stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ירח של נייר
הפקה

בשלבי ההפקה הראשונים של הסרט נקשר אליו שמו של הבמאי ג'ון יוסטון, ובתפקידים הראשיים היו אמורים לככב פול ניומן ובתו נל. לאחר שיוסטון וניומן עזבו את הפרויקט לטובת עבודתם המשותפת בסרט "במלכודת החופש", נבחר פיטר בוגדנוביץ' לביים את הסרט. בוגדנוביץ', אשר ביים שנה קודם לכן את ראיין אוניל בסרטו "מה נשמע, דוק?", הזמין את בתו בת השמונה של אוניל, טייטום, להיבחן לתפקיד "אדי" על אף שהייתה חסרת כל ניסיון משחק.
שם הספר המקורי עליו מתבסס תסריט הסרט, "אדי פריי", לא מצא חן בעיני בוגדנוביץ' שהתקשה למצוא שם חלופי לסרט. בזמן שבחר פסקול לסרט, נתקל בשיר "It's Only a Paper Moon" (אשר נכתב בשנת 1933 על ידי הרולד ארלן, יפ הרבורג ובילי רוז), ופנה אל חברו אורסון ולס לשאול בעצתו בנוגע לשם "Paper Moon". תגובתו של ולס להצעת השם הייתה "זהו שם טוב כל כך, עד שאין צורך לצלם את הסרט. מספיק לפרסם רק את השם". לאחר בחירת השם הוסיף בוגדנוביץ' סצנה בה מצטלמת אדי על גבי "ירח של נייר" על מנת לקשר את העלילה לשם הסרט ולקבל את אישור האולפן לשם זה.
פרסים ומועמדויות

השחקנית טייטום אוניל זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט, ובכך הפכה לזוכה הצעירה ביותר אי פעם בפרס אוסקר, בגיל עשר ו-106 ימים. נכון לשנת 2016, אף מתמודד או מתמודדת באף קטגוריה לא זכו בפרס אוסקר בגיל צעיר יותר מאוניל.
זכייה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (טייטום אוניל)
מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (מדלין קאן)
מועמדות לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (אלווין סרג'נט)
מועמדות לפרס אוסקר לקול הטוב ביותר (ריצ'רד פורטמן ולס פרשהולץ)
זכייה בפרס גלובוס הזהב לכוכבת החדשה המבטיחה ביותר (טייטום אוניל)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לבמאי הטוב ביותר (פיטר בוגדנוביץ')
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (ראיין אוניל)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (טייטום אוניל)
מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר (מדלין קאן)
הערות שוליים

1 2  Peter Bogdanovich’s 'Paper Moon' Is A Treasure To Come Back To Even After All These Years, באתר Cinephilia & Beyond
↑  המתמודדים והזוכים הצעירים והמבוגרים ביותר בטקס פרסי האוסקר, במסד הנתונים הרשמי של פרסי האוסקר, פברואר 2016
בית האופרי

| --- | --- |

פתיח הסרט
 בימוי:  וולט דיסני
 הופק בידי:  וולט דיסני, אב אייוורקס
 תסריט:  וולט דיסני 
 מוזיקה:  קרל סטאלינג
 אנימטור:  אב אייוורקס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני Celebrity Productions
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 הקרנת בכורה:  20 במרץ 1929
 משך הקרנה:  7 וחצי דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 סרט קודם:  ריקוד האסם 
 סרט הבא:  כאשר החתול איננו 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בית האופרי (באנגלית: The Opry House) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1929, כחלק מסדרת הסרטים מיקי מאוס. זהו הסרט החמישי בסדרת הסרטים מיקי מאוס והשני שיצא באותה השנה. הסרט מציג את מיקי כבעלים של תיאטרון קטן (או בית אופרה לפי שלט הכניסה). מיקי מבצע מופע וודוויל לבדו, הכולל התחזות למהפנט נחשים, התלבשותו כדראג תוך ריקוד בטן, ביצוע קריקטוריסטי של יהודי חסידי ולסיום, ביצוע פסנתר לרפסודיה הונגרית מס' 2 מאת פרנץ ליסט.
עלילה

הסרט מתחיל בפתיחת התיאטרון ומיקי מטאטא את הכניסה ומשתמש במטאטא ככלי נגינה ושותף לריקוד. כאשר מגיע משתתף שמן במיוחד למקום, מיקי עוזר לו לעבור דרך דלת הכניסה על ידי כך שהוא מרוקן אותו מאוויר.
להקת התזמורת מתחילה, עם מגוון גדול של בדיחות קצרות המתרחשות לאורך כל ההופעה. לאחר מכן, מיקי הופך לכוכב התוכנית, ולוקח על עצמו את התפקידים המרובים של כוכב וודוויל. הסרט מסתיים במאבק הומוריסטי בינו לבין פסנתר ושרפרף. האינטראקציות של מיקי מסוגננות באופן כזה כדי לתפוס את המהות של איך נראה הופעת וודוויל.
הפקה

"בית האופרי" היה הסרט המצויר החמישי של מיקי מאוס שיצא על ידי וולט דיסני הפקות. הוא הופיע בשחור-לבן, והשמע הוקלט באמצעות מערכת הקולנוע של פט פאוורס מהחברה המפיצה. הסרט הונפש בעיקר על ידי אב אייוורקס, העובד הראשון של וולט דיסני שנודע מאוחר יותר כ"אגדת דיסני". הסרט הקצר הפך לסרט הקצר הראשון של דיסני שהיה היקר ביותר, העלות של הסרט, לא כולל הפצה וקידום, הייתה כמעט 2,500 דולר יותר מהסרט המצויר ספינת הקיטור וילי שהופק רק שנה קודם לכן.
הסרט הוא דוגמה מוקדמת לאופן שבו סרטי ההנפשה הקצרים של אולפני דיסני הפכו למתוחכמים יותר. הוא מציג הנפשה מציאותית יותר. הסרטים המוקדמים של דיסני, כמו "ספינת הקיטור וילי", מציגים קווי דמיון רבים לסרטים של אוסוולד הארנב שקדמו להם. עם זאת, ככל שמיקי מאוס התפתח מתקופת הסרט האילם, הסרטים נעשו מפורטים יותר. מיקי מאוס החל לקיים אינטראקציה בתוך החלל שלו בעולם המצויר שלו כדי ליצור תחושה מציאותית יותר.
וולט דיסני עצמו מחזק את הרעיון הזה:
"...הדמויות שלנו התחילו לפעול ולהתנהג כמו אנשים אמיתיים. עקב כך יכולנו להתחיל להכניס תחושה וקסם אמיתיים לתוך אפיון הדמויות שלנו. אחרי הכול אי אפשר לצפות לקסם ממקלות מונפשות וזה מה שמיקי מאוס היה בסרטיו הראשונים".
מיקי מאוס לוקח על עצמו מספר תפקידים לאורך מופע הוודוויל שלו. הסרט תואם את המבנה המוקדם של סרטי מיקי מאוס. הם קצרים, עם פחות דגש על סיפור סיפורים ויותר מתמקדים בהרפתקאות ובקומדיה. מגוון בעלי חיים נוספים מרכיבים את הקהל וחברי הלהקה. בנוסף, הכלים, בעיקר הפסנתר והשרפרף, מקבלים תכונות אנושיות, מה שהופך אותם לדמויות אינטגרליות.
מיני מאוס לא מופיעה היא עצמה בסרט, אך ניתן לראות כרזה שלה המציגה אותה כחברה ב"בנות היאנקי דודל", ככל הנראה קבוצת פרפורמריות. הדמות החוזרת היחידה שמופיעה ממש בסרט ידועה בשם קאט ניפ (באנגלית: Kat Nipp כנראה משחק מילים של המילה catnip, צמח נפית החתולים). זו הייתה הופעת הבכורה שלו; הוא ביצע עוד שתי הופעות נוספות במהלך אותה השנה כאנטגוניסט משני, בסרטים כאשר החתול איננו ונער הקרנבל.
למאבק בין מיקי לפסנתר היה שימוש חוזר וגם מורחב יותר בסרט "שוטה הג'אז" שיצא שבעה חודשים מאוחר יותר.
מוזיקה

הסרט אינו כולל דיאלוג כלל ולכן ההומור שלו מסתמך על סדרה ארוכה של בדיחות ויזואליות. הקטעים המוזיקליים הנלווים כוללים את "יאנקי דודל", "פרלוד קונצ'רטו לפסנתר (מס' 2/3)" של רחמנינוב, "כרמן" של ז'ורז' ביזה, נעימת הכליזמר "חתן כלה מזל טוב" ושיר העם "לילה טוב, גבירותיי" ("Goodnight, Ladies).
זוהי גם ההופעה הראשונה בסרט מצויר ל"רפסודיה הונגרית מס' 2" מאת פרנץ ליסט, והשימוש בה השפיע רבות על סרטים מצוירים בשנים מאוחרות יותר, ההופעות כוללות סרט בסדרת "מרי מלודיס"(אנ') ב-1941, סרט של באגס באני ב-1946, סרט של טום וג'רי ב-1947 וסרט של וודי הנקר ב-1954.
השמע לסרט הקצר הוקלט בפברואר 1929 בניו יורק על ידי וולט דיסני וקרל סטאלינג. בגלל שאין דיאלוג; המוזיקה עוזרת לספר את הסיפור. המוזיקה לא רק תואמת את הפעולות המונפשות, אלא שהן קשורות בצורה ממש עמוקה. ברצף אחד בסרט מתופף אחד מושך את זנבותיהם של שלושה חתולים שונים; יללות ה"מיאו" של החתולים הללו נהיות לתווים ברצף המוזיקה. דיאלוג בולט לא התרחש עד שנת 1934, כאשר וולט דיסני דיבב את מיקי מאוס באמצעות פלסטו. לכן, הקומדיה של הסרט באה בחלקים גדולים בשימוש המוזיקה.
הכפפות של מיקי

סרט זה הציג גם את הכפפות של מיקי; ניתן לראות את מיקי לובש אותם ברוב הופעותיו הבאות. על פי הדיווחים, אחת הסיבות להוספת הכפפות הלבנות הייתה לאפשר לקהל להבחין בין הידיים של הדמויות כשהן הופיעו נגד גופן, שכן שתיהן היו שחורות. (מיקי לא הופיע בצבע עד קונצרט הלהקה בשנת 1935).
טריוויה

על המסך כתוב "אזבסט" (ASBESTOS), וההסבר הוא: כשאור חשמלי עדיין לא היה זמין, שריפות בתיאטרון היו נפוצות מאוד והרבה פעמים היו מספר הרוגים. לעיתים קרובות היה נראה, בזמן ההפסקה, שהם היו מורידים ומרימים את "מסך האזבסט" ובכך, הבטיחו לקהל שהם בטוחים ומוגנים במקרה של שריפה. אם ותתרחש שריפה על הבמה, הם היו מורידים את המסך ומגנים על הקהל. האזבסט היה עמיד מאוד בפני חום ואש, בנוסף הוא טוב מאוד להחליש קול.
הסרט היה אהוב במיוחד על המלחין סרגיי רחמנינוב, שגם שיבח את מיקי על שניגן את הפרלוד שלו בצורה מושלמת. הוא פגש באופן אישי את דיסני בשנת 1942 יחד עם הפסנתרן ולדימיר הורוביץ כדי לדבר גם על הסרט ולוקח בחשבון את דיסני עצמו: "שמעתי את היצירה שלי נעשית בצורה יפהפייה על ידי כמה מהפסנתרנים הטובים ביותר ונרצחת באכזריות על ידי חובבנים, אבל מעולם לא התרגשתי יותר מאשר מהביצוע של המאסטרו הדגול מיקי מאוס".
ביקורת

עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" ומגזין וראייטי שיבחו את הסרט ובית היוצר של וולט דיסני על הרעיון היצירתי, השמע שמלווה את הסרט, המצבים המצחיקים שבו ובמיוחד סצנת הפסנתר שמתעורר לחיים.
הערות שוליים

1 2  Kaufman, J.B.; Gerstein, David (2018). Walt Disney's Mickey Mouse: The Ultimate History. Cologne: Taschen. p. 39. ISBN 978-3-8365-5284-4.
1 2  Grob, Gijs (2018). "The Opry House". Mickey's Movies: The Theatrical Films of Mickey Mouse. Theme Park Press. ISBN 978-1683901235.
↑  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 108–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Mickey Mouse in The Opry House. https://www.youtube.com/watch?v=KjxVJwH_89o
1 2 3  Barrier, Michael. Hollywood Cartoons: American Animation in Its Golden Age. OUP Oxford, 2003 pg. 59.
↑  Iwerks, Ub. The Opry House. Comedy, Family, Animation, Short, Music, 1929.
↑  “Ub Iwerks” https://www.imdb.com/name/nm0412650/
↑  Telotte, J.P. “The Stereoscopic Mickey: Space, Animation, and the Mouse”.
1 2  Barrier, Michael. Hollywood Cartoons: American Animation in Its Golden Age. OUP Oxford, 2003 pg. 86
↑  "Talking Shorts". Variety: 16. 10 באפריל 1929. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Short Subjects". The Film Daily: 10. 28 ביולי 1929. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
מאטץ' קאט

דוגמה למאטץ' קאט מתוך הסרט 2001: אודיסיאה בחלל. המעבר החד בין התמונה העליונה לתחתונה הוא מסוג מאטץ' קאט.
מאטץ' קאט (מאנגלית: Match cut; בתרגום חופשי: "חיתוך תואם") הוא מונח בעריכה קולנועית המתאר מעבר חד בין שני שוטים שבו קיים דמיון ויזואלי בין מה שמסיים את השוט הראשון ומה שמופיע בתחילת השוט הבא. המעבר יכול להיות בין שני אובייקטים שונים, שני מקומות שונים או כל שני מוטיבים ויזואליים תואמים, והוא מסייע לבסס המשכיות חזקה של פעולה מסוימת, וקשר מטפורי בין שני השוטים.
ככל שהדמיון בין השוטים בולט יותר (למרות קיומו של הבדל "טבעי" בין האלמנטים) כך מודגשת יותר יצירת המשמעות הסמלית כתוצאה מפעולת העריכה הסינתטית.
תיאור ומשמעויות

קיימים מספר סוגים של חיתוכים תואמים, כגון חיתוכים המתבססים על צורות או דימויים ויזואליים זהים בין שני השוטים, חיתוכים המתבססים על תנועה זהה בין שני השוטים או חיתוכים המתבססים על סאונד דומה בשני השוטים.
אחד ההבדלים המרכזיים בין קאט (חיתוך) רגיל לבין חיתום תואם הוא היווצרותו של קשר עמוק בעת החיתוך בין שני אירועים או רעיונות שנחשבים נפרדים, ובעקבות השימוש במאטץ' קאט נוצר ביניהם חיבור סמלי ורעיוני חדש. בעת יצירת החיבור החדש באמצעות החיתוך היוצרים נשענים על מושג הסאבטקסט וכך יוצרים השפעה חזקה על הצופה דרך משמעויות סמליות הנוצרות בין שני השוטים המחוברים.
דוגמאות

בסרט של סטנלי קובריק "אודיסאה בחלל" ישנו שימוש בולט במאטץ' קאט, בעת המעבר בין שוט העצם הנזרקת באוויר לבין ספינת החלל במעופה בסצנה המתרחשת שנים רבות לאחר מכן.
בסרט האזרח קיין של הבמאי אורסון ולס קיים שימוש בטכניקה זו מספר פעמים בסיקוונס הפתיחה של הסרט. החיתוכים מאפשרים מעבר בתוך אחוזתו של גיבור הסרט.
סרט נוסף בו נעשה שימוש בולט בטכניקת חיתוך זו הוא לורנס איש ערב, בו מבוצע חיתוך בין שוט ובו לורנס מכבה גפרור לבין שוט של זריחת השמש במדבר. לחיתוך זה השפעות מסרטי הגל החדש הצרפתי.
ראו גם

ג'אמפ קאט
עריכה אנליטית
הערות שוליים

↑  "2001: A SPACE ODYSSEY: A critical analysis of the film score by Dariusz Roberte". The Kubrick Site. נבדק ב-30 במרץ 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  SC Lannom, Match Cuts & Creative Transitions with Examples – Editing Techniques, Studio Binder, ‏2019
↑  H. Perry Horton, Made in Movie Heaven: The Best Match Cuts in History, Film School Rejects
↑  The Greatest Cut in Film History: Watch the “Match Cut” Immortalized by Lawrence of Arabia, Open Culture, ‏2019
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורד ביבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בנובמבר 1888 ארצות הברית גרנד ראפידס, מישיגן, ארצות הברית
 פטירה:  26 בנובמבר 1978 (בגיל 90) ארצות הברית קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1916–1978 (כ־62 שנים)
 עיסוק:  במאי קולנוע, תסריטאי
 צאצאים:  פורד ביב 
 פרופיל ב-IMDb
 
פורד אינגלסבי ביבי (באנגלית: Ford Ingalsbe Beebe;‏ 26 בנובמבר 1888 – 26 בנובמבר 1978) היה במאי קולנוע ותסריטאי אמריקאי. במהלך הקריירה שלו, שנמשכה 60 שנים, כתב וביים כמעט 200 סרטי קולנוע. הוא התמחה בסרטי "בי מובי" – בעיקר מערבונים וסרטי פעולה.
ביוגרפיה

ביבי נולד בגרנד ראפידס, מישיגן, ארצות הברית. לפני שעבר להוליווד עסק בכתיבה והתמחה בפרסום. ב-1916 עבר להוליווד והחל לכתוב תסריטים למערבונים. ב-1929 כתב את התסריט למערבון "Overland Bound (אנ')", שהיה למערבון המדבר הראשון.
וולט דיסני שכר את ביבי כדי להסריט את קטעי הלייב אקשן לרצף "פסטורלה" בסרט "פנטסיה". עבודתו של ביבי על סרט האימה "Night Monster (אנ')" משנת 1942 זכתה לשבחים מצד אלפרד היצ'קוק, שהתרשם מממהירותה ומחסכונותה של ההפקה.
היה נשוי לסופרת פרנסס וויילי. לזוג נולדו שמונה ילדים. בנם היחיד הפך לבמאי בדיוק כמו אביו. הם איבדו תאומות שמתו בינקותם והיו להם חמש בנות נוספות. בשנותיו האחרונות היה נשוי לקיטי דלבנטי ולזוג נולד בן.
ביבי מת ביום הולדתו ה-90 בקליפורניה.
הערות שוליים

↑  Ford Beebe, Matinee Classics
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810677376705606  BIBSYS: 10075286  BNE: XX1552007  BnF: cb146532211 (data)  GND: 141416521  ISNI: 0000 0000 7977 018X  LCCN: no91014565  NKC: xx0150483  NTA: 331430797  SNAC: w6jq2v04  SUDOC: 201857014  VIAF: 66726231   WorldCat (עם VIAF): 66726231
עיצור וילוני, חוכך, קולי

| עיצור וילוני, חוכך, קולי |
| --- | --- |
 ɣ
 מספר IPA:  141
קידוד
 דצימלי:  &#611;
 יוניקוד:  U+0263
 X-SAMPA:  G
 Kirshenbaum:  Q
 ברייל:  
להקשבה
 
רשימת עיצורים
עיצור וילוני חוכך קולי הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא /ɣ/ - מעין גמא יוונית קטנה, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-G. זהו הצליל הישן לגימ"ל רפה וניתן היה לשמעו בהגיית העברית הקלאסית החל מהתקופה המקראית המאוחרת[דרוש מקור], ובהגיית חלק מהקהילות היהודיות, כגון התימנים וכן ספרדים שישבו בארצות הדוברות ערבית, אף עד לעת החדשה. זהו צליל האות הערבית غ.
התרחשות

| שפה | מילה | IPA | משמעות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| הולנדית | gaan | [ɣaːn] | 'ללכת' |  |
| יוונית | γάλα | [ɣalaˈ] | 'חלב' |  |
| עברית | מִגְדָּל | [miɣdʌl] | 'מגדל' | בהגייה תימנית, תוניסאית ועיראקית |
| ערבית | غرفة | [ɣurfɐˈ] | 'חדר' |  |
| צ'רקסית | Адыгэбзэ | [aːdəɣabza] | 'אדיגית' |  |
ראו גם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| צלילי שפות העולם> עיצורים.בסיסי החיתוך | צלילי שפות העולם> עיצורים.אופני החיתוך |
| --- | --- |
דו-שפתיים - שפתיים-שיניים - שיניים-שפתיים - לשוניים-שפתיים   שיניים - מכתשיים - בתר-מכתשיים - מכתשיים-חיכיים - כפופים   חיכיים - וילוניים - ענבליים - סדקיים - כיסוי-גרוניים - לועיים  בסיס חיתוך משני: מלועלעים - מוולנים - מחונככים - משופתתים: ריאתיים: אפיים - סותמים - חוככים - מקורבים   מקישים - רוטטים - צידיים - מחוככים  לא ריאתיים: מסודקים - מפונמים - מצוצים
תנועות
מיקום התנועות: גובה התנועות
אחוריות - כמעט-אחוריות - מרכזיות - כמעט-קדמיות - קדמיות: סגורות - כמעט-סגורות - חצי-סגורות - אמצעיות  חצי-פתוחות - כמעט-פתוחות - פתוחות
ראו גם: אלפבית פונטי בינלאומי – פורמנט
ברצלונה אתלטיק

ברצלונה אתלטיק (בשמה הקודם: ברצלונה ב') היא קבוצת המילואים של מועדון הכדורגל ברצלונה, המשחקת בליגה הספרדית השלישית ומקיימת את משחקי הבית שלה באצטדיון יוהאן קרויף המונה 6,000 מקומות ישיבה המשמש אותה החל מיולי 2019. לפני כן שיחקה הקבוצה במיני אסטדי.
מאמן הקבוצה הנוכחי הוא סרג'י מילה. בשנת 2008 השתנה שם הקבוצה מ"ברצלונה ב'" ל"ברצלונה אתלטיק", בשנת 2010 הוחלט להחזיר את השם של הקבוצה ל"ברצלונה ב". בשנת 2022, החליט נשיא המועדון ז'ואן לאפורטה לשנות את שם הקבוצה בחזרה לברצלונה אתלטיק.
היסטוריה > ס.ד. אספנייה אינדוסטריאל

הקבוצה נוסדה ב-1 באוגוסט 1934 תחת השם "סוסייטאט אספורטיבה אינדוסטריאל אספנייה", הקבוצה שימשה במקור כמועדון הספורט של בית החרושת עם אותו השם. חולצת הקבוצה הובלטה בפסים כחולים ולבנים אנכיים. החברה הייתה בבעלות משפחתו של ג'וזף אנטוני דה אלברט, שהיה לזמן קצר נשיא המועדון בשנת 1943. בתקופת נשיאותו של אלברט במועדון, הקבוצה, שהייתה ידועה אז בשם "קלאב דפורטיבו אספנייה אינדוסטריאל" ‏(CF Barcelona), הפכה לקבוצת המילואים של מועדון הכדורגל ברצלונה והחלה לשחק את משחקיה באצטדיון לס קורטס.
בתחילה הקבוצה שיחקה בליגות אזוריות מקומיות, אך ב-1950 היא העפילה לליגה השלישית, וב-1952 היא העפילה לליגה השנייה. בשנת 1953 היא סיימה כסגנית בית 1 בליגה השנייה ומאוחר יותר למשחקי הפלייאוף של הליגה, אך היא לא העפילה לליגה העליונה מאחר שהייתה קבוצת משנה של מועדון הכדורגל ברצלונה.
היסטוריה > ס.ד. קונדל

לאחר שהשיגה העפלה נוספת לפלייאוף בשנת 1956, הקבוצה הפכה לעצמאית ובלתי תלויה במועדון הכדורגל ברצלונה, ושמה שונה ל-"קלוב דפורטיבו קונדל". הקבוצה לבשה חולצות כחולות עם שני פסים לבנים אלכסוניים. בעקבות העצמאות, היא הייתה מסוגלת להעפיל לליגה העליונה, הלה ליגה. עם זאת, היא שיחקה במשך עונה אחת בלבד בליגה העליונה, וירדה חזרה לליגת המשנה ב-1957. בשנת 1968 הצטרפה שוב למועדון הכדורגל ברצלונה ושימשה כקבוצת המילואים שלו.
היסטוריה > ברצלונה אתלטיק

ב-1970, נשיא ברצלונה אגוסטי מונטאל החליט לאחד את "קלאב דפורטיבו קונדל" עם קבוצת נערים אחרת של המועדון בשם "אתלטיק קטלוניה", וקרא לקבוצה המאוחדת "ברצלונה אתלטיק". אתלטיק קטלוניה הייתה קבוצה שנוסדה רק ב-1965 כתוצאה מאיחוד של שתי קבוצות אחרות: "קטלוניה דה לס קורטס" (נוסדה ב-1918) ו-"ס.ד. פברה קואטס" (נוסדה ב-1926).
היסטוריה > לה מאסיה

ב-1979 המועדון חנך את בניין "לה מאסיה" מהמאה ה-18 כמטה אקדמיית הנוער שלו, במבנה אבן עתיק, ששימש לפני כן כחווה חקלאית. היה זה מועדון הכדורגל הראשון בספרד שהביא ילדים מכל רחבי תבל וגידל אותם במקום אחד והוא נוסד בהשראת אוריול טורט.
במהלך השנים למדו באקדמיה 500 בני נוער בגילאים 11 עד 18. מתוכם 12 אחוזים הגיעו לקבוצה הבוגרת של ברצלונה ו-40 אחוזים הגיעו לקריירות מקצועניות בקבוצות אחרות. נכון ל-2011 לומדים בו 60 נערים: 48 בכדורגל, 11 בכדורסל ואחד בהוקי. המועדון מממן את כל ההוצאות. התלמידים לומדים עשרה חודשים רצופים בשנה. מתחילים ב-7.00 בבוקר, אוכלים בחדר האוכל ונוסעים לבית ספר רגיל בעיר, שם לומדים בכיתה מיוחדת במערכת שעות מקוצרת. ב-14.00 שבים למאסיה לארוחת צהריים, לומדים ואחר-הצהריים מתאמנים עד שעה 21.00 בלילה; ב-23.00 יש כיבוי אורות.
שליש מהתלמידים הם מקטלוניה, שליש מיתר ספרד ושליש ממדינות אחרות, בהן: ברזיל, שווייץ, ארגנטינה, הרפובליקה הדומיניקנית, קמרון, סנגל וניגריה.
מנהל האקדמיה הוא קרלס פויגרה. ב-2012 הקימה ברצלונה מבנה חדיש שיוכל לאכלס 83 תלמידים. במועדון גם למד הישראלי גיא אסולין.
מאז פתיחתה, גדלו באקדמיה שחקנים כישרוניים רבים שהפכו עם הזמן לשחקנים מובילים של הקבוצה הבוגרת, כדוגמת: פרנסיסקו קרסקו, רמון קלדרה, גיירמו אמור, אלברט פרר, ז'וזפ גוארדיולה, סרז'י ברז'ואן, ויקטור ואלדס, קרלס פויול, צ'אבי, אנדרס אינייסטה, ליונל מסי, ובויאן קרקיץ'; כל השחקנים שיחקו בקבוצת המילואים לפני הגעתם לקבוצת הבוגרת. עם זאת, לא כל השחקנים שגדלו בלה מאסיה שיחקו בקבוצה הבוגרת של ברצלונה ורבים מהם עברו למועדונים אחרים, לדוגמה איבן דה לה פנייה, דויד סאנצ'ס, לואיס גרסיה, פפה ריינה, מיקל ארטטה, פרן מרידה, ג'רארד פיקה, ססק פברגאס ואלברט לוקו.
היסטוריה > השנים האחרונות

ב-1981 מונה קרלס רשאק, מהשחקנים הבולטים בהיסטוריה של הקבוצה הבוגרת, לתפקיד מאמן הקבוצה. בעונתו הראשונה כמאמנה זכתה הקבוצה באליפות הליגה הספרדית השלישית, בפעם הראשונה בתולדותיה. בניגוד למאמנים אשר מתחילים את דרכם בקבוצת נוער, רשאק אימן את הקבוצה במשך לא מעט שנים, עד 1987. לאחר ארבע שנים מעזיבתו של רשאק זכתה הקבוצה באליפות הליגה השלישית בפעם השנייה. לאחר החלטת התאחדות הכדורגל הספרדית שכל קבוצת מילואים צריכה להיקרא על שם קבוצת האם שלה, נקראה הקבוצה "ברצלונה ב'".
ב-1996 מונה חואנדה ראמוס המצליח למאמן הקבוצה, אך היא לא נחלה הצלחה בעונה זו. עם זאת, היא העפילה לליגה השנייה פעמיים נוספות ב-1998 וב-2001, בתקופה בה ירדה ועלתה בין ליגות בתדירות גבוהה. ב-2007, כאשר הקבוצה הייתה בליגה הרביעית, מונה למאמנה ז'וזפ גוארדיולה, מהסמלים הגדולים של המועדון. יחד עם עוזרו פרנססק וילאנובה, הוא הצעיד את הקבוצה לאליפות הליגה הרביעית (Tercera Division) והעלה אותה לליגה השלישית. בסיום העונה קודם לתפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת והוביל אותה לאחת מהתקופות הטובות בתולדותיה. בשנת 2008 שונה שם הקבוצה בחזרה ל"ברצלונה אתלטיק" ובשנת 2010 הוחלט להחזיר את השם הישן "ברצלונה ב".
בעונת 2010/2011 סיימה במקום ה-3 בליגה הספרדית השנייה, אך לא עלתה לליגה הראשונה מכיוון שבליגה הראשונה כבר הייתה קבוצה אחרת של המועדון. בסוף עונה זו מאמן הקבוצה, לואיס אנריקה, חתם לאמן את רומא, ובמקומו מונה אוסביו סקריסטן.
בעונת 2016/17 סיימה במקום הראשון בליגה השלישית בספרד, ובכך עלתה לליגה השנייה. אך עונה אחר כך סיימה במקום ה-20, וירדה חזרה לליגה השלישית.
בשנת 2022, עם חזרתו של ז'ואן לאפורטה לנשיאות המועדון חזר שם המועדון ל"ברצלונה אתלטיק".
שחקנים נבחרים

ישראל ספרד גיא אסולין
ארגנטינה ליונל מסי
אורוגוואי רונלד אראוחו
מקסיקו ג'ובאני דוס סנטוס
הולנד ז'ורדי קרויף
מרוקו מוניר אל-חדאדי
קרואטיה אלן חלילוביץ'
ספרד אלברט סלאדס
ספרד אנדרס אינייסטה
ספרד בויאן קרקיץ'
ספרד קרלס פויול
ספרד ססק פברגאס
ספרד סרחיו בוסקטס
ספרד דניאל גוויסה
ספרד פרנסיסקו רופטה
ספרד ג'רארד פיקה
ספרד מיקל ארטטה
ספרד סרחיו גארסיה
ספרד ויקטור ואלדס
ספרד צ'אבי
ספרד חוסה מנואל ריינה
ספרד לואיס גרסיה
ספרד חוסה מנואל מרטינס טורל
ספרד גאבי (כדורגלן)
ספרד לאמין ימאל
ספרד נוליטו
ראו גם: רשימת כדורגלני הקבוצה שיש להם ערך בוויקיפדיה.
היסטוריית מאמנים

| שם | שנת התחלה | שנת סיום |
| --- | --- | --- |
| ז'וזפ סגר | 1970 | 1972 |
| לואיס אלוי | 1972 | 1976 |
| לאוראנו רואיס | 1976 | 1978 |
| אנטוני טורס | 1978 | 1979 |
| ז'ואן סגרה | 1979 | 1980 |
| אנטוני טורס | 1980 | 1983 |
| חוסה לואיס רומרו | 1983 | 1984 |
| ז'ואן מרטינס וילסקה | 1984 | 1987 |
| ליואיס פוז'ול | 1987 | 1989 |
| קיקה קוסטס | 1989 | 1996 |
| חואנדה ראמוס | 1996 | 1997 |
| ז'וזפ מריה גונסלבו | 1997 | 2001 |
| קיקה קוסטס | 2001 | 2003 |
| פרה גרטקוס | 2003 | 2005 |
| קיקה קוסטס | 2005 | 2007 |
| ז'וזפ גוארדיולה | 2007 | 2008 |
| לואיס אנריקה | 2008 | 2011 |
| אוסביו סקריסטן | 2011 | 2015 |
ג'ורדי ויניאלס: 2015
| ג'רארד לופס | 2015 | 2018 |
| גארסיה פימיינטה | 2018 | 2021 |
| סרג'י ברז'ואן | 2021 | 2022 |
| רפאל מארקס | 2022 | 2024 |
| אלברטו סאנצ'ס | 2024 | 2025 |
| סרג'י מילה | 2025 | הווה |
תארים

הליגה הספרדית השנייה בכדורגל‏: 1955/56
הליגה הספרדית השלישית בכדורגל‏ (5): 1981/82, 1990/91, 1997/98, 2000/01, 2016/17
הליגה הספרדית הרביעית בכדורגל‏ (2): 1973/74, 2007/08
הערות שוליים

↑  El filial volverá a llamarse Barça Atlètic, www.fcbarcelona.es (בספרדית)
שחקני ברצלונה אתלטיק בפברואר 2008
פיטר טאצ'ל

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1952 (בן 73) מלבורן, אוסטרליה 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אוסטרליה 
 מקום מגורים:  מלבורן, ברמונדזי 
 השכלה:  אוניברסיטת צפון לונדון  Mount Waverley Secondary College 
 מפלגה:  מפלגת הלייבור 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 פרסים והוקרה:  חילוני השנה (2012)  מדליית אלברט (2016) 
 www.petertatchell.net
 
פיטר גארי טאצ'ל (באנגלית: Peter Gary Tatchell, נולד ב-25 בינואר 1952) הוא פעיל זכויות אדם ופוליטיקאי בריטי אשר נודע במיוחד עבור פעילותו למען זכויות להט"ב. בשנות ה-80 היה פעיל במפלגת הלייבור ובעשור הראשון של המאה ה-21 היה חבר במפלגת הירוקים של אנגליה וויילס. מאז שנת 2013 הוא עובד במשרה מלאה בראשות קרן הקרויה על שמו.
ביוגרפיה

טאצ'ל נולד במלבורן, אוסטרליה. אביו היה חרט ואמו עבדה בבית חרושת. הוריו התגרשו כשהיה בן ארבע ואמו נישאה בשנית זמן קצר לאחר מכן. כתוצאה מבעיות כלכליות במשפחה, הוא נאלץ לעזוב את בית הספר בגיל 16 בשנת 1968. בזמנים אלו החל להתעניין בפעילויות הרפתקניות כגון גלישה וטיפוס הרים. פעילותו החברתית החלה בזמן לימודיו במכללה, כאשר היה פעיל בארגון הסטודנטים ולמען זכויות האבוריג'ינים. בשנת 1968 החל להיות פעיל כנגד מלחמת וייטנאם. בשנת 1969 החל בפעילות למעל זכויות להט"ב.
בשנת 1971 עבר טאצ'ל ללונדון שבממלכה המאוחדת, על מנת להימנע מגיוס לצבא האוסטרלי. בשנת 1972 עזר לארגן את מצעד הגאווה הראשון במדינה. באותן השנים החל לעסוק גם בעיתונאות. בשנת 1978 הצטרף למפלגת הלייבור. בתחילה המפלגה לא קיבלה את רצונו להתמודד בבחירות לפרלמנט, אך הוא מונה לבסוף לפרלמנט כיורשו של חבר פרלמנט שפרש, ובנקודה זו המפלגה קיבלה אותו. בתקופה זו טאצ'ל לא הכחיש או אישר את נטייתו המינית. בבחירות שנערכו בשנת 1983 טאצ'ל הותקף ברחוב, הוא קיבל מכתבי שטנה, רוססו כתובות גרפיטי כנגדו, דירתו הושחתה ואף אוים בחייו לאחר שקליע חי הושם בתא הדואר שלו. הוא לבסוף נוצח על ידי מועמד מהמפלגה הליברלית. בעשור זה החל לכתוב ספרים וכתב גם על נושאים חברתיים כגון איידס, פירוז מנשק גרעיני וכו'. בשנת 2000 עזב את מפלגת הלייבור ובשנת 2004 הצטרף למפלגת הירוקים של אנגליה וויילס. בשנת 2007 היה מועמד בבחירות לפרלמנט.