stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון 
 על שם:  צ'יאונה סוגיהארה 
 מיקום:  יאוטסו 
 מדינה:  יפן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 קואורדינטות:  35°28′00″N 137°10′00″E﻿ / ﻿35.466666666667°N 137.16666666667°E﻿ / 35.466666666667; 137.16666666667
 אתר רשמי
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה
 
היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה (ביפנית: 杉原千畝記念館) הוא מוזיאון השוכן בעיר יאוטסו שבמחוז גיפו שביפן.
המוזיאון מספר למבקריו את סיפורו של צ'יאונה סוגיהארה, דיפלומט יפני, יליד העיר, שהציל את חייהם של אלפי יהודים כאשר כיהן כקונסול יפן בקובנה, ליטא. המוזיאון כולל עשרה חלקים, כולל שחזור של משרד הקונסוליה היפנית בקובנה.
היסטוריה

בנייתו של היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה הסתיימה ב-2000. ההיכל נבנה מעצי ברוש יפני ממחוז גיפו והוא מדגיש את ההבדלים התרבותיים בין ליטא לבין המחוז. ההיכל עבר שיפוצים ב-2017 במסגרתם פנים ההיכל שוחזר כדי שיראה אותנטי יותר. בהיכל הזיכרון מבקרים כ-200,000 איש בשנה, מתוכם כ-2,000 מגיעים מישראל.
חלקי היכל הזיכרון

היכל הזיכרון מחולק לעשרה חלקים שמסומנים באותיות A-J. חלקים A ו-B מקנים למבקרים את הרקע לשואה ולרדיפת היהודים על ידי הנאצים. חלקים C עד E מספרים על החלטתו של סוגיהארה להנפיק אשרות ועל האופן שבו הוא סייע ליהודים להימלט מאירופה. חלקים F עד J דנים בהשפעה של האשרות של סוגיהארה על אלו שנמלטו, ואלו החלקים בהיכל בהם גם מוצגים מכתבי התודה מפליטים יהודים ו"דוחות הנחיתה של טסורוגה", סיפורים של פליטים יהודים רבים שבסופו של דבר נמלטו לנמל טסורוגה. בהיכל מוצג גם "ההחלטה", שחזור של משרדו של סוגיהארה בקובנה, שם המבקרים יכולים לחוש את הדילמה של סוגיהרה ולהגיע בכוחות עצמם להחלטה.
פארק ג'ינדונוקה

פארק ג'ינדונוקה הוא הפארק בו נבנה היכל הזיכרון של צ'יאונה סוגיהארה. הפארק מחולק לארבעה חלקים: אזור הזיכרון, אזור הגישה, אזור התרבות ואזור שעשועים. בפארק ניצבות שתי אנדרטאות מרכזיות, "האנדרטה לשלום עולמי" באזור הזיכרון שמעבירה את התקווה לשלום עולמי, ו"אנדרטת אשרות החיים", שמראה את התקווה שנוצרה בעקבות האשרות שהוענקו על ידי סוגיהארה. שתי האנדרטאות הוקמו ב-1996.
הערות שוליים

↑  "More than 20 Thousand Euros Collected for Sugihara House Renovation". BalticAsia. 2017-01-14.
↑  "Imparting the Spirit of Peace and Humanity to Future Generations / The Government of Japan - JapanGov -". The Government of Japan - JapanGov
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297387105171
קורי הוקינס

| --- | --- |

הוקינס, 2016
 לידה:  22 באוקטובר 1988 (בן 36) וושינגטון די.סי., ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד
 פרופיל ב-IMDb
 
קורי אנטוניו הוקינס (באנגלית: Corey Antonio Hawkins; נולד ב-22 באוקטובר 1988) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, שהיה מועמד לפרס אמי ולשני פרסי טוני.
הוא התפרסם תחילה בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "המתים המהלכים" (2015–2016), כמו גם בשל גילום הדמות של ד"ר דרה בסרט "היישר מקומפטון" (אנ') משנת 2015. הוא ידוע גם בזכות הופעותיו בברודוויי במחזות "שש דרגות לקירבה" (2017) ו"טופדוג/אנדרדוג" (2022); שתיהן זיכו אותו במועמדות לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (אנ').
בשנת 2017, הוקינס כיכב בסדרה "24: מורשת" של רשת פוקס, ובהמשך השנה גם בסרט המפלצות של ג'ורדן ווג'ט-רוברטס "קונג: אי הגולגולת". בשנת 2018, הוא הופיע בקומדיית הפשע הביוגרפית של ספייק לי, "שחור על לבן"; הוקינס קיבל מועמדות לפרס אמי בפריים טיים, על גילומו של פול בסדרה "Survive"‏(2020) של שירות הסטרימינג קוויבי.
תפקידיו האחרים כוללים את קומדיית האקשן של מייקל ביי "מחתרת השישה" (2019), בסרט המוזיקלי של ג'ון מ. צ'ו "שכונה על הגובה" (2021), בסרט המתח ההיסטורי של ג'ואל כהן "הטרגדיה של מקבת'" (אנ') (2021)  ובנוסף גם כיכב בעיבוד המוזיקלי של "הצבע ארגמן" משנת 2023.
ביוגרפיה

הוקינס נולד בוושינגטון די. סי., הוא גדל עם אמו שהיא שוטרת. הוא למד בבית הספר לאמנויות דיוק אלינגטון (אנ') בוושינגטון די. סי. ולאחר מכן למד בבית הספר ג'וליארד בניו יורק במגמת הדרמה, שם סיים את לימודיו ב-2011. במהלך לימודיו בג'וליארד קיבל הוקינס את פרס ג'ון האוסמן היוקרתי על הצטיינות בתיאטרון קלאסי.
קריירה

בשנת 2010, בעודו סטודנט שנה ב' בג'וליארד, שיחק הוקינס בשני סרטים קצרים "Empire Corner" ו-"Wu is Dead"; שניהם לצדה של טיונה פאריס.
עם סיום לימודיו החל בקריירת משחק בהצגות אוף ברודוויי הוא שיחק בכמה תפקידי אורח בטלוויזיה. הוקינס זכה לתפקיד קצר בסרט "איירון מן 3" של אולפני מארוול והמשיך לככב מול ליאם ניסן וג'וליאן מור במותחן הפעולה נון סטופ של סרטי יוניברסל.
בשנת 2013 ערך הופקינס את הופעת הבכורה שלו בברודוויי במחזה "רומיאו ויוליה" של ויליאם שייקספיר.
בשנת 2015 פרסם "הוליווד ריפורטר" כי הוקינס לוהק לסדרה "המתים המהלכים", ובהמשך השנה הוקינס גילם את ד"ר דרה בסרט הביוגרפי "היישר מקומפטון", אשר הוקרן לראשונה ב־14 באוגוסט 2015 והכניס 201 מיליון דולר בקופות.
בשנת 2017, הוקינס שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "24: מורשת". באותה שנה הוא שיחק בסרט המפלצות של ג'ורדן ווגט-רוברטס "קונג: אי הגולגולת", השני ביקום המפלצות של אולפני לג'נדרי, לצד ברי לארסון, סמואל ל. ג'קסון וטום הידלסטון. באביב 2017,  שיחק הוקינס בברודוויי במחזה "שש דרגות לקרבה" לצד אליסון ג'ני. הוא קיבל מועמדות לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר על משחקו בהצגה.
הוקינס ביצע את השיר "God Bless America" בגמר הגברים ליחידים באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס בשנת 2017.
בנובמבר 2024, פורסם כי הוקינס יצטרף ככוכב אורח לעונה השנייה של הסדרה "פוקר פייס" ב-Peacock.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Allegiance | ווילי וויליאמס |  |
| 2013 | איירון מן 3 | קצין בחיל הים |  |
| 2014 | נון-סטופ | טרוויס מיטשל |  |
| 2015 | היישר מקומפטון (אנ') | ד"ר דרה |  |
| 2017 | קונג: אי הגולגולת | יוסטון ברוקס |  |
| 2018 | שחור על לבן | סטוקלי קרמייקל (אנ') |  |
| 2019 | ג'ורג'טאון (אנ') | דניאל וולקר |  |
| 2019 | מחתרת השישה | בליין / מספר שבע |  |
| 2021 | שכונה על הגובה | בני |  |
| 2021 | הטרגדיה של מקבת' (אנ') | מקדאף (אנ') |  |
| 2023 | דרקולה: מסע הדמים (אנ') | קלמנס |  |
| 2023 | הצבע ארגמן | הארפו ג'ונסון |  |
| TBA | The Piano Lesson | אייברי בראון |  |
| TBA | The Man in My Basement | צ'ארלס בלייקי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | רופא להשכיר | ילד אוטובוס | פרק: "The Shaw/Hank Redemption" |
| 2011 | Futurestates | קאי | סדרת רשת; פרק: "Digital Antiquities" |
| 2013 | Golden Boy | איוונדר | פרק: "Young Guns" |
| 2015–2016 | המתים המהלכים | הית' | 6 פרקים |
| 2017 | Placeholders | מני | סדרת רשת; פרק: "Seven" |
| 2017 | 24: מורשת | אריק קרטר | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2020 | Dust | דוקט | פודקאסט; 9 פרקים גם מפיק בפועל (14 פרקים) |
| 2020 | Survive | פול | תפקיד ראשי; 12 פרקים מועמד פרס אמי  לבידור בפריים טיים לשחקן בסדרת קומדיה או דרמה קצרה (אנ') (2020) |
| 2024 | פוקר פייס |  |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Hurt Village | באגי | Signature Theatre Company |
| 2011 | Suicide Inc | פרי | Roundabout Theatre Company |
| 2013 | רומאו ויוליה | טיבאלט (אנ') | תיאטרון ריצ'רד רוג'רס (אנ') בברודוויי |
| 2017 | שש דרגות לקרבה | פול | תיאטרון אתל ברימור (אנ') בברודוויי מועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר בהצגה (אנ') (2017) |
| 2022–2023 | טופדוג/אנדרדוג | לינקולן | תיאטרון ג'ון גולדן (אנ') בברודוויי מועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר בהצגה (אנ') (2023) |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס NAACP Image | שחקנן המשנה הטוב ביותר בסרט קולנוע | הצבע ארגמן | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  "Straight Outta D.C.: Corey Hawkins Plays Dre in Rap Biopic - Front Row Features". 11 באוגוסט 2015. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Juilliard Alumni News (Drama)". Juilliard.edu. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Corey Antonio Hawkins Completes Cast of LATW's A Raisin in the Sun". Playbill.com. 2010-11-15. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Casting Is Complete for Premiere of Katori Hall's Hurt Village". Playbill.com. 2012-01-11. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Watch Lupita Nyong'o, Nate Parker, Corey Hawkins In Clips From Liam Neeson Thriller, Non-Stop". Indiewire.com. אורכב מ-המקור ב-22 ביולי 2015. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Walking Dead' Books 'Straight Outta Compton' Star as Key Comic Character (Exclusive)". HollywoodReporter.com. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Corey Hawkins to Play Dr. Dre in N.W.A. Biopic 'Straight Outta Compton'". TheWrap.com. 2014-06-19. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ausiello, Michael (25 בינואר 2016). "24 Legacy's 'New Jack': Walking Dead's Corey Hawkins to Star in Fox Reboot". TVLine. נבדק ב-25 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Straight Outta Compton' to 'Kong: Skull Island'". Bloody Disgusting. נבדק ב-29 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Could Samuel L. Jackson bring His Fire to 'Kong: Skull Island'? - Bloody Disgusting". bloody-disgusting.com. 2015-08-06. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Home - SpotCo". sixdegreesbroadway.com. נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2017 Tony Award Nominations: The Great Comet and Hello, Dolly! Lead the Pack | Playbill". Playbill (באנגלית). 2017-05-02. נבדק ב-2017-05-02.
↑  "Rafael Nadal v Kevin Anderson LIVE: Latest US Open 2017 final updates from New York". Sunday Express (באנגלית). נבדק ב-10 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rosy Cordero, Awkwafina, Corey Hawkins, Simon Rex & Method Man Join Peacock’s ‘Poker Face’ For Season 2, Deadline, ‏2024-11-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 1470399608877  BnF: cb170288569 (data)  GND: 1095698001  ISNI: 0000 0004 5569 3297  LCCN: no2016009649  MusicBrainz: f64cfb81-62ce-4468-b546-40a01323407b  NKC: xx0220981  NTA: 398061300  SUDOC: 19223272X  VIAF: 264145542834496642366   WorldCat (עם VIAF): 264145542834496642366
דודו אלהרר

| --- | --- |

דודו אלהרר, 1991
 לידה:  1 בינואר 1945 (בן 79) קזבלנקה, מרוקו 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 עיסוק:  זמר, מפיק מוזיקלי, שדרן, שחקן
 פרופיל ב-IMDb
 
דוד (דודו) אלהרר (נולד ב-1 בינואר 1945) הוא שחקן, זמר, מוזיקאי, מלחין, פזמונאי, שדרן רדיו, מנחה טלוויזיה, סופר, מספר ומפיק מוזיקלי, בעל קריירה ארוכת שנים בתחום ההפקה. זוכה פרס תמוז (2007) של תעשיית המוזיקה הישראלית וזוכה פרס מפעל חיים על פועלו המוזיקלי.
ביוגרפיה

דודו אלהרר נולד בעיר קזבלנקה במרוקו ובשנת 1950 בגיל 5 עלה לישראל עם משפחתו. הוא למד בישיבת חב"ד ובבית ספר ממלכתי בבאר יעקב. אחרי שירות צבאי בגולני הופיע כזמר באילת במועדוני לילה לתיירים, שם פגש את דני ליטני והצטרף אליו להופעות באילת וברחבי הארץ. ליטני היה גם זה שהלחין שיר ראשון שאלהרר הקליט.
אלהרר פעיל ומופיע ברחבי הארץ, שר, מרצה, מנחה, כותב מצייר מקליט מלחין ומפיק. מספריו: "חמישים וחמישה רסיסים" (1981) "סיפורים קטנטנים" (2010) ספר שמע "פרקים נבחרים בתנ"ך" (2012) תערוכת ציורי אומנות "עיצוב הכתוב בשיר השירים" (גלריית אבא חושי חיפה 2012) ספרו "יהודי" (2017) העומד לראות אור, עוסק בנושאים שעל הפרק, לאור מקורות היהדות בעיני יהודי-ישראלי שאכפת לו. מדריך רוחני לענייני השעה בסוגיות הרות גורל שאי אפשר להישאר אדיש אליהן.
בעבר היו בבעלותו של אלהרר שלוש מסעדות בתל אביב. פתח בחיפה בית אוכל לשקשוקה.
לאלהרר ארבעה ילדים וארבעה נכדים.
תיאטרון

אלהרר החל את דרכו בתחום המשחק בשנת 1968, בתיאטרון הקאמרי, שם שיחק בהצגות שונות, וביניהן בוסתן ספרדי, אלף לילה ולילה, הרפתקאה בקרקס, המטאור, הנסיכה והרועה ואנריקו. בשנת 2001 הועלה על בימת הבימה מחזה שעיבד בשם "אהבה בתענוגים".
בשנת 1997 החל להעלות מופע בתיאטרון הבימה, שנקרא שירים וסיפורים.
בעשור הראשון של המאה העשרים ואחת העלה ברחבי הארץ מופע בשם: "דודו אלהרר מספר ושר". זהו ערב של סיפורים על הפולקלור הערבי, ספורי בדואים, סיפורי שוק, ירושלים וחוכמת חיים.
"נחמה פורתא" הוא מופע מוזיקלי משותף לדודו אלהרר ולמוזיקאי רונן לן-רידר, שהושק לראשונה ב-2016 במסגרת "פסטיבל צלילים וסיפורים בגליל התחתון". את המופע מלווים שלושה נגנים – טל פדר בקונטרבס וגיטרה בס, עמית לורבר בתופים וכלי הקשה ועמירם גרנות בסקסופונים וחליל. במופע, מספר אלהרר סיפורים שונים מזווית אישית על אמנים והפקות שעל הפקתם הוא חתום כמפיק, וכן ממופעים בהם היה שותף כשחקן ומספר סיפורים. בין הסיפורים מבצעים אלהרר ורונן לן-רידר ביחד עם הקהל משיריהם הגדולים של האמנים נעמי שמר, יוסי בנאי, יהורם גאון, שלמה בר, הדודאים, גידי גוב, יוני רכטר ועוד. שירי המופע מוקלטים באולפן המוזיקה של שי אבן במושב שדה יעקב.
מוזיקה

בשנת 1970 הקליט את שירו הראשון, "מעין אחרית הימים" (מילים: יהודה עמיחי, לחן: דני ליטני), שהיה מחלוצי גל ביצוע שירי משוררים, באותה שנה היה גם הראשון שהקליט את "אגדת דשא" של מאיר אריאל ושלום חנוך. בשנת 1974 הופיע עם הגיטריסט יוסי פיאמנטה, בשילוב של רוק ומוזיקה מזרחית, וב-1975 הופיע עם שלמה בר ויחזקאל מזגאוקר בהרכב בשם "טל ומטר". מכאן ואילך התמקד אלהרר בעיקר בהפקה, והפיק, בין השאר את אלבומה הראשון של להקת "הברירה הטבעית" שבמרכזה עמד שלמה בר, את אלבומו הראשון (1978) של גידי גוב, הפיק את אלבום ספר שירי הילדים "הכבש השישה עשר", אותו העלה כרעיון לתקליט לאחר הספר, וחיבר בין היוצרים יונתן גפן ויוני רכטר, כאשר יצא האלבום הפך לאחד מתקליטי הילדים המוצלחים ביותר. אלהרר הפיק את אלבום הבכורה של יוני רכטר, את אלבום המופע של רכטר ויהודית רביץ ("באופן קבוע וחד פעמי"), את אלבומה של להקת צליל מכוון, את האלבום "יוסי בנאי" של יוסי בנאי, את המופע והאלבום מתתיהו ואלכסנדר, את המופע של שושנה דמארי מ-1988, שסימן את שובה לבמה אחרי שנים ארוכות, ואת המופע של הפזמונאית נעמי שמר (2000). מאלבומי הסולו שלו: איזה יום יפה (1976), הקוסקוס והסרפן (1982), בשקט (1994), נחיתת אונס (1998). בשנת 2007 זכה אלהרר בפרס תמוז של תעשיית המוזיקה הישראלית על פועלו.
לקריירה המוזיקלית ארוכת השנים של דודו אלהרר יש ארבעה היבטים לפחות. הוא זמר מעולה הניחן בטעם משובח בבחירת שירים. הוא מפיק אלבומים ומופעים לאמנים אחרים, ומוכיח גם בתחום זה טוב טעם ומקוריות. הוא פעיל מאד מאחורי הקלעים של התעשייה והעשייה המוזיקלית בישראל, גם בקידום הזמר העברי המקורי (מזרחי וגם לא מזרחי) וגם יוזם ומסייע לקריירות של אמנים שונים, לרוב ללא פרסום.
ב-1984 הפיק את התקליט "בוא שיר עברי", שנועד להעלות את קרנו של הזמר העברי (וביצע בו את שיר הנושא, "בוא שיר עברי"), ובעקבותיו שימש כחבר ועדת המוזיקה בקול ישראל במשך שלוש שנים, ובסוף שנות התשעים ביצע תפקיד דומה למען הזמר המזרחי בגל"ץ.
אלהרר ערך אסופה מקוונת של "מלחיני משוררים ישראלים" (2013-2017) באתר שירה ותרבות באינטרנט - אסופה נבחרת של מלחינים ישראלים מתחומי המוזיקה הקלה הפופולריים בישראל.
טלוויזיה, רדיו ועיתונות

בשנת 1971 הופיע אלהרר בסדרת הטלוויזיה "חדוה ושלומיק".
פעילותו הטלוויזיונית הבולטת ביותר של אלהרר הייתה כאשר שימש אחד ממנחי תוכנית הילדים "טלפלא" בשנים 1975–1978. אלהרר הופיע בשנות השבעים והשמונים פעמים רבות הופעות מזדמנות בערבי זמר שהוקלטו לשידור טלוויזיוני.
אלהרר הגיש בשנים 1998–2008 את התוכנית "הפוגה" בגלי צה"ל, שכוונה "להכניס את המאזינים לאווירת שבת באמצעות קטעי מוזיקה, שירה, ותכנים רגועים המתאימים למשפחה כולה". עם הזמן לבשה התוכנית אופי פוליטי יותר, ובשנת 2008 בוטלה. בתוכנית האחרונה תקף אלהרר בחריפות את מפקד גלי צה"ל החדש, יצחק טוניק, על החלטתו זו, שהוצגה כחלק ממגמה לצמצם את מספר תוכניות האקטואליה בגלי צה"ל. אלהרר עתר לבג"ץ נגד ההחלטה וטען כי הפסקת שידורה של תוכניתו היה קשור בעמדותיו הפוליטיות ה"יהודיות-ציוניות", כהגדרתו, אך עתירתו נדחתה, כאשר השופטים אינם מוצאים פסול בשיקול דעתם או באופן פעולתם של מפקדי גלי צה"ל.
בשנת 2019 עלתה לשידור סדרת הטלוויזיה "חמישים" בהשתתפותו.
השקפותיו הפוליטיות

אלהרר מופיע באירועים של גופים המזוהים עם הימין, וכותב מדי שלושה שבועות בעיתון הדתי בשבע. אלהרר התבטא בחריפות כנגד אנשי שמאל. בערב יום השואה בשנת 2012 פרסם בעמוד הפייסבוק שלו תפילה נגד פעילי ותומכי השמאל הישראלים העושים שימוש בסמלים נאציים, שהאלוהים יטעים אותם טעמים במחנות ההשמדה הנאציים. בינואר 2018 אמר דודו אלהרר בתוכנית הרדיו של שי גולדשטיין ולאה לב, שהוא "מקווה לשבת על הגג בטרבלינקה ולראות את עמוס עוז מתפוגג בעשן הארובות", ובהמשך התנצל על דבריו.
באוגוסט 2017 הודיע אלהרר על עזיבתו את הליכוד והתפקדותו למפלגת זהות בראשות משה פייגלין.
בראיון בשנת 2019 טען אלהרר כי "הייתי חביב הברנז'ה והנה אני נשכח... כשאתה אומר משהו שלא אוהבים לשמוע גודעים לך את מטה לחמך"
פעילות ציבורית

אלהרר פעל בהתנדבות בתחומים שונים למען הקהילה. היה חבר הנהלת "אנוש" למען נפגעי נפש וכיהן כיו"ר אגודת בית החולים לחולי נפש בבאר יעקב. סייע גם בתמיכה במשפחות שכולות, נפגעי סמים ואסירים. ב-1980 ייסד את עמותת לה"ב (למען האסיר בישראל) וארגן פעילויות חברתיות מגוונות לאסירים.
דיסקוגרפיה > אלבומים שהפיק

גידי גוב (תקליט ראשון) (1978)
הכבש השישה עשר (1978)
הברירה הטבעית (1979)
התכוונות (1979)
צליל מכוון (1979)
באופן קבוע וחד פעמי (יהודית רביץ ויוני רכטר) - (1979)
זלמן יש לו מכנסיים (האחים והאחיות ולהקת ברוש)
יוסי בנאי (1980)
האסיר המזמר (חנן יובל) - (1981)
קווים (מתי כספי, יוני רכטר, שלמה יידוב ויצחק קלפטר) - (1981)
40:06 (גידי גוב) - (1983)
חופשה בדרכים (1985)
מנגינה נשכחת (הדודאים) - (1986)
ארץ טרופית משגעת (מתי כספי) - (1987)
אור (שושנה דמארי) - (1987)
אחד לאחד (מתי כספי) - (1988)
נע ונד (בועז שרעבי) - (1988)
שירים במיץ עגבניות (מתי כספי) - (1989)
הדרקון הלא נכון (יהונתן גפן) - (1996)
חצי מאה עברה (שירי נעמי שמר) - (1998)
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

איזה יום יפה (1976)
הקוסקוס והסרפן (1982)
בשקט (1994)
נחיתת אונס (1998)
ראו גם

הכבש השישה עשר
נעמי שמר
טלפלא
הערות שוליים

↑  בועז כהן, "הוא יביא 15 מנדטים, תרשום את זה", באתר כלבו – חיפה והצפון, 22 באוגוסט 2017
1 2  בג"ץ 8707/08 דוד אלהרר נ' יצחק טוניק, ניתן ב־30 ביוני 2010
↑  באוקטובר 2009 אמר אלהרר בראיון רדיופוני כי יש לגזור עונש מוות על יוסי ביילין, זאב שטרנהל וגדעון לוי, לפי לשון החוק כנגד בגידה. שירות הארץ, השדרן דודו אלהרר: לגזור מיתה על ביילין, פרופ' שטרנהל וגדעון לוי, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2009.
↑  שגיא בן נון, דודו אלהרר: "השמאל הישראלי הוא אנטישמי מורעל", באתר nrg‏, 18 באפריל 2012.
↑  רז ישראלי, דודו אלהרר: "רוצה לראות את עמוס עוז נשרף", באתר ישראל היום, 24 בינואר 2018.
↑  ערן סויסה, דודו אלהרר התנצל על דבריו נגד עמוס עוז | ישראל היום, באתר ישראל היום, 29 בינואר 2018. מעריב אונליין, ‏"היה עלי לנהוג אחרת": דודו אלהרר התנצל בפני עמוס עוז, באתר מעריב אונליין, 29 בינואר 2018
↑  https://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=HIIIGJ&c41t4nzVQ=FJE
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308071605171  ISNI: 0000 0000 6692 0011  LCCN: n91094787  MusicBrainz: 4d83f165-4f37-4302-b314-fbb43c6246e3  SNAC: w6641nmc  VIAF: 1653864   WorldCat (עם VIAF): 1653864
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס

ערך זה עוסק בהיסטוריון מהמאה ה-1 לפנה"ס. אם התכוונתם לפילוסוף הנאופלאטוני מהמאה ה-4, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1 באוקטובר 86 לפנה״ס לוח שנה לא מוגדר, ככל הנראה יוליאני 
 פטירה:  13 במאי 35 לפנה״ס לוח שנה לא מוגדר, ככל הנראה יוליאני רומא, הרפובליקה הרומית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  טריבון הפלבאים 
 מפלגה:  פופולארים 
 בן או בת זוג:  טרנטיה 
 
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס (בלטינית: Gaius Sallustius Crispus;‏ 86 לפנה"ס – 35 לפנה"ס) היה מדינאי והיסטוריון רומאי. ידוע בעיקר בשל חיבורו על קשר קאטילינה ועל מלחמת יוגורתא.
חייו

סאלוסטיוס נולד למשפחה ממוצא פלבאי, בעיר אמיטרנום. בשנת 52 לפנה"ס כיהן כטריבון הפלבאים. בתקופת כהונתו היה ממתנגדי קיקרו. בשנת 50 לפנה"ס הודח מהסנאט בשל האשמות של ביזוי המעמד בהתנהגות הוללת ונהנתנית. יש חוקרים הסבורים שהסיבה האמיתית להדחתו הייתה היותו פופולרי.
במהלך מלחמת האזרחים הרומית צידד ביוליוס קיסר, וכתגמול מונה למושל פרובינקיה אפריקה. סאלוסטיוס התעשר כתוצאה מכהונה זו, כנראה בשל עושק תושבי הפרובינקיה. עם חזרתו לרומא בנה לעצמו סאלוסטיוס אחוזה מפוארת, שאליה פרש מהחיים הפוליטיים והחל לכתוב היסטוריה. סאלוסטיוס נחשב לאחד מגדולי ההיסטוריונים הרומים, שהשפיע בין השאר על היסטוריונים אחרים כגון טקיטוס. חיבוריו שנשתמרו הם: "קשר קטילינה" (אנ')‏ (Coniuratio Catilinae), "מלחמת יוגורתא" (Bellum Jugurthinum) וקטעים מ"דברי הימים" (Historiae).
תרגומי כתביו לעברית

גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. קשר קאטילינה. תרגם מלאטינית ד"ר מאיר שש. חיפה, הוצאת "רנסאנס", תשכ"ז (1966). מקור לטיני מול תרגום עברי. 71 עמ'. העתק דיגיטלי בפרויקט בן־יהודה.
גאיוס סאלוסטיוס קריספוס. קאטילינה, יוגורתא, קטעים מדברי הימים. תרגמה מרומית שרה דבורצקי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשכ"ח (1968).
בלה דוידוביץ'

| --- | --- |
בלה דוידוביץ' (1966)
בלה דוידוביץ' (1966)
 לידה:  16 ביולי 1928 (בת 96) באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן
 שם לידה:  Белла Михайловна Давидович 
 מוקד פעילות:  מוסקבה, ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  מ-1939 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה 
 עיסוק:  פסנתרנית, מורה לפסנתר
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Julian Sitkovetsky 
 צאצאים:  דמיטרי סיטקובצקי 
 פרסים והוקרה:  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית 
 
בלה דוידוביץ' (באנגלית: Bella Mikhaylovna Davidovich, ברוסית: Бэлла Миха́йловна Давидо́вич; נולדה ב-16 ביולי 1928) היא פסנתרנית סובייטית-אמריקאית-יהודיה.
קורות חיים

דוידוביץ' נולדה בבאקו להורים מוזיקאים יהודים והחלה ללמוד נגינה בפסנתר בגיל שש. בגיל תשע הופיעה כסולנית בביצוע הקונצ'רטו לפסנתר מס' 1 של בטהובן ובגיל 11 נגנה את הקונצ'רטו לפסנתר של  רוברט שומן. בשנת 1939 עברה למוסקבה והמשיכה בלימודים בקונסרבטוריון של מוסקבה.
בשנת 1949 היא זכתה ביחד עם הפסנתרנית הלינה צ'רני-סטפנסקה (אנ') במקום ראשון בתחרות הבין-לאומית הרביעית ע"ש שופן לפסנתר שהייתה הראשונה שהתקיימה לאחר מלחמת העולם השנייה.
זכייה זו פתחה בפנייה קריירה מצליחה בברית המועצות ובמזרח אירופה, היא הופיע 28 עונות רצופות עם התזמורת הפילהרמונית של לנינגרד.
דוידוביץ' נישאה לכנר יוליאן סיטקבצקי (אנ') ב-1950 ובשנת 1954 נולד בנם דימיטרי (אנ') שגם הוא כנר מפורסם. יוליאן מת מסרטן ב-1956.
בשנת 1978 בעקבות בנה שהיגר לארצות הברית ללימודים בג'וליארד היא קבלה רשות להגר ביחד עם אמה ואחותה. במהרה קבלה אזרחות אמריקאית, החלה ללמד בג'וליארד והופיעה בקרנגי הול.
ברוח הפרסטרויקה היא קבלה רשות להופיע בברית המועצות והייתה המהגר/ת הראשונ/ה שהורשה/תה לנגן בארצה. היא התקבלה בהתלהבות  וניגנה ביחד עם בנה, עם רביעיית בורודין ועם התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה.
גאיוס סרוויליוס אהלה

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־5 לפנה״ס רומא העתיקה 
 פטירה:  המאה ה־5 לפנה״ס 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 
גאיוס סרוויליוס אהלה (לטינית: Caius Servilius Ahala), מגיסטראט רומאי שפעל בתקופת ראשית הרפובליקה.
תולדות חייו

אהלה נולד למשפחת האצולה הפטריקית, הסרווילים. הוא מונה למגיסטר אקוויטום כאשר לוקיוס קווינקטיוס קינקינטוס מונה לדיקטטור בשנת 439 לפנה"ס. הסיבות למינוי הדיקטטור היה כביכול רצונו של ספוריוס מאליוס להשתלט על המדינה.
קינקינטוס ואהלה ביצרו את גבעת הקפיטולין בעזרת תומכיהם, אהלה זימן את מאליוס להתייצב בפני הדיקטטור, אולם האחרון סירב וניסה להתחמק על ידי היטמעות בקהל. ניסיונו לא צלח ואהלה רדפו והרגו.
מעשהו של אהלה נחשב על ידי בני הדורות הבאים כמופת של התנגדות לעריצות, ואף שימש השראה למרקוס יוניוס ברוטוס, רוצחו של יוליוס קיסר, שהיה אחד מצאצאיו. ברם, בני זמנו לא ראו כך את המעשה, ואהלה הועמד לדין בעוון רצח. הוא חמק מעונש רק בשל העובדה כי היה מוכן לצאת לגלות מרצון.
בשנת 436 לפנה"ס הוצע חוק על ידי טריבון הפלבס ספוריוס מאליוס, שדרש להחרים את כל רכושו של אהלה, אולם ההצעה לא התקבלה.
רא"ה

.
| --- | --- |
 לידה:  1235 ז'ירונה, ספרד 
 פטירה:  1303 (בגיל 68 בערך)
 מדינה:  כתר אראגון 
 תקופת הפעילות:  ?–1290 
 השתייכות:  בית מדרשו של הרמב"ן
 רבותיו:  הרמב"ן, אחיו רבי פנחס הלוי, אחיינו רבי יצחק בן שמואל הלוי
 תלמידיו:  רבי יום טוב בן אברהם אשבילי (ריטב"א), רבי קרשקש וידאל
 בני דורו:  הרשב"א
 חיבוריו:  חידושי הרא"ה, בדק הבית
 
רבי אהרן הלוי (1235–1303 במשוער), הרא"ה, מחכמי יהדות ספרד במאה ה-13, מפרשני התלמוד ורבם המובהק של הריטב"א ורבי קרשקש וידאל. בעבר יחסו אליו את חיבור ספר החינוך אך כיום הדעה המקובלת היא שלא הוא חיברו.
תולדותיו

רבי אהרן הלוי נולד בגירונה שבספרד לרבי יוסף, דור חמישי לרבי זרחיה הלוי מצד אביו. עיקר גידולו היה בעיר ברצלונה ולכן נקרא לפעמים "רבי אהרון הלוי הברצלוני". בצעירותו למד אצל אחיו רבי פנחס הלוי ואצל הרמב"ן. בנוסף, למד אצל אחיינו ר' יצחק הלוי, שהיה בן אחיו ר' שמואל בנבנשתי. ב-1284 מונה לרב העיר סרגוסה, אך עבר אחר כך לטולדו ובסופו של דבר חזר לברצלונה. לאחר מכן עבר למונטפלייה שבדרום פרובאנס, שם הרביץ תורה כנראה עד פטירתו.
למד אצל הרמב"ן בצוותא עם הרשב"א, אך עם הזמן התפתחו מחלוקות בין שניהם, והרא"ה חלק על הרשב"א בכמה עניינים בהלכה, ואף כתב על חיבורו ההלכתי של הרשב"א "תורת הבית" ספר השגות שנקרא בדק הבית (אשר עליו השיב הרשב"א בחיבור "משמרת הבית" אולם הרא"ה לא השיב עליו, מכיוון שנפטר כעשר שנים לפניו).
תלמידיו

תלמידו המובהק היה הריטב"א, מחבר חידושים על הש"ס, ספר הזיכרון להגנת הרמב"ם מקושיות הרמב"ן עליו בפירושו לתורה, ועוד.
הרב דון אשתרוק קרשקש, חיבר חידושים למסכת בבא מציעא.
הרב קרשקש וידאל, חיבר חידושים לכמה ממסכתות הש"ס (בידינו חידושיו לכתובות, ויש המייחסים לו את החידושים לגיטין שנדפסו על שם הריטב"א). יש אומרים שדון אשתרוק קרשקש ורבי קרשקש וידאל הם אותו אדם.