stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פורטוגל במשחקים האולימפיים לנוער

פורטוגל משתתפת בהמשחקים האולימפיים לנוער שהתקיימו מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). לאורך השנים צברו ספורטאי הנוער הפורטוגלים שבעה מדליות, מתוכן מדליית זהב יחידה. פורטוגל החל להשתתף במשחקי החורף החל מאולימפיאדת הנוער לילהאמר (2016). אולם, עד כה לא זכה ספורטאי נוער אולימפי פורטוגלי במדליה במשחקי החורף.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער סינגפור (2010)

המשלחת הראשונה של פורטוגל למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה 19 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפי ספורט. המשלחת זכתה בשתי מדליות. המשלחת הגיעה להישגים בענפים טאקוונדו עם זכייה במדליית כסף בקטגוריית משקל עד 63 ק"ג נערים, שחייה עם זכייה במדליית ארד במשחה 50 מטר בסגנון שחיית חזה נערות ודירוג במקום השישי במשחה 50 מטר בסגנון שחיית גב נערים, וטריאתלון בה המשלחת סיימה במקום הרביעי בטורניר הנערים. ספורטאי המשלחת דורגו בענף האופניים במקום התשיעי ובענף השיט במקום העשירי בטורניר הנערים בשיט מפרשית מסוג ביט. המשלחת לא רשמה הישגים בענפים אתלטיקה, התעמלות, חתירה, טניס שולחן וקאנו/קיאק.
השתתפות במשחקים > משחקי הקיץ > אולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014)

המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג היא הגדולה ביותר שפורטוגל שלחה עד כה. המשלחת מנתה 21 ספורטאים שהתחרו בעשרה ענפים. המשלחת זכתה בשתי מדליות. המשלחת רשמה הישגים בענפים שיט עם זכייה במדליית כסף בטורניר הנערים בשיט מפרשית מדגם ביט, והתעמלות עם זכייה במדליית ארד בטורניר הנערים במקצוע הטרמפולינה. בענף הקאנו/קיאק המשלחת העפילה לרבע גמר בספרינט נערים בקיאק ליחיד. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים בענפים אופניים, אתלטיקה, ג'ודו, טניס שולחן, טריאתלון, קרב חמש מודרני ושחייה.
השתתפות במשחקים > משחקי החורף

פורטוגל השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער החל מאולימפיאדת הנוער לילהאמר. המשלחת מנתה שני ספורטאים שהתחרו בענף הסקי אלפיני. ספורטאי המשלחת לא רשמו הישגים משמעותיים אך גם לא דרוגו במקומות האחרונים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים לנוער
מובילה בענף
ראו גם

פורטוגל במשחקים האולימפיים
פורטוגל במשחקים הפאראלימפיים
| מדינות העולם במשחקים האולימפיים לנוער |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין   • הרשות הפלסטינית • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה • איי הבתולה של ארצות הברית • איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה • ארובה • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל  • ברמודה • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי • האנטילים ההולנדיים • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פוארטו ריקו • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל • איי קוק  • איי שלמה • גואם • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה • סמואה האמריקנית • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
קאשה קובלסקה

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1973 (בת 51) סוליובק, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Katarzyna Kowalska 
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-1992 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  פולנית 
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית 
 בן או בת זוג:  Kostek Joriadis 
 www.kasiakowalska.pl
 פרופיל ב-IMDb
 
קאשה קובלסקה (בפולנית: Kasia Kowalska; נולדה ב-13 ביוני 1973) היא זמרת פולנייה.
ביוגרפיה

קובלסקה נולדה בעיירה סוליובק שממזרח לוורשה.
עבודתה המוזיקלית החלה בשנות השמונים ששימשה כסולנית עבור מספר להקות.
ב-1994 פצחה בקריירת סולו והוציאה את האלבום "Gemini" (מזל תאומים), מזלה האסטרולוגי, שם האלבום בא לשקף את האישיות שלה.
ב-1995 זכתה בפסטיבל סופוט, באותה שנה הוציאה אלבום השני, האלבום היווה אוסף להופעות חיות אותם ביצעה וגרסאות כיסוי למספר שירי רוק ופופ.
ב-1996 ייצגה את פולין באירוויזיון וסיימה במקום ה-15 עם 31 נקודות.
ב-1997 שרה בגרסת הדיבוב הפולנית של הסרט הגיבן מנוטרדאם.
ב-1997 גם שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "Nocne graffiti".
ב-2001 זכתה בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה בקטגוריית "האמן הפולני הטוב ביותר".
צ'רטוזה די פאדולה

צילום אווירי
חזית המנזר
החצר הפנימית
צ'רטוזה די פאדולה (באיטלקית: Certosa di Padula), או גם צ'רטוזה די סאן לורנצו די פאדולה (Certosa di San Lorenzo di Padula) הוא מתחם מבנים של מנזר גדול לשעבר של מסדר הקרטוזיאנים, שהמנזרים שלהם קרויים באיטלקית צ'רטוזה, השוכן בעיר פאדולה בפארק הלאומי צ'ילנטו וואלו די דיאנו, בנפת סלרנו במחוז קמפניה שבדרום איטליה.
המנזר הוא הגדול ביותר באיטליה. שטחו 51,500 מטרים רבועים והוא כולל 320 חדרים ואולמות, שלושה קלויסטרים, גן, חצר וכנסייה. הוא נבנה במשך 450 שנים, אבל החלקים העיקריים של המבנים הם בסגנון אדריכלות הבארוק.
מאז 1957 שוכן במבנה המוזיאון הארכאולוגי המחוזי של מערב לוקניה. ב-1998 הוכרז המנזר אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו על בסיס קריטריונים 3 (עדות ייחודית או לפחות יוצאת דופן למסורת התפתחות תרבותית) ו-4 (דוגמה יוצאת דופן לסוג בנייה, אדריכלות, טכנולוגיה והנוף המדגים שלבים משמעותיים בתיזמור (ensemble) הכולל שלהם בשלבים משמעותיים בהיסטוריה של האנושות). מדצמבר 2014 הוא אחד מהנכסים המנוהלים על ידי מכלול המוזיאונים של קמפניה. ב-2017 ביקרו בו 87,626 תיירים.
היסטוריה

המנזר הוקם ב-28 בינואר 1306 על ידי טומאסו סנסוורינו (Tommaso Sanseverino), רוזן מרסיקו מבית סנסוורינו, בסמוך לפאדולה, שעבורו הוא רכש את כנסיית סן לורנצו ואת הנכסים הצמודים לה באמצעות החלפת נכסים ממנזר מונטוורג'ינה (Abbazia territoriale di Montevergine). שטר הקניין של התרומה אושרה ב-27 באפריל 1306 על ידי המלך שארל השני, מלך נאפולי, ואז החלה בניית המבנה.
כנסיית המנזר הושלמה בשנת 1374, אך מאז נבנתה מחדש. בשנת 1535 ביקר הקיסר קרל החמישי במנזר עם שובו מהמערכה המוצלחת בתוניס. כיום מאופיינים המנזר והגן בעיקר באלמנטים בסגנון אדריכלות הבארוק, שמקורם בשיפוצים במאה ה-16 שעוצבו על פי מנזר האל אסקוריאל הספרדי הקרוי על שם לורנצו הקדוש.
חיילים מצבא נפוליאון כבשו ובזזו את המתחם ב-1806 ושדדו ממנו את יצירות אמנות רבות. ב-1807, בתקופת שלטונו של ז'ואקים מירא, מרשל של צרפת, ומלך נאפולי פורק מסדר הקרטוזיאנים והנזירים פונו מהמבנה שהפך לקסרקטין. שוד אוצרות האמנות נמשך: ספרים מהספרייה, זהב, פסלים, כסף וציורים, בייחוד מהכנסייה, שממנה נלקחו כל הציורים מהמאה ה-17.
לאחר תקופת נפוליאון, עם שובו של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות לשלטון בנאפולי חזרו הנזירים הקרטוזיאנים למתחם. כיוון שהמנזר איבד כמעט את כל אוצרותיו השפעתו באזור הייתה פחותה מהתקופה לפני נפוליאון. במטרה להשיב מעט יוקרה נרכשו ציורים שנועדו להחליף את אלו שנגנבו והם נתלו במגורים, המקום היחיד שחזר למצבו. עם זאת, הנזירים לא שבו למלא את התפקיד שמילאו במאות קודם לכן.
ב-1866, אחרי איחוד איטליה, פורק המסדר שוב, והנזירים נצטוו לעזוב שוב, והפעם לתמיד. המנזר נסגר, והוכרז מונומנט לאומי עשרים שנים אחר-כך, אבל שוחזר במידה רבה רק ב-1960.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימשו הבניינים של המנזר כמחנה שבויים לחיילים הצ'כים והסלובקים מהצבא האוסטרו-הונגרי, שמהם גויסו מתנדבים ללגיונות הצ'כוסלובקיים.
ב-1998 הוכרז המנזר אתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו יחד עם האתרים הארכאולוגיים של פסטום, אליאה והפארק הלאומי צ'ילנטו וואלו די דיאנו.
המבנה

מבנה המנזר הוא הגדול ביותר באיטליה. שטחו 51,500 מטרים רבועים והוא כולל 320 חדרים ואולמות, שלושה קלויסטרים, גן, חצר וכנסייה.
הקלויסטר המרכזי הוא הגדול בעולם ושטחו 12,000 מטרים רבועים, והוא מוקף על ידי 84 עמודים. תאי הנזירים מחוברים לקלויסטר. לכל אחד מהנזירים של המנזר היו שני חדרים וחדר המתנה, עם גישה משלו לגן המנזר, שדרך המזרקות וערוגות הפרחים משדרים את העונג שהבארוק רווה מהטבע המעוצב. בפינה הדרומית-מערבית של הקלויסטר יש גרם המדרגות לספרייה. גרם המדרגות הלולייני עשוי מ-38 מדרגות שיש מונוליתיות המעוגנות בקיר החיצוני ללא תומכות. בשנים 1761–1763, הוסיף האדריכל גאטאנו בארבה (Gaetano Barba) גרם מדרגות מתומן ופתוח לצד הצפון-מערבי של הקלויסטר. בתוכו, שתי מערכות כפולות של מדרגות מובילות לקומה העליונה של הקלויסטר. גרם המדרגות מקורה בכיפה אליפטית.
על פי ההבחנה הקרטוזיאנית הקפדנית בין התבוננות לעבודה, ישנם שני מקומות נפרדים לנוהגים אלו: מצד אחד: הקלויסטרים השלווים, הספרייה עם רצפת הקרמיקה המשובחת של וייטרי, הקפלות המעוטרות ביצירות שיש משובצות נאות. חזיתות המזבח ברוב הקפלות משובצות לא בשיש, אלא בכמה מעבודות הסקליולה (Scagliola, חומר דמוי שיש) המרהיבות ביותר מהמאה ה-18. זהו הריכוז הגבוה ביותר של עבודות כאלו במקום אחד, כשאחד ממוקדי הייצור היה בנאפולי. והמטעים בקלויסטר. מצד שני: המטבח הגדול, המרתפים עם חביות היין העצומים שלהם, חדרי הכביסה, והחצרות החיצוניות הענקיות, שם היו אנשים שעבדו באורוות, בתנורים, במחסנים ובית הבד לעצירת שמן הזית. החצרות שימשו לפעילות יצרנית ולסחר בין המנזר לעולם החיצוני.
במנזר שוכן גם המוזיאון הארכאולוגי המחוזי של מערב לוקניה (Museo archeologico provinciale della Lucania occidentale), המשמר אוסף של כל הממצאים שנחשפו בחפירות בנקרופוליס של סאלה קונסילינה ופאדולה. מוזיאון זה מכסה את פרק הזמן בין פרוטהיסטוריה ועד התקופה ההלניסטית.
הערות שוליים

↑  "More info on the legendary thousand egg omelette cooked for Charles V". אורכב מ-המקור ב-2010-09-09.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14610138x (data)  GND: 819644-8  ISNI: 0000 0001 1012 9690  LCCN: n79060046  NLA: 35121476  SUDOC: 085646946  VcBA: 494/5856  VIAF: 140244076   WorldCat (עם VIAF): 140244076
קאזאן (צוללת)

| --- | --- |

 
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת גרעינית
 צי:  חיל הים הרוסי
 דגל הצי:  
 סדרה:  יאסן-M
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  סבמאש
 תחילת הבנייה:  2009
 הושקה:  31 במרץ 2017
 תקופת הפעילות:  7 במאי 2021 – הווה (3 שנים)
 מידות
 הֶדְחֶק:  600 מטרים
 אורך:  120 מטר
 רוחב:  13 מטר
 שוקע:  9,4 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  31 קשר על מימי, 16 קשר בצלילה
 עומק צלילה:  300 רגל
 גודל הצוות:  90
 הנעה:  גרעינית
 אמצעי לחימה
 חימוש:  8 טילי "מחט-3"   8 טילי שיוט "קליבר"
צוללת "קאזאן" מדגם K-561 (ברוסית: К-561 «Казань»; קוד נאט"ו: Graney) היא צוללת גרעינית רב-תכליתית רוסית, חמושה בטילי שיוט (SSGN) מדור 4. היא הצוללת השנייה של פרויקט 885 "יאסן", והצוללת הגרעינית השנייה הקרויה על שם העיר קאזאן, בירת טטרסטן. נבנתה כמודרניזציה לפרויקט 08851 "יאסן-M" ונכנסה לשירות הצי הצפוני. תחנת העגינה שלה נמצאת בבסיס הצוללות במורמנסק.
היסטוריה

הצוללת הגרעינית "קאזאן" עוצבה על ידי חברת בניית המכונות הצפונית (סבמאש) שבעיר סברודבינסק ב-24 ביולי 2009.
בנייתה של הצוללת עם התקנת ציוד מודרני מותאם אפשר את הורדת רמת הרעש. כמו כן, על פי נציגי החברה, לא הותקן בצוללת ציוד שמקורו ממדינות ברית המועצות לשעבר — הצוללת החדשה נבנתה אך ורק על ידי מפעלים וחברות רוסיות. בתחילת 2016, K-561 "קאזאן" עברה בדיקות הידראוליות. לאחר מכן נמסרה למפעל לצורך עבודות חשמל. על פי נציגי סבמאש, בניית הצוללת "קאזאן" בוצע בהתאם ללוח הזמנים שאושר על ידי סגן שר ההגנה, יורי בוריסוב".
הצוללת הושקה ב-31 במארס 2017. צלילות מבחן החלו בשנת 2017 והיא תוכננה לעבור לשירות בצי הרוסי במהלך שנת 2019, אך בהמשך נודע כי תכנס לשירות הצי במאי 2021.
הערות שוליים

1 2  Новейшую подлодку "Казань" могут передать флоту до конца года
↑  Ранее имя «Казань» носила АПЛ К-403 проекта 667А, построенная на Севмаше и переданная флоту в 1971 году
↑  На Северном флоте завершено освоение многоцелевой атомной подводной лодки «Северодвинск»
↑  На «Севмаше» заложили новую атомную подлодку для ВМФ России, Lenta.ru
↑  АПЛ «Ясень»
↑  Вторую субмарину типа «Ясень» запланировали спустить на воду в 2016 году
↑  "Атомную подлодку «Казань» проекта «Ясень-М» спустили на воду". РИА Новости (ברוסית). נבדק ב-2017-03-31.
↑  Испытания атомной подлодки «Казань» начнутся в 2017 году
↑  Атомную подлодку «Казань» передадут флоту в 2019 году
פסי זרימה

פסי זרימה במחדר פרידוטיטי
פסי זרימה במחדר שכבתי, מתחם בושוולד
פסי זרימה בריוליט
פסי זרימה באובסידיאן
בגאולוגיה, פסי זרימה הם רצף של פסים ורצועות הנראים בסלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים, בעיקר במחדרים שכבתיים ובזרמי לבה. במחדרים עשויים הפסים להיערך בשכבות קונצנטריות מהשוליים פנימה. גם בזרמי לבה עשויים להיווצר פסים מקבילים.
היווצרות > במחדרים

לפסי הזרימה אין בהכרח מקור ייחודי, אלא הם יכולים להיווצר בשולי המאגר – תא מאגמה או מחדר פלוטוני, בכמה דרכים. אלה יושפעו מהרכבה הראשוני של המאגמה, ממגע מכני בינה לבין שולי המאגר, משינויים בהרכב ומהדינמיקה הראולוגית של המאגמה:
בעת זרימת המאגמה לתוך המאגר נוצר חיכוך בין הנוזל המגמטי הצמיג לבין דפנות המאגר, ההופכים לשולי לכידה. החיכוך והצמיגות גורמים לקסנוליתים ופנוקריסטים – סלעים וגבישים הכלואים במאגמה – להאט ולהיצמד אל דפנות המאגר.
בגיבוש מפריט נוצרים גבישים, הנצמדים לדפנות המאגר ויוצרים פסי גיבוש. היפרדותם של גבישים אלה ושל היסודות המרכיבים אותם מתוך המאגמה, משנה את הרכב המאגמה הנותרת, כפי שמתבטא בשורת בואן. הפסים הבאים שיתגבשו יהיו בהרכב שונה, העשוי להתבטא גם במרקמם ובצבעם. תהליך זה מבטא התגבשות הדרגתית של המאגמה.
התכה של סלעי סביבה או חדירה של מאגמה בהרכב חדש לתוך המאגר מובילים לעירוב מאגמות, הגורם להיווצרות של פסי זרימה בהרכבים שונים מזה של המאגמה המקורית.
היווצרות > בזרמי לבה

זרמי לבה חמים עשויים להתגבש במהירות במפגש עם גוף קר, בסביבה אווירנית או מימית. הגוף הקר עשוי להיות אוויר, מים או סלע. דרך אחרת בה נוצרים פסי זרימה היא במפגש עם גוף קר, המעוות את הזרם תוך כדי התגבשותו.
מעוות זה של הלבה עשוי להתבטא בצורה של ספרוליטים – מבנה חיצוני של כדוריות, המפגינות מבנה פנימי של פסי זרימה. כדוריות אלה עשויות להיווצר בנוכחות מים – לא רק מחוץ לזרם הלבה אלא גם בהרכבו.
דוגמה מעניינת לפסי זרימה ניתן למצוא באובסידיאן – סוג של זכוכית געשית. פסים אלה נוצרים לא בתהליך ממושך אלא במהלך התקררות מהירה המאפיינת את היווצרות הסלע. הפסים נראים במקביל לחזית התגבשות, ועשויים לשקף לחצים שונים המופעלים על הזרם בעת התגבשותו, או מסדרה של תהליכי התגבשות, שבירה פריכה והלחמת השברים.
מאפיינים

המאפיין העיקרי של פסי הזרימה הוא ההבדל הנראה לעין בין פס אחד למשנהו, העשוי להתבטא בצבע, בצפיפות, במרקם הגבישי ובנקבוביות שלהם. שינויים אלה אינם בהכרח עדות לשינוי בהרכב הכימי או המינרלוגי בין הפסים. במקרים בהם אין הבדל בהרכב המאגמה, הפסים יתבטאו בשינוי בהיערכות הגבישים, בגודל הגביש, במרקם או בקומבינציות שלהם.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
מחדר שכבתי
גיבוש מפריט
סלע הצטברות
הערות שוליים

↑  ראולוגיה – המדע העוסק בזרימה ובעיוות הצורה של חומר
↑  Igneous banding, schileren and mafic enclaves in calc-alkaline granites
↑  The effects of heterogeneity in magma water concentration on the development of flow banding and spherulites in rhyolitic lava
↑  Dynamics of obsidian flows inferred from microstructures
↑  Flow banding in obsidian
↑  Development of igneous layering during growth of pluton
↑  Structural Geology
קאש בוקס

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  1942–1996 (כ־54 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0008-7289
 cashboxmagazine.com
 
קאש בוקס (Cash Box) או קאשבוקס (Cashbox) היה מגזין אמריקאי שסיקר את תעשיית המוזיקה ותעשיית משחקיות הווידאו. המגזין יצא מדי שבוע מיולי 1942 עד נובמבר 1996.
המגזין היה אחד משלושת המגזינים האמריקאיים העיקריים של תעשיית המוזיקה שפרסמו מצעדי מוזיקה. העיקרי מביניהם, היה מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס.
כעשר שנים לאחר פירוק המגזין, ב-2006, חזר המגזין לפעול במתכונת מקוונת בשם Cashbox Magazine. המגזין המקוון מפרסם מצעדי מוזיקה שבועיים וגליונות מודפסים מיוחדים מדי פעם.
בשנת 2014, ארגון Record Research של ג'ואל ויטבורן פרסם את ההיסטוריה של נתוני מצעד השירים של המגזין, אשר נרשמו מאוקטובר 1952 עד לנובמבר 1996.
ראו גם

מצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
הערות שוליים

↑  "Cashbox Magazine". cashboxmagazine.com. ארכיון מ-2020-07-12. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Whitburn, Joel (2014). Cash Box Pop Hits 1952–1996. Record Research Inc. ISBN 978-0898202090.
↑  Price, Randy (ed.). "Cashbox Archives". Cashbox Magazine. ארכיון מ-2022-09-05. נבדק ב-5 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cash Box". digitalarchive.wm.edu. ארכיון מ-2022-09-28. נבדק ב-22 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
פרוטה (מטבע ישראלי)

בול מס קנייה של 500 פרוטה
פְּרוּטָה הייתה מטבע ישראלי בשנים 1950–1960, בשווי אלפית הלירה הישראלית.
השם "פרוטה", שמקורו בפרוטה העתיקה, החליף את השם הלועזי "מיל" שהיה נהוג בתקופת המנדט הבריטי ובשנותיה הראשונות של המדינה, כחלק האלף של הלירה הארץ ישראלית. מטבעות הפרוטה נשאו ערכים של 1, 5, 10 (שלושה סוגים) 50, 100 (שני סוגים), 250 (מטבעות ניקל אשר בהם השתמשו ומטבעות כסף אשר בהם לא השתמשו ומשמשים לאספנות) ו-500 פרוטות.
בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 היה "אסימון נייר" בשווי 5 פרוטות (בסלנג התייחסו אליו כ"חצי גרוש"), שהודפס בצבעי שחור ואדום על ריבוע נייר לבן (המתבלה בקלות). בחלקו הקדמי הודפס מגן דוד בצבע אדום והכיתוב "5 פר." טוב לנסיעה ב"שירותי א.ש.ד" או ב"שירותי דן", ובחלקו האחורי: "אם לא תשתמש בתו זה - תמורתו תרומה למגן דוד אדום". בנוסף לקווי התחבורה הציבורית, גם חנויות מכולת כיבדו את השטר כהילך חוקי ואיפשרו להשתמש בו לקניות.
בשנת 1960 הוחלפה חלוקת המשנה של הלירה הישראלית, כך שבמקום 1,000 פרוטות, היא חולקה ל-100 אגורות. הדבר נעשה עקב הפיחות בערך הלירה הישראלית, פיחות שביטל את הצורך במטבעות שערכם נמוך מ-10 פרוטות. מאז ביטול הפרוטה והוצאת המטבעות שלה מהמחזור בראשית שנות ה-60, לא נעשה עוד שימוש בשם הזה במערכת המטבע הישראלית.
מעות הפרוטה

| מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> קדימה.קדימה | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> אחורה.אחורה | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> ערך.ערך | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> מאפיינים טכניים.מידות | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> מאפיינים טכניים.צבע ראשי | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> תיאור.קדימה | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> תיאור.אחורה | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> תאריך הנפקה.תאריך הנפקה | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> . | מדינת ישראל - מעות לירה ישראלית (ל"י)> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 50 פרוטה | 42 × 70 מ"מ | בחלק אדום ובחלק כחול | ציורים ביטחוניים; הערך ו"מדינת ישראל" בעברית ובערבית; המלים "הצעת מטבע חוקית" בעברית | ציור ביטחוני; המספר "50" | מרץ-יולי 1952 |  |  |
|  |  | 100 פרוטה | 42 × 70 מ"מ | בחלק ירוק ובחלק כחול | ציורים ביטחוניים; הערך ו"מדינת ישראל" בעברית ובערבית; המלים "הצעת מטבע חוקית" בעברית | ציור ביטחוני; המספר "100" | מרץ-יולי 1952 |  |  |
|  |  | 250 פרוטה | 50 × 100 מ"מ | ירוק | ציורים ביטחוניים; הערך ו"מדינת ישראל" בעברית ובערבית; המלים "הצעת מטבע חוקית" בעברית | נוף הכנרת; המספר "250" | 10 בדצמבר 1953 |  |  |
מטבעות הפרוטה

| ערך | מאפיינים טכניים> קוטר | מאפיינים טכניים> משקל | מאפיינים טכניים> הרכב | מאפיינים טכניים> שוליים | תיאור> צד נושא | תיאור> צד ערך | תיאור> תמונה | תאריך> הנפקה | תאריך> סיום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 פרוטה | 21 מ"מ | 1.3 גרם | 97% אלומיניום, 3% מגנזיום | חלקים | עוגן, שם המדינה בעברית ובערבית; מקורו במטבע מן המאה ה-1 לפנה"ס על מטבעות אלכסנדר ינאי | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית | - | 25 באוקטובר 1950 | 22 בפברואר 1960 |
| 5 פרוטות | 20 מ"מ | 3.2 גרם | 95% נחושת, 3% בדיל, 2% אבץ | חלקים | נבל, שם המדינה בעברית ובערבית; מקורו במטבעות מתקופת מרד בר כוכבא | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 28 בדצמבר 1950 | 22 בפברואר 1960 |
| 10 פרוטות | 27 מ"מ | 6.1 גרם | 95% נחושת, 3% בדיל, 2% אבץ | חלקים | כד בעל 2 ידיות, שם המדינה בעברית ובערבית; מקורו במטבעות מתקופת מרד בר כוכבא | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 4 בינואר 1949 | 22 בפברואר 1960 |
| 10 פרוטות | 24.5 מ"מ | 1.6 גרם | 97% אלומיניום, 3% מגנזיום | מסולסלים | כד בעל ידית אחת ומסביבו שני ענפי דקל, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 18 בספטמבר 1952 | 22 בפברואר 1960 |
| 10 פרוטות | 24.5 מ"מ | 1.6 גרם | 97% אלומיניום, 3% מגנזיום | חלקים | כד בעל ידית אחת ומסביבו שני ענפי דקל, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 27 בספטמבר 1956 | 22 בפברואר 1960 |
| 25 פרוטה | 19.5 מ"מ | 2.8 גרם | 75% נחושת, 25% ניקל | חריצים | אשכול ענבים, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 4 בינואר 1950 | 22 בפברואר 1960 |
| 50 פרוטה | 23.5 מ"מ | 5.6 גרם | 75% נחושת, 25% ניקל | חריצים | עלה גפן, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 11 במאי 1949 | 22 בפברואר 1960 |
| 100 פרוטה | 28.5 מ"מ | 11.3 גרם | 75% נחושת, 25% ניקל | חריצים | עץ דקל, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 25 במאי 1949 | 22 בפברואר 1960 |
| 100 פרוטה | 25.6 מ"מ | 7.3 גרם | 90% פלדה, 10% ניקל | חלקים | עץ דקל, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 21 באפריל 1955 | 22 בפברואר 1960 |
| 250 פרוטה | 32.2 מ"מ | 14.1 גרם | 75% נחושת, 25% ניקל | חריצים | שלוש כפות תמרים, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 11 באוקטובר 1950 | 22 בפברואר 1960 |
| 500 פרוטה | 37.1 מ"מ | 25 גרם | 50% כסף, 37.5% נחושת, 12.5% ניקל | חריצים | שלושה רימונים, שם המדינה בעברית ובערבית | ערך המטבע בעברית, שנת ההנפקה ומסביב שני ענפי זית |  | 22 במאי 1952 | 22 בפברואר 1960 |
הערות שוליים

↑  עודף באוטובוס, באתר נוסטלגיה אונליין.
↑  השם "אגורה" נלקח מספר שמואל א', פרק ב' פסוק ל"ו.
↑  במטבעות שערכם 5 ו-10 פרוטות נפלה שגיאה לשונית, שכן ערכי המטבעות הוטבעו בצורה "5 פרוטה" ו-"10 פרוטה" (בהתאמה), בעוד עבור מספרים בין שתיים לעשר, השם הנמנה צריך לבוא בצורת הרבים. במטבעות 10 פרוטות משנת ה'תשי"ז תוקן שם הערך לצורה התקנית.