stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ק דוהאן
מרוצים > פורמולה 1

| שנה | קבוצה | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | מיקום | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | אלפין | בחריין | ערב הסעודית | אוסטרליה | יפן | הרפובליקה העממית של סין | ארצות הברית | איטליה | מונקו | קנדה | ספרד | אוסטריה | בריטניה | הונגריה | בלגיה | הולנד | איטליה | אזרבייג'ן | סינגפור | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | ארצות הברית | קטר (מדינה) | איחוד האמירויות הערביות 15 | 24 | 0 |
| 2025 | אלפין | אוסטרליה פרש | הרפובליקה העממית של סין | יפן | בחריין | ערב הסעודית | ארצות הברית | איטליה | מונקו | ספרד | קנדה | אוסטריה | בריטניה | בלגיה | הונגריה | הולנד | איטליה | אזרבייג'ן | סינגפור | ארצות הברית | מקסיקו | ברזיל | ארצות הברית | קטר (מדינה) | איחוד האמירויות הערביות | 19 | 0 |
↑  העונה טרם הסתיימה
הערות שוליים

↑  New Alpine F1 driver Jack Doohan’s links to Michael Schumacher, Crash.net, 23 August 2024
↑  FIA Karting European Champ - OK Junior 2017
↑  FIA Karting World Champ. - OK Junior 2017
↑  British F4 season review: How another potential superstar Brit was crowned, Formula Scout, 29 November 2018
↑  Jack Doohan joins Prema for selected rounds of ADAC & Italian F4 Championships, 6 March 2018
↑  Doohan Second in Asian F3 Championship , 29 September 2019
↑  HWA RACELAB announce Doohan, Fittipaldi and Hughes for 2020, FiaFormula3.com, 8 Janaury 2020
↑  Doohan narrowly Misses Points at F3 Season Finale, 14 September 2020
↑  Red Bull-supported Doohan completes Trident’s FIA F3 line-up, Formula Scout, 16 February 2021
↑  Doohan, Mansell pick up junior class awards, Speed Cafe, 15 December 2023
↑  Doohan to step up to F2 with MP Motorsport for the final two rounds, FIAFormula2.com, 29 November 2021
↑  Jack Doohan on why he chose Alpine over Red Bull: ‘It was almost a no-brainer’, Feeder Series, 27 July 2022
↑  Doohan set for first F1 test with Alpine in Qatar, Motorsport.com, 13 May 2022
↑  Doohan set for Mexico, Abu Dhabi F1 free practice runs with Alpine, Motorsport.com, 25 October 2022
↑  Jack Doohan confirmed as Alpine F1 Team Reserve Drive, FIAFormula2.com, 16 February 2023
↑  These are the confirmed Formula 1 reserve drivers of 2024, Racingnews365/com, 20 February 2024
↑  Doohan promoted to F1 for 2025 as Alpine confirm he will partner Gasly, Formula1.com, 23 August 2024
↑  Esteban Ocon to make early Alpine exit as Jack Doohan gets to start F1 career at Abu Dhabi GP, Sky Sports, 1 December 2024
גביע דייוויס 2016

| --- | --- |


 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  4 במרץ 2016 – 27 בנובמבר 2016 (269 ימים)
 מספר תחרות:  105 
 מספר מתמודדים:  124
 מדינה מארחת:  זגרב, קרואטיה (משחק הגמר)
 אצטדיון:  ארנה זגרב
 זוכה:  ארגנטינה ארגנטינה (1)
 
 → 2015 2017 ← 
 
גביע דייוויס 2016 הייתה התחרות ה-105 במניין מאז ייסוד התחרות.
לתחרות נרשמו מעל ל-100 נבחרות. התחרות נערכה בחסות חברת BNP פריבה.
מחזיקת הגביע נקבעה במשחקי הבית העליון בו נכללו 16 נבחרות. יתר הקבוצות שובצו בבתים אזוריים (בית אירופה/אפריקה, בית אמריקה ובית אסיה/אוקיאניה). הבתים האזוריים חולקו לתת-בית עליון ו-3 תתי-בית תחתונים תוך הסדרת העברות בינם. הקבוצות החזקות של הבתים האזוריים (4 מבית אירופה/אפריקה, 2 מבית אמריקה ו-2 מבית אסיה/אוקיאניה) קיבלו זכות להתמודד נגד 8 קבוצות של הבית העליון על העלייה לבית העליון.
נבחרת בריטניה שהייתה מחזיקת הגביע הודחה בחצי הגמר. המשחק על התואר התקיים בין נבחרת ארגנטינה לבין נבחרת קרואטיה בזגרב. הוא הסתיים עם התוצאה 2:3 לטובת ארגנטינה. בכך הם זכו בגביע בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.
משחקי הבית העליון > משחק הגמר

| קרואטיה   קרואטיה  2  | קרואטיה   קרואטיה  2  | זגרב, קרואטיה    27-25 בנובמבר 2016  משטח קשה באולם | זגרב, קרואטיה    27-25 בנובמבר 2016  משטח קשה באולם | ארגנטינה   ארגנטינה   3 | ארגנטינה   ארגנטינה   3 | ארגנטינה   ארגנטינה   3 | ארגנטינה   ארגנטינה   3 | ארגנטינה   ארגנטינה   3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | קרואטיה | מרין צ'יליץ' |  | 6 | 7   | 3 | 1 | 6 |
| 1 | ארגנטינה | פדריקו דלבוניס |  | 3 | 5 | 6   | 6  | 2 |
| 2 | קרואטיה | איוו קרלוביץ' |  | 4 | 7 | 3 | 5 |  |
| 2 | ארגנטינה | חואן מרטין דל פוטרו |  | 6 | 6 | 6  | 7   |  |
| 3 | קרואטיה | מרין צ'יליץ'/איוואן דודיג  |  | 7  | 7 | 6 |  |  |
| 3 | ארגנטינה | חואן מרטין דל פוטרו/לאונרדו מאייר |  | 6 | 6 | 3 |  |  |
| 4 | קרואטיה | מרין צ'יליץ' |  | 7  | 6 | 5 | 4 | 3 |
| 4 | ארגנטינה | חואן מרטין דל פוטרו |  | 6 | 2 | 7 | 6   | 6 |
| 5 | קרואטיה | איוו קרלוביץ' |  | 3 | 4 | 2 |  |  |
| 5 | ארגנטינה | פדריקו דלבוניס  |  | 6   | 6  | 6  |  |  |
משחקי הבית העליון > העברות לקראת משחקי 2017

בעקבות המשחקים בין 8 נבחרות שהפסידו בשלב המוקדמות של הבית העליון לבין הקבוצות שעלו מהבתים האזוריים:
אוסטרליה,  בלגיה,  קנדה,  גרמניה,  יפן ו שווייץ נותרו בבית העליון
רוסיה  ספרד עלו לבית העליון
פולין ו קזחסטן ירדו לבתים האזוריים
ישראל בגביע דייוויס

בתחרות שנת 2016, נבחרת ישראל שיחקה בבית אירופה-1. במשחקה הראשון היא שובצה נגד רומניה והפסידה.
| הונגריה   הונגריה   3 | הונגריה   הונגריה   3 | בודפשט, הונגריה    6-4 במרץ 2016  משטח חימר | בודפשט, הונגריה    6-4 במרץ 2016  משטח חימר | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 | ישראל   ישראל   2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | הונגריה | פטר נג'י |  | 6 | 6 | 4 | 4 | 6   |
| 1 | ישראל | דודי סלע |  | 2 | 3 | 6  | 6  | 1 |
| 2 | הונגריה | מרטון פוסקוביץ' |  | 6 | 6 | 7  |  |  |
| 2 | ישראל | אמיר ויינטראוב |  | 4 | 2 | 5 |  |  |
| 3 | הונגריה | מרטון פוסקוביץ/לבנט גודרי |  | 7 | 3 | 7 | 7   |  |
| 3 | ישראל | דודי סלע/יונתן ארליך |  | 6 | 6 | 6 | 6 |  |
| 4 | הונגריה | גבור בורסוס |  | 6 | 4 | 6 |  |  |
| 4 | ישראל | עידן לשם  |  | 4 | 6 | 7  |  |  |
| 5 | הונגריה | פטר נג'י |  | 7 | 4 | 2 |  |  |
| 5 | ישראל | אמיר ויינטראוב  |  | 5 | 6 | 6  |  |  |
בעקבות הפסד זה הנבחרת נפגשה עם נבחרת שוודיה על הזכות להישאר בבית אירופה-1 וניצחה אותה.
| ישראל   ישראל   3 | ישראל   ישראל   3 | מרכז הטניס רמת השרון, ישראל   30-28 באוקטובר 2016  משטח קשה | מרכז הטניס רמת השרון, ישראל   30-28 באוקטובר 2016  משטח קשה | שוודיה   שוודיה   1 | שוודיה   שוודיה   1 | שוודיה   שוודיה   1 | שוודיה   שוודיה   1 | שוודיה   שוודיה   1 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| . | . | . | . | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| 1 | ישראל | אמיר וינטרוב |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 1 | שוודיה | אליאס ימר |  | 2 | 3 | 0 |  |  |
| 2 | ישראל | דודי סלע |  | 6 | 6 | 6 |  |  |
| 2 | שוודיה | מרקוס אריקסון |  | 4 | 2 | 3 |  |  |
| 3 | ישראל | יונתן ארליך/דודי סלע |  | 6 | 7 | 4 | 6  |  |
| 3 | שוודיה | איזק ארבידסון/יוהאן ברונסטרום |  | 4 | 6 | 6  | 1 |  |
| 4 | ישראל | עידן לשם |  | 7 | 3 | 2 |  |  |
| 4 | שוודיה | איזק ארבידסון |  | 5 | 6 | 6 |  |  |
| 5 | ישראל | אמיר וינטרוב |  |  |  |  |  |  |
| 5 | שוודיה | מרקוס אריקסון |  |  |  |  |  |  |
סחוס

| --- | --- |

האזור ההיפרטרופי של לוחית האפיפיזה בסחוס. הכונדרוציטים נראים במפרציות שלהם.
 שיוך:  set of cartilages 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי ברוקהאוס ואפרון 
 מזהים
 לטינית (TA98):  pars cartilaginea 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A02.0.00.005 
 TA2 (2019):  381 
 קוד MeSH:  A02.165 
 מזהה MeSH:  D002356 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0007301 
 
סחוס, או חסחוס, היא רקמת חיבור סיבית וצפופה, המשמשת מרכיב מבני חשוב במקומות רבים בגופם של בעלי חיים שונים, ובפרט בדגי סחוס, ובגוף האדם: מפרקים, כלוב הצלעות, גידים, אוזן, אף, דיסקים בין חולייתיים ודרכי הנשימה – קנה הנשימה וסמפונות.
רקמת הסחוס מורכבת מתאי סחוס (כונדרוציטים) וממטריצה חוץ-תאית, המכילה סיבי קולגן ואלסטין, גליקוזאמינוגליקנים ופרוטאוגליקנים. הסיבים מונחים בין תאי הסחוס, כשחומר היסוד השקוף ממלא את כל המרווחים שבין התאים לבין הסיבים.
הסחוס משמש כתשתית לבניית עצם בתהליך המכונה התגרמות תוך-סחוסית (אנדוכונדרלית).  בעובר, בטרם התפתחות העצמות, הוא מעניק תמיכה שלדית, ובבוגר הוא משמש מרכז לגדילה אורכית בעצמות הארוכות. הסחוס גם מספק משטחים חלקים לתנועת העצם שכן לסחוס מקדם חיכוך קטן ולכן משמש כבולם זעזועים, לדוגמה המניסקוסים. הוא מעניק לאיברים מסוימים, כמו אוזן, אף ודרכי הנשימה, תמיכה גמישה.
התאים הבוגרים בסחוס נקראים כונדרוציטים, ואילו התאים הצעירים שבונים את הסחוס נקראים כונדרובלסטים. הכונדרוציטים שקועים כבודדים או בקבוצות בחללים הנקראים מפרציות (לקונות), והם מפרישים ומתחזקים את המטריצה שמקנה לסחוס את תכונותיו הייחודיות. אחוז התאים בסחוס הבוגר הוא קטן מאוד (כ-2%–5%), ורוב הרקמה הוא מטריצה חוץ-תאית. לסחוס אין אספקת דם, ולכן חומרי המזון מגיעים אליו בדיפוזיה דרך מסב הסחוס (perichondrium), רקמת חיבור שמקיפה אותו ואחראית על הזנתו. במפרקים הנוזל הסינוביאלי הוא המזין את הסחוס. במסב הסחוס אך לא ברקמת הסחוס נמצאים  עצבים . רמת המטבוליזם בסחוס היא מאוד נמוכה והנשימה בו היא אל-אווירנית. בתאי הסחוס יש כמות גדולה של גליקוגן, הדרוש כמאגר סוכרים בשל הנשימה האל-אווירנית ובשל הפרוטאוגליקנים.
תאי הסחוס מתפתחים מתאי מוצא, כונדרופרוגניטורים, הנקראים גם תאים נחים (Resting cells), שנמצאים סמוך לקצה העצם (אפיפיזה). אלה הם התאים התחיליים לכונדרובלסטים. הכונדרובלסטים מתחלקים באופן אינטנסיבי בצורה היוצרת עמודות. הכונדרובלסטים הם שטוחים בתחילה, אך ככל שהם יורדים במורד העמודה הם מתעגלים והופכים לכונדרוציטים. הכונדרוציטים מתרחקים אחד מהשני כתוצאה מהפרשת כמויות גדולות של מטריצה חוץ-תאית. סמוך לגוף העצם (דיאפיזה) ישנם תאים היפרטרופיים שבהם מופיע קולגן מסוג X המעניק לאזור זה יכולת לעבור הסתיידות. בחזית גוף העצם ישנם כונדרוקלסטים אשר סופגים את תאי הסחוס המסויד. לאזור זה נכנסים ממח העצם אוסטאובלסטים ומתחילים לבנות משם עצם. נתיב נוסף להתפתחות תאי סחוס היא מיטוזה של כונדרוציטים בתוך המפרציות. מפרצית אחת עשויה להכיל עד שמונה כונדרוציטים.
סוגי סחוס

קיימים שלושה סוגים של סחוס: סחוס זגוגי (היאליני), המצוי בעיקר במפרקים ומכיל עד 40% קולגן, סחוס אלסטי, המכיל בעיקר סיבי אלסטין, וסחוס סיבי (פיברוטי), המאופיין בעיקר בסיבי קולגן המקנים לו את הקשיחות.
סוגי סחוס > סחוס זגוגי

הסחוס הזגוגי (Hyaline cartilage, נקרא גם סחוס זכוכיתי) הוא הסחוס הנפוץ ביותר. הוא בעל מראה שקוף, המזכיר זכוכית, וצבע תכלכל (כאשר הוא במצב טרי). צבעו זה נובע מהיעדר כלי הדם בו. הסחוס הזגוגי מרפד את העצמות ומשמש בהן בולם זעזועים, ולכן הוא נמצא במפרקים. בנוסף הוא מהווה את התשתית להתגרמות העצם, מתקופת ההתפתחות העוברית ועד לתום תקופת הגדילה בסיום גיל ההתבגרות. סחוס זה מעניק תמיכה גם לדרכי הנשימה. הוא מאופיין בחוזק, גמישות, יכולת מתיחה, עמידה בעומסים וחלקות.
בחלקים ההיקפיים של הסחוס הזגוגי נמצאים כונדרוציטים אליפטיים בצורתם, ואילו בעומק הסחוס הם נעשים עגולים יותר, תוך שהם ערוכים בתוך המפרציות במקבצים הנקראים צברים איזוגניים. כל צבר איזוגני כזה מקורו בתא בודד שעבר מספר חלוקות, והוא מכיל עד שמונה תאים. ככל שהכונדרוציטים מפרישים יותר מטריצה, הצבר שבו הם נמצאים מתרחק מצברים אחרים. הכונדרציטים ממלאים את כל חלל המפרצית, אך כאשר מכינים תתקין היסטולוגי של סחוס זגוגי, הכונדרוציטים מתכווצים ואינם ממלאים את כל החלל.
הכונדרוציטים מפיקים אנרגיה בנשימה אל-אווירנית בשל היעדר כלי הדם ברקמת הסחוס ולחץ החמצן הנמוך. מכיוון שחומרי תזונה אחרים מפעפעים ממסב הסחוס, גודל רקמת הסחוס מוגבל ללוחיות דקות. פעילותם של הכונדרוציטים מווסתת על ידי הורמונים, כאשר יצירת גליקוזאמינוגליקנים מוגברת בעקבות הפרשת הורמון גדילה, תירוקסין וטסטוסטרון ומעוכבת בעקבות הפרשת קורטיזון, הידרוקורטיזון ואסטרדיול. חלוקת הכונדרוציטים מווסתת בעיקר על ידי רמות של הורמון גדילה (סומטוטרופין). הורמון זה אינו משפיע ישירות על הכונדרוציטים, אלא דרך הפרשה של IGF-1 בכבד.
תכולת המטריצה של סחוס זה היא: 15%–22% קולגן (40% מהחומר היבש), שמתוכו 90%–95% קולגן מסוג II ו-5%–10% קולגן מסוגים VI,‏ IX,‏ X ו-XI,‏ 4%–10% פרוטאוגליקנים, לרבות כונדרויטין סולפט, קרטאן סולפט וחומצה היאלורונית. אגירת מים בתאים מקנה לרקמה גמישות ועמידה בלחצים. נוסף על אלה הסחוס מכיל גם כונדרונקטין, שקושר את הכונדרוציטים למטריצה.
מסב הסחוס עוטף את הסחוס הזגוגי, פרט לסחוס הזגוגי הנמצא במפרקים. יש בו אחוז ניכר של קולגן מסוג I ופיברובלסטים רבים. התאים בעומק מסב הסחוס, אף שהם דומים לפיברובלסטים, הם למעשה תאים תחיליים שעתידים להפוך לכונדרובלסטים, שבתורם יתמיינו לכונדרוציטים.
סחוס זה נצבע בתתקינים היסטולוגיים בצורה בזופילית, ובצביעת Periodic acid-Schiff בצורה חיובית בשל כמות הפרוטאוגליקנים בו. הצביעה הבזופילית בסביבת מפרציות היא מעט אחרת מאשר ביתר הסחוס, משום שבאזורים אלה יש הרבה גליקוזאמינוגליקנים ומעט קולגן. לכן אזורים אלה נקראים מטריצה טריטוריאלית.
סוגי סחוס > סחוס אלסטי

סחוס אלסטי הוא סחוס בעל מבנה גמיש עם קשיחות בינונית והוא אינו מתאים לעמוד בעומסים. הוא נמצא למשל באפרכסת האוזן, בחצוצרות השמע, בבית הבליעה ובמכסה הגרון ושומר למעשה על הצינורות פתוחים בזכות הרכב המטריצה שלו העשירה באלסטין. לסחוס האלסטי מאפיינים דומים לסחוס הזגוגי, לרבות קיומו של מסב הסחוס העוטף אותו, ולעיתים קרובות הוא ממשיך את הסחוס הזגוגי. מה שמייחד את הסחוס האלסטי הוא סיבי האלסטין שמעניקים לו צבע צהבהב, ועל כן הוא מכונה גם סחוס צהוב, וסיבי קולגן מסוג II.
סוגי סחוס > סחוס סיבי

סחוס סיבי הוא מעין רקמת ביניים בין רקמה סחוסית לרקמה פיברוטית. הסיבים בו הם סיבי קולגן מסוג I ו-II, והמטריצה מכילה פחות חומר יסוד אמורפי, דבר המקנה לו צבע לבן. הוא מצוי באזורים העומדים בלחצים כדוגמת הדיסקים הבין-חולייתים, מאחה עצמות החיק (Symphysis pubica) ואזורי חיבור של גידים, רצועות ועצמות. סחוס זה מחליף את הסחוס הזגוגי לאחר שהאחרון נשחק, אך הוא חסר את יכולתו של הסחוס הזגוגי לעמוד במאמצים אופייניים למפרקים. הוא אינו נמתח ושביר. לסחוס מסוג זה אין מסב סחוס, והכונדרוציטים בו ערוכים בצורה אורכית. סיבי הקולגן שנמצאים בין שורות התאים נמתחים לאורך הסחוס או בצורה לא מסודרת, בהתאם לעומסים המופעלים על הסחוס. מטריצת הסחוס הסיבי נצבעת בצורה אצידופילית בתתקינים היסטולוגיים.
היווצרות הסחוס

ככל סוגי רקמת החיבור, מקורו של הסחוס הוא מהמזנכימה. תחילת ההתמיינות של תאי הסחוס התחיליים (Chondroprogenitor) במזנכימה מתבטאת בהתעגלותם על חשבון שלוחותיהם, בחלוקה מהירה ובצפיפותם. לאחר התמיינות ראשונית זו התאים נקראים כונדרובלסטים. הכונדרובלסטים הפעילים מטבולית, בין היתר לאור כמות הריבוזומים הרבה שבהם, מפרישים את המטריצה ומתחילים להיפרד אחד מהשני בתהליך שמתרחש בעיקר מהמרכז החוצה, כך שהתאים שבמרכז הסחוס מתפתחים מוקדם יותר לכונדרוציטים מאשר אלה שבהיקף. מהתאים המזנכימליים העוטפים את רקמת הסחוס והשטחיים לה מתפתח מסב הסחוס.
גדילה נוספת של הסחוס מתבצעת עקב חלוקה מיטוטית של כונדרוציטים ברקמה או עקב התמיינות של תאי מסב הסחוס לכונדרובלסטים בשכבות הפנימיות של מסב הסחוס. בשני התהליכים יצירת המטריצה החוץ-תאית תורמת רבות. החלוקה המיטוטית של הכונדרוציטים מתרחשת בעיקר במהלך ההתפתחות העוברית, או בסחוס הגדילה לקראת יצירת עצם ובמפרקים לאחר שחיקה של הסחוס, שכן במפרקים אין מסב סחוס. במקומות אחרים גדילת הסחוס מתבצעת בהתמיינות תאי מסב הסחוס לכונדרובלסטים, אשר מפרישים חומרי מטריצה ובסופו של דבר הופכים לכונדרוציטים.
תיקון סחוס

רקמת הסחוס מתחדשת ומשתקמת בתהליך איטי מאוד, ועל פי רוב, לא מושלם עד תומו. זאת למעט בילדים קטנים. הסיבה להתחדשות האיטית של הסחוס היא בין היתר, היותה של רקמת הסחוס חסרת כלי דם. שיקום הרקמה מתבצע על ידי תאי מסב הסחוס שחודרים לרקמה הפצועה ויוצרים רקמת סחוס חדשה. באזורים שנפגעו בצורה חמורה, מסב הסחוס אינו מצליח לחדש את רקמת הסחוס ויוצר צלקת של רקמה פיברוטית.
ראו גם

דגי סחוס
לקריאה נוספת

Anthony L. Mescher, Junqueira's Basic Histology, 12th Edition, McGraw-Hill, pp. 114-120, ISBN 978-0-07-160431-4
סחוס זגוגי. צביעת המטוקסילין-אאוזין תחת אור מקוטב.
ראש עיריית ירושלים

ראש עיריית ירושלים הוא ראש השלטון המקומי בעיר ירושלים, בירת מדינת ישראל. לשכת ראש העיר מנהלת את כל שירותי העירייה, רכוש הציבור, רוב הגורמים הציבוריים, ואוכפת את כל חוקי העיר והמדינה בתוך ירושלים.
לשכת ראש העירייה ממוקמת בכיכר ספרא. יש לה סמכות שיפוט על כל שכונות העיר. ראש העירייה ממנה פקידים רבים, כולל דירקטורים העומדים בראש מחלקות העירייה, וסגני ראש העירייה שלו.
היסטוריה

מועצת העיר ירושלים הוקמה בשנת 1863 בתקופת שלטון האימפריה העות'מאנית בארץ ישראל. בין השנים 1948-1967, בתקופת ירושלים המחולקת, פעלו בעיר שתי רשויות: עירייה ישראלית סיפקה שירותים לשכונות המערביות של העיר ועירייה ירדנית לחלקיה המזרחיים.
עד 1840 היוותה הקהילה היהודית את הקבוצה הדתית הגדולה היחידה בעיר. משנות ה-80 ואילך היוו היהודים את הרוב בתוך העיר . עם זאת, רק בשנת 1937, תחת שלטון המנדט הבריטי, מונה ראש העירייה היהודי הראשון. מאז 1948, לאחר הקמת מדינת ישראל, כל ראשי עיריית ירושלים היו יהודים.
ראשי העירייה

האימפריה העות'מאנית ראשי העירייה בתקופה העות'מאנית (1516–1917):
1838 (~)1863, אחמד אגחה דוזדר אל-אסאלי
1867 (~)1874, יוסף אל-ח'אלידי, קדנציה ראשונה
1874 (~)1876, ......
1876 (~)1877, יוסף אל-ח'אלידי, קדנציה שנייה
1877 (~)1878, .......
1878 (~)1879, יוסף אל-ח'אלידי, קדנציה שלישית
1879 (~)1882, עומר אל-חוסייני
1882 (~)1897, סלים אל-חוסייני
1897 (~)1899, יאסין אל-ח'אלידי
1899–1906, יוסף אל-ח'אלידי, חבר הפרלמנט העות'מאני ואיש בעל חשיבות באימפריה העות'מאנית
1906–1909, פיידי אל-עלמי
1909–1917, חוסיין אל-חוסייני
הממלכה המאוחדת ראשי העירייה בתקופה המנדטורית (1917–1948):
1917–1918, עארף א-דג'אני
1918–1920, מוסא כאזם אל-חוסייני, פלסטיני, מונה והודח על ידי הבריטים בשל מעורבותו במאורעות תר"פ
1920–1934, ראע'ב נשאשיבי, פלסטיני פרו בריטי, מתנגדו העיקרי של חאג' אמין אל-חוסייני
1934–1937, חוסיין אל-ח'אלידי, פלסטיני פרו בריטי, רופא
1937–1938, דניאל אוסטר, יהודי, ממלא מקום
1938–1944, מוסטפא אל-ח'אלידי
1944–1945, דניאל אוסטר, ממלא מקום
1945–1949, ועדה מנדטורית שמנתה ראש עיר ושני סגניםעמד בראש ה. וובסטר.
| --- | --- |
ישראל ראשי עיריית ירושלים המערבית (1948–1967): 1949–1950, דניאל אוסטר, חבר "הציונים הכלליים", קדנציה שלישית  1951–1952, שלמה זלמן שרגאי, חבר הפועל המזרחי  1952–1955, יצחק קריב  1955–1959, גרשון אגרון, חבר מפא"י, יסד וערך את העיתון Palestine Post  1959–1965, מרדכי איש שלום, חבר מפא"י  1965–1967, טדי קולק:  ירדן ראשי עיריית ירושלים המזרחית (1948–1967): 1948–1950, אנואר אל-חטיב  1950–1951, עארף אל-עארף  1951–1952, חאנה אטאללה  1952–1955, עומר וואעארי  1955–1957, ועדה עירונית  1957–1967, רוחי אל-ח'טיב
ישראל ראשי עיריית ירושלים המאוחדת (מ-1967)
1967–1993, טדי קולק, חבר מפא"י ואחר כך רפ"י והעבודה, במערכות הבחירות האחרונות שלו התמודד ברשימה נפרדת - "ירושלים אחת"
1993–2003, אהוד אולמרט, פרש בעקבות בחירתו לכנסת מטעם הליכוד
2003–2008, אורי לופוליאנסקי
2008–2018, ניר ברקת
2018 ואילך, משה ליאון
ראו גם

היסטוריה של ירושלים
עיריית ירושלים
ירושלים בתקופה העות'מאנית
ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
הערות שוליים

↑  Grenville, John Ashley Soames. A History of the World from the 20th to the 21st Century; Routledge, 2005. pg. 456. ISBN 0-415-28955-6
↑  Weiner, Justus Reid. Is Jerusalem Being "Judaized"?, Jewish Political Studies Review 15:1–2 (Spring 2003), citing Schmelz, U.O. "Modern Jerusalem's Demographic Evolution," Jewish Population Studies 20 (1987):9
↑  Bovis, Eugene H., The Jerusalem Question, Hoover Policy Study No. 1, 1971, p. 33
↑  פירוק עירית ירושלים ומנוי ועדת־הנהלה בריטית, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביולי 1945
לונה-גל

| --- | --- |

 מיקום:  רמת הגולן, ישראל
 תאריך פתיחה:  מאי 1984 
 קואורדינטות:  32°50′52″N 35°39′04″E﻿ / ﻿32.84768526°N 35.65119267°E﻿ / 32.84768526; 35.65119267
 אתר רשמי
 
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) לונה-גל(למפת הגליל העליון רגילה) לונה-גל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לונה-גל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום לונה-גל he
 
מתקן מים בלונה גל (1986)
הלונה גל היה פארק מים בחוף גולן, בצדה הצפון-מזרחי של הכנרת. הוא נפתח באביב 1984 ונסגר בשנת 2020.
היסטוריה

הפארק הוקם בשטח של כ-40 דונם על ידי חמישה יישובים מרמת הגולן בבעלות משותפת: אלי-עד, גבעת יואב, נאות גולן, אניעם ומעלה גמלא. יזמי הפרויקט שאפו ליצור בחוף הכנרת אטרקציית בילוי ונופש ייחודית ברמה גבוהה ארצית, בעלת כוח משיכה לקהל נרחב ככל הניתן, תכנון הפארק החל בשנת 1982 בידי האדריכלים עדנה ומיכאל גלעד (ע. ומ. גלעד אדריכלים בע"מ), אשר עוד קודם לכן התמחו ועסקו בתוכניות פיתוח אתרי תיירות מובילים (בחופי אילת, ים המלח והכנרת), ואשר חקרו והכירו מקרוב את תחום פארקי המים בארצות הברית. הציוד לפארק נרכש בגרמניה.
הפארק נבנה כחלק מפרויקט גדול יותר, שקיבל את השם "חוף גולן", שכלל הקמת חוף מוסדר, שבו אפשר היה גם לשכור סירות, ציוד סקי מים וסקי מצנח, וקייאקים; ופעל בו פאב-מסעדה שהיה פתוח לתוך הלילה.
ה"לונה-גל" היה פארק המים השני שהוקם בישראל, אחרי "פארק המים שפיים", אך בניגוד לשפים בה הייתה בריכת שחיה קיימת שסביבה הוקמו בהדרגה מגלשות מים ומתקנים נוספים. ב"לונה-גל" הפרויקט הוקם מתחילתו כפארק רחב היקף, בהשקעה של חמישה מיליון דולר, שמתוכם חצי מיליון היו הלוואה מהסוכנות היהודית, שני מיליון מענק ממשרד התיירות והשאר בהשקעה עצמית של חמשת המושבים שהיו שותפים בו בחלקים שווים. ב-1987 נוספה לפארק גם בריכת שחייה אולימפית, בהשקעה של מיליון דולר. האתר זכה להצלחה גדולה ובשנים הראשונות לאחר פתיחתו זכה לכ-3,000 מבקרים ליום בחופשת הקיץ וכ-250 אלף בעונה.
למרות הצלחת האתר הוא סבל מבעיות כספיות, המושבים שהקימו אותו לקחו הלוואות כדי לממן את חלקם בהשקעה, ועל רקע משבר חובות המושבים והאינפלציה הגבוהה באותן השנים, החובות גדלו. בדצמבר 1991 מונה לאתר כונס נכסים, לאחר שצבר חובות של 16 מיליון שקל, מתוכם 12 מיליון שקל לבנק הפועלים. הכונס יגאל בריטמן מצא שלמרות ההכנסות הגבוהות האתר מעולם לא יצר רווחים, ותזרים המזומנים לא כיסה את הוצאות המימון והתפעול. בנוסף חשף כי האתר נהג לחלק כרטיסי כניסה רבים בחינם לחברי המושבים שהחזיקו בו והוא העסיק 20 עובדים גם בחודשי החורף שלא הייתה בו פעילות.
האתר המשיך לפעול תחת כינוס נכסים; ביוני 1998 נרכש תמורת כ-9 מיליון שקל, על ידי קבוצת "מורג ייזום" ומושב כנף והוא הופעל יחד עם חוף דוגית הסמוך, תחת חברה בבעלות משותפת בשם "דוגל ייזום והשקעות". ששנה אחר כך החלה להפעיל גם אתר שעשועים בקניון חוצות המפרץ בחיפה.
ביולי 2001 הואשמו מצילים באתר בגרימת מוות ברשלנות, לאחר שתייר טבע בבריכת השחייה האולימפית. ביולי 2004 נפצע קשה בראשו נער בן 14 לאחר שקפץ לבריכה.
בשנת 2004 דורג כאתר התיירות החמישי הכי פופולרי בישראל, עם 420 אלף מבקרים, במחקר שערכה חברת דן אנד ברדסטריט.
בשנת 2017 הוציא משרד הבריאות צו סגירה ל-30 יום, לאחר שנמצאו חריגות בריכוזי הכלור במים ועכירות במי הרחצה במרבית הבריכות הפועלות בו. המשרד הורה להפסיק את הפעלת הבריכות עד שיתוקנו הליקויים.
בשנת 2019 הפסיקו אחדים ממתקני האתר לפעול. האתר נסגר לצמיתות ב-2020 בעקבות בעיות כלכליות כתוצאה מירידה בכמות המבקרים, בנוסף להתפשטות מגפת הקורונה ותחרות מצד פארקי מים אחרים במרכז הארץ.
במקום הפארק נבנה מלון חדש אשר יכלול 150 חדרי אירוח על פני 3 קומות. ב-19 בינואר 2023 החלו עבודות הריסת הפארק ובניית המלון. עבודות הקמת המלון החלו ב-2024 בעלות של 275 מיליון שקל.
אטרקציות ומתקנים

הלונה גל הכיל מתקנים רבים, מקומות ישיבה בצל, בריכת גלים, מגלשת סלאלום איטית, בריכות קטנות, ומתקני מים, כולל:
אבובים – מסלול האבובים הגדול והמפותל בישראל
השבלול השחור – מתקן מים
בריכת שחייה אולימפית – בריכת שחייה אולימפית לכל המשפחה
הוריקן – מגלשת ההוריקן הכחולה ארוכה ומפותלת, גלישה על גבי מזרן דק
קמיקזה – מגלשה כתומה בגובה 18 מטר
טייפון - מגלשה בה ניתן לגלוש עם משטח, שהוא מעין גלשן, לתוך בריכה ארוכה
עולם הילד - משטח לקטנטנים מגלשות תמנון נחשים, דלי מים מתהפך, מפל ומזרקות מים מוזיקליות
הערות שוליים

1 2 3 4  נווית זומר, 3 פארקים, 5 מיליון דולר, חדשות, 18 בספטמבר 1987
↑  מגלשות ב"חוף גולן", מעריב, 23 במאי 1984
1 2  משה ליכטמן, בן מאיר רוצה את ה"לונה גל", חדשות, 14 באוגוסט 1985
1 2 3  עמוס לבב, הלונה־גל גלש לבוץ, מעריב, 13 בדצמבר 1991
1 2  דוד חיון ואביבה קרול, ‏כונס הנכסים מכר את חוף לונה גל בכינרת לחב' מורג ולמושב כנף ב-9 מיליון ש', באתר גלובס, 21 ביוני 1998
↑  חברת "דו-גל" תפעיל את אתר-השעשועים ה"פרטיזון" בחיפה, באתר גלובס, 24 במאי 1999
↑  מצילים חשודים בגרימת מוות ברשלנות, באתר הארץ, 9 ביולי 2001
↑  אלי אשכנזי, בן 14 נפצע קשה בראשו בבריכת הלונה גל כשניסה לזנק לתוך המים, באתר הארץ, 15 ביולי 2004
↑  עירית רוזנבלום, חמת גדר - אתר התיירות הפופולרי בישראל, באתר הארץ, 27 במרץ 2005
↑  גילי מלניצקי, משרד הבריאות: הלונה גל מסכן באופן מיידי ומוחשי את בריאות הציבור, באתר TheMarker‏, 9 ביולי 2017
מיכל רז-חיימוביץ', ‏משרד הבריאות סגר את פארק המים "לונה גל" ל-30 יום, באתר גלובס, 9 ביולי 2017
↑  איתי מאירסון, הכל כאן בסדר, אבל כלום לא בסדר. ביקרתי בלונה גל באוגוסט, וחוויתי התגלות, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2019
↑  אתי אברמוב, פרידה עצובה: ביקור אחרון בלונה גל הסגור, באתר ynet, 28 ביוני 2020
↑  הילה ציאון, שנתיים אחרי הסגירה: החלה הריסת הלונה גל לטובת מלון יוקרה, באתר ynet, 19 בינואר 2023
↑  יוסף חרש, ב-275 מיליון שקל: מלון יוקם על חורבות הלונה גל, באתר TheMarker‏, 8 בספטמבר 2024
↑  רן דגוני, "הטייפון המקפץ" של חוף גולן, מעריב, 30 באוגוסט 1984