stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תל אביב - ברלין

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ציפי טרופה
 הופק בידי:  סמדר עזריאלי
 תסריט:  ציפי טרופה
 עריכה:  רחל יגיל
 שחקנים ראשיים:  שמואל וילוז'ני  רבקה נוימן
 מוזיקה:  שלום וינשטיין
 צילום:  גדי דנציג
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1987
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית גרמנית
 דף הסרט ב־IMDb
תל אביב - ברלין הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1987 בבימויה של ציפי טרופה, עם שמואל וילוז'ני ורבקה נוימן בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ציפי טרופה והוא עוסק בניצול שואה מברלין שמתקשה להתאקלם בארץ ישראל. הוא אומנם מקים משפחה, אך עברו ממשיך לרדוף אחריו.
הסרט זכה בחמישה פרסי "מנורת הכסף" (שהקדימו את פרסי אופיר) - סרט - גילה עזריאלי, תסריט - ציפי טרופה, שחקנית - רבקה נוימן, שחקן משנה - יוסף כרמון, עיצוב אמנותי - אלי לנדאו. הסרט הוקרן במספר פסטיבלים:
פסטיבל ברלין 1987 (מסגרת פנורמה)
פסטיבל סרטים אטלנטיים 1987, ספרד (זוכה פרס השחקן - שמואל וילוז'ני)
פסטיבל מונטריאול 1987, קנדה.
פסטיבל המבורג 1987, גרמניה.
פסטיבל לונדון 1987, אנגליה.
פסטיבל ולנסיה 1987, ספרד.
תקציר העלילה

תל אביב 1943 - בנימין אוקשטיין (שמואל וילוז'ני) הוא ניצול שואה שברח ממחנה ריכוז בו נספתה משפחתו. הוא מאושפז כעת לטיפול בשחפת בבית חולים בו מאושפזים ניצולי שואה בהם שרה (דיתה אראל) שאבדה את שני ילדיה ומתפרצת בדרישה לאחות לאה (רבקה נוימן) שתחזיר לה אותם. לאה היא ילידת פולין שהצליחה לעלות לארץ ישראל לפני המלחמה. היא מתאהבת בבנימין והם נישאים למרות הבדלי המוצא האישיות ביניהם.
תל אביב 1948 - בנימין ולאה נשואים ולהם בת, שיינה (זוהר אלוני). ללאה יש חנות כובעים אותה פתחה בעזרת הלוואה ממלווה בריבית (ינקול גולדווסר). בנימין מתפרנס בקושי ממתן שיעורי נגינה בפסנתר. הוא אינו מצליח להשתלב במציאות הישראלית וממשיך לחלום על ברלין בה גדל. הוא מרהט את דירתם בסגנון של בית הוריו בברלין ומלמד את שיינה שירים ובלדות בגרמנית.
בנימין מבלה זמן רב במשחק שחמט במועדון עם חבריו אברהם (קונסטנטין אנטול) ויוסף (יורם לוינשטיין). הוא מתווכח עם אברהם על יופי התרבות הגרמנית ואברהם כועס עליו ומראה לו את המספר שחקוק על זרועו מ"התרבות הגרמנית".
בנימין פוגש במועדון ריקודים את גוסטי (ענת הרפזי) וחברותיה טרודי (גודרון וייכנהן) ורות (דניאלה מילר) שלושתן ניצולות שואה ששרדו לאחר שנתנו את גופן לגרמנים. בנימין מתאהב בגוסטי שמזכירה לו את עברו בברלין ועוזב את הבית.
הוא מזהה את יעקב מילר (יוסף כרמון) שהיה קאפו במחנה הריכוז בו היה. מילר עובד כעת בנפחיה ובנימין עוקב אחריו כל הזמן. הוא קונה אקדח וכדורים ומתכונן לחסל אותו. הוא מפתיע את יוסף בנפחיה, מכוון עליו אקדח ואומר לו כי בכוונתו להרוג אותו משום שהיה קאפו. יוסף פורץ בבכי ומבקש מבנימין שיהרוג אותו אבל בנימין לא מסוגל והוא מוריד את ידו ומסתלק מהמקום.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| שמואל וילוז'ני | בנימין אוקשטיין | ניצול שואה |
| רבקה נוימן | לאה אוקשטיין |  |
| ענת הרפזי | גוסטי | ניצולת שואה |
| זוהר אלוני | שיינה אוקשטיין |  |
| יוסף כרמון | יעקב מילר | ניצול שואה-קאפו |
| קונסטנטין אנטול | אברהם | פליט מגרמניה |
| יורם לוינשטיין | יוסף | ניצול שואה |
| גודרון וייכנהן | טרודי | ניצולת שואה |
| דניאלה מילר | רות | ניצולת שואה |
| דיתה אראל | שרה | ניצולת שואה |
| ינקול גולדווסר |  | מלווה בריבית |
| יששכר וישניא |  | מוכר אקדחים |
שלג באוגוסט

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  חגי לוי
 הופק בידי:  חגי לוי ענת אסולין
 תסריט:  חגי לוי
 עריכה:  הדרה אורן
 שחקנים ראשיים:  רמי הויברגר אביגיל אריאלי גני בן נר
 מוזיקה:  חיים אפלמן
 צילום:  חורחה גורביץ'
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  האולפנים המאוחדים
 הקרנת בכורה:  1993
 משך הקרנה:  82 דקות
 שפת הסרט:  עברית איטלקית
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  5,000 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלג באוגוסט הוא סרט דרמה ישראלי משנת 1993, בבימויו וכתיבתו של חגי לוי. בסרט מככבים רמי הויברגר ואביגיל אריאלי, אשר הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
גיבור הסרט הוא בן במשפחה השייכת לקהילת יוצאי איטליה בירושלים שחייה התרבותיים מרוכזים בבית הכנסת האיטלקי בירושלים והם מדברים באיטלקית מתובלת במילים בעברית.
הסרט השתתף בתחרות על פרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים, והוקרן בפסטיבל הסרטים הישראלי בלוס אנג'לס.
תקציר העלילה

גבי ד'אנג'לו (רמי הויברגר) מתנה אהבה עם חברתו נעמה (גני בן נר). שניהם חוזרים בשאלה מהקהילה הדתית של יוצאי איטליה בירושלים שמתפללים בבית הכנסת האיטלקי בירושלים.
לאחר ליל אהבה סוער הוא נרדם וחולם שנעמה נלקחת ממנו על ידי חבורת חרדים. בבוקר הוא לא מוצא אותה. חברו גיא (שי אביבי) מייעץ לו לחפש אותה בירושלים. גבי מסכים בלית ברירה היות שהוא יודע שלא יתקבל בקהילה בעין יפה לאחר שיצא בשאלה.
בירושלים הוא נפגש באלסנדרה (אביגיל אריאלי), חברתה הקרובה של נעמה והיא מחליטה לסייע לו בחיפושים. גבי מגיע לבית הכנסת והחכם ליאו (יעקב בנאי) משוחח איתו באיטלקית ויועץ לו אביו מריו (נסים זוהר) ואמו ג'ובנה (סנדרה שדה) מקבלים אותו בחביבות ומזמינים אותו לארוחה בביתם ביחד עם אורח (דני מוג'ה). כולם משוחחים באיטלקית.
בריון חרדי (שרון רג'יניאנו) מזהיר את גבי שיפסיק את החיפוש אחרי נעמה אבל הוא לא נרתע. הוא נפגש עם הרב דיקשטיין (הלל נאמן) שניהל לאחרונה שיחות עם נעמה אך אין הוא יודע לאן נעלמה. לבסוף הוא נפגש עם הרב אורבך (יוסי יבלונקה) שגם הוא אינו מוסר לו היכן נעמה אבל אשתו ורה (ריטה שוקרון) שהיא אחותה של ג'ובאנה מוסרת לה את המקום בו נמצאת נעמה, "בית חנה", פנימייה תורנית לבנות.
גבי מצליח להיכנס לפנימייה ביחד עם אלסנדרה כשהם מתחזים לזוג חרדי. לאחר חיפוש בפנימייה הוא מוצא את נעמה אבל היא רוצה להישאר שם והם נאלצים לחזור.
גבי חוזר למשפחתו ונושא נאום הספד לסבו באיטלקית ומצטט אותו כאומר: "הכל תלוי בך ואפילו אם יורד שלג באוגוסט, תתנער ממנו" (מכאן שם הסרט). את אהבתו לנעמה הוא מחליף ברומן חדש עם אלסנדרה.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
רמי הויברגר: גבי ד'אנג'לו
אביגיל אריאלי: אלסנדרה
גני בן נר: נעמה
סנדרה שדה: ג'ובנה ד'אנג'לו
נסים זוהר: מריו ד'אנג'לו
ריטה שוקרון: ורה אורבך
יוסי יבלונקה: הרב אורבך
הלל נאמן: הרב דיקשטיין
שרון רג'יניאנו: חרדי
יעקב בנאי: חכם ליאו
דני מוג'ה: אורח במשפחת ד'אנג'לו
שי אביבי: גיא
הערות שוליים

↑  רן בן-נון, הערב יתקיים בהיכל התרבות טקס חלוקת פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע, חדשות, 25 בנובמבר 1993
↑  ג. עיטור, סרט שהחל להצטלם במוצאי חג השבועות הוא "שלג באוגוסט" בבימויו של חגי לוי, חדשות, 14 ביוני 1992
↑  דליה שלף, הערב תסתיים תחרות וולגין בטקס חגיגי, בו יוכרזו הזוכים המאושרים, חדשות, 8 ביולי 1993
↑  אבי אובליגנהרץ, לוס־אנג'לס, למה שלא נעשה איזה אקסדוס קטן, חדשות, 12 באוקטובר 1993
תמונה קבוצתית עם אישה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מקרה אמיתי
 בימוי:  יצחק רובין
 הופק בידי:  יצחק רובין
 תסריט:  יצחק רובין
 עריכה:  ויקטור טורקיה
 שחקנים ראשיים:  מיכל ינאי ח'ליפה נאטור רוזינה קמבוס לופו ברקוביץ אלכס מונטה שרון אלכסנדר
 מוזיקה:  דורון אורסיאנו, שמעון גפני, אבנר גבריאלי
 צילום:  בני שוקלנדר
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  2002
 משך הקרנה:  98 דקות
 שפת הסרט:  עברית, רומנית, צרפתית, אנגלית, ערבית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  2,000,000 ₪
 הכנסות:  2476 צופים
 דף הסרט ב־IMDb
 
תמונה קבוצתית עם אישה הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2002 שנכתב ובוים בידי יצחק רובין. השתתפו בסרט בין היתר מיכל ינאי, ח'ליפה נאטור ושרון אלכסנדר בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על סיפורה האמיתי של אירית סלו שנישאה לערבי בדווי ונאלצה למסור את בתה לאימוץ. הסרט מתחיל במסיבה שעורך הבמאי רובין לאשתו ובה הוא מפרט בפני המוזמנים את בעיית נישואי התערובת, כאשר תוך כדי הוויכוח הוא מתחיל לספר את הסיפור של אירית מבלי לגלות שהיא יושבת בתוכם. בסרט מופיעה אירית בשם דורית.
הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה ובפסטיבל הבינלאומי בכלכותא. התסריט זכה במקום ראשון בפסטיבל הסרטים בחיפה ב-2002.
תקציר העלילה

הסרט מבוסס על סיפור אמיתי. בשנת 1972 דורית כהן (מיכל ינאי) מחיפה היא חיילת בת 20 המשרתת בצה"ל ומתאהבת במפקד פלוגת הגששים, הבדווי בן 25 סגן ראנם (ח'ליפה נאטור). היא מבקרת בכפר של ראנם בגליל ומתקבלת בשמחה על ידי בני משפחתו. האהבה פורחת ודורית מתעלמת מהתפרצויות זעם פתאומיות של ראנם. דורית מחליטה להתחתן, על אף התנגדותה של אמה (רוזינה קמבוס) ובלי ידיעת אביה (לופו ברקוביץ').
לאחר החתונה מתחיל ראנם להשתנות. הוא נעלם לתקופות ארוכות וכשהוא מגיע הוא מפעיל על דורית אלימות מילולית ופיזית קשה. דורית, אשר הפכה לאישה מוכה, הולכת לאמה וחוזרת שוב לראנם, עד שכעבור שנתיים היא מחליטה לעזוב אותו ושוכרת דירה בעיר אלא שאז מתברר לה שהיא בהריון.
בהמשך יולדת בת אך היא שבורה נפשית ובעצה אחת עם העובדת הסוציאלית (בתיה ברק), היא מחליטה לתת את הבת לאימוץ למרות התנגדותו של ראנם שנהרג אחר כך בתאונת דרכים.
אביה משדך לה קרוב משפחה מבוגר בשם ז'אק (אלכס מונטה) והם מתחתנים והיא עוברת לגור איתו בפריז. גם הנישואים האלה אומללים. גם ז'אק משתמש כלפיה באלימות מילולית והיא מתחמקת ממגע אתו. בהמשך דורית מתאשפזת בבית חולים ומתגלה גידול בחצוצרה שנכרת והיא מתבשרת שלא תוכל להביא עוד ילדים לעולם. זה מסיים את הנישואים האלה.
משם היא עוברת להתגורר בלונדון ופוגשת שם מוזיקאי ישראלי צעיר ונאה בשם מתי (שרון אלכסנדר) והם מתחתנים. מתי מסתיר ממנה שהוא סובל ממניה דפרסיה ולאחר כמה התקפות קשות של מניה הוא מתאשפז במוסד פסיכיאטרי והם מתגרשים. דורית חוזרת ארצה וחושבת כל הזמן על בתה שמסרה לאימוץ. המפנה חל כשהבת, בגיל 24, מבקשת לפתוח את תיק האימוץ ונפגשת עם אמה הביולוגית.
בסיום הסרט מוצג מונולוג של האם האמיתית, אירית סלו, על תחושותיה כאם ועל יחסה לבתה יעל.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
מיכל ינאי: דורית כהן
ח'ליפה נאטור: ראנם
רוזינה קמבוס: סוזי כהן, אמא של דורית
לופו ברקוביץ': אבא של דורית
אלכס מונטה: ז'אק
שרון אלכסנדר: מתי
בתיה ברק: עובדת סוציאלית
טרייסי אברמוביץ': ידידת המשפחה
שרלוט גריי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בינואר 1948 (בת 77) שפילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  בית הספר לכלכלה של לונדון  אוניברסיטת קרלטון 
 פרסים והוקרה:  Floyd S. Chalmers Award in Ontario History (1999)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אוטווה  חבר במסדר קנדה 
 
שרלוט גריי (באנגלית: Charlotte Gray) היא סופרת והיסטוריונית בריטית-קנדית שכתבה 11 ספרי ביוגרפיה זוכי פרסים. היא תרמה רבות לחקר ההיסטוריה של קנדה, וקיבלה חמישה תוארי דוקטור של כבוד מחמש אוניברסיטאות שונות. גריי נולדה באנגליה אך היא מתגוררת באוטווה שבקנדה כבר 42 שנה.
קורות חיים

שרלוט גריי נולדה בשפילד שבאנגליה. היא קיבלה את התואר הראשון שלה בהיסטוריה מודרנית מאוניברסיטת אוקספורד, ולאחר מכן סיימה תואר שני בבית הספר לכלכלה בלונדון.
גריי גרה כיום בשכונת ניו אדינבורו (אנ') באוטווה, קנדה עם בן זוגה ג'ורג' אנדרסון. לזוג יש שלושה בנים.
קריירה

גריי התחילה את קריירת הכתיבה שלה באנגליה כעורכת במגזין וכבעלת טור בעיתון. בשנת 1968 היא קיבלה את פרס "קתרין פקנהם" לעיתונאי או לעיתונאית המבטיחים ביותר בבריטניה מתחת לגיל 30. ב-1979 עברה לקנדה ועבדה במשך 15 שנה כפרשנית פוליטית, כמבקרת ספרים וככותבת טורים במספר מגזינים (ביניהם- Report on Business, (אנ')Saturday night(אנ') ,the Financial Post magazine(אנ') ,Chatelaine). גריי מספרת שבזמן שעבדה כעיתונאית היא התעניינה כל כך בשאלות על סיפור הרקע, שהיא שכחה מהשאלות הפוליטיות. בעקבות זאת החליטה לעבור מעיסוק בעיתונאות לכתיבת ספרים ביוגרפיים. במהלך השנים שרלוט גריי הייתה פעילה מאוד בקידום הערכים וההיסטוריה של קנדה. היא הופיעה והרצתה באירועים חגיגיים כדוגמת חגיגות 150 שנה לקנדה, הייתה חלק ממועצת המנהלים של פסטיבל הסופרים הבינלאומי באוטווה במשך 12 שנים ושימשה כיו"ר מועצת המנהלים של החברה הלאומית להיסטוריה של קנדה. כיום גריי היא פרופסור מן החוץ במחלקה להיסטוריה באוניברסיטת קרלטון(אנ'), חברה באגודת" סר וינסטון צ'רצ'יל" באוטווה, חברה בוועדת המכון לאמנות בקנדה (Institut de l’Art Canadien) וחברה בוועדה של פרס קרול שילדס הקנדי-אמריקאי לספרות.
פרסים והוקרה

1968 - קיבלה את פרס קתרין פקנהם לעיתונאי או העיתונאית המבטיחים ביותר בבריטניה מתחת לגיל 30
1985 - קיבלה את פרס אליזבת באגשו לתקשורת
1991 - קיבלה את פרס הסופרים הקנדיים
1995 - קיבלה תור דוקטור של כבוד מאוניברסיטת סנט וינסנט
1996 - קיבלה את פרס רוברטין בארי, שהוענק לה על ידי "מכון המחקר הקנדי לקידום נשים"
1996 - קיבלה את פרס המגזין הלאומי בקנדה
1998 - קיבלה את פרס המדיה המודפסת של המועצה למדעי החיים של אוטווה
2000 - קיבלה ציון לשבח בפרסי המגזין הלאומי בקנדה
2003 - קיבלה את פרס פייר ברטון על הישגים מיוחדים בפופולריזצית ההיסטוריה הקנדית
2005 - קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת אוטווה
2006 - קיבלה את פרס הזהב של המגזין המערבי בקנדה
2006 - קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת קווינס
2007 - קיבלה ציון לשבח בפרסי המגזין הלאומי בקנדה
2007 - קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת ניו יורק ונהפכה לחברה במסדר קנדה
2009 - נהפכה לחברה בחברה המלכותית של קנדה
2011 - קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת קרלטון
ספרים ופרסים

גריי ראתה שאין התייחסות לנשים, לחשיבותן, ולתפקידן בהיסטוריה הקנדית, ובחרה לכתוב את שלושת הספרים הראשונים שלה (וספרים נוספים לאחר מכן) על תרומתן של נשים בהיסטוריה הקנדית. ב-1997 פורסם ספר הביוגרפיה הראשון שלה "Mrs. King: The Life & Times of Isabel Mackenzie King". ספריה של גריי זכו להצלחה רבה. בשנת 2014, על פי ספרה "Gold Diggers", נוצרה סדרת הטלוויזיה Klondike של ערוץ דיסקברי האמריקאי, וכן הסרט התיעודי של PBS על הבהלה לזהב.
ספריה של גריי הם:
ספרים ופרסים > Murdered Midas

זוכה פרס ארתור אליס לספר הפשע הטוב ביותר בשנת 2020
אחד ממאה הספרים הטובים ביותר של השנה לפי "”Globe and Mail
הועמד לפרס הספר של אוטווה לספרות עיונית.
ספרים ופרסים > The Promise of Canada

זוכה פרס הסופרים הקנדיים על ההיסטוריה הקנדית
זוכה פרס הספר של עיר אוטווה לספרות עיונית.
ספרים ופרסים > The Massey Murder

זוכה פרס ארתור אליס לספר הפשע הטוב ביותר לשנת 2014–2015
זוכה פרס הספר של טורונטו
זוכה פרס ספר המורשת של טורונטו
זוכה פרס Lela Common” " של איגוד המחברים הקנדי להיסטוריה של קנדה
הועמד לפרס ליבריס לספר העיון של שנת 2013
הועמד לפרס צ'ארלס טיילור על ספרות עיונית
הועמד לפרס " Evergreen "
הועמד לפרס הספר של אוטווה על ספרות עיונית
הועמד לפרס B.C לספרות עיונית
אחד ממאה הספרים הטובים ביותר של השנה לפי Globe and Mail
אחד ממאה הספרים הטובים ביותר של השנה לפי Amazon.ca
נבחר לתוכנית one book one community” “ של אזור ווטרלו לשנת 2014.
ספרים ופרסים > Gold Diggers

אחד ממאה הספרים הטובים ביותר של השנה לפי Globe and Mail
נכלל ברשימת סיפרי העיון הטובים ביותר של " Reader’s Digest North American Encounters 2012"
הועמד לפרס B.C לספרות עיונית
הועמד לפרס הספר של העיר אוטווה לספרות עיונית.
ספרים ופרסים > Reluctant Genius

הספר הוא בפיתוח למיני סידרה על ידי חברת "Toronto's White Pine Pictures" ו-"UK's STV Productions"
זוכה פרס דונלד קרייטון להיסטוריה של אונטריו
הועמד לפרס הספר של העיר אוטווה לספרות עיונית
הועמד ל-"Nereus Writers Trust Non-fiction Prize"
הועמד לפרס "National Business Book Award”"
ברשימה המועמדת לפרס טריליום.
ספרים ופרסים > The Museum Called Canada

זוכה פרס "Lela Common” " של איגוד המחברים הקנדי להיסטוריה של קנדה.
ספרים ופרסים > Flint & Feather

זוכה מדליית אוניברסיטת קולומביה הבריטית לביוגרפיה
זוכה פרס "Drummer-General’s Award"
הועמד לפרס הביוגרפיה של "Drainie-Taylor" של ארגון "Writers’ Trust"
הועמד לפרס הספר של העיר אוטווה לספרות עיונית
ספרים ופרסים > Sisters in the Wilderness

זוכה פרס פלויד ס. צ'למרס על ההיסטוריה של אונטריו
זוכה פרס איגוד מוכרי הספרים הקנדי לספר העיון הטוב ביותר
הועמד לפרס הספר של העיר אוטווה לספרות עיונית
הוכרז על ידי סקירת הספרות של קנדה בשנת 2016 כאחד מ-25 הספרים החשובים ביותר ב-25 השנים האחרונות
ספרים ופרסים > Mrs. King

אחד מארבעים ספרי העיון המובילים בקנדה (CBC 2011)
זוכה פרס עדנה שטאבלר לכתיבה עיונית יצירתית
זוכה מדליית המחברים הקנדית לספרות עיונית בדיונית
זוכה פרס מורשת טורונטו
נכלל ברשימת המועמדים לפרס המושל הכללי על ספרות עיונית
הועמד לפרס הספר של העיר אוטווה לספרות עיונית
הערות שוליים

↑  Charlotte Gray | The Canadian Encyclopedia, www.thecanadianencyclopedia.ca
↑  Understanding genius, Quill and Quire, ‏2006-09-11 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7  Charlotte Gray - About Charlotte, www.charlottegray.ca
↑  Making history come alive with Charlotte Gray - News - The Moose Jaw Times Herald, web.archive.org, ‏2013-12-16
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434340705171  PLWABN: 9812170278805606  BIBSYS: 14059389  BnF: cb14496973d (data)  CiNii: DA16305685  GND: 1122695136  ISNI: 0000 0001 0982 0142  LCCN: n98016748  NKC: mub2014844796  NLK: KAC200913125  NTA: 074408399  RERO: 02-A008985570  SUDOC: 086866613  VIAF: 66695268   WorldCat (עם VIAF): 66695268
שבלולים בגשם

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  סיפור קצר משנת 1995 מאת יוסי אבני-לוי מתוך ספרו "גן העצים המתים"
 בימוי:  יריב מוזר 
 הופק בידי:  הילה אבירם ג'ורדי רדיו עדי כהן יאן פישר רומנובסקי
 תסריט:  יריב מוזר 
 עריכה:  עמית גנתון יעל פרלוב (ייעוץ עריכה)
 שחקנים ראשיים:  יואב ראובני מורן רוזנבלט אורי יניב יריב מרדכי מוזר יהודה נהרי אייל כהן
 מוזיקה:  יהונתן גרשון
 צילום:  שחר רזניק
 מדינה:  ישראל ישראל ספרד ספרד
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  13 במרץ 2014 
 משך הקרנה:  85 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  דרמה, להט"ב
 מקום התרחשות:  תל אביב-יפו 
 www.snailsintherain.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
שבלולים בגשם הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכיכובם של יואב ראובני ומורן רוזנבלט. את התסריט כתב יריב מרדכי מוזר על פי "גן העצים המתים", סיפור קצר משנת 1995 מאת יוסי אבני-לוי. זהו סרטו העלילתי הראשון באורך מלא של מוזר, שעד כה ביים סרטים תיעודיים.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בתל אביב, שנת 1989. בועז רפאלי (יואב ראובני) הוא סטודנט צעיר לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, הממתין למכתב אודות בקשתו למלגת לימודים ללימודי תואר שני באוניברסיטה בירושלים. מדי יום הוא מגיע אל סניף הדואר, ובודק את תא הדואר שלו. להפתעתו, הוא מתחיל לקבל מכתבי אהבה ממעריץ אלמוני, העוקב אחריו. המכתבים מערערים את מערכת היחסים שלו עם חברתו נועה (מורן רוזנבלט), מציפים בו זיכרונות הומו-אירוטיים משירותו הצבאי, וגורמים לו לתהות בנוגע לזהותו המינית.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| יואב ראובני | בועז רפאלי | סטודנט צעיר |
| מורן רוזנבלט | נועה | בת-זוגו של בועז |
| אורי יניב | אורי |  |
| יריב מרדכי מוזר | פרופסור ריחלין |  |
| יהודה נהרי | ניר |  |
| אייל כהן |  | מוסכניק |
| רון פארן |  | ספרן |
| ליאור סורוקה |  | סטודנט בספרייה |
| עדי דוייב | מיכל |  |
| אייל קנטוב |  | סטודנט בבריכה |
| שחק ברנר |  | מ"פ |
| איתי גונן |  | בחור בגן העצמאות |
| סתיו סטרשקו |  | נער בגן העצמאות |
| יוני אתיאל |  | השכן ממול |
| אמיר י. וולף |  | מדריך ריקודי עם |
| חוה אורטמן | רות | אמא של בועז |
| ירון ביטון |  | נער ליווי |
| גיא לובלצ'יק | יוני |  |
| קרן אלרום |  | חברה בסלון |
| יוני גבע |  | סטודנט |
פסטיבלים

2013 - TLVFest - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בתל אביב
2013 - MWFF - פסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול
2013 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו
2013 - REEL Q - פסטיבל הקולנוע הלהט"בי בפיטסבורג
2013 - פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בניס, צרפת
2013 - Mostra - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסאו פאולו, ברזיל
2013 - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקייפטאון
2013 - UKIJFF - פסטיבל הקולנוע היהודי בלונדון
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, חזרה אל הגייטיז: יריב מוזר על "שבלולים בגשם", באתר ynet, 1 ביולי 2013
כרזת הסרט.
כרזת הסרט (גרסה אנגלית).
תיקון (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט באנגלית
כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  אבישי סיון
 הופק בידי:  משה אדרי, לאון אדרי, רונן בן טל, אבישי סיון
 תסריט:  אבישי סיון
 עריכה:  נילי פלר, אבישי סיון
 שחקנים ראשיים:  אהרון טרייטל ח'ליפה נאטור
 צילום:  שי גולדמן
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברה מפיצה:  יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  2015
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  עברית, יידיש
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות:  2455 צופים בישראל
 דף הסרט ב־IMDb
 
תיקון הוא סרט דרמה ופנטזיה ישראלי בשחור-לבן משנת 2015 בכתיבה ובימוי של אבישי סיון, עם אהרון טרייטל וח'ליפה נאטור בתפקידים הראשיים.
העלילה מתרחשת בשכונה חרדית בירושלים וגיבור הסרט הוא בחור ישיבה החי בין שני עולמות של אמונה וכפירה. הטקסט בסרט הוא קצר ודל ויש בו קטעי פנטזיה כמו שחיטת פרות בבית מטבחיים, תנין שיוצא מאסלה או פנטזיה מינית של בחור ישיבה. הסרט נחשב כסרט אמנותי, זכה בפרסים רבים אך לא בהצלחה מסחרית בישראל.
זה סרט קשה לצפייה אך מבקר הסרטים שמוליק דובדבני כתב עליו כי " זהו גם אחד מאותם סרטים בודדים שאפשר לומר עליהם בוודאות שהם יצירת אמנות".
תקציר העלילה

חיים אהרון (אהרון טרייטל) הוא בחור ישיבה בשכונת מאה שערים שנחשב לעילוי ומשפחתו גאה בו. אביו (ח'ליפה נאטור) עובד כשוחט בבית מטבחיים. מחשבות קשות עוברות במוחו והוא רושם אותם בסתר בפנקס אותו הוא מחביא בשולחן הלימוד שלו.
יום אחד הוא נרדם בישיבה מעייפות ומפיל את התפילין שלו. הוא גוזר על עצמו צום. לאחר שהוא חוזר לביתו בגשם שוטף אביו אוסר עליו ללכת למקווה ומבקש ממנו להתקלח בבית. תוך המקלחת הוא חווה מחשבות זימה וזקפה וכאשר הוא מנסה לענג את עצמו הוא צונח בצעקה בתוך האמבטיה. אביו, אמו (ריקי בליך) ואחיו הקטן יענקי (גור שטיינברג) מזעיקים צוות מד"א שמבצעים החייאה ושוק חשמלי בנשך 40 דקות ומכריזים על מותו.
האב לא מקבל את החלטתם וממשיך בהחייאה עד שהדופק חוזר וחיים אהרון מועבר לבית חולים שם הוא מתאושש. לאחר השחרור חיים אהרון לא כשהיה, פתאום תשוקתו לחיים חזקה ממנו. למרות ניסיונותיו לחזור לתלם הלימוד והדבקות, סקרנותו מפוגגת את ריכוזו, הוא מבין שהוא עומד בפני ניסיון שמעמיד אותו האל. כעת איננו זקוק למשקפיים ונהפך לצמחוני לאחר ביקור בבית המטבחיים. הוא מתקשה לישון ובישיבה הוא נרדם בשיעורים. חבריו מתרחקים ממנו ולבסוף הוא מסולק משם. האב רואה את השינוי בבנו ומנסה להיות סלחן כלפיו, אך מתחיל לפחד ממעשה ההחייאה שעשה, אולי הוא הפר את רצון הבורא. בעת ישיבה על האסלה הוא נרתע כאשר הוא חוזה בדמיונו בקרוקודיל הבוקע מתוך האסלה ונוזף בו על שהתערב במעשה הבורא.
אהרון חיים נוסע בטרמפים לתל אביב שם נכנס לבית זונות אך הזונה מבחינה בהתנהגותו המשונה ומסרבת לקבל אותו.
האב והאם אובדי עצות ורק אחיו הקטן יענקי עוד מנסה להתחבר אליו. לבסוף נוסע חיים אהרון בטרמפ עם נהגת צעירה (שני בן חיים) שמוצאת חן בעיניו. הוא יורד מהרכב, הולך בתור ערפל כבד ומדמיין את הנהגת שוכבת ללא רוח חיים והוא מלטף את אבריה הצנועים.
הוא ממשיך ללכת ונפגע על ידי רכב. בשארית כוחותיו הוא מגיע לביתו ונשכב על המיטה. האם רוצה להזמין אמבולנס אבל האב לא מרשה. חיים אהרון מודה לו ונפטר מהעולם הזה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| אהרון טרייטל | חיים אהרון |  |
| ח'ליפה נאטור | אבא של חיים אהרון |  |
| ריקי בליך | אמא של חיים אהרון |  |
| גור שטיינברג | יענקי | אח של חיים אהרון |
| שני בן חיים | נהגת צעירה |  |
פרסים

שי גולדמן זכה בפרס אופיר לצילום הטוב ביותר ואמיר ירון היה מוועמד לפרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 2016.
הסרט זכה בארבעה פרסים בפסטיבל הקולנוע ירושלים 2015 (סרט, שחקן - ח'ליפה נאטור, תסריט - אבישי סיון, צילום - שי גולדמן)
פסטיבל לוקרנו 2015, (זוכה פרס מיוחד של חבר השופטים, פרס דון קישוט וציון לשבח על צילום - שי גולדמן), פסטיבל ויאדוליד 2015,(זוכה פרס הצילום - שי גולדמן), פסטיבל פנטספואה לקולנוע פנטסטי בפורטו אלגרה 2016 (זוכה פרס השחקן - אהרון טרייטל)
פסטיבל סינגפור 2015 (זוכה ציון לשבח), פסטיבל טרנסילבניה 2016, (זוכה פרס הבימוי - אבישי סיון), השתתף בפסטיבל שיקגו 2015, ארצות הברית, פסטיבל סטוקהולם 2015,
שוודיה, פסטיבל טליורייד (קולורדו) ועוד.
המאהב (סרט קולנוע ישראלי)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  מבוסס על הספר "המאהב" מאת אברהם ב. יהושע
 בימוי:  מיכל בת-אדם
 הופק בידי:  מנחם גולן יורם גלובוס איציק קול
 תסריט:  מיכל בת-אדם צביקה קרצנר
 שחקנים ראשיים:  מיכל בת-אדם יהורם גאון אביגיל אריאלי רוברטו פולק
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  1986
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  עברית ומעט אנגלית, ספרדית וערבית
 סוגה:  רומן
 מקום התרחשות:  ירושלים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המאהב הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1986, המבוסס על הספר "המאהב" מאת אברהם ב. יהושע. את הסרט ביימה מיכל בת-אדם, שגם כיכבה בו לצד יהורם גאון וגם כתבה את התסריט יחד עם צביקה קרצנר. הפיקו מנחם גולן ויורם גלובוס, כשהמפיק בפועל היה איציק קול.