stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימרה קינסקי
הערות שוליים

↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 323/1899. folyószáma alatt".
↑  Centropa: Kinszki Ilona
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári házassági akv. 714/1926. folyószáma alatt".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012384811105171  PLWABN: 9810626035205606  GND: 1013188837  ISNI: 0000 0001 2019 236X  LCCN: nb2010031069  PIC: 337857  RKD: 383790  SUDOC: 143845543  ULAN: 500461440  VIAF: 159843633   WorldCat (עם VIAF): 159843633 
אימרה קינסקי ובנו גאבור מונצחים באבני-נגף
אמא ואני

| --- | --- |

 סוגה:  ילדים
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה קנדה קנדה
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  50
 הפקה
 אורך פרק:  7 דקות
 שידור
 רשת שידור בישראל:  ערוץ לולי
 תקופת שידור מקורית:  12 בפברואר 2018 – הווה 
 תקופת שידור בישראל:  2018 – הווה
 קישורים חיצוניים
 teeandmo.com
 דף התוכנית ב-IMDb
אמא ואני (באנגלית: Tee & Mo) היא סדרת הנפשה בריטית-קנדית לילדים, המשודרת בישראל בדיבוב לעברית בערוץ לולי החל משנת 2018.
תקציר העלילה

הריונות ראשונים מלווים ברעיונות גדולים על הורות, אך כשהילד נולד הוא מופיע עם רעיונות משלו לגבי איך הדברים צריכים להתנהל. כך מתחיל הקשר בין שני הקופים, האם מו ובנה הראשון טי. טי ומו עושים הכל יחד - אמא מלמדת את הילד להיות ילד, אבל גם הילד מלמד את האמא להיות אמא.
דמויות

טי - קוף קטן בן 3 וחצי, פעלתן, סקרן ומלא חוש הומור, שתמיד תראו אותו עם הצעצוע האהוב עליו - קפטן קוף. אך כמו כל ילד בן 3, טי נוטה לראות את הדברים רק מנקודת מבטו.
מו - אמו של טי. אחראית לכל עבודות הבית והגינה, ובעיקר אחראית על בנה האהוב.
לילי - טיגריסית חמודה, שהיא חברתו של טי
טומו - סנאי מעופף חמוד, צעיר ואמיץ
היידי - נקבת היפופוטם נלהבת, שהיא חברתה הטובה של מו.
מר אוג - חזיר היבלות המסודר, שהוא השכן של טי ומו.
אימרה קנר

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1890 גוימה, הונגריה 
 נרצח:  12 במאי 1944 (בגיל 54) מאוטהאוזן, אוסטריה 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 
אימרה קנר (בהונגרית: Kner Imre גיומנדרד, 3 בפברואר 1890 – מאוטהאוזן, 12 במאי 1944 בערך) היה טיפוגרף, מדפיס, אמן עיצוב ספרים יהודי-הונגרי, בנו של איזידור קנר. אישיות משכילה ורחבת אופקים מהבולטים בהוצאה לאור ובדפוס הונגרי שנרצח בשואה. הוא היה מחברי חוג יום ראשון בהונגריה.
קורות חיים

בנם הבכור במשפחה היהודית של איזידור קנר וקורנליה נטר. הוא סיים את שתי הכיתות הראשונות של בית הספר התיכון בגימנסיה הרפורמית במזטור, ואז המשיך את לימודיו בעיר ארד. בשנת 1902 הפך לחניך בבית הדפוס של אביו בדיומה. משנת 1904, במשך שנה אחת, למד בבית הספר מאזר לאמנות הספרות וטיפוגרפיה בלייפציג, שם רכש ידע טכני מועיל ואת הטעם ששלט אז, האר-נובו הדומיננטי. בשנת 1906 קיבל על עצמו את עיצוב הכריכה של הקטלוג בשם "גיליונות מעופפים" - דוגמאות של הזמנות לנשף עבור בית הדפוס של אביו. ב-1907 הפך למנהל הטכני של דפוס קנר בדיומה. בשנת 1914 ערך טיול במערב אירופה, וחזר עם הרצח של יורש העצר פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה. במחצית הראשונה של שנת 1915 היה חייל בבקשצ'בה, שם התיידד עם העיתונאי ומתרגם פאל ארניושי.
בשנת 1917 נשא לאישה את אטל קולקה בבודפשט. בשנת 1918, במהפיכת החרציות הוא היה מזכיר המועצה הלאומית בדיומה. לאחר מלחמת העולם הראשונה יצר קנר עם לאיוש קוזמה, אדריכל וגרפיקאי, ועם ההיסטוריון הספרותי ג'רג' קיראי אמנות ספר הונגרית חדשה באמצעות החייאת סגנונות היסטוריים שונים, חידוש הבארוק העממי ובעיקר יישום טיפוגרפיה נאו-קלאסית. בתו ז'וז'ה נולדה בשנת 1921, ובשנת 1923 בנו של מיהאי. בשנת 1925 עבר לגור לבית ברחוב קושוט שלאיוש קוזמה תכנן, שכיום מאכלס את מוזיאון קנר. הוא היה דמות מובילה וחבר במוסדות וחברות רבות. לדוגמה, סגן נשיא התאחדות אמני הספרים והפרסום ההונגרים, וחבר ועדת התערוכות ההונגרית של תערוכת הספרים הבינלאומית הראשונה (של רשות השידור) בלייפציג. הוא התפטר מתפקידיו לאחר אישור החוק היהודי הראשון בשנת 1938.
במסיבת העיתונאים של קונגרס הדפוס בגטבורג בשנת 1923, הוא דורג בין מיטב הטיפוגרפים בעולם וקיבל פרס מפואר ביריד העולמי בשנת 1937 בפריז. ההתכתבויות שלו עם רבים מציירות תמונה על חייו ועבודתו.
קנר נכלא בראשית ימי הכיבוש הגרמני בשנת 1944. נלקח לכלא בודפשט ומשם נשלח לבסוף לשארוואר במערב הונגריה, קרוב לגבול אוסטריה ונמסר לידי הגרמנים. בצעדה למחנה מאוטהאוזן או כבר במחנה עצמו הוא פיגר בצעדה והשומרים הוציאו אותו להורג במקום.
קורות חיים > עידן הארט נובו

עקבות ידו של אימרה קנר על מוצרי בית הדפוס קנר מתחילות להופיע באמת בסביבות 1907-1906. אחרי שחזר מלייפציג בנה בניין חדש שהתאים לבית הדפוס שהוא צייד במכונות מודרניות. הספרים כבר עוצבו שם על פי תנאי ההפקה המודרניים. הוא אמר כי טיפוגרף טוב יכול להכין ספר טוב אפילו רק מאותיות. עם זאת עבודותיו אינן מאופיינות בעיטור מופרז. בשנות העשרה של המאה העשרים אימרה קנר הכין עמודי שער רבים לספרים. כזה הוא עמוד השער של הכרך של המשורר ההונגרי-יהודי בלה באלאז'.
קורות חיים > עידן הבארוק

חשוב להדגיש את לאיוש קוזמה, שהיה מחברם של רבים מעיטורי הספרים וכיסוי האומנות של קנר. בין היתר, הוא מילא תפקיד חשוב בשלב הבארוק של אמנות הספרים קנר-קוזמה. הניסוי הטיפוגרפי של שנות העשרים נועד ליצור מחדש את הספר ההונגרי היפהפה. בעזרת קוזמה, הספרים שהודפסו באותה תקופה עוטרו בחיתוכי עץ ובקישוטי ספרים בסגנון הבארוק. בשלב זה בוצעו עבודות רבות ושיתופיות. לא למען הקישוט פנו קנר וקוזמה לתקופת הבארוק. בסגנון זה נמצאה אומנות של תרגום טקסטים פונקציונלי, משמעותי, אקספרסיבי, שלפי דעתם היה צריך להתחיל מהֶלֶך המחשבה, מהדגשים ומהמבנה הלוגי של הטקסט. בין העבודות החשובות הראשונות של התקופה היו סדרת "שלוש החוברות הזעירות" שהושלמו בשנת 1920, וכן האלמנך, בשם ה"מונומנטה ליטרארום" (Monumenta Literarum) או "קלאסיקאים של קנר" שעטיפתו תוכננה על ידי לאיוש קוזמה האדריכל וגרפיקאי.
קורות חיים > העידן הנאו-קלאסי

בשלב הבא ביצירתו של קנר הוא פנה לקלאסיציזם. בספריו הניגודים והקישוטים מסומנים על רקע. הקומפוזיציה הופכת לפשוטה יותר, ממושמעת יותר. בעידן זה הוא עבר לאותיות המפורסמות של ג'אמבאטיסטה (ג'ובאני בטיסטה) בודוני (Giambattista Bodoni, סאלוצו, 16 בפברואר 1740 – פארמה, 29 בנובמבר 1813) היה מדפיס וחורט איטלקי, שיצר את הגופן של בודוני שאנו מכירים גם כיום. עמודי השער, שהורכבו קודם מאותיות רבות, שיצרו אשליה של מרחביות, הוחלפו בעמודי שער אחידים, מדוללים בכבדות ומופרדים, והפכו אווריריים. השוליים מילאו תפקיד גדול בעידן זה, מה שהגדיל את המרחב לא רק סביב הקווים, אלא גם סביב הטקסט. טיפוגרפיה נאו-קלאסית זו מומשה בצורה הטובה ביותר בהרמוניה מלאה בעבודתו של קנר "גתה הנצחי" ובפרסומי האגודה הביבליופילית ההונגרית.
עבודותיו המשמעותיות

כל העבודות של זולטאן תורי. דיומה: בית הדפוס קנר, 1906. (6 כרכים)
אימרה קנר: הרמונית צבעים. דיומה, 1909.
אימרה קנר: ספר על הספר. דיומה: בית הדפוס קנר, 1912. (כתיבה של אימרה קנר במלאת 30 שנה לחברה.)
קנר אימרה: אלמנאך. דיומה: בית הדפוס קנר, 1919.
Monumenta Literarum. ג'ורג 'קינג. דיומה: בית הדפוס קנר, 1921–1922. (יצירות מופת של ספרות קטנה מספרות עולמית משיר שירים לסיפור על טולסטוי.)
קלאסיקה של קנר. דיומה: בית הדפוס קנר, 1921. 12 כרכים. היצירות היפות ביותר של שירה הונגרית מבלסי לטומפ.)
ספר שנתון של האגודה הביבליופילית ההונגרית. בודפשט, 1928. (טיפוגרפיה קלאסיסטית עם אותיות בודוני.)
פריז רידל: הונגרים ברומא. דיומה: בית הדפוס קנר, 1930. (אחת מיצירות המדור הנאו-קלאסי.)
עיצוב הכריכה של שירו של לורינץ סבו: אתה והעולם
קנר אימרה: תולדות הבניינים, המכונות והמכתבים של בית הדפוס קנר. דיומה, 1941. (לרגל 60 שנה לקיומה של החברה.)
לקריאה נוספת

גיורגי היימן (עורך): זכרו של אימרה קנר : 1890–1990 (Gyomaendrőd, 1990)
גיורגי היימן: משפחת קנר ואמנות הספרים ההונגרית : 1822–1944 (בודפשט, 1979)
אימרה קנר: מחשבותיו של אימרה קנר על חיים, ספרות, דפוס, אמנות ספרים (Gyoma, 1970)
אימרה קנר: אמנות הספר: מחקרים בטיפוגרפיה ואמנות ספרים (בודפשט, 1957)
אימרה קנר: אמנות הספר: "ספר לכתיבה אך לעולם לא ייכתב" בעריכת מחקרי KI, מבוא מאת גיורגי היימן (1972) מו"ל ספרותי 72,296 הוצאת קנר
הערות שוליים

↑  "Kner Múzeum". אורכב מ-המקור ב-2018-08-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012399657005171  PLWABN: 9810638871705606  BnF: cb127830001 (data)  GND: 118864467  ISNI: 0000 0000 7860 3371  LCCN: n88009389  NTA: 133736458  VIAF: 50023181   WorldCat (עם VIAF): 50023181 
אימרה קנר עם אביו איזידור קנר
אקס ליבריס מאת אימרה קנר (1915) יצירתו של יוז'ף דיבקי
אליפות העולם בשחמט 1999 (פיד"ה)

| אליפות העולם בשחמט 1999 (פיד"ה) |
| --- | --- |
מיקום: ארצות הברית לאס וגאס, ארצות הברית
תאריכים: 31 ביולי–28 באוגוסט 1999

הזוכה: רוסיה אלכסנדר חליפמן
 → 19982000 ←
אליפות העולם בשחמט 1999 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בדו-קרב הגמר אלכסנדר חליפמן ניצח את ולדימיר אקופיאן והוכתר כאלוף העולם.
רקע

מתכונת התחרות הייתה דומה לאליפות הקודמת. התחרות התנהלה בשיטת פלייאוף בהשתתפות מספר רב של שחמטאים. בסיבובים הראשונים נערך מפגש כפול. אם לא הייתה הכרעה, התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים שיחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל.
אלוף העולם אנטולי קרפוב היה צריך להתחיל את התחרות מסיבוב השני. הוא סירב לתנאי זה ולא השתתף כלל. גארי קספרוב שגם החזיק בתואר אלוף העולם לא היה מוכן להשתתף בתחרות. גם וישוואנתן אנאנד שהיה בין השחמטאים החזקים וניהל עם קספרוב משא ומתן בהקשר למפגש על התואר לא היה מעוניין להשתתף בתחרות במסגרת פיד"ה.
משתתפי התחרות

רוסיה ולדימיר קראמניק, 2751 – הודח ברבע הגמר
ספרד אלכסיי שירוב, 2726 – הודח ברבע הגמר
רוסיה אלכסנדר מורוזביץ', 2723 – לא השתתף
ארצות הברית גטה קמסקי, 2720 – הודח בסיבוב השני
אנגליה מייקל אדמס, 2716 – הודח בחצי הגמר
אוקראינה וסילי איוונצ'וק, 2714 – הודח בסיבוב הרביעי
רוסיה פטר סבידלר, 2713 – הודח בסיבוב הרביעי
רוסיה אנטולי קרפוב, 2710 – אלוף העולם המכהן, לא השתתף
בולגריה וסלין טופלוב, 2700 – הודח בסיבוב הרביעי
אנגליה נייג'ל שורט, 2697 – הודח בסיבוב הרביעי
שלבי הגמר

התחרות נערכה בלאס וגאס במהלך יולי–אוגוסט 1999.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | משחק הגמר  | משחק הגמר  | משחק הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   | 1 |  רוסיה ולדימיר קראמניק | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 5 |  אנגליה מייקל אדמס | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 5 |  אנגליה מייקל אדמס | ½ |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 31 |  ארמניה ולדימיר אקופיאן | 2½ |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 27 |  ארמניה סרגיי מובססיאן | 1½ |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 31 |  ארמניה ולדימיר אקופיאן | 2½ |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 31 |  ארמניה ולדימיר אקופיאן | 2½ |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   | 36 |  רוסיה אלכסנדר חליפמן | 3½ |  |  |
|   | 2 |  ספרד אלכסיי שירוב | ½ |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 46 |  רומניה ליביו דיטר ניסיפיאנו | 1½ |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 46 |  רומניה ליביו דיטר ניסיפיאנו | 2½ |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 36 |  רוסיה אלכסנדר חליפמן | 3½ |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 36 |  רוסיה אלכסנדר חליפמן | 1½ |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 16 |  הונגריה יהודית פולגאר | ½ |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
נציגי ישראל

בוריס גלפנד דורג במקום ה-12 והודח בסיבוב הרביעי.
לב פסחיס דורג במקום ה-57 והודח בסיבוב השלישי.
איליה סמירין דורג במקום ה-25 והודח בסיבוב השני.
דו-קרב על התואר

הדו-קרב נערך בלאס וגאס. הוא היה במתכונת של 6 משחקים. אם לא הייתה נוצרת הכרעה המנצח היה נקבע בשני סיבובים של שחמט מהיר. אלכסנדר חליפמן ניצח את ולדימיר אקופיאן והוכתר לאלוף העולם בשחמט.
|  | מד כושר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה אלכסנדר חליפמן | 2616 | 1 | ½ | 0 | 1 | ½ | ½ |  ½3 |
| ארמניה ולדימיר אקופיאן | 2640 | 0 | ½ | 1 | 0 | ½ | ½ | ½2 |
אימרה קון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביוני 1892 באיה, הונגריה 
 פטירה:  3 באוקטובר 1977 (בגיל 85) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Kohn Imre 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 
אימרה קוּן (במקור עד 1896 קוֹהְן (הגרסה האוסטרית-הונגרית לכהן), בהונגרית: Kun Imre; באיה, 27 ביוני 1892 – בודפשט, 3 באוקטובר 1977) היה אמרגן קונצרטים (כונה ה"אגדי"), עיתונאי, מבקר מוזיקה יהודי-הונגרי מעוטר.
ביוגרפיה

אימרה קוהן (כהן) נולד במשפחה יהודית כילד שני במשפחת מורים. אביו היה לאיוש קון (קוהן) שנולד בעיר קצ'קמט, ואמו אילונה דויטש (1863–1944). אחיו הצעיר ואמם נרצחו באושוויץ. הוא ומשפחתו שרדו את השואה עם שוצפאס שוודי.
אימרה קון למד בבית הספר היסודי היהודי בעיר הולדתו, ולאחר מכן בתיכון הציסטרציאני המקומי בין השנים 1902-1910. הוא התחיל לנגן בפסנתר ולמד את תורת המוזיקה. סיים את לימודיו באקדמיה למסחר של בודפשט ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד). בסיום לימודיו לא עסק במשפטים אלא כרבים מבוגרי המשפטים דאז עבד כעיתונאי במשך כמה שנים. בין היתר היה מבקר המוזיקה בכתב העת ה"הט", כלומר "השבוע" (A Hét). ב-1918 הפך לעובד של בנק החיסכון המרכזי. ב-1919 הועסק כמזכיר בחברת "אמרגנות הקונצרטים סקאלה". ב-1920 ארגן מחלקת קונצרטים בחברת המסחר לפסנתרים "מוזיקה". ב-1921 ייסד את משרד אמרגנות הקונצרטים שלו, בו כיהן כמנכ"ל עד 1949, למעט הפסקה (בשל יהדותו) במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1928 השתתף בהקמת "האגודה הבינלאומית של אמרגני קונצרטים", שבה היה חבר הנהלה בין השנים 1930–1933. הוא שרד את שואת יהודי הונגריה ובין 1956 לבין 1971 (עד גיל 79!), עבד ברדיו ההונגרי (Magyar Rádio) כבעל דסק לחילופי תוכניות. ב-1956 הקים וניהל את משרד "תחרויות המוזיקה הבינלאומיות" של בודפשט, למעשה עד מותו. בזיכרונותיו הוא החיה את חיי הקונצרטים של בודפשט בין השנים 1920–1950.
חייו הפרטיים

אשתו הייתה קלרה הופר (1907–1966), בתם של בלה הופר ושל איזבלה סאנטו, איתה התחתן ב-20 במרץ 1930 בבודפשט.
יצירותו

רוב אירועי וחיי הקונצרטים ההונגרים בין שתי מלחמות העולם התרחשו ב"ניצוחו" של אימרה קון. לאימפרסריו (אמרגן) המצוין הייתה זכות גדולה בעובדה שלמעשה כל אמן מפורסם הופיע בתקופה זו על במות הקונצרטים ההונגריים. האירועים הגדולים הללו מתעוררים לחיים בזיכרונותיו בספרו: ההופעות בבודפשט של פיודור שאליאפין, ברונו ולטר, רבינדרנת טאגור (בהרצאה באולם הגדול של האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט), ברוניסלב הוברמן, אמיל פון זאואר (אנ'), יוזף סיגטי, אלפרד קורטו, פבלו קאזלס, אוטו קלמפרר ושאר גדולי מוזיקת עולם. הזיכרונות של אימרה קון כוללים סיפורים הומוריסטיים רבים, דברים נחמדים מחייהם של אמנים גדולים, אבל גם כותבי כרוניקה של חיי המוזיקה ההונגרית יכולים להשתמש ביצירתו כמעט כיצירת מקור. התמונות והמסמכים הרבים הופכים את הספר למושך עוד יותר. המהדורה השנייה, המורחבת והמעודכנת מעשירה את החומר הקודם בהרבה סיפורים, תמונות ונתונים חדשים.
יצירותו > שתי יצירותיו החשובות יותר

מילון האמנות (בודפשט, 1920)
שלושים שנה בקרב אמנים... (בודפשט, 1960)
פרסים

עיטור מסדר ההצטיינות של העמל דרג זהב (1967)
לקריאה נוספת

מקום הולדתו של אמרגן הקונצרטים האגדי. באיה, רחוב מיהאי טאנצ'יץ' 17. יוני 2017
בנצה סאבולצ'י – אלדאר טוט : לקסיקון מוזיקה. מהדורה חדשה. עורך ראשי: דנש בארטה. בודפשט, 1965. מוציא לאור "מוזיקה"
לקסיקון ביוגרפי הונגרי . עורכת ראשית. אגנש קניירש. בודפשט, הוצאה לאור אקדמית, 1981.
לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. עמ' 517. גישה מקוונת
ספר המוזיקה ההונגרית. עורך אימרה מולנאר. בודפשט, אדן הוואש, 1936. גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 95608/1896. Forrás: MNL-OL 30799. mikrofilm 290. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1896. év 14. oldal 23. sor
↑  "Születési bejegyzése a bajai izraelita hitközség születési akv. 29/1892. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-18.
↑  Meghalt Kun Imre (1977. október 5.) Magyar Nemzet, 33. évfolyam, 234. szám, 5. o.
↑  "Gyászjelentése (1977)". נבדק ב-2020-05-18.
↑  Holtnaknyílvánítás (1946. december 11.) Magyar Közlöny, 283. szám
↑  "Kun Imréné halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 875/1966. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-18.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest II. kerületi polgári házassági akv. 80/1930. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-05-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810639754805606  BnF: cb163766738 (data)  ISNI: 0000 0004 0955 0746  VIAF: 303351542   WorldCat (עם VIAF): 303351542
אלה יונילה

אלה יונילה (בפינית: Ella Junnila; נולדה ב-6 בדצמבר 1998) היא אתלטית פינית, זוכת מדליית ארד באליפות אירופה באולם (טורון 2021) בקפיצה לגובה.
ביוגרפיה

יונילה נולדה באספו שבפינלנד. אמא היא הקופצת לרוחק הפינית רינגה רופו-יונילה (אנ'), שייצגה את פינלנד באולימיפאדת ברצלונה 1992 ומחזיקה בשיאי פינלנד בקפיצה לרוחק באצטדיון ובאולם.
ביוגרפיה > 2018

באליפות אירופה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט סיימה במקום 17 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.86 מטר.
ביוגרפיה > 2019

באליפות אירופה באולם שנערכה בגלאזגו שממלכה המאוחדת במרץ סיימה במקום 25 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.85 מטר.
ביוגרפיה > 2019 > מדליית ארד באליפות אירופה עד גיל 23

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביבלה שבשוודיה ביולי זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.92 מטר.
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בדוחה שבקטר בספטמבר סיימה במקום 29 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.80 מטר.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד אלופת אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון שבפולין במרץ זכתה במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא פינלנד חדש של 1.96 מטר, אחרי ירוסלבה מהוצ'יך (2.00 מטר) ואירינה גראשצ'נקו (1.98 מטר), שתיהן מאוקראינה.
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 22 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.86 מטר.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית, ביולי, סיימה במקום 18 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.86 מטר.
באליפות אירופה שנערכה בברלין שבגרמניה באוגוסט סיימה במקום 19 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.78 מטר.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה באוגוסט סיימה במקום 13 בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.90 מטר.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 1.95 מטר (2019), שיא פינלנד
שיאים אישיים > אולם

קפיצה לגובה: 1.96 מטר (2021), שיא פינלנד
הערות שוליים

↑  Hakanen, Jarmo, Ringa Ropon tytär Ella Junnila on Suomen kärkihyppääjiä yleisurheilussa – enää sentin päässä äitinsä ennätyksestä: "Toivottavasti tilanne kääntyy pian", Aamulehti, ‏13 ביוני 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14503964
אליפות העולם בשחמט 2002 (פיד"ה)

| אליפות העולם בשחמט 2002 (פיד"ה) |
| --- | --- |
מיקום: רוסיה מוסקבה, רוסיה
תאריכים: 20–24 בדצמבר 2000

הזוכה: אוקראינה רוסלן פונומריוב
 → 20002004 ←
אליפות העולם בשחמט 2002 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בגמר רוסלן פונומריוב ניצח בדו-קרב את וסילי איוונצ'וק והוכתר כאלוף העולם בגיל 18.
רקע

מתכונת התחרות הייתה דומה לאליפות הקודמת. התחרות התנהלה בשיטת פלייאוף בהשתתפות מספר רב של שחמטאים. עד לחצי גמר השלבים כללו מפגש כפול. אם לא נוצרה הכרעה התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים ישחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל. חצי גמר כלל 4 משחקים ומפגש הגמר כלל עד 8 משחקים.
אלוף העולם לפי גרסת האיגוד, גארי קספרוב, לא השתתף.
משתתפי התחרות

הודו וישוואנתן אנאנד, 2797 - אלוף העולם המכהן, הודח בחצי הגמר
אנגליה מייקל אדמס, 2744 - הודח בסיבוב הרביעי
רוסיה אלכסנדר מורוזביץ', 2739 - הודח בסיבוב הרביעי
אוקראינה וסילי איוונצ'וק, 2731 - הפסיד במשחק הגמר
הונגריה פטר לקו, 2730 - הודח בסיבוב השני
רוסיה יבגני ברייב, 2719 - הודח ברבע הגמר
ישראל בוריס גלפנד, 2714 - הודח ברבע הגמר
בולגריה וסלין טופלוב, 2711 - הודח בסיבוב הרביעי
ספרד אלכסיי שירוב, 2706 - הפסיד ברבע הגמר
אוזבקיסטן רוסטם קסימג'אנוב, 2704 - הודח בסיבוב השלישי
שלבי הגמר

התחרות נערכה במוסקבה, שברוסיה, במהלך נובמבר-דצמבר 2001.
רבע הגמר כלל מפגש כפול. אם לא נוצרה הכרעה התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים ישחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל. חצי גמר כלל 4 משחקים ומפגש הגמר כלל עד 8 משחקים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | משחק הגמר  | משחק הגמר  | משחק הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   | 1 |  הודו וישוואנתן אנאנד | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 9 |  ספרד אלכסיי שירוב | ½ |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  הודו וישוואנתן אנאנד | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 4 |  אוקראינה וסילי איוונצ'וק | ½2  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 4 |  אוקראינה וסילי איוונצ'וק | ½3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 21 |  צרפת ג'ואל לוטיה | ½2 |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 4 |  אוקראינה וסילי איוונצ'וק | ½2 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   | 19 |  אוקראינה רוסלן פונומריוב | ½4 |  |  |
|   | 15 |  רוסיה פטר סבידלר | ½3  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 7 |  ישראל בוריס גלפנד | ½2 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 15 |  רוסיה פטר סבידלר | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 19 |  אוקראינה רוסלן פונומריוב | ½2  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 19 |  אוקראינה רוסלן פונומריוב | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 6 |  רוסיה יבגני ברייב | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
נציגי ישראל

בוריס גלפנד דורג במקום ה-7 והודח ברבע הגמר.
איליה סמירין דורג במקום ה-11 והודח בסיבוב השלישי.
לב פסחיס דורג במקום ה-84 והודח בסיבוב השני.
אמיל סוטובסקי דורג במקום ה-29 והודח בסיבוב השלישי.
בוריס אברוך דורג במקום ה-61 והודח בסיבוב הראשון.
משחק על התואר

הדו-קרב נערך במוסקבה. הוא היה במתכונת של 8 משחקים. אם לא הייתה הכרעה זהות המנצח הייתה נקבעת בשני סיבובים של שחמט מהיר. רוסלן פונומריוב ניצח את וסילי איוונצ'וק והוכתר כאלוף העולם בשחמט.
|  | מד כושר | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוקראינה רוסלן פונומריוב  | 2684 | 1 | ½ | ½ | ½ | 1 | ½ | ½ | ½4 |
| אוקראינה וסילי איוונצ'וק | 2731 | 0 | ½ | ½ | ½ | 0 | ½ | ½ | ½2 |
אליפות העולם בשחמט 2000 (פיד"ה)

| אליפות העולם בשחמט 2000 (פיד"ה) |
| --- | --- |
מיקום: איראן טהראן, איראן הודו ניו דלהי, הודו
תאריכים: 20–24 בדצמבר 2000

הזוכה: הודו וישוואנתן אנאנד
 → 19982002 ←
אליפות העולם בשחמט 2000 הייתה תחרות שאורגנה על ידי פיד"ה. בגמר וישוואנתן אנאנד ניצח בדו-קרב את אלכסיי שירוב והוכתר כאלוף העולם.
רקע

מתכונת התחרות הייתה דומה לאליפות הקודמת. התחרות התנהלה בשיטת פלייאוף בהשתתפות מספר רב של שחמטאים. השלבים הראשונים כללו מפגש כפול. אם לא נוצרה הכרעה התקיים יום משחקים נוסף בו השחמטאים שיחקו משחקים מהירים עם זמן מוגבל. אלוף העולם לפי גרסת האיגוד ולדימיר קראמניק לא השתתף. גארי קספרוב ואנטולי קרפוב שהיו בעלי מד כושר גבוה לא השתתפו.
משתתפי התחרות

הודו וישוואנתן אנאנד, 2762 - ניצח בתחרות
רוסיה אלכסנדר מורוזביץ', 2756 - הודח בסיבוב הרביעי
אנגליה מייקל אדמס, 2755 - הודח בחצי הגמר
ספרד אלכסיי שירוב, 2746 - הפסיד בדו-קרב על התואר
הונגריה פטר לקו, 2743 - הודח בסיבוב השלישי
אוקראינה וסילי איוונצ'וק, 2719 - הודח בסיבוב השני
בולגריה וסלין טופלוב, 2707 - הודח ברבע הגמר
רוסיה יבגני ברייב, 2702 - הודח ברבע הגמר
פולין מיכאל קרסנקוב, 2702 - הודח בסיבוב השני
אוזבקיסטן רוסטם קסימג'אנוב, 2697 - הודח בסיבוב השלישי
אלוף העולם המכהן אלכסנדר חליפמן דורג במקום ה-21 והודח ברבע הגמר.
שלבי הגמר

התחרות נערכה בניו דלהי, שבהודו (כולל שלב חצי הגמר) ובטהראן, שבאיראן (מפגש הגמר), במהלך נובמבר-דצמבר 2000.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר  | רבע הגמר  | רבע הגמר  |  |  | חצי הגמר  | חצי הגמר  | חצי הגמר  |  |  | משחק הגמר  | משחק הגמר  | משחק הגמר  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |
 : 
|   | 1 |  הודו וישוואנתן אנאנד |  ½3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 21 |  רוסיה אלכסנדר חליפמן | ½2 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 1 |  הודו וישוואנתן אנאנד | ½2  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 3 |  אנגליה מייקל אדמס | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 3 |  אנגליה מייקל אדמס | ½1  |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 7 |  בולגריה וסלין טופלוב | ½ |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 1 |  הודו וישוואנתן אנאנד | ½3 |  |  |
|   |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   | 4 |  ספרד אלכסיי שירוב | ½ |  |  |
|   | 26 |  צרפת ולדיסלב טקצ'ב | ½1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 46 |  רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק | ½2  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 46 |  רוסיה אלכסנדר גרישצ'וק | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |   |   | 4 |  ספרד אלכסיי שירוב | ½2  |   |  |  |  |  |  |  |
|   | 4 |  ספרד אלכסיי שירוב | ½2  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 8 |  רוסיה יבגני ברייב | ½1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
נציגי ישראל

בוריס גלפנד דורג במקום ה-12 והודח בסיבוב הרביעי.
איליה סמירין דורג במקום ה-14 והודח בסיבוב השני.
לב פסחיס דורג במקום ה-44 והודח בסיבוב הראשון.
אמיל סוטובסקי דורג במקום ה-45 והודח בסיבוב הראשון.