stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הוולווט אנדרגראונד
היסטוריה > אנדי וורהול וניקו

ב-1965 הפך האמן אנדי וורהול למנהל הלהקה, והציג בפניהם את הדוגמנית והשחקנית הגרמנייה ניקו, עמה ביצעו מספר הקלטות שהפכו לאלבום הבכורה של הלהקה - The Velvet Underground and Nico. האלבום הוקלט במשך יומיים בניו יורק, ושוחרר לחנויות בחודש מרץ בשנת 1967 לאחר שעוכב על ידי חברת התקליטים MGM במשך כשנה. עטיפת האלבום, בעיצוב וורהול, הפכה מפורסמת: בננה צהובה על רקע לבן, עם הכיתוב: 'יש לקלף לאט ולראות'. במהדורה הראשונה של האלבום ניתן היה לקלף את המדבקה עם קליפת הבננה הצהובה, ולגלות מתחתיה בננה אדומה. באלבום נכללו כמה משיריה המוכרים ביותר של הלהקה: Heroin, Venus In Furs, Femme Fatale, Run Run Run ועוד. הסגנון לא היה אחיד, ונע בין מלודיות שקטות ורכות כמו Femme Fatale וI'll Be Your Mirror, לשירים עם קצב משתנה וזועם כמו Heroin, אולם הצלילים הדומיננטיים באלבום הם קולו חסר ההבעה של ריד, הויולה עליה ניגן קייל והקצב הקבוע והפשוט של טאקר.
בשנת 1967 יצא אלבום הבכורה של ניקו Chelsea Girl, בו השתתפו חברי הלהקה כנגנים ואף כתבו ועיבדו חלק משירי האלבום.
היסטוריה > White Light/White Heat

לאחר הצלחת האלבום המשיכה הלהקה להופיע, סגנונם נעשה פרוע ונסיוני יותר ויותר, והם החלו לאלתר בהופעות. בסוף השנה פיטר ריד את וורהול, וגם הקשר עם ניקו הופסק, והלהקה הקליטה את אלבומה השני, White Light/White Heat בתחילת 1968. אלבום זה היה אינטנסיבי אף יותר מקודמו, גס, צועק ובועט, גולמי ולא ערוך, כאשר חלקו הוקלט בהופעות. אחד השירים באלבום, The Gift, הוא למעשה סיפור קצר פרי עטו של ריד המסופר על ידי ג'ון קייל בליווי מוזיקה חורקת. בסוף העבודה על האלבום, החלו מתחים לגאות בלהקה, כאשר הצלחה מסחרית לא הגיעה, והחלו גם חילוקי דעות מוזיקליים בין קייל שמשך לכיוונים יותר נסיוניים ולו ריד שהעדיף ללכת לכיוון הפופי והמלודי יותר. בטרם החלה העבודה על האלבום השלישי פיטר ריד את קייל והחליף אותו בדאג יול.
היסטוריה > The Velvet Underground

אלבומם השלישי יצא בתחילת השנה, התאפיין בסגנון שאליו משך לו ריד את הלהקה, סגנון מלודי, הרמוני ו'פופי' יותר, בליווי הבאס המלודי שיול הביא עמו, מוזיקה קצת יותר תמימה ופחות יומרנית, אבל מאוד נוגעת ונעימה לדעת רבים. לאחר יציאת האלבום הפסיקה הלהקה לעבוד עם חברת התקליטים MGM ועברה לחברת אטלנטיק. בין לבין הוקלטו כמה שירים אשר לא יצאו באף אלבום, ביניהם "Stephany Says" ו"Coney Island Baby" הידועים יותר.
היסטוריה > Loaded

חברת התקליטים החדשה ביקשה אלבום שיהיה "עמוס בלהיטים" ("Loaded with hits"), ולכן הוציאה הלהקה דיסק בשם זה - אולי כבמחווה צינית לבקשת חברת התקליטים. בתקליט המנוני פופ שהיוו את הבסיס האמיתי לקריירת הסולו של ריד בשנים הבאות, כמו "Sweet Jane", "Rock N Roll" ושירי פופ נוספים. האלבום נערך ושונה ללא הסכמתו של ריד, שפרש מהלהקה עוד בטרם יצא האלבום.
היסטוריה > 1970 ואילך

לאחר פרישתו של ריד, כל שנשאר מהלהקה היה סטרלינג מוריסון, שם הלהקה וזכויות ההופעה עם השירים. נגנים באו, הלכו והתחלפו (מה שאפיין את הלהקה לאורך כל שנותיה), כאשר גם מוריסון עצמו פרש באותה שנה, מה שהשאיר את יול לבדו, יחד עם איאן פייס (מתופף הדיפ פרפל) להקליט אלבום אחרון, ("Squeeze" 1971). האלבום זכה לביקורות שליליות ולהתעלמות הציבור ונחל כישלון מסחרי. בנוסף לכך, איש לא החשיב אותו לאלבום אמיתי של הוולווט אנדרגראונד שכן איש מחברי הלהקה המקוריים לא ניגן בה, והוא הוסר מהדיסקוגרפיה הרשמית של הלהקה. ריד וקייל פתחו בקריירות סולו מוצלחות, בעוד מוריסון הפך לפרופסור נוסע לספרות בטקסס. מורין טאקר הפכה לאם וחיה באלמוניות יחסית, אך מאז שנות ה-80' חזרה ליצור ולהקליט כסולנית. ריד וקייל שבו לשתף פעולה ב-1990 כשהקליטו אלבום משותף לזכרו של אנדי וורהול. האלבום, "Songs for Drella" קיבל את שמו מכינוי שוורהול המציא לעצמו, תוך שילוב "דרקולה" עם "סינדרלה".
הלהקה התאחדה שוב בשנת 1993 לסיבוב הופעות באירופה. ריד טען אז שהאירופאים קיבלו את להקתו בזמן אמת טוב יותר מהקהל בארצות הברית, ולכן סיבוב האיחוד נערך באירופה בלבד. במופעים אלו שתועדו באלבום "Live MCMXCIII" שר קייל את רוב השירים שניקו שרה במקור. ריב נוסף ואחרון שפרץ בין ריד לקייל, שם קץ למופעי האיחוד ולסיכוי שהלהקה תופיע למרות הכול גם באמריקה. סיכויי הלהקה להתאחד שוב, נחלשו עם מותו מסרטן בשנת 1995 של אחד מחברי הלהקה המקורית סטרלינג מוריסון.
בשנת 1996 נכנסה מחתרת הקטיפה אל היכל תהילת הרוקנ'רול האמריקאי.
דיסקוגרפיה > אלבומים

The Velvet Underground and Nico 1967
White Light/White Heat 1968
The Velvet Underground 1969
Loaded 1970
Live at Max's Kansas City 1972
Squeeze 1973
Live MCMXCIII 1993
דיסקוגרפיה > הוצאות מאוחרות של חומר מוקלט

The Velvet Underground Live 1974
VU 1985
Another View 1986
Peel Slowly and See 1995 (מארז תקליטורים)
Final V.U. 2001
Bootleg Series, Vol. 1: The Quine Tapes 2001
The Very Best of the Velvet Underground 2003
הדרקון הראשון שלי

ערך זה עוסק בסרט אנימציה. אם התכוונתם לזיכיון שהסרט הוא חלק ממנו, ראו .
| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 מבוסס על:  "איך לאלף את הדרקון שלך"  מאת קרסידה קוואל
 בימוי:  כריס סנדרס דין דבלויס
 הופק בידי:  בוני ארנולד מייקל קונולי טים ג'ונסון
 תסריט:  כריס סנדרס, וויל דייוויס ודין דבלויס
 עריכה:  דארן ט. הולמסמאריאן ברנדון
 שחקנים ראשיים:  ג'יי בארושל אמריקה פררה ג'ונה היל ג'רארד באטלר
 מדבבים:  ג'יי בארושל (Hiccup) אשלי ג'נסן כריסטופר מינץ-פלאס אמריקה פררה ג'ונה היל ג'רארד באטלר קרייג פרגוסון דייוויד טננט טי. ג'יי. מילר קריסטן ויג 
 מדבבים בעברית:  ניב פטל  לורן סביר   אריה צ'רנר  חיים זנאתי  אסף קורמן  דן קיזלר  ערן מור  נעמה שטרית
 מוזיקה:  ג'ון פאוול
 צילום:  רוג'ר דיקינס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  דרימוורקס הנפשה 
 חברה מפיצה:  אולפני ההנפשה של דרימוורקס
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 26 במרץ 2010
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט קומדיה, סרט תקופתי (ימי הביניים), סרט פעולה, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט ילדים, סרט הרפתקאות, סרט לכל המשפחה 
 תקציב:  165,000,000 $
 הכנסות:  $494,878,759
 הכנסות באתר מוג'ו:   howtotrainyourdragon
 סרט הבא:  הדרקון הראשון שלי 2
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הדרקון הראשון שלי (באנגלית: How to Train your Dragon, בתרגום חופשי: איך לאלף את הדרקון שלך) הוא סרט הנפשה בתלת-ממד של חברת דרימוורקס שיצא לאקרנים בשנת 2010. הסרט זכה בעשרה פרסי אנני והיה מועמד לשני פרסי אוסקר, שני פרסי באפט"א, ופרס גלובוס הזהב.
הסרט מבוסס על סדרת ספרי ילדים מאת קרסידה קוואל, שהראשון בהם פורסם בשנת 2003. בעברית רואה סדרת הספרים אור בהוצאת "אגם" בתרגומה של דבורה בושרי. את הסרט ביימו כריס סנדרס ודין דבלויס. יצאה גם סדרה בשם "הדרקונים של דרימוורקס" ששודרה בערוץ קרטון נטוורק ובישראל בערוץ הילדים.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בעולם בו חיים דרקונים, ומתמקדת בנער ויקינגי בשם היקאפ (בעברית: שיהוק), נער קטן למדי ובכלל לא שרירי, שאביו הוא מנהיג השבט החזק. היקאפ חי באי בֵּרק, שתושביו עוסקים בלחימה בדרקונים. היקאפ מצטרף לחבורת ויקינגים צעירים שמתאמנים לקראת מלחמה בדרקונים, ומצליח ללכוד דרקון שחור מזן שהכחידו הקרוי בפי הוויקינגים "זעם לילי" (Night Fury).
היקאפ בניסיון להוכיח כי הוא כמו שאר הוויקינגים מתקשה להרוג את הדרקון ומחליט לשחרר אותו.
הדרקון מתקשה לעוף גבוה ולצוד, עקב פגיעה בזנב שנגרמה במהלך לכידתו. היקאפ מאכיל אותו בדגים וכך מתיידד עם הדרקון, שאותו הוא מכנה "שום-שן" (במקור: Toothless - "חסר שן"), ומחליט להפסיק להילחם בדרקונים. כדי לעזור לדרקון הוא מכין חצי זנב מלאכותי מעור ומרכיב לדרקון במקום החסר, אך עדיין הדרקון מתקשה לעוף ללא עזרת רוכב. בשלב הבא היקאפ בונה אוכף ומצליח לרכוב עליו. לאט לאט הוא לומד ממנו עובדות על דרקונים ומיישם אותם בבית הספר,אבל אחד האנשים בכפר גילה את סודו של היקאפ וזו אסטריד. אסטריד מגלה שהיקאפ התיידד עם דרקון והולכת להלשין לאבא שלו. היקאפ חוטף את אסטריד ואחרי כמה היתלויות של שום-שן היא מגלה שהדרקון באמת מיודד מה שהופך אותו לגיבור, אולם כשהוויקינגים "מעניקים" לו כבוד להרוג דרקון הוא מסרב. הדרקון האדום מרגיש מאוים על ידי אנשי הכפר ומנסה להרוג אותו, אבל שום-שן שחש באיום בא ומציל אותו. הוויקינגים מבינים שהיקאפ חבר לדרקון השחור ומנדים אותו. כשהם משתמשים בחוש של שום-שן הם שטים לעבר קן הדרקונים כדי להשמיד אותם. ילדי בית הספר עוזרים להיקאפ לשחרר את הדרקונים הכלואים בזירה והם עפים לעבר הקן, שם בני האדם והדרקונים מתאחדים נגד מלכת הדרקונים. בסוף הסרט האי שלהם מתמלא בהרבה דרקונים והוויקינגים מתיידדים עמם ורוכבים עליהם, היקאפ ואסטריד מתנשקים בפעם הראשונה והם הופכים לזוג.
תקציר העלילה > דמויות ומדבבים

ג'יי בארושל - היקאפ הדוק השלישי
ג'רארד באטלר - סטויק הרחב
ג'ונה היל - סנוטלאוט ג'וגנסון
אמריקה פררה, עדן גמליאל - אסטריד הופרסון
טי. ג'יי. מילר – אטראף ת'ורסון
קריסטן ויג – טרפנא ת'ורסון
שום שן- דרקון מסוג זעם לילי. היקאפ ניסה להרוג אותו אך לא היה מסוגל והשניים התיידדו והוא נהפך לדרקונו של היקאפ. בנוסף, שום שן מבוסס על האנקילוזאורוס.
אשלי ג'נסן - פלגמה
הבדלים בין הספר לסרט

בספר "הדרקון הראשון שלי", מתמקד בעיקר בפרודיות על דרקונים ווִיקינגים. לעומת הסרט, הסרט מתמקד יותר בעלילה ופחות בפרודיות.
בסרט, תושבי הכפר נלחמו בדרקונים, ובספר הם דווקא נעזרו בהם.
בספר להיקאפ יש בן-דוד בריון שרוצה לקבל את השלטון, ומנסה להראות לכולם שרק הוא מתאים לשלטון, ולא היקאפ. בסרט, ישנם ילדים הצוחקים על היקאפ, אך לא מוזכר בסרט שיש לאחד מהילדים האלה קשר משפחתי עם היקאפ.
בספר הדרקון של היקאפ הוא דרקון מצוי, קטן ובצבע אזמרגד. בסרט הוא דרקון נדיר ביותר, שחור וגדול.
בספר יש שפה שנקראת דרקונית ובה מדברים כל הדרקונים. בסרט הדרקונים לא מדברים אם כי הם נבונים הרבה יותר מחיות רגילות.
מקור השם בעברית

הספר הראשון יצא בארצות הברית בשנת 2003, והוא עסק בלימודיו של היקאפ בבית הספר לוויקינגים - שם הוא לומד לאלף דרקונים, לכן מחברת הספר קראה לספר "How to Train your Dragon" (תרגום מילולי: "איך לאלף את הדרקון שלך"). גם כשיצרו את הסרט המבוסס על הספר קראו לו באנגלית "How to Train your Dragon" - אף על פי שבסרט היקאפ לא נדרש לאלף את הדרקון, אלא להרוג אותו. כשהובא הסרט לישראל, החליטו לתרגם את השם של הסרט ל"הדרקון הראשון שלי". הואיל והסרט נקרא בעברית "הדרקון הראשון שלי", החליט המו"ל של הספר שגם על כריכת הספר בעברית יופיע השם "הדרקון הראשון שלי", במקום "איך לאלף דרקון".
ראו גם

הדרקון הראשון שלי (זיכיון)
הלילה השנים עשר (סרט, 1988)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המחזה "הלילה השנים עשר" מאת שייקספיר
 בימוי:  פול קאפנו (טלוויזיה) קנת בראנה (עיבוד בימתי מקורי)
 הופק בידי:  פול קאפנו
 תסריט:  ויליאם שייקספיר
 שחקנים ראשיים:  כריסטופר רייבנסקרופט פרנסס בארבר ריצ'רד בריירס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  פרימנטל 
 חברה מפיצה:  ITV
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  1988
 משך הקרנה:  165
 שפת הסרט:  אנגלית
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלילה השנים-עשר או: מה שתרצו (באנגלית: Twelfth Night, or, What You Will) הוא סרט טלוויזיה משנת 1988, עיבוד להפקה הבימתית של המחזה "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר, בבימויו של קנת בראנה עבור להקת התיאטרון רנסאנס. הסרט שודר לראשונה בבריטניה ברשת ITV ב-30 בדצמבר 1988. הוא נוצר על ידי תיימז טלוויז'ן בשיתוף להקת התיאטרון רנסאנס. פרנסס בארבר מככבת בתפקיד ויולה וריצ'רד בריירס מופיע בתפקיד מלווליו. הצילומים נערכו על סט אחד בתוספת של גן חורפי. התלבושות הם מהתקופה הוויקטוריאנית והסיפור מתרחש בתקופת חג המולד.
מייקל ברוק כתב על ההפקה באתר screenonline של מכון הסרטים הבריטי (BFI) ושיבח במיוחד את הופעתו של בריירס. "מלווליו שלו הוא תענוג, עובר בצורה חלקה מצדקנות יהירה על התהוללות שאינה במקום לאשליה עצמית מגוחכת כשהוא מצהיר על אהבתו בעודו לבוש בגרביים צהובים".
צוות השחקנים

כריסטופר רייבנסקרופט – אורסינו
קרוליין לאנגריש – אוליביה
ג'יימס סקסון – סר טובי בלץ'
ג'יימס סימונס – סר אנדרו אגיצ'יק
פרנסס בארבר – ויולה
כריסטופר הוליס – סבסטיאן וקוריו
ריצ'רד בריירס – מלווליו
ג'וליאן גרטסייד – ולנטין
שון פרנדרגסט – פביאן
אביגיל מק'קרן – מריה
טים ברקר – רב חובל ואנטוניו
אנטון לסר – פסטה
הערות שוליים

1 2  Michael Brooke "Twelfth Night (1988)", BFI screenonline
הלילה השנים עשר (סרט, 1970)

| --- | --- |

 מבוסס על:  המחזה "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר
 בימוי:  ג'ון סישל
 שחקנים ראשיים:  טומי סטיל רלף ריצ'רדסון אלק גינס ג'ואן פלורייט
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיטת הפצה:  direct-to-video 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הלילה השנים עשר (באנגלית: Twelfth Night) הוא סרט טלוויזיה בריטי עיבוד למחזה "הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר. את הסרט ביים ג'ון סישל, והוא שודר במסגרת סדרת התוכניות Sunday Night Theatre של רשת ITV.
צוות השחקנים

טומי סטיל – פסטה
רלף ריצ'רדסון – סר טובי ולץ'
אלק גינס – מלווליו
ג'ואן פלורייט – ויולה / סבסטיאן
גארי ריימונד – אורסינו
אדריאן קורי – אוליביה
ג'ון מופאט – סר אנדרו אגיצ'יק
הערות שוליים

↑  Ghosts of Twelfth Night past
The Guardian 11 July 1970: 8.
↑  A YARD OF SUN
Gareth Lloyd Evans. The Guardian 13 July 1970: 8.
↑  "Twelfth Night (1970)". BFI.
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
היה זהו אדלווייס

.
היה זהו אדלווייס (נקרא גם לבנבן בעברית) (מגרמנית: Es war ein Edelweiss) הוא שיר לכת של ורמאכט וצבא גרמניה העכשווי, שנכתב בשנת 1939 על ידי הרמס ניל. המנגינה ומילות השיר מעוצבות באופן מסורתי לאופן היצירתי של המחבר, כמו פולקלור גרמני. עד ימינו, השיר מבוצע על ידי להקות עם וזמרים גרמנים (היינו, פרנצל לאנג) מתוך מניע תרבותי ומסורתי. כמו חלק משיריו של נילס, גם שיר זה נחשב יחסית "תמים", אף על פי שנכתב בתקופת הנאציזם.
בשנות הארבעים, נוצרה גרסת כיסוי של השיר עבור הצבא הפיני, הכיסוי נקרא "Se oli orvokki".
מילות השיר

| עברית | גרמנית |
| --- | --- |
נואש וכה אבוד  על קיר צוק תלול  זקוף תחת שמיים כחולים,  פרח פרח קטן  ולכך לא יכולתי להתנגד,  אז אותו קטפתי,  זאת נתתי ליפה שבעלמות.    היה זהו אדלווייס,  אדלווייס קטן,  הולה-הידי-הוללה, הולהי-דיהו.    היה זהו אדלווייס,  אדלווייס קטן,  הולה-הידי-הוללה, הולהי-דיהו.  הולה-הידי-הוללה, הולהי-דיהו.  : Ganz einsam und verlassen  an steiler Felsenwand,  Stolz unter blauem Himmel  ein kleines Blümlein stand  Ich konnt' nicht widerstehen,  ich brach das Blümelein,  und schenkte es dem schönsten,  herzliebsten Mägdelein    Es war ein Edelweiß,  ein kleines Edelweiß,  Holla-hidi hollala,  Hollahi diho.    Es war ein Edelweiß,  ein kleines Edelweiß,  Holla-hidi hollala,  Hollahi diho.
ראו גם

אריקה (שיר)
שיר הפאנצר
מארש קניגרץ
Wir lagen vor Madagaskar
הערות שוליים

↑  Bund Deutscher Fallschirmjäger e. V., ed. (1983). Liederbuch der Fallschirmjäger [Songbook of the paratroopers] (בגרמנית).
היה היה פשע

| --- | --- |
 בימוי:  יוצ'י פוקודה (אנ')
 שחקנים ראשיים:  קאנה האשימוטו (אנ'), יוקו אראקי (אנ')
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  נטפליקס 
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 הקרנת בכורה:  19 בספטמבר 2023
 משך הקרנה:  107 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט אגדות, סרט פשע, סרט פנטזיה, סרט קומדיה, סרט הרפתקאות, סרט בלשי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
היה היה פשע (באנגלית: Once upon a Crime, וביפנית, שפת המקור, הסרט נקרא: 赤ずきん、旅の途中で死体と出会, בתרגום מילולי לעברית: "כיפה אדומה פוגשת גופת מת במסעה") הוא סרט קולנוע קומדיה-פנטזיה, ובז'אנר סרט בלשי יפני משנת 2023, אשר יצא בהפקת נטפליקס, ישירות לשירות הזרמת המדיה. את הסרט מביים היוצר יוצ'י פוקודה (אנ'), ובכיכובן של השחקניות קאנה האשימוטו (אנ'), ויוקו אראקי (אנ'), ומציג את כיפה אדומה אשר פוגשת את סינדרלה, ומפענחת פשע המתרחש בממלכה.
תקציר העלילה

כיפה אדומה בבגרותה, יוצאת לטיול ברחבי הממלכה והעולם, כאשר היא פוגשת ביער תחילה מכשפה בשם ברברה, אשר מנסה להחליף לה את הנעליים לנעליים יפות, אך לא מצליחה בכך, וגורמת לכיפה אדומה לאבד את נעליה. לאחר מכן כיפה אדומה פוגשת את סינדרלה ביער ומגלה שלקחה לה בלי כוונה את נעליה. סינדרלה מחזירה לה את הסנדלים, וכיפה אדומה שמה לב שהיא עומדת ליד קבר קטן, ומבחינה במצוקתה. בגרסה זו, לכיפה אדומה יש חושים מחודדים ויכולת תשומת לב מוגברת (בדומה לשרלוק הולמס) לפרטים הקטנים, והיא מדובבת את סינדרלה לספר לה את בעיותיה. סינדרלה שוטחת בפניה את סיפורה, ולאחר מכן שתיהן פוגשות שוב את המכשפה, המעניקה להן מראה חדש ונוצץ, המתאים לממלכה שבה כל מה שמעניין את האנשים זה היופי. עם זאת, המכשפה ברברה לא מצליחה להעניק להן נעליים, ואת פריט הלבוש הזה מעניקה להן אחייניתה של ברברה, מכשפה בשם טקלה. ברברה מעניקה להם גם כרכרה, סוסים ונהג מרכבה, מדלעת ועכברים, אך טקלה וברברה מסבירות לשתיים כי בעוד שקסמיה של ברברה פגים בדיוק בחצות, הקסם של טקלה (נעלי הזכוכית של שתיהן) תקף ל־24 שעות. השתיים מחליטות ללכת לנשף של הנסיך, אך בדרך נתקלות בגופה של מעצב השיער המלכותי. הן חוששות שיאשימו אותן בהריגתו (אף שכיפה אדומה יודעת שהן לא הרגו אותו עם המרכבה) או שיעכבו אותן לחקירה וכך יפספסו את הנשף, לכן הן מחליטות לכסות אותו בעלים ולהמשיך לנשף בלי לספר כלום. בנשף, הנסיך שעדיין מדוכא בשל היעלמותה של אהובתו מהעבר, מתבקש על ידי אביו לחפש לו אישה ולבחור מישהי לרקוד איתה. הנסיך בוחר בסינדרלה, והם רוקדים, עד אשר מתגלה דבר מותו של הנס. בשלב זה הסרט הופך לחקירת רצח וכיפה אדומה מתפקדת כחוקרת בניסיון לגלות את התעלומה, ובסופו של הסרט אכן מצליחה לפצח את התעלומה תוך שהיא מנקה מחשד דמויות שונות שנחשדו במהלך הסרט כאלו אשר גרמו למותו של הנס.
דמויות

כיפה אדומה (קאנה האשימוטו (אנ')) – גרסה מבוגרת של כיפה אדומה, וגיבורת הסרט. בעלת יכולת אבחנה ושימת לב לפרטים.
סינדרלה (יוקו אראקי (אנ')) – כמו סינדרלה מהגרסה הקלאסית, יש לסינדרלה בסרט אם חורגת ושתי אחיות חורגות - אן, ומרגו.
הנסיך גילברט (טאקנורי איווטה (אנ')) – מושא התשוקה של סינדרלה. אהובתו מהעבר נעלמה.
אן (נטסונה וואטאנאבה (אנ')) – אחותה החורגת של סינדרלה, מקווה שהנסיך ייקח אותה לאישה.
מרגו (יומי וואקאצוקי) (Yumi Wakatsuki) – אחותה החורגת השנייה של סינדרלה, מתוארת כטיפשה וכחובבת אוכל.
איזבלה (מיקי מאיה (אנ')) – אימה החורגת של סינדרלה.
ברברה (מידוריקו קימורה) (Midoriko Kimura) – המכשפה בשחור. לא טובה בקסמי נעליים, וקסמיה פגים בחצות.
טקלה (מיריי קיריטאני (אנ')) – המכשפה בלבן, אחייניתה של ברברה, טובה בקסמי נעלי זכוכית, וקסמיה מחזיקים 24 שעות.
פול (צויושי מורו (אנ')) – העכבר שהופך לנהג המרכבה של כיפה אדומה וסינדרלה.
הנס (מאסאקי קאג'י (אנ')) – מעצב השיער המלכותי. חקירת מותו עומדת בבסיס הסרט.
המלך בובל (ג'ירו סאטו (אנ')) – המלך, אביו של הנסיך גילברט.
רמי (מיזוקי יאמאמוטו (אנ')) – אהובתו של הנסיך שנעלמה, הייתה משרתת, והנסיך חשב שאביו גרם להיעלמותה כיוון שלא אהב את הקשר ביניהם.
הערות שוליים

ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היה היה פשע".
הירש רלס

| --- | --- |

 לידה:  23 באפריל 1913 צ'אשניקי, בלארוס 
 פטירה:  19 בספטמבר 2004 (בגיל 91) מינסק, בלארוס 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות, בלארוס 
 מקום לימודים:  Maxim Tank Belarusian State Pedagogical University 
 שפות היצירה:  יידיש, רוסית, בלארוסית 
 
הירש רלס (ברוסית: Гирш Соломонович Релес;‏ 13 באפריל 1913, צ'אשניקי – 18 בספטמבר 2004, מינסק) היה סופר ומשורר יהודי, שפעל בבלארוס הסובייטית.
קורות חיים

הירש רלס נולד למשפחת משורר ומורה בצ'אשניקי. את יצירתו הראשונה הוא פרסם בעיתון ביידיש בשנת 1930. לאחר סיום מכללה למורים בויטבסק, הוא נסע להמשך לימודים במינסק בו סיים אוניברסיטה למורים.
לאחר הלימודים התחיל לעבוד בירחון. בשנת 1936 הוא התקבל לסניף סופרי יידיש באיגוד הסופרים בבלארוס הסובייטית. הוא הוצאה מחוץ לארגון בשנת 1937.
הירש רלס עסק גם בתרגום יצירות של משוררים אחרים למשל רחל ברכות מיידיש לרוסית. בשנים 1939–1941 הוא עבד כמורה בבית הספר בסלוצק ונבהרדק. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה גויס לצבא האדום.
לאחר המלחמה הוא עבד תקופה מסוימת בעיתונות ואחר כך כמורה בבתי הספר.
בכל התקופה הוא פרסם את יצירותיו שכתב ביידיש, רוסית ובלארוסית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה מלמד יידיש במועדון.
היה היה ילד

| --- | --- |

היה היה ילד
 בימוי:  אורי לוי
 הופק בידי:  אורי לוי, סרטי אויו
 תסריט:  אורי לוי, איילה בנגד
 עריכה:  איילה בנגד
 מוזיקה:  שילה פרבר
 צילום:  אורי לוי
 מדינה:  ישראל
 הקרנת בכורה:  ישראל 25 במאי 2019, פסטיבל דוקאביב ישראל 7 באוגוסט 2019, בבכורה טלוויזיונית בערוץ yes דוקו
 משך הקרנה:  65 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
היֹה היה ילד (באנגלית: Once Upon a Boy) הוא סרט תיעודי ישראלי קצר משנת 2019 שהופק, צולם ובוים על ידי אורי לוי עבור ערוץ yes דוקו. התסריט נכתב על ידי לוי ביחד עם איילה בנגד, שגם אחראית על העריכה. הסרט הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל דוקאביב, בו זכה בפרס חבר השופטים וחביב הקהל בתחרות הישראלית.
עלילה

רון הוא ילד נבון עם שיתוק מוחין שמגביל את תנועתו. הוא גדל לצד שני אחים בריאים, אחד מהם הוא אחיו התאום שמשחק כדורגל. הוריו עושים מאמצים רבים לדאוג לצרכיו ולשמור על הלכידות המשפחתית למרות הפערים ביניהם. הסרט מלווה את ההתמודדות היומיומית של רון ומשפחתו, החושפת גישות שונות לחיים ואת המתחים שמלווים הורים לילדים בעלי צרכים מיוחדים.
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | קטגוריה | פרס | מועמד/ים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | דוקאביב | תחרות ישראלית | חבר השופטים | היה היה ילד | זכייה |  |
| 2019 | דוקאביב | תחרות ישראלית | חביב הקהל | היה היה ילד | זכייה |  |
2019:
הפקה

הסרט הופק על ידי אורי לוי וסרטי אויו; הוא יצא בתמיכת Yes דוקו, קרן מקור לטלויזה וקולנוע, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי ומפעל הפיס.
הערות שוליים

↑  הוכרזו הזוכים בפסטיבל דוקאביב 2019, באתר דוקאביב, ‏2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדרקון האדום הגדול

"הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש (חזון יוחנן 12:3-4)", מוזיאון ברוקלין לאמנות, ~1803-1805
סדרת ציורי הדרקון האדום הגדול (באנגלית: The Great Red Dragon) היא סדרת ציורים בצבעי מים שנוצרה על ידי האמן והמשורר האנגלי ויליאם בלייק בין השנים 1805-1810.
סדרת ציורים זו נוצרה על רקע רצונו של בלייק ליצור למעלה ממאה ציורים על מנת לאייר את ספרי הביבליה - התנ"ך הנוצרי. בהתאם למטרתו, יצר בלייק את ארבעת הציורים שבסדרה על מנת לתאר את דמות "הדרקון האדום הגדול" - התרגום האנגלי לדמות התנין המתואר בספר חזון יוחנן, הוא ספר "האפוקליפסה" החותם את הברית החדשה:
וַיֵּרָא אוֹת אַחֵר בַּשָּׁמָיִם וְהִנֵּה תַּנִּין גָּדוֹל אָדֹם כָּאֵשׁ וְלוֹ שִׁבְעָה רָאשִׁים וְעֶשֶׂר קְרָנַיִם וְעַל־רָאשָׁיו שִׁבְעָה כְתָרִים. וְסָחַב בִּזְנָבוֹ מִן־הַשָּׁמַיִם שְׁלִישִׁית הַכּוֹכָבִים וַיַּשְׁלִיכֵם אָרְצָה וַיִּתְיַצֵּב הַתַּנִּין לִפְנֵי הָאִשָּׁה אֲשֶׁר הֶחֶלָה לָלֶדֶת לְמַעַן בְּלֹעַ אֶת־בְּנָהּ בְּלִדְתָּהּ
הציורים שבסדרה > הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש (חזון יוחנן 12:3-4)

באנגלית: The Great Red Dragon and the Woman Clothed with the Sun (Rev. 12: 1-4). מידות: 43.7 ס"מ גובה / 34.8 ס"מ רוחב.
היצירה המקורית שמורה במוזיאון ברוקלין לאמנות, ושמורה מאחורי דלתיים סגורות עקב היותה רגישה לאור השמש. יצירה זו ידועה בעיקר עקב האזכור התרבותי שלה בספר "דרקון אדום" מאת תומאס האריס ובסרטי "חניבעל" שנעשו בעקבותיו.
הציורים שבסדרה > הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש

באנגלית: The Great Red Dragon and the Woman Clothed with the Sun. מידות: 40.8 ס"מ גובה / 33.7 ס"מ רוחב.
התמונה, השמורה כיום בגלריה הלאומית לאמנות שבוושינגטון, דומה בשמה לזו השמורה במוזיאון ברוקלין, אך הדמויות המוצגות בתמונה ממוקמות באופן שונה מאשר בתמונה המקורית, ומוצגות מזווית שונה.
הציורים שבסדרה > הדרקון האדום הגדול והחיה העולה מן הים

באנגלית: The Great Red Dragon and the Beast from the Sea. מידות: 40.1 ס"מ גובה / 35.6 ס"מ רוחב.
בדומה לקודמת, גם יצירה זו שמורה כיום בגלריה הלאומית לאמנות שבוושינגטון.
הציורים שבסדרה > מספר החיה הוא 666

באנגלית: The Number of the Beast is 666. מידות: 40.6 ס"מ גובה / 33.0 ס"מ רוחב.
היצירה שמורה ומוצגת כיום בספרייה ובמוזיאון ע"ש רוזנבך (אנ') בפילדלפיה שבארצות הברית.
אזכורים בתרבות

הוצאת אוקספורד השתמשה בציור "הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש" המקורי כעטיפת הספר "The Private Memoirs and Confessions of a Justified Sinner" מאת הסופר הסקוטי ג'יימס הוג (1824), במהדורה שיצאה על ידם בשנת 2010.
כמה מהציורים הוצגו בסרט האימה הפסיכולוגי "מוד הקדושה" מ-2019 של הבמאית הבריטית רוז גלאס.
סדרת הציורים מהווה אלמנט מפתח בעלילת הספר "דרקון אדום" מאת תומאס האריס, ובסרטי "חניבעל" שנעשו בעקבותיו. פרנסיס דולרהייד, הרוצח הסדרתי האכזר המוצג בספר, מתואר כאדם מופרע העובד בימים כטכנאי במסרטת וידאו, ואובססיבי לסדרת הציורים "דרקון האדום" של בלייק, במיוחד ל"הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש", המקועקע על גבו. רציחת אנשים גורמת לו להרגיש נעלה, בדיוק כמו אותו דרקון אדום. לקראת סוף הספר הוא אף מופיע במוזיאון ברוקלין שם הוא גונב את הציור ואוכל אותו.
"הדרקון האדום הגדול" הוא שמו של הפרק השביעי בעונה השישית של סדרת הדרמה המשטרתית "המנטליסט" של ה-CBS.
כמו כן, שימשו ציורי סדרת "הדרקון האדום" כהשראה לסדרת קלפי "דרקון השטן האדום" (Red Dragon Archfiend, レッド・デーモン) המופיעים במשחק הקלפים "יו-גי-הו!" ובסדרת האנימה "יו-גי-הו! המימד החמישי" שנוצרה בעקבותיו.
הערות שוליים

↑  The Great Red Dragon Paintings of William Blake, www.artcyclopedia.com
↑  Brooklyn Museum, www.brooklynmuseum.org
↑  The Great Red Dragon and the Woman Clothed with the Sun, c. 1805, נבדק ב-2024-03-25
↑  The Great Red Dragon and the Beast from the Sea, c. 1805, נבדק ב-2024-03-25
↑  Oxford World's Classics, The Private Memoirs and Confessions of a Justified Sinner, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד
↑  Saint Maud and William Blake whynow, whynow, ‏2020-11-02 (באנגלית בריטית)
↑  William Blake in popular culture, Dandelion's blog (באנגלית אמריקאית)
"הדרקון האדום הגדול והאישה הלבושה בשמש", הגלריה הלאומית לאמנות (וושינגטון)
"הדרקון האדום הגדול והחיה העולה מן הים", הגלריה הלאומית
"מספר החיה הוא 666", הספרייה והמוזיאון ע"ש רוזנבך