stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דילוגי אותיות בתורה
ספריו של דרוזנין > הפולמוס סביב ספרו של דרוזנין

בניגוד לדרוזנין, ויצטום קובע כי בשיטה זו, "אי אפשר לחזות את העתיד". ויצטום פרסם גם "ביקורת נוקבת על הבנתו של דרוזנין בנושא".
הטענה העיקרית שנשמעה נגד צפנים בתנ"ך מהסוג של דרוזנין היא שבין מספר גדול של תבניות מקריות ניתן למצוא גם כאלה שיש להן משמעות. לכן, תבניות דומות יוכלו להימצא בספרים נוספים מלבד התנ"ך. למרות שהסיכוי למצוא צופן מסוים בקטע טקסט מסוים הוא נמוך, הכמות העצומה של נקודות התחלה ומפתחות דילוג אפשריים גורמת לתופעה להיות כמעט בלתי נמנעת.
בתשובה לספרו של דרוזנין, פרסם ברנדן מקיי צפנים רבים ש"מצא" בספר "מובי דיק", בשיטת הדילוגים, הקשורים לאירועים עכשוויים. אחד הצפנים קשור לרצח רבין (אירוע שדרוזנין טען כי ניבא), וכולל את ראשי התיבות של יגאל עמיר, שם האוניברסיטה שבה למד (בר-אילן), והמילה "אוסלו" הקשורה למניע לרצח (הסכמי אוסלו).
אחרים, בהם הפיזיקאי האמריקני דייב תומאס, מצאו דוגמאות דומות בטקסטים אחרים. עוד טען כי דרוזנין השתמש בגמישות השפה העברית לטובתו וערבב בין שיטות כתיב שונות (חסר, מלא ומעורב) כדי להגיע לצופן הרצוי. טענה נוספת היא לגבי נוסח התנ"ך היא שישנם בו שינויי גרסאות, המהווים בעיה למי שמחפש צפנים התלויים במיקומה המדויק של כל אות.
תומכי השיטה טוענים כי הצפנים שנמצאו בתנ"ך "מוצלחים" יותר מאלה שנמצאו בספרים האחרים. אולם, בהיעדר מדד אובייקטיבי לשיטת בחירת המילים אין דרך לבחון האם תוצאה מסוימת שהתקבלה עומדת בקריטריונים של המתודה המדעית, ולכן רוב הביקורת התמקדה בטענותיהם המדעיות של ויצטום, ריפס ורוזנברג.
שימוש בטכניקה לטענות תאולוגיות

מסקנתם של ויצטום, ריפס ורוזנברג הייתה כי לא ניתן לייחס ליד המקרה את התוצאה אליה הגיעו. במאמרם לא פירטו למי, אם כך, יש לייחס תוצאה זו, אך אחרים השלימו את המלאכה. כך אתר אינטרנט האומר לקוראיו: "אנו מביאים בפניך מקבץ של טבלאות המכילות בתוכן 'קודים', שהוצפנו על ידי בורא העולם בתורה, בצורת הצפנה הנקראת 'דילוגי אותיות'".
טכניקה זו פופולרית בקרב גופים העוסקים בהחזרה בתשובה, העושים בה שימוש רב, בכל ספרי המקרא, (על אף שעבודתם של WRR, התבססה רק על ספר בראשית, ולא מצאה ייחודיות בספר ישעיה למשל על פני הספר "מלחמה ושלום"), לעיתים תוך אי דיוק בנתונים. גם באתרי אינטרנט אחדים ישנה פעילות ענפה של גילוי צפנים, כשחלקם לא מבינים כלל את העקרונות וחלקם מציגים ממצאים מופרכים בעליל.
הרב שלמה אבינר נשאל פעמים אחדות על השימוש שנעשה בדילוגי אותיות, והתייחס לכך בהסתייגות רבה. על השאלה "האם זו דרך נכונה לשכנע שמשה אמת ותורתו אמת, על ידי מציאת מילים שונות בשיטת דילוגים שווים של אותיות וגימטריות?" ענה באריכות, ובין השאר כתב: ”יש מאד להיזהר מסוג הוכחות 'מדעיות', כאילו אמיתות התורה תלויה בהן, וכאשר הן תיפולנה, התורה חס וחלילה תיפול אתן. ... בעלי הקודים מוצאים כל מיני מאורעות רמוזים בתורה בשיטת הדילוגים. אך זהו רק לאחר מעשה, כגון תאריך פטירתו של תלמיד חכם. אך מעולם לא ידעו מראש על מאורע. לכן אפשר לטעון שהעניין לא הוצפן בתורה אלא הומצא אחר כך על ידי תכנון דילוגים מתאים כדי למצוא מה שרוצים, ונופלת כל ההוכחה.” בתשובה לשאלה נוספת ענה: ”גם לו יצויר שיש בתורת הקודים הוכחה שכלית מוחלטת, הרי יש לנו הרבה יותר טוב מזה, סוף סוף האמונה היא לעילא ולעילא מן השכל ומן המדע. איננו מתנגדים להוכחות מדעיות, אך הם בגדר קביים, הנצרכות לתמוך בעניין צולע.”.
ראו גם

צפנים בתנ"ך
צופן הקוראן
לקריאה נוספת

מאמרים מדעיים
המאמר המקורי של ויצטום, ריפס ורוזנברג (WRR)‏:
Doron Witztum, Eliyahu Rips, Yoav Rosenberg, Equidistant letter sequences in the Book of Genesis, Statistical Science 9, 1994, 429-438
מאמר ההפרכה של מקיי, בר-הלל, בר-נתן וקלעי (MBBK):
Brendan McKay, Dror Bar-Natan, Maya Bar-Hillel, Gil Kalai, Solving the Bible Code Puzzle, Statistical Science 14, 1999, 150-173
מאמרים שפרסם המכון לחקר הרציונליות, האוניברסיטה העברית, ירושלים:
findings of the committee to investigate the gans-inbal results on equidistant letter sequences in Genesis by Robert J. Aumann and Hillel Furstenberg. June 2004
Analyses of the “Gans” Committee Report by R. J. Aumann, H. Furstenberg, I. Lapides, and D. Witztum, July 2004
מאמרים בעברית שהתפרסמו בכתב העת המדעי-פופולרי "גליליאו":
צבי עצמון, דילוגים בתורה - הקלות הבלתי נסבלת של המחשב?, גליליאו, גיליון 24, ספטמבר-אוקטובר 1997 (פורסם גם בתוך: סטפן סביצקי (עורך), ואף על פי כן - ספר גליליאו; גלילאו כתב עת למדע ולמחשבה - גליונות 1–40, מבחר מאמרים, (עמודים 285–298), הוצאת גליליאו, ירושלים 2002. ISBN 9650710825)
מיה בר הלל, דרור בר-נתן, ברנדן מקיי, לדלג אפשר גם ב"מלחמה ושלום", גליליאו גיליון 25, נובמבר-דצמבר 1997. (תגובותו של ויצטום, ותגובות של כותבי המאמר לתגובה, התפרסמו במכתבים למערכת בגליונות 26 - 27).
רשימת פרסומים (שרובן פורסמו בכנס הבינלאומי לזיהוי תבניות בשנת 2006) התומכים בהיפותזה באתר tora-code של דורון ויצטום
ספרות פופולרית על ההיפותזה שבטכניקה
דורון ויצטום, המימד הנוסף - על הכתיבה הדו-ממדית בתורה, תשמ"ט 1989.
דורון ויצטום, צופן בראשית, המסורה, ירושלים תשס"ד 2004.
משה כץ, באותיותיה ניתנה תורה.
ר. הארליק ומתתיהו גלזרסון, דילוגי תורה וישראל היום.
מייקל דרוזנין, הצופן התנ"כי, הוצאת ידיעות אחרונות, 1997.
מייקל דרוזנין, הצופן התנ"כי 2 - הספירה לאחור!, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002.
הרב שמואל יניב - צפונות בתורה
הערות שוליים

1 2  ROBERT J. AUMANN
and HILLEL FURSTENBERG, "FINDINGS OF THE COMMITTEE TO INVESTIGATE THE GANS-INBAL RESULTS ON EQUIDISTANT LETTER SEQUENCES IN GENESIS", האוניברסיטה העברית
↑  R. J. Aumann, H. Furstenberg, I. Lapides, and D. Witztum, Analyses of the “Gans” Committee Report, http://www.ma.huji.ac.il, ‏July 2004
↑  הרב חיים מיכאל דב ויסמנדל, תורת חמד, ה'תשי"ח, עמ' 45.
↑  מאוחר יותר מצא ד"ר משה כץ כי המילה עמלק מופיעה בדילוג 12,111 אך פעם אחת בספר בראשית, כשהאות הראשונה של הדילוג היא הע במילה העמלקי שבפסוק ויכו את כל שדה העמלקי, והאות האחרונה שלה היא הק במילה עמלק שבפסוק "ותלד לאליפז את עמלק".
↑  אין זה הנוסח היחיד של התנ"ך; בספר בראשית בכתב יד לנינגרד ובמהדורת ברויאר שונה הכתיב של מילים אחדות מזה של תנ"ך קורן, ולכך השפעה מהותית על תוצאת הדילוגים.
↑  דורון ויצטום, המחקר המדעי של הצופן בתורה, באתר "צופן בראשית", ב"ה כ"ו שבט התשס"ז
↑  ספר "המימד הנוסף" עמ' 95 והלאה, וכן בספר "הצופן התנכ"י" עמ' 27
1 2  ירעם נתניהו, שליפות עם פרופסור ישראל אומן, nrg,‏ 9.10.2007
↑  רשימת זוכי פרס איג נובל לשנת 1997
↑  מקום 12 מתוך 10 מיליון תמורות לספר "מלחמה ושלום", לעומת מקום 4 מתוך מיליון תמורות בספר בראשית
↑  מיה בר-הלל, ההרצאה, באתר YouTube
↑  ד. ויצטום, "הפרכה מופרכת", גליליאו 26, התשנ"ח, עמ' 76-75.
↑  דורון ויצטום, The Hidden Birth Dates of Personalities of Genesis, באתר "צופן בראשית"
↑  דוד קלר,‏ דילוגים, באתר "הידברות", 17 בדצמבר 2007
↑  R. Edwin Sherman, Bible Code Bombshell: Compelling Scientific Evidence That God Authored the Bible, 2005
↑  Robert Haralick,‏
Redundant Encoding https://www.researchgate.net/publication/255610002_Torah_Codes_Redundant_Encoding
↑  Robert M. Haralick,‏ Testing The Torah Code Hypothesis: The Experimental Protocol, באתר "צופן בראשית"
↑  פרסומים מדעיים, באתר "צופן בראשית"
↑  דורון ויצטום, הבעיה המחקרית של חיזוי העתיד, באתר "צופן בראשית", ב"ה ז' אדר התשס"ז
↑  תקציר הכרונולוגיה של מחקר הרמז בדילוגים השווים אחרי הפרסום המדעי הראשון, באתר "צופן בראשית", ב"ה חשון התשס"ח
↑  Brendan McKay, Assassinations Foretold in Moby Dick
↑  Dave Thomas, Hidden Messages and The Bible Code
↑  קודים בתורה - דילוגים והצפנות בתורה
↑  קודים ודילוגים בתורה
הצופן של אסון מגדלי התאומים כראות תומכי הצפנים בתנ"ך
קהילת יהודי טיינג'ין

קהילת יהודי טיינג'ין (בסינית: 天津ⓘ?; בפין-יין: Tiānjīn; באנגלית: Tianjin) שבסין התקיימה מהמאה ה-19 ועד לאמצע המאה ה-20, אז עזבו אחרוני בני הקהילה את העיר.
תולדות הקהילה

סוחרים יהודים החלו להתיישב בטיינג'ין בשנות ה-60 של המאה ה-19 יחד עם סוחרים אירופאים שהחלו להגיע למקום, כשנפתח שם הנמל למסחר עם ארצות הברית וצרפת (1860).
בסוף המאה ה-19 הגיעו לטיינג'ין יהודים שברחו מהאימפריה הרוסית ובשנת 1904 חיו שם, באופן קבוע, כ-10 משפחות יהודיות, אשר רשמו את עצמם, בקונסוליה הרוסית, כקהילה: "האגודה העברית של טיינג'ין" (ברוסית: THA Тяньцинская Еврейская Община). הקהילה שכרה מבנה ששימש כבית כנסת, ונרכשה חלקת אדמה עבור בית עלמין.
לאחר מהפכת 1917 ברוסיה ברחו יהודים רבים מרוסיה, דרך מנצ'וריה לסין. בעלי האמצעים המשיכו לאירופה וארצות הברית, דרך שנגחאי ומיעוטי היכולת, או אלו שלא היו בידם מסמכים מתאימים, נשארו בטיינג'ין וכך גדלה הקהילה המקומית לכדי 500–600 משפחות.
ב-1935 החלו להגיע לסין פליטים יהודים מאוסטריה וגרמניה והקהילה היהודית בטיינג'ין הגיעה לכ-5,000 איש. הייתה זו הקהילה היהודית השלישית בגודלה, בסין, אחרי חרבין ושנגחאי.
מרבית יהודי העיר עסקו במסחר בפרוות. הם רכשו פרוות באזורים הכפריים, ולאחר תהליך העיבוד, יצאו אותן, בעיקר לניו יורק וללייפציג. בנוסף הקימו התושבים היהודים חנויות שונות שסיפקו מגוון של שירותים.
בסוף שנות ה-40 עזבו יהודים רבים את טיינג'ין לאוסטרליה וארצות הברית ולאחר הקמת מדינת ישראל, ב-1948 עלו רוב היהודים לארץ.
מוסדות

"האגודה העברית של טיינג'ין" דאגה להקמת מוסדות קהילתיים שונים, כמו: בית תמחוי, בית ספר יהודי, בית חולים, בית אבות, קרן שדאגה לתמוך בילדים עניים, אלמנות, יתומים, קשישים, חולים ונכים.
מוסדות > בית הספר היהודי

בשנת 1925 הקימה הקהילה בית ספר יהודי שסיפק חינוך חינם, בעברית ובאנגלית לילדי הקהילה. בשנת 1936 למדו בבית הספר 110 תלמידים והיו בו 15 מורים. בית הספר מומן באמצעות תרומות וכן מהכנסות מאירועים, כמו: מסיבת ראש השנה. בבית הספר היהודי התקיימו שיעורי חובה בעברית, אנגלית ובחלק משנות קיומו גם ברוסית. בית הספר נחשב כמוסד לימודי ברמה גבוה ולכן בין רבע לשליש מהתלמידים, לא היו יהודים, והגיעו מ-16 מדינות שונות. עם זאת, היו יהודים ששלחו את ילדיהם לבית הספר האמריקני, האנגלי או הצרפתי-קתולי שבעיר. בשנת 1941, בעקבות הכיבוש היפני, נסגרו כל בתי הספר הזרים בטיינג'ין, מלבד בית הספר היהודי ובעקבות כך גדל שיעור התלמידים הלא יהודיים בבית הספר.
מוסדות > בית החולים

בית החולים היהודי היה אחד מהטובים ביותר ברמתו מבין בתי החולים המערביים שבעיר. מרבית הרופאים בו היו יהודים והוא הכיל 30 מיטות.
מוסדות > ועדות

בשנת 1920 הקהילה הקימה מספר ועדות, כמו: "ועדה חברתית", "ועדה תרבותית", "חברת החסד" לטיפול בנזקקים וכן "ועדה לענייני ארץ ישראל".
מוסדות > פעילות חברתית ותרבותית

בשנת 1928 הוקמה בקהילה חבורת תיאטרון חובבים בשם "קונסט (בגרמנית: Kunst פירושו אמנות)  ובהמשך הוקמו גם: מועדון שארגן קונצרטים ומופעים. במקום הוקמו גם: ספריה, מסעדה, בית קפה ובר. בשנת 1937 הורחב מבנה המועדון ונבנה אולם בעל 500 מקומות ישיבה.
ציונות

בשנת 1921 הוקם בטיינג'ין משרד ההסברה לארץ ישראל ושנה לאחר מכן שונה שמו ל"הסתדרות הציונית של טיינג'ין" שניהלה את הפעילות התרבותית של הקהילה.
בשנת 1928 הוקם בקהילה סניף של ויצו - הסתדרות עולמית לנשים ציוניות.
בשנת 1932 הוקם סניף של תנועת הנוער בית"ר ובהמשך גם סניף של מכבי. סניף בית"ר בטיינג'ין ארגן פעילויות תרבות וספורט וכן אימונים צבאיים. סניף מכבי עסק בעיקר בענפי ספורט שהתאימו לאקלים המקומי, כמו: החלקה על הקרח, הוקי-קרח, שחייה, פינג-פונג וכדורגל.
היחס ליהודים

לסינים לא הייתה דעה קדומה כלפי הקהילה היהודית והיחס אליהם היה טוב, כפי שהיה לכלל התושבים האירופאים שגרו במקום. לפני 1941 מצבם של יהודים רוסים חסרי אזרחות, שחיו בסין, היה טוב יותר ממצבם של יהודים שהיו אזרחים יהודים סובייטים שנחשפו לאנטישמיות של קיצוניים רוסים, שעבדו עבור היפנים. בשלהי 1941, כאשר פרצה המערכה בין ארצות הברית ליפן, באוקיינוס השקט, ברית המועצות לא הייתה במלחמה עם יפן ולכן בעלי דרכונים סובייטים ובכללם גם יהודים, לא היו חשופים יותר לעוינות של קיצוניים רוסים בחסות היפנים.
במהלך מלחמת העולם השנייה היהודים בטיינג'ין לא סבלו מרדיפות על רקע אנטישמי.
המצב במאה ה-21

על פי דיווח משנת 2016 אין קהילה יהודית בטיינג'ין. בית הספר ובית החולים הוסבו לשימושים אחרים ובבתי היהודים גרים מקומיים. בית הקברות היהודי נהרס והאזור כולו נבנה מחדש. בית הכנסת ניזוק ומשמש כמועדון. סמלי מגן דוד שהיו בעבר בחזית הבניין ועל גגו הוסרו ונשארה רק חנוכיית זכוכית צבעונית, על החלון שבחזית.
בשנת 2010 התקיימה בירושלים תערוכת צילומים שכותרתה: "יהודים בטיאנג'ין" ובה הוצגו למעלה מ-150 צילומים הקשורים להיסטוריה היהודית בטיינג'ין. ב-4 בנובמבר 2011, מר גאו יאנפינג (Gao Yanping), שגריר סין בישראל ומר שיאו הואיואן (Xiao Huaiyuan), נציג "הקונגרס העממי העירוני של טיינג'ין", העבירו את הצילומים כתרומה של העיר טיינג'ין, לשימור קבוע בבית התפוצות בתל אביב.
אתרים

בית הכנסת: בית כנסת בסגנון גותי הממוקם בצומת הרחובות נאנג'ינג (Nanjing) ו- ג'נגג'ואו (Zhengzhou).
רובע הזרים: בתים עם ארכיטקטורה אירופאית מגוונת שהייתה נהוגה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. רוב היהודים התגוררו באזורים וו דאדאו (Wu Dadao) וְשיאובאילו (Xiaobailou).
לקריאה נוספת

דרך ארץ סין: הקהילות היהודיות בחרבין, טיינג'ין ושנגחאי, בית התפוצות, תל אביב 1994
Maynard, Isabelle. China Dreams: Growing up Jewish in Tientsin (Iowa City: University of Iowa Press, 1996)
Song, Anna, ed. 犹太人在中国 。The Jews of Tianjin. (China Intercontinental  Press, 2004)
Xu, Xin. Coursera. Video lecture, "Famous Jews of Tianjin." Course: Jewish Diaspora in Modern China, Nanjing University.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  The Sino-Judaic Institute, The Sino-Judaic Institute, The Sino-Judaic Institute (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  1904-1940 | Chronology | Tianjin (Tientsin) | Communities | The Jewish Community of China, www.jewsofchina.org
1 2 3 4 5 6  סיפורם של יהודי טיינג'ין - הרדיו הבינלאומי של סין, באתר hebrew.cri.cn
1 2 3 4  A vanished Jewish community: Remembering the Jews of Tianjin, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2016-07-14 (באנגלית)
↑  Ambassador Gao Yanping Attends"Jews in Tianjin" Photo Donation Ceremony, il.china-embassy.gov.cn
דאגלס מוסון

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1882 שיפלי, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 באוקטובר 1958 (בגיל 76) ברייטון, אוסטרליה 
 ענף מדעי:  גאולוגיה 
 מקום קבורה:  St Jude's Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סידני 
 מנחה לדוקטורט:  אדג'וורת דייוויד 
 מוסדות:  אוניברסיטת אדלייד 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  פרס זאב הכסף  Knight Bachelor  עמית כבוד של החברה המלכותית טה אפראנגי  עמית האקדמיה האוסטרלית למדעים (1953)  קצין במסדר האימפריה הבריטית  מדליית קלארק (1936)  מדליית מולר (1930)  מדליית ביגסבי (1919)  מדליית היובל של דייוויד ליווינגסטון (1916)  מדליית המייסדים (1915) 
 בן או בת זוג:  Francisca Adriana Mawson 
 צאצאים:  Patricia M. Mawson 
 
דאגלס מוסון 1945
מוסון, מקיי ודייוויד מניפים את הדגל בקוטב הדרומי המגנטי ב-16 בינואר 1909.
דאגלס מוסון (באנגלית: Douglas Mawson;‏ 5 במאי 1882 - 14 באוקטובר 1958) היה גאולוג אוסטרלי, חוקר אנטארקטיקה ואיש האקדמיה. יחד עם רואלד אמונדסן, רוברט פלקון סקוט וארנסט שקלטון, מילא מוסון תפקיד מפתח בהנהגת משלחת מחקר בשנות העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה.
ראשית עבודתו

מוסון מונה לגאולוג במשלחת לאיי ההיברידים החדשים (כיום ונואטו) בשנת 1903. הדו"ח שחיבר, "גאולוגײת ההיברידים החדשים", היה אחת העבודות הגאולוגיות החשובות על מלנזיה. באותה שנה פרסם מאמר גאולוגי על מיטאגונג, דרום ויילס החדשה. המשפיעים העיקריים בקריירה הגאולוגית שלו היו פרופסור אדג'וורת דייוויד וארצ'יבלד ליװרסידג'. לאחר זאת, בשנת 1905, היה למרצה בפטרולוגיה ומינרלוגיה באוניברסיטת אדלייד. הוא היה הראשון לזהות ולתאר את המחצב דווידיט.
משלחת נמרוד

מוסון הצטרף למשלחת נמרוד של ארנסט שקלטון (1909-1907), כששמע על כוונתו המפתיעה של מורו, אדג'וורת דייוויד, לצאת עם המשלחת לחקור את הקרחונים באנטארקטיקה. תוכניותיו של שקלטון למשלחת "נמרוד" לא כללו מחקר מדעי דווקא, אבל הערכתו הרבה לפרופסור דייוויד גרמה לו לשנות את דעתו ולצרף אותו למשלחת, ויחד איתו את מוסון, שמונה לפיזיקאי של המשלחת. השניים תכננו להישאר למשך שהותה של הספינה בקיץ הראשון אך נשארו לשנה נוספת.
דייוויד ומוסון היו, יחד עם אליסטײר מקײ, הראשונים שטיפסו אל פסגת הר ארבוס ועשו את המסע הרגלי אל הקוטב הדרומי המגנטי, שהיה אותו זמן מעל יבשה.
ביתו של הבליזארד

בספרו "ביתו של הבליזארד" (The Home of the Blizzard) דיבר מוסון על "משבי רוח הרקוליאניים" ב-24 במאי 1912, שלאחר מעשה נודע לו כי "התקרבו ל-320 קמ"ש". מוסון דיווח, שמהירות הרוח הממוצעת לחודש מרץ הייתה 78.9 קמ"ש; לאפריל, 82.9 קמ"ש; ולחודש מאי, 97.7 קמ"ש. רוחות קטבטיות אלה יכולות להגיע למהירות של 300 ק"מ בקירוב ובעטיין כינה מוסון את כף דניסון "המקום נשוב-הרוחות ביותר עלי אדמות".
אחרית דבר

מוסון נשא לאישה את פרנציסקה אדריאנה (פאקואיטה) דלפראט ב-31 במרץ 1914, בכנסיית השילוש הקדוש האנגלית בבאלאקלאווה, מחוז ויקטוריה. נולדו להם שתי בנות, פטרישה וג'סיקה. באותה שנה הוענק לו גם תואר אבירות. אסון משלחתו של רוברט פלקון סקוט ופרוץ מלחמת העולם הראשונה העסיקו את כל ימיו. הוא שירת במלחמה כרב-סרן במשרד התחמושת הבריטי. בשובו לאדלייד, דרום אוסטרליה, המשיך במחקריו האקדמיים, יצא לעוד משלחות בעולם, בהן משלחת משותפת של בריטניה, אוסטרליה וניו זילנד
לאנטארקטיקה בשנים 1929–1931. העבודה שעשתה משלחת זו הובילה להיווצרותה של הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית בשנת 1936. מוסון גם הקדיש חלק גדול מזמנו לחקר הגאולוגיה של רכסי פלינדרס בדרום אוסטרליה. עם פרישתו מן ההוראה בשנת 1952 היה לפרופסור אמריטוס של אוניברסיטת אדלייד. הוא מת בביתו שבברייטון, דרום אוסטרליה ב-14 באוקטובר 1958 משטף דם במוח. בעת מותו, בגיל 76, לא השלים עדיין את עבודת העריכה על כל המאמרים שהניבה משלחתו, ובתו פטרישה, השלימה אותה רק ב-1975.
הנצחת שמו

דמותו התנוססה משנת 1984 עד 1996 על שטר 100 דולר אוסטרליים ובשנת 2012 הוטבע דיוקנו על מטבע של דולר אוסטרלי שיצא במסגרת סדרת "אוסטרלים רבי השראה".
חוף מוסון, פסגת מוסון (אי הרד), הר מוסון (טסמניה), תחנת מוסון (אנטארקטיקה), דורסה מוסון (ים פקונדיטאטיס), בניין הגאולוגיה בקמפוס הראשי של אוניברסיטת אדלייד, פרוור מוסון בקנברה שבצפון טריטוריית הבירה האוסטרלית ובאדלייד וקמפוס אוניברסיטת דרום אוסטרליה ועוד קרויים כולם על שמו. אוסף מוצגים מחקר אנטארקטיקה ע"ש מוסון מוצג בקביעות במוזיאון דרום אוסטרליה, ובו, בין השאר, שחזור מצולם של מסעו, כפי שהוצג בטלוויזיה ABC ב-12 במאי 2008.
ב-2011 כלל ראנולף פינז את מוסון בספרו "גיבורים: אומץ יוצא דופן, אנשים יוצאים מן הכלל".
האסטרואיד 4456 Mawson נקרא על שמו.
קבורה

סר דאגלס מוסון נקבר בכנסייה האנגליקנית של סיינט ג'וד בברייטון, דרום אוסטרליה, בשנת 1958.
הערות שוליים

↑  בו ריפנבורו, "להתחרות עם המוות", הוצאת בלומסברי, 2008, עמ' 5
↑  ריפנבורו, עמ' 7
↑  http://www.south-pole.com/p0000099.htm www.south-pole.com
↑  בו ריפנבורו, "להתחרות עם המוות", עמ' 117-116
↑  David Livingstone Centenary Medal באתר American Geographical Society
↑  דאגלס מוסון, ‏The Home of the Blizzard, בפרויקט גוטנברג (באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"' פרק THE BLIZZARD VII
↑  Mawson, Sir Douglas (1882–1958) Biographical Entry – Australian Dictionary of Biography Online ערך ביוגרפי של דגלאס מוסון במילון הביוגרפי המקוון של אוסטרליה
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000008-QINU`"'(4456) Mawson In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_4401. ISBN 978-3-540-29925-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270703905171  PLWABN: 9810531892505606  ADB: mawson-sir-douglas-7531  BIBSYS: 2047151  BNE: XX6497130  BnF: cb15381061g (data)  CiNii: DA06539034  GND: 11878269X  ISNI: 0000 0000 8116 4277  LCCN: n50032732  LNB: 000229064  NCL: 000089148  NKC: xx0070632  NLA: 35335937  NTA: 213747510  PIC: 284261  RERO: 02-A003575765  RSL: 000148380  SNAC: w6891hkm  SUDOC: 060583908  S2AuthorId: 104401153  TePapa: 72395  Trove: 503844  VIAF: 37220550   WorldCat (עם VIAF): 37220550 
החברים במשלחת נמרוד
רוח באנטארקטיקה, צילום: פרנק הרלי
מטוסו של מוסון
דאגלס מוסון נח
פסלו של מוסון על הטראסה הצפונית באדלייד, דרום אוסטרליה בחזית אוניברסיטת אדלייד
ג'וליאן יאו ג'וילו

| --- | --- |
ג'וילו, 2019
ג'וילו, 2019
 לידה:  24 בספטמבר 1992 (בן 32) ארצות הברית ניו יורק, ארצות הברית
 שם במה:  טארון (Tarune)
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  שחקן, מוזיקאי, פזמונאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'וליאן יאו ג'וילו (באנגלית: Giullian Yao Gioiello; נולד ב-24 בספטמבר 1992) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי. הוא ידוע עבור גילום דמותו של גאס בסדרת הטלוויזיה "מאחורי הקלעים עם ג'ולי" (אנ') של נטפליקס, דמותו של BB בסדרה "איירון פיסט" ודמותו של מני בסדרה "צעקה" של VH1.
ביוגרפיה

ג'וילו נולד וגדל במנהטן, ניו יורק. יש לו אחות תאומה בשם לוסיה. הוא גדל אצל אביו, ריק ג'וילו, שנולד בברונקס. אמו, שו-פן יאו (姚淑芬), היא ממוצא טאיוואני, והיא המייסדת של להקת המחול העכשווי סנצ'ורי (Century). ג'וילו למד בבית הספר התיכון לאמנויות ע"ש פיורלו לה גוארדיה בניו יורק, ובשנת 2014 סיים את לימודיו לתואר ראשון באומנויות במסגרת בית הספר לאמנויות ע"ש טיש באוניברסיטת ניו יורק.
קריירה

בשנת 2012 שיחק בסרט הקצר "Social Studies" בתור וורן, ושנה לאחר מכן שיחק בשני סרטים קצרים נוספים, "Fine Print" בתור אדם ו-"Into the Woods" בתור ג'ואי.
ב-13 בספטמבר 2017 נודע כי ג'וילו לוהק לעונתה השלישית של סדרת האימה האמריקאית "צעקה", בשם "הצעקה: תחיית המתים", של ערוץ הטלוויזיה VH1. ג'וילו לוהק לתפקיד מני. העונה עלתה ב-8 ביולי 2019.
בנוסף לקריירת המשחק שלו, ג'וילו עוסק במוזיקה, תחת שם הבמה טארון (Tarune). ב-9 בדצמבר 2022 הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו "Goodnight Baby".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | טעות ברישום (אנ') | סטודנט |  |
| 2016 | Jack of the Red Hearts | תלמיד מכינה לקולג' |  |
| 2016 | Miles | בריאן |  |
| 2016 | קרב בנות (אנ') | קיפ סולט |  |
| 2019 | The Cat and the Moon | סקיילר |  |
| 2019 | Secrets at the Lake | ג'ארד הייל |  |
| 2020 | A Nightmare Wakes | פרסי שלי |  |
| 2021 | Dashcam | גארת' |  |
| 2023 | שרפר (אנ') | ג'ק |  |
| TBA | Characters Disappearing | ניקו |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | יומני קארי (אנ') | סקוט | 3 פרקים |
| 2017 | בול | ל .ט. צ'אנג | פרק: "It's Classified" |
| 2017 | מאחורי הקלעים עם ג'ולי (אנ') | גאס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2018 | איירון פיסט | BB | 8 פרקים |
| 2019 | צעקה | מני | 3 פרקים |
| 2019 | Two Sentence Horror Stories | שון | פרק: "Tutorial" |
| 2019 | The Birch | ראיין סימינגטון | סדרת רשת; 4 פרקים |
| 2020 | NOS4A2 | נאט | פרק: "Bats" |
| 2020 | קיפו ויצורי הפלא (אנ') | טרוי | דיבוב; 8 פרקים |
| 2021 | Gen:Lock | נארונג | דיבוב; פרק: "The First Strike" |
| 2025 | צמרמורת | גארת' | פרק: "Welcome to Camp Nightmare" |
| 2025 | Dying for Sex | ד"ר רופרט | מיני-סדרה |
הערות שוליים

↑  @Giullian_G (25 בספטמבר 2017).  (Tweet) https://twitter.com/Giullian_G/status/912355125074780160 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה); חסר או ריק |title= (עזרה)
↑  "世紀當代舞團 Century Contemporary Dance Company | 藝術家". www.ccdctw.com.tw. נבדק ב-2017-04-12.
↑  Blackwelder, Carson (27 באפריל 2017). "Giullian Yao Gioiello Talks Working With Julie Andrews On 'Julie's Greenroom,' And The 'Vital' Importance Of Arts Education". Aplus. נבדק ב-5 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (13 בספטמבר 2017). "'Scream': Keke Palmer, RJ Cyler, Jessica Sula, More Round Out Season 3 Cast". Deadline. נבדק ב-13 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Samhan, Jamie (24 ביוני 2019). "'Scream' Reboot Gets Trailer With Cameo From Paris Jackson". Entertainment Weekly. נבדק ב-25 ביוני 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Giullian Gioiello on Instagram: "I'm so honored to be releasing my first song ever across all the music platforms under the name "Tarune" (@tarunetheband) "Goodnight Baby"…"". Instagram (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2021-12-26. נבדק ב-2019-01-23.
↑  Robb, AnnaSophia; Butler, Austin; Gort, Lindsey; Wong, Ellen (2014-01-03), Under Pressure, נבדק ב-2017-04-12
↑  "Giullian Yao Gioiello is Julie Andrews' right-hand man on Netflix show". NBC News (באנגלית). נבדק ב-2017-04-14.
↑  Thomas, Leah. "Who Plays Gus On 'Julie's Greenroom'? Giullian Gioiello Keeps The Show Going". Bustle (באנגלית). נבדק ב-2017-04-14.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2018162464  MusicBrainz: 595bbe08-070c-4db4-8969-5c1bf8684171  VIAF: 8695154387159130970006   WorldCat (עם VIAF): 8695154387159130970006 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'וליאן יאו ג'וילו".
עודד פלוס

עודד פלוס (נולד ב-27 בפברואר 1960, כ"ט בשבט ה'תש"ך) הוא עורך דין ישראלי, שהיה מנכ"ל המשרד לשירותי דת. משמש כיום כיושב ראש הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום.
נולד בחולון, בן לבלה ואריה, תעשיין, שבתפקידו האחרון, קודם שפרש לעסקים פרטיים שימש כמנהל חטיבת ההנדסה בכור מתכת מקבוצת כור תעשיות.
לאחר שירות בצה"ל כלוחם ומפקד בחיל השריון, סיים תואר במשפטים באוניברסיטת בר-אילן והוסמך בשנת 1986 כעורך דין. פלוס היה בעלים של משרד עורכי דין (קלמר-פלוס), במסגרתו שימש בין השנים 1993–2015, כיועץ משפטי ב-20 רשויות מקומיות וועדות תכנון ובנייה, מועצות דתיות וחברות כלכליות.
תפקידים נוספים

2015–2016: מ"מ מנכ"ל הרבנות הראשית לישראל.
2015–2021: חבר הוועד המנהל של קרן מורשת הכותל המערבי.
יו"ר הצוות להשוואת התנאים בין בתי המשפט לבתי הדין הרבניים.
חבר צוות המנכ"לים בנושא עסקים בשבת ויום מנוחה נוסף.
ראש צוות בין-משרדי לטיפול בבתי העלמין היהודים בתפוצות.
חיים אישיים

פלוס תושב רעננה, נשוי לעו"ד ברכה שוירמן-פלוס (פרקליטה בכירה בפרקליטות מחוז תל אביב) אב לארבעה וסבא.
ח'אלד משעל

ח'אלד עבד א-רחים אסמאעיל עבד אל-קאדר משעל (בערבית: خالد عبد الرحيم إسماعيل عبد القادر مشعل, תעתיק מדויק; נולד ב-28 במאי 1956), המכונה "אבו אל-וליד" (أبو الوليد), הוא אחד מבכירי מנהיגי ארגון הטרור חמאס מאז הריגתו של אחמד יאסין ב-2004 והוותיק ביותר בהנהגת התנועה מאז הריגתו של אסמאעיל הנייה. בשנים 1996–2017 שימש כיושב-ראש הלשכה המדינית של הארגון.