stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דרומס
תפוצה

תפוצתו בחופי האוקיינוס ההודי. אתרי הרבייה בחופי צפון-מערב האוקיינוס ההודי, המפרץ הפרסי והים האדום. שוכן אף בקניה, טנזניה, מדגסקר, מערב הודו וצפון סרי לנקה. מזדמן לישראל לעיתים נדירות, בעיקר בחודשי הקיץ.
מקום חיות: חופים חוליים, לגונות איים וריפי אלמוגים. נצפה גם בחופים סלעיים.
ידועים כ-9 אתרי קינון ורבייה בכל העולם. ביניהם, כ-1500 זוגות באיראן, 300 זוגות באמירויות, 85 זוגות בעומאן, 110 בערב הסעודית, ומספר לא ידוע בסומליה.
היקף הנדידה לא ברור, בגלל חוסר ודאות לגבי אתרי הרבייה. את החורפים מעבירים מרבית הפריטים במפרץ הפרסי, בים האדום בדרום חצי האי ערב ובחופי סומליה. אולם פריטים רבים חורפים בחופי מזרח אפריקה באזור טנזניה ומדגסקר. נתיב נדידה שלישי פונה להודו, לתאילנד ולמלזיה.
זיהום המים על ידי נפט מהווה סיכון עצום למין זה. הזיהום פוגע במקום החיות, במקור התזונה ולעיתים במין עצמו. גם איסוף הביצים מאתרי הרבייה, על ידי האדם היה גורם להדלדלות המין עד לשנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר החלו לפעול תוכניות שימור למין זה.
התנהגות

לדרומס שיטת מנוחה ייחודית: הוא מקפל את ברכיו אחורנית וכך רגלו הארוכה צמודה לקרקע ומוכנה לניתור מהיר בשעת סכנה.
כאשר מחפש מזון, ניכר בתנועה החופמאית המוכרת: ריצה-עצירה-ליקוט. ניתן לצפות בו בקרבת חופמאים אחרים, שחפיים או פלמינגואים.
המעוף חזק, משק הכנפיים איטי יחסית, הרגליים בולטות מעבר לזנב בשעת תעופה.
מספר גוונים לקול. לעיתים מזכיר קריאתה של שחפית בנגלית: ודה-וק. לעיתים נבחני ומונוטוני: קה-האו, לפעמים מסתלסל: קוו-קי-קי. באתרי הרבייה והחריפה מוגדרים כעופות רעשניים.
התנהגות > תזונה

סרטנים עוטי שריון מהווים את עיקר מזונו. בנוסף הוא ניזון מסרטנאים שונים, מרכיכות, מתולעים ימיות וחסרי חוליות אחרים.
צורך את מזונו בלהקות המתקבצות במים הרדודים. פעיל בשעות בין הערביים ובלילה. אורב לטרפו בסרקו באיטיות את המים, וכאשר מבחין בטרף, נועץ בו את מקורו הפתוח ואז מרסקו. מקורו שבצורת פגיון, מותאם ביעילות לצריכת מזון זה.
התנהגות > רבייה וגידול צאצאים

מקנן בחודשים אפריל-יולי, בלהקות גדולות מאוד (עד 1500 זוגות לערך!), בונה בעצמו קן עשוי חול בצורת היכל. את תחתית ההיכל מרפד בתערובת נוצות אדמה וחול.
הגומחות צמודות זו לזו ויוצרות מבנה המזכיר חלת דבש.
הנקבה מטילה 2-1 ביצים לבנות במרכז הקן, הגדולות יחסית לגופה. הגוזל חסר ישע בימים הראשונים להיוולדו (דבר לא נפוץ אצל החופמאים), הוא מוגן בתוך הקן ומקבל את מזונו משני הוריו. גם לאחר שלומד לעוף, ממשיך להישאר זמן ממושך תחת השגחת הוריו.
הערות שוליים

↑  דרומס עקוד באתר הרשימה האדומה של IUCN
דניקה מק'קלר

| --- | --- |

דניקה מק'קלר, 2018
 לידה:  3 בינואר 1975 (בת 49) לה חויה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Danica Mae McKellar 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  בית ספר הרווארד-וסטלאק  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  Young Actors Space 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 בן או בת זוג:  Mike Verta  Scott Sveslosky 
 מספר צאצאים:  1 
 www.danicamckellar.com
 
מק'קלר חותמת על ספר, 2007
דניקה מיי מק'קלר (נולדה ב-3 בינואר 1975) היא שחקנית, מדבבת וסופרת אמריקאית. היא ידועה בעיקר בזכות תפקידה כוויני קופר בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "שנות הקסם", ששודרה בשנים 1988–1993.
ראשית חייה

דניקה מק'קלר נולדה בעיירה לה חויה(אנ') שבמדינת קליפורניה. מק'קלר עברה עם משפחתה לגור בלוס אנג'לס כאשר היא הייתה בת שמונה. אמה הייתה עקרת בית ואביה היה יזם נדל"ן. מק'קלר היא ממוצא סקוטי, צרפתי, גרמני, ספרדי והולנדי מצד האב, ואמה היא ממוצא פורטוגזי.
בצעירותה למדה מק'קלר באוניברסיטת קליפורניה שבלוס אנג'לס ובשנת 1998 קיבלה תואר ראשון בהצטיינות יתרה במתמטיקה.
קריירת משחק

בגיל שבע נרשמה מק'קלר לשיעורי משחק לילדים בסופי השבוע במכון לי שטרסברג בלוס אנג'לס. כאשר הייתה בשנות העשרה קיבלה תפקיד ראשי בסדרה "שנות הקסם" אשר שודרה במקור במשך שש עונות בערוץ ABC בין השנים 1988 עד 1993. בסדרה היא גילמה את ויני קופר שהייתה מושא אהבתו של קווין ארנולד (אשר גולם על ידי פרד סבאג').
בעקבות הצלחתה ב"שנות הקסם" מק'קלר שיחקה לאורך השנים בתפקידים משניים שונים בתוכניות טלוויזיה וסרטי קולנוע, דיבבה דמויות שונות בסדרות אנימציה, וגילמה תפקידים ראשיים במספר סרטים טלוויזיוניים של הרשתות Hallmark ו-Primetime.
בתחום החינוך

לאורך השנים מק'קלר חיברה שישה ספרי מתמטיקה לתלמידי חטיבות הביניים ובתי הספר התיכוניים.
חיים אישיים

ב-22 במרץ 2009 נישאה מק'קלר למלחין מייק ורטה בעיירה לה ג'ולה שבמדינת קליפורניה. בנם הראשון של בני הזוג נולד בשנת 2010. הזוג התגרש ב-2012.
ב-16 ביולי 2014 התארסה מק'קלר לעורך הדין סקוט סבסלוסקי. ב-15 בנובמבר 2014 הזוג נישא באי קאוואיי שבמדינת הוואי.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם הסרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Sidekicks(אנ') | לורן |  |
| 2001 | Good Neighbor(אנ') | מולי רייט |  |
| 2001 | XCU: Extreme Close Up(אנ') | שרה |  |
| 2001 | Speechless... | דנה וודמן | סרט קצר |
| 2002 | Sex and the Teenage Mind | דבי |  |
| 2002 | Black Hole | רייצ'ל |  |
| 2002 | Reality School | סאלי | סרט קצר |
| 2002 | Jane White Is Sick & Twisted(אנ') | טיפאני |  |
| 2002 | The Year that Trembled | פאם האץ' |  |
| 2002 | Hip, Edgy, Sexy, Cool | סיסי |  |
| 2004 | Raising Genius(אנ') | לייסי בולדווין |  |
| 2004 | Intermission | Sleepwalker | סרט קצר |
| 2004 | Quiet Kill(אנ') | נערה בחנות חיות מחמד |  |
| 2007 | Hack!(אנ') | אמילי |  |
| 2008 | Heatstroke | קרוליין |  |
| 2009 | 21 and a Wake-Up(אנ') | ג'ני ולנטיין |  |
| 2010 | סקובי דו! אברקדברה-דו(אנ') | מדלין דינקלי | דיבוב, ישירות לווידאו |
| 2010 | Superman/Shazam!: The Return of Black Adam(אנ') | סאלי | דיבוב, ישירות לווידאו |
| 2012 | Flatland 2: Sphereland | אירו | ישירות לווידאו |
| 2012 | Mancation | רבקה |  |
| 2015 | במקום בו צומחת תקווה | סוזן מלקולם |  |
| 2017 | The Jetsons & WWE: Robo-WrestleMania!(אנ') | ג'ודי ג'טסון | דיבוב, ישירות לווידאו |
| 2018 | The Fiddling Horse | לסלי לב |  |
| 2018 | Lego DC Super Hero Girls: Super-Villain High(אנ') | קילר פרוסט | דיבוב, ישירות לווידאו |
| 2018 | DC Super Hero Girls: Legends of Atlantis(אנ') | קילר פרוסט | דיבוב, ישירות לווידאו |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם המשחק | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2004 | X-Men Legends(אנ') | ג'ובילי |
| 2004 | EverQuest II(אנ') | לולה קוטגרוב / פונה |
| 2006 | Marvel: Ultimate Alliance(אנ') | האישה הבלתי-נראית |
| 2009 | Marvel: Ultimate Alliance 2(אנ') | האישה הבלתי-נראית |
| 2013 | Young Justice: Legacy(אנ') | מיס מאדים, באטגירל |
הערות שוליים

↑  "Frequently Asked Questions: ethnic background". Official website. אורכב מ-המקור ב-6 באפריל 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Frazier, Kendrick (2008). "Mickelson, McKellar tout science, math, and being smart". Skeptical Inquirer. 32 (6): 12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012500637905171  BNE: XX4785881  BnF: cb15984664x (data)  ISNI: 0000 0001 1678 4522  LCCN: n2007028381  NLK: KAC201208945  VIAF: 79244675   WorldCat (עם VIAF): 79244675
האוניברסיטה לאמנויות בברלין

| --- | --- |


מבנה האוניברסיטה
 אוניברסיטה ציבורית
 תקופת הפעילות:  1696–הווה (כ־328 שנים)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  מרטין רנרט (Martin Rennert)
 רקטור:  Norbert Palz 
 צוות:  בערך 700 איש
 סגל:  2,178 (נכון ל־2022) 
 סטודנטים
 :  4,201 (נכון ל־2022) 
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  52°30′33″N 13°19′37″E﻿ / ﻿52.509166666667°N 13.326944444444°E﻿ / 52.509166666667; 13.326944444444
 אתר האוניברסיטה
  (למפת ברלין מוגדלת) האוניברסיטה לאמנויות בברלין(למפת ברלין רגילה) האוניברסיטה לאמנויות בברלין
 
האוניברסיטה לאמנויות בברלין (בגרמנית: Universität der Künste Berlin, UdK, באנגלית: Berlin University of the Arts; עד נובמבר 2001 נקראה בית הספר הגבוה לאמנויות בברלין (Hochschule der Künste Berlin)) היא אחת מארבע האוניברסיטאות הגדולות בברלין בירת גרמניה.
האוניברסיטה כוללת ארבעה קולג'ים, המתמחים באמנות חזותית, אדריכלות, תקשורת ועיצוב, ומוזיקה ואמנויות הבמה. מספר הסטודנטים הוא כ-3,600. האוניברסיטה לאמנויות בברלין היא אחת משלוש האוניברסיטאות בגרמניה, לצד האוניברסיטה לאמנויות בברמן ואוניברסיטת פולקוואנג לאמנויות, שאיחדו את הפקולטות לאמנות ולמוזיקה במוסד אחד.
היסטוריה

שורשי האוניברסיטה נטועים בייסוד האקדמיה לאמנות הציור והאדריכלות, שהייתה בהמשך לאקדמיה הפרוסית לאמנויות בחסות הנסיך הבוחר פרידריך השלישי מברנדנבורג. שני הארגונים שקדמו לה היו בית הספר הגבוה למוזיקה בברלין, שנוסדה בשנת 1869 בהנהלת יוזף יואכים ואימצה גם את מסורת קונסרבטוריון שטרן המפורסם, ובית הספר הממלכתי לאמנויות של ברלין, שקם בשנת 1875.
בשנת 1975 התמזגו שני בתי הספר לאמנויות תחת השם "בית הספר הגבוה לאמנות בברלין". התואר אוניברסיטה הוענק למוסד ב-1 בנובמבר 2001.
תוכנית חילופי סטודנטים

תוכנית חילופי סטודנטים של האוניברסיטה היא תוכנית הרשמה ישירה, המוצעת למשך הסתיו, האביב והשנה האקדמית לסטודנטים, המגלים עניין באמנויות בלוויית ארבעה סמסטרים של לימודי גרמנית. בכל שנה אקדמית מקבל בית הספר 100 סטודנטים הנבחרים בקפידה מרחבי העולם במסגרת חילופין על בסיס הסכמים מוסדיים. הסטודנטים המשתתפים בתוכנית נדרשים לממן בעצמם את הוצאות המגורים והמחיה, כמעט ללא עזרה מבית הספר.
בוגרים ידועי-שם

(רשימה חלקית)
קלאודיו אראו פסנתרן
אדוארד פרנק
לאופולד גודובסקי, פסנתרן
כריסטיאן לדן, אתנו-מוזיקולוג, מלחין
אוטו קינקלדיי (1878–1966), מוזיקולוג, חלוץ בתחום ספריית המוזיקה האקדמית
אוטו קלמפרר, מנצח
מוריץ מושקובסקי, פסנתרן
איזבל מונדרי, מלחינה
איגנץ ואגהלטר, מלחין, מנצח
ברונו ולטר, מנצח
קורט וייל, מלחין
מורים ידועי-שם

(רשימה חלקית)
עמנואל פויירמן 1929–1933
יוזף יואכים 1869–1907
אורל ניקולה 1926
דניאל ריכטר 2005–2006
אליזבת גרימר 1965–1986
ארנולד שנברג 1922–1933
קלרה שומאן 1819–1896
היינץ טיסן 1925–1945
מקס ברוך 1890–1910
הערות שוליים

↑  ברטיטה לאונרץ הרדינג, "קונצ'רטו: סיפורה של קלרה שומאן", ג. ג. האראפ, 1962, עמ' 191
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568773305171  PLWABN: 9810626892205606  BIBSYS: 4058306  BnF: cb118831904 (data)  CANTIC: a1226586x  GND: 10029869-2  ISNI: 0000 0001 1887 2825  LCCN: no2004098210  MusicBrainz: 04d72629-7357-43e2-9523-6dc66019c616  NKC: ko2008435052  SUDOC: 132623218  VIAF: 135809798   WorldCat (עם VIAF): 135809798
הגן של פינצי קונטיני

| --- | --- |

כרזת הסרט באיטלקית
 מבוסס על:  The Garden of the Finzi-Continis 
 בימוי:  ויטוריו דה סיקה 
 הופק בידי:  ארתור כהן, ג'אני הכט לוקארי, ארתור בראונר 
 תסריט:  ויטוריו בוניצ'לי אוגו פירו ע"פ ספרו של ג'ורג'ו באסאני
 עריכה:  אדריאנה נובלי
 שחקנים ראשיים:  לינו קפוליקיו דומיניק סנדה פביו טסטי רומולו ואלי
 מוזיקה:  מנואל דה סיקה 
 צילום:  אניו גוארניארי 
 מדינה:  איטליה, גרמניה המערבית 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בדצמבר 1970
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 פרסים:  פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר  פרס דב הזהב  פרס דוד די דונטלו לסרט הטוב ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הגן של פינצי קונטיני (באיטלקית: Il giardino dei Finzi-Contini) הוא סרט קולנוע איטלקי מ-1970 בבימויו של ויטוריו דה סיקה, המהווה עיבוד קולנועי לספרו האוטוביוגרפי של ג'ורג'ו באסאני מ-1962, "גן פינצי-קונטיני". הסרט מתאר את מערכות היחסים של המספר (המגולם בידי לינו קפוליקיו) עם ילדי משפחת פינצי-קונטיני, בתקופה שבין עלייתו של מוסוליני לשלטון לתחילתה של מלחמת העולם השנייה.
פרטי עלילה

שם הסרט מתייחס לגן גדול ומוקף בחומה הצמוד לביתה של משפחה יהודית אמידה בפרארה שבאיטליה, בתקופת עלייתו של הפשיזם באיטליה. הגן מהווה מעין מקדש של תמימות עבור ילדי המשפחה מיקול ואלברטו, המגן עליהם מפני ההתפתחויות הקשות שבעולם החיצוני. ג'ורג'ו, נער יהודי המשתייך לבני המעמד הבינוני בעיר, הוא אחד מבני העיר הבודדים הזוכים להיכנס לאחוזה ולבלות עם ילדי המשפחה בגן. ג'ורג'ו מאוהב במיקול הגחמנית וקלת הדעת, שיחסיה עם אחיה אלברטו עלולים להתפרש כקרובים מדי. אלברטו מצידו נמשך אל מלנאטה יפה התואר, אורח קבוע אחר בגן שהופך לחברו של אלברטו רק לשם התקרבות אל מיקול.
הסרט מדגיש את הניגודיות שבין האווירה החופשית והמתירנית שבגן לבין ההפרה השיטתית של זכויותיהם של יהודי העיר. כך למשל לג'ורג'ו המוכשר לא מתאפשר ללמוד באופן מסודר והוא נאלץ לעשות שימוש בספרייתם העשירה של בני משפחת פינצי-קונטיני, בעוד שברור כי לימודיו לא יישאו פרי והוא בין כה וכה ייאלץ לעזוב את המדינה. הסרט מסתיים בהצגת דמויותיהם של בני המשפחה וחבריהם המשחקים בגן, כאשר ברקע נשמעת תפילת "אל מלא רחמים".
הפקה וחשיבות

בסרט, שנחשב בדרך כלל ליצירתו הגדולה האחרונה של דה סיקה,
חזר הבמאי לשיטת העבודה שנקט בסרטיו הנאו-ריאליסטיים המוקדמים, כאשר ליהק לסרט בעיקר שחקנים ללא ניסיון משחק קודם, שחלקם היו תושבי העיר פרארה במציאות. הסרט צולם בפרארה, והקרנת הבכורה שלו הייתה בישראל, בנוכחות נשיא המדינה, זלמן שזר. בדומה לספרו של באסאני, הסרט סייע רבות בהנצחתה של שואת יהודי איטליה.
"הגן של פינצי קונטיני" זכה בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר ובפרס דוב הזהב בפסטיבל ברלין, והיה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. זהו הסרט הרביעי והאחרון בבימויו של דה סיקה שזכה בפרס אוסקר.
הערות שוליים

↑  גרי מוריס, הגן של פינצי קונטיני, מגזין  "Bright Lights Film" (באנגלית)
↑  הקרנת הבכורה העולמית של "הגן של פינצ'י קונטיני", דבר, 3 בדצמבר 1970
↑  ניצה פרילוק, משחק טניס ב"גן פינצי-קונטיני" בפרארה, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2007
↑  "גן פינצי קונטיני" - הסרט הזר הטוב ביותר, מעריב, 12 באפריל 1972
| פרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1947‏-1955 (לשם כבוד) | מצחצחי הנעליים (1947) • מר וינסנט (1948) • גונבי האופניים (1949) • מעבר לחומות (1950) • רשומון (1951) • משחקים אסורים (1952) • (לא הוענק פרס) (1953) • השער לגיהנום (1954) • מיאמוטו מוסאשי (1955) |  |
| 1956‏-1960 | לה סטרדה (1956) • לילות כביריה (1957) • זה הדוד שלי (1958) • אורפאו נגרו (1959) • מעיין הבתולים (1960) |  |
| 1961‏-1980 | מבעד לזכוכית האפלה (1961) • רק בימי ראשון (1962) • שמונה וחצי (1963) • אתמול היום ומחר (1964) • החנות ברחוב הראשי (1965) • גבר ואישה (1966) • רכבות נשמרות היטב (1967) • מלחמה ושלום (1968) • Z‏ (1969) • חקירתו של אזרח העומד מעל לכל חשד (1970) • הגן של פינצי קונטיני (1971) • סוד הקסם הבורגני (1972) • לילה אמריקאי (1973) • זיכרונות (1974) • שומר היערות (1975) • שחור ולבן בצבעים (1976) • כל החיים לפניו (1977) • הכינו את הממחטות (1978) • תוף הפח (1979) • מוסקבה אינה מאמינה בדמעות (1980) |  |
| 1981‏-2000 | מפיסטו (1981) • לאהוב מחדש (1982) • פאני ואלכסנדר (1983) • מהלכים מסוכנים (1984) • הסיפור האמיתי (1985) • התנקשות (1986) • החגיגה של באבט (1987) • פלה הכובש (1988) • סינמה פרדיסו (1989) • מסע של תקווה (1990) • מדיטראנו (1991) • הודו-סין (1992) • הפיתוי היפה ביותר של חיי (1993) • שמש בוגדנית (1994) • שושלת אנטוניה (1995) • קוליה (1996) • שאלה של אופי (1997) • החיים יפים (1998) • הכל אודות אמא (1999) • נמר, דרקון (2000) |  |
| 2001‏-2020 | שטח הפקר (2001) • אי שם באפריקה (2002) • שיחות נפש (2003) • הים שבפנים (2004) • צוצי (2005) • חיים של אחרים (2006) • הזייפנים (2007) • פרידות (2008) • הסוד בעיניהם (2009) • בעולם טוב יותר (2010) • פרידה (2011) • אהבה (2012) • יפה לנצח (2013) • אידה (2014) • הבן של שאול (2015) • הסוכן (2016) • אישה פנטסטית (2017) • רומא (2018) • פרזיטים (2019) • עוד סיבוב (2020) |  |
| 2021-היום | הנהגת של מר יוסוקה (2021) • במערב אין כל חדש (2022) • אזור העניין (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289137605171
הגן הסולארי

| --- | --- |

הגן הסולארי בבנימינה
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  אוגוסט, 2009
 מייסדים:  יניב פילדסט
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  בנימינה
 קואורדינטות:  32°31′24″N 34°56′41″E﻿ / ﻿32.52343889°N 34.94478889°E﻿ / 32.52343889; 34.94478889
 אתרים בפארק:  הקיר הירוק, כיפה גאודזית
 www.haganhasolari.co.il
  (למפת הכרמל מוגדלת) הגן הסולארי(למפת הכרמל רגילה) הגן הסולארי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגן הסולארי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגן הסולארי
 
הגן הסולארי הוא מרכז הדרכה לאיכות הסביבה ולקיימות השוכן בבנימינה.
מטרת הגן היא "לעודד התנהגות המושתתת על ערכי קיימות ואיכות הסביבה בקרב הציבור בישראל באמצעות חינוך חוויתי".
פעילות הגן כוללת הדרכה והפעלה חווייתית לקבוצות בתוך הגן, ימי עיון בנושאים סביבתיים, סדנאות ופעילות של הגן הסולארי הנייד ברחבי ישראל.
בגן נמצאים מבנים ומתקנים נוספים שנועדו ללמד, להמחיש ולהדגים את הסוגיות הסביבתיות, כגון שירותים ביולוגיים, קולטנים לאנרגיה סולארית, תנורי שמש ומכשירים המופעלים באנרגיה סולארית, מערכת ביתית לטיהור מים אפורים ומיחזור מים, מתקנים שנבנו מחומרים ממוחזרים, מתקנים לייצור קומפוסט, "קירות ירוקים" (גינה הצומחת על קיר אנכי), גינת צמחי מרפא, לול תרנגולות, עצי פרי מקומיים ואקזוטים, ערוגות פרמקלצ'ר ועוד.
מייסד הגן ומנהלו, יניב פילדסט, פעיל במיזמים ומאבקים סביבתיים רבים באזור השרון הצפוני, כמו המאבק לשיקום נחל תנינים, היוזמה לקיימות אזורית ויער המאכל הקהילתי בבנימינה.
היסטוריה

באוגוסט 2009 יסד הפעיל הסביבתי יניב פילדסט את המקום. פילדסט כיום מנהל את המקום וגם מתגורר בו. פילדסט מספר שהרעיון נבנה במוחו עוד בילדותו. פילדסט שנולד וגדל ברחובות, היה עד לבניית מגדל שמש במכון ויצמן שהיה סמוך לביתו. המגדל הוא מקור אנרגיה חלופי המתבסס על ניצול קרני השמש, גרם לו לתהות למה עדיין משתמשים בתהליך של ייצור חשמל מפחם כשיש אפשרות אלטרנטיבית להשתמש במשאב כמו אור השמש למשל שאינו גורם לזיהום סביבתי. הוא זוכר שכילד הוא כעס על העובדה שאין לנו נגישות לידע ולפתרונות קלים ונגישים לבעיות סביבתיות, ואז גמלה בו ההחלטה להקים בעתיד מקום בו יעניק חינוך חווייתי כדי ליידע ילדים ובוגרים לאפשרויות לייצר שינוי
פעילות חינוכית

אחת ממטרות הגן הסולארי היא קידום נושאים כגון קיימות ושמירת הסביבה באמצעות פעילות חווייתית מעשית. הפעילות מלמדת את המבקרים על אתגרים סביבתיים מסוגים שונים ונותנת למבקר אפשרות לרכישת כלים מעשיים שיוכלו ליישם בחיי היום־יום.
הפעילות לקהל הרחב בגן מבוססת על סיור והדרכה ומיועדת בעיקר לקבוצות אך גם למבקרים פרטיים ולמשפחות. הפעילויות אינטראקטיביות ומאפשרות התנסות חושית באמצעות הפעלה והדגמה של מגוון טכנולוגיות ירוקות, הכרות עם חומרים ויצירה באמצעות סדנאות מיחזור, לצד הרצאות והסברים על סוגיות סביבתיות. המתקנים הפשוטים וההתנסויות החווייתיות שבגן מעניקים למבקר ידע ואמצעים שבעזרתם הוא יכול לתרום לסביבה. למשל חלק מהסיורים כוללים הדגמה של הדלקת אש בעזרת זכוכית מגדלת, צריבת ציורים בעזרת חום השמש ועוד.
בגן אפשר גם לראות את הקיר הירוק שהוא אחד מקירות הבית שבו מתגורר פילדסט: קיר חי המורכב מצמחים ומהווה אמצעי טבעי ופשוט יחסית לבידוד הבית ולקירורו.
כמו כן מתקיימים בגן אירועים קהילתיים כגון ארוחות קהילתיות טבעוניות, קייטנות סביבתיות ואירועים בזמן החגים.
המרכז מעביר גם ימי עיון לפי נושאים, בהם הוא מאגד נציגי מחברות שונות המגיעים להרצות לקהל על פתרונות אקולוגיים.
בנוסף על הפעילות בתוך הגן, מקיים צוות הגן הסולארי פעילות להדרכה סביבתית מחוץ לגן, בבתי ספר, מוסדות חינוך ומתנ"סים. במסגרת זאת, בינואר 2016 לרגל ט"ו בשבט התקיימו בבתי ספר שונים בישראל אירועים שבהם הפכו תלמידי בית הספר את אחד מקירות בית הספר לקיר ירוק. מדובר בפעילות של יום שלם, שבה כל אחד ממאות ילדי בית הספר בונה אדנית מבקבוק פלסטיק, שותל צמח באדנית ותולה אותה על מערכת האדניות שנתלית על הקיר.
הערות שוליים

1 2  כמה ירוקים צריך בשביל ליהפך לירוקים?, באתר הארץ, 2 במרץ 2011
1 2 3  יעל לרנר, בסביבה טובה, באתר ישראל היום, 27 ביולי 2016
הגביע הקפריסאי בכדורסל

| --- | --- |
לוגו איגוד הכדורסל הקפריסאי
 ענף:  כדורסל
 תאריך ייסוד:  1967
 ארגון מפעיל:  איגוד הכדורסל הקפריסאי
 מספר מתמודדים:  כל קבוצות הליגה הבכירה והליגה השנייה
 מדינות משתתפות:  קפריסיןקפריסין
 יבשת:  האיחוד האירופיאירופה
 זוכה:  קראבנוס סטרובולוס
 הכי הרבה זכיות:  אפואל ניקוסיה ו- קראבנוס (12)
 מפעל מקביל:  דיוויזיה A
 אתר האיגוד הקפריסאי
 
הגביע הקפריסאי בכדורסל (ביוונית: Κυπριακή Μπάσκετ Κύπελλο) הוא מפעל כדורסל קפריסאי בשיטת גביע (המפסיד יוצא, או "נוקאאוט"), שנוסד בשנת 1967 ומנוהל על ידי איגוד הכדורסל הקפריסאי.
בגביע מתחרות כיום רק קבוצות הכדורסל של שתי הליגות המקצועניות בקפריסין.
מחזיקות הגביע

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1969 – פזופוריקוס  1970 – פזופוריקוס  1971 – פזופוריקוס  1972 – פזופוריקוס  1973 – אפואל ניקוסיה  1974 – אכילאס קאימקלי  1975 – אכילאס קאימקלי  1976 – אכילאס קאימקלי  1977 – אכילאס קאימקלי  1978 – א.א.ל. לימסול  1979 – אפואל ניקוסיה  1980 – א.א.ל. לימסול  1981 – א.א.ל. לימסול  1982 – א.א.ל. לימסול  1983 – א.א.ל. לימסול  1984 – אפואל ניקוסיה  1985 – א.א.ל. לימסול  1986 – אפואל ניקוסיה |  1987 – אינאד  1988 – אכילאס קאימקלי  1989 – קראבנוס סטרובולוס  1990 – אכילאס קאימקלי  1991 – אפואל ניקוסיה  1992 – פזופוריקוס  1993 – אפואל ניקוסיה  1994 – אפואל ניקוסיה  1995 – אפואל ניקוסיה  1996 – אפואל ניקוסיה  1997 – קראבנוס סטרובולוס  1998 – קראבנוס סטרובולוס  1999 – קראבנוס סטרובולוס  2000 – אכילאס קאימקלי  2001 – אפואל ניקוסיה  2002 – אפולון לימסול  2003 – אפואל ניקוסיה  2004 – א.א.ל. לימסול |  2005 – קראבנוס סטרובולוס  2006 – קראבנוס סטרובולוס  2007 – קראבנוס סטרובולוס  2008 – א.א.ל. לימסול  2009 – א.א.ל. לימסול  2010 – קראבנוס סטרובולוס  2011 – אתאה אגומיס  2012 – קראבנוס סטרובולוס  2013 – אתאה אגומיס  2014 – אפולון לימסול  2015 – אתה אגומיס  2016 – אפואל ניקוסיה  2017 – א.א.ק. לרנקה  2018 – א.א.ק. לרנקה  2019 – קראבנוס סטרובולוס  2021 – א.א.ק. לרנקה  2022 – קראבנוס סטרובולוס  2023 – א.א.ק לרנקה  2024 – קראבנוס סטרובולוס |
טבלת זכיות

| מקום | קבוצה | זכיות |
| --- | --- | --- |
| 1 | אפואל ניקוסיה | 12 |
| – | קראבנוס | 12 |
| 2 | א.א.ל. לימסול | 9 |
| – | פזופוריקוס/א.א.ק. לרנקה | 9 |
| 3 | אכילאס קאימקלי | 7 |
| 4 | אתאה אגומיס | 3 |
| 5 | אפולון לימסול | 2 |
| 6 | אינאד | 1 |
ראו גם

ליגת העל הקפריסאית בכדורסל
הבלתי נתפסים (סרט, 2015)

| --- | --- |

 בימוי:  ארטיום אקסננקו 
 הופק בידי:  גאורגי מלקוב ולדימיר פוליאקוב איוואן קפיטונוב ויאצ'סלב מורוגוב אולג טטרין
 תסריט:  איוואן קפיטונוב טיכון קורנב מחראלי פשאייב אלכסיי פרנקל
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדרה בורטיץ' איוואן שחנזרוב איליה מלאנין אנוור חלילולאייב דניס שבדוב
 מוזיקה:  וסילי פילאטוב 
 צילום:  ויאצ' סלב ליסנבסקי
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  Enjoy Movies Ultra Story
 הקרנת בכורה:  2015 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט הרפתקאות 
 תקציב:  1,500,000 מיליון דולר
 הכנסות:  417,929 אלף דולר
 סרט הבא:  הבלתי נתפסים: הגיבור האחרון
 דף הסרט ב־IMDb
 
הבלתי נתפסים (ברוסית: Неуловимые) הוא סרט הרפתקאות רוסי בבימויו של אלכסיי אקסיוננקו. הקרנת הבכורה התקיימה ב--26 במרץ 2015. באותה שנה יצא המשכו — "הבלתי נתפסים: הגיבור האחרון".
תקציר עלילת הסרט

הסרט מגולל את קורותיה של קירה שחוברת לכנופיה של חברים במטרה לתבוע צדק מאוליגרך שהיה מעורב בתאונת פגע וברח ומסרב לקחת אחריות על מעשיו.
שחקנים ודמויות

אלכסנדרה בורטיץ' - קירה
איליה מלאנין - פדיה ביקוב
איוואן שחנזרוב - ארטיום רזניק
אנוור חלילולאייב - ז'ניה
דניס שבדוב - איש העסקים סרגיי פוליאנסקי
יבגני מונדום - בוריס
ביקורת

האוליגרך הרוסי סרגיי פולונסקי ביקר את הסרט והודיע על כוונתו לתבוע את יוצרי הסרט. לדבריו דמות האוליגרך הנבל בסרט דומה לו מדי. מנגד, מפיק הסרט איוואן קפיטונוב טען שהאוליגרך בסרט מומצא כולו ואינו מבוסס על אישיות אמיתית.
הערות שוליים

↑  "Бизнесмен Сергей Полонский подаёт иск против компании 20th Century Fox". Кино-театр.ру. 2015-03-27.
דרומית לגן עדן

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  אהרון קשלס
 הופק בידי:  רוג'ר בירנבאום (אנ') צ'אד הארבולד אהרון קשלס דאלאס סונייר אמנדה פרסמיק נבות פפושדו
 תסריט:  אהרון קשלס נבות פפושדו קאי מארק
 עריכה:  בריאן גיינור
 שחקנים ראשיים:  ג'ייסון סודייקיס אוונג'לין לילי מייק קולטר שיי ויגהאם ג'רמי רוב (אנ') תאדאוס ג'יי מיקסון מייקל פארי (אנ') אמורי נולסקו
 מוזיקה:  דייוויד פלמינג
 צילום:  מאט מיטשל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Arts District Entertainment Swiss Avenue Pictures Media Finance Capital Good Wizard
 חברה מפיצה:  RLJE Films (אנ')
 הקרנת בכורה:  8 באוקטובר 2021
 משך הקרנה:  120 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמת פשע
 דף הסרט ב־IMDb
דרומית לגן עדן (באנגלית: South of Heaven) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 2021 בבימויו של אהרון קשלס ובכיכובם של ג'ייסון סודייקיס ואוונג'לין לילי.
הסרט שוחרר ב-8 באוקטובר 2021 על ידי RLJE Films (אנ').
תקציר העלילה

ג'ימי ריי (ג'ייסון סודייקיס), עבריין מורשע המשוחרר על-תנאי לאחר תקופת מאסר ארוכה, מנסה להעניק לאנני (אוונג'לין לילי), אהבת נעוריו הגוססת מסרטן ריאות, שנה אחרונה נפלאה ביחד. שמידט (שיי ויגהאם), קצין המבחן שלו, מונע ממנו להתנתק מעברו הפלילי.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'ייסון סודייקיס | ג'ימי ריי | עבריין מורשע המשוחרר על-תנאי לאחר תקופת מאסר ארוכה |
| אוונג'לין לילי | אנני | אהבת נעוריו של ג'ימי הגוססת מסרטן ריאות |
| מייק קולטר | ויט פרייס | מאפיונר, אביו של טומי |
| שיי ויגהאם | שמידט | קצין המבחן של ג'ימי |
| ג'רמי רוב (אנ') | פרנק | שותפו לפשע של ג'ימי |
| תאדאוס ג'יי מיקסון | טומי פרייס | בנו של ויט |
| מייקל פארי (אנ') | ג'ואי |  |
| אמורי נולסקו | מאני |  |
| ג׳יימי זבאלוס (אנ') | חוליו |  |
| גרג היל | סם |  |
| רופרט רייס |  | כומר |
| טינה פרקר (אנ') |  | קצינת מבחן |
הפקה

בנובמבר 2019, פורסם שג'ייסון סודייקיס ואוונג'לין לילי הצטרפו כשחקנים הראשיים של הסרט, אותו יביים אהרון קשלס על פי תסריט שכתב יחד עם נבות פפושדו וקאי מארק. בינואר 2020 פורסם כי לצוות השחקנים הצטרפו מייק קולטר, שיי וויגהאם, ג'רמי בוב (אנ'), מייקל פארה (אנ') ואמאורי נולאסקו.
הצילומים התרחשו בטקסס במרץ 2020.‏
הפצה

הסרט הופץ בארצות הברית ב-8 באוקטובר 2021 על ידי RLJE Films (אנ')‏. ובשאר העולם על ידי חברת UNIVERSAL