stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האזור המפורז הקוריאני
טבע

מכיוון שלאזור המפורז אסורה כניסת בני אדם התפתח בו הטבע ללא הפרעה. DMZ הוא כיום סביבה אקולוגית מגוונת, ויש בו ביצות רבות, חורשים, הרים וארבעה נהרות. בעבר הייתה בו אוכלוסייה גדולה של איכרים, שהתפרנסה בעיקר מגידול שדות אורז. עם הזמן השתלט על השטח מגוון גדול של בעלי חיים, עופות וצמחים נדירים.
לפי הערכת חוקרים, באזור המפורז יש יותר מ־1,100 מיני צמחים ו־51 מיני יונקים, שהם 67 אחוזים מממלכת החי של דרום קוריאה. בין השאר חיים שם דוב שחור אסייתי, חתול בר, מין נדיר של כבש וכנראה גם מין של נמרים נדירים. עוד חיים באזור 83 מיני דגים ומאות מינים של בעלי כנף, ובהם כמה נדירים במיוחד: כפן שחור-פנים, עגור יפני ועגור לבן צוואר.
קבוצות וארגונים בעולם פועלים כיום כדי להכריז על ה־DMZ כעל שמורת טבע מוגנת כאשר ייכון שלום מלא בין שתי המדינות. הרעיון לשמר את האזור המפורז כאתר מוגן הועלה שוב ביתר שאת בשנים האחרונות לנוכח השמועות כי קוריאה הצפונית מבקשת להקים בתחומו פארק תעשייתי ענקי.
פרופסור קה צ'ונג קים, אנטמולוג מקוריאה הדרומית, הציע במאמר שהתפרסם בשבועון המדע "Science", להפוך את המקום לשמורה עולמית מוגנת עבור מינים שונים של בעלי חיים וצמחים המצויים בסכנת הכחדה. לדברי קים, לא זו בלבד שתהליך בנייתה של שמורת השלום יחזק את הקשרים שבין שתי הקוריאות, אלא הוא גם יעלה את המודעות לשמירת הסביבה וטיפוחה בעולם כולו. בה בעת פנה לאונסק"ו "פורום DMZ", ארגון הפועל בארצות הברית, בבקשה להכיר באזור כאתר מורשת עולמית.
ראו גם

אזור התעשייה קסונג
קוריאה הצפונית
דרום קוריאה
מלחמת קוריאה
שלומית קדם

| --- | --- |

שלומית קדם, 2007
 לידה:  1946 (בת 79 בערך) תל אביב
 מדינה:  ישראל 
 לאום:  ישראל ישראל
 עיסוק:  מתרגמת ועורכת
 שפות היצירה:  עברית 
 
שלומית קדם (נולדה ב-1946 בתל אביב) היא מתרגמת ספרים מאנגלית לעברית ועורכת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה לנחמה גרובשטיין ויצחק הירשברג - מתרגם מהשפה הגרמנית, מבקר ספרות ותיאטרון, ולימים מייסדו ומנהלו של בית הספר לאמנויות רננים. אחיה הוא יהואש הירשברג, פרופסור אמריטוס למוזיקולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
קדם החלה לתרגם ב-1974, בעיקר עבור הוצאות הספרים רמדור, לדורי ואור-עם. היא תרגמה מגוון תחומים, בהם סיפורת, מדע בדיוני, ספרי עיון, ביוגרפיות ועוד. היא מתמחה בתרגום של ספרים מעולם המוזיקה ותרגמה את ערכי המוזיקה עבור האנציקלופדיה "בריטניקה לנוער". חלק ממסה בנושא תרגום ועריכה שכתבה, בשם "האלכימיה של מילים", הופיע ב"עתון 77", גיליון 372–371, נובמבר-דצמבר 2013. היא עסקה גם בעריכה לשונית.
קדם מנהלת את מערך הבדיקה של התשבצים בהוצאת ענבר.
נוסף על עבודתה כמתרגמת, קדם התנדבה בשי"ל והייתה מזכירת סניף מרצ ברחובות.
ספרים בתרגומה

סיפורת
עץ המשאלות / סנדרה פארטי - הוצאת רמדור
ארבעה מספרי "שרלוק הולמס" / ארתור קונאן דויל - הוצאת לדורי
הפעמון / אייריס מרדוק - הוצאת לדורי
מלון האגם / אניטה ברוקנר - הוצאת לדורי
קולות אחרים, חדרים אחרים; מוזיקה לזיקיות / טרומן קאפוטה - הוצאת לדורי
מסעדת הגעגועים; תעתועי מורגן; תייר בעל כורחו; שיעורי נשימה / אן טיילר - הוצאת לדורי
חדשות האגם / ברברה דלינסקי - הוצאת אור-עם
שחור וכחול / אנה קווינדלן - הוצאת אור-עם
אחרי האש; מורשת השתיקה / בלווה פליין - הוצאת אור-עם
אדמה אדומה, אדמה לבנה / ויל ויבר - הוצאת לדורי
בצל האילנות האהובים / ברנס - הוצאת לדורי
עמק החטאים / אליזבת ג'ורג' - הוצאת כתר
מדע בדיוני ופנטזיה
פטיש השטן / לארי ניבן וג'רי פורנל - הוצאת לדורי
כוכב המלקות / פרנק הרברט - הוצאת רמדור
הסיפור שאינו נגמר / מיכאל אנדה - הוצאת לדורי (תורגם במשותף עם חוה פלץ): הספר תורגם מגרמנית על ידי חוה פלץ ומאנגלית על ידי שלומית קדם. התרגומים שולבו ונערכו על ידי קדם. בהוצאה הראשונה של הספר (בכריכה קשה) ניתן קרדיט התרגום לחוה פלץ, וקרדיט העריכה לשלומית קדם. בהוצאה המחודשת של הספר (בכריכה רכה), ניתן קרדיט התרגום במשותף.
עיון
אנציקלופדיה של גדולי המוזיקה ויצירותיהם / מילטון קרוס ודויד אבן - הוצאת לדורי, 1993 (תורגם במשותף עם א. שן-ארי). המהדורה הראשונה של הספר בעברית תורגמה על ידי א. שן-ארי.
אנציקלופדיה למוזיקה של המאה העשרים / נורמן לברכט - הוצאת לדורי
אקוואריון בביתך / ו. סימיסטר
התפתחות הילד ואישיותו / מאסן, קונגר וקאגאן - הוצאת לדורי
מבוא לפסיכולוגיה / הילגארד ואחרים - הוצאת לדורי
דרך חדשה / סקוט פק - הוצאת לדורי
אפקט מוצרט / קמבל - הוצאת אור-עם
אנציקלופדיה שימושית לבריאות ורפואה / דייטון ופאסקו - הוצאת לדורי
האר את חייך / דיאנה קופר - הוצאת אור-עם
צופן הלב / פול פירסול - הוצאת אור-עם
קרישנמורטי - אהבה וחירות - להתקרב לתעלומה / פיטר מישל - הוצאת אור-עם
רבגוניותה של המוזיקה / ליאונרד ברנשטיין; עברית: יצחק ושלומית הירשברג. תל אביב: רשפים, תשל"ג.
ביוגרפיות
מארק שאגאל / סידני אלכסנדר - הוצאת לדורי
ברחתי מאושוויץ / רודולף ורבה - יחד עם יהושע בן-עמי/וייס אוניברסיטת חיפה וזמורה ביתן
הערות שוליים

↑  על עשרים שנות פעילותה ההתנדבותית בשי"ל צוינה לשבח בכנס ארצי של שי"ל, שהתקיים במאי 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310451005171  ISNI: 0000 0000 6966 6928  VIAF: 97267204   WorldCat (עם VIAF): 97267204
קרטיס טילט

קרטיס אנטוני טילט (באנגלית: Curtis Anthony Tilt; נולד ב-4 באוגוסט 1991 בוולסול שבאנגליה) הוא כדורגלן ג'מייקני-אנגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סלפורד סיטי מהפוטבול ליג השנייה ובנבחרת ג'מייקה.
קריירת מועדונים

טילט שיחק במועדונים גורנל את'לטיק, טיפטון טאון, היילסאואן טאון, הדנספורד טאון, טלפורד יונייטד, רקסהאם, פורסט גרין רוברס, בלקפול ורות'רהאם יונייטד.
החל משנת 2020 משחק טילט בוויגאן את'לטיק, עמה העפיל בתום עונת 2021/2022 לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ, תחילה במספר השאלות, והחל מעונת 2022/2023 בחוזה קבוע.
ביולי 2023 חתם טילט בסלפורד סיטי מהפוטבול ליג השנייה.
קריירה בינלאומית

ב-25 במרץ 2021 ערך טילט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה, בהפסד 4-1 לנבחרת ארצות הברית במשחק ידידות.
הערות שוליים

ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קרטיס טילט".
[[קטגוריה:כדורגלני סלפ
בית הכנסת בדורה אירופוס

| --- | --- |

 היסטוריה
 תקופות:  התקופה הרומית, דורה אירופוס 
 נבנה:  150? 
 סוג:  בית כנסת עתיק, ארכאולוגיה מקראית
 מאורעות:  עונה שמינית של החפירה הארכאולוגית ייל-צרפת בדורה אירופוס  עונה שישית של החפירה הארכאולוגית ייל-צרפת בדורה אירופוס 
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1928
 מצב:  הרוס 
 מיקום
 מדינה:  סוריה סוריה
 מיקום:  העיר ההלניסטית והרומאית דורה אירופוס
 קואורדינטות:  34°44′51″N 40°43′38″E﻿ / ﻿34.7474864°N 40.7270988°E﻿ / 34.7474864; 40.7270988
  (למפת סוריה מוגדלת) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהבית הכנסת בדורה אירופוס(למפת סוריה רגילה) דמשק חלב חומס לטקיה חמה דיר א-זור אל-חסכה א-רקה הים התיכון  ישר. לבנון ירדן עיראק טורקיהבית הכנסת בדורה אירופוס
 
שרידי בית הכנסת
בית הכנסת בדורה אירופוס התגלה בשנת 1928 במסגרת חפירות ארכאולוגיות, שנערכו בעיר דורה אירופוס שבסוריה.
בית הכנסת התגלה במהלך חפירות שערכה בעיר משלחת מאוניברסיטת ייל האמריקנית. הממצא נחשב לגילוי הארכאולוגי המעניין והחשוב ביותר בחפירות העיר. בניית בית הכנסת הושלמה כנראה בשנים 244–245, בתחילת תקופת האמוראים, והוא כוסה בעפר בשנת 256.
יהדות דורה אירופוס

היהודים הגיעו לדורה אירופוס בעידן ההלניסטי. הם השתלבו בעיר המעורבת, אשר שליטיה נהגו בסובלנות כלפיהם, כמו כלפי שאר תושבי הערים ההלניסטיות בסוריה בימי שלטון בית סלאוקוס. בין יהודי העיר היו סוחרים, בעלי מלאכה, פקידי ממשל, שכירי חרב ואף עבדים. מצבם היה טוב גם בעידן האימפריה הפרתית, אך הם סיימו את תפקידם בעיר בתום שלטון הקיסרות הרומית. היהודים לא נמנו על האוכלוסיות המבוססות בעיר, ההלניסטית-יוונית והסורית-פרתית.
מטבעות מתקופת החשמונאים נמצאו בעיר ואולי זו עדות לנוכחות יהודים בעיר גם בתקופת החשמונאים. יוספוס פלביוס מספר כי קהילה יהודית הוקמה באנטיוכיה לשפת הים התיכון. סוחרים מעיר זו היו בדרכם למזרח וחלקם עברו בדורה אירופוס. נוסעים יהודים בין ארץ ישראל לבבל עברו דרך העיר. מכאן שהיישוב היהודי בעיר כבר היה מבוסס במאה ה-3, מועד ייסוד בית הכנסת.
ייסוד בתי הכנסת

השלב הראשון במבנה שזוהה כבית כנסת, היה בית פרטי שבו היה אולם ל-60 מתפללים ומקום לארון הקודש. המבנה תוארך לתקופה שבין תחילת השליטה הפרתית (113 לפנה"ס - 165) לחמש שנים אחרי הכיבוש הרומי.
בשנת 556 ליוונים (245) הורחב המבנה באמצעות הוספת שטחים ממבנים שכנים. כך שהמבנה החדש היה לרוחב שטח בניית העיר. הקירות החיצוניים הוסרו כדי להרחיב את שטח בית הכנסת והכניסה הראשית כוונה לעבר הרחוב הראשי של העיר, אם כי בקצהו. מספר המושבים בבית הכנסת הגיע ל-120. שני משטחי אבן שהונחו ליד קירות בית הכנסת, שימשו למושב המתפללים. שמות התורמים נרשמו על הקירות ובשנים אלה הושלם עיצובו של בית הכנסת למצב שהתגלה בחפירות ב-1932. בית הכנסת היה באזור נפרד בעיר, קרוב לחומה המערבית.
בשנת 256 הכינו תושבי המקום, חיילים רומים ואזרחים, את העיר למגננה מפני ההסתערות הצפויה מצד האימפריה הסאסאנית. כדי לבצר את החומה המערבית, הם מילאו בעפר את כל הבתים בצידו המערבי של "הרחוב הראשי" של העיר: מקדש האל "מיתרה" (Mithras), מבנה כנסייה וגם את בית הכנסת. העיר נכבשה, אך הכובשים לא שיקמו את האזור והמקום נשאר מכוסה בעפר עד המאה ה-20, אז החלו החפירות הארכאולוגיות במקום.
תיאור בית הכנסת

בקיר המערבי של בית הכנסת ישנה גומחה לארון הקודש. בית הכנסת נודע במיוחד בציורי קיר של סצנות מהתנ"ך, בהן חיי האבות, משה מקבל את עשרת הדיברות, משה מבקש את שחרור העברים ממצרים, דמויות וסיפורים מספרי נביאים ראשונים (שמואל, דוד המלך, שלמה המלך ואליהו הנביא), חזון העצמות היבשות של יחזקאל וסצנות ממגילת אסתר. הציורים נחקרו על ידי קורט שוברט ואשתו.
חוקרים משערים כי ציורי הקיר צוירו על ידי שני אמנים - אחד שצייר בסגנון הלניסטי ואחד שצייר בסגנון פרסי. הסגנון ההלניסטי בולט בציורים המתארים את מגילת אסתר. אסתר המלכה מצוירת כאלת עיר הלניסטית. לעומת זאת, בציורים המתארים את בני ישראל נלחמים בפלשתים (המתוארים כפרשים פרתים), משתקף סגנון פרסי. הציורים כוללים גם פרטים שאינם בתנ"ך ומבוססים ככל הנראה על הספרים החיצוניים או על מדרשי אגדה שאבדו עם השנים.
תופעה מעניינת נמצאה במקצת הציורים והחוקרים חלוקים בכל הנוגע למשמעותה: ברבות מדמויות (כמו בדמותו של מרדכי הרוכב על הסוס בתמונה בהמשך) נוקרו עיניו של האדם בציור. לא ברור האם זהו איקונוקלאזם, מעשה ידיהם של בעלי תפיסה דתית המתנגדת ליצירת דמות אדם מושלמת ברוח הכתוב "לא תעשה לך פסל וכל תמונה". הממצאים אינם תומכים בכך, שכן העיניים המנוקרות מצויות גם בתמונות שבגובה הקיר, הרחק מהישג ידו של מבקר אקראי קנאי. מאידך, תמונות רבות במפלס התחתון של כותלי בית הכנסת לא נפגמו. ההסבר החלופי שהציעו חוקרי הציורים הוא שניקור העיניים נעשה דווקא בגלגולו האחרון של בית הכנסת, כאשר מולא בחול והיה לעמדה קדמית ששימשה את מגיני העיר. אפשר שהציורים הריאליסטיים הפחידו מי מהחיילים ששכנו במקום, וכדי למנוע את "נעיצת העיניים" של הציורים ניקר מאן דהוא את העיניים.
הקירות המצוירים הועברו למוזיאון הלאומי של דמשק.
גורל בית הכנסת במלחמת האזרחים בסוריה

ב-19 בספטמבר 2014 דווח שבית הכנסת נפל בידי לוחמי דאעש, הוא נשדד וייתכן שגם נהרס, במסגרת התקפותיהם של אנשי דאעש על מבנים עתיקים ומרכזי פולחן שאינם מוסלמיים סוניים. ציורי הקיר נמצאים במוזיאון הלאומי בדמשק, וככל הידוע לא נפגעו במלחמת האזרחים. מקורות קתוליים מסרו שהסיבה להרס המקומות הקדושים לנוצרים ובני דתות אחרות היא לקביעת עתידו של המקום כעיירה למוסלמים בלבד. הדיווח כלל עדות לגבי תמונות לוויין שעקבו אחרי הפגיעה בבית הכנסת העתיק ובכנסייה עתיקה הסמוכה לה במשך שנתיים תחת שלטון דאעש.
גלריית תמונות

מתוך אוסף שקופיות גיל/גילרמן (Gill/Gillerman slide collection)
משה והסנה הבוער
מעבר בני ישראל בים סוף
שמואל הנביא בוחר את דוד למלך
דוד מלך ישראל
יחזקאל - חזון העצמות היבשות
יחזקאל הנביא: גלות וגאולה של עם ישראל
משה נמשה מהיאור על ידי בת פרעה
עזרא הסופר קורא את ספר התורה באוזני העם
המן מוביל את מרדכי על סוס המלכות
יחזקאל מקבל פני השכינה
לקריאה נוספת

אוטו שנייד, ציורי בית-הכנסת בדורא-אירופוס: יצירה יהודית עתיקה ומקומה בתולדות האמנות, תל אביב: גזית, 1946
פולג יהושע, המקדש בציורי בית הכנסת בדורא אירופוס, חידושים בחקר ירושלים 11, 2006, עמ' 161–174.
חגית סיון The Paintings of the Dura Europos Synagogue (1978)
חגי אולשינצקי, בית כנסת בין אימפריות, סגולה גיליון 129, מרץ 2021.
חגי משגב, רבנית ומגוונת מאז ועד היום, תגובה למאמרו של אולשינצקי, סגולה גיליון 129, מרץ 2021.
הערות שוליים

↑  The Synagogue of Dura Europos - The Building Inscriptions
↑  Christopher Pierce Kelley, Who Did the Iconoclasm in the Dura Synagogue? Bulletin of the American Schools of Oriental Research 1994;295:57-72.
↑  אחד מבתי הכנסת העתיקים המפורסמים ביותר נפל לידי דאעש בסוריה ארי ישר, כ"ד אלול תשע"ד, 19/9/2014 (אנגלית, אתר ערוץ שבע)
↑  דאעש רוצה לשלוט בעתיד המדינה על ידי הרס עברהּ הנוצרי מיכאל פפרד, 18 בינואר 2016 (אנגלית, האתר הקתולי אמריקן-מגזין)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306109405171  VIAF: 138922024   WorldCat (עם VIAF): 138922024
ניקה

ערך זה עוסק באלה במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 אלים מקבילים:  ויקטוריה 
 אב:  פאלאס 
 אם:  סטיקס 
 אחים:  קראטוס, זלוס, ביה 
 
הפסל ההלניסטי "ניקה מסמותרקיה" (Νίκη της Σαμοθράκης) משנת 200 לפנה"ס, בו מתוארת האלה כדמות מכונפת הניצבת מול הרוח. כיום, הפסל נמצא במוזיאון הלובר בפריז, ונחשב לאחד מאוצרות האמנות הגדולים של המוזיאון.
נִיקֵה (יוונית: Νίκη, "ניצחון") היא אלת הניצחון במיתולוגיה היוונית, ובת לווייתם של זאוס, ראש האלים, ושל אתנה, אלת החכמה ותכסיסי המלחמה. היא יכולה לרוץ ולעוף במהירויות עצומות, אך זולת תכונה זו, היא לא מתייחדת ביכולות נוספות. ניקה היא בתם של פאלאס וסטיקס, ואחותם של קראטוס, ביה וזלוס. בקרב הרומאים היא נודעה כויקטוריה.
באמנות, ניקה תוארה כאישה מכונפת, העוטה לגופה גלימה מתנפנפת ומחזיקה בידיה מטה, בקבוקון או כד, ולעיתים אף כלי נגינה, דוגמת חליל או לירה. על פי רוב, היא יוצגה כדמות זעירה הניצבת על כף ידו של אל אחר, מציצה מבין בגדיו וגלימותיו או מעופפת ממעל לו, סמל לניצחון ולתקווה.
ייצוגה האמנותי הידוע ביותר הוא הפסל ההלניסטי "ניקה מסמותרקיה" (Νίκη της Σαμοθράκης), בו היא מתוארת כדמות מכונפת הניצבת מול הרוח. כיום, הפסל נמצא במוזיאון הלובר בפריז, ונחשב לאחד מאוצרות האמנות הגדולים של המוזיאון, אף על פי שידיו וראשו אבדו במרוצת השנים. פסל ידוע נוסף הוא "ניקה" של הפסל היווני פאוניוס, מהמאה החמישית לפני הספירה. פסל זה מוצג במוזיאון הארכאולוגי של אולימפיה.
בתרבות פופולרית

תאגיד הספורט "נייקי" שאל את שמו מהאלה ניקה.
בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס", של הסופר ריק ריירדן, הוטל על שבעת גיבורי הסדרה ללכוד את ניקה. ייצוגה היווני נלחם בייצוגה הרומי, ומשום שטבעה הוא לגרום להעצמת התחרותיות, המלחמה הפנימית הזו יצאה מכלל שליטה. השבעה לכדו אותה על מנת שיוכלו להשכין שלום בין הגיבורים, בין בני האלים הרומאים לבין בני האלים היוונים.
ראו גם

ניקה המתירה את סנדלה
ניקה מסמותרקיה
אקרנופלן מסדרת לון

| --- | --- |

אקרנופלן מסדרת לון ב-2021
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אקרנופלן 
 צי:  הצי הסובייטי 
 אוניות בסדרה:  1
 ציוני דרך עיקריים
 תקופת הפעילות:  ?–1999
 מיקום:  41°56′25″N 48°22′43″E﻿ / ﻿41.940277777778°N 48.378611111111°E﻿ / 41.940277777778; 48.378611111111 
 מידות
 הֶדְחֶק:  380 טון
 מעמס:  94 טון
 אורך:  73.8 מ'
 רוחב:  44 מ'
 עומק הספנה:  19.2 מ'
 שוקע:  2.5 מ'
 נתונים טכניים
 הנעה:  8 מנועי Kuznetsov NK-87
 אמצעי לחימה
 חימוש:  6 משגרי רקטות P-270 מוסקיט  זוג תותחי PI-23 בקוטר 23 מ"מ
 
אקרנופלן לון (ברוסית: Лунь, סיווג סובייטי: פרויקט 903) הוא האקרנופלן היחיד שזכה להיכנס לשירות מבצעי בתור ספינת מלחמה, במסגרת שייטת הים הכספי של הצי הסובייטי. האקרנופלן תוכנן על ידי רוסטיסלב אלכסייב בשנת 1975, ושירת בצי הסובייטי ולאחר מכן בצי הרוסי משנת 1987 ועד סוף שנות ה-90.
האקרנופלן טס באמצעות עילוי הנוצר על ידי אפקט הקרקע, אשר פועל על כנפיו הגדולות כאשר הוא נמצא בגובה של כ-4 מטרים מעל פני הים. על אף הדמיון למטוסים קונבנציונליים, אקרנופלאנים כמו ה"לון" אינם מסווגים כמטוסים, מטוסי ים, רחפות או סנפיריתות, אלא ככלי שיט לפי הארגון הימאות הבין-לאומי, בשל השימוש באפקט הקרקע המאפשר תנועה בסמוך לפני המים.
אפקט הקרקע מתרחש כאשר כלי הטיס טס בגובה נמוך מאוד מעל פני הים או הקרקע, מה שמפחית את הגרר על ידי מניעת היווצרות מערבולות קצה כנף. תופעה זו אינה מתרחשת בגבהים גבוהים.
פירוש השם "לון" (Лунь) מהשפה הרוסית הינו זרון.
עיצוב ופיתוח

אקרנופלן סדרת לון היה אקרנופלן שפותח על בסיס אב-הטיפוס אקרנופלן KM, אשר זכה לכינוי מפלצת הים הכספי.
האקרנופלן סדרת לון הופעל על ידי 8 מנועי Kuznetsov NK-87 טורבו-פאן שהותקנו על קנארדים קדמיים, כאשר כל אחד מהם ייצר 127.4 קילו-ניוטון של דחף. הוא היה בעל גוף סירת מעופף עם לוח סטייה גדול בתחתיתו, שנועד לספק "שלב" להמראה. היה לו מהירות שיוט מקסימלית של 550 קמ"ש.
הוא היה מצויד ללוחמה נגד קרקע, ונשא את הטיל המונחה P-270 מוסקיט. 6 משגרי רקטות P-270 מוסקיט הותקנו ב-3 זוגות על פני השטח הגבי של גוף המטוס עם מערכות מעקב מתקדמות שהותקנו באף ובזנב.
הדגם היחיד של סוג זה שנבנה עד תום היה MD-160, שנכנס לשירות בשייטת הים הכספי ב-1987. הוא יצא משירות בסוף שנות ה-90 ואוחסן בבסיס חיל הים הרוסי בים הכספי בקספייסק עד לשנת 2020.
האקרנופלן השני מסוג לון נבנה באופן חלקי בסוף שנות ה-80. במהלך בנייתו, הוא עוצב מחדש כבית חולים שדה נייד שניתן לפריסה מהירה לכל מקום חופי או ימי. שמו היה "ספסטל" (תרגום: "מציל"). בעקבות קריסת ברית המועצות ב-1991 וביטול המימון הצבאי, הופסקה בניית הכלי השני. נכון לשנת 2021, ה"ספסטל" שבנייתו לא הושלמה מאוחסן ליד נהר הוולגה במתחם תעשייתי ישן בעיר ניז'ני נובגורוד שבמרכז רוסיה.
העיצוב של ה"לון" כלל כמה חסרונות. אחד מהם היה שבעוד שהאפקט הקרקעי אפשר לו לטוס בגובה נמוך, כדי לנצל את האפקט הוא היה צריך לטוס בגובה נמוך של 1.5-3.0 מ' מעל המים בגלל מוטת הכנפיים הקצרה, ולכן לא יכול היה לטוס כאשר הים היה גלי במידה כלשהי או בכלל מעט סוער. חסרון נוסף היה שהאקרנופלן תוכנן רק לנצל את עקרון האפקט הקרקעי, ולכן לא היה יכול לעלות לגבהים גבוהים יותר. הדרישה למים רגועים לפעולה, והיכולת המוגבלת לטוס מעליהם כאשר הם לא רגועים, הגבילה מאוד את מקומות הפריסה שלו.
מבצע גרירה ב-2020

ב-31 ביולי 2020, האקרנופלן MD-160 מסדרת לון נגרר מבסיס חיל הים בקספייסק, במטרה להציג אותו בסופו של דבר לציבור בדרבנט, דאגסטן, בפארק הפטריוט המתוכנן, מוזיאון ופארק שעשועים משולב שיציג ציוד צבאי סובייטי ורוסי. מבצע הגרירה כלל את השימוש בפונטונים גומי, שלושה ספינות גרירה ושתי ספינות מלוות, והיה אמור לעבור 100 ק"מ אם המבצע היה הושלם. עם זאת, במהלך הגרירה האקראנופלן נתקע בחוף, קרוב ליעד המתוכנן.
הצוות שניהל את מבצע הגרירה לא הצליח להעביר את הכלי הענק, ולכן האקרנופלן אובטח ונשאר בחוף תוך כדי שהיו ערוכים לתכנן כיצד להמשיך את המעבר לפארק הפטריוט בדגאסטן. בינתיים, הכלי יוצא הדופן החל למשוך תשומת לב מהתקשורת, צופים ואורחים בלתי מורשים, עוד לפני שהפארק הוקם. דו"ח אחד שפורסם באוגוסט 2020 ציין שהמטוס, שהיה חשוף לגלים באזור החוף, התחיל לספוג מים לתוכו. העברת כלי השיט ליבשה מעבר לאזור הגלישה תבטל את האפשרות שפעולת גלים מוגברת במהלך סופות עלולה לפגוע בגוף הספינה.
בדצמבר 2020, מבצע חילוץ מוצלח הוביל להוצאה של האקרנופלן מהמים, ראשו פונה קדימה, והזנב מצא את עצמו במרחק של 20–30 מ' מהים, כפי שנראה בתמונות לוויין. האקרנופלן נגרר לחוף ב-30 בדצמבר 2021.
מפעילים לשעבר

ברית המועצות ברית המועצות
הצי הסובייטי
מפרט

מפרט האקרנופלן לון:
מאפיינים כלליים:
צוות: 15 אנשים (6 קצינים, 9 נגדים)
קיבולת: 137 טון
אורך: 73.8 מטרים
מוטת כנפיים: 44 מטרים
גובה: 19.2 מטרים
שטח כנף: 550 מ"ר
משקל ריק: 286,000 ק"ג
משקל המראה מרבי: 380,000 ק"ג
הנעה: 8 × מנועי Kuznetsov NK-87 טורבופן, כל אחד עם דחף של 127.4 קילו-ניוטון (28,600 ליברות-כוח)
ביצועים:
מהירות מרבית: 550 קמ"ש (340 מייל לשעה, 300 קשר)
מהירות שיוט: 450 קמ"ש (280 מייל לשעה, 240 קשר) בגובה 2.5 מטרים (8 רגל)
טווח: 2,000 ק"מ (1,200 מייל, 1,100 מייל ימי)
סייג רום: 5 מטרים (16 רגל) באפקט קרקע
חימוש:
תותחים: שני תותחי 23 מ"מ Pl-23 בצריח זנב כפול ושני תותחי 23 מ"מ Pl-23 בצריח כפול מתחת לצינורות הטילים הקדמיים
טילים: שישה משגרים של טילים נגד ספינות מדגם P-270 מוסקיט Sunburn.
דייזי מערכות

| --- | --- |


תחנת עבודה "דייזי לוגיישן" (Daisy Logician) תוצרת החברה
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1981–הווה (כ־44 שנים) 
 מיקום המטה:  מאונטיין ויו 
 
דייזי מערכות (באנגלית: Daisy Systems Corporation) הייתה חברת טכנולוגיה שהוקמה בשנת 1981 במאונטיין ויו קליפורניה, ופיתחה מערכות הנדסה בעזרת מחשב, והייתה חלוצה בתעשיית האוטומציה של עיצוב אלקטרוני (EDA).
היסטוריה

החברה הוקמה על ידי היזם הישראלי אריה פיינגולד יחד עם דוד סטם ווינוד קוסלה; לאחר שבמהלך עבודתו באינטל פיינגולד שם לב לכך שמהנדסי אלקטרוניקה עדיין מתכנים מעגלים מודפסים בצורה ידנית בשרטוט עם נייר ועיפרון. ב-1980 החליט פיינגולד לעזוב את אינטל במטרה לפתח כלים שיאפשרו לתכנן ישירות על המחשב רכיבים אלקטרוניים, ללא צורך בשרטוט ידני, תוך ביצוע הדמיה של המערכת הסופית. בכך הייתה בין החברות הראשונות בעולם בשוק ה-Electronic design automation‏ - EDA(אנ'). המשקיעים הראשונים בחברה היו פרד אדלר וקרן Oak Investment Partners.
החברה יצרה הכנסות של כ-4 מיליון דולר בשנה הראשונה ותוך שלוש שנים נוספות ההכנסות השנתיות שלה היו מעל 120 מיליון דולר. בנוסף ביצעה החברה גם הנפקה של מניות בבורסה. בסוף 1983 הקימה החברה מרכז מחקר ופיתוח בישראל שהעסיק ב-90 עובדים. באוגוסט 1986 פרש פיינגולד מ"דייזי", לאחר שהחברה דיווחה לראשונה על הפסד. אם כי החברה חזרה להרוויח שנה אחר כך.
בתחילת 1989 החברה התמזגה עם חברת "Cadnetix Corporation" מבולדר, קולורדו, אותה רכשה תמורת 100 מיליון דולר באמצעות הלוואה קצרת טווח; כשהחברה שנוצרה הייתה ידועה רשמית בשם "Daisy/Cadnetix, Inc" ופעלה בשם המסחרי "Dazix". בשנת 1990 היא הגישה בקשה להגנה מפשיטת רגל, "צ'פטר 11", ונרכשה על ידי חברת "אינטרגרף" מאוחר יותר באותה שנה. החברה גם סגרה את מרכז הפיתוח של בישראל, שהעסיק באותה עת כ-100 עובדים. "אינטרגרף" שילבה את "Dazix" ביחידה העסקית שלה בתחום ה-EDA, שפוצלה מאוחר יותר כחברה בת עצמאית בשם "VeriBest", שנרכשה בסופו של דבר על ידי חברת "מנטור גרפיקס" (Mentor Graphics) בסוף 1999. חבילת הכלים Veribest הפכה למוצר הדגל של "מנטור גרפיקס" והוא שווק בשם "Xpedition". בשנת 2016 "מנטור גרפיקס" עצמה נרכשה על ידי תאגיד "סימנס".
מוצרים

"דייזי מערכות" פיתחה פתרון משולב של חומרת מחשב ותוכנה עבור עיצוב אלקטרוני, כולל: לכידה סכמטית (Schematic capture) (אנ'), סימולציה לוגית (Logic simulation) (אנ'), מיצוי פרמטרים וכלים אחרים לתכנון מעגלים מודפסים ועיצוב של שבבי מוליכים למחצה.
יישומי Daisy רצו על מערכת ההפעלה "Daisy-DNIX", מערכת הפעלה דמוית Unix הפועלת על מעבדי Intel 80286 ואילך.
בשנת 1983 פיתחה החברה את "Daisy DABL" ‏ (Daisy Behavioral Language) על ידי פרד צ'או. זו הייתה שפה לתיאור חומרה המשמשת לתיאור של מעגלים ספרתיים הדומה ל-VHDL.
מורשת

רבים מהעובדים של "דייזי מערכות" הפכו אחר כך ליזמים סדרתיים, בהם: אריה פיינגולד שהקים בהמשך את חברת "מרקורי", "קוואליסיסטמס" ועוד; וינוד קוסלה שהיה שותף להקמת "סאן מיקרוסיסטמס", ואחר כך היה למשקיע הון סיכון; דוד סטם שהקים את חברת התוכנה "קלריפיי", שנמכרה ל"אמדוקס" ב-2001. אילן קינרייך שהיה שותף עם פיינגולד להקמת "מרקורי", והקים אחר כך את "רדוויו תוכנה". אמנון לנדן ששימש מנכ"ל "מרקורי" במשך כעשור, וגם מחליפו בתפקיד טוני זינגלה.
הערות שוליים

1 2 3  ענת מידן, מקווים לטוב - חברת המחשבים "דייזי" בצרות. המנכ"ל אריה פיינגולד התפטר בארה"ב. ערך המניות יורד., חדשות, 29 באוגוסט 1986
↑  גד שמרון, עלייתו ונפילתו של אריה פיינגולד - הצנחן של "דייזי", מעריב, 18 באוגוסט 1986
↑  "דייזי" תשקיע 7 מיליון דולר במפעל המחשבים, מעריב, 25 בנובמבר 1985
↑  דייזי מערכות - דרושים לנו מהנדסים מעולים, דבר, 16 בדצמבר 1983
↑  אבי קרטין, מנכ"ל "דייזי" בארה"ב התפטר בעקבות פרשה בבורסה, חדשות, 17 באוגוסט 1986
↑  דוד ליפקין, בהלת מכירה של מניות דייזי בארה"ב בעקבות הודעה על ירידה ברווחים, מעריב, 27 בינואר 1986
תמר גיא, הפסד של 1.06 מיליון דולר לעומת רווח של 21 מיליון אשתקד, מעריב, 6 בנובמבר 1986
↑  חברת דייזי ממשיכה להציג רווחים, מעריב, 3 במאי 1988
↑  טלי בשן־נצר, דייזי בסכנת קיום, מעריב, 10 באוקטובר 1989
↑  נווית זומר, גופים ישראלים במו"מ לרכוש את פעילות דייזיקס, חדשות, 18 בדצמבר 1990
↑  Intergraph Sells Off VeriBest EDA Unit to Mentor Graphics. - Tech Monitor, Tech Monitor, ‏2 בנובמבר 1999
↑  אבי בליזובסקי, מנטור גרפיקס משיקה את Xpedition, הפתרון לתכנון של מערכות מרובות לוחות שמייעל את העבודה המשותפת הרב תחומית, ‏7 בנובמבר 2016
↑  צבי קצבורג, ‏סימנס רכשה את מנטור גרפיקס תמורת 4.5 מיליארד דולר, באתר "אנשים ומחשבים", 15 בנובמבר 2016
↑  מחשב הלוג'ישן וי.אקס שהוכרז לראשונה בשבוע שעבר בלונדון על-ידי חברת דייזי, הגיע כבר לתל־אביב. הוא הוצג בתערובת תיב"ם שנפתחה השבוע. הלוג'ישן משלב את אמצעי ההנדסה באמצעות מחשב של דייזי עם מחשב של חברת דיגיטל, חדשות, 20 בנובמבר 1985
↑  "PARBASE-90, International Conference on Databases, Parallel Architectures and Their Applications". IEEE. במרץ 1990. doi:10.1109/PARBSE.1990.77203. {{cite journal}}:  (עזרה); Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  הניו יורק טיימס, סאן במאבק הישרדות מול מיקרוסופט, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2002
↑  רונן סרברניק, דיווח: וינוד קוסלה השקיע 6.2 מיליון דולר בסטארט אפ הישראלי-אמריקאי iSkoot, באתר TheMarker‏, 1 בדצמבר 2006
↑  אמדוקס רכשה את חברת ה-CRM קלריפיי תמורת 200 מיליון דולר במזומן, באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2001
↑  טל שחף, פרק ג' - אריה פיינגולד, הישראלי שעשה היסטוריה בעולם המחשבים האמריקני, נמצא כאן ועושה את המחזור השלישי. חברה חדשה, ישראלית, מפתחת רעיון חדש, מעריב, 10 באוקטובר 1989
↑  גלית ימיני, העניינים הסתבכו בדרך לכיבוש העולם, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2004
↑  שירלי יום-טוב, אותן אופציות האחראיות לחשבונו המדושן של לנדן הן גם אלה שהכתימו את הקריירה שלו בכתם כהה ועיקש, באתר TheMarker‏, 11 בנובמבר 2005
↑  עומרי כהן, המנכ"ל החדש של מרקורי, טוני זינגלה: אנו מבקשים מהמשקיעים להיאזר בסבלנות, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2005