stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאנגון
מיקומה של העיר

העיר ממוקמת על גדת נהר יאנגון, בקרבת מפרץ מארטאבאן.
בעיר פועל בית הכנסת משמיע ישועה שהוקם בסוף המאה ה-19.
כלכלה

כלכלת העיר מתבססת על ייצוא אורז, עץ לביד, נפט, כותנה ועפרות מתכת. בעיר נמצאים בתי זיקוק לנפט.
היסטוריה

במקום בו נמצאת היום העיר, היה קיים כפר דייגים החל מהמאה השישית. בשנת 1753 הפך המלך אלאונגפאיה את העיר לבירת המדינה. בשנת 1852 נכבשה העיר על ידי הבריטים.
העיר נפגעה על ידי צונאמי בשנת 1930 ונהרסה שוב במלחמת העולם השנייה, לאחר שנכבשה על ידי כוחות יפניים ב-8 במרץ 1942.
השכלה

בעיר ממוקמת אוניברסיטת ראנגון שנוסדה בשנת 1920.
הערות שוליים

1 2  Yangon Population 2024
| הערים הגדולות בעולם: ערים המונות לפחות חמישה מיליון תושבים |
| --- | --- | --- |
| 20,000,000+ | שאנגחאי • בייג'ינג • סאו פאולו • דלהי |  |
| 10,000,000+ | קראצ'י • לאגוס • איסטנבול • טוקיו • מומבאי • מוסקבה • גואנגג'ואו • פריז • שנג'ן • צ'נגדו • קינשאסה • קהיר • ג'קרטה • לאהור • סוג'ואו |  |
| 5,000,000+ | סיאול • מקסיקו סיטי • לונדון • לימה • דאקה • ניו יורק • בנגלור • בנגקוק • דונגגוואן • צ'ונגצ'ינג • נאנג'ינג • טהראן • שניאנג • בוגוטה • הו צ'י מין סיטי • הונג קונג • בגדאד • צ'נאי • צ'אנגשה • ווהאן • טיינג'ין • היידראבאד • האנוי • ריו דה ז'ניירו • פושאן • סנטיאגו דה צ'ילה • ריאד • אחמדאבאד • שאנטואו • סנקט פטרבורג • ח'רטום  • אנקרה • ג'ינאן • האנגג'ואו • סינגפור • יאנגון • לואנדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548062405171  BnF: cb11988812n (data)  GND: 4133122-9  LCCN: n80053296  MusicBrainz: eedf4278-f084-4da4-9873-0aa4ca3c2f25  NARA: 10044332  NKC: ge679610  NLA: 35727247  SUDOC: 027957160  VIAF: 136635929   WorldCat (עם VIAF): 136635929
סימן מסחר

סמליל סימן המסחר R
סימן מסחר או סימן מסחרי (באנגלית: Trademark) הוא סמל מילולי או גרפי שמזהה מוצר או שירות, ומוגן כקניין רוחני של בעליו. דוגמאות נפוצות הן שם החברה, שם המוצר או השירות, סמליל או איור המזוהה עם היצרן. שימוש בסימן מסחר רשום על ידי גוף לא מורשה הוא הפרה של הזכות, ודיני הקניין הרוחני קובעים סעדים לטובת בעלי הזכויות. הדין המרכזי בישראל בנושא הוא פקודת סימני מסחר, ולצידו חוק עוולות מסחריות, ובמידה פחותה, דינים כמו דיני עשיית עושר ולא במשפט. משמעות ההגנה המשפטית היא בלעדיות של בעלי הסימן בשימוש בו. הם יכולים להרשות שימוש בדרך של רישיונות.
הבלעדיות בסימן המסחר נועדה לאפשר למוכרים וליצרנים לבנות לעצמם מוניטין, לבדל את עצמם ממתחריהם ולקדם על ידי כך את עסקיהם. בנוסף, ההגנה המשפטית משרתת גם את הצרכנים ומונעת את הטעייתם על ידי שם דומה למוצר אחר. בדפוס מוצג לעיתים התו ™ על מנת לסמן סימן מסחרי שאינו רשום או ® על מנת לסמן סימן מסחרי רשום, אולם בישראל אין חובה משפטית לסמן את הסימנים.
היסטוריה

סימול מוצרים היה קיים עוד בזמני מסחר קדומים ועוד בימי הביניים נשפטו אנשים על כך שזייפו חותמות של סחורה.
רק במאה ה-19 התפתח הרעיון ש"סימן", אשר הפך לייחודי לסחורה מסוימת ומשך אליו לקוחות, יכול להיחשב כסוג של רכוש. כיום סוג זה של רכוש מסווג כ"קניין רוחני". בבריטניה, באמצע המאה ה-19 התפתחה גם הזכות לתבוע בבתי המשפט על הפרות של אותו קניין רוחני, גם כאשר לא הייתה כוונת זדון מצידו של המפר. ידיו של המתלונן היו מוגבלות על ידי חוק שקבע שעל המתלונן להוכיח ש"סימן ההיכר" שבו השתמש באמת יצר הבחנה בין הסחורה שלו, לבין סחורה של ספקים אחרים.
בשנת 1875 נחקק באנגליה "חוק רישום סימני המסחר" (The Trade Mark Registration Act) שייסד את מרשם סימני המסחר שם. ב-1876 נפתח משרד רישום הסימנים הראשון בעולם, בלונדון. כל סימן מסחרי שנכלל במרשם היה מוגן בבריטניה, ובעליו ולא היו צריכים להוכיח שימוש או אופי מבחין של אותו סימן היכר, מעבר לתעודה שרושמת את בלעדיותו, ומקשרת אותו לאותו ספק סחורה.
סימני מסחר בישראל

שלטונות המנדט הבריטי חוקקו את פקודת סימני מסחר, 1921, ומכוחה הוגשו בתקופת המנדט קרוב ל-10,000 בקשות לרישום סימן, ומהן נרשמו מעט פחות מ-8,000. המרשם המקורי אבד, ושוחזר במסגרת מחקר משפטי-היסטורי.
סימני מסחר בישראל > נוהלי רישום סימן המסחר

על מנת לזכות להגנה על סימן המסחר על פי החוק, יש צורך בהליך של רישום אצל רשם סימני המסחר. יש להגיש בקשה לרישום סימן מסחר בטופס אותו ניתן להוריד באתר האינטרנט של רשות הפטנטים, מדגמים וסימני המסחר, במשרד המשפטים. לבקשה יש לצרף דוגמה של הסימן ולשלם את האגרה העומדת כיום על סך 1617 ש"ח. רשם סימני המסחר בודק האם הסימן ראוי לרישום לפי דרישות החוק, במסגרת כך בוחן האם הסימן הוא בעל אופי מבחין, זאת אומרת שאינו סימן שהוא גנרי או תיאורי בלבד. סיבה נפוצה לאי רישום הסימן היא קיומו של דמיון מטעה לסימן רשום ביחס לאותו סוג של שירותים או מוצרים, או כאלה שקרובים בתחומם (החוק מגדיר אותם כ"מוצרים מאותו הגדר"). סימני מסחר נרשמים לגבי סוג מסוים של מוצרים או שירותים. לדוגמה: אם קיימת כבר תרופה בשם מסוים הרשום כסימן מסחר, ניתן לקרוא לחטיף חדש באותו שם בלי לעבור על החוק, מפני שהמוצר החדש הוא מסוג שונה מהמוצר עבורו נרשם סימן המסחר. לכן, כאשר רוצים לרשום סימן תחת מספר סוגים צריך להגיש בקשה הכוללת כל אחד מהסוגים הרלוונטיים ולשלם אגרה עבור כל אחד מהם.
אם הרשם פוסל את הבקשה ניתן לערער לבית המשפט המחוזי. אם הסימן עבר את מבחנו של הרשם הוא יפורסם ברשומות על מנת לתת לציבור הזדמנות להתנגד לרישום, אם מוגשות התנגדויות לרישום הרשם דן בטיעונים המועלים על ידי הצדדים ומכריע האם יש לרשום את הסימן. בסופו של דבר ובהנחה כי הסימן עבר את כל השלבים בהצלחה, הסימן ירשם בפנקס סימני המסחר, כאשר תוקף הרישום הוא רטרואקטיבי לתאריך הגשת הבקשה לרישום.
סימני מסחר בישראל > נוהלי רישום סימן המסחר > חיפוש מקדים להגשת בקשת סימן מסחר

לפני הגשת בקשה לרישום סימן מסחר, רצוי לבדוק שלא הוגשה כבר בקשה לרישום סימן זהה או דומה, או שסימן זהה או דומה לסימן המבוקש לא נרשם.
באתר האינטרנט של רשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר, ניתן לבצע חיפוש של סימני מסחר ובקשות לסימני מסחר, ללא תשלום.
סימני מסחר בישראל > נוהלי רישום סימן המסחר > רישום סימן מסחר בחו"ל

ניתן להגיש בקשה לרישום סימן מסחר בחו"ל, המקבילה לבקשה בישראל, באחת או יותר מהמדינות החברות באמנת פריז, אמנה בה חברות רוב מדינות העולם, בתוך חצי שנה מיום הגשת הבקשה בישראל, וזאת על מנת לשמור על תאריך הבכורה של הבקשה בישראל, גם עבור הבקשות בחו"ל, אף-על-פי שמועד הגשתן בפועל היה מאוחר יותר.
לפיכך, אם יש כוונה להגיש בקשה לרישום סימן מסחר גם בחו"ל, מן הראוי לעשות חיפוש מקדים של סימן זהה או דומה, גם בחו"ל, במדינות הרלוונטיות.
ישנו הליך מקוצר המיועד לבעלי סימן דומה בחו"ל המבקשים לשמור על זכויות השימוש הבלעדי בסימן גם בארץ.
סימני מסחר בישראל > היקף ההגנה על סימן המסחר

בעל הסימן יוכל לחדש אותו (בתשלום אגרה) לאחר 10 שנים, ולאחר מכן יצטרך לחדש את הרישום כל 10 שנים. במשך הזמן בו הרישום תקף לבעל הסימן יהיה מונופול על השימוש בו בקשר לסוג הסחורה או השירות, והוא יוכל למכור אותו או לתת בו זיכיון שימוש לאחרים כרצונו.
הבעלים של סימן מסחר רשום הוא בעל זכות לשימוש ייחודי בסימן ביחס למוצרים או שירותים לגביהם הוא רשום. ולכן שימוש בסימן זהה או דומה עד כדי הטעיה על ידי אדם אחר ללא הרשאה, מהווה הפרה של סימן המסחר. במקרה כזה מספיק להוכיח כי הסימן רשום בפנקס סימני המסחר ואין צורך להוכיח כי הסימן בעל מוניטין בקרב הציבור. שימוש בסימן זהה - אסור; שימוש בסימן דומה אסור, אם הוא עלול להטעות את הצרכנים. יש לשים לב שההגנה ניתנת רק לגבי אותו סוג של מוצרים ושירותים, שימוש בסימן דומה כשמדובר בסוגים שונים הוא מותר על פי חוק ולא יהווה הפרה של סימן המסחר. עם זאת, כאשר סימן מסחר רשום לגבי סוג מסוים של מוצרים או שירותים, אך הוא גם ידוע היטב בישראל ("סימן מסחר מוכר היטב", כהגדרתו בסעיף 1 לפקודת סימני המסחר), לא ניתן לרשום את הסימן באף סיווג אחר, ללא הסכמת בעל הסימן הידוע היטב. לדוגמה, סימן המסחר "קוקה-קולה" רשום לגבי משקאות, אולם לא ניתן יהיה לרשום אותו בסיווג אחר עקב היותו ידוע היטב בישראל.
על אף חובת הרישום, ניתן לקבל הגנה על פי פקודת סימני המסחר גם ללא רישום כשמדובר ב"סימן מסחר מוכר היטב". יש לשים לב כי קיים הבדל בין סימן מסחר מוכר היטב רשום לבין כזה שאינו רשום, סימן מסחר מוכר היטב שאינו רשום מקנה הגנה "רגילה", בדומה להגנה הניתנת לסימן מסחר רשום, אך הקושי הוא בהוכחת המוניטין של הסימן. כשמדובר בסימן מסחר מוכר היטב שהוא גם סימן רשום, ניתנת לו הגנה רחבה יותר הכוללת גם סימנים הנוגעים לסוגים אחרים של מוצרים ושירותים. ההוכחה שסימן זוכה למוניטין אינה פשוטה ולכן ניתן לומר שעדיף לבצע רישום של הסימן. מעבר לכך, אם הסימן טרם נרשם ייתכן מצב בו מישהו אחר יקדים וירשום סימן זהה כך שבעל הסימן הבלתי רשום יהיה חסר זכויות לגביו.
סימן מסחר מקנה יתרונות רבים לצד מעוניין בהליך משפטי, ובפרט - מקל מאוד על קבלת צווים זמניים. כמו כן, רישום סימן מסחרי מאפשר לתפוס סחורות במכס. הפרת סימן מסחרי היא לא רק עוולה אזרחית אלא גם עבירה פלילית.
כמו כן, במקרים בהם השם או הלוגו בו עשה העוסק שימוש לא נרשם כסימן מסחר אך נצבר בו מוניטין רחב היקף, ניתן יהיה לעיתים קרובות לקבל סעד דרך דיני עוולות מסחריות (עוולת גנבת עין) או לפי דיני עשיית עושר ולא במשפט כפי שנקבע בהלכה המפורסמת בעניין א.ש.י.ר בה נקבע כי ניתן לתת הגנה זו לקניין רוחני, גם כאשר החוק הספציפי לא נותן מענה.
סימני מסחר בחו"ל

מדינות רבות בעולם מאפשרות לבצע חיפוש סימני מסחר במאגר המידע הממוחשב שלהן, ללא תשלום, באמצעות אתר האינטרנט הרשמי שלהן.
בביצוע חיפוש של סימן מסחר התקף במדינה מסוימת, לעיתים לא די לבצע חיפוש רק במאגר המידע של אותה מדינה. זאת כיוון שאותה מדינה יכולה להיות חברה גם באמנה לרישום סימני מסחר בינלאומיים או באמנה אזורית. חיפוש של סימני מסחר בינלאומיים או סימני מסחר אזוריים, צריך שיבוצע בנפרד במאגרי המידע של הרשמים הרלוונטיים. לדוגמה, לבדיקת סימנים שהוגשו בבריטניה, יש לבצע חיפוש הן במאגר סימני המסחר הבריטי, הן במאגר המידע של הקהילה הארופאית, בו בריטניה חברה, והן במאגר המידע של רשם סימני המסחר הבינלאומיים על פי הסדר מדריד. בכל מקרה, לפני כל תחילת שימוש בסימן מסחר, או הגשת בקשה לרישום סימן מסחר, רצוי להיוועץ בעורך דין מומחה בנושא.
סימני מסחר בחו"ל - פרוטוקול מדריד

ביום 1 ביוני 2010 ישראל הצטרפה כחברה להסדר הבינלאומי הנקרא "פרוטוקול מדריד", שאיפשר, החל מיום 1 בספטמבר 2010 הגשת סימני מסחר ברחבי העולם בעלויות מופחתות באופן ניכר. מנגנון רישום סימני מסחר בינלאומיים על פי פרוטוקול מדריד הוא מנגנון סגור, המאפשר רק למי שהוא אזרח, תושב, או בעל פעילות עסקית מבוססת בישראל להגיש בקשת סימן מסחר בינלאומית לרשם סימני המסחר בישראל, אשר מהווה שלוחה לעניין זה של הארגון העולמי לקניין רוחני (WIPO), וזאת על בסיס סימן מסחר רשום, או בקשת סימן מסחר בישראל. סימן המסחר הבינלאומי תלוי למשך 5 שנים בבקשה או בסימן הרשום הישראלי. גם לאחר תקופה זו, תקפות הרישום בכל מדינה לגביה מתייחס הסימן המדינתי, תלויה בהמשך רישומו של הסימן כבינלאומי ולעולם לא תהיה עצמאית כבקשה שהוגשה במקורה על בסיס מדינתי.
שימוש מושאל במושג

"סמל מסחרי" משמש כמטפורה לציון מאפיין מזהה. כך למשל, "הגלימה האדומה שעטו הלוחמים הספרטנים הייתה לסמלם המסחרי", או "הרטייה על עינו של משה דיין הייתה לסמלו המסחרי". שימוש בביטוי כזה במובן המטפורי אינו מקנה הגנה משפטית לפי דיני סימני המסחר.
לקריאה נוספת

נל בן עמי, "זמן לאותות אחרים? סוגיות בהגנה על סימני מסחר בלתי קונבנציונליים", משפט ועסקים, 2015
הערות שוליים

↑  The Reconstructed Trademark Registry, Mandate Palestine (1922-1948), en-law.tau.ac.il (באנגלית אמריקאית)
↑  משרד המשפטים - אגרות סימני מסחר
↑  הגנה על סימן מסחר, באתר רשות הפטנטים, ‏21 באוגוסט 2023
↑  למה חשוב לרשום סימן מסחר עם פתיחת עסק חדש?, באתר ‏מאקו‏, 27 באוגוסט 2023
1 2  זכויות יוצרים - קניין רוחני, דיני אינטרנט - עו"ד טוני גרינמן
↑  רשות הפטנטים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543717005171  BNE: XX524679  BnF: cb135052424 (data)  GND: 4114513-6  HDS: 013728  LCCN: sh85136742  LNB: 000068490  NARA: 10641814  NDL: 00572073  NKC: ph123671
נמל התעופה הבין-לאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס

נמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס (ביוונית: Διεθνής Αερολιμένας Αθηνών «Ελευθέριος Βενιζέλος») הוא נמל התעופה של אתונה, בירת יוון. השדה שוכן במישור מסוגיה, כ-25 ק"מ מזרחית לאתונה וכשלושה ק"מ דרומית-מזרחית לעיירה ספאטה (Σπάτα). הוא נחנך ב-28 במרץ 2001 והחליף את נמל התעופה הבינלאומי אליניקון (Διεθνής Αερολιμένας Ελληνικού) הסמוך למרכזה של אתונה, שנסגר לאחר מכן. הנמל הוא מרכז פעילותה של חברת התעופה היוונית אג'יאן איירליינס, והוא קרוי על שמו של המדינאי היווני אלפתריוס וניזלוס.
מתקני השדה

בשדה שני מסלולי אספלט מקבילים (21/03) באורך של 4,000 ו-3,800 מטר, והם שוכנים משני צדדיו של בית הנתיבות. בית הנתיבות ששטחו 1,244 הקטאר בנוי משני טרמינלים - הטרמינל המרכזי וטרמינל לוויין קטן יותר, השוכן דרומית-מערבית לו ומחובר אליו במנהרה להולכי רגל. בטרמינל המרכזי 14 שערי עלייה למטוס באמצעות גשרי עלייה למטוס והוא מטפל ברוב התעבורה למדינות החתומות על אמנת שנגן ומחוצה להן. בטרמינל הלוויין 10 שערים נוספים והוא מטפל רק בתעבורה למדינות שאינן חתומות על אמנת שנגן. בשדה מספר מגרשי חניה לטווח קצר ולטווח ארוך, וכן בית מלון של רשת סופיטל. כ-2 ק"מ דרומית-מערבית לטרמינל, שוכן אזור מסחרי חדש ובו מספר חנויות כל-בו יווניות וסניף מקומי של איקאה.
במתכונתו הנוכחית מסוגל השדה לטפל בהיקף תנועה של עד 16 מיליון נוסעים בשנה, יעד אליו הוא הגיע כבר בשנת 2007, אך קיימת תוכנית בת שישה שלבים שמתוכננת להגדיל את הקיבולת השנתית שלו ל-50 מיליון נוסעים.
פתיחתו של הנמל החדש, שהחליף את שדה התעופה המיושן והקטן באליניקון, סייעה רבות להתפתחותה של אתונה כמרכז לתעבורה אווירית אזרחית חשוב בדרום אירופה, והנמל הוא כיום השער האווירי האירופי החשוב ביותר אל יעדי המזרח התיכון. מהשדה יוצאות טיסות לכל רחבי יוון, אירופה והמזרח התיכון, וכן למספר יעדים בצפון אמריקה, באפריקה ובמזרח אסיה. כשני שלישים מהיקף תנועת הנוסעים וכמחצית מתנועות המטוסים בנמל היא לייעדים ברחבי יוון, בעוד שהיתר הם ליעדים בינלאומיים.
מאז פתיחתו חלה עלייה מתמדת בנתוני תעבורת הנוסעים ותנועות המטוסים בשדה, ועלייה בכמויות המטען שעברו דרכו למעט בשנת 2007:
| שנה | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סה"כ נוסעים | 11,827,448 | 12,252,317 | 13,662,332 | 14,281,020 | 15,079,708 | 16,538,403 | 16,466,491 | 16,225,589 |
| מהם בטיסות בינ"ל | 7,685,095 | 7,887,059 | 8,553,196 | 9,111,971 | 9,611,095 | 10,583,064 |  |  |
| תנועות מטוסים | 159,467 | 170,129 | 191,048 | 180,936 | 190,872 | 205,295 | 199,418 | 210,147 |
| מהן בטיסות בינ"ל | 79,609 | 86,557 | 98,549 | 92,905 | 98,546 | 108,514 |  |  |
| מטען (ק"ג) | 106,813,249 | 109,741,122 | 118,999,247 | 115,942,974 | 120,174,745 | 118,972,376 | 122,195,965 | 104,520,932 |
| שנה | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |  |
| סה"כ נוסעים | 15,411,099 | 14,446,971 | 12,944,041 | 12,536,057 | 15,196,369 | 18,086,894 | 8,683,155 |  |
מהם בטיסות בינ"ל: 
| תנועות מטוסים | 191,766 | 173,296 | 153,295 | 140,438 | 154,530 | 176,156 | 85,242 |  |
מהן בטיסות בינ"ל: 
| מטען (ק"ג) | 96,676,103 | 85,831,845 | 76,424,557 | 74,869,128 | 77,327,268 | 80,421,397 | 35,339,047 |  |
תחבורה אל השדה וממנו

השדה מחובר אל אתונה באמצעות הכביש המהיר אטיקי אודוס, כביש הטבעת החדש של העיר, והוא שוכן בקצהו הדרום-מזרחי. מוניות וקווי אוטובוס מהירים מקשרים את השדה למספר יעדים באתונה ואל פיראוס, וכן למספר יעדים ברחבי אטיקה.
בשדה תחנת רכבת השוכנת מול הטרמינל ומחוברת אליו באמצעות גשר להולכי רגל. התחנה משרתת הן את רכבת הפרברים של אתונה (Προαστιακός Σιδηρόδρομος) המגיעה אל מרכז העיר, לפיראוס ולקורינתוס, והן את קו מספר 3 של הרכבת התחתית של אתונה.
ראו גם

טיסה 522 של הליוס איירווייז
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי
המעבר התת-קרקעי בין שני הטרמינלים
גשר הולכי הרגל אל תחנת הרכבת ומלון סופיטל
אוטובוס בקו אקספרס X95 המוליך אל כיכר סינדגמה במרכז העיר
מפת השדה
מפת אזור הטרמינל
בניין הטרמינל ממטוס הממריא במסלול 21L. במרכז התמונה נראים המלון ותחנת הרכבת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 5542239-1  LCCN: no2012093292  VIAF: 312877280   WorldCat (עם VIAF): 312877280
סוור דיסן

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1949 (בן 74) אוסלו, נורווגיה נורווגיה
 מדינה:  נורווגיה 
 השכלה:  המכון הנורווגי לטכנולוגיה  האקדמיה הצבאית הנורווגית  הצבא הבריטי 
 בן או בת זוג:  Elisabeth Natvig 
 השתייכות:   צבא נורווגיה
 תקופת הפעילות:  1969–2000 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד פיקוד צפון מפקד זרוע היבשה ראש ההגנה
 עיטורים
 מפקד עם כוכב במסדר אולב הקדוש  Royal Norwegian Army National Service Medal with three stars  Royal House Centennial Medal  Defence Service Medal with Laurel Branch  מסדר ויסטורס 
 
סוור דיסן (בנורווגית: Sverre Diesen; ‏נולד ב-18 בנובמבר 1949) היה גנרל נורווגי אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא נורווגיה בין 2005–2009.
ביוגרפיה

דיסן נולד באוסלו ב-18 בנובמבר 1949. לאחר סיום לימודיו למד הנדסה אזרחית ולאחר מכן עבד כמהנדס אזרחי לפני שהצטרף לצבא, שם למד בבית הספר למלחמה בין 1976 ל-1979. ב-1998 קודם לדרגת בריגדן-גנרל ומונה לראש אגף אסטרטגיה ותכנון ארוך טווח במטה הכללי של הפיקוד העליון. ב-2001 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד פיקוד צפון. בשנת 2002 הוא עבר לתפקיד מפקד זרוע היבשה. בשנת 2003 הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה לנציג הצבא במשרד ההגנה. ב-31 במרץ 2005 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד פרישתו ב-30 בספטמבר 2009.
מיקוד מחדש

מיקוד מחדש (באנגלית: Retargeting) הוא צורת פרסום מקוון ממוקד שבו מוצגות למשתמשים פרסומות בהתבסס על התנהגות ופעולות קודמות אשר מעידות על פוטנציאל מוגבר שלהם לקנות מוצר או לעשות פעולה רצויה אחרת.
מטרת השימוש במיקוד מחדש היא לנצל את החשיפה שכבר זכה לה מותג ואת הבעת העניין בו מצד משתמשים ספציפיים כדי לשכנע משתמשים אלה לעבור לאתר של המפרסם ולעשות בו את הפעולה הרצויה (קנייה, הירשמות וכו'). כך אמור לגדול ההחזר על ההשקעה בהצגת פרסומות אשר לא הובילו ישירות לפעולה הרצויה. כאשר הפרסומות מוגשות לצרכן באמצעות רשתות פרסום, רשת הפרסום יכולה לזהות את המשתמש ולהציג לו פרסומות הרלוונטיות לפעולותיו הקודמות באתרים שונים ורבים.
הצורה הבסיסית ביותר של מיקוד מחדש היא מיקוד מחדש התנהגותי (behavioral retargeting) — הצגה חוזרת של פרסומות למותג מסוים לאחר שהמשתמש ביקר באתר של המותג, חיפש אותו במנוע חיפוש, או גילה בו עניין בצורה מדידה אחרת. הצגת הפרסומות החוזרת, בדרך כלל בצורת באנרים, אמורה להשאיר את המותג בתודעתו של המשתמש ולעודד אותו לחזור לאתר המפרסם.
מיקוד מחדש מותאם-אישית (personalized retargeting) הוא צורה של מיקוד מחדש שבה גם מותאמת הפרסומת בזמן אמת לפעולות שעשה משתמש ספציפי. לדוגמה, משתמש שביקר באתר של חברת תיירות וחיפש חופשות ביעד מסוים אך לא הזמין חופשה, יכול לראות בעקבות כך פרסומות אשר יציעו לו חופשות ביעד מסוים זה. האתר שבו מבקרים מתייג משתמשים על ידי שתילת קוד מעקב, המכונה "פיקסל מיקוד מחדש" אשר מגדיר קובץ Cookie בדפדפן של המשתמש.
התחלת תהליך של קנייה מקוונת מבלי להשלימה נחשבת להבעת התעניינות מובהקת, וצורה מיוחדת של מיקוד מחדש היא פרסום המעודד משתמשים שלא השלימו את קנייתם לעשות זאת. על פי רוב, לחיצה על פרסומת כזאת מחזירה את המשתמשים לנקודה שתאפשר להם להשלים את קנייתם, בדרך כלל לעגלת הקניות באתר המסחר האלקטרוני שבו התחילו את תהליך הקנייה.
הערות שוליים

↑  מה זה Retargeting (מיקוד מחדש)? | מטי אונליין - מומחים ליזמות ועסקים, באתר מטי אונליין - מומחים ליזמות ועסקים, ‏13 באוגוסט 2022
פיאט טרה-פי-אונו

| --- | --- |

Fiat Trepiùno
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט (בניית השלדה במכון עיצוב והנדסת הרכב I.DE.A Institute (אנ'), שם רשמי: "acronym, Institute of Development in Automotive Engineering") (טורינו, איטליה)
 שנות ייצור:  2004 מכונית קונספט
 הרכבה:  איטליה איטליה
 אורך:  3,291.84 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,100 סמ"ק המפיק 54 כ"ס
 מעצב:  Roberto Giolito (אנ')
משמאל: פיאט 500 שנת 1966, מימין: פיאט 500 שנת 2008
פיאט טרה-פי-אונו (באיטלקית: Fiat Trepiùno) היא מכונית קונספט, עירונית, בתצורת מכונית מיני בסגנון מכונית רטרו, אשר הוצגה על ידי קונצרן הרכב האיטלקי פיאט בשנת 2004. בניית השלדה בוצעה במכון עיצוב והנדסת הרכב I.DE.A Institute (אנ')) (שם רשמי: "acronym, Institute of Development in Automotive Engineering").
דגם פיאט 500 דור שישי ("Fiat 500 (2007)" (אנ')) המיוצר משנת 2007 התבסס על דגם הקונספט "פיאט טרה-פי-אונו".
"פיאט טרה-פי-אונו"

מקור שם הדגם "Fiat Trepiùno" בתרגום לאנגלית : "three plus one", כלומר: 3 נוסעים מבוגרים + עוד נוסע.
דגם "פיאט טרה-פי-אונו" התבסס על דגם הרטרו "פיאט 500" האורגינלית משנת 1957, דגם שעוצב על ידי "Dante Giacosa" (אנ') אשר במשך 18 שנות ייצור הדגם יוצרו כ-4,000,000 יחידות.
דגם "פיאט טרה-פי-אונו"הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבין-לאומית בז'נבה בשנת 2004.
3 דלתות הצ'בק.
מנוע קדמי – רוחבי.
מנוע בנזין.
סוגי הנעות: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
ראו גם

מכונית קונספט
הערות שוליים

↑  Trepiùno=משחק מילים באיטלקית: פירוש המילה "Tre" הוא "3", פירוש המילה "più" הוא "יותר", פירוש המילה "ùno" הוא "1"
↑  "טרה-פי-אונו": פיאט 500 החדשה Vincenzo Borgomeo (February 12, 2004). "Trepiùno: è la nuova Fiat 500". Repubblica Newspaper
↑  פיאט חושפת 500 חדשה
↑  "פיאט טרה-פי-אונו" קונספט, קונפיגורציה של מושבי הנוסעים
↑  הבדלים בתקנות עיכוב ההגעה לצ'ינקווצ'נטו Roy, Rex (March 25, 2011). "Differences in Regulations Delayed Arrival of the Cinquecento". The New York Times
↑  "פיאט טרה-פי-אונו" בסלון המכוניות הבין-לאומי בז'נבה
המעבדה לעיצוב עירוני

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים) 
 מייסדים:  טלי חתוקה 
 מיקום
 מיקום:  זליג 10 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°07′10″N 34°48′18″E﻿ / ﻿32.119317882351°N 34.804913372933°E﻿ / 32.119317882351; 34.804913372933
 lcud.tau.ac.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) המעבדה לעיצוב עירוני(למפת גוש דן רגילה) המעבדה לעיצוב עירוני(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המעבדה לעיצוב עירוני(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המעבדה לעיצוב עירוני
 
המעבדה לעיצוב עירוני היא גוף מחקר שנוסד בשנת 2009, על ידי האדריכלית ד"ר טלי חתוקה בחוג לגאוגרפיה וסביבת האדם באוניברסיטת תל אביב.
מאז הקמתה מעורבת המעבדה במיזמים רבים המבקשים לאתגר, לשכלל ולעדכן את מאגרי הידע הקיימים בתחום התכנון[דרושה הבהרה] בעולם. המחקרים בוחנים תהליכים וקשרים בין ההיבטים החברתיים והפיזיים בעיר וכן נבחנות אסטרטגיות ניסיוניות לקובעי מדיניות בנושאים של תכנון ועיצוב עירוני. במעבדה משתתפים חוקרים מתחומי האדריכלות, תכנון עירוני, תחבורה, משפטים ופילוסופיה.
ברחבי העולם

מעבדות נוספות לעיצוב עירוני מצויות גם במסגרת אוניברסיטאות שונות ברחבי העולם או כאלה הפועלות באופן עצמאי.
פעילות המעבדה

למעבדה שיתופי פעולה רבים, בין השאר עם הפקולטה לאדריכלות ותכנון ערים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, ובמסגרתו נערכים פרויקטי מחקר משותפים. בנוסף, מארחת המעבדה מתכננים עירוניים ותלמידי מחקר לתקופות התמחות.
המחקרים שנערכו במסגרת המעבדה התמקדו בשלושה נושאים עיקריים: מתודולוגיות תכנון, סביבות מגורים, וקונפליקטים עירוניים.
פעילות המעבדה > רשימת מחקרים חלקית

מחאות חברתיות והמרחב הציבורי, 2009
הצעה לחידוש מרכז הכרמל בחיפה, 2009
הצעה לחידוש גן הזיכרון בחיפה, 2009
הצעה לעיצוב מחודש בתפר בין הערים תל אביב-יפו ובת ים, 2009
התחדשות עירונית בשכונת נאות שושנים בחולון, 2010
קודים לעיצוב ותכנון (מקרה מבחן בפארק מדרון יפו), 2011
מגורים וסגנון חיים עכשווי בתל אביב ובמודיעין, 2011
חשיבה על מרכזי ערים בערי הפיתוח, 2012
השפעת הטכנולוגיה על המרחב הציבורי, 2012
מרחב המגורים הישראלי, 2012
עתיד הערים החדשות בעולם ובישראל (מקרה מבחן בקריית גת), 2012
תעשייה, תעסוקה ותכנון (בהכנה), 2013
פרסומים

באוקטובר 2012 פרסם צוות המעבדה את הספר "שכונה-מדינה", המציג ניתוח של 12 שכונות מגורים בישראל והצעה למודל המיטבי לשכונת מגורים. בנובמבר 2014 יצא לאור הספר "עיר-תעשייה", הספר השני בטרילוגיה על הנוף הבנוי בישראל. הספר חשף את היחסים הגלויים והסמויים בין העיר והתעשייה והתחקה אחר הזמניות והדינמיות של סביבות העבודה וביקש לחזק את המודעות ליחסים בין העובד למקום, ובין העובד לעיר. בדצמבר 2017 יצא הספר השלישי בטרילוגיה, "ארץ-גנים", העוסק בניתוח צורני ותפקודי של פיתוח נופי במרחבים הציבוריים בערים בישראל. כמו כן הספר כלל ראיונות עומק עם אדריכלי הנוף הבולטים בפרקטיקה העכשווית בישראל, לרבות צבי דקל, חיים כהנוביץ, גדעון שריג ולב וקסמן, דפנה גרינשטיין וגיל הר-גיל, ברברה אהרונסון, עליזא ברוידא ורות מעוז, ליאור לוינגר, ליטל סמוק פביאל וליאור וולף.
לקריאה נוספת

שכונה-מדינה, רסלינג, 2012
עיר-תעשייה, רסלינג, 2014
ארץ-גנים, רסלינג, 2017
דפוסי תכנון, רסלינג, 2020
הערות שוליים

↑  אסתר זנדברג, חזון השכונה החדשה: תא בתוך מארג עירוני, באתר הארץ, 14 בנובמבר 2012
↑   אסתר זנדברג, למה כדאי לשלב בין איזורי תעשיה ומגורים, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2014
↑   אסתר זנדברג, גינה לא חביבה: למה פארקים מסוימים נותרים שוממים?, באתר הארץ, 28 בדצמבר 2017