stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגות הכדורסל הנמוכות בישראל
ליגה ב'

ליגה ב' בכדורסל היא ליגת הכדורסל החמישית בחשיבותה בישראל, הליגה משחקת את משחקיה באופן קבוע ביום ד' והיא מחולקת ל-11 ליגות משנה:
ב' צפון
ב' זבולון
ב' שומרון
ב' שרון
ב' פתח תקווה
ב' תל אביב
ב' דן
ב' מרכז
ב' ירושלים
ב' דרום
ב' נגב
בסיום כל עונה, קבוצה אחת עולה לליגה א' האזורית שלה.
ראו גם

נבחרת ישראל בכדורסל
כדורסל בישראל
סיריל רמפוזה

מטמלה סיריל רמפוזה (באנגלית ובזולו: Matamela Cyril Ramaphosa; נולד ב-17 בנובמבר 1952) הוא פוליטיקאי דרום אפריקאי המכהן כנשיא הקונגרס הלאומי האפריקאי מאז דצמבר 2017 ומ-15 בפברואר 2018 כנשיא דרום אפריקה. הוא נכנס לתפקידו עם התפטרותו של קודמו ג'ייקוב זומה בעקבות הסתבכויות פליליות. בעבר היה פעיל נגד מדיניות האפרטהייד, מנהיג איגודים מקצועיים ואיש עסקים. רמפוזה מכהן בנוסף כסגן נשיא דרום אפריקה מאז שנת 2014. לנשיאות הקונגרס הלאומי האפריקאי נבחר ב-18 בדצמבר 2017, לאחר שניצח את גרושתו של זומה, נקוסזנה דלמיני-זומה.
ביוגרפיה

רמפוזה נולד בסווטו, מקבץ של עיירות שחורים שהוקמו לאורך השנים בשולי העיר יוהנסבורג, דרום אפריקה. הוא השני מבין שלושת ילדיהם של ארמודט וסמואל רמפוזה. הוא נרשם ללימודים גבוהים באוניברסיטת לימפופו ב-1972 והיה מעורב בפוליטיקה עם הצטרפותו לארגון הסטודנטים של דרום אפריקה ולקונגרס השחורים. לאחר שסיים את לימודיו המשפטיים, הצטרף רמפוזה למועצת האיגודים המקצועיים של דרום אפריקה (CUSA) כיועץ במחלקה המשפטית. ב-1982, המועצה ביקשה מרמפוזה לייסד איחוד של עובדי המכרות בדרום אפריקה; איחוד חדש זה הושק באותה שנה ונקרא האיגוד הלאומי של עובדי המכרות בדרום אפריקה. הוא נעצר בלבווה על ידי האפריקאנרים באשמת ארגון או תכנון השתתפות בוועידה בנאמקגאלה, מה שנאסר על ידי הרשות השופטת המקומית.
באוגוסט 1982 החליטה מועצת האיגודים המקצועיים של דרום אפריקה למנות את רמפוזה למזכירה הראשון של האיגוד הלאומי של עובדי המכרות בדרום אפריקה. הוא ארגן את הכנס שהוביל את מערך הקונגרס של מועצת האיגודים המקצועיים. במרץ 1986 היה חלק ממשלחת מועצת האיגודים שפגשה את הקונגרס הלאומי האפריקאי בלוסקה, בירת זמביה.
כשנלסון מנדלה שוחרר ב-1990 עמד בראש הוועדה שקיבלה את פניו. ביוני 1991 נבחר למזכיר הכללי של הקונגרס הלאומי האפריקאי (ANC). לאחר בחירתו כמזכיר הכללי של הקונגרס הלאומי האפריקאי בשנה זו, נתמנה רמפוזה לראש צוות המשא ומתן של הקונגרס על סיום מדיניות האפרטהייד עם ממשלת המפלגה הלאומית. לאחר הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בדרום אפריקה שנערכו ב-1994, נבחר לפרלמנט של דרום אפריקה. הוא נבחר ליו"ר האספה החוקתית של הפרלמנט ב-24 במאי 1994 ושיחק תפקיד מרכזי בממשלת האחדות הלאומית.
לאחר שהפסיד לתאבו מבקי בבחירות לנשיאות דרום אפריקה, עזב את החיים הפוליטיים בינואר 1997 ועבר למגזר הפרטי, שם הפך למנהלה של "ניו אפריקה השקעות בע"מ". הוא הגיע למקום הראשון בבחירות 1997 לוועד הפועל הלאומי של הקונגרס הלאומי האפריקאי. ב-2001 נחקר במשטרת דרום אפריקה, יחד עם טוקיו סקסוויל ומתאיוס פוסה, שני אנשי עסקים ידועים אחרים, בחשד לקשירת קשר להדחת הנשיא המכהן מבקי. הוא הוכרז רשמית כמועמד לסגן נשיא דרום אפריקה ב-17 בדצמבר 2012 והתמודד בבחירות עם גיבוי חזק מתומכיו של הנשיא זומה. ב-18 בדצמבר 2012 נבחר לסגן נשיא הקונגרס הלאומי האפריקאי עם 3,018 קולות, בעוד מתאיוס פוסה זכה ל-470 קולות וטוקיו סקסוויל ל-463 קולות.
ב-14 בפברואר 2018 פנה ג'ייקוב זומה אל העם ואמר כי אף על פי שאינו מסכים עם החלטת הקונגרס הלאומי האפריקאי להדיחו, הוא מתפטר מהנשיאות. כתוצאה מכך, מתוקף תפקידו כסגן הנשיא, רמפוזה הפך אוטומטית לנשיא דרום אפריקה בפועל בהתאם לחוקת דרום אפריקה. יממה לאחר מכן, ב-15 בפברואר, נבחר על ידי הפרלמנט של דרום אפריקה לנשיא עד הבחירות לנשיאות שנערכו ב-8 במאי 2019. מפלגתו ניצחה בבחירות והוא הושבע לכהונה מלאה.
ב-2020 פעל ממשלתו של רמפוזה נגד מגפת הקורונה בדרום אפריקה, ובאוקטובר אותה שנה נכנס רמפוזה לבידוד עצמי לאחר שנחשף לחולה קורונה. בדצמבר 2021 אומת כחולה.
ביוני 2021 אישרה ממשלת דרום אפריקה לחברות פרטיות ליצר חשמל באופן פרטי ללא צורך ברישיון עד ל-100 מגה וואט (במקום מגבלת 1 מגה וואט שהייתה עד אז) בניסיון להתמודד עם משבר האנרגיה במדינה. בתקופתו התגבר משבר האנרגיה במדינה וגדלו מספר הפסקות החשמל, ובפברואר 2023 הוכרז על אסון לאומי בשל המשבר.
הערות שוליים

↑  מערכת ישראל היום, סיריל רמפוזה נבחר לנשיאות דרום אפריקה, באתר ישראל היום, 15 בפברואר 2018
↑  רויטרס, נשיא דרום אפריקה ג'ייקוב זומה נכנע לדרישת מפלגתו והתפטר על רקע פרשות שחיתות, באתר הארץ, 15 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, דרום אפריקה: הסגן ניצח את גרושת הנשיא ובדרכו לנשיאות, באתר ynet, 19 בדצמבר 2017
↑  ביוגרפיה, באתר www.africansuccess.org (באנגלית)
↑  רמפוזה נאסר, באתר דרום אפריקה אונליין, 26 בנובמבר 1984 (באנגלית)
↑  Winnie Mandela tops ANC election list, באתר דה טיימס, 21 בדצמבר 2007
↑  רייצ'ל סווארנס, נחקר קשר להדחת נשיא דרא"פ - מבקי, באתר הארץ, 27 באפריל 2001
↑  סוכנויות הידיעות‏, דרום אפריקה: מפלגת השלטון החליטה להדיח את הנשיא, באתר וואלה, 13 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, הבין את הרמז: נשיא דרום אפריקה התפטר, באתר ynet, 15 בפברואר 2018
↑  Ramaphosa now acting president after Zuma's resignation, באתר TimesLive‏, 15 בפברואר 2018
↑  ברקטון בוקר, South African President Ramaphosa And ANC Hold On To Power In National Elections, באתר NPR‏, 11 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Thuletho Zwane, Ramaphosa lifts generation threshold for companies without a licence to 100MW, City Press (באנגלית אמריקאית)
↑  דרום אפריקה הכריזה על מצב אסון בעקבות משבר האנרגיה, באתר כלכליסט, 11 בפברואר 2023
| נשיאי דרום אפריקה |
| --- | --- | --- |
| חוקת 1961 (תפקיד ייצוגי) | צ'ארלס רוברטס סווארט • תאופילוס אבנהעזר דונגס • ז'וזואה פרנסואה נודה • יאקובוס יוהנס פושה • יוהאנס דה קלרק • ניקולאס יוהאנס דידריקס • מרה פיליון • ג'ון פורסטר • מרה פיליון |  |
| חוקת 1983 (תפקיד ביצועי) | פיטר וילם בותה • כריס היוניס • פיטר וילם בותה • פרדריק וילם דה קלרק |  |
| חוקת 1996 (תפקיד ביצועי) | נלסון מנדלה • תאבו מבקי • קגאלמה מוטלנטה • ג'ייקוב זומה • סיריל רמפוזה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007423908905171  PLWABN: 9810599095605606  BIBSYS: 90774090  BnF: cb157837560 (data)  GND: 135695104  ISNI: 0000 0001 1461 7798  LCCN: n85261750  NKC: jo20211101285  NTA: 244650314  RERO: 02-A009013420  SUDOC: 069246742  VIAF: 43060849   WorldCat (עם VIAF): 43060849
ירון אדלשטיין

ירון אדלשטיין
ההצגה "החברים של ננה" (תיאטרון תמונע)
ההצגה "פפפפפפפ" (פסטיבל עכו)
ההצגה "היצור" (סמינר הקיבוצים \ צוותא)
ההצגה "הר" (תיאטרון היידלברג)
ההצגה "הערפד, הגנב, הזונה והירח" (בית צבי)
ההצגה "השחף" (סמינר הקיבוצים)
ההצגה "הנידפים" (תיאטרון נוצר)
ההצגה "רינגו" (הקאמרי)
ההצגה "מיקי מציל" (הקאמרי)
ההצגה "איכן שפועם ליבך" (תיאטרונטו, הבימה)
ירון אדלשטיין (נולד ב-13 באפריל 1979) הוא מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי.
הערות שוליים

↑  הפקת "החולד הקטן" באיטליה
↑  זוכי פרסי תיאטרון הילדים והנוער 2016, באתר הבמה, 4 בספטמבר 2016
↑  יעל שוב, הקאלט הגדול הבא: הקהל הצעיר יקבל במחזמר הזה את כל הזין, טיים אאוט תל אביב], 9 בספטמבר 2021
↑  מלגת התרגום, Maison Antoin Vitez
↑  "איכן שפועם ליבך": כל מה שצריך בשביל הצגה טובה הוא תסריט מפותל, שחקן מוכשר - וכיסא, מעריב אונליין, 21/05/2023
↑  "הפנטזיה על להציל את רבין היא בעצם על להציל את עצמנו" , כלכליסט, 17.01.24
↑  מרט פרחומובסקי, בריאיון עם ירון אדלשטיין על "החברים של ננה", בעיתון טיים אאוט תל אביב, 7 בספטמבר 2010
↑  מרב יודילוביץ', הזוכות בפסטיבל עכו: "פפפפפפפ" ו"ספר הפנים שלי", באתר ynet, 24 בספטמבר 2013
↑   ננו שבתאי, "רינגו": עולם שנשלט על ידי זרגים בעלי אגו הרסני, באתר הארץ, 6 ביוני 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011546294505171  VIAF: 15166233941296041264   WorldCat (עם VIAF): 15166233941296041264
מחנה הריכוז פצ'ורה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ממלכת רומניה 
 מחוז:  טרנסניסטריה 
 תאריכים
 תאריך הקמה:  1941 
 נתונים
 קואורדינטות:  48°51′16″N 28°43′08″E﻿ / ﻿48.854444°N 28.718889°E﻿ / 48.854444; 28.718889
 
פצ'ורה (או פצ'יורה, ברומנית: Pecera או Peciora; ברוסית: Печера או Печора; באנגלית: Pechora) היה מחנה ריכוז שהופעל על ידי השלטון הרומני הפשיסטי במהלך מלחמת העולם השנייה בטרנסניסטריה על חופו המערבי של נהר הבוג בכפר פצ'רה (אנ'), כיום באוקראינה במחוז טולצ'ין. בספר "בכפור הלוהט" הוגדר המחנה כנורא במחנות טרנסניסטריה. יותר מאשר שימש כמחנה ריכוז שימש מחנה זה גם להרעבה עד מוות של היהודים שגורשו אליו.
בזמן מלחמת העולם השנייה > הקמת המחנה והגירוש אל המחנה

מחנה הריכוז פצ'ורה הוקם בסתיו 1941 באזור הכיבוש הרומני בטרנסניסטריה ושימש בתחילה כמחנה ריכוז ליהודים המקומיים מאוקראינה שפונו ממקומות מגוריהם. כבר בנובמבר–דצמבר 1941 ובתחילת 1942 נשלחו לפצ'ורה כ-3,000 יהודים מהאזורים הסמוכים למחנה, ביניהם טולצ'ין, ברסלב, שפיקוב, טוסטיאנץ.
המפונים נמסרו לידי משמר המשטרה הרומני ששיכן אותם בשני מבנים רעועים שהיו שייכים בעבר למעון הקיצי של קצינים סובייטיים. כושר תכולתם היה 400 איש לכל היותר. המבנים הוקפו שלוש שורות תיל דוקרני. המגורשים אוכסנו בהם בצפיפות גדולה ובמצוקה חמורה ללא תנאים היגייניים.
למרות שלגיון הז'נדרמים בטולצ'ין העמיד את מפקדת הז'נדררמריה בחבל טראנסניסטריה כבר בדצמבר 1941 על כך, שתנאי אכסונם של המפונים עלולים לגרום להתפשטות מחלת טיפוס הבהרות באזור, ניתן בספטמבר 1942 צו להעביר ממחוז מוגילב (moghilev) למחנה פצ'ורה 3,000 יהודים נוספים מהם 2,400 מגורשים שפונו קודם לכן מבוקובינה, מבסרביה ומצפון מולדובה וכן 600 יהודים מקומיים. מפקד הז'נדרמריה של טרנסניסטריה, קולונל אילייסקו ((Iliescu) הורה לשלוח למחנה את העניים ביותר. בפקודתו נאמר, כי אלה נידונים בין כה וכה לכליה, והרי לשם כך הוקם המחנה.
הגירוש בספטמבר 1942 בוצע גם בעזרת המשטרה היהודית במוגילב ובעזרת ועדים יהודיים מקומיים בעיירות בטרנסניסטריה. כך למשל תיארה ניצולה לאה קופרשטיין שהתנסתה בכמה בריחות כי לאחר שהצליחה לברוח למוגילב נתפשה על ידי דנילוב, מפקד המשטרה היהודית במוגילב ועל ידי סגנו וגורשה שוב לפצ'ורה (אך לבסוף הגיעה למחנה אחר מוראפה וכך הצליחה להינצל ממוות.
תנאיו החמורים של מחנה פצ'ורה היו ידועים לשמצה בקרב אוכלוסיית הגיטאות שבאזור מוגילב, ומשום כך ניסו היהודים בכל הדרכים להימלט מן הפינוי וחיפשו מסתור במרתפים ובשדות. ברם, האנשים ניצודו על ידי כלבי משטרה והועלו על קרונות סגורים, 80 איש לקרון והובלו לפצ'ורה בקבוצות של 300–400 אנשים בחודשים ספטמבר–נובמבר 1942.במבצע זה הוצאו גם הילדים מבתי היתומים וחולים הובאו על אלונקות מבתי החולים, בעוד שנשים וזקנים נלכדו בחוצות, כדי למלא את המכסה שנדרשה על ידי לגיון הז'נדרמים במוגילב.
כך הופרדו הורים מילדיהם ונשים מבעליהן. החלשים שבהם נספו בדרך, נחנקו בקרונות מחוסר אוויר. הקבוצות הורדו בתחנת הרכבת איסראילובקה (Israilovca), במרחק 14 קילומטר מפצ'ורה, ומן התחנה הובאו המגורשים ברגל למחנה. לאורך כל הדרך הוכו ביד הז'נדרמים.
בזמן מלחמת העולם השנייה > "אקציות" על ידי יחידות ה-SS ויחידות גרמניות אחרות

כאמור שכן המחנה על גדתו המערבית של נהר הבוג (אזור בשליטה רומנית) כאשר בגדה המזרחית היה אזור הכיבוש הגרמני. כמה פעמים באו מעבר לבוג אנשי ס.ס. במשאיות, נטלו יהודים והעבירו אותם אל מעבר לנהר, לאזור הגרמני ושם רצחו אותם. ה"אקציה" הראשונה בוצעה ב-16 באוקטובר 1942 כאשר מפקד אחד המחנות שמעבר לבוג, אובר-פלדוובל האנס רוקר דרש ממפקד המחנה בפצ'ורה למסור לידיו את כל הנערות שגילן בין 14–20 שנה על מנת לשלחן כאחיות לבתי החולים הגרמניים שבמחוז ויניצה. נבחרו 150 נערות ונמסרו על ידי הגרמנים. הגרמנים העלו אותן על משאיות, הובילו אותם לתוך היער שבין באר לבין ויניצה, ובו עינו ואנסו אותן ולבסוף רצחו את כולן. רק נערה אחת הצליחה להימלט בעזרת חייל גרמני שאף הוא היה כלוא לפנים במחנה ריכוז. ה"אקציה" השנייה בוצעה ב-20 בנובמבר 1942, ובה ניסו הגרמנים להוציא את כל היהודים מן המחנה, אולם לאחר משא ומתן עם השלטונות הרומניים הסתפקו ב-500 איש שאיש מהם לא נותר בחיים. בפקודת ניקולסקו, שהיה המפקח הראשי מצ'רנוביץ. בפקודה זו צריך היה להכין כ-500 אנשים שנועדו לשילוח לפצ'ורה תוך יומיים. המשלוח אמור היה לצאת ב-4 לפנות בוקר, וכאשר בלילה לפני צאת הרכבת התברר שחסרים עוד 70 איש, פרצו ז'נדרמים ושוטרים, ובראשם סגן המפקד ברבולסקו, לבית החולים, עם משאיות. שם העלו עליהן את החולים, את האחיות, את עובדי המטבח וכל מי שנמצא אותה שעה במקום והובילו אותם לתחנת הרכבת. בבית החולים נמצאו אותה שעה כשישים חולים ומחלימים, ביניהם אשתו של האדמו"ר מחוטין, טברסקי, אשר נורה עם כניסת הקלגסים הרומנים-גרמנים לעיר בתחילת המלחמה. יחד עם האחיות ועובדי השירותים עדיין חסרו 3 איש להשלמת המכסה, שנועדו למשלוח לפצורה. המפקד ניקולסקו עצמו ערך את המפקד ברכבת לוודא אם המספר מתאים לנדרש, ואז חטפו שלושה יהודים שנקלעו בדרכם. הפקודה הייתה לשלוח את היהודים שנאספו מגטו מוגילב לפצ'ורה, לנקודת הגבול בין טרנסניסטריה רומניה לבין אזור הכבוש הגרמני. שם המקום גודר ונשמר בידי ז'נדרמים, שלא נתנו לאיש לצאת מחוץ לגדר שכתוצאה מכך אנשים אלו גוועו מרעב.
ה"אקציה" השלישית בוצעה ב-10 במאי 1943, כאשר הוציאו מן המחנה 600 איש גברים, נשים ונערות צעירות. רק אחדים מהם הצליחו להימלט בחזרה לגדה המערבית. באותו זמן היה קפטן פטקאו מפקד לגיון הז'נדרמים בטולצ'ין, והממונה על המחוז היה הקולונל לוגין. בפברואר 1943 באו שניהם לביקור במחנה. אולם מראה עיניהם הדהים אותם, עד שחזרו על עקבותיהם כלעומת שבאו, מבלי להיכנס לתוך המחנה. השניים הסתפקו בכך ששאלו את שומר השער, כמה מן המגורשים נותרו בחיים.
על פי דיווחים שהתקבלו מניצולים, קבוצה גדולה של יהודים ילדים ומבוגרים ביניהם יהודים מברסלב נרצחה באמצע 1942 על ידי יחידה של ה-SS. לאחר שהאסירים הכשירים נלקחו לעבודה, נאמר לקורבנות שהם נוסעים לטולצ'ין כדי לחפור כבול, אך במקום זאת הועמסו על משאיות והובלו לבורות גדולים ליד פצ'ורה ונורו למוות או הושלכו לבורות בחיים. על פי עדויות אחרות של ניצולים, מפקד המחנה הרומני סטרטולט מנע מקבוצה של גרמנים אתניים המזוהים עם ה-SS (השייכים ל-Sonderkommando Russland) לחסל את אוכלוסיית המחנה מתישהו בסוף קיץ 1942.
בנוסף, מאות רבות של אסירים גורשו באלימות מזרחה מעבר לנהר הבאג כדי לעבוד במחנות עבודה של DG-IV באוקראינה הכבושה בידי הגרמנים, שם כמעט אף אחד לא ישרוד.
בזמן מלחמת העולם השנייה > סיכום ההשמדה במחנה

היסטוריונים וחוקרים, כולל מתתיאס קרפ ולאוניד ראדו, רואים בפצ'ורה את אחד האתרים הידועים ביותר לשמצה שהוקמו בטרנסניסטריה על ידי הרומנים. לפי דו"ח שהוצא בשנת 2004 על ידי ועדת ויזל, היה זה אחד האתרים בו בוצעו "הפשעים הנוראיים ביותר כנגד יהודים במהלך השואה". אין תמונות של המחנה בפעולה, אך יש מספר רב של עדויות ניצולים.
אף על פי שההערכות משתנות, מאמינים כי למחנה פצ'ורה הובאו לא פחות מ-11,000 אסירים, כשמתוכם ניספו כ-9,500. ההרוגים הובלו לקברי אחים כולל תעלות בשולי הכפר ולבית הקברות היהודי הסמוך. עד לשחרור המחנה על ידי הצבא האדום ב-17 במרץ 1944, לא נותרו בחיים במחנה יותר מ-300–400 אסירים ששרדו.
לפי עבודת הדוקטורט של ד"ר גלי מיר-תיבון בו הסתמכה על הספר השחור שכתב מתתיאס קרפ, פצ'ורה וגם סקזינץ (Scazineti) מוגדרים כמחנות הרעבה שהיהודים שנכלאו בהם לא קיבלו לא אמצעי מחיה כלשהו ולא מזון והורעבו למוות. מתוך 3,000 היהודים מגטו מוגילב שנשלחו לפצ'ורה בסתיו 1942 נותרו כעבור חודשים אחדים עשרים ושמונה ניצולים בלבד. כמה מאות ניצולים אחרים הצליחו להימלט ולהגיע לגטאות סמוכים, במיוחד ב-1943 כשנותרו חודשים ספורים עד לשחרור המחנות.
לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר ששרדו את המלחמה, ניצולים יהודים ילידי ברית המועצות המקומיים מהמחנה חזרו לעיירות מולדתם בדרום מערב אוקראינה ובמידה רבה נשארו שם במשך עשרות שנים, מה שהיוו את המקומות המעטים במזרח אירופה שבהם נמשכו החיים היהודיים אל תוך המאה ה-21 (אם כי משפחות רבות היגרו בסופו של דבר. לישראל או למערב).
בשנות ה-50, רבים ממשתפי הפעולה האתניים האוקראינים שהורשעו – שנגדם העידו כמה ניצולים – שוחררו מוקדם ממחנות העבודה הסובייטיים וחזרו לקהילות שבהן שירתו במהלך המלחמה.
כיום, שטחי האחוזה לשעבר ידועים בשם "פארק פצ'ורה" ופתוחים למבקרים, בעוד המבנה המנהלי הראשי בשטח פועל כבית חולים. יש מעט תזכורות יחסית לשימוש המרושע במקום במהלך המלחמה.
גלריה

בניין המנהלה הראשי של מחנה הריכוז פצ'ורה
אנדרטה בקברי האחים, בית קברות יהודי
אנדרטה בקברי האחים, בית קברות יהודי
אנדרטה בקברי האחים, בית קברות יהודי
אנדרטה בקברי האחים, בית קברות יהודי
אנדרטה בקברי האחים, בית קברות יהודי
אנדרטה בקברי האחים, בית קברות יהודי
מאיר מאזוז

| --- | --- |

 לידה:  27 במרץ 1945 (בן 79) י"ג בניסן ה'תש"ה תוניס
 כינוי:  נאמ"ן ס"ט
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ג'רבה, בני ברק
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תחומי עיסוק:  הלכה, פרשנות המקרא, אגדה (יהדות), דקדוק
 רבותיו:  אביו הרב מצליח מאזוז, הרב אליהו גז, הרב דוד ברדא, הרב יצחק בוחניק.
 חיבוריו:  שו"ת בית נאמן, אסף המזכיר, ארים נסי, דרכי העיון, דרכי הלימוד, מגדולי ישראל, מקור נאמן ועוד
 בת זוג:  הרבנית אסתר מאזוז
 אב:  מצליח מאזוז 
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת כיסא רחמים
 
הרב מאיר נסים מאזוז (מכונה נאמ"ן; נולד בי"ג בניסן ה'תש"ה, 27 במרץ 1945) הוא פוסק תוניסאי, ראש "ישיבת כסא רחמים" ומוסדותיה.
בנוסף לפעילותו התורנית מעורב הרב מאזוז גם בתחום הפוליטי כשהפך ב-2014 למנהיגה הרוחני של מפלגת יחד - העם איתנו (שבראשות אלי ישי) ובהמשך תמך גם במפלגות עוצמה יהודית וש"ס וכן במועמדותו של שלמה קרעי במסגרת מפלגת הליכוד.
ביוגרפיה

נולד בתוניס לרב מצליח מאזוז, שהיה דיין, ממנהיגי יהדות תוניסיה, ומייסד "ישיבת כסא רחמים" שם, ולכמסאנה לבית מאזוז. למד בישיבת "חברת התלמוד" אצל הרב יצחק בוחניך. כן למד גם אצל הרב יוסף סוסו הכהן. בגיל 17 החל ללמד בישיבת "אוהל יוסף יצחק" של חב"ד בתוניס. נישא לרבנית אסתר לואיזה, ולהם שני בנים וארבע בנות. לאחר שאביו נרצח על ידי מתנקש מוסלמי בשנת ה'תשל"א (1971), עלו הוא ואחיו הרבנים צמח ורחמים לישראל ובאותה שנה הקימו בבני ברק את "ישיבת כסא רחמים".
מוסדות הישיבה כוללים מעונות, גני ילדים, תלמודי תורה, בית ספר לבנות, סמינר, ישיבות קטנות, ישיבות גדולות, כוללים בבני ברק ירושלים, אלעד, עמנואל, בת ים, עכו ועוד. במוסדות לומדים למעלה מאלף וחמש מאות תלמידים. ב-1977 הקימו האחים את "מכון הרב מצליח" המוציא לאור סידורי תפילה, תהילים, תיקון קוראים לפי שיטת הדקדוק והנוסח של הרב מאזוז, וכן ספרים תורניים של רבנים ספרדים. מדי שנה מקיימים מוסדותיו הילולה גדולה לזכר אביו הרב מצליח מאזוז.
משנת 2015 מוסר הרב מאזוז שיעורים שבועיים ברדיו קול ברמה. בינואר 2017 הודיע על הפסקת השיעורים בעקבות הטרדות שחווה בשל תוכן שיעוריו, שכלל אזכורי ביאליק, אריסטו ואחרים.
הרב מאזוז הוא בן-דודו של שופט בית המשפט העליון בדימוס מני מזוז.
הקרע מול ש"ס

לאורך שנות מעורבותו של הרב מאזוז בפוליטיקה הישראלית היה תמיד מקורב למפלגת ש"ס ואף תמך בה בבחירות 2022 אולם מאז תחילת מעורבותו העדיף למקם את עצמו בשוליים הימניים של התנועה ולהביע ביקורת על הנהגת ש"ס ה"פשרנית" מדי לטעמו. גישתו הביאה לידי סכסוך בינו ובין מנהיגי הזרם המרכזי, המתון יותר, של ש"ס.
על פי כתבה של יאיר אטינגר, מספר חוקרים שעסקו במהות הקונפליקט בין ש"ס (ובעיקר בית יוסף) ובין הרב מאזוז, מעריכים שמעבר להבדלים בעמדות הפוליטיות קיים ההבדל בגישה האמונית. לפי החוקר ד"ר ניסים ליאון מאוניברסיטת בר-אילן, הנתמך בתלמידו של הרב מאזוז חיים אמסלם, התמקד הקו החרדי הספרדי, המיוצג על ידי ש"ס, בהצטיינות בלימודי גמרא כפועל יוצא מלימודיהם של ראשי התנועה במוסדות אשכנזים בעוד שהרב מאזוז מרד בגישה זו, גינה את ה"השתכנזות" של ש"ס וקרא לספרדיות אותנטית שמתמקדת בשפה, פיוטים, דקדוק והגיה, קריאה והקפדה על ע' ו-ח', ושיטת עיון בגמרא ספרדית, המתמקדת בעומק הפשט, במקום בשיטת לימוד האשכנזית. לטענת החוקרים גישתו של הרב מאזוז, הרואה את עצמו כמנהיג הספרדי האותנטי היחידי בעולם החרדי, מאיימת על ש"ס מאחר שהיא קוסמת למזרחיים מסורתיים רבים שנוהים אחריו ועוזבים את ש"ס.
פוליטיקה

תחילת מעורבותו של הרב מאזוז בפוליטיקה הייתה בחשוון ה'תשנ"ד (נובמבר 1993) כשייסד מפלגה מוניציפלית בבני ברק בשם מפלגת הן, שהתפצלה ממפלגת ש"ס וזכתה לשלושה מושבים בעירייה.
בתקופת ההתנתקות מגוש קטיף השתתף הרב מאזוז בהפגנות שאורגנו על ידי גורמי ימין מהמערכת הפוליטית ואף הצטרף במכתב לפסיקת ועד רבני יש"ע שתמכו בסירוב פקודה. נתן הסכמה לחוברת מאת הרב שאול בר-אילן בשם "כפתור הפלא" המונה את האיסורים הכלולים בגירוש יהודים מבתיהם. ב-2006, כשלקה אריק שרון באירוע המוחי השני, הכריז הרב מאזוז שזהו עונש משמיים על ההתנתקות.
ב-2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, פרש אלי ישי מש"ס והקים את מפלגת "יחד - העם איתנו" שהתמודדה בבחירות עם מפלגת עוצמה יהודית שנציגה ברוך מרזל הוצב במקום הרביעי. הרב מאזוז הוכר כמנהיגה הרוחני של המפלגה ואף הכתיב חלק מרשימת המועמדים לכנסת אולם המפלגה המשותפת לא עברה את אחוז החסימה. בתקופה זו קיים הרב מאזוז קשר הדוק עם ברוך מרזל ואף התארח אצלו בחברון כשדובר ישיבת כסא רחמים הגדיר את מרזל כ"ידיד הישיבה". בתחומים אלה משתף הרב מאזוז פעולה עם רבנים מהציונות הדתית כמו צבי ישראל טאו, דוב ליאור ושמואל אליהו
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 (2019) נפרדה "מפלגת יחד" מ"עוצמה יהודית" ושתי המפלגות רצו במקביל. זמן קצר לפני הבחירות פרשה "יחד" והודיעה על תמיכה ביהדות התורה. לעומת זאת תנועת "עוצמה יהודית" המשיכה להתמודד והרב מאזוז העביר תמיכתו למפלגה זו וראשיה מרזל ואיתמר בן גביר אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
ב-2021, לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע, המשיך הרב מאזוז לתמוך במפלגת "עוצמה יהודית" אולם המפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
במאי 2022, לאחר הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש בראשות נפתלי בנט, התבטא הרב מאזוז בחריפות כלפי יאיר לפיד ואביגדור ליברמן ואמר שהם גרועים מהנאצים משום שהם שונאים את עמם. מאוחר יותר פרסם הודעה כי דבריו הוצאו מהקשרם. מספר חברי כנסת, וביניהם תלמידו שלמה קרעי, הגנו על דבריו.
לקראת הבחירות לכנסת העשרים וחמש, הביע הרב מאזוז תמיכה במפלגת ש"ס אולם תמך גם בעוצמה יהודית דבר שהביא למתח בין שתי המפלגות על רקע החשש במפלגות החרדיות המסורתיות (ש"ס ואגודה) מזליגת קולות למפלגות הימין.
חבר הכנסת שלמה קרעי למד בישיבתו של הרב מאזוז, ישיבת כסא רחמים, ופיתח קשר הדוק עם הרב. ב-2016 החל קרעי לפקוד רבים מתלמידי "ישיבת כסא רחמים" למפלגת הליכוד ופקד כ-2000 תומכים. פעולה זו לוותה בתמיכת הרב (על פי מכתב המלצה שפרסם אחיו של הרב מאזוז) שקרא לחסידיו להתפקד לליכוד ולתמוך במועמדותו של קרעי (ואף התפקד בעצמו). קרעי הפיץ את מכתבו של הרב מאזוז כחלק ממאמציו להיבחר בפריימריז ולאחר היבחרו הפך לגורם מתווך בין הרב מאזוז ובין בכירים בליכוד שביקשו את תמיכתו במחנה שלהם.
תלמידים בולטים

הרב משה לוי
הרב יגאל כהן
השר-לשעבר אלי ישי
חיים אמסלם
שלמה קרעי
מספריו

שו"ת בית נאמן - שאלות ותשובות בהלכה (שלשה כרכים)
חומש בית נאמן - חידושים על החומשים בראשית, שמות וויקרא ומפרשיהם, כולל בירורי נוסחאות בתרגום אונקלוס, וקונטרס טעמי המקרא (חמישה כרכים)
שו"ת מקור נאמן - אלף שאלות ותשובות קצרות בכל כרך, בהלכה, בהשקפה ועוד (שלושה כרכים, הראשון יצא גם בצרפתית)
ארים נסי - ספר חידושים (בעקבות הנלמד בישיבתו). על מסכת יבמות כולל מבוא רחב על אופן ההגהות הנכון וחוברת תיקונים הגהות והוספות. על מסכת גיטין, כולל מבוא רחב על דרכם של רש"י והרמב"ם, ועל מסכתות ברכות, בבא מציעא, פסחים וכתובות וקידושין (שישה כרכים)
לא תשיך - על פרק "איזהו נשך" (בבא מציעא)
חידושים על מסכת קידושין - נדפסו בספר הזיכרון "עט הזמיר" (לכבוד הילולת אביו בשנת התשפג יצא ספר עם חידושים למסכת. ראה לעיל ארים נסי)
חידושים על מסכת שבת (פרק כירה) - נדפסו בספר "שלשה ספרים נפתחים" בשם בית נאמן (נכללו בספר חידושים מעוד שניים מרבני הישיבה: הרב משה לוי והרב מיכאל סיגרון)
אמת קנה - חידושים על תהילים
אסף המזכיר - קונטרס ובו כ-1,000 מערכות וכללים בגמרא ובפוסקים לפי סדר אלף בית
קובץ מאמרים - מאמרי השקפה ומוסר (שני כרכים)
ה' נסי - חלק א על הגדה של פסח, חלק ב על הלכות וענייני חג הפסח
סנסן ליאיר - על ענייני פורים
סלת נקיה - על קידוש החודש
דרכי העיון (מאמרים בשיטת הלימוד) - על שיטת העיון הספרדית, וכן קונטרס דרכי הלימוד הורחב בשנת התשפג.
לאוקמי גרסא - הגהות והערות על סדר התפילה
הגהות והערות על תרגום אונקלוס לתורה המכונות גם הם "לאוקמי גרסה"
שואל ומשיב - שאלות ותשובות שנועדו ללמד את דרך כתיבת השו"ת. פורסם כמדור בירחון "אור תורה".
שרשים ומסורת ביהדות תוניסיה
מגדולי ישראל - אסופת מאמרים בתולדות גדולי ישראל ושיטתם בהלכה ובלימוד, מהראשונים ועד אחרוני זמננו, ה'תשע"ו-ה'תשע"ח (ארבעה כרכים)
כסא המלך - חידושים על הרמב"ם, כולל "אגרת המוסר" לרמב"ם
כמו כן פרסם מאמרים, שו"ת והערות רבות בירחון "אור תורה" שמוציאה לאור ישיבתו. מקבץ שיעוריו המתפרסמים בעלונים בכל שבת יצאו לאור בספר "השיעור" (חלק א ה'תשע"ו).
. ארים ניסי על מסכת ברכות - חידושים וביאורים על מסכת זו בעומק העיון התוניסאי
. ספר דרשות לפי סדר הפרשות - ספר דרשות ייחודי המשלב בתוכו חידושים ביאורים וגימטריאות בלול בכל חלקי התורה
כמו כן ערך ספרים רבים בעיקר של חכמי תונס וגרב'א עריכתו מתאפיינת בחדות עומק מקוריות ומדעיות
אגודת חובבי שפת עבר

אגודת חובבי שפת עֵבֵר הייתה אגודה רשמית שהוקמה בפטרבורג בשנת 1908 ומטרתה הייתה הפצת השפה העברית ודאגה לטיפוח והתפתחות הספרות. סניפים רבים של האגודה נפתחו ברחבי רוסיה והיא עסקה בתחומים רבים של התרבות והשפה העברית, כולל חינוך ופעילות ציונית.