stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסיכודרמה
עקרונות השיטה

השיטה מבוססת על האמונה שבכל אדם יש מן הכוח הבורא והיוצר.
כדי להגיע למפגש עם היצירתיות על האדם לגלות את מקורות הספונטניות שלו. הספונטניות היא כוח הפועל בהווה ומניע את הפרט לקראת תגובה הולמת במצב חדש ותגובה חדשה על מצב ישן.
במסגרת זו בודקים יחסים בין-אישיים, קונפליקטים ובעיות רגשיות ומטפלים בהם על ידי שיטות שנלקחו מעולם התיאטרון והדרמה. המלה "דרמה", אין פירושה "משחק" או "הצגה". כאן היא משמשת בהוראתה הראשונית (במקורה היווני) – פעולה. כלומר, במקום לפתור בעיות המתעוררות בין אדם לבין עצמו, בין אדם למשנהו, או בתוך קבוצת אנשים על ידי דיבור, מועלות הבעיות על ידי הצגתן בפועל.
שיטת העבודה

הצגת הבעיה, משחקי תפקידים וחילוף התפקידים מאפשרים לכל אחד להיות, במהלך הדינמי, בתפקידו ואף "בעורו" של חברו לקבוצה. היכולת לראות את המציאות בעיני האחר ואפילו לראות את "עצמי" בעיני האחר, פותחת אפשרויות לשיתוף פעולה על בסיס ידידותי ואמפתי (ולאו דווקא תועלתי), תוך פתיחות לנקודת מבט שונה, פתיחות שהיא אבן יסוד להכרות מעמיקה יותר עם ה"עצמי".
מבנה הפסיכודרמה הקלאסית

החימום- מעין שלב מעבר בין העולם החיצוני לקבוצה, הכנת הקרקע. זהו שלב המתבצע בהדרגה עד לבחירת הנושא. שלב זה מתאפיין בשיחות פתיחה בין המשתתפים, משחקים קצרים, תרגילי תנועה, דמיון מודרך. מטרת החימום היא יצירת אמון בין המשתתפים, יצירת תחושת ביטחון וקרבה תוך כדי הקטנת החרדה, לפני היחשפותם של המשתתפים. שלב זה מעודד את הספונטניות של כל אחד מהמשתתפים. במהלך החימום ייתכן ויתבלט משתתף שהנושא שלו יעובד לפסיכודרמה, הוא יכונה הפרוטגוניסט.
הפעולה- תחילת ה"הצגה" המוצגת על שטח מוגדר כגון במה. חלק זה הוא בעצם הצגת המציאות בעולם המיקרוקוסמי של המשתתפים. חלק מהמשתתפים לוקחים חלק בהצגה באופן פעיל ואחרים הם צופים. תחילה, הפרוטגוניסט מספר על עצמו ועל הבעיה שיעלה הלקוחה מעברו, ממציאות חייו או מעולם הפנטזיה והחלומות. ההצגה מורכבת ממספר סיטואציות שלרוב יהיה ביניהן קשר אך הפרוטגוניסט לא תמיד היה ער לכך עד הצגתן.
סיום המפגש- מעבר מעולם הקבוצה לעולם המציאות. בשלב זה הפרוטגוניסט זקוק לעידוד, להגנה, לקבלה ולתמיכה ולכן משתפים חברי הקבוצה בניסיונם האישי ומביעים את הזדהותם איתו.
מבנה זה חוזר ונשנה לאורך התהליך הטיפולי.
אמצעי הפסיכודרמה

פרוטגוניסט הוא גיבור הפסיכודרמה, המטופל אשר מציג ומשחק את הסיטואציות השונות בפני שאר הקבוצה. כדי שיתאפשר לו לעשות עבודה טיפולית, יש משמעות לכך שהפרוטגוניסט ירגיש בנוח ויסמוך על המנחה והקבוצה.
הקבוצה היא מכלול המשתתפים בפסיכודרמה. בתחילת המפגש הטיפולי ובסופו מוקדש זמן לקבוצה, ליחסים הבין אישיים של המשתתפים, לצורך בניית אמון ולאווירה תומכת בין חברי הקבוצה.
מנחה תמיד יהיה אדם מוסמך ומקצועי אשר תפקידו לארגן את הפסיכודרמה. המנחה משמש כמפיק שאחראי על ביצוע טכניקות והתנהלות הפסיכודרמה, בנוסף, משמש כמטפל שתפקידו לעודד את הספונטניות של הפרוטגוניסט ולאפוף אותו באווירה בטוחה. המנחה אינו משמש כשופט, תפקידו לסייע להתנהלות הקבוצה, להציע דרכי פעולה, לפרש את התוכן שמציג הפרוטגוניסט ולמדוד יחסים חברתיים (סוציומטריסט). המטפל פועל בשני רבדים: הקבוצתי והאישי. מצד אחד הוא בודק את יחסי הקבוצה ויוצר סביבת ביטחון שתאפשר את השיח בין המשתתפים. מצד שני, מסייע להתפתחות האישית של היחיד באמצעות הבנת התפקידים והסצנות שהוא משתתף בהם ופירושן.
במה היא החלל האישי והחופשי של הפרוטגוניסט, בה הוא יוצר לעצמו עולם משלו כדי להביע את רגשותיו שנדחקו, דברים אשר לא נאמרו בסיטואציה האמיתית. על הבמה נוצרת הפסיכודרמה.
אגו מסייע הוא משתתף אחר או מספר משתתפים מהקבוצה שמייצגים אותה. תפקידם לגלם את האנשים במציאות של אותו פרוטגוניסט. מטרתם לעזור לפרוטגוניסט בהצגת הפסיכודרמה ולתמוך בו. בשל חילופי התפקידים, נוצר איחוד בקבוצה והיחסים ביניהם מתהדקים.
תיאורית ההתפתחות הספונטנית

תאוריית ההתפתחות הספונטנית שיצר יעקב לוי מורנו מתארת את השלבים ההתפתחותיים של התינוק. התאוריה מתייחדת בכך שהיא מסבירה את ההתפתחות התינוק ואת השלבים השונים שהוא עובר, בהתאם ליכולת שלו לחוות את עצמו ביחס לאחר בכל שלב. תוך כדי התבססות על ההנחה שהיוותה עבור מורנו בסיס לתאוריה: שהגשמת מלוא הפוטנציאל ההתפתחותי קשורה במקסימום ספונטניות במהלך התהליך.
התאוריה מתארת את התהליך הבריא שעל התינוק לעבור כדי להפוך בסופו של דבר לאדם בוגר, בעל עצמי מגובש ויכולת אמפתית לאחר. אדם שנתקל בחסך כלשהו באחד השלבים, עלול לפתח כל פעם צורך, תלות או אובססיה לאדם או לאובייקט אחר. הממשיכים של מורנו שאלו את תהליך ההתפתחות הזה, וחיברו אותו למפגש ולטכניקות הפסיכודרמטיות, מתוך ראיה שבה המשתתף בקבוצה זקוק לתנאים דומים כדי לאפשר לו לגדול בתהליך ההתפתחות הפרטי שלו. כך שהשלבים השונים בתאוריה גם מחולקים על פי התערבויות אלו המקדמות אותו בשלב בו הוא נמצא: הלידה - כשלב החימום, שלב הכפיל, שלב המראה, שלב ה"אגו מסייע", ושלב חילוף התפקידים.
פסיכודרמה פרטנית

בהסתמך על כלים מעולם הפסיכודרמה הקלאסית, התפתח פלג בפסיכודרמה שמשתמש באמצעים פסיכודרמיים לטיפול פרטני. למעשה בצורה זו אין קהל אלא המנחה הוא זה ש"משחק" דמויות שונות או משמש ככפיל של הפרוטגוניסט. הרובד הקבוצתי בשיטה זו לא קיים אך הרובד האישי מקבל חיזוק והשפעתו מעצימה. מאחר שתשומת לב המנחה נתונה כולה לאדם אחד העבודה מבוקרת יותר ויש יכולת טוב יותר להתאים את התהליך לאופי האינדיבודאלי של המטופל.
ראו גם

טיפול בדרמה
טיפול באמנויות
תיאטרון פלייבק
לקריאה נוספת

עיניה ארצי, "פסיכודרמה", דביר הוצאה לאור, 1991
הולמס פול וקרפ מרסיה, "פסיכודרמה השראה וטכניקה", אח, קריית ביאליק, 2000
הערות שוליים

↑  מתוך האיגוד הישראלי לפסיכודרמה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562740105171  BNE: XX526617  GND: 4047696-0  LCCN: sh85039334  NKC: ph124795
צער בעלי חיים (עמותות)

בישראל פועלות כמה עמותות שונות בשם צער בעלי־חיים, שמטרתן העיקרית היא מניעת צער וסבל מבעלי חיים. העמותות השונות פועלות למתן הגנה ולמקלט לבעלי החיים, נאבקות בהתאכזרות לבעלי החיים, מעודדות אימוץ חיות מחמד ופועלות לשכנע את הקהילה להבנה ולטיפול בבעלי חיים. העמותות ממומנות על ידי תרומות, דמי חבר ומענקים רפואיים-וטרינריים.
פועלות כיום עמותות שונות הנושאות את אותו השם, אך מדובר בעמותות שונות שפועלות בערים תל אביב, ירושלים, חיפה, רמת גן, באר-שבע והנגב, ורחובות.
העמותות השונות > תל אביב

עמותת "צער בעלי־חיים תל אביב" היא הוותיקה ביותר, ונקראה במקור צער בעלי־חיים בישראל, על פי הפסוק ”כי תראה חמור שונאך רובץ תחת משאו וחדלת מעזוב לו - עזוב תעזוב עמו.” (ספר שמות, פרק כ"ג, פסוק ה') ופירשו חז"ל: ”שונאך - אפילו רשע או גוי, משום צער בעלי חיים” (תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ל"ב, עמוד א'.) האגודה נוסדה בשנת 1927 בסיוע האגודה המלכותית למניעת התאכזרות לבעלי חיים שפעלה בארץ ישראל מטעם[דרושה הבהרה] המנדט הבריטי. האגודה הקימה בית מחסה לבעלי חיים באבו כביר בדרום תל אביב, דומה לאלו שקמו באנגליה ובאירופה באותה תקופה, ובו אושפזו וטופלו סוסים, חמורים וגמלים.
העמותות השונות > רמת גן

עמותת "צער בעלי חיים רמת גן והסביבה" הוקמה בשנת 1944 בשכונת נחלת יצחק בו שוכן המקום עד היום. את העמותה הקימה גרטה בירן שנמלטה לישראל מהנאצים בזמן מלחמת העולם השנייה.
ירושלים
ב-1933 בערך הוקמה בירושלים 'החברה למניעת התאכזרות לבעלי חיים' S.P.C.A . הייתה ממוקמת בדרום בריכת הסולטן.
המתה יזומה של בעלי חיים

אחד הנושאים השנויים במחלוקת לגבי פעילות העמותות הוא המתת בעלי חיים שאינם נמסרים לאימוץ. מכיוון שלעמותות רבות יש מדיניות של "דלת פתוחה", הן מקבלות לבית המחסה כל בעל חיים שננטש. באופן זה, מתמלאים בתי המחסה בבעלי חיים מעבר לצפיפות המקובלת, מבלי שיימצאו מאמצים לכל בעלי החיים. פתרון לבעיית הצפיפות הוא המתת בעלי החיים.
ראו גם

יד 4
הערות שוליים

↑  אתר העמותה בתל אביב.
↑  אתר העמותה בירושלים.
↑  אתר העמותה בחיפה.
↑  אתר העמותה ברמת גן.
↑  אתר העמותה בבאר שבע.
↑  אתר העמותה ברחובות.
↑  Gauer, Bernhard, מפת ירושלים משנת 1933 עם סימון S.P.C.A  (=החברה למניעת התאכזרות לבעלי חיים)  בדרום בריכת הסולטן (צפיה במפה רק מתוך בניין הספרייה), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
↑  מפות בהוצאת מחלקת המדידות המנדטורית (באנגלית) 1936-1937 עם סימון האתר S.P.C.A באזור בריכת הסולטן, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 316606507   WorldCat (עם VIAF): 316606507 
קצין בריטי בסיוע המשטרה המקומית ממתינים להיכנס לאחר העוצר לעיר העתיקה בירושלים עם רכב של צער בעלי חיים, כדי לאסוף ולטפל בבעלי חיים חולים' 1938
משרדי עמותת צער בעלי חיים בתל אביב
ישיבת אור ישראל

| --- | --- |


בניין הישיבה הגדולה בשכונת גני הדר פתח תקווה. אדריכל: יוחנן לביא
 ישיבה
 השתייכות:  ישיבה ליטאית
 תקופת הפעילות:  ישיבה קטנה ה'תש"ד ישיבה גדולה ה'תשמ"ב – הווה
 מייסדים:  הרב יעקב ניימן
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  ישיבה קטנה הרב מרדכי רבינוביץ ישיבה גדולה הרב יגאל רוזן
 תלמידים
 :  ישיבה קטנה כ-200 ישיבה גדולה כ-300
 מיקום
 מיקום:  פתח תקווה
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′04″N 34°52′44″E﻿ / ﻿32.084416666667°N 34.878888888889°E﻿ / 32.084416666667; 34.878888888889
  (למפת גוש דן מוגדלת) ישיבת אור ישראל(למפת גוש דן רגילה) ישיבת אור ישראל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת אור ישראל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת אור ישראל
 
בניין הישיבה הקטנה
ישיבת אור ישראל היא ישיבה חרדית-ליטאית בפתח תקווה. הישיבה כוללת ישיבה קטנה וישיבה גדולה. היא נקראת על שם רבי ישראל מסלנט, מייסד תנועת המוסר.
הישיבה הקטנה

הישיבה הקטנה, "אור ישראל לצעירים" הוקמה בשנת ה'תש"ד (אוקטובר 1943) ביוזמתו של הרב ישראל זיסל דבורץ כישיבת המשך לתלמוד תורה "שארית ישראל" ועל ידי הרב יעקב ניימן והרב שלמה קרובקה, שלימדו קודם לכן בישיבת כפר גנים, והרב יוסף רוזובסקי (אחיו של הרב שמואל רוזובסקי). שפת ההוראה בישיבה מראשיתה הייתה עברית. בתחילה התאכסנה הישיבה בבית הכנסת של הרב הלר. באוגוסט 1949 הונחה אבן פינה למבנה הישיבה הנוכחי. בין תומכי הישיבה נמנו מפעל התורה, קלמן גולדרייך, נציג הפועל המזרחי בעיריית פתח תקווה ותנועת פועלי אגודת ישראל. באותה תקופה עברה הישיבה לבית הכנסת מקור חיים. בשנת 1957 הונח אבן פינה לאולם הלימודים של הישיבה.
כיום, הישיבה מונה כ-200 תלמידים בגילאי 14–17. בראש הישיבה עומד הרב מרדכי רבינוביץ, חתנו של הרב יוסף רוזובסקי. הישיבה שוכנת ברחוב הרב ניימן במרכז פתח תקווה (בעבר, חלק מרחוב סלומון). מבנה הישיבה הראשי נתרם על ידי מאיר כוכב זסלבסקי.
בישיבה מודגש לימוד המוסר, עוד מתקופת המשגיח הרב יששכר דב שפילר (נפטר ב-2013). עם השנים התאפיינה הישיבה ברמת משטר גבוהה ביחס לשאר הישיבות הקטנות. כיום, משמש בתפקיד המשגיח הרב ישראל משה הלברשטיין שחולק את אמירת השיחות מוסר עם ראש הישיבה הרב רבינוביץ.
בין הרמי"ם: הרב מיכל דוד רבינוביץ (בנו של ראש הישיבה), הרב מנחם נחום רבינוביץ (בנו של ראש הישיבה), הרב אהרון לבל, הרב אלקנה שליסל, הרב ישראל פישביין (משמש גם כר"מ בישיבת דברי מרדכי בבני ברק), הרב יצחק אייזיק יונגרייז והרב יוסף גולדוויכט.
הישיבה הגדולה

הישיבה הגדולה הוקמה ב-1982, גם היא על ידי הרב ניימן. בשנים הראשונות שכנה הישיבה ברחוב רוטשילד 85 בעיר, במבנה ששימש בעבר את ישיבת פתח תקווה-לומז'ה. כיום נמצאת הישיבה הגדולה בשכונת גני הדר בעיר, לשם עברה ב-13 באוגוסט 2007 (כ"ט באב ה'תשס"ז).
הישיבה מונה כ-300 תלמידים בגילאי 17–25. מאז הקמתה עומד בראשה הרב יגאל רוזן. משגיח הישיבה הוא הרב יצחק פנחס גולדווסר, אשר החליף את הרב חיים ואלקין, שכיהן בתפקיד זה עד שנת 1989. הרב אריה ישראלי משמש כראש ישיבה בסדרי הבקיאות.[דרוש מקור] בין הר"מים: הרב אפרים מרדכי רוזן (בנו של ראש הישיבה) הרב אליהו מן והרב אברהם נובוגרוצקי, שהודיע כי יסיים את תפקידו בקיץ 2022.
בניין הפנימייה נתרם חלקית על ידי הערשי פרידמן ונקרא על שמו. בסמוך לבניין גינה הכוללת מזרקה ומדשאות ע"ש בלוסטון.
הישיבה הגדולה מתאפיינת אף היא במשטר קפדני. נאסר להחזיק טלפון סלולרי לרבות טלפון כשר, להוציא רישיון נהיגה ולהחזיק נגנים עם רדיו או ללא אישור הישיבה. כמו כן אסור לקרוא שבועונים חרדיים מלבד מספר בודדים. התלמידים מחויבים להתפלל את כל התפילות בישיבה, בזמנן המדויק. בחור העובר על ההוראות מסתכן בקנסות ובהרחקה מהישיבה, לעיתים אף לצמיתות. כך למשל, בתשע"א הורחקו זמנית 55 תלמידים משיעור א' אשר עברו על הוראות ראש הישיבה והתארגנו מוקדם מדי לחפש חברותות לשנה הבאה. בשנת תשע"ט הושעו מן הישיבה כל שמונים תלמידי שיעור ב', לאחר שחמישה תלמידים בשיעור נתפסו עם סלולרי כשר וסירבו לספק את פירוט השיחות כדי שלא להסגיר את חבריהם, והשיעור כולו התאגד לתמוך בהם. בשבט תשפ"ג הורחקו מהישיבה 34 בחורים מפני שיצאו מהישיבה לחתונה לפני השעה שאושרה. ב-19 בדצמבר תשפ"ד הורחקו מהישיבה 78 בחורים מבני ו"ב, עקב הוזזת ספסלים וסטנדרים בחדרי השיעורים
לפי הרב רוזן, המשמעת הקפדנית הונהגה באישורו של הרב שך.
ב-2024 פורסמה בחדשות 12 כתבה על ישיבת אור ישראל בסדרת הכתבות "צבא השמיים", באישורו של ראש הישיבה הרב רוזן ובהשתתפותו.
בשנים האחרונות התפתחה מגמה בישיבה לפיה בשנה השישית בישיבה בחורים שלא נשאו עוזבים את הישיבה עד כדי שנכון לראשית תשפ"ה נותרו מבני ועד שישי בחור אחד בלבד (מתוך כשמונים).
ראו גם

רשימת בוגרים שיש עליהם ערך בוויקיפדיה
הערות שוליים

↑  מודעה רבה לאורייתא, הצופה, 28 באוקטובר 1943; הרב שלמה קרובקה, דבר, 12 בינואר 1969
↑  הודעה לרבים, הצופה, 31 באוקטובר 1943
↑  במפעל התורה, הצופה, 2 בפברואר 1947
↑  מודעה רבה לאורייתא, הצופה, 20 באפריל 1944; הנהלת ישיבת אור ישראל, הצופה, 19 בספטמבר 1947
↑  מפעל התורה למען הישיבות בא"י, הצופה, 27 ביוני 1947
↑  הרב יעקב ניימן, התנצלות, הצופה, 13 בספטמבר 1949; אבן פינה לישיבת אור ישראל, הצופה, 24 באוגוסט 1949; באגודת אור ישראל בפתח תקווה, הצופה, 7 באוגוסט 1949
↑  הרב ד"ר משה אויארבאך, הרב ד"ר פנחס וולף לגבורות, הצופה, 17 במרץ 1955
↑  נורתה אבן פינה לאולם לימודים, הצופה, 26 בדצמבר 1957
↑  משה ויסברג, אבל ב'אור ישראל' • המשגיח הגרי"ד שפילר זצ"ל, באתר בחדרי חרדים, 25 באפריל 2013
↑  יתד, המודיע, והמבשר
↑  55 תלמידים מ'אור ישראל" - סולקו מהישיבה • חשיפה, באתר בחדרי חרדים, 6 ביולי 2011
↑  אבי רבינא, ‏הרב רוזן סילק 80 בחורים; סירבו לשתף אותו בשיחות טלפון, באתר כיכר השבת, 1 באוגוסט 2019
↑  חנני ברייטקופף, ‏סוער ב'אור ישראל': ראש הישיבה העיף 34 בחורים; "נמאס לנו לשלם קנסות כל בוקר וערב", באתר כיכר השבת, 31 בינואר 2023
↑  חנני ברייטקופף ואיצלה כץ, קרב הסטנדרים ב'אור ישראל': שיעור.., באתר כיכר השבת, ‏2023-12-20
↑  צבא שמיים עונה 1 פרק 1 - הישיבה החרדית הסגורה בישראל, באתר 12+
↑  ועד שישי בישיבת אור ישראל מתפרק, באתר x
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311663005171  LCCN: nr90006001  VIAF: 132958704   WorldCat (עם VIAF): 132958704
יוסי יזרעאלי

| --- | --- |

פרופ' יוסי יזרעאלי (2025)
 לידה:  10 בדצמבר 1938 (בן 86) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1960
 עיסוק:  במאי תיאטרון, משורר, מחזאי, סופר
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה  אוניברסיטת בריסטול 
 
יוסף (יוסי) יזרעאלי (נולד ב-10 בדצמבר 1938) הוא במאי תיאטרון, מחזאי, סופר, משורר, עורך, מחנך ומנהל אמנותי ישראלי. פרופסור אמריטוס בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
חיים אישיים

יזרעאלי היה נשוי לד"ר תלמה יזרעאלי, מרצה בחוג לספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב, עד לפטירתה מסרטן ב-2003, ואב לשלושה.
אודות עבודתו

בעבודתו יש שני כיוונים: האחד קלאסיקה מערבית מודרנית, בעיקר מחזות של איבסן ומעט טרגדיה קלאסיות (אוריפידס ושייקספיר), והכיוון השני הוא תיאטרון יהודי, במסגרתו עיבד בעיקר יצירות של עגנון.
דורית ירושלמי בספרה "דרך הבימוי – על במאים בתיאטרון הישראלי" כותבת:
"נסים אלוני ויוסי יזרעאלי, שני יוצרי תיאטרון שהחלו לפעול בשנות השישים, וניתן לראות בהם את ראשוני היוצרים הבימתיים בתיאטרון הישראלי... בהקשר של אלוני ויזרעאלי המושג 'יוצר בימתי' משמעו הכוליות של עבודתם התיאטרונית... במקרה של יזרעאלי – בחירת חומרים לא דרמטיים כבסיס ליצירה בימתית. שפות הבמה של נסים אלוני ויוסי יזרעאלי קשורות בתופעות מכוננות ובמגמות אסתטיות שרווחו בתיאטרון האירופי, ובעיקר במודוס המטא-תיאטרוני . בעבודותיו של יזרעאלי ניתן לזהות את עקבות התיאטרון שהפך לטקס (ritualized theatre)... יוסי יזרעאלי הוכתר כבמאי רב-מג בהצגה הראשונה שביים, "עוץ לי גוץ לי", מאת אברהם שלונסקי ('הקאמרי' 1965). הבימוי שלו להצגה זו, שנטוותה כסוג של תיאטרון-סיפור מושר, הפך לקלאסיקה ישראלית. בפרשנויותיו הבימתיות למחזות קנוניים, ובמיוחד בהצגות שבהן הפך חומרים לא-דרמטיים לטקסטים בימתיים, בהן יצירותיו של עגנון "הכנסת כלה" ו"סיפור פשוט", הוא הוכיח את עצמו כיוצר בימתי כולי."
הצגות בבימויו > מעיבודיו לכתבי עגנון (הוצגו ב"הבימה")

הכנסת כלה
סיפור פשוט
תמול שלשום
הצגות בבימויו > מעיבודיו לכתבי הרבי נחמן מברסלב

שבעת הקבצנים – תיאטרון החאן, 1979
אין דבר שלם יותר מלב שבור – התיאטרון העירוני של היידלברג ובפסטיבל ברלין
ברסלב בטהובן ברסלב - תיאטרון האינקובטור, פסטיבל ישראל 2014
פרסים

מדליית איבסן  - מטעם עיר הולדתו של המחזאי בנורווגיה.
חתן פרס כינור דוד לבימוי (3 פעמים)
חתן פרס כינור דוד להצגה הטובה ביותר (3 פעמים)
פרס המועצה הישראלית לתרבות ואמנות להצגת המחזה המקורי הטובה ביותר (פעמיים)
ורד הכסף לבימוי ולהצגה הטובה ביותר.
עמית כבוד של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה – 2004.
פרס לנדאו לאמנויות הבמה בתחום תיאטרון לשנת 2015.
פרס מפעל חיים במסגרת טקס פרס הפרינג' קיפוד הזהב לשנת 2017.
ספריו > שירה

מהנדס העיר. תל אביב : הוצאת הקיבוץ המאוחד : קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, 2001
ניסוי הצופרים של המיגרנה. תל אביב : הוצאת הקיבוץ המאוחד : קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, 2002
המשורר ואשתו. רעננה : אבן חושן, 2003
עירומים ביערות הזקן . רעננה : אבן חושן, 2004
כאילו היא יושבת שם . בני-ברק : הקיבוץ המאוחד, 2005
יומני המוח של מר זנגביל, בני-ברק : הקיבוץ המאוחד, 2015
אחרי החגים של סכך, בני-ברק : הקיבוץ המאוחד, 2019
ספריו > רומן

המשורר השביעי, הוצאת כתר, 2008
לקריאה נוספת

רויטל איתן, ריקוד העקרב - יוסי יזרעאלי, יצירתו ושיטתו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2018.
דורית ירושלמי, "'דרך הבימוי – על במאים בתיאטרון הישראלי"', כנרת זמורה-ביתן דביר, תשע"ג 2013, עמ' 14, 15, 46, 80, 148, 240, 275, 282, 280-279, 318, 340, 434, 435, 481, 516, 530, 557-556.
איתן מרים, "'יוסף של הפרפרים"', (מאמר על יזרעאלי ויצירתו), עתון 77, שנה כ"ח, גל' 288 (ניסן תשס"ד, מרץ 2004), עמ' 24-22.
הערות שוליים

↑  אתר אישים
1 2  דליה קרפל, תאווה מאוחרת, באתר הארץ, 20 באוקטובר 2003
↑  ציפי שוחט, מחזה ראשון של יוסי יזרעאלי  יועלה בתיאטרון תמונע, באתר הארץ, 9 במאי 2006
↑  ציפי שוחט, כיתות אומן עם יוסי יזרעאלי בתיאטרון תמונע, באתר הארץ, 1 במאי 2007
אייל מלובן, עכבר העיר תל אביב, כיתת אמן עם יוסי יזרעאלי, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2009
↑  ציפי שוחט, ביהמ"ש ידון ביום ראשון בתביעת יוסי יזרעאלי נגד הקאמרי על הפרת זכויות היוצרים של "עוץ לי גוץ לי", באתר הארץ, 20 בדצמבר 2010
↑  יאיר אשכנזי, יוסי יזרעאלי הפסיד בתביעה נגד הקאמרי אך זכה לקרדיט מתוקן, באתר הארץ, 2 באפריל 2015
↑  מיכאל הנדלזלץ, עד שהשאול יקפא, באתר הארץ, 2 בינואר 2012
↑   מיכאל הנדלזלץ, "המורה לתנ"ך": מרביץ תורה, באתר הארץ, 6 בינואר 2014
↑   חגי חיטרון, ספר "הזוהר" בלבוש זוהר שתפר יוסף ברדנשווילי, באתר הארץ, 25 ביוני 2016
↑  ציפי שוחט, יוסי יזרעאלי הוזמן לפאריס ללמד משחק, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2001
↑  דורית ירושלמי, "'דרך הבימוי – על במאים בתיאטרון הישראלי"', כנרת, זמורה-ביתן, דביר, תשע"ג 2013, עמ' 280-279.
↑   איתן בלום, ההצגה על איוב בכלל לא יהודית, באתר הארץ, 22 ביוני 2017
↑   ננו שבתאי, הצגה שוביניסטית בעידן מי טו? זה מרתיח, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2018
↑  נוגה כהן, ביקורת - אגדה בלי הפי־אנד - "שבעת הקבצנים" בתיאטרון החאן. על־פי סיפוריו של ר' נחמן מברסלב. עיבוד, בימוי ועיצוב: יוסי יזרעאלי, כל העיר, 5 באוקטובר 1979
↑  יאיר אשכנזי, הבמאי יוסי יזרעאלי יקבל את פרס הפרינג' "קיפוד הזהב" על מפעל חיים, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2017
↑   יותם ראובני, "אחרי החגים של סכך": איש התיאטרון יוסי יזרעאלי עושה לנו מיזנסצינות, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301358805171  BnF: cb15001112c (data)  GND: 1304910156  ISNI: 0000 0001 1918 6173  LCCN: no2002020912  VIAF: 74127503   WorldCat (עם VIAF): 74127503
בירית

בירית בתוך מחזיק מפלסטיק
בירית היא פריט לבוש שתפקידו החזקת גרב על הרגל, לבל יפול בהשפעת הכבידה. כיום היא משמשת כאביזר אופנה נשי בעיקר, למרות שבעבר הייתה הבירית הן אביזר גברי והן נשי.
היסטוריה

בעבר היו ביריות עשויות בדרך כלל מרצועת עור שנרכסו עם אבזמים, או שהיו עשויות מסרטי בד.
במאות ה-18 עד ה-20 נרכסו הביריות באמצעות סרטים אלו בדרך כלל, מתחת לברך, שם היקף הרגל הוא הקטן ביותר, במקרה של נשים עובדות. נשים אמידות נהגו לקשור אותן מעל הברך, והביריות היו לרוב מקושטות בתחרה וברקמה. באותה תקופה הם שימשו גם גברים, שהשתמשו בהם להחזקת גרביים המגיעים עד הברך. עם המצאתם של חומרים אלסטיים איבדו הביריות את תפקידן התועלתי, והפכו לפריט אופנה בלבד.
כיום נחשבות הביריות לפריט לבוש נשי ארוטי, ומשמשות להחזקת גרבי ניילון המגיעים עד אמצע הירך. הן עשויות מחגורה דקורטיבית וארבע רצועות אלסטיות אשר בקצותיהן מנגנון חיבור לגרביים בשיטה המזכירה כפתור שדה. ביריות וגרבי ניילון משחקים תפקיד במופעי בורלסקה ובסצנות ארוטיות, דוגמה לכך בסצנת מופע החשפנות ב"מופע הקולנוע של רוקי".
ראו גם

כתפות
מסדר הבירית
אישה בת ימנו הלובשת בירית על רגלה
לואי החמישה עשר, מלך צרפת עם בירית כחולה על רגלו
ביריות מהמאה ה-18
בינה - התנועה ליהדות חברתית

| --- | --- |
לוגו בינה - התנועה ליהדות חברתית

קמפוס בינה - התנועה ליהדות חברתית, בגני טבע
 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־30 שנה) 
 www.bina.org.il
 
בינה - הבית של היהדות הישראלית (גם: בינ"ה, ראשי תיבות של "בית יוצר נשמת האומה", ביטוי שטבע חיים נחמן ביאליק) הוא ארגון שעוסק בחינוך לזהות יהודית ותרבות ישראלית. הארגון הוקם ב-1995 על ידי חברים מהתנועה הקיבוצית לאחר רצח יצחק רבין, כדי לגבש תפישות של יהדות הומניסטית וליצור שפה משותפת שתוכל לגשר בין ציבורים בחברה הישראלית. בראש הארגון עומד ניר ברוידא.
בינ”ה מקדמת זהות יהודית חילונית עבור יהודים בישראל ובעולם הרואים ביהדות חלק חשוב מזהותם ומרכיב משמעותי בעיצוב תפיסת עולמם. תפיסת העולם של בינ״ה מקדמת יהדות עכשווית, מגוונת ופלורליסטית, וחיבור בין ארון הספרים היהודי ובין צדק ואקטיביזם חברתי ושאיפה לתיקון עולם. בינ״ה מקדמת חיבור בין לימוד תורה שוויוני ובין עשייה חברתית, התנדבות, ובניין קהילתי כביטוי מעשי ליהדות. בבינ״ה רואים בלימוד כערך מרכזי ופועלים להגדלת האוריינות היהודית של הציבור הישראלי הרחב. בבינ״ה מקדמים לימוד המוביל ללקיחת אחריות על הזהות היהודית, מעגל השנה, טקסי החיים והמסורות במרחב הציבורי, בקהילה ובמשפחה.
הארגון שואף לצמצם את הפערים הכלכליים בישראל ולהקים חברה צודקת יותר. הוא מפעיל גרעיני מתנדבים ופעילים מהמכינה הקדם צבאית. הארגון היה בין המייסדים של מרכז הוויה - טקס ישראלי ב-2006, ובין השותפים להקמת "ברית חושך לגרש" למאבק בגזענות בישראל ב-2009. בנוסף, לקחו פעילי בינה חלק פעיל במחאה החברתית בשנת 2011, והם משתתפים בפעילויות למען פליטים ומבקשי מקלט בישראל.
הארגון חבר באיגוד ההתחדשות היהודית.
מפעלי הארגון > קמפוס גני טבע ובית בינ"ה בתל אביב

קמפוס גני הטבע בתל אביב מאכלס את מטה בינ"ה, את בית בינ"ה תל אביב, מכינת בינ"ה למנהיגות ע"ש אריה לובה אליאב, שנת השירות ע"ש אריה (בודה) בודנהיימר וכמרכז לימוד להשתלמויות וקורסים של הארגון. הקמפוס מאכלס גם את הישיבה החילונית של בינ"ה בראשות אילה דקל.
במתחם, לומדים את ארון הספרים היהודי הכולל מקרא, משנה, גמרא, פילוסופיה יהודית, שירה עברית ועוד במסגרת תוכניות הלימוד "קדמה" (למתחילים), "ימה" (למתקדמים) ו"בינה און ליין" ללימוד מקוון. בין המורים: רמי פורת, אילה דקל, אליוט וייסרוב גלסנברג, מוקי צור, ערן ברוך, ד"ר שוש שפירא, ליאור טל ועוד.
הקמפוס מהווה גם את מתחם הלימוד של מכינת בינ"ה למנהיגות - בה חברים צעירים לפני גיוס יחד עם בני נוער יהודיים מחו"ל הלומדים ומתנדבים למען הקהילה, וכן שנת השירות של בינ"ה - "בארות" העוסקת בנושאים חברתיים בדרום ת"א.
בית בינ"ה ת"א בראשות לינור פיינשטיין מקיים אירועים ומפגשים בקהילה לאורך כל השנה, כדוגמת קבלות שבת, אירועי חגים ותרבות עברית לקהל הרחב.
מפעלי הארגון > בית בינ"ה בבאר-שבע

בית בינ"ה בבאר שבע הוקם בשנת 2013 ובראשו עומדת נעמי צורף. בית ממוקם בעיר העתיקה בבאר שבע ומקיים אירועים ומפגשים בקהילה לאורך כל השנה, כדוגמת קבלות שבת, אירועי חגים, מפגשי זהות יהודית, ותרבות עברית לקהל הרחב.
מפעלי הארגון > בית בינ"ה בחיפה

בית בינ"ה בחיפה ממוקם בשכונת בת גלים ובראשו עומדת זוהרי אדר. הבית מהווה אבן שואבת למגוון פעילויות לקהילה לאורך השנה כדוגמת קבלות שבת, אירועי חגים ותרבות עברית, חגי עדות, וכן תוכניות לימוד לזהות יהודית כמו גם תוכנית "עברית בעברית" המיועדת לעולים חדשים.
מפעלי הארגון > בתי בינ"ה נוספים בארץ ובעולם

בתי בינ"ה נוספים ניתן למצוא בארץ בקיבוץ הזורע ובקיבוץ רמת רחל ובחו"ל בפאלו אלטו קליפורניה. בתים אלו מקיימים מפגשים ואירועים לקהילה בנושאי זהות יהודית ותרבות עברית. סוג נוסף של בתי בינ"ה ניתן למצוא בדרמסאללה בהודו ובקוסקו בפרו. בתים אלו נפתחים לקראת חגי תשרי ופסח ומהווים בית למטיילים ולתרמילאים ישראליים המעוניינים לפגוש יהדות ישראלית שוויונית, מכבדת ומכילה גם בחו"ל. בטווח הקרוב צפוי להיפתח בתי בינ"ה בארצות נוספות.
מפעלי הארגון > המכינה הקדם צבאית ע"ש אריה לובה אליאב

המכינה פעילה מאז שנת 2006, ולומדים בה למעלה ממאה תלמידים בשנה. תלמידי המכינה מתגוררים בקומונות בשכונת שפירא, ומשנת 2020 גם בשלוחה חדשה ברמת גן, סמוך לבית הספר למשחק בית צבי, החניכים מתגוררים עם הסטודנטים של בית הספר ומתנדבים תחת רווחת רמת גן. מייסדת המכינה היא עורכת הדין טל שקד, אשר עמדה בראשה עד שנת 2008. עד לשנת 2013 מילא את התפקיד ליאור טל. מתשע"ה משמש יובל לינדן כראש המכינה.
פעמיים בשבוע עוסקים התלמידים בעשייה חברתית בשכונות דרום תל אביב-יפו, מפעילים מועדוניות, חונכים ילדים, מסייעים למהגרי עבודה ומלווים קשישים.
חיי הקבוצה השיתופיים כוללים את חלוקת החניכים לקבוצות המנהלות תקציב ומשק בית משותף. הקבוצות משתתפות באירועים קהילתיים של הישיבה החילונית בדגש על שבתות וחגים. המכינה מבוססת על עצמאות החניכים והשתתפותם בקבלת ההחלטות במכינה.
המכינה שואפת להגביר את המוטיבציה לשירות משמעותי בצה"ל יחד עם חינוך לשמירה על ערכי כבוד האדם במהלך השירות ולאחריו. במסגרת ההכנה לצה"ל פוגשים החניכים דמויות מהצבא ומחוצה לו. חניכי המכינה בסדרות משתתפים בסיורים בישראל, טיולים ואירועי תרבות.