stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירלי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת איטליה (2017–PIRC) 
 מייסדים:  ג'ובאני בטיסטה פירלי 
 תקופת הפעילות:  28 בינואר 1872 – הווה (152 שנים) 
 חברת אם:  כמצ'יינה 
 חברות בנות:  Compagnie Internationale Pirelli  Pirelli Holding  Superga  Pirelli Tyre  Gruppo Sportivo Pirelli  Biblioteca tecnico scientifica Pirelli  Pirelli (Germany) 
 מיקום המטה:  מילאנו 
 ענפי תעשייה:  יצור מציגי וצינורות גומי, שיקום ומכירה מחדש של צמיגי גומי, תעשיית הרכב, תעשיית הפלסטיק והגומי 
 מוצרים עיקריים:  צמיג, אופנוע, מכונה, אופניים 
 הכנסות:  6,650,100,000 אירו (נכון ל־2023) 
 רווח תפעולי:  808,300,000 אירו (נכון ל־2023) 
 רווח:  495,900,000 אירו (נכון ל־2023) 
 מנכ"ל:  מרקו טרונצ'טי פרוברה 
 עובדים:  30,198 (נכון ל־31 בדצמבר 2017) 
  
 www.pirelli.com
 
Pirelli Cinturato Winter 195/55 R 16 91 H
צמיג של פירלי מורכב באופנוע דוקאטי
פירלי (באיטלקית: Pirelli) היא חברה רב לאומית המתמחה בייצור צמיגים, שבסיסה במילאנו, איטליה. מניות החברה רשומות למסחר בבורסה של מילאנו מאז 1922, היא יצרנית הצמיגים ה-7 בגודלה בעולם, ומתמקדת בייצור ושיווק צמיגים למכוניות, אופנועים ואופניים. החברה פועלת בלמעלה מ-160 מדינות. יש לה 19 אתרי ייצור ב-13 מדינות ורשת של כ-14,600 מפיצים וקמעונאים. בשנת 2015, רכשה חברת כמצ'יינה, חברה ממשלתית בבעלות הרפובליקה העממית של סין, את השליטה בפירלי.
פירלי היא כעת אך ורק חברה לייצור צמיגים. אך בעבר היא עסקה גם באופנה, בייצור כבלי חשמל וכבלי תקשורת, באנרגיה מתחדשת ובנדל"ן.
ב-4 באוקטובר 2017, מניות פירלי חזרו להיסחר בבורסה של מילאנו, לאחר שהחברה התמקדה בייצור צמיגים לצרכנים, לרכב, אופנועים ואופניים, והפרידה את עסקי הצמיגים התעשייתיים שלה לחברה נפרדת.
לוח השנה של פירלי, החל לצאת לאור בשנת 1964, ובו צילומי דוגמניות שנעשו בידי צלמים נודעים.
פירלי מעורבת בתחרויות ספורט מוטורי מאז 1907 והייתה ספקית הצמיגים הבלעדית של תחרויות שונות, בראשן תחרויות פורמולה 1.
היסטוריה

פירלי נוסדה ב-1872 על ידי ג'ובאני בטיסטה פירלי. מאז שנוסדה התמחתה החברה בייצור מוצרי גומי ובמהלך השנים עסקה גם בתחומים נוספים, אך רוב פעילותה הוקדש לייצור צמיגים.
ב-1879 הוקמה חברת בת בשם Pirelli Cavi e Sistemi, ליצור כבלים וב-1881 היא זכתה בחוזה לייצור כבלי טלגרף תת-ימיים עבור הצבא האיטלקי.
ב-1922 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך של מילאנו בשם Pirelli & C, שפעלה אחר כך כחברת החזקות של חברות נוספות עם מגוון רחב של תחומי פעילות. זמן קצר אחר כך נרשמה החברה למסחר גם בבורסה לניירות ערך בניו יורק, והייתה החברה האיטלקית הראשונה שמניותיה נסחרו בארצות הברית.
ב-1958 חנכה החברה בעיר את מגדל פירלי שאכלס את משרדי החברה במקום בו עמד מפעל הייצור הראשון במאה ה-19. הוא היה הבניין הגבוה באיטליה בעת חנוכתו.
ב-1974 המציאה החברה את הצמיג הרדיאלי הרחב, לבקשת קבוצת הראלי של לנצ'יה. עד אותה עת הצמיגים הרדיאליים היו צרים מאוד, וצמיגים רחבים נבנו רק בשיטה האלכסונית.
ב-1991 מונה מרקו טרונצ'טי פרוברה למנכ"ל, הוא הצטרף לחברה ב-1978, לאחר שנישא לססיליה פירלי, בתו של ליאופולדו פירלי (נכדו של מייסד החברה), שהיה אז יו"ר פירלי. כמנכ"ל, הצליח לשפר את ביצועי החברה, באמצעות מכירה של פעילויות מפסידות, קיצוץ בכוח העבודה ברבע ומעבר לפעילויות של צמיגים מתוחכמים וכבלים. כולל פיתוח פעילות של כבלי סיבים אופטיים. ב-1994 הפכה פירלי לחברה הראשונה אשר פיתחה טכנולוגיה המעצימה את חוזקם של האותות העוברים על גבי הסיבים האופטיים, המהווים את חוט השדרה של האינטרנט. ב-1999 רכשה חברת סיסקו תמורת 2.15 מיליארד דולר תמורת את פעילות כבלי הסיבים האופטיים של פירלי, ורכשה תמורת 100 מיליון דולר, נתח של 10% בשתי חטיבות המפתחות רכיבים לרשתות מהירות.
בשנות ה-90 הוקמה חברת בת שעסקה בנדל"ן ושירותי ניהול מבנים. זרוע הנדל"ן של הקבוצה הונפקה ביוני 2002, עם שווי שוק של כמיליארד אירו. בספטמבר 2007 רכשה חברת הנדל"ן הישראלית אלוני חץ נתח של כ-4% בחברת הנדל"ן של פירלי.
ב-1998 הקימה החברה מפעל חדש בברזיל בהשקעה של 180 מיליון דולר.
ביוני 1999, זכתה חטיבת כבלי התקשורת של פירלי במכרז של חברת מד-1 להנחת כבל תקשורת לאורך חופי ישראל.
בספטמבר 2000 רכשה חברת קורנינג, היצרנית הגדולה בעולם של כבלי סיב אופטי, את חטיבת הרכיבים האופטיים של פירלי תמורת 3.6 מיליארד דולר. בדצמבר 2000 הופרדה החטיבה לייצור כבלים של פירלי מחטיבת המערכות. חטיבה זו נמכרה  לבנק ההשקעות גולדמן סאקס, תמורת 1.7 מיליארד דולר ב-2005.
ביולי 2001 רכשה פירלי את השליטה בחברת המחשבים אוליבטי, שהייתה בעלת השליטה בחברת התקשורת הלאומית של איטליה - טלקום איטליה. חודשיים אחר כך נעשה ניסיון למזג את שלוש החברות לחברה אחת. במאי 2003 מוזגו טלקום איטליה ואוליבטי. פירלי מכרה את מניותיה בחברה הממוזגת ב-2007.
ב-2002 החל ייצור של ביגוד, שעונים ומשקפיים תחת המותג פירלי.
באוגוסט 2008 גייסה חברת ההזנק הישראלית סייאופטיקס מפירלי 20 מיליון דולר, והתמזגה עם חברה-בת שלה. סייאופטיקס הייתה חברה ישראלית שנוסדה ב-1999 ופיתחה רכיבים לרשתות כבלים אופטיות, בין המשקיעים בחברה היו קרן הון הסיכון BRM והמיליארדר ג'ורג' סורוס. בינואר 2011 רכשה קרן JVP את חלקה של פרילי בחברה, ושלוש שנים אחר כך מכרה אותה תמורת 400 מיליון דולר.
במרץ 2015, רכשה חברת "כמצ'יינה", תמורת 7.1 מיליארד אירו, את "פירלי".
ספורט מוטורי

פירלי זכתה לראשונה להצלחה בתחרות ספורט מוטורי בשנת 1907, כאשר הנסיך האיטלקי סקיפיון בורגזה הגיע ראשון במירוץ פקינג-פריז, שנערך לאורך 15,000 ק"מ ו-60 ימים, ברכב עם צמיגים של החברה.
פירלי השתתפה כאחת מספקיות הצמיגים בתחרויות פורמולה 1 בשנות ה-50 ובשנות ה-80 של המאה ה-20. בשנת 2011 הפכה פירלי לספקית הצמיגים הבלעדית בסדרה, לאחר שהחליפה את חברת ברידג'סטון. החברה פיתחה צמיגים חדשים לפי דרישות הקבוצות המשתתפות בפורמולה 1.
מאז שנת 2007 פירלי היא גם ספקית הצמיגים הבלעדית במרוצי האופנועים של אליפות הסופרבייק העולמית.
במהלך השנים הייתה פירלי שותפה גם למרוצי ראלי, ומ-2008 עד 2010 אף הייתה ספקית הצמיגים היחידה.
פולטת שכבת זרע

בהלכה, פולטת שכבת זרע היא אישה שיוצאת מנרתיקה שכבת זרע לאחר קיום יחסי אישות, שמחילה עליה טומאה למשך יום אחד, כטומאת בעל קרי. ישנה מחלוקת תנאים למשך כמה זמן הזרע הנפלט נחשב עדיין כ"זרע" שראוי להזריע, יש אומרים יממה וחצי, ויש אומרים שלוש יממות, ויש דעות נוספות.
אחת המשמעויות העיקריות לדין של פולטת שכבת זרע היא לעניין סתירת מניין שבעה נקיים שאותם סופרת זבה גדולה. וכיוון שכיום, לאחר חומרת רבי זירא, ההלכה היא שכל אשה צריכה להחשיב עצמה כספק זבה, דין זה נעשה רלוונטי עבור כל אשה הטמאה טומאת נידה.
משמעות הלכתית נוספת לדין זה היא עליית נשים להר הבית, שכן מקובל להורות שאסור לבעל קרי ולפולטת שכבת זרע לעלות להר הבית. גברים בעלי קרי יכולים להיטהר בטבילה במקווה בלבד, אך נשים צריכות בנוסף לכך להמתין שתיפסק פליטת הזרע, ורק לאחר מכן יכולות הן לטבול במקווה ולהיטהר. בשל הלכה זו נשים נשואות רבות נמנעות מעלייה להר הבית.
מקור במקרא ובמשנה

בפרשת יתרו שבספר שמות, לאחר ציוויו של הקב"ה למשה רבנו לקדש את בני ישראל ולהכין אותם לקבלת התורה, נאמר בפסוק: ”וַיֹּאמֶר אֶל הָעָם הֱיוּ נְכֹנִים לִשְׁלֹשֶׁת יָמִים אַל תִּגְּשׁוּ אֶל אִשָּׁה”. על פי התלמוד במסכת שבת, קבלת התורה הייתה בשבת, והציווי נאמר ביום רביעי לפי דעת רבי יוסי, או ביום חמישי לפי דעת שאר החכמים. ביום זה הוא אסר עליהם לקיים יחסי אישות עם נשותיהם, כדי שבשבת, היום בו עתידה התורה להינתן, תהיינה הנשים טהורות לקבלת התורה. מכאן למדו חז"ל כי פולטת שכבת זרע בתוך שלושה ימים אחרי קיום יחסים, טמאה.
מנין לפולטת שכבת זרע ביום השלישי שהיא טמאה? שנאמר היו נכונים לשלשת ימים
בברייתא מפורשות שלוש דעות אודות דין זה: ”ת"ר פולטת שכבת זרע ביום השלישי טהורה דברי רבי אלעזר בן עזריה, רבי ישמעאל אומר: פעמים שהן ד' עונות, פעמים שהן ה' עונות, פעמים שהן ו' עונות. רבי עקיבא אומר: לעולם ה', ואם יצאתה מקצת עונה ראשונה - נותנין לה מקצת עונה ששית”.
בבית מדרשו של רב פפא פירשו החכמים את המשנה. רבי אלעזר בן עזריה סבור כי האזהרה ניתנה ביום חמישי, ובשלושת הימים ניתן למנות גם את היום שבו ניתנה האזהרה, על פי הכלל מקצת היום ככולו, וגם את יום השבת, על פי הכלל הנ"ל, וממילא נראה שהפולטת ביום השלישי, לאחר שכבר עברו יומיים - טהורה. רבי ישמעאל סבור גם הוא שמקצת היום ככולו, אלא שהוא סבור שהאזהרה ניתנה ביום רביעי, והכלל הוא שהפולטת ביום השלישי טמאה, ורק הפולטת ביום הרביעי טהורה. לעומת זאת, רבי עקיבא סבור שהאיסור אינו נקבע לפי מספר הימים אלא לפי מספר ה"עונות" (עונה היא יום או לילה), ולאחר חמש עונות, האשה אינה מטמאה יותר. לפי כל הדעות, הנשים טבלו בליל שבת, מכיוון שבליל שבת כבר עבר הזמן שבו אם האישה פולטת זרע היא טמאה.
בהמשך הגמרא מובאת פסיקה הלכתית: "זו דברי רבי ישמעאל ורבי עקיבא, אבל חכמים אומרים: שש עונות שלמות בעינן [=צריכים אנו]". ויש גורסים "שלוש עונות שלמות בעינן". ממחלוקת גרסאות זו נובעת המחלוקת ההלכתית להלן.
מחלוקת האמוראים בעניין סתירת שבעה נקיים > מחלוקת רמי בר חמא ורבא

במסכת נידה מובא דיון בין רמי בר חמא ורבא, האם דינה של אישה שפלטה שכבת זרע שווה לאישה שראתה דם זיבה שסותרת את ספירת השבעה נקיים, צדדי הספק הם האם הטומאה שחלה עליה היא משום שהזרע יצא מגופה והריהו מטמא אותה באותו אופן שהוא מטמא זכר שיצאה מגופו שכבת זרע שהוא טמא טומאת ערב, או שמא הטומאה שחלה עליה הוא רק מדין טומאת מגע, על ידי נגיעת השכבת הזרע בגופה, ואין בכוח טומאה זו לסתור את ספירת הנקיים:
בעי רמי בר חמא: פולטת שכבת זרע מהו שתסתור בזיבה? רואה היתה וסותרת או דילמא נוגעת היתה ולא סתרה?
רבא הקשה על שאלת רמי בר חמא: מחד לא ניתן לטעון שתסתור בראיית הזרע את כל שבעת הנקיים, כי אפילו הבעל עצמו שיצאה שכבת זרע מגופו אינו סותר את כל שבעת הנקיים. מאידך, לא ניתן לומר שראיית הזרע תסתור רק יום אחד, שהרי אמרה התורה "ואחר תטהר" - שלא טומאה מפסקת ביניהם. אך חכמי התלמוד דחו את דבריו של רבא, והביאו ראיה מזב שסותר יום אחד אף על פי שגם בו נאמר שאסור שתהא טומאה מפסקת בין שבעת הנקיים לטהרתו.
לעומת זאת, בהמשך המסכת נכתב כי פולטת שכבת זרע מטמאה מדין "רואה" ולא מדין נוגעת, לדעת רוב החכמים. בברייתא, למדו זאת מהפסוק ”וְאִשָּׁה כִּי תִהְיֶה זָבָה, דָּם יִהְיֶה זֹבָהּ בִּבְשָׂרָהּ”. המילים "דם יהיה זובה בבשרה" נראים מיותרים לכאורה, ומכאן למד בברייתא כי גם כאשר הדם הוא בבשרה ולא יצא עדיין לחוץ הוא גורם לה טומאה. ” תנו רבנן בבשרה, מלמד שמטמאה בפנים כבחוץ. ואין לי אלא נדה, זבה מנין? תלמוד לומר זובה בבשרה. פולטת שכבת זרע מנין? תלמוד לומר "יהיה"”. מכאן נראה לכאורה, כי דינה של הפולטת שווה לדם נידה, שאינו נטמא מדין טומאת מגע שאינו קיים על ידי נגיעה במקום "בית הסתרים" הנחשב כחלק הפנימי של הגוף, אלא מדין ראייה הדומה לראיית דם נידה.
מחלוקת הראשונים בעניין סתירת שבעת הנקיים > דעת הראב"ד

לדעת הראב"ד, דין זה שפולטת שכבת זרע סותרת את ספירת שבעת הנקיים קיים רק ביחס לדיני טומאה וטהרה לעניין אכילת קדשים ותרומה וכניסה למקום המקדש, אך לעניין טהרת האשה לבעלה אין משמעות לפליטה זו. אולם הגישה המקובלת לפי רוב הראשונים היא שדין טומאה זו נאמר גם ביחס להלכות טהרת המשפחה, ולכן זבה הפולטת שכבת זרע סותרת את מניין שבעת הנקיים שצריכה לספור כדי להטהר לבעלה.
מחלוקת הראשונים בעניין סתירת שבעת הנקיים > הסוברים שמשך הפליטה שלוש עונות

לדעת רבנו חננאל, המאירי, ורבים בדעת הרמב"ם, להלכה משך הפליטה הוא שלוש עונות, כלומר יממה וחצי. ממילא, ניתן להתחיל לספור שבעה נקיים לאחר שיעברו 36 שעות מקיום היחסים, כלומר החל מהיום השלישי.
מחלוקת הראשונים בעניין סתירת שבעת הנקיים > הסוברים שמשך הפליטה שש עונות

לדעת הרוקח, התרומה, הרא"ש, המרדכי ושולחן ערוך להלכה משך הפליטה הוא שש עונות, ולכן את שבעת הנקיים תוכל להתחיל לספור רק לאחר שיעברו 72 שעות מקיום היחסים, כלומר החל מהיום החמישי.
מחלוקת הראשונים בעניין סתירת שבעת הנקיים > אחרי חומרת רבי זירא

כיוון שמאז ימי האמוראים כל אשה נידה צריכה להתייחס לעצמה כאל ספק זבה, משום חומרת רבי זירא, נפסק להלכה שכל אשה צריכה להמתין לפחות שלוש יממות תמימות לפני תחילת ספירת שבעת הנקיים, ובפועל, המשמעות היא שיש להמתין ארבע יממות (כיוון שהיממה השלישית מסתיימת במהלך היום ולא בדיוק בסופו).
אמנם, דעתו של רבי אליעזר ממיץ היא שאין פולטת שכבת זרע צריכה להמתין לפני תחילת שבעת הנקיים מחמת חומרא דרבי זירא, ורק כאשר הצורך שלה בשבעה נקיים נובע מחמת תקנת רבי בשדות. בפועל, לדעתו, צריכה אשה להמתין מחמת חשש פליטת זרע רק במקרה שהאשה ראתה דם במשך 3 ימים בדיוק, כיוון שבראייה של יום או יומיים - לא תיקן רבי לשבת שבעה נקיים, ובראייה שנמשכת יותר מעל 3 ימים - כבר עברו שש עונות מאז התשמיש. ברם, אם אירע שאשה שימשה בעודה נדה, אף לדעתו יש להמתין שש עונות משום פליטת זרע.
בדומה לכך, כתב רבי יחזקאל לנדא בדעת הרי"ף, הרמב"ם והגאונים, שדין פולטת לא הוחל על חומרת רבי זירא. (אך הוא עצמו סבר שאין לסמוך על כך למעשה).
ברם, כאמור, אין שיטות אלו מקובלות על דעתם של מחבר השולחן ערוך ורוב פוסקי ההלכה.
מחלוקת הראשונים בעניין סתירת שבעת הנקיים > מנהג החומרה באשכנז מאז סוף תקופת הראשונים

באשכנז נהגו להמתין ארבע יממות שלמות, כך שאת ההפסק ניתן לעשות בסיום היום החמישי לתחילת ראיית הדם. הטעם שניתן למנהג נעוץ בחשש למקרה בו קיום היחסים היה בין השמשות, במקרה כזה עלולים בני הזוג לשייך את התשמיש ליום הקודם, ולהתחיל למנות 7 נקיים לאחר שלושה ימים שלמים, בעוד שעל פי ההלכה זמן זה נחשב לספק לילה. בנוסף נהגו באשכנז, למנות את העונות מזמן ראיית הדם גם אם לא שימשו בימים שקדמו לראיית הדם, וזאת על מנת להימנע מבלבולים.
עניין נוסף בו מחמירים בני אשכנז בהקשר זה הוא שטיפה של שאריות הזרע: רוב הראשונים והשולחן ערוך פוסקים שהאשה יכולה לנקות את שאריות הזרע, על ידי שטיפה וניגוב, ובכך להיפטר מחובת ההמתנה לפני ספירת 7 נקיים. הרמ"א, לעומתם, פוסק שאין מספיק בקיאות בימינו כיצד יש לבצע שטיפה זו, ולכן אין לסמוך על ניקיון שאריות הזרע, אלא יש להמתין בכל מקרה 4 יממות שלמות מזמן ראיית הדם, ורק לאחריהן ניתן לקיים הפסק טהרה ולספור שבעה נקיים.
מחלוקת הראשונים בעניין סתירת שבעת הנקיים > מנהג אוסטרייך למנות שישה או שבעה ימים לפני הספירה

במספר ראשונים מובא תיעוד לכך שבאוסטרייך (אוסטריה) נוהגות הנשים להמתין שישה או שבעה ימים בטרם תתחלנה לספור שבעה נקיים. הרמב"ם יצא כנגד מנהג זה וכתב:
זה שתמצא במקצת המקומות שהנדה יושבת שבעת ימים בנדתה אף ע"פ שלא ראתה דם אלא יום אחד ואחר השבעה תשב שבעת ימים נקיים אין זה מנהג אלא טעות הוא ממי שהורה להם כך, ואין ראוי לפנות לדבר זה כלל
פונקציית הפסד

פונקציית הפסד (באנגלית: Loss function) או פונקציית עלות (באנגלית: Cost function) היא פונקציה הממפה מאורע או ערכים של משתנה אחד או יותר למספר ממשי המייצג "עלות" של מאורע. בבעיות אופטימיזציה מנסים למזער את פונקציית ההפסד. פונקציות הפסד או עלות נמצאות בשימוש נרחב במגוון תחומים בהם אופטימיזציה מתמטית, סטטיסטיקה, אקונומטריקה, תורת ההחלטות ולמידת מכונה. בתחומים מסוימים מתייחסים לפונקציית מטרה שעשויה להיות פונקציית הפסד או הפונקציה הנגדית שלה שאותה רוצים למקסם (למשל פונקציית תועלת ופונקציית כשירות).
בסטטיסטיקה נעשה שימוש בפונקציית הפסד באמידת פרמטרים, כשפונקציית ההפסד אומדת את הסתברות המאורע של תצפיות הנתונים על פי הפרמטרים הנאמדים.
דוגמאות > חרטה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
דוגמאות > פונקציה ריבועית

| --- | --- |
 :  ראו גם – טעות ריבועית ממוצעת
שימוש בפונקציית הפסד ריבועית נפוץ בין היתר בבעיות רגרסיה ליניארית למשל בשיטת הריבועים הפחותים. אחד היתרונות של פונקציה ריבועית ביחס לפונקציות הפסד אחרות הוא הסימטריות שלה - שגיאה של הערכה מעל המטרה או מתחת למטרה יתנו הפסד דומה.
כאשר ערך המטרה הוא t ניתן להציג פונקציית הפסד ריבועית כך:
כאשר C הוא קבוע (שאותו אפשר גם להגדיר כאחד).
דוגמאות > פונקציית הפסד 0-1

בסטטיסטיקה ובתורת ההחלטות אחת מפונקציות ההפסד המוכרות היא פונקציית הפסד 0-1:
כאשר  I הוא פונקציה מציינת.
דוגמאות > Hinge

אחת מפונקציות ההפסד הנפוצות בלמידת מכונה היא פונקציית הפסד Hinge המוגדרת:
כאשר  \ t=\pm 1 מייצג את המטרה, ו  \ y הוא הפרדיקציה.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מתמטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורמולה 1 עונת 1957

| --- | --- |

חואן מנואל פנג'יו זכה באליפות בפעם החמישית
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  13 בינואר 1957
 תאריך סיום:  8 בספטמבר 1957
 מספר עונה:  8
 מספר מרוצים בעונה:  8
 זוכה באליפות הנהגים:  חואן מנואל פנג'יו
 נקודות הנהג הזוכה:  40 (46)
 → פורמולה 1 עונת 1956 פורמולה 1 עונת 1958 ← 
פיטר קולינס, חואן מנואל פנג'יו ומייק הות'ורן על הפודיום בגרנד פרי גרמניה
עונת 1957 היא העונה השמינית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). שמונה מרוצים התקיימו במהלך העונה - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית ושישה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. חואן מנואל פנג'יו, שעבר לנהתחרות בקבוצת מזארטי, זכה בתואר בפעם הרביעית ברציפות.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה גרנד פרי ארגנטינה | 13 בינואר | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה סטירלינג מוס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה מזארטי |
| 2 | מונקו גרנד פרי מונקו | 19 במאי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה מזארטי |
| 3 | ארצות הברית (48 כוכבים) אינדינפוליס 500 | 30 במאי | ארצות הברית (48 כוכבים) פט אוקונור | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ים רת'מן | ארצות הברית (48 כוכבים) סאם הנקס | ארצות הברית (48 כוכבים) אפרלי-אופנהאוזר |
| 4 | צרפת גרנד פרי צרפת | 7 ביולי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה לואיג'י מוסו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה מזארטי |
| 5 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | 20 ביולי | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה טוני ברוקס בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה ונוול |
| 6 | גרמניה המערבית גרנד פרי גרמניה | 4 באוגוסט | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | איטליה מזארטי |
| 7 | איטליה גרנד פרי פסקארה | 18 באוגוסט | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה ונוול |
| 8 | איטליה גרנד פרי איטליה | 8 בספטמבר | בריטניה סטיוארט לואיס-אוונס | בריטניה טוי ברוקס | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה ונוול |
תקציר העונה

חואן מנואל פנג'יו, שזכה באליפות בעונה הקודמת, שב להתחרות עבור מזארטי. בהיעדרו קבוצת פרארי לא הצליחה לנצח אף מרוץ במהלך העונה. בנוסף, במהלך העונה איבדה הקבוצה שני נהגים: יוג'ין קסטלוטי ואלפונסו דה-פורטגו, שנהרגו בתאונות במהלך מרוצים. המתחרה המרכזי של פנג'יו על התואר היה סטירלינג מוס, שעזב את מזארטי ועבר להתחרות עבור וונוול. פנג'יו ניצח ארבעה מרוצים וזכה באליפות הרביעית ברציפות והחמישית בקריירה.
מלחמת סיני גרמה לעלייה במחירי הדלק באירופה. הדבר השפיע גם על לוח המרוצים המתוכנן בעונה. הגרנד פרי ההולנדי, הבלגי והספרדי, שתוכננו כחלק מתוכנית המרוצים לעונה, בוטלו עקב עליית מחירי הדלק.
בסיום העונה הודיע פנג'יו על פרישתו מהאליפות. גם קבוצת מזארטי סיימה את פעילותה עקב קשיים פיננסיים.
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ, במידה ויותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, מחולקת הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון 5 התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| נקודות | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 |
דירוג האליפות > דירוג הנהגים

הטבלה כוללת רק נהגים שצברו נקודות במהלך העונה
| מיקום | נהג | ארגנטינה | מונקו | ארצות הברית (48 כוכבים) | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | איטליה | איטליה | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | 1 | 1 |  | 1 | פרש | 1 | 2 | (2) | 40 (46) |
| 2 | בריטניה סטירלינג מוס | 8 | פרש |  |  | 1† / פרש† | 5 | 1 | 1 | 25 |
| 3 | איטליה לואיג'י מוסו | פרש |  |  | 2 | 2 | 4 | פרש | 8 | 16 |
| 4 | בריטניה מייק הות'ורן | פרש | פרש† / פרש |  | 4 | 3 | 2 |  | 6 | 13 |
| 5 | בריטניה טוני ברוקס |  | 2 |  |  | 1† / ה† | 9 | פרש | 7 | 11 |
| 6 | ארצות הברית (48 כוכבים) מסטן גריגורי |  | 3 |  |  |  | 8 | 4 | 4 | 10 |
| 7 | ארצות הברית (48 כוכבים) הרי של | 4 | פרש† / פרש |  | 5 | פרש | 7 | 3 | 5† / פרש | 10 |
| 8 | ארצות הברית (48 כוכבים) סאם הנקס |  |  | 1 |  |  |  |  |  | 8 |
| 9 | בריטניה פיטר קולינס | 6† / פרש | פרש |  | 3 | פרש / 4†‡ | 3 |  | פרש | 8 |
| 10 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ים רת'מן |  |  | 2 |  |  |  |  |  | 7 |
| 11 | צרפת ז'אן ברה | 2 |  |  | 6 | פרש | 6 | פרש | פרש | 6 |
| 12 | בריטניה סטיוארט לואיס-אוונס |  | 4 |  | פרש | 7 | פרש | 5 | פרש | 5 |
| 13 | צרפת מוריס טריטגננט |  | 5 |  | פרש | 4† |  |  |  | 5 |
| 14 | גרמניה המערבית וולפגנג פון טריפס | 6† | פרש† |  |  |  |  |  | 3 | 4 |
| 15 | ארגנטינה קרלוס מנדיטגוי | 3 | פרש |  | פרש | פרש |  |  |  | 4 |
| 16 | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'ימי בראיין |  |  | 3 |  |  |  |  |  | 4 |
| 17 | ארצות הברית (48 כוכבים) פול רוסו |  |  | 4 |  |  |  |  |  | 3 |
| 18 | בריטניה רוי סלוודורי |  | DNQ |  | פרש | 5 |  | פרש |  | 2 |
| 19 | ארצות הברית (48 כוכבים) אנדי לינדן |  |  | 5 |  |  |  |  |  | 2 |
| 20 | איטליה ג'יורג'ו סקארלטי |  | פרש† |  |  |  | 10 | 6 | 5† | 1 |
| 21 | ספרד (1945-1977) אלפונסו דה-פורטגו | 5† |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
| 22 | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | 5† |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
| מיקום | נהג | ארגנטינה | מונקו | ארצות הברית (48 כוכבים) | צרפת | בריטניה | גרמניה המערבית | איטליה | איטליה | נקודות |
רכבי קבוצת מזארטי לפני הזינוק לגרנד פרי הבריטי
פורמולה 1 עונת 1955

| --- | --- |

חואן מנואל פנג'יו במכונית המרצדס W196 עמה זכה באליפות
 סוג תחרות:  מרוץ מכוניות
 תאריך התחלה:  16 בינואר 1955
 תאריך סיום:  11 בספטמבר 1955
 מספר עונה:  6
 מספר מרוצים בעונה:  7
 זוכה באליפות הנהגים:  חואן מנואל פנג'יו
 נקודות הנהג הזוכה:  40 (41)
 → פורמולה 1 עונת 1954 פורמולה 1 עונת 1956 ← 
עונת 1955 היא העונה השישית בה התקיימה אליפות הפורמולה 1 שאורגנה על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). מספר המרוצים בעונה צומצם לשבעה - מרוץ בארגנטינה, מרוץ האינדינפוליס 500, שהתקיים בארצות הברית וחמישה מרוצי פורמולה ברחבי אירופה. קבוצת מרצדס הייתה דומיננטית בעונה ונהגיה ניצחו חמישה מתוך שבעת המרוצים. חואן מנואל פנג'יו, ניצח ארבעה מרוצים וזכה בתואר האליפות בפעם השנייה ברציפות. למרות ההצלחה בסיום העונה הודיעה הקבוצה על פרישתה מהתחרות.
המרוצים בעונה

|  | מרוץ | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח | יצרן |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה גרנד פרי ארגנטינה | 16 בינואר | ארגנטינה חוסה פרוילאן גונזלס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 2 | מונקו גרנד פרי מונקו | 22 במאי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | צרפת מוריס טריטגננט | איטליה פרארי |
| 3 | ארצות הברית (48 כוכבים) אינדינפוליס 500 | 30 במאי | ארצות הברית (48 כוכבים) ג'רי הוייט | ארצות הברית (48 כוכבים) ביל ווקוביץ' | ארצות הברית (48 כוכבים) בוב סוויקרט | ארצות הברית (48 כוכבים) אופנהאוזר-קרטיס קראפט |
| 4 | בלגיה גרנד פרי בלגיה | 5 ביוני | איטליה יוג'ין קסטלוטי | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 5 | הולנד גרנד פרי הולנד | 19 ביוני | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | ארגנטינה רוברטו מיירס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
| 6 | בריטניה גרנד פרי בריטניה | 16 ביולי | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה סטירלינג מוס | בריטניה סטירלינג מוס | גרמניה המערבית מרצדס |
| 7 | איטליה גרנד פרי איטליה | 11 בספטמבר | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | בריטניה סטירלינג מוס | ארגנטינה חואן מנואל פנג'יו | גרמניה המערבית מרצדס |
תקציר העונה

קבוצת מרצדס הייתה דומיננטית במהלך העונה וניצחה חמישה מתוך שבעת המרוצים. פרארי הצליחה לנצח בגרנד פרי מונקו לאחר ששלושת רכבי מרצדס נאלצו לפרוש במהלך המרוץ. אלברטו אסקרי, נהגה של קבוצת לנצ'יה, התרסק עם רכבו לתוך הנמל, אך יצא מהתאונה ללא פגיעה. ארבעה ימים לאחר מכן נהרג אסקרי בתאונה שאירעה בעת שערך נסיעת מבחן על המסלול במונזה.
אסון הלה מאן בו נהרג נהג המרוצים פייר לאבק יחד עם 83 צופים הוביל לביטול המרוצים המתוכננים בצרפת, גרמניה, ספרד ושווייץ. האירוע הקשה הוביל לפרישתה של מרצדס מהתחרות, פרישה שנמשכה עד לעונת 2010.
מלבד מותו של אסקרי במהלך העונה נהרג גם מריו אלבורטי שנפגע בתאונה במהלך מרוץ בצרפת, מרוץ שלא נכלל בסבב האליפות. מרוץ האינדיאנפוליס 500 גבה שני קורבנות נוספים - מני איולו, שנהרג במהלך אימון לקראת המרוץ וביל ווקוביץ', שנהרג במהלך המרוץ עצמו.
דירוג האליפות > שיטת הניקוד

הנקודות בכל מרוץ הוענקו לנהגים שסיימו באחד מחמשת המקומות הראשונים. הניקוד ניתן בהתאם למופיע בטבלה. בנוסף, ניתנה נקודת בונוס לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה בכל מרוץ.  אם יותר מנהג אחד קבע את זמן ההקפה המהירה ביותר, חולקה הנקודה באופן שווה בין כל הנהגים שקבעו את ההישג. נהגים שחלקו רכב במהלך מרוץ, קיבלו מחצית מהנקודות, כל אחד. בחישוב נקודות האליפות הובאו בחשבון חמש התוצאות הטובות ביותר בלבד. הנקודות המופיעות בסוגריים כוללות את סך הנקודות שהושגו בעונה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| נקודות | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 |