הפעולות הימיות במערכת הדרדנלים
פעולות ימיות > פעולות צוללות

התקפות צוללות בריטיות החלו ב-1914, לפני שהמערכה עצמה החלה. ב-13 בדצמבר, הצוללת צה"מ B11 (לוטננט-קומנדר נורמן הולברוק) נכנסה למיצרים, נמנעה מחמישה קווים של מוקשים וטרפדה את אוניית המערכה העות'מאנית מסודייה, שנבנתה ב-1874, ועוגנה כמבצר צף במפרץ סארי סיגלאר, דרומית לצ'אנקלה. מסודיה התהפכה תוך עשר דקות, ולכדה רבים מאנשי הצוות המונה 673 איש. כשהיא הפוכה במים רדודים, הגוף נשאר מעל פני השטח כך שרוב הגברים חולצו על ידי חיתוך חורים בגוף האונייה אך 37 אנשי צוות נהרגו. הטביעה הייתה ניצחון עבור הצי המלכותי. להולברוק הוענק צלב ויקטוריה - הראשון של הצי המלכותי במלחמה - וכל 12 חברי הצוות האחרים קיבלו עיטורים. יחד עם ההפגזה הימית של ההגנות החיצוניות ב-3 בנובמבר, הצלחה זו עודדה את הבריטים להמשיך במערכה.
גם מבצע הצוללות הצרפתי הראשון קדם לתחילת המערכה; ב-15 בינואר 1915, הצוללת הצרפתית ספיר חלפה על פני נארוס, עברה את עשרת קווי המוקשים לפני שעלתה על שרטון בנגארה פוינט. דיווחים שונים טוענים שהיא מוקשה, הוטבעה באש או הוטבעה, והותירה ארבעה עשר אנשי צוות הרוגים ושלושה עשר שבויי מלחמה. ב-17 באפריל, הצוללת הבריטית צה"מ E15 ניסתה לעבור את המיצרים אך לאחר שצללה עמוק מדי, נתפסה בזרם ועלתה על שרטון ליד קפז פוינט, הקצה הדרומי של מפרץ סארי סילר, מתחת לתותחים של סוללת דרדנוס. שבעה מאנשי הצוות נהרגו והשאר נלכדו. ה-E15 שעל החוף הייתה פרס יקר ערך עבור העות'מאנים והבריטים עשו מאמצים רבים כדי למנוע זאת מהם והצליחו להטביע אותה לאחר ניסיונות רבים.
הצוללת הראשונה שעברה את המיצרים הייתה הצוללת האוסטרלית AE2 (לוטננט-קומנדר הנרי סטוקר) שעברה בליל 24/25 באפריל. נחיתות הצבא בכף הלס ובמפרץ אנזא"ק החלו עם עלות השחר ב-25 באפריל. אף על פי ש-AE2 הטביעה משחתת עות'מאנית אחת, שנחשבה לסיירת, הצוללת סוכלה על ידי טורפדות פגומות במספר התקפות אחרות. ב-29 באפריל, במפרץ ארטאקי ליד פנדרמה, נראתה AE2 ונפגעה על ידי סירת הטורפדו העות'מאנית Sultanhisar. הצוות נטש את הצוללת, ונלקח בשבי.
לצוללת השנייה שעברה דרך המיצרים היה יותר מזל מאשר ל-AE2. ב-27 באפריל, צה"מ E14 (לוטננט-קומנדר אדוארד בויל), נכנסה לים מרמרה ויצאה לגיחה של שלושה שבועות שהייתה אחת הפעולות המוצלחות של מדינות ההסכמה במערכה. הכמות והערך של אוניות התובלה שטובעו היו מזעריים יחסית אך ההשפעה על התקשורת והמורל העות'מאנית הייתה משמעותית. בשובו, זכה בויל מיד בצלב ויקטוריה. בויל ו-E14 ערכו מספר סיורים בים מרמרה. סיורו השלישי החל ב-21 ביולי, כשעבר את המיצרים, אף על פי שהעות'מאנים התקינו רשת נגד צוללות ליד נארוס. צה"מ E11 (לוטננט-קומנדר מרטין נאסמית') שייטה גם היא בים מרמרה ונאסמית' זכה בצלב ויקטוריה וקודם לקומנדר על הישגיו. E11 הטביעה או השביתה אחת עשרה ספינות, כולל שלוש ב-24 במאי בנמל רודוסטו על החוף התראקי. ב-8 באוגוסט, במהלך סיור מאוחר יותר במרמרה, E11 טרפדה את ח'יר א-דין ברברוסה.
מספר משימות הריסה בוצעו על ידי לוחמים או גורמים שנחתו מצוללות. ב-8 בספטמבר, לוטננט ראשון ה. ו. לאיון מצה"מ E2 שחה לחוף ליד Küçükçekmece (תראקיה) כדי לפוצץ גשר רכבת. הגשר נהרס אך לאיון לא הצליח לחזור. נעשו גם ניסיונות לשבש את מסילות הברזל העוברות קרוב למים לאורך מפרץ איזמיט, על החוף האסייתי של הים. בליל 20 באוגוסט שחה לוטננט גאי ד'אולי-יוז מ-E11 לחוף ופוצץ קטע מקו הרכבת. ב-17 ביולי, צה"מ E7 הפציצה את קו הרכבת ולאחר מכן גרמה נזק לשתי רכבות שנאלצו לעצור.
ניסיונות הצרפתים להיכנס לים מרמרה נמשכו. בעקבות ההצלחה של AE2 ו־E14, הצוללת הצרפתית Joule ניסתה לעבור ב-1 במאי, אך היא פגעה במוקש ואבדה עם כל צוותה. הניסיון הבא נעשה על ידי מריוט ב-27 ביולי. מריוט נתפסה ברשת נגד צוללות ש-E14 חמקה ממנה ונאלצה לעלות על פני השטח. לאחר שהופגזה מסוללות החוף, מריוט הושמדה. ב-4 בספטמבר, אותה רשת לכדה את E7 כשהחלה בסיור נוסף.
הצוללת הצרפתית הראשונה שנכנסה לים מרמרה הייתה טורקיז אך היא נאלצה להסתובב לאחור וב-30 באוקטובר, כשחזרה דרך המיצרים, עלתה על שרטון מתחת למבצר ונלכדה בשלמותה. הצוות שכלל עשרים וחמישה איש נפל בשבי והתגלו מסמכים המפרטים את פעולות מדינות ההסכמה, שכללו מפגש עם צה"מ E20 מתוכנן ל-6 בנובמבר. המפגש נשמר על ידי הצוללת UB-14 הגרמנית, אשר טרפדה והטביעה את E20 והרגה את כל אנשי הצוות מלבד תשעה. טורקיז ניצלה ושולבה (אך לא הוכנסה לשירות) בצי העות'מאני כ-Onbasi Müstecip, על שם התותחן שאילץ את המפקד הצרפתי להיכנע.
מסע הצוללות של מדינות ההסכמה בים מרמרה היה ההצלחה המשמעותית היחידה של המערכה בגליפולי, ואילצה את העות'מאנים לנטוש אותה כנתיב תובלה. בין אפריל לדצמבר 1915, תשע צוללות בריטיות וארבע צרפתיות הטביעו אוניית מערכה אחת, משחתת אחת, חמש סירות תותחים, 11 ספינות תובלות חיילים, 44 ספינות אספקה ו-148 ספינות מפרש במחיר של שמונה צוללות של מדינות ההסכמה שטבעו במיצר או בים מרמרה.