stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד עטר
ראש הישיבה > תקופת ישיבת עץ חיים במוגאדור > ר"מ בישיבת קזבלנקה

תקופה מסוימת לימד בישיבת קזבלנקה.
ראש הישיבה > תקופת ישיבת 'אם הבנים' בצפרו

בשנים תרצ"ו (1936) – תרצ"ט (1939) היה ראש ישיבת 'אם הבנים' בצפרו. בין תלמידיו נמנים הרב דוד עובדיה והרב יהושע מאמאן, הרב רחמים יוסף מאמאן, ורבי דוד בן זכרי. החל ללמד את תלמידיו משעה 3 בבוקר עד עלות השחר, הלימוד כלל לימוד הלכות איסור והיתר, וגם שאילות ובחינות בכתב. לדברי הרב דוד עובדיה, ניחן בכשרון להאהיב את התורה על תלמידיו. במסגרת זו, סידר דרשות לתלמידיו.
בהיותו בצפרו העתיק לעצמו ספרים מכתבי חכמי מרוקו שנצרכו לו.
רבי דוד עודד את תלמידיו ללמוד את ההלכה ממקורותיה ולא ייחס ערך רב ללמוד את ההלכה מקבצי הלכות שונים.
ראו גם

הקדמת נסים עטר, בתוך: 'והאיש משה' עמ' 38–43.
תולדות המחבר בתוך ספר המלך דוד : ערכים בחושן משפט, ערכים באבן העזר, תקנות / לגאון התלמודי רבי דוד עטאר, רבם של הדיינים האחרונים שבמרוקו ; [העורך:] משה כהן בן שמעון. [ירושלים] : בהוצאת תנו רבנן - מכון לחקר כתבי יד, תשפ"ד.
הערות שוליים

1 2  ראו ספר 'והאיש משה' עמ' 38; אור המערב עמ' לח.
↑  ראו עמק יהושע חלק ב עמ' רפד.
↑  ראו: ספר תורת משפחת דלויה עמ' 422.
↑  ראו: 'והאיש משה' עמ' 5.
↑  עמק יהושע ח"א עמ' רפא, וחזר ונדפס שדה יהושע עמ' שיא ועמ' שכ.
↑  מלכי רבנן חלק ב, בתוך: 'תקנות חכמי מכנאס' חלק ב עמ' תרכ.
↑  ע"פ רבי ישמ"ח עובדיה, בחיבורו 'צבא ימי', בתוך: תורה וחיים מהדורה שנייה עמ' 37; ישמח לבב עמ' יד.
1 2  ראו: דברי הרב דוד עובדיה בתוך: והאיש משה עמ' 129-131.
↑  ראו: נועם (יח עמ' קלב) בדברי רבי יהושע מאמאן.
↑  ראו בספר 'עם-רם' עמ' 265, 277.
↑  ר' חיים זעפראני בזכור לאברהם אלמאליח עמ' 133. וחזר ונדפס בס' אלף שנות חיים יהודיים במרוקו עמ' 140.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012846869605171
שמורת בריכת פסוטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  שמורת טבע
 תאריך הכרזה:  10 בינואר 2006
 כניסה בתשלום:  בחינם
 נתונים ומידות
 שטח:  0.35 קמ"ר
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  פסוטה 
 קואורדינטות:  33°02′47″N 35°17′56″E﻿ / ﻿33.046345319841°N 35.298881145395°E﻿ / 33.046345319841; 35.298881145395
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) שמורת בריכת פסוטה(למפת הגליל המערבי רגילה) שמורת בריכת פסוטה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת בריכת פסוטה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שמורת בריכת פסוטה
 
שמורת בריכת פסוטה היא שמורת טבע הנמצאת בכניסה ליישוב הנוצרי פסוטה שבגליל העליון, ובה שלולית החורף, בריכת פסוטה, הנקראת בפי תושבי האזור 'טטרמה'. גודל הבריכה הוא 3.47 דונם וכשב-2006 הוכרזה הבריכה כשמורת טבע, היא נהפכה לשמורת הטבע הקטנה ביותר בישראל.
הבריכה נמצאת בין המושב אבירים לכפר פסוטה ונמצאת במטעי הכפר.
החי

הבריכה משמשת אתר רבייה לשלושה מיני דו-חיים - צפרדע הנחלים, אילנית מצויה וסלמנדרה כתומה.
הערות שוליים

↑  קהילת פסוטה, באתר www.parks.org.il
↑  שמורת בריכת פסוטה – iNature, באתר inature.info
↑  ברכה פסוטה - עמוד ענן, באתר amudanan.co.il
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
אל אסקוריאל

הספרייה
אל אסקוריאל או המנזר המלכותי של סן לורנצו (בספרדית: Monasterio de San Lorenzo El Real), הוא קומפלקס גדול של מבנים היסטוריים הנמצא על רכס הרי גואדאראמה, כ-45 ק"מ צפונית -מערבית למדריד, בסגנון אדריכלות הרנסאנס.
היסטוריה

פליפה השני מלך ספרד החליט להקים מקום שישמש למגורי המלך, כמנזר וכפנתיאון מלכותי.
ב-10 באוגוסט 1557 הביס פליפה את הצבא הצרפתי בקרב סן קנטן בצפון צרפת. תאריך זה הוא גם יום חגו של לורנצו הקדוש ולכן החליט המלך להנציח ניצחון זה באמצעות בניית מנזר לכבודו. הבנייה החלה בשנת 1563 והושלמה בשנת 1584. השם מקורו מהמילה סקוריה שפירושה סיגים של מחצבים כי המקום שימש קודם לכריית מחצבים.
במגורים המלכותיים (בספרדית Palacios), התגורר פליפה השני וכל המלכים הספרדים מבית הבסבורג ושני המלכים הראשונים משושלת בורבון. מגוריו של פליפה השני צנועים יותר וצמודים לכנסייה וחלון מיוחד איפשר לו בשנותיו האחרונות כשסבל מדלקת פרקים, לצפות בטקסים בכנסייה ממיטת חוליו. הוא נפטר במקום בשנת 1598.
הפנתיאון המלכותי (בספרדית: Panteón de los Reyes), בו קבורים רוב מלכי ספרד ולידו פנתיאון הנסיכים (בספרדית: Panteón de los Infantes) בו קבורים הנסיכים שלא ירשו את הכתר ושל אימהותיהן המלכות, נמצא במפלס הנמוך.
הבזיליקה מרשימה. גובה הכיפה הוא 92 מטר, והיא נתמכת בארבעה עמודי ענק. על הקירות ציורים מחיי ישו. בקפלה סמוכה נמצא פסל שיש מפורסם של ישו הצלוב, מעשה ידיו של בנוונוטו צ'ליני ב-1562.
בספרייה יש כיום כ-40,000 ספרים וכ-2,700 כתבי יד מהמאות ה-5 עד ה-18. פליפה השני צייד את הספרייה ב-10,000 ספרים, אך רובם הושמדו בשריפה ב-1671 ובהרס שזרעו חיילי נפוליאון. במלחמת האזרחים הספרדית גרמו אנרכיסטים שמאלנים הרס לספרייה ורצחו את הנזירים שהיו במקום. על התקרה יש תמשיחים המתארים את שבע האמנויות החופשיות: אריתמטיקה, רטוריקה, דיאלקטיקה, מוזיקה, דקדוק, גאומטריה ואסטרונומיה.
בספרייה זו נתגלה בשנת 1977 כתב יד עברי של התלמוד הבבלי, ויחד עמו התלמוד הירושלמי על מסכת נזיקין (בשונה מסדר נזיקין). כתב היד, הנקרא Escorial G-I-3, היה אבן פינה חשובה בחקר התלמוד הירושלמי, כיוון שעד אז היה קיים עבור מסכת נזיקין רק הנוסח של כתב יד ליידן (למעט קטעי גניזה קטנים), וכתב יד אסקוריאל, המקיף את המסכת כולה, נחשב מהימן יותר. כתב היד יצא לאור, עם שני מבואות, בשנת 1984, על ידי א"ש רוזנטל ושאול ליברמן.
ב-2 בנובמבר 1984 הכריז ארגון אונסק"ו על אל אסקוריאל כאתר מורשת עולמית. ביחד עם עמק הנופלים, המרוחק ממנו רק 15 ק"מ, מהווים שני אתרים אלה אתרי תיירות פופולריים ביותר בספרד.
הערות שוליים

↑  El Escorial | Royal Monastery of San Lorenzo de El Escorial, el-escorial.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260970405171  BNE: XX114690  BnF: cb118635826 (data)  CANTIC: a10203576  CiNii: DA09198982  GND: 1007050-3  ISNI: 0000 0004 1765 7439  LCCN: n79058364  LNB: 000187885  MusicBrainz: 6b383119-b238-4a5c-ab31-92975c0d41c2  NKC: kn20050503018  NLA: 49287218  NSK: 000592610  SUDOC: 02784949X  ULAN: 500302339  VcBA: 494/4224  VIAF: 132051570   WorldCat (עם VIAF): 132051570 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אל אסקוריאל
אל אסקוריאל
קולות רקע

ערך זה עוסק בסרט ישראלי. אם התכוונתם לקולות ליווי מוזיקליים, ראו .
| --- | --- |

קולות רקע
 בימוי:  יבגני רומן
 הופק בידי:  אברהם פרחי חיליק מיכאלי תמי ליאון איתן אבן משה אדרי לאון אדרי
 תסריט:  יבגני רומן זיו ברקוביץ'
 עריכה:  יבגני רומן
 שחקנים ראשיים:  ולדימיר פרידמן מריה בלקין אלכסנדר סנדרוביץ אוולין הגואל
 מוזיקה:  אשר גולדשמידט
 צילום:  זיו ברקוביץ'
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  2019 
 משך הקרנה:  88 דקות
 שפת הסרט:  רוסית, עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט קומדיה
 פרסים:  ציון לשבח, פסטיבל חיפה
 דף הסרט ב־IMDb
 
קולות רקע (באנגלית: Golden Voices) הוא סרט דרמה קומית ישראלי משנת 2019 שביים וערך יבגני רומן; התסריט נכתב על ידי רומן בשיתוף עם זיו ברקוביץ' שגם אמון על מלאכת הצילום. הסרט עוסק בחוויית ההגירה מרוסיה בשנות ה-90 של הוריו של רומן. הוא הוקרן בבכורה ארצית בפסטיבל חיפה, בו זכה בציון לשבח.
עלילה

ויקטור (ולדימיר פרידמן) וראיה (מריה בלקין) פרנקל היו קולות הזהב של הדיבוב הסובייטי, כל הסרטים הקלאסיים שהגיעו לברית המועצות דובבו על ידם. בשנת 1990, לאחר נפילת מסך הברזל, הזוג עולה לישראל ומנסה להסתגל למציאות החדשה במדינה שלא ממש זקוקה לכישרונם הייחודי.
משחק ודמויות

| שם | דמות |
| --- | --- |
ולדימיר פרידמן: ויקטור
מריה בלקין: ראיה
אוולין הגואל: דבורה
אלכסנדר סנדרוביץ': גרא
אורי קלאוזנר: שאול
נדיה קוצ׳ר: אירינה
ויטלי ווסקובויניקוב:
פרסים ומועמדויות

| שנה | ארגון | פרס | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | סימוכין |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Tallinn Black Nights Film Festival | התחרות הרשמית | International Works in Progress | קולות רקע | זכייה |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | השחקנית הראשית הטובה ביותר | מריה בלקין | מועמדות |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | שחקנית המשנה הטובה ביותר | אוולין הגואל | מועמדות |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | העיצוב האמנותי הטוב ביותר | סנדרה גוטמן | מועמדות |  |
| 2019 | טקס פרסי אופיר לשנת 2019 | עלילתי ארוך | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | רונה דורון | מועמדות |  |
| 2019 | פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה | עלילתי ארוך | ציון לשבח | קולות רקע | זכייה |  |
הפקה

הסרט הופק על ידי אברהם פרחי, חיליק מיכאלי, תמי ליאון, איתן אבן, משה אדרי, לאון אדרי, חברת אבנסטון פילמס בע"מ ואפיקים מאוחדים סרטים הפקה ושיווק בע"מ. הסרט יצא בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי.
הערות שוליים

↑  יאיר רוה, פרס אופיר, שלב המוקדמות, באתר כלכליסט, 18 ביולי 2019
↑  Vladan Petkovic, Black Nights announces Industry@Tallinn and Baltic Event projects, Cineuropa, ‏5 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  העולות והעולים לגמר - תחרות פרסי אופיר 2019, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה, ‏22 ביולי 2019
↑  נירית אנדרמן, "אפריקה" ו"לידה" הם הזוכים בפסטיבל חיפה, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2019
אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטת מלחמה, פסל 
 כתובת:  פארק ארלינגטון רידג' 
 מיקום:  מחוז ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 10 בנובמבר 1954
 תאריך פתיחה רשמי:  10 בנובמבר 1954 
 חומרי בנייה:  ארד, גרניט, בטון, בד 
 יוצר:  פליקס דה ולדון, הוראס ו. פיזלי 
 מידות
 גובה:  78 רגל 
 
 קואורדינטות:  38°53′26″N 77°04′11″W﻿ / ﻿38.890444444444°N 77.069722222222°W﻿ / 38.890444444444; -77.069722222222
 אתר רשמי
  (למפת וירג'יניה מוגדלת) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית(למפת וירג'יניה רגילה) ריצ'מונד וירג'יניה ביץ' נורפוק אלכסנדריה רואנוק לינצ'בורג וושינגטון מרילנד וירג'יניה המערבית  קנטקי טנסי קרוליינה הצפונית האוק. האט. אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית
 
אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית (באנגלית: Marine Corps War Memorial) המכונה גם אנדרטת איו ג'ימה (באנגלית:  Iwo Jima Memorial) היא אנדרטה המוקדשת לחיל הנחתים של ארצות הברית, הממוקמת בסמוך לבית הקברות הלאומי ארלינגטון, בקרבת קריון הולנד, במדינת וירג'יניה שבארצות הברית.
האנדרטה היא פסל רחב ידיים, מעשה ידי הפסל פליקס דה ולדון, המבוסס על הצילום המפורסם "הנפת הדגל באיוו ג'ימה" שצולם על ידי הצלם ג'ו רוזנטל במהלך קרב איוו ג'ימה.
היסטוריה

העבודה על הפסל החלה בשנת 1951 ביציקת ברונזה המבוססת על התמונה. גובה הדמויות 9.8 מטרים, וגובה מוט הדגל 16 מטרים.
לפסל בסיס עשוי גרניט ועליו שתי כתובות:
לכבוד ולזכר חיילי חיל הנחתים של ארצות הברית אשר נתנו חייהם למען מדינתם מאז 10 בנובמבר 1775
תעוזה נדירה הייתה תכונה נפוצה
על בסיס הפסל מצוינים המיקום והתאריך של כל הקרבות העיקריים בהם השתתף חיל הנחתים.
האנדרטה נחנכה על ידי נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר ב-10 בנובמבר 1954 – יום השנה ה-179 לייסוד חיל הנחתים.
בשנת 1961 הכריז נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי כי דגל ארצות הברית יתנוסס מעל הפסל 24 שעות ביממה (וזהו אחד האתרים היחידים בהם מתנוסס הדגל באופן רשמי בכל שעות היממה).
האנדרטה משמשת כנקודת סיום המסלול המסורתית של מרתון חיל הנחתים.
פסלים דומים

תבנית הגבס המקורית של הפסל ניצבת בהרלינגן שבמדינת טקסס, באקדמיית הנחתים - בית ספר צבאי פרטי.
האנדרטה הלאומית איו ג'ימה הממוקמת בניווינגטון שבקונטיקט, מוקדשת ל-6,821 הלוחמים שנפלו בקרב איו ג'ימה ולה עיצוב דומה המבוסס אף הוא על אותה תמונה, אך לא מדובר בפסל זהה.
לאנדרטת חיל הנחתים שלושה עותקים מוקטנים:
בחזית בסיס חיל הנחתים קוונטיקו שבוירג'יניה;
בבסיס הנחתים האי פאריס שבדרום קרולינה;
ובבסיס הנחתים הוואי במפרץ קאנאוהה שבהוואי.
פסל דומה ממוקם גם בפארק נהר פול שבמסצ'וסטס.
ראו גם

מוזיאון חיל הנחתים הלאומי
אנדרטת הצי של ארצות הברית
איו ג'ימה
הערות שוליים

↑  "In honor and memory of the men of the United States Marine Corps who have given their lives to their country since 10 November 1775"
↑  "Uncommon Valor Was a Common Virtue"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537092005171  LCCN: sh98004852  NARA: 10666312 
זהות ששת הנחתים בפסל
אנדרטת חיל הנחתים
פס האטה

פס האטה עשוי גומי, בבלגרד, סרביה
פַּס הֶאָטָה (בלעז: בַּמְפּ אוֹ סְפִּיד בַּמְפּ) הוא אמצעי המיועד להפחית את מהירות הנסיעה של כלי רכב בכבישים ובכך להפחית ולמנוע תאונות דרכים.
צורתם של פסי האטה היא לרוב מעוגלת או אליפטית, והם פרוסים לרוחבו של הכביש.
רובם של פסי ההאטה הם באורך של כארבעה מטרים ובגובה שבין 8–10 סנטימטרים והם בנויים מאספלט או מאבן משולבת. לרוב, פסי האטה מסומנים בתמרורים וסימני כביש שמאפשרים לנהגים לזהות בקלות את פסי ההאטה ולהאט את מהירות נסיעתם.
מבדיקות שנערכו בישראל עולה כי פסי האטה הביאו להפחתה ניכרת במהירות הנסיעה ולהגברת בטיחות הנסיעה, זאת בנוסף לצימצום בזיהום אוויר באזורים אלה.
קיימים כיום פסי האטה מיוצרים מגומי שמקורו בצמיגים ממוחזרים.
עשרות אלפי צמיגים בשנה מוצאים את דרכם חזרה אל הכביש בצורת פסי האטה, אבני בלימה ומוצרים אחרים אשר תורמים לאיכות הסביבה וגם מעלים את רמת הבטיחות של נוסעים, הולכי רגל ורוכבי אופניים.
סוגים של פסי האטה:
אספלט
אבן משתלבת
גומי
מעבר חצייה מוגבה
באירופה קיימים תקנים מחמירים לפסי האטה אשר מגדירים את גובהם, רוחבם והחומרים מהם מותר לייצר פסי האטה כדי לשמור על בטיחות המשתמשים בדרך. בישראל לא קיים תקן המסדיר נושאים אלו.
אמצעי דומה הוא פס הרעדה (אנ'), סדרת פסים קטנים מאוד שמטרתם להתריע בפני נהג רכב הנוסע במהירות גבוהה בכביש בין עירוני, כי עליו להוריד מהירות. לרוב פסי הרעדה קיימים לפני מחסומים.
הערות שוליים

↑  תכנון תחבורתי, אתר משרד התחבורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559082805171  BnF: cb12010958f (data)  LCCN: sh98000523  NKC: ph455210  SUDOC: 028231872 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חגורת נפץ

חגורת נפץ שמשמשת מחבלים מתאבדים (נתפסה על ידי משטרת ישראל)
חגורת נפץ היא מטען חבלה שנושא מחבל מתאבד על גופו. חגורת הנפץ היא לרוב אפוד שנלבש סביב החלק העליון של הגוף או חגורה עבה (לעיתים עם כתפיות) הנכרכת סביב הבטן, אך לעיתים באה גם בצורת תחתונים. החגורה מורכבת ממנגנון הפעלה, חומר נפץ (לעיתים מאולתר ולעיתים תקני) ובדרך כלל גם רסס (כגון גולות, מסמרים או ברגים) שנועד להגביר את האבדות בקרב האנשים. החגורה או האפוד עם מטען החבלה שוקלים בין 5 ל-20 ק"ג ונלבשים מתחת לבגדים עבים (כגון מעילים), על מנת להסתירם מפני כוחות הביטחון ואזרחים חשדניים, ובדרך כלל כוללים כבל ובו כפתור הפעלה.
בקריקטורות ובתרבות הפופולרית מתוארת חגורת הנפץ כחגורה שאליה מחוברים מקלות דינמיט ועליה חוטי חשמל המחברים בין המקלות לשעון עצר ולכבל שבקצהו כפתור הפעלה. המושג צבר תאוצה בישראל ובעולם בעקבות האינתיפאדה השנייה וגל הטרור האסלאמי העולמי.
בעקבות התגברות השימוש בחגורות נפץ חלה הקשחה של בידוק חשודים במחסומים, מעברי גבול ונמלי תעופה.
היסטוריה

השימוש בהתקפות התאבדותיות כדי לגרום נזק לאויב קדם למלחמת העולם השנייה, וכלל את יחידות הקמיקזה (התקפות אוויריות התאבדותיות) וקייטן ("טורפדו חי") ששימשו לתקיפת כוחות בעלות הברית. וחיילים יפנים נהגו לפוצץ את עצמם על ידי תקיפת טנקים של בעלות הברית תוך נשיאת מוקשים נגד טנקים, מטעני חבלה מגנטיים, רימוני יד ואמצעי נפץ אחרים.
חגורות הנפץ הראשונות שימשו את הסינים עוד במהלך מלחמת סין-יפן השנייה אז חייל סיני פוצץ חגורת נפץ שנשאה רימונים והרג 20 יפנים בסיהאנג. חיילים סינים קשרו חומרי נפץ, כגון חבילות רימונים או חבילות דינמיט לגופם וזרקו עצמם על טנקים יפניים כדי לפוצץ אותם. טקטיקה זו שימשה גם במהלך קרב שנגחאי שם מחבל מתאבד סיני עצר שיירת טנקים יפנית על ידי פיצוץ עצמו מתחת לטנק המוביל, וגם בקרב טאיירג'ואנג, בו חיילים סינים הסתערו על טנקים יפניים ופוצצו את עצמם באמצעות דינמיט ורימונים.
מבנה > חומר הנפץ

חגורת נפץ מורכבת בדרך כלל מכמה גלילים מלאים בחומר נפץ (מעין פצצות צינור), בגרסאות מתקדמות יותר, מדובר בלוחות חומר נפץ.
מבנה > מעטפת רסס

החומר הנפיץ מוקף במעטפת רסס, שמייצרת את הרסיסים האחראים לרוב קטלניות הפצצה. לאחר הפעלת החגורה, הפיצוץ דומה לפיצוץ של רובה ציד רב-כיווני. הרסיסים המסוכנים ביותר והשכיחים ביותר הם כדורי פלדה בקוטר של 3–7 מ"מ.
חומרים נוספים שיכולים לשמש כרסיסים כוללים מסמרים, ברגים, אומים וחוטים עבים. הרסיסים אחראים לכ-90% מהנפגעים.
מבנה > פרטים טכניים

חגורת נפץ "טעונה" עשויה לשקול בין 5 ל-20 ק"ג ומוסתרת בדרך כלל מתחת לבגדים עבים, לרוב מעילים או מעילי חורף.
חגורת התאבדות עשויה לכסות את כל אזור הבטן ולרוב יש לה רצועות כתפיים על מנת לסייע בתמיכתה על הגוף.
התמודדות

נוהל ביטחון נפוץ נגד חשודים כמחבלים מתאבדים נושאי חגורות נפץ הוא להרחיק את החשוד לפחות 15 מטרים מאנשים אחרים ואז לבקש ממנו להסיר את בגדיו העליונים. בעוד הליך זה אינו שנוי במחלוקת במקרה של גברים, הוא עשוי לעורר בעיות במקרה של נשים החשודות כמחבלות מתאבדות. במקרים רבים אנשי ביטחון גברים עשויים להירתע מלבדוק או לערוך חיפוש גוף על נשים, ולעיתים עלולים להיות מואשמים בהטרדה מינית לאחר שעשו זאת.
לחלופין, יש מקומות בהם משתמשים בגלאי אינפרה-אדום.
גילוי שרידי חגורות או וסטים שלא התפוצצו יכול לספק רמזים פורנזיים לחקירה לאחר הפיגוע.
גלריה

וסט עם מטעני נפץ
חגורת נפץ שנתפסה על פלסטינים על ידי צה"ל
ראו גם

פיגוע התאבדות
מטען רסס
הערות שוליים

↑  AP, ארה"ב סיכלה פיגוע במטוס: "שדרוג תחתוני נפץ", באתר ynet, 7 במאי 2012
↑  Taierzhuang street fighting : Executive power to make those who have dared to retreat across the river Unforgiven | Netease International News, web.archive.org, ‏2017-10-20
↑  Chapter One: PLA Tank Forces In Its Infancy:, web.archive.org, ‏2014-08-07
↑  Sochi Suicide Bomber Threat: Why Terrorists Use Women : Discovery News, web.archive.org, ‏2015-11-25
↑  Post Staff Report, Ugandan police find suicide vest, hunt suspects, ‏2010-07-13 (באנגלית אמריקאית)
חגורת נפץ נגד טנקים, מוטענת רימונים על חייל סיני
שריפות ברוסיה (2010)

| --- | --- |

 תאריך התרחשות:  2010 
 תאריך התחלה:  יולי 2010 
 תאריך סיום:  אוגוסט 2010 
 משך האסון:  יולי 2010 – אוגוסט 2010 (כ־32 ימים) 
 במדינות או באזורים:  רוסיה רוסיה
 הרוגים:  54 
 
שריפות הענק ברוסיה בשנת 2010 היו אירוע בו פרצו מאות שריפות יער ברחבי המדינה, בעיקר במערב רוסיה. השריפות, שהחלו בסוף יולי ונמשכו עד תחילת ספטמבר, נגרמו כתוצאה מגל חום קיצוני שהתאפיין בטמפרטורות שיא וחום כבד. האירוע גרם לנזקים עצומים והשפיע באופן משמעותי על חיי התושבים והסביבה.
רקע

שריפות ברוסיה בקיץ 2010 היוו אירוע חסר תקדים שהשפיע על חיי מיליוני אנשים והותיר חותם משמעותי על המדינה. גל החום הקיצוני, שהחל באמצע יוני ונמשך עד אמצע אוגוסט, יצר תנאים אידיאליים להתפשטות השריפות. טמפרטורות שנעו בין 35 ל-41 מעלות צלזיוס ולחות יחסית נמוכה בין 9% ל-25% תרמו להתפשטות המהירה של האש. אזורים כפריים רבים, בעיקר במרכז ובמערב רוסיה, סבלו מהרס רב, ויותר מ-14 אזורים נפגעו.
השריפות גרמו להרס כפרים שלמים ולמותם של עשרות אנשים, כאשר לפחות 50 אנשים נהרגו ומאות נוספים נפגעו. בערים הגדולות כולל במוסקבה סבלו מזיהום אוויר חמור עקב העשן הכבד שנישא למרחקים ארוכים. האש פגעה גם בתשתיות חיוניות, כולל כבישים ותחנות כוח, וגרמה לאובדן משמעותי של יבולים חקלאיים בשטח של מיליוני דונמים. מצב החירום שהוכרז במדינה הביא לפריסה נרחבת של כוחות הצלה וכבאות, אך מאמציהם לא הספיקו למנוע את הנזק הנרחב.
השריפות חשפו ליקויים משמעותיים בניהול היערות ובתקנות הפיקוח על האש, מה שהוביל לשינויים חקיקתיים במערכת היערנות הרוסית. כתוצאה מהאירוע, נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב, פיטר את ראש סוכנות היערנות הפדרלית והעביר את הסוכנות לכפיפות ישירה לממשלה. חקיקת היערנות שונתה במטרה לשפר את הפיקוח והשליטה באזורים הפגועים.
האש פגעה גם בתשתיות חיוניות, כולל כבישים ותחנות כוח, וגרמה לאובדן משמעותי של יבולים חקלאיים בשטח של מיליוני דונמים. מצב החירום שהוכרז במדינה הביא לפריסה נרחבת של כוחות הצלה וכבאות, אך מאמציהם לא הספיקו למנוע את הנזק הנרחב.
כוחות הכיבוי ברוסיה המשיכו להיאבק בגל השריפות, כאשר לפחות 500 שריפות יער פקדו את אזור מוסקבה ומערב הרי אורל. כ-2,000 כבאים וחיילים נאבקו בשריפה שאיימה לפגוע במתקן גרעיני בסארוב, אך הצליחו להשתלט עליה. הנשיא דמיטרי מדבדב זעם על ראשי הצבא והדיח קצינים בכירים בחיל הים בעקבות ההרס של 13 האנגרים לציוד אווירי ו-200 כלי טיס שנפגעו כליל.
השפעות והשלכות

השריפות היוו אירוע קטסטרופלי בעל השלכות מרחיקות לכת על בריאות הציבור, הכלכלה והסביבה. העשן הכבד שנגרם מהשריפות השפיע לרעה על בריאותם של מיליוני אנשים, בעיקר בערים הגדולות כמו מוסקבה. תושבים רבים סבלו ממחלות נשימה, ושיעור התמותה עלה בצורה משמעותית עקב זיהום האוויר החמור. בתי החולים במוסקבה ובערים סמוכות נאלצו לקלוט נפגעים רבים משריפות ומזיהום האוויר, מה שהוביל למצוקת מקומות אשפוז ולצורך בטיפול רפואי דחוף.
הנזקים הכלכליים היו נרחבים אף הם. השריפות גרמו להרס כפרים שלמים, תשתיות חיוניות כמו כבישים ותחנות כוח, וכן לאובדן משמעותי של יבולים חקלאיים בשטח של מיליוני דונמים. החום הכבד והעשן גרמו לפגיעה קשה בחיי היומיום של התושבים ובפעילות הכלכלית באזורים הנפגעים. בנוסף, שריפות פגעו גם במתקנים צבאיים ובמתקנים גרעיניים, מה שהוביל לנזקים נוספים ולהגברת החשש מפני תאונות נוספות.
הפגיעה בסביבה הייתה קשה במיוחד. אזורים נרחבים של יערות ושטחים ירוקים נהרסו, מה שפגע במגוון הביולוגי ובמערכות האקולוגיות המקומיות. השיקום של האזורים הפגועים דרש זמן ומשאבים רבים, והפגיעה במערכות האקולוגיות השפיעה על התהליכים הטבעיים ועל בעלי החיים באזור. בנוסף, הדמוגרפיה המשתנה ברוסיה, עם העזיבה ההמונית של אזורים כפריים והפיכתם לאזורים מיוערים ללא פיקוח, תרמה להתפשטות האש במהירות ובקלות יחסית.
השריפות חשפו גם ליקויים משמעותיים בניהול היערות ובתקנות הפיקוח על האש ברוסיה. ההתמודדות עם השריפות הצריכה שיפור במערכות החירום והיערנות, וחקיקת חוקים חדשים לשיפור הפיקוח והשליטה באזורים הפגועים. אירוע זה הדגיש את הצורך בהשקעות נוספות בשיפור התשתיות ובתכנון וניהול הסיכונים לטווח הארוך, כדי למנוע אירועים דומים בעתיד
ההשלכות הכלכליות היו נרחבות גם הן, כאשר אובדן היבולים גרם לנזקים כלכליים משמעותיים לחקלאים ולכלכלה המקומית. בנוסף, תשתיות שנפגעו דרשו שיקום יקר וממושך. הערים שנפגעו מהעשן נאלצו להתמודד עם הוצאות נוספות בשל הצורך לספק שירותי בריאות וסיוע לתושבים.
השריפות גם השפיעו על הסביבה והמערכת האקולוגית, כאשר אזורי יערות נרחבים נהרסו והמערכת האקולוגית נפגעה בצורה קשה. השיקום של האזורים הפגועים דורש זמן ומשאבים רבים, והפגיעה במגוון הביולוגי הייתה משמעותית.
הערות שוליים

1 2  Russia Wildfires 2010 · Global Voices, Global Voices (באנגלית)
1 2 3  J. C. Witte, A. R. Douglass, A. da Silva, O. Torres, R. Levy, B. N. Duncan, NASA A-Train and Terra observations of the 2010 Russian wildfires, Atmospheric Chemistry and Physics 11, 2011-09-08, עמ' 9287–9301 doi: 10.5194/acp-11-9287-2011
1 2 3 4 5 6  השריפות ברוסיה: מוסקבה שוב מכוסה בענן עשן, באתר ynet, 4 באוגוסט 2010
1 2  Tatiana Nefedova, The 2010 Catastrophic Forest Fires in Russia: Consequence of Rural Depopulation?, Cham: Springer International Publishing, 2021, עמ' 71–79, ISBN 978-3-030-49920-4. (באנגלית)
מגפת הקורונה באוזבקיסטן

| --- | --- |
 תקופת המגפה:  15 במרץ 2020 – הווה (4 שנים)
 במדינות או באזורים:  אוזבקיסטן אוזבקיסטן
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  איראן איראן
 מקרי מוות:  1,637‏
 מקרי הדבקה:  253,526‏   • 10,403 מהם חולים פעילים     • 23 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  241,486‏ רענון נתונים
 
מגפת הקורונה, בה חלו אזרחים רבים במחלת נגיף הקורונה באוזבקיסטן, התפשטה אל המדינה באמצע מרץ 2020.
רקע

ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי (WHO) כי נגיף הקורונה החדש הוא הגורם למחלת נשימה בקרב אנשים בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין, אשר דווח בפני ארגון הבריאות העולמי ב-31 בדצמבר 2019.
שיעור התמותה במקרה של מגפת הקורונה היה נמוך בהרבה ממגפת הסארס שהתפרצה בשנת 2003 בסין, אך ההדבקה מאדם לאדם היא גדולה ומשמעותית המשפיע בצורה מכרעת על מספר מקרי מוות באופן משמעותי.