stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דומיניק דוורו
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18  Haller, Scot (May 14, 1984). "Diahann Carroll Dresses Up Dynasty". People. Retrieved August 21, 2018.
1 2 3 4  "Foundation Interviews: Diahann Carroll discusses Dynasty". EmmyTVLegends.org. January 20, 2011 – via YouTube.
1 2  "Diahann Carroll Interview: First Day on Dynasty Set". 1984. Retrieved August 21, 2018 – via YouTube.
↑  Iley, Chrissy (November 4, 2008). "'I'm ambitious, dedicated and vain'". The Guardian. Retrieved August 21, 2018.
↑  Schemering, Christopher (September 1985). The Soap Opera Encyclopedia. pp. 80–84. ISBN 0-345-32459-5.
↑  Mazzarella, Sharon R. (February 3, 2014). "Dynasty". In Newcomb, Horace (ed.). Encyclopedia of Television (2nd ed.). Routledge. pp. 771–773. ISBN 1-57958-394-6 – via Google Books.
↑  Andreeva, Nellie (June 8, 2017). "The CW Sets Fall 2017 Premiere Dates For Dynasty & Valor And Returning Series". Deadline Hollywood. Retrieved June 8, 2017.
↑  "Breaking News: The CW Network Announces New Six-Night Primetime Schedule for 2018–19". The Futon Critic. May 17, 2018. Retrieved May 20, 2018.
↑  Byrne, Craig (October 12, 2018). "Dynasty EP Sallie Patrick Previews Season 2". Retrieved January 30, 2019 – via KsiteTV.com.
↑  Porter, Rick (March 22, 2019). "Dynasty Adds Fan-Favorite Character to Help Offset Departures". The Hollywood Reporter. Retrieved March 22, 2019.
↑  Petski, Denise (March 22, 2019). "Michael Michele To Play Dominique Deveraux In CW's Dynasty". Deadline Hollywood. Retrieved March 22, 2019.
↑  Swift, Andy (October 11, 2019). "Dynasty Sets New Series Regulars Ahead of Season 3 Premiere". TVLine. Retrieved February 17, 2020.
↑  Webb Mitovich, Matt (September 4, 2019). "Fall TV Preview 2019: Spoilers on 37 Returning Favorites". TVLine. Retrieved February 17, 2020.
1 2  "Dynasty Season 3 Premiere Review: Old Dramas Retread The Same Plots". The Young Folks. October 15, 2019. Retrieved February 27, 2021.
↑  Gaudens, Reed (May 10, 2019). "Dynasty power rankings: Dominique arrives, and she's already up to no good". Hidden Remote. Retrieved February 27, 2021.
↑  "Dynasty Season 3 Episode 1 – TV Review". I Just Hate Everything. October 13, 2019. Retrieved February 27, 2021.
↑  Buczak, Lizzy (October 11, 2019). "Dynasty Season 3 Episode 1 Review: 'Guilt Trip To Alaska'". TV Fanatic. Retrieved February 27, 2021.
↑  "Dynasty Season 3 Episode 9 – TV Review". I Just Hate Everything. January 19, 2020. Retrieved February 27, 2021.
↑  Carreiro, Justin (January 19, 2020). "Dynasty 3×09 Review: 'The Caviar, I Trust, Is Not Burned' heightens the Alexis v. Dominique war". The Young Folks. Retrieved February 27, 2021.
דומיניק דוורו, בגילומה של מייקל מישל.
הארמייה הרביעית (בולגריה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  בולגריה ממלכת בולגריה
 שיוך:  בולגריה צבא ממלכת בולגריה
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1913 – 19 בדצמבר 1944 (כ־31 שנים)
 מקים היחידה:  פרדיננד הראשון, מלך בולגריה
 מלחמות:  מלחמת הבלקן הראשונה, מלחמת הבלקן השנייה, מלחמת העולם הראשונה, מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  סטיליאן קובאצ'ב בעת מלחמות הבלקן סטפן טושב, סאבה סאבוב בעת מלחמת העולם הראשונה אטאנאס סטפאנוב, אסן סיראקוב בעת מלחמת העולם השנייה
 
הארמייה הרביעית של צבא בולגריה (בבולגרית: Четвърта българска Армия) הייתה ארמייה בולגרית, אשר נטלה חלק במלחמות בולגריה החל ממלחמת הבלקן הראשונה ועד למלחמת העולם השנייה.
מלחמות הבלקן

במהלך מלחמת הבלקן הראשונה אורגן הצבא הבולגרי מחדש ב-5 ארמיות. הארמייה הרביעית הוקמה בחופזה ולא אומנה כראוי.
מבחינת נשק קל, התבססו הבולגרים על רובה "Steyr-Mannlicher M1895" מתוצרת אוסטרו-הונגרית ורובה ברדן-2 מתוצרת רוסית(אנ'). עוד סופקו לצבא הבולגרי גרסה רוסית של סמית' אנד וסון M1880 ו-1906 וכן אקדח חצי אוטומטי 9 מ"מ פרבלום דגם 1908 "Luger". ליחידות העזר בארמיות השדה ולכוחות המיליציה סופק רובה "M-1869 krnka"(אנ') רוסי. כוחות הארמייה צוידו ב-60 מקלעי מקסים M-1908 ו-198 תותחים מרביתם בקוטר 75 מילימטרים ומקצתם בקוטר 120 מילימטרים. מרבית הארטילריה הייתה מתוצרת צרפתית ומיעוטה מתוצרת גרמנית.
תחת פיקודו של סטיליאן קובאצ'ב לחמה הארמייה בגזרת העיר אדירנה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה, בין ה-30 ביוני ועד 8 ביולי התחולל באזור מקדוניה הווארדארית קרב ברגאלניצה בין הארמייה הרביעית הבולגרית לארמייה הסרבית הראשונה. הבולגרים נהדפו אל מעבר לנהר ברגלניצה וספגו 20,000 נפגעים.
מלחמת העולם הראשונה

בנובמבר 1917 גויסה הארמייה הרביעית, נותבה לחזית המקדונית, הוצבה במערב תראקיה היוונית ושימשה בעיקר ככוח עתודה. הארמייה מנתה את אוגדת הרגלים ה-10 "הבלומורייה" (הים האגאי), ואת אוגדת הפרשים ה-2 "סופיה". הרכב זה נותר עד תום המלחמה. מספר החיילים באוגדות הרגלים הבולגריות הגיע ל-24,000 ובהיקף כוח האדם דמו לגייסות בצבאות אירופיים. כל אוגדה מנתה 2 חטיבות. כל חטיבה מנתה 2 רגימנטי רגלים בני 4,583 חיילים כל אחד ובכל רגימנט 2 גדודים בני 4 פלוגות. בנוסף מנתה כל חטיבה פלוגת מקלענים בת 80 חיילים, פלוגת חיל עזר בת 180 חיילים, שני אסקדרוני פרשים ורגימנט ארטילריה בן 1,959 חיילים שאורגן ב-3 פלוגות תותחנים. עוד נמנו בכל חטיבה פלוגת ז'נדרמריה, פלוגת הנדסה, פלוגת אספקה ופלוגת רפואה. כל אוגדת פרשים מנתה 2 חטיבות ובכל חטיבה 2 רגימנטים. כל רגימנט פרשים מנה 657 חיילים ואורגן ב-4 אסקדרונים. בנוסף מנתה כל חטיבה רגימנט ארטילריה רכוב, גדוד אספקה וגדוד רפואה. לאחר כניעת בולגריה פורקה הארמייה.
מלחמת העולם השנייה

ביולי 1940 גויסה הארמייה הרביעית. הארמייה שכללה שלוש אוגדות רגלים תחת פיקודו של הגנרל אטאנאס סטפנוב הוצבה בדרום הממלכה. בשלהי 1943 שוחררו חיילי הארמייה ובשלהי ספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת אורגנה מחדש ומנתה 42,494 חיילים. תחת פיקודו של אסן סיראקוב לחמה הארמייה בקרבות לשחרור יוגוסלביה וספגה 1,884 נפגעים.
ב-12 בנובמבר 1944 נורה למוות הגנרל אטאנאס סטפנוב על ידי כוחות פרטיזנים. ב-19 בדצמבר 1944 פורקה הארמייה הרביעית.
הערות שוליים

↑  Philip S. Jowett, ‏‏ Armies of the Balkan Wars 1912-1913 באתר גוגל ספרים (באנגלית) נהר ברגאלניצה הוא אחד מיובליו של הווארדאר.
↑  Nigel Thomas ,Dušan Babac, Darko Pavlović, "Armies in the Balkans 1914-18, Osprey publishing, Great Britain ,2001, page 21-23", באתר גוגל ספרים (באנגלית)
דני דבורין

| --- | --- |

דני דבורין (2011)
 לידה:  דצמבר 1945 (בן 78) ישראל 
 מדינה:  ישראל
 מעסיק:  חדשות הספורט, קול-ישראל
 מספר צאצאים:  3 
 
דניאל (דני) דבורין (נולד בדצמבר 1945) הוא עיתונאי ושדר ספורט ישראלי.
ביוגרפיה

דבורין נולד בישראל לשולמית ולוניה דבורין, מוותיקי הספורטאים בישראל. בשנות ה-60 היה עיתונאי בעיתון "חדשות הספורט".
קריירה

בשנת 1969 החל לעבוד בדסק הספורט של קול ישראל. כעבור שנה, בשנת 1970, נוסדה התוכנית "היום בספורט", ודבורין נמנה עם צוות התוכנית. בשנת 1983 מונה לראש דסק הספורט. מאז 2005 הגיש את תוכנית הספורט "שירים ושערים", ומאז 2008 הגיש לסירוגין עם יואב אביב את המשדר "זה ברשת".
קריירה > תפקידים ציבוריים

דבורין הוא חבר בוועדה הבוחרת כדורגלנים להיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.
פרסים והוקרה

2011 פרס למפעל חיים בספורט מטעם התאחדות הספורט לוותיקים. יחד איתו קיבל את הפרס גם העיתונאי משה שיינמן.
בפברואר 2012 זכה, יחד עם העיתונאי שמעון וילנאי, בפרס מנכ"ל רשות השידור על שם אילן רועה. בנימוקי הזכייה נכתב ש"השנה הפרס מוענק לשמעון וילנאי ולדני דבורין, שהיוו ומהווים במשך שנים רבות את סמל החריצות והמקצועיות, המלווה בהתלהבות ובתשוקה בלתי נלאית לעבודתם גם בחלוף השנים, ואשר יכולים לשמש אות ומופת לכתבים צעירים".
בסוף חודש דצמבר 2012 פרש לגמלאות לאחר 42 שנות עבודה בקול-ישראל. שידור מיוחד של התוכנית "שירים ושערים" נערך לכבודו ב-29 בדצמבר 2012.
לאחר הפרישה

לאחר הפרישה ב-2012 מקול ישראל הצטרף דבורין לצוות תוכנית הספורט של "רדיו ללא הפסקה" יחד עם מאיר איינשטיין, רון קופמן, יוני הללי ושדרני ספורט נוספים.
בשנת 2016 עזב את צוות המגישים והחל להקליט טור פרשנות יומי המשודר במחצית התוכנית.
חיים אישיים

דני דבורין נשוי לרחלה, ואב לשלושה.
ספריו

אני דני נוימן, קפטן בית"ר ירושלים, 1979 (יחד עם דני נוימן)
כדורגל - שאלות ותשובות, 1996.
מכבי תל אביב - מאה שנים ראשונות, הוצאת מדיה, 2006 (יחד עם אשר גולדברג)
הערות שוליים

↑  דני דבורין יקבל פרס למפעל חיים בספורט, באתר Telesport (באנגלית)
1 2  הודעת דובר רשות השידור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590749305171  ISNI: 0000 0000 2865 5077  LCCN: n85299998  VIAF: 30990727   WorldCat (עם VIAF): 30990727
הארמייה הרביעית (איטליה)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ממלכת איטליה ממלכת איטליה
 שיוך:   הצבא המלכותי האיטלקי
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  מאי 1915 – ספטמבר 1943 (כ־28 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו מפקדים
 
הארמייה הרביעית של הצבא המלכותי האיטלקי (באיטלקית: Armata 4) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

הארמייה הרביעית הוקמה במאי 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה, וכמפקדה הראשון מונה לואיג'י נאבה. הארמייה הוצבה ברמת אסיאגו, והשתתפה בקרבות כנגד צבא האימפריה האוסטרו-הונגרית. ב-1917 הצטרפה הקיסרות הגרמנית למערכה כנגד איטליה, והכוחות האיטלקים הובסו בקרב קפורטו. לאחר התבוסה נסוגה הארמייה הרביעית למונטה גראפה, ושם ניצחה את הגרמנים בקרב מונטה גראפה. ביוני 1918 השתתפה הארמייה בקרב הנהר פיאווה, ובין אוקטובר-נובמבר של אותה שנה השתתפה בקרב ויטוריו ונטו. עם סיום המלחמה בנובמבר, פורקה הארמייה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

הארמייה הוקמה מחדש ביוני 1938, וכמפקדה מונה קמילו גרוסי. ביוני 1940, הצטרפה איטליה למלחמת העולם השנייה לצד גרמניה הנאצית. הארמייה הרביעית הייתה אחת משלוש הארמיות שהרכיבו את "קבוצת ארמיות מערב" של הצבא האיטלקי בפיקודו של נסיך הכתר אומברטו. יחד עם הארמייה הראשונה והארמייה השביעית, הארמייה הראשונה לקחה חלק פעיל בפלישה האיטלקית לצרפת. היא חצתה את הרי האלפים במעבר סן ברנהרד הקטן, אולם התקדמה מעט מאוד ונעצרה מול ביצורי הגבול הצרפתיים. לאחר כניעת צרפת מפקדת הארמייה עברה למנטון, והיא ניהלה את אזור הכיבוש האיטלקי בצרפת.
ב-11 בנובמבר 1942 הארמייה לחמה לצד הגרמנים במבצע אנטון - כיבוש צרפת של וישי. דו"ח גרמני ממרץ 1943 מתאר את הארמייה הרביעית כיחידה במצב ירוד מאוד. לא הייתה לה הגנה ימית, ארטילריה כבדה ומטוסים. כמו כן שרר בה מחסור חמור באמצעים כמו מלט וברזל שנדרשו להקמת ביצורי חוף. הארמייה פעלה למנוע את גירושם של יהודי צרפת אשר חיו בשטח הכיבוש האיטלקי אל זה הגרמני. כך, כאשר האיטלקים הודיעו כי הם מחפשים יהודים לשלוח לעבודה באיטליה, יהודים רבים התגייסו מרצון והועברו לאיטליה עצמה. לאחר שב-8 בספטמבר 1943, חתמה איטליה על הסכם שביתת נשק עם בעלות הברית, פתחה הארמייה בנסיגה מצרפת לתוך ליגוריה. חייליה פורקו מנשקם בידי הגרמנים.
מפקדים > מלחמת העולם הראשונה

לואיג'י נאבה (מאי 1915 - ספטמבר 1915)
מריו ניקוליס די רודילנט (ספטמבר 1915 - פברואר 1918)
גאטאנו גיארדינו (יוני 1917 - אוקטובר 1917)
מפקדים > מלחמת העולם השנייה

קמילו גרוסי (יוני 1938–1940)
מריו ורצילינו (1940)
אלפרדו גוצוני (1940)
מריו קאראקיולו (1940-1941)
מריו ורצילינו (1941-1943)
הערות שוליים

1 2  הארמייה הרביעית באתר Axis History (באנגלית)
דרך עוזי נרקיס

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  האלוף עוזי נרקיס
 מיקום
 מדינה:  ישראל
 עיר:  ירושלים
 שכונה:  פסגת זאב, נווה יעקב, הגבעה הצרפתית
 
דרך עוזי נרקיס היא כביש ראשי בירושלים המוביל לשכונות פסגת זאב ונווה יעקב שבצפון העיר. הדרך היא קטע בכביש 60 הממשיך מצפון לירושלים לכיוון רמאללה דרך אזור התעשייה עטרות וא-ראם.
הכביש, שהוקם ב-1988, הוא אחד מהכבישים המהירים הראשונים בירושלים, כשהוא מתחיל במחלף שער מזרח, ועובר במחלף יקותיאל אדם.
הדרך היא כביש הגישה העיקרי לשכונות האמורות. דרך נוספת לכיוון שתי השכונות היא שדרות משה דיין. מצידה המערבי של הדרך נמצאות השכונות הערביות שועפאט ובית חנינא. מצידה הדרום-מזרחי נמצא מחנה הפליטים שועפאט, ומצפון-מזרח נמצאות השכונות פסגת זאב ונווה יעקב. הדרך מתחילה במחלף שער מזרח הסמוך לשכונת הגבעה הצרפתית כהמשכה של שדרות בר-לב.
הדרך נקראת על שמו של האלוף עוזי נרקיס שהיה אלוף פיקוד המרכז בתקופת מלחמת ששת הימים.
האלבומים הבין-לאומיים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בישראל

האלבומים הבין-לאומיים הנמכרים ביותר בכל הזמנים בישראל כוללים מספר אלבומי אולפן בלבד.
שני האלבומים הבין-לאומיים הנמכרים ביותר בישראל הם Something to Remember (1995) של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה ו-Thriller (1982) של הזמר האמריקאי מייקל ג'קסון. הנתונים נדלו בתקופות שונות, כך שייתכנו שינויים. בנוסף לכך, אלבומה של מדונה הוא אלבום האוסף הבין-לאומי הנמכר ביותר בכל הזמנים בישראל.
עד ספטמבר 2012 אלבום שמכר 20,000 עותקים קיבל תואר זהב, ואילו אלבום שמכר 40,000 עותקים קיבל מעמד פלטינה. החל מספטמבר 2012 אלבום שמכר 15,000 עותקים זכאי למעמד זהב, ואילו אלבום שמכר 30,000 עותקים זכאי למעמד פלטינה (לאמנים ישראלים). לאמנים בין־לאומיים הקריטריונים למעמד זהב עומדים על 10,000 עותקים, בעוד שמעמד פלטינה מתקבל לאחר מכירת 20,000 עותקים.
הרשימה

| אמנ/ית | אלבום | תארים | מכירות | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדונה | Something to Remember | פלטינה 2× | 80,000 | 1995 |
| מייקל ג'קסון | Thriller | פלטינה 2× | 80,000 | 1982 |
| מדונה | True Blue | פלטינה | 62,000 | 1986 |
| מדונה | Ray of Light | פלטינה | 55,000 | 1998 |
| מדונה | The Immaculate Collection | פלטינה | 50,000 | 1990 |
| בריטני ספירס | ...Baby One More Time | פלטינה | 40,000 | 1999 |
| הקרנבריז | No Need to Argue | פלטינה | 40,000 | 1994 |
| רד הוט צ'ילי פפרס | Californication | פלטינה | 40,000 | 1999 |
| מייקל ג'קסון | Dangerous | פלטינה | 40,000 | 1991 |
| ספייס גירלז | Spice | פלטינה | 40,000 | 1996 |
| אבבא | Gold: Greatest Hits | פלטינה | 40,000 | 1992 |
| מדונה | Music | זהב | 35,000 | 2000 |
| מדונה | Like a Virgin | זהב | 30,000 | 1984 |
| מדונה | Evita | זהב | 20,000 | 1996 |
| אניגמה | The Cross of Changes | זהב | 20,000 | 1993 |
| סטינג | Brand New Day | זהב | 20,000 | 1999 |
| בקסטריט בויז | Backstreet's Back | זהב | 20,000 | 1997 |
| מייקל ג'קסון | Bad | זהב | 20,000 | 1987 |
| סלין דיון | Let's Talk About Love | זהב | 20,000 | 1997 |
| אניגמה | MCMXC a.D. | זהב | 20,000 | 1990 |
| הביטלס | 1 | זהב | 20,000 | 2000 |
| שר | Believe | זהב | 20,000 | 1998 |
| בריטני ספירס | Oops!... I Did It Again | זהב | 20,000 | 2000 |
| לני קרביץ | 5 | זהב | 20,000 | 1998 |
| הקרנבריז | Everybody Else Is Doing It, So Why Can't We? | זהב | 20,000 | 1993 |
ראו גם

האלבומים הישראליים הנמכרים ביותר בכל הזמנים
הערות שוליים

↑  List of best selling albums in Israel
↑  "אלבומים ומכירות בארץ"
↑  "Jackson Awarded for Israeli Success"
| האלבומים הנמכרים ביותר בכל הזמנים |
| --- | --- | --- |
| אסיה | אינדונזיה • הפיליפינים • הרפובליקה העממית של סין • טאיוואן • טורקיה • יפן • ישראל (בין-לאומי • מקומי) • קוריאה הדרומית |  |
| אירופה | אוסטריה • איטליה • גרמניה • הממלכה המאוחדת • ספרד • פורטוגל • פינלנד • צרפת |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית (לטיני) • מקסיקו • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל • צ'ילה • קולומביה |  |
| ערכים קשורים | אלבומי רמיקס • המאה ה-21 • אלבומים מהירים • לפי מדינה • בידי נשים • לטיני |  |
הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 1995

הבחירות הפרלמנטריות באיסלנד 1995 התקיימו ב-8 באפריל 1995. מפלגת העצמאות שמרה על מעמדה כמפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט כשזכתה ב-25 מושבים מתוך 63. אחרי הבחירות הוקמה קואליציה יחד עם המפלגה הפרוגרסיבית, וראש הממשלה דוד אודסון המשיך לקדנציה נוספת.
תוצאות הבחירות

| מפלגה | מפלגה | יו"ר | הצבעות | % | +/– | מושבים | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | מפלגת העצמאות | דוד אודסון | 61,183 | 37.1 | 1.5- | 25 / 63 | 1- |
|  | המפלגה הפרוגרסיבית | הלדור אסגרימסון | 38,485 | 23.3 | 4.4ּּ+ | 15 / 63 | 2+ |
|  | הברית העממית | אילף ראגנאר גרימסון | 23,597 | 14.3 | 0.1- | 9 / 63 | - |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | ג'ון בולדווין האניבלסון | 18,846 | 11.4 | 4.1- | 7 / 63 | 3- |
|  | התעוררות לאומית | יוהנה סיגורדרדוטיר | 11,806 | 7.2 | חדש | 4 / 63 | חדש |
|  | רשימת הנשים | אין יו"ר | 8,031 | 4.9 | 3.4- | 3 / 63 | 2- |
|  | רשימת הדרום |  | 1,105 | 0.7 | חדש | 0 | חדש |
|  | מפלגת חוק הטבע |  | 957 | 0.6 | חדש | 0 | חדש |
|  | רשימת Westfjords |  | 717 | 0.4 | חדש | 0 | חדש |
|  | התנועה הפוליטית הנוצרית |  | 316 | 0.3 | חדש | 0 | חדש |
| קולות כשרים | קולות כשרים | קולות כשרים | 165,043 | 98.4 | 0.1 |  |  |
| קולות פסולים\לבנים | קולות פסולים\לבנים | קולות פסולים\לבנים | 2,708 | 1.6 | 0.1 |  |  |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 167,751 | 100 | - | 63 | - |
מקור: Nohlen & Stöver
הערות שוליים

↑  Nohlen & Stöver
| הבחירות באיסלנד |
| --- | --- | --- |
בחירות באיסלנד
| הבחירות לפרלמנט | 2017, 2016, 2013, 2009, 2007, 2003, 1999, 1995,  1991, 1987 |  |
הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 1992

הבחירות הפרלמנטריות באסטוניה 1992 התקיימו יחד עם הבחירות לנשיאות אסטוניה ב-20 בספטמבר 1992. מערכת הבחירות הזאת היא מערכת הבחירות הראשונה מאז העצמאות מברית המועצות. תוצאות הבחירות אפשרו למארט לאר ומפלגתו פרו פטריה (מפלגת המולדת) להרכיב את הממשלה יחד עם מפלגת העצמאות הלאומית האסטונית-שמרנית והברית המתונה של המרכז. שיעור ההצבעה עמד על 68%.
תוצאות הבחירות

| מפלגה | קולות | % | מושבים |
| --- | --- | --- | --- |
| פרו פטריה (גוש המולדת) | 100,828 | 22 | 29 |
| בית בטוח | 62,329 | 13.6 | 17 |
| חזית פופולרית | 56,124 | 12.2 | 15 |
| המתונים | 44,577 | 9.7 | 12 |
| מפלגת העצמאות הלאומית של אסטוניה | 40,260 | 8.8 | 10 |
| המפלגה המלכותית העצמאית | 32,638 | 7.1 | 8 |
| האזרח האסטוני | 31,553 | 6.9 | 8 |
| איחוד הפנסיונרים האסטוני | 17,011 | 3.7 | 0 |
| אספת החקלאים | 13,356 | 2.9 | 0 |
| הירוקים | 12,009 | 2.6 | 1 |
| מפלגת היזמים האסטונית | 10,946 | 2.4 | 1 |
| סך הכל | 467,628 | 100 | 101 |
מקור-Nohlen & Stöver
הערות שוליים

↑  Nohlen, D & Stöver, P (2010) Elections in Europe: A data handbook, p574 ISBN 978-3-8329-5609-7
האשם תמיד

| --- | --- |

 סינגל בביצוע יאיר ניצני
 מתוך האלבום האשם תמיד מדבר ומזמר
 יצא לאור:  1986
 שפה:  עברית
 כתיבה:  יאיר ניצני
 לחן:  יזהר אשדות
 עיבוד:  יזהר אשדות
"האשם תמיד" (בשמו המלא: האשם הוא שלנו, האשם לא לבד) הוא שיר שביצע יאיר ניצני בעקבות דמות שגילם בתוכנית הרדיו "מה יש". את המילים לשיר כתב יאיר ניצני והלחין יזהר אשדות.
רקע

דמותו של האשם תמיד החלה בתוכנית הרדיו "מה יש", ששודרה בגלי צה"ל בשנים 1983 עד 1987, בפינה בשם "פתחון פה". יאיר ניצני גילם את דמותו של האשם, ערבי ישראלי ופטריוט שדיבר בסגנון ייחודי נגד אויבינו, המליץ לתקוף אותם והזהיר מפני הסכנה "לצאת פראיירים". זהותו של ניצני כמגלם הדמות הייתה סודית במשך תקופה, עד שניצני החליט להוציא שיר בדמותו של האשם תמיד.
השיר ואיתו וידאו קליפ, בהשתתפותה של רבקה מיכאלי, שודר בתוכנית האירוח "סיבה למסיבה".
מאוחר יותר יצא אלבום בשם "האשם תמיד מדבר ומזמר", שבו נכלל גם שיר זה.
הישגים

השיר הגיע למקום השישי במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת התשמ"ו (1986).
הערות שוליים

↑  סמדר שילוני, ובטח לא פראייר, באתר ynet, 7 במאי 2008
↑  frankzaatar, האשם תמיד מדבר ומזמר, באתר הקונכיה, ‏2021-02-04
↑  האשם הוא שלנו, האשם לא לבד, ובטח לא פראייר של אף אחד – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
דרי (צפון אירלנד)

.
| --- | --- |
סמל דריסמל דרי

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  צפון אירלנד צפון אירלנד
 פרובינציה:  אלסטר אלסטר
 מחוז:  מחוז לונדונדרי
 רשות מחוקקת:  Derry City and Strabane District Council 
 שטח:  387 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  85,016 (2008)
  ‑ במטרופולין:  237,000
  ‑ צפיפות:  271 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  54°59′30″N 7°20′30″W﻿ / ﻿54.991666666667°N 7.3416666666667°W﻿ / 54.991666666667; -7.3416666666667 
 אזור זמן:  UTC
 https://www.derrystrabane.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים דרי(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים דרי(למפת צפון אירלנד רגילה) בלפסט קרייגבון באלמינה ניורי אירלנדדרי(למפת צפון אירלנד מוגדלת) בלפסט קרייגבון באלמינה ניורי אירלנדדרי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שער בחומות העיר העתיקה של דרי
הכתובת "NO SURRENDER" על קיר בית מחוץ לחומות דרי
דרי (באנגלית: Derry; באירית: Doire) או לונדונדרי (Londonderry) היא עיר בצפון אירלנד, במחוז לונדונדרי.
החלק העתיק מוקף החומות שוכן על הגדה המערבית של נהר הפויל, אך בהווה העיר מתפרסת על שתי הגדות, המקושרות ביניהן בצמד גשרים.
דרי סמוכה לגבול עם הרפובליקה של אירלנד ומהווה מרכז עירוני לצפון מחוז דניגול ומחוז לונדונדרי. היא העיר השנייה בגודלה בצפון אירלנד ויש בה נמל תעופה.
שם העיר

שם העיר הוא נושא למחלוקת בין לאומנים (מרביתם קתולים) לתומכי איחוד (יוניוניסטים, ברובם פרוטסטנטים). "דרי" הוא השם השגור בפי הראשונים, בעוד "לונדונדרי" הוא השם המועדף על האחרונים באופן רשמי בשיחות פוליטיות, על אף שרבים מהיוניוניסטים קוראים אף הם לעיר "דרי" בשיחה רגילה.
הסימון הברור ביותר למבקר המצביע על מחלוקת זו הוא שלטי הדרכים. אלו המצביעים על העיר מתוך הרפובליקה של אירלנד נושאים את הכיתוב "דרי", אך באלו מעבר לגבול כתוב "לונדונדרי". אין זה מחזה נדיר לראות שלטי דרכים כאלו שעברו השחתה והקידומת "לונדון", המייצגת את הבריטים, נמחקה מהם בתרסיס צבע בידי לאומנים.
מועצת העיר נשלטת בידי מפלגות לאומניות, ואלו שינו את שם המועצה רשמית ל"מועצת העיר דרי", הצעות הפשרה המשולבת "דרי/לונדונדרי" היא השם המקובל מזה עשור, למרות התנגדות בראשית. שדר הרדיו המקומי, ג'רי אנדרסון, שעודד את הרעיון כונה בלגלוג "ג'רי/לונדונג'רי". שיטה מקומית נוספת לעקיפת המחלוקת היא כתיבת השם "ל-דרי" ( "L'Derry" באנגלית).
השם "דרי" עצמו הוא גרסה אנגלית של "Doire" - "חורש אלונים". לאחר שהעיר חודשה בסיוע תרומות מלונדון בעבור מתיישבים אנגלים וסקוטים, הוספה לה הקידומת "לונדון", אשר אינה מקובלת על הלאומנים, כאמור.
היסטוריה > במאה ה-20

במהלך מלחמת העצמאות האירית, האזור סבל מאלימות, שנבעה בחלקה ממלחמת הגרילה שהתחוללה בין הצבא האירי הרפובליקני לכוחות הבריטיים, אך גם הושפעה מלחצים כלכליים וחברתיים. עד אמצע 1920 היו בעיר מהומות עדתיות קשות. חיים רבים אבדו ובנוסף קתולים ופרוטסטנטים רבים גורשו מבתיהם במהלך התסיסה הקהילתית הזו. לאחר אלימות של שבוע, הושגה משא ומתן על שביתת נשק על ידי פוליטיקאים מקומיים משני הצדדים.
בשנת 1921, בעקבות האמנה האנגלו-אירית וחלוקת אירלנד וצפון אירלנד, הפכה העיר לעיר גבול, מופרדת מחלק גדול מהעורף הכלכלי המסורתי שלה במחוז דונגל.
בשנת 1932 נחתה בעיר אמיליה ארהארט, לאחר שהייתה האישה הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי בטיסת יחיד.
במהלך מלחמת העולם השנייה היה לעיר חלק חשוב במערכה באוקיינוס האטלנטי. ספינות מהצי המלכותי, הצי המלכותי הקנדי וחילות אחרים של בעלות הברית הוצבו בעיר וצבא ארצות הברית הקים בה בסיס. למעלה מ-20,000 חיילי הצי המלכותי, 10,000חיילי הצי המלכותי הקנדי ו-6,000 אנשי צי ארצות הברית הוצבו בעיר במהלך המלחמה. הנוכחות האמריקנית בעיר הייתה תוצאה של הסכם סודי בין האמריקנים והבריטים לפני כניסת האמריקנים למלחמה. זה היה בסיס הצי האמריקאי הראשון באירופה, והמסוף לשיירות אמריקאיות בדרך לאירופה.
החל מסוף שנות ה-60 העיר הייתה מוקד של הסכסוך בצפון אירלנד, ששיאן הגיע ביום ראשון, ה-30 בינואר 1972 (אשר כונה לאחר מכן יום ראשון העקוב מדם), בו נורו למוות 13 בני אדם על ידי חיילים בריטים במהלך מצעד לזכויות האדם באזור בוגסייד בעיר. 13 איש נוספים נפצעו ואחד מהם מת מפצעיו. בעקבות הסכסוך סבלה העיר מאבטלה גבוהה ומפגיעה במבנים ותשתיותי.
במהלך הסכסוך כיסו ציורי קיר גדולים את קירות רבים מבתים בעיר. ציורים המתארים תמונות של דיכוי בריטי, סיסמאות, סמלים לאומניים וסמלים של "ארגוני מדוכאים" אחרים (כגון אש"ף) מהצד הקתולי לעומת ציורי מאורעות היסטוריים, הנצחת חללים וסיסמאות שכנגד מהצד הפרוטסטנטי.
בסך הכול גבה הסכסוך את חייהם של 227 מתושבי העיר. בעקבות הסכם יום שישי הטוב שנחתם באפריל 1998, קיבלה העיר חבילת סיוע מהממשלה הבריטית וממשלת ארצות הברית לטובת פרויקטים הקשורים לבניית תשתיות, כולל תשתית כבישים שתוביל לעיר, ובניית כביש עוקף להקלה על התנועה.
היסטוריה > במאה ה-21

בשנת 2001, במסגרת תהליך השלום בצפון אירלנד, הוקמה ועדת חקירה לאירועי "יום ראשון העקוב מדם", החיילים שפתחו באש באירוע חויבו להופיע בפני בית הדין בעיר. ביוני 2010, התפרסם דו"ח חקירה שכנה את פעולות הצבא הבריטי "חסרות הצדקה" וקובע כי 13 האזרחים שנהרגו באותו יום היו חפים מפשע. ראש הממשלה דייוויד קמרון  אמר לפרלמנט כי "מה שקרה אסור היה שיקרה מעולם", והודה כי ממצאי הדו"ח "מזעזעים", והתנצל על האירועים. בעקבות הדו"ח הוחלט להגיש תביעה נגד החיילים, אך לבסוף רק חייל בריטי אחד הועמד למשפט.
הסכם השלום הפסיק את האלימות אך לא הביא לפיוס בין הצדדים. בגדה המערבית של הפויל מתגורר הרוב הקתולי, ובגדה המזרחית המיעוט הפרוטסטנטי, והמגע בין הקהילות מינימלי.