stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיווח עצמי
הטיות תגובה > הסכמה

סגנון תגובה שהוזכר לעיל אינו מתייחס לתוכן הפריט אלא לאופן ניסוחו, לכן סגנון תגובה כזה קרוי סגנון תגובה צורני. אחת מהטיות התגובה האלה מכונה הסכמה – הנטייה של נבחן לענות "נכון" או "כן" מבלי לשים לב לתוכן הפריט.
הטיות תגובה > סטייה

סגנון תגובה נוסף שנחקר רבות מכונה סטייה: הנטייה של נבחן להתריס, לחרוג ולהשיב תשובות לא-שגרתיות. למרות שזה הוא כביכול סגנון תגובה תוכני, טוען ברג – החוקר שניסח את ההשערה בדבר סגנון הסטייה – שסגנון זה אינו תלוי בתוכן; הוא הדגים את פעולתו גם בתוכן לא-מילולי, במבחן המבוסס על העדפה של גופים גאומטריים.
ראו גם

האדרה עצמית
הונאה עצמית
ניהול הרושם
רגרסיה (אנליזה)
הערות שוליים

1 2 3  Roger Tourangeau, Lance J. Rips, Kenneth Rasinski, The Psychology of Survey Response, Cambridge: Cambridge University Press, 2000, ISBN 978-0-521-57629-1
1 2  Roger Tourangeau, Ting Yan, Sensitive questions in surveys., Psychological Bulletin 133, 2007, עמ' 859–883 doi: 10.1037/0033-2909.133.5.859
↑  John Briere, Joseph Spinazzola, Phenomenology and psychological assessment of complex posttraumatic states, Journal of Traumatic Stress 18, 2005-10, עמ' 401–412 doi: 10.1002/jts.20048
↑  C. Harry Hui, Harry C. Triandis, Individualism-Collectivism: A Study of Cross-Cultural Researchers, Journal of Cross-Cultural Psychology 17, 1986-06, עמ' 225–248 doi: 10.1177/0022002186017002006
1 2  O. Baron-Epel, G. Kaplan, R. Weinstein, M. S. Green, Extreme and acquiescence bias in a bi-ethnic population, The European Journal of Public Health 20, 2010-10-01, עמ' 543–548 doi: 10.1093/eurpub/ckq052
1 2  Delroy L. Paulhus, Douglas B. Reid, Enhancement and denial in socially desirable responding., Journal of Personality and Social Psychology 60, 1991-02, עמ' 307–317 doi: 10.1037/0022-3514.60.2.307
↑  Arthur Couch, Kenneth Keniston, Yeasayers and naysayers: Agreeing response set as a personality variable., The Journal of Abnormal and Social Psychology 60, 1960-03, עמ' 151–174 doi: 10.1037/h0040372
↑  Stephen A. Mourer, Response Set in Personality Assessment., Archives of General Psychiatry 19, 1968-12-01, עמ' 763 doi: 10.1001/archpsyc.1968.01740120123021
דנקז

| --- | --- |
הארמון בדנקז
הארמון בדנקז
 מדינה:  אתיופיה אתיופיה
 מחוז:  צפון גונדר
 קואורדינטות:  12°27′58″N 37°37′00″E﻿ / ﻿12.466111111111°N 37.616666666667°E﻿ / 12.466111111111; 37.616666666667 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אתיופיה מוגדלת) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטידנקז(למפת אתיופיה רגילה) אדיס אבבה דירה דאווה מקלה גונדר אווסה ג'ימה ג'יג'יגה אריתריאה סודאן דרום סודאן  קניה סומליה ג'יבוטידנקז  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דנקז (בגעז: ደንቀዝ) הוא כפר במחוז צפון גונדר שבמדינת אמהרה בצפון אתיופיה. הכפר שוכן בגובה של 2,427 עד 2,808 מטרים מעל פני הים, כ-23 ק"מ צפונית-מזרחית לאגם טאנה וכ-21 ק"מ דרומית-מזרחית לעיר גונדר. בתי הכפר שוכנים בפיזור ניכר בין טראסות חקלאיות המשתפלות בתלילות לעבר חופי האגם.
היסטוריה

על גבעה בדנקז, שהיה ידוע בשם "גומנגה" (פורטוגזית Gomenghe או Gomnagé), הקים הקיסר סוסניוס ב-1619, מעוז מלכותי קטן עשוי אבן. המבנה שכלל תשעה חדרים הוקף בארבע פינותיו במגדלים עגולים קטנים, וסמוך לו הוקמה קפלה. הרקע לבחירה באתר למטרה זו נעוץ באגדה רווחת, לפיה נגלתה הבתולה לקיסר דווית השני (שלט 1507–1540), ובישרה לו כי בירתו המבורכת בידי שמיים תקום במקום ששמו מתחיל בצליל "ג", או ליתר דיוק, בהברה "גו". מסיבה זו הוקמו מעוזים מלכותיים גם בגורגורה ובגוזרה, וכן בפאסיל גמב שבגונדר, אשר הייתה לימים לבירת הקיסרות.
מנואל דה אלמיידה דיווח כי הקיסר שהה בדנקז משך עשר עונות גשומות רצופות, וציין כי:
"כבר ארבע או חמש שנים חלפו מאז שהקיסר - כאשר מספר בנאים מהודו הובאו בידי הפטריארך - הקים ארמון אבן וסיד; מבנה שהיה לפלא בארץ זו ודבר-מה שטרם נראה או עלה בדמיונו של איש, ומעלותיו הן כאלה שהיה נחשב לבעל ערך ונאה בכל מקום. הוא ניצב בינות לשתי חומות ארוכות ורחבות עד מאוד, במיקום החולש על כל היתר, ועל-כן נצפה ממרחק רב. יש לו אולמות וחדרים בקומת הקרקע ובקומה הראשונה, מעוצבים כולם בפרופורציה, ומרפסות מהן נשקף מראה לא רק אל כל המחנה ואל דנקז, כי עד מקומות רחוקים מאוד השוכנים בכל הכיוונים".
לדברי דה אלמיידה שכנו סביב הארמון מבנים רבים מאוד, רובם עגולים, והם שיוו לאתר מראה של הר מסולע ולא של עיר. עוד שכנה במקום כנסייה.
גם בכרוניקה של הקיסר נזכרה העובדה שבנאים אירופים הקימו עבורו שני ארמונות - האחד בדנקז והשני בגורגורה. הסתירה לכאורה בזהות הבנאים - הודים או אירופים - נובעת מהעובדה שהיו אלה כנראה אנשי מלאכה שהובאו מגואה הפורטוגזית. הכרוניקה הקיסרית מוסיפה שבמפעל הבנייה לקחו חלק גם אנשי מקצוע מקומיים ומצרים.
מבקרים שהזדמנו לדנקז בשנות ה-30 של המאה ה-19 עמדו על כך שבמקום בו שכן המתחם הקיסרי מוקף החומה ניצב מבנה הרוס.
הערות שוליים

↑  Ethiopia, the unknown land, Stuart Munro-Hay, I.B.Tauris publishers, 2008 ISBN 9781860647444. עמ' 173.
דיות (אידוי מים)

פיונית בעלה של צמח העגבנייה, שצולמה באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים סורק
דִּיּוּת (בלועזית: טרנספירציה, Transpiration) היא אידוי מים משטח גופו של צמח דרך הפיוניות.
דיות בצמחים

דיות בצמחים מתבצעת כאשר פיוניות הצמחים נפתחות לשם קיום פוטוסינתזה, המים מתאדים דרכן. 
עם גורמי האקלים המשפיעים על הדיות נמנים עוצמת קרינה, טמפרטורה, לחות יחסית, עוצמת האור, ריכוז הפחמן הדו-חמצני, פוטנציאל המים בעלה ומהירות הרוח. הדיות מתקיימת בכל הצמחים שיש בהם תאי פיונית.
הדיות נמדדת במ"ל למ"ר לשנייה. המכשיר למדידת דיות של עלה בודד נקרא פורומטר.
בדיות מתנדפות מולקולות המים דרך הפיוניות לאטמוספירה. איבוד המים אינו תהליך רצוי מבחינת הצמח אלא למעשה מחיר אותו "משלם" הצמח על קליטת הפחמן הדו-חמצני מהאוויר דרך אותן פיוניות. עם זאת, הדיות ניתנת לוויסות, על ידי סגירת או פתיחת הפיוניות שבצמח.
אורגניזמים מתמודדים עם דיות מופרזת באמצעים שונים, ראו גורם מגביל.
דיווחי תנועה

דיווח תנועה משמשים להפצת מידע על מצב נתיבי התנועה (כבישים, רחובות וצירי תנועה נוספים) וכוללים מידע כגון עומסי תנועה, תאונות, מעקפים לכבישים סגורים וכדומה.
עד לתחילת המאה ה-21 הדיווחים רוכזו בעיקר בתחנות רדיו וטלוויזיה ובמהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הוחל בהפצת דיווחי תנועה גם באמצעות אתרי אינטרנט ייעודיים הזמינים גם לגולשים במחשבים ביתיים וגם לטלפונים חכמים.
דיווחי התנועה נועדו לעזור לנהגים למצוא את הדרך האופטימלית כדי להגיע ליעדם - היינו מציאת נתיבים חלופיים לנתיבים עמוסים או סגורים - או לפחות לדעת את זמני הנסיעה הצפויים להם.
המידע הכלול בדיווחי התנועה

מספר הכביש והקטע שבו הוא עמוס
דרגת העומס וזמן הנסיעה בקטע הכביש העמוס
אירועים כגון:
תאונות דרכים
חסימות
מפגעים על הכביש
מארבי משטרה.
דיווחי תנועה מסורתיים > איסוף המידע

מתנדבים המתקשרים למוקד טלפוני ומדווחים על עומס הכביש, וכן על אירועים שונים כגון תאונות, מחסומים וכו'.
מצלמות בקרת תנועה
מטוסים הנעים בשעות העומס מעל צירי תנועה עיקריים.
דיווחי תנועה מסורתיים > ריכוז המידע

ריכוז המידע המסורתי הוא רשימות של מספרי הכבישים ומצב התנועה בהם. מידע זה מתעדכן מדי זמן מה (רבע שעה או חצי שעה).
דיווחי תנועה מסורתיים > הפצת המידע

הפצה מסורתית היא על ידי קריין ברשתות רדיו או בשידורי הטלוויזיה
פרוטוקול RDS מאפשר לנהגים, המצוידים במקלט רדיו התומך בפרוטוקול זה, לדלג אוטומטית מהתחנה שלה הם מאזינים לתחנה אחרת המשדרת דיווחי תנועה באותה עת.
פרסום הרשימות באתרי האינטרנט רשתות הרדיו והטלוויזיה ללא עיבוד מתוחכם.
שילוט אלקטרוני בכבישים.
דיווחי תנועה חדשניים > איסוף המידע

אפליקציות ייעודיות בטלפונים חכמים המסוגלות לדווח אוטומטית על עומס התנועה בזמן אמת, כמו גם דיווחים ידניים על אירועים שונים
מצלמות בקרת תנועה.
דיווחי תנועה חדשניים > ריכוז המידע

מסדי נתונים ייעודיים המתעדכנים כמעט בזמן אמת.
דיווחי תנועה חדשניים > הפצת המידע

אתרי אינטרנט ייעודיים הכוללים מפות המתעדכנות בתדירות גבוהה
מסרונים לטלפונים סלולריים
דיווח ישירות לטלפונים החכמים או למכשירים ייעודיים אחרים
שירות TMC (Traffic Message Channel) למכשירי GPS
שלט אלקטרוני ובו מידע על עומס התנועה
דיז'ון תומפסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במרץ 1983 (בן 41) לוס אנג'לס שבקליפורניה
 עמדה:  סווינגמן
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  21 
 מכללה:  UCLA
 דראפט:  בחירה מספר 54, 2005 ניו יורק ניקס
 קבוצות כשחקן
 2005 2005–2006 2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010–2011 2011–2012 2012–2014 2015 2016–2017 2017–:  פיניקס סאנס אלבקרקי ת'נדרבירדס אטלנטה הוקס אלבה ברלין אזובמאש מאריופול הפועל ירושלים ספרטק סנקט פטרבורג אסוול ליון-וילרבאן ניז'ני נובגורוד הפועל תל אביב הפועל ירושלים ניז'ני נובגורוד
 הישגים כשחקן
 החמישייה השנייה של העונה ביורוקאפ (2010)
 
דיז'ון לין תומפסון (באנגלית: Dijon Lynn Thompson; נולד ב-23 במרץ 1983 בלוס אנג'לס, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד בניז'ני נובוגרוד (רוסיה). גובהו 2.01 מטרים.
קריירה

במכללה שיחק תומפסון במכללת UCLA, וקלע בממוצע 15.6 נקודות למשחק. הוא נבחר על ידי הניו יורק ניקס בסיבוב השני של הדראפט בשנת 2005, במקום ה-54. הוא הועבר בטרייד לפיניקס סאנס ושיחק 10 משחקים בהם קלע 2.8 נקודות ב-4.3 דקות משחק בממוצע. לאחר מכן עבר לשחק ב-NBDL בקבוצת אלבקרקי ת'נדרבירדס והציג ממוצעים מרשימים של 20.3 נקודות, 9.3 ריבאונדים ו-4 אסיסטים למשחק. בשל פציעה בברכו הוא לא שיחק בעונת 2006.
בינואר 2007 הוא הוחתם לחוזה של עשרה ימים באטלנטה הוקס, ושיחק 6 משחקים בהם קלע 2.8 נקודות ב-8.3 דקות בממוצע. בהמשך עבר לאלבה ברלין מגרמניה. בשנת 2008 עבר לאזובמאש מאריופול, עימה זכה באליפות אוקראינה. בליגה האוקראינית העמיד תומפסון ממוצעים של 14.1 נקודות, 6.5 ריבאונדים ו- 2.3 אסיסטים ב-30.8 דקות משחק בממוצע.
בעונת 2009 חתם בקבוצת הפועל ירושלים הישראלית, וכעבור שנה עבר לשחק בספרטק סנקט פטרבורג מליגת הכדורסל המקצוענית של רוסיה. ב-2015 שיחק בהפועל תל אביב בחציה השני של העונה בה הפגין יכולת חלשה.
בנובמבר 2016 חתם בהפועל ירושלים ובינואר 2017 עבר תומפסון לניז'ני נובגורוד הרוסית.
דה-הילה

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1982 (בן 42) טורונטו, קנדה 
 שם לידה:  Jason Matthew Quenneville 
 שם במה:  DaHeala 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייסון קווינוויל (בשמו המקורי באנגלית: Jason Quenneville; נולד ב-23 בפברואר 1982), הידוע בשם הבמה דה-הילה (DaHeala), הוא מפיק מוזיקלי ופזמונאי קנדי. הוא הפיק עבור אמנים כגון דה ויקנד, הלסי, ליל עוזי ורט ובלי, בין היתר. הוא הועמד לשלושה פרסי גראמי על עבודת ההפקה שלו באלבומו של דה ויקנד מ-2015,‏ Beauty Behind the Madness. במהלך הקריירה שלו, שיתף פעולה עם מפיקים כגון מקס מרטין, דאפט פאנק, ריק רובין ומטרו בומין.
ביוגרפיה

קווינוויל גדל בגטינו שבקוויבק בבית שדיבר צרפתית ואנגלית. בגיל 13 הוא למד לתקלט במרכז צעירים, מה שהוביל אותו ללמוד להשתמש ב-FL Studio. עבודת ההפקה הראשונה שלו הייתה בגיל 23, כשעבד על המיקסטייפ Death Before Dishonor, עבור הראפר בלי. הוא המשיך לעבוד עם בלי מאוחר יותר בפרויקטים שונים, כולל אלבומו, The Revolution, משנת 2007. הוא גם הפיק את כל הרצועות באלבום הבכורה של מאסארי הנקרא על שמו, שיצא בשנת 2005.
קווינוויל החל לעבוד עם דה ויקנד על אלבום הבכורה שלו, Kiss Land, שיצא בשנת 2013. הוא הפיק את כל השירים באלבום, בשיתוף פעולה עם DannyBoyStyles ודה ויקנד עצמו. בשנת 2014, השתתף בהפקת אלבומו של ריק רוס, Mastermind, כשהפיק את הרצועה "In Vein" בהשתתפות דה ויקנד. בשיר שיתף פעולה עם המפיקים מטרו בומין וריק רובין.
בשנת 2015, קווינוויל היה המפיק הבכיר באלבומו של דה ויקנד, Beauty Behind the Madness. הוא הפיק וכתב רצועות רבות באלבום, בהן "Often",‏ "Acquainted",‏ "Dark Times" (בהשתתפות אד שירן) ו-"Earned It". השיר האחרון הופיע בפסקול הסרט חמישים גוונים של אפור משנת 2015. השיר אף היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר ולשני פרסי גראמי בקטגוריות "שיר ה-R&B הטוב ביותר" ו"השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית". המועמדויות חולקו בין קווינוויל, דה ויקנד, בלי וסטפן מוקיו. האלבום עצמו הועמד לפרס גראמי לאלבום השנה וזכה בפרס האלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר.
בשנת 2016, קווינוויל היה שותף לכתיבת חמש רצועות באלבום האולפן השלישי של דה ויקנד, Starboy, כולל שיר הנושא, "Starboy", בהשתתפות דאפט פאנק. על כתיבת השיר, זכה קווינוויל בפרס SOCAN. באותה השנה, היה שותף לכתיבת שירה של הלסי, "Not Afraid Anymore", שהופיע בפסקול הסרט חמישים גוונים של אופל.
בשנת 2020, קווינוויל היה שותף לכתיבה והפקה של רצועות אלבום האולפן הרביעי של דה ויקנד, After Hours, כולל הסינגל "Blinding Lights", שהגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100 והיה לשיר המצליח ביותר לשנת 2020. בסוף מרץ 2020, דה ויקנד הוציא שלוש רצועות בונוס לאלבום שהופקו על ידי דה-הילה.
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | עבודה מועמדת | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | פרס המוזיקה האמריקאית | אלבום הנשמה/R&B המועדף | Beauty Behind the Madness | זכייה |  |
| 2016 | פרס אוסקר | שיר המקורי הטוב ביותר | "Earned It" | מועמדות |  |
| 2016 | פרס גראמי | שיר ה-R&B הטוב ביותר | "Earned It" | מועמדות |  |
| 2016 | פרס גראמי | השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית | "Earned It" | מועמדות |  |
| 2016 | פרס גראמי | אלבום השנה | Beauty Behind the Madness | מועמדות |  |
| 2016 | פרס NAACP Image | אלבום מצטיין | Beauty Behind the Madness | מועמדות |  |
דניאלה נרדיני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באפריל 1968 (בת 56) לארגס, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון המלכותי של סקוטלנד  Largs Academy 
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאלה נרדיני (באנגלית: Daniela Nardini; נולדה ב-26 באפריל 1968 בלארגס) היא שחקנית סקוטית זוכת פרס באפט"א.
ביוגרפיה

נרדיני גדלה בעיירה לארגס שבמערב סקוטלנד, בה ניהלו הוריה גלידרייה. היא למדה בבית הספר למשחק באדינבורו אך לא הצליחה להתקבל לאקדמיה הסקוטית למוזיקה ודרמה בגלאזגו. היא קיבלה מספר תפקידים קטנים, ובתקופות מסוימות הייתה מובטלת. בשלב מסוים שקלה לוותר על קריירת משחק ולהיות מורה, אך אז לוהקה לסדרת הדרמה של ה-BBC, "החיים האלה". בסדרה זו, ששודרה בשנים 1997-1996 גילמה את דמותה של אנה פורבס, עורכת דין שאפתנית, דעתנית וחדת לשון. התפקיד הקנה לה את פרס באפט"א הסקוטי בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר ב-1997, ובפרס באפט"א באותה קטגוריה ב-1998.
בעקבות הצלחתה בסדרה, לוהקה ב-1998 לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Big Women", שעסקה בקבוצה פמיניסטית בשנות ה-70. בהמשך גילמה תפקידים רבים בטלוויזיה ובקולנוע .
ב-2001 השתתפה בסדרה של ה-BBC, "לשבור את הכלים", כחיילת, אחת משתי הנשים היחידות בפלוגה של גברים, בקורס שאוכלס מאז ומתמיד רק בגברים.
ב-2005 השתתפה בסרט הקולנוע "פסטיבל" שעסק בפסטיבל אדינבורו. הסרט לא זכה להצלחה רבה, אך הוא הקנה לה מועמדות נוספת לפרס באפט"א הסקוטי. כן השתתפה במחזות שונים שהוצגו בתיאטראות בלונדון ובגלאזגו.
לנרדיני גם ניסיון בימתי רב, כולל התפקיד הראשי בהפקתו של דייוויד מקוויקר את קמיל בליריקה, "המרסמית" בשנת 2003; "בנות מובילות" בתיאטרון הסיטיזנס, גלאזגו ב-2004, "קיו קטלני" בתיאטרון אולפני ריברסייד (2004). בשנת 2005 הופיע נרדיני בתפקיד הראשי באטה ג'נקס בתיאטרון פינבורו, לונדון. בין יולי לאוקטובר 2009 הופיעה "חשמלית ושמה תשוקה" בלונדון.
חיים אישיים

לנרדיני בן ובת, והיא חיה עם בן זוגה בגלאזגו.
הערות שוליים

↑  דפנה לוי, בלי חוקים, באתר הארץ, 17 במאי 2001
↑  רותה קופפר, לא נחמדה, באתר הארץ, 27 ביוני 2002
גיורא יהלום, ‏גאווה ודעה קדומה, באתר גלובס, 11 במרץ 2002
| זוכות פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1952–1959 | גוג'י וית'רס (1955) • וירג'יניה מקינה (1956) • רוזלי קראצ'לי (1957) • גוון ווטפורד (1959) |  |
| 1960–1979 | קתרין לייסי (1960) • בילי וייטלו (1961) • רות דאנינג (1962) • ברנדה ברוס (1963) • ויוויאן מרצ'נט (1964) • קתרין בלייק (1965) • גוון ווטפורד (1966) • ונסה רדגרייב (1967) • ג'ודי דנץ' (1968) • ונדי קרייג (1969) • מרגרט טייזאק (1970) • אנט קרוסבי (1971) • פטרישה הייז (1972) • בילי וייטלו (1973) • סיליה ג'ונסון (1974) • לי רמיק (1975) • אנט קרוסבי (1976) • שאן פיליפס (1977) • פנלופה קית' (1978) • פרנצ'סקה אניס (1979) |  |
| 1980–1999 | שריל קמפבל (1980) • פגי אשקרופט (1981) • ג'ודי דנץ' (1982) • בריל ריד (1983) • קוראל בראון (1984) • פגי אשקרופט (1985) • קלייר בלום (1986) • אנה מאסי (1987) • אמה תומפסון (1988) • ת'ורה הירד (1989) • דיאנה ריג (1990) • ג'רלדין מקיואן (1991) • הלן מירן (1992) • הלן מירן (1993) • הלן מירן (1994) • ג'ולייט אוברי (1995) • ג'ניפר אילי (1996) • ג'ינה מקי (1997) • דניאלה נרדיני (1998) • ת'ורה הירד (1999) |  |
| 2000–היום | ת'ורה הירד (2000) • ג'ודי דנץ' (2001) • ג'ולי וולטרס (2002) • ג'ולי וולטרס (2003) • ג'ולי וולטרס (2004) • אנמריה מרינקה (2005) • אנה מקסוול מרטין (2006) • ויקטוריה ווד (2007) • איילין אטקינס (2008) • אנה מקסוול מרטין (2009) • ג'ולי וולטרס (2010) • ויקי מק'קלור (2011) • אמילי ווטסון (2012) • שרידן סמית' (2013) • אוליביה קולמן (2014) • ג'ורג'ינה קמפבל (2015) • סוראן ג'ונס (2016) • שרה לנקשייר (2017) • מולי וינדזור (2018) • ג'ודי קומר (2019) • גלנדה ג'קסון (2020) • מיקיילה קול (2021) • ג'ודי קומר (2022) • קייט וינסלט (2023) • שרה לנקשייר (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810655692805606  ISNI: 0000 0000 5450 3413  LCCN: no2008010266  SUDOC: 243526253  VIAF: 7189448   WorldCat (עם VIAF): 7189448
דויד דיופ

| --- | --- |

 לידה:  24 בפברואר 1966 (בן 58) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הסורבון 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 יצירות בולטות:  Frère d'âme 
 פרסים והוקרה:  Prix Patrimoines BPE (2018)  פרס בוקר הבינלאומי (2021)  Prix Luc-Durand-Réville (2019)  פרס גונקור של הגימנסיות (2018)  פרס אמאדו קורומה (2018) 
 
דויד דיופ (נולד ב-24 בפברואר 1966) הוא סופר ואקדמאי צרפתי, המתמחה בספרות צרפתית ופרנקופונית אפריקאית מהמאה ה-18. הוא זכה בפרס בוקר הבינלאומי לשנת 2021 על הרומן שלו "בלילה כל הדם שחור", והיה לסופר הצרפתי הראשון אשר זכה בפרס זה. הרומן הועמד גם לעשרה פרסים צרפתיים וזכה בהם במדינות אחרות.
ביוגרפיה

דויד דיופ נולד בפריס בשנת 1966 לאם צרפתייה ולאב סנגלי.   הוא עבר לדקר בגיל חמש ובילה את רוב ילדותו בסנגל לפני שחזר ללמוד בצרפת בגיל שמונה-עשרה לאחר שסיים את התיכון.  דיופ קיבל תואר דוקטור מהסורבון על לימודיו בספרות צרפתית מהמאה ה-18.
בשנת 1998 הפך למרצה לספרות באוניברסיטת פאו ובאזור אדור והתמחה בספרות צרפתית מהמאה ה-18 ובספרות צרפתית אפריקאית. בשנת 2009 מונה לעמוד בראש קבוצת מחקר בנושא ייצוג אפריקה ואפריקאים בספרות האירופית של המאה ה-17 וה-18. דיופ עומד כעת בראש המחלקה לאמנויות, שפות וספרות באוניברסיטה. הוא גר בפאו.
באוקטובר 2021 פרסם דייוויד דיופ את La Porte du voyage sans retour, éditions du Seuil, 2021.
הערות שוליים

↑  Branach-Kallas, Anna (26 בפברואר 2021). "Tirailleurs Sénégalais, Savagery, and War Trauma in At Night All Blood is Black by David Diop". Journal of War & Culture Studies. 0: 1. doi:10.1080/17526272.2021.1891674. ISSN 1752-6272. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Cain, Sian (2 ביוני 2021). "David Diop wins International Booker for 'frightening' At Night All Blood Is Black". Guardian News Media. נבדק ב-4 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cappelle, Laura (30 במאי 2021). "He Is Senegalese and French, With Nothing to Reconcile". The New York Times. נבדק ב-4 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "David Diop". frenchculture.org (באנגלית). French Embassy in the United States. נבדק ב-3 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "David Diop". Internationales Literaturfestival Berlin. נבדק ב-3 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Contreras, Isabel (15 בנובמבר 2018). "Le Goncourt des lycéens 2018 pour David Diop". Livres Hebdo (בצרפתית). נבדק ב-16 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nayar, Varun (באוקטובר 2020). "A Bereaved Soldier Looks for Revenge in David Diop's Disturbing 'At Night All Blood is Black'". Words Without Borders. נבדק ב-16 בנובמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008916273605171  BnF: cb16132265d (data)  GND: 102566292X  ISNI: 0000 0003 8164 9161  LCCN: no2017165945  NKC: pna20211124822  SUDOC: 162350317  VIAF: 261763508   WorldCat (עם VIAF): 261763508
דה-סטליניזציה

דה-סטליניזציה (ברוסית: Десталинизация) הוא תהליך שהתרחש בברית המועצות בתקופת שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב ובמהלכו בוטלו סממני פולחן אישיות של יוסיף סטלין ומספר צווים ממשלתיים שהיו בבסיס משטרו של סטלין. התהליך הביא גם לדמוקרטיזציה מסוימת של החיים בברית המועצות, המכונה ההפשרה של חרושצ'וב.
רקע

כבר בשנת 1953, מיד עם מותו של יוסיף סטלין, החלו סממנים של שינויים שלטוניים והפסקת המדיניות של דיכוי פוליטי נרחב. הסממנים הראשונים היו בשחרור אסירי גולאג, התחלה של זיכוי חלק מהאסירים, ביטול משפט הרופאים ועוד.
בפברואר 1956 התקיימה הוועידה ה-20 של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שבה נשא חרושצ'וב את הנאום הסודי, שבו האשים את סטלין במדיניות של דיכוי. הוא סימן את שנת 1934 כשנת תחילת הדיכוי; בהתאם לכך, חיסול מעמד הקולאקים והמשפטים של תחילת שנות ה-30 לא נכללו ברשימת פשעי המשטר של סטלין. חרושצ'וב ניסה בכל כוחו לבדל את עצמו ממדיניות קודמו, ולכן העברת המידע הייתה סלקטיבית.[דרושה הבהרה] מדיניות זו הגיעה לשיאה בשנת 1961, כאשר גופתו של סטלין הוצאה מהמאוזוליאום של לנין ושמה של העיר סטלינגרד שונה לוולגוגרד.
עובדי המנגנון המפלגתי ופקידי ממשל בכירים היו מעוניינים בהפסקת מדיניותו של סטלין, היות שבגינה הם היו בסכנה מתמדת של כליאה או אף הוצאה להורג במעמד הדחתם מהתפקיד ואף בהיותם בגמלאות.
התהליך הופסק בשנת 1964, עם סיום שלטונו של חרושצ'וב. עד לתחילת הפֶרֶסטרוֹיקה ב-1987 לא היה אזכור רשמי לטרור הסטליניסטי, אך מנגד גם מדיניות הדיכוי הנרחב לא חזרה.
יישום הדה-סטליניזציה > שחרור אסירי גולאג וטיהור שמם

עוד בשנת 1953, בתקופה שלברנטי בריה עמד בראש מערכת שירותי הביטחון, החל שחרור הדרגתי של אסירי גולאג. בהתאם לצו חנינה מ-27 במרץ 1953 שוחררו כחצי (כ-1.2 מיליון אסירים)[דרושה הבהרה], בעיקר אסירים שתקופת מאסר הייתה עד חמש שנים. בין המשוחררים כמעט ולא היו אסירים פוליטיים. בתקופת 1954-1956 שוחררו כ-300 אלף אסירים פוליטיים, ומספר האסירים הפוליטיים הצטמצם לכ-114 אלף. בתחילת 1956 עמד מספר האסירים לראשונה על פחות ממיליון.
במקביל לשחרור האסירים החלו לפעול ועדות לזיכוי הנאשמים. אלפי אסירים זוכו לאחר מותם.
מספר עובדים בכירים של נ.ק.וו.ד הואשמו בהפרות משמעת, ניהול לא תקין של חקירות ואף פעילות נגד המדינה. חלקם הואשמו ואף הוצאו להורג, חלקם הוצאו לגמלאות.
יישום הדה-סטליניזציה > שינוי שמות ערים שנקראו על שם סטלין

בתקופת שלטונו של סטלין נקראו מקומות רבים על שמו. להלן מספר דוגמאות של ערים שהוחזר להן שמן המקורי:
Oraşul Stalin, 1950–1960 - ברשוב, רומניה
Stalin, 1949–1956 - וארנה, בולגריה
Stalinabad, 1929–1961 - דושנבה, טג'יקיסטן
Stalingrad, 1925–1961 - וולגוגרד, רוסיה
Staliniri, 1934–1961 - צחינוואלי, גאורגיה
Stalino, 1924–1961 - דונצק, אוקראינה
Stalinogród, 1953–1956 - קטוביץ, פולין
Stalinsk, 1932–1961 - נובוקוזנצק, רוסיה
במקביל פורקו פסלים של סטלין שהיו מוצבים בכיכרות הערים, ושונו שמותיהם של מפעלים ורחובות רבים. המנון ברית המועצות, שמילותיו כללו אזכור של סטלין, החל להתבצע ללא מילים והושמעה מנגינה בלבד. כל המוזיאונים הרבים שהוקמו ברחבי ברית המועצות והוקדשו לסטלין נסגרו, למעט המוזיאון בעיר שבה הוא נולד, גורי.
דה-סטליניזציה כיום

בתקופת נשיאותו של דמיטרי מדבדב היה ניסיון לחדש את התהליך. מספר פקידים בכירים דיברו על הצורך ב"דה-סטליניזציה של התודעה הציבורית". כמו כן דיברו על הצורך באישור תוכנית כלל ארצית להנצחת קורבנות הטרור של סטלין.
לצד דעות אלו היו גם דעות אחרות, לפיהן יש אמנם לקדם את תוכנית ההנצחה, אך תוכנית זו עלולה לפלג את הציבור ולא להביא לפיוס חברתי. לפי סקר שבוצע, כ-24% מהנשאלים ציינו שמשפחתם סבלה מדיכוי בתקופת שלטונו של סטלין. לעומת זאת, אם בשנת 2007 רק 15% מהנשאלים ציינו שמדיניותו של סטלין הייתה חיובית למדינה, הרי שבאפריל 2011 הצטרפו לעמדה זו כבר 26% מהנשאלים.
ראו גם

דה-קומוניזציה
הערות שוליים

↑  תוצאות סקר על היחס של החברה הרוסית ליוסיף סטלין ופעילותו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551253005171  BnF: cb15126397x (data)  GND: 4152421-4  LCCN: sh86003247  NKC: ph832282  SUDOC: 112054161
דיות (תת-משפחה)

| דיות |
| --- | --- |
 דיה אדומה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: דיות
שם מדעי
 Milvinae

דיות (שם מדעי: Milvinae), היא תת־משפחה של עופות דורסים במשפחת הנציים, להם במקרים רבים זנבות מחודדים כמו סנונית. הם בינוניים בגודלם ולעיתים דואים שעות בחיפוש טרף. דיות אחרות נעות רק לאחר שהם ראו את טרפם מהעץ ונעים לעברו בטיסה חרישית.
הדיות יותר קטנות מהעיטים אך גדולות מהנץ ומהבז ויכולות לצוד טרף גדול יותר, בעיקר יונקים קטנים, עופות אחרים וזוחלים שונים ודיית החלזונות ניזונה גם מחלזונות מים. כמו הרבה דורסים נקבות הדיה גדולות מהזכר.
מיון טקסונומי

סוג דיה כפולת שן (Harpagus)
סוג דיית המיסיסיפי (Ictinia)
סוג ומין יחיד דיית החלזונות (Rostrhamus sociabilis)
סוג דיה שורקת (Haliastur)
סוג ומין יחיד דיה מרובעת זנב (Lophoictinia isura)
סוג דיה (Milvus)
סוג ומין יחיד דיה שחורת חזה (Hamirostra melanosternon)
סוג ומין יחיד דיה דקת-מקור (Helicolestes hamatus)
ראו גם

דיית החלזונות
איות
דנקליאוסטיוס

| דנקליאוסטיוס |
| --- | --- |
 
תקופה
סוף הדבון 380–360 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: בעלי שריון
סדרה:: Arthrodira
משפחה:: דנקליאוסטיוסיים
סוג:: דנקליאוסטיוס
שם מדעי
 Dunkleosteus ‏ניוברי, 1873

דגם ראש של דנקליאוסטיוס על קיר במוזיאון
דנקליאוסטיוס (שם מדעי: Dunkleosteus; מילולית: "העצם של דייוויד דנקל ממוזיאון הטבע של קליבלנד") הוא סוג של דג טורף גדול שחי בתקופת הדבון שהיה טורף-על בתקופתו וטרף חיות ימיות אחרות.