stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Motion
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 3 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 16 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 5 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 5 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 20 |
|  דנמרק | היטליסטן | 8 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 2 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 18 |
|  יפן | אוריקון | 25 |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 11 |
|  נורווגיה | VG-lista | 3 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 4 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 24 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 1 |
|  פולין | ZPAV | 46 |
|  פורטוגל | מצעד האלבומים הפורטוגזי (AFP) | 23 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 14 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 20 |
|  צרפת | SNEP | 20 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 79 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 2 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 4 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 2 |
מיקומי שיא > מצעדי סוף שנה

|   ‏‏‏  2024> מדינה |   ‏‏‏  2024> מצעד |   ‏‏‏  2024> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 76 |
הערות שוליים

↑  Chart – Sverigetopplistan (ב־)
| קלווין האריס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | I Created Disco • Ready for the Weekend • 18 Months • Motion • Funk Wav Bounces Vol. 1 • Funk Wav Bounces Vol. 2 |  |
| אלבומי אוסף | 96 Months |  |
| אלבומי רמיקס | L.E.D. Festival Presents Calvin Harris |  |
| מיני-אלבומים | Napster Live Session • iTunes Live: Berlin Festival • iTunes Live: London Festival '09 • Normani x Calvin Harris • I'm Not Alone 2019 • Love Regenerator 1 • Love Regenerator 2 • Love Regenerator 3 • Moving • Rollercoaster |  |
| סיבובי הופעות | Ready for the Weekend tour • Greater Than Tour |  |
| ערכים קשורים | "We Found Love" (וידאו קליפ) |  |
| קלווין האריס – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| I Created Disco | "Acceptable in the 80s" • "The Girls" • "Merrymaking at My Place" |  |
| Ready for the Weekend | "I'm Not Alone" • "Ready for the Weekend" • "Flashback"  • "You Used to Hold Me" |  |
| ‎18 Months | "Bounce" • "Feel So Close" • "Let's Go" • "We'll Be Coming Back" • "Sweet Nothing" • "Drinking from the Bottle"  • "I Need Your Love" • "Thinking About You" |  |
| Motion | "Under Control" • "Summer" • "Blame" • "Outside" • "Open Wide" • "Pray to God" |  |
| Funk Wav Bounces Vol. 1 | "Slide" • "Heatstroke" • "Rollin" • "Feels" • "Faking It" |  |
| Funk Wav Bounces Vol. 2 | "Potion" • "New Money" • "Stay with Me" • "New to You" |  |
| 96 Months | "How Deep Is Your Love" • "This Is What You Came For" • "My Way"  • "Nuh Ready Nuh Ready" • "One Kiss" • "Promises" • "Giant" • "By Your Side" • "Miracle" • "Desire" • "Body Moving" • "Lovers in a Past Life" • "Free" |  |
| שירים אחרים | "Hype" • "I Found You" • "Over Now" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Iron" • "Slow Acid" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Dance wiv Me" • "We Found Love" • "Off the Record" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 8b2d4efb-3f3f-4d6e-83f0-dc9d8ad8d8bb
נובומירהורוד

נובומירהורוד (באוקראינית וברוסית: Новомиргород, ברוסית נהגה: נובומירגורוד) היא עיר במחוז קירובוגרד שבאוקראינה, על גדות נהר וליקה ויס (Velyka Vys).
נובומירהורוד נוסדה בשנת 1740, וכמה שנים לאחר מכן נבנה בה מבצר מרכזי. בשנת 1773 קיבל היישוב זכויות עיר. בתחילת המאה ה-20 הוקמו בעיר מספר מפעלים.
יהודי העיר

בתחילת המאה ה-20 חיו בעיר כ-1,600 יהודים, כשישית מתושביה. ב-17 במאי 1919 נערך ביהודי העיר פוגרום, בו נרצחו למעלה מ-100 יהודים. בתקופה הסובייטית עזבו את העיר יהודים רבים.
ב-1 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את 455 היהודים שנותרו בה בבניין בית ספר הרוס, אשר הוקף בגדר תיל, וחייבו אותם בענידת טלאי צהוב.
כתוצאה ממניעת אספקת מזון לגטו זה, מתו רבים מיושביו מרעב וממחלות. בין ה-6 ל-7 בפברואר 1942 רצחו שוטרים אוקראינים 69 יהודים מהגטו שבעיר. ביוני 1942 נרצחו כ-250 היהודים שנותרו בגטו שבעיר בסמוך לכפר הסמוך מרטונושה.
התיקון ה-22 לחוקת ארצות הברית

התיקון ה-22 לחוקת ארצות הברית
התיקון ה־22 לחוקת ארצות הברית, שהושלם ב-1951, מגביל את כהונתו של אדם כנשיא ארצות הברית לשתי קדנציות.
התיקון > Section 1

No person shall be elected to the office of the President more than twice, and no person who has held the office of President, or acted as President, for more than two years of a term to which some other person was elected President shall be elected to the office of the President more than once. But this Article shall not apply to any person holding the office of President when this Article was proposed by the Congress, and shall not prevent any person who may be holding the office of President, or acting as President, during the term within which this Article becomes operative from holding the office of President or acting as President during the remainder of such term.
התיקון > Section 2

This article shall be inoperative unless it shall have been ratified as an amendment to the Constitution by the legislatures of three-fourths of the several States within seven years from the date of its submission to the States by the Congress.
התיקון > תרגום

סעיף 1
סעיף 2
פרשנות

ישנה מחלוקת בשאלה האם נשיא שכיהן במשך שתי קדנציות יכול להיבחר שוב כסגן נשיא. מצד אחד טוענים שהתיקון ה-12 לחוקה, הקובע שמי שלא כשיר לכהן כנשיא לא כשיר לכהן כסגן נשיא, מונע אפשרות כזאת. מאידך, נטען שהתיקון ה-12 מתייחס רק למי שפסול לכהונה - והתיקון ה-22 הרי חל רק על היבחרות, ולא על הכהונה בתפקיד. אין כל ספק, שנשיא לשעבר יכול להפוך לנשיא ממשרה אחרת בהיררכיית המשרות מהן נבחר נשיא (כשהנשיא נפטר ואין סגן נשיא), אלא שהסבירות לכך נמוכה. מכאן, כך הטענה, שהוא אינו פסול לכהונה, אלא להיבחרות גרידא.
היסטוריה

מקובל לטעון שג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית, קבע את הנוהג שנשיא לא יכהן יותר משתי קדנציות, אולם בנאום הפרישה שלו הוא אמר שהוא פורש בגלל גילו המבוגר (הוא היה בן 65 בעת פרישתו), ועל כן ייתכן שהיה ממשיך לתקופת כהונה שלישית אילולא הרגיש מבוגר מדי. תומאס ג'פרסון, הנשיא השלישי של ארצות הברית, סירב להתמודד לכהונה שלישית וצוטט כאומר שאם משך כהונת נשיא ארצות הברית לא תקבע לתקופה מוגבלת על ידי החוקה או נוהג, משרת הנשיא אשר נקבעה להלכה לארבע שנים תהפוך למעשה לכהונה לכל החיים. יורשיו של ג'פרסון: ג'יימס מדיסון, ג'יימס מונרו ואנדרו ג'קסון נמנעו גם הם מלהתמודד על תקופת כהונה שלישית. באותה תקופה היו קולות שאל לנשיא לכהן יותר מתקופת כהונה אחת וייתכן שהיה לדבר השפעה על כך שנשיאים רבים כיהנו רק תקופת כהונה אחת. 
בהמשך, היו שלושה נשיאים אשר כיהנו שתי קדנציות וניסו להיבחר לתקופת כהונה שלישית, אולם הדבר לא עלה בידם. היו אלו יוליסס ס. גרנט שמפלגתו לא בחרה בו בפריימריס, גרובר קליבלנד שניסה להיבחר לכהונה נוספת אחרי שתי קדנציות לא רצופות, ותאודור רוזוולט שלאחר הפסקה של ארבע שנים מיוזמתו, בעקבות הנוהג שלא לרוץ לכהונה שלישית, ניסה להיבחר שוב. שאר נשיאי ארצות הברית עד שנת 1932 לא סיימו שתי קדנציות, או שלא יכלו להתמודד על כהונה שלישית עקב מחלה (וודרו וילסון).
בשנת 1940 התמודד פרנקלין דלאנו רוזוולט על תקופת כהונה שלישית, לטענת תומכיו בגלל מלחמת העולם השנייה שהייתה בעיצומה. הוא המשיך והתמודד שוב בשנת 1944 וזכה בתקופת כהונה רביעית אשר נקטעה עקב מותו ב 1945.
בעקבות כהונתו הארוכה של רוזוולט כנשיא, עבר בקונגרס בשנת 1947 הצעת התיקון להגביל את משך הכהונה של הנשיא בחוקה, וההצעה אושררה על ידי המספר הנדרש של מדינות ארצות הברית (36), ב-1 במרץ 1951.
תמיכה והתנגדות

תומכי ההצעה טוענים שמצב בו אדם מכהן בתפקיד הנשיא יותר מדי שנים עלול להביא למצב קרוב לדיקטטורה, גם אם נאורה, שמשרת הנשיא עלולה לרכז יותר מדי כוח ושיש בכהונה ארוכה של הנשיא סכנה להפרדת הרשויות.
ההצעה להגביל את משך כהונת הנשיא עלתה פעמים רבות לפני כהונת רוזוולט כנשיא, והיו גם דמוקרטים שתמכו בהצעת התיקון. עם זאת, טענו מתנגדי ההצעה שיש בה פגיעה בחופש הבחירה ובדמוקרטיה, ושההצעה הועלתה על ידי קונגרס שנשלט על ידי הרפובליקנים, מעין נקמה בפרנקלין רוזוולט שהיה מהמפלגה הדמוקרטית.
הצעות רבות הוגשו לבטל את התיקון ה-22 לחוקה, אולם אף אחת מהן לא עברה את ההליכים הנדרשים בתוך הקונגרס.
בשנת 2000, במהלך ראיון למגזין "רולינג סטון" הציע הנשיא ביל קלינטון לתקן את החוקה כך שנשיא שכיהן שתי קדנציות יוכל להיבחר שוב לאחר תקופת צינון.
השפעות

התיקון לא חל על הארי טרומן שהיה הנשיא המכהן בעת העלאת התיקון לאשרור. טרומן החל במסע בחירות לקראת תקופת כהונה שלישית אולם פרש מהמירוץ מוקדם לאחר תוצאות גרועות בפריימריס בניו המפשייר.
במדינת ישראל חוק יסוד: הממשלה (1992), המכונה חוק הבחירה הישירה, קבע מגבלה דומה על בחירה ישירה של ראש ממשלה בישראל. על פי החוק, "מי שכיהן כראש ממשלה שבע שנים רצופות לא יהיה מועמד בבחירות לראש הממשלה שבסמוך לאחר מכן". סעיף זה לא הגיע מעולם לידי ביטוי, מכיוון שאף אחד מבין המתמודדים בבחירות על פי החוק המדובר לא כיהן כראש ממשלה שבע שנים רצופות, ובשנת 2001 בוטל החוק ואיתו הגבלת הכהונה.
הערות שוליים

↑  Jann S. Wenner, Bill Clinton: The Rolling Stone Interview, Rolling Stone, ‏2000-12-28 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7842626-1  LCCN: n99052859  VIAF: 180761482   WorldCat (עם VIAF): 180761482
רועי עוז-פרבשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בספטמבר 1975 (בן 49) רמת השרון 
 שם לידה:  רועי עוז
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 בן זוג:  ערן פרבשטין
 פרופיל ב-IMDb
 
רועי עוז-פרבשטיין (נולד ב-17 בספטמבר 1975) הוא במאי, תסריטאי ועורך טלוויזיה ישראלי. בהיותו הבמאי והעורך הראשי של התוכנית "האח הגדול", הוא מעניק את קולו לדמות "האח הגדול" בזכיינית רשת 13.
ביוגרפיה

עוז-פרבשטיין נולד בשם רועי עוז ברמת השרון לאב שעלה מטורקיה ולאם צברית. לאחר שירותו הצבאי, למד משחק בבית צבי.
בשנת 2004 ערך את תוכנית הטלוויזיה "דייט לסטרייט". לאחר מכן ערך את התוכניות "השגריר" ו"בעירום מלא". ב-2009 ערך את "התבורי'ס" בערוץ 24 ואת הגרסאות הישראליות של "פרויקט מסלול" ו"אמא מחליפה". היה מעורכי התוכנית "סופר נני" ותוכנית ההיכרויות "שלוש" בשידורי קשת.
ערך את העונה הרביעית של "היפה והחנון" וגם השתתף בפיתוח משימות ורעיונות לתוכנית.
ערך וביים את שתי העונות הראשונות של התוכנית "מהפכה במטבח".
מאז שנת 2017 הוא עורך את "דה וויס", "משחקי השף", ו"משחקי השף קונדיטור".
בשנת 2008 החל לערוך ולביים את העונה הראשונה של התוכנית "האח הגדול" בערוץ 2 בזכיינית קשת. לאחר שבועיים הוחלף בעורך יורם זק. בשנת 2018, לאחר שהתוכנית עברה לידיי הזכיינית רשת 13, בתחילתה של העונה התשיעית שימשה רווית ליאור-מנדל כעורכת הראשית וכבמאית במשך כשבועיים, והיא הוחלפה בעוז-פרבשטיין, ומאז הוא משמש כעורך הראשי וכבמאי התוכנית עד היום.
בין היתר, הוא משמש גם כמרצה לתקשורת במכללת ספיר במסלול ללימודי טלוויזיה.
חיים אישיים

הוא בזוגיות עם ערן פרבשטיין, ולהם שני ילדים מהליכים פונדקאיים בהודו ובנפאל.
הערות שוליים

↑  סגל המרצים במסלול טלוויזיה באתר מכללת ספיר
↑  אביעד קדרון‏, "אנחנו חיים בישראל ויש מוזיקה ישראלית. מה זה מוזיקה מזרחית?", באתר וואלה, 1 בדצמבר 2016
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רועי בר-נתן

| --- | --- |

 לידה:  18 בדצמבר 1976 (בן 48) תל אביב, ישראל ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 עיסוק:  מגיש "מה נסגר?"
 פרופיל ב-IMDb
 
שגית סול, רועי בר-נתן ואדיר מילר ב"דומינו גרוס"
רועי בר-נתן (מימין) ועילי בוטנר בהופעה במועדון זאפה בתל אביב, דצמבר 2024
רועי בר-נתן (נולד ב-18 בדצמבר 1976 בתל אביב) הוא קומיקאי, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי.
חיים אישיים

בר-נתן יצא מהארון כהומוסקסואל בריאיון לידיעות אחרונות בנובמבר 2017. הוא מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  יעל מרגלית, ‏ואתם חשבתם שאתם אוהדים?, באתר ONE‏, 17 בינואר 2007
1 2 3   איתי סגל, אל עצמי, באתר "ידיעות אחרונות", 15 בנובמבר 2017
↑  גיל משעלי, סיבוב שלישי: אתי לוי פותחת פה, באתר ישראל היום, 3 באוגוסט 2011
↑  שלמה ארצי וארץ נהדרת - יותר מזה אנחנו לא צריכים 2023, נבדק ב-2023-10-26
↑  יפעת הללי אברהם, ‏רועי בר נתן מחפש את בן הזוג המושלם, באתר ‏מאקו‏, 15 בנובמבר 2017
| ארץ נהדרת |
| --- | --- | --- |
| כותבים ראשיים ויוצרים | דוד ליפשיץ • מולי שגב • אסף שלמון |  |
| משתתפים קבועים | מריאנו אידלמן • ליאור אשכנזי • גיה באר גורביץ' • רועי בר-נתן • ירון ברלד • ליאת הר לב • עלמה זק • ערן זרחוביץ' • שחר חסון • תום יער • שני כהן • אורי לייזרוביץ' • יובל סמו • אלי פיניש • איל קיציס • אסי כהן • תמיר בר • אוראל צברי |  |
| משתתפי עבר | אורנה בנאי • אודי כגן • מאור כהן • דב נבון • יעל פוליאקוב • אילן פלד • טל פרידמן |  |
| הפקות ספין-אוף | זוהי סדום • הפרלמנט • עוד כותרות |  |
| ראו גם | ארץ נהדרת - דמויות • מתוקה מהחיים • שאולי ומלחמת האזרחים • שאולי • ניר וגלי • ערוץ הכיבוד • רועי כפרי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: db4144b9-8b9f-4faf-96cb-4dc28018438b
שוגי (מותג)

שוגי הוא מותג דגני בוקר וחטיפים של חברת תלמה.
סמל המותג לשעבר הוא דמות של תוכי כחול אשר מופיעה על אריזת המוצר ונקראת "שוגי". שיווק המוצר החל בשנת 1989.
אריזת שוגי דגני בוקר
אריזת שוגי חטיפים
הקמע של דגני הבוקר כפי שנראה במהלך שיווק "שוגי בריבוע"
היסטוריה

המותג החל להיות מיוצר בשנת 1989 כמותג דגני בוקר. בשנת 2002 החלה החברה לשווק סדרת חטיפי דגנים תחת שם המותג ונתח השוק שלו הגיע ל-14.75 בתחום דגני הילדים. בשנת 2007 היה נתח השוק של המותג 9% משוק דגני הילדים.
המותג פונה לקהל הילדים ולצידו החברה משווקת שני מותגי דגני בוקר לילדים:"עוגי" ו"קוקומן" ובעבר "קופיקו", "קוקו", "מיסטר שוקו", "פיצי", "ציפי", "קפטן לופי", "ספרקים" ו"דובי". בתחום חטיפי הדגנים לילדים יוניליוור היא החברה השולטת בשוק נכון לשנת 2013.
מוצרי שוגי > דגני בוקר

שוגי קורנפלקס מצופה סוכר
שוגי פתיתי תירס מצופים סוכר (20% פחות סוכר)
שוגי פצפוצי אורז במתיקות מעודנת – קורנפלקס מופחת סוכר
שוגי בטעם תות בננה – דגנים בטעם תות בננה
שוגי פיצי – פצפוצי אורז במתיקות מעודנת, במארז של 500 גרם. כ-1% שומן
שוגי קפיצי דגנים בטעם קרמל – קורנפלקס בטעם קרמל מצופה סוכר
מוצרי שוגי > חטיפים

שוגי חטיף דגנים בטעם קרמל עם קרם שוקולד
שוגי חטיף קורנפלקס בטעם שוקולד
שוגי חטיף דגנים בטעם וניל, עם קרם חלב
שוגי חטיף דגנים
שוגי חטיף קורנפלקס
שוגי חטיף דגנים פצפוצי שוקולד לבן וקרם שוקולד
שוגי וניל ועוגיות
הערות שוליים

↑  ענת ביין, תלמה מכניסה את "שוגי" לשוק חטיפי הדגנים, באתר TheMarker‏, 8 באפריל 2002
↑  אורנה יפת, תלמה מעשירה את שוגי בסיבים ומייקרת אותו ב-33%, באתר ynet, 20 במאי 2007
↑  נורית קדוש, מלחמה בשוק חטיפי הדגנים לילדים: אסם תשיק שני חטיפים, באתר כלכליסט, 29 בדצמבר 2013
↑  רחל קדרס, תלמה משיקה דגני בוקר מופחתי סוכר: שוגי וקוקומן, באתר ynet, 13 בינואר 2013
↑  תלמה משיקה דגני בוקר עם פחות סוכר, באתר וואלה, 27 ביולי 2005
מרסלו גלייזר

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1959 (בן 65) ריו דה ז'ניירו, ברזיל 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה, פיזיקה
 מקום מגורים:  ברזיל, בריטניה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו (1982)  קינגס קולג' לונדון  האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו דה ז'ניירו 
 מוסדות:  דארטמות' קולג' 
 פרסים והוקרה:  Prêmio José Reis de Divulgação Científica (2001)  פרס טמפלטון 
 הערות:  יהודי
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום הפיזיקה ביקום המוקדם ואסטרופיזיקה של עצמים קומפקטיים (צפופים)
 
מרסלו גלייזר (בפורטוגזית: Marcelo Gleiser; נולד ב-19 במרץ 1959, ריו דה ז'ניירו) הוא פיזיקאי, אסטרונום וסופר מדע פופולרי ברזילאי יהודי. ב-1981 הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של ריו דה ז'ניירו (אנ') (PUC-Rio), תואר שני במדעים (אנ') (.M.Sc) ב-1982 באוניברסיטה הפדרלית של ריו דה ז'ניירו (אנ') (UFRJ) ודוקטורט (PhD) ב-1986 בקינגס קולג' לונדון. עם תום לימודיו עשה גלייזר פוסט-דוקטורט בפרמילאב עד 1988 ומאותה השנה עד 1991 גם במכון קוולי לפיזיקה תאורטית (אנ') (KITP). ב-1991 החל ללמד בדארטמות' קולג', ומ-1999 הוא משמש כפרופסור לפיזיקה ואסטרונומיה באותו המוסד.
בין נושאי המחקר שבהם עסק: הפיזיקה ביקום המוקדם ואסטרופיזיקה של אובייקטים קומפקטיים (אנ') (צפופים).
לגלייזר מספר מאמרים העוסקים גם בפילוסופיה של המחקר הפיזיקלי. לדוגמה: A Crisis at the Edge of Physics משנת 2015.
גלייזר כתב גם שני ספרים פופולריים על קוסמולוגיה ודת, "הנביא והאסטרונום" ("The Prophet and the Astronomer") ו"היקום המרקד" ("The Dancing Universe"). הוא כותב טור בנושאי מדע בכל יום ראשון במוסף של העיתון "פוליה דה סאו פאולו (אנ')".
ב-2001 הוענק לו "פרס ז'וזה רייס עבור הפצת המדע בציבור" מטעם המועצה הלאומית לפיתוח מדעי וטכנולוגי (אנ') (CNPq) של ברזיל, וב-2019 זכה בפרס טמפלטון (אנ') מטעם קרן ג'ון טמפלטון.
גלייזר פרסם (או שהיה שותף לפרסום) מאות מאמרים מדעיים בכתבי עת שונים.
ספריו של מרסלו גלייזר

The Prophet and the Astronomer: Apocalyptic Science and the End of the World, W. W. Norton & Company (July 21, 2003), ISBN 978-0-393-32431-0
The Dancing Universe: From Creation Myths to the Big Bang , Plume (November 1, 1998), ISBN 978-0-452-27606-2
A Harmonia Do Mundo, Companhia das Letras (2006), ISBN 978-8-535-90889-3
הערות שוליים

↑  ADAM FRANK and MARCELO GLEISER, A Crisis at the Edge of Physics, OP AD בעיתון NY TIMES, 2015
↑  Ministry of Science, Technology and Innovation, Awarded, gov.br
↑  Dartmouth College, Marcelo Gleiser Wins the 2019 Templeton Prize, home.dartmouth.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295012705171  PLWABN: 9810607919705606  BIBSYS: 3029119  BnF: cb16506206x (data)  GND: 120122014  ICCU: UFIV132500  ISNI: 0000 0000 4296 2751  LCCN: n97055446  MusicBrainz: 60e9f752-1d9a-4791-82fa-d786761a8373  NKC: ola2012695141  NLK: KAC201011929  NTA: 168644495  ORCID: 0000-0003-1402-9018  SUDOC: 073734772  VIAF: 18044815   WorldCat (עם VIAF): 18044815 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יעקב צים

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1920 סוסנוביץ, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  27 בדצמבר 2015 (בגיל 95 בערך) 
 שם לידה:  יעקב צימברקנופף 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 תאריך עלייה:  יולי 1945
 השכלה:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 בת זוג:  רות צים
 מספר צאצאים:  4 
 
יעקב (קובה) צִים (צימבֶּרקנוֹפּף) (Zim;‏ 1920, סוסנוביץ, פולין – 27 בדצמבר 2015, ט"ו בטבת תשע"ו) היה צייר ומעצב גרפי ישראלי, זוכה פרס משרד החינוך ופרס בתחרות בינלאומית של ציור בול השואה, יוצרם של סמלים רבים, 5 בולים, וכן שטרות ומטבעות של בנק ישראל.
קורות חייו > ראשית דרכו

יעקב בן צבי צים נולד בשם יעקב צימברקנופף (Jakob Cymberknopf) ב-1920 בעיר סוסנוביץ שבזגלמביה, בדרום פולין, בבית בעל דעות סוציאל-דמוקרטיות ליברליות. אמו גבריאלה לבית ברמן, ניהלה נכסים בעיר. מאביו, הרמן (צבי), בן דודה של אמו, ירש יעקב את כישרונו האמנותי ואת עיסוקו המקצועי. אביו היה אמן וצייר שלטים. הוא ושני אחיו היו פעילים בתנועת "הנוער הציוני". בגיל חמש נשלח ל"חדר", אך למד שם שבוע בלבד. את השכלתו השלים בבית ספר יהודי ובעזרת מורה פרטי. בהמשך התקבל לבית ספר לאמנות, שמוריו היו אמנים מהאקדמיה לאמנות בקרקוב. הוא היה אחד משלושת היהודים היחידים במחזור.
קורות חייו > קורותיו בתקופת השואה

עם תחילת הכיבוש הגרמני ניצל משילוח לעבודת כפייה בזכות כישרונו האמנותי, ועבד כשרטט במרכז המשטרה בעיר. בהמשך נלקח תחת חסותו של נאצי צעיר, שפתח עסק למכירת אריחים מקושטים. הודות לכישרונו הפך למנהל העבודה במקום, והעסיק שם 120 צעירים וצעירות, רובם מתנועת "הנוער הציוני". הוריו ואחיו, עמנואל, נשלחו לאושוויץ ונרצחו שם. צים שהה בגטו סוסנוביץ וניצל מחיסול הגטו שהחל ב-1 באוגוסט 1943. הוא צורף לקבוצות שיועדו למחנות עבודה ונשלח למחנה אננברג שבשלזיה. ב-1944 נשלח למחנה "בלכהמר", שם התאחד עם אחיו נתן.
עם התקרבות הצבא האדום, נשלחו הוא ואחיו נתן לצעדת מוות. האחים הגיעו לבוכנוואלד, שם שוחררו. הם הועברו לשיקום בכפר אקואי (Écouis) בנורמנדי שבצרפת, ועלו לארץ ישראל ביולי 1945 עם "ילדי בוכנוואלד" בספינה "מטרואה".
קורות חייו > אחרי המלחמה

לאחר עלייתו ארצה חידש צים את לימודיו באקדמיה לאמנות "בצלאל" בירושלים עד שנת 1947. הוא למד ציור, חיתוך עץ, לינולאום ואיור אצל מרדכי ארדון, רישום אצל איזידור אשהיים, גרפיקה אצל רודי דויטש (ראובן דיין) ואלברט קארל הנשל, כתב אצל ירחמיאל שכטר וצילום אצל לו לנדאואר. אצל המלחין יוסף טל לקח שיעורים במוזיקה. לאחר שסיים לימודיו עבד בעבודות מזדמנות וכן בדפוס הממשלתי של המחלקה המטאורולוגית בירושלים. במלחמת העצמאות גויס לש"י ובמהלך ההפוגה נשא לאשה את רות לבית יולס, חברתו ללימודים ב"בצלאל". לאחר מכן עבר לתל אביב, ועברת את שם משפחתו לצים.
בסוף שנות ה-50 זכה במכרז לאיור הצד האחורי של שטרות הלירה הישראלית (סדרה ב').
בשנת 1975 יצא למסע באירופה ושהה תקופת מה בפריז על מנת להשתלם ולצייר. בשנת 1977 הציג לראשונה ציורי שמן על בד בתערוכת יחיד במשכן לאמנות בחולון. ב-1982 זכה בפרס משרד החינוך על מפעל חיים במסגרת הארגון הבינלאומי לחינוך באמנות (InSEA).
צים זכה במוניטין של מעצב גרפי וצייר, הציג מיצירותיו בתערוכות בישראל ומחוצה לה וזכה בפרסים רבים, בהם פרס אמן ותיק מטעם אגודת הציירים בתל אביב ופרס בתחרות בינלאומית של ציור בול השואה. הוא יצר סמלים רבים, שטרות ומטבעות של בנק ישראל.
צים צייר חמישה בולים עבור השירות הבולאי הישראלי: אחד משני הבולים הראשונים שהונפקו בישראל בנושא השואה (לאחר משפט אייכמן) "השואה והגבורה" 30/04/1962; בול "שחרור מחנות הריכוז" 27/04/1965 [בשובל בול זה מופיע מספרו האישי ממחנה הריכוז]; בול "הרוגי מלכות" 05/06/1968; בול האר"י 06/06/1972; ובול "באבי יאר" 07/06/1983.
בשנת 1990 הגיע לביקור ראשון בפולין ובסוסנוביץ לאחר 48 שנים.
צים היה נשוי לרות לבית יולס. לשניים ארבעה בנים משותפים, שמונה נכדים ונינים.
נפטר ב-2015, בגיל 96. נקבר בבית העלמין ירקון.
מעבודותיו

סמל העיר נתניה בעיצובו, 1951
בול ישראלי בעיצובו, לרגל יום השואה, 1962
בול שחרור מחנות הריכוז בעיצובו, 1965
בול הרוגי מלכות בדור התקומה בעיצובו, 1968
שטר בן 5,000 שקלים בעיצובו. שימש בשנים 1984–1985
תערוכות יחיד בארץ ובעולם

1977 - ציורי שמן על בד. המשכן לאמנות, חולון
1978 - "ציורים" בגלריה גרפיקה 3, חיפה
1980 - המוזיאון לאמנות ישראלית, רמת-גן
1981 - בית אגודת הציירים והפסלים, תל אביב
1984 - מוזיאון יד-לבנים, פתח-תקווה
1985 - המשכן לאמנות, חולון
1991 - "שתי פנים", המשכן לאמנות, חולון
1993 - תערוכה מקיפה במוזיאון העצמאות (Museum Niepodleglosci), ורשה; תערוכת יחיד בגלריה העירונית אקסטרווגאנס (Extravagance) בסוסנוביץ
1994 - "מסע אל האוויר החלוד", במוזיאון לאמנות ב"יד ושם", ירושלים
1996 - "הצל המתמשך" בבית אגודת הציירים והפסלים, תל אביב (אוצר ומשתתף); "ציורים חדשים" במשכן לאמנות, חולון
2001 - "יעקב צים: עבודות". תצוגת שישה ציורים גדולים באכסדרת המשכן לאמנויות הבמה בתל אביב
ספריו

הגדה של פסח; נכתבה ועֻטרה על ידי י’ צימברקנופף (צים), תל אביב: מ' ניומן, תשי"ב 1952.
יונה פישר (עורך), יעקב צים; מבואות מאת אריאל הירשפלד ואירית הדר; עיצוב והפקה: יעקב צים; תצלומים: אברהם חי, ישראל צפריר, רן ארדה; עריכת טקסט: דפנה רז; תרגום לאנגלית: שרה קיטאי, דריה קסובסקי, תל אביב: משכל, 2003. (עמ' 186–192: תולדות חיים, בעברית ואנגלית)
יעקב צים (צימברקנופף), שברים ואור; עריכה יעקב בוציאן, ירושלים: יד ושם, תשס"ד 2004
יעקב צים, ציורים 2004-2014; מבואות מאת אהובה ישראל; עיצוב והפקה:דפנה גרייף; תצלומים: אברהם חי, רן ארדה; עריכת טקסט: דפנה רז; תרגום לאנגלית: שרה קיטאי, דריה קסובסקי, תל אביב: משכל, 2016. (עמ' 74–82: תולדות חיים, בעברית ואנגלית)
הערות שוליים

↑
↑  יעקב צים: מודעת אבל באתר "אבלים".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276556  NLI: 987007306502305171  PLWABN: 9810698780505606  GND: 128800771  ISNI: 0000 0003 7387 1272  LCCN: nr2003036872  VIAF: 281151778198918130007   WorldCat (עם VIAF): 281151778198918130007
אלון איזנברג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת ייל
 https://aloneizenberg.com/
אלון איזנברג הוא כלכלן ישראלי, פרופסור חבר לכלכלה ומופקד הקתדרה על שם וויליאם הבר באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקריו מתמקדים בארגון תעשייתי אמפירי ואקונומטריקה יישומית.
ביוגרפיה

איזנברג סיים תואר ראשון בכלכלה ובמנהל עסקים באוניברסיטת תל אביב בשנת 2003. המשיך לתואר שני בכלכלה באותו מוסד, אותו השלים ב-2005. את לימודי הדוקטורט ערך באוניברסיטת ייל בארצות הברית, שם כתב את עבודת הדוקטורט בהנחיית פרופסור סטיבן ברי (אנ') ופרופסור פיליפ הייל (אנ').
איזנברג משמש כיועץ לחטיבת המחקר של בנק ישראל בנושאים אקונומטריים הנוגעים לניתוח תחרותי, וכיהן כיועץ לרשות התחרות. הוא מכהן כיו"ר הוועדה הציבורית המייעצת ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה בנושא מדד תפוקת התעשייה וחבר הוועדה המייעצת למדד המחירים לצרכן.
איזנברג מנהל בלוג בעברית בשם "על שווקים ותחרות".
קריירה אקדמית

אחר סיום הדוקטורט ב-2009, כיהן כמרצה בבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה. בשנת 2010 הצטרף לסגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית. ב-2016 קיבל קביעות כמרצה בכיר, וב-2021 קודם לדרגת פרופסור חבר. מפברואר 2024 הוא מחזיק בקתדרה ע"ש ויליאם הבר בכלכלה.
איזנברג משמש כעורך משותף בכתב העת International Journal of Industrial Organization מ-2023, ולפני כן שימש כעורך משנה באותו כתב עת.