stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתנאל ובת-אל אפשטיין
כתיבה ואיור

היצירה המשותפת שלהם היא בהשראת משנתו של הרב מוטי אלון (מבוססת על תורות שפרסם ובהתייעצות איתו) ועל שיעורי הרב ארז משה דורון. ספרים אחדים מסדרת "הגיע הזמן" הם בהשראת דברים של הרבנים משה בלייכר וצבי ישראל טאו.
את ההשראה היצירתית מקבלים הזוג מסרטי וולט דיסני, ספרי הארי פוטר, סדרת ארטמיס פאול, אסטריקס, טינטין, סדרת הסיטקום האמריקאית "צער גידול בנות", מונטי פייתון, ודמויות מהחיים האמיתיים שלהם.
בשנת ה'תש"ע יצא לאור הספר הראשון בסדרת הגיע הזמן – סדרת קומיקס ציונית-דתית בדיונית שכתב הזוג על משפחה שקופצת בזמן עם כבש שיודע לדבר עברית, המשלבת בתוכה את תורת הרב קוק והחסידות, מתוך הערכה רבה למדינת ישראל, לעם ישראל ולהחשת הגאולה. ישראל זעירא יזם את הרעיון, והיא יצאה בהוצאת ראש יהודי.
כעבור כשנה וחצי, קבלו הזוג פנייה מלשכת הרב מרדכי אליהו בבקשה ליצור ספר קומיקס על הרב. בעקבות כך יצרו את סדרת ספרי הקומיקס "אביהם של ילדי ישראל" המונה 6 כרכים.
לאחר מכן, ביוזמת הרב משה שילת, פנו אליהם מעמותת גוונים המוציאה לאור ספרי לימוד של הרמב"ם היומי, במטרה ליצור קומיקס על סדר ספר המצוות לרמב"ם. כך יצרו הזוג קומיקס העוסק בכך דרך עיניהם של אח ואחות בשם עוז והדר. תחילה יצא חלק ראשון של הקומיקסים בתור יומן בית ספר ששווק ישירות דרך משרד החינוך. לאחר מכן יצא לחנויות ספר בשני כרכים "המסע המופלא של עוז והדר". ספרים אלו עברו פיקוח ובקרה של הרב אבי גיסר.
לאחר מכן, פנה לזוג הרב משה שילת בבקשה לעבד את ספר התניא לקומיקס. הסדרה נקראת בשם "הדרך הארוכה קצרה" וכוללת שלושה כרכים. הרעיון המרכזי בספר התניא הגורס כי לכל יהודי יש "נפש בהמית" הוצג בצורת באפלו בלתי–נראה בשם "בפל" המלווה את הגיבור, עמית בונן (הרומז לאדם המתבונן). ההשראה לספר זה היא מסדרת הספרים "חומריו האפלים" של פיליפ פולמן.
מאז שנת ה'תשע"ה (2015) מפרסמים הזוג סיפור בהמשכים בשם "איזהו גיבור" במגזין "ילדים" מבית "פנימה". הסיפור עוסק בגיבור על צעיר ישראלי בשם דרור יקרא המקבל את כוחותיו העל–טבעיים מהתחזקות בעבודת ה' ומאבד אותם כשנופל לגאווה. בשנת 2022 הוציאו את הספר "איזהו גיבור - כוכב עולה" (חלק א'), המבוסס על העלילה של הסיפור בהמשכים.
ב-2017 יצאו הספרים "הרבי של כולנו" על הרבי מליובאויטש ו"בעל התניא" על רבי שניאור זלמן מלאדי. בהמשך כתב עוד ספרים על גדולי החסידות שנקראים סדרת "מאורי האש".
אנימציה

בשנת ה'תשע"ד, בעידוד חברת–משפחה שביקשה פרויקט אנימציה, נתנאל למד ב-IAC - המכללה הישראלית לאנימציה במסלול אנימציה קלאסית, קורס העשרה בכלים וטכניקות לאנימטורים וקורס איור דיגיטלי מתקדם. בעקבות כך החלו הזוג לעסוק גם באנימציה קלאסית מצוירת, אנימציית סטופ מושן (בעיקר בפלסטלינה) ואנימציית פלאש. הם יוצרים סרטונים קצרים עבור ארגונים (כגון ארגון חותם, קרן אחד לאחד, ראש יהודי, איגוד רבני הקהילות ומיזם רוח ותקשורת).
בשנים האחרונות, החלו שיתוף פעולה עם יוצרי סדרת הדיסקים-שמע "רחלי הקטנה לומדת אמונה", מבית הרב שלום ארוש, ועיבדו בהתנדבות כמה מהסיפורים לאנימציה. עד כה עלו ליוטיוב 3 סרטונים, שזכו למיליוני צפיות.
אנימציה > חיים אישיים

הזוג נישא בשנת תשס"ח.
עד שנת 2021 גרו במעלה חבר, וכיום הם מתגוררים בבסיס אדוריים ולהם שבעה ילדים.
ספרים

מפגש הפ"ש, ירושלים: ראש יהודי, 2012
איזהו גיבור - כוכב עולה, חלק א - נתנאל ובת-אל אפשטיין הפקות (הוצאה עצמית), 2022
איזהו גיבור - כוכב עולה, חלק ב'
הרבי של כולנו - סיפורים בקומיקס מתוך חייו והנהגותיו של הרבי מלובביץ', כפר חב"ד, הוצאת ספרים מעיינותיך, 2017
הרבי של כולנו 2 - 11 סיפורים נוספים על הרבי, כפר חב"ד, הוצאת מעיינותיך, 2022
הרואה הגדול - סיפורים בקומיקס על הרב אברהם יצחק הכהן קוק. הוצאת דברי שיר, 2020
ספרים > סדרת הגיע הזמן

ניצחון האמונה, ירושלים: ראש יהודי, 2009
אהבת תורה, ירושלים: ראש יהודי, 2010
הקרב על המקדש, ירושלים: ראש יהודי, 2010
רגע האמת, ירושלים: ראש יהודי, 2012
יוצאים לחופש, ירושלים: ראש יהודי, 2013
המסע המופלא הביתה, ירושלים: ראש יהודי, 2014
עיר הזהב, ירושלים: ראש יהודי, 2015
השלב הבא, ירושלים: ראש יהודי, 2017
אורות גבוהים, ירושלים: ראש יהודי 2020
ספרים > סדרת אביהם של ילדי ישראל - הרב מרדכי אליהו

אביהם של ילדי ישראל - חלק ראשון, ירושלים: ספריית בית אל, 2011
אביהם של ילדי ישראל - חלק שני, ירושלים: ספריית בית אל, 2011
אביהם של ילדי ישראל - חלק שלישי, ירושלים: ספריית בית אל, 2011
הגדת אביהם של ילדי ישראל, ירושלים: דרכי הוראה לרבנים, 2013
אביהם של ילדי ישראל - "ושבתה הארץ" - שמיטה, ירושלים: דרכי הוראה לרבנים, 2014
אביהם של ילדי ישראל - לכבוד שבת קודש, ירושלים: דרכי הוראה לרבנים, 2016
ספרים > סדרת ספר המצוות לרמב"ם

המסע המופלא של עוזי והדר - מסע חווייתי ומרתק בנתיבי תרי"ג מצוות ע"פ ספר המצוות לרמב"ם - חלק ראשון ושני, קדומים: הרמב"ם היומי, 2013
ספרים > סדרת הדרך הארוכה-קצרה - קומיקס לאור ספר התניא

הדרך הארוכה-קצרה - חלק ראשון (פרקים א-יז), ירושלים: מעיינותיך, 2015
הדרך הארוכה-קצרה - חלק שני (פרקים כו-לד). ירושלים: מעיינותיך, 2016
הדרך הארוכה-קצרה - חלק שלישי (ליקוטים משאר חלקי התניא) ירושלים: מעיינותיך, 2020
ספרים > סדרת מאורי האש

מאורי האש - בעל התניא, על רבי שניאור זלמן מלאדי, כפר חב"ד: ספריית מעיינותיך, 2017
מאורי האש - האחים הקדושים, על רבי אלימלך מליז'נסק ורבי זושא מאניפולי: הוצאת ספרים מעיינותיך, 2018
מאורי האש - סנגורן של ישראל, על רבי לוי יצחק מברדיטשב, הוצאת ספרים מעיינותיך, תשע"ח.
מאורי האש - המגיד הגדול, על ר' דב בער ממזריטש (המגיד ממזריטש), הוצאת ספרים מעיינותיך, תש"ף (2019).
ספרים > סדרת מאורי האש > ספרים שאיירו

צבי האריס, הלכה יומית: הלכה ומצווה אחת ביום, ישראל: הרמב"ם היומי; אגודת ידידי החמ"ד, 2014
לילי הורוביץ-גץ, הצנחן שלא זכה לגעת באבני הכותל: סיפורו של אבנר גץ, ירושלים, הוצאת תמר, 2017
הערות שוליים

↑  ”ראש יהודי“ מוציאים לאור קומיקס חדש על פרשות השבוע,  באתר כיפה, 5 בדצמבר, 2012
↑
שמעון כהן, כשנופי מעלה חבר הסתננו לעמודי קומיקס, באתר ערוץ 7, 30 במרץ 2017
↑  ערוץ 7, צפו: הכבש עזריאל מסביר על חנוכה, באתר ערוץ 7, 2 בדצמבר 2018
↑  מני שושני, המאייר מדבר לראשונה: "התניא פשוט 'חישמל' אותי" ● מיוחד, ראיון באתר "שטורעם.נט", י"ח בכסלו תשע"ו, 30 בנובמבר 2015
↑  nrg יהדות, עד גיל 20 תגיע ל-770: ספר התניא בקומיקס, באתר nrg‏, 29 בנובמבר 2015
↑   בודדה במערכה - סיפורה של חיילת דתיה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ערוץ 7, כפרה, מה לעשות עם כסף הכפרות?, באתר ערוץ 7, 6 באוקטובר 2016
↑   תן לדבר - הקשבה בזוגיות, סרטון  באתר יוטיוב
↑  קובי נחשוני, "בלבול בערכים": קומיקס דתי מאתגר את צה"ל, באתר ynet, 8 באפריל 2017
↑  רפאל לוי, סוגיות אקטואליות בקומיקס תנ"כי, באתר ערוץ 7, 19 באפריל 2017
| קומיקס בישראל |
| --- | --- | --- |
| קומיקס ישראלי | Dry Bones • אביהם של ישראל (ספר) • אהלן וסהלן במערב הפרוע • אודי (קומיקס) • איש הפנדה • אנה פרנק: היומן הגרפי • ארינאה • דדליין (קומיקס) • הגולם (קומיקס) • הגיע הזמן • הוברט הוברט • הנכס • זבנג! • זבנגלה • יתומי הסערה (קומיקס) • מעבר לקו • משפחת שיקופיצקי • סברמן • סטיות של פינגווינים • סיפור ורוד • סיפורי גוגי • סיפורי סבתא (קומיקס) • סעודה אצל המלכה • ספר הקומיקס הציוני • פיצה מורגנה • פיצריה קמיקזה • פרויקט ספרות זולה • קומיקסבא • קוסמיקס • קרוב רחוק (רומן גרפי) • קשקושי רחוב • רישומון • שתיקת הברווז |  |
| קומיקסאים | אפי אונגר • אביב אור • דן אלון (אמן) • אלי וגולד קומיקס • עידו אמין • זאב אנגלמאיר • נתנאל ובת-אל אפשטיין • רות בייפוס • אלחנן בן אורי • איל B • עומר ברק • דודו גבע • גלנדון ואיזבלה • אשר דיקשטיין • מוטי הלר • אריאל ויסמן • רון זיסנבך • תומי זנדשטיין • אילנה זפרן • אסף חנוכה • נעה כ"ץ • יובל כספי • דניאלה לונדון דקל • רותו מודן • גיא מורד • ניר מטרסו • דורית מיה-גור • נעם נדב • מיכאל נצר • גלעד סליקטר • אמיתי סנדי • ולדיק סנדלר • אורית עריף • דוד פולונסקי • אורי פינק • ירמי פינקוס • דניאל פלנט • צחי פרבר • מירה פרידמן • שי צ'רקה • שלומי צ'רקה • ארז צדוק (מאייר) • ארקדי ציקון • בתיה קולטון • יעקב קירשן • מישל קישקה • גיורא רוטמן • רחלי רוטנר • אור רייכרט • איציק רנרט • נמרוד רשף • קורן שדמי • יוסי שחר • מנחם תעיזי |  |
| קבוצות קומיקס | אוק"י • אקטוס טרגיקוס (קומיקס) • חבורת A4 • חבורת דימונה • חבורת החור |  |
| כתבי עת | Plan B • זבנג! (מגזין) • קשקושי רחוב • שפיץ (כתב עת) |  |
| דמויות קומיקס | אדירי התכלת • אהלן וסהלן • אורי מורי • אורי-און • בבא (קומיקס) • חמודי • יואב בן-חלב • יוסף (דמות) • יוסקה מאיור • מיקי-מהו ואליהו • סברה (קומיקס) • סברמן • סופר שלומפר • שושקה • שרוליק |  |
| שונות | אנימיקס • קומיקאזה • קומיקס וירקות • המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס • פסטיבל אייקון • עולמות • ברחש (הוצאת ספרים) |  |
עטיפות הספרים
טאן יון-סיין

| --- | --- |
 לידה:  1461 
 פטירה:  1554 (בגיל 93 בערך) 
 מדינה:  שושלת מינג 
 שפות היצירה:  סינית 
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
טאן יון-סיין (סינית: Tan Yunxian 談允賢)(1461–1554) הייתה רופאה וסופרת סינית בתקופת שושלת מינג בסין.
חייה

סבתה של טאן מצד אביה הייתה בתו של רופא. למעשה, אחת הסיבות לכך שסבה של טאן התחתן עם סבתה הייתה כדי ללמוד רפואה בעצמו. שניים מבניהם של סבה וסבתה, כולל אביה של טאן, הצליחו לעבור את בחינות הג'ינשי, והפכו לפקידי ממשל. סבה וסבתה חיבבו אותה והעריכו את תבונתה, ולכן העבירו אליה את הידע הרפואי שלהם. סבתה הורישה לה על ערש דווי את הכתבים הרפואיים שהיו בידה וכן את הציוד הרפואי שלה. טאן ירשה מסמכים רפואיים רבים מסבה וסבתה. היא למדה את העבודות הרפואיות הללו יום ולילה. עם זאת, היא לא החלה ליישם את הידע הזה עד שהיא עצמה חלתה.
טאן יון-סיין התחתנה, גידלה ארבעה ילדים ועסקה ברפואה של מטופלות נשים. מתוך ארבעת הילדים הללו, שניים היו בנים. שניהם נפטרו באופן טרגי בגיל צעיר, וקטעו את שושלתה. טאן חיה חיים ארוכים יותר מרוב האנשים בתקופה זו, ונפטרה בגיל 93.
חייה > פעילות רפואית

הפרקטיקה הרפואית של טאן יון-סיין הוגבלה לטיפול בנשים.  היא התחילה בטיפול בילדיה שלה, כאשר סבתה מנחה אותה ומאשרת את אבחנותיה. היא הייתה מאבחנת את עצמה ואחרים מבני משפחתה ומשווה את אבחנותיה לאלה של רופא חיצוני. אז היא אוספת את המרשמים שלו ובוחרת מרכיבים לפי שיקול דעתה כדי לטפל טוב יותר במחלה . טאן תיעדה את עבודתה בספר. הרישומים בספרה מתארים מקרים של 31 מטופלות בהם טיפלה.  לנשים איתן עבדה היו בדרך כלל תלונות כרוניות, לא מחלות חולפות. לרבות מהנשים הללו היו "תלונות של נשים", כמו אי-סדירות במחזור החודשי, הפלות חוזרות ונשנות, עקרות ועייפות לאחר לידה. לחולות אחרים היו מחלות אשר עשויות לפקוד את שני המינים, כגון שיעול, נדודי שינה, פריחות, נפיחות, שלשולים או בחילות.
טאן, בדומה לרופאים סופרים אחרים, רשמה לעיתים קרובות תרופות צמחיות למטופליה. היא גם טיפלה באמצעות שריפת מוקסה: שריפה של מוקסה, או ארטמיסיה מיובשת, בנקודות מוגדרות בגוף, בדומה לדיקור סיני.  ברפאוה הסינית האמינו כי תהליך זה ממריץ את זרימת הצ'י. מכיוון שהרופא שיישם את המוקסה נאלץ לגעת פיזית במטופל, רופאים גברים לא היו מסוגלים לבצע טיפול זה בנשים. טאן טפלה בנשים עובדות רבות בפרקטיקה שלה. מרישומים שונים ניכר כי טאן הסיקה שנשים אלה הותשו מעבודתן, בין אם פיזית או נפשית ובכך הביאו לתסמינים שונים.
על אף שטאן יון-סיין הצליחה לעסוק ברפואת נשים, ילדים ומיילדות, ניסיונה בתחומים אחרים היה מוגבל. טאן יכלה לעסוק ברפואה רק בקרב חבריה או מכריה. גם לאחר שסיימה את כתיבת הספר "תיעוד מגוון מקרים מעבודתה של רופאה" Sayings of a Female Doctor,  ספר הרפואה היחיד שנכתב על ידי אישה בתקופת שושלת מינג, היא לא הצליחה לפרסם אותו. למעשה, היא נאלצה לבקש מבנה שיארגן גילוף של בלוקי עץ להדפסה עבור הספר. במבוא לספרה, טאן מודאגת בשל קבלת הספר, בשל היותה סופרת. היא אומרת "אני מתחננת לסבלנותם של הקוראים ומבקשת שלא יצחקו עליי".
רופאות בסין בתקופת מינג

להבדיל מעמיתיהן הגברים בסין העתיקה, נשים לא חידדו את כישוריהן על ידי לימוד אצל מאסטרים וגם לא שמו להן למטרה להקים מרפאות משלהן לאחר שהתלמדו כשוליות. עבור נשים, הכשרה משפחתית היה שיטת הלימוד הרגילה. בעוד שנשים היו מיומנות למדי בטכניקות הרפואיות שלהן, נדירים רישומים של תרומותיהן התאורטיות לתחום. בניגוד לרופאים הגברים בני התקופה, נשים קיבלו הכשרה רפואית על מנת לסייע לגברים במשפחתן באמצעות "עבודה תומכת". לאחר שעסקו ברפאוה נאמרו דברים כמו "היא תמיד משיגה השפעות טיפוליות נפלאות בטיפול באותן נשים שמסרבות לראות רופא גבר". נשים בסין בתקופת מינג לא יכלו לדבר עם הרופאים הגברים שלהן על מצבים רפואיים מסוימים.
רופאים גברים לא הורשו לעיתים קרובות לגעת פיזית בנשים עקב בעיות של תקינות ונורמות מגדריות. רופא גבר לא יכול היה לגעת באישה במהלך בדיקה, אלא נאלץ לבדוק את הסימפטומים שלה באמצעות שאילת שאלות. הם עשויים היו גם להשתמש בקרוב משפחה גבר או בבעל כמתווך.זה גרם לבעיות נוספות במקרים כמו קיבוע עצמות, בהם נדרש מגע פיזי. לא כל חלקי גוף האישה נאסרו במגע לרופא, כמו הראש למשל.תקינות הייתה תלויה גם בגיל האישה; נשים מבוגרות שעברו את גיל הפוריות וילדים צעירים היו פטורים מגבולות פיזיים רבים, אך נשים בגיל הנישואין זכו ליחס קפדני במיוחד.
לאור הקושי בטיפול של רופאים גברים בנשים, היה הכרח בנשים מיילדות, ולרופאות נשים היה יתרון בעבודה עם מטופלות, כי הן הכירו את גופן, ורבות מהן כבר הביאו ילדים לעולם. הן ידעו איך גוף האישה עובד ואם משהו שונה וצריך טיפול נוסף. רפואת ילדים, מיילדות וגינקולוגיה היו הדרכים העיקריות בהן נשים נשים עסקו ברפואה. ניתן לראות נוכחות של שמות נשים רופאות בין האלוהיות אשר ייצגו את ההתפתחויות הרפואויות בסין הקדומה (למשל, סו נו, מילולית ילדה פשוטה, אשר על שמה קרויה שיטת האבחון לפי דופק וכן שיטות בחדר המיטות) ויש רישומים של נשים רופאות אשר זכו להכרה ולכבוד.
בתרבות המודרנית

דמות המשלבת את טאן עם בת זוגו הקיסר ג'ינגטאי, הקיסרית האנג, גולמה בידי ססיליה ליו בסדרת הדרמה ההיסטורית הסינית "הדוקטור הקיסרית" ב-2016. באותה סדרה, שם המשפחה של הדמות שונה מ-談 לשם המשפחה ההומופוני 譚. הסדרה מתמקדת במשולש אהבה בדיוני בין טאן לשני קיסרים, כאשר עבודתה הרפואית הופכת לעלילה צדדית. על פי הדיווחים, התלבושות המפוארות אך המדויקות היסטורית של הסדרה עלו מעל 460,000 דולר.
טאן היא הדמות הראשית ברומן של ליסה סי משנת 2023, "מעגל הנשים של הגבירה טאן" (מסת"ב 1982117087, יצא לאור בעברית בהוצאת מודן 2024). הרומן מתמקד בחייה האישיים של טאן, החל בהשכלתה מסבתה ודרך מאבקיה כרופאה בשושלת מינג.  הרומן עוסק גם בחברותה עם מיילדת, ובסטיגמות סביב ידידות זו באותה תקופה. הרומן מבוסס על מקרים רפואיים שתוארו בספרה של טאן, אך הסופרת לקחת לעצמה חירות ספרותית לגבי מהלך חייה, במטרה להציג חיי נשים שונות באותה תקופה.
הערות שוליים

↑  Hanson, Marta E. (2006-01-01), "Depleted Men, Emotional Women: Gender and Medicine in the Ming Dynasty", Medicine for Women in Imperial China, BRILL: 179–196, doi:10.1163/9789047409922_007, ISBN 978-90-474-0992-2, נבדק ב-2024-01-24
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Ebrey, Patricia Buckley; Zhang, Cong; Yao, Ping, eds. (2023). Chinese autobiographical writing: an anthology of personal accounts. Seattle: University of Washington Press. ISBN 978-0-295-75124-5.
1 2  Zheng, J. (ביולי 1999). "[Tan Yunxian, a woman physician of Ming dynasty, and her Nu yi za yan (Random talks of a woman physician)]". Zhonghua Yi Shi Za Zhi (Beijing, China: 1980). 29 (3): 153–156. ISSN 0255-7053. PMID 11624101. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ebrey, Patricia B., Walthall Anne and Palais, James B. Pre-Modern East Asia: To 1800 (Boston, MA: Houghton Mifflin Company, 2006) 279.
↑  Lin, Jaung-gong; Tsai, Liang-wen; Chen, Ya-chen (2017-10-17), "From Women in Taiwan's History of Traditional Chinese Medicine (TCM) to Recent Case Studies of Gender Practice Under the Academic Glass Ceiling", (En)Gendering Taiwan, Cham: Springer International Publishing: 149–180, doi:10.1007/978-3-319-63219-3_9, ISBN 978-3-319-63217-9, נבדק ב-2024-01-24
↑  Goldoni, Christina (2016-06-01). "Miscellaneous Records of a Female Doctor". The Journal of Chinese Medicine (באנגלית) (111): 68–70.
↑  Merriam-Webster’s Collegiate Dictionary-11th Edition (USA: Merriam-Webster, 2004) 813
1 2  ZHENG Jin-Sheng. "Female Medical Workers in Ancient China". אורכב מ-המקור ב-2021-10-28. נבדק ב-2023-05-02.
↑  Translated as: Wilcox, Lorraine, tr., Miscellaneous Records of a Female Doctor (Portland, OR: The Chinese Medicine Database, 2015) מסת"ב 978-0990-60-2903
↑  Ebrey, 280.
1 2 3 4 5  Wu, Yi-Li (באוגוסט 2016). ""A Trauma Doctor's Practice in Nineteenth-century China: The Medical Cases of Hu Tingguang"". Social History of Medicine. 30 (2): 299–322. doi:10.1093/shm/hkw075. PMC 5654508. PMID 29075051. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Female Medical Workers in Ancient China". 2021-10-28. אורכב מ-המקור ב-2021-10-28. נבדק ב-2024-04-12.
↑  "'The Imperial Doctress' expected to be another hit TV series". archive.shine.cn. 2016-01-20. נבדק ב-2024-03-08.
↑  The Imperial Doctress (TV Series 2016– ) - IMDb, נבדק ב-2024-03-08
↑  "Liu Shishi and Huo Jianhua Reunite for TV Drama "The Imperial Doctress"". 2016-02-21. אורכב מ-המקור ב-2016-02-21. נבדק ב-2024-03-08.
↑  Fengjiao, Xie (2023). "Lady Tan's Circle of Women". World Literature Today. 98 (2): 72.
↑  Fengjiao, Xie (באפריל 2024). "Lady Tan's Circle of Women: World Literature Today". World Literature Today. 98 (2): 72. doi:10.1353/wlt.2024.a920937. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1117938433  NKC: pna20241242354  VIAF: 472147871989575170003   WorldCat (עם VIAF): 472147871989575170003 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טאן יון-סיין".
קוראל סי

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  מכלית 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Kockums 
 מידות
 אורך:  243.85 מ' 
 
עיטור המופת שניתן למרכוס מוסקוס
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
קוראל סי (Coral Sea) היא מכלית שהובילה דלק מהמפרץ הפרסי לאילת והותקפה על ידי מחבלים ב-11 ביוני 1971.
היסטוריה

"קוראל סי" הייתה מכלית של חברת אל-ים, שהפליגה בדגל נוחות ליברי. המכלית הייתה בתפוסה של 68,000 טון והובילה דלק מאיראן לנמל אילת. ב-11 ביוני 1971 הותקפה במצרי באב אל-מנדב על ידי ארבעה מחבלים שהגיעו בסירת מרוץ שהורדה מספינת דיג ליד האי פרים. המחבלים ירו עשר פצצות בזוקה RPG-7 לעבר המכלית, ואש פרצה בה אך כובתה במהירות. החזית העממית לשחרור פלסטין נטלה אחריות לפעולה.
רב החובל היה יווני בשם מרכוס מוסקוס, (Markos Moschos) ופעולתו הנועזת והמקצועית הצילה את האנייה. ב-11 באפריל 1973 העניק לו שר התחבורה גד יעקבי את "עיטור המופת" מטעם ממשלת ישראל, והוא היה בכך האזרח הלא-ישראלי היחיד שזכה לכך. בעקבות החילוץ המוצלח מירי הרקטות שונה שם האניה ל"Sea Valiant" והיא המשיכה בהובלת דלק לישראל.
לאחר תקרית זו הוצבו בכל האוניות על הקו מאבטחים חמושים. אנשי צי הסוחר חויבו לקיים מטווחי ירי לפני היציאה לים. במספר הפלגות נערכו גם אנשי שייטת 13 לסיור אלים עם סירות נשק שנישאו באוניות. כמו כן, בוצעו פעולות מודיעיניות ומבצעיות בתימן ובקרן אפריקה, על מנת לאתר כוונות נוספות לפגיע בשייט ישראלי ולסכלן. במסגרת זו נשלח ב-1972, לוחם המוסד ברוך מזרחי לתימן ונתפס בידי שירותי הביטחון התימניים.
לקריאה נוספת

זאב אלמוג, מפקד שייטת 13 - הפלגות חיי, כנרת, זמורה ביתן, 2014, עמ' 724-720
הערות שוליים

↑  נוסח עיטור המופת למרקוס מוסקוס, באתר הגבורה.
↑  הלל ירקוני, 75 שנות ספנות עברית בארץ ישראל, ע' 371.
תומר חברה ממשלתית

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־9 שנים)
 מיקום המטה:  ישראל רמלה, ישראל
 בעלות:  ישראל מדינת ישראל
 ענפי תעשייה:  תעשייה ביטחונית בישראל
 מוצרים עיקריים:  מנועים רקטיים לטילים ורקטות
 הכנסות:  496.521 מיליון ש"ח (בשנת 2023)
 רווח תפעולי:  40.8 מיליון ש"ח (בשנת 2023)
 רווח:  33.395 מיליון ש"ח (בשנת 2023)
 יו"ר:  תא"ל (מיל') רוני מורנו
 מנכ"ל:  אל"ם (מיל') מורדי בן עמי
 עובדים:  כ-700
  
 https://www.tomer-rs.co.il/
 
טיל ברק MX של התעשייה האווירית. מנוע של תומר.
רקטת אקסטרא של אלביט, מנוע של תומר
תומר חברה ממשלתית בע"מ היא חברה ביטחונית-ממשלתית ישראלית, העוסקת בפיתוח וייצור של מנועים רקטיים כבדים וקלים.
"תומר" פועלת כקבלן משנה של חברת אלביט מערכות בפיתוח וייצור מנועים לרקטות וטילים למגוון טווחים ובהם הרקטות "רומח", "אקסטרא" ו"כידון קסום", וכן כקבלן משנה של התעשייה האווירית בפיתוח וייצור המנועים הרקטיים של הטיל "ברק 8", ברק MX, טילי "חץ" ומשגר הלוויינים "שביט". מנוע של "תומר" הוא המאיץ את הטיל "חץ 3". תומר מפתחת ומייצרת גם את המנוע של טיל המטרה מסוג "אנקור כסוף".
החברה הוקמה בשנת 2015 במסגרת התוכנית להפרטת תעש מערכות, לשם ריכוז פעילויות של תעש מערכות שהממשלה רצתה להשאיר בשליטתה. באתר של רשות החברות הממשלתיות מתוארת מטרת החברה: "לעסוק בפעילות הנעה כבדה ובפעילות מפעלי תעש לשעבר, על כל היבטיהן, לרבות פיתוח ייצור, בדיקה, ניסוי, הוכחה, אחזקה ותחזוקה".
היסטוריה

בנובמבר 2013 אישרה ממשלת ישראל ה-33 את המתווה להפרטת תעש, שחלק ממנה, שהוגדר כאינטרסים הביטחוניים של מדינת ישראל, יופעל במסגרת חברה ממשלתית שתוקם לאחר ההפרטה.
בשנת 2015 הוקמה חברת "תומר חברה ממשלתית", שאליה הועברו הפעילויות שנועדו להישאר בידי המדינה, כולל ייצור מערכות הנעה רקטית קלה. במסגרת הקמת החברה גויסה לה צמרת ניהולית. ליו"ר דירקטוריון החברה מונה אלוף (מיל') איתן דנגוט,ולמנכ"ל החברה מונה אל"ם (מיל') מרדכי בן עמי, והועברו אליה חלק מעובדי מפעל "גבעון" ומפעל "סלבין" של תעש מערכות. בספטמבר 2018 הועבר לחברה סכום של 80 מיליון ש"ח כהון בעלים.
במרץ 2018 הגיעה המדינה לסיכום על מכירת תעש מערכות לחברת אלביט מערכות. המכירה לאלביט מערכות הושלמה בנובמבר 2018, וב-25 בנובמבר 2018 "תומר" החלה לפעול בהיקף מלא. עם תחילת פעילותה הועסקו בחברה כ-500 עובדים, ובשנת 2024 מועסקים בה למעלה מ-700 עובדים.
יו"ר דירקטוריון החברה מאפריל 2022 הוא תא"ל (מיל') רוני מורנו. מנכ"ל החברה הוא אל"ם (מיל') מרדכי בן עמי, שכיהן במגוון תפקידים במשרד הביטחון. בעברו הצבאי שירת בחיל הים בתפקידי פיקוד וניהול ובהם ראש פרויקט הצוללות מסדרת דולפין, ומפקד פלגת הנדסה במספנת חיל הים. עו"ד דותן גבאי מכהן כסמנכ"ל השיווק והפיתוח העסקי של החברה. בחברה מועסקים כ-700 איש בתחומי התעשייה הביטחונית, הנדסה וטכנולוגיה מתקדמת. מטה החברה פועל במתחם גבעון - המצוי באזור התעשייה של רמלה שבקרבת מושב מצליח.
לקוחותיה העיקריים של החברה הם התעשייה האווירית לישראל ואלביט מערכות, המשלבות את המנועים הרקטיים של החברה ברקטות ובטילים מתוצרתן. מכירות החברה היו בסך 325.5 מיליון ש"ח ב-2019, 357.6 מיליון ש"ח ב-2020 ו-411.8 מיליון ש"ח ב-2021. פעילות החברה היא בארבעה מגזרים, שמכירותיהם בשנת 2021 היו: הנעה כבדה - 265.8 מיליון ש"ח, הנעה קלה - 46.3 מיליון ש"ח, מערך רן - 99.4 מיליון ש"ח, אחרים - 0.24 מיליון ש"ח.
בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה ומלחמת חרבות ברזל גדל הביקוש למוצרי החברה והיא הרחיבה את פעילותה. החברה חנכה קו ייצור חדש מצויד במערכות רובוטיות וטכנולוגיה חדשנית להרכבת מנועים רקטיים בייצור סדרתי. בנוסף, הקימה תומר מנהלת חדשה "מ ט ר - מיירטים, טילים, רקטות" שתרכז את כל פעילות ההנעה הקלה בהיבטי פיתוח הדור הבא של הטילים למגוון טווחים ובמטרה לתת מענה מהיר למערכות חדשות בפיתוח ולמערכות קיימות לאור העלייה הדרסטית בביקוש למערכות רקטיות.
הערות שוליים

1 2  תומר חברה ממשלתית בע"מ, באתר של רשות החברות הממשלתיות
↑  כצפוי: הממונה על הגבלים עסקיים אישרה את מיזוג אלביט-תעש, ישראל דיפנס, 19 באוגוסט 2018
↑  אלון פיאדה, דרושים במשאבי אנוש לתומר חברה ממשלתית, אתר "HRUS",‏ 19 בנובמבר 2015
↑  יובל אזולאי, ‏מרדכי בן עמי ינהל את החברה הביטחונית החדשה תומר, באתר גלובס, 3 בפברואר 2016
↑  עמי רוחקס דומבה, חברת תומר קיבלה 120 מיליוני ש"ח לקליטת חלק מפעילות תעש מערכות, "ישראל דיפנס", 23 בספטמבר 2018
↑   אורה קורן, המדינה מוכרת את תעש לאלביט מערכות ב-1.8 מיליארד שקל, באתר TheMarker‏, 11 במרץ 2018
↑  רשמית: נחתם ההסכם למכירת תעש מערכות לאלביט תמורת כ-1.8 מיליארד שקל, באתר ynet, 25 בנובמבר 2018
↑  יובל אזולאי, ‏לקראת ההפרטה: הפעילות המסווגת של תעש עברה לאחריות המדינה, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2018
↑  תומר חברה ממשלתית בע"מ - דוחות בספיים ליום 31 בדצמבר 2021, באתר רשות החברות הממשלתיות
↑  תומר חברה ממשלתית בע"מ - תמצית דוחות כספיים ביניים ליום 30 ביוני 2022, באתר רשות החברות הממשלתיות
↑  יובל אזולאי, הביקוש לטילים הישראליים בשמיים, ויצרנית המנועים שלהם מרחיבה ייצור, באתר כלכליסט, 16 במאי 2024
אמונה ירון

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1921 קניגסברג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  6 ביוני 2015  (בגיל 93)
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים (2014) 
 
אמונה ירון (16 ביולי 1921 – 6 ביוני 2015) הייתה בתו הבכורה של ש"י עגנון, שעסקה בהוצאה לאור של היצירות הרבות שהותיר בעזבונו.
ביוגרפיה

אמונה עגנון נולדה לאסתר וש"י עגנון בקניגסברג שבגרמניה בשנת 1921. לאחר הולדתה עברה עם הוריה לבאד הומבורג, שם נולד אחיה שלום מרדכי (שלימים נקרא חמדת). ב-6 ביוני 1924 פרצה שרֵפה בבית המשפחה. עגנון היה מאושפז בבית חולים בעת השרפה, ואשתו וילדיו ניצלו ברגע האחרון. לאחר השרפה החליטו בני הזוג עגנון לעלות לארץ ישראל – תחילה עגנון לבדו, ולאחר שיתבסס יצטרפו אליו אשתו וילדיו, שבתקופה זו התגוררו בבית הוריה של אסתר בקניגסברג.
באוקטובר 1924, בהיותו כבן שלושים ושבע, עלה עגנון בשנית לירושלים, והפעם לצמיתות. לאחר דחיות אחדות מצדו של עגנון, שעוררו את זעמה של אשתו, הגיעו גם אשתו וילדיו לארץ ישראל, בנובמבר 1925, והצטרפו אליו לדירה במרכז ירושלים שבה התגורר. ב-11 ביולי 1927 נפגעה דירתם ברעידת אדמה, והמשפחה עברה לדירה שכורה בשכונת תלפיות שבדרום העיר. במאורעות תרפ"ט עברו אשתו וילדיו של עגנון לבית אחותה בחיפה. ירושה שקיבלה אסתר מאביה אפשרה לבני הזוג להקים את בית הקבע שלהם בתלפיות, סמוך לביתם הקודם שם.
אמונה למדה בבית המדרש למורות "המזרחי", ולאחר מכן עבדה בצפת כמורה במשך שנים אחדות. נישאה לחיים ירון, ולזוג נולדו בן ובת. לאחר הולדת הילדים פרשה מההוראה, ועסקה בגידול ילדיה.
במהלך שנות ה-60 פרסמה סיפורים אחדים, ובהם "עיירה על ראש ההר" (בכתב העת "אמות"), "סיפור" (בכתב העת "מאזנים") ו"בחנויות הגדולות" (בעיתון "הארץ"). אחדים מסיפוריה נכללים בספרה האוטוביוגרפי, "פרקים מחיי", שיצא לאור בשנת 2005.
עוד לפני פטירתו של עגנון עסקה ירון בעריכת כתביו, לאחר שכבר בנעוריה הכשירה אותה אמהּ לכך. בחודשים האחרונים לחייו של עגנון, בעת שאושפז בבית חולים וניטלה ממנו יכולת הדיבור והכתיבה, ישבה איתו ירון ונועצה בו בעניין עריכת ספרו "שירה", תוך שהוא עונה לה במנוד ראש על תיקונים שראוי לעשותם. לאחר פטירתו של עגנון עסקה ירון במשך 30 שנה בהוצאה לאור של היצירות הרבות שהותיר בעיזבונו והביאה לדפוס יותר ספרים מאלה שפרסם עגנון בחייו. היא סיפרה על כך: ”קיבלתי ירושה נפלאה, ואבא אמר שיש בעיזבון עוד הרבה כתבים, יפים עוד יותר ממה שכבר פרסם”.
בשנת תשע"ד (2014) זכתה באות יקירת ירושלים.