stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נבחרת פולין בכדורגל
היסטוריה > מונדיאל 1974

לאחר שכשלה להעפיל לטורניר גמר גביע העולם ארבע פעמים ברציפות, הגיע המפנה עבור הנבחרת הפולנית.

בשנת 1972 זכתה נבחרתה האולימפית של פולין במדליית זהב באולימפיאדת מינכן לאחר ניצחון במשחק הגמר על הונגריה 1-2.

במוקדמות מונדיאל 1974 סיימה פולין ראשונה בבית לפני אנגליה ויילס והעפילה למונדיאל לאחר 36 שנות היעדרות.

את שלב הבתים הראשון של טורניר הגמר פתחה פולין בניצחון ראשון בתולדותיה בגביע העולמי 2–3 על ארגנטינה. בהמשך הביסה פולין את האיטי 0–7 וניצחה את איטליה 1–2 במשחק על המקום הראשון בבית.

בשלב הבתים השני ניצחה פולין את שוודיה 0–1 ואת יוגוסלביה 1–2. במשחק מכריע על ההעפלה לגמר הפסידה פולין למערב גרמניה, האלופה שבדרך, 1-0. במשחק על המקום השלישי גברה פולין על ברזיל 0–1 ובכך הגיעה להישג השיא בתולדותיה. גז'גוז' לאטו היה מלך השערים של פולין ושל הטורניר כולו עם 7 שערים. אנדז'יי זרמאך הבקיע 6 שערים בטורניר. קז'ימירץ' דיינה כבש 3 שערים. פולין הייתה הנבחרת שהבקיעה את כמות השערים הגבוהה בטורניר, 16.
היסטוריה > מונדיאל 1978

פולין לא הצליחה למנף את הצלחתה במונדיאל לטורניר המוקדמות של יורו 1976. היא שובצה לבית קשה עם סגנית אלופת העולם הולנד, איטליה ופינלנד וסיימה במקום השני בבית עם אותו מספר נקודות כמו של הולנד הראשונה, אך עם הפרש שערים פחות טוב ועקב כך לא העפילה לטורניר הגמר.

פולין העפילה למונדיאל 1978 לאחר שסיימה ראשונה בבית בטורניר המוקדמות לפני פורטוגל, דנמרק וקפריסין.

בטורניר הגמר שובצה פולין לבית עם אלופת העולם מערב גרמניה, מקסיקו ותוניסיה. במשחק הפתיחה של טורניר הגמר סיימה פולין בתיקו 0-0 עם אלופת העולם מערב גרמניה. בהמשך ניצחה פולין את תוניסיה 0–1. במשחקה האחרון בשלב הבתים ניצחה פולין את מקסיקו 1–3 ובזכות תיקו מפתיע בין מערב גרמניה לתוניסיה סיימה במקום הראשון בבית.

בשלב השני הפסידה פולין לארגנטינה 0–2 וניצחה את פרו 0–1. במשחקה האחרון הפסידה פולין לברזיל 1–3 וסיימה במקום השלישי בבית.
היסטוריה > מונדיאל 1982

פולין שוב לא הצליחה להעפיל ליורו 1980 לאחר שסיימה שנייה בבית המוקדמות, נקודה אחת פחות מהולנד. מחזור אחד לסיום המוקדמות אירחה פולין את הולנד, כשפולין מוליכה עליה בנקודה. ניצחון על הולנד היה מעלה את פולין לטורניר הגמר. פולין הוליכה 0–1 אך ההולנדים השוו. במחזור הסיום ניצחה הולנד את מזרח גרמניה 2–3 לאחר שמחקה פיגור 0–2 והעפילה למקום הראשון בבית על חשבון הפולנים ולטורניר הגמר.

פולין העפילה למונדיאל 1982 בפעם השלישית ברציפות לאחר שסיימה ראשונה בבית בטורניר המוקדמות לפני מזרח גרמניה ומלטה.

בטורניר הגמר שובצה פולין עם איטליה, פרו וקמרון בשלב הבתים. פולין סיימה בתיקו 0-0 עם איטליה וקמרון והביסה במשחקה האחרון בבית את פרו 1–5 ובכך סיימה במקום הראשון.

בשלב הבתים השני הביסה פולין את בלגיה 0–3 משלושה שערים של זביגנייב בונייק. במשחקה השני התמודדה פולין מול ברית המועצות כאשר היא זקוקה לתיקו על מנת לסיים ראשונה בבית ולהעפיל לחצי הגמר. המשחק הסתיים בתיקו 0-0 ופולין העפילה לחצי הגמר בו פגשה שוב את איטליה. הפעם הפסידה פולין 0–2 ובמשחק על המקום השלישי ניצחה את צרפת 2–3 ובכך השוותה את הישג השיא שלה ממונדיאל 1974. זביגנייב בונייק היה המבקיע המוביל של פולין בטורניר עם ארבעה שערים בטורניר.
היסטוריה > מונדיאל 1986

פולין העפילה למונדיאל 1986 בפעם הרביעית ברציפות לאחר שבטורניר המוקדמות סיימה במקום הראשון בבית בזכות כמות שערי זכות גדולה יותר מבלגיה שסיימה שנייה עם אותו מספר נקודות.

בשלב הבתים בטורניר הגמר סיימה פולין בתיקו 0-0 עם מרוקו, ניצחה את פורטוגל 0–1 והובסה על ידי אנגליה 0–3. פולין סיימה במקום השלישי בבית, ועלתה לשמינית הגמר כאחת מארבע הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר מהמקום השלישי. בשמינית הגמר הובסה פולין על ידי ברזיל 0–4 והודחה מהטורניר.
היסטוריה > מונדיאל 2002

לאחר שלוש פעמים רצופות בהן לא הצליחה פולין להעפיל לטורניר הגמר, העפילה פולין למונדיאל 2002 לאחר שסיימה ראשונה בבית המוקדם לפני נבחרות אוקראינה, בלארוס, נורווגיה, ויילס וארמניה.

בטורניר הגמר אכזבה פולין כאשר הפסידה לקוריאה הדרומית המארחת והובסה על ידי פורטוגל. ניצחון במחזור הסיום על ארצות הברית לא מנע ממנה לסיים במקום האחרון בבית.
היסטוריה > מונדיאל 2006

פולין העפילה למונדיאל שני ברציפות, אך בדומה למונדיאל הקודם, גם הפעם הפסידה בשני המשחקים הראשונים (הפעם לאקוודור וגרמניה) ואיבדה סיכוי להעפיל לשלב הבא. גם הפעם, בדומה למונדיאל הקודם סיימה פולין בניצחון חסר משמעות על קוסטה ריקה וסיימה במקום השלישי ביית.
היסטוריה > יורו 2008

במוקדמות יורו 2008 סיימה פולין ראשונה בבית לפני פורטוגל, סרביה, פינלנד, בלגיה, קזחסטן, ארמניה ואזרבייג'ן ובכך העפילה לראשונה בתולדותיה לטורניר גמר אליפות אירופה לאחר 12 ניסיונות כושלים להעפיל לטורניר זה.

בשלב הבתים של טורניר הגמר הפסידה פולין לגרמניה, סיימה בתיקו עם אוסטריה המארחת והפסידה לקרואטיה. בכך סיימה פולין במקום האחרון בבית.
היסטוריה > יורו 2012

פולין נבחרה לארח את יורו 2012 בצוותא עם אוקראינה. למרות יתרון הביתיות בשלב הבתים, פולין סיימה בתיקו את משחקיה עם יוון ורוסיה והפסידה לצ'כיה במשחקה האחרון ובכך סיימה במקום האחרון בבית ללא ניצחון.
היסטוריה > יורו 2016

פולין השתתפה ביורו 2016 בפעם השלישית ברציפות. בשלב הבתים היא פתחה בניצחון 0–1 על צפון אירלנד, הניצחון הראשון בתולדותיה במסגרת אליפות אירופה. בהמשך סיימה פולין בתיקו 0-0 עם גרמניה וניצחה את אוקראינה 0–1. פולין סיימה במקום השני בבית, לאחר שסיימה עם מספר נקודות זהה לגרמניה, אך בהפרש שערים פחות טוב והעפילה לשמינית הגמר. זו הייתה הפעם הראשונה בה פולין עוברת את שלב הבתים באליפות אירופה

בשמינית הגמר סיימה פולין בתיקו 1-1 עם שווייץ וניצחה 4–5 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר. בשלב רבע הגמר סיימה פולין בתיקו 1-1 עם פורטוגל, אך הפעם הפסידה 3–5 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר. ההעפלה לשלב רבע הגמר היא הישג השיא של פולין באליפות אירופה.
היסטוריה > מונדיאל 2018

פולין דורגה כראש בית בהגרלת משחקי מונדיאל 2018 ושובצה לבית עם קולומביה, סנגל ויפן, אולם איבדה סיכוי להעפיל לשמינית הגמר כבר לאחר שני משחקים עקב הפסד 1–2 לסנגל ותבוסה 0–3 לקולומביה. במשחקה האחרון בבית ניצחה פולין את יפן 0–1, אך ניצחון זה לא מנע ממנה לסיים טורניר מאכזב מבחינתה במקום האחרון בבית.
היסטוריה > יורו 2020

פולין העפילה ליורו 2020 בפעם הרביעית ברציפות. בטורניר הגמר פולין אכזבה כשהפסידה 2-1 לסלובקיה, סיימה בתיקו 1-1 עם ספרד והפסידה לשוודיה 3-2. פולין סיימה אחרונה בבית והודחה.
היסטוריה > מונדיאל 2022

פולין העפילה למונדיאל 2022. בשלב הבתים היא סיימה בתיקו 0-0 עם מקסיקו, גברה על ערב הסעודית 0-2 והפסידה לארגנטינה 2-0. פולין העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בזכות שער חובה אחד פחות ממקסיקו שסיימה איתה באותו מספר נקודות. הייתה זו הפעם הראשונה מזה 36 שנים שפולין עוברת את שלב הבתים במונדיאל. בשמינית הגמר הפסידה פולין לאלופת העולם צרפת 3-1 והודחה.
היסטוריה > יורו 2024

פולין העפילה ליורו 2024 בפעם החמישית ברציפות. בשלהב הבתים הפסידה פולין 2-1 להולנד ו-3-1 לאוסטריה ובכך איבדה סיכוי לעלות לשמינית הגמר. במשחקה האחרון סיימה בתיקו 1-1 עם צרפת.
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
הממלכה האיטלקית 1934: לא העפילה
| צרפת 1938 | שלב הבתים השני | 1 | 0 | 0 | 1 | 5 | 6 |
ברזיל 1950: לא נרשמה
שווייץ 1954: פרשה
שוודיה 1958: לא העפילה
צ'ילה 1962: לא העפילה
אנגליה 1966: לא העפילה
מקסיקו 1970: לא העפילה
| גרמניה 1974 | מקום שלישי | 7 | 6 | 0 | 1 | 16 | 5 |
| ארגנטינה 1978 | שלב הבתים השני | 6 | 3 | 1 | 2 | 6 | 6 |
| ספרד 1982 | מקום שלישי | 7 | 3 | 3 | 1 | 11 | 5 |
| מקסיקו 1986 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 1 | 7 |
איטליה 1990: לא העפילה
ארצות הברית 1994: לא העפילה
צרפת 1998: לא העפילה
| קוריאה הדרומית יפן 2002 | שלב הבתים | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 7 |
| גרמניה 2006 | שלב הבתים | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 4 |
דרום אפריקה 2010: לא העפילה
ברזיל 2014: לא העפילה
| רוסיה 2018 | שלב הבתים | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 5 |
| קטר (מדינה) 2022 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 3 | 5 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 9/22 | 38 | 17 | 6 | 15 | 49 | 50 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
כל אליפויות אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צרפת 1960: לא העפילה
ספרד 1964: לא העפילה
איטליה 1968: לא העפילה
בלגיה 1972: לא העפילה
יוגוסלביה 1976: לא העפילה
איטליה 1980: לא העפילה
צרפת 1984: לא העפילה
גרמניה 1988: לא העפילה
שוודיה 1992: לא העפילה
אנגליה 1996: לא העפילה
בלגיה הולנד 2000: לא העפילה
פורטוגל 2004: לא העפילה
| אוסטריה שווייץ 2008 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 |
| פולין אוקראינה 2012 | שלב הבתים | 3 | 0 | 2 | 1 | 2 | 3 |
| צרפת 2016 | רבע גמר | 5 | 2 | 3 | 0 | 4 | 2 |
| האיחוד האירופי 2020 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 4 | 6 |
| גרמניה 2024 | שלב הבתים | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 |
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 5/17 | 17 | 2 | 8 | 7 | 14 | 21 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | א | שלב הבתים | 4 | 0 | 2 | 2 | 4 | 6 |
| איטליה 2020-2021 | א | שלב הבתים | 6 | 2 | 1 | 3 | 6 | 6 |
| הולנד 2022-2023 | א | שלב הבתים | 6 | 2 | 1 | 3 | 6 | 12 |
| 2024-2025 | א | ירדה לדרג ב | 6 | 1 | 1 | 4 | 9 | 16 |
| 2026-2027 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 22 | 5 | 5 | 12 | 25 | 40 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
סגל הנבחרת

להלן סגל נבחרת פולין לקראת משחקי יורו 2024.
נתוני הופעות ושערים נכונים ל-26 במרץ 2024.
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | וויצ'ך שצ'נסני | 18 באפריל 1990 | 81 | 0 | ספרד ברצלונה |
| 12 | שוער | לוקאש סקורופסקי | 5 במאי 1991 | 9 | 0 | איטליה בולוניה |
| 22 | שוער | מרצ'ין בולקה | 4 באוקטובר 1999 | 1 | 0 | צרפת ניס |

| 2 | הגנה | ברטוש סלמון | 1 במאי 1991 | 12 | 0 | פולין לך פוזנן |
| 3 | הגנה | פבל דוידוביץ' | 20 במאי 1995 | 10 | 0 | איטליה הלאס ורונה |
| 4 | הגנה | סבסטיאן וולוקביץ' | 5 באפריל 2000 | 3 | 0 | איטליה אמפולי |
| 5 | הגנה | יאן בדנארק | 12 באפריל 1996 | 56 | 1 | אנגליה סאות'המפטון |
| 14 | הגנה | יקוב קיביור | 15 בפברואר 2000 | 21 | 1 | אנגליה ארסנל |
| 15 | הגנה | תימוטאוש פוכאץ' | 22 בינואר 1999 | 13 | 0 | גרמניה פ.צ. קייזרסלאוטרן |
| 18 | הגנה | ברטוש ברשינסקי | 12 ביולי 1992 | 54 | 0 | איטליה אמפולי |

| 6 | קשר | יקוב פיוטרובסקי | 29 בינואר 1990 | 5 | 2 | בולגריה לודוגורץ ראזגרד |
| 8 | קשר | יקוב מודר | 7 באפריל 1999 | 21 | 2 | אנגליה ברייטון |
| 10 | קשר | פיוטר ז'לינסקי | 20 במאי 1994 | 88 | 11 | איטליה נאפולי |
| 11 | קשר | קמיל גרוסיצקי | 8 ביוני 1988 | 93 | 17 | פולין פוגון שצ'צ'ין |
| 13 | קשר | טאראס רומנצ'וק | 14 בנובמבר 1991 | 2 | 0 | פולין יגילוניה ביאליסטוק |
| 17 | קשר | דמיאן שימאנסקי | 16 ביוני 1995 | 17 | 2 | יוון א.א.ק. אתונה |
| 19 | קשר | פז'מיסלב פרנקובסקי | 12 באפריל 1995 | 40 | 3 | צרפת לאנס |
| 20 | קשר | סבסטיאן שימאנסקי | 10 במאי 1999 | 32 | 3 | טורקיה פנרבחצ'ה |
| 21 | קשר | ניקולה זלבסקי | 23 בינואר 2002 | 16 | 0 | איטליה רומא |
| 24 | קשר | ברטוש סליש | 29 במרץ 1999 | 8 | 0 | ארצות הברית אטלנטה יונייטד |
| 25 | קשר | מיכל סקורש | 15 בפברואר 2000 | 7 | 0 | בלגיה קלאב ברוז' |
| 26 | קשר | קספר אורבנסקי | 7 בספטמבר 2004 | 0 | 0 | איטליה בולוניה |

| 7 | חלוץ | קארול סבידרסקי | 23 בינואר 1997 | 30 | 10 | איטליה הלאס ורונה |
| 9 | חלוץ | רוברט לבנדובסקי (קפטן) | 21 באוגוסט 1988 | 148 | 82 | ספרד ברצלונה |
| 16 | חלוץ | אדם בוקסה | 12 ביולי 1996 | 14 | 6 | טורקיה אנטליהספור |
| 23 | חלוץ | קשישטוף פיונטק | 1 ביולי 1995 | 28 | 11 | טורקיה איסטנבול בשקשהיר |
שחקנים מפורסמים

ארנסט וילימובסקי
ארתור בורוץ
גז'גוז' לאטו
ולודצימרס לובנסקי
זביגנייב בונייק
יז'י דודק
יאן פורטוק
אנדז'יי יוסקוביאק
תומאש ולדוך
עמנואל אוליסדבה
מאצ'יי זוראבסקי
פאוול יאנס
אבי סמולארק
רוג'ר גריירו
יז'י בז'צ'ק
אנדז'יי שרמאק
יאן טומאשבסקי
קז'ימייז' דיינה
רוברט לבנדובסקי
יקוב בלשצ'יקובסקי
ולדיסלב ז'מודה
לודוביק אוברניאק
שיאי שחקנים

נכון ל-18 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוברט לבנדובסקי | 2008–הווה | 156 | 84 |
| 2 | יקוב בלשצ'יקובסקי | 2019-2006 | 109 | 21 |
| 3 | קמיל גליק | 2008–2022 | 103 | 6 |
| 4 | מיכל ז'בלקוב | 2011-1999 | 102 | 3 |
| 5 | גז'גוז' לאטו | 1984-1971 | 100 | 45 |
| 5 | גז'גוז' קריכוביאק | 2008–הווה | 100 | 5 |
| 7 | פיוטר ז'לינסקי | 2013 - הווה | 99 | 14 |
| 8 | קז'ימייז' דיינה | 1968 - 1978 | 97 | 41 |
| 9 | יאצק בונק | 2008-1993 | 96 | 3 |
| 9 | יאצק קז'ינובק | 2009-1998 | 96 | 15 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוברט לבנדובסקי | 2008-הווה | 84 | 156 | 0.54 |
| 2 | ולודז'ימייז' לובאנסקי | 1963–1981 | 48 | 75 | 0.64 |
| 3 | גז'גוז' לאטו | 1984-1971 | 45 | 100 | 0.45 |
| 4 | קז'ימייז' דיינה | 1978-1968 | 41 | 97 | 0.42 |
| 5 | ארנסט פול | 1965-1955 | 39 | 46 | 0.85 |
| 6 | אנז'יי שרמך | 1973–1982 | 32 | 61 | 0.52 |
| 7 | ג'ראר צסליק | 1958-1947 | 27 | 45 | 0.6 |
| 8 | זביגנייב בונייק | 1988-1976 | 24 | 80 | 0.3 |
| 9 | ארנסט וילימובסקי | 1934–1939 | 21 | 22 | 0.95 |
| 9 | יקוב בלשצ'יקובסקי | 2019-2006 | 21 | 109 | 0.19 |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
רוברט לבנדובסקי מלך השערים (84) ושיאן ההופעות (156) בנבחרת פולין בכל הזמנים.
נועה רבן

| --- | --- |

 לידה:  25 בפברואר 1978 (בת 46) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 צאצאים:  פטר קנולר
 פרופיל ב-IMDb
 
נועה רבן (בעבר, נועה קנולר; נולדה ב-25 בפברואר 1978) היא שחקנית ובמאית ישראלית. ממייסדי תיאטרון דימונה בו כיהנה כמנהלת אמנותית.
ביוגרפיה

נועה רבן נולדה בחיפה לאמנית המיצג תמר רבן ולגיל רבן - סוכן נסיעות. גדלה בתל אביב. למדה משחק בבית הספר תלמה ילין ובסטודיו למשחק של ניסן נתיב. השתתפה בין היתר בהצגה "מיתוס" של אנסמבל עיתים והתיאטרון הקאמרי, בבימוייה של רנה ירושלמי. כמו כן השתתפה במחזה "הלו" בתיאטרון תנועה ובמחזה "שד היער" בתיאטרון קרוב.
ביימה וכתבה את המחזה "ג'שה פנילה דקי", אשר בזכותו זכתה בשנת 2000 בפרס הבמאית המבטיחה בפסטיבל עכו. הצגה נוספת שביימה הייתה הצגה "סינמה" בתיאטרון קרוב, את "סופה של בדיחה" בתיאטרון הבימה, ואת פרויקט "אורקסטרא" - עבור פסטיבל עכו והמשכן לאמנויות הבמה בתל אביב.
בשנת 2007 שיחקה בסרט "מדוזות" של שירה גפן ואתגר קרת. באותה שנה עלתה גם ההצגה "סופה של בדיחה" - שיתוף פעולה בין "הבימה" לתיאטרון "צוותא", בבימויה של רבן.
בשנת 2007 הצטלמה לסדרה "בובות" בתפקיד קרן רוזין, ובשנת 2009 גילמה את ליליאן שלייפר, אמו של תום שלייפר, בעונה השלישית של "האלופה".
באמצע 2009 העתיקה את מגוריה יחד עם משפחתה לדימונה. ההצגה הראשונה שלה, "צירי דגים", הועלתה בנובמבר 2009.
בשנת 2015 עזבה את תפקידה כמנהלת האמנותית של תיאטרון דימונה והפכה למנהלת האומנותית של "רדליין" באר שבע, מעבדה חברתית לאמנות עכשווית, מקום בו אמנות קהילה וחינוך נפגשים.
באפריל 2016 עלתה הצגה בבימויה בתיאטרון חיפה, בשם "ליל העשרים", על פי מחזהו של יהושע סובול.
חיים אישיים

הייתה נשואה לשחקן אוהד קנולר, בנם הוא השחקן פטר קנולר. בשנת 2017 נישאה בשנית לאיש ההייטק אלעד אברהמי.
רודולף מוסה

| --- | --- |

 לידה:  8 במאי 1843 גרֶץ, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  8 בספטמבר 1920 (בגיל 77) גרמניה רפובליקת ויימאר 
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 בן או בת זוג:  Emilie Mosse (25 במרץ 1874–?) 
 צאצאים:  פליציה לכמן-מוסה 
 
רודולף מוֹסֶה (בגרמנית: Rudolf Mosse;‏ 8 במאי 1843 – 8 בספטמבר 1920) היה מו"ל ואיל עיתונות יהודי-גרמני, בעליהם של העיתון הליברלי "ברלינר טאגבלאט", השבועון הסאטירי Ulk ועיתונים נוספים. נדבן ונשיא הקהילה הרפורמית משנת 1904.
קורות חיים

מוסה נולד ב-1843 בעיר גרֶץ (Grätz) שבדוכסות פוזנן, ממלכת פרוסיה, בנו של הרופא מרקוס מוסה. השתלם בדפוס בלייפציג וברלין. בגיל 24 פתח סוכנות פרסום בברלין, בתקופה שתחום זה היה בחיתוליו. הסוכנות הפיצה מגזיני פרסומות שזכו להצלחה אדירה והתפתחה מגרמניה גם לאוסטריה ושווייץ. ב-1872 הפך את אחד ממגזיני הפרסומות לעיתון יומי בשם "ברלינר טאגבלאט" (Berliner Tageblatt), שהפך לעיתון רב-תפוצה. כן הקים את העיתונים "דויטשה מונטגסבלאט" (Deutsches Montagsblatt;‏ 1877-1888), "דויטשה רייכסבלאט" (Deutsches Reichsblatt;‏ 1881-1894), "ברלינר מורגנצייטונג" (Berliner Morgenzeitung;‏ 1889) והעיתון היהודי החשוב "אַלגֶמַיינֶה צַייטוּנג דֶס יוּדֶנטוּמס" (Allgemeine Zeitung des Judentums, 'העיתון הכללי של יהדות גרמניה'; 1890-1922)), שהפך בהמשך לביטאון האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית, C.V.-Zeitung (קרי: צֶה.פַאו.-צייטונג).
בית הדפוס שלו, שהוקם ב-1872, היה מהגדולים בגרמניה.
רעייתו של רודולף, אמילי, ייסדה מספר אכסניות אשר שימשו למגורים ולארוחות עבור אלפי נערות במצוקה ואימהות חד-הוריות. חלק מן ההון הרב שהרוויח תרם למטרות שונות כגון הקמת בית חולים בעיר הולדתו והקמת בית ספר ע"ש רודולף ואמילי מוסה בוילמרסדורף (1892). המוסד נועד לבני המעמד הבינוני שהוריהם ירדו מנכסיהם. הילדים נחשפו לחיי תרבות ענפים וביקרו במוזיאונים, בתיאטראות, בקונצרטים ואף בגן החיות של ברלין.
בבעלותו היו מספר ארמונות, ספרייה ענקית, אוספי תמונות ופסלי ענק. בציורו המפורסם ביותר של הצייר אנטון פון ורנר משנת 1877, נראה ביסמרק מכריז על גרמניה החדשה.
משפחתו

אחיו, אלברט מוסה (1846-1925) היה שופט ואחד מהיועצים לכתיבת חוקת מייג'י היפנית.
למוסה הייתה בת אחת, פליציה, בת מחוץ לנישואים כתוצאה מיחסים בינו לבין משרתת בביתו. אשתו, אמילי, שהייתה עקרה, אימצה את הילדה. בנה של פליציה הוא ההיסטוריון ג'ורג' מוסה.
לקריאה נוספת

George L. Mosse,Confronting History: A Memoir, pp. 19-41
הערות שוליים

↑  Confronting History: A Memoir ,עמוד 25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265651605171  PLWABN: 9810667931905606  BnF: cb10916382c (data)  GND: 118785109  ISNI: 0000 0000 6675 1553  LCCN: no2017143068  NLG: 221130  NTA: 176989447  RERO: 02-A013935090  RKD: 487147  SNAC: w6hq4b28  SUDOC: 220095736  VIAF: 13103565   WorldCat (עם VIAF): 13103565
איתי אלקסלסי

איתי אלקסלסי (נולד ב-15 ביוני 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי במכבי עירוני קריית מלאכי.
קריירה

אלקסלסי החל לשחק כדורגל כבלם במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב והוסב לעמדת הקשר האחורי. אלקסלסי היה חלק מסגל קבוצת הנוער של המועדון שזכתה בגביע המדינה לנוער בשנת 2006, כשלצידו משחקים ביברס נאתכו וערן זהבי, ובהמשך גם שימש קפטן קבוצת הנוער. ב-28 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בתיקו 0–0 נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-29 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.
בקיץ 2008 הושאל אלקסלסי לעונה אחת להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. בקיץ 2009 הושאל להפועל רעננה מליגת העל.
בקיץ 2010 שוחרר מהפועל תל אביב וחתם בהפועל ראשון לציון, עמה עלה לליגת העל, ובעונת 2011/2012 ירד עמה בחזרה לליגה הלאומית.
בקיץ 2012 חתם אלקסלסי בהפועל ניר רמת השרון, אך במדיה ערך רק שתי הופעות בליגת העל, ובספטמבר חזר להפועל ראשון לציון. ב-19 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה.
בקיץ 2013 חתם בהפועל פתח תקווה, עימה חזר בתום העונה לליגת העל אחרי שנתיים של היעדרות. אלקסלסי שיחק רק משחק אחד בליגת העל עם הקבוצה, ובספטמבר 2014 חזר לקדנציה שלישית בהפועל ראשון לציון.
בקיץ 2014 חתם בהפועל עפולה, ובמהלך העונה עבר למכבי אחי נצרת, במדיה שיחק שנה וחצי. בקיץ 2017 חזר להפועל כפר סבא לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובינואר 2018 חזר לקדנציה רביעית בהפועל ראשון לציון.
ביוני 2018 חתם אלקסלסי במ.ס. כפר קאסם מליגה א'.
ב-18 בינואר 2021 חתם אלקסלסי בהפועל כפר שלם.
באוגוסט 2023 חתם בהפועל אשדוד.
הערות שוליים

↑  מערכת אתר דאבל פס, שמח בלאומית: איתי אלקסלסי ואליאור סיידר חתמו בכפר שלם, רוחאנה באיכסל, באתר דאבל פס, 18 בינואר 2021
↑  אוהד רון, אלקסלסי חתם באדומים אשדוד, סוויסה:"מי שלא מתנהג יפה, לא יישאר במלאכי", באתר גולר, 17 באוגוסט 2023
מרים מארקל-מוזסזון

מרים מארקל-מוזסזון
מרים מארקֶל-מוזסזון (בכתיב יידי: מארקעל-מאזעסזאהן; Miriam Markel-Mosessohn‏; 1841, וילקובישק, ליטא - 1920, גרייבו, פולין) הייתה סופרת, מתרגמת ועיתונאית יהודיה ילידת רוסיה. מוזסזון תרגמה וכתבה בשפה העברית, ונחשבת לאחת הסופרות העבריות הראשונות ולראשונה שפרסמה פרוזה עברית.
ביוגרפיה

מוזסזון נולדה כמרים ויֶיז'בולובסקה (Wierzbolowska) בשנת 1841 בווילקובישק שבליטא (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), ובגיל שלוש עשרה עברה עם הוריה, שמעון וחיה, לסובאלק. היו לה שני אחים (יוסף ושמואל) ואחות (דבורה). אביה היה סוחר מכובד ואיש משכיל שעודד את לימודיה בעברית ולקח לה מורה סופר שלימד אותה לשון וספרות בעברית, גרמנית וצרפתית. היא תרגמה רומנים מגרמנית לעברית; ניסיונה הראשון היה בתרגום הרומן Der Flüchtling aus Jerusalem ("הפליט מירושלים") מאת אויגן ריספרט (שם העט של יצחק אשר פרנקולם).
בשנת 1863 נישאה לאנשל מארקל-מוזסזון, ובני הזוג עברו להתגורר בעיר קובנה. בעלה, שהיה אף הוא משכיל, תמך בלימודיה וכתיבתה, אולם בעיות משפחתיות וכספיות אילצו אותם לעזוב לווינה, שם נשארו עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. כל אלה מנעו ממנה מלהתמסר לחלוטין לעבודת התרגום, על אף שהצליחה לפרסם ספר נוסף: "היהודים באנגליה, או: היהודים ונוסעי הצלב במלוך ריצ'רד לב הארי" (ורשה 1869), שהוא תרגום בעברית רהוטה לספרו של פרנקולם Die Juden und die Kreuzfahrer ("היהודים והצלבנים").
מוזסזון הייתה מעורה היטב בחוגי המשכילים של זמנה. עם יהודה לייב גורדון הייתה לה ידידות אמיצה ונאמנה. הוא אף הקדיש לה את שירו הנודע "קוצו של יוד" ונהג לכנותה בלשון חיבה "ידידתנו מרים". על אף שנפגשו רק פעם אחת היה ביניהם קשר אינטלקטואלי חזק.
מוזסזון התכתבה עם גדולי המשכילים, בהם אברהם מאפו ושלום עליכם. במכתביה היא חושפת את רגשותיה בעברית מקראית משובצת במטבעות לשון, תוך התייחסות להיותה אישה בעולם ספרותי הנשלט על ידי גברים.
מוזסזון תרגמה את "הפעמון השמאלי" (Die linke Glocke) מאת בנימין זאב תאודור הרצל בשנת 1903, אולם התרגום לא פורסם בימי חיה, וראה אור לראשונה ב-2018, בכתב העת 'דחק'.
אחיינה היה המשורר והמתרגם הציוני עמנואל אולסבנגר.
בשנת 2004 יצא ספר העוסק באיגרות שנשלחו בין מוזסזון ליהודה לייב גורדון. לגרסה נוספו הערותיו של הפרופסור לספרות וחתן פרס ישראל, שמואל ורסס, שכשנשאל בראיון על חשיבותה של מוזסזון השיב:
לפניה לא היו סופרות עבריות בפרוזה. העברית שלה הייתה יוצאת מהכלל, הייתה מבוססת על פסוקי תנ"ך שהיא העניקה להם משמעות אינדיבידואלית משלה... בתקופה שלה לא היו עוד סופרות בשפה העברית. נשים כותבות אחרות מתחילות להופיע רק משנות השמונים של המאה ה-19. היא תרגמה את הספר בשנות השישים של המאה ה-19 וזה היה חידוש מופלג שאישה כותבת, וחלפו עשרות שנים עד שהופיעו סופרות נוספות בשפה העברית.
ארכיונה מופקד בספרייה הלאומית בירושלים.
לקריאה נוספת

ידידתו של המשורר/ איגרות מרים מארקל מוזסזון אל יהודה לייב גורדון (יל"ג); ההדיר מכתב היד והוסיף מבוא והערות: שמואל ורסס, ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"ד 2004.
טובה כהן, '"אז גדלה מבוכת הרב כי אישה ניצחתהו": אסכולת המגדר וספרות ההשכלה', בתוך: שמואל פיינר וישראל ברטל (עורכים), ההשכלה לגווניה: עיונים חדשים בתולדות ההשכלה ובספרותה, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ה, עמ' 225–235.
* טובה כהן, 'משכילות ולמדניות: שורשיה של כתיבת נשים מודרנית בעברית', מסכת, 5 (2006), 27–43.
חמוטל צמיר, 'בין רחל (מורפורגו) לרחל (בלובשטיין): לידתו של סובייקט נשי כותב עברית בחיק הפרדוקסים של הלאומיות', בקורת ופרשנות: כתב-עת למחקר ספרות עם-ישראל, 43 (תש"ע, 2010), 101–156.
בנימין זאב הרצל – הפעמון השמאלי (מגרמנית: מרים מארקל-מוזסזון), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ט', 2018.
מרים מארקל-מוזסזון – מעשה דוד זייגער מאכער, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ט', 2018.
דרורה שקד, "אתאמץ לחדור אל משכן כבודך": מרים מרקל-מוזסזון (1920-1839): אשה ברפובליקה הספרותית של ההשכלה במאה ה-19, דיסרטציה, אוניברסיטת בר-אילן תשע"ד 2014.
הערות שוליים

↑  לפי שמואל ורסס, מתוך ידידתו של המשורר/ איגרות מרים מארקל מוזסזון אל יהודה לייב גורדון (יל"ג).
↑  Stanley Nas, “Kotso shel Yud” (“The Tip of the Yud”), CCAR Journal: A Reform Jewish Quarterly, Summer 2006, pp. 107-111, באתר ההיברו יוניון קולג' (באנגלית).
↑  ארכיון מרים מרקל מוזסון, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312982905171  PLWABN: 9810641649005606  BnF: cb145958465 (data)  GND: 129820938  ISNI: 0000 0001 1440 8275  LCCN: no2004068986  VIAF: 31709847   WorldCat (עם VIAF): 31709847
שמריה האיקריטי

| --- | --- |
 לידה:  1275 
 פטירה:  1352? (בגיל 77 בערך) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 עיסוק:  פילוסוף, משורר, רב 
 
רבי שמריה בן אליה האיקריטי, היווני, המכונה לעיתים: רבי שמריה מנגרופונט (באנגלית: Shemariah of Negropont;‏ ה'ל"ה, 1275 (בערך), רומא – ? אחרי 1352, ה'קי"ב) היה רב יהודי-איטלקי, פילוסוף יהודי, משורר ופרשן המקרא.
ניסה לקרב ולהשיב את היהדות הקראית אל היהדות הרבנית המסורתית. לפי האגדה, בסוף ימיו נאשם שהציג את עצמו ב"אל-אנדלוס" כמשיח, נכלא בידי השלטונות המקומיים ונפטר בכלאו.