stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולין באיחוד האירופי
יחסים מוקדמים בין פולין לאיחוד האירופי (1988–1993) > משא ומתן (1997–2002)

על בסיס ההמלצות הכלולות בחוות הדעת של הנציבות האירופית, מ-16 ביולי 1997, המועצה האירופית בלוקסמבורג ב-12–13 בדצמבר 1997 החליטה להתחיל במשא ומתן להצטרפות של חמש מדינות ממרכז ומזרח אירופה (פולין, צ'כיה, הונגריה, סלובניה ואסטוניה) וכן קפריסין. עבור כל המדינות המועמדות במרכז ומזרח אירופה, המועצה האירופית השיקה אסטרטגיית טרום-הצטרפות משופרת, כולל יישום ההסכמים האירופיים, שותפות לחברות וגרסה חדשה של תוכנית PHARE.
תהליך הרחבת האיחוד האירופי הושק רשמית בישיבת המועצה לעניינים כלליים ב-30 במרץ 1998. באותה עת הכריזה פולין על 31 בדצמבר 2002 כתאריך המוכנות שלה לחברות באיחוד האירופי. מחקר על מידת ההתאמה של החוקים הנוכחיים של המדינות המועמדות עם חוקי האיחוד האירופי החל ב-31 במרץ 1998 בבריסל. לאחר סיום המחקר התנהל המשא ומתן בפועל במקביל עם כל המדינות המועמדות, אך בנפרד עם כל אחת מהמדינות החל מ-10 בנובמבר 1998. החל מ-16 באפריל 1999, פגישות קבועות של מנהלים פוליטיים וכתבים אירופיים של המדינות המועמדות ומדינות האיחוד האירופי החלו לנהל דיאלוג פוליטי. לצורך המשא ומתן הקים האיחוד האירופי 37 צוותי משימה שהיו אחראים לפיתוח הסכמים בתחומיהם.
תפקידו העיקרי של המשא ומתן היה לפתח עמדה משותפת בין יו"ר ה-PZN לבין נציב האיחוד האירופי להרחבה ולהגשתה לאישור הנציבות האירופית, שהכינה את טיוטת העמדה המשותפת המתוקנת שהתקבלה על ידי כל מדינות האיחוד האירופי. מטרת המשא ומתן הייתה להכין את אמנת ההצטרפות, שהתקבלה בישיבה האחרונה של הוועידה הבין-ממשלתית להצטרפות.
באוקטובר 1990 הוחלט לחבר בין בירות המדינות המועמדות להצטרפות לאיחוד האירופי למזכירות מועצת האיחוד האירופי בעזרת רשת תקשורת שהוכנה במיוחד. עד שנת 2000 הצליחה פולין לסיים את השיחות ב-25 מתוך 30 אזורי משא ומתן ועבור 9 מהם היא הצליחה להסכים על תקופות מעבר. על 5 השטחים הנותרים התנהלו משא ומתן בין 2001 ל-2002.
המשא ומתן בין פולין לאיחוד האירופי הסתיים במהלך פסגת האיחוד האירופי בקופנהגן, ב-13 בדצמבר 2002.
יחסים מוקדמים בין פולין לאיחוד האירופי (1988–1993) > הצטרפות (2003–2004)

אמנת ההצטרפות הייתה כפופה לאישור ברוב מוחלט בפרלמנט האירופי ב-9 באפריל 2003 ובפה אחד על ידי מועצת האיחוד האירופי ב-14 באפריל 2003. השלב הבא היה אשרור האמנה על ידי כל המדינות החברות בהתאם לדרישות החוקתיות שלהן (כל המדינות אישרו את האמנה על ידי הצבעה פלמנטרית, פרט לאירלנד, שם הוא אושרר לאחר משאל עם כלל ארצי). האמנה נכנסה לתוקף לאחר הליך אשרור האיחוד האירופי. בפולין, התהליך הסופי של אימוצו התקיים בצורה של משאל עם לאומי ב-7–8 ביוני 2003.
פולנים ענו על השאלה הבאה:
"Do you give permission for the Republic of Poland to enter into the European Union?"
תרגום: "האם את/ה נותן/ת אישור לרפובליקה של פולין להצטרף לאיחוד האירופי?"
התוצאות שפורסמו של ועדת הבחירות הלאומית קובעות כי 58.85% מבעלי זכות הבחירה התייצבו להצביע (כלומר 17,586,215 מתוך 29,868,474 אנשים בעלי זכות בחירה בפולין), 77.45% מאלה (כלומר 13,516,612) ענו בחיוב על השאלה. ואילו 22.55% (כלומר 3,936,012) ענו בשלילה על השאלה. התוצאות גם הראו כי 126,194 קולות נחשבו כלא חוקיים.
חוזה ההצטרפות 2003 שנחתם ב-16 באפריל 2003 באתונה היה הבסיס המשפטי לכניסת 10 מדינות הנמצאות במרכז ובדרום אירופה (קפריסין, צ'כיה, אסטוניה, לטביה, ליטא, מלטה, פולין, סלובקיה, סלובניה והונגריה) לאיחוד האירופי.
ב-1 במאי 2004 הפכה פולין לחברה מלאה באיחוד האירופי, יחד עם 9 מדינות אירופיות נוספות:
| מדינות החברות באיחוד האירופי | תאריך הצטרפות |
| --- | --- |
קפריסין קפריסין צ'כיה צ'כיה אסטוניה אסטוניה הונגריה הונגריה לטביה לטביה ליטא ליטא מלטה מלטה פולין פולין סלובקיה סלובקיה סלובניה סלובניה: 1 במאי 2004
לאחר ההצטרפות (2004–הווה)

על פי מידע שמסר משרד האוצר (ב-8 בפברואר 2006), פולין הייתה אמורה להיות מוכנה להצטרף לגוש האירו עד 2009, אולם הדבר נדחה ל-2018 או מאוחר יותר משנה זו. שר האוצר של פולין הודיע על תקנה לפיה, החל מ-15 באפריל 2004, צרכן או מקבל שירותים במדינה יכול לשלם עבור סחורותיו או שירותיו באמצעות אירו (ולא רק באמצעות המטבע המקומי של פולין).
ב-13 בדצמבר 2007 נחתמה אמנת הרפורמה (אמנת ליסבון) על ידי נציגי 27 המדינות החברות באיחוד האירופי במנזר ג'רונימוס בליסבון. בשם פולין חתמו על האמנה ראש הממשלה דונלד טוסק ושר החוץ ראדוסלאב סיקורסקי. בראש המשלחת הפולנית עמד הנשיא לך קצ'ינסקי, שאליו התלוו שרי הקנצלר הנשיאותי: רוברט דרבה ומיכאל קמינסקי.
הצטרפות פולין להסכם שנגן התרחשה ב-21 בדצמבר 2007 (עבור מעברים יבשתיים וימיים) וב-29 במרץ 2008 (עבור שדות תעופה). ב-30 ביולי 2007 עברה פולין את המבחנים הטכניים לגישה למערכת שנגן. כפי שהוצע על ידי פורטוגל, פתיחה סמלית של הגבולות התקיימה ב-21 בדצמבר 2007 ב-Worek Turoszowski על הגבול המשולש של גבולות פולין, צ'כיה וגרמניה.
ב-1 במאי 2009, חמש שנים לאחר הצטרפות פולין לאיחוד האירופי, הסתיימה תקופת ההגנה מפני רכישת בתים ודירות בפולין על ידי זרים (אזרחי האיחוד האירופי).
על פי הסקר שנערך על ידי המרכז לחקר דעת הקהל במרץ 2014, החברות הפולנית באיחוד האירופי נתמכה על ידי 89% מהפולנים, בעוד ש-7% התנגדו לחברות פולין באיחוד האירופי.
בשנת 2014 פולין קיבלה 17,436 מיליארד אירו מהאיחוד האירופי כאשר פולין תרמה תרומה של 3,526 מיליארד אירו בלבד. בנוסף, פולין קיבלה כמעט 2 מיליארד אירו יותר במימון האיחוד האירופי מכל מדינה אחרת ב-2013 (צרפת היא השנייה לאחר פולין). האיחוד האירופי העמיד את המימון שלו לרשות תשתיות ותחבורה, חקלאות ופיתוח כפרי, בריאות ומחקר, צמיחה ומקומות עבודה, סביבה ואנרגיה וכן פרויקטים אחרים בקרן החברתית האירופית. דוגמאות כוללות מימון של יותר מ-60% מההשקעה הדרושה לבניית קטע מהכביש המהיר A1 בין טורון ללודז' (1.3 מיליארד אירו), תחבורה ציבורית טובה יותר בקיילצה (54 מיליון אירו) ופרויקט המוח האנושי באוניברסיטת ורשה לטכנולוגיה (54 מיליון אירו).
לאחר ההצטרפות (2004–הווה) > פולין ומדיניות השכנות האירופית

פולין תרמה תרומה משמעותית למדיניות השכנות האירופית. האיחוד האירופי מתעניין במזרח אירופה. האיחוד האירופי סייע בפיתוח הדמוקרטיה באזור על ידי השתתפות בדיונים דיפלומטיים במהלך נפילת הקומוניזם ונפילת ברית המועצות בסוף שנות ה-80 עד לתחילת שנות ה-90. האיחוד האירופי החל להתמקד במדינות כמו אוקראינה, בלארוס, מולדובה, אזרבייג'ן, ארמניה וגאורגיה.
לפני השתלבותה של פולין באיחוד האירופי, ניסו פוליטיקאים פולנים לחזק את שיתוף הפעולה הכלכלי והפוליטי עם המדינות השכנות לה. מאמצים אלה נעשו על מנת לסייע לאיחוד האירופי במאמצי הרחבתו הלאה אל החלק המזרחי של היבשת האירופאית אחת הדוגמאות היא הצטרפות אוקראינה לאיחוד האירופי.
לאחר ההצטרפות (2004–הווה) > פולין ומדיניות החוץ והביטחון המשותפות של האיחוד האירופי

פולין נותרה סקפטית לגבי מדיניות החוץ והביטחון המשותפות של האיחוד האירופי ומתנגדת למתן סמכויות נוספות למדיניות החוץ והביטחון של האיחוד האירופי. מדינות האיחוד האירופי כמו צרפת וגרמניה רוצות יחסים נוחים יותר עם רוסיה, אך לפולין יש יחסים מתוחים והיסטוריה מתוחה עם רוסיה, בשל כך, היא אינה רוצה לשנות את מדיניות החוץ שלה. בנוסף, פולין חוששת שהישג יד גדול יותר של האיחוד האירופי במדיניות החוץ והביטחון של המדינה תפר את האינטרסים הלאומיים ואת הריבונות של פולין.
פולין העדיפה לדון ולשמור על היחסים עם נאט"ו וארצות הברית, תוך שהיא סקפטית לגבי האפשרות שתיושם תוכנית הכוללת מדיניות ביטחון והגנה אחת של כל האיחוד האירופי. פולין משתתפת בפעולות ניהול משברים של האיחוד האירופי. חיילים פולנים השתתפו בין היתר במשימות האיחוד האירופי בבוסניה והרצגובינה, במקדוניה הצפונית וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.
לאחר ההצטרפות (2004–הווה) > פולין והרחבת האיחוד האירופי

פולין תומכת בהמשך הפיתוח וההרחבה של האיחוד האירופי, ומפנה את תשומת הלב לצורך לבטל את עיכוב תחילת המשא ומתן להצטרפות. פולין תומכת בשאיפותיהן של אוקראינה, מונטנגרו, סרביה וטורקיה להצטרף לאיחוד האירופי. פולין בירכה על ההחלטה להעניק לאלבניה מעמד של מועמדת לאיחוד האירופי. פוליטיקאים פולנים הצהירו כי קבלת כל מדינות הבלקן וטורקיה לאיחוד האירופי תוכיח שהטרנספורמציה הפנימית של האיחוד האירופי הושלמה, וכי הדבר יסייע להביא ליציבות רבה לאזור כולו. פולין גם משתתפת בקבוצה לא רשמית (המכונה "קבוצת טאלין") התומכת בהרחבת האיחוד האירופי.
לאחר ההצטרפות (2004–הווה) > המדיניות הפנימית של פולין והאיחוד האירופי (2015–הווה)

ב-13 בינואר 2016 השיקה הנציבות האירופית הערכת שלטון חוק רשמית המבוססת על כללים שנקבעו בשנת 2014 ועל סעיף 7 באמנת ליסבון בנוגע לתיקונים של בית המשפט החוקתי וחוק התקשורת הציבורית בפולין. ההערכה עלולה, תאורטית, להוביל לכך שפולין תישלל מזכויות ההצבעה שלה באיחוד האירופי. חלק מהתקשורת הפולנית והבריטית מתחו ביקורת על מעורבותו של האיחוד האירופי במשבר בית המשפט החוקתי הפולני של 2015, עניין שנמצא מחוץ לתחום של האיחוד האירופי לחיזוק שלטון החוק במדינות האיחוד.
בספטמבר 2017 השיקה הנציבות האירופית את השלב השני של הפרה של מצב שלטון החוק בפולין. הנושאים שנכללו היו: כריתת יער ביאלוביה וסירוב לקבל פליטים במסגרת תוכנית הרילוקיישן.
ב-14 ביולי 2021, בית הדין החוקתי הפולני קובע כי צעדי הביניים של בית המשפט העליון של האיחוד האירופי נגד הרפורמות המשפטיות של פולין "לא עולים בקנה אחד" עם החוקה הפולנית. שר המשפטים הפולני, זביגנייב זיוברו, אמר כי החלטת בית המשפט החוקתי של פולין היא "נגד התערבות, גזילה ותוקפנות משפטית מצד גופים של האיחוד האירופי".
באוגוסט 2021, בהקשר של המחלוקת בין פולין לאיחוד האירופי על הרפורמה המשפטית הפולנית, אמר שר המשפטים הפולני, זבינגנייב זיוברו שפולין צריכה להישאר באיחוד האירופי, אך לא "בכל מחיר".
בספטמבר 2021, רישארד טרלצקי אמר כי מפלגתו, מפלגת PIS רוצה להישאר באיחוד האירופי ולקיים יחסי שיתוף פעולה, אך אמר כי "פתרונות דרסטיים" (לכאורה מתייחסים לפרישה פולנית מהאיחוד האירופי) עשויים להיות נחוצים אם האיחוד האירופי לא יקבל אותנו.
ב-7 באוקטובר 2021, בית המשפט החוקתי הפולני קבע שחלקים מהאמנה של האיחוד האירופי אינם עולים בקנה אחד עם החוקה שלו, ולכן פתח סכסוך חדש עם האיחוד האירופי.
ב-27 באוקטובר 2021, בית המשפט האירופי לצדק (ECJ) הטיל קנס על פולין בסך מיליון אירו ליום, על הפרת החוק על ידי שמירה של לשכת המשמעת של בית המשפט העליון שלה, שכן פסיקה קודמת של האיחוד האירופי קראה להשעיית לשכה זאת. בית המשפט של האיחוד האירופי קבע כי הלשכה "לא הבטיחה חוסר פניות שיפוטית". הקנס הוא העונש היומי הגבוה ביותר ש-ECJ הטיל אי פעם על כל מדינה חברה באיחוד האירופי.
אירו-סקפטיות בפולין

ב-22 בנובמבר 2020 פרסם דו ז'צ'י, עיתון שבועי פולני שמרני, מאמר בעמוד הראשון (שער) בשם "פולקסיט: יש לנו הזכות לדבר על זה" המדבר על כך שפולין צריכה לעזוב את האיחוד האירופי.
מפלגת הימין הקיצוני הפולני ה"קונפדרציה חירות ועצמאות" קראה לפרישה של פולין מהאיחוד האירופי במספר הזדמנויות.
סקר

בסקר של ינואר 2020, מצא כי 89% מהפולנים חושבים שפולין צריכה להישאר באיחוד האירופי בעוד 6% חושבים שהמדינה צריכה לעזוב את האיחוד. בעוד שסקר בין 20 ל-23 בנובמבר 2020 מצא ש-87% מהפולנים חשבו שפולין צריכה להישאר חברה באיחוד האירופי ו-8% מהנשאלים הביעו דעה הפוכה, בעוד ש-5% נוספים לא הצליחו להחליט (ניתן לראות לפי הסקרים שהייתה עלייה בין ינואר 2020 לנובמבר 2020 בכמות האנשים שחושבים שפולין צריכה לעזוב את האיחוד האירופי).
ביולי 2021, SW Research ערך סקר עבור העיתון היומי Rzeczpospolita, בסקר נמצא כי 16.9% מהנשאלים ענו בחיוב כשנשאלו: "לדעתך, האם פולין צריכה לעזוב את האיחוד האירופי?" בעוד ש-62.6% נוספים השיבו בשלילה ולקצת יותר מ-20% לא הייתה דעה בעניין.
הצהרת באדוליו

פייטרו באדוליו
הצהרת באדוליו הייתה נאום רדיו שנשא ראש ממשלת איטליה פייטרו באדוליו בערב ה-8 בספטמבר 1943, ובו הודיע על הסכם שביתת הנשק שנעשה בין איטליה לבעלות הברית. בעקבותיו נשא גם מפקד בעלות הברית בים התיכון הגנרל אייזנהאואר נאום רדיו, שבו הודיע על שביתת הנשק.
נוסח הנאום

הממשלה האיטלקית, בהכירה בחוסר האפשרות להמשיך את המאבק בכוחות לא שוים כנגד כנגד כוח אויב עדיף, ובמטרה להימנע מאסונות נוספים וחמורים לאומה, פנתה בבקשה לשביתת נשק אל גנרל אייזנהאואר, המפקד העליון של הכוחות האנגלו-אמריקאים. הבקשה נענתה בחיוב. כתוצאה מכך, על כל מעשי האיבה נגד הכוח האנגלו-אמריקאי על ידי הכוחות האיטלקיים להיפסק בכל אתר, אך הם רשאים להגיב על התקפות אפשריות מכל מקור אחר.
בעקבות הנאום

הצהרתו של באדוליו זרעה בלבול באיטליה. תרמה לכך גם העובדה שראש הממשלה באדוליו, המלך ויטוריו אמנואלה השלישי ויורש העצר אומברטו וחברי הפיקוד הצבאי העליון עזבו כולם את רומא ועשו את דרכם לדרום המדינה.
הכוחות האיטלקיים ברוב הזירות הפסיקו את פעולתם. יותר ממחצית חיילי איטליה הניחו את נשקם וחזרו לבתיהם. הפיקוד העליון הגרמני יירט תחילה את נאומו של הגנרל אייזנהאואר, ובעקבות זאת הוציאו לפועל את התוכנית להשתלטות על שטחי איטליה ופירוק חייליה מנשקם. (אנ') בין היתר הטביעו הגרמנים ב-9 בספטמבר את אוניית המערכה האיטלקית רומא, כדי למנוע ממנה להפליג למלטה כפי שנצטוותה לפי תנאי הסכם שביתת הנשק. בשבועות שלאחר ההכרזה נתפסו יותר מ-600 אלף חיילים איטלקיים על ידי הכוחות הגרמנים והושמו במעצר פנימי (internati militari italiani).
חלק מהכוחות האיטלקיים נותרו נאמנים למלך, כלומר לבאדוליו וממשלתו, וחלק מחייליהם עשה זאת באופן אישי או בהצטרפות לארגונים שונים שהביעו את נאמנותם למלך. בעקבות זאת התחולל בין היתר הטבח הגרמני בחיילי הדיוויזיה האיטלקית ה-33 באי קפלוניה. יחידות אחרות, במיוחד בצפון איטליה, החליטו להישאר נאמנות למשטר הפסישטי האיטלקי ולגרמנים.
למרות שביתת הנשק נמנעו בעלות הברית משחרור המוני של חיילים איטלקים שנפלו בשבי והיו נאמנים למלך, כדי לסכל את האפשרות שחלקם יצטרפו את הכוחות האיטלקיים הפשיסטים בצפונה של איטליה.
ח'ליל אל-בהית'יני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בנובמבר 1978 עזה 
 פטירה:  9 במאי 2023 (בגיל 44) עזה, רצועת עזה
 מדינה:  רצועת עזה
 השתייכות:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 דרגה:  מפקד חטיבה
 תפקידים בשירות
 מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 → תייסיר אל-ג'עברי 
 
ח'ליל אל-בה'תיני (30 בנובמבר 1978 – 9 במאי 2023) היה טרוריסט פלסטיני, מפקד החטיבה הצפונית ברצועת עזה של פלוגות אל-קודס, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, היה נציגה בחדר המבצעים המשותף, נהרג בתקיפה אווירית ישראלית על ביתו ב-9 במאי 2023 בפתיחת מבצע מגן וחץ.
ראשית חייו

נולד בעזה ב-30 בנובמבר 1978. בנעוריו הצטרף לארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בשלב מוקדם של חייו והיה נתון למעצר בגיל צעיר ולמספר ניסיונות חיסול, שבחלקם נפצע.
המשך עיסוקו בטרור

אל-בהית'יני מונה למפקד החטיבה הצפונית של פלוגות אל-קודס לאחר הריגתו של קודמו, תייסיר אל-ג'עברי, ואף ייצג את פלוגות אל-קודס בחדר המבצעים המשותף, היה נתון למספר ניסיונות חיסול קודמים, שבחלקם נפצע.
עמד מאחורי שיגורי רקטות רבים לאחר חיסול ג'עברי לעוטף עזה, ושדרות, והיה אחראי לירי 102 רקטות בתחילת מאי 2023 לאחר מותו של פעיל הג'יהאד ח'דר עדנאן.
אחיו, מוחמד אל-בהית'יני, נהרג במבצע גשמי קיץ בעימות מול חיילי צה"ל במזרח עזה ב-2006. הוביל את אחד ההרכבים הצבאיים והקים את שירות הביטחון של פלוגות אל-קודס[דרושה הבהרה]. היה פעיל בתחום ייצור הנשק באינתיפאדה השנייה.
עבודתו התקשורתית

היה מפקד יחידת הצנזורה וההסברה הצבאית של פלוגות אל-קודס. ותרם לפיתוח מערכת התקשורת בתנועת הג'יהאד האיסלאמי.
מותו במבצע מגן וחץ

ב-9 במאי 2023 פתח צה"ל במבצע מגן וחץ וחיל האוויר הישראלי תקף את ביתו של אל-בה'תיני. הוא נהרג יחד עם בתו ואשתו.
הערות שוליים

1 2  "خليل البهتيني" (בערבית). 2023-05-10. אורכב מ-המקור ב-2023-05-10. נבדק ב-2023-05-13.
↑  "من الشهيد خليل البهتيني الذي اغتاله الاحتلال؟". 1-a1072.azureedge.net (בערבית). אורכב מ-המקור ב-2023-05-11. נבדק ב-2023-05-13.
טארק עז א-דין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בספטמבר 1974 עראבה, הרשות הפלסטינית 
 נהרג:  9 במאי 2023 (בגיל 48) רפיח, רצועת עזה 
 מדינה:  רצועת עזה
 השתייכות:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 תפקידים בשירות
 דובר הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה הראשונה  האינתיפאדה השנייה 
 
טארק עז א-דין (בערבית: طارق عزّ الدين) היה טרוריסט פלסטיני בארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני, אשר ביצע את הפיגוע בשוק בחדרה במהלך האינתיפאדה השנייה. חוסל על ידי חיל האוויר הישראלי בסיכול ממוקד ברפיח ב-9 במאי 2023, במהלך שפתח את מבצע מגן וחץ.
ראשית חייו

עז א-דין נולד בעיירה עראבה שבנפת ג'נין ב-14 בספטמבר 1974. הצטרף לארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בגיל צעיר והשתתף באינתיפאדה הראשונה ב-1987, במהלכה ונעצר מספר פעמים.
עיסוקו בטרור

עז א-דין היה מראשוני המחבלים שהשתתפו באינתיפאדה השנייה, והיה מחבל בולט בעימותים עם כוחות צה"ל במחנה הפליטים ג'נין ב-2002. באותה שנה נידון למאסר עולם בגין תפקידו באחריות על הפיגוע בשוק בחדרה ב-2005. הוא נכלא בישראל עד ששוחרר בעסקת שליט ב-2011, ולאחר מכן הוגלה לרצועת עזה.
הוא השלים את לימודיו באוניברסיטה בבתי הכלא, השלים תואר ראשון במדע המדינה ומאוחר יותר תואר שני. פיתח לוקמיה ב-2018, וקיבל טיפול לכך במצרים. כאשר החלים, חזר להיות דובר ארגון הטרור הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני.
עז א-דין היה מחבל בולט בג'יהאד האסלאמי ביהודה ושומרון, והיה אחראי על פיגועי טרור של הארגון בגדה המערבית. פעולת הטרור האחרונה שהיה מעורב בה הייתה שיגור 100 רקטות בתחילת מאי 2023 לעבר שדרות, עוטף עזה ואשקלון לאחר מות מחבל הארגון ח'דר עדנאן.
מותו

ב-9 במאי 2023 לפנות בוקר תקף חיל האוויר הישראלי את ביתו של עז א-דין בעיר רפיח בדרום רצועת עזה, והרג אותו יחד עם אשתו ושני ילדיו. יחד איתם נהרגו בתקיפות אחרות ברצועת עזה המחבלים הבכירים ח'ליל אל-בהית'יני וג'יהאד ע'אנם.
ראו גם

מבצע מגן וחץ
תייסיר אל-ג'עברי
ח'אלד מנסור
בהאא אבו אל-עטא
ח'דר עדנאן
הערות שוליים

↑  طارق عز الدين, ‏2023-05-10 (בערבית)
↑  אלישע בן קימון ועינב חלבי, יורש יד ימינו של מנהיג הג'יהאד, מזכיר המועצה הצבאית: אלה 3 הבכירים שחוסלו עם משפחותיהם, באתר ynet, 9 במאי 2023
↑  לילך שובל, המפקד הבכיר שאחראי על ירי הרקטות לעוטף – ומתכנן הפיגועים ביו"ש: אלו המחוסלים בעזה, באתר ישראל היום, 9 במאי 2023
יואב טורחנסקי

| --- | --- |

טורחנסקי, ינואר 2024 (כניסה לתפקיד הקהנ"ר)
 לידה:  שדי אברהם, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 605  מפקד יהל"ם  קצין ההנדסה של פיקוד הדרום  מפקד בית הספר להנדסה צבאית  קצין הנדסה ראשי (מפקד חיל ההנדסה הקרבית)
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
טורחנסקי בטקס הכניסה לתפקיד קצין הנדסה ראשי, ינואר 2024
יואב טורחנסקי הוא קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כקצין הנדסה ראשי, קודם לכן שימש מפקד בית הספר להנדסה צבאית, קצין הנדסה של פיקוד דרום, מפקד יהל"ם ומפקד גדוד 605.
שירות בצה"ל

בשנת 2011 מונה למפקד גדוד 605, ושימש בתפקיד עד שנת 2013. בשנת 2014 מונה למפקד יהל"ם, וכיהן בתפקיד עד 2015 בין השאר במהלך מבצע צוק איתן.
בהמשך הועלה לדרגת אל"ם ומונה לקצין ההנדסה של פיקוד הדרום. ב-24 במאי 2021 מונה למפקד בית הספר להנדסה צבאית. ב-17 בינואר 2024 מונה לקצין ההנדסה הראשי.
ביוגרפיה

טורחנסקי נולד וגדל ביישוב שדי אברהם שבחבל אשכול. מתגורר במושב עין הבשור שגם הוא נמצא בחבל אשכול.
הערות שוליים

↑  מפקד חדש בפיקוד הדרום - אל"ם יובל משה, באתר צה"ל, ‏19 באוגוסט 2020
↑   תא"ל יואב טורחנסקי נכנס לתפקיד קצין ההנדסה הראשי, באתר צה"ל, 17 בינואר 2024.
↑  גאווה מקומית אל"ם יואב טורחנסקי תושב עין הבשור מונה לקצין הנדסה ראשי של צה"ל, באתר יישובניק נט, 12 ביולי 2022.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ויטמין B3

| --- | --- |
 
 
ויטמין B3 הוא ויטמין שמשתתף בייצור חומצות שומן, בפירוק הגלוקוז ובמטבוליזם של חלבון. הוא משפיע גם על מערכות העצבים והעיכול.
שתי מולקולות דומות נקראות ויטמין B3 - ניאצין וניקוטינאמיד. ניאצין (קרוי גם חומצה ניקוטינית) היא נגזרת של חומצת האמינו טריפטופן; ניקוטינאמיד היא האמיד של ניאצין. בבני אדם, המרת הטריפטופן לניאצין מתבצעת בכבד בקצב איטי למדי, לכן חיוני לצרוך ניאצין מהמזון. מחסור מתמשך בניאצין עלול לחולל את המחלה הקטלנית פלגרה. בין תסמיני המחלה: עייפות, רגישות לאור השמש, דלקות בעור, הפרעות עיכול, בלבול ולבסוף שיטיון ומוות.
מזונות עשירים בוויטמין B3:
מהחי – איברים פנימיים, דגים, בשר לסוגיו, ביצים ומוצרי חלב.
מהצומח - שומשום, דגנים מלאים (4-29.5 מ"ג ל-100 גרם), אגוזים, קטניות, נבטים.
צריכה מקסימלית מותרת: 1.5 עד 6 גרם ליום (בהוראת רופא). צריכה מעל לכמות זו, או צריכה של ניאצין כתוסף תזונה (שמתפרק מהר) עשויה לגרום להרחבת כלי הדם, עקצוץ בעור, הפרעות במערכת העיכול והרגשת בעירה בפנים. כ-10% מהאוכלוסייה עשויים לסבול מתופעת לוואי של הרגשת בעירה בכל הגוף (באנגלית: Niacin Flush) גם במינון נמוך מאוד, כאשר ניאצין נלקח כתוסף תזונה.
ויטמין B3 בעל סגולות רפואיות חשובות בגוף האדם, שכן הוא מסייע בהתפתחות תאי עצב ומעלה את סיכוי ההישרדות שלהם. צריכה אופטימלית של ויטמין B3 מסייעת בהפחתת ניוון עצבי ומורידה את הסיכוי לפיתוח מחלות כמו דמנציה והפרעות נוירולוגיות.בניסוי שנערך על עכברים נמצאו שיפורים בריאותיים כמו הארכת תוחלת חיים, ירידה בהתפתחות מחלת אלצהיימר, מניעה של אובדן שמיעה והידרדרות בראייה. לצורת האמיד בוויטמין B3 מסוג ניקוטינאמיד יכולת לסייע בטיפול בבעיות עור שונות, בין היתר שלפוחיות בעור, אקנה, הזדקנות של תאי עור ודלקות עור. בנוסף לכך, מספר מחקרים מצביעים על יעילות נגד התפתחות סרטן העור. מחקרים חדשניים שבוצעו על שיער אנושי, סייעו לפיתוח שיטה לזיהוי מולקולת הניקוטינאמיד שידועה כצורת אמיד בוויטמין B3. בעזרת גילוי זה בדיקות שיער משמשות לטווח הארוך והקצר כבדיקות קליניות לכימות ערכי הניקוטינאמיד ובדיקות משלימות, ובהן בדיקות שתן ודם.
הערות שוליים

1 2  Valeria Gasperi, Matteo Sibilano, Isabella Savini, Maria Catani, Niacin in the Central Nervous System: An Update of Biological Aspects and Clinical Applications, International Journal of Molecular Sciences 20, 2019-02-23, עמ' 974 doi: 10.3390/ijms20040974
↑  B. Poljsak, I. Milisav, Vitamin B3 forms as precursors to NAD+: Are they safe?, Trends in Food Science & Technology 79, 2018-09, עמ' 198–203 doi: 10.1016/j.tifs.2018.07.020
↑  Andrew C Chen, Diona L Damian, Nicotinamide and the skin, Australasian Journal of Dermatology 55, 2014-08, עמ' 169–175 doi: 10.1111/ajd.12163
↑  Sundus M. Sallabi, Aishah Alhmoudi, Manal Alshekaili, Iltaf Shah, Determination of Vitamin B3 Vitamer (Nicotinamide) and Vitamin B6 Vitamers in Human Hair Using LC-MS/MS, Molecules 26, 2021-07-25, עמ' 4487 doi: 10.3390/molecules26154487
| ויטמינים |
| --- | --- | --- |
| ויטמינים מסיסים במים | ויטמין B1 (תיאמין) • ויטמין B2 (ריבופלאבין) • ויטמין B3 (ניאצין, ניקוטינאמיד) • ויטמין B5 (חומצה פנטוטנית) • ויטמין B6 (פירידוקסין, פירידוקסאמין) • ויטמין B7 (ביוטין) • ויטמין B9 (חומצה פולית) • ויטמין B12 (אדנוסילקובלמין, הידרוקסיקובלמין, מתילקובלמין, ציאנוקובלמין) • ויטמין C (חומצה אסקורבית) |  |
| ויטמינים מסיסים בשמן | ויטמין A • ויטמין D • ויטמין E (טוקופרול) • ויטמין K |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריאות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוהריום

נילס בוהר
בּוֹהרִיּוּם או בוריום (Bohrium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר שסמלו הכימי Bh ומספרו האטומי 107. זהו היסוד ה-4 בסדרת היסודות העל כבדים וה-15 בסדרת היסודות הטרנס אורניים. ה"בוהריום" קרוי על שם הפיזיקאי נילס בוהר.
היסטוריה

בוהריום נוצר לראשונה ב-1976 על ידי קבוצת מדענים בראשות גאורגי פליורוב מהמכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה. קיומו של הבוהריום אושר סופית בשנת 1981 על ידי פטר ארמברוסטר וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים, שדרמשטאדט, גרמניה. הוא נוצר בהפצצת 209Bi ביוני 54Cr.
איזוטופים של בוהריום

לבוהריום נתגלו כ-7 איזוטופים שונים:
261 - עם זמן מחצית חיים של 11.8 מילישניות.
262 - עם זמן מחצית חיים של 8.0 עד 102 מילישניות.
264 - עם זמן מחצית חיים של שנייה.
266 - עם זמן מחצית חיים של 2.47 שניות.
267 - עם זמן מחצית חיים של 17 שניות.
271 - עם זמן מחצית חיים של 14 מילישניות.
272 - עם זמן מחצית חיים של 15.338 עד 24.103 שניות (היציב ביותר).
קוצן נקוד (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  ספרות בלשית 
 יוצרים:  זויה קודריה 
 שחקנים:  אנדריי סמוליאקוב  Yury Tarasov  Sergey Ugryumov  ואדים אנדרייב  מרינה אלכסנדרובה  אלכסיי ברדוקוב  Luiza Mosendz 
 ארץ מקור:  רוסיה רוסיה
 שפות:  רוסית
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 מפיק:  דניס יבסטיגנייב, קונסטנטין ארנסט 
 צלמים:  Artur Gimpel 
 אורך פרק:  49 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  12 באוקטובר 2020 – 22 באוקטובר 2020
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קוצן נקוד (ברוסית: Катра́н, קרי "קַטְרָן", דמוי הכריש קוצן נקוד) היא סדרת טלוויזיה רוסית בבימויו של סרגיי קורוטאייב, שצולמה בשנת 2020. שידור הבכורה נערך בסתיו 2020 בערוץ הראשון. הסדרה היא השביעית בסדרת הסדרות על מייג'ור צ'רקאסוב. בסדרה מככבים אנדריי סמוליאקוב, מרינה אלכסנדרובה, מקסים אברין ואחרים. העונה השביעית של סדרת הטלוויזיה עוסקת בקצין המשטרה איוואן צ'רקאסוב ממחלק החקירות הפליליות, הכוללת את סדרות הטלוויזיה "מוסגז", "התליינית", "העכביש", "התן", "מבצע שטן", "נוסחת הנקמה".
עלילה

שנת 1978. צוותו של צ'רקאסוב מתחיל בחקירה חדשה: המהרת קירה מילר ואהובה, קולונל פוטפנקו, נהרגו בדאצ'ה ליד מוסקבה. מתברר כי זמן קצר לפני מותה איבדה קירה ארבע מאות אלף רובל ב"קוצן נקוד" - קזינו מחתרתי. כדי לברר את כל נסיבות המקרה, מייג'ור צ'רקאסוב מחליט לשלוח את סוניה טימופייבה למקום. בקזינו פוגשת סוניה את בוריס (שמכונה "המוזיקאי"), שעובד שם כפסנתרן. מערכת יחסים רומנטית, אבל יום אחד, מול סוניה, בוריס מבצע פשע. צ'רקאסוב חושש מסוניה, כשהוא מבין שהיא בסכנה והוא מחפש דרך להציל אותה.
שחקנים ודמויות

אנדריי סמוליאקוב - איוואן פטרוביץ' צ'רקאסוב, מייג'ור במשטרה
מרינה אלכסנדרובה - סופיה בוריסובנה טימופייבה, ראש מחלקה במחלק הפלילי
מקסים אוורין - בוריס גרינביץ', פסנתרן
אלנה בבנקו - בלה אלכסנדרובנה פוקרובסקאיה, הבעלים של "קוצן נקוד"
ויקטוריה רומננקו - מיליידי (יליזבטה קמנינה)
טטיאנה ליאלינה - סבטה, בתו של פוטפנקו
רינאל מוחמטוב - איוואן, האחיין של בלה
ויטלי קובאלנקו - ויקטור איוואנוביץ' פוטפנקו, קולונל במשרד הפנים
דניאל ספיוואקובסקי - מיכאיל אלברטוביץ' מילר, מנתח-גינקולוג
מיכאיל גורבוי - אנטולי אנטולייביץ' סטפנוב, עובד אחראי במחלקה הכללית של הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית
סטניסלב דוז'ניקוב - מישה, שחקן
ויאצ'סלב זולובוב - אנדרופוב
אולג מורוזוב - ניקולאי פיודורוביץ'