stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראזי
באימפריה העות'מאנית

הסולטאנים העות'מאנים הראשונים נהגו להוסיף תואר זה לשמם. הסולטאן מהמט השני הפך את הנסיכות העות'מאנית לאימפריה לאחר כיבוש קונסטנטינופול והביא להכרעה צבאית של כל שאר הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה. הנסיכות אומנם הפכה לאימפריה עות'מאנית, אך תושביה לא היו מאוחדים תחת ממשל מרכזי מאורגן. בשטחי האימפריה חיו יוונים, פרסים, ערבים, טורקים, ארמנים וסורים, חלקם נוודים למחצה, חלקם לוחמים, חלקם עירוניים, בעלי מגוון אמונות ותפישות דתיות ובכלל זה עובדי אלילים. בנו באיזיט השני שעלה לשלטון בשנת 1481, היה אדמיניסטרטור מעולה ושאף להאחיד את האימפריה תחת חוק ודת אחידים. התהליך היה מורכב והצריך גם אינדוקטרינציה של ההיסטוריה, כדי לקבל את ההכרה הדתית לה שאפה האימפריה מחד ולגבש את הפסיפס האתני-דתי, לכדי קהילה מדומיינת אחת, מאידך.
ב-1484 כאשר חזר באיזיט מהמערכה במולדובה, הוא ציווה לתעד בכתב את כל המסורות והסיפורים שהיו עד אז מסורות שבעל פה, לגבי האבות המייסדים של הממלכה. רבות מהכרוניקות החשובות פורסמו לאחר נקודת זמן זו. בכתבים הרבים אודות חיי האבות הקדושים, אשר כללו את גרסתם העצמית של העות'מאנים לגבי ההיסטוריה של הכיבושים, תוארו השליטים הראשונים כלוחמי קודש ושמם הואדר תוך הוספת התואר ראזי לשמם, אף שכלל לא היו כאלו. כך יצרו העות'מאנים חזון היסטורי לגבי עצמם אשר ביאר והעניק לגיטימיות דתית ומוסרית לעליונותם. בתקופתו של באיזיט השני עדיין מתועדת פעילות של ראזים, כאשר מצב הלוחמה הבלתי פוסק בין הראזים המוסלמים לשכירי חרב נוצריים החריף לעימות כולל בין 1492 ל-1495, כששבטי ראזים יצאו לפשיטות לאורך נהרות הדנובה והסאווה אל תוך הדוכסיות האוסטריות. ב-1497 ראזים עות'מאניים בשילוב עם כוחות מולדביים ופרשים טטרים, פשטו לתוך פולין והחריבו חלקים ניכרים מהמחוזות פודוליה (היום באוקראינה) וגליציה.
פעילותם החצי עצמאית הפריעה לניהול האימפריה וננקטו פעולות להטמעתם במסגרות הצבאיות והפוליטיות. הראזים ככוח צבאי פעיל אינם מתועדים עוד אחרי תקופת סולימאן הראשון. עם זאת עד לפירוק האימפריה העות'מאנית, המשיכו העות'מאנים להעניק את התואר ראזי, ללוחמים ותיקים בעלי ניסיון קרבי עשיר ושהפגינו גבורה בשדה הקרב, כגון עות'מאן נורי פאשה.
הערות שוליים

↑  Holt, Peter M., ed. (1970). The Cambridge History of Islam: Volume 1, The Central Islamic Lands. Cambridge University Press
↑  אהוד טולידאנו, מבוא לתולדות האימפריה העוסמאנית, משרד הביטחון, ההוצאה לאור, 1985.
↑  Inalcik, Halil, Quataer t, Donald, Economic And Social History of the ottoman Empire 1300-1914, Cambridge University Press, 1994
↑  Inalcik ,Halil ,The Ottoman Empire, The Classical Age 1300-1600, The Trinity Press, London, 1973
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: gazi
גידי דר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בספטמבר 1964 (בן 60) 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
גידי דר (נולד ב-5 בספטמבר 1964) הוא במאי, תסריטאי ומפיק ישראלי.
חיים אישיים

גידי דר הוא אב לבן ושתי בנות.
פילמוגרפיה

1988 - "המשורר". דרמה 30 דקות (בהשתתפות שולי רנד ומשה איבגי).
1992 - "אדי קינג". עלילתי 90 דקות (בהשתתפות שולי רנד, רונית אלקבץ, איתן בלום) (פרס בפסטיבל לוקרנו).
1999 - "שיין". דוקומנטרי, 50 דקות (פסטיבל ברלין, פסטיבל הקולנוע של ניו יורק).
2000 - "הישימון האחרון". דוקומנטרי 50 דקות.
2001–2002 - "הילדים מגבעת נפוליאון". סדרת מתח עלילתית (זוכת שני פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה).
2003 - "האושפיזין". עלילתי 90 דקות.
2008–2010 - "דאוס". סדרת מתח עלילתית (זוכת שלושה פרסי אופיר).
2021 - "אגדת חורבן". סרט עלילתי. 93 דקות.
הערות שוליים

↑  סיגל בן דוד, ‏בנו של אברהם דר על אביו: "אלוהים יצר אחד ואי אפשר לשכפל", באתר מעריב אונליין, 4 בדצמבר 2019
↑  רונית הורביץ, "כמו קוסם" (ריאיון עם גידי דר), בעיתון העיר, 18 במרץ 1988
↑  אושרה שוורץ, אווירה של קולנוע ולא של מציאות, חדשות, 28 בדצמבר 1992
↑   אורי קליין, "אדי קינג" מעולם לא היה סרט מופת, אבל 30 שנה אחרי המיתוס שלו רק גדל, באתר הארץ, 28 ביולי 2022
↑  דוד שליט, ‏"בבוקר היו המתים באים להפקיד אצלי את כספם", באתר גלובס, 24 במרץ 2002
1 2  רותה קופפר, החמישייה מהגבעה, באתר הארץ, 6 בדצמבר 2003
↑  עכבר העיר, סרטים של משה מזרחי וגידי דר יזכו בתמיכת קרן הקולנוע, באתר הארץ, 18 בינואר 2003
↑  אורי קליין, אתרוג אחד עם גורל עגום ושני אסירים נמלטים, באתר הארץ, 29 ביולי 2004
↑  נעם סלע, ‏חסד מופלא, באתר גלובס, 12 ביולי 2004
↑  גואל פינטו, מה זה בעצם אתרוג, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2005
↑   נירית אנדרמן, סרט האנימציה ״אגדת חורבן״ על חורבן בית שני הוא תמרור אזהרה לכולנו, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2015
↑   נתנאל שלומוביץ, "אגדת חורבן": סיפור מרהיב על קנאות ומוות - בלי פואנטה, באתר הארץ, 18 ביולי 2021
↑  נועם כהן, ‏טקס פרסי אופיר 2021: הסרט "ויהי בוקר" זכה בפרס הסרט הטוב ביותר, באתר ‏מאקו‏, 5 באוקטובר 2021
↑  איציק אוחנה, 20 שנים אחרי הצלחת 'אושפיזין'; ש.., באתר כיכר השבת, ‏2024-10-30
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314189405171  ISNI: 0000 0003 5650 2125  LCCN: no2017001250  NLK: KAC201620210  NTA: 304150169  VIAF: 186990544   WorldCat (עם VIAF): 186990544
מזכיר הפנים (הממלכה המאוחדת)

מזכיר הפנים של בריטניה (באנגלית: Home Secretary) הוא ראש משרד הפנים הבריטי, גוף העוסק בענייני ביטחון פנים בבריטניה. המזכיר הוא חבר הקבינט של בריטניה. תפקיד המזכיר נוצר בעקבות הקמת משרד הפנים בשנת 1782.
מזכיר הפנים אחראי על ענייניהן הפנימיים של אנגליה וויילס ועל ענייני הגירה ואזרחות בבריטניה. המזכיר גם אחראי על ענייני השיטור באנגליה וויילס ועל ענייני ביטחון לאומי. כך למשל ה-MI5, סוכנות הביון הבריטית, היא באחריותו הישירה. בעבר מזכיר הפנים היה גם השר האחראי על שירותי בתי הסוהר; ברם, ב-2005 תפקידים אלה הועברו לאחריות משרד המשפטים שאך זה הוקם.
תפקיד זה נחשב לאחד מארבעת התפקידים הבכירים המכונים המשרות הרמות בשירות המדינה (באנגלית: Great Offices of State), וכיום נושא משרה זה נחשב לרביעי לראש ממשלת בריטניה בחשיבותו הפוליטית.
מ-5 ביולי 2024 מכהנת בתפקיד איווט קופר.
ניית'ן מיטשל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בדצמבר 1988 (בן 35) מיסיסוגה, קנדה 
 מדינה:  קנדה 
 http://www.nathan-mitchell.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניית'ן מיטשל (באנגלית: Nathan Mitchell נולד; 6 בדצמבר 1988) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה קנדי.
ביוגרפיה

מיטשל נולד במיססאוגה, אונטריו. הוא ממוצא טרינידד וג'מייקני .
קריירה

מיטשל ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה הבנים המבוססת על סדרת הקומיקס באותו שם, בתור בלק נואר, חבר שתקן בקבוצת "השבעה" וגיבור-על בעל כוח וחסינות מוגברים. פניו וזהותו מוסתרים מאחורי מסכה שחורה.    מיטשל הופיע לראשונה בטלוויזיה בשנת 2007 בתפקיד חוזר בסדרה "Aliens in America". הוא שיחק בתפקידים חוזרים ובתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות בהן החץ, אנשי המחר, טיימלס, איי זומבי  ועל טבעי. מיטשל הופיע בסרט אדמה חרוכה משנת 2018. הוא משחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה ג'יני וג'ורג'יה בתפקיד זאיון, בן זוגה לשעבר של ג'ורג'יה ואביה של ג'יני.
פילמוגרפיה > סרט צילום

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | מארינס 5: שדה קרב | קול | ישירות לווידאו |
| 2018 | אדמה חרוכה | זי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Aliens in America | ג'פרי | תפקיד חוזר; 3 פרקים |
| 2010 | Flashpoint | סידני | פרק אחד |
| 2010 | פרשיות סמויות | טומי | פרק אחד |
| 2010 | Unnatural History | גרג | פרק אחד |
| 2010–2011 | How to Be Indie | טיץ' | 2 פרקים |
| 2011 | השמיים נופלים | פרקר | פרק: "Sanctuary: Part 1" |
| 2013–2014 | אנשי המחר | סוכן אולטרה מס' 1 | 2 פרקים |
| 2014 | The Lottery | ברמן | פרק: "פיילוט" |
| 2014 | סידר קוב | טום | 2 פרקים |
| 2014 | ראש | השוטר הארווד | פרק: "איפה השכל שלי?" |
| 2014 | החץ | אייזק שטנצלר | 2 פרקים |
| 2015–2016 | Motive | ראסל באומן / פיל | 2 פרקים |
| 2016 | Real MVP: The Wanda Durant Story | רג'י | סרט טלוויזיה |
| 2016 | אלקטרה וומן ודינה גירל | סטרוקר | פרק 1.1 |
| 2016 | The Real MVP: The Wanda Durant Story | זאק | סרט טלוויזיה |
| 2016 | Newlywed and Dead | שׁוֹטֵר | סרט טלוויזיה |
| 2016 | טיימלס | ג'אי | פרק: "The Watergate Tape" |
| 2016–2017 | איי זומבי | שכיר חרב מזמר | אורח (עונה 2); תפקיד חוזר (עונה 3); 5 פרקים |
| 2017 | על טבעי | קלווין | 2 פרקים |
| 2017 | חוצה את הקווים | קויל | פרק אחד |
| 2017 | Psych: The Movie | נינג'ה ג'נטלמן שחור | סרט טלוויזיה |
| 2017 | יום הדין | ריצ'רד | סרט טלוויזיה |
| 2019–2023 | הבנים | בלאק נואר | תפקיד ראשי; 25 פרקים |
| 2022 | הבנים מציגים: שטני | בלאק נואר | פרק אחד |
| 2023–2020 | ג'יני וג'ורג'יה | זאיון מילר | 13 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Q & A with Dazzling Canadian Actor Nathan Mitchell!". נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kappler, Maija; Modi, Shetu (25 באוקטובר 2019). "In 'The Boys,' Nathan Mitchell Is Expressive Even Without Speaking". HuffPost. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Westphale, Taryn (10 באוקטובר 2020). "The Boys: Black Noir's Shocking Weakness Was Inspired by His Actor". Comic Book Resources. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rougeau, Michael (9 באוקטובר 2020). "The Boys Season 2: Black Noir's Actor Looks To The Future In This "Remixed" Adaptation". GameSpot. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Prahl, Amanda (24 ביולי 2019). "Amazon's Cast For The Boys Has Us Very, Very Excited For the New Superhero Show". PopSugar. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Sullivan, Corinne (4 בספטמבר 2020). "The Boys: Who Plays Black Noir? You May Just Recognize the Actor Behind the Mask". PopSugar. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
דליסיאס

| --- | --- |
סמל דליסיאססמל דליסיאס

 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מדינה:  צ'יוואווה (מדינה) צ'יוואווה
 תאריך ייסוד:  1 באפריל 1933 
 גובה:  1,171 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  150,506 (2020)
 קואורדינטות:  28°11′36″N 105°28′16″W﻿ / ﻿28.193333333333°N 105.47111111111°W﻿ / 28.193333333333; -105.47111111111 
 אזור זמן:  UTC-7
 http://www.delicias.gob.mx/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו דליסיאס(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו דליסיאס(למפת צ'יוואווה רגילה) צ'יוואווה סיודאד חוארס סיודד קואוטמוק פרל נואבו קאסאס גראנדס סינלואה קוא. ארצות הברית ס ו נ ו ר ה  דורנגודליסיאס(למפת צ'יוואווה מוגדלת) צ'יוואווה סיודאד חוארס סיודד קואוטמוק פרל נואבו קאסאס גראנדס סינלואה קואווילה ארצות הברית ס ו נ ו ר ה  דורנגודליסיאס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דליסיאס (בספרדית: Delicias) היא עיר במדינת צ'יוואווה שבמקסיקו. היא ממוקמת דרום-מזרחית לבירת המדינה, צ'יוואווה. דליסיאס הוקמה באפריל 1933 והוכרזה כעיר באופן רשמי ב-7 בינואר 1935. כך שהיא אחת הערים הגדולות הצעירות במקסיקו. בנוסף על כך, דליסיאס היא אחת הערים הקטנות מבחינת השטח במדינה. דליסיאס היא עיר תעשייתית קטנה ומרכז חקלאי מרכזי משמעותי באזור. בשנת 2015 התגוררו בעיר כ-148,045 תושבים (לעומת 223,993 במטרופולין).
היסטוריה

בסביבת העיר נמצאו עדויות פרהיסטוריות להתיישבות במשך מאות שנים לפני זו האירופאית.
ההתיישבות המודרנית החלה ב-1884 עם התפתחות הרכבת באזור. ב-1888 הגיעו לאזור מתיישבים גרמנים שהחלו לייצר מוצרי מזון, בירה וכלי פלדה. עם זאת, המתיישבים הגרמנים נאלצו לעזוב לאחר רדיפה מתמשכת על ידי אנשי פנצ'ו וייה. העיר חודשה ב-1933 לאחר המהפכה המקסיקנית והוכרזה רשמית כעירייה ב-7 בינואר 1935.
בשנת 1939 החלה להתקיים תעשייה מקומית שנועדה לחזק את החקלאים הרבים. בנוסף על כך, נבנה סכר על שמו של פרנסיסקו מדרו, אשר הגדיל את הפריון החקלאי ואת מספר התושבים. במהלך שנות ה-40 הכותנה הפכה ליבול דומיננטי, והמשיכה כך עד 1953. תוכנית הבנייה העירונית אושרה ב-30 בספטמבר 1960. במהלך שנות ה-70 וה-80 הכלכלה הפכה אט אט מחקלאית לתעשייתית, אך החקלאות כיום עדיין חשובה בכלכלה המקומית.
חיים קלופט

| --- | --- |

הרב חיים קלופט
 לידה:  4 בפברואר 1948 (בן 76) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פוניבז' 
 אב:  יואל קלופט 
 
הרב חיים קלופט (נולד בכ"ד בשבט ה'תש"ח, 4 בפברואר 1948) הוא ראש ישיבת "קהלות יעקב" במודיעין עילית.
קורות חייו

נולד בירושלים לרב יואל קלופט. למד בישיבת אור ישראל הקטנה בפתח תקווה, ולאחר מכן בישיבת פוניבז' בבני ברק. נישא לבתו של הרב שאול ברזם, שהיה חתנו של הרב יעקב ישראל קניבסקי.
בשנות ה-80 פתח את הישיבה לצעירים בבני ברק בהכוונתו ובהדרכתו של סב רעייתו הרב יעקב ישראל קנייבסקי. לאחר פטירת הסב את שם הישיבה ל'קהילות יעקב' על שם ספריו.
בשנת 1994 סייע לו הרב שך לפתוח ישיבה גדולה ביישוב אלומה (נקראה אז: חזון יחזקאל). בשנת 2011 עברה הישיבה למודיעין עילית לבניין משלה, והוא החל לאגד סביבו קבוצות אברכים המשתתפים בשיעוריו ובשיחותיו בענייני מחשבה.
שיטתו הלימודית

הרב קלופט מעמיק בלימודו, הוא מרבה לעסוק בענייני הגות ומחשבה. שיחותיו מבוססות על תורת המהר"ל, הרמח"ל, הגר"א ורבי חיים מוולוז'ין.
במשך שנים הוא מסר 'ועד' מיוחד בספר נפש החיים, והשלים את הספר לאחר תשע שנים. כיום הוא מוסר ועדים קבועים בספר 'נפש החיים' לבחורים ואברכים במודיעין עילית ובבני ברק.
תלמידיו מוציאים קונטרסים משיעוריו ושיחותיו, וכמו כן הם מועברים במסגרות שונות, בהן קול הלשון וקול הדף.
הרב קלופט נוהג להטיל פתיל תכלת בטלית קטן שלו[דרוש מקור], שלא כמקובל בציבור החרדי.
משפחתו

אחיו הרב שניאור קלופט הוא ראש כולל בחיפה.
גיסו (בעל אחותו) הרב מנחם צבי ברלין, ראש ישיבת "רבנו חיים עוזר" בבני ברק.
גיסו (בעל אחותו) הרב שמואל אביגדור פייבלזון, ראש ישיבת נחלת נפתלי בצפת.
גיסו (חתן חמיו) הרב טוביה יעקובזון, ראש ישיבה במודיעין עילית.
גיסו (חתן חמיו) הרב צבי יהודה אדלשטיין, מראשי ישיבת אורחות תורה.
בנו הרב שאול קלופט מכהן עמו בראשות הישיבה, החל משנת 2010.
ספרים

קונטרס "דברי תורה", בני ברק, תשל"ח.
קונטרס מה ראו על ככה : מהות ימי הפורים ולקחם ועבודת הימים לבני תורה.
ספר "חקרי לב", בעבודת ראש השנה, מודיעין עילית, תשע"ד.
ספר "חקרי לב", ב' כרכים על שער ג בנפש החיים, מודיעין עילית, תשע"ז.
הערות שוליים

↑  ישורון - חלק יא - אלול תשסב - עורך: רבי שלמה גאטסמאן (page 243 of 944), באתר www.hebrewbooks.org
↑  בסמליל הישיבה כתוב: "לע"נ הגאון הגדול רבי יעקב ישראל קנייבסקי הסטייפלר זצ"ל"
↑  מעמד מרגש: הגר"ח חנך במודיעין עלית, באתר כיכר השבת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298593205171  ISNI: 0000 0004 0194 816X  LCCN: n2014059637  VIAF: 297204765   WorldCat (עם VIAF): 297204765
הודים בישראל

ההודים בישראל הם קהילות ויחידים, יהודים ושאינם יהודים, שמוצאם בהודו וחיים כיום או חיו בעבר במדינת ישראל.
יהודים הודים בישראל > יהדות הודו

ניתן לחלק את היהודים בהודו שעלו לישראל לארבע קבוצות עיקריות:
1. קהילת בני ישראל היא הגדולה ביותר בין יהודי הודו. לפני אמונתם, הם צאצאי היהודים מאזור הגליל אשר נמלטו מגזרות אנטיוכוס במאה ה-2 לפני הספירה, אך אין עדויות מוצקות לכך. במשך דורות רבים, הם נהגו לחיות ביישובים כפריים במחוז קולאבה שבמדינת מאהרשטרה. חלקם עסקו בחקלאות, רוכלות ונגרות, אך עיסוקם המסורתי של מרביתם היה יצירת שמן שומשום ושירות בצבאות השונים. לאחר הכיבוש הבריטי במאה ה-17, עברו רבים לעיר בומבאי ועסקו בעבודות בניין, מספנות ונגרות. במהלך המאה ה-19 התיישבו משפחות מבני העדה בפונה, באחמדבאד, בקראצ'י, בדלהי ובערים נוספות. בתקופת השלטון הבריטי שגשג היישוב של "בני ישראל" והם החלו לתרגם כתבים רבים לשפת המקום, שפת המראטהי ולימודי העברית שגשגו וכן פתחו בתי ספר.
2. יהדות קוצ'ין היא יהדות עתיקת יומין, מהעתיקות שבקהילות ישראל. היא הקהילה הקטנה ביותר, שחייה באזור עיר הנמל קוצ'ין, שבמדינת קרלה בדרום-מערב הודו. העדות הראשונה לישיבת יהודים באזור קוצ'ין היא מהמאה ה-10. היהודים הגיעו להתיישבות זו ככל הנראה למטרות מסחר. בתחילת המאה ה-16, למעשה משנת משנת 1498 ואילך, הגיעו לקוצ'ין שני גלי הגירה יהודיים, יהודים מקראנגאנור, ויהודים מספרד ופורטוגל. בתקופה הזו התחלקו יהודי קוצ'ין לשלוש קבוצות: הכהים, צאצאי היהודים המקומיים, להם בתי כנסת ונוסחי תפילה נפרדים, המשוחררים, צאצאי עבדים, שלאחר שחרורם דבקו בדת אדוניהם לשעבר, והלבנים, צאצאי מהגרים יהודים מספרד, תימן, הולנד, גרמניה וסוריה. בשיא גודלה מנתה הקהילה כמה אלפי בני אדם. לרוב, דיברו הקוצ'ינים בשפת מלאיאלאם.
3. קהילת הבגדדים, היהודים מעיראק החלו להגיע להודו בסוף המאה ה-18, תחילת המאה ה-19 בשל רדיפות יהודים במקום מוצאם. ועברו להתגורר בעיקר בכלכותה, מומבאי ופונה. יהודים אלה היו לרוב מבוססים ובעלי משרות בכירות. בשלב יותר מאוחר הצטרפו לקהילה זו מהגרים יהודים מסוריה, האיפריה העות'מאנית, תימן, פרס ואפגניסטן. היהודים הבגדדיים כינו את עצמם לעיתים "ספרדים" – רמז למסורת התפילה שלהם.
4. בני מנשה קבוצה של אנשים שבטיים, המייחסים עצמם להיותם מצאצאי שבט מנשה, הגרים בצפון-מזרח הודו – במדינות מיזוראם ומניפור.
נסים מוזס, היסטוריון של יהדות הודו, ציין את ההבדלים העשירים בקהילות השונות בהודו (בגדדים, קוצ'ין, בני ישראל ובני המנשה) במאכלים, מנהגים, לבוש, שפות, אדריכלות, היסטוריה וספרות.
יהודים הודים בישראל > מנהגים של יהודי הודו בישראל

בכל שנה בט"ו בשבט נוהגים לחגוג ההודים בישראל את טקס המלידה. על פי האמונה כאשר הגיעו יהודים להודו לפני 2,000 שנה, לאחר שכמעט טבעו בים, הם פגשו על החוף את אליהו הנביא אשר הבטיח להם כי הם עוד ישובו לארץ ישראל.
יהודים הודים בישראל > אישים בולטים בקהילה

אלי בן-מנחם
שרה אברהם
אורי בנימין
עופר טלקר
עידן יניב
ליאורה יצחק
אליעז ראובן-דנדקר
אילנה שזור
דוד דרום
הודים שאינם יהודים בישראל

בישראל לא קיימים מקדשים לאלים הודים, כך שהינדואיזם ובודהיזם, הדתות הנפוצות בהודו אינן תופסות מקום משמעותי. ההודים החיים בישראל המעוניינים להתפלל עושים זאת בתוך בתיהם פנימה, שם הם בונים מקדשים לאלים בהם הם מאמינים.
הודים שאינם יהודים בישראל > צוענים בישראל

בישראל קיימת קהילה של כמה אלפי צוענים, שמוצאם בהודו, אותה עזבו והחלו לנדוד בעולם סביב המאה השלישית לספירה.
הודים שאינם יהודים בישראל > קהילת היהלומנים

קהילת הודים נוספת החיה בישראל החל משנות ה-80 שנים, היא קהילת היהלומנים. מדובר בקהילה של כ-120 אנשים המנהלת חיי קהילה הדוקים, הם שומרים על אורח חיים מסורתי, חוגגים את החגים ההודים כמו ההולי. כולם בני הג'ייניזם, דת הודית מהמאה ה-6 לפנה"ס, שאליה משתייכים רבים מבני הקהילה האמידה בהודו, ובכל בית יש מקדש עם פסל של אחד האלים, דרגש ומחצלת לתפילה. הם שומרים על אורח חיים צמחוני כמקובל בדתם. הילדים לומדים על המנהגים ההודיים, המשפחות חוגגות חגים הודיים כמו הולי ודיוואלי, והם נוהגים להתחתן רק עם הודים. ב-2018 העניק להם ראש הממשלה, בנימין נתניהו, אשרת שהייה מורחבת על מנת שלא יאלצו לחדש את אשרת השהייה כל שנה מחדש.
הודים שאינם יהודים בישראל > עובדים זרים

ב-2017 חיו כמה אלפי הודים בישראל, וחלקם באו לשמוע את ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי בביקורו בישראל.
על פי שגרירות הודו בתל אביב ב־2020, יותר מ-12 אלף הודים הם עובדים זרים בישראל, רובם המכריע בתור מטפלים סיעודיים בקשישים או באנשים עם מוגבלויות.
ב-2021 במהלך מגפת הקורונה בישראל הוחלט לצמצם הבאת עובדים זרים לישראל, עקב התפשטות הנגיף.. ב-2023 הודיע שר הכלכלה ניר ברקת כי בכוונתו להביא 30,000 הודים לעבוד ולגור בישראל. לפי ראשות האוכלוסין וההגירה, ב-2023 הועסקו בישראל כ-17,000 הודים המשלמים דמי תיווך גבוהים על מנת להגיע לעבוד בישראל.
הערות שוליים

↑  הודו - ניצולי הספינה הטרופה / אליהו בירנבוים, באתר www.daat.ac.il
↑  בית הספר לתיירות, טיול בעקבות יהדות הודו, רועים / רואים עולם, באתר בית הספר לתיירות
1 2 3 4 5  היסטוריה | אתר הודים
↑  ⁨3_^1"י לעוראל' שבהדו ⁩ | ⁨דבר⁩ | 27 דצמבר 1936 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
1 2  הקהילה ההודית ברמלה - ישראל, באתר מסע אחר
1 2  ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, באתר הכנסת, ‏31 בדצמבר 2018
1 2 3   אינס אליאס, קהילת יוצאי הודו בישראל מנסה להיחלץ מנורמות ישנות ודעות קדומות, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2018
↑  הודו – סיפורם של היהודים | גילי חסקין – מדריך טיולים, ‏2020-07-16
↑  מהודו באהבה, באתר www.qiryat-gat.muni.il
↑  Weil, Shalva 2000 India, The Larger Immigrations from Eastern Countries, Jerusalem: Ben-ZviInstitute and the Ministry of Education. (Hebrew)
↑  Weil, Shalva (2011). "Bene Israel".  In Baskin, Judith (ed.). Cambridge Dictionary of Judaism and Jewish Culture. New York: Cambridge University Press.
1 2  יונית נעמן, תיקון היסטורי למחאת ההודים ב-1951 | אילנה שזור, אליעז דנדקר, שימי לוי, גולן צריקר, באתר העוקץ, ‏2018-11-28
↑  https://www.archives.gov.il/, www.archives.gov.il
↑  עדת "בני ישראל" בהודו / פרופ' אריה טרטקובר, באתר www.daat.ac.il
↑  "Israel's Indian Jews and their lives in the 'promised land'". BBC News (באנגלית בריטית). 2018-01-19. נבדק ב-2022-06-15.
↑  "How Do the Issues in the Conversion Controversy Relate to Israel?". Jcpa.org. נבדק ב-16 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  על הקהילה – מרכז מורשת
↑  עשרת השבטים האבודים - הודים בני ישראל - הודו, באתר מסע אחר
↑  מירי חסון, העולים מהודו: ישראל היא הבית שלנו, באתר ynet, 21 בנובמבר 2006
↑  בני המנשה בסכנת חיים: "בתי הכנסת. ספרי התורה. הסידורים. הכל נשרף" | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-06-01
↑  הקהילה ההודית באשדוד הקימה סיעה שתתמודד בבחירות המוניציפליות - אשדוד נט, באתר web.archive.org, ‏2023-07-08
↑  המלידה ההודית המסורתית חוזרת לאשדוד באירוע חגיגי במיוחד, באתר ashdodnet.com
↑  מלידה | אתר הודים
↑  הודו - ניצולי הספינה הטרופה / אליהו בירנבוים, באתר www.daat.ac.il
↑  פיקניק עם אליהו הנביא | אשנב | המרכז ללימודי הרוח, באתר merkazruach.nli.org.il
↑  אביבה לורי, תגובה צוענית הולמת, באתר הארץ, 3 ביוני 2003
↑  דיאנה בחור ניר, קאסטת היהלום, באתר כלכליסט, 14 ביוני 2012
↑  יובל אזולאי, ‏יהלומנים הודים צפויים לקבל אשרת שהייה מורחבת, באתר גלובס, 7 בינואר 2018
↑  איתמר אייכנר, נמסטה: ראש ממשלת הודו מגיע לביקור היסטורי בישראל, באתר ynet, 3 ביולי 2017
↑  איתי בלומנטל, קריאות "מודי, מודי", בת"א: "ישראל היא חברה", באתר ynet, 5 ביולי 2017
1 2  פנינה ביד, הודים שעובדים בישראל לא מצליחים לחזור לארץ, באתר זמן ישראל, 19 ביולי 2020
↑  צמצום זמני בכניסת עובדים זרים מהודו בעקבות התפשטות מחלת הקורונה, באתר GOV.IL
↑  ניצן צבי כהן, ‏שר הכלכלה ברקת מקדם: הבאת 30 אלף עובדים הודים לענף הבנייה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 20 באפריל 2023
↑  ביקור עבודה מוצלח של משלחת ישראלית בינמשרדית מקצועית להודו, בהזמנת גורמי ממשל הודים, לקידום הסכם לגיוס עובדים זרים מהודו לענפי הסיעוד הביתי והבניין, באתר GOV.IL
סיר בישול

.
סירי בישול
סיר בישול הוא כלי לבישול מזון.
מבנה

סיר בישול הוא כלי בעל תחתית שטוחה או קעורה מעט (נדיר כיום) ודפנות גבוהות, הכולל בדרך כלל גם מכסה. לרוב הסירים מבנה עגול, אך קיימים גם סירים בעלי צורה אליפטית.
סירי בישול מיוצרים בנפחים שונים, החל בכמה מאות סמ"ק וכלה בסירים בנפח מאות ליטרים המשמשים לבישול למספר רב של סועדים (כגון במטבחים מוסדיים).
עובי הדפנות והתחתית של סירים משתנה בהתאם לחומרים מהם עשוי הסיר ולסוג השימוש לו מיועד הסיר. ישנם סירים דקים עם עובי כללי קטן ממילימטר, סירים בהם הדפנות דקות אך התחתית עבה, וסירים "כבדים" בהם גם הדפנות עבות.
כדי להקל על החזקת הסיר, מצוידים הסירים בידית אחיזה או בשתי ידיות.
כיום קיימים סירים המצופים בציפוי שמטרתו למנוע הדבקות מזון לתחתית ולדפנות ולהקל על ניקויים.
מבנה > חומרים

סירי בישול מיוצרים ממגוון רחב של חומרים. החומרים מהם עשויים סירי בישול חייבים להיות עמידים בחום. בעבר, החומר העיקרי ששימש להכנת סירי בישול היה חרס, ובאופן נדיר מאוד היו גם סירים עשויים ברזל. כיום החומרים הנפוצים לייצור סירים הם מסגסוגות שונות של אלומיניום, נירוסטה ופלדה. חומרים נוספים שמשמשים ליצור סירים הם נחושת, טיטניום ועוד.
מכסי הסירים מיוצרים על פי רוב מאותו החומר ממנו מיוצר הסיר, אך יש גם מכסים מזכוכית המאפשרים לראות את המתרחש בסיר בזמן הבישול.
ידיות לסירים ולמכסים עשויות מאותו החומר של הסיר (במקרים של סירים המיוצרים ביציקה), לעיתים הידיות נעטפות בחומרים עם הולכת חום נמוכה כעץ, חומרים פלסטיים או סיליקון, או שהידיות מחוברות לסירים באמצעות הלחמה או הברגה ובמקרים אלו יכולות להיות מחומר שונה מחומר הסיר.
לציפוי סירים נגד הדבקות מזון לרוב משתמשים בסוגי פלדה מיוחדים, באמייל ובטפלון.
מבנה > סירים מיוחדים

קְדֵרָה היא סיר בישול עשוי חרס ומתאים לבישול ארוך ואיטי. המונח תבשיל קדרה משמש היום לתיאור מאכלים המשלבים רכיבים רבים המתבשלים ביחד. יצור קדרות נקרא קדרות.
יוֹרָה או קַלַּחַת היא סיר בישול גדול עשוי מתכת אשר מיועד לבישול מעל אש פתוחה.
פּוֹיְקֵה הוא סיר מברזל יצוק שמשמש לבישול במחנאות.
קסרול הוא סיר עם מכסה, שטוח יחסית, שצורתו עגולה, מלבנית או אובלית, העשוי בדרך כלל מחרס או זכוכית. הסיר משמש לבישול בעיקר בתנור. השם "קסרול" משמש גם לתיאור מאכלים שמבושלים בסיר זה. ישנם קסרולים במידות קטנות המשמשים להכנת מנות אישיות.
סיר אידוי - משמש לבישול או הכנת מאכלים שונים בחום של קיטור באמצעות החזקת המזון בכלי סגור המפחית את פליטת האדים.
שימוש

השימוש בסיר בישול מתבצע על ידי הכנסת מזון לתוכו וחשיפתו למקור חום. שיטת הבישול משתנה ממאכל למאכל. להלן מספר שיטות בישול נפוצות:
הגעה מהירה לרתיחה ולאחר מכן המשך בישול איטי - כנראה השיטה הנפוצה ביותר. משמשת לבישול בשר, ירקות, קטניות ודגנים. שיטה זו מאפשרת ריכוך המזון תוך הספגת נוזלי הבישול. מאכלים ידועים בשיטה זו: פילאף, רטטוי. בסוף הבישול הנוזלים נספגים במזון.
הרתחה של נוזלים (ציר או מים) והכנסת המזון לנוזל הרותח עד להתרככות: שיטה מקובלת להכנת פסטה וירקות. יתרון השיטה הוא שהמגע הראשון עם הנוזל הרותח "אוטם" את המזון ולא מאפשך יציאת נוזלים ממנו. מאכל ידוע המוכן בשיטה זו הוא גפילטע פיש. בסוף הבישול המזון מסונן מהנוזלים.
כנ"ל אך עם שמן. זו שיטה הקרויה טיגון בשמן עמוק. בין המאכלים הנפוצים בשיטה זו טוגנים, סופגניות, טמפורה ועוד.
שליקה היא שיטת בישול בה המזון מושם על פי רוב במים, בציר או ביין ומונח על אש קטנה. הנוזל בעת הבישול נמצא בטמפרטורות 70-85° צלזיוס, כך שאינו מבעבע.
כנ"ל אך עם שמן למאכלי קונפי.
בישול צירים, מרקים ונזידים מתחיל בדרך כלל מנוזלים קרים, אשר תוך התחממותם "משחררים" מהמזון את חומרי הטעם, ולאחר הרתיחה ממשיך הבישול בחום נמוך שנועד לשמר את טמפרטורת הרתיחה לאורך הזמן שנחוץ לבישול המזון.