stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטקטיקה באינתיפאדה השנייה
הפלסטינים > השגת אמצעי לחימה

השגת אמצעי הלחימה הפלסטינית נעשתה ב-3 דרכים עיקריות:
ייצור עצמי :
חומרי נפץ ומטענים, שהורכבו על ידי "מוהנדסים" במעבדות נפץ מאולתרות. בחלק רב מן המטענים הפלסטינים השתמשו בחומר נפץ מאולתר, שקל להפיקו אך הוא לא יציב, דבר שגרם למספר לא קטן של "תאונות עבודה" ופיצוצים בטרם עת.
מרגמות ופצמ"רים יוצרו במחרטות, בעיקר ברצועת עזה. במחרטות אלה יוצרו גם רקטות קסאם.
זליגת נשק מהרש"פ: נשק רב - בעיקר רובים, אקדחים ותחמושת - הגיעו לארגוני הטרור (בעיקר הפת"ח) ממלאי הנשק שנמסר לרשות הפלסטינית על מנת לצייד את המשטרה וארגוני הביטחון. בפועל, שוטרים רבים השתמשו בנשק של הרש"פ גם לפעילות טרור, וכלי נשק אחרים זלגו לארגוני הטרור של הפת"ח: גדודי חללי אל-אקצא והתנזים.
הברחת נשק: רוב הנשק המאולתר שייצרו הפלסטינים התגלה כלא יעיל, ולכן מיקדו הפלסטינים מאמצים רבים בהברחת נשק תקני ממדינות ערב. את ההברחות מימנו מדינות ערביות ו"ארגוני צדקה" של ארגוני הטרור, והן התבצעו בעיקר באזורי הגבול ובמעברים בין השטחים למדינות ערב. ההברחות החלו עוד לפני פריצת האינתיפאדה. אמצעי עיקרי בהברחת נשק לרצועת עזה הן מנהרות ההברחה של רצועת עזה מתחת לציר פילדלפי.
הנשק התקני שהבריחו הפלסטינים כללו מטולי רקטות נגד טנקים מדגם RPG-7, רקטות נ"ט תקניות כולל רקטות בעלות רש"ק טאנדם שמיועד לחדירת שריון כבד, מרגמות 60 מ"מ ו-81 מ"מ, פצצות מרגמה, רובי AK-47, מקלעים, חומרי נפץ ותחמושת רבה. בשנים האחרונות של האינתיפאדה הבריחו הפלסטינים רקטות גראד 122 מ"מ רגילות ומשופרות שהטווח שלהן הוא כ-20–40 ק"מ, שבהן נעשה שימוש מאוחר יותר נגד ערים ועיירות פיתוח בישראל, בהן שדרות, נתיבות, אופקים, אשקלון, באר שבע ואשדוד.
להשגת כלי נשק אלה הפעילו הפלסטינים מנהרות להברחת נשק ממצרים לרצועת עזה, באזור רפיח (לא ניתן להפעיל מנהרות אלה ללא עצימת עיניים של ממשלת מצרים, אך תרומה מובהקת זו של מצרים למאבק בישראל לא זכתה לדיון ממשי). כמו כן ניסו הפלסטינים לייבא נשק לרצועת עזה באמצעות ספינות. ספינות אחדות נתפסו על ידי ישראל (הראשונה שבהן הייתה "סנטוריני" שנתפסה ב־7 במאי 2001), ובמקרה אחד, של ספינת הנשק "קארין איי" שנשלחה על ידי איראן, הוכח קשר ישיר בין הרשות הפלסטינית ובין הספינה (דבר שהביא לניתוק הקשרים בין ערפאת לממשל האמריקאי). במערכת הביטחון יש המאמינים שהפלסטינים מחזיקים גם בטילי נ"מ ושיש מאמץ להשיג רקטות כבדות וארוכות טווח. חשש זה התחזק בעקבות הכאוס בגבול רפיח-מצריים בעקבות מסירת ציר פילדלפי לשליטת מצרים.
תפיסת הספינה "קארין איי" ועליה אזרח לבנוני, סגנון הפיגועים וחומרי הנפץ שבהם נעשה שימוש על ידי ארגוני הטרור הפלסטינים מאז תחילת 2003, מרמזים על שיתוף פעולה עם ארגון חזבאללה הלבנוני. יש שרואים בשיתוף פעולה זה הוכחה לכך שהנסיגה מלבנון הייתה אחת הסיבות לפרוץ האינתיפאדה, כיוון שנתנה תקווה לפלסטינים שהם יוכלו להשיג את מטרותיהם ולהביא ליציאת ישראל משטחי יהודה, שומרון ועזה על ידי חיקוי דרך הפעולה של חזבאללה בלבנון.
ראו גם

האינתיפאדה השנייה
לחימה בעצימות נמוכה
לוחמה בשטח בנוי
מלחמה בטרור
טרור פלסטיני
הערות שוליים

↑  גדר הביטחון - רקע, נתונים וטיעונים בהיבט הביטחוני, עבודת צוות ביטחוני מיוחד (עדכני לפברואר 2004)
↑  אלכס פישמן,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'הפתרון: יציאה סלקטיבית, באתר ynet, 7 באפריל 2002
↑  הארץ‏, נהרג מחבל שניסה לתקוף מחסום צבאי בגדה, באתר וואלה, 1 ביולי 2003
↑  יואב יצחק,'"`UNIQ--nowiki-00000004-QINU`"'המשטרה מתגברת כוחות; גדודי חללי אל-אקצא: "נשבעים לשלוח מתאבדים נוספים" - עד הניצחון, באתר News1 מחלקה ראשונה, 12 באוגוסט 2003
↑  פליקס פריש והסוכנויות,'"`UNIQ--nowiki-00000006-QINU`"'עוצר על ג'נין בשל התרעות לפיגועים, באתר ynet, 26 באוגוסט 2003
↑  אלכס אברבוך, המאבק במימון הטרור בישראל - היבטים משפטיים, משרד המשפטים
דחפור משוריין מדגם D9. הדחפורים הופעלו באופן נרחב במהלך האינתיפאדה: בחישוף, בהריסת מבנים תוך כדי לחימה והריסת בתי מחבלים, בנוהל סיר לחץ, בפתיחת צירים ובפיצוץ מטעני חבלה שהטמינו הפלסטינים. מומחים צבאיים ציינו אותם כאחד הגורמים לאבדות הנמוכות יחסית של צה"ל בלחימה.
מסוק קרב מדגם AH-64 אפאצ'י. מסוקים אלה שימשו כפלטפורמה לשיגור חימוש מדויק כנגד פעילי טרור בכירים (סיכולים ממוקדים) וחוליות טרור בשטח, בעיקר ברצועת עזה.
גדר המערכת סביב רצועת עזה.
מחבל פלסטיני משתמש בילדים כמגן אנושי
שאריות של רקטות קסאם
מנהרה בציר פילדלפי רפיח, המשמשת להברחה מסיני לרצועת עזה.
חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי

ראש הממשלה שמעון פרס מעניק את הפרס לחתן התנ"ך העולמי לנוער אהד זכריה ביום העצמאות תשמ"ה-1985
חידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי הוא חידון בקיאות בתנ"ך, המתקיים בישראל מדי שנה ביום העצמאות, בהשתתפות בני נוער מישראל ומהעולם ובנוכחות יושב ראש הסוכנות היהודית, שר החינוך, ראש ממשלת ישראל ויו״ר הכנסת, המשמש כיו״ר חבר השופטים בתחרות.
היסטוריה

בעקבות הצלחת חידון התנ"ך למבוגרים במסגרת אירועי חגיגות העשור למדינת ישראל בשנת 1958, החל משה נחום כהן לערוך חידון תנ"ך בקרב גדנ"ע לנוער הדתי ולאחר מכן בגדנ"ע כולו. יחד עם פרופ' חיים גבריהו שהיה יו"ר החברה לחקר המקרא העלו השניים את הרעיון ב-1961 להפוך זאת לחידון תנ"ך ארצי ולאחר מכן עולמי לנוער. ראש הממשלה דוד בן-גוריון, תמך ביוזמה והורה על עריכת החידון כל שנה ביום העצמאות.
חידון התנ"ך העולמי לנוער הראשון נערך ב-1963, בחסות הגדנ"ע, ובריכוזו של משה נחום כהן. חידון התנ"ך השני לנוער התקיים רק שנתיים אחר כך, בשנת 1965, וכקודמו התקיים בהשתתפות ראש הממשלה והרמטכ"ל ושפטו בו שר החינוך אבא אבן, פרופסור פייבל מלצר והרב מרדכי פירון. מאז, התקיימו החידונים מדי שנה ביום העצמאות, למרות הצעתו של ראש הממשלה, לוי אשכול להעביר את החידון ליום הזיכרון.
בשנת 1968 זכה לראשונה בחידון חתן תנ"ך שאינו ישראלי.
עד שנת 1973 התקיים החידון בבית העם בירושלים והחל משנת 1974 הוא מתקיים בתיאטרון ירושלים, ממנו הוא מועבר בשידור חי על ידי הטלוויזיה הישראלית (הערוץ הראשון) ובהמשך על ידי תאגיד השידור הישראלי.
חומר הלימוד לחידון

חומר הלימוד לחידון התנ"ך לנוער כולל לרוב למעלה מ-400 פרקים, מתוך 929 הפרקים שבתנ"ך. רשימת הפרקים מוחלפת בכל 3 שנים, אך כוללת בתוכה כמעט תמיד את רוב הפרקים הסיפוריים בתורה, יחד עם כמה פרקים לא סיפוריים (סה"כ מעל 100 פרקים מהתורה); את כל ספרי נביאים ראשונים למעט פרקי הנחלות ביהושע (כ-135 פרקים); מבחר של כמאה פרקים בנביאים אחרונים; מספר פרקים בתהילים, במשלי, מגילת רות, עזרא ונחמיה (כאשר בפרקי הארמית בעזרא ודניאל יש להבין את משמעות התרגום ללא השלמת פסוקים). בחלק מהשנים נכללים בחומר הלימוד גם מספר פרקים באיוב ובדניאל. פעמים בודדות נכלל ספר דברי הימים בחומר, לעיתים במקום ספר מלכים. בשנים הראשונות כלל החידון גם פרקי אגדה מספר האגדה. בשנת תשכ"ו הנשיא זלמן שזר אמר שלא ייתכן שהחידון לא יכלול את פירוש רש"י, והוסיפו רש"י על שלוש פרשיות מהחומש במקום ספר האגדה[דרוש מקור]. אולם מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 הוא כולל אך ורק את פסוקי התנ"ך.
שלבי החידון

חידון התנ"ך העולמי לנוער המתקיים ביום העצמאות בירושלים הוא השלב האחרון של חידון התנ"ך, בו משתתפים 16 מתמודדים מכל העולם שצברו את הניקוד הגבוה ביותר בחידון מוקדם שנערך בכתב מספר ימים לפני יום העצמאות. חידון זה הוא שלב סופי של תהליך ארוך בו משתתפים אלפי נערים יהודים ברחבי העולם.
שלבי החידון > נציגות המדינות

לחידון התנ"ך העולמי לנוער יהודי ביום העצמאות מגיעים נציגים ממדינות רבות. מספר הנציגים מכל מדינה נקבע על פי גודל הקהילה היהודית במדינה. במשך שנים רבות יוצגה ישראל על ידי שלושה נציגים בחידון התנ"ך העולמי. עם זאת, היו שנים בהן, משום שהושג שוויון בגמר, הועלו יותר נציגים מישראל (למשל, ב-1985 הועלו חמישה נציגים מישראל). לקראת סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 הוגדל מספר הנציגים מישראל לארבעה. בעשור השני של המאה ה-21, משוריינים שני מקומות לנציגי בתי הספר הממלכתיים, כך ששני נציגים מגיעים מבתי ספר דתיים ושניים מבתי ספר ממלכתיים.
שלבי החידון > חידונים מדינתיים

במדינות רבות מתקיימים חידונים לבחירת הנציגים של אותן מדינות. בארצות הברית ובקנדה מתקיים החידון כשנה לפני החידון העולמי. בחלק מהמדינות הנציגים נבחרים בחידונים פנימיים של בתי הספר היהודיים.
שלבי החידון > חידונים מדינתיים > שלבי החידון בארצות הברית

בארצות הברית, תלמידים בכיתות ז-יב יכולים להתמודד בחידון התנ"ך. יש שלוש מחלקות - "אנגלית", "תיכון - עברית", ו"חטיבת ביניים - עברית". כשנה לפני החידון הארצי, מנהל החידון הארצי מפרסם את החומר, שכולל כ-80 פרקים בדרך כלל, מורכב מחלקי ספר אחד מהתורה, כל ספרי נביאים ראשונים, ופרקים אחדים מאחד מספרי הכתובים. החומר למתמודדים בתיכון כולל גם חלקי ספר מנביאים אחרונים. במהלך השנה נערכים שלושה מבחנים, שבהם כ-25 שאלות אמריקאיות על חלק מהחומר, והמתמודדים נבחנים בבתי הספר שלהם. לאחר המבחן השלישי, אלו שקבלו ציון משולב יותר מציון המכריע (בדרך כלל כ-50 מתוך 75) מוזמנים לחידון הארצי, שנערך בסמוך ליום העצמאות בניו יורק סיטי. בחידון הארצי מתקיימים שני שלבי שאלות - השלב הראשון הוא מבחן בכתב על פשט המקרא, באורך 60 שאלות אמריקאיות, השלב השני הוא מבחן בכתב על קישורים בין חלקי החומר ושאלות הכרעה ותיאום, באורך 30 שאלות. חמישה עשר מתמודדים עולים לשלב הגמר הפומבי - חמישה מכל מחלקה. המתמודדים מקבלים עשר שאלות, והציונים שלהם מאלו השאלות מצטרפות לציונים שקיבלו מוקדם יותר בכתב. הזוכים במחלקות (וגם מי שקיבל את הציון הכי גבוה אחריהם) עולים לחידון התנ"ך העולמי.
שלבי החידון > חידונים מדינתיים > שלבי החידון בישראל

השלב הראשון של חידון התנ"ך בישראל קובע את העולים לחידונים המחוזיים. בעבר התקיימו המבחנים המוקדמים במנותק מבתי הספר והנבחנים שהשיגו את הציונים הגבוהים ביותר בכל מחוז עלו לחידון מחוזי פומבי. בשנת 1983 החליט משרד החינוך לקיים את המבחנים בצמידות לבתי הספר, והמבחן המוקדם נקרא מאז "המבחן הבית ספרי", וכל בית ספר מעלה למבחן המחוזי עד שלושה נציגים שקבלו את הציונים הגבוהים ביותר בבית הספר (אלא אם באותו בית ספר יש כמות רבה של נבחנים ואז מעלים ארבעה). המבחן מתקיים בכל בתי הספר באותו יום ובאותה שעה ומיועד לתלמידי כיתות ט'-י"ב אך משנת ה'תשע"ט גם לתלמידי כיתה ח'.
בשלב השני מתקיימים מספר חידונים מחוזיים פומביים במקביל. בעבר היו ארבעה מחוזות, החל מסוף שנות ה-80 עד לשנת 2020 התקיימו החידונים בשישה מחוזות ובשנת 2021 הוסיפו מחוז שביעי. על מנת לעודד השתתפות תלמידים מבתי ספר ממלכתיים הוחל בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20 לקיים חידונים מחוזיים נפרדים לבתי ספר ממלכתיים ולבתי ספר ממלכתיים דתיים. לעולים מהחידון הבית ספרי נערך חידון קדם מחוזי בכתב ולאחר מכן הנבחנים בעלי הציון הגבוה ביותר (בדרך כלל 16 מתמודדים) עולים לשלב הפומבי הנערך על במה בנוכחות קהל. לאחר סבב שאלות בעל פה (שונות לכל אחד) עולים לשלב הבא 8 המשתתפים בעלי הניקוד הגבוה ביותר שבו נשאלות שאלות בזק באמצעות מחשב. לאחר מכן עולים 4–5 המשתתפים בעלי הניקוד הגבוה ביותר לשלב הפומבי השלישי, הנקרא "שלב השאלה הזהה". בסיום החידון המחוזי מוכתר חתן או כלת התנ"ך המחוזי. במשך שנים רבות שלח כל חידון מחוזי 3–4 נציגים לחידון ארצי. אולם בשנת תשע"ב שונה הנוהג ומכל חידון מחוזי נשלח נציג אחד בלבד לחידון הארצי. מספר שנים לאחר מכן הורחב מספר העולים לחידון הארצי כך שבחלק מהמחוזות עולים שניים לחידון הארצי, לפי מספר הנקודות הכולל. השני שעולה הוא מי שהגיע למקום השני וקיבל את מספר הנקודות הגבוה ביותר ביחס לשאר המתמודדים שהגיעו למקום השני בשאר המחוזות.
שלבי החידון > חידונים מדינתיים > החידון הארצי

עד אמצע שנות ה-80 התקיים חידון ארצי אחד. אולם במסגרת השינוי שנעשה בסוף שנות ה-80 כדי לעודד השתתפות תלמידים מבתי ספר ממלכתיים, התקיימו חידונים ארציים נפרדים לבתי הספר הממלכתיים ולבתי הספר הממלכתיים דתיים. מכל אחד מחידונים אלו נשלחו 6 משתתפים לחידון ארצי נוסף, מסכם, ששודר בשידור ישיר בטלוויזיה. בשנת תשע"ג שונה נוהג זה והתקיים חידון ארצי אחד בלבד. בחידון הארצי משתתפים 14 מתמודדים, שני נציגים מכל מחוז - מן החינוך הממלכתי ומן החינוך הממלכתי דתי.
בשנות האלפיים משרד החינוך החל להפעיל מחנה בן יומיים למתמודדי החידון הארצי. במהלך מחנה זה מתקיים מבחן מוקדם בכתב. בחידון הארצי הפומבי ישנם שלושה שלבים, בהם הנקודות מצטברות מן המבחן בכתב ומשלבי החידון הפומבי. השלב הראשון הוא סבב שאלות מלווה בסרטונים לכל המתמודדים. אל השלב השני עולים 8 מתמודדים, ובו נדרשים המתמודדים למלא תשבץ בן 4 שאלות בזמן מוקצב באמצעות מחשב. בשלב השלישי לוקחים חלק ארבעת המשתתפים בעלי הניקוד הגבוה ביותר, שניים מכל זרם חינוכי. שלב זה נקרא "ראש בראש", ובו נשאל כל מתמודד 10 שאלות לסירוגין. בסיומו מוכתר חתן התנ"ך הארצי הממלכתי וסגנו, וחתן התנ"ך הארצי הממלכתי-דתי וסגנו. ארבעת הזוכים מייצגים את מדינת ישראל בחידון העולמי.
המרכז לטכנולוגיה חינוכית השתתף בעריכת השלבים המוקדמים של חידון התנ"ך (עד החידון הארצי) ובהפקתם עד שנת 2016. כיום, מחברי השאלות של החידונים הבית-ספריים, החידונים המחוזיים והחידון הארצי הם חברי ההנהגה הצעירה בתנ"ך של משרד החינוך, בה חברים משתתפי חידון התנ"ך בעבר.
מחנה חידון התנ"ך
המתמודדים שמעפילים לחידון העולמי מכל העולם ומישראל משתתפים ב"מחנה תנ"ך" שנמשך כשבועיים, בו מתקיימים החידון העולמי וחידון התפוצות, יחד עם טיולים ברחבי הארץ ופגישות עם אח"מים. במהלך המחנה נבחנים עשרות המתמודדים במבחן בכתב, ובו נקבע מי יהיו משתתפי החידון העולמי הפומבי ביום העצמאות.
שלבי החידון > חידון התפוצות

נציגי הסוכנות היהודית במדינות השונות שולחים את נציגי המדינות השונות לחידון העולמי הנערך בירושלים. החל משנת ה'תש"ם, נערך בישראל חידון מיוחד שמשתתפים בו רק נציגי התפוצות ובו מוכתר חתן התנ"ך של התפוצות וסגניו. החידון נערך מספר ימים לפני החידון העולמי. עד שנת תשע"ד, מחבר השאלות בחידון התפוצות היה יוסף שער, שחיבר גם את החידון העולמי בשנותיו הראשונות. מחבר השאלות הנוכחי של חידון התנ"ך לנערי התפוצות הוא שמואל עמרוסי, חתן התנ"ך הארצי למבוגרים בשנת תשע"ב. בעבר, השתתפו בחידון התפוצות כל נציגי המדינות שאינם מישראל. בשנת ה'תשע"ה הוחל בנוהג על פיו בחידון התפוצות משתתפים רק אלו שלא עלו לחידון התנ"ך העולמי ביום העצמאות, ובנוסף - מכל מדינה נבחר מתמודד אחד בלבד להשתתפות בחידון.
שלבי החידון > החידון ביום העצמאות

החידון ביום העצמאות אורך כשעתיים. לאחר נאומי הנכבדים מתבצע שלב ראשון של שאלות סביב סרטונים, כשכל מתמודד מ-16 המתמודדים מקבל שאלה הקשורה, לעיתים בקשר קלוש, לנושא של אחד הסרטונים. לאחר מכן מתבצע שלב שני לכ-8 מתמודדים בעלי הניקוד הגבוה ביותר. על מנת להגביר את המתח, בשלב זה נהוג לאפס את הניקוד של המתמודדים. בשלב זה, על המתמודדים לזהות על פי רמזים ספר, אישיות או מקום מספרי המקרא, ובנוסף, לענות על חמש שאלות בדרגת קושי עולה בזמן מוקצב. השלב השלישי הוא שלב השאלה הזהה - שאלת ראש הממשלה, ואליו עולים 4–5 מתמודדים. השלב הסופי והמכריע הוא זה שבו שני המתמודדים שצברו את הניקוד הגבוה ביותר עד לאותו חלק בחידון מתמודדים "ראש בראש" בסדרת שאלות בזק. בסיום שלב זה, מוכתר חתן התנ"ך העולמי לנוער.
בשנותיו הראשונות של החידון זכה כל נציג שהגיע לחידון התנ"ך העולמי להישאל שאלה בפני הקהל בחידון העולמי. ברבות השנים גדל מספר המשתתפים בחידון התנ"ך, ועל כן במבחן המוקדם נבחרו רק מספר מוגבל של נציגים, לרוב 16, שישתתפו בפועל בחידון.
השאלה הזהה בחידון העולמי נקראת "שאלת ראש הממשלה", אף על פי שראשי הממשלה עצמם, באופן כללי, אינם משתתפים בכתיבת השאלה. בשנת 2010, כאשר אבנר נתניהו, בנו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, השתתף בחידון, הובהר לקהל שראש הממשלה לא שותף בתוכן השאלה עד מועד החידון. בעשור הראשון של המאה ה-21 הוכנס מרכיב טלוויזיוני לחידון, כאשר שני המתמודדים עם מספר הנקודות הגבוה ביותר משתתפים בהתמודדות "ראש בראש" על תואר חתן או כלת התנ"ך העולמי.
עד שנת תשע"ה, הוענק לחתן התנ"ך העולמי פסלון שעוצב בידי הפסל יצחק שמואלי, והוקדש לזכרו של פרופ׳ חיים גבריהו, הוגה ויוזם חידוני התנ"ך לנוער.
שלבי החידון > החידון ביום העצמאות > השופטים והמנחה

החידון העולמי אורגן והופק מאז ייסודו ועד שנת 2015 על ידי חיל החינוך והנוער של צה"ל, בשיתוף משרד החינוך, הסוכנות היהודית, קק"ל, ההסתדרות הציונית העולמית וארגונים נוספים. השופטים וחברי הנשיאות מתמנים כנציגים של גופים אלו. החל מ־2016 עברו ניהול החידון והפקתו למינהל חברה ונוער במשרד החינוך.
מחבר השאלות הראשון של החידונים היה יוסף שער. בשנים 1987–2019, מחבר השאלות היה נריה פנחס, שהיה חתן התנ"ך העולמי לנוער בשנת תש"מ, וחתן התנ"ך של צה"ל בשנות ה-80. מאז שנת 2020, מחבר את השאלות יואב שלוסברג, שהיה חתן התנ"ך העולמי לנוער בשנת תשמ"ו, וחתן התנ"ך של צה"ל בשנת תשמ"ח.
בחידון העולמי הראשון לנוער שימש כיו"ר חבר השופטים שר החינוך אבא אבן. בחידון השני כיהן שוב אבן כיו"ר השופטים, למרות העובדה שכבר לא היה שר החינוך, אלא סגן ראש הממשלה. בשנת 1967, לאחר שכבר היה אבן שר החוץ, עבר תפקיד יו"ר חבר השופטים לד"ר יוסף בורג, שר הסעד. בורג המשיך לכהן בתפקיד זה מעל 30 שנה, גם לאחר שכבר לא היה שר, בשנת 1998. לאחר פרישתו מהתפקיד, עבר התפקיד לבנו, אברהם בורג, שהיה יו"ר הכנסת. בעקבות זאת, עבר התפקיד ליו"ר הכנסת שבאו אחריו, ראובן ריבלין (2003, 2012), יולי אדלשטיין (2013-2019), בני גנץ (2020), יריב לוין (2021), מיקי לוי (2022) ואמיר אוחנה (מאז 2023). בשנת 2006 כיהן בתפקיד שמעון פרס, שהיה יו"ר הכנסת בפועל, שכן דליה איציק נבחרה ליו"ר הכנסת רק למחרת יום העצמאות. בין לבין כיהנו כיושבי ראש חבר השופטים שרי חינוך לשעבר: אהרן ידלין (2002, 2008) ויצחק נבון (2009-2011).
בחידונים הראשונים כיהן כמנחה החידון עמיקם גורביץ. באמצע שנות ה-80 החזיקו בתפקיד דן כנר ודניאל פאר, ומ-1988 ועד 2015 כיהן אבשלום קור כמנחה החידון העולמי. ב-2016 זכתה סיון רהב-מאיר במכרז להנחיית החידון, אך ויתרה עליו, משפורסם בתקשורת כי קור קיבל את ההודעה על הפסדו במכרז במסרון. גיא זו-ארץ הנחה את החידון באותה שנה. בשנים 2017–2021 חזר קור להנחות את החידון, עד פרישתו מהנחיית החידון. בשנת 2022 העיתונאי עופר חדד הנחה את החידון, ובשנת 2023 חזר גיא זוארץ להנחות אותו. בשנת 2024 הנחו אותו עודד מנשה ורעייתו עדן הראל, שהייתה לאישה הראשונה שהנחתה את הטקס.
זוכי החידון > זוכי חידון התנ"ך הארצי לנוער

החל משנת תש"ע (2010), חידון התנ"ך הארצי לנוער נערך במתכונת חדשה, לפיה מתמודדים בחידון תלמידים מזרם החינוך הממלכתי ומזרם החינוך הממלכתי - דתי בנפרד. זאת כדי לעודד תלמידי בתי ספר ממלכתיים להשתתף בחידון. מאותה שנה, ארבעת נציגי מדינת ישראל לחידון העולמי היו שניים מהחינוך הממלכתי ושניים מהחינוך הממלכתי דתי.
| שנה | חתן / כלת התנ"ך בחינוך הממלכתי | חתן / כלת התנ"ך בחינוך הממלכתי-דתי |
| --- | --- | --- |
| תש"ע | אבנר נתניהו | אור אשואל |
| תשע"א | אופיר אבו | שלומי אדלמן |
| תשע"ב | יובל באומהפט | אבשלום אדלר |
| תשע"ג | קורן קאזס | אליאור בביאן |
| תשע"ד | תמר ג'ינלי | איתמר קאליפא |
| תשע"ה | דורון קדוש | אייל יצחק מטס |
| תשע"ו | צוריאל נעמן | אלקנה פרידמן |
| תשע"ז | שגיב לוגסי | נעמי כהן |
| תשע"ח | עירד הרמן | עזריאל שילת |
| תשע"ט | ירין בר | יונתן ויסמן |
| תש"ף | יהונתן אטדגי | משה גלידאי |
| תשפ"א | עמית אלגזר | דביר ברח"ד |
| תשפ"ב | רחל אליחי מלכה ושוהם קוצר | דביר חיים מרצבך |
| תשפ"ג | עומר קדר | אמונה כהן |
| תשפ"ד | נעה רבקה כהאן | אביתר מרדכי בר גיל |
בית ספר לרפואה

בניין הפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בצד ימין נמצא בית החיות של הפקולטה
בית ספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב הוא מוסד חינוכי שלישוני או חלק ממוסד שכזה שעוסק בלימודי רפואה (אנ') ומכשיר אנשים לעסוק ברפואה כמקצוע. בית ספר לרפואה פועל בדרך כלל במסגרת הפקולטה למדעי הרפואה והבריאות, הכוללת גם פעילות מחקר ולימודים בתחומי בריאות נוספים, כגון רפואת שיניים, סיעוד ופיזיותרפיה.
מתקנים ייחודיים לבית ספר לרפואה הם מתקן לגידול חיות מעבדה לצרכים לימודיים ומחקריים, ומתקן לעריכת נתיחה שלאחר המוות, כחלק מלימודי האנטומיה.
אל בית ספר לרפואה מסונפים בתי חולים אוניברסיטאיים, המשמשים להוראה קלינית – פעילות שבה הסטודנטים לרפואה צופים בעבודה מעשית בבית החולים ומשתתפים בה, בהדרכת רופאים מסגל בית החולים.
עד יוני 2023 נקרא בית הספר לרפואה על שם משפחת סאקלר אולם בשל מעורבותה של משפחת סאקלר במגפת האופיואידים בארצות הברית החליטה אוניברסיטת תל אביב להסיר את שם המשפחה משם הפקולטה.
ראו גם

לימודי רפואה בישראל
הערות שוליים

↑   רוני לינדר, השם סאקלר הוסר מהפקולטה לרפואה – המגפה שהמשפחה חוללה עדיין כאן, באתר TheMarker‏, 21 ביוני 2023
↑   שירה קדרי־עובדיה, בתום שנים של מאבק, אוניברסיטת ת"א תסיר את השם סאקלר מהפקולטה לרפואה, באתר הארץ, 21 ביוני 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560499805171  BnF: cb11961320s (data)  LCCN: sh85082898  NKC: ph122509 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רות לפידות

| --- | --- |

 לידה:  27 באוקטובר 1930 (בת 94) גרמניה גרמניה
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית
 תפקידים בולטים:  פרופסור באוניברסיטה העברית
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל לשנת 2006 בתחום חקר המשפט
רות לפידות (נולדה ב-27 באוקטובר 1930) היא משפטנית ישראלית, חוקרת בתחום המשפט הבינלאומי. פרופסור אמריטה למשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וחוקרת בכירה במכון ירושלים לחקר ישראל. כלת פרס ישראל לשנת תשס"ו (2006) בתחום חקר המשפט.
ביוגרפיה

רות לפידות (לבית אשלבכר) נולדה בגרמניה בשנת 1930, עלתה עם משפחתה לישראל זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והתגוררה ברמת גן. התגייסה לצה"ל ושירתה בחיל הרפואה. לאחר מכן, בעצת אמה, למדה משפטים באוניברסיטה העברית, ונבחרה להתמחות בבית המשפט העליון. לאחר קבלת תואר מוסמך מהאוניברסיטה העברית למדה משפט בינלאומי באוניברסיטת פריז.
עם שובה לישראל הצטרפה לאוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1980 מונתה לפרופסור מן המנין. בין השאר חקרה את ההיבט המשפטי של חופש השיט. היא בדקה את מעמדם של מצרי טיראן וכן את זכויות השיט בתעלת סואץ. בשנת 1976 הוזמנה להצטרף למשלחת ישראל לאו"ם ובשנת 1979 מונתה ליועצת המשפטית של משרד החוץ.
בשנים 1984–1986, שימשה יושבת הראש הראשונה של המועצה הלאומית לקידום מעמד האישה. ב-1986 מונתה מטעם ישראל לחברה בצוות הבוררים בסכסוך הגבולות בין ישראל למצרים על טאבה.
בשנים הראשונות של המאה ה-21 התמקדו מחקריה של לפידות בסלעי המחלוקת עם הפלסטינים, מעמד הפליטים ובעיקר מעמדה המשפטי של ירושלים, של העיר העתיקה ושל האגן הקדוש. לפידות נחשבת לאחת מהמומחים הגדולים בעולם למעמדה המשפטי של ירושלים.
בחגיגות יום העצמאות בתשנ"ג, הוזמנה לפידות להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות בערב יום העצמאות בהר הרצל.
בשנת 2020 יצא לאור לכבודה "ספר רות לפידות", בעריכת יובל שני והילי מודריק-אבן חן.
היא נשואה לפרופסור אריה לפידות, אם לעמוס, תמר ומיכאל, שנפל בעת שירותו הצבאי, וסבתא לנכדים.
תפקידים אקדמיים בארץ

1956-2001 חברת סגל באוניברסיטה העברית, בפקולטה למשפטים ובמחלקה ליחסים בינלאומיים
משנת 1980 פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית
משנת 1989 חוקרת בכירה במכון ירושלים לחקר ישראל
1994-1996 ראש המרכז ללימודי אירופה באוניברסיטה העברית, ירושלים.
משנת 2003 - פרופסור אמריטה בבית הספר למשפטים של המסלול האקדמי המכללה למנהל ועומדת בראש התוכנית ללימודי מוסמך של בית הספר.
אותות הוקרה ופרסים

1993 הדלקת משואה בחגיגת יום העצמאות ה-45, ירושלים
2000 פרס לאישה מצטיינת במשפט בינלאומי מהאגודה האמריקנית למשפט בינלאומי
2001 פרס על שם עדנה ואוסקר גאס על חקר ירושלים
2004 אות הוקרה מטעם לשכת עורכי הדין בישראל
2006 פרס ישראל בתחום חקר המשפט
2022 פרס א.מ.ת. למשפטים.
מספריה

1999 חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל, בסדרת פירוש לחוקי היסוד, בהוצאת מכון הארי סאקר
1959 Les rapports entre le droit international public et le droit interne
1962 La conclusion des traités internationaux en Israël
1972 Les détroits en droit international
1982 The Red Sea and the Gulf of Aden
1995 Whither Jerusalem? Proposals and Positions Concerning the Future of Jerusalem (with M. Hirsch & D. Housen-Couriel)
1997 Autonomy: Flexible Solutions to Ethnic Conflicts
הערות שוליים

↑  פרופ' רות לפידות, באתר של מכון ירושלים לחקר ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264244505171  PLWABN: 9812830374605606  BIBSYS: 90675224  BnF: cb129658041 (data)  CiNii: DA05519552  GND: 108916680X  ISNI: 0000 0001 1463 6163  LCCN: n81140568  NLA: 35710423  NTA: 068875789  RERO: 02-A000102603  SUDOC: 057047316  VIAF: 122270133   WorldCat (עם VIAF): 122270133
טבע עירוני בירושלים

צבי ארצישראלי בעמק הצבאים בירושלים
טבע עירוני או אתרי טבע עירוני הוא מושג שנטבע במהלך השנים הראשונות של המאה ה-21 משהתברר כי תהליכים אורבאניים מואצים מציבים איום על שטחים פתוחים בתוך ערים או בשוליהם. המונח "טבע עירוני" הוא חלק מתפיסה תכנונית שבמרכזה שילוב השטחים הפתוחים ברקמה העירונית של העיר.
מאפייני אתרי טבע עירוני

אין הגדרה מחייבת לאתר טבע עירוני, מלבד העובדה שעל האתר להיות בתחומי עיר או בתחומי תכנון העיר. התפיסה הרעיונית של אתרי טבע עירוני ושילובם איננו חדש לחלוטין ונכון לשנת 2008 ניתן למצוא את שילוב הקונספציה בערים גדולות בעולם כחלק ממגמה ההולכת ותופסת אחיזה בעריכת תוכניות מתאר. בלונדון קיימת מזה זמן רב, מערכת רחבת היקף של אתרי טבע עירוניים המחולקים לאתרים לפי רובע, ואתרים שכונתיים, גם בניו יורק וברצלונה, נעשה ניסיון בשילוב אתר טבע וזאת מעבר לשימור פארקים, במקומות אלו בוצע שיקום של אזורים עירוניים לטובת שמורות טבע וחיי הבר.
האתרים הם בגדלים שונים - החל מאתרים גדולים המתבססים על מרחב ושטחים פתוחים, חלקם של האתרים הם מתחמים מצומצמים בעלי ערך ייחודי ואתרים קטנים המייצגים תופעת טבע. אתרי טבע עירוני אינם מוגבלים לערכי טבע ועשויים לכלול גם אתרים מעשה אדם המשתלבים ליצור מערכות אקולוגיות ייחודיות ונקודות בעלות עניין.