stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מירי לזר
קריירה מקצועית > בימוי

25 - בימוי משותף עם מאור זגורי למחזה פרי עטו. פסטיבל עכו והבימה, 2010
DISTANZ - תיאטרון מחול מקורי. צוותא, 2010
פולארויד - תיאטרון מחול מקורי שהוצג בסמינר הקיבוצים, הבימה ותיאטרון תמונע, 2012
רואים את הרגליים - מאת ענת זאוברמן. תיאטרונטו, 2015
שמונה וחצי - עיבוד לבמה של סרטו של פדריקו פליני. סמינר הקיבוצים, 2017
אין סוף - מאת ניק פיין. הבימה, 2017
שיעור ריקוד - מאת מארק סנט ג'רמן. תיאטרון בית ליסין, 2019
קרוב יותר - תרגום, עיבוד ובימוי למחזה מאת פטריק מארבר. הקאמרי, 2019
טיימינג - מחזה מקורי של לזר. גודמן - בית ספר למשחק בנגב, 2021
מחכים לנסים - עיבוד של לזר ותום כהן למחזה מאתר אתגר קרת ושירה גפן, בשיתוף תזמורת ירושלים מזרח ומערב. פסטיבל ישראל, 2021
מלון סוף העולם - מאת רובי פורת-שובל ובכיכובה. הבימה, 2021
הדוקטור - מחזה מאת רוברט אייק על פי "פרופסור ברנרדי" מאת ארתור שניצלר. הבימה, 2022
הרטיטי את ליבי - הפקה מחודשת למחזה מאת חנוך לוין, 15 שנים לאחר שעלתה לראשונה בתיאטרון הקאמרי. לזר נכנסה לנעליו של עמרי ניצן שהיה אמור לביים את ההפקה, אך נפטר ממחלת הסרטן יומיים בלבד לפני תחילת החזרות. הבימה, 2022
חפץ - מאת חנוך לוין. הבימה, 2023
לילות ברודוויי - מופע מוזיקלי בבימוי משותף עם הכוריאוגרף אביחי חכם. הבימה, 2023
פרסים ומועמדויות

ציון לשבח בבימוי בשיתוף עם מאור זגורי, ופרס ההצגה המצטיינת בפסטיבל עכו 2010 על ההצגה "25"
זוכת פרס קיפוד הזהב לשנת 2013 על עיצוב התנועה להצגה "הרדופים"
פרס הבימוי והכוריאוגרפיה עבור "פולארויד" בפסטיבל התיאטרון הבינלאומי בבלארוס 2013.
פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2014 בקטגוריית כוריאוגרפיה לתיאטרון על ההצגה "הכיתה שלנו"
מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2015 בקטגוריית כוריאוגרפיה לתיאטרון על ההצגה "חשמלית ושמה תשוקה".
זוכת פרס פינקל מטעם אגודת ידידי "הבימה" ליוצר המצטיין לשנת 2016 על עיצוב התנועה בהצגה "אישה בורחת מבשורה".
מועמדת פרס התיאטרון הישראלי לשנת 2016 בקטגוריית כוריאוגרפיה לתיאטרון על ההצגה "אישה בורחת מבשורה".
פרס האנסמבל המצטיין לשנת 2020 בתיאטרון "הקאמרי" להצגה "קרוב יותר".
לקריאה נוספת

מירי לזר, הסאונד המחולל של פינה באוש: האסתטיקה האודיטורית בתיאטרון-מחול כפונקציה פרפורמטיבית. "מחול עכשיו", גיליון מס' 29, ינואר 2016.
מירי לזר, כוריאוגרפיה לתיאטרון – אסתטיקת תיאטרון המחול ככלי לעיצוב השפה התיאטרונית. "מחול עכשיו", גיליון מס' 30, אוגוסט 2016.
הערות שוליים

↑  מאיה נחום שחל, תנועה עם רוח גבית, באתר כלכליסט, 14 בינואר 2016
↑  מירי לזר שהתמודדה עם סרטן השד, מציגה: יצירת תיאטרון-מחול וידיאו-ארט ומוסיקה, באתר כאן ישראל | kanisrael | כאן נעים | kan-naim, ‏2010-08-13
↑  איך נבחרו השירים של זגורי אימפריה?, באתר HOT Magazine, ‏2015-04-04
↑  רון שוורץ, ‏מאור זגורי: "יש מלחמת תרבות בישראל, אין מה לעשות", באתר גלובס, 14 באוגוסט 2015
↑  לבד בברלין, באתר archive.habima.co.il
↑  מאיה נחום שחל, לפתות את הקהל: "יחסים מסוכנים", תיאטרון הבימה, באתר כלכליסט, 2 בפברואר 2016
↑   מיכאל הנדלזלץ, "חשמלית ושמה תשוקה": גן עדן ושמו אומללות, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2014
↑    שי בר יעקב, הילד ענק, באתר "ידיעות אחרונות", 19 במרץ 2018
↑    שי בר יעקב, אלופי החיים, באתר "ידיעות אחרונות", 8 באוקטובר 2016
↑  תיאטרון - המורדים - כאילו בסרט, באתר www.habama.co.il
↑  מרב יודילוביץ', מאור זגורי: "עכו זו מסיבת הרווקים שלי", באתר ynet, 27 בספטמבר 2010
↑  מחול - תיאטרון-מחול שמתמודד עם כאב, באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון - פולארויד – גם גברים רוקדים, באתר www.habama.co.il
↑  מאיה כהן, לבד על הבמה, באתר www.israelhayom.co.il, ‏18 בפברואר 2015
↑  ירמי עמיר, "שמונה וחצי" בסמינר הקיבוצים: עושים כבוד לפליני, באתר מגפון ניוז Megafon News, ‏2017-08-06
↑  גם אם סבלתם מ"אין סוף" של הבימה, כנראה גם נהניתם, באתר וואלה, 16 במאי 2017
↑  חיים נוי, לרקוד בכל מחיר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 באוקטובר 2019
↑   ננו שבתאי, לא פשוט לעבד סרט מצליח לבמה, ו"קרוב יותר" הצליחה במשימה, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2019
↑  טיימינג, באתר גודמן - בית ספר למשחק בנגב
↑  מחכים לנסים, באתר פסטיבל ישראל
↑  ירמי עמיר, "מלון סוף העולם" בהבימה: התפקיד הטוב ביותר של רובי פורת-שובל, באתר מגפון, ‏18 באוגוסט 2021
↑  רון שוורץ, ‏הפלות, שיימינג וחד-מיניות: איך הופכים מחזה בן 110 לאקטואלי?, באתר ‏מאקו‏, 14 באוקטובר 2022
↑  "הרטיטי את לבי" מאת חנוך לוין עולה בהפקה חדשה בתיאטרון הבימה, באתר חנוך לוין
↑  נמרוד דביר, הוכרזו זוכי פסטיבל עכו לתיאטרון, באתר nrg
↑  יוֹסִי רן, קיפוד הזהב 2013 בתיאטרון קרוב, באתר תרבות הפנאי, ‏2013-10-27
↑  טקס פרס התיאטרון הישראלי 2014 והזוכים בו | גמלאים, באתר www.hadiscontaim.co.il
↑   יאיר אשכנזי, ההצגה "אלקטרה" מובילה במספר המועמדויות לפרס התיאטרון הישראלי, באתר הארץ, 28 באפריל 2015
↑   מיכאל הנדלזלץ, ״אשה בורחת מבשורה״: מה נהיה מאתנו, באתר הארץ, 15 במרץ 2016
אחיות או לא להיות

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  וויל קלהאון ודן שניידר
 שחקנים:  אמנדה ביינס   ג'ני גארת'   ווסלי ג'ונתן   לסלי גרוסמן   ניק זאנו   אליסון מון סיימון רקס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  86 
 הפקה
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  The WB 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  20 בספטמבר 2002 – 24 במרץ 2006
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אחיות או לא להיות (באנגלית: What I Like About You) היא קומדיית מצבים אמריקאית בכיכובם של אמנדה ביינס וג'ני גארת' ששודרה בין השנים 2002 עד 2006. הסדרה הופקה על ידי חטיבת הטלוויזיה של האחים וורנר. בישראל שודרה בערוץ הילדים. שם התוכנית באנגלית, "What I Like About You", הוא גם השם של שיר הנושא של התוכנית. השיר מבוצע על ידי הלהקה ליליקס, והוא גרסת כיסוי לשיר של הרומנטיקס ששוחרר במקור בשנת 1980.
עלילה

בפרק הראשון של הסדרה הולי ואביה צריכים לנסוע ליפן, אביה הולך לבדוק את יפן לשבוע וביינתים הולי תישאר אצל אחותה ואלרי.
הולי אינה רוצה לעבור ליפן ואביה אומר לה שהיא יכולה לעבור לוואלרי רק אם תרשה למרות שהאב יודע מראש כי לא.
בסוף הפרק מגלה ואלרי כי הולי צריכה לטוס ליפן ומרשה לה לגור אצלה.
שאר הפרקים מספרים על הולי בביתה של ואלרי.
צוות השחקנים

הולי טיילור (אמנדה ביינס)
ואלרי טיילור (ג'ני גארת')
גארי ת'ורפ (ווסלי ג'ונתן)
לורן (לסלי גרוסמן) (עונה שנייה, שלישית ורביעית)
וינס (ניק זאנו) (עונה שנייה, שלישית ורביעית)
טינה הייבן (אליסון מון) (עונה שנייה, שלישית ורביעית)
בן שפיילד (דייוויד דה לאוטור) (עונה שלישית)
הנרי גיבסון (מייקל מק'מיליאן) (עונה שנייה)
פטר (סטפן דנהם) (עונה שנייה)
ג'ף (סיימון רקס) (עונה ראשונה)
ויק (דן קורטז) ("עונה ראשונה ורביעית")
החצי האפל (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

עטיפת מארז ה-DVD של העונה החמישית
 מבוסס על:  The Dead Zone 
 סוגה:  דרמה   מדע בדיוני
 יוצרים:  מייקל פיילר   שון פיילר
 שחקנים:  אנתוני מייקל הול   ניקול דה בור   כריס ברונו   ג'ון ל. אדמס   דייוויד אוגדן סטיירז   קונור פריס
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית   קנדה קנדה
 שפות:  (באנגלית)
 מספר עונות:  6
 מספר פרקים:  80
 הפקה
 הפצה:  Debmar-Mercury 
 מוזיקה:  ג'ף באקלי 
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  USA
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 3
 תקופת שידור מקורית:  16 ביוני 2002 – 16 בספטמבר 2007
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
החצי האפל (באנגלית: The Dead Zone, בתרגום מילולי: "האזור המת") היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית-קנדית המבוססת על ספר באותו שם (באנגלית) מאת סטיבן קינג, שבנוסף לסדרה, היווה בסיס לסרט קולנוע בשנות ה-80, גם הוא באותו שם. הסדרה שודרה במשך 6 עונות ברשת הכבלים האמריקאית USA בשנים 2002–2007. בישראל שודרה הסדרה בערוץ 3.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת באדם מבריק בשם ג'וני סמית', מורה כריזמטי ואהוד, המתארס לאהובתו שרה ברקנל. יום אחד הוא נפגע קשה בתאונת דרכים קטלנית ושוקע בתרדמת עמוקה למשך שש שנים. לאחר שהוא מתעורר הוא מגלה שדברים רבים השתנו מסביבו: אמו מתה, ארוסתו נישאה לשריף המקומי וולט בנרמן. הוא מגלה גם שהתאונה והתרדמת העניקו לו כוח על טבעי: יכולת לראות את העבר והעתיד של אנשים באמצעות מגע. סמית' מנצל את יכולותיו כדי לעזור לאנשים ולמנוע אסונות שעלולים להתרחש בעתיד.
דמויות

ג'וני סמית' (אנתוני מייקל הול) - הדמות הראשית
שרה ברקנל (ניקול דה בור) - אשתו של וולט וארוסתו לשעבר של ג'וני
ג'וני "ג'יי ג'יי" בנרמן (קונור פריס) - בנם הביולוגי של שרה וג'וני
ברוס לואיס (ג'ון ל. אדמס) - פיזיותרפיסט וחבר טוב של ג'וני
וולט בנרמן (כריס ברונו) - שריף, התחתן עם שרה ואימץ את ג'יי ג'יי
יוג'ין פורדי (דייוויד אוגדן סטיירז) - כומר, חבר ותיק של משפחת סמית'
גרג סטילסון (ג'ון פטריק פלנרי) - פוליטיקאי מושחת, האנטגוניסט הראשי
בוקר טוב מיאמי

| --- | --- |
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  פיטר בונרז ג'יימס בוורוס
 שחקנים:  מארק פוירשטיין אשלי ויליאמס מאט לטשר קונסטאנס זימר סוזן פלאשט טסי סנטיאגו ג'רי בורנס טיפאני אמבר ת'יסן ברוק דילמן
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  מיאמי 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  40
 הפקה
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NBC (ארצות הברית) ערוץ 2 (ישראל)
 תקופת שידור מקורית:  26 בספטמבר 2002 – 15 בינואר 2004
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בוקר טוב מיאמי (באנגלית Good Morning, Miami) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקנית מבית היוצר של הסדרה ויל וגרייס. הסדרה שודרה בארצות הברית בין השנים 2002 ל–2004 אך עקב הנפילה באחוזי הרייטינג באמצע העונה השנייה הופסקה שידורה אף לפני סיום שידור כל העונה. בישראל שודרו כל 40 פרקי הסדרה בערוץ 2 בשנת 2004.
עלילה

מפיק הטלוויזיה הצעיר והכישרוני, ג'ייק סילבר, מגיע למיאמי לביקור אצל סבתו, וכדי לבדוק הצעת עבודה בתחנת הטלוויזיה המקומית המפיקה את תוכנית הבוקר. הוא מגיע לביקור בתחנה, ומגלה כי זוהי תוכנית הבוקר הכי פחות נצפית במדינה. לנוכח המצב, וחוסר יכולתו לתאר את עצמו בעבודה כזו, הוא מחליט לסרב. אך אז הוא פוגש את מעצבת השיער של התוכנית, דילן מסינג'ר, ומתאהב בה נואשות. באופן מקרי היא גם חברתו של מגיש התוכנית גאווין סטון, אלכוהוליסט בגמילה. ג'ייק מחליט להישאר ולנסות לכבוש את ליבה של דילן למרות שהמצב כולו לרעתו, כאשר הוא מגלה כי היא חברתו של המנחה. לצוות מצטרפים, בנוסף לסבתו של ג'ייק המכורה להימורים, גם מנהל התחנה פרנק, שנוטה לפתח תכונות רגשיות שונות ומשונות, לוסיה המנחה הספרדייה של התוכנית לצידו של גאווין, האחות ברנדה החזאית, ופני, מזכירתו האישית של ג'ייק. בעונה השנייה של הסדרה התחנה נקנית על ידי החברה המתחרה, מופיעה מנהלת חדשה ונקמנית, והיחסית בין העובדים משתנים במהרה.
דמויות

ג'ייק סילבר (מארק פוירשטיין): מפיק תוכנית הבוקר "בוקר טוב מיאמי" המאוהב נואשות במעצבת השיער של התוכנית דילן מסיינג'ר. בעונה הראשונה בסתר; בעונה השנייה הם הופכים לזוג רשמי. הוא נמצא ביריבות עם החבר שלה לכל אורך הסדרה, יריבות שלימים הפכה לידידות אמיצה.
דילן מסינג'ר (אשלי ויליאמס): מעצבת השיער של התוכנית. מושא אהבתו והערצתו של ג'ייק בעונה הראשונה. היא חברתו של גאווין, אך בסוף היא מגלה שהיא הייתה כל הזמן מאוהבת בג'ייק. בעונה השנייה הם הופכים לזוג.
גאווין סטון (מאט לטשר): מגיש התוכנית "בוקר טוב מיאמי". בעונה הראשונה הוא החבר של דילן, ובעונה השנייה יש לו רומן עם פני. כשהוא מגלה שג'ייק מאוהב בדילן הוא פותח ביריבות איתו.
פני ברנס בארינגטון (קונסטאנס זימר): מזכירת ההפקה. עובדת של ג'ייק ומאוהבת בו בסתר. לזמן מה הם הופכים לזוג. בסוף העונה הראשונה היא הופכת לבת הזוג של גאווין.
פרנק אלפאנו (ג'רי בורנס): מנהל התחנה. מעבר לעבודתו, הוא נוטה לעצב רב על עזיבתה של אשתו-לשעבר שרה, דבר שגורם לו לפתח תסביכים שונים ומשונים בנוגע לאישיותו שלו עצמו.
קלייר ארנולד (סוזן פלאשט): סבתו של ג'ייק. בתחילת העונה הראשונה נתנה לו עצות איך לכבוש את דילן, ונהגה לבקש ממנו כסף עבור ההתמכרות שלה להימורים. במהלך העונה הפכה גם למגישת התוכנית לצידו של גאווין.
לוסיה רוחס-קליין (טסי סנטיאגו): המגישה הספרדייה של תוכנית הבוקר, אשר עוזבת לקראת סוף העונה הראשונה.
האחות ברנדה טרוגמן (ברוק דילמן): החזאית הנזירה של התוכנית. ברנדה אובססיבית בנוגע לתחזית ולהפיכתה למעניינת, ובכך המציאה רעיונות בכל פעם. היא מגיעה למצב של פקפוק בהיותה נזירה, ונוטשת את הדת. היא עוזבת לקראת סוף העונה הראשונה.
ויקטוריה היל (טיפאני אמבר ת'יסן): בעונה השנייה התחנה נקנית על ידי הרשת הגדולה, וויקטוריה מתמנית לבוס החדש, מעל ג'ייק. היא יוצרת בעיות בין העובדים, ואפילו מנהלת רומן עם גאווין. היא מפוטרת לבסוף עקב ניהולה הלוקה.
דונה ברברה

| --- | --- |
 מבוסס על:  דונה ברברה
 שיר הנושא:  תן לי את אהבתך של אסטלה דיאז
 סוגה:  רומנטיקה, טלנובלה
 שחקנים:  אידית גונזלס   כריסטיאן מייר  קייטי ברברי  ג'נסיס רודריגס ארפ בטקה
 ארץ מקור:  ארצות הברית קולומביה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  191
 הפקה
 חברת הפקה:  טלמונדו
 הפצה:  הולו 
 אורך פרק:  45 דק'
 שידור
 רשת שידור:  טלמונדו
 רשת שידור בישראל:  ויוה
 תקופת שידור מקורית:  4 באוגוסט 2008 – 22 במאי 2009
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דונה ברברה (בספרדית: Doña Bárbara) היא טלנובלה קולומביאנית בכיכובה של אידית גונזלס. בשנים 2016–2017 יצא רימייק לטלנובלה בשם אישה רעה (La Dona).
תקציר הסדרה

ברברה היא נערה צעירה שגדלה לצד אביה, רב חובל של ספינת מסע ישנה, ולצד אאוסטקיה, אינדיאנית נאמנה שמטפלת בה מאז מות אימה. הגורל מזמן לברברה מפגש עם אסדרובל הצעיר, שנשכר על ידי אביה לצוות הספינה. ברברה ואסדרובל הופכים לצמד נאהבים, אך לא לזמן רב. בעיצומו של מסע, אנשי הצוות בספינה מורדים באביה של ברברה ורוצחים אותו ואת אסדרובל. לאחר שהם נפטרים מגופות השניים ומשתכרים, הם אונסים באכזריות את ברברה. כשהיא חבולה ופצועה, ברברה ניצלת על ידי אאוסטקיה ונלקחת על ידה לשבט אינדיאני.
במהלך השנים, לומדת ברברה כיצד להתנהל בקרב סוחרי האזור המושחתים. שנאתה לגברים עמוקה וצורבת וחלומה הוא להפוך לאישה חזקה ועשירה, שלא תהיה תלויה באף גבר. כשהיא פוגשת את לורנסו, יורש עשיר של חווה גדולה, ברברה מחליטה לפתות אותו כדי לגזול ממנו את כל רכושו. היא נישאת לו וכך הופכת לדונה ברברה, אישה כוחנית ואכזרית, שהופכת לאימת התושבים בנסיונותיה להשתלט על אדמות האזור.
ממערכת יחסיה עם לורנסו נולדת לברברה בת, מריסלה, אך היא מסרבת להכיר בה, מאחר שהילדה מסמלת עבורה את ניצחון המין הגברי עליה. כשמריסלה נולדת, היא מוסרת אותה לאינדיאנים ומתנערת ממנה לחלוטין.
סנטוס הוא עו"ד מצליח ובעליה של החווה השכנה לזו של דונה ברברה. כאשר הוא מגיע לאזור אחרי שנים רבות של היעדרות, סנטוס לומד על האכזריות ותאוות הבצע בעזרתן הצליחה דונה ברברה להשתלט על כמעט חצי מאדמתו. בעזרתם של עובדים ומכרים, סנטוס פותח במסע צלב על מנת להשיב אליו את רכושו. הוא לא מדמיין שייפול קורבן לתשוקה בלתי נשלטת עבור דונה ברברה, שמפגשיו עמה מציתים את נשמתו ומובילים אותו להתנהג כפרא אדם. במאבק על שפיותו ובניסיון לחמוק מצפורניה של דונה ברברה, סנטוס מוצא נחמה דווקא אצל בתה מריסלה, דבר שיוביל את דונה ברברה עד הקצה.
דרבי (עיר)

| --- | --- |
סמל דרביסמל דרבי
פוטומונטז' של דרבי
פוטומונטז' של דרבי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומת הבית:  אנגליה אנגליה
 אזור:  מזרח המידלנדס
 מחוז:  דרבישייר
 תאריך ייסוד:  600
 שטח:  78.03 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  255,394 (2011)
  ‑ צפיפות:  3,028 נפש לקמ"ר (2006)
 קואורדינטות:  52°55′19″N 1°28′33″W﻿ / ﻿52.922°N 1.475833333°W﻿ / 52.922; -1.475833333
 אזור זמן:  UTC
 http://www.derby.gov.uk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים דרבי(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים דרבי(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי דרבי(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי דרבי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דַרבִּי (באנגלית: Derby, ‏האזנהקובץ:En-derby.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר באזור מזרח המידלנדס שבאנגליה, הממלכה המאוחדת. העיר ממוקמת לגדות הנהר דרוונט, במחוז דרבישייר. במפקד האוכלוסין של שנת 2021 מנתה האוכלוסייה 269,053. דרבי היא העיר ה-18 בגודלה באנגליה.
העיר דרבי בגבולותיה הנוכחיים נוסדה ב-1977 כחלק מרפורמה מוניציפלית רחבה. העיר התפתחה עם השנים למעמד של עיר תעשייתית. העיר התפרסמה בהיותה גורם מוביל אשר הניעה את המהפכה התעשייתית הבריטית. בעיר הוקמו בתי החרושת הראשונים לתעשיית הכותנה, הרכב, התעופה והרכבות. לצד תעשיות אלו התפתחה כלכלת העיר בשנים האחרונות בכיוונים נוספים: בנקאות ו-היי-טק. העיר הפכה גם למרכז תרבותי חשוב עבור קהילת החרשים בבריטניה. חרשים רבים עברו לעיר בגלל מערכת השלטים המעולה בה. אחוז אוכלוסיית החרשים בעיר גדול פי שלושה מאחוזם באוכלוסייה בבריטניה. בית הספר המלכותי לחרשים ברחוב אשבורן מלמד את שפת הסימנים הבריטית ואת השפה האנגלית.
מרכז העיר משלב בתוכו גם חיי חברה, בילוי, תרבות, חינוך ופארקים פתוחים אשר העניקו השראה לאדריכלים רבים.
היסטוריה

ממצאים ארכאולוגיים מעידים כי דרבי בת כ-2,000 שנים. לקיומה של העיר שורשים בתקופה הוויקינגית והרומית. בקרבתה היה מצוי ככל הנראה המחנה הרומי דרבנטיו. בתקופה מאוחרת יותר הייתה אחת מחמש מצודות בתקופת הדיינלו; מקור שמה מתקופת הכיבוש הדני.
בחפירות ארכאולוגיות התגלו ממצאים ויקינגים ואנגלו-סקסונים המראים כי ההתיישבות במקום הייתה בשתי גדות הנהר.
היסטוריה > ימי הביניים ועד המאה ה-18

במהלך מלחמת האזרחים בין השנים 1642–1646 הוצבו בעיר חיילי משמר של כוחות בית הנבחרים בפיקודו של הברון סיר ג'ון גל, אשר מונה למושל דרבי ב-1643. כוחות אלו לקחו חלק בהגנת נוטינגהאם, במצור על ליצ'פילד, בקרב על "הופטון היט'" ובקרבות נוספים בנוטינגהאמשייר, סטפורדשייר וצ'שייר.
הנסיך צ'ארלס אדוארד סטיוארט הקים מחנה ל-9,000 חייליו בדרבי ב-4 בדצמבר 1745, בדרכו אל הכתר האנגלי כחלק מהמרד היעקוביטי של 1745.
הנסיך שהה ב"בית אקסתר", ברחוב אקסתר, בו הקים את מועצת המלחמה. העתק של החדר מוצג בספרייה המרכזית הממוקמת במרכז העיר. 
הנסיך הוטעה כאשר דווח על צבא המגיע מדרום לדרבי ונאלץ לוותר על פלישה לגשר סוורקנסטון אשר בנהר טרנט, מספר מיילים דרומית לדרבי.
בכל שנה בתחילת דצמבר, אגודת צ'ארלס אדוארד סטיוארט של דרבי מקיימת פעילויות המסתיימות בתהלוכה לאורכה של העיר.
היסטוריה > המהפכה התעשייתית

העיר דרבי ומחוד דרבישייר היו מרכזים חשובים המהפכה התעשייתית הבריטית. ב-1717 הוקם בית חרושת לכותנה המונע בכוח המים, הראשון בבריטניה. בית החרושת נבנה על ידי ג'ון לומב וג'ורג סורוקולד.
ב-1759, ג'דידייה סטראט קבע פטנט על בניית מכונה אשר יצרה מהפכה בתהליך ייצור הגרביים. הפטנט שימש גם לבניית מכונה ליצירת גרבי ניילון. השותפים ג'דידייה סטראט וויליהם וולהט הצטרפו ב-1758 לג'ון בלודוורט ותומס סטפורד ויחדיו הובילו את תעשיית הגרביים. לאחר שלוש שנים בלודוורט וסטפורד יצאו מהשותפות ובמקומם הצטרף סמיואל נייד, מגרבי נוטינגהאם. החברה שינתה את שמה ל-"Need, Strutt & Woollatt". הפטנט פג תוקף ב-1773, אבל השותפות המשיכה עד לפטירתו של ניד ב-1781.
ב-1770 נפתח בית חרושת לכותנה בנוטינגהאם. המקום נפתח בסיועו של ריצ'רד ארקרייט והונע על ידי סוסים. ב-1771, ריצ'רד ארקרייט, סמואל ניד וג'דדייה סטראט בנו את בית חרושת לכותנה בקרומפורד, דרבישייר.
בית החרושת הבא שהוקם היה בעיר בלפר במחוז.
בסך הכול הוקמו: סאוט' מיל (בית חרושת לכותנה), הראשון, 1775, נורט' מיל, 1784, אשר נהרס בגלל שרפה ב-12 בינואר 1803, ונבנה מחדש ב-1804, ווסט מיל, 1792, רילינג מיל, 1897, ראונד מיל, 1813 ומילפורד מילס, 1778. בתי החרושת, המילפורד ובלפר לא נבנו בשותפות עם ארקרייט. בתי חרושת אלו נבנו על ידי סטראט.
בית החרושת הצפוני של בלפר נבנה ב-1804 על ידי ווילאם סטראט, בנו של גדדייה. זהו בית החרושת הראשון בעל עמידות באש והוא בית החרושת היחיד ששרד עד היום. כיום מתפקד כמרכז מבקרים.
דמויות מפורסמות אחרות מהמאה ה-18 בעלות קשר לעיר הן ד"ר סמואל ג'ונסון, יוצר המילון האנגלי, שהתחתן עם אליזבת פורטר בכנסיית סט וורבורגס, ב-1735 בעיר. הצייר ג'וזף רייט, ידוע כרייט מדרבי, התפרסם בזכות שימושו המהפכני באור בציוריו וחברותו באקדמיה המלכותית. וג'ון וויטהרסט יצרן שעונים ופילוסוף מפורסם. ארסמוס דרווין, רופא, מדען, פילוסוף, וסבו של צ'ארלס דרווין חי גם בעיר ובמחוז.
בתחילת המאה הבאה דרבי הפכה למרכז הנדסי, עם יצרנים כמו ג'יימס פוקס, אשר יצא מכונות לרוסיה.
| שנה | אוכלוסייה |
| --- | --- |
1801: 14,695
1851: 48,506
1901: 118,469
1921: 142,824
1941: 167,321
1951: 181,423
1961: 199,578
1971: 219,558
1981: 214,424
1991: 225,296
2001: 221,716
ב-1840, חברת "נורט' מידלנד ריילוויי" הקימה מפעל בדרבי אשר מוזג עם חברת "מידלנד קאונטיס ריילוויי" וחברת "ברמינגהאם ודרבי ג'נקשין ריילווי", כדי להקים את חברת "מידלנד ריילוויי". בעיר דרבי הוקמה הנהלת החברה.
דרבי היא אחת הערים בה בוצעה רפורמה מוניציפלית ב-1835, והיא הפכה לעיר מחוז עם שלטון מקומי ב-1888. העיר צירפה אליה ב-1877 את "ליטל צ'סטר", ליטצ'ורץ', וב-1890 את ניו נורמנטון ורוודיץ'. העיר לא גדלה משמעותית עד 1968. בשנה זו הוחלט על ידי ועדת השלטון המקומי להרחיב את גבולות העיר למחוז הכפרי בלפר, מחוז כפרי רפטון והמחוז הכפרי דרום מזרח דרבישייר. מהלך שהגדיל משמעותית את אוכלוסיית העיר מ-189,484 ב-1961 ל-213,711 ב-1971.
היסטוריה > היסטוריה שלאחר 1900

העיר זכתה על ידי המלכה אליזבת השנייה ב-7 ביוני 1977 לארח את אירוע "יובל הכסף של המלכה".
בעיר ישנם מספר פארקים ציבוריים, רובם ויקטוריינים. הפארקים דרליי ודרוונט, ממוקמים צפונית למרכז העיר ומהווים בית לינשופים, שלדגים ומגוון רחב של חיות בר. טיילת מרשימה פרוסה לצדי הנהר, שבילי רכיבת אופניים מדרום פארק דרליי אל שני פארקים אחרים. מערבית למרכז העיר נמצא פארק מארקאיטון, וצפונית לו פארק אלסטרי. בעיר ישנו גם גן בוטני הממוקם דרומית למרכז. הגן הבוטני הוקם על ידי תורמים ותעשיינים ב-1840. אתר הגן הבוטני מציין כי תכנון הגן העניק השראה לפארקים עירוניים בארצות הברית כדוגמת הסנטרל פארק בניו יורק.
לעיר מקום חשוב בהיסטורית תנועת העבודה. לעיר שני מושבים בוועדת העבודה המייצגת שנבחרה ב-1900.
למרות התעשיות האסטרטגיות בעיר (רכבות ומנועים תעופתיים), העיר נפגעה קלות במהלך מלחמת העולם הראשונה או מלחמת העולם השנייה.
ממשל, תרבות וחינוך > שלטון מקומי

למרות גודלה של העיר, בירת המחוז היא העיר מטלוק. ב-1 באפריל 1997, מועצת העיר הפכה שוב לסמכות המקומית (סמכות הקיימת משנת 1974). בעיר ישנם שני בתי חולים. בית החולים המלכותי דרבישייר ובית החולים של העיר דרבי.
ממשל, תרבות וחינוך > תרבות, בידור ופנאי > מוזיקה

בעיר קבוצת ג'אז מהמובילות בבריטניה.
הארדקור פאנק הוא סגנון מוזיקלי נפוץ בדרבי. בעיקר בהופעות הנערכות בפאב רוכבים מקומי, בו הופיעו להקות "קז'ואלטיס", "אגנוסטיק פרונט" ו"יו. קיי.סאבס".
להקת ה"אנטי פסטי", החלה את דרכה בדרבי. מדי שנה נערך פסטיבל פאנק המושך מעריצים מכל בריטניה.
ממשל, תרבות וחינוך > תרבות, בידור ופנאי > תיאטראות ואומנות

תיאטרון דרבי אשר נסגר בפברואר 2008 עקב קשיים כלכליים זכה לביקורות טובות על הפקותיו.
QUAD הוא מרכז אומנות וסרטים הנמצא בשלבי בנייה. הבנייה מתוכננת להסתיים בסוף 2008. הבניין החדש ישמש בית לשני בתי קולנוע, שתי גלריות אשר יציגו אומנות חזותית בת זמננו, אולפן דיגיטלי, חדרי עריכה דיגיטלית, סטודיו לאומנים ומדיהטק.
תיאטרון רוברט לדלם הוא אתר בעל 270 מושבים המציג מגוון תוכניות בידור הכוללות ריקוד, דרמה, אומנות, מוזיקה, תיאטרון, קומדיה, סרטים, בידור משפחתי, אירועי רוק ופופ, סדנאות ומשמש בית לקבוצות הפקה חובבניות.
ממשל, תרבות וחינוך > תרבות, בידור ופנאי > ספורט

מוסדות ספורט מפורסמות נמצאות בדרבי, קבוצת הכדורגל דרבי קאונטי, אשר זכתה בגביע ה-FA ב-1946, באליפות הפוטבול ליג ב-1972 ושוב ב-1975, וכיום חברים באליפות הפוטבול ליג לאחר שירדו מהפרמייר ליג. ביתם הוא אצטדיון הפרייד פארק מאז 1997.
ביתו של "מועדון הקריקט קאונטי דרבישייר" נמצא ב"קאונטי קריקט גראונד" בדרבי. במגרש משוחקים כל משחקי הקריקט של המועדון. המועדון זכה באליפות המחוז ב-1936.
לדרבי ישנם גם מועדוני רוגבי. המועדון המוביל הוא מועדון דרבי RFC אשר משחק במגרש "הסלמס ליין". קבוצה נוספת היא דרבי סיטי RLFC אשר הצטרפה לליגת הדרבי ב-1990 ועושה שימוש גם כן במגרש "הסלמס ליין".
העיר גם כן מיוצגת בליגת הכדורסל של אנגליה על ידי קבוצת ה"דרבי טריילבלייזרס", אשר משחקים ב"מרכז הספורט מורווי". הקבוצה הוקמה ב-2002.
התעשיין המקומי פרנסיס ליי, הביא לעיר את ספורט הבייסבול במאה ה-19, ובנה אצטדיון בסמוך למרכז העיר. הניסיון לקדם את ספורט הבייסבול בדרבי לא היה מוצלח, אבל האצטדיון שרד כמאה שנה כאצטדיונם של מועדון הכדורגל דרבי קאונטי. האצטדיון נהרס ב-2003, כשש שנים אחרי שהקבוצה עבר לפרייד פארק.
ממשל, תרבות וחינוך > תרבות, בידור ופנאי > בילוי

הגן הבוטני של דרבי היה הפארק הציבורי הראשון במחוז ונחשב אחד ההשראות לסנטרל פארק בניו יורק. למרות שסבל מהזנחה בשנות ה-1990, לאחרונה עבר שיפור ושחזור מחודש.
פארק מרקיטון הוא אתר הבילוי המועדף על תושבי דרבי.
המקום משמש גם כאתר לאירוע הזיקוקים "ערב גי פוקס" השנתי של מועצת העיר. לפארק תחנת רכבת קלה. פארקים נוספים הם אלסטרי פארק, דרליי פארק, צ'דסדן פארק, אלבסטון פארק, נורמנטון פארק ואוסמסטון פארק.
ממשל, תרבות וחינוך > תרבות, בידור ופנאי > קניות וחיי לילה

הקניות בעיר מחולקות לשני מקומות עיקריים. לאחרונה נפתח מרכז הקניות ווסטפילד. השני הוא רובע הקתדרלה הישן. אזור זה כולל מגוון חנויות בוטיק ובתי קפה.
מרכז ווסטפילד נפתח ב-9 באוקטובר 2007 ומהווה מרכז קניות סגור עיקרי של העיר. עלות הבנייה עמדה על 340 מיליון פאונד. במקום שוק אוכל חדש ו- 12 בתי קולנוע. המקום שנוי במחלקות מאחר שגרם למספר עסקים גדול במרכז העיר לאבד את פרנסתם.
באזור שער פרייר ממוקמים מספר מועדונים ופאבים, ובכך מהווה מרכז חיי הלילה של דרבי.