stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חזית (לחימה)

קו החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה בשנים 1915–1916
חזית היא קו הלחימה בעימות מזוין, ובכך מהווה גבול בין הצבאות הלוחמים. החזית יכולה להיות טקטית צרה או רחבה עד כדי זירה. בעוד שאל החזית נשלחים בעיקר לוחמים וכוחות תומכי לחימה, העורף, היפוכה של החזית, כולל בעיקר את האוכלוסייה האזרחית שאינה אוחזת בנשק.
אף שבמפה חזית מסומנת כקו אחד, היא למעשה מורכבת ממספר קווים, כך שהקווים האחוריים תומכים לוגיסטית בקווים הקדמיים הלוחמים. ניתן לראות זאת בבירור במלחמת חפירות, שבה השוחות הקדמיות הן שוחות ההסתערות, ואילו השוחות האחוריות והמקשרות מסייעות לקדמיות באספקת מזון ובקשר. השטח שבין הקו הקדמי של צבא אחד לזה של האחר נקרא שטח הפקר, מאחר שזהו שטח ללא שליטה בפועל של אף אחד מהצדדים.
לחימה במספר מרובה של חזיתות היא קשה יותר מאשר לחימה בחזית אחת, משום שהיא דורשת הפניית משאבים לשני קצוות שונים. משום כך, תאורטיקנים צבאיים מנסים לצמצם את מספר החזיתות במלחמה אחת או להכריע חזית אחת במהירות במטרה להפנות את כל המשאבים אחר כך אל החזית השנייה. דוגמה לכך ניתן לראות בתוכנית שליפן, אשר התייחסה למלחמה אפשרית של הקיסרות הגרמנית בשתי חזיתות: מול צרפת ומול האימפריה הרוסית.
חוריי אוברפלאקיי

חוריי אוברפלאקיי (בהולנדית: Goeree-Overflakkee) הוא אי הדלתה הדרומי ביותר במחוז דרום הולנד שבהולנד. האי מופרד מהאיים פורן פוטן והוקסה וורד על ידי מפרץ הרינגפליט, מהחלק היבשתי של מחוז צפון בראבנט על ידי מפרץ פולקרק ומהאי סכון-דיוולנד על ידי אגם חרפילנגן.
ב-2013 הוכרז האי כרשות מקומית שכוללת ממערב למזרח את הרשויות המקומיות לשעבר של חודרידה, דירקסלנד, מידלהרניס ואוסטפלקה. העיירות הגדולות ביותר בשטח האי הן סומלסדק, מידלהרניס, אודורפ ודירקסלד.
למרות היותו של האי חלק ממחוז דרום הולנד, הנוף והשפה שלו קשורים יותר לזיילנד מאשר להולנד. על האי מדוברים ניבים של השפה הזילנדית.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4232187-6  MusicBrainz: 901fd7b9-9a3f-4fed-94ab-f15a6097b877  VIAF: 546145424555686830319   WorldCat (עם VIAF): 546145424555686830319 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הולנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוסר אזרחות

חוסר אזרחות (בצרפתית: apatride) ו- Sans nationalite, הוא מצב בו אדם חסר אזרחות כלשהי ואין לו הגנה של אף מדינה.
דרכון ננסן (כריכה)
תעודת מסע שסיפקו שלטונות רומניה ליהודיה ולשני ילדיה לאחר שנאלצה לוותר על אזרחותה
אדם עלול להימצא במעמד של חוסר אזרחות בנסיבות הבאות:
ויתור על אזרחות מבלי שתהיה אזרחות אחרת. בתקופת המשטר הקומוניסטי ברומניה היהודים, שביקשו היתר לעלות לישראל, נדרשו לוותר על האזרחות הרומנית ואפילו לשלם מס על כך. בהיותם חסרי אזרחות נמנעה מהם קבלת דרכון וסופקו להם רק תעודות מעבר (ראו תמונה).
מי שנולד חסר אזרחות. מי שנולד להורים חסרי אזרחות ולא קיבל אזרחות מתוקף היוולדותו במקום מסוים יהיה חסר אזרחות, כמו שהיו כמעט כל יהודי רומניה עד חוקת רומניה 1923.
מי שמדינתו שללה את אזרחותו, כמו שלילת אזרחותם של יהודי גרמניה על ידי חוקי נירנברג ב-1935, בתקופת גרמניה הנאצית, או שלילת אזרחותם של ישראלים שריצו מאסר על עבירות טרור וקיבלו תגמול מהרשות הפלסטינית מ-2023 ואילך.
מי שמדינתו הפסיקה להתקיים בגלל התפרקות או כיבוש, כמו התפרקות האימפריה הרוסית לאחר מהפכת אוקטובר ב-1917, ולא קיבל אזרחות אחרת.
המצב בעבר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המצב בהווה

נכון ל-1954, השנה בה נחתמה האמנה בדבר מעמדם של מחוסרי אזרחות, היו על פי הערכות כ-12 מיליוני חסרי אזרחות בעולם.
דוגמה לחוסר אזרחות היא אנשי המאבק של בני רוהינגיה במיאנמר (לשעבר בורמה), כאשר ניסו להקים מדינה או אוטונומיה מוסלמיים ונכשלו, מאות אלפי בני רוהינגיה היגרו ממיאנמר ללא דרכונים וכעת הם במעמד של חסרי אזרחות.
הערות שוליים

↑  Sans Nationalité, Dictionnaire (בצרפתית)
זיק סטיין

| --- | --- |

זיק סטיין בחליפה, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Invincible Iron Man #4 מאוקטובר 2008, אמנות מאת סלבדור לארוקה וגבריאל דלאוטו.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  The Order Vol.2 #8 (אפריל 2008)
 יוצרים:  מאט פרקשן סלבדור לארוקה
 מידע
 שם אמיתי:  איזיקיאל "זיק " סטיין
 כינויים:  איירון מן 2.0, איירון מונגר
 סטטוס:  פעיל
 כוחות:  יכולות על-אנושיות כתוצאה משדרוגים ביוטכנולוגים.
 חבר בקבוצה:  בן ברית של מנדרין, מועדון הלפייר
 חבר לשעבר בקבוצה:  "סטארק אינטרנשיונל"
 דמויות קשורות
 משפחה:  זבדיה סטיין (סב, מת) אובדיה סטיין (אב, מת)
 אויבים:  איירון מן 
 
איזיקיאל "זיק" סטיין (באנגלית: Ezekiel "Zeke" Stane) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Order Vol.2 #8 מאוקטובר 2008, ונוצרה על ידי הכותב מאט פרקשן והמאייר סלבדור לארוקה.
יוצרו של זיק סטיין כינה אותו כ"טוני סטארק/איירון מן של הדור הבא".
ביוגרפיה בדיונית

זיק סטיין הוא בנו של התעשיין אובדיה סטיין. מגיל תשע, סטיין הצעיר פיתח כלי נשק ביולוגיים מתקדמים עבור טרוריסטים ונבלי-על. הוא החל לפעול מאחורי הקלעים ומשך בחוטים של נבלי-על אשר ביקשו להשמיד את "המסדר" - ארגון אותו הקים טוני סטארק כחלק מיוזמת חמישים המדינות לאחר אירועי "מלחמת אזרחים". זיק בחר לרדוף אחר חברי הארגון כחלק מתוכנית נקמה אותה יזם נגד סטארק על מותו של אביו אובדיה.
בגיליון העשירי והאחרון של "המסדר", זיק סטיין מתעמת עם איירון מן לראשונה. בעקבות העובדה שסטיין חי חיים אלמונים, איירון מן אינו מזהה במי מדובר למרות כל משאביו כמנהל ארגון S.H.I.E.L.D. הנוכחי. בעקבות אירועי "המסדר", סדרת הסולו "איירון מן הבלתי מנוצח" החלה בקשת סיפור בשם "חמשת הסיוטים" ובה נחשפה תוכנית הנקמה של זיק סטיין בטוני סטארק. הוא נראה בפגישת חבר מנהלים של חברת טבק גדולה אשר שכרה אותו כדי לשדרג את הטבק שלה ובכך להעלות את הקצב המטבולי באנשים שעישנו את המוצר. זיק אומר כי הצליח לעשות זאת, אך קיבל את העבודה כדי להשתמש בכסף של חברת הטבק וליצור שדרוגים ביולוגיים עבורו, בין היתר שדרוג ההיפותלמוס שלו כדי לתעל אנרגיה מתוך גופו. לאחר מכן, סטיין משתמש באנרגיה זו כדי להוציא להורג את חבר המנהלים. חברתו ועוזרתו האישית סאשה האמר מיידעת אותו על מצבם של מבצעי פיגועים אשר שימשו כנושאי מחקר לביוטכנולוגיה של סטיין. המתקפה של אותם מבצעי פיגועים הייתה כזו שגם איירון מן וגם וור משין לא יכלו לצפות לה. סטיין נפגש עם סטארק בפעם השנייה במסיבה ומזדהה בשמו בטרם מבצעי הפיגועים הופיעו ופוצצו את עצמם. סטארק הצליח לזמן את חליפת איירון מן שלו בעוד סטיין עמד שם וחייך חיוך זדוני. בפיצוץ זה נפגעה פפר פוטס באורח אנוש.
בסופו של דבר, סטיין מתעמת מול איירון מן בחליפת שריון משלו בו בעת שהוא משתמש בטרוריסטים החמושים בטכנולוגיה שלו כדי לתקוף אתרים ברחבי העולם. אולם, סטארק מסכל את מזימתו של סטיין על ידי תפעול חליפות השריון השונות שלו, ובכך לאפשר לו להיות בכל זירת התרחשות ונטרול כל הפצצות בבת אחת. לאחר מכן, סטארק מנטרל את חליפות השריון שלו ושל סטיין באמצעות פעימה אלקטרומגנטית ונלחם איתו בקרב פנים אל פנים. הוא מצליח להביס אותו ומנחית עליו מהלומה רגשית באומרו כי אביו היה חכם יותר ויריב קשה יותר ממנו. למרות ניצחונו, מפגש זה ערער את ביטחונו של סטארק מאחר שהתוודע לכך שיצטרך להשתנות כדי למנוע את העתיד אותו מייצג סטיין המרושע.
בזמן מאסרו בכלא, סטיין קיבל ביקורים תכופים ממנדרין, אביה של סאשה, ש"שחרר אותו בערבות" והפך למעבידו. אי-יכולתו של סטיין לבנות עבור מנדרין מכונות שריון אימתניות תחת לוח זמנים צפוף ובתקציב זעום אילצו את מנדרין הלא-מרוצה להשפיע על סטיין באמצעות טבעתו הקסומה ולהפוך אותו לאובססיבי לעבודתו. התנגדותו הנחרצת של סטיין לכך גרמה למנדרין להגביר את השפעת הטבעת עליו ולהפוך אותו לעבד, מה שהוביל לנזק מוחי. אחרי שהמנדרין מצליח להשתלט על סטארק, זה האחרון וסטיין נאלצים לעבוד יחדיו כדי לבנות את מכונות השריון.
אחרי שמנדרין משתמש בשלוש מטבעותיו כדי לתפעל מכונת שריון אחת, סטארק החל לתכנן ביחד עם זיק כיצד הם ישכנעו מספר נבלי-על - ביניהם בליזארד - להצטרף אליהם למרד ולהביס באופן סופי את המנדרין. סטארק הצליח להפעיל את הטכנולוגיה הבנויה בתוך שריון אקסטרמיס שלו ובכך לאפשר לתאגיד "סטארק רזיליאנט" לאתר אותו ולהפעיל מחדש את וירוס אקסטרמיס בתוך גופו של סטארק. בעקבות כך, סטארק יכול היה לתפעל את אנרגיית כור הקשת שבגופו ולשתול פצצות חכמות בכלי הנשק של מנדרין. בסופו של דבר, מנדרין נהרג בידי סטיין.
כוחות ויכולות

האינטליגנציה הגבוהה של זיק סטיין וההון העצום שלו איפשרו לו להנדס מחדש את הטכנולוגיה של סטארק מהשוק השחור ולשדרג את הביולוגיה של עצמו, בין היתר ההיפותלמוס שלו. הוא יכול היה להפחית במידה ניכרת את צריכת האנרגיה הקלורית של גופו, מה שהתיר לו להשתמש בפרצי אנרגיה מקצות אצבעותיו. שדרוגים נוספים כללו תיקון עצמי של הגוף מכל פגיעה פיזית. למרות האינטליגנציה הגבוהה של סטיין, ריד ריצ'רדס טען כי סטיין הוא חקיין ולא ממציא, מאחר שהשתמש בטכנולוגיית סטארק ולא בהמצאות משלו. איירון מן משתמש במגרעה זו בסופו של דבר כדי להביס את סטיין.
שימוש יתר באנרגיית הגוף הראה כי סטיין חייב לשמור על רמה גבוהה של סוכר בדם כדי לפצות על הצריכה המוגברת.
הערות שוליים

↑  A Stark Contrast: Fraction Talks "Invincible Iron Man", April 8th 2008
↑  Invincible Iron Man #20
↑  Invincible Iron Man #25-28
↑  Invincible Iron Man #500
↑  Invincible Iron Man #520
↑  Invincible Iron Man #525
↑  Invincible Iron Man Vol.5 #1, July 2008
חואן איטורבה

חואן מנואל איטורבה ארבלוס (בספרדית: Juan Manuel Iturbe Arévalos; נולד ב-4 ביוני 1993) הוא כדורגלן פרגוואי, יליד ארגנטינה, המשחק בעמדת החלוץ השמאלי בקבוצת הכדורגל אריס סלוניקי ובנבחרת פרגוואי.
קריירה

איטורבה נולד בבואנוס איירס שבארגנטינה וגדל בפרגוואי. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בשנת 2009 בגיל 16 בקבוצת סרו פורטניו, שמאמנה באותה עת היה פדרו טרוגליו, וזכה איתה באליפות פרגוואי (אפרטורה). בתחילת דרכו נתלו בו תקוות רבות והוא אף הושווה לליאו מסי. בסוף אותה שנה, עקב קונפליקט עם המועדון, הוא עזב את המדינה ונסע לארגנטינה מולדתו. בארגנטינה הוא התעתד לשחק בקילמס, ואף השתתף בעשרה אימונים בקבוצה, אך הדבר לא יצא לפועל עקב תביעת זכויות של סרו פורטניו. עקב פסק שנפסק נגדו בנידון שבינו לבין קבוצת האם שלו, הוא שב אליה ב-2011 ושיחק בשורותיה בהצלחה בליגה המקומית ובגביע הליברטדורס, מה שהביא את קבוצת פורטו לרכוש את כרטיסו תמורת 1,000,020 דולרים ביוני 2011. בפורטו זכה באליפות המקומית ובסופר קאפ הפורטוגלי, אך במהלך שתי עונות הוא שותף באחד עשר משחקים בלבד, בהם לא הבקיע.
בשלהי 2012, במקביל לזימונו לנבחרת ארגנטינה הצעירה, הוא הביע את רצונו שלא לחזור לפורטו, על מנת לקבל יותר דקות משחק, ולכן הושאל לשישה חודשים לריבר פלייט הארגנטינאית תמורת 600,000 דולרים. מאמנה של ריבר, רמון דיאס, שיתף אותו ב-17 משחקים בהם הבקיע 3 שערים ובישל 2 בישולים, תוך שהוא זוכה לאהדת הקהל ומביע את משאלתו לחזור לקבוצה בעתיד. את עונת 2013/2014 עשה כשחקנה של הלאס ורונה, מהליגה האיטלקית, אליה הושאל מפורטו. לקראת סוף העונה, עקב הצלחתו בקבוצה, מימשה הלאס ורונה את אופציית הקנייה ורכשה אותו תמורת 20 מיליון דולרים. עוד באותה פגרת קיץ 2014 הביעו בו עניין קבוצות פאר רבות, כמו ריאל מדריד, אתלטיקו מדריד ויובנטוס, ולבסוף הוא נרכש על ידי רומא בסכום של כ-25 מיליון יורו. ב-1 בינואר 2016 הושאל לבורנמות' מהפרמייר ליג עד לסוף העונה. ב-4 בינואר 2017 הושאל לטורינו עד לסוף העונה. ב-21 באוגוסט 2017 הושאל לטיחואנה המקסיקנית.
נבחרת לאומית

עד 2010 שותף איטורבה בנבחרות הצעירות של פרגוואי, ואף שיחק משחק אחד ב-2009 במדי הנבחרת הבוגרת של מדינה זו, אך כיוון שהיה זה משחק ידידות בלתי רשמי, עדיין היה ביכולתו להחליט באיזו נבחרת ישחק.
ב-2010 הוא הוזמן להתאמן עם הנבחרת הצעירה של ארגנטינה, ואף נסע איתה לדרום אפריקה ככוח עזר לנבחרת הבוגרת במהלך מונדיאל 2010 שהתקיים במדינה זו. בינואר 2011 הוא זומן לסגל נבחרת ארגנטינה בכדורגל עד גיל 20 שהשתתף באליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 בפרו, טורניר בו הצטיין איטורבה והבקיע בו 3 שערים ב-9 משחקים, אחד מהם מול נבחרת ברזיל בניצחון 1–2 של הארגנטינאים. מאוחר יותר באותה שנה זומן שוב לסגל שהשתתף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 בקולומביה, והשתתף ב-5 משחקים. בראשית 2013 השתתף באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 שנערך בארגנטינה. בטורניר זה איטורבה השתתף בשלושה משחקים והבקיע שער אחד.
אף על פי ששיחק בנבחרת הצעירה של ארגנטינה, איטורבה העדיף לשחק בנבחרת הבוגרת של פרגוואי, וערך בה את הופעת הבכורה הרשמית שלו במוקדמות מונדיאל 2018, כשעלה כמחליף במחצית השנייה במשחק נגד נבחרת ברזיל. איטורבה קיבל את הזימון לנבחרתו לקופה אמריקה סנטנריו בו ערך שלוש הופעות.
תארים

אליפות פרגוואי (1): (אפרטורה 2009)
אליפות פורטוגל (1): (2011/2012), (2012/2013)
הסופר קאפ הפורטוגלי (1): (2012)
זיק נאז'י

| --- | --- |

נאז'י בשנת 2020
 לידה:  9 בינואר 2001 (בן 23) מיניאפוליס, מינסוטה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.06 מטר
 מספר:  22
 מכללה:  אוניברסיטת אריזונה (2019–2020)
 דראפט:  בחירה מספר 22, 2020 דנוור נאגטס
 קבוצות כשחקן
 2020–:  דנוור נאגטס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2023)
אזקיאל טובצ'וקו "זיק" נאז'י (באנגלית: Ezekiel Tobechukwu "Zeke" Nnaji; נולד ב-9 בינואר 2001) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר, בקבוצת דנוור נאגטס מליגת ה-NBA.
קריירת מכללות

נאז'י נולד במיניאפוליס שבמינסוטה. בשנת 2019 החל ללמוד באוניברסיטת אריזונה, והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה ביחד עם ניקו מאניון, ג'וש גרין וכריסטיאן קולוקו. בעונתו היחידה בליגת המכללות העמיד ממוצעים של 16.1 נקודות ו-8.6 ריבאונדים למשחק.
קריירה מקצועית

נאז'י נבחר בבחירה ה-22 של דראפט ה-NBA‏ 2020, על ידי דנוור נאגטס. ב-4 בדצמבר 2021 קלע שיא קריירה של 21 נקודות, במשחק מול ניו יורק ניקס. בעונת 2022/2023 זכה עם הנאגטס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו בסדרת הגמר על מיאמי היט (4–1). לאורך כל פלייאוף 2023 שותף ב-12 דקות משחק בסך הכול.
באוקטובר 2023 חתם על הארכת חוזה בדנוור ל-4 עונות נוספות (החל מ-2024), בסך כ-32 מיליון דולר.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | דנוור | 42 | 1 | 9.5 | 0.481 | 0.407 | 0.800 | 1.5 | 0.2 | 0.2 | 0.1 | 3.2 |
| 2021/2022 | דנוור | 41 | 1 | 17.0 | 0.516 | 0.463 | 0.631 | 3.6 | 0.4 | 0.4 | 0.3 | 6.6 |
| 2022/2023 | דנוור | 53 | 5 | 13.7 | 0.561 | 0.262 | 0.645 | 2.6 | 0.3 | 0.3 | 0.4 | 5.2 |
| קריירה |  | 136 | 7 | 13.4 | 0.527 | 0.382 | 0.655 | 2.6 | 0.3 | 0.3 | 0.3 | 5.0 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020/2021 | דנוור | 5 | 0 | 3.5 | 0.500 | 0.429 | 0.500 | 0.4 | 0.4 | 0.2 | 0.0 | 2.4 |
| 2021/2022 | דנוור | 2 | 0 | 4.3 | 1.000 | 1.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 1.5 |
| 2022/2023 | דנוור | 5 | 0 | 2.4 | 0.500 | 0.333 | 0.000 | 0.4 | 0.0 | 0.2 | 0.0 | 1.0 |
| קריירה |  | 12 | 0 | 3.2 | 0.538 | 0.455 | 0.500 | 0.3 | 0.2 | 0.2 | 0.0 | 1.7 |
חואן איגנסיו מולינה

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1740 Villa Alegre, צ'ילה 
 פטירה:  12 בספטמבר 1829 (בגיל 89) בולוניה, מדינת האפיפיור 
 ענף מדעי:  היסטוריה, זואולוגיה, בוטניקה, גאוגרפיה
 מקום מגורים:  צ'ילה, איטליה
 מוסדות:  אוניברסיטת בולוניה 
 פרסים והוקרה:  מספר מיני צמחים קרויים על שמו
 תרומות עיקריות
 חיבורים אודות הטבע הצ'יליאני
 
חואן איגנסיו מולינה (בספרדית: Juan Ignacio Molina‏; 24 ביוני 1740 - 12 בספטמבר 1829), היה כומר ישועי צ'יליאני, חוקר טבע, היסטוריון, בוטנאי, זואולוג וגאוגרף, שהתפרסם בעקבות חיבורים ומאמרים אודות הטבע של צ'ילה ונחשב לחוקר הטבע הראשון יליד צ'ילה. הוא ידוע גם בשמו האיטלקי ג'ובאני איניאציו מולינה.
ביוגרפיה

מולינה נולד בגואראקולן - כפר הממוקם בקומונה וייה אלגרה השוכנת בפרובינציית לינרס במחוז מאולה שבצ'ילה אשר באותו זמן נקראה הקפיטניה חנרל של צ'ילה והייתה חלק מהאימפריה הספרדית. הוריו היו אגוסטין מולינה ופרנסיסקה גונסאלס ברונה. הוא התחנך בבית ספר ישועי בעיר טלקה שנוסד על ידי כמרים ישועים מקונספסיון, ועקב הידיעות הרבות שרכש שם - במיוחד כישורי שפה - הוא התקבל למסדר הכמרים הישועים כבר בגיל 15. בגיל 17 כבר התמנה לפרופסור וספרן במסדר הישועים בסנטיאגו דה צ'ילה, ובגיל 24, חזר לטלקה על מנת לשמש כמורה בבית הספר הישועי בעיר. לאחר שנים בודדות המסדר הישועי החליט שמולינה כשרוני מדי מכדי לשמש כמורה והוא נשלח לשאת בתפקידים אחרים. הוא גר באחוזה בעיירה בוקאלמו השוכנת במחוז או'היגינס אשר בקרבתה נמצאת כיום שמורת הטבע אל-יאלי, ונאלץ לעזוב את צ'ילה בשנת 1768 בגיל 28 שנה יחד עם 300 חברי המסדר הישועי במדינה כאשר ממלכת ספרד הורתה על גירוש הישועים ממושבותיה מעבר לים. מולינה הוסמך להיות כומר ימים בודדים לפני הגירוש של האגודה, ואחרי זה הוא כונה בדרך כלל "אבטה" (אב מנזר). לאחר שהגיעו לספרד בתום מסע מפרך, הכמרים הצ'יליאנים החליטו להגר לאיטליה לאחר שהכנסיות והמנזרים הישועים בספרד התמלאו בגולים אחרים מרחבי האימפריה הספרדית.
מולינה התיישב בבולוניה, שם הפך לפרופסור ללטינית באוניברסיטת בולוניה הודות לכישורי השפה שלו. מולינה התפרסם בתור היסטוריון וגאוגרף לאחר שהוציא את ספרו "ההיסטוריה הטבעית של צ'ילה" אשר היה התיאור הראשון של הטבע הצ'יליאני ובו תוארו מינים רבים של צמחים ובעלי חיים מדרום אמריקה שטרם הוכרו למדע לצד תיאור של מרבצים שונים המצויים באזור זה של דרום אמריקה כמו ברזל, כסף ועופרת; דוגמאות למיני בעלי חיים וצמחים שתוארו לראשונה בספרו הם: אייל אנדים צ'יליאני, פודו דרומי, נוטרייה, שועל קולפאו, פלמינגו צ'יליאני, שקנאי פרואני, ברבור קוסקורובה, לוז צ'יליאני, אמומירטוס לומה, תות יין צ'יליאני, ועוד. בסופו של דבר, חואן מולינה הפך לפרופסור למדעי הטבע בשנת 1803, בהתחשב בידע הרב שלו על אמריקה הדרומית. עבודותיו זכו לתשומת לב רבה ותורגמו לגרמנית, צרפתית, אנגלית, ועוד. במשך השנים, מולינה הגיע לדרגת חבר במכון האיטלקי לאומניות ומדעים. בשנת 1815 הוא ירש הון רב, והוא תרם את רובו להקמת מכללה וספריות בעיר טאלאקה. מולינה נפטר בבולוניה ב-12 בספטמבר 1829 בגיל 89 שנים, כשמדינתו צ'ילה כבר הפכה לרפובליקה עצמאית משגשגת.
עבודותיו

אחדים מחיבוריו של מולינה עוררו עניין ומחלוקת ניכרת; בחיבור "אנלוגיות של שלוש הממלכות" (1815) נטען על ידו שבעלי חיים, צמחים ומינרלים לא נבראו כשלש ממלכות טבע נפרדות לחלוטין, אלא כל אחד שימש את הבורא כרכיב ליצירת צורה המפותחת ממנו: מינרלים גבישיים למשל היוו רכיב בצורות צמח פשוטות, וצורות צמח מורכבות שהגיעו לאחר מכן היוו רכיב ביצירת בעלי חיים. בחיבור "התפשטות המין האנושי על פני כדור הארץ" (1818), הוא הציע את התזה שההבדלים הפיזיים הנצפים אצל המין האנושי נובעים מגורמים אקלימיים וגאוגרפיים. תלמיד לשעבר של מולינה האשים אותו בכפירה, והבישוף של בולוניה הורה למועצה של תאולוגים לבחון את עבודתו. לאחר שלא נמצא בעבודותיו דבר נגד אמונה, המועצה אישרה לו לפרסם את כתביו. אף על פי כן, כתבים רבים שלו לא אושרו לפרסום במשך תקופה ארוכה. יש הטוענים עקב כך, כי מולינה היה למעשה אחד החלוצים של תורת האבולוציה - עשרות שנים לפני צ'ארלס דרווין.
כחוקר יליד יבשת אמריקה, חואן מולינה היה בין הבודדים שיכלו לבקר עבודות של חוקרים אחרים שנעשו על יבשת אמריקה כדוגמת עבודתיו של קורנליוס דה פול שנחשב באירופה למומחה ליבשת החדשה; מולינה נהג להאשים את דה פול ב"ניסיונות להשפיל ולערער את המעמד של אמריקה בעולם המדע", והפריך בין השאר בחיבוריו טענות לא מבוססות של פול כמו הטענה שיבשת אמריקה ענייה במינרלים או שתוחלת החיים של אנשיה נמוכה יותר. בסביבות 1787, מולינה העלה את האפשרות שאמריקה הדרומית אוכלסה על ידי ילידי אסיה הדרומיים באמצעות מעבר דרך שרשראות איים אינסופיות באוקיינוס השקט, בעוד שאמריקה הצפונית אוכלסה כנראה דרך סיביר.
מולינה תיאר מאות מיני צמחים דרום אמריקנים, ואף שאצל רובם התיאור לא היה מדעי, בוטנאים מאוחרים יותר שהעניקו שם מדעי לצמחים הללו הסתמכו על חיבוריו של מולינה, ועקב כך נוצר "תקן מולינה" בבוטניקה שמשמעותו שהתיאור המדעי של צמח מסוים מבוסס על הנתונים של חוקר זה. על שמו קרויים מספר סוגי ומיני צמחים, מין של לטאה אחת והמכון הספרותי שאת הקמתו מימן. לזכרו הוצאו במהלך השנים מספר בולים צ'יליאנים.
ויליאם ווב (שופט)

| --- | --- |

ווב, 1940
 לידה:  21 בינואר 1887 בריזבן, אוסטרליה 
 פטירה:  11 באוגוסט 1972 (בגיל 85) בריזבן, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 
 פרסים והוקרה
 אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית 
 
סר ויליאם פלוד ווב, חבר מסדר האימפריה הבריטית (באנגלית: Sir William Flood Webb;‏ 21 בינואר 1887 – 11 באוגוסט 1972) היה שופט בבית המשפט העליון של קווינסלנד ובבית המשפט העליון של אוסטרליה. שימש כנשיא בית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק לאחר תום מלחמת העולם השנייה וחקר פשעי מלחמה יפניים משנת 1943.
ביוגרפיה

ויליאם ווב נולד בבריסביין ב-21 בינואר 1887. הוא התחנך בבית הספר סנט מרי בוורוויק, שבקווינסלנד ולמד באוניברסיטת קווינסלנד, ממנה קיבל תואר ראשון במשפטים.
ב-4 ביוני 1913 התקבל ווב ללשכת עורכי הדין של קווינסלנד, לאחר שזכה בציון 71.5% גבוה מאוד בבחינות הלשכה ב-20 במאי. ב-17 במרץ 1917 התחתן עם ביאטריס אגניו בכנסיית הלב הקדוש בסנדגייט, קווינסלנד. הוא מת בבריסביין ב-11 באוגוסט 1972 והוא בן 85.
משפטן

בשנת 1915 היה ווב הסנגור הציבורי הממלכתי של קווינסלנד, ובשנים 1917–1922 היה עורך דין. הוא הועלה לתפקיד עורך דין כללי של קווינסלנד בשנת 1922, תפקיד אותו מילא עד 1925.
בית משפט לבוררות

ווב היה גם שופט של בית הדין לבוררות של חבר העמים, בשנים 1922 ל-1927, ובשנים 1925 עד 1945 היה נשיא בית הדין לבוררות בקווינסלנד.
בית משפט עליון

ווב מונה לשופט ב-24 באפריל 1925 לבית המשפט העליון בקווינסלנד. הוא מילא תפקיד זה עד שב-17 במאי 1940 הפך לשופט בכיר באותו בית משפט. ב-27 ביוני 1940 הועלה לכהונת שופט ראשי של בית המשפט העליון, תפקיד אותו מילא עד 15 במאי 1946, אז עזב כדי להתמנות לבית המשפט העליון של אוסטרליה.
בשנת 1943, במהלך כהונתו בבית המשפט, מונה ווב על ידי ממשלת אוסטרליה לחקור טענות על פשעי מלחמה יפניים במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנים 1943–1945 הוא הפיק שלושה דו"חות, המכונים דו"חות ווב, על פשעים נגד שבויי מלחמה אוסטרלים בפפואה גינאה החדשה. הוא ביקר גם בלונדון בשנת 1944 כדי לייעץ על דו"חותיו לוועדת פשעי המלחמה של האו"ם.
בית המשפט העליון של אוסטרליה

ווב החל את כהונתו בבית המשפט העליון של אוסטרליה במאי 1946. במהלך כהונתו היה נשיא בית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק, בית הדין שדן פשעי מלחמה יפניים ממלחמת העולם השנייה, בשנים 1946 עד 1948. ווב היה מעורב בשערורייה מינורית בסוף שנת 1947, לקראת פרשת ההלאמה של בנק ניו סאות ויילס בתיק נגד חבר העמים הבריטי, כאשר ממשלת אוסטרליה ניסתה להחזיר את ווב מטוקיו, בבקשה לגנרל דאגלס מקארתור לשחררו מהתפקיד, מכיוון שהם האמינו שהוא יכריע במקרה בדרך שתהיה חיובית לחבר העמים. עם זאת, לאחר לחץ מצד השופט אוון דיקסון, השופט הראשי ג'ון לת'אם יצר קשר עם ווב ועודד אותו שלא לעזוב את יפן.
ב-12 בנובמבר 1948, לאחר יותר משנתיים של דיונים משפטיים, ווב, כנשיא בית הדין, גזר את העונשים על כל האנשים שבית הדין מצא אשם. ווב אמר כי סדרת המשפטים שהתנהלה בטוקיו היו "המשפטים הפליליים החשובים ביותר בהיסטוריה כולה." ווב פרש מבית המשפט העליון ב-16 במאי 1958 לאחר שכיהן 12 שנים בדיוק.
חיים אישיים

ווב התחתן עם אשתו, ביאטריס אגניו בשנת 1917 ויחד נולדו להם ארבע בנות ושני בנים. ווב מת בשנת 1972 ונקבר בבית העלמין נודג'י.
מורשת

בשנת 1954 הועלה ווב למפקד אביר של מסדר האימפריה הבריטית. בשנת 1967 הוענק לו תואר דוקטור לשם כבוד למשפטים מטעם אוניברסיטת קווינסלנד.
הכביש ויליאם ווב דרייב ברובע בלקונן, שבקנברה נקרא על שמו.
את דמותו בסדרה משפט טוקיו, גילם ג'ונתן הייד.
ראו גם

משפט טוקיו (סדרת טלוויזיה)
איוואן זריאנוב
בית הדין הבינלאומי הצבאי למזרח הרחוק
לקריאה נוספת

"Fact Sheet 61 - World War II war crimes". National Archives of Australia. אורכב מ-המקור ב-30 בנובמבר 2005. נבדק ב-1 בדצמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
"John Latham in Owen Dixon's Eyes" (PDF). The Samuel Griffith Society. נבדק ב-4 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
"Guide to the papers of Sir William Webb". Australian War Memorial. נבדק ב-1 בדצמבר 2005. {{cite web}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Webb, Sir William Flood (1887–1972) — Australian Dictionary of Biography. Retrieved 20 December 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810615861805606  ADB: webb-sir-william-flood-11991  BnF: cb12212205r (data)  ISNI: 0000 0000 4430 2968  LCCN: no2005122067  NARA: 10679534  SNAC: w6891hrv  SUDOC: 030773601  Trove: 1479052  VIAF: 56356940   WorldCat (עם VIAF): 56356940 
ווב בבית הדין הצבאי הבינלאומי למזרח הרחוק בשנת 1946.
ויליאם מולוי

| --- | --- |
ויליאם מולוי מרצה על הארכאולוגיה של רפה נוי בשנת 1975, לרגל קבלת פרס או'היגינס, הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בצ'ילה.
ויליאם מולוי מרצה על הארכאולוגיה של רפה נוי בשנת 1975, לרגל קבלת פרס או'היגינס, הכבוד האזרחי הגבוה ביותר בצ'ילה.
 לידה:  3 במאי 1917 סולט לייק סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  25 במרץ 1978 (בגיל 60) לאראמי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Tahai 
 השכלה:  אוניברסיטת שיקגו  אוניברסיטת יוטה 
 
ויליאם תומאס מולוי (באנגלית: William Thomas Mulloy‏; 3 במאי 1917 – 25 במרץ 1978) היה אנתרופולוג אמריקאי. אף שמחקריו המוקדמים ביססו את שמו כחוקר מעולה ומפקח מיומן בעבודת שטח בארכאולוגיה של המישורים של אמריקה הצפונית, הוא ידוע בעיקר בזכות מחקריו על הפרהיסטוריה של פולינזיה, במיוחד חקירותיו על ייצור, הובלה והקמת הפסלים המונומנטליים על אי הפסחא המכונים מואי.