stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יגאל אריאל
ביוגרפיה

נולד בירושלים למשה ואסתר שטיגליץ. למד בישיבת נתיב מאיר, ישיבת כפר הרא"ה וישיבת מרכז הרב. בתחילת שנות ה-60 נמנה עם קבוצת המייסדים של ישיבת הנגב (אז: ישיבת עזתה), שהוקמה על ידי הרב יששכר מאיר, שהיה ר"מ בישיבת כפר הרא"ה.
בתחילת שנות ה-70 מונה לרב היישוב נוב ברמת הגולן. בשנת 1973 הוקמה ישיבת הגולן, בשטח מחנה צבאי סורי נטוש בתחום היישוב רמת מגשימים, והרב אריאל נמנה עם צוות רבניה ואף עמד בראשה במשך תקופה.
בתחילת שנות ה-80 ייסד את מדרשת הגולן, ומאז הוא עומד בראשה כמנהיג רוחני, לצד הנהלה אדמיניסטרטיבית. בשנת 1982 הקים את הישיבה התיכונית בחספין, ועמד בראשה בשנותיה הראשונות.
הרב אריאל הוציא לאור סדרת ספרי עיון ופרשנות על כמה מספרי התנ"ך. חיבר ספר על הגולן ועבר הירדן במקרא ובהלכה.
לאחר ההתנתקות פרסם את הספר "לשם שמים", סיפור מעין-אוטוביוגרפי, הכולל ניתוח מצבו של הציבור הדתי-לאומי בישראל וביקורת על התנהלותו. הספר מנסה לרדת לשורשי המחלוקת בין הציונות הדתית לבין הציבור החרדי, ובודק האם החיבור ביניהם אפשרי.
בשנת 2010 פרש מרבנות המושב נוב לאחר כארבעים שנים, אך נשאר לגור במושב ובמקביל שימש כר"מ בישיבת ההסדר ביפו. כיום הרב אריאל משמש כיו"ר עמותת רוח הגולן.
חיים אישיים

הרב אריאל נשוי ליעל לבית פורת (אחותו של חנן פורת) ואב לעשרה. אחיו הם רבה של רמת גן לשעבר הרב יעקב אריאל, ראש מכון המקדש הרב ישראל אריאל והדיין הרב יועזר אריאל. בתו מוריה הייתה נשואה לחגי בן ארי, מפקד סיירת צנחנים שנפצע אנושות במבצע צוק איתן ונפטר מפצעיו לאחר שנתיים וחצי.
ספריו

ארץ ירדן וחרמונים: הגולן ועבר הירדן במקרא ובהלכה
ארפא משובתם: התשובה במקרא ובאגדה
אגדה של משפחה: עיון באגדות חכמים
אגדה של נחמה: עיון במדרש רבה על מגילת איכה
רבי מאיר ו"אחר": עיון בסוגיה מהתלמוד
לשם שמים
ספריו > ספרי עיון על התנ"ך

עוז וענווה: עיונים ביהושע ושופטים
עוז מלך: עיונים בספר שמואל
מקדש מלך: עיונים בספר מלכים
לב חדש : עיונים בספר יחזקאל
מור והדס: עיונים בדניאל ובאסתר
המבשר: עיונים בספר ישעיהו
ספריו > שמיטה

במעגלי השביעית (בעריכתו)
טעמא דשביעתא: יסודותיה הרעיוניים של השמיטה, קשר התורה העם והארץ (בעריכתו)
קיצור דיני שביעית
סוגיות בשביעית: מקורות לשיעור ועבודה עצמית (יחד עם הרב משה אגוזי)
נחל עובדיה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ-3.2 ק"מ
 מוצא:  דרך אבא חושי, רמת גולדה, חיפה
 יובלים:  נחל טירה 
 שפך:  הים התיכון באזור טירת כרמל
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  (למפת חיפה מוגדלת) נחל עובדיה(למפת חיפה רגילה) נחל עובדיה(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל עובדיה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל עובדיה
 
נַחַל עובדיה (בערבית: ואדי עבדאללה) הוא נחל אכזב היורד במדרונו המערבי של הר הכרמל. אורכו של הנחל הוא כ-3.2 ק"מ.
נחל זה הוא הארוך מבין הנחלים בעיר חיפה.[דרוש מקור]
תיאור כללי

נחל עובדיה הוא הארוך בגיאיות המערביים היורדים מרכס הכרמל לים בתחום חיפה, הוא מתחיל ממול לבית בירם בכניסה לשכונת רמת גולדה, ובהמשך מתפתל בין השכונות דניה ורמת בגין ויוצא לעיר טירת הכרמל ומשם נשפך לים.
שמו של נחל עובדיה הוא תרגום השם הערבי (ואדי עבדאללה), אך ניתן למצוא קשר גם ל"עובדיהו אשר על הבית", בכיר בממשל אחאב מלך ישראל המוזכר בתחילת פרשיית אליהו ונביאי הבעל – שהתרחשה בכרמל (מלכים א' פרק י"ח).
בסוף המסלול נמצאות גם "מערות עובדיה" מעל טירת הכרמל מהן ניתן לראות את הים ואת העיר וגם את חוף הכרמל ומערב חיפה, במערות אלו התגלו שרידים פרה-היסטוריים לפיהם ניתן לראות כי חי בהם האדם הקדמון.
עד 2013 היה הנחל מוזנח ובעל אשפה רבה, באותה שנה התנדבו תלמידי בית הספר הריאלי העברי בחיפה ואנשי העירייה לטפל בו והוא שוקם בהדרגה, בשנת 2015 הנחל נכנס למיזם שביל ואדיות חיפה שתכננה עיריית חיפה.
צמחיית הנחל

בנחל צומחים פטל, חרוב מצוי, כליל החורש, לבנה רפואי ועוד.
בסוף הנחל הוא נפגש עם נחל עמירם ונחל נדר מהשכונות השכנות בחיפה.
ראו גם

נחל עמירם
נחל נדר
בית בירם
סושי

| --- | --- |
סוגים של סושי
 
 מאכלים
 סוג:  מנת דג נא, מאכלי פירות ים, מנת אורז יפנית 
 מטבח:  המטבח היפני 
 מוצא:  יפן 
 אופן הגשה:  קור 
 מרכיבים עיקריים:  sumeshi 
 
הכנת סושי בכיתת בישול בישראל
סוּשִי (ביפנית: 鮨 או 鮓 או 寿司 או すし) הוא מאכל יפני המורכב מאורז בחומץ המשולב עם מרכיבים שונים, בעיקר אצות, פירות ים ודגים נאים.
היסטוריה > המקורות הסיניים

המילים 醢/鮨 (קי/שי) מופיעות לראשונה במילון הסיני הקדום ביותר שבנמצא, אשר ההערכה הבלשנית היא כי נכתב במאה ה-3 או ה-4 לפני הספירה:
魚謂之鮨 肉謂之醢
תרגום:
אלו העשויים מדגים [נקראים] 鮨 (שי), ואלו העשויים מבשר [חזיר] [נקראים] 醢 (קי).
בסינית, "醢" (קי) הוא סוג של רוטב העשוי מחתיכות חזיר קטנות, ואילו "鮨" (שי) הוא רוטב העשוי מפיסות דג קטנות.
על אף ההנחה כי למילה "鮨" היה שימוש קדום יותר מזה המוזכר כאן, זהו אזכורה הראשון בהקשר למזון. מכאן ניתן להסיק כי לסושי הקדום לא היה דבר עם אורז.
חמש מאות שנים מאוחר יותר, במילון סיני שנכתב במאה ה-2 מוגדרת המילה "鮓" כך: "דג אשר נכבש בעזרת מלח ואורז ואשר נאכל כאשר הוא מוכן". נראה שסוג זה של מזון הוא המקור של ה"נארזושי" או ה"פאנאזושי" – דגים משומרים במלח ואורז (שספח מהדג את נוזליו) אשר בתום תהליך השימור הוסר מהם האורז.
מאה שנים מאוחר יותר החלו משמעויותיהן של שתי המילים להתערבב זו בזו, וכשהגיעו האותיות הסיניות ליפן, כבר לא היה ניתן להבדיל ביניהן. במרוצת השנים פסקו הסינים מלהשתמש באורז כאמצעי לשימור מזון וכן מיעטו באכילת מזון מיובש ומשומר, ובתקופת שושלת מינג (המאה ה-14 לערך) נעלמו ה-"鮨" וה-"鮓" מהתפריט בסין לחלוטין.
היסטוריה > מקורות הסושי ביפן – המילה והמאכל

אזכורו הראשון של המונח "סושי" ביפן נמצא בקובץ חוקים שנכתב בשנת 718 ואשר נקרא "יוֹרוֹריטוּריוֹ". משמעות המונח סושי בקובץ זה הוא מעין סחורות המועברות לשלטונות כמס. אולם, מילה זו נעלמה מאוצר המילים של השפה היפנית ואין תיעוד לדרך הגייתה כמו גם למשמעותה המדויקת.
במשך 800 השנים שחלפו מאז הופעתה לראשונה ועד לתחילת המאה ה-19, השתנתה משמעותה של המילה "סושי", במקביל להשתנותו של המאכל אשר לבסוף נקרא בשם זה וזאת בעקבות מספר שינויים בהרגלי האכילה של היפנים שהחלו קורים בתקופת אשיקאגה. ראשית, במרוצת השנים החלו היפנים לאכול שלוש ארוחות סדורות בכל יום. שנית, שיטת הבישול של האורז הוחלפה מאידוי לבישול במים. ולבסוף, במשך תקופה זו הומצא חומץ האורז. עם חלוף הזמן החל זמן שימור הבשר מתקצר, מה שאיפשר את אכילת האורז ששימש בתהליך השימור, בנוסף לכך, החלו היפנים משתמשים בחומץ לשימור הבשר ולבסוף חדלו לחלוטין מלבצע פעולות שימור כלשהן והחלו לצרוך בשר נא. צורה זו של דגים בחומץ ללא תהליך שימור נקראת ביפן "אושיזושי". במהלך תקופת אזוצ'י-מומויאמה הומצא ה"נאמאנארי": במילון יפני – פורטוגזי שנכתב בשנת 1603 מופיע המונח כ"נאמאנרינה סושי", כלומר: "סושי עשוי למחצה". ההנחה היא שהנאמאנארי היו דגים בחומץ אורז שעברו שימור קל ואשר ככל הנראה סבלו מהבעיה בה לקה גם הנארזושי – צחנה עזה שנצטברה במאכל בתקופת שימורו של הדג. ריחו העז של הנארזושי, שתואר[דרושה הבהרה] כשילוב בין גבינה כחולה, דג עבש וחומץ אורז, היה הסיבה לקיצור זמני השימור של בשר הדג עד להפסקת השימור לחלוטין.
היסטוריה > מאושיזושי לסושי

בתחילת המאה ה-18 החלו להופיע באוסקה ה"אושיזושי" (קציץ בשר עשוי דגים וחומץ אורז) וה"ניגיריסושי" ("ניגירי"), והם עשו דרכם עד מהרה לאדו (טוקיו של ימינו). תוך תקופה קצרה החלו להופיע בחוצות הערים חנויות לממכר מאכלים אלו, שהודיעו על מרכולתן בשלטי חוצות שציינו את מועד אספקת הדגים המשומרים. בספר[דרושה הבהרה] שנכתב בשנת 1852 מצוין כי ברחבי טוקיו היו כ-12 מסעדות סושי לכל 10,000 מטר רבוע. המאכלים שנמכרו במסעדות אלו נהיו לבסוף דומים מאוד לסושי של ימינו ונעשו מפיסות דגים נאים הטבולות בחומץ או ברוטב סויה.
סוגי סושי

ישנם מספר סוגי מאכלים הנכללים תחת השם הכללי "סושי". אחדים מהם הם:
מאקיסוּשי ("מאקי") (巻き寿司). זהו הסושי המוכר ביותר. על אצה מיובשת מניחים שכבת אורז ועליו מספר פיסות דג נא וירקות. בעזרת מחצלת מיוחדת מגולגלת האצה לצורת גליל, אותו פורסים לפרוסות ואוכלים בליווי רוטב סויה.
ניגיריסושי ("ניגירי") (握り寿司). מאכל פשוט המורכב מכמות קטנה של אורז הנדחסת לגודל של שתי אצבעות לערך, ועליה מונחת חתיכת דג נא. לעיתים משתמשים ברצועה דקה של אצת מאכל כדי לקשור את כל המרכיבים יחד.
טמאקיסושי ("טמאקי", "קונוס") (手巻が寿司). במאכל זה משתמשים באצה מיובשת כדי ליצור מעין קונוס (מכאן כינוייה של המנה), אותו ממלאים באורז ובחתיכות דג. זוהי מנה הנאכלת בעזרת הידיים כיוון שהיא גדולה מכדי שיתאפשר לאחוז בה בעזרת מקלות אכילה.
אינאריסושי (稲荷寿司). חתיכות טופו מטוגנות המושרות בחומץ אורז ולאחר מכן מבושלות ברוטב סויה וסוכר.
צ'יראסושי או באראסושי (散らし寿司). מעין סלט המורכב מפיסות דגים, חומץ אורז, ירקות ממותקים, וחתיכות ביצה מטוגנת. זהו המאכל הקל ביותר להכנה מכל משפחת הסושי.
אושיזושי (押し寿司, מילולית: "סושי לחוץ"). הומצא במקור באוסקה. זהו קציץ דג המורכב משכבות של חתיכות דג ואורז בחומץ אורז, יחד עם מרכיבים מתחלפים שונים, הנכבש לאורך זמן בלחץ. את הקציץ המתקבל חותכים לפרוסות לפני ההגשה.
סושיזי[דרוש מקור] (速食字) הומצא במקור ביפן.[דרוש מקור] המנה מורכבת משכבות דקות של דג וחומץ תפוחים,[דרוש מקור] יחד עם תבלינים שנותנים למנה את החמצמצות המתקתקה.[דרוש מקור] את שכבות הדג מקובל לפרוס לפרוסות דקות ביותר.[דרוש מקור]
מרכיבים > מרכיבים נפוצים

אורז הוא המרכיב החשוב ביותר בכל מנת סושי. להכנת סושי משתמשים באורז מיוחד ("אורז עגול") שהוא קצר ומעט דביק יותר מאחיו האורז ההודי ("אורז ארוך"). האורז המשמש להכנת סושי מבושל מראש יחד עם חומץ אורז, מלח ומעט סוכר (לעיתים האורז מבושל לבד ורק לאחר מכן מתווסף אליו התיבול). יש לקרר את האורז לטמפרטורת החדר לפני תחילת יצירת הסושי, ולשם כך, בדרך כלל, משתמשים בהאנגירי.
דגים נאים: מטעמים אסתטיים ובריאותיים, דגים נאים חייבים להיות טריים יותר ובאיכות גבוהה יותר מאשר דגים מבושלים או כבושים וכדומה. טבח סושי מנוסה אמור לזהות שבדג אין כל חשש להמצאות טפילים שונים, שצבעו חיוני וריחו נקי. להכנת סושי משתמשים בעיקר בדגי ים, כגון טונה, סלמון ומקרל. פיסת הדג הנחשבת ביותר נקראת ביפן "אוטורו" – חלקו התחתון של הפילה של דג הטונה הכחולה.
פירות ים
נורי: נורי הוא שמה של אצת הים המתורבתת המשמשת להכנת מאקי וטמאקי. במקור היו מגרדים את הנורי מעצמים תת-ימיים, מרדדים לדפים דקים ומייבשים בשמש. כיום ניתן להשיג נורי בייצור המוני, המגיע חתוך ומוכן לשימוש.
מרכיבים > מרכיבים נוספים

בנוסף נהוג להשתמש בחלק מהמרכיבים הבאים בסוגי סושי שונים:
דאיקון – צנון כבוש
נאטו – פולי סויה משומרים
טופו
טמאגויאקי/דשימאקי – חביתת שכבות יפנית
מלפפון
טוביקו – ביצי דג מעופף
אבוקדו – פופולרי במערב
מרכיבים > תוספות

נהוג להגיש לצד הסושי:
ואסאבי – מעין ממרח חזרת חריפה, ביפן נהוג לומר כי הוואסאבי המוגש יחד עם הסושי מחסן את הגוף כנגד הרעלת דגים.
גארי – זנגביל כבוש ורוטב סויה.
במערב נהוג להגיש לצד הסושי:
רוטב טריאקי
ספייסי מיונז – רוטב המורכב משילוב של מיונז עם סיראצ'ה
התייחסות הלכתית

הברכה על סושי. מכיוון שיש בו גם דג שברכתו "שהכל" וגם אורז שברכתו "מזונות" יש צדדים שונים. למעשה הברכה היא מזונות, וראוי לברך שהכל גם על דבר אחר ולכוון לפטור גם את הסושי.
ראו גם

ניוטאימורי
אודורי אבי
קייטן סושי
קליפורניה רול
פילדלפיה רול
הערות שוליים

↑  הרב יצחק בן יוסף, ברכה על סושי, באתר "ישיבה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551013905171  BnF: cb13514685g (data)  GND: 4134879-5  LCCN: sh85130895  NDL: 00571755  NKC: ph337744 
קערת סושי בציור יפני מן המאה ה-19.
גארי – זנגביל כבוש
ואסאבי
מושיקו מור

| --- | --- |

 לידה:  21 ביולי 1990 (בן 34)
 שם לידה:  משה מרציאנו
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  פופ • מזרחית
 חברת תקליטים:  NMC
 שיתופי פעולה בולטים:  ליאור נרקיס
 
מושיקו מור (נולד ב-21 ביולי 1990) הוא זמר ישראלי, השר בסגנונות הפופ והמזרחית.
ביוגרפיה

נולד לחדווה ומרדכי (מוטי) מרציאנו, וגדל בשכונת עפולה עילית. אביו היה עבריין שהחל את דרכו כמודיע משטרתי, אך בילה כ-20 שנים במאסר על מאות עבירות רכוש ופריצה לבתים באזור השרון ונודע בכינוי "החתול המטפס". בשנת 2000 הוא הורשע באונס ובמעשה סדום בבחורה שסיפק לה סמים, ונגזרו עליו 23.5 שנות מאסר בכלא באר שבע.
כשהיה בן שלוש התחתנה אימו בשנית, ובעלה השני גידל את מושיקו כבנו. הוא למד בבית הספר "אלומות" בעיר, ובגיל 11 עבר עם אחיו ושתי אחיותיו לפנימייה. חודשיים לאחר מכן גילתה לו אימו את זהותו של אביו הביולוגי, לאחר שהחליטה להתגרש מבעלה השני ולהתחתן מחדש עם מרציאנו.
קריירה מקצועית

מור החל את דרכו המוזיקלית בשנת 2011, כשהוציא את סינגל הבכורה שלו, "חולם עלייך". בשנת 2013 הוציא את הסינגל "החלום שלך", שזכה להצלחה ולמיליוני צפיות ביוטיוב.
בשנת 2018 הוציא את השיר "טיפוס של חורף", שנכתב על ידי הפזמונאי אופיר כהן, במקור לזמר עומר אדם, והיה ללהיט, תוך שזכה למיליוני השמעות בסטרימינג וביוטיוב, והגיע למקום ה-57 במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי. בפברואר 2019 הוציא סינגל נוסף, בשם "תסביכים", שזכה להצלחה רבה אף הוא, כשצבר עשרות מיליוני צפיות ביוטיוב. עוד באותה השנה, הוציא את הסינגל "זאב בודד", שזכה לאהדה רבה בתחנות הרדיו ואף הגיע למקום ה-16 במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט.
בספטמבר 2019 הוציא, יחד עם הזמר ליאור נרקיס את הדואט "אחי", שהגיע למקום ה-18 במצעד השבועי של מדיה פורסט. עוד באותה השנה, הוציא את הסינגלים "משחרר אותך" ו"מספרים". במצעד שירי הספוטיפיי, הגיע השיר "מספרים" בשיאו למקום ה-46. בשנת 2020 הוציא דואט נוסף יחד עם ליאור נרקיס, הנקרא "בנים וגם בנות", שהיה ללהיט והגיע בשיאו למקום השמיני במצעד השבועי של מדיה פורסט. בשנת 2021 הקליט יחד עם הזמר משה פרץ את השיר "הכל טוב", שזכה גם הוא להצלחה והגיע למקום השישי במצעד השבועי של מדיה פורסט. ביולי 2022 פרסם את השיר "פאפי" יחד עם הראפר "הצל". ביוני 2024 הוציא לאור שיר שכתב והלחין לו הסטנדאפיסט אסף יצחק בשם "מושפעת", שהפך ללהיט עם מיליון צפיות ביוטיוב תוך חודש בלבד.
חיים אישיים

מור נשוי מאז 2014 לאתי, והשניים הורים לשני ילדים. לאחר כמה שנים בהן התגוררו באזור המרכז, עברו להתגורר בעפולה.
חיים אישיים > מעורבות בפלילים

ב-2013 הוגש נגד מור כתב אישום בבית משפט השלום בנצרת בגין תקיפת שוטר והפרעה לשוטר במילוי תפקידו. לאחר שכתב האישום תוקן הוא הורשע בהפרעה לשוטר ונגזר עליו קנס של 500 שקלים.
בינואר 2025 נעצר מור בחשד לאונס ומעשה סדום לאחר שהתקבלה נגדו תלונה במשטרה כי כפה את עצמו על המתלוננת בכוח בדירה שכורה שהחזיק בראשון לציון. ב-12 בינואר הוגש נגדו כתב אישום באשמת אונס ומעשה סדום.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2022: זאב בודד
דיסקוגרפיה > אלבומי רמיקסים

2023: מושיקו מור הרמיקסים
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2023: Top Five
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | זמר השנה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  אסיר שהותקף לא יקבל פיצוי משירות בתי הסוהר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 24 במאי 2011
↑  ורד לוביץ', 23 שנות מאסר ל"חתול המטפס", באתר ynet, 11 בדצמבר 2000
↑  שתפו! התפוח והעץ, בעמוד הפייסבוק של שוש מולא, 2 בינואר 2025
1 2 3  האב אסיר העולם, שיריו הבעייתים והסרטון שהגיע להנייה: הסיפור של מושיקו מור שחשוד באונס, באתר ynet, 2 בינואר 2025
1 2  יוסי וקנין, פריצת השנה הזמר מושיקו מור מעפולה: "בלי המוזיקה אני לא יודע איפה הייתי היום", באתר mynet‏ העמק, 27 בספטמבר 2019
↑   ♫ מושיקו מור - החלום שלך Moshiko Mor - Hahalom Shelach ♫, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:49)
↑  אבי כאכון, ‏"זה יחזיק שבועיים, גג ארבעה חודשים", באתר ‏מאקו‏, 7 באפריל 2017
↑  אושר סיגרון, לא רק עומר אדם ואייל גולן: כל השירים שנגנזו ועברו לזמרים אחרים, באתר פרוגי, 9 בינואר 2020
1 2  מושיקו מור - פרמיטיבי, באתר ‏מאקו‏, 22 ביוני 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי, באתר ספוטיפיי, 1 במרץ 2019
↑  ניר וולף, מלך השכונה: מושיקו מור ברח למוזיקה - וניצח, באתר ישראל היום, 25 ביולי 2019
↑  המצעד השבועי, שבוע 29, 2019, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 36, 2019, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  מושיקו מור - אל תשברי לי, באתר ‏מאקו‏, 27 באוגוסט 2020
↑  אבי כאכון, ‏טיפוס של הצלחה, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2020
↑  מצעד שירי הספוטיפיי הישראלי, באתר ספוטיפיי, 1 במרץ 2019
↑  רדיו צפון 104.5FM, ‏עונת ההעתקות: החדש של ליאור נרקיס נשמע כמו הדואט של אייל גולן ואיתי לוי, באתר מעריב אונליין, 20 בפברואר 2020
↑  המצעד השבועי, שבוע 09, 2020, באתר מדיה פורסט ישראל
↑   ♫ מושיקו מור - מושפעת Moshiko Mor - Mushpaat ♫, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 3:14)
↑  לילך מרקוביץ', ‏"גם כשטעיתי, את היית לצדי": מושיקו מור במסר לאשתו רגע לפני שנעצר בחשד לאונס, באתר ‏מאקו‏, 2 בינואר 2025
1 2  הדס גרינברג, מושיקו מור הוא הזמר המפורסם שנעצר בחשד לאונס, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 2 בינואר 2025
↑  אבי כהן, הזמר מושיקו מור החשוד באונס הסתבך וברח בעבר מהמשטרה, באתר ישראל היום, 2 בינואר 2025
↑  מאיר תורג'מן, כתב אישום בגין אונס יוגש נגד מושיקו מור, אימו התמוטטה בביהמ"ש: "לא עשית כלום", באתר ynet, 12 בינואר 2025
↑  אור רביד, ‏החשד לאונס: מושיקו מור יואשם ויועמד לדין | פרסום ראשון, באתר ‏מאקו‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 24155464883502041882   WorldCat (עם VIAF): 24155464883502041882
פיני וינברג

פיני וינברג
פנחס (פיני) ישעיהו וינברג (22 בפברואר 1936 - 26 באוגוסט 2017) היה פסל ישראלי.
קורות חייו

נולד בחיפה. למד אצל יצחק דנציגר ורודי להמן. הלימודים אצל דנציגר היו בעיקר תאורטיים וכללו טיולים ברחבי הארץ, כדי ללמוד על הקשר בין האדם למקום, אהבת הטבע ואהבת האדם.
קריירה > הוראה

לימד שחזור עתיקות ברשות העתיקות הישראלית.
קריירה > פיסול

פיסל בעיקר באבן. היה חבר באגודת הציירים והפסלים הישראלית משנת 1977. כיהן כחבר בחבר השופטים של האגודה.
קריירה > פיסול > תערוכות

וינברג השתתף בתערוכות שונות בישראל ובעולם, ובהן: המרכז הבינלאומי לאמנות בפריז, בית האמנים בירושלים, גלריות בתל אביב (בהן גלריה הדסה קלצ'קין, גלריה שרה קישון, גלריה דל ארטה, גלריה מלמד וגלריה המגדל), גלריות בחיפה (גלריה האודיטוריום, גלריית בית הגפן, גלריית בית שגאל (במסגרת תערוכות קבוצתיות) והיכל העירייה), ולובי המרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע.
קריירה > כתיבת ספר

בשנת 1991 הוציא פיני את ספרו "ליצן מת מצחוק" בהוצאת טרקלין, הספר מאגד בתוכו שירים וצילומי פסלים.
חיים אישיים

התגורר בשכונת בת גלים בחיפה, במבנה הראשון שהוקם בשכונה - טחנת הרוח הטמפלרית.
עבודות סביבתיות

פסל אבן מגן דוד אדום בלוד – אב עם ילדיו
פסל בזלת בגן קריניצי ברמת גן – רעות (ידיים)
פסל בזלת בגן קופת חולים ברמת גן (רח' הרצל) – אמהות
פסל אבן בגן כהנא (רח' אבא הלל סילבר) ברמת גן – אשה עם שמש (הבריאה)
אתר ההנצחה לימאי צי הסוחר שמקום קבורתם לא נודע ברמת הדר בחיפה
תבליט ממלט לבן בלובי בניין בלוס אנג'לס (רח' ברטון וויי)
הערות שוליים

↑  The sculptor who lived in a windmill הפסל שגר בטחנת רוח, נבדק ב-2022-11-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007433368905171  VIAF: 58644392   WorldCat (עם VIAF): 58644392
נחל שיח

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה מוצא הנהר:  311 מטרים
 שפך:  הים התיכון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת חיפה מוגדלת) נחל שיח(למפת חיפה רגילה) נחל שיח(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל שיח(למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל שיח
 
שרידי המנזר הצלבני-כרמליתי סנט ברוקאדוס בנחל שיח
בוסתן כיאט
עין משוטטים
מערת קומתיים, ליד עין משוטטים
נַחַל שִׂיחַ (בערבית: وادي السياح (ואדי עין-א-סיאח או ואדי סיאח); בתרגום לעברית: "נחל המטיילים") הוא נחל אכזב בצפון מערב הכרמל. ראשיתו בתוככי העיר חיפה ברחוב לוטוס שבשכונת כרמליה והוא זורם מערבה לים התיכון. הנחל זורם בין שכונת כבאביר המשמשת כמרכז למוסלמים האחמדים בישראל ובין שכונת כרמליה. בהמשך עובר הנחל דרך כפר סמיר, שכונה ערבית-נוצרית של משפחת כיאט.
הנחל

בתחילתו הצמחייה היא סבך צפוף של עצים ושיחים, ובהמשך נפתח הנחל. לאורך הנחל יש שני מעיינות:
בחלקו העליון עין משוטטים; הקרוי על שם "אגודת המשוטטים" שנוסדה בחיפה על ידי פנחס כהן ב-1916, ממנה צמחו החברה להגנת הטבע ושבט "משוטטי בכרמל" של תנועת הצופים. בערבית קרוי המעיין "עין אל פרג'" (בעברית: מעיין הישועה), ולפי המסורת היהודית והנוצרית, ממימיו שתה אלישע הנביא כאשר שהה בכרמל[דרוש מקור].
עין שיח (סיאח) הנמצא בחלקו התחתון של הנחל. מעיין זה היה בתחילת המאה ה-20 מקור המים לשכונת מרכז הכרמל. במקום היה מבנה אבן ובתוכו משאבה. שרידי המבנה נמצאים ליד הנביעה. מנקודת הנביעה זורמים המים לבריכה קטנה וממנה הם זורמים בחופשיות בוואדי.
בחלקו התחתון של הנחל ניצב בוסתן כיאט – בוסתן נטוש שהיה שייך למשפחת כיאט, אחת המשפחות הערביות העשירות בחיפה שלפני קום המדינה. עצי הבוסתן מושקים ממי עין שיח באמצעות מערכת תעלות. קיימות כיום תוכניות לשקם את הבוסתן כאתר תיירותי.
בחלקו התחתון של הנחל, ליד בית הקברות כפר סמיר, גדלה אוכלוסייה של שיחי חלבלוב השיח. זוהי האוכלוסייה היחידה של מין זה בישראל, והיא מרוחקת מרחק רב משאר אוכלוסיות המין, המפוזרות לאורך חופי הים התיכון, ולכן היא חשובה מאוד לשימור. האוכלוסייה הצטמצמה עם השנים עקב הרחבת בית הקברות במעלה ההר, וקיימים לחצי פיתוח נוספים, כמו תוכניות להרחבת שכונת כבאביר ולסלילת כביש גישה תחתי אליה, העלולים לגרום להכחדת חלבלוב השיח בישראל.
הצומח הטבעי בנחל, במיוחד בחלקו העליון, הולך ונדחק בעקבות התפשטותם של מספר מינים פלשניים של צמחים: חמציץ נטוי, כובע הנזיר, אילנתה בלוטית, ופרקינסוניה שיכנית.
במוצא הנחל אל מישור החוף שוכן האתר הארכאולוגי נווה דוד. באתר התגלו שרידים פרהיסטוריים מהתקופה האפיפלאוליתית.
מנזר סנט ברוקארדוס

באפיק הנחל ישנם שרידי מנזר כרמליתי וכן מערה (מול עין משוטטים) ששימשה את הנזירים, המכונה "מערת קומתיים". לפי המסורת הנוצרית אליהו הנביא עצמו התגורר במערה. זו מערה טבעית שהורחבה על ידי הנזירים לצורכיהם פתח המערה חסום בדלת מתכת. הנזירים התגוררו במערות החל מהתקופה הצלבנית והשתמשו במי המעיינות לגידולים חקלאיים. הם נעזרו גם בתרומות שקיבלו מצליינים. בתחילת המאה ה-13 חברו הנזירים והקימו את המסדר הכרמליתי. הם בנו את הכנסייה שהייתה בעלת שתי קומות ובעלת חומה כפולה לכיוון מערב. ההתיישבות במקום פסקה בעקבות התפוררות הממלכה הצלבנית. בסמוך לשרידי הכנסייה נבנתה קאפלה קטנה שבקירותיה שובצו אבנים מהכנסייה. הקאפלה נבנתה על ידי הכרמליתים לאחר חזרתם לאזור הכרמל.
לורנס אוליפנט בספרו חיפה, מספר על הנחל ועל השרידים של ההתיישבות הכרמליתית. הוא קורא למקום עמק הקדושים והמעונים. המסורת הכרמליתית מספרת שהנזירים שישבו במקום נטבחו בידי הכובשים המוסלמים.
בשנת 1870, ביקר הארכאולוג והגאוגרף הצרפתי ויקטור גרן במקום, וכתב: ”בשעה שבע וחמישים דקות נכנסנו מזרחה לבקעה פורייה. נטועים בה עצי תאנה, רימון וזית, ופה ושם גדלים גם עצי חרוב אחדים...הנוצרים מכנים את הבקעה הזאת 'עמק המארטירים' מפני שהמוסלמים טבחו בה בשנת 1238 מספר מסוים של נזירים 'כרמליים'. בפי הערביים שמה ואדי אסיאח. בשעה שבע וחמישים וחמש דקות הגענו לעין אסיאח. המבוע הזה נובע מתחת לשן סלע ומימיו נקווים בברכה חצובה בסלע, שאורך צלעה כשמונה צעדים. הנוצרים מוקירים אותו בשם 'מעיין אליהו ', ולפי מסורת עתיקת ימים הוא פרץ לפתע כמענה לתפילת הנביא הגדול שזכרו נשאר כרוך בשמו. משם והלאה נעשה שבילנו תלול וצר יותר...עד מהרה ראינו לימיננו את שרידי הכתלים של המנזר העתיק על שם ברוקארדיוס הקדוש. הציפוי הוסר זה כבר, והמשובחות שבאבנים הועתקו ברובן זה כבר לצורך בנייה במקום אחר. בפנים התמוטט הכול וקרס, וסבכי שיחים הכו שורש במתחם הנטוש של המנזר הזה. שרדו ממנו אך קשתות חדות אחדות וקטעי קירות שעודם עומדים פה ושם. לפני חמש עשרה שנה בערך קיבלו נזירי הכרמל את הזכות לקומם בין החורבות האלה בית יראה קטן ולערוך בו מיסה פעם בשנה.”.
ראו גם

בוסתן כיאט
נווה דוד (אתר ארכאולוגי)
לקריאה נוספת

יעקב שורר, לטייל בחיפה בין כרמל וים, הוצאת משרד הביטחון, 2003, עמ' 155–163
יוסי בן-ארצי, הכרמל: נחל שיח ובוסתן כיאט, באתר מסע אחר, 2016
לורנס אוליפנט, "עמק הקדושים והמעונים", חיפה כתבות מארץ ישראל 1882–1885, הוצאת יד בן-צבי, עמ' 20–23
הערות שוליים

↑  ויקטור גרן, תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ – ישראל – כרך חמישי: השומרון (ב), ירושלים: יד יצחק בן צבי, 1984 – עמוד: 193
| רכס הכרמל |
| --- | --- | --- |
| הרים, עמקים ונקודות ציון גאוגרפיות | בקעת אלון • הר אלון • הר אורן • הר חורשן • הר ערקן • הר שוקף • הר סומק • הר טללים • חניון האגם •  מצוק מגדים • עין ורדיה • עין עמיקם • עמק מהר"ל •  סטלה מאריס • רום כרמל • חוטם הכרמל |  |
| נחלים | נחל אבן  • נחל אורן • נחל אזוב  • נחל אחוזה  • נחל אלון • נחל אלרואי • נחל בוסתן • נחל גחר • נחל גיבורים • נחל גלים • נחל דורים • נחל הוד • נחל ורדיה • נחל חוסיפה • נחל חיק • נחל חרובים • נחל יגור • נחל כלח • נחל לוטם • נחל מגדים • נחל מהר"ל • נחל מערות • נחל נדר • נחל מעפילים • נחל נץ • נחל נשר • נחל סבך • נחל סעדיה • נחל ספונים • נחל עובדיה • נחל עמיק • נחל עמירם • נחל קטיע • נחל רקית • נחל רקפת • נחל שיח • נחל תן |  |
| אתרים ארכאולוגים | חורבת דובה • חורבת כרך • חורבת סומקה • חורבת קסטרא • חורבת רקית • מבצר ראש מיה • מחצבות קדומים • מערת אורן • מערות אורנית • מערת גמל • מערת הגדי • מערת הנחל • מערת תנור • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת ספונים • מערת רקפת • נווה דוד |  |
| נקודות ציון | בית אוליפנט • גבעת ההגנה • חוות משמר הכרמל • חורשת הארבעים • בית סוהר דמון • מלון יערות הכרמל • מקאם הנביא אבו אברהים • מצפה עופר • משמר הכרמל • קרן הכרמל • פארק הכרמל • פארק נשר • בית הקברות הצבאי בעספיא |  |
| יישובים | חיפה • נשר • טירת כרמל • דלית אל-כרמל • עספיא • יגור • בית אורן • גבעת וולפסון • ניר עציון • עין הוד • ימין אורד • עין חוד • כרם מהר"ל • עופר • מאיר שפיה • פוריידיס • זכרון יעקב • מעיין צבי |  |
| שונות | גאולוגיה של הכרמל • השרפה בכרמל בשנת 1989 • השרפה בכרמל בשנת 2010 • כביש 672 • כביש 705 • כביש 721 • כביש 7212 • דרך נוף כרמל • מטמון עספיא • חזירי הבר בחיפה • מלון יערות הכרמל • ההר הירוק תמיד  • גל השריפות בישראל בשנת 2016  • יקבי כרמל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007368318405171
יועזר אריאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  כ"ט בכסלו תש"ג (בן 82) ירושלים, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל 
 תחומי עיסוק:  דיין בבית הדין האזורי בטבריה וצפת
 
הרב יועזר אפרים אריאל (שטגליץ במקור; נולד בכ"ט בכסלו תש"ג, 8 בדצמבר 1942) הוא דיין ישראלי. שימש כדיין בבית הדין האזורי בטבריה וצפת.
תולדותיו

נולד בירושלים, בנם של משה ואסתר שטיגליץ. הוא בן המחזור הראשון בישיבת נחלים ובוגר ישיבת כנסת חזקיהו בכפר חסידים. כיהן כדיין בבית הדין האזורי בטבריה וצפת, בבית הדין לגיור בירושלים ובבית הדין לדיני ממונות בקרית ארבע. כמו כן שימש כראש הכולל של ישיבת ניר בקריית ארבע.
הרב אריאל נחשב מומחה בדיני בוררות ופרסם מספר ספרים בנושא. בשנות ה-90 ערך את קובצי פסקי דין של בית הדין האזורי לדיני ממונות של קריית ארבע. הוא מפרסם מאמרי הלכה בנושאים אקטואליים בכתבי עת שונים, ובהם תחומין ואסיא.
בינואר 2013 פרש לגמלאות. מספר שבועות לאחר מכן ייצג רבנים ודיינים שנבצר מהם להשתתף בכנס בחירת מועמד מטעם הציונות הדתית לכהונת הרב הראשי לישראל.