stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוסי ר. ליפארד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 באפריל 1937 (בת 87) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  המכון לאמנות יפה של אוניברסיטת ניו יורק, מכללת סמית', אוניברסיטת ניו יורק 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  Printed Matter, Inc., Pueblo Chico: Land and Lives in Galisteo Since 1814 
 בן או בת זוג:  רוברט ריימן (1961–1966) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1968)  פרס הצטיינות מארגון המכללות לאמנות (2012)  פרס ההצטיינות באמנות החזותית (1999)  פרס שדולת הנשים למפעל חיים בתחום האמנות (2007)  פרס אודרי אירמאס לאוצרות (2010) 
 
לוסי ראולנד ליפארד (אנגלית: Lucy Rowland Lippard; נולדה ב-14 באפריל 1937) היא סופרת, אוצרת, מבקרת אמנות והיסטוריונית של אומנות קונספטואלית. ליפארד הייתה מהראשונות שהבחינו בתהליך הדה-מטריאליזציה של האומנות.
חייה האישיים

לוסי ליפארד נולדה בעיר ניו יורק להוריה ורנון ליפארד ומרגרט קרוס. היא גדלה בניו אורלינס ובשארלוטסוויל, וירג'יניה. ב-1952 החלה ללמוד ב"אבוט אקדמי" במסצ'וסטס. היא למדה במכללת סמית' שם קיבלה את התואר הראשון שלה, ולמדה לתואר השני במכון לאומנות יפה באוניברסיטת ניו יורק. כשסיימה ללמוד באוניברסיטה היא החלה לכתוב ביקורת אומנות בעיתון "Art International" בשנת 1962 וב- "Artforum" בשנת 1964. בשנת 1965 היא החלה לעבוד במוזיאון לאומנות מודרנית (MoMA) במנהטן. בשנת 1961 היא נישאה לאמן רוברט ריימן, ממנו התגרשה מאוחר יותר.
עבודתה המקצועית

בשנת 1966 העלתה ליפארד את התערוכה "Eccentric Abstraction" בגלריית פישבאק בניו יורק. תערוכה זו היוותה בסיס לאומנות פוסט-מינימליסטית, או "אומנות אנטי-חומרית" כפי שהייתה ידועה. התערוכה הציגה עבודות של אמנים כגון אווה הסה וברוס נוימן. התערוכה חזרה לאומנות בעלת השראה סוריאליסטית, שנחלשה במחצית הראשונה של שנות השישים תחת ההשתלטות של האומנות הפורמלית. בין השנים 1969 ו- 1973 ליפארד אצרה את "תערוכות המספרים" (The Numbers Shows), סדרת תערוכות ברחבי העולם שהציגו לציבור אומנות פוסט-מינימליסטית. שמה של כל תערוכה בסדרה הזאת היה מספר התושבים בעיר שבו הוצגה, הראשונה בהן היא "557,087" במוזיאון סיאטל. בשנת 1973 יצא לאור הספר "Six years" שסיכם את סדרת התערוכות. בשנים 1973-1974 היא ארגנה תערוכה ניידת "c.7,500" בה הוצגו יצירות של אמניות פמיניסיטות לרבות יצירות של מיירל לדרמן יוקלס.
בשנת 1969 ליפארד עזרה להקים את "קואליציית העוסקים בתחום האומנות" (the Art Workers Coalition), קבוצה שפעלה למען שינויים גדולים בעולם האומנות, בין השאר בנייה מחדש של המדיניות של המוזיאון לאומנות מודרנית כלפי המקום של אמנים בתערוכות המציגות את עבודותיהם, ושיפורים כלליים בתנאי המחיה של האמנים.
ליפארד הייתה מהמקימות של העיתון הפמיניסטי "Heresies" שעסק באומנות, פוליטיקה, סרטים ועוד.
פרסים

2015 – Distinguished Lifetime Achievement Award for Writing on Art, Collage Art Association
2013 - תואר דוקטור של כבוד, אוטיס קולג'
2013 - distinguished critic lecture, the International Association of Art Critics
2012 - Distinguished Feminist Award, Collage Art Association
2010 - CCS Bard Award for Curatorial Excellence
1975 - Frank Jewett Mather Award
1972 - National Endowment for the Arts grant
1968 – מלגת גוגנהיים
תערוכות

Eccentric Abstraction, Fischbach Gallery, New York, 1966{
Number 7, Paula Cooper Gallery, New York, 1969
", Seattle World's Fair Pavilion, September 1969557,087"
Vancouver Art Gallery, 1970 ,"955,000"
, Centro de Arte y Comunicación, Buenos Aires, 1971 ,"2,972,453"
c.7,500, CalArts, Valencia, CA, traveling throughout US and Europe, 1973–1974
ספרים

Undermining: A Wild Ride Through Land Use, Politics, and Art in the Changing West. New York: The New Press. 2014.
4,492,040. Los Angeles: New Documents. 2012. ISBN 9781927354001
Weather Report. Boulder, C.O.: Boulder Museum of Contemporary Arts. 2007.
On the beaten track: tourism, art and place. New York: New Press. 1999
The Lure of the Local: Senses of Place in a Multicentered Society. New York: New Press. 1998
The Pink Glass Swan. New York: New Press, 1995
Mixed blessings: new art in a multicultural America. New York: Pantheon Books. 1990
A different war: Vietnam in art. Bellingham, Wash: Whatcom Museum of History and Art. 1990
Get the messege?: a decade of art for social change. New York: E.P. Dutton. 1984
Overlay: contemporary art and the art of prehistory. New York: Pantheon Books. 1983
Eva Hesse. New York: New York University Press. 1976.
From the center: feminist essays on women's art. New York: Dutton. 1976.
Six years: the dematerialization of the art object from 1966 to 1972; a cross-reference book of information on some esthetic boundaries. New York: Praeger. 1973.
Changing: essays in art criticism. New York: Dutton. 1971.
Surrealists on art. Englewood Cliffs, N.J.: Prentice-Hall. 1970
Pop art. New York: Praeger. 1966.
The Graphic Work of Philip Evergood. New York: Crown, 1966.
הערות שוליים

↑  Lippard, Lucy R., Dictionary of Art Historians (ארכיון)
1 2 3 4  לוסי ר. ליפארד, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
↑  גליה יהב, לוסי ליפארד רלוונטית מתמיד, הארץ
↑  AWARDS FOR DISTINCTION, collegeart
↑  Honorary Degrees
↑  Daniel Larkin, Why Lucy Lippard Never Gets Writer’s Block, Hyperallergic
↑  DISTINGUISHED FEMINIST AWARDS, collage art
↑  udrey Irmas Award for Curatorial Excellence, ccs bard
↑  FRANK JEWETT MATHER AWARD
↑  VISITING ARTIST: LUCY LIPPARD
↑  Fellows, John Simon Guggenheim Memorial Foundation
↑  Exhibitions, Paula Copper gallery
↑  From Conceptualism to Feminism: Lucy Lippard’s Numbers Shows 1969–74
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264660205171  PLWABN: 9810531369805606  BIBSYS: 90084551  BNE: XX968279  BnF: cb12195599z (data)  CANTIC: a12262663  CiNii: DA02112446  GND: 119445883  ISNI: 0000 0001 0933 286X  LCCN: n79060651  LNB: 000010644  NDL: 00470556  NKC: xx0155247  NLA: 36547887  NLG: 98355  NLK: KAC199616776  NSK: 000225030  NTA: 067925391  RERO: 02-A003524436  SNAC: w68t5czk  SUDOC: 030566258  Trove: 1285706  ULAN: 500340575  VcBA: 495/151752  VIAF: 109482861   WorldCat (עם VIAF): 109482861
כפר ברו

קטע ממפת מידבא מעט מזרחה לחמי קלירוהי, שבו ניתן לקרוא את הכפר "בארו" (Βααρου)
כפר ברו הוא ישוב המופיע בתעודות מזמן מרד בר כוכבא ומזוהה עם מינאת אל-חסן הנמצא ממזרח לים המלח, מעל המעיינות החמים (חממאת מעין) של ואדי זרקא-מעין, כחמישה קילומטרים מצפון מערב למכוור, לערך מול נחל דרגה. הכפר מוזכר בכתבי יוסף בן מתתיהו, בספרות התלמודית, באונומסטיקון של אוסביוס, בביוגרפיה של הנזיר פטרוס מאיבריה ובמפת מידבא. הימצאותו של הכפר בתעודות מימי מרד בר כוכבא מראה כי חלק מעבר הירדן המזרחי, הפראיה, היה תחת שליטת מינהלו של בר כוכבא.
זיהוי כפר ברו

הכפר מופיע כמקום כתיבת שטר שהתגלה בפפירוס שנמצא בנחל צאלים והנקרא מס 8 (ראה להלן). בתחילה, קרא החוקר מיליק את מקום כתיבת השטר, הנזכר בשורה 1, "כפר בביו", אך מאוחר יותר הציעו אברמסון וגינזברג כי יש לקרוא "כפר בריו/ בריי". היגוי זה אומץ על ידי ברושי וקימרון. הם הציעו לזהות את כפר ברו במיניאת אום-חסן, מעל המעיינות החמים של ואדי זרקא, ליד ואדי זרקא-מעין (נ.צ: 207113 ), כ 5 ק"מ מצפון מערב למכוור.
מספר מקורות קדומים אחרים מורים כי יש לחפש את "ברו" באזור זה:
תיאורים של המעיינות החמים ליד הכפר מופיעים בכתבי יוסף בן מתתיהו המכנה את המעיינות בערא (Βααρας), כשיוספוס מספר על הקרבות האחרונים של המרד הגדול, לאחר חורבנה של ירושלים, הוא מתאר בהרחבה את נפילת מבצר מכוור שעל הגדה המזרחית של ים המלח, ואגב הוא מקדיש פרק שלם לנפלאותיה של בערא אשר בנחל שמצפון למכוור:
בגיא המקיף את העיר (את מכוור) מצפון יש מקום בערא שמו, שבו גדל שורש אשר שמו כשם המקום...במקום הזה נובעים גם מעיינות חמים הנבדלים מאוד זה מזה בטעמם: אחדים טעמם מר, בעוד אחרים מתוקים מאוד. נובעים [כאן] אף מעיינות רבים של מים קרים ערוכים בשורה אחת, ולא רק במקומות הנמוכים; אלא שבקרבתם אפשר לראות דבר מופלא אף יותר: מערה לא עמוקה, ולפניה בולט צוק הסוכך עליה; מעליו מזדקרים שני [סלעים] דמוי שדים, במרחק לא רחוק זה מזה; מן האחד נובע מעין מים קרים מאוד ומן השני מעין מים חמים מאוד; אם מערבים את מי שניהם מתקבל מרחץ נעים ביותר המרפא תחלואים, אך יותר מכול הוא מביא מרגוע לעצבים. במקום יש גם מכרות של גופרית ואלום
"בערא" נזכרה מספר פעמים במקורות חז"ל. במאמר הדן באזכורה של "בערא" בספרות התלמודית, טען א"ש רוזנטל כי בכל המקורות חלו שיבושי נוסח, ורק בנוסח שהובא במדרש תנחומא, אכן נזכר המקום "בערא" שבעבר הירדן.
בערך "בעל מעון (Βεελμεων)" באונומסטיקון מציין אוסביוס:
ויש כפר גדול מאוד אצל המים החמים של בערה בערביא. גם עד היום נקרא בעל מאוס רחוק מחשבון בט' מילין
במפת מידבא נזכר המקום באופן מקוטע כ"...ערו" (...ΑΡΟΥ), מעט מזרחה לחמי קלירוהי. ג' מנפרדי אשר בדק את המפה בתחילת המאה ה-20 קרא את האותיות APOY, אך משגרד קצת את המלט בפינת הכתובת גילה את הקצה של אות A, כלומר AAPOY (אערו) והציע להשלים את המילה ל-Βααρου ("בערו"). גם מיכאל אבי יונה השלים את השם ל"בערו" (Βααρου). שרידי השם משובצים במפה על רקע הררי שחור, באמצעותם ביקש האמן לתאר את שפכי הלבה בהרי מואב.
בביוגרפיה של הנזיר פטרוס מאיבריה, בן המאה ה-5, שהגיעה אלינו בתרגומה הסורי בלבד, יורד פטרוס לחמי בערה לרפא את גופו שנחלש מסיגופים.
מסמכים המזכירים את כפר ברו

בעבר הירדן ובמערות במדבר יהודה התגלו מסמכים הכתובים על פפירוסים מתקופת מרד בר כוכבא. חלק מהתעודות מזכירות את כפר ברו. ל"אוסף נחל צאלים" יוחס גם פפירוס נחל צאלים 8, שנמצא בעיזבונו של ידין ("תעודת כפר ברו"), למערת האיגרות. ח' אשל טען כי מקור התעודה, כמו גם תעודת "כפר ברו" שפורסמה על ידי מיליק ב-1954, עשוי להיות בעבר הירדן, בסביבתו של ואדי זרקא מעין המזוהה עם כפר ברו. יובל שחר פקפק בדעתו של אשל, לפיה יהודים הסתתרו במערות מפלט מזרחית לים המלח - הן בזיהוי הגאוגרפי של כפר ברו, והן בהשערה כי מקור התעודות בעברו המזרחי של הים - לפחות כל עוד לא אותרו מערות מפלט באזור זה. למרות הביקורת של יובל שחר, יש לראות בתעודות כפר ברו ייצוג לחייהם של היהודים בעבר הירדן המזרחי במהלך מרד בר כוכבא ואף לקראת סופו.[דרוש מקור]
טל אילן עמדה על כך ששלושת העדים בפפירוס נחל צאלים מס' 8א - אלעזר בן-מתת, אלעזר בן-שמעון ויהודה בן-יהודה - נזכרו כעדים במסמכים מארכיונה של בבתא, מן השנים 128-130. מכאן, שהיו אנשים שברחו ממחוזא שבפרובינקית ערביה לכפר ברו, בזמן מרד בר כוכבא, בין השנים 132 ל-136. מן התעודות ניתן ללמוד שתחומי שלטונו של בר כוכבא היו נרחבים יותר ממה שהיה מקובל עד כה, וכי הם כללו גם שטחים מסוימים בעבר הירדן המזרחי, בפראיה.
מסמכים המזכירים את כפר ברו > פפירוס נחל צאלים 8

פפירוס נחל צאלים 8 נמצא בעזבונו של יגאל ידין, והיא פורסמה לראשונה ב-1986 על ידי ברושי וקימרון. הם ציינו כי מוצאו של השטר אינו ידוע וכי "ייתכן שנתגלה במערות מורבעאת אבל קרוב יותר לשער, שנתגלה בנחל צאלים". הם לא פסלו אף את האפשרות שמוצא התעודה בנחל חבר. הנחתם התבססה על דברי הבדואים שמסרו את ה"השטר מכפר בביו" (לימים פפירוס נחל צאלים 8א'), כי הובא מנחל צאלים.
עדה ירדני הצליחה לקרוא מספר מילים נוספות בחלק התחתון של תעודה זו ולשייך לה חלקים נוספים שהיו מפוזרים בלוחות שונים במוזיאון רוקפלר. בפרסום הסופי של "אוסף נחל צאלים" פורסמו עוד 22 קטעים מתעודה זו שלא נכללו בפרסום של ברושי. על פי נוסחת התאריך בראש השטר, הוא נכתב "[ב ].. לאדר שנת תלת לחרות ישראל על ימי שמעון בן כוסבה נשי ישר[אל בכפ]ר ברו", כלומר בשנת 135 לספירת הנוצרים. מן התעודה עולה שיהונתן בן-עלי, תושב כפר ברו, מכר לשאול בן-חרשה, גם הוא בן אותו כפר, בית ו"דרת [=חצר] בית קורה", תמורת 36 דינרים. מן התעודה עלה כי הסופר שכתב את פפירוס נחל צאלים 8 כתב גם את פפירוס נחל צאלים 8א'.
בשורות 1 ו 2, נזכר כפר ברו" כמקום כתיבת השטר. בכך, התבהר הספק באשר לקריאתה של מילה זו בפפירוס נחל צאלים 8א'. נוה הסביר כי האותיות "ו" ו- "יו", הן חלופות אורתוגרפיות המציינות o סופית, ולכן יש לקרוא Baro או Bero ולא Baru.‏.
מסמכים המזכירים את כפר ברו > פפירוס נחל צאלים 8א'

פפירוס נחל צאלים 8א' פורסם לראשונה על ידי מיליק בשנת 1954‏. זהו שטר המכר היחיד בין שטרי המכר ממדבר יהודה שאינו שטר כפול. על פי נוסחת התאריך שבראש השטר, הוא נכתב "בעסר[ה] לאדר/איר שנת תלת לחרת ישראל בכפר בריו", כלומר בשנת 134 לסה"נ. בתעודה זו לא נזכר במפורש מניין מרד בר כוכבא, אך לאור הקרבה בתוכן ובסגנון בין שתי התעודות מכפר ברו, ניתן לקבוע כי גם בתעודה זו התייחס המניין למרד בר כוכבא. מן התעודה עולה שבתאריך י' באדר, חדד בן-יהודה מכפר בריו, מכר בית לאלעזר בן-אלעזר שכנו, המכונה "שטרא". ירדני פירשה מונח זה כשוטר. לא מן הנמנע שכינוי זה קשור למשלח ידו של
אלעזר בן-אלעזר כסופר, או "כותב שטרות".
ראו גם

מרד בר כוכבא
מערכות המסתור של בר כוכבא
בבתא
לקריאה נוספת

יגאל ידין, מגן ברושי, אלישע קימרון, ‏שטר של מכירת בית בכפר ברו מימי בר-כוכבא, קתדרה 40, יולי 1986, עמ' 213-201
י' נווה, בשולי השטרות מכפר ברו, בתוך שי לחיים רבין, מ' גושן-גוטשטיין, ש' מורג וש' קוגוט (עורכים), ירושלים, עמ' 231-234.
עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות ונבטיות ממדבר יהודה וחומר קרוב, ירושלים, 2000, חלק 1 עמ' 67-73; חלק 2, עמ' 33-5.;
אליעזר שמשון רוזנטל, בערא, תרביץ ס (תשנ"א), 325-353
מיכאל אבי-יונה, מפת מידבא - תרגום ופירוש, אריאל, י"ח (116),1996
אסתי דבורז’צקי, חמי-המרפא ומטעני הספינות בים המלח לאור מפת מידבא, אריאל, י"ח (116), עמ' 84-85
חנן אשל, תולדות המחקר וסקירת הממצא במערות המפלט במדבר יהודה, בתוך: מערות המפלט מתקופת בר-כוכבא (תשנ"ט), עמ' 54.
J. Manfredi, Callirhoé et Baarou dans la mosaïque géographique de Madaba, RB 12, 1903, pp. 266-271.
J. T. Milik, Un Contrat Juif de l`An 134 Apres J.-C, RB, 61, 1954, pp. 182- 190.
S. Abramson & H. L.Ginsberg, On the Aramaic Deed of Sale of the Third Year of the Second Jewish Revolt, BASOR 136, 1954, pp. 17-19.
M. Broshi and E. Qimron, A House Sale Deed from Kefar Baru from the Time of Bar Kokhba, Israel Exploration Journal 36, pp. 201-214
C. Clamer et al., Fouilles archéologiques de 'Ain ez-Zâra/Callirrhoé villégiature hérodienne, Beyrouth 1997
Christa Clamer, The Hot Springs of Kallirrhoe and Baarou(הקישור אינו פעיל), The Madaba Map Centenary, Jerusalem 1999, pp. 221-225.
הערות שוליים

↑  Christa Clamer, The Hot Springs of Kallirhoe and Baarou, 2000 (באנגלית)
↑  Milik J. T., Un Contrat Juif de l`An 134 Apres J.-C, RB, 61, 1954, pp. 182- 190.
↑  Abramson S. & Ginsberg H. L., On the Aramaic Deed of Sale of the Third Year of the Second Jewish Revolt, BASOR 136, 1954, pp. 17-19.
↑  ידין יגאל, ברושי מגן, קמרון אלישע, שטר של מכירת בית בכפר ברו מימי בר-כוכבא,  קתדרה 40, 1986, עמ' 208.
↑  למשל: בראשית רבה עו, ה; שם, מב, ד
↑  רוזנטל אליעזר שמשון, בערא, תרביץ ס (תשנ"א), 325-353.
↑  מלמד ע"צ, ספר האונומסטיקון לאווסביוס, ירושלים, תשכ"ו, עמ' , 21-22 , ערך 205
↑  Manfredi, Callirhoé et Baarou dans la mosaïque géographique de Madaba, RB 12, 1903, pp. 266-271.
↑  Avi Yona M., The Madaba Mosaic Map, Jerusalem, 1954, p. 54
↑  R. Raabe, Petrus der Iberer, Leipzig 1895, pp. 81-82, 87
1 2  יגאל ידין, מגן ברושי, אלישע קמרון, ‏שטר של מכירת בית בכפר ברו מימי בר-כוכבא, קתדרה 40, 1986, עמ' 201-213
↑  אשל ח', תולדות המחקר וסקירת הממצא ממערות המפלט במדבר יהודה, בתוך: ח' אשל וד' עמית (עורכים), מערות המפלט מתקופת מרד בר כוכבא, תל אביב, תשנ"ט, עמ' 54
↑  יובל שחר, ‏ולא היה להם מפלט (מאמר ביקורת), קתדרה 98, תשס"א 2001, עמ' 147
↑  פ. ידין  19 ו-23
↑  Ilan T., Witnesses in the Judaean Desert Documents- Prosopographical Observations, SCI 20, 2001, pp. 175−176
↑  Yardeni A., Aramaic and Hebrew Documentary Texts, in: Cotton H. M. & Yardeni A., Aramaic, Hebrew and Greek Texts from Nahal Hever and other Sites, The Seiyal Collection II, DJD 27, Oxford, pp. 29-33.
↑
נווה י', בשולי השטרות מכפר ברו, בתוך שי לחיים רבין, מ' גושן-גוטשטיין, ש' מורג וש' קוגוט (עורכים), ירושלים, עמ' 231-234.
↑  Milik J. T., Un Contrat Juif de l`An 134 Apres J.-C, RB, 61, 1954, pp. 182- 190.
↑  ירדני עדה, אוסף תעודות ארמיות, עבריות ונבטיות ממדבר יהודה וחומר קרוב, ירושלים, 2000, חלק 1 עמ' 71-73
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418034005171
לטבית

| --- | --- |
 מדינות:  לטביה, ארצות הברית, גרמניה, רוסיה, בלארוס, ליטא, ישראל
 אזורים:  צפון אירופה (המדינות הבלטיות)
 דוברים:  2,000,000
 שפת אם:  1,400,400
 כתב:  אלפבית לטיני, האלפבית הלטבי 
 משפחה:  הודו-אירופית בלטו-סלאבית בלטית מזרחית לטבית
 לאום:  לטביה לטביה
 ארגון:  האיחוד האירופי
 מוסד:  המרכז הלאומי לשפה הלטבית
 קוד שפה:  lv 
 קוד ISO 639-1:  lv 
 קוד ISO 639-2:  lav 
 קוד ISO 639-3:  lav 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
לטבית (Latviešu valoda, לַטְבִֿיֵאשוּ וַלוּאוֹדַּה) היא השפה הרשמית של לטביה. היא שייכת למשפחת השפות הבלטיות.
מאפיינים בולטים:
היעלמות התנועה בסיומת הנומינטיב: בליטאית ‎-as בלטבית ‎-s.
טעם קבוע על ההברה הראשונה בעוד שבליטאית הטעם משתנה ממילה למילה.
ניכרת השפעה חזקה יותר של השפה הגרמנית ושל השפות הפיניות (אסטונית, פינית) בתחביר ובאוצר המילים.
מיעוט יחסי של צורות הפועל והבינוני (הפארטיקיפיום).
זמן מתמשך של פועל שנוצר על ידי התחילית ja-‎.
למרות דמיונן הרב, מוסכם כי לטבית היא שפה נפרדת ואינה ניב של ליטאית. ניבים ליטאיים של צפון ליטא נחשבים כמתקרבים ללטבית.
הקשרים פוליטיים

מאז התפרקות ברית המועצות והכרזת עצמאות לטביה, תושבים רוסים, המהווים מעל עשירית מאוכלוסיית המדינה הוגדרו בלטביה כ"לא-אזרחים" ו"מתנחלים של הכיבוש הסובייטי" וחויבו לעבור מבחן בשפה הלטבית כתנאי לקבלת אזרחות.
הגיית השפה וכתיבתה > עיצורים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | מכתשי /שִנִּי | מכתשי /שִנִּי | שפתי (־שִנִּי) | שפתי (־שִנִּי) |
| אפי |  |  | ɲ |  |  |  | n̪ |  | m |  |
| סותם | g | k | ɟ | c |  |  | d̪ | t̪ | b | p |
| מחוכך |  |  |  |  | ʤ | ʧ | ʣ̪ | ʦ̪ |  |  |
| חוכך |  | x |  |  | ʒ | ʃ | z̪ | s̪ | v | f |
| מקורב צדי |  |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב צדי |  |  | ʎ |  |  |  | l |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
* פונמות זרות
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
העיצורים
| הסימון הגרפי | תעתיק IPA | הערך הפונטי |
| Bb | b | נהגה כהגיית בי"ת |
| Cc | ʦ | נהגה כהגיית צד"י מודרנית |
| Čč | ʧ | נהגה כהגיית צד"י גרושה |
| Dd | d | נהגה כהגיית דל"ת |
| Ff | f | נהגה כהגיית פ"א רפה - מופיע רק במילים שאולות |
| Gg | ɡ | נהגה כהגיית גימ"ל |
| Ģģ | ɟ | נהגה כהגיית גימ"ל או דל"ת מחונככים |
| Hh | h ~ x | נהגה כהגיית ה"א או כ"ף רפה - מופיע רק במילים שאולות |
| Jj | j | נהגה כהגיית יו"ד עיצורית |
| Kk | k | נהגה כהגיית כ"ף |
| Ķķ | c | נהגה כהגיית כ"ף או ת"ו מחונככים |
| Ll | l | נהגה כהגיית למ"ד |
| Ļļ | ʎ | נהגה כהגיית יו"ד עיצורית ~ למ"ד, כששרירי הלשון מתרחבים ונוגעים בחך קלות |
| Mm | m | נהגה כהגיית מ"ם |
| Nn | n | נהגה כהגיית נו"ן |
| Ņņ | ɲ | נהגה כהגיית נו"ן מחונככת, כאות Ñ בספרדית |
| Pp | p | נהגה כהגיית פ"א |
| Rr | rʲ‏ ~ r | נהגה כהגיית רי"ש מתגלגלת |
| Ss | s | נהגה כהגיית סמ"ך |
| Šš | ʃ | נהגה כהגיית שי"ן ימנית |
| Tt | t | נהגה כהגיית ת"ו |
| Vv | v | נהגה כהגיית בי"ת רפה |
| Zz | z | נהגה כהגיית זי"ן |
| Žž | ʒ | נהגה כהגיית זי"ן גרושה |
הגיית השפה וכתיבתה > תנועות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
התנועות
| הסימון הגרפי | תעתיק IPA | הערך הפונטי |
| Aa | (ː)‏[ɑ]  | נהגה כהגיית פתח אחורית; ארוכה |
| Āā | (ː)‏[ɑ]  | נהגה כהגיית פתח אחורית; ארוכה |
| ‏Ee | [ɛ] ‏ ~ [e]  | נהגה כהגיית צירי בקירוב; כהגיית a במלה האנגלית And |
| ‏Ee | [æ]  | נהגה כהגיית צירי בקירוב; כהגיית a במלה האנגלית And |
| ‏Ēē | eː ~ ɛː | נהגה כהגיות E הנ"ל אך ארוכות |
| ‏Ēē | æː | נהגה כהגיות E הנ"ל אך ארוכות |
| Ii | (ː)‏[i]  | נהגה כהגיית חיריק; ארוכה |
| Īī | (ː)‏[i]  | נהגה כהגיית חיריק; ארוכה |
| Oo | [ ] |  |
| Uu | (ː)‏[u]  | נהגה כהגיית שורוק; ארוכה |
| Ūū | (ː)‏[u]  | נהגה כהגיית שורוק; ארוכה |
מילים ומשפטים שימושיים

| עברית | לטבית |
| --- | --- |
לטביה: Latvija
לטבים: Latvieši
ישראל: Izraēla
שלום: Sveiki
יום טוב/שלום: Labdien
ערב טוב: Labvakar
בוקר טוב: Labrīt
להתראות: Uz redzēšanos
טוב לראות אותך: Prieks iepazīties
מה שלומך?: Kā jums klājas?
אני אוהב אותך: Es tevi mīlu
יום הולדת שמח: Daudz laimes dzimšanas dienā
שנה טובה: Laimīgu jauno gadu
הערות שוליים

1 2 3 4 5  הצליל מבוצע יותר שינית
| שפות הודו-אירופיות |
| --- | --- | --- |
| שפות רומאניות | צרפתית • מונגאסקית • ארפיטנית • ולונית • אוקסיטנית • גסקונית • אראנית • קטלאנית • ספרדית • לאדינו • חכיתיה • גליסית-פורטוגזית • פורטוגזית • גליסית • אסטור-לאונית • אסטורית • לאונית • מירנדזית • איטלקית • קורסיקאית • ליגורית • נפוליטנית • סיציליאנית • סרדינית • איסטרית • פריאולית • לדינית • רומאנש • דלמטית • רומנית • מולדובנית • ארומנית • איסטרו-רומנית | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| שפות גרמאניות | אלמאנית • אלזסית • גרמנית שווייצרית • גרמנית • לוקסמבורגית • בווארית • ריפוארית • סקסונית עילית • יידיש • הולנדית • אפריקאנס • לימבורגית • סקסונית • זיילנדית • פריזית • סקוטית • אנגלית • דנית • שוודית • נורווגית ספרותית • איסלנדית • פארואזית • נורווגית חדשה | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| שפות סלאביות | אוקראינית • בלארוסית • רוסית • רוסינית • סלובקית • צ'כית • פולנית • פומרנית • קשובית • סורבית עילית • סורבית תחתית • בולגרית • מקדונית • סרבית • קרואטית • סלובנית • בוסנית • שלזית | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| שפות קלטיות | ברטונית • ולשית • קורנית • גאלית סקוטית • אירית • שלטה | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| שפות הודו-איראניות | סנסקריט • אסאמית • בנגלית • גוג'ראטית • הינדי • מאיטהילית • מראטהית • נפאלית • אורייה • פאלי • פנג'אבי • רומאני • סינדית • סינהלית • אורדו • דיבהי • דאמלי • דומאקי • גאוואר-באטי • קאלאשה • קשמירית • חוואר • קוהיסטנית • ניגאלאמית • פאשאי • פאלורה • שינה (שפה) • שומשתי • אשקום • קמוירי • קאטי (באשגלי) • פרסואנית (ווסי-וורי) • טרגמי • וואיגלית (קאלאשה-אלה) • פרסית • פאהלוי ("פרסית תיכונה") • פשטו • דארי של אפגניסטן • טג'יקית • אוסטית • כורדית • באלוצ'י • טאליש • טאטית • ג'והורי • ג'יהדי • דארי של זורואסטריאן • יאגנובי | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| שפות בלטיות | לטבית • ליטאית | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| אחר | יוונית • אלבנית • ארמנית | בירוק כהה: מדינות עם רוב דובר שפות הודו-אירופיות. בירוק בהיר: מדינות עם מיעוט דוברי שפות הודו-אירופיות שקיבלו הכרה רשמית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558167805171  BnF: cb11933927q (data)  GND: 4114406-5  LCCN: sh85075013  LNB: 000048523  NDL: 00569429  NKC: ph166081
מארון גנטוס

מארון גנטוס (בערבית: مارون غنطوس; נולד ב-15 ביוני 1996) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי, המשחק בעמדת הבלם בבני סכנין מליגת העל.
קריירת מועדונים

גנטוס נולד בסח'נין, ישראל, למשפחה ערבית-נוצרית.
החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים של הפועל סכנין, ובגיל 13 הצטרף למחלקת הנוער של בני סכנין. ב-5 בינואר 2017 ערך גנטוס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בני סכנין, כשפתח בהרכב בניצחון 3–1 על מכבי שעריים במסגרת גביע המדינה. חמישה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשנכנס כמחליף בתיקו 1–1 נגד מכבי פתח תקווה, ובסך הכל ערך 12 הופעות ליגה עד תום עונת 2016/2017 ופתח בהרכב בכל משחקיה האחרונים של הקבוצה בפלייאוף העליון.
ב-2 באוגוסט 2017 הבקיע גנטוס את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 1–1 נגד עירוני קריית שמונה במסגרת גביע הטוטו, ובליגה ערך 24 הופעות בעונת 2017/2018. גם בעונת 2018/2019 ערך 24 הופעות, ובסופה ירד עם קבוצתו בני סכנין לליגה הלאומית. ב-24 בדצמבר 2019 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו, בתיקו 1-1 מול הפועל אום אל-פחם.
קריירה בינלאומית

לו הופעת אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21.
ב-25 בספטמבר 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, וב-27 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו כשפתח בהרכב במשחק הידידות מול מלטה, שהסתיים בהפסד חוץ לישראל 1–2.
הערות שוליים

↑  מארון גנטוס, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
↑  דורון בן דור, ‏פורסם סגל הנבחרת למלטה: שבירו וחטואל בפנים, באתר ONE‏, 25 בספטמבר 2022
↑  הצעירה חגגה, הבוגרת התבזתה: נבחרת ישראל הפסידה 2:1 למלטה, באתר וואלה, 27 בספטמבר 2022
ליאון גוזלן

| --- | --- |

תמונתו של ליאון גוזלן שצולמה על ידי נדאר
 לידה:  1 בספטמבר 1803 מרסיי, צרפת 
 פטירה:  1 בספטמבר 1866 (בגיל 63) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מקום לימודים:  תיכון טייר 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד 
 חתימה:   
 
ליאון גוזלן (בצרפתית: Léon Gozlan;‏ 1 בספטמבר 1803 – 1 בספטמבר 1866) היה סופר ומחזאי יהודי-צרפתי במאה ה-19. מזכירו של בלזאק. שימש כראש אגודת הסופרים בצרפת.
ביוגרפיה

ליאון גוזלן הוא בנו של סוחר עשיר, יעקב גוזלן, יליד אלג'יר, שלקח חלק בחוקת היישוב היהודי הראשון במרסיי בשנת 1783. אביו פשט את הרגל בגלל המלחמות הימיות ובנו ליאון זנח את לימודיו ויצא להרפתקה ימית. הוא נסע לאפריקה ולסנגל והעלה את זיכרונותיו על הכתב.
הוא עבר לפריז ושימש עיתונאי בעיתון ורט-ורט (Vert-Vert). פרסם מאמרים בעלי השפעה בלה פיגארו כנגד ממשלתו של המלך שארל העשירי.
גוזלן היה מזכירו של בלזאק. התפרסם בספר הזיכרונות שלו "בלזק בנעלי בית" (1856). פרסם ספרים ומחזות ידועים בצרפת.
מת בשנת 1866 ונקבר בבית הקברות של מונמארטר.
לורן אקטון

| --- | --- |

לורן אקטון
 לידה:  7 במרץ 1936 (בן 88) Lewistown, ארצות הברית 
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 השכלה:  אוניברסיטת קולורדו בולדר (1965)  אוניברסיטת מונטנה  אוניברסיטת קולורדו 
 עיסוקים נוספים:  פיזיקאי
 זמן שהייה בחלל:  7 ימים, 22 שעות, 45 דקות
 ביוגרפיה בנאס"א:  לורן אקטון
 משימות
 STS-51-F
 
 עיטורים
 פרס ג'ורג' אלרי הייל (2000) 
 
לורן וילבר אקטון (באנגלית: Loren Wilber Acton; נולד ב-7 במרץ 1936) הוא פיזיקאי אמריקאי, שטס במשימת מעבורת החלל STS-51-F כמומחה מטען עבור מעבדת המחקר של חברת לוקהיד קורפוריישן בפאלו אלטו שבקליפורניה.