stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבו מוראלס
הנשיא (2006-2019) > 2009-2014: כהונתו השנייה

במהלך כהונתו השנייה, החל מוראלס לדבר בגלוי על "סוציאליזם קומוניטרי" כאידאולוגיה שהוא חפץ בה לעתידה של בוליביה. הוא הרכיב קבינט חדש שהורכב מ-50% נשים, בפעם הראשונה בבוליביה., אם כי עד 2012 מספר הנשים בקבינט ירד לשליש. אחת המשימות העיקריות שעמדו בפני ממשלתו בקדנציה זו הייתה המטרה של הכנסת חקיקה שתביא להרחבת הזכויות המופיעות בחוקה החדשה. באפריל 2010, הבחירות המקומיות-מחוזיות הביאו הישגים נוספים למפלגת ה־MAS. בשנת 2013 העבירה הממשלה חוק נגד אלימות במשפחה נגד נשים.
בדצמבר 2009 השתתף מוראלס בועידת האו"ם לשינוי אקלים בקופנהגן, דנמרק, שם האשים את הקפיטליזם בשינויי האקלים וקרא להטיל מס על עסקאות פיננסיות כדי לממן את הפחתה בשינויי האקלים. לאחר שהכיר בכך שהוועידה הייתה כישלון חרוץ, הוא פיקח על ועידת האנשים העולמית לשינויי אקלים ולזכויות "אמא אדמה" בקוצ'במבה ב-2010. בעקבות ניצחונו של ברק אובמה והמפלגה הדמוקרטית בבחירות הנשיאותיות של ארצות הברית ב-2008, יחסי בוליביה-ארצות הברית השתפרו מעט, ובנובמבר 2009 החלו המדינות במשא ומתן להחזרת היחסים הדיפלומטיים בין המדינות. לאחר שארצות הברית תמכה בתקיפה הצבאית הבין לאומית בלוב, שהובלה על ידי כוחות נאט"ו ב-2011, מוראלס גינה את אובמה וקרא לשלול ממנו את פרס נובל לשלום בו זכה מספר שנים קודם לכן. המדינות חזרו לקיים יחסי דיפלומטיים ב-2011, על אף שמוראלס סירב לאפשר לDEA לחזור למדינה.
באוקטובר 2012, העבירה ממשלת מוראלס את חוק "אמא אדמה" שאסר על גידול אורגניזמים מהונדסים גנטית בבוליביה. בצעד זכה לתמיכה בקרב אנשי איכות הסביבה (אקלימיסטים) ולביקורת מצד מגדלי הסויה במדינה, שטענו כי החוק יהפוך אותם ללא רלוונטיים לשוק העולמי.
ביולי 2013, מוראלס השתתף בפסגה במוסקבה שבה אמר שהוא "פתוח לאפשרות" להציע מקלט מדיני לאדוארד סנודן, ששהה בשדה התעופה במוסקבה באותה עת. ב-2 ביולי 2013, בזמן שהמריא חזרה לבוליביה מהפסגה, מטוסו הנשיאותי נאלץ לנחות באוסטריה כאשר הרשויות הפורטוגזיות, הצרפתיות, הספרדיות והאיטלקיות מנעו ממנו גישה למרחב האווירי שלהן. שר החוץ של בוליביה דייוויד צ'וקוואנקה אמר כי מדינות אירופה פעלו על פי "חשדות מופרכים כי מר סנודן היה על המטוס". ארגון המדינות האמריקאיות גינה את "הפעולות המפרות את הכללים והעקרונות הבסיסיים של המשפט הבינלאומי כמו הצורך לשמור על חופש התנועה של ראשי מדינות", ודרש מממשלות אירופה להסביר את מעשיהן ולהתנצל. ישיבת חירום של איגוד מדינות דרום אמריקה (UNASUR) גינתה את "ההפרה הבוטה של אמנות בינלאומיות" על ידי מעצמות אירופה. מנהיגים באמריקה הלטינית תיארו את התקרית כ"הפרה מדהימה של הריבונות הלאומית וחוסר כבוד לאזור כולו". מוראלס עצמו תיאר את התקרית כמצב שלו כ"בן ערובה". למחרת, התנצלה צרפת על התקרית. סנודן אמר שייתכן שקרקעו הכפוי של מטוסו של מוראלס הביא לכך שרוסיה אפשרה לו לעזוב את שדה התעופה במוסקבה.
בשנת 2014, מוראלס הפך לשחקן הכדורגל המקצועני הפעיל המבוגר ביותר בעולם לאחר שחתם על חוזה של 200 דולר לחודש עם Sport Boys Warnes.
במהלך 2014 ביטל מוראלס הסכם ארוך שנים שנחתם עם ישראל כבר ב-1972 על תנועה חופשית (ללא ויזה) בין שתי המדינות. מוראלס כינה בפומבי את ישראל "מדינת טרור" בשל מבצע צוק איתן.
הנשיא (2006-2019) > הפגנות ומחאות

כהונתו השנייה של מוראלס הושפעה מאוד ממאבקים פנימיים והתנגדות מתוך בסיס התמיכה שלו, שכן פעילים ילידים ואנשי שמאל התנגדו למספר רפורמות ממשלתיות. במאי 2010 הכריזה ממשלת מוראלס על העלאה של 5% בשכר המינימום. מרכז הפועלים של בוליביה (COB) הרגיש שהדבר מועט מדי ביחס לעלייה ביוקר המחיה, וקרא לשביתה כללית, בעוד המפגינים התעמתו עם המשטרה ברחובות. הממשלה סירבה להגדיל את העלאת השכר, והאשימה את המפגינים שהם נרכשו על ידי הימין. באוגוסט 2010 פרצו הפגנות אלימות בדרום פוטוסי על רקע אבטלה נרחבת והעדר השקעות בתשתיות. בדצמבר 2010 קיצצה הממשלה את הסובסידיות לבנזין וסולר, מה שהעלה את מחירי הדלק ואת עלויות ההובלה. המחאות הובילו את מוראלס לבטל את הגזירה, טוענות שהוא "דורש שכולם יצייתו לו". ביוני 2012, משטרת בוליביה פתחה בהפגנות נגד רפורמות נגד שחיתות לשירות המשטרה; הם שרפו תיעוד תיקי משמעת ודרשו תוספות שכר. ממשלתו של מוראלס נכנעה, ביטלה רבות מהרפורמות המוצעות והסכימה לעליית השכר.
בשנת 2011, הודיעה הממשלה כי חתמה על חוזה עם חברה ברזילאית לבניית כביש מהיר בין בני לקצ'ובמבה שיעבור דרך הפארק הלאומי Isiboro Sécure והטריטוריות הילידיות (TIPNIS), בטענה שהכביש ישלב טוב יותר את מחוזות בני ופנדו עם שאר בוליביה ויקל על חיפוש פחמימנים. התוכנית הביאה לגינוי מצד שומרי סביבה וקהילות ילידיות שמתגוררים בפארק, שאמרו כי היא תעודד כריתת יערות והתיישבות בלתי חוקית וכי היא מפרה את החוקה ואת הצהרת האו"ם על זכויותיהם של עמים ילידים. הנושא הפך לנושא בינלאומי וגרם לספק במחויבות הממשלה לסביבה ולזכויות הילידים. באוגוסט, 800 מפגינים יצאו בצעדת מחאה מטרינידד ללה פאס; רבים נפצעו בעימותים עם שוטרים ותומכי סלילת הכביש. שני שרי ממשלה ובכירים אחרים התפטרו במחאה וממשלת מוראלס התרצה והכריזה על הפסקת הדרך. באוקטובר 2011, הוא העביר את חוק 180, האוסר על המשך סלילת כבישים, אף על פי שהממשלה המשיכה בהתייעצות, בסופו של דבר קיבלה את הסכמת 55 מתוך 65 הקהילות ב-TIPNIS לאפשר את בניית הכביש המהיר, אם כי עם מגוון של ויתורים; הבנייה הייתה אמורה להתבצע לאחר הבחירות הכלליות ב-2014. במאי 2013, הממשלה הודיעה שהיא תתיר חיפוש פחמימנים ב-22 הפארקים הלאומיים של בוליביה, וספגה ביקורת מצד פעילי סביבה.
הנשיא (2006-2019) > 2014-2019: כהונה שלישית

בשנת 2008, מוראלס הצהיר שלא יעמוד לבחירה מחדש בבחירות הכלליות של 2014. חוקת בוליביה משנת 2009 הכניסה לתוקף הגבלת כהונה של יותר משתי קדנציות נשיאותיות רצופות. עם זאת, פסיקה משנת 2013 של בית המשפט החוקתי של בוליביה קבע כי כהונתו הראשונה של מוראלס אינה נחשבת לתקופת קדנציה, משום שהיא התקיימה לפני אשרור החוקה מ-2009. פסיקת בית המשפט, שספגה ביקורת מצד פוליטיקאים מהאופוזיציה, אפשרה למורלס להתמודד לכהונה שלישית כנשיא. לאחר שעמד לבחירה מחדש והכריז על ניצחון, מוראלס הכריז עליה "ניצחון של האנטי-קולוניאליסטים והאנטי-אימפריאליסטים" והקדיש את זכייתו הן לקסטרו והן לצ'אבס. על בסיס הניצחון הזה הכריז הפייננשל טיימס היה אחד "המנהיגים הפופולריים ביותר בעולם". ב-17 באוקטובר 2015, עבר מוראלס את תשע השנים, שמונה החודשים ועשרים וארבעה הימים של אנדרס דה סנטה קרוז בתפקידו והפך לנשיא המכהן את הזמן הארוך ביותר בתולדות בוליביה. בכתבה ב"גרדיאן", ייחסו את הפופולריות המתמשכת שלו לא לרטוריקה אנטי-אימפריאליסטית אלא ל"רפורמות החברתיות-כלכליות יוצאות הדופן", שהביאו לירידה של 25% ו-43% בעוני ובעוני הקיצוני. מערכת הבריאות האוניברסלית שהושמה לאחרונה בבוליביה צוטטה כמודל לכולם על ידי ארגון הבריאות העולמי.
בתחילת פברואר 2016, החלו שמועות כי למוראלס נולד ילד עם אישה צעירה, גבריאלה זפאטה מונטניו, והעניק טובות הנאה לחברה הסינית בה עבדה. מוראלס אמר שהיה להם בן שמת בינקותו, אך הוא לא העניק טובות הנאה ולא היה בקשר עם זפאטה מונטניו מאז 2007. הוועדה שחקרה את הנושא הגיעה למסקנה כי מוראלס אינו אשם, אך בהמשך זפאטה מונטניו הורשעה ונכלאה ל-10 שנים בשל התנהלות כלכלית בלתי חוקית.
ב-10 בינואר 2019, השתתף מוראלס בטקס השבעתו של ניקולאס מדורו לכהונה שנייה כנשיא ונצאולה. באפריל 2019, גינה מוראלס את מעצרו של מייסד ויקיליקס, ג'ולייאן אסאנג'.
הנשיא (2006-2019) > משרדי הנשיאות החדשים

מחלוקת התעוררה כאשר משרד ובית מגורים נשיאותי חדש, הבנוי כגורד שחקים, בשווי 34 מיליון דולר ((אנ')), תוכננה להיבנות בכיכר מוריו ההיסטורית. ההצעה נדחתה בתחילה עקב מגבלות גובה עירוניות במחוז ההיסטורי, אם כי הרוב הפרלמנטרי של מוראלס באספה המחוקקת הרב לאומית (הפרלמנט של בוליביה), ביטל את האיסור והתיר את בניית המגדל. המגדל נחנך על ידי מוראלס ב-9 באוגוסט 2018.
המגדל בן 29 הקומות, בגובה 120 מטרים, היה הבניין הגבוה ביותר בעיר לה פאס כאשר נבנה. הוא תוכנן על ידי אדריכלים בוליביאניים ועוטר במוטיבים ילידיים המייצגים את התרבות הבוליביאנית המסורתית. גורד השחקים נבנה כדי להחליף את הארמון הנשיאותי לשעבר, אותו תכנן מוראלס להפוך למוזיאון. הסוויטה הנשיאותית הייתה בגודל של 1,068 מ"ר, כאשר חדר האמבטיה וחדר ההלבשה בגודל של 47 מ"ר בעוד חדר השינה היה בגודל 61 מ"ר. לפי עדויות, חדר השינה של מוראלס היה בגודל ממוצע של הבתים שממשלתו חילקה כחלק מפרויקט הדיור הממשלתי שלו.
אנליסטים רבים ופוליטיקאים מהאופוזיציה של מוראלס מתחו ביקורת על ההוצאות בשל רמות העוני הגבוהות בבוליביה. ה־NPR תיארה את המעון כ"גורד שחקים חדש ומפואר", ומבקריו טענו כי מוראלס מתנהג "יותר כמו קיסר מאשר נשיא", ואילו ברויטרס כתבו שמוראלס "הרחיק את מי שתמך בו פעם, במיוחד על ידי בניית ארמון הנשיאות הראוותני". הקרדינל הבוליביאני טוריביו טיקונה פורקו כינה את המגדל "ארמון אבו" וביקר את הכסף הרב שהושקע בו.
לאחר חתימת החוזה לבניית המגדל, מוראלס טען כי בנייתו "איננה מותרות", מפני שהמגדל יכיל משרדים רבים, חדרי ישיבות של הקבינט הבוליביאני, מרכז לטקסי ילידים, אודיטוריום בעל 1000 מושבים, וחדרים מיוחדים לשימוש נשיאותי. הוא גם הצהיר כי הפרויקט יצמצם את הוצאות הממשלה ב-20 מיליון דולר בשנה מכיוון שחמישה משרדים אחרים יעברו לבניין. הוא אמר שהמגדל הוא התנתקות מעברה של בוליביה, ותיאר את המעון הקודם, פאלאסיו קוואמאדו או "הארמון השרוף", כשריד של קולוניאליזם וסמל של ממשלות נאו-ליברליות שהפשיטו את המדינה מעושרה, מורשתה וזיכרונה. שרת התקשורת של מוראלס, ג'יזלה לופז, הגיבה לביקורת, וקבעה כי המגדל הוא "הכרחי לעם".
הנשיא (2006-2019) > המשבר הפוליטי בבוליביה בשנת 2019 והתפטרותו

למרות הצהרתו של מוראלס ב-2014 כי לא ינסה לשנות את החוקה כדי שיוכל לכהן כהונה רביעית, מוראלס החל מאז 2015 במאמצים משפטיים לבחון אפשרות להתמודד לכהונה רביעית ב-2019.
הנשיא (2006-2019) > משאל 2016 על הגבלת כהונה

מפלגתו של מוראלס (MAS), תמכה במאמץ לתקן את החוקה. משאל עם אושר על ידי מושב משולב של שני בתי הפרלמנט של בוליביה ב-26 בספטמבר 2015, ברוב של 112 נגד 41. ב-21 בפברואר נערך משאל העם על אפשרות לכהן כשלוש קדנציות נשיאותיות רצופות, מה שהיה מאפשר למוראלס להיבחר לקדנציה רביעית, שלישית על פי החוקה מ-2009. התיקון החוקתי המוצע הפסיד ברוב דחוק.
הנשיא (2006-2019) > פסיקת בית הדין העליון לחוקה בשנת 2017

למרות ההפסד במשאל העם והצהרות העבר של מוראלס כי לא יבקש כהונה רביעית אם יפסיד במשאל העם, בדצמבר 2016 ה־MAS הכריזו כי מוראלס יהיה מועמדם לבחירות הכלליות של 2019, וציינו כי יחפשו דרכים שונות להבטיח את חוקיות מועמדותו של מוראלס. בספטמבר 2007, מפלגת ה־MAS עתרה לבית המשפט החוקתי הרב-לאומי העליון בבקשה לבטל את הגבלת הכהונה, בהתבסס על כך שלדעתם הגבלת כהונה מהווה הפרה של זכויות אדם על פי האמנה האמריקאית לזכויות אדם (ACHR), שהיא אמנה רב צדדית מחייבת. בחודש נובמבר קיבל בית המשפט את נימוקי העתירה. הפסיקה אפשרה למורלס להגיש את בקשתו כמועמד לנשיאות לבית הדין לבחירות של בוליביה, כאשר לאחר מכן בית הדין קיבל את בקשתו ואישר את מועמדותו.
המבקרים אמרו כי בשני בתי המשפט היו נאמנים של מוראלס, שחלקם קיבלו תפקידים בממשלה בעקבות ההחלטות הללו.
בתגובה להחלטת בית המשפט החוקתי הרב-לאומי העליון של בוליביה, המזכיר הכללי של ארגון המדינות האמריקאיות, לואיס אלמגרו, קבע כי הסעיף באמנה האמריקנית לזכויות אדם שצוטט על ידי בית המשפט "אין פירושו הזכות לכוח תמידי". בשנת 2019, אלמגרו תמך בפומבי בהשתתפותו של מוראלס בבחירות 2019, ואמרה כי "נשיאים [במדינות אחרות]...נטלו חלק בתהליכי בחירות בנימוק של פסיקת בית המשפט". מנהיג האופוזיציה סמואל דוריה מדינה כינה את ההחלטה "מכה לחוקה". ב-2018, בית הדין של ה־ACHR בדק ואישר את חוקיותן של הגבלות כהונה לפי האמנה, מה שגרם אוטומטית להחזרת חוקי הגבלת הכהונה של בוליביה. למרות זאת, בית הדין לבחירות בבוליביה כבר קיבל את בקשתו של מוראלס וסירב לבטל את מועמדותו.
בין ה-28 ל-30 בספטמבר 2020, התכנס בית המשפט של ארגון מדינות אמריקה בדיון מייעץ כדי לקבל פסיקה האם בחירה חוזרת ללא הגבלת כהונה כ"זכות אדם" עומדת בקנה אחד עם האמנה האמריקאית לזכויות אדם. בדיון הווירטואלי טען ה-ACHR שפסיקת בית המשפט העליון בבוליביה שגויה, ואמר כי "בחירה חוזרת ללא הגבלת כהונה מנוגדת לאמנה האמריקנית בשל השפעותיה השליליות על הדמוקרטיה הייצוגית" ו"על מדינות יש החובה להגביל את הבחירה מחדש לתפקידים מנהיגותיים. החלפת כוח היא הבסיס לדמוקרטיה ייצוגית". נשיא בוליביה לשעבר, טוטו קירוגה, אמר בדיון כי המטרה העיקרית של האמנה היא להגן על האזרחים, לא להיות כלי בידי "דיקטטורים ועריצים". אף אחד מהאנשים שהגישו את הערעור לבית המשפט החוקתי הרב-לאומי לא הופיע בדיון כדי להגן על עמדתם.
הנשיא (2006-2019) > הבחירות הכלליות של 2019 והמשבר אחריהן

הבחירות הכלליות של בוליביה נערכו ב-20 באוקטובר 2019. מ-21 באוקטובר 2019 ועד סוף נובמבר, התרחשו הפגנות המוניות והפגנות נגד בתגובה לטענות על הונאה בבחירות. הטענות הועלו לאחר הפסקת ספירת הקולות המוקדמת, שבה מוראלס לא הוביל בהפרש גדול מספיק (10%) כדי להימנע מסיבוב אוטומטי, ובהמשך פרסום הספירה הרשמית, לפיה הוא זכה בהפרש של קצת יותר מ-10%. הספירה הסופית, שפורסמה ב-25 באוקטובר 2019, העניקה למורלאס 47.08% מהקולות, עם 36.51% לנשיא לשעבר קרלוס מסה, יריבו העיקרי של מוראלס.
המחלוקות על התוצאות החלו בליל הבחירות, כאשר הייתה עצירה בלתי מוסברת של 20 שעות בשידור התוצאות, שהובילה להפגנות נרחבות ברחבי המדינה. בתגובה לחששות לגבי העלמת קולות ושיבוש תוצאות הבחירות, ביקש מוראלס מארגון המדינות האמריקאיות (OAS) לערוך ביקורת על ספירת הקולות. מוראלס אמר שהוא יקרא להצבעה בסיבוב שני עם קרלוס מסה אם מבקרי ה־OAS ימצאו ראיות להונאה.
הנשיא (2006-2019) > הערכת ממצאי הביקורת של ה־OAS

ביוני 2020, קבוצה עצמאית של חוקרים מארצות הברית פרסמו דו"ח הטוען שמסקנות ה־OAS לגבי מגמת ההצבעה שהעידה על הונאה בבחירות הייתה שקרית והתבססה שגיאות סטטיסטיות ונתונים שגויים. הממצאים שלהם פורסמו בכתב העת Journal of Politics בשנת 2022. החוקרים מהמרכז לחקר כלכלה ומדיניות (CEPR) שהורכבה מקבוצה של מדענים ומומחים לפוליטיקה באמריקה הלטינית, סיכמו כי לא היו ראיות סטטיסטיות להונאה במהלך בחירות 2019. המחקר מצא ש"סביר מאוד" שהניצחון של מוראלס בבחירות בסיבוב הראשון היה לגיטימי. עיתון הניו יורק טיימס דיווח לאחר מכן על ממצאים אלו. המחקר ספג ביקורת על ידי המזכיר הכללי של ה-OAS, לואיס אלמגרו,על ידי העיתון הארגנטינאי La Nación ועל ידי ריקרדו קירשבאום שכינה בעיתונו קלארין את המחקר כ"פייק ניוז".
ב-15 באוקטובר 2020, מחקר של גארי א. הובר מאוניברסיטת אוקלהומה ודייגו אסקוברי מאוניברסיטת טקסס ריו גרנדה ואלי מצא שיש ראיות ל"מקרה מובהק סטטיסטית של הונאת בחירות" שהגדיל את הקולות של MAS ו - הפחיתו את קולות האופוזיציה. בסקר שנערך ביוני 2020 על ידי חברת IPSOS, עבור ארגון בוליביאני, 73% מהנשאלים הסכימו עם האמירה שהייתה הונאת בחירות באוקטובר 2019. ממשלת בוליביה הזמינה דו"ח מקבוצת המחקר Bisite Deep Tech Lab של אוניברסיטת סלמנקה. בתחילת 2021, הדו"ח פורסם ומצא שלא הייתה מניפולציה של נתונים בספירה הרשמית או בהעברת תוצאות הבחירות הראשוניות. לאחר קבלת הדו"ח, משרד התובע הכללי של בוליביה סגר תחילה את החקירה שלו על הונאה בבחירות. לאחר מכן, הצהיר התובע הכללי כי התיק עודנו פתוח. חואן מנואל קורצ'אדו רודריגז, שערך את המחקר, הצהיר כי היו אי-סדרים בהיבטים של התהליך, כולל בהפסקת שידור התוצאות, אך טען כי אין ראיות להונאה או הוכחה לכך שאי-סדרים אלו שינו באופן משמעותי את התוצאה.
התפטרות ומקלט מדיני

מוראלס התפטר מתפקיד הנשיא ב-10 בנובמבר 2019; הוא כינה את הדחתו "כפויה" ו"הפיכה", אך גם אמר שהוא רוצה לעצור את שפיכות הדמים מהפגנות הבחירות. הוא פרסם את ההודעה מאל צ'פארה, אזור כפרי לגידול קוקה של קוצ'במבה שבו חיפש מקלט. מקסיקו הציעה לו מיד מקלט מדיני מכיוון ש"חייו וביטחונו בסכנה" בבוליביה. פולשים חמושים פרצו לביתו של מוראלס בקוצ'במבה ומוראלס האשים את "יוזמי ההפיכה" בהצתה בבית אחותו ובהעמדת תג מחיר של 50,000 דולר על ראשו. הוא אמר שחבריו המנהיגים הסוציאליסטים "מתנכלים, נרדפים ומאוימים". הוא הודה לנשיא מקסיקו, אנדרס מנואל לופז אוברדור, אשר "הציל את חייו".
ב-11 בנובמבר, מטוס ממשלתי מקסיקני הטיס את מוראלס מקוצ'במבה, ותדלק בפרגוואי לפני שהגיע למקסיקו. בדצמבר עבר מוראלס ממקסיקו לארגנטינה, שם גם קיבל מקלט מדיני. מאוחר יותר באותו חודש, הוצא צו מעצר למוראלס על ידי תובעים בבוליביה בגין המרדה וטרור. ממשלת הביניים טענה כי מוראלס קידם עימותים אלימים במדינה לפני ואחרי שעזב את תפקידו. בפברואר 2020, הודיע מוראלס כי יתמודד על מושב באספה המחוקקת הרב-לאומית בבחירות הכלליות בבוליביה ב-2020. אולם ב-20 בפברואר, בית הדין הלאומי לבחירות קבע כי מוראלס אינו כשיר להתמודד לסנאט. בספטמבר 2020, ארגון Human Rights Watch דיווח כי לא מצא ראיות לכך שמורלאס ביצע פעולות טרור ותיאר את ההאשמות נגדו כמניעים פוליטיים. באוקטובר 2020, האישומים בוטלו וצו המעצר בוטל כאשר בית משפט בלה פאס מצא שזכויותיו של מוראלס הופרו במהלך האשמתו.
לאחר הנשיאות (2019-היום) > חזרה לבוליביה

יום לאחר השבעת הנשיא החדש ממפלגתו, לואיס ארסה, ב-9 בנובמבר 2020, חזר מוראלס לבוליביה לאחר גלות של 11 חודשים.
החלטות קודמות שהתקבלו על ידי ממשל ארסה ומפלגת ה־MAS העידו כי השפעתו של מוראלס על המפלגה הולכת ויורדת. בסוף נובמבר ובתחילת דצמבר 2020, בכירי מפלגת ה־MAS החלו בבחירת נציגי המפלגה לבחירות האזוריות שיתקיימו ב-2021. בארבעה מחוזות (קוצ'במבה, פנדו, פוטוסי וצ'ואיסאקה) מועמדים למושלות המחוז שנתמכו על ידי מוראלס לא אושרו על ידי בכירי מפלגת ה־MAS. ב-11 בדצמבר צייץ מוראלס בטוויטר כי מיגל "צ'יקיטן" בארחה יהיה מועמד מפלגת ה־MAS למושלות פנדו. דבר זה התקבל בהפתעה בקרב בכירי ה־MAS מפני שבארחה אפילו לא נכנס לרשימת המועמדים שעליהם הצביעו מכיוון שהוא לא עמד בדרישת החברות המינימלית של שמונה שנים במפלגה. במקום זאת, גרמן ריכטר נבחר כמועמד 5 ימים לפני ב-7 בדצמבר. ב-14 בדצמבר הכריזו פקידי MAS בטאריה ובסנטה קרוז על רודולפו מאייר ואדריאנה סלבטירה כמועמדים לראשות העיר של אותן ערים לפני שהייתה למוראלס ההזדמנות להגיע אליהן.
באותו יום בעיירה לאוקה, מוראלס השתתף בפגישה כדי להציע מועמד משלו למושל סנטה קרוז. למרות שמוראלס תמך בתחילה בראש עיריית וורנס לשעבר, מריו קרונבולד, הוא הסיר את תמיכתו כאשר קרונבולד הצהיר שהוא תומך באי העמדתו לדין של לואיס פרננדו קמאצ'ו, שהיה אופוזיציה למוראלס. במקומו, תמך מוראלס בשר הממשלה לשעבר של בוליביה, קרלוס רומרו כמועמד למושל; עם זאת, ההודעה על מינויו של רומרו נדחתה על ידי משתתפי הפגישה בצעקות הקוראות לחידוש ושינוי באזור. חוסר שביעות הרצון גרמה בסופו של דבר לכך שאדם אחד השליך כיסא פלסטיק לעבר מוראלס בזמן ששהה בכנס. מוראלס האשים בתקרית את תומכי מפלגת האופוזיציה שחדרו לעצרת. חצי שעה לאחר מכן, רומרו הודח כמועמד ומוראלס הכריז על מגיש הטלוויזיה פדרו גרסיה כמועמד החדש. עם זאת, למחרת, מפלגת ה־MAS וארגונים חברתיים עממיים אשררו את מריו קרונבולד כמועמד שלהם למושל, ולא את גרסיה.
השלכת הכיסא והמחאה נגד מוראלס בעצרת בלאוקה נתקלו בתגובות שונות במפלגה ומחוצה לה. לדוגמה, סגן השר לשעבר וחבר הפרלמנט רפאל קוויספה טען כי האירוע הראה ש"נוכחתו של מוראלס מוצתה והוא צריך ללכת הביתה". סנאטורית נוספת, אנדריאה באריינטוס, טענה שהתקרית הוכיחה ש"האנשים איבדו את הפחד מאבו מוראלס", והדגישה שנוכחותו המתמשכת של מוראלס בפוליטיקה פוגעת לא רק במדינה אלא גם ב-MAS. סגונדינה פלורס, לשעבר סגנית ה־MAS הצהירה כי למוראלס "מגיע כבוד" ואנשים "לא יכולים לקפוץ עם כיסאות". עם זאת, היא גם ציינה כי בחירת המועמדים לא צריכה להיעשות בהצבעת אצבע וכי חייבת להיות שקיפות.
כתוצאה מהמחלוקות הללו, מפגינים בפוטוסי, אל אלטו וקוצ'במבה הביעו את חוסר הסכמתם להחלטות שיצאו מפגישות שהובלו על ידי מוראלס. במחאה באל אלטו ב-15 בדצמבר, דחו תומכי MAS את המשך התערבותו של מוראלס בבחירת המועמדים. "אבו רוצה למנות אנשים אחרים שאפילו האנשים לא ביקשו, אנחנו לא נאפשר את זה יותר. תפסיקו כבר. אל אלטו תמכה בו, עכשיו תן לאנשים חדשים לעבוד", אמר אחד המפגינים. מספר חברים בארגון "הפונצ'ו האדום", הארגון שאיגד את אנשי המילואים האיימארים, טענו ש"אבו צריך להפסיק להיות מעורב בבחירות".
לאחר הנשיאות (2019-היום) > מגפת הקורונה

ב-12 בינואר 2021, תחנת הרדיו הרשמית של פדרציית מגדלי הקוקה פרסמה הצהרה המאשרת כי מוראלס נמצא חיובי לנגיף הקורונה, ושהוא "מקבל טיפול ומצבו יציב". הדו"ח סתר את הצהרתו של מוראלס עצמו יום קודם, בה אמר לעיתונאי ארגנטינאי כי הטענות שנדבק בנגיף "הומצאו" על ידי הימין וש"סתם הייתה לו בעיית שיעול, לא יותר". הוא שוחרר מהמרפאה הפרטית בה שהה ב-27 בינואר.
לאחר הנשיאות (2019-היום) > חנינה מהקונגרס

מושב של האספה המחוקקת הרב-לאומית (בית הפרלמנט העליון של בוליביה) שהתקיימה ב-12 בפברואר 2021, רוב תנועת ה־MAS אישרה את הצו הנשיאותי למתן חנינות מטעמים הומניטריים ולנרדפים פוליטית, המעניק חנינה לאלה שהועמדו לדין בתקופת ממשלתה של ז'אנין אנייס. החנינה הרחבה, שכללה את מוראלס, התקבלה בקריאות "דמוקרטיה כן, דיקטטורה לא" של חברי האופוזיציה שהתנגדו לכך שבצהריים הסתיים הדיון, ומיד החלה ההצבעה, מה שלא אפשר למספר חברי אספה לממש את זכות הדיבור שלהם.
לאחר הנשיאות (2019-היום) > לקראת בחירות 2025

לאחר חזרת מוראלס החל להתפתח קרע בין תומכי ארסה לתומכי מוראלס בתוך מפלגתם. שני הפוליטיקאים הכריזו על כוונתם להתמודד שוב בבחירות לנשיאות שצפויות להיערך באוגוסט 2025. באוקטובר 2023, בכנס של MAS שהלגיטימיות שלו שנויה במחלוקת, התקבלה החלטה לסלק את ארסה מהמפלגה. ארסה ותומכיו לא הכירו בהחלטה זו.
בנובמבר 2024 קבע בית המשפט לבחירות בבוליביה שמוראלס לא יכול להתמודד פעם נוספת בבחירות, היות שהחוקה אוסרת על יותר משתי כהונות בנשיאות. מוראלס טען כי בית המשפט משוחד פוליטית נגדו, ושהחוקה אוסרת על שלוש כהונות רצופות, אך לא על כהונה שלישית שאינה רצופה. למרות החלטת בית המשפט, הכריז מוראלס בפברואר 2025 על ריצתו לבחירות עם מפלגה חדשה, "החזית לניצחון" (FPV).
חקירת האונס ויחסי המין האסורים

מוראלס הואשם בשני מקרי אונס ויחסי מין אסורים שונים. ב-7 באוגוסט 2020, התגלו מספר תמונות שלו עם קטינה לכאורה, והן החלו להסתובב ברשתות החברתיות. העיתונאי אלחנדרו אנטרמבסגואס והרשויות בבוליביה אמרו כי מוראלס היה במערכת יחסים עם הקטינה מאז שהייתה בת 14. מספר ערוצי חדשות פרסמו, במקביל לפרסום ההאשמות, שמוראלס אישר בעבר שקיים יחסים עם קטינה בת 15 לאחר שכבר לא היה נשיא. בשנת 2018, הפמיניסטית והעיתונאית הבוליביאנית, מריה גלינדו, מתחה ביקורת על הנשיא, ואמרה "הנשיא (מוראלס) מודה שהוא משתמש בהופעותיו הפומביות כדי לקיים יחסי מין עם קטינים שנוכחים באירועים אלו. אבל אתה צריך לשאול את עצמך, למה הוא אומר את זה בפומבי, בערוץ טלוויזיה, בלי שום לחץ?".
משרד הממשלה הודיע לאחר מכן לעיתון הספרדי "אוקדיאריו" כי הוא פתח בחקירת אונס כדי לקבוע האם התקיימה מערכת יחסים רומנטית ומינית בין הצעירה לבין מוראלס בזמן שהיה נשיא בוליביה. מוראלס סירב להגיב על המקרה במהלך ראיון טלפוני לעיתון הספרדי. ב-19 באוגוסט 2020, משרד התובע של בוליביה פתח בחקירה רשמית.
האישה זוהתה מאוחר יותר כנואמי מנסיס בת ה-19 כאשר הודלפה זהותה. בהצהרתה למשטרה היא אמרה שהיא מנהלת מערכת יחסים רומנטית עם מוראלס מאז מאי 2020, ולא היו לה קשרים קודמים איתו. משטרת בוליביה הכניסה אותה לאחר מכן למעצר בית ממנו נמלטה ונמלטה לארגנטינה עם הוריה. לאחר הגעתה לארגנטינה, כתבה מנסיס מכתב לנציב תלונות הציבור של בוליביה, בו טענה שהמשטרה מנעה ממנה לאכול במשך יומיים ואיימה להעמיד אותה לדין בגין המרדה וטרור, אלא אם תודה שהייתה בקשר עם מוראלס. היא כתבה שהמשטרה "אילצה אותה להעיד בלחץ... בלי עורך דין". ראיות לכאורה המאששות מערכת יחסים רומנטית ארוכת טווח בין מוראלס למנסיס הושגו ובהמשך פורסמו על ידי העיתונות הבוליביאנית והספרדית, כולל קטעים מ-101 עמודים של שיחות טקסט ורישומי טלפון בין השניים, 90 תמונות של הזוג במקומות שונים (כולל הארמון הנשיאותי, המטוס הנשיאותי ובבואנוס איירס) וקבלות נסיעות של שלוש נסיעות של מנסיס למקסיקו וארגנטינה לאחר גלות מוראלס. מספר מקורות מציינים כי עיתונאי הוושינגטון פוסט, ג'ון לי אנדרסון, מזכיר בחורה צעירה בחברתו של אבו, אשר נטען שהיא נאומי מנסיס. אבו והנערה החליפו מבטים ואנדרסון ציין כי "בשלב מסוים, מוראלס קטע את השיחה שלנו כדי לומר לצלם שלי לא לצלם את האישה". מאוחר יותר אנדרסון אישר שהנערה הייתה מנסיס. המועמד לנשיאות בוליביה מטעם המפלגת ה־MAS לבחירות הכלליות של 2021, לואיס ארסה, אישר כי צילם תמונה עם מנסיס במהלך הגלות של מוראלס בבואנוס איירס, אך הכחיש שידע את זהותה. מנסיס טענה שהיא פגשה את אבו מוראלס כשהייתה בת 16 במהלך עונת הקרנבל של 2015. מנתוני ההצהרה עולה כי היא נולדה בשנת 2001, מה שגרם לחשד כי הייתה בת 14 כאשר פגשה את מוראלס לראשונה.
ב-21 באוגוסט 2020, הוגשה נגד מוראלס תלונה לא קשורה על תיק אונס סטטוטורי שני. בתלונה נטען כי למוראלס נולד ילד עם קטינה בת 15, וכי הוא מצוין כאב הילד בתעודת הזהות. בתגובה, מוראלס טען כי התלונה היא חלק "ממלחמה מלוכלכלת" של הממשלה הזמנית בראשות ז'אנין אנייס כנגדו.
בינואר 2025 הוציא שופט בית משפט בטריחה (אנ') צו מעצר נגד מוראלס, לאחר שמוראלס לא הופיע לשני דיונים על האפשרות של מעצר לפני משפט, בתיק על התלונה מ-2020. הצו הורה גם על הקפאת כל נכסיו של מוראלס ואסר עליו לצאת מתחומי המדינה.
אידאולוגיה פוליטית

החל משנת 2009, מוראלס תמך ב"סוציאליזם קומונרי". מדען המדינה סוון הארטן אפיין את האידאולוגיה של מוראלס כ"אקלקטית", תוך שהוא שואב רעיונות מ"זרמים אידאולוגיים שונים". הארטן ציין שבעוד שמורלס משתמש ברטוריקה אנטי-אימפריאליסטית ושמאלנית חריפה, הוא לא "אנטי-גלובליסט הארד-קור וגם לא מרקסיסט". לדוגמה, מוראלס לא תמך באופן גלוי בהפלה האלימה ומוחלטת של הקפיטליזם או של מעורבות ארצות הברית באמריקה הלטינית.
האויב הגרוע ביותר של האנושות הוא הקפיטליזם. זה מה שמעורר התקוממויות כמו שלנו, מרד בשיטה, נגד מודל ניאו-ליברלי, שהוא ייצוג של קפיטליזם פראי. אם העולם כולו אינו מכיר במציאות הזו, שהמדינות הלאומיות אינן מספקות ולו מינימלית לבריאות, חינוך והזנה, אז בכל יום מופרות זכויות האדם הבסיסיות ביותר
מבחינה כלכלית, המדיניות של מוראלס כונתה לפעמים "Evonomics" והתמקדה ביצירת כלכלה מעורבת. השיח הנשיאותי של מוראלס נסב על ההבחנה בין "העם", שהוא רואה את עצמו כנציגו, לבין האליטה הכלכלית-חברתית המדכאת והמעמד הפוליטי הישן, שלדעתו התעללו ב"אנשים" במשך מאות שנים. מוראלס ביקש להפוך את הדמוקרטיה הייצוגית של בוליביה לישירה וקהילתית יותר, באמצעות הכנסת משאלי עם ויוזמת חקיקה בהנהגת אזרחים. ג'ורג' פיליפ ופרנסיסקו פאניצה כתבו שכמו בני בריתו רפאל קוראה וצ'אבס, יש לסווג את מוראלס כפופוליסט, מכיוון שהוא פנה "ישירות לעם נגד הסדר הפוליטי והכלכלי של מדינותיהם, חילק את השדה החברתי למחנות אנטגוניסטיים והבטיח חלוקה מחדש והכרה בסדר פוליטי שהוקם לאחרונה".
פרשנים שונים התנגדו להגדרת מוראלס כסוציאליסט, סגן הנשיא המרקסיסטי של בוליביה, אלווארו גרסיה לינרה, אומר שלבוליביה אין מעמד פועלים מתועש מספיק גדול כדי לאפשר לה להפוך לחברה סוציאליסטית בהבנה המרקסיסטית של המילה. במקום זאת, הוא מכנה את גישת הממשלה "קפיטליזם מהאנדים והאמזונות". הסוציולוג האמריקאי המרקסיסט ג'יימס פטרס טען כי ממשלתו של מוראלס אינה סוציאליסטית ואינה אנטי-אימפריאליסטית, במקום זאת תיאר את מוראלס כ"שמרן רדיקלי" בשל השימוש ברטוריקה סוציאליסטית תוך המשך תמיכה בהשקעות זרות ובמעמד הכלכלי של המעמד הקפיטליסטי של בוליביה, ואילו האקדמאי הבריטי הטרוצקיסטי, ג'פרי ר. וובר כתב שמוראלס לא היה סוציאליסט וממשלתו "חידשה את הנאו-ליברליזם". פעיל האיימארה, פליפה קוויספה אפיין את ממשלתו של מוראלס כ"נאו-ליברליזם עם פנים אינדיאניות-ילידיות".