stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגיבור האבוד
עלילה > הקרב נגד הוונטוסים

ג'ייסון, אחד מגיבורי הספר, מתעורר באוטובוס כשהוא לא זוכר דבר מעברו. הוא מבין שהוא בטיול של בית ספר לילדים בעייתיים. הוא אינו זוכר מה הוא עושה שם, ולמעשה, כלל אינו זוכר את עצמו. ג'ייסון מגלה שלנערה שהחזיק את ידה כאשר התעורר קוראים פייפר, ולנער שיושב מלפניו קוראים ליאו, ושניהם טוענים שהם מכירים אותו כבר כמה חודשים. הם מגיעים לגרנד קניון ומותקפים על ידי שני ונטוסים - רוחות סערה. שם מתגלה שהמאמן הדג', המורה המלווה לטיול, הוא למעשה סאטיר. ג'ייסון, מונחה על ידי האינסטינקטים שלו, שולף מטבע זהב מכיסו, משליך אותו באוויר, והופך אותו לחרב מזהב קיסרי. הוונטוסים תוקפים אותו, והוא מאבד נעל אך נשאר בחיים, להפתעתם של שניים מהוונטוסים אותם הוא מחסל. במהלך הקרב הדג' מציל את ליאו, וכשפייפר נופלת מהגשר, הדג' מעודד את ג'ייסון להציל את פייפר - ואינסטינקטיבית הוא קופץ אחריה, תופס בה, ואז מגלה שהוא יכול לעוף על ידי שליטה בלחץ האוויר. הם חוזרים לגשר, ומגלים שהוונטוסים נעלמו ולקחו את המאמן הדג'. אחרי כמה דקות, מגיעים למקום שני בני נוער במרכבה: נערה אחת בלונדינית עם עיניים אפורות, ונער שרירי עם קעקוע של קשת בענן. הנערה מציגה את עצמה כאנבת' צ'ייס, אומרת שהיא מחפשת את חברה פרסי ג'קסון, ושנאמר לה שהבחור בעל הנעל האחת הוא התשובה.
עלילה > מחנה החצויים

ג'ייסון, פייפר וליאו משוחחים עם אנבת', בת אתנה, ובוץ', בן איריס, בדרכם למחנה החצויים, והיא מספרת להם את הסיפור. אנבת' מספרת להם על פרסי, חצוי שנעלם לפני מספר ימים, החבר של אנבת' וגיבור הקרב על מנהטן. אנבת' ובוץ' מביאים את ליאו, ג'ייסון ופייפר למחנה החצויים, ומציגים אותם בפני החניכים. ג'ייסון מזהה חלק ניכר מהדברים שמתרחשים במחנה, וכירון, מנהל הפעילויות במחנה, מגלה שג'ייסון יודע לטינית, ואף מעדיף את שמם הרומי של האלים על פני השם היווני. כירון אומר לג'ייסון שהוא אמור היה למות, אך מסרב להרחיב. בזמן שג'ייסון וכירון מדברים, הרה משתלטת על ראש נמר מפוחלץ ופונה דרכו אל ג'ייסון, מכנה את עצמה 'הפטרונית שלו', ומפצירה בו לבוא ולהצילה. בהמשך היום ליאו מגלה שאביו הוא הפייסטוס, אל הנפחים והאש; פייפר מגלה שאימה היא אפרודיטה, אלת האהבה; וג'ייסון מגלה שאביו הוא זאוס, אל השמים ומלך האלים.
פייפר מסתכסכת כמעט מייד עם המדריכה הראשית בביתן שלה, דרו. היא נזכרת במה שגילתה שלושה ימים קודם - אביה, טריסטן מקלין, שחקן מפורסם, נחטף על ידי הענק אנקלדוס. אנקלדוס מאיים להרוג את אביה, אם פייפר לא תשתלב במחנה החצויים, תצא למסע חיפושים ותטה אותו לכיוון הענק כדי שיהרוג אותם בתמורה לאביה. היא גם מגלה שיש לה, כמו לדרו, כוח של דיבור הקסמה - היא יכולה לעיתים לשכנע אנשים לעשות כדברה; כך הגיעה לבית הספר לילדים בעייתיים, כששכנעה סוחר מכוניות 'להשאיל' לה מכונית יקרה, על מנת למשוך את תשומת הלב של אביה, שאינו פנוי אליה. תחושת בטן גורמת לפייפר להיכנס לביתן הרה הריק, ושם היא פוגשת את רייצ'ל דר, האורקל של המחנה, גלגולה של האורקל מדלפי, שפונה אליה בקולה של הרה ואומרת לה להצילה.
ליאו מגלה שדרקון מכני מארד מאיים על המחנה, ושקללה שוררת על ביתן הפייסטוס - מאז מותו של מדריכם הקודם, צ'ארלס בקנדורף, ובריחת הדרקון, הפרויקטים שלהם נכשלים. ליאו נזכר בשריפה בה מתה אמו, ובאשת אדמה שהתגלתה אליו אז, שגרמה לו להאשים את עצמו במותה של אמו. לליאו היו כוחות ליצירת אש (דבר נדיר אצל בני הפייסטוס ונחשב למזל רע), שליטה בה וחסינות אליה, אותם גילה בעידודה של השמרטפית שלו, שכינתה את עצמה 'טיה קאלידה' (דודה קאלידה) אך למעשה הייתה הרה בתחפושת. אשת האדמה, שמתבררת כגאיה, גורמת לליאו להאמין שהוא האחראי למותו של אמו, אבל הוא מחליט שישתמש בכוחות האש שלו כדי למצוא את הדרקון. בביתן זאוס, ג'ייסון מגלה שיש לו אחות - תאליה גרייס, שעזבה את המחנה כדי להצטרף לחבורת הציידות שמלווה את האלה ארטמיס.
עלילה > ההכנות למסע החיפושים

ג'ייסון, ליאו ופייפר מתבקשים להציל את הרה, מלכת האלים שנחטפה. נבואתה של רייצ'ל שולחת אותו, יחד עם בת אפרודיטה ובן הפייסטוס, לצאת ולהציל את האלה - עד יום אמצע החורף עליהם להגיע אליה. דרו מבקשת להצטרף למסע החיפושים כבת אפרודיטה, אך פייפר לבסוף מצטרפת אחרי שאפרודיטה מכירה בה כבתה. אנבת' לא מצטרפת, כי היא אינה מחבבת את הרה, ואומרת שתנהיג במקום משלחת למציאתו של פרסי. ליאו אומר שיצטרף כבן הפייסטוס, ושהוא יוכל לארגן גם אמצעי תחבורה - הוא יוצא אל היער במטרה ללכוד את הדרקון תוך שימוש בשליטתו באש. הוא אכן מוצא את הדרקון, שמנחה אותו למקום המכונה "בונקר תשע", והשתייך לביתן הפייסטוס בעבר. הוא מכנה את הדרקון פסטוס ומתקין לו כנפיים שמצא בביתן, ואז גם רואה תרשים עתיק שמציג ספינה, אותה ליאו מזהה בבירור מציור שצייר לפני שנים רבות כילד. הוא מחליט להניח לעניין ומשקיע את כל זמנו בתיקון פסטוס, אותו הוא מנחית במחנה למחרת כדי שיוכלו לצאת.
עלילה > הנבואה והתגשמותה

הנבואה שמנחה את מסע החיפושים נאמרת על ידי רייצ'ל:
בן הברק, מהאדמה הישמר
נקמת הענקים מהשבעה תתעורר
הכבשן והיונה את הכלוב ישברו
ובזעמה של הרה את המוות יעוררו
בן הברק, מהאדמה הישמר- ג'ייסון שמתברר כבן יופיטר, אל השמים והברקים, צריך להיזהר מהאדמה - גאיה, אויבתם הגדולה.
נקמת הענקים מהשבעה תתעורר- ה"שבעה" הם שבעה חצויים שהוזכרו בנבואה גדולה שניתנה על ידי רייצ'ל בקיץ הקודם, לפיה שבעה חצויים יצאו למסע חיפושים אפי. הענקים - ובמקרה הזה, מלכם פורפיריון - יעלו וינסו לפגוע בשבעה.
הכבשן והיונה את הכלוב ישברו- הרה מוחזקת בכלוב, ורק כוחם המשותף של ליאו, בנו של הפייסטוס שאותו מסמל כבשן, ופייפר, בת אפרודיטה שאותה מסמלת יונה, יוכל לחלצה ממנו.
ובזעמה של הרה את המוות יעוררו- אחרי שחרורה של הרה היא חושפת את דמותה האמיתית והורגת בכך את ג'ייסון, אך פייפר מצליחה להשיבו לחיים.
עלילה > התעוררות גאיה

ג'ייסון, ליאו ופייפר מגלים שגאיה, אלת האדמה שישנה שנים רבות, כלאה את הרה, ושחררה את בניה הענקים מטרטרוס. הרה כלואה בכלוב בו נשאבים ממנה כוחותיה כדי להעיר את פורפיריון, מלך הענקים. גאיה ובניה, הענקים, מנסים לשחזר את הגיגאנטומכיה (כפי שבשנים הקודמות במהלך עלילת הסדרה פרסי ג'קסון והאולימפיים שוחזרה הטיטאנומכיה). גאיה תעיר את פורפיריון, ואז את יתר בניה, וכל אחד מהם יחסל את האל שלשם הריגתו נוצר. פורפיריון, אנטי-זאוס, ימלוך על הענקים ויעיר אותם אחריו.
עלילה > אחוזת הבוראסים

את מסעם מתחילים השלושה בחיפוש אחר רוחות הסערה שלקחו את הדג', בהנחה שהם פקודיה של גאיה. בוונטוסים שולט שר הרוחות, איולוס, וכדי להגיע אליו ג'ייסון, פייפר וליאו מחפשים את בוראס, אל רוח הצפון, שקבע את מושבו בקוויבק. הם מוצאים אותו, ומסתכסכים עם בניו החצויים, זטס וקאלאיס, ועם בתו האלה קיאונה, המכונים יחד הבוראסים. הבוראסים רוצים בהתחלה לפגוע בהם, בעיקר בגלל החום והאש של ליאו, אך בוראס מחליט שישמע את דבריהם, ומחבב אותם לאחר שפייפר מדברת איתו בשפתו, צרפתית (אותה מדברים בקוויבק), שהיא מכירה בשל היותה שפת האהבה. ג'ייסון מיטיב לזהות את בוראס דווקא בדמותו הרומית, אקווילון, ולבסוף אל הצפון מבין את תוכניתה של הרה, טוען שאלי האולימפוס מסתגרים כי הם מפחדים מהשלכות התוכנית, ומשחרר אותם לדרכם, על אף מחאתה של קיאונה.
עלילה > הכלבו של מדיאה

בוראס שולח את השלושה לכלבו של מדיאה, שכלאה את הוונטוסים. הם מגיעים והיא מתייחסת אליהם בחביבות, משתמשת בדיבור הקסמה באיכות גבוהה בהרבה מזה של פייפר. ג'ייסון וליאו נשבים לחלוטין בקסמיה, בעוד שפייפר נגררת אחריהם בחוסר אונים. בדרכם מדיאה מספרת להם את סיפורה, על הימים בהם הייתה נסיכת קולכיס ואשתו של יאסון, שזנח אותה. מדיאה כמעט מצליחה לשכנע את ג'ייסון וליאו להילחם זה בזה, אבל פייפר מצליחה לשכנע אותם להימנע מכך בעזרת דיבור ההקסמה שלה, ומדיאה משחררת במקום שני דרקוני שמש שיילחמו בהם. פסטוס מגיע ומביס את הדרקונים בזמן שפייפר נלחמת במדיאה, מבינה שהיא חזרה לחיים בסיועה של גאיה. בעוד ליאו וג'ייסון מחלצים את רוחות הסערה ואת הדג', פייפר מכה בשולחן עליו ניצבו כל שיקוייה של מדיאה ויוצרת תערובת קטלנית ואז נמלטת עם פסטוס, משאירה את מדיאה בכלבו שלה בעודו מתפוצץ.
עלילה > ארמונו של מידאס

התחנה הבאה אליה הם ממשיכים היא ארמונו של מידאס, שחזר לחיים בעזרתה של גאיה. פסטוס מתקלקל באוויר בגלל קיפאון בדיסקית הבקרה שלו, והם נוחתים לתוך האחוזה, שם מערכת ההגנה בלייזר מחריבה אותו. הם מצליחים לשחרר את הדג', ומידרדרים לקרב עם מידאס לאחר שהם שומעים שהציידות עברו באחוזה בחיפושן אחרי פרסי ג'קסון. הזהב של מידאס משבית את דיבור ההקסמה של פייפר ואת האש של ליאו, ומידאס הופך אותם לזהב, אבל ג'ייסון מצליח להביס את בנו של מידאס, ליט, וגורם למידאס להפוך את בנו לזהב. ג'ייסון משתמש בכוחותיו כבן יופיטר כדי לזמן ברק, שמחריב את הגג של המבנה, מפיל על מידאס נברשת, וגורם לגשם להיכנס פנימה - והמים הזורמים הופכים את כל אויביו הקפואים של מידאס חזרה לאנשים.
עלילה > הפגישה עם ליקאון וארמונו של איולוס

התחנה הבאה והאחרונה של הקבוצה היא ארמונו של איולוס. בדרך אליו הם עוצרים במערה בשל סופה, וכי פייפר סובלת מהיפותרמיה שכן ג'ייסון וליאו טבלו אותה במים כדי להפוך את השפעתו של מידאס. במערה הם נחים אבל אז מגיע ליקאון, איש הזאב הראשון, מלווה בלהקתו - ותוקף אותם. הם מצליחים רק לעכב אותו, שכן יש צורך בכסף כדי לפגוע באנשי זאב, אבל אז מפתיעות אותם ציידות ארטמיס, שמצילות אותם ומבריחות את אנשי הזאב.
בראש הציידות עומדת תאליה, שמופתעת לשמוע שג'ייסון הוא אחיה. היא מספרת לג'ייסון שכשהיה תינוק אמם זנחה אותו, ותאליה לא ראתה אותו מאז גיל שנתיים. אחרי האיחוד תאליה מחליטה שתיפרד למעט זמן מהציידות, ותלווה את ג'ייסון לאיולוס, אבל הם מופרדים. ברגעים האחרונים היא צועקת לו ואומרת שייפגשו בבית הזאבים, שם נמצאים הרה ופורפיריון.
בארמונו של איולוס, שר הרוחות מתברר כמשוגע לחלוטין. עליו לקבוע את מזג האוויר אחת ל-12 דקות בהתאם לרצונם של האלים, ורצונותיו - כמו כיוון הרוח - חסרי כיוון. הוא מופתע מכך שהנחה כמה חודשים קודם לכן את רוחות הסערה לתקוף חצויים, ואוהד את ג'ייסון אותו הוא זוכר מהפעם הקודמת בה ביקר אצלו - ג'ייסון אינו זוכר את המפגש. המזכירה שלו, נימפת אוויר בשם מלי, מדברת בעדם, ואיולוס כבר מתכנן לסייע לחצויים אבל אז הוא מקבל הנחיה מגאיה לפגוע בהם - והאלים כולם מסכימים שאין להכעיס את אלת האדמה. איולוס מנסה לפגוע בחייהם, אבל מלי מסייעת להם, ויחד עם ג'ייסון היא שולטת באוויר, ממלטת אותם מהארמון ושולחת אותם לעבר סן פרנסיסקו, אל אנקלדוס. אפרודיטה גם היא מסייעת בידם, ומעניקה לפייפר כמתנה שיקוי שכחה שימחק את הזיכרונות של אביה.
עלילה > הקרב עם אנקלדוס

הקרב עם אנקלדוס קשה, אך בזמן שפייפר מצילה את אביה, ליאו מצליח להילחם במשרתיו של הענק, וג'ייסון מצליח להיאבק באנקלדוס במשך כמה זמן. במהלך הקרב אנקלדוס מזכיר לג'ייסון חלקים מעברו - הוא החריב את הכס השחור במצודת אותריס, והביס את קריוס במו ידיו. לבסוף הוא טועה וחניתו נשברת, יוצרת גל הדף ומכתש בראש ההר. חבריו מגיעים לסייע לו, אבל הענק לא יכול למות מיד חצויים בלבד; ג'ייסון מבין שאין לו ברירה, והוא מתפלל לאביו שיסייע לו עם ברק. הברק מפיל את אנקלדוס אל המכתש, שקרקעיתו מתפוררת, והחצויים מפילים אותו סופית ומביסים אותו.
עלילה > בית הזאבים והמאבק עם פורפיריון

בעזרת מסוק 'מושאל' מפקחי היערות, הם טסים לשדה התעופה הקרוב; בדרך, ג'ייסון מתחיל לזהות את הנוף. בשדה"ת של אוקלנד הדג' מחליט שיסייע לאבא של פייפר, ששותה את השיקוי ומתעלף, והם יוצאים במטוס הפרטי שלו. השלושה משתמשים שוב במסוק כדי להגיע לבית הזאבים, שם זכרונו של ג'ייסון חוזר אליו. ליאו מטיס אותם אל עבר שדה הקרב - ביתו של ג'ק לונדון, בן מרקורי. כשהם מגיעים הם פוגשים את תאליה, שמעדכנת אותם שנכנסו למלכודת - מפלצות מקיפות אותם, והציידות לא מצליחות לחלץ את הרה. לג'ייסון יש דז'ה וו, ותאליה מספרת שכאן נטשה אותו אמם. הם מגיעים למקום בו כלואה הרה ובו עולה פורפיריון, והם מתכוננים להילחם כשאלת השלג, קיאונה, מופיעה. היא חושפת את תוכניתה לדרדר את העולם לכאוס וליצור עידן קרח חדש, והקרב ניצת מחדש. ג'ייסון נעזר בסוס סערה בשם סער עליו הוא כופה את רצונו, וליאו נלחם בקיאונה, מפר את קסמי הקרח שלה. ג'ייסון ופייפר מביסים את המפלצות, וליאו מבריח את קיאונה, ואז השלושה ניגשים להרה. פייפר מפעילה את כוחות דיבור ההקסמה שלה וליאו תוקף את הכלוב מכנית, אבל אז פורפיריון יוצא מכלובו. הוא אף גדול מאנקלדוס ובכל זאת ג'ייסון מחליט לעכבו. הוא מתרברב בהישגים שבקושי זכר שהיו שלו, משיג חרב, ומכה בענק. הקרב מוטה לרעתו כמעט מיד, אבל הרה נחלצת, ופורפיריון בורח ונבלע באדמה. הרה מנצלת את דמותה האמיתית להניס את המפלצות - אך כמעט הורגת את ג'ייסון בדרך, ורק דיבור ההקסמה של פייפר מציל אותו. כמחוות תודה, הרה שולחת אותם חזרה ללונג איילנד.
עלילה > סיום ומחנה יופיטר

הרה מחזירה לג'ייסון חלק מזכרונו, והוא נזכר שהוא חלק ממחנה חצויים רומי, שנמצא ליד סן פרנסיסקו - מקום שמקושר לרוע במחנה החצויים. פייפר נעשית המדריכה הראשית של ביתן אפרודיטה, ואביה מסתדר עם המאמן הדג'. ליאו מציג לביתן הפייסטוס, ג'ייסון, פייפר וכירון מבקרים את בונקר תשע. כירון מספר להם שמדובר בבונק, שנעשה בו שימוש לאחרונה בידי ביתן הפייסטוס במלחמת האזרחים האמריקאית. הוא מסביר להם שהמלחמה לוותה בעימות בין חצויים - לא בתוך מחנה החצויים, אלא ביניהם לבין קבוצה אחרת; כירון אומר שנשבע לא לדון בנושא, אבל שהאלים נחרדו מהמחיר ועשו הכל כדי שהמפגשים לא יחזרו על עצמם. ליאו מסביר ששרטוט הספינה בבונקר הוא נבואה - זוהי ספינה מעופפת שעליהם לבנות, כדי להפליג לעבר הארצות העתיקות, שם מתכננים הענקים לפגוע באלים. ג'ייסון נזכר חלקית, ומספר למחנה החצויים שיש קבוצה נוספת של חצויים, רומיים, שמשמרים את המסורת של איניאס, ושהנתק נשמר במשך שנים. כירון וג'ייסון מספרים יחד את הסיפור - בזמן שמחנה החצויים הגן על האולימפוס, מחנה יופיטר החריב את מצודת אותריס, הבסיס של הטיטאנים. ג'ייסון, פייפר וליאו יהיו שלושה מתוך השבעה שימריאו לארצות העתיקות, אך תחילה הם יטוסו מערבה למחנה יופיטר. שם, ג'ייסון משוכנע, הם ימצאו את פרסי ג'קסון - שנשלח לשם, חסר זיכרון בדיוק כמו ג'ייסון.
הסדרה החדשה

הספר הוא הראשון בסדרת ספרים חדשה. בסדרה זו בניגוד לקודמת, הסדרה לא מתרכזת בגיבור אחד שמספר את הסיפור מנקודת מבטו, אלא כל קבוצת פרקים מתמקדת בגיבור אחר.
הסיפור מסופר בגוף שלישי.
הספר הבא

הספר הבא בסדרה הוא בן נפטון, אך העלילה בספר מתמקדת בפרסי ג'קסון, הייזל לבסק ופרנק ז'אנג במחנה יופיטר.
Light a Candle

"Light a Candle" (בעברית: "נדליק ביחד נר") היה השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 2002 שנערך בטאלין שבאסטוניה. השיר הושר באנגלית ובעברית על ידי שרית חדד.
השיר הוא שיר פופ בשילוב מוזיקה ים תיכונית. השיר מזמין את מאזיניו להצטרף אליו להדלקת נרות, כדי להאיר את המקום האפל, חסר התקווה והאונים.
השיר נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון 2002 על ידי ועדה מטעם רשות השידור, שבחרה את השיר הזה, מתוך ארבעה שירים שבוצעו כולם על ידי חדד.
באירוויזיון שובץ השיר במקום העשירי בסדר ההופעה, אחר קרוליינה ממקדוניה עם "Od nas zavisi" ופראנסיס ג'ורדי השווייצרי עם "Dans le jardin de mone âme". עת סיום ההצבעה, קיבלה חדד 37 נקודות, וסיימה את התחרות במקום ה-12 מתוך 24.
לשיר גם הוקלטה גרסה עברית מלאה אשר שודרה בעבר ברשת ג'. הגרסה עצמה לא נכנסה לשום אלבום.
בנוסף, נוצרה גרסת רמיקס רשמי לשיר. הרמיקס נכנס לאלבום מהדורה מיוחדת "נדליק ביחד נר", האלבום אשר הכיל שירים של חדד מאלבומים שונים וגרסת רמיקס, וחולק על ידי עיתונאים בתקופת האירוויזיון כדי לקדם את מעמדה של שרית חדד בעולם.
בתוכנית רק בישראל, ביצעה אורנה בנאי בדמותה "לימור" שיר בשם "טדי הדובון השוודי", לאחר שמועות לפיהן שירה של הזמרת שרית חדד באירוויזיון 2002 "Light a Candle" (ובעברית "נדליק ביחד נר") הוא העתקה של שיר עם שוודי בשם "Teddybjörnen Fredriksson" (בעברית: "פרדריקסון הדובון"), שיר ילדים מוכר שכתב לאסה באריהוגן.
אותה תקופה הייתה תקופת פיגועים בישראל, ונציגי מדינות רבות התנכלו לצוות ההפקה של חדד, ולא נתנו לה נקודות בגמר בכוונה. נציגי שוודיה לאירוויזיון אף קיללו את חדד. שגריר שוודיה התנצל על כך, וחדד נסעה לשוודיה לקבל את התנצלותו, והביאה לו את האלבום "נדליק ביחד נר".[דרוש מקור]
בית הקברות הצבאי בבאר שבע

ערך זה עוסק בבית הקברות הצבאי הישראלי בבאר שבע. אם התכוונתם לאתר אחר בשם זה, ראו .
| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1967 
 מספר קבורים:  429 
 
 קואורדינטות:  31°14′35″N 34°46′19″E﻿ / ﻿31.242946840641°N 34.772042180205°E﻿ / 31.242946840641; 34.772042180205
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת באר שבע מוגדלת) בית הקברות הצבאי הבריטי בבאר שבע (למפת באר שבע רגילה) בית הקברות הצבאי הבריטי בבאר שבע (למפת צפון הנגב רגילה) בית הקברות הצבאי הבריטי בבאר שבע (למפת צפון הנגב מוגדלת) בית הקברות הצבאי הבריטי בבאר שבע   he בית הקברות הצבאי בבאר שבעhe בית הקברות הצבאי בבאר שבעמפת  __ באר שבע (in English: Beersheba) [‌צפון הנגב‌]מצפון, ממזרח ומערב: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) ממזרח: __ עומר (יישוב) (in English: Omer, Israel), __ תל שבע (in English: Tel Sheva) מדרום: __ שגב שלום (in English: Shaqib al-Salam), __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית הקברות הצבאי בבאר שבע הוא בית הקברות הצבאי של העיר, הממוקם בחלקה הדרום-מערבי. טמונים בו 429 חללים.
בית הקברות

מתחם בית הקברות צמוד מצפון מזרח למתחם בית הקברות הישן בבאר שבע.
שטח בית הקברות הוא מישורי ומשתרע על פני כשישה דונם. צורתו היא כמלבן ובו שבע חלקות. הכניסה הראשית אליו היא מצפון. בצמוד למרכז פאתו הדרומית ממוקמת רחבת טקס.
בית הקברות נפתח בשנת 1967 כחלקה צבאית בעקבות מלחמת ששת הימים ולימים הוכרז כבית קברות צבאי. קבורים בו חללים שנפלו משנת 1962 ואילך. הקבורות הראשונות נעשו בחלקה הדרומית שבאתר.
כנהוג בבתי הקברות הצבאיים בישראל משופע שטח האתר בעצים ובצמחייה אחרת, אך מצבות החללים מחופות כולן בלוחות אבן ואין שתולה בהן צמחייה כבבתי קברות צבאיים אחרים.
בית הקברות > חללים ואנדרטאות בבית הקברות

אלו מספר החללים שנקברו במקום לפי מלחמות: מלחמת ששת הימים - 15 ; מלחמת ההתשה - 27 ; מלחמת יום הכיפורים - 73 ; מלחמת לבנון השנייה - שלושה ; מלחמת חרבות ברזל - 25.
במקום קבורים תשעה חללים שעוטרו בציונים לשבח של צה"ל וארבעה חללים נוספים שעוטרו בעיטור המופת של שירות בתי הסוהר.
בבית הקברות ניצבות מצבות לזכר שני ימאים שניספו באסון טביעת הצוללת דקר וגופותיהם לא נמצאו. ניצבת בו גם מצבה לזכר הרוקח אליהו יהושע ריבלין, שנפטר ממחלה ב-1916 בעת שירותו בצבא הטורקי. מקום קברו המקורי בבית הקברות הישן של העיר איננו ידוע, שכן האתר הושחת. חלק ממצבתו המקורית נמצא במקום אחר ומוצב כעת על מצבתו הצבאית.
שער הכניסה לבית הקברות
המצבה לזכר אליהו יהושע ריבלין
הערות שוליים

↑  הנתון מעודכן לחודש נובמבר 2024.
↑  גופות החללים — לבית העלמין בבאר־שבע, על המשמר, 10 באוגוסט 1967.
↑  החללים הם: משולם רטס, דניאל פטמן, יצחק מבורך, בסיס נעמן, אפרים שניאור, אהרון טנא, ד"ר איגור רוטשטיין, אריה אלוני, מרצל שטיינברג, דמטרי קוזלוב, ולדיסלב רחמימוב, ירון ברמי ורמי ישראלי.
↑  ראו אליהו יהושע ריבלין, באתר יזכור.
התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1951 
 מייסד:  סמואיל סאמוסוד 
 מנצח:  סמואיל סאמוסוד, נתן רחלין 
 חברת תקליטים:  נקסוס, BIS רקורדס 
 
התזמורת הפילהרמונית של מוסקבה היא תזמורת רוסית שמקום משכנה הקבוע הוא במוסקבה.
את התזמורת ייסד בשנת 1951 סמואיל סאמוסוד ושמה הנוכחי ניתן לה בשנת 1953. המנצח ששמו נקשר ביותר לתזמורת זו הוא קיריל קונדראשין, שבתקופת כהונתו הממושכת ניגנה התזמורת ביצועי בכורה של הסימפוניות הרביעית והשלוש-עשרה של דמיטרי שוסטקוביץ', בין השאר.
מנהלים מוזיקליים

יורי סימונוב (1998 – הווה)
מארק ארמלר (1996 – 1998)
ואסילי סינאיסקי (1991 – 1996)
דמיטרי קיטנקו (1976 – 1990)
קיריל קונדראשין (1960 – 1975)
סמואיל סאמוסוד (1951 – 1957)
חוסיין אל-ח'אלידי

חוסיין פח'רי אל-ח'אלידי (בערבית: حسين فخري الخالدي, 1895 - 6 בפברואר 1962) היה רופא ופוליטיקאי ערבי-פלסטיני, נתין המנדט הבריטי ומאוחר יותר אזרח ירדני, היה מזכיר הוועד הערבי העליון המחודש, ראש עיריית ירושלים וראש ממשלת ירדן.
ביוגרפיה

אל-ח'אלידי נולד בירושלים, בן למשפחת ח'אלידי המפורסמת. למד בקולג' סט. ג'ורג' בירושלים, ורפואה באוניברסיטה האמריקאית בביירות, ובאיסטנבול. במלחמת העולם הראשונה שירת בצבא טורקיה והפסיק את שירותו כדי להשלים את לימודיו באיסטנבול. לאחר מכן שירת בחזית עזה, עד שנת 1918. בשנים 1918–1919 היה קצין רפואה בכיר בצבא הערבי של המלך פייסל. הוא עבד כרופא במחלקה לבריאות הציבור בחלב. בשנים 1920–1934 היה ממלא מקום הרופא הממשלתי הראשי במחוז ירושלים. כן הרצה על רפואה משפטית בבית הספר המנדטורי למשפטים.
בבחירות לעיריית ירושלים ב־1934 נבחר ח'אלידי לראשות העירייה, כמועמד מטעם המופתי של ירושלים, אמין אל-חוסייני, הודות לתמיכת היהודים - הן בשל אישיותו והן בשל השתתפותו של ראש העירייה היוצא, יריבו ראע'ב נשאשיבי, במשלחת הפלסטינית האנטי-ציונית ללונדון ב-1930. מיד לאחר הבחירות, משה שרת, מנהל המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, היה הראשון שהמליץ עליו לפני הממשלה לראשות העירייה. הוא כיהן כראש עיריית ירושלים בשנים 1934–1937.
ב-23 ביוני 1935 יסד את "מפלגת הרפורמה" ובמרד הערבי הגדול הצטרף לוועד הערבי העליון כנציגה. עקב מעורבות הוועד במרד, כשאר חברי הוועד הוגלה אל-חאלידי לאיי סיישל באוקטובר 1937. הוא שוחרר עם שאר המגורשים בדצמבר 1938. הוא השתתף בוועידת לונדון בארמון סנט ג'יימס בפברואר 1939 והיה בין אלו שדחו את הספר הלבן. הוא שב לארץ ישראל בשנת 1943. הוא הצטרף לוועד הערבי העליון המחודש בשנת 1945, ובשנת 1946 הפך למזכיר הוועד.
בתחילה סירב אל-ח'אלידי להשתתף בממשלת כל פלסטין של אמין אל חוסייני, שהעדיף להצטרף אל עבדאללה מלך ירדן, אולם בהמשך שינה את דעתו והיה לשר הבריאות והחינוך בממשלת כל פלסטין שהוקמה תחת חסות מצרית בעזה בספטמבר 1948. במרץ 1949 הוא השתתף במשלחת של הוועד הערבי העליון לוועדת הפליטים בביירות. ח'אלידי נשאר במצרים עד תחילת 1951, אז התפייס עם עבדאללה, עבר לירדן ומונה באפריל 1951 ל"שומר המקומות הקדושים". הוא מונה לשר החוץ וממלא מקום זקן השופטים בממשלה של פאוזי אל-מולקי שהוקמה עם עליית חוסיין לכס המלכות. בנובמבר 1953 קיבל לידיו גם את התיק לעניינים סוציאליים. באפריל 1954 הצהיר ש"מדינות ערב לא יסכימו להכיר בישראל ... משום שמדינה זו לא תוסיף להחזיק מעמד זמן רב". ח'אלידי שב והתמנה לתפקיד שר החוץ בינואר 1956, בממשלתו של סמיר א-ריפאעי.
באפריל 1957, לאחר שפיטר את סולימאן א-נאבולסי, הטיל המלך חוסיין על ח'אלידי להקים ממשלה. בתחילה סירבו המפלגות בפרלמנט להצטרף לממשלתו, אולם ב-15 באפריל הוא הצליח להקים ממשלת מעבר, שאחד החברים בה היה א-נאבולסי. אולם בעקבות התגברות המהומות התפטר אל-ח'אלידי לאחר תשעה ימים.
אל-ח'אלידי נפטר ב-6 בפברואר 1962.
הערות שוליים

↑  "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, עמוד  95
↑  Appointments Gazetted, פלסטיין פוסט, 30 ביולי 1933
↑  איזור מושלמי א', דבר, 26 בספטמבר 1934
↑  בני מוריס, קורבנות, עמ' 124-123.
↑  יהושע פורת, ממהומות למרידה: התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית 1939-1929, עמ' 86.
↑  אתמול והיום בארץ, דבר, 3 באוקטובר 1937
↑  Dr. Khalidi and five other leaders ordered deported, פלסטיין פוסט, 3 באוקטובר 1937
↑  Liberated Arab Exiles Leave Seychelles for Aden, פלסטיין פוסט, 20 בדצמבר 1938
↑  על פי יעקב שמעוני, ערביי ארץ ישראל, עמ' 315: חזר לארץ בשנת 1942.
↑  תכנית עבר הירדן רבתי, הַבֹּקֶר, 6 במאי 1949
↑  הקרע במושב הועדה הפוליטית, הַבֹּקֶר, 19 בספטמבר 1948
↑  ממשלה ערבית הוקמה בעזה, המשקיף, 23 בספטמבר 1948
↑  הערבים מסכימים לירושלים בינלאומית בתנאי שנציג הליגה ישתתף בפיקוח, הַבֹּקֶר, 23 במרץ 1949
↑  ד"ר חאלדי יורשו עול נששיבי, חרות, 18 באפריל 1951
↑  הרכב ממשלת ירדן, הַבֹּקֶר, 6 במאי 1953
↑  שינויים בממשלת ירדן, דבר, 5 בנובמבר 1953
↑  הערבים לא יכירו בישראל כבעובדה קיימת, הַבֹּקֶר, 23 באפריל 1954
↑  שקט מתוח שורר בירדן, הַבֹּקֶר, 10 בינואר 1956
↑  מהומות בשכם בעקבות הדחת נאבולסי, הַבֹּקֶר, 12 באפריל 1957
↑  בירדן הורכבה "ממשלת מעבר" ע"י חאלידי. ארה"ב תבוא לעזרת ירדן - אם ותותקף, למרחב, 17 באפריל 1957
↑  הוטל מצב צבאי בירדן ממשלת חאלידי התפטרה, למרחב, 25 באפריל 1957
↑  במספר מקורות מאוחרים מובא תאריך פטירתו כ-26 בדצמבר 1962 או 1966. אולם יש מגוון של דיווחים עיתונאיים על מותו בפברואר 1962 (למשל בניו יורק טיימס HUSSEIN KHALIDI OF JORDAN DEAD), ותאריך זה מובא גם בספר "Heads of States and Governments Since 1945". נראה על כן שה-6 בפברואר 1962 הוא תאריך הפטירה הנכון.
| ירושלים ראשי עיריית ירושלים (החל מ-1878) |
| --- | --- | --- |
| האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית | יוסף אל-ח'אלידי (1878–1879) • סלים אל-חוסייני (1882–1897) • פיידי אל-עלמי (1906–1909) • חוסיין אל-חוסייני (1909–1917) |  |
| המנדט הבריטי המנדט הבריטי | עארף א-דג'אני (1917–1918) • מוסא כאזם אל-חוסייני (1918–1920) • ראע'ב נשאשיבי (1920–1934) • חוסיין אל-ח'אלידי (1934–1937) • דניאל אוסטר (1937–1938) • מוסטפא אל-ח'אלידי (1938–1944) • דניאל אוסטר (1944–1945) • ועדה מנדטורית (1945–1949) |  |
| ירדן ראשי העיר המזרחית | אנואר אל-ח'טיב (1948–1950) • עארף אל-עארף (1950–1951) • חנא עטאללה (1951–1952) • עומר וואעארי (1952–1955) • ועדה עירונית (1955–1957) • רוחי אל-ח'טיב (1957–1967) |  |
| ישראל ראשי העיר המערבית | דניאל אוסטר (1949–1950) • שלמה זלמן שרגאי (1951–1952) • יצחק קריב (1952–1955) • גרשון אגרון (1955–1959) • מרדכי איש-שלום (1959–1965) • טדי קולק (1965–1967) |  |
| ישראל ראשי עיריית ירושלים המאוחדת | טדי קולק (1967–1993) • אהוד אולמרט (1993–2003) • אורי לופוליאנסקי (2003–2008) • ניר ברקת (2008–2018) • משה ליאון (2018 ואילך) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007522507205171  BnF: cb166697847 (data)  ISNI: 0000 0004 5099 0655  NKC: jo20201088520  SUDOC: 193273713  VIAF: 316737984   WorldCat (עם VIAF): 316737984
הגדוד הקדוש של תבאי

הגדוד הקדוש של תבאי (ביוונית: Ἱερὸς Λόχος Θηβῶν - הִיֶרוֹס לוֹכוֹס תֵבּוֹן) היה יחידת עילית של הופליטים בצבא תבאי ביוון העתיקה. לפי פלוטרכוס, הרכבו של הגדוד הוא שעשהו למיוחד: 150 זוגות אוהבי־גברים, שצוותו יחדיו מתוך אמונה שנאהבים יילחמו בעוז ובגיבוש רב יותר, זה לצד זה, מאשר זרים שאין ביניהם יחסי חיבה מיוחדים. יחסים אינטימיים בין גברים ביוון הקלאסית לא היו נוהג נלעג או בלתי מקובל. על אף זאת, לא הייתה יחידה אחרת שהורכבה מזוגות נאהבים.
תולדות הגדוד

את הקמתו של הגדוד, בשנת 378 לפנה"ס, יזמו המצביא התבני אפמינונדס וחברו הקרוב פלופידס, בעקבות שחרור הקדמאה, האקרופוליס של תבאי, משליטת ספרטה בשנת 379 לפנה"ס. משימת הקמתו הוטלה על המפקד התבאי גורגידס.
בארבעת העשורים לקיומו היה הגדוד מהחשובים שבכוחות תבאי, ואיפשר למנהיגי הפוליס להביא את תבאי לגדולתה קצרת הימים. הגדוד מילא תפקיד מכריע בקרב לאוקטרה, והושמד לחלוטין בקרב כירונאה בשנת 338 לפנה"ס.
במועד הקמתו גויסו אל הגדוד זוגות פֵּדַרַסְטים משורות צבא תבאי. כלומר, מערכת היחסים הייתה על בסיס חונך ונחנך. הזוגות הורכבו מ"הֵנְיוֹכוֹי" (נהגי מרכבה) - הבוגרים, ו"פַרַאיבַטַאי" (בני-לוויה) - הצעירים.