stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוסה אנטוניו אבראו
מחלוקות

ג'פרי בייקר, מוזיקולוג מלונדון כתב ספר על ה"סיסטמה" (2007) של אבראו תוך הטחת ביקורת חריפה על יומרותיה החברתיות. הוא טען שלמערכת חינוך מסוג זה "מבנה רודני" שמסגרתו התרחשו תופעות "שחיתות, אפליה וניצול מיני".
מנהל המערכת, אדוארדו מנדס, הגיב ב-7 בפברואר 2015 בריאיון ל-"Epoch Times" לביקורות אלה באומרו ש"כמו בכל מוסד גדול קיימות בעיות, אבל להבין מכך שמדובר במגפה ממש זה לחלוטין לא נכון".
בייקר העלה ספקות גם לגבי ההצלחות החברתיות של המיזם, על מוצאם התלמידים - אם הם באמת גדלו במשפחות עניות או הרוסות, ולגבי טעויות מתודיות, שלטון המשמעת, והרפרטואר הקלאסי-רומנטי השמרני המועדף על התזמורות, תוך הזנחת המורשת הילידית המקומית.
מבקר המוזיקה ג'יימס ר. אוסטרייך, בסקירה של ה-17/12/2014 במדורו ב"Book review" של הניו יורק טיימס, מאשים את בייקר בשגיאות מתודולוגיות, מקורות בלתי ניתנים לאימות והטיות. עם זאת, הוא מודה שעד לאותה עת היה חסר ניתוח קר של "אל סיסטמה" כמשקל נגד הפרשנות הלא-ביקורתית מדי, והוא רצוי.
חוסה אנטוניו אבראו נפטר בקראקס, בירת ונצואלה ב-24 במרץ 2018 בגיל 78.
יצירות

אבראו הלחין:
מוזיקה קאמרית:
קונצ'רטו גרוסו לפסנתר וכלי קשת
"טריפטיך" ל-11 כלי נגינה
חמישייה
רביעיות לכלי נשיפה, לכלי מיתרים
מוזיקה לפסנתר
מוזיקה למקהלה
רקוויאם א קאפלה
מוזיקה סימפונית:
שתי סימפוניות
"סימפונייטה נאוקלאסית"
פואמה סימפונית Sancta et Imaculata Virginitas
פרסים ואותות הוקרה

1967 - הפרס הלאומי למוזיקה סימפונית
1979 - הפרס הלאומי
1993 ו-1995 - פרסים מטעם אונסק"ו
1998 - תואר "שגריר לשלום" מטעם אונסק"ו
2001 - אות מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית בדרגת קצין
2002 - פרס הקיום הנכון הידוע כ"נובל אלטרנטיבי" הוענק למיזם "אל סיסטמה" "על השגת תחייה תרבותית יחידה במינה, שהביאה את שמחת המוזיקה לילדים נזקקים ולקהילות רבות במצוקה"
2007 פרס דון חואן דה בורבון - למוזיקה (ספרד)
2008 פרס נסיך אסטוריאס לאמנות (ספרד)
2008 פרס גלן גולד
2009 פרס פולר למוזיקה (שוודיה)
2009 אות לגיון הכבוד של צרפת בדרגת קצין
2009 - פרס ועידת TED
2010 פרס ארסמוס - על תמיכתו בצעירי ונצואלה על ידי הענקת הקשר חברתי חדש
2010 - הפרס לשלום של סיאול (קוריאה הדרומית)
אות מסדר השמש העולה[דרושה הבהרה] (יפן)
2005 - צלב מסדר ההצטיינות של גרמניה
אבראו היה דוקטור לשם כבוד של האוניברסיטה מטרופוליטנה בקראקס (2010), של אוניברסיטת קרלטון בקנדה (2013) ושל הקונסרבטוריון למוזיקה ניו אינגלנד בבוסטון.
אבראו במדיה אמנותית אחרת

2007 - סרט תיעודי גרמני לטלוויזיה Das Musikwunder von Caracas - El Sistema: Vom Armenviertel in den Konzertsaal, בימוי: פטר פוהלמן, 30 דקות
2008 - סרט תיעודי גרמני לטלוויזיה The Promise of Music. בבימוי אנריקה סאנצ'ס לאנש, 93 דקות
2008 - סרט תיעודי באורך 102 דקות על "אל סיסטמה" הופק בגרמניה על ידי פול סמאצ'ני ומריה שטודטמייר
2011 - סרט תיעודי ונצואלי Mata Tigre – Change through Music in Venezuela: El Sistema. בבימוי סטפאן בוהון
לקריאה נוספת

Geoffrey Baker: El Sistema. Orchestrating Venezuela's Youth, Oxford University Press 2014, ISBN 978-0-19-934155-9
Martha Furman Schleifer and Gary Galván, Latin American Classical Composers: A Biographical Dictionary, Third Edition, Lowman and Littlefield, Lanham, Maryland and London 2016
הערות שוליים

↑  האתר של גוסטבו דודמל
↑  M.Furman Schleifer,G.Galván ע' 2
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
| זוכי פרס פולאר למוזיקה |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-90 | פול מקרטני / המדינות הבלטיות (1992) • דיזי גילספי / ויטולד לוטוסלבסקי (1993) • קווינסי ג'ונס / ניקולאוס הרנונקור (1994) • אלטון ג'ון / מסטיסלב רוסטרופוביץ' (1995) • ג'וני מיטשל / פייר בולז (1996) • ברוס ספרינגסטין / אריק אריקסון (1997) • ריי צ'ארלס / ראווי שנקר (1998) • סטיבי וונדר / יאניס קסנאקיס (1999) |  |
| שנות האלפיים | בוב דילן / אייזק שטרן (2000) • ברט בכרך / רוברט מוג / קרלהיינץ שטוקהאוזן (2001) • מרים מקבה / סופיה גוביידולינה (2002) • קית' ג'ארט (2003) • בי. בי. קינג / ג'רג' ליגטי (2004) • ז'ילברטו ז'יל / דיטריך פישר-דיסקאו (2005) • לד זפלין / ואלרי גרגייב (2006) • סאני רולינס / סטיב רייך (2007) • פינק פלויד / רנה פלמינג (2008) • פיטר גבריאל / חוסה אנטוניו אבראו / אל סיסטמה (2009) |  |
| שנות ה-2010 | ביורק / אניו מוריקונה (2010) • רביעיית קרונוס / פטי סמית' (2011) • פול סיימון / יו-יו מה (2012) • יוסו נ'דור / קייג׳ה סאריאהו (2013) • צ'אק ברי / פיטר סלארס (2014) • אמילו האריס / אוולין גלני (2015) • מקס מרטין / צ'צ'יליה ברטולי (2016) • סטינג / ויין שורטר (2017) • מטאליקה / המכון הלאומי למוזיקה באפגניסטן (2018) • גראנדמאסטר פלאש / אן-סופי מוטר / מנגנים לשינוי (2019) |  |
| שנות ה-2020 | אנה נטרבקו / דיאן וורן (2020) • איגי פופ / אנסמבל אנטרקונטמפורן (2022) • כריס בלקוול / אנז'ליק קיג'ו / ארוו פרט (2023) • נייל רוג'רס / אסה-פקה סאלונן (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363143205171  GND: 1026852102  ISNI: 0000 0003 8585 5288  LCCN: n95039754  LNB: 000252118  MusicBrainz: 109bbb36-cb49-4031-ab10-e0bf5cd9ae1c  NTA: 303255803  VIAF: 244653193   WorldCat (עם VIAF): 244653193 
תזמורת הסימפונית לנוער על שם סימון בוליבר בקונצרט באלברט הול בלונדון בשנת 2007
חליטת צמחים

חליטת צמחים היא משקה המוכן על ידי השריה של חלקי צמח שונים ממינים שונים במים רותחים.
תערובת צמחים לחליטה
חלקי הצמח אשר יכולים לשמש לחליטה הם לרוב עלים אולם קיימים גם חליטות של שורשים וחלקי צמח אחרים.
הכנת החליטה כוללת השריה של חלקי הצמח בכלי מתכת, חרס או זכוכית במים פושרים לפרק זמן של מספר דקות ועד מספר עשרות דקות, לאחר מכן הבאה לרתיחה ובישול לפרק זמן נוסף של מספר עשרות דקות ולפעמים עד שעות ספורות. הבישול יכול להעשות בכלי סגור או לחלופין בכלי פתוח במטרה לאדות חלק מהמים ולהעלאת ריכוז החליטה.
בסיום הבישול מסוננים חלקי הצמח ומתקבל נוזל החליטה.
ברפואה העממית קיימות חליטות צמחים המשמשות להכנת שיקויים שמיוחסת להם סגולה רפואית.
כיום משווקות חליטות צמחים מסוגים שונים בשקיקים להכנה מהירה (בדומה לשקיקי תה), ויש המכנים אותן בטעות "תה צמחים" למרות שאינן מכילות כלל עלי תה, ובזכות כך הן נטולות קפאין.
ראו גם

מאטה
נייר סינון
חבוס אל-מוצפר

חבוס בן מאכסן אל-מוצפר (בערבית: حبوس بن ماكسن بن زيري) משושלת זירי (אנ'), היה שליט הטאיפה של גרנדה ה-2 בין השנים 1019 (או 1020, 1025) עד 1037. הוא היה יורשו של דודו זאווי בן זירי (אנ'). הווזיר הגדול (משנה למלך וראש הממשלה) שלו היה רבי שמואל הנגיד, המלומד והמדינאי היהודי הנודע. תחת שלטונו, יוקרתה של הטאיפה גדלה מאוד, והוא ערך מסעות צבאיים נגד מדינות שכנות, והגדיל את שטחה של גרנדה. האוכלוסייה היהודית בעיר גדלה ל-5,000, ולוסנה שגשגה כאתר למלומדים יהודי.
היו לו שני בנים, באדיס ובולוגין. בנו באדיס ירש אותו ומלך על הטאיפה בין השנים: 1038 עד 1073.
ראו גם

ממלכת גרנדה
תור הזהב של יהודי ספרד
פרעות גרנדה
אל-אנדלוס
טאיפה (ממלכה מוסלמית)
היסטוריה של ספרד
אל-מוואחידון
מוראביטון
חבדד

חֶבֵּדֶדּ (בתעתיק לאנגלית: Khebeded או Hebeded) היה בן אצולה כנעני המוזכר בכתובות מצריות מהמאה ה-19 לפנה"ס כאחיו של נסיך רצ'נו (אחד משמותיה של ארץ ישראל בפי המצרים הקדומים).
חלק מהכתובות מימי אמנמחת השלישי (כיהן כפרעה במהלך השושלת השתים עשרה) עוסקות בקשרים בין מצרים לאנשים ממוצא לבנטיני. הכתובות מתארות את הלבנטיניים כשותפים במשלחות כרייה מצריות לסיני. ישנן כתובות וציור שמתארים את ביקורו או השתתפותו של 'אחיו של נסיך רצ'נו, חבדד' במכרות המצריים. חבדד מגיע לסרביט אל-ח'אדם (אתר במערב חצי האי סיני ששימש את מצרים העתיקה גם כמכרה לאבן הטורקיז) רכוב על חמור שמובל על ידי אדם. לחבדד, חוץ משמו השמי, ישנם מאפיינים לבנטיניים בציור, כגון צבע עור צהוב, חצאית קצרה והוא נראה חמוש בגרזן עיניים. ישנן כתובות שמציינות שמות של פקידים שאחראים על הלבנטיניים. ישנו ציון של מספר הלבנטיניים ששותפים למשלחות, הנע בין 10 ל-20 כנעניים. בהשוואה לשאר האנשים ששותפים למשלחת זהו מספר קטן יחסית, ויכול להיות שהם שימשו כמדריכי שטח ומתווכים עם האוכלוסייה המקומית. ניתן ללמוד מהכתובות ומציורי הקיר כי בתקופתו של אמנמחת השלישי ובנו אמנמחת הרביעי היה שיתוף פעולה לבנטיני-מצרי בכרייה בסיני, שיתוף שהפיק רווחים לשני הצדדים.
Goldwasser and Harel, after Goldwasser 2013: fig. 2
הערות שוליים

↑  The Miners Who Invented the Alphabet – A Response to Christopher Rollston - מאמר מאת אורלי גולדווסר באתר אוניברסיטת אריזונה
↑  How the Alphabet Was Born from Hieroglyphs מאמר נוסף של אורלי גולדווסר שהתפרסם במקור באתר "Biblical Archaeology Review".
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זביבה

זביבה (באכדית: 𒍝𒁉𒁉𒂊) הייתה מלכת קדר ששלטה במשך חמש שנים בין 738 ל-733 לפני הספירה. היא הייתה מלכה וסאלית של תגלת-פלאסר השלישי, מלך אשור, ונזכרת באנלים שלו כ"מלכת הערבים", יחד עם מלכים אחרים שהעלו לו מס בשנת 738 לפנה"ס, ובהם רצין מלך ארם-דמשק, "מנחם משומרון" (מלך ישראל), וחירם השני (אנ') מלך צור.
ישראל אפעל טוען שעד לתקופת אשורבניפל, התואר "מלך הערבים" או "מלכת הערבים" בתעודות האשוריות היה תואר כללי שניתן למנהיגי השבטים הבדואים הנוודים של המדבר הסורי. לכן, הוא מסיק שתוארה הנכון של זביבה היה "מלכת הקדרים". "זביבה" הוא שם ערבי עתיק, שככל הנראה מקורו במילה הערבית "זביב", שמשמעותו צימוק. אחרי זביבה הייתה מלכה נוספת, סמסי מלכת הערבים, שגם היא מלכה במשך חמש שנים.
לקריאה נוספת

Ephʻal, Israel (1982). The Ancient Arabs: Nomads on the Borders of the Fertile Crescent 9th-5th Centuries B.C. Brill. ISBN 978-965-223-400-1.
הערות שוליים

↑  Israel Ephʻal, The Ancient Arabs, p. 82
↑  Israel Ephʻal, The Ancient Arabs, p. 83
↑  Israel Ephʻal, The Ancient Arabs, p. 82, n247
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זביד

מסגד בזביד
זביד (בערבית: زبيد) היא עיר בת כ-50,781 תושבים בדרומו של מחוז אל חודיידה במערב תימן. העיר הקרויה על שם הואדי הסמוך, היא אחת הערים העתיקות במדינה, ושימשה כבירתה בין המאה ה-13 והמאה ה-15 וכמרכז בעולם הערבי והמוסלמי. בשנת 1993 הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית, ובשנת 2000 הוספה לבקשת ממשלת תימן אל רשימת האתרים בסיכון, וזאת בשל שימור לקוי והריסת 40% מבתיה העתיקים ובניית בתי בטון תחתיהם. כיום העיר נמצאת בשוליים התרבותיים והכלכליים של המדינה, וזוהר העבר אינו ניכר בה על נקלה.
היסטוריה

העיר שוכנת על משטח מורם במרכזו של אזור חקלאי פורה. מועד יסודה המדויק של העיר אינו ידוע בוודאות, אבל בשנת 631 כהשלטון המוסלמי באזור התבסס, היא הייתה לבירת מחוז. היא התפתחה בתקופתו של מייסד השושלת הזיידית החל בשנת 820, והוא העניק לה את צורתה המעגלית, ביצר אותה והקים מערכות שסיפקו לה מים. המסגד הגדול בעיר נבנה בשנים אלה ומסגד אלאסליר הקיים הורחב. למרות שזביד חרבה בשתי הזדמנויות בידי קנאים דתיים היא נבנתה בכל פעם מחדש. במאה ה-11 ובמחצית הראשונה של המאה ה-12 העיר הצטמצמה בגודלה, וחלק מביצוריה והארמון שהיה בה נהרסו.
עם סיפוחה של תימן לאימפריה של צלאח א-דין ב-1173 התבססה בה שליטי השושלת הרסולית אשר היו למושליה ולאחר מכן לשליטיה. אלה קבעו את בירתם בזביד, ומ-1216 ועד 1429 קידמו את החינוך הדתי ואת המחקר במדינה, והקימו בתי ספר, מדרסות, מעונות ומבנים קשורים. מתוך 62 מדרסות שהוקמו בעיר, 22 עדיין פעילות. עוד הקימו הרסולים ארמונות לעצמם והרחיבו את מבני הציבור הקיימים בעיר.
באמצע המאה ה-15 איבדה העיר את מרכזיותה השלטונית אך המשיכה והתקיימה כמרכז לימודי. עם השתלטות האימפריה העות'מאנית על תימן ב-1538, איבדה העיר את חשיבותה וצנעא ירשה את מקומה.
העיר

צורתה של העיר היא אליפטית ושטחה כ-1,350 דונם. רשת צפופה של רחובות וסמטאות צרים, חלקם ברוחב של 2 מטר בלבד, מרשתת את העיר, ואלה מתרחבים מדי פעם לכיכרות קטנות. רחובות רחבים יותר מקיפים את מרכזה של העיר, עדות לתוואי קווי ההגנה הקודמים של העיר. הכיכר הגדולה היחידה שוכנת בסמוך למצודה שבמזרח העיר. המסגד הראשון בזביד, מסגד אלאסליר, ניצב בליבה של העיר וככל הנראה הוקם במקום פולחן קודם. המסגד הגדול שוכן במערבה של זביד והשוק משתרע בין שני המסגדים. בעיר 86 מסגדים, רובם פשוטים, והם בנוים מלבנים ומצופים במעטפת סטוקו לבנה. מסגדים אלה נותרו מ-236 מסגדים ששכנו בעיר בשיאה.
הבתים ערוכים סביב חצרות מרכזיות שבפינותיהם בארות, מטבחים, מתקני רחצה ושירותים. החצרות נבדלות מהרחוב בחומות גבוהה, והיחידה המשפחתית מתבססת על חדר מלבני המכונה "מורבע". בתי העשירים מכילים מספר חדרים, נישאים לגובה של שתיים או שלוש קומות וחזיתותיהם מעוטרות.
קיר מעוטר
זברז'

זברז' (באוקראינית: Збараж, בפולנית: Zbaraż, ביידיש: זבאריזש) היא עיר במחוז טרנופיל במערב אוקראינה. בעיר מספר כנסיות ומנזר ברנרדיני.
היסטוריה

העיר מוזכרת במסמכים בשנת 1211 כמבצר רותני ובמאה ה-14 - כמקום מושבו של הנסיך זברז'קי. חורבות המבצר נמצאות עד היום בעיבורי העיר. במאות ה-15 וה-16 הייתה העיר נתונה פעמיים תחת מצור של הטטרים. לאחר תקופה זו ובמשך תקופה מסוימת במאה ה-16 השתייכה העיר למשפחת פוטוצקי.
ב-1649, בתקופת פרעות חמלניצקי, צרו על העיר הטטרים ובעלי בריתם הקוזאקים במשך למעלה מחודש, אך העיר הייתה תחת הגנה פולנית ולא נפלה.
עם האיחוד הפולני-ליטאי הפכה זברז' לחלק מממלכת פולין-ליטא, במחוז ווהלין. לאחר חלוקת פולין הראשונה ב-1772 נתפסה העיר על ידי האימפריה האוסטרית ושויכה למחוז גליציה. לאחר מלחמת העולם הראשונה ומלחמת פולין-אוקראינה עברה זברז' לתחום שלטונה של פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה סופחה זברז' לאוקראינה הסובייטית.
אזכורים בתרבות

זברז' היא אחד האתרים המשמשים רקע לספרו של הנריק סנקביץ באש ובחרב (1884), רומן בו הוא מתאר את המצור על זברז'.
יהודים

בין רבני העיר היה רבי יעקב יצחק וואהרמן, נכדו של ה"אשל אברהם". בעיר פעלו צדיקי החסידות, רבי זאב מזברז' ורבי משולם פייבוש הלר.
המשורר היהודי ולוול זבארז'ר היה בן המקום
על פי מפקד שנערך בשנת 1931 היו בעיר כ-3,000 יהודים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו לזברז' פליטים ומספר היהודים בעיר עלה ל-5,000. הגרמנים נכנסו לזברז' ביולי 1941, ובאוגוסט 1942 גורשו כ-560 יהודים מהעיר למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר האקציה הוקם בזברז' גטו. עד דצמבר 1942 גורשו ונרצחו עוד אלפי יהודים בעיר. בדצמבר 1942 היו בגטו כ-2,000 יהודים.
באפריל וביוני 1943 נרצחו בקרבת זברז' רוב יהודי הגטו.
ילידי המקום

אידה פינק
רבי משולם פייבוש הלר
אנדרטה לזכר יהודי זברז' שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום
חגים ומועדים בתאילנד

חגים ומועדים בתאילנד מוסדרים על ידי הממשלה, ורובם מצוינים הן על ידי המגזר הציבורי, והן במגזר הפרטי. בדרך כלל יש 19 חגים ומועדים בשנה, אך הממשלה יכולה להכריז על מועדים נוספים. מועדים נוספים – הן רשמיים והן בלתי-רשמיים, הן מקומיים והן בינלאומיים – מצוינים בדרגות שונות בכל רחבי תאילנד.
כל החגים הציבוריים מצוינים על ידי סוכנויות ממשלתיות, בעוד הבנק של תאילנד מסדיר את החגים בבנק, אשר שונה במקצת מאלה שמצוינים על ידי הממשלה. עסקים פרטיים נדרשים על ידי חוק הגנת העבודה לקיים לפחות 13 חגים בשנה, כולל יום העבודה הלאומי, אבל הם יכולים לבחור את שאר המועדים שהם מציינים. אם החג נופל על סוף שבוע, הממשלה מציינת אותו ביום העבודה הבא.
יום פגרה רשמי

חגים שמצוינים על ידי מוסדות פיננסיים (לא להתבלבל עם ימי פגרה רשמיים בבריטניה) מוסדרים על ידי הבנק של תאילנד. אלה בדרך כלל שונים מהחגים הממשלה כי הבנקים אינם מציינים את יום החורש המלכותי (Phuetchamongkhon) או תחילת ואסה (קאו פאנסה), אבל במקום הם צופים את 1 מאי כמו יום העבודה הלאומי ואת 1 יולי כמו באמצע השנה הבנק חג. (לפני שנת 2007, תחילתו של ואסה צוינה כחג ולא באסלה פוגה). ראש השנה הסיני, עיד אל-פיטר ועיד אל-אדחא מיועדים גם לחגים למוסדות פיננסיים במחוזות נרת'יוואט, פטאני, יאלה וסאטון אם הם כבר לא נופלים בסוף שבוע או בחופשה.
מועדים אחרים

| תאריך | מועד | שם מקומי | תעתיק | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| היום הראשון של לוח השנה הסיני (ינואר, פברואר) | ראש השנה הסינית | วันตรุษจีน | Wan Trut Chin | נחגג על ידי תאילנדים סינים במגזר הפרטי שלהם. בדרך כלל נחגג במשך שלושה ימים, מתחיל ביום לפני ערב ראש השנה הסינית. ראש השנה הסיני מצוין כחג ציבורי במחוזות יאלה, פאטאני, נראטהיוואט, וסאטון. |  |
| 2 בפברואר | יום החקלאות הלאומי | วันเกษตรแห่งชาติ | Wan Kaset Haeng Chat |  |  |
| 14 בפברואר | יום ולנטיין | วันวาเลนไทน์ |  | חג מערבי המוקדש לרומנטיקה ואהבה, המיובאים בעשורים האחרונים. יום פופולרי לחתונות. |  |
| ירח הולך ונעלם ה-8, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-6 (מאי, יוני) | אנת'מי פוג'ה | วันอัฐมีบูชา | Wan Atthamibucha | הנצחה בודהיסטית לזכר שריפת הבודהה. |  |
| היום החמישי, לוח השנה הירחי הסיני ה-5 | חג סירות הדרקון | วันไหว้ขนมจ้าง | Wan Wai Khanom Chang | פסטיבל סיני |  |
| 1 ביולי | יום הצופים הלאומי | วันลูกเสือแห่งชาติ | Wan Luksuea Haeng Chat | מנציח את הקמתו של ארגון הצופים הלאומי של תאילנד על ידי המלך ואג'יראווד בשנת 1911. |  |
| היום החמישה עשר, לוח השנה הירחי הסיני ה-7 (אוגוסט) | פסטיבל הרוחות | วันสารทจีน | Wan Sat Chin | ידוע כסאט צ'ין להבדיל מסאט תאי. |  |
| היום החמישה עשר, לוח השנה הירחי הסיני ה-8 (ספטמבר) | פסטיבל אמצע הסתיו | วันไหว้พระจันทร์ | Wan Wai Phrachan | פסטיבל סיני |  |
| ירח חדש, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-10 (ספטמבר, אוקטובר) | סאט תאי | วันสารทไทย | Wan Sat Thai | הפסטיבל המסורתי באמצע השנה, עכשיו חגגו בעיקר בנאקון סי טמרט. |  |
| היום הראשון עד התשיעי, לוח השנה הירחי הסיני ה-9 (ספטמבר עד אוקטובר) | פסטיבל צמחוני | เทศกาลกินเจ | Thetsakan Kin Che | בדרך כלל מתאים יום סאט תאי, בהתאם ההבדלים בין לוחות השנה התאילנדים והסינים. |  |
| ירח מלא, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-11 (אוקטובר) | פאואראנה/וואן אוק פהאנסה | วันออกพรรษา |  | מסמן את הסוף של שלושה חודשים ואסה ותחילת התקופה קאטהינה למחרת. |  |
| ירח מלא, לוח השנה הירחי התאילנדי ה-12 (נובמבר) | לוי קראטונג | วันลอยกระทง | Wan Loi Krathong | נחגג כמו פסטיבל יי פנג (ยี่เป็ง) בצ'יאנג מאי. |  |
| 25 בדצמבר | חג המולד | วันคริสต์มาส |  | חג נוצרי החוגג את הולדתו של ישו המשיח. |  |
| 1 שוואל בלוח המוסלמי | עיד אל-פיטר | วันตรุษอีดิ้ลฟิตรี ‏(วันรายอปอซอ) |  | חג מוסלמי החוגג את צום סוף חודש הרמדאן. נצפו כחופשה ציבורית במחוזות יאלה, פאטאני, נראטהיוואט, וסאטון. |  |
| 10 ד'ו אל-חיג'ה בלוח המוסלמי | חג הקורבן | วันตรุษอีดิ้ลอัฎฮา ‏(วันรายอฮัจยี) |  | חג מוסלמי המנציח את נכונותו של איברהים להקריב את בנו אסמעיל כמעשה של ציות לאללה. נצפו כחופשה ציבורית במחוזות יאלה, פאטאני, נראטהיוואט, וסאטון. |  |
גלריה

‏ראש השנה האזרחית בבנגקוק (1 בינואר 2013)‏
‏מאגה פוג'ה
‏פסטיבל סונגקראן בצ'יאנג מאי
‏טקס החרישה המלכותי (יום האיכר) בבנגקוק
‏וסק בבנגקוק
‏תחילת ואסה
‏יום זכויות הילד
‏יום המורה
‏יום הכוחות המזוינים המלכותיים של תאילנד (2010)
‏ראש השנה הסינית (2016)
‏שמי פנסים (לוי קראטהונג)
זיקוקין די-נור

.
זיקוקין
וידאו של זיקוקין די-נור
זיקוקין די-נור, זיקוקי די-נור, זיקוקין או זיקוקים הם מתקני נפץ המתפוצצים תוך הפצת אור רב בשלל צבעים ואפקטים, ומשמשים בחגיגות. רוב הזיקוקין המשוגרים בחגיגות הם פגזים מיוחדים המשוגרים ממעין מרגמות (ולא רקטות).
את הזיקוקין ומופעי הזיקוקין פיתחו בדרום מזרח אסיה ובעיקר בסין העתיקה, לצרכים פולחניים.
מרכיבי הזיקוקין > חומרי נפץ פירוטכניים

על מנת לשגר ולפוצץ אלמנטים פירוטכניים דרושים חומרי נפץ הודפים שונים. הנפוץ מביניהם הוא אבק השרפה השחור. הוא מיוצר מאבקת פחם עץ, גופרית צהובה וחנקת אשלגן על פי היחס 75,10,15 אחוז בהתאמה. בחומר נפץ זה חנקת האשלגן משמשת כמחמצן ואבקת הפחם והגופרית כדלק. ישנם עוד כמה חומרי נפץ אחרים המשמשים בזיקוקין הפועלים לפי תגובות חימצון-חיזור דומות לאבק השרפה.
מרכיבי הזיקוקין > כוכבים פירוטכניים

כוכבים פירוטכניים משמשים ליצירת רוב האפקטים הצבעוניים בזיקוקין די-נור. הכוכבים הם תערובת של חומרים דליקים שנדחסו עם חומר מאגד ועוצבו בצורה מסוימת בהתאם לאפקט הפירוטכני המבוקש.
הכוכב הפירוטכני בוער לפרקי זמן קבועים וגודלו נקבע לפי גודל האלמנט וזמן הבעירה הרצוי.
כחומר מאגד אפשר להשתמש גם בסוגי גומי שונים, אבקת שלק או בניטרוצלולוזה.
המאגד לרוב הוא דקסטרין המופק מחימום של עמילן תירס (קורנפלור). מערבבים אותו ואת תערובת הכוכבים בתמיסת מים בתוספת אתנול עד שהתערובת הופכת לעיסה הניתנת לעיצוב.
מרכיבי הזיקוקין > כוכבים פירוטכניים > סוגי כוכבים פירוטכניים

כוכבים חתוכים ("Cut Stars") – התערובת משוטחת ולאחר מכן נחתכת לקוביות בגודל הרצוי.
כוכבים דחוסים ("Pressed stars") – התערובת נכנסת לתוך תבנית ונדחסת לרוב על ידי מכבש הידראולי לצורת צילינדרים קטנים, או שמכניסים את תערובת הכוכבים לתוך מזרק ואז לוחצים את הבוכנה ודוחסים את התערובת. לשיטה זאת יש 3 שמות: כוכבים דחוסים/שאובים/מוזרקים.
כוכבים מגולגלים ("rolled stars") – התערובת מתגלגלת עם ליבות קטנות ובעת הגלגול התערובת נדבקת לליבות ונוצר כוכב עגול, כמו כדור שלג. רוב הכוכבים הפירוטכניים מיוצרים בשיטה זו.
הצורה בה נראים הכוכבים בשעת הפיצוץ נקבעת על ידי מרכיבי התערובת. אבקות מתכת שונות יוצרות אור בצבעים שונים ומלחים שונים יוצרים אש צבעונית.
מלחי אשלגן בוערים בצבע סגול, מלחי נתרן בוערים בצבע צהוב, מלחי בריום בוערים בצבע ירוק, מלחי סטרונציום בצבע אדום, מלחי נחושת (נחושת דו-כלורית) בוערים בצבע כחול, וכן הלאה.
מרכיבי הזיקוקין > זיקוקין שקטים

ב-2022 לקראת יום העצמאות של ישראל, עלה הדיון בדבר השפעת רעש הפיצוץ על האוכלוסייה הסובלת מהלם קרב, כמו כן על השפעתו על אוכלוסייה מבוגרת, ילדים, תינוקות, ובעלי חיים, שעלולים גם לסבול מרעש זה. לפיכך הוחלט במספר רב של מועצות לבטל או להשתמש בזיקוקין שקטים.. זיקוק שקט בנוי ועשוי מחומרים קצת שונים, אך אינו באמת שקט לחלוטין.
מרכיבי הזיקוקין > פגזי זיקוקין > פגז כדורי

פגז כדורי הוא זיקוק בו מסודרים כוכבים מסביב לליבת תערובת נפץ לשבירה. בעת ההצתה של התערובת נוצרים גזים רבים המרסקים את גוף הפגז ומשגרים את הכוכבים בצורה עגולה וסימטרית. פגזים כדוריים אופייניים לזיקוקין המיוצרים באסיה, בעיקר בסין ויפן.
ההצתה של התערובת נגרמת על ידי הצתה של פתיל השהיה (הנמצא בתוך צינורית המונעת ממנו להצית את השכבות החיצוניות). פתיל ההשהיה נדלק כחלק מתהליך שיגור פגז הזיקוקין, על ידי תערובת ההדיפה (לרוב אבק שרפה) המשגר את הפגז לגובה רב.
שריפתה של אבקת ההדיפה מציתה את פתיל ההשהיה, שמדליק את חומר הנפץ לשבירת הפגז.
סוג כזה של פגז נקרא באנגלית "Aerial Shell".
מרכיבי הזיקוקין > פגזי זיקוקין > פגז גלילי

פגזים גליליים דומים מאוד בפעולתם לפגזים הכדוריים, אך בפגז מסוג זה הכוכבים הפירוטכניים מסודרים בתוך מבנה בצורת גליל, מה שגורם לפיצוץ להיות לא עגול או סימטרי. פגזים גליליים אופייניים לזיקוקין מסורתיים המיוצרים בדרום אירופה במדינות כגון איטליה, ספרד ובאי מלטה. פגזים אלו הם לפעמים רב-שלביים, מאחר שניתן לחבר כמה פגזים כאלה זה אחר זה, וכך ליצור רצף פיצוצים. במדינות בהם פגזים גליליים נפוצים נוצרו מסורות של פגזים גליליים רב שלביים, לפעמים בעלי 7 שלבי פיצוץ ואף יותר.
סוג הפגזים הזה פופולרי משום שהוא קל יותר להכנה ולשילוב במתקנים פירוטכניים, אך בדרך כלל מכיל יותר כדורים פירוטכניים מאשר הפגז הכדורי.
סוג זה של פגזים נקרא לעיתים פגז איטלקי למרות שלא ידוע היכן הוא הומצא.
מרכיבי הזיקוקין > פגזי זיקוקין > פגזים קטנים

לעיתים ישנם פגזים המכילים בתוכם פגזים קטנים יותר, שמטרתם לעוף בעת השבירה של הפגז הגדול. פגזים אלו יכולים להוות גרסה מוקטנת של פגז כדורי או פגז צילינדרי.
פגזים קטנים יחסית ניתנים לשיגור בעזרת מנוע רקטי, כאשר בראשו נמצא הפגז שמתפוצץ בסוף בעירת המנוע הרקטי. שיטה זו יכולה לגרום לסטיות ובכך לסכן את הסובבים, זאת לעומת השיגור מגליל בעל קוטר פנימי בגודל הפגז אשר נותן הדיפה ישרה ובטיחותית.
מרכיבי הזיקוקין > מתקנים פירוטכניים אחרים

ישנם עוד מתקנים פירוטכניים רבים כגון:
מזרקות פירוטכניות – יוצרות עמוד של אש וניצוצות.
גלגלים פירוטכניים – מספר מזרקות המחוברות לגלגל אשר מסתובב מהדחף שיוצרות המזרקות.
כוכבי שביט – כוכב פירוטכני גדול אשר משוגר לשמים ויוצר אפקט של שובל ניצוצות.
מוקשי כוכבים פירוטכניים, נרות רומאיים, כוורות בקטרים שונים, ספינרים (Spinners), האמרים (Hummers), מפלים, מניפות, ספרקלרים, רקטות מסוגים שונים ועוד.
היסטוריה

מקור הזיקוקין כפי הנראה מסין העתיקה. התיעוד הראשון לגבי זיקוקין, שאינו נתון לוויכוח הוא מהמאה ה-12, שם מוזכרים זיקוקין ששימשו לצרכים פולחניים, על מנת להפחיד את הרוחות הרעות בקולם הרם ("ביאן פאו") וכן לצורך תפילות לשמחה ולפרנסה.
עם הזמן, התפתחה אמנות הזיקוקין והפכה למקצוע. את אומני הזיקוקין בסין העתיקה כיבדו על פי כישרונם ליצור מופעים מרהיבים של קול ואור. בסין ובמונגוליה העתיקות פיתחו גם את הרקטות הראשונות לשימוש צבאי, כפי הנראה על בסיס הזיקוקין. ישנו תיעוד משנת 1264 על בהלתה של הקיסרית הזקנה דווגר גונג-שנג בעת סעודה שערך לכבודה בנה הקיסר ליזונג מסונג, מירי זיקוק שהומצא אז ונקרא "חולדת עפר".
עד המאה ה-14 הפך המנוע הרקטי למצוי בפעילות מלחמתית וצבאית, כפי שתועד בספר "הולונגג'ינג" על קרבות הסינים, ונכתב בשנים 1330 ועד 1360.
שימושים

זיקוקין די-נור בפסטיבל נגאוקה
ילדים משחקים במשגרי זיקוקין די-נור ידניים לצד מדורת ל"ג בעומר בתל אביב
זיקוקין די-נור בחגיגות השנה החדשה שנערכו בסידני, אוסטרליה בשנת 2005
זיקוקין בחתונה ישראלית, 2022
שימושים > חגיגות ומועדים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מופע זיקוקין די-נור נהוג באירועים חגיגיים ציבוריים, בעיקר בטקס פתיחה או סיום של אירוע כזה, ובאירועים חגיגיים פרטיים (למשל חתונה). בישראל נהוגים מופעי זיקוקין בטקסי יום העצמאות. בביצועים בשטח פתוח של "הפתיחה 1812" מאת צ'ייקובסקי, הכוללת בשיאה מטחי תותח, מסתיימים לעיתים בזיקוקין די-נור.
שימושים > זיקוקין די-נור כאמצעי לחימה

במהלך המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל בשנת 2014 נעשה פעמים רבות שימוש בירי של זיקוקין לעבר כוחות הביטחון. בעקבות זאת הוטל בנובמבר 2014 איסור זמני על ייבוא זיקוקין לישראל, בתוקף עד 15 בפברואר 2015.
שימוש לא נכון בזיקוקין הוא מסוכן, הן לאדם המפעיל אותם (סיכוני כוויות ופציעות) והן לעוברי אורח. תאונות בהפעלת זיקוקין גרמו בעבר לפציעות קשות, מוות ונזק כבד לסביבה. תאונות קשות התרחשו גם במתקנים לייצור או לאיכסון זיקוקין. מסיבה זו, ייצור, הובלה והפעלה של זיקוקין מוגבלות על פי חוק במדינות רבות רק לאנשי מקצוע שעברו הכשרות מיוחדות. בישראל, למשל, הפעלת זיקוקין מחייבת השלמת קורס של מפעיל זיקוקין של המוסד לבטיחות ולגיהות.
רעש של זיקוקין עלול להבהיל בעלי חיים ולגרום להם להימלט מהסכנה הנתפסת, לעיתים תוך פגיעה עצמית, פגיעה של כלי רכב וכדומה. ציפורים מבוהלות עלולות לנטוש את קניהן ולא לשוב אליהם.