stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'יגמונד ראקוצי
קורות חייו

ז'יגמונד ראקוצי היה בנו של יאנוש ראקוצי, אציל זוטר בעל אדמות בהונגריה העליונה. הוא התחיל קריירה צבאית כנושא כלים של גאבור פרייני משארושפטק. אחרי מותו של פרייני ב-1567, שירת ז'יגמונד ראקוצי במבצרים אגר וסנדרה (Szendrő). לשכת האוצר המלכותית פיצתה אותו על השכר שלא שולם לו והעניקה לו מספר אחוזות. ב-1580 קיבל את אחוזת סרנץ' שבה מוצר ושווק יין טוקאי.
בתור אפוטרופוס על בניו הקטינים של אנדראש מגוצ'י קיבל ראקוצי את אחוזות הנפטר והתחתן ב-1587 עם האלמנה, יודית אלאגי.
ב-29 ביוני 1588 הוא התמנה למפקד (קפטן) של ממצודת אגר. ב-28 באוגוסט העניק הקיסר רודולף השני, שכיהן גם כמלך הונגריה (בחלק ממנה שלא נכבש על ידי הטורקים), לראקוצי את התואר ברון. ראקוצי התפרסם במיוחד כשב-8 באוקטובר 1588 הצליח להביס את הכוחות המאוחדים של שלושה ביים עות'מאנים על יד סיקסו (Szikszó). הוא סייע לכומר קלוויניסטי בשם גאשפאר קארוי לפרסם תרגום להונגרית של כתבי הקודש, כולל התנ"ך, מהדורה הידועה כ"ביבליה מויז'וי". בשנת 1590 או 1591 ויתר ראקוצי על התפקיד הפיקודי (קפטן) מכיוון שהאוצר המלכותי לא סיפק לו מספיק משאבים על מנת לתחזק את המבצר.
כשב-1593 פרצה המלחמה הטורקית הארוכה למשך עשור של קרבות הצטיין ראקוצי כמפקד מצליח.
ז'יגמונד ראקוצי המשיך להלוות כספים לאוצר המלכותי שאישר לו בתמורה לקבל אחוזות חדשות. אולם אחוזותיו הפכו במהרה מטרה לפשיטות של טטרים או של שכירי חרב שהתקוממו, במיוחד אחרי 1599.
אחרי שנת 1602 ניסתה לשכת האוצר כמה פעמים להפקיע את אחוזותיו. בגלל התקף צינית, נסוג לאדמותיו בסמוך לגבול הונגריה - פולין. אחרי המרד של אישטוואן בוצ'קאי באוקטובר 1604 נגד הקיסר רודולף, ניסה ז'יגמונד לתווך ולהשיג הסכם פשרה אולם כעבור חצי שנה הצטרף בעצמו לבוצ'קאי שמינה אותו ב-14 באוגוסט 1606 למושל טרנסילבניה עם סמכויות מוגבלות.
אף על פי שבצוואתו האחרונה, ציין בוצ'קאי את באלינט דרוגט (אנ') כיורשו בראש הנסיכות טרנסילבניה, ב-12 בפברואר 1607 הדיאטה הטרנסילבנית בחרה בז'יגמונד ראקוצי כנסיך טרנסילבניה. דרוגט ויתר על מועמדותו לתפקיד בעוד שגאבור באטורי יצא למאבק בראקוצי בעזרת ההיידוקים. על מנת למנוע פריצת מלחמת אזרחים ב-5 במרץ 1608 העדיף ז'יגמונד ראקוצי להתפטר לטובת גאבור באטרי. הוא חזר ל"הונגריה העליונה", שם ניסה לתפוס פיקוד על הצבא המלכותי באזור, אבל מת לפתע.
האחוזות הרבות והרחבות שצבר בחייו הפכו את צאצאיו לעשירי המגנאטים של ממלכת הונגריה.
קורות חייו > ילדות וצעירות

ז'יגמונד ראקוצי נולד ב-1544 בפלשוואדאס כבנם של האציל הזוטר יאנוש ראקוצי ושל ׁשׁרה לבית נמטי 
אביו, יאנוש, היה בעל אחוזות קטנות במחוזות אבאוי וזמפלן בהונגריה העליונה.  ב-1551 הוא היה סגן אישפאן של המחוז זמפלן.
ז'יגמונד הוזכר לראשונה בצ'רטר של אביו מ-22 בדצמבר 1550. במסמך זה קבל יאנוש ראקוצי נגד גאבור פֶרֵני (Perényi) הבעלים של שארושפטק
האב עמד על כך שבנו ילמד בבית ספר, כפי הזכיר אישטוואן מישקולצי צ'ויאק בהספד בהלווייתו.. אולם לפי ההיסטוריון אנדראש סאבו קרוב לוודאי למד ז'יגמונד בבתי הספר הפרוטסטנטים בשאיוסנטפטר ובשארושפטק.  
הוא למד קרוא וכתוב בלטינית, ונהג לקרוא בכתבי הקודש הנוצריים (ביבליה) וכן בכתבי ההיסטוריונים הרומאים עד סוף ימיו. אחרי מות אביו ב-1562 בחר ז'יגמונד בקריירה צבאית.
קורות חייו > הקריירה > ההתחלות

ז'יגמונד התחיל כנושא כליו של גאבור פרני האמיד בשרושפטק.. הוא היה לוחם בצבאו של לזרוס פוושוונדי, המפקד הראשי של הונגריה העליונהבעת המצור על טוקאי ב-1565.. אחרי מות פרני ב-1567 שירת ז'יגמונד ראקוצי במבצר אגר/. לפי כרוניקת משפחה מן המאה ה-17, ליווה ז'יגמונד בטרנסילבניה את גאשפר בקשי ולחם לצידו בקרב קרלסנטפאל. באותה שנה אומץ ז'יגמונד על ידי האלמנה יוליה ז'ולדוש שהורישה לו את היישובים צ'נייטה (Csenyéte), אירוטה וסקאצ'י.

בתאריך לא ידוע בין 1573 ל-1577 הועבר ז'יגמונד לשרת במבצר סנדרה (Szendrő)
.
כמפקד הכוחות ההונגריםלקח ז'יגמונד ראקוצי חלק בכמה מתקפות פתע על החיילים העות'מאנים ששהו במבצרים בסביבה.. למשל אחרי שהביי הטורקי מפילק (Fülek) שדד את היריד בסיקסו. 
ב- 11 בנובמבר 1577 איחדו ראקוצי וסגן הקפטן של קאשה (כיום קושיצה) באלינט פרפושטווארי את כוחותיהם והביסו את העות'מאנים הנסוגים בוואדנה.
ראקוצי ציין לעיתים קרובות במכתביו שהוא וחייליו לא קיבלו את משכורותיהם.כדי לפצותו על הסכומים שלא שולמו לו, הפקידה הקמרה המלכותית בידיו כמה אחוזות כמשכון..
הוא קיבל קודם בשנות ה-1570 המאוחרות קודם את פלשלנקה ושאיוסנטקיראי (כיום לנקה וקראל בסלובקיה). האחוזה סרנץ' מושכנה אצלו תמורת 4000 פלורינים.. סרנץ' נמצאה על יד אזור היין של טוקאי, מה שאיפשר לז'יגמונד ראקוצי לסחור ביין. 

עד שנות ה-1580 המאוחרות עסקים אלה הפכו אותו לאדם אמיד.. הוא בנה לעצמו טירה חדשה בסרנץ', שהייתה למרכז אחוזותיו. 

גם מעמדו בקרב בני עמו עלה. האצילים הקטנים התחילו לראות בו את מגנם המוכשר.
מלך הונגריה, הקיסר רודולף השני
הטיל עליו את גביית המס  המיוחד של שני הפלורינים מאיכרי המחוז גמר (ב-1582) והמחוז בורשוד (ב-1584). ראקוצי התמנה לקפטן של סנדרה. באותה תקופרה כמו רוב השועים בהונגריה העליונה עבר ז'יגמונד ראקוצי מלותרניזם לקלוויניזם
ב-1587 על ערש דוויי מינה גאשפר מגוצ'י את ז'יגמונד ראקוצי כאפוטרופוס על בניו של אחיינו, אנדראש מגוצ'י. שנפטר בקיץ 1586. בניו היתומים ירשו אחוזות גדולות במחוזות ברג, ספש וטורנה..
ב-25 במאי 1587 במונקאץ' כתב ז'יגמונד ראקוצי שיר בהונגרית שבו שיבח את האל וביקש את חסותו.. בשיר הוא התייחס לחובתו להגן על היתומים ועל האלמנות.. לפני החודש הבא הוא נשא לאישה את אלמנות של אנדראק מגו'צי (אמו של חסוייו), יודית אלאג.. ראקוצי היה לנציג האצילים הזוטרים בוועד שהוקם ב-1588 לבקשת הדיאטה ההונגרית, במטרה לחדש את מנהל הכנסות המלך בהונגריה העליונה. חברי הוועד ביקרו בכל המרכזים החושבים של האזור, אולם הדו"ח שחיברו מצא אוזן קשבת בחצר המלכותית.
קורות חייו > הקריירה > מגנט

כאפוטרופוס על בני מאגוצ'י הקטינים וכבן זוג לאמם, השתלט ז'יגמונד על נכסיהם, כולל אחוזת מונקאץ'..  הוא העסיק "קנזים" שאספו מתיישבים לשם הקמת כפרים חדשים על אחוזותיו החדשות.. הוא השקיע את ההכנסות או בהענקת הלוואות לאוצר המלכות  או ברכישת אדמות נוספות
בהמלצת ארנסטהארכידוכס ארנסט מאוסטריה, אחי המלך, התמנה ז'יגמונד כקפטן המבצר אגר ב-1588.. הדיאטה דרשה עוד מ-1580 
את מינויו של אציל הונגרי בראש המבצר אגר..
ב-29 ביוני  הרוזן נוגרולה, המפקד על של הונגריה העליונה, נכח בכניסתו של ז'יגמונד ראקוצי בתפקיד..
לקריאה נוספת

Hangay, Zoltán - Erdély választott fejedelme: Rákóczi Zsigmond [Elected Prince of Transylvania: Sigismund Rákóczi]. Zrínyi Kiadó. 1987 ISBN 963-326-363-8. (נסיכים נבחרים של טרנסילבניה:ז'יגמונד ראקוצי)
Szabó, András. Rákóczi Zsigmond erdélyi fejedelem (1544-1608): Kiegészítések egy életrajzhoz [ז'יגמונד ראקוצי, נסיף טרנסילבניה (1544–1608): תוספות לביוגרפיה]". Történelmi Szemle 1986, (בהונגרית). 2: 341–350.
Trócsányi, Zsolt. "Rákóczi Zsigmond (Egy dinasztia születése) [Sigismund Rákóczi (The birth of a dynasty)]". In Dankó, Imre (ed.). A debreceni Déri Múzeum Évkönyve [Annual of the Déri Museum of Debrecen] (in Hungarian). Déri Múzeum. pp. 57–113.1979 ISSN 0133-8080.
(ז'יגמונד ראקוצי:לידה של שושלת) ב"שנתון המוזיאון דרי בדברצן" (בהונגרית), עמ' 57–113)
הערות שוליים

↑  הלחמה של שתי מלים:פלשה-ואדאס
↑  הלחמה של המלים:שארוק ופאטאק) שהשתלט על אחד מהכפרים שבבעלות ראקוצי, שייב. (Selyeb).
↑  הלחמה של שלוש מלים:שאיו-סנט פטר
↑  1986 Szabó עמ' 342
↑  1987 Hangay עמ' 16
↑  1987 Hangay עמ' 21
↑  הלחמה של המלים: קרֶלֶה+ סנט פּאל
↑  1986 Szabó עמ' 344
↑  1987 Hangay עמ' 37
↑  1987 Hangay עמ' 225
↑  1986 Szabó עמ' 344
↑  1986 Szabó עמ' 344
↑  1987 Hangay עמ' 225
↑  1987 Hangay עמ' 25
↑  1987 Hangay עמ' 27
↑  1987 Hangay עמ' 32
↑  הלחמה:פלשה+לנקה, כלומר לנקה עילית
↑  הלחמה של שאיו +סנט קיראי
↑  1987 Hangay עמ' 32
↑  1987 Hangay עמ' 33
↑  Trocsányi1979 עמ' 59
↑  1987 Hangay עמ' 33
↑  1987 Hangay עמ' 34
↑  1987 Hangay עמ' 36
↑  1987 Hangay עמ' 37
↑  1987 Hangay עמ' 36
↑  1987 Hangay עמ' 225
↑  1987 Hangay עמ' 77
↑  1986 Szabó עמ' 342
↑  1987 Hangay עמ' 37
↑  1986 Szabó עמ' 342
↑  Trocsányi1979 עמ' 60
↑  1986 Szabó עמ' 345
↑  1986 Szabó עמ' 342
↑  1986 Szabó עמ' 345
↑  1987 Hangay עמ' 45
↑  1987 Hangay עמ' 45
↑  1987 Hangay עמ' 37
↑  1987 Hangay עמ' 40
↑  1987 Hangay עמ' 62
↑  1987 Hangay עמ' 52-49
↑  1987 Hangay עמ' 49
↑  1987 Hangay עמ' 62
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810599126505606  BnF: cb122473395 (data)  GND: 119185148  ISNI: 0000 0001 0952 2137  LCCN: n88083037  VIAF: 8192259   WorldCat (עם VIAF): 8192259
נשים וילדים תחילה

הטביעה של אה"מ בירקנהד בה הנוהג 'נשים וילדים תחילה' התקיים וכל הנשים והילדים ניצלו - שנת 1852
נשים וילדים תחילה (באנגלית: Women and children first) הוא שמו של קוד מוסרי לפיו במצבי חירום ימיים (ובהשאלה, גם במצבי חירום אחרים כמו שרפה) יש לתת עדיפות להצלת נשים וילדים ורק לאחר מכן להצלת גברים. קוד זה, המכונה 'החוק הבלתי כתוב של הים', מהווה נורמה מוסרית אולם הוא אינו מוסדר בשום תקנה או חוק רשמי.
רקע היסטורי

ייתכן כי המושג 'נשים וילדים תחילה' נטבע לאחר טביעתה של אוניית הצי הבריטי, אה"מ בירקנהד בשנת 1852. ביום האסון, היו על האונייה 480 חיילים בריטים ובערך 26 ילדים ונשים. כאשר האונייה החלה לטבוע, הקולונל סיטון הורה לחיילים לעמוד בצד ולאפשר לילדים ולנשים להיכנס אל סירות ההצלה המעטות. לפי דיווחים, כאשר סיטון הבין כי חייליו עשויים לשחות אל סירות ההצלה שהחלו להתרחק מהאונייה השוקעת ולגרום לטביעתן, הוא שלף את חרבו והורה לחייליו לעמוד במקום ולאפשר לסירות להתרחק. כל החיילים פרט לשלושה נשמעו להוראות ורובם טבעו או נטרפו על ידי כרישים. מתוך 643 אנשים, רק 193 ניצלו וביניהם כל הילדים והנשים שהיו באונייה. לאחר אסון זה, נוהג 'נשים וילדים תחילה', קיבל את הכינוי "תרגולת בירקנהד" (Birkenhead Drill), והפך לאתוס. הסופר רודיארד קיפלינג שיבח ופיאר את תרגולת בירקנהד בשירו "Soldier an’ Sailor Too".
בשנת 1912 טבעה האונייה הבריטית טיטניק בצפון האוקיינוס האטלנטי. אירוע זה זכה לתשומת לב תקשורתית גדולה במיוחד, וסיפורים על אודות פינוי האונייה שימשו כדוגמה להתנהגות אבירית: במהלך הפינוי, קפטן האונייה, אדוארד סמית', הורה על קיום הנוהג 'נשים וילדים תחילה' לפיו לילדים ולנשים ניתנה עדיפות לתפוס מקום בסירות ההצלה, וקצינים ירו בגברים שלא צייתו לפקודה זו. שיעורי ההישרדות של הנשים והילדים היה גבוה פי שלושה מהגברים: 70% מהנשים ומהילדים שהיו על האונייה שרדו לעומת 20% גברים.
למרות האתוס שהתפתח סביב הקוד 'נשים וילדים תחילה', ניתוח סיסטמטי מראה כי באסונות ים, הנוהג 'כל אדם לעצמו' דומיננטי הרבה יותר מהנוהג 'נשים וילדים תחילה', וכי שיעורי ההישרדות של נשים וילדים באסונות ימיים קטנים הרבה יותר משיעורי ההישרדות של גברים. לדוגמה: כשהאונייה SS Arctic (אנ') טבעה בשנת 1854, רק 88 שרדו מתוך 400 נוסעים, וכל הנשים והילדים שהיו על הספינה מתו. במקביל, נמצא כי בתשע מתוך 18 התאונות היה לצוות יתרון על הנוסעים. הצוות בדרך כלל מקבל התרעה על התאונה מוקדם יותר, מכיר טוב יותר את הספינה ומנוסה יותר בים. צוותי הספינות הורכבו מרוב מוחלט של גברים, לכן, סיכויי ההישרדות של הצוותים גבוהים יותר משמעותית. באסון האונייה SS Arctic רק 24 נוסעים שרדו לעומת 61 חברי צוות.
מלחמת חרבות ברזל

בתחילת מלחמת חרבות ברזל נחטפו גברים, נשים וילדים. כחודש לאחר הלחימה התקיימה עסקת שחרור החטופים ישראל–חמאס. בעסקה זאת שוחררו מבין הישראלים נשים וילדים תחילה.
ניתוח ויישום

ההצדקה של הקוד המוסרי 'נשים וילדים תחילה' מתבססת ככל הנראה על ההנחה לפיה לגברים יש סיכוי גדול יותר לשרוד במצבים מסכני חיים זאת משום שהם בממוצע חזקים יותר מנשים. הישרדות עשויה להיות קשורה ביכולות פיזיות כמו ריצה מהירה יותר ומסת שריר גדולה יותר שיכולה להועיל בפינוי מכשולים מדרכי המילוט, וכן בתכונות מנטליות כמו אגרסיביות ותחרותיות שהן שכיחות יותר בקרב גברים.
מאז טביעת אוניית הטיטניק בשנת 1912 רווחת האמונה לפיה הקוד המוסרי 'נשים וילדים תחילה' מעניק יתרון לנשים ולילדים במצבי חירום ימיים על פני גברים, אולם ניתוח 18 אסונות ימיים שהתרחשו בין השנים 1852–2011 ובהם היו מעורבים 15,000 אנשים משלושים לאומים שונים מראה כי לנשים ולילדים יש חסרון לעומת גברים במצבי חירום ימיים ששורדים בשיעורים הרבה יותר גבוהים. מהנתונים עולה כי במקרי חירום ימיים רווחת יותר הנורמה לפיה 'כל אדם לעצמו' מאשר 'נשים וילדים תחילה': מתוך 18 אסונות ימיים, רק בשני אסונות (בטיטניק ובאה"מ בירקנהד) לנשים היה יתרון הישרדותי על פני גברים. ב-11 מקרים נמצא שלגברים היה יתרון הישרדותי, ובחמישה מקרים לא הייתה עדות ברורה להבדלי הישרדות בין גברים לנשים. מתוך 18 מקרים, רק בחמישה ניתנה ההוראה 'נשים וילדים תחילה'. נמצא כי 17.9% מהנשים שרדו לעומת 34.6% מהגברים. בנוסף נמצא כי לילדים יש את הסיכוי הנמוך ביותר לשרוד. עוד נמצא כי שיעורי הישרדותם של נשים וילדים עולים במצבי חירום בהם הקפטן מורה על הנוהג 'נשים וילדים תחילה'. עזרה של אנשים לאחרים לא מעידה בהכרח על ההעדפות האישיות שלהם. מחקרים מצאו כי אנשים מכפיפים את עצמם לנורמות אם הפרה של אותן הנורמות טומנת בחובה ענישה (לרבות ענישה מגורם שלישי (אנ') כמו גינוי מוסרי וחרם). בניגוד לאסונות אחרים (כמו פיגועי טרור, צונמי ורעידות אדמה) אסונות ימיים מאופיינים בנוכחותו של מנהיג, ולו יש את הכוח להכפיף את אנשי הצוות והנוסעים למרותו במצבי חירום. מבחינת חברתית, קיימת צפייה גדולה יותר מגברים לנהוג בגבורה ולעזור במצבי חירום, ומנשים קיימת הצפייה לטפל במצבים ארוכי טווח (לסעוד למשל). במצב בו עזרה לזולת עלולה להגדיל מאוד את הסיכוי למות – רבים עשויים להעדיף להציל את עצמם במקום לעזור לאחרים. ייתכן כי מעשי גבורה והקרבה של גברים באסונות ים היו תופעה רגילה במאה ה-19 ובתחילת מאה 20, בהם גורל הילדים והנשים הוכרע בידי הגברים, אולם עם עליית חברות שוויוניות, נשים יותר ויותר הצליחו לשרוד באסונות ים בזכות תושייתן שלהן.
כמו כן, ייתכן כי גורם הזמן משפיע על הנוהג 'נשים וילדים תחילה' במצבי חירום ימיים. בשנת 1915 טובעה אוניית לוסיטניה על ידי צוללת גרמנית. על אף הקריאה לפנות קודם נשים וילדים, הוראה זו לא מומשה, וההתנהגות לפיה 'כל אדם עצמו' הייתה דומיננטית. אונייה זו טבעה תוך 18 דקות בלבד, זאת לעומת זמן הטביעה של הטיטניק שארך שעתיים וארבעים דקות, ובה הנוהג התקיים.
בתרבות

בסרט טיטניק משנת 1997, מופיעות מספר סצנות המתייחסות לנוהג 'נשים וילדים תחילה'.
בפרק 'השרפה' (אנ') בסדרה סיינפלד, ג'ורג' קוסטנזה מבחין באש במהלך מסיבת יום הולדת, ונמלט מהמקום תוך כדי דחיפה של נשים קשישות וילדים שעומדים בדרכו. לאחר מכן, הוא נאלץ להתמודד עם גינוי מוסרי ולהצדיק את מעשיו.
בשיר "Idioteque" מהאלבום Kid A של להקת הרוק האלטרנטיבי האנגלית רדיוהד מתואר תרחיש סוף העולם ונאמר שעל הנשים והילדים להיכנס לבונקר ראשונים.
ראו גם

רב-חובל יורד עם ספינתו
מנהג הים
סופרארוגציה
אבירות
ארבעת קציני הדת
לקריאה נוספת

Robin Miskolcze, (2008) "Women & Children First: Nineteenth-Century Sea Narratives & American Identity." University of Nebraska Press Lincoln and London
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8  Elinder, Mikael, and Oscar Erixson. "Gender, social norms, and survival in maritime disasters." Proceedings of the National Academy of Sciences 109.33 (2012): 13220-13224
1 2  Women and Children First: The Origin of the Myth, Rupert Taylor, owlcation.com March 17, 2017
↑  The meaning and origin of the expression: Women and children first, The Phrase Finder
↑  Soldier and Salior Too (poem), audiobooksfree
↑   Five Minutes of History: The Birkenhead Disaster, The History Guy: Five Minutes of History
1 2 3  Women and children aren’t saved first, sciencenordic.com, August 1, 2012
↑  איתמר אייכנר, רוני גרין-שאולוב, הדר גיל-עד, יואב זיתון,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'הפנים והשמות: אלו 13 החטופים שחזרו לישראל בפעימה השנייה, באתר ynet, 25 בנובמבר 2023
↑  סער הס, חסן שעלאן, איתן גליקמן, יעל צ'כנובר, אילנה קוריאל,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'סוף סיוט השבי של 8 ישראלים: אלו המשוחררים | השמות והסיפורים, באתר ynet, 30 בנובמבר 2023
↑  Frey, Bruno S., David A. Savage, and Benno Torgler. "Interaction of natural survival instincts and internalized social norms exploring the Titanic and Lusitania disasters." Proceedings of the National Academy of Sciences 107.11 (2010): 4862-4865
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1970

| --- | --- |

האצטדיון בו נערכו משחקי תחרויות היחידים
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  2 בספטמבר 1970 – 13 בספטמבר 1970 (12 ימים) 
 מספר תחרות:  90 
 עיר מארחת:  ניו יורק
 אצטדיון:  מועדון הטניס וסט סייד
 זוכה:  גברים:קן רוזוול (אוסטרליה) נשים:מרגרט קורט (אוסטרליה) זוגות גברים:פייר בארת (צרפת)/ניקולה פיליץ' (יוגוסלביה) זוגות נשים:מרגרט קורט/ג'ודי טגארט-דלטון (אוסטרליה) זוגות מעורבים:מרגרט קורט (אוסטרליה)/מרטי ריסן (ארצות הברית)
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 1969 אליפות ארצות הברית הפתוחה 1971 ← 
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 1970 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי דשא ב"מועדון הטניס וסט סייד" בקווינס. התחרויות התחילו ב-2 בספטמבר והסתיימו ב-13 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-90 מאז ייסודה.
מרגרט קורט זכתה ב-3 תחרויות.
הפרסים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אירוע | אירוע | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| יחידים | גברים | $20,000 | $10,000 | $5,000 | $2,500 | $1,250 | $900 | $600 | $300 |
| יחידים | נשים | $7,500 | $3,750 | $1,750 | $1,250 | – | $625 | $400 | $150 |
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מרגרט קורט (אוסטרליה אוסטרליה), מנצחת תחרות 1962, 1965 ו-1969 ניצחה בתחרות
רוזמרי קזאלס (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה במשחק הגמר
ננסי ריצ'י (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
פרנסואז דיר (צרפת צרפת), הודחה ברבע הגמר
וירג'יניה וייד (בריטניה בריטניה), מנצחת תחרות 1968, הודחה בחצי הגמר
קרי מלוויל (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה ברבע הגמר
קרן קרנצ'קה (אוסטרליה אוסטרליה), לא השתתפה
ג'ודי טגארט-דלטון (אוסטרליה אוסטרליה), הודחה בסיבוב השלישי
מנצחת תחרות 1969 מרגרט קורט (אוסטרליה אוסטרליה) נפגשה במשחק הגמר עם רוזמרי קזאלס (ארצות הברית ארצות הברית) וניצחה ב-3 מערכות. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות צרפת הפתוחה. באותה שנה היא ניצחה גם באליפות צרפת הפתוחה, אליפות וימבלדון ואליפות אוסטרליה הפתוחה. בכך הוא זכה ב-4 אליפויות גראנד סלאם בתחרות גברים במהלך השנה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |  1 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   אוסטרליה הלן רוגלי |   אוסטרליה הלן רוגלי | 2 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   אוסטרליה הלן רוגלי |   אוסטרליה הלן רוגלי | 2 | 2 |   |   |   |  1 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  1 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  3 |   ארצות הברית ננסי ריצ'י | 1 | 3 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   ארצות הברית ננסי ריצ'י | 6 | 6 |   |   |   |  3 |   ארצות הברית ננסי ריצ'י | 1 | 3 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  3 |   ארצות הברית ננסי ריצ'י | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   אוסטרליה לסלי האנט |   אוסטרליה לסלי האנט | 4 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  1 |   אוסטרליה מרגרט קורט | 6 | 2 | 6 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  2 |   ארצות הברית רוזמרי קזאלס | 2 | 6 | 1 |
|   |  5 |   בריטניה וירג'יניה וייד | 5 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   צרפת פרנסואז דיר | 7 | 4 | 0 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   צרפת פרנסואז דיר | 7 | 4 | 0 |   |   |  5 |   בריטניה וירג'יניה וייד | 2 | 7 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  5 |   בריטניה וירג'יניה וייד | 2 | 7 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  2 |   ארצות הברית רוזמרי קזאלס | 6 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  6 |   אוסטרליה קרי מלוויל | 4 | 6 | 4 |   |   |  2 |   ארצות הברית רוזמרי קזאלס | 6 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  6 |   אוסטרליה קרי מלוויל | 4 | 6 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  2 |   ארצות הברית רוזמרי קזאלס | 6 | 4 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 61 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
ג'ון ניוקומב וטוני רוץ', (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
קן רוזוול ופרד סטולי, (אוסטרליה אוסטרליה), מנצחי תחרות 1969, הודחו בחצי הגמר
בוב יואיט ופרד מקמילן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו ברבע הגמר
איליה נסטסה ויון ציריאק (רומניה (1965-1989) רומניה), הודחו בסיבוב הראשון
טום אוקר (הולנד הולנד) ומרטי ריסן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בשמינית הגמר
רוד לייבר ורוי אמרסון, (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר
בוב לוץ וסטן סמית' (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1968, הודחו בשמינית הגמר
פייר בארת (צרפת צרפת) וניקולה פיליץ' (יוגוסלביה יוגוסלביה), ניצחו בתחרות
מנצחי תחרות 1969 קן רוזוול ופרד סטולי, (אוסטרליה אוסטרליה) הודחו בחצי הגמר. במשחק הגמר פייר ברתה (צרפת צרפת) וניקולה פיליץ' (יוגוסלביה יוגוסלביה) נפגשו עם רוד לייבר ורוי אמרסון, (אוסטרליה אוסטרליה) וניצחו ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 31 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מרגרט קורט וג'ודי טגארט-דלטון (אוסטרליה אוסטרליה), ניצחו בתחרות
רוזמרי קזאלס (ארצות הברית ארצות הברית) ווירג'יניה וייד (בריטניה בריטניה), הפסידו במשחק הגמר
.
פרנסואז דיר וגייל שריף (צרפת צרפת) הודחו בחצי הגמר
מזוג מנצחות 1969 דרלין הארד (ארצות הברית ארצות הברית) לא השתתפה בתחרות ופרנסואז דיר (צרפת צרפת שיחקה עם טניסאית אחרת. במשחק הגמר מרגרט קורט וג'ודי טגארט-דלטון (אוסטרליה אוסטרליה) נפגשו עם רוזמרי קזאלס (ארצות הברית ארצות הברית) ווירג'יניה וייד (בריטניה בריטניה) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 34 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
מרגרט קורט (אוסטרליה אוסטרליה) ומרטי ריסן (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1969, ניצחו בתחרות
אולגה מורוזובה ואלכס מטרוולי (ברית המועצות ברית המועצות), הודחו בסיבוב השני
ג'ודי טגארט-דלטון (אוסטרליה אוסטרליה) ופרד מקמילן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הפסידו במשחק הגמר
פרנסואז דיר (צרפת צרפת) ודניס רלסטון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
במשחק הגמר מנצחי תחרות 1969 מרגרט קורט (אוסטרליה אוסטרליה) ומרטי ריסן (ארצות הברית ארצות הברית) נפגשו עם ג'ודי טגארט (אוסטרליה אוסטרליה) ופרד מקמילן (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) וניצחו אותם בשתי מערכות.
תחרות זוגות גברים

קן רוזוול, מנצח התחרות
מרגרט קורט, מנצחת התחרות
דייוויד פקוסקה

דייוויד פיטר פקוסקה (באנגלית: David Peter Pekoske; נולד ב-5 במאי 1955) הוא פקיד ממשל אמריקאי שהיה תת אדמירל במשמר החופים של ארצות הברית.
הוא משמש כיום כמנהל הסוכנות לביטחון תעבורתי (אנ') ושימש עבר כסגן מזכיר ביטחון המולדת מאפריל 2019 עד נובמבר של אותה שנה. בינואר 2021 נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן מינה אותו להיות מזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית בפועל עד שהסנאט אישר את מועמדתו של אלחנדרו מיורקס לתפקיד.
ביוגרפיה

פקוסקה נולד במרידן (אנ') שבקונטיקט, את התואר הראשון שלו במדעי הנדסת הים קיבל באקדמיה של משמר החופים האמריקאי, ב-1989 עשה את התואר השני שלו במינהל ציבורי בבית הספר ליחסים בינלאומיים של אוניברסיטת קולומביה. פקוסקה פיקד על קבוצת משמר החופים שיושבת בניו הייבן בין 1999 ל-2001, לאחר מכן שימש כמפקד כוחות ההגנה של אזור האוקיינוס השקט ופיקח בעיקר על הפעלת יחידות שמטרתן לבצע משימות בתחומי הביטחון הימי, הגנה על משאבי טבע ועוד.
סגן אדמירל פקוסקה כיהן כסגן מפקד משמר החופים של ארצות הברית החל מאוגוסט 2009 ועד למאי 2010. שבע שנים לאחר מכן, ביוני 2017 הכריז נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ כי בכוונתו למנות את פקוסקה למנהל הסוכנות לביטחון תעבורתי (אנ'). מספר חודשים לאחר אותה הכרזה אישר הסנאט את מעמדותו ובאוגוסט 2017 הושבע לתפקיד.
באפריל 2019 מונה להיות ממלא מקומו של סגן המזכיר לביטחון לאומי וזאת במקביל לכהונתו כמנהל הסוכנות לביטחון תעבורתי אך בפועל הסוכנות הייתה תחת פיקודה של בכירת הסוכנות, פטרישיה קוגסוול. עד נובמבר של אותה שינה כיהן כממלא מקום אז הוחלף על ידי קן צ'וצ'ינלי, עם חילוף התפקידים חזר פקוקסה לתפקידו כמנהל הסוכנות לביטחון תעבורתי.
בינואר 2021 הכריז נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן כי החליט למנות את פקוסקה להיות ממלא מקום מזכיר ביטחון המולדת עד שהסנאט יאשר את מועמדתו של אלחנדרו מיורקס לתפקידו, לפני כן היה פקוסקה והסוכנות שבראשותו היו אחד האחראים על ההאבטחה בהשבעתו של ביידן, בראיון שנתן לתקשורת אמר כי "הסוכנות בודקת מאות שמות לקראת ההשבעה" והסביר לכתבים על דרכי העבודה של מאבטחי ועובדי הסוכנות לקראת ההשבעה. ב-2 בפברואר תמה כהונתו כמזכיר המחלקה בפועל, לאחר השבעתו של אלחנדרו מיורקס לתפקיד.