stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארז'בט גוטי
ספריה העיקריים

הנחל החבוי (Buvópatak) (אוטוביוגרפיה, בודפשט, 1963).
ספר שהוא חצי אוטוביוגרפיה וחצי ספר זיכרונות. הסופרת מוסרת עדות על חייה, אך באופן שבאמצעות מעברים אמנותיים - גם העידן מתעורר לפנינו. היא מביאה חדשות אותנטיות ויסודיות על עולמו הפנימי ובעיותיו של האמן-אינטלקטואל ההונגרי דאז: היא נותנת הרבה מהמאפיינים האופייניים להונגריה לפני מלחמת העולם הראשונה ובין שתי מלחמות העולם. ספרה של ארז'בט גוטי הוא למעשה רשת של סיפורים קטנים, דמויות, אנקדוטות וסדרה של פרקים טיפוסיים. דווקא בהוללות הסובייקטיבית הזו, בפירושים ההומוריסטים-אירוניים של אירועים שונים, טמונה הרעננות והחביבות של הכתיבה. בעיקר היא כותבת על בעיות ועל מרירות הזמנים הקשים, ובכל זאת: גם בצל סבלותיה, ההומור הרענן, הצעיר והחד כתער שלה, הקסם המקסים מאין כמותו של השיח הספרותי בבית הקפה, תמיד נוצץ ומנצנץ. התיאור האמנותי של שולחנו של הסופר קארינתי ב"בית הקפה האדיק", העולם שהתחמם יתר על המידה של מה שכונה ה"אקווריום", הופך את הצגת הבדידות של האינטלקטואלים הבורגנים באותה תקופה, למשכנע ממש.
המלך מידאס וסיפורים אחרים. בעקבות אובידיוס (נכתב עבור הנוער)
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי I-II . עורכת ראשית אגנש קניירש. בודפשט, הוצאת אקדמיה, 1969-1967.
"Devecseriné Guthi Erzsébet". Petőfi Irodalmi Múzeum. נבדק ב-2015-05-10.
ראו גם

Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János (פאל גויאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים - סדרה חדשה I-XIX. בודפשט: אגודת הספרנים והארכיונאים ההונגרים. 1939–1944., 1990–2002.
Magyar Színművészeti Lexikon. Szerk. Erődi Jenő és Kürthy Emil összegyűjtött anyagának felhasználásával... Schöpflin Aladár. [Bp.], Országos Színészegyesület és Nyugdíjintézete, [1929]. (Guthi Soma szócikkében) (לקסיקון התיאטרון ההונגרי. עריכה באמצעות שימוש בחומר שנאסף על ידי ינה ארדי ואמיל קירטי - אלדאר שפפלין. אגודת השחקנים הלאומית ומכון הפנסיה, [1929]. (במאמר של שומה גוטי)
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub (לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט, מועדון הספר ההונגריץ
הערות שוליים

↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VII. ker. állami házassági akv. 587/1916. folyószáma alatt.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641984605606  GND: 1159103259  ISNI: 0000 0000 8013 3970  LCCN: no2017149218  VIAF: 121367065   WorldCat (עם VIAF): 121367065
ארקנסו

ערך זה עוסק בארקנסו, אחת ממדינות ארצות הברית. אם התכוונתם לארקנסו, נהר בארצות הברית, ראו .
ארקנסו (באנגלית: ‏Arkansasקובץ:En-us-Arkansas.ogg‏Ⓘ‏) היא מדינה בארצות הברית. מקור שמה של המדינה באחד השבטים הילידיים שישבו במקום, שבט הקוואפה. השם הגיע לאנגלית דרך הצרפתית, ומכאן האיות המיוחד (סיומת as שמבוטאת o).
ארקנסו גובלת בלואיזיאנה בדרום, בטקסס בכיוון דרום-מערב, באוקלהומה במערב, במיזורי בצפון, ובטנסי ובמיסיסיפי במזרח.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
האירופאי הראשון שהגיע לארקנסו היה מגלה הארצות הספרדי, ארננדו דה סוטו בסוף המאה ה-16.
ב-1686 הוקמה ההתיישבות האירופית הראשונה. בשנת 1803 מכר נפוליאון בונפרטה את שטחי המדינה לארצות הברית כחלק מרכישת לואיזיאנה.
ב-15 ביוני 1836 צורפה ארקנסו כמדינה ה-25 של ארצות הברית, ואחת מ-13 מדינות עבדות. בשנת 1860 הוערך כי 25% מתושבי המדינה הם עבדים.
בתחילת מלחמת האזרחים האמריקנית בחרה ארקנסו להישאר בברית האיחוד. המצב השתנה כאשר הנשיא אברהם לינקולן הורה לחיילים מארקנסו לדכא מרד בפורט סאמטר שבקרוליינה הדרומית. חודש לאחר הוראה זו, החליטה המדינה לחבור לקונפדרציית המדינות של אמריקה וללחום כנגד הצפון. בשל קרבתה לנהר המיסיסיפי, נחשבה ארקנסו למקום אסטרטגי מאוד עבור הקונפדרציה, אך בשנת 1863 נכבשה ליטל רוק על ידי האיחוד.
גאוגרפיה

ארקנסו ממוקמת בדרום ארצות הברית וגובלת במיזורי בצפון, בטנסי ובמיסיסיפי במזרח, בלואיזיאנה בדרום, בטקסס בדרום מערב ובאוקלהומה במערב. בארקנסו זורם נהר ארקנסו ממנו נבע שמה של המדינה.
ממשל ופוליטיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ארקנסו נחשבת למדינה שמרנית מאוד והמפלגה הרפובליקנית ניצחה בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית מאז שנת 2000. המדינה שולחת ארבעה נציגים לבית הנבחרים של ארצות הברית. כל חברי הקונגרס ושני הסנאטורים מהמדינה הם רפובליקניים.
הרשות המחוקקת של ארקנסו מורכבת משני בתים: הסנאט (35 נציגים) ובית הנבחרים של ארקנסו (100 נציגים). למפלגה הרפובליקנית רוב מובהק בשני הבתים.
בארקנסו, סגן המושל נבחר בנפרד מהמושל, ולכן שניהם יכולים להיות ממפלגה פוליטית שונה.
נשיא ארצות הברית לשעבר, ביל קלינטון, נולד בארקנסו וגם כיהן כמושל שלה.
החל מ-2023 מכהנת שרה האקבי סנדרס כמושלת המדינה, האישה הראשונה שמכהנת כמושלת ובתו של מייק האקבי, מושל ארקנסו לשעבר.
ממשל ופוליטיקה > חלוקה מנהלית

ארקנסו מחולקת ל־75 מחוזות:
מחוז איזרד
מחוז אינדפנדנס
מחוז ארקנסו
מחוז אשלי
מחוז באקסטר
מחוז בון
מחוז בנטון
מחוז בראדלי
מחוז ג'ונסון
מחוז ג'פרסון
מחוז ג'קסון
מחוז גארלנד
מחוז גרין
מחוז גרנט
מחוז דאלאס
מחוז דרו
מחוז דשה
מחוז הווארד
מחוז הוט ספרינג
מחוז המפסטד
מחוז ואן ביורן
מחוז ואשיטה
מחוז וודרף
מחוז ווייט
מחוז וושינגטון
מחוז יוניון
מחוז יל
מחוז לוגאן
מחוז לונוק
מחוז לורנס
מחוז לי
מחוז ליטל ריבר
מחוז לינקולן
מחוז לפאייט
מחוז מדיסון
מחוז מונטגומרי
מחוז מונרו
מחוז מילר
מחוז מיסיסיפי
מחוז מריון
מחוז נבאדה
מחוז ניוטון
מחוז סביר
מחוז סבסטיאן
מחוז סטון
מחוז סיינט פרנסיס
מחוז סלין
מחוז סקוט
מחוז סרסי
מחוז פוינסט
מחוז פולאסקי
מחוז פולטון
מחוז פולק
מחוז פופ
מחוז פוקנר
מחוז פייק
מחוז פיליפס
מחוז פרי
מחוז פרנקלין
מחוז פררי
מחוז קאלהון
מחוז קארול
מחוז קולומביה
מחוז קונוויי
מחוז קלארק
מחוז קליבלנד
מחוז קליברן
מחוז קליי
מחוז קרוס
מחוז קרופורד
מחוז קריטנדן
מחוז קרייגהד
מחוז רנדולף
מחוז שארפ
מחוז שיקו
כלכלה

ארקנסו היא אחת המדינות העניות ביותר בארצות הברית. היא מדורגת 49 מתוך 50 המדינות בהכנסה לנפש ($24,289) על פי מפקד האוכלוסין של 2005 ו-48 בהכנסה למשק-בית ($35,591). נכון לנובמבר 2016, אחוז האבטלה עומד על 4%.
דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
דמוגרפיה > הערים הגדולות

ליטל רוק
פורט סמית'
פאייטוויל
ספרינגדייל
ג'ונסבורו
השכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
סמלי המדינה

| סמלי מדינת ארקנסו> דגל.דגל ארקנסו Flag of Arkansas | סמלי מדינת ארקנסו> סמל.סמל ארקנסו Seal of Arkansas | סמלי מדינת ארקנסו> מוטו. | סמלי מדינת ארקנסו> כינוי. |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | "האדם שולט" "Regnat populus" | "מדינת הטבע" "The Natural State" |
| עץ | פרח | ציפור | חיה |
| אורן טדה Pinus taeda | פרח התפוח Malus | חקיין צפוני Mimus polyglottos | אייל פרדי לבן-זנב White-tailed deer |
הערות שוליים

↑  "Arkansas", Religious Landscape Study, Pew Research Center
↑  "U.S. Census Bureau Data". U.S. Census Bureau. 2010. Retrieved 2011-07-13.
1 2  American FactFinder - Results
↑  "Annual Estimates of the Resident Population: April 1, 2010 to July 1, 2013". United States Census Bureau. Retrieved 6 September 2014.
↑  "Table 1. Annual Estimates of the Population of Metropolitan and Micropolitan Statistical Areas: April 1, 2010 to July 1, 2014" (CSV). 2014 Population Estimates. United States Census Bureau, Population Division. March 2015. Retrieved March 26, 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559532805171  BNE: XX458244  BnF: cb11997202n (data)  CiNii: DA04830440  GND: 4079828-8  ISNI: 0000 0004 0647 0986  LCCN: n79034503  LNB: 000304836  MusicBrainz: 8788d6c2-c779-4be5-ad47-cf0a95e0f2a0  NARA: 10046482  NKC: ge117416  SUDOC: 176560335  VIAF: 150033129   WorldCat (עם VIAF): 150033129
בית החולים אלסנדרו מנצוני

| --- | --- |

 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1843
 שירותים
 מיטות:  750
 www.asst-lecco.it
 גאוגרפיה
 מיקום:  לקו, איטליה
 קואורדינטות:  45°51′08″N 9°24′51″E﻿ / ﻿45.85215°N 9.41419°E﻿ / 45.85215; 9.41419
 he
 
בית החולים אלסנדרו מנצוני (באיטלקית: Ospedale Alessandro Manzoni) הוא בית חולים על שם אלסנדרו מנצוני הממוקם בלקו שבאיטליה.
בניית בית החולים הראשון בעיר מתוארכת ל-1843. ב-1900 נבנה בית החולים מחדש, ובשנת 1992 החלו בבית החולים שיפוצים נרחבים, כדי להפוך אותו למודרני. במרץ 2000 נחנך בניין בית החולים הנוכחי, בנוכחות שר הבריאות האיטלקי והארכיבישוף של מילאנו.
בית החולים משתרע על שטח שמיש של יותר מ-137,000 מ"ר, ובעת בנייתו הוא הכיל 950 מיטות.
הערות שוליים

↑  Un po' di storia, web.archive.org, ‏2016-04-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0493 6789 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איטליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בור ועם הארץ (אלבום)

בור ועם הארץ: סיפורו של הבום שאקה לאק הוא אלבום השני של הראפר הישראלי נצ'י נצ'. האלבום יצא לאור ב-19 במאי 2013 והופק על ידי שקל ועל ידי אורי שוחט.
הפקה

שבעה שירים באלבום יצאו כסינגלים המלווים בקליפים: "בור ועם הארץ" המארח את טונה, "גיוועלד גישריגן", "יאללה בואו!", "איידישע ראסטה מאן" (המבוסס על שיר של אהוד בנאי מ־1983), "איזבל", "עידן הברזל" והלהיט "קפה וסיגריה", שמבוסס על שיר של אבי לוי וקוקו מאילת, וזכה להשמעות רבות ברדיו.
בשיר "מוזיקה טובה", מוזכרת השורה ”Easy Nechi Nech a mi seh easy now man, Tuna-Man-Jones a mi seh easy now man, Positive vibe fe rock di nation, If you know di lyrics sing along  sing along” שמוזכרת גם בשיר "עולם משוגע" של טונה. בניגוד ל"עולם משוגע" של טונה, השיר "מוזיקה טובה" מסתיים במילים ”אני הייתי אי.תי, כי יש לי חללית איתי”, שאותו שר טונה לראשונה בשיר "עיר מקלט" של להקת "פרודוקס", בה לקח חלק גם נצ'י נצ'.
מנגינת השיר "גיוועלד גישריגן" מבוססת על תחילת מנגינת "Sham-O Gol-O Parvaneh" (בפרסית: "شمع و گل و پروانه", בתרגום לעברית: "נרות, פרחים ופרפרים") של הזמר הפרסי איראג' (אנ').
רשימת הקטעים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מילים פשוטות לאיש חושב  | 1:12 |
| 2. | טיפת אמת  | 5:54 |
| 3. | איזבל  | 3:14 |
| 4. | יאללה בואו!  | 3:17 |
| 5. | איידשע ראסטה מאן  | 3:19 |
| 6. | מוזיקה טובה  | 3:21 |
| 7. | סרט הודי  | 3:20 |
| 8. | גיוועלד גישריגן  | 3:32 |
| 9. | דמעות (עם צ'ולו)   | 4:03 |
| 10. | קפה וסיגריה  | 4:08 |
| 11. | אני עדיין ראפר (סקיט)  | 0:29 |
| 12. | שלמה  | 2:41 |
| 13. | עידן הברזל (עם סול ג'יי)   | 4:03 |
| 14. | בלוז הלב השבור  | 3:38 |
| 15. | זמן ומקום  | 4:40 |
| 16. | בור ועם הארץ (עם טונה)   | 4:23 |
| 17. | דם דיגי דם (שירת הפסיכופטים)  | 3:15 |
| 18. | השמחה  | 4:13 |
| משך כולל: | משך כולל: | 60:49 |
| רביד פלוטניק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "תחיית המתים" (2010) • "צדיק אחד בסדום" (2011) • "בור ועם הארץ" (2013) • "ברוכים הבאים לפתח תקוה" (2015) • "שפל וגאות" (2017) • "ועכשיו לחלק האומנותי" (2019) • "תוך כדי תנועה" (2021) |  |
| סינגלים | "קפה וסיגריה" • "איידישע ראסטה מאן" • "חסידה צחורה" • "יום חדש" • "כל הזמן הזה" • "כפרה שלי" • "בדיוק כמו שאני" • "נתראה בגלגול הבא" |  |
| השתתפות בסינגלים | "יהיה בסדר" • "עולם משוגע" • "אל תיקח ללב" • "כנען (12 מרגלים)" |  |
| שירים אחרים | "שיר ארץ" • "סם הרדמה" • "שלווה בארמונותייך" |  |
| ערכים קשורים | פרודוקס • התו השמיני • היי פייבר הפקות |  |
בית החולים בורייג'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  שנות הששים של המאה ה-20
 תאריך סגירה:  1990
 שירותים
 מיטות:  250
בית החולים בורייג היה בית חולים לחולי שחפת ברצועת עזה, עשרה קילומטר דרומית מהעיר עזה.
בית החולים הוקם בראשית שנות ה-60 ובשנת 1967 היו בו 250 מיטות לחולי שחפת. בשנת 1970 דווח שכל המיטות תפוסות ולבית החולים רשימת המתנה ארוכה. בשנת 1983 היו בבית החולים 70 מיטות והוא טיפל בחולים של כל מחלות הנשימה. בשנת 1989 ירד מספר המיטות בבית החולים ל-50 ובשנת 1990, לאור הירידה בתחלואה, בית החולים נסגר והועבר למחלקה פנימית במבנה החדש של בית החולים שיפא.
הערות שוליים

↑  שיתוף הפעולה בעזה בעיקר בשטח הרפואה, מעריב, 20 ביולי 1967
↑  סוניה ריטה דייץ, השגעון של ד"ר שני, מעריב, 29 במאי 1970
↑  HEALTH CONDITIONS OF THE ARAB POPULATION IN THE OCCUPIED ARAB TERRITORIES, INCLUDING PALESTINE, World Health Organization, April 24, 1992, pages 17-18
באין מולדת

| --- | --- |
נעמי והרועה מתוך הסרט
נעמי והרועה מתוך הסרט
 בימוי:  נורי חביב
 הופק בידי:  לאו פולד
 תסריט:  נורי חביב, לאו פולד
 שחקנים ראשיים:  שושנה דמארי, שייקה אופיר, עמוס אריכא
 מוזיקה:  משה וילנסקי
 מדינה:  ישראל
 הקרנת בכורה:  1956
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
באין מולדת הוא סרט דרמה ישראלי מ-1956 בבימויו של נורי חביב. זהו הסרט הישראלי הראשון שצולם בצבע והראשון שעוסק בעליית יהודי תימן לישראל. מסיבה זו, ומכיוון שהשתמש בשפה קולנועית שהושפעה מהקולנוע הערבי, נחשב הסרט לחתרני ופורץ דרך בקולנוע המקומי.
עלילת הסרט

עלילת הסרט מתרחשת ב־1926, בתימן. נעמי (שושנה דמארי), נחטפה בילדותה בידי מוסלמים, שגם הרגו את הוריה, שמה שונה לנעמה והיא גודלה כמוסלמית העובדת כרקדנית וכזמרת במועדוני לילה.
קבוצת יהודים קטנה מחליטה לעלות לארץ ישראל על רקע התעמרויות של ערביי הסביבה. נעמה, אשר מגלה את שורשיה, מצטרפת לקבוצה במסעה לארץ הקודש אחרי פגישה מקרית עם רועה צאן יהודי ועם ילד יהודי שהוריו נטבחו. קבוצת היהודים מונהגת על ידי שליח ציוני ממוצא מזרחי שהגיע מארץ ישראל. היהודים נתקלים בצרות שונות בדרכם המפרכת במדבר, אך סוף המסע טוב והם מגיעים אל הארץ המובטחת.
משתתפים

שושנה דמארי, שייקה אופיר, סעדיה דמארי, איתן פריבר, כדורי שהרבני, עמוס אריכא, אילן עובדיה, אופירה נבון, ורה גולדמן, שלמה בשמי וירוחם כהן.
הפקה

הבמאי נורי חביב עלה לישראל ב-1954. 
יחד עם שלושה מאחיו הקים את אולפן ההסרטה "אולפני חביב" בהרצליה.
לאחר הקמת האולפן ניגש מיד להפקת הסרט בסוף 1954, שהעבודה עליו הסתיימה ב-1956.
האחים הצליחו לגייס 350 אלף לירות ליצירת הסרט.
הסרט היה הראשון שהציג סיפור עלייה מארצות המזרח, והשתמש בשפה קולנועית מעורבת שהושפעה מהקולנוע הערבי, הרוסי והמערבי.
לימים סיפר חביב:
"בכל הסרטים שראיתי אף אחד לא עשה סרט על עדות המזרח, על כמה הם סבלו, על הפוגרומים שהיו נגדם, על איך הם נלחמו וזרקו הכל כדי לבוא לישראל ועל כל הקשיים שהיו להם בדרך". "נכון, גם היהודים באירופה סבלו, אבל אז אף אחד לא הזכיר מה עבר על היהודים המזרחים. הרי גם להם לקחו את הרכוש ואת הבתים, וגם מהם הרגו רבים. כשאני הייתי בן 12 היה בעיראק פוגרום גדול, הרגו הרבה יהודים, זרקו אותם בחפירה גדולה, בלי שמות ובלי כלום, ואף אחד לא עשה סרט על זה".
הערות שוליים

↑  נירית אנדרמן, עכבר העיר אונליין, מדוע נאסר להקרנה הסרט הראשון שכולו ישראלי, באתר הארץ, 29 במרץ 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בור מים (שיטת הדבקה בנוזקת סייבר)

"בור מים" היא שיטה להדבקת ארגונים בנוזקה. השיטה מתבססת על הערכה באשר לאתרי האינטרנט שאליהם חברי הקבוצה המותקפת (קבוצת היעד) נוהגים לגלוש. בדרך כלל, הנוזקה עצמה תוזרק אל הקורבן כאשר הוא גולש לאתר האינטרנט שבו משתמש התוקף ובהינתן שכתובת ה-IP שלו מתאימה לטווח הכתובות בהן מעוניין התוקף לפגוע. שיטה זו מאפשרת להזריק קוד גם לארגונים שיש להם מודעות גבוהה למניעת התקפות דיוג.
שם השיטה – "בור מים" – מרמז לאסטרטגיה של חיות טרף גדולות ולפיה יש היגיון בלארוב לטרף ליד בור המים, כי לשם החיות יגיעו, במוקדם או במאוחר, כדי לרוות את צמאונן.
שיטות התגוננות

מכיוון שהדבקת האתר נעשית תוך ניצול חולשות בכלל וחולשות יום האפס בפרט, הן באתר האינטרנט והן בדפדפן של הקורבן, שיטת ההתגוננות העיקרית היא הקפדה על התקנת טלאי אבטחה באופן תדיר. גם מפעילי אתרי האינטרנט יכולים להילחם בתופעה באמצעות הקפדה על ניטור השירות אותו הם מספקים. ברם, אתרי אינטרנט כיום כוללים בדרך כלל תכנים של צדדים שלישיים ובהתאם לכך ההגנה שנותנות החברות שמספקות את דף האינטרנט היא בדרך כלל חלקית.
דוגמאות > US Council on Foreign Relations

במהלך דצמבר 2012, דף האינטרנט של המועצה ליחסי חוץ בארצות הברית (אנ') הודבק בנוזקה באמצעות חולשת יום האפס בדפדפן אינטרנט אקספלורר של חברת מיקרוסופט. באירוע הזה הנוזקה הדביקה רק משתמשים שעושים שימוש באינטרנט אקספלורר כאשר שפת המחשב היא אנגלית, סינית, יפנית, קוריאנית או רוסית.
דוגמאות > מחלקת העבודה של ארצות הברית

בתחילת 2013, זוהתה התקפה שניצלה את האתר של מחלקת העבודה של ארצות הברית כדי לאסוף נתוני משתמשים. הנוזקה פגעה רק במשתמשים שגלשו לאתרים בהקשר לטכנולוגיה גרעינית.
בישופות טול

| --- | --- |

 
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1048 
 תאריכי פירוק:  1801 
 ישות קודמת:   דוכסות לורן
 ישות יורשת:  ממלכת צרפת שלוש הבישופויות
 
קתדרלת טול
בישופות טול הייתה דיוקסיה רומית קתולית שישבה בטול שבצרפת של ימינו. היא התקיימה משנת 365 עד 1802. מ-1048 עד 1552 (דה יורה עד 1648), היא הייתה גם מדינה של האימפריה הרומית הקדושה.
היסטוריה

הבישופות הוקמה בשנת 338 לספירה על ידי סנט מנסואטוס. הדיוקסיה הייתה סופרגן של המחוז הכנסייתי טריר. בשנת 550 לספירה התקיימה בעיר המועצה הפרנקית של טול.
בשיא ימי הביניים, הבישופות הייתה ממוקמת בקצה המערבי של האימפריה הרומית הקדושה; היא גבלה בממלכת צרפת, בדוכסות באר ובדוכסות לורן. בשנת 1048 היא הפכה למדינה קיסרית בעוד העיר טול עצמה הפכה לעיר קיסרית חופשית.
ב-1552, שתי המדינות סופחו על ידי אנרי השני, מלך צרפת; הסיפוחים הוכרו רשמית על ידי האימפריה בשנת 1648 על ידי שלום וסטפאליה. עד אז, הם היו חלק מהפרובינציה הצרפתית של שלוש הבישופויות.
בשנת 1766 הפכה דוכסות לורן לחלק מצרפת. בשנים 1777 ו-1778 נלקח שטח מטול כדי ליצור שתי דיוקסיות חדשות: Saint Dié ונאנסי, שתיהן סופרגנים של טריר. לפי תנאי הקונקורדט של 1802, הדיוקסיה של טול בוטלה. השטח שלה אוחד עם זה של נאנסי כדי ליצור דיוקסה חדשה - דיוקסיית נאנסי-טול עם מקום מושבה בננסי. השטח הגאוגרפי כלל שלוש מחוזות של צרפת: מרת, מז, ו-ווז'.
בישופות הילדסהיים

| --- | --- |
סמל

 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  1235 
 תאריכי פירוק:  1803 
 ישות קודמת:   דוכסות סקסוניה
 ישות יורשת:  ממלכת פרוסיה (1803-1892) ממלכת פרוסיה
 
הנסיכות-בישופות של הילדסהיים (בגרמנית: Hochstift Hildesheim‏, Fürstbistum Hildesheim, או Bistum Hildesheim) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה מימי הביניים ועד לפירוקה ב-1803. אין לבלבל בין הנסיכות-בישופות לבין דיוקסיית הילדסהיים, שהייתה גדולה יותר ושעליה הפעיל הנסיך-בישוף רק את הסמכות הרוחנית של בישוף רגיל.
היסטוריה

לאחר שדוכסות סקסוניה נכבשה על ידי הממלכה הפרנקית, הקים הקיסר קרל הגדול בשנת 800 דיוקסיה מיסיונרית בחצרו המזרחית באלזה (Aula Caesaris), בערך ב 19 קילומטרים (12 מיל) ממערב להילדסהיים. בנו המלך לואי החסיד הקים את בית הבישוף בהילדסהיים בשנת 815, שהוקדש למריה הבתולה.
על פי האגדה שמסרו האחים גרים, המלך צד ביערות החורפיים של אלזה, כאשר הבין שאיבד את התליון שלו עם שריד של מריה הקדושה. נסער הוא שלח את מבקריו שגילו לבסוף שיח ורדים פורח עם השריד בענפיו. לואי בנה בעקבות כך קפלה לצד הוורד, קתדרלת סנט מרי המאוחרת יותר. רוזה קנינה שעדיין צומחת באפסיס הקתדרלה, נקראת ורד אלף השנים (Tausendjähriger Rosenstock).
בנו המלך לודוויג הגרמני מינה את הארכיבישוף לשעבר של ריימס, אבבו, לבישוף בין השנים 845 ל-847. יורשו של אבבו, אלטפריד, החל בבניית הקתדרלה, שתוכנית הקרקע שלה לא שונתה מאז. בתקופת שלטונה של השושלת האוטונית הסקסונית הילדסהיים, יחד עם הבישופים השכנים של הלברשטאדט ומגדבורג, הפכו לטריטוריה הכנסייתית המרכזית של האימפריה הרומית הקדושה. הבישוף ברנווארד (993-1022) ויורשו גוטהרד (1022–1038) הוסיפו רבות למסורת הארכיטקטונית והתרבותית של אתר המורשת העולמית של ימינו.
ברייכסטאג במיינץ ב-15 באוגוסט 1235 הגיע הבישוף קונרד השני להכרה הרשמית של הילדסהיים נסיך-בישוף (Hochstift) על ידי הקיסר פרידריך השני. כתוצאה שלילית של הצלחה זו, הילדסהיים החלה להפריע לדוכסות השכנה בראונשווייג-לינבורג של בית ולף, שהגיעה לשיאה בסכסוך של דיוקסיית הילדסהיים 1519–1523 עם הדוכס היינריך הצעיר מבראונשווייג, שהוביל לאובדן משמעותי של שטחים.
במאה ה-16, רוב הבישופות כמו גם רוב תושבי מדינת הילדסהיים עברו לפרוטסטנטיות. אבל הבישוף הצליח לא רק לשמור על עצמאותה מהמדינות הפרוטסטנטיות שמסביב בראונשווייג-לינבורג, אלא גם להחזיר חלקים גדולים מהנחלות האבודות, בעיקר בגלל שהבישופים שלה היו חברים בבית ויטלסבאך החזק מ-1573 עד 1761. האחרון, קלמנס אוגוסט מבוואריה ששלט משנת 1723, היה גם ארכיבישוף ונסיך בוחר של קלן, נסיך-בישוף של מינסטר, אוסנבריק ופדרבורן וכן מאסטר גדול של המסדר הטבטוני.
קתדרלת הילדסהיים
לשעבר ארמון הנסיך-הבישופים, היום נציגות כללית של הדיוקסיה
טירת מריינבורג (הילדסהיים)
טירת שטוארוולד
במהלך החילון הגרמני של 1803 חולנה הילדסהיים ושטחה סופח לפרוסיה. אולם ארבע שנים מאוחר יותר, פרוסיה איבדה אותה לממלכת וסטפאליה שזה עתה הוקמה. קונגרס וינה של 1815 העניק את השטח של הנסיכות-בישופות לשעבר לממלכת הנובר.
הבישוף מהמאה ה-14 גרהרד וום ברגה
הנסיך-הבישוף קלמנס אוגוסט בציד
בישופות וורמס

| --- | --- |


 
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  861 
 תאריכי פירוק:  1801 
 
הקתדרלה הקיסרית של וורמס
הנסיכות-בישופות של וורמס (בגרמנית: Hochstift Worms;‏ Fürstbistum Worms;‏ Bistum Worms) הייתה נסיכות כנסייתית של האימפריה הרומית הקדושה.
היסטוריה

הבישופות הייתה ממוקמת על שתי גדות הריין מסביב לוורמס, ממש צפונית לאיחוד של אותו נהר עם נהר הנקאר, והייתה מוקפת ברובה בנסיכות הבוחר מפפאלץ. וורמס הייתה מקום מושבו של בישוף מהתקופה הרומית. מימי הביניים ואילך, תחום השיפוט החילוני של הנסיכים-הבישופים לא כלל עוד את העיר וורמס, שהייתה עיר קיסרית חופשית (העיר הקיסרית החופשית וורמס) ואשר הפכה לפרוטסטנטית רשמית במהלך הרפורמציה. עם זאת, הנסיכים-הבישופים שמרו על סמכות השיפוט על קתדרלת וורמס בתוך העיר.
ב-1795 נכבשה וורמס עצמה, כמו גם כל שטח הנסיכות-בישופות בגדה השמאלית של הריין, וסופחה לצרפת. בעקבות הארגון מחדש הטריטוריאלי שהגיע עם החילון הגרמני ב-1802, חולן השטח שנותר של הבישופות, יחד עם זה של כמעט כל הנסיכויות הכנסייתיות האחרות. במקרה זה, היא סופחה על ידי רוזנות הסן-דרמשטאדט.
ארושה

| --- | --- |
מגדל השעון בארושה
מגדל השעון בארושה
 מדינה:  טנזניה טנזניה
 מחוז:  ארושה
 תאריך ייסוד:  כעיר 1948
 שטח:  1,590 קמ"ר
 גובה:  1300 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  416,442 (2012)
 קואורדינטות:  3°22′00″S 36°41′00″E﻿ / ﻿3.3666666666667°S 36.683333333333°E﻿ / -3.3666666666667; 36.683333333333 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טנזניה מוגדלת) דודומה דאר א-סלאם זנזיבר סיטי קילימנג'רו מוואנזה מביה קיגומה מטווארה קניה אוגנדה רואנדה בורונדי זמביה רפוב. דמוק. קונגו  מלאווי מוזמביק האוקיינוס ההודי ארושה(למפת טנזניה רגילה) דודומה דאר א-סלאם זנזיבר סיטי קילימנג'רו מוואנזה מביה קיגומה מטווארה קניה אוגנדה רואנדה בורונדי זמביה רפוב. דמוק. קונגו  מלאווי מוזמביק האוקיינוס ההודי ארושה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ארושה (Arusha) היא עיר בצפון טנזניה. היא שוכנת למרגלות הר מרו, בגובה של כ-1,300 מ' מעל פני הים. העיר משמשת כבירתו של מחוז ארושה, ובשנת 2002 התגוררו בה כ-270 אלף תושבים.
היסטוריה

ארושה הוכרזה כעיר רק בשנת 1948, אך מאז הפכה למרכז עירוני חשוב, ואף לזירה של פעילות בינלאומית.
ב-5 בפברואר 1967 הכריז בה נשיא טנזניה דאז, ג'וליוס נייררה, במה שכונה "הצהרת ארושה", על כוונתו לכונן רפורמה סוציאליסטית מרחיקת לכת - האוג'מאה.
באותה שנה הקימו טנזניה, קניה ואוגנדה את הקהילייה המזרח-אפריקנית, ומשרדיה שכנו בעיר עד לפירוקה ב-1977. ב-1993 נפגשו בעיר נשיאי שלוש המדינות והחליטו על הגברת שיתוף הפעולה ביניהן, ומאז כינונה מחדש של הקהילייה ב-2001, שוב שוכנים משרדיה הראשיים בארושה.
בארושה התנהל המשא ומתן להפסקת אש במלחמת האזרחים ברואנדה, שהחל ב-1992 והסתיים בכינונם של הסכמי ארושה באוגוסט 1993. ב-13 בפברואר 1995 החליטה מועצת הביטחון של האו"ם כי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה יוקם בארושה. בית דין זה פעל בעיר עד סגירתו ב-31 בדצמבר 2015. מאז 2006 שוכן בה בית הדין האפריקאי לזכויות אדם ואזרח.
כלכלה

בעבר התבססה כלכלת העיר על חקלאות, ובסביבתה של העיר עדיין קיימים מטעי קפה רבים. בשנת 1967 התגלה בסביבתה של ארושה טנזניט. זהו המקום היחיד בעולם בו ניתן לכרות אבן חן זו, וחברות כרייה רבות פועלות באזור.
ארושה מהווה גם את שער הכניסה לכמה מהגנים הלאומיים החשובים של טנזניה, כגון קילימנג'רו, סרנגטי ומכתש נגורונגורו, וענף התיירות הופך לחלק משמעותי בכלכלתה.
גם להקמתם של המוסדות הבינלאומיים השונים בעיר הייתה השפעה חיובית על כלכלת העיר.
פארק ארושה

פארק ארושה נמצא צפונית-מזרחית לעיר, במרחק של 40 דקות מהעיר. הפארק משתרע על 552 קמ"ר.
תחבורה

שני נמלי תעופה משרתים את ארושה. שדה התעופה ארושה משמש בעיקר לטיסות פנים, ואילו מנמל התעופה קילימנג'רו, השוכן כ-50 ק"מ מזרחית לעיר, יוצאות טיסות סדירות למדינות אפריקאיות נוספות ואף לאירופה.
קווי אוטובוס מקשרים את העיר עם הערים הגדולות במדינה - דאר א-סלאם, דודומה, מוואנזה ואחרות, וכן עם ניירובי ומומבסה שבקניה וקמפלה שבאוגנדה.
ערים תאומות

ארצות הברית קנזס סיטי, מיזורי, ארצות הברית
ארצות הברית דרהאם, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
אוסטריה מירצצושלאג, אוסטריה
סהרה המערבית טיפאריטי, סהרה המערבית
הערות שוליים

↑  "פארק ארושה - טנזניה - זנזיבר - המדריך המלא". זנזיבר  - המדריך המלא. 2016-05-27. אורכב מ-המקור ב-2017-01-04. נבדק ב-2017-01-03.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564233205171  GND: 4308635-4  ISNI: 0000 0001 0816 3718  LCCN: n79065364  MusicBrainz: f73fbd30-f76d-4b8a-9947-e665335db5f2  NKC: ge428312  SUDOC: 158445252  VIAF: 161903102   WorldCat (עם VIAF): 161903102