stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורסולה לה גווין
מקורות השראה

לה גווין שאבה השראה משאמניזם, טאואיזם, ומספרות צרפתית, איטלקית, רוסית ואנגלית. היא הושפעה מסופרי פנטזיה דוגמת ג'.ר.ר. טולקין, ומסופרי מדע בדיוני כגון פיליפ ק. דיק. את "שר הטבעות" של טולקין קראה באמצע שנות ה-50, והוא השפיע על כתיבתה - שכמוהו, מתאפיינת בפיתוח מפורט ורחב של עולמות הפנטזיה והעולם הבדיוני שלה, ובכללם היסטוריה, גאוגרפיה, שפה ואלמנטים נוספים המקנים להם מלאות ו'אמינות' רבה יותר. עם זאת, כאחת ששיטתו של טולקין השפיעה על צורת כתיבתה, היא האמינה כי לפנטזיה ולמדע הבדיוני גם תפקיד בהובלת שינויים חברתיים.
לה גווין הושפעה גם מכותבים כגון ורגיליוס, וכותבים והוגי דעות אנרכיסטים דוגמת לב טולסטוי, ופיוטר קרופוטקין, כתיבה נשית ופמיניסטית דוגמת האחיות ברונטה ווירג'יניה וולף, ספרות ילדים, וכן מספרות מיתולוגיה וספרים מתרבות המזרח הרחוק דוגמת דאו דה ג'ינג.
כשנשאלה על מקורות השראתה, השיבה:
"משלמדתי לקרוא, קראתי הכל. קראתי את כל הפנטזיות המפורסמות, עליסה בארץ הפלאות, הרוח בערבי הנחל, ואת קיפלינג. אני מעריצה את ספר הג'ונגל לקיפלינג. כשהתבגרתי גיליתי את לורד דונסני. הוא פתח בפני עולם שלם - העולם של פנטזיה טהורה. ו... התולעת אורבורוס. שוב, פנטזיה טהורה. מאוד מאוד מזינה. ואז אחי ואני נשאבנו למדע הבדיוני כשהייתי בת 11 או 12. אסימוב המוקדם, דברים כאלו. אבל לא הייתה לזה השפעה גדולה עלי. לא עד שחזרתי למדע הבדיוני וגילי את סטרג'ן - אבל בייחוד קורדוויינר סמית. קראתי את הסיפור 'שדרות אלפה רלפה' וזה גרם לי להיות, 'וואו! הדבר הזה יפהפה, וכל כך משונה' ורציתי לעשות משהו כזה."
נושאים בכתיבתה

לה גווין רתמה את הגמישות שמאפשרת הספרות הספקולטיבית, המדע הבדיוני והפנטזיה, על מנת לבחון היבטים סוציולוגיים, פסיכולוגיים, אנתרופולוגיים, מגדריים וזהותניים בתרבות ובמבנים חברתיים. רעיונות סביבתיים, פמיניסטיים ואנרכיסטיים הופיעו אף הם כנושאים חוזרים בעבודתייה.
לה גווין עסקה בסוגיות של מגדר וגזע מתוך מודעות וזווית ראייה שהושפעה מניתוחים חברתיים של נושא הזהות והחברה. מרבית הדמויות שלה הן דמויות כהות-עור, בחירה שעשתה על מנת לבטא את העובדה שמרבית בני האדם אינם לבנים. ספריה עושים פעמים רבות שימוש בתרבויות של אנשים-חוצנים על מנת לבחון תצורות של מבנים חברתיים ואת השפעתם על האינדיבידואל.
הנושא החוזר בספריה של מפגש בין תרבותי, וודאי הושפע גם מכך שגדלה בבית של אנתרופולוגים ונחשפה לסיפורו של אישי, יליד אמריקאי שהוגדר בתקופתו כאינדיאני הפראי האחרון ומפגשו עם תרבות העולם הלבן. אביה היה חבר הנהלה במוזיאון האנתרופולוגיה של האוניברסיטה בה הועסק אישי כעוזר מחקר, וכאובייקט מחקר. אמה כתבה על כך ספר, אישי בין שני עולמות. אלמנטים דומים לכך באים לידי ביטוי ברבים מסיפוריה.
לה גווין הרבתה להתעסק בהיבטים שונים של חיי היום יום והשפעתם על יחידים ביחסם לעולם הפיזי וזה לזה. כך לדוגמה השפעת ניהול משק הבית וטיפול בבעלי החיים בחווה, הוא נושא מרכזי שחקרה בספרה 'טהנו'. היא הרבתה לעשות שימוש גם בנושאים הלקוחים מתוך הפסיכולוגיה היונגיאנית, לדוגמה בספרה 'הקוסם מארץ ים'. מחזור הספרים הייניים (בעולם המכונה Hain) שלה עוסק בשורה של ציוויליזציות בכוכבים שונים רחוקים ומבודדים, בעלי קשר רופף זה לזה, והיא שימשה אותה כבמה מרכזית לבחינת מפגשים בין תרבותיים.
לה גווין הרבתה לפתח בספריה רעיונות אנרכיסטיים, אותם קשרה לאמונתה הטאואיסטית, כשהיא מבקשת להציג אפשרויות חברתיות אוטופיסטיות, החורגות גם מהדמוקרטיה המוכרת כיום בעולם המערבי. רעיונות אלו פיתחה במיוחד בדמות החברה האנרכיסטית בספרה ׳המנושל׳. לצד זאת מתחה ביקורת רבה על תצורות שונות של שליטה, דיכוי וטוטליטריזם.
נושא חוזר נוסף בכתיבתה הוא הנושא הסביבתי, והאחריות של החברה האנושית על העולם בו היא חיה, בין היתר תוך הצבת חלק מהעלילות בכוכבים דלי משאבים, ואף כאלו שהפכו עניים כתוצאה מתרבויות שניצלו אותם עד תום.
ספריה > פנטזיה > ארץ ים- ספרים

הקוסם מארץ ים, 1968
הקברים של אטואן, 1971
החוף הרחוק ביותר, 1972 (זוכה פרס הספר הלאומי)
טהאנו: הספר האחרון של ארץ ים, 1990 (פרס נבולה)
הרוח האחרת, 2001
סיפורים קצרים
"מילת ההפרדה", 1975 (בשנים עשר כיווני הרוח)
"חוקי השמות", 1975 (בשנים עשר כיווני הרוח)
"שפירית" (בכרך השני של הקובץ אגדות, בעריכת רוברט סילברברג; וכן ב-אגדות מארץ ים)
ההופכים את עורפם לאומלאס, תרגום עמנואל לוטם
ספריה > אקומן > אקומן (ספרים)

Rocannon's World, 1966
Planet of Exile, 1966
City of Illusions, 1967
מעבר לעלטה, 1969 (הוגו ונבולה) יצא מחדש בעברית, כצד שמאל של חושך בתרגום עמנואל לוטם בהוצאת ינשוף
המנושל, 1974 (הוגו ונבולה) יצא מחדש בעברית, כבידיים ריקות בתרגום עמנואל לוטם בהוצאת ינשוף
העולם כיער, 1976 (הוגו)
Worlds of Exile and Illusion, 1996 (סיפוריRocannon's World, Planet of Exile ו-עיר האשליות)
ההגדה, 2000
ספריה > אקומן > סיפורים קצרים של אקומן

"The Matter of Seggri", 1994, (זוכה פרס ג'יימס טיפרי; פורסם ב-The Birthday of the World)
"בדידות", 1994, (זוכה פרס נבולה; פורסם ב-The Birthday of the World)
"Mountain Ways", 1996, (זוכה פרס ג'יימס טיפרי; פורסם ב-The Birthday of the World)
"Old Music and the Slave Women", 1999 (פורסם ב-Far Horizons, בעריכת רוברט סילברברג; וכן ב-The Birthday of the World)
Four Ways to Forgiveness, 1995 (ארבעה סיפורים של אקומן)
ספריה > ספרים אחרים

The Lathe of Heaven, 1971 (הוסרט כשני סרטי קולנוע, ב-1980 וב-2002), זוכה פרס לוקוס, ומועמד לפרסים הוגו ונבולה, ' ,תורגם ויצא ב-1980 על ידי הוצאת כתר בשם "מכונת החלומות"
מאלאפרנה, 1979
The Eye of the Heron, 1982
Always Coming Home, 1985
לאויניה, 2008, זוכה פרס לוקוס
ספריה > אוספי סיפורים קצרים

שנים עשר כיווני הרוח, 1975
Orsinian Tales, 1976
שושנת הרוחות, 1982
Buffalo Gals, and Other Animal Presences, 1987
Searoad, 1991
A Fisherman of the Inland Sea, 1994
Four Ways to Forgiveness, 1995
Unlocking the Air and Other Stories, 1996
The Birthday of the World, 2002,
Changing Planes, 2003
ספריה > ספרי ילדים > The Catwings Collection

Catwings, 1988
Catwings Return, 1989
Wonderful Alexander and the Catwings, 1994
Jane on Her Own, 1999
ספריה > ספרי ילדים > ספרים נוספים

Very Far Away from Anywhere Else, 1976
Fish Soup, 1992
A Ride on the Red Mare's Back, 1992
פרוזה

The Language of the Night, 1979, מהדורה שנייה משנת 1992
Dancing at the Edge of the World, 1989
Steering the Craft, 1998 (about writing)
The Wave in the Mind, 2004
פרוזה > שירה

Wild Oats and Fireweed, 1988
Going Out with Peacocks and Other Poems, 1994
הערות שוליים

↑  רשימת זוכי הפרס החל מ-1975
↑  מארק וילסון, ריאיון עם אורסולה לה גווין, About.com, נובמבר 2018
↑  הסיפור בפרויקט הסיפור הקצר
| זוכי פרס גנדלף |
| --- | --- | --- |
| סופרים | ג'ון רונלד רעואל טולקין (1974) • פריץ לייבר (1975) • ל. ספראג דה קמפ (1976) • אנדרה נורטון (1977) • פול אנדרסון (1978) • אורסולה לה גווין (1979) • ריי ברדבורי (1980) • קטרין לוסיל מור (1981) |  |
| ספרים | הסילמריליון (1978) • הדרקון הלבן (1979) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296343005171  PLWABN: 9810579109505606  BIBSYS: 13041195  BNC: 000038307  BNE: XX927978  BnF: cb11911659m (data)  CANTIC: a10111980  CiNii: DA01798396  GND: 118923382  ICCU: CFIV006470  ISNI: 0000 0001 2145 7729  LCCN: n78095474  LNB: 000004557  MusicBrainz: bbdadb51-0e9c-4cc4-b545-968b9375b416  NDL: 00447081  NKC: jn19981001734  NLA: 36333971  NLG: 67206  NLK: KAC199616120  NSK: 000001206  NTA: 069342660  RERO: 02-A000103355  SELIBR: 194212  SNAC: w6hz22n7  SUDOC: 026973391  Trove: 1247624  VIAF: 101734435   WorldCat (עם VIAF): 101734435
אינדיגו (סרט)

| --- | --- |
 בימוי:  רומן פריגונוב 
 הופק בידי:  רנאט דאוולטיארוב 
 שחקנים ראשיים:  Yelena Drobysheva מיכאיל יפרמוב Pyotr Skvortsov ניקיטה פרסניאקוב גושה קוצנקו איוואן יאנקובסקי ארטיום טקאצ'נקו אירינה גורבאצ'ובה 
 מוזיקה:  Arkady Ukupnik 
 מדינה:  רוסיה 
 הקרנת בכורה:  2008 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט בסוגת ספרות עלילה ספקולטיבית, מותחן 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אינדיגו (ברוסית: Инди́го) הוא מותחן מדע בדיוני רוסי בבימויו של רומן פריגונוב. הקרנת הבכורה התקיימה ב-26 במרץ 2008. תקציב הסרט עמד על 2.6 מיליון דולר והוא הכניס 4.6 מיליון דולר, למרות ביקורות שליליות לרוב.
עלילה

חבורה של בני נוער רגילים לכאורה מסתתרת מעיניים סקרניות על גג בניין רב קומות במוסקבה. חיפוש בדידות והיצמדות זה לזה גורם להם לבחור. הם אינדיגו, אנשי העתיד. הם חשים בסכנה, מבינים את שפת החיות, קוראים מחשבות וזוכרים את חייהם הקודמים. ייחודם מפחיד חלק מהאנשים ומשמח אחרים. הם רודפים הורים, מורים, רופאים, את העיתונות והמשטרה המושחתת.
מנהיג חבורת האינדיגו, אנדריי קלאייב, משמיע אזעקה כאשר חבריו מתחילים להיעלם בזה אחר זה. אנדריי מפענח את סבך האירועים המסתוריים והאיומים ומגיע למסקנה שכל בני הנוער שנעלמו בעיר לאחרונה הם אינדיגו. לכוחות לא ידועים יש תוכניות משלהם לעתיד העולם הזה ומי שפתח את המצוד אחר אנשי העתיד יודע לאתר אותם. כדי להינצל, אנדריי, חברתו טניה וחבריהם יצטרכו להשתמש בכל היכולות שלהם נגד רודפיהם.
שחקנים ודמויות

איוואן יאנקובסקי - אנדריי קלאייב
מריוס שטנדל - דניס
מריה שוקשינה - אירינה
ארטיום טקאצ'נקו - פאבל
מיכאיל יפרמוב - פיוטר קלאייב
גושה קוצנקו - ואדים
ילנה דרובישבה - ורה
אנסטסטיה ריצ'י - טניה
רומן שמקוב - ז'קה
פאבל סליבה - ליוקה
פאבל יאסנוק - זכאר
פיוטר סקבורצוב - טיכון
איוואן מודרוב - וובצ'יק
ניקיטה פרסניאקוב - חברו של זכאר
אירינה גורבצ'ובה
אימפרו

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 בית ספר למשחק
 תקופת הפעילות:  2003–הווה (כ־21 שנים) 
 מייסדים:  אבי מלכה, אילן מוסקוביץ' 
 מיקום
 מיקום:  זאב ז'בוטינסקי 104 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′20″N 34°49′00″E﻿ / ﻿32.088889815809°N 34.816664226546°E﻿ / 32.088889815809; 34.816664226546
 www.impro.co.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) אימפרו(למפת גוש דן רגילה) אימפרו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אימפרו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אימפרו  he אימפרוhe אימפרומפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אימפרו הוא סטודיו תלת שנתי למשחק בקולנוע טלוויזיה ותיאטרון הפועל בישראל.
אודות

"אימפרו" הוקם בשנת 2003, בידי אבי מלכה ואילן מוסקוביץ', במטרה להכשיר שחקנים לאמנות המשחק המצולם, ולהעניק להם בקיאות במרכיביה הטכניים והאסתטיים של שפת הקולנוע. כעבור מספר שנים של התמקדות במשחק מצולם, התרחב בית הספר גם ללימודי והפקות תיאטרון, ופתח מסלול לימודים מלא בן שלוש שנים המשלב באופן ייחודי הפקות בתיאטרון ובקולנוע. מאז, סיימו כבר חמישה עשר מחזורים של מסלול הלימודים התלת שנתי.
סדנאות המשחק הייעודיות של אימפרו מתמחות במשחק לקולנוע וטלוויזיה. עד היום למדו למעלה מ-1300 תלמידים ב-100 מחזורים של סדנאות המשחק.
בית הספר שם לו למטרה לפתח תוכנית לימוד ייעודית למשחק, שתציע מצד אחד מערכת לימודים מקיפה עם טובי המורים והיוצרים בישראל, ומצד שני, תכין את השחקן להיכרות מעמיקה עם התעשייה המקומית ועם צורכי השוק, שתאפשר לבוגריו להשתלב בעשייה האמנותית בישראל כשחקנים פעילים ויוזמים.
בצוות מורי הסטודיו והבמאים נכללים עשרות יוצרים מובילים מתחומי המשחק, הבימוי, הכתיבה, התנועה, המוזיקה והעיון. בהם: יהושע סובול, מיטקו בוזקוב, מישה לוריא, סלבה מלצב, רוני מנדלסון, איילה קורקוס, ענת זמשטייגמן, נועה ברקאי, אסנת גונן, ירון מוטולה, ירון שני, דורי אנגל,  ירדן גלבוע, ג'וש שגיא, עמיר מנור, הראל מוראד, אלונה איב, לי שר, אופיר דואן, אייל שכטר, ד"ר לירן מזרחי, שרון שטרק, רומן שומונוב, מאיה קופצ'יק ואבי מלכה - מנהל את בית הספר מיומו הראשון.
במהלך השנה השנייה והשלישית עולות באימפרו כ-8 הפקות תיאטרון חדשות, כמו כן משתתפים תלמידי שנה ג' בתחרות הסרטים אימפרואקשן ובפרויקטים מצולמים נוספים.
בית הספר מוכר ונתמך על ידי משרד התרבות וע"י עירית רמת גן.
אודות > הפקות

אימפרו הוא בית הספר למשחק הראשון והיחיד בישראל שמשלב הפקות תיאטרון וקולנוע כחלק ממסגרת הלימודים. בסטודיו יש שני אולמות תיאטרון, בהם עולות ההפקות של שנה ב' וג' וכן של תיאטרון הבוגרים בסטודיו. אנו מעלים הפקות תיאטרון ממיטב הדרמה הישראלית והעולמית, בשאיפה ליצור רפרטואר מגוון, המשלב קלאסיקה ומחזאות מודרנית, דרמה וקומדיה, מחזאות מתורגמת ומחזאות מקורית. מחזות רבים מתוכם עלו אצלנו לראשונה בישראל.  
החל משנת 2008, "אימפרו" מפיקה סרטי קולנוע וטלוויזיה באורך מלא, בהשתתפות תלמידי השנה השלישית בסטודיו. עד היום הופקו או נמצאים בשלבי הפקה סרטי הקולנוע: "לאן נעלם משה אבגי?" (2008), "חומר נפץ" (2009), "סיפור שנגמר בחתונה" (2009), "רדיקל" (2009), "מונית לילה" (2010), "נטישה" (2010), ו"המאבק 16" (2011).
אודות > אימפרואקשן

בשנת 2010 יזם בית הספר את פסטיבל הקולנוע הישראלי הקצר "אימפרואקשן" שמתקיים בסינמטק תל אביב. הפסטיבל, נולד במטרה למסד את הקשר והדיאלוג האמנותי בין יוצרי קולנוע לבין שחקנים שהתמחו במשחק מצולם, והביא לחשיפתם בבכורה עולמית של  סרטים חדשים, שבוימו והופקו על ידי אמנים מחוץ לבית הספר, בהשתתפותם של שחקני השנה השלישית בסטודיו.
בארבע עשרה שנות קיומו של פסטיבל אימפרואקשן, הועלו במסגרתו למעלה מ-350 סרטים קצרים בבכורה עולמית. חלקם השתתפו בתום תחרות אימפרואקשן בפסטיבלים ותחרויות קולנוע בארץ ובעולם.
איסוף בולים

איסוף בולים הוא ענף של תחום הבולאות/פילטליה. איסוף בולים ופריטי דואר נלווים, נחשב לתחביב אספנות מאוד נפוץ במאה ה-19 ואילך בשל הופעתם המהירה של בולים ופריטי דואר אותם הפיקו מדינות רבות. תחביב הנוגע לתחומי עניין רבים המובעים באופן ייחודי באמצעות הדואר, בהם היבטים, גאוגרפיים, היסטוריים אומנותיים או נישות ספציפיים אשר זכו להתייחסות במסגרת התוכן הבולאי.
ההבדל בין איסוף בולים לבולאות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המונח בולאות\פילטליה מתייחס לעיסוק בחקר בולי הדואר וההכנסה, הדגמים הייצור והשימוש שנעשה בהם. מה שאין כן העיסוק באיסוף בולים מתייחס בעיקר לעיצובם של הבולים ולא לתהליך הייצור. ישנם חוקרי פילטליה שאינם אוספים בולים ולהפך.
היסטוריה

עיסוק בבולאות לשם אספנות החל בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-19, שנים ספורות לאחר הנפקתו של בול הדואר הראשון בשנת 1840. בראשיתו היה התחביב נשי, אולם מרגע שהתפתחה בקרב האספנים כלכלת שוק ובולים החלו לקבל ערך יחסי, הפך התחביב לגברי. בשנת 1860 כבר תועדו סוחרי בולים, שווקים להחלפת בולים בערים שונות וכן נדפסו קטלוגים שונים. עד למלחמת העולם הראשונה התיימרו מרבית האספנים לאסוף את כלל בולי העולם, אולם בעשור שלאחר המלחמה עלה מספר הבולים העולמי לכ-60,000 ואז התפתחה האספנות הנושאית.
טבעו של תחביב הבולאות, התקיימותו בתוך כותלי הבית, מחירם הנמוך של הבולים וזמינותם הפכו את התחביב לנפוץ בקרב עניים כעשירים, מבוגרים כצעירים בכל רחבי העולם. כיום מרבית האספנים הם אספנים נושאיים, ונושאי האיסוף הם רבים מאוד. לעיתים קרובות אוספים נבנים כאוספים לאומיים (המוקדשים לאיסוף בולי מדינה מסוימת או קבוצת מדינות, למשל מזרח אירופה או חבר העמים הבריטי), ונושא נפוץ נוסף הוא תולדות הדואר. נושאים נוספים יכולים להתמקד בנושא הבול (אישיות היסטורית, בעלי חיים מסוימים, תנ"ך), במאפייניו החיצוניים (צורתו, צבעו), בתכונותיו ההיסטוריות והבולאיות (סוג הבול, כגון בולי דואר אוויר, בולים מתקופה היסטורית מסוימת או ששימשו לאירוע מסוים כגון מלחמת אזרחים) ועוד.
ערכו של פריט בולאי

ערכו של פריט בולאי (בול, מעטפה וכדומה) עולה כתלות במספר גורמים, ועשוי להגיע במכירות פומביות לשווי של מאות אלפי דולרים:
גיל (בפריטים שאינם בול בודד)
היקף הדפסה או הישרדות (דהיינו - נדירות) - ככל שבול יהיה יותר נדיר הוא יהיה יותר יקר.
שגיאה בהדפסת הבול - לעיתים, כאשר יש שגיאה בעיצוב הבול, הבול עשוי להיות יקר יותר במכירה פומבית. אלא שלרוב זה לא קורה, כי הבול - גם אם הוא מודפס עם טעות - מודפס בכמויות.
שלמות השינון או רוחב השוליים (במקרה שאין שינון) - ככל שהשינון (אם קיים) שלם יותר - הבול יקר יותר. השינון יכול להיפגם מכל מגע, לכן יש לטפל בבולים רק במלקטת (פינצטה).
בבולי ישראל ומדינות נוספות - הימצאות שובל. השובל הוא חלק שנמצא מתחת לבול, בצדדיו או מעליו. מדינת ישראל היא היחידה שמוציאה בולים עם שובל באופן קבוע. מתוך כל שלושה בולים יש בול אחד עם שובל.
מהדורה מיוחדת - למשל מהדורת יום ההוצאה
שילוב של מספר בולים יחד בקונטרס
שילוב בולים בסדרה שלמה - סדרה נושאית שהבול הופץ כחלק ממנה
החותמת על הבול - על פי רוב, החותמת לא שווה כלום ואף מורידה באופן משמעותי ביותר את ערך הבול. עם זאת, לעיתים, כאשר החותמת חשובה או נדירה, היא יכולה להיות שווה יותר מהבול.
מידת השימוש בבול - בול תמים הוא בול שמעולם לא נעשה בו שימוש לשליחת דואר. בול כזה גם אינו נושא חותמת כלל.
ניקיון הבול מ"חלודה" (כתמים כתומים על הבול) ומפגמים נוספים - בול שיש בו פגם, לרוב לא יהיה שווה את הנייר עליו הודפס.
כלי איסוף בולים

אלבום בולים, ספר שבו מסדרים את הבולים. ידוע גם כסדרן בולים.
זכוכית מגדלת, כלי שימושי לאספני בולים כאשר צריך להתבונן בפרטים קטנים על הבול, לדוגמה קווי דפוס.
מלקטת (מכונה "מלקט"), בבולים יש לגעת אך ורק במלקטת, שכן מגע בידיים יכול לפגום את הבול או להפריש עליו זיעה.
סדרן בולים מכיל דפי קרטון קשיחים וסרטי פלסטיק שקוף עמידים על דפיו, בהם מונחים הבולים. יש גם סוג אחר של אלבום, שבו הדפים ריקים או משובצים והאספן מדביק את הבולים לאלבום בעזרת מדבק או כיס מגן (הוויד). כך, אספן יכול לעצב עיצוב אישי לאלבום ולכתוב הערות אישיות.
מלקטת - הטיפול בבול נעשה באמצעות מלקטת, כדי להימנע מפגיעה בחלקיו העדינים של הבול. כשאספן רוצה לראות פרטים זעירים על הבול, הוא משתמש בזכוכית מגדלת.
כדי לזהות את הבולים שברשותו, משתמש האספן בקטלוג בולים. ישנם קטלוגים מודפסים וקטלוגים מכוונים במרשתת.
בעוד קטלוגים רבים מכסים מדינה או אזור מסוים, שלושת הקטלוגים הבאים חשובים ביותר בסקירתם בולים מרחבי העולם:
קטלוג מיכל הגרמני
קטלוג סטנלי גיבונס האנגלי
קטלוג סקוט האמריקאי
בנוסף יש בולים שהתפרסמו בזכות נדירותם כגון ג'ני ההפוכה, הפני השחור, מרקורי האדום, ברבור הפוך, היונה מבזל ועוד. כל המחירים בטבלה מתייחסים לבולים שאינם חתומים.
| שם | מדינה | שנה שבה הדפיסו לראשונה | שווי | שווי על מעטפה  | ערך נקוב | מעצב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| היונה מבזל | שווייץ | 1845 | 18,000 פרנקים שווייצרים | 37,500 פרנקים שווייצרים | 2 וחצי ראפן | מלקיור ברי |
| בול 3 הסקילינג הצהוב | שוודיה | 1855 | 2,060,000 דולר אמריקאי | לא קיימות מעטפות עם בול זה | 3 סקילינג | לא ידוע |
| ג'ני ההפוכה | ארצות הברית | 1918 | 300,000 דולר אמריקאי | לא קיימת מעטפה עם בול כזה | 24 סנט אמריקאי | לא ידוע |
| בול ה"זי-גריל" של בנג'מין פרנקלין | ארצות הברית | 1868 | 3,000,000 דולר אמריקאי | לא קיימת מעטפה עם בול כזה | 1 סנט אמריקאי | בנג'מין פרנקלין |
בולים מפורסמים

היונה מבזל
בול שלושת הסקילינג הצהוב
ג'ני ההפוכה
בול ה"זי גריל" של בנג'מין פרנקלין
ברבור הפוך
ההבדל בין בול דואר ובול הכנסה

מנקודת מבטו של הבולאי, המתמקד בחקר תהליכי הייצור של הבול, אין כל הבדל בין בול דואר ובול הכנסה, אולם מנקודת מבטו של אספן הבולים המדובר בשני עולמות נפרדים שכמעט ואין ביניהם קשר. במחצית השנייה של המאה התשע עשרה, כאשר כללי האיסוף עדיין לא התגבשו ומספר הבולים שהיו קיימים בעולם עמד על מאות בודדות, ההפרדה הזו עדיין לא הייתה קיימת, ורבים מאספני הבולים נהגו להחזיק באוספם הן בולי דואר והן בולי הכנסה. בתחילת המאה ה-20, עם ריבוי ההנפקות ברחבי העולם, נולד הנוהג בקרב אספני הבולים שלא לערבב עוד בין שני סוגי הבולים. החלטה זו השפיעה במידה רבה גם על תחום המחקר של הבולאים, ובמרבית המקרים כיום מתמקדים גם המחקרים הטכניים המתפרסמים בספרות הבולאית בעיקר בבולי הדואר.
העיסוק באיסוף בולים ובבולאות כיום

תחביב איסוף הבולים והבולאות הוא מן החשובים, המחנכים ומשמעותיים מבין התחביבים בעולם.
החדשנות הטכנולוגית מביאה לכך שהתחביב יורד מגדולתו בכל העולם, ומספר האספנים הצעירים הולך ומצטמצם.
בעולם קיים עדיין שוק ער לבולים ולמוצרי בולאות. המסחר המקוון העלה באופן משמעותי את זמינות ומגוון השוק. קטלוגים רבים לבולים יוצאים לאור, וחלקם יצאו במאה ה-21 לראשונה במהדורות צבעוניות.
בישראל פעלו בעבר בתי עסק רבים שכל עניינם היה סביב עולם הבולאות. החל מהוצאה לאור של קטלוגים ועד ייצור אלבומים מיוחדים. מספר בתי עסק אלו הצטמצם עם השנים אולם עדיין קיימות חנויות המתמחות בבולים ובמוצרי בולאות.
ראו גם

בול דואר
בולאות
גלוית מרב
השירות הבולאי
סמל העיר פתח תקווה (המבוסס על "הבול העברי הראשון")
פיליפ פון פרארי - אספן בולים
זימברולו שי וולטורולו - גיליון עיתון מבויל בבולים מהמהדורה השנייה של נסיכות מולדובה
הפני האדום, בול דואר אנגלי שהיה בשימוש שנים רבות והופק במאות גרסאות
מבט מקרוב על הפני האדום, בצד ימין, על השוליים, מופיע המספר 148 שמצביע על כך שהבול הודפס באמצעות גלופה מס' 148. בולים שהודפסו באמצעות גלופה 77 הם נדירים מאוד.
הג'ני ההפוכה נמכרה בשנת 2005 תמורת $2,970,000
אלומה – צעירים לשם שינוי

| --- | --- |
סמליל העמותה
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  לוד 
 יושב ראש:  אמיתי פורת 
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־41 שנים) 
 www.aluma.org.il
 
אלומה, צעירים לשם שינוי היא עמותה למוביליות חברתית המקדמת השתלבות מיטבית של צעירים בשלושה תחומים עיקריים - שירות משמעותי, השכלה גבוהה ותעסוקה ראשונה. בכל תחום מפעילה העמותה תוכניות שונות לקהלים מגוונים. העמותה הוקמה על ידי הקיבוץ הדתי ב-1983. העמותה מסייעת מדי שנה לכ-55,000 צעירים וצעירות מהפריפריה החברתית והגאוגרפית.
מנכ"לית העמותה היא ד"ר תמי חלמיש אייזנמן, יו"ר העמותה היא מבשרת נבו (החליפה באפריל 2024 את אמיתי פורת).
פעילות העמותה > הכנה לשירות ולחיים בוגרים

בתחום זה, התכנית הוותיקה והמרכזית של העמותה היא "משרתות באמונה". במסגרת תוכנית זו מלווה העמותה צעירות דתיות ומעניקה להן מידע, ייעוץ והדרכה לפני ותוך כדי השירות.
בעמותה צוות רכזות דתיות בוגרות שירות צבאי, המעבירות הסברות בנושא צו ראשון (לבנות כיתה י"א) ותהליך הגיוס (לבנות י"ב) בבתי הספר ובחוגי בית. כמו כן, מארגנת העמותה ימי עיון, שבתות ומפגשים נוספים לחיילות הדתיות במהלך השירות. במסגרת התכנית פועל מוקד אליו יכולות לפנות צעירות לפני גיוס ובמהלך שירותן, למענה על שאלות וקבלת עזרה בקשיים בהם הן נתקלות.
התכנית הוקמה מתוך ההכרה שישנן צעירות בוגרות החמ"ד הבוחרות להתגייס לצה"ל ללא היכרות מוקדמת, עובדה שמקשה עליהן להגיע לתפקידים משמעותיים. במענה לטענות של רבנים ואנשי ציבור כנגד עידוד בנות להתגייס - טענו בארגון שהם פועלים רק לסייע ולהכווין למי שממילא בחרה להתגייס. עובדה זו גרמה גם לרב שלמה אבינר הבולט בהתנגדותו לגיוס בנות, להשתתף בכנס של העמותה ולתמוך בפועלה. בהמשך נחשפו נתונים לפיהם הארגון אף מעודד בנות להתגייס בכוונה תחילה, ובשל כך חזר בו הרב אבינר מתמיכתו, והתבטא בחריפות כנגד הארגון באומרו שהוטעה על ידם.
אלומה פועלת בשיתוף פעולה עם צה"ל, כך לדוגמה מקיימת העמותה שבוע גדנ"ע מותאם במיוחד לבנות דתיות כדי לחשוף בפניהם את השגרה הצה"לית, כדי שהבחירה שלהן תתבסס על היכרות וידע. לדברי היוהל"ן לשעבר תא"ל רחל טבת ויזל אלומה היא שותפה מרכזית בפעילות לאפשר לצעירות דתיות להתגייס, בין השאר על ידי פועלה בבתי הספר לבנות של החינוך ממלכתי דתי אליהם לא מורשים גורמים צבאיים להיכנס ואלומה היא זו שמכניסה את המסרים המבוקשים. ראש אכ"א לשעבר, תא"ל אורנה ברביבאי, קבעה כי העשייה של אלומה מעוררת השראה בפועלה לגיוס נשים דתיות לצה"ל בהיקפים הולכים וגדלים.
בשנת 2020 פרסמה אלומה בשיתוף פעולה עם העיתון מקור ראשון את המדור רות. סוף במשך כ - 20 שבועות שיתפו צעירות דתיות בתפקידהן וחוויותיהן מהשירות הצבאי, במטרה לעודד בנות בציבור הדתי לפנות לשירות צבאי.
בנוסף ל'משרתות באמונה' העמותה מפעילה תוכנית הכנה לשירות (לאומי וצבאי) בקבוצות מגדריות לנוער בכיתות י"א ו-י"ב הנקראת "תוכנית לקראתך", ואת תוכנית 'צהלה' הפועלת בקרב נוער בסיכון וזכתה ב 2019 באות המתנדב מהנשיא.
כמו כן מפעילה אלומה עבור משרד החינוך את מרכז ההכשרה ליחידת מורות חיילות.
פעילות העמותה > השכלה גבוהה

אלומה בשיתוף פעולה עם המועצה להשכלה גבוהה פועלת לעידוד צעירים להצטרף לאקדמיה, ומסייעת להם להתמיד ולשפר את הישגיהם. במסגרת זו היא מפעילה את התוכניות הלאומיות: הישגים, רואד, זרקור, טנא, הישגים להייטק ואת תוכנית אקדמיה פלוס (בשותפות עם קרן רוטשילד קיסריה ועמותת SFI).
בין תוכניות האקדמיה המתמקדות במתן ייעוץ להשכלה גבוהה נמצאת ’הישגים’, תוכנית לאומית שמטרתה להנגיש השכלה גבוהה לצעירי הפריפריה הגאוגרפית והחברתית באמצעות מרכזי הצעירים הפרושים ברחבי הארץ. תוכנית ’רואד’ פועלת בחברה הערבית, דרוזית, צ'רקסית ובדואית. ותוכנית ’זרקור’ פונה לבוגרי החינוך החרדי, מלווה סטודנטים בלימודיהם ומסייעת להם להשתלב בשוק העבודה.
כמו כן, אלומה מפעילה תוכניות המתמקדות בשיפור התמדה כמו תוכנית הישגים להייטק שמסייעת לצעירים וצעירות ללא נתוני קבלה מתאימים והמתקשים לעמוד בנטל הכלכלי של לימודיהם, להתקבל לתואר ראשון בהנדסה ובמדעים. משתתפי התוכנית מקבלים סיוע במימון שכר הלימוד, מלגות וליווי אקדמי ואישי.
תוכנית אקדמיה פלוס שמה לה למטרה לצמצם נשירה במקצועות ה־STEM – מדעים, הנדסה, מתמטיקה וטכנולוגיה, והיא פועלת במודל של איגרות חוב חברתיות.
פעילות העמותה > תוכניות ההתמחות

תוכניות ההתמחות של אלומה הן מיזם חברתי שמטרתו להוות גשר לעולם התעסוקה ושלב משמעותי בשיפור המוביליות החברתית עבור צעירים בישראל.
המיזם נותן מענה לקושי הגדול של צעירים בוגרי השכלה גבוהה למצוא תעסוקה ההולמת את המקצוע אותו למדו באמצעות שיבוצם באמצעות פרקטיקה של התמחות מעשית כחלק ממהלך הלימודים לתואר ראשון. התכנית מונגשת לסטודנטים עם מוגבלות.
בשנת 2012 הוקמה תוכנית 'הדבר הבא' על ידי קרן אדמונד דה רוטשילד ועמותת אלומה, כתוכנית ארצית לקידום תעסוקה ראשונה לבוגרי אקדמיה. עמותת אלומה מנהלת את התכנית מיומה הראשון ובשנת 2019 נבחרה על ידי המועצה להשכלה גבוהה להוביל יחד איתה את
מערכי הלמידה לקורסים משלבי התנסות בכ- 20 מוסדות לימוד אקדמיים . בנוסף להתמחות מעשית כוללת התכנית קורס עיוני. בחלק מהמוסדות האקדמיים מקנה התכנית נקודות זכות.