stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק המצודה
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
טירת שלושת הדרקונים, ביתו של המוזיאון לזואולוגיה.
פוקיפסי

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ניו יורק (מדינה) ניו יורק
 מחוז:  מחוז דצ'ס
 תאריך ייסוד:  1686 
 שטח:  14.811698 קמ"ר
 גובה:  55 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  314,766 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  41°42′19″N 73°55′50″W﻿ / ﻿41.705277777778°N 73.930555555556°W﻿ / 41.705277777778; -73.930555555556 
 אזור זמן:  אזור זמן מזרחי
 www.cityofpoughkeepsie.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פוקיפסי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה פוקיפסי(למפת ניו יורק רגילה) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהפוקיפסי(למפת ניו יורק מוגדלת) אולבני ניו יורק באפלו רוצ'סטר יונקרס סירקיוז יוטיקה ורמונט מסצ'וסטס קונטיקט האוק. האטל. ניו ג'רזי  פנסילבניה אירי ימת אונטריו קנדהפוקיפסי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פוקיפסי (באנגלית: Poughkeepsie), הקרויה באופן רשמי העיר פוקיפסי, (בשונה מהעיירה פוקיפסי הקרובה אליה) היא עיר במדינת ניו יורק בארצות הברית. העיר היא חלק ממחוז דאצ'ס (אנ').‏ פוקיפסי נמצאת באזור עמק נהר ההדסון, באמצע הדרך בין המטרופולין של ניו יורק ובירת המדינה אולבני. זוהי עיר עיקרית במטרופולין פוקיפסי-ניובורג-מידטאון השייכת לאזור המשולב של ניו יורק. לא רחוק ממנה נמצאים נמל התעופה האזורי הסמוך של עמק הדסון ונמל התעופה הבינלאומי סטיוארט (אנ') במחוז אורנג', ניו יורק. (אנ')
פוקיפסי כונתה "העיר המלכה של ההדסון". היא יושבה החל מהמאה ה-17 על ידי ההולנדים והפכה לבירתה השנייה של מדינת ניו יורק זמן קצר לאחר המהפכה האמריקאית. היא הוכרזה כעיר בשנת 1854. גשרים מרכזיים בעיר כוללים את "הגשר מעל ההדסון", גשר רכבת לשעבר בשם "גשר פוקיפסי" אשר נפתח מחדש כשביל ציבורי ב-3 באוקטובר 2009; וגשר מיד-הדסון, ציר תנועה מרכזי שנבנה ב-1930 המוביל את כביש 44 של ארצות הברית מעל נהר ההדסון. העיר פוקיפסי שוכנת ברובע הקונגרס ה-18 של ניו יורק. פוקיפסי ממוקמת בין אזור ההדסון התחתון ו לבין מטרופולין אולבני-סקנקטדי-טרוי.
העיר פוקיפסי והעיירה השכנה פוקיפסי נתפסות בדרך כלל כמקום אחד ונוהגים לכנותם ביחד "פוקיפסי", עם אוכלוסייה משולבת של 74,751 נכון לשנת 2018.
כלכלת העיר מורכבת על ידי מספר תאגידים גדולים, כולל IBM .
מוסדות החינוך בעיר כוללים מכללת מריסט, מכללת ואסר, Dutchess Community College וה- Culinary Institute of America .
אטימולוגיה

השם פוקיפסי נגזר ממילה בשפת הוואפינגר (שפה של ילידים אמריקאים) U-puku-ipi-sing, כלומר "הלודג' המכוסה קנים ליד מקום המים הקטנים", הכוונה למעיין או נחל הזורמים לנהר ההדסון מדרום לאזור המרכז.
היסטוריה

המתיישב האנגלי רוברט סנדרס והקולוניסט ההולנדי מינדרט ון דר גוגרט רכשו את הקרקע משבט ילידי מקומי בשנת 1686, והמתיישבים הראשונים היו משפחותיהם של בארנט בלטוס ואן קליק והנדריק יאנס ואן אוסטרום. היישוב גדל במהירות, והכנסייה הרפורמית של פוקיפסי הוקמה ב-1720.
העיר פוקיפסי לא חוותה קרבות במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית כך שהפכה לבירתה השנייה של מדינת ניו יורק לאחר שהעיר קינגסטון נשרפה על ידי הבריטים. בשנת 1788, אמנת האשרור למדינת ניו יורק כללה את אלכסנדר המילטון, ג'ון ג'יי וג'ורג' קלינטון. הם התאספו בבית המשפט ברחוב מרקט ואשררו את חוקת ארצות הברית, ומדינת ניו יורק נכנסה לאיחוד החדש כאחת עשרה מבין שלוש עשרה המושבות המקוריות שהפכו לארצות הברית. בשנת 1799 נוצר חותם חדש לעיר.
פוקיפסי הפכה לכפר מאוגד ב-27 במרץ 1799. היא הוכרזה כעיר ב-28 במרץ 1854.
פוקיפסי הייתה מקום מרכזי לציד לווייתנים, והתעשייה פרחה במהלך המאה ה-19 באמצעות ספנות, מפעלים, מפעלי נייר וכמה מבשלות בירה לאורך נהר ההדסון, כולל חלקן בבעלות מתיו וסאר. משפחות עשירות בנו בתי נופש מפוארים בקרבת מקום, ביניהן: משפחת רוג'רס, משפחת אסטור ומשפחת ואנדרבילט בשל היופי הטבעי של האזור והקרבה לעיר ניו יורק. אחוזת ונדרבילט ממוקמת מספר קילומטרים במעלה ההדסון מפוקיפסי בעיירה הייד פארק והיא רשומה כאתר היסטורי לאומי; היא נחשבת לדוגמה נפלאה לאחוזות שנבנו על ידי תעשיינים אמריקאים בסוף המאה ה-19. בעיר נמצא בית האופרה ברדאבון 1869, מקום הבילוי העתיק ביותר במדינה הפועל ברציפות.
גאוגרפיה

על פי הלשכה למפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח של 14.8 קילומטרים רבועים (5.7 מילים רבועים), מתוכם 13.3 קילומטרים רבועים (5.1 מילים רבועים) הוא יבשתי, ו 0.6 קילומטרים רבועים (0.23 מילים רבועים) (הכולל 10.05%) הוא מים. פוקיפסי שוכנת כ 75 מיל (121 קילומטרים) מצפון למטרופולין העיר בניו יורק .  זה 73.5 מיל (118.3 קילומטרים) דרומית לבירת מדינת ניו יורק, אלבני. הגובה הגבוה ביותר של פוקיפסי הוא 380 רגל (120 מטרים) מעל פני הים בגבעת קולג'. הנמוך ביותר שלו נמצא על נהר ההדסון.
דמוגרפיה

| התפתחות האוכלוסייה> מפקד | התפתחות האוכלוסייה> אוכלוסייה | התפתחות האוכלוסייה>  | התפתחות האוכלוסייה> %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1850 | 11,511 |  | — |
| 1860 | 14,726 |  | 27.9% |
| 1870 | 20,080 |  | 36.4% |
| 1880 | 20,207 |  | 0.6% |
| 1890 | 22,206 |  | 9.9% |
| 1900 | 24,029 |  | 8.2% |
| 1910 | 27,936 |  | 16.3% |
| 1920 | 35,000 |  | 25.3% |
| 1930 | 34,288 |  | −2.0% |
| 1940 | 40,478 |  | 18.1% |
| 1950 | 41,023 |  | 1.3% |
| 1960 | 38,330 |  | −6.6% |
| 1970 | 32,029 |  | −16.4% |
| 1980 | 29,757 |  | −7.1% |
| 1990 | 28,844 |  | −3.1% |
| 2000 | 29,871 |  | 3.6% |
| 2010 | 32,736 |  | 9.6% |
| 2020 | 31,577 |  | −3.5% |
U.S. Decennial Census
כלכלה

נכון לשנת 2020, התעשיות הדומיננטיות בפוקיפסי הן שירותי בריאות, קמעונאות, חינוך, מדע וטכנולוגיה, פיננסים וייצור .  בסט באי, בארנס אנד הובל, דאנקן דונאטס, וריזון תקשורת הן חברות עם נוכחות משמעותית בעיר ובסביבה.
ל-IBM יש קמפוס גדול בעיירה הסמוכה פוקיפסי בעבר הוא כונה "המפעל הראשי" של IBM, אם כי חלק גדול מכוח העבודה הועבר למקום אחר בחברה (2008). האתר בנה בעבר את סדרת המחשבים IBM 700/7000 וכן את מחשב IBM 7030 Stretch ומאוחר יותר, יחד עם אתר IBM Mainframes . משפחת המחשבים RS/6000 SP2, שהתפרסמה לאחר שאחד מהם זכה במשחק שחמט מול מאסטר השחמט העולמי גארי קספרוב, יוצרו גם על ידי IBM Poughkeepsie. באוקטובר 2008, מפעל הפוקיפסי של IBM זכה בתואר "מפעל ההרכבה של השנה 2008" על ידי עורכי מגזין אסמבלי .  פוקיפסי נותרה מרכז התכנון והייצור העיקרי של IBM עבור המיינפריימים החדשים ביותר ושרתי Power Systems המתקדמים שלה, והיא גם אחד ממרכזי פיתוח התוכנה העיקריים של IBM עבור z/OS ומוצרים אחרים.
השכלה

שלושה מוסדות להשכלה גבוהה מפעילים קמפוסים בתוך העיר: מרכז הדסון ואלי של אוניברסיטת אדלפי, מאריש קולג ' מאריסט קולג' והמכון העסקי והטכני רידלי-לוול.
הקמפוס הראשי של המכון הקולינרי של אמריקה ממוקם בפרבר של הייד פארק, צפונית לעיר פוקיפסי.
המכללה הקהילתית דאצ'ס, מכללת מאריסט ומכללת ואסר ממוקמות כולן בעיירה פוקיפסי שמסביב.
אנשים בולטים > מדענים וממציאים

שרה ג'וזפין בייקר, רופאה, ממציאת תחליף חלב לתינוקות
ויליאם הנרי ברואר, כימאי, גאולוג ובוטנאי
אלפרד מושר באטס, אדריכל וממציא משחק לוח שבץ נא
דונלד קליין, כימאי וממציא טרנזיסטור MOSFET
Calvin D. MacCracken, ממציא
הרולד ג'יי מורוביץ, ביופיזיקאי
סמואל מורס, קוד מורס
סמואל סלוקום, ממציא
William Wallace Smith 2nd, כימאי: טיפות שיעול ראשונות מיוצרות ומפורסמות בארצות הברית
הערות שוליים

↑  "April 1,2020 Census QuickFacts Poughkeepsie city, New York". census.gov. נבדק ב-2022-01-29.
↑  McQuill, Thursty (1884). The Hudson River by Daylight. Bryant Literary Union. p. 40. נבדק ב-2019-11-14.
↑   (אורכב 12.04.2015 בארכיון Wayback Machine), Detailed Map of 18th Congressional District
↑  "ACS 2018 Demographic and Housing Estimates for Poughkeepsie Township". data.census.gov. נבדק ב-2020-02-02.
↑  Paul Joffe (2008). "Where'e Poughkeepsie? Finding The Lost Spring" (PDF). ארכיון (PDF) מ-16 באוגוסט 2012. נבדק ב-7 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Poughkeepsie". Encyclopædia Britannica. 2012. אורכב מ-המקור ב-21 בנובמבר 2011. נבדק ב-24 במאי 2011. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
1 2  "Gazetteer of New York, 1860 & 1861, page 274". gedcomindex.com. ארכיון מ-9 באוגוסט 2014. נבדק ב-13 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Geographic Identifiers: 2010 Demographic Profile Data (G001): Poughkeepsie city, New York". U.S. Census Bureau, American Factfinder. אורכב מ-המקור ב-13 בפברואר 2020. נבדק ב-13 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Google Maps driving directions to north end of Manhattan
↑  "Census of Population and Housing". Census.gov. נבדק ב-29 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Poughkeepsie, NY | Data USA". datausa.io. נבדק ב-2020-02-02.
↑  "Expired". archive.is. 7 ביולי 2012. אורכב מ-המקור ב-7 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Technical Schools in Poughkeepsie, NY - Ridley-Lowell". www.ridley.edu. אורכב מ-המקור ב-3 באוגוסט 2012. נבדק ב-6 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550575705171  BnF: cb11962508q (data)  GND: 4119971-6  LCCN: n81090425  MusicBrainz: 1c21104f-2f29-4de1-9b1b-a8290a0e8942  NARA: 10045780  NKC: ge1119568  VIAF: 168716125   WorldCat (עם VIAF): 168716125 
נהר ההדסון בפוקיפסי, ניו יורק
פלטנסה

קלוב אתלטיקו פלטנסה (בספרדית: Club Atlético Platense) הוא מועדון ספורט מפלורידה שבבואנוס איירס רבתי, ארגנטינה.
המועדון נוסד ב-25 במאי 1905 וידוע בעיקר בשל קבוצת הכדורגל שלו. הקבוצה משחקת בליגת המשנה הארגנטינאית, אך השתתפה בליגת העל הארגנטינאית במשך למעלה מ-70 שנה והייתה בין המייסדות שלה בעידן המקצועני. תלבושת המועדון מורכבת מהצבעים לבן וחום.
המועדון מיוצג גם בענפים נוספים, בהם כדורסל, התעמלות מכשירים, כדוריד, הוקי שדה, כדורגל אולמות, ג'ודו, גלגיליות, פלוטה פאלטה, הוקי רולר, טאקוונדו, אגרוף, שחייה וטניס. קבוצת הכדורסל של המועדון משחקת בליגת המשנה הארגנטינאית.
לפלטנסה יריבות ספורטיבית עם שכנתה מאזור צפון בואנוס איירס רבתי, טיגרה, מליגת העל. המשחק הראשון ביניהן שוחק ב-1915, ושנה לאחר מכן התרחשו התנגשויות בין מחנות האוהדים שהולידו את ה"קלאסיקו דה לה סונה נורטה" (הקלאסיקו של אזור הצפון).
היסטוריה

פלטנסה הועלתה לראשונה לליגת העל, יחד עם קבוצות נוספות כמו בוקה ג'וניורס, כתוצאה מהחלטה של ההתאחדות ב-1912. ב-1916 הקבוצה משיגה את הישגה הגבוה היותר במהלך ההיסטוריה, כאשר היא מוכתרת כסגנית אלופה. בשנות העשרים, עת התקיימו שתי ליגות על מקבילות בארגנטינה, השתתפה בכל אחת מהן קבוצה בשם "פלטנסה". בטבלה המסכמת לעידן החובבני בארגנטינה (בין השנים 1891–1934) תופסת פלטנסה את המקום התשיעי.
בקיץ 1951, במהלך מחנה אימונים באירופה, פגשה הקבוצה במשחק ידידות בסן סירו את מילאן, שהייתה באותה העת בלתי מנוצחת בביתה במשך שנתיים, וניצחה אותה בתוצאה 2–3. פלטנסה שהתה בליגת העל עד ירידתה הראשונה ממנה בשנת 1955.
פלטנסה שבה לשחק בליגת העל בין השנים 1964 ו-1971 (בטורניר המטרופוליטנו של 1967, תחת הדרכתו של אנחל לברונה, הגיעה עד לחצי הגמר), ובין השנים 1976 ו-1999. ב-2002 הידרדרה הקבוצה לליגה השלישית (מטרופוליטנה), ממנה שבה לליגת המשנה הארגנטינאית ב-2006. בין השנים 2010 ו-2018 שוב שיחקה הקבוצה בליגה השלישית, והיא שבה לליגת המשנה בתחילת עונת 2018/19. בטורניר המעבר בשנת 2020 העפילה הקבוצה לליגת העל הארגנטינאית
שחקנים בולטים

סנטיאגו ורנאסה
לואיס איסלאס
דויד טרזגה
קלאודיו בורגי
אדוארדו קואודט
אסטבן פוארטס
פביאן קנסלריץ'
גונסאלו ברחסיו
הישגים

סגנות ליגת העל הארגנטינאית (1): 1916
סגנות קופה דה אונור (1): 1918
סגנות קופה אסקובר (1): 1943
אליפות ליגת המשנה הארגנטינאית (1): פרימרה B ‏ 1976
אליפות הליגה השלישית בארגנטינה (מטרופוליטנה) (1): פרימרה B ‏ 2005/06, פרימרה B ‏ 2017/18
פלטפורמה כשירות

פלטפורמה כשירות (באנגלית: Platform as a Service ובראשי תיבות: PaaS) היא קטגוריה של שירותי מחשוב ענן שעיקרה הוא לספק ללקוחות (לרוב מפתחי תוכנה) שירותי ענן, ובכך לאפשר להם להתמקד בפיתוח הפרויקט הספציפי שלהם ללא המורכבות של בנייה ותחזוקה של התשתית הקשורה בדרך כלל לפיתוח והשקה של האפליקציות.
השירותים אותם מקבל הלקוח מספקית הפלטפורמה כשירות הם: שירותי רשת, שרתים, אחסון, וירטואליזציה, מערכת הפעלה, תווכה (תוכנה המחברת בין מספר רכיבי תוכנה או יישומים) וזמן ריצה.
ישנם מספר סוגים של פלטפורמה כשירות: ציבורי (ענן שמשאביו משותפים לכמה משתמשים באינטרנט), פרטי (תשתית ענן הנמצאת בשימוש ארגון אחד בלבד) והיברידי (שילוב של השניים). PaaS נועדה במקור ליישומים בשירותי ענן ציבורי, לפני שהתרחבה לאפשרויות פרטיות והיברידיות.
ישנם סוגים שונים של ספקיות פלטפורמה כשירות. כולן מציעות אירוח יישומים וסביבת פריסה, יחד עם שירותים משולבים שונים, אך מציעות רמות שונות של תחזוקה וסילומיות (scalability - יכולת להתמודד עם כמות הולכת וגדלה של עבודה). הספקיות המרכזיות, נכון לאוקטובר 2022, הן AWS, הרוקו, ורד האט.
יתרונות וחסרונות

יתרונות הפלטפורמה כשירות הם בעיקר בכך שמורכבות התכנות מופחתת באופן משמעותי; הפיתוח הכולל של היישום נעשה יעיל יותר, מכיוון שיש לו משאבי תשתית מובנים/מתקדמים, ובכך גם תחזוקת היישום ושיפורו נעשים קלים יותר.
יתרון נוסף הוא שתחזוקת התשתית עוברת לגורם מקצועי ואמין, מאחר שספקיות הפלטפורמה כשירות הן חברות בעלות מומחיות בנושא זה, בוודאי לעומת צוות מפתחים ממוצע. כתוצאה מכך, שימוש בספקית פלטפורמה כשירות מביא לרוב גם להפחתת עלויות.
בנוסף, העובדה שהתשתיות מנוהלות על ידי חברה חיצונית, מאפשרים לפרויקט לגדול, לקטון או להשתנות בהתאם לדרישות שונות, מבלי שהלקוח נדרש להתאים עצמו לכך. כך למשל, אם הלקוח מצפה לשימוש רחב יותר או שונה ביישום שהוא מפתח בתקופה מסוימת, למשל בתקופת החגים, הוא אינו נדרש לתחזק זאת לאורך כל השנה, אלא רק לפנות לספקית הפלטפורמה כשירות בעניין זה.
חסרונות הפלטפורמה כשירות, כפי שצוטטו על ידי משתמשים שונים בשירות, כוללים תמחור יקר יותר ככל שהיקפי השימוש נעשים גדולים יותר, היעדר תכונות תפעוליות, שליטה מופחתת (ביצועי המוצר של הלקוח תלויים במידה רבה בספקית ה-PaaS), וקשיים של מערכות ניתוב תעבורה.
בנוסף, מעבר בין ספקית פלטפורמה כשירות אחת לאחרת נחשב ליקר ומסובך, כך שאם הספקית כבר אינה עומדת בדרישות הפרויקט, המעבר לספקית מתחרה כרוך בעלויות משמעותיות. עם זאת, במדינות שונות קיימת רגולציה תומכת-תחרות הנועדה לאפשר זרימה חופשית יותר בין ספקיות.
ההבדלים בין פלטפורמה כשירות לבין תוכנה כשירות ותשתית כשירות

ההבדל בין פלטפורמה כשירות לתוכנה כשירות (SaaS) ולתשתית כשירות (IaaS) מתבטא בסוגי השירותים המתבצעים על ידי ספקית שירותי הענן. כך, בתוכנה כשירות כלל השירותים, כולל התוכנה עצמה, נמצאים בענן (למשל, תוכנת ג'ימייל אינה מותקנת על המחשב האישי, אלא הלקוחות ניגשים אליה בצורה מקוונת). לעומת זאת, בתשתית כשירות השירותים הניתנים על ידי ספקית הענן הם שירותי רשת, אחסון ענן, שרתים ו-וירטואליזציה בלבד. פלטפורמה כשירות למעשה נמצאת בין השתיים האמורות, כיוון שבנוסף ל-תשתית כשירות, כוללת גם מערכת הפעלה, תווכה וזמן ריצה.
עם תשתית כשירות, המשתמש עודנו נדרש לנהל את השרת, בעוד שעם PaaS ניהול השרת נעשה על ידי הספקית.
הערות שוליים

↑  Brandon Butler (11 בפברואר 2013). "PaaS Primer: What is platform as a service and why does it matter?"". Network World]. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  William Y. Chang, Hosame Abu-Amara, Jessica Feng Sanford (15 בנובמבר 2010). Transforming Enterprise Cloud Services. London: Springer, 2010. p. 55-56. ISBN 9789048198467. {{cite book}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
1 2  Mike Kavis, "Top 8 Reasons Why Enterprises Are Passing On PaaS," Forbes, September 15, 2014.
↑  Dion Hinchcliffe, "Comparing Amazon’s and Google’s Platform-as-a-Service (PaaS) Offerings," ZDNet, April 11, 2008.
1 2  IaaS vs. PaaS vs. SaaS, www.redhat.com (באנגלית)
↑  מה זה PaaS? יתרונות, חסרונות וחברות לדוגמה | המילון לסטארטאפ, באתר www.lastartup.co.il
↑  Flower, Zachary. "Weigh the benefits of PaaS providers against lock-in risks". searchcloudcomputing.techtarget.com. נבדק ב-21 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kavis, Mike. "Top 8 Reasons Why Enterprises Are Passing On PaaS". Forbes.
↑  "James Somers (Ft. Andrew Warner, ATodd, Chrissy & Tom Lehman) – Heroku's Ugly Secret". Genius.
↑  Andrew C. Oliver, "Which freaking PaaS should I use?" InfoWorld, October 8, 2012.
עמר אבן אל-עאץ

| --- | --- |

 לידה:  מכה
 פטירה:  664 מצרים 
 מקום קבורה:  מצרים 
 בן או בת זוג:  אום כולתום בנת עוקבה Rita bint Munàbbih 
 
 
עַמְר אבן אל-עָאץ (בערבית: عمرو بن العاص; נולד בין השנים: 583-589 נפטר: 6 בינואר 664), ערבי-מוסלמי, אחד מקבוצת הצחאבה (ערבית: الصحابة), בני לווייתו של מוחמד והמוסלמים הראשונים. לאחר התאסלמותו הוא היה למפקד צבאי ולקח חלק פעיל וחשוב בהתפשטות האימפריה המוסלמית מחצי האי ערב בימי הנביא מוחמד וכיבוש הלבנט. הישגו הגדול ביותר היה כיבוש מצרים מידי האימפריה הביזנטית בשנת 641 וייסוד העיר פוסטאט - שממנה צמחה קהיר של ימינו.
קורות חייו

תאריך לידתו של עמר אבן אל-עאץ איננו ידוע. הוא נולד במכה, במהלך העשור השמיני של המאה השישית בן לשבט קורייש (ערבית: قريش) מחמולת בנו סהם (ערבית: بنو سهم)
ידוע כי שמה של אמו ליילה בנת הרמלה אך לא ידועים פרטים על ילדותו. ידוע כי בבחרותו ובטרם התאסלם עסק עמר במסחר והצטרף לשיירות מסחר של גמלים שהובילו סחורות ברחבי המזרח התיכון.
מהלך חייו של עמר השתנה עם הופעתו של מוחמד בן שבטו בעיר מכה, ששימשה גם מוקד פולחן פגאני, לשבטים בחצי האי ערב. לאחר סדרה של עימותים בין מוחמד ותומכיו תפסו המוסלמים את השליטה במכה, טיהרו את הכעבה מן הפסלים האליליים ושמו את היסודות לפולחן המוסלמי המונותאיסטי. לאחר הסכם חודיבייה בשנת 628, הצטרף עמר לקבוצת תומכיו של הנביא - על פי המסופר הוא התרשם מתפילתם ודבקותם וביחד עם מצביא ערבי אחר, ח'אלד בן אל-וליד, התאסלם.
באותו זמן התאסלמה אום כולתום בנת עוקבה, בתו של אחד מאויבי מוחמד משבט קורייש. היא התחתנה עם שלושה מנאמני הנביא שמתו בקרבות, ולאחר מכן נישאה לעמר, אך נפטרה חודש לאחר מכן.
קורות חייו > תחת הח'ליף אבו בכר

כוכבו של עמר אבן אל-עאץ דרך עם יציאת הכוחות המוסלמים מתוך תחומי חצי האי ערב לכבוש את הלבנט. הצבא המוסלמי תחת הח'ליף אבו בכר יצא בארבעה ראשים לכיוון ארץ ישראל, שהייתה אז תחת שלטון ביזנטי. כוח צבאי בראשות עמר אבן אל-עאץ יצא לכיוון הנגב, ולאחר כיבוש אילת המשיך צפונה דרך הערבה ובעקבותיו גדוד נוסף בפיקודו של יזיד בן אבו סופיאן. כוחות אלו נתקלו בגדודים ביזנטיים באזור עזה ויריחו ונעצרו. שרחביל בן חסנה נע בעבר הירדן בעקבות גדוד בפיקודו של אבו עוביידה בן אל-ג'ראח עד שהתארגנות ביזנטית עצרה כוחות אלו. המצביא המוסלמי ח'אלד בן אל-וליד נצטווה לצאת לעזרת הצבא המוסלמי, במסע נועז בתוך המדבר כבש את מרבית סוריה והתאחד עם צבאו של עמר. הצבא המוסלמי המאוחד כבש את ערי ארץ ישראל בזו אחר זו: לוד, שכם, עזה, סבסטיה. בסיכומו של דבר החזיקו הביזנטים בקיסריה, אשקלון וירושלים בלבד.
קורות חייו > תחת הח'ליף עומר

אבו בכר נפטר ב-634 באל-מדינה. הוא מינה את עומר אבן אל-ח'טאב ליורשו זמן קצר לפני מותו. חילופי השלטון גררו חילופי גברי בצבא המוסלמי, ואבו עוביידה התמנה לתפקיד אמין אל-אומה - מגן העם- וכמפקד צבאי עליון של הצבא הערבי-מוסלמי. בסדרת קרבות בשנת 635 נכבש עבר הירדן. בחודש מרץ נכבשה העיר חומס - שהייתה אחד מהמרכזים הביזנטיים החשובים, לאחר מצור של 4 חודשים, ומיד לאחר מכן יצאו גדודים מוסלמים לכוון חלב, אך נאלצו לסגת משנודע להם כי צבא ביזנטי גדול נאסף באנטיוכיה.
 הצבא הביזנטי קבע את מפקדתו הראשית באנטיוכיה ואת ריכוז הכוחות העיקרי סמוך לנהר הירמוך ברמת הגולן - נקודה אסטרטגית המגנה על התקשורת בין לבנון, ארץ ישראל ועבר הירדן ומאיימת על נתיבי התנועה המוסלמים.
קורות חייו > תחת הח'ליף עומר > קרב הירמוך

קרב הירמוך (ערבית: معركة اليرموك) היה קרב מכריע שנערך בחודש אוגוסט 636, בין הצבא של האימפריה הביזנטית לכוחות המוסלמים של צבאות הראשידון. שמו של הקרב ניתן מזירת הקרב - בסמוך לנהר הירמוך, על גבול ממלכת ירדן וסוריה של ימינו. הניצחון בקרב פתח בפני הצבאות המוסלמים את הדרך לכיבוש המזרח התיכון והווה את אבן הפינה לבניין האימפריה המוסלמית שבתקופת השיא שלה שלטה על המזרח התיכון וצפון אפריקה.
עם עלייתו לשלטון מינה הח'ליף עמר את אבו עוביידה בן אל-ג'ראח כמפקד הכוחות המוסלמיים על בסיס נאמנותו ודבקותו הדתית. אבו עוביידה לא היה מצביא בעל כישרון ועם תחילת העימות העביר את הפיקוד הישיר לח'אלד בן אל-וליד (ערבית: خالد بن الوليد, מכונה גם: סיף אללה אלמסלול - חרבו השלופה של אללה), שנחשב לאחד מגדולי המצביאים בעולם, וידוע כי מעולם לא הובס בקרב. הוא היה דמות מורכבת ,רב כישרון, שעצמאותו עמדה לו לרועץ. תחת ח'אליד בן וליד בלטו שלושה מפקדים: עמר אבן אל-עאץ- מפקד האגף הימני בקרב הירמוך, ולאחר מכן כובש מצרים הביזנטית, שרחביל בן חסנה, ממפקדי גדודי הפלישה המוסלמית לארץ ישראל, ויזיד בן אבו סופיאן מפקד האגף השמאלי של הצבא המוסלמי. לאחר שישה ימי לחימה הובס והושמד הצבא הביזנטי. הצבא המוסלמי, שנע במהירות ומבלי להיתקל בהתנגדות של ממש וחזר ותפס את דמשק וחומס. לאחר כיבושה מחדש של סוריה הופנה המאמץ המוסלמי לארץ הקודש. בסוף 637, לאחר מצור ממושך, תחת פיקודו של עמר אבן אל-עאץ נכנעה ירושלים בפני הח'ליף עומר שנכנס בשערי העיר וקיבל את כניעת העיר באופן אישי. קיסריה - בירת הפרובינציה והנמל החשוב לאורך החוף הארץ ישראלי, שקיבלה אספקה דרך הים, נכנעה למצור יבשתי בשנת 640 - ביחד עם שאר ערי הנמל הביזנטיות לאורך החוף המזרחי של הים התיכון.
קורות חייו > כיבוש ירושלים

מהלך כיבוש ירושלים על ידי הצבא המוסלמי איננו ברור והדעות בין ההיסטוריוגרפים של התקופה חלוקים אפילו על מועד כיבוש העיר אך ככל הנראה החל המצור על העיר מיד לאחר הניצחון בקרב הירמוך - בקיץ של שנת 636 - נמשך כשנתיים כאשר העיר ירושלים מנותקת מכל מרכז ביזנטי ובתוך טריטוריה הנשלטת לחלוטין על ידי המוסלמים. תחילה פיקד על המצור עמר אבן אל-עאץ ושנה לאחר מכן משלא הוכרעה העיר הצטרף למצור המצביא אבו עוביידה בן אל-ג'ראח, מפקד הצבא המוסלמי בארץ ישראל ועימו תגבורות על מנת להחיש את נפילת ירושלים. לא נותרו תיאורים על מהלך המצור הארוך אך המסורות המוסלמיות מתארות את המהלך שהוביל לכניעת העיר. על פי הנטען העיר נכנעה לאחר מספר התקפות על חומות העיר שהביאו את תושביה לידי יאוש. הם ביקשו להיכנע לח'ליף וזה אכן הופיע בשערי העיר לקבל את כניעתה. לפי המסורת המוסלמית הגיע הח'ליף עומר אבן אל-ח'טאב לקבל את כניעת העיר מאחר שהמגינים ניאותו להיכנע רק בפניו. עמר נכנס אל ירושלים רכוב על גבי גמל ולובש בגדים פשוטים המאפיינים את נוודי המדבר.
קורות חייו > כיבוש ירושלים > כיבוש מצרים

בחודש דצמבר 639 יצא עמר אבן אל-עאץ מאל עריש, דרך מדבר סיני לכבוש את מצרים עם גדוד של 4000 חיילים ערבים, וככל הנראה כוח נוסף של חיילים ביזנטים ופרסים שהתאסלמו. בתחילת 640 הופיעו המוסלמים מול חומות פלוסיום העתיקה ששרידיה נמצאים במרחק 30 קילומטר מהעיר המודרנית פורט סעיד. לאחר מצור של כחודשים וחצי נכבשה העיר בהסתערות על החומות, חומות העיר, כנסיות, הנמל והספינות שעגנו בו נשרפו. שורות הצבא המוסלמי שהדלדלו במהלך המצור התמלאו על ידי בדואים תושבי חצי האי סיני שהשמועה על כיבוש פלוסיום והתקווה לבזוז את אוצרות מצרים העבירו את נאמנותם לצד המוסלמי.
לאחר כיבוש פלוסיום הגיע הצבא המוסלמי אל המבצר בלביס, בקרב קצר מול חומות העיר נהדף חיל המצב אל תוך העיר ולאחר מצור של כחודש נפלה העיר לידי המוסלמים - בתאריך לא ידוע בחודש מרץ 640. בסמוך לעיר המודרנית פיום נתקל עמר אבן אל-עאץ בהתנגדות ביזנטית נמרצת והתקדמותו נבלמה. תגבורות שזרמו מרחבי האימפריה המוסלמית העלו את מספר הלוחמים הערבים ל 12,000. לאחר מספר קרבות ללא הכרעה הצליח אבן אל-עאץ לכבוש את העיר המבוצרת און (הליופוליס) ולאחר מכן את מבצר בבל ביום 21 בדצמבר. ביום המחרת חתם סירוס מאלכסנדריה הנציב הביזנטי עם הסכם עם המוסלמים ולפיו מצרים תעבור לשלטון הח'ליף. הרקליוס, קיסר האימפריה הביזנטית דחה את ההסכם והורה למפקד הצבאי הביזנטי להדוף את הצבא המוסלמי ממצרים, הקופטים נותרו נאמנים לחוזה ועברו לצד המוסלמי.
במרץ 641 הופיע הצבא המוסלמי מול חומות אלכסנדריה, לאחר חצי שנה של מצור נפל מורל המגינים עם מות הקיסר וההכרה כי תגבורת או חילוץ לא יגיעו מקונסטנטינופול. במקביל פקעה סבלנותו של הח'ליף עומר ועמר אבן אל-עאץ הודח מתפקידו כמפקד הצבא. בחודש ספטמבר 641 נכנעה אלכסנדריה וכיבוש מצרים הושלם. לפי אגדה אחת, הספרייה הגדולה של אלכסנדריה שהייתה בעת העתיקה הספרייה הגדולה והמפורסמת בעולם, נחרבה וספריה נשרפו על פי הוראת הח'ליף עומר אבן אל-ח'טאב, לו מיוחסת האימרה: "אם מה שכתוב סותר את הקוראן, אז דינו להישרף, ואם הכתוב מתאים לכתוב בקוראן, אז הוא מיותר, וראוי להישרף".
קורות חייו > מושל מצרים

עמר אבן אל-עאץ מונה למושל מצרים וייסד את עיר הבירה החדשה של הפרובינציה המוסלמית - פוסטאט, חלק מקהיר המודרנית, המבנה הראשון בעיר היה מסגד הקרוי על שם מקימו "מסגד עמר אבן אל-עאץ"(אנ'), שהוקם בשנת 642 והוא המסגד הראשון במצרים ובאפריקה.
בשנת 643 יצא הצבא המוסלמי וכבש קירנאיקה שבלוב המודרנית מבלי להתקל בהתנגדות. בשנת 644 יצא עמר אבן אל-עאץ למסע כיבושים נוסף ולאחר מצור קצר כבש את טריפולי וקיבע את גבולות מצרים המוסלמית כנגד הפרובינציה הביזנטית של תוניס המודרנית.

בשנת 644 נרצח הח'ליף עומר ועל כיסא השלטון עלה עות'מאן בן עפאן, מדיניותו העצמאית של עמר אבן אל-עאץ במצרים הייתה לצנינים בעיני החליף החדש וכתוצאה מכך הוחלף השלטון במצרים, עמר אבן אל-עאץ נקרא חזרה למכה ולמצרים נשלח עבדאללה בן סעד.
קורות חייו > תחת מועאויה הראשון

מותו של הח'ליף עותמאן הביא למלחמה פנימית באימפריה המוסלמית בין הח'ליף הנבחר עלי בן אבי טאלב, לבין מועאויה בן אבו ספיאן שעתיד להיות הח'ליף הראשון לבית אומיה, מלחמות הירושה קרעו את האסלאם והביאו ליצירת פלג השיעה. עמר אבן אל-עאץ היה בין תומכי מועאויה, משנאות עלי לקיים בוררות בינו ובין מועאויה. הוא מינה כנציג מטעמו חכם הלכה חשוב מתימן ומנגד מינה מעוויה את עמר אבן אל-עאץ. כשנפגשו שני הצדדים לבוררות, טען עמר שלא ייתכן כי שני הצדדים ייפגשו כשעלי בעמדת הח'ליף ולכן ביקש שעלי יוותר על הח'ליפות כך שהוא ומעוויה יעמדו כשווים בפני הבוררים. עלי הסכים לוותר על החליפות, ומשעשה כך, הכריז עמר שעכשיו כשהח'ליפות "פנויה" הוא לוקח אותה ונותן אותה למועאויה. הקהל שהיה נוכח באירוע הריע לכך וקיבל זאת. עלי המושפל לא יכול היה לשאת את התוצאות המביכות של הבוררות, וניסה לאסוף את צבאו ולכפות את חליפותו בכוח, אך בינתיים נפוץ מחנהו לכל עבר. האימפריה המוסלמית נקרעה ובשנות שלטונו של עלי נערכו קרבות ועימותים ברחבי האימפריה בין 3 ח'ליפים שטענו לכתר. מצרים הייתה שדה קרב חשוב ובשנת 658 מינה עלי את מקורבו מוחמד בן אבו בכר לתפקיד מושל מצרים, בתגובה שלח מועאויה את עמר אבן אל-עאץ לכבוש את מצרים בשנית.