stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיה סימון זבלודוף
ביוגרפיה > 2015

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר 2015 זכתה זבלודוף ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.71 דקות, לפני עדן גירלואנצה ממכבי קריית אונו (4:18.34 דקות) וחברתה לאגודה טלי למקוף (4:18.44 דקות), במשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לאגודות של 1:43.12 דקות ובמשחה שליחות 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:53.73 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 56.35 שניות, אחרי אנדראה מורז מהפועל ירושלים (53.52 שניות) ולפני שחר מנחם ממכבי פארק מים רעות (57.22 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.68 דקות, אחרי אנדראה מורז (1:56.12 דקות) ולפני שחר מנחם (2:03.25 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:14.04 דקות.
ביוגרפיה > 2016

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט ביולי 2016 זכתה זבלודוף ב-6 מדליות 2 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:53.64 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:27.01 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 26.67 שניות, אחרי זוהר שיקלר (25.38 שניות) ולפני אניה גוסטומלסקי (27.03 שניות), שתיהן חברות אגודתה, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:03.83 דקות, אחרי אנדראה מורז (2:00.98 דקות) ולפני רוני בווה (2:04.90 דקות), שתיהן מהפועל ירושלים ובמשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:18.78 דקות, אחרי אנדראה מורז (4:17.57 דקות) ולפני רוני בווה (4:22.61 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 57.77 שניות, אחרי אנדראה מורז (55.40 שניות) וזוהר שיקלר (56.24 שניות).
ביוגרפיה > 2016 > שיאנית ישראל

שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה באואירס, פורטוגל בסוף יולי 2016 זכתה זבלודוף ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם שחר מנחם, עדן פסקרה ומיכל ליברמן בתוצאה של 3:54.44 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ביחד עם שחר מנחם, עדן פסקרה ורוני בווה בשיא ישראלי חדש של 8:24.74 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 57.73 שניות ובמשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:04.97 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 9:04.97 דקות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר 2016 זכתה זבלודוף ב-5 מדליות, 3 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 4:10.60 דקות, לפני רוני בווה (4:16.59 דקות) ונטע שיף ממכבי פארק מים רעות (4:19.52 דקות), במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 8:40.74 דקות ובמשחה שליחות 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:43.56 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 55.26 שניות, אחרי אנדראה מורז (54.18 שניות) ולפני זוהר שיקלר (56.28 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:58.93 דקות, אחרי אנדראה מורז (1:58.01 דקות) ולפני שחר מנחם (2:00.69 דקות).
חיים רובוביץ

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 בדצמבר 1957 ירושלים, ישראל ישראל
 פטירה:  16 בדצמבר 2023 (בגיל 66) מודיעין-מכבים-רעות, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  חמי
 השתייכות:   שירות הביטחון הכללי
 תקופת הפעילות:  1981–2005 (כ־24 שנים)
 תפקידים בשירות
 ראש אגף צפון וערביי ישראל, ראש אגף המטה
 תפקידים אזרחיים
 מייסד ומנכ"ל עמותת "דרך כפר יוזמות חינוך"
 
חיים (חמי) רובוביץ (7 בדצמבר 1957 – 16 בדצמבר 2023) היה איש מערכת הביטחון הישראלית שכיהן כראש אגף המטה בשירות הביטחון הכללי. לאחר פרישתו ייסד וניהל את עמותת "דרך כפר".
ביוגרפיה

חיים רובוביץ נולד וגדל בירושלים, דור שישי בעיר. אביו היה חבר ההגנה והוא קרוי על שם דודו שנפל בהר-טוב במלחמת העצמאות.
את שירותו הצבאי עשה כקצין בחיל השריון וב-1981 התגייס לשירות הביטחון הכללי. מילא תפקידי רכז ומפקד בזירה הפלסטינית ובשנות ה-90 כיהן כראש מרחב צפון בשירות.
בשנות האלפיים מונה לראש אגף המטה בשירות, וב-2005 פרש מהשירות. מאז התמסר לפעילות חינוכית. יחד עם עמיתו ד"ר חיים פרי, הוא ייסד את עמותת "דרך כפר - יוזמות חינוך" הפעילה בכ-70 קהילות חינוך בפריפריה החברתית והגאוגרפית בישראל. רובוביץ שימש כמנכ"ל העמותה הראשון.
כמו כן, היה חבר בעמותת מפקדים למען ביטחון ישראל ופרסם טורי דעה באתר זמן ישראל.
עסק בצילום כתחביב.
חיים אישיים

רובוביץ היה נשוי לורדית ואב לשלושה, התגורר ברעות.
ב-2021 אובחן כחולה בניוון שרירים (ALS), ובדצמבר 2023 נפטר מהמחלה, בגיל 66. נטמן בבית העלמין במודיעין.
בן דודו של אביו היה כדורגלן בית"ר ירושלים אודי רובוביץ. קרוב משפחה נוסף היה הנער פעיל הלח"י, אלכסנדר רובוביץ, שנרצח על ידי חיילים בריטיים ומקום קבורתו לא נודע.
הערות שוליים

1 2 3 4  עמוס הראל, "עצרנו אינסוף אנשים שלא לצורך. זה לא תרם דבר", באתר הארץ, ‏17 בפברואר 2022
↑  חיים רובוביץ - המנכ"ל המייסד וחבר ועד מנהל, באתר דרך כפר
↑  הזמן של חיים רובוביץ, באתר זמן ישראל
↑  האתר של חיים רובוביץ
1 2  תערוכה: "רגעים שתפסו אותי", באתר הספרייה למדעי החברה, לניהול ולחינוך ע"ש ברנדר-מוס, ‏21 בדצמבר 2023
טרוי ואן ליר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בנובמבר 1914 אוטרכט, הולנד 
 פטירה:  29 בנובמבר 2002 (בגיל 88) אדה, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 
טרוי (חרטרוידה) ואן ליר (בהולנדית: Geertruida Elisabeth (Trui(tje)) van Lier;‏ 13 בנובמבר 1914 - 29 בנובמבר 2002) הייתה יהודייה למחצה, פעילת המחתרת ההולנדית במהלך מלחמת העולם השנייה.
ואן ליר הייתה בתם של היהודי אלפרד יוהאן סלומון ואן ליר וקורנליה חרטרוידה גולדנשטידן אגלינג הלא יהודייה. היא הייתה אחייניתה של לוחמת ההתנגדות טרוס ואן ליר.
בשנת 1935 החלה ואן ליר ללמוד משפטים. באוקטובר 1940, כחצי שנה לאחר כיבוש הולנד בידי גרמניה הנאצית, הקימה ואן ליר מעון יום באוטרכט באזור פרינס הנדריקלאן (Prins Hendriklaan), אותו כינתה קינדייסהאפן. יחד עם יט ברדניס ואן ברלקום היא הצליחה להביא 150 ילדים יהודים למקום מבטחים דרך בית הילדים במהלך תקופת הכיבוש. לדבריה, זה היה פחות ממה שביקשה לעשות.
עקב הוצאתה להורג של בת דודתה טרוס ואן ליר בשנת 1943, נאלצה ואן ליר להפסיק ללכת למעון והסתתרה בקולמבורג. יט המשיכה לעבוד במעון עד פברואר 1945.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה ניסתה ואן ליר לחזור לאוטרכט. היא הייתה בהריון, אך שירות המדינה של אוטרכט פעל נגדה. פעמיים הוקצה לה בית שהתברר שלא קיים. היא קיבלה שומת מס בגין התעסקות במינהל הטיפול בילדים במהלך המלחמה. רק בשנות ה-90 זכתה להכרה על פעולות ההתנגדות שלה. בפברואר 1992 קיבלה את התואר חסידת אומות העולם מיד ושם, ואת האות עצמו קיבלה בטקס בישראל בשנת 1994. עיריית אוטרכט העניקה לה את מדליית עיר הכסף ב-1995 וסכום כסף כפיצוי על מה שנעשה לה לאחר המלחמה. לאחר פרישתה ביקרה את יט בקנדה ולאחר מכן החליטה לעבור מאוטרכט לנוורדוולדה (Noordwolde).
ב-13 בנובמבר 2023, יום הולדתה, נשתלו פקעות פרחים בקונינגסלאאן, ליד מגרש המשחקים בפארק וילהלמינה. מדי אביב, פרחים כחולים שפורחים באביב יוצרים את ארבע האותיות של שמה הפרטי. בינואר 2024 פורסם כי חוקר ההיסטוריה ג'ים טרלינגן כותב ספר על ואן ליר.
הערות שוליים

↑  Dam, Drs. Cor van (1985). Jodenvervolging in de stad Utrecht - Stichtse Historische Reeks nr. 10. Uitgeverij Walburg Pers B.V. ISBN 9060113705.
↑  "'De angst overviel je als een verkoudheid' - interview uit 1985". Nieuws030. 2022-05-02. נבדק ב-2023-09-15.
↑  "Terlingen - Naoorlogse overheid | Nieuws030". Nieuws030. 2023-09-15. נבדק ב-2023-09-15.
↑  "Bloembollen voor Trui". Nieuws030. 2023-11-13. נבדק ב-2024-02-11.
↑  "Trui". Nieuws030. 2024-01-24. נבדק ב-2024-02-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BPN: 11993017 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טרוי ואן ליר".
חרדון אוסטרלי מזוקן

| חרדון אוסטרלי מזוקן |
| --- | --- |
 חרדון אוסטרלי מזוקן
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: חרדוניים
סוג:: חרדון מזוקן
מין:: חרדון אוסטרלי מזוקן
שם מדעי
 Pogona vitticeps ‏אהל, 1927
תחום תפוצה


חרדון אוסטרלי מזוקן (שם מדעי: Pogona vitticeps) הוא מין של זוחל מהסוג חרדון מזוקן שבמשפחת החרדוניים החי במרכזה של אוסטרליה באזורי בתה, מדבריות וערבות עשב חמימות. הוא נפוץ מאוד כחיית מחמד.
החרדון הוא לטאה בינונית שמגיעה עד לאורך 60 סנטימטרים, כשמחצית מזה מהווה הזנב. לחרדון אין הבדלים בין גודל הזכר לנקבה, אך לזכרים יש זנב רחב יותר, ראשים וזקנים גדולים יותר ופתחי ביב בולטים יותר. צבעם מגוון, מחום בהיר עד אדמדם, כתום, ורדרד ולעיתים כהה יותר. החרדון מכוסה בקשקשים רחבים וקוצניים הבולטים בעיקר מתחת לסנטרו בעל שק התהודה, ומשווים לו מראה של "זקן". לצד העיניים ישנו פס חום ולאורך הצידיים ישנו רכס קוצני נוסף. הרגליים קצרות ובעלות טפרים חדים.
החרדון הוא חיית יום המנצלת את חום השמש כדי לחמם את גופה, אך בשעות הצהריים במדבר החרדון נסוג למחסה של סלעים או גזעים. לטאות אלה ניזונות בעיקר מחרקים עליהם הן מזנקות בזריזות.
חרדונים הנפגשים ביניהם מתחרים על היררכיה באמצעות מחוות ראשים מהירה ותוקפנית, ואם היריבים לא נרתעים הם יילחמו בעזרת לסתותיהם או טפריהם. הם יודעים לזנק באוויר כדי לחטוף מזון או להגיע לעמדה גבוהה יותר.
הערות שוליים

↑  חרדון אוסטרלי מזוקן באתר הרשימה האדומה של IUCN
חרדון אוסטרלי מזוקן
חרדון מוואנזה

| חרדון מוואנזה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: חרדוניים
סוג:: חרדון
מין:: חרדון מוואנזה
שם מדעי
 Agama mwanzae ‏לאברידג', 1923
תחום תפוצה


חרדון מוואנזה (שם מדעי: Agama mwanzae) הוא מין נפוץ של חרדון החי ברחבי אפריקה. הוא חי במדינות: טנזניה, רואנדה וקניה על גבי סלעים בסוואנות.
החרדון יכול להגיע לאורך 32 ס"מ. הוא בעל צבעים ורודים בולטים עם פלג גוף אחורי וגפיים כחולים, אצל הזכר. 
הנקבות הקטנות יותר הן חסרות צבע יחסית (חום בהיר-אפור) ומתמזגות היטב בין הסלעים. לעיתים מתבלבלים בינם לחרדון אדום ראש, החי באותם אזורים.
מבנה גופם של החרדונים הוא חזק והרגליים ארוכות, בעלות טפרים והם יכולים להיאחז במשטחים אופיים. הם יודעים לטפס על עצים או סלעים בקלות והצעירים נמצאים שם יותר מהבוגרים.
חרדונים אלה מתחממים על סלעים בשעות הבוקר והצהריים של היום. לעיתים מאות חרדונים באותו מקום בדיוק, מה שגורם לזכרים לנסות להזדווג עם כמה שיותר נקבות ולגרש זכרים יריבים באמצעות מתקפה אגרסיבית. הם ניזונים מחרקים קטנים שונים ומכמה צמחים. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי נחשים, חתולים, נמיות ועופות דורסים שונים. בשעת סכנה הם מתחבאים ויורדים אל מתחת לקרקע או אל בין העצים.
הערות שוליים

↑  חרדון מוואנזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
טים מטאבז'

טים מטאבז' (סלובנית: Tim Matavž; נולד ב-13 בינואר 1989) הוא כדורגלן סלובני המשחק בה.נ.ק. גוריצה בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

מטאבז' החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של ביליה, בשנת 2004 הוא עבר למחלקת הנוער של גוריצה. בעונת 2006/2007 עלה לקבוצה הבוגרת והבקיע 11 שערים ב-30 משחקים. ב-30 באוגוסט 2007 חתם ל-5 שנים בחרונינגן. ב-26 בספטמבר 2007 הוא הבקיע ארבעה שערים בגביע במשחק נגד איסמירבוגלס. בקיץ 2008 הושאל לאמן. ב-13 במרץ 2009 מטאבז' הבקיע את השער הראשון שלו בליגה בניצחון 0-2 נגד רודה. ב-24 בפברואר 2010 מטאבז' האריך את החוזה שלו עם מועדון עד 2013. ב-6 בפברואר 2011 מטאבז' הבקיע את השלושער הראשון שלו נגד ווילם II. ב-31 באוגוסט 2011 חתם בפ.ס.ו. איינדהובן. ב-4 ביולי 2014 חתם באאוגסבורג תמורת 4 מיליון אירו, ממנה הושאל לגנואה האיטלקית בפגרת החורף של עונת 2015/16.
לאחר שסיים את ההשאלה בגנואה, מטאבז' הושאל שוב, והפעם לנירנברג מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק עונה אחת והבקיע חמישה שערי ליגה, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה.
בקיץ 2017 חתם מטאבז' בויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית על חוזה לשלוש עונות.
ב-19 ביולי 2020, מטאבז' חתם באל-וחדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.
ב-14 באוגוסט 2021 חתם מטאבז' בבורסאספור הטורקית.
ב-30 בינואר 2022 חתם מטבאז' לשנה וחצי באומוניה ניקוסיה הקפריסאית.
קריירה בינלאומית

ב-4 ביוני 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובניה במשחק ידידות שנגמר בניצחון 1-3 נגד ניו זילנד. ב-13 ביוני 2010 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בנבחרת בניצחון 0-1 נגד אלג'יריה במסגרת מונדיאל 2010. ב-8 באוקטובר 2010 הבקיע את שלושת שעריו הראשונים בנבחרת בניצחון 1-5 נגד איי פארו במסגרת מוקדמות יורו 2012 כאשר מטאבז' חתום על שלושת השערים הראשונים, ובכך הפך לכובש הצעיר ביותר בנבחרת כאשר הוא בן 21.
תארים

פ.ס.ו. איינדהובן
הגביע ההולנדי: 2011/2012
הסופר קאפ ההולנדי: 2012
טים טאם

| --- | --- |
צלחת יחידות טים טאם
צלחת יחידות טים טאם
 
 מאכלים
 סוג:  ביסקוויט שוקולד 
 על שם:  טים טאם 
 תאריך יצירה:  16 בפברואר 1964 
 
טים טאם (אנגלית: Tim Tam) הוא חטיף המיוצר על ידי החברה האוסטרלית Arnott's, מאז שנת 1964. זהו מעין ופל משני ביסקוויטים שביניהם קרם (לרוב שוקולד) ועליו ציפוי שוקולד. בחבילה אחת של טים טאם יש 11 יחידות, ובדגם הציפוי הכפול 9. ייחודו של החטיף בנוהג להשתמש בו כקשית שתייה.
תולדות המוצר

מקור השם "טים טאם" הוא בשמו של סוס מרוץ. ב-1958 הלך בעלי החברה דאז, רוס ארנוט, לצפות במרוץ סוסים בקנטקי והחליט שהחטיף ייקרא על שם הסוס הזוכה (טים טאם).
על פי נתוני היצרנית, היקף המכירות השנתי עומד על כ-35 מיליון חבילות ברחבי העולם (כ-400 מיליון יחידות). שיא המכירות הוא באוסטרליה, שם צורך אדם בממוצע כ-1.7 חבילות טים טאם בשנה.
אופן האכילה

את חטיף הטים טאם נהוג לאכול באופן הבא: אכילת פינה אחת בביסקוויט והפינה הנגדית, טבילת אחת הפינות במשקה חם (כגון חלב, קפה, תה, שוקו ואף ליקר) ושתייתו דרך החור שנוצר באחת הפינות. כך, הציפוי, הקרם והביסקוויטים נמסים בחום המשקה. לבסוף אוכלים בזריזות את הטים טאם כשהוא נמס מבפנים, לפני שהוא מתפרק.
כדי למנוע את התפרקות החטיף, פותח טעם ה'ציפוי הכפול' שנועד ליצור מעטפת חיצונית קשיחה יותר לטים טאם. בנוסף, יש המקפיאים את הטים טאם מראש כדי להעניק לו יציבות בזמן שהמילוי נמס.
וריאציות

בדומה לחטיפים מצליחים רבים, פותחו מספר טעמים לטים טאם, ובהם: קלאסי (שוקולד חלב), ציפוי כפול, קרמל, מוקה, שוקולד מריר, שוקולד צ'ילי (מתובל), פירות יער, טראפלס ותפוז.
ב-2004 יצאה החטיף טים טאם בסדרת חטיפים שהכילו כמות זעומה של אלכוהול. על החברה נמתחה ביקורת בשל כך , בטענה שבהתחשב בפופולריות של החטיף, מכירתו במרכולים רגילים עלולה לגרום לילדים לפתח התמכרות לאלכוהול.
ב-2006 הוציאה החברה מהדורה מוגבלת של טים טאם בטעם תות שדה, שאחוזים ממכירתו נתרמו למאבק בסרטן השד.
חברת ארנוט'ס השיקה ב-2005 טים טאם בצורה חדשה: כדורי ביסקוויט מצופים שוקולד (במקום שני ביסקוויטים מלבניים).
ברחבי העולם

מרבית המכירות של המוצר הן באוסטרליה ובניו זילנד. עד לאחרונה ניתן היה להזמינו דרך האינטרנט. החטיף פופולרי גם ברחבי העולם:
בארצות הברית נמכר הטים טאם תחת השם "Double Trouble" (צרות כפולות). ניתן היה להשיגו במארזים של 3 חבילות.
בבריטניה נמכר מוצר דומה שיצא לשוק כ-30 שנה לפני הטים טאם האוסטרלי ומיוצר על ידי חברה מתחרה. עם זאת, הטים טאם מיובא לבריטניה בקנה מידה נרחב.
לישראל הגיע הטים טאם בעקבות ביקוש בקרב ישראלים שגרו או טיילו באוסטרליה. מיובאים בעיקר הטעמים "קלאסי" ו"ציפוי כפול". בשנת 2004 נמכרו בישראל כ-700,000 חבילות.[דרוש מקור]
הטים טאם מיובא גם לאירלנד, קנדה, הונג קונג, סינגפור, הפיליפינים, הודו, אינדונזיה, יפן, סין וטאיוון.
ג'ימי ויילס מונחה כיצד לאכול טים טאם, במסעדה בסידני
סוגים שונים של טים טאם
טרמרקטוס

| טרמרקטוס |
| --- | --- |
 דוב המשקפיים
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: דוביים
תת־משפחה:: טרמרקטיים
סוג:: טרמרקטוס
מינים
 דוב המשקפיים  דוב משקפיים פלורידה - נכחד
שם מדעי
 Tremarctos ‏גרווה, 1855

טרמרקטוס (שם מדעי: Tremarctos) הוא סוג של יונקים ממשפחת הדוביים ומתת-משפחת הטרמרקטיים, בה שרד מין יחיד - דוב המשקפיים (Tremarctos ornatus). זהו הדוב היחיד החי באמריקה הדרומית ובכלל בחצי הכדור הדרומי. בעבר היה עוד מין בסוג - דוב משקפיים פלורידה (Tremarctos floridanus), שחי בפלורידה בתקופות הפליוקן והפליסטוקן.
לדובים אלה פנים קצרות וסימנים בהירים מיוחדים על עיניהם, אשר משווים להם מראה ממושקף ומכאן שמם. סימנים אלה בעלי מוטציות שונות בדומה לפרוות של בעלי חיים רבים ולעיתים ישנם דובים כהים לחלוטין בדומה לפנתרים שחורים או אף חצי סימנים על הפנים.
דוב המשקפיים הוא טורף היבשה הגדול ביותר באמריקה הדרומית (אם כי היגואר מתקרב אליו) ומשקלו יכול להגיע ל-155 קילוגרם בזכרים בוגרים. בעבר היו מינים קרובים גדולים בהרבה כמו דוב הבולדוג והארקטותריום שהגיע למשקל של למעלה מ-2.5 טון והיה טורף היבשה הגדול מעולם.
מינים

דוב המשקפיים (Tremarctos ornatus)
דוב משקפיים פלורידה (Tremarctos floridanus) - נכחד
טטררכיה
ריכוז שמות השליטים > 285-293

דיוקלטיאנוס במזרח
מקסימיאנוס במערב
ריכוז שמות השליטים > 293-305

דיוקלטיאנוס במזרח
מקסימיאנוס במערב
גלריוס במזרח
קונסטנטיוס כלורוס במערב
ריכוז שמות השליטים > 305-306

גלריוס במזרח
קונסטנטיוס כלורוס במערב
פלביוס ולריוס סוורוס במערב
מקסימינוס דאיה במזרח
ריכוז שמות השליטים > 306-307

גלריוס במזרח
פלביוס ולריוס סוורוס במערב
מקסימינוס דאיה במזרח
קונסטנטינוס בחלק מהמערב, מרכז הכוח שלו היה בבריטניה ובגאליה
מקסנטיוס בחלק מהמערב, מרכז הכוח שלו היה ברומא
ריכוז שמות השליטים > 307-313

גלריוס במזרח
מקסימינוס דאיה מ-308 מינוי סמלי כאוגוסטוס המזרח
קונסטנטינוס בחלק מהמערב, מרכז הכוח שלו היה בבריטניה ובגאליה
מקסנטיוס בחלקים מאיטליה
ליקיניוס שלט בפאנוניה תראקיה ואילריקום במזרח האימפריה
מקסימיאנוס בחלקים מאיטליה
מקסימינוס דאיה במזרח
ריכוז שמות השליטים > 313-324

ליקיניוס במזרח
סקסטוס מרטיניאנוס ביולי - ספטמבר 324 במזרח
קונסטנטינוס במערב
בסיאנוס באיטליה
ולריוס במזרח, הוחלף על ידי ליקיניוס הצעיר
כריספוס במערב
חרדון מזוקן

| חרדון מזוקן |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי איגואנה
משפחה:: חרדוניים
סוג:: חרדון מזוקן
שם מדעי
 Pogona ‏Storr, 1982

חרדון מזוקן או דרקון מזוקן (שם מדעי: Pogona) הוא סוג במשפחת החרדוניים המצוי במישורי ומדבריות אוסטרליה. חרדון זה הוא בעל "זקן" (בצעירותם הזקן רך) המשמש להגנה וחיזור.
לטאות אלו חיות רק באוסטרליה והם נפוצים במגוון של בתי גידול מערבות עשב וחורשות אקליפטוסים עד למדבריות יבשים. הם גדלים עד לאורך של 60 ס"מ ולמשקל עד 600 גרם, והם בעלי קוצים על רוב חלקי גופם, אך הבולט מכולם הוא ה"זקן" שיכול להתנפח כדי להרתיע פולש.
החרדון המזוקן ניזון מחרקים או מעלים ואינו מרבה בשתייה, תכונות ההופכות אותו לחיית מחמד במקומות שונים.
החרדון המזוקן הוא אחד מיני הזוחלים הנפוצים ביותר בשבי עקב הסתגלותו והנוחות שבגידולו, כאשר זוחלים אחרים צריכים השקעות שונות ומגוונות בגידולם, החרדון זקוק למעט על מנת לחיות בסוג של רווחה בשבי. אך כמובן, שככל בעלי החיים האקזוטיים בשבי, לא יוכל החרדון לשגשג באמת ולכן, חיים מיטיבים לחרדון המזוקן יהיו בטבע האוסטרלי לשם הוא שייך.
מוטב לא לקנות חרדונים מזוקנים בפרט או חיות אקזוטיות בכלל על מנת לא לתרום לסחר וריבוי שלהן, שלא כמו חיות מבויתות (כלבים וחתולים), חיות אקזוטיות לא ישגשגו בשבי ואף יפגעו או ימותו בטרם עת, במרבית המקרים.
מיון

סוג חרדון מזוקן (Pogona)
מין Pogona barbata
Pogona henrylawsoni
Pogona microlepidota
Pogona minima
Pogona minor
Pogona mitchelli
Pogona nullarbor
חרדון אוסטרלי מזוקן (Pogona vitticeps)
חרדון (סוג)

| חרדון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: לטאות
אינפרא־סדרה:: דמויי איגואנות
משפחה:: חרדוניים
סוג:: חרדון
שם מדעי
 Agama ‏דודין, 1802

חרדון (שם מדעי: Agama. בערבית: حِرْذَوْن – חִרְדַ'וְן) הוא סוג של לטאה במשפחת החרדוניים.
גוף החרדון מכוסה קשקשים, ובאצבעות רגליו יש טפרים חזקים. ראשו גדול יחסית לגופו. לחרדון שיניים שונות: חותכות, חדות ורחבות.
תזונת החרדונים מורכבת בעיקר מחרקים, אך הם אוכלים גם עשב, פירות וזרעים, ולעיתים אפילו ביצים של לטאות קטנות יותר.
רוב החרדונים נפוצים באזורי מדבר, אך מינים אחדים נפוצים באזורים הרריים. בדרום מזרח אסיה קיימים חרדונים שוכני עצים.
בארץ ישראל נפוץ המין חרדון סיני (Agama sinaita).
מינים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Agama aculeata  Agama africana  חרדון אדום ראש (Agama agama)  Agama anchietae  Agama armata  Agama atra  Agama bocourti  Agama boensis  Agama bottegi  Agama boueti  Agama boulengeri  Agama caudospinosa  Agama cristata  Agama doriae  Agama lionotus  חרדון מוואנזה (Agama mwanzae)  Agama etoshae  Agama finchi  Agama gracilimembris  Agama hartmanni  Agama hispida  Agama impalearis  Agama insularis  Agama kaimosae |  Agama kirkii  Agama lanzai  Agama lebretoni  Agama lionotus  Agama lucyae  Agama montana  Agama mossambica  Agama mucosoensis  Agama mwanzae  Agama parafricana  Agama paragama  Agama persimilis  Agama planiceps  Agama robecchii  Agama rueppelli  Agama sankaranica  Agama somalica  Agama spinosa  Agama sylvana  חרדון סיני (Agama sinaita)  Agama tassiliensis  Agama turuensis  Agama wagneri  Agama weidholzi |  |
המין חרדון מצוי, הועבר לסוג עצמאי Stellagama. המינים חרדון המדבר וחרדון החולות הועבר לסוג Trapelus.
טיצ'ינו (נהר)

| --- | --- |
נהר הטיצ'ינו והגשר המקורה בפאביה
נהר הטיצ'ינו והגשר המקורה בפאביה
 מידע כללי
 אורך:  248 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  350 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  7,228 קמ"ר
 מוצא:  ליד מעבר סנקט גוטהרד
 יובלים:  Brenno, Vernavola, Roggia Carona, Arno, Moesa, Naviglio Pavese, Canale Scolmatore di Nord Ovest, Canale Cavour, Naviglio di Bereguardo, Navigliaccio, בפסקה זו 5 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שפך:  נהר פו
 מדינות באגן הניקוז:  שווייץ, איטליה
 
 
נהר טיצ'ינו (באיטלקית: Ticino; בגרמנית: Tessin; בלטינית: Ticinus) הוא יובל של הנהר פו. מקור הנהר במסיב סנקט גוטהרד בשווייץ והוא זורם דרך אגם מאג'ורה. הטיצ'ינו מצטרף לפו מספר קילומטרים אחרי פאביה. אורכו הוא כ־248 קילומטרים. בשווייץ בנו סכר הידרואלקטרי כדי להפיק ממנו חשמל, בעוד שבאיטליה משמש הנהר בעיקר להשקיה. סמוך לנהר התרחש קרב טיקינוס בו ניצח חניבעל את הצבא הרומי.
ערים לאורך הנהר הן:
בשווייץ: אירולו, בלינצונה ולוקרנו (על אגם מג'ורה).
באיטליה: סטרזה (על אגם מג'ורה), ויג'באנו ופאביה.
על שם הנהר קרוי קנטון טיצ'ינו השווייצרי.
טרזן 2

| --- | --- |

 מבוסס על:  Tarzan 
 בימוי:  בריאן סמית
 הופק בידי:  קרולין בייטס ג'ים קמרוד לסלי האף
 תסריט:  בוב צודיקר, נוני וייט 
 שחקנים ראשיים:  צ'אד הריסון ברנדה גרייט הריסון פאהן ג'ורג' קרלין בראד גארט רון פרלמן אסטל האריס גלן קלוז טיפאני אוונס קונור האצ'רסון
 מדבבים:  גלן קלוז (Kala) אסטל האריס Harrison Chad רון פרלמן ג'ורג' קרלין בראד גארט טיפאני אוונס 
 מוזיקה:  פיל קולינס מארק מאנסינה
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני דיסניטון, A. Film A/S, סרטי וולט דיסני, חברת וולט דיסני, Toon City 
 חברה מפיצה:  וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  15 ביוני 2005
 משך הקרנה:  74 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט הרפתקאות 
 סרט קודם:  טרזן וג'יין
 movies.disney.com/tarzan-2
 דף הסרט ב־IMDb
 
טרזן 2 (באנגלית: Tarzan II) הוא סרט הנפשה משנת 2005 אשר יצא ישירות ל-DVD. זהו פריקוול לסרט "טרזן" של חברת וולט דיסני משנת 1999 ושל הסרט "טרזן וג'יין" מ-2002.
למרות שמו, זהו הסרט השלישי בזיכיון. הוא יצא לאקרנים ב-14 ביוני 2005.
תקציר העלילה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
טרזן הוא נער צעיר אשר גדל עם גורילות בג'ונגל. טרזן מודאג כי מפלצת אגדית המכונה "זאגור" (הגייה: זוגור) תתפוס אותו. טרזן מאוכזב מאוד מכך שהוא לא יכול לרוץ מהר ככל הגורילות הצעירות האחרות בני משפחתו, וניסיונותיו להוכיח את עצמו כל הזמן נגמרים בכישלון ובבלאגן. בהמשך, בעקבות תאונה, אמו המאמצת של טרזן סבורה כי טרזן נהרג בעוד ששאר הגורילות סברו כי הגיע לו למות. בעקבות כך טרזן מחליט לברוח ממשפחתו המאמצת.
טרזן נרדף ברחבי הג'ונגל על ידי הנמרה סאבור למקום המכונה ההר האפל, בו חיים שתי גורילות מסורבלים ומפונקים ואימם גונדה. הם חוששים מזאגור באותה מידה כמו טרזן ובשל כך, בעת שההד הרועם שמשמיעה המפלצת מהדהד ברחבי העמק, טרזן מצליח להימלט מהם. טרזן נתקל בהמשך בגורילה זקן וגחמני. טרזן מגלה כי זהו למעשה זאגור אשר משתמש בעצים חלולים בתור מגפון כדי להגביר את קולו ובכך להידמות למפלצת אימתנית כדי להפחיד את היצורים בג'ונגל ולהרחיקם מהטריטוריה והמזון שלו. לאחר שהוא מציל את זאגור מקרנף זועם, הוא כופה על זאגור לאפשר לו להישאר עמו.
בהמשך חבריו של טרזן, טרק וטנטור פוגשים בטרזן בעת שחיפשו אחריו ברחבי הג'ונגל. טרזן איננו מעוניין לחזור עימם למשפחתו המאמצת ומנסה לחזור לזאגור אך מגלה שגונדה ובניה אוטו וקאגו הגיעו למקלטו של זאגור והם תופסים את זאגור ומגלים אותו. לאחר מכן אמו של טרזן מגיעה להציל אותו אך מופלת לסלע שביר. טרזן מגיע להציל אותה אך נתפס בידי האחים ומשוחרר בידי זאגור שמקפץ מעליהם. טרזן מחליט להפתיע את הגורילות הבריונים ומפיל אותם למלכודות שונות עד שהם בורחים מפניו.
לבסוף הוא מציל את אמו ומתברר שזאגור וגונדה התאהבו ומחליטים לחיות יחד במרומי ההר בעוד טרזן מחליט לחזור למשפחתו.
הדמויות והמדבבים

| דמות | מדבב/ת בגרסה המקורית | מדבב/ת בגרסה העברית |
| --- | --- | --- |
| טרזן | צ'אד הריסון | אלון ברנד |
| קאלה | גלן קלוז | עדי לב |
| טרק | ברנדה גרייט | שרית וינו אלעד |
| טנטור | הריסון פאהן | שירה הרפז |
| קארצ'אק | לאנס הנריקסן | מיכה מורים |
| זאגור | ג'ורג' קרלין | דב רייזר |
| אמא גונדה | אסטל האריס | דבי בסרגליק |
| אוטו | בראד גארט | יורם יוספסברג |
| קאגו | רון פרלמן | מיכה אוזין סליאן |
| טונקה | קונור האצ'רסון |  |
טרמצינו

| --- | --- |
מגוון סוגי טרמציני ברומא
מגוון סוגי טרמציני ברומא
 
 מאכלים
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  לחם 
 
טְרָמֶצִינוֹ (באיטלקית: tramezzino; ברבים טרמציני או טרמיציני -tramezzini) הוא כריך האופייני למטבח האיטלקי. הכריך עשוי משתי פרוסות לחם לבן, שנחתכה המעטפת הקשה שלהן. הכריך חתוך לצורת משולש. כריך זה מוגש לרוב כחטיף בפאבים איטלקיים, או נאכל לארוחת בוקר. הכריך ממולא במילויים שונים, בעיקר מילוי של טונה, זיתים ופרושוטו.
מקורו של הטרמציני בביית הקפה מולאסאנו די פיאצה קסטלו (Caffè Mulassano di Piazza Castello) שבעיר טורינו שבאיטליה. הכריך היה פיתוח של הכריכים המוגשים במסגרת שעת התה המסורתית מהמטבח האנגלי, והומצאו על ידי גבריאלה ד'אנונציו. לפי גרסה אחת הכריכים הומצאו בשנת 1925, ולפי גרסה אחרת - באמצע שנות ה-50 של המאה ה-20.
שמו, "טרמציני", שפירושו "בין שניהם", כוונתו לבין שתי פרוסות הלחם.
ראו גם

סנדוויץ' דה מיגה