stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוללת הענק
היסטוריה > היסטוריה מודרנית

על גילוי סוללת הענק הכריז לראשונה סר ריצ'רד בלקלי (Richard Bulkeley), פרופסור חבר בטריניטי קולג', במאמר ששלח בשנת 1693 לחברה המלכותית, אם כי המגלה המקורי של האתר היה בעצם הבישוף של דרי שביקר במקום שנה קודם לכן. האתר התפרסם בעולם כאשר האמנית האירית סוזנה דרורי (Susanna Drury) תארה את המקום בסדרה של ציורים בצבעי מים שנעשו בשנת 1739. ציורים אלו זיכו את דרורי בפרס הראשון שהוענק על ידי החברה המלכותית של דבלין ב-1740, והם נחרטו ב-1743. בשנת 1765 הופיע ערך על סוללת הענק בכרך 12 של האנציקלופדיה הגדולה הצרפתית, תוך שימוש בתחריטים של הציורים של דרורי. התחריט "הנוף ממזרח" של דרורי הופיע ב-1768 בכרך של ציורים שהודפס עבור האנציקלופדיה הגדולה. בכותרת לציורים העלה הגאולוג הצרפתי ניקולָה דֶמארֶה (Nicolas Desmarest) לראשונה בדפוס השערה כי מקורם של המבנים הוא געשי באופיו.
האתר החל להיות מוקד משיכה לתיירים במהלך המאה ה-19, בייחוד לאחר הפעלת הרכבת הקלה של סוללת הענק (Giant's Causeway Tramway) בשנת 1887. רכבת זו שפעלה על חשמל קישרה בין העיירה פורטרש (Portrush), שבה הייתה תחנת רכבת רגילה, למצוק שמעל לאתר, מרחק של כ-14 קילומטרים, כשבדרך הייתה עצירה בתחנת רכבת בעיירה בושמילס. הרכבת פעלה לסירוגין עד 1949 ועם סיום עונת התיירות של שנה זו פורקה המסילה. בשנת 2002 חודשה הפעלת חלקו האחרון של הקו בין בושמילס וסוללת הענק מרחק של כ-3 קילומטרים כרכבת מורשת לתיירים תחת השם "רכבת סוללת הענק ובושמילס" (Giant's Causeway and Bushmills Railway). אף על פי שלא קל לפגוע בסלעי הבזלת היו מקרים במהלך המאה ה-19 שנלקחו סלעים מהאתר למטרות קישוט. מבקרים גם נהגו לחלץ גבישי זאוליט וקלציט שנוצרו בחללים שבבזלת, אפילו מדריכי התיירים נהגו למכור את הגבישים כמזכרות.
לאחר ש"הקרן הלאומית" קיבלה פיקוח על האתר בשנות ה-60 של המאה ה-20 סולקו רוב סממני המסחור שהיו באתר (בתי מלון וחנויות). במקום נבנה מרכז מבקרים ב-1985 בצפייה להכרזת המקום כאתר מורשת עולמית. בשנת 2000 נשרף המרכז, ונכון ל-2008 אין באתר מרכז מבקרים קבוע. כיום פועל באתר מרכז מבקרים זמני. כסף הוקצב לבניית מרכז קבוע חדש שייבנה ברובו מתחת לקרקע על מנת להגן על הנוף המקיף את הסוללה. בספטמבר 2007 פרצה שערורייה כשהתברר שהשרה לענייני סביבה של צפון אירלנד, ארלן פוסטר (Arlene Foster) מתכוונת להעניק ליזם פרטי בשם סיימור סוויני (Seymour Sweeney), חבר באותה מפלגה כשל פוסטר (Democratic Unionist Party המפלגה הדמוקרטית של הדוגלים באיחוד) את הזיכיון להקים באתר סוללת הענק את מרכז המבקרים הקבוע. ההתנגדות הרבה לצעד גרמה למועצת מחוז מויל (Moyle District Council), שבתחומה מצויה סוללת הענק, להעניק גם את השטח שבו יש כוונה להקים מרכז מבקרים ל"קרן הלאומית" בנוסף לשטח בו מצויה סוללת הענק שהיה בידיה קודם לכן. בינואר 2008 הודיעה פוסטר על ביטול התוכנית להעניק זיכיון פרטי להקמת מרכז המבקרים.
תיאור האתר

הכינוי סוללת הענק יוחד במקור לכף החודר אל הים הבנוי מעמודי בזלת תולאיטית שמשטחם העליון דומה לשביל מרוצף המתחיל מתחתית המצוק ונמשך מתחת לפני המים. צורתם של רוב העמודים היא משושה, אך קיימים גם עמודים עם ארבע, חמש, שבע ואף שמונה פאות, ורוחבם בממוצע 45 ס"מ. משמאל לכף מצויים שני כפים קטנים יותר הבנויים גם הם מעמודי בזלת משושים ולפיכך כונה הכף הארוך יותר "הסוללה הגדולה" (Grand Causeway), הכף משמאלו "הסוללה האמצעית" (Middle Causeway), והכף השמאלי ביותר "הסוללה הקטנה" (Litle Causeway). סך הכל יש באתר כ-40,000 עמודי בזלת. מעל החוף מתנשאים הצוקים של קצה רמת אנטרים בגובה של 120 מעל לפני הים. הצוקים בנויים בזלת שעובייה מגיע עד 28 מטרים, כשבין שכבות הבזלת יש שכבת קרקע לטריטית אדומה בשל תחמוצות ברזל. זהו פלאוסול (קרקע עתיקה) המעיד על כך שבעבר שרר באזור אקלים טרופי.
אתר המורשת העולמית של סוללת הענק משתרע על פני שטח של 700 דונם בקטע החוף המכונה "חוף הסוללה" (Causeway Coast), החל בצוק המכונה "כף הסוללה" (Causeway Head) שמעל סוללת הענק ועד כף בּנְבּנה (Benbane Head) שישה קילומטרים מזרחית לכף הסוללה. האתר כוללת את שפת הים, את הצוקים שמעליה, את שביל המצוק, ואת החניה ומרכז המבקרים של סוללת הענק. קטע חוף זה בנוי מסדרה של מפרצונים וכפי סלע (מקומות בהם הבזלת הייתה חסינה לבליה). הצוקים בנויים בצורת מדרגות המייצגות חמש או שישה קילוחי לבה וגובהם הממוצע הוא 100 מטרים. בנקודות מסוימות נחתך הצוק בדייקים בזלתיים אוליביניים או תולאיטיים. אל מוקד המשיכה המרכזי, עמודי הבזלת של סוללת הענק ניתן להגיע גם ברכב מיוחד של האתר היוצא ממרכז המבקרים ויורד בכביש שאורכו כמה מאות מטרים שנסלל לאורך המצוק. המבקרים באתר מורשים ללכת על עמודי הבזלת המצויים על החוף. פרט לסוללה עצמה נוצרו כמה צורות מעניינות טבעיות בבזלת. ב"סוללה המרכזית" יש שקע דמוי כיסא המכונה "כיסא המשאלות", שם הקשור לאגדת פין מק'קול. הצוקים שמעל לסוללת הענק עברו בליה ועקב כך נחשפו כמה צורות מעניינות. כך יש בשביל המטפס מסוללת הענק אל המצוק שמעליה אבן גדולה דמוית נעל המכונה "מגף הענק" (Giant's Boot), ובהמשך יש קבוצה של עמודי בזלת בגובה 12 מטרים הצמודה לקיר המצוק המכונה "העוגב" (Organ). וקצת יותר מזרחה, בקצה המצוק יש עמודי בזלת כשהם נפרדים מקיר המצוק ומכונים "ארובות העשן" (Chimney Tops). דוגמאות נוספות כוללות עמודים נמוכים אדמדמים שעברו בליה המכונים "עיני ענקים" (Giants Eyes), המבנים המכונים "מדרגות הרועה" (Shepherd's Steps), "הכוורת" (Honeycomb), "הנבל של הענק" (Giant's Harp), "שער הענק" (Giant's Gate) ו"דבשת הגמל" (Camel's Hump) נוצרו כתוצאה מניתוק של גושי סלע בזלתיים.
בארגון אונסק"ו מייחסים גם חשיבות היסטורית למקום. ב-1588 התנפצה ספינת המשוטים גירונה (La Girona), חלק מהארמדה הספרדית, על חוף הסוללה, ממערב לסוללת הענק. כ-1,200 ספרדים קיפחו את חייהם באסון. ב-1967 הצליח צוות צוללים מבלגיה לחלץ חלק ניכר מאוצרות הספינה והם מוצגים כיום במוזיאון בבלפסט.
בעלי חיים וצמחייה

האזור הוא מקום מפלט לעופות כדוגמת הבז הנודד, ובעיקר לעופות ימיים כדוגמת יסעור שחפי, יסעור ענק, קורמורנים, ואלקה חדת-מקור. תצורות הסלעים שעברו בליה משמשים בית גידול לכמה צמחים מיוחדים ונדירים הכוללים את:
Asplenium marinum,‏ Trifolium arvense ‏(סוג של תלתן), Scilla verna, Festuca valesiaca, ‏Orobanche alba (סוג של צמח טפיל), ו-Coeloglossum viride (סוג של סחלב).
מבנים דומים

אומנם עמודי בזלת בסוללת הענק מרשימים בגודלם ובצורתם, אך הם אינם ייחודיים לאתר זה. בזלת עמודית היא תופעה געשית נפוצה, ועמודי בזלת נוצרים בקני מדה מגוונים (קירור מהיר יוצר עמודים קטנים יותר). אתרים ראויים לציון בהם יש עמודי בזלת כוללים את האיים שבמערב סקוטלנד הקרובים לסוללת הענק: האי קאנה, האי אג, מק (Muck); חלקו הצפוני של האי סקאי; האי מל (Mull) וקטע החוף של האי הבריטי מולו במורוורן (Morvern); והאי סטפה (Staffa) שהתפרסם הודות למערת פינגאל שהכניסה אליה מעוטרת בעמודי בזלת. האתר ג'וסנגג'אולי באי הקוריאני צ'ג'ו, קניון גרני בארמניה; האיים הציקלופיים בסמוך לאי סיציליה באיטליה; באתרים: המומנט הלאומי ערימת עמודי השטן בקליפורניה, פארק המדינה צוקי המפרץ במזרח אורגון, והמומנט הלאומי מגדל השטן בוויומינג שבארצות הברית, ובאתרים נוספים במקסיקו, בקוריאה הצפונית, בווייטנאם, באיים האזוריים ובקונשיר, האי הדרומי ביותר באיים הקוריליים שברוסיה.
גם בריכת המשושים שברמת הגולן היא דוגמה להיווצרות בזלת עמודית.
אזכורים בתרבות

האתר מופיע על שטרות הכסף של אחד מארבעת הבנקים הגדולים של צפון אירלנד, בנק אלסטר.
עיצוב העטיפה של האלבום Houses of the Holy, האלבום החמישי של להקת הרוק הבריטית לד זפלין שיצא לאור בשנת 1973 הוא בהשראת הספר קץ הילדות, רומן מדע בדיוני מאת ארתור סי. קלארק. זהו קולאז' של מספר תמונות שצולמו ב"סוללת הענק" בידי הצלם אוברי פאוול מחבורת המעצבים "היפגנוסיס"
סקוטר - הרכב דאנס טכנו גרמני הקליטו קטע הקרוי "סוללת הענק" על צד ב' של הסינגל "(Maria (I Like It Loud".
הווארד פיליפס לאבקרפט (Howard Phillips Lovecraft;‏ 1937-1980), סופר אימה, מדע בדיוני ופנטזיה אמריקני התייחס לסוללת הענק בסיפור האימה המתרחש באנטארקטיקה "בהרי הטירוף" (At the Mountains of Madness).
העולם אמטריה (Amateria) המופיע במשחק המחשב Myst III: Exile, המשחק השלישי בסדרת המשחקים מיסט, דומה מאוד לסוללה. בעולם זה סדרת גשרים ובקתות הבנויים על צורה גאולוגית זהה כמעט לחלוטין לסוללה וגם היא ליד האי (אם כי במשחק האוקיינוס מקיף את העולם כולו).
לקריאה נוספת

Arnold, Bruce (2002). Irish Art: A Concise History. New York: Thames & Hudson. ISBN 0-500-20148-X
Jagla, E. A., Rojo, A. G. Sequential fragmentation: the origin of columnar quasihexagonal patterns. Physical Review E, 65, 026203, (2002)
Philip S. Watson, The Giant's Causeway, O'Brien: Printing Press, 2000 ISBN 0-86278-675-4
Deane, C. Douglas. 1983. The Ulster Countryside. Century Books. ISBN 0903152177
הערות שוליים

↑  מילולית: "ערימת האבנים הקטנה של הפומוריאנים"
↑  העיירה ידועה בעיקר בשל הבלנדד ויסקי המיוצר בה והקרוי על שמה - בושמילס.
↑  קיצור של "הקרן הלאומית למען אתרים בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי" (National Trust for Places of Historic Interest or Natural Beauty), ארגון צדקה שנוסד באנגליה ב-1895, ופועל לשימור אתרים באנגליה, ויילס, וצפון אירלנד.
↑  Giant’s Causeway Remains Northern Ireland’s Top Attraction
↑  Northern Ireland top tourism attractions revealed
↑  כיום, עקב הלחץ הליתוסטטי שיצרו שכבות הבזלת שמעליהם, הרכב הסלע דומה יותר לאבן גיר.
↑  טקטוניקה פריכה בהתייחס להתפתחות הפלטאוגנית של תוליאן/צפון מזרח אזור האטלנטי. מחקר באלסטר
↑  תיאור האירוע ב-BBC
| דגל בריטניה סמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
|  אנגליה | ארמון בלנהיים • קתדרלת קנטרברי, כנסיית סנט מרטין ומנזר סנט אוגוסטין • באת' • נוף המכרות בקורנוול ובמערב דבון • מפעלי עמק דרוונט •  הטירה והקתדרלה בדרהאם • גבולות האימפריה הרומית: חומת אדריאנוס • עמק איירונברידג' • דורסט וחוף דבון המזרחי • גני קיו • סולטייר • סטונהנג', אייווברי ואתרים נלווים • הפארק המלכותי סטאדלי ומנזר פאונטיינז • מצודת לונדון • ארמון וסטמינסטר, מנזר וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט • גריניץ' הימית • אזור האגמים האנגלי • מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק • ערי הספא הגדולות של אירופה (יחד עם שש מדינות): באת' |  |
|  סקוטלנד | אדינבורו העתיקה והחדשה • לב אורקני הנאוליתית: סקארה ברי, טבעת ברודגאר, מיס האו והאבנים הניצבות בסטנס • ניו לנארק • סנט קילדה • גבולות האימפריה הרומית: חומת אנטונינוס • גשר פורת' • פלואו קאנטרי |  |
|  ויילס | טירות וחומות המלך אדוארד בגוויניד' (טירת בומריס, טירת הרלך, טירת קרנארבון וטירת קונווי) • הנוף התעשייתי בבלנאבון • אמת פונטקיסילטה • נוף הלווחה של צפון-מערב ויילס |  |
|  צפון אירלנד | סוללת הענק • יישובי הכנסייה המוראבית (עם עוד שלוש מדינות): גרייסהיל |  |
| טריטוריות מעבר לים | העיר ההיסטורית בסנט ג'ורג'ס והביצורים הסמוכים בברמודה • האי הנדרסון בפיטקרן • איי גוף ואינאקססיבל בטריסטן דה קונה • מערת גורהם בגיברלטר |  |
| אתרי מורשת עולמית לשעבר | ליברפול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 237490572   WorldCat (עם VIAF): 237490572 
תמונת תקריב של המשושים
סוללת הענק – תחריט של ציור מים שנעשה על ידי סוזנה דרורי ב-1739
מראה כללי של חוף הסוללה
"העוגב" בסוללת הענק
"מגף הענק"
מראה בסוללת הענק
שטר 20 פאונד של בנק אלסטר, 2006
תמר רונן-רוזנבאום

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1954 (בת 70) ראשון לציון
 ענף מדעי:  מדעי החברה
 מקום מגורים:  ישראל
 עיסוק:  ראש התכנית לארצות מתפתחות באוניברסיטת תל אביב
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 פרסים והוקרה:  פרס קרן פראט פרס מקרן "אשלים" פרס המדען הראשי של משרד המדע אות "נחשונית" של עיריית ראשון לציון
 בן זוג:  מיכאל רוזנבאום ז"ל
 מספר צאצאים:  3
 תרומות עיקריות
 פיתחה מודל לשליטה עצמית להפחתת בעיות ולהגברת האושר. עוסקת בעיקר בעבודה עם ילדים ובני נוער בסיכון. חקרה את נושא השליטה העצמית כגורם מרכזי בתפקוד האנושי.
 
תמר (תמי) רונן-רוזנבאום (נולדה ב-19 באוקטובר  1954) היא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. כיהנה כדיקאנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב וכיום מובילה תוכנית לימודים בארצות מתפתחות. כמו כן, רונן הייתה חברת מועצה בעיריית ראשון לציון בשנים 2013-2018.
ביוגרפיה

רונן רוזנבאום נולדה בראשון לציון והיא דור רביעי בישראל. בת להורים מורים רותי וגמליאל סגל, אביה ניהל את הגימנסיה הריאלית בראשון לציון ואמה הייתה מורה בבית ספר חביב, בית הספר העברי הראשון בארץ.
את שירותה הצבאי החלה רונן רוזנבאום כמכ"ית טירונים בבה"ד 12 והמשיכה כמשקית ת"ש מה שהוביל אותה ללימודי עבודה סוציאלית.
בשנת 1975, החלה ללמוד עבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1972 המשיכה ללימודי תואר שני בייעוץ חינוכי בבית הספר לחינוך באוניברסיטת תל אביב. מיד אחרי כן המשיכה לתואר שלישי, דוקטורט, בבית הספר לעבודה סוציאלית. במסגרת הדוקטורט ולימודי המחקר לתואר השלישי פיתחה מודל טיפולי לטיפול באמצעות "שליטה עצמית" בתחום של הרטבת ילדים. לאחר מכן, יישמה אותו בתחום האלימות בילדים.
בשנת 1990 התקבלה לעבודה כמרצה, ב-2001 מונתה לפרופסור חבר וב-2006 לפרופסור מן המניין. ב-2012 מונתה לדיקאנית הפקולטה למדעי החברה באוניברסיטת תל אביב. במהלך עבודתה השתלמה, בתקופות קצרות ובמקומות שונים בעולם, בטיפול קוגניטיבי.
בשנת 2020 הקימה ומובילה תוכנית בינלאומית חדשה לתואר שני באנגלית בנושא ארצות מתפתחות. התכנית נועדה להכשיר מנהיגים להפעלת שינוי בר קיימא בעולם המתפתח.
רונן רוזנבאום היא אלמנתו של פרופ' מיכאל רוזנבאום מהחוג לפסיכולוגיה. השניים טיפלו, כתבו ופיתחו יחד את המודל הטיפולי, תאוריות ודרכי התערבות בנושא "שליטה עצמית". נולד להם ילד אחד. לרונן רוזנבאום שתי בנות נוספות מנישואיה הקודמים.
נושאי המחקר - המודל לשליטה עצמית

רונן רוזנבאום עוסקת בעיקר בעבודה עם ילדים ובני נוער בסיכון מתוך תפיסה התנהגותית קוגניטיבית לאור הגישה של פסיכולוגיה חיובית. תפיסת העולם של גישתה טוענת שמה שקובע את תפקידו של הילד לא יהיה הקשיים, האבחנה הפתולוגית או חוסר התפקוד שלו, אלא הכוחות שיש לו ומאפשרים לו להתמודד עם הבעיה. לכן, יחד עם בעלה, חקרה לאורך השנים את נושא השליטה העצמית כגורם מרכזי בתפקוד האדם, שליטה עצמית היא התנהגות מכוונת למטרה שמאפשרת לאדם להפעיל אוסף של מיומנויות על מנת להתגבר על מחשבות מפריעות, רגשות שליליים, התנהגות בעייתית ולאפשר לאדם להיות מאושר ולשגשג למרות הקושי.
רונן רוזנבאום ובעלה בנו פרויקטים שמחברים את התפיסה התאורטית עם היכולת להפעיל מיומנויות שליטה עצמית בחיי היום יום כדי להפעיל שינוי.
המודל המרכזי נקרא "עוצמה לילד המתבגר". רונן רוזנבאום ובעלה בנו מודל שמאפשר לטפל בילדים עם בעיות התנהגות ואלימות איך לפתח שליטה עצמית ולהפחית את האלימות. בשלב ראשון הופעל המודל באוניברסיטת תל אביב באמצעות סטודנטים, לאחר שנמצא יעיל ומועיל הופעל באמצעות האגף לחינוך העל יסודי במשרד החינוך ופרויקט "אשלים" עמותה של הג'וינט לילדים בסיכון ובעשרות רבות של חטיבות ביניים. בהמשך הוכשרו מורים בהפעלת קבוצות של ילדים אלימים בתוך בתי הספר. לאחר שמחקרים הוכיחו שגם בפרויקטים אלה המודל יעיל, הוכשרו היועצים הבכירים של שפ"י (שרות פסיכולוגי ייעוצי), אשר מכשירים יועצים בכל רחבי הארץ (פרויקט הכשרה זה נעשה על ידי רונן רוזנבאום ובעלה בהתנדבות).
פרויקט מחקר שני, לאחר שהוכח שניתן ללמד ילדים באופן ישיר שליטה עצמית ובכך להפחית התנהגות בעייתית בחנו רונן רוזנבאום ובעלה, באמצעות דוקטורנטים, האם ניתן להקנות מיומנויות שליטה עצמית לילדים גם ללא לימוד ישיר, למשל באמצעות ספורט. נמצא שילדים שמשתתפים בתוכניות העשרה מובנות לספורט מפחיתים התנהגות אלימה ומגבירים אושר גם ללא הקנייה ישירה של מיומנויות אלו.
פרויקט מחקר שלישי, נקרא "סולמות", בו משתמשים במוזיקה כפלטפורמה לשינוי חברתי, בשיתוף פעולה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ובית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן מהטה. ההשראה לפרויקט זה הגיעה מקבוצת "אל סיסטמה" בוונצואלה. בפרויקט מקימים תזמורות לילדים בסיכון. אחת השאלות של רונן רוזנבאום במחקר זה היא באיזה מידה הנגינה גורמת לילדים להפחית אלימות להשתמש במוזיקה כמשאב ובכך להגביר את האושר. פרויקט זה מופעל ברחבי הארץ באמצעות תרומות שמגייסת התזמורת הפילהרמונית הישראלית.
גישת "השליטה העצמית" על פי רונן גורמת ומלמדת לעזור לאדם לעזור לעצמו דרך זיהוי החוזקות, היכולות והמשאבים הפנימיים והחיצוניים שיש לו על מנת לשנות את מצבו מתוך גישה של פסיכולוגיה חיובית.
לרונן רוזנבאום 10 ספרים, מעל 70 פרסומים בכתבי עת מובילים בתחום מדעי החברה ועבודה סוציאלית. שני הספרים האחרונים עוסקים בחייה: אשתו של 11, הוא אוטוביוגרפיה המתייחסת למחלה, התמודדות ומוות סביב מחלתו של בעלה. ספרה האחרון רוצה לצייר אותך הוא ספר המשלב רומן עם מודל טיפולי אותו פיתחה.
פעילות ציבורית

עיקר יישומי התוכנית של רונן רוזנבאום הן התנדבותיות, בתוכנית "אשלים", "ג'וינט", "סולמות", במגוון פרויקטים של משרד החינוך ורבים נוספים.
רונן רוזנבאום שימשה כחברת מועצת עיריית ראשון לציון ושותפתו של ראש העירייה דב צור כמחזיקת תיק החינוך בין השנים 2013-2018.
פרסים וחברויות

כיהנה למעלה מעשור כראש האגודה לטיפול התנהגותי קוגניטיבי "איט"ה"
עמדה בראש מרכז לזכרה של רנטה אדלר לחקר רווחת הילד ושלומו
כיהנה ראש בית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב
כיהנה כחברת מועצה בעיריית ראשון לציון - ומחזיקת תיק החינוך בעיר בשנים 2013-2018
חברת ועד מנהל של קרן דאליס - תומכת בעסקים חברתיים
פרס מקרן פראט
פרס מקרן "אשלים" עמותה של הג'וינט
משרד המדע - פרס המדען הראשי
פרס נחשונית מעיריית ראשון לציון - אישה פורצת דרך
ספרים

תמי רונן, הדרך לשליטה עצמית: מדריך לחינוך ילדים. הוצאת מודן
תמי רונן, ויותר מכל אהבה: האמנות והמיומנות בטפול בילדים. הוצאת רמות
תמי רונן, לומדים כיצד ללמוד. הוצאת רמות
תמי רונן, שליטה עצמית ותושיה נלמדת. הוצאת בתי הספר לעבודה סוציאלית בישראל
תמי רונן רוזנבאום, אשתו של 11 - כרוניקה של אהבה, מחלה, מוות והתמודדות. הוצאת הקיבוץ המאוחד
תמי רונן: רוצה לצייר אותך, הוצאת מדיה 10.
T. Ronen. Self-control and Learned resourcefulness. Tel-Aviv: Papirus, Tel-Aviv University. (1992)(125pp).
T. Ronen. Art and skill in child therapy: And most of all love. Tel-Aviv: Ramot. (1994)(244pp).
T. Ronen. Cognitive Developmental Therapy with Children, England, Chichester: Wiley & Sons. (1997)(180pp.). (The book has also been translated to Danish, German, Greeck, and Chezch).
T. Ronen and Ayelet. In and out of anorexia: The story of the client, the therapist, and the Process of recovery, London: Jessica Kingsley (2001) (287 pp). (The book has also been translated to Spanish and Danish)
T. Ronen Cognitive Constructivist Psychotherapy with children: Theory, techniques and case studies. New York: Kluwer/ Plenum. (2003). (257 pp.) (The book has also been translated to Danish)
T. Ronen . The positive power of imagery: Harnessing clients motivation in CBT and related therapies. Chicester: Wiley/Blackwell (2011).
הערות שוליים

1 2 3 4  פרופ' תמר רונן-רוזנבאום, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  רז קינסטליך, הירוקים הצעירים, באתר פייסבוק, ‏28 בספטמבר 2018
1 2 3 4 5 6 7 8  רונן רוזנבאום (סגל) תמר, באתר אלבום המשפחות
↑  סגל גמליאל גמי, באתר אלבום המשפחות
↑  סגל (חובב) רותי, באתר אלבום המשפחות
↑  תמי רונן רוזנבאום, באתר פייסבוק
1 2 3  תמי רונן-רוזנבאום, אשתו של 11, באתר הקיבוץ המאוחד
↑  פרופ' תמר רונן, באתר אוניברסיטת תל אביב
1 2  אות "נחשונית" לנשים פורצות דרך הוענק לפרופ' תמי רונן רוזנבאום, דקאן הפקולטה למדעי החברה, באתר אוניברסיטת תל אביב, ‏29 מאי 2013
↑  תולדות איט"ה, באתר האינטרנט של האגודה הישראלית לטיפול התנהגותי
↑  פרופ' תמר רונן-רוזנבאום - אות "נחשונית" לנשים פורצות דרך, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  תמר רונן רוזנבאום, רוצה לצייר אותך, באתר פייסבוק, ‏21 במרץ 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597943105171  BIBSYS: 99043009  BnF: cb146315736 (data)  LCCN: nr93017560  NKC: xx0072391  NLG: 80483  NTA: 262857634  ORCID: 0000-0002-5245-8481  RERO: 02-A008662238  SUDOC: 231467192  VIAF: 305883424   WorldCat (עם VIAF): 305883424
אופיסתותלה

| אופיסתותלה |
| --- | --- |
Hadronyche modesta 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
שם מדעי
 Opisthothelae ‏פוקוק, 1892

אופיסתותלה (שם מדעי: Opisthothelae) היא תת-סדרה של עכבישאים המכילה את כל משפחות העכבישים הקיימות למעט הליפיסטידיים, ששייכים לתת-הסדרה הפרימיטיבית מסוטליים.
קבוצה זו מחולקת לשתי קבוצות: מיגלומורפה וארנומורפיה. הקבוצה הראשונה כוללת מינים בעלי גוף גדול יותר, רובם מכוסי שערות צורבות והם בעלי כליצרות הפונות כלפי מעלה והחוצה. הקבוצה השנייה, המכילה יותר מינים, בעלת גוף קטן יחסית, גפיים ארוכות וכליצרות הנוטות באופן ישר והם מייצרים קורים חזקים ביותר. בשתי הקבוצות מינים ארסיים שלרוב הורגים חרקים ופרוקי-רגליים אחרים כשהגדולים מביניהם יכולים לטרוף גם חולייתנים קטנים. מעט מאוד מהמינים מסכנים אנשים, כשהבולטים מביניהם הם אלמנה שחורה, עכביש נודד ברזילאי ומשפכן סידני.
מיון

מיגלומורפה (Mygalomorphae)
ארנומורפיה (Araneomorphae)
לקריאה נוספת

אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 2 – "חסרי חוליות יבשתיים", בעריכת גרשום לוי, הוצאת משרד הביטחון, 1985, עמ' 64-38
פלפל גורג'י

| --- | --- |

 לידה:  1935? בגדאד, ממלכת עיראק 
 פטירה:  1983 (בגיל 48 בערך)
 מוקד פעילות:  עיראק 
 בת זוג:  אספרונס אליאס
 
פִלפֶל גוּרג'י (בערבית: فل فل كــرجـــي;‏ 1935–1983) היה זמר ומלחין יהודי עיראקי-ישראלי, הנחשב לאחד מגדולי המוזיקה העיראקית במחצית השנייה של המאה ה-20.
קורות חיים

גורג'י נולד בתחילת שנות ה-30 בבגדאד לאבו אלפאצ'ה, בן למשפחת סוחרים שהייתה פעילה בשוק העתיק "סוק חנון". בילדותו נודע כבעל קול מיוחד. הוא למד בבית הספר המוסלמי "אל אהלי" ערבית קלאסית ומוזיקה מוסלמית. גורג'י טופח על ידי הזמר חסן חבּכּה וב-1950 התקבל לתחנת הרדיו קול עיראק. הוא הושמע ברדיו במשך תקופה קצרה, אולם לאחר שהתגלתה זהותו היהודית, אביו דאג להבריחו לאיראן. לאחר כחצי שנה עלה לישראל. בישראל עבד בעבודות מזדמנות, אך בלילות הופיע בפני קהל בחאפלות.
בארץ השתלב בקרב מוזיקאים רבים שעלו מעיראק. מוזיקאים אלו המשיכו לפתח בישראל את המוזיקה העיראקית ויצרו תמלילים, לחנים ועיבודים חדשים. פלפל גורג'י לקח בכך חלק מרכזי, הוא כתב והלחין שירי פסטה, עבודייה[דרושה הבהרה] ומקאמאת בערבית ספרותית ומדוברת. בין השירים המוכרים של גורג'י בקרב קהילת יהודי עיראק הוא "ניסאתני" (שכחת אותי),[דרוש מקור] המספר את סיפורו של יוסף בבית האסורים.
גורג'י נפטר בשנת 1983 בחצר ביתו. בשנת 2001 הוציאה חברת התקליטים "מגדה" אלבום ובו הקלטות שנעשו, בעיקר בשנות השישים, על ידי רשות השידור וכן הקלטות מאוסף פרטי של משפחתו.
חיים אישיים

כשעלה לארץ הגיע למושבה פתח תקווה וגר במעברה, שם הכיר שם את אספרונס ונישא לה. לגורג'י 11 ילדים.
דיסקוגרפיה

להיטי זהב בעיראקית, שני דיסקים, 2006
The World is Happy,‏ 2003
פייטרו קווליני

| --- | --- |

 לידה:  1259 רומא, מדינת האפיפיור 
 פטירה:  כנראה 1330 רומא, מדינת האפיפיור 
 לאום:  איטלקי
 תחום יצירה:  ציור
 הושפע על ידי:  ג'וטו די בונדונה 
 
פייטרו קווליני (באיטלקית: Pietro Cavallini;‏ 1259, כנראה רומא – כנראה 1330, איטליה), צייר ויוצר פסיפסים איטלקי. לדעת חלק מהחוקרים קווליני היה הראשון שעבר מהסגנון הביזנטי לכיוון ציור יותר נטורליסטי כולל יצירת תחושת משקל ועומק.
קורות חייו

המידע על חיי קווליני הוא קלוש. פעילותו הייתה ברובה ברומא וניתן לומר שהיה האמן הבולט בעיר בתקופתו. 
מניחים שגם נולד ברומא, כיון שחתם על יצירותיו בכינוי pictor romanus (צייר רומאי). 

יצירתו המאומתת המוקדמת ביותר היא מהשנים 1277 ל-1280  שבהן היה שותף לרסטורציה של הפרסקאות העתיקים בבזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות. 

 מ-1308 היה פעיל בנאפולי בחצר המלך שארל השני בין השאר  בכנסיית  San Domenico Maggiore   (1308)  ובכנסיית Santa Maria Donnaregina (1309). ב-1321 קווליני חזר לרומא שם עבד על סדרת פסיפסים  בבזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות.

מועד ומקום פטירתו של קווליני אינם ידועים. משערים שנפטר בסביבות 1330.

ביוגרפיה של קווליני נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
יצירתו

קווליני  היה בן דורם של צ'ימבואה וג'וטו והיה חלק מהמגמה של סוף המאה ה-13 ותחילת המאה ה-14, לקראת ציור יותר נטורליסטי כולל יצירת תחושת משקל ועומק. לדעת חלק מהחוקרים דווקא קווליני היה הראשון שנטש את הסגנון הביזנטי  ובכך היה פורץ דרך בהתפתחות הציור באיטליה. על פי גישה זו, בן דורו המפורסם יותר ג'וטו הושפע ממנו 
לפי דעה זו, ליום הדין של ג'וטו בקפלת סקרובני בפדואה מאפיינים זהים לאלו של פרסקו מוקדם יותר של קווליני
פסיפסים עם סצנות מחיי מרים בכנסיית סנטה מריה אין טרסטוורה ברומא (1291).
פרסקאות בכנסיית סנטה צ'צ'יליה אין טרסטוורה ברומא, מהן שרד רק חלק מ"יום הדין"' שעבר רסטורציה ב-2001.
פרסקאות בבזיליקת פאולוס הקדוש מחוץ לחומות. הפרסקאות נהרסו בשריפה ב-1823, אבל קיימים רישומים שלהן שנעשו במאה ה-17.
גלריה

יום הדין (פרט)
יום הדין (פרט)
יום הדין (פרט)
הפסיפסים של קווליני באפסיס שלכנסיית סנטה מריה אין טרסטוורה ברומא.
"הבשורה", פרט מהפסיפס בכנסיית סנטה מריה אין טרסטוורה ברומא
פרסקאות של קווליני בנאפולי
פרסקאות של קווליני בנאפולי (פרט)
פרסקו של קווליני בכנסיית סנטה מריה אין ארצ'לי ברומא
הערות שוליים

1 2  קווליני באתר אנציקלופיה בריטניקה
1 2  קווליני באתר Web Gallery of Art
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007462691505171  CANTIC: a11984259  GND: 118872583  ICCU: RAVV021571  ISNI: 0000 0000 8168 3501  LCCN: nr89006034  NLA: 35205505  NTA: 070992320  RKD: 16023  SELIBR: 182777  SUDOC: 064827356  Trove: 864404  ULAN: 500031569  VIAF: 77113562   WorldCat (עם VIAF): 77113562
תמר פרץ

| --- | --- |

פרופסור תמר פרץ
 לידה:  10 בספטמבר 1952 (בת 72) גדנסק, רפובליקת פולין 
 מוסדות:  מרכז רפואי הדסה 
 https://www.proftamarperetz.com
 
תמר (תמי) פרץ (נולדה ב-10 בספטמבר 1952) היא רופאה וחוקרת ישראלית, פרופסור מן המניין בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים. כיהנה כמנהלת מכון שרת לאונקולוגיה במרכז הרפואי הדסה עין-כרם וכן כמנהלת המרכז הרפואי הדסה בירושלים.
מתחומי עיסוקיה של פרץ: מחקר וטיפול בסרטן השד, גישות אימונולוגיות בטיפול בסרטן ופיתוח טיפול בסרטן באמצעות קנאביס.
קריירה רפואית

תמר פרץ לבית יבלונסקי נולדה בגדנסק שבפולין ועלתה לישראל ב-1957. בשנת 1980 סיימה את לימודי הרפואה בבית ספר לרפואה של האוניברסיטה העברית וב-1986 סיימה את התמחותה באונקולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. בשנים 1987-1989 שהתה בהשתלמות במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק.
בשנים 1986-1994 שימשה רופאה בכירה במחלקה לאונקולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם. בשנים 1993-1994 שימשה מנהלת בפועל של מכון שרת לאונקולוגיה ובשנים 1994-2020 הייתה המנהלת הקבועה של המכון, מ-1998 היא שימשה גם כמנהלת המרכז למחלות שד ממאירות בהדסה.