stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טום רוזנטל

| --- | --- |

רוזנטל, 2013
 לידה:  14 בינואר 1988 (בן 37) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Thomas Alan Smith Rosenthal 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' לונדון  בית הספר רידינג בלו קואט 
 בן או בת זוג:  Vick Hope (2013–2017) 
 http://www.tomrosenthal.net/
 פרופיל ב-IMDb
 
רוזנטל בהופעה בפסטיבל הפרינג' של אדינבורו, 2010
תומאס אלן סמית' "טום" רוזנטל (באנגלית: Thomas Alan Smith "Tom" Rosenthal; נולד ב-14 בינואר 1988) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט ושחקן בריטי ממוצא יהודי. הוא בנו של  ג'ים רוזנטל (אנ'), שדרן ספורט בטלוויזיה. נודע בעיקר בזכות תפקידיו בתור מרקוס גאלו בסדרה הקומית "Plebs" ובתור ג'וני גודמן בסיטקום "סעודת שישי".
ביוגרפיה

רוזנטל נולד בהאמרסמית' שבלונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת. הוא בנם של כריסטין "כריסי" (לבית סמית') מפיקת תוכנית החדשות "Newsnight" (אנ') של BBC, בעברה ושל ג'ים רוזנטל (אנ')  שדרן ופרשן ספורט בטלוויזיה האנגלית-בריטית. סבא רבא שלו מצד אביו היה הרופא והסופר היהודי יליד-גרמניה אוסקר לוי(אנ'). משפחתו מצד אביו של רוזנטל היא יהודית.
ב-2011 סיפר רוזנטל ש"קוראים לי קומיקאי יהודי, וזה לגמרי בסדר מבחינתי, למרות שלא דאגתי ליידע על הרקע היהודי שלי באף אחת משתי הופעותיי בשנה האחרונה. למדתי הרבה על התרבות והיא נותנה לי גאווה רבה בזכות כך.".
ביוגרפיה > קריירה

ב-2011 לוהק רוזנטל לתפקיד ראשי בסיטקום "סעודת שישי" של ערוץ 4 הבריטי, בו גילם את ג'ונתן "ג'וני" גודמן לצדו של סיימון בירד שהופיע בתפקיד אחיו אדם.
רוזנטל הוא אוהד "שרוף" של מועדון הכדורגל האנגלי ארסנל, ואף השתתף בפודקסט בשם "Footballistically Arsenal" יחד עם בויד הילטון, ג'ק וייטהול ודן בולדווין.
ב-2013 שיחק בתפקיד מרקוס גאלו, אחד התפקידים הראשיים בסיטקום של ITV2 בשם "Plebs". בספטמבר 2014 שודרה העונה השנייה של הסדרה. אביו של רוזנטל, ג'ים, השתתף בסדרה בהופעת קמע בתפקיד פרשן של "מרוץ מרכבות". עוד הופיע רוזנטל בתפקיד סם רות' בדרמה "Breathless" של ITV.
ב-2014 יצר רוזנטל פיילוט למיני-סדרה קומית  "Flat TV" עבור BBC iPlayer(אנ') - בה גם כיכב לצדו של נאז אוסמנאולו (אנ').
ב-2015 שיחק בתפקיד גארי ת'ורפ בעונה השנייה של הסדרה "ברודצ'רץ'" של רשת ITV.
חיים אישיים

רוזנטל היה במערכת יחסים עם מגישת הטלוויזיה והרדיו, ויק הופ משנת 2013 עד 2017.  בספטמבר 2024 הוא הודיע שהוא מצפה לתינוק הראשון שלו עם בת זוגו גבריאל סקיי.  הוא אוהד של ארסנל
רוזנטל אמר על שורשיו היהודיים ב-2011, "קוראים לי קומיקאי יהודי ואני לגמרי בסדר עם זה, אבל אני לא באמת יכול להודיע לאף אחת מההופעות שעשיתי השנה עם רקע יהודי. אבל למדתי הרבה על התרבות וזה נתן לי גאווה גדולה לעשות זאת".
רוזנטל נשאל אם הוא אוטיסט, ואמר "ברור שיש לי די הרבה תכונות התנהגותיות שיש לאנשים שמאובחנים כאוטיסטים". הוא גם הסביר שחבריו מאמינים שהוא אוטיסט. בזמן שהשתתפה בתוכנית BBC One, Pilgrimage, הדוגמנית כריסטין מקגינס, שהיא אם לשלושה ילדים אוטיסטים והיא אוטיסטית בעצמה, שוחחה עם רוזנטל, שהיא מאמינה שגם לו יש את אותו מצב.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תַפְקִיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Scar Tissue | מייק האנט |  |
| 2014 | Benny & Jolene | טומי |  |
| 2016 | ברידג'ט ג'ונס בייבי | ג'וש |  |
| 2016 | Elderflower | פליקס | סרט קצר |
| 2018 | Under The Weather | אדוארד סירוס (קול) | סרט קצר; גם סופר |
| 2020 | Settlers | איאן | סרט קצר |
| 2023 | מבצע פורצ'ן: תרגיל מלחמה | טרנט |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Breathless | סם רות' | 3 פרקים |
| 2014 | Comedy Feeds | תום | בפרק: "Flat TV" |
| 2015 | ברודצ'רץ' | גארי ת'ורפ | 2 פרקים |
| 2015 | Horrible Histories | אלפרד הגדול | בפרק: "Awesome Alfred The Great" |
| 2014–2016 | Flat TV | תום | 5 פרקים; גם תסריטאי |
| 2015–2017 | Drunk History | מספר שתוי | 4 פרקים |
| 2017 | Absolutely Fine | תום | 9 פרקים |
| 2018 | Roast Battle | עצמו | בפרק: #2.1 |
| 2019 | מבוך הקריסטל | עצמו | בפרק: #9.2 |
| 2019 | The One Show | עצמו | 2 פרקים |
| 2013–2019 | Sunday Brunch | עצמו | 5 פרקים |
| 2016–2019 | כנפי הרעם בפעולה | ברנדון ברנג'ר (קול) | 2 פרקים |
| 2019 | Dad's Army: The Lost פרקים | טוראי פייק | 3 פרקים |
| 2013–2019 | Plebs | מרקוס | 38 פרקים |
| 2011–2020 | ארוחת ליל שישי | ג'וני גודמן | 37 פרקים |
| 2020 | Ibiza Weekender | סופר | 10 פרקים |
| 2022 | The Weakest Link | עצמו | New Year's Eve Special |
| 2021–2022 | Richard Osman's House of Games | עצמו | 10 פרקים |
| 2022 | Red Rose | דאגלס סנסיי | בפרק: "Manchester Innit" |
| 2022 | Lloyd of the Flies | לויד פליי(קול) | 26 פרקים |
| 2022 | Plebs: Soldiers of Rome | מרקוס | Television film |
| 2023 | Pointless Celebrities | עצמו | בפרק: #16.6 |
| 2023 | Steph's Packed Lunch | עצמו | בפרק: #4.51 |
| 2023 | Adventures of ArachnoFly | ArachnoFly | 16 פרקים |
| 2025 | Pilgrimage: The Road Through North Wales | עצמו | 3 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Jim Rosenthal goes back in time to commentate on son Tom's comedy Plebs
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000001-QINU`"'Chris Kearney. "Levy Maud Ruth enealogy". www.blankgenealogy.com. נבדק ב-3 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000003-QINU`"'Nicolas Barker (22 בינואר 2008). "Maud Rosenthal: Oscar Levy's 'daughter-secretary'". The Independent. נבדק ב-3 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'Kari Rosenberg (16 ביוני 2011). "Tom turns into a political football". TotallyJewish.com. נבדק ב-2 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  guardian.co.uk, Friday 12 February 2010
↑  Footballistically Arsenal
↑  "Vick Hope says break up with Tom Rosenthal had nothing to do with Strictly curse". Radio Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-12-15.
↑  Wiggins, Dan (2022-11-15). "Tom Rosenthal's life from West London childhood to very famous dad". MyLondon (באנגלית). נבדק ב-2022-12-15.
↑  Jones, Rebecca (1 בספטמבר 2024). "Friday Night Dinner star expecting first child as he pays tribute to co-star". OK! Magazine (באנגלית). נבדק ב-16 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Amira Hashish (15 בינואר 2014). "My ridiculously successful career: the super-smart child of privilege Tom Rosenthal". Evening Standard. נבדק ב-2 ביוני 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kari Rosenberg (16 ביוני 2011). "Tom turns into a political football". TotallyJewish.com. אורכב מ-המקור ב-19 באוגוסט 2014. נבדק ב-2 במאי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Tom Rosenthal: 'My parents think I'm crazy... In the proudest way'". The Express. 27 במרץ 2024. נבדק ב-12 באפריל 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
ישראל גליס

| --- | --- |

נואם בבית כנסת החורבה
 לידה:  16 בינואר 1951 (בן 74) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים (2022) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  israelgelis
 
אברהם ישראל גֵּליס (נולד בט' בשבט ה'תשי"א, 16 בינואר 1951) הוא עיתונאי, סופר ושדרן רדיו חרדי ירושלמי.
ביוגרפיה

גליס, דור עשירי בירושלים, נולד וגדל בשכונת מאה שערים, ליעקב גליס, שהיה אחד מעורכי עיתון "המודיע".
למד בתלמוד תורה במאה שערים, והמשיך אצל סבו הרב יעקב מלמד קלמנוביץ' ובתלמוד תורה עץ חיים. הוריו ביקשו שילמד גם לימודים כללים והעבירו אותו לתלמוד תורה בבית הספר שילה. לאחר מכן למד בישיבת תפארת צבי וישיבת חברון.
גליס היה רכז מערכת וכתב בעיתון "יתד נאמן" ועזב כשהחל המאבק עם החסידים. הוא המשיך לכתוב עבור השבועונים "משפחה" ו"ערב שבת". במשך 16 שנה היה מגיש את תוכנית הרדיו "מלווה מלכה" ברשת ב' של קול ישראל, מחצות מוצאי שבת ועד השעה שלוש בבוקר, עד סגירת רשות השידור ובנוסף שידר בערוץ 7 ומגיש תוכנית שבועית בשם "גליס מירושלים" ברדיו קול חי.
כיום הוא רב ומרצה המתמצא בידיעת עברה של העיר ירושלים.
גליס שימש כחבר המועצה הישראלית לקולנוע מטעם הציבור החרדי ובשנת 2012, החליטה שרת התרבות והספורט לימור ליבנת לא להאריך את כהונתו בגלל ביקורתו הנוקבת נגד הקולנוע הישראלי.
בשנת 2022 זכה באות יקיר העיר ירושלים.
חיים אישיים

גליס נשוי לרחל (למשפחת שפירא) ולהם שני בנים ושש בנות.
חיבוריו

שכונות בירושלים, ירושלים: המכון לחקר ירושלים, 1987
שבעים שנות תורה ומוסר: מסלבודקא לחברון וירושלים, 1994
כנסת ישראל: ישיבת חברון כנסת ישראל, קוים לתולדותיה מסלבודקא ועד לגבעת מרדכי, 2009
מדריך כרטא - קברי צדיקים בארץ ישראל: תהלים, סגולות, תפילות, הוצאת כרטא, 2005
הוד והדר: ספר אלבומי על בתי הכנסת בארץ ישראל, הוצאת כרטא, 2011
לקריאה נוספת

נחמן סלצר, האיש שלנו בירושלים, הוצאת שער, 2021.
הערות שוליים

1 2  עניין אישי עם הרב אברהם ישראל גליס, באתר ערוץ 7
↑  איגוד במאי הקולנוע והטלוויזיה - שרת התרבות החליטה: הרב ישראל גליס לא יישאר במועצת הקולנוע, באתר www.directorsguild.org.il'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'(ארכיון)
↑  נגה משל,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'"ברכות בשקל": איך קרה שקברי צדיקים עברו מהפך ממקום קדוש לשוק פרוע?, באתר TheMarker‏, 24 באוקטובר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286657205171  GND: 1014550882  ISNI: 0000 0000 7853 6404  LCCN: no2006007725  VIAF: 56358178   WorldCat (עם VIAF): 56358178
DTED

DTED (ראשי תיבות של Digital Terrain Elevation Data) הוא תקן של מידע דיגיטלי אשר מורכב ממטריצה של ערכי גובה של השטח, כלומר מודל גבהים ספרתי (DEM). תקן זה פותח במקור בשנת 1970 כדי לתמוך בסימולציה וחיזוי של מטוסי מכ"ם. שטח הגבהים מתוארים כמו גאואיד גובה מעל מודל כבידת כדור הארץ 1996 (EGM96), ולא האליפסואיד של WGS84.
DTED תומך ביישומים רבים, כולל אלגוריתם חישוב קו ראייה, אפיון שטח, הדמית שטח 3D, תכנון משימה, מידול וסימולציה. תקן DTED הוא תוצר NGA, אשר מספק מידע ברזולוציה בינונית, נתונים כמותיים בפורמט דיגיטלי לשימוש מערכות צבאיות הדורשות נתונים על גובה פני השטח.
פורמט DTED רמה 0, 1 ו-2 מתואר במסמך: "U.S. Military Specification Digital Terrain Elevation Data (DTED) MIL-PRF-89020B" ומפרט, בין השאר את הרזולוציה עבור כל רמה:
ברמה 0 יש מרווחים של כ-900 מטרים.
ברמה 1 יש מרווחים של כ-90 מטרים.
ברמה 2 יש מרווחים של כ-30 מטרים.
המרווח המדויק מוגדר על ידי חלוקת העולם לאזורים בהתבסס על קו הרוחב, וניתן בטבלה הבאה:
|  | אזור | רוחב הטווח | רמה 0 (שניות קשת) | רמה 1 (שניות קשת) | רמה 2 (שניות קשת) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוחב המרווח | הכל |  | 30 | 3 | 1 |
| אורך המרווח | I | 0°-50° (צפון–דרום) | 30 | 3 | 1 |
| אורך המרווח | II | 50°-70° (צפון–דרום) | 60 | 6 | 2 |
| אורך המרווח | III | 70°-75° (צפון–דרום) | 90 | 9 | 3 |
| אורך המרווח | IV | 75°-80° (צפון–דרום) | 120 | 12 | 4 |
| אורך המרווח | V | 80°-90° (צפון–דרום) | 180 | 18 | 6 |
בנוסף, DTED ב-3 רמות רזולוציה נוספות הוצעו, אך עדיין לא ייושמו.
מידע DTED שמור בסדר Big Endian.
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Defining mean sea level in military simulations with DTED". Dl.acm.org. 2009-03-22. נבדק ב-2016-01-31.
כהניזם

סטיקר של תנועת כך.
כהניזם היא אידאולוגיה ציונית-דתית, לאומנית-גזענית וימנית קיצונית, המבוססת על אמונותיו של הרב מאיר כהנא, מייסדן של התנועה והמפלגה "כך" וארגון "הליגה להגנה יהודית", שהוכרזו כארגוני טרור וכיישויות טרוריסטיות. המונח "כהניזם" נגזר משמו של "כהנא", אבי האידאולוגיה וההוגה העיקרי בה.
הכהניזם סבור כי ערביי ישראל ולא-יהודים הם אויבי כלל היהודים ומדינת ישראל, מתנגד לערכי הדמוקרטיה הליברלית ושואף לייסד מדינת הלכה יהודית-תיאוקרטית אנטי-דמוקרטית, שבה למיעוטים בישראל לא תהיינה הזכות להיות אזרחי המדינה. על מפלגת כך נאסר להתמודד בבחירות לכנסת מכוח תיקונים לחוק יסוד: הכנסת וחוק הבחירות לכנסת המונעים מרשימות המסיתות לגזענות להתמודד.
אידאולוגיה

האידאולוגיה הכהניסטית מבוססת על ארבעה מאפיינים עיקריים.
שלילת המשטר הדמוקרטי: החלפת משטר המדינה היהודית והדמוקרטית בתאוקרטיה הלכתית.
שלילת זכויות האזרח של ערביי ישראל; קריאה להרחקתם בטרנספר מתחומי ארץ ישראל השלמה; עידוד פעולות טרור ואלימות כלפיהם.
הפרדה בין יהודים ולא יהודים: באזורי מגורים, במוסדות להשכלה, בחופי רחצה וכדומה; דרישה לאסור בחוק קיומם של יחסי מין בין יהודים וגויים (העונש – מאסר).
שלילת מעמדו של היהודי החילוני, השמאלני או הליברלי; זיהויו כ"מתיוון" שאינו שותף למדינה יהודית. יש שהדברים מגיעים עד להתרת דמם של מנהיגי שמאל חילוניים.
אידאולוגיה > שלילת המשטר הדמוקרטי

הכהניזם דוגל במדינת הלכה ותאוקרטיה-יהודית, ושואף שמדינת ישראל תהיה כפופה להלכה ולמשפט העברי. כהנא טען כי הדמוקרטיה היא תפיסה זרה ואנטי-יהודית המנוגדת לתורה. "לפי תרבות הנכרים אין אליל יותר נשגב ואין עגל יותר זהוב מזה של הדמוקרטיה [...] הדמוקרטיה ניתנה לחברות ולמדינות שאין להן האמת, ושעבורן כל סיעות השקר שוות הן".
אידאולוגיה > שלילת זכויות אדם ממיעוטים

הכהניזם תומך בשלילת זכויות האדם של מיעוטים בישראל ובעיקר של ערביי ישראל. הכהניזם גורס כי אדם לא-יהודי אינו יכול להיות אזרח המדינה, ומצדיק שימוש בטרור ובאלימות להשגת מטרות אלו.
כהנא הציע שבמדינת ההלכה העתידת יהיו לאזרח הלא-יהודי שלוש ברירות:
להישאר במעמד "תושב זר" ללא זכויות, בדומה למעמד של עבד מקראי, על פי תנאים "שבקבלתם הוא מכריז ומודה שהארץ אינה שלו ושאין לו בעלות וחלק בה. תנאים אלה הם: מיסים, עבדות, כפירה בע"ז וקבלת כל ז' מצוות בני נח".
טרנספר: אדם לא-יהודי שגר בישראל ולא יהיה מוכן לקבל מעמד של תושב חסר זכויות ייגורש מהמדינה, תחילה בעידוד כספי.
מי שימאן לעזוב בתנאים אלו יסולק באלימות או יהרג. "ואלה שנמצאו לאחר מכן, הברירה בידיהם או לברוח או למות, ומי שנשאר בארץ מהעמים האלה ומסרב לצאת ודאי בר קטלא הוא".
אידאולוגיה > גזענות ושנאת זרים

הפרדה גזעית: לפי הכהניזם צריך לאסור בחוק המדינה על התבוללות, נישואי תערובת וקיום יחסי אישות בין יהודים ללא יהודים. "מה שלא הצליחו לעשות הכנסייה, הקוזאקים ואושוויץ - מצליחה לעשות ההתבוללות המתוקה. [...] לו הייתי ראש הממשלה, הייתי מקדים לכך הפסקה מיידית של חילול ה' ועמו על ידי איסור מגע מיני בין יהודי לגוי, על ידי הוצאת כל החיילים הזרים, כולל כוחות או"ם, מן הארץ".
שלילת הגלות: כהנא האמין שעל כל יהודי לחיות במדינת ישראל ושעל כל יהודי התפוצות לעלות לארץ ישראל. כמו כן סבר כי מאבק באנטישמיות מקדש כל אמצעי אלים.
התנגדות להתבוללת כחלק מהנצחת השואה: כהנא הרגיש שיש ללמד את ההיסטוריה של השואה לבני הנוער ולקשור בה נרטיב של מאבק בהתבוללות, את הצורך להגן פיזית על העם היהודי ולהשאיר מאחור כל היבט של "הגלות".
אורתודוקסיה בלבד: הכהניזם שולל את הלגיטימיות של כל זרם ביהדות שאינו אורתודוקסי כביטוי למינות. כהנא סבר כי התנועות הרפורמיות והקונסרבטיביות הן הגורמים העיקריים להתבוללות בשל אי-האמונה בהתגלות המונית כאבן הפינה של התאולוגיה היהודית. יתרה מזאת, כל זרם יהודי לא דתי נשלל לחלוטין. "המאבק האמיתי היום הוא המאבק בין היהודים האמיתיים לבין המתייוונים. האויב האמיתי שיביא חס ושלום, לחורבן המדינה הזאת, הוא ההתייוונות וההתגויות, הכפירה והאפיקורסות של יהודים".
התנגדות לחילוניות, לשמאלנות ולליברליות: כהנא התנגד לכל גרסה חילונית של היהדות, לרבות סובלנות והענקת זכויות ליברליות ללהט"ב. כמו כן שלל את הלגיטימיות של עמדות שמאל פוליטיות או ליברליות כחוסר אותנטיות ביחס ליהדות.
אידאולוגיה > משיחיות רדיקלית

הכהניזם אוחז בתפיסה משיחית רדיקלית לפיה צפויה בקרוב מלחמת גוג ומגוג בין היהודים לבין הגויים והמתיוונים שבה ניצחון היהודים יוכרע אחת ולתמיד. "התמוטטות העולם והמלחמות שתהיינה בו בתקופת הגאולה האחרונה תיצורנה תמונה איומה ומזעזעת [...] הממלכות והארצות יתגרו זו בזו במלחמות קשות - רומי ופרס והישמעאלים, זו נגד זו וכולם נגד א"י". בחוברת "ארבעים שנה" שחיבר כהנא בשנות ה-80 נטען כי "הגאולה" תוכל להגיע בעוד ארבעים שנה, בתנאי שהיהודים ידבקו בתורה כפי שכהנא מפרשה, אך הזמן הולך ואוזל והספירה לאחור החלה.
קבוצות

| שם | מדינה | סטטוס פעילות |
| --- | --- | --- |
| כך | ישראל | לא פעיל |
| כהנא חי | ישראל | לא פעיל |
| הליגה להגנה יהודית | גלובלי | פעיל |
| טרור נגד טרור | ישראל | לא פעיל |
| הסיקריקים | ישראל | לא פעיל |
| להב"ה – למניעת התבוללות בארץ הקודש | ישראל | פעיל |
| כוח משימה יהודי (חיים בן פסח) | ארצות הברית | פעיל |
| עוצמה יהודית | ישראל | פעיל |
| ישיבת הרעיון היהודי | ישראל | פעיל |
| מצדה 2000 | גלובאלי | לא פעיל |
ביקורת

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במאמרו "בנגביריזם אינו כהניזם-לייט" סיכם חוקר הדת תומר פרסיקו את עיקרי הכהניזם כתורה מבוססת על "גזענות ממארת [...] שנאה לשמאל, דחיית הלגיטימיות של המסגרת הדמוקרטית, שאיפה להפיכת ישראל למדינת הלכה, וכן, רצון עמוק לנקמה קטלנית בגויים".
לקריאות נוספות

יאיר קוטלר, הייל כהנא, הוצאת מודן, 1985
אביעזר רביצקי, הכהנאות כתופעה תודעתית ופוליטית, ספריית שזר, 1985
האידאולוגיה של מאיר כהנא ותומכיו רות גביזון ; אהוד שפרינצק ; אביעזר רביצקי ; ג'רלד קרומר, ירושלים: מכון ון ליר בירושלים, 1986.
רפאל כהן-אלמגור, גבולות הסובלנות והחירות: תאוריה ליברלית והמאבק בכהנאות, הוצאת אקדמון, 1999
גלעד הסה (עורך), גיליון 104: כהנא סדק; דעות (כתב העת של נאמני תורה ועבודה), אלול התשפ"ג, ספטמבר 2023
ראו גם

אסלאמופוביה
אנטי-סובייטיזם
הומופוביה
נאציזם
הערות שוליים

↑  שאול מגיד, Kahane Won, מכון שלום הרטמן, 2019
↑  Abe Asher, (Re-)Making the State: Religious Zionism, Religious Violence, and Israel in the 21st Century, Religious Studies Honors Projects, 2020-05-04
↑  https://2009-2017.state.gov/documents/organization/45313.pdf
↑  FBI,'"`UNIQ--nowiki-00000000-QINU`"'רשימת ארגוני טרור, 2000-2001
↑   בן סמואלס, "כך" הוסרה מרשימת ארגוני הטרור בארה"ב, אך עדיין מוגדרת "ישות טרוריסטית", באתר הארץ, 24 במאי 2022
↑  "A: Any non-Jew, including the Arabs, can have the status of a foreign resident in Israel if he accepts the law of the Halacha. I don’t differentiate between Arabs and non-Arabs. The only difference I make is between Jews and non-Jews. If a non-Jew wants to live here, he must agree to be a foreign resident, be he Arab or not. He does not have and cannot have national rights in Israel. "
"God's Law: an Interview with Rabbi Meir Kahane". Archived from the original on February 19, 2009
↑  שלי לוי, יונתן ארליך,'"`UNIQ--nowiki-00000007-QINU`"'‏אלימות פוליטית מצד יהודים בישראל, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 17.8.05, עמ' 9
↑  אביעזר רביצקי "ההיבט האידאולוגי", האידאולוגיה של מאיר כהנא ותומכיו, ירושלים: מכון ון ליר בירושלים, 1986.
↑  מאיר כהנא, אור הרעיון, פרק ו'
↑  מאיר כהנא, אור הרעיון, פרק כ'
↑  מאיר כהנא, אור הרעיון, פרק כ'
↑  מאיר כהנא, "התבוללות", פניני הרעיון
↑  מאיר כהנא, "רשעים", פניני הרעיון
↑  מאיר כהנא, אור הרעיון, פרק לח- גוג
↑  מאיר כהנא, ארבעים שנה, פרק א'
↑  תומר פרסיקו, בנגביריזם אינו כהניזם-לייט, באתר לולאת האל, ‏2022-08-26
גרפיטי של ארגון הטרור כך לצד הכיתוב "מוות לערבים", בויה דולורוזה בירושלים
כהניסטים מגדפים את מוחמד בליווי דרבוקה, 23 ביולי 2014
Fat White Family

| --- | --- |

 מקום הקמה:  פקהאם 
 מוקד פעילות:  פקהאם, אנגליה
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 סוגה:  פוסט פאנק
 חברת תקליטים:  Fat Possum, Trashmouth, Without Consent
 http://fatpossum.com/artists/fat-white-family/
 חברים
 סוורין בלאק (תופים)   אדם הרמר (גיטרה)   טאישי נגסקה (בס)   ליאס סעודי (סולן)   נייתן סעודי (קלידים)
 חברים לשעבר
 סול אדמצווסקי (גיטרה, שירה)   ג'ק אוורט   ג'וסף פנקוצ'י   דן ליונס
 
Fat White Family (בתרגום מילולי לעברית: משפחה לבנה שמנה) היא להקת פוסט-פאנק בת שישה חברים מפקהאם, דרום לונדון, אנגליה.
בשנת 2013 הוציאה הלהקה לאור את אלבום הבכורה שלה Champagne Holocaust (בתרגום מילולי לעברית: שואת שמפניה, על משקל "בעיות שמפניה", בעיות פעוטות של אנשים אמידים). האלבום השני שלה, Songs for Our Mothers (תרגום מילולי לעברית: שירים לאמהותינו) יצא לאור ב-2016. האלבום השלישי של הלהקה, Serfs Up! (תרגום מילולי לעברית: צמיתים!, משחק מילים על שם הסרט תפוס ת'גלים – Surf's Up) יצא לאור בשנת 2019. אלבומה הרביעי של הלהקה, Forgiveness Is Yours (תרגום מילולי לעברית: הסליחה היא שלך) יצא לאור בשנת 2024.
קריירה > 2011–2015: יצירת הלהקה, התחלת הקריירה, ו-Champagne Holocaust

האחים ליאס ונייתן סעודי גדלו וחיו באירלנד ולאחר מכן בסקוטלנד, ובשנות האלפיים הקימו להקה יחד עם אלכס שלבי ויצאו לסיבוב הופעות באירופה וכן באלג'יריה, שם נולד אביהם.
בשנת 2011 הם צירפו את הגיטריסט סול אדמצווסקי ואת נגן הבס ג'וסף "ג'ו" פנקוצ'י, שהיו בלהקת האינדי פופ "המטרו" ('אנ), וקראו לעצמם "Fat White Family".
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה Champagne Holocaust, בשנת 2013, בחברת התקליטים הבריטית "Trashmouth Records". האלבום ראה אור בארצות הברית בשנת 2014 בחברת התקליטים "Fat Possum Records" ('אנ). הלהקה הוציאה מיני אלבום בשם Fat Whites/Taman Shud יחד עם טמאן שאד בדצמבר 2013.
ב-10 במרץ 2014 הלהקה שחררה את הסינגל הראשון שלה, "Touch the Leather", בחברת התקליטים "Hate Hate Hate Records".
בתחילת שנת 2014 הלהקה השיקה קמפיין עם "PledgeMusic" ('אנ) כדי לממן את ההופעה של הלהקה בפסטיבל "South by Southwest" וסיבוב הופעות בארצות הברית לאחר מכן. התורמים לקמפיין קיבלו מיני אלבום שראה אור ללא חברת תקליטים, Crippled B-Sides and Inconsequential Rarities. לאחר מכן הלהקה הוציאה סינגל נוסף, "I Am Mark E Smith" (המתייחס לזמר מארק אי סמית מהלהקה "The Fall"), הסינגל יצא ב-15 בדצמבר 2014.
קריירה > 2016–2020: Songs for Our Mothers ו-Serfs Up!

אלבומה השני של הלהקה, Songs for Our Mothers, יצא בשנת 2016 ללא חברת תקליטים. ליאס סעודי תיאר את האלבום כ-"באמת להגיע אל החרא האורב בליבת הנשמה שלי, ובשל כל השאר". האלבום קודם עם הסינגל "Whitest Boy On The Beach", שמאוחר יותר נבחר להיות השיר שחתם את הסרט "טריינספוטינג 2".
הסינגל הבא של הלהקה, "Breaking Into Aldi", יצא ב-16 באוגוסט 2016. הסינגל הוקלט יחד עם שון לנון, ועם קול אלכסנדר מהלהקה "בלאק ליפס".
ב-9 בינואר 2019 הודיעה הלהקה שאלבום האולפן השלישי שלה, Serfs Up!, ייצא לאור ב-19 באפריל בחברת התקליטים "דומינו רקורדס" ('אנ). האלבום קודם עם שני סינגלים, "Feet" ו-"Tastes Good with the Money", כאשר האחרון בוצע בשיתוף עם בקסטר דורי ('אנ). לשיר זה גם צולם סרטון וידאו בבימוי רוסין מרפי ('אנ). אלבום זה תואר כ"מנצח" ו"טרנסצנדנטי" על ידי אדל סטרייפ ('אנ) באתר "The Quietus", וה"אייריש טיימס" כתבו ש"האלבום מרגיש כמו אלבום פופ שבא לך להניח אותו על הפטיפון כשהעולם עומד להיגמר".
קריירה > 2021–הווה: Ten Thousand Apologies ו-Forgiveness Is Yours

בשנת 2022 יצא ספר ביוגרפי אודות הלהקה בשם "Ten Thousand Apologies: Fat White Family and the Miracle of Failure" שנכתב על ידי ליאס סעודי ואדל סטרייפ. מירנדה סוייר ('אנ) הכותבת עבור העיתון "האובזרבר" תיארה את הביוגרפיה כ"סיפורה של להקה שתמיד נמצאת על הסף: של כוכבות, של טירוף, של זוהר, של חרפה". הספר היה מועמד לפרס פנדרין בקטגוריית ספרי מוזיקה לשנת 2023.
ב-26 באפריל 2024 הלהקה הוציאה את האלבום הרביעי שלה, Forgiveness Is Yours. במהלך הקלטת האלבום פרש הגיטריסט סול אדמצווסקי מהלהקה.
דיסקוגרפיה > אלבומים

Champagne Holocaust (2013) ('אנ)
Songs for Our Mothers (2016) ('אנ)
Serfs Up! (2019) ('אנ)
Forgiveness Is Yours (2024) ('אנ)
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

Fat Whites/Taman Shud (2013)
Crippled B-Sides and Inconsequential Rarities (2014)
דיסקוגרפיה > סינגלים

Special Ape (2013)
Cream of the Young (2013)
Heaven On Earth (2013)
Touch the Leather (2014)
I Am Mark E Smith (2014)
Whitest Boy on the Beach (2016)
Breaking Into Aldi (2016)
Feet (2019)
Tastes Good With The Money (2019)
When I Leave (2019)
Religion for One (2024)
Bullet of Dignity (2024)
What's that You Say? (2024)
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000000-QINU`"'"Fat White Family: Songs for Our Mothers review – still testing the boundaries of taste". The Guardian. 21 בינואר 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000002-QINU`"'"Fat White Family - Songs For Our Mothers". Rolling Stone Australia. אורכב מ-המקור ב-2016-01-28. נבדק ב-2016-05-14.
↑  Bromwich, Kathryn, On my radar: Lias Saoudi’s cultural highlights, הגארדיאן, ‏18 במרץ 2017 (באנגלית)
↑  Campbell, Brian, Fat White Family frontman Lias looking forward to Irish 'homecoming' gigs, החדשות האיריות, ‏19 בפברואר 2016 (באנגלית)
↑  Life Beyond the Neutral Zone #5 – Lias Saoudi, הסושיאל (באנגלית)
↑  Fat White Family* / Taman Shud (2) – Fat Whites / Taman Shud, Discogs.com (באנגלית)
↑  The Fat White Family – Touch The Leather, Discogs.com (באנגלית)
↑  The Fat White Family – I Am Mark E Smith, Discogs.com (באנגלית)
↑  Alexis Petridis, Fat White Family: Songs for Our Mothers review – still testing the boundaries of taste, הגארדיאן, ‏21 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  Clements, Jaymz, "Fat White Family - Songs For Our Mothers", רולינגסטון אוסטרליה, ‏25 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  אנה ווד, Silence Is Easy: Fat White Family Interviewed, The Quietus, ‏21 בינואר 2016 (באנגלית)
↑  The Fat White Family – Whitest Boy On The Beach, Discogs.com (באנגלית)
↑  The Fat White Family – Breaking Into Aldi, Discogs.com (באנגלית)
↑  Noisey Staff, https://www.vice.com/en/article/fat-white-family-breaking-into-aldi-track-premiere/, Vice, ‏15 באוגוסט 2016 (באנגלית)
↑  Serfs Up! April 19th, פייסבוק (באנגלית)
↑  אנה ווד, A Conversation With Fat White Family & Róisín Murphy, Dazed, ‏10 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  אדל סטרייפ, Fat White Family Hit Paydirt: Serfs Up! Reviewed, The Quietus, ‏18 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  Everyone Thinks We're Complete C**ts, Power, Ed, The Irish Times (באנגלית)
↑  מירנדה סוייר, Ten Thousand Apologies: Fat White Family and the Miracle of Failure review – band on the brink, הגארדיאן, ‏15 בפברואר 2022 (באנגלית)
↑  2023, Penderyn Music Book Prize (באנגלית)
↑  וויל ריצ'ארד, Fat White Family announce new album ‘Forgiveness Is Yours’ with new single ‘Bullet Of Dignity’, NME, ‏24 בינואר 2024 (באנגלית)
↑  Briony Edwards, "It's about no longer suspecting, but knowing that this will never get any easier… in fact, it’s about to get a whole lot worse": Fat White Family are releasing a new album and it's pushed them to the limits of their very existence, louder, ‏24 בינואר 2024 (באנגלית)
↑  New Music Discoveries 29th March: Fat White Family, The Buoys, St Vincent and more, The AU Review (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7152 3087  LCCN: no2015072901  MusicBrainz: 0935da47-cf41-4aa1-a91a-850ced520454  VIAF: 316002493   WorldCat (עם VIAF): 316002493