stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איוואן חיימה

איוואן חיימה פחואלו (בספרדית: Iván Jaime Pajuelo; נולד ב-26 בספטמבר 2000 במאלגה שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פורטו מליגת העל הפורטוגלית.
קריירת מועדונים

חיימה גדל במחלקות הנוער של רומה לוס, קונחיטו ומאלגה. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של מאלגה. ב-11 בספטמבר 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של מאלגה, בהפסד 2-1 לאלמריה במסגרת הסיבוב השני של גביע המלך הספרדי לעונת 2018/2019. ב-12 ביוני 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בהפסד 3-1 לווסקה במסגרת המחזור ה-32 לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך שלוש הופעות ליגה במדי הקבוצה הראשונה של המועדון.
ב-23 בספטמבר 2020 חתם חיימה על חוזה לחמש שנים בפמליקאו מליגת העל הפורטוגלית. ב-18 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 3-3 נגד פארנסה במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2020/2021. ב-4 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-0 על פאסוס די פריירה במסגרת המחזור ה-25 בליגה. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 64 הופעות ליגה והבקיע 14 שערים.
ב-31 באוגוסט 2023 חתם על חוזה לחמש שנים בפורטו מליגת העל הפורטוגלית.
הערות שוליים

↑  OFICIAL: Iván Jaime é reforço do Famalicão באתר Mais Futebol, ‏ 23 בספטמבר 2020 (בפורטוגזית)
↑  Iván Jaime é Dragão até 2028 באתר הרשמי של פורטו, 31 באוגוסט 2023 (בפורטוגזית)
איגוד תעשיית ההקלטות בקוסטה ריקה

| --- | --- |

 תחום:  תעשיית המוזיקה 
 מדינה:  קוסטה ריקה 
 מטה הארגון:  סן חוסה 
 תקופת הפעילות:  7 ביוני 2004 – הווה (20 שנה) 
 fonotica.com
 
איגוד תעשיית ההקלטות בקוסטה ריקה (בספרדית: Asociación Costarricense de la Industria Fonográfica y Afines; באנגלית: Costa Rican Association of the Phonographic and Related Industry; בראשי תיבות: FONOTICA) הוא הארגון המרכזי המייצג את ענף ההקלטות של קוסטה ריקה. הארגון חבר בפדרציה הבינלאומית לתעשייה הפונוגרפית.
מצעדי מוזיקה

הארגון מפרסם מצעד שבועי של 20 השירים המובילים הן בקוסטה ריקה והן בכל אמריקה המרכזית, על בסיס הזרמת מוזיקה.
המצעדים השבועיים מתעדכנים מדי שבוע באתר האינטרנט של הארגון, וניתן למצוא את המצעדים השבועיים הקודמים ב-Wayback Machine.‏
ראו גם

מוניטור לטינו
איגוד תעשיית ההקלטות המרכז-אמריקאי
הערות שוליים

↑  "Liscencia FONOTICA" (PDF). ארכיון (PDF) מ-2021-08-12. נבדק ב-2022-05-14.
↑  "Organizaciones de la region". ifpilatina (באנגלית). ארכיון מ-2021-09-25. נבדק ב-10 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  TOP 20 Semanal Streaming (ארכיון)
↑  Fonotica Chart Archives
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
אינגה הצעיר

אינגה הצעיר (בשוודית: Inge den yngre;‏ מת ב-1125) היה מלך שוודיה משנת 1105 או 1110 ועד מותו. אינגה היה בנו של אלסטן סטנקילסון, מלך שוודיה, ככל הנראה הצעיר מבניהם. על פי מסורות בלתי מבוססות הוא מלך יחד עם אחיו פיליפ לאחר מותו של דודם, אינגה הזקן. במקורות האנגליים הוא גם קרוי בשם אינגולד (Ingold).
על פי הכתוב בסאגת האראוור (Hervarar saga):
בניו של אלסטן היו פיליפ ואינגה והם ירשו את כס מלכות שוודיה לאחר מותו של אינגה הזקן
מקורות אחרים מציינים של לאחר מותו של פיליפ היה אינגה הצעיר למלכה היחיד של שוודיה, אך שנת מותו לא ידועה. על פי הרישומים ב"חוק של וסטרייטלנד" (Västgötalagen) אינגה הורעל באסטריֶטלנד:
המלך הנוצרי העשירי היה המלך אינגה, אחיו של המלך פיליפ, והוא נקרא על שמו של המלך אינגה (הזקן). הוא הורעל באסטריֶטלנד והדבר הוביל למותו.
לא ידוע אם אינגה הצעיר היה בחיים כאשר פלש זיגורד הראשון, מלך נורווגיה לסמולנד ב-1123, אך כאשר הוא מת היה זה קיצו של בית סטנקיל.
על פי הדיווח נשא אינגה לאישה את אולבהילד, בתו של האקאן פינסון הנורווגי, שמאוחר יותר נישאה לנילס, מלך דנמרק ובהמשך לסוורקר הזקן, מלך שוודיה. אף על פי כן, על פי מסורות אחרות נשא אינגה לאישה את רגנהילד מטלייה.
איגנץ טרולמן פון לובצ'נברג

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1860 שטייר, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  23 בפברואר 1919 (בגיל 58) גראץ, הרפובליקה האוסטרית הראשונה אוסטריה
 מקום קבורה:  Taborfriedhof 
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  18 באוגוסט 1882 – 1 בדצמבר 1918 (36 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-46   מפקד הדיוויזיה ה-1   מפקד הדיוויזיה ה-18   מפקד הקורפוס ה-19
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 אות מסדר כתר הברזל האימפריאלי   פור לה מריט   אות מסדר לאופולד   אות המסדר הצבאי על שם מריה תרזה   צלב הברזל דרגה שנייה  תואר ברון
 
אִיגְנָץ טְרוֹלְמָן פוֹן לוֹבְצֶ'נְבֶּרְג (בגרמנית: Ignaz Trollmann von Lovcenberg;‏ 25 בנובמבר 1860, שטייר, האימפריה האוסטרית – 23 בפברואר 1919, גראץ, הרפובליקה האוסטרית הראשונה), היה גנרל אוסטרו-הונגרי, מפקד הקורפוס ה-19 בחיל הרגלים, אשר לחם בחזית המזרחית ובחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.
תחילת הקריירה

פון לובצ'נברג היה בנו של קצין ז'נדרמריה אוסטרי וב-18 באוגוסט 1882 סיים את האקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט, הוסמך כקצין רגלים בדרגת לויטננט והוצב בגדוד הרגלים ה-14. בהמשך למד באקדמיה הצבאית בווינה והוצב לתפקידי מטה שונים. ב-1897, לאחר קדנציה ביחידת הקרטוגרפיה של הצבא האוסטרו-הונגרי מונה לראש המטה של הדיוויזיה ה-34. ב-20 באפריל 1904 מונה לפקד על גדוד רגלים וב-16 בינואר 1910 התמנה למפקד חטיבה. ב-26 באוקטובר 1912 מונה למפקד הדיוויזיה ה-46 והוצב בקרקוב וב-7 ביוני 1913 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1 בסרייבו. ב-30 במרץ 1913 עבר לפקד על הדיוויזיה ה-18 במוסטר, תפקיד בו כיהן עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה.
מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ הקרבות פיקד פון לובצ'נברג על הדיוויזיה ה-18 במסגרת הקורפוס ה-16 שהיה חלק מהארמייה השישית במערכה על סרביה תחת פיקודו הכולל של אוסקר פוטיורק. למרות כישלון התקיפה הראשונית, הדיוויזיה של פון לובצ'נברג תפקדה היטב במהלך הקרבות, הוא עוטר בעיטור מסדר כתר הברזל ובינואר 1915 קודם לתפקיד מפקד הקורפוס ה-19. הקורפוס הועבר לחזית המזרחית ובין מאי לספטמבר 1915 לחם כחלק מהארמייה השלישית במתקפת גורליצה-טרנוב, שהובילה לקריסת הקווים הרוסיים. לאחר מכן הועבר הקורפוס לגזרת סרביה והשתתף ביחד עם צבא ממלכת בולגריה והצבא הגרמני בכיבוש המדינה. הקורפוס של פון לובצ'נברג חצה את הנהר סאווה והתקדם לעבר אלבניה. בינואר 1916 השתתף בכיבוש ממלכת מונטנגרו וב-1 בנובמבר הועלה לדרגת גנרל. הוא נשאר בגזרה האלבנית ובמסגרתה החזיק הקורפוס ה-19 בקו חזית בן 100 קילומטרים מול הקורפוס ה-16 האיטלקי בדרום המדינה והיה מעורב במספר קרבות מול הסרבים בגזרת אגם אוחריד במזרחה. באוקטובר 1917 הובס הקורפוס ה-19 בידי כוחות סרבים אשר הצליחו לכבוש את העיר פוגרדץ. לאחר קרב זה שוחרר פון לובצ'נברג מתפקידי פיקוד ובמקומו מונה הגנרל לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף. ב-1 בדצמבר 1918 שוחרר פון לובצ'נברג מצבא האימפריה והלך לעולמו 3 חודשים לאחר מכן והוא בן 58 שנים.
הערות שוליים

1 2  איגנץ טרולמן פון לובצ'נברג-ביוגרפיה באתר austro-hungarian-army.co.uk (באנגלית).
↑  "Armies in the Balkans 1914-18 ,Osprey publishing, Great Britain,2001.", באתר גוגל ספרים (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1054168199  VIAF: 309646703   WorldCat (עם VIAF): 309646703
איגנץ לכנר

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1807 ריין, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  24 בפברואר 1895 (בגיל 87) הנובר, הרייך הגרמני 
 מוקד פעילות:  הקיסרות הגרמנית 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  כינור, פסנתר 
 
איגנץ לָכנר (בגרמנית: Ignaz Lachner;‏ 17 בספטמבר 1807 – 25 בפברואר 1895) היה מלחין ומנצח גרמני.
ביוגרפיה

איגנץ לגנר נולד למשפחה מוזיקלית בריין אם לך. הוא היה השני בשלושת האחים המפורסמים לבית לכנר. אחיו פרנץ ווינצנץ היו גם הם מלחינים. האח הבכור פרנץ היה הנודע בשלושה, מאחר שהפיק תועלת רבה מידידות הנעורים שלו עם פרנץ שוברט, ודאי הרבה יותר מאיגנץ, שגם הוא הכיר את שוברט. איגנץ (כמו שני אחיו) למד עוגב, פסנתר וכינור. בכינור נחשב לילד פלא במידת מה, אך אביו עמד על כך שיהיה למורה. אחרי מות אביו, למד נגינה אצל ברנרד מוליק, כנר וירטואוז, ואחר הצטרף אל אחיו פרנץ בווינה, שם התרועע גם הוא עם שוברט והושפע מן המוזיקה שלו, כמו גם מזו של היידן, מוצרט ובטהובן.
ב-1826 התמנה לנגן העוגב בכנסייה הרפורמיסטית של וינה ואחר היה לחבר בתזמורת האופרה המלכותית. ב-1831 התמנה למנהל מוזיקלי בשטוטגרט וכעבור זמן קצר במינכן. משנת 1835 כיהן לכנר כממונה על המוזיקה (קאפלמייסטר) בהמבורג וב-1861 עבר למשרה מקבילה בתיאטרון העירוני בפרנקפורט, משם פרש ב-1875. איגנץ לכנר מת בהנובר.
יצירותיו

אף כי לכנר נודע בעיקר כמנצח, כמות המוזיקה שחיבר, כמעט בכל הסוגות, הייתה ניכרת. בין יצירותיו המוכרות והמצליחות ביותר היו "תמונות מן האלפים", Das letzte Fensterln, אף כי מבקרי מוזיקה, כגון וילהלם אלטמן, רואים כיום במוזיקה הקאמרית שלו את מיטב יצירתו. מן היצירות הקאמריות, שש השלישיות שלו להרכב יוצא דופן של כינור, ויולה ופסנתר הן מן הטובות ביותר שנכתבו אי פעם להרכב זה, ושבע רביעיות המיתרים שלו זכו בשעתן לפופולריות בלתי מבוטלת, הודות למלודיות שובות הלב וההרמוניות רבות הרושם שבהן. כמה מן הרביעיות וכל שלישיות הפסנתר הוקלטו.
יצירותיו > מוזיקה קאמרית

רביעיית מיתרים מס' 1 בפה מז'ור, אופוס 43
רביעיית מיתרים מס' 2 בסול מז'ור, אופוס 51
רביעיית מיתרים מס' 3 בדו מז'ור, אופוס 54
רביעיית מיתרים מס' 4 בלה מז'ור, אופוס 74
רביעיית מיתרים מס' 5 בסול מז'ור, אופוס 104
רביעיית מיתרים מס' 6 בלה מינור, אופוס 105
רביעיית מיתרים מס' 7 בסי במול מז'ור, אופוס פוסטהומוס (לאחר המוות)
רביעיית מיתרים לשלושה כינורות וויולה בדו מז'ור, אופוס 106
רביעיית מיתרים לארבעה כינורות בסול מז'ור, אופוס 107
שלישייה מס' 1 לכינור, ויולה ופסנתר בסי במול מז'ור, אופוס 27
שלישייה מס' 2 לכינור, ויולה ופסנתר בסול מז'ור, אופוס 45
שלישייה מס' 3 לכינור, ויולה ופסנתר ברה מז'ור, אופוס 58
שלישייה מס' 4 לכינור, ויולה ופסנתר ברה מינור, אופוס 89
שלישייה מס' 5 לכינור, ויולה ופסנתר במי במול מז'ור, אופוס 102
שלישייה מס' 6 לכינור, ויולה ופסנתר בדו מז'ור, אופוס 103
סונאטה לכינור ופסנתר ברה מז'ור, אופוס 73
אזור יופי טבעי יוצא דופן

מפה של אזורי היופי הטבעי היוצא דופן באנגליה וויילס.
אזור יופי טבעי יוצא דופן (באנגלית: Area of Outstanding Natural Beauty או בראשי תיבות: AONB) הוא אזור כפרי באנגליה, צפון אירלנד או ויילס אשר הוגדר כאזור שימור מיוחד משום נופו הייחודי. אזורים אלו כוללים רמת שימור דומה לפארקים לאומיים, אך נבדלים מהם בכך שהם לא מנוהלים על ידי גוף נפרד אלא כחלק מהמחוזות בהם הם ממוקמים ולרוב כוללים פחות פעילויות לתיירים ומטיילים. ב־22 בנובמבר 2023 ה־AONBs באנגליה ובוויילס אימצו שם חדש, נופים לאומיים (באנגלית: National Landscapes; בוולשית: Tirweddau Cenedlaethol), ונמצאים בתהליך של מיתוג מחדש.
אזורי היופי הטבעי מוגדרים על ידי הארגונים אנגליה הטבעית (באנגליה), משאבי הטבע של ויילס (בוויילס) והסוכנות לאיכות הסביבה של צפון אירלנד (בצפון אירלנד). בסקוטלנד קיימת הגדרה מקבילה לאזורי שימור ברמה זו אשר נקראים אזור נוף לאומי (National Scenic Area). הגדרת האזורים החלה עם חקיקת חוק הגנים הלאומיים והגישה לכפר בשנת 1949 בתור אזורי שימור משלימים לפארקים הלאומיים, כאשר אזור היופי הטבעי הראשון שהוגדר היה חצי האי גובר בשנת 1956. כיום ברחבי אנגליה, ויילס וצפון אירלנד מצויים סך הכל 46 אזורי יופי טבעי יוצא דופן (ראו רשימה בהמשך).
רשימת אזורים מוגדרים > אנגליה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארנסייד וסילברדייל  גבעות בלקדאון  קאנוק צ'ייס  נמל צ'ילצ'סטר  גבעות צ'ילטרן  קורנוול  קוטסוולדס  קרנבורן צ'ייס והדאונס של מערב וילטשייר |  עמק דדהאם  היי ויילד  גבעות הוורדיאן  האי וייט  איי סילי  קנט דאונס  לינקולנשייר וולדס  גבעות מלוורן  גבעות מנדיפ |  צפון הפניינים  חוף נורת'מבלנד  צפון וסקס דאונס  גבעות קואנטוק  גבעות שרופשייר  חוף סולוואי  דרום דבון  חוף סאפוק |  דורסט  מזרח דבון  נידרדייל  חוף נורפוק  חוף צפון דבון  גבעות סארי  עמק תאמר  חורשת בולנד |
רשימת אזורים מוגדרים > ויילס

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  אנגלסי  רכס קלוויד ועמק הדי |  חצי האי גאוור |  חצי האי ל'ין |  עמק וואי (חלקית באנגליה) |
רשימת אזורים מוגדרים > צפון אירלנד

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  החוף ועמקי אנטרים  חוף סוללת הענק |  עמק לאגן  הרי מורן |  בינוואנג  טבעת גוליון |  הרי ספרין  לוך סטרנפורד וחצי האי לקייל |
ראו גם

שמורת טבע
הפארקים הלאומיים של הממלכה המאוחדת
קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי
הערות שוליים

↑  Welcome to National Landscapes, where our stories come to life, The National Landscapes Association, 22 November 2023
אזור חצי האי גאוור בדרום ויילס, אזור היופי הטבעי הראשון שהוגדר
עמק הויין (אנגליה וויילס)
הרי מורן (צפון אירלנד)
גבעות באזור הקוטסוולדס (אנגליה)
אבנר טריינין

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  14 בפברואר 1928 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  7 באוקטובר 2011 (בגיל 83) 
 מקום מגורים:  ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  גבריאל שטיין 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1989)  פרס ברנר (1986) 
 בן או בת זוג:  רבקה שכטר 
 צאצאים:  הילה קנובלר 
 
אבנר טריינין (14 בפברואר 1928 – 7 באוקטובר 2011) היה משורר ישראלי ופרופסור לכימיה פיזיקלית באוניברסיטה העברית בירושלים.
ביוגרפיה

טריינין נולד בתל אביב ב-14 בפברואר 1928. בגיל שנתיים עברה משפחתו לירושלים. למד בבית הספר תחכמוני ובגמנסיה העברית.
החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ולימודיו נקטעו עקב מלחמת העצמאות שבה שירת בחיל המדע. הוא סיים תואר שני ב-1954 וקיבל תואר דוקטור בכימיה ב-1958 בהנחיית פרופ' גבריאל שטיין, על "ספקטרום של יונים". לאחר מכן יצא לפוסט דוקטורט באוניברסיטת קיימברידג', שאותו עשה בהנחיית חתן פרס נובל פרופ' רונלד ג'ורג' רייפורד נוריש. לאחר שנה חזר למשרה במחלקה לכימיה-פיזיקלית באוניברסיטה העברית. בשנת 1963 קיבל דרגת מרצה בכיר, ב-1965 היה לפרופסור חבר ומשנת 1971 פרופסור מן המניין. בין השנים 1975 ל-1978 שימש כדיקן הפקולטה למדעי הטבע. בשנת 1997 פרש לגמלאות. שימש כמרצה אורח באוניברסיטת ברנדייס בניו יורק. בתחילת דרכו חיבר ספר לימוד בכימיה לבתי-ספר תיכוניים, שיצא לאור במספר מהדורות.
ספר השירה הראשון שלו, "אזובי-קיר", יצא לאור בשנת 1957, במהלך לימודיו לתואר דוקטור. בסך הכל פרסם במהלך השנים 12 ספרי שירה. על פעילותו זו זכה בפרסים אחדים, בהם פרס מילוא.
טריינין היה חבר באקדמיה ללשון העברית.
טריינין נפטר בירושלים ב-7 באוקטובר 2011 ונטמן בהר המנוחות.
משפחתו

ב-1949 נישא לפילוסופית רבקה שכטר ונולדו להם שתי בנות: הילה קנובלר, משוררת ופרופסור לרפואה, ומילאת טריינין-פייטלסון, פרופסור לביולוגיה ומרצה בבית הספר לרפואה שליד האוניברסיטה העברית. אחיו היה האלוף אברהם טמיר.
פרסים

פרס מילוא (1969)
פרס ירושלים על שם עגנון (1979)
פרס ברנר (1986)
פרס ביאליק (1989, על הספר "החזרות")
פרס פיכמן (1995)
מספריו > שירה

אזובי-קיר: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשי"ז-1957).
הר וזיתים: שירים (ירושלים: אגודת שלם, תשכ"ט).
השער הסתום: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ו-1975).
המערכה המחזורית: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשל"ח-1978).
לקט שכחה: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ב-1982).
אוקלידום: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ה-1985).
החזרות (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1988).
זיכרון המים: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1991).
מעלות אחז: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1996).
מחזורים: שירים: 1952–1998 (ירושלים: מוסד ביאליק והקיבוץ המאוחד, תש"ס-1999) – כולל מסה על שירתו של אבנר טריינין מאת דן מירון.
רואה זיתים: שירים (תל אביב : הקיבוץ המאוחד, 2003).
הבולענים: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2010).
כתונת איש המחנות
מספריו > עיון

בין שירה למדע: עיונים בשירה העברית החדשה (ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"א 2000).
מספריו > ספרי לימוד

יסודות הכימיה: ספר לימוד לכיתות השישיות בבתי-הספר התיכוניים ולבחינות המוקדמות בכימיה של משרד החינוך (ירושלים: אחיאסף, 1954) [הופיע בשש מהדורות].
כימיה פיזיקלית: לתלמידי מתמטיקה-פיזיקה (עריכה: אמנון אהרני; ירושלים  מפעל השכפול, תשכ"ג).
לקסיקון המדעים המדויקים / מאת פנחס אביבי, הערכים בכימיה מאת אבנר טריינין; בהשתתפות אריאל כהן, צבי כהן (רמת גן: מסדה, 1967).
יסודות התרמודינמיקה - ממנוע הקיטור לחוקי היסוד של הטבע (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2005).
לקריאה נוספת

אבנר טריינין, "מראות וריחות השתייה", בתוך רות קרטון-בלום (עורכת), מאין נחלתי את שירי - סופרים ומשוררים מדברים על מקורות השראה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002, עמ' 103–126
ד"ר אברהם הגורני-גרין, לנושא השואה בשירתנו, עיון בשירי : אורי צבי גרינברג, נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, דוד פוגל, אבא קובנר, דוד רוקח, איתמר יעוז-קסט, אבנר טריינין, יעקב בסר, רבקה מרים, הוצאת עקד, 1970.
הערות שוליים

↑  שלמה גינוסר, אנשי המדע ומגדל השן, דבר, 24 ביולי 1964
↑  העלאות ומינויים באוניברסיטה, דבר, 30 בדצמבר 1965
↑  הוענקו פרסי מילוא, דבר, 15 בפברואר 1970
↑  עידו בלאס, הלך לעולמו המשורר והמדען פרופ' אבנר טריינין, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268907305171  PLWABN: 9811260803105606  BnF: cb14479371c (data)  ISNI: 0000 0001 0964 6180  LCCN: nr88006071  NSK: 000420638  NTA: 189606398  SUDOC: 242164900  VIAF: 37142694   WorldCat (עם VIAF): 37142694
אגודת תולה

אגודת תולה (בגרמנית: Thule Gesellschaft) ובמקור Studiengruppe für germanisches Altertum ("קבוצת מחקר לתקופה הגרמאנית העתיקה"), הייתה קבוצה פולקית אוקולטיסטית במינכן, הידועה בעיקר כארגון שנתן חסות למפלגת הפועלים הגרמנית, שהפכה מאוחר יותר למפלגה הנאצית על ידי אדולף היטלר. עם זאת, היטלר מעולם לא היה חבר באגודת תולה.
אמונות

אחת מהטענות העיקריות של אגודת תולה נגעה למוצאו של הגזע הארי. בעקבות מסעו של מגלה הארצות היווני פיתאס, הגאוגרפים של העולם היווני-רומי מיקמו בצפון הרחוק של אירופה ארץ העונה לשם תולה. שמה של האגודה מקורו בביטוי Ultima Thule (בלטינית: "הצפון הרחוק ביותר") - אותה מזכיר המשורר הרומי ורגיליוס בשירתו האפית האיניאדה. זהו החלק הצפוני ביותר של תולה, ויש המזהים אותה עם סקנדינביה. כמו כן, היו מיסטיקנים נאצים שזיהו אותה בתור בירת היפרבוריאה העתיקה, ומיקמו אותה באזורים שליד איסלנד וגרינלנד.
המקום הוזכר גם על ידי גתה שכתב שיר בשם המלך בְּתוּלֶה וצירף חלק ממנו ל"פאוסט".
אנשי האגודה האמינו בתאוריית כדור הארץ החלול, וכן שמו לעצמם מטרה להוכיח שהגזע הארי הגיע מיבשת אבודה, ייתכן שמאטלנטיס. הם גם שמרו על קשרים עם מאמינים בתאוסופיה ועם חסידיה של הלנה בלבצקי, אוקולטיסטית מפורסמת מהמחצית השנייה של המאה התשע-עשרה. כמו כן, רעיונות אנתרופוסופיים גם עניינו אותם.
אמונות > השבועון "מינשנר באובאכטר"

אגודת תולה רכשה שבועון מקומי בשם "מינשנר באובכטר" (Münchener Beobachter), ושינתה את שמו ל-"מינשנר באובכטר אונד שפורטבלאט" (Münchener Beobachter und Sportblatt) בניסיון להגדיל את תפוצתו. מאוחר יותר הפך העיתון ל-"פלקישר באובכטר" (Völkischer Beobachter), העיתון המוביל של המפלגה הנאצית. עורכו היה קארל הרר.
אמונות > מפלגת הפועלים הגרמנית

קארל הרר ואנטון דרקסלר, שפיתח קשרים בין האגודה לארגוני פועלים ימניים קיצוניים במינכן, הקימו ב-1919 את ה-DAP, מפלגת הפועלים הגרמנית (Deutsche Arbeiterpartei) כזרוע הפוליטית של תולה. מאוחר יותר באותה שנה הצטרף למפלגה אדולף היטלר. ב-1 באפריל 1920 ה-DAP אורגנה מחדש ושמה שונה למפלגת הפועלים הנאציונל-סוציאליסטית, ובקיצור NSDAP (National Sozialistische Deutsche Arbeiterpartei), הידועה בתור המפלגה הנאצית.
בשלב זה פון זבוטנדורף כבר לא היה חבר באגודת תולה, והוא מעולם לא הצטרף ל-DAP או למפלגה הנאצית. עם זאת, רבים מחברי אגודת תולה הפכו ברבות השנים לבעלי תפקידי מפתח במפלגה הנאצית, ביניהם דיטריך אקרט, גוטפרייט פדר, הנס פרנק, קרל הרר, רודולף הס, אלפרד רוזנברג ויוליוס שטרייכר. היטלר הקדיש את ספרו מיין קמפף לאקרט, על שהדריך אותו בכישורי הנאום הפומבי שלו. לעומת זאת, די ברור שלהיטלר עצמו היה עניין מועט בנושאים אזוטריים שכאלה, והוא הקדיש להם זמן מועט.
פירוק האגודה

אגודת תולה הייתה אחד מארגונים רבים שדוכאו לאחר שתפס היטלר את השלטון. על פי האמונה הרווחת, היטלר רצה להימנע מהמבוכה שעלולה להיגרם אם יקושרו בכירים במפלגה עם ארגונים אוקולטיסטיים ומיסטיים. כאשר שב פון זבוטנדורף לגרמניה, ופרסם בה ספר אודות אגודת תולה בשם "לפני שהיטלר בא" (Bevor Hitler kam), הוא נעצר וספרו נאסר לפרסום.
אגודת תולה בתרבות

בסדרת המדע הבדיונית, על טבעי, התולה מופיעה במספר פרקים כאגודה של גרמנים העוסקים בכישוף רב עצמה, מקדמים את רעיון הגזע הארי, ושהיטלר אף חבר בה. כנגדם נלחמים מספר יהודים הבקיאים בכישוף משלהם, כשהידוע מבין כלי הנשק שיצרו במלחמתם בתולה הוא הגולם.
לאגודת תולה תפקיד מרכזי בסרט האנימה "הכובש את שאמבלה" מהסדרה אלכימאי המתכת.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456709605171  BnF: cb150695479 (data)  CANTIC: a19179571  GND: 5289334-0  LCCN: n95028354  NKC: uk20201069287  RERO: 02-A010033150  SUDOC: 104499451  VIAF: 152152766   WorldCat (עם VIAF): 152152766 
סמל אגודת תולה, 1919
אזרח ותיק

התפלגות אנשים מעל גיל 65 במדינות שונות
תעודת אזרח ותיק
אזרח ותיק הוא מושג המחליף בהקשרים שונים את המושג זקן. המושג "אזרח ותיק" בעברית הוא תרגום שאילה מ-senior citizen באנגלית, שנטבע בארצות הברית בשנת 1938 במסגרת קמפיין פוליטי. האתר של "מילון קיימברידג'" מגדיר senior citizen כ"polite expression for an old person" (ביטוי מנומס לזקן), ותיאור זה יפה גם לביטוי המקביל בעברית.
בישראל

המושג "אזרח ותיק" מוגדר בחוק האזרחים הוותיקים, התש"ן-1989 כ"תושב ישראל שהגיע, לפי הרישום במרשם האוכלוסין, לגיל הפרישה כמשמעותו בחוק גיל פרישה, התשס"ד-2004". בשנת 2021 גיל הפרישה לגברים היה 67 ולנשים – 62. החל משנת 2022 עולה גיל הפרישה לנשים ב-4 חודשים מדי שנה, ובשנת 2032 יהיה גיל הפרישה לנשים 65.
בצד הגדרה פורמלית זו, המושג "אזרח ותיק" מציין אדם זקן, בהקשרים מסוימים, במקום המושגים "זקן" ו"קשיש", כנהוג על פי גישת התקינות הפוליטית (אם כי לאחר מקרים רבים של תקיפת קשישים בשנת 2008, חזר השימוש במילה "זקן").
לתושב ישראל שהגיע לגיל המתאים ניתנת תעודת אזרח ותיק. אזרח ותיק זכאי להנחות בתשלומי ארנונה בתנאים הקבועים בחוק, בנסיעה בתחבורה ציבורית ובדמי כניסה לגנים, אתרים ומופעים. אזרח ותיק המקבל גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה, זכאי להנחה בתשלום בגין תרופות הנכללות בסל שירותי הבריאות.
פעמים רבות אזרח ותיק הוא גמלאי, כלומר מתפרנס מקבלת פנסיה שאת הזכות לה צבר בעבודתו קודם שהגיע לגיל זקנה. לצד זאת, חלק מהאזרחים הוותיקים לא צברו זכויות פנסיה ועליהם להתפרנס בדרכים אחרות: להמשיך לעבוד או להסתפק בקצבת אזרח ותיק של המוסד לביטוח לאומי, שבעבר נקראה "קצבת זקנה". בשנת 2016 יזם המוסד לביטוח לאומי החלפה של המושג "קצבת זקנה" במושג "קצבת אזרח ותיק", בנימוק "הסתבר כי השימוש במונח "קצבת זקנה" יוצר אצל מרבית האוכלוסייה קונוטציות שליליות וסטריאוטיפים המובילים לפגיעה ברגשות האוכלוסייה הבוגרת". יוזמה זו אושרה בכנסת בפברואר 2017, בתיקון לחוק הביטוח הלאומי.
המושג "אזרח ותיק" מופיע בחוקים נוספים, למשל חוק הבנקאות (שירות ללקוח), ונשען בדרך כלל על ההגדרה שבחוק האזרחים הוותיקים. חוק הגנת הצרכן מגדיר אזרח ותיק "מי שמלאו לו 65 שנים", וקובע הגנה מיוחדת הניתנת לצרכן שהוא אדם עם מוגבלות, אזרח ותיק או עולה חדש.
אחד ממשרדי ממשלת ישראל הוא המשרד לשוויון חברתי שבשנותיו הראשונות נקרא המשרד לאזרחים ותיקים, ומטרתו הייתה "שיפור וקידום איכות חייהם של האזרחים הוותיקים בישראל".
הערות שוליים

↑  רפאל ניר, תקינות פוליטית, לשון נקייה והזניית השפה, פנים, אוקטובר 1998
↑  "The Senior Times Online". אורכב מ-המקור ב-6 במרץ 2016. נבדק ב-12 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  senior citizen, Cambridge Dictionary
↑  גיל פרישה (לפי החוק), באתר www.prisha.co.il
↑  כך למשל בהצעת חוק העונשין (תיקון - החמרת ענישה על תקיפת זקנים), וכן בשם סיעה בכנסת שהוקמה במהלך שנה זו בשם צדק לזקן.
↑  תזכיר חוק הביטוח הלאומי (תיקון החלפת המונח "קצבת זקנה" במונח "קצבת אזרח ותיק") (תיקון מס'...), התשע"ו-2016, הופץ ב-11 בינואר 2016  באתר החקיקה הממשלתי
↑  חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 192), התשע"ז-2017, ס"ח 2606 מ-27 בפברואר 2017
↑  סעיף 14ג1 לחוק הגנת הצרכן
↑  אודות המשרד, באתר המשרד לאזרחים ותיקים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4141482-2  LCCN: sh85002087  NKC: ph117267
איוואן זריאנוב

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1894 Vyatka Governorate, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  4 בספטמבר 1975 (בגיל 80) 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות ודנסקויה 
 השכלה:  מכון הפרופסורים האדומים 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
 
איוון מיכאילייביץ' זריאנוב (ברוסית: Иван Михеевич Зарянов;‏ 26 בנובמבר 1894 – 4 בספטמבר 1975) היה חבר המועצה הצבאית של בית המשפט העליון של ברית המועצות. היה שופט במשפט טוקיו לפושעי מלחמה יפניים מטעם ברית המועצות.