stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזורי אנגליה
סמכויות > אסיפות נבחרות

בשנת 1998 נערך באזור לונדון רבתי משאל עם בו הוחלט על הקמת אספה נבחרת לאזור (אספת לונדון) וזו הוקמה בשנת 2000 במסגרת רשות לונדון רבתי (בראשה עומד ראש עיריית לונדון). משאל עם בעניין נערך בשנת 2004 בצפון אנגליה, ובצפון מזרח אנגליה, אולם ההצעה להקים אספה נבחרת נדחתה במשאלים אלה. התוכנית לקיים משאלים בייתר האזורים בוטלה בעקבות ההחלטה.
בעקבות כישלון משאלי העם הוחלט לבטל את האסיפות הנבחרות עד שנת 2010 (למעט באזור לונדון רבתי), ולהעביר את סמכויותיהן לרשויות המקומיות.
תת-חלוקה

כל אזור ואזור מחולק לאזורי מטרופולינים ואזורים שאינם מטרופולינים בהתאם לחלוקות ההיסטוריות של האזורים השונים. במסגרת חלוקה זו האזורים מחולקים למחוזות מטרופוליניים, מחוזות שייר ורשויות יונטריות. אלה, בתורם, מחולקים למחוזות המחולקים בתורם לתת-מחוזות. אזור לונדון רבתי מחולק לרבעים.
תת-חלוקה > רשימת האזורים

מזרח המידלנדס
מזרחה של אנגליה
לונדון רבתי
צפון-מזרח אנגליה
צפון-מערב אנגליה
דרום-מזרח אנגליה
דרום-מערב אנגליה
מערב המידלנדס
יורקשייר והאמבר
הערות שוליים

↑  Regions (Former GORs), Guidance and Methodology, ONS. Retrieved 23 November 2016.
↑  ג'י. קי. פיטלינג, שלטון פנימי באנגליה, לאומנות אנגלית ומחלוקות בתקופה האדוארדיאנית אודות רפורמיות חוקתיות, מתוך "אלביון - רבעון ללימודי בריטניה", כרך 35, 1 (אביב 2003), עמ' 71 - 90
| הממלכה המאוחדת  |
| --- | --- | --- |
| אומות הממלכה המאוחדת | אנגליה אנגליה • ויילס ויילס • סקוטלנד סקוטלנד • צפון אירלנד צפון אירלנד |  |
| אזורי אנגליה | מזרח אנגליה • מזרח המידלנדס • לונדון • צפון-מזרח • צפון-מערב • דרום-מזרח • דרום-מערב • מערב המידלנדס • יורקשייר והאמבר |  |
התחנה המרכזית של אשדוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסוף אוטובוסים 
 כתובת:  שדרות מנחם בגין / שדרות הרצל
 מיקום:  רובע הקריה ("הסיטי"),  אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 
 קואורדינטות:  31°47′27″N 34°38′25″E﻿ / ﻿31.79082°N 34.64036°E﻿ / 31.79082; 34.64036
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) התחנה המרכזית של אשדוד (למפת אשדוד רגילה) התחנה המרכזית של אשדוד (למפת השפלה רגילה) התחנה המרכזית של אשדוד (למפת השפלה מוגדלת) התחנה המרכזית של אשדוד   he התחנה המרכזית של אשדודhe התחנה המרכזית של אשדודמפת  __ אשדוד  __ גן יבנה [‌למפה דינמית של השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה ממערב: הים התיכון tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רציף האוטובוסים בתחנה
התחנה המרכזית של אשדוד היא מסוף האוטובוסים המרכזי של העיר, הממוקם ברובע הקריה ("הסיטי"). התחנה נחנכה באוקטובר 1994.
מתחם התחנה, משמש גם קניון. התחנה ממוקמת בצומת שני עורקי תנועה ראשיים בעיר – שדרות הרצל ושדרות מנחם בגין.
בסמוך לתחנה נמצאים אתרי התרבות המרכזיים של העיר בקריית צילקר, ביניהם בית עיריית אשדוד, מוזיאון אשדוד לאמנות, המשכן לאמנויות הבמה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. מידע היסטורי על התחנות הישנות באשדוד.
היסטוריה > התחנה הישנה

בעבר, התחנה המרכזית בעיר שכנה ברבעים א' ו-ד'.[דרוש מקור]
המרכז המסחרי ברובע א' באשדוד – רחוב משה מרזוק ושמואל עזר, והתחנה המרכזית הישנה של אשדוד, 1964
שירותי התחנה > שירות עירוני

קווי האוטובוס הפנימיים באשדוד, וכן הבין-עירוניים לעיר וממנה מופעלים על ידי חברת אלקטרה-אפיקים מאז 2016 ו-2014 בהתאמה:
| קו | מסלול | רציף | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | תחנת רכבת אשדוד - שד' מנחם בגין - רובע הקריה מע"ר - התחנה המרכזית של אשדוד - רובע הקריה מע"ר - שד' מנחם בגין - ביה"ח אסותא - תחנת רכבת אשדוד | - | ♿🔄 עובר במסלולי תחבורה ציבורית (שדרות מנחם בגין) |
| 2/2א | מסוף רביירה ← רובע ט"ו ← שד' תל חי ← שד' רוטשילד ← רובע י"א ← שדרות הרצל ← התחנה המרכזית של אשדוד ← שד' ירושלים ← רובע ד' - רובע ב' ← רובע א' ← נמל אשדוד | - | ♿ עובר במסלולי תחבורה ציבורית (שדרות מנחם בגין) |
| 4/4א | התחנה המרכזית של אשדוד ← רובע הקריה מע"ר ← רובע המרינה ← רובע ד' ← החוף הטיילת והשוק (קו 4א בלבד) ← רובע א' ← רובע ב' ← רובע ג' - רובע ז' ← רובע ט' ← תחנת רכבת אשדוד | 1 | ♿ |
| 5 | התחנה המרכזית של אשדוד ← רובע הקריה מע"ר ← שדרות מנחם בגין ← שד' עובד בן עמי ← רובע י"א ← שדרות הרצל ← רובע י"ב ← רובע י"ג ← רובע י' ←רובע ט' ← בית חולים אסותא ← שד' אלטלנה ← רובע ח' ← שד' הפרחים ← רובע ו' ← רובע ה' ← רובע ב' ← רובע א' ← שד' ז'בוטינסקי ← מתחם סטאר סנטר ← שד' בני ברית ← מסוף בני ברית | 2 | ♿ |
| 9/9א | התחנה המרכזית של אשדוד ← רובע הקריה ← בית חולים אסותא - שד' אלטלנה ← רובע י' ← רובע י"ג ← רובע י"ב ← תחנה מרכזית ← שד' ירושלים ← רובע ד' ← רובע א' ← החוף הטיילת והשוק (קו 9א בלבד) ← רובע ב' ← שד' האדמו"ר מפיטסבורג ← רובע ג' ← מסוף בני ברית | - | ♿ עובר במסלולי תחבורה ציבורית (שדרות הרצל) |
| 10 | מסוף רביירה ← רובע ט"ו ← שד' תל חי ← שד' בני ברית ← רובע י"ז ← שד' יצחק רבין ← רובע י"ב ← שדרות הרצל ← התחנה המרכזית של אשדוד ← רובע הקריה ← רובע ה' ← רובע ב' ← מתחם סטאר סנטר ← א.ת. קריית איתנים ← א.ת. הבושם/האומן | - | ♿ עובר במסלולי תחבורה ציבורית (שדרות הרצל) |
| 11 | הבושם - אזור תעשייה כבדה - מתחם סטאר סנטר - רובע א' - טיילת - רובע ב' - רובע ה' - רובע ד' - התחנה המרכזית של אשדוד - רובע י"ב - רובע ט"ו - רובע י"ז - מסוף הריביירה | - | ♿ עובר במסלולי תחבורה ציבורית (שדרות הרצל) |
| 16 | התחנה המרכזית של אשדוד ← רובע הקריה ← שדרות מנחם בגין ← רובע ט' ← רובע ח' ← רובע ו' ← שד' האדמו"ר מפיטסבורג ← רובע ג' ← רובע ב' ← רובע א' ← פארק הפיראטים | 1 | ♿ |
| 17/17א | התחנה המרכזית של אשדוד - שדרות ירושלים - רובע ט - תחנת רכבת אשדוד - גן יבנה, נאות המכבים - גבעת שמשון - שיכון עובדים - מועצה מקומית - מוטה גור - גבעת הסביונים - נאות הפרחים - נאות אשכול | - | מאסף ♿ |
| 29 | התחנה המרכזית של אשדוד ← רובע הקריה מע"ר ← שד' ירושלים ← רובע ד' ← רובע ה' ← רובע ו' ← שד' האדמו"ר מפיטסבורג ← רובע ג' ← רובע ז' ← רובע ט' ← שד' ראשון לציון ← תחנת רכבת אשדוד | 4 | ♿ |
| 33/33א | התחנה המרכזית של אשדוד - רובע יא' - רובע המרינה - רובע ד' - רובע א' - רובע ב' - אזור התעשייה הקלה - אזור התעשייה הצפוני | 1 | ♿ |
שירותי התחנה > קווים אזוריים ובינעירוניים

הקווים האזוריים בינעירוניים יוצאים מתוך התחנה עצמה, את רובם המוחלט מפעילה חברת אלקטרה אפיקים בעוד אגד מפעילה קווים לאילת ול דימונה, דן בדרום לירושלים, תנופה מפעילה קו לאריאל ומטרופולין מפעילה קווים לבאר שבע, קריית גת ושדרות.
| קו | מפעיל | מסלול | רציף | הערות נוספות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - גן יבנה - בסיס חצור - בצרון - בני עי"ש - כנות, אזור תעשייה | 9 | מאסף |
| 28 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - גן יבנה - בצרון - בני עי"ש - מכללת אחווה | 10 | מאסף |
| 38 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - גן יבנה - חצור אשדוד - בסיס חצור - נווה מבטח - ביצרון - בני עי"ש - גדרה | 9 | מאסף |
| 43 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - גדרה - גני טל - חפץ חיים - בית חלקיה - יד בנימין - יסודות - נצר חזני | 10 | מאסף |
| 45 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - ניר גלים - קבוצת יבנה - יבנה | 10 | מאסף |
| 140 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - שתולים - עזריקם - קריית מלאכי -מסוף קסטינה | 10 | מאסף |
| 141 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - בית עזרא - עזר - גבעתי - אמונים - שדה עוזיהו - עזרקים - באר טוביה - אורות - קריית מלאכי - מסוף קסטינה | 10 | מאסף |
| 142 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - קריית מלאכי - מסוף קסטינה | 10 | מהיר |
| 150 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - אשקלון, התחנה המרכזית של אשקלון | 8 | מהיר |
| 151 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - ניצנים - אשקלון, התחנה המרכזית של אשקלון | 8 | מאסף |
| 152 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - ניצן - באר גנים - אשקלון, התחנה המרכזית של אשקלון | 8 | מאסף |
| 212 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - יבנה - רחובות | 6 | מאסף |
| 213 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - יבנה | 7 |  |
| 220 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - יבנה - רחובות | 6 | מהיר |
| 280 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - תל אביב-יפו, קניון עזריאלי - מסוף 2000 | 3 | ישיר |
| 284 | אלקטרה-אפיקים | אשדוד - ראשון לציון | 5 | - |
| 292 | תנופה | אשדוד - אריאל | 3 | נסיעה ביום, ישיר |
| 312 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - תל אביב-יפו, תחנה מרכזית חדשה | 4 | - |
| 313 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - יבנה - נס ציונה - ראשון לציון - צומת צריפין - רמלה | 6 | - |
| 314 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - יבנה - אור יהודה - קריית אונו | 7 | - |
| 315 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - יבנה - רמת גן, תל השומר | 7 | - |
| 317 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - יבנה - פתח תקווה | 7 | - |
| 319 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - תל אביב-יפו, תחנה מרכזית חדשה | 4 | - |
| 320 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - אזור - תל אביב-יפו, תחנה מרכזית חדשה | 4 | - |
| 323 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - גדרה - צומת ביל"ו - רחובות, מרכז רפואי קפלן - רמלה | 6 | - |
| 325 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - תל אביב-יפו, תחנה מרכזית חדשה | 5 | מהיר |
| 330 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - יבנה - נס ציונה - ראשון לציון - נמל התעופה בן-גוריון | 6 | 3 נסיעות ביום |
| 333 | אלקטרה אפיקים | אשדוד - ראשון לציון - תל אביב-יפו |  | 🌙 |
| 347 | מטרופולין | אשדוד - שדרות | 1 | - |
| 348 | מטרופולין | אשדוד - צומת ראם - מסוף קסטינה - קריית גת - באר שבע | 1 | מאסף |
| 368 | מטרופולין | אשדוד - קריית גת - באר שבע | 1 |  |
| 391 | אגד | אשדוד - אשקלון - באר שבע - דימונה - אילת | 2 | פעמיים ביום לכל כיוון |
| 448 | דן בדרום | אשדוד - ירושלים | 2 | ישיר |
הערות שוליים

↑   1986–1996, הארכיון לתולדות אשדוד (ארכיון)
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף בני ברית • מסוף ביג • מערכת להסעת המונים בנפת אשקלון |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • הקריה האקדמית של אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
המועצה המחוקקת הפלסטינית

המועצה המחוקקת הפלסטינית (בערבית: المجلس التشريعي الفلسطيني; תעתיק מדויק: אלמג'לס אלתשריעי אלפלסטיני) הוא בית המחוקקים של הרשות הפלסטינית. במועצה המחוקקת יש 132 מושבים, שנבחרים ב-16 מחוזות בחירה ביהודה ושומרון ורצעות עזה. שיטת הבחירות למועצה המחוקקת היא שיטה מעורבת, בה חצי מהמועצה נבחר בבחירות אזוריות, והחצי השני בבחירות יחסיות. בבחירות הראשונות למועצה ב-1996 נבחרו למועצה 88 מושבים בשיטה האזורית. המועצה הפסיקה להתקיים הלכה למעשה ולא התכנסה מ-2007, לאחר העימות בין חמאס לפת"ח בעזה.
היסטוריה

בבחירות 1996 התמודדו הרשימות השונות על 88 מושבים.
חלוקת המושבים הייתה כדלקמן:
פת"ח: 68 מושבים (47 רשמיים, 21 לא רשמיים, מסווגים כ"עצמאים").
חילוניים לא משויכים מפלגתית: 12 מושבים.
אסלאמיסטים לא משויכים מפלגתית: 7 מושבים.
האיחוד הדמוקרטי פלסטיני (FIDA): מושב אחד.
מאז 7 באוקטובר 2003 הפך יו"ר המועצה המחוקקת אחמד קריע לראש ממשלת הרשות הפלסטינית.
ביוני 2005 חוקקה המועצה המחוקקת חוק שהגדיל את מספר המושבים מ-88 ל-132, וקבע כי חצי מהמושבים יבחרו בבחירות יחסיות והחצי השני בבחירות אזוריות (כפי שהיה לפני כן).
ב-25 בינואר 2006 נערכו שוב בחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית. הפעם השתתף החמאס בבחירות. בבחירות אלו זכה החמאס ברוב סוחף של 42.9% מהקולות שהתבטא ב-76 מושבים במועצה (כ-58% מסך המושבים), הפת"ח ב-43 (כ-33% מסך המושבים) ומספר רשימות עצמאיות נוספות זכו במספר בודד של מושבים. האיחוד האירופי שלח משלחת של 260 משקיפים ברשות חברת הפרלמנט הבלגית ורוניק דה קייזר לפקח על תקינות הבחירות. המשקיפים אישרו שהבחירות התנהלו בצורה תקינה.
חלוקת המושבים הייתה כדלקמן (בסוגריים - החלוקה בין מושבים בבחירות היחסיות והאזוריות ואחוז הקולות בבחירות היחסיות):
השינוי והרפורמה (חמאס): 76 מושבים (30/46, 42.9%)
פת"ח: 43 מושבים (27/16, 39.8%)
החזית העממית: 3 מושבים (3/0, 4.1%)
האלטרנטיבה (קואליציה של החזית הדמוקרטית, מפלגת העם, FIDA ועצמאים): 2 מושבים (2/0, 2.8%)
פלסטין העצמאית (מוסטפא ברגותי ועצמאים): 2 מושבים (2/0, 2.6%)
הדרך השלישית (סלאם פיאד, חנאן עשראווי ואחרים): 2 מושבים (2/0, 2.3%)
עצמאים: 4 מושבים (4/0)
בדצמבר 2018 קבע בית המשפט החוקתי של הרשות הפלסטינית כי המועצה התפזרה וקרא לקיום בחירות חדשות.
אזורי הבחירה למועצה המחוקקת

מחצית מחברי המועצה המחוקקת (שישים ושישה מושבים) נבחרים בבחירות אזוריות, על פי חלוקת נפות הרשות הפלסטינית כדלקמן:
נפת אל-קודס: שישה מושבים (מתוכם שניים שמורים לנוצרים)
נפת טובאס: מושב אחד
נפת טולכרם: 3 מושבים
נפת קלקיליה: 2 מושבים
נפת סלפית: מושב אחד
נפת שכם: שישה מושבים
נפת יריחו: מושב אחד
נפת רמאללה ואל-בירה: חמישה מושבים (אחד שמור לנוצרים)
נפת ג'נין: ארבעה מושבים
נפת בית לחם: ארבעה מושבים (שניים שמורים לנוצרים)
נפת חברון: תשעה מושבים
נפת צפון עזה: חמישה מושבים
נפת עזה: שמונה מושבים (אחד שמור לנוצרים)
נפת דיר אל בלח: שלושה מושבים
נפת ח'אן יונס: חמישה מושבים
נפת רפיח: שלושה מושבים
סך הכול 66 מושבים (שישה שמורים לנוצרים).
הערות שוליים

↑  דוויק אמור היה להיות יושב ראש הרשות הפלסטינית בפועל, מאחר שבאופן רשמי הסתיימה כהונתו של מחמוד עבאס, נציג הפת"ח, בשנת 2009.
↑  תמר מרכוס, ‏מסמך רקע בנושא: בחירות ברשות הפלסטינית, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, ד' בתמוז תשס"ד, 23 ביוני 2004
↑  Eeckelaert, Rouba Al-Fattal., Transatlantic trends in democracy promotion : electorial assistance in the Palestinian territories, Farnham: Ashgate Pub, 2013, עמ' 98
↑  Kaya, Taylan Özgür., The Middle East peace process and the EU : foreign policy and security strategy in international politics, London: I.B.Tauris, 2012, עמ' 142
↑  חברי המועצה המחוקקת שנבחרו בשנת 1996, 2006, באתר MiddleEastReference.org
↑  2022 Municipal Election in West Bank/Gaza (עמ' 12), The Carter Center
↑  Why was the Palestinian Legislative Council dismantled?, Al-Monitor, ‏28 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257054805171  GND: 4523928-9  ISNI: 0000 0001 0705 9097  LCCN: n98950231  VIAF: 158457901   WorldCat (עם VIAF): 158457901
מגדל אמפא

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין 
 שימוש:  משרדים
 כתובת:  יגאל אלון 98
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2008–2011 (כ־3 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2011 
 עלות:  600 מיליון שקל
 אדריכל:  משרד יסקי מור סיון 
 מידות
 גובה:  168.95 מ' 
 קומות:  45 
 
 קואורדינטות:  32°04′13″N 34°47′39″E﻿ / ﻿32.070277777778°N 34.794166666667°E﻿ / 32.070277777778; 34.794166666667
 תבנית:לשוניות2 he
 
מגדל אמפא (לשעבר מגדל אלקו, ומגדל אלקטרה) הוא מגדל משרדים ברחוב יגאל אלון בתל אביב, מזרחית לנתיבי איילון, שנחנך בפברואר 2011. הוא מתנשא לגובה של 168.95 מטרים.
היסטוריה

חברת אמפא נדל"ן יזמה את בניית המגדל בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21. המגדל הוא חלק ממתחם בנייני משרדים המכונה "אמפא ביזנס סנטר", שהוקם בשטח שבו שכן מפעל המקררים של חברת "אמקור". בשנת 2001, אישרה הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בתל אביב את תוכנית המתחם, כחלק משינוי של תוכנית בניין עיר (תב"ע) בשכונת ביצרון, המאפשרת בנייה לגובה במתחם, במסגרתה אושרו מבנים של עד 50 קומות על רחוב יגאל אלון. תוכנית המתאר של המתחם תוכננה על ידי משרד אמנון ניב-אמנון שוורץ אדריכלים, והוא משתרע על קרקע בשטח של כ-28.5 דונם הנמצאת בחכירה מעיריית תל אביב. הפרויקט כלל שלושה שלבים: בשלב א' הוקם בניין משרדים בן 7 קומות על שטח של 20 אלף מ"ר שהושכר לאסותא ולמכבי שירותי בריאות, בשלב ב' הוקם פרויקט מגדלי המגורים "סנטרל פארק", שני מגדלים בני כ-30 קומות, ומגדל המשרדים בשלב ג'.
המגדל שכונה "מגדל אמקור" תוכנן להיות הגבוה בתל אביב, לאחר שבוטלה בנייתו של מגדל אגד. תכנון המגדל המקורי כלל 65 קומות בגובה 236 מטרים, אך בשנת 2004, עם הדרישה הנמוכה למשרדים בתל אביב, החליטה החברה היוזמת להקפיא את הפרויקט, למרות שתוכנית המתחם קיבלה את אישור הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה.
הפרויקט הופשר בשנת 2007 לאחר ש"אמפא נדל"ן" חברה לחברת "אלקטרה נדל"ן", והוצגו תוכניות מעודכנות שצימצמו את היקף השטחים בפרויקט. בתוכנית המגדל החדשה הוסרו 20 קומות מתכנון המגדל המקורי ושם המגדל שונה מ"מגדל אמקור" ל"מגדל אלקו" (על שם חברת "אלקו", בעלת השליטה ב"אלקטרה נדל"ן") ל"מגדל אלקטרה", ובהמשך ל"מגדל אמפא".
בניית המגדל, שתוכנן על ידי משרד האדריכלים יסקי מור סיון, ובו שטחים בהיקף של 54,000 מטר רבוע ארכה כ-40 חודשים והוא כולל כ-1,200 מקומות חנייה.
עם שוכרי המשרדים בבניין נמנים גוגל ישראל, חברת Paypal ו"גולדפרב זליגמן עורכי דין".
בנובמבר 2011 נפתחה מסעדתו של השף חיים כהן, "יפו-תל אביב", בקומת הקרקע של המגדל.
באוקטובר 2014 מכרה חברת אלקטרה נדל"ן את חלקה בבניין, 25%, לקבוצת אמפא, תמורת 300 מיליון ש"ח. בעקבות עסקה זו החזיקה קבוצת אמפא בראשות דוד אמן ב-75% מהבעלות, ויתר 25 האחוזים היו בבעלות חברת אלקטרה. בדצמבר 2014 מכרה אלקטרה את חלקה לאחים נקש, מבעלי השליטה בקבוצת אמפא.
בסוף 2017 הושלמה בסמוך למגדל בנייתם של שני גורדי שחקים בשם מגדלי אלון, של קבוצת בסר, הנמוכים במעט ממגדל אמפא.
בין החברות הפועלות במגדל

גוגל ישראל, Waze
פייפאל ישראל
ג'נרל אלקטריק
ברודקום
גולן טלקום
משרדי עורכי דין
גלריה

מגדל אמפא בבניה בדצמבר 2009
המגדל לקראת אכלוסו, עם מועד החנוכה המשוער שנדחה, 1 בינואר 2011
מגדל אמפא, יולי 2019
ראו גם

גורדי שחקים בישראל
הערות שוליים

↑  ת"א: שונתה התב"ע המאפשרת בנייה לגובה במתחם ביצרון, באתר גלובס, 30 בדצמבר 2001
↑  טל חזן, ‏אמפא נדל"ן: "נבנה את בניין המשרדים המפואר בת"א", באתר גלובס, 15 ביולי 2010
↑  עופר פטרסבורג, אמפא תקים בת"א את המגדל הגבוה במזרח התיכון - 65 קומות, באתר ynet, 31 במרץ 2002
↑  הוועדה המחוזית ת"א אישרה תוכנית למתחם תעסוקה בשטח 400 אלף מ"ר באיזור ביצרון, באתר גלובס, 21 באפריל 2004
↑  נעמה סיקולר, אלקטרה תבנה מגדל משרדים במתחם אמפא בת"א, באתר ynet, 10 במאי 2007
↑  שי פאוזנר, בלעדי ל"כלכליסט": גוגל ישראל עוברת דירה - ומגדילה פי ארבעה את שטח המשרדים, באתר כלכליסט, 2 בינואר 2011
↑   ערן עזרן, אלקטרה נדל"ן מכרה את חלקה במגדל אלקטרה בכ-300 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 1 באוקטובר 2014
↑  אלקטרה מוכרת את חלקה ב"מגדל אלקטרה" לאחים נקש, באתר גלובס, 4 בדצמבר 2014
↑  שלומית צור, ‏מגדלי הארגז של קבוצת בסר בציר יגאל אלון יוצאים לדרך, באתר גלובס, 29 באוגוסט 2013
פסח זקלד

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1902 סלונים, בלארוס 
 פטירה:  11 ביולי 1986 (בגיל 84) 
 ענף מדעי:  הנדסה אזרחית 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה"  בית ספר טנדון להנדסה באוניברסיטת ניו יורק 
 פרסים והוקרה:  יקיר רמת גן (1982) 
 מספר צאצאים:  2 
 
פסח זקלד (1 בינואר 1902 – 11 ביולי 1986) היה מהנדס אזרחי ישראלי שהיה מתכנן מפתח של מבנים ובניינים רבים בעיר רמת גן בשנות הקמתה. היה שותף בוועדה לשיפור פני העיר רמת גן ולימים, ממקבלי אות יקיר העיר.
ביוגרפיה

פסח זקלד נולד בעיר סלונים שבבלארוס, גדל בברנוביץ'. בנם של פנחס דב זקאי (זקלד) ונחמה מילר. כדי לחזק את קשריו עם ארץ ישראל, אביו דב רכש מנציג של חברת "המעגל" חלקות אדמה תחת תוכנית "עיר גנים", שלימים תתפתח לעיר רמת גן. כצעד נוסף, דחף את פסח לעלות לארץ ישראל כשהיה בן 18 (שנת 1920).
הוריו של פסח הצטרפו אליו לארץ ישראל שנתיים לאחר מכן בשנת 1922. פסח ומשפחתו התמקמו בחדרה ומספר שנים לאחר מכן, עברו להתיישב ב"עיר גנים", שהייתה לרמת גן, שם התגוררו ברחוב ביאליק 64. משפחתו הייתה מ-9 המשפחות הראשונות ברמת גן. אביו ייסד בעיר את חנות המכולת הראשונה בעיר.
זקלד הוא בוגר המחזור ה-11 של גימנסיה הרצליה, שם סיים את לימודיו בשנתיים וחצי בלבד.
בשנת 1925 עבר לניו יורק, שם סיים לימודים גבוהים בהנדסה אזרחית ב-"Brooklyn Polytechnic" בשנתיים בלבד גם כן. בניו יורק התגורר ועבד במשך שבע שנים עד שב-1932 חזר לישראל ועבר להתגורר ברמת גן.
ביוגרפיה > עבודתו ותרומתו

את חייו המקצועיים הקדיש לתכנון פני העיר רמת גן, כאשר תכנן מבנים רבים בעיר, רובם בני הסגנון הבינלאומי. זקלד היה בין המתכננים הראשונים שהחדיר ברמת גן את עקרונות המודרניזם האירופאי שאפיינו את גל הבנייה החדשה בשנות ה-30.
כמתכנן מפתח בעיר, תרם להקמתם ופיתוחם של רחובות ואזורים לא מיושבים בעיר והותיר בהם את קוו העיצובי ואת חותמו. ניתן למצוא ריכוז רב של בנייניים תחת תכנונו ברחובות מרכזיים בעיר, כגון רחוב ביאליק (רחובה הראשון של רמת גן והמרכזי בעיר) ורחוב ז'בוטינסקי.
לבית נתן קוקס בתכנונו חשיבות היסטורית בשל הסבתו ללשכת הרמטכ"ל הראשון יעקב דורי וסגנו, יגאל ידין.
בנוסף, בשנות ה-30 היה אמון על תכנונו של מעון שגריר בריטניה ברמת גן. הוילה תוכננה כבית מגורים, הוסבה לבית מלון ולימים הוסבה שוב למגורים עד שנרכשה על ידי ממשלת בריטניה להושבת השגריר.
יתר על כך, היה אמון על הרחבת בית רוזנבלום, שנחשב לבית היסטורי בתולדות רמת גן. היה משכנם של יעקב וציפורה רוזנבלום, מראשוני רמת גן. בשנת 1934 דירה בבניין שימשה משכנם של הזוג מניה וחיים נחמן ביאליק.
רבים מהמבנים שתכנן ברמת גן זוהו כבעלי חשיבות היסטורית ותרבותית וכיום מוגדרים כמבנים לשימור ברמת שימור גבוהה. ביניהם: מעון שגריר בריטניה, בית שמואלי, בית נתן קוקס, בית קרמק ופנסיון רבקה תנעזר, פנסיון ציבלין ורבים אחרים.
במסגרת עבודתו, היה שותף פעיל בוועדה לשיפור פני העיר.
בשנת 1982 קיבל את אות "יקיר העיר רמת גן" מידיו של ראש העיר דאז, ישראל פלד.
בנוסף לעבודתו כמהנדס, זקלד היה בולאי חובב והתנדב בתחנת כיבוי האש הראשונה ברמת גן.
פסח זקלד נפטר בשנת 1986. היה נשוי לחיה ואב לשניים.
פרויקטים נבחרים בעיר רמת גן

לפי סקר מבנים ואתרים לשימור ברמת גן, 2012, מנהל ההנדסה רמת גן, אדריכלית נעה שק:
פרויקטים נבחרים בעיר רמת גן > רחוב ביאליק, רמת גן

קומת הקרקע וקומה א' בבית אייזנשטיין, ביאליק 61 פינת נורדאו 2, רמת גן, עד 1934
בית פליכס מוסקוביץ', ביאליק 48, רמת גן, 1934
בית זקלד, ביאליק 64, רמת גן, 1940
קומה שלישית בבית משה וצבי רוזנברג, ביאליק 18, רמת גן, 1952
בית דרכלנסקי, ביאליק 24, רמת גן
בית אנון, ביאליק 49, רמת גן
בית וגר ורוזנברג, ביאליק 56 כניסות ג+ד, רמת גן 1946
פרויקטים נבחרים בעיר רמת גן > רחוב ז'בוטינסקי, רמת גן

בית הדירות של מוגילבסקי, ז'בוטינסקי 74 א', רמת גן, שנות ה-30
בית בליזובסקי פינקלשטיין, ז'בוטינסקי 114, רמת גן, 1936
בית ליטבאק, ז'בוטינסקי 133, רמת גן, 1945
פרויקטים נבחרים בעיר רמת גן > פרויקטים נוספים

מעון שגריר בריטניה, סמטת המעלות 2, רמת גן, שנות ה-30
בית טרחובסקי, שילה 16, רמת גן, שנות ה-30
בית נתן קוקס, משה שרת 17 פינת הפרסה 1, רמת גן, 1935
הרחבת בית יעקב רוזנבלום, רמב"ם כיכר 5, הרצל 49, רמת גן, 1933
בית מדוב, הרא"ה 3, רמת גן, 1934
בית שמואלי, משה שרת 37, רמת גן, 1935
הרחבה ועיצוב החזית של בית קרמק ופנסיון רבקה תנעזר, הרצל 61 פינת השתיל 8, רמת גן, 1935
פנסיון ציבלין, מעלה הצבי 4, רמת גן, 1935
בית אלקס, שדרות הילד 4, רמת גן, 1936
הרחבה וקומה שנייה בבית פישל בירנבוים, הרא"ה 1א', רמת גן, 1938
בית מרדכי אנגלר, הראשונים 6, רמת גן, 1942
קומה ראשונה בבית הדירות של אברהם גרינר ואייזיק בורנשטיין, מנחם יצחק 6, רמת גן, 1944
תוספת קומה א' ועיצוב החזית של בית הינדה ושאול צימרינג, הרא"ה 15, רמת גן, 1945
קומת הקרקע וקומה א' של בית דב רוזנברג, ארלוזורוב 23, רמת גן, 1946
בית הדירות בבעלותו של פסח זקלד, דוקטור הכהן 10, רמת גן, 1952
הערות שוליים

1 2  דוד תדהר (עורך), "פנחס דב זכאי (זקלד)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יב (1962), עמ' 3960
1 2 3 4  סקר שימור מבנים רמת גן, 2012, אדריכלית נעה שק עבור עיריית רמת גן
↑  ביפו ובתל-אביב > בגימנסיה הרצליה, הארץ, 3 באוגוסט 1923; בהמשך הדברים, בעמוד הבא (ללא כותרת), מופיע שמו: ”... הגיש לגומרים של המהזור האחד עשר: אברונין צפורה, אטינין בנימין, ... , זקלד פסח, חוטורצקי אהרן...”
1 2  מיכאל יעקובסון, המנדט שלהם: שגריר בריטניה ובן זוגו פותחים את דלת ביתם להצצה נדירה, באתר Xnet‏, 16 במרץ 2017
↑  תיק בניין 1042, ארכיון הנדסה עירית רמת גן
↑  אלי אלון, אתרים ומבנים היסטוריים ברמת גן, באתר The Marker Cafe, ‏10 במאי 2018
↑  הוועדה המחוזית ת"א, מסמך החלטות מישיבת מליאה מספר 865, 3 בספטמבר 2018
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פסח זקלד".
יוהאן קרויף

.
הנדריק יוהאן קרויף (בהולנדית: Hendrik Johannes Cruijff, נהגה קְרַאוּף ‏האזנהקובץ:JohanCruijff.oga‏Ⓘ‏; 25 באפריל 1947 באמסטרדם – 24 במרץ 2016) היה כדורגלן ומאמן כדורגל הולנדי. שיחק בעמדות הקשר ההתקפי והחלוץ, ונחשב לאחד מגדולי השחקנים בכל הזמנים. תרם לעיצוב שיטת ה"כדורגל הטוטאלי" שפותחה על ידי מאמנו, רינוס מיכלס.
קרויף החל את הקריירה שלו בקבוצת אייאקס אמסטרדם במדיה זכה בתארים קבוצתיים רבים, ובהם שמונה אליפויות הולנד ושלושה גביעי אירופה לאלופות. לאחר תשע שנים בקבוצה עבר לברצלונה, במדיה זכה באליפות ספרד אחת. קרויף הוביל את נבחרת הולנד להעפלה היסטורית לגמר מונדיאל 1974, עת היה שחקן המפתח בסגנון המשחק הייחודי והמרהיב של הנבחרת, וזכה בכדור הזהב בגביע העולם של הטורניר. מבחינה אישית זכה קרויף שלוש פעמים בפרס כדור הזהב.
את קריירת האימון שלו החל קרויף באייאקס, אותה הוביל לזכייה בגביע אירופה למחזיקות גביע. לשיאו הגיע כמאמן ברצלונה, עמה זכה בארבע אליפויות ספרד, בגביע אירופה לאלופות ובגביע המחזיקות.
בשנת 2018 הוחלט לקרוא לאצטדיון "אמסטרדם ארנה" באמסטרדם על שמו של יוהאן קרויף ("יוהאן קרויף ארנה"), וב-2019 הוקם אצטדיון נוסף על שמו בברצלונה (שהחליף את מיני אסטדי).