stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nursery Cryme
השירים > The Fountain of Salmacis

The Fountain of Salmacis הוא השיר השביעי והאחרון באלבום. השיר החותם את האלבום, שאורכו כמעט שמונה דקות, מספר את הסיפור המיתולוגי של פגישתו של הרמפרודיטוס עם הנימפה סלמקיס ותוצאותיו (שיר זה הוא אחד מהדוגמאות להשפעה שהייתה למיתולוגיה היוונית על גבריאל). בסגנונו הדרמטי הוא דומה לשיר הפותח את האלבום, ומאופיין במעברים בין קטעים מלודיים שקטים וקטעים אגרסיביים ואקוסטיים. בסוף המיתוס, הרמפרודיטוס וסלמקיס נהיים כאחד (כפי שמתואר במילים). ב-1994, השתמש פיט לזונבי בקטע מהשיר לקטע הטראנס שלו, Sacred Cycles.
Somewhere In Time

Somewhere in Time ("היכנשהו בזמן") הוא אלבום האולפן השישי של להקת ההבי מטאל הבריטית איירון מיידן. האלבום יצא לאור ב־29 בספטמבר 1986 תחת חברת התקליטים EMI באירופה, וקפיטול רקורדס בארצות הברית. האלבום יצא לאחר צמד האלבומים המצליח Powerslave ו־Live After Death, והוא הראשון להכיל סינתיסייזר גיטרות. אל מלאכת כתיבת האלבום, שעד עתה הייתה מנת חלקו של הבסיסט סטיב האריס, הצטרף אדריאן סמית'.
שניים משירי האלבום, "Wasted Years" ו-"Heaven Can Wait" מבוצעים עדיין על ידי הלהקה בהופעות חיות.
האלבום הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים הבריטי, ולמקום 11 במצעד הבילבורד 200 האמריקני.
רשימת שירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי סטיב האריס אלא אם צוין אחרת.
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Caught Somewhere in Time  |   | 7:26 |
| 2. | Wasted Years  | אדריאן סמית' | 5:08 |
| 3. | Sea of Madness  | סמית' | 5:42 |
| 4. | Heaven Can Wait  |   | 7:21 |
| 5. | The Loneliness of the Long Distance Runner  |   | 6:31 |
| 6. | Stranger in a Strange Land  | סמית' | 5:44 |
| 7. | Deja-Vu  | האריס, דייב מארי | 4:56 |
| 8. | Alexander the Great  |   | 8:31 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 51:24 |
השתתפו באלבום

ברוס דיקינסון - סולן
דייב מארי - גיטרה חשמלית
אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית
סטיב האריס - גיטרה בס
ניקו מק'בריין - תופים
Knock, Knock Who's There?

"Knock, Knock Who's There?" (בעברית: "טוק טוק, מי שם?") הוא שיר שנכתב והולחן על ידי ג'ון קרטר וג'ף סטיבנס. הזמרת הוולשית מרי הופקין הקליטה אותו והשיר ייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1970, בו הגיע למקום השני. סינגל של השיר הופק על ידי מיקי מוסט והגיע למקום השני במצעדי הפזמונים בבריטניה.
רקע

ב-7 במרץ 1970 שרה מרי הופקין שישה שירים בתחרות "שיר למען אירופה" (A Song For Europe) שנערכה בתוכנית הטלוויזיה של קליף ריצ'רד "It's Cliff Richard!". הופקין נבחרה על ידי ה-BBC לייצג את הממלכה המאוחדת באותה שנה בתחרות האירוויזיון, והקהל בחר באמצעות גלויות דואר את השיר שנשלח לתחרות שנערכה באמסטרדם. השיר "Knock, Knock Who's There?" היה השישי והאחרון שבוצע באותו ערב ונבחר בקולותיהם של 120,000 תומכים.
באמסטרדם היה השיר השביעי בסדר השירים, אחרי "מארי-בלאנש" של גי בונה מצרפת ולפני "Je suis tombé du ciel" של דוד אלכסנדר וינטר שייצג את לוקסמבורג. השיר סיים במקום השני עם 26 נקודות, אחרי "All Kinds of Everything" של הזמרת דנה מאירלנד.
במרץ 1970 יצא הסינגל יחד עם השיר "I'm Going to Fall in Love Again" (שהגיע שני בתחרות בחירת השיר לאירוויזיון). ב-28 במרץ 1970 נכנס השיר "Knock, Knock Who's There" למקום השביעי במצעד הסינגלים הבריטי, המקום הגבוה ביותר לשיר חדש באותו שבוע. הוא הגיע למקום השני ושהה במצעד במשך 14 שבועות. בארצות הברית יצא הסינגל בנובמבר 1972, ונכנס לבילבורד הוט 100, אבל הגיע רק למקום ה-92. בהולנד הגיע השיר למקום השלישי במצעד Dutch Top 40 ובמצעד Single Top 100.
בהיותו שונה מהחומר הרגיל שלה, הופקין כמעט ולא ביצעה את השיר אחרי האירוויזיון בשל הסלידה שלה ממנו. היא העירה ש"הייתה כל כך נבוכה מזה. לעמוד על במה ולשיר שיר שאת שונאת, זה נורא".
ב-1970 יצאה גרסת כיסוי של השיר באלבום "Top of the Pops, Volume 10".
גרסת כיסוי של ליב מייסן

באוסטרליה יצאה גרסת כיסוי של ליב מייסן שהגיעה לעשרת הגדולים במצעד. הגרסה של מייסן הגיעה למקום שני במצעדים האוסטרליים, אחרי שסינגל הבכורה שלה "The Love Moth" הגיע רק למקום הארבעים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1970–1973)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1970–1973)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1970–1973)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1970–1973)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 4 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | - |  |
|  אוסטרליה | קנט מיוזיק רפורט | 5 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 2 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 92 |  |
|  ארצות הברית | מצעד המוזיקה הקלה | 11 |  |
|  ארצות הברית | קאש בוקס | 97 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 12 |  |
|  דרום אפריקה | אנטרטיינמנט מוניטורינג אפריקה | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 3 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 2 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 20 |  |
|  יוגוסלביה | בילבורד | 3 |  |
|  מלזיה | RIM | 2 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1 |  |
|  סינגפור | RIAS | 1 |  |
|  פולין | ZPAV | 3 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 3 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים של RPM | 3 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1970)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1970)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1970)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1970)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 33 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 23 |  |
הערות שוליים

↑  Official UK Charts, 28 March 1970
↑  ""Knock, Knock Who's There?" chart according to the Dutch Top 40" (בהולנדית). נבדק ב-2012-06-22.
↑  ""Knock, Knock Who's There?" chart according to the Single Top 100" (בהולנדית). נבדק ב-2012-06-22.
↑  Songs for Europe Volume Two, Gordon Roxburgh. Telos Publishing, 2014. pp. 29-30.
LANIUS (רחפן)

|  מאפיינים כלליים |
| --- | --- |
 יצרן:  אלביט מערכות 
 
LANIUS הוא חימוש משוטט טקטי קצר טווח לאיתור ותקיפת מטרות שונות, מתוצרת אלביט מערכות. הוא רכיב במערכת האוטונומית המכונה "Legion-X". הוא בעל יכולות תמרון גבוהות בפרט במתאר אורבני.
LANIUS מסוגל לסרוק ולמפות מתאר בנוי לא מוכר, תוך איתור וסווג מטרות בתוכו. הוא מסוגל לשאת מטענים שונים בהתאם למשימה שהוטלה עליו, כולל חימושים.
הרחפן נחשף על ידי אלביט בנובמבר 2022 ונעשה בו שימוש במלחמת חרבות ברזל.
לפי פרסום ב-WAR ZONE משקל ההמראה הוא 1.25 ק"ג, מהירות עד 20 מטרים בשנייה, ומשך שהייה באוויר עד שבע דקות.[דרוש מקור]
PCMCIA

כרטיסי PC מטיפוס שני ושלישי. טיפוס 3 עבה פי 2 מטיפוס 2.
ה־PCMCIA (מאנגלית: האיגוד הבינ"ל של כרטיסי זיכרון למחשב האישי) הוא סטנדרט להתקנים היקפיים למחשבים ניידים. סוג נוסף של התקני זיכרון של PCMCIA הוא ה-ExpressCard.
כרטיס למחשב נייד

גודלו של הכרטיס למחשב נייד הוא כגודלו כרטיס אשראי. ישנם שלושה גדלים שונים השונים בעוביים: טיפוס 1 הוא בעובי של 3.3 מילימטר, טיפוס 2 בעובי של 5 מילימטר, וטיפוס 3 הוא בעובי של 10.5 מילימטר. כולם באורך של 85.6 מילימטר וברוחב של 54 מילימטר.
כרטיסי ה-PC הראשונים נועדו להרחבת זיכרון אולם קיומו של סטנדרט לציוד היקפי לניידים הוביל לפיתוחם של התקנים מסוגים שונים אשר נועדו למפרט זה, למשל כרטיסי רשת, מודמים ואף דיסקים קשיחים.
גם ה-CompactFlash משתמש באותו מפרט החשמלי כמו כרטיס ה-PC, לכן כרטיס PC של CompactFlash דורש רק מתאם שקע (Socket) מתאים.
CardBus

האפיק (bus) ב-PCMCIA הוא בעל רוחב של 16 ביט. CardBus היא גרסה של 32 ביט, הרצה במהירות של 33 מגה־הרץ, על אותם גדלים פיזיים סטנדרטיים. CardBus מכיל גם יכולת שליטה על האפיק, אשר מאפשר לבקר האפיק "לדבר" עם ההתקנים האחרים על האפיק ללא צורך לעבור דרך המעבד. דבר זה מאפשר העברה מהירה של מידע.
כיוון ש-CardBus הוא בעל 32 ביט ותומך בשליטה על האפיק, הוא הופך דומה בצורה מספיקה לPCI, כך ששבבים ומערכות שבבים יכולים להיות מותאמים הן ל-PCI והן ל-CardBus, למשל אלה אשר תומכים בWi-Fi.
ExpressCard

כרטיסי ה-ExpressCard הם כרטיסים שבאו להחליף את הכרטיסים מהדור הישן של ה-PCMCIA ואשר נבנו סביב הארכיטקטורה של הPCI-Express. הם קטנים פיזית מהכרטיסים הקודמים ונכון לשנת 2007 מרבית המחשבים הניידים מגיעים עם כניסה כזו (או לחלופין, ללא כל כניסה ושימוש בהתקנים מסוג USB או FireWire. מחשבי לנובו הם חריגים בתחום ואלה מגיעים עם כניסה מסוג ExpressCard ו-CardBus.
כרטיסי ה-ExpressCard אינם תומכים לאחור בגרסאות קודמות של ה-PCMCIA בגלל השינוי במבנה הממשק.
Hit n Run Phase One

Hit n Run Phase One (בעברית: פגע וברח שלב ראשון) הוא אלבום האולפן ה־38 של המוזיקאי האמריקאי פרינס. הוא יצא לאור ב־7 בספטמבר 2015 על ידי NPG Records (אנ'), לראשונה באופן בלעדי בטיידל, וב־15 בספטמבר 2015, על גבי תקליטור.
תחילה דווח ששם האלבום יהיה ‏"The Hit & Run Album", אך לבסוף אושר על ידי יחצני פרינס שהשם יהיה ‏"Hit n Run Phase One".
רקע והפקה

האלבום נקרא "Hit n Run" (בעברית: "פגע וברח") על שם סיבוב ההופעות הנושא את אותו שם (Hit and Run Tour (2014)), שמצידו נקרא כך בשל ההתרעות הקצרות ביותר – לעיתים של כמה שעות, להופעות. ההתרעות הועברו בין המעריצים בטוויטר. לעיתים גם חברות להקת הליווי של פרינס, "3rdEyeGirl", למדו באותו אמצעי על הופעות שבהן היו צריכות להשתתף:
ניגנו בכמה הופעות של "Hit and Run" באירופה שהיו בהתרעה סופר קצרה. למעשה גילינו על כמה מהן בטוויטר מהמעריצים ואמרנו בסדר, יש לנו הופעה מחר
המפיק במשותף, ג'ושוע וולטון, השפיע רבות בתזמור, מיקסינג וביטים. וולטון הכיר את פרינס דרך אשתו, האנה וולטון־פורד (אנ'), המתופפת בלהקת הליווי של פרינס, 3rdeyegirl(אנ'). תחום עניין משותף נוסף שתרם להתקרבות ביניהם, היה אמונה באלוהים. וולטון סיפר על הפגישה הראשונה שלו עם פרינס: "פשוט עמדנו במטבח ודיברנו על כתבי הקודש במשך שעתיים".
וולטון תיאר את האלבום כ"אלבום פרינס ניסיוני" והוסיף, "אני יודע שיש לו סוגים שונים של בסיסי מעריצים, והאלבום הזה הוא בשביל הקולקטיב הסגול, אלה שאומרים 'לא אכפת לי מה הוא שׂם, אני פשוט אוהב אותו'".
יחס הביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
AllMusic: 
The A.V. Club (אנ'): ‏-C
האובזרבר: 
פיצ'פורק: ‏4.5/10
קיו (מגזין)(אנ'): 
רולינג סטון: 
עם יציאתו לאור קיבל ‏"Hit n Run Phase One" ביקורות מעורבות ממבקרי המוזיקה. במדד מטקריטיק קיבל האלבום ציון משוקלל של 53, בהתבסס על 16 ביקורות.
המבקר בן שלו תיאר את האלבום כאחד הפחות טובים בקריירה של פרינס:
הוא מתאמץ מדי ולא פוגע. יותר HitNMiss מאשר HitNRun. מוזיקאי הפופ הגדול ביותר של 35 השנים האחרונות נשמע כאילו הוא רודף אחרי טרנדים שטחיים בפופ העכשווי ולא מצליח להדביק אותם. מדוע הוא בכלל טורח? ואם כבר הוא עושה את זה, למה הוא נעזר דווקא בג'ושוע וולטון הצעיר, שמתגלה כמפיק מאוד בינוני? באמצע האלבום העניינים מתחילים להשתפר, אבל גם בחלק הזה צריך להתביית על מקטעים ספציפיים בשירים כדי ליהנות. השירים עצמם לא מספיק טובים. עד השיר האחרון (‏"June" – יוני)... יוני 2015 של פרינס לא יכול ולא צריך להשתוות ליוני 1987 שלו, אבל הוא לפחות מזכיר משהו מימי הזוהר, וחשוב מכך: הוא מראה שכשפרינס במיטבו, גם אם זה קורה רק לעיתים נדירות, הוא עדיין מוזיקאי גדול
שלו ציין לטובה את השיר "1000's of X's & O's" וכאמור את השיר האחרון, ‏"June".
רשימת השירים

| Hit n Run Phase One> מס' | Hit n Run Phase One> שם | Hit n Run Phase One> כותב(ים) | Hit n Run Phase One> משך | Hit n Run Phase One>  | Hit n Run Phase One>  | Hit n Run Phase One>  | Hit n Run Phase One>  | Hit n Run Phase One>  | Hit n Run Phase One>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Million $ Show (בהשתתפות ג'ודית היל (אנ'))   | פרינס • ג'ושוע וולטון | 3:10 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Shut This Down  | פרינס • וולטון | 3:03 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ain't About 2 Stop (בהשתתפות ריטה אורה)   | פרינס • וולטון | 3:40 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Like a Mack (בהשתתפות Curly Fryz)   | פרינס • וולטון | 4:05 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | This Could B Us  | פרינס | 4:11 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Fallinlove2nite  | פרינס | 3:13 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | X's Face  | פרינס • וולטון | 2:38 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Hardrocklover  | פרינס • וולטון | 3:43 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Mr. Nelson (בהשתתפות ליאן לה האבאס (אנ'))   | פרינס • וולטון | 2:27 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | 1000's of X's & O's  | פרינס | 4:28 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | June  | פרינס • וולטון | 3:22 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 38:00 |  |  |  |  |  |  |
הערה
"1000's of X's & O's" מופיע כ־"1000 X's & O's" במהדורת התקליטור.
מצעדים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2015–2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2015–2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2015–2016)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 53 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 25 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 39 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 52 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 48 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 4 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 53 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 11 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 50 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 34 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 19 |
|  צרפת | SNEP | 38 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 27 |
מצעדים > מצעדים שנתיים

|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים – 2015> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים – 2015> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים – 2015> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 93 |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים – 2016> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים – 2016> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים – 2016> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 74 |
ביאורים

↑  ב"הקולקטיב הסגול" מתכוון וולטון למעריצי ההארדקור של פרינס.
הערות שוליים

1 2 3  לאה גרינבלט, ריאיון עם פרינס בפייזלי פארק על האלבום החדש, באתר אנטרטיינמנט ויקלי, ‏14 בספטמבר 2015, בדיקה אחרונה 13 באוגוסט 2020
1 2  הלהקה של פרינס, ‏"3rdEyeGirl", מאשרת הוצאת אלבום חדש ב־2015, באתר BBC, ‏24 ביולי 2015, בדיקה אחרונה 13 באוגוסט 2020
↑  אלכס יאנג, ביצוע בכורה לסינגל ‏"Stare" – האזינו, באתר Consequence of Sound, ‏30 ביולי 2015, בדיקה אחרונה 14 באוגוסט 2020
↑  רחל ברודצקי, פרינס מוציא לאור אלבום חדש, ‏"The Hit & Run Album", באתר spin, ‏24 ביולי 2015, בדיקה אחרונה 14 באוגוסט 2020
↑  ג'ז מונרו, פרינס מודיע על האלבום ‏"The Hit & Run Album", באתר פיצ'פורק ‏24 ביולי 2015, בדיקה אחרונה 14 באוגוסט 2020
↑  סטיבן תומאס ארלוויין, ביקורת ‏"AllMusic", באתר AllMusic, בדיקה אחרונה 15 באוגוסט 2020
↑  אביגיל קובינגטון, ביקורת ‏The A. V. Club"", באתר The A. V. Club (אנ'), ‏8 בספטמבר 2015, בדיקה אחרונה 15 באוגוסט 2020
↑  בן תומפסון, ביקורת "האובזרבר", באתר האובזרבר, ‏13 בספטמבר 2015, בדיקה אחרונה 15 באוגוסט 2020
↑  סת' קולטר וולס, ביקורת "פיצ'פורק", באתר פיצ'פורק, ‏10 בספטמבר 2015, בדיקה אחרונה 15 באוגוסט 2020
↑  Q לונדון, ספטמבר 2015
↑  ג'ון דולן, ביקורת "רולינג סטון", באתר רולינג סטון, ‏18 בספטמבר 2015, בדיקה אחרונה 15 באוגוסט 2020
↑  ציון 53 במטקריטיק, באתר מטקריטיק, בדיקה אחרונה 14 באוגוסט 2020
↑  המצעד האוסטרי, באתר austriancharts.at, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד האוסטרלי, באתר australian-charts.com, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד האיטלקי, באתר italiancharts.com, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד האירי, באתר ארכיון האינטרנט (מקור: chart-track.co.uk), בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  היסטוריית פרינס בבילבורד 200, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021
↑  היסטוריית פרינס במצעד ה-R&B של הבילבורד, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021
↑  המצעד הגרמני, באתר offiziellecharts.de, בדיקה אחרונה 21 באוגוסט 2020
↑  המצעד ההולנדי, באתר dutchcharts.nl, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד הבריטי, באתר OCC, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד הבלגי – ולוניה, באתר ultratop.be, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד הבלגי – פלנדריה, באתר ultratop.be, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד הצרפתי, באתר lescharts.com, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  המצעד השווייצרי, באתר http://swisscharts.com, בדיקה אחרונה 19 באוגוסט 2020
↑  מצעד אלבומי ה-R&B השנתי – 2015, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021
↑  מצעד אלבומי ה-R&B השנתי – 2016, באתר בילבורד, בדיקה אחרונה ב־21 בנובמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: aa85f8da-8094-411b-9dca-d152fbdc5481
Ride or Die

"Ride or Die" (בעברית: "לרכוב או למות)" הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית מייגן די סטליון, ביחד עם ויקי-לו. הוא יצא לאור ב-25 באוקטובר 2019, בהוצאת חברת התקליטים מוטאון, כסינגל מתוך פסקול הסרט, Queen & Slim.
השיר הגיע למקום ה-23 במצעד השירים מתחת להוט 100.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי מייגן די סטליון, ביחד עם ויקי-לו ו-BlaqNmilD והופק על ידי BlaqNmilD גם כן. במקור, יצא השיר "Collide", כסינגל הראשון והיחיד מתוך הפסקול ב-10 באוקטובר 2018, אך בהמשך יצא גם השיר הזה כסינגל.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-18.5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של מייגן די סטליון ב-15 בנובמבר 2019. הקליפ צבר למעלה מ-12 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 23 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ מתחת להוט 100 | 4 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הראפ הדיגיטליים | 8 |  |
הערות שוליים

↑  מייגן די סטליון, ויקי-לו, BlaqNmilD
1 2  Ride or Die (From "Queen & Slim: The Soundtrack") - Single by Megan Thee Stallion & VickeeLo, Apple Music (באנגלית)
1 2  Megan Thee Stallion & VickeeLo – Ride Or Die (באנגלית), נבדק ב-2020-05-11
↑  Megan Thee Stallion, Billboard
↑  HipHopDX- https://hiphopdx.com, Review: The 'Queen & Slim' Soundtrack Is Inconsistent But Brutally Beautiful, HipHopDX, ‏2019-11-27
↑  Various Artists: Queen & Slim: The Soundtrack, Pitchfork (באנגלית)
↑  LaTesha Harris, LaTesha Harris, ‘Joker,’ ‘Lion King,’ ‘Us’ Lead 2019 Hollywood Music in Media Awards Nominees, Variety, ‏2019-11-05 (באנגלית)
↑  Ride Or Die (From "Queen & Slim: The Soundtrack"), נבדק ב-2020-05-11
1 2  Megan Thee Stallion x VickeeLo – Ride Or Die [Official Video]
| מייגן די סטליון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Good News • Traumazine • Megan |  |
| מיקסטייפים | Fever • Something for Thee Hotties |  |
| מיני-אלבומים | Make It Hot • Tina Snow • Suga |  |
| סינגלים | "Cocky AF" • "Big Ole Freak" • "Sex Talk" • "Realer" • "Hot Girl Summer" • "All Dat" • "Ride or Die" • "Diamonds" • "B.I.T.C.H" • "Captain Hook" • "Freak" • "Savage" • "Girls in the Hood" • "Don't Stop" • "Body" • "Cry Baby" • "I'm a King" • "On Me (Remix)" • "Thot Shit" • "Butter (Remix)" • "SG" • "Megan's Piano" • "Sweetest Pie" • "Plan B" • "Pressurelicious" • "Her" • "Ungrateful" • "Cobra" • "Not My Fault" • "Hiss" • "Wanna Be" • "Boa" • "Mamushi" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Talk (Remix)" •  "She Live" • "Pose (Remix)" • "Big Booty" • "RNB" • "WAP" • "Thick (Remix)" • "34+35 (Remix)" • "Beautiful Mistakes" • "It Was a... (Masked Christmas)" • "Lick" • "Bongos" |  |
| שירים אחרים | "Cash Shit" • "Shots Fired" • "Anxiety" • "Otaku Hot Girl" |  |
| סיבובי הופעות | "Hot Girl Summer Tour" |  |
PD-4501 סינאקרוזר

| --- | --- |

PD-4501 Scenicruiser, שנת 1954
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  GMC PD-4501 Scenicruiser
 יצרן:  GMC
 שנות ייצור:  1956–1954
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  אוטובוס דו-מפלסי
 אורך:  12.19 מטר
 רוחב:  2,438 מ"מ
 גובה:  3,404 מ"מ
 בסיס גלגלים:  6,629 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 מנועים המחוברים על ידי צימוד נוזלים ("Fluid coupling" (אנ')) או צימוד הידראולי : 4 צילינדרים, 4.7 ליטר (מנועי דיזל (1961-1954)  V8 צילינדרים, 9.3 ליטר (מנוע דיזל) (1962)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות עם מפצל דו מהירותי (1962-1954)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (1961)
PD-4501 סינאקרוזר (באנגלית : PD-4501 Scenicruiser, קרוי גם : GMC PD-4501 Scenicruiser) הוא אוטובוס דו מפלסי בעל ציר שלושה סרנים המוגדר "Multi-axle bus" (אנ') מתוצרת GMC חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 1956–1954 בארצות הברית
בגלל נוכחותו של דגם ה-"PD-4501 סינאקרוזר" ברחבי ארצות הברית בערים ולאורך כבישים מהירים, הדגם היה פופולרי בקרב הקהל המטייל.
מאפיינים

יוצרו 1,001 יחידות עבור "The Greyhound Corporation" (אנ')
אוטובוס דו-מפלסי
1 דלת (רוחב דלת כניסה 66.0 סנטימטרים
מנועי דיזל
מנוע אחורי
43 מושבים (10 מושבים בסיפון התחתון בתוספת שירותים, 33 מושבים בסיפון העליון)
קבולת מכל דלק - 680 ליטר
רדיוס סיבוב - 13.72 מטר
מעבר עם פלטפורמות מושב מורמות מכל צד, רוחב המעבר בין המושבים - 35.6 סנטימטרים
לכל אחד משני הסרנים האחוריים היו 4 גלגלים
תמונות

דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
דגם "PD-4501 סינאקרוזר", שנת 1954
דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
דגם "PD-4501 סינאקרוזר" - מבט לתא הנהג
דגם "PD-4501 סינאקרוזר" - מבט למושבים
הערות שוליים

↑  סינאקרוזר bluehoundsandredhounds.info
↑  צימוד נוזלים - הוא מכשיר הידרודינמי או הידרוקינטי המשמש להעברת כוח מכני מסתובב
↑  מתוך "New Bus Lets Riders See Sights, August 1949, Popular Science
↑  דגם "PD-4501 סינאקרוזר" web.archive.org/web/20070114060412
↑  דגם "PD-4501 סינאקרוזר" - תמונה pinterest.com/pin/211809988702297748
NXT TakeOver: Orlando

| NXT TakeOver: Orlando>  הפוסטר הרשמי של האירוע בכיכובם של בובי רוד, שינסקה נקאמורה, אסקה ואמבר מון.מידע |
| --- | --- | --- |
ארגון: WWE
מותג(ים): NXT
תאריך: 1 באפריל 2017
עיר: אורלנדו, פלורידה
אולם: אמווי סנטר
מספר צופים: 14,975
שיר(י) הנושא: "Loud" בביצוע Motionless in White "Shock Me" בביצוע Baroness "Are You Coming With Me?" בביצוע Crown the Empire "Come and Get It" בביצוע  I Prevail
ספונסר(ים): 5hour Energy Final Fantasy XIV: Stormblood
סדרת אירועי שלם וצפה של ה-WWE
| פאסטליין | :NXT TakeOver Orlando | רסלמניה 33 |
סדרת אירועי NXT TakeOver
| San Antonio | :NXT TakeOver Orlando | Chicago |
NXT TakeOver: Orlando היה אחד מאירועי השלם וצפה של ארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE, השייך לארגון הפיתוח שלהם, NXT. כמו כן, האירוע שודר בערוץ של ה-WWE Network. האירוע נערך ב-1 באפריל 2017, באולם אמווי סנטר שבאורלנדו, פלורידה וכלל קרבות בין המתאבקים של המותג NXT עקב העלילות, שנבעו ביניהן במהלך התקופה עד לקיום האירוע. האירוע היה האירוע ה-14 בסדרת אירועי NXT TakeOver.
רקע

האירוע כלל חמישה קרבות שנבעו מעלילות מתוסרטות שהתקיימו במהלך התוכנית של NXT. סדרת אירועי NXT TakeOver החלה ב-29 במאי 2014, כחלק מאירועי השלם וצפה של NXT, המשמשת כליגת הפיתוח של ה-WWE, כשערכה את האירוע השני שלה שהועבר בערוץ ה-WWE Network תחת השם NXT TakeOver. בחודשים שלאחר מכן, הביטוי "TakeOver" הפך למותג המייצג את כל אירועי השלם וצפה של NXT. האירוע היה אירוע השלם וצפה השני של NXT בשנת 2017.
אירוע

| --- | --- |

תפקיד:: שם:
צוות השידור: טום פיליפס
צוות השידור: נייג'ל מקגינס
צוות השידור: פרסי ווטסון
כרוז: מייק רום
שופטים: דארל שארמה
שופטים: דרייק וורץ
שופטים: אדי אורנגו
פאנל לפני האירוע: צ'ארלי קארוסו
פאנל לפני האירוע: סם רוברטס
פאנל לפני האירוע: נייג'ל מקגינס
אירוע > קרבות מקדימים

האירוע נפתח עם הקרב של SAnitY (אלכסנדר וולף, אריק יאנג, קיליאן דיין וניקי קרוס) נגד טיי דילינג'ר, רובי ריוט, רודריק סטרונג וקסיוס אונו (שהחליף את נו ויי חוסה) בקרב רביעיות מעורב. דיין ביצע על דילינג'ר את מהלך ה-Ulster Plantation בשביל להעניק לקבוצתו את הניצחון.
בקרב השני, אליסטר בלאק התחרה נגד אנדרדה "סיין" אלמאס. בלאק ביצע את מהלך הסיום שלו, ה"מיסה השחורה" על אלמאס ולאחר מכן הצמיד אותו לניצחון.
לאחר מכן, The Authors of Pain (אקאם ורזאר) הגנו על אליפות הזוגות של NXT נגד DIY (ג'וני גרגאנו ותומאסו צ'אמפה) והריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) בקרב הדחות זוגות משולש. אקאם ורזאר ביצעו את מהלך הסיום המשותף שלהם, "הפרק האחרון" על צ'אמפה ובכך הדיחו את DIY. לאחר מכן, אקאם ורזאר ביצעו את מהלך הסופר קוליידר על דאש ודוסון ובכך שמרו על חגורות האליפות.
בקרב הלפני אחרון, אסקה הגנה על אליפות הנשים של NXT נגד אמבר מון. הקרב הסתיים לאחר שאמבר ניסתה לבצע על אסקה את מהלך הסיום שלה, האקליפס, אך אסקה דחפה את השופט לחבלים, מה שגרם למון ליפול מהחבל העליון. לאחר מכן, אסקה השיבה בבעיטה לראשה של מון ואז הצמידה אותה לניצחון אשר גרם לה לשמור על התואר בהצלחה.
אירוע > הקרב המרכזי

בקרב המרכזי של הערב, בובי רוד הגן על אליפות ה-NXT נגד שינסקה נקאמורה. במהלך הקרב, רוד שם לעצמו למטרה להשבית את רגלו של נקאמורה כדי לגרום לו לנזק אשר ילווה אותו לאורך הקרב. רוד ביצע על נקאמורה את מהלך הסיום שלו, הגלוריוס DDT, אך לא הצליח להצמיד אותו לספירת שלוש. לאחר מכן, רוד יצא מהזירה ולקח את פעמון הזירה, אך השופט מנע ממנו להשתמש בו, מה שאיפשר לנקאמורה לבצע על רוד את מהלך הסופלקס. נקאמורה ניסה לבצע את מהלך הסיום שלו, "קינשאסה", אך רוד חמק מכך והפך את מהלך זה לספיינבאסטר. לאחר מכן, רוד ביצע מהלך גלוריוס DDT נוסף, הצמיד את נקאמורה לניצחון ובכך שמר על התואר.
תוצאות

| מס' | תוצאות | התניות | זמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | SAnitY (אלכסנדר וולף, אריק יאנג, קיליאן דיין וניקי קרוס) ניצחו את קסיוס אונו1, רודריק סטרונג, רובי ריוט וטיי דילינג'ר | קרב רביעיות מעורב | 12:23 |
| 2 | אליסטר בלאק ניצח את אנדרדה "סיין" אלמאס | קרב יחידים | 09:35 |
| 3 | The Authors of Pain (אקאם ורזאר) (א) (עם פול אלרינג) ניצחו את DIY (ג'וני גרגאנו ותומאסו צ'אמפה) והריבייבל (דאש ויילדר וסקוט דוסון) | קרב הדחות זוגות משולש על אליפות הזוגות של NXT | 23:50 |
| 4 | אסקה (א) ניצחה את אמבר מון בהכנעה | קרב יחידים על אליפות הנשים של NXT | 12:10 |
| 5 | בובי רוד (א) ניצח את שינסקה נקאמורה | קרב יחידים על אליפות ה-NXT | 28:20 |
(א) - מתייחס למתאבק/מתאבקים שהגיעו לקרב כאלוף/אלופים
1 קסיוס אונו החליף את נו ויי חוסה, שלא היה כשיר לקרב בשל תקיפה של קבוצת SAnitY.