stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peace Frog
הערות שוליים

1 2  Mayhew, Jess, "Robby Krieger Explains the Story of 'Peace Frog'"
1 2 3 4 5  Thompson, Tony, The Doors: Every Album, Every Song, 2021, עמ' 69–70, ISBN 978-1789521375
1 2 3  Max Bellpublished, The 20 best songs by The Doors, louder, ‏2021-08-02 (באנגלית)
↑  Alan Paul published, The Doors' Robby Krieger Sheds Light — Album by Album — on One of Rock’s Most Mysterious Bands, guitarworld, ‏2016-01-08 (באנגלית)
↑  Robby Krieger, Set the Night on Fire: Living, Dying, and Playing Guitar With the Doors, Little, Brown, 2021-10-12, עמ' 264–265, ISBN 978-0-316-24354-4. (באנגלית)
↑  Rich Weidman, The Doors FAQ: All That's Left to Know About the Kings of Acid Rock, Rowman & Littlefield, 2011-10-01, עמ' 169, ISBN 978-1-61713-114-1. (באנגלית)
↑  Davis, Stephen, Jim Morrison: Life, Death, Legend, 2004, עמ' 8, ISBN 978-0-09-190042-7
↑  Gillian G. Gaar, The Doors: The Illustrated History, Voyageur Press, 2015-07-08, עמ' 12, ISBN 978-0-7603-4690-7. (באנגלית)
↑  Heinz Gerstenmeyer, The Doors - Sounds for Your Soul - Die Musik Der Doors, BoD – Books on Demand, 2001-09, עמ' 117, ISBN 978-3-8311-2057-4. (בגרמנית)
↑  Ray Manzarek, Light My Fire: My Life with The Doors, Penguin, 1999-10-15, עמ' 284, ISBN 978-0-698-15101-7. (באנגלית)
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
| הדלתות |
| --- | --- | --- |
ג'ים מוריסון • ריי מנזרק • רובי קריגר • ג'ון דנסמור
| אלבומי אולפן | The Doors‏ (1967) • Strange Days‏ (1967) • Waiting For The Sun‏ (1968) • The Soft Parade‏ (1969) • Morrison Hotel‏ (1970) • L.A. Woman‏ (1971) • Other Voices‏ (1971) • Full Circle‏ (1972) • An American Prayer‏ (1978) |  |
| אלבומי הופעה | Absolutely Live‏ (1970) • Alive, She Cried‏ (1983) • Live at the Hollywood Bowl‏ (1987) • In Concert‏ (1991) |  |
| אלבומי אוסף | 13‏ (1970) • Weird Scenes Inside the Gold Mine‏ (1972) • The Best of the Doors‏ (1973) • Greatest Hits‏ (1980) • The Doors Classics‏ (1985) • The Best of The Doors‏ (1985) • Essential Rarities‏ (1999) • The Best of The Doors‏ (2000) • The Very Best of The Doors‏ (2001) • Legacy: The Absolute Best‏ (2003) • The Very Best of The Doors‏ (2007) • The Future Starts Here: The Essential Doors Hits‏ (2008) • The Platinum Collection‏ (2008) • The Singles‏ (2017) |  |
| אלבומי פסקול | The Doors‏ (1991) • When You're Strange: Music from the Motion Picture‏ (2010) |  |
| סינגלים | "Break on Through (To The Other Side)" / "End of the Night"‏ • "Light My Fire" / "The Crystal Ship"‏ • "People Are Strange"‏ • "Love Me Two Times" / "Moonlight Drive"‏ • "The Unknown Soldier" / "Waiting For The Sun"‏ • "Hello, I Love You" / "Love Street"‏ • "Touch Me"‏ • "Wishful Sinful"‏ • "Tell All the People"‏ • "Runnin' Blue"‏ • "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues"‏ • "Love Her Madly" / "Riders on the Storm"‏ • "The Mosquito" / "Treetrunk"‏ • "Gloria" / "Moonlight Drive"‏ |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | הדלתות • פמלה קורסון • פול רוטשילד |  |
דיסקוגרפיה של הדלתות • שירי הדלתות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ba17cf8b-a7a9-36c7-819e-dd4eac97504d
Pledging My Time

"Pledging My Time" הוא שיר בלוז של הזמר האמריקאי בוב דילן מתוך אלבום האולפן השביעי שלו, Blonde on Blonde משנת 1966. השיר, שנכתב על ידי דילן והופק על ידי בוב ג'ונסטון, הוקלט ב-8 במרץ 1966 בנאשוויל, טנסי. דילן שר ומנגן בגיטרה ובמפוחית, כשהוא מגובה על ידי הגיטריסט רובי רוברטסון ואנסמבל של אנשי סשן ותיקים מנאשוויל.
כמו רוב שירי האלבום, גם "Pledging My Time" הולחן והוקלט תוך מספר שבועות. השיר יצא לראשונה, בצורה מקוצרת, שבועיים לאחר הקלטתו, כבי-סייד של הסינגל "Rainy Day Women #12 & 35", להיט טופ 10 בארצות הברית ובבריטניה. שני השירים גם פותחים את Blonde on Blonde, אלבום הרוק הכפול הראשון, שיצא רשמית ב-20 ביוני 1966.
"Pledging My Time", המנוגן בסגנון שיקגו בלוז, מתאר בחור צעיר שמתחייב למאהבת פוטנציאלית. ההשפעות המוזיקליות והליריות של השיר כוללות ככל הנראה את "Come on in My Kitchen" של רוברט ג'ונסון, "It Hurts Me Too" של אלמור ג'יימס, ואת הקלאסיקה של מיסיסיפי שייקס "Sittin' on Top of the World".
דילן ביצע את "Pledging My Time" ב-21 קונצרטים מ-1987 עד 1999. הוא חידש אותו שני עשורים מאוחר יותר, ב-2021, לפסקול סרטו "Shadow Kingdom: The Early Songs of Bob Dylan". השיר זכה גם לגרסאות כיסוי באלבומי מחווה של אמנים כמו לותר "גיטר ג'וניור" ג'ונסון, מוזיקאי הפולק גרג בראון ולהקת האמריקנה Old Crow Medicine Show.
רקע והקלטה

Pledging My Time הוא שיר בלוז 8 תיבות שכותבים שונים קושרים להשפעות של אגדות שיקגו בלוז אלמור ג'יימס ומאדי ווטרס, כמו גם גדולי המיסיסיפי דלתא רוברט ג'ונסון והמיסיסיפי שייקס. דילן נחשף לראשונה לבלוז כנער בשנות החמישים. הוא כתב והקליט קומץ שירי בלוז לאלבומיו האקוסטיים המוקדמים אך החל להתמקד בז'אנר עם אלבומו Highway 61 Revisited משנת 1965, שכלל מספר רצועות בלוז חשמליות.
בתחילת סתיו 1965, כחודש לאחר יציאת Highway 61 Revisited, דילן חזר לאולפני קולומביה בניו יורק כדי להתחיל לעבוד על אלבומו הבא. לאחר חמישה סשנים שנמשכו עד תחילת 1966 והניבו רק רצועה שמישה אחת, המפיק בוב ג'ונסטון שכנע את דילן להעביר את ההקלטות לנאשוויל, שם עבד ג'ונסטון קודם לכן באולפני קולומביה ב-Music Row האגדי של העיר.
דילן, שהיה בסיבוב ההופעות העולמי שלו בצפון אמריקה ב-1966, הגיע לנאשוויל באמצע פברואר עם שני שירים חדשים בלבד ורק שני מוזיקאים מהסשנים בניו יורק, הגיטריסט רובי רוברטסון ונגן האורגן אל קופר. ג'ונסטון הרכיב להקת אולפן שכללה כמה מאנשי הסשן המובילים של נאשוויל, כולל המתופף קנת בוטריי, הפסנתרן הרגוס "פיג" רובינס, הבסיסט הנרי סטרז'לצקי והגיטריסטים צ'ארלי מקוי, ויין מוס וג'ו סאות'.
משתתפים

מוזיקאים
בוב דילן - שירה, מפוחית
צ'ארלי מקוי - גיטרה אקוסטית
רובי רוברטסון - גיטרה חשמלית
ג'ו סאות' - גיטרה חשמלית
אל קופר - אורגן
הרגוס "פיג" רובינס - פסנתר
הנרי סטרז'לצקי - בס חשמלי
קנת בוטריי - תופים
טכני
בוב ג'ונסטון - מפיק מוזיקלי
הערות שוליים

↑  Sean Wilentz, Bob Dylan in America, London: Bodley Head, 2009, עמ' 270, ISBN 978-1-84792-150-5
↑  Paul Williams, Bob Dylan: performing artist, 1960-1973 ; the early years, London: Omnibus, 2004, עמ' 193, ISBN 978-1-84449-095-0
↑  Oliver Trager, Keys to the rain: the definitive Bob Dylan encyclopedia, 1 print, New York: Billboard Books, 2004, עמ' 492, ISBN 978-0-8230-7974-2
↑  Mike Marqusee, Wicked messenger: Bob Dylan and the 1960s, Chimes of freedom, revised and expanded, 1st Seven Stories Press ed, New York: Seven Stories Press, 2005, עמ' 209, ISBN 978-1-58322-686-5
↑  Bob Dylan, Chronicles: Volume One, New York: Simon & Schuster, 2004, עמ' 256 ו-282, ISBN 978-0-7432-2815-2
1 2  Gray, Michael, The Bob Dylan Encyclopedia, 2006, עמ' 65–66 ו-413, ISBN 978-0-8264-6933-5
↑  Oliver Trager, Keys to the rain: the definitive Bob Dylan encyclopedia, 1 print, New York: Billboard Books, 2004, עמ' 51, ISBN 978-0-8230-7974-2
↑  Highway 61 Revisited - Bob Dylan | Album | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-10-26
↑  Michael Gray, The Bob Dylan Encyclopedia, 2006, עמ' 321, ISBN 978-0-8264-6933-5
↑  SOMETHING IS HAPPENING, www.bjorner.com
1 2  Clinton Heylin, Bob Dylan: behind the shades: revisited: the biography, First U.S. paperback edition, New York: HarperEntertainment, 2003, עמ' 339–340, ISBN 978-0-06-052569-9
1 2  Sounes, Howard, Down the Highway: The Life of Bob Dylan, 2001, עמ' 200, ISBN 978-0-8021-1686-4
↑  Björner, Olof, "Skeleton Keys, Bob Dylan 1966", ‏2000
↑  Gill, Andy, Bob Dylan: The Stories Behind the Songs 1962–1969, 2011, עמ' 133–134, ISBN 978-1-84732-759-8
↑  Sean Wilentz, Bob Dylan in America, London: Bodley Head, 2010, עמ' 116–117, ISBN 978-1-84792-150-5
↑  Still On The Road 1966, www.bjorner.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 7b8c2397-3b71-3410-9ef6-c6fa1194a131
Rainbows

Rainbows (בעברית: קשתות בעננים) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת הרומניה אלכסנדרה סטאן. הוא יצא לאור ב-29 באפריל 2022 בהוצאת חברת התקליטים יוניברסל מיוזיק רומניה. את האלבום הוציאו על גבי תקליטורים ובפורמטים דיגיטליים במטרה לעזור בקידום שלו ברחבי העולם.
מתוך האלבום יצאו שמונה סינגלים בסך הכול, ביניהם: "I Think I Love It" ו-"Obsesii" שזכו להצלחה כאשר יצאו בין 2019–2020.
רשימת רצועות

| Rainbows> מס' | Rainbows> שם | Rainbows> משך | Rainbows>  | Rainbows>  | Rainbows>  | Rainbows>  | Rainbows>  | Rainbows>  | Rainbows>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Rainbows  | 1:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Come Into My World (ביחד עם נרבו)   | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | It's My Life  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | I Think I Love It  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tikari (בהשתתפות ליטו)   | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Kame Ha (בהשתתפות אנה טובור)   | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tokyo  | 3:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Boy, Bye!  | 2:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Bad at Hating You  | 3:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Cherry Lips  | 3:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lie  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Outro  | 0:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Obsesii  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Aleasă  | 2:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Take Me Home  | 4:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 44:13 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2  Rainbows by Alexandra Stan (באנגלית אמריקאית), 2022-04-29, נבדק ב-2022-06-28
1 2  „Rainbows“ von Alexandra Stan bei Apple Music, web.archive.org, ‏2022-05-08
1 2  Alexandra Stan · Rainbows (CD) [Japan Import edition (2022)], web.archive.org, ‏2022-05-08
↑  I Think I Love It - Single by Alexandra Stan on Apple Music, web.archive.org, ‏2019-06-27
↑  Obsesii - Single by Alexandra Stan on Apple Music, web.archive.org, ‏2020-01-31
| אלכסנדרה סטאן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Saxobeats • Unlocked • Alesta • Mami • Rainbows |  |
| הוצאות מחודשות | Cliché (Hush Hush) |  |
| ערכים קשורים | "אלכסנדרה סטאן נגד מרצ'ל פרודן" • ג'י גירלז |  |
| אלכסנדרה סטאן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Saxobeats | "Lollipop (Param Pam Pam)" • "Mr. Saxobeat" • "Get Back (ASAP)" • "1.000.000" |  |
| Cliché (Hush Hush) | "Lemonade" • "Cliché (Hush Hush)" • "All My People" |  |
| Unlocked | "Thanks for Leaving" • "Cherry Pop" • "Dance" • "Give Me Your Everything" • "Vanilla Chocolat" |  |
| Alesta | "We Wanna" • "I Did It, Mama!" • "Balans" • "Écoute" • "Boom Pow" • "9 Lives" |  |
| Mami | "Boy Oh Boy" • "Noi doi" • "Mami" |  |
| Rainbows | "I Think I Love It" • "Obsesii" • "Take Me Home" • "Tikari" • "Aleasa" • "Come Into My World" • "Tokyo" • "Bad At Hating You" • "Cherry Lips" • "Lie" • "It's My Life" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Baby, It's OK" • "Siempre Tú" • "Miami" |  |
| סינגלים אחרים | "Call the Police" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 5104496b-e0ab-419f-b25a-0deaec841318
אודיסאוס

| --- | --- |

 תפקיד:  מלך איתקה
 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  לארטס 
 אם:  אנטיקליאה 
 אחים:  קטימני 
 בן או בת זוג:  פנלופה 
 צאצאים:  טלמאכוס, לטינוס, Arcesilaos, פוליפורתס, Polypoetes, Telegonus, Auson, Nausinous, Nausithous, Leontophron, Agrius, Anteias, Ardeas, Leontophonus, Cassiphone 
 
אודיסאוס (ביוונית עתיקה: Ὀδυσσεύς) הוא דמות מיתולוגית, נינו של הרמס, מלך איתקה, גיבור האפוסים אודיסיאה ואיליאדה מאת הומרוס. אודיסאוס נודע כחכם שבין מצביאי היוונים ובין החשובים שבהם. מוכר בעיקר בשל מסעו המפורסם חזרה הביתה ממלחמת טרויה וכהוגה רעיון הסוס הטרויאני.
במיתולוגיה הרומית הוא נקרא אוליסס (Ulysses) או אוליכסס (Ulixes).
חייו > ראשית חייו > משפחתו

אודיסאוס הוא בנם של המלך לארטס והמלכה אנטיקליאה (אנ'), בעלה של פנלופה, שילדה לו את הנסיך טלמאכוס, משפחת המלוכה של העיר היוונית העתיקה איתקה, שבאותה תקופה שגשגה מבחינה כלכלית וצבאית.
חייו > ראשית חייו > עצת אודיסאוס לטינדראוס

טינדראוס, מלך ספרטה ובעלה של לדה, שלפי אחת הגרסאות היא אמה של הלנה, לא קיבל אף אחת מן המתנות אך גם לא שילח אף אחד מן המחזרים מחשש שיעלבו ויתפתח סכסוך. אודיסאוס הבטיח לפתור את הבעיה באופן משביע רצון אם טינדראוס יתמוך בו בחיזורו אחרי פנלופה, בתו של איקריוס. טינדראוס הסכים ברצון ואודיסאוס הציע כי לפני שתעשה ההחלטה, כל המחזרים ישבעו להגן על הבעל הנבחר נגד כל מי שיתקומם נגדו. תכסיס זה הצליח, והלנה ומנלאוס התחתנו. עם מותו של טינדראוס, מנלאוס הפך למלך ספרטה.
חייו > אודיסאוס במלחמת טרויה > גיוסו של אודיסאוס

כאשר הודיעו לאודיסאוס שעליו לחבור ליתר מלכי יוון במלחמה על טרויה, הוא לא רצה בכך. כדי לשכנע את מנלאוס ואגממנון שבאו לגייסו, כי אין הוא כשיר לקרב, העמיד פני משוגע. הוא צעד על חוף הים כשהוא לבוש תחתונים בלבד, הוביל מחרשה וזרע בחול גרגרי מלח. למורת רוחו, אחד המלווים שם לב לתרמית - וכדי לבדוק את מידת שפיותו, לקח את תינוקו של אודיסאוס מאמו והניח אותו על החוף. אודיסאוס, שחשש לדרוס את טלמכוס הקטן, עצר מיד את המחרשה והודה שהוא מעמיד פנים. לאחר מספר ימים עזב אודיסאוס את איתקה ויצא למלחמת טרויה.
חייו > אודיסאוס במלחמת טרויה > הסוס הטרויאני

אודיסאוס היה זה שהגה את רעיון הסוס הטרויאני במלחמת טרויה. בהיותם משוכנעים שזוהי מנחת היוונים על מנת לרצות את האלים, הכניסו הטרויאנים את הסוס אדיר הממדים דרך שעריה המשוריינים של טרויה, מבלי לדעת כי בתוכו הסתתרו החיילים. כך כבשו מלכי יוון את טרויה.
חייו > האודיסיאה

20 שנים נעדר אודיסאוס מביתו. 10 שנים עקב מלחמת טרויה, המתוארת באיליאדה, ו-10 שנים נוספות בשל המסע חזרה לביתו, במהלכן עבר חוויות שונות שמנעו ממנו להתקדם בדרכו חזרה. תיאור מסע זה מתואר באודיסאה. מסעו חזרה של אודיסאוס מכונה גם "נוסטוס" (ביוונית - שיבה), במהלכו פגש על פי המיתולוגיה בסירנות ובמכשפה קירקה אשר עד היום קרוי על שמה הר באיטליה.
חייו > האודיסיאה > אודיסאוס והקיקלופ

במהלך מסעו נתקלו אודיסאוס ואנשיו בקיקלופ פוליפמוס, וכאשר ביקש הענק לשמו ענה לו ששמו הוא "אף אחד לא". הקיקלופ סירב להעניק לאודיסאוס ואנשיו את ההגנה השמורה לאורחים המקובלת ביוון והחל לטורפם בזוגות. בתגובה, החלו אודיסאוס ואנשיו להילחם בו ותקעו בעינו האחת מקל בוער. הוא החל צועק ומשתולל מרוב ייסורים. מקול זעקותיו ניעורו הקיקלופים האחרים באי ושאלו אותו מי עשה לו את זה, ענה להם כך: "אף אחד לא עקר את עיני" והמשיך לצעוק מכאבים, והם שחשבו שנטרפה עליו דעתו הלכו משם, וכך התאפשר לאודיסאוס ואנשיו לברוח מן המערות של פולימפוס. אותו קיקלופ היה בנו של פוסידון, ואודיסאוס, שוב ביהירותו, צעק לקיקלופ העיוור מן הספינה לאחר שעזב את האי שלו: "אם פעם תשאל מי האיש שהטיל בעינך את המום הנתעב, הגד שניקר את עינך אודיסאוס בן לארטס מאיתקה, מחריב הערים!". בעקבות כך התפלל הקיקלופ לאביו שיתנכל לאודיסאוס עד לשיבתו לביתו.
חייו > האודיסיאה > אודיסאוס באי אייאה

אודיסאוס ומלחיו עגנו בחוף האי אייאה. אודיסאוס שלח את אחד ממלחיו לבדוק את השטח וזה שב וסיפר שיושבי האי ומלכתו קירקה מכניסי אורחים הם. המלכה הזמינה את צוות הספינה לסעוד בארמון והם נענו בשמחה להזמנה. כל המלחים התנפלו על האוכל חוץ מאודיסאוס, שראה את כל צוותו נהפך לעדר חזירים. הוא יצא החוצה והתפלל לאלים שיעזרו לו. הרמס, שליח האלים, ירד מהאולימפוס ונתן לאודיסאוס מעט עשב מכושף. אז חזר אודיסאוס לארמון ואכל את מנתו. מלכת האי שהבינה שהאלים עוזרים לאודיסאוס, החזירה את החזירים לצורתם הקודמת והם יכלו להמשיך בדרכם.
חייו > האודיסיאה > אודיסאוס וקליפסו

באחד מן הימים עגנה אונייתו של אודיסאוס באי שהיה שייך לטיטאן היפריון (הידוע כאביו של הליוס). המלחים שחטו פרה מהאי ואכלו את בשרה. הטיטאן זעם על הגנבה ואמר לזאוס להשמיד את צוות האונייה כולה, פרט לאודיסאוס. אודיסאוס שט על מה שנשאר לו מהספינה ואפילו הצליח להנצל מהמפלצת כריבדיס עד שהגיע לאי של קליפסו. הנימפה קליפסו מצאה אותו, התאהבה בו וגררה אותו לאי שלה. בעזרת כוחותיה, גרמה קליפסו לאודיסאוס לשכוח את כל מה שעבר, את ביתו ואת משפחתו והם חיו יחדיו זמן רב מאוד, 7 שנים. מעשה זה לא מצא חן בעיני האלה אתנה והיא ביקשה מזאוס מלך האלים לשחרר אותו והוא שלח את הרמס לשחרר את אודיסאוס, שבנה לעצמו סירה קטנה והמשיך במסעו.
חייו > חזרתו של אודיסאוס לביתו > מחזריה של פנלופה

בזמן היעדרו של אודיסאוס, אשתו, פנלופה היפה, הייתה מוקפת במחזרים (אנ') שתבעו ממנה לבחור באחד מהם ולהינשא בשנית. בסיפור מגיעה נאמנותה של פנלופה לבעלה לשיא. האמונה כי הוא בחיים ועוד יחזור יום אחד, מונעת ממנה להיענות למחזריה. היא נמנעת מלהיענות למחזרים באמתלה שהיא עסוקה במלאכת טווייה מסוימת, ומבטיחה להם כי תינשא לאחד מהם רק כאשר המלאכה תושלם. כל לילה היא פורמת מה שכבר טוותה, עד שהמעשה נתגלה והמחזרים תבעו ממנה סופית לבחור באחד מהם.
חייו > חזרתו של אודיסאוס לביתו > טבח המחזרים

בינתיים חזר אודיסאוס לאיתקה, ובעזרת האלה אתנה, מתחפש לקבצן מחשש שיזהו אותו מחזריה של פנלופה ויתנכלו לו. הראשון שזיהה אותו היה כלבו הנאמן ארגוס (אנ'), שנשא ראשו וזקף אוזניו כי הכיר את אדונו, אף על פי שלא ראה אותו מזה עשרים שנה. אֶוּריקלֵיאָה (אנ'), משרתת זקנה ונאמנה שהייתה אומנתו בילדותו, רחצה את רגליו, לפי בקשתה של פנלופה, וזיהתה אותו גם כן, לפי צלקת על רגלו מימים עברו. לבסוף המציאה פנלופה תחבולה חדשה: היא הוציאה מהמחסן קשת גדולה ואשפת חצים שהיו שייכים לבעלה ואמרה למחזרים שהאדם שיוכל למתוח את הקשת ולירות בה חץ שיעבור דרך שתים עשרה טבעות קטנות, יהיה לה לבעל. המחזרים נענו לאתגר, אך איש מהם לא הצליח למתוח את המיתר. כשאודיסאוס המחופש לקבצן ביקש לנסות, פרצה באולם המולה שאותה השתיק טלמכוס (בנו של אודיסאוס), ונתן ל-"זר" לנסות. אודיסאוס הורה למשרתים לנעול את דלתות החדר, כופף את הקשת ללא מאמץ וירה חץ דרך 12 הטבעות, לאחר מכן הסתובב לעבר המחזרים, הודיע שדינם נגזר וירה בכולם למוות את שאר החצים, כשבנו טלמכוס עוזר לו עם חרבו.
לקריאה נוספת

אומברטו אקו, תולדות האגדות - סיפורם של מקומות אגדיים, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016, עמ' 66–75
Victor Bérard, Les navigations d'Ulysse, Armand Colin, Paris, 1927–1929 (ו־1971)
הערות שוליים

↑  כך בתרגומו של אהרון שבתאי לאודיסיאה
↑  מהספר האודיסאה
| המיתולוגיה היוונית ודת יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| אלים אולימפיים | זאוס • הרה • פוסידון • דיוניסוס • אפרודיטה • אתנה • אפולו • ארטמיס • ארס • הפייסטוס • הרמס • דמטר |  |
| אלים אולימפיים לשעבר | האדס • הסטיה |  |
| אלים כתוניים | האדס ופרספונה • גאיה • דמטר • הקטה • דיוניסוס • טרופוניוס (אנ') • טריפטולמוס (אנ') • האריניות |  |
| גיבורים | אגממנון • אדיפוס • אודיסאוס • אוינופיון • איאס • אכילס • אנטיגונה • בלרופון • דאוקליון • הקטור • הרקולס • טינדראוס • יאסון והארגונאוטים • מינוס • מנלאוס • פאריס • פריאמוס • פרסאוס • קדמוס • תסאוס • הרו ולאנדרוס |  |
| מקומות מרכזיים | אולימפוס • ארגוס • אתונה • דלפי • טרויה • טרטרוס • כיוס • לאקוניה • הלבירינת • ספרטה • השאול • תבאי • שדות אליסיום • שדות אספודל |  |
| יצורים מיתיים | אורתוס • אכידנה • אלמנטלים • ארגוס • גורגונות • גיגאנטים • האריה מנמאה • הידרה • היפוקמפוס • הרפיה • טיטאנים • טיפון • כימרה • מדוזה • מוזות • מינוטאורים • סאטירים • סטימפליה • סלמנדרה • סקילה וכריבדיס • פגסוס • קאמפה • קיקלופים • קנטאורים • קרברוס |  |
| אירועים מיתולוגיים בולטים | טיטאנומכיה • גיגאנטומכיה (גיגאנטים) • מלחמת טרויה • מסע הארגונאוטים |  |
| יצירות בולטות | האיליאדה והאודיסיאה • תאוגוניה • ארגונאוטיקה • דיוניסיאקה • ביבליותקה (פסאודו-אפולודורוס) • מטמורפוזות |  |
| סופרים | אוריפידס • אייסכילוס • אפולוניוס • אריסטופאנס • הומרוס • הסיודוס • סופוקלס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507312405171  PLWABN: 9810636090305606  BIBSYS: 1483107588205  CANTIC: a19379614  GND: 118589385  LCCN: no2014054320  NKC: jo2016908746  NLA: 66783807  SELIBR: 174303  SUDOC: 027305287  VIAF: 62341158   WorldCat (עם VIAF): 62341158
Rakkaudesta lajiin

"Rakkaudesta lajiin" (בעברית: "אוהבת בשביל הספורט") הוא סינגל הבכורה של הזמרת הפינית אוולינה, בשיתוף הראפר הפיני אוויל סטו. הסינגל יצא לאור ב-22 במאי 2015, תחת חסותן של חברות התקליטים יוניברסל מיוזיק גרופ ואם-אייזי מיוזיק, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלה, 24K.
הסינגל יצא לאור באותו תאריך ביחד עם סינגל נוסף, "Vuoristorataa". את שני הסינגלים איגדה אוולינה לסינגל אחד תחת שני השמות של שניהם, ושניהם יצאו כסינגל הבכורה שלה.
שני הסינגלים לא הצליחו להיכנס למצעד הפיני הרשמי, והפכו ליחידים של אוולינה שלא הצליחו לעשות זאת.
רקע וכתיבה

את השיר כתבה אוולינה עם טומי לייקה, והוא הופק על ידי אנרי לאנץ. כיוון שיצא עם סינגל נוסף באותו תאריך, החליטה אוולינה לאגד את השניים בעטיפה ובשם אחד. בעטיפה ניתן לראות את שני שמות הסינגלים, כאשר מאחוריהם אוולינה מופיעה בצבעים דהויים.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הנלווה שצולם לשיר הועלה לערוץ ה-Vevo של אוולינה כבר ביום שהוכרז כסינגל רשמי ביחד עם, "Vuoristorataa". בקליפ אוולינה רוקדת בחדרים חשוכים, ובין לבין ניתן לראותה חובשת מסיכה שחורה שמכסה את כל פרצופה ומדי פעם מנצנצת בגלל התאורה שבאותו חדר. לבסוף, ניתן לראות את אוויל סטו חובש כובע גרב שחור, שר את השיר, כשהוא יושב על כיסא.
מונה הצפיות של הווידאו קליפ נכון לאוקטובר 2017, עולה על למעלה ממיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לחמישי הנצפה ביותר של אוולינה.
הערות שוליים

↑  Steffen Hung, finnishcharts.com - Discography Evelina, www.finnishcharts.com
↑  Evelina - Rakkaudesta lajiin ft. Eevil Stöö, YouTube
↑  EvelinaVEVO, YouTube
| אוולינה |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | 24K • SOS • III |  |
| ערכים קשורים | יוניברסל מיוזיק גרופ • JVG |  |
| אוולינה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| 24K | "Rakkaudesta lajiin" • "Vuoristorataa" • "Honey" • "Sireenit" • "Sushi" • "Ei filtterii" • "Fuulaa" |  |
| SOS | "Kylmii Väreitä" • "Tornado" • "Katri Helena" • "Sun Vika" • "Vielä kerran" • "Nostalgiaa" • "Miks" |  |
| III | "Hitaasti" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Himalaja" • "Takajeejee" • "Kultakehykset" • "Kombo" |  |
עימאד אל-חוסני

עימאד אל-חוסני (בערבית: عماد الحوسني; נולד ב-18 ביולי 1984) הוא כדורגלן עבר עומאני ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

אל-חוסני התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל אל-ח'בורא שלקבוצה הבוגרת שלה הצטרף בשנת 2003. בעונתו היחידה במועדון כבש 11 שערים ב-20 משחקי ליגה. בקיץ 2004 חתם בא-ריאד מליגת העל הסעודית במדיה כבש 10 שערים ב-23 משחקים.
בשנת 2005 חתם לשלוש שנים במועדון ספורט קטר מליגת העל הקטרית. בכל שלושת עונותיו בקבוצה הוא סיים עם מספר שערים דו ספרתי ובסך הכל כבש 37 שערים ב-69 משחקים. בקיץ 2008 חתם בא-ריאן בה שיחק עונה אחת.
בקיץ 2009 חתם בשרלרואה מליגת העל הבלגית והיה לשחקן השני מעומאן שעובר לשחק באירופה אחרי עלי אל-חבסי. הוא שיחק במועדון חצי עונה, בה רשם 8 הופעות ללא שער. בינואר 2010 חזר לא-ריאן עמה זכה בגביע האמיר.
בקיץ 2011 חזר לסעודיה וחתם באל-אהלי ג'דה. באל-אהלי זכה פעמיים בגביע המלך הסעודי והיה שותף להגעה של המועדון לגמר ליגת האלופות האסיאתית. במדי אל-אהלי הבקיע 56 שערים ב-103 משחקים בכל המסגרות.
ב-22 בדצמבר 2013 חתם לחצי עונה בא-נסר.
ב-8 בספטמבר 2014 חזר לעומאן וחתם לעונה בסהאם קלאב. 5 ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד אל-אורובה.
קריירה בינלאומית

אל-חוסני שיחק בכל הנבחרות הצעירות של עומאן. ב-28 בינואר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 2-1 לנורווגיה. ב-6 בינואר 2004 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לערב הסעודית. בשנת 2009 זכה עם הנבחרת בגביע המפרץ לראשונה בתולדותיה.
השתתף עם הנבחרת 3 פעמים בגביע אסיה בכדורגל.
תארים

גביע האמיר: 2010
גביע המלך הסעודי: 2011, 2012
ליגת העל הסעודית: 2013/2014
גביע יורש העצר הסעודי: 2013/2014
גביע המפרץ: 2009
מלך שערי גביע המפרץ הערבי: 2004
השחקן המצטיין של גביע המפרץ הערבי: 2004
Non, je ne regrette rien

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אדית פיאף
 יצא לאור:  1960 
 סוגה:  מוזיקה פופולרית 
 שפה:  צרפתית 
 כתיבה:  מישל ווקר 
 לחן:  שארל דומון 
 
אדית פיאף
"Non, je ne regrette rien" (בצרפתית: "לא, איני מתחרטת על דבר") הוא שיר צרפתי שנכתב על ידי מישל ווקר והולחן על ידי שארל דומון ב-1956. השיר קנה את תהילתו בזכות ביצוע של אדית פיאף משנת 1960, אשר כיכב במשך שבעה שבועות בראש מצעד הפזמונים הצרפתי.
רקע

המלחין דומון מתאר בספר "אדית פיאף, פרסומי דעה", שהכותרת הראשונה שהעניק מישל ווקר לשיר הייתה "Non, je ne trouverai rien" (לא, לא אמצא דבר), ושהשיר יועד לזמרת הצרפתייה הפופולרית רוזלי דובואה. אבל, כשחשב על פיאף, הוא שינה את הכותרת ל-"Non, je ne regrette rien"(לא, איני מתחרטת על דבר)
לדברי העיתונאי ז'אן נולי בספרו "אדית" שכאשר שארל דומון ומישל ווקר ביקרו בביתה של פיאף בשדרת Lannes בפריז, ב-24 באוקטובר 1960, היא קיבלה אותם באופן לא מנומס ולא חברותי. דומון ניסה להציע לפיאף את לחניו כמה פעמים, אבל היא לא אהבה אותם וסירבה - הרמה הייתה נמוכה מדי, לטענתה. באותו יום היא זעמה שעוזרת הבית שלה, דניאל, ארגנה את הפגישה מבלי לידע אותה. פיאף הניחה להם, לכן, לחכות שעה בסלון לפני שהיא הופיעה. "כפי שאתם יכולים לראות, אני מאוד עייפה" היא אמרה להם. "הזדרזו, רק שיר אחד! מהר לפסנתר, קדימה!". לחוץ ומזיע, דומון שר את השיר בקול חלש. כשסיים הייתה שתיקה, בזמן שחיכו לפסק הדין של פיאף. "תשיר את זה שוב?" שאלה פיאף. עוד לפני אמצע השיר, היא קטעה אותו. "פוֹרְמִידָבְּלֶה! [Formidable, פנטסטי]" היא התפרצה. "פנטסטי", "זה השיר שחיכיתי לו. הוא יהיה ההצלחה הכי גדולה שלי! אני רוצה את זה עבור ההופעות הקרובות שלי בל'אולימפיה!" ווקר, שמח, השיב: "כמובן, אדית, השיר שלך".
פיאף הקדישה את ההקלטה של השיר ללגיון הזרים הצרפתי. בזמן ההקלטה, צרפת הייתה מעורבת במלחמת אלג'יר (1954-1962), ולגיון הזרים הראשון, שבלם את ניסיון ההפיכה של 1961 נגד הנשיא שארל דה גול, ואת ההנהגה האזרחית של אלג'יריה - אימצה את השיר כשההתנגדות נשברה. כשעזבו את הבסיס, שרו את השיר, אשר כעת הפך להיות חלק מהמסורת של לגיון הזרים הצרפתי, והם שרים אותו כאשר הם במצעד.