יחידת רוכב שמיים
היסטוריה

זמן קצר לפני פרוץ האינתיפאדה השנייה הוחלט לסגור את יחידת נחשון של חיל המודיעין, שהפעילה מזל"טים מסוג "סורק", "זהבן", סרצ'ר-1 וסרצ'ר-2, במטרה לספק מודיעין חזותי לכוחות היבשה. עם פרוץ האינתיפאדה מפקד אוגדת עזה תת-אלוף ישראל זיו פנה לחברת אירונאוטיקס, שתיחזקה קודם את הציוד של יחידת נחשון, בבקשה שתפעיל מערך מזל"טים כדי לסייע לכוחות בשטח. במרץ 2002, החליט צה"ל רשמית לרכוש את שירותי המזל"טים של אירונאוטיקס לביצוע משימות מודיעין טקטי, לצורכי ביטחון שוטף. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות צה"ל שהוא החליט להפריט שירותי מודיעין ולהפקיד אותם בידי קבלן אזרחי, במודל של מיקור חוץ. המשימה שקיבלה החברה הייתה שיגור מזל"טים לרצועת עזה ולגדה המערבית כדי לעקוב אחרי פעילות מחבלים בשטחי הרשות, ולהתריע מפני ניסיונות שיגור חוליות טרור לשטח מדינת ישראל. במקביל החליט המנהל למחקר ולפיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית במשרד הביטחון, בשנת 2003, לצאת במכרז לפיתוח ואספקת מזל"ט חדש לצה"ל לאור לקחי האינתיפאדה השנייה. המכרז קיבל את שם הקוד "רוכב שמיים".
בינואר 2004 נערכה תחרות הדגמת יכולות על ידי זרוע היבשה, שבה התמודדו בין השאר מזל"טים מתוצרת התעשייה האווירית לישראל, אלביט מערכות ורפאל - מערכות לחימה מתקדמות. לאחר התחרות הודיע צה"ל כי הוא מעדיף את סקיילרק 1 של אלביט. בשלב זה הוחלט במנהל למחקר ולפיתוח לפרסם מפרט טכני ומכרז רשמי לפיתוח ורכישת המזל"ט. במקביל הכניס צה"ל לשימוש ניסיוני כמה מערכות שפותחו בידי התעשייה האווירית (בירד-איי), רפאל ("סקיילייט") ואלביט ("סקיילרק 1"). המערכות, נוסו גם בתנאי קרב במלחמת לבנון השנייה, במבצע עופרת יצוקה ובפעילות מבצעית בעזה.
חמש חברות התמודדו במכרז "רוכב שמים": אלביט מערכות, התעשייה האווירית, רפאל, אירונאוטיקס ו"רותם תעשיות", חברת מסחור ידע של הקריה למחקר גרעיני – נגב. היקף המכרז היה כ-30 מיליון דולר, לאספקת בין 70 למאה מערכות לזרוע היבשה. במקביל למכרז המנהל למחקר ולפיתוח העניק לחברת "קונטרופ", שבה הייתה מושקעת חברת "אירונאוטיקס", מענק של כשני מיליון דולרים לפתח את המצלמה של המזל"ט. כדי להחזיר לעצמה את כספי השקעתה החליט המנהל למחקר ולפיתוח, כי אחד מתנאי הסף להגשת ההצעה במכרז הוא להצטייד במצלמה של "קונטרופ". בשנת 2008 הודיע המנהל למחקר ולפיתוח כי "רותם תעשיות" נופתה מהמכרז, מאחר שאין לה הכישורים לניהול פרויקט צבאי מסוג זה, והתעשייה האווירית נופתה מאחר שהמזל"ט שלה היה כבד מדי. ב-16 בדצמבר 2008 זכתה חברת אלביט במכרז עם דגם ה"סקיילרק", תמורת 40 מיליון דולר. במסגרת החוזה נקבע כי אלביט תהיה אחראית גם לאימון הכוחות ולתמיכה הלוגיסטית. חברת אירונאוטיקס פנתה לבית המשפט בבקשה לקבלת צו מניעה נגד זכיית אלביט, בטענה שההצעה שלה הייתה זולה מדי ולא כלכלית, אך נדחתה.
היחידה הוכרזה כעצמאית ב-10 באוקטובר 2010, לאחר שבוצעו כמה פיילוטים לקליטת הציוד תחת חיל המודיעין וחיל האיסוף הקרבי, אך לבסוף הוחלט שהיחידה תוכפף לחיל התותחנים. שם היחידה לקוח מהפסוק:
אֵין כָּאֵל יְשֻׁרוּן רֹכֵב שָׁמַיִם בְעֶזְרֶךָ וּבְגַאֲוָתוֹ שְׁחָקִים.
בנובמבר 2013 התרסק לראשונה מזל"ט של היחידה ברצועת עזה כקילומטר מגבול ישראל, מול נחל עוז. ההתרסקות נבעה מכשל טכני. גורמים פלסטיניים פרסמו תמונה של המזל"ט שהתרסק וטענו כי הם שאחראים להפלתו. במרץ 2014, שוב התרסק מזל"ט בדרום רצועת עזה בעקבות תקלה. באוגוסט 2015, הזרוע הצבאית של החמאס, גדודי עז א-דין אל-קסאם, הודיעה כי יחידה מיוחדת של הארגון השתלטה על מזל"ט של היחידה והצליחה להפעילו ולהכניסו לשירות מבצעי. בנוסף, פורסם ביוטיוב סרטון של המזל"ט לכאורה.
בספטמבר 2014, שולבו לראשונה נשים במסלול ההכשרה לתפקידים ביחידה. באותו חודש גם התרסק מזל"ט של היחידה באזור מרג' עיון בלבנון, עקב תקלה.
במבצע צוק איתן הפעילו לוחמי היחידה את הסקיילרק על מנת לסייע לכוחות היבשה של צה"ל במודיעין חזותי בעת התמרון הקרקעי[דרוש מקור].
ביולי 2017 התרסקו שני מזל"טים של היחידה באותו שבוע, אחד ליד בית לחם והשני בשטח הרצועה. חברת אלביט הודיעה כי קיים כשל טכני ודפוס המקשר בין ההתרסקויות.
ב-2018 שופרו הכטב"מים של היחידה ומערכת ההפעלה שודרגה לבלוק 3 ונוספה אפשרות לסימון מטרות. כמו כן הוקמה ביחידה פלגת קומנדו שייעודה הוא הפעלת המערכת בעומק האויב.
באפריל 2018 מצאה תושבת הצפון במקרה מזל"ט של היחידה, שנעלם שנה וחצי קודם במהלך תרגיל. המזל"ט הושב ליחידה.
ביוני 2018 נפל מזל"ט של היחידה בשטח סוריה.
ב-5 בספטמבר 2019 הועברה כפיפותה הפיקודית של היחידה לעוצבת עמוד האש.
במאי 2021 יירטה סוללת כיפת ברזל בשוגג מזל"ט של היחידה, לאחר שמפעיליו לא עדכנו את הבקרה של חיל האוויר על הפעלתו, והוא יורט לאחר שלא זוהה.