ברית המועצות במשחקים האולימפיים
היסטוריה > אולימפיאדת מינכן (1972)

המשלחת הסובייטית באולימפיאדת מינכן הייתה הגדולה ביותר עד אז - 373 ספורטאים. לאחר שתי אולימפיאדות בהם דורגה במקום השני, שבה ברית המועצות אל המקום הראשון, לאחר שספורטאיה זכו ב-99 מדליות, מהן 50 מדליות זהב - המספר הגדול ביותר עד אז.
בניגוד לעבר, הייתה האתלטיקה לענף המצליח ביותר. האתלטים הסובייטים זכו ב-18 מדליות, מהן 9 מדליות זהב. ולרי בורזוב ניצח הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר. ויקטור סנייב שמר על תוארו בקפיצה משולשת, ויורי טרמאק זכה במדליית זהב בקפיצה לגובה. מיקולה אבילוב קבע שיא עולם בקרב עשר (8,454 נקודות), וסגנו היה לאוניד ליטביננקו. אנטולי בונדרצ'וק קבע שיא אולימפי ביידוי פטיש (75.50 מטר), ובמדליית הארד בתחרות זו זכה וסילי חמלבסקי. יאניס לוסיס איבד את תוארו בהטלת כידון על חודם של שני סנטימטרים וזכה במדליית כסף, וההלך ולדימיר גולובניצ'ני איבד אף הוא את תוארו וזכה במדליית כסף, שהייתה המדליה האולימפית הרביעית שלו. הלך נוסף, וניאמין סולדטנקו, זכה במדליית כסף בהליכה ל-50 ק"מ, יבגני ארז'נוב זכה במדליית כסף בריצת 800 מטר, והישג דומה רשמה נבחרת השליחים ל-100X4 מטר. שתי אתלטיות סובייטיות קבעו שיאי עולם - נדז'דה צ'יז'ובה בהדיפת כדור ברזל (21.03 מטר) וליודמילה בראגינה בריצת 1500 מטר (4:01.48 דקות). אתלטית נוספת, פאינה מלניק, קבעה שיא אולימפי בזריקת דיסקוס (66.62 מטר), וניולה סבאיטה זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר.
המתאבקים זכו ב-14 מדליות, וב-9 מתוך 20 מדליות הזהב האפשריות. אלכסנדר מדבד הוכתר כאלוף אולימפי בפעם השלישית ברציפות, אנטולי רושצ'ין זכה במדליית זהב ראשונה לאחר שתי זכיות רצופות במדליות כסף, ובמדליות זהב נוספות זכו רומן דמיטרייב, זגלב עבדולבקוב, לוואן טדיאשווילי, איוואן יריגין, רוסטם קזקוב, שאמיל חיסמוטדינוב וולרי רזנצב. ניקולאי יקובנקו זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, ובמדליות כסף נוספות זכו ארסן אלאחורדייב, גנאדי סטרחוב ואנטולי נזרנקו. רוסלן אשורלייב זכה במדליית ארד.
המתעמלים הסובייטים זכו הפעם ב-16 מדליות, מהן 6 מדליות זהב. אולגה קורבוט זכתה ב-3 מדליות זהב, בתחרות הקבוצתית, בקורה ובקרקע, ובמדליית כסף המקבילים המדורגים. ואולם, דווקא תחרות הקרב-רב, בה לא הגיעה להישגים, היא זו שבשלה היא זכורה ביותר. קורבוט הובילה בבטחה לאחר שלושה מכשירים, אך נפלה מהמקבילים, ואיבדה בשל כך כל סיכוי לזכות בתחרות. בכיה מול מצלמות הטלוויזיה שבה את ליבו של הקהל המערבי, שראה אותה במלוא אנושיותה, בניגוד לסטריאוטיפ של הספורטאי הסובייטי הקר והנוקשה. לאחר המשחקים אף ביקרה בארצות הברית ונפגשה עם הנשיא ריצ'רד ניקסון, שאמר לה כי תרמה להפחתת המתיחות הפוליטית יותר משתרמו המאמצים הדיפלומטיים. שתיים מחברותיה של קורבוט לנבחרת זכו אף הן במדליות גם בתחרויות האישיות - לודמילה טורישצ'בה זכתה במדליית זהב בקרב-רב, במדליית כסף בקרקע ובמדליית ארד בקפיצות, וטמרה לזקוביץ' זכתה במדליית כסף בקורה ובמדליות ארד בקרב-רב ובקרקע. המתעמלים הגברים גילו, ברוב התחרויות, נחיתות לעומת יריביהם היפנים, אך כמה מהם זכו במדליות. ויקטור קלימנקו זכה במדליית זהב בסוס הסמוכות ובמדליית כסף בקפיצות, ניקולאי אנדריאנוב זכה במדליית זהב בקרקע ובמדליית ארד בקפיצות, ומיכאיל וורונין זכה במדליית כסף בטבעות. שלושתם זכו גם במדליית כסף בתחרות הקבוצתית.
חותרי הקאנו והקיאק ניצחו בשישה מתוך שבעה מקצים במים שטוחים. הקיאקיסטית לודמילה פינאיבה עברה להתחרות במקצה הזוגות, יחד עם קטרינה קורישקו, וזכתה במדליית זהב אולימפית שלישית ברציפות. מחליפתה במקצה היחידות, יוליה ריאבצ'ינסקאיה, זכתה אף היא במדליית זהב. אלכסנדר שפרנקו שמר על תוארו במקצה היחידים, וזכה במדליית זהב שנייה ברציפות. ויקטור קרטסיוק וניקולאי גורבצ'ב זכו במדליית זהב במקצה הזוגות, וגם במקצה הרביעיות זכו הסובייטים במדליית זהב. צמד חותרי הקאנו, ולאדאס צ'סיונאס ויורי לובנוב, זכו במדליית הזהב השישית בענף זה. ולדימיר מורוזוב השתתף באולימפיאדה בפעם השלישית וזכה במדליית זהב שלישית.
בהרמת משקולות זכו הסובייטים בחמש מדליות. יאן טאלץ שיפר את הישגו ממקסיקו סיטי וזכה במדליית זהב, וגם וסילי אלכסייב ומוחרבי קירז'ינוב זכו במדליות זהב. דיטו שנידזה זכה במדליית כסף שנייה ברציפות, וגנאדי צ'טין זכה במדליית ארד. סייפי החרב ויקטור סידיאק וולדימיר נזלימוב זכו במדליות הזהב והארד, בהתאמה, בטורניר היחידים, והוסיפו גם מדליית כסף בתחרות הקבוצתית. נבחרת הרומח זכתה במדליית כסף ונבחרת הדקר במדליית ארד. אצל הסייפות, זכתה נבחרת הרומח במדליית הזהב, ואחת מחברותיה, גלינה גורוחובה, זכתה במדליית ארד בתחרות היחידות. רוכבי האופניים ולדימיר סמנץ ואיגור צלובלניקוב זכו במדליית זהב במרוץ אופני טנדם, וגם הנבחרת הסובייטית במרוץ נגד השעון. אומאר פחאקאדזה זכה במדליית ארד במרוץ הספרינט. שני מתאגרפים סובייטים זכו במדליות זהב, בוריס קוזנצוב וויאצ'סלב למשב. גם בחתירה זכו הסובייטים בשתי מדליות זהב: יורי מלישב ניצח במקצה היחידים ואלכסנדר טימושינין וגנאדי קורשיקוב ניצחו במקצה הזוגות. עבור טימושינין הייתה זו מדליית זהב שנייה ברציפות.
הקלע יאקיב ז'לזניאק זכה במדליית זהב בירי במטרה נעה. יבגני פטרוב איבד את תוארו בסקיט וזכה במדליית כסף, בוריס מלניק זכה במדליית כסף בירי מ-300 מטר וויקטור טורשין זכה במדליית ארד באקדח אש מהירה. הג'ודוקא שוטה צ'וצ'ישווילי זכה במדליית זהב, ויטלי קוזנצוב זכה במדליית כסף, ואנטולי נוביקוב וגיבי אונאשווילי זכו במדליות ארד. הנבחרת הסובייטית בקרב חמש מודרני זכתה במדליית זהב, בעקבות הישגיהם של המתחרים בתחרויות היחידים - בוריס אונישצ'נקו זכה במדליית כסף, פבל לדניוב זכה במדליית ארד שנייה ברציפות וולדימיר שמליוב דורג חמישי. הרוכבת ילנה פטושקובה זכתה במדליית כסף בדרסאז', ובמדליית זהב בתחרות הקבוצתית. שייטי הטמפסט ויטלי דירדירה וולנטין מנקין זכו במדליית זהב. עבור מנקין, שהתחרה קודם לכן בפין, הייתה זו מדליית זהב אולימפית שנייה ברציפות. בפין התחרה הפעם ויקטור פוטפוב, שזכה במדליית ארד. ולדימיר ואסין זכה במדליית זהב בקפיצה למים מ-3 מטרים, ובשחייה הצטמצמו ההישגים לחמש מדליות, שאף אחת מהן לא הייתה מדליית זהב: גלינה פרוזומנשיקובה שחזרה את הישגיה ממקסיקו סיטי, כשזכתה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה ובמדליית ארד במשחה למרחק הכפול. ולדימיר בורה זכה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר חופשי, והיה שותף לזכייתן של נבחרות השליחים הסובייטיות במדליית כסף במשחה ל-100X4 מטר חופשי ובמדליית ארד במשחה למרחק הכפול. בקשתות זכתה אמה גפצ'נקו במדליית ארד, הראשונה לזכות ברית המועצות בענף זה.
נבחרת הכדורסל, בכיכובו של סרגיי בלוב, זכתה לראשונה במדליית זהב, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ארצות הברית בתוצאה 50–51. הסל המכריע לטובת הסובייטים נקלע במהלכן של 3 שניות שנויות במחלוקת שהוסיפו השופטים לזמן המשחק. ארצות הברית ערערה על התוצאה בפני ועדה של פיב"א, שהכריעה לטובת הסובייטים, ברוב לא מקרי: שלושת הנציגים שתמכו בסובייטים היו ממדינות הגוש המזרחי, הונגריה, פולין וקובה, ואילו שני הנציגים שתמכו בקבלת הערעור האמריקני היו מערביים מאיטליה ופוארטו ריקו. שחקני הנבחרת האמריקאית סירבו לקבל את מדליות הכסף שלהם, ולא הופיעו לטקס חלוקת המדליות.
נבחרת הכדורמים זכתה אף היא במדליית זהב, לאחר שסיימה את בית הגמר במאזן של 3 ניצחונות ו-2 תוצאות תיקו. מאזן זה היה זהה למאזנה של נבחרת הונגריה, ומדליית הזהב הוענקה לה בשל הפרש שערים עדיף בשער אחד. גם נבחרת הנשים בכדורעף זכתה במדליית זהב, לאחר ניצחון על נבחרת יפן, ואילו הגברים הסתפקו במדליית ארד (בין היתר לאחר סירובו של יפים צ'ולק היהודי להמשיך לשחק לאחר הטבח בספורטאים היהודים). נבחרת הכדורגל זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהמשחק בינה לבין נבחרת גרמניה המזרחית על המקום השלישי הסתיים בתיקו 2-2, והמדליות חולקו לשחקני שתי הנבחרות. בכדוריד דורגה נבחרת ברית המועצות במקום החמישי.