stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרננדו קאסרס
קריירת משחק

קאסרס החל את קריירת המשחק בקבוצת ארחנטינוס ג'וניורס, במדיה החל לשחק בקבוצה הבוגרת בליגת העל הארגנטינאית בשנת 1988.
ב-1991 עבר קאסרס לריבר פלייט, עימה זכה באליפות טורניר האפרטורה ב-1991. הוא השתלב בחוליית ההגנה של ריבר, שהייתה הטובה בליגה באותו טורניר, תוך שהיא סופגת 11 שערים בלבד ב-19 משחקים.
לקראת עונת 1993/1994 עבר קאסרס לריאל סרגוסה מהליגה הספרדית. הופעת הליגה הראשונה שלו הייתה במחזור השלישי של העונה, ב-19 בספטמבר 1993, במשחק ביתי מול אלבסטה, והוא הורחק לקראת סיומו בכרטיס אדום. למרות זאת, הוא היה אחד משחקני המפתח של סרגוסה באחת העונות הטובות בתולדותיה. סרגוסה סיימה במקום השלישי בליגה הספרדית, עשר נקודות פחות מהאלופה ברצלונה, וזכתה בגביע הספרדי לאחר שניצחה בגמר את סלטה ויגו בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה. קאסרס היה הבועט הראשון של סרגוסה בדו-קרב, ודייק בדרך לניצחון 5-4.
בזכות הזכייה בגביע, השתתפה סרגוסה בעונת 1994/1995 בגביע אירופה למחזיקות גביע. סרגוסה הדיחה בין היתר את פיינורד וצ'לסי, בדרך לזכייה ראשונה בתולדותיה בתואר אירופי, לאחר ניצחון 2-1 בגמר על ארסנל. קאסרס היה בהרכב סרגוסה ושיחק לכל אורך הגמר.
ב-1996 הצטרף קאסרס לבוקה ג'וניורס, שם רשם 15 הופעות ליגה תחת המאמן קרלוס בילארדו, ובהמשך העונה חזר לספרד, והצטרף לולנסיה. קאסרס הוחתם על ידי המאמן הארגנטינאי חורחה ולדאנו, והצטרף לשני ארגנטינאים חדשים נוספים שהצטרפו באותה עונה לקבוצה, אריאל אורטגה וקלאודיו לופס. קאסרס שיחק בקבוצה עונה וחצי ורשם 51 הופעות ליגה, בעונה הראשונה תחת ולדאנו ובשנייה תחת קלאודיו ראניירי, אך לא הגיע להישגים עם הקבוצה שסיימה פעמיים במרכז הטבלה.
לקראת עונת 1998/1999 הצטרף קאסרס למאמנו לשעבר בסרגוסה, ויקטור פרננדס, וחתם בקבוצת סלטה ויגו. קאסרס היה לשחקן הרכב קבוע בסלטה, שבעונת השיא שלה עם קאסרס - עונת 2002/2003 - הגיעה למקום הרביעי. בעונת 2003/2004 הגיעה סלטה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות, ואף העפילה ממנו לשמינית הגמר, אך נכשלה בליגה וירדה לאחר מספר עונות מוצלחות לליגת המשנה. בסיום העונה, לאחר שש עונות בהן רשם כמאתיים הופעות ליגה, סיים קאסרס את דרכו בסלטה ויגו.
קאסרס נותר תקופה קצרה נוספת בספרד, כשחתם במדי קורדובה מליגת המשנה לעונת 2004/2005, אך לאחר כארבעה חודשים בלבד סיים את דרכו בקבוצה. קאסרס חזר למולדתו וחתם באינדפנדיינטה. לאחר כשנתיים, בשלהי הקריירה, חזר קאסרס לקבוצת נעוריו ארחנטינוס ג'וניורס, אך נכנע לפציעה בברכו שמנעה ממנו לשחק שוב במדי ארחנטינוס, ופרש מכדורגל בשנת 2007, בגיל 38.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

קאסרס החל את דרכו בנבחרת ארגנטינה בשנת 1992, תחת המאמן אלפיו באסילה. שנה אחר כך, זומן קאסרס על ידי המאמן לסגל נבחרת ארגנטינה לקראת קופה אמריקה 1993 באקוודור. קאסרס רשם שתי הופעות בטורניר, כשנכנס פעמיים כמחליף במקומו של אוסקר רוג'רי בשני משחקי ההכרעה של הטורניר. הוא עלה במחצית במשחק חצי הגמר מול קולומביה שהסתיים בניצחונה של ארגנטינה בפנדלים, ובדקה ה-40 במשחק הגמר מול מקסיקו שהסתיים בניצחונה של ארגנטינה 2-1, ובזכייתה בטורניר.
שנה אחר כך, זומן קאסרס על ידי באסילה לסגל ארגנטינה לקראת מונדיאל 1994 בארצות הברית. קאסרס הגיע לטורניר כשחקן הרכב של באסילה, ופתח בהרכב ארגנטינה בכל ארבעת המשחקים שלה בטורניר, עד להדחה בשמינית הגמר על ידי רומניה.
קאסרס הוסיף לשחק גם תחת המאמן דניאל פסארלה שהחליף את באסילה לאחר הטורניר. פסארלה זימן את קאסרס לסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 1995. קאסרס פתח בשלושה מתוך ארבעת משחקיה של ארגנטינה בטורניר, כולל בהדחה מול ברזיל בפנדלים בשלב רבע הגמר.
הוא כבש את שערו היחיד במדי ארגנטינה במשחקו הרשמי האחרון במדיה, שוויון 1-1 עם קולומביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998.
בסך הכל רשם קאסרס 24 הופעות במדי נבחרת ארגנטינה, בהן כבש שער אחד.
חיים אישיים

ב-1 בנובמבר 2009 נורה קאסרס בראשו בעת שנהג ברכב ה-BMW שלו, בפרברי העיר בואנוס איירס, בזמן ניסיון שוד. כדור אחד פגע ישירות בעינו הימנית. קאסרס הוחזק בתרדמת במשך שמונה שבועות, ממנה יצא ב-29 בדצמבר. לאורך כל התקופה היה קאסרס בסכנת חיים ממשית. לאחר שיצא מהתרדמת, החל קאסרס בתהליך שיקום, אך הוא עדיין מרותק לכיסא גלגלים.
באוגוסט 2013 הותקף שוב, הפעם בביתו. לאחר שאוים והוכה, נגנבו מביתו חפצים יקרי ערך וכן כסף שנועד לממן את תהליך השיקום שלו.
תארים

אליפות ארגנטינה: 1991 (אפרטורה)
הגביע הספרדי: 1993/1994
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1994/1995
גביע האינטרטוטו: 2000
קופה אמריקה: 1993
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988/1989 | ארחנטינוס ג'וניורס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 42 | 1 |
| 1989/1990 | ארחנטינוס ג'וניורס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 35 | 3 |
| 1990/1991 | ארחנטינוס ג'וניורס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 34 | 1 |
| 1991/1992 | ארחנטינוס ג'וניורס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 18 | 0 |
| 1991/1992 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 16 | 0 |
| 1992/1993 | ריבר פלייט | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 37 | 2 |
| 1993/1994 | ריאל סרגוסה | ספרדלה ליגה | 30 | 1 |
| 1994/1995 | ריאל סרגוסה | ספרדלה ליגה | 31 | 0 |
| 1995/1996 | ריאל סרגוסה | ספרדלה ליגה | 30 | 2 |
| 1996/1997 | בוקה ג'וניורס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 15 | 1 |
| 1996/1997 | ולנסיה | ספרדלה ליגה | 22 | 0 |
| 1997/1998 | ולנסיה | ספרדלה ליגה | 29 | 0 |
| 1998/1999 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 36 | 1 |
| 1999/2000 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 35 | 1 |
| 2000/2001 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 36 | 0 |
| 2001/2002 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 33 | 1 |
| 2002/2003 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 34 | 0 |
| 2003/2004 | סלטה ויגו | ספרדלה ליגה | 24 | 0 |
| 2004/2005 | קורדובה | ספרדליגה אדלנטה | 12 | 0 |
| 2004/2005 | אינדפנדיינטה | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 11 | 0 |
| 2005/2006 | אינדפנדיינטה | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 35 | 0 |
| 2006/2007 | ארחנטינוס ג'וניורס | ארגנטינהליגת העל הארגנטינאית | 0 | 0 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 595 | 14 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ארגנטינה> שנה | נבחרת ארגנטינה> הופעות | נבחרת ארגנטינה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1992 | 1 | 0 |
| 1993 | 6 | 0 |
| 1994 | 6 | 0 |
| 1995 | 8 | 0 |
| 1996 | 2 | 0 |
1997: 1
| סה"כ | 24 | 1 |
פרננדו פסואה

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1888 ליסבון, פורטוגל 
 פטירה:  30 בנובמבר 1935 (בגיל 47) ליסבון, פורטוגל 
 שם לידה:  Fernando António Nogueira Pessoa 
 מדינה:  פורטוגל, ממלכת פורטוגל 
 מקום קבורה:  מנזר ז'רונימוש 
 שם עט:  Alberto Caeiro, Ricardo Reis, Álvaro de Campos, Bernardo Soares 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליסבון, אוניברסיטת דרום אפריקה 
 שפות היצירה:  פורטוגזית, ספרדית 
 סוגה:  שירה 
 יצירות בולטות:  ספר האי-נחת 
 תקופת הפעילות:  מ-1904 
 בן או בת זוג:  אופליה קיירוש 
 חתימה:   
 
פרננדו פסואה
פרננדו אנטוניו נוגיירה פסואה (בפורטוגזית: Fernando António Nogueira de Seabra Pessoa‏; 13 ביוני 1888 – 30 בנובמבר 1935), סופר ומשורר, נחשב לגדול המשוררים המודרניים של פורטוגל.
חייו

פסואה נולד בליסבון בשנת 1888. אמו הייתה מורה לשפות ואביו היה פקיד ממשלתי. כשהיה בן חמש נפטר אביו משחפת. שנה לאחר מכן נפטר גם אחיו, ואמו נישאה בשנית לקונסול פורטוגל בדרום אפריקה, שהייתה באותן שנים קולוניה בריטית. בשנת 1896 עבר פסואה להתגורר בעיר דרבן עם אמו ואביו החורג, ושם עברו עליו שנותיו המעצבות. כבר בשנת 1901, כשהיה בן 13, החל פסואה לכתוב שירים באנגלית, והוא המשיך בכך עד שנת 1923.
משסיים את לימודי התיכון בשנת 1905 חזר לליסבון, ועד יום מותו לא יצא עוד מהעיר. בליסבון עבד פסואה לפרנסתו כמנסח תכתובות מסחריות עבור חברות עסקיות. בשנת 1914 הקים עם אלמאדה נגריירוש ומריו דה סא-קרנירו את כתב העת "אורפאו", שנחשב פורץ דרך בזמנו. בנוסף לפעילותו בחוגים הספרותיים של ימיו, הוא גילה עניין רב במיסטיקה ובאסטרולוגיה. פסואה לא נישא מעולם, אך לאחר מותו נמצאה חלופת מכתבים שלו עם אהובתו.
כתביו

ב-1935 ראה אור ספר שיריו הראשון בפורטוגלית, "מסר". נוסף לכך, הוא פרסם ארבעה כרכים של שירה אנגלית וכמה מאות שירים וקטעי פרוזה בכתבי עת ספרותיים. פועלו הספרותי קנה לו הערכה בקרב החוגים הספרותיים בפורטוגל עוד בחייו, אולם רק לאחר מותו התבררה מידת גדולתו וחשיבותו. לאחר מותו התגלו בביתו למעלה מ-25 אלף דפים כתובים בכתב ידו, שכללו קטעי שירה, הגות, מחזות, טקסטים מיסטיים ורומנים. מפעל התרגום וההוצאה לאור של כתביו טרם הושלם.
פסואה חיבר את כתביו תחת מספר רב של שמות עט, 70 לכל הפחות. אולם בניגוד לשמות עט רגילים, אלה ששימשו את פסואה היו דמויות מפותחות, בעלות ביוגרפיה, אישיות וסגנון כתיבה משל עצמן. חלקן אף קיימו ביניהן מערכות יחסים מורכבות וביקרו זו את יצירתה של זו. דמויות אלה, שהיו כולן פרי-רוחו של פסואה עצמו, כונו בפיו הטרונימים. שלושת ההטרונימים המרכזיים של פסואה היו אלברטו קאיירו, ריקארדו רייש ואָלְוַורוּ דה קמפוש.
כתביו > הטרונימים שתורגמו לעברית

שלושת ההטרונימים העיקריים שבהם פרסם פסואה את שירתו הם אלברטו קאיירו, ריקרדו רייש ואלוורו דה קמפוש. מכלול השירה שלהם תורגם לעברית והתפרסם בשלושה ספרים, בתמיכת המפעל לתרגום ספרות מופת ובהוצאת כרמל בין השנים 2004 ו-2008.
ההטרונים אלברטו קאיירו נולד ב-1889 ונפטר בשנת 1915. הוא היה משורר טבע, חסר השכלה פורמלית, אשר שליטתו בשפה הפורטוגלית הייתה בסיסית בלבד. פסואה פרס את מכלול כל שיריו של אלברטו קאיירו בספר שתרגומו העברי נקרא "מהחלון הגבוה ביותר". את ההקדמה לספר כתב הטרונים אחר, ריקרדו רייש.
רייש היה תלמידו של קאיירו ורופא במקצועו. הוא החזיק בתפיסת עולם פגאנית והפגין בשיריו אהדה רבה לתרבות הקלאסית. לכתיבתו של המשורר הרומי הוראטיוס נודעה השפעה רבה על שירתו. שיריו כתובים במשקל ומתאפיינים בנימה מאופקת ומתונה. אהובתו לידיה היא דמות מרכזית בשיריו. רייש הוא גם גיבור ספרו של ז'וזה סאראמאגו, "שנת מותו של ריקארדו רייש". בנוסף להקדמה לספרו של קאיירו, ראו אור בעברית גם כמה משיריו של רייש בקובץ השירים "כל חלומות העולם". מכלול שירתו של רייש ראה אור בתרגום לעברית, והוא כלול בספר "על העמוד היציב".
אלוורו דה קמפוש, יליד 1890, היה אף הוא תלמידו של אלברטו קאיירו. במקצועו הוא היה מהנדס ימי, שרכש את השכלתו באוניברסיטת גלאזגו. דה קמפוש היה משורר מודרניסט, שהרבה להסתובב בעולם והתנסה בסמים. אחת ההשפעות המרכזיות על כתיבתו הוא המשורר האמריקאי וולט ויטמן. סגנון כתיבתו של דה קמפוש פילוסופי מאוד, אך גם סוער וקפריזי, והוא נע בין מגלומניה קיצונית לתחושת אפסות מוחלטת. כמה משיריו פורסמו בעברית בקובץ "כל חלומות העולם", ושורה מתוך שירו "חנות הטבק" היא שהעניקה לקובץ את שמו. מכלול שירתו של דה קמפוש ראה אור בתרגום לעברית, והוא כלול בספר "מה עשיתי מן החיים?".
הטרונים חשוב אחר הוא ברנרדו סוארש, שמגדיר את עצמו כ"עוזר מנהל חשבונות". הוא איננו משורר, ורשימותיו המהורהרות והפסימיות, המהוות מעין יומן, תורגמו לעברית תחת הכותרת "ספר האי-נחת". יצירה זו של פסואה לא נשלמה, והיא נמצאה בין עיזבונותיו. המהדורה העברית של הספר היא הראשונה שכוללת את כל הפרגמנטים מהם הוא מורכב, כמו גם את הערות העריכה שכתב פסואה עצמו.
פרס פסואה

החל משנת 1987 הוענק פרס פסואה. הוא מוענק עבור תרומה יוצאת דופן לתרבות פורטוגזית בתחומים שונים. בשנת 1989 הפרס הוענק למריה־ז'ואאו פירש, הפסנתרנית היחידה שקיבלה את הפרס. הפרס מוענק כל שנה לזוכה בודד. בשנת 1994, סירב ארברטו אלדר לקבל את הפרס.
ספריו שראו אור בעברית

כל חלומות העולם, תורגם בידי יורם ברונובסקי ופרנסישקו דה קושטה רייש וראה אור בהוצאת כרמל.
ספר האי-נחת, תורגם בידי יורם מלצר וראה אור בהוצאת בבל, 2000.
מהחלון הגבוה ביותר, כל שירי ההטרונים אלברטו קאיירו, תורגם בידי רמי סערי, פרנסישקו דה קושטה רייש ויורם ברונובסקי וראה אור בהוצאת כרמל, 2004.
מה עשיתי מן החיים?, כל שירי ההטרונים אלוורו דה קמפוש, תורגם בידי רמי סערי ופרנסישקו דה קושטה רייש וראה אור בהוצאת כרמל, 2006.
הבנקאי האנרכיסט, תורגם בידי יורם מלצר וראה אור בהוצאת רימונים.
על העמוד היציב, כל שירי ההטרונים ריקרדו רייש, תורגם בידי רמי סערי ופרנסישקו דה קושטה רייש וראה אור בהוצאת כרמל, 2008.
חנויות הטבק, מבחר קטעי שירה ופרוזה, בחר ותרגם: יורם מלצר, הוצאת רימונים, 2009.
מעבר להר הירוק, שירי המרובעים, תרגם, ערך והוסיף הערות ואחרית דבר: רמי סערי, ראה אור בהוצאת כרמל, 2013.
הספינה עומדת לצאת, תרגמו מפורטוגזית: רמי סערי ופרנסישקו דה קושטה רייש, אחרית דבר: רמי סערי, הוצאת כרמל, 2016.
יורד הים, דרמה סטטית במערכה אחת, תרגמה מפורטוגזית: אודליה חיטרון, הוצאת הבה לאור, 2020.
למילה מציאות אין משמעות: מניפסטים, תרגם מפורטוגולית, מאנגלית ומצרפתית: ארז וולק, הוצאת הבה לאור, 2022.
פסואה פי שלושים ושלושה, תרגם מפורטוגזית: רמי סערי, מבוא והערות סיכום: רמי סערי, ראה אור בהוצאת כרמל, 2022.
מסר, תרגם מפורטוגלית: יהל אור, הקדמה, הערות ועריכה: עודד כרמלי, הוצאת הבה לאור, 2024.
לקריאה נוספת

רות נצר, מסע בליסבון ומפגש עם כל חלומות העולם של המשורר פרננדו פסואה. השלם ושברו. כרמל. 2009. עמ' 391–401.
ז'וזה פאולו קוולקנטי, פרננדו פסואה - מעין אוטוביוגרפיה, רימונים, 2014. (הספר בקטלוג ULI)
אספת עם בנפש אחת - פרננדו פסואה וההטרונימים מאת תרצה פרויס-יעקבסון, עריכה מדעית: רמי סערי, עריכת לשון: שרה וולפסון, הוצאת כרמל, 2021.
הערות שוליים

↑   עדי קיסר, הזדמנות לגלות מחדש את כתיבתו המבריקה של פסואה, באתר הארץ, 28 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007402247205171  PLWABN: 9810646755305606  BIBSYS: 90243945  BNC: 000042540  BNE: XX886601  BnF: cb11887252t (data)  CANTIC: a10487347  CiNii: DA02216113  GND: 118740113  ICCU: CFIV020915  ISNI: 0000 0001 2103 1824  LCCN: n50016857  LNB: 000025877  MusicBrainz: f3ac2a9c-07b4-4d13-907e-5bbaa03eae40  NDL: 00452582  NKC: jn19990006477  NLA: 35418570  NLG: 290521  NLK: KAC201222198  NSK: 000051222  NTA: 068380631  RERO: 02-A000129607  SELIBR: 83375  SNAC: w6k37w9k  SUDOC: 026667673  Trove: 945868  VcBA: 495/45870  VIAF: 126144814444407525004   WorldCat (עם VIAF): 126144814444407525004 
פסלו של פסואה בליסבון
צב נהרות מרכז-אמריקני

| צב נהרות מרכז-אמריקני |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
על־משפחה:: קינוסטרנויים
משפחה:: דרמטמיסיים
סוג:: Dermatemys 
מין:: צב נהרות מרכז-אמריקני
שם מדעי
 Dermatemys mawii ‏גריי, 1847

צב נהרות מרכז-אמריקני (שם מדעי: Dermatemys mawii) הוא מין יחיד במשפחתו (הדרמטמיסיים: Dermatemydidae) של צב מים החי אך ורק במרכז אמריקה מדרום מקסיקו עד לגואטמלה. הוא קרוב של הצבים המבאישים וכמותם שייך לעל-משפחת הקינוסטרנויים (Kinosternoidea). משפחת צבים זו התפתחה כבר בעידן הקרטיקון.
מאפיינים

אורכו של צב זה עד 60 ס"מ ומשקלו הוערך בעבר עד ל-22 ק"ג, אך מדידות בזמן האחרון הגיעו רק ל-14 ק"ג. הצב בעל שריון חלק ועגלגל עם שדרות קטנות ביותר. צבעו הוא לבן עד צהוב והעור בעל גוון דומה. לזכרים יש סימונים צהובים מצדי הראש והם בעלי זנבות ארוכים יותר.
צב זה הוא יצור לילי הפעיל בנהרות אמריקה המרכזית והוא כמעט לא יוצא מהמים, אפילו לא כדי להתחמם בשמש. רק הנקבות יוצאות לשם הטלת הביצים. צב זה ניזון רק מצמחים, בעיקר מפירות כמו תאנים וכן מפרחים, אך גם מעלים של עצים יבשתיים.
צב הנהרות המרכז אמריקני נמצא בסכנת הכחדה חמורה, בעיקר משום שצדים אותו בשביל עורו ובשרו וכן בשביל אספני ביצים ושריונות.
צב זה תואר על ידי החוקר ג'ון אדוארד גריי ב-1847.
הערות שוליים

↑  צב נהרות מרכז-אמריקני באתר הרשימה האדומה של IUCN
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פליסיה מונטאלגרה

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1922 סן חוסה, קוסטה ריקה 
 פטירה:  16 ביוני 1978 (בגיל 56) איסט המפטון, ארצות הברית 
 מדינה:  קוסטה ריקה 
 בן או בת זוג:  ליאונרד ברנשטיין (1951–1978) 
 צאצאים:  ג'יימי ברנשטיין, אלכסנדר ברנשטיין, Nina Bernstein 
 פרופיל ב-IMDb
 
מונטאלגרה ולואי ז'ורדן ב-1955.
פליסיה קוהן מונטאלגרה (בספרדית: Felicia Montealegre ‏ 3 במרץ 1922 – 16 ביוני 1978) הייתה שחקנית תיאטרון וטלוויזיה צ'יליאנית ילידת סן חוסה, קוסטה ריקה. משנת 1951 ועד מותה, היא הייתה נשואה למלחין והמנצח האמריקאי ליאונרד ברנשטיין.
ביוגרפיה

מונטאלגרה נולדה ב-3 במרץ 1922 בסן חוסה, קוסטה ריקה לקלמנסיה מונטאלגרה קאראזו (סן חוזה, 1898-1963), ולרוי אלווד קון, בכיר בתעשיית הכרייה בארצות הברית שהוצב אז בקוסטה ריקה. מונטלאגרה התחנכה בצ'ילה וגדלה כקתולית, ולאחר מכן התגיירה, כאשר נישאה ללאונרד ברנשטיין (סבה מצד אביה היה יהודי).  היא עברה לניו-יורק, שם למדה שיעורי פסנתר אצל בן ארצה הצ'יליאני קלאודיו אראו.
קולה של מונטאלגרה נשמע בשתי יצירות בניצוחו של ברנשטיין: הסימפוניה השלישית של ברנשטיין, "קדיש", שהלחין והוצג בתיאטרון הטלוויזיה של קראפט (אנ') וכן גרסה של "Le martyre de Saint Sébastien" של קלוד דביסי, בביצוע חלקי באנגלית.
מונטאלגרה הופיעה גם בכמה דרמות טלוויזיה, כולל עיבוד משנת 1950 של המחזה בית בובות מאת הנריק איבסן בתיאטרון הטלוויזיה של קראפט, בו גילמה את נורה. הופעה נוספת בטלוויזיה כוללת את השידור הטלפוני של CBS משנת 1949 (חלק מהסדרה "Studio One") המבוססת על הרומן "בכבלי אנוש" מאת סומרסט מוהם, שבו גילמה מונטאלגרה את מילדרד לצד צ'רלטון הסטון בתור פיליפ קארי.  היא לא שיחקה עוד בסרטים עלילתיים, אבל שיחקה במחזה ב-1976 בברודוויי "רוצח מסכן".
אקטיביזם פוליטי

מונטאלגרה הייתה בין המייסדות של הארגון אנטי-מלחמתי, נשים נגד המלחמה בווייטנאם, "עוד אמא למען השלום" בשנת 1967.
בשנת 1970 היא וברנשטיין אירחו ערב למען מפלגת הפנתרים השחורים. במאמרו של טום וולף בניו יורק, שסיפר את אירועי הלילה ההוא בשם "Radical Chic: That Party at Lenny's", יוחד לה מקום מרכזי.  שנתיים לאחר מכן, היא גם הייתה אחת מכ־100 האנשים שנעצרו בהפגנה נגד מלחמת וייטנאם בוושינגטון.
חיים אישיים

מונטאלגרה פגשה את המלחין-מנצח ליאונרד ברנשטיין ב-1946 במסיבה שערך אראו. הם התארסו אך האירוסין הופסקו. לאחר מכן הייתה לה מערכת יחסים של כמה שנים עם השחקן ריצ'רד הארט.   לאחר מותו של הארט היא נישאה לברנשטיין, בשנת 1951, איתו נולדו לה שלושה ילדים, ג'יימי, אלכסנדר ונינה.
מונטאלגרה נפטרה מסרטן הריאה באיסט המפטון, ניו יורק, בשנת 1978, בגיל 56.
הערות שוליים

↑  Secrest, Meryle (1995). Leonard Bernstein: a life - Meryle Secrest - Google Books. ISBN 9780679737575. נבדק ב-2012-05-02.
↑  "Studio One: Of Human Bondage (1949)". נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tom Wolfe on Radical Chic and Leonard Bernstein's Party for the Black Panthers". New York Magazine. 15 באפריל 2008. נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Thomas Jr, Robert Mcg (17 ביוני 1978). "Felicia Montealegre C. Bernstein, Actress, Composer's Wife, Dead". נבדק ב-13 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Richard Hart: Yearning for the Stage". Films of the Golden Age (77): 66. Summer 2014.
↑  "Richard Hart". neptune.spaceports.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493958305171  BIBSYS: 12039708  GND: 134748271  ICCU: DDSV195299  ISNI: 0000 0000 5852 2187  LCCN: n88226090  MusicBrainz: a232d6d1-2d51-4c6d-a5fc-1927a1317f15  SNAC: w64x5ksm  SUDOC: 162101392  VIAF: 79510397   WorldCat (עם VIAF): 79510397
צועקים על אהבה

צועקים על אהבה הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק סינרגיה. האלבום יצא לחנויות בינואר 2005, בהפצת חברת התקליטים הד ארצי. יצאו לאור ממנו הסינגלים "עד שהכל יגמר", "ממשיכים לרוץ" ו"צועקים על אהבה".
האלבום זכה לתשומת לב רבה רק לאחר צירוף החידוש לשיר "חום יולי אוגוסט", שבמקור שר שלמה ארצי.
רשימת השירים באלבום

| שיר | זמן | מילים | לחן | עיבוד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ממשיכים לרוץ | 04:13 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| ספרי | 04:49 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| לחבק אותך | 04:41 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| חושך | 03:59 | רון הופמן, רועי גפן | רון הופמן, רועי גפן | סינרגיה |
| עד שהכל ייגמר | 03:39 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| כל הזבל עלייך | 03:40 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| מה עשיתי | 03:44 | בנואה נחייסי, רועי גפן | רועי גפן | סינרגיה |
| זה לא ביחד (גרסת פסנתר) | 01:24 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| זה לא ביחד | 04:06 | רון הופמן | רון הופמן | סינרגיה |
| צועקים על אהבה | 04:31 | רועי גפן | רועי גפן | סינרגיה |
| כוכב | 05:46 | רון הופמן | רון הופמן, רועי גפן | סינרגיה |
| סינרגיה | 03:40 | רועי גפן | רון הופמן | סינרגיה |
| מגיע לי אותי | 03:21 | רון הופמן, רועי גפן | רון הופמן, רועי גפן | סינרגיה |
| סינתטי | 04:15 | רועי גפן | רון הופמן | סינרגיה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צב נמרי

| צב נמרי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים יבשתיים
סוג:: Stigmochelys
מין:: צב נמרי
שם מדעי
 Stigmochelys pardalis ‏בל, 1828

צב נמרי (שם מדעי: Stigmochelys pardalis) הוא מין של צב יחידי בסוגו החי בסוואנות בדרום-מזרח אפריקה. צב זה תואר על ידי חוקר הטבע תומאס בל ב-1828. הצב הנמרי נכלל בין חמשת הקטנים.
מאפיינים

זהו הצב הרביעי בגודלו בצבי היבשה בעולם (לאחר צב גלאפגוס, צב אלדברה וצב יבשה דרבני). הוא יכול להגיע לאורך 70 ס"מ ולמשקל 54 ק"ג. התגלו גם פרטים באורך של יותר מ-100 ס"מ. צב זה קיבל את שמו מטבעות השריון שלו המנומרות בכתום, צהוב ושחור וביניהם הרקע שחור. השריון גבוה ומקומר כלפי מעלה והרגליים קטנות אך יכולת לרוץ והטפרים חדים וחזקים. צבע הקשקשים הוא צהוב חיוור או חום. הראש מזכיר צורת מלבן עם מקור כמעט בלתי נראה ואין לו שיניים.
הצבים הנמריים הם יצורים איטיים, שלווים ואוכלי עשב החיים בקבוצות קטנות. לעיתים הם מותקפים על ידי טורפים גדולים כמו אריות, נמרים ועיטים גדולים ואצל הקטנים גם נצים, בזים, ינשופים, עורבים, לטאות, נחשים ושועלים. הם מתחפרים בשריון ומחכים שהסכנה תחלוף וגם משמיעים עקב כך קול שריקה פתאומי.
צבים אלה רועים בסוואנות ואזורים חמימים וטרופיים ברחבי אפריקה בבוצוואנה, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אתיופיה, קניה, מלאווי, מוזמביק, נמיביה, רואנדה, סומליה, סודאן, סווזילנד, טנזניה, אוגנדה, זמביה, זימבבואה ודרום אפריקה.
צב זה ידוע כמאריך ימים עד לגילאים 80–100 שנים.
הערות שוליים

↑  צב נמרי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537322405171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא זוחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צונדוקו

ערימת ספרים שנמצאה לאחר ניקוי חדר
צונדוקו (積ん読 - tsundoku) הוא מונח ביפנית, המתאר רכישה וצבירה של ספרי קריאה, אך מבלי לקרוא אותם.  המונח משמש גם לספרים על המדף המוכנים לקריאה בשלב מאוחר יותר.
מקורו של המונח בעידן מייג'י (1868–1912) כסלנג יפני. הוא משלב את המילים tsunde-oku (積んでおく, לערום דברים למועד מאוחר יותר ולעזוב אותם) ודוקושו (読書, ספרי קריאה).
הערות שוליים

↑  Brooks, Katherine (19 במרץ 2017). "There's A Japanese Word For People Who Buy More Books Than They Can Actually Read". The Huffington Post. נבדק ב-16 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Tobar, Hector (24 ביולי 2014). "Are you a book hoarder? There's a word for that". Los Angeles Times. נבדק ב-16 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tsundoku: The art of buying books and never reading them". BBC News. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Crow, Jonathan (24 ביולי 2014). "'Tsundoku', the Japanese Word for the New Books That Pile Up on Our Shelves, Should Enter the English Language". Open Culture. נבדק ב-28 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  ""Tsundoku," the Japanese Word for the New Books That Pile Up on Our Shelves, Should Enter the English Language". Open Culture. 24 ביולי 2014. נבדק ב-16 באוקטובר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
צוען

צֹעַן עיר מצרית קדומה, ממזרח לדלתת הנילוס. שמה מופיע לראשונה במקרא בספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"ב בסיפור המרגלים שיצאו לתור את הארץ בשליחות משה. יש המזהים את צוען עם העיר הקדומה אווריס בירתם של הפרעונים החיקסוסיים, או פי-רעמסס שנבנתה על־יד חורבותיה. אחרים זיהו את העיר עם טאניס המופיעה במקורות הלניסטיים. אסטלה מימי רעמסס הראשון שנתגלתה בצאן אל חגר מציינת "ארבע מאות שנה לבניין צוען". ומצוען שלט  גם רעמסס השני.
חורבות העיר טאניס המזוהה לדעת חלק מהחוקרים עם צוען
בספר בראשית מתוארת ישיבתם של יעקב ובניו בגושן ותהילים ע"ח היא "שדה צען". משפחת יעקב התיישבה במדבר ולא במרכזי הערים. שדה צוען הוא מקום המתאים למרעה. במקרא "שדה צוען" הוא גם כינוי למצרים. בתעודות מצריות מופיעים תיאורים על התיישבות שבטים נודדים באזור. פפירוס אנאסטזי מתאר את התיישבותם של שבטים אלה: ”סיימנו להניח לשבטי השאסו מאדום לעבור את מבצר מרנפתח אשר בת'כו אל הבריכות של פיתום של מרנפתח אשר בת'כו כדי להחיות את עצמם ואת מקניהם , על פי רצון פרעה”.
הכתוב בספר במדבר מוסר כי ”חֶבְרוֹן שֶׁבַע שָׁנִים נִבְנְתָה לִפְנֵי צֹעַן מִצְרָיִם” (ספר במדבר, פרק י"ג, פסוק כ"ב).
צען שבה ועולה בדברי הנביאים:
ישעיהו:  אַךְ אֱוִלִים שָׂרֵי צֹעַן חַכְמֵי יֹעֲצֵי פַרְעֹה עֵצָה נִבְעָרָה אֵיךְ תֹּאמְרוּ אֶל פַּרְעֹה בֶּן חֲכָמִים אֲנִי בֶּן מַלְכֵי קֶדֶם.  אַיָּם אֵפוֹא חֲכָמֶיךָ וְיַגִּידוּ נָא לָךְ וְיֵדְעוּ מַה יָּעַץ יְהוָה צְבָאוֹת עַל מִצְרָיִם.  נוֹאֲלוּ שָׂרֵי צֹעַן נִשְּׁאוּ שָׂרֵי נֹף הִתְעוּ אֶת מִצְרַיִם פִּנַּת שְׁבָטֶיהָ (ספר יְשַׁעְיָהוּ פרק י"ט פסוקים י"א-י"ג).
יחזקאל:  "וַהֲשִׁמֹּתִי אֶת פַּתְרוֹס וְנָתַתִּי אֵשׁ בְּצֹעַן וְעָשִׂיתִי שְׁפָטִים בְּנֹא" (ספר יחזקאל פרק ל' פסוק יד).
בעברית, הכינוי הנפוץ לבני רומה הוא "צוענים". אחד המקורות הוא שבעבר סברו כי מוצא בני רומה הוא במצרים, וכך למשל השם באנגלית (Gypsy) פירושו "זה שבא ממצרים" (Egyptian), ובשם העברי ישנה רמיזה לצוען.
הערות שוליים

↑  ע. ג. חורון, קדם וערב, דביר, 2000, עמ' 316
↑  וכך מתרגם אונקלוס (במדבר יג, כב) את שם העיר
1 2  יעקב מילגרום, עולם התנ"ך: במדבר, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 85
↑  ספר בראשית, פרק מ"ז, פסוקים א'–ו'
↑  ספר תהילים, פרק ע"ח, פסוק י"ב
↑  בוסתנאי עודד, עולם התנ"ך: שמות, תל אביב, דוידזון עתי, 1993, עמ' 12
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך ובנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פראיניה

| --- | --- |
דגל המועצה האזורית
 מדינה:  ברזיל ברזיל
 חבל ארץ:  פארה (Pará)
 שטח:  12,599.481 קמ"ר
 גובה:  70 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במועצה האזורית:  29,846 (1 ביולי 2020)
 קואורדינטות:  1°48′0″S 53°28′48″W﻿ / ﻿1.80000°S 53.48000°W﻿ / -1.80000; -53.48000
 he
 
פראיניה (בפורטוגזית: Prainha) היא מועצה אזורית (município) במדינת פארה שבברזיל. בשנת 2004 האוכלוסייה במקום מנתה 30,060 נפש, הצפיפות היא 2.15 נפש לקילומטר רבוע, וגודל השטח הוא 13,895.79 קמ"ר. גובה הרמה הוא 70 מטרים. המחוז עצמו ממוקם ביער האמזונאס.