מממנת גם את תאגיד הפיתוח הכלכלי האזורי גרנד פורקס (Grand Forks Region Economic Development Corporation או EDC), ארגון ללא כוונת רווח שמקבל מימון גם מהמחוז ומחברות פרטיות. מטרתו העיקרית של ה-EDC הוא פיתוח עסקים על ידי סיוע וייעוץ בנושאי שיווק וניהול, למשל בזיהוי אתרים המתאימים להשקעה ובהרכבת חבילות מימון ציבוריות. תפקיד עיקרי נוסף של ה-EDC הוא בחינת מידת התאמתם של עסקים המעוניינים במימון מקרן הצמיחה.
מנהיגי הציבור בעיר רואים באוניברסיטת דקוטה הצפונית (UND) "מנוע כלכלי" לעיר. מלבד הפקולטות השונות הקיימות בה, האוניברסיטה מכילה גם מרכיבים עסקיים כדוגמת מרכז המחקר לאנרגיה ולסביבה (EERC). לאחרונה פועלת האוניברסיטה למסחר את המחקר הקיים בה, ולשם כך הקימה פארק הייטק בשוליו המערביים של הקמפוס.
ממשל

גרנד פורקס משתמשת במודל השלטון המקומי של ראש עיר-מועצה. לראש העיר, הנבחר לכהונה בת 4 שנים, יש הסמכות לפקח על הניהול היומיומי של הרשות המקומית ולעבוד באופן ישיר עם האגפים השונים בעירייה על מנת לוודאות מתן שירותים ראוי לתושבי העיר. ראש העיר המכהן של גרנד פורקס הוא ד"ר מייקל בראון. בראון נבחר לראשונה בשנת 2000, שוב ב-2004 ושוב ב-2008.
העיר מחולקת ל-7 רבעים (Wards), ובכל רובע נבחר נציג למועצת העיר לכהונה בת 4 שנים. המועצה מתכנסת פעמיים בחודש בהרכב מלא. גם שתי הוועדות המרכיבות אותה, ועדת הכספים והפיתוח העירוני וועדת השירותים והבטיחות, מתכנסות כל אחת פעמיים בחודש. כל הפגישות הללו משודרות בערוץ הטלוויזיה המקומי.
חינוך

אוניברסיטת דקוטה הצפונית (UND), האוניברסיטה העתיקה ביותר והיחידה בה קיימים בתי ספר לרפואה ולמשפטים במדינה, ממוקמת בגרנד פורקס. האוניברסיטה ידועה הודות לבית הספר למדעי התעופה והחלל על שם ג'ון ד. אודגרד, שבו קיימת תוכנית פיקוח טיסה; באוקטובר 2009 דורגה התוכנית במקום הראשון בשנה השנייה ברציפות על ידי ה-FAA. אוניברסיטת דקוטה הצפונית ואוניברסיטת המדינה של דקוטה הצפונית מהוות יחד את פרוזדור המחקר של עמק הנהר האדום.
המכללה הקהילתית והטכנית נורת'לנד, מכללה דו-שנתית, היא מכללה הממוקמת מעבר לנהר האגם האדום בעיר איסט גרנד פורקס. אוניברסיטת מינסוטה קרוקסטון ממוקמת בעיר הסמוכה קרוקסטון המשתייכת למדינת מינסוטה.
מערכת בתי הספר הציבוריים של גרנד פורקס משרתת הן את תושבי גרנד פורקס והן את בסיס חיל האוויר בגרנד פורקס. בעיר קיימים 12 בתי ספר יסודיים, 4 חטיבות ביניים, 2 תיכונים, תיכון אלטרנטיבי אחד ותוכנית לימודים למבוגרים. בראש מערכת בתי הספר הציבוריים של גרנד פורקס עומדים 9 חברי ועד נבחרים, הנפרדים מהשלטון המקומי והמחוזי.
ישנם מספר בתי ספר יסודיים אשר אינם משתייכים למערכת בתי הספר הציבוריים, ובהם בית הספר לעיוורים של דקוטה הצפונית. בנוסף קיימים 2 בתי ספר קתוליים המציעים כיתות לימוד מגן הילדים ועד לכיתה ו'. קיים בית ספר פרטי אחד בלבד בכל אזור המטרופולין של גרנד פורקס, תיכון קתולי, הממוקם באיסט גרנד פורקס.
דוד שטורל

דוד שטורל (בגרמנית: David Storl; נולד ב-27 ביולי 1990) הוא אתלט גרמני, פעמיים ברציפות אלוף העולם (טגו 2011 ומוסקבה 2013), 3 פעמים ברציפות אלוף אירופה (הלסינקי 2012, ציריך 2014 ואמסטרדם 2016) וסגן האלוף האולימפי (לונדון 2012) בהדיפת כדור ברזל.
ביוגרפיה

שטורל נולד ברוכליץ, סקסוניה, צפונית מערבית לקמניץ.
ביוגרפיה > אלוף העולם לנוער

באליפות העולם באתלטיקה לנערים שנערכה באוסטרבה, צ'כיה בשנת 2007 זכה שטורל במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל (5 ק"ג) בתוצאה של 21.40 מטר. באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בבידגושץ', פולין בשנת 2008 הוא זכה במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל (6 ק"ג) בתוצאה של 21.08 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 סיים שטורל במקום 28 בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 19.19 מטר, באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה בדוחא, קטר במרץ 2010 הוא סיים במקום שביעי בתוצאה של 20.40 מטר ובאליפות אירופה שנערכה בברצלונה, ספרד בסוף יולי אותה שנה הוא סיים במקום חמישי בתוצאה של 20.57 מטר.
ביוגרפיה > אלוף העולם

באליפות אירופה באתלטיקה עד גיל 23 שנערכה באוסטרבה ב-14 ביולי 2011 זכה שטורל במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בשיא תחרות חדש של 20.45 מטר ובאליפות העולם באתלטיקה, שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית, ב-2 בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בשיא אישי חדש של 21.78 מטר, לפני דילן ארמסטרונג מקנדה (21.64 מטר) ואנדריי מיחנביץ' מבלארוס (21.40 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2012 זכה שטורל במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 21.88 מטר, אחרי ריאן וייטינג מארצות הברית (22.00 מטר) ולפני תומאש מאייבסקי מפולין (21.72 מטר).
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד ביוני אותה שנה זכה שטורל במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.58 מטר, לפני רוטגר סמית מהולנד (20.55 מטר) ואסמיר קולשינאק סרביה (20.36 מטר).
ביוגרפיה > מדליית כסף אולימפי

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה שטורל במדליית כסף בהדיפת כדור ברזל בשיא אישי חדש של 21.86 מטר, אחרי תומאש מייבסקי (21.89 מטר) ולפני ריס הופה מארצות הברית (21.23 מטר).
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכה שטרול במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.73 מטר, לפני ראיין וייטינג מארצות הברית (21.57 מטר) ודילן ארמסטרונג מקנדה (21.34 מטר).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בציריך שווייץ בשנת 2014 זכה שטרול בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 21.41 מטר, לפני בורחה ויואס מספרד (20.86 מטר) ותומאש מייבסקי (20.83 מטר). באליפות אירופה באולם שנערכה בפראג במרץ 2015 זכה במדליית נוספת בתוצאה של 21.23 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

הדיפת כדור ברזל: 22.20 מטר (2015)
שיאים אישיים > אולם

הדיפת כדור ברזל: 21.88 מטר (2012)
דיוויזיית חיל הרגלים הראשונה (בריטניה)

ערך זה עוסק בדיוויזיית חיל רגלים היסטורית. אם התכוונתם לדיוויזיה הנוכחית, ראו .
| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1809 1854 1899 – 1818 1856 1960 (כ־9 שנים)
 מלחמות:  המלחמות הנפוליאוניות מלחמת קרים מלחמת הבורים מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה הראשונה של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית סדירה, אשר לחמה במלחמות השונות של בריטניה במספר גלגולים מתחילת המאה ה-19 ועד לפירוקה בשנת 1960.
היסטוריה > המלחמות הנפוליאוניות

הדיוויזיה הוקמה על ידי ארתור ולסלי, הדוכס הראשון מוולינגטון במהלך מלחמת חצי האי, ובראשה עמד ג'ון הופ, והיא כללה כוחות אנגלים והנובריים, וכן את הלגיון הגרמני של המלך. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחצי האי האיברי, ובשנת 1815 לחמה בקרב קאטר ברה ובקרב ווטרלו בפיקודו של ג'ורג' קוק.
היסטוריה > מלחמת קרים

הדיוויזיה לחמה במלחמת קרים בפיקודו של הנסיך ג'ורג', דוכס קיימברידג', תוך שהיא כוללת את חטיבת המשמר ואת חטיבת היילנד, לצד הצבא הצרפתי וצבא האימפריה העות'מאנית כנגד צבא האימפריה הרוסית, והיא נטלה חלק בקרב אינקרמן, הקרב על האלמה והמצור על סבסטופול.
היסטוריה > מלחמת הבורים

הדיוויזיה לחמה במלחמת הבורים השנייה תחת פיקודו של פאול מתואן, והייתה חלק מהקורפוס ה-1. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים של המלחמה, תוך שהיא סופגת בחלקם אבדות כבדות, ומיולי 1900 עד סוף המלחמה היא לא פעלה כיחידה אחת. לאחר המלחמה הוצבה הדיוויזיה בפיקוד אלדרשוט כחלק מהקורפוס ה-1, והתעתדה להיות חלק מחיל המשלוח במקרה שתפרוץ מלחמה.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייסה הדיוויזיה כחלק מחיל המשלוח הבריטי, והיא יועדה לשרת ביבשת אירופה. הדיוויזיה לחמה במהלך הקרב הראשון על המארן והקרב הראשון על האן. בהמשך השנה לחמה הדיוויזיה בקרב ארמנטייר ובקרב איפר הראשון. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים של החזית המערבית, ובכלל זה קרב איפר השני, קרב לוס, הקרב על הסום וקרב פשנדל, ובשנת 1918 היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשלחה הדיוויזיה ה-1 לצרפת תחת פיקודו של הרולד אלכסנדר, כחלק מחיל המשלוח הבריטי. הדיוויזיה לחמה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, אולם נאלצה להתפנות יחד עם שאר הצבא במהלך מבצע דינמו. לאחר מכן נותרה הדיוויזיה בבריטניה על מנת להגן מפני פלישה גרמנית לבריטניה. במרץ 1943 נשלחה הדיוויזיה לצפון אפריקה, שם לחמה כחלק מהארמייה הראשונה במהלך המערכה בתוניסיה. בדצמבר 1943 נשלחה הדיוויזיה לחזית האיטלקית, שם לחמה בתחילה כחלק מהארמייה הבריטית השמינית, אולם עד מהרה היא הועברה תחת פיקוד הארמייה האמריקנית החמישית, עימה היא לחמה במהלך קרב אנציו. לאחר מכן השתתפה הדיוויזיה בשחרור רומא ובלחימה כנגד הקו הגותי, ובינואר 1945 הוחזרה הדיוויזיה לבריטניה.
היסטוריה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הדיוויזיה שהתה בארץ ישראל לזמן קצר, הועברה למצרים במשך כמה חודשים וחזרה לארץ ישראל באפריל 1946. שנתיים לאחר מכן, עם סיום המנדט הבריטי על ארץ ישראל, חזרה הדיוויזיה למצרים, ובילתה גם תקופות בלוב עד שנת 1951. באוקטובר אותה שנה. בזמן שכוחות בריטיים יצאו ממצרים מחוץ לאזור תעלת סואץ, החזיקה הדיוויזיה את האזור הקטן הזה. לאחר הנסיגה של כוחות בריטיים ממצרים, חזרה הדיוויזיה לבריטניה לזמן קצר בשנים 1955 ו-1956. לאחר מכן הוצבה הדיוויזיה בגרמניה כחלק מהקורפוס ה-1 במסגרת ארמיית הריין הבריטית, ובשנת 1960 פורקה הדיוויזיה.
סמל הדיוויזיה במלחמת העולם השנייה