stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עידוש כבידתי
סוגים של עידוש כבידתי

ישנים 3 מחלקות, או סוגים, של עידוש:
עידוש חזק (Strong lensing): כאשר את העידוש ניתן לראות באופן אופטי, כלומר: ניתן לצפות בטלסקופ בדמויות מעוותות או טבעות איינשטיין.
עידוש חלש (Weak lensing): כאשר ההפרעות שיוצר העידוש חלשות מאוד וניתן לגלותן רק באמצעות ניתח של העיוותים של עצמים ברקע.
מיקרו-עידוש (Microlensing): כאשר לא ניתן לראות שום עיוות אופטי בעצמי הרקע, אלא רק שינוי בבהירות (עוצמת ההארה) שלו. בדרך כלל, באירועי מיקרו-עידוש, הבהירות משתנה עם הזמן כאשר "הר" בעקומת הבהירות מרמז שעבר בין העצם לצופה גוף מסיבי שביצע עידוש כבידתי לעצם. תופעה זו יכולה לשמש לאיתור כוכבי לכת חיצוניים.
עדשות כבידה משפיעות על כל סוגי הקרינה האלקטרומגנטית, ולא רק על האור הנראה. אסטרונומים חוקרים עידוש חלש באמצעות קרינת הרקע הקוסמית ואילו עידוש חזק נצפות ונחקרות גם באמצעות אור נראה, גלי רדיו וקרינת רנטגן.
עקרונות מתמטיים

במקרה שבו המרחק בין קרן האור לגוף המסיבי גדול מאוד מרדיוס שוורצשילד, שדה הכבידה הפועל על הקרן חלש יחסית. קירוב זה נקרא "קירוב השדה החלש" (או באופן אנלוגי לאופטיקה: "קירוב העדשה הדקה"). בקירוב זה אפשר לעבוד עם קירוב זוויות קטנות (  \ \theta \approx \sin \theta \approx \tan \theta  ) ניתן לחשב את זווית ההסחה שיוצרת עדשה כבידתית בעלת סימטריה כדורית ומסה M. זווית זו נתונה על ידי
כאשר:
G הוא קבוע הכבידה של ניוטון
c היא מהירות האור
M היא מסת ה"עדשה"
b הוא המרחק של קרן העוברת לבין מרכז העדשה
rs הוא רדיוס שוורצשילד של ה"עדשה"
הזווית  \ \theta _{E} בין הדמות הנצפית לציר העדשה נקראת "זווית איינשטיין". אם אנו יודעים את המרחק לעצם, אזי אפשר לחשב את הרדיוס של טבעת איינשטיין על ידי  \ r_{E}\approx D_{OS}\theta _{E}. את זווית איינשטיין אפשר לחשב באמצעות הנוסחה לעיל והגאומטריה של הבעיה, אם מבצעים את החישוב מקבלים ש
זווית איינשטיין היא אחת הפרמטרים החשובים בעידוש כבידתי. היא קובעת את מידת ההפרדה של הדמויות מהעדשה ואחת מהשנייה וכן את עוצמת ההגדלה (כאשר העצם לא על ציר העדשה).
במקרה שהמקור (S) נמצא בזווית  \beta  מעל ציר העדשה נשברת הסימטריה הגלילית ויש לנו מישור מובחן: המישור שכולל את הצופה, הדמות, העדשה וציר העדשה. במקרה זה יתקבלו שתי דמויות, שזוויות איינשטיין שלהן הן
עוצמת ההגברה נתונה על ידי היחס בין סכום השטחים הזוויתיים של הדמויות לשטח הזוויתי של המקור. ניתן לחשב ולהראות שההגברה A על ידי
עבור מקורות שנמצאים כמעט על ציר העדשה (כלומר:  \ \beta <<\theta _{E}) מתקיים שההגדלה הולכת כ  \ A\sim \theta _{E}/\beta  . יש אומנם התבדרות כאשר  \ \beta =0 אך מקרה זה קורה רק כאשר מקור נקודתי נמצא בדיוק על הציר העדשה ואז יוצר טבעת איינשטיין, ולכן ההגדלה של נקודה למעגל היא פי אינסוף. בפועל, מאחר שאין מקורות נקודתיים, ההתבדרות לעולם אינה מתרחשת.
שימושים באסטרונומיה

עדשה כבידתית לצפייה בעצמים (גלקסיות, קווזרים, כוכבים וכו) המוסתרים מאחורי עצם אחר
שימוש בהגברה שיוצרת עדשה כבידתית על מנת לראות עצמים רחוקים במיוחד
ניסויים לבדיקת קיומו של חומר אפל המפוזר בגושי MACHO
גילוי כוכבי לכת חוץ-שמשיים
גילוי קיומם של חורים שחורים
שימושים באסטרונומיה > הגברת בהירות כבידתית

כאשר דמות של עצם מתעוותת לצורה של קשת (שהיא חלק מטבעת איינשטיין) הגודל שלה על השמיים גדל, וכתוצאה מכך גם הבהירות נראית (Luminosity) שלו גדלה (בהירות היא עוצמת ההארה של הגוף, כלומר: שטף הקרינה שלו ליח' זמן או הספק הקרינה הנצפה). כאשר הבהירות של עצם גדלה, קל יותר לראות אותו באמצעות מכשור אופטי (כגון טלסקופ). מאחר שהבהירות הנצפית של עצם יורדת ככל שהוא נמצא יותר רחוק מאיתנו, השימוש בהגברה כבידתית מאפשר לראות עצמים שבאופן רגיל לא היינו רואים כי הם חיוורים מידי עבור ציוד התצפית שברשותינו.
שימושים באסטרונומיה > בדיקת קיומו של חומר אפל

אחת התאוריות בנוגע למהותו של החומר האפל טוענת שסביב כל גלקסיה מרחפים גופים דחוסים וקומפקטים המכילים מסה רבה אך חוורים מאוד ולא מבצעים כמעט אינטראקציה הפולטת קרינה. גופים אלה נקראים MACHO, ראשי תיבות של Massive Compact Halo's Objects (כלומר: גופים מסיביים וקומפקטים של הילת הגלקסיה).
באמצעות עידוש כבידתי אפשר לבדוק את התאוריה הזו. אסטרופיזיקאי פולני בשם פצינסקי (Paczynzki) הציע ב-1986 ניסוי לבדיקת תאוריית ה־MACHO המתבסס על תצפיות של עידוש כבידתי בכוכבים של הענן המגלני הגדול.
מהערכה של מסת החומר האפל סביב הגלקסיה שלנו וההערכה למסה של כל MACHO (מהערכה זו אפשר לחשב את צפיפות ה־MACHO-ים סביב הגלקסיה). כל MACHO כזה יכול לבצע עידוש כבידתי כאשר הוא חולף ביננו לבין כוכב אחר. בעידוש זה ניתן להבחין בתצפית, על ידי זיהוי הגברה פתאומית בבהירות כוכב כלשהו ואז דעיכה מהירה וסימטרית (נוצרת מעין עקומת פעמון של הבהירות כתלות בזמן, שמייצגת גוף מסיבי עדש שחלף ביננו לבין העצם, ברגע השיא - העדשה נמצאת על קו הראייה ביננו לעצם).
כעת נסתכל בענן המגלני הגדול, גלקסיה קטנה הנמצאת יחסית קרוב אלינו (מרחק של 50 קילו-פרסק. במרחק זה ניתן להפריד אופטית את הכוכבים בענן). לפי התאוריה לגבי קיומם ופיזורם של MACHO אפשר להעריך את כמות העידושים שיתבצעו בפרק זמן נתון. החישוב מראה שהתוצאה של מספר האירועים לא תלויה במסה של כל MACHO אלא רק במסה הכוללת, ומקבלים ש
כאשר  \ r_{MW\to LMC}=50{\mbox{kPc}} הוא המרחק בין שביל החלב לענן המגלני הגדול, ואילו Mdm היא מסת החומר האפל שנמצאת בהילה של MACHO-ים סביב הגלקסיה. לפי מדידות עקומות סיבוב של הגלקסיה והערכות קינמטיות, החומר האפל שסביב הגלקסיה מכיל מסה מסדר גודל של 1012 מסות שמש. בהצבת כל הנתונים וההערכות מקבלים שבכל רגע נתון אחד מתוך מיליון כוכבים בענן המגלני הגדול עובר עידוש כבידתי בגלל MACHO.
בהתבסס על נתונים אלה אפשר להעריך מהי תדירות העידושים שנראה, וכמה זמן יימשך עידוש ממוצע, בהתאם להרכבם של ה MACHO-ים (האם הם בגודל ובמסת השמש, או האם הם בגודל ומסה של כוכב כמו צדק?). לכן, יש לצפות בענן המגלני למשך תקופה ארוכה (לפחות 5 שנים) ולספור כמה עידושים רואים, ואז להשוות את זה לתחזיות התאורטיות השונות. ניסוי כזה התבצע ב-1991 וכמות אירועי העידוש שנמדדה בו הייתה נמוכה בהרבה מהכמויות אותן חוזות התאוריות התומכות ב־MACHO-ים. לפי התוצאות, העריכו האסטרופיזקאים שמספר הגופים דמויי ה־MACHO בהילת הגלקסיה מהווים לכל היותר רק 20% מהמסה האפילה שאותם מחפשים האסטרונומים. כלומר, ניסוי זה שלל את תאוריית ה־MACHO כפתרון מלא לבעיית החומר האפל.
לקריאה נוספת

OGLE
הערות שוליים

↑  מאיר ברק, כיצד מגלים כוכבי לכת מחוץ למערכת השמש? נעמי, ארי, במדור "שאל את המומחה" באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 1 בספטמבר 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551256705171  BNE: XX5145759  BnF: cb12124900g (data)  GND: 4210687-4  LCCN: sh86003129  NDL: 00577410  NKC: ph1086058  SUDOC: 029675812 
צילום של עידוש כבידתי כפי שצולם על ידי טלסקופ החלל ג'יימס ווב. הגדילו את התמונה כדי לצפות בדמויות המעודשות.
תקריב של אזור מהתמונה הקודמת ובו דמויות של עידוש כבידתי מוקפות בעיגול.
איור המציג עידוש כבידתי כאשר העצם, העדשה והצופה נמצאים על אותו ציר
טבעת איינשטיין
ארדאריק

ארדאריק או ארדאריך ( Ardaric או Ardarich) (? -  בערך 460)
היה מלך של העם המזרח-גרמאני של הגפידים במאה ה-5. אחרי מותו של אטילה, מלך ההונים, שעם בני חסותו נמנה, עמד בראש המרד של השבטים הגרמאנים נגד שלטון ההונים והקים את ממלכת הגפידים.
רקע

אין פרטים על צעירותו. יש להניח כי היה בן למשפחת אצילים מקרב הגפידים, עם מזרח-גרמאני המוזכר לראשונה בספרו של יורדנס "ממוצאם ומעשיהם של הגותים".
תחת שלטון אטילה

תחילה היה ארדאריק בן חסות של מלך ההונים, אטילה. כנראה נמנה ארדאריק עם מקורביו של המלך ההוני ונהנה מהשפעה רבה בחצרו.
יורדנס מזכיר את שמו של ארדאריק כבן הברית ובן החסות החשוב ביותר של אטילה 
  
בעת מתקפתו על האימפריה הרומית המערבית בשנת 451. אולם בקרב במישורים הקטאלונים או "קרב מאוריאקום" בצפון-גאליה נחסמה התקדמות ההונים בידי הרומאים ובני בריתם בפיקודו של פלביוס אאטיוס.
יורדנס מספר כי "המלך המפורסם של הגפידים, ארדאריק, היה שם עם צבא אין ספור, ובגלל נאמנותו הגדולה לאטילה, היה שותף בתוכניותיו. בעיני אטילה ... היה הוא וואלאמיר, מלך האוסטרוגותים, מעל כל המפקדים".
 
גם אחרי הכישלון והנסיגה בקרב זה, נותרו הגפידים ומלכם נאמנים למלך ההוני. כשאטילה יצא לפלוש לאיטליה, ארדאריק ולוחמיו כבשו בשבילו את אקוויליה,פאוויה ומילאנו. אך בגלל פריצת מגפה נאלצו ההונים גם הפעם לסגת אחורה למישור הפאנוני. שם נפטר אטילה בשנת 453.
מרד הגפידים והקרב על נהר נדאו

אחרי מות אטילה, עלה לשלטון בנו אלאק (Ellak). בתמיכת מפקד הצבא, אונגסיוס, (Onegesius), ביקש להשליט שלטון יחיד ומוחלט לפי דגם אביו. שני אחיו, דנגיזיק וארנאק התנגדו לשאיפותיו ודרשו למלוך בעצמם על חלק מהשבטים. בנסיבות אלה, העמיד עצמו ארדאריק בראש המרד של העמים המזרח -גרמאניים שבמרחב שבין הדנובה ובין קשת הרי הקרפטים, - גפידים, הרולים, סקירים, רוגים וחלק מהגותים המזרחיים (אוסטרוגותים), בראשותם של האחים תיאודימיר, ואלאמיר ווידימיר, נגד ההונים בראשות אלאק. בקרב על נהר נדאו הוא נחל ניצחון מכריע ואלאק עצמו נפל בלחימה.
מחוזקים במעמדם, לפי דברי יורדנס, פנו הגפידים לקיסר הרומי וביקשו "לא יותר משלום וממתנה שנתית" כערבות לברית הידידות ביניהם,  ורומא נענתה לבקשתם.
לא ידועים פרטים על המלך ארדאריק עצמו אחרי הקרב בנהר נדאו.
מורשתו

ההישג המידי של ארדאריק היה השתלטות עמו על החלק המערבי של דאקיה. בעקבות התבוסה בנהר נדאו התפוררה הממלכה הרופפת למדי של ההונים וקמה במקומה ממלכת הגפידים, גם היא לא מאוד מלוכדת, בשטח בין דנובה, טיסה, אולט וקרפטים. היא החזיקה מעמד עד המאה ה-6. גם העמים השונים ה"מזרח אירופיים" שהיו חלק בקואליציה ההונית התפלגו, מה שהפחית באותן השנים את חששות אימפריה הרומית המזרחית מפני פלישה ברברית. בעוד שהאימפריה הרומית המערבית התרסקה אחרי שנת 476, האימפריה הביזנטית המשיכה להתקיים כמעט עוד אלף שנה.
לפי האגדה היה נשוי ארדריק לאסקאם, אחת מבנותיו או נכדותיו של אטילה  ונולדו לו ממנה שני בנים: אלמונד
וטראפסטילה.
לקריאה נוספת

Charnock, R.S. "The Peoples of Transylvania." Journal of the Anthropological Society of London 7 (1869).
Horworth, H.H. "The Westerly Drifting of Nomads, from the Fifth to the Nineteenth Century. Part XII. The Huns." The Journal of the Anthropological Institute of Great Britain and Ireland 3 (1874): 452-75.
Makkai, Laszlo, and Andras Mocsy, eds. History of Transylvania Vol. 1: From the Beginnings to 1606. New York: Columbia UP, 2001.
Lars Börner: Ardarich und die Gepiden. In: Attila und die Hunnen. Begleitbuch zur Ausstellung. Hrsg. vom Historischen Museum der Pfalz, Speyer. Stuttgart 2007, S. 303–307
Charles Christopher Mierow, trans. Jordanes: The Origin and Deeds of the Goths.
Ancient History Courses. 22 Apr. 1997. Department of Greek, Latin and Ancient History, University of Calgary. 26 Nov. 2008
Man, John. Attila : The Barbarian King Who Challenged Rome. New York: Thomas Dunne Books, 2006.
Oliver, Marilyn Tower. Attila the Hun. New York: Blackbirch P, Incorporated, 2005.
Herwig Wolfram - The Roman Empire and Its Germanic Peoples. Trans. Thomas Dunlap. New York: University of California P, 1997.
הערות שוליים

↑  יורדנס "גטיקה" ע' 259-262
↑  לדברי ההיסטוריון אישטוואן בונה, במקורות של יורדנס - פריסקוס, ואחר כך קסיודורוס - הוזכר רק שמו של ארדאריק כנשוא ההערכה המיוחדת של אטילה, בעוד ששמו של וואלאמיר האוסטרוגותי הוכנס לטקסט של יורדנס על ידי היסטוריונים גותים מאוחרים יותר. ראו István Bóna
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138541167  VIAF: 90823016   WorldCat (עם VIAF): 90823016
אריא יוספי

אריא יוספי (בפרסית: آریا یوسفی; נולד ב-22 באפריל 2002 בבנדר מאהשהר שבאיראן) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ספהאן מליגת העל האיראנית ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים

יוספי גדל במחלקות הנוער של נפט אהוואז וספהאן. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של ספהאן במסגרת ליגת העל האיראנית.
קריירה בינלאומית

ב-5 בינואר 2024 ערך יוספי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איראן, בניצחון 2-1 על נבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות. נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר גביע אסיה 2023 בשנת 2024, אך לא שיחק בטורניר.
הערות שוליים

↑  دلایل ملیپوش شدن یوسفی از زبان محمدحسین میثاقی! באתר فوتبالی, ‏ 1 בינואר 2024 (בפרסית)
| נבחרת איראן – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 אבראהימי •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אסדי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 קאידי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 מוחבי • 22 ח. חוסייני • 23 רזאיאן • 24 יוספי • 25 פלאח • 26 מוגאנלו • מאמן: קלעה-נוי |  1 ביירנבאנד •  2 מוחרמי •  3 חאג'-ספי •  4 ח'ליל-זאדה •  5 מוחמדי •  6 עזת-אללהי •  7 ג'האנבח'ש •  8 אבראהימי •  9 טארמי •  10 אנסארי-פרד •   11 אסדי •  12 ניאזמנד • 13 כנעאני-זאדגאן •  14 קודוס • 15 צ'שמי • 16 תוראבי • 17 קולי-זאדה • 18 קאידי • 19 מ. חוסייני • 20 אזמון • 21 מוחבי • 22 ח. חוסייני • 23 רזאיאן • 24 יוספי • 25 פלאח • 26 מוגאנלו • מאמן: קלעה-נוי | איראן |
עמותת שכן טוב

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  העשור של 2000 – הווה 
 www.shachentov.org.il
 
שכן טוב היא עמותה ישראלית העוסקת בקידום אוכלוסיות חלשות בתחומים שונים, תוך עידוד התנדבות מקומית לעזרה לשכניהם מהשכבות החלשות. החברה החלה את פעילותה בראשית שנות ה-2000.
העמותה נוסדה במטרה לפעול לצמצום מצבי המצוקה תוך הענקת סיוע לאוכלוסיות חלשות בחברה, באמצעות בניית פרויקטים מקומיים המבוססים על התנדבות וללא כל תמורה כספית. 
העמותה הוקמה ביוזמתם של מספר צעירים אשר הציבו לעיניהם את שאלת הסיוע ופתרון המצוקה היום-יומית של אוכלוסיות חלשות בחברה. לעמותה סניפים במספר ערים בישראל כאשר בהתאם לצורכי המקום נפתחים פרויקטים ייעודיים.
תחומי הפעילות

עמותת "שכן טוב" מפעילה מספר מיזמים תוך עידוד צוותי מתנדבים לקיים פעילות התנדבותית מקומית:
חלוקת מזון - העמותה מספקת מוצרי מזון ל-1000 משפחות נזקקות ב-13 מוקדים כאשר 8 מהם נמצאים בשכונות בירושלים ומוקדים נוספים בערי פריפריה שונות כמו טבריה, קדימה-צורן, קריית שמונה, מעלה אדומים וכן מוקד אחד בתל אביב. איסוף וחלוקת המזון מתבצעות על ידי מתנדבים של "שכן טוב", אשר במהלך השבוע דואגים לגייס מוצרי מזון ממקורות מקומיים כמו בעלי עסקים מקומיים, סניפים של רשתות ותרומות. בסוף כל שבוע העמותה בעזרת מתנדביה דואגת לחלק את מוצרי המזון למשפחות. בנוסף, העמותה דואגת לאספקת ציוד חימום (שמיכות ותנורים) למשפחות שאין ביכולתן לחמם את ביתם ובני משפחותיהן בימי החורף הקרים. כל זאת בתיאום עם שירותי הרווחה המקומיים.
בתי קפה נודדים - העמותה מפעילה בתי קפה נודדים במספר ערים בישראל בהם ירושלים, תל אביב, חיפה ובית שאן. בתי הקפה הנודדים מיועדים לאוכלוסיות ממודרות בחברה ובקהילה כמו זקנים, נשים מוכות ובעלי צרכים מיוחדים אחרים. המתנדבים מגיעים אחת לחודש למוסדות (בתי אבות, בתי חולים פסיכיאטריים, מקלט לנשים מוכות וכדומה) ומקימים בית קפה אשר תואם את אופי המקום והקהילה. מטרתם של המתנדבים הוא לשמש אוזן קשבת עבור הקהילה ובנוסף הם מארגנים פעילות התואמת לאופי המקום כמו שירה בציבור או משחקי חברה.
מרכזי למידה - העמותה מפעילה מספר מרכזי למידה בירושלים, באר שבע ותל אביב, במסגרת פרויקט "עתידים", לתלמידי חטיבות הביניים אשר מגיעים ממשפחות קשות יום ומטרתם לשפר את למידתם להשגה "תעודת בגרות איכותית".
בפרויקט זה כל מתנדב חונך תלמיד כאשר כל מפגש בניהם מתרחש אחת לשבוע במשך שעתיים כל פעם.
בית קפה שכונתי לנוער - עמותת "שכן טוב" פועלת בשיתוף עם היחידה לקידום נוער בירושלים. בית הקפה מיועד לנוער בסיכון בגילאי 12-20. צוות המתנדבים קבוע ופועל פעם בשבוע. מטרתם לנהל עם בני הנוער שיחות אישיות, קבוצתית ולעודד את הנוער להשתתף בפרויקטים שונים כגון: ריקודי בטן לנערות, צילום ועוד.
אריאביגנס

| --- | --- |

מותו של אריאביגנס בקרב סלמיס
 לידה:  המאה ה־6 לפנה״ס 
 פטירה:  480 לפנה״ס סלמיס, יוון 
 מדינה:  הממלכה האחמנית 
 דרגה:  אדמירל 
 פעולות ומבצעים
 קרב ארטמיסיון  קרב סלמיס 
 
אריאבגנס, (ביוונית: Ἀριαβίγνης; המאה ה-5 לפנה"ס) היה נסיך ומצביא פרסי, שפיקד על הצי הפרסי בקרב סלמיס.
ביוגרפיה

אריאביגנס היה בנו של דריווש הראשון מהשושלת האחמנית, ושל אשתו שהייתה בתו של גובריאס. היא ילדה לדריווש ארבעה בנים שאחד מהם היה אריאביגנס, והבכור ביניהם היה ארטובזנס. אולם לאחר מכן נישא דריווש לבתו של כורש, אטוסה, והיא ילדה לו עוד ארבעה ילדים שהבכור ביניהם היה חשיארש. עוד בימי חייו של דריווש פרץ סכסוך בין ארטובזנס לבין חשיארש כאשר כל אחד טוען שהוא הראוי לרשת את הכתר. דמרטוס מלך ספרטה שנמלט מאויביו הפוליטיים הגיע אותו זמן לפרס והציע לחשיארש להעלות את הטיעון שארטובזנס נולד כאשר דריווש היה אדם פשוט בעוד חשיארש נולד לאחר שדריווש כבר היה מלך. דריווש קיבל את הנימוק אולם הרודוטוס סובר שגם ללא נימוק זה השלטון היה נופל בידי חשיארש, כיוון שהשפעתה של אטוסה על דריווש הייתה רבה. נראה שהאחים קיבלו את הבחירה בהשלמה, כיוון שהם נזכרים לעיתים קרובות כמפקדים בצבאו של חשיארש.
אריאביגנס מונה למפקד הצי הפרסי במהלך פלישתו של אחיו ליוון, ופיקד על הצי במהלך קרב ארטמיסיון שהסתיים ללא הכרעה, הצי היווני נסוג לסלמיס. הפרסים נהנו מיתרון מספרי בולט, 1,000 נגד 380, אולם האדמירל האתונאי תמיסטוקלס גרר את הפרסים למלכודת מתוחכמת והביס אותם, במהלך הקרב מת אריאבגנס. פלוטרכוס מתאר בהרחבה את מותו של אריאביגנס שאותו הוא מכנה "אריאמנס". פלוטרכוס מתאר אותו כאיש אמיץ וחזק, על פי תיאורו הוא ירה חיצים והשליך כידונים במו ידיו, אולם ספינתו התנגשה בספינה יוונית. הוא ניסה לקפוץ עליה, אולם שני יוונים דקרו אותו בחניתותיהם והשליכו אותו לים. גופתו נמצאה בידי המצביאה הפרסייה ארטמיסיה והובאה אל אחיו.
לקריאה נוספת

הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת".
משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב (הספר בקטלוג ULI)
פלוטרכוס, תולדות גדולי יון ורומא; תרגם: י"ל ברוך, 2 כרכים, תל אביב: אמנות, תרצ"ב. (התוכן: כרך 1: גדולי יון; ספר 1: תזאוס, ליקורג, סולון, תמיסטוקלס; ספר 2: אריסטידס, קימון, פריקלס, ניקיאס) (הספר במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית)
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר שביעי, 2.
↑  הרודוטוס, ספר שביעי, 3.
↑  הרודוטוס, ספר שביעי, 97.
↑  הרודוטוס, ספר שמיני, 89.
↑  פלוטרכוס, "חיי תמיסטוקלס", 14.
אעדיף כל שמונה

אַעְדִּיף כָּל שְׁמוֹנָה הוא פיוט לחנוכה מסוג קדושתת י"ח לחזרת הש"ץ של תפילת שחרית, פרי עטו של רבי אלעזר בירבי קליר. חשיבות מיוחדת נודעה לפיוט זה בשל המסורות המדרשיות וההיסטוריות שהוא משמר על גזרות אנטיוכוס ומרד החשמונאים, וכן בשל פרטי הלכה מחודשים שיש בו בהלכות חנוכה.
בימי הבינים המוקדמים אמירת הפיוט הייתה נפוצה בקהילות במזרח ועותקים שלו נמצאו בגניזת קהיר. בנוסף, הוא התגלגל גם למנהגי אירופה, ובימי הביניים נאמר בחלק מקהילות נוסח רומניא, נוסח איטליה ונוסח אשכנז, בהן במנהג מגנצא. כיום הוא אינו נאמר באף קהילה.
רקע > תפקיד ליטורגי

הפיוט הוא קרובה לתפילת שחרית של אחד מימות החול בחנוכה. בחנוכה נהגו בארץ ישראל לומר קדושה בתפילת שחרית, ולכן הפיוט אינו קרובת י"ח פשוטה, אלא "קדושתת י"ח", הכוללת פיוטי הרחבה בברכת קדושת השם, לכבוד אמירת הקדושה.
תבניתה של קדושתת י"ח היא צירוף של קרובת י"ח פשוטה עם תבנית הקדושתא. שלד הקרובה הוא קרובת י"ח רגילה, דהיינו שמונה עשרה חטיבות פיוט כנגד שמונה עשרה הברכות של תפילת שמונה עשרה. רק בברכה השלישית העיצוב חורג לראשונה מעיצוב של קרובה פשוטה, והחטיבה השלישית היא פיקטיבית, כלומר שאף שהיא נראית כאילו אמורה להעביר אל חתימת הברכה השלישית, היא למעשה מעבירה בסופה אל שרשרת פסוקים הפותחת את ההרחבות בקרובה. לאחר שרשרת הפסוקים מופיע הצירוף "אל נא", ולאחריו פיוט הרחבה. בניגוד לקדושתאות ממש, שיש בהן פיוטי הרחבה רבים, בקדושתת י"ח מסתפקים בדרך כלל בפיוט הרחבה אחד או בשנים. לאחריהם, בא הפיוט האחרון המשמש כ"סילוק", כלומר כפיוט המעביר לאמירת פסוק הקדושה הראשון. לאחר הסילוק באים בדרך כלל שלושה פיוטי קדושה המעבירים בין פסוקי הקדושה. בתום הקדושה, באה החטיבה השלישית האמיתית, המעבירה לחתימת ברכת קדושת השם, ומכאן שבה הקרובה להראות כקרובת י"ח פשוטה.
רקע > פיוטי חנוכה

בשונה ממרבית פיוטי החגים, הפיוטים שנכתבו לחנוכה בתקופה הקלאסית (המאה ה-6–המאה ה-8) בדרך כלל אינם עוסקים בסיפור החנוכה עצמו (גזירות אנטיוכוס, מרד החשמונאים וחנוכת המקדש). בשבת חנוכה עוסקים הפייטנים בעיקר בחנוכת המשכן בימי משה, הנקראת בימים אלה כקריאת התורה, ושאר הפיוטים לרוב עוסקים בישועה מגזרות היוונים כנושא כללי בלבד, או משתמשים במקדש, בנרות ובאור כרמזים לגאולה מבלי לרמוז למאורע ההיסטורי. ככל הנראה, הסיבה לכך היא המחסור במקורות היסטוריים על חנוכה שעמדו לפני הפייטנים. סיפור חנוכה אינו נזכר בתנ"ך, וגם בספרות חז"ל ובמדרשי האגדה אין כמעט תיאורים של הסיפור ההיסטורי של חנוכה.
מבחינה זו חריג הפיוט שלפנינו, שבו ביקש רבי אלעזר בירבי קליר לספר את סיפור גזירות אנטיוכוס ומרד החשמונאים. לשם כך, הוא ליקט מכלל מקורות חז"ל אזכורים נקודתיים ובודדים של הגזרות, ובנה על פיהם את פיוטו.
מבנה כללי

ככל קדושתת י"ח, הפיוט מורכב משמונה עשרה חטיבות פיוט ראשיות, אחת לכל אחת מברכות תפילת שמונה עשרה. כל חטיבה כזו היא מחרוזת בת חמישה טורים, כשארבעה מהם מתחרזים ביניהם והחמישי מסתיים במילות הקבע "בנר חנוכה" או "בזאת חנוכה", לסירוגין. מילות קבע אלה, לצד החריזה המתחלפת ממחרוזת למחרוזת בטורים הראשונים, יוצרות מבנה הדומה למה שיכונה בשירת ספרד "שיר מעין-אזורי" שבו כל מחרוזת מחורזת בחרוז משלה, אך בסופה יש חרוז אחר, משותף לכל המחרוזות. ראשי המחרוזות מצטרפות לאקרוסטיכון אלפביתי, והטורים החמישיים יוצרים את שם המחבר "אלעזר בירבי קליר חזק".
קטעי ההרחבה בברכה השלישית פותחים במחרוזת מחומשת, בדומה למחרוזות הראשיות, אך היא אינה מעבירה בסופה לחתימת ברכת קדושת השם כמתבקש, אלא לשרשרת פסוקים: ”אֲרוֹמִמְךָ ה' כִּי דִלִּיתָנִי וְלֹא שִׂמַּחְתָּ אֹיְבַי לִי” (תהלים, ל', ב'); ”וְאַתָּה קָדוֹשׁ יוֹשֵׁב תְּהִלּוֹת יִשְׂרָאֵל” (תהלים, כ"ב, ד'). לאחר הכותרת "אֵל נָא", מופיע במרבית המקורות פיוט הרחבה אחד העוסק בהלכות חנוכה לפרטיהן ופותח במילים "נר חנוכה אסור בו להשתמש". פיוט הרחבה זה בנוי במחרוזות בנות שני טורים ובאקרוסטיכון אלפביתי ללא חתימה. כל מחרוזת פותחת במילות הקבע "נר חנוכה". בכתב יד אחד ישנם פיוטי הרחבה אחרים, שיתוארו בנפרד לקמן. לאחר פיוט ההרחבה ישנו "סילוק" – פיוט המוביל לאמירת הפסוק הראשון של הקדושה – ”קָדוֹשׁ קָדוֹשׁ קָדוֹשׁ...”. לאחר שלושה פיוטי קדושה, המעבירים לאמירת שאר פסוקי הקדושה, חוזר הפיוט אל המחרוזות הראשיות המעבירות לברכות, מברכת קדושת השם ועד סוף העמידה. בחלק מכתבי היד נוסף פיוט בברכת מודים המשמש נוסח מפויט ומורחב לפסקת "וּכְנִסֵּי פְּלָאֶיךָ" (תפילת "מעין המאורע" לחנוכה בנוסח ארץ ישראל, במקביל לעל הנסים הבבלית), אך לא ברור אם הפיוט הזה הוא חלק מקורי מן הקרובה.
תוכני הפיוט > המחרוזות הראשיות

כאמור, הפיוט חריג בין פיוטי חנוכה בני תקופתו, ויחודיותו בכך שהוא עוסק ברובו בסיפור ההיסטורי של נס חנוכה. המחרוזות הראשיות עוסקות במלכות יוון ובגזרות אנטיוכוס, וכדרכו של הקליר, הן עושות זאת באמצעות רמיזות למדרשים רבים. את הגזרות השונות, שאינן מופיעות במדרשים במקובץ ובפירוט, ליקט הפייטן ממקורות רבים. הפייטן רומז לחזונות הנזכרים בספר דניאל ולמדרשים רבים העוסקים בארבע המלכויות, ועל פי מקורות אלה מכנה את מלכות יוון שעיר עיזים, נמר, חידקל, ארנבת, "חשכה גדולה", עקרב, וכינויים נוספים. בין הגזרות המוזכרות בפיוט, ישנן גזרות שמופיעות במדרש בפירוש כגזירות של מלכות יוון, כמו הגזרה "כתבו לכם קרן השור שאין לכם חלק באלהי ישראל", הפרצות שנפרצו בסורג בבית המקדש והטומאה שגרמו למזבח העולה, וגם סיפור תרגום השבעים, אף שנעשה בידי מלך מבית תלמי ואין כלל הכרח לראותו כ"גזרה". לכך מוסיף הפייטן גם את מכירת בני ישראל לעבדים, ע"פ נבואת יואל. אולם, לעיתים מובאות גם גזרות המופיעות בספרות חז"ל ללא קישור ישיר ליוון, כמו איסור על ברית מילה ועינוי בתולות שנישאות על פי האזכור בתלמוד ירושלמי, מסכת כתובות,  פרק א', הלכה ה' הנוגע ל"שעת השמד".
בהמשך הפיוט מסופר על ניצחון פרחי הכהונה, החשמונאים, את היוונים, וטיהור בית המקדש. החשמונאים מצוינים כבני משמרת אִמֵּר. פרט זה מופיע בפיוטים נוספים אך אין לו מקור המוכר לנו, וככל הנראה מדובר במסורת בעל פה שרווחה בארץ ישראל בתקופה הביזנטית. הפיוט נחתם באזכור ההודיה והלל שערכו החשמונאים ובהדלקת המנורה החדשה במקדש, ובתיאור קריאת ההלל והדלקת הנרות לזכרם.
תוכני הפיוט > פיוטי ההרחבה

כאמור, פיוט ההרחבה הראשון הוא פיוט הלכתי, המפרט את הלכות הדלקת נרות חנוכה. ההלכות בפיוט מובאות בעיקר על פי מסכת סופרים ומקורות ארץ ישראליים, ולחלק מההלכות זהו המקור הקדום ביותר. כך למשל הדין שאסור להשתמש בנר חנוכה כנר הבדלה לברכת בורא מאורי האש, המופיע בספרות ההלכה בשם ירושלמי אך אינו מצוי בתלמוד הירושלמי לפנינו, מופיע בפיוט זה.
הסילוק חתום באקרוסטיכון "אלעזר בירבי קלליר", ותוכנו הוא בקשה מה' לבנות מחדש את בית המקדש ולחדש את העבודה במקדש, כפי שמבקשים המתפללים המקדישים אותו כמלאכי מרום. הסילוק מעביר, כמתבקש מתפקידו, אל הפסוק הראשון של הקדושה. שלושת פיוטי הקדושה מעבירים בין פסוקי הקדושה השונים (מ"קדוש" ל"ברוך", מ"ברוך" ל"שמע", ומ"שמע" ל"אני ה' אלהיכם"). הם משורשרים ויוצרים שוב אקרוסטיכון "אלעזר ברבי קליר". תוכנם הוא שילוב בין נושאי הקדושה, המתבקשים ממיקומם בתפילה, ובין נושאי חנוכה.
השפעה > בתחום הפיוט

הפיוט ההלכתי שבקרובה "נר חנוכה אסור בו להשתמש", זכה לממשיכים ולחיקויים בידי הפייטנים שלאחריו, וגם הוא בעצמו הועבר לקרובות נוספות. הפיוט מופיע גם בכתב היד היחיד של הקרובה "נר אהליבה תאיר בחדריך" של רבי פינחס ברבי יעקב הכהן, ועל כן סבר מנחם זולאי שזהו מקורו של הפיוט ואילו הופעתו בתוך "אעדיף כל שמונה" היא צירוף משני של המעתיקים. ברם, עקב הופעתו בקרובה "אעדיף", הן בקטעי גניזה, והן במחזורי אירופה, סביר יותר שהוא חלק מקורי של קרובה זו, ודווקא ההופעה בקרובת רבי פינחס היא מעשה ידי המעתיק.
בקדושתת י"ח שנייה שלו לחנוכה, הפותחת "וזה אלי בנס הנסיסי", צרף רבי פינחס הכהן גם הוא פיוט הרחבה הלכתי, הבנוי בעקבות "נר חנוכה אסור בו להשתמש" ומחקה את מבנהו. גם קרובה נוספת לחנוכה, של פייטן בשם שלמה, כוללת פיוט דומה. הפיוט של רבי פינחס אינו חיקוי מדויק של הפיוט הקלירי, אלא פיתוח ושכלול שלו, שכן הוא הוסיף להלכות גם את טעמיהן ובנה להן טעמים על דרך הדרש.