stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלאב
שמו

בנו השני של דוד מוזכר בספר דברי הימים בשם דניאל, אך בספר שמואל הוא מוזכר בשם כלאב. בנוסף, בתרגום השבעים לפסוק בספר שמואל, הוא נקרא דלויה (Δαλουια).
בפשרו של ההבדל בין השמות דנו חכמים; בגמרא נאמר:
אמר רבי יוחנן, לא כלאב שמו אלא דניאל שמו, ולמה נקרא שמו כלאב? שהיה מכלים פני מפיבושת בהלכה.
פירוש מקובל אחר ניתן במדרש תנחומא:
וישלח דוד וידבר באביגיל לקחתה לו לאשה, ולאחר שהביאה פירש דוד ממנה שלשה חדשים כדי לידע אם היתה מעוברת מן נבל ואם לאו, לאחר ג' חדשים בא עליה ונתעברה הימנו, והיו ליצני הדור מליצים ואומרים מן נבל היא מעוברת, מה עשה הקב"ה? צוה המלאך הממונה על יצירת הולד ועל צורתו ואמר לו לך וצר אותו בדמות דוד אביו כדי שיעידו הכל שדוד הוא אביו, מנין שכן כתיב (ספר שמואל ב', פרק ג', פסוקים ב'–ג'): 'ויהי בכורו אמנון לאחינועם היזרעאלית ומשנהו כלאב לאביגיל אשת נבל הכרמלי.' מה תלמוד לומר כלאב? שהיה כולו אב שכל הרואהו אומר דוד אביו של זה.
כלומר, גם לפי פירוש זה, דניאל הוא שמו האמיתי, וכלאב הוא כינויו: כאן, השם מרמז שהוא היה דומה מאוד לאביו.
בסדר ירושת המלוכה

על אף שכלאב קדם לאבשלום בסדר הירושה, הוא לא תבע לעצמו את המלוכה. המפרשים מציעים לכך שתי סיבות אפשריות: ייתכן שכלאב נפטר בגיל צעיר; לחלופין, אפשר שהוא לא היה ראוי למלוך מסיבה כלשהי.
יש הסוברים (הרב יעקב מדן והסופר מאיר שלו) שכלאב היה בנו של נבל ולכן לא נכלל בסדר הירושה.
הסופר אורי קציר מעלה ברומן ההיסטורי "כלאב" את האפשרות שכלאב ויתר על המלוכה בשל מיאוסו מהתככים ומהמאבקים בין בניו של דוד על ירושתו, ובחר לחיות בנפרד מחצר המלוכה תוך שהוא מתעד את המתרחש בה מנקודת מבט חיצונית (בדומה לקיסר הרומי קלאודיוס בספריו של רוברט גרייבס "אני, קלאודיוס" ו"קלאודיוס האל").
כלאב במדרשי חז"ל

על פי המדרש בתלמוד הבבלי, כלאב הוא אחד מארבעת האנשים שלא חטאו כל ימיהם ומתו רק בעטיו של נחש, לצד בנימין בן יעקב, עמרם אבי משה אהרן ומרים, וישי אבי דוד המלך. במסכת אבות נאמר כי כלאב יצא מהול, כלומר באופן ניסי נולד כבר נימול. באוצר המדרשים נאמר כי תשעה נכנסו בחייהם לגן עדן ולא טעמו טעם מיתה, ביניהם כלאב בן דוד. באוצר המדרשים נאמר גם כי בגן עדן שוכנים כל ראשי האומה ושם כלאב בן דוד עדיין חי.
לקריאה נוספת

אורי קציר, "כלאב", רומן היסטורי. 2021
הערות שוליים

↑  ”וְאֵלֶּה הָיוּ בְּנֵי דָוִד [...] שֵׁנִי דָּנִיֵּאל לַאֲבִיגַיִל הַכַּרְמְלִית” (ספר דברי הימים א', פרק ג', פסוק א')
↑  ”ומשנהו כלאב לאביגל אשת נבל הכרמלי...” (ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק ג')
↑  פנחס נאמן, הקמת מלך והורשת המלוכה בישראל, בית מקרא: כתב עת לחקר המקרא ועולמו טו, ירושלים: מוסד ביאליק, תש"ל, עמ' 196
↑  'אמר נבל בלבו אין אלהים', על פרשת נבל הכרמלי, מגדים ד
↑  מאיר שלו, תנ"ך עכשיו, הוצאת שוקן, 1985, עמ' 23
↑  אבות דרבי נתן הוספה ב לנוסחא א פרק ב
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר מדרשים, חופת אליהו
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר מדרשים, יהושע בן לוי וכונן
כנסיית וירי-גלילאי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  חג העלייה 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל
 קואורדינטות:  31°46′56″N 35°14′42″E﻿ / ﻿31.782305555556°N 35.244944444444°E﻿ / 31.782305555556; 35.244944444444
  (למפת ירושלים מוגדלת) כנסיית וירי-גלילאי(למפת ירושלים רגילה) כנסיית וירי-גלילאי(למפת הרי ירושלים רגילה) כנסיית וירי-גלילאי(למפת הרי ירושלים מוגדלת) כנסיית וירי-גלילאי
 
פעמון הכנסייה של כנסיית וירי-גלילאי
אומנות בכנסיית וירי-גלילאי
כנסיית וִירִי גַלִילֵאי (בלטינית: Viri galilaei, "אנשי הגליל") היא כנסייה קטנה ומעון הקיץ של הפטריארך היווני-אורתודוקסי. הכנסייה שוכנת על פסגת הר הזיתים בירושלים, ממערב לבית החולים אל מקאסד.
סביבת הכנסייה

הכנסייה שוכנת בלב חורשה על פסגה בגובה 820 מטר מעל פני הים, באזור הקרוי בערבית כרם אל-ציאד - כרם הצייד. על פי הספר "קדמוניות נופי ארץ־ישראל", פסגה זו היא הר המשחה, אם כי מקובל כי הר המשחה שוכן דרומה משם. ממנה יורד מדרון תלול אל נחל קדרון בשם עקבת אל-סואן - "מעלה הצור".
הכנסייה נבנתה בשנת 1889 על בית קברות יהודי מתקופת בית שני ובחפירות שנערכו בעת הנחת יסודות הכנסייה נמצאו קברים בחלקם נמצאו ארונות קבורה שעליהם כתובות בעברית. כן נחשף בית תפילה מהתקופה הביזנטית, המציין, לפי המסורת הנוצרית, את המקום שבו בישר המלאך גבריאל למרים, אם ישו, על מותה הקרב. בין שרידי הכנסייה הקדומה נתגלו ריצפות פסיפס מהמאה ה-6 - התקופה הביזנטית. על אחת נכתב ביוונית: ”ישו, זכור את שפחתך שושנה”. בפסיפס אחר שנתגלה בסמוך נרשם ביוונית תרגום של פסוק מפרק קכ"א של ספר תהילים: ”אדוני ישמור צאתך ובואך מעתה ועד עולם”. האתר איננו פתוח למבקרים.
שם הכנסייה

שמה של הכנסייה, שמשמעותו בלטינית הוא "אנשי הגליל", נגזר מפסוק בספר מעשי השליחים של הברית החדשה המתאר את עלייתו לשמיים של ישו, שהתרחשה לפי המסורת, בכנסיית העלייה הסמוכה:
פעילות הכנסייה

ב-4 בינואר 1964 התקיימה בווירי גלילאי הפגישה ההיסטורית בין האפיפיור פאולוס השישי, בעת שביקר בארץ, ופטריארך קונסטנטינופול אתינגורס. פגישה זו סימלה את סופו של החרם ההדדי בין הנצרות המזרחית והמערבית, אשר נמשך 910 שנים, מאז הסכיזמה הגדולה ב-1054. ב-26 במאי 2014, בעת ביקורו של האפיפיור פרנציסקוס בישראל, התקיים במתחם וירי גלילאי מפגשו עם הפטריארך ברתולומאיוס מקונסטנטינופול, ואשר עמד בסימן יובל חמישים שנים למפגש האקומני הקודם.
הערות שוליים

↑  Jerusalem, Part 2: 705-1120 Edited by an international research team from the Universities of Cologne (Germany), Jerusalem, and Tel Aviv (Israel). Walter de Gruyter, 2012 page 114
↑  מנשה הראל, קדמוניות נופי ארץ־ישראל כנרת, 2005, עמוד 120
↑  זאב וילנאי ירושלים, העיר העתיקה וסביבתה. הוצאת אחיעבר 1972. עמוד 388
↑  הברית החדשה, מעשי השליחים, פרק א', פסוקים 9–11.
לגמרי לא שקטים

לגמרי לא שקטים הוא שם אלבום הבכורה של הזמרת והיוצרת ורד קלפטר. האלבום יצא לחנויות ב-1990 בחברת נענע דיסק ובהפצת חברת התקליטים הליקון, בהפקה מוזיקלית של קלפטר, יוסי אלפנט, ברי סחרוף, יואב שדמה וחברי להקת "לגמרי לא שקטים", עמוס עבר הדני (גיטרות), מיכה מיכאלי (בס) וישראל נחום (תופים). האלבום כלל שירים כמו "אין בעיר הזאת" ו"מצב ביניים", שזכו להצלחה בתחנות הרדיו. טרם צאתו, יצאו כסינגלים: "אין בעיר הזאת", "אני צריכה אותך" ו"ללא כיסוי", בחברת התקליטים אן אם סי. לשיר "מצב ביניים" הופק וידאו קליפ.
רשימת השירים

| שיר | אורך | מילים | לחן | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אין בעיר הזאת | 03:11 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| זה יכול לקרות גם לנו | 04:42 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| מצב ביניים | 03:40 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| מה שכאן ומה ששם | 03:34 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| אני צריכה אותך | 02:44 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| ביני לבינך | 03:59 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| שכחתי להרגיש | 04:25 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| רק האמון | 03:40 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| כמו בכל הזמנים | 03:00 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים |
| ללא כיסוי | 05:44 | ורד קלפטר | ורד קלפטר | ברי סחרוף, ורד קלפטר, לגמרי לא שקטים   |
אמנים משתתפים

ורד קלפטר - שירה, גיטרות, הפקה מוזיקלית
ברי סחרוף - גיטרות, הפקה מוזיקלית
עמוס עבר הדני - גיטרות
מיכה מיכאלי - גיטרה בס
ישראל נחום - תופים
יוסי אלפנט - הפקה מוזיקלית
יואב שדמה - הפקה מוזיקלית
לואיס בלומפילד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 1906 מונטריאול/וסטמאונט–נוטרדאם-דה-גרייס, קנדה 
 פטירה:  19 ביולי 1984 (בגיל 77) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  אוניברסיטת מקגיל  אוניברסיטת מונטריאול 
 מעסיק:  המשרד לשירותים אסטרטגיים 
 תפקיד:  יועץ הממלכה 
 
לואיס מורטימר בלומפילד (באנגלית: Louis Mortimer Bloomfield; ‏1906–1984) היה עורך דין, איש עסקים ופילנתרופ ציוני, יהודי קנדי.
עורך דין

בלומפילד שימש כעורך דין והתמחה במשפט בינלאומי. בין השאר הועסק על ידי חברת "פיליפס ווינברג" ממונטריאול וכן נשלח בשירות מחלקת המדינה של ארצות הברית להונדורס הבריטית (כיום בליז) בשנת 1968 על מנת להעביר דיווחים מקרוב במהלך המאבק לעצמאות מהממלכה המאוחדת. בלומפילד אף נשאר בהונדורס הבריטית כיועץ ללא תשלום למפלגת האופוזיציה. הוא גם כתב מספר ספרים בתחום הדין הבינלאומי ובהם: "העימות הונדורס הבריטית גואטמלה" (1953) ו"מצרים, ישראל ומפרץ עקבה" (1957), בו הציג את הטענה כי חצי האי סיני שייך למדינת ישראל על פי המשפט הבינלאומי וההסכם הבריטי-טורקי מ-1906 לא היה חוקי.
פעילות צבאית

בעקבות המרד הערבי הגדול, אשר במהלכו תקפו הערבים גם את כוחות המנדט הבריטי, הזרימו הבריטים כוחות תגבור לארץ בסדר גודל שטרם נראה כמותו. מתוך רצונו לסייע בהקמת המדינה היהודית, התגייס בלומפילד לצבא בריטניה והצטרף לכוחות תגבור אלו. כך הגיע בשנת 1936 לארץ ישראל, ושרת תחת פיקודו של אורד צ'ארלס וינגייט בהקמת פלגות הלילה המיוחדות ואימון החיילים היהודים.
בשנת 1942 גויס בלומפילד למשרד לשירותים אסטרטגיים (שהפך לאחר כמה שנים לסוכנות הביון המרכזית – CIA) אשר הוקם על ידי הנשיא האמריקני רוזוולט. לבלומפילד ניתנה דרגת מייג'ור.
פילנתרופיה

בלומפילד היה פילנתרופ ציוני, ויחד עם אחיו ברנרד, באמצעות "קרן האחים בלומפילד", תרם רבות ליישוב הציוני ולמדינת ישראל בתחילת דרכה. בלומפילד ואחיו תרמו רבות לארגון הסתדרות הפועלים ובין השאר מימנה הקרן את הקמת אצטדיון בלומפילד בתל אביב. לבלומפילד אף הוענק ב-1967 פרס ההסתדרות. בלומפילד ואחיו הקימו את קרן ליידי דייוויס, הפועלת להבאתם של אנשי מחקר אקדמי לאוניברסיטה העברית בירושלים ולטכניון בחיפה. בלומפילד היה חבר בדירקטוריון מכון ויצמן למדע והוא בעל תואר דוקטור כבוד באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטת בר-אילן.
על שמו ושם אחיו נקרא היישוב שדה ניצן שבנגב המערבי (תרגום של שם המשפחה בלומפילד – שדה פרחים).
כחליליים

| כחליליים |
| --- | --- |
 כחליל השברק
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: כחליליים
שם מדעי
 Lycaenidae ‏לייך, 1815

כחליליים (שם מדעי: Lycaenidae) היא משפחה של פרפרי יום. המשפחה מונה כחמשת אלפים מינים של פרפרים, המהווים כרבע מהמינים של פרפרי היום בעולם. מיני הפרפרים ממשפחה זו הם גם הקטנים ביותר בגודלם מבין כלל פרפרי היום. תפוצתם נפרשת בכל רחבי העולם למעט באזורי הקטבים.
מרבית מיני הכחליליים הם בעלי דו-פרצופיות או דו-צורתיות זוויגית. הזכרים בעלי צבעוניות עזה - כחולים או בעלי צבע כתום, מתכתי נחושתי. הנקבות לרוב חומות ובעלות צבעוניות פחות עזה מהזכרים.
חלק מהכחלילים בעלי עיניים מדומות וזנבות מדומים המדמים ראש נוסף הנועד להטעות את האויבים שינגסו בחלק מהכנף ולא את ראשו האמיתי של הפרפר, תופעה המכונה חקיינות עצמית.
כחלון האפון
תכליל נבטי בנחל ניצנה, 13 באפריל 2013
נחושתן-נמלים גלילי, צולם באזור חדרה, 20 במאי 2011
כחליל הרימון. ניתן לראות את העיניים והמחושים המדומים בחלק התחתון של כנפי הפרפר.
שלבי התפתחות > הביצה

עגולה, פחוסה ובעלת בליטות.
שלבי התפתחות > הזחל

הזחלים קטנים וניזונים מעלים ומפירות. ישנם מיני כחלילים שזחליהם מקיימים סימביוזה עם מיני נמלים דוגמת, כחליל מנומר (Apharitis acamas acamas) וכחליל הנמלים (Apharitis myrmecophila). הזחלים מפרישים נוזלים עתירי סוכרים מהם ניזונות הנמלים ובתמורה זוכים הזחלים להגנת קן הנמלים מפני טורפים. ישנם מיני כחלילים דוגמת, נחושתן-נמלים גלילי (Aparitis cilissa). המקיימים קשר מעין סימביוטי עם נמלים. הזחל מפריש חומרים כימיים אשר גורמים לנמלים להתנהג באופן המגן על הזחל אך עדיין לא הוכח שהזחל אכן "נותן" תמורה בדמות נוזל מתוק ומזין לנמלים עבור ההגנה עליו.
שלבי התפתחות > הגולם

גולם חגורה - הזחל יוצר חגורת קורים - צורת ההתגלמות הזו מאפיינת משפחות פרפרים שונות. גוף הגולם קצר ומעוגל.
כחליליים והסופר נבוקוב

ולדימיר נבוקוב, מלבד היותו סופר בעל שם, היה אנטומולוג וחוקר פרפרים. לאחר הגירתו לארצות הברית קיבל עבודה כאוצר באוסף הפרפרים של מוזיאון ניו-יורק ולאחר מכן כאוצר אוסף הפרפרים במוזיאון הזואולוגי של אוניברסיטת הרווארד. נבוקוב חקר את משפחת הכחליליים ובעיקר את הסוג (Polyommatus). בחינת מיני פרפרים של העולם החדש הובילה אותו למסקנה מהפכנית, מינים שונים של כחלילים היגרו מאסיה לאמריקה, רק כך אפשר להסביר את קרבת המינים האסייתיים לאילו האמריקאים, מסקנה זו הוא ניסח בכתב ופרסם בשנת 1945. הקהילה המדעית בתקופתו דחתה את טענתו מכל וכול. אולם בימינו עם היכולת להשוות די.אנ.אי הסתבר לאנשי המדע שנבוקוב צדק ומוצאם של הכחלילים מהסוג (Polyommatus) אכן מאסיה - הסוג התפצל מאב קדמון משותף לכחלילים דרום-אמריקאיים ולכחלילים אסייתים כפי ששיער נבוקוב.
ראו גם

רשימת פרפרי ישראל
אגודת חובבי הפרפרים בישראל
לקריאה נוספת

דובי בנימיני, מדריך הפרפרים בישראל, שישית 2010, כתר, 2002, עמ' 153 - 205
דובי בנימיני, גינת הפרפרים בישראל, כתר, 2009, עמ' 203 - 218, מסת"ב 9789650717230
רחלי שוורץ צחור (כתבה), טוביה קורץ (אייר), פרפרים ברמת הנדיב, רמת הנדיב, 2009, עמ' 67-54
יצחק איזנשטיין, פרפרי ארץ ישראל, הוצאת המחבר, 2003, עמ' 200 - 229, מסת"ב 9659033915
יצחק איזנשטיין, על צמחים ופרפרים בירושלים, הוצאת הספרים של הסתדרות המורים בישראל
יצחק איזנשטיין, על פרפרים וצמחים בישראל, הוצאת משרד הביטחון
מדריך כיס לפרפרים, פרפרים, טבע ישראלי, 2008
מדריך כיס לזחלים של פרפרים נפוצים בישראל, זחלים, טבע ישראלי, 2014
D'Abrera, Bernard. World Butterflies. Hill House Publishers, 2006. ISBN 0947352465
T.R. New (Ed.). Concervation Biology of Lycaenidae. 1993. ISBN 2831701597
הערות שוליים

↑  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמודים 167-166
↑  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמודים 169-168
↑  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמודים 193-192
↑  "מדריך הפרפרים" מאת דובי בנימיני, הוצאת "כתר" הדפסה שישית מעודכנת, 2010 עמוד 17
↑  Erin Overbey, "Nabokov's Blue Butterflies". The New Yorker. January 26, 2011
↑  Carl Zimmer, "Nonfiction: Nabokov Theory on Butterfly Evolution Is Vindicated". The New York Times. January 25, 2011
↑  Cigaritis acamasCigaritis acamas
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541049305171  GND: 4145799-7  LCCN: sh85079076  LNB: 000222619  NKC: ph1031286
כלא תדמור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  בית סוהר 
 מיקום:  מחוז חומס 
 מדינה:  סוריה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1920
 תאריך פתיחה רשמי:  1920 
 תאריך פירוק:  30 במאי 2015 
 קואורדינטות:  34°33′32″N 38°17′07″E﻿ / ﻿34.5589°N 38.2853°E﻿ / 34.5589; 38.2853
 he
 
כלא תדמור (בערבית: سجن تدمر) היה בית סוהר בתדמור במדבריות מזרח סוריה, כ-200 קילומטר צפונית מזרחית לעיר דמשק.
כלא תדמור היה ידוע בתנאים הקשים שבו, בפגיעה נרחבת בזכויות אדם, עינויים והוצאות להורג שבוצעו בו. דו"ח של אמנסטי אינטרנשיונל משנת 2001 כינה אותו מקור ל"ייאוש, עינויים ויחס משפיל". הכלא נכבש והושמד על ידי חמושים של ארגון הטרור המדינה האסלאמית במאי 2015.
היסטוריה > הקמה

המבנים נבנו במקור כצריפים צבאיים על ידי כוחות המנדט הצרפתי.
היסטוריה > טבח בכלא

במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20, כלא תדמור אכלס אלפי אסירים סורים, פוליטיים ופליליים כאחד וזה היה גם זירת הטבח של אסירי הכלא ב-27 ביוני 1980 בידי רפעת אל-אסד, יום אחרי שהענף הסורי של האחים המוסלמים האיסלאמיסטיים נכשל בקושי בניסיון להתנקש בחיי הנשיא חאפז אל-אסד. חברי יחידות גדודי ההגנה, בפיקודו של ריפעת אל-אסד, נכנסו עם שחר לכלא תדמור ורצחו כאלף אסירים בתאיהם.
היסטוריה > סגירה ופתיחה מחדש

כלא תדמור נסגר בשנת 2001 וכל העצורים שנותרו הועברו לבתי כלא אחרים בסוריה. כלא תדמור נפתח מחדש ב-15 ביוני 2011, על רקע מלחמת האזרחים בסוריה ו-350 אנשים שנעצרו בגין השתתפות בהפגנות נגד השלטון הועברו לשם לחקירה ומעצר.
היסטוריה > הריסה

בחודש מאי 2015 נכבשה תדמור על ידי המדינה האסלאמית שכוחותיה השתלטו גם על הכלא ושחררו סרטון של מראה הפנים. חמושי הארגון השתמשו בחומרי נפץ כדי לפוצץ את מתחם הכלא ולהשמידו ב-30 במאי.
ראו גם

טבח חמה
זכויות האדם בסוריה
הערות שוליים

↑  "Islamic State blows up empty prison complex in Syria's Palmyra". Reuters. 2015-05-30. נבדק ב-2015-05-30.
כונדרויטין סולפט

| --- | --- |
 
 מספר CAS:  24967-93-9
 
כונדרויטין סולפט (באנגלית: Chondroitin sulfate) הוא גליקוזאמינוגליקן (GAG) הקשור לקבוצת סולפט. מורכב מרצף חוזר של סוכרים (אצטילגלוקוזאמין וחומצה גלוקורונית). בדרך כלל מחובר לחלבון כחלק מפרוטאוגליקן (רב סוכר עם חלק חלבוני). שרשרת כונדרויטין יכולה להגיע עד לרצף של מאה סוכרים עם אפשרות לקבוצות סולפט בכמויות ומקומות שונים. מדע הגליקוביולוגיה מנסה להבין, בין השאר, את מגוון הגליקוזאמינוגליקנים הגדול הזה. כונדרויטין סולפט משמש רכיב חשוב בסחוס ונותן לו את היכולת להתנגד לדחיסה. מסיבה זו, כונדרויטין סולפט וגלוקוזאמין משמשים כתוספי תזונה לטיפול בדלקת מפרקים ניוונית.
לואיס ג'ון קרלינו

| --- | --- |

לואוס ג'ון קרלינו, 1983 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בינואר 1932 קווינס, ארצות הברית 
 פטירה:  17 ביוני 2020 (בגיל 88) Ault Field, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אל קמינו קולג' 
 פרופיל ב-IMDb
 
לואיס ג'ון קרלינו (באנגלית: Lewis John Carlino;‏ 1 בינואר 1932 – 17 ביוני 2020) היה מחזאי, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. זכה במועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר עבור "מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים" (1977).
ביוגרפיה

נולד ברובע קווינס בניו יורק למשפחת מהגרים מסיציליה. כאשר בגר עבר לקליפורניה. ב-1951 התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית ושירת ארבע שנים, כולל במלחמת קוריאה. כחייל משוחרר התקבל לאוניברסיטת דרום קליפורניה, שם למד לימודי דרמה, בשנת 1958 קיבל תואר שני בלימודי תיאטרון.
במסגרת לימודיו ולאחריהם יצר מספר מחזות במערכה אחת, בהם The Brick and the Rose אודות שכונת הלס קיצ'ן במנהטן שהוצג ב-1957 על ידי האקדמיה הלאומית לתיאטרון וב-1960 פתח את סדרת הסדנה (The workshop) של חברת הטלוויזיה CBS. לאחר סיום לימודיו עבר לניו יורק והחל ללד באוניברסיטת קולומביה. במקביל חיבר מחזות שהוצגו על במות אוף ברודוויי. הבולטים במחזות אלו היו Snowangel, Epiphany, Cages וטלמכוס קליי.
עבודתו הראשונה לקולנוע הייתה עיבוד תסריט לפי סיפור מדע בדיוני לסרט "חיים בשנית" (Seconds) שראה אור ב-1966. שנה לאחר מכן עיבד לתסריט את סיפורו של ד. ה. לורנס The Fox, עליו זכה למועמדות לפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר לשנת 1967. ב-1968 היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה עבור התסריט המקורי לסרט "הארגון" (The Broherhood), בכיכובו של קירק דאגלס, שהקדים את גל סרטי המאפיה שהחל עם "הסנדק".
ב-1972 חיבר את תסריט המותחן "המכונאי" בכיכובו של צ'ארלס ברונסון (שעובד ב-2011 לסרט המכונאי). ב-1976 עיבד לתסריט את ספרו של יוקיו מישימה The Sailor Who Fell from Grace with the Sea לסרט בכיכובם של קריס קריסטופרסון ושרה מיילס. ב-1977 זכה תסריטו המעובד ל"לא הבטחתי לך גן של שושנים" למועמדות לאוסקר ולפרס גילדת הכותבים של אמריקה. ב-1979 כתב וביים את הסרט "טייס שב הביתה" (The Great Santini), בו הופיעו כוכבים רבים, בהם רוברט דובאל, מייקל או'קיף, דייוויד קית' ועוד.
נפטר בגיל 88 מתסמונת המיאלודיספלסטית בביתו באי וידבי בוושינגטון.
מבחר מסרטיו

"חיים בשנית" (Seconds; ‏1966)
"הארגון" (The Broherhood; ‏1968)
The Sailor Who Fell from Grace with the Sea; ‏ (1976)
"מעולם לא הבטחתי לך גן של ורדים" (1977),
טייס שב הביתה (1979)
הערות שוליים

↑  1950's Hell's Kitchen Brought to Life in Novel Theatrical Experience
↑  "Lewis John Carlino, Writer and Director of 'The Great Santini,' Dies at 88". נבדק ב-31 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298726605171  PLWABN: 9810661497905606  BNE: XX1541948  BnF: cb12761450s (data)  GND: 138050481  ISNI: 0000 0000 8398 587X  LCCN: n87844732  NDL: 00435294  NKC: xx0151420  NLK: KAC201201700  NTA: 071065466  SNAC: w6mj0gn7  VIAF: 86200141   WorldCat (עם VIAF): 86200141
כתבי האר"י

כתבי האר"י או קבלת האר"י - הוא שם כולל לכל הספרים שנכתבו על ידי תלמידי האר"י בשמו, בעיקר על ידי תלמידו רבי חיים ויטאל.
הרקע

ב-1517 השתלטה האימפריה העות'מאנית על ארץ ישראל. יהודים רבים, בהם ממגורשי ספרד התיישבו בצפת. המצב הכלכלי של יהודי צפת שפר עליהם, צפת הפכה למרכז רוחני שכלל הוגים רבים ויצאה בה לאור ספרות עשירה. במאה ה-16 נכתבו יצירות רבות וחשובות בעיר, בהן "שולחן ערוך" של רבי יוסף קארו, "פרדס רימונים" של רבי משה קורדובירו, הפיוט לשבת "לכה דודי" שחיבר רבי שלמה אלקבץ.
רבי יצחק לוריא אשכנזי (האר"י) עלה לצפת ממצרים בשנת ה'ש"ל (1569) ומאז הפך לרבו המובהק של המהרח"ו (רבי חיים ויטאל) עד פטירתו כשנתיים לאחר מכן. האר"י כמעט לא כתב דבר ורוב תורתו ודעותיו נמסרו דרך כתביו של רח"ו.
היסטוריית הכתבים

בימי חייו של האר"י כתבו התלמידים את מה ששמעו מפיו, בהם גם רח"ו. עם פטירתו של האר"י אסף רח"ו את הכתבים מכל התלמידים בנימוק שעדיין לא הגיע הזמן לגלות סודות התורה בעולם. במשך 15 שנים היו הכתבים סגורים אצלו ולא הראה אותם לאף אחד למרות בקשות חכמי הקבלה.
רח"ו התחיל לסדר לעצמו את הכתבים ולערוך אותם לפי נושאים. כתיבתו של רח"ו מסווגת לשלוש תקופות:
הכתיבה הראשונה כוללת את "קונטרס הקיצור". כולל מה שכתב עם שמיעתו מרבו האר"י וגם מה שסדר והרחיב אחר כך. כתיבה זו נקראת בשפת המקובלים "ספרי המהדורה קמא" או בקיצור "מ"ק".
בכתיבה השנייה כתב רח"ו מסכת מסודרת של כל סדר האצילות, סדר הנבואה ורוח הקודש, וסדר הגלגולים, על פי עיונו בדברי רבו והכרעותיו. כתיבה זו נקראת "ספרי המהדורה בתרא" ובקיצור "מ"ב".
הכתיבה השלישית כוללת עריכה מקיפה יותר ברעיונות האר"י, רח"ו קיצר בה דרושים ששמע מהאר"י והרחיב בעיקר בביאור הדברים, וכתב דרושים שונים שבהם ביאר עניינים מוקשים בקבלה.
מהדורה קמא > ת"ר ניירים

בשנת (ה'שמ"ז) שהה הרח"ו בבית אחיו משה ויטאל ולפתע חלה ושנה שלמה שכב ללא הכרה. הרב יהושע בן-נון - אב"ד בצפת שהיה גם עשיר, פנה אז אל משה ויטאל בבקשה שיוציא לו את הכתבים בערמה, והוא הוציא לו 600 דפים (ת"ר ניירים). הרב בן-נון שכר 100 סופרים, ובמשך שלשה ימים העתיק כל אחד 6 דפים. מיד עם סיום ההעתקה התעורר רח"ו וחזר לבריאותו. מאז נתפרסמו הכתבים בין חכמי הקבלה בארץ ישראל.
מההעתקות אלו סידרו חכמי ארץ ישראל שלשה ספרים: "ספר הדרושים", "ספר הכוונות" ו"ספר הליקוטים". הספרים אינם מסודרים כראוי כיוון שעדיין היו באמצע עריכה וחלקם היו רק קיצורים ממה שכתב לעצמו בחיי האר"י.
בשנת ה'ש"ף (1620), היא שנת פטירת רח"ו, הדפיס הרב משה טרינקי גם הוא "ספר הכוונות", הספר אינו דומה במתכונתו ל"ספר הכוונות" של חכמי ארץ ישראל. המחבר עצמו לא מציין מאיזה מקורות ליקט את הספר, אך ככל הנראה היו בידו גם כתבי הרח"ו מה"ת"ר ניירים" וגם מכתבי שאר תלמידי האר"י ששרדו.
מהדורה קמא > שמונה שערים

למעלה מעשרים שנה עבד רח"ו על עריכת הכתבים, עיבד את "קונטרס הקיצור", סידר לפי נושאים והשלים את החסרים וגם הוסיף בהם מכתבי שאר התלמידים את הדברים שלא שמע בעצמו תוך שהוא מציין שאלו הם מכתבי התלמידים. למהדורה זו קרא רח"ו "עץ חיים" וסידרה לשני חלקים ובכל חלק ארבעה שערים שהם יחד "שמונה שערים".
עם סיום העבודה עבר שוב על הכתבים והתחיל לערוך אותם מחדש שהיא הכתיבה השנייה של רח"ו, עם סיום מהדורה זו חזר וערך את כל הכתבים בצורה שונה ומחודשת שהיא הכתיבה השלישית. שתי מהדורות אלו ציווה לגנוז כיוון שהיו עמוקים מידי.
הרח"ו עצמו לא פרסם שום ספר מהכתבים ועם פטירת רח"ו (ה'ש"ף) עברו אל בנו רבי שמואל ויטאל - רש"ו, שהשלים את עריכת הספר "עץ חיים - שמונה שערים" עם כמה שינויים מעריכת אביו. זה היה הספר הראשון והיחיד מכתבי האר"י שהיה מסודר כראוי ושזכה לפרסום רשמי. והיחיד שהוא המקובל והמוסמך ביותר, כפי שכותב החיד"א בשם הגדולים:
וזה שלֹשים שנה שיצאו לאור "שמונה שערים" מסודרים מבן מהרח"ו מהר"ר שמואל ועליהם יש לסמוך, אך אין עליהם מהדורא בתרא כי מהרח"ו ציוה לגנזו... ולכן הרוצה ללמוד בספרים היותר מדויקים ילמוד "שמונה ספרים" שסידר מהר"ש.
מהדורה בתרא

כמה שנים לאחר פטירתו נמצאו חלק גדול מהכתבים של הכתיבה השלישית של הרח"ו אותם ציווה לגנוז, הם הגיעו אל המקובל הרב אברהם אזולאי והוא העבירם למקובל הרב יעקב צמח תלמידו של הרש"ו. הכתבים היו "מחוקים ומטושטשים וקרועים" כעדות הר"י צמח, והוא התחיל לעורכם.
הר"י צמח סידר את הכתבים לחמשה ספרים:
קהילת יעקב - ליקוט עניינים מפוזרים שהיו בכתבים
עולת תמיד - כל ענייני התפילה
אדם ישר - המבאר את עניין העיגולים והיושר - מושגי יסוד בתורה הקבלה
אוצרות חיים - דרושי "אדם קדמון", ספר זה היה שלם
זהר הרקיע - ביאורים בספר הזוהר
מבוא שערים

לאחר זמן נמצאו עוד כתבים של הרח"ו בעיקר מהכתיבה השנייה על ידי הרב משה ויטאל בנו של הרש"ו, והוא הספר "מבוא שערים" שהוא מהדורה אחרת של ספר עץ חיים. לדעת יוסף אביב"י,בעוד שהספר עץ חיים נערך בצורתו המקורית כפי ששמע אותם מרבו, הרי ש"מבוא שערים" הוא סיכום מובנה ומסודר של מבנה האצילות וכנראה נכתב לפני שנת שנ"ה.
עריכת רבי מאיר פופרש

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאור הבלבול הגדול שחל בין הכתיבות השונות וריבוי כתבי היד, החליט הרב מאיר פופרש תלמידו של הר"י צמח לרכז את כל הכתבים ולחבר מהם ספר מסודר.
לפי תיאורו של יוסף אביב"י, הרב מאיר פופרש ערך 3 ספרים:
•	דרך עץ חיים - הוא הנפוץ ביותר ונחשב כמייצג את קבלת האר"י, המתאר את מהלך האצילות, כמקביל לספר המוכר יותר היום- עץ חיים.
• פרי עץ חיים - גם ספר זה היה נחשב ל"קאנון" הן בבית מדרשו של הגר"א והן בבית מדרשם של החסידים, תלמידי הבעש"ט ובכל יהדות אירופה לאורך השנים. ספר המקביל לספר המוכר "שער הכוונות", שנפוץ בא"י.
•	נוף עץ חיים – הספר כולל בתוכו ארבעה ספרים: נוף ראשון- פרושי זהר. נוף שני- באור פסוקי תנ"ך. נקרא גם בחלק מהדפוסים: "ליקוטי תורה וטעמי מצוות". נוף שלישי- באור דברי חז"ל, נוף רביעי – דרושי נשמות וגלגולים.
מהדורות מודרניות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מכון אהבת שלום הוציאו לאור מהדורה מוגהת של כל כתבי האר"י תחת שמותיהם המקוריים על פי כתבי יד רבים, כך גם הרב יצחק ברדא.
ראו גם

חק לישראל
לקריאה נוספת

הקדמת רבי חיים ויטאל ל"שמונה שערים"
הקדמת רבי שמואל ויטאל ל"שמונה שערים"
הקדמת מהר"מ פופראש ל"דרך עץ חיים"
יוסף אביב"י, בנין אריאל, על קבלת האר"י, הוצאת 'משגב ירושלים' של האוניברסיטה העברית, ירושלים תשמ"ז
יוסף אביב"י, קבלת האר"י, כרך ראשון: כתיבות האר"י ותלמידיו, עריכות עד שנת ש"פ; כרך שני: עריכות משנת ש"פ ואילך, החיבורים היסודיים; כרך שלישי: חטיבות, סוגות, בחינות, האצלות, משמעויות; מכון בן-צבי, ירושלים תשס"ח