stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיער
מאפייני השיער באוכלוסייה האנושית > צבע השיער

מרבית הגנים המקודדים לצבע השיער דומים ואפילו זהים אצל יונקים רבים. ישנם צבעי שיער רבים ומגוונים, ההבדל ביניהם עשוי לנבוע מתדירות הפיגמנט (צִבען) מלנין שבהם ומסוגו: איומלונין - מלונין חום ופיומלונין - מלונין אדום.
צבעי שיער שמושגים בעזרת רמות פיגמנט מלנין שונות, בצפיפות אחידה:
שיער שחור - מכיל הרבה מאוד מלונין מאחד הסוגים או משניהם גם יחד.
חום - השיער החום מתאפיין ברמות גבוהות של אאומלונין ולעיתים גם רמות נמוכות של פאומלנין. האנשים בעלי שיער חום נקראים לעיתים "ברונטים".
כתום או אדום - הרבה פיומלונין ולפעמים גם קצת איומלונין. אנשים בעלי שיער כתום-אדום זה, מכונים לרוב "ג'ינג'ים". באזור גרמניה יש ככל הנראה ברירה טבעית חלשה לטובת שיער כתום. ישנן עדויות לכך שבתקופות בהן יש מעט הגירה לשם, כמו לפני נדידת העמים הגדולה, מרבית האוכלוסייה שם הופכת לאדומת שיער. משיחזור DNA מעצמות של פרט אחד של אדם ניאנדרטלי שהתגורר במקום עולה שגם הוא היה אדום שיער.
צהוב - בדרך כלל מכונה "בלונד", ובהתאמה, האנשים בעלי שיער זה, מכונים "בלונדיניים". מעט איומלונין או מעט פאומלנין.
שיער  לבן / לבקן - אצל מי שאינו יכול לייצר מלנין כלל ולפעמים גם אינו יכול לייצר שום פיגמנט. נפוץ בעיקר אצל אנשים זקנים.
צבעי שיער שמושגים בעזרת רמות פיגמנט מלנין שונות, בצפיפות לא אחידה:
שטני - הגוון בשיער השטני מאופיין בעיקר בשילוב הצבעים חום ובלונד. השיער השטני בעיקר מופיע באירופה אצל אנשים בהירי עור.
אפור - עם הגיל השיער בדרך כלל מאפיר או מלבין, ונקרא שיער שיבה. התופעה עשויה להיגרם בגיל צעיר יחסית בשל טראומה, תורשה או ליקויים במחזור הדם. תופעה זו נגרמת על ידי תפקוד חלקי של ייצור הפיגמנטים בשיער.
אגוטי - צבע שקיים ביונקים מסוימים, כגון עכבר אך לא באדם. אצל בעלי שיער אגוטי יש מקטעים לבנים ושחורים על אותה שיערה.
צבע קינמון - לא באדם. בדומה לאגוטי, יש מקטעים לבנים וחומים על אותה שערה.
מאפייני השיער באוכלוסייה האנושית > צבע השיער > האפרת שיער בעקבות עקה

ירידה בכמות הפיגמנט בשיער, הן בבני אדם והן בבעלי חיים, מתרחשת באופן טבעי בעקבות תהליכי הזדקנות. בנוסף לכך, גורם סביבתי אשר יכול לגרום להאפרת שיער הוא חשיפה לעקה (סטרס) מתמשכת או לעקה ממוקדת וחזקה. במחקר אשר פורסם בכתב העת היוקרתי nature, הראו החוקרים כי גורם ההאפרה הוא הפעלה מרובה של מערכת העצבים הסימפתטית. הפעלה אשר גורמת להתמיינות יתר של תאי גזע
למלנוציטים הנמצאים בבסיס השערה, שמייצרים מלנין ומעניקים לה את צבעה. התמיינות יתר זו של תאי הגזע, מכלה את מאגרי תאי הגזע הזמינים להתמיינות, כתוצאה מכך לחוסר במלנוציטים ובהתאמה לחוסר מלנין בשערות.
מאפייני השיער באוכלוסייה האנושית > צבע השיער > צבעי שיער שונים באזורי גוף שונים

שיער מנומר. ליונקים רבים בטבע יש שיער מנומר שנברר בברירה טבעית בשל הסיוע שלו בהסוואה. אולם לא כל סוגי השיער המנומר מסייעים בהסוואה. אצל זברות וג'ירפות יש דפוסי שיער אחידים ונוקשים שככל הנראה נבררו אף הם בברירה טבעית אך אינם מסייעים כלל בהסוואה. ייתכן שהם אמצעי לזיהוי והבדל בין אוכלוסיות שונות מאותו מין.
אצל האדם, הגנים המקודדים לשיער הראש שונים מאלו המקודדים לשיער שאר הגוף. תופעה זו מאפשרת לבני האדם להיות בעלי ראשים שעירים וגוף כמעט נטול שיער. אחת התוצאות של תופעה זו היא שיש אנשים עם צבע שונה בשיער הראש ובשיער הגוף. ישנם גברים, לדוגמה, עם זקן כתום ושיער ראש שחור.
מסיבה שאינה ברורה דייה, אצל חיות מבויתות יש יותר כתמים לבקנים מאשר אצל חיות בר.
אצל חתול הבית, צבע השיער מקודד על כרומוזום X. כתוצאה מזה, לחתולות יש שני עותקים של הגן לצבע השיער ואילו לחתולים הזכרים יש רק עותק אחד שלו. על כן קל יותר למצוא חתולה נקבה שיש לה שלושה צבעי שיער שונים (למשל שחור-לבן-חום) מאשר חתול זכר עם שיער בשלושה צבעים. חתול זכר עם שלושה צבעי שיער הוא על פי רוב כימרה או מוטנט נדיר.
מאפייני השיער באוכלוסייה האנושית > צבע השיער > צביעת שיער מלאכותית

צביעת שיער היא פעולה הגורמת לשינוי מלאכותי של צבע השיער, לרוב באזור הראש. צביעת שיער נעשית משיקולי אופנה - התאמת צבע השיער וצורת הצביעה למגמות פופולריות, וקוסמטיות - אנשים מבוגרים נוטים להשתמש בצביעת שיער לצורך הסתרת שיער שיבה.
מאפייני השיער באוכלוסייה האנושית > תלתול השיער

ישנם סוגי תלתול שונים של השיער, עקב שוני של צורת בלוטת השיער, הנקבעת לפי הגנטיקה. באזורים שונים בכדור הארץ יש ברירה טבעית חזקה דווקא לסוג תלתול מסוים.
שיער חלק - ללא שום תלתול נראה לעין (אבל התלתול עדיין קיים). בדרום-מזרח אסיה יש ברירה טבעית חזקה לבני אדם עם שיער ראש חלק מאוד ושיער גוף דל.
שיער גלי - החל מגלים גדולים ומעטים בשיער, ועד גלים קטנים ורבים.
שיער מתולתל - תלתלי בקבוקים גדולים עד תלתלי "אפרו" צפופים. תלתלים צפופים נקראים "שיער מקורזל". באפריקה שמדרום לסהרה יש ברירה טבעית חזקה לבני אדם עם שיער ראש מקורזל.
מאפייני השיער באוכלוסייה האנושית > תלתול והחלקה מלאכותיים

ישנו מכשיר "מסלסל" מאפשר תלתול מלאכותי של השיער, וכן ישנם מכשירים כגון מייבש שיער (הידוע גם בתור "פן") המשמש גם להחלקה מלאכותית של השיער וגם לייבושו, וכן ״מחליק״ המשמש לגיהוץ השיער ויישורו על ידי חום רב, בדומה לפעולת המגהץ הוא מיישר את השיערות בלחץ וכך מחליק אותן.
עיצוב וסידור השיער

ישנן שתי דרכים עיקריות לסדר ולעצב את השיער - תסרוקת ותספורת. על פי רוב שתי דרכים אלו נבדלות בכך שבעוד שתסרוקת נשמר אורך השיער המקורי ומשתנה רק אופן סידורו בתהליך התספורת נהוג לקצר את השיער. עם זאת גם במהלך תספורת עשויים להתבצע שינויים המשפיעים על מראה השיער פרט לאורכו. בהתאם לכך ספרים מכונים גם "מעצבי שיער".
עיצוב וסידור השיער > תסרוקת

תסרוקת היא עיצוב של השיער, לרוב על גבי הקרקפת האנושית.
עיצוב השיער יכול להיחשב כהיבט של טיפוח עצמי, אופנה או קוסמטיקה.
התסרוקת נוצרת בתהליך של עיצוב שיער שכולל בעיקר סירוק, הברשה, סלסול, תוספות שיער, צביעת שיער ועוד.
עיצוב וסידור השיער > תספורת

תספורת היא פעולה שמתבצעת לרוב על ידי ספר, העוסק בטיפול ובעיצוב שיער. בית העסק של הספר נקרא מספרה.
בעבר כלל מקצוע הספרות גם גילוח וטיפוח זקן ושפם. עיקר התספורת הוא גזירת השיער, דילולו באמצעות מספריים ייעודיים, וגילוח באמצעות מכונה או תער.
שיער בתרבות

לאורך כל ההיסטוריה שיער לא היווה רק עוד איבר בגוף אלא סימל דברים שונים. דוגמה לכך, הלקוחה מהתנ"ך, היא סיפור שמשון לפיו מקור כוחו של שמשון היה בנזירותו שחייבה אותו בגידול שיער.
בחורבת כרכור עילית בחפירות שערך דר' פאו פיגרס מאוניברסיטת בן-גוריון, נמצאו 4 שלדים, 2 נשים ו2 גברים. על גולגולת הצעירה, שהיקפה היה 48 ס"מ נראו כמה טביעות של סבכת -שיער שנקלעה בשיטה הנקראת ספרנג (Sprang). הארכאולוגית אביגיל שפר כתבה את המאמר 'סבכת-שיער' מחורבת כרכור עילית' יחד עם האורגת מרים וובר, שקלעה דוגמה של הרשת באופן יצירה הנקרא ספרנג [Sprang]. צורת יצירה ששימשה עד להמצאת הסריגה, ליצור בגדים ומוצרים שונים.
ברצפת הפסיפס של בית הכנסת בבית אלפא, נראה ראש אשה עטור ברשת-שיער במזל תשרי.
בימי הביניים שיער ארוך סימל נשיות וחסד ולכן גבירות החצר התהדרו במחלפות שיער ארוכות, שלעיתים היו קלועות בצמות. וכמו כן, לא היה נדיר לראות גברים מהאצולה בעלי שיער ארוך.
יהודים דתיים נוהגים לגדל את שיער ראשם של בנים עד לגיל שלוש, ואז הם מספרים אותו בטקס חגיגי, אשר מתקיים לרוב בל"ג בעומר בסמוך לקבר רבי שמעון בר יוחאי, כסמל לכך שכעת יתחילו ללמוד תורה. בתספורת הראשונית הזו הנקראת בערבית 'חלאקה' וביידיש 'אופשרין', גוזזים את רוב שערו של הילד מלבד פאותיו. לעיתים יש גם הורים חילוניים שנוהגים לחכות עד שימלאו לבניהם שלוש כדי לספרם בפעם הראשונה.
דוגמה נוספת לשיער כסמל היה שנות השישים. בשנים אלו, בני נוער רבים החלו מתמרדים כנגד הוריהם, הממשלה, החוק והצבא. בתהליך הגיוס לצבא צריך לגזום את השיער, והארכתו סימלה את המרד של הנערים. בדיוק בנושא זה עסקו המחזמר והסרט "שיער" שיצאו בארצות הברית ב-1979.
תסרוקות שונות מזוהות עם סגנונות מוזיקה שונים. לדוגמה, רוק כבד מזוהה עם שיער ארוך אצל גברים, ורגאיי מזוהה עם רסטות.
נשירה והקרחה

קרחת היא מצב של חוסר שיער במקומות שונים בגוף, בהם קיים שיער בדרך כלל. לרוב מתייחס המושג לחוסר שיער על קרקפת הראש.
נשירת שערות רבה מראש האדם היא תהליך הנגרם מכמה סיבות:
גורמים גנטיים (תורשה) - הגן השכיח להתקרחות אצל האדם ממוקם על כרומוזום X ובעבר חשבו שעובדת היותו של האלל לקרחת רציסיבי, היא הסיבה לזה שיש הרבה פחות נשים קרחות מאשר גברים קרחים. אולם, הסתבר שזהו הסבר חלקי בלבד. האלל להתקרחות מקיים תופעה נדירה: הוא דומיננטי אצל גברים ורציסיבי אצל נשים. הימצאותו של אלל זה גורמת לכך שאדם צעיר שמכל בחינה אחרת נורמטיבי משיל את שיער ראשו. אצל גברים נפוצות קרחות באזור המצח (מפרצים או מצח גבוה) ובאזור הפדחת.
הפרעות הורמונאליות כגון עודף טסטוסטרון תורשתי. או לקיחת הורמונים או סטרואידים באופן מלאכותי. אנשים שראשם התקרח בגיל צעיר בשל עודף טסטוסטרון יהיו גם גבוהים, שמנים ושריריים יותר מהנורמה ויהיה להם גם עודף שיער גוף.
מחלות מסוימות
אנורקסיה / תת-תזונה
תת-פעילות של בלוטת התריס
תרופות
הקרנות
חשיפה לחומרים מסוכנים
למעט נשירת שיער שנגרמת בגלל תורשה, נשירה מהסיבות שצוינו ניתנת לעצירה וטיפול. לעיתים נוצר בלבול בין נשירת שיער לשבירת שיער, במיוחד אצל צעירים, היות שקשה להבחין ביניהם. שבירת שיער נגרמת משימוש בתכשירים כימיים שוחקים, תכשירים דביקים כגון ג'לים למיניהם, סירוק אגרסיבי וכדומה.
נשירה והקרחה > השתלת שיער

"השתלת שיער" היא טכניקה כירורגית המתבצעת במטרה להשתיל שיער באזורים קירחים בגוף האדם. הטכניקה מתבצעת על ידי הסרת עור המכיל זקיקי שיער מאזור אחד בגוף (האזור התורם) והשתלתו באזור קירח (האזור המקבל). בטכניקה זו משתמשים בעיקר על מנת לטפל בהתקרחות של גברים, שבעזרתה שתלים המכילים זקיקי שיער העמידים גנטית להתקרחות, מושתלים על קרקפת קירחת.
שיער בשואה

הנאצים נהגו לגזוז את שיער האסירים הנכנסים למחנות הריכוז, לטענתם כדי למנוע טפילים ומחלות, אבל ממחקרים מסתבר שזה היה חלק מהשפלת ודיכוי האסירים, גם חלק מראשי הנרצחים בגז נגזזו, הגרמנים השתמשו בשיער הגזוז כבמשאב כלכלי לניצול בתעשיות שונות. למשל ייצור בדי בידוד. גרביים ומנעלי לבד לחיילים גרמניים.
ניצולות רבות כתבו בעדותן או בזכרונותיהן, כיצד השפיל אותן גילוח ראשיהן.
בנובמבר של שנת 1989 קבל מוזיאון השואה בוושינגטון, משלוח של חפצים מאושוויץ ביניהם קופסה עם שיער אנוש, עובדי המוזיאון מספרים שבתחילה התייחסו לזה כאל עוד פריט לתצוגה, הוועד המנהל את המוזיאון ניהל שתי ישיבות על השיער הזה. אנשים טענו שזה לא רק מוצג כי שיער אנוש אינו רק מה שנשאר מהגוף אלא שיער הוא גם חלק מהאישיות של האדם. חלק מאנשי הוועד חשבו שיש להציג את השיער כעדות לדורות הבאים וחלק מאנשי הוועד בעיקר נשים ניצולות בעצמן התנגדו לתצוגת השיער, בטענה שאולי יש שם שיער של קרובים. בסופו של דבר הוועד החליט להציג צילום גדול של ערימות השיער באושוויץ.
באושוויץ עובדים אוצרים מכל העולם בשאלות כיצד לשמר את טונות השער שנמצאו שם על ידי הצבא האדום ביום שחרור המחנה.
שיער גזוז כמזכרת

באנגליה הוויקטוריאנית היה נהוג לענוד תכשיט עשוי משיער קרוב שנפטר. המלכה ויקטוריה שהתאלמנה מבעלה הנסיך אלברט ב-1861, ענדה תכשיט שבתוכו היו שערות מראשו של בעלה. היא ענדה את המשכית הזו עד מותה 40 שנה אחריו. מנהגי האבלות של ויקטוריה השפיעו על נשות אנגליה אירופה וארצות הברית.
נשים בארצות הברית נהגו לקלוע זרים סבוכים ומעוטרים משיער, חוטי תיל ולעיתים עלים ופרחים מיובשים. זר שהיה מורכב משיער נפטר או נפטרת יחידים, היה לרוב זר זיכרון. זר שהיה מורכב משיערם של כמה נפטרים וכמה אנשים חיים, שימש מעין סמל ל'עץ משפחה'. כמו כן נפוצו תכשיטי שיער שונים, עגילים, משכיות, צמידים ועוד. החוקרת הלן שומאקר [Helen Sheumaker] טוענת בספרה 'Love Entwined :The Curious History of Hair Work' שעשיית התכשיטים והזרים הללו לא הייתה התעסקות במוות אלא משהו רגשי, ויצירת מקלעות השיער נחשב כתפקיד יאות לנשים בחברה הצרכנית שהתפתחה אז כדי לעזור בתחזוקת הבית.
נשים במאה ה-19 נהגו גם להחליף תלתלי שיער עם חברות ולעיתים גם עם מחזרים לאות אהבה וידידות. כיוון ששיער אינו מתכלה הוא נחשב גם לסמל לחיים ארוכים ולעיתים אף לסמל לחיי נצח .
בשנות ה-1980 וה-1990 התחילו אמניות נשים להשתמש בשיער ביצירותיהן האמנותיות כסמל למצב האשה.
ראו גם

שיער הערווה
טריקולוגיה
בדיקת שיער
תסרוקת
צמה
הערות שוליים

1 2  Peter Frost, Why Do Europeans Have So Many Hair and Eye Colors?, Université Laval (Canada) and St. Andrews University (Scotland), 2006
↑  אד יונג, עורך מדעי: ד"ר נעם לויתן (ע), תרגום: ארז אשרוב, עולם עצום - היקום המופלא והנסתר שמגלים לנו החושים של בעלי החיים, פארק תעשיות חמן: כנרת זמורה-ביתן דביר, 2024, עמ' פרק 6
↑  איתי גל, למה יש לנו שיער על הגוף?, באתר ynet, 27 במאי 2007.
↑  Zhang, B., Ma, S., Rachmin, I. et al. Hyperactivation of sympathetic nerves drives depletion of melanocyte stem cells. Nature 577, 676–681 (2020). https://doi.org/10.1038/s41586-020-1935-3
↑  ראו טמפל גרנדין "חיות בתרגום"
1 2  אביגיל שפר ומרים וובר, סבכת-שיער מחורבת כרכור עילית, ארץ-ישראל  מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה עשרים וחמישה, ירושלים: החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, התשנ"ו, עמ' 526-533
↑  מירי בן - דוד ליוי, תופעה: הורים שמחכים עד גיל 3 לספר את בנם, באתר ynet, 26 בינואר 2011
↑  חיילים גרמנים גוזרים שיער של יהודים בפולין, באתר הספריה הוירטואלית של מטח
↑  Exhibits, AUSCHWITZ - BIRKENAU (באנגלית)
↑  חברת רכב גרמנית השתמשה בשיער מאושוויץ, באתר ynet, 3 במרץ 2009
↑  lawrencebush, January 4:Human Hair, Jewish Currents, ‏3/1/2015 (באנגלית)
↑  דיטה (קורשנר) סגל, כתמים של אור:להיות אישה בשואה, באתר יד ושם, תת כותרת: נשיות שיער
↑  Timothy W. Ryback, Evidence of Evil, The New Yorker, ‏15/11/1993 (באנגלית)
1 2  Becky Little, Trendy Victorian-Era Jewelry Was Made From Hair, National Geograpjy, ‏11/2/2016 (באנגלית)
↑  Lisa P. Rickey, Hair in Book, Glamcing Backwards, ‏24/5/2011 (באנגלית)
↑  TOKENS OF ETERNAL LIFE: LOCKS OF HAIR IN COLLECTIONS, RADCLIFFE INSTITUTE FOR ADVANCED STUDIES HARVARD UNIVERSITY, ‏17.3.2015 (באנגלית)
| סממנים חיצוניים בגוף האדם |
| --- | --- | --- |
| ראש וצוואר | קרקפת • פנים • מצח • רקה • עצם הרקה • עין • אוזן • תנוך • לחי • אף • פה • שפתיים • לשון • שיניים  • סנטר • גרגרת • עורף • גרון |  |
| גו | בית החזה • בית השחי • שדיים • פטמה • בטן • טבור • אגן • מותן • פות • פין • אשכים • גב • פי הטבעת |  |
| יד | כתף • זרוע • מרפק • אמה • שורש כף היד • כף יד • אצבעות (אגודל, אצבע מורה, אמה, קמיצה, זרת) • ציפורניים |  |
| רגל | עכוז • ירך • ברך • שוק • קרסול • כף רגל • סוליה (עקב, קשת, כרית) • אצבעות כף הרגל (בוהן) |  |
| עור | שיער • שיער פנים • ריסים • גבות • שער הערווה |  |
פורטל גוף האדם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548233505171  BNE: XX525867  BnF: cb119311767 (data)  GND: 4128008-8  LCCN: sh85058305  LNB: 000100801  NARA: 10637282  NDL: 00575445  TA98: A16.0.00.014  TH: H3.12.00.3.02001 
צבע שיער לגברים בחנות פארם Be
ארבעה גורי קביה. לכל אחד יש צבע שיער אחר. לשניים מהם יש כתמים לבנים.
שיער בלונדיני וזקן אדמדם/ג'ינג'י
שיער שחור
שיער שיבה לבן
שיער מתולתל
תסרוקת, ציור משנת 1910
תספורת רחוב
המושג "קרחת" מתייחס לרוב לחוסר שיער על קרקפת הראש
דימה לייפמן

| --- | --- |

לייפמן שופט במשחק גביע דייוויס
 לידה:  12 באפריל 1985 (בן 39) קורוסטן, ברה"מ 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  IE Business School 
 
דימה לייפמן (נולד ב-12 באפריל 1985) הוא שופט טניס בינלאומי, בעל תואר ראשון בכלכלה וניהול ובעל שני תארים שניים ב-Sport Management ו-Global Management באוניברסיטת IE Business School שבמדריד (אחד ממוסדות החינוך המובילים בעולם בתחום בניהול והפיננסיים). הוא שופט הטניס הבכיר בישראל בעל תג זהב (התג הגבוה ביותר לשופט בינלאומי) דימה נכלל גם בין השופטים הבכירים בעולם[דרוש מקור] .
ביוגרפיה

לייפמן יליד קורוסטן, עלה לישראל מברית המועצות בשנת 1991 עם משפחתו וגדל והתחנך באשקלון. עוד מגיל צעיר החל לשחק טניס בעידוד הוריו והתאמן במרכז הטניס אשקלון.
בשנת 1997 בגיל 12, עבר לייפמן קורס קוונים לאומי והחל לעבוד כקוון[דרוש מקור] בתחרויות בינלאומיות שהתקיימו אז ברחבי הארץ. בשנת 2003 נבחר לייפמן על ידי ועדת שיפוט לייצג[דרוש מקור] את ישראל במסגרת קורס שופטים בינלאומי שהתקיים בווילניוס שבליטא, בסיומו של קורס מוצלח קיבל דימה תג לבן בינלאומי (תג בינלאומי בסיסי), והפך לאחד התגים הלבנים הצעירים בעולם (כשהוא עוד לא בן 18), בשנת 2008 לאחר שצבר ניסיון רב במסגרת הבינלאומית, כולל השתתפות בשלוש תחרויות ווימבלדון 2006-2008 נבחר דימה לקורס המתקדם של איגוד הטניס הבינלאומי שהתקיים בפריז. את הקורס סיים בהצלחה והוענק לו תג ארד בינלאומי בכיר.
במהלך 2008–2012 שפט לייפמן חמש פעמים ברציפות בגמר אליפות ישראל בוגרים לעיני למעלה מ-2000 צופים נלהבים במועדון הטניס שברעננה. כמו כן יצג לייפמן את ישראל במפגשי גביע הדייוויס בקפריסין, יוון ומונקו בהם שימש כשופט כיסא נייטרלי.
במהלך השנים הללו שפט לייפמן וייצג את מדינת ישראל במספר בלתי מבוטל של תחרויות טניס בינלאומיות ברחבי העולם: בפינלנד, רומניה, הולנד, יוון, קפריסין, סרביה, שווייץ, איטליה, אוקראינה, רוסיה, ליטא, לטביה, מקסיקו, אנגליה, גאורגיה, ארמניה ועוד.
בנובמבר 2010 נבחר לייפמן לייצג את ישראל בקורס בינלאומי נוסף, הפעם לשופטים הראשיים שהתקיים בווימבלדון שבלונדון, את הקורס סיים לייפמן בהצלחה והפך לשופט ראשי בעל תג כסף הצעיר ביותר בעולם.
בנובמבר 2011 נבחר לייפמן לייצג את ישראל במשחקים האולימפיים שבלונדון (קיץ 2012), לייפמן היה השופט הישראלי היחיד בתחרות יוקרתית זו. ב-2013 ייצג לייפמן את ישראל בתחרות Mone Carlo מסדרת מסטרס 1000. משנת 2013- 2018 התמקד לייפמן בעבודת השופט הראשי וייצג את ישראל באין ספור תחרויות גדולות ברחבי העולם (סין, תאילנד, סלובניה, דרום אפריקה, אירלנד, פורטוגל, שוודיה, טורקיה, בולגריה, קזחסטן, רוסיה, אוקראינה, בלרוס, לטביה). בשנת 2015 נכנס לייפמן לקבוצת פיתוח של גביע דייוויס / גביע פדרציה (מועדון שמשתייכים אליו מספר מצומצם של שופטים).
בדצמבר 2018 קודם לייפמן על ידי איגוד הטניס הבינלאומי לתג זהב היוקרתי (התג הגבוה ביותר לשופט טניס) והפך לשופט הטניס הבכיר ביותר בתולדות מדינת ישראל (בעידן המודרני).
בתחילת 2019 שובץ לייפמן לשמש כאחד מתוך צוות מצומצם של שופטים ראשיים שינהלו את המשחקים הפארלימפיים - Tokyo 2020 - התפקיד הבכיר ביותר לשופט טניס ישראלי אי פעם.
לייפמן משתייך גם למספר ועדות:
יור' ועדת שיפוט - תחת איגוד הטניס בישראל
חבר ועדת הטניס - ההתאחדות הישראלית לספורט נכים
חבר ועדת טניס לכיסאות גלגלים - איגוד הטניס בישראל.
חבר ועדת נוער - TennisEurope (איגוד הטניס האירופאי)
הערות שוליים

↑  מגזין המרכז לטניס בישראל
↑  השופט הראשי הצעיר בעולם: דימה לייפמן עבר את מבחני ה-ITF וקיבל תג כסף(הקישור אינו פעיל, 17.6.2021)
↑  המערך הארגוני של שיפוט הטניס בישראל(הקישור אינו פעיל, 17.6.2021)
↑  אנחנו על המפה: דימה לייפמן הוא השופט הראשי בטניס הצעיר ביותר בעולם באתר המרכז לטניס בישראל(הקישור אינו פעיל, 17.6.2021)
טרולדהגן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  artist's-home museum, music museum 
 מיקום:  ברגן 
 מדינה:  נורווגיה 
 
 קואורדינטות:  60°19′11″N 5°19′46″E﻿ / ﻿60.3196°N 5.329478°E﻿ / 60.3196; 5.329478
 אתר רשמי
 he
 
טרולדהגן (בנורווגית: Troldhaugen) הוא ביתו לשעבר של המלחין הנורווגי אדוורד גריג ואשתו נינה גריג. הבית נמצא בפאתי העיר ברגן.
רקע היסטורי

הבית תוכנן על ידי בן דודו של גריג, שאק בול (אנ'). גריג קרא לבית "גבעת הטרולים" מאחר שילדי המקום אמרו שהאזור נמצא ב"עמק הטרולים".
בניית הבית הסתיימה ב-1885. מאז, בכל קיץ ועד מותו נהג גריג להלחין ולבצע בטרולדהגן. לאחר פטירתו ופטירת אשתו, נקברו שניהם בחלקה על יד הבית.
על יד הבית מצויה בקתה קטנה בה גריג נהג לצפות באגם. גריג דיבר רבות על ביתו ואף כתב את אחד מהקטעים הליריים היודעים ביותר שלו אודותיו – "יום החתונה בטרולדהגן".
השימוש כיום

כיום משמש הבית כמוזיאון גריג להנצחת מורשתו המוזיקלית והלאומית.  טרולדהגן הפך למוזיאון בשנת 1928 וכולל את הווילה של גריג, צריף המלחין, ואת אתר הקברים של בני הזוג גריג, כמו גם בניין מוזיאונים מודרני ואת אולם הקונצרטים טרולדסלן, אולם מוזיקה קאמרית המונה 200 איש. טרולדסלן הוא מרכז פעילויות הקונצרט הנרחבות של המוזיאון ויש בו אקוסטיקה מצוינת. בכניסה מוצב פסל מברונזה של אינגבריגט וויק של אדוארד גריג משנת 1917, שהעתק שלו ניצב גם בפארק המרכזי של ברגן. הפסל בגודל טבעי – כמו גריג עצמו, שגובהו היה 1.52 מ'.
ב-1995 נפתח בניין חדש שמתאר את חייו ויצירתו של גריג. בבניין זה נמצא פסנתר הסטיינווי שלו. בטרולדהגן נערכים מדי שנה קונצרטים במסגרת פסטיבל ברגן הבינלאומי.
הערות שוליים

↑  Troldhaugen, The International Edward Grieg Piano Competition
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 90924186  GND: 10026722-1  ISNI: 0000 0001 0745 1937  KulturNav: 9d96880a-3073-4a30-bd2b-70598e9001b4  LCCN: n2004069425  MusicBrainz: 50c47394-4147-4c1f-9074-288fc1175239  NKC: ko2004233428  VIAF: 246985488   WorldCat (עם VIAF): 246985488 
טרולדסלן
יב"א 509

| --- | --- |
 סמל היחידה  יב"א 506 בעת שקיעה, נובמבר 2019
 פרטים
 כינוי:  "אבירי הדרום"
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   חיל האוויר הישראלי
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1966–הווה (כ־59 שנים)
 נוצרה מתוך:  יב"א 501
 מקים היחידה:  סרן רחמים ברוך
 מלחמות:    מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים    מלחמת לבנון הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עמוד ענן    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 פיקוד
 יחידת אם:   מערך הבקרה בחיל האוויר
 דרגת המפקד:    סגן-אלוף
 מפקד נוכחי:  סא"ל ר'
סיכת בקר אוויר
יב"א 509 או יחידת הבקרה הדרומית היא יחידת בקרה אווירית אֲזורית הממוקמת על הר אריכא בקרבת מצפה רמון. היחידה אמונה על המרחב האווירי בחציה הדרומי של ישראל, ושותפה לכל מבצע אווירי של חיל האוויר. ביחידה משרתים בקרים, מש"קי בקרה וטכנאים ממגוון מקצועות. הקמתה החלה בקיץ 1965 והיא הפכה למבצעית ב-1967. בהמשך הפכה למוצב הבקרה והשליטה העמוס ביותר במערך הבקרה.
היחידה נמצאת תחת פיקוד מערך הבקרה בחיל האוויר הישראלי ובמהלך השנים קמו למערך יחידות נוספות, דרומיות יותר, אך היחידה עדיין נודעה תמיד כ"יב"א הדרומית".
היסטוריה

החל משלהי שנות החמישים, החל מערך הבקרה בסריקת אתרים עבור מיקומים חדשים ליחידותיו. בספטמבר 1958 פרסה י"ק 546 לראשונה באזור מצפה רמון, פריסה שהוכתרה בהצלחה.
ב־1962 פרסם ענף אוויר 6 (ענף שליטה ובקרה) תוכניות למעבר מבקרה מרוכזת על ידי יב"מ 333, ששכנה במטה חיל האוויר, ליחידות בקרה אזוריות. התכנית גם הציעה לשנות את פריסת יחידות המכ"ם, ששכנו בחפץ חיים במרכז־דרום וסטלה מאריס בחיפה ליחידות בדרום, במרכז ובצפון. היחידות החדשות נועדו להצטייד במכ"ם חדש תוצרת ארצות הברית, תחת המכשור הצרפתי שהיה בשימוש.
באפריל 1965 הוחל בהקמת היחידה, תחת פיקודו של סרן רחמים ברוך, ששימש קודם לכן כקמב"ץ של י"ב 501 שבחפץ חיים. באפריל 1966 הוכרזה היחידה כמבצעית כיחידת בקרה (י"ב) ששימשה כיחידה משנית ליב"א 501 שבחפץ חיים.
ב־16 בספטמבר 1967 הוכרזה היחידה כיב"א עצמאית, כשהיחידה בחפץ חיים הפכה לי"ב.
פעילות היחידה

היחידה אחראית על המרחב האווירי בדרום הארץ, בהם יישובי עוטף עזה, הקריה למחקר גרעיני – נגב, ים המלח ועד אילת. בעבר שלטה גם בחצי האי סיני כשהיה בשליטה ישראלית.
היב"א מצוידת במכ"מים הנתונים בתוך ראדומים הבנויים באמצעות כיפה גאודזית, בנוסף למכשירי קשר ואמצעי בקרה בטכנולוגיה מתקדמת.
מכ"מים אלו מאפשרים קליטה של כלי טיס, בהם מטוסי קרב וכלי טיס בלתי מאוישים, במרחק של יותר מ-360 ק"מ.
יב"א זו פעלה בשיתוף פעולה הדוק עם מערך ההגנה האווירית באזור בהן סוללות טילי הוק במישור עמיעז ים המלח ואילת וסוללות הפטריוט.
מפקדי היחידה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| דרגה ושם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| סרן רחמים ברוך | 1965 |  |
| סא"ל מנחם זהבי | 1966 |  |
| סא"ל אריה רביב | 1968 |  |
| סא"ל שמעון לסר | 1970 |  |
| סא"ל אברהם אלבו | 1973 |  |
| סא"ל שמעון לסר | 1975 |  |
| סא"ל אברהם חקלאי | 1976 |  |
| סא"ל יוני אריאל | 1977 |  |
| סא"ל עוזי רום | 1979 |  |
| סא"ל חנוך שפר | 1982 |  |
| סא"ל נחמיה חתוכה | 1985 |  |
| סא"ל ירון יורם | 1988 |  |
| סא"ל צבי (ציגי) אבני | 1991 |  |
| סא"ל אלי סולם | 1993 |  |
| סא"ל איל כהן | 1995 |  |
| סא"ל רמי | 1999 |  |
| סא"ל נועם | 2001 |  |
| סא"ל משה מנור | 2004 | לימים מפקד מערך הבקרה |
| סא"ל רן | 2007 |  |
| סא"ל זהר כרמי | 2010 |  |
| סא"ל ערן זליגמן | 2012 | לימים מפקד מערך הבקרה |
| סא"ל הראל | 2014 |  |
| סא"ל אביעד | 2017 – ? |  |
| סא"ל ש' | 2021 – ? |  |
| סא"ל ו' |  ? – אוגוסט 2023 |  |
| סא"ל ל' | אוגוסט 2023 – ? |  |
| סא"ל ר' | 2023 – ? |  |
לקריאה נוספת

שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", הוצאת משרד הביטחון, שנת 1998, מסת"ב 9650509682 או מסת"ב 9789650509682
יורם רומם, "אני לוקח", הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, שנת 2021, "מגן עורף", עמודים 162–201
דני שלום, ‏כרעם ביום בהיר, באוויר - פרסומי תעופה, שנת 2002, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
אריה הלל, ‏וידי אדם מתחת כנפיהם, צה"ל – הוצאת "מערכות" / משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 1999, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר, מסת"ב 965-05-1003-6
הערות שוליים

↑   גל פלוק רוה, מבולבלים? אלה כל ראשי התיבות והקיצורים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 12 באפריל 2021, עמ' 89, תשפ"א 2021
↑   דני שלום, ‏כרעם ביום בהיר, עמ' 70, באוויר - פרסומי תעופה, שנת 2002, באתר הספרייה הדיגיטלית להיסטוריה ומורשת חיל האוויר
↑  שיר כהן, מתחזק השיתוף הבין-זרועי: חיילי הנ"מ וחיל הים יראו את אותה התמונה בדיוק, "במחנה", צילום כתבה מחודש יוני 2008, באתר "פרש", 19 ביוני 2008, 22:24
↑  יעל בר, ‏יש בי אהבה והיא תנצח, באתר חיל האוויר הישראלי, 21 בינואר 2021
↑  אהרון לפידות, העיניים של הדרום, באתר ישראל היום, 4 במאי 2017
↑   גל קמרס, מהבונקר הזה מנהלים את השמיים ב"שומר החומות", באתר צה"ל, 12 במאי 2021
↑  עדי דבש, ‏"יחידה שהיא בית ואנשים שהם משפחה", באתר חיל האוויר הישראלי, 16 באוגוסט 2023
שלומי אבידר, "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, שנת 1998, מסת"ב 9650509682 או מסת"ב 9789650509682
1 2 3 4  "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 96–104
↑  "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 86–87
↑  "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 126
↑  רשימת מפקדי היב"א מ־1966 עד 2014 מופיעה בתוך: "מערך הבקרה: העיניים של המדינה", עמ' 318
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007404415505171