stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריוניקה
שיקולים פילוסופיים, תאולוגיים ומוסריים

הקריוניקה מתבססת על ההשקפה הרואה במוות תהליך שניתן לעוצרו בדקות ואולי בשעות שלאחר המוות הלבבי. לפיכך, אם המוות אינו אירוע שקורה בפתאומיות כשהלב חדל לפעום, הדבר מעלה תהיות פילוסופיות בנוגע למהותו של המוות. בדיון בתחום האתיקה שנערך בכתב העת הרפואי "Critical Care" ב-2005, נכתב "... מעטים אם בכלל מהחולים שמוכרז מותם על ידי רופאים בימינו הם באמת מתים לפי קריטריונים מדעיים נוקשים." תומך הקריוניקה תומאס דונלדסון טען כי מוות "מבוסס על דום לב או כישלון החייאה הוא תוצר טהור של הבניה חברתית שנועדה להצדיק את הפסקת הטיפול בחולים הנוטים למות." לפי השקפה זו, מוות לבבי והתהליך שמבוצע אחריו הם סוג של המתת חסד שבה אנשים חולים ננטשים על ידי החברה. הפילוסוף מקס מור העלה הבחנה בין מוות תלוי נסיבות וכוונה לבין מוות בלתי הפיך לחלוטין. מוות בלתי הפיך לחלוטין זכה גם לכינוי "מוות לפי תורת האינפורמציה", שם הרומז להשמדת המוח במידה כזו שהמידע המאוחסן בו נמצא מעבר להיתכנות השחזור. הביואתיקן ג'יימס היוז העריך שבעתיד יינתנו זכויות חוקיות נוספות לחולים משומרים קריונית ככל שסיכויי השבתם לחיים יתבהרו, בציינו כי לביטול הכרזה חוקית על מוות יש תקדימים משפטיים בדמות נעדרים שנחשבו למתים אך נמצאו לאחר שנים.
עמדות תאולוגיות ומוסריות ביחס לקריוניקה נוטות להתמקד בתהייה האם קריוניקה נחשבת לטיפול רפואי או להסדר שלאחר המוות. אם האחרון, אז אמונות דתיות בנוגע למוות והחיים שלאחריו עשויות לבוא בחשבון. השבה לחיים עלולה להיפסל קטגורית על ידי השקפות דתיות לפיהן עם המוות, הנשמה אובדת לנצח ורק לאלוהים היכולת להשיב את המתים לחיים. תומכי הקריוניקה מתלוננים שפסילה תאולוגית של קריוניקה בשל עמדות ביחס להסדרים שלאחר המוות מהווה טיעון מעגלי משום שפסילה זו מניחה מראש שהקריוניקה תיכשל. הם מאמינים שטכנולוגיה עתידנית תוכיח את השקפתם שהחולים הקריונים ניתנים להשבה לחיים, ולפיכך לא באמת מתו מעולם. אם נחשיב את הקריוניקה לטיפול רפואי, ונתייחס למוות לבבי כאל מנגנון משפטי בלבד הקודם לה, אז ניתן להסתכל על המצב הקריוני כעל תרדמת ארוכת טווח בעלת פרוגנוזה עמומה ומעורפלת. לכן, לשיטתם, הקריוניקה היא למעשה טיפול רפואי באנשים חולים שלפי ההגדרות הרפואיות כיום ניתן לוותר על המשך הטיפול בהם.
קרן "אלקור" פרסמה כתב הגנה נוצרי לקריוניקה הכולל מובאות מדרשה של הכומר הלות'רני קיי גלאיסנר. ההוגה הנוצרי ג'ון וורוויק מונטגומרי הגן על הקריוניקה גם הוא. ב-1969, כומר קתולי קידש את תא השימור הקריוני של אן דה בלאסיו, מראשונות המשומרים הקריונים. חסידים רבים של ניקולאי פיודורוביץ' פיודורוב רואים בקריוניקה צעד חשוב בפרויקט "העניין המשותף".
לבקשת החברה האמריקאית לקריוניקה, הפילוסוף ד"ר צ'ארלס טנדי חיבר ב-1995 מסה תחת הכותרת "היברנציה קריונית לאור עקרונותיהם הביואתיים של בושאן וצ'ילדרס". טנדי מנה את ארבעת העקרונות הביואתיים שהגדירו הפילוסופים בושאן וצ'ילדרס בהתייחסם לקריוניקה. ארבעה עקרונות אלה הם הוקרת האוטונומיה, אי גרימת נזק, גמילות חסדים וצדק. טנדי סיכם את דבריו בכותבו שביחס לכל ארבעת העקרונות, על אנשי מקצוע בתחום הרפואה והביולוגיה מוטלת חובה חזקה (לא חלשה) וממשית (לא לכאורית אלא כובלת) להבטיח מתן היברנציה קריונית לחולה הקריוני."
קריוניקה בישראל

בשנת 2018 החלה להתגבש תנועה אקטיבית בהובלת יזם ההייטק פבל פליט, והדוקטורנט למדעי המוח באוניברסיטת לידס (אנגליה) עומר יובל, במטרה להקים מכון קריוני בישראל.
בנוסף, בישראל פועלת עמותה להפצת רעיון הקריוניקה, תחת השם "המכון הישראלי לקידום מדע קהילתי",
בראשות כוכי פינקי כהן ובן גולדנברג, מוסמכים מכון ויצמן למדע.
הערות שוליים

↑  Ole Martin Moen, The case for cryonics, Journal of Medical Ethics 41, 2015-08, עמ' 677–681 doi: 10.1136/medethics-2015-102715
↑  עותק חינם של הספר "מנוע היצירה" של ד"ר אריק דרקסלר
מכל חנקן נוזלי לתא קירור קריוני
קרונאט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות, קרואסון, דונאט 
 על שם:  קרואסון, דונאט 
 מוצא:  ארצות הברית 
 ממציא:  דומיניק אנסל 
 
קרונאט
קרונאט (באנגלית: Cronut) הוא הכלאה בין קרואסון ודונאט, אשר הומצא על ידי השף קונדיטור הניו יורקי דומיניק אנסל. המאפה דומה לדונאט ועשוי מבצק דמוי קרואסון הממולא בקרם במגוון טעמים המטוגן בשמן זרעים. סימן מסחרי נרשם בשם "קרונאט" במשרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית.
היסטוריה

בשנת 2013, יצר בעל המאפייה דומיניק אנסל יחד עם לבינזון א. (לפי "יסודות האפיה", מרלן קלוז'ו) את המאפה מבצק הדומה לזה של קרואסון ממולא בקרם.
הקרונאט הוצג ב-10 במאי 2013 במאפיית דומיניק אנסל, הממוקמת בשכונת סוהו שבניו יורק. באותו לילה דיווח מגזין ניו יורק על המאפה החדש. הפוסט הניב עניין רב, ועד היום השלישי נוצר תור של למעלה ממאה איש מחוץ לחנות כדי לקנות אותו.
בתוך תשעה ימים מאז הצגת המאפה לתפריט של המאפייה, הגיש אנסל בקשה לרישום המאפה כסימן מסחרי בשם "קרונאט".
מוצרים דומים

לאחר יציאתו לשווקים של הקרונאט, מוצרים דומים צצו ברחבי העולם.
דומיניק אנסל הוציא בשנת 2015 מתכון ביתי לקרונאט בספר הבישול שלו, "דומיניק אנסל: המתכונים הסודיים". המתכון הביתי, בדומה למתכון המקורי, דורש 3 ימי עבודה.
ביקורות

מגזין "וילג' ווייס" כינה את המאפה "יצירת מופת". מגזין "טיים" כינה את הקרונאט "אחת ההמצאות הטובות ביותר של שנת 2013".
הערות שוליים

↑  Introducing the Cronut, a Doughnut-Croissant Hybrid That May Very Well Change Your Life - Grub Street New York
↑  "Meet the Cronut: Croissant-Donut Hybrid Takes Pastry World by Storm - ABC News". Abcnews.go.com. 2013-05-20. נבדק ב-2014-04-19.
↑  Katie Little (2013-06-07). "Cronut Mania Spawns Imitators and a Trademark Rush". Cnbc.com. נבדק ב-2014-04-19.
↑  USPTO. "Cronut". נבדק ב-30 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Eureka! From Gone Girl to the selfie stick – how one great idea can change your life". The Guardian. 6 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Shunk, Laura (2013-12-04). "Cronut Wizard Dominique Ansel: "I Want to Make the World of Pastry Exciting"". Blogs.villagevoice.com. אורכב מ-המקור ב-2014-02-13. נבדק ב-2014-02-26.
↑  Merwin, Hugh (9 במאי 2013). "Introducing the Cronut, a Doughnut-Croissant Hybrid That May Very Well Change Your Life". Grub Street. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brendan O'Connar (8 במאי 2015). "The Mysterious Persistence of the Cronut". New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The 'Cronut'…Er, That's the 'Doughssant'…Has Arrived In St. Louis « CBS St. Louis". Stlouis.cbslocal.com. 2013-07-08. אורכב מ-המקור ב-2013-12-19. נבדק ב-2014-04-19.
↑  Tenny Tatusian
Cronut in LA: Semi Sweet Bakery to introduce the Crullant Los Angeles Times-Jun 27, 2013
↑  'Cronut' craze has made it to Jacksonville June 28, 2013 FCN
↑  A homemade version of the Cronut Minneapolis Star Tribune-Jun 26, 2013
↑  "Good Food - From cronut to zonut, pastry fever comes to Sydney". Smh.com.au. 2013-06-14. נבדק ב-2014-04-19.
↑  "Where to get cronuts in London". 2013-08-23. נבדק ב-2015-09-24.
↑  "Dominique Ansel's At-Home Cronut". ABC News. נבדק ב-2016-07-05.
↑  Tejal Rao (2013-05-10). "The Cronut Is a Doughnut-Croissant Love Child". The Village Voice. אורכב מ-המקור ב-2014-08-14. נבדק ב-2014-08-13.
↑  Staff, TIME (2013-11-13). "The 25 Best Inventions of the Year 2013". TIME. אורכב מ-המקור ב-2017-06-24. נבדק ב-2018-01-17.
רחוב ושלני

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  רחוב 
 על שם:  מיקלוש ושלני 
 מיקום:  ארז'בטווארוש 
 מדינה:  הונגריה 
 קואורדינטות:  47°30′00″N 19°04′04″E﻿ / ﻿47.4999°N 19.0679°E﻿ / 47.4999; 19.0679
 he
 
רחוב ושלני (בהונגרית: Wesselényi utca) של בודפשט, הוא רחוב בבודפשט בארז'בטווארוש, רובע 7, הוא מקביל לדרך ראקוצי ולרחוב קיראי. מחבר את השדרה הקטנה בקטע בשם שדרת קארוי עם רחוב רוטנבילר וחוצה את השדרה הגדולה בקטע בשם שדרת ארז'בט. הרחוב הוא באורך של כ-1.5 קילומטרים וחוצה את מה שהיה פעם הגטו (הגדול) של בודפשט. מכיוון בית הכנסת הגדול של בודפשט.
היסטוריה

פתיחת הקטע הראשון של רחוב ושלני של היום מרחוב שיפּ עד רחוב קֶרְטֵס של היום תוכננה כבר על מפת טרזווארוש (רובע 6) ששורטטה בשנת 1838, אך הרחוב שנקרא לראשונה בשם הגרמני אַרֵנָה גַאסֶה (Arena Gasse) הוצג על מפת פשט כקיים כבר באותה השנה על ידי קרל טנצר, אך בניית הרחוב בפועל ארכה עשור וחצי. בשנות ה-60 של המאה ה-19, החלק העליון של ארנה אוטצה מרחוב קרטס לדרך ארנה (היום דרך על שם דוז'ה ג'רג'), דהיינו עד ל"יער העיר" (היום הפארק העירוני של בודפשט), התקיים ברובו רק כקו רגולטורי.
הרחוב קיבל את שמו הנוכחי בשנת 1872 על שם הפוליטיקאי הרפורמיסטי מיקלוש ושלני. בעשור הראשון נבנה רק החלק למרכז העיר, אך ב-1887 נפתח גם הקטע בין רחוב רוטנבילר לבין רחוב נפלייץ' (Nefelejcs utca). בשנת 1889, הקטע מרחוב רוטנבילר לרחוב ארנה (היום כאמור דרך דוזה ג'רג') נקרא רחוב דמבינסקי (Dembinszky utca) על שמו של הנריק דמבינסקי, גנרל מהפכת 1848 בהונגריה ושל מלחמת העצמאות בשנים 1848–1849. לבסוף, בשנת 1897, נפתח הקטע הקצר בין שדרת קארוי לבין רחוב שיפ בתחילת הרחוב, מה שהעניק לרחוב ושלני את הקו הנוכחי שלו.
בבודפשט של תחילת המאה ה-20 התיישבו פועלים יהודים ברחוב ושלני, ולאחר מכן במלחמת העולם השנייה היה הרחוב כאמור הנתיב והציר המרכזי של גטו בודפשט.
בניינים מפורסמים

רחוב ושלני 7. בית התרבות היהודי מה שנקרא היום אולם גולדמארק ובעבר תיאטרון גולדמארק (בלה טאוסיג וז'יגמונד רוט, 1930–1931). הבניין תוכנן בסגנון אר דקו על ידי בנייה מחדש של בית הספר היהודי לבנות שעמד בעבר על המגרש. החזית הראשית שלו משקיפה על החצר שמאחורי בית הכנסת הגדול של בודפשט ברחוב דוהאן, חלונות התבליט על חזית הרחוב הם יצירות של אישטוואן שטראסר. כיום, החלק של רחוב ושלני הוא המרכז לחינוך תלמוד-תורה.
רחוב ושלני 11. בניין מגורים (אקלקטי, בסביבות 1870).
רחוב ושלני 15. בניין מגורים (יוז'ף הִילד ?, קלאסיציזם, 1860).
רחוב ושלני 17. המטה של איגוד הסנדלרים לשעבר ( ג'רג' קופאצק, בסגנון רומנטיציזם, 1905). כיום הוא משמש כמרכז קהילתי רובע 7 והמטה של הארגונים האזרחיים של הרובע.
רחוב ושלני 18. בית שיפר (ינה שוורץ, אר נובו, 1908).
רחוב ושלני 20–22. בניין משרד החינוך והתרבות (מודרני עכשווי, 1995).
רחוב ושלני 24. בניין מגורים (האחים האדריכלים מיקלוש רומאן וארנה רומאן (קודם רנברגר), אר נובו, 1910–1911).
רחוב ושלני 26. בית הופמן ( בלה בראט וכן אדה נובאק, מודרני, 1929).
רחוב ושלני 32. פולגאר-האז (אמיל אגושטון, אר נובו, 1909).
רחוב ושלני 40. בית לוּנג (ארתור מלינגר, אר נובו, 1902).
רחוב ווסלני 44. בית הספר היהודי חטיבת ביניים לשעבר (וילמוש פרוינד, 1896). בשואה שימש המבנה כבית חולים לגטו היהודי. היום הוא בית ספר אמריקאי, ובתוכו בית כנסת.
רחוב ושלני 52. ב-29 בדצמבר 1944, הפשיסטים הגרמנים הוציאו להורג שמונים ואחד בני אדם בבניין הזה.
רחוב ושלני 53. בית התפילה הבפטיסטי ובית הסטודנטים התאולוגי הבפטיסטי מאייר הנריק (1887). זו הייתה הכנסייה הבפטיסטית הראשונה של הונגריה, שהוקמה על ידי הנריק מאייר .
רחוב ושלני 62. בניין התיאטרון ההונגרי של פשט (כניסת אמנים).
רחוב ושלני 73. המטה של האגודה הלאומית לשעבר של ציירים (ניאו קלאסי 1929). זה עדיין המטה של איגוד הסחר.
גלריה

דמויות תבליט בית התרבות היהודי (רחוב ושלני 7)
בית איגוד הסנדלרים לשעבר (רחוב ושלני 17)
בית התפילה הבפטיסטי (רחוב ושלני 53)
בית איגוד הציירים לשעבר (רחוב ושלני 73)
לקריאה נוספת

Gerle János – Kovács Attila – Makovecz Imre: A századforduló magyar építészete. Budapest: Szépirodalmi. 1990.
Pest építészete a két világháború között. Szerk. Ferkai András. Budapest: Modern Építészetért Építészettörténeti és Műemlékvédelmi Kht. 2001.
הערות שוליים

↑  "A Belső-Teréz- és Erzsébetváros áttekintő térképe, 1838. BFL XV.16.b.225/96".
↑  "Situations Plan der Königl. Freystadt Pest nach den neuen regulirungs antraegen. 1838. MOL S.70 - No. 56".
↑  "Szabad királyi Pest városa egész határának átnézeti térképe, Halácsy Sándor, 1867-1872 BFL XV.16.b.221/18".
↑  Wesselényi utca 62. A Hevesi Sándor téri Magyar Színház művészbejárója. Ádám Ottó rendező, színházigazgató (1962), fortepan.hu
רוטב צ'ילי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  רוטב, food paste 
 מרכיבים עיקריים:  פלפלת צ'ילי 
 
רוטב צ'ילי הוא מושג המתייחס לכל רוטב או קונדימנט המכיל פלפל חריף.
היסטוריה

במשך אלפי שנים בני אדם השתמשו בפלפל צ‘ילי ותבלינים חריפים, ב-1807 במסצ'וסטס הופיעו בבקבוקים זמינים רטבים חריפים, עם זאת מותגים מעטים שרדו עד היום מאותה תקופה. רוטב הטבסקו הוא הרוטב המוקדם בתעשיית הרוטב החריף אשר הופיע לראשונה ב-1896. החל משנת 2010 זה היה התבלין ה-13 הנמכר ביותר בארצות הברית.
בישראל

בישראל הרטבים החריפים הפופולריים הם הסחוג התימני והעריסה הצפון אפריקאית ועם השנים נוספו אליהם רטבים חריפים
אמריקאיים כגון טבסקו ורטבים אחרים, במיוחד מתוצרת לואיזיאנה. ב-20 השנים האחרונות חדרו לשוק מוצרים מהמזרח הרחוק ובמיוחד
מתאילנד וכיום המונח רוטב צ'ילי מיוחס לרוב לאחד משני סוגים - רוטב סיראצ'ה, המכונה גם רוטב צ'ילי חריף; ורוטב צ'ילי מתוק. שניהם פופולרים היום במסעדות מזון מהיר והמבורגריות.
כליווי למאכלים שונים ובמיוחד כרכיב במנת כנפי עוף חריפות.
מרכיבים

ישנם מתכונים רבים לרטבים חריפים אך המרכיב המשותף היחיד ביניהם הוא כל סוג של פלפל צ'ילי. קבוצת החומרים הכימיים הנקראת קפסאיצין אחראית על הטעם החריף. ישנם רטבים שהשימוש בבסיס הוא פלפל חריף והוספת מלח וחומץ, ואילו רטבים אחרים יכולים להשתמש בפירות או ירקות כבסיס והוספת פלפל חריף לטעם.
מרכיבים נפוצים אחרים כוללים חומץ ותבלינים. חומץ משמש כחומר משמר טבעי אך בעזרת החומץ ניתן להשתמש כדי להגיע לטעם שונה.
רנה ואן דה קרקהוף

רנייר "רנה" למברטוס ון דה קרקהוף (נולד ב-16 בספטמבר 1951, הלמונד) הוא כדורגלן הולנדי.
רנה הוא אחיו התאום של וילי ושניהם יחד היו משחקני המפתח של נבחרת הולנד במונדיאל 1974 ובמונדיאל 1978. רנה הופיע 47 פעמים בנבחרת הולנד וכבש חמישה שערים.
ואן דה קרקהוף נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
רוטב צרפתי

| --- | --- |

כריך עוף, גבינה שווייצרית וכריך חסה עם פרוסות אבוקדו עם רוטב צרפתי
 
 מאכלים
 סוג:  תיבול 
 מוצא:  ארצות הברית
 אופן הגשה:  רוטב לסלט
 מרכיבים עיקריים:  סוכר, שמן, עגבניות, חומץ, פפריקה
 
רוטב צרפתי (המכונה גם : קטלינה) הוא רוטב שמשמש בדרך כלל רוטב לסלט או לכריכים והוא מורכב מסוכר, שמן, עגבניות חומץ ופפריקה. כיום, רבים מכנים את הרוטב צרפתי כ"רוטב קטשופ" עקב צבעו האדום בוהק. במקומות רבים, לרוטב נהוג להוסיף מלח. הרוטב הצרפתי התפתח בארצות הברית בשנות החמישים, ובמקור היה מורכב מפפריקה ועגבניות וטעמו היה מתוק. כיום, הרוטב הצרפתי הוא בדרך כלל כתום.
סוגים

בדרך כלל ישנם 3 סוגים של רוטב צרפתי :
רוטב צרפתי חלבי - הרוטב מורכב מסוכר, עגבניות, חומץ ומעט חלב. סוג רוטב זה הוא מתוק ובעל צבע אדמדם.
רוטב צרפתי אדום - הרוטב מורכב מסוכר, עגבניות, חומץ, מלח, פפריקה וקטשופ. סוג רוטב זה הוא מתוק ובעל צבע אדום.
רוטב וינגרט - רוטב צרפתי וינגרט נמכר ביפן בלבד תחת השם רוטב צרפתי. רוטב זה מהווה לעיתים קרובות כבסיס להכנת מרינדות ועוד. רוטב זה מורכב מאותם חומרים כמו שאר סוגי הרטבים ובדומה להם יש לו טעם מתוק-חמוץ וצבע אדמדם.
היסטוריה

רוטב צרפתי שימש כרוטב לסלט מאז התקופה הרומית העתיקה. בתקופה זו, היה רק סוג אחד של רוטב צרפתי שהיה מורכב מסוכר ועגבניות בלבד, בדומה לקטשופ. במאה ה-21 הומצא מגוון רחב של רטבים צרפתיים שהתפרסמו בספרי בישול רבים. ישנם מדענים המסיקים שאשתו של רותוס הצרפתית המציאה את הרוטב. ובנוסף לכך, הם מסיקים שהצרפתים במאה ה-19 שלא אהבו ירקות, המציאו את הרוטב על מנת להעשיר את טעמיהם. ביפן, הרוטב הופץ לראשונה באוקטובר 1958.
הערות שוליים

↑  Xavier Raskin, French Cook Book for American Families: A Book of 2200 Recipes, Including 800 French Recipes and Hundreds of New American Recipes, David McKay Company, 1922. (באנגלית)
↑  "50 Salad Dressing Recipes". Food Network. נבדק ב-2018-02-11.
↑  Lou Sackett, Jaclyn Pestka, Wayne Gisslen, Professional Garde Manger: A Comprehensive Guide to Cold Food Preparation, John Wiley & Sons, 2010-03-15. (באנגלית)
↑  Erin Coopey, The Kitchen Pantry Cookbook: Make Your Own Condiments and Essentials - Tastier, Healthier, Fresh Mayonnaise, Ketchup, Mustard, Peanut Butter, Salad Dressing, Chicken Stock, Chips and Dips, and More!, Quarry Books, 2013-08-01. (באנגלית)
רוז כריסטיאן רפונדה

רוז כריסטיאן רפונדה (בצרפתית: Rose Christiane Raponda; נולדה ב-1964) היא פוליטיקאית גבונזית שכיהנה כראש ממשלת גבון מיולי 2020 עד ינואר 2023. רפונדה היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד זה במדינתה. לפני כן כיהנה כראש העיר ליברוויל ולאחר מכן כשרת ההגנה של גבון מפברואר 2019 עד יולי 2020.
ביוגרפיה

רפונדה נולדה בליברוויל והיא נמנית עם הקבוצה האתנית מפונגווה (אנ'). רפונדה בעלת תואר בכלכלה ובפיננסים מהמכון לכלכלה ופיננסים הגבונזי. כיהנה כמשנה לסמנכ"ל הדיון וסמנכ"ל הכלכלה בבנק הדיור. בחודש פברואר 2012, היא מתמנה לשרה לתקציב, לחשבונות ציבוריים ולשירות הציבורי בה היא מכהנת עד ינואר 2014.
בפברואר 2012 מונתה לתפקיד שרת האוצר והכלכלה. בינואר 2014 נבחרה רפונדה לתפקיד ראש העיר ליברוויל, כשהיא מייצגת את המפלגה הדמוקרטית הגבונזית. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד ראש עיר בגבון מאז שנת 1956. בשנת 2019 היא הפכה בנוסף גם לנשיאת ארגון הערים המאוחדות והממשלות המשותפות באפריקה (אנ').
ב-12 בפברואר 2019 מינה נשיא גבון, עלי בונגו, את רפונדה לשרת ההגנה של גבון, לאחר ניסיון ההפיכה הכושל (אנ'). רפונדה החליפה בתפקיד את אתיין מסארד קבינדה מקאגה, חבר במשפחת בונגו, שכיהן בתפקיד משנת 2016.
ב-16 ביולי 2020, מונתה רפונדה לתפקיד ראש ממשלת גבון, לאחר שראש הממשלה הקודם, ז'וליין נקוגה בקאלה, פרש מתפקידו. רפונדה היא האישה הראשונה שמכהנת בתפקיד זה. מינויה מהווה את החלפת הממשל הרביעית שמבצע הנשיא מאז ניסיון ההפיכה הכושל. מינויה של רפונדה התבצע במהלך משברים בריאותיים וכלכליים, על רקע התפרצות נגיף הקורונה וקריסת מחירי הנפט, אחד מהמשאבים העיקריים במדינה.
ב-9 בינואר 2023, מונתה רפונדה לסגנית נשיא גבון, והוחלפה בתפקידה כראשת הממשלה על ידי אלין קלוד בילי בי נזה.
הערות שוליים

↑  Rose Christiane Ossouka Raponda Biography: What you need to know about Gabon first female prime minister, BBC NEWS, ‏17-7-2020
↑  "Gabon names vice-president and new prime minister". רויטרס (באנגלית). 2023-01-10. נבדק ב-2023-04-11.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריצ'רד המילטון (אמן)

| --- | --- |

ריצ'רד המילטון
 לידה:  24 בפברואר 1922 פימליקו, לונדון אנגליה
 פטירה:  13 בספטמבר 2011 (בגיל 89) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 לאום:  בריטי
 מקום לימודים:  בית הספר סלייד לאמנות יפה  בית הספר לאמנות סנט מרטין 
 תחום יצירה:  קולאז', ציור, גרפיקה
 זרם באמנות:  פופ ארט
 יצירות ידועות:  מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?
 פרסים והוקרה:  פרס מקס בקמן (2007)  פרס ארנולד בודה (1997)  פרימיום אימפריאל (2008)  John Moores Painting Prize 
 
"מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?", 1956, קולאז'
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
ריצ'רד המילטון (באנגלית: Richard Hamilton;‏ 24 בפברואר 1922 – 13 בספטמבר 2011) היה צייר ואמן קולאז' בריטי, הנחשב לאחד ממייסדי זרם הפופ ארט. המילטון מוכר בעיקר בשל הקולאז' שלו - "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?".
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נולד וגדל בלונדון. אף על פי שעזב את בית ספר ללא כל הכשרה רשמית, הצליח להשיג עבודה כשולייה בחברת רכיבים חשמליים, שם פיתח את יכולת הרישום שלו. הוא החל ללמוד רישום בבית הספר סנט מרטין לאמנות, ומאוחר יותר החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות.
לאחר המלחמה, בה שירת כשרטט טכני, נרשם מחדש ללימודי האקדמיה, אך גורש מהלימודים בעקבות "אי ציות להוראות".
לאחר שנתיים של לימודים בבית הספר "סלייד" לאומנות, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, המילטון החל להציג את עבודותיו במכון לאמנות עכשווית, שם גם לימד.
קירוב היקל

קירוב היקל (Hückel method) או שיטת אורביטלים מולקולריים של היקל (HMO), על שמו של אריך היקל (Erich Hückel) היא שיטת צירוף ליניארי של אורביטלים אטומיים לאורביטלים מולקולריים (LCAO MO) הבסיסית ביותר. שיטה זו מאפשרת חישוב אנרגיות של אורביטלים מולקולריים של קשר פאי במערכות פחמימנים מצומדות, כגון אתילן (Ethylene), בנזן (Benzene) ובוטאדיאן (1,3-Butadiene). שיטה זו מהווה בסיס תאורטי לכלל היקל.
בהמשך, השיטה הורחבה למערכות מצומדות הטרואטומיות, למשל פירידין (Pyridine), פירול (Pyrrole) ופוראן (Furan)
.


אמנם, בכימיה הקוונטית קיימות שיטות חישוב מתקדמות הרבה יותר, אך חשיבות מודל היקל היא דידאקטית ותיאורו מופיע בספרי כימיה קוונטית כאחת מאבני הדרך לשיטות מתקדמות יותר.
מבוא ומאפייני השיטה

הנחת היסוד של השיטות סמי-אמפיריות המוקדמות הייתה כי אלקטרוני ה- \pi  וה- \sigma  מופרדים לחלוטין. זהו רק מודל מקורב ועל מגבלותיו יורחב בהמשך. ההצדקה לקירוב זה מבוססת על העובדה כי אורביטלי ה- \sigma  וה- \pi  הם בעלי סימטריה שונה. הטיפול ב- n_{\pi } האלקטרוני ה- \pi  של המערכת מתבצע באמצעות ההמילטוניאן הבא (הכתוב ביחידות אטומיות):
 {\hat {H}}_{\pi }=\sum _{i=1}^{n_{\pi }}{\hat {H}}_{\pi }^{\mathrm {core} }(i)+\sum _{i=1}^{n_{\pi }}\sum _{j>i}{\frac {1}{r_{ij}}}
כאשר
 {\hat {H}}_{\pi }^{\mathrm {core} }(i)=-{\frac {1}{2}}\nabla _{i}^{2}+V(i)
ו- V(i) הוא פוטנציאל אפקטיבי של אלקטרון ה- i הנובע מגרעינים ואלקטרוני ה- \sigma .


מכאן, בשיטת היקל מזניחים את הדחיה הבין אלקטרונית ( 1/r_{ij}) בהמילטוניאן עצמו, כך שההמילטוניאן של מערכת ה- \pi  הוא סכום המילטוניאנים חד אלקטרוניים:
 {\hat {H}}_{\pi }=\sum _{i=1}^{n_{\pi }}={\hat {H}}^{\mathrm {eff} }(i)
כיוון שההמילטוניאן הוא סכום המילטוניאנים החד-אלקטרוניים, ניתן להפריד בין משתנים. כלומר, אורביטלים מולקולריים מקיימים
 {\hat {H}}^{\mathrm {eff} }(i)\phi _{i}=e_{i}\phi _{i}
והאנרגיה של מערכת ה- \pi  ניתנת על ידי
 E_{\pi }=\sum _{i=1}^{n_{\pi }}e_{i}
יש לשים לב, כי שיטת היקל לא מציינת במפורש את צורתו של  {\hat {H}}^{\mathrm {eff} }(i), במקום זאת היא מספקת כללים לבנייתו, אשר מתוארים בהמשך.


קירוב נוסף הוא פריסה של  \phi _{i} באמצעות בסיס אטומי מינימלי (מכאן סיווג השיטה LCAO MO) בצורה הבאה:
 \phi _{i}=\sum _{r=1}^{n_{\mathbb {C} }}c_{ri}f_{r}
כאשר  f_{r} הוא אורביטל אטומי מסוג  2p_{z} ו- n_{C} הוא מספר הפחמנים במולקולה. המקדמים מתקבלים בתהליך מינימיזציה על אינטגרל הוריאציה.


נסכם את מאפייני השיטה:
בדרך כלל השיטה מוגבלת למערכות מצומדות.
כפי שתואר לעיל, השיטה מטפלת רק באלקטרוני ה- \pi .
השיטה לא לוקחת בחשבון את הגאומטריה של המולקולה אלא רק את יחסי שכן קרוב/רחוק כפי שיתואר בהמשך.
השיטה מוגבלת למערכות מישוריות.
פיתוח שיטת היקל

על פי עקרון הווריאציה אנרגיית מצב יסוד מקיימת את אי-השוויון הבא: E_{0}\leq {\frac {\langle \Psi |{\hat {H}}|\Psi \rangle }{\langle \Psi |\Psi \rangle }}כאשר  \Psi  היא פונקציית הווריאציה. כלומר, ערך תצפית סביב המילטוניאן של פונקציית וריאציה כלשהי יהיה תמיד חסם עליון לאנרגיית מצב יסוד.
בשיטת היקל נציב את: \phi _{\pi i}=\sum _{r=1}^{n_{\mathbb {C} }}c_{r}f_{r}בתור פונקציית הווריאציה ונחשב את אנרגיית הווריאציה: \varepsilon _{i}={\frac {\left\langle \displaystyle \sum _{r=1}^{n_{C}}c_{ri}f_{r}\right|{\hat {H}}^{\mathrm {eff} }\left|\displaystyle \sum _{s=1}^{n_{C}}c_{si}f_{s}\right\rangle }{\left\langle \left.\displaystyle \sum _{r=1}^{n_{C}}c_{ri}f_{r}\right|\displaystyle \sum _{s=1}^{n_{C}}c_{si}f_{s}\right\rangle }}={\frac {\displaystyle \sum _{r=1}^{n_{c}}\displaystyle \sum _{s=1}^{n_{C}}c_{r}^{*}c_{s}H_{rs}^{\mathrm {eff} }}{\displaystyle \sum _{r=1}^{n_{C}}\displaystyle \sum _{s=1}^{n_{C}}c_{r}^{*}c_{s}S_{rs}}}\equiv {\frac {A}{B}} \phi _{\pi i} נדרשת להיות מנורמלת. כעת, ניתן לבצע מינימיזציה של  \varepsilon , למשל, לפי המקדמים  \left\{c_{r}^{*}\right\}, כך שעבור כל  r=1,2,\dots ,n_{C} מתקבל: {\frac {\partial \varepsilon _{i}}{\partial c_{r}^{*}}}={\frac {\displaystyle \sum _{s=1}^{n_{C}}c_{si}(H_{rs}^{\mathrm {eff} }-\varepsilon S_{rs})}{B}}=0וזה מוביל למערכת של  n_{C} משואות סקולריות מהצורה: \sum _{s=1}^{n_{C}}c_{si}\left(H_{rs}^{\mathrm {eff} }-\varepsilon _{i}S_{rs}\right)=0\quad {\text{for}}\quad r=1,2,\dots ,n_{C}.במשואות אלה, אנרגיה  \varepsilon  והמקדמים  \left\{c_{si}\right\} הם הנעלמים. ביחס לווקטור המקדמים, זוהי מערכת משוואות הומוגנית וקיים פתרון לא טריויאלי אם ורק אם הדטרמיננטה מתאפסת, כלומר כאשר: \det \left(H_{rs}^{\mathrm {eff} }-\varepsilon _{i}S_{rs}\right)=0.קיימים  n_{C} ערכי  \varepsilon , אשר מקיימים את המשוואה (שורשי המשוואה). הערך הקטן ביותר מקבוצת הפתרונות  \left\{\varepsilon _{i}\right\} זהו הקירוב הטוב ביותר לאנרגיית מצב היסוד במסגרת שיטת היקל. שאר הערכים של האנרגיות הם הערכה לאנרגיות מצבים המעוררים.
ניתן לקבוע את  \phi _{\pi i} על ידי קביעת וקטור המקדמים המתאימים  \left\{c_{si}\right\}_{s=1}^{n_{C}}.
רכיבי מטריצה המייצגת המילטוניאן ואינטגרלי החפיפה

כפי שצוין קודם, שיטת היקל לא מציינת במפורש את צורתו של  {\hat {H}}^{\mathrm {eff} }(i). פתרון הבעיה המנוסחת לעיל כרוך בבניית מטריצה מייצגת של המילטוניאן בבסיס של אורביטלים אטומיים. כלומר יש לחשב את רכיבי המטריצה  H_{rs}^{\mathrm {eff} }. בנוסף, יש לחשב את אינטגרלי החפיפה  S_{rs}.
שיטת היקל מספקת כללים פשוטים לקביעת הרכיבים לעיל.
מודל היקל מניח כי  H_{rr}^{\mathrm {eff} } הוא זהה לכל הפחמנים במולקולה. נשים לב, כי זהו ערך תצפית לאנרגיה של אורביטל אטומי. ערך זה ניתן לקירוב על ידי אנרגיית יוניזציה והוא זה שיקבע את סקאלת האנרגיה במערכת. נתון זה נמדד אמפירית, מכאן האופי הסמי-אמפירי של השיטה.
ערכיהם של האלמנטים מחוץ לאלכסון הראשי נקבעים באופן הבא:  H_{rs}^{\mathrm {eff} }={\begin{cases}\beta &\mathrm {C} _{r}\;\mathrm {and} \;\mathrm {C} _{s}\;\mathrm {bonded} \\0&\mathrm {otherwise} \end{cases}}כאן ההנחה היא כי החפיפה בין האורביטלים של שכנים רחוקים (פחמנים אשר לא קשורים זה לזה) קטנה, לכן ניתן להזניח את רכיבי המטריצה  H_{rs}^{\mathrm {eff} } כאשר מדובר באורביטלים של פחמנים לא שכנים.
בדומה לרכיבי מטריצה המייצגת המילטוניאן, רכיבי מטריצת החפיפה הם: S_{rs}=\delta _{rs}כאשר  \delta _{rs} היא הדלתא של קרונקר. במילים אחרות, מטריצת החפיפה היא מטריצת היחידה. הפירוש הפיזיקאלי של הנחה זו היא כי אורביטלים אטומיים על פחמנים שונים אינם חופפים כלל. ברוב המקרים הנחה זו אינה מתקיימת, כמובן. מסירים הנחה זו בשיטת היקל המורחבת (Extended Hückel method).
מהכללים לעיל ברור מדוע בשיטת היקל רק מפת הקשרים חשובה ולא הגאומטריה המרחבית של המולקולה. בנוסף, ברור כעת מדוע המודל (הלא מורחב) מוגבל למערכות מישוריות. אילו הגאומטריה אינה מישורית, מטריצת החפיפה אינה יכולה להיות מקורבת באמצעות מטריצת היחידה, כי אכן תהיה חפיפה.