stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קליפרטון
מנהל

בהתאם לחוק הים כפי שנקבע בהסכם הבינלאומי על זכויות ימיות (1982)  יש לצרפת מסביב לאי אזור כלכלי אקסקלוסיבי ZEE (Zone économique exclusive) המכסה שטח של 435,600 קמ"ר  (יותר מהאזורים הימיים של צרפת המטרופוליטנית - המסתכמים ב-345,000 קמ"ר).
במרחב הזה לצרפת זכויות ריבוניות לכל סוג של  פעילות.  האקדמיה הצרפתית למדעי הטריטוריות שמעבר לים המליצה עוד בשנת 1981 להקים על האטול בסיס דיג, לפתוח מחדש הלגונה של האטול, המכונה "לגון" ולשקם את מסלול הקיים למטוסים.  
בשנים 1946-1936 היה האי בחסות "היישובים הצרפתיים של אוקיאניה"  (Les Établissements français de l’Océanie) ובין השנים 1986-1946 (עד 18 במרץ 1986) בחסות המוסדות של פולינזיה הצרפתית. כעת מעמדו הוא של נכס טריטוריאלי של הרפובליקה הצרפתית. מתוקף מעמד זה הוא מנוהל על ידי המשרד הצרפתי לטריטוריות שמעבר לים באמצעות הנציב העליון הצרפתי בפולינזיה הצרפתית.
גלריה

מיקום קליפרטון באוקיינוס השקט
מפת קליפרטון
עצי דקל בקליפרטון
11 ניצולי קליפרטון ברדתם מהאונייה יורקטאון
לקריאה נוספת

Emre Sari -  Clipperton, tristes tropiques  - Enquête - Le Monde 31 March, 2017
הערות שוליים

↑  באתר UICN 2003 באוסף Planète Nature
↑  E.Sari 2017
↑  E.Sari 2017
↑  E.Sari 2017 עמ' 17
| חבלי צרפת |
| --- | --- | --- |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית מ-2016 | או-דה-פראנס • אוברן-רון-אלפ • אוקסיטניה • איל-דה-פראנס • אקיטן החדשה • בורגון-פראנש-קונטה • ברטאן • גראנד אסט • נורמנדי • סאנטר-עמק הלואר • פיי דה לה לואר • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה |  |
| חבלים בצרפת המטרופוליטנית עד סוף 2015 | אוברן • איל-דה-פראנס • אלזס • אקיטן • בורגון • ברטאן • לורן • לימוזן • לנגדוק-רוסיון • מידי-פירנה • נור-פה דה קאלה • נורמנדי עילית • נורמנדי תחתית • סאנטר • פיי דה לה לואר • פואטו-שראנט • פיקרדי • פראנש-קונטה • פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור • קורסיקה • רון-אלפ • שמפאן-ארדן |  |
| חבלים מעבר לים | גוואדלופ • גיאנה הצרפתית • מרטיניק • ראוניון • מיוט |  |
| קולקטיבים מעבר לים | פולינזיה הצרפתית • סן-פייר ומיקלון • ואליס ופוטונה • סן ברתלמי • סן מרטן |  |
| טריטוריות מעבר לים | הארצות הדרומיות והאנטארקטיות של צרפת (ארץ אדלי • איי אפארסה • סן פול ואמסטרדם • איי קרגלן • איי קרוזה) |  |
| מעמד מיוחד | קלדוניה החדשה • קליפרטון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544280005171  BnF: cb12030068p (data)  LCCN: sh90000274  VIAF: 316431278   WorldCat (עם VIAF): 316431278
לידה טבעית

דולה עוזרת לאשה עם הצירים, בתנוחת עמידה על הידיים והידיים
לידה טבעית היא לידה ללא התערבויות רפואיות, ובמיוחד ללא חומרי אלחוש. התערבויות רפואיות בתהליך הלידה החלו להיות מאוד נפוצות בחברות מתועשות. יחד עם האצה בשימוש בטכנולוגיות אלה, גם צמחה הגישה של לידה טבעית. התומכים בגישה זו מנסים לצמצם למינימום את המעורבות הרפואית בתהליך הלידה, במיוחד כנגד שימוש בחומרי הרדמה ואלחוש, או יצירת חתך חיץ. תומכי לידה טבעית גם מנסים להימנע מניתוח קיסרי או לידה מכשירנית. נשים יכולות ללדת לידה טבעית בבית חולים, כמו גם בביתן, בנוכחות של רופא, מיילדת, דולה, או לבד. את המושג טבע הגניקולוג גרנטלי-דיק ריד, שפרסם את ספרו "הלידה הטבעית" בשנות השלושים. לידה טבעית אמורה להיות קצרה יותר ופחות כואבת.
היסטוריה

בעבר נשים היו עוברות לידה טבעית כברירת המחדל. כיוון שלידות כאלה יכולות להסתבך, היו גם מקרי תמותה של התינוק, ואו של האם. עם המהפכה התעשייתית, לידות בבית הפכו לפחות נוחות, בגלל הלכלוך והצפיפות. נשים עירוניות, מהמעמדות הבינוניים והנמוכים היו פונות לבתי החולים ללדת, כשנשים במעמד גבוה המשיכו ללדת בבית. אחת מהדרישות הראשונות של המהפכה הפמיניסטית הייתה מציאת תרופות לאלחוש כאב בזמן לידה. ב-1847 ג'יימס יאנג סימפסון, רופא נשים מסקוטלנד היה הראשון שאלחש כאבי לידה באמצעות כלורופום. אבל עד העשורים הראשונים של המאה העשרים עדיין רוב הנשים ילדו עם מיילדות, וללא התערבות רפואית.
את המונח לידה טבעית טבע רופא הנשים גרנטלי דיק ריד בספרו "הלידה הטבעית" שפורסם ב-1933. בספר דיק ריד טען כי שיעור הלידות היורד בבריטניה נובע מכך שנשים פוחדות מתהליך הלידה, וכי הפחד גורם למתח שמקשה על הלידה, וגורם לה להיות כואבת יותר. בספרו "לידה ללא פחד" (שיצא ב-1942) הוא טוען כי לידה טבעית היא הדרך הפשוטה והקלה ביותר ללדת. בלידה טבעית ישנה התייחסות פיזיולוגית, פסיכולוגית, חברתית ורוחנית לתהליך, וכי השילוב הזה נותן את המענה הטוב ביותר ללידה. הספר הפך לרב מכר. עם התפתחות הרעיון של לידה טבעית התפתחו גם שיטות שונות לניהולה, לדוגמה שיטת למאז.
היבטים פסיכולוגיים

נשים רבות רואות בלידה טבעית תהליך מעצים. לידה כזאת מעניקה לנשים שליטה גדולה יותר בתהליך ובקבלת ההחלטות הכרוכה בו, ועומדת בניגוד לממסד הרפואי הפטריאכלי והגברי ברובו. ג'נט בלסקס (Balaskas) טבעה את המונח לידה פעילה, המתארת לידה בה היולדת לוקחת חלק פעיל בקידומה (בניגוד לנשים שפשוט שוכבות במיטת בית החולים אחרי קבלת אפידורל). לידה פעילה מעידה על כך שהאשה אינה חסרת אונים בתהליך. למרות הדמיון בין המושגים לידה פעילה, ולידה טבעית, הם שני מושגים שונים. המונח לידה פעילה שם את הדגש על השתתפות היולדת בתהליך הלידה שלה, אם בקבלת ההחלטות, או בפעילות גופנית המקדמת את הלידה. בלידה טבעית הדגש הוא על מניעת התערבויות רפואיות. ההתערבויות נוגעות גם לרגעים שלאחר הלידה. מחקרים מראים כי מגע עור לעור בין תינוק שנולד לאמו תורם לשניהם. בבדיקה שערך ארגון הבריאות העולמי נמצא כי מגע עור לעור בין אמהות לתינוקות לאחר הלידה מפחית את הבכי, משפר את האינטראקציה בין האם לתינוק ומסייע לאמהות להניק בהצלחה. הם ממליצים לאפשר לילודים להיות עם אמם במהלך השעתיים הראשונות שלהם לאחר הלידה, שעתיים שהם נוטים להיות עירניים בהם יותר מאשר בשעות הבאות.
התערבויות בלידה טבעית

על מנת להתמודד עם צירי לידה יש שיטות רבות חלופיות למתן תרופות מאלחשות. רבות מהטכניקות הללו מדגישות את הקשר גוף-נפש, זאת בניגוד לדגשים שקיימים בטכנולוגיה הרפואית הקיימת. טכניקות אלה כוללות הידרותרפיה, עיסוי, טכניקת הרפיה , היפנוזה, תרגילי נשימה, דיקור ללידה, גירוי עצבי תת-עורי, שימוש בקול (תרפיה שמשתמשת בצעקות, או בקולות שהיולדת משמיעה כדי להקל על הצירים), הדמיות, קשיבות ולידת מים. גישות אחרות כוללות תנועה, הליכה, שימוש בתנוחות שונות (למשל, שימוש בכדור לידה), טיפול בחום ובקור (למשל, באמצעות קומפרסים חמים ואו קרח) וקבלת תמיכה אישית על ידי מיילדת או דולה. תומכים בלידה טבעית טוענים כי הכאב הוא חלק טבעי והכרחי בתהליך הלידה, ואין לראות אותו באופן שלילי לחלוטין. בניגוד לכאבים של פציעות ומחלות, הם מאמינים שכאב הלידה הוא סימן לכך שגוף היולדת פועל כפי שנועד לפעול.
תנוחות לידה מומלצות בלידה טבעית הן רביצה, עמידה על הידיים והרגליים, או בתוך מים. זאת בניגוד לתנוחה הנהוגה בבתי חולים הגורמת ללידה להיות ארוכה יותר. בלידה טבעית מציעים לעסות את הפרינאום, לעשות קומפרסים חמים, ולדחוף את התינוק החוצה לאט, על מנת להימנע מקרעים או מחתך חיץ.
ביקורת

לידה טבעית עוררה גם התנגדות. רופאים טוענים כי לידה הוא הליך רפואי, וכמו כל תהליך רפואי יש בו סיכונים. נשים שיולדות בלידה טבעית, ועוד יותר נשים שיולדות בבית, מסתכנות. לידה בבית חולים, עם מיילדת ורופא שמפקח ונכון להתערבות בשעת חירום, מסוגלת לתת מענה לבעיות שעלולות להתעורר. בתי חולים המציעים חדרי לידה טבעית, מתנים זאת בלידה רגילה ונטולת סיבוכים, כאשר הם מצהירים כי אם תהיה בעיה הם יפעלו על מנת לקדם את הלידה. עם זאת יש גם מחקרים שמראים שלידות בית טבעיות אינן מסוכנות יותר מאשר לידות בבית חולים.
טענה נוספת היא שמופעל על נשים לחץ ללדת באופן טבעי. לחץ זה מצטרף ללחץ שנשים חוות בנושאים של הנקה. לידה טבעית אינה קלה, ואינה מתאימה לכל אחת. על כל אשה להחליט לעצמה מה מתאים לה, ולתינוק שתלד.
ישראל

במענה ללחץ מנשים שהיו מעוניינות בלידה טבעית, הסדיר משרד הבריאות את האפשרות של לידת בית, אולם סירב לאפשר קיומן של מרכזים ללידה טבעית. עתירה לבג"ץ נגד עמדת משרד הבריאות נדחתה בשנת 2018 ברוב של שני שופטים, יוסף אלרון ונעם סולברג, נגד השופט עופר גרוסקופף. בשנת 2021 נהפכה החלטה זאת בדיון נוסף ברוב של חמישה שופטים נגד שניים ונקבע שמרכזים ללידה טבעית יוכלו לפעול תחת התקנות של לידת בית, עד להסדרה ייחודית של התחום.
הערות שוליים

↑  נעמי גטניו, ‏מדריך: איך מתכוננים ללידה טבעית?, באתר ‏מאקו‏, 28 בספטמבר 2010
↑  מהי לידה טבעית? | ליס, איכילוב, באתר מהי לידה טבעית?
↑  לידה טבעית. למה זה טוב? | מרכז רפואי רבין, באתר hospitals.clalit.co.il
↑  Susan Downe, Normal Childbirth E-Book: Evidence and Debate, Elsevier Health Sciences, 2008-05-30, ISBN 978-0-7020-3792-4. (באנגלית)
↑  Grose, Jessica (2019-05-07). "Welcome to NYT Parenting. Here's Why We Won't Say 'Natural Birth.' (Published 2019)". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-03-11.
↑  O. Moscucci, Holistic obstetrics: the origins of “natural childbirth” in Britain, Postgraduate Medical Journal 79, 2003-03-01, עמ' 168–173 doi: 10.1136/pmj.79.929.168
↑  לידה טבעית- כל הדרכים ללידה קלה | מרכז רפואי רבין, באתר hospitals.clalit.co.il
↑  רונה מור, חסרות אונים בחדר הלידה, באתר הארץ, 11 בנובמבר 2012
↑  נעמי דרום, ללדת כמו שהטבע רוצה, באתר הארץ, 22 בנובמבר 2012
↑  מחקר ענק: הסיכון למות התינוק בלידת בית - פי 4, באתר ynet, 4 בפברואר 2014
↑  דרורית הוכנר-צלניקר, תנו לרופאים לנהל את הלידה, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2012
↑   עידו אפרתי, מחקר: לידת בית אינה מסוכנת יותר מלידה בבית חולים, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2019
↑  "The drive for 'natural motherhood'". BBC News (באנגלית בריטית). 2014-05-08. נבדק ב-2021-03-11.
↑  בג"ץ 5428/17 רום נ' מדינת ישראל, ניתן ב־18 ביוני 2018
↑  דנג"ץ 5120/18 נשים קוראות ללדת – למען חופש בחירה בלידה נ' מדינת ישראל, ניתן ב־21 ביולי 2021;
דפנה ברק-ארז, תקדימיוֹת - נשים קובעות תקדים במשפט הישראלי, כנרת, זמורה, דביר, 2024, הפרק "בעצב תלדי בנים?", עמ' 310–312
| היריון ולידה |
| --- | --- | --- |
| מונחים הקשורים להיריון | עובר • שליה • חבל הטבור • שק החלמון • שק שפיר • מי שפיר • הפריה • הפקק הרירי • פיזיולוגיה של ההיריון • תנועות עובר |  |
| מונחים הקשורים ללידה | לידה פעילה • צירי לידה • השראת לידה • לידה בהלכה • סטריפינג • מגע עור לעור • אפידורל • ירידת מים |  |
| מצבים מיוחדים בהיריון | היריון בסיכון • היריון רב-עוברים • שליית פתח • שליה נעוצה • מיעוט מי שפיר • ריבוי מי שפיר • היפרדות שליה • מחלת בלוטת התריס בהיריון • רעלת היריון |  |
| מצבים מיוחדים בלידה | מצג עכוז • כריכת חבל הטבור • צניחת חבל הטבור • תסמונת שאיפת מקוניום • זיהום מי שפיר • חתך חיץ • ניתוח קיסרי • לידה מוקדמת • לידה מכשירנית • לידה שקטה • דיסטוציה • פקיעת קרומים מלאכותית • דמם שלאחר לידה (PPH) |  |
| בדיקות במהלך ההיריון | בדיקת היריון • בדיקות סקר בהיריון • בדיקת העמסת סוכר • בדיקת שקיפות עורפית • בדיקת אולטרה סאונד להיריון • מוניטור עוברי • תבחין משולש • בדיקת סיסי שליה • בדיקת מי שפיר • פטוסקופיה |  |
| מונחים נוספים הקשורים להיריון ולידה | קורס הכנה ללידה • לידת בית • לידה טבעית • לידה במים • תמיכת לידה • בית יולדות • עקומת פרידמן • שמירת היריון • דימום מיילדותי • טומאת יולדת • לידה ביהדות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph192849 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דורית צמרת

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 באוגוסט 1942 המנדט הבריטי תל אביב, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  5 בינואר 2023  (בגיל 80) ישראל בית השיטה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  בית השיטה 
 שפות היצירה:  עברית 
 צאצאים:  נועה ארנברג 
 
דורית צמרת (30 באוגוסט 1942 – 5 בינואר 2023) הייתה מרצה לקולנוע, פעילת שלום ופזמונאית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה לשמריה צמרת, פעיל תנועת ההעפלה, ולהדסה צמרת בקיבוץ בית השיטה.
היא שירתה בצה"ל בנח"ל, וכתבה בעיתון "במחנה נח"ל".
לאחר שחרורה מצה"ל, חזרה לקיבוץ, שם ערכה את "יחד", ביטאון התק"ם בין השנים 1984–1986.
צמרת כתבה את המילים למספר שירים שהולחנו.
שירה המפורסם ביותר הוא "החיטה צומחת שוב", ללחן של חיים ברקני, אותו כתבה לאחר מלחמת יום הכיפורים לזכרם של 11 בני הקיבוץ שנפלו במלחמה. השיר בוצע, בין היתר, על ידי הגבעטרון, חוה אלברשטיין, אביבה שחף, קולות ירדן, אחינועם ניני, ירדנה ארזי, קרן פלס, שלומית אהרון, אוהד חיטמן, רוחמה רז, שי המבר ודודו זכאי.
שירים נוספים שכתבה הם "זה רק מילים" ללחנו וביצועו של יחזקאל דורי, "יש מה לספור" שהלחין דן פלד, "סיפורי אהבה" שהלחין יחזקאל דורי וכן "וכל זה תם ולא נשלם יותם" ללחן של נחום היימן, שביצעה סי היימן. השיר נכתב לזכר יותם לוטן, בן בית השיטה, שנהרג במלחמת לבנון השנייה.
בראיון איתה שפורסם ב-2014, סיפרה צמרת שכפעילת שלום, בין השאר, תמכה בתנועות ארבע אמהות, שוברים שתיקה ולוחמים לשלום והייתה פעילה בעמותת בדרך להחלמה.
צמרת הייתה נשואה לניסן ארנברג, אם לארבעה ילדים וסבתא לתשעה נכדים. בתה היא התסריטאית והיוצרת נועה ארנברג.
צמרת נפטרה בביתה ב-5 בינואר 2023 בגיל 80.
הערות שוליים

↑  "בני הקבוצים- מאגר המפקדים של צה"ל", על המשמר, 29 במרץ 1962
↑  עיתונות לוחמת, חדשות, 1 באוקטובר 1986
↑  גיוסים לתנועה ולמדינה -אנשים ומשימות, באתר בית השיטה
↑  יובל ניב, מחברת 'החיטה צומחת שוב': "איך קורה עדיין שמלחמה פורצת שוב?", באתר Xnet‏, 30 ביוני 2005
↑  איה חיות, הפזמונאית דורית צמרת ("החיטה צומחת שוב") הלכה לעולמה בגיל 80, באתר ynet, 5 בינואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499227805171  MusicBrainz: 1fc3d154-f03c-4bb6-965f-8414d47c8d1c  VIAF: 308278917   WorldCat (עם VIAF): 308278917
נציבות תלונות הציבור

ערך זה עוסק בנציבות תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה בישראל. אם התכוונתם למושג הכללי, ראו .
נציבות תלונות הציבור (נת"ץ) היא האומבודסמן הפועל  בישראל מכוח הסמכה שבחוק– יחידה הפועלת במסגרת משרד מבקר המדינה, ועוסקת בבירור תלונות של אזרחים הנוגעות בפעילותם של משרדי הממשלה, רשויות מקומיות וגופים אחרים הנתונים לביקורתו של המשרד. נציב תלונות הציבור הוא מבקר המדינה עצמו, הנבחר בבחירות חשאיות על ידי חברי הכנסת. נציב תלונות הציבור הנוכחי הוא מתניהו אנגלמן.
הקמת הנציבות

בשנת 1971 תוקן חוק מבקר המדינה (נוסח משולב), התשי"ח-1958, ונוסף לו הפרק השביעי, שמכוחו מונה מבקר המדינה לתפקיד נציב תלונות הציבור והוקמה נציבות תלונות הציבור. בפרק השביעי גם נקבעו כללים לגבי בירור התלונות המוגשות לנציבות. בשנת 1988 עוגן מעמדו של מבקר המדינה כנציב תלונות הציבור בסעיף 4 לחוק יסוד: מבקר המדינה.
חבר הכנסת הראשון שהציע את הקמת המוסד היה יגאל אלון, עוד טרם שמונה לשר. לקראת הבחירות לכנסת השישית בשנת 1965 הכניסו כמה מפלגות את העניין למצען, כולל המערך, שלמצעו הוכנס המוסד ביוזמת שולמית אלוני. באותה כנסת הוגשו הצעות חוק פרטיות של יוסף תמיר ויוסף שופמן מגח"ל ושל נתן פלד. ההצעות נדחו ובמקומן הוחלט להקים בעניין ועדה פרלמנטרית בראשות ברוך אזניה, הוועדה קיימה 25 דיונים ותמכה בהקמת המוסד.
באחד מהדיונים שהתקיימו בטרם הקמת הנציבות אמר נציג השופטים, שופט בית המשפט העליון צבי בֶּרֶנזון, את הדברים הבאים:
בסופו של דבר התקבל חוק בעניין רק בכנסת הבאה, באפריל 1971.
מבנה הנציבות

מבקר המדינה ממלא את תפקידו כנציב תלונות הציבור באמצעות הנציבות. מנהל הנציבות מתמנה בידי הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת, לפי הצעת הנציב. בנציבות יש (נכון ל-2019) 83 עובדים המבררים את התלונות המוגשות לה: 80 עורכי דין ושלוש עובדות סוציאליות, שאחת מהן היא גם עורכת דין. 21 עובדים מינהליים מסייעים בטיפול בתלונות. מעבר לעובדים הקבועים יש מתמחה אחד למשפטים ובערך 10 סטודנטים אשר מסייעים בבירור התלונות. בנציבות עובדים דוברי עברית, ערבית, אנגלית, רוסית, אמהרית, צרפתית וספרדית.
בנציבות יש תשעה אגפים. אחד מהאגפים עוסק ברישום התלונות המתקבלות, במיונן על פי אמות המידה לבירור תלונות הקבועות בחוק, בבירור חלק מהתלונות הדחופות ובניתובן של שאר התלונות המיועדות לבירור לשמונת האגפים האחרים. כל אגף מברר תלונות על גופים מסוימים, ולכן עובדי האגף בקיאים בדינים שמכוחם פועלים הגופים שהם מבררים עליהם תלונות וכן בנהלים ובהנחיות של גופים אלה. בכך הם יכולים לברר את התלונות ביעילות ולסייע למתלוננים למצות את זכויותיהם. אגף מיוחד בנציבות עוסק בתלונות של עובדים בגופים נילונים וכן בתלונות של חושפי שחיתות.
שילוב התפקידים של מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור - יתרונות וחסרונות

שילוב התפקידים של מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור הוא ייחודי לישראל. בשילוב זה יש תועלת רבה, מאחר שהוא מאפשר למבקר המדינה ונציב תלונות הציבור לבדוק את תקינות פעולתן של הרשויות הציבוריות הן כנציב, דרך עיניו של הפרט המתלונן על מעשה או מחדל של רשות ציבורית אשר פגעו בו, והן מהבחינה המערכתית, כמבקר המדינה. אם בעקבות בירור תלונה נחשפת לפני הנציב שיטת מינהל פגומה או הפרת חוק שיטתית - תפקידו הנוסף כמבקר המדינה מאפשר לו להנחות את עובדי הביקורת במשרדו לבדוק את נושא התלונה לא רק מנקודת מבטו של המתלונן, אלא גם בראייה כוללת המביאה בחשבון את האינטרס של כלל הציבור. המידע שאוספות יחידות הביקורת בנושאי התלונות מסייע בבירורן בנציבות, ולהפך - מידע העולה מהתלונות המתקבלות בנציבות משמש את יחידות הביקורת בבואן לבצע ביקורת בגופים הציבוריים.
יחד עם זאת, קיימים אף חסרונות לשילוב התפקידים: ביקורת המדינה במדינת ישראל היא רחבה מאוד יחסית למדינות אחרות בעולם, ולכן אין למבקר אפשרות אמיתית למלא ברמה הנדרשת גם את תפקידו כנציב תלונות הציבור. בעקבות כך הכנסת מאפשרת לו למנות את מנהל נציבות תלונות הציבור, אך מיקומו של מנהל הנציבות בעץ הארגוני של המשרד, לצד המנהל הכללי, יוצר בעייתיות מכיוון שמנהל הנציבות אינו יכול לפנות באופן ישיר ליחידות המנהל ולבקש מהן שיפעלו לצורכי הנציבות – כך נפגעת סמכותו הבסיסית לנהל את הנציבות ולממש את האחריותיות שלו מול הכנסת. כמו כן, עובדי הנציבות מהווים בערך 20% מתקני המשרד לעומת 80% של עובדי הביקורת - הנציבות היא יחידה אחת מול חמש חטיבות ביקורת - יחסי הכוחות בתוך המשרד גורמים לכך שהנציבות נדחקת הצידה מול הביקורת וכך עלולים להיפגע אזרחי ישראל כאשר לא יוקצו עבורם המשאבים הנדרשים לבירור תלונותיהם.
זאת ועוד, השילוב עלול לפגוע ביכולת של הנציב לפתור בעיות כפי שפותרים אומבודסמנים אחרים ברחבי העולם, מכיוון שהגופים המבוקרים עלולים לתפוס לעיתים את פניית הנציב כניסיון לאתר ליקויים על מנת לפרסמם, שזו עבודת הביקורת, במקרה כזה עלולה הרשות להתבצר בעמדותיה מכיוון שתחוש מותקפת. בכך עלול השילוב לסכל את אחת הסגולות החשובות של האומבודסמן לפתור בעיות בצורה אפקטיבית וממוקדת. בנוסף לכך יש הסבורים שיש להעניק לנציבות סמכות מפורשת ליזום ביקורות בנושאים הקשורים לציבור כפי שיש לאומבודסמנים דומים ברחבי העולם, מה שהיא איננה מבצעת כיום מכיוון שזה נתפס במשרד המבקר כתפקיד הביקורת, זאת על מנת לאפשר בדיקה שעשויה להסיר מהשורש ליקויים מהם סובלים האזרחים, אלו יוכלו למנוע את התלונה הבאה.
לאור כל האמור יש הסבורים שיש להפריד את הנציבות ממשרד מבקר המדינה ובכך להעניק לה עצמאות.
הביקורת הפומבית הבולטת ביותר כנגד השילוב הייתה של המנהל של נציבות תלונות הציבור עו"ד הלל שמגר, שבראיון בשנת 2017 אמר:
מי רשאי להגיש תלונה ועל מה ניתן להתלונן

לפי סעיף 33 לחוק מבקר המדינה, כל אדם רשאי להגיש תלונה לנציבות על הגופים שנמצאים תחת ביקורת של מבקר המדינה ונציב תלונות הציבור, גם אם הוא אינו אזרח ישראל, ואפילו לא תושב ישראל. תיירים, מהגרי עבודה, תושבי אזור יהודה ושומרון ולמעשה כל מי שסבור שהוא נפגע מאחד מהגופים הנילונים הנתונים לביקורת. הפנייה לנציבות אינה כרוכה בתשלום אגרה כלשהי. הפונה נדרש לציין בה את שמו ואת מענו, שכן הנציבות אינה מבררת תלונות שהוגשו בעילום שם. המתלונן יכול להגיש תלונה גם באמצעות עורך דין. אפשר להגיש תלונה גם בשמו של אדם אחר, בתנאי שהמתלונן קיבל, להנחת דעתו של הנציב, את הסכמתו של אותו אדם להגיש תלונה בעניינו. חברי הכנסת רשאים להתלונן גם על מעשה שפגע בזולת.
ככלל, הנציבות מבררת תלונה אם עניינה הוא מעשה או מחדל הפוגעים במישרין במתלונן או מונעים ממנו במישרין טובת הנאה, ואם המעשה או המחדל היו בניגוד לחוק או נעשו בחוסר סמכות, או שאינם עולים בקנה אחד עם סדרי מינהל תקין, או שיש בהם משום נוקשות יתרה או אי-צדק בולט.
הנציבות מקבלת תלונות בנושאים רבים ומגוונים, וייחודה הוא בכך שהיא מאפשרת למתלוננים לפנות אליה לא רק בנוגע לפגיעה בזכויות חוקתיות, כספיות וחברתיות, אלא גם בנושאים שאינם מתאימים בדרך כלל לבירור בבתי המשפט: אי-קבלת מענה לפנייה, התנהגות לא נאותה של עובד ציבור, שרירות לב וכדומה.
הגופים שניתן להגיש עליהם תלונה

בסעיף 36 לחוק מבקר המדינה נקבע על אילו גופים ניתן להתלונן בנציבות. בסעיף זה נקבע כי כל הגופים העומדים לביקורת מבקר המדינה לפי סעיפים 9(1)-9(6) לחוק הם גופים נילונים. הכוונה היא לכל משרדי הממשלה ויחידות הסמך שלהם; לכל הרשויות המקומיות, איגודי הערים ותאגידי המים והביוב; לכל החברות הממשלתיות או גופים אחרים שהממשלה משתתפת בהנהלתם; למפעלים או מוסדות של המדינה, כגון המוסד לביטוח לאומי, משטרת ישראל, צה"ל ורשות מקרקעי ישראל; ולגופים אחרים שהועמדו לביקורת על פי חוק, על פי החלטת הכנסת או על פי הסכם בינם ובין הממשלה. הגשת תלונה על גופים שבניהולם שותף אחד הגופים המצוינים לעיל או שאחד הגופים המצוינים לעיל מעניק להם תמיכות, אפשרית רק אם הנציב או הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת החליטו על כך.
אם התקבלה תלונה הנוגעת לפעולותיהם של גופים שהנציבות אינה מוסמכת לברר תלונות עליהם, מודיעה הנציבות למתלונן כי היא אינה מוסמכת לברר את תלונתו ומפנה אותו, במידת האפשר, לגוף שייתכן שיוכל לסייע לו.
אופן בירור התלונה

במידה שהתלונה עומדת בתנאים הקבועים בחוק מבקר המדינה, והנציב סובר כי הנציבות היא הגוף המתאים לטיפול בתלונה, היא נבדקת. בתחילה מבקשת הנציבות תגובה מהגוף שעליו הוגשה התלונה. הנציב רשאי לדרוש מכל אדם להגיב לשאלותיו והוא אינו כפוף להוראות שבסדר דין או בדיני הראיות. מתלונן שתלונתו נמצאה מוצדקת על ידי הנציב, יקבל הודעה על כך. במקביל פונה הנציב לגוף הנילון, מציג את הבעיה, את דרך הפתרון ואת המועד האחרון לפתרון הבעיה. על הגוף הנילון להודיע לנציב על הצעדים שננקטו לתיקון הבעיה בתוך מסגרת הזמן שנקבעה.
לאחר שהוגשה תלונה פותחת הנציבות בבירורה, אלא אם כן נמצא שהיא אינה עומדת בתנאים לבירור תלונה שנקבעו בחוק מבקר המדינה, אן שהנציבות אינה מוסמכת לבררה או שהיא קנטרנית או טרדנית, או שהנציבות סבורה שהיא אינה הגוף המתאים לבירור התלונה. הנציבות מוסמכת לברר תלונות בכל דרך שתיראה לה, והיא אינה כפופה להוראות שבסדר הדין או בדיני ראיות. ואולם השלב הראשון של הבירור יהיה תמיד הבאת התלונה לידיעת הגוף הנילון, ואם מדובר בתלונה על עובד בגוף - גם לידיעת הממונה עליו, כדי שיוכלו להגיב על הטענות שעלו בתלונה.
לצורך קבלת החלטה לגבי תלונה רשאית הנציבות לקיים בירור עם כל אדם, אם תמצא שיש תועלת בדבר, וכן לדרוש מכל אדם או גוף להשיב על שאלותיה ולמסור לה כל מסמך או ידיעה שלדעתה יש בהם כדי לסייע בבירור תלונה וקבלת החלטה בעניינה.
בשנים האחרונות מקיימת הנציבות הליך של גישור לגבי תלונות שנמצאות מתאימות לכך. הטיפול בתלונות בדרך זו יעיל בעיקר כאשר יש בין שני הצדדים יחסים מתמשכים, בסכסוכים שמעורבים בהם כמה גופים נילונים, וכאשר התלונה היא על התנהגות עובד ציבור.
הנציבות רשאית להפסיק בירור של תלונה אם נוכחה לדעת שהתקיימה אחת העילות המצדיקות זאת, ובכלל זה אם העניין שעליו נסבה התלונה בא על תיקונו, או אם המתלונן ביטל את תלונתו או לא השיב לפניית הנציבות אליו.
אם מצאה הנציבות בתום הבירור כי התלונה מוצדקת, היא מודיעה על כך למתלונן ולנילון ומציינת את הנימוקים לכך. הנציב יכול להצביע בהודעתו לנילון על הצורך בתיקון הליקוי, על דרך התיקון ועל המועד לכך. על הנילון להודיע לנציבות על הצעדים שנקט לתיקון הליקוי.
אם בתום הבירור נמצא כי התלונה אינה מוצדקת, מודיעה על כך הנציבות למתלונן ולנילון ומציינת את הנימוקים לכך. לא ניתן לערער לפני בית המשפט על החלטותיו של הנציב בעניין תלונה.
אין בהחלטותיו ובממצאיו של הנציב בעניין תלונה כלשהי כדי להעניק למתלונן או לכל אדם אחר זכות או סעד בבית משפט שלא היו להם לפני כן או למנוע מהם להשתמש בזכות אחרת השמורה להם או לבקש סעד אחר שהם זכאים לו.
סוגי תלונות שלא יבוררוּּ

חוק מבקר המדינה קובע אילו נושאים לא יבוררו, ומיהם הגופים ונושאי התפקידים שלא יבוררו תלונות בעניינם. לפי החוק, לא יבוררו תלונות על נשיא המדינה, על הכנסת וועדותיה ועל חבר כנסת; כמו כן לא יבוררו תלונות על הממשלה וועדותיה ועל שר בפעולתו כחבר ממשלה, להבדיל מפעולתו כממונה על משרד או על תחום פעולה, וכן על נגיד בנק ישראל, למעט על פעולתו כממונה על הבנק. נוסף על כך לא יבוררו תלונות על פעולות שיפוטיות או מעין שיפוטיות, ותלונות בנושאים התלויים ועומדים בבית המשפט או בבית הדין ובנושאים שבית המשפט או בית הדין הכריעו בעניינם.
הנציבות אינה מוסמכת לברר תלונות של חיילים, שוטרים וסוהרים בעניינים הנוגעים לסדרי השירות, לתנאי השירות או למשמעת. תלונות של עובדים במוסדות שירות המדינה ושל עובדים בגופים נילונים אחרים בעניינים הנוגעים לשירותם באותם גופים לא יבוררו, אלא אם כן התלונה נסבה על חריגה מהוראות החוק, מהתקנות, מתקנון שירות המדינה, מהסכמים קיבוציים או מהסדרים כלליים דומים. עם זאת, בסעיפים 45א - 45ג לחוק מבקר המדינה נקבע כי יש לנציב סמכות לברר תלונה של עובד בגוף נילון על פגיעה בו בעקבות חשיפת מעשי שחיתות.
הנציבות לא תברר תלונה בנושא שהתקבלה בעניינו החלטה שאפשר, או היה אפשר, על פי דין להגיש עליה השגה, ערר או ערעור, וכן תלונה שהוגשה יותר משנה לאחר שבוצע המעשה שעליו היא נסבה או יותר משנה לאחר שנודע המעשה למתלונן, לפי המאוחר מביניהם, אלא אם כן יש סיבה מיוחדת המצדיקה את הבירור.
בירור תלונות של חושפי שחיתות ומתן צו הגנה מחייב

חוק מבקר המדינה תוקן בשנת 1981 (תיקון מס' 11) ונוספו לו סעיפים 45א–45ה המעניקים לנציב תלונות הציבור סמכויות נרחבות לצורך הגנה על עובדי ציבור שחשפו מעשי שחיתות. היוזמה להגן על עובדי ציבור תחילתה בהצעת חוק פרטית שהגיש חבר הכנסת אמנון רובינשטיין בשנת 1979 כשהרקע לכך היה חוק שנחקק בארצות הברית בשנת 1978 שנועד להגן על המתריעים בשער וכונה THE WHISTLE BLOWERS. ועדה שמונתה בפברואר 1980 גיבשה עמדתה והמליצה על הסדר חקיקתי שיעניק הגנה, במקרים הראויים, לעובדי ציבור שיסייעו לחשיפת שחיתות. הכוונה להעניק אמצעי הגנה מהיר, יעיל וזול לעובד ציבור שנפגע או שעומדים לפגוע בו בכל דרך שהיא במעמדו או במילוי תפקידו הציבורי בתגובה לכך שחשף או גרם לחשיפת מעשי שחיתות.
במסגרת הדיונים על ההצעה לתיקון החוק קיבלה ועדת בן זאב תזכיר מלשכת המבקרים הפנימיים שבו הובעה עמדת הלשכה כי שאלת דרכי ההגנה על עובדי ציבור, החושפים מעשי שחיתות, עולה ביתר שאת ככל שמדובר במבקרים פנימיים. הוועדה לענייני ביקורת המדינה הציעה בשנת 1989 למלא את החסר בהוראה מפורשת, בעקבות זאת נחקק בשנת 1990 סעיף 45א(2) לחוק מבקר המדינה אשר מעניק הגנה למבקרים הפנימיים.
הייחודיות של הסמכות שניתנה לנציב תלונות הציבור היא במתן צו הגנה - לא הצבעה על ליקוי והדרך לתיקונו אלא צו מחייב כמו צו שניתן על ידי בית משפט. עם פתיחת הבירור בתלונות לפי סעיף 45א לחוק מבקר המדינה בודקת הנציבות האם התלונה ממלאת לכאורה אחר תנאי הסעיף 45א(1) או (2) לחוק. אם יש צורך לבדיקת הדברים לעומקם אך יש חשש שבינתיים יפגע הממונה פגיעה קשה במתלונן, מוסמך הנציב לתת צו הגנה זמני על זכויות המתלונן בתקופה שעד סיום הבירור. לעיתים, בעקבות פנייה לפתיחה בבירור פונה הנציבות ומבקשת עיכוב ההליכים הננקטים נגד המתלונן.