stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לייב אייד
ביקורות ומחלוקות > השימוש בכספי התרומות באתיופיה

ב-1986, מגזין המוזיקה "Spin" פרסם תחקיר על הפעולות של "לייב אייד" באתיופיה. במגזין טענו שגלדוף התעלם בכוונה מאזהרות של אנשי הארגון רופאים ללא גבולות, אשר הזהירו אותו עוד לפני "לייב אייד" שלא לשתף פעולה באופן ישיר עם ממשלת אתיופיה, ובראשה מנגיסטו היילה מריאם, מנהיג החונטה הצבאית האתיופית. הם טענו שמנגיסטו הוא אחד הגורמים לרעב הכבד באתיופיה, ושעם גלדוף יעבוד ישירות עם מנגיסטו, הרבה מכספי התרומות שיועדו לקורבנות ישמשו לקניית נשקים מברית המועצות, וכך יחריפו את המצב. גלדוף הגיב בכך שאמר ש"אני אלחץ ידיים עם השטן שמשמאלי ומימיני כדי להגיע לאנשים שאנחנו אמורים לעזור להם".
על פי ה-BBC, חלק מהתרומות שימשו לקניית נשק עבור החזית העממית לשחרור תיגראי, שנלחמה נגד החונטה הצבאית האתיופית. עמותת "בנד אייד" התלוננה בפני ה-BBC על ההאשמות האלה. ב-2010, ה-BBC פרסם התנצלות בפני עמותת "בנד אייד" ואמר שלא היו הוכחות לכך שכסף הועבר למקומות אחרים, בעוד שהשגריר הבריטי לשעבר באתיופיה, בריאן בארדר, אמר שהיה מדובר רק בסכום קטן שכמה ארגונים מהמגזר השלישי העבירו לאזורים בשליטת המורדים.
למרות שפרשן הטלוויזיה האמריקאי ביל או'ריילי הכריז שהוא מעריץ את גלדוף על הנדיבות והדאגה שלו, הוא היה ביקורתי כלפי ההתעלמות של "לייב אייד" מהדרך שבה נעשה שימוש בכספים שגויסו. או'ריילי האמין שארגוני צדקה שפועלים במדינות שמקבלות סיוע צריכים לשלוט בתרומות במקום "אומות כאוטיות". בכתבה בגרדיאן, הסופר האמריקאי דייוויד ריף טען שלאירוע "לייב אייד" היו הישגים טובים, אך בו-זמנית הוא גרם לנזק.
בריאיון בתוכנית פגוש את העיתונות זמן קצר לאחר הערותיו של או'ריילי, העיתונאי טים ראסרט העלה את החששות האלה בפני בונו. בונו אמר שלא מחלות או רעב אלא שחיתות היא האיום הגדול ביותר על אפריקה, והסכים עם הרעיון שארגוני סיוע זר צריכים להחליט איך להשתמש בכסף. מצד שני, בונו אמר שהיה עדיף לשפוך חלק מהכסף על פעילויות רעות בשביל אלה שהיו זקוקים לו במקום למנוע סיוע בגלל גנבה אפשרית.
ביקורות ומחלוקות > אירועים חריגים בזמן ההופעות

במהלך המופע התרחשו מספר אירועים חריגים אשר קיבלו התייחסות גם לאחר המופע. מדונה הכריזה וצעקה לקהל כי היא "לא לוקחת את החרא הזה היום!", בהתייחסותה לתמונות העירום שפורסמו באותה תקופה במגזין פלייבוי. בנוסף, הזמר טום פטי כיוון אצבע משולשת לעבר מישהו מהקהל במהלך שיר הפתיחה שלו "American Girl". כמו כן, במהלך הופעתו של בוב דילן עם להקת הרולינג סטונז הגיטרה שלו נשברה, וכתוצאה מכך רוני ווד נתן את הגיטרה שלו לדילן ו"ניגן" על גיטרת אוויר, עד שהביאו לו גיטרה חלופית לבמה. תקרית נוספת במהלך המופע התרחשה כאשר מיק ג'אגר קרע חלק משמלתה של הזמרת טינה טרנר במהלך דואט אותו ביצעו ביחד לשיר "It's Only Rock 'n' Roll" והשאיר אותה לסיים את השיר עם בגד גוף בלבד. הזמר טדי פנדרגראס הופיע בפומבי לראשונה מאז תאונת הדרכים הקשה שעבר בשנת 1982, אשר גרמה לשיתוקו, וביצע יחד עם אשפורד וסימפסון את השיר "Reach Out And Touch".
מורשת

מופע "לייב אייד" גייס בסופו של דבר 127 מיליון דולר עבור מדינות אפריקה, והיחס הציבורי שיצר עודד מדינות מערביות לתרום את עודפי התבואה שלהם על מנת לפתור את משבר הרעב המיידי שהתחולל באתיופיה.
אומנים רבים שהופיעו באירוע זכו לסקירה חיובית בולטת. מעבר לחשיבותו כאירוע תרבותי, נדיב וטכנולוגי, השפעתו המיידית הייתה במצעד השירים של בריטניה. אומנים רבים זינקו לראש רשימת מצעד המושמעים ביותר ברדיו וחזרו לתודעה הציבורית, מה שבא לידי ביטוי גם במכירות שלהם. דוגמה לכך היא הצלחתו המחודשת של אלבומם בן שלוש השנים של להקת קווין "Greatest Hits", שעלה 55 מקומות בדירוגו, וכל אלבום של U2 שהיה קיים בזמנו חזר לרשימת המושמעים.
שנים לאחר אירוע "לייב אייד" עלו אירועים דומים ושונים כאחד שבאו להילחם בצורה דומה במטרות דומות:
לייב 8 - אירוע התרמה שיזם בוב גלדוף ב-2005 להעלאת מודעות לעוני.
לייב ארת': אירוע התרמה להעלאת מודעות סביבתית ב-2007.
פארם אייד: אירוע לגיוס תרומות למשפחות חקלאיות בארצות הברית שהתחיל בספטמבר 1985 וממשיך (נכון ל-2019) להתקיים מדי שנה.
ספורט אייד: אירוע התרמה סביב נושא ספורט לגיוס כספים למלחמה ברעב באפריקה שהתקיים ב-1986.
למרות השנים הלא מעטות שעברו מאז אותו אירוע והקדמה הטכנולוגית הרבה שבאה בעקבות, אירוע ה"לייב אייד" עדיין מחזיק בתואר "האירוע המוזיקלי הגדול ביותר בהיסטוריה האנושית". אירוע שהציג את הרשימה הארוכה ביותר של כוכבים (70 אומנים) שהופיעו בפני הקהל הגדול ביותר במשך הזמן הממושך ביותר אי פעם.
הופעתה של להקת קווין באירוע שוחזרה במלואה בשנת 2018, בנוכחותו של גלדוף על הסט, ושמשה כאירוע מפתח בסרט "רפסודיה בוהמית" ואף שמשה כסצנת הסיום של הסרט. על אף שהגרסה המופיעה בסרט מהווה רק כרבע שעה מכלל המופע, ההופעה המלאה נוספה להוצאת הדי-וי-די והבלו ריי של הסרט.
הופעות > אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה > מנחים

ריצ'רד סקינר - הציג את צ'ארלס השלישי ודיאנה ספנסר
טומי ואנס - הציג את להקת משמר קולדסטרים, סטטוס קוו, הסטייל קאונסל, הבומטאון ראטס, ניק קרשו ודייר סטרייטס
הארווי גולדסמית' - הציג את אדם אנט
אנדי פיבלס - הציג את ספנדאו בלט, אלביס קוסטלו, נואל אדמונדס, הווארד ג'ונס, בריאן פרי, פול יאנג, גריף רייס ג'ונס, מל סמית' ודייוויד בואי
נואל אדמונדס - הציג את סטינג ופיל קולינס
גריף רייס ג'ונס ומל סמית' - הציגו את קווין
ג'ק ניקולסון וטומי ואנס - הציגו את U2 ו-The Who
בילי קונולי - הציג את אלטון ג'ון
ג'ון הרט - הציג את פרדי מרקיורי ובריאן מיי
הופעות > אצטדיון ג'ון אף קנדי, פילדלפיה, ארצות הברית > מנחים

ביל גרהם - הציג את ג'ק ניקולסון, צ'בי צ'ייס, ג'ו פיסקופו, מרילין מקו, דייר סטרייטס, קרלוס סנטנה, בט מידלר, דון ג'ונסון, אריק קלפטון ודיון וורוויק
ג'ק ניקולסון - הציג את ג'ואן באאז, U2, בריאן אדמס, The Who, בוב דילן ופיל קולינס
צ'בי צ'ייס וג'ו פיסקופו - הציגו את ההוטרס
צ'בי צ'ייס - הציג את פור טופס, בילי אושן, בלאק סבאת', אר אי או ספידוואגן, ג'ודס פריסט, דייוויד בואי, קני לוגינס ודוראן דוראן
ג'ו פיסקופו - הציג את ראן די אם סי, ריק ספרינגפילד, סימפל מיינדס וניל יאנג
מרילין מקו - הציגה את הביץ' בויז
ג'ורג' סיגל - הציג את ג'ורג' טורוגוד והדסטרויס
גרייס סליק - הציגה את הפריטנדרס
בט מידלר - הציגה את מדונה, תומפסון טווינס, פטי לבל, מיק ג'אגר, הקארס ופיל קולינס
דון ג'ונסון - הציג את טום פטי וההרטברייקרס והפאוור סטיישן
פיל קולינס - הציג את לד זפלין
דיון וורוויק - הציגה את הול ואוטס
הופעות > מיקומים נוספים > מבצעים

| שעה | עיר ומדינה | מבצע | שיר |
| --- | --- | --- | --- |
| 13:05 | סידני, אוסטרליה | עוץ למען אפריקה | שירים שונים |
| 13:34 | מיקום לא ידוע | לאודנס | "Gotta Fight" |
| 13:34 | מיקום לא ידוע | אוף קורס | "Endless Night" |
| 13:34 | מיקום לא ידוע | טאקאקו שיראי | "Foolish War" |
| 13:34 | מיקום לא ידוע | אייקיצ'י יאזאווה | "Take It Time" |
| 13:34 | מיקום לא ידוע | מוטהארו סאנו | "Shame" |
| 13:34 | מיקום לא ידוע | מייקו נאקאהארה | "Ro-Ro-Ro-Russian Roulette" |
| 14:12 | וינה, אוסטריה | אוסטריה למען אפריקה | "?Warum" |
| 14:40 | האג, הולנד | בי. בי. קינג | "When It All Comes Down" |
| 14:40 | האג, הולנד | בי. בי. קינג | "Why I Sing the Blues" |
| 14:40 | האג, הולנד | בי. בי. קינג | "Don't Answer the Door" |
| 14:40 | האג, הולנד | בי. בי. קינג | "Rock Me Baby" |
| 15:10 | בלגרד, יוגוסלביה | וואי יו רוק מיסיג'ה | "Za milion godina" |
| 15:55 | מוסקבה, ברית המועצות | אוטוגרף | "Golovokruzhenie" |
| 15:55 | מוסקבה, ברית המועצות | אוטוגרף | "Nam nuzhen mir" |
| 16:27 | קלן, גרמניה | להקה למען אפריקה | "Nackt Im Wind" |
| 16:27 | קלן, גרמניה | להקה למען אפריקה | "Ein Jahr (Es geht voran)" |
| 20:44 | מיקום לא ידוע, נורווגיה | סטוונגר למען אפריקה | "All of Us" |
| 20:44 | מיקום לא ידוע, נורווגיה | האומנים המאוחדים | "Sammen for Livet" |
| 21:19 | מיקום לא ידוע | קול אנד דה גאנג | "Stand Up and Sing" |
| 21:19 | מיקום לא ידוע | קול אנד דה גאנג | "Cherish" |
| 22:11 | לונדון, אנגליה | קליף ריצ'רד | "A World of Difference" |
הופעות > מיקומים נוספים > מנחים

מולי מלדרום - הציג את עוץ למען אפריקה
מלאדן פופוביץ' - הציג את הרוק מיסיג'ה של יוגוסלביה
ולדימיר פוזנר - הציג את אוטוגרף ונאם בין שיריה
אוולין סלברט - הציגה את להקה למען אפריקה
קן יאנץ - הציג את להקה למען אפריקה
אודו לינדנברג - נאם בין שירי להקה למען אמריקה
אנדי קרשו - הציג את קליף ריצ'רד
רחוב הרפובליקה

| --- | --- |

 מידע כללי
 אורך:  950 מ' 
 מיקום
 עיר:  ולטה 
 
 קואורדינטות:  35°53′55″N 14°30′48″E﻿ / ﻿35.89861111°N 14.51333333°E﻿ / 35.89861111; 14.51333333
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רחוב הרפובליקה (במלטית Triq ir-Repubblika) הוא רחובה הראשי של העיר ולטה, בירת מלטה.
מבנה

אורכו של הרחוב הוא 950 מטרים, והוא מוביל משער העיר על גבול העיר פלוריאנה בדרום-מערבה של ולטה, ועד מבצר סנט אלמו בקצה הצפון-מזרחי של העיר. רחוב הרפובליקה עובר לאורך קו הרכס במרכזו של חצי האי שברס (Scebarras) שעליו בנויות ולטה ופלוריאנה, ובדרכו הוא חוצה את כל רחובות הרוחב של העיר.
לאורך הרחוב חמש כיכרות - כיכר החירות (Misraħ il-Ħelsien), כיכר המצור הגדול (Misraħ l-Assedju l-Kbir), כיכר הרפובליקה (Misraħ ir-Repubblika) הממוקמת בערך במרכזה הגאוגרפי של העיר, פיאצה ג'ורג' הקדוש (Pjazza San Ġorġ) וכיכר סנט אלמו (Misraħ Sant'Iermu).
חלקו הדרום-מערבי של הרחוב, משער העיר ועד כיכר הרפובליקה הוא מדרחוב. לאורכו של הרחוב שוכנים חלק ממוסדות הציבור והשלטון החשובים של מלטה, ובהם הפרלמנט ומשכן הנשיא, וכן כנסיות, חנויות ומסעדות.
מהלך הרחוב

| הצד הדרום-מזרחי | הצד הצפון-מערבי |
| --- | --- |
 שער העיר (Bieb il-Belt)
 בית הפרלמנט  שרידי בית האופרה המלכותי ו"כיכר התיאטרון המלכותי": ארמון פרריה
רחוב נופס אין-נהאר (Triq Nofs in-Nhar)
כנסיית ברברה הקדושה: כנסיית פרנציסקוס הקדוש
רחוב מליטה (Triq Melita)
:  אכסניית פרובאנס (המוזיאון הארכאולוגי הלאומי)
רחוב יוחנן הקדוש (Triq San Ġwann)
 קתדרלת יוחנן הקדוש  כיכר המצור הגדול (Misraħ l-Assedju l-Kbir):  בתי המשפט
רחוב לוצ'יה הקדושה (Triq Santa Luċija)
כיכר הרפובליקה (Misraħ ir-Repubblika)   הספרייה הלאומית של מלטה: רחוב התיאטרון הישן (Triq it-Tijatru l-Antik)
 ארמון הגראנד מאסטר (הפרלמנט של מלטה ומעונו הרשמי של נשיא מלטה):  כיכר ג'ורג' הקדוש (Pjazza San Ġorġ)
רחוב הארכיבישוף (Triq l-Arċisqof)
רחוב כריסטופר הקדוש (Triq San Kristofru)
 קאזה רוקה פיקולה (Casa Rocca Piccola): 
רחוב דומניקוס הקדוש (Trik San Duminku)
רחוב ניקולאס הקדוש (Triq San Nikola)
רחוב בית החולים הישן (Triq l-Ispar l-Antik)
רחוב הצפון (Triq it-Tramuntana)
כיכר סנט אלמו (Misraħ Sant'Iermu)
  מבצר סנט אלמו
לוצ'יה "לוצי" פולריס

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה 
 מקצוע:  חייטת 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (8 ביולי 1982) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לוצ'יה "לוצי" פולריס
 
לוצ'יה "לוצי" פולרייס (בגרמנית: Lucia „Luci“ Pollreiss) הייתה תופרת ואשת עסקים וינאית מחסידי אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה יהודים ממוות בידי הנאצים.
קורות חייה

לוצ'יה פולרייס הייתה תופרת ובבעלותה חנות חייטים קטנה ברודולף-הים-פונפהאוס, ברובע ה-15 של וינה, בטרנרגאסה. לוצ'יה הייתה נשואה לחייל ששרת בארמייה השנייה הגרמנית.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

מקס ארנולד היה חייט יהודי שחי ברובע פרסבאום, מחוץ לווינה. ב-1942 קיבל הודעה מן השלטונות שעליו לעבור לווינה ולהירשם במשרדי הקהילה היהודית. מקס ציית חלקית לפקודה, כשעבר לווינה אולם בחר לא להרשם כנדרש. בווינה נשא לאישה את יוהנה, היהודיה.
כאשר ניתנה הפקודה לגירוש יהודי וינה מזרחה, החליטו בני הזוג מקס יחד עם אחותו של ארנולד ליאופולדין שטרן, להסתתר בעיר. הם חיפשו מקום מקלט ופנו אל לוצ'יה פולרייס, שהסכימה להעסיק את ארנולד כחייט ולעזור לשלושה למצוא מקום מסתור. השלושה נעו בין מקומות מסתור בווינה מ-1942 עד סוף המלחמה. מחודש ספטמבר עד אפריל 1943, התחבאו בביתה של מריה שאוור. לקראת הקיץ הגיעה למקום בעלת הבית של שאוור, שהייתה פעילה נאצית ולכן למשך הקיץ הוסתרו השלושה בביתה של לוצ'יה שדאגה להם למקום לינה, למזון ולשאר צורכי קיומם. בעלה של לוצ'יה, ששירת בצבא הגרמני והגיע רק לחופשות, ביקש ממנה להפסיק לעזור ליהודים. למרות בקשתו והסכנה לחיי שניהם, המשיכה בפעילותה. יום אחד כאשר שהו השלושה בביתה של לוצ'יה, הגיעה הגסטאפו על מנת לברר אם מישהו נוסף מתגורר בביתה. תשובתה השלילית הנחרצת, שכנעה אותם שלא לבדוק את הבית. לוצ'יה סיכנה את עצמה בהסתרת יהודים, פשע שהיה עלול להוביל לגירוש למחנה ריכוז, ובסופו של דבר למוות. היא לא קיבלה כל תמורה על פעילותה ועל כך שחלקה את מזונה ובגדיה עם היהודים, בתקופה של מחסור. לאחר המלחמה המשיכו ליאופולדין שטרן מקס ויוהנה ארנולד לחיות בווינה.
הכרה והנצחה

ב-8 ביולי 1982 הכיר יד ושם בלוצ'יה פולרייס כחסידת אומות העולם.
הערות שוליים

↑  Die Gerechten Österreichs
Eine Dokumentation der Menschlichkeit
von Mosche Meisels, Luci Pollreis - 1982, Gestapo-Leute
↑  THE RIGHEOUS OF AUSTRIA, Hardcover
↑  The Righteous Among The Nations, באתר יד ושם (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לוצ'יה "לוצי" פולריס".
מריה בבק

| --- | --- |
 מדינה:  בלארוס 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (6 במאי 2007) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מריה בבק
 
מריה בבק (בבלארוסית: Мария Бабак) הייתה חסידת אומות עולם בלארוסית, אשר הצילה מספר יהודים במלחמת העולם השנייה.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

מריה בבק התגוררה בעיירה הלוסק שבמחוז פולסיה (היום מוהילב). ב-12 לדצמבר 1941, עם פלישת הצבא הנאצי למקום, נצטוו כל המשפחות היהודיות בעיירה להתייצב בכיכר העיר עם מסמכיהם ורכושם. מספר ימים קודם לכן, נצטוו מכבי האש המקומיים לחפור תעלות בפאתי העיר, על מנת לשמש כבורות ירי. עם היוודע הדבר, חלק מהיהודים ניסו להימלט מהאזור, אולם הם נתפסו ונורו בידי שוטרים שהקיפו את העיר. במקביל, מספר מאנשי העיירה נרתמו לעזור ליהודים והצילום ממוות. עם תחילת האקציה, מריה בבק החביאה את חיה ואברהם קצמן ואת חמשת ילדיהם - יעקב, יורי, יוסיף, חסיה ואנטולי. בנוסף, מריה הצילה גם את הואה מקלר ואת ביתה אמה וכן את אחיינה מנדל רובינסון שאיבד את הוריו ואת אחיו הצעירים בזמן שברחו מהאקציה. השלושה עברו ליד הבית של מריה בזמן שנמלטו, והחליטו לבקש עזרה. כעבור שלושה ימים, קרוב משפחה של מריה עזר לעשרת המסתתרים לצאת מהלוסק בחשאי, להיכנס ליער ולהצטרף לפרטיזנים סובייטים. כל העשרה שרדו עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה

חלק קטן מהניצולים חזרו להלוסק והשאר עברו להתגורר בערים אחרות בשטח ברית המועצות. הניצולים הקפידו להפגש מדי שנה בהלוסק על מנת להודות למריה על אומץ לבה ועל תרומתה להצלתם.
הכרה והנצחה

ב-2006 פנה מנדל רובינסון במכתב ליד ושם וביקש להכיר במריה בבק כחסידת אומות עולם. ב־6 במאי 2007, זכתה מריה בבק בתואר על תרומה להצלה של עשרת היהודים. טקס הענקת המדליה התקיים בשגרירות ישראל בבלארוס, ובנה של מריה קיבל את המדליה בשמה. שמה של מריה נחרט על קיר הכבוד של יד ושם.
הערות שוליים

1 2 3  תיק חסידי אומות עולם מספר 11051 ב"יד ושם"
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מריה בבק".
נורה אגוץ'

| --- | --- |
 לידה:  שנות ה־10 של המאה ה־20 
 מדינה:  הונגריה 
 מקצוע:  סוחר 
 מידע חסידת אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (14 בדצמבר 1994) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  נורה אגוץ'
 
נורה אגוץ' (בהונגרית: Ágocs Nóra;‏ נולדה ב-1920 – 1919) היא איכרה וסוחרת הונגרייה, חסידת אומות העולם, שהצילה במלחמת העולם השנייה ילדה יהודייה, אותה הסתירה בביתה.
קורות חיים ופעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

נורה אגוץ' בת ה-24, בעלה הבנאי ושני ילדיהם הקטנים התגוררו בעיירה קישקונהלש (בהונגרית: Kiskunhalas), שבהונגריה.
בשנת 1944, לאחר הפצצת בודפשט, החליטה משפחת אגוץ' להציל יתום מלחמה מעיר הבירה ולהזמינו לביתם. לפנייה נענתה הצעירה בת ה-17 קלרה אלטון (בהונגרית: Klára Alton), שהציגה עצמה בעזרת ניירות מזויפים כיתומה נוצרייה.
במהלך המלחמה, לכשהוקם בעיר קישקונהלש גטו, תושבי העיר הוזהרו מלסייע ליהודים. לאחר שנורה אמרה לקלרה כי היא הייתה מוכנה להסתכן בכך, התוודתה קלרה בפניה וגילתה לנורה שהיא יהודייה. למרות המידע והידיעה כי בכך היא מסכנת את חייה ואת חיי בני משפחתה, נורה המשיכה לארח את קלרה בביתה למשך כשנה, ואף הסתירה את המידע אודות יהדותה של קלרה מבעלה, מפני שחששה שלא יעז להסתכן בהחבאתה בביתם.
לאחר המלחמה, וההכרה בה כחסידת אומות העולם

נורה אגוץ' ומשפחתה שמרו על קשר חם עם קלרה אלטון לכל אורך השנים, גם לאחר שקלרה עברה להתגורר באנגליה.
בשנת 1993 פנתה קלרה ליד ושם וסיפרה על תרומתה של נורה אגוץ' להצלתה. ב-14 בדצמבר 1994 הוכרה אגוץ' על ידי יד ושם כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים בבודפשט, ושמה נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם שבירושלים.
הערות שוליים

↑  נורה אגוץ', באתר יד ושם (באנגלית)
↑  הערך מבוסס על תיק חסיד אומות העולם בארכיון יד ושם. מס' התיק: M.31.2/6306
מדיירה (נהר)

| --- | --- |

הנהר בפרברי פורטו וליו
 מידע כללי
 אורך:  3,380 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  18,300 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  850,000 קמ"ר
 מוצא:  מפגש הנהרות בני וממורה
 יובלים:  Abuna River, Dos Marmelos River, Jamari River, Mataurá River, Canumã River, בני, Ji-Paraná River, Aripuanã River, ממורה, Mariepauá River, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפך:  אמזונאס
 מדינות באגן הניקוז:  בוליביה בוליביה ברזיל ברזיל
 אגן הניקוז של נהר מדיירה, במערכת הניקוז הכללית של האמזונאס
 
עיקול הנהר המשמש כנמל פורטו וליו
זווית נוספת של הנמל
מדיירה (בפורטוגזית: Rio Madeira) הוא יובל של האמזונאס (צפון ברזיל), נחשב ליובל הארוך בעולם. אורכו 3,380 ק"מ וספיקתו 18,300 קוב לשנייה, המהווים 10.6% מספיקת האמזונאס במקום השפך. מי הנהר עכורים וצבעם חום-צהוב. הנהר מתחיל בגבול ברזיל–בוליביה, בנקודת המפגש בין נהר בני לבין הנהר ממורה, שאליהם מתלכדים מימיהם של שלושה נהרות גדולים נוספים: סן מיגל, גואפורה, ומדרה דה דיוס. הנהר מדיירה נשפך לאמזונאס 160 ק"מ מזרחית למנאוס. מפלי מדיירה נמצאים במעלה הנהר ומסילת ברזל באורך 350 ק"מ עוקפת אותם. הנהר חולף בעיר פורטו וליו ('הנמל הישן'), המהווה את בירת מדינת רונדוניה. נמל זה משמש נקודת מוצא לספינות הממשיכות עד האוקיינוס האטלנטי, תוך שהן שטות בחלק הנהר הכשיר לשיט, שאורכו 1,070 ק"מ.
הערות שוליים

↑  Long-term discharge evolution in the Madeira river at Porto Velho (South of the Amazon Basin)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543414905171  LCCN: sh85079518  NKC: ge134324 
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ברזיל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
The Witcher (סדרת משחקים)

| --- | --- |
הלוגו של הזיכיון מאז 2015
הלוגו של הזיכיון מאז 2015
 יוצר:  CD Projekt
 משחקים
 משחקים:  The Witcher Adventure Game
 משחקי תפקידים:  The Witcher Role-Playing Game
 משחקי וידאו:  הסדרה הראשית: The Witcher (2007) The Witcher 2: Assassin of Kings (2011) The Witcher 3: Wild Hunt (2016) משחקי ספין-אוף פעילים: GWENT: The Witcher Card Game (2018) Thronebreaker: The Witcher Tales (2018) The Witcher: Monster Slayer (2021) ומשחקי ספין אוף נוספים, אשר אינם פעילים אך מפורטים בגוף הערך.
 שונות
 https://thewitcher.com/en
The Witcher (בפולנית: Wiedźmin, "המכשף") היא סדרת משחקים אשר פותחה על ידי חברת המשחקים הפולנית CD Projekt RED ומונה כיום טרילוגיה של משחקי תפקידים ממוחשבים וכן מספר משחקי ספין-אוף, המבוססים על העולם המתואר בסדרת ספרי הפנטזיה באותו השם מאת הסופר הפולני אנדז'יי ספקובסקי, ומהווים המשך עלילתי לספרים אלו.
המשחק הראשון בסדרה הוא The Witcher, אשר שוחרר בשנת 2007 וזכה להצלחה שגררה עימה יצירה ופרסום של שני משחקי המשך: The Witcher 2: Assassin of Kings ששוחרר ב-2011, ו-The Witcher 3: Wild Hunt אשר שוחרר ב-2015 ונחשב למשחק המצליח ביותר בסדרה זו, עם למעלה מ-50 מיליון עותקים שנמכרו ברחבי העולם לאחר 5 שנים מיציאתו.
במרץ 2022 CD Ptojekt RED הכריזו שהם התחילו בפיתוח של המשחק הבא, שיהווה התחלה של סאגה חדשה חדשה בסדרה.
מאפיינים עיקריים

משחקי הסדרה מתרחשים בעולם הבדיוני (המכונה "היבשת", The Continent) המתואר בסדרת הספרים של ספקובסקי, וסובבים סביב גיבור הסדרה, גראלט מריוויה, אחד המכשפים האחרונים שנותרו ביבשת. גראלט הוא צייד מפלצות מקצועי, אשר הוכשר מגיל צעיר (הודות לאימונים ושינויים גנטיים בגופו) להילחם במפלצות קטלניות שפלשו ליבשת אלפי שנים קודם לכן. מבחינה עלילתית, האירועים המתוארים במשחקים מתרחשים לאחר תום האירועים בסדרת הספרים, כאשר המשחק הראשון מתחיל זמן מה לאחר "הפוגרום בריוויה" שתואר בספר האחרון בסדרה, "גבירת האגם" (The Lady of the Lake).
לאורך משחקי הסדרה, גראלט חמוש בשתי חרבות (ובמשחק השלישי גם בקשת מוצלבת) הנישאות על גבו: חרב מפלדה, המשמשת אותו להילחם כנגד בני-אדם, וחרב מכסף, המשמשת אותו כנגד יצורים על-טבעיים. כמו כן, ככל מכשף, לגראלט יש שליטה בצורה בסיסית של קסם הקרוי "סימנים" (Signs), כאשר בסדרת המשחקים זמינים לשחקן חמישה סימנים שכאלו. בנוסף לכך ישנה בכל המשחקים מערכת אלכימיה מפותחת, המאפשרת לשחקן לרקוח שיקויים, פצצות ושמנים אותם ניתן למשוח על הנשק על מנת להקנות בונוס כנגד אויבים מסוימים. מערכת הקרב במשחקים מעודדת את השחקן לבחור את סגנון הלחימה שלו, ובכך הוא יכול להתמקד בשיפור יכולות הקסם, באלכימיה או בלחימה פיזית, תוך כדי שימת דגש על זריזות או על הגנה, אך גם מאפשרת לשלב בין יכולות מכל אחד מהתחומים.
המשחקים נחשבים לפתוחים למדי ולא-ליניאריים מבחינת סדר ביצוע המשימות. בדומה למשחקי תפקידים ממוחשבים רבים, גם משחקים אלו הם מוכווני בחירות, כאשר רבות מאפשרויות הדו-שיח שמוצגות בפני השחקן (חלקן מוגבלות בזמן המיוצג על ידי טיימר המוצג מתחת לאפשרויות הדו-שיח), משימות מסוימות ופעולות אחרות שהשחקן מבצע, יכולות להשפיע על המשך המשחק ואף על סופו, וכן על יחסיו של גראלט עם דמויות אחרות בעולם המשחק; כתוצאה מכך ייתכנו מספר סופים אפשריים לכל משחק בסדרה. בנוסף לכך, שחקן שיש ברשותו יותר ממשחק אחד בסדרה, יכול לגרום לבחירות שביצע במשחק הקודם "להיגרר" אל המשחק הבא בסדרה על ידי ייבוא קובץ שמירה מהמשחק הקודם, או על ידי ביצוע משימת סימולציה, במהלכה השחקן יישאל על בחירות ואירועים בהם היה מעורב במשחק הקודם. עם זאת, כל משחק מציג עלילה חדשה משלו, אשר אינה מחייבת בהכרח את השחקן "להשלים פערים" מהמשחקים הקודמים.
משחקי הסדרה > הטרילוגיה של גראלט מריוויה > The Witcher

תאריך יציאה ראשוני: אוקטובר-נובמבר 2007 (26 באוקטובר באירופה, 30 באוקטובר בצפון אמריקה ו-9 בנובמבר באוסטרליה)
פלטפורמות נתמכות: חלונות, מקינטוש
המשחק הראשון בסדרה, שעלילתו מתרחשת 5 שנים לאחר האירועים בספר "גבירת האגם" (The Lady of the Lake). בתחילת המשחק, גראלט מוצא את עצמו סמוך למבצר המכשפים "קאר מורהן", בית הספר למכשפים בו החל את אימוניו, לאחר שאיבד את זכרונו. לאחר שהוא פוגש שוב בחבריו, המבצר מותקף על ידי כנופיית פושעים אשר מרכזה בממלכת טמריה ומצליחה לשדוד משם את סודות בית הספר. על גראלט לצאת לעבר ממלכת טמריה על מנת להשיב את סודות בית הספר, במסע בו יכיר ידידים ואויבים וייאלץ לבחור מספר בחירות גורליות.
עבודת הפיתוח של המשחק החלו בשנת 2003 לאחר ש-CD Projekt קנו מידי ספקובסקי את הזכויות ליצור משחק וידאו המבוסס על עולמו, וזאת לאחר שניסיון קודם לפתח משחק שכזה נוסה על ידי סטודיו Metropolis (אף הוא סטודיו פולני) במהלך השנים 1996–1997, כשל. אף על פי שזה היה המשחק הראשון של החברה, המשחק זכה להצלחה וביקורות חיוביות. המשחק יצא למחשב האישי בלבד, וגרסה בשם The Witcher: Rise of the White Wolf הוכרזה עבור הקונסולות עם צפי שחרור לסוף 2009 אך בוטלה בסופו של דבר.
משחקי הסדרה > הטרילוגיה של גראלט מריוויה > The Witcher 2: Assassin of Kings

תאריך יציאה ראשוני: 17 במאי 2011
פלטפורמות נתמכות: חלונות, מקינטוש, לינוקס, Xbox 360
עלילת המשחק השני בסדרה מתרחשת מספר חודשים לאחר תום אירועי המשחק הראשון. פולטסט, מלך טמריה, נרצח על ידי מתנקש בתחילת המשחק, והאשמה נופלת על גראלט. על גראלט לצאת למסע הרה סכנות על מנת לטהר את שמו ולגלות את האחראי האמיתי לרצח.
סרטון המתאר את המשחק הודלף לרשת עוד במהלך 2009, זמן מה לפני ש-CD Projekt התכוונה להכריז רשמית עליו. יומיים לאחר מכן, אישרו המפתחים את עצם קיומו של המשחק. המשחק מציג שכלולים רבים למערכת הקרב והדיאלוג וכן שיפור משמעותי בגרפיקה, לאחר ש-CD Projekt החליטו לזנוח את השימוש במנוע Aurora של BioWare ששימש את המשחק הקודם (אותו מנוע ששימש את נוורווינטר נייטס) לטובת פיתוח מנוע משחק משלהם: REDengine.
משחקי הסדרה > הטרילוגיה של גראלט מריוויה > The Witcher 3: Wild Hunt

תאריך יציאה ראשוני: 19 במאי 2015
פלטפורמות נתמכות: חלונות, פלייסטיישן 4, Xbox One, נינטנדו סוויץ'
נחשב למשחק החותם את הטרילוגיה, ולמצליח ביותר מבין כל משחקי הסדרה. מבחינה עלילתית המשחק מתרחש ישירות לאחר תום האירועים במשחק הקודם, ובמהלכו, גראלט מתוודע לחזרתה של בתו המאומצת, סירילה "סירי", לאחר שכביכול נעלמה מהעולם בתום סדרת הספרים. גראלט למד כי סירי נמצאת בסכנה מידי כוח על-טבעי מרושע המכונה "ציידי הפרא" (The Wild Hunt) המתכוון ללכוד אותה על מנת להשתמש בכוחותיה המיוחדים לרעה, ועליו לצאת לדרכו על מנת למצוא אותה לפני ש"ציידי הפרא" ישימו עליה את ידיהם.
המשחק זכה להצלחה מסחררת, כאשר הצליח למכור למעלה מ-10 מיליון עותקים שנה לאחר יציאתו (2016), וכן נחשב לאחר ממשחקי הווידאו הטובים ביותר שיצאו אי פעם. הצלחת המשחק גררה עימה פיתוח של שתי חבילות הרחבה, Hearts of Stone ו-Blood and Wine, אף הן זכו להצלחה ולביקורות חיוביות.
משחקי הסדרה > הטרילוגיה של סירי מסינטרה > The Witcher IV

תאריך יציאה ראשוני: טרם הוכרז
המשחק הראשון בטרילוגיה חדשה, שמתרחש אחרי The Witcher 3: Wild Hunt ובו השחקן נכנס לנעליה של סירי.
משחקי הסדרה > משחקי ספין-אוף > The Witcher: Crimson Trail

משחק בטכנולוגיית Java שיצא לטלפונים הניידים ב-20 בנובמבר 2007 שפותח על ידי Breakpoint לאחר שקנו את הרישיון מ-CD Projekt. עלילת המשחק אינה קשורה למשחקי הסדרה. המשחק לא נתמך בטלפונים מודרניים המריצים מערכות הפעלה דוגמת iOS או אנדרואיד ולמעשה כבר אינו משווק עקב אי זמינותו של אתר המשחק.
משחקי הסדרה > משחקי ספין-אוף > The Witcher: Versus

משחק לחימה ממוחשב מרובה משתתפים בטכנולוגיית פלאש שיצא כמשחק דפדפן ב-9 ביולי 2008 וכן יצא ל-iOS בשנת 2011. במשחק כל שחקן נדרש לבחור מקצוע מסוים מבין שלושה מקצועות - מכשף, קוסמת או מפלץ - ולהתמודד אחד נגד השני. המשחק אינו זמין יותר החל מה-31 במאי 2012 עקב תום החוזה של החברה המפתחת, one2tribe, עם CD Projekt.