stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלסנדרו אלטובלי
קריירת משחק

אלטובלי החל את קריירת המשחק במדי קבוצת לטינה מהליגה השלישית באיטליה. כעבור עונה אחת בלבד חתם במדי ברשה מהסרייה ב'. הוא שיחק במדיה שלוש עונות, בהן כבש 26 שערי ליגה, ובשנת 1977 חתם בקבוצת אינטר מילאנו.
התואר הראשון של אלטובלי ואינטר הגיע בעונת 1977/1978. אינטר פגשה בגמר הקופה איטליה את נאפולי, ואלטובלי כבש את שער השוויון לזכות קבוצתו בדרך לניצחון 2-1 ולזכייה בגביע. בזכות הזכייה העפילה אינטר לגביע אירופה למחזיקות גביע של עונת 1978/1979, ואלטובלי סיים כמלך שערי הטורניר עם שבעה שערים שסייעו לקבוצתו להגיע עד לרבע גמר המפעל.
עונה אחר כך, ב-1979/1980, זכתה אינטר באליפות איטליה. לאלטובלי היה חלק מכריע בזכייה, לאחר שסיים כמלך שערי הליגה של קבוצתו וסגן מלך השערים של הליגה כולה, עם 15 שערים.
בעונת 1981/1982 העפילה אינטר לגמר הגביע, שהתקיים במתכונת של בית-חוץ. אינטר זכתה לאחר שניצחה את טורינו 1-0 במשחק הראשון, וסיימה בשוויון 1-1 בגומלין, כשאת שער השוויון כובש אלטובלי, בדרך לתשעה שערים בגביע האיטלקי באותה עונה ולתואר מלך השערים של המפעל.
אלטובלי שיחק במדי אינטר עד לשנת 1988, והחל משנת 1985 אף שימש כקפטן הקבוצה. הוא סיים את דרכו באינטר עקב מחלוקות אישיות, ועבר לעונה אחת ליובנטוס. בעונה זו סיימה יובנטוס רביעית, בעוד אינטר סיימה במקום הראשון, ובכך פספס אלטובלי הזדמנות לאליפות שנייה בקריירה. עונה אחר כך עבר אלטובלי לברשה, במדיה שיחק בעבר, לעונת פרישה בליגת המשנה, בסיומה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

אלטובלי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת איטליה במהלך טורניר יורו 1980 שנערך באיטליה. הוא רשם בטורניר שתי הופעות, הראשונה כשנכנס כמחליף להופעת בכורה בינלאומית במחצית המשחק מול בלגיה בשלב הבתים, והשנייה בהרכב הפותח במשחק על המקום השלישי מול צ'כוסלובקיה. המשחק הסתיים בתוצאה 1-1 ועבר להכרעה בפנדלים. אלטובלי כבש את הבעיטה השנייה לזכות איטליה, אך נבחרתו הפסידה לבסוף בתוצאה 9-8 וסיימה במקום הרביעי.
אלטובלי נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1982 בספרד. הוא זומן על תקן מחליף לחלוצים הבכירים של הנבחרת, פאולו רוסי ופרנצ'סקו גרציאני, ולא זכה לדקות בשלב הבתים הראשון. הוא זכה להופעות ראשונות במונדיאל בשלב הבתים השני, כשהחליף בדקה ה-80 את רוסי בניצחון על ארגנטינה ואת גרציאני בדקה ה-70 בניצחון על פולין. במשחק הגמר מול גרמניה המערבית, נפצע גרציאני כבר בדקה השביעית של המשחק, והוחלף על ידי אלטובלי. בדקה ה-81, כשהתוצאה עמדה על 2-0 לאיטליה, קיבל אלטובלי כדור רוחב מאגף ימין מברונו קונטי, הטעה את שוער נבחרת גרמניה, הראלד שומאכר, והעלה את איטליה ליתרון 3-0, בדרך לניצחון 3-1 ולזכייה בגביע העולם. אלטובלי היה לשחקן המחליף השני בהיסטוריה, מתוך ארבעה בסך הכל, שכובש בגמר מונדיאל, אחרי דיק נאנינחה בגמר מונדיאל 1978, ולפני רודי פלר בגמר מונדיאל 1986 ומריו גצה בגמר מונדיאל 2014.
איטליה, שלא העפילה ליורו 1984, הגיעה למונדיאל 1986 כאלופת העולם המכהנת. בשלב הבתים, אלטובלי היה לכובש המצטיין של איטליה, כשכבש בכל שלושת משחקיה של איטליה בשלב זה. הוא כבש את שערה היחיד של נבחרתו בשוויון 1-1 מול בולגריה, וכן בשוויון 1-1 מול ארגנטינה בפנדל. במשחק השלישי הוא כבש צמד בניצחון איטליה 3-2 על קוריאה הדרומית. דרכה של איטליה בטורניר הסתיימה בשמינית הגמר, לאחר הפסד 2-0 לצרפת. אלטובלי סיים את הטורניר עם ארבעה שערים, לאחר שלא החמיץ ולא דקה אחת בארבעת משחקיה של איטליה.
הטורניר המשמעותי האחרון של אלטובלי באיטליה היה יורו 1988, אליו הגיע כקפטן הנבחרת. הוא נכנס כמחליף בארבעה משחקים, ואף כבש שער אחד בניצחון 2-0 על דנמרק בשלב הבתים. איטליה הודחה בשלב חצי הגמר של הטורניר. היה זה משחקו האחרון של אלטובלי במדי הנבחרת.
אלטובלי סיים את הקריירה הבינלאומית עם 61 הופעות, בהן כבש 25 שערים. כיום הוא ממוקם שישי בטבלת מלך השערים של נבחרת איטליה בכל הזמנים.
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו מכדורגל ניסה אלטובלי את דרכו בפוליטיקה המקומית. לאחר ניסיון קצר זה שב לעולם הכדורגל כששימש כמנהלה הספורטיבי של קבוצת פדובה וכסקאוט של אינטר מילאנו. לאחר מכן עבר לעולם התקשורת, ושימש כפרשן לענייני כדורגל ברשת אל-ג'זירה, וכיום, בשיתוף עם מאמן העבר צ'זרה מלדיני, הוא אנליסט ספורט ברשת בי-אין ספורטס.
תארים

אליפות איטליה: 1979/1980
הגביע האיטלקי (2): 1977/1978, 1981/1982
גביע העולם: 1982
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1973/1974 | לטינה | איטליהסרייה ג' | 28 | 7 |
| 1974/1975 | ברשה | איטליהסרייה ב' | 16 | 2 |
| 1975/1976 | ברשה | איטליהסרייה ב' | 26 | 11 |
| 1976/1977 | ברשה | איטליהסרייה ב' | 34 | 13 |
| 1977/1978 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 28 | 10 |
| 1978/1979 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 29 | 11 |
| 1979/1980 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 29 | 15 |
| 1980/1981 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 29 | 12 |
| 1981/1982 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 29 | 9 |
| 1982/1983 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 30 | 15 |
| 1983/1984 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 28 | 10 |
| 1984/1985 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 30 | 17 |
| 1985/1986 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 29 | 9 |
| 1986/1987 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 28 | 11 |
| 1987/1988 | אינטר מילאנו | איטליהסרייה א' | 28 | 9 |
| 1988/1989 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 20 | 4 |
| 1989/1990 | ברשה | איטליהסרייה ב' | 32 | 7 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 473 | 172 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1980 | 6 | 2 |
| 1981 | 3 | 0 |
| 1982 | 7 | 2 |
| 1983 | 4 | 1 |
| 1984 | 9 | 3 |
| 1985 | 7 | 3 |
| 1986 | 10 | 9 |
| 1987 | 10 | 4 |
| 1988 | 5 | 1 |
| סה"כ | 61 | 25 |
אנדרטת הצנחנים

| --- | --- |

אנדרטת הצנחנים ליד תל נוף
 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 על שם:  כלל הצנחנים חללי מערכות ישראל
 מיקום:  מערב לכביש 40, סמוך למסעף לתל נוף
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1960
 תאריך פתיחה רשמי:  1960 
 יוצר:  אהרון כהנא
 קואורדינטות:  31°50′35″N 34°47′18″E﻿ / ﻿31.843166666667°N 34.788444444444°E﻿ / 31.843166666667; 34.788444444444
  (למפת השפלה מוגדלת) אנדרטת הצנחנים(למפת השפלה רגילה) אנדרטת הצנחנים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת הצנחנים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אנדרטת הצנחנים
 
האנדרטה המרכזית לחללי הצנחנים, נמצאת ממערב לכביש 40, סמוך למסעף לתל נוף. בישראל מספר אנדרטאות נוספות לחללי חטיבת הצנחנים המנציחות אירועים נקודתיים, אך באנדרטה זו מונצחים כל הצנחנים חללי מערכות ישראל, לרבות צנחני היישוב אשר התנדבו לשרת בצבא הבריטי במהלך מלחמת העולם השנייה.
האנדרטה הוקמה בסמיכות לבסיס הצבאי בתל נוף על ידי זאב לדיז'ינסקי, לאחר שבנו, עובד לדיז'ינסקי נהרג בקרב המתלה.
המקום נבחר משום ששימש בסיס מרכזי לאימוני הצניחה בצה"ל. האנדרטה עוצבה על ידי הצייר אהרון כהנא, ואת המגדל עיצב האדריכל אלכס שר. האנדרטה נחנכה בח' בתשרי תשכ"א (29 בספטמבר 1960). מאז, בסמוך לתאריך זה, נערכת באתר זה אזכרה שנתית ממלכתית לכל חללי הצנחנים שנהרגו במערכות ישראל.
על קיר ההנצחה כתוב: מנשרים קלו, מאריות גברו. מצד ימין ניצב עמוד גבוה ועליו סמל הצנחנים ודברי הצנחנית חנה סנש: קול קרא לי והלכתי, הלכתי כי קרא הקול.
באנדרטה מצוינים שמותיהם של 1575 חללי הצנחנים.
אמירן פאפינאשווילי

אמירן פאפינאשווילי (בגאורגית: ამირან პაპინაშვილი; נולד ב-17 ביוני 1988) הוא ג'ודוקא גאורגי אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג.
פאפינאשווילי מחזיק בשתי מדליות ארד מאליפויות העולם מהשנים 2014 ו-2018. באליפויות אירופה הוא זכה בחמש מדליות: מדליית זהב אחת (2013), מדליית כסף אחת (2014) ושלוש מדליות ארד (2012, 2015 ו-2019).
פאפינאשווילי התחרה באולימפיאדת ריו 2016 וסיים במקום החמישי בקטגוריית המשקל עד 60 ק"ג לאחר שהפסיד לדיורבק אורוזבוייב האוזבקי בקרב על מדליית הארד.
בשנת 2018 הוא הפסיד בגמר תחרות מאסטרס לרוברט משוידובדזה שהתחרה עבור רוסיה.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | גראנד פרי | רוטרדם | הולנד הולנד |
| 2011 | גראנד פרי | באקו | אזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| 2013 | גראנד סלאם | מוסקבה | רוסיה רוסיה |
| 2014 | גראנד פרי | הוואנה | קובה קובה |
| 2015 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
| 2017 | גראנד פרי | זאגרב | קרואטיה קרואטיה |
| 2018 | גראנד סלאם | אבו דאבי | איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
אלגוריתם לנצוש

אלגוריתם לָאנְצוֹשׁ (Lánczos) הוא אלגוריתם שפיתח המתמטיקאי ופיזיקאי ההונגרי-יהודי-אמריקאי קורנל לאנצוש ב-1950. האלגוריתם מוצא חלק (או את כל) הערכים עצמיים והווקטורים העצמיים של מטריצה הרמיטית (או סימטרית) בגודל  n\times n במספר מוגבל של פעולות. כמות הפעולות הנדרשת למציאת כל הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים של מטריצה היא  {\mathcal {O}}(n^{3}), אבל בעזרת אלגוריתם לאנצוש ניתן למצוא חלק מהערכים העצמיים בפחות פעולות.
למרות שהאלגוריתם יעיל חישובית, השיטה בהצגה המקורית שלה הייתה לא מועילה, מאחר שסבלה מחוסר יציבות נומרית. ב-1970 הראו איביו וניומן איך לייצב את השיטה ויישמו זאת כדי לפתור מערכות הנדסיות גדולות מאוד. בעבודה המקורית שלהם, הם הציעו שיטה לבחירת וקטור התחלתי. מעט אחר כך ביצע כריסטופר פייג' אנליזה לשגיאה.
האלגוריתם

קלט: מטריצה הרמיטית  A בגודל  n\times n, ומספר איטרציות  m (בשביל לקבל את כל הערכים העצמיים והווקטורים העצמיים במדויק, יש לבחור  m=n). למעשה, האלגוריתם לא צריך לקבל את המטריצה, אלא את היכולת להפעיל אותה על וקטורים.
פלט: מטריצה  V בגודל  n\times m עם עמודות אורתונורמליות ומטריצה תלת-אלכסונית  T=V^{*}AV בגודל  m\times m. הערכים העצמיים של המטריצה  T "קרובים" לחלק מהערכים העצמיים של המטריצה המקורית  A. בשביל לקבל את הערכים העצמיים של  T אפשר להשתמש למשל באלגוריתם QR. מכיוון שהמטריצה  T היא מטריצה תלת-אלכסונית, הערכים העצמיים שלה מחושבים ב  {\mathcal {O}}(m^{2}) פעולות.
אלגוריתם:
יהי  v_{1}\in \mathbb {C} ^{n} וקטור שרירותי עם נורמה אוקלידית  1.
צעד התחלתי:
יהי  w_{1}'=Av_{1}.
יהי  \alpha _{1}=w_{1}'^{*}v_{1}.
יהי  w_{1}=w_{1}'-\alpha _{1}v_{1}.
עבור j=2,\dots ,m בצע:
יהי  \beta _{j}=\left\|w_{j-1}\right\| (נורמה אוקלידית).
אם  \beta _{j}\neq 0 אז  v_{j}=w_{j-1}/\beta _{j},
אחרת בחר את  v_{j} להיות וקטור שרירותי עם נורמה אוקלידית  1 שיהיה אורתוגונלי לכל  v_{1},\dots ,v_{j-1}.
יהי  w_{j}'=Av_{j}.
יהי  \alpha _{j}=w_{j}'^{*}v_{j}.
יהי  w_{j}=w_{j}'-\alpha _{j}v_{j}-\beta _{j}v_{j-1}.
תהי  V המטריצה עם עמודות  v_{1},\dots ,v_{m}. תהי  T={\begin{pmatrix}\alpha _{1}&\beta _{2}&&&&0\\\beta _{2}&\alpha _{2}&\beta _{3}&&&\\&\beta _{3}&\alpha _{3}&\ddots &&\\&&\ddots &\ddots &\beta _{m-1}&\\&&&\beta _{m-1}&\alpha _{m-1}&\beta _{m}\\0&&&&\beta _{m}&\alpha _{m}\\\end{pmatrix}}.
מימוש

אחד המימושים המקובלים לאלגוריתם נמצא בחבילה ARPACK. לדוגמה, המימוש באוקטבה (Octave) מתבסס על מימוש זה.
לקריאה נוספת

Trefethen, Lloyd N., and David Bau III. Numerical linear algebra. Vol. 50. Siam, 1997.
Stewart, Gilbert W. Matrix Algorithms: Volume II: Eigensystems. Society for Industrial and Applied Mathematics, 2001.
הערות שוליים

↑  Lanczos, C. "An iteration method for the solution of the eigenvalue problem of linear differential and integral operators", J. Res. Nat’l Bur. Std. 45, 255-282 (1950).
↑  קיים אנלוג לאלגוריתם עבור מטריצות שאינן סימטריות בשם אלגוריתם ארנולדי
↑  http://www.caam.rice.edu/software/ARPACK/
↑  https://www.gnu.org/software/octave/doc/interpreter/Sparse-Linear-Algebra.html#doc_002deigs
אמירי ברקה

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1934 ניוארק, ארצות הברית 
 פטירה:  9 בינואר 2014 (בגיל 79) ניוארק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Everett LeRoi Jones 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הווארד, ניו סקול, אוניברסיטת ראטגרס, אוניברסיטת קולומביה, Barringer Academy of the Arts & Humanities 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 זרם ספרותי:  דור הביט, Black Arts Movement, New Communist Movement 
 יצירות בולטות:  Somebody Blew Up America, Dutchman 
 תקופת הפעילות:  מ-1958 
 בן או בת זוג:  Hettie Jones 
 צאצאים:  Lisa Jones, Kellie Jones, Ras Baraka, Dominique di Prima 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1965)  פרס הספר האמריקאי (1984)  היכל התהילה לספרות שחורה (אוקטובר 1998)  מדליית לנגסטון יוז (1989)  חבר הקרן הלאומית לאמנויות 
 www.amiribaraka.com
 
אימאמו אמירי ברקה (באנגלית: Amiri Baraka; ‏7 באוקטובר 1934 – 9 בינואר 2014) היה משורר אמריקאי, מחזאי, סופר ומנהיג תרבותי של אפרו-אמריקאים. שמו המקורי היה לירוי ג'ונס (LeRoi Jones). נולד בניוארק, ניו ג'רזי.
ביוגרפיה

לירוי ג'ונס החל את לימודיו באוניברסיטת ראטגרס, שבניו ג׳רזי. הוא סיים את לימודי התואר הראשון שלו באוניברסיטת הווארד, שבעיר וושינגטון, והשלים את תאריו באוניברסיטת קולומביה, ניו יורק. הוא שירת בחיל האוויר בשנים 1954–1957, והתיישב ברובע האמנים גריניץ' וילג'.
בתום לימודיו ולאחר פרסום ספר שיריו הראשון, "מבוא לפתק התאבדות בן עשרים כרכים", שהוציא לאור בשנת 1961, הוא עשה מהפך קיצוני בחייו, והצטרף אל האפרו-אמריקאים הקיצוניים. הוא הושפע מאוד מחייו ומותו של מלקולם איקס שדגל בבדלנות של שחורים והיה בעל השקפות גזעניות. מאוחר יותר התקרב ברקה גם לדעות מרקסיסטיות.
הוא שינה את שמו ל"אימאמו אמירי ברקה", התגרש מאשתו הלבנה, ובשנת 1965 ייסד קהילה של אפרו-אמריקאים בעיר ניוארק. הוא הקים במסגרת הקהילה הזו תיאטרון קהילתי של שחורים, ואף ניהל את התיאטרון האמנותי של "הרלם" בעיר ניו יורק. מחזותיו ושיריו הם בעלי אופי מבריק, שנון, שחור, מהפכני ורדיקלי מכוונים נגד עושקי האנשים הפשוטים שלרוב נתפסים כלבנים, ומלאים ברגשות של תסכול וחיפוש אחר השורשים האפריקאיים, שהועלמו עם השנים.
הוא פרסם ספרים רבים, ביניהם כשבעה רומנים, כעשרה ספרי שירה, למעלה מחמישה עשר מחזות, ואוטוביוגרפיה שזכתה לפרסום גדול. ב-1964 זכה בפרס אובי על מחזהו מעורר המחלוקת "ההולנדי". על עבודתו הספרותית והקהילתית זכה במספר פרסים, בעיקר ממוסדות אקדמאיים.
שירו של ברקה "מישהו פוצץ את אמריקה" התומך בתאוריית הקונספירציה לפיה היהודים-הישראלים ידעו מראש על פיגועי 11 בספטמבר בניו יורק עורר זעם רב והוביל לביטול הופעתו בפסטיבל השירה בירושלים. עם זאת יש בישראל כמה אוהדים לברקה בין פעילים רדיקלים מזרחים בישראל, שאימצו את דמותו ומשלבים את יצירותיו במאבקם להכרה ציבורית. המשורר והמתרגם ערן צלגוב פרסם את שיריו "מבוא למכתב התאבדות בן 21 כרכים" ו"מורשת" בעיתונות היומית בישראל.
בקיץ 2020, בשיאה של המחאה נגד הגזענות הממוסדת בארצות הברית, עלה המחזה "הולנדי" בתרגומו של ערן צלגוב על במת סמינר הקיבוצים, בבימויה של מירב לחמן ובכיכובם של שון מונגוזה ונוגה כץ.
הערות שוליים

↑  "מי שידעו שמרכז הסחר העולמי עומד להיות מופצץ /
מי שאמרו ל-4,000 עובדים ישראלים במגדלי התאומים להישאר אותו יום בבית / מי שהרחיקו משם את שרון." השיר תורגם לעברית על ידי רועי ארד ואהרן שבתאי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274978905171  PLWABN: 9810619340605606  BIBSYS: 90088971  BNE: XX1721300  BnF: cb11886639g (data)  CANTIC: a10959415  CiNii: DA02770778  GND: 11863996X  ICCU: RAVV028145  ISNI: 0000 0004 4646 0520  LCCN: n79108930  LNB: 000313380  MusicBrainz: 9d086278-c073-41d2-935f-1bd800a37170  NDL: 00444880  NKC: ola2002151543  NLA: 35753174  NSK: 000054293  NTA: 070594481  RERO: 02-A000095389  SELIBR: 176973  SNAC: w6d901fw  SUDOC: 154729000  Trove: 1071854  VIAF: 39371896   WorldCat (עם VIAF): 39371896
אלכסה ניקולס

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1992 (בת 32) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1999–2013 (כ־14 שנים)
 בן זוג:  מינוש (2016-2012)   מייקל גריי (2020-הווה)
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
אלכסה הלן ניקולס (באנגלית: Alexa Helen Nikolas; נולדה ב-4 באפריל 1992) היא שחקנית אמריקאית. תפקידה הנודע ביותר הוא בתור ניקול בריסטו בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "זואי 101", בה הופיעה בשנים 2005–2006.
ביוגרפיה

אלכסה ניקולס נולדה ב-4 באפריל 1992 בשיקגו, אילינוי. אמה ממוצא יווני ואביה יליד ניו זילנד.
קריירה

בשנת 2004, בגיל 12 לוהקה ניקולס לגלם את דמותה של ניקול בריסטו בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "זואי 101". ב-2006, לקראת סוף העונה השנייה של הסדרה, החליטה ניקולס לעזבה בשל "סביבת עבודה לא נעימה". לטענתה, תחושה זו נבעה מתקריות ומעימותים רבים שהיו לה עם ג'יימי לין ספירס.
היא הופיעה בסדרה "Hidden Hills" ובמיני-סדרה "Revelations". בנוסף, היא ביצעה הופעות אורח בסדרות כמו "החיים היפים של זאק וקודי", "המשפט של איימי", "ER", "ללא עקבות","פשע מן העבר", "מחשבות פליליות" ו"גיבורים".
היא הופיעה בקליפ של ונסה הדג'נס לשיר "Come Back to Me" משנת 2006, ובסרטים "מוטוקרוס לילדים" ו-"משפחה קטנה שלי". ב-2009 שיחקה בסרט הטלוויזיה "ילדי התירס" בתפקיד מושא אהובתו של אחד מהאנטגוניסטים. באותה שנה הופיעה באחד מפרקי סדרת הטלוויזיה של FOX "שקר לי".
בשנת 2012 גילמה את היילי בשלושה פרקים מתוך עונתה השלישית של הסדרה "המתים המהלכים" של רשת AMC. בשנת 2013 התארחה בסדרה "מד מן"; מה שהפך להופעת המשחק האחרונה של ניקולס.
חיים אישיים

ניקולס נישאה למוזיקאי הקנדי מילוש בשנת 2012. בני הזוג התגרש לאחר ארבע שנים ב-2016.
במאי 2020, ניקולס הודיעה דרך חשבון האינסטגרם שלה שהיא בהריון עם הילד הראשון שלה מבן הזוג שלה; מייקל גריי. היא אישרה את לידת בנה בנובמבר 2020. ב-26 ביולי 2021 ניקולס וגריי נישאו ביער הלאומי אנג'לס בדרום קליפורניה.
חיים אישיים > האשמות

בשנת 2022, ניקולס האשימה את המפיק דן שניידר (יוצר הסדרה "זואי 101") בהתנהגות מינית לא נאותה וסיפרה שהוא היה מציע לשחקנים (שהיו קטינים) תשלום בתמורה לצילום כפות הרגליים שלהם. כמו כן, סיפרה השחקנית שבתקופת צילומי הסדרה "זואי 101", ג'יימי לין ספירס, השחקנית הראשית בסדרה התנהגה אליה בצורה בריונית.
בשנת 2023, ניקולס האשימה את השחקן ג'ונה היל בהטרדה וסיפרה שהוא כפה את עצמו עליה כאשר הייתה בת 16 (היל היה אז בן 24), בזמן שהשניים נכחו במסיבה שהתרחשה בביתו של השחקן ג'סטין לונג.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | P.U.N.K.S. | ג'נה בייגלי | ללא קרדיט |
| 2001 | זולנדר | ילדת בשעת סיפור |  |
| 2002 | טד בנדי | ילדה |  |
| 2003 | משפחה קטנה שלי | סוזן ברי |  |
| 2004 | ילדי המוטוקרוס | קייטי |  |
| 2011 | כנסיית הפחד | ג'סי |  |
| 2012 | Detention of the Dead | ווילו |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | ספינת האהבה: הגל הבא | ילדה קטנה #1 | פרק: "Trances of a Lifetime" |
| 2002-2000 | That's Life | לידיה הצעירה | 4 פרקים |
| 2001 | מכושפות | ילדה קטנה | פרק: "We All Scream for Ice Cream" |
| 2001 | מלך השכונה | קארי הצעירה | פרק: "Veiled Threat" |
| 2002 | אצל סטיבנס | רן הצעירה | פרק: "Band on the Roof" |
| 2003-2002 | Hidden Hills | אמילי ברבר | תפקיד ראשי; 18 פרקים |
| 2004 | ללא עקבות | אמילי לוין | פרק: "Wannabe" |
| 2006-2005 | זואי 101 | ניקול בריסטו | תפקיד ראשי (עונות 2-1); 25 פרקים |
| 2005 | ER | מייגן נסביט | פרק: "You Are Here" |
| 2005 | המשפט של איימי | שלי ססיל | פרק: "Happy Borthday" |
| 2005 | התגלות | לוסינדה "לוסי" מייסי | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2007 | פשע מן העבר | מדיסון ריד | פרק: "8:03 AM" |
| 2007 | החיים היפים של זאק וקודי | טיפאני | 2 פרקים |
| 2008 | CSI: מיאמי | מלארי הרדינג | פרק: "To Kill a Predator" |
| 2008 | הלוחשת לרוחות | קייטלין מהוני | פרק: "Threshold" |
| 2009 | על טבעי | קייט קרטר | פרק: "Family Remains" |
| 2009 | גיבורים | אנג'לה שואו הצעירה | פרק: "1961" |
| 2009 | גדולה מהחיים | האנה פורטר | פרק: "The Magic Bullet" |
| 2009 | מצדי המתרס | קייטלין | פרק: "Maybe, Baby" |
| 2009 | ילדי התירס | רות | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2010 | מחשבות פליליות | ג'יין מק'ברייד | פרק: "The Fight" |
| 2011 | שקר לי | אמנדה דובר | פרק: "Funhouse" |
| 2013-2012 | המתים המהלכים | היילי | 3 פרקים |
| 2013 | מד מן | וונדי | פרק: "The Crash" |
הערות שוליים

↑  Sonia Horon, Alexa Nikolas claims Dan Schneider paid to take photos of kids' feet, Mail Online, ‏2022-11-09
↑  View Author Archive, Get author RSS feed, Alexa Nikolas: Jamie Lynn Spears bullied me on 'Zoey 101', ‏2023-07-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Stephanie Soteriou, Alexa Nikolas Said She’s Been “Assaulted So Many Times In The Industry” That It Was “Pretty Normal” When Jonah Hill Allegedly Forced Himself On Her When She Was 15, BuzzFeed News, ‏2023-07-27 (באנגלית)
↑  Stephanie Soteriou, Former Child Star Alexa Nikolas Has Accused Jonah Hill Of Forcing Himself On Her When She Was 16 & He Was 24, BuzzFeed News, ‏2023-07-11 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5593189  VIAF: 25146285468015372104   WorldCat (עם VIAF): 25146285468015372104
אנדרטת הקדושים הלאומית (בנגלדש)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה אדריכלי 
 על שם:  המאבק הבנגלי לעצמאות
 מיקום:  סאבאר, בנגלדש
 מדינה:  בנגלדש 
 בעלים:  ממשלת בנגלדש
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1982 
 חומרי בנייה:  בטון 
 אדריכל:  סייד מיינול חוסיין 
 קואורדינטות:  23°54.674′N 90°15.291′E﻿ / ﻿23.911233°N 90.254850°E﻿ / 23.911233; 90.254850
  (למפת בנגלדש מוגדלת) דאקה צ'יטגונג קהולנה נראינגנג' סילט טונגי ראג'שאהי בוגרה בורישל קומילה הודו הודו מיאנמר נפאל מפרץ בנגלאנדרטת הקדושים הלאומית (למפת בנגלדש רגילה) דאקה צ'יטגונג קהולנה נראינגנג' סילט טונגי ראג'שאהי בוגרה בורישל קומילה הודו הודו מיאנמר נפל מפרץ בנגלאנדרטת הקדושים הלאומית 
 
אנדרטת הקדושים הלאומית (בבנגלית: জাতীয় স্মৃতি সৌধ, בתעתיק: Jatiya Smriti Saudha) היא האנדרטה הלאומית של בנגלדש, שהוקמה לזכרם של אלו שמתו במלחמת העצמאות של בנגלדש בשנת 1971, מלחמה שהביאה לעצמאות של מה שהיה מזרח פקיסטן (בנגלדש) ממערב חלקה המערבי של פקיסטן (פקיסטן). האנדרטה ממוקמת בסאבאר (בבנגלית: সাভার), כ-35 ק"מ צפונית-מערבית לבירה דאקה. האנדרטה תוכננה על ידי סייד מיינול חוסיין ונבנתה על ידי קבוצת קונקורד.
היסטוריה

התוכניות לאנדרטה נפתחו בשנת 1976. בעקבות בחירת האתר, פיתוח הכביש והאזור, נערכה ביוני 1978 תחרות עיצוב ארצית. לאחר הערכת 57 ההגשות, נבחר העיצוב של סייד מיינול חוסיין. המבנה העיקרי והאגם המלאכותי ומתקנים אחרים הושלמו בשנת 1982. האנדרטה נחנכה ב-16 בדצמבר 1982.
הארכיטקטורה מורכבת משבעה זוגות של קירות או מנסרות בצורת משולש; הזוג החיצוני ביותר הוא הקצר ביותר בגובהו אך הרחב ביותר בטווח, הזוגות הפנימיים משנים בהדרגה את יחס הגובה שלהם והצמד הפנימי ביותר מהווה אפוא את נקודת השיא של האדריכלות. כל אחד משבעת זוגות החומות הללו מייצג פרק משמעותי בתולדות בנגלדש: תנועת השפה הבנגלית בשנת 1952, בחירת החזית המאוחדת בשנת 1954, תנועת החוקה בשנת 1956, תנועת החינוך ב-1962, תנועת שש הנקודות ב 1966, מרד ההמונים בשנת 1969, ולבסוף אירוע השיא, מלחמת העצמאות של בנגלדש ב-1971, שבעקבותיה קיבלה בנגלדש עצמאות.
אמא מולדת (קייב)

| --- | --- |

הפסל לפני החלפת הסמל
 מידע כללי
 סוג:  פסל ענק, קניין תרבותי 
 על שם:  יום הניצחון באירופה
 כתובת:  המוזיאון הלאומי להיסטוריה של אוקראינה במלחמת העולם השנייה 
 מיקום:   קייב
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  פלדה 
 יוצר:  יבגני ווצ'טיץ' 
 סגנון אדריכלי:  ריאליזם סוציאליסטי 
 מידות
 גובה:  62 מ' (פסל דמות) 40 מ' (כן) 108 
 קואורדינטות:  50°25′35″N 30°33′47″E﻿ / ﻿50.4265°N 30.56311111°E﻿ / 50.4265; 30.56311111
 אתר רשמי
  (למפת קייב מוגדלת) אמא מולדת(למפת קייב רגילה) אמא מולדת
 
אמא מולדת (באוקראינית Батьківщина Мати; ברוסית Родина мать) הוא פסל ענק השוכן בקייב, בירת אוקראינה. הפסל המייצג את דמותה של המולדת, ניצב על גבעה הצופה אל נהר דנייפר, דרומית-מזרחית למרכז העיר, והוא חלק ממוזיאון המלחמה הפטריוטית הגדולה (אנ'), השוכן מתחתיו ולמרגלותיו.
הפסל תוכנן על ידי האדריכל הסובייטי יבגני ווצ'טיץ' (Евгений Вучетич), אך לאחר מותו שונו תוכניותיו בידי וסילי בורודאי (Василий Бородай). הוא נחנך באיחור של שנה, ב-9 במאי 1981, במהלך חגיגות יום הניצחון ה-36 לציון סיום מלחמת העולם השנייה באירופה, בנוכחות מנהיג ברית המועצות ליאוניד ברז'נייב שהיה יליד אוקראינה. גובהו של הפסל 62 מטרים והוא עומד על בסיס בצורת חרוט קטום, שגובהו 40 מטרים. הפסל מעוצב בדמותה של אשה האוחזת בידה הימנית בחרב מונפת אל-על, וזו לבדה שוקלת תשע טונות ואורכה 16 מטרים. בידה השמאלית אוחזת הדמות במגן בגובה 13 מטרים, שעליו קבוע סמל ברית המועצות, ופניה לכיוון מערב.
הפסל עשוי מפיסות פלדת אל-חלד במשקל של 25 עד 30 טונות כל אחת, ומשקלו הכולל הוא כ-500 טונות. בתוך הפסל שתי מעליות, המובילות בזווית אלכסונית של 75 מעלות ואחר כך במאונך, אל מרפסת תצפית בראשה של הדמות, בגובה 85 מטרים. גרם מדרגות מוביל אל מרפסת תצפית נוספת בקצה ידה הימנית של הדמות, בגובה 92 מטרים, אולם לאחר שבשנת 2003 נפל אדם אל מותו ממרפסת זו, היא נסגרה לקהל. הפסל נראה מכל רחבי קייב והוא אחד מסמליה הידועים.
ב-2015, כשנה לאחר סיפוח חצי האי קרים ולנוכח ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה, נאסרה באוקראינה הצבת סמלים סובייטיים או קומוניסטיים לצד סמלים נאציים בפומבי. עם זאת, סמל ברית המועצות נשאר על כנו מפני שהחוק פוסח על אתרי הנצחה למלחמת העולם השנייה.
במסגרת הדה-קומוניזציה של אוקראינה ובמהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה, בקיץ 2023 הוחלט להסיר את סמל ברית המועצות ולהחליפו בסמל אוקראינה שכונן בה לאחר התפרקות אוקראינה הסובייטית.
ראו גם

אמא מולדת (וולגוגרד)
הערות שוליים

↑  אנשיל פפר, אוקראינה מתנתקת מ"יום הניצחון", שהפך למפגן לאומנות רוסית, באתר הארץ, 9 במאי 2022
↑  Alec Luhn, Ukraine bans Soviet symbols and criminalises sympathy for communism, The Guardian, ‏21 May 2015
1 2  Associated Press, Ukraine replaces Soviet hammer and sickle with trident on towering Kyiv monument, AP News, ‏6 August 2023