stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האח הגדול: מבוגרים בלבד
היסטוריה

התוכנית הייתה תוכנית late-night למבוגרים בלבד, שכללה צילומים של דיירי הבית מתקלחים, דיונים על סקס ועל נושאים אחרים. כל פרק היה באורך שעה. במהלך העונות הראשונות של "האח הגדול" שודרה ב-21:30, בימי חמישי. לאחר מכן עברה ל-21:30 ביום שני, ומאוחר יותר ל-21:40 ביום שני. התוכנית הייתה מדורגת MA15+ (מיועדת לצופים מעל לגיל 15), בהנחיית גרטל קילין.
סדרת 2006 של "האח הגדול: מבוגרים בלבד" הסתיימה מוקדם אחרי שפוליטיקאים הזהירו את רשת עשר כי הקרנתה של התוכנית עלולה לפגוע בדחיפה שלה לרפורמות תקשורת. הפרק האחרון של "מבוגרים בלבד" שודר ב-19 ביוני 2006. התוכנית לא הופקה בשנת 2007. למרות שהמופע היה שנוי במחלוקת, גרטל קילין והמפיק כריס נובל, ציינו את חסרונה של התוכנית כסיבה לרייטינג המופחת של עונת האח הגדול ב-2007.
התוכנית הציגה קטעים נבחרים מהשבוע החולף שצולמו במסגרת האח הגדול אוסטרליה, אשר כוללים קטעים בעלי קונוטציה מינית כלשהי.
הערות שוליים

↑  "Big Brother (Australia)". tv.com/shows/big-brother-australia. נבדק ב-21 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| האח הגדול (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה | אוסטרליה (מבוגרים בלבד) |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אירופה | אוקראינה • בריטניה • גרמניה • דנמרק • הבלקן • פולין • פינלנד • שוודיה |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אמריקה | ארגנטינה • ארצות הברית • ברזיל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
| אפריקה ואסיה | ישראל |  מיקומי התוכנית מסביב לעולם |
האזור המבצעי של מרגלות האלפים

מפת האזור המבצעי של מרגלות האלפים צבועה באדום
האזור המבצעי של הרי האלפים (בגרמנית: Operationszone Alpenvorland) היה אזור כיבוש של גרמניה הנאצית באזור הרי האלפים האיטלקים במהלך מלחמת העולם השנייה. בירת האזור הייתה בולצנו.
האזור המבצעי של הרי האלפים הוקם ב-10 בספטמבר 1943 על ידי הוורמאכט הגרמני שהחל לכבוש את איטליה כתגובה לנפילת המשטר הפשיסטי באיטליה וחתימת הסכם שביתת הנשק עם איטליה במלחמת העולם השנייה (שקרו בעקבות פלישת בעלות הברית לסיציליה). אזור הכיבוש כלל את המחוזות בלונו, טרנטו ודרום טירול. אזור כיבוש נוסף הוקם מזרחית לאזור זה ונקרא האזור המבצעי החוף האדריאטי. שני האזורים המבצעיים היו נפרדים מהרפובליקה הסוציאלית האיטלקית שבסיסה בסאלו שעל גדות אגם גארדה, ששלטה בשארית איטליה שעדיין לא נכבשה על ידי בעלות הברית.
לאחר כניעת גרמניה הנאצית, אזור בולצנו נותר תחת כיבוש צבאי על ידי האומות המאוחדות והוחזר לאיטליה רק ב-1947 כשהיא הפכה לרפובליקה.
אדמיניסטרציה

האזור המבצעי של הרי האלפים נוהל על ידי הנציב העליון פרנץ הופר. האזור נוהל בפועל כחלק מהרייכסגאו של רייכסגאו טירול-וורלברג. הופר רצה לאחד את האחד את אזור המבצע לגאו שלו באופן רשמי ובכך להביא לאיחודה מחדש של טירול, כפי שהיה לפני מלחמת העולם הראשונה אך תוכנית זו לא יצאה לפועל מאחר שהיטלר רצה להתחשב במוסוליני, אף על פי שלממשלתו לא הייתה שום השפעה באזור במהלך הכיבוש הגרמני, עדיין הרגיש היטלר מחויבות לברית בניהם. הפודסטה האיטלקי שפעל בדרום טירול התפטר עם תחילת הכיבוש והוחלף בראשי ערים פרו-גרמנים.
בספטמבר 1943 קיבלה השפה הגרמנית מעמד שווה לשפה האיטלקית ושמות רחובות בגרמנית הוצגו לצד שמות באיטלקית. עיתונים בשפה האיטלקית נסגרו והונהגו חוקים המגבילים את הגירתם של איטלקים הנמלטים משירות צבאי. הלירה האיטלקית נותרה ההילך החוקי היחיד באזור.
ההשפעה של מדיניות זו הייתה היפוך מהיר ודרקוני של מדיניות האיטלקית המחמירה שנכפתה על האזור על ידי ממשלת איטליה החל בתחילת שנות ה-20, עם העברת האזור מידי האימפריה האוסטרו-הונגרית לממלכת איטליה עם חתימת חוזה סן-ז'רמן.
גירוש יהודים מהאזור

ב-12 בספטמבר 1943, כמעט מיד לאחר תחילת הכיבוש הגרמני, הוציא מפקד האס אס והמשטרה המקומי למרגלות האלפים, קרל ברונר הוראה שיש לעצור את כל היהודים באזור. רבים מהיהודים בקהילות המקומיות גורשו ונרצחו במחנות ההשמדה.
באזור שכן גם מחנה המעבר בולצאנו, שהיה פעיל מקיץ 1944 ועד סוף המלחמה ושימש למעבר של יהודי איטליה לאושוויץ ולמחנות אחרים.
הערות שוליים

↑  Bresadola, Gianmarco (2004). "The Legitimising Strategies of the Nazi Administration in Northern Italy: Propaganda in the Adriatisches Küstenland". Contemporary European History. 13 (4): 425–451. doi:10.1017/S0960777304001882. ISSN 0960-7773. JSTOR 20081231.
↑  Speer, Albert (1995). Inside the Third Reich. London: Weidenfeld & Nicolson. p. 420. ISBN 9781842127353.
↑  Steininger 2003, p. 69
↑  Steininger, Rolf (2003). South Tyrol: a minority conflict of the twentieth century. New Brunswick, N.J., U.S.A: Transaction Publishers. p. 68. ISBN 0-7658-0800-5.
1 2  Steininger 2003, p. 71
↑  Sabine Mayr (2017), "The Annihilation of the Jewish Community of Meran",  in Georg Grote, Hannes Obermair (ed.), A Land on the Threshold. South Tyrolean Transformations, 1915–2015, Oxford, Bern, New York: Peter Lang, pp. 53–75, ISBN 978-3-0343-2240-9
↑  "Im Güterwagon nach Auschwitz" [In a freight car to Auschwitz]. Salto news portal (South Tyrol) (בגרמנית). 27 בינואר 2018. נבדק ב-20 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Whitehead, Dennis (25 באוגוסט 2016). "In the Shadow of Sunrise: The Secret Surrender of Italy". warfarehistorynetwork.com. נבדק ב-19 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bozen-Gries" (בגרמנית). Gedenkorte Europa 1939–1945. נבדק ב-10 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "BOLZANO". ANED – National Association of Italian political deportees from Nazi concentration camps. אורכב מ-המקור ב-10 בספטמבר 2018. נבדק ב-10 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4821966-6 
מפת הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, שכלל את האזור המבצעי של החוף האדריאטי ואת האזור המבצעי של מרגלות האלפים
הג'וקר הוא פראי

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  צ'ארלס וידור 
 הופק בידי:  סמואל בריסקין, צ'ארלס וידור
 תסריט:  אוסקר סאול 
 עריכה:  אוורט דגלאס
 שחקנים ראשיים:  פרנק סינטרה, מטצי גיינור, ג'ין קארין
 מוזיקה:  צ'ונסי גריי, הארי האריס, וולטר שרפ
 צילום:  דניאל ל. פאפ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 בספטמבר 1957
 משך הקרנה:  126 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הג'וקר הוא פראי הוא סרט דרמה שהופק באולפני סרטי פרמאונט בשנת 1957. את הסרט ביים צ'ארלס וידור והפיקו סמואל בריסקין וצ'ארלס וידור. הסרט מספר את סיפור של ג'ו לואיס (פרנק סינטרה), זמר וקומיקאי פופולרי משנות העשרים ועד תחילת שנות החמישים. הסרט מבוסס על ספרו של ארט כהן, "הג'וקר הוא פראי: סיפורו של ג'ו .אי. לואיס", שאותו קרא סינטרה וקנה את זכויות ההסרטה שלו. את הספר רצו להסריט גם אולפני MGM, והציעו לכהן 150,000 דולר, אך הוא דחה הצעה זאת.
עלילה

בשיקגו של סוף שנות העשרים, ג'ו לואיס (פרנק סינטרה) הוא זמר פופולרי שמושך קהל רב. לואיס מושך בנוסף את תשומת לבם של מספר מאפיונרים. אלו רוצים שהוא יעזוב את המועדון בו הוא מופיע, ויופיע אצלם. לואיס מסרב בנימוס, אך אל קפונה (אחד המאפיונרים), לא אוהב את סירובו, והמאפיונרים תוקפים אותו וחותכים את גרונו. מיתרי קולו נפגעים בצורה כל-כך קשה שהוא לא יכול לשיר יותר. לואיס שוקע בדיכאון ומפתח חוש הומור ציני. חברו, אוסטין מק (אדי אלברט), מציע שיתחיל לעבוד כקומיקאי. לואיס, שרואה שאין לו מה להפסיד, ובעידוד הבדרנית המפורסמת סופי טאקר (שמופיעה בתפקיד עצמה), נהיה קומיקאי והופך לכוכב.
לואיס מפתח מערכת יחסים עם נערת מקהלה בשם מרתה סטיוארט, ועם אשת החברה הגבוהה לטי פייג'. בסופו של דבר, מתחתן לואיס עם מרתה, אך לא מצליח לשכוח את לטי. המשולש הרומנטי בו הוא נמצא והלחץ של הצלחתו כבדרן גורמים לו להתמכר לאלכוהול. תוך זמן קצר הופך לואיס הופך לשתיין מריר שעומד לאבד את הקריירה המצליחה שלו. אשתו דורשת ממנו גירושין, ובסערת רוחות הוא מכה את חברו, אוסטין. הוא מבין שיש חיים מעבר לעבודתו כקומיקאי ומעבר לשתייה, מחליט להגמל ולמצוא הנאה בחיים שהוא יבנה לעצמו.
שחקנים

פרנק סינטרה - ג'ו לואיס
מיטצי גיינור - מרתה סטיוארט
ג'ין קארין - לטי פייג'
אדי אלברט - אוסטין מאק
דרכי משה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  רמ"א 
 שפת המקור:  עברית 
 נושא:  הלכה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  קרקוב 
 
דרכי משה הוא חיבור על ספר ארבעה טורים, שכתב הרמ"א באמצע המאה ה-16. החיבור כולל את קיצור דברי הבית יוסף, דברי פוסקים נוספים שלא הובאו בבית יוסף, ואת הכרעותיו של הרמ"א עצמו. את הגהותיו בשולחן ערוך כתב הרמ"א על פי ספר זה.
לאורך השנים קוצר הספר בהדפסה, כדי למנוע כפילויות עם הבית יוסף, וכיום ברוב ההדפסות מודפס על הטור "דרכי משה הקצר", ובסופו החיבור המלא, תחת הכותרת "דרכי משה הארוך".
כתיבת החיבור

בהקדמתו לחיבור כתב רמ"א שהוא התחיל לכתוב חיבור שיסכם את כל התשובות התורניות החשובות, ואת מקורותיהם במשנה ובגמרא, והוא החליט לערוך אותם סביב הטור, כיוון שהוא מסודר בצורה מערכתית ונוחה. אך במהלך העבודה הגיעה אליו המהדורה הראשונה של ספר בית יוסף, והוא חשש מאוד שכל העבודה שלו הייתה לשווא, כיוון שרבי יוסף קארו עשה עבודה מקיפה וטובה יותר ממנו. לאחר שלמד את הבית יוסף, הבין רמ"א שהחיבור שכתב עדיין נצרך, כיוון שיש לו שלוש מעלות על פני הבית יוסף:
הוא תמציתי וקצר יותר, בניגוד לבית יוסף שמאריך מאוד.
הוא הביא מקורות נוספים רבים, כמו תשובות הגאונים והאחרונים, וספר איסור והיתר הארוך.
הטעם החשוב ביותר – רבי יוסף קארו נשען על שלושת עמודי ההוראה (רי"ף, רמב"ם, רא"ש), ואילו הרמ"א מביא פסיקות רבות של ראשונים אחרים, ובפרט את הפסיקות שנוהגות במדינות אשכנז.
הדפסה

אף על פי שהיה ביקוש להדפסת דרכי משה, הספר לא הודפס ונותר בכתב יד במשך למעלה ממאה שנה. לראשונה הודפס חלק יורה דעה בשנת תנ"ב בזולצבאך (אנ'), וחלק אורח חיים בתק"כ בפיורדא.
הדפסה > דרכי משה הקצר והארוך

מדפיסי הטור בדפוס ברלין (תס"ב-תס"ג) החליטו להוסיף את ספר דרכי משה על גיליון הטור שהדפיסו, אך להשמיט ממנו את כל הקטעים הקיימים כבר בבית יוסף, והדפיסו רק את הדברים הנוספים על הבית יוסף בצורת הערות על הטור והבית יוסף. בצורה הזו (שכונתה "דרכי משה הקצר") המשיכו כל המדפיסים שאחריהם להדפיס את הספר. צורת הדפסה זו גרמה לשיבושים רבים ולחוסר הבנה, בין מפאת שינוי סדרו המקורי של הספר, ובין מפאת שלפעמים הושמטו בטעות גם מדברי הדרכי משה עצמו. בשנים האחרונות נדפס הספר המקורי כולו מכתבי יד, בשם "דרכי משה השלם", ואחר כך הודפס גם במהדורות החדשות של הטור. לספר זה חשיבות רבה להבנת צורת הפסיקה של רמ"א בהגהותיו על השולחן ערוך.
הערות שוליים

↑  שו"ת הרמ"א ל"ה, קל"א
| פרשני הטור והשולחן ערוך |
| --- | --- | --- |
| על כל החלקים | באר הגולה • באר היטב • ב"ח • ביאור הגר"א • בית יוסף • דרכי משה • כנסת הגדולה • ברכי יוסף |  |
| על אורח חיים | מגן אברהם • ט"ז • פרי חדש • שערי תשובה • מחצית השקל • שולחן גבוה • מטה יהודה • פתח הדביר • תוספת שבת • מחזיק ברכה • פרי מגדים • משנה ברורה • שתילי זיתים • כף החיים •  מור וקציעה |  |
| על יורה דעה | שפתי כהן • ט"ז • מחצית השקל • פרי חדש • פתחי תשובה • כרתי ופלתי • שלחן גבוה • שבט יהודה • דגול מרבבה • מחזיק ברכה • פרי מגדים • כף החיים • בית הלל • חידושי הרי"ם • ערוגות הבושם |  |
| על אבן העזר | חלקת מחוקק • בית שמואל • פתחי תשובה • בית הלל • חידושי הרי"ם • אבני מילואים |  |
| על חושן משפט | סמ"ע • שפתי כהן • ט"ז • פתחי תשובה • אורים ותומים • נתיבות המשפט • קצות החושן • חידושי הרי"ם |  |
דראפט ההרחבה של שנת 1968 ב-NBA

דראפט ההרחבה של שנת 1968 בליגת ה-NBA היה דראפט ההרחבה הרביעי בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-6 במאי 1968 בעקבות הצטרפתן הצפויה ליגה של מילווקי באקס ופיניקס סאנס בעונת 1969.
תהליך הבחירה

בדראפט הרחבה לכל קבוצה יש אפשרות "להגן" על חלק משחקני הסגל שלה, בחירת השחקנים מתבצעת מתוך רשימת השחקנים הלא-מוגנים. לפני תחילת הדראפט יכלה כל קבוצה להגן על 7 שחקנים. במהלך הדראפט נערכו 3 סבבים של בחירה, כאשר בכל סבב בחרה כל קבוצה שחקן אחד. לאחר סיום כל סבב יכלה כל אחת מ-12 הקבוצות הוותיקות להוסיף שחקן נוסף לרשימת השחקנים המוגנים שלה. הדראפט נמשך עד שכל קבוצה בחרה 18 שחקנים, 3 שחקנים מכל קבוצה קיימת.
מילווקי באקס היא קבוצת ה-NBA השנייה שהוקמה בעיר מילווקי - מילווקי הוקס הוקמה בשנת 1954, שנה מאוחר יותר עברה הקבוצה לסנט לואיס ובשנת 1968 עברה לאטלנטה, שם היא משחקת כיום. הבחירות של הבאקס כללו את פרד הטזל, לשעבר בחירת סיבוב ראשון בדראפט, לארי קוסטלו, שרשם 6 הופעות במשחקי האולסטאר, ויין אמברי, שרשם 5 הופעות במשחקי האולסטאר, גאי רוג'רס, שרשם 4 הופעות ולן צ'אפל שרשם הופעה אחת. לארי קוסטלו נאלץ לפרוש ממשחק פעיל ומונה כמאמן הראשון של הבאקס. 10 שחקנים מתוך ה-18 שנבחרו בדראפט הצטרפו לקבוצה בעונת הבכורה שלהם, אך רק 3 שיחקו בקבוצה יותר מעונה אחת. ג'ון מק'גלוקלין, ששיחק בקבוצה 8 עונות, נבחר למשחק האולסטאר ב-1969 והפך לשחקן הראשון במועדון שמשתתף במשחק. מק'גלוקלין הוא השחקן היחיד מבין שחקני הדראפט שזכה עם הקבוצה באליפות בעונת 1971.
8 שחקנים מתוך הבחירות של פיניקס סאנס שיחקו בקבוצה בעונתה הראשונה, רק 5 מהם שיחקו יותר מעונה אחת. ג'ון וטזל היה השחקן התשיעי מהדראפט ששיחק במועדון, הוא הצטרף בעונת 1970, לאחר שהשלים שירות צבאי של שנתיים. גייל גודריץ' ודיק ואן ארסדייל נבחרו לנבחרת האולסטאר בעונת הבכורה של המועדון והפכו לשחקנים הראשונים בתולדות המועדון שמשתתפים במשחק.
שחקנים שנבחרו בדראפט

| שחקן | עמדה | קבוצה בוחרת | קבוצה קודמת | ותק | עונות במועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לן צ'אפל | פורוורד/סנטר | מילווקי באקס | דטרויט פיסטונס | 6 | 1968–1970 |
| לארי קוסטלו | רכז | מילווקי באקס | פילדלפיה 76' | 12 | לא שיחק בקבוצה |
| ג'וני איגן | רכז | מילווקי באקס | בולטימור בולטס | 7 | לא שיחק בקבוצה |
| ויין אמברי | פורוורד/סנטר | מילווקי באקס | בוסטון סלטיקס | 10 | 1968–1969 |
| דייב גמבי | פורוורד | מילווקי באקס | סן דייגו רוקטס | 10 | 1968 |
| גארי גריי | רכז | מילווקי באקס | סינסינטי רויאלס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| פרד הטזל | פורוורד/סנטר | מילווקי באקס | סן פרנסיסקו ווריורס | 3 | 1968–1969 |
| ג'וני ג'ונס | פורוורד | מילווקי באקס | בוסטון סלטיקס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| בוב לאב | פורוורד | מילווקי באקס | סינסינטי רויאלס | 2 | 1968 |
| ג'ון מקגלוקלין | רכז/פורוורד | מילווקי באקס | סן דייגו רוקטס | 3 | 1968–1976 |
| ג'יי מילר | פורוורד | מילווקי באקס | אטלנטה הוקס | 1 | 1968 |
| באד אולסן | פורוורד/סנטר | מילווקי באקס | סיאטל סופרסוניקס | 6 | לא שיחק בקבוצה |
| ג'ורג' פטרסון | פורוורד/סנטר | מילווקי באקס | דטרויט פיסטונס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| ג'ים ריד | פורוורד | מילווקי באקס | פילדלפיה 76' | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| גאי רוג'רס | רכז | מילווקי באקס | סינסינטי רויאלס | 10 | 1968–1970 |
| טום ת'אקר | רכז/פורוורד | מילווקי באקס | בוסטון סלטיקס | 4 | לא שיחק בקבוצה |
| בוב ורליק | רכז/פורוורד | מילווקי באקס | סן פרנסיסקו ווריורס | 3 | 1968 |
| בוב וייס | רכז | מילווקי באקס | סיאטל סופרסוניקס | 3 | 1968 |
| ג'ון ברנהיל | רכז | פיניקס סאנס | סן דייגו רוקטס | 6 | לא שיחק בקבוצה |
| אם בראיינט | רכז | פיניקס סאנס | ניו יורק ניקס | 4 | לא שיחק בקבוצה |
| גייל גודריץ' | רכז | פיניקס סאנס | לוס אנג'לס לייקרס | 3 | 1968–1970 |
| דניס המילטון | פורוורד | פיניקס סאנס | לוס אנג'לס לייקרס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| ניל ג'ונסון | פורוורד/סנטר | פיניקס סאנס | ניו יורק ניקס | 2 | 1968–1970 |
| דייב לטין | פורוורד/סנטר | פיניקס סאנס | סן פרנסיסקו ווריורס | 1 | 1968–1969 |
| פול לונג | רכז | פיניקס סאנס | דטרויט פיסטונס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| סטן מקנזי | רכז/פורוורד | פיניקס סאנס | בולטימור בולטס | 1 | 1968–1970 |
| מק'קוי מקלמור | פורוורד/סנטר | פיניקס סאנס | שיקגו בולס | 4 | 1968 |
| ביל מלקיוני | רכז | פיניקס סאנס | פילדלפיה 76' | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| דייב שלהייס | רכז | פיניקס סאנס | שיקגו בולס | 2 | לא שיחק בקבוצה |
| דיק סניידר | רכז/פורוורד | פיניקס סאנס | אטלנטה הוקס | 2 | 1968–1969 |
| קרייג שפיצר | סנטר | פיניקס סאנס | שיקגו בולס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| באמפר טורמולן | פורוורד/סנטר | פיניקס סאנס | אטלנטה הוקס | 5 | לא שיחק בקבוצה |
| דיק ואן ארסדייל | רכז/פורוורד | פיניקס סאנס | ניו יורק ניקס | 3 | 1968–1977 |
| רולנד וסט | רכז | פיניקס סאנס | בולטימור בולטס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| ג'ון וטזל | רכז/פורוורד | פיניקס סאנס | לוס אנג'לס לייקרס | 1 | 1970–1972, 1975–1976 |
| ג'ורג' וילסון | סנטר | פיניקס סאנס | סיאטל סופרסוניקס | 4 | 1968–1969 |
↑  שנים בליגה לפני ביצוע הדראפט
↑  עונות בהן שיחק השחקן עם הקבוצה בה נבחר בדראפט ההרחבה
↑  פרש ממשחק פעיל ומונה למאמן הקבוצה
הערות שוליים

↑  Milwaukee Cage Job To Larry Costello, The Spokesman-Review. April 4, 1968
↑  רשימת השחקנים לא מסודרת על פי סדר בחירת השחקנים בדראפט
האזור הטרופי

האזור הטרופי על פני כדור הארץ
חוף טרופי בפיליפינים
נהר טרופי בדרום הודו
האזור הטרופי הוא אזור גאוגרפי מוגדר בין חוג הסרטן (23.5° צפון) וחוג הגדי (23.5° דרום). באזור זה שורר אקלים טרופי, אקלים חם ורטוב, בעל טמפרטורה גבוהה וכמות המשקעים הרבה ביותר על פני כדור הארץ.
סוגי האקלים הטרופי

על פי שיטת קפן, קיימים שלושה סוגי אקלים טרופי:
אקלים משווני טרופי (יער גשם) (Af)
אקלים מונסון טרופי (Am)
אקלים סוואנה טרופי, רטוב ויבש (Aw/As)
מאפייני האזור הטרופי

האזור הטרופי מאופיין בכמות משקעים גדולה במיוחד ואין עונת חורף, גשמים הנקראים "גשמי עלייה", טמפרטורה ממוצעת של לפחות 18°c בכל חודשי השנה, אם לא יותר, קרינת השמש גבוהה (בצהרים השמש נמצאת בזווית של 90°, אז היא קופחת בעוצמה מרבית) ולכן קיימת התאדות רבה היוצרת לחות סופות גשם קונבקטיביות יומיות. לחץ האוויר באזור זה נמוך במשך רוב השנה והוא נתון תחת שקע משווני כתוצאה מאזור ההתכנסות הבין-טרופי (Inter tropical convergence zone, או ITCZ).
צמחיית האזור הטרופי

בכל אזור טרופי יש סוג שונה של צמחייה:
באזור הטרופי המשווני והלח הצמחייה האופיינית היא יערות עד נפוצים.
באזור הטרופי המונסוני קיימת צמחייה טבעית: היערות באזור פחות צפופים בהשוואה ליערות העד.
באזור הטרופי עם העונה הקרירה והשחונה קיימת צמחייה הנקראת בשם "סוואנה" - צמחייה המורכבת מעצים ועשב גבוה וצפוף לרוב בגווני קש, חום כתום וחול.
גלריה

דגים בביצה מוצפת בברזיל
נוף של טפואי בוונצואלה
עץ שיטה בסרנגטי
נוף מיער האמזונאס
דראפט ההרחבה של שנת 1989 ב-NBA

דראפט ההרחבה של שנת 1989 בליגת ה-NBA היה דראפט ההרחבה התשיעי בתולדות הליגה. הדראפט התקיים ב-15 ביוני 1989 בעקבות הצטרפותן הצפויה של 2 קבוצות חדשות לליגה בעונת 1989/90: מינסוטה טימברוולבס ואורלנדו מג'יק.
תהליך הבחירה

דראפט הרחבה הוא הליך המאפשר לקבוצות חדשות לבחור שחקנים מתוך הסגל של קבוצות קיימות, למעט שחקנים שהקבוצה בוחרת "להגן" עליהם. בדראפט הנוכחי כל קבוצה יכלה להגן על שמונה שחקנים מתוך סגל הקבוצה. מינסוטה ואורלנדו ניתנה זכות לבחור שחקן אחד מכל אחת מקבוצות הליגה, למעט שארלוט הורנטס ומיאמי היט שהצטרפו לליגה רק בעונה האחרונה.
לפני ביצוע הדראפט נערכה הטלת מטבע על מנת לקבוע את סדר הבחירה של הקבוצות בדראפט ההרחבה ובדראפט הרגיל. אורלנדו זכתה בהטלת המטבע וקיבלה את זכות הבחירה הראשונה בדראפט ההרחבה ואת הזכות לבחור 12 שחקנים. מינסוטה קיבלה את הזכות לבחור 11 שחקנים בדראפט ההרחבה וקיבלה אפשרות בחירה גבוהה יותר בדראפט 1989.
המג'יק השתמשו בזכות הבחירה הראשונה בשביל לבחור את סידני גרין מניו יורק ניקס.‏ 9 מתוך 12 השחקנים שבחרה הקבוצה בדראפט שיחקו בקבוצה בעונתה הראשונה, ורק שני שחקנים שיחקו בקבוצה יותר מ-3 עונות.
מינסוטה בחרה בבחירה הראשונה שלה את ריק מהורן, הפאוור פורוורד של דטרויט פיסטונס, אך הוא סירב להצטרף לקבוצה ונשלח בטרייד לפילדלפיה 76' לפני תחילת העונה. רק 4 שחקנים מתוך ה-11 שבחרה הקבוצה שיחקו בה לבסוף, ורק שחקן אחד (טיירון קורבין) שיחק בה יותר מעונה אחת.
שחקנים שנבחרו בדראפט

| בחירה | שחקן | עמדה | קבוצה בוחרת | קבוצה קודמת | שנים בליגה | עונות במועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סידני גרין | פורוורד/סנטר | אורלנדו מג'יק | ניו יורק ניקס | 6 | 1990 |
| 2 | ריק מהורן | פורוורד/סנטר | מינסוטה טימברוולבס | דטרויט פיסטונס | 9 | לא שיחק בקבוצה |
| 3 | רג'י ת'יאוס | רכז | אורלנדו מג'יק | אטלנטה הוקס | 11 | 1990 |
| 4 | טיירון קורבין | רכז/פורוורד | מינסוטה טימברוולבס | פיניקס סאנס | 4 | 1990–1991 |
| 5 | טרי קטלדג' | פורוורד | אורלנדו מג'יק | וושינגטון וויזארדס | 4 | 1990–1993 |
| 6 | סטיב ג'ונסון | פורוורד/סנטר | מינסוטה טימברוולבס | פורטלנד טרייל בלייזרס | 8 | 1990 |
| 7 | סם וינסנט | רכז | אורלנדו מג'יק | שיקגו בולס | 4 | 1990–1992 |
| 8 | בראד לוהאס | פורוורד/סנטר | מינסוטה טימברוולבס | סקרמנטו קינגס | 2 | 1990 |
| 9 | אוטיס סמית' | רכז/פורוורד | אורלנדו מג'יק | גולדן סטייט ווריירס | 3 | 1990–1992 |
| 10 | דייוויד ריברס | רכז | מינסוטה טימברוולבס | לוס אנג'לס לייקרס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| 11 | סקוט סקיילס | רכז | אורלנדו מג'יק | אינדיאנה פייסרס | 3 | 1990–1994 |
| 12 | מארק דייוויס | רכז/פורוורד | מינסוטה טימברוולבס | מילווקי באקס | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| 13 | ג'רי ריינולדס | רכז/פורוורד | אורלנדו מג'יק | סיאטל סופרסוניקס | 4 | 1990–1992 |
| 14 | סקוט רות' | פורוורד | מינסוטה טימברוולבס | סן אנטוניו ספרס | 2 | 1990–1993 |
| 15 | מארק אקרס | פורוורד/סנטר | אורלנדו מג'יק | בוסטון סלטיקס | 1 | 1990–1992 |
| 16 | שלטון ג'ונס | פורוורד | מינסוטה טימברוולבס | פילדלפיה 76' | 1 | לא שיחק בקבוצה |
| 17 | מורלון ויילי | רכז | אורלנדו מג'יק | דאלאס מאבריקס | 1 | 1990–1991 |
| 18 | אריק וייט | פורוורד | מינסוטה טימברוולבס | לוס אנג'לס קליפרס | 2 | לא שיחק בקבוצה |
| 19 | ג'ים פארמר | רכז | אורלנדו מג'יק | יוטה ג'אז | 2 | לא שיחק בקבוצה |
| 20 | מוריס מרטין | רכז/פורוורד | מינסוטה טימברוולבס | דנוור נאגטס | 2 | לא שיחק בקבוצה |
| 21 | קית' לי | פורוורד/סנטר | אורלנדו מג'יק | ניו ג'רזי נטס | 3 | לא שיחק בקבוצה |
| 22 | גנת'ר בנקה | סנטר | מינסוטה טימברוולבס | קליבלנד קאבלירס | 0 | לא שיחק בקבוצה |
| 23 | פרנק ג'ונסון | רכז | אורלנדו מג'יק | יוסטון רוקטס | 8 | לא שיחק בקבוצה |
↑  ותק בליגה עד הדראפט
↑  עונות בהן שיחק השחקן עם הקבוצה בה נבחר בדראפט ההרחבה
הערות שוליים

↑  Knicks' Green Is Taken First In N.B.A.'s Expansion Draft, New-York Times, 16 June 1989
האזור הירוק

תצלום אווירי של מרכז בגדד. תחומים בקו אדום: משמאל – מתחם שדה התעופה הבינ"ל. מימין – "האזור הירוק"
ה"אזור הירוק" (באנגלית: The Green Zone; בערבית: المنطقة الخضراء) הוא השם המקובל ל"אזור הבינלאומי של עיראק" ששטחו כ-10 קילומטרים רבועים במרכז בגדאד. באזור הירוק, המאובטח בקפדנות והמוקף חומה, מוקמה מפקדת הרשות הזמנית של הקואליציה (Coalition Provisional Authority) והוא נותר עד היום כמתחם מוסדות השלטון והשגרירויות הזרות בעיר. השם הרשמי של האזור הוא "האזור הבינלאומי", אך המונח "האזור הירוק" נשאר השם הרווח בשימוש. המונח המנוגד "האזור האדום" משמש לציון החלקים של בגדאד הממוקמים בסמיכות מיידית ל"אזור הירוק", אך גם משמש לציון באופן כללי של כל האזורים הלא-מאובטחים בבגדאד, להוציא מוצבים צבאיים אחרים. שני המונחים החלו את דרכם כמונחים צבאיים.
לפני הפלישה

במקור, ה"אזור הירוק" היה אזור מבוצר בכבדות במרכז הבירה העיראקית ששימש כמקום מושבם של משטרים עיראקיים בזה אחר זה. באזור שכן מרכזה האדמיניסטרטיבי של מפלגת הבעת' העיראקית. בתחילה לא היו באזור וילות של פקידי ממשל בכירים, אך למרות זאת, בשל חשיבותו מוקמו בו בסיסים צבאיים רבים, מספר משרדי ממשלה, ואחדים מארמונותיו של סדאם חוסיין ובני משפחתו. הגדול שבארמונות אלה היה הארמון הרפובליקאי, שהיה מקום מושבו העיקרי של סדאם. האזור כלל את נמל התעופה הבינלאומי של העיר ע"ש סדאם חוסיין. בעבר היה האזור ידוע בשם "כראדת מרים" על שם צדיקה מפורסמת שסעדה אלפי נזקקים בבגדאד.