stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שברולט
דגמי עבר והווה

שברולט ליט 6 (יוצר בין השנים 1914–1915)
שברולט סדרה H (יוצר בין השנים 1914–1916)
שברולט סדרה 490 (יוצר בין 1916–1922)
שברולט סדרה D (יוצר בין השנים 1917–1918)
שברולט סדרה F (יוצר בשנת 1917)
שברולט סדרה FA (יוצר בין השנים 1917–1918)
שברולט סופריור (יוצר בין השנים 1923–1926)
שברולט סדרה AA קפיטול (יוצר בשנת 1927)
שברולט סדרה AB נציונל (יוצר בשנת 1928)
שברולט סדרה AC אינטרנציונל (יוצר בשנת 1929)
שברולט סדרה AD אוניברסל (יוצר בשנת 1930)
שברולט סדרה AE אינדיפנדנס (יוצר בשנת 1931)
שברולט סדרה BA קונפדרט (יוצר בשנת 1932)
שברולט איגל (יוצר בשנת 1933)
שברולט סטנדרט (יוצר בין השנים 1933–1936)
שברולט מסטר (יוצר בין השנים 1933–1942)
שברולט פליטליין (יוצר בין השנים 1941–1942, 1946–1952)
שברולט דה לוקס (יוצר בין השנים 1941–1952, ב-הודו יוצר בין השנים 1949–1955)
שברולט פליטמסטר (יוצר בין השנים 1946–1948)
שברולט 150 (יוצר בין השנים 1953–1957)
שברולט C/K (יוצר בין השנים 1959–2002)
שברולט נומד (יוצר בין השנים 1955–1961, ובין השנים 1968–1972)
שברולט טסק פורס (יוצר בין השנים 1955–1960)
שברולט 210 (יוצר בין השנים 1953–1957)
שברולט Yeoman (יוצר בשנת 1958)
שברולט Parkwood ‏ (1959–1961)
שברולט קינגסווד (1959–1960), (1969–1972)
שברולט אל-קמינו (1959–1960, 1964–1987)
שברולט סדרת Task Force‏ (1955–1960)
שברולט לייקווד (1961–1963)
שברולט שבל (1964–1978)
שברולט מונטה קרלו (1970–1988, 1995–2007)
שברולט LUV  (יוצר בין השנים 1972–2005)
שברולט שבל לגונה (יוצר בין השנים 1972–1976)
שברולט סיטיישן (יוצר בין השנים 1979–1980)
שברולט מונזה (1974–1980)
שברולט סלבריטי (1981–1990)
שברולט ברטה (1987–1991)
שברולט קורסיקה (1987–1996)
שברולט SSR ‏ (2003–2006)
שברולט אפלנדר (יוצר בארצות הברית בין השנים 2004–2008, יוצר במקסיקו וקנדה בין השנים 2005–2009))
שברולט HHR ‏ (2005–2011)
שברולט אקווינוקס EV ‏ (2024–)
דגמי עבר והווה > משאיות

שברולט G506 (1945–1940, סופקו לצבא ארצות הברית)
שברולט סדרה AK  (משאיות קלות וטנדרים שיוצרו בין השנים 1941–1947
M6 Bomb Service Truck (1944–1942, סופקו לצבא ארצות הברית)
שברולט אדוונס דיזיין (1947–1955)
דגמים בולטים

קורבט - מכונית ספורט, מיוצרת משנת 1953 - המכונית הוותיקה ביותר של החברה. הדור הנוכחי (השביעי - C7) הוצג בשנת 2013, ומונע במנוע V8 חדש בנפח 6 ליטר, בעל הספק של 650 כ"ס.
שברולט אימפלה - מכונית משפחתית גדולה, מיוצרת משנת 1957. נמכרת בכל העולם כולל בישראל, בשנת 2013 יצאה לאימפלה גרסה חדשה.
קורווייר - מכונית משפחתית קומפקטית, יוצרה בשנים 1960–1969.
קמארו - מכונית ספורט עממית (התחרתה בפורד מוסטנג), מיוצרת מהשנים 1967–היום. הדור החדש של הקמארו יצא ב-2015 ומציע מנוע עצום בנפח 6.2 ליטרים.
סברבן - רכב שטח גדול, מיוצר משנת 1936. משמש כרכב עבודה בכוחות הביטחון של ארצות הברית וישראל.
אסטרו - רכב מסחרי, יוצר בשנים 1985–2005.
אוויאו - מכונית קטנה, מיוצרת משנת 2003, במפעל בקוריאה הדרומית. בחלק מהשווקים ובישראל נמכרת בשם "סוניק".
בל אייר - מכונית נוסעים גדולה, יוצרה בשנים 1950–1976.
בלייזר K5 - רכב שטח בתצורת SUV, יוצר בשנים 1969–1994 בארצות הברית, ובין השנים 1995–2001 בברזיל וארגנטינה.
קפריס - מכונית נוסעים גדולה, יוצרה בשנים 1965–1996. מכונית מסוג זה שימשה כמכונית השרד של ראש ממשלת ישראל לשעבר, יצחק רבין.
שבט - מכונית משפחתית קטנה, יוצרה בשנים 1976–1987
קווליר - מכונית קטנה, יוצרה בשנים 1981–2004.
בלייזר S-10  - מוגדר SUV, יוצר בין השנים 1982–2005.
מאליבו - סדאן בינונית, מיוצרת משנת 1964.
אקספרס (סאוונה) - רכב מסחרי גדול, מיוצר משנת 1995, נמכר גם בגרסת משאית קלה (תא נהג+ ארגז מטען).
סילברדו - טנדר בגודל מלא.
קרוז - מכונית משפחתית, הוצגה לראשונה ב-2008, מיוצרת משנת 2010 במפעל בקוריאה הדרומית.
ספארק - מכונית המיני של החברה. מיוצרת בקוריאה הדרומית, ומוכרת שם תחת השם דייהו מאטיס.
קולורדו - טנדר במספר תצורות, מיוצר משנת 2003 ועד היום
שברולט בלייזר (2018) - קרוסאובר בגודל בינוני עם מאפייני SUV. נמכר בעבר (גם כ-GMC ג'ימי), מיוצר שוב מדצמבר 2018.
שברולט בולט EUV - קרוסאובר חשמלית. הוצגה בפברואר 2021.
שברולט טראוורס - קרוסאובר גדול עם שישה, שבעה או שמונה מקומות ישיבה המיוצר משנת 2008.
מכוניות קונספט

שברולט גרוב
ייצור "שברולט" בארגנטינה

שברולט 400
שברולט שבי
שברולט D-20
שברולט אג'יל
ייצור שברולט בברזיל

שברולט 3100
שברולט 6500
שברולט שבי 500
שברולט D-20
שברולט אוניקס
שברולט ספין
שברולט מונטנה
ייצור שברולט בדרום אפריקה

שברולט קונסטנטיה (1969–1978)
ייצור שברולט בדרום קוריאה

בשנת 2001 רכשה חברת ג'נרל מוטורס את חברת דייהו מוטורס (אנ') שפשטה את הרגל. והחלה לשווק את הרכבים שייצרה במקור דייהו תחת שם המותג "שברולט", בין השאר:
שברולט אוויאו
שברולט ויוואנט
שברולט אפיקה
שברולט אורלנדו
ייצור שברולט בסין

שברולט לובה RV (משנת 2016 עד היום)
ייצור שברולט באינדונזיה

שברולט ספין
ייצור שברולט ברוסיה

שברולט ניבה (מיוצר משנת 1988 ועד היום)
בישראל > נתוני מכירות

על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר רכבים פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):
| שנה | מכירות | מיקום כללי |  % שינוי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 6,018 | 13 | −11.4 |
| 2018 | 6,789 | 12 | −4.3 |
| 2017 | 7,092 | 14 | −17.3 |
| 2016 | 8,580 | 11 | 27.2 |
| 2015 | 6,746 | 13 | −43.3 |
| 2014 | 11,895 | 8 | 84.0 |
| 2013 | 6,463 | 13 | −15.4 |
| 2012 | 7,641 | 10 | −42.6 |
| 2011 | 13,322 | 5 | 41.8 |
| 2010 | 9,394 | 8 | −15.0 |
הערות שוליים

↑  יואב קווה, הדור החדש של שברולט מגיע לארץ: אוויאו הצ'בק, ויוואנט, אפיקה ואוויאו סדאן, באתר TheMarker‏, 18 ביולי 2003
↑  מכירות שברולט בישראל, קארזון
שברולט בולט
דמיטרי אוטקין

| --- | --- |

 לידה:  11 ביוני 1970 אסבסט, רוסיה 
 נהרג:  23 באוגוסט 2023 (בגיל 53) קוז'נקינו, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 כינוי:  Вагнер, Темнейшество, Wagner, ڤاغنر 
 השתייכות:  הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית 
 דרגה:    פודפולקובניק
 פעולות ומבצעים
 המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה  הסכסוך האוקראיני–רוסי  מלחמת צ'צ'ניה השנייה  מלחמת צ'צ'ניה הראשונה  מרד קבוצת וגנר 
 עיטורים
 עיטור האומץ (ערך בלתי־ידוע)  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית (2021)  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית (ערך בלתי־ידוע)  גיבור הרפובליקה העממית של לוגנסק (ערך בלתי־ידוע)  גיבור הפדרציה הרוסית (ערך בלתי־ידוע)  מסדר האומץ (ערך בלתי־ידוע) 
 
דמיטרי ולרייביץ' אוּטְקין (ברוסית: Уткин, Дмитрий Валерьевич; ‏11 ביוני 1970 – 23 באוגוסט 2023) היה קצין צבא רוסי. שירת כקצין כוחות מיוחדים ב-GRU, שם החזיק בדרגת לוטננט קולונל.
אוטקין היה אחד ממייסדי קבוצת וגנר, הכינוי הצבאי שלו לפי הדיווחים הוא 'וגנר'. דיווחים שונים טענו שאוטקין היה ניאו נאצי. הוא מיעט להופיע בפומבי, אך היה לכאורה מפקד "החברה הצבאית הפרטית", בעוד יבגני פריגוז'ין היה הבעלים והפנים הציבוריים שלה. אוטקין זכה בארבעה מסדרי האומץ (אנ') של רוסיה.
אוטקין נהרג ב-23 באוגוסט 2023 כאשר מטוס שנשא אותו, את פריגוז'ין ושמונה אחרים התרסק במחוז טבר, ולא הותיר ניצולים.
חיים מוקדמים וחינוך

אוטקין נולד ב-11 ביוני 1970 באסבסט, כפר במחוז סברדלובסק ברוסיה, ברית המועצות. אמו, מהנדסת אזרחית, התגרשה מאביו של אוטקין כשהוא היה צעיר מאוד.
בילדותו המוקדמת עברו אוטקין ואמו לכפר סמולין (אנ') במחוז קירובוהראד שבאוקראינה הסובייטית, שם גדל.
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון בסמולין, עבר אוטקין ללנינגרד (כיום סנט פטרסבורג) שם נכנס לבית הספר לפיקוד נשק משולב גבוה של SM Kirov ולאחר מכן הצטרף לכוחות המיוחדים של GRU.
בשנות ה-90 נישא לאלנה שצ'רבינינה, איתה נולדו לו שלושה ילדים. הם התגרשו בתחילת שנות ה-2000. בשנת 2015 דיווחה שצ'רבינינה על אוטקין כנעדר בתוכנית טלוויזיה.
דעות פוליטיות וגזעניות

לפי מספר ערוצי חדשות, אוטקין היה מעריץ של גרמניה הנאצית והיה לו מספר קעקועים נאציים, כולל סמלים של ה-SS. על פי הדיווחים, אוטקין גם כינה את עצמו וגנר על שם המלחין הגרמני ריכרד וגנר, משום שיצירתו זכתה להערצה רבה על ידי אדולף היטלר ונוכסה על ידי הנאצים. לכאורה הוא בירך את הכפופים באמירת "הייל!", חבש כובע שדה של הורמאכט סביב מגרשי האימונים של וגנר, ולפעמים חתם את שמו בצירוף סמל ה-SS.
קריירה צבאית > רוסיה והחיל הסלבי

אוטקין שירת כמפקד המחלקה המיוחדת 700 של החטיבה המיוחדת השנייה של ה-GRU, שהוצבה בפצ'ורי, מחוז פסקוב, עד 2013.
לאחר שעזב את הצבא, בשנת 2013 החל אוטקין לעבוד בקבוצת מורן אבטחה, חברה פרטית שהוקמה על ידי יוצאי צבא רוסים, אשר עסקה במשימות אבטחה והדרכה ברחבי העולם, ומתמחה באבטחה נגד פיראטים. באותה שנה, מנהלים בכירים בקבוצת מורן אבטחה היו מעורבים בהקמת החיל הסלבי בהונג קונג, אשר היה "צייד ראשים" קבלניים כדי "להגן על שדות נפט וצינורות" בסוריה במהלך מלחמת האזרחים שלה.  אוטקין הוצב בסוריה כחבר בחיל הסלבי.
אוטקין חזר למוסקבה באוקטובר 2013. שירות הביטחון הפדרלי של רוסיה עצר בנובמבר 2013 כמה מחברי החיל הסלבי בגין פעילות בלתי חוקית של שכירי חרב.
קריירה צבאית > קבוצת וגנר

כמעט מיד לאחר שחזר לרוסיה, יצר אוטקין קבוצת שכירי חרב משלו. שמה של הקבוצה, "קבוצת וגנר", הוא התייחסות לאות הקריאה בו השתמש אוטקין באותה תקופה, "Wagner", על שם המלחין הגרמני ריכרד וגנר (ראה דעות פוליטיות וגזעניות). אוטקין וקבוצת וגנר, כמו גם כמה יוצאי החיל הסלבי, נראו בקרים בפברואר 2014 ולאחר מכן בדונבאס, שם הם לחמו למען הבדלנים הפרו-רוסים במהלך מלחמת רוסיה-אוקראינה.
אוטקין נראה בקרמלין במהלך חגיגת יום הגיבורים של המולדת ב-9 בדצמבר 2016. הוא השתתף בזמן שקיבל ארבעה "אותות אומץ", במסגרת זו הצטלם עם נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין. דמיטרי פסקוב, מזכיר העיתונות של נשיא רוסיה, הודה כי אוטקין היה בין המוזמנים, אך לא התייחס לקשר שלו עם שכירי החרב. על פי הדיווחים, זו הייתה ההופעה הפומבית האחרונה של אוטקין.
ב-RBK דווח כי לאחר סיום האימונים בקרסנודאר, חזר אוטקין ואנשיו לסוריה ב-2015 זמן קצר לאחר תחילת התקיפות האוויריות של רוסיה בסוריה, הופיעו דיווחים על מותם של שכירי חרב רוסים שנלחמו על הקרקע. מספר תמונות שהתפרסמו ברשתות החברתיות המתארות ככל הנראה גברים רוסים חמושים שנהרגו במהלך קרב פלמירה במרץ 2016. סקיי ניוז דיווחה כי כ-500 עד 600 בני אדם, נהרגו בסוריה בשנת 2016. ביוני 2017, אוטקין הורה לענות עריק סורי ולהרוג אותו מול המצלמה.
סנקציות

ביוני 2017, ארצות הברית הטילה סנקציות נגד אוטקין כראש קבוצת וגנר. בנובמבר 2017, RBK דיווחה על מינויו של אוטקין למנכ"ל קונקורד ניהול וייעוץ, חברה בבעלות יבגני פריגוז'ין, שלפי ההערכות היה המממן גם של קבוצת וגנר.
בדצמבר 2021 הטילה מועצת האיחוד האירופי צעדים מגבילים נגד אוטקין ואחרים הקשורים לקבוצת וגנר. אוטקין הואשם בכך שהוא "אחראי להפרות חמורות של זכויות אדם שבוצעו על ידי הקבוצה, הכוללות עינויים והוצאות להורג והרג ללא משפט".
מוות

אוטקין נהרג בהתרסקות המטוס בטבר ב-23 באוגוסט 2023, בה נהרגו תשעה אנשים נוספים, כולל מנהיג קבוצת וגנר, יבגני פריגוז'ין. ערוץ טלגרם הקשור לווגנר טען שהמטוס הופל על ידי הגנה אווירית רוסית מעל מחוז טבר. דיווחים בתקשורת הרוסית אמרו כי ייתכן שהמטוס הופל.
טווס מצוי

| טווס מצוי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: פסיונים
סוג:: טווס
מין:: טווס מצוי
שם מדעי
 Pavo cristatus ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


וידאו: טווס מצוי פורש את זנבו.
טווס זכר פורש את נוצותיו בטקס חיזור ומציגן לראווה בפני הנקבה.
טווס מצוי (שם מדעי: Pavo cristatus), קרוי גם טווס הודי ולעיתים גם טווס כחול, הוא מין של עוף צבעוני מהסוג טווס, שבוית בעיקר לצורכי נוי (הטווס מהווה אטרקציה פופולרית בגני חיות ופינות חי) אך נפוץ בטבע גם כחיית בר. בתי הגידול הטבעיים שלו הם יערות נשירים פתוחים, ברום של כ-600 עד 1,800 מטרים מעל גובה פני הים. הטווס הוא אוכל-כול ואוכל חרקים. למרות זנבו הארוך הכבד והמפואר הטווס יכול לעוף כאשר יש לו צורך בכך.
בשל יופיו והידורו הרב השפיע הטווס על התרבות והדת ברחבי הודו (שם מקורו), אסיה ואירופה, לשם הובא על ידי האדם. קארולוס לינאוס הגדיר את המין לראשונה ונתן לו את שמו המדעי, בו משתמשים גם היום. כאמור הטווס נפוץ היום בעיקר כחיית נוי בשל גופו הכחול הבוהק וזנבו הארוך והמפואר בעל עשרות העיניים הירוקות. ישנם פרטים שבהם מוטציה מסוימת גורמת לטווס להיות לבן כולו, ולעיתים נחשבת בטעות ללבקנות. גם הטווס הלבן פופולרי כחיית נוי. הטווס הוא הציפור הלאומית של הודו ושל איראן.
מראה

גופו של זכר הטווס בצבע כחול מתכתי, ומעל ראשו ציצת נוצות שמורכבת מ"פסים" שחורים שבקצותיהם נוצות כחולות-ירקרקות, בדומה לנוצות הראש. מעל ומתחת לעין ישנם פסים לבנים, שהם למעשה עור חשוף. הגב בצבע ירוק-ארד עם פסים בצבעי שחור ונחושת. הכנפיים חומות-צהבהבות ומפוספסות בשחור. הזנב חום-כהה, ומשמש לתצוגות חיזור; את רוב אורכו תופסות "נוצות סיכוך" (נוצות שבדרך כלל מכסות נוצות אחרות ומסייעות לתיעול זרמי האוויר) מוארכות באופן קיצוני: יש כ-200 נוצות סיכוך מוארכות, בעוד שלמעשה יש כ-20 נוצות זנב "רגילות" בלבד. בנוצות הסיכוך משובצות עשרות "עיניים" בצבעי כחול-ירוק מוקפות במסגרת צהובה ונוצות ירוקות. בניגוד לשאר גופו, מקורו ורגליו של הטווס הם בעלי צבע דהוי ולא בולט – ורוד-אפור.
אורכו של הזכר כ-100 עד 115 ס"מ מהראש עד לתחילת זנב, לעומת 195 עד 225 ס"מ כולל הזנב; משקלו כ-4–6 ק"ג. הנקבות קטנות יותר, אורכן כ-95 ס"מ ומשקלן כ-2.75 עד 4 ק"ג.
תקריב על ראש הטווס
טווס זכר בשיא הדרו
זנב הטווס, מבט מאחור
טווס וזנבו פרוש לראווה
מוטציה של הטווס בה כל נוצותיו לבנות
טווסה
מראה > נוצות הטווס

זנבו הארוך של הטווס מהווה דוגמה קלאסית לעקרון ההכבדה ומשמש אותו בטקסי חיזור אחר נקבות – בדרך כלל בזירת חיזור שבהם מתקבצים מספר זכרים. הזנב מפותח, צבעוני וארוך יותר אצל הזכר אך קיים גם אצל הנקבה.
לטווס הזכר יש נוצות זנב ססגוניות ירוקות-כחולות או ירוקות. בנוצות יש סדרות "עיניים" הנראות בצורה מיטבית כאשר הטווס פורש את זנבו. נוצות זנבו הן הנוצות הארוכות מבין כל בעלי החיים. צבעיו הבוהקים של הזנב אינם מגיעים מפיגמנטים ירוקים או כחולים, אלא ממבנה מיקרוסקופי שמקנה להן תכונות אופטיות, תכונה הנקראת צבעוניות מבנית.
בשִׁבְיָה יש לטווס מגוון רחב של גוני נוצות. מדובר במוטציות שנשמרו בשל רבייה מכוונת על ידי האדם. נכללים בהם צבעי לבן, פחם, ארד, לשם (Opal), אפרסק, סגול ושילוב בין הנ"ל. מוטציה מסוימת של טווסים גורמת לטווס להיות לבן כולו, ולעיתים נחשבת בטעות ללבקנות.
לטווסה (נקבת הטווס) תערובת של נוצות בצבעי ירוק דהוי, חום ואפור. היא חסרת הזנב הארוך שיש לזכר אך בעלת ציצה. הנקבות יכולות אף הן להציג את נוצותיהן כדי להדוף סכנות או נקבות מתחרות מפני צאצאיהן.
התנהגות

הטווסים מסתובבים בדרך כלל בקבוצות קטנות, שכוללות זכר וכ-2 עד 5 נקבות; לאחר עונת הרבייה, לעומת זאת, הקבוצות מורכבות אך ורק מנקבות ואפרוחים. קבוצות של טווסים נצפות לרוב באמבטיית-אבק או בהליכה אל מקור המים הקרוב.
הטווסים מצויים רוב הזמן בין ענפי העצים. כשהם על הקרקע בטבע הם עשויים להיטרף על ידי טורפים כמו הנמר, הטיגריס והדול המצוי שאורבים להם. טווסים במשכנות האדם עשויים להיתפס על ידי כלבים או על ידי ציידים. הזכרים בעלי הזנב הארוך נטרפים בעיקר עקב זנבם המגושם, כחלק מעקרון ההכבדה.
כשמטרידים אותם, הטווסים בורחים בדרך כלל על ידי ריצה ולעיתים נדירות על ידי מעוף. יכולת התעופה שלהם מוגבלת והם משתמשים בה בעיקר כדי להימלט מאויבים או כדי להגיע לצמרות העצים. הם בדרך כלל נחים ולנים על עצים כדי להיות מוגנים יחסית מטורפים פוטנציאליים, אך גם שם הם עלולים להיתפס על ידי עופות דורסים גדולים כמו אוח הודי, עיט נצי מצויץ ומיני עיטים.
הטווסים קולניים, בייחוד בעונת הרבייה, וטווס עשוי לקרוא גם בלילה אם הוא מרגיש מאוים. קריאות אלה יכולות להיענות גם על ידי הטווסים השכנים. ידועות 7 קריאות של זכרים, ו-6 קריאות שאופייניות לזכר ולנקבה.
התנהגות > רבייה

הטווס ידוע בעיקר בשל תצוגת החיזור שלו שבמהלכה הוא פורש את נוצות זנבו המרהיבות, שהן למעשה נוצות סיכוך מוארכות. צבעיו הבוהקים אינם מגיעים מפיגמנטים ירוקים או כחולים, אלא ממבנה מיקרוסקופי שנותן להן תכונות אופטיות. למרות שטווסים יכולים להתרבות כבר בגיל שנתיים, רק בגיל שלוש שנים בערך מגיעות נוצות הטווס לאורכן המקסימלי.
תקופת הייחום מתחילה בתחילת האביב ומסתיימת בתחילת הסתיו. טקסי הזיווג כוללים את הצגת זנבו הפרוס של הזכר, הרעדת הנוצות וקריאה רמה, כזו הנשמעת דומה ל"מיאו" מודגש מאוד של חתול, בעוד קול קריאת הנקבה מזכיר במידה מסוימת קול נביחת כלב. הטווס מנער את נוצותיו בכיוון הטווסה, קרוב לוודאי כדי לזכות בתשומת לבה. טווסים הם פוליגמיים – הם יכולים להזדווג עם 2–5 נקבות במהלך עונת הייחום.
הטווסה מטילה בין 4 ל-8 ביצים בגומה רדודה בקרקע, ודוגרת עליהן לבדה. הביצים בוקעות לאחר כ-28 ימים.
התנהגות > תזונה

בטבע הטווסים הם אוכלי כול. הם ניזונים בעיקר מחלקי צמחים, כגון עלי כותרת של פרחים וראשי זרעים אך גם מחרקים ומפרוקי-רגליים אחרים. הטווס צד בעלי חיים קטנים, דגים קטנים, ופרוקי רגליים על הקרקע, בנחלים רדודים ובאזורים עשביים. נחשים קטנים וזוחלים אחרים חביבים על הטווס החי באזורי פרא. הרכב הירקות מעניק לטווס את הסיבים התזונתיים הנחוצים לו לעיכול.
הטווס הירוק הורג את הזוחלים הקטנים שמהם הוא ניזון על ידי הטרדתם וגירויָם לתקיפה חוזרת ונשנית, עד שהם מותשים. אז מצליף הטווס בטרפו ברגליו וכנפיו הקשים. טופרי רגליו משמשים גם כהגנה מפני טורפים.
בסביבת בני האדם, כגון ביישובים חקלאים ועירוניים, וכן בגני חיות, הטווסים אוכלים גם שאריות מזון שהאדם משליך כמו קליפות פירות. ביישובים חקלאים הם ניזונים גם מגידולים חקלאיים כגון ירקות.
תפוצה

תחום תפוצתו הטבעי של הטווס המצוי משתרע על פני דרום אסיה במדינות סרי לנקה והודו. הטווס הובא על ידי האדם לאזורים רבים בעולם, בהם הוא מוחזק בשִׁבְיׇה אך בחלקם הוא גם התפשט בבר וחי פרא בטבע.
בתי הגידול הטבעיים שלו הם יערות נשירים פתוחים, ברום של כ-900 עד 1,200 מטרים מעל גובה פני הים, אך ניתן למוצאו גם באזורי סוואנה טרופית ויערות השוכנים בקרבת חופים.
טווס נח על ענף גדום, שהגיע אליו בתעופה
טווס זכר במעוף
טווס מצוי בפארק הלאומי יאלא בסרי לנקה
הטווס המצוי והאדם

הטווס המצוי הוא אחד העופות ההדורים ביותר ויופיו הרב הרשים מאוד את האדם, שביית אותו והפיץ אותו ברחבי העולם. הטווס המצוי נחשב עוף חסון המתרבה היטב בשִׁבְיָה. בעבר היה הטווס עוף נוי בחצרות מלכים, קיסרים וסולטנים ובימי הביניים אף שימש למאכל, ובשרו נחשב למעדן מלכים. הטווס הוא גם יעיל כעוף שמירה בשל קריאותיו החזקות. כיום הטווס נפוץ ברחבי העולם וניתן למוצאו כמעט בכל גן חיות או פינת חי.
הטווס המצוי והאדם > במיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית, הטווס הוא החיה המקודשת לאלה הרה, אשתו הנקמנית של זאוס. מקור ה"עיניים" על זנבו הוא ארגוס בעל 100 העיניים, שומרה הנאמן של הרה. לאחר שארגוס נקטל בידי הרמס, הנציחה אותו הרה על ידי העברת עיניו לזנב הטווס (אובידוס I, 625)
בשני השירים האפיים של קאלידאסה (מגהדוטה וקומאראסמאמבהווה) משמש יופיו של הטווס כקישוט ספרותי.
באגדות הג'קטה, מהמאיור ג'קטה מתאר את לידתו המוקדמת של בהגוואן בודהה כטווס מוזהב.
לפי סיפורים אחרים, סוחרים הודים לקחו טווסים עד לבבל ושם מכרו אותם למקומיים.
בסיפורי הפולקלור של הודו לטווס יש מקום מיוחד. סיפור עם פונג'אבי מספר על מלכה המבקשת מבעלה לא לצוד טווסים שכן אחיה הוא טווס.
בתת-השבט המיורי של בהילס בהודו, נשים מסירות את רעלתן כאשר הן רואות טווס, וסוגדים לטווסים במהלך חגיגות וטקסי פולחן.
בדתם של היזידים יש מקום מרכזי ל"מלאכּ טאוס" – "מלאך הטווס" – הבכיר מבין שבעה מלאכים שלהשגחתם מסר האל את העולם.
הטווס המצוי והאדם > הטווס במקורות היהדות

פרשנים רבים סבורים שה"תֻכִּיִּים" הנזכרים במקרא הם הטווסים. הטווס נזכר בספרות חז"ל, ביחד עם התרנגול והפסיון כעוף נאכל שטעמו משובח. מהמקורות עולה בבירור שמדובר בעוף כשר. בספרות ההלכה של האחרונים היו דיונים אחדים בעניין ההיתר לאוכלו. בעת החדשה נותרה מסורת אכילה פעילה בידי יהודי איטליה, שפסקה כנראה במהלך המאה התשע עשרה.
הטווס המצוי והאדם > הטווס בתרבות

הטווס המצוי הוא הציפור הלאומית בהודו ובאיראן.
הטווס מופיע כסמל של רשת הטלוויזיה האמריקאית "NBC" וכמו כן הופיע בעבר בתור הסמל של "אולפני הרצליה".
גלריה > בשבי

טווס מצוי פורש את זנבו לראווה
טווסת פורסת את נוצותיה
טווס, מבט מאחור
טווס וזנבו הארוך
טווסה ואפרוחים בישוב הדעת
טווס זכר
טווס וה"עיניים" על נוצותיו
טווס על עץ, לטווס יש יכולת תעופה מוגבלת
טווס פורש את זנבו, מבט מאחור
ראש של טווס זכר
ראש של טווסה נקבה
אפרוח טווס
טווס זכר פורש את נוצותיו בטקס חיזור
ביצת טווס
גלריה > בתרבות

הטווס בדת ההינדואיזם
טווס בפסיפס הציפורים בקיסריה
הטווס באמנות
הטווס באמנות - ציור יפני משנת 1901
איור בספר אורניתולוגיה
הערות שוליים

↑  טווס מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3 4 5 6  המדריך לעופות הודיים, טווס מצוי
↑  Ali, S and Ripley, S D, מדריך לעופות הודו ופקיסטן, אוניברסיטת אוקספורד, 1980
↑  Takahashi M and Hasegawa, T, שימושים עונתיים ויומיים של 8 קריאות על ידי הטווס המצוי, Journal of Ethology 26
↑  Steven K. Blau, קל כנוצה: מבנים מיקרוסקופיים נותנים לנוצות הטווס את צבעיהן, פיסיקה היום, 57
↑  גן החיות הלימודי חיפה, טווס מצוי
↑  ספר מלכים א', פרק י', פסוק כ"ב
↑  להרחבה: זהר עמר, מסורת העוף, תל אביב תשס"ד, עמ' 59–68
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541930905171  BnF: cb13570983w (data)  LCCN: sh95002631 
נוצות הטווס
טווס זכר פורש את נוצותיו בטקס חיזור ומציגן בפני הנקבה.
טווס מצוי מלקט מזון מהקרקע
טווס באי הטווסים בברלין-ואנזה.
טווס בגן החיות של סן דייגו.
תומאס פולר

| --- | --- |
 לידה:  1710 מערב אפריקה 
 פטירה:  1790 (בגיל 80 בערך) אלכסנדריה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 
תומאס פולר (באנגלית: Thomas Fuller;‏ 1710 – דצמבר 1782), ידוע גם בכינויים "טום הכושי" ו"המחשבון מווירג'יניה", היה עבד אפריקאי שהתפרסם בתור גאון חישוב.
ביוגרפיה

פולר נולד באפריקה בשטח היושב כיום בין ליבריה לבנין, הוא נשבה ונשלח לאמריקה לעבדות בשנת 1724 בהיותו בן 14. הוא נהפך לרכושם של בני הזוג פרסלי ואליזבת קוקס מאלכסנדריה, וירג'יניה. הן הזוג קוקס והן פולר היו בורים. משפחת קוקס החזיקה ב-16 עבדים ופולר היה המוערך ביותר מכולם. הוא הביע כלפיהם את הערכתו על כך שלא מכרהו.
הסיפורים על יכולות החישוב שלו נפוצו בכל רחבי החוף המזרחי. יכולותיו שימשו כהוכחה שהשחורים שווים ביכולת האינטליגנציה שלהם ללבנים ואף עודדו את הדיון בעד התנועה לשחרור העבדים.
כגאון חישוב

כאשר פולר היה בן שבעים, ויליאם הרטשורן וסמואל קואטס מפנסילבניה ששמעו על כוח החישוב שלו באו לבחון את יכולותיו. הם שאלות אותו שתי שאלות ותשובותיו סיפקו אותם.
תחילה, שאלו אותו כמה שניות יש בשנה וחצי, בתוך שתי דקות וחצי הוא השיב נכונה 47,304,000 שניות. לאחר מכן שאלו אותו כמה שניות יש בחייו של אדם שחיי 70 שנה, 17 ימים ו-12 שעות, שוב הוא השיב נכונה 2,210,500,800 שניות בתוך דקה וחצי. אחד מהשואלים בדק את חישובו של פולר וביצע את החשבון באמצעות עפרון ונייר. הוא אמר לפולר שהוא טעה שכן תשובתו גבוהה במקצת מאשר החישוב שביצע על הנייר. פולר ענה במהרה: "סליחה אדוני, אבל שכחת לקחת בחשבון את השנים המעוברות". כאשר החישוב "תוקן" ושוקללו בתוכו השנים המעוברות תשובתו של פולר התבררה כנכונה.
למרות שתשובותיו של פולר היו נכונות, הרטשורן וקואטס האמינו שגאונות החישוב של פולר גבוהה בהרבה. הם כתבו: "שערו היה מלא שיער שיבה וכן גופו הציג סימנים אחרים של חולשה מפאת גילו. במהלך כל חייו הוא עבד בעבודות בשדה ומעולם לא שתה משקאות חריפים. הוא דיבר בכבוד כלפי האדונית שלו וציין שהוא מחויב כלפיה על כך שלא מכרה אותו לאחרים, למרות שקיבלה הצעות נדיבות ממספר אנשים.
קואטס הביע את צערו על כך שפולר לא זכה להשכלה נאותה ופולר השיב: "לא אדון, זה נפלא שלא למדתי דבר, שכן מלומדים רבים הם שוטים גמורים".
מנלקוס לנקפורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 במרץ 1883 פרנקלין, וירג'יניה, ארצות הברית  
 פטירה:  27 בדצמבר 1937 (בגיל 54) נורפוק, וירג'יניה, ארצות הברית  
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Forest Lawn Cemetery 
 השכלה:  אוניברסיטת וירג'יניה  אוניברסיטת ריצ'מונד 
 מפלגה:   המפלגה הרפובליקנית
 
מנלקוס ("מק") לנקפורד (באנגלית: Menalcus ("Mack") Lankford‏; 14 במרץ 1883 – 27 בדצמבר 1937) היה עורך דין מווירג'יניה, טייס בצי ופוליטיקאי רפובליקני שכיהן שתי קדנציות כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ממחוז הקונגרס השני של וירג'יניה, שהעיר הגדולה ביותר בו היא נורפוק.
ביוגרפיה > ראשית חייו ומשפחתו

לנקפורד נולד ב-14 במרץ 1883 במטע באוורס ליד פרנקלין במחוז סאות'המפטון למרי קונווי ברנלי (1851–1895) ולד"ר ליוויוס לנקפורד (1854-1917). היה לו אח בכור, ד"ר ברנלי לנקפורד (1880- 1926). המשפחה עברה לנורפוק כשהיה ילד, והוא למד שם בבתי ספר וסיים את בית הספר התיכון (המופרד) נורפוק. לנפקורד נסע לבירת המדינה ללימודים גבוהים, סיים את לימודיו באוניברסיטת ריצ'מונד ב-1904, ובמחלקה למשפטים של אוניברסיטת וירג'יניה בשארלוטסוויל ב-1906.
בשנת 1909 נשא לננקפורד לאישה את ננסי וואדיל, אחת מבתו של חבר הקונגרס והשופט אדמונד וודיל הבן, ונכדתו של אדמונד וודיל, ששימש כפקיד בית המשפט המחוזי של מחוז צ'ארלס סיטי במשך עשרות שנים.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין של וירג'יניה באותה שנה, החל לנפקורד את העיסוק המשפטי שלו בנורפוק, וירג'יניה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת כסמל בשירות התעופה של צי ארצות הברית.
כשחזר לנורפוק, לנפקורד ניסה להחיות את המפלגה הרפובליקנית ב-Tiewater Virginia. הוא התמודד לקונגרס הן ב-1920 לקונגרס ה-67 וב-1924 לקונגרס ה-69, אך הפסיד.
לננקפורד זכה בבחירות כרפובליקני ב-1928 (הרפובליקני הראשון שנבחר במחוז מזה 3 עשורים), ואף נבחר מחדש, וכיהן בקונגרסים ה-71 וה-72, מ-4 במרץ 1929 עד 3 במרץ 1933. הוא הבטיח סניף דואר ובית משפט חדשים לנורפוק. מכיוון שהשופט המחוזי של ארצות הברית ד' לורנס גרונר פסק עבור התובעים השחורים בשני תיקי זכויות הצבעה, היו שחשבו שאחרי שהנשיא הרברט הובר (עמית רפובליקני) יקדם את השופט גרונר לבית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה, לננקפורד יקבל את המועמדות כשופט בית המשפט המחוזי במחוז המזרחי של וירג'יניה, שם כיהן חמו. עם זאת, הבחירות של 1930 רק העניקו לרפובליקנים רוב זעום בבית הנבחרים, כך שההצבעה של לנקפורד הפכה למכרעת. לנקפורד עבד למען מינוי מנהל הקמפיין לשעבר שלו ועוזר פרקליט ארצות הברית, לותר ב. ויי, לתפקיד הפנוי בבית המשפט המחוזי. עם זאת, ככל שהשפל הגדול העמיק, וירג'יניה (בעקבות ארגון בירד) ב-1932 ערכה בחירות כלליות לכל מחוזות הקונגרס, מה שהוביל לסחף דמוקרטי, למרות שלנקפורד השיג כמעט 2 מיליון דולר בחוזי בנייה עבור בניינים פדרליים בנורפוק. כאשר כוננו שוב מחוזות בודדים ב-1934, נבחר קולגייט דרדן ממחוז סאות'המפטון (שנבחר בכלל לקונגרס ה-73) למחוז הקונגרס השני שהוקם מחדש. לנקפורד היה ציר לוועידות הלאומיות הרפובליקניות ב-1932 וגם ב-1936.
בעקבות התבוסה הגדולה של לנקפורד בבחירות, הנשיא הובר מינה את לנקפורד לשופט בפשיטות רגל של חטיבת נורפוק, בית המשפט המחוזי של ארצות הברית, מחוז מזרח וירג'יניה. הוא שירת עד מותו, כשהוא מדווח לשופט המחוזי ויי, שהוא נתן לו חסות.