stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליביניו
אתר הסקי

מרחב הגלישה של ליביניו מתפרס על פני שני רכסים, Mottolino ו-Carosello, וכולל 115 ק"מ של מסלולים לכל הרמות בגבהים שבין 1,800 ל-3,000 מטר. אתר הסקי מהווה חלק ממרחב אלטה ולטלינה (Alta Valtellina) שכולל גם את האתרים בורמיו (Bormio), סנטה קתרינה (Santa Caterina) וסטלביו (Stelvio). הסקי פס המורחב מכסה 220 ק"מ של מסלולים.
בליביניו לבדו יש 30 מעליות, שמסוגלות לשנע יותר מ-47 אלף גולשים בשעה. המסלולים רחבים, חלקים, מתוחזקים היטב ומתאימים בעיקר לגולשים מתחילים ובינוניים.
האתר הוא גם ביתו של הסנופארק הגדול ביותר באיטליה – Mottollino Snowpark – שכולל מגוון רחב של מתקנים לגולשי פריסטייל ואף אירח תחרויות בינלאומיות. נוסף לכך יש באתר שני סנופארקים נוספים, שני מסלולי בורדר קרוס ומרחבי אוף פיסט לגולשי פרירייד.
פטור ממס

אחד מגורמי המשיכה הגדולים שמביאים תיירים לליביניו הוא מעמדה המיוחד כעיירת דיוטי פרי. המחירים בכל חנויותיה פטורים ממס ערך מוסף, מה שהופך מוצרי אלכוהול, טבק ופרפומריה לזולים במיוחד. למרות שקיימות עדויות לכך שליביניו נהנתה מפטור ממס כבר במאה ה-16, הפטור הנוכחי הוכנס לתוקף על ידי האימפריה האוסטרית בסביבות 1840, אושר מחדש בשנת 1910 ולאחר מכן ב-1960 על ידי הקהילה הכלכלית האירופאית. אמנם מע"מ אינו משולם אך מס הכנסה כן, ולכן ליביניו לא יכולה להיחשב מקלט מס.
הסיבה לפטור שקיבלה ליביניו ממס היא הקושי בהגעה אליה בימי החורף והיסטוריה ארוכת שנים של עוני באזור. לאורך השנים, שליטים רצו להבטיח שתושבים ירצו להתגורר באזור (כדי לטעון לבעלות על השטח) ולכן נתנו את התמריץ. סיבה נוספת היא שההכנסות הצפויות ממסים באזור היו זניחות בכל מקרה.
כיום יש שלוש דרכים המובילות לליביניו. שתיים משווייץ – מעבר Forcola di Livigno שפתוח רק בקיץ ומנהרת Munt la Schera, ואחת מאיטליה – מעבר Foscango. עקב הפיתוח התיירותי המואץ של השנים האחרונות והשיפור בתשתיות הכבישים, רבים רואים את הפטור ממס של ליביניו כלא מוצדק. להגנתו ניתן לומר שהוא מייצר כמה מאות מקומות עבודה (בתחום הקמעונאות בעיקר).
מרחב הגלישה של ליביניו
מיילס ארליק

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1998 (בן 26) ברלינגטון, אונטריו, קנדה קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  שחקן, רקדן, זמר
 מקום לימודים:  Canada's National Ballet School
 בן או בת זוג:  ברייר נולט (2015–2022) 
 https://myleserlick.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מיילס ארליק (באנגלית: Myles Erlick; נולד ב-27 ביולי 1998) הוא רקדן, שחקן וזמר קנדי. ידוע בשל תפקידו כנואה בסדרת הנעורים הקנדית "נולדו לרקוד".
ראשית חייו

ארליק נולד בברלינגטון, אונטריו שבקנדה. הוא גדל במשפחה חד הורית. אמו פרנצ'סקה ניקאסיו, מנהלת כישרונות שבבעלותה בית הספר לכישרונות קנדי "אקדמיית הכוכבים", בו למד ארליק. אביו החורג הוא ריאן מרשל, לשעבר חבר בלהקה הקנדית "Walk Off The Earth". ארליק למד בבית הספר הלאומי לבלט בקנדה, בזמן שלמד בבית הספר התיכון ד"ר פרנק ג'יי היידן. הוא נמצא מגיל צעיר במערכת יחסים עם השחקנית ברייר נולט, השניים נפרדו בשנת 2022.
קריירה

ארליק ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בפרק בסדרת דרמות הפשע "Flashpoint" בשנת 2011. מאוחר יותר באותה השנה פורסם כי לוהק לסיבוב ההופעות בקנדה של "בילי אליוט - המחזמר", בהפקה של ברודוויי בתפקיד הראשי. לפני כן הוא גילם את התפקיד בהפקה בטורונטו.
בשנת 2013 הצטרף לצוות השחקנים של הסדרה "נולדו לרקוד" בתפקיד נואה. בעונה השלישית ארליק קודם לצוות השחקנים הקבוע של הסדרה. הוא הופיע בסדרה עד שנת 2018, והופיע בסיורים בינלאומיים שונים כחלק מהקידום לסדרה.
לאחר עזיבתו את הסדרה "נולדו לרקוד" החל ארליק להתמקד בקריירה מוזיקלית, והוציא סינגלים ביניהם "Serious", All Day All Night" בהשתתפות טייט מקריי, ו-"Filthy". הסינגלים נכללו ברשימת הטארקים של אלבום הבכורה שלו, "Me", שיצא ב-22 במאי 2018. בשנת 2019 פורסם כי ארליק לוהק על ידי סטיבן ספילברג לסרט "סיפור הפרברים" שייצא בשנת 2021 בתפקיד סנובוי. מאוחר יותר באותה השנה, הוא היה מועמד לפרסי "הסלבמיקס" לשנת 2019 לרקדן הטוב ביותר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | סיפור הפרברים | סנובוי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018–2013, 2020 | נולדו לרקוד | נואה | תפקיד חוזר (עונה 1–2); תפקיד ראשי (עונה 3–6) |
| 2021 | The Clue to Love | ג'וק | סרט טלוויזיה |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פרסי האמן הצעיר ה-35 | ההופעה הטובה ביותר בסרט קצר – שחקן צעיר 13–15 | מועמדות |
| 2016 | פרסי האמן הצעיר ה-37 | ההופעה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה – לשחקן צעיר (14–21) | מועמדות |
| 2019 | פרסי CelebMix | הרקדן הטוב ביותר | מועמדות |
יוג'ין אנסה

יוג'ין אנסה (באנגלית: Eugene Ansah; נולד ב-16 בדצמבר 1994) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ במ.ס אשדוד מליגת העל.
קריירת מועדונים

אנסה נולד באקרה שבגאנה. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לוקרן. בינואר 2016 אנסה הושאל ללומל מהליגה הבלגית השנייה.
בקיץ 2017 חתם בבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית בישראל. עונת 2017/2018 הייתה עונת השיא של אנסה בה סיים כמלך שערי הקבוצה ביחד עם דור ג'אן (עשרה שערים כל אחד).
ב-3 בינואר 2019 חתם בהפועל רעננה מליגת העל לעונה וחצי.
ב-9 באוגוסט 2020 הושאל לעירוני קריית שמונה לעונה אחת.
ב-21 ביוני 2021 חתם לשלוש שנים בהפועל באר שבע מליגת העל. ב-15 ביולי אותה שנה ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת גביע הטוטו נגד מועדון ספורט אשדוד בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בסיום החוזה שוחרר מהקבוצה וחתם בדאלאלס מליגת ה-MLS. לאחר שתי עונות בהן שימש בעיקר כשחקן מחליף שב לישראל והצטרף לקבוצת מ.ס אשדוד.
נבחרת גאנה

ב-26 בספטמבר 2020 זומן אנסה זומן לראשונה לסגל נבחרת גאנה למשחק הידידות נגד מאלי שנערך ב-9 באוקטובר וערך בו את הופעת הבכורה שלו, שהסתיימה בהפסד בתוצאה 0–3.
תארים

הגביע הבלגי: 2013/2014
הפועל באר שבע
גביע המדינה: 2021/2022
אלוף האלופים: 2022
הערות שוליים

↑  תום נחום, ‏יוג'ין אנסה חתם בהפועל רעננה לעונה וחצי, באתר ONE‏, 3 בינואר 2019
↑  שלמה וייס‏, עירוני קרית שמונה: יוג'ין אנסה מצטרף בהשאלה מהפועל רעננה, באתר וואלה, 9 באוגוסט 2020
↑  מוטי פשכצקי, ‏רשמית: אנסה חתם לשלוש שנים בהפועל ב"ש, באתר ערוץ הספורט, 21 ביוני 2021
↑  תומר לוי, ‏יוג'ין אנסה עזב את הפועל ב"ש וחתם בדאלאס מה-MLS, באתר ערוץ הספורט, 19 ביוני 2023
↑  יניב טוכמן‏, יוג'ין אנסה נחת וחתם באשדוד. הבכורה נגד הפועל באר שבע?, באתר וואלה, 5 בפברואר 2025
כ"ח בשבט

כ"ח בשבט הוא היום העשרים ושמונה בחודש החמישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושמונה בחודש האחד עשר 
למניין החודשים מניסן.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ח שבט היא ברוב השנים פרשת תרומה. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת משפטים.
חגים ומועדים

יום טוב במגילת תענית על עזיבת אנטיוכוס את ירושלים
פורים שני בקהילת אביניון לרגל ההצלה בשנת ה'תקי"ז
אירועים היסטוריים

ה'תקי"ז – גוי נפל לבאר מים ליד בית הכנסת באביניון, והקהילה חששה מעלילת דם, אך לבסוף הגוי ניצל ויצא בחיים.
ה'תרצ"ט – ועידת השולחן העגול לפתרון הסכסוך היהודי-ערבי ננעלת ללא תוצאות
ה'תש"א – שביתה כללית בהולנד במחאה על צעדי הנאצים נגד היהודים
ה'תשכ"א – גילוי היסוד הכימי לורנציום
ה'תשכ"ג – ניתן פסק הדין בבג"ץ פונק שלזינגר, שקבע כי על פקיד הרישום במשרד הפנים לרשום נישואים אזרחיים שנערכו מחוץ לישראל
ה'תשנ"ז – אסון המסוקים באזור קיבוץ שאר ישוב בו נהרגו 73 חיילים
נולדו

ה'תרי"ז – רוברט באדן פאוול, מייסד תנועת הצופים (נפטר ב-ה'תש"א)
ה'תרמ"ח – זליג ברודצקי, מתמטיקאי, פעיל ציוני ונשיא האוניברסיטה העברית (נפטר ב-ה'תשי"ד)
ה'תרצ"ח – מיכאל בר-זוהר, סופר, היסטוריון וחבר הכנסת מטעם המערך
ה'תש"א – יונה טפר, סופרת ישראלית
ה'תשמ"ט – ישי ריבו, זמר-יוצר ישראלי
נפטרו

ה'תרכ"א – רבי חיים נסים אבולעפיה, רבה של טבריה והראשון לציון
ה'תרפ"ד – וודרו וילסון, הנשיא העשרים ושמונה של ארצות הברית (נולד ב-ה'תרי"ז).
ה'תשמ"ב – חוקר הקבלה גרשם שלום.
ה'תשנ"ד – הווארד מרטין טמין, גנטיקאי אמריקאי-יהודי (נולד ב-ה'תרצ"ה).
ה'תשס"ה – אדיר זיק, שדרן רדיו ישראלי (נולד ב-ה'תרצ"ט).
ה'תשס"ו – שלמה ניצן, סופר ומתרגם ישראלי.
ה'תשס"ח – הרב שמואל ברנבוים ראש ישיבת מיר בארצות הברית.
כ"ז בשבט – כ"ט בשבט
שבט
הערות שוליים

↑  החוקרים חלוקים באיזה אנטיוכוס מדובר. רוב החוקרים מזהים אותו עם אנטיוכוס החמישי, שיצא מירושלים בשנת 163 לפני הספירה. יש המזהים אותו עם אנטיוכוס הרביעי, או עם אנטיוכוס השביעי. ראו:ורד נעם, מגילת תענית - הנוסחים, פשרם ותולדותיהם בצירוף מהדורה בקורתית, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, תשס"ד, עמודים 291–291.
↑  נהגו לומר ביום זה על הנסים. ראו סדר התמיד אביניון תקכ"ז, דפ קכט:–קל:.
אנדרטה בשאר ישוב לזכר הרוגי אסון המסוקים
קליפה (מבנה)

מבנה קליפה בבניין מרכז הטיסה TWA מאת אירו סארינן, נמל התעופה הבינלאומי ג'ון פ. קנדי, ניו יורק
אמפיתיאטרון פתוח בסופוט, פולין, עם גג ממברנה
האולם הגדול, עם גג קליפת רשת מאת בורו האפולד ונורמן פוסטר, המוזיאון הבריטי, לונדון
קליפה (באנגלית: Shell Structure) באדריכלות ובהנדסה היא אלמנט מבני מוצק תלת-ממדי שעוביו קטן מאוד בהשוואה לממדים האחרים שלו. הקליפה מאופיינת במונחים מבניים על ידי מאמץ במישור האמצעי שהוא גם מקביל למישור וגם ניצב למשטח. ניתן להפיק קליפה מפלטה בשני שלבים: על ידי יצירת המשטח האמצעי כמשטח בעל עקמומיות יחידה או כפולה, לאחר מכן על ידי הפעלת עומסים שהם מקבילים למישור הלוח ובכך יוצרים מאמצים משמעותיים. באדריכלות החומרים מהם הקליפה מבוצעת הם בטון, פלדה, עץ ויריעות שונות.
מבנים בעלי קליפה דקה הם קונסטרוקציות קלות משקל, בדרך כלל בעלי צורות מעוקלות. מבנה הקליפה משמש בהנדסה בדיסציפלינות שונות, יישומים אופייניים כוללים גופי מטוסים, גופי סירות וגגות של מבנים גדולים.
הגדרה

קליפה דקה מוגדרת כקליפה בעובי שהיא קטנה בהשוואה למידותיה האחרות ובה העיוותים אינם גדולים בהשוואה לעובי. ההבדל העיקרי בין מבנה קליפה למבנה פלטה הוא שבמצב לא לחוץ, למבנה הקליפה יש עקמומיות בניגוד למבנה ההפלטה שהוא שטוח. פעולת המתיחה בקליפה נגרמת בעיקר על ידי כוחות במישור, אך ייתכנו כוחות משניים הנובעים מעיוותי כפיפה. כאשר פלטה שטוחה פועלת בדומה לקורה עם מאמצי כפיפה וגזירה, קליפות דומות לכבל העומד בפני עומסים באמצעות מאמצי מתיחה. הקליפה הדקה האידיאלית חייבת להיות מסוגלת לפתח גם מתיחה וגם לחיצה.
סוגים

הסוגים הפופולריים ביותר של מבני קליפה הם:
מבני קליפת בטון, יצוקים לרוב ככיפה מונוליתית או פרבולואיד.
מבני קליפת רשת או קליפת גריד, לרוב בצורה של כיפה גאודזית או מבנה פרבולואיד היפרבולי.
מבני יריעה או ממברנה, הכוללים מבני בד ומבני מתיחה אחרים, ומבנים פניאומטיים (מבנים המנופחים בלחץ אוויר).
לקריאה נוספת

Bechthold, Martin (2008-03-20). Innovative Surface Structures: Technologies and Applications (באנגלית) (1 ed.). Abingdon: Taylor & Francis. ISBN 9780415419673.
Suchov, Vladimir G. (1990).  Rainer Gaefe (ed.). VLADIMIR G. SUCHOV 1853-1939; Die Kunst Der Sparsamen Konstruktion (1st ed.). Stuttgart: Deutsche Verlags-Anstalt. ISBN 9783421029843.
איסחקוב יעקב, בלוך יעקב (2016). מבנים מרחביים רצופים קליפות קירוי, כיפות, קמטים. אוניברסיטת אריאל בשומרון. ISBN 9789657376355.
הערות שוליים

↑  O.C. Zienkiewicz and R.L. Taylor. The finite element method for solid and structural mechanics.
↑  Chen, Wai-Fah; Lui, E. M., eds. (2005-02-28). Handbook of Structural Engineering, Second Edition (באנגלית) (2 ed.). Boca Raton: CRC Press. ISBN 9780849315695.
בית האופרה של סידני, ירן אוטזון
הביוספירה של מונטריאול, באקמינסטר פולר
מרכז היידר אלייב, זהא חדיד
האצטדיון האולימפי (מינכן), פריי אוטו
ל'אוסאנוגרפיק, פליקס קנדלה
וסטרן דיגיטל

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (2 בינואר 1990–WDC) 
 תקופת הפעילות:  23 באפריל 1970 – הווה (54 שנים) 
 חברות בנות:  וסטרן דיגיטל הולנד  וסטרן דיגיטל יפן  וסטרן דיגיטל סין  וסטרן דיגיטל ישראל  סנדיסק 
 מיקום המטה:  ארצות הברית סן חוזה, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  אחסון נתונים 
 מוצרים עיקריים:  תוכנה, דיסק קשיח 
 שווי שוק:  16.96 מיליארד דולר (25 בפברואר 2025)
 עובדים:  76,449 
  
 www.westerndigital.com
 
וסטרן דיגיטל (באנגלית: Western Digital Corporation,‏ NASDAQ: WDC) היא חברה אמריקאית לאחסון נתונים דיגיטליים ואחת מיצרניות הדיסקים הקשיחים הגדולות בעולם, השוכנת בסן חוסה, קליפורניה.
לחברה היסטוריה ארוכה כחברת אלקטרוניקה וייצור מעגלים מודפסים ומוצרי אחסון. היא נוסדה באפריל 1970 על ידי אלווין פיליפס, עבור מוטורולה, בשם "General Digital" כחברה לייצור ציוד בדיקות MOS והתפתחה מהרה לייצור מוליכים למחצה. ביולי 1971 שינתה את שמה ל-"Western Digital" והציגה את המוצר הראשון שלה - "WD1402A UART".
החברה מעסיקה כ-96,000 עובדים, נכון לשנת 2015.
במאי 2016 התמזגה וסטרן דיגיטל עם סנדיסק, חברה למוצרי זיכרון הבזק, לאחר שרכשה אותה תמורת 19 מיליארד דולר. המיזוג כלל גם את שלושת מרכזי הפיתוח בישראל (בכפר סבא, בתפן, ובעומר).
בפברואר 2025 סועפה בחזרה כלל פעילות זכרונות ההבזק של החברה - הן תחת המותג WD / Western Digital, והן תחת המותג SanDisk, ולרבות מרכזי הפיתוח בישראל - לחברת Sandisk החדשה.
הערות שוליים

↑  לצד סיגייט טכנולוגיות
↑  Western Digital To Aquire SanDisk For $19 Billion, באתר TechCrunch, מאי 2016
↑  הראל עילם, כלכליסט, ווסטרן דיגיטל קונה את סאנדיסק ב-16 מיליארד דולר, באתר ynet, 21 באוקטובר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1087527236  ISNI: 0000 0000 8666 4326  LCCN: n87101011  VIAF: 125579314   WorldCat (עם VIAF): 125579314 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מחשבים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תומר דגני

| --- | --- |

 לידה:  1976 (בן 49 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד טייסת 109  ראש מחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר  מפקד בסיס חצור  ראש להק האוויר
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה   מבצע צוק איתן
 
תומר דגני (נולד ב-1976) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף המכהן כראש להק האוויר במטה חיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה

דגני התגייס ב-1995 לקורס טיס וסיים אותו ב-1997 במגמת נווטי קרב. הוא שירת בטייסת 119 (מטוסי קורנס 2000), בטייסת 69 (F-15) ובטייסת 106 (F-15). פיקד על טייסת תעופה בבסיס תל נוף. ב-2015 מונה למפקד טייסת 109 (F-16D). ב-2017 מונה לראש ענף תכנון ובקרה ולאחר מכן שימש ראש מחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר. בפברואר 2020 מונה למפקד בסיס חצור.
בספטמבר 2022 מונה לראש להק האוויר והועלה לדרגת תת-אלוף.
דגני נשוי ואב לשלושה. הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מחשבים ותואר שני במדע המדינה.
רמי בן אפרים

| --- | --- |

רמי בן אפרים, 2007
 לידה:  עין ורד
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1983–2014 (כ־31 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 טייס קרב F-16   מפקד טייסת 140   מפקד טייסת 109  ראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר   מפקד בסיס רמת דוד  ראש להק כוח האדם  נספח צה"ל ומשרד הביטחון בסינגפור
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון   האינתיפאדה השנייה     מלחמת לבנון השנייה
 
רמי בן אפרים (נולד ב-1965) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם, נספח צה"ל בסינגפור ומפקד בסיס רמת דוד במלחמת לבנון השנייה.
ביוגרפיה

בן אפרים נולד וגדל במושב עין ורד. התגייס לקורס טיס ביולי 1983 (קורס 107) וסיים אותו במגמת קרב. שירת בטייסת סקייהוק ובטייסת כפיר. ב-1988 עבר הסבה למטוסי F-16 פייטינג פלקון מדגם "נץ" ושירת בטייסת הנגב ובטייסת 140, בדצמבר 1988 נטש את מטוס ה"נץ" במהלך אימון הכשרה מבצעית, לאחר פגיעת עיט סלעים במנוע המטוס ונפצע באורח קל. בהמשך שירת כסגן מפקד טייסת תעופה בבסיס רמון וכסמ"ט ב' (סגן מפקד הטייסת האחראי בין השאר על תוכניות, תרגילים ולוחות זמנים) בטייסת עוף החול. הוא נשלח לאקוודור במסגרת צוות הדרכה לחיל האוויר המקומי על מטוסי הכפיר שנרכשו מישראל. לאחר הסבה למטוסי F-16 דגם "ברק", מונה לסמ"ט א' בטייסת 109. לאחר מכן שירת כמפקד טייסת ראשוני קרב בבית הספר לטיסה בבסיס חצרים. ב-1999 מונה למפקד טייסת 140 וב-2001 למפקד טייסת 109.
ב-2003 קודם לדרגת אלוף-משנה ובאוקטובר מונה לראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. ב-2005 מונה למפקד בסיס רמת דוד ופיקד על הכנף במהלך מלחמת לבנון השנייה. ביוני 2007 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש להק כוח האדם, הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2010. בתפקידו הבא כיהן כנספח צה"ל ומערכת הביטחון בסינגפור, תאילנד, יפן וניו זילנד עד 2013. לאחר מכן שימש עוזר ראש אגף התכנון במשך כשנה.
לאחר שחרורו שימש יועץ ביטחוני ומ-2015 מכהן כראש סקטור הביטחון והממשל בחברת צ'ק פוינט. בשנת 2017 הקים יחד עם רון טירה את חברת בלו אושן, שמייצר תוכנות סייבר התקפי עבור מדינה במזרח הרחוק. בשנת 2019-2020 היה חבר בוועדה בראשות רוני נומה שבדקה את זיוף נתוני החרדים שהתגייסו לצה"ל.
בן אפרים בוגר לימודי כלכלה ולוגיסטיקה באוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בלימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.
הערות שוליים

↑  סייברטק סינגפור: מאות כבר הבטיחו את השתתפותם, באתר "IsraelDefense‏", 19 בנובמבר 2015
↑  אסף גלעד, ‏בכירי חיל האוויר לשעבר הקימו חברת סייבר התקפי עבור מדינה זרה, באתר גלובס, 12 במאי 2023
↑  שלום קיטל, משי זהב על גיוס החרדים: "מספיק לשחק בנדמה לי", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 21 בפברואר 2020
ברנן קלוסט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 באוקטובר 1994 (בן 30) ברלינגטון, אונטריו, קנדה קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד
 פרופיל ב-IMDb
 
ברנן קלוסט (באנגלית: Brennan Clost; נולד ב-20 באוקטובר 1994) הוא שחקן ורקדן קנדי. ידוע בשל תפקידו כדניאל בסדרת הנעורים הקנדית "נולדו לרקוד", ובתפקידו בתור שיין מק'ריי בסדרת הדרמה של נטפליקס "שבריריות".
ביוגרפיה

קלוסט נולד ב-20 באוקטובר 1994 בברלינגטון, אונטריו, קנדה. במהלך ילדותו הציקו לו חבריו לכיתה ופגעו בו מילולית ולעיתים גם פיזית. קלוסט למד מחול באולפני מחול שונים בדרום אונטריו, כולל בית הספר הלאומי לבלט של קנדה וספרינגבורד דאנס מונטריאול. בתחילה שאף ללמוד רפואה באוניברסיטה, אך המורה למחול המליצה לו לערוך אודישנים לבית הספר ג'וליארד.
במרץ 2012 הוא ערך אודישנים והתקבל לבית הספר ג'וליארד במלגה, מה שהפך אותו לאחד משני רקדנים הקנדיים שהתקבלו באותה שנה. הכוריאוגרפיה של קלוסט הוצגה מדי שנה בתוכנית ההצטיינות הכוריאוגרפית של ג'וליארד ובבתי ספר יסודיים ברחבי ניו יורק. והוא סיים את לימודיו בשנת 2016. במהלך הריקוד קלוסט פגע בקרסולו, לקה בדלקת בגיד אכילס והוא סבל מ"בעיות מפרק כף היד והכתף".
קריירה

קלוסט החל לרקוד בתחרויות בגיל שבע. הוא זכה במדליית כסף בקטגוריית הסולנים הצעירים של ארגון הריקוד הבינלאומי בגרמניה (2008). הוא היה לאחד מהמועמדים בטקס פרסי המחול בניו יורק (2011).
בשנת 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בפרסומת טלוויזיה לחברת הגילוח ג'ילט. באותה שנה הוא לוהק לסדרת הדרמה "נולדו לרקוד" בתפקיד דניאל לצד אלכסנדרה ביטון ששיחקה את אמילי. הוא גילם את התפקיד באופן קבוע עד שנת 2015, אז לקח הפסקה של שנתיים כדי להתמקד בהשלמת לימודיו בג'וליארד, וחזר בשנת 2017. כמו כן בשנת 2017, קלוסט כיכב בסדרת האינטרנט "Spiral".
בשנת 2019 לוהק לסדרת דרמת הריקודים של נטפליקס "שבריריות", שהוקרנה בבכורה בדצמבר 2020. בסדרה הוא מגלם את שיין מקריי, אחד מתלמידי בית הספר לבלט המאוהב בשותפו לחדר (ברטון קאופרת'ווייט).
חיים אישיים

קלוסט הצהיר כי אינו מתייג את עצמו מינית, אך הוסיף כי הוא "לא סטרייט".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | King of the Camp | רקדן |  |
| 2014 | An American Girl: Isabelle Dances Into the Spotlight | נסיך מפצח האגוזים |  |
| 2016 | Country Crush | רקדן ג'ימבורי |  |
| TBA | The Legacy of Cloudy Falls | לוקאס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013–2015, 2017 | נולדו לרקוד | דניאל | תפקיד ראשי (עונות 2–1; 5) תפקיד אורח (עונות 4–3); 56 פרקים |
| 2017 | Spiral | קלארק | סדרת רשת; 7 פרקים |
| 2019 | סיפורים מהמרתף | איידן בבגרותו | פרק: "One More Minute" |
| 2020 | שבריריות | שיין מקריי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2022 | I Won't Let You Go | ליין | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2023–2022 | Pretty Hard Cases | השוטר פי. ג'יי ארמסטרונג | 6 פרקים |
| 2024 | My Son's Deception | מיילס | סרט טלוויזיה של Lifetime |
הערות שוליים

1 2 3  "Once bullied Burlington dancer accepted into Juilliard". Inside Halton. 1 ביולי 2012. נבדק ב-21 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Brennan Clost". Juilliard School. נבדק ב-21 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "How The Next Step Changed My Life". YouTube. 11 בפברואר 2019. נבדק ב-22 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dancemakerz celebrates 10th anniversary". Flamborough Review. נבדק ב-22 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Next Step Steps It Up". Huffington Post. נבדק ב-22 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Spiral: Past lives come back to haunt on the new web series". The TV Junkies. נבדק ב-22 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Netflix Orders 'Tiny Pretty Things' Ballet Drama Series Based On Book; Sets Main Cast". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tiny Pretty Things Netflix release date, cast, trailer, plot: When is the new series out?". Daily Express. נבדק ב-22 באוגוסט 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "brennanclost on TikTok". TikTok. נבדק ב-10 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
משה סער

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1935 (בן 89) פולין ראדיביליב, הרפובליקה הפולנית השנייה, כיום באוקראינה
 תאריך עלייה:  1948
 מדינה:  ישראל ישראל
 כינוי:  סימי
 בן או בת זוג:  צפרא סער 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1955–1982 (כ־27 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 סמ"ט א' טייסת 110   מפקד טייסת 116   מפקד טייסת 102  מפקד טייסת תעופה בבסיס חצרים  סגן מפקד בסיס חצרים   מפקד בסיס שדה דוב  מפקד מבק"א, מנהל בקרת איכות ובטיחות
 פעולות ומבצעים
   מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים     מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון הראשונה
 
משה סער (סימי) (נולד ב-5 בדצמבר 1935) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שירת כטייס קרב, פיקד על שתי טייסות קרב במלחמת ההתשה ושימש מפקד כנף בחיל האוויר הישראלי במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

סער נולד בעיירה ראדיביליב (בפולנית Radziwiłłów ובאוקראינית Радивилів) שבפולין (כיום אוקראינה) בשם משה סימיגרן, ושרד כילד את השואה. לאחר המלחמה ופטירתו של אביו, שמחה סימיגרן, העפיל עם משפחתו (אמו מלכה, אביו החורג משה ואחיו בני) לארץ ישראל באוניית המעפילים "מולדת". האונייה נתפסה על ידי הבריטים והם הוגלו למחנות המעצר בקפריסין (מחנה 67). ביולי 1948 עלו מקפריסין לארץ באונייה "עצמאות".
בארץ שוכנו במעברת כפר ברנדייס (ליד חדרה) ומשם הועברו לשכונת ואדי ג'מאל בחיפה (עין הים). שם, התגוררה המשפחה כשנה ולאחריה עברה לדירה בשכון עולים בקריית חיים שם למד בבית ספר מקצועי "עמל". לאחר סיום לימודיו עבד בבוקר במפעל "המגפר" והשלים את בחינות הבגרות בבי"ס "אליאנס" בחיפה. אביו החורג, משה פיטקוביץ, עבד בעבודות דחק וכנגר בחברת "העוגן" במספנות חיפה. אמו, מלכה פיטקוביץ, עבדה כאחראית מטבח בבית ספר.
סער התגייס לצה"ל בשנת 1955 וב-1957 סיים את קורס טיס מס' 23 כחניך מצטיין והוצב בקורס אימון מתקדם בטייסת 113. לאחר מכן עבר לשרת בטייסת 109 (טייסת מיסטר בבסיס רמת דוד) ובהמשך עשה הסבה למטוסי ווטור ושירת בטייסת 110 בין היתר בתפקיד סמ"ט א' והדריך בבית הספר לטיסה.
בשנת 1966 סיים למודיו בפו"מ והוצב כראש מדור במטה חיל האוויר בהצבת חירום שירת כטייס קרב בטייסת 110. עם פרוץ מלחמת ששת הימים הוביל במסגרת מבצע מוקד את מבנה התקיפה הראשון של בסיס בני סואף במצרים עילית כשנווטו הוא עלי מלצר (ענבר). בהפצצה הושמדו שמונה מפציצי טופולב Tu-16, כרבע מכוח המפציצים האסטרטגיים של חיל האוויר המצרי. בגיחתו הבאה באותו יום הוביל מבנה תקיפה לשדה התעופה דמייר בסוריה כשנווטו הוא אורי טלמור. בגיחה נוספת הוביל מבנה לתקיפה השנייה של שדה התעופה H-3 בעיראק.
לאחר מלחמת ששת הימים, בדצמבר 1967 מונה למפקד טייסת 116, טייסת מטוסי מיסטר. בדצמבר 1969 מונה למפקד טייסת 102 (מטוסי סקייהוק), שמפקדה הקודם ניסים אשכנזי נפל בשבי המצרי. סער עשה הסבה לסקייהוק ופיקד על הטייסת עד דצמבר 1970. בתקופה זו הוביל את הטייסת למבצעים רבים במלחמת ההתשה. בהמשך שירותו שימש בתפקיד מפקד טייסת תעופה וסגן מפקד בסיס חצרים.
במאי 1973 מונה למפקד כנף 15 ובמלחמת יום הכיפורים טס בהצבת חירום בטייסת 102. בספטמבר 1974 הקים את מנהל בקרת איכות ובטיחות (מבק"א) במטה חיל האוויר ושירת בתפקיד במשך ארבע שנים והשתחרר מצה"ל בדרגת אל"ם בשנת 1982.
לאחר שחרורו הצטרף למנהלת פרויקט הלביא בתעשייה האווירית, סיים תואר ראשון במדעי החברה באוניברסיטת בר-אילן והמשיך ללימודי תואר שני וכיום עובד כיועץ לארגונים עסקיים בתחום מערכות אבטחת איכות.
סימי נשוי לצפרא סער (לבית ליכטמן) ולהם שני ילדים.
לקריאה נוספת

דני שלום, כרעם ביום בהיר, מבצע "מוקד" – כך הושמדו חילות האוויר הערביים במלחמת ששת הימים, באוויר - פרסומי תעופה, 2002, עמ' 345-353, 498-500, 572-575
דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר חלק א' - חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967-1970), אוויר - פרסומי תעופה, עמ' 133, 368, 556
אומיט דבאלה

אומיט איידין דבאלה (בטורקית: Ümit Aydın Davala, נולד ב-30 ביולי 1973 במנהיים שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר טורקי-גרמני ששיחק בעמדות המגן והקשר הימני, וכיום עוזר מאמן בגלאטסראיי.
ככדורגלן, אומיט זוהה בעיקר עם גלאטסראיי, עמה זכה בתארים רבים, והצליח גם במדי ורדר ברמן עמה זכה בדאבל. אומיט ערך 41 הופעות במדי נבחרת טורקיה, והשתתף עמה ביורו 2000 ומונדיאל 2002.
קריירת האימון של אומיט החלה עם פרישתו, כשאימן את נבחרת טורקיה בכדורגל עד גיל 21, ולאחר מכן בעיקר מילא תפקידים שונים בגלאטסראיי. כיום אומיט הוא חלק מצוות האימון של גלאטסראיי, כאשר המאמן הראשי הוא פתיח טרים, ואומיט משמש עוזר מאמן בצוותא עם חסן שאש.