stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס איאן גריפית
הערות שוליים

↑  "Thomas Ian Griffith Biography (1962?-)". אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2012. נבדק ב-27 באוגוסט 2017. some sources cite 1962... {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clary, David W. (במרץ 1993). "Meet the Karate Kid's Worst Enemy". Black Belt. p. 18. Griffith, 32... {{cite news}}:  (עזרה) [interview necessarily conducted prior to March 1993 publication date]
↑  Petski, Denise; Petski, Denise (27 במאי 2021). "Terry Silver Returns In 'Cobra Kai' Season 4". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-27 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411837405171  BIBSYS: 98043561  BNE: XX1298409  BnF: cb14183498x (data)  GND: 142098280  ISNI: 0000 0001 1949 6323  LCCN: no98028949  SNAC: w68t2dzv  VIAF: 49433259   WorldCat (עם VIAF): 49433259
ליקופילום

| ליקופילום |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: לועניתיים
סוג:: ליקופילום
שם מדעי
 Scrophulariaceae ‏בונפלאן, 1812

שיח ליקופילום פורח בלילך
ליקופילום (שם מדעי: Leucophyllum) הוא סוג של שיחים ירוק-עד ממשפחת הלועניתיים, מקור הצמח במדבריות טקסס ומקסיקו.
הצמח ובתי גידול

הפרחים הם בצורת פעמון או משפך, עם חמש אונות ושתי שפתיים, וצבעים הנעים בין לבן למגנטה לסגול. השם הגנרי נגזר מהמילים היווניות λευκός ( leukos ), שמשמעותן "לבן", ו-φυλλον ( phyllos ), שפירושו " עלה ", המתייחסות לעלווה המכוסה בטריכום. גובה השיח יכול להגיע עד 2–3 מטר. הפריחה היא בסוף הקיץ ובסתיו. העלים בצורה אליפטית, ומופיעים על הענפים בזוגות, וצבעם ירוק לבן.
שיחים אלה גדלים בקרקעות חוליות ויש להם סבילות גבוהה למלח. הם הפכו פופולריים עבור נטיעות באזורים חמים יותר ובגינון יובשני ; הם דורשים מינימום מים, מעוצבים בקלות לגדר חיה ופורחים על פני כל פני השטח שלהם. פותחו זנים של L. frutescens, L. candidum, L. laevigatum, L. langmaniae, L. pruinosum, L. revolutum ו- L. zygophyllum.
שיחי ליקופילום מפורסמים ביכולתם "לחזות" גשם, בדרך כלל פורחים מספר ימים לפני סופת גשם, ככל הנראה בתגובה ללחות. הם נקראים לפעמים "שיח ברומטר " מסיבה זו. מאמינים שזו תכונת הישרדות בבתי הגידול המדבריים למחצה של הצמחים.
בישראל הצמח נמכר במשתלות, ומשמש כשיח מתאים לגינות ציבוריות. הסוג כולל 12 מינים, מתוכם אוקלמו חמישה זנים.
מינים נבחרים

Leucophyllum alejandrae GL Nesom
Leucophyllum ambiguum Bonpl.
Leucophyllum candidum IMJohnst. – שיח ברוסטר ברומטר
Leucophyllum flyrii BL טרנר
Leucophyllum frutescens ( ברלנד. ) IMJohnst. – מרווה טקסס, ריינג'ר טקסס, עלה כסף
Leucophyllum hintoniorum GL Nesom
Leucophyllum laevigatum Standl. – מרווה צ'יוואן
Leucophyllum langmaniae Flyr – מרווה לנגמן, מרווה ריו בראבו
Leucophyllum minus A.Gray – שיח ברומטר ביג בנד
Leucophyllum mojinense Henrickson & T. Van Devender
Leucophyllum pringlei (Greenm.) Standl.
Leucophyllum pruinosum IMJohnst.
Leucophyllum revolutum Rzed.
Leucophyllum ultramonticola Flyr
Leucophyllum zygophyllum IMJohnst.
מינים נבחרים > כלאיים

Leucophyllum × 'ענן שמימי' ( L. frutescens 'Green Cloud' × L. laevigatum )
Leucophyllum × 'ענן גשם' ( L. frutescens × L. minus )
הערות שוליים

↑  "Lady Bird Johnson Wildflower Center at The University of Texas at Austin - Leucophyllum frutescens". www.wildflower.org. University of Texas. נבדק ב-30 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Holloway, Joel Ellis; Neill, Amanda (2005). A Dictionary of Common Wildflowers of Texas & the Southern Great Plains. TCU Press. p. 90. ISBN 978-0-87565-309-9.
↑  "Love those Sages". Mountain States Wholesale Nursery. אורכב מ-המקור ב-2010-11-25. נבדק ב-2010-12-03.
↑  "Subordinate taxa of Leucophyllum Humb. & Bonpl". Tropicos. Missouri Botanical Garden. נבדק ב-2010-12-03.
↑  "Leucophyllums for central Arizona urban landscapes". Arizona State University. אורכב מ-המקור ב-2011-04-18. נבדק ב-2011-02-17.
סוקנדאל

סוקנדאל (בנורווגית: Sokndal) היא המועצה המקומית הדרומית ביותר בנפת דאלאנה שבמחוז רוגלנד, נורווגיה. במזרח היא גובלת בפלקפיורד ובאגדר, במערב באייגרסונד ובצפון בלונד.
המרכז המנהלי של סוקנדאל הוא הכפר האוגה אי דאלאנה, וכפרים נוספים במועצה כוללים את לי (אנ'), רקפיורד (אנ'), סונדאלסטראנדה (אנ'), ואונה-סירא (אנ').
במועצה המקומית סוקנדאל ישנם ארבעה אתרים מרכזיים: חוף סונדל (נו') (ובו אמפיתאטרון חוף סונדל (נו')), רוגסטיינן (נו'), מכרות בלופייל (נו') ויאסינגפיורד (נו') שבו התרחשה תקרית אלטמרק. יסינגפיורד הוא גם מקור הכינוי "יסינג" בו כינו הפשיסטים בנורווגיה את הנורווגים תומכי בריטניה במלחמת העולם השנייה.
המועצה המקומית סוקנדאל הייתה הראשונה בנורווגיה שהפכה לחבה ביוזמת צ'יטאסלו הבינלאומית לשיפור איכות החיים בערים.
חברת טיטניה כורה טיטניום במכרה פתוח בהאוגה ונחשבת קריטית לקיום ההתיישבות באזור. הטיטניום מצוי במינרל אילמניט, שהמרבץ שלו בהאוגה הוא הגדול באירופה. המחצב שנכרה בהאוגה עובר זיקוק נוסף באתר קרונוס טיטן בפרדריקסטאד.
שם

מקור השם סוקנדאל הוא בעמק סוקנדאלן שם נבנתה הכנסייה הראשונה באזור. התחילית "סוקן" שמשמעה בנורדית עתיקה "לחפש" נתנה לנהר שנקרא כיום "סוקנו (אנ')" את שמו. הסופית "דאלר" משמעה בנורדית עתיקה "עמק". כך שמשמעות השם "סוקנדאלן" מכוונת לנהר המחפש את דרכו בעמק.
איות השם הוגדר רשמית בצו מלכותי מ־1917 כ"סוקנדאל", במקום Sogndal או Soggendal ששימשו לפני כן.
סמל

הסמל של סוקנדאל, שנמצא גם על דגלה, כולל שלושה מכושים על רקע מוזהב, ומסמל את חשיבות הכרייה והחקלאות למועצה המקומית. את הסמל עיצב ג'ון דיגרנס (John Digernes) מהאוגסונד (אנ').
קהילה דתית

הכנסייה של נורווגיה מחשיבה את סוקנדאל קהילה אחת: קהילת סוקן, שמהווה חלק מהפרוסטי של דאלאנה בדיוקסיה של סטאוואנגר.
בסוקנדאל שתי כנסיות של הכנסייה הנורווגית:
בנסיית סוקנדאל בהאוגה, שנבנתה ב-1803.
כנסיית אונה-סירא בכפר אונה-סירה, שנבנתה ב-1888.
קהילה דתית > קהילת ביתניה

בסוקנדאל פועלת קהילת "ביתניה": קהילה נוצרית מיסיונרית שקמה בסוקנדאל 1921 ומקושרת לתנועה הפנטקוסטלית הנורווגית. קהילת ביתניה בסוקנדאל רואה בישראל "אדמת האלוהים" וביהודים "העם הנבחר של אלוהים", ובהשראת הפסוקים "שאלו שלום ירושלים" (תהילים קכ"ב, ו') ו"מְבָרְכֶיךָ בָרוּךְ, וְאֹרְרֶיךָ אָרוּר" (במדבר כ"ד, ט') מעודדת תפילות לשלום ירושלים ולהגנת האל על ארצו ועל עמו.
הכנסייה הראשונה של בטאניה נבנתה ב־1924, וב-1948 הועברו המבנה והקהילה מסטראנדאנסט להאוגה. המבנה חודש לאורך השנים ובשנת 2013 נוספו לו בית קפה, מועדון נוער, חדרים לבית ספר יסודי וחטיבת ביניים, משרדים ואולם עם מערכת אורקולית.
ב-2022 היו בביתניה סוקנדאל 541 חברי קהילה רשומים.
היסטוריה

ההגדרה הראשונה של סוקנדאל כישות נפרדת ניתנה ב־1838 במסגרת הפיכת קהילות הכנסייה הנורווגית לרשויות מקומיות (אנ') רשמיות. סוקנדאל נקראה אז "סוגנדאל" (Soggendal).
ב-1845 הופרדה עיירת השוק סונדאל, על 311 תושביה, והפכה לרשות מקומית נפרדת מסוקנדאל.
ב-1940 הובילו הנאצים שבוי מלחמה בריטיים דרך יאסינגפיורד שבסוקנדאל בליווי ספינות נורווגיות. כוחות בריטיים תקפו ושחררו את השבויים בעוד הנורווגים לא עושים דבר מלבד למחות. התקרית, שערערה את עמדתה הנייטרלית של נורווגיה, נודעה בתור תקרית אלטמרק והניעה את הנאצים לכבוש נורווגיה בסופו של דבר.
ב-1947 הועבר שטח בעל שבעה תושבים מסוקנדאל לאייגרסונד (אנ'), אך ב־1967 הועברה חוות טיארן (Tjørn) ובה עשרה תושבים מאייגרסונד לסוקנדאל.
טבע וגאוגרפיה

סוקנדאל גובלת בים הצפוני מדרום ומערב, בנהר סירה ובפיורד אונה מדרום מזרח, בגבולה עם פלקפיורד (אנ'), ברשות המקומית לונד (אנ') במזרח ובצפון, וברשות המקומית אייגרסונד בצפון מערב.
האגמים החשובים בסוקנדאל הם אייאוואטנה, גרספיילוואטנה שנמצאים בגבולה הצפוני ואונה בדרום מזרח.
החוף בסוקנדאל רציף יחסית, ונחתך על ידי שני פיורדים בלבד: רקנפיורד ויסינגפיורד. בכניסה לרקנפיורד ניצב מגדלור לילה פרסטשאר (אנ').
הקרקע בדרום סוקנדאל סלעית מאוד, ונכללת בפארק הגיאולוגי מאגמה (אנ').
טבע וגאוגרפיה > גאולוגיה

דרום מזרח רוגלנד, שבתוך נפת דאלאנה, הוא שטח בשם אזור האנורתוזיט של רוגלנד, לשעבר "שדה אגרסונד". זוהי תצורה געשית של סלעים עמוקים ששטחה היבשתי דומה לשטחה שנמצא תחת הים הצפוני. סוגי הסלע הנפוצים שם הם אנורתוזיט, נוריט ויוטוניט, כמו גם אפטיט, מגנטיט ואילמניט בעלי החשיבות הכלכלית והסלע העמוק מנגריט. מרבצי האפטיט עשירים במיוחד בזרחן שבתבטא בצמחייה עבותה במיוחד.
לקראת סוף האורוגנזה הסווקונורווגית לפני 932 מיליון שנים, עלו מסות ממעטפת כדור הארץ לעומק של 8 קילומטרים. אזורי הגרניט והגנייס הסווקונורווגיים העתיקים סביב תצורת האנורתוזיט הותכו בחום העז, וחלקם הפכו לאוסומיליט ברוחב 15–30 קילומטרים.
מרבץ האנורתוזיט של אגרשון-אוגנה מורכב בעיקר מאנורתוזיט ומעט נוריט במזרח. במרבצים הגדולים המזרחיים יותר כמו מרבצי האנורתוזיט של הלרן או של אונה-סירה המצב הפוך: כמות הנוריט עולה על זו של האנורתוזיט. הזרועות של חדירת ביארקריים-סוקנדאל בצפון-מזרח הן החלק החד ביותר עם שכבות סלע בעלות עומק של 1–7 קילומטרים והופעות של יוטוניט, אפאטיט, מגנטיט ואילמניט (FeTiO3) בצפון ביארקריים ודרום סוקנדאל. בצפון סוקנדאל חברת טיטניה AS כורה אילמניט לצורך ייצור טיטאניום. לכרייה ברוגלנד שורשים עוד במאה ה-18.
ממשל

מועצת סוקנדאל אחראית בתחומה לחינוך היסודי עד כיתה י', לשירותי אשפוז, לשירותים לאזרחים ותיקים, לשירותי רווחה ושירותים חברתיים, לחלוקה מנהלית, לכבישים ולעזרים. הנציגים במועצה המקומית נבחרים בבחירות ישירות. ראש המועצה נבחר בהצבעה של חברי המועצה.
מבחינה משפטית סוקנדאל נמצאת תחת בית המשפט של דרום רוגלנד (אנ') ובית המשפט לערעורים של גולטינג (נו').
ממשל > הרכב המועצה 2023

| בחירות למועצה המקומית 2023> רשימה.רשימה | בחירות למועצה המקומית 2023> אחוזים. % | בחירות למועצה המקומית 2023> אחוזים.± | בחירות למועצה המקומית 2023> קולות.מס' | בחירות למועצה המקומית 2023> קולות.± | בחירות למועצה המקומית 2023> מנדטים.מס' | בחירות למועצה המקומית 2023> מנדטים.± | בחירות למועצה המקומית 2023> חברים במועצה.חברים במועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הרשימה העממית הנוצרית (אנ') | 28.9% | 2.7 | 511 / 1,797 | 33 | 6 / 21 | 1 | 2 / 7 |
|  מפלגת העבודה | 20.0% | 2.0 | 353 / 1,797 | 47 | 4 / 21 | 1 | 1 / 7 |
|  מפלגת הקידמה | 14.0% | 5.0 | 248 / 1,797 | 84 | 3 / 21 | 1 | 1 / 7 |
|  מפלגת המרכז | 13.2% | 1.4 | 234 / 1,797 | 19 | 3 / 21 |  | 1 / 7 |
|  ימינה | 10.3% | 1.2 | 182 / 1,797 | 27 | 2 / 21 |  | 1 / 7 |
|  שמאלה (נו') | 10.1% | 3.2 | 179 / 1,797 | 53 | 2 / 21 | 1 | 1 / 7 |
|  האדומים | 3.5% | 3.5 | 61 / 1,797 | 61 | 1 / 21 | 1 | 0 / 7 |
| אחרים | 1.61% | 12.6 | 29 / 1,797 | 230 | 0 / 19 | 3 | 0 / 7 |
| סה"כ | 71.4% | 71.4% | 1797 | 1797 | 21 | 21 | 7 |
ראש המועצה: ביירן-אינגה מידלנד (נו') (מפלגת המרכז), סגן ראש המועצה: אווי סילייה אולסן סלבה (נו') (ימינה)
מקור: "Møte i kommunestyret den 30.10.2023". Sokndal kommune., valgresultat.no
ממשל > ראשי המועצה

ראשי המועצה מאז 1972:
| בחירות למועצה המקומית 2023> שם | בחירות למועצה המקומית 2023> תחילת כהונה | בחירות למועצה המקומית 2023> סוף כהונה | בחירות למועצה המקומית 2023> משך כהונה בשנים | בחירות למועצה המקומית 2023> מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| קלאוס אגיל פיילינג (אנ') | 1972 | 1975 | 2 |  ימינה |
| רנדולף סקרטינג (נו') | 1986 | 1990 | 4 | הרשימה העממית הנוצרית (אנ') |
| תורלייף פ. סטולה (נו') | 1990 | 1995 | 5 |  מפלגת העבודה |
| רנדולף סקרטינג (נו') | 1995 | 1999 | 4 | הרשימה העממית הנוצרית (אנ') |
| גודמונד הולמן (נו') | 1999 | 2007 | 8 |  מפלגת העבודה |
| דאג סורנסן (נו') | 2007 | 2011 | 4 |  מפלגת העבודה |
| טרונד ארנה פדרסן (נו') | 2011 | 2019 | 8 | הרשימה העממית הנוצרית (אנ') |
| יונאס אנדרסן סייד (נו') | 2019 | 2023 | 4 | הרשימה העממית הנוצרית (אנ') |
| ביירן-אינגה מידלנד (נו') | 2023 | מכהן | - |  מפלגת המרכז |
אתר המילניום

עם הכניסה לשנות ה־2000 נדרשו כל מחוז וכל מועצה מקומית לבחור "אתר מילניום" בתחומם שיזכה להשקעה וטיפוח. בסוקנדאל נבחר בית הספר הישן בהאוגה כאתר המילניום. מבנה בית הספר שהוקם ב-1937, הפסיק לשמש בית ספר והפך למוקד פעילות של עמותות ומתנדבים עם הקמת בית ספר חדש בכפר בה בשנות ה-60.
אנשים מפורסמים מסוקנדאל

בנדיקס פראהל (נו') (1747-1814) מן הסופרים הפוריים ביותר של נורווגיה בתחילת המאה ה-19.
קארל אדולף דאהל (אנ') (1769-1819) חבר האספה המכוננת של נורווגיה.
טנס פריילנד (נו') (1879-1914) רופא ומסיונר בסין.
הנס ריידאר הולטרמן (אנ') (1895-1966), קצין נורווגי שידוע בכינוי "הרב-סרן מהגרה".
ארתור הולמסלנד (נו') (1910-1973) מוציא לאור ומנהל הוצאת אסקהאו.
רולף יוהאן לנסקוב (אנ') (1928-2014) מהנדס אזרחי, רקטור אוניברסיטת טרונדהיים 1987–1993.
טנס (אנ') (פרנק טנסן) (נולד 1972), זמר מבצע וגיטריסט.
אנה טנסן (אנ') (נולדה 1974), כדורגלנית ואלופה אולימפית בסידני 2000.
ויבקה סטנה (נולדה 1978) זמרת סופרן מתחום המטאל הגותי ושחקנית.
סירי סגלם (אנ') שחקנית כדוריד שהשתתפה בנבחרת נורווגיה, זוכת מדליית הארד באליפות העולם הכדוריד לנשים בסין 2009.
יונאס אנדרסן סייד (נו') (נולד 1997), פוליטיקאי נורווגי ממפלגת העם הנוצרית.
דיאלקט

בקבצים הבאים ניתן לשמוע את הדיאלקט של סוקנדאל:
איש מסוקנדאל: שם המקום לא תועד
איש מסוקנדאל: שם המקום לא תועד
הערות שוליים

↑  Statistisk sentralbyrå (2023-02-21). "07459: Alders- og kjønnsfordeling i kommuner, fylker og hele landets befolkning (K) 1986 - 2023".
↑  Rygh, Oluf (1915). Norske gaardnavne: Stavanger amt (בנורווגית) (10 ed.). Kristiania, Norge: W. C. Fabritius & sønners bogtrikkeri. p. 1.
↑  "Norsk Lovtidende. 2den Afdeling. 1917. Samling af Love, Resolutioner m.m". Norsk Lovtidend (בנורווגית). Kristiania, Norge: Grøndahl og Søns Boktrykkeri: 1057–1065. 1917.
↑  "Hvem er vi". betania-sokndal.no. נבדק ב-2024-09-12.
↑  "vaar historie". betania-sokndal.no. נבדק ב-2024-09-13.
↑  ממשלת נורווגיה (2022-05-13). "Antall tilskuddstellende medlemmer i tros- og livssynssamfunn i 2022" (PDF). regjeringen.no. נבדק ב-2023-03-26.
↑  Jukvam, Dag (1999). Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen (PDF) (בנורווגית). Statistisk sentralbyrå. ISBN 9788253746845.
↑  Magma UNESCO Global Geopark partners on Drifting Apart
1 2  Ivar B. Ramberg, Landet blir til – Norges geologi, Norsk Geologisk Forening, Oslo 2006 (2007), side 107–109.
↑  "Randulf Skretting er død". 2018-06-09. נבדק ב-2024-09-13.
↑  Hauge Skole - Kultursenteret gamle skolen, issuu.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 4daad656-48b1-42fb-8883-cafb690daa62 
הכפר אונה-סירא
הכפר סונדלסטראנדה
נוף בסוקנדאל
מפה גאולוגית של דאלאנה וליסטה. אזור האנורתוזיט של רוגלנד, לשעבר "שדה אדרסונד", היא תצורת סלעים עתיקה בת 920-932 מיליון שנים ובעומק של 1–8 קילומטרים, המכילה מינרלים יקרי ערך כמו אילמניט ואפטיט.
האל של רוסלנד הוא פסל ראש שנמצא מחוץ להאוגה במאה ה-18, והוא נחשב דימוי ייחודי של אל מן התקופה הטרום-נוצרית. בצילום נראה העתק הפסל שהוצב במקום בו נתגלה. צילום: ירלה וינס
מלחמת הודו-סין הראשונה

מלחמת הודו-סין הראשונה התרחשה בהודו-סין בין 19 בדצמבר 1946 ל-1 באוגוסט 1954 בין צרפת לבין הווייט מין בפיקודם של הו צ'י מין ווו נגויין גיאפ. מרבית הלחימה התרחשה בטונקין - החלק הצפוני של וייטנאם, אך התנהלו קרבות גם בשאר שטחי וייטנאם, ואף באזורים נוספים של הודו-סין הצרפתית, כמו לאוס וקמבודיה.
לאחר שאזור הודו-סין נתפס מחדש על ידי צרפת לאחר מלחמת העולם השנייה, מרדו אנשי הווייט מין נגד השלטון הקולוניאלי הצרפתי בשטחי הודו-סין שבמהלך מלחמת סין–יפן השנייה נכבשו בידי היפנים. השנים הראשונות למלחמה התאפיינו בעיקר במרידות קטנות באזורים הכפריים נגד השלטון הצרפתי. אלא שלאחר שהכוחות הקומוניסטים של סין הגיעו עד גבולה הצפוני של וייטנאם ב-1949, החלה מלחמה בהיקף מלא, כששני הצדדים מצוידים בנשק מתקדם שסופק על ידי ארצות הברית, ברית המועצות וסין.
הכוחות הצרפתיים כללו חיילים מהמושבות הצרפתיות שבצפון אפריקה, מרוקו, אלג'יריה, תוניסיה, חיילים מהשטחים הצרפתיים שבדרום-מזרח אסיה, כמו לאוס וקמבודיה, וקבוצות מיעוט וייטנאמיות שתמכו בצרפת, וכן יחידות מקצועיות של אירופאים מהלגיון הצרפתי. המלחמה לא נהנתה מתמיכה בצרפת, וכונתה בה לעיתים "המלחמה המטונפת" (la sale guerre), בעיקר בידי קומוניסטים ואינטלקטואלים צרפתיים שמאליים כז'אן-פול סארטר.
האסטרטגיה הצרפתית לדחוק את הווייט מין לתקוף בסיסים צרפתיים מוגנים היטב באזורים מרוחקים פעלה היטב בקרבות כדוגמת קרב נה סאן, אך המחסור באמצעי בנייה (במיוחד בטון), בטנקים ובכיסוי אווירי אפקטיבי, מנעו הגנה יעילה של הכוחות הצרפתיים. הצרפתים הובסו וספגו אבדות כבדות במרבית היחידות הלוחמות שלהם, וזאת בעיקר כתוצאה מלוחמת גרילה ומתקיפות ממארבים שהטמינו לוחמי הווייט מין.
לאחר תום המלחמה התכנסה ועידה בז'נבה, שהחליטה, ב-21 ביולי 1954, על חלוקה זמנית של וייטנאם לאורך קו הרוחב 17, כך שהשטח שמצפון לו הועבר לידי הווייט מין תחת שליטת הו צ'י מין, והשטח שמדרום לו הפך לדרום וייטנאם תחת שלטון המלך באו דאי. שנה אחר-כך הודח המלך על ידי ראש הממשלה שלו נו דין דיים, והוקמה הרפובליקה של דרום וייטנאם. סירובו של דיאם לשאת ולתת עם הצפון על בחירות כלליות ב-1956, אף שכך נקבע בוועידה שהתכנסה בז'נבה, ושאיפתו של הו צ'י מין להשתלט על הדרום ולהפוך את וייטנאם כולה למדינה קומוניסטית תחת שלטונו, הובילו בסופו של דבר לפריצתה של מלחמת הודו-סין השנייה, היא מלחמת וייטנאם, ב-1959.
רקע

ההתיישבות הצרפתית באזור הודו-סין, אשר שכנה בשטחם של לאוס, קמבודיה ווייטנאם, החלה בשליחויות מיסיונריות קתוליות במאה ה-16 ונמשכה בתמיכת מיעוט מקומי שהתנצר. מאוחר יותר התפשטה וייטנאם והפכה לאימפריה ששלטה על כל האזור והתייחסה בחוסר סובלנות לזרים. ב-1858 נקט נפוליאון השלישי במהלך צבאי שנמשך עד 1888 והסתיים בהשתלטות צרפת על האזור הגאוגרפי שכונה "הודו-סין". ההשתלטות הקולוניאלית שנמשכה כמאה שנה, העשירה את כלכלת צרפת. הקולוניה לא הפכה למושבת התיישבות, אלא נותרה מקור כוח שלטוני-כלכלי-תרבותי.
רקע > המצב בצרפת ערב מלחמת הודו-סין

מלחמת הודו-סין התנהלה 15 אלף קילומטר מצרפת. השלטון בצרפת שאחרי מלחמת העולם השנייה לא יציב, הכלכלה ההרוסה ודעת הקהל הצרפתית אדישה למדיניות החוץ. בנוסף הייתה מגמה הכללית של דה-קולוניזציה של מעצמות. הצירוף של מוטיבציה נמוכה ודלות באמצעים הקשה על השלטון הקולוניאליסטי הצרפתי להגדיר אסטרטגיית פעולה ברורה בלחימה בהודו-סין.
רקע > המצב הגאופוליטי ערב מלחמת הודו-סין

בתום מלחמת העולם השנייה ארצות הברית נקטה בעמדה נייטרלית לגבי הסכסוך בחבל הודו-סין, והעדיפה להתמקד בשיקום כלכלת אירופה ההרוסה (תוכנית מרשל). עם עליית הגוש הסובייטי והאיומים הגלויים מצד ברית המועצות כלפיה, ארצות הברית נתנה תמיכתה המדינית כלכלית לצרפת להמשך פעילויותיה בחבל הודו-סין כנגד המחתרת המזוהה עם הגוש הקומוניסטי.
רקע > המצב בווייטנאם ותנועות ההתנגדות הלאומיות

כבר בתחילת המאה ה-20 קמו תנועות התנגדות לשלטון הקולוניאליסטי. לקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939 הגיע המהפכן הקומוניסטי הו צ'י מין מצרפת והקים ארגון גג לכל תנועות ההתנגדות הלאומיות הווייטנאמיות - ה"וייט מין". התנועה מתחילה בתעמולה לאומנית ומאוחר יותר בלחימת גרילה נגד השלטון הקולוניאליסטי.
רקע > השתלטות יפן על הודו-סין

בתחילת מלחמת העולם השנייה, יפן הציבה אוגדות בגבול עם המושבה ואיימה בגלוי על צרפת. צרפת - תחת משטר וישי - חתמה הסכם עם יפן על מתן חסות צבאית על רוב המושבה. מטרת יפן הייתה גירוש המעצמות המערביות מהאזור. עם שחרור צרפת ב – 1944, יפן הבינה שהיא צועדת לקראת הפסד במלחמה והחליטה לצאת למתקפת פתע נגד הישות הצרפתית על מנת למנוע חזרתה לאזור הודו-סין. היא הצליחה ליצור ואקום פוליטי והקימה תחת חסותה את וייטנאם הריבונית, ועם כניעת יפן וייטנאם הפכה לעצמאית.
רקע > סוף מלחמת העולם השנייה

בהסכמי פוטסדאם שלאחר המלחמה, המושבה חולקה בין סין לבריטניה שהעבירו את השליטה בחזרה לצרפת. המתקפה היפנית חשפה את חולשתה של צרפת לאיומים, והו צ'י מין ראה בשלטון צרפתי דרך סלולה לעצמאות.
פריצת המלחמה ומהלכה

במרץ 1946 הכירה צרפת באוטונומיה בלאוס וקמבודיה, ובריבונות בווייטנאם תחת חסות צרפתית למשך חמש שנים. הזרוע הצבאית של התנועה הלאומית בראשות הו צ'י מין התמרדה והשתלטה על צפון וייטנאם בתמיכת סין.
בחיפוש אחר פתרון פוסט קולוניאליסטי וכהתנגדות פוליטית לווייט מין, מינתה צרפת ב-1948 את הקיסר הקודם לשליט על וייטנאם "העצמאית", והפכה במהלך טקטי את המלחמה ממלחמה בכובש אימפריאליסטי למלחמת אזרחים. צבא הווייט מין מנה כמה עשרות אלפי לוחמים ונקט בלחימת גרילה על מנת לנצל את היתרון הלוקאלי שלו בהיכרות השטח כנגד העליונות הצבאית הצרפתית.
בשנותיה הראשונות של המלחמה צבא הווייט מין לא הצליח לגרום לנזקים כבדים לצבא הצרפתי בשל חוסר ניסיון מלחמתי. עם זאת, הוא הצליח להביא להתשה במורל החיילים הצרפתים שנלחמו באויב ללא חזית, ועורר בצרפת התנגדות מבית ללחימה במושבה. ב-1949 סין הפכה לקומוניסטית בראשות מאו דזה-דונג והתקרבה למחתרת. היא העבירה נשק לצבא הווייט מין והפכה אותו מלוחמים כפריים לצבא קונבנציונלי.
תמיכת סין הביאה את ארצות הברית, כחלק מהאסטרטגיה של מלחמת קוריאה ללחימה בגוש הקומוניסטי, לתמיכה בשלטון הצרפתי באזור. כצעד-נגד הכירו רוסיה הסובייטית וסין הקומוניסטית בשלטונו של הו צ'י מין בצפון המדינה, והמלחמה בהודו-סין הפכה למערכה במלחמת המערב בגוש הסובייטי.
המלחמה בין צרפת לווייט מין

צבא הווייט מין בראשות הגנרל ג'יאפ התחיל בלחימה מאורגנת: השתלט על בסיסים צרפתים מבודדים, וגרם אבדות רבות ללגיונות חיל המשמר הצרפתי. צרפת הגדירה את האויב ושינתה אסטרטגיה. מרדיפת האויב בשטח לא מוכר כהגנה אקטיבית היא עברה ליזום התקפות על מוצבי המורדים ולבנות קווי ביצורים. עשרות אלפי חיילים וייטנאמים נהרגו במערכות, דיוויזיות התפרקו ומעמד המנהיגים הצבאיים התחיל להתערער.
הצרפתים לא הצליחו למנף את ההצלחה הצבאית להצלחה מדינית, וההתנגדות מבית גברה בשל האבדות בצד הצרפתי. גנרל ג'יאפ, שעמד בראש צבא הווייט מין, איתר נקודת תורפה זו והתחיל במלחמת התשה - התקפות נגד חיילי המשמר הצרפתי תוך כדי ביצוע פעולות טקטיות כגון ניתוק קווי ההספקה.
צרפת יזמה מהלך צבאי לדיכוי תנועת ההתמרדות בפלישה נרחבת לצפון וייטנאם. הגנרל ג'יאפ הממונה על צבא הווייט מין לא השיב מלחמה מיידית והגביר את הלחץ על קווי האספקה היבשתיים. הצבא הצרפתי הבין שנכנס למלכודת והתחיל בנסיגה לא מבוקרת שגרמה לאלפי אבדות בצד הצרפתי. המהלך הוכיח שאומנם הצבא הצרפתי מסוגל להגיע בכוחות גדולים למעוזים של הווייט מין בצפון, אך בעיקר כי הצבא של הו צ'י מין מתחיל לתפקד כצבא מאורגן וחמוש היטב המסוגל לרכז מאמץ ולאיים על השלטון הצרפתי. למרות התקפות רבות של הווייט מין על מעוזים צרפתים, צרפת הצליחה לנצל את עליונותה הצבאית והטקטית וניצחה ברוב הקרבות במישור הצבאי.
הווייט מין שינו אסטרטגיה והחליטו להפעיל לחץ על השלטון הקולוניאליסטי על ידי פלישה באוקטובר 1953 ללאוס השכנה, בת בריתה של צרפת.
המלחמה בין צרפת לווייט מין > קרב דיין ביין פו

צרפת יצאה להגנת לאוס בת בריתה כדי להפגין חוסן מדיני וצבאי. היא שלחה כוח מוצנח להגן על עיירה בשם דיאן ביין פו, שנמצאת צפונית לגבול בין וייטנאם ללאוס ושהיוותה ציר מרכזי לדרכי ההספקה של הווייט מין לצפון לאוס. המבצע נחל הצלחה, צרפת השתלטה על האזור הטקטי ומנעה את המשך התקדמות צבא הווייט מין ללאוס.
הגנרל ג'יאפ זיהה את החולשה בכוח הצרפתי הנמצא במיעוט מספרי ובשטח עוין. בריכוז מאמץ גדול הוא החזיר את כוחותיו מהחזיתות הלוחמות בהבנה שבקרב זה תוכרע המלחמה, שכן אם יביס את הכוח הצרפתי בלאוס צרפת תקבל מכה קשה ולא תמשיך להחזיק כוחותיה במלחמה ללא מוצא.
בזמן זה שיווי המשקל השתנה: ארצות הברית לא הייתה מוכנה לממן עוד את מלחמת צרפת באזור אחרי סיום מלחמת קוריאה, ולעומתה סין העבירה כמויות נשק גדולות וטכנולוגיות מתקדמות לצבא הווייט מין. צרפת לא הצליחה להעביר עתודה, ולאחר קרב שנמשך 57 ימים הובסה צרפת. זו הייתה תבוסה קשה לצרפת במישור הפסיכולוגי יותר מאשר במישור הטקטי. דעת הקהל בצרפת לחצה על סיום הפעולות בהודו-סין, וממשלת צרפת הגיעה להחלטה לעזוב את המושבה הקולוניאלית האחרונה שלה באסיה.
סיום המלחמה והסכמי השלום

בסוף אפריל 1954 פתחה צרפת במהלך מדיני בשיחות שלום בז'נבה מול המורדים. בסופן הוחלט על חלוקת וייטנאם לשתי מדינות, כאשר בצפון הוקמה מדינה קומוניסטית, ומדינה פרו-מערבית בדרום. בהסכם הוחלט על בחירות שאמורות להתקיים ב-1956, שבסופן תוקם מדינה וייטנאמית מאוחדת.
הו צ'י מין החליט חד-צדדית על איחוד שתי המדינות תחת שלטונו הקומוניסטי, ויזם מהלכים להפלת ממשלת הדרום. המלחמה בין שתי המדינות הסלימה עד לפלישת הצפון לדרום, פלישה שהתפתחה למלחמת ארצות הברית בווייטנאם.
סיכום

מלחמת צרפת בהודו-סין התנהלה במישור פוליטי, הפסיכולוגי והצבאי. לצרפת הייתה אמנם עליונות צבאית טקטית לאורך כל המלחמה, אך השלטון בבירה לא הצליח להגדיר לעצמו יעדים למלחמה, דבר שהקשה על תפקוד הצבא בכל הרמות. צבא הווייט מין ידע לנצל את יתרונותיו המקומיים והצליח להביא להתשה בצד הצרפתי ולמצב הקיפאון הצבאי וחוסר יכולת להביא למימוש יתרונותיו הטכנולוגיים של צבא צרפת. בנוסף, בשל התפתחות התקשורת ונזק כלכלי עצום לכלכלת צרפת, נוצרה התנגדות דעת הקהל מבית. מכלול הגורמים האלה הביא את צרפת להפסד במלחמה למרות הניצחון הצבאי היחסי.
הגנרל ג'יאפ קרא את ההתרחשויות במישור הפוליטי-פסיכולוגי בצרפת, ולפיהם תיאם את מהלכיו הצבאיים. מלחמת הגרילה נתנה גמישות רבה לצבאו, הוא תקף ישירות את המשלוחים ודרכי הגישה של הצרפתים שלא יכלו להגיב מול אויב שנעלם מיד אחרי התקפה. אסטרטגיה זו התפתחה וכיום מתנהלות רבות מן המלחמות בדרך זו.
המלחמה הייתה גם אידאולוגית. אמנם לא כל תנועות ההתנגדות דבקו באידאולוגיה הקומוניסטית, אך הו צ'י מין הצליח להוביל אותן לכיוון זה, ובכך הפכה מלחמה זו לחלק ממערכה יותר גדולה שהתנהלה בין שתי תפישות עולם בראשות שתי מעצמות, ברית המועצות וארצות הברית. מערכה זו התפתחה עם השנים והפכה למלחמה הקרה.
צרפת הגיעה במצב של נחיתות לשיחות השלום בז'נבה ולחתימת הסכמי סיום המלחמה. בחיפוש נמהר אחרי פתרון לווייטנאם, היא קיבלה על עצמה הסכם שבהמשך לא קוים והוביל לאחת המלחמות הגדולות במחצית השנייה של המאה ה-20 — מלחמת וייטנאם.
ראו גם

וייטנאם
צרפת
מלחמת וייטנאם
נמל התעופה דונג הוי