stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוצר הגאונים
החיבור > מבנה

הרב לוין חילק את כל החומר של התשובות והפירושים לשני חלקים נפרדים: תשובות ופירושים (פרט למסכת נזיר וסוטה, שהודפסו שם יחד). ובכרכים א', ז'–י"ג, נוסף פירוש רבינו חננאל שליקט ואסף מספרי הראשונים ומכתבי-יד שונים. המחבר כותב שמחמת קוצר הזמן לא יכול להאריך כראוי בהערות, ועיקרן הוא אפוא רק מראה מקום ומקור ראשון של כל דבר קטן או גדול שבא בפנים. לעיתים הוא העיר גם על היחס המסופק של התשובה או הפירוש לגאון מסוים וכדומה.
בכרכים א'–ב' נוספו הערות של פרופ' יעקב נחום אפשטיין, ובכרכים י'–י"ב נוספו הערות (לספר הערוך) של הפרופ' שרגא אברמסון.
הוצאה לאור

ההוצאה לאור של החיבור החלה בחיפה בשנת ה'תרפ"ח, אך המחבר נפטר לפני שהשלים את החיבור. 13 כרכים הוא הספיק לערוך, אולם את האחרון לא הצליח להדפיס לפני פטירתו (ניסן ה'תש"ד). את הכרך ה-14 ערך אחריו הרב ד"ר חיים צבי טויבש, והוא הודפס ב-1966. מפעלו זה נמשך על ידי צוות חוקרים מהאוניברסיטה העברית: פרופ' ירחמיאל ברודי, הרב ד"ר כרמיאל כהן והרב ד"ר יהודה צבי שטמפפר. עד כה הוציאו לאור בסדרת "אוצר הגאונים החדש" כרך על מסכת בבא מציעא (הוצאת מכון אופק, תשע"ב) וכרך על מסכת בבא בתרא (הוצאת יד הרב נסים, תשע"ח).
הרב ד"ר אליהו רחמים זייני הוציא כרך של "אוצר הגאונים" על מסכת עבודה זרה (חיפה, תשע"ו).
הוצאה לאור > כרכי החיבור

כרך א: מסכת ברכות. חיפה, בסיוע האוניברסיטה העברית, תרפ"ח.
כרך ב: מסכת שבת. ירושלים, בסיוע האוניברסיטה העברית, תר"ץ.
כרך ג: מסכת עירובין, פסחים. חברה להוצאת ספרים על יד האוניברסיטה העברית, תרצ"א.
כרך ד: מסכת יום טוב, חגיגה ומשקין. חברה להוצאת ספרים על יד האוניברסיטה העברית, תרצ"ב.
כרך ה: מסכת מגילה, תענית וראש השנה. חברה להוצאת ספרים על יד האוניברסיטה העברית, תרצ"ג.
כרך ו: מסכת יומא וסוכה. ירושלים תרצ"ד. הכרך מכיל גם פירוש קדמון למסכת יומא.
כרך ז: מסכת יבמות. בסיוע האקדמיה היהודית באמריקה. ירושלים תרצ"ו.
כרך ח: מסכת כתובות. הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים תרצ"ט. הכרך מכיל גם הערות לאוצר הפירושים, מאת שאול חנא קוק.
כרך ט: מסכת קדושין. הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים ת"ש.
כרך י: מסכת גיטין. הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים תש"א. עם הערות שרגא אברמסון.
כרך יא: מסכת נדרים, נזיר וסוטה. הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים תש"ב. כולל גם ספר המפתח להר"ן על מסכת נדרים ולקוטי פירושי הערוך לרבי נתן מרומי למסכת נדרים ונזיר וסוטה.
כרך יב: מסכת בבא קמא. הוצאת מוסד הרב קוק ירושלים תש"ג.
כרך יג: מסכת בבא מציעא . לא נגמר בדפוס, כיוון שהמחבר נפטר תוך כדי עבודתו.
כרך על מסכת בבא מציעא יצא לאור בסדרת "אוצר הגאונים החדש", הוצאת מכון אופק, תשע"ב
כרך י"ד - על מסכת סנהדרין נערך על ידי הרב ד"ר חיים צבי טויבש והודפס בשנת 1966.
כרך על מסכת עבודה זרה, בהוצאת הרב ד"ר אליהו רחמים זייני, חיפה תשע"ו
כרך על מסכת בבא בתרא, בסדרת "אוצר הגאונים החדש", הוצאת יד הרב ניסים, תשע"ח
שני כרכים על מסכת חולין, בהוצאת הרב ד"ר אליהו רחמים זייני, חיפה תשפ"א,תשפ"ג.
כרך על מסכת נדה, בהוצאת הרב ד"ר אליהו רחמים זייני, חיפה תשפ"ג
בשנת תשמ"ו פרסם אריה קימלמן 'לוח עזר לפירושים מתקופת הגאונים' הכולל הוספות לכרכי אוצר הגאונים שנדפסו עד לאותה עת ורשימות ראשוניות של דברי הגאונים על יתר המסכתות. קימלמן נעזר בין השאר ברשימות מעיזבונו של לוין שלדבריו היו מצויות באותה עת ב'היכל שלמה'.
מפעל זה נמשך על ידי צוות חוקרים בתמיכת הקרן הלאומית למדעים: פרופ' ירחמיאל ברודי, הרב ד"ר כרמיאל כהן והרב ד"ר יהודה צבי שטמפפר. עד כה הוציאו לאור בסדרת "אוצר הגאונים החדש" כרך על מסכת בבא מציעא (הוצאת מכון אופק, תשע"ב), כרך על מסכת בבא בתרא (הוצאת יד הרב נסים, תשע"ח) וכרך על מסכתות עבודה זרה, שבועות, מכות, הוריות, עדיות ואבות (הוצאת יד הרב נסים, תשפ"ג).
הרב ד"ר אליהו רחמים זייני הוציא כרך של "אוצר הגאונים" על מסכת 'עבודה זרה' (ישיבת אור וישועה חיפה, תשע"ו) על מסכת חולין (אור וישועה חיפה, ח"א תשפ"א, ח"ב תשפ"ג)ועל מסכת נדה (אור וישועה חיפה, תשפ"ג)
הוקרה ופרסים

על חיבורו זה זכה לוין בפרס ביאליק לספרות יפה ולחכמת ישראל לשנת תרצ"ה.
הודות לחיבור זה, תיאר אותו הרב יואל קטן כ"אדם שלא נמצא לו תחליף".
ראו גם

תשובות הגאונים
לקריאה נוספת

שרגא אברמסון, מהדורות ראשונות של "אוצר הגאונים" - סיני, כרך י"ד, תש"ד, עמ' ר"ח–רי"ב; עניינות בספרות הגאונים, ירושלים תשל"ד, עמ' 243–265
הערות שוליים

↑  הרב יואל קטן, המעין, 225, עמ' 112.
איילט בוסניה

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 :  Beylerbey of Bosnia 
 שפה נפוצה:  טורקית עות'מאנית, שפות סלאביות 
 עיר בירה:  סרייבו
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  הקמת האיילט
 תאריך:  1580
 פירוק:  חלוקה מנהלית של האימפריה העות'מאנית
 תאריך:  1867
 ישות קודמת:   סנג'ק בוסניה
 ישות יורשת:   איילט הרצגובינה    וילאייט בוסניה
 שטח בעבר:  70,038 קמ"ר (נכון ל־1856)
 אוכלוסייה בעבר:  600,000 (נכון ל־1787)
 שונות
 
 
איילט בוסניה (בטורקית: Eyalet-i Bosna) היה איילט עות'מאני אשר כלל את רוב שטחי בוסניה והרצגובינה המודרנית, ואת רוב שטחי סלאבוניה, ליקה ודלמטיה.
היסטוריה

בוסניה נכבשה בידי האימפריה העות'מאנית בשנת 1463, ובשנת 1482 נכבשה גם הרצגובינה. החל משנת 1580 שתי הנחלות נכללו במסגרת איילט בוסניה, שהיה מחולק ל-6 סנג'קים. המלחמה הטורקית הגדולה הסתיימה בשנת 1699 בתבוסה טורקית, ובשלום קרלוביץ נמסר חלק משטח האיילט לממלכת הבסבורג.
בתחילת המאה ה-19 הייתה בוסניה אחת מהפרובניציות הפחות מפותחות של האימפריה העות'מאנית, ובעקבות כך פרץ בה בשנת 1831 המרד הבוסני. בשנת 1833 הצליח עלי פאשא ריזבאנבגוביץ' לדכא את המרד בעזרת כוחות מהרצגובינה, ובעקבות כך הוקם בחלקה הדרומי של בוסניה איילט הרצגובינה שנמסר תחת שלטונו של עלי פאשא.
בשנת 1864 בוצעה רפורמה בחלוקה המנהלית של האימפריה, אשר במסגרתה בוטל מעמד האיילט. שטחי בוסניה והרצגובינה נכללו כעת במסגרת וילאייט אשר נקרא וילאייט בוסניה.
עיר הבירה

בוסנה-סארי ,(1520–1533), (1639–1699), (1832–1840) (1851–1878)
באניה לוקה (1553–1639)
טראווניק (1699–1832), (1840–1851)
ראו גם

היסטוריה של בוסניה והרצגובינה
איילט אגרי

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 עיר בירה:  אגר
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  המצור על אגר
 הקמה:  1596
 פירוק:  מלחמת האימפריה העות'מאנית–הליגה הקדושה
 פירוק:  1687
 ישות קודמת:   ממלכת הונגריה ההבסבורגית   האימפריה העות'מאנית (1453–1844) איילט בודין
 ישות יורשת:  ממלכת הבסבורג ממלכת הבסבורג
 
איילט אגר (בטורקית עות'מאנית: ایالت اگیر, בהונגרית: Egri ejálet‏, בסרבית: Jegarski ejalet) או פאשאליק של אגרי היה איילט של האימפריה העות'מאנית שהוקם בשנת 1596 ובירתו באגרי (בהונגרית: Eger). היא כללה חלקים מהונגריה וסלובקיה של ימינו.
היסטוריה

בשנת 1596, לאחר שהצבא העות'מאני בפיקודו של מהמט השלישי ניצח את חיל המצב האוסטרי במצור על אגר, הצטרפו טירת אגר והשטחים הסובבים שהשתייכו לאוסטריה לאימפריה העות'מאנית. הפרובינציה, שהוקמה עם העברת כמה סנג'קים מאיילט בודין באותה שנה, כללה כמה אזורים בהונגריה ובדרום סלובקיה.
אוכלוסיית המחוז הייתה מגוונת מבחינה אתנית ודתית וכללה סלובקים והונגרים (החיים בעיקר בצפון), סרבים (המתגוררים בעיקר בדרום) ומוסלמים ממוצא אתני שונה (המתגוררים בעיקר בערים). קהילות אתניות אחרות כללו יהודים וצוענים.
חטיבות מנהליות

המחוז כלל את הסנג'קים הבאים:
סנג'ק אגרי (אגר)
סנג'ק סג'דין (סגד)
סנג'ק סונלוק (סולנוק)
סנג'ק שצ'ן (סצ'ן)
סנג'ק חבאן (הטוון)
סנג'ק נוביגרד (נוגראד)
סנג'ק פילק (Filakovo)
הערות שוליים

↑  "Some Provinces of the Ottoman Empire". Geonames.de. אורכב מ-המקור ב-27 באוגוסט 2013. נבדק ב-25 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://dergiler.ankara.edu.tr/dergiler/19/1267/14566.pdf Macaristan'da Osmanlı Hakimiyetinin ve İdari Teşkilatının Kuruluşu ve Gelişmesi, Sadık Müfit Bilge
איתמר וכובע הקסמים השחור

| --- | --- |
עטיפת הספר
עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  דויד גרוסמן
 איורים:  אורה איל
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  ספרות ילדים 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1992
 סדרה
 סדרת ספרים:  סיפורי איתמר
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9651307870
 הספרייה הלאומית:  003732719, 001204436
 
איתמר וכובע הקסמים השחור הוא ספר ילדים מאת הסופר דויד גרוסמן ובאיורה של אורה איל שיצא בשנת 1992. ספר זה מהווה חלק מסדרת "סיפורי איתמר".
עלילה

בעוד מסדר אביו של איתמר את המגירות מודע איתמר לקיומו של כובע שחור וגדול שנפל מטה. על פי מה שאביו סיפר לו הוא היה קוסם בעברו והכובע ניתן לו על ידי אביו.
הודות ליכולתו המיוחדת של הכובע גורם איתמר לאביו לחקות בהתנהגותו קוף, זאב ותרנגול והוא נותר חסר-אונים משום שלכובע יש מגבלה: הוא מסוגל אמנם להפוך מישהו לדבר-מה אחר אולם אין ביכולתו לחזור אחורנית. אולם בסוף מציל איתמר את המצב כאשר הוא הופך את התרנגול לאביו.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניפארם

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  מגיסטר זבולון תומר
 תקופת הפעילות:  1975–הווה (כ־49 שנים)
 מיקום המטה:  מבוא כרמל
 ענפי תעשייה:  פרמצבטיקה
 מוצרים עיקריים:  תרופות,
  
 http://www.unipharm.co.il/
 
אוניפארם בע"מ היא חברת פרמצבטיקה העוסקת בייצור תרופות בתחום הגנריקה. החברה הוקמה בשנת 1975 על ידי מגיסטר זבולון תומר.
היסטוריה

חברת אוניפארם החלה את דרכה בשנת 1975 בביתו של מגיסטר זבולון תומר אשר ייסד אותה ביחד עם רעייתו, שושנה תומר. בשנות ה-90 הצטרפו בניו של מייסד החברה רון תומר וגיל תומר. החברה עוסקת בייצור תרופות גנריות, שאותן ייצרה במפעל "תרימה" שבקיבוץ מעברות. בשנת 2017 השיקה החברה מפעל ייצור משלה המעסיק מעל 200 עובדים ושוכן באזור התעשייה מבוא כרמל.
פעילות החברה

התרופות שאוניפארם מייצרת מטפלות במחלות פיזיולוגיות ונפשיות מהתחומים הבאים:
מחלות זיהומיות
אורולוגיה ותפקוד מיני
קרדיולוגיה
מערכת העצבים המרכזית
בריאות הנפש
אוסטאופורוזיס
עיניים
שינה
הפרעות קשב וריכוז
With a Little Help from My Friends

| --- | --- |
 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band
 יצא לאור:  1 ביוני 1967
 תאריך הקלטה:  29–30 במרץ 1967
 סוגה:  פופ רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  2:44
 חברת תקליטים:  בריטניה פרלופון ארצות הברית קפיטול רקורדס
 כתיבה:  ג'ון לנון ופול מקרטני
 לחן:  פול מקרטני, ג'ון לנון 
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
 
With a Little Help From My Friends (בעברית: עם קצת עזרה מחבריי) הוא שיר של להקת הביטלס מאת ג'ון לנון ופול מקרטני. השיר הופיע באלבום Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band שיצא ביוני 1967. השיר נכתב עבור מתופף הלהקה רינגו סטאר ששר אותו בתור דמות בשם "בילי שירס". השיר הופץ מחדש כסינגל בשנת 1978, יחד עם השיר Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band ועם A Day in the Life בתור הבי סייד.
With a Little Help From My Friends דורג במקום ה-311 ברשימת 500 השירים הטובים ביותר של כל הזמנים של מגזין הרולינג סטון.
יצירת השיר

לנון ומקרטני סיימו לכתוב את השיר באמצע מרץ של שנת 1967. השיר נכתב במיוחד בתור השיר של רינגו סטאר באלבום. מקרטני אמר על כתיבת השיר: "השיר נכתב פחות או יותר במשותף, ג'ון ואני עושים עבודה קטנה בשביל רינגו". ב-1970, לנון אמר: "לפול הייתה את השורה על 'קצת עזרה מחבריי.' היה לו מעין מבנה עבור השיר, וכתבנו אותו פחות או יותר חצי-חצי מהרעיון המקורי שלו", אבל בשנת 1980 לנון סתר את הצהרתו הקודמת ואמר: "זה פול, עם קצת עזרה ממני. 'What do you see when you turn out the light / I can't tell you, but I know it's mine' זה שלי."
השיר נקרא לזמן קצר Bad Finger Boogie, ככל הנראה מפני שלנון הלחין את המנגינה על פסנתר באמצעות האמה שלו, אחרי שהוא נפצע באצבע המורה.
לנון ומקרטני כתבו במתכוון לחן עם מנעד מצומצם, מלבד התו האחרון, עליו מקרטני עבד בצמוד עם סטאר כדי שיצליח להגיע אליו. ב-The Beatles Anthology רינגו סטאר התעקש לשנות את השורה הראשונה של השיר, שבמקור הייתה "What would you do if I sang out of tune? Would you throw ripe tomatoes at me?" (מה תעשה אם אזייף? האם תזרוק עלי עגבניות בשלות?). הוא שינה את המילים מחשש שמעריצים יזרקו עליו עגבניות כשהוא ישיר את השיר בהופעה חיה (בימיה הראשונים של הלהקה, אחרי שג'ורג' האריסון העיר במקרה שהוא אוהב סוכריות גומי מסוג Jelly Babies, הלהקה סבלה ממטחי סוכריות שהורעפו עליה בכל הופעה חיה).
השיר נכתב בחלקו כשיחה שבה שלושת חברי הביטלס האחרים שרים את השאלה, כמו "Would you believe in a love at first sight?" וסטאר עונה "Yes, I'm certain that it happens all the time".
הקלטת השיר

הביטלס החלו להקליט את השיר ב-29 במרץ 1967, יום לפני שהצטלמו לעטיפת האלבום Sgt. Pepper. הם הקליטו עשרה טייקים של השיר, וסיימו את ההקלטות ב-5:45 בבוקר. סטאר ניגן על תופים, מקרטני על פסנתר, האריסון על הגיטרה ולנון על קאמפאנה. עם שחר סטאר החל לעלות במדרגות על מנת לשוב לביתו, אבל שאר הביטלס שידלו אותו לבצע את קטעי השירה שלו באותו הרגע, כשהם עומדים מסביב למיקרופון כדי לספק תמיכה. ביום המחרת הם הוסיפו תוף מרים, קולות רקע, בס ועוד גיטרה חשמלית.
ביצוע

רינגו סטאר - שירה, תופים, תוף מרים
פול מקרטני - קולות רקע, גיטרה בס, פסנתר
ג'ון לנון - קולות רקע, קאמפאנה
ג'ורג' האריסון - קולות רקע, גיטרות
ג'ורג' מרטין - מפיק, אורגן האמונד
ג'ף אמריק - טכנאי קול
מצעדים

| ארגון | שם | מיקום |
| --- | --- | --- |
| כאן 88 | מצעד שירי הביטלס של כאן 88 | 35 |
גרסת הכיסוי של ג'ו קוקר

הזמר האנגלי ג'ו קוקר הקליט גרסה מעובדת לשיר - איטית, במשקל 6/8, עם אקורדים שונים ופתיחה אינסטרומנטלית ארוכה (עם בי ג'יי וילסון מפרוקול הארום על התופים, ג'ימי פייג' על הגיטרה, וטומי אייר על האורגן החשמלי. קוקר הופיע עם השיר בפסטיבל וודסטוק ב-1969, בביצוע שמופיע בסרט התיעודי "וודסטוק". הגרסה זכתה להצלחה רבה כשהייתה לשיר הפתיחה של סדרת הטלוויזיה "שנות הקסם", ונחשבת לאחת מגרסאות הכיסוי הטובות בכל הזמנים.
הערות שוליים

↑  מצעד שירי הביטלס של כאן 88
↑  "Pet Shop Boys' Always On My Mind tops cover version vote". BBC News. 27 באוקטובר 2014. נבדק ב-28 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "UpVenue Top 10 Best Music Covers". UpVenue.com. 2010.
| Sgt>  Pepper's Lonely Hearts Club Band |
| --- | --- | --- |
| שירי האלבום | ‏"Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band"‏ • ‏"With a Little Help from My Friends"‏ • ‏"Lucy in the Sky with Diamonds"‏ • ‏"Getting Better"‏ • ‏"Fixing a Hole"‏ • ‏"She's Leaving Home"‏ • ‏"Being for the Benefit of Mr. Kite!" ‏"Within You Without You"‏ • ‏"When I'm Sixty-Four"‏ • ‏"Lovely Rita"‏ • ‏"Good Morning Good Morning"‏ • ‏"Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Reprise)"‏ • ‏"A Day in the Life"‏ |  |
| ראו גם | דיסקוגרפיה של הביטלס • צוללת צהובה • ‏"Strawberry Fields Forever"‏ • ‏"Penny Lane"‏ • ‏"Only a Northern Song"‏ |  |
| הביטלס |
| --- | --- | --- |
ג'ון לנון • פול מקרטני • ג'ורג' האריסון • רינגו סטאר
פיט בסט • סטיוארט סאטקליף • לנון-מקרטני
| אלבומי אולפן | Please Please Me‏ (1963) • With the beatles‏ (1963) • A Hard Day's Night‏ (1964) • Beatles for Sale‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Rubber Soul‏ (1965) • Revolver‏ (1966) • Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band‏ (1967) • Magical Mystery Tour‏ (1967) • The Beatles‏ (1968) • Yellow Submarine‏ (1969) • Abbey Road‏ (1969) • Let It Be‏ (1970) |  |
| סרטים | ‏A Hard Day's Night‏ (1964) • !Help‏ (1965) • Magical Mystery Tour ‏(1967) • Yellow Submarine ‏ (1968) • Let It Be ‏(1970) • The Beatles: Get Back ‏(2021) |  |
| הנהלה | אלן ויליאמס • בריאן אפשטיין • אלן קליין • אפל רקורדס |  |
| הפקה | ג'ורג' מרטין • ג'ף אמריק • פיל ספקטור • נורמן סמית' • אלן פרסונס • אולפני אבי רוד |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | The Quarrymen • ביטלמניה • ריצ'רד לסטר • תאוריית הקשר על מותו של פול מקרטני • מסע הקסם המסתורי • קלאוס פורמן • יוקו אונו • אנתולוגיה • רצח ג'ון לנון • LOVE • פיליפ נורמן • סיד ברנשטיין • החיפושית החמישית • הופעת הביטלס על הגג • פירוק הביטלס |  |
דיסקוגרפיה של הביטלס • שירי הביטלס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8388f958-0fef-30ea-a70a-f1803868ecf9
איילט בודין

| --- | --- |
דגל

 
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 עיר בירה:  בודין
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:  המצור על בודה
 הקמה:  1541
 פירוק:  קרב בודה
 פירוק:  1686
 ישות קודמת:   ממלכת הונגריה בימי הביניים   האימפריה העות'מאנית (1453–1844) איילט רומליה
 ישות יורשת:  ממלכת הבסבורג ממלכת הבסבורג   האימפריה העות'מאנית איילט אגר   האימפריה העות'מאנית איילט טמשוואר   האימפריה העות'מאנית איילט קניז'ה
 
איילט בודין (הידוע גם בשם פרובינציית בודין / בודה או פאשאליק של בודין / בודה, בטורקית עות'מאנית: ایالت بودین‏) היה איילט של האימפריה העות'מאנית במרכז אירופה והבלקן. הוא הוקם על השטחים שכבשה האימפריה העות'מאנית מממלכת הונגריה מימי הביניים והדספוטה הסרבי. בירת מחוז בודין הייתה בודין (בהונגרית: בודה).
אוכלוסיית המחוז הייתה מגוונת מבחינה אתנית ודתית וכללה הונגרים, קרואטים, סרבים, סלובקים, מוסלמים ממוצא אתני שונים (שהתגוררו בעיקר בערים) ואחרים (יהודים, צוענים וכו'). העיר בודה עצמה הפכה למוסלמית ברובה במהלך המאה ה-17, בעיקר באמצעות הגירה של מוסלמים בלקניים.
היסטוריה

במאה ה-16 כבשה האימפריה העות'מאנית את "קו המבצרים" הדרומי (végvár) של ממלכת הונגריה. לאחר קרב מוהאץ' בו הובסה ממלכת הונגריה קשות, והמהומה שנגרמה כתוצאה מהתבוסה, התפשטה ההשפעה העות'מאנית על החלק המרכזי של ממלכת הונגריה. בעוד שהכוחות העות'מאניים פלשו לבודה בשנים 1526 ו-1529, סולימאן הראשון השתמש באזור בודה כשטח של ממלכה בעלת ברית ולא סיפח אותו במלואו לאימפריה.
בשנת 1541 החליט סולימאן לאחד את אזור בודה שנכבש ולכונן אותו כחלק אורגני של האימפריה. הוא שלח את המפקד האוסטרי וילהלם פון רוגגנדורף, לצור על העיר, וב-29 באוגוסט 1541 השתלט על העיר, יחד עם העיר בצד השני של הדנובה, פשט. הוא ארגן מיד את האיילט (מחוז) הראשון במרכז אירופה שבירתו בודה (בודין בטורקית).
באותה שנה נפלו כמה ערים נוספות תחת שלטון עות'מאני: סגד, קלוצ'ה וסובוטיצה. בשנים 1543–1544, העות'מאנים כבשו את המבצרים של נוגראד, ואץ, סקשפהרוואר, פץ' ושיקלוש ששובצו לתוך איילט חדש.
בשנת 1552 הורחב האיילט עם שטחים חדשים בצפון, והוקם איילט חדש בטמשוואר. השליטה הצבאית באזורים הסובבים ניטלה מבודין.
בשנה שלאחר מכן הואטה התקדמות העות'מאנים ואיילט בודין לא השתנה עד תום מלחמת חמש עשרה השנים ושלום זסיטווטורוק, שם איבדו העות'מאנים שטחים מצפון לנוגרד. עם זאת אגר וקניז'ה נתפסו במהלך המלחמות הללו ונוהלו זמן קצר כסנג'קים במחוז זה.
שטחו של האיילט צומצם משמעותית עם הקמת איילט אגר (1596) וקניז'ה (1600). עם זאת, הוא נותר המחוז העות'מאני הבולט במרכז אירופה, בשל חשיבותו האסטרטגית של בודין כנמל מרכזי בדנובה.
במאה ה-17 כבש קארה מוסטפא פאשה אזורים נוספים מממלכת הונגריה ההבסבורגית והווסאל שלה, נסיכות טרנסילבניה, אך לא הצליח לכבוש את וינה בשנת 1683. ניסיון כושל זה בישר על ירידה הדרגתית של הכוח העות'מאני באירופה. ב-2 בספטמבר 1686 נכבשה בודין על ידי כוחות הליגה הקדושה.
צבאי

עימותים צבאיים בין ההבסבורגים לעות'מאנים היו בלתי נמנעים. הם הקימו גבול זה עם זה, ולמרות שהוקם איילט אירופי, הייתה נוכחות צבאית חזקה בבודין.
קשה לאמוד את מספר הכוחות במחוז בשלב זה. ישנם מסמכים המציגים 10,200 חיילים במבצרים בשנת 1546, ו-12,451 חיילים בשנת 1568. היו גם כוחות עזר הנקראים סיפאהים עלות אחזקת הכוח הגדול הזה לחץ על תקציב המחוז. בשנת 1552, למשל, שלח השער הנשגב 440,000 מטבעות זהב לבודין כדי לספק לצבא.
אם הסולטאן או הביילרביי לא היו נוכחים, אז תפקיד המפקד הכללי נתפס על ידי הפאשא של בודין.
מבצרים

האימפריה העות'מאנית השקיעה את כל המאמצים לחזק את המעוז בבודין. הם בנו כמה טבעות הגנה סביב בודין והגנו על כבישים לאספקה לווינה, כיוון שמטרתם הייתה לרסק את בירת ההבסבורגים, מה שלא הצליחו.
המבצרים החשובים ביותר סביב בודין היו אסטרגום, סקשפהרוואר, וגם ואץ ווישגראד הפחות חשובים. מדרום המבצר הרלוונטי ביותר היה סיגטבר.
הערות שוליים

↑  "Some Provinces of the Ottoman Empire". Geonames.de. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2013. נבדק ב-25 בפברואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  O'Sullivan, Michael (2018-05-01). Patrick Leigh Fermor: Noble Encounters between Budapest and Transylvania (באנגלית). Central European University Press. p. 27. ISBN 978-615-5225-64-2.
↑  Sluglett, Peter; Currie, Andrew (2015-01-30). Atlas of Islamic History (באנגלית). Routledge. p. 54. ISBN 978-1-317-58897-9.
↑  Faroqhi, Suraiya (1994). "Crisis and Change, 1590-1699".  In İnalcık, Halil; Donald Quataert (eds.). An Economic and Social History of the Ottoman Empire, 1300-1914. Vol. 2. Cambridge University Press. p. 440. ISBN 0-521-57456-0.
↑  "Török hódoltság Magyarországon". Terebess Ázsia Lexikon. Terebess Hungária Kft. נבדק ב-2007-05-20.
1 2  Dr. Papp-Váry, Árpád (2005). Középiskolai történelmi atlasz. Budapest: Cartographia Kft. pp. 43–44. ISBN 963-352-557-8.
↑  Fekete, Lajos; Nagy Lajos (1986). Budapest története a török korban (History of Budapest in Ottoman period). Budapest: Akadémia Kiadó. ISBN 963-05-4394-X.
↑  ‏Encyclopedia of the Ottoman Empire, באתר גוגל ספרים By Gábor Ágoston, Bruce Alan Masters
↑  Khan, Arshad (2003). Islam, Muslims, and America: Understanding the Basis of Their Conflict (באנגלית). Algora Publishing. p. 30. ISBN 978-0-87586-194-4.
↑  Šandorfi, Rudolf (1996). History of Slovakia: (survey) (באנגלית). Matica Slovenska Abroad. p. 68.
↑  Mikaberidze, Alexander (2011-07-22). Conflict and Conquest in the Islamic World: A Historical Encyclopedia [2 volumes]: A Historical Encyclopedia (באנגלית). ABC-CLIO. p. 983. ISBN 978-1-59884-337-8.
↑  İnönü ansiklopedisi (בטורקית). Maarif Matbaası. 1956. p. 310.
↑  R. Várkonyi, Ágnes (1997). Megújulások kora (Age of renewals). Budapest: Helikon Kiadó. p. 17. ISBN 963-208-426-8.
↑  Zimmermann, Johannes; Herzog, Christoph; Motika, Raoul (2016-06-28). Osmanische Welten: Quellen und Fallstudien; Festschrift für Michael Ursinus (בגרמנית). University of Bamberg Press. p. 539. ISBN 978-3-86309-413-3.
↑  Tektaş, Nazım (2011-11-18). İki Yüzlü Vezirler (באנגלית). artcivic. ISBN 978-605-4337-19-4.
↑  OTAM: Ankara Üniversitesi Osmanlı Tarihi Araştırma ve Uygulama Merkezi dergisi (בטורקית). Ankara Üniversitesi Basımevi. 2011. p. 233.
↑  Lukan, Walter (2006). Serbien und Montenegro: Raum und Bevölkerung, Geschichte, Sprache und Literatur, Kultur, Politik, Gesellschaft, Wirtschaft, Recht (בגרמנית). LIT Verlag Münster. p. 59. ISBN 978-3-8258-9539-6.
↑  Blanton, Stephen (בינואר 2011). Stephen Blanton - Google Books. p. 36. ISBN 9781456720339. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Stoye, John (1994). Marsigli's Europe, 1680-1730: The Life and Times of Luigi Ferdinando Marsigli, Soldier and Virtuoso (באנגלית). Yale University Press. p. 20. ISBN 978-0-300-05542-9.
↑  Turnbull, Stephen (2012-09-20). The Ottoman Empire 1326–1699 (באנגלית). Bloomsbury Publishing. ISBN 978-1-78200-422-6.
הפאשה של בודין מקבל את שליח הסולטאן העות'מאני
החלק הצפוני של איילט בודין בשנת 1572
אוגוסט השני, מלך פולין

פסל אוגוסטוס השני בדרזדן
פרידריך אוגוסט השני "החזק" (בגרמנית: August II. der Starke;‏ 12 במאי 1670 – 1 בפברואר 1733) היה הנסיך הבוחר (קורפירסט) של סקסוניה מ-1694 ומלך פולין מ-1697. שני בניו המפורסמים ביותר היו אוגוסט השלישי, שקיבל את תואר הנסיך הבוחר מסקסוניה ומלך בפולין אחריו והיה בנה של המלכה, ומוריס דה סאקס, בנה של אחת מפילגשיו, הרוזנת אורורה מקניגסמרק, שהיה המצביא של צרפת במהלך מלחמת הירושה האוסטרית.
ביוגרפיה > בצעירותו

אוגוסט נולד ב-12 במאי 1670 בדרזדן, ליוהאן גאורג השלישי לבית וטין ולנסיכה אנה סופיה מדנמרק. בשנת 1691 מת אביו יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ואחיו הבכור יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה במקומו לשלטון. בשנת 1693 התחתן אוגוסט עם כריסטיאנה אברהרדינה מברנדנבורג-ביירוית. בשנת 1694 מת אחיו יוהאן גאורג הרביעי, הנסיך הבוחר מסקסוניה מהאבעבועות השחורות, ואוגוסט עלה במקומו לשלטון.
ביוגרפיה > שנות המלכות בפולין

בשנת 1697 נבחר אוגוסט למלך פולין הקתולית, וכתוצאה מכך היה עליו לנטוש את דתו הפרוטסטנטית ולהמירה בדת הקתולית.
לאחר היבחרו היה עליו להתמודד עם קשיים רבים - ראשית, כנגד הצרפתים, שטענו על כשרות הבחירות ותבעו את השלטון בפולין לטובת הנסיך פרנסואה לואי, נסיך קונטי. לאחר שגבר באמצעים פוליטיים על בעיה זו, החלה תקופת מלכותו בהצלחה יחסית - הוא סיפח לפולין את אזור קמניץ פודולסק. לאחר כמה שנים החלה מלחמת הצפון הגדולה, בה אולץ לוותר על כיסאו על ידי קרל השנים עשר מלך שוודיה, שהיה גיסו (1706), לאחר תבוסות של הצבא הסקסוני לשוודים בקרבות בקלישוב ובפולטוסק. לאחר שלוש שנים, בהן היה סטניסלאב לשצ'ינסקי מלך פולין כוסאל שוודי, חזר אוגוסט למלוך בפולין, לאחר תבוסת שוודיה בקרב פולטבה (1709) לרוסיה בראשותו של פטר הגדול ובריחתו של קרל לטורקיה.
אוגוסט שאף להפוך את פולין למלוכה תורשתית, במקום הבחירות שנהגו עד אז. למרות שלהלכה דבר זה לא עלה בידו, בכל זאת בנו, אוגוסט השלישי, הוא זה שעלה על כיסאו (1733), בעיקר בשל לחץ מצד האוסטרים.
ביוגרפיה > אישיותו

המלך אוגוסט השני כונה גם "החזק" או "הרקולס הסקסוני". הוא נודע כאיש בעל כוחות פיזיים כבירים וכלוחם ללא חת. אחד משעשועיו היה שבירת פרסות סוסים או צלחות כסף, כדי להפגין את כוחו הרב. לצד זה, הוא אהב מאוד את האמנות, ובזמנו הפכה דרזדן, בירת סקסוניה, לאחת הערים המפוארות באירופה.
אוגוסט נודע כאדם הרודף אחר תאוותיו. הוא החזיק פילגשים רבות, כאשר החשובה שבהן הייתה הרוזנת אננה קונסטנציה, שקיבלה את התואר "הנסיכה קוזל" ולמעשה הייתה המלכה בפועל במשך שנים רבות, על אף שהמלכה הייתה בחיים. כך קרה שהיו לאוגוסט, על פי אומדן, כ-370 ילדים. 
 נוסף על כך, היה אוגוסט ידוע גם כאדם לא יציב ולעיתים קרובות השיב רעה תחת טובה. ראש ממשלת סקסוניה, שהיה ידידו הנאמן ועזר לו רבות, נאסר על ידו ללא סיבה במבצר קניגשטיין, וכך קרה גם לרבים אחרים מאנשי המלוכה.
משפחתו > המלכה כריסטיאנה אברהרדינה

המלכה כריסטיאנה אברהרדינה (מתה 1727), שהייתה נסיכה מברנדנבורג הפרוטסטנטית, לא אהבה את מעשיו של בעלה. היא סירבה להמיר את דתה לקתולית יחד אתו. על אף שאוגוסט ניהל את חצרו מדרזדן, בשל ריבוי פילגשיו וחוסר העניין שלו בה, רוב הזמן היא לא גרה איתו שם, וניהלה חיים שקטים וצנועים באחוזה ליד דרזדן. היא ילדה לו ב-1696 את הנסיך פרידריך אוגוסט, שעלה על כיסאו בסקסוניה ובפולין לאחר מותו.
חייה היו למעשה סיפור טראגי - בלוייתה אפילו בעלה ובנה לא השתתפו. יוהאן סבסטיאן באך הקדיש לה יצירה מיצירותיו (קנטטה מס' 198).