stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saturn LVIII
הערות שוליים

1 2 3  "MPEC 2019-T136 : S/2004 S 26". Minor Planet Center. נבדק ב-10 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Scott Sheppard. "SATURN MOONS". נבדק ב-10 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| 146 ירחי שבתאי |
| --- | --- | --- |
| ירחים רועי הטבעת | S/2009 S 1 • הירחים הקטנים • פאן • דפניס • אטלס • פרומתאוס • (S/2004 S 6 • S/2004 S 4 • S/2004 S 3) • פנדורה |  |
| שותפי מסלול | אפימתאוס • יאנוס |  |
| טבעת G | אגיאון |  |
| אלקיאונידס | מתונה • אנתה • פאליני |  |
| הירחים הפנימיים הגדולים (עם הטרויאנים) | מימס • אנקלדוס • טתיס • (טלסטו • קליפסו) • דיוני • (הלנה • פולידפקיס) |  |
| ירחים גדולים אחרים | ריאה • טיטאן • היפריון • יאפטוס |  |
| הירחים האינואיטיים | S/2019 S 1 ‏ • קיוויאוק • S/2005 S 4 ‏ • S/2020 S 1 ‏ • איג'ירק • פאליאק • S/2004 S 31 ‏ • טרקק • סיארנק • S/2019 S 14 ‏ • S/2020 S 3 ‏ • S/2020 S 5 ‏ |  |
| הירחים הגליקיים | אלביוריקס • בווין • S/2007 S 8 ‏ •Saturn LX ‏ • אריאפוס • טארבוס • S/2020 S 4 ‏ |  |
| הירחים הנורדיים | פיבי • S/2006 S 20 ‏ • S/2006 S 9 ‏ • סקאד'י • S/2007 S 5 ‏• S/2007 S 7 ‏ • S/2007 S 2 ‏ • S/2004 S 37 ‏ • S/2004 S 47 ‏ • S/2004 S 40 ‏ • S/2019 S 2 ‏ • S/2019 S 3 ‏ • S/2020 S 7 ‏ • סקול • S/2020 S 2 ‏ • S/2019 S 4 ‏ • S/2004 S 41 ‏ • S/2004 S 42 ‏ • הירוקין • גרייפ • S/2004 S 13 ‏ • S/2007 S 6 ‏ • מונדילפארי • S/2006 S 1 ‏ • S/2004 S 43 ‏ • S/2006 S 10 ‏ • S/2019 S 5 ‏ • גרידר • ברגלמיר • ג'רנסאקה • נארווי • סוטונגר • S/2007 S 3 ‏ • S/2004 S 44 ‏ • S/2004 S 45 ‏ • האטי • S/2004 S 17 ‏ • S/2006 S 11 ‏ • S/2004 S 12 ‏ • אגת'ר • S/2006 S 13 ‏ • S/2007 S 9 ‏ • S/2019 S 7 ‏ • S/2019 S 8 ‏ • פרבאוטי • ת'רימר • בסטלה • S/2019 S 9 ‏ • S/2004 S 46 ‏ • אנגרבודה • S/2019 S 11 ‏ • אגיר • בלי • S/2019 S 10 ‏ • S/2019 S 12 ‏ • גרד • S/2019 S 13 ‏ • S/2006 S 14 ‏ • גונלוד • S/2019 S 15 ‏ • S/2020 S 6 ‏ • S/2004 S 7 ‏ • S/2006 S 3 ‏ • S/2005 S 5 ‏ • סקריימיר • S/2006 S 16 ‏ • S/2006 S 15 ‏ • S/2004 S 28 ‏ • S/2020 S 8 ‏ • אלוולדי • קארי • S/2004 S 48 ‏ • גיירוד • פנריר • S/2004 S 50 ‏ • S/2006 S 17 ‏ • S/2004 S 49 ‏ • S/2019 S 17 ‏ • סורטור • S/2006 S 18 ‏ • לוגי • יימיר • S/2019 S 19 ‏ • S/2004 S 21 ‏ • S/2019 S 18 ‏ • S/2004 S 39 ‏ • S/2019 S 16 ‏ • S/2004 S 53 ‏ • S/2004 S 36 • ת'יאזי • S/2019 S 20 ‏ • S/2006 S 19 ‏ • Saturn LXIV • פורנג'וט • S/2004 S 51 ‏ • S/2020 S 10 ‏ • S/2020 S 9 ‏ • Saturn LVIII • S/2019 S 21 ‏ • S/2004 S 52 ‏ |  |
| מסלול חיצוני | S/2006 S 12 ‏ • S/2019 S 6 ‏ • S/2004 S 24 |  |
R136c

| --- | --- |

 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  דג זהב
 סוג:  כוכב וולף-ראייה
 בהירות נראית:  12.86
 סיווג ספקטרלי:  WN5h
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  7.9-
 מרחק:  163,000  שנות אור 49,975.47  פארסק
 רדיוס:  18.4 רדיוסי שמש
 מסה:  230 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 5,623,000 מהשמש
 טמפרטורה:  51,000 K
 גיל:  1.7 מיליון שנים
 
R136c הוא כוכב הממוקם בצביר הכוכבים R136 (צביר בעל מסה של 450,000 מסות שמש שבו כ-10,000 כוכבים) בערפילית הטרנטולה שבענן מגלן הגדול.
תיאור

R136c הוא כוכב וולף-ראייה מסוג ספקטרלי WN5h עם טמפרטורה של 51,000 קלווין. הכוכב בעל מסה של 230 מסות שמש ועוצמת הארה הגדולה פי 5 מיליון מזו של השמש. הכוכב מפיק את האנרגיה שלו מהיתוך מימן במחזור CNO בליבת הכוכב, כך שהוא עדיין נחשב לכוכב הסדרה הראשית. הכוכב מאבד מסה של 1/100,000 מסות שמש בשנה שנפלטת כרוח שמש במהירות של 2,000 ק"מ לשנייה. קרינת X חזקה הנפלטת מהכוכב מצביעה על נוכחות של בן זוג עמום בהרבה שמיצר גם כן רוח שמש חזקה ומהירה והתנגשות החלקיקים הנפלטים מהכוכבים בהמהירויות גבוהות יוצרת קרינה זו.
סופו של הכוכב

למרות גילו הצעיר שמוערך במיליוני שנים בודדים, R136c איבד כבר חלק ניכר ממסתו בשל רוח השמש העזה שלו. סופו של הכוכב יקבע לפי כמות המסה שתישאר בכוכב כאשר לא יישאר מספיק מימן בליבתו על מנת להפיק את כמות האנרגיה שנדרשת כדי לאזן את המסה הגדולה שלו וליבתו תקרוס תחת משקלה. ככל הנראה הכוכב יסיים את דרכו בסופרנובה, שייתכן ותלווה בהתפרצות גמא, והוא יהפך לחור שחור.
שתי הבבליות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אלכסנדר היסלופ 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  פמפלט 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1853 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-7661-0447-1
 
דף הכריכה של המהדורה השביעית של הספר "שני הבבליות" (1871), הטוען כי הדוקטרינה הקתולית על טקסיה השונים אינה אלא כסות מוסווית להמשכה של האלילות הבבלית
שתי הבבליות (The two Babylons), בכותרת המשנית פולחן האפיפיור מוכח כפולחן נמרוד ואשתו (The Papal Worship Proved to Be the Worship of Nimrod and His Wife) הוא ספר הגות דתי שפורסם ב-1853 על ידי הכנסייה הפרסביטריאנית הסקוטית החופשית על ידי התאולוג הכומר אלכסנדר היסלופ (1865-1807).
נושאו המרכזי של הספר הוא הטענה כי הכנסייה הקתולית היא המשכה במוסווה של דת בבל האלילית ושקיסרות רומא היא בעצם בבל השנייה, המשכה של בבל ההיסטורית, תוצר של קשירת קשר בין אלפי שנים. הטענות העיקריות של הספר עוררו התנגדות אצל חוקרים מודרניים, אף כי עיקרן ממשיכות להיות פופולריות בקרב קבוצות של נוצרים אוונגליסטים פונדמנטליסטיים הדבקים באמת המקראית.
היסטורית הפרסום

הפרסום הורחב בשנת 1858, דרך מהדורות רבות. מהדורה שלישית פורסמה ב-1862, מהדורה שביעית פורסמה בשנת 1871, מהדורה פופולרית ב-1903.
לאורך השנים, פורסם הספר על ידי פונדמנטליסטים פרוטסטנטיים בבתי הוצאה לאור שונים, והבולטת שבהם Chick Publications, אשר עדיין מפרסמת את הספר גם כיום.
הטיעונים

היסלופ בונה על האסכולה הפאן-בבילונית (אסכולה הקובעת שמקורן של כל התרבויות והדתות במזרח התיכון הוא באופן כללי מבבל הקדומה) של ההיפרדיפוזיוניזם (היפותזה הקובעת כי תרבות יחידה אחת היא האב היוצר של כל התרבויות, דתות, מנהגים ושל כל הדברים הלוגיים והגדולים, אשר מתפזרים אז לאומות מתורבתות פחות. לכן, כל התרבויות הגדולות, החולקות מנהגים תרבותיים דומים, כגון בניית פירמידות, נגזרות מאותה אומה עתיקה). טענתו הקלאסית של הספר, שהיה נפוץ במאה ה-19, היא שכל דתות ותרבויות המזרח הקדום ינקו וקבלו השראתם מבבל הקדומה. מכאן הוא גוזר את הטיעון כי דתות המסתורין של העת העתיקה היו למעשה שלוחות של הדת העתיקה שנוסדה בתקופת מגדל בבל. הפאן-בבילוניזם מתואר על ידי חלק מהחוקרים כפסוידו-היסטוריה.
הטיעונים > תורת השילוש

אחד הטיעונים המרכזיים של היסלופ היא כנגד תורת השילוש, שהיא אבן יסוד בקתוליות, ושאין לה בסיס בתנ"ך או בברית החדשה. לטענתו כל תורת השילוש "הושאלה" על ידי הכנסייה הקתולית ממיתולוגיות קדומות לרבות הודיות, בבליות, אשוריות, מצריות, יווניות רומיות, כאשר לטענתו כל אחת מהן יונקת את השראתה מקודמתה. היסלופ שולל לחלוטין את תורת השילוש הקתולית, לפיה קיים שילוש אלוהי שמאוחד באב, בבן וברוח הקודש, בשלוש אישיויות נפרדות המתאחדות לאלוהות אחת. לדבריו, בניגוד גמור לאמונה המונותאיסטית, היהודית-נוצרית המקורית מאז אמונת אברהם וישראל שלפיה יש אל אחד ויחיד. לדבריו הכנסייה הקתולית "שאלה" את קונספט השילוש מתורות מסתורין אליליות שבהן הייתה קיימת אלוהות בדמותן של שלוש דמויות אליליות, בדרך כלל של אב, אם ובן.
הטיעונים > פולחן מלכת השמים

היסלופ טוען שניתן לעקוב אחר שורשי פולחן "מרים הקדושה" המקובל בכנסייה הקתולית, ולמצוא אותם בפולחני בבל הקדומה, במה שמכונה מלכת השמים, כאם ה"ילד". האלוהות שזכתה לה מרים, נובעת מהיותה אמו של הילד ה"אלוהי", פולחן שהיה קיים בדתות המזרח הקרוב וגם הרחוק לפני אלפי שנים, כזכר לפולחן בבל העתיקה. כל זאת, לפי הטיעון שאם ה"בן", ישוע, הוא אלוהים (או לפחות אחת משלוש האישיויות של אלוהים) הרי גם אמו - מרים, צריכה להיות "אלוהית".
הטיעונים > אלילות

חלק גדול מעבודתו של היסלופ מתרכזת בזיהוי דמותו של נינוס האגדי ואשתו ההיסטורית למחצה סמירמיס עם הדמות התנ"כית של נמרוד. ההיסטוריה ההלניסטית של המזרח הקדום, נטתה להטמיע זיכרונות מעורפלים על פועלם של מלכים וגיבורים קדומים לתוך דמויות האגדיות שפעלו מתוך עוצמה (הרבה יותר גדולה מזו שבה פעלו במציאות) כל מלכי המזרח הקדום. באשור, הם המציאו את אפונימוס מייסדה של נינוה שכונה בשם נינוס, שלכאורה שלט במשך 52 שנים על אימפריה השווה בגודלה לאימפריה הפרסית בשיא התפשטותה. סמירמיס אשת נינוס, הייתה בתורה עיוות דמותה ההיסטורית של שמורמת, מלכתה של האימפריה הנאו-אשורית ב-811 לפנה"ס. היסלופ מתייחס אל נינוס כאל דמות היסטורית, ומיחס לו את הדמות התנ"כית של נמרוד, על אף שהוא לא היה הראשון לעשות זאת. הספרות הקלמנטיינית הגדירה את החיבור הזה כבר במאה ה-4 לספירה. אמונה שהייתה בעלת השפעה רבה, לאורך כל ימי הביניים היא זו שנינוס היה הממציאה של העבודה הזרה, רעיון שאומץ באופן ברור על ידי היסלופ. עם זאת, היסלופ כתב את ספרו לפני הגילוי, הפענוח והמחקר היסודי של תעודות היסטוריות של המזרח הקדום, ולא נמצאה לפחות עדות ברורה שנינוס אכן היה דמות היסטורית, ולכן הוטל ספק בדבר אמינות תיאוריהם השל הסופרים היווניים המצוטטים בעניין זה (על בסיס דומה יש הטוענים שרבות מדמויות התנ"ך לא היו קיימות - כיוון שלא נמצאה עדות בכתב לקיומם ([מלבד התנ"ך]).
הטיעונים > חג הפסחא

הספר "שתי הבבליות" מסתמך על הפרסומים של סר אוסטן הנרי לייארד על החפירות שלו בעיר נינוה, שאך זה התגלו בשנת 1851. מה שנתן צידוק מדעי מסוים לעבודתו. לדוגמה, היסלופ קושר את שמו של חג הפסחא (Easter) עם עשתרת (Astarte), אלת הפריון הפיניקית, בכך שהביא ציטוט תגליתו זה מקרוב של לייארד של השם האשורי[דרושה הבהרה] עשתרת וזיהויו עם השם אשתר (Ishtar), אשר היסלופ הניח כ"זהה" לשם חג הפסחא. שמות דומים, "אשרה" ו"עשתרת" ו"אסתר" ו"עשתר[דרושה הבהרה]" מופיעים גם בתנ"ך.[דרוש מקור: איפה "עשתר" מופיעה בתנ"ך?]
מה פירוש המונח Easter עצמו? זה לא שם נוצרי. המושג נושא על מצחו את מוצאו הכשדי. חג הפסחא (באנגלית Easter) הוא לא אחר מאשר עשתרת ("אסטארטה" בהגייה יוונית), אחד משמותיה הרבים של "בלטיס", מלכת השמים, ששמה, כפי שהוכרזה על ידי בני העם של נינוה, היה זהה לחלוטין בשימוש השכיח. השם עצמו, כפי שנמצא על ידי לייארד על המונומנטים האשוריים, הוא אשתר.
- היסלופ, "שתי הבבליות", פרק 3, סעיף 2, חג הפסחא.
הטיעונים > חג המולד

לטענת היסלופ, חג המולד הוא חג הממשיך מסורת בבלית עתיקה. שואל היסלופ כיצד ייתכן שחג המולד שנקבע בתאריך 25 בדצמבר, כיום הולדתו של ישוע? הלא אין אפילו רמז אחד בכתבי הקודש לגבי מועד הולדתו. מבחינת הסיפור בבשורות עצמן אין התכנות שהוא התקיים בתקופה זו של השנה בהיותה תקופה חורפית קרה, שלא נהוג אפילו בארץ ישראל לצאת עם עדריהם למרעה . לטענתו של היסלופ, מאות רבות של שנים לפני המאה הרביעית לספירה שבה כנראה נקבע חג המולד כחג הולדתו של ישוע, נחוג החג על ידי הרומאים וקודמיהם הבבלים, כחג הולדתו של בנה של מלכת השמים. כלומר לטענתו אומץ החג על ידי כוהני הדת הקתוליים הראשונים, ורק שמו הוסב לכבודו של ישוע.
הטיעונים > סמל הצלב

היסלופ טוען בספרו שהצלב שהפך לסמל מקודש בנצרות במיוחד בקתוליות, אינו אלא סמל פגני עתיק שהיה מקובל במיתולוגיות שונות ואומץ אל חיק הכנסייה. לצלב יש צורת ʈ או טאו -Τ יוונית וכן "תו" (Χ) בעברית העתיקה, משמש סמל לאל "תמוז". לטענתו שורשי הטבעת הצלב על מצחם של המאמינים הנוצרים בארצות אפריקה, נובע ממנהג עתיק של הטבעת צלב פגני בפולחני מסתורין עתיקים כל מי שעברו "איניציאציה" באותם פולחנים.
ביקורת

בהערותיו של עורך המהדורה השביעית, שפורסמה ב-1871, ושנכתבו בדף השער, נטען כי "עד כמה שידוע לנו, לא קם מי שיערער על דיוקן של ההוכחות ההיסטוריות". בכל אופן מאז היו רבים אשר ערערו על דיוק טענותיו של היסלופ. לדוגמה, ליסטר ל. גראבה הדגיש את העובדה כי כל הטיעון של היסלופ, ובמיוחד בזיהויו של נינוס עם נמרוד, מבוסס על אי הבנה של בבל ההיסטורית ועל דתה . גראבה ביקר את היסלופ גם על הצגתה של המלכה המיתולוגית סמירמיס כבת זוגו של נמרוד, אף על פי שהיא אינה מוזכרת אפילו פעם אחת בטקסט אחד הקשור אליו, ועל הצגתה כ"אם הזונות" על אף שהיא אינה מתוארת כך באף אחד מהטקסטים שבהם היא מוזכרת.
בשנת 2011 פורסמה מהדורה ביקורתית. אף על פי שעבודתו של היסלופ מצוטטת בהרחבה, פרשנים אחדים (ובמיוחד ראלף וודרו) טענו כי המסמך מכיל מספר רב של תפיסות מוטעות, המצאות, טעויות לוגיות, תאוריות קשר בלתי מבוססות וטעויות עובדתיות חמורות.
השפעה

מספר קבוצות נוצריות של אוונגליסטים פונדמנטליסטים עדיין מחזיקים בספרו של היסלופ כהוכחה לכך שהכנסייה הקתולית היא, למעשה, המשך הדת הבבלית העתיקה. בכתבי העת של "עדי יהוה" מתפרסמים לעיתים קרובות קטעים שצוטטו ממנו.
ספרות

(The two Babylons, or the papal worship proved to be the worship of Nimrods and his wife Hislop Alexandr (1903
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Grabbe Lester L., Can a history of Israel be written?, London, England: Continuum International Publishing Group, 1997, עמ' 27–28, ISBN 978-0567043207
↑  Mcllhenny, Albert M., This Is the Sun?: booksZeitgeist and Religion (Volume I: Comparative Religion), 2017, עמ' 60, ISBN 978-1-105-33967-7
↑  Hislop Alexander, Third edition,The Two Babylons
↑  Alexander Hislop, Seventh edition ,The two Babylons
↑  Alexander Hislop, Popular edition,The two Babylons
↑  rown, Peter Lancaster. Megaliths, Myths and Men: An Introduction to Astro-Archaeology p. 268. Dover Publications, New York, 1976.
↑  ספר דברים, פרק ו', פסוקים ד'–ח'
↑  ספר מלכים א', פרק י"א, פסוק ה'; ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק י"ג; ספר מלכים ב', פרק כ"א, פסוק ג'; ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ד'.
↑  ברית חדשה: בשורת לוקס, פרק ב', 1-20, החברה לכתבי הקודש
↑  היסלופ, "שתי הבבליות", פרק 5, סעיף 6, סמל הצלב.
↑  which also contains the English book by Ralph Woodrow Von Babylon nach Rom? – The Two Babylons?, 2011; ISBN 978-3-9811529-5-1, as well as the papers by Ralph Woodrow and Dr. Eddy Lanz
↑  Woodrow, Ralph BOOK REVIEW - The Two Babylons: A Case Study in Poor Methodology Christian Research Institute, Vol. 22, No. 2, 2000
↑  Lent and Ash Wednesday are NOT pagan relics

Read more at

http://www.patheos.com/blogs/geneveith/2013/02/lent-and-ash-wednesday-are-not-pagan-relics/#OipXvqOI9Wq6mrSk.99
האלה הבבלית אשתר, שהיסלופ טען ששמה היא השורש שמאחורי המילה האנגלית (ושפות אחרות) לחג הפסחא (Easter)
עופר גביש

| --- | --- |

עופר גביש
 לידה:  6 בספטמבר 1951 (בן 73) 
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  חוקר זמר עברי
 www.gavisho.com
 
עֹפר גביש (נולד ב-6 בספטמבר 1951) הוא חוקר זמר עברי. מנחה שירה בציבור, מגיש תוכניות רדיו ומרצה בתחומי היסטוריה של ארץ ישראל באמצעות שירים; ממפתחי "הטיול המזמר".
ביוגרפיה

גביש נולד וגדל בקיבוץ יפתח. מגיל 10 למד נגינה בכלים ומגיל 14 החל להלחין שירים. את שירותו הצבאי עשה בחיל האוויר כנווט קרב. כצוער טיס ניצח על מקהלת ותזמורת בית הספר לטיסה. בהמשך למד פסנתר אצל הדסה ביריביס-עורי, תאוריה והרמוניה אצל ציפי פליישר והוראת מוזיקה בסמינר "אורנים".
ב-1985 היה גביש שותף להקמת אחת ממגמות מוזיקה לבגרות הראשונות בארץ. ב-1987 הקים את להקת הנוער האזורית של הגליל העליון, "מציצים מהאצבע", אחת הראשונות מגל גדול של להקות נוער שהתפתח בארץ מאוחר יותר.
משנת 1987 כותב בעיתונות בנושאי זמר עברי, תרבות וחברה. בין השאר, בכתב העת "מוזיקה", בעריכת חנוך רון, בשבועון הקיבוץ וברשת המקומונים "ידיעות תקשורת". כמה מתחקיריו שימשו להפקת סרטי תעודה טלוויזיוניים.
בין השנים 1993–1991 יצא בשליחות הסוכנות היהודית והתנועה הקיבוצית לטורונטו קנדה. שימש שנתיים כשליח עליה ושליח תנועת הנוער הבונים דרור.
בשנת 1997 המציא את הטיול באוטובוס המזמר, ופיתח אותו (ביחד עם אברהמי לנדסמן ובהמשך עם גבי זהר) לצורת בילוי פופולרית בקרב חובבי הזמר ברחבי הארץ.
בשנת 1999 יזם הקמת להקת נוער ראשונה מסוגה, "איתי מלבנון", בה השתתפו זמרים מישראל ומדרום לבנון. בהקמת הלהקה שיתף פעולה עם המוזיקאי הערבי ג'ורג' יוסוף סמעאן. עם הלהקה שתפו פעולה בין השאר אהוד מנור, אריאל זילבר, יוני רועה, דויד ברוזה.
בשנת 2004 פרסם יחד עם הצלמת עדי אדר את הספר "שיר לדרך" ובו 12 מסלולי טיול בעקבות שירים.
החל משנת 2015 מוביל טיולים מזמרים לאירופה, בעקבות מקורות הזמר העברי והתרבות היהודית.
בשנת 2016 הוציא לאור, יחד עם דובי טל, את הספר הכפול "בשביל השירים" (הוצאת "אלבטרוס"). בספר שירים וצילומי אוויר לאורך שביל ישראל.
בשנת 2017 איתר לאחר מחקר מעמיק, את הבית בו נולד המלחין חתן פרס ישראל, נחום היימן, בעיר ריגה שבלטביה, ובמעמד שגרירת ישראל בלטביה, ובהשתתפות נציגת המשפחה, הבת סי היימן, ערך טקס לציון יום השנה לפטירתו, וקבע שלט זיכרון במוזיאון היהודי בעיר.
לאורך השנים הגיש תוכניות ופינות סיפורי שיר, ברדיו ובטלוויזיה. בגלי צה"ל (בתוכנית העונג השישי והעונג השביעי של שמעון פרנס), ברשת ב', (כמומחה לזמר עברי, בפינה "הפסקול של המדינה" בעריכת איזי מן) ובתחנות 104.5FM מרשת רדיו ללא הפסקה בצפון הארץ ובתל אביב.
פרסומים ויצירות

מוזיקה לשתי הצגות בתיאטרון הקיבוץ
מוזיקה לשתי קלטות לילדים בהוצאת ספריית פועלים, עם להקת ברוש
רעיון ותחקיר לסרט תיעודי "פונאר" (במאית רחל שוורץ) בהפקת הערוץ הראשון
ספר "שיר לדרך" (הוצאת עם-עובד) יחד עם הצלמת עדי אדר ("ספר פלטינה" עבור מכירת 40.000 עותקים)
מילים ולחן לשיר "סיכוי לחלום", לזכר יצחק רבין, בביצוע להקת חיל חינוך
ספר כפול "בשביל השירים - מסע זמר וצילום אוויר לאורך שביל ישראל" (יחד עם דובי טל ומוני הרמתי, הוצאת אלבטרוס)
הערות שוליים

↑  עמרי אבידר, ג'ורג' סמעאן מוסיקאי גלילי מגוש חלב
↑  הספר שיר לדרך, באתר הוצאת עם עובד
↑  הספר בשביל השירים, באתר הוצאת אלבטרוס
↑  הוצאת אלבטרוס, באתר הוצאת אלבטרוס
↑  פונאר - סרטה של רחלי שוורץ, באתר יוטיוב
↑  מילות השיר סיכוי לחלום, באתר שירונט
↑  השיר סיכוי לחלום בביצוע להקת חיל חינוך, באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308920205171  ISNI: 0000 0000 4239 570X  LCCN: no2005078681  VIAF: 320090   WorldCat (עם VIAF): 320090
KIC 8462852

| --- | --- |

KIC 8462852 בצילום תת-אדום ועל-סגול
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  ברבור
 סוג:  כוכב הסדרה הראשית מסוג F
 בהירות נראית:  11.705
 סיווג ספקטרלי:  F3 V/IV
 עלייה ישרה:  20ʰ 06ᵐ 15.457ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏24.61″ ‏27′ ‏44°‏+ מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  3.42
 מרחק:  1,480  שנות אור 453.77  פארסק
 רדיוס:  1.58 רדיוסי שמש
 מסה:  1.43 מסות שמש
 טמפרטורה:  6,750 K
 מהירות סיבוב:  84 ק"מ/שנייה
 היסט:  2.2545±0.0099 אלפיות של שניות קשת
KIC 8462852 הוא כוכב הנמצא בקבוצת הכוכבים ברבור, במרחק 454 פארסק (1,480 שנות אור) מכדור הארץ. עם דרגת בהירות נראית של 11.7, לא ניתן לצפות בכוכב בעין בלתי-מזוינת. בספטמבר 2015 פורסם מסמך על ידי מספר אסטרונומים של ניתוח תנודות אור יוצאות דופן של הכוכב כפי שנמדד על ידי טלסקופ החלל קפלר, אשר עוקב אחר שינויים בבהירות של כוכבים מרוחקים במטרה לגלות כוכבי לכת חוץ-שמשיים.
באוקטובר 2015 קיבל הכוכב סיקור תקשורתי נרחב בגלל השערות שטענו כי עקומת האור החריגה של הכוכב יכולה להצביע על פעילות המקושרת לחיים מחוץ לכדור הארץ. במאי 2017 חזרה התופעה וטלסקופים מרחבי העולם החלו מכוונים לעבר הכוכב כדי ללמוד על התופעה.
מידע מטלסקופ החלל קפלר

נתוני בהירות על הכוכב שנאספו בטלסקופ החלל קפלר מראים נפילות לא מחזוריות קטנות בעוצמת הבהירות, יחד עם שני אירועי נפילות בהירות משמעותיים המתרחשים בערך כל 750 ימים. הנושא נחקר על ידי מדענים. השינויים בבהירות הכוכב יכולים להיות פתאומיים ובהם ירידה של עד 15% או 22% בבהירות. לשם השוואה, כוכב לכת בגודל של צדק מפחית את הבהירות רק ב-1%, דבר המצביע על כך שמה שחוסם את האור מהכוכב במהלך הירידות הגבוהות אינו כוכב אחר, אלא משהו שמכסה עד חצי מרוחב הכוכב. התחזית הצפויה לירידה גדולה בבהירות כל 750 ימים הייתה אמורה להתרחש סביב אפריל 2015, אך היא לא תועדה בשל תקלה בטלסקופ החלל קפלר.
מדידות נוספות

כיוון שלא נמצאה מחזוריות בניבוי התופעה, נדרש לעקוב אחר הכוכב באופן רציף ובמספר אורכי גל. אסטרונומים פתחו בקמפיין מימון המונים כדי לעקוב אחר הכוכב באופן שוטף באמצעות הטלסקופ בלוס קמברס. ב-19 במאי 2017 אותרה ירידה משמעותית בבהירות הכוכב, ואסטרונומים ברחבי העולם הפנו את הטלסקופים במגוון אורכי גל כדי לעקוב אחר התופעה בזמן אמת.
השערות

בהתבסס על הסיווג הספקטרלי של הכוכב, לא ניתן לייחס את השינויים הגדולים בבהירות לכוכב משתנה, לכן עלו מספר השערות לגבי קיומו של חומר המקיף את הכוכב וחוסם את האור. אף אחת מההשערות לא הצליחה להסביר את נתוני התצפית באופן מלא.
השערה אחת היא שההפחתה באור מקורה בענן שביטים מפוררים המקיפים את הכוכב במסלול אליפטי שמרחקו מהכוכב הוא כמרחק של עננת אורט מהשמש. בתרחיש הזה כוח המשיכה מכוכב קרוב גורם לשביטים, לנוע לכיוון הכוכב. ראיות התומכות בהשערה כוללות את העובדה שלכוכב יש בן זוג ננס אדום במרחק קטן יחסית של 132 מיליארד קילומטרים (885 יחידות אסטרונומיות). עם זאת, הרעיון שיש כמות רבה כל כך של כוכבי שביט המקיפים את הכוכב, שמסוגלת לחסום כ-22% מאורו, מוטל בספק.
השערה נוספת היא שהכוכב נכנס לאחרונה לשדה אסטרואידים אך תרחיש של התנגשות מסיבית בכמות גדולה של גופים אמור ליצור ענן חם שזוהר באור תת-אדום, אך במדידות ספקטרוסקופיות ברזולוציה גבוהה שהתבצעו וכן ניתוח של ספקטרום האנרגיה הנפלטת לא הראו שקיימת פליטה משמעותית בתחום התת-אדום, ובכך נשללה ההשערה. השערה נוספת היא התנגשות של שני כוכבי לכת שיצרה ענן גדול של שברים, אך אירועים כאלה הם נדירים ביותר ומאוד לא סביר שטלסקופ החלל קפלר אכן צפה באירוע מסוג זה.
האסטרונום ג'ייסון רייט מעלה השערה שהאובייקטים שגורמים להבהוב הכוכב הם חלק ממגה-מבנים שנבנו על ידי יישות מחוץ לכדור הארץ, בדומה לכדור דייסון, כדור היפותטי שנבנה סביב הכוכב על ידי ציוויליזציה מתקדמת, במטרה לקלוט את האור מהכוכב ולנצלו לשימוש כאנרגיה. בפרויקט סט"י מתכננים להפנות את צלחות הרדיו לכיוון שהכוכב על מנת לבדוק שידורי רדיו ממנו.
ראו גם

אות ה"וואו!"
נוסחת דרייק
סולם קרדשב
הערות שוליים

↑  חוקרים מכוונים טלסקופים ל"כוכב החייזרים", באתר ynet, 25 במאי 2017
↑  Why astronomers are scrambling to observe the weirdest star in the galaxy this weekend לורן גרוש, the Verge, 20 במאי 2017
אלף (כוכב לכת)

| --- | --- |
הכוכב אָלֶף בהשוואה לצדק
הכוכב אָלֶף בהשוואה לצדק
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  עגלון 
 עלייה ישרה:  −9.63±0.071 אלפיות שניית קשת בשנה
 נטייה:  −13.043±0.064 אלפיות שניית קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 רדיוס:  1.393±0.067 רדיוס צדק
 מסה:  0.749±0.064 מסת צדק
 היסט:  2.1687±0.0421 אלפיות של שניות קשת
 
HAT-P-9b הנקרא רשמית "אָלֶף", הוא כוכב לכת חוץ-שמשי המרוחק כ-1,500 שנות אור בקבוצת הכוכבים עגלון.
כוכב לכת זה התגלה בשיטת פוטומטריית מעבר (Transit photometry) ב-26 ביוני 2008. יש לו מסה של 0.78 מסות צדק, ורדיוס של 1.4 רדיוסי צדק.
כוכב לכת זה הוא "צדק חם", כלומר גרם הדומה בגודלו לצדק ומקיף את הכוכב שלו (תבל) במסלול קרוב מאוד, עם זמן הקפה של 3.92 ימים .
שמו של "אָלֶף" נבחר על ידי הציבור הישראלי כחלק מהמיזם לרגל חגיגות 100 שנה לאיגוד האסטרונומי הבינלאומי (IAU). במסגרת הפרויקט האיגוד הציע למאות מדינות להעניק שם לכוכב לכת ולכוכב במערכת שמש חיצונית שנבחרה לכל מדינה. מעל 110 מדינות השתתפו בבחירת השם לכוכבי הלכת שניתנו למדינות ומעל 400 אלף איש ברחבי העולם הצביעו לשם של כוכב הלכת שלהם.
הערות שוליים

↑  Avi Shporer, GÁspÁr Á. Bakos, Francois Bouchy, Frederic Pont, HAT-P-9b: A LOW-DENSITY PLANET TRANSITING A MODERATELY FAINT F STAR, The Astrophysical Journal 690, 2008-12-12, עמ' 1393–1400 doi: 10.1088/0004-637x/690/2/1393
דאמ

"דאמ" (מאנגלית: Damn, "לעזאזל") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית יסמין מועלם. את השיר הוציאה ב-14 באוגוסט 2024 לאור חברת התקליטים יהלום רקורדס, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן.
רקע וכתיבה

"דאמ" נכתב על ידי מועלם, ליעם חכמון, עומרי דהאן, אלירן אליהו. השניים האחרונים הפיקו אותו מוזיקלית עם דין אלבז. השיר עוסק בתחושות בדידות וחיפוש עצמי בעולם המודרני, כשהדוברת מתארת מצבים יומיים בהם היא נאבקת עם תחושת חוסר שייכות. השיר משלב רגעים של מחשבות על משמעות החיים והקושי למצוא את דרך המלך. הדוברת מבטאת את הצורך להיאחז במשהו כדי להרגיש טוב יותר, אך פעמים רבות היא מוצאת את עצמה נופלת להרגלים לא בריאים, כמו התמכרות לטיפה המרה, שמשמשים אותה כאמצעים לברוח מהמחשבות הקשות. הדימוי של "שוב כל הלבד הזה, חשוך ואז מואר כזה" משקף את המעברים המהירים בין תחושות של חושך לתקווה.
בחלקים אחרים של השיר הדוברת מדברת על השטחיות והרדיפה אחרי הצלחה חומרית מצד אנשים אחרים, כאשר היא שואלת מה טוב העושר אם הוא מתמקד בכסף אך לא בנפש. על-אף שיש לה את כל מה שאנשים אחרים שואפים אליו (כמו "ארמון"), היא עדיין כמהה להיות נאמנה לעצמה במרוץ החיים הסבוך.
הצלחה מסחרית

"דאמ" הגיע בשיאו למקום השני במצעד הפזמונים השבועי של מדיה פורסט. כמו כן, הוא הגיע בשיאו למקום השלישי במצעד הרשמי של גלגלצ. בהיטליסט של "מאקו" הגיע למקום השישי. במצעד סוף השנה של גלגלצ ו"וואלה!" הגיע "דאמ" למקום ה-27.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | היטליסט | 6  |  |
|  ישראל | העשירייה | 6 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (התשפ"ד)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלגלצ | 27 |  |
הערות שוליים

↑  מילות השיר, באתר שירונט
↑  המצעד השבועי: מצעד השירים השבועי, להיטים ישראלים ולועזיים, באתר היטליסט, ‏11 בפברואר 2025
| יסמין מועלם |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אריה • אין עולם |  |
| סינגלים | "מסיבה" • "מחילה" • "יחפים" • "לא היה מעולם" • "סהרה" • "צונאמי" • "יהיה טוב" • "יום כיפור" • "דאמ" • "תן לי את האששש" |  |
ארסה (ירח)

| --- | --- |

 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  ירח
 ירח של:  צדק
 תאריך גילוי:  2018
 מגלה:  סקוט שפרד וקבוצתו
 מאפיינים מסלוליים
 ציר חצי-ראשי:  11,483,000 ק"מ
 אקסצנטריות:  0.094
 זמן הקפה:  252.0 ימים
 נטיית מסלול:  30.606°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  3 ק"מ
 
ארסה (לשעבר S/2018 J 1) הוא ירח של כוכב הלכת צדק. ארסה התגלה בשנת 2018 על ידי האסטרונום האמריקאי סקוט שפרד וצוותו, אך גילויו פורסם רק ב-18 ביולי 2018. את השם קיבל בשנת 2019 על שם ארסה, אלת הטל במיתולוגיה היוונית, שהיא גם בתם של זאוס וסלנה.
ארסה נמצא במרחק ממוצע של 11,483,000 ק"מ מצדק, באינקלינציה של 30.606 מעלות. הוא מסתובב בכיוון התנועה של צדק, ונחשב חלק מקבוצת הירחים הימליה. קוטרו של S/2018 J 1 הוא בערך 3 קילומטרים.