stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דעיכות מסוג רייס

בהנדסת מערכות תקשורת, דעיכות מסוג רייס (באנגלית: Rician fading) הוא מודל סטטיסטי המתאר התפשטות של גל אלקטרומגנטי של מכשיר אלחוטי. מודל זה נקרא על שם הפיזיקאי האמריקני סטפן רייס. מודל דומה הוא דעיכות מסוג ריילי. ההנחה בדעיכה מסוג רייס היא שמשרעת האות שעבר בערוץ התקשורת תסבול מניחותים ומדעיכות אקראיים.
ניתן להשתמש במודל של רייס לדעיכות באופן האפקטיבי ביותר כאשר יש קו ראות ישיר בין המשדר למקלט.
פילוג משרעת הקליטה:
 f_{A(t)}(A)={\frac {A}{\sigma ^{2}}}{\frac {}{}}e^{-{\frac {A^{2}+A_{0}^{2}}{2\sigma ^{2}}}}I_{0}{\frac {(A*A_{0})}{\sigma ^{2}}}
כאשר:
\sigma  היא השונות של המשתנה המקרי של פונקציית פילוג ההספק.
A היא משרעת הקליטה.
I_{0} הוא מקדם של פונקציית בסל.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דן פוגלברג

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1951 פאוריה אילינוי ארצות הברית
 פטירה:  16 בדצמבר 2007 (בגיל 56) אי האיילים מיין ארצות הברית
 שם לידה:  דניאל גריילניג פוגלברג
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1968–2007. (כ־39 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, Woodruff Career and Technical Center 
 עיסוק:  זמר, פזמונאי, מוזיקאי.
 סוגה:  רוק, רוק קל, פולק רוק, ג'אז, פיוזן, בלוגראס, פופ.
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה חשמלית, פסנתר, גיטרה בס, מנדולינה, אורגן חשמלי, סינתיסייזר, ויברפון.
 חברת תקליטים:  Epic Records  Giant Records   Mailboat Records   קולומביה רקורדס
 שיתופי פעולה בולטים:  טים וייסברג(אנ').
 http://www.danfogelberg.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דן פוגלברג (באנגלית: Dan Fogelberg; ‏13 באוגוסט 1951, פאוריה, אילינוי, ארצות הברית – 16 בדצמבר 2007, אי האיילים, מיין ארצות הברית), היה פזמונאי, מלחין, זמר ורב נגן אמריקאי שפעל במגוון סוגות מוזיקליות, נחשב לאחד מאבות הרוק הקל בארצות הברית ומכר למעלה מ-15 מיליוני עותקים מאלבומיו השונים.
ראשית הקריירה

פוגלברג שהיה הצעיר מבין 3 אחים, נולד בפאוריה אלינוי למרגרט שהייתה נגנית פסנתר ממוצא סקוטי וללורנס פיטר פוגלברג שהיה מורה למוזיקה ממוצא שוודי והעניק בהמשך השראה לשירו המפורסם של בנו "Leader of the Band". בגיל 14 קיבל מסבו במתנה גיטרת סלייד ובמקביל למד לנגן בפסנתר. ב-1967 הצטרף ללהקה שביצעה גרסאות כיסוי לשירי הביטלס והוציאה 2 סינגלים. ב-1969 סיים את בית הספר התיכון בעירו ופנה ללימודי תיאטרון באוניברסיטת אילינוי. במקביל החל להופיע במסגרות שונות בשירי פולק. ב-1971 צד פוגלברג את עינו של האמרגן אירווינג אזוף שהפך למנהלו, שנה מאוחר יותר הוציא את אלבומו הראשון ובמקביל הופיע כזמר חימום במופעיו של ואן מוריסון. ב-1974 הפיק ג'ו וולש את אלבומו השני של פוגלברג שנקרא "Souvenirs", במסגרתו השתתפו בנגינה וקולות רקע חברי להקת האיגלס גלן פריי ודון הנלי והמוזיקאי גרהאם נאש. פוגלברג ניגן ב-8 כלי נגינה שונים במהלך הפקת האלבום והוא הפך להצלחתו המסחרית הראשונה.
נישואים

פוגלברג נישא 3 פעמים. בין 1982–1985 לרקדנית מגי סלימייקר, בין 1991–1996 לאמנית אנסטסיה סאבאג' ובין 2002 ועד יום מותו למוזיקאית ג'ין מארי מאייר. לפוגלברג לא נולדו ילדים מנישואיו השונים.
שיא הקריירה

האלבום "Souvenirs" הזניק את הקריירה של פוגלברג והוא הוציא סדרה של אלבומי זהב. ב-1975 התפרסם האלבום "Captured Angel" שהגיע למקום ה-23 ברשימת רבי המכר של הבילבורד האמריקני. ב-1978 חבר פוגלברג למוזיקאי והחלילן טים וייסברג(אנ') ויחדיו הוציאו את האלבום "Twin Sons of Different Mothers" שהגיע למקום ה-8 בבילבורד האמריקני. האלבום נחשב פורץ דרך בתחום הרוק הרך והציג בנוסף מגוון סגנונות מוזיקליים. מהאלבום התפרסם במיוחד השיר "Tell It To My Face" (במקור של ההוליס) ששילב קטעי סולו מורכבים בגיטרה חשמלית וחליל אשר חלקם שאבו השראה מלהקת ג'תרו טאל. ב-1979 הוציא פוגלברג את אלבומו "Longer" שהגיע למקום ה-2 ברשימת רבי המכר וממנו התפרסם שיר הנושא.
ב-1981 פרסם פוגלברג את אלבומו המצליח ביותר שנקרא "The Innocent Age", במסגרתו ביצעה הזמרת ג'וני מיטשל קולות רקע ומתוכו התפרסם השיר המזוהה ביותר עמו שנקרא "Leader of the Band". בשנותיו האחרונות נהג פוגלברג לציין, שלו ניתנה לו הזכות לכתוב רק שיר אחד בימי חייו, היה בוחר בשיר זה. ב-1984 הוציא את האלבום "Windows and Walls" וב-1985 את אלבום הבלוגראס "High Country Snows". בסוף שנות ה-80 נטה סגנונו של פוגלברג לכיוון הבלוז ובמקביל הפך לפעיל חברתי במיוחד בתחום איכות הסביבה. ב-2003 פרסם את אלבומו האחרון " Full Circle".
אחריתו

ב-2004 אובחן פוגלברג כחולה בסרטן הערמונית ועבר סדרת טיפולים שהביאה לעצירת התפשטות המחלה. ב-13 באוגוסט 2005 הודיע הזמר על החלמתו מהמחלה, אך היא שבה והתפרצה ופוגלברג הלך לעולמו ב-16 בדצמבר 2007. מעריציו הרבים הקימו אנדרטה לזכרו בעיר הולדתו פאוריה.
הערות שוליים

↑  הזמר דן פוגלברג הלך לעולמו, באתר ynet, 17 בדצמבר 2007
↑  דן פוגלברג-ביוגרפיה מוזיקלית, באתר danfogelberg.com (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4578709  BnF: cb138939946 (data)  GND: 133817849  ISNI: 0000 0001 1558 3542  LCCN: n91116506  MusicBrainz: b1a7ac99-2ea9-4d3e-b17f-1cad379e46ae  NKC: xx0201486  NTA: 071027343  SNAC: w6bq5fvn  Trove: 1172643  VIAF: 211149294306380521717   WorldCat (עם VIAF): 211149294306380521717
דרכון הרשות הפלסטינית

דרכון הרשות הפלסטינית (בערבית: جواز سفر السلطة الفلسطينية) הוא דרכון שמונפק מאז אפריל 1995 על ידי הרשות הפלסטינית לתושבים פלסטינים בשטחים הפלסטיניים לצורך נסיעה בינלאומית.
דרכון הרשות הפלסטינית עומד לרשות כל אדם שבתעודת הלידה רשום שנולד בפלסטין. מה שמוגדר כ"פלסטין" למטרה זו אינו ברור. בפועל, רק תושבים באזורים שבסמכות הרשות הפלסטינית יכולים להגיש בקשה. לא ברור אם פלסטינים שנולדו מחוץ לרשות יכולים להגיש בקשה לדרכון.[דרוש מקור]
היסטוריה

בין השנים 1924–1948, המונח "דרכון פלשתינאי" התייחס למסמכי הנסיעה שהיו זמינים לתושבי פלשתינה (ארץ ישראל) תחת המנדט הבריטי. הונפקו על ידי הנציב העליון לפלשתינה, הם נקראו רשמית "הדרכון הבריטי, פלשתינה". דרכונים אלה נפסקו עם סיום המנדט הבריטי ב־15 במאי 1948. דרכונים ישראליים וירדניים הוצעו לנתיני המנדט הבריטי לשעבר על פי האזרחות שרכשו בעקבות עצמאותה של מדינת ישראל. מספר לא מבוטל של ערבים פלסטינים, במיוחד ברצועת עזה ואלה שמצאו מקלט בסוריה ובלבנון, נותרו ללא מדינה, מכיוון שמצרים, סוריה ולבנון לא אפשרו להם להשתלב כאזרחים.
ממשלת כל פלסטין הנשלטת על ידי מצרים הוציאה דרכונים פלסטיניים בין השנים 1949–1959 לתושבים פלסטינים ברצועת עזה ובמצרים. עם זאת, בעלי דרכון זה לא הורשו לעבור באופן חופשי למצרים. בינתיים, ירדן סיפחה את יהודה ושומרון ותושבי הגדה המערבית הפכו אזרחי ירדן והיו זכאים לדרכון ירדני.
לאחר מלחמת ששת הימים ב-1967, במהלכה ישראל כבשה את הגדה המערבית מירדן, המשיכו הערבים הפלסטינים שגרים שם להגיש בקשה לדרכון ירדני ולגור בירדן. פליטים פלסטינים החיים בפועל בירדן נחשבו גם לאזרחים ירדנים מלאים. ביולי 1988 ניתקה ירדן את כל הקשרים המשפטיים והניהוליים עם הגדה המערבית בצעד שנקרא "ניתוק הזיקה". כל פלסטיני המתגורר בירדן יישאר אזרח ירדני; אבל תושבי הגדה המערבית לא יעשו זאת.
ירדן המשיכה להנפיק דרכונים לפלסטינים בגדה המערבית, אך הם היו למטרות נסיעה בלבד ולא כראיה לאזרחות. לפלסטינים בגדה המערבית שהיו בעלי דרכונים ירדניים רגילים הונפקו כרטיסים זמניים עם פקיעתם של הישנים, וכניסתם של פלסטינים לירדן הפכה מוגבלת בזמן ונחשבה למטרות תיירות בלבד.
ב־2 באפריל 1995, שנתיים לאחר הסכמי אוסלו מ-1993, החלה הרשות הפלסטינית להנפיק דרכונים של הרשות הפלסטינית בעזה ויריחו. דרכונים אלה שמרו על מספר הזהות האישי של המנהל האזרחי הישראלי.
ביוני 2020 פורסם בתקשורת הישראלית כי משרד הפנים הפלסטיני מתכוון לפעול על מנת שיתאפשר רישום של התושבים שרוצים דרכונים בצורה עצמאית וללא צורך לעשות את אותו רישום בישראל.
מדינות שמחזיקי דרכון מהרשות הפלסטינית יכולים להיכנס אליהן ללא אשרה

בנגלדש בנגלדש
בוליביה בוליביה
בורונדי בורונדי (אין לה יחסים עם הפלסטינים)
קמבודיה קמבודיה
כף ורדה כף ורדה (אין לה יחסים עם הפלסטינים)
קומורו קומורו
צ'כיה צ'כיה
ג'יבוטי ג'יבוטי
דומיניקה דומיניקה
אקוודור אקוודור
גינאה ביסאו גינאה ביסאו
האיטי האיטי
אינדונזיה אינדונזיה
איראן איראן
לאוס לאוס
מקאו מקאו
מדגסקר מדגסקר (אין לה יחסים עם הפלסטינים)
המלדיביים המלדיביים
מלזיה מלזיה
מיקרונזיה מיקרונזיה (לא מכירה בפלסטינים)
מאוריטניה מאוריטניה
מוזמביק מוזמביק
נפאל נפאל (אין לה יחסים עם הפלסטינים)
ניקרגואה ניקרגואה
פלאו פלאו (לא מכירה בפלסטינים)
סמואה סמואה (לא מכירה בפלסטינים)
סיישל סיישל
סנט וינסנט והגרנדינים סנט וינסנט והגרנדינים
אסוואטיני אסוואטיני
מזרח טימור מזרח טימור
טנזניה טנזניה
טוגו טוגו (אין לה יחסים עם הפלסטינים)
טובאלו טובאלו (לא מכירה בפלסטינים)
אוגנדה אוגנדה
זימבבואה זימבבואה
ונצואלה ונצואלה
הודו הודו
סרי לנקה סרי לנקה
השלכות הדרכון

הפלסטינים רואים בדרכון – 'סמל מכריע של לאום'. ההכרה בדרכונים מצד מדינות אחרות הובאה כראיה להכרה על ידי מדינה פלסטינית או על הכרה במסמכי אזרחות פלסטינית.
החל משנת 1997 לא הונפקו דרכונים פלסטינים על שם "מדינת פלסטין". יש מדינות, כולל ארצות הברית, אשר מכירות בדרכונים של הרשות הפלסטינית כמסמכי נסיעה, אם כי ההכרה בדרכונים אינה מרמזת על הכרה באזרחות, מכיוון שהם אינם מונפקים על ידי ממשלה שהיא מכירה בה.[דרוש מקור] מצרים, ירדן ואיחוד האמירויות הערביות ציינו (במאי 2002) כי הדרכונים, יחד עם אשרות תקפות או ניירות נחוצים אחרים, יאפשרו לבעליהם לנסוע לארצותיהם.
הערות שוליים

↑  Artz, 1997  p. 77.
↑  Parsons, Nigel Craig (2005). The politics of the Palestinian Authority: from Oslo to al-Aqsa. Routledge. p. 298. ISBN 978-0-415-94440-3. נבדק ב-2010-01-25.
↑    אסף גבור, ‏מתנתקים מישראל: ברש"פ פועלים להנפקת דרכונים, בעיתון מקור ראשון, 14 ביוני 2020
↑  Jordan Times, 25 Jan. 1995
↑  Segal in Kapitan, 1997, p. 231.
דרכון המנדט הבריטי בפלשתינה (ארץ ישראל) כפי שהונפק על ידי השלטונות הבריטיים בין השנים 1924–1948.
כיסוי של דרכון דיפלומטי של ממשלת כל פלסטין משנת 1962.
דמימונד

דמימונד (מצרפתית: Demi-monde; מילולית: "חצי עולם") הוא ביטוי שמקורו במאה ה-19 בצרפת, המתאר נשים בשוליה של החברה הגבוהה, בעיקר קורטיזנות, פילגשים, או זונות צמרת, שמומנו על ידי גברים עשירים. מקור המושג הוא במחזה משנת 1855 בשם Le Demi-Monde, מאת אלכסנדר דיומא הבן.
משמעות מילולית

משמעות המונח Demi-monde בצרפתית הוא חצי עולם.
המונח נובע מהמחזה: Le Demi Monde, מאת הסופר והמחזאי הצרפתי אלכסנדר דיומא הבן, שפורסם בשנת 1855. המחזה עסק באופן בו איימה הזנות באותה תקופה על מוסד הנישואין. ה-Demi-monde היו חלק מהעולם שנכבש על ידי אליטות גבריות, בו שימשו אותן נשים למטרות בידור של גברים, אותו עולם מסוכן ומלא בתאווה לעינוגים שהונצח בספרו של דיומא הגברת עם הקמליות כבר בשנת 1848 וזכה לעיבודים רבים.
רקע

הביטוי דמימונד הפך למילה נרדפת לזונת צמרת או לפרוצה שמסתובבת במעגלים אלו - או לאישה בעלת מעמד חברתי המאפשר לה "לדחוף את האף שלה למקומות הנכונים" ולהשליך את עצמה למרכז חיי הלילה הנהנתניים. אישה שעשתה את הבחירה הזו משלמת על כך בירידה חדה ומיידית במעמדה החברתי.
עבור הגברים, החיים של הדמימונד היו מבודדים מהעולם האחר שלהם שכלל מחויבויות משפחתיות ומקצועיות. בעולם זה היו מעורבים גם שתייה מרובה של אלכוהול, שימוש בסמים, הימורים, אירועי תיאטרון ובלט ומרוצי סוסים, שילוב של אופנה עילית בהיבטים שונים בחיים והפקרות מינית. ההוצאות הפזרניות הביאו לחובות, וההפקרות הובילה למחלות, למשל עגבת.
מבחינה היסטורית, שיא פריחתן של הדמימונד היה בתקופה המכונה בצרפת בל אפוק (1871–1914) מסוף המלחמה מלחמת צרפת-פרוסיה ועד תחילת מלחמת העולם הראשונה.
המאה העשרים הביאה לעלייתה של האישה החדשה, שינתה כלכלות ומבנים חברתיים, כמו גם אופנות ומשתנים חברתיים משתנים, במיוחד בעקבות מלחמת העולם הראשונה. זנות והחזקה של פילגשים לא נעלמו, אך הכינוי demimondaine התיישן עם השינויים הנרחבים בחצי עולם זה.
נשים שכונו דמימונד

מבחינה חיצונית, ההיבטים שהגדירו את הדמימונד היו אורח חיים בזבזני של אוכל ובגדים משובחים, שלעיתים קרובות אף עלו על אלו שהיו לנשים עשירות אחרות בימים אלו עם זרימה קבועה של מזומנים ומתנות מאוהביהם השונים. אורח חייהן היה תערובת אקלקטית של חוש עסקי חד, כישורים חברתיים ונהנתנות. נשים בתחום שהיו אינטליגנטיות, חסכו בתבונה ליום בו יופיין ידהה. אחרות בסופו של דבר נותרו חסרות כל ורעבו ללחם כשהגיל גבה את מחירו מיופיין, אלא אם הן הצליחו להתחתן.
וירג'יניה אולדויני, הרוזנת די קסטיליונה הייתה יפהפייה מפורסמת שהגיעה לפריז בשנות ה-50 של המאה ה-20 עם מעט מאוד כסף משלה והפכה במהרה לפילגשו של נפוליאון השלישי; לאחר שהקשר עימו הסתיים היא עברה לגברים עשירים אחרים בממשל, באוצר ובמלוכה האירופית. היא הייתה אחת הדמימונד האריסטוקרטיות והבלעדיות ביותר, וידוע שגבתה מחבר אצולה בריטי מיליון פרנק עבור 12 שעות במחיצתה.
אישה אחרת שהשפיעה על עולם הדימויים המאוחרים של הדמימונד הייתה הרקדנית והשחקנית האירית ההרפתקנית לולה מונטז, אף על פי שהיא נפטרה לפני שהמונח הזה נכנס לשימוש.
השחקנית הצרפתייה שרה ברנאר הייתה בתה של קורטיזנה מפורסמת בפריז; בימיה כל השחקניות נחשבו בדרך כלל לכאלו. מאהביה הרבים ואורח חייה האקסטרווגנטי התאימו לסגנון זה, אם כי הצלחותיה האמיתיות כאמנית סיפקו לה בסופו של דבר סוג של הערכה ציבורית שרוב הנשים הדמימונדיות לא הצליחו להשיג.
דמימונד בדיוניות

הספר שעות הקטיפה של אליסון ריצ'מן מבוסס על מקרה אמיתי של דירה פריזאית מפוארת שננטשה ערב המלחמה ונשארה נעולה במשך שבעים שנה.
גיבורת הספר היא מַרְתְ דֶה פְלוֹריאן שהייתה קורטיזנה שטיפחה אורח חיים עשיר באמנות וביופי.
הסרט ז'יז'י משנת 1958, המבוסס על רומן ספרותי באותו השם משנת 1944 מאת הסופרת הצרפתייה קולט, מתאר בצורה חיה את עולמן של הדמימונד לקראת סוף קיומו. אליג'יה, שהיא דודה של ז'יז'י, קורטיזונה אגדית שנהנית עכשיו מחיי עושר שלאחר הפרישה מעבודתה, מאמנת את אחייניתה המתבגרת ומלמדת אותה להעריך תכשיטים, לרכוש נימוסים אלגנטיים ומנסה לעורר את עניינה גם באופנה כדי להכין אותה לחיים של דמימונד, כך שתוכל לרצות את האדונים שיספק לה את האמצעים לחיות בצורה יפה ומכבדת - או באומללות.
תיאורים של הדמימונד ניתן למצוא בספר משנת יריד ההבלים, רומן סאטירי על החברה במאה התשע עשרה, שנכתב על ידי ויליאם מייקפיס תאקרי. ליידי קרקנברי וגברת וושינגטון ווייט הן דמויות דמימונדיות, אשר קפטן קרולי מתאווה אליהן. בקי שארפ נתפסת כדמימונדית לפני שהיא מוצגת בבית המשפט, ואז הופכת לכזו כאשר היא נוסעת ברחבי אירופה לאחר שבעלה נוטש אותה.
ייתכן שהתיאור המפורסם ביותר של הדמימונד, אם כי מלפני שהמונח היה בשימוש, הוא באופרה לה טרוויאטה של ורדי (1853). האופרה נכתבה בהשראת ספרו של אלכסנדר דיומא הבן: הגברת עם הקמליות; דמותה של מרגריט גוטייה, גיבורת הספר וההצגה שלאחר מכן, התבססה על מארי דופלסיס שחיה בפריז משנות ה-40 של המאה תשע עשרה והייתה פילגש של מספר גברים מפורסמים כולל דיומא עצמו.
במחזה Easy Virtue של נואל קאוורד משנת 1924, הצהיר המחבר שמטרתו היא להציג קומדיה במבנה של טרגדיה ו"להשוות בין האישה הדקלאסית של ימינו לדמימונד הרעוע יותר של שנות ה-1890".
במחזמר משנת 1973, A Little Night Music (מאת סטיבן סונדהיים), הדמות הנשית הראשית, דזירה ארמפלדט, היא שחקנית שאמא שלה: מאדאם לאונורה ארמפלדט, שרה שיר שמתאר את היתרונות החומריים של להיות אישה מוחזקת. למשל, "בווילה של הברון דה סיניאק, שם ביליתי שנה קצת ידועה לשמצה, בווילה של הברון דה סיניאק - היו לי נשים נוכחות - תליוני אש אופל." וגם: "בארמונו של דוכס פרארה, שהיה חירש בטרם עת אך יקר, בארמונו של דוכס פרארה - רכשתי משרה כלשהי - פלוס טיציאן זעיר."
בסרט "פתרון שבעת האחוזים" (1976) הדמות של לולה דברו מסומנת כדמימונד על ידי הדמות זיגמונד פרויד.
שימושים אחרים במונח בתרבות הפופולרית

בספרו של הנריק סנקביץ' "ללא דוגמה" (1891), "דמימונד" מתייחס לחלק האמיד ושוחק התענוגות בחברה, שאינו מאוגד על ידי מוסר, דת או מסורת, והוא מקביל באופן רופף ל"חוג הסילון" של ימינו.
בדרכו של סוואן מאת מרסל פרוסט (1913), אודטה דה קרסי מתוארת כדמימונד.
הסופרת הצרפתייה פרנסואז סאגאן, ברומן שלה משנת 1954: שלום לך, עצבות משתמשת במונח "demimondaine" כדי להתייחס לדמות של אלזה, אישה צעירה ומדהימה להפליא הממנפת את הופעתה החיצונית לתמיכה של גברים עשירים, מה שמאפשר לה להיכנס לעולם החברתי. של המעמדות הגבוהים.
המונח מופיע שוב ושוב בספר יוליסס של ג'יימס ג'ויס .
בטרילוגיית מאדים של קים סטנלי רובינסון (1990), "הדמימונד" מתייחס לחברת סחר וחינוך "מחוץ לרשת" למחצה.
בספרו של אדולף היטלר, מיין קמפף תיאר היטלר את חברי הפרלמנט האוסטרים כמעין "דמי-מונדה אינטלקטואליים". זה היה חלק מהביקורת של היטלר נגד דמוקרטיות מייצגות מערביות, במיוחד לגבי האופן שבו מחוקקים נבחרים בציבור משיגים ומאבטחים את עמדתם בפרלמנט.
הסדרה של שואוטיים פני דרדפול משחזרת את הדמימונד כמימד רוחני. זה גם שם הפרק הרביעי של העונה הראשונה.
הערות שוליים

↑  Alice B. Fort & Herbert S. Kates. "Le Demi-monde, a synopsis of the play by Alexander Dumas (fils)".
↑  קפאה בזמן: הדירה המרהיבה שנתגלתה אחרי 70 שנה, באתר ‏מאקו‏, 6 בינואר 2014
↑  שעות הקטיפה - אליסון ריצ'מן, באתר www.e-vrit.co.il
↑  Webber, Carolline (19 ביולי 2013). "'My Favors Cost a Great Deal': 'The Girl Who Loved Camellias,' by Julie Kavanagh". The New York Times. נבדק ב-20 ביולי 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hitler, Adolf (1999). Mein Kampf. Boston: Mariner Books. p. 89. ISBN 978-0-395-92503-4.
דימיטר פוינאקו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוגוסט 1956 (בן 68) פוגרדץ, אלבניה 
 מדינה:  אלבניה 
 
דימיטר פוינאקו (באלבנית: Dhimitër Pojanaku; נולד באוגוסט 1956) הוא משורר אלבני.
דימיטר פוינאקו נולד בעיר פוגרדץ שלחופי אגם אוחריד. פוינאקו למד משפטים בטירנה והוא עובד כשופט בעיר הולדתו. עד כה פרסם את ספרי השירה "הגשם קורא את צערי" (1991), "בוקר ומעט לילה" (1993), "השדים רוקדים פולקה" (1998) ו"אבנים מלבינות לילה" (2002). פוינאקו זכה על שירתו בפרסים אחדים, ושירתו תורגמה למספר שפות.
בשנת 2014 הוא נעצר באשמת שחיתות
הערות שוליים

↑  https://top-channel.tv/english/pogradec-judge-arrested/
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דיאן ונורה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוגוסט 1952 (בת 72) מזרח הארטפורד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  Boston Conservatory at Berklee  East Hartford High School 
 בן או בת זוג:  אנדז'יי ברטקוביאק (1980–1989) 
 פרופיל ב-IMDb
 
דיאן ונורה (באנגלית: Diane Venora ; נולדה ב-10 באוגוסט 1952) 
היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. ונורה הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על הופעתה בדרמה המוזיקלית הביוגרפית "בירד" ומפורסמת בזכות הופעותיה בסרטים "היט", "המקור", "התן" ו"רומיאו וג'ולייט".
ביוגרפיה

ונורה נולדה בעיירה מזרח הארטפורד שבקונטיקט למרי ולרוברט ורונה. בתיכון המקומי בו למדה השתתפה ונורה בהצגות ובמחזות זמר. לאחר מכן נסעה לניו יורק לאחר שקיבלה מלגת לימוד בבית הספר ג'וליארד לאומנויות. לאחר שסיימה ללמוד הופיעה על בימות תיאטרון ובפרט במחזות שייקספיריים.
קריירת משחק

ונורה התחילה את דרכה כשחקנית ב-1981 בסרט האימה "איש זאב" לצדו של אלברט פיני. התפרסמה לראשונה בהוליווד בדרמת הפשע של פרנסיס פורד קופולה "מועדון הכותנה", בה גילמה את שחקנית הקולנוע גלוריה סוונסון. הופיעה במותחן הפעולה "תעלול קטלני" ובדרמה "עשבי פרא" לפני הופעת הפריצה שלה בדרמת הג'אז הביוגרפית של קלינט איסטווד "בירד". בסרט הופיעה ונורה לצידו של השחקן פורסט ויטאקר בתפקיד צ'אן פארקר, אשתו היהודייה של הסקסופוניסט צ'ארלי פארקר. ונורה קיבלה ביקורות טובות על הופעתה בסרט והועמדה לפרס גלובוס הזהב. בשנת 1994 שיחקה בסיטקום של ABC, "סמטת רעם" את בובי טרנר, אם המשפחה עד שהוחלפה על ידי השחקנית רובין רייקר.
בשנת 1995 שיחקה בסרט הפשע המצליח של מייקל מאן "היט" בתור ג'סטין, אשתו הבעייתית של בלש בכיר ממחלק הרצח של לוס אנג'לס וינסנט האנה (אל פצ'ינו).שיחקה באותה השנה בתפקיד המנתחת הפלסטית ד"ר גרי אינפנט בשמונה פרקים של סדרת הדרמה "שיקגו הופ". ב-1996 הופיעה ב"רומיאו וג'ולייט", עיבוד הוליוודי מודרני ליצירה הספרותית "רומיאו ויוליה". ונורה גילמה את גלוריה, אמה של ג'ולייט קפולט (קלייר דיינס). באותה שנה שיחקה בסרט הפעולה "מורה מחליף".
ב-1997 זכתה ונורה לביקורות נלהבות על הופעתה במותחן הפעולה המשטרתי "התן", בו גילמה את השוטרת הרוסייה ולנטינה קוסלובה. ב-1999 שיחקה בדרמת העיתונות הביוגרפית שהייתה מועמדת לשבעה פרסי האוסקר, "המקור", בה גילמה את ליאן, אשתו של המדען לחקר חברות טבק ג'פרי ויגנד (ראסל קרואו). השתתפה בשנה זו גם בדרמת הפעולה התקופתית "הלוחם ה-13" ובדרמה של קלינט איסטווד "פשע אמיתי".
בשנת 2000 גילמה בסרט "המלט" את גרטרוד, אמו של המלט (אית'ן הוק).
בשנת 2010 הופיעה בדרמת המסתורין הרומנטית "כל הדברים הטובים". בשנת 2022 השתתפה בקומדיה הרומנטית "אהבה ראשונה" בתור דודה איירין.
חיים אישיים

ונורה הייתה נשואה במשך תשע שנים לבמאי סרטי הפעולה הפולני אנדז'יי ברטקוביאק, לזוג ילדה אחת במשותף.
דרכון אוקראיני

החלק הקדמי של דרכון ביומטרי אוקראיני
פרטי הזהות בדרכון ביומטרי אוקראיני
דרכון אוקראיני הוא מסמך המונפק עבור אזרחי אוקראינה כהוכחה לאזרחות אוקראינית. המדינה מנפיקה דרכונים בינלאומיים המשמשים לנסיעות לחו"ל. עד 2016, אוקראינה הנפיקה גם דרכונים פנימיים שהיו מסמך הזיהוי העיקרי של אזרחים אוקראינים בתוך אוקראינה. דרכונים פנימיים אלו מוחלפים כעת בתעודת זהות אוקראינית בגודל כרטיס אשראי, אולם דרכונים שהונפקו בעבר עדיין בתוקף. כמו כן, החל משנת 2021 דרכונים אלקטרוניים זמינים בטלפונים סלולריים לאזרחים אוקראינים באמצעות אפליקציית דייה הממשלתית. בכך הפכה אוקראינה למדינה הראשונה בעולם המאפשרת שימוש בדרכונים דיגיטליים. הדרכונים משמשים לזיהוי בתוך אוקראינה בלבד ולא לצורך מעבר גבול.
דרכון פנימי

על פי תיקוני החוק שנעשו ב-14 ביולי 2016 על ידי המועצה העליונה, כל אזרח שהגיע לגיל 14 חייב לקבל דרכון. דרכונים מונפקים לארבע שנים לאנשים מתחת לגיל 18, ולעשר שנים לכל השאר. מאז כניסת התיקונים לחוק, גם הדרכונים הפנימיים האוקראינים (בצורת חוברת) אינם מקבלים חותמת במעמד אזרחי (לדוגמה בנישואין או גירושין), ובכך בוטלה מסורת בת מאה שנים מימי ברית המועצות. במקום זאת, מונפקת תעודת נישואין לכל אחד מבני הזוג.
ב-10 ביולי 2015, ממשלת אוקראינה הודיעה כי הדרכונים הפנימיים יבוטלו, ויוחלפו בתעודות זהות, החל מ-1 בינואר 2016. ב-25 בינואר 2016 הונפקו תעודות הזהות האוקראיניות הראשונות לאזרחים צעירים שמלאו להם 16 שנים. החל מ-1 בנובמבר 2016 מונפקות תעודות זהות לכל אזרחי אוקראינה.
דרכון בינלאומי

דרכון לנסיעות לחו"ל, הידוע בכינויו "דרכון בינלאומי", הוא מסמך המשמש לנסיעות מחוץ לאוקראינה. פרטי הדרכון נרשמים באוקראינית ובאנגלית. דרכונים מונפקים לפי דרישה ותקפים ל-10 שנים. ניתן להנפיק שני דרכונים למי שמרבה לנסוע לחו"ל.
הדרכון הבינלאומי האוקראיני עומד בסטנדרטים בינלאומיים. הדרכונים האוקראינים הראשונים (אשר החליפו את הדרכון הקודם של ברית המועצות) הוצגו ב-4 ביוני 1994, בעוד הדרכונים הניתנים לקריאה במכונה הופיעו לראשונה ב-1997. הדרכון הבינלאומי האוקראיני הנוכחי הוא דרכון ביומטרי. אם אזרח אינו מעוניין לקבל דרכון ביומטרי, הוא יכול להגיש בקשה לדרכון שאינו ביומטרי, תוך מתן הצהרה בכתב לפני הגשת הבקשה לקבלת המסמך.
לדרכונים הבינלאומיים הביומטריים יש כריכה כחולה כהה והם מכילים 32 עמודים. הכריכות של הדרכונים הבינלאומיים שהונפקו בשנות ה-90 היו אדומות, מה שאיפשר הבחנה ויזואלית קלה מדרכונים פנימיים בצבע כחול.
דרכון בינלאומי > מסמכים אחרים לנסיעות לחו"ל

דרכון דיפלומטי
דרכון שירות
תעודת נסיעה של חסר אזרחות
מסמך נסיעה של פליטים
דרישות אשרה

נכון למרץ 2022, לאזרחים אוקראינים עם דרכונים אוקראינים רגילים הייתה גישה ללא אשרה או אשרה בהגעה ל-141 מדינות וטריטוריות, ובכך דורג הדרכון האוקראיני במקום ה-35 בעולם מבחינת חופש הנסיעה לפי מדד הנלי לדרכונים.
הערות שוליים

↑  Kitsoft, Cabinet of Ministers of Ukraine - Ministry of Digital Transformation: Ukraine is the first country in the world to fully legalize digital passports in smartphones, www.kmu.gov.ua (באנגלית)
1 2 3 4  Ukrainian parliament passes law on internal biometric passports, Interfax-Ukraine (14 July 2016)
↑  The Henley Passport Index: Q1 2022 Global Ranking
הכריכה הקדמית של דרכון אוקראיני קודם לא ביומטרי
דרישות אשרה לאזרחים אוקראינים  אוקראינה  אין צורך באשרה  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה  אשרה ניתנת בנקודת הכניסה או בדואר אלקטרוני  נדרשת אשרה  איסור כניסה
דימום פנימי

דימום פנימי בעין
דימום פנימי הוא דימום המתרחש בתוך הגוף. הדימום מכונה לעיתים שטף דם פנימי. שטף דם או דימום מוגדרים כיציאת הדם מכלי הדם.
דימום פנימי עשוי להיגרם כתוצאה מפגיעות שונות במערכות הגוף ובעיקר חבלה לאיברי הגוף (פגיעה על ידי גורם חיצוני), מפרצת הגורמת לקרע בכלי דם ראשי, תאונה קיצונית המתרחשת בתאונת דרכים (הגורמת לקרע באיברי הגוף) וגם פגיעה של הדף כתוצאה מפיצוץ הגורם לקרעים באברי הגוף הפנימיים.
דימום פנימי נרחב או מתמשך הוא מצב חירום רפואי אשר עלול לגרום למוות בהיעדר טיפול מידי. רמת הפגיעה נקבעת על פי כמות הדם שיוצא מכלי הדם. הגוף מתגבר על דימומים פנימיים בקנה מידה קטן באמצעות יכולת הדם להיקרש. מקרה שכיח של דימום פנימי בקנה מידה קטן הוא חבורה הנגרמת בדרך כלל כתוצאה מ"מכה יבשה": דם מתפשט מתחת לעור וגורם ל"סימן כחול". מצב זה מוגדר כהמטומה.
סכנות הדימום

הדם יכול לגרום ללחץ איברים ולהוביל לפגיעה בפעילותם.
אובדן הדם עלול להכניס את הנפגע למצב של הלם.
אבחנה וטיפול

אין אפשרות לאבחן דימום פנימי ללא בדיקה רפואית מדוקדקת, אך חשד לדימום שכזה ייקבע על פי נסיבות הפגיעה ובעיקר על פי סימני ההלם המתפתחים בנפגע כשהוא מאבד כמות גדולה של דם. דרך נוספת המעוררת חשד לדימום היא על פי סימנים שנראים בפגיעה מקומית כמו בטן קשה בדימום בטני או עליית לחץ דם כתוצאה מדימום בקופסית הגולגולת.
הטיפול יכלול את החזרת הנוזלים לנפגע (דם או נוזלים קריסטולאידים) ועצירת הדימום על ידי התערבות כירורגית. בדימום פנימי אי אפשר לטפל בשטח.
ראו גם

שטף דם בשד - דימום פנימי כתוצאה ממכה טראומטית לשד
דימום מוחי תוך-חדרי

| --- | --- |

 תחום:  נוירולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  976654 
 MeSH:  D000074042
 סיווגים
 ICD-10:  I61.5, P10.2, P52 
 ICD-11:  8B00.4 
 
דימום מוחי תוך-חדרי (אנגלית: Intraventricular hemorrhage, או IVH) הוא דימום לתוך מערכת חדרי המוח, היכן שנוצר נוזל המוח והשדרה העושה דרכו אל האזור התת-עכבישי. דימום זה יכול להתרחש הן מטראומה גופנית חמורה והן משבץ מוחי המורגי.