stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרמן קיין
ביוגרפיה > קריירה עסקית

משסיים את לימודיו לתואר שני ועזב את עבודתו בחיל הים, החל קיין לעבוד בעבור חברת קוקה-קולה באטלנטה בתחום המחשבים. ב-1977 עבר למינאפוליס לעבוד בפילסברי, והתקדם מהר בתחום המסעדנות. בגיל 36 ניהל כ-400 חנויות של רשת בורגר קינג, אז שייכת לפילסברי, ובתקופתו הפכה הרשת לרווחית מאוד. הצלחתו הביאה את פילסברי למנות אותו לעמוד בראש רשת אחרת, "פיצה הסנדק", אשר הייתה בקשיים, וגם אותה הצליח קיין לשקם ולהביא ליידי רווחיות. קיין המשיך לתפקד כמנהל הרשת עד 1996, אז נהיה יו"ר איגוד המסעדנות הארצי בארצות הברית. כמו כן, תפקד קיין כיו"ר הבנק הפדרלי של קנזס סיטי באותה תקופה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה הפוליטית

ב-1993 היה קיין מראשי המתנגדים לתוכנית הבריאות שהגה הנשיא ביל קלינטון, ונטל חלק מרכזי בהפלתה. הוא תפקד כיועץ הכלכלי הבכיר מטעמו של בוב דול, אשר רץ לנשיאות מול קלינטון. ב-2000 הכריז לזמן קצר על כניסתו למירוץ לנשיאות מטעם המפלגה הרפובליקנית. לדבריו, הכניסה למירוץ הייתה חשובה יותר ברמה ההצהרתית מאשר ברמה המעשית. ב-2004 התמודד קיין על המועמדות הרפובליקאית לתפקיד סנאטור מג'ורג'יה וסיים שני עם 26.2% מהקולות הרפובליקאים.
ביוגרפיה > המירוץ לראשות המפלגה הרפובליקנית 2012

ב-2010 קיין השתתף בלמעלה מ-40 מפגשים המוניים של תנועת מסיבת התה, והחל לציין לראשונה כי ייתכן והוא שואף להתמודד לנשיאות ב-2012. משהצטרף באופן רשמי, זכה בסקרים מטעם הרפובליקנים בפלורידה, אילינוי, וכן זכה בתמיכת פדרציית הנשים הרפובליקאית. הוא הציג תוכנית בשם "9,9,9", ומשמעותה: 9 אחוזי מס הכנסה, 9 אחוזי מס חברות, 9 אחוזי מס מכירות. תוכנית זו נתקלה בהתנגדות רבה בקרב הרפובליקנים, בעיקר מצידה של מתמודדת נוספת, מישל בקמן, ואף הועלו האשמות כנגד קיין שהרעיון המקורי איננו שלו אלא שייך לכותבי משחק וידאו אמריקאי.
סקר בקרב הרפובליקנים, שנערך ב-7 באוקטובר 2011, הראה כי קיין הוא המתמודד המוביל ב-20% בפריימריז הרפובליקני.
גישה נוספת של קיין אשר משכה אש משני צידי המתרס נוגעת למדיניות ההגירה שלו. ב-17 באוקטובר, במהלך מסע בחירות באריזונה, אמר קיין כי צריך "להרים גדר חשמלית" על גבולה של ארצות הברית עם מקסיקו. לאחר מכן טען כי מדובר בבדיחה, אך בהמשך תיקן את עצמו בשלישית ואמר כי הוא איננו שולל את הרעיון של גדר חשמלית על הגבול.
ב-17 באוקטובר פורסמו חשדות כי קיין השתמש בכספים שנתרמו למסע הבחירות שלו למטרות אישיות ולקידום מקורבים לו. חשדות דומים עלו גם לגבי יריבו הפוליטי מיט רומני.
לגבי סוגיית ההפלות, אמר קיין כי הוא "אישית נגד הפלות, אך סבור כי ההחלטה צריכה להיות בידי המדינות ולא בידי הממשלה", עמדה אשר נתקלה בהתנגדות מצד רפובליקנים רבים.
כשנשאל לגבי עמדתו באשר לישראל אמר כי: "הדוקטרינה שלי תהיה: 'אם אתה מסתבך עם ישראל, אתה מסתבך עם ארצות הברית של אמריקה'". משנשאל בדיבייט בנבדה לגבי עסקת שליט, אמר קיין כי "לא מקיימים משא ומתן עם טרוריסטים בשום תנאי", אך מיד שינה מעט את גרסתו ואמר "אבל חייבים לבדוק כל מצב לגופו ולשקול את כל העובדות. אני בטוח שראש הממשלה בנימין נתניהו היה צריך לשקול הרבה דברים לפני שהוא קיבל את ההחלטה. על פני השטח, אנו לא יכולים להגיד האם זה היה הדבר הנכון לעשות. מקבל החלטות אחראי צריך לשקול את הכל". באוקטובר 2011 פרסם אתר החדשות "פוליטקו" תלונות של שתי נשים, שעבדו ברשת הפיצות שניהל קיין, כי רמז להן רמיזות מיניות בוטות, ואחת התלוננה כי הוא ניסה לגעת בה בלי הסכמתה. קיין הכחיש בתוקף את האשמות כי הטריד מינית נשים.
ב-3 בדצמבר 2011, הודיע במסיבת עיתונאים, כשאשתו עומדת לצידו, שעקב ההאשמות נגדו שפגעו, לדבריו, בו ובמשפחתו הוא פורש מהמירוץ לנשיאות, אך הצהיר כי ימשיך לתרום פוליטית במסגרת תנועה שתוביל לשינוי בוושינגטון.
נפטר מנגיף הקורונה ב-30 ביולי 2020. התגורר באטלנטה והיה חבר בכנסייה הבפטיסטית.
הערות שוליים

↑  http://www.foxnews.com/politics/2011/05/21/businessman-herman-cain-set-join-2012-gop-race/
↑  Cain upsets Perry in Florida Republican straw poll | Reuters
↑  ^ politicks Org. "Cain's Parents and Grandparents". 2012.republican-candidates.org. Retrieved 2011-08-06.
↑  "This Is Candidate Cain". National Review Online. Retrieved 9 October 2011.
↑  ^ "Godfather's Pizza: This Pizza Man Delivers". Black Enterprise: 89. February 1988.
↑  Cohn, Bob (September 19, 1994). "The Lost Chance". Newsweek. Retrieved September 18, 2010
↑  Green, Joshua (January 17, 2011) Watch Herman Cain Battle Bill Clinton on Health Care, The Atlantic
↑  Costa, Robert. "Herman Cain’s Kemp Connection". National Review. Retrieved October 3, 2011.
↑  Lewis, Matt. "Herman Cain: Possible 'Dark Horse' 2012 GOP Presidential Candidate". Politics Daily. Retrieved June 24, 2011.
↑  "United States Senator". Sos.georgia.gov. Retrieved 2011-08-06.
↑  "Herman Cain at SRLC". The Right Scoop. 2010-04-10. Retrieved 2011-08-06.
↑  Herman Cain, 999 Plan Come Under Fire At GOP Debate (VIDEO)
↑  Michele Bachmann Blasts Herman Cain's 'Devil' 9-9-9 Plan At Republican Debate In New Hampshire
↑  Herman Cain Denies 'SimCity' Influence On His '999' Plan (VIDEO)
↑  "IBOPE Zogby Poll: Cain Expands Lead Over GOP Field & Leads Obama, 46%-44%". Zogby. 2011-10-06. Retrieved 2011-10-07.
↑  Herman Cain Was Joking About Electrified Border Fence...Err, He Might Be Serious...Err, He Doesn't Want to Offend Anyone | Phoenix New Times
↑  Herman Cain Attempts To Clarify Electrified Border Fence Remarks
↑  http://2012.talkingpointsmemo.com/2011/10/herman-cain-spends-100k-in-campaign-cash-on-herman-cain-inc-1.php?ref=fpa
↑  Herman Cain And Mitt Romney Used Campaign Funds To Enrich Themselves And Their Associates
↑  CNN.com - Transcripts
↑  Herman Cain's Abortion Comments Roil Iowa Republicans
↑  רן דגוני, ‏"ניו יורק טיימס": "עסקת שליט תדחה עוד יותר את השלום", באתר גלובס, 19 באוקטובר 2011
↑  נטשה מוזגוביה, כתבת הארץ בארה"ב, הרפובליקאים מתלבטים: היינו משחררים אלף מחבלים בתמורה לחייל?, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2011
↑  סוכנויות הידיעות, קיין פורש מהמירוץ לנשיאות: הטענות נגדי שקריות, באתר ynet, 3 בדצמבר 2011
↑  המועמד הרפובליקני לשעבר הרמן קיין מת מקורנה אחרי שהיה בעצרת של טראמפ, באתר וואלה, 30 ביולי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007360670205171  BIBSYS: 99017952  GND: 1214852785  ISNI: 0000 0000 3032 2618  LCCN: n96068761  MusicBrainz: 1af7940c-4291-483e-a7c3-a605ab1abc5e  SUDOC: 157271935  VIAF: 267597928   WorldCat (עם VIAF): 267597928
הנמרים

ערך זה עוסק במיליציה צבאית בלבנון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
סמל המיליציה
הנמרים הייתה הזרוע הצבאית של המפלגה הליברלית הלאומית בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון.
מיליציית הנמרים הוקמה בסעדיאת בשנת 1968 כ"הבריגדות של הנמרים הלבנונים" תחת מנהיגותו של כמיל שמעון. המיליציה לקחה את שמה משמו האמצעי של שמעון - "נימר". נעים ברדקאן הופקד על אימון היחידה, שבראשה עמד בנו של כמיל, דני שמעון. מאוחר יותר שינו את שמם ל"הנמרים של הליברלים/החופשיים" (ערבית: نمور الأحرار).
עם פרוץ מלחמת האזרחים בשנת 1975 נלחמו הנמרים, שמנו אז 3,500 איש, בתנועה הלאומית הלבנונית ובבני בריתה הפלסטינים (אשר משנת 1976 כללו גם את אש"ף). המיליציה שיתפה פעולה עם הפלנגות, בריגדת מרדה ושומרי הארזים, ולקחה חלק במעשי הטבח בקרנטינה ותל אל-זעתר בפליטים הפלסטיניים. בשנת 1977 התאחדו המיליציות והקימו את הכוחות הלבנונים, שהיו הזרוע הצבאית של החזית הלבנונית. המיליציה המאוחדת נשלטה עד מהרה על ידי הפלאנגות בראשותו של בשיר ג'ומאייל.
ב-7 ביולי 1980, בשורת מתקפות שזכו לכינוי "יום הסכינים הארוכות" ספגו הנמרים מאות נפגעים והושמדו, למעשה, ככוח לוחם, כשהפלנגות השלימו את השתלטותם על הכוחות הלבנוניים, כחלק ממהלך של ג'ומייל להפוך אותם לכוח הלוחם הנוצרי היחיד במדינה. בריגדת מרדה של סולימאן פרנג'יה נדונה לגורל דומה ב-1978. דני שמעון נמלט לסוריה ומאוחר יותר שב למערב ביירות. רק לאחר זמן שב למזרח ביירות, שם נרצח בשנת 1990.
המאה ה-3

המאה ה-3 היא התקופה שהחלה בשנת 201 והסתיימה בשנת 300. היא המאה השלישית של האלף הראשון. במהלך המאה התרחשו מספר אירועים מדיניים הראויים לציון:
שקיעת האימפריה הרומית (משבר המאה השלישית): האימפריה מאוימת על ידי שבטים גרמאניים. שרי צבא באזורי הגבול מוכרזים על ידי יחידותיהם כקיסרים (תקופה המכונה גם תקופת שלושים הרודנים ברומי). לאחר הירצחו של טרבוניאנוס גאלוס בידי כוחותיו באוגוסט 253 באזור מואסיה, הפך איימליאנוס לקיסר, אך זה שלט רק כשלושה חודשים עד שנרצח גם הוא בידי כוחותיו, אשר מינו את גליאנוס ואביו ולריאנוס לקיסרי רומא
הגותים פולשים לאסיה הקטנה (בניגוד להסכם שלהם עם הרומאים); האלמאנים כובשים את ביריקיאנה, מבצר גבול באזור דרום בוואריה של ימינו
תקופת שלוש הממלכות בסין: בצ'נגדו נרצח המפקד הבכיר של כוחות ממלכת שו; מפקד כוחות שושלת וו מוצא להורג עם כל בני משפחתו לאחר הפסד קשה של הלה לממלכת ואי
אירועים בולטים בעולם

208 – קרב הצוקים האדומים בסין.
212–216 – בניית מרחצאות קרקלה.
230–232 – השושלת הסאסאנית של פרס מתחילה במלחמה, שמטרתה לכבוש אדמות ממזרח רומי. המאבק המזוין הסתיים ללא הכרעה או שינוי גבולות.
235–284 – משבר המאה השלישית מזעזע את האימפריה הרומית.
260 – הקיסר הרומי ולריאנוס נלקח בשבי על ידי מלך פרס, שאפור הראשון והוצא להורג.
סרנת' הופך למרכז אומנות של בודהיסטים בהודו.
השימוש בתירס כתוצרת מזון במקסיקו עובר לצפון אמריקה.
נוסדה צחינוואלי (דרום אוסטיה, גאורגיה) כמצודה על ידי אספגור מלך ממלכת איבריה.
נערכה המשנה על ידי רבי יהודה הנשיא.
החלה תקופת האמוראים.
באמצע המאה ביפן, מתחילה תקופת קופון.
אישים בולטים

משיחת דוד למלך – ציור קיר מבית הכנסת בדורה אירופוסאוריגנס – מלומד ותאולוג נוצרי חשוב ואחד מן החשובים שבאבות הכנסייה הנוצרית המוקדמת.
דיוקלטיאנוס, קיסר רומי.
דיופנטוס – מתמטיקאי הלניסטי, חיבר את "אריתמטיקה".
פלוטינוס – היה מגדולי הפילוסופים בעת העתיקה ונחשב למייסד אסכולת הניאופלטוניזם.
תגליות והמצאות

צורה פרימיטיבית של משקפיים פותחה עבור נסיכים קצרי ראייה בסוריה.
תרבות ואמנות

מאה זו היא הזמן הקדום ביותר הידוע בו מתחילה בנייתם של מקדשים באזור הודו מחומרים רב פעמיים אשר מחזיקים מעמד לאורך זמן.
הערות שוליים

↑  הינדואיזם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
שנים במאה ה-3
| ___ | 201 | 202 | 203 | 204 | 205 | 206 | 207 | 208 | 209 |
| 210 | 211 | 212 | 213 | 214 | 215 | 216 | 217 | 218 | 219 |
| 220 | 221 | 222 | 223 | 224 | 225 | 226 | 227 | 228 | 229 |
| 230 | 231 | 232 | 233 | 234 | 235 | 236 | 237 | 238 | 239 |
| 240 | 241 | 242 | 243 | 244 | 245 | 246 | 247 | 248 | 249 |
| 250 | 251 | 252 | 253 | 254 | 255 | 256 | 257 | 258 | 259 |
| 260 | 261 | 262 | 263 | 264 | 265 | 266 | 267 | 268 | 269 |
| 270 | 271 | 272 | 273 | 274 | 275 | 276 | 277 | 278 | 279 |
| 280 | 281 | 282 | 283 | 284 | 285 | 286 | 287 | 288 | 289 |
| 290 | 291 | 292 | 293 | 294 | 295 | 296 | 297 | 298 | 299 |
300: 
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11993863j (data)  NKC: ch460541
הרמן קנטורוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בנובמבר 1877 פוזנן, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  12 בפברואר 1940 (בגיל 62) קיימברידג', הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השכלה:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם  אוניברסיטת ז'נבה 
 מעסיק:  אוניברסיטת קיל, אוניברסיטת פרייבורג, אוניברסיטת קיימברידג' 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
הֶרְמַן אוּלְרִיךְ קַנְטוֹרוֹבִיץ' (בגרמנית: Hermann Ulrich Kantorowicz‏; 18 בנובמבר 1877 בפוזנן – 12 בפברואר 1940 בקיימברידג') היה משפטן יהודי גרמני.
ביוגרפיה

קנטורוביץ' נולד לווילהלם ורוזה קנטורוביץ' (לבית גילדז'ינסקה), בפוזנן (אז פוזן), בירת פרובינציית פוזן שבממלכת פרוסיה. בשנת 1884 עבר לברלין עם הוריו ואחיו אלפרד (גר'), אריך ואלזה. קנטורוביץ' למד באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ובאוניברסיטת ז'נבה, קיבל את הדוקטורט שלו ב-1904 באוניברסיטת היידלברג ותואר פריבט-דוצנט ב-1907 באוניברסיטת פרייבורג. שם לימד תחילה כמרצה, משנת 1913 ומ-1923 כפרופסור חבר עד 1929 (עם הפסקה ב-1927 כאשר לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת קולומביה). הוא היה אז פרופסור מן המניין באוניברסיטת קיל (1929–1933) כיורשו של גוסטב רדברוך (אנ'). קנטורוביץ' חווה את עליית הנאצים לשלטון בפירנצה. קצת יותר משבועיים לאחר כניסתו לתוקף של חוק לשיקום שירות המדינה המקצועי ב-7 באפריל 1933, הוא כבר הוצא לפנסיה זמנית. הפיטורים הסופיים הגיעו בספטמבר 1933. אותו גורל פקד את אחיו, רופא השיניים המפורסם אלפרד קנטורוביץ'. את תפקידו של הרמן קנטרוביץ' באוניברסיטת קיל קיבל גאורג דאהם (גר'). קנטורוביץ' היגר לארצות הברית של אמריקה, שם לימד בסיטי קולג' של ניו יורק (1933–1934) לפני שעבר לאנגליה. שם לימד בבית הספר לכלכלה של לונדון ובאול סולס קולג' באוניברסיטת אוקספורד ובאוניברסיטת קיימברידג' (1934–1937). מ-1937 ועד מותו ב-1940 היה עוזר מנהל המחקר במשפטים (Assistant Director of Research in Law) בקיימברידג'.
ב-23 באפריל 1904 קנטורוביץ' התחתן עם יוהנה דורותיאה רוזנשטוק (Johanna Dorothea Rosenstock), בתו של הבנקאי הברלינאי תאודור רוזנשטוק (Theodor Rosenstock). מנישואיהם נולדו: לורנצו, אוטו פול תיאודור, לודוויג הנס והילדגרד דורותיאה. ב-26 ביולי 1923, הוא נישא בשנית להילדגרד אנה מריה קאלין (Hildegard Anna Maria Kalin), מורה בבית ספר יסודי ובחטיבת הביניים. איתה היו לו שני בנים, תומאס אלברט ופרנק וילהלם אדוארד.
אף שנולד יהודי (ושילם על כך במשרתו) הרמן קנטורוביץ' התנתק מהיהדות והיה אתאיסט.
עבודה מדעית

קנטורוביץ' היה אחד הנציגים המובילים של מה שנקרא המשפט החופשי (גר'), אסכולה רבת השפעה בתוך תורת המשפט הגרמנית בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. הפוזיטיביזם המשפטי בקיסרות הגרמנית, שמצא את ביטויו במה שנקרא תורת המשפט המושגית (אנ'), יש להתנגד לתאוריה משפטית שיכולה לעשות צדק עם המרחק ההולך וגובר מהמציאות המשפטית-מדינתית וחברתית. המטרה הייתה לאכוף רעיונות פרוגרסיביים במערכת משפטית ריאקציונרית באמצעות החלטה חופשית של שופטים, שיש לצמצם את מחויבותם לטקסטים משפטיים. קנטורוביץ' ותורת המשפט החופשי הניחו שהחוק אינו כלול רק בספר החוקים. החוק שאינו כלול בספרי החוקים - אך בכל זאת חי - הוא מה שקנטורוביץ' מכנה משפט חופשי. "בשל החוק החופשי, יש לסגור סוף סוף את החוק, להשלים את החוסרים שבו". את הפערים ניתן להשלים רק על ידי נורמות משפטיות, משום שהחלטת שופט חייבת להיות חוקית. נורמות אלו נוצרות על ידי השופט, שהוא לא רק בעל ידע משפטי, אלא גם על די משימות יצירות משפטיות. משכך, יש לתת לשופט את מירב החופש ביחס להוראות החוק. שיקול דעת שיפוטי חופשי הוא העיקרון הבסיסי של יישום החוק.
מי ייסד את דוקטרינת הזכויות החופשיות הוא עדיין נושא לוויכוח כיום. בין היתר תבע אויגן ארליך (אנ') את הקרדיט על הדוקטרינה לעצמו. הוא טען שגיבש את הרעיונות הרלוונטיים כבר בשנת 1888. תחת שם העט הבדוי גנאוס פלביוס (Gnaeus Flavius), כתב קנטורוביץ' חוברת לתורת המשפט החופשי, שהניסוחים החזקים שלה למעשה הופכים את החיבור הזה לחוברת מתודית: "שהחוברת הזו תגייס לוחמים חדשים. על מאבק השחרור של תורת המשפט, על הסתערות המעוז האחרון של הסכולסטיות". מכל הוויכוחים נתפס טקסט זה כיום כביטוי המרכזי של החשיבה של דוקטרינת המשפט החופשי.
חוות דעת בשאלת אשמת המלחמה

קנטורוביץ' עורר ויכוחים סוערים כאשר נודעו פרטי הדו"ח שלו לוועדת החקירה הפרלמנטרית (אנ') בשאלת אשמתה של גרמניה בייזום מלחמת העולם הראשונה (אנ'). בניגוד לדעה הרווחת בגרמניה, הוא הגיע למסקנה ב-1923 שלאחריותה של גרמניה לפרוץ המלחמה חשיבות רבה. כראיה, ציטט קנטורוביץ' את הספר הלבן הרשמי מ-3 באוגוסט 1914, שבו זויפו כ-75% מהמסמכים שהוצגו בו, שנועדו לערער על מעורבותה של גרמניה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה. כאשר קנטורוביץ' הוצע לבחירה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת קיל זמן קצר לאחר מכן בשנת 1927, העלה שר החוץ גוסטב שטרזמן (מפלגת העם הגרמנית - DVP) את חששותיו במכתב לשר החינוך קארל היינריך בקר (אנ') (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה - SPD). שטרזמן האמין שגרמניה לא הייתה אחראית לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולאחר התייעצות עם הדיפלומט והפוליטיקאי לשעבר יוהאנס קריגה (אנ') (DVP), רצה למנוע את השקפתו הביקורתית העצמית של קנטורוביץ' על מעשיה של גרמניה, שהגיעה לדעתו לנקודה של "מזוכיזם", על ידי הענקת מעמד פרופסור בקיל שיעצים את קולו בנושא. במכתב בתגובה לשטרזמן, ציטט בקר, בין היתר, הצהרה של הפוליטיקאי הימני גוסטב רדברוך (אנ') (שקדם לקנטורוביץ' בתפקיד בקיל), לפיה הדוח אינו מכיל דבר מלבד השקפת העולם של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית כולה. הממשלה הסוציאל-דמוקרטית הפרוסית היא שמינתה את קנטורוביץ' לקתדרה בקיל. ביוזמתם של שטרזמן ואויגן פישר-באלינג, מנהל ועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא אשמת מלחמה, נשאר הדו"ח חסוי. את סיפור האגדה על היותה של גרמניה חפה מפשע לגבי פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ולפי פרשנותו של שטרזמן מה שהביא ל"הונאה העולמית" של הסכם ורסאי, הצליחו להפיץ הקבוצות הלאומניות באין מפריע. רק ב-1967 פרסם ההיסטוריון הצעיר עמנואל גייס (אנ') את הדו"ח הנשכח, ובכך תמך בהיסטוריון פריץ פישר במחלוקת שלו עם חבורת ההיסטוריונים הממוסדת של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, שעדיין הכחישה בשנות ה-60 של המאה ה-20 כי גרמניה הייתה אשמה בחלקה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
מבחר מכתביו

Thomas Diplovatatius. De claris juris consultis. Bd. 1, with Fritz Schulz, 1919. (על ההחלטות המשפטיות המפורסמות)
Rechtswissenschaft und Soziologie, 1911 (מדע המשפט וסוציולוגיה)
Der Geist der englischen Politik u. d. Gespenst der Einkreisung Deutschlands, 1929 (רוח הפוליטיקה האנגלית)
Dictatorships, with bibliography by Alexander Elkin, 1935 (דיקטטורות)
Studies in the Glossators of the Roman Law, with W. W. Buckland, 1938 (מחקרים על פרשני המשפט הרומי)
The Definition of Law, with introduction by Arthur Goodhart, 1958. Also translated into Italian, La Definizione del Diritto, trans. Enrico di Robilant, 1962; into German, Der Begriff des Rechts, trans. Werner Goldschmidt and Gerd Kastendieck, 1963; into Spanish, La Definícón del Derecho, trans. J.M. de la Vego, 1964 (הגדרת החוק)
מבחר מכתביו > אסופת מאמרים

ביוזמתה של אלמנתו, הילדה קנטורוביץ' (1892–1974), התפרסמו כתביו הקצרים המשמעותיים יותר של הרמן קנטורוביץ' בשני הספרים הבאים:
Rechtswissenschaft und Soziologie: ausgewählte Schriften zur Wissenschaftslehre, edited by Thomas Würtenberger, Verlag C. F. Müller, Karlsruhe, 1962
Rechtshistorische Schriften, selected and edited by Helmut Coing and Gerhard Immel, Verlag C. F. Müller, Karlsruhe, 1970
הערות שוליים

1 2  Leonie Breunung, Manfred Walther, Westeuropäische Staaten, Türkei, Palästina/Israel, lateinamerikanische Staaten, Südafrikanische Union
↑  Kantorowicz, Hermann, Deutsche Biographie
↑  Gnaeus Flavius (Hermann Kantorowicz): Der Kampf um die Rechtswissenschaft.
↑  Hermann Kantorowicz: Gutachten zur Kriegsschuldfrage 1914. aus dem Nachlass hrsg. von Imanuel Geiss, 1967
↑  Kantorowicz: Gutachten zur Kriegsschuldfrage 1914. S. 92
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297817805171  PLWABN: 9810545776205606  BnF: cb12937070g (data)  CiNii: DA02995417  GND: 118720724  ICCU: CUBV172575  ISNI: 0000 0001 1567 1489  LCCN: n85058896  NKC: jn20010602229  NLK: KAC200604955  NTA: 071995587  SELIBR: 192580  SNAC: w6wn6462  SUDOC: 056879962  Trove: 886068  VcBA: 495/76138  VIAF: 37047121   WorldCat (עם VIAF): 37047121
השירות לביטחון הטיסות של משרד ההגנה (רוסיה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
השירות לביטחון הטיסות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית (Слу́жба безопа́сности полётов авиа́ции Вооружённых Си́л Росси́йской Федера́ции) הוא יחידה צבאית, שירות מיוחד המיועד למלא את תפקידי הניטור ופיקוח על פעילויותיהם של אנשי התעופה בכל הקשור להבטחת בטיחות הטיסה.
השירות הוקם על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 20 בנובמבר 2001 מספר 801 "אודות שירות ביטחון טיסות התעופה של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית". יונק את שורשיו מגוף קודם שהיה קיים משנת 1977 ונקרא "הפיקוח המרכזי על ביטחון טיסות" (Центральная инспекция безопасности полетов, בראשי תיבות ЦИБП).
השירות הוא הגוף המרכזי של הפיקוד הצבאי על הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית ויחידה עצמאית של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, המפעילה בקרה בין-מחלקתית ממלכתית על פעילותם של אנשי תעופה בנוגע לבטיחות טיסה.
השירות משתף פעולה עם ועדת התעופה הבין-מדינתית והסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית בחקירת תאונות אוויריות.
היסטוריה

ב-19 במאי 1977, בהתאם לצו של שר ההגנה של ברית המועצות, מרשל ברית המועצות דמיטרי אוסטינוב, הוקם הפיקוח המרכזי לבטיחות טיסה של כוחות צבא ברית המועצות לארגן פעילויות למניעה וחקירה של תאונות מטוסים בתעופה הצבאית. לראש הארגון מונה גיבור ברית המועצות מרשל התעופה וותיק מלחמת העולם השנייה איוואן פסטיגו, שבשנת 2018 נפתחה אנדרטה לזכרו בבניין השירות במוסקבה.
הטייסים המנוסים, המוסמכים, הנווטים, המהנדסים ומומחים האחרים, נבחרו מכוחות הצבא, בהם גם מארגני עבודות הטיסה מבין אנשי הגדודים, האוגדות והארמיות. המורכבות בפעילות צוות השירות בשלב הראשון נבעה, ראשית כל, מחידושו, היעדר מסגרת מדעית ורגולטורית לחקירות ומניעת תאונות מטוסים והיעדר הכשרה מיוחדת לאנשי צוות האוויר. לכן, לצד העבודה העיקרית בחקירה ומניעה של תאונות מטוסים, החלו קורסי הכשרה עבור הקצינים והאלופים של המרכז לתעופה אזרחית באוניברסיטאות חינוכיות ומחקריות, מוסדות ומפעלי תעופה. במקביל, מיטב המתודולוגים של השירות פיתחו מסמכי רגולציה כדי להבטיח את בטיחות הטיסה של התעופה הצבאית.
שנה לאחר מכן, ב-19 במאי 1978, בהוראת שר ההגנה של ברית המועצות, נחקק אמנת השירות לביטחון הטיסות, שם נקבע, יחד עם הסמכויות, גם ההרכב (המחלקה לניתוח ומניעה של תאונות טיסה, המחלקה לבדיקות בטיחות, קבוצת פקחים ועובדים פוליטיים), המשימות העיקריות וזכויות השירות, כמו גם סוגיות האינטראקציה ושיתוף הפעולה עם שאר היחידות והכוחות בצבא האדום.
בשנת 1983 עמד בראש המפקח המרכזי מרשל האוויר פיוטר קירסאנוב. בהוראת השר אוסטינוב מיום 23 במרץ 1984, התקבלה תקנה חדשה בנושא לפיה השירות מדווח ישירות לשר ההגנה של ברית המועצות.
בשנת 1988, שמו של "הפיקוח המרכזי לבטיחות טיסה" שונה ל"שירות בטיחות הטיסות" (Службу безопасности полётов). בשנת 2000, כבר כחלק מהכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית הגוף אורגן מחדש תחת השם "השירות לביטחון תעופת הטיסות של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית".
בשנת 2015 ממשלת רוסיה החליטה להסדיר את נושא חקירות התעופה ברוסיה כאשר סגן ראש ממשלת רוסיה דאז ארקדי דבורקוביץ' הנחה את הממשלה להתחיל בהעברת הסמכויות, כשאת תפקידי חקירת תאונות אוויריות ייטול המרכז לחקירת תאונות אוויריות של משרד ההגנה הרוסי (Центр обеспечения расследования авиапроисшествий при Минобороны РФ) והשירות לביטחון הטיסות של משרד ההגנה, כצעד לקראת פירוק ועדת התעופה הבין-מדינתית.
משימות

על פי צו של ממשלת הפדרציה הרוסית מיום 20 בנובמבר 2001 המשימות העיקריות של השירות הן:
הפעלת פיקוח המדינה על פעילותם של אנשי תעופה בחלק הקשור לבטיחות טיסה;
ארגון וביצוע חקירות על תאונות ותקריות מטוסים עם כלי טיס המשמשים את משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, תאונות מטוסים בודדות ואירועי מטוסים עם מטוסים ממלכתיים של רשויות וארגונים פדרליים, כמו גם תאונות מטוסים ואירועי תעופה הכוללים תעופת כוח אדם של כמה גופים וארגונים ביצועיים פדרליים;
סיווג ותיוק של תאונות תעופה ואירועי תעופה בתעופה הממלכתית של הפדרציה הרוסית, אימות פעילותם של גופים פדרליים לחקירה, סיווג ודיווח על תאונות ואירועי תעופה.
מפקדים

יבגני רוסאנוב (1988—1994);
אנטולי טראסנקו (1994—2001);
סרגיי סולנצב (2001—2005);
סרגיי באינטוב (2005—2013);
א. אליושין (אפריל 2012 — 2014);
אלכסנדר ברזאן (2014—2016);
ס. באינטוב (2016 — ואילך).
הערות שוליים

↑  Служба безопасности полётов авиации Вооруженных Сил Российской Федерации (Сайт Министерства обороны)
↑  Памятник Маршалу авиации И.И.Пстыго открыт в Службе безопасности полетов авиации ВС РФ
↑  Постановление Правительства РФ от 20 ноября 2001 года № 801 «О Службе безопасности полётов авиации Вооруженных Сил Российской Федерации» (с изменениями и дополнениями) – Система ГАРАНТ
↑  Байнетов Сергей Дмитриевич (Сайт Минобороны России)
השירות לביטחון התעופה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תחום שיפוט:  רוסיה רוסיה
 תאריך הקמה:  12 ביולי 1973
 מטה מרכזי:  מוסקבה
 
השירות לביטחון התעופה (ברוסית: Служба авиационной безопасности) היא מערכת של סוכנויות אבטחה בשדות תעופה, מתקני אחסון מטוסים וחפצים אחרים של התעופה האזרחית, אשר בגבולות סמכותה מבצעת את המשימות הנדרשות כדי להבטיח את ביטחון התעופה של הפדרציה הרוסית. השירות לביטחון התעופה פועל בכפוך לסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית. קיים מאז 12 ביולי 1973.
הכשרה ודרישות לעובדי שירות ביטחון התעופה

הכשרה והסבה מקצועית של עובדי שירות ביטחון התעופה מתבצעות על ידי מרכזי הכשרה בנושא אבטחת תעופה ותעבורה בשדות תעופה מרכזיים (כמו שרמטיבו, דומודדובו), וכן במוסדות חינוך גבוהים ותיכוניים בתחום התעופה (למשל, מכון אוליאנובסק לתעופה אזרחית). אלפי מומחים עברו הכשרה מחדש. נושא זה מקבל תפקיד מוביל, יחד עם סוגיות של ציוד טכני מחודש לשירותים בתחום הכשרת התעופה.
עובדי השירות המעורבים ישירות באבטחת תעופה חייבים לעמוד בדרישות מסוימות. לפי סעיף 10 לחוק הפדרלי "אודות אבטחת התעבורה" מיום 2 בספטמבר 2007 מספר 16-FZ, האנשים הבאים אינם יכולים להיות עובדים בשירות ביטחון התעופה:
בעל עבר פלילי בגין ביצוע פשע מכוון;
סובל ממחלות נפש, אלכוהוליזם, התמכרות לסמים, שימוש בסמים;
פוטר משירות ציבור, לרבות מרשויות אכיפת החוק, רשויות התביעה או רשויות שיפוטיות בקשר לעבירה משמעתית, הפרה גסה או שיטתית של משמעת, התנהגות בלתי הולמת, השמצת כבודו של עובד ציבור, אובדן אמון בו;
ביחס אליהם, על סמך תוצאות ביקורת שנערכה בהתאם לחוק הפדרלי "אודות המשטרה", לא ניתן לקבל לשירות שוטרים סוררים;
ארגונים ואנשים פרטיים שמהם קיים מידע על מעורבותם בפעילות קיצונית או בטרור;
מי שספג עונש מינהלי על צריכת תרופות נרקוטיות או חומרים פסיכוטרופיים ללא מרשם רופא או חומרים פסיכואקטיביים חדשים שעלולים להיות מסוכנים;
המלצות נגד רפואיות לביצוע עבודות הקשורות ישירות לביטחון התעופה, בהתאם לדו"ח רפואי שהוצא;
שלא עברו, בדרך שנקבעה בחוק הפדרלי, הכשרה והסמכה של כוחות ביטחון התחבורה;
שדיווחו על עצמם מידע כוזב בעת הגשת בקשה למשרה הקשורה ישירות לביטחון תעבורה.
עובדי יחידות ביטחון התעופה נדרשים לעבור בדיקות רפואיות מונעות מדי שנה, לרבות בדיקות כימיות וטוקסיקולוגיות על הימצאותם של תרופות נרקוטיות, חומרים פסיכוטרופיים ומטבוליטים שלהם בגוף האדם, וכן בדיקות תקופתיות.
ראו גם

אבטחת תעופה
בקרת תנועה אווירית
משרד התחבורה של רוסיה
אבטחה
חטיפה