stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון קסידי (פסל)
ביוגרפיה > יצירה

בשנת 1894 הזמינה הפילנתרופית אנריקה רילנדס פסל של בעלה המנוח, יצרן הטקסטיל ג'ון ריילנדס. הוא הוצב בחדר הקריאה של ספריית ג'ון ריילנדס במנצ'סטר, שאותה ייסדה לזכרו של בעלה. מאוחר יותר הזמינו תומכי הספרייה את קסידי לפסל פסל של אנריקטה, שנחשף ב-1907. שני הפסלים עומדים עדיין בשני קצות חדר הקריאה בספרייה, שהיא חלק מספריית אוניברסיטת מנצ'סטר. כמו כן, בתוך הספרייה נמצאת קבוצת פסלים של שלוש דמויות המייצגות תאולוגיה מעוררת השראה של המדע והאמנות (1898).
תאגיד מנצ'סטר הזמין את קסידי בשנת 1896 לתכנן מזרקת נוי גדולה עבור כיכר אלברט, לציון יובל היהלומים של המלכה ויקטוריה. מזרקת היובל המשושה עמדה בכיכר עד שנות ה-20, אז הועברה לפארק היטון. בשנת 1997 במהלך שיפוצים של כיכר אלברט, שוחזרה המזרקה במקומה המקורי.
יצירה ידועה נוספת היא פסל ברונזה משנת 1907 בשם Adrift, המתאר משפחה שנצמדת לרפסודה בים סוער, סגנונו מראה את השפעתה של תנועת הפיסול החדש. הוא הוצג בגלריה החדשה בלונדון ולאחר מכן הוענק במתנה על ידי התעשיין ואספן האמנות של מנצ'סטר ג'יימס גרשם לתאגיד מנצ'סטר, שהשתמש בו במרכז חדש של גני פיקדילי, שנפתחו בסביבות 1930. פסל Adrift עומד כעת מול הספרייה המרכזית של מנצ'סטר בכיכר פטרוס הקדוש.
פסלו של קסידי - אדוארד קולסטון, הוקם באזור הידוע כמרכז כדי לחגוג את הפילנתרופיה של הסוחר אדוארד קולסטון, אך נחשב לשנוי במחלוקת בשל מעורבותו של קולסטון בסחר העבדים האטלנטי. ב-7 ביוני 2020, פסל קולסטון פורק מבסיסו על ידי מפגינים של Black Lives Matter ונדחף לנמל בריסטול. מיוני 2021 הוצג הפסל במוזיאון בבריסטול, במצב פגום ומעוות.
רבות מיצירותיו ששרדו נותרו במנצ'סטר, בעוד שיצירות קטנות יותר מוחזקות באוספים פרטיים.
ביוגרפיה > מוות ומורשת

בסוף חייו, קסידי התגורר בפאלופילד בדרום מנצ'סטר, כשהוא סבל מבריאות לקויה, הוא נלקח לבית החולים סנט ג'וזף. בזמן שהיה בבית החולים, קסידי המשיך לפסל ועבד על פסל החזה של האפיפיור פיוס ה-12 כאשר מת שם ב-19 ביולי 1939, בגיל 79. הוא נקבר בחלק הרומאי-קתולי של בית הקברות הדרומי של מנצ'סטר. המצבה שלו נושאת את הכתובת "ידיו עיצבו את היופי שראה".
רבים מהפסלים הציבוריים שלו נותרו בהווה לתצוגה בעיירות וערים ברחבי הממלכה המאוחדת.
גלריה

אנדרטת מלחמה
אנדרטת מלחמה
אדוארד השביעי
תאולוגיה, מדע ואומנות - בספריית ריינולדס
הערות שוליים

↑  Obituary, Manchester City News, 22 July 1939,
↑  "John Cassidy RCA, RBS", Mapping the Practice and Profession of Sculpture in Britain and Ireland 1851–1951, University of Glasgow, retrieved 20 May 2017
↑  "Mr and Mrs Rylands". manchesterhistory.net.
↑  John Rylands" by John Cassidy". victorianweb.org.
↑  Hulme, C. & Nicolson, L. John Cassidy, Manchester Sculptor: Enriqueta Augustina Rylands
↑  D. A. Farnie, 'Rylands, Enriqueta Augustina (1843–1908)', Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, October 2006,
↑  "John Cassidy - Sculptor - Albert Square". www.johncassidy.org.uk
↑  "'Adrift' - City of Manchester". John Cassidy - Manchester Sculptor.
↑  Ross, Alex (7 June 2020). "Black Lives Matters protest: Edward Colston statue pulled down". Bristol Post
↑  Morris, Steven (28 May 2021). "Statue of slave trader Edward Colston to go on display in Bristol museum". The Guardian.
↑  "John Cassidy - Sculptor - John Cassidy's last days". johncassidy.org.uk.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 423959  VIAF: 315945204   WorldCat (עם VIAF): 315945204 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'ון קסידי (פסל)".
פסל ADRIFT, מנצ'סטר
גמר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023

גמר גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023 היה המשחק האחרון בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2023, המהדורה ה-23 של גביע העולם בכדורגל עד גיל 20. המשחק התקיים באצטדיון סיודד לה פלאטה (אנ') שבלה פלאטה, ארגנטינה, ב-12 ביוני 2023, ובו אורוגוואי, שניצחה בחצי הגמר את ישראל, זכתה בגביע, לאחר שניצחה 1–0 את נבחרת איטליה, שהעפילה לגמר לאחר שניצחה בחצי הגמר השני את קוריאה הדרומית.
משחק הגמר > פרטים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 ביוני 2023, 00:00 |  אורוגוואי | 1–0 |  איטליה | אצטדיון סיודד לה פלאטה, לה פלאטה, ארגנטינה צופים: 38,297 שיפוט: גלן ניברג |
| 12 ביוני 2023, 00:00 | לוסיאנו רודריגס  86' | (סיקור) |   | אצטדיון סיודד לה פלאטה, לה פלאטה, ארגנטינה צופים: 38,297 שיפוט: גלן ניברג |
גלאי פוטומוליך

גלאי פוטומוליך הוא גלאי אלקטרואופטי הבנוי על חומר מוליך למחצה. עקרון הפעולה של הגלאי הוא שבעקבות הארה על הגלאי נוצרים זוגות של אלקטרונים וחורים שבעקבות הפעלת מתח כל הגלאי נסחפים לקצות הגלאי וגורמים ליצירת זרם חשמלי.
כאשר פוטונים פוגעים בגלאי דרושה מהם מספיק אנרגיה כדי להעלות אלקטרונים לפס ההולכה. ולכן כאשר רוצים ליצור גלאי לאורכי גל ארוכים - אנו נדרשים לכך שגודל הפס האסור יהיה מספיק קטן כדי שגם פוטונים אלו יוכלו להעלות אלקטרונים. כתוצאה מכך נוצרת בעיה של רעש תרמי, כלומר בעקבות אנרגיה תרמית אלקטרונים יכולים לעלות לפס ההולכה גם לא כתוצאה מהארה, אלא כתוצאה מכך שיש לגלאי אנרגיה תרמית כלשהי. כדי לפתור את הבעיה הזאת ניתן לקרר את הגלאי - ובכך להקטין את הרעש התרמי.
ראו גם

פוטורזיסטור
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדעון גרץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בנובמבר 1929 (בן 94) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  מקוה ישראל  האקדמיה לאומנויות של פירנצה 
 תחום יצירה:  פיסול 
 
גדעון גרץ (נולד ב-29 בספטמבר 1929) הוא פסל שווייצרי-ישראלי, המתגורר בפיאזולה (אנ'), סמוך לפירנצה, איטליה.
קורות חייו

גרץ נולד בתל אביב, בנם של היינץ ורחל גרץ (לבית בן-טובים), נין ליצחק אייזיק בן-טובים.
בנערותו למד במוסד החינוכי בבית אלפא, בחברת הנוער בקיבוץ נגבה והיה חבר בתנועת "השומר הצעיר". בשנת 1946 התקבל לבית-הספר החקלאי במקווה-ישראל. בראשית שנת 1948, בגיל שבע-עשרה וחצי, התגייס לשורות הפלמ"ח יחד עם חבריו מחיפה, שהיוו את הכשרת כפר-מנחם. שירת בפלוגה ד' של הגדוד החמישי בחטיבת הראל. כחייל בדרגת טוראי השתתף בקרב של השיירה האחרונה שעלה לירושלים, בקרב על שועפת ובקרב על שיח-ג'ראח. במהלך הקרב על כיבוש בית נששיבי, נפצע ברגלו ופונה לבית החולים הדסה הר-הצופים. לאחר תקופת החלמה בת חודשיים ומחצה, חזר לפעילות מלאה בשורות המחלקה ששהתה במשלטים באזור לטרון. בתחילת שנת 1949 השתחררה המחלקה והשלימה את הקמת קיבוץ רבדים. בשנת 1951 הצטרף לפעילות הימית המתרחבת של משפחתו – מ. דיזנגוף ושות'. בקיץ אותה שנה הוא וחברתו מרים פראושטטר עברו בשוגג את הגבול עם סוריה, במהלך טיול פרטי, נשבו ונכלאו בדמשק. גרץ נפצע ברגלו מירי ונותח במהלך שביו. השנים שהו בכלא הסורי חמישה חודשים ושוחררו במסגרת עסקת חילופי שבויים.
בשנת 1954 החל לימודיו באקדמיה לפיסול ב-Accademia di belle arti בפירנצה ובשנת 1956 התקבל ל-Les Beaux-Arts ("בוזאר") בפריז, שם היה תלמידו של הפסל מרסל ג'מון. בשנת 1960 השתקע בפירנצה.
עבודתו האמנותית

עד ראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 נשאה יצירתו אופי פיגורטיבי. לאחר מכן החל לעסוק בפיסול מופשט, כשהוא עושה שימוש בטכניקות ייחודיות להלחמה וכיפוף מתכות. הוא הרבה ליצור פיסול גדול מידות שיועד למרחב הציבורי.
עבודותיו בתחום הפיסול מוצגות במוזיאונים ובאתרים ציבוריים ברחבי העולם. בין היתר, מוצבים פסליו במקומות ציבוריים בערים מרכזיות בכמו ציריך, דטרויט, ניו יורק, לוס אנג'לס, בריסביין, שיקגו וברלין. בין עבודותיו הבולטות בישראל: הפסל "האור הפנימי" בקמפוס מכון ויצמן, הפסל "קשר גורדי" המוצב בשדרות בן-גוריון בתל אביב, מול "בית איילה" והפסל "שלהבת עציוני" בירושלים, שהוקם על ידי עמותת ותיקי גדוד מוריה של חטיבת עציוני.
משפחתו

אביו, היינץ גרץ, היה שותפם של מאיר דיזנגוף ומאיר אריסון בבעלות על חברת הספנות מ. דיזנגוף ושות'. אחת מאניות החברה, "אברהם גרץ" שנקראה על שם אביו, עלתה לכותרות בישראל ובעולם בשנת 1952 כאשר אדן גרץ, בנו של היינץ ואחיו של גדעון, השתלט על הספינה במימי ארצות הברית ואיים להטביע אותה על אנשיה, אם אביו לא יתמנה לשר התחבורה. באותה שנה עבר לאיטליה, בה הקדיש שנים רבות למחקר על הצייר וינסנט ון-גוך, מחקר שהתפרסם כספר משנת 1963 בשם "שפתו הציורית של ון-גוך". אחיו של היינץ, פול גרץ, היה מפיק הוליוודי ידוע ("האם פריז בוערת").
בחודש נובמבר 1979 נשא גדעון לאשה את סוניבה סונד רסמוסן מאוסלו. נולדו להם שני בנים ושתי בנות. הבן דן ("ביבי") הקים יקב ידוע באיטליה, שיינותיו משווקים גם בישראל
דודתו (אחות אִמו) הייתה אספנית האמנות הנודעת אילה זקס-אברמוב.
הערות שוליים

↑  גדעון גרץ, באתר הפלמ"ח
↑  ירון וילנסקי, פעם בחיים, באתר ערוץ 2, ‏2003
1 2  גדעון גרץ, באתר מרכז המידע לאמנות ישראלית
↑  אתר שלטי רחובות ומספרי בתים  – פסל חוצות של גדעון גרץ, באתר www.streetsigns.co.il
↑  חטיבת עציוני, באתר מסבירן
↑  The Symbolic Language of Vincent van Gogh, Wiley Online Library
↑  Paul Graetz, The Movie DB
↑  שלמה פפירבלט, הענבים של "ביבי", באתר ynet, 23 בדצמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272979  NLI: 987007312661105171  GND: 119279169  ISNI: 0000 0000 7860 7145  LCCN: no2016002776  RKD: 284760  SNAC: w63j45wh  ULAN: 500090994  VIAF: 64813793   WorldCat (עם VIAF): 64813793 
הפסל שלהבת עציוני בגן בלומפילד בירושלים
בסיס רמון

ערך זה עוסק בבסיס חיל־האוויר רמון (כנף 25) שליד מצפה רמון. אם התכוונתם לנמל תעופה בינלאומי ליד אילת, ראו .
מגדל פיקוח בבסיס רמון
בסיס חיל האוויר רָמוֹן (בשמו הרשמי: כנף 25) הוא בסיס טיסה של חיל האוויר הישראלי אשר שוכן ברמת מטרד, בקרבת מצפה רמון. בבסיס מוצבות שלוש טייסות F-16I סופה ושתי טייסות AH-64 אפאצ'י.
טייסות ויחידות

בבסיס מוצבות כיום שלוש טייסות F-16I ("סופה"):
טייסת 253 ("הנגב")
טייסת 119 ("העטלף")
טייסת 201 ("האחת")
בנוסף, מוצבות בבסיס 2 טייסות המפעילות את מסוק הקרב AH-64 אפאצ'י:
טייסת 190 ("טייסת מגע הקסם") המפעילה את דגם הAH-64A אפאצ'י ("פתן").
טייסת 113 ("טייסת הצרעה") המפעילה את הדגם המתקדם יותר של אותו מסוק, ה-AH-64D אפאצ'י לונגבאו ("שרף").
בנוסף מוצבת בבסיס יחידתה של אוגדה 98, יחידת מיתר.
הבסיס

בבסיס ישנם שני מסלולי המראה מקבילים שמהם מתבצעות הנחיתות וההמראות.
בסיס רמון ובסיס עובדה דומים מאוד האחד לשני. ההבדל הבולט בין הבסיסים הוא שרמון שוכן בשטח הררי ועובדה במישור.
הבסיס > מתקן חוס"ן 342

מתקן חוס"ן 342 הוא מתקן חינוך, ספורט ונופש של חיל האוויר הממוקם בבסיס רמון. הוא כפוף למחלקת ההדרכה בלהק אוויר ומארח מדי שנה כ-14,000 חיילים מכל יחידות החיל (ולפעמים גם מיחידות זרוע היבשה) לפעילויות ספורט וחינוך בתנאי נופש. שם המתקן הוא ראשי תיבות של "חינוך וספורט בנגב".
המתקן שוכן במבנים שהוקמו בראשית שנות השמונים עבור העובדים שהקימו את הבסיס. לאחר סיום עבודתם הוחלט להסב את תשתיות המתקן לאתר ספורט וחינוך של חיל האוויר.
מפקדי הבסיס

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם | תקופת כהונה  | הערות |
| אל"ם יהודה קורן |  | מפקד הבסיס הראשון ובמהלך מלחמת לבנון הראשונה |
| אל"ם גיורא רום |  | לימים נספח צה"ל בארצות הברית וקנדה |
| אל"ם אביאם סלע |  | לימים מפקד בסיס תל נוף |
| אל"ם בנימין צינקר (צין) | 1986–1990 |  |
אל"ם עמירם אליאסף: 
| אל"ם עופר לפידות | 1991–1993 |  |
| אל"ם חיים גופן | 1993–1995 |  |
| אל"ם שלמה שש | 1995–1997 |  |
| אל"ם אבי מאור | 1997–1999 |  |
| אל"ם אמיר אשל | 1999–2001 | לימים מפקד חיל האוויר |
| אל"ם נמרוד שפר | 2001–2004 | לימים ראש אג"ת |
| אל"ם אבישי לוי | 2004–2007 | לימים ראש להק המודיעין |
| אל"ם זיו לוי | 2007–2010 |  |
| אל"ם טל קלמן | 2010–2012 | לימים ראש להק המטה |
| אל"ם אורי זייפרט | 2012–2014 | לימים מפקד בסיס תל נוף |
| אל"ם פלג ניאגו | 2014–2016 |  |
| אל"ם עודד כהן | 2016–יולי 2018 |  |
| אל"ם גלעד קינן | יולי 2018–יוני 2020 | לימים מפקד בסיס נבטים |
| אל"ם יותם סיגלר | יוני 2020–אוגוסט 2022 | לימים מפקד בסיס נבטים |
| תא"ל יהושע (ג'וש) בר | אוגוסט 2022–אוגוסט 2024 | מפקד הבסיס במלחמת חרבות ברזל |
| תא"ל נדב בר | אוגוסט 2024–הווה | מפקד הבסיס במלחמת חרבות ברזל |
שיכון משפחות

| --- | --- |
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: רמת הנגב
סוג יישוב: שיכון משפחות בבסיס של חיל האוויר
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) מחנה טלי(למפת צפון הנגב רגילה) מחנה טלי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה טלי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה טלי  heמפת היישובים של מועצה אזורית רמת הנגב (in English: Ramat HaNegev Regional Council) באדום - מחנה טלי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;

שיכון המשפחות של הבסיס נחשב באופן רשמי ליישוב ששמו מחנה טלי.
יחידת מיתר

בתוך מחנה רמון קיים בסיס עצמאי ששייך ליחידת מיתר. הבסיס מכונה מרנ"ט 214 (ע"ש עוצבת קלע דוד).
לקריאה נוספת

Frank N. Schubert, Building Air Bases in the Negev: The U.S. Army Corps of Engineers in Israel, 1979-1982(הקישור אינו פעיל). Office of History Corps of Engineers and Center of Military History. United States Army, Washington D.C., 1992
הערות שוליים

↑  פעילויות במסגרת אמץ לוחם – לוחמי יחידת מיתר, באתר "פרויקט אמץ לוחם"
↑  התרסקות מטוס סופה, באתר חיל האוויר הישראלי
↑  יואב זיתון, איתי בלומנטל ורענן בן צור, טייס F-16 נהרג בניסיון נחיתה בבסיס לאחר תקיפה בעזה, באתר ynet, 5 באוקטובר 2016
↑  טייס "סופה" נהרג בעת נטישת המטוס, באתר חיל האוויר הישראלי
1 2  יערה נח, ‏מפקד חדש לבסיס רמון - תא"ל נדב בר, באתר חיל האוויר הישראלי, 22 באוגוסט 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567631805171  LCCN: n91127936  VIAF: 131488668   WorldCat (עם VIAF): 131488668
גלוגוב

גלוגוב (בפולנית: Głogów; בגרמנית: גלוגאו, Glogau או: Groß-Glogau; בספרות העברית והיידיש: גלוגא), היא עיר במחוז גלוגוב שבחבל שלזיה תחתית, פולין. אוכלוסיית העיר עצמה (נכון ל-2011) מונה כ-70,000 נפש.
שמה של העיר לקוח מהמילה "głóg", שמו הפולני של עץ (גם שיח) העוזרר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
גלוגוב היא אחת מהעתיקות שבערי פולין. היא נוסדה בידי בני שבט מערב סלאבי בשם דזיאדושאני.
היסטוריה > שושלת פיאסט

התיעוד ההיסטורי הקדום ביותר על ההתיישבות בגלוגוב, הוא משנת 1010, בכרוניקה של תיטמר ממרסבורג. בשנת 1017, במהלך המלחמה בין חילותיו של היינריך השני לכוחותיו של בולסלב הראשון "האמיץ", הטילו הראשונים מצור על גלוגוב. בשנה שאחריה חתמו היינריך (הנרי) השני ובולסלב הראשון על חוזה שלום, במה שנקרא "שלום באוצן". בשנת 1253 הוענקו זכויות עיר לגלוגוב.
הערות שוליים

↑  כרך VI עמ' 38.[דרוש מקור: המקור הקיים אינו ממוקד מספיק]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538019105171  GND: 4093614-4  LCCN: nr89004283  MusicBrainz: 79ddf085-6282-471c-8bd7-9bc1421ff4ec  NKC: ge129172  VIAF: 148185800   WorldCat (עם VIAF): 148185800 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בפולין. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טירתם של דוכסי גלוגוב
גנן

ערך זה עוסק באדם העוסק בגידול ובטיפוח צמחים. אם התכוונתם לאדם העוסק בהוראת ילדים במסגרת גן ילדים, ראו .
גנן גוזם צמחייה
כרזה אמריקאית ממלחמת העולם הראשונה (1918), קולומביה (האנשה של ארצות הברית) כגננת, מעודדת את האזרחים לגדל גן ירק
גנן הוא אדם העוסק בגינון: בגידול ובטיפוח צמחים. המונח כולל גם את אלה העוסקים בגינון באופן מקצועי וגם את אלה העוסקים בגינון כתחביב לשעות הפנאי. לעיתים נעשה שימוש במונח גנן גם לתיאור מעצבי נוף וגנים, העוסקים באופן כללי בתכנון עיצוב הגן, ולא בהיבטי הטיפול היומיומי בו.
בשפת היומיום בעברית קיימת לעיתים הבחנה מגדרית בין "גנן" (גבר העוסק בגינון) ו"גננת" (אישה העוסקת בחינוך ילדים בגן ילדים). ההבחנה מסתמכת על מוסכמות חברתיות וחלוקת תפקידים בין המינים, אשר לפיה גברים עוסקים באופן מסורתי בעבודות פיזיות, ונשים בטיפול בילדים. כיום קיימים גברים העוסקים בחינוך ילדים בגני ילדים ונשים העוסקות בגינון, אך עדיין מדובר במיעוט קטן. בשני המקרים מתייחסת השפה העברית אליהם כאל "גננים" ו"גננות".
בישראל נעשית הכשרת גנני נוף בקורסים של משרד העבודה והרווחה. בנוסף לכך ארגון לגננות ולנוף בישראל המאגד מספר ארגונים של העוסקים במקצועות הגינון, מארגן קורסים והשתלמויות ומפיץ ספרות מקצועית. הארגון אף מוציא לאור את המגזין לגינון "גן ונוף".
גילית קוזבה

גילית קוזבה (נולדה ב-6 באוקטובר 1991) היא עיתונאית תחקירים ישראלית. חברת מערכת בתוכנית התחקירים "עובדה".
ביוגרפיה

קוזבה גדלה בנשר, בת לעולים חדשים מברית המועצות. לאחר השירות הצבאי סיימה תואר שני בפסיכולוגיה.
קריירה

בין השנים 2013–2016 ערכה והפיקה תוכניות ברדיו חיפה.
ב-2017 הצטרפה לידיעות אחרונות, החלה לכתוב במוסף 7 לילות, ובהמשך מונתה לכתבת התחקירים של מוסף 7 ימים, שם פרסמה תחקיר על בית חולים רמב"ם שחשף כי בין השנים 2016–2017 ניתנו תרופות פגות תוקף במחלקות האונקולוגיות. בעקבות התחקיר, נפתחה חקירת משטרה. ביוני 2022 התיק הועבר לפרקליטות. לאחר בחינה של חומרי הראיות, החקירה הושלמה במרץ 2023. בהמשך פרסמה קוזבה ב-7 ימים תחקיר שחשף את היקפי תופעת הפגיעות המיניות במערכת הבריאות, בעקבותיו נחמן אש, מנכ"ל משרד הבריאות דאז שלח מכתב למנהלי בתי החולים והתקיים דיון מיוחד בוועדת הבריאות בכנסת. עוד פרסמה קוזבה תחקירים על תופעת ההתמכרות של בני הנוער הישראלים למשככי כאבים אופיואידים, ההתנהלות הפוגענית לכאורה מצד השף ארז קומרובסקי, הפרוטוקולים מהמשפט של ראשי כת "לב טהור" ועוד. בספטמבר 2021, ראיינה את עומאר בן לאדן, בנו של אוסאמה בן לאדן. עוד ראיינה את קיילי מור גילברט, חוקרת יהודיה בריטית-אוסטרלית שנכלאה בטהראן באשמת ריגול עבור ישראל מאחר שהייתה נשואה לישראלי.
באוגוסט 2022 הצטרפה למערכת "עובדה", שם עבדה בין היתר יחד עם העיתונאית חן ליברמן על תחקיר "המכללה". במוקד התחקיר עמד ניסן גבני – מבעלי מועדון הלילה "טאבו" בתל אביב. בעקבות התחקיר, המשטרה חתמה על צו סגירה למועדון.
הערות שוליים

↑  שרית רוזנבלום וגילית קוזבה, כך קיבלו חולי סרטן ברמב"ם תרופות כימותרפיות שפג תוקפן, באתר ynet, 5 בפברואר 2020
↑  "טלטלה אותי ההבנה, לאיזו רמה של רוע וחפיפניקיות אנשים הגיעו", באתר רדיו חיפה – 107.5FM, ‏23 בדצמבר 2021
↑    גילית קוזבה, זעקת הרופאות: יותר לא תשתיקו אותנו, באתר "ידיעות אחרונות", 9 ביוני 2022
↑    גילית קוזבה, מכת אופיואידים בתיכונים: ההתמכרות החדשה של ילדי המגפה, באתר "ידיעות אחרונות", 20 בינואר 2022
↑  "אני מזועזעת, זו תופעה נוראית ומטרידה", באתר רדיו חיפה – 107.5FM, ‏20 בינואר 2022
↑  103FM – ינון מגל ובן כספית – "ההתמכרות למשככי הכאבים היא כמו להרואין", באתר 103FM – האזנה לרדיו און ליין
↑    גילית קוזבה, "הייתי עם שיער אסוף, ונפלה לי קצוות שיער. פתאום ארז גזר לי אותה, ואמר 'עכשיו יש לך סיפור לנכדים'", באתר "ידיעות אחרונות", 2 במרץ 2022
↑  בעקבות הטענות על הטרדות: שף קומרובסקי פורש ממשחקי השף, באתר "Time Out ישראל", 25 בפברואר 2022
↑    גילית קוזבה, נעם ברקן, לב שחור, באתר "ידיעות אחרונות", 18 בנובמבר 2021
↑  גילית קוזבה, "אני, בנו של אוסאמה בן לאדן, זועם על הפשעים שביצע ומתנצל מעומק ליבי על הפגיעה בקורבנות הרבים", באתר ynet, 17 באוגוסט 2023
↑  גילית קוזבה, "נתנו לי לדמם כמו חיה על רצפת התא": החוקרת היהודייה שאיראן האשימה בריגול לישראל, באתר ynet, 17 באוגוסט 2023
↑   ציוץ של דוד מזרחי ורטהיים ברשת החברתית אקס (טוויטר), 21 ביולי 2022
↑  חן ליברמן, ‏חשיפת עובדה | "שיעשו בך מה שירצו ומתי שירצו - ה'לא' שלך לא מעניין": העדויות מתוך ה"מכללה", באתר ‏מאקו‏, 12 בינואר 2023
↑  גיל משעלי, ‏סערת תחקיר "עובדה": פניות חדשות הגיעו למערכת לאחר שידור הפרומו, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2023
↑  הישג לתחקיר "עובדה": צו סגירה למועדון הטאבו "בשל עבירות מין", באתר אייס, 31 ביולי 2023
גיידריוס ארלאוסקיס

גיידריוס ארלאוסקיס (בליטאית: Giedrius Arlauskis; נולד ב-1 בדצמבר 1987 בטלז שבליטא) הוא כדורגלן עבר ליטאי ששיחק בעמדת השוער
קריירה בינלאומית

ב-19 בנובמבר 2009 ערך ארלאוסקיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא, כשנכנס כמחליף בפתיחת המחצית השנייה בתיקו 1-1 נגד נבחרת מולדובה במשחק ידידות.
חיים אישיים

אחיו של ארלאוסקיס, דווידאס, כדורגלן מקצועי גם הוא. חוץ מליטאית, יודע ארלאוסקיס לדבר גם רומנית ואנגלית. ארלאוסקיס הוא גם דייג נלהב, ואף תפס דג במשקל 21.7 ק"ג.
תארים

אליפות רומניה (1): 2008/2009
אליפות רומניה (1): 2014/2015
הגביע הרומני (1): 2014/2015
גביע הליגה הרומנית (1): 2014/2015
הכדורגלן הליטאי של השנה: 2014
הערות שוליים

1 2  Blestemul lui Arlauskis! "Le doresc celor de la Unirea să ajungă în Liga a V-a!" באתר Pro Sport, ‏ 25 בפברואר 2011 (ברומנית)
↑  Echipa campionatului 2008-2009! באתר Pro Sport, ‏ 16 ביוני 2009 (ברומנית)
↑  FACTFILE: Giedrius Arlauskis באתר הרשמי של ווטפורד, 5 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  Nemţii le-au umplut infirmeria! Rusescu stă o lună, iar Arlauskis două săptămâni באתר Pro Sport, ‏ 2 באוקטובר 2009 (ברומנית)
↑  Rubin verstärkt sich mit Arlauskis באתר הרשמי של אופ"א, 20 באוגוסט 2010 (בגרמנית)
↑  Arlauskis se duce la Dinamo! באתר Pro Sport, ‏ 13 באוגוסט 2010 (ברומנית)
↑  Зонин: Арлаускис и Бородин хорошо проявили себя באתר Championat, ‏ 20 בנובמבר 2010 (ברוסית)
↑  Шаронов и Арлаускис покинут «Рубин» באתר Championat, ‏ 19 במאי 2014 (ברוסית)
↑  Арлаускис: в «Рубин» я переходил из-за денег, и это был неправильный выбор באתר Championat, ‏ 4 ביוני 2014 (ברוסית)
↑  OFICIAL Arlauskis a semnat cu Steaua. Jucătorul va fi prezentat miercuri באתר Pro Sport, ‏ 10 ביוני 2014 (ברומנית)
↑  Arlauskis, pregătit pentru viaţa în Ghencea: "Îmi place presiunea, mă motivează". Portarul lituanian vrea titlul şi depăşirea grupelor Ligii באתר Pro Sport, ‏ 11 ביוני 2014 (ברומנית)
↑  Joy for Ludogorets after Moţi heroics באתר הרשמי של אופ"א, 27 באוגוסט 2014 (באנגלית)
↑  Арлаускиса оглушила брошенная на поле петарда в матче «Стяуа» — «Динамо» באתר Championat, ‏ 1 בנובמבר 2014 (ברוסית)
↑  Арлаускис: в «Рубине» у меня были лишь шансики, но я ни о чём не жалею באתר Championat, ‏ 17 בינואר 2015 (ברוסית)
↑  Motivul pentru care Arlauskis refuză prelungirea contractului cu Steaua: a semnat cu Udinese באתר Pro Sport, ‏ 23 בפברואר 2015 (ברומנית)
↑  «Фиорентине» и «Роме» интересен бывший вратарь «Рубина» Арлаускис באתר Chamionat', ‏ 28 בנובמבר 2014 (ברוסית)
↑  Şi Arlauskis a recunoscut că Reghecampf "dă târcoale": "Pune mare presiune pe Gâlcă". Lituanianul a explicat în presa din ţara sa de ce nu vrea să semneze prelungirea contractului באתר Pro Sport, ‏ 24 בפברואר 2015 (ברומנית)
↑  FOTO Atacat cu torţe de galeria dinamovistă, Arlauskis a ieşit de pe teren. Cristi Balaj a întrerupt derby-ul pentru mai bine de 15 minute באתר Pro Sport, ‏ 3 במאי 2015 (ברומנית)
↑  «Стяуа» в третий раз подряд стал чемпионом Румынии באתר Championat, ‏ 28 במאי 2015 (ברוסית)
↑  OFFICIAL: Giedrius Arlauskis Signs באתר הרשמי של ווטפורד, 4 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  Preston 1–0 Watford באתר BBC, ‏ 25 באוגוסט 2015 (באנגלית)
↑  Espanyol loan Watford 'keeper Arlauskis באתר Sport24, ‏ 29 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  Молодой и уверенный Арлаускис באתר הרשמי של אופ"א, 1 בינואר 2010 (ברוסית)
↑  Арлаускис поймал рыбу весом 21,7 кг באתר Championat, ‏ 14 במאי 2015 (ברוסית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 2013: מינדאוגאס קלונאס | הכדורגלן הליטאי של השנה  2014 | 2015: לוקאס ספלויס |
ברוסיט

| --- | --- |
דוגמת ברוסיט הכוללת גבישים מפותחים בגודל של 4 ס"מ
דוגמת ברוסיט הכוללת גבישים מפותחים בגודל של 4 ס"מ
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Mg(OH)2
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  גבישים לוחיים עד 19 ס"מ במקבצים לוחיים, עלעליים או דמויי שושנה – מקבצים סיביים עד 50 ס"מ, גרגריים או חסרי צורה
 צבע:  לבן, ירוק חיוור, כחול, אפור, צהוב-דבש עד אדום חום
 ברק:  זגוגי או שעוותי, פנינתי על משטחי הפצילות
 שקיפות:  שקוף
 פצילות:  מושלמת בכיוון אחד (0001)
 שבירה:  בלתי שווה
 קשיות:  3-2.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.4-2.39
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  פירואלקטרי
 מינרלים נלווים:  קלציט, טלק, מגנזיט, דולומיט, נפלין, כריזוטיל, כרומיט, ארגוניט ווולאסטוניט
מקבץ של גבישי ברוסיט צהובים מסין
בְּרוּסִיט או גם בְּרוּציט הוא צורת המינרל של מגנזיום הידרוקסיד.
תכונות > הרכב וקריסטלוגרפיה

נוסחת המבנה הכימי של הברוסיט היא Mg (OH)2.
גרסה סיבית של המינרל קרויה נמליט והיא מכילה כנראה גם FeO. המינרל מופיע בצורה של סיבים או רצועות, בדרך כלל לאורך [1010], אבל לעיתים גם לאורך [1120].
על שם המינרל קרויה "קבוצת הברוסיט" - קבוצה של מינרלים הידרוקסידיים הכוללת, מלבד הברוסיט, את הפורטלנדיט (Ca(OH)2) והפירוכרואיט (Mn(OH)2).
הברוסיט מתגבש במערכת הטריגונלית, חבורת סימטריות נקודתית "הקסגונלית סקלנוהדרלית" ( {\overline {3}}2/m) וחבורת סימטריות מרחבית P3m1. הפרמטרים של תא היחידה הם: Å‏a=3.142‏, ו-c=4.766Å.
המבנה הבסיסי של הברוסיט הוא של לוחיות מגובבות האחת על השנייה. כל לוחית בנויה מתמניונים של מגנזיום הידרוקסידי. התמניונים בנוי מיונים של מגנזיום שמטענם החשמלי שווה ל-2+ המקושרים לשישה הידרוקסידים (שמטענם שווה ל-1-). כל הידרוקסיד מקושר לשלושה יונים של מגנזיום. התוצאה היא לוחית נטולת מטען חשמלי מכיוון שהמטען של המגנזיום המחולק בין ששת ההידרוקסידים (+2/6) השווה ל-1/3+ מתבטל מול המטען של כל הידרוקסיד המחולק בין 3 יוני מגנזיום השווה ל-1/3-. העובדה שהלוחית הנוצרת נטולת מטען חשמלי גורמת לכך שהקשר בין הלוחיות רופף ותלוי במטענים שיוריים, דבר זה מסביר את הפצילות המושלמת של המינרל.
מבנה זה של הברוסיט מצוי כחלק ממבנה של מינרלים אחרים. במינרלים אחרים אלו מצויה לוחית של מגנזיום הידרוקסיד במבנה ברוסיט בין שתי לוחיות של סיליקטיים והיא מכונה "שכבת הברוסיט". שכבת ברוסיט כזו מצויה למשל במינרלים מקבוצת הכלוריט ומקבוצת הסמקטיט.
תכונות > תכונות פיזיקליות

הגבישים של הברוסיט לוחיים באורך עד 19 ס"מ כשהם מסודרים במקבצים לוחיים, עלעליים או דמויי שושנה. כמו כן הברוסיט מופיע במקבצים סיביים עד 50 ס"מ, במקבצים גרגריים או במקבצים חסרי צורה. במקרים מסוימים יוצר הברוסיט  פסאודומורף מסתנן במקומם של גבישים של פריקלאס. לברוסיט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד (0001). הפתיתים המתקבלים מהפצילות גמישים, אך אינם אלסטיים. הקשיות של המינרל נמוכה, 3-2.5 בסולם מוס. משקלו הסגולי הממוצע אף הוא נמוך, 2.4 גרם לסמ"ק. המינרל הוא פירואלקטרי (הוא נטען חשמלית כשמחממים או מקררים אותו).