stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנאר לואזו
ביוגרפיה

לואזו נולד בשאמאלייר. הוא החליט להיות שף כבר בהיותו נער, התלמד במסעדת La Maison Troigros שאותה ניהלו האחים ז'אן ופייר טרואגרו ברואן בין השנים 1968–1971. בשנת 1972, הוא החל לעבוד עם קלוד ורז'ה בלה בארייר דה קלישי, ובמהרה זכה לשבחים ממדריך הגו-מיו, שתמך בסגנון הנובל קוויזין בו בישל, שהדגיש קלות וטריות, בניגוד למטבח הקלאסי של הגסטרונומיה הצרפתית המסורתית. רכש את מסעדת "לה קוט ד'אור" היוקרתית בסולייה בשנת 1975 (שהייתה מסעדתו של השף אלכסנדר דימן בשנים 1932–1964), הוא הציב את לואזו כשף ולא התערב בעבודתו כשהוא מניח לו לטפח סגנון בישול אישי. לואזו קנה את "לה קוט ד'אור" בשנת 1982, ומדריך מישלן הידוע העניק לו את ניקוד שלושת הכוכבים למסעדתו בשנת 1991, ההישג הגבוה ביותר שניתן בעולם המסעדנות. תשומת לבו הדקדקנית לפרטים, עבודתו האינטנסיווית מאוד והחיך אנין הטעם שלו הביאו אותו לפסגת מקצועו והביאו לו לקוחות רבים.
ברנאר לואזו הפך לחברה בשנת 1998 והיה המסעדן המכוכב הראשון שמסעדתו הייתה חברה בערבון מוגבל ונסחרה בבורסה בצרפת. בזמן מותו הוא היה השף הצרפתי היחידי שנסחר בבורסה. לואזו, פרסם ספרים רבים, השיק קו של מזון קפוא, ופתח שלושה ביסטרואים בפריז, בנוסף לכך שניהל את לה קוט ד'אור ואת מלון הבוטיק הצמוד לה.
הממשלה הצרפתית העניקה לו את הכבוד הגבוה ביותר, עיטורים של Chevalier de la Légion d'honneur, Officier de l'ordre national du Mérite and Chevalier du Mérite agricole.
בשלהי שנות התשעים בישול הגסטרונומיה המולקולרית כבש את העולם, זרם לו לואזו התנגד.
ברנאר לואזו התאבד ב-24 בפברואר 2003, ירה בעצמו בפה עם רובה הציד שלו.
מדריך הגו מיו הוריד לפני מותו את ניקוד מסעדתו מ-19/20 ל-17/20, והיו גם שמועות שמישלן תכנן להסיר כוכב אחד מבין השלושה בהן החזיקה מסעדת לה קוט ד'אור. אחרי מותו של לואזו, ציטט ז'אק לאמלואז, השף בעל שלושה כוכבי המישלן, את לואזו בשיחה קודמת ביניהם, שבה לואזו אומר ללמלואז "אם אני אפסיד כוכב, אני אהרוג את עצמי"

התברר אחרי כן שמישלן לא התכוון לעשות כן. עוד בליל מותו החליטה אשתו דומיניק להמשיך. מאז מותו שף המסעדה הוא פטריק ברטרון, שהיה סגנו של לואזו במשך 21 שנה. המסעדה נקראה לאחר מותו של לואזו "לה רלה ברנאר לואזו" על שמו. המסעדה נכללת במדריך השולחנות הגדולים בעולם.
לקריאה נוספת

אביטל ענבר, התענוגות של צרפת, א. ניר, תל אביב, 1997; עמ' 23, 30, 103-94, 137, 173, 204, 301, 332, 393, 395, 396.
אביטל ענבר, תענוגות פאריס, הוצאת בבל, 2003; עמ' 211, 276.
אביטל ענבר, אווז בנוסח אשכנז – זכרונות מאלזאס, הוצאת המחבר, 2011; עמ' 42, 152, 186.
ביוגרפיה של לואזו Rudolph Chelminski, 2005. The Perfectionist : Life and Death in Haute Cuisine (Gotham/Penguin). Biography
ספר המתאר שנה במחיצתו של לואזו William Echikson, 1995. Burgundy Stars: A Year in the Life of a Great French Restaurant (Little, Brown).
Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 7, 25, 68-71, 77, 79, 82, 86-87.
הערות שוליים

↑  אמנדה ריפלי, מתכון לטרגדיה, סוליו, טיים, 2 במרץ 2003
↑  זעם בצרפת בשל התאבדותו של השף, חדשות CBS ‏, 25 בפברואר 2003
↑  מסעדת לה רלה ברנאר לואזו במדריך השולחנות הגדולים בעולם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007387906705171  BNE: XX912332  BnF: cb119132381 (data)  CiNii: DA08788550  GND: 120338947  ISNI: 0000 0000 8182 2276  LCCN: n94092732  NDL: 00470623  NTA: 29777669X  SUDOC: 026993007  VIAF: 114135538   WorldCat (עם VIAF): 114135538
בני בנאסי

| --- | --- |

בני בנאסי
 לידה:  13 ביולי 1967 (בן 57) רג'ו אמיליה, איטליה
 שם לידה:  מרקו בנאסי
 שם במה:  Benny Benassi 
 מוקד פעילות:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1980
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי, תקליטן
 סוגה:  האוס, טכנו
 שפה מועדפת:  איטלקית 
 חברת תקליטים:  אולטרה מיוזיק, מיניסטרי אוף סאונד 
 www.bennybenassi.com
 פרופיל ב-IMDb
 
מרקו "בני" בנאסי (באנגלית: Marco "Benny" Benassi, נולד ב-13 ביולי 1967) הידוע בעיקר בשם הבמה שלו בני בנאסי הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי איטלקי.
קריירה > תחילת הקריירה ואלבום בכורה

בנאסי החל לעסוק במוזיקה בסוף שנות השמונים יחד עם בן דודו אלה. בשנת 2001 בנאסי הוציא את להיטו הראשון שנקרא "I Feel So Fine" תחת שם הבמה KMC. הסינגל הפך ללהיט ברחבי איטליה והגיע למקום ראשון במצעד המועדונים בממלכה המאוחדת. לאחר מכן עבר בנאסי ממוזיקת האוס לטכנו ובשנת 2003 הוציא את הסינגל "Satisfaction" שהפך להצלחה עולמית וגרר אחריו הצעות רבות לעבוד עם בנאסי מצדם של אומנים ידועים בתחום כדוגמת רוג'ר סנצ'ז וקרל קוקס. הסינגל השני מאלבום הבכורה של בנאסי היה "Able to Love" שיצא ביוני 2003. ב-19 באוגוסט יצא אלבום הבכורה של בנאסי שנקרא "Hypnotica".
קריירה > 2004 - 2005: האחים בנאסי

בנאסי הקים יחד עם בן דודו אלה את ההרכב האחים בנאסי (אנ'). ובשנת 2004 הם הוציאו את אלבומם הראשון שנקרא "Pumphonia". שנה לאחר מכן הוציאו את אלבומם השני שנקרא "...Phobia". הסינגלים של בנאסי נוגנו במועדונים ברחבי העולם והגיעו לראשי המצעדים בממלכה המאוחדת. בנאסי החל לצבור פרסום רב ואף ביצע רמיקסים לשירים של אומנים כמו אאוטקאסט וגולדפראפ. באותה שנה ייסד בנאסי את חברת התקליטים "Pump-Kin Music".
קריירה > 2007 - 2009: פרויקטים שונים ואלבום רביעי

בשנת 2007 ביצע בנאסי רמיקס לשיר "Bring the Noise" של ההרכב פאבליק אנמי.
אלבומו הרביעי של בנאסי הנקרא "Rock 'n' Rave" יצא ב-3 ביוני 2008.
בשנת 2009 שיתף פעולה בנאסי עם הזמרת מדונה כדי לעבוד על רמיקס לשיר "Celebration".
קריירה > 2011 והלאה: אלבום חמישי

הסינגל הראשון מהאלבום היה "Spaceship" שהיה שיתוף פעולה עם הזמרת קליס ויצא ב-25 במאי 2010. ב-23 בנובמבר יצא הסינגל השני שהיה "House Music". הסינגל השלישי מהאלבום יצא ב-29 בינואר 2011 והיה שיתוף פעולה עם הראפר טי-פיין בשם "Electroman". ב-8 במרץ יצא הסינגל הרביעי של בנאסי שהיה "Cinema" והיה שיתוף פעולה עם גארי גואו. ב-11 במרץ יצא שיתוף פעולה של בנאסי עם הזמר כריס בראון בשם "Beautiful People", הסינגל הגיע לראש המצעדים במספר מדינות ולמקום הראשון במצעד הדאנס בארצות הברית.
אלבומו החמישי של בנאסי יצא ב-7 ביוני 2011 ונקרא "Electroman". הסינגל הבא שיצא מהאלבום היה "Close to Me" יחד עם גארי גואו שיצא ב-8 בנובמבר. הסינגל השישי והאחרון מהאלבום היה "Control" שיצא ב-28 בפברואר 2012. באותה שנה שיתף בנאסי פעולה שוב עם כריס בראון בשיר "Don't Wake Me Up". בנוסף עבד בנאסי עם מדונה שוב והפיק מספר סינגלים מאלבומה "MDNA". לאחר מכן השתתף בנאסי בהפקת אלבומו השלישי של הזמר מיקה.
נכון לשנת 2013 דורג בני בנאסי במקום ה-89 במגזין הבריטי הנחשב DJ Mag.
ב-4 באוגוסט 2023 הוציא את הסינגל "Further Away" יחד עם גודבויז.
בספטמבר 2023 לציון 40 שנים מאז היצירה הוא עשה רמיקס לשיר "Hypnotic Tango" של להקת "My Mine".
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

2003: Hypnotica
2004: Pumphonia
2005: ...Phobia
2008: Rock 'n' Rave
2011: Electroman
2016: Danceaholic
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2003: DJ Set 1
2004: Subliminal Sessions 6
2005: The Gallery: Live Sessions
2005: Cooking for Pump-Kin: Phase One
2005: Best of Benassi Bros.
2006: Best of Benny Benassi
2006: Cooking for Pump-Kin: Special Menu
דיסקוגרפיה > אלבומי רמיקס

2004: Re-Sfaction
2006: Re-Sfaction 2
הערות שוליים

↑  Scott Lombardo, Benny Benassi and GoodBoys - Further Away, EDMTunes, ‏2023-08-04 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370946905171  PLWABN: 9810652222505606  BNE: XX4610299  BnF: cb14472998c (data)  GND: 135302471  ISNI: 0000 0000 8397 4329  LCCN: no2009125858  MusicBrainz: 674bf89f-8e70-4472-929d-6b4ed6f98c88  NKC: xx0109098  SNAC: w6xm5v0n  SUDOC: 077443934  VIAF: 103622413   WorldCat (עם VIAF): 103622413
ג'ייהון נורייב

ג'ייהון נורייב (באזרית: Ceyhun Nuriyev; נולד ב-30 במרץ 2001 באזרבייג'ן) הוא כדורגלן אזרי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת זירה מליגת העל האזרית ובנבחרת אזרבייג'ן.
קריירת מועדונים

נורייב גדל במחלקת הנוער של קשלה, ובשנת 2020 החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סבאך במסגרת ליגת העל האזרית. בסך הכל ערך 46 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע ארבעה שערים.
ב-1 בינואר 2024 חתם בזירה, גם היא מליגת העל האזרית.
קריירה בינלאומית

ב-20 בנובמבר 2022 ערך נורייב את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אזרבייג'ן, בניצחון 3-1 על נבחרת מקדוניה הצפונית במשחק ידידות.
בקט מארינר

| --- | --- |

בקט מארינר במראה אופייני
 תוכנית טלוויזיה:  מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים (דמות ראשית) מסע בין כוכבים: עולמות חדשים ומשונים (פרק אחד)
 הופעה ראשונה:  "Second Contact", הפרק הראשון של סדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים"
 גילום הדמות:  טואוני ניוסם 
 דיבוב:  טואוני ניוסם
 מידע
 שם אמיתי:  Beckett Mariner
 גזע:  אנושי
 מין:  נקבה
 מקצוע:  סג"ם בצי הכוכבים
 שיוך:  צי הכוכבים
 חברה בקבוצה:  צי הכוכבים
 סגנון לחימה:  אמנות לחימה אנבו ג'יטסו
 אזרחות:  פדרציית הכוכבים המאוחדת
 דמויות קשורות
 משפחה:  קרול פרימן (אימא) אדמירל (אבא)
 חברים:  בראד בוימלר ד'וואנה טנדי סאם ראת'רפרד ג'ניפר ש'ריאן (בת זוג)
 
סג"ם בקט מארינר (באנגלית: Beckett Mariner) היא דמות בדיונית מסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים" השייכת לזיכיון מסע בין כוכבים. את הדמות מדובבת השחקנית האמריקאית, טואוני ניוסם.
אודות הדמות > קריירה בצי הכוכבים

סג"ם בקט מארינר היא קצינה בצי הכוכבים המוצבת על סיפונה של ה"סריטוס". למארינר קריירה עשירה בצי הכוכבים עוד לפני הצבתה על ה"סריטוס". היא הוצבה בעבר על ספינות חשובות יותר כמו ה"קיטו", ואף על ה"אנטרפרייז-D" כשהייתה צוערת באקדמיה. מארינר נחשבה לצוערת מבטיחה במיוחד, וחבריה לכיתה באקדמיית צי הכוכבים היו משוכנעים שתגיע לדרגת קפטן במהרה, אך בעוד שאמינה רמזי, אחת מבנות המחזור שלה, אכן הגיעה לדרגת קפטן, מארינר נותרה סג"ם. מארינר התקדמה בעבר מספר פעמים בסולם הדרגות (לא ידוע לאיזו דרגה) אך הורדה בחזרה לדרגת סג"ם בכל פעם מחדש בשל בעיות המשמעת התכופות שלה. במהלך הסדרה מתגלה שמארינר חרדה מהאפשרות לקידום, ועושה כל שלאל ידה על מנת לחבל באפשרות שתקבל קידום כלשהו, לרבות חבלה מכוונת במשימות כשנדמה לה שהיא עלולה לקבל קידום בעקבות ביצועים יוצאים מגדר הרגיל. מארינר מוצאת דרכים להנות גם מהמשימות הבזויות ביותר, מה שמקשה על אימה, קפטן פרימן, להעניש אותה על בעיות המשמעת התכופות שלה. בשלב מסוים החליטה פרימן להעניש אותה על ידי קידומה לדרגת לוטננט, אך גם במקרה זה הצליחה מארינר ליצור סיטואציה שבה תורד בדרגה בחזרה לדרכת סג"ם.
אודות הדמות > אישיות

מארינר היא קצינה מוכשרת, בעלת רעיונות מקוריים שמצליחים לרוב להציל אותה עצמה ואת חבריה לצוות, גם במצבים קשים שנראים חסרי תקווה. לחשיבה המקורית מחוץ לקופסה מתלווה קושי לקבל סמכות, לציית לפקודות ונהלים ולפעול על פי המצופה מקצינה בצי הכוכבים. מארינר מסרבת לקיים את פקודות הצי כשאלו אינן עולות בקנה אחד עם הדרך שבה היא חושבת שהדברים צריכים להיעשות, אך היא לעולם לא עושה זאת על מנת להשיג רווח אישי אלא רק במטרה לבצע את הדברים בצורה יעילה יותר, או כפי שנראה לה נכון יותר לבצעם על פי אמות המוסר שלה. לעיתים היא אף עוברת על הצו העליון כשהדבר נראה לה מוסרי יותר מלקיימו.
אודות הדמות > קשרים רומנטיים

מארינר היא פאנסקסואלית שנמשכת ל"ילדים רעים" ללא קשר לגזעם, מינם או מגדרם. מארינר הייתה בקשר רומנטי עם בת כיתתה, אמינה רמזי, כשהיו צוערות באקדמיית צי הכוכבים, בעבר יצאה עם גבר מגזע האנאבח, גזע שנחשב מזיק, על מנת להרגיז את אימה, ועם סטיב לוי, חבר צוות ב"סריטוס", אך קשר זה נגמר מאחר שגילתה שהוא מאמין בתיאוריות קונספירציה מגוונות. החל מעונתה השלישית של הסדרה, היא נמצאת במערכת יחסים רומנטית עם ג'ן.
אודות הדמות > משפחה

מארינר היא בתה של קפטן קרול פרימן ושל אדמירל אלונזו "זו" פריים, שניהם משרתים בצי הכוכבים. מערכת היחסים בינה לבין הוריה טעונה מאוד, ושניהם אינם מעוניינים בה על ספינתם. מארינר ופרימן מנסות להסתיר את הקשר המשפחתי ביניהן, אך בסוף העונה הראשונה הוא מתגלה בטעות לבוימלר ובעקבותיו לכל צוות הספינה. כתוצאה מכך מחליטות השתיים לנסות לעבוד יחד, למרות מערכת היחסים הטעונה ביניהן. החלטה זו מחזיקה מעמד זמן קצר, ולאחר מכן חוזרים לשרור בין השתיים יחסי אהבה-שנאה הדדיים.
מקור השם

יוצר הסדרה, מייק מקמהן, קרא לדמות על שמה של בתו, בקט מארינר מקמהן.
ביקורות

הדמות נחשבת פופולרית, וטואוני ניוסם אף הייתה מועמדת לסופר פרסי בחירת המבקרים על גילום הדמות בשנת 2021, אך לא זכתה בפרס בסופו של דבר.
הערות שוליים

↑  לפי הספר "Star Trek: The Next Generation - Warped" של מייק מקמהן, יוצר הסדרה
1 2  הפרק "Much Ado About Boimler", הפרק השביעי בעונה הראשונה של "סיפונים תחתונים"
↑  הפרק "Moist Vessel", הפרק הרביעי בעונה הראשונה של "סיפונים תחתונים"
↑  הפרק "We Will Always Have Tom Paris", הפרק השלישי בעונה השנייה של "סיפונים תחתונים"
↑  McMahan, Mike (8 באוקטובר 2020). "'Star Trek: Lower Decks' EP Mike McMahan On That TNG Cameo and LGBTQ Characters in Season 2" (Online) (ראיון). Interviewed by Adam B. Vary. Variety. ארכיון מ-9 באוקטובר 2020. נבדק ב-1 בנובמבר 2020. {{cite interview}}:  (עזרה)
↑  הפרק "Envoys", הפרק השני בעונה הראשונה של "סיפונים תחתונים"
↑  הפרק "No Small Parts", הפרק העשירי בעונה הראשונה של "סיפונים תחתונים"
↑  "Below Deck With Lower Decks: Mike McMahan Breaks Down Season One". StarTrek.com. 9 באוקטובר 2020. ארכיון מ-1 בנובמבר 2020. נבדק ב-29 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inaugural Critics Choice Super Awards – List of Nominees and Winners". Critics Choice Award. 2021-01-10. נבדק ב-2023-01-28.
| מסע בין כוכבים: סיפונים תחתונים |
| --- | --- | --- |
| יוצרי הסדרה | מייק מקמהן • על-פי "מסע בין כוכבים: הדור הבא" מאת ג'ין רודנברי |  |
| שחקנים ראשיים | טואוני ניוסם • ג'ק קווייד • נואל וולס(אנ') • יוג'ין קורדרו(אנ') |  |
| דמויות ראשיות | בקט מארינר • בראד בוימלר • ד'וואנה טנדי • סאם רות'רפרד |  |
| שחקנים משניים | דוון לואיס(אנ') • ג'רי אוקונל • פרד טטצ'יורה(אנ') • גיליאן ויגמן(אנ') • פול שיר(אנ') |  |
| דמויות משנה | קרול פרימן • ג'ק ראנסום • שאקסס • ט'אנה • אנדי בילאפס |  |
| גזעי חייזרים | גאלארדאניים • קלינגונים • בורג • פקלדים |  |
| פרקים בולטים | Second Contact • No Small Parts • wej Duj |  |
| ראו גם | זיכיון מסע בין כוכבים |  |
ברברה

ערך זה עוסק בזמרת צרפתייה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1930 הרובע השבעה-עשר של פריז, צרפת 
 פטירה:  24 בנובמבר 1997 (בגיל 67) ניי-סיר-סן, צרפת 
 שם לידה:  Monique Andrée Serf 
 שם במה:  Barbara 
 מקום קבורה:  בית הקברות באנייה 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1958–1997 (כ־39 שנים) 
 סוגה:  שאנסון 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  יוניברסל מיוזיק גרופ, אדאון רקורדס, La Voix de son Maître, דקה רקורדס, פיליפס רקורדס 
 פרסים והוקרה:  ניצחונות המוזיקה - אמנית השנה (1997)  ניצחונות המוזיקה - אמנית השנה (1994)  אבירה בלגיון הצרפתי  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
איור של ברברה משנת 1966
ברברה (בצרפתית: Barbara;‏ 9 ביוני 1930 – 24 בנובמבר 1997) הוא שם הבמה של מוניק אנדרה סרף ( Monique Andrée Serf), אשר הייתה זמרת שאנסונים צרפתייה יהודייה מפורסמת.
שיריה בעברית וביקורים בישראל

שירה "הגבירה בחום", דואט עם ז'ורז' מוסטקי שגם כתב, התפרסם בישראל בתרגום לעברית של יעקב שבתאי ובביצוע יוסי בנאי ואילנה רובינא. שירה Perlimpinpin התפרסם בישראל בשם ""בירבורים"" בתרגום לעברית של אהוד מנור ובביצוע קורין אלאל באלבומה "שפת אמי". ב-2017 הוציאה יוצרת האינדי טליה אליאב אלבום בו היא שרה משירי ברברה בתרגומה.
ברברה הופיעה בישראל מספר פעמים החל מתחילת שנות ה-70. הופעתה האחרונה בישראל הייתה ב-1987.
דיסקוגרפיה

1963: Dis, quand reviendras-tu?
1964: Barbara chante Barbara
1965: Barbara N°2
1966: Le mal de vivre
1967: Ma plus belle histoire d'amour
1967: ‘’ Barbara Bobino 1967
1968: Le Soleil noir
1970: Madame
1970: L'Aigle noir
1971: Amours incestueuses
1972: La Fleur d'amour
1973: La Louve
1981: Seule
1986: Lily Passion
1996: Barbara
הערות שוליים

1 2 3 4  יובל ניב, ציפור טרף - אחרי שנתיים של היעדרות מהבמה חוזרת ברברה להופיע, חדשות, 16 בדצמבר 1987
↑  הזמרת ברברה אושפזה - ניסתה לשים קץ לחייה?, על המשמר, 5 ביוני 1974
↑  יעל גבירץ, זה לא חוכמה לומר ז'ה־טם, חדשות, 5 ביולי 1990, המשך
↑  גיא טנא, טליה אליאב שרה ברברה
 בן שלו, האובססיה של טליה אליאב עם השנסון הצרפתי, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2016
 בן שלו, טליה אליאב ממריאה עם "הנשר השחור" של ברברה, באתר הארץ, 2 במרץ 2017
↑  מיכל סנונית, זוהי ברברה, על המשמר, 14 ביוני 1974
יוסי חרסונסקי, ברברה הלהיבה הקהל, מעריב, 12 ביוני 1974
יוסי חרסונסקי, ברברה, מעריב, 20 במרץ 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258282805171  BNE: XX1137353  BnF: cb12321075h (data)  GND: 121592898  ICCU: DDSV379290  ISNI: 0000 0003 6862 9852  LCCN: n85066069  LNB: 000344531  MusicBrainz: cf8ffbfe-02ba-4b91-a608-9783d91f709a  NDL: 001138989  NKC: jn19990216023  NLA: 47753277  NLG: 281618  NSK: 000163648  RERO: 02-A002967493  SELIBR: 291170  SNAC: w6cc1wdj  SUDOC: 027499006  Trove: 1487427  VIAF: 89405031   WorldCat (עם VIAF): 89405031
בסיירת שקד (שיר)

| --- | --- |

כותבת השיר דליה רביקוביץ
 שיר בביצוע להקת פיקוד הדרום
 מתוך האלבום מעוז א'-א
 יצא לאור:  1970
 שפה:  עברית
 אורך:  4:20 דקות
 כתיבה:  דליה רביקוביץ
 לחן:  רפי בן-משה
"בסיירת שקד" הוא שיר שנכתב ב-1970 על ידי דליה רביקוביץ כהוקרה לסיירת שקד לאחר ביקור שערכה המשוררת במחנה הסיירת בצפון סיני בתקופת מלחמת ההתשה. השיר בוצע על ידי להקת פיקוד הדרום בתוכניתה "מעוז א א" ונכלל בתקליט שהוציאה הלהקה ב-1970 ובו כל שירי התוכנית.
רקע

בתקופת מלחמת ההתשה היו המוצבים לאורך קו בר-לב והדרכים אליהם איום תמידי של ירי מהגדה המצרית של תעלת סואץ (של נשק קל, טילי נ"ט ומרגמות) ושל פשיטות של קומנדו של צבא מצרים שהניח מוקשים בדרכים. המוצבים העיקריים בצפון קו בר-לב היו מוצב בודפשט (ששכן על החוף), מוצב טמפו (שהיה הכי צפוני ושכן בקרבת פורט סעיד), מוצב אורקל, מוצב לחצנית, מוצב דרורה, מוצב כתובה ומוצב מילנו. ההגעה לרוב המוצבים הייתה בדרכי עפר בודדות והייתה קריטית להביא תספוקת למוצבים ולהחליף כוח אדם. מאחר שהמצרים הבינו את חשיבות שמירת הקשר עם המוצבים הם תקפו, על בסיס יומי, את כלי הרכב שנעו על גבי צירים אלו.
כדי להתמודד עם הפגיעות בשיירות הצבאיות הוטלה משימה על פלוגה של סיירת שקד לנוע לפני השיירות ולפתוח את צירי התנועה למוצבים בצפון קו בר-לב (בין קנטרה לפורט סעיד). בתפקיד זה היה על חיילי שקד לוודא שהציר לא ממוקש ושאין מארבים של חיילי קומנדו מצריים. כל סיור של פתיחת צירים למוצבים נמשך כ-12 שעות ולפי עדויות החיילים כמעט כל יום תקפו המצרים את השיירות. לאורך מלחמת ההתשה.
ההיסטוריה של השיר

בשלהי 1969 ביקרה המשוררת דליה רביקוביץ' במחנה של סיירת שקד שהוקם בחורשת דקלים ("הדקליה") בנווה המדבר "קטיה" בצפון חצי האי סיני (סמוך לרומני (סיני)). רביקוביץ' שהתה מספר ימים במחנה, שוחחו עם החיילים, חייתה את הווי הפלוגה וחוותה חלק מהאירועים איתם התמודדו החיילים. בין השאר התחולל, בזמן זו שהתה במחנה, קרב בו נהרגו מספר לוחמים. לאחר שחזרה מסיני כתבה רביקוביץ' את השיר "בסיירת שקד". בין השאר הייתה רביקוביץ' מזועזעת מהפער בין האירועים בתעלה לחיים הרגועים בתל אביב וניסתה בשיר להביא לאנשים בארץ את התחושות של הלוחמים בתעלה.
רפי בן-משה הלחין ועיבד את השיר והוא הושר על ידי להקת פיקוד הדרום עם הסולנים מתי כספי ונגה שלם-כהן כשכספי שר את הבית האחרון, שלם-כהן את הבית השני והלהקה כולה את שאר הבתים.
השיר "בסיירת שקד" הושמע בהלוויה של בנימין בן אליעזר שהיה מפקד הסיירת בשנים 1970-1967.
השיר הופיע ב-2010 בספר אסופת השירים של דליה רביקוביץ' "כל השירים".
מבנה השיר ומוטיבים

השיר מורכב מארבעה בתים ורביקוביץ' שילבה בו אלמנטים מחוויותיה בביקור ומסיפורים אותם שמעה מהלוחמים בפלוגה:
"...פני נער צעיר וזה המפקד." - מספר פעמיים ציינה רביקוביץ' בביקורה את גילם הצעיר של חיילי הפלוגה ביחס לאופי משימות שנטלו על עצמם.
"...ישנו אוטו ישן שהפך מועדון..." - אכן היה ברשות הפלוגה אוטובוס ששימש כמועדון
"...יוצאים בכל יום שלושה סיורים, אל צירי המוקד..." - חיילי הפלוגה פעלו במספר צירים שהגיעו למוצבים
"...ואין אחד שם שלא עלה על מוקש..." - רבים מהחיילים בפלוגה חוו מיקוש בצירים שחלקם התפוצצו וחלקם התגלו בעוד מועד
"...יוצאים לסיור עוד לפני הזריחה ... וחוזרים גם אחרי חשכה..." - החיילים תיארו לרביקוביץ' את התהליך האיטי של פתיחת הצירים שהתחיל ב-4:00 והסתיים לא פעם אחרי חשיכה.
"...ואת הרעים שאבדו בדרכי העפר..." - בהיותם ההולכים לפני השיירה ספגה הפלוגה נפגעים רבים בתקופת שהותה בצפון סיני.
שירים נוספים

בנוסף לשיר על סיירת שקד כתבה רביקוביץ' גם את השיר "הסיוט הזה" לזכרו של סגן שמאי כהן מהסיירת שנהרג ב-5 בפברואר 1970 במהלך פעילות מבצעית ליד תעלת סואץ.
ב-1979, עם פירוק הסיירת, הקדישה רביקוביץ' שיר נוסף לסיירת בשם "תמיד סיירת שקד (הסיירת חוזרת)" שהלחין יאיר רוזנבלום ושרה סימה עמיאל. בסיומו של שיר סיום זה כתבה רביקוביץ' את השורות "בגזרה הצפונית בסיירת שקד אין נער צעיר ואין מפקד" המתכתבות עם הפזמון החוזר בשיר "בסיירת שקד".
הערות שוליים

↑  פגישתה של דליה רביקוביץ' עם הלוחם שמעון אמיר מסיירת שקד ב-1969, באתר "סיירת שקד"
↑  אריק בנדר, ‏המסע האחרון של בן אליעזר: יובא למנוחות בבית העלמין האזרחי בחולון, באתר מעריב אונליין, 30 באוגוסט 2016
↑  תמיד סיירת שקד (הסיירת חוזרת), באתר הסיירת
בנציון בולי

| --- | --- |

בנציון בולי  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  21 במאי 1867 בלגרד,  נסיכות סרביה
 פטירה:  21 באוגוסט 1933 (בגיל 66) וינה, אוסטריה הרפובליקה האוסטרית הראשונה
 מדינה:  ממלכת סרביה, ממלכת יוגוסלביה
 פעילות בולטת:  מנכבדי יהדות בלגרד, בנקאי, תעשיין
 ידוע בשל:  היהודי הראשון שנבחר מטעם מפלגה פוליטית לכהן כחבר פרלמנט בממלכת סרביה
 תקופת הפעילות:  1912–1933 (כ־21 שנים)
 מפלגה:  מפלגת העם הרדיקאלית (אנ')
בנציון בּוּלִי (וגם די-בּוּלִי, בסרבית: Бенцион Були;‏ 21 במאי 1867, בלגרד, נסיכות סרביה – 21 באוגוסט 1933, וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה) היה איש ציבור יהודי, תעשיין ופוליטיקאי סרבי-יוגוסלבי, ראשון היהודים שנבחר לכהן כחבר פרלמנט בסרביה.
קורות חיים

בנציון בולי נולד בבלגרד לידידיה בולי נשיא הקהילה הספרדית וללאה. הוא רכש השכלה יסודית ותיכונית בעירו, ויצא ללימודי מסחר בווינה. לאחר שובו ניהל את עסקי הבנקאות של אביו, ופתח מפעל טקסטיל. היה חבר מועצת המנהלים של מספר בנקים בבלגרד, וכן של הבורסה לניירות ערך. ב-1912 נכנס לחיים הפוליטיים, הצטרף למפלגת העם הרדיקלית של סרביה, ונבחר לחבר הפרלמנט הסרבי מטעמה. בכך היה ליהודי הראשון שנבחר לפרלמנט הסרבי.
במהלך מלחמת העולם הראשונה כיהן בפרלמנט הסרבי הגולה כחבר ועדת הכספים, ופעל רבות ועל חשבונו לסייע לפליטים סרביים ויהודים שנטשו את ביתם מחמת הקרבות. הקים שני בתי מחסה לפליטים בניש ובסקופיה. לאחר כינון ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים עזב את החיים הפוליטיים וחזר לעסקיו הפרטיים. ב-1920 התמנה ליושב ראש איגוד יצרני הטקסטיל בבלגרד. בהמשך, נבחר לנשיא הקהילה הספרדית בעיר. לאחר פרעות תרפ"ט ארגן מגבית בקרב הקהילה היהודית והכספים נשלחו לארץ ישראל לסיוע לנפגעי הפרעות. זכה למספר עיטורים על פועלו לקידום הבנקאות והמסחר בבלגרד.
נפטר בווינה ב-1933 והובא לקבורה בבבית הקברות היהודי בבלגרד. הוריש את כל הונו לאוניברסיטת בלגרד ולקהילה היהודית. פארק בפאתי בלגרד נושא את שמו.
הערות שוליים

↑  יהודים נודעים בסרביה, באתר savezscg.org/12_zanimljivosti (בסרבית).
↑  ג'ני לבל, עד הפתרון הסופי, היהודים בבלגראד 1541–1942, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2006, עמוד 190–191, 203-202.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011662671305171  VIAF: 1682166717389627150001   WorldCat (עם VIAF): 1682166717389627150001
בסיאן אידרישאי

בסיאן אידרישאי (בגרמנית: Besian Idrizaj;‏ 12 באוקטובר 1987 - 15 במאי 2010) היה כדורגלן אוסטרי ששיחק בעמדת החלוץ.