צ'ארלס טיילור (מנהיג ליברי)
מעורבות במלחמות אזרחים באזור

בנוסף למלחמת האזרחים בין השנים 1989-1996, בה התרחשה לחימה בין כוח ה-AFL תחת פיקודו של הנשיא סמואל דו, לבין כוח ה-NPFL בהנהגתו של טיילור - היה טיילור מעורב במלחמת אזרחים נוספת, בין השנים 1999–2003, בזמן כהונתו כנשיא ליבריה. בתקופה זו, עקורים ליברים שברחו מערבה לגינאה השכנה בזמן מלחמת האזרחים הראשונה, חזרו ותקפו את ליבריה מכיוון גינאה. באותו הזמן ניסה להשיג טיילור שליטה על אוצרות הטבע, בעיקר יהלומים, של מדינת סיירה לאון, במטרה להתעשר מבלי לערער את המדינה.
טיילור סיפק תמיכה פיננסית, אימון צבאי, נשק, כוח אדם ועידוד ל-RUF ‏(Revolutionary United Front) – צבא מורדים מסיירה לאון בהנהגת פודאי סאנקו (Foday Sankoh). צבא מורדים זה עסק בהתקפות נרחבות ושיטתיות כנגד האוכלוסייה בסיירה לאון, על מנת להשתלט על מכרות היהלומים. המורדים של סיירה לאון מימנו את לחימתם באמצעות חטיפת רבבות אזרחים אותם הכריחו באיומי נשק לעבוד במכרות יהלומים; היהלומים שנכרו הועברו לטיילור, שבתמורה דאג לספק נשק לארגון דרך בורקינה פאסו. יהלומים אלו כונו בשם "יהלומי הדמים".
במקרים רבים כאשר כוחות המורדים הללו כבשו טריטוריה, הם פעלו באכזריות כדי להוכיח את כוחם ולהטיל אימה על המקומיים - ביצעו מעשי ביזה, שרפת מבנים ציבוריים, אונס ורצח, הענישו את אלו שנחשדו בתמיכה בכוחות הנגדיים ועוד. דוגמה אחת לאכזריותו של טיילור עצמו כלפי נשים בתקופה זו, הוצגה בעדותו של זיגזג מארזה, אחד מחייליו הבכירים, במהלך משפטו בהאג מספר שנים אחר כך:
"הוא הורה לנו למצוא אישה בהריון. היא הייתה אמורה לשמש חלק מטקס פולחני. עצרנו מישהי והכנסנו אותה למכונית עם זגוגיות כהות. אני חושב שהיא הייתה בחודש השישי או השביעי. לפי הוראותיו לקחנו אותה לאחוזה הנשיאותית 'הפרח הלבן', ואחר כך לקחנו אותה לחוף הים שמאחורי האחוזה. שומרי הראש חפרו בור עמוק. הפשטנו אותה ושמנו אותה בתוך הבור. האישה התחננה על חייה בפני טיילור; הוא ענה לה 'תשכחי מזה'. אז כיסינו אותה בחול". התובע: "האישה נקברה בחיים?" -"כן". -"ואיפה היה טיילור?" -"הוא היה הראשון שערם חול ושפך אותו לתוך הבור".
בנוסף עודד טיילור שימוש ב"ילדים חיילים" - אנשיו חטפו ילדים, סיממו אותם, ואיימו עליהם על מנת שיבצעו כרצונם בלחימה. במקרים רבים היו אלה ילדים יתומים שהוריהם נהרגו במלחמות העבר. אנשיו של טיילור נקטו כלפי הילדים במקרים רבים בשיטת ענישה בשם "שרוול קצר שרוול ארוך": ילד שלא היה מוכן לבצע מעשי עוולה כרצונם או "חטא" חטא קטן מבחינתם - קיבל ענישת "שרוול ארוך" בה נגדעה כף ידו, ואילו אם "חטא" חטא גדול - קיבל ענישת "שרוול קצר" בה נגדעה ידו עד מעל המרפק.
דוגמה אחת לשימוש בילדים חיילים הוצגה בעדות של ילד בן 12 במשפטו של טיילור בהאג:
"מפקד בשם קאבילה לקח אותי ועוד ילד לחווה באזור. פגשנו שם אישה זקנה, וקאבילה פקד עלי לאנוס אותה. התחלתי לבכות. אמרתי שאני לא יכול לעשות את זה. בזמן ההוא עוד לא התחלתי לקיים יחסי מין. אפילו לא הייתה לי חברה. בגלל שסירבתי, קאבילה הורה לי לשכב על האדמה ולבהות בשמש עד אחרי שהם גמרו לאכול... אחרי זה הוא עשה את צרכיו והורה לי לאכול את זה. אם לא הייתי עושה את זה הוא היה הורג אותי. עשיתי את זה... בהמשך נתנו לי שני כדורים כחולים. אחרי שלקחתי אותם העיניים שלי נהיו אדומות והתחלתי להרגיש אמיץ. במהלך פשיטה על כפר אמרו לנו לבזוז ולהרוג את כל האנשים. הלכנו לבית שהיו בו שני גברים, אישה ושני ילדים. קאבילה הדגים לנו מה לעשות. הוא היכה את הגבר הראשון במצ'טה בצוואר. אני היכיתי את האישה בעורף, ואז בחזה עם המצ'טה. חתכתי את הילד בצוואר ובצד הגוף. אחד מהם התחנן שלא אעשה את זה, אבל קאבילה אמר לי שאם לא אהרוג אותם, הוא יהרוג אותי. אז הכיתי את הילד וגם ערפתי את הראש שלו".