stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הרי הדולומיטים
תיירות

הרי הדולומיטים הם יעד פופולרי לתיירות ספורט החורף, בזכות אתרי סקי רבים הנמצאים בתחומם. 12 אתרי סקי בהרים חולקים סקי פס משותף הנקרא דולומיטי סופרסקי, המאפשר גלישה על מסלולי סקי באורך 1,220 ק"מ. ארבעה מתוך אתרי הסקי הללו נמצאים סביב קבוצת סלה והם מציעים מסלול סקי טבעתי הנקרא סלה רונדה. גם בקיץ מושכים הרי הדולומיטים מטיילים רבים, מטפסי הרים, מטפסי צוקים, גולשי מצנחי רחיפה, הנהנים מהנופים הדרמטיים ומהתשתית התיירותית המפותחת.
בהרי הדולומיטים רכבלים רבים העולים לרכסים הגבוהים, שכן זהו אזור סקי. אחדים מהם נמצאים לצדי כבישים ראשיים, דוגמת הרכבל במעבר פלצרגו (באיטלקית: Passo Falzarego) המגיע לבקתת לגזוי (באיטלקית: Lagazuoi) בגובה 2,752 מטר, או הרכבל במעבר פורדוי (באיטלקית: Passo Pordoi), המגיע לרכס פורדוי (באיטלקית: Sass Pordoi) בגובה 2,950 מטר.
טריגון דיפטרורה

| טריגון דיפטרורה |
| --- | --- |
 טריגון דיפטרורה
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: טריגון
מין:: טריגון דיפטרורה
שם מדעי
 Dasyatis dipterura ‏ג'ורדן וגילברט, 1880
תחום תפוצה


טריגון דיפטרורה (שם מדעי: Dasyatis dipterura או Dasyatis brevis) הוא מין של דג סחוס ממשפחת הטריגוניים, המצוי במימי מערב האוקיינוס השקט שלחופי אמריקה בין דרום קליפורניה לצ'ילה ובכמה איים מבודדים כמו איי גלאפגוס והוואי. הוא מצוי כיום בסכנת הכחדה עקב דיג יתר ועקב הרס בית גידולו.
טריגון זה מגיע לאורך 120 סנטימטרים והפרטים הגדולים ביותר הגיעו לאורך 187 סנטימטרים ולמשקל 46.3 קילוגרם, כשהנקבות גדולות יותר מהזכרים. הוא בעל סנפירי חזה רחבים ודמויי יהלום בעלי קפלים בקצוות ובעל זנב ארוך שלאורכו שורת עוקצים בעלי ארס, אותם הטריגון יכול לעקל מעלה כדי לפגוע בטורפיו. צבעו זית עד חום כהה או שחור מלמעלה בעוד הבטן לבנה. הטריגון משריץ 1 עד 4 צאצאים בשנה המגיעים לבגרות מינית כעבור 7 עד 10 שנים, כשהנקבות מאחרות יותר לגדול. זהו אחד הטריגונים בעל קצב הרבייה הנמוך ביותר, דבר שמקשה על שימורו.
הטריגון מחפש מזון קבור בחול או בבוץ הימי, הכולל סרטנים, רכיכות, תולעים ודגי גרם שוכני קרקעית. באמצעות שורות של שיניים קצרות אך חזקות הוא יכול לרסק טרף קשוח ושריונות ואף טרף קוצני כמו קיפודגיים.
הטריגון נידוג לעיתים ברשתות דיג מספינות, בעיקר לחופי מקסיקו וכן לדיג ספורט וגם הפרטים הצעירים נידוגים בלגונות ושפכי נהרות. הדבר מגדיל את הסכנה של הטריגון, נוסף על היתפסות במלכודות דגים, ברשתות כשלל לוואי ואיבוד בית גידולו לחקלאות ימית.
יורגן פומרנקה

יורגן פומרנקה (בגרמנית: Jürgen Pommerenke, נולד ב-22 בינואר 1953 בוגלאבן שבגרמניה המזרחית) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל גרמני, ששיחק לאורך כל הקריירה שלו בפ.צ. מגדבורג, עמה זכה בגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1974. לפומרנקה 53 הופעות במדי נבחרת גרמניה המזרחית, עמה זכה במדליית ארד באולימפיאדת מינכן והשתתף במונדיאל 1974. פומרנקה נבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית לשנת 1975.
קריירת מועדונים

פומרנקה העביר את כל קריירת הבוגרים בפ.צ. מגדבורג, שם החל לשחק בשנת 1970. בעונתו השנייה בקבוצה, 1971/72, זכה פומרנקה באליפות ליגת העל המזרח גרמנית, וכעבור עונה זכה בגביע המזרח גרמני. בעונת 1973/74 זכה פומרנקה באליפות נוספת עם מגדבורג, ובנוסף, היה חלק מההישג הגדול ביותר בתולדות המועדון, כאשר זכה עמו בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 0–2 על מילאן, במשחק בו שיחק 90 דקות. בעונת 1974/75 זכה פומרנקה באליפות שנייה ברצף, כאשר זו הייתה עבורו עונת שיא אישית, בה הבקיע 15 שערי ליגה, ונבחר ככדורגלן השנה בגרמניה המזרחית, כשמגדבורג הייתה קבוצה עם התקפה חזקה שכללה גם את יורגן שפארווסר, יואכים שטרייך ומרטין הופמן. לאחר מכן פומרנקה לא זכה באליפויות נוספות עם מגדבורג, אך הוסיף שלושה גביעים, בעונות 1977/78, 1978/79 ו-1982/83. בשנת 1985 פרש פומרנקה ממשחק פעיל, לאחר שערך 301 הופעות ליגה במדי מגדבורג, והבקיע 82 שערים.
קריירה בינלאומית

פומרנקה ערך את הופעת הבכורה בנבחרת גרמניה המזרחית בשנת 1972, ובאותה שנה השתתף עמה באולימפיאדת מינכן, וזכה עם הנבחרת במדליית ארד לאחר תיקו 2-2 במשחק על מדליית הארד מול נבחרת ברית המועצות. פומרנקה הבקיע את השער הראשון של גרמניה המזרחית בניצחון 2–3 על נבחרת גרמניה המערבית, במשחק שהיה טעון מאוד מבחינה פוליטית ונערך על אדמת גרמניה המערבית, ובסיומו הודחה גרמניה המערבית מהטורניר האולימפי. בשנת 1974 השתתף פומרנקה עם נבחרת גרמניה המזרחית במונדיאל 1974, בו הודחה גרמניה המזרחית בשלב הבתים השני. פומרנקה ישב על הספסל ולא שיחק בניצחון היוקרתי של גרמניה המזרחית 0–1 על גרמניה המערבית. פומרנקה המשיך לשחק בנבחרת גרמניה המזרחית עד לשנת 1983, אך לא השתתף בטורנירים גדולים נוספים, ופרש מהנבחרת עם 53 הופעות ושלושה שערים.
קריירת אימון

בעונת 1992/93 אימן פומרנקה את פ.צ. מגדבורג.
תארים

עם פ.צ. מגדבורג:
אליפות ליגת העל המזרח-גרמנית (3): 1971/72, 1973/74, 1974/75
הגביע המזרח-גרמני (4): 1972/73, 1977/78, 1978/79, 1982/83
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1973/74
עם נבחרת גרמניה המזרחית האולימפית:
אולימפיאדת מינכן (1972): מדליית ארד
תארים אישיים:
כדורגלן השנה בגרמניה המזרחית: 1975
טריגווי תורהלסון

טריגווי תורהלסון (באיסלנדית: Tryggvi Þórhallsson;‏ 9 בפברואר 1889 – 31 ביולי 1935) היה ראש ממשלת איסלנד בין השנים 1927 – 1932.
חייו

טריגווי תורהלסון היה בנו של הבישוף תורהל ביירנסון. הוא למד תאולוגיה והוסמך ככומר ב-1913. הוא שימש ככומר בבורגרפירדי שבמערב איסלנד עד 1916, אז עבר לרייקיאוויק, שם התקבל למשרת פרופסור חבר לתאולוגיה באוניברסיטת איסלנד ובמשרה זו החזיק במשך עשר שנים. ב-1923 הוא נבחר לאלת'ינגי (הפרלמנט האיסלנדי) מטעם המפלגה הפרוגרסיבית.
ב-1927 הוא נבחר לתפקיד מנהיג המפלגה הפרוגרסיבית ולתפקיד ראש ממשלת איסלנד וכיהן בתפקיד עד 1932. ב-1931, טרם הוגשה נגד ממשלתו הצעת אי-אמון, הוא פיזר את האלת'ינגי. בבחירות שהתקיימו לאחר מכן זכתה המפלגה הפרוגרסיבית ב-35% מהקולות בלבד, אך הרכיבה ממשלה בראשותו של אאוסגייר אאוסגיירסון. ב-1934 פרש תורהלסון מהחיים הפוליטיים ושנה לאחר מכן מת.
ועידת קונסטנטינופול הראשונה

ועידת קונסטנטינופול הראשונה הייתה הוועידה האקומנית השנייה של הכנסייה, אשר כונסה בשנת 381 בהוראת הקיסר הרומי המזרחי תאודוסיוס הראשון. הוועידה קבעה מספר קביעות תאולוגיות מרכזיות בנצרות, ואשררה את החלטות ועידת ניקיאה, בפרט את דוגמת השילוש.
תאודוסיוס הראשון
רקע היסטורי

בשנת 325 כינס הקיסר הרומי קונסטנטינוס את ועידת ניקיאה, אשר קבעה את הדוגמה הכנסייתית בדבר השילוש הקדוש, אשר מורכב מהאל האב, ישו ורוח הקודש. כמו כן הוועידה גינתה את המינות האריאנית, אשר גרסה כי ישו אינו שווה במהותו לאל האב. אולם, על אף שמעמד הוועידה כמחייב אושר הן על ידי הסמכויות הדתיות (בדמות הוועידה עצמה) והן על ידי הסמכויות החילוניות (קונסטנטינוס), המינות האריאנית המשיכה להתקיים ולהתפשט, משום שקונסטנטינוס עד מהרה שינה את דעתו ונהיה לחסיד האריאניות דווקא. גם יורשיו של קונסטנטינוס על כס הקיסרות תמכו באריאנים ואף כינסו את ועידת סירמיום על-מנת לקבע את הדוקטרינה הזו כדוקטרינה של הכנסייה; עם זאת, רבים בהיררכיה הנוצרית, ובראשם אתנסיוס, התנגדו לאריאניות. על-מנת ליישב את המחלוקת נוצר הצורך בוועידה נוספת.
בנוסף על המינות האריאנית, באותה תקופה קמו מספר מינויות נוספות, ובראשן המינות המקדונית, אשר התנגדה לכך שלרוח הקודש יש טבע אלוהי. תחת זאת, הם טענו כי היא נוצרה על ידי האל האב (כמו שנאמר בקרדו שנקבע בניקיאה), ולכן מהותה דומה למהות המלאכים, הנחותים מהאל האב.
כינוס הוועידה והחלטותיה

בשנת 378 הקיסר המזרחי האריאני ואלנס נהרג בקרב אדריאנופול, ותחתיו עלה על כס קיסרות המזרח תאודוסיוס, אשר לא מזמן הוטבל לנצרות והתנגד לאריאניות. הוא החליט לכנס ועידה אקומנית על-מנת לשים קץ למחלוקות התאולוגיות.
לוועידה הגיעו 150 בישופים, כולם מהקיסרות המזרחית, ובכללם קירילוס הירושלמי וגריגוריוס מניסה. 36 בישופים מקדוניאנים אשר הוזמנו על ידי תאודוסיוס בתקווה להשגת פשרה, דחו את ההזמנה בטענה כי לעולם לא יסכימו לדוגמת "אחדות המהות" (homoousia). בראש הוועידה ישבו, בזה אחר זה, מלטיוס מאנטיוכיה (אשר מת זמן קצר לאחר פתיחת הוועידה), גריגוריוס מנזיאנזוס, ונקטריוס. הקיסר תאודוסיוס, אף שפתח באופן רשמי את הוועידה, לא נכח בישיבותיה.
הוועידה אישרה מחדש את הקרדו שנקבע בוועידת ניקיאה והרחיבה אותו בפסקה נוספת העוסקת ברוח הקודש, ובפרט באלוהותה ושוויונה לאב ולבן, על-מנת לסתור את המינות המקדונית. כמו כן, הוועידה גינתה את המינות האריאנית והאריאנית-למחצה, אשר התנגדו לכך שישו זהה במהותו לאל האב, את המינות המקדונית – אשר דחתה את אלוהות רוח הקודש, את המינות הסבליאנית – אשר טענה כי האב, הבן ורוח הקודש הם רק פנים שונים של אותה ישות, הלא היא האלוהים, ואת המינות האפולינארית (על שם מנסחה אפולינריוס מלאודיקאה) – אשר טענה כי בגופו ונשמתו האנושיים של ישו שוכנת רוח אלוהית, הלא היא הלוגוס.
כמו כן, הוועידה קבעה כי פטריארך קונסטנטינופול ולא פטריארך אלכסנדריה הוא השני במעלתו אחרי הבישוף הרומי, הלא הוא האפיפיור. אולם הכנסייה המערבית - אשר לא הייתה מיוצגת בוועידה - לא קיבלה את ההחלטה הזו בנקל; כך, במאה ה-5, האפיפיור לאו הראשון דחה את הקביעה הזו וטען כי היא מעולם לא הוגשה לו. רק בוועידת קונסטנטינופול הרביעית, בשנת 869, נציגי האפיפיור הסכימו עמה; מאוחר יותר, בשנת 1215, ועידת לטרנו הרביעית חזרה ואישרה את ההכרה הזו.
בוועידה זו עלה מעמדה של בישופות ירושלים הודות למאמצים של קיריליוס הירושלמי, והיא הוכרה כ"אם הכנסיות כולן" (כך במקור: מאנסי, ג, עמודה 586). למעשה, מעמדה הושווה לזה של שלוש הבישופויות שהקימו תלמידיו של ישו – אלכסנדריה, אנטיוכיה, ורומא.
מחלוקת על הפטריארכיה של קונסטנטינופול

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
השלכות הוועידה

בעקבות הוועידה, וכן בעקבות עקשנותו של תאודוסיוס, המינות האריאנית התחילה לשקוע. עם קביעת הדוגמה על השילוש הקדוש, התאולוגים הנוצריים עברו לדיונים על המבנה הפנימי שלו, מה שהוביל להתפתחות הכריסטולוגיה, למינות הנסטוריאנית ולמונופיזיטיות, אשר נדונו וגונו בוועידת אפסוס ובוועידת כלקדון.
הפלג המערבי בכנסייה סירב בהתחלה לקבל את החלטות הוועידה בטענה שהאפיפיור נעדר ממנה ושנכחו בה רק בישופים מהמזרח. ברם, בשנת 451, בוועידת כלקדון, אושר מעמד הוועידה כוועידה אקומנית.
הערות שוליים

↑  זאב רובין, ירושלים בתקופה הביזנטית
| ועידות אקומניות של הכנסייה |
| --- | --- | --- |
| שבע הוועידות הראשונות | ועידת ניקיאה • ועידת קונסטנטינופול הראשונה • ועידת אפסוס • ועידת כלקדון • ועידת קונסטנטינופול השנייה • ועידת קונסטנטינופול השלישית • ועידת ניקיאה השנייה |  |
| ועידות קתוליות | ועידת קונסטנטינופול הרביעית (קתולית) • ועידת סוטרי • ועידת לטראנו הראשונה • ועידת לטראנו השנייה • ועידת לטראנו השלישית • ועידת לטראנו הרביעית • ועידת ליון הראשונה • ועידת ליון השנייה • ועידת ויין • ועידת פיזה • ועידת קונסטנץ • ועידת סיינה • ועידת בזל • ועידת לטראנו החמישית • ועידת טרנטו • ועידת הוותיקן הראשונה • ועידת הוותיקן השנייה |  |
| ועידות אורתודוקסיות | ועידת קונסטנטינופול הרביעית (אורתודוקסית) • ועידת קונסטנטינופול החמישית • כנס ירושלים (נצרות) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260169705171  BNE: XX23575  GND: 4032373-0  LCCN: n82249995  VIAF: 242527321   WorldCat (עם VIAF): 242527321
יחיאל קמחי

| --- | --- |

יחיאל קמחי, 2005
 לידה:  27 במאי 1935 
 פטירה:  10 במרץ 2017 (בגיל 81) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יחיאל קמחי (27 במאי 1935 – 10 במרץ 2017) היה עורך לשוני ומתרגם ישראלי.
ביוגרפיה

קמחי גדל באתונה. במלחמת העולם השנייה ברחה משפחתו להרים והתגוררה אצל איכרים, ולאחר מכן הצטרפה אל המחתרת הקומוניסטית, שהגנה עליה עד סוף המלחמה.
קמחי סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה ובמדע המדינה ב-1963 בבית הספר הגבוה למשפט וכלכלה. ב-1992 סיים לימודי תעודה בעריכה באוניברסיטת בר-אילן (בהצטיינות).
תרגם ספרים רבים מיוונית (בעיקר לעברית), בהם "פאפא יאנארוס", "הטעות", "המורה זהובת העיניים", "החיים בקבר", "נשיקת הבוגד", "ג'וקונדה" ו"החתול השחור האחרון".
קמחי זכה בפרס האגודה היוונית למתרגמי ספרות יפה על תרגום "המורה זהובת העיניים" מאת סטראטיס מיריביליס בשנת 1997, וכן בפרס שר המדע, התרבות והספורט, מתן וילנאי על תרגום "החיים בקבר" (גם הוא מאת מיריביליס), תשנ"א.
קמחי נפטר ב-2017. הותיר את אשתו, עדה, בנות ונכדים. לאחר מותו הוכר ( לפי אתר יזכור ) כחלל צה"ל .
יחיאל קמחי הוא גיבור הספר "אל ההרים" (סיאל, 2024).
הערות שוליים

↑  רות אלמוג, מדבר ושלג, עיתון 77 299 (אדר ב' תשס"ה, מרץ 2005).
↑  מודעת אבל, ידיעות אחרונות.
↑  סיאל הוצאה לאור - אל ההרים, באתר סיאל הוצאה לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302589405171  BnF: cb17787932s (data)  ISNI: 0000 0004 7433 189X  VIAF: 97344844   WorldCat (עם VIAF): 97344844 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זיגפריד יעקבזון

| --- | --- |
זיגפריד יעקבזון
 לידה:  28 בינואר 1881 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  3 בדצמבר 1926 (בגיל 45) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הדרום-מערבי שטאנסדורף 
 שפות היצירה:  גרמנית 
 
קברו של יעקבזון (Ehrengrab - קבר של כבוד) בברלין
זיגפריד יעקבזון (גרמנית: Siegfried Jacobsohn;‏ 28 בינואר 1881 – 3 בדצמבר 1926) היה עיתונאי, סופר ומבקר תיאטרון יהודי-גרמני.
יעקבזון נולד בברלין בירת גרמניה. בגיל 15 עזב את ספסל הלימודים והצליח, למרות היעדר תעודות סיום בית ספר, להתקבל ללימודים אקדמיים באוניברסיטת הקיסר וילהלם בעיר. הוא למד בין היתר אצל אריך שמידט, אולריך פון וילמוביץ-מולנדורף ומקס הרמן. לצִדם, הושפע מן הכתיבה של מקסימיליאן הארדן ופריץ מאוטנר ואף קיים שיחות עם שחקנים כמו אלברט בסרמן ויאקוב טידקה.
ב-1905 הקים את "די ולטבינה" (Die Weltbühne) – כתב עת לנושאי תיאטרון, שב-1918 הפך לכתב-עת תרבותי ופוליטי, שהיה מזוהה עם השמאל הפציפיסטי של רפובליקת ויימאר. לכתב העת כתבו בין היתר קורט הילר, אוטו להמן-רוסבילדט, היינריך שטרובל ליון פויכטוונגר ופרידריך זיבורג; אך שני הכותבים החשובים ביותר היו קורט טוכולסקי וקרל פון אוסייצקי. השניים גם ערכו את השבועון לאחר מותו של יעקובזון. טוכולסקי כתב על יחסיו עם יעקבזון בביוגרפיה "ויטה" ("חיים") שכתב בשוודיה, שאליה גלה לפני מותו: "טוכולסקי חייב למוציא לאור של העיתון, זיגפריד יעקבזון, שמת בשנת 1926, את כל מה שהפך להיות".
טריגון אטלנטי

| טריגון אטלנטי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: טחנאים
משפחה:: טריגוניים
סוג:: טריגון
מין:: טריגון אטלנטי
שם מדעי
 Dasyatis chrysonota ‏סמית, 1828

טריגון אטלנטי (שם מדעי: Dasyatis chrysonota) הוא מין של בטאי ממשפחת הטריגוניים המצוי בטבע בחופי האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס ההודי.
תפוצת טריגון זה בטבע היא מקוואזולו-נטאל שבדרום אפריקה לאנגולה וחדר גם למימי הים התיכון עד למפרץ סידרה ולתוניסיה. הוא מצוי גם בחופי ישראל. הטריגון שוכך על קרקעית הים הרדודה והחולית עד לעומק 110 מטר בקירוב.
זהו טריגון היכול להגיע לרוחב 75 ס"מ כשישנם פרטים קטנים בהרבה שמגיעים רק לאורך 30 ס"מ. טריגונים אלה מגיעים לבגרות בגיל 4 שנים ואז מתחילים להבדיל בין הזכרים לנקבות בקלות. צבע הטריגון כחול-אפור, מה שנתן לו את שמו האנגלי. צורת הסנפירים מזכירה יהלום ובקצה הגוף זנב מתפתל.
הטריגון חופר בחול דרך לטרפו וככל שהטריגון גדל כך הוא יכול לחפור בחול בקלות. הוא ניזון ממיני סרטנים, מיני רכיכות ותולעים רב-זיפיות המצויות מתחת לחול, בשכיחות משתנה. טריגונים קטנים יותר יחפשו את מזונם בצמוד לחולות החוף החולי, בו קל יותר לחפור. הטריגון שואב החוצה את הטרף בעזרת שיניו ואיתם טוחן את הטרף.
הטריגון מתרבה בתקופת ספטמבר עד דצמבר והנקבה משריצה 1–7 צאצאים בבטנה. הפוריות של טריגון זה נמוכה באופן יחסי, דבר העלול לפגוע בו בטווח הרחוק.
הערות שוליים

↑  טריגון אטלנטי באתר הרשימה האדומה של IUCN
טנזן (דמות)

ערך זה עוסק בדמות מסדרת האנימציה האגדה של קורה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 הוצאה לאור:  ניקלודיאון
 שם ספר:  מלחמות הדשא (קומיקס), חורבות האימפריה (קומיקס)
 תוכנית טלוויזיה:  האגדה של קורה
 הופעה ראשונה:  "ברוכה הבאה לרפבליק סיטי" (2012)
 יוצרים:  מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו
 דיבוב:  ג'יי קיי סימונס
 דיבוב בשפה העברית:  לירון ברנס
 מידע
 גיל:  51 (בספר הראשון) 52 (בספר השני והשלישי) 55 (בספר הרביעי)
 מקום לידה:  הקוטב הדרומי
 מין:  זכר
 מקצוע:  חבר מועצת עיריית רפאבליק סיטי, מאסטר ומורה לכשפות אוויר, מורה רוחני
 תואר:  מאסטר
 נטייה:  טוב
 כוחות:  כשפות אוויר
 כלי רכב:  ביזון מעופף
 חברה בקבוצה:  אומת האוויר
 אזרחות:  הרפובליקה המאוחדת
 מקום מגורים:  אי המקדש ברפאבליק סיטי
 דמויות קשורות
 משפחה:  אנג (אב), קטרה (אם), בומי (אח), קאיה (אחות)
 חברים:  לין בייפונג
 אויבים:  אמון, טרלוק, אונלק, זאהיר
מאסטר טֶנְזֶן (באנגלית: Tenzin; בכתב סיני: 丹增) הוא דמות בדיונית בסדרת הטלוויזיה המונפשת "האגדה של קורה". הדמות, פרי יצירתם של מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו, דובבה במקור על ידי ג'יי קיי סימונס ובעברית על ידי לירון ברנס.
טנזן הוא בנו של אנג וקטרה, הדמויות הראשיות בסדרת המקור, אווטאר: כשף האוויר האחרון. אביו היה האווטאר אשר קדם לקורה, וטנזן הוא כשף האוויר היחיד מבין ילדיו. הוא ראה עצמו כאחראי להמשך מורשת נוודי האוויר שכמעט נכחדה במלחמת מאה שנים. ובמהלך הסדרה הוא משמש כמורה רוחני ומדריך כשפות אוויר לאווטאר קורה הצעירה.
יצירת הדמות

הדמות נוצרה בשנת 2011 על ידי יוצרי הסדרה, מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו. הבגדים שלו תוכננו לשקף הן את היותו כשף אוויר והן את היותו בנו של אנג. בזמן ההפקה הראשונית של הסדרה, שמו היה אמור להיות טנזן ג'יאטסו ושני אחיו היו אמורים להיות אף הם כשפי אוויר כמותו. יצירת הדמות נתקלה בקשיים בין השאר כי האנימטורים של הסדרה התקשו לצייר את אפה של הדמות בצורתה הנכונה.
לאחר שהוכה קשות על ידי חברי מסדר הלוטוס האדום במהלך פלישתם לאי המקדש, החלו שמועות בקרב מעריצי הסדרה על אפשרות שהוא נהרג. בעקבות זאת, הצהיר מייקל דנטה דימרטינו, כי הוא ובריאן קונייצקו מעולם לא התכוונו שהדמות תיהרג במהלך העלילה.
הוא דובב על ידי השחקן האמריקאי ג'יי קיי סימונס, ובעברית על ידי לירון ברנס. ביולי 2020 חשף קונייצקו כי הנוהג של טנזן למשוך בזקנו בעת שהוא חושב נוצרה בהשראת מייקל דנטה. יוצרי הסדרה התייעצו עם אמן לחימה מקצועי אשר סייע בעיצוב סגנון הלחימה של הדמויות.
ביוגרפיה דמיונית > ילדותו

טנזן הוא בנם הצעיר של אנג וקטרה. אביו הוא האווטאר אשר קדם לאווטאר קורה וכשף האוויר ששם קץ למלחמת מאה השנים. טנזן הוא כשף האוויר הראשון שנולד מזה יותר ממאה שנה ואביו ראה בו כמי שישמר את מורשת נוודי האוויר לאחר מותו.
לטנזן אח ואחות גדולים, בומי וקאיה, אך מכיוון שהיה היחיד שביכולתו לכשף אוויר עיקר תשומת הלב של אביהם הייתה מופנית אליו. משום כך, שני אחיו הרגישו מקופחים והרבו להציק לאחיהם הקטן. לאחר פטירת אביו, ירש טנזן את חפציו ומילא את מקומו באי מקדש האוויר ובמועצת עיריית רפאבליק סיטי, בירת הרפובליקה המאוחדת.
ביוגרפיה דמיונית > ספר ראשון - אוויר > הולדת קורה

זמן קצר לאחר שנולדה אווטאר קורה, ארבעת חברי הלוטוס האדום, זאהיר, פְּלִי, מִינְג־הואה, גאזאן ניסו לחטוף אותה כדי לחנכה על פי דרכיהם ולפתוח באמצעותה את שערי הרוחות. טונרק, אביה של קורה, יצר קשר עם צוקו, סוקה, וטנזן, יחד הם לכדו את ארבעת הפושעים וכלאו אותם בבתי כלא מיוחדים ברחבי העולם.
ביוגרפיה דמיונית > ספר ראשון - אוויר > הגעת אווטאר קורה לאי המקדש

לאחר שהשלימה את לימודי כשפות אדמה, מים ואש, עברה קורה לרפאבליק סיטי על מנת ללמוד כשפות אוויר מפי טנזן אשר היה המאסטר בכשפות אוויר היחיד באותה תקופה. קורה התקשתה בכשפות אוויר ועד מהרה החלו ויכוחים בין השניים בנוגע לתסכולה של קורה מהלימודים והצורך שלה בבילויים מחוץ לאי המקדש.
ביוגרפיה דמיונית > ספר ראשון - אוויר > התגברות השוויונאים

לאחר התגברות כוחם של ארגון השוויונאים, ארגון מהפכני נגד כשפים בהנהגתו של אמון. התרבו חילוקי הדעות בין טנזן וחבר המועצה טרלוק כיצד המועצה אמורה להתמודד בנושא. לרוב, ידו של טרלוק הייתה על העליונה. לאכזבת טנזן הוא לא הצליח למנוע את החלטתו להקים כוח משימה שילחם באמון ולא הצליח למנוע את קיום גמר האולימפי-כשף אשר אמון איים על משתתפיו.
לאחר שקורה נחטפה, יצאו טנזן, לי בייפונג, מאקו, בולין ואסאמי למשימת חיפוש אחריה, לאחר שגילו כי טרלוק עומד מאחורי החטיפה הוא המם אותם בכשפות דם ונמלט. בסופו של דבר הם מצאו את קורה על גבי נאגה, דובת הקוטב שלה לאחר שהצליחה להימלט.
ביוגרפיה דמיונית > ספר ראשון - אוויר > הפיכה שלטונית

כחלק מההפיכה שביצעו השוויונאים בעיר הם חטפו את כל חברי המועצה, אך למרות זאת, הם נכשלו בחטיפת טנזן אשר הצליח להגן על עצמו ולברוח מהעיר יחד עם משפחתו. בסופו של דבר, אמון הצליח להניח את ידיו עליהם והם הובלו לטקס הניצחון של אמון אשר התכוון ליטול מהם את יכולת הכשפות ובכך לשים קץ לכשפי האוויר בעולם באותו הטקס. לאחר שכשפי האוויר הובלו לבמה, קורה ומאקו הצליחו להבריח אותם וזמן קצר לאחר מכן אמון הובס.
ביוגרפיה דמיונית > ספר שני - רוחות > הקוטב הדרומי

שישה חודשים לאחר ניסיון ההפיכה, נסעו טנזן ומשפחתו יחד עם חבורת האווטאר ל"פסטיבל רוחות הקרחונים" אשר התקיים בשבט המים שבקוטב הדרומי שם הם פגשו את אונלק, דודה של קורה וצ'יף שבט המים הצפוני. לאחר שראתה את יכולותיו בלחימה נגד רוחות אפלות בחרה קורה באונלק למנטור שלה במקומו של טנזן. טנזן מצידו יצא יחד עם ילדיו ושני אחיו, בומי וקאיה לחופשה מקדש האוויר הדרומי.
ביוגרפיה דמיונית > ספר שני - רוחות > המיזוג ההרמוני

בזמן ששהה טנזן במקדש האוויר המזרחי, מבודד מכל תקשורת עם העולם החיצון, הגיעה קורה וסיפרה לו על המתרחש בקוטב הדרומי, על מלחמת האזרחים בין שבטי שני המים ועל כוונתו של אונלק לשחרר את רוח האפלה בזמן ההתכנסות ההרמונית. כדי לעזור לה, ניסה טנזן להדריך את קורה כיצד לעבור לעולם הרוחות, משכשל התוודה כי אף פעם לא הצליח לעבור לעולם הרוחות. במקומו, התנדבה ג'ינורה, בתו הבכורה להדריך את קורה ויחד הן עברו לעולם הרוחות בזמן שטנזן שומר על גופן בעולם הגשמי.
לאחר שקורה חוזרת לבדה בעולם הרוחות ומודיעה לטנזן כי ג'ינורה נלכדה על ידי אונלק, הוא נחרד לגורלה של בתו ויוצא לשער עולם הרוחות הצפוני יחד עם בומי, קאיה, קורה, מאקו ובולין שם ילדיו של אנג נפרדו מהשאר על מנת לאתר ולהציל את ג'ינורה בעוד גופה הגשמי הפקיד בידיה של קטרה אמו.
דקות לפני ההתכנסות ההרמונית השתמש אונלק בג'ינורה על מנת להכריח את קורה לפתוח את שער הרוחות הצפוני ובכך לאפשר לו ולרוח האופל וואטו להתאחד ובכך לנסות לגבור על האווטאר. לאחר שבמהלך הקרב איבדה קורה את הקשר עם האווטארים הקודמים, טנזן עודד אותה ושיכנע אותה כי ישנה עוד דרך לנצח בקרב, באמצעות כשפות אנרגיה.
בזמן הקרב, הגנו טנזן והאחרים על קורה מפני אינספור רוחות אפלות וכשקורה ניצחה טנזן הבחין כי קורה מתמהמהת בסגירת שערי הרוחות (המאפשרים גישה בין העולמות) וכשקורה אמרה לו כי היא חוששת כי אווטאר וואן טעה בכך שסגר את השערים מלכתחילה, טנזן אמר כי תומך בכל החלטה אשר האווטאר תחליט.
ביוגרפיה דמיונית > ספר שלישי - שינוי > גילוי כשפי אוויר חדשים

לאחר שבומי, אחיו של טנזן התחיל לכשף אוויר בפעם הראשונה בחייו ולאחר שמתקבלים עוד ועוד דיווחים על כשפי אוויר חדשים שצצים ברחבי העולם מתגלה כי בעקבות המיזוג ההרמוני, אלפי אנשים לא כשפים ברחבי העולם קיבלו באופן תקדימי כוחות כשפות אוויר לראשונה בחייהם. טנזן וקורה יחד עם ג'ינורה, מאקו, בולין, בומי ואסאמי יוצאים לממלכת האדמה במטרה לאתר ולגייס את כשפי האוויר החדשים על מנת שישכנו מחדש את מקדשי האוויר ויחזירו את אומת האוויר לתפארתה. הם חווים קשיים בשכנוע כשפים חדשים ויומיים לאחר שהחבורה מגיעים לעיר הבירה, בה-בינג-סה, מתגלה להם כי מלכת האדמה שובה כשפי אוויר כדי שישמשו בחיילים בצבא האדמה. באמצעות מדיטציה ג'ינורה גילתה כי כשפי האוויר מוחזקים מתחת ארמון המלוכה ובאותו לילה, טנזן, בומי וקורה חדרו לכלא מתחת האדמה ושחררו את האסירים הכלואים. לאחר שברחו מבה סינג סה על גבי שתי ספינות אוויר, אמר טנזן לכשפי האוויר החדשים כי הם כבר לא אסירים וכי הבחירה בידם, הוא הציע להם להביא אותם למקום בטוח או להצטרף אליו למקדש האוויר הצפוני להתאמן, ולחיות כנוודי אוויר, הוא התרגש לאחר שכל כשפי האוויר אכן בחרו באפשרות השנייה. לאחר מכן נסע טנזן יחד עם כשפי האוויר למקדש האוויר בעוד כשקורה, בולין, מאקו ולין בייפונג נסעו לזאופו על מנת לפגוש את כשפית האוויר שהתגלתה בעיר.
ביוגרפיה דמיונית > ספר שלישי - שינוי > הכשרת כשפי האוויר

במקדש האוויר הצפוני התחיל טנזן לאמן את כשפי האוויר אך זכה לחוסר עניין והתלהבות מצידם והוא גילה כלפיהם חוסר רגישות והתחשבות באימונים. במהלך האימונים הוא חווה חיכוכים עם בומי אחיו שאף פרש מהאימונים לאחר מכן. טנזן לא היה מרוצה ממערכת היחסים שהחלה להתרקם בין בתו ג'ינורה לקאי, נער כשף אוויר אשר היה גנב בעברו. לאחר שג'ינורה וקאי פגשו בחבורת ציידים בלתי חוקיים של גורי ביזוני אוויר הם נכלאו על ידם במטרה להביאם לבה-סינג-סה יחד עם שאר הגורים שתכננו למכור. ג'ינורה הצליחה לשלוח לבומי קריאה לעזרה באמצעות הרוחות והוא, יחד עם שאר כשפי האוויר יצאו לחלץ אותם. במהלך הקרב הופיע טנזן יחד עם שלושה ביזוני אוויר בוגרים וגבר על ראש הגנבים. הקרב עורר בכשפי האוויר החדשים התלהבות מטכניקות הכשפות וטנזן שיבח את בומי על המנהיגות הטבעית ועל הקשר שלו עם הרוחות וציין כי הוא מזכיר לו את אביהם. בומי התנצל על הצרות שגרם לטנזן באימונים וכשאמר כי אף פעם לא הרגיש חלק מאומת האוויר אמר לו טנזן כי כעת הוא חלק מהם.