stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Moment I Knew
הערות שוליים

1 2  Release group “Red” by Taylor Swift - MusicBrainz, musicbrainz.org
↑  Red (Deluxe Edition), נבדק ב-2021-01-07
1 2  Red - Taylor Swift | Songs, Reviews, Credits | AllMusic (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2020-07-23
1 2  Red (Deluxe Edition), נבדק ב-2020-07-23
↑  Canadian Digital Song Sales Chart, Billboard
↑  Taylor Swift – The Moment I Knew (באנגלית), נבדק ב-2021-01-14
↑  Taylor Swift – The Moment I Knew (באנגלית), נבדק ב-2021-01-14
1 2  Rob Sheffield, Rob Sheffield, All 129 of Taylor Swift's Songs, Ranked by Rob Sheffield, Rolling Stone, ‏2021-10-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Samantha Wieder, Ryan Schocket, Here Are All Taylor Swift’s Songs— From Debut To Evermore — Ranked, BuzzFeed (באנגלית)
↑  Every Taylor Swift song ranked in order of greatness, NME | Music, Film, TV, Gaming & Pop Culture News, ‏2020-09-08 (באנגלית בריטית)
↑  All 158 Taylor Swift Songs, Ranked, pastemagazine.com, ‏2020-02-05 (באנגלית)
↑  Nate Jones, All 179 Taylor Swift Songs, Ranked, Vulture, ‏2021-01-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Ashley Iasimone, All the Surprise Songs Taylor Swift Has Performed on The Eras Tour (So Far), Billboard, ‏2024-07-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  כריסטופר רו, טיילור סוויפט, פול מירקוביץ'
↑  Zoe Haylock, Bethy Squires, Taylor Swift Made Fans Work to Uncover the Red Bonus Tracks, Vulture, ‏2021-08-06 (באנגלית אמריקאית)
| טיילור סוויפט |
| --- | --- |
פרסים ומועמדויות • דיסקוגרפיית אלבומים • דיסקוגרפיית סינגלים • הופעות חיות • שירים • וידאוגרפיה • השפעה תרבותית • השפעה הפוליטית • תדמית ציבורית
אלבומי אולפן: Taylor Swift • Fearless • Speak Now • Red • 1989 • Reputation • Lover • Folklore • Evermore • Midnights • The Tortured Poets Department
אלבומי הוצאה חוזרת: Fearless (Taylor's Version) • Red (Taylor's Version) • Speak Now (Taylor's Version) • 1989 (Taylor's Version)
מיני-אלבומים: The Taylor Swift Holiday Collection • Rhapsody Originals • iTunes Live from SoHo • Beautiful Eyes
אלבומי הופעה: Speak Now World Tour – Live • Live from Clear Channel Stripped 2008 • Folklore: The Long Pond Studio Sessions (from the Disney+ Special) • Lover (Live from Paris)
אלבומי וידאו: Taylor Swift and Def Leppard • Journey to Fearless
סיבובי הופעות: Fearless Tour • Speak Now World Tour • The Red Tour • The 1989 World Tour • Reputation Stadium Tour • The Eras Tour
סרטים תיעודיים: Taylor Swift: Reputation Stadium Tour • Miss Americana • Folklore: The Long Pond Studio Sessions • All Too Well: The Short Film  • Taylor Swift: The Eras Tour
משפחה: אוסטין סוויפט (אח) • אוליביה בנסון (חתולה) • מרג'ורי פינליי (סבתא)
מורשת: ההשפעה של The Eras Tour • סוויפטיז • Nannaria swiftae‏ • Castianeira swiftay
מחלוקות: מולר נגד סוויפט • מחלוקת המאסטרס • מחלוקת טיקטמאסטר • מותה של אנה קלרה בנבידס
ערכים קושרים: אחוזת סמואל גולדווין • בומבלורינה • הולידיי האוס • וונדרסטראק • וונדרסטראק אנצ'נטד • טיילור סוויפט הפקות • City of Lover •‏ טיילור שיש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 01b14120-0fcc-4a8a-8849-d960a7ec79cf
אגוניסט

אגוניסט (AGO – Agonist) הוא חומר הנקשר לקולטן מסוים, ומפעיל אותו – בדומה לחומר המקורי (כגון הורמון, מוליך עצבי) שנוהג להיקשר לאותו קולטן.
מקור השם הוא במילה היוונית "agon" שמשמעה תחרות, כך שאגוניסט הוא מי שמשתתף בתחרות.
בפרמקולוגיה המושג אגוניסט משמש לתיאור אופן הפעולה של תרופה מסוימת.
סוגי אגוניסטים

דוגמה אחת לאגוניסט היא סאלבוטאמול (תרופה לאסתמה, שם מסחרי בישראל: ונטולין) נקשר לקולטני בטא-2 של אדרנלין, ומפעיל את הקולטנים האלה כמו ההורמונים אדרנלין ונוראדרנלין, ועל כן סאלבוטאמול הוא אגוניסט לקולטני בטא-2 של אדרנלין.
אגוניסטים לדופמין הם חומרים כימיים או תרכובות שמפעילות את הקולטנים של דופמין בצורה דומה לזו של דופמין. הפעלת הקולטן על ידי האגוניסט תורמת ליצירת שרשרת פעולות תוך תאיות בדומה לאלו שנעשות כאשר דופמין מפעיל אותו.
ראו גם

אנטגוניסט
הערות שוליים

↑  Neil R. Carlson, (2013). Physiology of Behavior. Boston: Pearson.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4380725-2 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אביעזר זיגמונד גסטטנר

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1897 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  16 באפריל 1956 (בגיל 58) ניס, צרפת 
 
אביעזר זיגמונד גסטטנר (13 באוגוסט 1898,[דרושה הבהרה] לונדון אנגליה – 16 באפריל 1956, ניס צרפת), בנו של ממציא מכונת השכפול הראשונה, פעיל ציוני ואיש עסקים בריטי, ששימש כנשיא הקק"ל באנגליה.
קורות חייו

גסטטנר נולד בלונדון ב-1898 לדוד גסטטנר (אנ') וסופי (לבית לזרוס). בנוסף נולדו לזוג 6 בנות. אביעזר נקרא על שם סבו. אביו המציא את מכונת השכפול עליה רשם ב-1879 פטנט ועל בסיס פטנט זה הקים את חברת גסטטנר (אנ') למכונות שכפול.
התגייס לצבא הבריטי ונלחם בשורותיו במהלך במלחמת העולם הראשונה. השתתף בקרבות בחזית אירופה שם נפגעו ריאותיו מגז כימי. לאחר שהשתחרר מהצבא השתלב בחברת הציוד המשרדי "גסטטנר" שיסד אביו ומשנות ה-30 ניהל אותה עד יום מותו.
לאחר מלחמת העולם השנייה שימשה החווה של משפחתו בסאסקס כקיבוץ לאימון מתיישבים לעתיד.
נישא להני (Henny) לבית לנג (Lang) ולזוג נולדו 2 בנים (דוד ויונתן) ובת (סופי). נפטר ב-1956 לאחר שחלה בסרטן ריאות ונקבר בניס שבצרפת. אשתו (ילידת 1907) נפטרה ב-2005. בניו המשיכו את העסק המשפחתי.
הנצחתו

לאחר מותו, תרמה אשתו הני להקמת המושב אביעזר שנקרא על שמו.
פעולות הנצחה נוספות:
תרומת אשתו להקמת גן ציבורי לזכרו ברחובות (בכניסה למכון ויצמן).
תרומת אשתו להקמת קרן סיוע לחיילים ועולים חדשים.
שיקום החאן הטורקי בירושלים ב-1967.
הערות שוליים

↑  גסטטנר התגייס לצבא בגיל 17 לאחר שזייף את גילו
↑  קיבוץ שמריהו באנגליה בהכשרה חקלאית, משמר, 30 באוגוסט 1946
↑  הרופאים העריכו שסרטן הריאות נגרם מהחשיפה לגז בתקופת שירותו הצבאי
↑  על המושב אביעזר באתר תנועת העבודה
↑  הוחל בנטיעת גן ציבורי ברחובות לזכר ז. גסטטנר, דבר, 7 באפריל 1958
↑  יוסף וקסמן, חיילים משתחררים קיבלו מלגות מקרן גסטטנר, מעריב, 15 בדצמבר 1974
↑  נפתח החאן הטורקי בירושלים, דבר, 29 באוקטובר 1967
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261772505171  ISNI: 0000 0000 6937 3199  VIAF: 97843511   WorldCat (עם VIAF): 97843511 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריטים ובנושא ציונות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אגוסטי סאנצ'ו

אגוסטין "אגוסטי" סאנצ'ו אגוסטינה (בספרדית: Agustín "Agustí" Sancho Agustina, נולד ב-18 ביולי 1896 בבל-ליוק שבספרד, נפטר ב-26 באוגוסט 1960 בברצלונה) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ספרדי. סאנצ'ו, ששיחק בעמדת הקשר, בילה את רוב הקריירה שלו בברצלונה. כמו כן, סאנצ'ו ייצג את מדינתו במדי נבחרת ספרד, והוא זכה עמה במדליית כסף באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920.
ביוגרפיה

סאנצ'ו אמנם נולד בכפר בולנסיה, הוא גדל בשכונת סאנטס שבברצלונה, בירת קטלוניה. שם החל לשחק כדורגל, תחילה בקבוצת גלדיאטור ומאוחר יותר במרכז הספורט של סאנטס. במקביל לכך שהיה כדורגלן, עבד כבנאי, שכן באותם ימים הכדורגל בספרד לא היה מקצועני.
יכולתו הטובה משכה את תשומת לבה של הקבוצות הבכירות בעיר, אספניול וברצלונה. לבסוף, חתם סאנצ'ו בברצלונה, וב-27 באוגוסט 1916 ערך את הופעת הכורה שלו במדי הקבוצה, במשחק מול אספניול. במהרה הפך לאחד המנהיגים של ברצלונה. סאנצ'ו, ששיחק כקשר, נודע בזכות הכוח הפיזי הרב שלו, יכולת השמירה שלו על שחקני יריבה ויכולתו הטובה במאבקים אוויריים. הוא לרוב שיתף פעולה בקישור הקבוצה עם ז'וזפ סמיטייר ורמון טורלבה. בתחילה, שיחק סאנצ'ו בברצלונה למשך 6 שנים, עד 1922. בתקופה זו זכה עם ברצלונה 4 פעמים באליפות קטלוניה. סאנצ'ו הגיע עם ברצלונה לגמר הגביע הספרדי ב-1919, אך ברצלונה הפסידה לארנס גצ'ו. כעבור שנה הצליחה ברצלונה לזכות בגביע, כשהיא גוברת בגמר על אתלטיק בילבאו בתוצאה 2-0, וסאנצ'ו פתח בהרכב הקבוצה. לאחר שנתיים, ב-1922, זכה עם ברצלונה בפעם השנייה, כשהוא פותח במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה את ריאל אוניון בתוצאה 5-1.
ביוני 1922 עזב סאנצ'ו את ברצלונה לאחר שספג ביקורת מחבריו למועדון, בייחוד על עודף משקל. הוא הצטרף למועדון נעוריו, סאנטס, שם קיבל גם תפקיד ניהולי, כקבלן בניין של פרויקט בעיר ברצלונה. סאנצ'ו נשאר בסאנטס במשך שנה, והוא שב לברצלונה בקיץ 1923. סאנצ'ו נשאר בברצלונה עד 1928. בתקופה זו זכה עם ברצלונה שלוש פעמים נוספות באליפות קטלוניה. בנוסף, בגמר הגביע ב-1925 מול ארנס גצ'ו, פתח בהרכב והבקיע שער, בכך עזר לקבוצתו לנצח 2-0 ולזכות בגביע. כעבור שנה זכה עם ברצלונה בגביע שני ברציפות, כשהקבוצה מנצחת 3-2 את אתלטיקו מדריד. ב-1928 היה שותף לזכייה בגביע בפעם החמישית בחייו, עת גברה ברצלונה על ריאל סוסיאדד.
ב-1928 מיעט סאנצ'ו לשחק, והוא השתתף בעיקר במשחקי ידידות של ברצלונה. הוא החליט לעזוב את הקבוצה, ולכבודו נערך משחק הוקרה ב-17 ביוני בלס קורטס נגד אאורופה. לאחר שעזב את ברצלונה, הצטרף בספטמבר לסבדל כשחקן-מאמן. כעבור פרק זמן קצר פרש ממשחק.
סאנצ'ו היה חלק מנבחרת ספרד הראשונה. הוא ייצג את מדינתו באולימפיאדת אנטוורפן ב-1920. הוא פתח לראשונה במדי הנבחרת ב-29 באוגוסט, ברבע הגמר מול בלגיה, בו הפסידה ספרד בתוצאה 3-1. משם עברה ספרד למסלול לזכייה במדליית כסף. סאנצ'ו פתח במשחק אחד נוסף, בחצי גמר המסלול, נגד איטליה, בו ניצחה ספרד 2-0. בגמר ניצחה ספרד, ללא סאנצ'ו, את הולנד, וכך זכה סאנצ'ו עם הנבחרת במדליית הכסף. ב-16 בדצמבר 1923 שיחק את משחקו השלישי והאחרון במדי נבחרת ספרד, במשחק ידידות בו ניצחה ספרד 3-0 את פורטוגל. סאנצ'ו, כמי שגדל וחי בקטלוניה במשך שנים, השתתף במספר משחקי ידידות של נבחרת קטלוניה.
סאנצ'ו התנסה בעבודות כמאמן בשתי הזדמנויות שונות. ב-1922 אימן את קאסטיון שאך הוקמה בעיר קאסטיון דה לה פלאנה, בקרבת מקום הולדתו. כעבור שנה אימן למשך מספר משחקים את ולנסיה. לאחר פרישתו המשיך בעבודתו בתחום הבנייה. בעונת 1940/1941 היה עוזרו של מאמן ברצלונה, ז'וזפ פלנס, בצוותא עם פאולינו אלקנטרה.
ב-25 באוגוסט 1960 נפטר סאנצ'ו כתוצאה מדימום תת-בטני, שנגרם על ידי אולקוס. כ-4,000 איש נכחו בהלווייתו, ביניהם נשיא התאחדות הכדורגל הקטלאנית ורבים מחבריו לקבוצה.
תארים > ברצלונה

הגביע הספרדי (5): 1919/1920, 1921/1922, 1924/1925, 1925/1926, 1927/1928
אליפות קטלוניה (9): 1918/1919, 1919/1920, 1920/1921, 1921/1922, 1923/1924, 1924/1925, 1925/1926, 1926/1927, 1927/1928
תארים > נבחרת ספרד

אולימפיאדת אנטוורפן (1920) - מדליית כסף
אטלס (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 אב:  יאפטוס 
 אם:  קלימנה 
 אחים:  פרומתאוס, אפימתאוס, מנויטיוס, אומלוס 
 בן או בת זוג:  פלאיונה, Aethra 
 צאצאים:  מרופה, Aesyle, Polyxo, Coronis, Cleeia, Dioné, הספרידות, Dione, Diomedes, Eudora, Ambrosia, אלקטרה, מאיה, טייגטה, Hyas, הספרוס, Celaeno, אלקיונה, קליפסו, סטרופה, Maera 
 
פסל אטלס, ניו יורק
אַטְלָס (ביוונית: Άτλας) הוא טיטאן במיתולוגיה היוונית, בנם של יאפטוס ואסיה. נלחם לצד קרונוס במלחמה נגד האלים היווניים. מוכר בעיקר בשל העונש שהוטל עליו לאחר שהטיטאנים הפסידו במלחמתם: עליו לשאת לנצח את כיפת השמיים על שכמו. הודות לעונש זה מהווה אטלס מוטיב המסמל סבל מתמשך הדורש סיבולת ונשיאה בנטל כבד. מסיבה זו מתואר אטלס ביצירות אומנות רבות כאדם הכורע תחת נטל נשיאת כדור גדול על שכמו. על-פי אפלטון, אטלס מונה כשליט אטלנטיס שהוא אי אגדי הנמצא באוקיינוס הנושא את שמו של אטלס: האוקיינוס האטלנטי.
משפחה

אטלס הוא בן הטיטאנים יאפטוס ואסיה, ואחיהם של פרומתאוס, אפימתאוס ומנויטיוס. הוא אחיינו של מלך הטיטאנים קרונוס ובן דודו של מלך האלים זאוס. יחסית לבן לדור הצעיר של משפחת הטיטאנים, הוא קיבל תהילה גדולה מאוד בין בני משפחתו, יותר חשובה אף משל אביו.
המלחמה נגד האלים

דודו של אטלס, קרונוס, נישל את אביו אורנוס ממקומו כשליט היקום לאחר שזה כלא את אחיו המפלצתיים (הקיקלופים ובעלי מאה ידיים), אך הם נשארו בכלא בכל זאת. קרונוס נמרד על ידי ילדיו, שבראשם זאוס. במלחמה לא היה יכול קרונוס לבחור לעצמו סגן מחמשת אחיו האחרים כי הבכור, אוקיינוס, היה נייטרלי במלחמה וארבעת האחרים ניהלו את המערכות השונות במלחמה בארבע הרוחות. לכן בחר קרונוס את אטלס שאמנם היה אמור להיות חייל רגיל במלחמה כמו טיטאנים אחרים בני דורו, אולם היה החייל המתקדם שבהם. במלחמה, זאוס שחרר את דודיו המפלצות ובעזרתם הביס את קרונוס, אטלס והטיטאנים.
המלחמה נגד האלים > עונשו וגורלו

בשל מלחמתו לצד הטיטאנים נגד אלי האולימפוס, העניש אותו זאוס בנשיאת הנטל של כיפת השמים על כתפיו: "ללכת לצוק גבוה שבמזרח ולשאת על כתפיו את השמיים". בהמשך אטלס נהפך לאבן על ידי פרסאוס בעזרת הראש של מדוזה, במקום שבו עומדים כיום הרי האטלס.
אטלס והרקולס

כחלק מ-12 המטלות שהוטלו על הגיבור הרקולס היה עליו לגנוב תפוחי זהב המקנים חיי אלמוות, מגנה של הרה. הרקולס, שלא רצה להתעמת עם הספרידות (בנותיו של אטלס, נימפות ששמרו על המטע של הרה) שידל את אטלס להשיג עבורו את התפוחים הזהובים. כדי לאפשר לו לצאת לעזרתו, הבטיח הרקולס לשאת את השמיים במקומו של אטלס, עד שישוב. כשחזר אטלס עם התפוחים, הוא נמלך בדעתו והחליט שלא לקחת את השמים בחזרה מהרקולס. הרקולס עשה עצמו כאילו הוא מסכים להמשיך ולשאת את כיפת השמיים במקום אטלס אך ביקש שאטלס יחליפו לרגע, בזמן שהוא מסדר את הגלימה שלו כריפוד לכתפיים. אטלס הסכים והרקולס עזב עם התפוחים.
אטלס בתרבות

בספר השלישי בסדרת הספרים פרסי ג'קסון והאולימפיים, פרסי ג'קסון וקללת הטיטאן, אטלס הוא האנטגוניסט הראשי. קרונוס שחרר אותו מהחזקת השמיים בתנאי שיעזור לו. כתחליף השתמש קרונוס באלה ארטמיס ובאנבת', חברתו של פרסי. בספר נלחמים פרסי וחבריו באטלס ובסוף אטלס חוזר להחזיק את השמיים.
עש אטקוס אטלס הוא בין הפרפרים הגדולים בעולם נקרא על שמו.
על שם אטלס המיתולוגי, הנושא על כתפיו את כיפת השמיים, נקראת החוליה העליונה בעמוד השדרה, זו הנושאת את הגולגולת, בשם אטלס.
על שמו גם נקראת הזבלית הגדולה חיפושית אטלס Chalcosoma atlas.
לקריאה נוספת

אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית – מיתוסים. תל אביב, ספרי תל אביב, 2000.
איברהים עבדול ראזאק

איברהים עבדול ראזאק (נולד ב-18 באפריל 1983) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר.
עבדול ראזאק החל את הקריירה שלו בקבוצת מייטי ג'.ק. מגאנה בעונת 1998/99 וכן שיחק במדי נבחרת גאנה.  בעונת 1999/00 שיחק במדי קבוצת אולבורג מדנמרק. בעונת 2000/01 שיחק במדי קבוצת אמפולי מאיטליה. בעונת 2001/02 וכן בעונה נוספת לאחר מכן שיחק בקבוצת איי אס סנט אטיין בצרפת.  בעונת 2003/04 חזר לשחק בקבוצת אמפולי ובמהלך העונה עבר לקבוצת מליט בגאנה. בשנה זו אף שיחק במדי הנבחרת באולימפיאדת אתונה 2004.
בעונת 2004/05 עבר לשחק במדי מכבי נתניה.  בכל הקבוצות בהן שיחק עבדול ראזאק הוא סבל מבעיית פציעות כאשר החמורה שבהן אירעה בסוף עונת 2005/06, אז נוטרל למספר חודשים ממשחק עד שנותח בספטמבר 2006 על חשבונו של הבעלים החדש דניאל יאמר. בסוף השנה הושאל ראזאק להפועל רעננה מן הליגה הלאומית כדי לתת לו חצי שנה של חזרה לכושר משחק. בתום העונה ברעננה הוא חזר לליברטי פרופשיונאלס מגאנה, ולאחר מכן חתם באל-אתחאד מליגת העל המצרית, אותה עזב כעבור שנה וחצי בגלל תום חוזהו. בשנת 2010 עבר השחקן להפועל עכו ובינואר 2011 חתם ל 4 וחצי עונות בהפועל באר שבע. לאחר חצי עונה בלבד שוחרר מהמועדון, ועבר לשחק בווייטנאם.
אורלק

| --- | --- |

 מקום הקמה:  Zagorje ob Savi 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  פולק רוק 
 www.orlek.com
 
אורלק (בסלובנית: Orlek) היא להקה סלובנית.
פעילות

הלהקה מנגנת בסגנון המשלב פולק, פּאנק, פולקה ורוק. לצד כלי נגינה מסורתיים של רוק, חברים בלהקה נגנים המנגנים בכלי נשיפה ובאקורדיון, כלים המקנים לשירים נופך אתני. מקורה של הלהקה בעיירת החוצבים הסלובנית Zagorje ob Savi, והטקסטים של שיריה שואבים השראה ואלמנטים מחייו של החוצב. שמה לקוח משמה של גבעה בקצה העיירה.
אלבומם "Adijo knapi" ("להתראות לחוצבים") זכה בפרסים שונים, ובהם פרס הציפור המוזהבת מטעם האקדמיה הליברלית של סלובניה. אלבומם זה והאלבום "Melodije smoga in premoga" ("נעימות של עשן ופחם") היו מועמדים לפרס "גראמי הסלובני", התרנגול המוזהב. אלבומם "Salamurca" והנעימה "Na Kum" זכו בפרס התרנגול המוזהב.
לאחר אלבומה "Orlek Express" הייתה הפוגה מסוימת בהוצאת האלבומים, ותחת זאת המשיכה הלהקה בהופעות בסלובניה ומחוץ לה. ב-2009 חגגה הלהקה יובל 20 שנה לפעילותה עם אלבומה "Anduht".
הלהקה עורכת סיבובי הופעות בעולם ומופיעה בפסטיבלי מוזיקה.
חברי הלהקה הם:
ולדו פורדוש (Vlado Poredoš) - שירה, גיטרה
יור טורי (Jure Tori) - אקורדיון, קלידים
בויאן ברגנט (Bojan Bergant) - גיטרה
מאטיי פלה (Matej Fele) - גיטרה
מיטיה טורי (Mitja Tori) - גיטרה בס, גיטרה בס כפולה
סאשו מארן (Sašo Marn) - תופים
קריסטיאן אדמלי (Kristijan Adamlje) - סקסופון
אקו מטקו (Ečo Matko) - טרומבון
יאן אדאמק (Jan Adamek) - חצוצרה
אולימפיאדת קורטינה ד'אמפצו (1956)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  קורטינה ד'אמפצו, איטליה
 מדינות משתתפות:  32
 ספורטאים משתתפים:  821
 תחרויות:  24 תחרויות ב-6 ענפים
 טקס הפתיחה:  26 בינואר 1956
 טקס הנעילה:  5 בפברואר 1956
 נפתח רשמית על ידי:  ג'ובני גרונצ'י
 השביע את המשתתפים:  ג'וליאנה חנל-מינוצו
 הדליק את הלפיד האולימפי:  גבידו קרולי
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון אולימפי, קורטינה ד'אמפצו
 הערים שהתמודדו על האירוח:  לייק פלאסיד, מונטריאול, קולורדו ספרינגס
 → אולימפיאדת אוסלו (1952) אולימפיאדת סקוו ואלי (1960) ← 
אולימפיאדת החורף ה-7 נערכה מ-26 בינואר עד 5 בפברואר 1956 בעיר קורטינה ד'אמפצו שבאיטליה.
באולימפיאדה השתתפו ספורטאים מ-32 מדינות.
המשחקים

במשחקים הללו השתתפה לראשונה ברית המועצות וכבשה את הבמה, במיוחד במקצי ההחלקה המהירה.  נבחרת ברית המועצות גם ניצחה בטורניר ההוקי קרח.
מדליות

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 7 | 3 | 6 | 16 |
| 2 | אוסטריה אוסטריה | 4 | 3 | 4 | 11 |
| 3 | פינלנד פינלנד | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 4 | שווייץ שווייץ | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 5 | שוודיה שוודיה | 2 | 4 | 4 | 10 |
| 6 | ארצות הברית ארצות הברית | 2 | 3 | 2 | 7 |
| 7 | נורווגיה נורווגיה | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 8 | איטליה איטליה (מארחת) | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 9 | גרמניה גרמניה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 10 | קנדה קנדה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 11 | יפן יפן | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | הונגריה הונגריה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 12 | פולין פולין | 0 | 0 | 1 | 1 |


| סך הכל | סך הכל | 25 | 23 | 24 | 72 |
איזמאילובו המזרחית

נפת איזמאילובו המזרחית (ברוסית: район Восточное Измайлово) היא נפה במחוז המזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 3.849 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 78,206 תושבים (2020).
איזמאילובו המזרחית היא חלק מהנפה ההיסטורית איזמאילובו.
בנפה יש 3 בתי חולים (כולל אחד לילדים), 3 מרפאות (כולל 2 לילדים), מספר בתי מרקחת כמו גם 9 גני ילדים ו-7 בתי ספר.
איזמאילובו הוא אחד מראיוני השינה של מוסקבה.
תחנת המטרו פרבומאיסקאיה ממוקמת בסביבה הקרובה לגבולות הנפה.
אתרים ראויים לציון

פארק איזמאילובסקי
בית קולנוע "פרבומאיסקי" (אנ')
מקדש אייקון קאזאן של אם האלוהים באיזמאילובו
Walk on Water (שיר של אירה לוסקו)

Walk on Water (בעברית: ללכת על מים) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת המלטזית אירה לוסקו. השיר, שנכתב על ידי ליסה דזמונד, טים לארסון, טוביאס לונדגרן, מולי פיטרסון האמר (אנ') ואירה לוסקו, ייצג את מלטה באירוויזיון 2016. סרטון הוידאו קליפ הרשמי לשיר יצא ב-17 במרץ 2016.
רשימת רצועות

"Walk on Water" – 3:05
"Haunted by Love" – 3:59
באירוויזיון

"Walk on Water" בביצועה של אירה לוסקו הוכרז כשיר המלטזי לאירוויזיון 2016 ב-14 במרץ 2016. בתחילה, השיר למלטה נבחר דרך הגמר הלאומי של Malta Eurovision Song Contest 2016, שאורגן על ידי רשות השידור המלטזית Public Broadcasting Services (PBS), בה זכתה אירה לוסקו בתחרות עם השיר "Chameleon" ב-23 בינואר 2016. כללי הבחירה הלאומית במלטה מאפשרים לאמן הזוכה לשנות את השיר המנצח באופן חלקי או כולו בהסכמת המלחינים הזוכים. בפברואר 2016 הודיעה PBS כי חבר שופטים המורכב ממומחים בינלאומיים ומקומיים יקבע את השיר שאירה לוסקו תבצע בסופו של דבר באירוויזיון מתוך מבחר של 10 שירים, כולל גרסה מחודשת של "Chameleon". ועדת השופטים בחרה ב"Walk on Water" כשיר המלטזי. השיר יצא לקהל הרחב ב-17 במרץ כסרטון הווידאו הרשמי.
לוסקו ביצעה את השיר במהלך חצי הגמר הראשון של התחרות ב-10 במאי, שהתקיים באריקסון גלוב, בסטוקהולם, שוודיה. היא העפילה והופיעה בגמר הגדול, שם הגיעה למקום ה-12 עם 153 נקודות.
קליפ

הסרטון המוזיקלי לשיר צולם במרץ 2016 בגוזו ובאקווריום הלאומי של מלטה במפרץ סנט פול. שחרורו של הקליפ הרשמי הוכרז ב-17 במרץ 2016 במהלך מבזק חדשות של TVM והיה זמין באתר האינטרנט של רשות השידור, tvm.com.mt ובאתר הרשמי של תחרות האירוויזיון, eurovision.tv.
הערות שוליים

↑  "Walk on Water – Single by Ira Losco". iTunes. 8 באפריל 2016. נבדק ב-8 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  ""Walk on Water" - Malta's song for Eurovision 2016". tvm.com.mt. TVM. 14 במרץ 2016. נבדק ב-14 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roxburgh, Gordon (23 בינואר 2016). "Malta sends Ira Losco to Stockholm". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-23 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Roxburgh, Gordon (19 בפברואר 2016). "Malta considers which song Ira Losco will perform in Stockholm". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-19 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "EXCLUSIVE: Watch the music video of "Walk on Water"". tvm.com.mt. TVM. 17 במרץ 2016. אורכב מ-המקור ב-2016-03-19. נבדק ב-17 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Roxburgh, Gordon (17 במרץ 2016). "Malta: Ira Losco presents "Walk On Water"". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-17 במרץ 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jordan, Paul (25 בינואר 2016). "Allocation Draw: The results!". eurovision.tv. European Broadcasting Union. נבדק ב-25 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 2d55234c-a8de-4a01-8606-9723eb59a8fc
אדלאיד אובאל

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1906 Le Hohwald, הקיסרות הגרמנית 
 התאבדה:  12 באוקטובר 1988 (בגיל 82) גרוסלה, עמק האואז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקצוע:  פסיכיאטרית, לוחמת בתנועת ההתנגדות הצרפתית 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (18 במאי 1965)  אבירה בלגיון הצרפתי 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אדלאיד אובאל
 
מארת אדלאיד האס-אובאל (בצרפתית: Marthe Adélaïde Haas-Hautval‏; 1 בינואר 1906 – 12 באוקטובר 1988) הייתה פסיכיאטרית צרפתייה, ילידת אלזס, חסידת אומות העולם.
קורות חייה

אדלאיד ("היידי") אובאל נולדה בשנת 1906, בכפר הוהוואלד באלזס, אז חלק מהאימפריה הגרמנית (כיום הכפר לה הוהואלד במחוז הריין התחתון בצרפת), כילדה הקטנה מבין שבעת הילדים של הכומר הפרוטסטנטי פיליפ ז'אק האס (1935-1862) ושל סופי לידיה לבית קונץ (1942-1870). היא למדה בבית ספר יסודי גרמני. אחרי חזרתה של אלזס לחיקה של צרפת בעקבות מלחמת העולם הראשונה שינתה המשפחה את שמה לשם הצרפתי "אובאל" - הגרסה הצרפתית של שם הכפר הוהוואלד. בהמשך למדה אדלאיד אובאל בגימנסיה צרפתית בגיבווילר (גבוויילר). אחר כך למדה רפואה באוניברסיטת שטרסבורג, והתמחתה בפסיכיאטריה תחת הדרכתו של שארל פפרסדורף. עד שנת 1936 היא ניהלה יחד עם אחיה פיליפ אמנואל דיור מוגן לילדים נכים בשם "לז אירונדל" (Les Hirondelles הסנוניות). עד שנת 1939 עבדה כפסיכיאטרית ביישוב קיסנאכט בשווייץ. בשנת 1940 מצאה עבודה בקליניקה בדרום-מערב צרפת.
לאחר כיבוש צרפת בידי הגרמנים התגוררה ד"ר אובאל בשטח הנתון לשלטונה של ממשלת וישי. בשנת 1942 נודע לה על מות אמה, שהתגוררה בפריז. ניסיונה של אובאל להגיע ללא רישיון מעבר ללוויה של אמה בפריז, הביא למעצרה. בזמן שהייתה במעצר הביעה זעזוע מהיחס הקשה שניתן ליהודים עצורים, ועל כך אמר מפקד הכלא שהיא יכולה להצטרף אליהם, ואכן, בינואר 1943 הועברה לאושוויץ במשלוח של מאתיים יהודיות, ושם טיפלה בחולות נגועות בטיפוס, תוך שהיא מסתירה את דבר מחלתן, על מנת למנוע את העברתן להשמדה. ד"ר אדוארד וירטס, רופא המחנה, הציע לה להצטרף אל צוות הרופאים, על מנת לבצע ניסויים אכזריים בגופן של יהודיות. ד"ר אובאל סירבה.
באוגוסט 1944 הועברה למחנה הריכוז ראוונסבריק שבגרמניה, ושם שהתה עד לשחרור המחנה באפריל 1945.
אחרי חזרתה לצרפת עבדה אובאל כרופאת בית ספר בעיר בזאנסון ומאוחר יותר בפרברי פריז.
בשנת 1964 העידה בלונדון במשפט שבו תבע ד"ר ולדיסלב דרינג, רופא פולני באושוויץ, את הסופר ליאון יוריס בגין הוצאת דיבה, וזאת בעקבות ספרו "אקסודוס" בו כתב שדרינג ביצע ניסויים באסירים. דרינג טען שלא יכול היה לסרב לפקודות לבצע את הניתוחים שערך. חבר המושבעים פסק לו פיצוי בסך חצי פני.
ב-18 במאי 1965 הוכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם.
בשנותיה האחרונות היא סבלה מחלת פרקינסון.
פרסים ואותות הוקרה

1945 - אות לגיון הכבוד של צרפת בדרגת אביר
1965 - תואר חסידת אומות העולם - מטעם המכון יד ושם בירושלים
1991 - נחנך באר "Fontaine Haïdi Hautval“ עם לוח זיכרון לזכרה בכפר שלה, לה הוואלד
הערות שוליים

1 2 3 4  F.Söhner 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb122005036 (data)  GND: 136397301  ISNI: 0000 0000 5510 2515  LCCN: no2007023236  RERO: 02-A003354196  SUDOC: 030627060  VIAF: 27113671   WorldCat (עם VIAF): 27113671 
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסידת אומות העולם אדלאיד אובאל
אדלברט, נסיך פרוסיה

אדלברט פרדיננד ברנאר ויקטור, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Adalbert Ferdinand Berengar Viktor von Preußen ‏14 ביולי 1884 פוטסדאם - 22 בספטמבר 1948 וו) היה בנו השלישי של וילהלם השני, קיסר גרמניה.
ביוגרפיה

אדלברט נולד ב-14 ביולי 1884 בפוטסדאם, לוילהלם השני, קיסר גרמניה ולאוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה, ונקרא על שם אדלברט מפרוסיה. כמו להצדיק את שמו גילה הנסיך כבר מגיל צעיר התעניינות רבה בענייני הצי הקיסרי הגרמני ובים בכלל, הוא גר בבית בקיל כדי ללמוד את לימודי חיל הים, נסע לכמה שליחויות עבור אביו בברזיל ארצות הברית אתונה ובייג'ינג. כמו כן קיבל שיעורים בציור והרבה לצייר במיוחד ציורי נוף ואגמים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שרת בצי בדרגת סרן, והיה אחד ממפקדי צי הים הפתוח. לאחר המהפכה הגרמנית וגלות משפחתו שקע בדיכאון עמוק. הותר לו ולמשפחתו לחזור לגרמניה, אולם הוא הותיר את משפחתו בקיל וחי את שארית חייו בבדידות בשווייץ, שם נפטר ב-22 בספטמבר 1948.
משפחתו

ב-3 באוגוסט 1914 התחתן אדלברט עם אדלייד, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתם של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן ואדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
בת מתה (1915)
ויקטוריה מריאנה, נסיכת פרוסיה (1917–1981), התחתנה עם קירבי פטרסון
וילהלם ויקטור, נסיך פרוסיה (1919–1989)