stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ולאד המשפד
שלטונו השלישי ומותו

לאחר מותו הפתאומי של אחיו, ראדו היפה בשנת 1475, הכריז ולאד השלישי על תחילת שלטונו השלישי ב-26 בנובמבר 1476.

שלטונו השלישי של ולאד נמשך קצת יותר מחודשיים עד שנרצח.
התאריך המדויק של מותו לא ידוע, ככל הנראה בסוף דצמבר 1476, אך ידוע כי בעשרה בינואר 1477, כבר היה מת.
מקום מותו המדויק גם כן אינו ידוע, אך ידוע כי היה לאורך הדרך בין בוקרשט לג'יורג'יו.
ראשו של ולאד נלקח לאחר מותו לקונסטנטינופול כמזכרת, וגופתו נקברה ללא טקס על ידי יריבו, בסאראב לאיוטה.
נשותיו וצאצאיו

לוולאד היו שלוש נשים ונולדו לו ארבעה בנים ובת:
מקניאז'נה (הנסיכה) באטורי מטרנסילבניה, (ללא נישואים):
ולאד צפלוש (? - 1500) - ולאד הצעיר היה הטוען הכושל לשלטון של ולאכיה בשנים 1476 ו-1488.
ראדו (? - 1482) - ראדו התגורר עם הבישוף של אוראדיה בטרנסילבניה עד שנת 1482 (?), אז חלה. הוא חזר לבודה, שם הוא נפטר בנוכחות אמו.
מיוסטינה סילאגי ממולדובה:
מיכניה הרע (1510-1460) - וויווד ולאכיה בין השנים 1508–1509
מיכאיל (?-1485)
על פי האגדה המקומית, יוסטינה נפטרה במהלך המצור על טירת פויינאר, שהייתה מוקפת על ידי הצבא העות'מאני בראשותו של אחיו של ולאד, ראדו ביי והיניצ'רים הוולאכים. קשת, לאחר שראה את הצל של אשתו של ולאד מאחורי חלון, ירה חץ דרך החלון אל מגוריו העיקריים של ולאד, ובחץ הודעה המזהירה את בני הבית שהצבא של ראדו מתקרב. לאחר שקראה את ההודעה, אשתו של ולאד השליכה את עצמה מן הטירה אל יובל נהר הארג'ש הזורם מתחת לטירה, בעודה אומרת שהיא מעדיפה להירקב ולהיאכל על ידי הדגים של הארג'ש מאשר להיות מובלת לשבי על ידי העות'מאנים. הנהר נקרא על שמה, ראול דואמני ("Râul Doamnei" - "נהר הגברת", או "נהר הנסיכה").
מאילונה סילאגי:
זלסקה (?-1510)
צאצאי בני ולאד המשפד, ולאד צפלוש ומיכניה הרע, נמנים עם אבותיה הרחוקים של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת. בשנת 1893 הצטרפה מרי מטק, מצאצאי ולאד המשפד למשפחת המלוכה הבריטית בעת נישואיה לנסיך ג'ורג', דוכס יורק, שהוכתר בתור המלך ג'ורג' החמישי ב-1910. בחודש אוקטובר 2011, הנסיך צ'ארלס הצהיר בפומבי כי אילן היוחסין מוכיח כי הוא קרוב משפחה רחוק של ולאד המשפד. הטענה באה בליווי להתחייבותו שיעזור לשמר את האזורים המיוערים של טרנסילבניה.
מורשת > מוניטין אכזריותו

עוד בחייו, התפרסם ולאד השלישי כרודן אכזר,
הוא הוצג בציורים שנעשו במהלך ימי חייו כמחזיק בתפקידם של שליטים או תליינים אכזריים כמו פונטיוס פילאטוס, המורה על עינוייו והוצאתו להורג של ישו.
לאחר מותו של ולאד, מעשיו האכזריים פורסמו בעלונים פופולריים בגרמניה, והודפסו מ-1480 ועד 1560 ובמידה פחותה גם ברוסיה הצארית.
ההערכות על מספר קורבנותיו נע בין 40,000 ל-100,000, וניתן להשוואה למספר המצטבר של ההוצאות להורג במשך ארבע מאות שנים של ציד המכשפות באירופה.
לפי הסיפורים הגרמנים מספר הקורבנות שהרג היה לפחות 80,000. בנוסף ל-80,000 הקורבנות המוזכרים הוא גם שרף כפרים שלמים ומבצרים עד היסוד.
שיפוד כהוצאה להורג פירושו תקיעת גופו של אדם (לעיתים לאחר קשירתו) אל מוט מחודד והשארתו שם תוך שמשקלו יגרום להמשך חדירת המוט לגופו ומותו בייסורים והייתה זו צורת העינוי וההוצאה להורג המועדפת עליו.
ולאד לעיתים קרובות היה מסדר את הקורבנות בתבניות גאומטריות שונות. דפוס הפעולה הנפוץ ביותר היה טבעת של מעגלים קונצנטריים בפאתי העיר אשר היווה היעד שלו. גובה החנית העיד על דרגת הקורבן. הגופות הושארו לעיתים קרובות במשך חודשים.
מספר עלונים גרמניים מסוף המאה ה-15 ותחילת המאה ה-16 מציגים את ולאד סועד ביער של יתדות עם קורבנותיו מחוץ לבראשוב, בעוד תליין סמוך חותך קורבנות אחרים.
פורסם כי בשנת 1462 הסולטאן מהמט השני, כובש קונסטנטינופול, אדם המוכר בשל טקטיקות הלוחמה הפסיכולוגית שלו, חזר לקונסטנטינופול למראה 20,000 הגופות המשופדות מחוץ לעיר הבירה של ולאד, טרגובישטה.
המוניטין של ולאד על אכזריותו קודם באופן פעיל על ידי מתיאש הוניאדי, שרצה להכתים את המוניטין שלו מסיבות פוליטיות: כהסבר מדוע הוא לא עזר לולאד להילחם בעות'מאנים בשנת 1462, מטרה לשמה קיבל כסף מרוב המדינות הקתוליות באירופה.
בזיכרונות המיוחסים ליניצ'ר ממוצא סרבי, קונסטנטין מיכאילוביץ' (1435), סופר על חששות העות'מאנים מפני וולאד המשפד, על שיטות ההרג שיישם במאבקו בהם והתרברבותו על כך בפני מלך הונגריה. מיכאילוביץ' הזכיר גם את פחדי העות'מאנים מפני התקפות הלילה של ולאד. בספר הנ"ל מצוין גם "יער המשופדים" המפורסם, שסידר השליט הוולאכי לאורך הדרכים בקרבת טרגובישטה ושמנה אלפי חיילים עות'מאנים משופדים. עם זאת, מחבר הזיכרונות לא ראה זאת במו עיניו והסתמך על עדויות אחרים.
מורשת > מוניטין אכזריותו > מקורות גרמנים

הסיפורים הגרמנים נפוצו לראשונה בכתבי יד בסוף המאה ה-15, כתב היד הראשון נכתב ככל הנראה לפני מעצרו של ולאד, בשנת 1462.
הטקסט הודפס מאוחר יותר בגרמניה והייתה לו השפעה גדולה על הציבור הרחב, והוא הפך לרב מכר של זמנו עם מהדורות רבות להם הוסיפו או שינו את הטקסט המקורי.
בנוסף לכתבי היד ולעלונים, את הגרסה הגרמנית של הסיפורים ניתן למצוא בשיר של מיכאל בהיים. השיר נקרא "סיפורו של מטורף בשם דרקולה מוולאכיה" (מגרמנית). השיר נכתב ובוצע בחצרו של פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בחורף של שנת 1463
.
עד היום נמצאו ארבעה כתבי יד ו-13 עלונים, בנוסף לשיר של מיכאל בהיים. כתבי היד ששרדו מתוארכים מהרבעון האחרון של המאה ה-15 ועד לשנת 1500, את העלונים שמצאו מתארכים משנת 1488 ועד לשנים 1559–1568.
שמונה מתוך העלונים הם אינקונבולות, שהודפסו לפני שנת 1501. הסיפורים הגרמנים על ולאד המשפד כוללים 46 פרקים קצרים, אף על פי שבאף אחד מכתבי היד והעלונים מופיעים כל 46 הפרקים.
כולם מתחילים בסיפור על המצביא ההונגרי, יאנוש הוניאדי, לאחר שהרג את אביו של ולאד, וממשיכים בסיפור של ולאד ואחיו שהתכחשו לדתם הישנה ונשבעו להגן על האמונה הנוצרית. לאחר מכן, הסדר והכותרות של הסיפורים משתנה בהתאם למהדורת כתב היד או העלון.
מורשת > מוניטין אכזריותו > מקורות רוסים

הגרסה הרוסית או הסלאבית של הסיפורים על ולאד המשפד נקראת "Skazanie o Drakule voevode" (אגדת אדון המלחמה דרקולה) ונכתבה ככל הנראה בין השנים 1481–1486.
עותקים נעשו מהמאה ה-15 ועד למאה ה-18, מהם 22 שרדו בארכיבים רוסים.
הסיפורים על ולאד המשפד הם ללא סדר כרונולוגי ואינם עקביים, אלא בעיקר אוסף של אנקדוטות בעלי ערך ספרותי והיסטורי.
ישנן 19 אנקדוטות בסיפורי ולאד המשפד והן ארוכות ומפורטות יותר מהסיפורים הגרמנים. ניתן לחלק את האנקדוטות לשני חלקים: 13 הפרקים הראשונים הם ללא סדר כרונולוגי וקרובים יותר למסורת המקורית, הפולקלוריסטית, על ולאד המשפד. ששת הפרקים האחרונים נכתבו על ידי חוקר שאסף אותם, והם בעלי סדר כרונולוגי בולט ומובנה. הסיפורים מתחילים עם הקדמה קצרה והאנקדוטה על מסמור הטורבנים של השליחים העות'מאנים לראשם, והם מסתיימים במותו של ולאד ובמידע על משפחתו.
מתוך 19 האנקדוטות, לעשר מהן יש דמיון לסיפורים הגרמנים, אך למרות הדמיון בין הסיפורים, יש הבחנה ברורה ביחס כלפיו: הסיפורים הרוסים נוטים להציג אותו באור חיובי יותר, והוא מתואר כשליט גדול ואמיץ, ואת מעשיו נוטים להצדיק כפעולות של שליט חזק. מתוך 19 האנקדוטות, רק בארבע מהן מתוארת אלימות מוגזמת. כמה אלמנטים של האנקדוטות נוספו מאוחר יותר לסיפורים על איוואן האיום של רוסיה.
מורשת > מוניטין אכזריותו > סעודות המוות

ולאד היה מודע היטב לכך שרבים מהאצילים לקחו חלק בקנוניית איסטנבול ובהם יהודים, יוונים וארמנים. ב-1459, עם תחילת שלטונו בוולאכיה, ערך סעודה לרגל יום ראשון הטוב של הפסחא בטירה בה התגורר בעיירה  בראן, השוכנת כ-20 קילומטר דרום מערב מהעיר בראשוב והזמין אליה את האצילים הבויארים ובני משפחותיהם. ולאד סעד בנועם עם הנוכחים והרבה להשרות אווירה נעימה. עם סיום הארוחה נשא נאום בו האשים את כל הנוכחים בבגידה וחתירה תחת שלטונו והכניס את חייליו האישיים שלקחו את כל "האשמים" להוצאה להורג בשיפוד בחצר הטירה. את השיפודים עם הגופות עליהן הציב בשטחי הכניסה לעיר ובאזורים סובבי החומות שלה כאמצעי הפחדה. סעודה נוספת ערך זמן קצר לאחר מכן לנושיו ופעל באופן דומה.
מורשת > יעדי תיירות > טירת בראן

לטירת בראן המוצגת לתיירים בתור "טירת דרקולה", יש למעשה קשר דל לוולאד המשפד (ולא בטוח שאפילו עבר שם). הטירה התפרסמה בעיקר בזכות הרומן של ברם סטוקר, הרוזן דרקולה.
מורשת > יעדי תיירות > טירת פויינאר

| --- | --- |
 :  ראו גם – טירת פויינאר
למעשה טירת פויינאר שימשה כמבצר המרכזי של ולאד המשפד, הטירה, שנמצאת גבוה בהרים בגבול עם טרנסילבניה, הייתה מקור גאוותו – כך היה מבודד, גבוה, וחזק בשל מיקומו האסטרטגי המעולה. ולאד שיפץ ושיפר את המבצר, אשר הפך לטירתו המרכזית. אמנם בירתו הייתה בטרגובישטה, אך פויינאר, ככל הנראה, היה מבצרו האהוב ביותר, גאוות לבו והוכחת גאוניותו הצבאית והארכיטקטית.
כדי להגיע לטירה (שרובה נהרס) מבקרים צריכים לטפס במעלה 1,480 מדרגות.
מורשת > יעדי תיירות > טירת אמברס

דיוקן עכשווי של ולאד השלישי, שנתגלה מחדש על ידי היסטוריונים רומנים בשלהי המאה ה-19, הוצג לראווה בגלריית הזוועות בטירת אמברס באינסברוק. הדיוקן המקורי אבד, אך עותק גדול יותר, שצויר בעילום שם במחצית הראשונה של המאה ה-16, תלוי כעת באותה הגלריה.
דרקולה בתרבות > בספרות

הקשר של השם "דרקולה" עם ערפדים נעשה על ידי ברם סטוקר, המחבר של הרומן "דרקולה", שכנראה בחר בשם של הדמות שלו, "הרוזן דרקולה", לאחר עיון בספרו של ויליאם וילקינסון. ייתכן כי סטוקר שמע גם על ולאד מידידו, הפרופסור ההונגרי ארמין ומברי, מבודפשט. העובדה כי דמותו של ד"ר אברהם ואן הלסינג מציינת ברומן, כי מקור הידע שלו על הרוזן דרקולה הוא ידידו ארמיניוס, תומכת בהשערה זו.
עוד רומן פופולרי אשר מציין את ולאד המשפד הוא "ההיסטוריונית" מאת אליזבת קוסטובה, אשר מספר סיפור ריאליסטי והיסטורי של ההיסטוריונים המחפשים את קברו של ולאד המת כביכול, ברומן, ולאד המשפד הוא לא רק רודן אכזר אלא גם ערפד שאת מקום הימצאו מנסים לגלות לפני שיקרה משהו רע. מעבר להיותו מותחן, הוא גם נותן ביוגרפיה מדויקת של ולאד השלישי.
בנוסף התפרסמה סדרת הקומיקס "קברו של דרקולה" (1979-1972) של מארוול קומיקס.
דרקולה בתרבות > בקולנוע

עיבודי קולנוע רבים של הרומן של סטוקר ושל יצירות מקוריות אחרות הנובעות ממנו, שילבו את ההיסטוריה של ולאד המשפד ואת עברו הבדיוני של הרוזן דרקולה, והציגו אותם כאותו האדם. אלה כוללים עשרות סרטים, ביניהם: הסרט "דרקולה" (1931) הנחשב לקלאסיקת אימה, בבימויו של טוד בראונינג ובכיכובו של בלה לוגוסי, "דרקולה" (1973) בכיכובו של ג'ק פאלאנס, והסרט דרקולה (1992) בבימויו של פרנסיס פורד קופולה ובכיכובו של גארי אולדמן.
בסרט הטלוויזיוני "נסיך האופל: הסיפור האמיתי של דרקולה", שיצא בשנת 2000, מסופר סיפור חייו של ולאד המשפד באופן מדויק לרוב, אך סופו בדוי, ובו קם ולאד לתחייה בתור בן אלמוות עם כוחות על-טבעיים, ובכך הופך לדמות הערפד האגדי. את ואלד מגלם בסרט השחקן הגרמני רודולף מרטין.
סרט נוסף יצא בשנת 2014: דרקולה: ההתחלה. עוד לפני יציאתו לאקרנים, הוא תוכנן להיות סרט ראשון מטרילוגיה. עקב הצלחת הסרט בקופות-האפשרות של סרט המשך הפכה לוודאית. הסרט מתאר את וולאד (בגילומו של לוק אוונס) בצורה חיובית למדי: הוא שיפד אלפי אנשים כדי למנוע מלחמה עם עשרות אלפים (על ידי שהפחידם), ואף דבק בו הכינוי: "מגן החפים מפשע"; הוא ניסה בכל כוחו להימנע ממלחמה חסרת סיכוי בטורקים, אבל לבסוף, כדי למנוע מעמו לשלם באלף נערים חיילים (כולל בנו הצעיר), הוא הכריז מלחמה; כדי להתגבר על הצבא הטורקי הענק, הוא כרת את הברית עם הערפד שהעניקה לו כוחות על אנושיים במחיר איום-וכל זה, כדי להציל את משפחתו ועמו.
ולאד והיהודים

בראשית דרכו נעזר ולאד בחיילים יהודים לכיבוש טרנסילבניה, אך לאחר מכן הפך את עורו ורדף את היהודים. פגיעתו ביהודי בוקרשט הייתה כה קשה שרק לאחר שנים רבות התאוששה הקהילה.[דרוש מקור: מתי?]
הנצחה

בשנת 1977 בעיר ג'ורג'ו הוקם פסל, ובערים פלוישט (1971) וטרגובישטה (1968) פסלי דיוקן לזכרו.
רחובות בערים שונות ברומניה נושאים את שמו, אחד בבוקרשט.
בשנת 1959 הונפק בול עם דיוקנו לזכר 500 שנות תיעוד של העיר בוקרשט
בשנת 1976 הונפק בול נוסף של הדואר הרומני לרגל מלאת 500 שנים למותו.
בשנת 1978 הופק סרט אמנותי על דמותו ("ולאד צפש").
ראו גם

דרקולה (ספר)
בית דרקולשט
מסדר הדרקון
ולאד דראקול
לקריאה נוספת

ז'אק לה גוף, אמנון לינדר (ע), תרגום: אהרן אמיר, ימי הביניים בשיאם, תל אביב: דביר, תשנ"ג 1993
Constantin C. Giurescu, Dinu C.Giurescu Istoria Românilor vol.2 Editura Științifică și Enciclopedică, București 1976
(קונסטנטין ק. ג'ורסקו ודינו ק. ג'ורסקו - תולדות הרומנים - כרך ב' 1352–1606, בוקרשט, 1976 עמודים 241–244 (ברומנית)
אורל דצ'יי - היסטוריה של האימפריה העות'מאנית, ההוצאה המדעית והאנציקלופדית, בוקרשט, 1978 (ברומנית)
Vasile Mărculeţ - art.Vlad Dracul p.200-202 şi art.Vlad Ţepeş p.203-205, în V.Mărculeţ (coord) Dicţionarul Domnilor Ţării Româneşti şi ai Moldovei, Editura Meronia, Bucureşti 2009
(וסילה מרקולץ - הערכים "ולאד דראקול" עמ' 202-200 ו"ולאד המשפד" עמ' 205-203 ב:
וסילה מרקולץ (עורך) "לקסיקון שליטי ולאכיה ומולדובה" הוצאת מרוניה, בוקרשט 2009)
פלורסקו ראדו, ומקנלי ריימונד טי - דרקולה, חייו וימיו מסת"ב 0-316-28655-9 (באנגלית)
הנסיכה מוד מוויילס

הנסיכה מוד מוויילס (אנגלית: Maud Charlotte Mary Victoria of Wales, ‏26 בנובמבר 1869 – 20 בנובמבר 1938) הייתה אשתו של הוקון השביעי, מלך נורווגיה והמלכה הרעיה של נורווגיה.
ביוגרפיה

מוד נולדה בבריטניה ב-26 בנובמבר 1869, לאדוארד, נסיך ויילס ואלכסנדרה, נסיכת דנמרק, והייתה נכדתה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת וכריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. ב-24 בדצמבר 1869 הוטבלה בבית מרלבורו על ידי ג'ון ג'קסון, הבישוף של לונדון. הסנדקים שלה היו דודה מצד אביה, הנסיך לאופולד, דוכס אולבני, פרידריך וילהלם, נסיך הסן-קאסל, אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, קרל החמישה עשר, מלך שוודיה, מריה, נסיכת באדן, לוביסה, נסיכת שוודיה, דאגמאר, נסיכת דנמרק (מריה פיודורובנה) וססיליה, הדוכסית של אינברנס.
הנסיכה מוד הייתה "טום בוי" בילדותה. היא הייתה ידועה בשם "הארי" למשפחתה, על שם חברו של אביה, אדמירל הנרי קפל, שהתנהלותו במלחמת קרים נחשבה אמיצה במיוחד באותה תקופה. מוד השתתפה כמעט בכל הביקורים השנתיים ובמפגשים המשפחתיים של אמה בדנמרק, ומאוחר יותר ליוותה את אמה ואחיותיה בהפלגות לנורווגיה ולים התיכון. היא הייתה שושבינה בחתונתה של דודתה ביאטריס בשנת 1885 עם הנרי, נסיך בטנברג, ובחתונת אחיה ג'ורג' החמישי למרי מטק בשנת 1893.
מוד, יחד עם אחיותיה ויקטוריה ולואיז, קיבלו את המסדר הקיסרי של כתר הודו מסבתם המלכה ויקטוריה ב-6 באוגוסט 1887. כמו אחיותיה, היא גם החזיקה במסדר המלכותי של ויקטוריה ואלברט (מחלקה ראשונה) והייתה הצלב הגדול של מסדר בית החולים סנט ג'ון בירושלים.
ביוגרפיה > נישואיה-מלכה רעיה

בשנת 1896 נישאה מוד לדודנה, הנסיך קארל מדנמרק. כיוון שהחתן היה קצין בצי הדני עברה מוד להתגורר באופן קבוע בדנמרק. בשנת 1903 נולד בנם היחיד אלכסנדר אדווארד כריסטיאן פרדריק, נסיך דנמרק. לאחר פירוק האיחוד השוודי-נורווגי, נורווגיה הכריזה על עצמאותה ובחרה בנסיך קארל כמלך החדש של המדינה. היה זה מתוך מחשבה שעובדת היותו חתנו של מלך בריטניה תהיה לעזר למדינה הצעירה. לאחר שהבחירה אושרה במשאל עם, הוכתרו מוד ובעלה (שבחר בשם המלכותי "הוקון השביעי") בקתדרלת נידארוס כמלך ומלכת נורווגיה.
המלכה מוד מעולם לא איבדה את אהבתה לבריטניה, אך במהרה הסתגלה לארצה החדשה ולחובותיה כמלכה בת זוג. הוקמה חצר מלכות, ומארי מגדלנה רוסטאד מונתה לבת הלוויה שלה. מוד מילאה תפקיד חזק ודומיננטי בחצר המלכות ובתוך המשפחה, אך תפקיד דיסקרטי בציבור.
מוד נפטרה ב-20 בנובמבר 1938 בעת ביקור בבריטניה.
על שמה קרויים ארץ המלכה מוד באנטארקטיקה ומפרץ הנסיכה מוד בנונאווט.
פסו מקסיקני

| --- | --- |
 משתמשים:  מקסיקו מקסיקו
 סמל:  $ או Mex$
 ISO 4217:  MXN
 יחידות משנה
 1/100:  סנטאבו ¢
 מטבעות ושטרות
 שטרות בשימוש:  $20, $50, $100, $200, $500, $1,000
 מטבעות בשימוש:  5¢, 10¢, 20¢, 50¢, $1, $2, $5, $10, $20, $25, $50, $100
 בנק מרכזי
 אינפלציה:  5.69% (2021 est.) 3.4% (2020 est.) 3.64% (2019 est.)
 בנק מרכזי:  בנק מקסיקו 
 
 → Mexican peso 
 
מטבעות פסו מקסיקניים
פסו מקסיקני (Peso Mexicano סמל: $; קוד: MXN) הוא ההילך החוקי של מקסיקו.
למטבעות הפזו והדולר המודרניים יש מקור משותף בדולר הספרדי של המאה ה-16–19, רובם ממשיכים להשתמש בסימן שלו, "$". הפסו מחולק ל-100 סנטאבוסים (Centavos), המיוצגים על ידי "¢".
הסימן השכיח ביותר לפסו הוא "$", אך לעיתים מסומן גם כ-M$ או Mex$, כדי להבדילו מן הדולר האמריקאי.
הקוד הנוכחי של ISO 4217 לפזו הוא MXN; לפני התיסוף של 1993, נעשה שימוש בקוד MXP.
הפסו המקסיקני הוא המטבע ה-16 הנסחר ביותר בעולם, המטבע השלישי הנסחר ביותר מאמריקה (אחרי הדולר האמריקאי והדולר הקנדי), והמטבע הנסחר ביותר באמריקה הלטינית.
מטבעות במחזור

מטבעות סדרה D, שהוצגו בשנת 2009, מחליפים את המטבעות הקודמים של 10, 20 ו-50 סנטאבו מסדרות B ו-C; בהשוואה למטבע הקודם, המקבילים מסדרה D עשויים מהליבות המחוררות של הטבעות המשמשות לייצור מטבעות 1, 2 ו-5 פזו, ומכאן גודלם הקטן יותר והרכב הנירוסטה. אמצעי זה נועד לחסוך כסף ומשאבים בייצור. הקצה של כל ערך שונה כדי לסייע בהבחנה ביניהם באמצעות מגע.
| ערך | נתונים טכניים> קוטר (מ"מ) | נתונים טכניים> משקל (גרם) | נתונים טכניים> הרכב | תיאור> קצה | תיאור> פני המטבע | תיאור> גב המטבע | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10¢ | 14 | 1.755 | פלדת אל-חלד 16% ~ 18% כרום 0.75% ניקל, 0.12% פחמן, 1% סיליקון, 1% מנגן, 0.03% גופרית, 0.04% זרחן, שארית ברזל | מחורצים | תואר המדינה, סמל המדינה | תמונה מסוגננת של "טבעת הקורבן של אבן השמש האצטקית.” | 2009 |
| 20¢ | 15.3 | 2.258 | פלדת אל-חלד 16% ~ 18% כרום 0.75% ניקל, 0.12% פחמן, 1% סיליקון, 1% מנגן, 0.03% גופרית, 0.04% זרחן, שארית ברזל | רידינג מפולח | תואר המדינה, סמל המדינה | תמונה מסוגננת של "יום האקטל השלושה עשר של אבן השמש.” | 2009 |
| 50¢ | 17 | 3.103 | פלדת אל-חלד 16% ~ 18% כרום 0.75% ניקל, 0.12% פחמן, 1% סיליקון, 1% מנגן, 0.03% גופרית, 0.04% זרחן, שארית ברזל | קצוות רידינג | תואר המדינה, סמל המדינה | תמונה מסוגננת של "טבעת הקבלה של אבן השמש.” | 2009 |
שטרי כסף במחזור – סידרה G

באוגוסט 2018 החלה להיכנס למחזור סדרה חדשה של שטרות, שבהן ננקטו צעדים חדשים נגד זיוף. החלק הקדמי של השטרות יציג תקופות היסטוריות חשובות ואישים. הצד האחורי של השטרות יציג את המערכות האקולוגיות השונות של המדינה דרך אחד מאתרי המורשת העולמית של מקסיקו.
בסדרה זו לא נשקל במקור לכלול שטר של 20 פסו, מכיוון שהוא יוחלף בהדרגה במטבע, אך שטר של 20 דולר לזכר מאתיים שנה לעצמאות מקסיקו הונפק בספטמבר 2021. השטרות של 20, 50 ו-100 פזו מיוצרים בפולימר, בעוד השטרות האחרים יודפסו על נייר. אם יהיה צורך, הבנק הלאומי – בנקו דה מקסיקו יציג שטר של 2,000 פסו.
סמלי החריץ הקודמים נשמטו מסדרה G. במקום זאת, הקצוות השמאליים והימניים העליונים של התווים של 200, 500 ו-1,000 פזו כוללים קווים אופקיים מקבילים למישוש לזיהוי באמצעות מגע. לשטרות של 200 פזו יש שתי שורות; שטרות של 500 ו-1,000 פזו כוללים שלושה וארבעה, בהתאמה. ערכם של השטרות של 20, 50 ו-100 פזו מוטבעים בחלונות הברורים של התווים המתאימים, יחד עם תבנית ייחודית. שטרות מסדרה G שומרים גם על אותה עלייה מצטברת של 7 מ"מ בין ערכים כפי שהיה בסדרה F, החל בשטר MXN $50, שאורכו 125 מ"מ; יוצאי דופן כוללים את שטר ההנצחה MXN $20 סדרה G, שאורכו 120 מ"מ, ואת השטר המתוכנן של $2,000, שיהיה ארוך ב-6 מ"מ מהשטר של 1,000 דולר.
| ערך | ממדים (מ"מ) | צבע עיקרי |  |  | שטרות סידרה G (2018)> תיאור.פני השטר | שטרות סידרה G (2018)> תיאור.גב השטר | שטרות סידרה G (2018)> תאריך.הדפסה | שטרות סידרה G (2018)> תאריך.הנפקה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| $20 | 120 × 65 | אדום וירוק |  |  | מאתיים שנה לעצמאות מקסיקו | מערכת האקולוגית של המנגרובים המיוצגת על ידי התנין המקסיקני, כפן ורוד (ציפור – Roseate spoonbill) ושמורת הביוספרה סיאן קאאן. | 6 בינואר 2021 | 24 בספטמבר 2021 |
| $50 | 125 × 65 | מגנטה |  |  | מקסיקו הטרום ספרדית: יסוד טנוצ'טיטלן | מערכות אקולוגיות בגדות ובאגמים המיוצגות על ידי האקסולוטל וסוצ'ימילקו (axolotl and Xochimilco) | 31 במרץ 2021 | 28 באוקטובר 2021 |
| $100 | 132 × 65 | אדום |  |  | ספרד החדשה: סור חואנה אינס דה לה קרוז (סופרת מהמאה ה-17) | מערכות אקולוגיות של יער מתון המיוצגות על ידי פרפר המונרך ושמורת הביוספרה של פרפר המונרך | 8 במאי 2020 | 12 בנובמבר 2020 |
| $200 | 139 × 65 | ירוק |  |  | מקסיקו העצמאית: חוסה מריאה מורלס ומיגל אידלגו קוסטייה ופאבון – כמרים שהנהיגו את מלחמת העצמאות | מערכות אקולוגיות מדבריות ואדמת שיחים (מטורליות) המיוצגות על ידי עיט זהוב ושמורת הביוספרה אל פינקטה וגראן דסיירטו דה אלטר (El Pinacate y Gran Desierto de Altar) | 28 בנובמבר 2018 | 2 בספטמבר 2019 |
| $500 | 146 × 65 | כחול |  |  | הרפורמה (La Reforma) ושיקום הרפובליקה – בניטו חוארס; הנשיא הראשון של מקסיקו המודרנית | מערכות אקולוגיות חופיות, ימיות ואידיות המיוצגות על ידי הלוויתן האפור ושמורת הביוספרה אל ויזקאינו (El Vizcaíno) | 19 במאי 2017 | 27 באוגוסט 2018 |
| $1,000 | 153 × 65 | אפור |  |  | המהפכה המקסיקנית: פרנסיסקו איגנאסיו מדרו הרמילה גלינדו וכרמן סרדן | מערכות אקולוגיות טרופיות של יער לח המיוצג על ידי שמורת היגואר והביוספרה קלקמול (Calakmul) | 10 ביוני 2019 | 19 בנובמבר 2020 |
| $2,000 | 159 × 65 | צהוב |  |  | מקסיקו העכשווית: אוקטביו פאס (סופר) ורוסריו קסטלונס (סופר אצטקי) | מערכות אקולוגיות של יער יבש המיוצג על ידי העטלף המקסיקני ארוך האף ונוף האגבה טקילה (Agave tequilana) |  | רק במידת הצורך |
שימוש בפסו המקסיקני מחוץ לגבולות מקסיקו

כמה מפעלים באזורי הגבול של ארצות הברית מקבלים פסו מקסיקני כמטבע, כמו חנויות מסוימות של Walmart, תחנות דלק מסוימות כמו Circle K, והסופרמרקטים לה בודגה בסן איסידרו על גבול טיחואנה. בשנת 2007, Pizza Patron, רשת של מסעדות פיצה בחלק הדרום-מערבי של ארצות הברית, החלה לקבל את המטבע, מה שעורר מחלוקת בארצות הברית. מלבד בעיירות הגבול של ארצות הברית, גואטמלה ובליז, פסו מקסיקני בדרך כלל לא מתקבל כמטבע מחוץ למקסיקו.
שער הפסו לדולר ארצות הברית ב-5 השנים האחרונות

נקודת המקסימום - 24/04/2020 - 24.98
נקודת המינימום - 23/08/2023 - 16.82
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | 29/12/2018 | 19.6 | 03/01/2020 | 18.9 | 01/01/2021 | 19.9 | 31/12/2021 | 20.5 | 30/12/2022 | 19.5 |
|  |  | 01/02/2019 | 19.1 | 31/01/2020 | 18.8 | 29/01/2021 | 20.6 | 28/01/2022 | 20.8 | 27/01/2023 | 18.8 |
|  |  | 01/03/2019 | 19.2 | 28/02/2020 | 19.6 | 26/02/2021 | 20.1 | 25/02/2022 | 20.3 | 03/03/2023 | 17.9 |
|  |  | 29/03/2019 | 19.4 | 27/03/2020 | 23.4 | 26/03/2021 | 20.6 | 01/04/2022 | 20 | 31/03/2023 | 18 |
|  |  | 03/05/2019 | 18.9 | 01/05/2020 | 24.6 | 30/04/2021 | 20.2 | 29/04/2022 | 20.4 | 28/04/2023 | 18 |
|  |  | 31/05/2019 | 19.6 | 29/05/2020 | 21.6 | 28/05/2021 | 19.9 | 27/05/2022 | 19.6 | 26/05/2023 | 17.6 |
|  |  | 28/06/2019 | 19.2 | 03/07/2020 | 22.4 | 25/06/2021 | 19.8 | 01/07/2022 | 20.2 | 30/06/2023 | 17.1 |
|  |  | 02/08/2019 | 19.3 | 31/07/2020 | 22.3 | 30/07/2021 | 19.9 | 29/07/2022 | 20.3 | 28/07/2023 | 16.7 |
| 31/08/2018 | 19.1 | 30/08/2019 | 20 | 28/08/2020 | 21.7 | 27/08/2021 | 20.2 | 26/08/2022 | 20 |  |  |
| 28/09/2018 | 18.7 | 27/09/2019 | 19.7 | 02/10/2020 | 21.6 | 01/10/2021 | 20.4 | 30/09/2022 | 20.1 |  |  |
| 02/11/2018 | 20 | 01/11/2019 | 19.1 | 30/10/2020 | 21.2 | 29/10/2021 | 20.5 | 28/10/2022 | 19.8 |  |  |
| 30/11/2018 | 20.4 | 29/11/2009 | 19.5 | 27/11/2020 | 20 | 26/11/2021 | 21.9 | 25/11/2022 | 19.3 |  |  |
שערי חליפין

| שער חליפין נוכחי עבור פסו מקסיקני |
| --- | --- |
באתר Google Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר Yahoo! Finance:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר XE.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
באתר OANDA.com:: AUD CAD CHF EUR GBP HKD ILS JPY USD
מדינות נוספות המשתמשות בפסו

הפסו היה מטבע ששימש בהיסטוריה את ספרד הקולוניאלית, ועל כן גם את הקולוניות שלה. מסיבה זו, גם כיום זהו שמו של המטבע במדינות רבות:
| מדינה |  | שם המטבע | סמל מטבע | קוד ISO 4217 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה | ארגנטינה ארגנטינה | פסו ארגנטינאי | $ | ARS |
| צ'ילה | צ'ילה צ'ילה | פסו צ'יליאני | $ | CLP |
| קולומביה | קולומביה קולומביה | פסו קולומביאני | $ | COP |
| הרפובליקה הדומיניקנית | הרפובליקה הדומיניקנית הרפובליקה הדומיניקנית | פסו דומניקני | $ | DOP |
| אורוגוואי | אורוגוואי אורוגוואי | פסו אורוגוואי | $ | UYU |
| קובה | קובה קובה | פסו קובני | $ | CUP |
| הפיליפינים | הפיליפינים הפיליפינים | פסו פיליפיני | ₱ | PHP |
הערות שוליים

↑  Editorial Style Guide 2020, World Bank Group, appendix D pp.134–139
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532417805171  GND: 4632997-3  LCCN: sh96009806
בטיחות בדרכים

תהלוכה למען בטיחות בדרכים לוד, שנות ה־60
בטיחות בדרכים היא מכלול הצעדים הננקטים לשם מניעת תאונות דרכים, למזעור מספר הנפגעים והפחתת חומרת הפגיעות השונות בתאונות אלו. תחום זה נועד למנוע את הפגיעות של כלל סוגי כלי הרכב (מכוניות, אופנועים, אופניים, משאיות, אוטובוסים, מוניות) בינם לבין עצמם, ובינם לבין הולכי הרגל. שיפור הבטיחות בדרכים נעשה באמצעות שיפור הכבישים, שיפור טכנולוגי בכלי הרכב, ופעולות חינוך והסברה שנועדו להשפיע על התנהגות משתמשי הדרך.
מדדים להערכת רמת הבטיחות

מקובל להעריך את רמת הבטיחות במקום מסוים בתקופת זמן מסוימת (בדרך כלל מתייחסים לרמת הבטיחות במדינה מסוימת בשנה מסוימת) באמצעות שלושה מדדי בטיחות עיקריים: מספר ההרוגים בתאונות דרכים ביחס לנסועה (בדרך כלל למיליארד ק"מ), מספר ההרוגים בתאונות דרכים ביחס לאוכלוסייה (בדרך כלל למאה אלף תושבים), ומספר ההרוגים בתאונות דרכים ביחס למספר כלי הרכב (בדרך כלל למאה אלף כלי רכב). מכאן, ככל שהמדדים נמוכים יותר, מצב הבטיחות טוב יותר. מדדים אלה מאפשרים השוואה של רמת הבטיחות בין מדינות, בין שנים, וכו'. לדוגמה, בשנת 2022 מדד מספר ההרוגים בתאונות דרכים ביחס לנסועה בישראל היה 5.3 לעומת מדד נמוך מ-3.0 במדינות המובילות בעולם בבטיחות בדרכים (2.6 בנורווגיה, 2.8 בשוודיה).
גם מספר ההרוגים בתאונות דרכים, וכמוהו מספר הפצועים קשה, משמשים לעיתים קרובות להערכת מצב הבטיחות. כך, בראשית שנות ה-2000 הציב האיחוד האירופי יעד שאפתני של בטיחות בדרכים - הפחתת מספר ההרוגים ב־50% בכל עשור (לדוגמה, מספר ההרוגים בתאונות דרכים ב-2020 צריך להיות מחצית ממספר ההרוגים בתאונות ב-2010), זאת, ללא קשר לשינויים בגודל האוכלוסייה ובמצבת כלי הרכב. לעשור הנוכחי (2030-2020) הציב האיחוד האירופי יעד נוסף - הפחתה של 50% גם במספר הפצועים קשה. מטרה זו מהווה אבן דרך משמעותית בהשגת "חזון אפס" - מערכת תחבורה ללא הרוגים ופצועים קשה בשנת 2050. "חזון אפס" מתמקד באחריותה של המדינה ליצירת בטיחות מערכתית על מנת למזער את ההסתברויות להתרחשות תאונות ולצמצם את מידת חומרתן. הראשונה להגות וליישם את "חזון אפס" הייתה שוודיה, עוד בשנת 1997. היקף התמותה והפציעות בתאונות דרכים צנח באופן משמעותי בעשור הראשון להפעלת "חזון אפס", ומאז 2013 נשאר קבוע ברמה שמציבה את שוודיה כאחת המדינות המובילות בבטיחות בדרכים, לפי כל מדד של בטיחות.