stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוד איילנד
הערות שוליים

↑  פיליפ מרסלו, Voters strip ‘Plantations’ from Rhode Island’s formal name, באתר AP‏, 4 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  "Rhode Island", Religious Landscape Study, Pew Research Center
↑  "U.S. Census Bureau Data". U.S. Census Bureau. 2010. Retrieved 2011-07-13.
1 2  American FactFinder - Results
↑  "Annual Estimates of the Resident Population for Incorporated Places: April 1, 2010 to July 1, 2013". census.gov. May 2014. Retrieved June 3, 2014.
↑  "Table 1. Annual Estimates of the Population of Metropolitan and Micropolitan Statistical Areas: April 1, 2010 to July 1, 2014" (CSV). 2014 Population Estimates. United States Census Bureau, Population Division. March 2015. Retrieved March 26, 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554954405171  BNE: XX455337  CiNii: DA04829077  GND: 4403742-9  ISNI: 0000 0001 0657 3780  LCCN: n79022912  MusicBrainz: b8c5f945-678b-43eb-a77a-f237d7f01493  NARA: 10045338  NKC: ge134452  NLA: 35449952  NSK: 000379021  RERO: 02-A022845802  SUDOC: 178251763  VIAF: 157090640   WorldCat (עם VIAF): 157090640 
בניין הקפיטול בפרובידנס
מפת צפיפות האוכלוסין של מדינת רוד איילנד
פרובידנס
אוניברסיטת בראון
שון לבנובסקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1992 (בן 31) בוינטון ביץ', ארצות הברית 
 עמדה:  סנטר 
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  15
 דראפט:  לא נבחר, 2014
 קבוצות כשחקן
 2010–2011 2011–2013 2011–2012 2013–2014 2014 2014 2014–2016 2016–2017 2018–2019 2019–2021 2021–2022 2022–2023:  מכבי תל אביב מכבי חיפה ← מכבי קריית ביאליק מכבי אשדוד הפועל כפר סבא אליצור נווה-דוד רמלה אליצור יבנה מכבי עירוני רמת גן הפועל גלבוע גליל הפועל עפולה אליצור שומרון הפועל מגדל העמק-יזרעאל
 הישגים כשחקן
 אליפות המדינה (2011)  גביע המדינה (2011)  גביע ווינר סל (2010)
 
שון ליאון לבנובסקי (נולד ב-9 בדצמבר 1992) הוא כדורסלן ישראלי-אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר. שיחק לאחרונה בהפועל מגדל העמק-יזרעאל מהליגה הארצית.
שון הוא בנו של שחקן העבר קני לבנובסקי, ששיחק בין היתר גם בהפועל תל אביב.
ראשית חייו

לבנובסקי נולד בבוינטון ביץ', פלורידה, וגדל עד גיל שש בארצות הברית, לפני שעבר לעמק חפר שבישראל. הוא שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר בנימינה ובקבוצת תיכון שרת נתניה. לבנובסקי הצטרף לקבוצת הנוער של מכבי תל אביב בשנות העשרה המאוחרות שלו.
קריירה מקצועית

ב-2010 החל לבנובסקי את הקריירה המקצועית שלו במכבי תל אביב. ב-12 במאי 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון הפלייאוף על ברק נתניה.
ב-8 בספטמבר 2011 חתם לבנובסקי על חוזה לשלוש שנים במכבי חיפה.
ב-28 בנובמבר 2012 הושאל לבנובסקי למכבי קריית ביאליק מהליגה הלאומית, וב-22 משחקים במדיה העמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-4.4 ריבאונדים למשחק.
ב-21 באוגוסט 2013 חתם לבנובסקי על חוזה לשלוש שנים במכבי אשדוד.
ב-14 בפברואר 2018 חתם לבנובסקי בהפועל גלבוע גליל להמשך העונה. הוא סייע לקבוצה להגיע לפלייאוף ליגת העל 2018, שם הפסידה ברבע הגמר להפועל ירושלים. ב-1 באוגוסט 2018 האריך לבנובסקי את חוזהו בקבוצה בשנה.
ב-23 ביולי 2019 חתם לבנובסקי בהפועל עפולה מהליגה הלאומית לעונת 2019/2020.
בעונת 2021/22 שיחק באליצור שומרון וסייע לעלות לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית.
בנבחרות ישראל

לבנובסקי היה חבר בנבחרות ישראל עד גיל 16, עד גיל 18 ועד גיל 20.
הערות שוליים

↑  שי לוי, ‏הכירו את שון לבנובסקי, באתר ONE‏, 14 בנובמבר 2008
↑  מכבי ת"א ניצחה 78:92 את נתניה בדרך לפיינל פור, באתר ONE‏, 12 במאי 2021
↑  רועי גלדסטון, ‏הפורוורד שון לבנובסקי חתם במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 8 בספטמבר 2011
↑  יאיר תגר, ביאליק החתימה את שון לבנובסקי, באתר ספסל, 28 בנובמבר 2012
↑  דובי פיק, ‏מכבי אשדוד החתימה את שון לבנובסקי ל-3 שנים, באתר ONE‏, 21 באוגוסט 2013
↑  בן גולדפריינד, ‏‏הסגל הישראלי הושלם: שון לבנובסקי ממשיך בגלבוע גליל, באתר ספורט1, 1 באוגוסט 2018
↑  כפיר חודרה, ‏שון לבנובסקי הצטרף לעפולה, רוינה ביבנה, באתר ONE‏, 23 ביולי 2019
↑  אור שקדי, ‏‏אליצור שומרון העפילה לליגה הלאומית בכדורסל, באתר ספורט1, 15 במאי 2022
שעת השינה

בשעת השינה, נהוג בין השאר קריאת סיפור לפני השינה. בתמונה: אב מקריא לבתו מהספר דירה להשכיר, מאת לאה גולדברג.
שעת השינה הוא פרק הזמן שבו נוהגים אנשים נוהגים להתכונן לשינה ובסופה, ללכת לישון.
הסבר

המונח מקובל בעיקר בהתייחס לשעה קבועה בה נוהגים ילדים ללכת לישון. בתרבות המערבית, ההורים מקיימים עם ילדיהם הכנות להתארגנות לשינה ומעין טקסים שונים שעשויים לעזור לילדים לחוש בטוחים יותר לקראת השינה. עם התפתחות הילדים, ההורים מרגילים אותם בהדרגה ללכת לישון על פי לוח זמנים קבוע ולעיתים נוקשה יותר לשינה, ממה שהם היו עושים אילו היו חופשיים לישון כרצונם.
בשעת השינה לילדים יש לרוב ריטואלים חשובים כגון רחצה וצחצוח שיניים, לבישת פיג'מה, הקראת סיפור לפני השינה, שירי ילדים או שיר ערש לילדים, ושיחה עם ההורים על היום שהיה או על תוכניות למחרת.
בחלק מהמשפחות, שעת השינה היא זמן חשוב רגשית עבור ילדים וההורים כאחד. השגרה של שעת השינה יכולה להיות הזדמנות לבלות זמן איכות עם הילד, לדון על רגשות כתוצאה מחוויות היום, להביע עניין בתוכניות ליום המחרת, ואף למידה, למשל עם ספר.
הפרעות

מצבים כגון ילדים שמסרבים ללכת לישון או פוחדים להירדם, היא בעיה נפוצה. הסיבות לכך מגוונות:
פחד מהחושך - ניקטופוביה
סיוטים לילה
קושי להירדם - נדודי שינה, שיכולים לנבוע משעמום, זמן שינה ארוך מכדי הצורך, תסמין של היפראקטיביות ועוד
סקרנות לגבי מה שמתרחש מעבר לשעות השינה שלהם (כמו מה ההורים עושים)
תסמונת פאזת השינה הדחויה - הפרעת שינה בעקבות שעון ביולוגי שונה מהמקובל חברתית
אם אנשים לא ישנים מספיק, הם פועלים פחות טוב למחרת. ילדים מתבגרים (ובמיוחד צעירים) צריכים לישון יותר מאחרים, אך עשויים לסרב ללכת לישון בזמן המתאים, למרות שלמחרת הם חייבים לקום לקראת משימות היום, גם לאחר שינה לא מספקת. בעיה זו עשויה לגרום לקשיים התפתחותיים כאשר היא נמשכת בקביעות לאורך חודשים או שנים.
אצל מבוגרים, שינויים בשעת השינה עשויים להתרחש בשל החלפת עבודה, דבר שלעיתים יוצר בעיות במחזורי השינה-ערות בשעון הביולוגי. מקצבי שינה טבעית מובילים לשעות שינה המותאמות לכל אדם בנפרד, והן משתנות בהתאם לסוג הכרונולוגיה של האדם.
אטימולוגיה

לפעמים המונח משמש במשמעות "זמן לישון", למשל "זה אחרי שעת השינה שלי".
בפנימיות או בטיולים וחופשות הכוללות צעירים, המקבילה של שעת השינה היא "כיבוי אורות". המונח "כיבוי אורות" משמש גם בבתי כלא ובמעבדות לחקר השינה.
ראו גם

ספירת כבשים
הפרעת שינה
שנת צהריים
ביעותי לילה
שעת הזהב (צילום)

ערך זה עוסק בצילום שעת דמדומים. אם התכוונתם לזמן מרגע פציעה משמעותית, ראו .
השוואה של אור יום מול שעת הזהב במסלול המרוצים ניוברי
בצילום, שעת הזהב (באנגלית: Golden hour) היא מחזור זמן קצר מיד לאחר הזריחה או לפני השקיעה שבה אור היום נראה אדמדם ורך יותר בהשוואה לזמן בו השמש גבוהה יותר בשמיים.
שעת הזהב נקראת לפעמים גם "שעת הקסם", במיוחד על ידי צלמי קולנוע וצלמים. בזמנים אלו, בהירות השמיים תואמת את בהירות פנסי הרחוב, שלטים, פנסי רכב וחלונות מוארים.
פרק הזמן הקצר לפני שעת הקסם בזריחה, או אחריה בשקיעה, נקרא "השעה הכחולה". כאשר השמש נמצאת בעומק משמעותי מתחת לאופק, כאשר אור שמש שיורי ועקיף מקבל גוון כחול בעיקרו, ומתקבלת תוצאה שבה אין צללים חדים כי השמש לא עלתה או שקעה.
פרטים

כאשר השמש נמוכה מעל האופק, קרני השמש צריכות לחדור לאטמוספירה למרחק גדול יותר, ולהפחית את עוצמת האור הישיר, כך שיותר מהתאורה מגיעה מאור עקיף מהשמים, מה שמפחית את יחס התאורה. מבחינה טכנית זהו סוג של פיזור תאורה. יותר אור כחול מפוזר, כך שאם השמש נוכחת, האור שלה נראה אדמדם יותר. בנוסף, הזווית הנמוכה של השמש מעל האופק מייצרת צללים ארוכים יותר.
המונח “שעה” משמש באופן ציורי; לאפקט אין זמן קבוע ומשתנה בהתאם לעונה ולקו הרוחב בו אנו נמצאים. “שעת זהב” נמשכת בדרך כלל 20 דקות ותלויה מאוד במזג האוויר ובמיקום. אופי התאורה נקבע על פי גובה השמש, וזמן המעבר של השמש מהאופק לגובה מוגדר תלוי בקו הרוחב של המקום ובזמן השנה. בלוס אנג'לס, קליפורניה, בשעה לאחר הזריחה או שעה לפני השקיעה, לשמש יש גובה של בערך 10–12 מעלות. עבור מיקום קרוב יותר לקו המשווה, מגיעים לאותו גובה תוך פחות משעה, ועבור מיקום רחוק יותר מקו המשווה, מגיעים לגובה תוך יותר משעה. עבור מיקום מרוחק מספיק מקו המשווה, ייתכן שהשמש לא תגיע לגובה של 10°, ושעת הזהב נמשכת במשך כל היום בעונות מסוימות.
ראו גם

אלפנגלו (אנ')
שעה כחולה (אנ')
הערות שוליים

↑  Steven Ascher, The Filmmaker's Handbook, 5th edition, 2019, p. 428.
↑  Blain Brown, Cinematography: Theory and Practice, 3rd edition, 2016, p. 283.
↑  Thomas 1973, 9–13.
↑  Bermingham 2003, 214.
טמפרטורת הצבע של אור היום משתנה עם השעה ביום. טמפרטורת הצבע יכולה גם להשתנות באופן משמעותי עם גובה, קו רוחב, עונה ותנאי מזג האוויר.
שושה (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 ראש העיר:  כ
 בירת המחוז (והעיר הגדולה ביותר):  שושה 
 תאריך ייסוד:  8 באוגוסט 1930 
 שטח:  290 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  29,700 (2011)
 קואורדינטות:  39°45′N 46°45′E﻿ / ﻿39.75°N 46.75°E﻿ / 39.75; 46.75 
 אזור זמן:  UTC +4
 http://shusha-ih.gov.az/index.html
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שושה הוא מחוז באזרבייג'ן, הנמצא באזור נגורנו קרבאך. המחוז מקיף את העיר שושה וחיים בו בעיקר ארמנים. בעקבות מלחמת נגורנו קרבאך המחוז סופח דה פקטו על ידי ארמניה. בעקבות מלחמת נגורנו קרבאך השנייה, חזר חלקו הדרומי של המחוז כולל בירתו שושה לשליטה אזרית.
שירי עולת השבת

שירי עולת השבת הם אוסף תפילות שנתגלה בעשרה עותקים בחלק ממגילות מדבר יהודה אשר יש המזהים עם הליטורגיה של כת מדבר יהודה. תשעה עותקים נמצאו במערות קומראן (מהם שמונה במערה מספר 4) ועותק אחד נמצא במצדה, סמוך לבית הכנסת שם.
רקע היסטורי > התפילה בכת מדבר יהודה

בניגוד לעבודת האל בישראל ולהיעדר העדויות על ליטורגיה בתקופת בית המקדש השני, במגילות ים המלח התגלו טקסטים ליטורגיים רבים אשר נועדו לעבודת האל בקרב חוג כת מדבר יהודה. חלק מן הטקסטים הללו הוגדרו מבחינה קלנדרית, חלקם יועד לטקסים ספציפיים וטקסטים רבים לא הוגדרו במפורש.
על פי הטקסטים ממגילות ים המלח, נמצא שהתופעה הליטורגית של תפילות שנועדו לימים קבועים במהלך השנה הייתה חידוש בתולדות עבודת האל בישראל המיוחס לכת.
הממצא הקומראני של תפילות לזמנים קבועים מעיד בעיקרו על מנהגי עבודת האל בכת היחד. מכתבי הכת מתברר כי לאחר שפרשה מהשתתפות בפולחן במקדש - בשל מחלוקות בענייני טהרת העבודה במקדש וטהרת הכוהנים ומחלוקת על לוח השנה שלפיו נקבעו חגי התורה ופולחנם - הנהיגה הכת תפילה קבועה שהייתה שקולה לעבודת הקרבנות. עם זאת עיון בטקסטים של התפילות הקבועות מקומראן חושף מבנים ודפוסים של תפילות, תכנים ומטבעות לשון שדומים להם ניתן למצוא בתפילות ישראל המאוחרות.
רקע היסטורי > תפילות השבת בכת

תפילות ליום השבת מצויות הן בקובץ תפילות החודש (4Q503), הן בקובץ תפילות השבוע המכונה "דברי המאורות" (4Q504), וגם בקובץ "שירי עולת השבת". תפילות אלו הן כולן דברי שבח ותהילה לאל. עם זאת דברי השבח בכל מחזור ייחודיים לו ומותאמים לאופיו הכללי. אין בידינו סידור כולל של הליטורגיה בקומראן ולכן גם איננו יודעים מה היה הסדר הליטורגי של כל התפילות בשבת.
מבחינת המוטיבים המופיעים בברכות לשבתות מודגשים מנוחת השבת, עונג השבת וגם בחירת ישראל מכל העמים לקיים את מנוחת השבת וקדושתה. ישנם מוטיבים נוספים החוזרים בתפילות אלו והם מוטיב הכבוד ומוטיב התהילה.
ממצאים

שירי עולת השבת, הכוללים שירים לשלוש עשרה שבתות (רבעון של שנה בת 364 ימים, כמקובל בלוח השנה השמשי של כת היחד), השתמרו בעשרה עותקים: שמונה מתוכם התגלו במערה 4 בקומראן, עותק אחד נתגלה במערה 11 והעותק האחרון נתגלה ב"סוגר המגילות", סמוך לבית הכנסת במצדה. הקדום שבהם הוא מן התקופה החשמונאית (בערך 50–75 לפסה"נ) והמאוחר שבהם הוא בערך מאמצע המאה הראשונה לסה"נ. שירים אלו הם בעיקרם תהילות שמימיות, המתארות את שירת השבח לאל בשבתות בפי צבאות המלאכים המשרתים בהיכלות השמימיים.
הכינוי לשירים ותאריכי אמירתם מצוינים בכותרות הקטעים. כך למשל:
למשכיל שיר עולת השבת השביעית בשש עשר לחודש
הכינוי שניתן לשירים אלו, שירי עולת השבת, והכינוי הכללי למלאכים המשוררים אותם: ”כוה[ני] קורב משרתי פני מלך קודש” (4Q400, טור א, שורה 8) רומזים על ייעודם - ליטורגיה פולחנית, המקיימת את מצוות קרבן העולה ליום השבת בשירה (כעין שיר של יום).
מחקר

שני המחקרים היסודיים ביותר על השירים הללו נערכו על ידי קרול ניוסום שההדירה את עשרת הקטעים ופרסמה גם תרגום שלהם לאנגלית.
מחקר > מבנה

מחזור התפילות כולו מחולק באופן סכמטי לשני חלקים אשר אליהם גם מתייחסים במחקר המאוחר יותר. החלק הראשון מכונה "מחזור התהילות" והחלק השני מכונה "מחזור הברכות". לשיטתה של ניוסום, המזמורים חוברו בצורת פירמידה ששיאה בשבת השביעית.
כל אחד מן המזמורים כולל נוסחאות פתיחה הכוללות תארוך ומתאימות לשלוש עשרה השבתות הראשונות של השנה.
מחקר > לשון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. להתייחס להבטים לשוניים במגילות הללו ולזיקתם לטקסטים נוספים בני התקופה..
מחקר > זמני אמירה

הכותרות בראשי המזמורים מציינות שלוש עשרה שבתות מתוך 52 שבתות שיש סה"כ בלוח השנה של כת היחד. בשל ממצאים אלו הסיקה ניוסום ששירי עולת השבת נאמרו רק ברבע הראשון של השנה.
יוהאן מאייר הציע ששירי עולת השבת נאמרו ארבע פעמים בשנה. לשיטתו, כותרות המזמורים מציינות את מיקום השבת ביחס לרבעון הנוכחי. בעקבות הצעתו של מאייר הוכיח חנן אשל שהשירים נאמרו לפחות פעמיים במהלך כל שנה וזאת לאור אזכורם של מספר חגים ממעגל השנה כולו במזמורים עצמם.
מחקר > ביצוע התפילות

נועם מזרחי ערך ניתוח לשוני של שירי עולת השבת ובעקבותיו העלה הצעה לגבי אופן הביצוע של התפילות. לשיטתו, הפרקטיקה הליטורגית מורכבת מדברי שבח שנושא החזן (נשיא הראש התורן) והחלק השני מתאר מענה של המקהלה (כלל קבוצת נשיאי הראש).
מחקר DNA

קבוצת מחקר בראשות נועם מזרחי ועודד רכבי בדקה את העורות עליהן נכתבו עותקי התפילות. על פי ממצאיהם מדובר בעורות כבשים כשהמגילות מקומראן נכתבו על עורות מקבוצת כבשים אחת וזו של מצדה מקבוצה אחרת. הדבר מעלה את האפשרות כי לא מדובר בעותק שהגיע למצדה מקומראן, וכי התפילות היו נפוצות בחוגים רחבים יותר מאלה שישבו בקומראן.
לקריאה נוספת

בלהה ניצן, "ליטורגיה בקומראן", בתוך: מנחם קיסטר (עורך), מגילות קומראן: מבואות ומחקרים יד בן-צבי, 2009, עמ' 225–260 ובייחוד עמ' 251 ואילך.
נועם מזרחי, "'מחזור התהילות' מתוך שיר עולת השבת השישית: נוסח, לשון וליטורגיה", מגילות 11–12 (2016).
חנן אשל, "מתי נהגו לומר את "שירות עולת השבת"?", מגילות 4 (2006).
* Carol Newsom,
הערות שוליים

↑  J.M Baumgarten, 4Q503 (Daily Prayers) and the Lunar Calender, RevQ 12, 1987, עמ' 399-407
↑  E.G. Chazon, On the special Character of the Shabbat Prayer: New Data from Qumran, Journal of Jewish Music and Liturgy, 1992-1993, עמ' 7-9
↑  ש' טלמון, לוח השנה של בני עדת היחד, קדמוניות ל, עמ' 104-115
↑  מספורם של הקטעים בקומראן 4Q400-407; 11Q17. הקטע במצדה קוטלג Mas1k
↑  C. Newsom & J.H. Charlesworth, Angelic Liturgy: Songs of the Shabbat Sacrifice, Tubingen, 1999
↑  איתי בלומנטל, נחשף פאזל המגילות הגנוזות בעזרת DNA מחיות, באתר ynet, 2 ביוני 2020
↑  Sarit Anava et al, Illuminating Genetic Mysteries of the Dead Sea Scrolls, Cell doi: https://doi.org/10.1016/j.cell.2020.04.046
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522519605171  LCCN: n85045665  VIAF: 174212595   WorldCat (עם VIAF): 174212595
שעת המוזיקה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ריילי תומסון 
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 מדבבים:  בילי בלטשר, פינטו קולביג, וולט דיסני, ג'ון מקליש
 מוזיקה:  אוליבר ולאס 
 אנימטור:  ג'ק קמפבל, לס קלארק, אד לאב, ג'יימס מור, קנת' מוס, ריילי תומסון, ברנרד וולף
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  וולט דיסני הפקות
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures
 הקרנת בכורה:  20 במרץ 1942
 משך הקרנה:  6 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שעת המוזיקה (באנגלית: Symphony Hour) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1942, שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. הסרט מציג את מיקי מאוס מנצח על תזמורת סימפונית בחסותו של פיט. הסרט בוים על ידי ריילי תומסון וכולל מוזיקה שהועבדה מתוך האופרטה "הפרשים הקלים" מאת המלחין האוסטרי פרנץ פון סופה. זהו הסרט הקצר ה-117 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשני באותה השנה.
עלילה

מיקי מנצח על תזמורת רדיו המבצעת את "הפרשים הקלים" (Light Cavalry Overture) של פרנץ פון סופה. נותן החסות (פיט, מופיע בסרט תחת השם סילבסטר מקרוני) אוהב את החזרה ומסכים להציג אותה בקונצרט. בליל ההופעה כולם מוכנים, חוץ מגופי כמובן, שמפיל בטעות את כל הכלים מתחת למעלית, שפוגעת בהם קשות ובכך גורם להם לא להשמיע צלילים מוזיקליים תקינים.
מיקי, שלא מודע לתקלה המצערת עד שעת העלייה לאוויר, מתחיל לנצח על הנגנים ש"מנגנים" בכלים ההרוסים. לאורך כל הקונצרט המקומם, מיקי החרד מתקשה בתפקידו בזמן שמקרוני נכנס להתקף זעם בחדר הצפייה הפרטי שלו. מקרוני מתייפח עד דמעות כשהקונצרט מסתיים, מאמין שהמוניטין שלו נהרס, אך מפסיק כשהוא שומע את מחיאות הכפיים הסוערות מהקהל. הוא רץ מיד לבמת התזמורת ומרים את מיקי ונושק לו, תוך שהקהל משליך לעברם זרי פרחים.
דמויות ומדבבים

מיקי מאוס – וולט דיסני
סילבסטר מקרוני – בילי בלטשר
גופי – פינטו קולביג
שדרן רדיו – ג'ון מקליש
לדונלד דאק, הוראס הורסקולר, קלרבל הפרה וקלרה קלאק אין דיאלוג בסרט.
הסרט דובב בגרסה העברית על ידי שפרירה זכאי.
אודות הסרט

מלבד מיקי המנצח, חברי תזמורת נוספים כוללים את גופי, דונלד דאק, קלרבל הפרה, הוראס הורסקולר וקלרה קלאק, שבאופן מוזר, למרות שהיא נראית בסצנות החזרות בהתחלה, היא לא נראית בסצנות ההופעה עצמה בסוף.
סצנה בסרט מראה את דונלד, שבשלב מסוים מואס כל כך בכאוס שנגרם על ידי הכלים הפגומים, אורז את חפציו ועוזב. אך מיקי, שנחוש להמשיך בהופעה, מפנה אקדח לראשו בכדי למנוע ממנו לעזוב. סצנה זו נחתכה בכמה גרסאות בטלוויזיה.
סרט זה סימן את הופעתם הקולנועית האחרונה של הוראס הורסקולר, קלרבל הפרה וקלרה קלאק במשך למעלה מ-40 שנה, כאשר הפעם הבאה שדמויותיהם הופיעו שוב הייתה בסרט "חג שמח מיקי מאוס" משנת 1983. הסרט הוא גם הפעם האחרונה בה מיקי הופיע לצד דונלד דאק או גופי בסרט קולנוע במשך אותו פרק זמן.
הסרט נושא קווי דמיון עם הסרט "קונצרט הלהקה" משנת 1935. מבקר הקולנוע ליאונרד מלטין כינה את הסרט כ"גרסת ספייק ג'ונס ל'קונצרט הלהקה'" (ספייק ג'ונס היה מוזיקאי אמריקאי שהתמחה בעיבודים מזויפים לשירים פופולריים ומוזיקה קלאסית).
הפסקול של הגרסה ה"הרוסה" של "הפרשים הקלים" שימש בפרק של מועדון מיקי מאוס ב-22 באוקטובר 1956.
הערות שוליים

↑  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. ISBN 978-3-8365-5284-4.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 107-109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  תבנית:IMDb title
↑  Symphony Hour at the Big Cartoon DataBase
↑  Symphony Hour on The Encyclopedia of Animated Disney Shorts
↑  "Mickey Mouse in Living Color, Volume Two"
שמואל וינברג

ערך זה עוסק בראש עיריית בני ברק. אם התכוונתם לאדמו"ר מסלונים, ראו .
שמואל אליהו וינברג (י"ח בתשרי תרפ"ג, 10 באוקטובר 1922 - תשנ"ט, 1999) היה ראש  עיריית בני ברק.
ביוגרפיה

נולד בוורשה, לשושנה בת דוד וינפלד ולרב אברהם יהושע העשיל וינברג שכיהן כאדמו"ר מסלונים בתל אביב לאחר השואה. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל עם הוריו והמשפחה התיישבה בתל אביב. התחנך בתלמודי התורה "סיני" ו"יבנה" בתל אביב.
בתקופת מאורעות 1936–1939 הצטרף לתנועת ברית החשמונאים, חויל לאצ"ל ומשם עבר ללח"י. בשני הארגונים היה פעיל בגיוס נוער דתי. נתפס על ידי משטרת המנדט בעת שהדביק כרוזים בתל אביב ונשלח למחנה המעצר בלטרון, שם נכלא לכחצי שנה. היה בין תלמידי המחזור הראשון של ישיבת היישוב החדש בראשות הרב משה אביגדור עמיאל, ובמקביל למד גם כלכלה והנהלת חשבונות. במלחמת העצמאות עבד במנגנון הגיוס של משרד הביטחון.
בשנת 1949 נישא לאסתר בת הרב משה אקשטיין. השתייך לתנועת פועלי אגודת ישראל, והיה ממנהיגיה, כיהן מטעמה כיו"ר וכחבר הדירקטוריון של בנק פועלי אגודת ישראל. בשנים 1947–1966 שימש גזבר עיריית בני ברק. ובמקביל שימש כיו"ר ועד בית הכנסת "קהל חסידים".
באמצע שנת 1966 התפטר ראובן אהרונוביץ' מראשות העיר וממועצת העירייה ועמו התפטר חבר המועצה שלמה כהן, על מנת לאפשר לוינברג להיכנס למועצה ולכהן כראש עיר. הוא החזיק בתפקיד עד יולי 1968, אז התפטר במסגרת הסכם רוטציה כדי לפנות מקום לשמעון סירוקה מאגודת ישראל. וינברג שב לכהונת ראש העיר בשנים 1978–1983 לאחר שהרב יעקב לנדא  בתמיכת הרב חיים גריינימן החליט להציבו בראש הרשימה החרדית.
בבחירות הפנימיות באגודת ישראל ב-1976 עמד וינברג בראשות סיעה בשם נאמני התנועה, שזוהתה עם חסידות סלונים. הסיעה קיבלה כ-2.5% מהקולות.
הקים את בית ההחלמה ליולדות "אם וילד" בבני ברק כמפעל חסד אישי שבראשו עמדה רעייתו אסתר.
וינברג אב לחמישה ילדים, בהם: משה, מרצה, דוד, חשב בעיריית בני ברק, ושרה זלבסקי, אשתו של היוצר צבי זלבסקי.
הערות שוליים

↑  ישעיהו אביעם, עד חצי הזמן..., מעריב, 12 באוגוסט 1966
↑  ישעיהו אביעם, הסכסוך בחיפה חוסל, ראש עירית ... בני ברק יתפטר, מעריב, 24 במאי 1968
↑  הסגן קיבל כהונת הראש והראש קיבל כהונת הסגן, מעריב, 29 ביולי 1968
↑  אברהם תירוש, ועשו כולם... אגודות־אגודות, מעריב, 16 ביולי 1976
| דגל ישראל ראשי מועצת ועיריית בני ברק |
| --- | --- | --- |
| ראשי ועד המושבה | יצחק גרשטנקורן 1924–1934 • רב העיר הרב נחמן שמואל יעקב מיודסר 1937–1934 |  |
| ראשי מועצה מקומית | יעקב פרבשטין 1939–1937 • יצחק גרשטנקורן 1949–1954 |  |
| ראשי עירייה | יצחק גרשטנקורן 1949–1954 • משה בגנו 1954 • ראובן אהרונוביץ' 1957–1954 • משה בגנו 1957–1959 • ראובן אהרונוביץ' 1959–1966 • שמואל וינברג 1966–1968 • שמעון סירוקה 1968–1969 • ישראל גוטליב 1969–1974 • יצחק מאיר 1974–1976 • ישראל גוטליב 1976–1978 • שמואל וינברג 1978–1983 • משה אירנשטיין 1983–1991 • ירחמיאל בויאר 1991–1993 • משה אירנשטיין 1993–1995 • עמוס מר-חיים (יו"ר ועדה קרואה) 1995–1998 • מרדכי קרליץ 1998–2003 • ישכר פרנקנטהל 2003–2008 • יעקב אשר 2008–2013 • אברהם רובינשטיין (מ"מ) 2013 • חנוך זייברט 2013–2018 • אברהם רובינשטיין 2018–2024 • חנוך זייברט 2024–מכהן |  |
שי רשף

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1955 (בן 69) 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 מקום מגורים:  פסדינה 
 השכלה:  אוניברסיטת מישיגן  אוניברסיטת תל אביב 
 
שי רשף (נולד ב-11 בספטמבר 1955) הוא מנהל ויזם ישראלי. המייסד והנשיא של אוניברסיטת ההמונים (באנגלית: University of the People); אוניברסיטה שהתואר שניתן על ידה זכה להכרה בפברואר 2014 על ידי המועצה האמריקאית לחינוך והכשרה מרחוק (The Distance Education and Training Council). קודם לכן היה מנכ"ל של קבוצת "קידום" בישראל ושל חברה בת שלה בהולנד.
ביוגרפיה

רשף גדל ברמת גן. הוא בעל תואר שני בלימודי סין מאוניברסיטת מישיגן, בארצות הברית.
קריירה

בין 1989 ל-2005 כיהן כמנכ"ל ואחר כך כיו"ר של קבוצת "קידום", חברה למטרות רווח בתחום שירותי החינוך. רשף הצטרף לחברה בשנת 1989 כאשר שיווקה מוצר אחד והכנסותיה השנתיות היו כ-100,000 דולר. תחת הנהגתו צמחה "קידום" לחברה עם הכנסות שנתיות של למעלה מ-25 מיליון דולר, שבה מועסקים למעלה מ-1,000 עובדים ולומדים בה למעלה מ-50,000 תלמידים מדי שנה. רשף רכש את השליטה בחברה ממייסדיה חמי בן נון וארנן יקותיאלי. בשנת 2005 הוא מכר את "קידום" ל"קפלן" (.Kaplan Inc), מהחברות הגדולות בעולם להכנה לבחינות, המהווה חברת-בת של ה"וושינגטון פוסט".
בין 2001 ל-2004, בתקופה שבה היה יו"ר של "קידום", רשף חי בהולנד, שם הקים וניהל את "קי"ט אילרנינג" (K.I.T. eLearning), חברת-בת של "קידום". החברה הוקמה בשותפות עם קבוצת אלרון והייתה השותפה המקוונת של אוניברסיטת ליברפול, האוניברסיטה המקוונת הראשונה מחוץ לארצות הברית. K.I.T הציעה תוכניות לימוד לתואר שני בתחום מנהל עסקים וטכנולוגיית המידע. החברה פתחה גם שלוחה בסין ובהונג קונג. בשנת 2004, K.I.T נרכשה בידי "לוריאט אונליין אדיוקיישן" תמורת 9.4 מיליון דולר במזומן וסכום נוסף של עד 10 מיליון דולר על פי ביצועיה העתידיים.
קריירה > אוניברסיטת ההמונים

בשנת 2009 השיק רשף את אוניברסיטת ההמונים ("University of the People"), אוניברסיטה מקוונת שלא למטרות רווח וללא שכר לימוד, שחותרת ליצור מהפכה בתחום ההשכלה הגבוהה, באמצעות מתן אפשרות לסטודנטים מכל העולם ליהנות מלימודים אקדמיים. בשנת 2011 חתמה האוניברסיטה על הסכם שיתוף פעולה עם אוניברסיטת ניו יורק לחילופי סטודנטים והתמחויות. בפברואר 2014 זכתה להכרה על ידי "המועצה האמריקאית לחינוך והכשרה מרחוק" (The Distance Education and Training Council).
חיים אישיים

רשף נשוי לאמנית רתם רשף ואב לארבעה.
פרסים והוקרה

רשף הוזמן להשתתף בוועידות ובכנסים בינלאומיים רבים, בהם די.אל.די (באנגלית: DLD: Digital, Life, Design) במינכן, גרמניה; הפורום על המזרח התיכון במסגרת הכנס הכלכלי הבינלאומי בעמאן, ירדן; הפורום הגלובלי של UNDESA-GAID במונטריי, מקסיקו; והסימפוזיון הרביעי של University Industry Council בכלכותה, הודו. הוא גם הרצה בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל[דרוש מקור].
בשנת 2009 נבחר רשף כאחד מ-100 האנשים היצירתיים ביותר בעסקים של מגזין "Fast Company" וכאחד מ"אנשי השנה 2009" של OneWorld.
ד״ר כבוד של האוניברסיטה הפתוחה הבריטית
פרס הפילנתרופיה של נסיך מונקו
בספטמבר 2010 נבחר על ידי קוראי ה"האפינגטון פוסט" כאחד ממעצבי החינוך כבעל תואר Ultimate Game Changer, זכה בתואר עמית של ארגון Ashoka והתקבל כיועץ בכיר של United Nations Global Alliance for Information and Communication Technologies and Development (GAID)[דרוש מקור].
נבחר כאחד מ-50 האנשים המשנים את העולם מטעם המגזין Wire.
בקיץ של 2010 השתתף רשף ב- (Science Foo Camp (SciFoo, כינוס בלתי רשמי בהשתתפות למעלה מ-200 מדענים מובילים, סופרים והוגים והתקבל כחבר על ידי (Clinton Global Initiative (GCI.
רשף גם התכבד בנעילת יום העסקים בנאסד"ק בניו יורק.
ב-2012 נכלל רשף ברשימת "50 האנשים החכמים שישנו את העולם" של מגזין הטכנולוגיה Wired.
2012 נבחר על ידי כתב העת Foreign Policy לרשימת 100 ההוגים הבולטים בעולם.
ב-2023 זכה בפרס יידן (אנ') שהוא פרס המוענק זו השנה השביעית לאישים מובילים מתחום החינוך הפועלים למציאת פתרונות לשיפור מערכות החינוך העולמי. זאת בעקבות הקמת אוניברסיטת ההמונים המקוונת בשנת 2009 אשר מהווה מהפכה בתחום חינוך ההשכלה הגבוהה.