stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ד'רי"ב
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
גליה פרדקין

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1955 (בת 69) תֵּל עֲדָשִׁים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סמינר הקיבוצים 
 
גליה פרדקין (נולדה ב-3 באוקטובר 1955) היא במאית תיאטרון, כוריאוגרפית ומורה למחול ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה במושב תל-עדשים שבעמק יזרעאל. למדה בתיכון ויצו ניר העמק, ועשתה את שירותה הצבאי בחיל השריון.
לאחר שהשתחררה מהצבא, למדה במגמת המחול בסמינר הקיבוצים, ולאחר מכן המשיכה ללמוד בבוסטון טיפול באמנויות.
מאז 1996 מלמדת תנועה בתלמה ילין, בית צבי, אוניברסיטת לסלי (אנ') וסמינר הקיבוצים.
פרדקין משלבת תיאטרון ועבודת גוף, ומשתמשת בטכניקות שונות של החיבור בין עולמות התיאטרון, התנועה והטיפול בתנועה כדי להרחיב את המשאבים האישיים והיצירתיים.
קריירה מקצועית > עיצוב תנועה

לרקוד עם אבא - הצגת יחיד של איציק ויינגרטן, פרס ראשון בתחרות תיאטרונטו 1992.
מוחמד מנדל - מונודרמה אוטוביוגרפית מאת ובביצוע איציק ויינגרטן. בית לסין, 1995.
רוקטגריגי - במסגרת פסטיבל "הרמת מסך", 1995.
הוא הלך בשדות - תיאטרון באר שבע, 1997
ואז התחבקנו - זוכת ציון לשבח בפסטיבל עכו 1999.
מעשה מופלא - פסטיבל עכו, 2000.
גן ריקי - קופרודוקציה של תיאטראות הבימה וחיפה למחזה של דויד גרוסמן. 2001.
מסכן שלי, אני כל כך מצטערת - במסגרת פסטיבל "הרמת מסך", 2001.
אישה קטנה נחה על גבו - הפקה ראשונה של פרדקין עם תלמידי סמינר הקיבוצים, 2009.
נחמודת - הצגת יחיד בכיכובה של יעל טוקר, תיאטרונטו 2011
משהו נפלא עומד לקרות - תיאטרון אורנה פורת, 2011. זכתה בפרס הבמה לכוראוגרפיה ותנועה. ההצגה עלתה גם בפסטיבל החורף בסיאול 2013.
קונצרטה לשמונה - הצגה העוסקת בהפרעות קשב וריכוז ובלקויות למידה. סמינר הקיבוצים, 2014.
ז'קו - הצגת בידור מקורית מאת אילן חצור, הבימה, 2015
פילים לא רוקדים בלט - על פי ספרה של פני מקינלי. תיאטרון אורנה פורת
קריירה מקצועית > בימוי

לה-מריפוסה - 2007
סזורה - ערב מחול, תיאטרון תנועה ופנטומימה שלא נאמרת בו אפילו מילה אחת. סמינר הקיבוצים, 2008
קדאווה - עוסקת בגבריות הישראליות ונשענת על זיכרון אישי וקולקטיבי. סוזן דלל, 2012.
פאפלנגי - סמינר הקיבוצים, 2012.
תופר החלומות - בהשראת ספרו של מיכאל אנדה. תיאטרון חיפה, 2013.
אהבתי הראשונה - הצגה מקורית בהשראת סרטים אילמים. הבימה, 2015
התיאטרון של אמיליה - הצגת ילדים ויזואלית עם בובות וחפצים. הבימה, 2015.
אורז כחול - יצירה בהשראת הספר קפקא על החוף מאת הארוקי מוראקמי 2016.
אהבת שבע הבובות - עיבוד בימתי לספרו של פול גאליקו, 2016
בלונה - יצירת תיאטרון מוזיקלית לילדים המבוססת על ספרה של שירה גפן, המופע הפותח של פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים 2018
הנערות ההולכות בשנתן - המחזה היחיד של רונית מטלון. סמינר הקיבוצים, 2018.
דב מצב רוח - הצגה לילדים במרכז ענב - זוכת פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים לשנת 2019 בפרס השחקנית הטובה ביותר.
גולמיות - תיאטרון תנועה ללא מילים יצירה בהשראת לואיז בורז׳ואה, 2019
ארכנה - עיבוד לסיפור של המשורר הרומי אובידיוס. סמינר הקיבוצים, 2021.
ילדים של אף אחד - בימוי משותף עם איציק ויינגרטן לעיבוד לספרו של יהודה אטלס. סמינר הקיבוצים, 2021.
202021 - הפקה תנועתית ללא מילים בשיתוף עימנואל דמידוב. סמינר הקיבוצים, 2021.
חיים אישיים

נשואה לשחקן והבמאי איציק ויינגרטן. השניים מתגוררים בשכונת הדר יוסף ולהם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  גליה פרדקין - דרך גוף, באתר BodyWays דרך גוף
↑  ״לרקוד עם אבא״ מאת איציק ויינגרטן ובבימויו, נבדק ב-2022-07-02
↑  מוחמד מנדל, באתר תיאטרון בית ליסין
↑  רות אשל, יותר אווירה ממחול, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2001
↑  תיאטרון - אישה קטנה נחה על גבו – הפתעה, באתר www.habama.co.il
↑  יפו | פורטל יפו |נחמודת, באתר www.yaffo.co.il
↑  ז'קו - תיאטרון הבימה
↑  פילים לא רוקדים בלט, באתר www.mofa.co.il
↑  אמנויות הבמה - גלריית הצגות - לה מריפוסה - סמינר הקיבוצים, באתר www.smkb.ac.il
↑  סזורה - סימפוניה בימתית, באתר הבמה, ‏נובמבר 2008
↑  טל אימגור, המלצות במה לשבוע: האדם המודרני משועבד לרכוש?, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2012
↑  ׳אהבתי הראשונה׳ - בהבימה, באתר www.facebook.com
↑  התיאטרון של אמיליה, באתר kinderland.co.il
↑  אהבת שבע הבובות חוזרת לבמה!, באתר headstart.co.il
↑    שי בר יעקב, בלונים זה עניין רציני, באתר "ידיעות אחרונות", 31 במרץ 2018
↑  אבי בר כתב ב: "חדשות ישראל בעסקים", בכורה למחזה של רונית מטלון "הנערות ההולכות בשנתן" ! 23.10-5.11, באתר חדשות ישראל בעסקים, ‏2018-10-23
↑  גולמיות, באתר www.tmu-na.org.il
↑  רותי קדוש, ‏לתת קול לחלשים: הצגה חדשה לספרו של יהודה אטלס "ילדים של אף אחד", באתר מעריב אונליין, 5 באוקטובר 2021
↑  202021, www.facebook.com
↑  יעקב בר-און, ‏אפופת מסתורין: הבמאית והכוריאוגרפית גליה פרדקין ביצירה חדשה, באתר מעריב אונליין, 31 באוגוסט 2021
ג'מה ריקי

ג'מה ריקי (באנגלית: Jemma Reekie; נולדה ב-15 ביוני 2000) היא אתלטית בריטית, סגנית אלופת עולם באולם (גלאזגו 2024) בריצת 800 מטר.
ביוגרפיה

ריקי נולדה בקילברצ'ן שבסקוטלנד, הממלכה המאוחדת.
ביוגרפיה > 2017 > אלופת אירופה עד גיל 20 בריצת 1500 מטר

באליפות אירופה עד גיל 20 שנערכה ביולי בגרוסטו שבאיטליה זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:13.25 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה באוגוסט בברלין שבגרמניה סיימה במקום 15 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.35 דקות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות אירופה באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיימה במקום 11 בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:13.44 דקות.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת אירופה עד גיל 23 בריצת 800 מטר ובריצת 1500 מטר

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביולי ביבלה שבשוודיה זכתה בשתי מדליות זהב: בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:05.19 דקות, ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:22.81 דקות.
באליפות העולם שנערכה באוקטובר בדוחה שבקטר סיימה במקום 32 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:12.51 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > מקום רביעי במשחקים האולימפיים

באולימפיאדת טוקיו שנערכה ביולי-אוגוסט סיימה במקום רביעי בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 1:56.90 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביולי ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, סיימה במקום 15 בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:00.43 דקות.
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שבגרמניה סיימה במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:00.31 מטר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה סיימה במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:57.72 מטר.
ביוגרפיה > 2024 > סגנית אלופת עולם באולם

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בגלאזגו שבממלכה המאוחדת זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:02.72 דקות, אחרי ציגה דוגומה מאתיופיה (2:01.90 דקות) ולפני נואלי יאריגו מבנין (2:03.15 דקות).
שיאים אישיים

ריצת 800 מטר: 1:56.90 דקות (2021)
ריצת 1500 מטר: 3:58.65 דקות (2023)
ריצת מייל: 4:19.40 דקות (2023)
ריצת 800 מטר: 1:57.91 דקות (2020)
ריצת 1500 מטר: 4:00.52 דקות (2020)
ריצת מייל: 4:17.88 דקות (2020), שיא הממלכה המאוחדת
גרדה גוטליב

גרדה גוטליב (בגרמנית: Gerda Gottlieb; ‏ 19 באוגוסט 1916 - ? ) היא אתלטית אוסטרית-יהודייה. 5 פעמים ברציפות אלופת אוסטריה בקרב חמש (1937-1933), אלופת המכביה השנייה (1935) בקפיצה לגובה ושיאנית עולם בקפיצה לגובה מהמקום (1.32 מטר).
ביוגרפיה

גוטליב התאמנה בקבוצת הכח וינה.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

ב-12 במאי 1934 קבעה גוטליב בקפיצה לגובה מהמקום שיא עולם חדש של 1.32 מטר.
במכביה השנייה שנערכה באפריל 1935 זכתה גוטליב בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.35 מטר ומדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.73 מטר, אחרי מרילה פרייוולד מפולין (4.91 מטר) וסיביל קוף מארצות הברית (4.87 מטר). בתחרות שנערכה בווינה ב-17 באוגוסט אותה שנה היא קבעה בקפיצה לרוחק שיא אישי חדש של 5.35 מטר.
בתחרות שנערכה בבלגרד, יוגוסלביה ב-28 באוגוסט 1937 קבעה גוטליב בקפיצה לגובה שיא אישי חדש של 1.55 מטר.
גוטליב היגרה לארצות הברית ובאליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1940 זכתה במדליית כסף אחרי אליס קוצ'מן (1.50 מטר). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בקפיצה לרוחק.
שיאים אישיים

קפיצה לגובה: 1.55 מטר (1937)
קפיצה לגובה מהמקום: 1.32 מטר (1934), שיא עולם בעבר
קפיצה לרוחק: 5.35 מטר (1935)
הערות שוליים

↑  ב"הכח" וינה, דבר, 31 באוקטובר 1937
1 2  Day by Day in Jewish Sports History, עמוד 133 (באנגלית)
↑  התחרויות ב"המכביה", דבר, 5 באפריל 1935
↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  במכביה השנייה, הירדן, 7 באפריל 1935
↑  אליפות ארצות הברית 1940
דגל הטבעונות

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל אזרחי
 יחס אורך/גובה:  3:5
 הונף לראשונה:  9 ביוני 2017
 מוטיבים עיצוביים:  שני משולשים בצבע כחול ומשולש ירוק היוצרים ביניהם את האות V בלבן.
 שם המעצב:  גד חכימי
דגל הטבעונות הוא דגל אזרחי יבשתי המסמל טבעונות, ואת השאיפה לעולם טוב יותר עבור בעלי החיים והאדם. הדגל מורכב משלושה משולשים בצבעי כחול וירוק שיוצרים ביניהם את האות V, האות הראשונה במילה Vegan ("טבעוני"). הצבעים מסמלים את אזורי המחיה של בעלי החיים: הכחול מסמל ים, הירוק מסמל יבשה והלבן מסמל את האוויר. הדגל מחולק לרשת של 5 על 5 כפי שמוסכם בעיצובים של דגלי מדינה. הדגל עוצב על ידי קבוצת פעילים ומעצבים גרפיים ממספר מדינות.
רקע

הדגל נוצר כדי לאחד את הקבוצות והארגונים למען זכויות בעלי חיים תחת דגל אחד. הקונספט לדגל הוא בהשראת דגל הגאווה. גד חכימי, מעצב ישראלי בוגר בצלאל, ביקש ליצור גיבור-על טבעוני ותר אחרי צבעים המסמלים טבעונות כדי למתגו. לאחר שחקר ותשאל ארגוני זכויות בעלי חיים, גילה כי אין אחידות בצבעים המסמלים טבעונות. לפיכך הוא פתח קבוצת רשת בה איגד פעילים ומעצבים מרחבי העולם שיחד יצרו דגל טבעוני אחיד ובינלאומי. בחלק מההצעות הראשונות נשקל הצבע האדום כדי לסמל את הדם והכאב של בעלי החיים בתעשייה. ההצעה נפסלה, בטענה שמטרת הדגל היא לסמל את השאיפה לעתיד ללא שפיכות דמים. לבסוף נבחרו הצבעים לבן, ירוק וכחול שמייצגים את מרחבי המחייה של בעלי החיים. האות V מסמלת את המילה Vegan (טבעוני), ופירמידה הפוכה שמסמלת את היכולת לעשות את הבלתי אפשרי.
רקע > צבעי הדגל

| סכמה | צבע טקסטיל |
| --- | --- |
לבן: אוויר, אור, טוב, הצלחה, התחלה
 ירוק : אדמה, חיים, טבע, אנרגיה, הרמוניה
 כחול : שמיים, ים, אמונה, אמת
קבלת הדגל בעולם

דגל הטבעונות אומץ על ידי פעילים ברחבי העולם. פעילים מכ-50 מדינות משתתפים בקבוצת הפייסבוק הרשמית של הדגל החדש. באתרים טבעוניים בשפות שונות נכתבו מאמרים על הדגל החדש, ביניהן פורטוגזית, רוסית, טורקית, ספרדית, צרפתית, הונגרית, מאמר באנגלית מהודו, ומאמרים באנגלית מארצות הברית, אנגליה, אוסטרליה וניו זילנד. דגל הטבעונות בגדלים שונים מוצע למכירה ברשת, ובנוסף אביזרים עם דמות הדגל וביניהם סיכות דש, חולצות, שמלות, תיקים, מגבות, נייר אריזה וכריות.

הועברה גם ביקורת מעטה על הדגל, למשל בטענה שדגל לטבעונות הוא פסול משום שהוא שם דגש על הפעילים ולא על בעלי החיים, וכן בנימוק שאין אחידות בין זרמי הטבעונות השונים.
הערות שוליים

↑  דודי שטרן, דגל הטבעונות הבינלאומי, באתר טבעוניוז, ‏15 ביוני 2017
1 2  Vegan Flag International, veganflag.org
↑   גואל פינטו, מעצבים את דגל הטבעונות, באתר כאן תרבות, ‏24 ביולי 2017
↑  Vegan Flag Interntional קבוצת הפייסבוק הרשמית של דגל הטבעונות הבינלאומי
↑  Acaba de ser lancada a banderia internacional vegana
↑  В Израиле создали международный веганский флаг
↑  Artık veganların da bir bayrağı var!
↑  Los colores del veganismo: ¡nace la bandera vegana!
↑  La Véganie À Son Drapeau Depuis Juin 2017
↑  MEGSZÜLETETT A HIVATALOS, NEMZETKÖZI VEGÁN ZÁSZLÓ!
↑  Israeli Activists Hoist New International Vegan Flag
↑  WHY I WON’T BE WAVING A VEGAN FLAG
הדמיה של דגל הטבעונות הבינלאומי
סיכת דש עם דגל הטבעונות הבינלאומי יחד עם דגל הממלכה המאוחדת
גמלה

ערך זה עוסק בתגמול כללי בגין עבודה או בגין פגיעה. אם התכוונתם לגמלה המשולמת בצורת אנונה, ראו .
גִּמְלָה היא תגמול המשולם לאדם או לזכאים בגינו, בדרך כלל בגין עבודתו או בגין שירות שנתן או בגין פגיעה שנפגע. גמלה ניתנת בעין (כלומר על ידי מתן שירותים או מצרכים) ובכסף. גמלה ניתנת בצורת מענק חד-פעמי או באופן תקופתי (פנסיה), בדרך כלל בתשלומים חודשיים.
החובה בחוק למתן גמלה בעין היא על מנת להבטיח את קבלת השירותים הנדרשים לזכאים לגמלה, ללא התניה בתשלום מוקדם. כך גמלה בעין לנפגעי תאונות עבודה מבטיחה כי הנפגעים יקבלו את הטיפולים הרפואיים הנחוצים והשיקום הנדרש. לגמלה בעין במקרים אלו חשיבות רבה, שכן נפגע שהכנסתו נמוכה אם יאלץ לשלם מראש עבור הטיפול הרפואי הוא עלול לוותר כשהעלות גבוהה לו.
פוסטר של הביטוח הלאומי בארצות הברית
הגמלאות הנפוצות ביותר הן אלה הניתנות לאחר פרישה מעבודה בגיל מבוגר (כלומר, לאחר "יציאה לגמלאות"); גמלאות אלה ידועות בשם "פנסיית זיקנה". גיל הפרישה לגמלאות שונה ממדינה למדינה, ובתוך מדינות שונות הוא עשוי להשתנות בהתאם לסוג העבודה או בשל גורמים שונים אחרים. בישראל למשל (כמו גם בארצות רבות אחרות) גיל הפרישה לגברים גבוה מגיל הפרישה לנשים, וגיל הפרישה לגמלאות משירות בצבא-קבע בצה"ל שונה מגיל הפרישה לגמלאות במקומות עבודה אחרים. הגמלאות לעובדים הפורשים בגיל מבוגר הונהגו לראשונה בגרמניה בסוף המאה ה-19, בידי הקאנצלר אוטו פון ביסמרק. הוא קבע את גיל הפרישה ל-65, משום שמומחים הסבירו לו שאחוז קטן מאוד מהאוכלוסייה יגיע לגיל זה, והמדינה תצטרך לשלם סכום קטן.
גמלאות אחרות הן גמלאות נכות, הניתנות למי שנפגע מסיבה כלשהי והוא זכאי לגמלאות כתחליף לפרנסתו או כפיצוי על הפגיעה שנפגע. גמלאות כאלה מוקנות מכוח מנגנוני ביטוח לאומי או מכוח ביטוח פנסיוני לסוגיו.
מבחינים בין שני סוגי פנסיה, פנסיה צוברת, המשולמת מתוך כספים ששילם העובד במהלך כל שנות עבודתו עד לפרישה, לעומת פנסיה תקציבית, לה זכאים בעיקר עובדי מדינה במקרים מסוימים, והיא משולמת מתוך תקציב המדינה או על ידי מעביד אחר.
בית המשפט העליון פסק בשנת 2011 (ובכך אישר פסק דין שנתן בית הדין הארצי לעבודה בשנת 2002), כי ארגון עובדים רשאי לייצג גמלאים (עובדים לשעבר) אל מול המעביד, ואף לשבות עבורם, וכל זאת על מנת להיטיב עמם ולשפר את זכויותיהם..
המוסד לביטוח לאומי משלם סוגים אחדים של גמלאות מחליפות שכר. בניגוד לגמלאות המתוארות לעיל, המשולמות לטווח ארוך, גמלאות מחליפות שכר משולמות לטווח קצר, עקב פגיעה זמנית ביכולת ההשתכרות. גמלאות אלה כוללות:
דמי לידה, המשולמים לאישה או לגבר השוהים בחופשת לידה.
דמי אבטלה, המשולמים למובטל.
דמי פגיעה בעבודה, המשולמים במשך תקופה של עד 90 יום למי שנעדר מעבודתו עקב פגיעה בעבודה.
תגמולי מילואים, המשולמים למי שיצא לשירות מילואים.
הערות שוליים

↑  בג"ץ 1181/03 מיום 28.4.2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533945905171  GND: 4045107-0  HDS: 014068  LCCN: sh85099579  NKC: ph138865
דגל הונג קונג

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והאזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  1 ביולי 1997
 קבלת מעמד רשמי:  4 באפריל 1990
 מוטיבים עיצוביים:  דגל אדום, פרח בעל חמישה עלים בלבן
 שם המעצב:  טאו הו
 דגלים היסטוריים   :     דגל מושבת הונג קונג משנת 1871    דגל מושבת הונג קונג משנת 1959
הדגל של המחוז המנהלי המיוחד של הונג קונג, הוא פרח הבוהיניה בלייקאנה, בעל חמישה עלים במרכזו של רקע אדום. הדגל אומץ ב-4 באפריל 1990 בקונגרס העממי הלאומי, בית המחוקקים של הרפובליקה העממית של סין. החוקים המגדירים את השימוש בדגל אושרו במושב ה-58 של הממשלה של הרפובליקה בבייג'ינג. השימוש בדגל מעוגן בחוק של הונג קונג. הדגל הונף לראשונה ב-1 ביולי 1997 בטקס העברת השלטון בהונג קונג מידיים בריטיות לידי הרפובליקה העממית של סין.
בדרך כלל מוצג הדגל של הונג קונג לצד הדגל של הרפובליקה העממית של סין. על אף היותה של הונג קונג חלק מסין העממית, לעיתים מונף הדגל לצד דגלי מדינות ריבוניות אחרות, ללא הדגל הסיני לצידם.
מאפייני הדגל

הדגל מאגד בתוכו סממנים פוליטיים, תרבותיים ואזוריים. בתרבות הסינית נהוג השימוש בצבע האדום באופן מסורתי, והוא נחשב לצבע חגיגי לאומי. הרקע האדום בדגל הוא בגוון זהה לדגל של הרפובליקה העממית של סין. סיבה נוספת לבחירתו היא שהוא מסמל את הקשר שחודש בין הונג קונג לרפובליקה ואת חיבורה לממשל הקומוניסטי הסיני. הצבע הלבן מסמל את עקרון 'מדינה אחת-שתי שיטות' בין סין להונג קונג ואת הניגוד בין המשטר הקומוניסטי בסין - הצבע האדום, לבין הקפיטליזם והליברליזם הנהוגים בהונג קונג - הצבע הלבן. פרח הבוהיניה, פרח שהתגלה לראשונה בטריטוריה של הונג קונג, בעל חמשת העלים שבמרכז מציין את ההרמוניה בין הניגודים בין המשטר הנהוג בהונג קונג לעומת המשטר הנהוג בשאר הרפובליקה. הפרח שימש כסמלה המוניציפלי של הונג קונג עוד בשנת 1965.
היסטוריה

לפני שעברה הונג קונג לשליטה סינית דגלה הקודם של הונג קונג, היה מבוסס על הנס הבריטי הכחול ובו היוניון ג'ק הבריטי. מלבד חלקים אלה עבר הדגל כמה שינויים החל מכניסתו לשימוש במאה ה-19.
בשנת 1843 כונן חותם ראשון שייצג את מושבת הונג קונג. העיצוב היה מבוסס במקור על נוף מקומי אופייני לרצועת החוף. בחלקו הקדמי 3 סוחרים נראו עם מרכולת, באמצע הייתה ספינה בריטית ומפרשית סינית, ובחלקו האחורי היו גבעות בצורת קונוסים ועננים. בשנת 1868 הוצג דגל עם הנס הכחול והיוניון ג'ק שכלל תג עם תמונת הנוף המקומית שהייתה מבוססת על החותם אך הוא נדחה על ידי מושל הונג קונג ריצ'רד גרייבס מקדונל.
על פי עדויות שונות, בשנת 1870 המזכיר הכללי של הונג קונג הציע דגל נוסף אלא שהפעם כלל התג כתר ואת ראשי התיבות .H.K. אחרי שלוש שנים האותיות הושמטו והכתר שונה ונעשה צבעוני. חסר מידע מבוסס לגבי מראהו המדויק של התג בשנים שבין 1870 ל-1876 אבל ידוע שהנוף המקומי לא היה בשימוש אלא הכתר, ושבחלק מהזמן הכיתוב המוזכר הופיע על הדגל. בשנת 1876 נכנס לבסוף לתוקף הדגל עם הנוף המקומי בתג שלו באישור האדמירליות. עד לשנת 1955 הדגל נשאר בתוקף אך עבר כמה שינויים קטנים. התג הונמך מעט וההר השמאלי עוצב מחדש כדי שייראה יותר מציאותי.
בשנת 1959 נבחר סמל למושבת הונג קונג על ידי מכון הסמלים בלונדון. בגרסתו האחרונה כלל הדגל את סמל מושבת הונג קונג בעיגול לבן על רקע כחול, והיה בשימוש מ-27 ביולי 1959, עד 1 ביולי 1997. אז עברה הונג קונג משליטת הממלכה המאוחדת לידי הרפובליקה העממית של סין והדגל הוחלף בעיצוב הנוכחי. כמו כן הספינה המפרשית וההר הודגשו והובלטו.
היסטוריה > העיצוב הנוכחי

לפני שהועברה באופן רשמי לידיים סיניות נערכה בהונג קונג תחרות לבחירת דגל חדש. יותר מ-70,000 דוגמאות שונות נכנסו לתחרות. האדריכל טאו הו היה בין השופטים שבחרו את העיצוב הסופי. הוא צוטט בקשר לכך שחלק מהעיצובים היו קומיים ופוליטיים. בעיצוב אחד היה פטיש ומגל בצד אחד וסמל הדולר בצד השני. שישה עיצובים הגיעו לגמר אך כולם נדחו על ידי הממשל של הרפובליקה העממית של סין. טאו הו ושניים משופטים הנוספים בתחרות התבקשו להציג הצעות חדשות לעיצוב של הדגל.
טאו הו פנה לגן בחיפוש אחר השראה וקטף את פרח הבוהיניה בלייקאנה. הוא הביט בחמשת עלי הכותרת הסימטריים של הפרח ובצורתם שהביעה תחושה של דינמיות לדבריו. כך עלה בדעתו הרעיון להשתמש בפרח הזה כדי שייצג את הונג קונג. ב-4 באפריל 1990, במהלך הישיבה השלישית של המושב השביעי של הקונגרס העממי הלאומי הדגל אומץ רשמית. הוא הונף לראשונה שניות אחרי השעה חצות בזמן מקומי ב-1 ביולי 1997. הוא הונף שעתיים אחרי שהורד הדגל הקודם יחד עם דגל הרפובליקה העממית של סין לקול המנון הרפובליקה, מארש המתנדבים.
הערות שוליים

1 2  "החלטת הקונגרס העממי הלאומי". Government of Hong Kong. 1990-04-04. נבדק ב-2009-11-01.
↑  חוקי ונוהלי הרפובליקה העממית של סין. China Legal Publishing House. 2001. p. iv. ISBN 7800837599.
↑  "טקסט החוק הבסיסי". Hong Kong Special Administrative Region. נבדק ב-2009-03-20.
1 2 3 4  הונג קונג הקולוניאלית, באתר דגלי העולם (באנגלית)
↑  אנדראה המילטון. "פגוש כמה מהאנשים החשובים מאחורי הקלעים". Asiaweek. ארכיון מ-2007-11-07. נבדק ב-2009-03-20.
| דגלי מדינות אסיה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוזבקיסטן • אזרבייג'ן • איחוד האמירויות הערביות • אינדונזיה • איראן • אפגניסטן • ארמניה • בהוטן • בחריין • בנגלדש • ברוניי • גאורגיה • הודו • המלדיביים • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקיה • טורקמניסטן • יפן • ירדן • ישראל • כווית • לאוס • לבנון • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה • מצרים • נפאל • סוריה • סינגפור • סרי לנקה • עומאן • עיראק • ערב הסעודית • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קטר • קירגיזסטן • קמבודיה • קפריסין • רוסיה • תאילנד • תימן |  |
| שטחים תלויים | אבחזיה • אג'ריה • אי חג המולד • איי קוקוס • דרום אוסטיה • הונג קונג • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הרפובליקה הסינית • הרשות הפלסטינית • כורדיסטן • מקאו • צפון קפריסין |  |
אירופה • אפריקה • אסיה • אוקיאניה • אמריקה הצפונית • אמריקה הדרומית
גרדה לופט

| --- | --- |

גרדה לופט בשנות ה-60
 לידה:  20 באפריל 1898 כ"ח בניסן תרנ"ח קניגסברג, פרוסיה 
 פטירה:  5 במאי 1986 (בגיל 88) כ"ו  בניסן תשמ"ו תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  Gerda Goldberg 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מעסיק:  יידישה רונדשאו 
 בן או בת זוג:  חיים ארלוזורוב (1919–1927) 
 
גרדה לופט (בגרמנית: Gerda Luft;‏ 20 באפריל 1898 – 5 במאי 1986) הייתה עיתונאית ישראלית.
קורותיה

לופט נולדה בקניגסברג שבגרמניה לאנה לבית ימפולר ולחיים גולדברג, משפחה יהודית מתבוללת שהקפידה על חינוך מחמיר. לופט הייתה הצעירה בין ארבעת ילדי המשפחה ולאחר לימודי התיכון החלה ללמוד רפואה בקניגסברג והמשיכה לימודיה באוניברסיטת ברלין. במהלך לימודיה פגשה את חיים ארלוזורוב, בחור כריזמטי, היה ידוע בין הסטודנטים כמשורר, שאסף סביבו סטודנטים ציונים ואף יסד בברלין את תנועת הפועל הצעיר. גרדה שמעה ממנו לראשונה על התנועה הציונית והוקסמה מאישיותו ומרעיונותיו. בהשפעתו הייתה לציונית. לופט הרתה וילדה את בתם המשותפת, שולמית, בשנת 1919, עוד לפני שהשניים נישאו. מתוך אמונה שארץ ישראל זקוקה לפועלים ולא לאקדמאים עזבה את לימודי הרפואה, עברה ללימודי כלכלה מדינית ולבסוף נטשה את הלימודים לגמרי. בעקבות הלידה עברה לגור אצל אמו של ארלוזורוב, שדאגה לקיומה.
בשנת 1924 עלתה עם בתה ארלוזורוב לארץ ישראל, והתגוררה אצל דורה רוזוליו, אחותו של ארלוזורוב. ארלוזורוב הצטרף למשפחתו מאוחר יותר, בני הזוג חיו בארץ בצמצום רב וארלוזורוב היה טרוד בפוליטיקה ברוב זמנו. לופט הצטרפה למפלגת הפועל הצעיר שם הכירה את צבי לופט, יליד 1894 שעלה ב-1921 לארץ ישראל, שסייע לה ותמך בה.
בשנת 1927 התגרשו בני הזוג בברלין, אולם נשארו בקשרי ידידות עד רציחתו של ארלוזורוב.
בהמשך התחתנה עם צבי לופט (הבת שולמית נותרה בחזקתה). לצבי ולגרדה לופט נולדו שני ילדים.
בסוף שנות ה-20 התגוררו בשכונת רחביה בירושלים.
לופט הקים בית בשכונת פועלים ט' (בסמוך לגן העצמאות) בתל אביב באמצע שנות ה-30.
בשנת 1937 התמנה לופט כמנכ"ל הסנה.
הבן, אלי (אליעזר), נישא לתלמה ונמנה עם מייסדי קיבוץ ראש הנקרה. הבת, איה, נישאה לאביעזר יערי.
אחיה הבכור, וילהלם גולדברג, הצליח להמלט מגרמניה הנאצית ב-1939 והגיע לארץ ישראל. שאר בני משפחתה נספו בשואה.
בשנת 1942 הייתה ממייסדות מפלגת עלייה חדשה.
בשנת 1949 התאלמנה גרדה מלופט ולא נישאה שוב.
קורותיה > כעיתונאית

בשנת 1924, פגשה בארץ ישראל את פנחס רוזן (אותו הכירה כבר בברלין), שהציע לה לכתוב ל"יידישה רונדשאו", שבועון ציוני-גרמני בעריכתו של רוברט וולטש. לופט כתבה בשבועון עד סגירתו על ידי הנאצים ב-1939. גם בארץ ישראל כתבה לופט לדבר והעבירה ידיעות לעיתונים שונים מחוץ לישראל. בין השאר דיווחה על רצח ארלוזורוב.
לאחר שהתאלמנה הגבירה את עבודתה העיתונאית, בין השאר ב"ג'רוזלם פוסט", ככתבת בכנסת. בשנת 1957 החלה לכתוב בירחון בשפה האנגלית שהוקם אז "ניו אאוטלוק". בשנות ה-70 כתבה עבור העיתון הגרמני רב התפוצה "ריינשר מרקור" (Rheinischer Merkur). במשך שנים רבות, עד סמוך למותה, פרסמה מאמרים וכתבות בעיתון ״ידיעות של ארגון יוצאי מרכז אירופה״ (MB).
בשנת 1965 פרסמה ב"אמות" מאמר מרכזי בשם "ישראל בעידן הטכנולוגי החדש" שיצא נגד ערכי הקיבוץ והסוציאליזם.
גרדה לופט נפטרה במאי 1986 ונטמנה לצד בעלה בבית העלמין נחלת יצחק בתל אביב.
נכדה, צביקה לופט (בנו של אלי), היה מפקד טייסת וטייס מסוק קרב בחיל האויר, ונהרג ב-2006 בתאונה מבצעית.
מפרסומיה

Heimkehr ins Unbekannte, Peter Hammer-Verlag, Wuppertal 1977
Chronik eines Lebens für Israel, Edition Erdmann in K. Thienemanns Verlag, Stuttgart 1983
ממאמריה:
פרגמטיזם פוליטי, דבר, 10 ביולי 1945
הערות שוליים

↑  גרדה לופט באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
↑  תקווה ויינשטוק, האשה אשר על השיות התועות, מעריב, 16 בינואר 1959
↑  דוד תדהר (עורך), "ד"ר צבי לופט", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1780
↑  במספריים על פני העיתונים, חרות, 23 ביולי 1959
↑  השקפה חדשה לשלום ישראל-ערב, דבר, 8 ביולי 1957
↑  נחום אורלנד, פרק חדש ביחסים, דבר, 18 ביוני 1973
↑  שלמה תמיר, טענו בחיטים. ..והודו בקיברנטיקה, דבר, 15 באוגוסט 1965
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264596905171  GND: 118575139  ISNI: 0000 0000 2231 508X  LCCN: n82250167  NTA: 130726753  SUDOC: 149269854  VIAF: 194293421   WorldCat (עם VIAF): 194293421
גורדון ג'קסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1923 גלאזגו, סקוטלנד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  15 בינואר 1990 (בגיל 66) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  Golders Green Crematorium 
 שם לידה:  Gordon Cameron Jackson 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1942 
 מקום לימודים:  תיכון הילהד 
 בן או בת זוג:  רונה אנדרסון (1951–1990) 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  פרס אמי  פרס אמי להופעת אורח הטובה ביותר של שחקן בסדרת דרמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
גורדון קמרון ג'קסון (באנגלית: Gordon Cameron Jackson; ‏19 בדצמבר 1923 - 15 בינואר 1990) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי, זוכה פרס אמי. זכור במיוחד מתפקידיו כרב המשרתים אנגוס הדסון בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים" וכג'ורג' קאולי בסדרה "המקצוענים".