stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פלבס
מהות הפלבס ויסודו > תנאי הרקע

הפלבס נוסד והתגבש על רקע משבר כלכלי חמור אשר פקד את רומא במהלך המאה החמישית לפנה"ס, שהביא למחסור במזון ובאדמות לעיבוד, להידרדרות לחובות ולשחיקה של מעמד הביניים. בתנאי המשבר נוצרו פערים חריפים בין שכבה דקה של בעלי-אמצעים, רובם ממעמד הפטריקים, שהתחזקו והתעשרו על חשבון פלחים נרחבים של העם הרומי. רבים בציבור הרחב, שלא הצליחו להתקיים כלכלית, נאלצו לשעבד את גופם (nexum), והגיעו למצב שניתן להגדירו כאריסות. שעבוד הגוף היה נושׂא מרכזי על סדר היום של הפלבס, מיום היווסדו.
נושׂא נוסף בראש סדר היום, שעמד בקשר הדוק עם בעיית שעבוד הגוף, היה אופן חלוקת האדמות ברומא. לפי המנהג הרומי, אדמות שנכבשו במלחמות הפכו, ברובן, לאדמת ציבור (ager publicus). אדמות הציבור הוחכרו לאזרחים, עובדו על ידיהם בתמורה לדמי-חכירה, והיוו גורם הכנסה מרכזי. בעקבות המשבר הכלכלי התרכזו יותר ויותר אדמות ציבור בידי מספר משפחות בודדות מהמעמד הפטריקי ומקרב חוג מצומצם של לא-פטריקים, ואלו עובדו באמצעות ה-nexi, משועבדי-הגוף. יצא אפוא שהאיכר הפשוט עבד אדמה לא שלו כדי לפדות את חובותיו. בעיית הקרקעות היוותה גורם עיקרי לתסיסה, וכפועל ישיר שׂם לעצמו הפלבס בראש סדר העדפותיו את פתרון בעיית הקרקעות. בתקופה שבין 486 עד 367 לפנה"ס, אירעו לא פחות מ-25 ניסיונות שונים של מנהיגים פלבאים לחלק את אדמות הציבור מחדש.
מהות הפלבס ויסודו > הפרישה הראשונה

הפלבס נוסד בשנת 494 לפני הספירה, כאשר קבוצה מהפכנית פרשה מן הציבור והחליטה על הקמת מוסדות עצמאיים. במהלך זה כוננו הפלבאים אספה משלהם, "אספת הפלבס" (concilium plebis), העמידו בראשם שני פקידים נבחרים (מגיסטראטים, magistratus) - טְריבּוּנים, וכוננו לעצמם "חוק קדוש" (Lex Sacrata), לפיו כל מי שפוגע בטריבון מכהן - דמו בראשו.
מהות הפלבס ויסודו > מדינה בתוך מדינה

התנועה הפלבאית היא תופעה יוצאת דופן בהיסטוריה של עיר-המדינה העתיקה, משתי סיבות: אחת - התנועה הפלבאית הייתה ארגון מהפכני אשר צמח מן השטח בתקופה שלא העלתה על נס את חופש ההתארגנות. ראשיתה בצורך הבסיסי של אזרחים להגן על עצמם מפני שרירות לבו של השלטון. התנועה הפלבאית החלה את דרכה מחוץ לגבולות החוק, ובמהלך ארוך-טווח הביאה להִטמעות מוסדותיה בחברה ובחוק הרומאי. שנית: המוסדות והמנגנונים שהקימו הפלבאים מלכתחילה היו מעין מדינה בתוך המדינה. דווקא העדר השאיפה לתפוס את מקומם של המוסדות הקיימים ולהחליפם, אלא לצרף אליהם את המוסדות הפנימיים ולהביא לשילובן של שתי המערכות, הוא שהעניק לתנועה את כוחה המיוחד. לאורך זמן הסתבר שהמנגנונים של הפלבאים לא רק שלא נפלו מאלה של המדינה הרשמית (כלומר של הפטריקים), אלא אף היו מתקדמים ומתוחכמים יותר. בזכות כך גבר הפיתוי של הממסד הפטריקי לאמץ את המוסדות הללו, ואף לחקותם.
את המונח "מדינה בתוך מדינה" טבע תאודור מומזן. קביעה זו נובעת מן המקורות העתיקים עצמם, למשל מדבריו של ההיסטוריון הרומי ליוויוס: "המדינה האחת לשתים נתפלגה, ולכל סיעה פקידיה שלה, חוקיה שלה."
הפלבס בזירה הפוליטית

בנוסף לפתרון בעיית השעבוד (nexum) ולחלוקה מחדש של אדמות הציבור, פעל הפלבס להשׂגת מספר מטרות נוספות. הראשונה, שהושׂגה באמצע המאה החמישית, הייתה העלאה על הכתב של החוק הרומי, שהיה עד אז נחלתה של העלית הפטריקית. בעקבות לחץ פלבאי נוסחו תריסר הלוחות, שהפכו לבסיס החוק הרומי כולו. מטרה שנייה הייתה הכרת המדינה במוסדות הפלבס ובהחלטותיו (כפי שיפורט להלן). מטרה שלישית, לה שאפו לפחות חוגים מסוימים בפלבס, הייתה שבירת המונופול הפטריקי על משׂרת השלטון העיקרית ברפובליקה הרומית - הקונסולאט.
הפלבס בזירה הפוליטית > הטריבונים של הפלבס

כבר במהלך הפרישה הראשונה בחר הפלבס לעצמו בשני פקידים, טריבוני הפלבאים. לפי קיקרו, הטריבונים היו שניים במספרם, אחד כנגד כל קונסול. מספרם עלה לחמישה בשנת 471 לפנה"ס, ולעשׂרה בשנת 457.
הפלבאים בחרו בטריבונים שלהם ונשבעו לציית להם ולהגן עליהם. מי שפגע בטריבון נחשב כפוגע באלים, הוכרז כמוחרם (homo sacer) ודמו הותר; ואילו הטריבון נחשב לקדוש ומקודש. קדושת הטריבונים העניקה להם אפשרות להתייצב כנגד רשויות המדינה ולפעול באופן עצמאי. תפקידם העיקרי של הטריבונים היה להגיש סיוע (auxilium) לכל אזרח רומי שסבל משרירות לבו של השלטון. בין השאר יכלו הפלבאים להטיל וטו, ובכך לעצור פעילות של אסיפות העם או של פקידי המדינה.
הפלבס בזירה הפוליטית > האיידילים של הפלבאים

לצד הטריבונים, הפלבאים מינו שני פקידים נוספים והם האיידילים (aediles). משמעותו המקורית של התואר - האחראי על המקדש. האיידילים הראשונים היו האחראים על המקדש שהקים הפלבס לכבוד קֵרֵס, אלת התבואה הרומית. ברפובליקה התיכונה והמאוחרת התפתח תפקידם וכלל גם דאגה לתשתיות המרחב הציבורי, אחזקת הרחובות ומבני הציבור, שמירת הסדר הציבורי, פיקוח על השווקים, אספקת המזון וארגון משׂחקים ציבוריים וחגיגות דתיות אחרות.
הפלבס בזירה הפוליטית > אספת הפלבאים

כבר עם הפרישה הראשונה הקים לעצמו הפלבס אספת עם משלו - concilium plebis. האספה הייתה פתוחה בפני כל חברי הפלבס, ועם הזמן בפני העם הרומי כולו חוץ מהפטריקים.
בשנת 471 לפנה"ס, בעקבות רפורמה של הטריבון ואלריוס פופליליוס, אורגנה אספת הפלבאים מחדש על בסיס השבטים המקומיים וההצבעה של האספה הייתה מתוך התייחסות לשבטים בלבד. שיטת ההצבעה הזו אומצה על ידי המדינה, ואספת השבטים הפכה ברפובליקה התיכונה לאמצעי המרכזי לחקיקה.
החלטותיה של אספת הפלבס נקראו Plebiscites (ומכאן המילה האנגלית ל"משאל עם"), וחייבו את הפלבס כולו. במחצית השנייה של המאה הרביעית הפכו החלטות אספת הפלבס, בתהליך הדרגתי, למחייבות לגבי כל העם הרומי.
הפלבס בזירה הפוליטית > עליית הנוביליטאס

ההצלחות הפוליטיות של ארגון הפלבס והתפקוד היעיל של מוסדותיו במאתיים השנה הראשונות מאז יסודו הביאו לשינוי הדרגתי במאזן הכוחות בין המעמדות. באמצע המאה הרביעית לפנה"ס הבשיל מהלך פוליטי, שבמרכזו שיתוף פעולה בין חלק מהפלבס לבין חלק מבתי-האב הפטריקיים. בין תוצאותיו של מהלך זה היו ביטול המונופול הפטריקי על משׂרות השלטון הוותיקות, הגבלה על כמות האדמה הציבורית שיכול כל אזרח להחזיק, חלוקת אדמות ציבור בקנה מדה נרחב, ובטול של שעבוד הגוף. עד תחילת המאה השלישית נוצרה ברומא עלית חברתית חדשה, שהכילה גם פטריקים וגם פלבאים, וזכתה בלטינית לכינוי נוביליטאס - אצולה. מזמן זה ואילך ניתן לדבר על חלוקה ברורה בתוך העם הרומי, בין מיעוט פטריקי לבין רוב פלבאי.
במאות השנים שלאחר ההתמזגות המלאה של הפלבס במדינה והיווצרות הנוביליטאס הפטריקו-פלבאית הפסיקה המילה "פלבס" לציין ארגון פוליטי מסוים, ועברה לציין את כלל העם הרומי (ללא המיעוט הפטריקי, כאמור). מכאן ואילך ניתן לתרגם את המילה "פלבס" כ"המון" (ולעיתים אפילו כ"העם"). במקרים רבים הכוונה היא באופן מיוחד להמון העירוני בעיר רומא, להבדיל מהאוכלוסייה הכפרית ברחבי איטליה.
ההיסטוריון הרומי בן המאה הרביעית לספירה אמיאנוס מארקלינוס תיאר את הפלבס הרומי בתקופתו:
"אתה יכול להבחין בהם בכל רחבי העיר כשהם מתווכחים בלהט על מירוצים ותחרויות. אם מפסיד הרכב הנתמך על-ידם במרוץ, נדמה להם כאילו חרב עליהם עולמם. השכם בבוקר, שעות רבות לפני המרוץ, הם מתרכזים סביב האיצטדיון ומסתערים על מקומותיהם, כאילו היו הם מתחרים בעצמם."
לקריאה נוספת

טיטוס ליוויוס, תולדות רומא, ספר ב; תרגמה מרומית שרה דבורצקי; הקדים מבוא דוד אשרי והוסיף הערות ישראל שצמן, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ב.
צבי יעבץ, המון ומנהיגיו ברומא; מאנגלית - צילה אלעזר, מהדורה ב, אור יהודה: דביר, תשס"ה 2005.
T.J. Cornell, The Beginnings of Rome: Italy and Rome from the Bronze Age to the Punic Wars (c. 1000-264 BC), London: Routledge (Routledge history of the ancient world), 1995.
הערות שוליים

↑  קורנל, 242-271.
↑  Mommsen, Theodor. 1887. Römisches Staatsrecht. Leipzig: Hirzel, vol. III p. 145.
↑  2.44.9, תרגום שׂרה דבורצקי. duas civitates ex una factas, suos cuique parti magistratus, suas leges esse.
↑  וֵטוֹ (veto), בלטינית - "אני אוסר".
↑  אמיאנוס מרקלינוס, 28, 4, 31-28 (אצל צבי יעבץ, אוגוסטוס - נצחונה של מתינות,  עמ' 144).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555703705171  BnF: cb11970884c (data)  LCCN: sh85103443  NDL: 00575632
גלינה וישנבסקאיה

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1926 סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 פטירה:  11 בדצמבר 2012 (בגיל 86) מוסקבה, רוסיה 
 שם לידה:  Галина Павловна Иванова 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1944 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית, אופרה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  מסטיסלב רוסטרופוביץ' 
 צאצאים:  Elena Rostropovich 
 פרסים והוקרה:  מפקדת בלגיון הכבוד  מדליה להנצחת 850 שנים לייסוד מוסקבה  מדליה להנצחת 65 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941-1945  מדליה להנצחת 50 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה להנצחת 60 שנים לניצחון במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  האמנית העממית של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  מדליה לציון 250 שנה ללנינגרד  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת ברנדייס  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  מדליה על הגנת לנינגרד  קצין מסדר האמנויות והספרות  עיטור לנין  האמנית העממית של ברית המועצות  מדליית ותיק העמל  מדליה להנצחת 300 שנים לייסוד סנקט פטרבורג  העיטור על השירות למען המולדת דרגה שנייה  עיטור מסדר המולדת דרגה ראשונה  עיטור ההצטיינות למען המולדת דרגה רביעית  עיטור מסדר המולדת דרגה שלישית  פרס הממשלה של הפדרציה הרוסית  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
גלינה פבלובה וישנבסקאיה (רוסית: Гали́на Па́вловна Вишне́вская‏; 25 באוקטובר 1926 בלנינגרד - 11 בדצמבר 2012 במוסקבה) הייתה זמרת אופרה רוסית.
קריירה

וישנבסקאיה הופיעה לראשונה על במה בשנת 1944. אחרי שנת לימודים אצל ורה ניקולאייבה, זכתה ב-1952 בתחרות שקיים תיאטרון הבולשוי במוסקבה בשיר של רחמנינוב ובאריה מתוך "אאידה" של ורדי. בשנת 1953 הצטרפה לבולשוי.
בשנת 1960 השתתפה באופרה אאידה בתיאטרון הלאומי של סרייבו. בשנת 1961 הופיעה לראשונה במטרופוליטן אופרה בניו יורק, ובשנה לאחר מכן שרה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון. בהופעתה הראשונה בלה סקאלה, מילאנו ב-1964 שרה את ליו ב"טוראנדוט" של פוצ'יני, מול בירגיט נילסון ופרנקו קורלי.
וישנבסקאיה הייתה נשואה לצ'לן מסטיסלב רוסטרופוביץ', שליוה אותה בהופעותיה בנגינה על פסנתר או כמנצח, משנת 1955 עד מותו בשנת 2007. בני הזוג היו חברים קרובים של המלחין הנודע דמיטרי שוסטקוביץ' וביצעו יחד בהצלחה מרשימה את האופרה שלו, "ליידי מקבת ממחוז מצנסק" בהקלטה לחברת EMI.
בשנת 1974 עזבו בני הזוג את ברית המועצות ובסופו של דבר השתקעו בארצות הברית ובפריז. ב-1982 נפרדה וישנייבסקאיה מבימת האופרה, בפריז, כטטיאנה ב"יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי. בשנת 1987 ביימה את כלת הצאר של ניקולאי רימסקי-קורסקוב בוושינגטון הבירה. ב-1984 הוציאה לאור את זכרונותיה, "גאלינה: סיפור רוסי".
בשנת 2002 פתחה וישנבסקאיה בית אופרה משלה במוסקבה, הנקרא "מרכז האופרה גלינה וישנבסקאיה".
נוסף לתפקידים ברפרטואר האופרה הרוסית, שרה וישנייבסקאיה גם את ויולטה בלה טרוויאטה של ורדי, צ'ו-צ'ו סאן במאדאם באטרפליי וטוסקה, שתיהן של פוצ'יני, ליאונורה בפידליו של בטהובן וכרובינו בנישואי פיגארו של מוצרט. כמו כן הופיעה בתפקיד הראשי ב"אלכסנדרה" של אלכסנדר סוקורוב, סרט תיעודי על מלחמת צ'צ'ניה, שהקרנת הבכורה שלו הייתה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-2007.
הזמרת השתתפה בהקלטות רבות, ביניהן "יבגני אונייגין" (1956 ו-1970), "שירים ומחולות מוות" של מודסט מוסורגסקי (1961 ו-1977), רקוויאם המלחמה של בנג'מין בריטן (עם פיטר פירס ודיטריך פישר-דיסקאו, בניצוח המלחין; 1963), "בוריס גודונוב" של מוסורגסקי (1970 ו-1978), "טוסקה" (1976), "דאם פיק" של צ'ייקובסקי (עם רגינה רזניק, 1976), "ליידי מקבת ממחוז מצנסק" (1978), "יולנטה" של צ'ייקובסקי (עם ניקולאי גדה, 1984) ו"מלחמה ושלום" של סרגיי פרוקופייב (1986).
גלריה

גלינה וישנבסקאיה עם בעלה מסטיסלב רוסטרופוביץ'
מרכז שירת אופרה  של גלינה וישנבסקאיה ברחוב אוסטוז'נקה במוסקבה (רו')
הערות שוליים

↑  ISBN 0-15-134250-4
↑  Matthew Westphal,‏ Galina Vishnevskaya, Now 80, Finds New Success as Film Actress, באתר Playbill Arts,‏ 31 במאי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269562705171  PLWABN: 9810537394305606  BIBSYS: 90358012  BNE: XX1155130  BnF: cb11928187c (data)  CiNii: DA01338771  GND: 118812157  ISNI: 0000 0001 1445 2815  LCCN: n83065734  LNB: 000276136  MusicBrainz: e11d1526-e57e-4d75-b38d-1a3014a8c835  NDL: 00459796  NKC: jn20000720320  NLA: 36100719  NLK: KAC199628873  NSK: 000199045  NTA: 072454067  RERO: 02-A000173408  SELIBR: 100051  SNAC: w6p67psb  SUDOC: 127854274  Trove: 1212401  VIAF: 59090317   WorldCat (עם VIAF): 59090317
ביטוח סיעוד

ביטוח סיעוד הוא ביטוח שמטרתו מתן מענה לצרכים המתעוררים כאשר אדם נזקק לשירותי סיעוד, כלומר הופך לתלוי במידה רבה בעזרת הזולת לביצוע רוב פעולות היומיום.
בישראל ניתן ביטוח סיעוד בשלושה רבדים:
באמצעות המקורות הציבוריים - פרק "ביטוח סיעוד" בחוק הביטוח הלאומי וסבסוד מטעם משרד הבריאות למאושפזים זכאים במוסד סיעודי.
במסגרת הביטוח המשלים שמציעות קופות החולים.
כביטוח הנמכר בפני עצמו על ידי חברות הביטוח.
בדרך כלל נוצר הצורך בשירותי סיעוד בגיל זקנה, אך הצורך עלול להתעורר גם בגיל מוקדם יותר, בין אם עקב תאונה (תאונת דרכים, תאונת עבודה וכדומה), מחלה או מצב רפואי.
מקורות ציבוריים לכיסוי טיפול סיעודי

החקיקה הסוציאלית פורסת רשת מגן באמצעות חוקים שונים כגון חוק הביטוח הלאומי, חוק ביטוח בריאות ממלכתי, חוק ההגנה על חוסים וכדומה. המוסד לביטוח לאומי, משרד הבריאות וקופות החולים הם נותני עיקר הסיוע הציבורי בתחום זה, בהתאם לכללים הקבועים בחוקים אלו, וזאת לאחר שנבדקים מצבו הבריאותי והכלכלי של החולה.
ביטוח סיעוד בחוק הביטוח הלאומי

ביטוח סיעוד התווסף בשנת 1986 לחוק הביטוח הלאומי, במסגרת תיקון מס' 61 לחוק, והוא ממומש על ידי המוסד לביטוח לאומי החל מ-1 באפריל 1988, בשיתוף עם קופות החולים ולשכות הרווחה ברשויות המקומיות.
על-פי החוק מספק הביטוח הלאומי גמלת סיעוד לקשישים שהגיעו לגיל פרישה, הגרים בביתם או בדיור מוגן במחלקות עצמאיות, במידה שלפי הערכה מקצועית הם נזקקים לעזרה רבה בביצוע רוב פעולות היומיום כגון רחצה, אכילה, התלבשות, הליכה בבית וכדומה, או הנזקקים להשגחה בבית לשמירה על בטיחותם ובטיחות הסובבים אותם. הערכת התלות בזולת מתבצעת על ידי אנשי מקצוע (אחות, פיזיותרפיסט, מרפא בעיסוק ועוד) המבקרים בביתו של הקשיש.
בעבר היה הביטוח הסיעודי "גמלת שירותים". כלומר: הסיוע מטעם הביטוח הלאומי ("גמלת הסיעוד") לא היה ניתן בכסף, אלא במתן עזרה בפועל, במתן שירותי סיעוד ורווחה המיועדים לסייע לקשיש בפעולות היום-יום ובניהול משק הבית. כוונת המחוקק בחוק זה הייתה שלא לאפשר ניצול הכספים על ידי בני משפחה והמטפלים בקשיש, למטרות זרות שאינן הטיפול בו. היום קיימת אפשרות לקבל כסף במקום שירותים, אם מעסיקים מטפל צמוד.
על פי ביטוח לאומי, מספקת המדינה לקשישים המתגוררים וזקוקים לעזרה בפעולות היום יום, חלק מהשירותים הבאים, או את כולם:
הגעת מטפל/ת לבית המטופל ומתן סיוע בטיפול אישי ובתחזוקת הבית.
טיפול במרכז יום לקשיש.
אספקה של מוצרי ספיגה חד-פעמיים.
לחצן מצוקה.
שירותי כביסה.
ניתן לקבל את השירותים באופן מלא או חלקי גם באמצעות מרכז יום לקשיש.
סך שעות העזרה של חוק הסיעוד נקבע בהתאם למצבו התפקודי של הקשיש הזכאי לשירות, ועד 15.5 שעות לשבוע.
כיסוי לטיפול סיעודי באמצעות משרד הבריאות

משרד הבריאות מעניק במסגרת הרובד הבסיסי מימון לאשפוז במוסד סיעודי. לאחר השלמת הליך הזכאות, מקבל מי שנקבע כזכאי לסיוע אישור זכאות ("קוד") הקובע את גובה ההשתתפות של משרד הבריאות במימון הוצאות האשפוז במוסד הסיעודי איתו קיים למשרד הבריאות הסכם. הזכאות ל"קוד" ניתנת לחולה סיעודי או תשוש נפש המתאים לאשפוז במוסד סיעודי, בכפוף - לבדיקת מצבו התפקודי בלבד. היקף הסיוע לצורך אשפוז סיעודי, נקבע על פי "מבחני הכנסה" - הבודקים את הכנסותיו של האדם הסיעודי ואת נכסיו, וכן את הכנסות בן או בת הזוג שלו וילדיו הבגירים. בהתאם למבחני ההכנסה נקבע גובה ההשתתפות העצמית אותה נדרשת המשפחה לשלם כחלקה במימון עלות האשפוז. משרד הבריאות מסייע גם במימון מכשירי שיקום וניידות.
ביטוח סיעוד במסגרת פוליסה קבוצתית של חברי קופת החולים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קופות החולים בישראל מציעות ביטוח סיעודי קבוצתי לחברי הקופה, כאשר תקופות וגובה הכיסוי הביטוחי משתנים כיום בין קופה לקופה. את הביטוח מבצעת כל קופת חולים באמצעות אחת מחברות הביטוח, במסגרת הסכם התקשרות לתקופה מוגבלת שהן עורכות ביניהן.
הביטוח הסיעודי באמצעות קופות החולים מתאפיין בפרמיה זולה יחסית העולה עם הגיל, תקופת ביטוח המוגבלת לשנים בודדות, וסכום פיצוי מוגבל, המשתנה בהתאם למאפייני הטיפול במבוטח - אדם המטופל בביתו מקבל סכום נמוך יותר מאשר אדם המאושפז במוסד סיעודי. כמו כן, בחלק מקופות החולים תלוי גובה הפיצוי גם בגיל ההצטרפות לביטוח.
המפקחת על הביטוח מובילה מהלך של יצירת פוליסה אחידה (הסכם ביטוחי אחיד כדוגמת ביטוח חובה לרכב וביטוח דירה) לכל קופות החולים, בשונה מהמצב הקיים בו כל קופה מציעה תנאים וכיסויים שונים. מטרתו המרכזית של המהלך היא לאפשר לחברי הקופות השונות חופשיות רבה יותר במעבר מקופה לקופה.
פוליסת ביטוח סיעוד

פוליסת ביטוח סיעודי פרטית היא חוזה אישי בין המבוטח וחברת הביטוח. הביטוח הסיעודי בחברת ביטוח מבוסס בעיקרו על פיצוי כספי חודשי, ללא תלות במצבו הכלכלי של האדם וללא השפעה או קיזוז עקב קבלת סיוע כלשהו מגורם אחר. היקף הכיסוי ותקופת הפיצוי נקבעים על ידי המבוטח, במועד ההצטרפות לביטוח ובהתאם לתנאי הפוליסה. יש סוגים שונים של פוליסות ביטוח סיעודי והגדרות שונות בתוך כל פוליסה מבחינת תקופת הכיסוי, השינויים בפרמיה החודשית, תקרת הכיסוי ועוד.
בחלק גדול מפוליסות הפרט, בדגש על הפוליסות עם הפרמיה הקבועה, ניתן לצבור זכויות לאורך שנות התשלום (ערכי סילוק), כך שגם אם מפסיקים לשלם אחרי כמה שנים למבוטח נשמרות חלק מזכויותיו והוא ימשיך להיות זכאי לתגמולי ביטוח כל חייו.
נתונים שפרסם משרד האוצר בשנת 2014 מעלים כי כשליש מתביעות הביטוח נדחות לחלוטין ורק 66% מאושרות באופן מלא או חלקי. זאת בהשוואה לאישור של 80%-90% בענפי הרכב והרכוש.
באפריל 2017 שר האוצר משה כחלון והממונה על שוק ההון, הביטוח והחיסכון, דורית סלינגר, קבעו הוראות חדשות לפישוט תהליכי התביעה של מבוטחים כנגד חברות הביטוח. הוראות אלו מחייבות את חברות הביטוח להסתמך על בדיקות הביטוח הלאומי עבור מבקשי קצבת הסיעוד, וכי חברות הביטוח לא יבצעו הערכת תפקוד מטעמן במידה וקיים מידע מפורט על מצב המבוטח מטעם הערכת התפקוד של הביטוח הלאומי. ההוראות נכנסו לתוקף מתחילת 2018.
באוקטובר ובנובמבר 2019 הודיעו חברות הביטוח הראל, הפניקס, מנורה, כלל ביטוח ומגדל על הפסקת שיווק של ביטוחים סיעודיים פרטיים.
פוליסת ביטוח סיעוד > מקרה הביטוח

מקרה הביטוח יוגדר כאחד משני האירועים הבאים לפחות:
מצב בריאות ותפקוד ירודים של המבוטח כתוצאה ממחלה, תאונה או ליקוי בריאותי, אשר בגינו הוא אינו מסוגל לבצע בכוחות עצמו חלק מהותי (לפחות 50% מהפעולה), של לפחות X מתוך 6 הפעולות הבאות:
לקום ולשכב: יכולתו העצמאית של המבוטח לעבור ממצב שכיבה לישיבה או לקום מכיסא, כולל ביצוע פעולה זו מכיסא גלגלים או ממיטה;
להתלבש ולהתפשט: יכולתו העצמאית של מבוטח ללבוש ולפשוט פריטי לבוש מכל סוג ובכלל זה לחבר או להרכיב חגורה רפואית או גפה מלאכותית;
להתרחץ: יכולתו העצמאית של המבוטח להתרחץ באמבטיה, להתקלח במקלחת או בכל דרך מקובלת, כולל פעולת הכניסה והיציאה לאמבטיה או למקלחת;
לאכול ולשתות: יכולתו העצמאית של מבוטח להזין את גופו בכל דרך או אמצעי (כולל שתייה ולא אכילה, בעזרת קש), לאחר שהמזון הוכן עבורו והוגש לו;
לשלוט על סוגרים: יכולתו העצמאית של מבוטח לשלוט על פעולת המעיים ופעולת השתן. אי שליטה על אחת מפעולות אלה אשר משמעה למשל שימוש קבוע בסטומה או בקטטר בשלפוחית השתן, או שימוש קבוע בחיתולים או בסופגנים למיניהם, ייחשבו כאי שליטה על סוגרים;
ניידות: יכולתו העצמאית של מבוטח לנוע ממקום למקום. ביצוע פעולה זו באופן עצמאי וללא עזרת הזולת, תוך העזרות בקביים, במקל, בהליכון או באביזר אחר כולל מכני או מוטורי או אלקטרוני, לא תחשב כפגיעה ביכולתו העצמאית של המבוטח לנוע. אולם, ריתוק למיטה או לכיסא גלגלים, ללא יכולת הנעתו באורח עצמאי על ידי המבוטח, ייחשב כאי יכולתו של המבוטח לנוע;
מצב בריאות ותפקוד ירודים של מבוטח עקב "תשישות נפש" שנקבעה על ידי רופא מומחה בתחום. לעניין זה, "תשישות נפש" – פגיעה בפעילותו הקוגניטיבית של המבוטח וירידה ביכולתו האינטלקטואלית, הכוללת ליקוי בתובנה ובשיפוט, ירידה בזיכרון לטווח ארוך או קצר וחוסר התמצאות במקום ובזמן הדורשים השגחה במרבית שעות היממה על פי קביעת רופא מומחה בתחום, שסיבתה במצב בריאותי כגון: אלצהיימר, או בצורות דמנטיות שונות.
הוראות המפקח על הביטוח בעניין סף הפיצוי המינימלי בפוליסה סיעודית:
פוליסת ביטוח סיעוד > חבות המבטח

למקרה של התאמת הפרמטרים שקבע המפקח למקרה סיעוד למצבו הרפואי של אדם יוכר אותו מבוטח כסיעודי ויהיה זכאי לתגמול כפי המופיע בפוליסה.
ישנם סוגים שונים של פוליסות לביטוח סיעודי עם תקופות המתנה ופיצוי שונות. נתונים אלו חייבים להופיע במקום בולט בדף הגילוי הנאות אשר חייב להיות מצורף לכל פוליסת ביטוח סיעודי.
פוליסת ביטוח סיעוד > מונחים חשובים בביטוח סיעודי

נכון ליוני 2014 משווקות בישראל מגוון רחב של פוליסות סיעוד הנבדלות אחת מרעותה במספר גורמים מרכזיים:
תקופת הביטוח - משך זמן ההתחייבות של חברת הביטוח להמשך הפוליסה באותם תנאים.
תקופת המתנה - משך הזמן מהיום שבו הוכר המבוטח כאדם סיעודי ועד הרגע בו הוא זכאי לתגמולי הביטוח.
תקופת הפיצוי - משך התקופה מיום ההכרה במבוטח כסיעודי בה מתחייבת חברת הביטוח לשלם במקרה ביטוח ועד סיום תקופת הפיצוי.
ערך הסילוק - סכום ביטוח הנצבר כתלות במשך תקופת התשלום בפועל של הפוליסה.
היקף הפיצוי - סף הפיצוי המינימלי נקבע בהוראות המפקח על הביטוח אולם חברה רשאית להיטיב עם המבוטח.
מבוטחים אשר להם פוליסת סיעוד קבוצתית במסגרת קופת החולים, יכולים לרכוש פוליסות פרטיות בעלות תקופת המתנה של 3 או 5 שנים.
השיפור ביכולת הרפואה המערבית לשמור על חייהם של אנשים במצב סיעודי לתקופות ארוכות גרם לחברות הביטוח בישראל להעלות את מחירי הפוליסות מצד אחד ובמקביל לשווק פוליסות ביטוח זולות אך "רזות" (בעלות כיסוי ביטוחי נחות יחסית).
ראו גם

הזדקנות
פעולות היומיום
לקריאה נוספת

ירון אליאס, ביטוח בריאות פרטי בראי המשפט, דין וביטוח הוצאה לאור, מהדורה שנייה 2020
הערות שוליים

↑  חוק הביטוח הלאומי [נוסח משולב], התשנ"ה-1995, סעיף 224
↑  , גמלת סיעוד בכסף במקום שירותים, למי שמעסיק מטפל צמוד באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  אתי אפללו, שלא נצטרך: המדריך השלם לביטוח סיעודי, באתר ynet, 19 באוקטובר 2019
↑  הגשת תביעת ביטוח סיעודי: כל הפרטים שחשוב להכיר, באתר ‏מאקו‏, 13 בספטמבר 2023
↑   מירב ארלוזורוב, חשבתם שחברות הביטוח לא משלמות לכם? צדקתם, באתר TheMarker‏, 2 ביולי 2014
↑   מירב ארלוזורוב, מהפכה בביטוח הסיעודי: החברות לא יעריכו מבוטחים, מגבלות על חוקרים פרטיים, באתר TheMarker‏, 1 באפריל 2017
↑  רחלי בינדמן, מהפכה בביטוח הסיעודי: חברות הביטוח לא יקבעו מי יוגדר חולה, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2017
↑  בשורה: הקלות בתביעות לקבלת ביטוח סיעודי, באתר ישראל היום, ‏2017
↑   אסא ששון, המשבר בביטוח הסיעודי: גם מגדל מפסיקה לשווק פוליסות פרטיות, באתר TheMarker‏, 11 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4125308-5  NDL: 00577558
ביג ג'ון (טריצרטופס)

הטריצרטופס "ביג ג'ון" בבית המכירות הפומביות בפריז, 2021.
ביג ג'ון הוא כינויו של מאובן של טריצרטופס שגילה הפלאונטולוג וולטר ו' סטיין בדקוטה הדרומית בתצורת הל קריק ב-2014. לפי מוכרי השלד וכתבות בכלי התקשורת, זהו השלד השלם הגדול ביותר של טריצרטופס, 8 מטר אורכו. הוא נמכר ב-2021 במכירה פומבית תמורת 6.6 מיליון אירו (7.7 מיליון דולר אמריקאי) ובכך הפך למאובן הטריצרטופס היקר ביותר.
גילוי ותיאור

השלד מתוארך ל-66 מיליון שנה לפני זמננו ונתגלה במאי 2014 על ידי הפלאונטולוג וולטר ו' סטיין בדקוטה הדרומית. החפירה הסתיימה ב-2015. שרידי השלד היו מפוזרים על שטח בגודל 100 מטר רבוע.
השלד הוא 60% שלם עם גולגולת 75% שלמה. אורכו 8 מטרים (26 רגל) וגובהו 3 מטרים (9.8 רגל), וכולל גולגולת באורך 2.62 מטרים (8.6 רגל). אורך קרני הגבה הוא יותר ממטר. המאובנים שקלו כ-700 ק"ג לפני שחזור. הבעלים של ביג ג'ון טוען שהוא 5%–10% גדול יותר משלדים אחרים. על העטרה יש שרידים של פציעה, שנגרמה כנראה במהלך קרב עם דינוזאור אחר. לפי ספר השיאים של גינס ביג ג'ון קטן יותר ממה שפורסם: אורכו 7.15 מטרים (23.5 רגל) ואורך גולגולתו כ-2 מטר בלבד.
השלד נקרא ביג ג'ון על שם בעלי האדמה שבה הוא נמצא.
על הגולגולת נמצא סימן פציעה, נקב בעטרה, שנגרם מקרן של טריצרטופס אחר. הפציעה, שהייתה בתהליכי החלמה, העידה על קרבות בין פרטים של טריצרטופס.
הרכבה ושחזור

מאובני ביג ג'ון נרכשו תמורת 150,000 אירו והורכבו לשלד שלם במהלך 8–9 חודשים בידי סדנת Zoic בטריאסטה שבאיטליה. סדנה זו שחזרה בעבר 2 שלדי טריצרטופס. יותר מ-200 עצמות הורכבו יחדיו ליצירת השלד. ההרכבה החלה בינואר 2021 ושודרה בסטרימינג בערוצי המדיה החברתית של הסדנה. הסדנה הרכיבה את התנוחה שלו בהשראת פסל "השור המסתער" בכניסה לוול סטריט. במקור הם שקלו להציב את השלד רק על 2 רגליים אך זה לא היה אפשרי בגלל משקל הגולגולת. פלאביו באקייה, שפיקח על ההרכבה, העריך שביג ג'ון היה בן 60 במותו ושקל 6 טונות. באקיה אמר שביג ג'ון הוא "יצירת מופת" וש"יש מספר גולגולות של טריצרטופס אבל מעט מהן שלמות".
תצוגה ציבורית זמנית

הגולגולת העצומה הוצגה לקהל הרחב בטריאסטה, איטליה, בפברואר 2021. השלד השלם הוצג לציבור בטריסטה מה-30 ביולי ועד ה-1 באוגוסט 2021.‏ לצד התצוגה הזמנית הופץ ספר ילדים בשם "A Dinosaur Walking Around Trieste" מאת ברברה באטיסטלי ואויר על ידי לוקה ורגריו וג'אנפאולו די סילווסטרו. מאמצע ספטמבר ועד אמצע אוקטובר ביג ג'ון הוצג ב"רחוב הארכיונים" בפריז, צרפת.
מכירה פומבית

ב-21 באוקטובר 2021 ביג ג'ון נמכר תמורת 6.6 מיליון אירו (7.7 מיליון דולר אמריקאי) בידי בית המכירות אוטל דרואו (Hôtel Drouot) במכירה פומבית בפריז, צרפת. המוכרים ציפו שיימכר תמורת 1.4–1.7 מיליון דולר בלבד, והמחיר עלה על הציפיות. הוא נרכש בידי אספן אלמוני מארצות הברית שניצח 10 מציעים אחרים. המחיר הגבוה ביטא ביקוש הולך וגובר למאובני דינוזאורים בידי אספנים פרטיים. מדענים רבים, בהם פרנסיס דוראנתון ממוזיאון טולוז לידיעת הטבע ופול בארט מהמוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון, הביעו דאגה שהביקוש הרב יעלה את מחירי המאובנים מעבר למה שביכולת המוזיאונים הציבוריים לשלם ויגרום לכך שמאובנים רבים וחשובים לא יהיו נגישים למדענים לצורכי מחקר. המוכר שניהל את המכירה הפומבית, אלכסנדר ז'יקואלו, אמר שהמחירים המאמירים למאובני דינוזאורים "יוצרים שוק חדש".
המחיר ששולם תמורת ביג ג'ון היה נמוך בהרבה מ-27.5 מיליון הדולר (נטו) ו-31.8 מיליון דולר (ברוטו) ששולם ב-2020 לרכוש שלד של טירנוזאורוס רקס בשם סטן.