stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיארי פאמיו פאמיו
ביוגרפיה

קיריקו טקמורה נולדה בטוקיו. לאחר תחילת הקריירה היא לקחה לעצמה שם במה קיארי פאמיו פאמיו.
בשנת 2009 היא התחילה לעבוד כדוגמנית. בהמשך היא התחילה לשיר תחת שם במה הנוכחי. ביולי 2011 יצאה סינגל ראשון PonPonPon. הוא זכה להצלחה ונכלל ברשימת Billboard היפנית.
האלבום הראשון Pamyu Pamyu Revolution יצאה במאי 2012. לפי איגוד תעשיית ההקלטות היפני הוא קיבל מעמד של תקליט זהב. בעקבות ההצלחה היא החליטה לערוך סבב הופעות בארצות הברית, אירופה וארצות אסיה.
סינגל Fashion Monster שיצאה בשנת 2012 טיפס לראש מצעדי הפזמונים ביפן.
אלבום Nanda Collection משנת 2013 נמכר ביותר מ-250 אלף העתקים וקיבל מעמד של תקליט פלטינה. בהמשך היא הוציאה אלבומים נוספים.
בשנת 2015 היא הוציאה אלבום KPP Best שכלל שירים מאלבומים קודמים ושירים שהוצאו בעבר כסינגלים דוגמת Crazy Party Night (Pumpkin no Gyakushū).
כזמרת קיארי פאמיו פאמיו זכתה במספר פרסים ביפן.
במקביל לקריירה כזמרת, קיארי פאמיו פאמיו הצטלמה במספר תוכניות טלוויזיה וסדרות טלוויזיה.
דיסקוגרפיה > אלבומי סטודיו

Pamyu Pamyu Revolution‏ (2012)
Nanda Collection‏ (2013)
Pika Pika Fantajin‏ (2014)
Japamyu‏ (2018)
Candy Racer‏ (2021)
צבי הרר

צבי הרר (13 בינואר 1920 – 21 בינואר 1991) היה ראש מועצת קריית אתא הרביעי בשנים 1958–1965 וראש עיריית קריית אתא הראשון בשנים 1969–1978.
ביוגרפיה

צבי הרר נולד ב-1920 בעיירה קטנה בהרי הקרפטים בהונגריה ובשלב כלשהו המשפחה עברה לרומניה, שם היה חבר בתנועת הנוער הציונית. במלחמת העולם השנייה גורש לאוקראינה והיה          במחנה ריכוז וב-1944 הצטרף לצבא האדום ולחם בנאצים. כשחזר לרומניה לאחר המלחמה התחתן בשנת 1947 עם הני ועלה על אחת משתי אוניות מעפילים שהיו אמורות להגיע לארץ ישראל אך  נתפסה האונייה על ידי הבריטים ומעפילי שתי האוניות גורשו למחנה מעצר בקפריסין, שם התמנה למזכיר המחנה וליו"ר מפא"י במחנות. ב-1949 עלה לישראל ושוכן עם אשתו בשכונת בת גלים בחיפה. לאחר מכן התחיל לעבוד במחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית ובארגון עולים להתיישבות. אחרי שעזב את הסוכנות היהודית עבד במשרד הביטחון עד שנקרא על ידי שר השיכון דאז, גיורא יוספטל להיות מעורב בארגון הרשות המקומית כפר אתא שנקלעה לקשיים.  ב-1958 כיהן כראש המועצה עד 1965.
ב-1969 נבחר לראש עריית קריית אתא עד שנת 1978 מטעם המערך (הראשון והשני). הרר לא התמודד על ראשות העיר בשנת 1978, אך הוא לא פרש מפעילות ציבורית והמשיך להיות מעורב מאוד בבנק אוצר השלטון המקומי, בוועד המקומי למען השוטר ובאגודת הידידים של בית החולים בני ציון בחיפה.
צבי הרר נפטר ב-21 בינואר 1991, י"ח שבט, תשנ"ב בגיל 71 ועל שמו רחוב בקריית אתא.
קולימטור

קולימטור המיועד לטלסקופים. קולימטור זה יורה קרן לייזר, והכיוונון מתבצע על ידי הבאת הקרן החוזרת לנקודת המוצא.
קולימטור (בעברית: מַקְבֵּל) הוא מכשיר אופטי המנתב או מסנן קרניים כך שינועו במקביל האחת לשנייה. מכשירים אלו מכילים על פי רוב, מראה בלתי מישורית או עדשה ומקור אור במוקדם של אלו.
ניתן להיעזר במכשיר זה כדי לכייל מכשירים אופטיים אחרים, למצוא את הציר האופטי הראשי, המוקד, או כדי לתאם בין חלקים שונים של מערכת אופטית מורכבת, כמו מיקרוסקופ.
לעיתים קרובות במוקד הקולימטור נמצאת מטרת רזולוציה ומאחוריה מקור האור, כך מכשיר אופטי המכוון לקולימטור מציג תמונה של מטרת הרזולוציה, התמונה הזו מאפשרת למצוא את ההפרדה של המכשיר הנבדק ועיוותים אופטיים הקיימים במכשיר.
שימוש נוסף למכשיר הוא ביישומים המערבים קרני גמא, קרני רנטגן, או נייטרון מהיר. יישומים אלו (למשל ברפואה) דורשים לעיתים שימוש בקרניים בכיוון מסוים והקולימטור בורר קרניים אלו מתוך האלומה.
קבוצת נגב

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 משרד ראשי:  ראשון לציון
 בעלות:  קרן ויולה ויריב לרנר
 מוצרים עיקריים:  ריצוף וחיפוי, קרמיקה, כיורים, ברזים, כלים סניטריים, מקלחונים, פרקטים, ארונות אמבטיה.
 יו"ר:  יריב לרנר
  
 https://www.negev-new.co.il/
 
קבוצת נגב (ידועה גם בשם "נגב קרמיקה") היא רשת ישראלית לעיצוב הבית בבעלות קרן ויולה ויריב לרנר, העוסקת ביבוא ומכירה של אריחי גרניט פורצלן ובמכירת כלים סניטריים וברזים. יו"ר הרשת הוא יריב לרנר. בקבוצת נגב מועסקים מעל 400 עובדים, בסניפים ברחבי הארץ מחיפה ועד אילת וכן במרכז הלוגיסטי ובמשרדי ההנהלה של החברה בראשון לציון.
היסטוריה

נגב קרמיקה הוקמה בשנת 1969 על ידי משפחת פקר (בעלי פקר פלדה) כמפעל לייצור אריחי קרמיקה בעיר ירוחם. בשנת 1987 הפכה נגב קרמיקה לחברה ציבורית. בשנת 1990 נכנסה החברה לשוק הקמעונאות כשפתחה ברמת גן חנות ראשונה הפונה ללקוחות פרטיים. החברה זכתה בפרס קפלן לתעשייה על התייעלות והעלאת פריון העבודה.
בשנת 1993 נכנסה חברת אפריקה ישראל כשותפה בקבוצת פקר פלדה, ובשנת 2006 רכשה את חלקה של משפחת פקר בקבוצה, ובכך הפכה לבעלת השליטה בנגב קרמיקה. בשנת 2012 השלימה אפריקה ישראל את רכישת השליטה בנגב קרמיקה, לאחר שקנתה את המניות של חברות הביטוח מנורה והראל ומניות של מחזיקים פרטיים, ובכך הביאה למחיקת החברה מהבורסה ולהפסקת היותה חברה מדווחת.
בשנת 2000, בעקבות שינויים בשוק, הוחלט להסב את המפעל מייצור אריחי קרמיקה לייצור אריחי גרניט פורצלן. בשנת 2010 רכשה נגב מספר רשתות קמעונאיות והפכה ל"קבוצת נגב". בין הרשתות שנרכשו: רשת ויה ארקדיה, סופר קרמיק, אלגל וכן אורגל, יבואנית מוצרי חברת Grohe הגרמנית. מותג NOVO של החברה הושק בשנת 2000 והיה מיוצר במפעל נגב בירוחם, ובתוכו אריחי ריצוף, חיפוי קירות, כיורים ואמבטיות. כיום, מותג הבית נובו מיוצר באירופה.
בין השנים 2011–2014 ביצעה החברה עבירות רישום כוזב במסמכי תאגיד ועבירות דיווח לפי חוק ניירות ערך. החברה פיטרה את האחראים לכך ושכרה בודקים חיצוניים לחקירת האירועים. במרץ 2015 פוטר המנכ"ל אבי מוטולה, לאחר חוסר שביעות רצון של החברה ושל המנכ"ל. בהמשך פוטרו שלושה בכירים נוספים בחברה.
בשנת 2013 החלה החברה בהקמת מפעל חדש בירוחם שיעשה שימוש בטכנולוגיות ייצור מתקדמות. ביוני 2015 עובדי המפעל התאגדו תחת ההסתדרות וביולי 2016 נחתם הסכם קיבוצי. באפריל 2017, קרן ויולה וקבוצת משקיעים בהובלת איש העסקים יריב לרנר חתמו על הסכם לרכישת נגב. באוקטובר 2017 הודיעה הקבוצה על סגירת המפעל בירוחם ופיטורי עובדיו, ההסתדרות ביקשה צו מניעה נגד הפיטורין.
סביבתנות

נגב קרמיקה נמנית ברשימת החברים המייסדים של "המועצה הישראלית לבנייה ירוקה". בתוך כך, השקיעה החברה בהפיכת מפעל ייצור הקרמיקה שלה בירוחם למפעל ירוק, שלא עושה שימוש בחומרים רעילים וממחזר כ-95% מחומרי הגלם שלו ומתוצרי הלוואי של תהליכי הייצור. בינואר 2014 העניק מכון התקנים הישראלי היתר לסמן את מוצרי Novo בתו ירוק, המעיד על ייצור אקולוגי. כמו כן, ב-2011 החלה החברה לייצר אריחים מסדרת נובו, שייצורם חוסך באנרגיה ובחומרי גלם. המפעל החדש של נגב קרמיקה בירוחם תוכנן ונבנה כך שיוכל לפעול כולו על גז טבעי (במקום גז בישול), מה שאמור לחסוך כ-50% מהוצאות המפעל על אנרגיה וכן למזער את הנזק לסביבה. כיום נגב קרמיקה אינה עוסקת ביצור אלא ביבוא ומסחר.
עסקאות בינלאומיות

החברה חתמה על מספר עסקאות לאספקת אריחים לחיפוי וריצוף במוסדות שונים בחו"ל, ובהם:
רשת חנויות הנוחות TEXACO הפועלת בהולנד ובבלגיה.
מתחם בית החולים החדש במאלבו בירת גינאה הכולל בית מלון ומגורי עובדים.
אספקת גרניט פורצלן ושיש טבעי לפרויקט היוקרה "אולימפיק רזידנס" בלימסול, קפריסין
אספקת אריחים ואביזרים משלימים לבניית מתחם וילות יוקרתי באנגולה. שווי העסקה 2 מיליון ש"ח.
אריחי הפורצלן של נגב קרמיקה שולבו בקניון אפריקה ישראל במוסקבה, באצטדיון הלאומי של רומניה, ברשת מלונות ראדיסון ועוד. במאי 2012 הודיעה החברה כי חתמה עם ענקית הפצת האריחים הקנדית "אולימפייה טייל" על הסכם להפצת אריחי NOVO של נגב בצפון אמריקה. במסגרת ההסכם צפויה נגב לייצר עבור אולימפיה מיליוני אריחים במשך חמש שנים.
הערות שוליים

↑  שהם לוי, בעלי המניות של נגב קרמיקה נענו להצעת הרכש של אפריקה תעשיות, באתר כלכליסט, 30 בינואר 2012
↑  שניר הנדלר, בלעדי ל"כלכליסט" - ניסיון שני: אפריקה תעשיות תגיש הצעת רכש למניות נגב, באתר כלכליסט, 15 בינואר 2012
↑  גיא קצוביץ', ‏אפריקה תעשיות בהצעת רכש למחיקת נגב מהמסחר בת"א, באתר גלובס, 15 בינואר 2012
↑  הבורסה לניירות ערך, מערכת מאיה
↑  ואדים סבידרסקי, גלגל הצלה לקבוצת חגי: נגב תרכוש את ויה ארקדיה בכ-50 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2010
↑  שהם לוי, נגב רוכשת את אורגל לפי שווי של 37.4 מיליון שקל, באתר ynet, 5 בספטמבר 2010
↑  קנס בסך 100,000 ש"ח נגזר על חברות מקבוצת נגב קרמיקה, באתר GOV.IL
↑  אביב לוי, ‏אפריקה תעשיות: חשד שמנכ"ל נגב המפוטר מעל במיליוני שקלים, באתר גלובס, 30 באפריל 2015
↑  עומרי כהן, ‏פרשת אפריקה תעשיות: שלושה בכירים נוספים יפוטרו מנגב, באתר גלובס, 19 במאי 2015
↑  נחתם הסכם קיבוצי ראשון בנגב קרמיקה, באתר ההסתדרות החדשה
↑   אורי תומר, מיכאל רוכוורגר, אפריקה תעשיות מוכרת את נגב קרמיקה - עם תספורת ענקית לבנקים, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2017
↑   אורה קורן, מפעל נגב קרמיקה בירוחם ייסגר ועובדיו יפוטרו; ההסתדרות ביקשה צו מניעה, באתר TheMarker‏, 13 באוקטובר 2017
↑  המועצה הישראלית לבניה ירוקה
↑  נגב נגב, אודות
↑  שירה חורש, ‏מירוחם לאירופה - נגב קרמיקה זכתה במכרז בהיקף של כ-10 מיליון שקל, באתר גלובס, 26 בינואר 2009
1 2 3 4  נגב חתמה על עסקאות יצוא לאירופה ולאפריקה בהיקף כולל של 18 מיליון ש"ח, טלנירי, 19 באוקטובר 2010
↑  טל ליטמן, נגב קרמיקה על סף חתימת עסקה בגובה 50 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 14 במרץ 2012
פראני וזואי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'רום דייוויד סלינג'ר 
 שפת המקור:  אנגלית אמריקאית 
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1961 
 סדרה
 ספר קודם:  Nine Stories 
 הספר הבא:  Raise High the Roof Beam, Carpenters and Seymour: An Introduction 
 
עטיפת התרגום הראשון לעברית, הוצאת כנרת (1988), בתרגום נירה צפריר.
עטיפת התרגום השני לעברית, הוצאת כתר (2011), בתרגום ניר רצ'קובסקי.
פראני וזואי (באנגלית: Franny and Zooey) הוא ספר מאת ג'יי די סלינג'ר, המכיל את הסיפור הקצר פראני ואת הנובלה זואי. שני הסיפורים פורסמו יחד כספר בשנת 1961, לאחר שהופיעו במקור במגזין "הניו יורקר" בשנים 1955 ו-1957 בהתאמה. הספר מתמקד באחות ואח, פראני וזואי, שני הילדים הצעירים במשפחת גלאס, שבעלילותיהם התמקד סלינג'ר רבות בספריו.
עלילת פראני מספרת את סיפורה של פראני גלאס, אחותו של זואי, סטודנטית לתואר ראשון בקולג' לאמנויות קטן וליברלי. הסיפור מתרחש בקולג' עירוני עלום שם במהלך סוף שבוע שבו פראני מבקרת את החבר שלה ליין. פראני מתפכחת מאשליה לנוכח האנוכיות וחוסר האותנטיות שהיא רואה סביבה, ומתכננת לברוח מכך באמצעים רוחניים.
עלילת הנובלה זואי מתרחשת זמן קצר לאחר עלילת פראני, בדירתה של משפחת גלאס באפר איסט סייד בניו יורק. בזמן שאחותו הצעירה של זואי השחקן חווה התמוטטות רוחנית וקיומית בסלון הוריהם במנהטן, ­­אירוע שמותיר את אמם בֶּסִי מודאגת מאוד, זואי בא לעזרת פראני ומציע לה את מה שנתפס בעיניה כאהבת אח, הבנה ועצות חוכמה.
תקציר העלילה > פראני

הסיפור הקצר מתאר את פגישת סוף השבוע של פראני עם החבר שלה, ליין קוטֶל, בקולג' שבו הוא לומד. ליין לוקח אותה למסעדה אופנתית, שם במהרה פראני מתרגזת כשנראה שהוא מעוניין רק לשוחח על הפרטים הקטנוניים של תסכוליו מהאקדמיה. פראני מפקפקת בחשיבות של חינוך אקדמי ובערכם של חבריו של ליין. היא לא אוכלת דבר, חשה חולשה ובהדרגה נהיה לה קשה יותר ויותר לשוחח עם ליין. לבסוף היא הולכת לשירותים, ושם, לאחר שהיא לוחשת תפילה בבכי, היא נרגעת.
היא חוזרת לשולחן, וליין מתחקר אותה בנוגע לספר הקטן שהיא נושאת איתה. היא מסבירה לו שהספר נקרא "דרכו של עולה-רגל" (The Way of a Pilgrim) וכי הוא מתאר את סיפורו של נווד רוסי שלומד את הכוח שב"להתפלל בלי להפסיק". "תפילת האדון" כרוכה בהפנמה של התפילה "אלוהי ישו הנוצרי, אנא רחם עליי" עד לנקודה שבה, באופן הדומה לאמירת קואן, התפילה נהיית בלתי מודעת, כמעט כמו פעימת לב. ליין פחות מתעניין בסיפור ויותר מוטרד בשאלה אם יגיעו בזמן למסיבה ולמשחק הפוטבול, אולם כשפראני מתעלפת, הוא משגיח עליה ודוחה את פעילויות סוף השבוע שלהם. לאחר שהיא מתעוררת, ליין הולך להזמין מונית שתיקח אותה לאכסניה שבה היא שוהה, ומשאיר את פראני לבדה – בעודה מתרגלת איך להתפלל בלי להפסיק.
תקציר העלילה > זואי

זואי יושב באמבטיה שבבית משפחתו וקורא מכתב בן ארבע שנים מאת אחיו באדי. במכתב, באדי מדבר על ההתאבדות של אחיהם הבכור סימור, כמה שנים קודם לכן, ומעודד את זואי לדבוק בקריירת משחק אם הוא חפץ בכך. אמו של זואי, בסי, נכנסת לחדר האמבטיה, והשניים מנהלים שיחה ארוכה המתמקדת בדאגתה של בסי לאחותו פראני, שנמצאת במצב של התמוטטות רגשית ומסרבת לאכול. במהלך השיחה זואי גם מתווכח וגם מתלוצץ עם אמו, ושוב ושוב מבקש ממנה לעזוב את החדר. בסי סובלת את התנהגותו של זואי, ובפשטות מצהירה שהוא הולך ונהיה יותר ויותר דומה לאחיו באדי, ותוהה מה קרה לילדיה, שהיו פעם כה "מתוקים ואהובים".
אחרי שבסי יוצאת מהחדר, זואי מתלבש והולך לסלון, שם הוא מוצא את פראני על הספה עם החתול שלהם בלומברג, ומתחיל לדבר איתה. אחרי שהוא מעצבן את פראני בכך שהוא מתחקר אותה לגבי המניעים שלה לדקלם את "תפילת האדון" ומאשים אותה באנוכיות, זואי נמלט לחדר הישן של סימור ובאדי, וקורא את מה שכתוב על הדלת מבפנים, המכוסה בציטוטים פילוסופיים. אחרי מחשבה מעמיקה, זואי מטלפן לפראני ומתחזה לבאדי. לבסוף פראני חושפת אותו, אבל היא ממשיכה לשוחח עם זואי. זואי משתף אותה בדברי חוכמה שסימור פעם אמר לו, ולפיהם האדם צריך לחיות עם מקסימום אופטימיות ואהבה מפני שגם אם אף אחד אחר לא שם לב, ישו רואה. אחרי שזואי מנתק, פראני נשכבת במיטת הוריהם ומחייכת לתקרה.
תמות עיקריות

הספר משקף את התעניינותו של סלינג'ר בפילוסופיה של דתות המזרח שבהן זן בודהיזם, אסכולת האדווייטה ודאנטה בהינדואיזם, וכן הנצרות האורתודוקסית הרוחנית, בעיקר בחלק הקצר בפרק השני שכולל ציטוטים מטקסטים רוחניים. יש דיון בשאלה אם הספר הוא "סיפור על-טבעי" או "סיפור אהבה" בפתיחת החלק השני, כפי שמתלבט המספר, באדי גלאס (שמכריע לטובת האפשרות השנייה). ג'רלד רוזן, בספרו הקצר מ-1977, "זן בכתביו של ג'יי. די. סלינג'ר", מציין כי הספר "פראני וזואי" יכול להתפרש כסיפור זן מודרני, עם התפתחות של הדמות הראשית פראני במהלך עלילת הסיפור הקצר והנובלה, ממצב של בורות להארה תבונתית עמוקה. במאמר של ג'ניפר דן היא מציינת כי "השוני בין פני שטח עמוסים בבהירות לעומת ריקנות פנימית" שאפשר למצוא ב"פראני וזואי" יכול להיקרא כמטאפורה לחברה מודרנית. קארל בוד, בעיתון אוניברסיטת וויסקונסין, משער כי סלינג'ר, בעת שכתב בספרו זה "המזויף והאמיתי ראויים באותה מידה לאהבתנו", ראה בכך תשובה לכמה מהבעיות הרגשיות שלו עצמו.
פרסום מקורי

הסיפורים "פראני" ו"זואי" פורסמו בנפרד במגזין "הניו יורקר". "פראני" הופיע בעיתון בינואר 1955, ו"זואי" במאי 1957. סלינג'ר פרסם את שני הסיפורים יחד כספר ביולי 1961, בהוצאת "ליטל, בראון אנד קומפני", והקדיש את הספר לעורך "הניו יורקר", ויליאם שון.
בעת הפרסום המקורי של הסיפור, רווחה הסברה - השגויה - שפראני בהריון (כך האמינו גם עורכי "הניו יורקר"), ובשל כך סלינג'ר ערך תחילה את הסיפור אולם לאחר מכן הוא נמלך בדעתו, והיה קרוע בין היותו מוטרד מהרושם שיקבלו הקוראים, שאולי יקראו את הסיפור מעיניה של פראני ההריונית מצד אחד, וחוסר רצונו להעביר מסרים חד-משמעיים מצד שני. בסוף הוא עשה רק שינוי אחד - הוסיף את משפטו של ליין קוטלי: "עשית רווח זמן גדול מדי בין המשקאות. אם לנסח את זה בפשטות" ("פראני וזואי" תרגום ראשון, נירה צפריר, עמ' 33), בתקווה שזה יתקשר למין ולא למחזור האישה. על פי וורן פרנץ', שחוקר את כתבי סלינג'ר, השינוי היה בלתי מספק.
קבלה בקרב ציבור הקוראים

הספר היה פופולרי מאוד בקרב ציבור הקוראים בעת פרסומו ושהה 26 שבועות בראש רשימת רבי המכר של ה"ניו יורק טיימס" בשנים 1962-1961, אולם מבקרי הספרות נתנו לספר ביקורות מעורבות. ג'ון אפדייק טען שעבודתו של סלינג'ר מספקת ואף למעלה מכך. הוא שיבח את אפיון הדמויות אצל סלינג'ר, ואמר כי הן "מתמזגות יחד בתיאום מושלם, מוארות בשילוב בלתי אפשרי של יופי אישי ואינטליגנציה". אולם היו שחשבו כי סלינג'ר בייש את עצמו בפרסום סיפוריו אלה. ג'נט מלקולם ציטטה את מקסוול גייסמר, שכינה את הספר "רע להחריד", וג'ורג' סטיינר קרא לו "פיסת נהנתנות חסרת צורה".
בשנת 2011, ביקר הסופר ג'יי מקינרני את יצירתם של "בני משפחת גלאס המרוכזים בעצמם", אולם אמר גם כי הספר מראה את "התפתחות אמונותיו" של סלינג'ר.
עיבוד ומורשת

הסרט האיראני "פארי" (1995) הוא עיבוד לא רשמי לספר וכן לסיפור יום מושלם לדגי בננה.
הדמויות בספר שימשו השראה רבה לתכונת "ילדי הפלא" שהוצגו בסרטו של וס אנדרסון משנת 2001 משפחת טננבאום.
תרגום לעברית

בשנת 1988 יצא לאור התרגום הראשון לעברית בהוצאת כנרת, בתרגומה של נירה צפריר.
תרגום מחודש לעברית יצא בשנת 2011 בהוצאת כתר, בתרגומו של ניר רצ'קובסקי.
שם הספר בשני התרגומים זהה מלבד שינוי מזערי אך משמעותי שנעשה בתרגום המחודש: בתרגום הראשון בכריכת הספר מופיע השם זוּאי – כשהאות וי"ו מנוקדת בשורוק. בתרגום המחודש על הכריכה מנוקד השם בחולם: זוֹאי. דיונים רבים התקיימו בנוגע לשאלה כיצד יש לבטא את השם זואי, שכן במקור כתב סלינג'ר Zooey.
הערות שוליים

↑  N.K. Elizabeth, Salinger and the Hindu View of Life, Indian Journal of American Studies, 1987. American Studies Research Centre
↑  Dunn, Jennifer (2006), "Literary Contexts in Novels: J. D. Salinger's "Franny and Zooey", Understanding Literature -- Literary Contexts in Novels. Great Neck Publishing. Retrieved March 13, 2012.
↑  , Bode, Carl (Winter 1962). "Book Reviews". Wisconsin Studies in Contemporary Literature. University of Wisconsin Press. 3 (1): 65–71. doi:10.2307/1207381. JSTOR 1207381
↑  http://salingerincontext.org/j-d-salinger-by-warren-french/
↑  , Kenneth; Slawenski (2011). JD Salinger: A Life. Random House. pp. 258–259. ISBN 1-4000-6951-3.
↑  , Warren; French (1963). J. D. Salinger. New York:Twayne. p 139.
↑  , John Bear, The #1 New York Times Best Seller: intriguing facts about the 484 books that have been #1 New York Times bestsellers since the first list, 50 years ago, Berkeley:  Ten Speed Press, 1992, pp. 83
↑  , Updike, John. ""franny and Zooey" by J.D. Salinger". The New York Times. Retrieved 23 May 2013.
↑  , Malcolm, Janet (June 21, 2001). "Justice to J.D. Salinger". The New York Review of Books.
↑  , Mcinerney, Jay (February 2011). "J. D. Salinger's Love and Squalor". The New York Times Review of Books. Retrieved 16 May 2013.
↑  , Perkins, Claire (2012). American Smart Cinema. Edinburgh University Press. Page 89
↑  , Busis, Hillary (February 10, 2010). "Franny and Who-ey?". Slate. The Slate Group.
קולימבוזאורוס

| קולימבוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
יורה עליון 165–145 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: קריפטולידיים
סוג:: קולימבוזאורוס
מינים
 C. megadeirus  C. svalbardensis
שם מדעי
 Colymbosaurus ‏סיילי, 1874

קולימבוזאורוס (שם מדעי: Colymbosaurus; מילולית: "לטאה/זוחל צולל") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת הקריפטולידיים שהתקיים באירופה במשך היורה העליון לפני 165 עד 145 מיליון שנה. המאובנים שלו התגלו בדורסט, אנגליה ובאי סבאלברד שבנורווגיה, לרוב בשברי עצמות חלקיות של גולגולת ומספר חוליות צוואר והוא תואר בידי החוקר הבריטי הארי סיילי ב-1874. בעבר נחשב לבן הסוג פליוזאורוס בידי החוקר ריצ'רד אוון, אך רק לאחרונה הוחזר הסוג לאחר בדיקה של המבנה של עצמות הזרוע והירך. הסוג מכיל כיום 2 מינים: * C. megadeirus ו-C. svalbardensis.
זוחל זה היה קרוב לקימרוזאורוס מאותו אזור וכנראה דמה לו בצורתו הכללית וגודלו. היה לו צוואר ארוך מאוד בעל 42 חוליות חזקות ולסת ארוכה עם שיניים דקות וחדות שנועדו ללכוד ביניהם דגים ושאר יצורי ים. היו לו סנפירים רחבים איתם שייט במים בצורה דומה לריחוף. ככל הנראה הוא בלע גם אבנים קטנות ששימשו כגסטרוליתים.
צ'רנו מורה וארנה

ארמון הספורט של וארנה
צ'רנו מורה פורט וארנה (בולגרית: Черно море Порт Варна), היא קבוצת כדורסל בולגרית מהעיר וארנה, המתמודדת  בליגת העל הבולגרית.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1947, וזכתה 3 פעמים באליפות בולגריה. 3 פעמים זכתה בגביע הבולגרי. בין ההשתתפות  הבינלאומית שלהם: בגביע קוראץ' בשנים 1993, 1997, 1998, 2001. ובגביע ספורטה בשנים 1999, 2000. בשנת 2001 הקבוצה הייתה אמורה לשחק מול אפולון לימסול במוקדמות גביע קוראץ', אך ויתרה על השתתפות מסיבות כלכליות. בעונת 2013/14 הפסידה בגמר הגביע לקבוצת לבסקי סופיה 100-97.
בעונת 2008/09 ובעונת 2009/10 (פיינל פור) השתתפה הקבוצה בליגה הבלקנית.
תארים והישגים

הליגה הבולגרית :
אליפות (3): 1985, 1998, 1999
מקום שני:  2006, 2009
חצי גמר: 2002, 2007, 2012, 2014
הגביע הבולגרי :
זכייה (4): 1998, 1999, 2000, 2015
גמר: 2001, 2006, 2008, 2014
חצי גמר: 2005, 2010, 2012
הליגה הבלקנית :
חצי גמר: 2010
ציפור גן עדן (קבוצת כוכבים)

| ציפור גן עדן Apus |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים ציפור גן עדן
 סמליות:  ציפור גן עדן
 עלייה ישרה:  16 שעות
 נטייה:  °‏75-
 שטח נראה:  206 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־67
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  0
 הכוכב הבהיר ביותר:  α בציפור גן עדן
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  3.8
 מטר מטאורים:  אין
 מערכות כוכבים גובלות:  אוקטנט  זבוב  זיקית  טווס  מזבח  מחוגה  משולש דרומי
 הערות:  לא ניתנת לצפייה מישראל
 נראית בין קוי הרוחב °‏5 ו־°‏−90 מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש יולי
ציפור גן עדן היא קבוצת כוכבים קטנה באזור הקוטב השמימי הדרומי, שהוגדרה סביב 1595 על ידי שני הנווטים ההולנדים פיטר קייזר ופרדריק דה-הוטמן, והופיעה לראשונה באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר ב-1603. עוד קודם לכן, בשנת 1598 הקבוצה הופיעה במפת כוכבים תחת השם "Apis Indica" - בלטינית "דבורה הודית", ככל הנראה בעקבות שגיאה מהאיות המקורי "Avis Indica" שפרושו בלטינית "ציפור הודית". באטלס של יוהאן באייר שונה השם ל-"Apus" ועל מנת למנוע בלבול שונה מאוחר יותר שם הקבוצה זבוב מ-"Apis" ("דבורה" בלטינית) ל-"Musca" ("זבוב" בלטינית). הקבוצה מכילה כוכבים עמומים בלבד שהבהיר מביניהם הוא עם דרגת בהירות נראית 3.8. בשל הגדרתה במאה ה-16 אין לקבוצה זו סיפורים או אגדות הקשורים בה.
כוכבי הקבוצה

α בציפור גן עדן הוא ענק כתום במרחק של כ-410 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.8. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
β בציפור גן עדן הוא ענק כתום במרחק של כ-160 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.2. זהו למעשה כוכב זוגי ובן הזוג הוא עמום מאוד עם בהירות מדרגה 12.
γ בציפור גן עדן הוא ענק צהוב במרחק של כ-160 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.7.
δ בציפור גן עדן הוא כוכב כפול המורכב מענק אדום, שבהירותו משתנה בין דרגות 4.7 ו-4.9 באופן לא סדיר, ומענק כתום עם בהירות מדרגה 5.3. ניתן להבחין בזוג הכוכבים בעזרת משקפת. הכוכבים נמצאים במרחק בין 660 ל-770 שנות אור ולא ברור האם מדובר בכוכב זוגי או בשני כוכבים שאינם קשורים זה לזה.
צעצוע של סיפור: ההסתבכות

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אנגוס מקליין
 הופק בידי:  גאלין סאסמן
 תסריט:  אנגוס מקליין
 שחקנים ראשיים:  טום הנקס (שריף וודי) טים אלן (באז שנות-אור) ג'ואן קיוזאק (ג'סי) 
 מדבבים:  טום הנקס טים אלן ג'ואן קיוזאק קארל ות'רס
 מדבבים בעברית:  דרור קרן אלון נוימן נועה גורן עודד מנסטר
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פיקסאר Walt Disney Pictures
 חברה מפיצה:  חברת וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 באוקטובר 2013 ישראל 2014
 משך הקרנה:  21 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיית אימה 
 פרסים:  פרס אנני 
 סרט קודם:  צעצוע של סיפור 3
 סרטים בסדרה:  צעצוע של סיפור
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
צעצוע של סיפור: ההסתבכות (באנגלית: !Toy Story of Terror, בתרגום חופשי: "צעצוע של סיפור האימה") הוא סרט טלוויזיה קצר שהופק על ידי פיקסאר והופץ על ידי חברת וולט דיסני. הסרט מתרחש לאחר אירועי צעצוע של סיפור 3.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בליל כל הקדושים. בסרט, נוסעים חבורת הצעצועים במכונית ורואים סרט אימה. לפתע, המכונית מתקלקלת ובוני ואמה נאלצות לשכון במלון דרכים קטן באריזונה יחד עם הצעצועים, ובמלון הצעצועים נחטפו על ידי האיגואנה של מנהל המלון ורק ג'סי יכלה להציל אותם, בעזרתו של קומבט קארל היא הצליחה להציל את וודי ממכירה ולגרום לאמה של בוני לגלות את התוכנית האמיתית של מנהל המלון ולהחזיר את הצעצועים לבוני.
מדבבים ראשיים

טום הנקס / דרור קרן - שריף וודי
טים אלן / אלון נוימן - באז שנות-אור
ג'ואן קיוזאק / נועה גורן - ג'סי
קארל ות'רס / עודד מנסטר - קארל הקרבי וקארל הקרבי ג'וניור
סטפן טובולוסקי / דודו ניב - רון המלונאי
טימותי דלטון / אוהד שחר - מר קיפודי
וואלאס שון / ליאור זוהר - רקס
דון ריקלס / דב רייזר - מר ראש תפוד
קריסטן שאל / לורן סביר - טריקסי
קייט מקינון / עדי ארד - חתולת פז
לורי אלן / חגית דסברג - אמא של בוני
פיטר סון / שרון כהן - טרנזיטרון
אמילי האן / בר סביר - בוני
הפצה

הספיישל קיבל ביקורות גבוהות, עם ציון של 93% מתוך Rotten Tomatoes המבוססות על 15 ביקורות, וציון של 79% מתוך Metacritic המבוססות על 8 ביקורות.
הערות שוליים

↑  "Toy Story of Terror!". Rotten Tomatoes. נבדק ב-2014-05-16.
↑  "Toy Story of Terror - Season 1 Reviews". Metacritic. נבדק ב-2014-01-26.
קאיג'יאנגוזאורוס

| קאיג'יאנגוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
יורה תיכון, 165–161 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: קאיג'יאנגוזאורוס
מינים
 קאיג'יאנגוזאורוס ליני
שם מדעי
 Kaijiangosaurus

קאיג'יאנגוזאורוס (שם מדעי: Kaijiangosaurus; פירוש שמו הוא: "הלטאה מקאיג'יאנג") הוא סוג של דינוזאור טורף מתת-הסדרה תרופודה. הקאיג'יאנגוזאורוס חי באמצע תור היורה, לפני כ-165-161 מיליון שנה מזמננו. המאובנים שלו התגלו ב-1984 במחוז סצ'ואן שבסין ממאובנים שכללו עצמות חלקיות, בעיקר של חוליות צוואר וללא גולגולת. בהמשך נמצאו מאובנים נוספים שכנראה השתייכו לסוג זה.
הקאיג'יאנגוזאורוס היה אוכל בשר דו-רגלי שהיה קרובו של הגסוזאורוס והשתייך לקבוצת הטטנורים, ייתכן שקרוב מעט למגלוזאורים למרות שהשרידים מרמזים על דמיון גם לקרנוזאור. אורכו הממוצע הגיע ל-5 מטרים והוא היה בעל רגליים קצרות וראש דומה מעט לזה של מגלוזאורוס בעל שיניים מחודדות מאוד והיה בעל כפתיים נמוכות ורחבות. הוא נחשב לפרימיטיבי יחסית לקבוצתו ובעבר השתייך לצרטוזאורים הפרימיטיבים יותר.
קבוצת רגע

קבוצת רגע הייתה קבוצת אמנים ישראלים שפעלה במהלך שנות השמונים.
מטרתם הייתה יצירה של אמנות בעלת מטען תרבותי מקומי המקושר למזרח הקרוב ואמירה חברתית אשר תתריס כלפי הטעם המערבי והבורגני וכנגד האליטיזם. בעבודותיהם הייתה חזרה לציור עשיר מבחינה צבעונית, והיו בו אפיונים מזרחיים כמו ערבסקות. כמו כן עסקו בתכנים טעונים ומגויסים מבחינה פוליטית.
בין חברי הקבוצה נכללו האמנים אבישי אייל, אסד עזי, דוד וקשטיין, דוד ריב, יורם קופרמינץ, יצחק ליבנה, מיכל גולדמן וראובן זהבי. הקבוצה הפעילה גלריה בלתי מסחרית בשם זהה ברחוב עמק יזרעאל, בשכונת פלורנטין בתל אביב. אחר כך הגלריה עברה לרחוב הרצל.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.