stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קייס (אי, אנטארקטיקה)
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי הוצע על ידי פין רון.
האי נקרא על שמו של הסנטור האמריקאי פרנסיס קייס, שסייע להשיג תמיכה של ממשלת ארצות הברית, בכך שהיא נתנה רחפת לשימוש משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (שחקרה את אנטארקטיה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1947–1948).
לקריאה נוספת

• Jane G. Ferrigno, Alison J. Cook, Amy M. Mathie, Richard S. Williams, Jr., Charles Swithinbank, Kevin M. Foley, Adrian J. Fox, Janet W. Thomson, and Jörn Sievers, , USGS
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
קלאודזי דוז'-דושבסקי

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1891 גלובוקי, בלארוס
 פטירה:  25 בפברואר 1959 (בגיל 67) קובנה, ליטא
 מדינה:  בלארוס
 מקום קבורה:  בית הקברות פטרשיונאי 
 פעילות בולטת:  פעיל פוליטי חברתי של בלארוס
 ידוע בשל:  יזם את הרעיון של דגל לבן-אדום-לבן כדגלה של הרפובליקה העממית הבלארוסית בשנת 1917
 השכלה:  Vilna Realschule (1912)  אוניברסיטת הכרייה של סנקט פטרבורג (1918)  אוניברסיטת ויטאוטאס מגנוס (1927) 
 תקופת הפעילות:  1912–1959 (כ־47 שנים)
 מקצוע:  אדריכל, עיתונאי
 מעסיק:  אוניברסיטת ויטאוטאס מגנוס, Lithuanian Ministry for Belarusian Affairs, Kryvič, Belarusian Society for Aid to War Victims, Belarusian Gymnasium of Vilnia, Central Belarusian Concil of Wilno and Grodno, בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 מפלגה:  Belarussian Socialist-Revolutionary Party 
 פרסים והוקרה:  צלב הצלת החיים (13 באפריל 2004) 
 
קלאודיוס סטפנוביץ' דוז'-דושבסקי (בבלרוסית: Kłaŭdzi Ściapanavič Duž-Dušeŭski / Клаўдзі Сьцяпанавіч Дуж-Душэўскі;‏ 27 במרץ 1891 – 25 בפברואר 1959) היה פעיל פוליטי ותרבותי בלארוס ופולני, אדריכל ועיתונאי.
מעצב דגל הלבן-אדום-לבן ששימש כדגל הרפובליקה העממית הבלארוסית (1918–1919) ובלארוס (1991–1995).
ביוגרפיה

נולד ב-27 במרץ 1891 בעיר גלובוקי, פלך וילנה של האימפריה הרוסית (כיום מחוז ויטבסק שבבלארוס). לאחר שקיבל את השכלתו הראשונית בבית, המשיך את לימודיו בוילנה, נכנס לבית ספר אמיתי, שם למד היסטוריה של הטבע ומקצועות פיזיים ומתמטיים. בשנת 1912 הוא נכנס למכון הכרייה בסנט פטרבורג. כאן החל דוז'-דושבסקי את פעילותו החברתית והתרבותית - הוא היה חבר בחוג המדעי והספרותי הבלארוסי, שם למד והגן על מונומנטים היסטוריים, ויחד עם חברי החוג פרסם כתב העת "בוקר" Раніца.
לאחר מהפכת פברואר ב-1917, הוא החל להתערב בפוליטיקה - הוא הצטרף לקהילה הסוציאליסטית הבלארוסית, וביוני 1917 הפך לחבר בוועד המרכזי של הקהילה ובנשיאתה.
לאחר מהפכת אוקטובר הוא עבד כראש מחלקת הפליטים של הקומיסריון הלאומי הבלארוסי.
ב-1918 עבד במחלקת סיוע לפליטים של הוועד הלאומי הבלארוסי בסנט פטרבורג. באותה תקופה, על פי זיכרונותיו, יצר את הסקיצה לדגל הלבן-אדום-לבן שאומצה בידי התנועה הלאומית הבלארוסית ברחבי החלק האירופי של האימפריה הרוסית לשעבר ומאוחר יותר אומצה כדגלה הרשמי של הרפובליקה העממית הבלארוסית.
באפריל 1919 עבר לווילנה והיה חבר בוועד הלאומי הבלארוסי. במאי אותה שנה נבחר ליושב ראש המועצה המרכזית בלארוסית של אזורי וילנה וגרודנו. בסתיו 1919 הפך קלאודיוס סטפנוביץ' לנציג הדיפלומטי של הרפובליקה העממית הבלארוסית במדינות הבלטיות. בדצמבר 1919 הוא מונה למזכיר המדינה שלה בממשלת ואצלב לסטובסקי.
בראשית 1921 נעצר על ידי השלטונות הרפובליקה הפולנית השנייה ולאחר מספר חודשי מאסר שוחרר; באותה שנה הוא ומשפחתו עברו לקובנה. כאן המשיך בפעילותו הספרותית ובשנת 1923 החל, יחד עם ואצלב לסטובסקי, להוציא לאור את כתב עת "קריביץ'", שבעמודיו הופיעו מאמריו. אבל המגזין לא החזיק מעמד זמן רב, והוציא שנים עשר גיליונות. אחר כך נכנס דוז'-דושבסקי לפקולטה לטכנולוגיה של אוניברסיטת ליטא, ממנה סיים את לימודיו בשנת 1927, וקיבל את המומחיות של מהנדס אזרחי. הוא עבד כאדריכל בליטא בשנות ה-30 והוכשר בלשכת האדריכלות של ולדימיר דובנצקי. מעניין שבזמן לימודיו בלשכת האדריכלות של דובינצקי, דוז'-דושבסקי עיצב את בניין קולנוע מטרופוליטן, אבל הפרויקט נשא את חתימתו של דובנצקי. ורק כעת מוכרים כי המבנה שבו שוכן היום תיאטרון הדרמה של קובנה נוצר על ידי דוז'-דושבסקי. לאחר מכן עבד קלאודיוס סטפנוביץ' במשרד התקשורת של ליטא, שם פיתח עיצובים עבור מבנים רבים הקשורים לפעילותו של משרד זה. במקביל תכנן חפצים נוספים, בהם מבני מגורים.
ביוני 1940 הוא נעצר על ידי השלטונות הסובייטיים וישב שנה בכלא.
לאחר כיבוש הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית על ידי הצבא הגרמני, הוא סירב לשתף פעולה עם הגרמנים, ובעקבות כך נכלא במחנה הריכוז ב-Praveniškės בשנת 1943.
לאחר שחרור ליטא עבד תקופה קצרה כעוזר פרופסור באוניברסיטת ויטאוטאס הגדול בקובנה, אך ב-1946 נעצר שוב על ידי השלטונות הסובייטיים. הוא נידון ל-25 שנות מאסר עם החרמת רכוש בשל היותו "לאומן בלארוסי פעיל". תקופת השהייה צומצמה  ל-10 שנים בשל סיבות בריאותיות. דוז'-דושבסקי שוחרר מהכלא בתחילת 1955. עבד במכון ליטסטרויפרוקט.
נפטר ב-25 בפברואר 1959 בווילנה, ועל פי מקורות אחרים - בקובנה, שם נקבר בבית הקברות פיאטרסיונסקי.
הנצחה

ב-13 באפריל 2004 הוענק לדוז'-דושסקי צלב בגין הצלת הנספים בידי נשיא ליטא. זה קרה לבקשת הקהילה היהודית בליטא עקב סיועו לאוכלוסייה היהודית בליטא בזמן השואה.[דרושה הבהרה]
משנת 2021 מתנהלת חקירה במכון הבין-לאומי לחקר השואה "יד ושם" על הכרתו כחסיד אומות העולם[דרוש מקור].
תושבי קובנה ממוצא בלארוסי החליטו לחדש את מצבת הקבר בנובמבר 2022. ב-25 במרץ 2023 התקיים טקס גילוי מצבת הקבר המחודשת אשר הוקדש ליום השנה ה-105 לרפובליקה  העממית הבלארוסית Belarusian Democratic Republic. הטקס נערך בהשתתפות הקהילה היהודית בקובנה, צאצאים של אלו שחולצו על ידי משפחת דוז'-דושבסקי, נציגים הדיפלומטיים, נציגי הגוף המושל הבלארוסי (BPR Rada) ומספר ארגונים ציבוריים ומדעיים. החידוש מומן על ידי התאגיד האזרחי הבלארוסי.
לקריאה נוספת

Рудовіч С. С. Душэ́ўскі Клаўдзій Сцяпанавіч // Беларуская энцыклапедыя: У 18 т. Т. 6: Дадаізм — Застава (белор.) / Рэдкал.: Г. П. Пашкоў і інш. — Мн.: БелЭн, 1998. — С. 269—270. — 10 000 экз. — ISBN 985-11-0106-0.
הערות שוליים

↑  Рудовіч С. Час выбару: Праблема самавызначэння Беларусі ў 1917 годзе. — Мінск, 2001. — С. 80.
↑  Харэўскi C. Клаўдзi Дуж-Душэўскi. Сьцяг (אורכב 26.02.2012 בארכיון Wayback Machine) / Сто твораў мастацтва ХХ стагодзьдзя // Наша Ніва, № 6. — 1998.(בבלארוסית)
↑  "Клаўдыюш Дуж-Душэўскі — аўтар бел-чырвона-белага сцяга". אורכב מ-המקור ב-2016-05-04. נבדק ב-2016-06-15.
1 2  "Клавдий–строитель". Советская Белоруссия (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2020-12-25. נבדק ב-2018-01-19.
↑  "Apdovanotų asmenų duomenų bazė". אורכב מ-המקור ב-2021-07-20. נבדק ב-2021-07-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 2503154260337624480003   WorldCat (עם VIAF): 2503154260337624480003 
קברו  המחודש של דוז'-דושבסקי בקובנה.
קאמי ד'אוסטן, דוכס טאלאר

קאמי ד'אוסטן דה לה בומה, דוכס טאלאר (צרפתית: Camille d'Hostun de la Baume, duc de Tallard‏; 14 בפברואר 1652 – 20 במרץ 1728) היה אציל, דיפלומט ואיש צבא צרפתי.
ביוגרפיה

טאלאר קיבל פיקוד על יחידה בצבא צרפת כבר בגיל 15‏. מאוחר יותר הוא שירת תחת פיקודו של הנסיך קונדה בארצות השפלה הדרומיות, והחל מ-1764 תחת אנרי דה לה טור ד'אוברן באלזס. הוא קודם לדרגת מרשל דה קאם ב-1678, ושירת במלחמת תשע השנים שנערכה בשנים 1688–1697.
ידידותו עם המלך לואי הארבעה עשר סייעה לו להגיע לתפקידים בעלי חשיבות. לאחר המלחמה הוא שירת במשך שנתיים כשגריר לחצר סנט ג'יימס, היכן שהידע המקיף שלו בנושאים שונים בפוליטיקה של אירופה הוכיח את עצמו כבעל ערך. כשהמלך ג'יימס השני מת בספטמבר 1707, הכיר לואי בבנו של ג'יימס כיורש לכתר האנגלי. בעקבות כך החליט המלך ויליאם השלישי לגרש את טאלאר מלונדון ב-1702‏.
הקריירה הצבאית של טאלאר הגיעה לשיאה במלחמת הירושה הספרדית. ב-7 בספטמבר 1703 כבשו דוכס בורגונדיה וטאלאר את העיר רייזאך, ולאחר מכן המשיך טאלאר ופלש ללנדאו באמצע אוקטובר. כוח עזר בפיקודו של הנסיך מהסן-קאסל הובס על ידי כוחותיו של טאלאר בקרב שפיירבאך ב-15 בנובמבר. כתוצאה מכך נכבשה לנדאו כעבור יומיים. זמן קצר לאחר מכן הוענקה לטאלר דרגת מרשל של צרפת.
ב-1704 נשלח טאלאר לחזק את הצבא הפרנקו-בווארי של מקסימיליאן השני עמנואל ושל פרדיננד דה מדסין, שחנה על גדות הדנובה והיה מאוים על ידי צבא הברית בפיקודם של הדוכס ממרלבורו והנסיך אויגן מסבויה. טאלאר יצא משטרסבורג ב-1 ביולי, אך למרות שהמצור על וילינגן הוכיח את עצמו כמאמץ עקר הוא הצליח להעביר 34,000 חיילים דרך היער השחור, והגיע לאולם ב-5 באוגוסט.
טאלאר הוצב כמפקד הצבא הפרנקו-בווארי המאוחד, אך בקרב בלנהיים שנערך ב-13 באוגוסט 1704 הוא נחל מפלה ניצחת ממרלבורו. לאחר תום הקרב הוא נלקח בשבי, הובא לאנגליה ונכלא בנוטינגהאם.
לאחר ששוחרר ב-1711 חזר לצרפת. למרות האסון של בלנהיים נראה היה כי לואי לא רוחש איבה למרשל. טאלאר קיבל תואר דוכס ב-1712, וב-1715 צורף לאצולה הגבוהה של צרפת. לואי הארבעה עשר הורה בצוואתו למנות את טאלאר למועצת המלוכה, אך הדוכס מאורליאן הצליח להביא לביטול הצוואה. טאלאר נבחר לנשיא האקדמיה הצרפתית למדעים ב-1724, וב-1726 התמנה לשר בממשלה. הוא מת ב-1728.
הערות שוליים

1 2 3  Falkner, James. Blenheim 1704: Marlborough's Greatest Victory, p. 104. Pen & Sword Books Ltd, (2004). ISBN 1-84415-050-X
↑  Churchill, Winston. Marlborough: His Life and Times, Bk. 1, vols. i & ii, p. 426. University of Chicago Press, (2002). ISBN 0-226-10633-0
↑  Chandler, David G. Marlborough as Military Commander, p. 136. Spellmount Ltd, (2003). ISBN 1-86227-195-X
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007317160905171  PLWABN: 9810693105705606  BnF: cb14953798h (data)  GND: 115598162  ISNI: 0000 0000 7986 8566  LCCN: n2016005771  SNAC: w68p6b86  SUDOC: 189723394  VIAF: 22875107   WorldCat (עם VIAF): 22875107
קונק

| --- | --- |
סמל קונקסמל קונק

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אוקסיטניה (חבל מנהלי) אוקסיטניה
 שטח:  30.51 קמ"ר
 גובה:  442 מטרים
 תאריך נטישה:  31 בדצמבר 2015 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  246 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  44°35′58″N 2°23′47″E﻿ / ﻿44.599444444444°N 2.3963888888889°E﻿ / 44.599444444444; 2.3963888888889 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.tourisme-conques.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי קונק(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי קונק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קונק (בצרפתית: Conques) הוא כפר במחוז אוורון, בחבל אוקסיטניה, בדרום צרפת. קונק, המופיע כאחד הכפרים היפים ביותר בצרפת, נמצא כ -30 ק"מ ממזרח לפיגאק ו -35 ק"מ צפונית לרודז, במחלקת Aveyron במרכז המאסיף. קונקס יושב על שפת הערוץ של נהר דורדון, בסביבה יפהפייה מוקפת הרים ויערות. הגישה מדרום היא לאורך קטע נהר אטרקטיבי במיוחד. במרכז קונק יש שרידים מחומות העיר והשערים המקוריים, ואוטמים ברחובות הכפר הצרים (שרבים מהם מרוצפים באבנים מרוצפות) ועם הרבה בתים מימי הביניים המשובחים הפרושים על צלע הגבעה – נראה כמעט שלכל הבתים יש נופים נהדרים. לתוך העמק שמתחת.
אחד האתרים החשובים בכפר היא כנסיית המנזר סנט-פוי (אנ').
הערות שוליים

↑  Conques travel guide, FRANCE THIS WAY
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557622405171  BnF: cb15247052z (data)  GND: 4090530-5  LCCN: n85189915  MusicBrainz: 9a3345cf-3ab2-4a90-912d-e1d121340b67  SUDOC: 027633888  VIAF: 139623180   WorldCat (עם VIAF): 139623180 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קארל ליסמונט

קארל ליסמונט (בצרפתית: Karel Lismont; נולד 8 במרץ 1949) הוא אתלט עבר בלגי בתחום של ריצה למרחקים ארוכים. סגן אלוף אולימפי (מינכן 1972), זוכה מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) ואלוף אירופה (הלסינקי 1971) בריצת מרתון. זוכה מרתון ברלין (1983) ופעמיים זוכה מרתון המבורג (1986, 1987).
קריירה ספורטיבית > 1968

באליפות העולם למרוצי שדה לצעירים (אנ') שנערכה בתוניס, תוניסיה סיים במקום ה-24 במירוץ ל-7 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1971

באליפות אירופה באתלטיקה (אנ') שנערכה בהלסינקי, פינלנד זכה במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות של 2:13:09 שעות לפני הבריטים טרבור רייט (2:13:59 שעות) ורון היל (אנ') (2:14:34 שעות). באותה אליפות סיים ליסמונט במקום ה-16 בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 28:31.17 דקות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בסן סבסטיאן, ספרד סיים במקום ה-23 במירוץ ל-12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1972

באולימפיאדת מינכן זכה במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:14:31.8 שעות אחרי פרנק שורטר מארצות הברית (2:12:19.8 שעות) ולפני מאמו וולדה מאתיופיה (2:15:08.4 שעות). ליסמונט התחרה גם בריצת 10,000 מטר וסיים במקום התשיעי בתוצאה של 28:41.8 דקות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בקיימברידג', אנגליה סיים במקום ה-17 במירוץ ל-12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1973

באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בוורגם (אנ'), בלגיה סיים במקום ה-28 בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1974

באליפות אירופה באתלטיקה (אנ') שנערכה ברומא, איטליה סיים במקום ה-11 בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 28:41.2 דקות ולא סיים את ריצת המרתון.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה במונצה, איטליה זכה במדליית ארד במירוץ ל-12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1976

באולימפיאדת מונטריאול זכה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:11:12.6 שעות אחרי ולדמאר סירפינסקי ממזרח גרמניה (שיא אולימפי 2:09:55.0 שעות) ופרנק שורטר מארצות הברית (2:10:45.8 שעות). ליסמונט התחרה גם בריצת 10,000 מטר וסיים במקום ה-11 בתוצאה של 28:26.48 דקות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בצ'פסטו, ויילס סיים במקום הרביעי בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1977

באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בדיסלדורף, גרמניה סיים במקום השביעי בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1978

באליפות אירופה באתלטיקה (אנ') שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה זכה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:12:07.7 שעות אחרי אתלטי ברית המועצות ליאוניד מוסייב (אנ') (שיא משחקים 2:11:57.5 שעות) וניקולאי פנזין (2:11:59.0 שעות). ליסמונט התחרה גם בריצת 10,000 מטר וסיים במקום ה-18 בתוצאה של 28:49.2 דקות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד זכה במדליית ארד במירוץ ל-12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1980

באולימפיאדת מוסקבה סיים במקום התשיעי בריצת המרתון בתוצאה של 2:13:27 שעות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בפריז, צרפת סיים במקום ה-11 בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1982

באליפות אירופה באתלטיקה (אנ') שנערכה באתונה, יוון זכה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:16:04 שעות אחרי ג'רארד נייבור (אנ') מהולנד (2:15:16 שעות) וארמנד פרמנטייר (אנ') מבלגיה (2:15:51 שעות).
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה ברומא, איטליה סיים במקום ה-43 בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1983

זכה במקום הראשון במרתון ברלין בתוצאה של 2:13:37 שעות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בגייטסהד, אנגליה סיים במקום ה-46 בריצת 12 ק"מ.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד סיים במקום התשיעי בריצת המרתון בתוצאה של 2:11:24 שעות.
קריירה ספורטיבית > 1984

באולימפיאדת לוס אנג'לס סיים במקום ב-27 בריצת המרתון בתוצאה של 2:17:07 דקות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה באיסט רת'רפורד (אנ'), ניו ג'רזי, ארצות הברית סיים במקום ה-62 בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1986

זכה במקום הראשון במרתון המבורג (אנ') בתוצאה של 2:12:12 שעות.
באליפות העולם למרוצי שדה (אנ') שנערכה בקולומבייה (אנ'), נשאטל, שווייץ סיים במקום ה-127 בריצת 12 ק"מ.
קריירה ספורטיבית > 1987

זכה במקום הראשון במרתון המבורג בתוצאה של 2:13:46 שעות.
הערות שוליים

↑  היה זה המירוץ הראשון של מרתון המבורג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14356207
קייס נאשף

| --- | --- |

קייס נאשף בסרטו של יוסי ארצי, "אושר עטוף בשמיכה", 2013
 לידה:  12 ביוני 1978 (בן 46) טייבה, ישראל
 מדינה:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרסים והוקרה:  פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ונציה
 פרופיל ב-IMDb
 
קייס נאשף (בערבית: قيس ناشف, בתעתיק מדויק: קַיס נאשִף; נולד ב-12 ביוני 1978) הוא שחקן ערבי-ישראלי. זוכה פרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל ונציה לשנת 2018 על תפקידו הראשי בסרט "תל אביב על האש".
ביוגרפיה

נאשף נולד בטייבה, לאם גרמנייה-נוצרייה ולאב ערבי-מוסלמי. בוגר לימודי משחק בבית צבי.
פילמוגרפיה

בשנת 2001 ביצע הופעת אורח בעונתה השנייה של הסדרה מבית ערוץ הילדים; "החבר'ה הטובים" בדמותו של שיהאד.
בשנת 2005 הופיע לראשונה בסרט הקולנוע "גן עדן עכשיו" בבימוי האני אבו אסעד. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר לשנת 2006, פרס אמנסטי אינטרנשיונל בפסטיבל ברלין ובפרס האקדמיה האירופית לקולנוע לתסריט הטוב ביותר. כמו כן, הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר. בהמשך אותה שנה, השתתף בסרט "אלנבי רומאנס" בבימוי יוני זיכהולץ.
בשנת 2006 החל לשחק בסדרת הדרמה "פרשת השבוע" את דמותו של אמיר אל-נאשף, והשתתף בכל שלוש עונות הסדרה אשר שודרה ב-HOT.
בשנת 2007 גילם את עמאד בסרט "בשמיים אחרים" לצד מלאני פרס.
בשנת 2008 השתתף בסרט אמריקאי "גוף השקרים" של הבמאי רידלי סקוט, לצד לאונרדו דיקפריו וראסל קרואו. באותה שנה השתתף בסרט אמריקאי נוסף "AmericanEast" אודות אוכלוסייה ערבית החיים בלוס אנג'לס לאחר פיגועי 11 בספטמבר.
ב-2010 גילם את נחום, התפקיד הראשי בסרט "תכריכים" שכתב וביים שלום הגר.
בשנת 2012 שיחק בסדרה "אננדה" לצד משה אשכנזי ודנה מודן. בשנת 2015 שב לשחק בעונה השנייה.
בשנת 2013 שיחק בסרט האימה של אהרון קשלס ונבות פפושדו "מי מפחד מהזאב הרע" לצד צחי גראד וליאור אשכנזי. בנוסף שיחק בסרט הדרמה של יוסי ארצי "אושר עטוף בשמיכה" לצד הילה וידור ומוריס כהן, ובסרטו של מתן גוגנהיים "פרדייס קרוז" לצד עוז זהבי וגיל דסיאנו ביטון.
בשנת 2018 זכה בפרס השחקן בפסטיבל הסרטים של ונציה במסגרת "אופקים" על תפקידו הראשי בסרט "תל אביב על האש" בבימוי סאמח זועבי.
בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה השנוי במחלוקת "אמירה", של הבמאי המצרי מוחמד דיאב (אנ'), שהיה אמור לייצג את ירדן בטקס פרסי האוסקר, אך לאחר שארגוני אסירים פלסטינים מחו נגד אופיו של הסרט, ירדן החליטה לא לשלוח אותו לאוסקר.
בשנת 2022, זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ברבאט על כיכובו ב"אבו עומאר", סרט הביכורים של רוי קריספל. היה זה הסרט הישראלי הראשון שהוקרן במרוקו.
חיים אישיים

גרושתו של נאשף היא הבמאית לארה שהד זועבי.
הערות שוליים

↑   SHROUDS תכריכים, סרטון בערוץ "Shalom Hager", באתר יוטיוב (אורך: 01:05:07)
↑  אבנר שביט, ונציה‏, פסטיבל ונציה 2018: "רומא" הזוכה הגדול, קייס נאשף זכה בפרס השחקן במסגרת צד, באתר וואלה, 8 בספטמבר 2018
↑  תוכנית החודש | אבו עומאר | סינמטק חיפה, באתר www.haifacin.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007322634905171  BIBSYS: 6073910  BNE: XX1791877  BnF: cb150925535 (data)  GND: 1061298892  ISNI: 0000 0001 1934 6771  LCCN: no2006037690  NKC: xx0175007  NTA: 372565336  SUDOC: 139436170  Trove: 1446404  VIAF: 54441234   WorldCat (עם VIAF): 54441234 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קולוניה (להקה)

| --- | --- |

ההרכב בהופעה, במרכז אינדירה לבאק, 2015
 מוקד פעילות:  קרואטיה קרואטיה
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 סוגה:  דאנס-פופ
 כלי נגינה:  מוזיקה אלקטרונית   כינור   קול
 חברת תקליטים:  מנארט רקורדס
 www.colonia.com.hr
 חברים
 בוריס דורדביץ'   איוונה לובריץ'
 חברים לשעבר
 אינדירה לבאק   טומיסלאב יליץ'
קולוניה (בקרואטית: Colonia) הוא הרכב מוזיקלי קרואטי מוינקובצי. ההרכב נוסד בשנת 1996, הוא הוציא מספר גדול של שירים במהלך השנים כאשר זכו חלקם למעמד פלטינה בקרואטיה. ההרכב זכה בתחרות יורודאנס בשנת 2001, והתמודד על הזכות לייצג את קרואטיה באירוויזיון 2020 ובאירוויזיון 1998.
היסטוריה > הקמה ואלבום ראשון (1996-1997)

ההרכב המוזיקלי קולוניה נוסד בשנת 1996 על ידי בוריס דורדביץ' וטומיסלאב יליץ', שני תקליטנים מהעיר וינקובצי שבקרואטיה. כאמור, הן יליץ' והן דורדביץ' הם תקליטנים ולא יכלו לשיר. בעקבות כך הם שכרו את אינדירה לבאק להפוך לווקאליסטית שלהם. השם של הלהקה מקורו משמה הלטיני של עירם וינקובצי - "קולוניה אאורליה קיבלאה".
שירו הראשון של ההרכב לצאת לאור הוא "Nek' vatre gore sve" שיצא כבר ב-1996. השיר נשלח לתחנות רדיו בכל קרואטיה וזכה להצלחה, אם כי הצלחה מתונה. הסינגל הבא של ההרכב, "Sve Oko meme je grijeh" זכה לעומת קודמו בהצלחה גדולה מאוד. הוא הצליח להיכנס למצעד הפזמונים הקרואטי ולהפוך ללהיט. ההרכב חתם בשנת 1997 בחברת התקליטים Crno-bijeli svijet ודרכה שחררו חבריו את אלבומם הראשון, "Vatra i led" שמכר 40,000 עותקים.
היסטוריה > דורה וחתימה בקרואטיה רקורדס (1998–2001)

ב-1998 נרשם קולוניה לקדם האירוויזיון הקרואטי, "דורה", שנערך ב-6 במרץ 1998 עם שירם "U ritmu ljubavi". בקדם היו 20 שופטים והצבעת קהל ששווה להצבעה אחת של חבר השופטים. ההרכב התמקם במקום הרביעי עם 87 נקודות, בהפרש גדול יחסית מהמקום השלישי. מספר חודשים לאחר מכן זכה קולוניה בפרס עבור השיר "Lady Blue" איתו התמודד בתחרות "Melodije hrvatskog Jadrana", תחרות שירים שנתית. ב-1999 הוציא קולוניה לאור את הסינגל "Njeno ime ne zovi u snu" ומיד לאחר מכן את אלבומו השני, "Ritam ljubavi".
קולוניה נעשה לאחד מהרכבי המוזיקה המוכרים ביותר בקרואטיה והחליף חברת תקליטים (חתם בקרואטיה רקורדס). עם קרואטיה רקורדס הוציאו לאור קולוניה אלבום סטודיו שלישי שזכה לשם "Jaca nego ikad" והיה האלבום הראשון שיצא בכל הרפובליקות לשעבר של יוגוסלביה. השיר "Budimi zbogdom" נכנס לתחרות הרדיו הקרואטי וזכה במקום השני. שיר נוסף מהאלבום, "Deja Vu", זכה לגרסת כיסוי מצד להקה יפנית. בעקבות גרסת הכיסוי הוא זכה להצלחה באסיה כשהגיע למקום הראשון במצעדים.
ב-2001 הוציאו לאור חברי הלהקה אלבום נוסף, "Milijun milja od nigdje". אלבום זה מכר 50,000 עותקים בקרואטיה ומעל 300,000 בכל רחבי העולם. נתונים אלו הפכו את האלבום לנמכר ביותר בקרואטיה. אלבום זה יצא לאור גם הוא בכל הרפובליקות לשעבר של יוגוסלביה. השיר מתוך האלבום, "Za tvoje snene oci" זכה במקום הראשון בתחרות הרדיו הקרואטי והפך ללהיט קיצי ולשיר המנוגן ביותר בקרואטיה לשנת 2001. השיר נכנס לתחרות השנתית יורודאנס 2001 וזכה בה. האלבום שוחרר מחדש לאחר מספר שנים עם מספר רמיקסים חדשים.
היסטוריה > המשך ההצלחה (2002–2003)

בשנת 2002 הוציא לאור קולוניה את אלבומו החמישי, "Izgubljeni svijet", אשר כלל בתוכו 13 שירים חדשים ודי וי די עם הביוגרפיה של חברי קולוניה, הדיסקוגרפיה של ההרכב וקליפים לשירים. השיר מתוך האלבום "Oduzimaš mi dah" זכה בתחרות הרדיו הקרואטי והיה השיר המושמע ביותר בקרואטיה לשנת 2002, שיר שני ברצף שזוכה להישג זה. מספר חודשים לאחר מכן הוציא ההרכב לאור לקט.
ב-2003 יצא לאור האלבום השישי של קולוניה, "Dolazi oluja", והסינגל הראשון מתוכו זכה פעם נוספת בתחרות הרדיו הקרואטי, ניצחון שלישי ברצף לקולוניה. האלבומים "Milijun milja od nigdje" ו-"Izgubljeni Svijet" שוחררו בסלובקיה ובצ'כיה וזכו להיכנס למצעדים במדינות אלו. "Izgubljeni Svijet" שוחרר במדינות יוגוסלביה לשעבר רק כדיסק אודיו.
היסטוריה > הצלחה בינלאומית (2004)

בינואר 2004 יצאה לאור גרסה אנגלית לשיר "Za tvoje snene oci". השיר יצא לאור כתקליט ויניל ובדיסק, וזכה להצלחה ב-36 מדינות שונות, ובייחוד בקנדה, בה הגיע השיר למקום הראשון במצעד הדאנס. בקיץ 2004 זכו שירי קולוניה להצלחה בקוריאה הדרומית.
היסטוריה > אלבום שביעי (2005–2006)

ב-2005 סיים ההרכב את החוזה שלו עם קרואטיה רקורדס וציין זאת בשחרור "מהדורת זהב", דיסק כפול עם להיטים ורמיקסים. מיד לאחר סיום החוזה חתמו חברי ההרכב בחברת התקליטים מנארט רקורדס והוציאו לאור תחתיה את האלבום השביעי שלהם, "Najbolje od svega". האלבום זכה למעמד אלבום זהב והגיע קרוב למעמד אלבום פלטינה. האלבום הכיל 13 שירים חדשים ויצא לאור ברוסיה, אוקראינה, קזחסטן, סלובקיה וצ'כיה, בנוסף ליציאתו לאור בקרואטיה. אלבום זה לא יצא לאור במדינות יוגוסלביה לשעבר, אך עדיין נכנס למצעדים בהן.
במהלך קיץ 2006 יצאו חברי קולוניה לסיבוב הופעות ברחבי קרואטיה שהכיל 22 הופעות. הוא התחיל באומג והסתיים לאחר שלושה חודשים בדוברובניק.
היסטוריה > אלבום שמיני (2006–2007)

ב-5 בדצמבר 2006 הוציא ההרכב לאור את אלבומו השמיני, "Do Kraja", אלבום דאנס מודרני עם אלמנטים בלקניים. ב-2007 הפך "Do Kraja", הסינגל הראשון מתוך האלבום, למקום הראשון במצעד הקרואטי ובמצעד הסלובני, כאשר עוד אחד משיריהם נבחר להיות שיר הנושא לגרסה הקרואטית של התוכנית האח הגדול. קולוניה נכנסו לתחרות יורודאנס 2007 ושם התמקמו במקום ה-16 מתוך 41.
הסינגל של הלהקה, "Pogledom me skini" יצא לאור עם שלושה רמיקסים וקליפ. השיר התמודד בגמר הלאומי הקרואטי לתחרות ה-OGAE השנתית והגיע למקום הרביעי עם 32 נקודות. התחרות דומה לאירוויזיון אך מובלת על ידי ה-OGAE, מועדון החובבים הרשמי.
קולוניה הוציאו לאור את הסינגל האחרון מהאלבום, "Fjaka", בקיץ 2007 וזה הפך ללהיט קיצי. בקיץ הנ"ל יצאו קולוניה לסיבוב הופעות נוסף, הפעם גם בסרביה ובבוסניה והרצגובינה.
היסטוריה > אלבום תשיעי (2007)

ב-3 באוקטובר 2007 הוציא ההרכב לאור את אלבומו התשיעי, "Pod sretnom zvijezdom". הסינגל הנושא את שמו של האלבום היה שיר הנושא של האח הגדול הקרואטי בשנת 2007. והגיע למקומות גבוהים במצעדים במדינות יוגוסלביה לשעבר.
היסטוריה > הצלחה פחותה (2008–הווה)

בין 2008 ל-2017 הוציאה לאור שלושה אלבומים נוספים - X (עשר) בשנת 2010, Tvarda ב-2013, ו-Feniks ב-2015. הלהקה הייתה אמנם פעילה אך פחות מאשר בשנים הקודמות.
במאי 2017 עזבה אינדירה לבאק את ההרכב וב-14 ביוני באותה השנה פורסם כי איוונה לובריץ' תחליף אותה כזמרת. האלבום החדש של הזמרת החדשה עם הלהקה, "Nova Era", יצא לאור בסוף שנת 2018.
ב-29 בפברואר 2020 התמודד ההרכב על ייצוג קרואטיה באירוויזיון במסגרת "Dora 2020" עם השיר "Zidina". ההרכב הגיע למקום השמיני כשהזוכה היה דמיר קדז'ו.
דיסקוגרפיה > אלבומים

1997 - Vatra i Led
1999 - Ritam Ljubavi
2000 - Jaca nego ikad
2001 - Milijun milja od nigdje
2002 - Izgubljeni Svijet
2003 - Dolazi oluja
2005 - Najbolje od svega
2006 - Do kraja
2008 - Pod sretnom zvijezdom
2010 - X
2013 - Tvrdava
2015 - Feniks
2018 - Nova Era
חברים בהרכב

איוונה לובריץ' - סולנית
בוריס דורדביץ' - די ג'יי ומפיק מוזיקלי
חברים בהרכב > חברים לשעבר

אינדירה לבאק - סולנית
טומיסלאב יליץ' - די ג'יי
הערות שוליים

↑  DORA 2020 (ISJEČCI, SNIPPETS, part 2, 2. dio) Eurovision 2020, CROATIA, national final, אתר יוטיוב, 28 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7658176-7  ISNI: 0000 0004 6886 6839  MusicBrainz: 08783531-064a-4052-a1b5-7b854d043ea1  VIAF: 238167063   WorldCat (עם VIAF): 238167063