stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האישה החכמה מתקוע
המשפט המבוים של האישה החכמה מתקוע

לאחר רצח אמנון, ברח אבשלום אל סבו תלמי בן עמיהוד מלך גשור. נושאו של הסיפור הוא התפייסות דוד ואבשלום, אשר תחילתה בניסיון לשכנע את דוד להסכים להחזרת אבשלום מגלותו בגשור. הרעיון מרכזי בסיפור הוא ההתנגדות לגאולת דם, במקרה של רצח ובמיוחד במקרה של רצח אח. התנגדות זו באה לידי ביטוי בדברי האישה שאף על פי שהיא מתייחסת למקרה הפרטי שלה, דבריה הם בעלי משמעות ותוקף כללי.
שיחה זו של האישה החכמה מתקוע היא בין הארוכות בתנ"ך. בשיחה רגילה בתנ"ך יש לפחות שני מהלכים עד שלושה מהלכים. שיחה זו מורכבת מחמישה עשר מהלכים. שמונה פעמים מדברת האישה ושבע פעמים מדבר דוד.
כמו אצל נשים מצילות אחרות - רחב (ספר יהושע ב ט-יג), אביגיל (שמואל א כה) האישה החכמה מאבל בית מעכה (שמואל ב כ טז-כב), אסתר המלכה (מגילת אסתר), היה לרטוריקה וכוח השכנוע של האישה החכמה מתקוע, תפקיד נכבד במעשה ההצלה של אבשלום למרות שבניגוד לשאר המצילות, היא לא זו שיוזמת את הצלת אבשלום אלא יואב שר צבאו של דוד. הנאום ומסגרתו ערוכים במבנה קודקודי (כיאסטי), כאשר הרעיון המרכזי של הקודקוד נמצא במרכזו של הנאום.
חכמתה של האישה לא מתבטאת רק בכישרון המשחק שלה, אלא גם בכושר הדיבור שהיא ניחנה בו. היא מתבטאת בנימוס המזוהה עם נשות חצר המלוכה. היא משתמשת במטפורה: "וְכִבּוּ, אֶת-גַּחַלְתִּי אֲשֶׁר נִשְׁאָרָה, לְבִלְתִּי שום (שִׂים) לְאִישִׁי שֵׁם וּשְׁאֵרִית עַל פְּנֵי הָאֲדָמָה". אמנם יואב מדריך אותה מה לומר וכיצד להופיע (פסוקים ב-ג), אך עליה להגיב כראוי ובנימוס המתבקש לדברי המלך, ולכוון את השיחה על מנת להשיג את המטרה אשר לשמה נשלחה.
האישה מתחילה בהצגת המשל, (פסוקים ה-ז). תכליתו של משל זה היא להשיג פסיקה משפטית מאת המלך, מבלי שיידע שאת דינו של בנו שלו הוא חורץ.
בכך דומה המשל לנמשל בנושאו המרכזי והוא שאח רצח את אחיו ושלרוצח צפוי עונש מוות.
בפסוק ז' נאמר, "וְהִנֵּה קָמָה כָל-הַמִּשְׁפָּחָה עַל-שִׁפְחָתֶךָ", בפסוק זה קיים דמיון צלילי בין המילים, משפחה ושפחה. שני שמות עצם אלו שייכים לשורש אחד. הדמיון הצלילי בין שתי המילים, מבליט את הניגוד בין המשפחה לשפחה, את הניגוד בין עונש לחנינה. השפחה העומדת לבדה מול כל המשפחה הקמה להרוג את בנה. בשל מצב זה היא נזקקת לעזרת המלך. נקמת דם הייתה נפוצה בימים ההם בחברה השבטית, והייתה גם קבילה הלכתית כמופיע במקרא על פרטי דיניו.
כדי שדוד לא יבחין בדמיון המתבקש של המשל לסיפורו האישי נבדל המשל במספר דברים מן הנמשל. כמה משפטים מדבריה נועדו לעורר רחמים בלבו של דוד ולהטות את פסק הדין לכיוון הרצוי של רחמים וחנינה בסוף המשפט. טענותיה נגד עונש מוות מבוססות על תוצאות עונש זה. לדידה המתת הרוצח מרבה שפיכות דמים, ובמקרה של רצח אף מגבירה את סבלם של ההורים, שישכלו שני בנים במקום אחד. מלבד זאת הריגת הרוצח לא תחזיר את הנרצח לחיים. המסקנה העולה מטיעוניה היא: יש לחון את הרוצח.
עיקר טיעוניה של האישה החכמה, מכוונים לרעיון המשכיות דורית של בית האב.
לאחר הצגת המשל בדבריה, מצליחה האישה לקבל מהמלך התחייבות בשבועה, כדי שהמלך לא יוכל לחזור בו אם יגלה שמדובר בבנו שלו. בפסוקים יב-יד, היא מבטאת בדבריה את משמעות התחייבות שכזו, לגבי אבשלום בנו.
לבסוף היא מסבירה למלך מדוע נקטה בהצגת מצג שווא ולא דיברה בצורה ישירה. הסבר זה נועד לשכך את כעסו של דוד. לשם כך, האישה אף חותמת במחמאה ובברכה. (פסוקים טו - יז)
האישה אינה מזכירה בנאומה את יואב, אך דוד מנחש שיד שר צבאו בדבר. היא אינה מכחישה את העובדה שידו של יואב בדבר ומנסה להסביר את המניעים שהביאו אותו לכך. היא מסירה מעצמה אחריות בהדגישה שפעלה על פי דברי יואב.
מתוך דבריה נגזר הביטוי לא ידח ממנו נדח.
לקריאה נוספת

דליה רביד, יואב בן צרויה: גיבור שנוי במחלוקת, תל אביב: הילל בן חיים, הקיבוץ המאוחד, 2009. עמ' 55-49.
יאיר זקוביץ, כי האדם יראה לעיניים וה' יראה ללבב: על תחפושת וגמולה, בסיפורי המקרא, ירושלים: אקדמון, ה'תשנ"ח, עמ' 84-80.
אהובה אשמן, תולדות חוה, בנות אמהות ונשים נוכריות במקרא תל אביב: ידיעות ספרים, 2008. עמ' 94-91.
זאב ויסמן, עם ומלך במשפט המקראי, תל אביב: הקיבוץ המאוחד,1991 . עמ' 67-42.
מרטין בובר, דרכו של מקרא, חוכמת נשים ופועלן, : ירושלים - מאגנס, 1997, עמ' 135-138.
חיים גבריהו, שיבת הנידח לנחלת אלוהים במשל האשה החכמה מתקוע, ירושלים, מוסד ביאליק, בית מקרא, כרך יד, חוברת א (לו) 1969.
הערות שוליים

↑  על המבנה הקודקודי ראו: משה גרסיאל, עולם התנ"ך שמואל ב, תל אביב: דודזון עתי, 1996, עמ' 129-130.
↑  כיבוי נר מסמל אובדן חיים ותקווה בחברה המקראית הקדומה השוו: ספר איוב, פרק י"ח, פסוק ו', ספר איוב, פרק כ"א, פסוק י"ז, ספר משלי, פרק כ', פסוק כ', פסוק כ"ז
↑  על צורת הדיבור ראו : שמעון בר אפרת, העיצוב האומנותי של הסיפור במקרא, תל אביב: ספרית פועלים, עמ 90-91.
↑  לעניין חשיבותה של המשכיות בית האב במשפחה פטריארכלית השוו: מגילת רות, ד י.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007502746405171
הרסקול

"ניקיטה הצבוע, ויכוח על האמונה". ציור מאת וסילי פרוב, 1881: האדוק בישנות ניקיטה דוברינין, מימין, מתווכח עם הפטריארך יהויקים ממוסקבה.
הרָסְקוֹל (ברוסית: раскол; "פילוג, סכיזמה") היה הקרע הדתי שהתחולל בתוך הכנסייה האורתודוקסית הרוסית בעקבות הרפורמות הדתיות שערך פטריארך מוסקבה, ניקון החל מ-1654, ושנועדו להביא להאחדה בין הנהוג ברוסיה לבין המקובל בכנסיות היווניות. השלטונות כפו את התיקונים בחוזק יד ורדפו את המתנגדים הרבים שדבקו במסורת המקומית. הללו הונהגו בין היתר על ידי הארכיבישוף אלכסנדר מוויאטקה, איוואן נרונוב, ניקיטה דוברינין ובכירים אחרים. ב-1667 הכריזה הכנסייה הרוסית חרם על המתנגדים, שהתפלגו מתוכה. חלקם התגבשו לבסוף לתנועת אדוקי האמונה הישנה.
מהות הרפורמה

קיימת הערכה, שבמאה ה-10 בזמן שרוס של קייב קיבלה על עצמה את הנצרות, באימפריה הביזנטית היו כמה נוהגים של עריכת טקסים דתיים. עם הזמן נוהג אחד השתרש ברוסיה והנוהג השני השתרש ביוון.[דרוש מקור][מפני ש...]
במהלך הזמן, בעקבות פלישת המונגולים לרוסיה, התרחקה המסורת הרוסית בצפון-מזרח רוסיה (נסיכות ולדימיר ובהמשך נסיכות מוסקבה) מהמסורת היוונית שהייתה נהוגה בדרום רוסיה (בשטחים שהיו בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא). עם הצטרפות השטחים של אוקראינה לרוסיה הצארית הפער נהיה בולט יותר והנושא הועלה ביתר חוזק.
בסוף שנות ה-40 של המאה ה-17 הגיעו למוסקבה ידיעות על שריפת ספרים דתיים רוסים במנזרים יוונים. פטריארך ירושלים בדק את הנושא וגינה אותו, אך ציין שספרים דתיים רוסים אינם תואמים את הנוהג המקובל.
במהלך כהונתו של אלכסיי הראשון היחסים עם יוון התחממו והצאר בעצמו היה אוהד גדול של התרבות היוונית-ביזנטית. בהתכתבות עם ראשי הכנסייה היוונית הוא ציין שברצונו להתאים את המנהגים ברוסיה עם מנהגים ביוון. בשנת 1653 במוסקבה ביקר הפטריארך של קונסטנטינופול שניהל הרבה שיחות בנושא זה עם הצאר. כל זה הביא לכך שאלכסיי הראשון והפטריארך ניקון סיכמו על הצורך ביוזמת רפורמה דתית.
הרפורמה ביוזמת ניקון כללה מספר היבטים:
שינוי ספרים רוסיים דתיים והתאמתם לספרים יוונים
שינוי צורת התפילות
שינוי כיוון ההליכה בצעדות דתיות
מהלך הרפורמה

הרפורמה החלה בשנת 1652. ההתנהגות של ניקון במהלך הרפורמה הייתה ברוטאלית וללא פשרות. התנהגות זו גרמה להתמרמרות ותחילת תנועת ההתנגדות נגד ניקון. בשנת 1658 ניקון עזב את תפקיד הפטריארך הרוסי לאור התקררות היחסים עם הצאר. בשנת 1666 נשללו ממנו כל תפקידיו והוא נשלח להיות נזיר במנזר. למרות זאת, בשנת 1667 באספת ראשי הכנסייה סוכם על המשך ביצוע הרפורמה שהוא יזם. כל מתנגדי הרפורמה כונו "פלגנים" (ברוסית: раскольники) והם נרדפו על ידי השלטון החילוני והכנסייה.
המשך המצב בכנסייה הרוסית

למרות רדיפת הכנסייה הרשמית והשלטונות, הפילוג בכנסייה נמשך. תומכי הנוהג הישן התרכזו ביישובים מרוחקים בצפון ובסיביר. בשנת 1800 הסינוד נתן היתר לעריכת תפילות לפי הנוהג הישן. בהתאם לצו משנת 1905 הוחלט לא לקרוא יותר את תומכי המנהג הישן "פלגנים" לאור הקונוטציה השלילית ולקרוא להם "תומכי המנהג הישן" (ברוסית: старообрядцы). כמו כן, הותר להקים כנסיות חדשות בהם תפילות יהיו לפי הנוהג הישן. זה גם המצב שנשמר עד היום.
בהתאם לנתוני מפקד האוכלוסין משנת 1897 ברוסיה התגוררו כ-2.2 מיליון תומכי המנהג הישן. בהתאם להערכה נוכחית, בתחומי רוסיה מתגוררים עתה כ-1 מיליון מתומכי המנהג הישן. בנוסף לכך, קיימות קהילות באוקראינה, בבלארוס, ברומניה, בארצות הברית, בקנדה, באוסטרליה, ברומניה, בפולין ובמדינות הבלטיות.
לקריאה נוספת

Georg Bernhard Michels,‏ At War with the Church: Religious Dissent in Seventeenth-century Russia.‏ הוצאת אוניברסיטת סטנפורד, 1999.
האחים אנדריי וסימאון דניסוב, אבות-המנזר הפלגני ויג שבקרליה בראשית המאה ה-18. האחים היו אחראים לגיבוש האדוקים בישנות כתנועה.
סלט טורקי

| --- | --- |
סלט טורקי
סלט טורקי
 
 מאכלים
 סוג:  מטבל, רוטב 
 מטבח:  המטבח הטורקי 
 מוצא:  טורקיה 
 מרכיבים עיקריים:  עגבנייה, פלפלת צ'ילי, שמן זית 
 
סלט טורקי (בטורקית: Ezme) הוא סלט של ירקות קצוצים דק במיץ עגבניות, הנפוץ במטבח הישראלי.
הסלט לרוב עשוי מפלפל אדום, בצל, שום, עלי פטרוזיליה וכוסברה קצוצים דק ומושרים ברסק עגבניות.
הסלט מתובל בלימון, שמן זית, כמון, מלח ופלפל.
יש המוסיפים למתכון הבסיסי עגבניות טריות וקצוצות, אריסה או פלפל אדום קלוי במקום טרי.
ראו גם

מטבוחה
סטארשילד

סטארשילד (באנגלית:Starshield) היא מערכת לוויינים שפותחה על ידי SpaceX. זה מערכת לווייני תקשורת ובנוסף לווייני המערכת יכולים לספק מעקב אחרי מטרות, מודיעין אותות והתרעה על שיגור טילים. המערכת פותחה על בסיס לווייני  Starlink.
היסטוריה

פיתוח מערכת החל בשנת 2020 תוך התאמת לווייני Starlink לצורכי משרד הסיור הלאומי. בסוף 2020 נחתם חוזה ראשון במטרה להתחיל בשיגורי לוויינים בשנת 2022. באותה תקופה בחברה החל לעבוד טרנס או'שונסי והוא קיבל תפקיד חשוב לפיתוח וקידום המערכת.
לאחר תחילת מלחמת רוסיה-אוקראינה התברר לשלווייני Starlink יש תפקיד חשוב במערכה. לאור ניסיון חיובי מערכת "סטארשילד" קיבלה קדימות לפיתוח. עד לשנת 2025 כ-188 לוויינים כבר שוגרו וצפויים שיגורים נוספים.
למערכת מקלבים גישה יחידות של חילות שונות של ארצות הברית לרבות משמר החופים. במהלך 2024 כוחות ארצות הברית המוצבות בטייוואן קיבלו גישה למערכת.
לווייני מערכת

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויינים | דגם | אתר שיגור |
| 19 בדצמבר 2020 | USA 312-313 | ‏ V1 | מרכז החלל קנדי |
| 13 בינואר 2022 | USA 320-323 | ‏ V1.5 | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 19 ביוני 2022 | USA 328-331 | ‏ V1.5 | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 2 באפריל 2023 | Tracking Layer (Tranche 0A) | ‏ V1.5 | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 2 בספטמבר 2023 | Tracking Layer (Tranche 0B) | ‏ V1.5 | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 19 במרץ 2024 | USA 350-351 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 22 במאי 2024 | USA 354-374 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 29 ביוני 2024 | USA 375-395 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 6 בספטמבר 2024 | USA 400-420 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 24 באוקטובר 2024 | USA 421-437 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 30 בנובמבר 2024 | USA 438-440 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 17 בדצמבר 2024 | USA 441-462 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
| 10 בינואר 2025 | USA 463-484 | ‏ v2 mini | בסיס חיל האוויר ונדנברג |
פילוג

ערך זה עוסק בקרע, שסע, פיצול. אם התכוונתם לפונקציה, הקובעת את הסיכוי לכל מאורע אפשרי, ראו .
פילוג, קרע, פיצול, שסע, סכיזמה, היפרדות, חלוקה (ומילים נרדפות נוספות) בא לתאר מקרה בו אנשים כבודדים או כקבוצות נפרדים האחד מהשני.
ניתן לתאר במונח זה גם את היפרדותם של בני זוג האחד מהשני אבל לרוב בפילוג מדובר על תהליך שקורה בארגון, תנועה, דת, או מדינה. מכאן המילה פלג לתיאור אחד הזרמים שיצאו מהזרם הרעיוני המרכזי.
אסלאם

הפילוג הראשון באסלאם היה פרישתם של קבוצה מאנשי עלי בן אבי טאלב שלא קיבלו את הפניה לבוררות שיזמו אנשי מועאויה הראשון. קבוצה זו נקראת ח'וארג' (הפורשים). חילוקי דעות בקרב הפורשים עצמם הובילו לפילוגים נוספים בקרב הח'וארג' חלקם נמוגו במשך השנים (למשל האזארקה והצאפריים), הקבוצה הגדולה מבין מתפלגי הח'וארג' הם האיבאדיה השולטים בעומאן ונמצאים גם בזנזיבר ובצפון אפריקה. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 הסברה המקובלת הייתה שהיזידים הם כת שהתפלגה מהח'וארג.
אחרי רציחתו של החליף הרביעי, עלי בן אבי טאלב, האסלאם נחלק לשני פלגים עיקריים: סונה הנחשבת לאורתודוקסיה של האסלאם וכוללת כ־80 אחוזים מהמוסלמים, והשיעה (מילולית – סיעה), מקור הפילוג הוא הוויכוח האם לקיים את ע'דיר ח'ם שקובע כי יורשי מוחמד צריכים להיות צאצאי עלי (כפי שגורסים השיעים) או לקבל את דעת ההנהגה שקבעה את אבו בכר כמנהיג (כפי שגורסים הסונים).
מן האסלאם (במיוחד מהאסלאם השיעי) התפלגו גם דתות אחרות, למשל: העלווים (שהתפלגו במאה ה-10 ונחשבים בעיני עצמם לחלק מהאסלאם השיעי), הדרוזים (שהתפלגו במאה ה-11), הבאביזם (שהתפלג במאה ה-19) והדת הבהאית שהתפתחה מהבאביזם במאה ה-19 והאחמדים, שהתפלגו במאה ה-19. בדתות אלה אפשר למצוא שרידים למנהגים מוסלמיים, אם כי הן נחשבות לדתות נפרדות, היות שהתרחקו במידה ניכרת מן האסלאם, והן נחשבות בעיני שאר המוסלמים כ"כפירה".
בודהיזם

הבודהיזם המקורי הוא זרם הטהרוואדה או היניאנה או הזרם הדרומי (על פי תפוצת מאמיניו), עקרונות זרם זה מקובלים גם על שאר הזרמים.
ממנו התפצלו במהלך השנים שני זרמים נוספים
מהאיאנה – הזרם הנפוץ ביותר בבודהיזם, התפתח על פי הגותו של נגרג'ונה במאה ה-2 לפנה"ס), זרם זה כולל את הזן בודהיזם
וג'ריאנה – קרוי גם הזרם הצפוני, זרם שהתפתח בטיבט במאה הראשונה לספירה
יהדות

יש מחלוקת בין השומרונים לבין היהדות האורתודוקסית האם השומרונים הם בני עם ישראל שפרשו מהזרם המרכזי בגלל ויכוח על מיקום בית המקדש (כפי גרסת השומרונים) או שהם בני עמים שהובאו לארץ ישראל והתגיירו (כפי שכתוב בספר מלכים).
בתקופת בית שני היו סיעות שונות ביהדות, פרושים, צדוקים, איסיים, פרישי מדברא ועוד. אולם נשמרה מסגרת מאוחדת כלשהי. גם כאשר החלה הנצרות, היא התקיימה אצל יהודים-נוצרים תלמידי ישו שלא בידלו עצמם לגמרי מהיהדות. התהליך של הפילוג היהודי-נוצרי החל במאה ה-3 ואז אפשר לדבר על פילוג בין היהודים לנוצרים, פילוג שהושלם סופית במאה ה-7.
היהדות הקראית התפתחה במאה ה-9 כזרם ביהדות שאינו מכיר בתורה שבעל פה, עם זאת מעולם לא היה נתק או פילוג מוחלט בין היהדות הרבנית ליהדות הקראית והקראים מוכרים כאחד הזרמים (פלגים) ביהדות.
במאה ה-14 ועוד יותר במאה ה-15 הוכרחו יהודים רבים בחצי האי האיברי להתנצר (האנוסים) תוך שהם מנסים לשמור מצוות בסתר. במהלך השנים נפרדו האנוסים לגמרי מהיהדות.
במאה ה-17 קם שבתי צבי ויחד עם נתן העזתי הקים את תנועת השבתאות שהתבדלה מהזרם המרכזי של היהדות וקראה להפר חלק מהמצוות. כאשר שבתי צבי התאסלם, התאסלמו רוב חסידיו וחלק מצאצאיהם מהווים את כת הדונמה בטורקיה.
במאה ה-18 הקים יעקב פרנק שטען כי הוא גלגולו של שבתי צבי את התנועה הפרנקיסטית וב-1759 התנצר ובעקבותיו התנצרו חסידיו.
כאשר קמה תנועת החסידות במאה ה-18, התעוררה מחלוקת ביהדות, מחלוקת שבחלקה קיימת עד היום. המאבק של הקהילה היהודית הממוסדת בחסידות כלל חרמות ורדיפות, ולעיתים אף מסירה לשלטונות. שיאו בשלושה פולמוסים בולטים בין השנים 1770–1805, אולם המחלוקת לא הובילה לפילוג.
במאה ה-19 קמו ביהדות שני זרמים מרכזיים חדשים, יהדות קונסרבטיבית ויהדות רפורמית וזרמים קטנים יותר כמו יהדות רקונסטרוקטיבית. הקהילות היהודיות בעולם התפלגו בין הזרמים השונים.
נצרות

הנצרות עצמה התפצלה מהיהדות, במהלך התגבשותה של הדת החל במאה ה-1 עד המאה ה-5, התפלגו ממנה כתות שונות או שנדחקו על ידי הנהגת הזרם המרכזי והוכרזו ככופרים, בהם כתות ששמרו על מאפיינים יהודיים כמו האביונים, האתינגאנים והאלכסאים, כתות גנוסטיות כמו הדוקטיזם, הולנטיניזם והמרקיוניזם, היו קבוצות שנדחקו בגלל אדיקות יתר כמו המונטניזם והדונאטיזם או כאלו שהאמינו שאדם יכול להיות טוב גם ללא התערבות אלוהית כמו הפלגיאניזם.
הפילוגים החשובים ביותר באלף הראשון היו האריאניות והמונופיזיטיזם שהציבו דרך כריסטולוגית שונה בפני המאמינים. היו קבוצות שהושפעו מהמניכאיזם כמו הקתרים במאה ה-11, וקבוצות בעלות מסר חברתי כמו התנועה הוולדנסית במאה ה-12.
ב-1054 חלה הסכיזמה הגדולה, בה התפלגה הכנסייה הקתולית מהכנסיות המזרחיות (האורתודוקסיות). הסיבה הרשמית-תאולוגית לפילוג הייתה הוויכוח האם להוסיף בתפילת "אני מאמין" (הקרדו), למשפט "הרוח הקדושה נאצלה מן האב" את המילים "ומן הבן", כפי שרצו הלטינים. או לא להוסיף, כפי שרצו היוונים ושאר הכנסיות המזרחיות, לסיבה רשמית זו נוספו מאבקים פוליטיים בין הבישופות של קונסטנטינופול והקיסר הרומי שישב אף הא בקונסטנטינופול לבין בישוף רומא ושליטי המערב.
בין 1378 ל-1417 חל קרע זמני בכנסייה הקתולית, קרע המכונה הקרע האפיפיורי, הסכיזמה המערבית או הקרע המערבי. הסיבות לקרע היו פוליטיות ונבעו ממאבקי יוקרה וכבוד, במהלך הקרע כיהנו במקביל שני אפיפיורים, אחד לכל אחד מהצדדים.
פילוג נוסף בכנסייה הקתולית הוא הקמת הנצרות הפרוטסטנטית על זרמיה השונים מהמאה ה-15 ואילך. הנצרות הפרוטסטנטית קמה בתגובה לשחיתות בממסד הכנסייתי הקתולי ולחוסר גמישות מספקת בממסד ההגותי הקתולי. עיקרי ההבדל בין הנצרות הקתולית לנצרות הפרוטסטנטית נוגעים ליחס בין האדם לאל.
בשנים 1650–1660 חל פילוג הקרוי הרסקול, בין אדוקי האמונה הישנה לבין חסידי הפטריארך ניקון, שהנהיג רפורמות דתיות.
קומוניזם

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, המפלגה הקומוניסטית של סין שהייתה בעלת אידאולוגיה מאואיסטית ("מרקסיזם-לניניזם בהקשר סיני") נפרדה אידאולוגית מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שראתה במערב יריב ראוי ולא ישות מרושעת. פילוג אידאולוגי זה גרם לפיצול הסיני-סובייטי ולפילוג בין ברית המועצות וחברות ברית ורשה לבין סין (ואלבניה) ולפילוג בתוך התנועות הקומוניסטיות בעולם.
מדינות שהתפלגו

פילוגים במדינות גורמים ליצירת שתי מדינות (או יותר) במקום בו הייתה מדינה אחת, מבין הפילוגים האלו
במאה ה-8 לפנה"ס התפלגה ממלכת ישראל המאוחדת לממלכת ישראל בצפון, וממלכת יהודה בדרום.
שטח המנדט הבריטי – בהחלטת החלוקה ב-1947 שקבעה חלוקת שטח המנדט הבריטי ל-2 מדינות, יהודית וערבית
צ'כוסלובקיה התפלגה לצ'כיה ולסלובקיה
יוגוסלביה התפלגה למדינות שונות שנלחמו האחת בשנייה
הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין התפלגה מקפריסין
ברית המועצות התפלגה למדינות שונות
סודאן התפלגה לשתי מדינות
פילוג אזרחי

פילוג רעיוני יכול להוביל למלחמות אזרחים או להתפצלות.
בישראל, פילוגים רעיוניים הובילו למספר פילוגים בתנועה הקיבוצית, החשוב בהם שגרם להתפלגות קיבוצים ולמעבר אוכלוסיות מקיבוץ לקיבוץ היה הפילוג בקיבוץ המאוחד בשנות ה-50 של המאה ה-20.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
תרשים המתאר את התפלגות הזרמים באסלאם
רשות החשמל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 משרד אחראי:  משרד האנרגיה
 תאריך הקמה:  4 במרץ 1996
 חוק:  חוק משק החשמל
 ממשלה:  ממשלת ישראל העשרים ושש
 יו"ר:  אמיר שביט
 http://www.pua.gov.il
 
סמלילה הקודם של רשות החשמל
סמליל קודם של הרשות, תחת השם "הרשות לשירותים ציבוריים-חשמל"
הרשות לשירותים ציבוריים-חשמל (בקיצור – רשות החשמל) היא רשות ממשלתית האחראית לקביעת תעריפים, הסדרה ופיקוח במשק החשמל בישראל. הרשות הוקמה ב־1996, במקביל לפקיעת זיכיון 70 השנים של חברת החשמל לישראל, ובמסגרת חוק משק החשמל (1996). קודם לייסודה של רשות החשמל, פעלה חברת החשמל עצמה מול ממשלת ישראל בתחומים שונים הקשורים לרגולציה במערכת החשמל בישראל, כדוגמת ייזום הקמת תחנות ייצור חשמל חדשות.
סמכויותיה ותפקידיה של הרשות, כמו גם הרכב חברי הרשות ואופן פעילותה מוגדרים ומתבססים על חוק משק החשמל. רשות החשמל משמשת כרגולטור מקצועי בתחום משק החשמל במדינת ישראל, ואחראית להסדיר ולפקח על מתן שירותים ציבוריים בתחום החשמל בישראל. הרשות מחויבת לשמירה על איזון האינטרסים בין הצרכנים, חברת החשמל, יצרני חשמל והמדינה.
חלק מתפקידה של רשות החשמל הוא קביעת תעריף החשמל בישראל, ויישום החלטות ממשלת ישראל שקבעו רף נדרש לייצור חשמל על ידי יצרנים פרטיים, ובאנרגיות מתחדשות, באמצעות עידוד והסדרת יצרני חשמל פרטיים ויצרני חשמל מאנרגיות מתחדשות, במקביל לחברת החשמל המחזיקה ברוב יכולת ייצור החשמל בישראל.
במסגרת חוק ההסדרים לשנת 2015–2016, אוחדה רשות החשמל עם מנהל החשמל במשרד האנרגיה, שתפקידו היה לתת רישיונות לייצור חשמל באופן פרטי. הרקע לאיחוד היה חילוקי דעות רבים בין הגופים והרצון להפחית את גופי הרגולציה במשק החשמל. עוד במסגרת החוק, הוכפפה הרשות החדשה לשר האנרגיה, וזאת לעומת המצב הקודם שבו הרשות הייתה רשות עצמאית חיצונית.
עיקרי תחומי האחריות של הרשות

קביעת תעריפי החשמל ודרכי עדכונם.
קביעת אמות מידה נדרשות לרמה, לטיב ולאיכות השירות שנותנים הגופים השונים הפועלים במשק החשמל לצרכנים, ופיקוח על מילוי חובות אלו על פי אמות המידה שקבעה הרשות.
ביצוע בקרת עלויות לחברת החשמל, לצורך קביעת מרכיבי התעריף.
מתן רישיונות לפעילות במשק החשמל, ופיקוח על מילוי התנאים שנקבעו ברישיונות.
קביעת הסדרים כלכליים לבעלי רישיונות ויזמות פרטית במשק החשמל אל מול חברת החשמל.
קביעת הסדרים כלכליים (תעריפים) לקידום ופעילות יצרני חשמל מאנרגיות מתחדשות.
קידום הסדרים לניהול צריכה וייעולה.
בדיקת תלונות צרכנים על ספק השירות והכרעה בעניין.
דאגה למזעור עלויות במשק החשמל.
יצירת תנאים לתחרות במשק החשמל.
יושב ראש הרשות

יושב ראש הרשות ממונה על ידי הממשלה ותקופת כהונתו תהיה לחמש שנים, עם אפשרות להארכה של ארבע שנים נוספות.
| שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| חיים אילתה | 1 ביולי 1995 | 31 באוקטובר 2001 |  |
| דוד אסוס | 19 באוגוסט 2001 | 31 בדצמבר 2006 |  |
| אמנון שפירה | 11 בספטמבר 2006 | 10 באפריל 2012 |  |
| אורית פרקש-הכהן | 26 בספטמבר 2011 | 31 בדצמבר 2015 |  |
| אסף אילת | 8 במאי 2016 | 2 ביולי 2020 |  |
| יואב קצבוי | 3 ביולי 2020 | 4 בספטמבר 2022 | ממלא מקום |
| אמיר שביט | 4 בספטמבר 2022 |  |  |
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף הסדרה

אגף זה אמון על יצירת אמות המידה והתעריפים לספקי השירות השונים במשק החשמל. פעילות האגף מתמקדת בקידום מתקנים באנרגיות מתחדשות מחד, ובבחינת ההשפעות והעלות הכספית העקיפה של פליטות מזהמים מתחנות הכוח המייצרות חשמל מדלקים, לצורך סבסוד יצרנים מאנרגיות מתחדשות באמצעות קביעת פרמיות לאי-זיהום בשיתוף עם המשרד להגנת הסביבה, מאידך.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף מימון וניהול סיכונים

אגף זה פועל לצורך הבטחת איתנות פיננסית של יצרני החשמל בישראל, באמצעות גיבוש מודלים ופרמטרים לקביעה ולעדכון של עלויות המימון והתשואה הראויה על ההון העצמי של יצרני החשמל, שבאה לידי ביטוי בתעריפי החשמל השונים, בהתבסס על מודלים פיננסיים ועל תרחישים עתידיים. האגף בוחן את השפעתם של תרחישי קיצון על הרווחיות והאיתנות הפיננסית של ספק השירות החיוני ושל יצרני חשמל הפרטיים ומבקר את עלויות המימון והסיכונים הפיננסים שלהם. האגף פועל גם לגיבוש הסדרות ואמות מידה תומכות מימון ולטיפול בחסמי מימון קיימים, ומלווה תהליכי סגירות פיננסיות מטעם הרשות.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף חשבונאות ובקרה

האגף אמון על ניתוח הדוחות הכספיים של יצרני החשמל באמצעות התאמת הרישומים למבנה התעריפים אותו קבעה הרשות, לרבות יישום מקדמי התייעלות. אגף זה יוזם דרישות לדיווחים ייחודיים לרשות אשר ישמשו לצורך ביצוע בקרת עלויות.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף הרישוי

האגף אמון על מתן רישיונות לפעילות יצרני חשמל, עומד בקשר רציף עם מבקשי רישיונות בתחומי היצור, ההולכה והחלוקה, ממליץ בפני מליאת הרשות על הענקת רישיונות כאמור, ומפקח על קיום תנאיהם על פי דין.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף כלכלה

פעילות האגף מתמקדת בבקרה ובחינת פעילותם הפיננסית של ספקי החשמל. האגף אמון על קביעת מבנה ורמת התעריף ודרכי עדכונו. האגף מבצע תמחור של שירותים נוספים הניתנים על ידי ספקי השירות החיוני בהתאם להחלטות הרשות, ומבצע מעקב ובקרה על תוכניות ההשקעה והפיתוח של ספקי השירות החיוני ומידת השפעתן על התעריף. אגף הכלכלה בוחן בשיתוף עם אגפים השונים ברשות עלויות נורמטיביות של השירותים הנקבעים במסגרת הסדרות שונות הנקבעים על ידי האגפים במסגרת פעילותם השוטפת.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף הנדסה

האגף אמון על אמינות ואיכות אספקת החשמל, ומרכז את מכלול ההיבטים השירותיים הקשורים באמינות אספקה ובאיכות של החשמל, בכלל זאת תחום החיבורים, מדיניות מחסור, מדיניות פיתוח ברמת הביצוע, עבודות יזומות, סוגיית מחלקים היסטוריים, מניה חכמה ורשת חכמה. האגף אחראי גם על בחינתם של סקרי היתכנות וסיקרי חיבור של יצרנים פרטיים לרשת החלוקה וההולכה.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף צרכנות ופניות הציבור

האגף אמון על קביעת אמות מידה בנושא צרכנות ומבצע בקרה ופיקוח אחר מילוי הוראות אמות המידה באמצעות דיווחים ובקרות שטח. האגף ממונה על יישום הוראות חוק חופש המידע. מחלקת פניות הציבור פועלת מול ציבור הצרכנים וארגוני הצרכנים השונים וכן מול גופים פנים ממשלתיים וחיצוניים אחרים בנושאי צרכנות שונים. המחלקה בודקת תלונות צרכנים כנגד ספקי החשמל, ומכריעה בהן. החלטותיה בתיקים מחייבות את ספקי החשמל.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף אסטרטגיה ובקרת מדיניות

אגף אסטרטגיה ובקרת מדיניות אמון על ייצוג הרשות ותיאום פעולותיה בפני גורמי חוץ בכירים בממשל, במגזר העסקי ובאקדמיה. פיתוח והעמקת שיתוף הפעולה המקצועי של הרשות עם רגולטורים מקבילים בארץ ובעולם, פיתוח וגיבוש המדיניות הציבורית, מיצוב ומיתוג רשות החשמל וקביעת אסטרטגיה ליחסי הציבור של הרשות. בנוסף האגף אמון על מערך הדוברות של הרשות.
אגפי הרשות – סמכויות, תפקידים ומטרות > אגף איכות הסביבה

פעילות האגף מתמקדת בהשלכות של איכות הסביבה על הפעילות במשק החשמל, קידום מדיניות אנרגיות מתחדשות, ניתוח עלויות כלכליות ואופן הטמעתם. במסגרת עבודתו מופקד האגף על הקשר עם גורמים שונים במשק בנושאים הרלוונטיים לאיכות הסביבה ומלווה את האגפים המקצועיים ברשות בתחום זה.
ראו גם

משק החשמל בישראל
בג"ץ רוזנצוויג מויסה נגד הרשות לשירותים ציבוריים חשמל