stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ואנג האו

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
וָאנג הָאו (בשפות סיניות: 王皓; באנגלית: Wang Hao;‏ ‏נולד ב־15 בדצמבר 1983) הוא טניסאי שולחן סיני. הוא אלוף אולימפי בעל חמש מדליות מהן שתיים מזהב, שלוש פעמים ברציפות סגן אלוף אולימפי ביחידים ואלוף עולם בעל 14 מדליות מהן 8 זהב.
באליפות העולם בטניס שולחן שנערכה ביוקוהמה יפן בשנת 2009 זכה בשתי מדליות זהב בטורניר ליחידים ובטורניר לזוגות. זכה שלוש פעמים במדליית זהב בטורניר ליחידים בגביע העולם בשנים 2007 (ברצלונה), 2008 (לייז', תוך ניצחון על טימו בול בגמר) ו-2010 (מגדבורג). בשיאו דורג במקום הראשון בעולם.
שותפו למשחקי הזוגות הוא קונג לינגחווי.
דב בריש איינהורן

| --- | --- |

 לידה:  1877 ה'תרל"ז אמסטוב 
 נרצח:  1942 (בגיל 65 בערך) ה'תש"ב ראדומסק 
 כינוי:  אמסטובר רב
 מקום קבורה:  ראדומסק
 מדינה:  פולין 
 מקום פעילות:  אמסטוב
 תקופת הפעילות:  ?–1942 
 השתייכות:  רבני פולין
 תחומי עיסוק:  תלמוד, הלכה, חסידות, מוסר
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת "נחלת אפרים" - אמסטוב
 רבותיו:  אביו הרב אפרים צבי איינהורן
 חיבוריו:  שארית אפרים-דב
 
הרב דב בעריש איינהורן (ה'תרל"ז-ה'תש"ב) היה מרבני יהדות פולין לפני השואה. נרצח בשואה.
ביוגרפיה

הרב דב בעריש איינהורן נולד בשנת תרל"ז (1877) בעיר אמסטוב (Mstów) בשלזיה פולין לאביו הרב אפרים צבי רב של העיר ומייסד ישיבת אמסטוב המכונה "אמת - טוב".
בשנת 1888 בגיל אחת עשרה גלה מבית אביו למשך שלוש שנים לרב לובלינסקי באלקוש, כדי ללמוד בהתמדה מספר מסכתות עם מפרשים, והאדמו"ר מראדומסק עודד אותו להתגבר על געגועיו הטבעיים לבית אביו ולגדול בתורה. לאחר שנבחן בעל פה על אותם המסכתות עבר ללמוד בישיבתו של אביו באמסטוב, והיה לאחד ממובחרי הלומדים שם. בגיל חמש עשרה התחתן עם בתו של רבי פנחס מנחם יוסטמן ה"שפתי צדיק" בגור, ועבר לגור בסמוך לחותנו שדר בסמוך לגיסו האדמו"ר בעל "שפת אמת". הם זירזוהו תמיד להמשיך ביגיעתו בתורה בקדושה וטהרה. הרב והרבנית לא נפקדו בזרע של קיימא והסכימו להתגרש. בזיווג שני נשא הרב דב בעריש את אלמנתו של רבי יעקב יוסף הכהן מקלאביצק מחבר ה"אמת ליעקב", בנו של האדמו"ר רבי אברהם ישכר בער הכהן מראדומסק.
ביוגרפיה > רבנות אמסטוב וראש ישיבה

בשנת תרס"א (1901) נפטר אביו, והרב דב בעריש מונה למלא את מקומו אחר כך קיבל הסכמה להוראה מהגאון רבי יצחק יהודה שמלקיש רב של העיר לבוב. יחד עם היותו אב"ד ורב באמסטוב, כיהן שם גם כראש ישיבת אמסטוב, ונתן שם "נחלת אפרים" להישיבה לזכר נשמת אביו. הרב דב בעריש היה ראש ישיבה במשך כמעט ארבעים שנה עד השואה. והישיבה היה נחשבת כאחת מהישבות החשובים ביותר בכל מדינת פולין. היה לו הרבה תלמידים חשובים, וביניהם, הרב שלמה זאב צווייגענהאפט אשר כיהן לפני השואה כאחד של השבעה ראשי השוחטים במדינת פולין וליטא ואחר השואה רב עיר הנובר ומדינת סקסוניה התחתונה.
בחג השבועות ה'תש"ב, סירבו הרב דב בעריש ופרנס הקהילה ר' שבתי שלום גרינברג לעלות על הרכבות לטרבלינקה. אז, רצחו אותם הנאצים ביריות לעיני אנשי הקהילה.
ספריו

הרב דב בעריש היה עוסק בכתיבת חידושי תורה רבים ובעריכת כתבי אביו. אך רוב הדברים לא פורסמו ואבדו בשואה. בשנות השואה הוגלה עם בני משפחתו ועדתו לגטו ראדומסק. כשעמד להשלח למשרפות טרבלינקה, ביקש מתלמידיו שיזכו להישאר בחיים לשוב ולחפש את כתביו, שהסתיר בתור קיר בביתו. אך הכתבים נעלמו ואבדו, ושוב לא נמצאו. בשנת תש"ן שרידים מתורתו יצאו על ידי דוד אברהם מנדלבוים בספר "שארית אפרים-דב" הכולל גם שרידים מחידושי אביו, הרב אפרים צבי.
הערות שוליים

1 2  שארית אפרים-דב, תולדות הגאונים, בני ברק ה'תש"ן
↑  אהרן סורסקי, שיח השדה מהדורת ה'תש"ס, "תולדות רבינו זצ"ל"  דף שי"ג
↑  אהרן סורסקי, חלקת יואב חלק ב' מהדורת ה'תשס"ז, "תולדות הגאון רבי שלמה קאליש"  דף ש"כ
↑  יוסף פרידנזון, דאס אידישע ווארט, מספר 425 תשרי תשע"ב דף 46
↑  משה הירש, המודיע-ארצות הברית (אנגלית) "קנין לשבת" דף 10 פרשת מסעי כ"ה תמוז תשע"א - 27 יולי 2011
↑  www.geni.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007412284805171  GND: 132697440  LCCN: nr94043115  VIAF: 1522153239456929450009   WorldCat (עם VIAF): 1522153239456929450009
דוכסות סקסוניה-ויימאר

דוכסות סקסוניה-ויימאר (בגרמנית: Sachsen-Weimar, נהגה "זקסן-ויימאר") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהייתה הענף הבכיר ביותר מבין הענף הארנסטיני של בית וטין.
היסטוריה > בית וטין

בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה.
היסטוריה > הקמת הדוכסות

לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1554 ניסה יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה להחזיר לידיו את נסיכות הבוחר מסקסוניה, אולם בשנת 1556 הובס, ולאחר מאבק בן 10 שנים נכלא בשנת 1566, ויוהאן וילהלם קיבל את נחלותיו. בשנת 1572 סייע יוהאן וילהלם לשארל התשיעי, מלך צרפת במאבקו נגד ההוגנוטים, ובעקבות כך סייע מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחייניו - בניו של יוהאן פרידריך השני לתבוע את חלקם בירושה, ואכן הדוכסות פוצלה שוב בין יוהאן וילהלם לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
היסטוריה > מלחמת שלושים השנים

בשנת 1605 מת יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, ובנו יוהאן ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר עלה לשלטון במקומו. עם פרוץ מלחמת שלושים השנים הצטרף יוהאן ארנסט לפרוטסטנטים, ואף השתתף בקרב ההר הלבן. בשנת 1620 מונה אחיו וילהלם לעוצר במקומו, ולאחר שנהרג יוהאן ארנסט בהונגריה בשנת 1626 עלה וילהלם לשלטון במקומו. לאחר מותו של גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה, נשא ונתן וילהלם עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1635 חתם עמו על הסכם פראג. בשנת 1638 מת יוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך, ונחלותיו עברו בעיקר לדוכסות סקסוניה-ויימאר. בשנת 1640 פוצלה הדוכסות בין שלושת האחים; וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר, אלברכט הרביעי, דוכס סקסוניה-אייזנך, וארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה. לאחר מותו של וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1662 פוצלה נחלתו בין ארבעת בניו; יוהאן ארנסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר, אדולף וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך, יוהאן גאורג, דוכס סקסוניה-מרקזהל וברנהרד, דוכס סקסוניה-ינה.
לאחר מותו של פרידריך וילהלם השלישי, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ללא יורשים בשנת 1672, חולקה דוכסות סקסוניה-אלטנבורג בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-גותה, אולם, ארנסט  קיבל את החלק הגדול יותר, מכיוון שהיה צאצא של אליזבת סופיה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג בתו של יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג שציווה שהיא תירש את הנחלה בהיעדר יורשים זכרים.
היסטוריה > האיחוד עם סקסוניה-אייזנך

בשנת 1741 מת וילהלם היינריך, דוכס סקסוניה-אייזנך ללא ילדים, ומשום כך ירש אותו קרובו ארנסט אוגוסט הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1748 מת ארנסט אוגוסט הראשון, ובנו ארנסט אוגוסט השני, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה קטין, שלט כעוצר פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד עד לבגרותו. בשנת 1758 מת ארנסט אוגוסט השני, והותיר אחריו את בנו בן השנה קרל אוגוסט, דוכס סקסוניה-ויימאר-אייזנך. אולם מחמת היותו קטין, שלטה אמו אנה אמליה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל כעוצרת. בשנת 1775 תפס קרל אוגוסט את השלטון. החודשים הראשונים לאחר עלותו לשלטון שפעו חגיגות, מסיבות ופריקת עול מכל סוג. בתחילת 1776 החל גתה להשתתף בישיבות בודדות של מועצת הדוכס. ביוני התמנה רשמית ליועץ-סתרים עם מושב קבוע וזכות הצבעה במועצה זו, בניגוד לדעתם של אנשי החצר, של השרים והפקידים האחרים. אלא שגתה יצר לו במהרה בני-ברית בדמות המשורר וילאנד ובדמות אימו של קרל אוגוסט, אנה אמליה; וחברותו עם קרל אוגוסט הייתה קרובה מתמיד.
קרל אוגוסט היה שתיין כבד וספורטאי טוב, והיה מארגן הרבה מסיבות לחבריו הקרובים וכן מסעי ציד. גזע הכלבים ויימרנר שפותח על ידי חצרו, הוא פופולרי עד היום. בנוסף התעניין קרל אוגוסט אף בספרות, באמנות, ובמדע, ואף טיפח מאוד את החינוך ברחבי הדוכסות. קרל אוגוסט שלט בדוכסות ברוח העריצים הנאורים, והביא את ויימאר לשיא גדולתה.
בשל חולשת האימפריה הרומית הקדושה, ניסה יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאחד את גרמניה תחת שליטת בית הבסבורג. בעקבות כך חבר קרל אוגוסט לפרידריך השני, מלך פרוסיה, ובשנת 1785 אף היה ממיסדי "ליגת הנסיכים". אולם על אף כל זאת נהג קרל אוגוסט בחכמה, וכשהוצע לו כתר הונגריה בשנת 1787 סירב לקבלו. בשנת 1788 הצטרף לצבא הפרוסי ומונה למפקד רגימנט, ולחם עמו בקרב ואלמי ובקרבות נוספים כנגד צרפת המהפכנית. בשנת 1806 השתתף בקרב ינה-אאורשטדט, ולאחר הקרב נבזזה העיר ינה על ידי הצרפתים. כדי למנוע את הפקעת נחלותיו, הצטרף קרל אוגוסט לקונפדרציה של הריין, ולחם עם הצרפתים בקרבות השונים, ובכלל זה בפלישה הצרפתית לרוסיה. בשנת 1809 איחד קרל אוגוסט את דוכסויות סקסוניה-ויימאר וסקסוניה-אייזנך לדוכסות אחת, בשם דוכסות סקסוניה-ויימאר-אייזנך.
שליטי סקסוניה-ויימאר

יוהאן וילהלם (1554–1573)
פרידריך וילהלם הראשון (1573–1602)
יוהאן השני (1602–1605)
יוהאן ארנסט הראשון (1605–1620)
וילהלם (1620–1662)
יוהאן ארנסט השני (1662–1683)
וילהלם ארנסט (1683–1728)
יוהאן ארנסט השלישי (1683–1707)
ארנסט אוגוסט הראשון (1707–1748)
ארנסט אוגוסט השני (1748–1758)
קרל אוגוסט (1758–1809)
המכון הפדרלי לקניין תעשייתי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה 
 סוכנות אם:  השירות הפדרלי לקניין רוחני 
 תאריך הקמה:  1997
 מטה מרכזי:  גדות ברז'קובסקאיה, מוסקבה
 fips.ru
 קואורדינטות:  55°43′49″N 37°32′53″E﻿ / ﻿55.73022222°N 37.54805556°E﻿ / 55.73022222; 37.54805556
 he
 
המכון הפדרלי לקניין תעשייתי (ברוסית: Федеральный институт промышленной собственности) הוא ארגון כפוף לשירות הפדרלי לקניין רוחני. זהו יורשו החוקי של מכון המחקר המדעי לבדיקת פטנטים ממלכתיים (Всесоюзного научно-исследовательского института государственной патентной экспертизы), שנוצר בשנת 1960.
מטרת המכון היא לבצע עבודות הכנה ליישום של השירות הפדרלי לקניין רוחני (רוספטנט) האחראית לרישום פטנטים והמכון מבצע פעולות הגנה המשפטית והגנה על המצאות, מדגמי תועלת, מדגמים רשומים, סימני מסחר, סימני שירות, כינויי מקור לסחורות, תוכנות מחשבים ומאגרי מידע.
מחלקות השירות

ספריית הפטנטים הרוסית
ניתוח פטנטים
מרכזי תמיכה בטכנולוגיה וחדשנות
לשכת סכסוכי פטנטים
דב בריש אשכנזי

| --- | --- |
 לידה:  העשור הראשון של המאה ה־19 ה'תקס"ב בערך לוצק, אוקראינה 
 פטירה:  4 במרץ 1852 י"ד באדר ה'תרי"ד לובלין, פולין הקונגרסאית 
 כינוי:  ר' דב בעריש
 מקום פעילות:  סלונים; לובלין
 תקופת הפעילות:  ? – 4 במרץ 1852 
 תחומי עיסוק:  הלכה, תלמוד בבלי, תלמוד ירושלמי
 בני דורו:  הרב שלמה איגר; הרב חיים דוידזון
 חיבוריו:  "נודע בשערים"; "שערי ירושלמי".
 
הרב דב בר (בעריש) אשכנזי (ה'תקס"ב בערך, 1800 בערך – י"ד באדר ה'תרי"ב, מרץ 1852) היה רב הקהילות היהודיות בסלונים ובלובלין, פוסק הלכה ומפרשני התלמוד הירושלמי.
תולדות חייו

נולד בלוצק שבווהלין  לר' משה, בנו של הרב אברהם אריה אשכנזי (רבה של לוצק), בנו של ר' דוד מירוטשוב, בנו של רבי צבי הירש אשכנזי, "החכם צבי". מצד אחר היה נינו של רבי פרץ אויערבאך, בעל "פאר הלכה". כבר מגיל צעיר ניכר בכשרונותיו, וכבר בגיל צעיר, עוד בטרם התמנה לרב, היה משיב לשאלות הלכתיות, ואף בענייני עגונות.
בשנת ה'תקצ"ה, בגיל 33 בערך, החל לכהן כרב וראש ישיבה בסלונים, ועל אף היותו "מתנגד", היה בקשרים טובים עם הקהילה החסידית הגדולה שישבה בעיר. בשל העוני הכבד ששרר בקהילה היהודית, הורה להקים חנויות בחזית בית הכנסת הגדול, שכל רווחיהן ילכו לקרנות הצדקה. בסלונים סבל ממריבות עם קבוצת יהודים תקיפים, אשר באו לידי ביטוי בהלנת שכרו וקיצוצו ופגיעות שונות במעמדו וסמכותו. בעקבות כך, הכריז בשנת ה'ת"ר על התפטרות לאלתר מן התפקיד, צעד שעורר סערה ואבל בקהילה. מיד למחרת בבוקר עזב עם משפחתו את סלונים, אולם לאחר שהתרחק מעט מן העיר הפצירו בו מלוויו (שחלקם נמנו על התקיפים שפגעו בו) שיחזור לעיר, ושלחו את העגלון שהסיעו חזרה לעיר לבשר על שובו. ואכן, שב הרב אשכנזי לעיר למשך ארבע שנים נוספות. 
בשנת ה'תקצ"ו, שימש כבורר מטעם מדפיסי דפוס סלאוויטא החסידי במחלוקת עם דפוס ראם מווילנה על הדפסת הש"ס.
בשנת ה'תר"ד, בהיותו כבן 42, החל לכהן כרבה של לובלין, במקום קרוב משפחתו הרב משולם זלמן אשכנזי שנפטר.  
קיים קשרי הלכה עם גדולי הרבנים בדורו, בהם הרב חיים דוידזון, הרב ברוך מרדכי ליבשיץ ועוד. 
נפטר ממחלה קשה בי"ד באדר, פורים ה'תרי"ב, בהיותו  כבן חמישים, ונקבר בלובלין. את מקומו ירש קרוב משפחתו הרב יהושע השל אשכנזי (בנו של הרב משולם זלמן). 
לא העמיד צאצאים משום שבתו היחידה, שהייתה נשואה לבן משפחתו של ר' עקיבא איגר, נפטרה בעודו בחיים, ושתי בנותיה היחידות מעט לאחריה.
חיבוריו

ר' דב בעריש הכין את חיבוריו לדפוס וכתב הקדמות לחלקם, אך לא הספיק להדפיסם. מספר שנים לאחר פטירתו הודפסו ספריו על ידי אחיו ר' אברהם אריה אשכנזי בוורשה:
נודע בשערים – שו"ת, חידושים על מסכת גיטין ועל הלכות גיטין, כללי רובא וחזקה וחידושים על התורה. ה'תרי"ט.
נודע בשערים מהדורה תנינא – שו"ת, חידושים על מסכת יבמות ודרשות. ה'תרכ"ד.
שערי ירושלמי – חידושים על התלמוד הירושלמי והגהות על התלמוד הבבלי והלכות הרי"ף. ה'תרכ"ו.
הגיה והכין לדפוס את שו"ת ר' עקיבא איגר, יחד עם בנו הרב שלמה איגר.
לקריאה נוספת

יהודה לייב ביאלר, רבי דוב בעריש אשכנזי, בתוך: נחמן בלומנטל ומאיר קוז'ן (עורכים), אנציקלופדיה של גלויות כרך ה': לובלין, תל אביב ה'תשי"ז, עמ' 157-162.
קלמן ליכטנשטיין ויחזקאל רבינוביץ' (עורכים), פנקס סלונים, כרך א', תל אביב ה'תשכ"ב, פרק יט, עמ' נ-נג.
שלמה ברוך ניסנבוים, לקורות היהודים בלובלין, ה'תר"ס, עמ' 126-127.
ישראל אברהם גרינבוים, חכמי פולין, ירושלים ה'תשס"ט, עמ' קגב-קכג.
נחמן שמן, לובלין עמ' 83-85, טורונטו, 1951 (ביידיש).
הערות שוליים

↑  וגם "בערוש" ו"דוברוש"
↑  צאצא אחר של ר' דוד מירוטשוב היה הרב חיים הלברשטאם.
↑  למשל, בנודע בשערים אה"ע סג הוא כותב: "אם אמנם צעיר אנכי לימים ולא הגעתי לכלל בינה לדון ולהורות בעניין ערוה החמורה... אכן מה אעשה כי האשה הגיע עלי ולבי הומה על תקנות בנות ישראל..." ובהמשך התשובה אף חולק לקולא על דוד אביו, רבי יעקב עמדין: "ודודי ז"ל... והחמיר מאד בזה. ואם כי מה כוחי להכריע בזה ולומר זכיתי לבי ובכליותיו ישתונן ומזקנים יתבונן לומר להם ח"ו טועים אתם, אך מכל מקום לפי קט שכלי הפריז בזה הגאון מ' יעב"ץ על המדה, וכמו שאבא בעזרת ה'..."
↑  ליכטנשטיין ורבינוביץ', עמ' נב-נג
↑  לאחר פטירת הרב משולם זלמן, התעוררה מחלוקת בין החסידים למתנגדים בלובלין אודות היורש, כאשר החסידים פעלו למינויו של האדמו"ר רבי אברהם לנדא מטשכנוב והמתנגדים תמכו במועמדותו של ר' דב בעריש, שנבחר לבסוף. עם זאת, ר' דב בעריש היה בקשרים טובים גם עם הקהילות החסידיות בעיר, והאדמו"רים ר' מרדכי יוסף ליינר ור' צדוק הכהן מלובלין היו מבאי ביתו (בלומנטל וקוז'ן, עמ' 158).
↑  נודע בשערים אה"ע מו
דימיטרובגראד (בולגריה)

דימיטרובגראד (בבולגרית: Димитровград) היא עיר בדרום בולגריה, השנייה בגודלה במחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה וממוקמת 220 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה ו-16 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.
היסטוריה

ב-10 במאי 1947 החלו העבודות להקמת העיר וב-2 בספטמבר הכריזה רשמית הממשלה הקומוניסטית בבולגריה על הקמתה של דימיטרובגראד. השלמת בנייתה נמשכה שנים אחדות, תוך איחודם של 3 כפרים לתוכה. העיר נבנתה על ידי 50,000 פועלים מ-963 יישובים בבולגריה, שרוכזו בגדודי עבודה. במסגרת התכנון הכלכלי הריכוזי שהנהיג המשטר הקומוניסטי יועדה העיר להיות מרכז תעשייתי אזורי.
בראשית שנות ה-80 הגיעה דימיטרובגראד לשיא גודלה, עת מנתה אוכלוסייתה כ-80,000 נפשות. בראשית שנות ה-90 לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי בבולגריה, נקלעה המדינה למשבר כלכלי חריף ובכלל זה בענפי התעשייה השונים. חלה צניחה בכמות האוכלוסין בעיקר בשל הגירת עבודה. שמה של העיר ניתן לה, להנצחתו של גאורגי דימיטרוב מנהיג המפלגה הקומוניסטית ובולגריה, שלאחר מלחמת העולם השנייה.
כלכלה

בעידן הקומוניסטי הייתה דימיטרובגראד מרכז תעשייה כימית וייצור מלט, שהובילו לזיהום אוויר כבד באזור. לאחר קריסת השלטון הקומוניסטי התפתחו ענף החקלאות ותעשיות מוצרי צריכה, טקסטיל, מוצרי עור, עיבוד מזון וטבק. כמו כן בעשור הראשון של המאה ה-21 התפתח ענף התיירות, בעיקר תיירות אקולוגית לשלושת הפארקים והאגמים המצויים בסביבות דימיטרובגראד. כמו כן בעיר מספר מוזיאונים. מקצת מתושבי העיר מועסקים בתאגיד האנרגיה "מריצה" המפעיל באזור תחנות כוח לייצור חשמל מפחם.
בעיר הוקם מרכז ספורט הכולל מגרשי כדורסל וכדורעף ובריכת שחייה. בנוסף, קיימים בדימיטרובגראד 4 מגרשי טניס ואצטדיון כדורגל אחד.
ערים תאומות

גרמניה אייזנהוטנשטדט, גרמניה
אלג'יריה בלידה, אלג'יריה
איטליה גרוסטו, איטליה
מונגוליה דרחאן, מונגוליה
רוסיה דימיטרובגראד, רוסיה
הונגריה קאזינצברציקה, הונגריה.
יוון קלמריה, יוון
פולין נובה חוטה, פולין.
אוקראינה יוז'ני, אוקראינה
הערות שוליים

↑  כלכלת העיר דימיטרובגראד, באתר bulgaria.domino.bg (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566896805171  GND: 4309944-0  LCCN: n83227425  MusicBrainz: bc3413d7-49f6-4bd7-8a64-74942c9caa18  NKC: ge1078617  VIAF: 155982281   WorldCat (עם VIAF): 155982281
דייוויד פרנקלין יוסטון

דייוויד פרנקלין יוסטון (באנגלית: David Franklin Houston;‏ 17 בפברואר 1866 – 2 בספטמבר 1940) היה איש אקדמיה, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מהאגף השמרני של המפלגה הדמוקרטית. הוא כיהן בממשלו של הנשיא וודרו וילסון כמזכיר החקלאות החמישי וכמזכיר האוצר ה-48 של ארצות הברית.
קורות חייו

דייוויד יוסטון נולד במונרו, קרוליינה הצפונית. הוא היה בנם של ויליאם הנרי יוסטון, סוחר סוסים ובעל חנות, ושל רעייתו, פמלה אן לבית סטיבנס. ב-1887 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קרוליינה הדרומית והמשיך את לימודיו באוניברסיטת הרווארד, שם הוא קיבל ב-1892 תואר שני במדע המדינה. ב-1895 הוא נשא לאישה את הלן ביל, ולזוג נולדו חמישה ילדים.
קריירה אקדמית

יוסטון לימד מדע המדינה באוניברסיטת טקסס באוסטין. ב-1894 הוא היה לחבר קבוע בסגל ההוראה של האוניברסיטה וב-1899 הוא מונה כדקאן. בשנים 1902–1905 הוא היה נשיא המכללה לחקלאות ומכונות של טקסס (כיום אוניברסיטת טקסס A&M). לאחר מכן הוא שב לאוניברסיטת טקסס והיה לנשיאה עד ל-1908. במהלך כהונתו בתפקיד זה פתחה האוניברסיטה מסלול לדוקטורט ונפתח בה בית ספר למשפטים.
ב-1908 עזב יוסטון את אוניברסיטת טקסס כדי לשמש כנגיד אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, משרה בה החזיק עד 1913. במהלך כהונתו בתפקיד זה הוא הקים את בית הספר לחקלאות של האוניברסיטה וקידם את בית הספר לרפואה בשותפות עם בית החולים לילדים של סנט לואיס ובית החולים ברנס שבעיר.
בתקופת נשיאותו של ויליאם מקינלי היה יוסטון חבר במועצת המבקרים של האקדמיה הצבאית של ארצות הברית. בשלב מאוחר יותר בחייו הוא היה מפקח באוניברסיטת הרווארד וחבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת קולומביה.
קריירה פוליטית

בשנים 1913–1920 כיהן יוסטון כמזכיר החקלאות בממשלו של הנשיא וודרו וילסון. במהלך תקופת כהונתו בתפקיד זה העביר הקונגרס חוקים רבים וחשובים הקשורים לתחום החקלאות. עם זאת, בעקבות חקיקת "חוק השליטה במזון ובדלקים" (Food and Fuel Control Act), הועברה האחריות על תחום המזון להרברט הובר במנהל המזון של ארצות הברית (United States Food Administration) הובר קיבל את התפקיד על סמך ההבטחה שהוא יהיה חופשי מהתערבותו של יוסטון.
בשנים 1920–1921 כיהן יוסטון כמזכיר האוצר של ארצות הברית. תקופת כהונתו הקצרה הזו עמדה בסימן של מחלוקות סוערות על המדיניות המוניטרית. הוא פרסם אזהרות והגדיל את תעריפי הבנקים המסחריים כדי למנוע אינפלציה שאותה חווו מדינות אירופה. יוסטון חזה את נפילת השערים בארצות הברית, במיוחד של מוצרי החקלאות, בעקבות האופטימיות שלאחר מלחמת העולם הראשונה. הוא דחף למתן אשראי נוח יותר לחקלאים ועודד אותם לייצר פחות.
אך כאשר המחירים ירדו באופן דרמטי יותר מהתחזית של 1920, האשימו דוברי המגזר החקלאי את יוסטון על שחיבל בכוונה בשיגשוגם. הממלכה המאוחדת וצרפת שאפו לבטל את חובות המלחמה שלהן. יוסטון, הקונגרס והנשיא, שהתנגדו לכך, המירו את החובות לטווח קצר לחובות לטווח ארוך. בתום נשיאותו של וילסון התפטר יוסטון מתפקידו לאחר שנה בתפקיד.
קריירה עסקית

לאחר סיום כהונתו בממשל הפדרלי, היה יוסטון לנשיא חברת Bell Telephone Securities ולסגן נשיא AT&T. הוא גם שימש כחבר הדירקטוריון של AT&T, של Guaranty Trust Company ושל United States Steel Corporation. במשך עשר שנים הוא היה נשיא Mutual Life Insurance Company of New York.
מותו

דייוויד פרנקלין יוסטון נפטר כתוצאה מאוטם שריר הלב ב-2 בספטמבר 1940 בבית החולים הפרסביטריאני בניו יורק. הוא נטמן לצד רעייתו בכנסיית סנט ג'ון שבאויסטר ביי שבמדינת ניו יורק.
הערות שוליים

↑  Elliot A. Rosen (2012). Roosevelt, the Great Depression, and the Economics of Recovery. University of Virginia Press. p. 68.
↑  Buschman, Neil O. (2013). "The United States Food Administration During World War I: The Rise of Activist Government Through Food Control During Mobilization for Total War". Auburn University Electronic Theses and Dissertations. Auburn University, p. 4.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007278239005171  GND: 1055277234  ISNI: 0000 0000 8397 0213  LCCN: n50058631  NARA: 10580753  NLA: 35208234  NTA: 12736434X  SNAC: w6q81zwq  Trove: 865730  VIAF: 79257503   WorldCat (עם VIAF): 79257503
דורקס

| --- | --- |
 
חפיסת קונדומים של דורקס
חפיסת קונדומים של דורקס
 נתונים כלליים
 מוטו:  "Love Sex"
 תקופת הפעילות:  1915–הווה (כ־109 שנים)
 חברת אם:  רקיט בנקיזר
 מיקום המטה:  לונדון 
 מוצרים עיקריים:  קונדומים, חומרי סיכה ואביזרי מין
  
 http://www.durex.co.il
 
קונדום יחיד מבית דורקס
דוּרקס (באנגלית: Durex) הוא מותג הקונדומים הנמכר בעולם, עם נתח של 30% מהשוק העולמי.
במקור, פותחו הקונדומים ויוצרו בבריטניה על ידי חברת SSL אינטרנשיונל, אשר לאחר מכן נמכרה לחברה האנגלו-הולנדית רקיט בנקיזר בשנת 2010. בשנת 2006 היה דורקס המותג השני הנמכר ביותר של קונדומים בארצות הברית.
רקע

המותג נוסד בשנת 1915 כחברת "לונדון ראבר" (London Rubber Company). המותג "דורקס" הושק בשנת 1929, ושמו נובע מהסלוגן "Durability, reliability, and excellence", קרי, "עמידות, אמינות ומצוינות". בשנת 2007 המפעל האחרון של דורקס בבריטניה הפסיק את הייצור והוא עבר לסין, הודו ותאילנד. ההיצע המודרני כולל מגוון רחב של קונדומים עשויים לטקס, כולל המותגים Sheik ו-Ramses בצפון אמריקה, וכן Avanti ביתר העולם. דורקס מספקת גם מגוון של חומרי סיכה ואביזרי מין.
בשנת 2010 רכשה רקיט בנקיזר את יצרנית דורקס, SSL אינטרנשיונל, תמורת 2.5 מיליארד לירות שטרלינג.
אף על פי שדורקס לא נתנה חסות רשמית למשחקים האולימפיים, היא סיפקה בחינם 130 אלף קונדומים לספורטאים במהלך אולימפיאדת אתונה שנערכה ב-2004. בדומה, היא סיפקה בחינם 150,000 קונדומים ליותר מ-10,000 ספורטאים אשר התחרו באולימפיאדת לונדון שנערכה ב-2012.
ביוני 2016 הרשות הפדרלית לבריאות הציבור ברוסיה הורתה להסיר מהמדפים 11 מתוך 13 מסוגי הקונדומים של דורקס. לטענתה, במשרד הבריאות הרוסי חסרים מסמכים ברישום הקונדומים של דורקס, החולשת על רבע מהשוק במדינה.
במרץ 2017 נכנסה דורקס לעולם הביגוד והאופנה, עם השקת ליין ג'ינסים לגברים. הפרזנטור של ליין זה הוא שחקן הבוליווד רנביר סינג'. אחת ממטרות ליין הג'ינסים היא סיוע לציבור השמרן בהודו להתגבר על המבוכה ברכישת קונדומים. זאת משום שבהודו שימוש בקונדומים הוא סטיגמטי, וקשיים תרבותיים מונעים שיח פתוח בנושא. באמצעות ליין הג'ינסים, דורקס מוכרת שתי אריזות קונדומים תמורת 25 רופי (1.4 שקלים) באריזה שמעוצבת כמו תווית העור שתפורה על מכנסי ג'ינס. שינוי האריזה נועד לסייע ללקוחות להתגבר על המבוכה שברכישת המוצר.
ביולי 2018 קרא המותג לצרכנים בבריטניה ואירלנד להחזרת אריזות קונדומים מסוג Real Feel ו-Latex Free, מחשש להתפוצצות המוצר תחת לחץ. החברה פרסמה התנצלות רשמית והודיעה כי הלקוחות יקבלו את כספם בחזרה.
דורקס בישראל

בין השנים 2006–2012 הפיצה חברת ניאופרם ושיווקה בישראל את המותג דורקס, עד שהפסידה את הזיכיון לחברת רקיט בנקיזר. באוקטובר 2012 משרד הבריאות בישראל איתר קונדומים מזויפים של החברה. באותה שנה דורקס חלשה על כ-50% מנתח השוק הישראלי.
בפברואר 2016 השיקה דורקס אתר מכירות המקדם את מוצרי החברה, ומציע רכישה דיסקרטית ומשלוחים חינמיים. ישראל הפכה למדינה השנייה לאחר אנגליה שהציעה רכישה מקוונת של מוצרי דורקס. באותה שנה חלשה דורקס על כ-60% מנתח השוק הישראלי, המוערך בשווי של 40 מיליון שקל.
בפברואר 2018 נחשף בטרם עת קמפיין של המותג בישראל, בכיכובה של אביבית בר זוהר. בקמפיין בר זוהר מקדמת כביכול "קורס לזיוף אורגזמה" (אנ'). הוא נחשף על ידי גולשים שגילו בקוד אתר ההרשמה לקורס הפיקטיבי.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, בפברואר 2012 קונדומים של דורקס יחולקו חינם לספורטאים באולימפיאדת לונדון, באתר TheMarker
1 2  "New Chapter in the 81-year History of Durex". 21 ביולי 2010. נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "What's the best-selling condom in America?". By Brendan I. Koerner - Slate Magazine. 29 בספטמבר 2006. נבדק ב-29 בספטמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First plastic condom for men becomes available next year". 14 באוקטובר 1993. נבדק ב-29 בספטמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  סוכנויות הידיעות, ספורט בטוח: דורקס תחלק קונדומים חינם לספורטאים באולימפיאדת לונדון, באתר כלכליסט, 13 בפברואר 2012
↑  מודי קרייטמן, לונדון, כמה כמה? - כל המספרים של אולימפיאדת לונדון, באתר ynet, 22 ביולי 2012
↑   סוכנויות הידיעות, רוסיה הסירה מהמדפים את הקונדומים של דורקס, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2016
↑  נטעלי גבירץ, אמצעי הלבשה: דורקס משיקה ליין ג'ינסים, והרשת נקרעת מצחוק, באתר mako, ‏23 מרץ 2017
↑   בלומברג, האם דורקס תצליח לשכנע את ההודים להשתמש בקונדומים?, באתר TheMarker‏, 2 באפריל 2017
↑  סוכנויות הידיעות, חשש לקרעים: דורקס מחזירה קונדומים בבריטניה ובאירלנד, באתר ynet, 31 ביולי 2018
1 2  אורנה יפת, מותחים את הגומי: פריגו הפסידה את הזיכיון עבור קונדומי R3 לניאופרם, באתר כלכליסט, 4 בפברואר 2016
↑  משרד הבריאות בודק חשד לזיוף קונדומים של "דורקס", באתר וואלה, 5 באוקטובר 2012
↑  אורנה יפת, רכישה מוגנת, באתר כלכליסט, 5 בספטמבר 2012
↑  אורנה יפת, אתר מכירות חדש יאפשר לרכוש מוצרי דורקס, באתר כלכליסט, 21 בפברואר 2016
↑  מיכל ישראלי, ‏עבדו עלינו: המעשים שסלבס עשו כדי לקדם קמפיינים, באתר ‏מאקו‏, 16 בפברואר 2018