stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוניים
מנגנון הניווט של היוניים

האורניתולוגים, חוקרי העופות, משוכנעים שהיוניים משתמשים באמצעים רבים לניווט דרכם. כמו עופות נודדים אחרים, הם יכולים, כנראה, לקלוט ולהשתמש במצב השמש והכוכבים על-מנת להתמצא בכיוון התעופה. ייתכן שיש ליוניים חומרים מגנטיים במוחם, המאפשרים להם לעמוד על שינויים בשדה המגנטי של כדור הארץ, ולקבוע, בהתאם, את מסלולן. חוקרים באיטליה סבורים כי חוש הריח משמש כמעביר אותות חשוב לזיהוי דרכם של היוניים חזרה הביתה. הביולוג מל קרייטר מאוניברסיטת קורנל טוען כי יונים יכולות לראות ולחוש באור המקוטב, למצוא את כיוונו, לחוש בשינויים בכיוונו, ויכולת זו עשויה לעזור להן בניווט העצמי. הן רגישות גם לאור על-סגולי, שככל הנראה גם הוא משמש אות מסוים. יונים עשויות לחוש בשינויי גובה גם כשאינו עולה על שלושה מטרים, כיוון שיש ביכולתן להבחין בשינויים מזעריים בלחץ הברומטרי, כמו, למשל, ירידת כספית בשיעור 0.07 מ"מ בלבד. רגישות זו מסייעת להן לשמור על מסלול קבוע ומאפשרת אבחנה מוקדמת בחזיתות אור מתקרבות. רמז אחר לכושר הניווט של היונים מקורו ביכולתן לשמוע קולות נמוכים ביותר, עד 0.05 הרץ, הנגרמים על ידי מקורות שונים כמו רכסי הרים, גלי ים, סופות רעמים ועוד.
מיון טקסונומי

סדרת היונאים שכוללת היום רק את משפחת היוניים, כללה בעבר גם את משפחת הקטיים, ואת משפחת הדודואים (Raphidae). הקטיים נחשבים כיום למשפחה היחידה בסדרת הקטאים ואילו בעקבות ניתוחי אוסטאולוגיה ו-DNA נחשבים הדודיים כיום לתת-משפחה של היוניים.
מיון המשפחה

תת-משפחה יונים (Columbinae)
סוג ומין יחיד יונת-שליו כחולת-ראש (Starnoenas cyanocephala)
סוג יונת-שליו (Geotrygon) - בה יונת שליו ויולאוס
סוג Leptotila
סוג ומין יחיד יונת שליו זיתנית (Leptotrygon veraguensis)
סוג Zenaida - בו יונה לבנת-כנף
סוג Zentrygon
סוג ומין יחיד יונה נודדת (Ectopistes migratorius) - נכחדה
סוג יונה אמריקאית (Patagioenas)
סוג Reinwardtoena
סוג Turacoena
סוג Macropygia
סוג תור (Streptopelia)
סוג יונה (Columba)
סוג Nesoenas - בו יונה ורודה
סוג Spilopelia
סוג Henicophaps
סוג Gallicolumba
סוג Alopecoenas
סוג ומין יחיד יונה מצוייצת (Ocyphaps lophotes)
סוג Petrophassa
סוג ומין יחיד יונת וונגה (Leucosarcia melanoleuca)
סוג Geopelia
סוג Phaps
סוג Geophaps
סוג ומין יחיד יונת-קרקע דקת-מקור (Trugon terrestris)
סוג ומין יחיד יונת צ'ויסול מצוייצת (Microgoura meeki) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת הפסיון (Otidiphaps nobilis)
סוג יונת כתר (Goura)
סוג ומין יחיד יונת סמואה (Didunculus strigirostris)
סוג Caloenas
מין יונת ניקובר (Caloenas nicobarica)
מין יונה ירוקה מנוקדת (Caloenas maculata) - נכחדה
סוג יונה ירוקה (Treron) - בו המין יונה ירוקה אפריקנית
סוג יונה חומה (Phapitreron)
סוג Chalcophaps
סוג ומין יחיד תורית זנבנית (Oena capensis) - מגיעה לישראל
סוג Turtur
סוג יונה קיסרית (Ducula)
סוג יונת פירות (Ptilinopus) - בה יונת פירות מריאנה
סוג ומין יחיד יונה שסועת-נוצות (Drepanoptila holosericea)
סוג יונה כחולה (Alectroenas) - בה יונת סיישל כחולה
סוג Hemiphaga
סוג ומין יחיד יונה כרבולתית (Lopholaimus antarcticus)
סוג ומין יחיד יונת סומבר (Cryptophaps poecilorrhoa)
סוג Gymnophaps
סוג ומין יחיד יונת סנט הלנה (Dysmoropelia dekarchiskos) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת הנדרסון ארכאית (Bountyphaps obsoleta) - נכחדה
סוג ומין יחיד יונת ויטי לבו ענקית (Natunaornis gigoura) - נכחדה
תת-משפחה Claravinae
סוג Claravis
סוג ומין יחיד יונת-קרקע ארוכת-זנב (Uropelia campestris)
סוג Metriopelia
סוג Columbina
תת-משפחה רפיים (Raphinae) - נכחדה
סוג ומין יחיד דודו (Raphus cucullatus)
סוג ומין יחיד סוליטר רודריג (Pezophaps solitaria)
גלריה

יונת הבית
Patagioenas fasciata
זוג יונים מצויצות
יונת זית אפריקנית
תור צווארון
יונת ניקובר
Columba guinea
תור גלאפגוס
Phaps elegans
Geopelia striata
הערות שוליים

1 2  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284732205171  BNE: XX542097  BnF: cb13570998x (data)  GND: 4059120-7  LCCN: sh85028749  NARA: 10640960  NKC: ph519302
יוסף אל-ערבי

יוסף אל-ערבי (בערבית מרוקאית: يوسف العربي; נולד ב-3 בפברואר 1987) הוא כדורגלן מרוקאי-צרפתי המשחק בעמדת החלוץ באפואל ניקוסיה.
קריירת מועדונים

אל-ערבי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של קן, עיר הולדתו. ב-20 בדצמבר 2008 ערך אל-ערבי את הופעת הבכורה שלו עבור בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד אולימפיק ליון. בעונת 2009/2010 כבש 11 שערי ליגה והיה שותף לחזרה של המועדון לליגת העל הצרפתית עם 11 שערי ליגה ו-8 בישולים. שנה לאחר מכן הבקיע 17 שערים בליגה הראשונה והיה מלך שערי הקבוצה ושלישי בכל הליגה.
בעקבות הצלחתו בקן, אל-ערבי זכה להתעניינות רבה בין היתר מצד גנואה וסביליה, אבל בסופו של דבר בקיץ 2011 חתם לארבע שנים באל-הילאל מליגת העל הסעודית.
ב-19 ביולי 2012 חתם לחמש שנים בגרנדה תמורת 5 מיליון אירו. ב-20 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד 1-0 לראיו ואיקאנו. ב-7 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1-2 נגד מיורקה. ב-8 בנובמבר 2013 הבקיע שלושער בניצחון 1-3 נגד מאלגה. בסיום העונה היה מועמד לכדורגלן האפריקאי של השנה, אך הפסיד את התואר ליאסין ברהימי.
ב-18 ביולי 2016 חתם בלח'וויא. ב-17 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-4 נגד מועיד'ר. בעונתו הראשונה הבקיע 24 שערים ב-18 משחקי ליגה. ב-11 בדצמבר 2017 הבקיע שישי בניצחון 0-8 נגד אל-ח'ור במסגרת הגביע. בשלושת העונות שלו במועדון הבקיע 76 שערים ב-59 הופעות כאשר בכל עונה ששיחק במועדון מספר השערים שהבקיע היה יותר גדול ממספר ההופעות שלו.
ב-6 ביולי 2019 אל-ערבי חתם על חוזה לשלוש שנים באולימפיאקוס מליגת העל היוונית. ב-24 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד אסטרס טריפוליס, בו כבש בפנדל בדקה ה-7. שלושה ימים לאחר מכן הוא הבקיע צמד בניצחון 1-2 נגד קרסונדאר בפלייאוף העלייה לליגת האלופות. ב-22 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת האלופות בהפסד 3-2 לבאיירן מינכן. ב-12 בינואר 2020 הבקיע שלושער נגד לאמיה. ב-27 בפברואר הבקיע בדקה ה-119 נגד ארסנל במסגרת 32 האחרונות של הליגה האירופית. בעונה זו ובעונה שאחריה סיים את העונה כמלך שערי הליגה.
בקיץ 2024 חתם באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית.
קריירה בינלאומית

ב-5 בספטמבר 2010 אל-ערבי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרוקו במשחק נגד הרפובליקה המרכז-אפריקאית. ב-10 באוגוסט 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד סנגל.
אל-ערבי נכלל בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות 2012. ב-26 במרץ 2016 הבקיע צמד בניצחון 0-2 נגד כף ורדה.
תארים

ליגה 2: 2009/2010
גביע יורש העצר: 2011/2012
ליגת העל הקטרית: 2016/2017, 2017/2018
גביע האמיר: 2018, 2019
הגביע הקטרי: 2018
גביע שייח' גאסם: 2016
ליגת העל היוונית: 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022
הגביע היווני: 2019/2020
ליגת האלופות האסיאתית: 2018
מלך שערי ליגת העל הקטרית: 2016/2017, 2017/2018
שחקן החודש בליגת העל היוונית: ינואר 2020, דצמבר 2020, נובמבר 2021, מאי 2022
מלך שערי ליגת העל היוונית: 2019/2020, 2020/2021
הכדורגלן הזר של השנה בליגת העל היוונית: 2019/2020, 2020/2021
כדורגלן השנה בליגת העל היוונית: 2020/2021
נבחרת העונה בליגת העל היוונית: 2019/2020, 2020/2021
כדורגלן השנה של אולימפיאקוס: 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022
מלך השערים של אולימפיאקוס בזירה האירופית (18 שערים)
המרוקאי שהבקיע הכי הרבה שערים בזירה האירופית (18 שערים)
טורקמניסטן

טורקמניסטן (בטורקמנית: Türkmenistan נהגה: טירקמנית'אן, ברוסית: Туркмения) היא מדינה השוכנת במרכז אסיה. בעברה הייתה חלק מברית המועצות (ונקראה באותה תקופה "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית"), והפכה למדינה עצמאית ב-27 באוקטובר 1991. אוכלוסייתה מונה כ-7,525,648 בני אדם (נכון ל-1 באוקטובר 2024).
רוב תושבי טורקמניסטן הם מוסלמים, והיא אף חברה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי.
היסטוריה

במשך מאות בשנים, הטריטוריה של טורקמניסטן נכבשה על ידי אימפריות ומלוכות שונות עקב היותה מרכז מעבר חשוב באסיה המרכזית.
המדינה גובלת באפגניסטן בדרום-מזרח, באיראן בדרום, בקזחסטן בצפון, באוזבקיסטן בצפון ובמזרח, ויש לה חוף על הים הכספי. אלכסנדר מוקדון כבש אותה בדרכו להודו. לאחר מות אלכסנדר מוקדון, אימפריית פרתיה כבשה אותה ומלך פרתיה שלט על הממלכה מבירתו החדשה ניסה בטורקמניסטן – שרידי העיר מצויים היום בפרוור של הבירה אשגבאט.
במאה ה-7 וה-8 הביאו הערבים את האסלאם לאזור ובתקופה זו התהוותה דרך המשי המפורסמת בין סין למזרח התיכון ואירופה, והמסחר בטורקמניסטן קיבל תמריץ משמעותי.
במאה ה-11 ובמאה ה-12 הקים שבט הסלג'וק הטורקמני אימפריה אזורית שהתרחבה עד בגדאד (מאוחר יותר הטורקמנים הסלג'וקים ועמים טורקים אחרים התאחדו ויצרו את האימפריה העות'מאנית).
במאה ה-13 הוביל ג'ינג'יס חאן את המונגולים למסע כיבושים עד אירופה, וטורקמנים רבים מצאו את מותם עקב אכזריות המונגולים. לאחר מותו איבדו המונגולים את שליטתם בטורקמניסטן, עד שטימור לנג (צאצא של ג'ינג'יס חאן) השתלט על האזורים שאבדו והקים את האימפריה הטימורית.
במאה ה-15 ועד המאה ה-17 שלטו הפרסים בטורקמנים. התקופה התאפיינה במלחמות קשות בינם לבין עצמם. המלחמות השבטיות פיצלו והחלישו את הטורקמנים ובמאה ה-18 כבש הצאר הרוסי את האזור. שליטת הרוסים נמשכה עד מהפכת אוקטובר 1917 והמשיכה, אחרי תקופה של מאבקים לעצמאות (1917–1922), גם תחת השלטון הקומוניסטי עד שנת 1991. לאחר שהצבא האדום הקומוניסטי השתלט סופית על האזור בשנת 1922 הוקם בשנת 1924 בטורקמניסטן שלטון אוטונומי בשם "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטורקמנית".
טורקמניסטן הכריזה על עצמאותה ב-27 באוקטובר 1991, יחד עם רוב מדינות הגוש הסובייטי לאחר התמוטטות ברית המועצות.
פוליטיקה > משטרו של ניאזוב

באופן רשמי, מוגדרת טורקמניסטן כרפובליקה דמוקרטית שבראשה עומד נשיא, אולם בפועל השלטון במדינה אינו דמוקרטי. מאז עצמאותה באוקטובר 1991, שלט בה ספרמורט ניאזוב שליטה מלאה. ב-28 בספטמבר 1999, אף הורחבה תקופת כהונתו לצמיתות על ידי הפרלמנט (מג'לס). המפלגה הדמוקרטית של טורקמניסטן (DPT), מפלגתו של ניאזוב, הייתה המפלגה החוקית היחידה במדינה, ואין אופוזיציה. לפני קבלת העצמאות נקראה מפלגת השלטון "המפלגה הקומוניסטית של הרפובליקה הסובייטית של טורקמניסטן".
ניאזוב יזם פולחן אישיות סביבו, וכינה את עצמו "טורקמנבאשי" (אבי הטורקמנים). פניו נראו בכל מקום ועל כל דבר במדינה התנוססה תמונתו, החל בשטרות כסף ובטפסי בנקים, וכלה במודעות רחוב בערים, בבתי ספר ואפילו על בקבוקי וודקה. הנשיא גם שינה את שם חודש ינואר לשמו, והעניק לחודשים האחרים את שמות בני משפחתו. על מגדל גבוה בעיר הבירה הציב פסל זהב בדמותו, המסתובב במשך היום כך שפנה תמיד אל השמש; ספר שכתב ניאזוב, שתוכנו הוא אפוס המגולל את תולדות האומה הטורקמנית, הופיע בכל הספריות הציבוריות ובתוכניות הלימוד, וכל האזרחים חויבו לקרוא בו. בקיאות בספר נדרשה כתנאי לקבלת שירותים שונים. פולחן האישיות, לטענת ניאזוב, נועד "ליצור אחדות טורקמנית שתגבש את האומה הטורקמנית."
בין השאר חוקק ניאזוב חוקים יוצאי-דופן, כמו איסור על גידול שפמים וזקנים, או איסור על האזנה לאופרה. כל האזרחים חויבו לשאת תעודות זהות בכל עת, והוטלו מגבלות חמורות על כניסה למדינה ויציאה ממנה. כאשר עלה ניאזוב לשלטון הוא הצהיר כי עד שנת 2020 יחולקו מים, מלח, חשמל וגז חינם לכל התושבים. בשנת 2006 הודיע שמועד התחלת ההטבות יידחה בעשר שנים, לשנת 2030.
על אף שחוקת טורקמניסטן מגינה על חופש העיתונות, שלטה הממשלה בתקשורת, והיו קיימים רק שני עיתונים לא-ממשלתיים – "אדלט" ו"גלקיניש", שאף הם נוסדו בצו הנשיא. תחנות הכבלים שהיו קיימות במדינה בשנות ה-80 נסגרו, ומהתושבים נמנעה גישה לאינטרנט.
הכוח העצום שרוכז בידי הנשיא ומקורביו הוביל לשחיתות גדולה. שחיתות זו לא טופלה, כיוון שמערכת המשפט הייתה כפופה למשטר, וכל השופטים מונו על ידי ניאזוב לכהונה של חמש שנים ללא פיקוח הרשות המחוקקת.
ניאזוב שלט במדינה עד מותו ב-21 בדצמבר 2006.
פוליטיקה > משטרו של גורבנגולי ברדימוחמדוב

גורבנגולי ברדימוחמדוב התמנה כיורשו של ניאזוב, וב-11 בפברואר 2007 נבחר ברוב של 89 אחוזים לנשיא. עם בחירתו הודיע ברדימוחמדוב כי ימשיך את דרכו של ניאזוב, אך בפועל החל לצמצם משמעותית את פולחן האישיות של קודמו ופעל להפסקת הבידוד הבינלאומי של המדינה. כמו כן הסיר חלק מההגבלות שהוטלו על חופש המידע, חופש העיתונות וחופש התנועה במדינה.
עד לשנת 2012 התקיימה במדינה רק מפלגה בודדת. לאחר הסדרת החוק, הוקמה מפלגה נוספת – מפלגת התעשיינים והיזמים. בבחירות לפרלמנט שנערכו בשנת 2017 היא זכתה ב-11 מושבים מ-125. המפלגה נחשבת ככלי של המפלגה השלטת למניעת ביקורת על כך שטורקמניסטן היא מדינה של מפלגה אחת.
על אף שיגור לוויין התקשורת הראשון של טורקמניסטן באפריל 2015, TurkmenAlem52E/MonacoSAT הוציאה הממשלה איסור גורף על שימוש בצלחות לוויין ופתחה בתהליכים של הריסת צלחות הלוויין הקיימות, לפי דיווח, כדי לפגוע באפשרות לשמוע את Radio Azatlyq, השידור הטורקמני של רדיו אירופה החופשית.
ברדימוחמדוב הודיע בשנת 2022 על בחירות בזק בהן התמודד מועמד יחיד, בנו, סרדאר ברדימוחמדוב שנחשב כיורשו המיועד. 
סרדאר ברדימוחמדוב זכה בבחירות לנשיאות טורקמניסטן ב-2022 ברוב של כ-73% מקולות המצביעים. הבחירות הוגדרו על ידי משקיפים מהמערב כלא חופשיות ולא הוגנות.
כלכלה

כלכלת המדינה מבוססת על חקלאות, גידול מקנה, משאבי נפט וגז טבעי רבים, המפורסם שבהם הוא מכתש האש הנקרא "שער הגיהנום" שליד הכפר דרווזה שבמרכז המדינה. 3% משטח המדינה משמשים את החקלאות, 61.5% מהשטח משמשים למרעה, 8% מכוסים יערות.
הגידולים העיקריים: חיטה, כותנה, שעורה, אורז, תירס, תפוחי אדמה, טבק, ירקות ופירות.
גידול מקנה: בקר, צאן, חזירים.
הדיג בים הכספי מניב 38,000 טון דגים בשנה. 43% מכוח העבודה מועסקים בחקלאות, יערנות ודיג.
התעשייה במדינה מועטה ועוסקת בעיקר בעיבוד התוצרת החקלאית והמכירות. מייצרים תזקיקי נפט, טקסטיל, מוצרי צמר, מוצרי מזון. 15% מכוח העבודה מועסקים בתעשייה.
המדינה עשירה בגז טבעי אך נמנעה בשנים האחרונות מלמכור אותו למדינות זרות.
כלכלה > תחבורה

24,000 ק"מ דרכים, מתוכן 19,500 כבישי אספלט. 2,180 ק"מ מסילות ברזל.
נהר אמו דריה משמש עורק תחבורה פנימי חשוב. בצי הסוחר 34 אוניות שנפחן כולל 33,000 טון.
לחברת התעופה הלאומית "טורקמניסטן איירלינס" 36 מטוסים. היא מקיימת בעיקר קשרי תעופה עם מדינות שכנות ומדינות מזרח ומערב אירופה.
גאוגרפיה

גודלה של המדינה הוא 488,100 קמ"ר. על כ-70% משטחה משתרע מדבר קאראקום.
מרכז הארץ נשלט על ידי מדבר קאראקום ושקע טוראן (אנ') אשר ברובם שטוחים. לאורך הגבול הדרום מערבי מתפרס רכס קופטדאג (אנ') על פני 2,912 קמ"ר. הנקודה הגבוהה ביותר היא הר Aýrybaba (שמו הרשמי שונה ב-2004 לכבוד ניאזוב: Beýik Saparmyrat Türkmenbaşy belentligi) המתנשא לגובה 3,138 מטר.
הרמה היחידה במדינה היא רכס קופטדאג בדרום מערב, והנהרות הראשיים של המדינה הם אמו דריה והרי רוד. בצפון מערב המדינה נמצאת לגונת גאראבוגאזקול.
האקלים הוא יבשתי צחיח ברוב שטחה של המדינה. הבדלי הטמפרטורה בין החורף לקיץ ובין היום והלילה גדולים. הטמפרטורות הממוצעות של החודש הקר ביותר ושל החודש החם ביותר הן: לחוף הים הכספי 0 ו-32, בדרום מזרח 6- ו-32, בצפון מזרח 13- ו-33. הגשמים יורדים באביב ובחורף וכמותם הממוצעת 75–300 מ"מ. בהרים כמותם יותר גדולה.
דמוגרפיה

אוכלוסיית טורקמניסטן מונה כ-6.4 מיליון נפש. תוחלת החיים הממוצעת היא 68.69 שנים. ממוצע הילודה הוא 2.7 צאצאים לאישה.
מבחינה אתנית, הקבוצה האתנית הגדולה ביותר במדינה היא הטורקמנים המהווים כ-85% מהאוכלוסייה. קיימים מספר מיעוטים אתניים גדולים כמו האוזבקים המהווים 5% מהאוכלוסייה, הרוסים המהווים 4% מהאוכלוסייה, ועוד 6% מורכבים מקזחים, טטרים, ארמנים, אזרים, אוקראינים ואחרים.
מבחינה דתית רוב האוכלוסייה היא אוכלוסייה מוסלמית סונית אשר מהווה 89% מהאזרחים. 9% נוספים הם נוצרים-אורתודוקסים ויתר האוכלוסייה, כ-2%, מתחלקים בין דתות שונות או שאין לגביהם נתונים ספציפיים.
השפה המדוברת ביותר במדינה (שהיא גם השפה הרשמית במדינה) היא השפה הטורקמנית אשר מדוברת בפי 72% מהאוכלוסייה. השפה הרוסית מדוברת בפי 12% והיא אחד השרידים שנותרו מהשלטון הסובייטי. השפה האוזבקית מדוברת בפי 9% מהאוכלוסייה ועוד 7% מדברים בשפות שונות (ביניהן השפה הבלוצ'ית (אנ')).
דמוגרפיה > יהדות טורקמניסטן

בתקופת ברית המועצות ועד לפירוקה בתחילת שנות ה-90 חיו בטורקמניסטן מאות יהודים.
מוצאם של היהודים היה מאיראן, אפגניסטן ואוזבקיסטן. יהודי טורקמניסטן חיו יחדיו בקהילות קטנות ושמרו על המסורת היהודית.
רוב בני הקהילה חיו בערים יילותן וביירמלי שבמחוז מארי ובעיר טורקמנאבאט שם יש בית כנסת ושני בתי עלמין יהודיים.
עם פירוקה של ברית המועצות יהודי טורקמניסטן עזבו לישראל בעיקר לחולון ולניו יורק בארה״ב.
שלטון מקומי

טורקמניסטן מורכבת מחמישה מחוזות הקרויים בשפה המקומית "וילאייטלאר" (צורת יחיד: וילאייט), ועיר עצמאית אחת:
| --- | --- |
 מחוז אחאל (אנ')  מחוז בלקן (אנ')  מחוז דשוגוז (אנ')  מחוז לבאפ (אנ')  מחוז מרי (אנ') אשגבאט – עיר עצמאית:  מחוזות טורקמניסטן
תרבות ותקשורת > טלוויזיה

הטלוויזיה נפוצה משנות השבעים של המאה העשרים והיא מקור הנאה פופולרי בקרב האוכלוסייה המקומית. אולם מאז קבלת העצמאות והמשטר החדש כל מקורות התקשורת נמצאים בידי השלטון ומיועדים להלל את המדינה והעומד בראש בלבד, כיום במדינה 7 ערוצי תקשורת העוסקים בשבח של תחומים תרבותיים לאומיים שונים ועוברים מערכת סינון נוקשה מצד השלטון.
תרבות ותקשורת > אינטרנט

לאוכלוסייה מצומצמת במדינה יש גישה לאינטרנט בטורקמניסטן והתכנים שעומדים לרשות המשתמשים מסוננים באופן מסיבי בידי השלטון לרשימה מאוד קטנה של תכנים.
ראו גם

יהדות טורקמניסטן
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
1 2  Turkmenistan - The World Factbook
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  פלקון 9 משגר לווין תקשורת באפריל 27, 2015
↑  satellite dishes banned in Turkemenistan אפריל 22, 2015
↑  Aleksandar Brezar, Turkmenistan to hold snap elections as president broaches succession, euronews, ‏2022-02-12 (באנגלית)
↑  Bennetts, Marc. "Turkmenistan's dictator ready to collar his son as successor" (באנגלית). ISSN 0140-0460. נבדק ב-2022-02-14.
| הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי |
| --- | --- | --- |
| חברות | אפגניסטן • אלג'יריה • צ'אד • מצרים • גינאה • אינדונזיה • איראן • ירדן • כווית • לבנון • לוב • מלזיה • מאלי • מאוריטניה • מרוקו • ניז'ר • פקיסטן • תימן • ערב הסעודית • סנגל • פלסטין (מיוצגת על ידי אש"ף) • סודאן • סומליה • תוניסיה • טורקיה • בחריין • עומאן • קטר • איחוד האמירויות הערביות • סיירה לאון • בנגלדש • גבון • גמביה • גינאה ביסאו • אוגנדה • בורקינה פאסו • קמרון • קומורו • עיראק • המלדיביים • ג'יבוטי • בנין • ברוניי • ניגריה • אזרבייג'ן • אלבניה • קירגיזסטן • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • מוזמביק • קזחסטן • אוזבקיסטן • סורינאם • טוגו • גיאנה • חוף השנהב |  |
| מדינה מושעית | סוריה |  |
| מדינות משקיפות | בוסניה והרצגובינה • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • קפריסין הצפונית • תאילנד • רוסיה |  |
| ארגונים משקיפים | הליגה הערבית • האו"ם • המדינות הבלתי-מזדהות • האיחוד האפריקאי • הארגון לשיתוף פעולה כלכלי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567638905171  BNE: XX453272  BnF: cb15359153f (data)  CiNii: DA13009904  GND: 4061255-7  HDS: 044995  LCCN: n91129790  MusicBrainz: 98e38a45-b90e-3575-943e-23e26ce3a69f  NARA: 10045272  NDL: 00577553  NKC: ge131145  NSK: 000505329  RERO: 02-A005474829  SELIBR: 163806  SUDOC: 027367681  TDVİA: turkmenistan  UKPARL: iyZkIcke  VcBA: 497/34294  VIAF: 144179578   WorldCat (עם VIAF): 144179578 
הרי קופתדאגן
טורקמני לבוש בגדים מסורתיים
יוניליוור ישראל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 חברת אם:  יוניליוור PLC
 מיקום המטה:  לוד 
 משרד ראשי:  קריית שדה התעופה
 ענפי תעשייה:  מזון וטואלטיקה
 מוצרים עיקריים:  דגני בוקר, רטבים ומוצרי תיבול, מוצרי שוקולד, גלידות, חטיפים מלוחים ומתוקים, מוצרי טיפוח לגוף ול בית
 מנכ"ל:  ארנון שפירא
 עובדים:  2,000
  
 unilever.co.il
 
יוניליוור ישראל מזון היא השלוחה הישראלית של התאגיד הרב-לאומי יוניליוור. נכון ל-2022 היא חברת מוצרי הצריכה השישית בגודלה בישראל. החברה משווקת מגוון רחב של מוצרים, כ־85% מהם בייצור מקומי. המגוון כולל שלל מותגים בינלאומיים לצד מקומיים, בתחום המזון וטיפוח הגוף והבית.
החברה מעסיקה כ-2,000 עובדים בארבעה אתרי ייצור, במרכזי הפצה ובמערכי שיווק ומכירות הפרוסים בכל רחבי ישראל, וכן במטה החברה הממוקם בקריית שדה התעופה. החל מ-1 במאי 2024 מכהן בתפקיד מנכ"ל יוניליוור ישראל ארנון שפירא, שקודם לכך שימש כחבר הנהלה בחברה, סמנכ"ל מכירות וסמנכ"ל שיווק. הוא החליף בתפקידו את ג'ם טאריק יוקסל, שכיהן עד אפריל 2024. מנכ"לית החברה ממרץ 2013 עד פברואר 2020 הייתה ענת גבריאל.
אתרי הייצור של החברה הם:
מפעל צפת – ייצור שוקולד, בייגל וחטיפים מתוקים (קליק, ורד הגליל ובייגל בייגל).
מפעל עכו – ייצור גלידות וקרמבו (גלידת שטראוס).
מפעל ערד – ייצור דגנים (דגני תלמה, כיפלי ופתית).
מפעל חיפה – ייצור אבקות מרק ותיבול, ממרחים, רטבים (קנור, תלמה, הלמנס ו-778) ומוצרי טיפוח וניקיון (פינוק, בדין, סיף).
היסטוריה

בתחום המזון החלה יוניליוור לפעול לראשונה בארץ ישראל בשנת 1938. החברה הקימה, בשיתוף ד"ר ארנולד הילדסהיימר, את מפעל בלו-בנד לייצור מרגרינה בחיפה. בשנת 1939 שינתה החברה את שמה מבלו-בנד ל"תמ"י – תוצרת מזון ארץ ישראלית".
בשל החרם הערבי נמנעה תוצרת מזון א"י מלהזכיר את שם חברת האם. בתחילת שנות השישים העבירה החברה את הבעלות על המפעל בשל הלחץ הערבי לקבוצת רוטשילד בלונדון (RAS).
בשנת 1992 רכשה חברת CPC הבינלאומית 51% ממניות תמ"י, ובהמשך השלימה החברה את רכישת מלוא המניות, ותמ"י שינתה את שמה ל-Best Foods. הפעילות הראשונה בישראל בתחום טיפוח הגוף נעשתה בשנת 1996, כאשר יוניליוור העולמית רכשה את חברת ויטקו הישראלית ושינתה את שמה לליוור.
השילוב של שני התחומים – מזון וטיפוח – הושלם בשנת 2002, כאשר יונילוור העולמית רכשה את השליטה בחברת המזון האמריקאית Best Foods. בעקבות רכישה זו החליטה יוניליוור למזג את פעילות תמ"י – Best Foods וליוור, ולשנות את שמה ל"יוניליוור ישראל".
בשנת 1996 נכנס קונצרן יוניליוור לשותפות עם חברת שטראוס בפעילות הגלידות. בשנת 2010 ביצעה יוניליוור שתי רכישות מרכזיות: חברת "בייגל בייגל" עברה לבעלות מלאה של יוניליוור ישראל, במקביל, השלימה רכישת חלק נוסף מ"גלידת שטראוס" והפכה ל-90% בעלים מהחברה. בתחילת 2014 רכש הקונצרן את יתרת הבעלות בגלידת שטראוס ומחזיק כעת ב-100% ממניות החברה.
היסטוריה > משבר הסלמונלה (2016)

ביולי 2016 נרשם מחסור בדגני בוקר של החברה בנקודות המכירה. החברה הכחישה בעיית איכות כלשהי והודיעה רשמית כי "כל מוצרי החברה, לרבות דגני הבוקר של תלמה תקינים ובטוחים לשימוש". לאחר יומיים הודו בחברה כי התגלה זיהום מסוג סלמונלה. התברר כי בחברה ידעו על הבעיה במשך חודש ימים ולא דיווחו למשרד הבריאות. חוסר השקיפות בהתנהלות החברה גרם לכך שמוצרים מזוהמים הגיעו לבתי צרכנים. הרשות להגנת הצרכן קנסה את יוניליוור ישראל ב-594 אלף ש"ח על כך שהפרה את חוק הגנת הצרכן באמצעות פרסומים מטעים[דרוש מקור].
היסטוריה > משבר הסלמונלה (2022)

כחלק מפרשת הסלמונלה בחלב בישראל (2022), הודיעה החברה על ריקול של חלק ממוצרי גלידת שטראוס, אף שלטענת החברה מבדיקותיה לא התגלה בהם זיהום.
מותגי החברה > מותגי מזון

תלמה – מותג מזון שהוקם בשנת 1947 ומאגד תחתיו מוצרי דגנים, חטיפים ומוצרי מזון שונים. מותגי דגנים בהם כריות, כמו גם מיונז, וחרדל וכן מותג החטיפים "כיפלי".
גלידת שטראוס– רכישת אגף "גלידת שטראוס" על ידי יוניליוור מקבוצת שטראוס החלה בשנת 1996 והושלמה בשנת 2014. מותגי גלידת שטראוס: מגנום, גודיז, קרמיסימו, קורנטו, סולרו, שוקובו, קרמבו, טעמקור, בומבה, ננסים, אסקימו ופנטסיה.
בייגל בייגל – מפעל בייגל בייגל הוקם בשנת 1880 על ידי משפחת אופים שגרה בעיירה קטנה ליד העיר קרקוב ועלתה לישראל בשנת 1933. המותג נרכש על ידי יוניליוור באופן חלקי בשנת 2000, הרכישה הושלמה בשנת 2010. המותג מציע מגוון של חטיפים אפויים.
ורד הגליל – ורד הגליל הוא מפעל שוקולד שהוקם ב-1986 בעיר צפת. המפעל מייצר טבלאות שוקולד וכן שוקולד לייצור קינוחים בשוק המקצועי. במפעל מיוצרים מוצרי שוקולד תחת שני מותגים: ורד הגליל (טבלאות שוקולד מריר ושוקולד חלב) וקליק (טבלאות שוקולד וחטיפי שוקולד).
קליק – מותג טבלאות וחטיפי שוקולד אשר נוסד ב-1992.
קנור – מותג מזון אשר הוקם בשנת 1838 בגרמניה כמותג המומחה בייבוש ובעיבוד צמחים ותבלינים. מוצרי קנור אשר נמכרים בישראל מיוצרים באזור התעשייה בחיפה. מוצרי המותג בישראל כוללים מרקי תיבול, מרקים נמסים, רטבים, קוביות תיבול ועזרי בישול נוספים.
ליפטון – מותג תה אשר נוסד בסוף המאה ה-19 בסקוטלנד.
פתית – מותג קרקרים אשר יוצר במקור תחת המותג תלמה של חברת תמ"י (תוצרת מזון ישראלית).
הלמנ'ס – מותג מוצרי מיונז.
778 – מותג קונפיטורות פרי אשר נוסד בשנות ה-50 במושב בית יצחק. השם 778 נולד משילוב בין שני המשקים שבהם התגוררו היצרנים - משק 77 ומשק 78. פעילות המותג נרכשה על ידי יוניליוור בשנות ה-90.
אפיכל – מותג עזרי אפייה הכולל סירופים, תמציות וצימקאו.
מותגי החברה > מותגי טיפוח הגוף והבית

פינוק – מותג טיפוח אשר הושק ב-1980 על ידי חברת ויטקו. מוצרי פינוק מיוצרים במפעל "ליוור" בקרית אתא.
Dove – מותג דאב הושק בישראל בשנת 1996 עם סדרת סבונים מוצקים ונוזליים ודאודורנטים.
בדין – מותג מרככי כביסה.
AXE  – מותג טיפוח לגברים אשר הושק בצרפת בשנת 1983 והושק בישראל בשנת 2005 כמותג דאודורנטים לצעירים. במספר מדינות בעולם נקרא המותג בשם LYNX.
Vaseline (וזלין) – מותג טיפוח עור בינלאומי אשר נוסד בשנת 1859. מוצרי המותג בישראל כוללים תחליבי גוף וג'ל פטרוליום.
סיף  – מותג ניקוי הבית.
בנוסף, חטיבת השוק המקצועי, יוניליוור פודסולושיינס ישראל היא ספקית בתחום ההסעדה המוסדית.
הערות שוליים

↑   עדי דברת-מזריץ, רשות התחרות פשטה על משרדי יוניליוור, באתר TheMarker‏, 8 בפברואר 2022
↑  נורית קדוש, אחרי ארבע שנים: יוניליוור ישראל שבה לניהול ישראלי - ארנון שפירא ימונה למנכ"ל, באתר כלכליסט, 6 במרץ 2024
↑  יעל ולצר, המנכ"ל החדש של יוניליוור ישראל: ג'ם טריק יוקסל, באתר ynet, 14 בינואר 2020
↑  יונילבר - חברת מזון, באתר ארכיון המדינה
↑  ידיעות אחרונות, ‏יוניליבר עומד להשקיע 70 מיליון שקל ב"ויטקו", באתר גלובס, 19 בינואר 1997
↑  שלמה פרידמן, ‏דלק - 17 מיליון שקל רווח ההון ממכירת ויטקו, באתר גלובס, 18 במרץ 1997
↑  גלית ימיני, יוניליוור - מאחדת פעילויות, נפרדת ממותגים, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2002
↑  עדי דברת-מזריץ, יוניליוור השלימה ההשתלטות על גלידת שטראוס – ותחזיק ב-90%, באתר הארץ, 11 באוקטובר 2010
↑   עדי דברת-מזריץ, יוניליוור רכשה את יתרת מניות גלידת שטראוס, באתר TheMarker‏, 2 בינואר 2014
↑  נורית קדוש, בעקבות שטראוס: יוניליוור מכריזה על ריקול של עשרות סוגי גלידה, באתר כלכליסט, 25 באפריל 2022
↑  שיר זיו, מחזיקי הגביע: איך מכינים גלידות וארטיקים - ומה נלקק בקיץ הקרוב?, באתר ישראל היום, 23 במאי 2024
מטה יוניליוור ישראל, קריית שדה התעופה