stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוזיאון גבורה ותהילה
המוזיאון

המוזיאון הוקם על ידי ותיקי מלחמת העולם השנייה ("וטרנים"), ולדימיר ספרנסקי (יליד 1925) ואפרים פפרני (יליד 1924), בסיוע עיריית אשדוד, ונפתח לציבור ב-28 בנובמבר 2010, כאשר עבודות ההקמה נמשכו 4 שנים. המוזיאון מציג תצלומים, מסמכים, מדים, עיטורים וחפצים אישיים נוספים של לוחמי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.
ספרנסקי ופפרני זכו שניהם באות יקיר העיר אשדוד לשנת 2022 על פועלם להקמת המוזיאון.
ב-2020, הוקם אתר אינטרנט למוזיאון על ידי תלמידי בית הספר התיכון מקיף ה', במסגרת מיזם ההתנדבות "Innovate" של מרכז פסג"ה המקומי.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל, הארכיון החל להנציח – לצד תערוכת השואה – גם את סיפוריהם של החללים במלחמה והנרצחים בפעולות האיבה של "חמאס" במתקפת הפתע על ישראל, ושינה את שמו ל"מוזיאון גבורה ותהילה".
גלריה

התערוכה הראשית
ציורי קיר
לידיה ליטביאק – "השושנה הלבנה של סטלינגרד"
הנפת הדגל הסובייטי מעל בניין הרייכסטאג
ראו גם

מוזיאון אשדוד לאמנות
המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן
בית אריה קלנג
הארכיון לתולדות אשדוד
הערות שוליים

1 2  חן מור אטיאס, על מוזיאון הגבורה היהודית באשדוד שמעתם? זה הזמן להגיע לבקר, באתר כאן דרום אשדוד, ‏13 במאי 2024
↑  גילה לבני זמיר, צבא אדום כדם והעולם שותק, באתר זמן ישראל, 13 באפריל 2022
↑  האתר הרשמי של המוזיאון
↑  אודות, באתר האתר הרשמי של המוזיאון
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק עד הלום • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
קטגוריה ראשית
תסביח

תסביח (בערבית: تَسْبِيح) הוא מושג אסלאמי, שמתאר צורה של זיכר, שמתבססת על שינון של משפטים בשבחו של אללה, ובעיקר חזרה על המשפט "סובחאן אללה" (سُبْحَانَ ٱللَّٰهِ) שמשמעותו היא "ישתבח אללה". הדבר נפוץ מאוד בקרב הסופים.
לעיתים נאמר התסביח תוך מניית פעמים על כף היד או באמצעות מסבחה.
הערות שוליים

↑  Tasbih - Wikipedia, WordDisk
↑  Is Using Prayer Beads An Innovation? - SeekersGuidance, SeekersGuidance, ‏10 בספטמבר 2009
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: tesbih--allah 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מסבחה (אסלאם)

מסבחה
מִסְבַּחָה (בערבית: مِسْبَحَة) או סוּבְּחָה (בערבית: سُبْحَة) היא מחרוזת תפילה מוסלמית. המסבחה המקורית עשויה 99 חרוזים, והיא מסייעת למוסלמי המאמין לבצע את מצוות תסביח – אמירת כל שמותיו של אללה בזה אחרי זה, תוך שהוא מעביר את חרוזי המסבחה בין אצבעותיו. על אף שמקורה של המסבחה באסלאם, היא מקובלת גם במדינות נוצריות כמו יוון, ארמניה, גאורגיה ובארצות הבלקן.
בניגוד לחשיבה המקובלת החרוזים אינם מסמלים את כל 99 שמותיו של אללה המוזכרים בקוראן ומטרת המסבחה היא ביצוע מצוות התסביח. במסבחה מקוצרת יש 33 חרוזים. בין כל 11 חרוזים מפרידה דסקית המכונה שאהד (עד).
מקור השם מסבחה מהשורש ס.ב.ח בערבית, המקביל לשורש ש.ב.ח בעברית, ומשמעותו דברי שבח הניתנים לאל.
הווהאבים, השייכים לאסכולה החנבלית, מתנגדים ל"תסביח", בטענה שהנביא מוחמד השתמש רק באצבעות ידו הימנית כדי לדקלם את שמותיו של אללה, ולכן על כל המוסלמים לנהוג כך. המסבחה נועדה לכבד את אללה ולהזכירו בכל מקום.
קיימים כיום פתרונות דיגיטליים למסבחה, בהם מונה דיגיטלי ואף אפליקציות ייעודיות שמסייעות בספירה.
הערות שוליים

↑  מסבחות דיגיטליות
↑  אתר מסבחה דיגיטלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12038395b (data)  GND: 7515015-3  SUDOC: 028575784  TDVİA: tesbih--tespih 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוזיאון הכנסת

בית פרומין בשנת 2011
מוזיאון הכנסת הוא מוזיאון להנצחת הכנסת במשכנה הקודם. המוזיאון עתיד להיפתח בבית פרומין שבמרכז ירושלים במקום בו שכנה הכנסת ממרץ 1950 ועד לחנוכת משכן הכנסת הנוכחי.
היסטוריה

המוזיאון שוכן בבית פרומין ברחוב המלך ג'ורג' 24, בו פעלה הכנסת כמשכן זמני בכנסות הראשונה עד השישית בשנים 1950–1966. מליאת הכנסת הייתה ממוקמת במפלס רחוב המלך ג'ורג', דוכן הנואמים היה ממוקם בסמוך לכניסה ופנה אל יושבי המליאה אשר ישבו מצפון לו. באולם זה נישאו נאומי בן-גוריון בתקופת כהונתו כראש הממשלה ומדוכן זה התנהלו הוויכוחים המרים בינו לבין מנחם בגין.
הקמת המוזיאון נקבעה בחוק בשנת 2010 עם חקיקת חוק מוזיאון הכנסת, התש"ע–2010, בהשפעת המועצה לשימור אתרים. המוזיאון שואף להחיות את החיים הפרלמנטריים בימי בית פרומין, ולמוזיאון מונתה אוצרת שהחלה בפרויקט של תיעוד היסטורי באמצעות ראיונות וסיפורים אישיים הנוגעים לתקופה שבה שימש המקום למשכנה של הכנסת. נאספו חפצים שהשתייכו לכנסת בגלגולה בבית פרומין ובהם הקלטות של נאומים היסטוריים.
עם ההחלטה על הקמת המוזיאון שוחזר המבנה על חזיתותיו, פורקה תקרת המליאה, וגג המבנה.
עוד בטרם סיום בנייתו ופתיחתו לציבור, המוזיאון פועל במגוון תחומים; סביב מבנה המוזיאון מוצגות תערוכות מתחלפות, המוזיאון משיק ספרים, ערוץ יוטיוב ומגוון פעילויות בירושלים ובכל רחבי הארץ ובהם תערוכה בנתב"ג, השתתפות בפעילות בתים מבפנים ותערוכות במבנה הכנסת הנוכחי[דרוש מקור].
בין השנים 2011–2018 ניהלה את פרויקט הקמת המוזאון הדסה גרינברג-יעקב. ב-2018 הוביל מנכ"ל הכנסת לשעבר אלברט סחרוביץ, הליך מינוי לשמונה משרות ניהוליות בכנסת באמצעות ועדות איתור, בהן מנוי מנהל למוזאון שטרם הוקם. זאת בניגוד לעמדה המקצועית של המועצה המייעצת למוזאון הכנסת. נכון ל-2020 את המוזיאון מנהל ד"ר משה פוקסמן שעל. האוצרת הראשית היא מיכל ברושי נחמני.
המעצב הראשי של המוזיאון: רואי רוט מחברת בריז קריאייטיב.
למוזיאון מועצה מייעצת בת 13 חברים, הממונים על ידי יושב ראש הכנסת שתפקידיה לייעץ לו בנושאי מדיניותו הכללית, ניהולו והפעלתו של המוזיאון, תקציב המוזיאון תוכנית העבודה השנתית שלו, שחזור משכן הכנסת בבית פרומין, שימורו והכשרתו. בראש הוועדה עומד כיום אריה האן מזכיר הכנסת לשעבר.
הקמת מוזיאון הכנסת החלה בשנת 2016, והוא היה אמור להיפתח ב-2018, אך הבנייה נפסקה לאחר זמן קצר, והבניין עמד נטוש במשך כארבע שנים. ביולי 2022 חודשו העבודות להקמת המוזיאון. בנובמבר 2023 פרסמה הכנסת מכרז להפעלת המוזיאון על ידי יזם פרטי. המוזיאון עתיד להיפתח בפסח 2025.
ראו גם

הכנסת
בית פרומין
לקריאה נוספת

מיכאל יעקובסון, בית המחוקקים הראשון: סיפורו של בית פרומין - מוזיאון הכנסת, המועצה לשימור אתרים והכנסת, 2025
הערות שוליים

↑  כך ניצל בית פרומין, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
↑  פרוייקט התיעוד בעל-פה, באתר הכנסת
↑  התקדמות המוזיאון - ציוני דרך, באתר הכנסת
↑   צבי זרחיה, המועצה המייעצת למוזיאון הכנסת פנתה למבקר המדינה נגד "ועדות האיתור", באתר TheMarker‏, 4 בדצמבר 2016
↑  יקי אדמקר‏, מנכ"ל הכנסת פועל לביטול המכרז בתפקידים בכירים: "חלוקת ג'ובים", באתר וואלה, 6 בנובמבר 2016
↑  המהפך: סמנכ"ל מרכז בגין נבחר לנהל את מוזיאון הכנסת,  באתר כיפה, 09 במאי, 2017 18:56
↑  מוזיאון הכנסת, באתר Breeze Creative
↑  חוק מוזיאון הכנסת, התש"ע–2010, באתר הכנסת
↑  המועצה המייעצת, באתר הכנסת
↑  הילה שמר, להיזכר בימים הצנועים של הח"כים: כך ייראה מוזיאון הכנסת בירושלים, באתר Xnet‏, 23 במאי 2017
↑  פפה אללו, על הנייר בלבד: הסיפור מאחורי מוזיאון הכנסת שעדיין לא קם, באתר כל העיר, 10 בדצמבר 2021
↑  עמיחי אתאלי, משכן הכנסת הראשון יהפוך למוזיאון, באתר ynet, 3 ביולי 2022
↑  עידן ארץ, ‏כסף למלחמה? הכנסת יוצאת במכרז להקמת מוזיאון בעשרות מיליונים, באתר גלובס, 13 בדצמבר 2023
נובויו אויאמה

| --- | --- |

נובויו אויאמה, 1960
 לידה:  16 באוקטובר 1933 שיבויה, יפן 
 פטירה:  29 בספטמבר 2024 (בגיל 90) טוקיו, יפן 
 שם לידה:  大山 羨代 
 מדינה:  יפן 
 תקופת הפעילות:  1965–2016 (כ־51 שנים) 
 בן זוג:  קייסוקה סגאווה
 פרופיל ב-IMDb
 
נובויו אויאמה (יפנית: 大山 のぶ代‏; 16 באוקטובר 1933 - 29 בספטמבר 2024) הייתה שחקנית, מדבבת, תסריטאית, זמרת ואישיות טלוויזיה יפנית. הקריירה שלה השתרעה על פני חמישה עשורים במהלכם היא עבדה בטלוויזיה, בקולנוע וברדיו. אויאמה ידועה בעיקר בשל כך שהיא הייתה המדבבת של הדמות דורימון בסדרת האנימה הפופולרית "דורימון" במשך 26 שנים, בין השנים 1979 עד 2005.
ביוגרפיה

אויאמה נולדה ב-בשיבויה שבטוקיו. היא החלה את הקריירה במהלך שנות ה-50. בתחילה  הופיעה בדרמות שונות ברדיו ובתוכניות לייב-אקשן בטלוויזיה.
פריצת הדרך הגדולה של אויאמה הגיעה בשנת 1979 כאשר נבחרה להיות המדבבת של הדמות דורימון. לאורך השנים הייתה לאויאמה השפעה רבה על עיצוב אישיותו של דורימון.
אויאמה גילמה את דמותו של דורימון במשך מעל ל-25 שנים, כאשר במהלך תקופה זו היא דיבבה את הדמות במאות פרקים של סדרת האנימה וכמו גם בעשרות סרטי קולנוע של דורימון ותוכניות ספיישל. כמו כן באותה התקופה דורימון הפך גם לדמות פופולרית במיוחד גם במדינות רבות אחרות ברחבי ברחבי העולם, ובמיוחד באזור אסיה. במהלך אותה התקופה אויאמה דיבבה את הדמות במספר רב של סרטים, תוכניות ספיישל ובפרקים של סדרת הטלוויזיה של דורימון. בשנת 2005 הפסיקה לדבב את דמותו של דורימון והיא הוחלפה במדבבת וואסבי מיזוטה(אנ').
לאורך הקריירה שלה אויאמה דיבבה גם דמויות נוספות בסדרות אנימה, סרטים ופרסומות שונות. בין היתר היא דיבבה את דמות הדובון הפסיכוטי מונוקומה אשר הוא האנטגוניסט הראשי בסדרת משחקי הווידאו "דאנגנרונפה".
ביוגרפיה > מותה

ב-13 במאי 2015 בעלה קייסוקה סגאווה חשף לראשונה בתוכנית רדיו שהיא אובחנה כחולה בדמנציה. בשל החרפת מצבה הבריאותי אויאמה הפסיקה לעבוד לאלתר בשנת 2016, ובאותה השנה היא עברה לגור בבית אבות.
אויאמה נפטרה ב-29 בספטמבר 2024, בהיותה בת 90.
חיים אישיים

אויאמה הייתה נשואה לאיש הטלוויזיה קייסוקה סגאווה. לבני הזוג לא היו ילדים.
פילמוגרפיה > סדרות טלוויזיה מונפשות

| שנה | שם התוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1965–1966 | Hustle Punch | פאנץ' |  |
| 1969 | Sazae-san | קאטסו איסונו |  |
| 1970–1971 | Norakuro | נורהקורו |  |
| 1971–1971 | Andersen Stories | טופ | פרק 20 |
| 1972–1973 | Hazedon | האזדון |  |
| 1977–1978 | Invincible Super Man Zambot 3 | ג'ין קאפיי |  |
| 1979–2005 | דורימון | דורימון |  |
| 2013 | Danganronpa: The Animation | מונוקומה |  |
| 2014 | Wooser's Hand-to-Mouth Life: Awakening Arc | מונוקומה | פרק 10 |
פילמוגרפיה > סרטי קולנוע מונפשים

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1971 | Ali Baba and the Forty Thieves | האק |  |
| 1980 | Doraemon: Nobita's Dinosaur | דורימון |  |
| 1981 | Doraemon: The Records of Nobita, Spaceblazer | דורימון |  |
| 1981 | What Am I for Momotaro | דורימון |  |
| 1982 | Doraemon: Nobita and the Haunts of Evil | דורימון |  |
| 1983 | Doraemon: Nobita and the Castle of the Undersea Devil | דורימון |  |
| 1984 | Doraemon: Nobita's Great Adventure into the Underworld | דורימון |  |
| 1985 | Doraemon: Nobita's Little Star Wars | דורימון |  |
| 1986 | Doraemon: Nobita and the Steel Troops | דורימון |  |
| 1987 | Doraemon: Nobita and the Knights on Dinosaurs | דורימון |  |
| 1988 | Doraemon: The Record of Nobita's Parallel Visit to the West | דורימון |  |
| 1989 | Doraemon: Nobita and the Birth of Japan | דורימון |  |
| 1990 | Doraemon: Nobita and the Animal Planet | דורימון |  |
| 1991 | Doraemon: Nobita's Dorabian Nights | דורימון |  |
| 1992 | Doraemon: Nobita and the Kingdom of Clouds | דורימון |  |
| 1993 | Doraemon: Nobita and the Tin Labyrinth | דורימון |  |
| 1994 | Doraemon: Nobita's Three Visionary Swordsmen | דורימון |  |
| 1995 | Doraemon: Nobita's Diary of the Creation of the World | דורימון |  |
| 1995 | 2112: The Birth of Doraemon | דורימון |  |
| 1996 | Doraemon: Nobita and the Galaxy Super-express | דורימון |  |
| 1996 | Dorami & Doraemons: Robot School's Seven Mysteries | דורימון |  |
| 1997 | Doraemon: Nobita and the Spiral City | דורימון |  |
| 1997 | The Puzzling Challenge Letter of the Mysterious Thief Dorapan | דורימון |  |
| 1998 | Doraemon: Nobita's Great Adventure in the South Seas | דורימון |  |
| 1998 | Doraemon Comes Back | דורימון |  |
| 1999 | Doraemon: Nobita Drifts in the Universe | דורימון |  |
| 1999 | Funny Candy of Okashinana!? | דורימון |  |
| 1999 | Doraemon: Nobita's the Night Before a Wedding | דורימון |  |
| 2000 | Doraemon: Nobita and the Legend of the Sun King | דורימון |  |
| 2000 | Doki Doki Wildcat Engine | דורימון |  |
| 2000 | Doraemon: A Grandmother's Recollections | דורימון |  |
| 2001 | Doraemon: Nobita and the Winged Braves | דורימון |  |
| 2001 | Ganbare! Gian!! | דורימון |  |
| 2002 | Doraemon: Nobita in the Robot Kingdom | דורימון |  |
| 2002 | Doraemon: The Day When I Was Born | דורימון |  |
| 2003 | Doraemon: Nobita and the Windmasters | דורימון |  |
| 2004 | Doraemon: Nobita in the Wan-Nyan Spacetime Odyssey | דורימון |  |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם המשחק | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995–2004 | סדרות משחקי דורימון | דורימון |  |
| 2010 | Danganronpa: Trigger Happy Havoc | מונוקומה | PSP |
| 2012 | Danganronpa 2: Goodbye Despair | מונוקומה | PSP |
| 2014 | Danganronpa Another Episode: Ultra Despair Girls | מונוקומה | PS Vita |
הערות שוליים

↑  "Doraemon/Danganronpa Voice Actress Nobuyo Oyama Suffering From Dementia". Anime News Network. נבדק ב-13 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "大山のぶ代さん老人ホームへ 介護福祉士が語る認知症の現状". 9 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Nobuyo Oyama, voice of beloved 'Doraemon,' dies aged 90". CNN.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA08647220  ISNI: 0000 0000 5142 1682  LCCN: no2007088899  MusicBrainz: 533044da-1689-473b-8e54-d4015b2a1553  NDL: 00117665  VIAF: 41623391   WorldCat (עם VIAF): 41623391
ארמון הלימוד העממי הגדול

| --- | --- |

בניין ארמון הלימוד העממי הגדול
 מיקום:  פיונגיאנג
 סוג:  ספרייה לאומית
 ספריית הפקדה:  כן
 תאריך ייסוד:  1982
 גודל האוסף:  20 מיליון (נכון לשנת 2007)
 קואורדינטות:  39°01′13″N 125°44′57″E﻿ / ﻿39.02028°N 125.74917°E﻿ / 39.02028; 125.74917
 http://www.gpsh.edu.kp/
 he
ארמון הלימוד העממי הגדול (הנגול: 인민대학습당; הנג'ה: 人民大學習堂 - ‏Inmin Daehak Seupdang) הוא הספרייה הלאומית של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה הממוקם בעיר הבירה פיונגיאנג. המבנה נמצא בכיכר קים איל סונג על גדותיו של נהר טאדונג.
היסטוריה

לפני בנייתו של ארמון הלימוד בתור ספרייה לאומית שימשה ספריית המדינה בפיונגיאנג, היא נוסדה בשנת 1945 והאוסף שלה כלל מיליון וחצי פריטים.
ארמון הלימוד נבנה בסגנון קוריאני מסורתי, בנייתו נמשכה 21 חודשים והסתיימה באפריל 1982 לכבוד יום הולדתו ה-70 של קים איל סונג. הספרייה נמצאת ברכזה של עיר הבירה, ברובע המרכזי של פיונגיאנג, קרוב לאספת העם העליונה. ממול לספרייה נמצא מגדל ג'וצ'ה, דבר זה אמור לחזק את הקשר בין העם של צפון קוריאה לאידאולוגיה של ג'וצ'ה.
עבור סיקור תקשורתי נרחב, בניין הספרייה נראה לעיתים קרובות בנאומים, תהלוכות צבאיות וגרעיניות, והופעות לכבוד חגים לאומיים.
מטרותיו ותפקידיו של ארמון הלימוד

הארמון נפתח כדי לשמש בתור "מרכז לפרויקט האינטלקטואליזציה של כלל החברה ומקדש למידה לכל העם".
מלבד תפקיד הספרייה הארמון, כשמו כן הוא משמש כמוסד לימודי. במקום מתקיימות הרצאות בנושאים שונים, כאן מועברים קורסי העשרה לפקידים ומדענים. שדרת הפקידות הבכירה של צפון קוריאה עוברת השתלמויות בארמון. כמו כן מתקיימים כאן קורסי שפות זרות הפתוחים לקהל הרחב.
הוא משמש כמרכז הלאומי למחקר והלימוד של רעיונותיה של אידאולוגיית ג'וצ'ה.
אוסף הספרייה

האוסף כולל 10,800 מסמכים, ספרים ומדריכים אשר נכתבו על ידי קים איל סונג, כמו כן הספרייה כוללת כתביו של קים ג'ונג איל. הגישה אל הפרסומים זרים הנמצאים באוסף הספרייה מותרת באישור מיוחד בלבד.
אוסף הספרייה הוא מגוון. היא מקבלת עותק חובה של כל הפרסומים במדינה, קיים חילוף ספרים בינלאומי. חוץ מזה, ארמון הלימוד הוא מוסד הפקדה של פרסומיהם של אונסק"ו, או"ם וארגון הבריאות העולמי. נכון לשנת 2007 האוסף כלל 20 מיליון פריטים. ספרות מדעית וטכנית נמצאת באוסף מיוחד שמחולק לפי עקרונות לשוניים וגאוגרפיים.
מבנה ארמון הלימוד

לארמון הלימוד ישנו שטח כולל של 100,000 מ"ר ו-600 חדרים. הספרייה יכולה להכיל עד 30 מילון ספרים. כאן ישנם 10 חדרי קריאה עבור 5,000 קוראים, כמו כן ישנם 17 אולמות לשימוש במחשבים ומספר כיתות לימוד לצורך הרצאות המתקיימות בארמון. במקום פועלת אפשרות לשליחת ספרים בדואר, אפשרות זו משמשת קוראים פרטיים, מפעלים, מוסדות מדע ומחקר, מוסדות חינוך ומוסדות אחרים.
לקריאה נוספת

Kosciejew, Marc (2009). "Inside an Axis of Evil Library: A First-Hand Account of the North Korea Dear Leader's Library System Part One" (PDF). Feliciter. 55 (4): 167–170.
Корейской Народно-Демократической Республики Национальная библиотека / Л. Н. Нагаева // Библиотечая энциклопедия / Рос. гос. б-ка ; гл. ред. Ю. А. Гриханов. — М. : Пашков дом, 2007. — С. 525. — 1300 с. — ISBN 5-7510-0290-3.
הערות שוליים

1 2 3 4  Корейской Народно-Демократической Республики Национальная библиотека / Л. Н. Нагаева // Библиотечая энциклопедия / Рос. гос. б-ка ; гл. ред. Ю. А. Гриханов. — М. : Пашков дом, 2007. — С. 525. — 1300 с. — ISBN 5-7510-0290-3.
↑  Portal, Jane; British Museum (2005). Art under control in North Korea. Reaktion Books. p. 97. ISBN 978-1-86189-236-2.
↑  French, Paul (2007). North Korea: the paranoid peninsula--a modern history2 (2 ed.). Zed Books. p. 299. ISBN 978-1-84277-905-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1153167131  LCCN: no2007134025  VIAF: 159826669   WorldCat (עם VIAF): 159826669
אקאתיזיה

| --- | --- |

 תחום:  נוירולוגיה, פסיכיאטריה
 שכיחות:  נפוץ יחסית
 סיבות:  תרופות אנטי-פסיכוטיות, מחלת פרקינסון
 תסמינים:  חוסר מנוחה
 אבחון:  פרקינסון, תסמונת הרגל חסרת המנוחה
 טיפול:  החלפת תרופות פסיכוטיות
 סיבוכים:  התאבדות
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1151826 
 סיווגים
 ICD-10:  G21.1 
 ICD-11:  8A07.1 
 
אקאתיזיה (באנגלית: Akathisia) היא הפרעת תנועה, המאופיינת על ידי תחושה של חוסר מנוחה פנימי, וחוסר יכולת להישאר רגועים. בדרך כלל הרגליים מושפעות באופן הבולט ביותר, אנשים עשויים להתנועע, להתנדנד קדימה ואחורה, או לזוז ללא הפסקה. אחרים עשויים פשוט להרגיש שלא בנוח ולהיות בחוסר מנוחה ולחץ פנימי בלתי פוסק. סיבוכים כוללים התאבדות.
תרופות אנטי-פסיכוטיות, במיוחד התרופות מהדור הישן, הן גורם מוביל לפיתוח אקאתיזיה. סיבות אחרות עשויות לכלול מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין, ותרופות נוספות. מלבד זאת גם מחלות פרקינסון וסכיזופרניה שאינן מטופלות, עלולות להביא לכדי פיתוח אקאתיזיה ברמה מסוימת. התפתחות אקאתיזיה יכולה להתרחש גם כתוצאה של הפסקת נטילת תרופות אנטי פסיכוטיות. מקובל להאמין כי המנגנון העומד בבסיס התפתחות המחלה קשור בקשר ישיר או עקיף לריכוזי הדופמין בגוף. האבחון מבוסס על סימפטומים. יש להבחין בין אקאתיזיה לבין תסמונת הרגליים חסרות המנוחה, שכן אקאתיזיה, בשונה מתסמונת הרגל חסרת המנוחה, אינה קשורה לשינה.
הטיפול עשוי לכלול מעבר לתרופה אנטי-פסיכוטית בסיכון נמוך יותר למצב. תרופות עם ראיות בדבר תועלת זמנית כוללות, דיפרנידרמין, טרזודן, בנזטרופין, מירטזפין וחוסמי בטא. ויטמין B6 או תיקון של מחסור בברזל עשוי גם להיות שימושי. כמחצית מהאנשים על תרופות אנטי-פסיכוטיות מפתחים את המצב. הראשון להשתמש במונח היה לדיסלב, שתיאר את התופעה בשנת 1901.
סימנים וסימפטומים

הסימפטומים של אקאתיזיה עשויים להשתנות מתחושה קלה של אי שקט או חרדה לתחושה של טרור ופחד בלתי נשלט. אנשים בדרך כלל מסתובבים במשך שעות מחוסר שקט ברגע שברכיהם ורגליהם מתעייפות, והם אינם מסוגלים להמשיך לצעוד, הם יושבים או שוכבים, והדבר לא מועיל להפחתת הלחץ הנפשי הנובע מהשפעות האקאתיזיה. כאשר ישנו עיכוב באבחנה או לא ניתן טיפול אנטי-פסיכוטי מתאים יכולה להתרחש החמרה בסימפטומים של המחלה הבאים לידי ביטוי בהתנהגות המטופל. דניס סטייקר, נוירו- פסיכולוג, סבל מאקאתיזיה, שנגרמה על ידי תרופות, במשך יומיים וכך תיאר את תחושותיו במהלך הניסוי כך: "זו הייתה ההרגשה הכי גרועה בחיי, לא הייתי מאחל את זה לאויב הכי גרוע שלי". חולים רבים מתארים סימפטומים של כאב נוירופתי הדומים לפיברומיאלגיה ולתסמונת הרגל חסרת המנוח. ישנם חוקרים הרואים את תסמונת הרגל חסרת המנוח כאקאתיזיה ממוקדת באזור הרגליים לפני התפתחות האקאתיזיה עצמה. היילי וחובריו (2006), תיאר את הדברים הבאים בנוגע לאקאתזיה: מתח, נדודי שינה, תחושת אי-נוחות, אי-מנוחה מוטורי, חרדה ובמקרים קיצוניים אף פאניקה.
ג'ק הנרי אבוט (1981) מתאר את התחושה:
.. [זה בא] עמוק מתוכך, אתה לא יכול לאתר את מקור הכאב ... שרירי עצם הלסת שלך משתוללים, כך שאתה נושך את החלק הפנימי של הפה שלך ואת מנעולי הלסת  ... עמוד השדרה שלך מתקשה, כך שאתה בקושי יכול להזיז את הראש או את הצוואר ולפעמים הגב שלך מתכופף כמו קשת ואתה לא יכול לקום. ... אתה חש כאב עם חוסר מנוחה, אז אתה מרגיש שאתה צריך ללכת, ואז ברגע שאתה מתחיל לצעוד, התחושה ההפוכה מתרחשת; אתה חייב לשבת ולנוח. הלוך ושוב, למעלה ולמטה אתה הולך ... אתה לא יכול לקבל הקלה ...
יש להדגיש כי לא כל "תגובה חסרת מנוחה" היא בהכרח אינדקציה לאבחון של אקאתיזיה. לדוגמה: מאניה, דיכאון, הפרעת קשב והיפראקטיביות עשויות להיראות כמו אקתזיה, אבל התנועות קורות כתוצאה מתחושה רצונית, ולא בשל חוסר מנוחה או כאב המלווה באי תנועה.
גורמים

אקאתיזיה קשורה לעיתים קרובות לשימוש בתרופות אנטי-פסיכוטיות המדכאות את הקולטנים של הדופמין. ההבנה בנוגע לפתופיזיולוגיה של אקאתיזיה עדיין מוגבלת, אך מסתמן שהיא קשורה לחוסמי שדרי הדופמין במוח. בנוסף, תרופות עם אפקטים טיפוליים מוצלחים בטיפול באקאתיזיה סיפקו הבנה נוספת לעניין הבנת מנגנון מערכת השדרים וקליטתם בגוף, והם: בנזודיאזפנים, חוסמי בטא, ומעכבי סרוטונין. סיבה מרכזית נוספת לפיתוח אקאתיזיה זוהי נסיגה הנצפית במטופלים התלויים בתרופות. מאחר שמחסור בדופמין מסתבר כמשחק תפקיד מרכזי בפיתוח תסמונת הרגל חסרת המנוחה, המיוחסת לאקאתיזיה ממוקדת של הרגל, הפסקה פתאומית של תרופות הדופמין עלול להביא ליצירת מחסור בכימיקל אשר מחכה את הפעילות של האגוניסט לדופמין, ובכך להביא להתפתחות הסינדרום. זו הסיבה בגינה הפסקה מיידית וחדה מדי של שימוש באופיוידים, קוקאין ומעוררי אופוריה דומים עלולים גם הם להביא להתפתחות תסמונת הרגל חסרת המנוחה ובהמשך אף לאקאתיזיה. נמצא גם כי פיתוח התסמונת עמד בקורלציה ישירה למחלת פרקינסון, לא ברור אם בגלל המחלה עצמה או בגלל סוג הטיפול והתרופות הניתנות לטיפול בה: לבודופה וכדומה. תרופות נוגדות דיכאון יכולות גם הן לגרום לפיתוח אקאתיזיה, בשל עלייה בסרוטונין בתוך מערכת העצבים המרכזית. זוהי הסיבה המרכזית בגינה מעכבי סרוטונין מהווים טיפול יעיל יחסית לאקאתיזיה. מחקר שנערך בשנת 2006 בבריטניה על ידי היילי ואחרים, הראה כי אקאתיזיה מתבטאת לעיתים קרובות בניסויים קליניים של מעכבידיכאון, כתסיסה או כליקוי רגשי והיפרקינזיס. עוד ציין המחקר כי אקאתיזיה שאינה מאובחנת נתפסת לעיתים כחוסר מנוחה כפשוטו, או ליתר דיוק כדיסקינזיה מוטורית. עוד התגלה כי אקאתיזיה מתבטא ברמות מוגברות של נוירופינפרין, נוירוטרנסמיטר אשר מזוהה עם מנגנונים המסדירים תוקפנות ועוררות מוגברת.
אבחנה

ניתן למדוד את נוכחותה וחומרתה של אקאתיזיה באמצעות סולם ברנס לאקאתיזיה, אשר מעריך הן קריטריונים אובייקטיביים והן קריטריונים סובייקטיביים. הערכה מדויקת של אקאתיזיה היא בעייתית, שכן קשה להבחין בין מספר רב של הפרעות עם סימפטומים דומים. במחקר של הפרעות תנועה שנגרמו על ידי נוירופלטיקה, אקאתיזיה נמצאה רק ב -26% מהחולים שאובחנו לראשונה עם אקאתיזיה. המאפיינים הבולטים של אקאתיזיה בהשוואה לתסמונות אחרות הם בעיקר מאפיינים סובייקטיביים, כגון תחושת חוסר המנוחה הפנימי של המטופל. אקאתיזיה יכולה להיות אבחנה שגויה כאשר הביטוי להפרעה אצל המטופל מגיע בעצם כתסמינים משניים להפרעות פסיכוטיות שונות, להפרעות במצב הרוח, להפרעות נפשיות, לתסמונת הרגל חסרת המנוחה, חרדה, נדודי שינה, נסיגה בסמים, דיסקינזיה או מחלה נוירולוגית אחרת. נוסף על כן האבחנה השנויה במחלוקת של פסאודו-אתקתאזיה כפי שנוסחה על ידי מארק ג'יי גריקה, במאמרו דיון באקאתיזיה של מבוגרים המשפיעה על יכולותיו הקוגניטיביות של המטופל, מנוסחת כאבחנה על סמך אותם סימפטומים כמו אקאתיזיה רגילה, אך ללא תחושת חוסר המנוחה הפנימי-מנטלי עליו מדווחים מטופלים המאובחנים בעלי אקאתיזיה אמיתית.