stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בארי פיצג'רלד
קריירת משחק

פיצג'רלד החל את דרכו כשחקן קולנוע בשנת 1938 בתפקיד הנואם בדרמה של אלפרד היצ'קוק "יונו והטווס", הופיע בנוסף בקומדיה של הווארד יוז "צער גידול חיות" בתפקיד אלוייסיוס גוגארטי ולצד אחיו השחקן ארתור שילדס בסרטו של ג'ון פורד "המחרשה והכוכבים".
הוא המשיך לשחק לצד אחיו גם בתחילת שנות ה-40 בסרטיו של פורד "המסע הארוך הביתה" בתפקיד עקר הבית קוקי ו"מה יפית עמק נוי". ב-1941 שיחק בסרט "זאב הים לצידו של אדוארד ג'י רובינסון.
בשנת 1944 שיחק פיצג'רלד בדרמה הקומית של לאו מקארי, "הולך בדרכי". פיצג'רלד זכה על משחקו בסרט בתור הכומר האב פיצג'יבון בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר. פיצג'רלד, השחקן האירי היחיד שזכה בפרס האוסקר היה לשחקן הראשון והיחיד עד היום שבנוסף לזכייתו הועמד על אותו התפקיד גם לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר באותו הטקס. באותה שנה הופיע גם בדרמה הבריטית של קליפורד אודטס "רק הלב הבודד" בתור הנרי טווייט.
פיצג'רלד המשיך לשחק בהוליווד ולעבוד עם ג'ון פורד בסרטו "האדם השקט" בו שיחק בתור מייקלין אוג פלין, עם ג'ולס דאסין בדרמת הפשע "העיר העירומה" בתפקיד הבלש דן מולדון ועם רנה קלייר בסרט "ואז נעלמו כולם" בתפקיד השופט פרנסיס קווינקאנון.
חיים אישיים

פיצג'רלד חזר לאחר קריירה ענפה להתגורר באירלנד, הוא מעולם לא התחתן ולא נולדו ילדים. הוא נפטר בדבלין ב-14 בינואר 1961 בגיל 72.
על שמו הונצחו שני כוכבים קולנוע וטלוויזיה בשדרת הכוכבים של הוליווד.
פילמוגרפיה

המחרשה והכוכבים (1938)
צער גידול חיות (1938)
ארבעה אנשים ותפילה (1938)
פטרול השקיעה (1938)
החטא מכה שנית (1939)
המסע הארוך הביתה (1940)
זאב הים (1941)
מה יפית עמק נוי (1941)
האוצר הסודי של טרזן (1941)
גברת הולידיי המדהימה (1943)
קורבט קיי-225 (1943)
הולך בדרכי (1944)
רק הלב הבודד (1944)
ואז נעלמו כולם (1945)
מועדון השבץ (1945)
קליפורניה (1945)
העיר העירומה (1948)
הסיפור של סביסקוט (1949)
תחנת האיגוד (1950)
האדם השקט (1952)
סוף טוב הכול טוב (1954)
מסיבת חתונה (1956)
בועז יוסף

בועז יוסף (נולד ב-7 ביוני 1962) שימש ראש הוועדה הקרואה בטבריה.
ביוגרפיה

נולד בטבריה ליוסף וחביבה, יוצאי עיראק. למד בתיכון מקיף של רשת "עמל" בעיר. שרת בצה"ל כמהנדס אלקטרוניקה בחיל האוויר וכמפקד קורסי אלקטרוניקה במכללה הטכנולוגית של החיל. למד כלכלה ומינהל עסקים באוניברסיטת חיפה.
בשנת 1985 החל לעבוד כמהנדס בחברת אלביט מערכות. בין השנים 1992–1994 כיהן כמבקר עיריית טבריה. מ-1994 עד 2004 שימש כגזבר העירייה. מ-2005 ועד 2017 שימש גזבר המועצה האזורית עמק הירדן. בשנת 2017 מונה לממונה על מחוז הצפון במשרד הפנים.
היה חבר בוועדות שונות הקשורות לתחום השלטון המקומי, בהן ועדת ברזלי לרפורמה בארנונה, הוועדה הצבורית לבחינת מערכות הדיווח הכספי ברשויות המקומיות, ועדות לבדיקת תפקוד ראשי המועצה בטורעאן, בוסתאן אל מרג' ועספיה.
כיהן כסגן יו"ר מועצה אזורית גליל תחתון והיה יו"ר ועדת המשנה לתכנון ובניה של המועצה.
ב-2020 מונה על ידי שר הפנים אריה דרעי לראש הוועדה הקרואה בטבריה במקומו של מוני מעתוק.
ביוגרפיה > "חוק טבריה"

ביולי 2023 אושר בכנסת תיקון מס' 53 לחוק הרשויות המקומיות (בחירות), המאפשר לחברי ועדה קרואה להתמודד בבחירות המוניציפליות. חוק זה, המכונה בתקשורת "חוק טבריה" נועד, על פי הערכות שונות, לאפשר ליוסף להתמודד לראשות עיריית טבריה בבחירות הקרובות לרשויות המקומיות. באותו חודש פסק בג"ץ שהחוק לא יהיה תקף לגבי הבחירות הקרובות לרשויות המקומיות, ותקפותו תחל מהבחירות הבאות, ובכך פסל את מועמדותו של יוסף לראשות העיר.
ביוגרפיה > אחרי ראשות עיריית טבריה

לקראת סיום תפקידו, הומלץ יוסף על ידי ועדת איתור של הביטוח הלאומי ושר העבודה, יואב בן צור לתפקיד מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי. אך מועמדותו נפסלה על ידי ועדת המינויים.
במרץ 2024 מונה ליו"ר הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה של מחוז צפון - למשך ארבע שנים.
חיים אישיים

יוסף נשוי לשולה ואב לשתיים. הוא התגורר עם משפחתו במושב כפר חיטים. לאחר שמונה לראש הוועדה הקרואה בטבריה, שב להתגורר בעיר.
הערות שוליים

↑  ממונה מחוז צפון, בועז יוסף נכנס לתפקידו, באתר gov.il.
↑  שר הפנים מינה את בועז יוסף לראש הוועדה הממונה בטבריה, מגזין רשויות מקומיות, 30 בנובמבר 2020
↑  בנצי רובין, ‏לפני הבחירות המקומיות: "חוק טבריה" אושר סופית, באתר "סרוגים", 5 ביולי 2023
↑  בג"ץ 5119/23 התנועה לטוהר המידות נ' הכנסת ואחרים, ניתן ב־30 ביולי 2023;
ברוך שפירא, ‏דרמה: בועז יוסף סירב להמלצת בגצ, שפסל התמודדותו לרה"ע טבריה, באתר JDN‏, י״ב באב ה׳תשפ״ג
↑  שחר אילן, אם לא עיריית טבריה: שר העבודה פועל לקידום מינוי בועז יוסף למנכ"ל הביטוח הלאומי, באתר כלכליסט, 7 בינואר 2024
↑  שחר אילן, ועדת המינויים של הביטוח הלאומי פסלה את כל המועמדים למנכ"ל, באתר כלכליסט, 5 בפברואר 2024
בושם צרפתי

"בושם צרפתי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית שרית חדד. השיר יצא לאור בדצמבר 2005, כסינגל השני מתוך אלבומה ה-13 מיס מיוזיק, על ידי חברת התקליטים אבי גואטה הפקות בע"מ.
השיר הגיע למקום ה-4 במצעד של רשת ג', ה-3 במצעד של גלגלצ. בשנת 2006 קיבל הסינגל את תואר "רינגטון הזהב" על 20,000 הורדות.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי זאב נחמה, הולחן על ידי נחמה ותמיר קליסקי והופק על ידי שי ראובני. ב-12 באוגוסט 2012, פרסמו מאקו את גרסתה של הדר עמרם לשיר. עמרם הופיעה עם גרסה זו בתוכנית "כוכב נולד".
יוסי חרסונסקי סקר את השיר ואמר כי הפקתו בדומה לשאר השירים מתוך האלבום טובה.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר בוים על ידי טל פיטל, ופורסם לראשונה ביוטיוב ב-26 באוגוסט 2010. הקליפ מציג את חדד תחילה, מחוץ לבניין משרדים. לאחר מכן, ניתן לראות את תוך הבניין ואת המשרד בו מתמקד הקליפ.
נכון ל-16 באוגוסט 2018, מונה הצפיות של האודיו והקליפ שפורסמו עבור השיר, עומדים על למעלה מ-600 אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2005)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
|  ישראל | גלגלצ | 3 |  |
|  ישראל | רדיו ירושלים | 1 |  |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | זהב | 20,000 |
ביון מבוריסתנס

| --- | --- |
 לידה:  325 לפנה"ס Olbia, אוקראינה 
 פטירה:  250 לפנה"ס (בגיל 75 בערך)
 זרם:  ציניקנים 
 עיסוק:  פילוסוף 
 
ביון מבוריסתנס (ביוונית: Βίων Βορυσθενίτης;‏ 325 – 250 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.
חייו

ביון היה בנו של עבד משוחרר מן המושבה היוונית אולביה שבסקיתיה, ששכנה על גדות הנהר בוריסתנס (כיום הנהר דנייפר). משפחתו נמכרה שוב לעבדות אחרי שאביו לא יכול היה לפרוע את חובותיו. אולם, ביון שהיה צעיר יפה תואר נקנה על ידי נואם מחונן שנתן לו חינוך מעולה, והשאיר לו את כל רכושו לפני מותו. ביון הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה, ונפגש שם עם אנטיגונוס השני, מלך מקדוניה שהיה פטרונם של סופרים, משוררים ופילוסופים, ובהם זנון מקיטיון. ביון למד באקדמיה מיסודו של אפלטון. לאחר זמן קצר עזב את האקדמיה והפך לתלמידו של הפילוסוף קראטס מתבאי מן האסכולה של הציניקנים. הוא לבש סחבות והלך עם מקל ושק על גבו כמו קבצן - מה שהיה סימן היכר של אסכולה זו. עבר ללמוד אצל תאודורוס האתאיסט מקירנה (קירנאיקה שבצפון אפריקה), והיה תלמידו של תאופרסטוס (יורשו של אריסטו בליקיאון).
ביון בילה את מרבית חייו בנדודים מעיר לעיר, והרוויח את לחמו מהרצאות ומהוראה. כתב את משנתו בשפה קלה להבנה כדי שתהיה מובנת לחוג רחב יותר של קוראים. ביון שנמנה עם הסופיסטים היה מוכן לשוחח על פילוסופיה עם כל מי שרצה בכך. הוא הצטיין גם כמשורר וכמוזיקאי. שיחתו מוכיחה שהיה מתון ואהוב. הוא השאיר לנו את זיכרונותיו ואת אמרותיו השנונות. כאשר נשאל למי הכי רע בעולם, השיב: "למי שרוצה מאוד להיות מאושר". האם טוב הדבר לקחת אישה? "אם תינשא למכוערת תישא בסבל, ואם תינשא ליפה תהיה לבעל מרומה".
משנדבק במחלה עבר להתגורר בעיר כלקיס שבאי אובויה מצפון לאתונה, אך סבל שם מבדידות ומטיפול לקוי. משנודע הדבר למלך אנטיגונוס הוא שלח לביון שני משרתים. אומרים שביון שכל חייו לא האמין באלים, עשה ככל יכולתו להסתייע בהם על מנת לעכב את מותו ההולך וקרב. הוא נפטר בברכת שלום לאל פלוטו - אל המתים במיתולוגיה היוונית.
אשל חב"ד

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 מייסדים:  כולל חב"ד 
 תקופת הפעילות:  1983–הווה (כ־41 שנים) 
 eshel.org.il
 
אשל חב"ד (לשעבר אשל ירושלים) היא עמותה ישראלית שנוסדה על ידי ארגון "כולל חב"ד" בשנת 1983. הארגון עוסק בפעולות רווחה ופרויקטים בפריסה ארצית, בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, גופי רווחה, עמותות וארגונים אחרים מהמגזר השלישי. המחזור השנתי של הארגון הוא כ-90 מיליון שקל, מתוכם כ-25 מיליון ממומנים על ידי המדינה ורשויות מקומיות.
הפעילות של כולל חב"ד כוללת את החטיבה הסוציאלית "אשל", חטיבה חינוכית בשם "חסד מנחם מנדל" למניעת נשירת תלמידים, מפעל קליטה לעולים, מרפאות רפואיות נייחות וניידות, מרכז רפואי-שיקומי לנכים סיעודיים וחולי טרשת נפוצה, ואת רשת "מעונות חיה" המפעילה מעונות יום ב-9 סניפים.
פעילות העמותה > המיזם הלאומי לביטחון תזונתי

'המיזם הלאומי לביטחון תזונתי' החל כפיילוט והמשיך כמיזם לאומי בשיתוף משרד הרווחה, פועל ב-239 רשויות מקומיות ומעניק סיוע לכ-26,000 משפחות, הנמצאות בתת-ביטחון תזונתי. הסיוע ניתן למשפחות שעומדות בקריטריונים שנקבעו על ידי משרד הרווחה והרשות לביטחון תזונתי וממצות את כושר ההשתכרות שלהן. הסיוע כולל כרטיס נטען, המאפשר בכל חודש רכישה ב-250 ש"ח ברשתות מזון, למעט מוצרי מותרות, אלכוהול וסיגריות, וסלי פירות וירקות ומוצרי מזון יבשים בשווי כולל של 250 ש"ח, הנשלחים לבתי המשפחות. בנוסף, המשפחות משתתפות בתוכניות להתנהלות כלכלית נכונה ומקבלות כלים נוספים, שתפקידם לסייע למשפחה לצאת ממעגל העוני. הסיוע ניתן בשיתוף משרד הרווחה, לקט ישראל, הרשויות המקומיות ותרומות, ומתבצע דרך הרשויות המקומיות.
פעילות העמותה > בתי תמחוי

העמותה מפעילה 22 חדרי אוכל המגישים ארוחה חמה בכל ימות השנה, כולל שבתות וחגים. חדרי האוכל פזורים בערים: אשדוד, אשקלון, באר שבע, בית שמש, דימונה, חולון, ירוחם, ירושלים, לוד, ערד, רמלה וצפת. בנוסף, מוקדי "אשל" מפעילים מרכזי-יום, מסגרות חברתיות המיועדות לאוכלוסיית קשישים וגמלאים-עולים.
פעילות העמותה > אשל עד הבית

"אשל עד הבית" הוא מיזם המספק מזון לאנשים בודדים, ללא משפחה וללא יכולת לצאת לבתי תמחוי. הפעילות נעשית בשיתוף פעולה עם רשויות הרווחה העירוניות שמאתרות את הזקוקים לסיוע. הארגון מספק להם ארוחה מבושלת ארוזה לביתם באופן יום-יומי.
פעילות העמותה > סלי מזון

סלי המזון מכילים מוצרים המספקים את הצרכים התזונתיים של המשפחה לחודש ימים. תפריט הסלים נקבע על ידי תזונאי המוודא שאיכות ומגוון המצרכים מספקים. הסלים ניתנים למשפחות שהוכרו על ידי הרשות המקומית כזקוקים לסיוע. כ-20% מעלות הסלים ממומנת על ידי הרשויות המקומיות. הסלים מגיעים לבית הנתמכים, ללא צורך בעמידה בתורים, וזאת כדי לשמור על כבודם.
פעילות העמותה > מרכז מתנדבים

מרכז המתנדבים נמצא בשכונת תלפיות בירושלים, ומשתרע על שטח של כ-600 מ"ר. הפעילות במרכז אורכת כ-90 דקות, וכוללת צפייה של המתנדבים בסרט קצר העוסק בנתינה ובמצוות צדקה. לאחר מכן המשתתפים מסייעים לאריזה של מוצרים עבור משפחות נזקקות. התוצרת נשלחת אל בית אריזה, ומשם סלי המזון נשלחים למשפחות הנזקקות.
פעילות העמותה > שיתוף פעולה עם "הצינור"

במהלך משבר הקורונה, יזם גיא לרר מגיש תוכנית "הצינור" בערוץ 13 את גיוס ההמונים "תעבירו את זה הלאה", כמחאה על חלוקת המענקים על ידי ממשלת ישראל. בקמפיין נאספו כ-18.5 מיליון ש"ח, אשר חולקו באמצעות כרטיסים נטענים על ידי אשל חב"ד לנפגעי משבר הקורונה למי שעמדו בקריטריונים אשר הציבה הוועדה שנבחרה לפקח על חלוקת הכסף. בחודש פברואר 2022, הובילה אשל חב"ד עם "הצינור" את "מחאת הפסטה" וסיפקה את מארזי המחאה - המכיל מוצרים מתחרים לאלה של "אסם" במחירים נמוכים בהרבה, ואלפי סלים כאלה נרכשו על ידי הצופים במבצע בזק. המארז הייחודי נארז במרכז הלוגיסטי של אשל חב"ד בבאר טוביה.
הערות שוליים

↑  אשל חב"ד (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
↑  ערוץ 7: מ-46 ל-239 רשויות: משרד הרווחה מרחיב את מיזם הביטחון התזונתי
↑  ערוץ 7: מחאת יוקר המחיה בתל אביב: "אנחנו רוצים לקנות כמו החרדים"
בלאק ריבר

| --- | --- |

 מדינה:  ג'מייקה ג'מייקה
 מחוז:  סנט אליזבט
 שפה רשמית:  אנגלית
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,308 (2012)
 קואורדינטות:  18°01′32″N 77°51′03″W﻿ / ﻿18.025555555556°N 77.850833333333°W﻿ / 18.025555555556; -77.850833333333 
 אזור זמן:  UTC -5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ג'מייקה מוגדלת) קינגסטון מונטיגו ביי סבנה לה מאר  מאי פן מנדוויל סנט אנ'ס ביי פורט מריה הים הקריביבלאק ריבר(למפת ג'מייקה רגילה) קינגסטון מונטיגו ביי סבנה לה מאר  מאי פן מנדוויל סנט אנ'ס ביי פורט מריה הים הקריביבלאק ריבר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בלאק ריבר (באנגלית: Black River) היא בירת מחוז סנט אליזבט שבדרום ג'מייקה. העיר התפתחה כנמל השוכן על שפך נהר הנושא את אותו שם. כיום העיר היא מרכז לתיירות אקולוגית באזור והשער לאזור החוף הנקרא "חוף האוצר" (Treasure Beach). במאה ה-18 ובראשית המאה ה-19 הייתה העיר נמל משגשג לייצוא סוכר ולייבוא עבדים אפריקאים.
התפתחות המסחר בסוכר הצריכה את בנייתם של כמה מחסנים במקום. כמה מהם משמשים היום את תעשיית התיירות ומהווים מקום משכנן של כמה מסעדות.
היסטוריה

בלאק ריבר היא אחת הערים האירופאיות העתיקות שבג'מייקה. היא מופיעה כבר על מפה משנת 1685. בנייתה תוכננה על ידי האחים ליידן מאנגליה, שלושה אנשים בעלי קרקעות חשובים באזור.
ב-1773 הועברה בירת המחוז מלאקוביה, השוכנת במרחק של 30 ק"מ מצפון מזרח אל בלאק ריבר. זמן קצר לאחר מכן היא הפכה להיות המרכז המסחרי, הכלכלי והימי של המחוז. בראשית המאה ה-20 היה הייתה שנייה רק לקינגסטון בחשיבותה.
במאות ה-18 וה-19 הייתה בלאק ריבר נמל פעיל ביותר שייצא עצים, רום, עורות ותוצרת חקלאית. העצים היו מושטים במורד הנהר עד לנמל והובלו לאנגליה. עבדים מאפריקה ומאיים אחרים בקריביים הובאו לכאן ונמכרו במכירה פומבית על הרציף שקיים עד היום. ב-2007 ציינה בריטניה 200 שנה לחקיקתו של חוק הסחר בעבדים, ששם קץ לסחר בעבדים אפריקאים במושבות. בבלאק ריבר הוקמה אנדרטה המנציחה את העבדים שנהרגו בטבח בספינת העבדים זונג ב-1781, בו הושלכו לים בקרבת מקום 132 עבדים.
הערות שוליים

↑  World Gazetteer
↑  "The Zong case study", Understanding Slavery Initiative website, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10046197
בול מס שבתון

בול מס שבתון הוא בול דואר שהונפק על ידי דואר בולגריה בין השנים 1925 - 1941, ונועד לשלם את המס שהוטל על משלוח מכתבים בימי שבת וחג.
בולגריה, 1926, בול מס דואר שנגבה עבור טיפול במכתבים ביום השבתון
הרקע להנפקת הבול

ברבות ממדינות אירופה היה מקובל בתקופה שקדמה למלחמת העולם הראשונה להפעיל את שירותי הדואר שבעה ימים בשבוע, כולל בימי ראשון (יום המנוחה בעולם הנוצרי) ובחגים. נוהג זה היה טבוע עמוק בתודעת השירות לה ציפו לקוחות הדואר, ובמדינות בהן התנגדו הלקוחות מטעמי דת לקבל שירות ביום השבתון המקודש להם, היה צורך לקבוע נוהל מיוחד שיאפשר להם להימנע מקבלת דואר ביום המנוחה. בבלגיה יזם הדואר הנפקה של בול יום שבתון מיוחד על מנת לאפשר ללקוחותיו את היכולת לשלוט על אופי השירות שיקבלו.
בתום מלחמת העולם הראשונה בוטלה בחלק מן המדינות פעילות הדואר בימי המנוחה.
בולגריה - בול מס שבתון

התייחסות מיוחדת אל עבודת אנשי הדואר ביום השבתון השבועי באה לידי ביטוי בפעילותו של דואר בולגריה בתקופה שבין מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. ככלל, אנשי הדואר בבולגריה לא עבדו ביום השבתון השבועי, ולא עסקו במיון וחלוקת דברי הדואר. עם זאת, הדואר הציע למעוניינים בכך לזרז, תמורת תוספת תשלום, את הטיפול בדברי הדואר שלהם, והעסיק לצורך כך תורנים שעבדו בימי השבתון.
על דברי דואר שטופלו בימי ראשון ובימי חג הוטל מס מיוחד אותו נדרש השולח לשלם. דואר בולגריה הנפיק לצורך כך בול מס דואר מיוחד אותו חייב היה השולח להדביק על המכתב, בנוסף לבולי הדואר הרגילים, כדי להוכיח את תשלום המס.
ההכנסות ממכירת בולי מס השבתון שימשו לתחזוקת בית ההבראה שהוקם לרווחת עובדי שירות הדואר, הטלגרף והטלפון של בולגריה. בסך הכול הנפיק דואר בולגריה בין שנת 1925 לשנת 1941 18 בולי מס שבתון.
לקריאה נוספת

Mackay Robin(Ed), Dominical Stamps, International Encyclopedia of Stamps, IPC, 1970, p. 621
James Mackay, Sunday Delivery Stamps, The Guinness Book of Stamps, 1988, p. 171
הערות שוליים

1 2  Guinness Book of Stamps, p. 171
↑  Scott Standard Postage Stamp Catalogue, 2013, Volume 1, p. 1369
↑  Scott Standard Postage Stamp Catalogue, 2013, Volume 1, p. 1370
ביונטק

| --- | --- |


בניין מטה ביונטק במיינץ
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית, נאסד"ק: BNTX
 בורסה:  נאסד"ק (2019–BNTX) 
 מייסדים:  אואור שאהין, אוזלם טורצ'י
 תקופת הפעילות:  יוני 2008 – הווה (כ־16 שנים) 
 חברות בנות:  JPT Peptide Technologies (Germany) 
 מיקום המטה:  מיינץ 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התרופות 
 מוצרים עיקריים:  תרופה, חיסון נגד קורונה, חיסון, BNT162b2 
 שווי שוק:  28.14 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  108,589,000 אירו (נכון ל־2019) 
 רווח תפעולי:  −181,518,000 אירו (נכון ל־2019) 
 רווח:  −179,172,000 אירו (נכון ל־2019) 
 הון עצמי:  493,492,000 אירו (נכון ל־31 בדצמבר 2019) 
 מנכ"ל:  אוגור שאהין 
 עובדים:  1,300 (נכון ל־31 בדצמבר 2019) 
  
 biontech.de
 
ביונטק (באנגלית: Biopharmaceutical New Technologies (BioNTech) SE) היא חברת ביוטכנולוגיה גרמנית שמפתחת ומייצרת מוצרי אימונותרפיה לטיפול במחלות. היא מפתחת תרופות מבוססות RNA שליח (mRNA) לטיפול מותאם אישית בחולי סרטן וחיסונים למחלות זיהומיות. החברה עוסקת גם בפיתוח טיפול תאי. בשנת 2020 עסקה החברה בפיתוח חיסון נגד קורונה, בשיתוף עם חברת פייזר האמריקאית.
החברה נוסדה בשנת 2008 במיינץ שבגרמניה, על ידי זוג מדענים גרמניים, ד"ר אואור שאהין, יליד טורקיה ממוצא כורדי, וד"ר אוזלם טורצ'י, יחד עם האונקולוג האוסטרי כריסטוף הובר. במועצה המדעית המייעצת של החברה כיהן מאז ייסודה פרופ' רולף מ. צינקרנגל, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1996. סגנית נשיא בכירה היא קטלין קריקו.
באוגוסט 2018 הודיעה החברה שחתמה על הסכם עם חברת התרופות פייזר לפיתוח חיסון מבוסס RNA שליח נגד מחלת השפעת. לפי ההסכם, לאחר ש"ביונטק" תשלים את שלב 1 בניסוי קליני בחיסון, פייזר תמשיך ביתר שלבי הניסוי והמסחור.
בספטמבר 2019 חתמה החברה על הסכם עם קרן ביל ומלינדה גייטס, לתוכנית למלחמה בשחפת וב-HIV.
בדצמבר 2019 קיבלה החברה מימון בסך 50 מיליון אירו מבנק ההשקעות האירופי.
בינואר 2020 עם התפרצותה של מגפת הקורונה, הוקצו כ-500 מעובדי החברה לפיתוח חיסון נגד מחלת נגיף קורונה 2019, על בסיס טכנולוגיה שפותחה בחברה לטיפול במחלות אחרות. למאמצי החברה הצטרפה פייזר, שהזרימה מאות מיליוני דולרים לתהליך הפיתוח, והפיצה את החיסון לאחר אישורו בדצמבר 2020. שתי החברות חתמו על הסכמים עם מדינות אחדות לאספקת מאות מיליוני חיסונים.
הערות שוליים

↑  "German 'Dream Team' Behind Vaccine". The Guardian (US Edition)  12 November 2020.
↑  Form F-1 BioNTech SE, 9 September 2019
↑  "BioNTech Signs Collaboration Agreement with Pfizer to Develop mRNA-based Vaccines for Prevention of Influenza". BioNTech press release. 16 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  BioNTech Announces New Collaboration to Develop HIV and Tuberculosis Programs, Business Wire, September 4, 2019
↑  "European Investment Bank provides funding of €50 million to BioNTech as part of the Investment Plan for Europe". European Commission. 17 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אסף אוני, ‏הם גדלו במשפחות מהגרים מטורקיה, נישאו ופתחו בקריירת ביומד משותפת: הכירו את הזוג שמאחורי החיסון של פייזר, באתר גלובס, 10 בנובמבר 2020
↑  Information about Covid-19 vaccine develpment at BioNTech
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1082152463  ISNI: 0000 0004 4692 2203  NKC: ko20221171679  VIAF: 56145541734396601405   WorldCat (עם VIAF): 56145541734396601405
באס ואן פראסן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 באפריל 1941 (בן 83) חוס, הולנד 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פיטסבורג, אוניברסיטת אלברטה 
 מנחה לדוקטורט:  אדולף גרונבאום 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת דרום קליפורניה  אוניברסיטת טורונטו  אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו 
 מונחה לדוקטורט:  Edward J. Hall, L.A. Paul, Alan Hájek, Edward Paul Thomson, Bradley Monton, Rebecca Alana Lilly, Antony Eagle, Jenann Ismael 
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 פרסים והוקרה:  פרס לקטוש (1986) Carus Lectures (2007) Lauener Prize (2018) פרס המפל (2012) מלגת גוגנהיים 
 
באס ואן פראסן (בהולנדית: Bas van Fraassen;‏ 5 באפריל 1941) הוא פילוסוף אמריקאי-הולנדי של המדע. מחשובי הפילוסופים של המדע החיים כיום.
ביוגרפיה

ואן פראסן נולד בחוס, הולנד, ובגיל 15 היגר עם משפחתו לאדמונטון באלברטה, קנדה.
קריירה

בספרו התמונה המדעית (1980) ובספריו העוקבים פיתח גרסה מקורית של אמפיריציזם, הקרויה אמפיריציזם קונסטרוקטיבי. האמפיריציזם הקונסטרוקטיבי נחשב לתפישה המובילה של אמפיריציזם בימינו, ולמעשה ליחידה שעדיין בת-קיימא. בנוסף, האמפיריציזם הקונסטרוקטיבי נחשב לתפישה המובילה המתנגדת לריאליזם מדעי.
על פי האמפיריציזם הקונסטרוקטיבי, קיים עולם בנפרד מהתודעה האנושית, ויש להבין הגדים מדעיים המתייחסים לישים בלתי ניתנים לצפייה בעין אנושית, כגון "אלקטרונים", כפשוטם (לא כקיצורים של הגדים על ישים הניתנים לצפייה, כפי שסברו, למשל, האמפיריציסטים הלוגיים). אף על פי כן, המדע אינו נותן לנו ראיות מספיקות להאמין בקיומם של ישים בלתי ניתנים לצפייה, ומטרת המדע אינה אמת, אלא נאותות אמפירית, שהיא התאמה בין התאוריה לבין התופעות הניתנות לצפייה.
תרם גם לפילוסופיה של תורת הקוונטים ולאפיסטמולוגיה.
בית החולים הקליני פאופאניה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1965 
 שירותים
 http://www.feofaniya.org
 גאוגרפיה
 מיקום:  קייב, אוקראינה
 קואורדינטות:  50°21′44″N 30°29′14″E﻿ / ﻿50.36215°N 30.487254°E﻿ / 50.36215; 30.487254
  (למפת קייב מוגדלת) בית החולים הקליני פאופאניה(למפת קייב רגילה) בית החולים הקליני פאופאניה he
 
בית החולים הקליני פאופאניה (באוקראינית: Кліні́чна ліка́рня Феофа́нія) הוא בית חולים ממשלתי באוקראינה המיועד לספק שירות רפואי לפקידי ממשל בכירים אוקראינים. הוא ממוקם בפאתיה הדרומיים של קייב ליד הכפר נובוסילקי. לצד בית החולים נמצא גם המצפה האסטרונומי הראשי של האקדמיה הלאומית למדעים של אוקראינה.
היסטוריה

בית החולים נפתח רשמית ב-9 בפברואר 1965 בחוות המכוורת החדשה שהייתה בעבר נחלה של מנזר מערת קייב ליד יער הולוסייב שנמצא דרומה מקייב. מאז 1934 החווה נסגרה והנכס פונה. בניית בית החולים החדש החלה כבר בשנת 1961 ובשנת 1965 חתם השר לביטחון הבריאות של אוקראינה הסובייטית, פ. שופיק על צו מספר 75 לפתיחת בית החולים של המינהל הרביעי של המשרד לביטחון הבריאות. המטופל הראשון בה התקבל ב-17 בפברואר 1995.
בתחילה היו בבית החולים 135 מיטות ו-10 מחלקות מטפלות עם 34 רופאים ו-186 אחיות. התמיכה הטכנית ניתנת על ידי 113 מהנדסים, טכנאים ועובדים אחרים. בשל תמיכה כספית קבועה מתקציב המדינה, בית החולים צויד בציוד רפואי מודרני.
בשנת 2002 הועבר בית החולים להנהלת המדינה בהוראת נשיא אוקראינה. בנובמבר 2020 אושפז כאן וולודימיר זלנסקי לאחר שנדבק בנגיף קורונה.
בארי פוסטר

| --- | --- |

בארי פוסטר, 1972
 לידה:  21 באוגוסט 1927 ביסטון, שבנוטינגהמשייר, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  11 בפברואר 2002 (בגיל 74) גילדפורד, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  John Barry Foster 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1954 
 מקום לימודים:  בית הספר המרכזי לנאום ודרמה בלונדון 
 צאצאים:  ג'ואנה פוסטר 
 פרופיל ב-IMDb
 
בארי פוסטר (באנגלית: Barry Foster;‏ 21 באוגוסט 1927 - 11 בפברואר 2002) היה שחקן אנגלי. הוא מוכר בעיקר מתפקידו בסדרה "Van der Valk" ששודרה במשך חמש עונות בין השנים 1972 ו-1992. כמו כן הוא ידוע מהופעתו בתפקיד בוב ראסק, הרוצח הסדרתי, בסרט המתח "פרנזי" של אלפרד היצ'קוק.
ביוגרפיה

פוסטר נולד בשם ג'ון בארי פוסטר בעיר ביסטון (אנ') שבנוטינגהאמשייר. כשהיה בן חודשים אחדים משפחתו עברה לגור בהייז (הילינגדון) (באותה עת במידלסקס). הוא למד בבית הספר סאותהול קאונטי. אחרי שעזב את בית הספר עבד ככימאי במעבדה (EMI Central Research Laboratories), ובמקביל הגיש ללא הצלחה הצעות שונות למשרדי פרסום.
פוסטר למד משחק במשך שנתיים ב-"Central School of Speech and Drama" בלונדון. שם התיידד עם שחקן בשם דייוויד בארון, שהוא שם הבמה של המחזאי הרולד פינטר. לימים הופיע פוסטר במחזות של פינטר "המרתף", "מסיבת התה" ו-"A Slight Ache".
הופעת הבכורה המקצועית של פוסטר על במת התיאטרון הייתה ב-1952 בתפקיד לורנצו במחזה "הסוחר מוונציה" במחוז קורק. ב-1955 הופיע לראשונה בלונדון בתפקיד חשמלאי במחזה "The Night of the Ball" ב-New Theatre (תיאטרון נואל קווארד כיום). בקולנוע הופיע לראשונה בסרט המלחמה "The Battle of the River Plate" משנת 1956. בשני העשורים הבאים השתתף בסרטי קולנוע כמו "King and Country" של ג'וזף לוסי (1964), "תקלה בירח הדבש" (1966), "Robbery" (1967), "המפקח קלוזו" (1968), "הקרב על בריטניה" (1969) ובסרטו של דייוויד לין "בתו של ריאן" (1970). הוא הופיע בתפקיד קבוע בסדרת הטלוויזיה "The Troubleshooters" משנת 1965.
ב-1972 שיחק בשני תפקידים משני צדי המתרס של החוק. האחד בתפקיד הבלש ההולנדי הציני ואן דר ואלק, והשני כרוצח סדרתי בשם בוב ראסק בסרטו של אלפרד היצ'קוק "פרנזי". הוא חזר לגלם את הבלש ואן דר ואלק פעמיים נוספות, פעם ב-1977 ופעם נוספת בתחילת שנות התשעים.
ב-1978 שיחק בתפקיד שרלוק הולמס בעיבוד רדיופוני של ה-BBC. הוא הקליט 13 פרקים מספרי שרלוק הולמס יחד עם דייוויד באק שגילם את דוקטור ווטסון. ב-1974 שיחק בטלוויזיה בתפקיד וילהלם השני, קיסר גרמניה בסדרת הדרמה "Fall of Eagles". ב-1982 השתתף בתפקיד סול אנדרבי, ראש השירות החשאי הבריטי, בעיבוד הטלוויזיוני לרומן "כל אנשי סמיילי" מאת ג'ון לה קארה, בכיכובו של אלק גינס. עוד שיחק פוסטר בסרט "Sweeney!" מ-1977, "The Wild Geese" מ-1978, ובסרטיהם של מרצ'נט ואייבורי "אבק לוהט" (1983) ו"מוריס" (1987).
משנות התשעים הופיע פוסטר בעיקר על במות התיאטרון. הוא שיחק בתפקיד המפקח גול במחזה "An Inspector Calls" מאת ג'. ב. פריסטלי (אנ') בהפקה שביים סטיבן דלדרי. בשנת 2000 כיכב בתפקיד פרוספרו במחזה "הסערה" בסטפורד קאסל בבימויה של ג'וליה סטפורד נורת'קוט. ב-2001 שיחק במחזה "אמנות" מאת יסמינה רזה לצדם של נייג'ל הייברס ורוג'ר לויד-פק. ב-11 בפברואר 2002 הוא מת מהתקף לב בהיותו בבית החולים בגילדפורד. הסרט האחרון בו השתתף היה "Rancid Aluminium" משנת 2000.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1955 התחתן פוסטר עם ג'ודית שרגולד. לזוג נולדו שתי בנות ובן. אחרי מותו של פוסטר הוקמה קרן לזכרו "Barry Foster Memorial Appeal" לעזרת ילדים בעלי מוגבלויות.