stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האחים המוסלמים
היסטוריה > האחים המוסלמים בסוריה

נוכח המצוקה הכלכלית של שכבות הביניים העירוניות בסוריה בשנות ה-20 וה-30, החלו לקום אגודות אסלאמיות מקומיות בעריה הגדולות, מרביתן בהנהגת תלמידיו של חסן אל-בנא. עיקר עניינן של אגודות אלו היה פעילות חינוכית וקהילתית. בראשית שנות ה-40 החלו אגודות אלו לתאם את פעילותן ולשתף פעולה בצורה נרחבת יותר. בשנת 1944 הוקמה תנועה האחים המוסלמים הארצית, ולתפקיד המפקח הכללי (المراقب العام) נבחר השייח' מוסטפא א-סבאעי.
בבחירות בשנת 1949 נבחרו לפרלמנט ארבעה צירים המזוהים עם "האחים המוסלמים", ובבחירות 1954 נבחרו חמישה.
הסניף הסורי הוצא אל מחוץ לחוק כשסוריה התאחדה עם מצרים ליצירת הרפובליקה הערבית המאוחדת בשנת 1958. התנועה ירדה למחתרת. כשסוריה פרשה מן הרפובליקה המאוחדת בשנת 1961 הארגון הפך שוב לחוקי, וזכה ב-10 מושבים בפרלמנט (מתוך 172) בבחירות שנערכו בדצמבר 1961. במהפכת הבעת' ב-1963 הוצא שוב הארגון אל מחוץ לחוק, ושב למחתרת, לצד תנועות פוליטיות אחרות.
לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967 התפרקה התנועה לפלגים מתונים וקיצוניים. אלה האחרונים הכריזו על ג'יהאד נגד מנהיגי מפלגת הבעת'.
עלייתו לשלטון של חאפז אל-אסד העלווי בסוריה ב-1970 קוממה את האחים המוסלמים, מפני שהם אינם מכירים בעדה העלווית כמוסלמים. אסד ניסה בתחילה לרצותם, אולם ניסיונות אלה נחלו הצלחה מזערית בלבד.
ב-1973 שינה אסד את החוקה וביטל את הסעיף שקבע שהנשיא חייב להיות מוסלמי. בתגובה הכריזו האחים בסוריה שאסד הוא אויב אללה, ובמשך כחצי שנה היו התקוממויות נגד השלטון. משטרו של אסד דיכא את ההתקוממות של האחים אבל החזיר את "הסעיף המוסלמי" לחוקה.
תמיכתו של אסד במרונים במלחמת האזרחים בלבנון גרמה לאחים המוסלמים להכריז ב-1976 מחדש על ג'יהאד; הם החלו במסע של התקפות ופעולות טרור. ב-1979 הרגו פעילי התנועה 83 צוערים עלווים בבית-הספר לארטילריה בחלב. נסיונותיו של אסד להרגיעם על ידי החלפת בעלי-תפקידים בממשל, שחרור אסירים פוליטיים וביטול ההגבלות על מוסדות דת לא הועילו. ב־25 ביוני 1980 בוצע ניסיון התנקשות בו, שגרם להקצנת התייחסותו לתנועה. הוא השפיע על הפרלמנט הסורי להכריז על חברות באחים המוסלמים כעל פשע שדינו מוות, ושילח את הצבא נגד חברי התנועה. בפעולה, שנמשכה עד פברואר 1982, מחק הצבא הסורי את התנועה כמעט לחלוטין והרג 10,000 עד 25,000 איש בטבח חמאת, העיר שהייתה מעוזם של האחים המוסלמים ותומכיהם. הסניף הסורי הושמד, והניצולים ברחו. חלקם הקימו בעיראק את תנועת "הברית הלאומית לשחרור סוריה" וחלקם הצטרפו לארגונים אסלאמיים במדינות אחרות.
עד האביב הערבי ב-2011, האחים המוסלמים היוו את האופוזיציה העיקרית בסוריה. התנועה התחילה את דרכה כתנועה חברתית והפכה עם הזמן למפלגה פוליטית, ומשם למיליטנטית (לוחמנית). זו הייתה האופוזיציה היחידה לשלטונו של אסד והיא מהווה התנגדות בעייתית עבורו (אסד הצליח להפיל את כל המתנגדים בבעת' ורק האחים המוסלמים נשארו). התנגדותם נובעת מכך שעל פי תפיסתם השלטון צריך להיות בידי אנשי דת מוסלמים והמדינה צריכה להתקיים על פי חוקי השריעה, דבר שלטענתם אינו מתקיים בסוריה.
היסטוריה > האחים המוסלמים בערב הסעודית

הסניף הסעודי של האחים המוסלמים שכנע את המלך סעוד לאפשר לארגון המקומי להקים אוניברסיטה אסלאמית במדינה ב-1961.
היסטוריה > האחים המוסלמים בצ'צ'ניה

ממשלת רוסיה טוענת כי האחים המוסלמים מהווים גורם מהותי במרד המתמשך בצ'צ'ניה. הרוסים גם מאשימים את האחים המוסלמים בתכנון פיגוע הטרור ב־27 בדצמבר 2002, שבו מחבל מתאבד במכונית תופת פוצץ את מטה הממשלה בגרוזני.
האחים המוסלמים במאה ה-21

תנועת האחים המוסלמים נחשבת למתונה יחסית לארגוני טרור אסלאמי הפעילים במזרח התיכון, כגון אל-קאעידה, דאעש או תנועות סלפיות קיצוניות כגון מפלגת א-נור. במדינות שבהן הדבר מתאפשר להם, האחים המוסלמים תומכים בבחירות חופשיות ומשתתפים בהן. אמנת התנועה, כפי שהוצגה בשנת 1994, מגנה באופן מוצהר כל גילוי של אלימות וטרור כאמצעי להשגת יעדי התנועה.
עם זאת, מזכר ההסברה של האחים המוסלמים משנת 1991, שהתגלה באקראי בשנת 1994, חושף התארגנות לביצוע ג'יהאד תרבותי פנימי בארצות הברית ובקנדה במטרה להשמיד את הציוויליזציה המערבית מבפנים.
ב-23 בספטמבר 2013 הוצאה תנועת האחים המוסלמים במצרים אל מחוץ לחוק, על ידי בית המשפט במצרים.
ביולי 2020 הוצאה התנועה מחוץ לחוק בירדן על ידי בית המשפט העליון.
לקריאה נוספת

מאיר חטינה, ואורי מ. קופפר שמידט (עורכים), האחים המוסלמים: חזון דתי במציאות משתנה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2012.
מאיר ליטבק (עורך), אסלאם ודמוקרטיה בעולם הערבי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1997.
עמנואל סיון, קנאי האסלאם, הוצאת עם עובד, תל אביב, 1986.
האסלאם הוא בשורתנו והג'האד דרכנו: חסן אל-בנא: קובץ איגרות, תרגם, הוסיף מבוא והערות: אפרים ברק, מרכז משה דיין לחקר המזרח התיכון ואפריקה, אוניברסיטת תל אביב, 2012
Zollner Barbara H. E., The Muslim Brotherhood : Hasan al-Hudaybi and ideology : New York, New York, 2009
Mitchell, Richard P., The Society of The Muslim Brothers (Oxford University Press, 1993)
היה היה - כדור הארץ

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת אנימציה, מדע בדיוני
 יוצרים:  אלבר בארייה
 בימוי:  אלבר בארייה 
 מדבבים בעברית:  אסף אשתר, לירון לב, גיא רושיניאק, אורי אומנותי, גיא פרידמן, אביטל אברג'יל, לורן סביר, אפרת גוש, אביתר אדיר, אלה פטר, מיכל רשף, דורון בן-עמי
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  26
 תוכנית מקור:  היה היה - מגלי ארצות
 הפקה
 חברת הפקה:  פרוסידיס
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  צרפת France 3
 תקופת שידור מקורית:  22 בדצמבר 2008 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הָיֹה הָיָה - כדור הארץ או הָיֹה הָיָה - דואגים לכדור הארץ (בצרפתית: Il était une fois... notre Terre) היא סדרת אנימציה צרפתית בבימויו של אלבר בארייה, ששודרה בערוץ לוגי בישראל. הסדרה שודרה החל מ-22 בדצמבר 2008 בFR3. סדרה זו היא סדרת הסיום של זיכיון הסדרות החינוכיות הָיֹה הָיָה, והנחת היסוד שלה מתבססת על הפרק "היה יהיה", פרק הסיום של הסדרה הראשונה בזיכיון: "היה היה - האדם". בכך, הסדרה "סוגרת מעגל" ומביאה אותנו חזרה אל תחילת הזיכיון. כמו כן, בכורת הסדרה שודרה במקביל ליום השנה ה-30 לתחילת סדרות היה היה. הסדרה עוסקת באקולוגיה ואיכות הסביבה.
פרקים

שומרי הכוכב
האקלים א': הצפון הרחוק
מים בהודו
מים בסאהל
יער האמזונס
תשישות האנרגיות
סחר הוגן
האוקיינוסים בסכנה
מערכות אקולוגיות
מי העולם
עוני
יערות העולם
דיג יתר
האקלים ב': מקורות
חקלאות
המגוון הביולוגי
האקלים ג': השפעות
מיחזור
נשות העולם
עבודת ילדים
אנרגיות חדשות
הבית והעיר
האקלים ד': פתרונות
ילדים: בריאות וחינוך
טכנולוגיות
מחר
ג'יידן מארטל

| --- | --- |

 לידה:  4 בינואר 2003 (בן 22) פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Jaeden Wesley Lieberher 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יידן מארטל (באנגלית: Jaeden Martell; נולד ב-4 בינואר 2003) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי, הידוע בשל תפקידו הראשי בסרט האימה משנת 2017, "זה", ובהמשכו "זה: חלק 2" משנת 2019, וכן, במיני סדרה "להגן על ג'ייקוב" ברשת אפל TV פלוס.
ביוגרפיה

נולד בשם ג'יידן וסלי ליברהר (Jaeden Wesley Lieberher) בפילדלפיה, פנסילבניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה. סבתו מצד אמו היא קוריאנית. אביו הוא השף וסלי "וס" ליברהר (אנ') מלוס אנג'לס, ואמו היא אנג'לה תרזה "אנג'י" מארטל. הוריו התגרשו בשנת 2011 בהיותו בן 8, והוא נשא את שם המשפחה "ליברהר" עד שנת 2019, עת אימץ את שם נעוריה של אמו: "מארטל".
קריירה

בשנת 2013, החל מארטל את הקריירה שלו כשחקן בסרט הקצר "Grief", ושנה לאחר מכן השתתף בסרט המצליח שגרם לו לפרוץ לתודעה, "וינסנט הקדוש". בין היתר השתתף מארטל בסרטים "לא מתרגש" (2014), "אלוהה" (2015), וכן דיבב בפרק אחד מתוך בסדרת הטלוויזיה "אבא אמריקאי". בשנת 2015 גילם דמות משנית בעונה השלישית והרביעית של הסדרה "הסקס של מאסטרס" ברשת שואוטיים.
בשנת 2017, השתתף מארטל בסרט שובר הקופות "זה", בתור הדמות הראשית ויליאם "ביל" דנברו. באותה שינה שיחק בסרט "הספר של הנרי".
בשנת 2019 חזר לשחק את הגרסה הצעירה של אותה הדמות בסרט ההמשך "זה: חלק 2". בנוסף, הוא שיחק בקומדיית המסתורין השחורה "רצח כתוב היטב", בה גילם את הבן הצעיר ביותר במשפחה, ג'ייקוב טרומבי.
בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי במיני-סדרת המתח "להגן על ג'ייקוב" המבוססת על הרומן באותו שם, בתפקיד הנער ג'ייקוב ברבר המואשם ברצח חברו לכיתה, בעוד הוריו נאבקים להוכיח את חפותו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | וינסנט הקדוש | אוליבר ברונשטיין |  |
| 2014 | לא מתרגש | הילד בן 6 |  |
| 2015 | אלוהה | מיטשל וודסייד |  |
| 2016 | ספיישל חצות | אלטון מאייר |  |
| 2016 | התיקון | אנתוני |  |
| 2017 | הספר של הנרי | הנרי קרפנטר |  |
| 2017 | זה | ויליאם "ביל" דנברו |  |
| 2019 | גאות נמוכה | פיטר |  |
| 2019 | The True Adventures of Wolfboy | פול |  |
| 2019 | זה: חלק 2 | ביל דנברו הצעיר |  |
| 2019 | רצח כתוב היטב | ג'ייקוב טרומבי |  |
| 2020 | הבקתה | איידן האל |  |
| 2022 | שליטי המטאל | קווין שיילב |  |
| 2022 | הטלפון של מר הריגן | קרייג |  |
| 2024 | הם באים בלילה (אנ') | ג'וזף |  |
| 2024 | Y2K | איליי |  |
| TBA | Tunnels | גרייסון מיטשל |  |
| TBA | Dirty Finger Nails |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | אבא אמריקאי | קולים שונים | דיבוב; פרק: "My Affair Lady" |
| 2015–2016 | הסקס של מאסטרס | ג'וני מאסטרס | תפקיד חוזר; (עונות 4-3); 11 פרקים |
| 2020 | להגן על ג'ייקוב | ג'ייקוב בארבר | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2021 | Calls | ג'סטין | פרק: "Mom" |
הערות שוליים

↑  It (2017) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com (באנגלית)
↑  Jaeden Martell – Life Story of The Upcoming Actor. Facts Ninja. Retrieved May 16, 2020
↑  Chow, Riley. Jaeden Martell opens up about starring in ‘Defending Jacob’ and changing his name. Gold Derby. April 24, 2020
↑  St. Vincent (2014) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com (באנגלית)
↑  It, 2017-09-08, נבדק ב-2017-11-02
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2017: יו ג'קמן ודפני קין – "לוגאן" | פרס הסרטים והטלוויזיה של MTV – הצוות הטוב ביותר על המסך   2018: פין וולפהארד, סופיה ליליס, ג'יידן מארטל, ג'ק דילן גרייזר, ויאט אולף, ג'רמי ריי טיילור ושוזן ג'ייקובס – "זה"  | הבא: 2022: טום הידלסטון, סופיה די מרטינו ואוון וילסון – "לוקי" |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5736760  GND: 1110899963  ISNI: 0000 0004 4746 4726  LCCN: no2015042773  NKC: xx0257611  NLK: KAC2020N7545  NTA: 406492433  SUDOC: 224744070  VIAF: 315191993   WorldCat (עם VIAF): 315191993
ג'ייסון דרוקר

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 2005 (בן 19) הוליווד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ייסון איאן דרוקר (באנגלית: Jason Ian Drucker; נולד ב-20 בספטמבר 2005) הוא שחקן אמריקאי-יהודי. התפרסם כאשר שיחק את טומי מילר, הבן הצעיר של משפחת מילר, בסדרה "מכשפות" בניקלודיאון. לאחר מכן, הוא כיכב בתפקיד גרג הפלי בסרט "יומנו של חנון: חופשה על גלגלים"
ביוגרפיה

ג'ייסון איאן דרוקר נולד ב-20 בספטמבר 2005 בעיר הוליווד, פלורידה, לשארי וד"ר ריצ'רד דרוקר. הוא הבן האמצע מתוך שלושה בנים; יש לו אח גדול, ריאן, ואח צעיר, מייקל.
בסוף שנת 2023 החל ללמוד דרוקר באוניברסיטת פלורידה והוא חלק מהאחווה דלתא סיגמא פי.
קריירה

ג'ייסון החל לשחק בפרסומות בגיל 6 בקיץ 2012. זמן קצר לאחר שמלאו לו 7 שנים הוא קיבל את תפקיד הטלוויזיה הראשון שלו בתור טומי מילר בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "מכשפות" (2014 - 2015).
בשנת 2015 קיבל את תפקיד הקולנועי הראשון שלו בסרט "משימה סוף" בבימויו של קייל ניומן. בשנת 2017 גילם את דמותו של גרג הפלי בסרט "יומנו של חנון 4: חופשה על גלגלים", אשר יצא לאקרנים ב-19 במאי 2017.
בשנת 2018 היה שחקן משנה בספין אוף של "רובוטריקים", "באמבלבי".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | משימה סוף | פארקר לארסון |  |
| 2017 | יומנו של חנון: חופשה על גלגלים | גרג הפלי |  |
| 2018 | באמבלבי | אוטיס ווטסון |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014–2015 | מכשפות | טומי מילר | 51 פרקים |
| 2017 | שיקגו אש | הוגאן קורפי | פרק: "My Miracle" |
הערות שוליים

↑  Madeleine Marr (24 במאי 2017). "His first big screen role is huge — as the 'Wimpy Kid'". Miami Herald. נבדק ב-2017-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lisa Petrillo (19 במאי 2017). "Child Star Of 'Diary Of A Wimpy Kid' Calls Florida Home". WFOR-TV CBS Miami. נבדק ב-2017-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Damon Cap (23 במאי 2017). "Jason Drucker From Diary of a Wimpy Kid: The Long Haul Interview". bsckids.com. Boomtron LLC. נבדק ב-2017-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rebecca Ford (13 ביולי 2017). "'Transformers' Spinoff 'Bumblebee' Rounds Out Cast (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-2017-08-20. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1189948710  ISNI: 0000 0004 6472 4331  LCCN: no2017107703  VIAF: 6702150325544910090004   WorldCat (עם VIAF): 6702150325544910090004
גאווין וורן

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 2008 (בן 16) יוסטון, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  Gavin Hunter Warren
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2017
 פרופיל ב-IMDb
 
גאווין האנטר וורן (באנגלית: Gavin Hunter Warren; נולד ב-17 באפריל 2008) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות תפקידו הקולנועי בסרט הביוגרפי "האדם ראשון" משנת 2018, ובשל הופעתו בסרט האימה "שחייה לילית" משנת 2024.
ראשית חייו

גאווין האנטר וורן נולד ביוסטון, טקסס, ארצות הברית. הוא החל את הקריירה שלו כדוגמן ב-"Great Day Houston", תוכנית בוקר ששודרה בערוץ הטלוויזיה המקומי KHOU 11, ב-2015. הוא החל את קריירת המשחק שלו לאחר שזכה בתחרות דוגמנות בכנס הבינלאומי לדוגמנות וכישרונות שנערך בלוס אנג'לס בשנת 2015.
קריירה

בשנת 2018 הופיע לראשונה על מסך הקולנוע בסרט הדרמה של אלכס פטיפר, "Back Roads". וורן שיחק בתפקיד משנה בתור בנם של ג'ניפר מוריסון וטום אוורט סקוט. באותה שנה גילם את בנו של ניל ארמסטרונג (בגילומו של ריאן גוסלינג) בסרט "האדם הראשון". הסרט מספר את סיפורו של ניל ארמסטרונג והנחיתה שלו על הירח ב-1969. את הסרט ביים דמיאן שאזל, הבמאי זוכה פרס האוסקר על הסרט "לה לה לנד". וורן זכה בפרס אופנת השטיח האדום עבור "המתלבש הטוב ביותר" בהקרנת הבכורה של הסרט.
בשנת 2019 שיחק וורן בפרק של סדרת הטלוויזיה "היום שאחרי" בתור ג'וש ווילר בצעירותו, בעוד שאת התפקיד הראשי גילם קולין פורד.
בשנת 2020 וורן שיחק בפרק הפלאשבק בסדרה "NCIS: ניו אורלינס" בתור דוויין פרייד הצעיר, התפקיד הראשי שגילם סקוט באקולה.
בשנת 2021 שיחק וורן בסרט "12 יתומים חזקים". בסצנות פלאשבק, הוא מגלם את הגרסה הצעירה של התפקיד הראשי שגילם לוק ווילסון. בסרט הופיעו גם רוברט דובאל, מרטין שין וטריט ויליאמס. הסרט נכתב, בוים והופק על ידי טיי רוברטס, והתבסס על סיפורה האמיתי של קבוצת כדורגל של בית יתומים בתקופת השפל הגדול. באותה שנה שיחק בסרט "A Hard Problem". וורן גילם את איאן הצעיר, התפקיד הראשי שגילם ג'ון ברכטולד.
בשנת 2023 גילם את פיץ' בסדרה "אימת המתים המהלכים" מבית רשת "AMC".
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | היום שאחרי | ג'וש בן ה-8 | פרק: "Josh vs. the Apocalypse: Part 2" |
| 2020 | NCIS: ניו אורלינס | דוויין פרייד הקטן | פרק: "The Man in the Red Suit" |
| 2023 | אימת המתים המהלכים | פינץ' | 5 פרקים |
הערות שוליים

↑  Dansby, Andrew (19 באוקטובר 2018). "Houston's Gavin Warren a young star in 'First Man'". Houstonchronicle.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Gavin Warren". Gavinwarren.com (באנגלית). נבדק ב-20 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  khou.com (12 באוקטובר 2018). "Houston actor Gavin Warren shoots for the stars in the new movie 'First Man'". KHOU (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-20 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Clark, Natalie Cook (בפברואר 2019). "Gavin Warren, Katy Kid Actor, Finishes Fourth Movie". Katy Magazine Online. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Whipp, Glenn (8 בינואר 2019). "Moon shots: Inside Ryan Gosling and Damien Chazelle's key 'First Man' moments". The Los Angeles Times. נבדק ב-23 בנובמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Sewing, Joy (23 באוקטובר 2018). "Ryan Gosling's biggest red-carpet competition: Houstonian Gavin Warren". Chron.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gallay, Annie (14 בספטמבר 2018). "10-Year-Old Houston Actor Stars With Ryan Gosling in Buzzy Fall Oscar Contender: Talk About a Big Break — This is a Moon Shot". PaperCity Magazine. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kallon, Catherine (5 באוקטובר 2018). "Gavin Warren In Balani & Ryan Gosling In Gucci – 'First Man' Washington, DC Premiere". Red Carpet Fashion Awards. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kojder, Robert (10 ביוני 2021). "Movie Review - 12 Mighty Orphans (2021)". Flickering Myth. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rubin, Rebecca (2 באפריל 2021). "Ashley Judd to Star in YA Drama '#FBF' (EXCLUSIVE)". Variety. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grobar, Matt (21 בספטמבר 2021). "'The Man In The White Van': Sean Astin, Ali Larter & More Board True-Crime Thriller From Writer-Director Warren Skeels". Deadline Hollywood. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (30 ביוני 2021). "Lionsgate Dates Nicolas Cage Satire 'Unbearable Weight Of Massive Talent' & Kingdom Story Movies". נבדק ב-28 ביולי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
דוד מינץ

דוד מיכאל מִינְץ (נולד ב-8 במאי 1959) הוא שופט בבית המשפט העליון. כיהן כשופט בבית משפט השלום בירושלים משנת 1998 וכשופט בבית המשפט המחוזי בירושלים משנת 2009 עד מינויו לבית המשפט העליון ביוני 2017.
ראשית חייו ומשפחתו

מינץ נולד ב-8 במאי 1959 באנגליה ובשנת 1970 עלה עם משפחתו לישראל. בשנים 1974–1977 למד בישיבה התיכונית מדרשית נעם ומשנת 1977 למד בישיבת הר עציון, במסגרתה שירת כקצין בחיל השריון עד שנת 1982.
בשנים 1983–1986 למד לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1984–1985, תוך כדי לימודיו, שימש כעוזר מחקר לפרופ' אליאב שוחטמן ולפרופ' ברכיהו ליפשיץ באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1986 התמחה אצל השופט יהודה וייס, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים ושופט בפועל בבית המשפט העליון, וב-1987 התמחה שנה נוספת במשרד עורכי דין בירושלים. במהלך אותה שנה גם הוסמך כעורך דין, והחל ללמוד להסמכה לרבנות במכון אריאל בירושלים.
ב-1987 החל לעבוד כעורך דין, בתחילה כשכיר ובהמשך כשותף במשרד עורכי-דין.
במקביל לעבודתו המשפטית המשיך מינץ לשרת במילואים בחיל השריון, כמפקד מחלקה, סגן מפקד פלוגה ומפקד פלוגה. בשנת 1996 סיים קורס מפקדי גדוד, אך נבצר ממנו להתמנות למג"ד בפועל עקב מינויו לשופט. חרף זאת, לאחר קבלת אישור מנשיא בית המשפט העליון, המשיך לשרת במילואים כקצין במטה האוגדה עד שנת 2010.
ב-1994 עתר לבג"ץ עם אשתו ורדה נגד קביעתו של משרד החינוך שהנושא המרכזי לשנת הלימודים יהיה "תהליך השלום: ישראל במזרח התיכון". העתירה טענה כי זהו נושא פוליטי שנוי במחלוקת יסודית בחברה הישראלית, ועל כן יש להימנע מעיסוק בו בתחומי בית הספר. העתירה נדחתה.
השופט מינץ מתגורר בהתנחלות דולב שבבנימין, נשוי לוורדה, ואב לחמישה ילדים.
בנו, הרב גלעד מינץ, משמש כר"מ בישיבת ההסדר ירוחם.
כשופט

ב-1998 מונה מינץ לשופט בית משפט השלום בירושלים. ב-2008 סיים בהצטיינות תואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים. באוקטובר 2009 מונה לרשם ושופט בפועל בבית המשפט המחוזי בירושלים, ובמרץ 2011 מונה לשופט בבית משפט זה. כשופט בבית המשפט המחוזי כיהן כשופט הפירוקים והבראת חברות, ובין השאר עסק בהבראת מרכז רפואי הדסה בתחילת שנת 2014, פירוק רשות השידור החל מחודש אוגוסט 2014 והבראת דואר ישראל בספטמבר 2014.
בנוסף עסק במשפט מנהלי ובין השאר דן בתוואי הרכבת הקלה בירושלים, ובעתירה נגד תוכנית מתאר מקומית בבית שמש ובעתירה להגדיר את הבורסה כחברה לתועלת הציבור. כן עסק בתיקי מיסים ושימש כראש הרכב פשעים חמורים.
בשנת 2017 קיבל תואר דוקטור למשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא "השפעת הכניסה להליך חדלות פירעון על צדדים שלישיים הקשורים לחייב". שימש מרצה מן החוץ בפקולטה למשפטים, האוניברסיטה העברית בירושלים ובפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב בדיני חדלות פירעון.
בפברואר 2017 נבחר לכהן כשופט בבית המשפט העליון, וב-13 ביוני 2017 הושבע לכהונתו והחליף את צבי זילברטל.
פסיקתו > חדלות פירעון

חלק נכבד מפסיקתו של מינץ מוקדש להיבטים שונים בדיני חדלות פירעון בכלל, ובנוגע לחוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, תשע"ח-2018 בפרט.
בין פסיקותיו בענייני חדלות פירעון:
דחה את ערעורה של ענבל אור וחברות בשליטתה, על פסק דין שהורה על פירוק אשכול החברות ועל מתן צו כינוס בעניינה של אור. בפסק הדין עמד על שני המבחנים הרלוונטיים לעניין חדלות פירעונה של חברה – המבחן התזרימי והמבחן המאזני, וציין כי שני המבחנים עשויים לתת תשובה ראויה לשאלה אם מדובר בגוף חדל פירעון כאשר אין הכרח להכריע בדבר בכורתו של אחד מהשניים. כן קבע כי גם על פי חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, אשר במועד פרסום פסק הדין אושר בכנסת וטרם נכנס לתוקף, יש לקבוע חדלות פירעונה של חברה בהתחשב בשני המבחנים במשולב.
קבע כי בדומה לדין שחל לפני חקיקת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, גם לאחריו אין מקום לאפשר ליחיד שהליך פשיטת הרגל בעניינו בוטל בשל מחדליו, להגיש בקשה לצו פתיחת הליכים לפי חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי ללא "תקופת צינון".
קבע כי גם על הליכים לפי חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי חולש העיקרון הקובע כי על חייב לנהוג בתום לב ולא לנצל לרעה את ההליכים על מנת ליהנות מחסדיהם. הדגיש כי למרות שבמסגרת חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי ניתן משקל משמעותי לשיקומו הכלכלי של חייב, גם לאחר חקיקתו ניצול ההליך לרעה שלא בתום לב שומט את הקרקע תחת ההצדקה לסייע למי אשר מבקש ליהנות מחסדי המחוקק ומהגנות ההליך.
סבר בדעת מיעוט כי ככלל וכברירת מחדל, ראוי לנתב הליך משפטי שעניינו השגה על החלטה מינהלית, כאשר מדובר בהחלטה שעניינה גוף חדל פירעון, לבית המשפט של חדלות פירעון, בהתחשב במכלול היתרונות הקשורים לריכוז הליכי חדלות פירעון תחת בית המשפט של חדלות פירעון.
קבע כי הסכמת מבוטח לשעבד את חסכונו הפנסיוני לשם הבטחת החזר הלוואה אשר נטל מן המבטחת היא בת תוקף, וכי מכוח שעבוד זה המבטחת-המַלווה רשאית לקזז את חוב ההלוואה מהכספים המופקדים בידיה במקרה של אי-פירעון.
קבע כי הערת אזהרה, ובכלל זה הערה שלילית (התחייבות להימנע מביצוע עסקה), מקנה לזכאי על פי ההתחייבות עדיפות על פני נושיו של בעל המקרקעין שפשט רגל.
פסיקתו > ביקורת שיפוטית על חקיקה

מינץ מחזיק בעמדה כי לבית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק אין סמכות לקיים ביקורת שיפוטית על חוקי יסוד, וכי גם הסמכות לבצע ביקורת שיפוטית על חקיקה רגילה אינה נשענת על אדנים איתנים.
מינץ הצביע בפסיקותיו על הקושי הקיים בתפיסה לפיה הסמכות להורות על בטלותו של חוק נגזרת מתוך ההכרה בסמכותה של הכנסת לפעול כרשות מכוננת. זאת בפרט כאשר שתיקת המחוקק בנוגע לסמכותו זו באה על רקע ניסיונות שכשלו לקידום הצעת חוק יסוד: החקיקה שהיה בה כדי להסדיר את אופן כינון החוקה, ובכלל זה להסמיך את בית המשפט באופן מפורש להכריז על בטלות חוק.
בכל הנוגע לביקורת שיפוטית על חוקי יסוד סבור מינץ כי משעה שהסמכות לבטל חוקים רגילים נשענת על הנחת יסוד של הכרה במעמדם החוקתי של חוקי היסוד מכוח סמכותה המכוננת של הכנסת, אין לגיטימציה לכך שבית המשפט ייטול לעצמו את המושכות להכרה בביקורת שיפוטית שיש בה כדי להתגבר על אותם חוקי יסוד. לגישתו, ההכרה בסמכותה המכוננת של הכנסת לחוקק חוקי יסוד משמעותה כי בית המשפט מקבל עליו את מרותה של הרשות המכוננת, ועליו לקבל מרות זו בהכנעה. לגישת מינץ, הפעלת ביקורת שיפוטית על חוקי-יסוד באמצעות נורמות חוקתיות הנובעות מעקרונות בלתי כתובים יש בה אף משום סדיקת יסודותיה העמוקים של המהפכה החוקתית. כמו כן, ביקורת שיפוטית על חוקי יסוד טומנת בחובה מורכבות משמעותית ביחס לאיזון בין הרשויות השונות, שכן ההתערבות על ידי בית המשפט בנורמה מכוננת הופכת את בית המשפט הלכה למעשה לבעל "המילה האחרונה"
פסיקתו > בחירות

בדעת מיעוט מינץ סבר כי יש לאשר את פסילתו של עופר כסיף ואת פסילתה של רשימת רע"מ-בל"ד מלהתמודד בבחירות לכנסת ה-21. באותו עניין הצטרף לדעת הרוב שסברה כי יש לפסול את מיכאל בן ארי, חבר מפלגת עוצמה יהודית, מלהתמודד בבחירות לכנסת.
מינץ היה אחד מבין ארבעת שופטי המיעוט שסברו כי יש לאשר את פסילתה של חברת הכנסת היבא יזבק מהתמודדות בבחירות לכנסת ה-23.
בבחירות לכנסת ה-24 סבר בדעת מיעוט כי יש לאשר את פסילתה של אבתיסאם מראענה-מנוחין מלהתמודד לבחירות בכנסת.
בבחירות לכנסת ה-25 הצטרף מינץ לקביעה שניתנה פה אחד כי אין מקום לפסול את רשימת בל"ד מלהתמודד בבחירות לכנסת. מינץ ציין כי עמדתו הייתה ונותרה כי יש לאשר את החלטת ועדת הבחירות לפסול את רשימת בל"ד. אולם מכיוון שבעבר הוכרע זה מכבר על ידי בית המשפט ברוב דעות כי אין בחומר שהוצג כדי להביא לפסילתה של בל"ד, אין מקום להכריע אחרת, שעה שלא הוצג חומר חדש שיש בו כדי לשנות מקביעה זו.
פסיקתו > משפט מינהלי

מינץ דוגל בגישה הממעטת להתערב בשיקול דעתה של הרשות המינהלית. ביטויים לגישה זו בפסיקתו:
קבע כי אין להתערב בהחלטת השר לביטחון הפנים להנחות את שירות בתי הסוהר לפעול להפסקת ביקורי משפחות של אסירים ביטחוניים המשתייכים לארגון הטרור חמאס, לשם קידום מטרה של השבת גופות חללי צה"ל ושל אזרחים ישראלים המוחזקים על ידי ארגון חמאס ברצועת עזה.
דחה ערעור על פסק דין בו נדחתה עתירה נגד החלטת ראש אגף משאבי אנוש במשטרת ישראל שלא להאריך את שירותו של העותר במשטרה. בפסק הדין הודגש כי למשטרת ישראל נתון שיקול דעת רחב לקבוע את התאמתו של אדם לשרת בשורותיה ולהגדיר את הרף המקצועי והערכי הנדרש ממנו לשם כך, כאשר התערבות בית המשפט בשיקול דעתה של המשטרה בכל הנוגע להחלטה על התאמתו של אדם לשורותיה תהא מצומצמת ביותר.
סבר בדעת מיעוט כי אין להתערב בתיקון שערך משרד התרבות למבחנים להענקת תמיכה למוסדות תרבות, בו נקבעה הגדלת התמיכה למוסדות אשר הופיעו ביהודה ושומרון והפחתת תמיכה למוסדות שנמנעו מהופעה ביהודה ושומרון, הנגב והגליל.
מינץ נמנה עם שלושת השופטים שסברו בדעת מיעוט כי על בית המשפט לתת מעמד בכורה ומשקל ניכר לפרשנותו של המאסדר כאשר הוא מפרש הוראות או הנחיות שניתנו על ידו.
בדיון נוסף שהתקיים בסוגיה, נמנה מינץ עם שלושת השופטים שסברו בדעת מיעוט כי אלמנת בנו או נכדו של יהודי אינה זכאית למעמד עולה מחוק חוק השבות, תוך אימוץ עמדת המדינה.