stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיטסוקה ויווט
תמונות

מיטסוקה ויווט, שנת 1994, דור ראשון
מיטסוקה ויווט, דור ראשון
מיטסוקה ויווט, דור ראשון
מיטסוקה ויווט, דור ראשון
לוגו מיטסוקה ויווט
מיטסוקה ויווט, דור שני
מיטסוקה ויווט, דור שני
מיטסוקה ויווט, דור שני - מבט לתא הנהג
מיטסוקה ויווט, דור שני
מיטסוקה ויווט, דור שלישי
מיטסוקה ויווט, דור שלישי - מבט לתא המטען
מיטסוקה ויווט, דור שלישי
4 דגמי "מיטסוקה " : מיטסוקה ויווט  - (שניה משמאל), מיטסוקה נואוארה - רביעית משמאל
ראו גם

מיטסוקה הימיקו
מיטסוקה נואוארה
מיטסוקה Galue
הערות שוליים

↑  מיטסוקה ויווט - אתר היצרן mitsuoka-motor.com/global/lineup/new/viewt
↑  מיטסוקה ויווט topgear.com/car-news/modified/mitsuoka-news-you-little-viewt-2009
↑  מיטסוקה ויווטimadeitlast.com/Mitsuoka
↑  מיטסוקה ויווט  carsensor.net/catalog/mitsuoka/viewt (יפנית)
↑  דגמי מיטסוקה ויווט goo-net-exchange.com/catalog/MITSUOKA__VIEWT
מיימי מק'קוי

| --- | --- |

מיימי מק'קוי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של מיאמי
 לידה:  1 בנובמבר 1980 (בת 43) יורקשייר, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  מרי מק'קוי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2004 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה המטרופולנית של לונדון  Stokesley School 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיימי מק'קוי (באנגלית: Maimie McCoy; נולדה ב-1 בנובמבר 1980) היא שחקנית אנגלייה, הידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד מיליידי דה וינטר בסדרה "המוסקטרים" (2014–2016).
ביוגרפיה

מק'קוי נולדה בנורת'אלרטון שביורקשייר. היא למדה בבית הספר סטוקסלי. בתחילה הייתה רקדנית, ואחר כך למדה אמנויות הבמה באוניברסיטת מטרופוליטן לונדון, וסיימה תואר BA בהצטיינות בשנת 2001. מק'קוי היא בתם של מסעדן, יוג'ין מק'קוי, ואשתו ברברה. אחיה הבכור רורי הוא בעל מסעדות בלונדון, ואחיה הצעיר יוג'ין הוא שחקן.
מק'קוי הופיעה בפרקים של סדרות הטלוויזיה "רופאים", "The Bill", "להעיר את המתים" ו"טאגארט".
ב-2009 הופיעה מק'קוי בסדרת הדרמה קומית "Personal Affairs" בתפקיד ניקול פלמרסטון-אמורי. זה היה התפקיד הראשי הראשון שלה והיא הייתה מועמדת על הופעתה לפרס "TV Quick" לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בדצמבר 2012 שיחקה מק'קוי בתפקיד ג'ויס האטו הצעירה בהפקה של ה-BBC לדרמה "Loving Miss Hatto" מאת ויקטוריה ווד.
באפריל 2013 הופיעה מק'קוי בתפקיד אורח בפרק "Rocket" בסדרה "אנדוור", בה גילמה את אליס וקסין, סטודנטית שהייתה מכרה ותיקה של מורס. בהמשך אותה שנה כיכבה בסרט קצר "Fare" יחד עם כריסטיאן קוק. מ-2014 עד 2016 גילמה את מיליידי דה וינטר בסדרה "המוסקטרים".
בתיאטרון שיחקה מק'קוי באוקטובר 2006 במחזה "אהובת הקצין הצרפתי" בתיאטרון ריצ'מונד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

מק'קוי נשואה לשחקן ג'יימס בולר, וב-2015 נולדה להם בת.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | רופאים | Doctors | שלי גארט | בפרק "Time Bomb" |
| 2004 | להעיר את המתים | Waking the Dead | שרה פוקנר | בפרק "Fugue States" |
| 2004 | ליברטין | The Libertine | Acting Troop |  |
| 2004 |  | Top Buzzer | סופי | סדרת טלוויזיה |
| 2005 |  | Peter Warlock: Some Little Joy | פומה | סרט קצר |
| 2006 | מינוטאור | Minotaur | מורנה |  |
| 2006 | טאגארט | Taggart | ג'סיקה פלאוורס | בפרק "The Best and the Brightest" |
| 2006 |  | The Bill | מג לוסון | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2007 |  | The Boat People | קלאו | סרט קולנוע |
| 2007 |  | Romance | ג'ולי | סרט קצר |
| 2007 | שטח בתולין | Virgin Territory | סימונה |  |
| 2007 |  | Little Devil | דבס | מיני-סדרה |
| 2008 |  | Oh, Simone | סימון | סרט קצר |
| 2008 |  | Slaphappy | ג'ודי מג'נטה | סרט קצר |
| 2008 |  | Domestics | אישה | סרט קצר |
| 2009 |  | Personal Affairs | ניקול פלמרסטון-אמורי | דרמה קומית |
| 2009 | רומנטיקנים נואשים | Desperate Romantics | מרגרט | מיני-סדרה |
| 2011 |  | Without You | כריסטין | מיני-סדרה |
| 2012 |  | Loving Miss Hatto | ג'ויס האטו הצעירה |  |
| 2012 | וולנדר | Wallander | אנה וסטין | בפרק "Before the Frost" |
| 2013 | אנדוור | Endeavour | אליס וקסין | בפרק "Rocket" |
| 2013 |  | The Last Witch | קייט גרינווד | סדרת טלוויזיה |
| 2014–2016 | המוסקטרים | The Musketeers | מיליידי דה-וינטר | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | פקד בילוש בנקס | DCI Banks | טמזין ריצ'רדס | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | גרנטצ'סטר | Grantchester | לינדה מורגן | ספיישל חג המולד |
| TBA |  | The Performance | קרול |  |
הערות שוליים

1 2 3  Faughey, Karen (15 ביוני 2009). "Eugene McCoy's girl set to star in BBC3 drama". Evening Gazette. נבדק ב-23 ביוני 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Personal Affairs press pack: Maimie McCoy BBC Press Office. 27 May 2009.
↑  Mary McCoy London Met alumna stars in BBC drama eNewsWire. 10 August 2009. Retrieved 2009-08-11.
↑  Daily Mail review – "The younger Joyce is exquisitely portrayed by Maimie McCoy"
↑  DCI Banks star Maimie McCoy: I was a hooker, barmaid or a milkmaid for about 10 years
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061347273  ISNI: 0000 0004 0158 7157  LCCN: no2013021923  VIAF: 296391524   WorldCat (עם VIAF): 296391524
מחלת העורקים הפריפריאליים

| --- | --- |

 תחום:  כירורגיית כלי דם 
 גורמי סיכון:  עישון, יתר לחץ דם, סוכרת 
 תסמינים:  intermittent claudication 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  460178 
 MeSH:  D058729
 סיווגים
 ICD-10:  I73.9 
 
מחלת עורקים פריפריאלית
מחלת העורקים הפריפריאליים (באנגלית: Peripheral Artery Disease או PAD) או מחלת העורקים ההיקפיים נגרמת בשל חסימות של עורקים המובילים דם לגפיים ובמיוחד לגפיים התחתונות (הרגליים). מחלה זו היא אחת מגורמי התחלואה והתמותה ממחלות הלב. חסימת העורקים יכולה להתרחש בכל מקום במסלול העורקים במערכת זרימת הדם, החל מעורק האאורטה (אבי העורקים) וכלה בכלי הדם הקטנים בכפות הרגליים. כחמישית מהאוכלוסייה מעל גיל 70 סובלים ממחלת עורקים פריפריאליים במידה זו או אחרת.
תסמינים

לחלק גדול מחולי מחלת העורקים אין תסמינים או שהם חווים תסמינים קלים מאוד. יש חולים שמרגישים כאבים ברגליים במהלך ההליכה הגורמת להם צליעה לא רציפה. תסמין הצליעה הלא רציפה כולל כאבים בשרירים וכיווצים ברגליים ובידיים בזמן תנועה, הכאבים והכיווצים נעלמים אחרי כמה דקות. האזור בו מורגש הכאב תלוי במיקום החסימה בעורק. חומרת הצליעה משתנה מאוד, מאי נוחות קלה ועד לכאב מתיש וחזק.
תסמיני המחלה העיקריים הם:
התכווצויות מכאיבות בשרירי המותן, הירך ושרירי התאומים אחרי פעולות כמו הליכה או עלייה במדרגות; חולשה ברגליים; הרגשת קרירות באזור כף הרגל; פצעים באצבעות הרגליים, ברגליים ובכפות הרגליים שלא מתרפאים; שינוי בצבע הרגליים; אובדן שיער או גדילת שיער בקצב איטי ברגליים; גדילת ציפורניים באצבעות הרגליים בקצב איטי; דופק חלש ברגליים ובכפות הרגליים.
אבחנה

יש כמה שיטות בהן משתמשים הרופאים לאבחון מחלת העורקים הפריפריאליים:
בדיקה גופנית (פיזית): הרופא יכול למצוא סימנים של מחלת העורקים הפריפריאלית במהלך בדיקה גופנית כלשהי. סימנים אלה הם: דופק חלש במקטע של עורק מסוים; קולות לא תקינים של זרימת הדם בעורקים שהרופא יכול לשמוע בעזרת מסכת; פצע שלא התאחה טוב באזור שיש בו זרימת דם מוגבלת, ולחץ דם נמוך בגפה שיש בה דלקת
בדיקת דופלר לעורקי רגליים: הבדיקה נועדה להעריך את הזרימה בכלי דם. היא מבוצעת על ידי מתמר השולח גלים וקולט את הגלים שמוחזרים. כאשר תאי דם אדומים זורמים בכלי דם כלשהו הם מחזירים את גלי הקול באופן שונה מאשר אילו לא היו זורמים בו.
מחשב שמחובר למכשיר מנתח את המידע שהוא מקבל מהמכשיר ויוצר תמונה המראה את עוצמת הזרימה ולעיתים גם את כיוונה. טכניקת זו משולבת עם השימוש במכשיר אולטרא סאונד
צילומי אולטרסאונד: בעזרת צילומי האולטרא סאונד הרופאים יכולים לזהות חסימות בעורקים ויכולים להעריך את מצב זרימת הדם בכלי הדם
בדיקת אנגיוגרפיה: בבדיקה זו מזרימים חומר ניגוד לכלי הדם, כדי לבדוק את זרימת הדם על ידי מעקב אחר חומר הניגוד. הרופא יכול לעקוב במכשור מתאים אחר זרימת חומר הניגוד תוך שימוש בשלוש טכניקות הדמיה, כגון: טומוגרפיה ממוחשבת, הדמיית תהודה מגנטית, וצילומי רנטגן
בדיקת דם: בבדיקות דם הרופאים יכולים לבדוק את רמת הכולסטרול. רמת כולסטרול גבוהה יכולה לגרום לטרשת עורקים המובילה בסוף לחסימת עורקים
טיפול באירוע לב

יש כמה סוגי טיפול: טיפול שמרני, טיפול פולשני, טיפול מניעתי וטיפול תרופתי:
הטיפול השמרני נעשה באיזון בין גורמי הסיכון השונים, כמו סוכרת ועישון בשילוב עם שיקום בהליכה. הליכה תחת השגחה של 60 דקות לפחות 3 פעמים בשבוע.
הטיפול הפולשני נחלק לשניים: טיפול אנדווסקולרי וטיפול על ידי ניתוח. בטיפול אנדווסקולרי הגישה היא דרך העור על ידי דיקור העורק הפמוראלי (עורק הירך) והרחבת החסימה או ההיצרות של העורק על ידי בלון, במקרים חריגים בהם ההיצרות נשארת לאחר ההרחבה מוסיפים סטנט. אפשרות טיפול נוספת היא על ידי ניתוח מעקפים של אזור החסימה או ההיצרות המשמעותית; בניתוח זה מחברים כלי דם מאזורים אחרים למקום החסימה וכך מצליחים לעקוף את החסימה ולאפשר זרימת דם נורמלית.
מניעת אירוע לב בחולי PAD

מבין החולים שעברו אירוע לבבי וקיבלו טיפול מניעתי, 15% ייפגעו בתוך שלוש שנים מאירוע חוזר או מוות למרות הטיפול התרופתי. נתונים אלה יציבים זה עשורים, אך מחקר חדש בשם "COMPASS" מראה כי ניתן להביא לירידה של עשרות אחוזים בתחלואה זו ובמקרי המוות ממנה. תוצאות המחקר התפרסמו בכתב העת הרפואי "The Lancet" ובכתב העת "The New England Journal of Medicine" והוצגו במושב המרכזי של כינוס האיגוד הקרדיולוגי האירופי ובאתר האיגוד. המחקר מצא כי שילוב של קסרלטו שפועל כנוגד קרישה, עם אספירין שפועל כנוגד טסיות, הביא לירידה של 24% בתמותה קרדיווסקולרית, שבץ מוחי או אוטם שריר הלב בחולים שנטלו את שתי התרופות. במחקר COMPASS נבדקו 27,395 חולים יציבים במחלת לב כלילית כרונית מ-33 מדינות עם אספירין.
סיבות וגורמי סיכון

מחלת העורקים הפריפריאלית נגרמת לרוב בגלל טרשת עורקים בעורקים המובילים דם אל הגפיים. בטרשת עורקים משקעים שומניים נוצרים על דפנות העורקים, והם חוסמים את פתח העורק ומפחיתים את זרימת הדם. סיבות אחרות, פחות שכיחות למחלה הן: דלקת בעורקים, פציעה באזור הגפיים, חשיפה לקרינה ואנטומיה לא רגילה לשרירי הגוף והרצועות. מהגורמים השכיחים יותר - עישון, הגורם לחמצון הכולסטרול בדם, שנכנס לדפנות העורקים וכך נוצרות חסימות. הניקוטין הנמצא במספר חומרים בסיגריה גורם לעלייה בלחץ הדם והתכווצות העורקים, מה שגורם להיצרותם. לחץ דם גבוה מביא למתיחה בעורקים בזמן התכווצות הלב, וזה גורם לכניסת הכולסטרול לעורקים וכך נוצרת טרשת עורקים; סוכרת הגורמת לרמת סוכר ורמת אינסולין גבוהות בדם, שני משתנים אלה גורמים לכניסת כולסטרול לעורקים ו"הסתיידות" של העורקים; השמנה - בצורה לא ישירה גורמת לעלייה בלחץ הדם ועלייה ברמת האינסולין בדם. רמת כולסטרול גבוהה בדם: ככל שהרמה יותר גבוהה יהיה יותר כולסטרול מחומצן הנכנס אל העורק. גיל, במיוחד אחרי 50, גורם להפרעה התכווצות העורקים בזמן התכווצות הלב ולהסתיידות בעורקים. רקע משפחתי של מחלות לב (מחלת לב כלילית, טרשת, התקפי לב).
סיבוכים אפשריים

אם המחלה נגרמה על ידי טרשת עורקים, יכולים להתפתח סיבוכים משני סוגים:
1) איסכמית איבר קריטית (Critical limb ischemia): מצב זה מתחיל כאשר פצעים פתוחים אינם מתרפאים או כאשר יש זיהום (דלקת) ברגל או בכף הרגל, אם פצעים וזיהומים אלה מתקדמים ומצבם מתדרדר זה גורם למוות רקמות. במקרים חריגים האיסכמיה עלולה להוביל לכך לקטיעת הגף המזוהמת.
2) התקף לב ושבץ מוחי: טרשת העורקים היא לא מוגבלת רק לעורקים המובילים דם אל אזור הרגליים, המשקעים השומניים יכולים להיווצר גם בעורקים המובילים דם אל המוח ואל הלב וזה יכול לגרום והתקף לב (במקרה והעורקים מובילים דם ללב) ולשבץ מוחי (במקרה והעורקים מובילים דם אל המוח).
ראו גם

עורקים
מחלות של מערכת הדם
עישון
נזקים בריאותיים של עישון טבק
השמנה
כולסטרול
בדיקת דם
התקף לב
שבץ מוחי
הערות שוליים

↑  מַחֲלַת הָעוֹרְקִים הַהֶקֵּפִיִּים במילון רפואת הלב [רפואה] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  מחלת כלי דם פריפריים, ויקירפואה
↑  Peripheral Artery Disease (PAD) Mayo Clinic
↑  מחלת עורקים היקפית, סקירת טיפולים, אתר "מכבי שירותי בריאות"
↑  Effect of Darapladib on Major Coronary Events After an Acute Coronary Syndrome; JAMA 2014
↑  Secondary prevention shifts into second gear; Lancet 2017; doi:10.1016/S0140-6736(17)32816-7
↑  Rivaroxaban with or without Aspirin in Stable Cardiovascular Disease;N Engl J Med 2017;377:1319-1330
↑  Rivaroxaban plus aspirin improves outcomes in stable cardiovascular disease
↑  התוויות לשימוש בקסרלטו, מאגר התרופות, אגף הרוקחות במשרד הבריאות
↑  Rivaroxaban with or without aspirin in patients with stable coronary artery disease; New England Journal of Medicine
↑  מחלת כלי דם פריפריים, ד"ר רות גופן וד"ר קטיה אורבין, אתר "שירותי בריאות כללית"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4396907-0  LNB: 000338111  NKC: ph874625 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מלחמת הזרמים

שפע של קווי חשמל עיליים בעיר ניו יורק, 1888
מלחמת הזרמים (באנגלית: War of Currents) היא כינוי למאבק עסקי ומדעי על שיטת ייצור ושינוע זרם החשמל שהתרחש בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19. מאבק זה התחולל בין חסידי הזרם הישר בראשות הממציא תומאס אלווה אדיסון לבין חסידי זרם החילופין בניצוחם של הממציא ניקולה טסלה והתעשיין ג'ורג' וסטינגהאוס. זרם ישר (DC) משמעו תנועת אלקטרונים בקו ישר, ואילו זרם חילופין (AC) משמעו תנועה בכיוון מתחלף (קדימה- אחורה- קדימה- אחורה).
ראו גם

גנרטור חשמלי
מיקי שפיצר

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1991 (בן 32) בית וגן, ישראל 
 מקום לימודים:  ישיבת מיר 
 תחום יצירה:  צילום
 mikispitzer.com
 
מיקי שפיצר (נולד ב-17 באוקטובר 1991) הוא צלם נוף וטבע ישראלי.
ביוגרפיה

נולד למשפחה חרדית בשכונת בית וגן בירושלים, והתחנך בחינוך ישיבתי. למד בישיבת באר התורה ובישיבת מיר. נכדו של הסופר שמואל ארגמן מצד אימו.
בעבר עסק שפיצר בעריכת וידאו. בשנת 2019 למד צילום בבית הספר לצילום Wild Travel והחל לעסוק בצילום נוף. שפיצר מרצה בנושא צילום בבתי ספר, ועבודותיו הופיעו לאורך השנים בתקשורת, בעיתונות ובשיתופי פעולה עם משרדי ממשלה. הוא מרבה לנסוע למסעות צילום ברחבי העולם, ובפרט באיסלנד, בה ביקר לראשונה בינואר 2020, ומאז ביקר בה 13 פעמים עד מרץ 2024.
החל משנת 2021 כותב ומפרסם תמונות שלו במגזין נפלאות מבית נשיונל ג'יאוגרפיק המיועד לחברה החרדית.
בשנת 2021 השתתפו כמה מצילומיו בתערוכת צלמי עיתונות של ים המלח. במקביל, הפיק קליפ לתפילת "רפאנו" בלחן ירחמיאל ביגון, תוך שימוש בנופי איסלנד כרקע.
טרם חתימת הסכמי אברהם עם איחוד האמירויות, נסע שפיצר לצלם במדינה באמצעות דרכון אירופאי.
תערוכה מצילומיו בירושלים ובדרום ישראל מוצגת החל מנובמבר 2023 למשך שנה בתחנת הרכבת נבון בירושלים.
במאי 2024 פרסם ספר צילומים, תחת הכותרת 'בעין העדשה'.
פרסים

בשנת 2021 זכה במדליית זהב בתחרות פרסי הצילום של טוקיו בנושא 'סלע ואש', ובמדליית כסף בתחרות פרסי הצילום של בודפשט.
בשנת 2022 זכה בברונזה בתחרות World Nature Photography.
בשנת 2023 זכה במקום השלישי בתחרות International Photography Awards (אנ'). וכן זכה ב'צילום ראוי לשבח' ב-Siena Drone Awards.
בשנת 2024 זכה בזהב בתחרות World Nature Photography בקטגוריית Nature art.
בשנת 2024 זכה במקום השני בתחרות Siena Drone Poto Awards בקטגוריית טבע.
הערות שוליים

1 2  ארי טננבוים, ‏הצלם החרדי נבחר להוביל את תערוכת התמונות בתחנה הירושלמית, באתר כיכר השבת, 20 בנובמבר 2023
1 2  האתר של מיקי שפיצר
1 2  אסף רוזן, עם צילום מהפנט מאיסלנד – הישראלי שזכה בתחרות יוקרתית והתפלל במערת קרח, באתר ynet, 6 במרץ 2024
↑  פוסט בדף הפייסבוק של נשיונל ג'יאוגרפיק
↑  שירי הדר, תערוכת צילומים חדשה מים המלח: "אין דבר מיוחד ומרגש כמו לצלם כאן", באתר ynet, 7 בדצמבר 2021
↑  אליעזר חסיד, לא רק צלם: מיקי שפיצר מפתיע בקליפ מרהיב - "רפאנו" - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 7 בפברואר 2021
↑  אהרן מילר, צלם הטבע לוקח אתכם היישר מהסוכה למסע חובק עולם - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 4 באוקטובר 2020
↑  דוד פריד, להתעטף בטלית באיחוד האמירויות: הצלם מיקי שפיצר על התמונה שהפכה לסמל, באתר הידברות, 16 בנובמבר 2020
↑  בעין העדשה - הספר של מיקי שפיצר, באתר הספר של מיקי שפיצר, ‏27 במרץ 2024
↑  Single Winner - TIFA, TIFA, ‏9 ביולי 2017
↑  [https://budapestfotoawards.com/winners/bifa/2021/6083/ Budapest Foto Awards
↑  World Nature Photography Awards 2022
↑  Ailbhe Macmahon, The stunning winners of the 2022 World Nature Photography Awards revealed, Daily Mail, ‏7 במרץ 2023
↑  INTERNATIONAL Photo Awards 2023
↑  [https://droneawards.photo/gallery/photo/243609 Siena Drone Awards 2023
↑  קובי עוזיאלי, הצלם החרדי שזכה בתערוכה באיטליה - בחדרי חרדים, באתר בחדרי חרדים, 26 ביוני 2023
↑  World Nature Photography 2024
↑  Siena Drone Poto Awards 2024 Nature
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מיקי שפיצר".
מיימאנד

מגורי מערות במיימאנד
מיימאנד (בפרסית: ميمند) הוא כפר מערות היסטורי שנחפר בסלע במחוז הכפרי מיימאנד, 36 קילומטרים מהעיר שהר-י באבכ (אנ'), בפרובינציה כרמאן באיראן. במפקד 2006 מנתה אוכלוסייתו 673 נפשות ב-181 משפחות. ב-2015 הוכר הכפר וסביבתו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם "הנוף התרבותי במיימאנד".
תיאור

הכפר שוכן בקצה שרשרת ההרים הצחיחה של רכס מרכז איראן (אנ') באזור אקלים צחיח, והוא מושקה על ידי קנאת. עצי אלת הפיסטוק ושקד מצוי גדלים באופן טבעי בנוף הצחיח למחצה. הפאונה של מישור מיימאנד כוללת חיות מדבריות כמו נחשים, קיפודים וצבים. בהרים ניתן למצוא איילים, נמרים, זאבים, שועלים יעלים ומינים שונים של עופות.
תושבי הכפר הם נוודים למחצה ועוסקים בחקלאות ובמרעה. בשל תנאי האקלים של הסביבה המדברית הצחיחה הם עוקרים עם בעלי החיים שלהם שלוש פעמים בשנה ליישובים זמניים. בשניים מהם המבנים זמניים, ובשלישי, מבני המגורים במערות, הם קבועים.
סר-י אע'ול (سر آغل) הם היישובים בשדות הדרומיים המשמשים מסוף החורף ועד סוף האביב. התושבים מתגוררים בשני סוגים של מבנים זמניים: מרח'אנה (مرخانه) בתים עגולים, תת-קרקעיים למחצה כדי להגן עליהם מפני הרוח, עם קיר אבן נמוך בבנייה יבשה וכיסוי גג של קורות עץ וסכך של דרדרים, ומשכדאן (مشکدان) הבנויים מעל פני הקרקע מקירות אבן בבנייה יבשה וגג חרוטי של ענפים. חלק מהמבנים לבקר הם הרבה יותר מוצקים ויש להם גגות מלבנים או מאבן.
סר-י באע' (سر باغ) הם יישובים הממוקמים ליד נהרות עונתיים ומשמשים בקיץ ובתחילת הסתיו. כאשר מזג האוויר חם המבנים קלים: קירות אבן בבנייה יבשה תומכים במבנה גג של קורות עץ אנכיות ואופקיות המכוסות בדשא. במזג אוויר סגרירי נבנים בתים מוצקים יותר עם קירות אבן גבוהים יותר וגג חרוטי. הבקר נכלא במתחמי אבן ללא גג. מסביב לכפרי הקיץ הללו נמצאים שרידי טרסות לגידול חיטה ושעורה, ושרידים של טחנות מים, הרוסות ברובן. בורות להרתחה וסינון של מיץ ענבים עדיין בשימוש, וכך גם המבנים המכונים "כל-י דושאב" (کل دوشاب) המכילים את סירופ הענבים.
כמר (کمر) הם מגורי המערות החורפיים החצובים בתוך הסלע הרך, עד חמישה מגורים בגובה. זוהו כ-400 מגורי מערות ו-123 מהם עדיין שלמים. בכל בית יש בין חדר אחד לשבעה חדרים, המשמשים באופן מסורתי למגורים ולאחסון.
באקלים הצחיח במיוחד הייתה כל טיפת מים צריכה להיאסף ממגוון מקורות כגון נהרות, מעיינות ובריכות תת-קרקעיות ולאסוף אותה במאגרים או להזרים דרך קאנתים תת-קרקעיים כדי להשקות בעלי חיים, פרדסים וחלקות ירק קטנות. לקהילה קשר חזק עם הסביבה הטבעית המתבטאת במנהגים חברתיים, טקסים תרבותיים ואמונות דתיות.
תנאי החיים במיימאנד קשים עקב צחיחות הארץ והטמפרטורות הגבוהות בקיץ והחורפים הקרים מאוד. השפה המקומית מכילה מילים רבות מהשפות הסאסאניות והפאהלוויות העתיקות.
חלקים מהכפר משמשים כמוזיאון ופתוחים לקהל הרחב.
היסטוריה

מיימאנד הוא כפר עתיק מאוד ומשערים כי שימש מקום מגורים אנושי עיקרי ברמה האיראנית, מלפני 12,000 שנה. רבים מהתושבים גרים ב-350 בתי המערות שנחצבו ביד בסלעים, שחלקם מאוכלסים כבר 3,000 שנים. תחריטי אבן בני קרוב ל-10,000 שנים נמצאים סביב הכפר, ומקבצים של כלי חרס בני קרוב ל-6,000 שנים מעידים על ההיסטוריה הארוכה של ההתיישבות באתר הכפר.
לגבי מקורם של מגורי המערות הוצעו שתי תאוריות: לפי התאוריה הראשונה, כפר זה נבנה על ידי קבוצה משבט ארי כ-800 עד 700 שנה לפני הספירה. ובמקביל עם תקופת מדי. ייתכן שמגורי המצוקים של מיימאנד נבנו למטרות דתיות. הסוגדים למיתרה מאמינים שהשמש היא בלתי מנוצחת ואמונה זו הנחתה אותם לראות בהרים כקדושים. מכאן שחוצבי האבן והאדריכלים של מיימאנד קיבעו את אמונתם בבניית בתי המגורים שלהם. בהתבסס על התאוריה השנייה הכפר מתוארך למאה השנייה או השלישית לספירה. בתקופת האימפריה הפרתית נדדו שבטים שונים מדרום כרמאן לכיוונים שונים. שבטים אלו מצאו מקומות מתאימים למגורים והתיישבו באותם אזורים על ידי בניית המקלטים שלהם שהתפתחו עם הזמן למגורים הקיימים. קיומו של מקום המכונה מבצר מיימאנד, ליד הכפר, בו נמצאו יותר מ-150 גלוסקמאות מתקופת האימפריה הסאסאנית, מחזק תאוריה זו.
בשנת 2005 הוענק למיימאנד הפרס הבינלאומי של אונסק"ו-יוון על שם מלינה מרקורי לשמירה וניהול של נופי תרבות (כ-20,000 דולר).
ב-4 ביולי 2015 הכפר נוסף לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו. בדברי ההסבר להכללת הכפר נכתב:
הנוף התרבותי במיימאנד, קהילה קטנה שלרוב היא בלתי תלויה בתוך עמק אחד גדול, משקפת מערכת תלת-שלבית מסורתית של נדידה עונתית של רועים ועדריהם עם מגורים חורפיים יוצאי דופן במערות בסביבה מדברית צחיחה. זוהי דוגמה טובה למערכת שנראה כי הייתה נפוצה הרבה יותר, וכוללת תנועה של אנשים ולא של בעלי חיים לשלושה אזורי התיישבות מוגדרים, שאחד מהם הוא בתי מערות.
הערות שוליים

↑  Elevation of Meymand, Kerman Province, Iran
1 2  Cultural Landscape of Maymand
↑  Mercouri Prize Puts Iran's Maymand Village in Spotlight
↑  S. Hashemi, The architecture of underground dwellings in Iran
↑  Mercouri Prize for the Safeguarding and Management of Cultural Landscapes goes to the Iranian village of Maymand
מחנה 88

| --- | --- |

מבט מכיוון מערב לעבר בתי מחנה 88 כפי שנראו בשנת 2010
 מידע כללי
 כתובת:  דרך הביטחון, שכונת מולדת. 
 מיקום:  חולון
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1940–הווה (כ־84 שנים)
 
מחנה 88 הוא הכינוי שהוענק לקבוצה של כתריסר מבנים דו משפחתיים הניצבים בלב שטח החולות הגדול שבדרום חולון. הבתים הוקמו בתקופת המנדט הבריטי וננטשו. בתקופת מלחמת העצמאות ישבו במקום אנשי חטיבת גבעתי שאבטחו את דרך הביטחון, ותוכנן להקים בבתים אלו שכונת מגורים ל-88 משפחות משרתי קבע של צה"ל (מכאן השם "מחנה 88"). לאחר קום המדינה התיישבו במקום תושבים מאנשי חולון, אולם מעמדה של השכונה לא סוכם, ונכון לשנת 2019 בכוונת עיריית חולון להרוס את המבנים.
הקמת המבנים

בשנת 1934 הוקמה בלב אזור החולות שמדרום לעיר יפו שכונת מגורים שנקראה בשם "שכונת מולדת". בערך באותה תקופה, במחצית שנות השלושים, הוקמה בחלקה המערבי של שכונת מולדת קבוצה של כעשרה בתים קטנים, חד קומתיים. המבנים הוקמו על ראש דיונת חול גבוהה השולטת במבט על כל מרחב החולות שבין חולון בצפון ועד ראשון לציון בדרום. התיעוד והמידע אודות נסיבות הקמת המבנים והשימוש בהם בתקופת המנדט הבריטי דלים ביותר. יש המספרים כי הבתים הוקמו על ידי נתין בריטי כרכוש פרטי, וכאשר במהלך הבנייה נהרג בנו של היזם הוא נטש את המבנים וחזר לבריטניה. יש הטוענים כי הבתים הנטושים שימשו את הצבא הבריטי בתקופת המרד הערבי הגדול, ויש הטוענים כי הבריטים הושיבו במקום בתקופת המרד הערבי הגדול פליטים ערבים שפונו מיפו.
בשנים לאחר מלחמת העולם השנייה עמדו בתי השכונה הקטנה כשהם נטושים, והאזור כולו היה שומם כמעט לחלוטין. ארגון ההגנה השתמש באזור החולות הרחב שבין חוסמסה ושכונת מולדת כשטח אימונים שניתן היה לקיים בו, בזכות ריחוקו מעיני הבריטים, גם תרגול רועש שכלל ירי והפעלת חומר נפץ ורימונים.
בתקופת מלחמת העצמאות

עם פרוץ מלחמת העצמאות החלו ערביי הכפר יאזור לתקוף את התחבורה היהודית שנסעה דרך הכפר מתל אביב לראשון לציון. התקפות אלו, שגבו קורבנות בנפש, חייבו את ההגנה לסלול את דרך הביטחון שעקפה את הכביש הראשי ואיפשרה לכלי הרכב לנוע במסלול חלופי. לאחר המתקפה בה מצאו את מותם שבעת הנוטרים עברה התחבורה היהודית אך ורק בדרך הביטחון. הדרך שיצאה מתל אביב דרך שכונת עזרא המשיכה בתוך מקוה ישראל לחולון עברה דרך מחנה 88, ומשם דרך חוסמסה ושכונת מולדת לנחלת יהודה.
הערבים המשיכו לתקוף את התחבורה היהודית והטמינו מוקשים לאורך דרך הביטחון. לצורך השמירה על הביטחון בדרך הקצתה ההגנה כוחות רבים. תחילה הוטלה המשימה על לוחמי הפלמ"ח, שהוחלפו במחצית חודש פברואר 1948 בחיילים מגדוד 51 של חטיבת גבעתי. כוחות גבעתי ישבו בשכונת מולדת ובסביבתה, ועסקו בפעילות מתמדת לאבטחת הדרך. בלילה נערכו מארבים וביום בוצעו סיורים לגילוי  מוקשים. המכוניות הורשו לעבור רק לאחר בדיקת הדרך. לאורך הדרך היו מזקפי הגנה נייחים שאוישו כל שעות היום.
חיילי פלוגה ג' מגדוד 51 של חטיבת גבעתי ישבו בעשרת הבתים הבריטיים הנטושים של "מחנה 88", עליהם נוספו צריפים ואוהלים. בנוסף התגוררו במחנה התצפיתניות אשר איישו את עמדת התצפית שהוקמה במרומי מגדל המים של שכונת מולדת
לאחר כיבוש הכפר יאזור ושחרור הדרך הראשית ליישובי הדרום לא היה עוד צורך בדרך הביטחון, וחיילי חטיבת גבעתי הועברו לגזרות לחימה אחרות. בשלב מסוים תכנן צה"ל ליישב בבתים הנטושים קבוצה של 88 משפחות אנשי קבע אשר יהוו יישוב קבע. תוכנית זו היא שהעניקה למתי השכונה את הכינוי "מחנה 88".
מעמד השכונה בתקופת מדינת ישראל

לאחר שעזבו חיילי צה"ל את בתי השכונה, התיישבו במקום אזרחים מתושבי חולון. קבוצת הבתים המבודדת נקראה לאורך השנים בשמות שונים, כולל "מולדת החדשה", "גבעת חולון" או "מחנה 88". הבתים עברו לבני הדור השני והשלישי של המתיישבים מראשית ימי המדינה, אולם עיריית חולון לא הכירה בשכונה הזו והמקום המבודד נותר מוזנח ללא כל תוכניות פיתוח.
עם השנים, ככל שהעיר חולון התפשטה דרומה והתקרבה אל בתי "מחנה 88", התעוררה מחדש שאלת עתידו של המקום. בשנת 2006 הזמינה מנהלת התעשייה והמסחר של עיריית חולון ביצוע סקר פיזי ותיעוד ראשוני של האתרים שלאורך דרך הביטחון. הסקר בוצע על ידי אדריכלית הנוף טל קציר, אשר הגישה על בסיס הסקר הצעה לתוכנית אב לשימור דרך הביטחון. בדוח נקבע כי ל"מחנה 88" אין חשיבות ארכיטקטונית, אולם "בשל חשיבותו ההיסטורית יש לשמור על המרקם שיוצר, כולל שילוט בסמוך אליו. ה"אזור המיידי לשימור", כולל את חלק גבעת חולון, הפונה אל מקבץ הבתים הקיים.".
בשנת 2012 הוטל על קבוצה של סטודנטים מבית הספר לאדריכלות באוניברסיטת תל אביב, בהנחייתה של אדריכלית הנוף חוי ליבנה, להכין הצעות לפיתוח שטח החולות שבדרום חולון. עדי קרינסקי, הסטודנטית שהגישה את ההצעה המובילה, הציעה לשלב בין טבע לעיר, ולנצל את המרכיבים ההיסטוריים הקיימים בשטח תוך שהיא מעניקה להם פרשנות עכשווית. על פי הצעה זו הפך "מחנה 88" למתחם של סדנאות טבע ואמנות לשירות המבקרים בפרק הציבורי. את הכנת ההצעות ליוו מתכננים ממינהל ההנדסה של עיריית חולון, אולם לא מדובר בתוכנית רשמית של העירייה.
נכון לשנת 2019 מתכננת עיריית חולון להרוס את בתי השכונה.
גלריה

הבית הדרום מערבי של השכונה במבט לאורך דרך הביטחון
אחד מבתי השכונה במבט מכיוון מערב
מבט מצפון לעבר אחד מבתי השכונה