stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק יד לבנים
מתחמים ואטרקציות > קריית המוזיאונים

בסביבת הפארק נמצאת "קריית המוזיאונים של פתח תקווה", שבה מספר מוזיאונים הכוללים את:
מוזיאון האדם והסביבה - מוזיאון מדע ייחודי שנמצא מול הכניסה הצפונית לפארק, ובתערוכותיו ניתן לגעת, לשחק ולהפעיל את המוצגים. התערוכות עוסקות באנטומיה ובפיזיולוגיה של גוף האדם, חינוך לבריאות ויחסי הגומלין בין האדם לסביבה בה הוא חי. כמו כן, המוזיאון מציע מגוון תוכניות חינוכיות לתלמידים מכיתות גן ועד חטיבה עליונה.
מוזיאון פתח תקווה לאומנות - מוזיאון לאמנות עכשווית, המציג עבודות של אמנים ישראלים ובינלאומיים במגוון מדיומים: ציור, פיסול, צילום, וידאו, קולנוע, אדריכלות, מיצב ומיצג. למוזיאון אוסף יצירות אמנות, הממחיש את התפתחות האמנות הישראלית החל משנות העשרים של המאה העשרים ועד ימינו.
בית יד לבנים - מוזיאון להנצחת זכרם של חללי מערכות ישראל וטיפול במשפחות השכולות. במוזיאון מתקיימות פעילויות חינוכיות ותרבותיות שונות למען הנצחת החללים. בנוסף, ישנו חדר זיכרון שבו תלוי לוח הנצחה, עליו חרוטים שמות חללי אותו יישוב ודפים המספרים את קורות חייהם.
הארכיון לתולדות פתח תקווה - ארכיון הכולל ארכיון מנהלי של עיריית פתח תקווה, ארכיונים פרטיים של מוסדות וארגונים הקשורים לעיר, ארכיונים אישיים של בני פתח תקווה, ואוספים. בין האוספים בארכיון נמצאים: מסמכי ועד המושבה והמועצה המקומית משנת 1903 ועד 1937, מסמכי העירייה משנת 1937 ועד היום.
מוזיאון ראשונים לתולדות פתח תקווה - מוזיאון המציג את ההיסטוריה של פתח תקווה מהקמתה ב-1878.
מוזיאון הפוחלצים - מוזיאון זה הוא חלק מגן החי, וביקורו בו כלול בכרטיס הכניסה. המוזיאון הוא מוזיאון פוחלצים מהגדולים שבארץ.
גלריה

דגם "זחלילית נושאת ברן" בפארק
אגם הפארק
הטנק הסורי בפארק
האנדרטה בפארק לזכר רס"ן ניר יוגב
גתות עתיקות בגת
גתות עתיקות בפארק
ראו גם

הפארק הגדול
גן הנשיא
הערות שוליים

↑  בפתח תקוה נחנך בניין יד לבנים, חרות, 21 באפריל 1953
↑  התיחדות עם זכר הבנים בפתח תקוה, דבר, 5 במאי 1954
↑  עצרת חגיגית בפ"ת נעלה אירועי "שנת הראשונים", דבר, 6 בספטמבר 1963
האנדרטה לזכרם של בני פתח תקווה שנרצחו במאורעות תרפ"א, 16 בספטמבר 2023
מראה חלק מהאגם בפארק, ומאחריו כלוב הקופים של גן החי
פרדריק גורדון-סמית

אין תמונה חופשית
פרדריק גורדון-סמית' (באנגלית: Frederick Gordon-Smith;‏ 1886 -1967) היה שופט בריטי שעמד בראש בית המשפט העליון בארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי, ונשא בתואר "Chief Justice" (התואר המקביל בעברית של אותה תקופה - "זקן השופטים").
קורות חיים

פרדריק גורדון-סמית נולד באנגליה בשנת 1886. בנעוריו למד בבית הספר ברומסגרוב, בית ספר פרטי יוקרתי שנוסד בשנת 1553. הוסמך לעריכת דין בשנת 1909. משנת 1913 שירת בשירות הקולוניאלי במושבה הבריטית של רודזיה הצפונית (לימים זמביה). בשנים 1932–1927 כיהן כתובע הכללי של אותה מושבה. בשנים 1932–1935 שירת כתובע הכללי של טרינידד. בשנים 1935 - 1941 כיהן כשופט במאלאיה (לימים מלזיה) ובמהלך תפקיד זה כיהן גם פעמיים כשופט בית המשפט לערעורים של מלאיה.
בנובמבר 1941 נתמנה גורדון-סמית' לזקן השופטים בארץ ישראל והחל למלא תפקידו בינואר 1942. הימים היו ימי מלחמת העולם השנייה, כאשר מאורעות תרצ"ו - תרצ"ט דעכו זה מכבר, וארץ ישראל עמדה בסכנת פלישה נאצית. ואמנם עיקר תשומת הלב בארץ ישראל הייתה מרוכזת באירועי המלחמה וסכנותיה. גם מאבק היישוב לעצמאות טרם החל וגברה ההתנדבות לצבא הבריטי. על רקע זה לא היו בארץ ישראל אירועים חריגים, ולא התנהלו משפטים שיצרו תקדימים מיוחדים. על כן נחשבת תקופת כהונתו של גורדון-סמית' כתקופה שלא השאירה רישומה בתולדות המשפט בארץ ישראל.
בחייו הפרטיים של גורדון-סמית' הוא חווה, במהלך תקופה זו, אירוע רב חשיבות, כאשר בסמוך לתחילת כהונתו כזקן השופטים הוענק לבנו, שהיה טייס בדרגת סגן משנה בזרוע האוויר של הצי הבריטי על גבי נושאת המטוסים ארק רויאל HMS Ark Royal (91) ולאחר מכן בחיל האוויר המלכותי במלטה, צלב השירות המצוין D.S.C.
גורדון-סמית' כיהן כזקן השופטים בארץ ישראל עד לחודש ינואר 1944, עת פרש מהתפקיד וחזר לאנגליה. בתפקידו הציבורי האחרון היה יושב ראש הוועדה לשירותים ציבוריים בבריטניה בשנים 1950–1952.
פרדריק גורדון-סמית' נפטר בשנת 1967.
לקריאה נוספת

Assaf Likhovski, Law and Identity in Mandate Palestine, publisher: UNC Press 2006
פרוטוקול דמשק

השריף חוסיין בן עלי על גבי שטר ירדני
פרוטוקול דמשק היה מסמך מתקופת מלחמת העולם הראשונה, אשר ניתן לפייסל אבן חוסיין על ידי שתי אגודות הסתרים הערביות אל-פתאת ואל-עהד בעת ביקורו השני לדמשק שבמהלכו נועד עם בכירים טורקיים בקונסטנטינופול. אגודות הסתרים הכריזו שהן תתמוכנה במרד נגד האימפריה העות'מאנית אותו ארגן אביו של פייסל חוסיין בן עלי. האגודות התנו זאת בכך שהתנאים בפרוטוקול יועברו אל הבריטים. דרישות אלו, אשר הגדירו את הטריטוריה של מדינה ערבית עצמאית שתוקם במזרח התיכון ותכיל את כל האדמות של אסיה המערבית, הפכו מאוחר יותר למצע הדיונים במכתבי חוסיין-מקמהון.
הרקע > דיונים עם הוריישו קיצ'נר

ב-5 בפברואר שנת 1914 נפגש בנו של השריף, עבדאללה (לימים עבדאללה הראשון, מלך ירדן), עם הוריישו קיצ'נר, המושל הבריטי במצרים וסודאן. הפגישה נערכה בקהיר ובמהלכה שאל עבדאללה האם הבריטים יגישו לחוסיין סיוע במקרה שהטורקים יתקפו את חג'אז. תגובתו של קיצ'נר הייתה שלילית. ברם, חודשיים לאחר מכן נפגש עבדאללה עם רונאלד סטורס, מזכירו של קיצ'נר, ובפגישה זו הבטיח לו המזכיר שבריטניה תבטיח את הסטטוס קוו כנגד "התוקפנות הטורקית".
חוסר הרצון הבריטי להתנגד לטורקים נגוז לאחר פרוץ המלחמה באוגוסט 1914. קיצ'נר, ששירת כעת בתפקיד מזכיר המדינה לענייני המלחמה, שלח הודעה לעבדאללה ובה שאל האם הערבים יתמכו בבריטניה אם טורקיה תצטרף לצד הגרמני במלחמה. עבדאללה השיב שהשריף יתמוך בבריטניה אם זו תתמוך במאבקו נגד הטורקים.
עד שהגיעה תשובתו של קיצ'נר באוקטובר הטורקים כבר הצטרפו אל הגרמנים
קיצ'נר כעת הכריז שאם האמיר והאומה הערבית יתמכו בבריטניה במלחמה, הבריטים יכירו בעצמאות של האמירות ושל הערבים ויתר על כן אף יגנו על הערבים נגד אויבים מחוץ. ואז קיצ'נר הוסיף על דעת עצמו משפט שעתיד לעורר מחלוקת בלונדון ובמזרח התיכון שנים רבות לאחר מכן. הוא אמר "ייתכן שהערבים מהגזע האמיתי ישלטו על החליפות במכה או באל-מדינה וכך עשוי לצמוח טוב, בסיוע האל, מכל הרשע שמשתולל כעת.
בתגובתו חוסין לא הזכיר את החליפות אלא אמר שהוא לא יוכל מידית לקטוע את היחסים עם הטורקים בשל מעמדו באסלאם.
הרקע > הטורקים מכריזים על ג'יהאד

ב-11 בנובמבר 1914, הכריזו הטורקים על ג'יהאד נגד מדינות ההסכמה ודחקו בחוסיין בן עלי
השריף של מכה, לתמוך בהם ולשלוח חיילים לתגבור כוחותיהם.
זמן לא רב לאחר ההכרזה הגיעו אל חוסיין נציגים משתי אגודות הסתרים הערביות בינואר 1915 במטרה לשכנעו להנהיג מרד כנגד האימפריה. בד בבד בנו הבכור של חוסיין עלי אבן חוסיין חשף מזימה טורקית להפיל את השריף ולהעלות במקומו את עלי ח'יידאר, ראש ענף המוטאליב העשוק במשפחת שריף.
חוסיין הורה לבנו פייסל (לימים פייסל הראשון מלך עיראק) להטיח בפני הווזיר הגדול בקונסטנטינופול את העדויות למזימה, אך גם לבקר בדמשק על מנת לבדוק את ההתכנות של מרד יחד עם מנהיגי אגודות הסתרים. פייסל עשה זאת ב-26 במרץ שנת 1915. לאחר חודש שיחות פייסל לא היה מרוצה מהכוח שבידי התנועה הערבית וסיכם שמרד לא יוכל להצליח ללא סיוע של אחת מהמעצמות. כשהגיע לקונסטנטינופול באפריל והתבקש על ידי הטורקים לסייע לג'יהאד, הוא החל להיות מודאג ממעמד משפחתו בחג'אז.
עם שובו, ביקר פייסל בדמשק על מנת לחדש את השיחות עם שתי אגודות הסתרים. במהלך ביקור זה קיבל פייסל את המסמך שלימים יקרא "פרוטוקול דמשק". המסמך הצהיר שהערבים ימרדו בסיוע בריטניה ובתמורה תוכר עצמאות הערבים באזור שמשתרע מדרום טורקיה, גובל במזרח עם פרס ועם המפרץ הפרסי, גובל במערב עם הים התיכון וגובל בדרום עם הים הערבי.
הרקע > פגישה בטאיף

בעת התייעצויות בטאיף שבסעודיה בין חוסין ובניו בשנת 1915 נקט פייסל בקו הזהיר, עלי התנגד למרד ועבדאללה תמך בקו של פעולה. לבסוף הציב השריף את יוני 1916 כתאריך תחילת המרד. הוא החל להוועד עם הנציב העליון מטעם בריטניה במצרים, הנרי מקמהון באמצעות מכתבי חוסיין מקמהון.
הערות שוליים

↑  Herzog, 1975, p. 213.
↑  Ismael, 1991, p. 65.
1 2  Paris, 2003, p. 22.
1 2 3 4  Paris, 2003, p. 23.
↑  British Imperial Connexions to the Arab National Movement, 1912-1914, accessed 8 April, 2007.
1 2  Paris, 2003, p. 24.
| אמנות והסכמים עם סיום מלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| בזמן המלחמה | הסכם סייקס–פיקו • פרוטוקול דמשק • ברית לונדון • חוזה ברסט-ליטובסק |  |
| ועידת השלום בפריז (1919) | חוזה ורסאי • חוזה סן-ז'רמן • חוזה ניי • חוזה טריאנון • הסכם סוור • חבר הלאומים |  |
| אמנות והסכמים בתום המלחמה | הסכם בתומי • הסכם בוקרשט (1918) •  שביתת הנשק של סלוניקי • הפסקת האש של מודרוס • שביתת הנשק של וילה ג'יוסטי (אנ') • הסכם שביתת הנשק בין הקיסרות הגרמנית למדינות ההסכמה • הסכם רפאלו (1920) • הסכם אלכסנדרופול • הסכם מוסקבה (1921) • הסכם השלום בין ארצות הברית לגרמניה (1921) • הסכם השלום בין אוסטריה לארצות הברית (1921) • הסכם אנקרה • הסכם קארס • הסכם לוזאן • הסכם רפאלו (1922) |  |
| חלוקת השטחים | חלוקת האימפריה העות'מאנית • חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה (אנ') • חלוקת האימפריה האוסטרו-הונגרית • מנדט חבר הלאומים |  |
| ערכים נוספים | ארבע עשרה הנקודות • פיצויי מלחמת העולם הראשונה • תוכנית דוז • תוכנית יאנג |  |
תוצאות מלחמת העולם הראשונה
עיר של חלונות

עטיפת הגרסה העברית של הספר
עיר של חלונות (באנגלית: City of Windows: A Novel) הוא ספר מתח ופעולה שנכתב על ידי הסופר רוברט פובי (Robert Pobi). זהו הספר הראשון בסדרת הבלשים לוקאס פייג'. גיבור הספר הוא לוקאס פייג', בלש אף בי איי לשעבר שנקרא לפצח חקירת רצח מסובכת ביותר שהתרחשה במהלך סופה עזה במיוחד.
תקציר העלילה

ממש לקראת חג המולד, פייג' מצפה להתרחק מתלמידו באוניברסיטת קולומביה ולבלות כמה שבועות עם אשתו ארין וארבעת ילדיהם המאומצים, אך הכל משתבש כאשר צלף הורג את שותפו לשעבר של פייג' באף בי איי, דאג הארטקה במהלך מאחת מסופות השלג הקשות ביותר שידעה ניו יורק. הסוכן המיוחד שממונה על ברט קיהו מבקש מפייג' להשתמש בכשרונותיו יוצאי הדופן כדי לפענח מאין ההגיעה הירייה. עבר כבר עשור מאז התאונה שבה איבד פייג' יד, רגל ועין אך עדיין כישוריו לקריאת זירות פשע פועלים והוא עדיין יכול לשלוף את מה שנראה לאחרים כמו טריק זול. הוא יכול לראות את העיר כ"מטריצה של ספרות ומחברות, פסיפס של מספרים שנמתח עד האופק". ביצוע הירייה שהרגה את דאג הארטקה תוכל להתבצע רק על ידי צלף מיומן ביותר שיודע טוב מאוד מה הוא עושה ואיך לחשב את יריותיו בתנאים הכי נוראיים שיש. אותו צלף מוכשר ממשיך להרוג סוכנים בקצב מסחרר ולאף בי איי יש כבר חשוד, אך לוקאס לא מאמין שזהו הבחור הנכון ומגייס כמה מתלמידיו החדים ביותר מהאוניברסיטה שיעזרו לו למצוא קשר בין הקורבנות. משחק החתול ועכבר שלוקאס משחק עם הרוצח מביא אותו לגבולות חדשים.
אף על פי שביצוע הייריה אמור להיות כמעט ובלתי אפשרי, פייג' מסוגל להפוך את היחסים הוויזואליים לנתונים מתמטים, זאת לא תוצאה של מחשבה מודעת, היא אוטומטית, אינסטינקטיבית ולא ניתנת להסבר. פייג' מצביע על בניין במרחק של 772 יארד (705 מטרים) מזירת הרצח, כמעט שמונה מגרשי פוטבול.
קנאות ישנה מתעוררת, הצרכים המשפחתיים שלו מושכים אותו, המפקח לשעבר שלו אטום מתמיד, יש לחץ פוליטי כבד להצמיד את הירי למוסלמי קיצוני, ופייג' לא במסלול שיעזור לו למצוא חברים. אבל, כאשר נרצח הסוכן השני כעבור 13 שעות בלבד, כל תקווה שרציחתו של הארטקה הייתה מקרה בודד מתפוגגת. עוד ירייה בלתי אפשרית.
הקורבן השני הוא סוכנת אכיפת חוק נוסף ברשות לאכיפת אלכוהול, טבק, כלי נשק ונפצים (ATF). היא נורתה בחשמלית הצפופה למחצה שפועלת בין האי רוזוולט למנהטן, ועברה במהירות של כמעט 18 מייל לשעה בסופת שלגים כבדה ממרחק של כמעט חצי מייל. עוד ירייה בלתי אפשרית. שוב, פייג' מזהה את מיקום הירי.
מנהטן היא למעשה דמות אחרת בסיפור כאשר הרשויות חוקרות את זירות הפשע ופייג' עוקב אחר רמזים שמובילים אותו לשכונות אחרות.
ואז נהרג סוכן שלישי, סוכן ATF לשעבר נוסף, העובד כעת עם אחד מבתי הכלא באי רייקר הידוע לשמצה. ברור שהיורה דואג לאנשים ספציפיים, אבל איך קשורים כל הקורבנות? התשובה לשאלת מפתח זו קוראת לכישורי החקירה של פייג', ושלושה סטודנטים שלו שעוזרים לו.
הזמן חולף, הגופות נערמות, ונראה שפייג' ומשפחתו הם היעדים הסופיים של המתנקש.
דמויות

לוקאס פייג'- סוכן אף בי איי לשעבר וכיום פרופסור לאסטרופיזיקה באוניברסיטת קולומביה, בעל כישרון לפענוח וקריאת זירות פשע.
ארין פייג'- אשתו של לוקאס, מנתחת ילדים.
דאג הארטקה- סוכן אף בי איי ושותפו לשעבר של פייג'. נרצח על ידי צלף בפרק הראשון.
ברט קיהו- סוכן באף בי איי, ממונה על החקירה של רצח דאג הארטקה.
הוסכנת ויטאקר- סוכנת אף בי איי, בעלת כישרון לחזות את מה שפייג' הולך לחשוב.
דינגו- צלם קרב לשעבר ברשת ה-BBC, חי מעל המוסך של משפחת פייג'.
על המחבר

רוברט פובי נולד במונטריאול שבקנדה, הוא סוחר עתיקות ודייג לשעבר, וכיום סופר מתח ופעולה.
פיסול בתיל

פיסול בתיל הוא יצירה של פיסול או תכשיטים (הנקראים לפעמים תכשיטי עטיפת תיל ) מתוך חוט מתכתי. השימוש בחוטי מתכת בתכשיטים החל מהשושלת השנייה במצרים ותקופת הברונזה והברזל באירופה.  במאה ה-20, יצירותיהם של אלכסנדר קלדר, רות אסאווה ופסלים מודרניים אחרים פיתחו את המדיום של פיסול תיל כצורת אמנות.
פסלים בני זמננו > אלכסנדר קלדר

אלכסנדר קלדר (22 ביולי 1898 - 11 בנובמבר 1976), פסל אמריקאי, אשר קידם את השימוש בתיל כמדיום לפיסול עם יצירותיו Cirque Calder הקינטית והמבוססת על תנועה, כמו גם יצירות כמו Two Acrobats, Romulus ו-׳רמוס, והרקולס ואריה׳.
בשנת 1926, לאחר תקופה שבילה בהכנת צעצועים לבקשת סוחר צעצועים סרבי בפריז, החל קלדר ליצור את הקרקס קלדר שלו, קרקס מיניאטורי וניתן להזזה של אמני קרקס שונים, כמו בולעי חרבות ומאלפי אריות .  לאחר מכן, קלדר יצר יצירות שלמות רק באמצעות תיל ובשנת 1927 הציג מופע של פסלי תיל בגלריה Weyhe בניו יורק. בשנת 1930, הוא ערך תערוכת יחיד של פסלי תיל בפריז, בגלריה ביליאט.
פסלי התיל של קלדר בתקופה זו נטו להיות פורטרטים, קריקטורות וייצוגים מסוגננים של אנשים ובעלי חיים. בעוד שבמקור האמין שהמדיום של פיסול בתיל הוא רק חכם ומשעשע, עם התפתחות עבודתו, הוא החל לקבוע שלפיסול תיל יש מקום חשוב בהיסטוריה של האמנות והעיר על האפשרויות הגדולות בתוך המדיום.  "עם זאת, המיצגים החדשים הללו בתחום התיל לא נשארו הדברים הקטנים והצנועים שעשיתי בניו יורק. הם עדיין פשוטים, פשוטים יותר מבעבר, ובזה טמונות האפשרויות הגדולות שרק לאחרונה הרגשתי עבור המדיום החוטי... יש דבר אחד, במיוחד, שמחבר אותם עם ההיסטוריה. אחד הקנונים של הציירים העתידניים, כפי שהעלה מודיליאני, היה שאסור לאבד חפצים לצפייה, אלא יש להראות אותם דרך האחרים על ידי הפיכתם לשקופים. פסלי התיל משיגים זאת בצורה נחרצת ביותר! "
פסלים בני זמננו > רות אסאווה

רות אסווה הגיעה לגדולה כאשר פסלי התיל שלה הופיעו הן במוזיאון וויטני לאמנות אמריקאית והן בביאנלה לאמנות בסאו פאולו ב-1955.  אסווה למדה להשתמש בחומרים שגורים מיוזף אלברס, המורה שלה בבלק מאונטיין קולג', והחלה להתנסות בתיל באמצעות מגוון טכניקות.
בשנות ה-50, אסווה התנסה בפסלי תיל סרוגים בצורות מופשטות המופיעות כשרטוטי קו תלת־ממדיים. היא למדה את הטכניקה הבסיסית כשהייתה בטולוקה, מקסיקו, שם השתמשו תושבי הכפר בטכניקה דומה להכנת סלים מתיל מגולוון.
"התעניינתי בזה בגלל החסכון של הקו, לעשות משהו בחלל, לסגור אותו בלי לחסום אותו. זה עדיין שקוף. הבנתי שאם אני הולך לעשות את הצורות האלה, שמשתלבות זו בזו ושזירות זו בזו, אפשר לעשות את זה רק עם קו כי קו יכול ללכת לכל מקום".
בשנת 1962, אסווה החל להתנסות בפסלי תיל קשורים של דימויים המושרשים בטבע, בגאומטריה ובהפשטה.
אמני תיל עכשוויים כוללים:
בריאן בוייר משתמש בתיל שאחרת היה מגיע למזבלה כדי ליצור עצי תיל. ידוע בסגנון האוטודידקט שלו ובשימוש בנחושת/אלומיניום ממוחזרים. העצים שלו משלבים נוסחאות מתמטיות, אלגוריתמים ומשוואות יחד עם צורות גאומטריות יחד עם פרחים ודפוסים מופשטים רבים אחרים בשורשים ובענפים. החל משנת 2018 לבריאן היה פרופיל פעיל עם "המועצה הקנדית לאמנויות" והוא ממשיך לייצר את עצי התיל הייחודיים שלו תחת שם המותג "Forrest Wire"
גאווין וורת' השתמש בפיסול תיל כדי לשלב תמונות ריאליסטיות עם צורות מופשטות תלת־ממדיות. וורת' ניגש לרעיון הניידות של קלדר בפיסול על ידי הפיכת הצופה לאלמנט הנייד. על ידי הצבת תמונות משתנות במישורים שונים של הפסל, התמונה משתנה ככל שהצופה רואה אותה מזוויות שונות.
קיו קינג בנה מוניטין בשילוב חוט ונוצה. הוא מפסל תיל בטכניקת תוספת ארוגה. במקום ליצור צורה עם wireframing, הוא בונה איתה כמו חימר.
אליזבת בריין החלה לעבוד עם תיל בשנות ה-60 והיא זוכה לשבח כ"הסנדקית של התיל" על ידי גל פסלי התיל המתעוררים שנתנה השראה.
עבודות Racso Jugarap מדברות על נפח אורגני ונזילות.  מלבד פיסול תיל  ומיצבים, האמן מתנסה גם באמנויות תיל לביש .
רובין וייט יוצר פסלי תיל של פיות. הוא עובד עם נירוסטה. אחת היצירות היותר בולטות שלו היא לרקוד עם שן הארי
תכשיטים

הכלים הדרושים להכנת תכשיטים הם פשוטים ולא דורשים מיומנות רבה, לכן ניתן ללמוד ולבצע תכשיטי חוט עטופים באולפנים ביתיים על ידי אמני תחביב. חלק מהכלים המשמשים כוללים פלייר, לחיצות סיכות, קובץ, חותכי תיל ומחנים .
החוט המשמש עשוי להיות ממגוון מתכות דקורטיביות בחתכים שונים. תכשיטי פיסול בחוט עשויים לכלול חרוזים או אבני חן המשולבות בעיצוב.
מתכות בשימוש

רוב האנשים שמתחילים ליצור עם תיל, לא מתחילים ישירות עם מתכות יקרות כמו כסף או זהב. לכן, החלופה הזולה עבורם הם חוטי יצירה זולים יותר העשויים מחומרים רכים יותר כמו פליז, נחושת, אלומיניום או גולדפיל. האמן בדרך כלל צובר לראשונה ניסיון ביצירת צורה תוך למידה של תחושת התיל. ישנן דרכים רבות לעבוד בתיל ולעטוף אותו. ניתן לבצע התקדמות למתכות היקרות יותר כגון כסף סטרלינג 925 וחוט גולדפילד 14 קראט (חלופות).
חוט גולדפילד בעל 14 קראט הוא צינור זהב 14 קראט שלאורכו פליז תכשיטנים עובר באמצע (מילוי). סימון חוט גולדפילד 14/20 מסמן שמינימום 20% מהחוט הוא זהב 14 קראט. כמו בזהב מלא, חוט הגולדפילד יכול להגיע לפחות בצבעים צהובים ורודים, מה שמאפשר את מגוון התכשיטים שניתן ליצור להרחיב.
הערות שוליים

↑  Jack Ogden, ‘Classical Gold wire: Some Aspects of its Manufacture and Use’, Jewellery Studies, 5, 1991, pp. 95–105.
↑  "Art Therapy Canada – We are here to help you". (הקישור אינו פעיל, December 2022)
↑  Alexander Calder, unpublished, Alexander Foundation Archives, http://calder.org/historicaltexts/text/1.html
↑  Baker, Kenneth (2006-11-18). "An overlooked sculptor's work weaves its way into our times". San Francisco Chronicle.
↑  "Ruth Asawa . Asawa's Art . Crocheted Wire Sculpture". www.ruthasawa.com. אורכב מ-המקור ב-2007-02-03.
↑  "Ruth Asawa . Asawa's Art . Tied Wire Sculpture". www.ruthasawa.com. אורכב מ-המקור ב-2007-02-08.
↑  "iDn Magazine," Vol. 19, No. 3, "Drawing that Elusive Line," July 2012
↑  Jugarap, Racso. "Racso Jugarap weaves metals and wires to create stunning artwork". Esquire Magazine. Mario Alvaro Limos.
↑  "Wire Artist Racso Jugarap". Brussels Express. 24 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Douglas, Jon (18 ביוני 2021). "Fake ads on Facebook spoil real life fairy story". BBC. ארכיון מ-11 ביולי 2021. נבדק ב-20 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Fledglings – NEW Fairy Sculpture Installation". Trentham. Trentham Estate. 18 בפברואר 2022. ארכיון מ-25 בפברואר 2022. נבדק ב-20 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Robin Wight Biography". Fantasywire. Fantasywire. 25 באוגוסט 2020. ארכיון מ-20 באפריל 2021. נבדק ב-20 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
אמן החוטים Racso Jugarap עם עבודתו ׳כרמן׳.
פסל תיל מגולוון של סופי ריידר יושב בפארק הפסלים של יורקשייר
פדריק דקרס

פדריק דקרס (באנגלית: Fedrick Dacres; נולד ב-28 בפברואר 1994) הוא אתלט ג'מייקני. הוא סגן אלוף העולם (דוחה 2019), אלוף חבר העמים (גולד קוסט 2018), אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים (טורונטו 2015) ובעל תוצאת השנה בעולם (2019) בזריקת דיסקוס. מדורג במקום ה-19 בזריקת דיסקוס בכל הזמנים.
ביוגרפיה

דקרס נולד וגדל בקינגסטון.
ביוגרפיה > 2012 > אלוף עולם לנוער

באליפות העולם לנוער שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2012 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס (1.75 ק"ג) בתוצאה של 62.80 מטר.
ביוגרפיה > 2015 > אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בטורונטו, קנדה ביולי 2015 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.80 מטר. באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג בסוף אוגוסט הוא סיים במקום שביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 64.22 מטר. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 65.77 מטר ועלה ראשון לשלב הגמר.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום 34 והאחרון בזריקת דיסקוס בתוצאה של 50.69 מטר.
ביוגרפיה > 2017

בתחרות שנערכה בקינגסטון ב-15 באפריל 2017 קבע דקרס בהדיפת כדור ברזל שיא איש חדש של 20.46 מטר. באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 65.83 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > אלוף משחקי חבר העמים

במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, אוסטרליה בשנת 2018 זכה דקרס במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא משחקים חדש של 68.20 מטר. בגביע העולם הביניבשתי שנערך באוסטרבה, צ'כיה בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.97 מטר.
ביוגרפיה > 2019

בתחרות שנערכה ברבאט, מרוקו במסגרת ליגת היהלום ב-16 ביוני 2019 ניצח דקרס בזריקת דיסקוס בתוצאת השנה בעולם, בשיא ליגת היהלום ובשיא ג'מייקה חדש של 70.78 מטר, לפני דניאל סטול משוודיה (69.94 מטר) ולוקס וייסהיידינגר מאוסטריה (68.14 מטר).
ביוגרפיה > 2019 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בדוחה בספטמבר 2019 זכה דקרס במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.94 מטר, אחרי דניאל סטול (67.59 מטר) ולפני לוקס וייסהיידינגר (66.82 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

הדיפת כדור ברזל: 20.46 מטר (2018)
זריקת דיסקוס: 70.78 מטר (2019), שיא ג'מייקה
פיסול רומי

פיסול רומי הוא הפיסול אשר נוצר בתחומי רומא העתיקה, בעיקר החל מייסודה של הרפובליקה הרומית במאה ה-5 לפנה"ס. פיסול זה ממשיך ברובו את המגמות של הפיסול היווני, בעיקר זה מן התקופה ההלניסטית.
אמנות אטרוסקית וראשית הפיסול הרומי

האמנות האטרוסקית הייתה אמנות דתית בעיקרה. האמנות האטרוסקית תרמה לאמנות הפיסול הרומי לא רק את הנטייה לתיאור ריאליסטי והשפעות סגנוניות נוספות, אלא גם את המיתולוגיה אשר העשירה את המיתולוגיה היוונית לכדי סינתטזה חדשה בדמותה של המיתולוגיה רומית.
בין הממצאים בולטת קבוצה של כדים עליהם מופיעות מסכות ופני דמויות שונות המתוארים עם מאפיינים ריאליסטים שונים. כדים אלו שימשו לפולחן המוות. במסגרת פולחן זה הוצאו שרידי דיוקנותיהם של אבות המשפחה לטקסי הפולחן הדתיים. דיוקנאות הופיעו גם בתיאורים על גבי סרקופגים אטרוסקים. רוב הסרקופגים שנשתמרו עשויים מטרקוטה צבועה ועל המכסה העליון שלהם מופיעות דמויות הנמצאות בתנוחת הסבה. בסרקופג הידוע בשם "סרקופג הזוג הנשוי", מסוף המאה ה-6 לפנה"ס מופיעים זוג בתנוחת הסבה. פני הדמויות מזכירים את סגנון הפיסול היווני הארכאי. על פני הדמויות מופיע אף ה-"חיוך הארכאי" ועיניהן מוגדשות וגדולות.
תיאורי האלים האטרוסקים, כגון פסל "הכימרה מארצו" או דמות "הזאבה הקפיטולינית" מן המאה ה-5 לפנה"ס מציגים שילוב בין תיאור מיתולוגי-פנטאסטי מסוגנן לבין ריאליזם בתיאור הפרופורציות והמבנה האנטומי.
עם שקיעתה של סירקוזה בעקבות המלחמה הפונית השנייה, בתחילת המאה ה-2 לפנה"ס, החלה השפעה חזקה של הפיסול היווני ההלניסטי, שסיציליה הייתה אחת ממרכזיו. אמנים יוונים החלו להתיישב ברומא החל משנת 146 לפנה"ס, עם כיבושם של שטחי התרבות היוונית. מלבד אימוץ והתאמה של המיתולוגיה היוונית, הפכו גם הפסלים היוונים למצרך אופנתי בחוגי החברה הרומית. לפסלי הברונזה היוונים נעשו העותקים רבים בשיש, ובכך תרמו להשתמרותם של טיפוסי פסלים רבים מן האמנות היוונית. הפיסול בשיש, לא היה מקובל בקרב האטרוסקים ויש בידי החוקרים עדויות מעטות על שימוש בחומר זה. אולם, הרומאים פיתחו מאוד את הפיסול בשיש כתחליף לפסלי הברונזה היקרים מיוון. הפיסול היה רק פן אחד של העניין העצום של הרומאים בתרבות יוון. המשורר הרומי הוראטיוס תיאר התעניינות זו וטען כי "יוון הכבושה כבשה את כובשה הפרא".