stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפגש ותיקי המלחמה בגטיסברג, 1913

טקס של ותיקי מלחמה מצבא האיחוד ומצבא הקונפדרציה באתר הסתערות פיקט במהלך המפגש
מפגש ותיקי המלחמה בגטיסברג (שמו הרשמי: החגיגה ליובל החמישים לקרב גטיסברג) התקיים בימים 29 ביוני עד 4 ביולי 1913, לרגל מלאת חמישים שנים לקרב גטיסברג שניטש שם במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ואשר נחשב לנקודת מפנה במלחמה. לאירוע הוזמנו כל ותיקי המלחמה שזכו לשחרור בכבוד, והשתתפו בו 53,407 מהם מ-46 מתוך 48 מדינות ארצות הברית, לרבות כ-8,750 ותיקי צבא הקונפדרציה. היה זה הגדול במפגשים שנערכו במשך השנים בין ותיקי המלחמה, והוא הצטיין באווירת הפיוס ששררה בו.
משתתפי המפגש, שרובם היו בני 70 ויותר, השתכנו במחנה אוהלים ענק, שהוקם בקרבת אתר הקרב בפארק הצבאי הלאומי גטיסברג שבמדינת פנסילבניה.
רקע והכנות

קרב גטיסברג ניטש בימים 1 עד 3 ביולי 1863 והסתיים בניצחון צבא האיחוד. במהלך הקרב נהרגו ונפצעו כ-50,000 חיילים משני הצדדים יחד.
בעשורים שלאחר המלחמה נערכו מספר מפגשי של ותיקי המלחמה באתר הקרב. ב-1895 הוקם במקום פארק צבאי לאומי.
הרעיון לערוך מפגש ותיקי מלחמה לרגל יובל החמישים לקרב הועלה כבר ב-1908 על ידי גנרל הנרי הוידקופר (Henry S. Huidekoper) מפילדלפיה, ממשתתפי הקרב. ב-1910 הקים בית המחוקקים של פנסילבניה את הוועדה ליובל החמישים לקרב גטיסברג והיא החלה באותה שנה בתכנון האירוע. ב-1912 הקציב הקונגרס לאירוע 150,000 דולר והורה למחלקת המלחמה להקים באתר מחנה אוהלים. הקונגרס לא קיבל את הצעת הוועדה של פנסילבניה להקים באתר אנדרטת שלום ולחנוך אותה במהלך המפגש. מ-1912 ועד 1913 נקבע וסומן על ידי הוועדה השטח למחנה האוהלים, שופצו הגדרות, האנדרטאות והמזכרות שניצבו בפארק, ובארות מים נחפרו למילוי צורכי המשתתפים במפגש. באפריל 1913 שלחה הוועדה בדואר הזמנות למפגש ל-40,000 ותיקי הקרב. 33 מדינות הקציבו לאירוע כספים בסך כולל 1.033 מיליון דולר, מהם 450,000 דולר שהוקצבו על ידי פנסילבניה.
רקע והכנות > מתקנים

מחלקת המלחמה הקימה מחנה אוהלים גדול ומתקני עזר לשיכון משתתפי המפגש. המחנה כלל גם את "האוהל הגדול", בשטח של 60 על 135 מטר, ובו 13,000 כיסאות. הוקמו גם אוהלים לשם שיכון כ-3,800 אנשי צבא, עובדים (לרבות טבחים) ונערי צופים שהובאו למקום כדי לתפעל את המחנה ואת האירועים השונים. במחנה הוצבו מתקני שירותים ואף בית דואר צבאי. רציף רכבת מיוחד נבנה בתחנה הסמוכה למחנה לנוחותם של ותיקי המלחמה שהגיעו למפגש. מחלקת הבריאות של מדינת פנסילבניה הקימה באתר מתקנים רפואיים כולל בית חולים שדה ופיקחה על איכות המים שסופקו לו. הצלב האדום האמריקני הקים ברחבי הפארק 14 תחנות עזרה ראשונה.
לקראת האירוע הוקם בגטיסברג מבנה לשם הצגת הציקלורמה של גטיסברג - ציור פנורמי של הסתערות פיקט במהלך הקרב, והוקרן בה סרט
דרמה אילם שהופק אודות הקרב.
המפגש

מחנה האוהלים נפתח ב-29 ביוני, וכבר באותו יום הגיעו אליו 21,000 ותיקי המלחמה. ביום המחרת נחנך באתר הקרב הבסיס לאנדרטה המיועדת לבני וירג'יניה מצבא הקונפדרציה שהשתתפו בקרב.
אירועי המפגש נפתחו רשמית ב-1 ביולי, יום שניתן לו הכינוי יום ותיקי המלחמה, והם כללו נאום של ג'ון וואנאמייקר (John Wanamaker), לשעבר המנהל הכללי של דואר ארצות הברית. האירועים ב-2 ביולי, היום הצבאי, כללו בין היתר הקראה של נאום גטיסברג ומסדר של ותיקי המלחמה באתר הקרב. בערב נערכה פשיטה ספונטנית של ותיקי צבא האיחוד על מגורי ותיקי הקונפדרציה במחנה הגדול, שלאחריה נערכו מצעדים משותפים והודלקו מדורות שדה.
ה-3 ביולי היה היום האזרחי או יום המושלים. באותו יום נערכו 65 מפגשים יחידתיים ונחנכה האנדרטה לכבוד גנרל ויליאם ולס (William Wells) מצבא האיחוד, שעוטר במדליית הכבוד על לחימתו בגטיסברג. אחר הצהריים נערכה באוהל הגדול התכנסות של ותיקי המלחמה מניו יורק, שבה הועלה שוב הרעיון להקים באתר את אנדרטת השלום (שאכן נחנכה שם 25 שנים לאחר מכן). בערב נערך באתר מופע זיקוקין די-נור.
היום האחרון לאירועים היה 4 ביולי, היום הלאומי. באותו בוקר נחנכה אנדרטת מדינת פנסילבניה, הגדולה באנדרטאות שבשדה הקרב של גטיסברג. בשעה 11 הגיע לאוהל הגדול נשיא ארצות הברית וודרו וילסון, שהגיע למקום ברכבת מיוחדת. הוא נשא נאום אודות אחדות לאומית, ובין השאר אמר:
מצאנו שוב זה את זה כאחים וכרעים לקרב, לא עוד אויבים אלא ידידים נדיבים, מאבקינו נותרו מאחור, מריבותינו נשכחו - מלבד זאת שלא נשכח את הגבורה המזהירה.
וילסון עזב את המחנה לאחר השמעת ההמנון הלאומי.
בהמשך היום נערכה מחווה לחללי המלחמה שכללה חמש דקות דומייה בכל אזור גטיסברג. דקות הדומייה נפתחו בתרועת חצוצרה ובצלצול פעמונים בגטיסברג, והן נקצבו על ידי יריות תותחים ברקע. במהלך היום, מחמש בבוקר ועד 11 בלילה, פקדו את דרכי האתר יותר מ-7,000 מכוניות.
כמחצית הוותיקים עזבו את האתר ב-2 וב-3 ביולי, ופירוק המחנה החל מיד לאחר מעמד המחווה ב-4 ביולי. אחרון הוותיקים עזב את המקום ב-8 ביולי, ועד 15 באוגוסט הושלם פירוק המחנה.
אודות המפגש הופק הסרט United at Gettysburg.
ב-3 ביולי 1938 נחנכה מצפון מערב לגטיסברג אנדרטת השלום ואש התמיד לזכר המפגש ב-1913. הטקס התקיים במסגרת מפגש ותיקי המלחמה שנערך לרגל מלאת 75 שנים לקרב. באותו מפגש השתתפו כ-1,870 מוותיקי המלחמה מכלל 8,000 הוותיקים שהיו בחיים באותה עת.
הערות שוליים

↑  Celebration of the Fiftieth Anniversary of the Battle of Gettysburg.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529289805171  LCCN: sh85054740 
מראה חלקי של מחנה האוהלים הגדול בגטיסברג
יסודות כימיים
יסודות משוערים

היסוד הבא בתור, שטרם יוצר הוא: אונונניום.
ראו גם

הטבלה המחזורית
בנימין שרשבסקי#חידוש מונחים מדעיים בעברית
הערות שוליים

↑  מס' - מספר אטומי
↑  פאזה - מצב צבירה בטמפרטורת החדר (גז, נוזל או מוצק)
↑  טמפ' התכה (קלווין) - טמפרטורת התכה/קיפאון בסולם קלווין.
↑  טמפ' רתיחה (קלווין) - טמפרטורת רתיחה/עיבוי בסולם קלווין.
↑  מסה אטומית - ביחידות מסה אטומית (amu).
↑  אלקטרונים - מערך האלקטרונים לפי קליפות.
↑  שנת גילוי - על פי הלוח הגרגוריאני או על פי תקופה: "קדום" - יסוד מוכר מן התקופה הפרה-היסטורית; "עתיק" - יסוד מוכר מן העת העתיקה.
הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל 
 משרד אחראי:  משרד הכלכלה
 חוק:  חוק הגנת הצרכן
 מנכ"ל:  קובי זריהן
 אתר רשמי
 
הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן היא רשות ממשלתית ישראלית, המשמשת כזרוע אכיפה המרכזת בלעדית את התחומים הבאים:
מתן הנחיות של הממונה על הרשות להתנהגות נורמטיבית בקשר בבין העוסק (מידע לעוסקים) והצרכן (מידע לצרכנים)
כל תהליכי האכיפה של הוראות חוק הגנת הצרכן (אכיפה)
רגולציה בתחום הגנת הצרכן
מקור הקמת הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן

חוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981.
החלטת ממשלה מספר 4167 מאוגוסט 2005.
חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת 2006, התשס"ו-2006 תיקון מס' 20 בחוק הגנת הצרכן.
מקור הסמכות של הממונה ושל הרשות נקבע בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981:
לרשות תקציב עצמאי הנקבע בחוק התקציב השנתי בסעיף תקציבי נפרד.
בעבר, עלתה הצעת חוק הליכות מסחר, שמטרתה לפרט את הרגלי המסחר הראויים. עם זאת, הצעת החוק סבלה מביקורת על חוסר הפירוט שבה, ועל היותה מקלה יחסית למשפט העברי ולמציאות המסחרית הקיימת בישראל דאז, ולא התקבלה.
בשנת 2007 אימץ שר התעשייה, המסחר והתעסוקה (התמ"ת) אלי ישי את המלצות הצוות הבינמשרדי שבחן את הנושא, והתניע את הקמת הרשות, שאז נקראה "הרשות לסחר הוגן".
הרשות הוקמה בסופו של דבר באוגוסט 2011 במתכונת מצומצמת.
הממונה על הרשות

הממונה הראשונה על הרשות הייתה עו"ד תמר פינקוס, שכיהנה מהקמת הרשות כרשות עצמאית באוגוסט 2011 ועד יוני 2016.
הממונה השני היה עו"ד מיכאל אטלן, אשר מונה על ידי הממשלה ביום 2 באפריל 2017 וכיהן עד מרץ 2023.
אחרי שעזב את התפקיד אניטה יצחק שימשה כממלאת מקום למשך כ-3 חודשים.
היא הוחלפה על ידי ציפי שיינקמן, ששימשה ממלאת מקום מה- 18.7.2023 עד ה-18.1.2024. הממונה הנוכחי הוא קובי זריהן, אשר מונה על ידי הממשלה ביום 16 ביוני 2024.
תפקידי הממונה יהיו כדלקמן:
לפקח על ביצוע הוראות חוק הגנת הצרכן.
לטפל בתלונות שראה בהן ממש על הפרת הוראות חוק זה או על פגיעה אחרת בצרכן.
לערוך וליזום סקרים ומחקרים בענייני צרכנות.
לטפל בהגבלות בין עוסק לצרכן, הפוגעות ביכולת הצרכן לעבור מעוסק לעוסק.
לטפל בכל עניין אחר הקשור להגנת הצרכן ואשר לא הוטל בדין על רשות אחרת.
בנוסף הוקנו לממונה סמכויות נוספות מכוח החוקים הבאים:
חוק המתווכים במקרקעין, התשנ"ו-1996.
חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958.
חוק החוזים האחידים, התשמ"ג-1982.
מישורי פעולה של הרשות

טיפול באמצעות הליכים מנהליים ופליליים בהפרות לפי חוק הגנת הצרכן האסורות ובכלל זה הטעיה כלפי צרכנים, הפעלת השפעה בלתי הוגנת עליהם וביטולי עסקאות.
פרסום הנחיות מחייבות לעוסק לגבי שיטות המסחר השונות, לרבות דרכי פרסום ודרכי שיווק – הן בין עוסק לצרכן והן בין עוסק לעוסק.
הרשות פועלת לקידום החקיקה בהתאמה לצורכי השוק והגנה על ציבור הצרכנים ועידוד הסחר ההוגן.
הכוונה נורמטיבית של הרשות על ידי החלטה מקדמית (Pre-Ruling) שתאפשר לעוסק הכוונה נורמטיבית טרם מעשה בשאלות הנוגעות לפירוש החוק על ידי הרשות.
מתן חו"ד בהסדרי פשרה בתובענות ייצוגיות צרכניות.
גיבוש ויישום אכיפה עצמית בקרב עוסקים.
הסברה והעלאת מודעות בקרב עוסקים וצרכנים.
הרשות חברה ופעילה בארגונים בינלאומיים כגון: OECD, ICPEN ועוד.
שיתוף פעולה עם גורמי פנים וחוץ.
ניתוח השוק ואיתור כשלים ומגמות.
מבנה הרשות

הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן היא רשות אכיפה עצמאית, פנים ממשלתית, בעלת מומחיות המרכזת בלעדית את כל תהליכי האכיפה בתחום הגנת הצרכן במדינת ישראל. פעילות הרשות מרוכזת תחת קורת גג אחת. הרשות כוללת את לשכת הממונה על הרשות וארבע יחידות מקצועיות הפועלות כל אחת בתחומה תוך שיתוף פעולה ותאום ביניהן: היחידה המשפטית, היחידה לאסטרטגיה, תכנון, ניהול ידע והפחתת נטל רגולטורי, היחידה לחקירות ומודיעין, היחידה לאסדרה, מנהל ותקצוב ויחידת הכלכלן הראשי.
ראו גם

דיני פניות ציבור בנושאי הגנת הצרכן במשרדי מדינת ישראל
הערות שוליים

↑  נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (תשמ"ט-1988), כרך ראשון עמ' 939–946 הצעת חוק הליכות המסחר, באתר דעת.
↑  דפנה לוצקי, בשורה לצרכנים: הרשות לסחר הוגן יוצאת לדרך, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2007
↑  יובל בוגייסקי, הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן, באתר מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ‏27 ביוני 2013
| ישראל מוסדות ממשלתיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| כלכלה | המוסד לביטוח לאומי • שירות התעסוקה • רשות התחרות • בנק ישראל • רשות המסים בישראל • רשות ניירות ערך • הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה • מכון התקנים הישראלי • רשות החברות הממשלתיות • הרשות הלאומית להסמכת מעבדות • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • רשות החדשנות • הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן • רשות ההשקעות |  |
| תחבורה | הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים • רשות שדות התעופה • רשות התעופה האזרחית • רשות הספנות והנמלים • הרשות הארצית לתחבורה ציבורית |  |
| אנרגיה ותשתיות | רשות החשמל • רשות הגז הטבעי • רשות המים |  |
| סביבה | רשות הטבע והגנים • רשות העתיקות • השירות המטאורולוגי הישראלי |  |
| בינוי ושיכון | המרכז למיפוי ישראל • הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית • רשות מקרקעי ישראל • הרשות לאכיפה במקרקעין • מינהל התכנון • הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב |  |
| דת | הרבנות הראשית לישראל • מערך הגיור |  |
| תקשורת וטכנולוגיה | רשות השידור (בעבר) • תאגיד השידור הישראלי • הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו • המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין • דואר ישראל (בעבר) • ארכיון המדינה • לשכת העיתונות הממשלתית • מערך הסייבר הלאומי • רשות התקשוב הממשלתי • מערך הדיגיטל הלאומי |  |
| חברה | רשות השירות הלאומי-אזרחי • הרשות לשיקום האסיר  • הרשות לקידום מעמד האישה  • הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים • מבקר המדינה • נציבות פניות ילדים ונוער בהשמה חוץ ביתית • הרשות לזכויות ניצולי השואה • יד ושם • הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי |  |
| בריאות | רשות בתי החולים הממשלתיים (בעבר) • התאגיד לפיקוח וטרינרי |  |
| משפטים | רשות התאגידים • רשות האכיפה והגבייה • הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור • היחידה הממשלתית לחופש המידע • הרשות להגנת הפרטיות • רשות הפטנטים • הרשות לרישום והסדר זכויות מקרקעין |  |
| חינוך | המועצה להשכלה גבוהה |  |
| ביטחון לאומי | שירות בתי הסוהר • הרשות הארצית לכבאות והצלה • הרשות להגנה על עדים • רשות המאגר הביומטרי הלאומי • הרשות הלאומית לביטחון קהילתי |  |
| פנים | רשות האוכלוסין וההגירה |  |
| ביטחון | רשות מעברים יבשתיים • הרשות לפינוי מוקשים • רשות חירום לאומית |  |
מבנה הרשות
גל דה פז

| --- | --- |
גל דה פז בהופעה עם אוהד בר
גל דה פז בהופעה עם אוהד בר
 לידה:  12 בנובמבר 1987 (בת 37) אילת, ישראל ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  בלוז רוק, אינדי רוק
 חברת תקליטים:  עצמאית
 שיתופי פעולה בולטים:  דה פז בנד, לוסיל קרו, פול טראנק
 
גל דה פז (נולדה ב-12 בנובמבר 1987) היא זמרת-יוצרת ישראלית, סולנית להקת "דה פז בנד" (The Paz Band) וחברת להקת "לוסיל קרו" (Lucille Crew) ומורה לפיתוח קול.
ביוגרפיה וקריירה

נולדה באילת ובנעוריה למדה בקיבוץ מעגן מיכאל וברימון בית ספר למוסיקה. המוזיקה עליה גדלה ומקור השראתה הייתה בלוז, רוק, ג'אז ובעיקר שירי שנות השישים בסגנון פסטיבל וודסטוק. בגיל 16 שמעה לראשונה את ג'ניס ג'ופלין ואימצה בראשית דרכה רבים ממאפייני סגנון שירתה (אחד מהשירים הראשונים שפרסמו אותה הייתה הגרסה העברית לשירה של ג'ופלין Me and Bobby McGee אותו תרגמה לעברית ישראלית כ"אני וקובי שלי"). בשנת 2003, בגיל 17, ניגשה להיבחן לתוכנית "כוכב נולד" הראשונה והודחה בשלב האודישן. בגיל 20 נישאה למוזיקאי אריאל קשת, בנם של יונה אליאן וששי קשת וחבר להקת פול טראנק, שהפיק את שלושת תקליטיה הראשונים (השניים התגרשו ב-2018).
בניגוד לתקליט הראשון, שהיה בגוון בלוז רוק ובו שרה בעברית (ונחשב בדיעבד בעיני דה פז כתקליט בוסרי ובכיוון מוזיקלי שגוי), שלושת תקליטיה הבאים היו תקליטי אינדי רוק בהם שרה באנגלית.
תקליטה "Goldie" ראה אור ב-2013 ובו שיתפה פעולה עם מוטי לייבל (גיטרה) ואריאל קשת (קלידים והפקה מוזיקלית). לאחר הפקת התקליט יצאה לשהות של כשנה בלוס אנג'לס. ב-2014 הקימה את "דה פז בנד" בה שותפים גם הבסיסט רז בליצבלאו והמתופף אור כחלון. כל החומרים המקוריים של הלהקה חוברו על ידי דה פז. את אריאל קשת החליף יובל ברוסילובסקי. הלהקה מופיעה רבות ברחבי ישראל, בין היתר בפסטיבלים כגון פסטיבל יערות מנשה ואינדינגב ובמועדונים כגון הבארבי בתל אביב, הצוללת הצהובה בירושלים ועוד.
בשנת 2015 נבחרה גל דה פז לאשת השנה האלטרנטיבית בתחום המוזיקה בישראל.
במאי 2017 הופיעה דה פז בנד כמופע חימום לפני הופעת להקת אירוסמית' בפארק הירקון, לאחר שורה של הופעות חימום של אמנים זרים שביקרו בישראל. באותה שנה הופיעה בפסטיבל יערות מנשה. בפסטיבל השתתפו בין היתר אורפנד לנד, אביתר בנאי, אלון עדר, אסתר רדא, ועדי-קשת כהן.
בשנת 2015 הצטרפה להרכב ההיפ-הופ-פאנק (Funk) של ישגב דותן, "לוסיל קרו" (Lucille Crew) ומאז היא מחלקת את זמנה בין יצירה מקורית שלה במסגרת להקתה לבין הופעות כזמרת במסגרת ההרכב המגוון ברחבי אירופה.
בנובמבר 2018 הושק בשירות המוזיקה אייטיונס תקליטה הרביעי (והשני במסגרת ההרכב "דה פז בנד"), "Supply & Demand".
בשנת 2020 השתתפה בפסטיבל "אינדיזוםזום" אשר שודר בהקצה ביום העצמאות, והועבר בשידור ישיר באמצעות ה-ZOOM עקב מגפת הקורונה. המופע שודר במשך שש שעות וצפו בו אלפי צופים. במופע השתתפו בין היתר זוהר גינזבורג, עינב ג'קסון כהן, אור אדרי, אלישע בנאי, סיון טלמור, פלורה, איה זהבי פייגלין ואחרים.
ב-4 בספטמבר 2023, מאור כהן ודי ג'יי מש, שיתפו פעולה בשיר חדש בשם "אמסטרדם" לאלבום המשפחתי המשותף שלהם ששמו "על הדשא". השיר כולל דגימה של להקת נוער שוליים "אמסטרדם" וכולל הופעת אורח של גל דה פז.
ב-1 בנובמבר 2024 התארחה באלבום של המפיק עידו מימון "פסטיבל מסמפלי סימפולים 2" בשיר "זה החיים" יחד עם הראפר והקומיקאי טל טירנגל.
דיסקוגרפיה

בלוז לחלום, 2010
Goldie, ‏ 2013
Down The Rabbit Hole, גל דה פז בנד, 2016
Supply & Demand, דה פז בנד, 2018
Uncovered, גל דה פז, 2022
Very That, גל דה פז, 2024
הערות שוליים

↑  איילה אור-אל, הקשת והגל, באתר ynet, 20 באוגוסט 2013
↑  גלי עמרן, 5 אנשי השנה האלטרנטיביים, 13 בספטמבר 2015
↑   לעוף, לראות דינוזאורים וגם להעיר את אמא. מה ששמעתם, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2021
↑   אביתר בנאי, אורפנד לנד, The Girls ועוד בפסטיבל יערות מנשה 2017, באתר וואלה, 20 במרץ 2017
↑  נועה ארגוב, ‏"בשבילי לקבל גראמי אומר שאני אגיד כל מיני שטויות בטלוויזיה", באתר ‏מאקו‏, 22 בינואר 2016
↑  יובל אראל‏, פסטיבל אינדי זומזום יוצא לדרך, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 26 באפריל 2020
↑  יובל אראל‏, מאור כהן ודיג'י מש מארחים את גל דה פז – "אמסטרדם", בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 5 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590697305171  MusicBrainz: 84ffa0ec-8a77-49fd-90e1-177b7b94cb13  VIAF: 42145304371978570847   WorldCat (עם VIAF): 42145304371978570847
נוער שוליים (להקה)

| --- | --- |

עטיפת האלבום "ציירי לך שפם" מ-1990
 מוקד פעילות:  ישראל חולון, ישראל
 תקופת הפעילות:  1986–1991 (כ־5 שנים)
 סוגה:  גל חדש • פופ רוק
 חברים
 מיקיאגי דודי לוי אמיר צורף 
 חברים לשעבר
 מיקיאגי דודי לוי ארן אמיר קובי פיטרו רועי שקד  אמיר צורף
 
נוער שוליים הייתה להקה ישראלית שפעלה בין 1986 ל-1991. הלהקה הוציאה שלושה אלבומים.
דיסקוגרפיה

נוער שוליים (1988)
ציירי לך שפם (1990)
זה עושה לך את זה (1991)
חברי ההרכב

מיקיאגי (זִמרה)
מיכאל בן דוד (זִמרה) (2022-הווה)
דודי לוי (גיטרה וזִמרה)
ארן אמיר (בס)
קובי פיטרו (קלידים)
רועי שקד (תופים) - הצטרף ללהקה באלבומה השני
אמיר צורף (גיטרה) - באלבום הראשון בלבד
הערות שוליים

↑  עידן חגואל, נוער שוליים: הסיפור האמיתי, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2011
↑  האלבומים הישראלים הכי טובים של שנת 1990 /// בחירות הצוות של קולומבוס, באתר Columbus Music Magazine, ‏13 בנובמבר 2020
↑  חברי להקת נוער שוליים: כאילו מישהו לחץ על כפתור ושלושים שנה לא עברו | 103fm, באתר 103FM - האזנה לרדיו און ליין
1 2  גיורא פרבר, לבני שש־עשרה ומעלה, חדשות, 21 בינואר 1988
1 2  גיורא פרבר, תקליטים חדשים - ישראלי - עשן בלי אש, חדשות, 28 בינואר 1988
↑  אבי מורגנשטרן, נוער שוליים: קווים לדמותו, מעריב, 8 ביוני 1990
↑  טל פרי, שפם היסטרי, מעריב, 10 ביוני 1990
↑  רותם איתן, משינאי ביסודו, חדשות, 29 במרץ 1990
↑  ערן רוזנצויג, ‏השיר שלנו: 12 שירים ישראלים שהפכו לפסקול של הקהילה הגאה, באתר ‏מאקו‏, 16 במרץ 2018
↑  עמית שהם, תקליטים ישראלים - 'שמש שוקעת', חדשות, 19 בספטמבר 1991
↑  רונית אנטלר, טקס חלוקת פרסי תפוח הזהב, חדשות, 28 במרץ 1991
↑  עידן חגואל, עכבר העיר, נוער שוליים: הסיפור האמיתי, באתר הארץ, 23 בדצמבר 2011
↑  אורי זר אביב, מיקיאגי יוצא מהקונכייה, באתר הארץ, 22 ביוני 2012
↑  איתמר זהר, בזכות אביב גפן, מיקיאגי מקבל סוף סוף הזדמנות לשוב אל מרכז הבמה, באתר הארץ, 8 במרץ 2018
↑  קיץ ברבנר, ‏במקום מיקיאגי: "נוער שוליים" מכריזה על קאמבק עם מחליף מפתיע, באתר מעריב אונליין, 23 באוקטובר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302706205171  VIAF: 152978614   WorldCat (עם VIAF): 152978614 
נוער שוליים עם מיכאל בן דוד בהופעת האיחוד
וילהלם רנטגן

| --- | --- |

רנטגן בשנת 1901
 לידה:  27 במרץ 1845 ממלכת פרוסיה (1803-1892) לנפ, ממלכת פרוסיה
 פטירה:  10 בפברואר 1923 (בגיל 77) רפובליקת ויימאר מינכן, בוואריה, רפובליקת ויימאר
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  Alter Friedhof Gießen, Friedhofskapelle 
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של ציריך (6 באוגוסט 1868)  אוניברסיטת ציריך  אוניברסיטת שטרסבורג  אוניברסיטת אוטרכט  אוניברסיטת מינכן 
 מנחה לדוקטורט:  אוגוסט קונדט, גוסטב צוינר 
 מוסדות:  אוניברסיטת מינכן (1 באפריל 1900–1 באפריל 1920)  אוניברסיטת הוהנהיים (1875)  אוניברסיטת גיסן (1879)  אוניברסיטת וירצבורג (31 באוגוסט 1888)  אוניברסיטת שטרסבורג  אוניברסיטת ציריך 
 תלמידי דוקטורט:  אברם יופה, Herman March, Ernst Wagner, Emil Silbernagel, John Patrick Donaghey, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  מדליית הלמהולץ (1918)  Iron Cross on white ribbon  2nd Class Order of the Crown  אזרחות כבוד (1909)  מסדר מיכאל הקדוש  Luitpold Medal of Bavaria  מפקד במסדר הכתר של איטליה  פרס נובל לפיזיקה (1901)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1901)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  מדליית ברנרד על שירות ראוי לשבח למדע (1900)  מדליית אליוט קרסון (1898)  מדליית רמפורד (1896)  מדליית מאטאוצ'י (1896)  מסדר ההצטיינות של הכתר הבווארי 
 בן או בת זוג:  Bertha Röntgen (7 ביולי 1872–?) 
 הערות:  על שמו קרויה יחידת המידה למדידת קרינה מייננת, רנטגן.
 תרומות עיקריות
 גילוי קרני ה-X (הקרויות על שמו, קרני רנטגן)
 חתימה:   
 
וִילְהֵלְם קוֹנרָד רֶנְטְגֶן (בגרמנית: Wilhelm Conrad Röntgen; ‏27 במרץ 1845 – 10 בפברואר 1923) היה פיזיקאי גרמני, מגלה קרני ה-X (הקרויות על שמו, קרני רנטגן). על הישג זה היה הזוכה הראשון בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1901. על שמו קרויה יחידת המידה למדידת קרינה מייננת, רנטגן וכן היסוד רנטגניום.
ביוגרפיה

רנטגן נולד בלנפ (Lennep) שבגרמניה (כיום רובע בעיר רמשייד), כבן יחיד לסוחר ויצרן בדים. ב-1848 עברה המשפחה להולנד, שם גדל מגיל שלוש ועד תחילת לימודיו האקדמיים. ב-1865 ניסה להתקבל לאוניברסיטת אוטרכט, אך לא היו לו מכתבי המלצה ולכן נדחה. לאחר מכן התקבל לפוליטכניון הפדרלי של ציריך (כיום המכון הטכנולוגי של ציריך), שם דרישת הקבלה הייתה מבחן בלבד. הוא החל ללמוד הנדסה מכנית וב-1869 סיים את לימודי התואר השלישי תחת הנחיית של אוגוסט קונדט.
בשנת 1874 מונה למרצה באוניברסיטת שטרסבורג בו אוגוסט קונדט ניהל תחום פיזיקה. שנה לאחר מכן מונה לפרופסור באקדמיה לחקלאות בהוהנהיים (כיום אוניברסיטת הוהנהיים), פרוור של שטוטגרט. ב-1876 חזר לשטרסבורג כפרופסור לפיזיקה וב-1879 התמנה לדקאן מחלקת הפיזיקה באוניברסיטת גיסן. ב-1888 עבר לאוניברסיטת וירצבורג וב-1900 לאוניברסיטת מינכן (בעקבות בקשה מיוחדת מהממשלה הבווארית), שם נשאר עד סוף חייו, על אף שהוצעה לו הנשיאות של אוניברסיטת ברלין.
גילוי קרני הרנטגן

ב-1895 החל רנטגן להשתמש בציוד שפותח על ידי עמיתיו היינריך הרץ, יוהאן היתורף, ויליאם קרוקס, ניקולה טסלה ופיליפ לנארד, כדי לחקור את ההשפעות של התפרקויות מתח חשמלי גבוה בשפופרות ריק. לקראת סוף השנה החל לחקור את תכונותיהן של קרניים קתודיות מחוץ לשפופרות. בתחילת חודש נובמבר חזר על אחד הניסויים עם אחת מהשפופרות של לנארד, לה הוסף חלון אלומיניום קטן ודק כדי לאפשר לקרן לצאת מהשפופרת; החלון כוסה בקרטון כדי להגן על האלומיניום מנזק הנגרם על ידי השדה האלקטרוסטטי החזק שהיה הכרחי על מנת לייצר את הקרניים הקתודיות. רנטגן ידע שהקרטון מונע מאור לצאת, אך גילה שמעל רמה מסוימת של המתח החשמלי, הקרניים הקתודיות גרמו לפליטה של קרינה פלואורסצנטית אל מחוץ לחלון האלומיניום אל מסך קרטון טבול במלח בריום שהיה צמוד אליו. רנטגן הבין שהשפופרות של היתורף וקרוקס, שהיו עבות יותר מאלו של לנארד, יכולות גם הן לגרום לאפקט זה.
ב-8 בנובמבר 1895 בחן רעיון זה; הוא הרכיב קרטון שחור, דומה לזה שהרכיב על השפופרת של לנארד, על השפופרת של היתורף-קרוקס וחיבר אלקטרודות לסליל רוהקורף כדי ליצור מתח גבוה. לפני שהציב את מסך הבריום, הוא החשיך את החדר כדי לבדוק את האטימות של כיסוי הקרטון והטעין את השפופרת במתח גבוה. בטרם פנה להתחיל בניסוי עצמו, הבחין בנצנוץ עמום מספסל שהוצב במרחק של מטר מהשפופרת. כדי להיות בטוח בהבחנתו, חזר על בדיקה זו מספר פעמים וגילה כי הנצנוץ חוזר על עצמו. הוא גילה כי המקור לכך הוא מסך הבריום אותו התכוון להציב לאחר הבדיקה ושיער כי הגורם לכך הוא סוג חדש של קרן. במהלך סוף השבוע שלאחר מכן חזר על הניסוי פעמים נוספות ורשם לעצמו הערות. בשבועות שלאחר מכן לא עזב את המעבדה ואף אכל את ארוחותיו וישן בה, תוך בדיקת הקרניים החדשות שגילה. בהיעדר שם והסבר הולמים, השתמש במוסכמה המתמטית לגורם לא ידוע, X, וקרא להן קרני-X. כשבועיים לאחר התגלית הראשונית יצר את התמונה הראשונה מקרניים אלו, תמונת עצמות כף ידה של אשתו, אנה ברטה.
לאחר מכן בדק רנטגן את מידת החדירה של הקרניים דרך חומרים שונים. כאשר בדק לוחית עופרת, גילה את התמונה הרדיוגרפית הראשונה, תמונת שלדו שלו.
מאמרו של רנטגן, "סוג חדש של קרניים" (במקור "Über eine neue Art von Strahlen") פורסם ב-28 בדצמבר 1895. עד 1897 פרסם שני מאמרים נוספים בנושא. בעקבות גילויו זכה לתואר דוקטור לשם כבוד ברפואה מאוניברסיטת וירצבורג. בנוסף לפרס נובל, זכה במדליית רמפורד בשנת 1896 ובמדליית מטוצ'י באותה שנה.
רנטגן נפטר מגידול סרטני במעי (קרצינומה). הסברה היא שאין קשר בין מחלתו לבין מחקריו ועבודותיו בקרינה מייננת מפאת הזמן הקצר שבילה במחקרים אלה ומכיוון שהיה בין החלוצים היחידים בשטח שהשתמשו במגיני עופרת באופן שגרתי. על פי צוואתו, כל התכתובות המדעיות שלו הושמדו. לא היו לו ילדים, אך הוא אימץ את בתו של גיסו, ג'וזפין ברטה לודוויג (נולדה ב-1887).
כוכב הלכת המינורי 6401 Roentgen נקרא על שמו.
לקריאה נוספת

יצחק קרונזון: כי מנגד תראה, הוצאת עם עובד, עמ' 283 - 288, 2010 (הספר בקטלוג ULI)
יש כאן יותר מזה

יש כאן יותר מזה הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי. האלבום יצא לאור ב-12 ביוני 2023 על ידי חברת התקליטים NMC. רצועות האלבום הופקו ועובדו על ידי המפיק המוזיקלי הישראלי תומר בירן.
רקע ויציאה לאור

ב-7 במאי 2023 חשף בן ארי את עטיפת אלבום האולפן העתידי שלו, "יש כאן יותר מזה". ב-6 במאי עדכן בן ארי כי האלבום עומד לצאת לאור בתאריך 12 ביוני. ב-9 במאי 2023 יצא לאור הסינגל המוביל מתוך האלבום, בשם "עטלף עיוור". ביום יציאת הסינגל חשף בן ארי את התאריך 15 ביוני כתאריך יציאת האלבום המלא.
ב-4 ביוני קיים בן ארי ערב חשיפה לאלבום, בהופעה שנערכה בתיאטרון הסמטה ביפו העתיקה, ובו השירים הושמעו לראשונה בפני קהל. האלבום הוא אלבום האולפן השלישי של בן ארי, וביום יציאתו, ב-12 ביוני, כתב:
הלוואי תצאו לנסיעה ארוכה ותקשיבו ברצף, כמו פעם. הלוואי מיד אחר כך תכתבו לי. בלי להתקמצן. הלוואי שהשירים יגעו בכם. הלוואי באוגוסט נשיר אותם ביחד כמו משוגעים, כמו נרקומנים של אושר.
ב-16 ביוני, בריאיון לשדרן הרדיו עומר בן רובי בתוכנית "תרבות יום ו'" ברדיו כאן רשת ב', סיפר בן ארי על הציפייה וההתרגשות שליוותה את צאת האלבום:
כבר כמה שנים שאני לא מוציא אלבום, אלא סינגל ועוד סינגל. בעצם, כל שיר עומד בפני עצמו. הפעם זה באמת היה סוג של מסע שרצינו, תומר בירן המפיק שלי ואני, לעבור ולהעביר. בגלל שאתה 'שולח' אלבום לעולם, אתה לא 'שולח' שיר אחד. אז אתה לא יודע מה נוגע במי. אתה לא שולט בסיטואציה.
העבודה על האלבום ארכה כשנה ובריאיון עם רן בוקר מ-"ynet" ב-6 ביולי 2023 אמר בן ארי כי האלבום עוסק בכישלונות שחווה סביב התקופה בה נכתב האלבום, במהלכה חווה אתגרים רגשיים.