stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיה שטייר
תרומות עיקריות למחקר > גברים ומשפחה

אחד ממחקריה של שטייר עוסק גם במקומם של גברים במשפחה. בשנת 1993 פרסמה שטייר מחקר יחד עם מרתה טיינדה שכותרתו "האם גברים שוליים עבור משפחותיהם?" המחקר בודק את רמת המעורבות של אבות שאינם מתגוררים עם ילדיהם בגידול הילדים בשכונות במרכז העיר שיקגו, אשר אוכלוסייתן משתייכת ברובה למעמד הנמוך. מטרת המחקר היא לבדוק האם יש אמת בסטיגמה שדבקה בגברים ממעמד חברתי-כלכלי נמוך כאילו הם נוטים יותר לנטוש את משפחותיהם ולהימנע ממעורבות בגידול הילדים כאשר אינם מתגוררים עמם, או כאשר אינם נשואים לאם. שטייר וטיינדה טענו כי מדובר בהנחה מוטעית. הן בדקו את הקשר בין רמת המעורבות של האבות בגידול הילדים לבין המעמד הכלכלי, הלאום והגזע שלהם. הן מצאו שגברים ממעמד נמוך, במיוחד אבות שחורים, לרוב מפצים על חוסר יכולתם לתמוך בילדיהם כלכלית על ידי חיזוק הקשר האישי עם הילדים ועל ידי גיוס תמיכה כלכלית מקרובי משפחה אחרים. בנוסף, המחקר מסיק כי לאום וגזע אינם משתנים מכריעים בקביעת רמת המעורבות של האבות, וכי מצב תעסוקתי ורמת השכלה משמעותיים הרבה יותר בקביעת התמיכה הכלכלית של אבות בילדיהם.
תרומות עיקריות למחקר > עוני

שטייר כתבה בהרחבה על סוגיית העוני מכמה נקודות מבט, ופרסמה מחקרים אקדמיים כמו גם ניירות מדיניות בנושא. ברבים ממחקריה בוחנת שטייר את הקשר בין דפוסי תעסוקה, עבודה חלקית, נסיבות חייהן של נשים ומדיניות הרווחה של המדינה לבין היווצרותו והמשכיותו של עוני.
במאמרה משנת 2005 "עוני בין דיסציפלינות: תרומתה של הסוציולוגיה לחקר העוני", בוחנת שטייר את הערך המוסף שמציעה הסוציולוגיה להבנת תופעת העוני. היא טוענת כי בנוסף לשאלות המעניינות כלכלנים וסוציולוגים גם יחד, כגון מי הם העניים, מדוע הם עניים, ואיזו מדיניות יכולה להוציא אותם מהעוני, הסוציולוגיה מתעניינת גם בהקשר החברתי הרחב יותר של העוני ובשאלה האם העניים שונים באופן איכותי משאר הפרטים בחברה. שטייר מנתחת את תרומתן של שתי גישות מרכזיות - הגישה העוסקת ב"תרבות העוני", והגישה העוסקת בצמיחת מעמד העוני והאקולוגיה של העוני. לפי ניתוחה של שטייר, בעוד גישת תרבות העוני טוענת שעניים פיתחו לעצמם תת-תרבות ייחודית הכוללת מאפיינים כגון בטלה מעבודה, תלות במערכת הרווחה, מבני משפחה לא נורמטיביים והשתתפות בפעילות לא-חוקית, גישת מעמד העוני המאוחרת יותר, מפרשת את המאפיינים הייחודיים של אוכלוסיות עניות כתגובת נגד של האוכלוסייה הענייה למה שמייצגת התרבות הדומיננטית הממסדית. מושג האקולוגיה של העוני, שפותח על ידי דאגלס מאסי כחלק מגישת מעמד העוני, קורא להרחיב את המחקר הסוציולוגי על עוני ולכלול בו גם את העשירים, על-מנת להבין את מנגנוני השעתוק וההנצחה הרחבים יותר של העוני ושל אי-השוויון.
פרסומים

עד שנת 2015 כתבה שטייר ספר אחד, ערכה ספר נוסף, ופרסמה 41 מאמרים ו-12 פרקים בספרים.
פרסומים > ספרים

Stier, Haya and Marta Tienda. 2001. The Color of Opportunity: Pathways to Family, Welfare and Work in the Inner City. University of Chicago Press.
פרסומים > פרקים נבחרים בספרים

Stier, Haya and Marta Tienda. 1993. "Are Men Marginal to Their Families?" Pp. 23-44 in Jane Hood (ed.) Men, Work, and Family. Newbury Park, CA: Sage Publication
Tienda, Marta, and Haya Stier. 1991. "Joblessness or Shiftlessness? Labor Force Activity in Chicago's Inner City." Pp. 135-154 in Christopher Jencks and Paul E. Peterson (eds). The Urban Underclass. Washington, D.C: Brookings Institution
פרסומים > מאמרים נבחרים > בלועזית

Stier, Haya and Noah Lewin-Epstein. 2003. "Time to Work: A Comparative Analysis of Preferences for Working Time." Work and Occupaitons, 30(3): 302-326
Stier, Haya, Noah Lewin-Epstein, and Michael Braun. 2001. “Welfare Regimes, Family-Supportive Policies, and Women’s Employment Along the Life Course”, American Journal of Sociology, 106, 6 (May): 1731-60
Stier, Haya and Noah Lewin-Epstein. 2000. “Women's Part-time Work and Gender Inequality in the Family.” Journal of Family Issues 21(3): 390-410
Stier, Haya and Marta Tienda. 1992. "Family, work and women: The labor supply of Hispanic immigrant wives." International Migration Review (1992): 1291-1313
פרסומים > מאמרים נבחרים > בעברית

שטייר, חיה. 2005. עוני בין דיסציפלינות: תרומתה של הסוציולוגיה לחקר העוני. סוציולוגיה ישראלית, ז׳(1): 9-22
שטייר, חיה. 2005. קשרי גומלין בין עבודה בשכר לעבודה במשפחה. סוציולוגיה ישראלית, ז׳(1): 143-160
שטייר, חיה ועליזה לוין. 2002. השפעתה של תעסוקת נשים על עוני בישראל. ביטחון סוציאלי, 62: 28-48
שטייר, חיה ונח לוין אפשטיין. 1999. דפוס התעסוקה של נשים: השפעות ארוכות-טווח על שכרן. סוציולוגיה ישראלית, א׳(2): 239-256
שביט, יוסי וחיה שטייר. 1997. עדתיות והשכלה בדפוסי נישואין בישראל: שינויים בחלוף הזמן. מגמות, לח׳(2): 207-225
שטייר, חיה, 1995. דפוסי הכניסה לנישואין ולהורות של נשים צעירות בישראל. מגמות, לו׳(4): 380-404
שטייר, חיה ונח לוין אפשטיין. 1987. המבנה הסקטוריאלי של שוק העבודה בישראל. מגמות, לא׳(2): 111-132
ראו גם

המשמרת השנייה
שכר נשים בישראל
צווארון ורוד
נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה
תקרת הזכוכית
הערות שוליים

↑  העמוד של חיה שטייר באתר אוניברסיטת תל אביב
1 2 3 4 5  קורות חיים של שטייר באתר אוניברסיטת אמסטרדם
↑  עמוד קבוצת המחקר על רִיבּוּד חברתי באתר האגודה הסוציולוגית הבינלאומית
↑  חיה שטייר ועליזה לוין, מצוקות חומריות בישראל, סדרת ניירות מדיניות, מרכז טאוב, 2013
1 2  חיה שטייר, עובדים ועניים, דו״ח מצב המדינה, מרכז טאוב, 2010
↑  חיה שטייר וחיים בלייך, עוני בקרב האוכלוסייה המבוגרת בישראל, סדרת ניירות מדיניות, מרכז טאוב, 2014
↑  חיה שטייר ואפרת הרצברג, נשים בשוק העבודה: השפעת ההשכלה על דפוסי התעסוקה ועל השכר, סדרת ניירות מדיניות, מרכז טאוב, 2013
↑  פרס נפתלי באתר עיריית תל אביב-יפו (ארכיון)
↑  Stier, H. (1990). All in the family: Time allocation and resource accumulation through marriage. Doctoral Dissertation, University of Chicago. Available from ProQuest Dissertations & Theses A&I. Retrieved from http://search.proquest.com/docview/275605059?accountid=14484
↑  Stier, Haya, Noah Lewin-Epstein, and Michael Braun, Welfare Regimes, Family-Supportive Policies, and Women’s Employment Along the Life Course, American Journal of Sociology 106 (6), 2001
↑  Lewin-Epsterin, Noah, Haya Stier, and Michael Braun., The Division of Household Labor in Germany and Israel, Journal of Marriage and Family 68 (5), 2006, עמ' 1147-1164
↑  Stier, Haya and Hadas Mandel, Inequality in the Family: The Institutional Aspects of Women's Earning Contribution, Social Science Research 38(3), 2009, עמ' 594-608
↑  Stier, Haya and Marta Tienda, Are Men Marginal to Their Families?, in Jane Hood (ed.) Men, Work, and Family, Sage Publication, 1993
↑  Tienda Marta and Haya Stier, Generating Labor market Inequality: Employment Opportunities and the Accumulation of Disadvantages, Social Problems 43(2), 1996
↑  כהן, ינון, חיה שטייר ורונית נדיב, עבודה חלקית שלא מרצון ואבטלה בישראל, 1979-1997, רבעון לכלכלה, 2000
↑  Stier, Haya and Alisa Lewin, Does Women’s Employment Reduce Poverty? Evidence from Israel, Work, Employment, and Society 26(2), 2002
↑  שטייר, חיה ועליזה לוין, השפעתה של תעסוקת נשים על עוני בישראל, בטחון סוציאלי 62, 2002
↑  Lewin, Alisa C., and Haya Stier, Who benefits the most? The unequal allocation of transfers in the Israeli welfare state, Social Science Quarterly 83.2, 2002
↑  שטייר, חיה, עוני בין דיסציפלינות: תרומתה של הסוציולוגיה לחקר העוני, סוציולוגיה ישראלית ז׳(1), 2005
↑  underclass
יום האוננות הבין-לאומי

אוננות (1916) על ידי גוסטב קלימט
יום האוננות הבין-לאומי (באנגלית: International Masturbation Day), המוכר גם כיום האוננות הלאומי (National Masturbation Day), הוא מועד בין-לאומי המתקיים ב-28 במאי במטרה לחגוג את ה"זכות לאונן". מאז השקתו, התארך יום האוננות הבין-לאומי לכל חודש מאי, וכיום יש המציינים אותו כחודש האוננות הבינלאומי.
יום האוננות הבינלאומי הראשון נערך ב-1995 ביוזמתה של רשת חנויות הסקס האמריקנית Good Vibrations. היוזמה נוצרה בתגובה לפיטוריה של ראש שירותי בריאות הציבור של ארצות הברית, ג'וסלין אלדרס, על ידי נשיא ארצות הברית, ביל קלינטון, משום שהציעה להוסיף תכנים העוסקים באוננות לתוכנית לימודי החינוך המיני בבתי הספר.
ראו גם

No Nut November
הערות שוליים

↑  International Masturbation Day - Yahoo!7, web.archive.org, ‏2014-09-04
↑  National Masturbation Month Reaches Climax On May 28, web.archive.org, ‏2013-08-02
↑  One Way To Celebrate National Masturbation Month, HuffPost, ‏2013-05-31 (באנגלית)
↑  National Masturbation Month: All the Memes You Need to See | Heavy.com, web.archive.org, ‏2016-05-17
↑  Get to Know Yourself -- It's Masturbation Month, HuffPost, ‏2013-05-20 (באנגלית)
↑  Archives, Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית)
↑  Matty Silver, Make time for yourselves during National Masturbation Month in May, The Sydney Morning Herald, ‏2015-04-13 (באנגלית)
יחסי אוסטרליה–קטר

| יחסי אוסטרליה–קטר |
| --- | --- |
אוסטרליה: קטר (מדינה)


אוסטרליה: קטר
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 11,586
אוכלוסייה
26,778,707: 3,065,289
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 235,770
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,373: 76,916
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: מונרכיה אבסולוטית

הייצוא מאוסטרליה לקטר - ערך חודשי בדולר אוסטרלי
הייצוא מקטר לאוסטרליה - ערך חודשי בדולר אמריקאי
בין הקהילייה של אוסטרליה למדינת קטר מתקיימים יחסים דיפלומטים מלאים. אוסטרליה לא מינתה שגריר היושב בקטר בדרך קבע עד 2018 בה פתחה אוסטרליה שגרירות רשמית בדוחה הבירה.
ב-2012 פתחה קטר שגרירות חדשה בקנברה שבטריטוריית הבירה האוסטרלית, ואוסטרליה, כמחווה, מינתה את שגרירה באיחוד האמירויות הערביות, היושב באבו דאבי, לשגרירה בקטר, בנוסף למשרתו. זו הייתה הפעם הראשונה שבה מינתה אוסטרליה שגריר לקטר.
יום בחייו של מרלון באנדו

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  ג'יל טוויס
 איורים:  אי. ג'י. קלר
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספר ילדים ספרות להט"ב
 נושא:  Marlon Bundo, נישואים חד-מיניים, דמוקרטיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2018 
 
יום בחייו של מרלון באנדו (או: השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר מציגים: יום בחייו של מרלון באנדו; באנגלית: A Day in the Life of Marlon Bundo או Last Week Tonight with John Oliver Presents: A Day in the Life of Marlon Bundo) הוא ספר ילדים משנת 2018 שנכתב על ידי ג'יל טוויס ואויר על ידי אי. ג'י. קלר, אשר מתאר יום בדיוני בחייו של הארנב מרלון באנדו, חיית המחמד האמיתית של משפחת סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס. הסיפור עוסק במערכת יחסים רומנטית וחד-מינית בין מרלון באנדו לבין ארנב אחר בשם וסלי.
ספר להט"בי זה נכתב על ידי ג'יל טוויס, אחת הכותבות של תוכנית הטלוויזיה "השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר", בתגובה להתנגדותו הנחרצת של פנס לנישואים חד-מיניים ותמיכתו בטיפולי המרה. הספר שוחרר ב-18 במרץ 2018, כפארודיה על הספר "יום בחייו של סגן הנשיא מאת מרלון באנדו" (באנגלית: "Marlon Bundo's: A Day in the Life of the Vice President"), ספר ילדים שנכתב על ידי בני משפחתו של פנס, ובו מככב הארנב. בגרסה המוקלטת של הספר הפרודי נשמעים קולותיהם של ג'ים פרסונס, ג'סי טיילר פרגוסון, ג'ף גרלין, אלי קמפר, ג'ון לית'גו, ג'ק מקברייר ורופול.
ביום שבו יצא הספר לאור קידם ג'ון אוליבר את מכירתו בתוכנית שהוקדשה ברובה לפנס ולעמדותיו בסוגיות להט"ביות. הספר הפך לרב-מכר וכבר למחרת היום הגיע למקום הראשון של אמזון, הן כספר והן כספר אלקטרוני. הרווחים ממכירות הספר נתרמים לארגונים הפרו-להט"בים "פרויקט טרוור" ו-"AIDS United".
רקע

"יום בחייו של מרלון באנדו" נוצר כפרודיה רופפת על "חייו של מרלון בונדו: יום בחייו של סגן הנשיא", ספר ילדים שנכתב על ידי שרלוט פנס וקארן פנס, בתו ואשתו (בהתאמה) של סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס. גם הספר שלהם מתאר יום בדיוני בחייו של ארנב המחמד של משפחת פנס, אך ללא עיסוק בנושאים להט"ביים.
בתאריך 18 במרץ 2018, נעשה שימוש בהוצאתם לאור של שני הספרים בתוכנית הטלוויזיה "השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר" כדי להעלות את המודעות הציבורית לעמדותיו של מייק פנס כנגד נישואים חד מיניים. בתוכניתו, ג'ון אוליבר הצהיר כי הדבר היחיד שהוא אוהב בפנס הוא ארנב המחמד שלו, ועל כן בחר להתמקד בארנב על מנת למחות על הקשר הקיים בין פנס לבין "Focus on the Family", ארגון אמריקאי נוצרי-שמרני אנטי-להט"בי. בעוד הספר של משפחת פנס תוכנן לצאת ב-19 במרץ, ג'ון אוליבר הקדים אותו ביום ופרסם את ספרו שלו, באומרו כי הוא "ספר באנדו טוב יותר".
"יום בחייו של מרלון באנדו" מכיל, מלבד העיסוק בסוגיית הנישואים החד-מיניים, גם מספר "עקיצות" כלפי מייק פנס, כגון טענותיו של מרלון באנדו שפנס "איננו כייפי" וכן הצגת דמות של פשפש מסריח עם שיער שיבה ותסרוקת שנראית כמו של פנס.
ג'ון אוליבר רכש שני דומיינים כדי לקדם את הספר: הדומיין betterbundobook.com שנועד להתחרות בספר של משפחת פנס, והדומיין focusonthefurmily.com (אשר מפנה ל betterbundobook.com) שנועד לשמש כסאטירה על שמו של הארגון האמריקאי הנוצרי-שמרני האנטי-להט"בי "Focus on the Family".‏
בשידור שנערך ב-18 במרץ אמר אוליבר, כי מלבד שליחת מסר כולל, הוא מקווה לעצבן את פנס, הן בשל התחרות שהוא יוצר בין שני הספרים, והן בשל העובדה שכל ההכנסות ממכירת הספר "יום בחייו של מרלון באנדו" יתרמו לארגונים הפרו-להט"בים "פרויקט טרוור" ו-"AIDS United".
תקציר העלילה

מרלון בנדו, ארנב שחור-לבן, בעל עניבת פרפר צבעונית מנוקדת, מתגורר בביתו של "סבא", סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס. מרלון בודד, אבל בוקר אחד אחרי ארוחת הבוקר, הוא פוגש את וסלי, ארנב חום ממושקף. הם מבלים יחד במהלך היום, מקפצים בגינה ובבית. השניים מחליטים להתחתן, כי אף אחד מהם לא רוצה לקפץ עוד שוב ללא האחר.
מרלון ווסלי מספרים על החלטתם לחבריהם, שמגיבים בהתלהבות. אבל הפשפש המסריח צועק לעברם שארנבות-בנים יכולים להתחתן רק עם ארנבות-בנות. הוא טוען שהם שונים, ושלהיות שונה זה דבר רע. בעלי החיים האחרים מסבירים לו שכל אחד מהם שונה בדרכו שלו. הם מחליטים להצביע ומדיחים את הפשפש המסריח מתפקידו. מרלון ווסלי עורכים חתונה, בנוכחות כל החברים שלהם. השניים הולכים לישון יחד, בציפייה לקראת ירח הדבש שלהם.
השקה, הפצה ומכירות

יום אחד בלבד לאחר הפצתו, היקפי המכירות של הספר עקפו את אלו של "A Higher Loyalty" מאת ג'יימס קומי, ובכך הגיע למקום הראשון ברשימת הספרים  המודפסים הנמכרים ביותר של אמזון. גם הגרסה כספר אלקטרוני הגיעה למקום הראשון (ברשימת מכירות ספרים אלקטרוניים), ובשל כך שתי הגרסאות של הספר הגיעו למקומות הראשון והשני ברשימת מכירות הספרים הכללית של אמזון, כאשר הגרסה המודפסת נמכרה יותר מבין השתיים. ביומיים הראשונים להפצתו, נמכרו 180,000 עותקים של הספר. צוות "השבוע שעבר" לא ציפה לביקוש גדול כל כך של הגרסה המודפסת של הספר, והמלאי אזל בתוך יומיים. על אף שעותקים נוספים של הספר טרם הודפסו, הספר המודפס עדיין זמין לרכישה באתר אמזון, כמו גם גרסת הספר האלקטרוני עבור אמזון קינדל ופלטפורמות אחרות. מפיצי הספר מדווחים כי ישנן הזמנות של כ-150 אלף עותקים נוספים של הספר, שעדיין אינו זמין בחנויות.
מכירותיו של "יום בחייו של מרלון באנדו" עקפו את אלו של "יום בחייו של סגן הנשיא מאת מרלון באנדו", שהיה במקום ה-11 במכירות הספרים של אמזון ביום הראשון להפצתו, ומאז עלה למקום הרביעי.
תגובות > תגובות חיוביות

התגובה הציבורית הכוללת לספר הייתה חיובית במידה רבה, והוא זכה לציון 4.9 מתוך 5 כוכבים באמזון. מספר התגובות שהעניקו לספר ציון של "כוכב אחד" היו למעשה תגובות חיוביות, שנועדו להטריל שמרנים שציפו לקרוא ביקורות שליליות בשל היות הספר פרו-להט"בי. הפרסום עורר מספר רב של ביקורות ותגובות באתר אמזון. בעוד שרובן היו חיוביות, רק כרבע מהן נכתבו על ידי מי שבפועל רכשו את הספר.
ביום שבו הושק ספרה של טוויס, ביקורות ותגובות שליליות הושארו בדף של ספרו של פנס באמזון על ידי גולשים שלא רכשו את ספרו והביעו אהדה כלפי ספרה של טוויס. אוהדי פנס הגיבו מצידם עם ביקורות חיוביות. מאוחר יותר באותו היום, כבר לא ניתן היה לכתוב תגובות לספר של פנס על ידי מי שלא רכשו אותו ותגובות שליליות מצד מי שלא רכשו את הספר נמחקו מהאתר.
Common Sense Media, מוסד ללא כוונת רווח מסן פרנסיסקו המסייע להורים באמצעות קידום מדיה וטכנולוגיה בטוחה לילדים, העניק לספר דירוג של ארבעה כוכבים וקבע כי הוא מתאים לילדים מגיל 4 ומעלה, בשל היותו בעל "מסרים חיוביים" ו-"ייצוג חיובי של מודלים לחיקוי".
אלן דג'נרס אירחה את ג'ון אוליבר בתוכניתה "המופע של אלן דג'נרס" על מנת לקדם את הספר, והעניקה לו צ'ק על סך 10,000 דולר - תרומה של HBO עבור "פרויקט טרוור". דג'נרס קראה לצופיה לתמוך בפרויקט באמצעות רכישה של הספר.
פרסום הספר והמחלוקת הציבורית שהוא עורר סוקרו בהרחבה בחדשות באמצעי תקשורת שונים ברחבי העולם.
תגובות > תגובות חיוביות > תגובת שרלוט פנס

שרלוט פנס, בתו של מייק פנס ומחברת הספר "יום בחייו של סגן הנשיא מאת מרלון באנדו" הביעה תמיכה בספר המתחרה "יום בחייו של מרלון באנדו" ופרסמה בטוויטר תמונה של עצמה ושל מרלון באנדו האמיתי, כשעליו עניבת פרפר זהה לזו המופיעה בספרה של טוויס. בראיון טלוויזיוני אמרה: "הספר שלו תורם לארגוני צדקה שאני חושבת שכולנו יכולים להביע תמיכה בהם ... אני בעד זה". גם בעמוד האינסטגרם הרשמי של מרלון באנדו הוזכר ספרה של טוויס בצורה חיובית, בו נכתב: "לא אשקר לכם, אני באמת נראה די מגניב בעניבת פרפר ... הדבר היחיד שטוב יותר מאשר ספר אחד על ארנב למען צדקה הוא... שני ספרים על ארנבים למען צדקה". חלק מהרווחים ממכירות ספרו של פנס נתרמו לצדקה, בעיקר לקמפיין A21 הנאבק בסחר בבני אדם.
תגובות > תגובות שליליות

הוצאת הספרים השמרנית Regnery Publishing, אשר הוציאה לאור את ספרו של פנס, מתחה ביקורת על הוצאת הספר המתחרה "יום בחייו של מרלון באנדו" ואמרה כי "מצער שיש מישהו שמרגיש צורך ללעוג לספר ילדים חינוכי ולהפוך אותו למשהו שנוי במחלוקת ומפלג".
גם הארגון האמריקאי הנוצרי-שמרני האנטי-להט"בי "Focus on the Family", שהיה מושא לביקורת נוקבת מצד ג'ון אוליבר, הגיב לפרסום הספר וכינה את התנהגותו של אוליבר "לא רק מרושעת, אלא גם וולגרית ומתועבת במלוא המובן של המילה".
יחסי איסלנד–צ'ילה

| יחסי איסלנד–צ'ילה |
| --- | --- |
איסלנד: צ'ילה


איסלנד: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 756,102
אוכלוסייה
394,617: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 16,956
משטר
רפובליקה: רפובליקה דמוקרטית

יחסי איסלנד–צ'ילה הם היחסים הבינלאומיים בין צ'ילה לבין איסלנד.
יחסים מסחריים

היחסים המסחריים בין שתי המדינות הם חלק מהסכם הסחר החופשי בין צ'ילה לאיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), שנחתם ב-26 ביוני 2003 ונכנס לתוקף מאז ה-1 בדצמבר 2004, אשר כולל בתוכו את איסלנד, ליכטנשטיין ושווייץ. עם כניסת ה-FTA לתוקף, צ'ילה השיגה פטור ממכס עבור 96% מהיצוא שלה לאיסלנד, בעוד שהיא העניקה למדינה האירופית הפחתה של 99% במכסים המיידיים על היצוא שלה לשוק הצ'יליאני. בנוסף, צ'ילה ואיסלנד חתמו על הסכם להגנה על הקידום הדדי של השקעות, אשר נכנס לתוקף בשנת 2006.
בשנת 2016 הסתכם הסחר בין שתי המדינות ב-8.6 מיליון דולר. המוצרים העיקריים שיוצא על ידי צ'ילה היו שמן דגים, יינות ומוטות פלדה, ואילו המוצרים שיובאו בעיקר על ידי איסלנד לצ'ילה היו מכשירים להכנת דגים ורכיכות, מדי מונים וכלים דומים.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בוושינגטון די. סי., ארצות הברית, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
יחסי איסלנד–מרוקו

| יחסי איסלנד–מרוקו |
| --- | --- |
איסלנד: מרוקו


איסלנד: מרוקו
שטח (בקילומטר רבוע)
103,000: 446,550
אוכלוסייה
394,617: 38,168,990
תמ"ג (במיליוני דולרים)
31,020: 141,109
תמ"ג לנפש (בדולרים)
78,608: 3,697
משטר
רפובליקה: מונרכיה חוקתית

יחסי איסלנד–מרוקו הם היחסים הדיפלומטיים בין איסלנד למרוקו.
סקירה כללית

איסלנד כוננה יחסים דיפלומטיים עם מרוקו ב-24 בספטמבר 1985. ב-3 באפריל 2019 משלחת בת שלושה חברים מחזית פוליסריו, שבראשה עמד בראהים גאלי, נשיא רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, ביקרה ברייקיאוויק, ונפגשה עם ראש הממשלה קתרין יקובסדוטיר. דווח כי עאלי ביקש תמיכה מאיסלנד במאבקה של החזית ל"דה-קולוניזציה" של סהרה המערבית. בתגובה, ראש הממשלה יקובסדוטיר "הביעה את התעניינותה של ממשלתה בסהרה המערבית", על פי שירות העיתונאים Sahara שבבעלות פוליסריו, ובנוסף אמרה כי ארצה עוקבת מקרוב אחר הסכסוך הטריטוריאלי של מערב סהרה והיא "מחויבת למאמצי הסדר, בהתאם להחלטות האו"ם ולאמנה". המהלך בא בניגוד לעמדת מרוקו הטוענת לבעלותה על סהרה המערבית.
נציגויות דיפלומטיות

מרוקו מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, נורווגיה.
איסלנד מיוצגת במרוקו באמצעות שגרירותה בפריז, צרפת, ובנוסף מחזיקה קונסוליות בקזבלנקה ובטנג'יר.
יום האוחי

חגיגות יום האוחי ברודוס, 2011
יום האוֹחִי (ביוונית: Επέτειος του Όχι, "יום הלא") הוא חג הנחגג ביוון ב-28 באוקטובר, לזכר סירובו של ראש ממשלת יוון יואניס מטאקסס לאפשר לחיילים איטלקיים לעבור ביוון בשנת 1940, ולפגוע בכך בריבונות היוונית.
רקע היסטורי

בשנת 1940 הנהיג את יוון יואניס מטאקסס בשם המלך גאורגיוס השני. אותה שנה החל הרודן האיטלקי מוסוליני, ללטוש עיניים לעבר יוון. בכיבושה קיווה להשיג שתי מטרות: הראשונה, הסחת דעת מהמצב החברתי והכלכלי הקשה בארצו, והשנייה הייתה להרשים את בן בריתו, הרודן הגרמני אדולף היטלר. העימות בין היוונים לאיטלקים הגיע לשיאו כאשר ב-15 באוגוסט 1940, הטביעה הצוללת האיטלקית "דלפינו", את הסיירת היוונית "אלי" בנמל טינוס. היוונים חששו להרגיז את האיטלקים, ועל כן גורמים רשמיים ביוון דווחו שהסיירת טובעה בידי "צוללת ממקור לא ידוע", אף שידעו מי האשם בטביעה. המקרה גרם לאיטלקים לזלזול ביוונים ולזהותם כפחדנים.
"לא!"

ב-28 באוקטובר 1940 בשעה 3:00, הגיש שגריר איטליה באתונה עמנואלה גראצי (אנ') אולטימטום בכתב לראש ממשלת יוון יואניס מטאקסס, בו דרשה איטליה מיוון לאפשר לכוחות איטלקיים מעבר חופשי ביוון, לצורך השתלטות על "נקודות אסטרטגיות" שלא פורטו. מטאקסס נדרש להשיב לאולטימטום עד השעה 6:00, ולא – יתקפו האיטלקים את יוון. מטאקסס קרא בעיון את האולטימטום, ולאחר מכן הרים את עיניו אל גראצי ואמר בצרפתית: "!Alors, c'est la guerre" ("אם כך זוהי מלחמה!") גראצי המופתע השיב באותה שפה: "Pas nécessaire, mon excellence" ("לא בהכרח אדוני"). מטאקסס השיב: "Non, c'est nécessaire" ("לא, יש צורך בכך"). גראצי ניסה להגיד: "...Si seulement le Général Papágos" ("אם רק הגנרל פאפאגוס..."), מטאקסס היסה אותו בידו והכריז ביוונית: "!Όχι" ("אוחי" – "לא"). גראצי העיד ביומנו שהוא עזב את החדר בתחושת כבוד עמוק כלפי אדם כזה המוכן להקריב במקום להשתעבד. עוד לפני השעה שש, התקיפו כוחות איטלקיים את יוון, העיתונים יצאו בכותרות "!Όχι", והיללו את מטאקסס על אומץ הלב שגילה. יוון הייתה מפולגת מבחינה פוליטית, אולם ליברלים, קומוניסטים, פשיסטים, ותומכי המשטר יצאו כולם לרחובות וערכו הפגנות תמיכה בממשלה. אפילו מנהיגה הכלוא של המפלגה הקומוניסטית היוונית, ניקולאוס זכריאדיס, פרסם מכתב פתוח בעיתונות ובו תמך בהתנגדות לפלישה, על אף שהקו של הקומינטרן, שהיה נתון עדיין בכבלי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, לא אפשר זאת. מאוחר יותר חזר בו זכריאדיס, האשים את מטקסס כי הוא "אימפריאליסט", וקרא לחיילים לנטוש את הלחימה ולהפיל את המשטר.
בסמוך לאחר מכן נשא מטאקסס נאום אל העם היווני, ובו אמר:
הגיע הזמן שיוון תילחם למען עצמאותה. יוונים, עתה עלינו להוכיח לעצמנו שאנו ראויים לאבותינו, ולחירות שהעניקו לנו. יוונים, הילחמו למען מולדתכם, למען נשותיכם, למען ילדיכם ומסורתכם המקודשת. עתה, מעל לכל, הילחמו!
הנאום היה מעשה בעתו, והעם היווני התגייס למען המטרה – הדיפת הפלישה. מתנדבים רבים התגייסו לצבא, והאומה הייתה מאוחדת אל מול התוקפנות.
החגיגות

חגיגות לציון היום נערכו בחשאי עוד בימי הכיבוש האיטלקי-גרמני ובימי מדינת הבובות היוונית אולם חגיגות פומביות התקיימו רק בשנת 1944, ו-28 באוקטובר נקבע כחג לאומי. מצעד צבאי צועד ברחובות סלוניקי, ומציין בנוסף לכך גם את שחרור העיר במהלך מלחמת הבלקן הראשונה, ואת יום חגו של הקדוש המקומי. בנייני ציבור ומבנים פרטיים ביוון מניפים את הדגל הלאומי. הטלוויזיה והרדיו משדרים תוכניות וסרטים בעלי אופי היסטורי, ושירים פטריוטיים, בין היתר של הזמרת סופיה וומבו ששיריה זכו לפופולריות במהלך המלחמה. היום משמש גם כיום זיכרון לחללי תקופת הכיבוש הנאצי. בין היתר מתקיימת באתונה מסיבה חגיגית בהשתתפות ראש הממשלה ואחמ"ים נוספים.
עצרת עירונית לציון יום האוחי, ברת'ימנו, כרתים
יחסי אפגניסטן–גרמניה

| יחסי אפגניסטן–גרמניה |
| --- | --- |
אפגניסטן: גרמניה


אפגניסטן: גרמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
652,230: 357,022
אוכלוסייה
42,945,992: 84,431,715
תמ"ג (במיליוני דולרים)
14,502: 4,456,081
תמ"ג לנפש (בדולרים)
338: 52,777
משטר
אמירות איסלאמית: רפובליקה פדרלית

שגרירות אפגניסטן בברלין, גרמניה.
היחסים בין אפגניסטן לגרמניה היו הדוקים. 100 שנות "ידידות" נחגגו בשנת 2016, כשנשיא אפגניסטן כינה אותן "מערכת יחסים היסטורית".
חוזה גנדומק (26 או 30 במאי 1879) וחוזה קו דורנד ביטלו הסכם קודם משנת 1893 בדבר הסדר הגבול בין הודו (כיום בין פקיסטן) לאפגניסטן. כתוצאה מהסכם זה השיגה בריטניה שליטה מלאה על מדיניות החוץ של אפגניסטן ממלך אפגניסטן. גרמניה, כמתחרה לבריטניה, הצליחה רק באמצעות משלחות להקטין את ההשפעה הבריטית באפגניסטן.
המהנדס גבהארד פליישר, שכונה ג'יימס בונד הגרמני בקאבול, היה מהנדס של חברת קרופ, יצרנית נשק גרמנית. בשנת 1893 הוא נסע לקאבול ונפגש באופן פרטי עם המלך עבדור רחמן חאן. תחת הוראות המלכים הוא הרחיב את חברות הנשק האפגניות מאשין חנא (בית המכונות) ואת טופחנה (בית תותחים). לא בטוח אם הממשלה בהודו הבריטית ידעה על מסע זה. מאוחר יותר, בשנת 1904, חוסלו מהנדסי קרופ באופן מסתורי. אדמק כותב:
הגרמני הראשון הידוע שהתגורר בקאבול היה גוטליב פליישר, עובד חברת קרופ - תעשיות פלדה באסן, גרמניה, שקיבל הוראות מהאמיר עבדול רחמן בשנת 1898 להתחיל בייצור תחמושת ונשק במפעל החדש שהוקם (מאשין חנא) בקאבול. הוא נהרג בנובמבר 1904 בסמוך לגבול בעת שנסע להודו.
היסטוריה > הסכם סחר וחברות משנת 1916

היחסים בין גרמניה לאפגניסטן החלו לפני מלחמת העולם הראשונה. היחסים בין שתי המדינות הללו היו באופן היסטורי ידידותיים.
הפגישה הגרמנית-אפגנית השנייה בין חביבאללה חאן לבין משלחת גרמנית בת 23 חברים התקיימה בשנת 1915. כוונותיה העיקריות של משלחת זו היו להחליש את ההשפעה הבריטית באפגניסטן כחלק ממסע הנידרמייר-הנטיג. עם זאת, במהלך משלחת זו בשנת 1916 נחתם הסכם סחר ידידותי. הסכם הסחר שנחתם הסתיים אף על פי שהיו יחסים דיפלומטיים קודמים בין מדינות אלה. על פי אמנת ה-24 בינואר 1916 הובטחה לממשלת אפגניסטן מהמשלחת הגרמנית 100,000 רובים ו-300 תותחים.
הסכם ידידות נערך ב-3 במרץ 1926. מתוך הכרה בשגרירים בשתי המדינות הללו. בשנת 1926 אושר הסכם הידידות והסחר הקיים הקודם מ-24 בינואר 1916.