stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוברט הולמס (מושל אורגון)
חיים אישים ושנותיו האחרונות

ב-1934 נשא הולמס לאישה את מרי הוי, ולשניים נולדו שני בנים. לאחר תום כהונתו כמושל, הנחה הולמס תוכנית על נושאים ציבוריים בתחנת הטלוויזיה KOIN שבפורטלנד, ובשנים 1969–1974 הוא היה חבר במועצה לחינוך גבוה של אורגון. בשנים 1961–1962 היה הולמס חבר בוועדה שנועדה להציע שינויים בחוקת אורגון.
רוברט הולמס נפטר באסטוריה ב-6 ביוני 1976 כתוצאה ממחלת הסרטן. הוא נטמן בבית הקברות וילהלמס שבפורטלנד.
הערות שוליים

↑  "Robert Denison Holmes". Governors of Oregon. Oregon State Library. אורכב מ-המקור ב-23 בספטמבר 2006. נבדק ב-3 באוגוסט 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1194034969  VIAF: 5349156811378845390001   WorldCat (עם VIAF): 5349156811378845390001
רוברט וולטר וייר

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1803 ניו רושל, ארצות הברית 
 פטירה:  1 במאי 1889 (בגיל 85) ניו יורק, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1818–1874 (כ־56 שנים) 
 זרם באמנות:  ריאליזם 
 יצירות ידועות:  Robed Man in an Archway 
 בן או בת זוג:  Susan Martha Weir 
 צאצאים:  Emma Casey, ג'וליאן אלדן וויר, ג'ון פרגוסון וייר 
 
רוברט וולטר וייר (באנגלית: Robert Walter Weir;‏ 18 ביוני 1803 – 1 במאי 1889) היה אמן ומחנך אמריקאי ונחשב לצייר של אסכולת נהר ההדסון. וייר נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1829 והיה מדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. עבודתו הידועה ביותר היא "בואם של עולי הרגל" ברוטונדה של הקפיטול בוושינגטון הבירה. יותר מ-450 מיצירותיו ידועות.
ביוגרפיה וקריירה

רוברט וייר נולד לרוברט ומרי קתרין (ברינקלי) וייר ב־18 ביוני 1803 בעיר ניו יורק. הוא מעולם לא סיים את לימודיו בקולג', והוא עזב עבודה כפקיד מסחרי כדי לצייר ב 1821 בגיל 18. הוא למד אמנות בניו יורק משנת 1822 עד 1824. הוא לימד את עצמו לצייר לפני שנסע ללמוד באיטליה בשנת 1824. הוא נשאר בפירנצה עד 1825, אחר כך ברומא משנת 1825 עד 1827. במהלך שהותו למד את יצירותיהם של מיכאלאנג'לו, ומאסטרים איטלקיים אחרים מהראנסנס. הוא שב לניו יורק בשנת 1827 כדי לטפל בחבר חולה ונשאר שם עד 1834, והפך לחלק בלתי נפרד מהקהילה האמנותית שלה.
הוא מונה למורה לרישום (1834–1846) ואחר כך לפרופסור לרישום (1846–1876) באקדמיה הצבאית של ארצות הברית בווסט פוינט, ניו יורק.
וייר היה האמן החמישי שמילא את תפקיד מדריך האמנות באקדמיה. במהלך 42 שנותיו (1834–1876) בתפקיד זה, הוא הנחה רבים ממפקדי העתיד של מלחמת האזרחים האמריקאית. בין תלמידיו הבולטים בווסט פוינט היו ג'יימס אבוט מקניל ויסלר וסת' איסטמן. הוא גם פיתח קשר מיוחד עם יוליסס ס. גרנט.
הוא נפטר בעיר ניו יורק ב־1 במאי 1889.
ילדים

וייר היה נשוי פעמיים ונולדו לו 16 ילדים. הבן ג'ון פרגוסון וייר (נולד ב־1841) היה צייר ופסל שהפך לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1866, והיה למנהל בית הספר לאמנות באוניברסיטת ייל בשנת 1868. הבן ג'וליאן אלדן וייר (נולד ב־1852) למד אצלו והפך לצייר. הוא היה ממקימי אגודת האמנים האמריקנים בשנת 1877, והיה חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב (1886) והיה חבר בקבוצת "עשרת הציירים האמריקנים", ניו יורק.
הבת אמה וייר התחתנה עם תומאס לינקולן קייסי האב, קצין צבא אמריקני וראש יחידת המהנדסים. הבת הלן רוטגרס וייר התחתנה עם תומאס סטורגיס, שעסק בהקמת עיר בוויומינג, והיה המפקד השני על מכבי האש של ניו יורק.
עבודתו

וייר נחשב לחלק מאסכולת נהר ההדסון. אחד מציוריו הידועים ביותר הוא "בואם של עולי הרגל" התלוי ברוטנדה של הקפיטול.
הציור הוזמן על ידי הקונגרס של ארצות הברית בשנת 1837 והציור הוצב ברוטונדה בדצמבר 1843.
הבדים שלו עוסקים בעיקר בנושאים היסטוריים, אם כי הוא גם צייר כמה דיוקנאות.
הערות שוליים

↑  Robert Walter Weir - List of Paintings, robertwalterweir.com
↑  Chisholm, Hugh, ed, Weir, Robert Walter, 1911 Encyclopædia Britannica Volume 28
↑  "USMA site on Weir"
↑  Embarkation of the Pilgrims, Architect of the Capitol (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 129794309  ISNI: 0000 0000 6681 5991  LCCN: n85028285  RKD: 83427  SNAC: w6834572  ULAN: 500032615  VIAF: 30627000   WorldCat (עם VIAF): 30627000 
רוברט וייר, מועדון הסירות גרינוויץ', 1833
רוברט וייר, בואם של עולי הרגל, 1844
רוברט וייר, נהר ההדסון, 1878
ריכרד פון שטריגל

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1891 מוראביה, צ'כיה 
 פטירה:  11 בנובמבר 1942 (בגיל 51) וינה, גרמניה הנאצית 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 
ריכרד ריטר פון שטריגְל (בגרמנית: Richard Ritter von Strigl ;‏ 7 בפברואר 1891 - 11 בנובמבר 1942) היה כלכלן המקורב לאסכולה האוסטרית.
ביוגרפיה

פון שטריגל נולד במוראביה (היום חלק מצ'כיה). הוא למד באוניברסיטת וינה והצטרף בגיל צעיר מאוד לסמינר הפרטי של אויגן פון בהם-באוורק, שהניב דור שלם של כלכלנים מובילים, כמו באואר, בוכארין, מיזס, אוטו נויראת ושומפטר.
אחרי מלחמת העולם הראשונה זכה בשנת 1923 לפרופסורה, אך בניגוד לרוב עמיתיו מהאסכולה האוסטרית נאלץ למצוא את פרנסתו מחוץ לאקדמיה והפך לפקיד בכיר בחברת ביטוח. כישוריו כמרצה שיטתי ובהיר, עם זאת, הקנו לו השפעה רבה על הדור הצעיר של כלכלנים שבקע מאוניברסיטת וינה אחרי מלחמת העולם הראשונה, ושטריגל הפך לדמות מעצבת עבור בני הדור השני של הכלכלנים הוינאים כמו האייק, הארבלר, מאכלופ, מורגנשטרן ואחרים.
שטריגל טען כי יש ללמוד את התאוריה הכלכלית כדבר לעצמו, בלי לעסוק במחקרי שטח אמפיריים, ויש להשתמש בתאוריה כדי להסביר תופעות כלכליות ולהשתמש בה להכוונת הפעולה הפוליטית. דעות אלו היו חריגות בשנות העשרים והשלושים, בהן שלטה בגרמניה ובאוסטריה התפישה של "האסכולה ההיסטורית" שטענה כי אין חוקים כלכליים תקפים תמיד אלא רק כללים היפים למצבים מסוימים ולכן אין טעם בחקר חוקים כלליים ויש לעסוק במחקרים מעשיים של חברות, מנהל, ערים, וכדומה.
עבודתו החשובה ביותר של שטריגל הייתה "הון וייצור" משנת 1934. שטריגל ביקש בה להתמודד עם הסיבות לשפל הכלכלי הגדול במערב בשנות השלושים. בהשפעת ג'בונס ובוהם-באוורק ניתח שטריגל בצורה בהירה וחדה את השפעת הרחבת ההון בזירה המקרו-כלכלית, כשהוא מפתח את הגישה האוסטרית לנושא לכלל תאוריה כוללת ושלמה.
כרבים אחרים באסכולה האוסטרית, וכמו האסכולה בכללה, שקעו עבודותיו של שטריגל בשכחה בשנות השלושים. אחרי הסתפחותה של אוסטריה לגרמניה הנאצית (ה"אנשלוס") בשנת 1938 בחר שטריגל להישאר בווינה, בין השאר בגלל בריאותו המתדרדרת. עם מותו בגיל 51 בשנת 1942 נמחה הסיכוי האחרון לבנות מחדש את האסכולה האוסטרית בווינה ונחתם למעשה תפקידה של האסכולה ככוח עצמאי באוסטריה וגרמניה בתקופה אחרי מלחמת העולם השנייה.
לקריאה נוספת

הון ויצור
קתדרלת יורק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה, קתדרלה 
 על שם:  פטרוס 
 מיקום:  City of York 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1220
 תאריך פתיחה רשמי:  1220 
 חומרי בנייה:  אבן גיר 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית אנגלית 
 מידות
 אורך:  160 מ' 
 רוחב:  76 מ' 
 קואורדינטות:  53°57′43″N 1°04′55″W﻿ / ﻿53.961944°N 1.081944°W﻿ / 53.961944; -1.081944
 www.yorkminster.org
 he
 
החזית המערבית של הקתדרלה
התוכנית של קתדרלת יורק
מבט מאחור על המגדלים המערביים
חלון ויטראז' המתאר את שלמה המלך
קתדרלת יורק (באנגלית: York Minster) היא קתדרלה גותית אנגליקנית הממוקמת ביורק בצפון אנגליה. היא מושב הארכיבישופות של יורק וקתדרלה של הדיוקסיה של יורק.
הקתדרלה בעלת ספינה ראשית רחבה מאוד בסגנון גותי מקושט (Decorated Gothic), בית מועצת הקתדרלה (Chapter House), בית מקהלה וחלק מזרחי בסגנון גותי ניצב (Perpendicular) ובית רוחב בסגנון גותי אנגלי מוקדם. הספינה הראשית מכילה את "החלון המערבי", שנבנה ב-1338 ואת "החלון המזרחי הגדול" (מ-1408) מעל קפלת הגבירה בקצה המזרחי. בבית הרוחב הצפוני נמצאים "חלונות חמש האחיות", גובה כל חלון מחודד הוא כ-16 מטר. העוגב שבבית המקהלה נהרס פעמיים בשרפה והעוגב הנוכחי הוא מ-1829 ושוחזר ב-1993. אורך הקתדרלה הוא 160 מטר, גובה הקמרונות הוא 27 מטר, גובה המגדלים המערביים הוא 56 מטר וגובה המגדל המרכזי הוא 71 מטר.
המגדלים והפעמונים

קתדרלת יורק היא בעלת 3 מגדלים. גובה המגדלים המערביים הוא 56 מטר וגובה המגדל המרכזי הוא 71 מטר.
שני המגדלים המערביים הם בעלי פעמונים המצלצלים לפי שעות. המגדל הצפון-מערבי מכיל את הפעמון "פטר הגדול" השוקל 10.8 טון ו-6 פעמוני שעון (הגדול מביניהם שוקל 3 טון). המגדל הדרום-מערבי מכיל 14 פעמונים, שנועדו לצלצולים מוזיקליים (Change ringing) ו-11 פעמוני צלצול שמופעלים על ידי מקלדת.
פעמוני השעון מצלצלים כל רבע שעה בזמן היום, ופעמון "פטר הגדול" מצלצל כל שעה שלמה. הפעמונים המוזיקליים מצלצלים כל יום ראשון לפני התפילה בכנסייה, ובזמנים אחרים כגון אימונים של המצלצלים בימי שלישי בערב. פעמוני הצלצול מופעלים לפני תפילות וטקסים.
מידות וממדים

אורך: 160 מטר.
רוחב: 76 מטר.
גובה פנימי הספינה הראשית: 27 מטר.
גובה מגדל המצלב (המרכזי): 71 מטר.
גובה המגדלים המערביים: 56 מטר.
חלונות ויטראז'

יורק ובייחוד הקתדרלה הם בעלי מסורת ארוכה של יצירת ויטראז'ים צבעוניים. חלק מחלונות הוויטראז' בקתדרלה תוארכו למאה ה-12. החלון המזרחי הגדול, בגובה של כ-23 מטר (76 רגל), שנוצר בתחילת המאה ה-15 הוא חלון הוויטראז' הגדול ביותר שנוצר בימי הביניים. חלונות מרהיבים אחרים בקתדרלה כוללים חלון רוזטה מצועצע ואת חלונות "חמש האחיות" בגובה 16 מטר. בגלל תקופות הזמן הארוכות בהן הותקנו החלונות, ניתן לראות טכניקות שונות של זיגוג וצביעה שהתפתחו במהלך השנים. יש כ-2 מיליון פיסות זכוכית צבעונית שמרכיבות 128 חלונות ויטראז' בקתדרלת יורק. חלק רב מהזכוכית הוסר ואחר כך הותקן מחדש במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה. כיום, החלונות מנוקים ומשוחזרים כדי לשמר את יופיים.
השעון האסטרונומי

השעון האסטרונומי של קתדרלת יורק הותקן בצד הצפוני של בית הרוחב של הקתדרלה ב-1955. השעון הותקן לזכר אנשי צוות האוויר שפעלו מבסיסים באזורים יורקשייר, דורהאם ונורת'אמברלנד שנהרגו בעת מילוי תפקידם בזמן מלחמת העולם השנייה.
גלריית תמונות

בית הרוחב ומגדל המצלב, מבט מדרום מזרח.
פנים קתדרלת יורק, ניתן לראות את הקמרונות המורכבים הנפרשים כמניפה ומצטלבים זה בזה.
המגדל הדרום-מערבי של קתדרלת יורק
קתדרלת יורק כפי שהיא נראית מהכניסה המזרחית לגני המוזיאון
פנים מגדל המצלב
המגדל המרכזי
המראה של יורק, כאשר מביטים מערבה, מגג המגדל המרכזי
הפנים והתקרה של בית מועצת הקתדרלה
החלון המערבי של קתדרלת יורק
מראה של הקתדרלה מגלגל יורקשייר
מראה מ-Precentor's Court
דלתות אלון בחזית המערבית
תקריב על תבליטי אבן באחד השערים
מבט כללי מדרום
תמונות של הקתדרלה מבחוץ, כולל החזית, מגדל המצלב והתמיכות הדואות שמצידי הספינה הראשית
הערות שוליים

↑  "Jonathan Martin: The Man Who Burned York Minster", אתר BBC, ‏1 ביולי 2005
| אדריכלות גותית |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אדריכלות גותית • אמנות גותית • אדריכלות גותית -  מונחים • התחייה הגותית | גותיקה |
| סגנונות גותיים | סגנון גותי קורן • סגנון גותי לוהב • אדריכלות גותית אנגלית • אדריכלות גותית ספרדית • גותיקה מנואלינית | גותיקה |
| מונחים ואלמנטים גותיים | אדריכלות כנסיות • קמרון צלעות • חלון רוזטה • ויטראז' • תחרת חלונות • תמיכות דואות • צריחון • צריח מחודד • קרוקט • גרגויל • גרוטסק | גותיקה |
| מבני מפתח | בזיליקת סן-דני • קתדרלת נוטרדאם (פריז) • קתדרלת שארטר • קתדרלת בורז' • קתדרלת ריימס • קתדרלת אמיין • קתדרלת לאן • סנט שאפל • ארמון האפיפיורים, אביניון • קתדרלת קלרמון-פראן • קתדרלת אוורה • קתדרלת שטרסבורג • קתדרלת רואן • כנסיית סנט אואן • קתדרלת בווה • קתדרלת קלן • קתדרלת ויטוס הקדוש, פראג • שטפנסדום, וינה • המינסטר של אולם • מריינקירכה, ליבק • קתדרלת בורגוס • קתדרלת לאון • קתדרלת סביליה • מגדל בלן • קתדרלת מילאנו • ארמון הדוג'ים, ונציה • קתדרלת קנטרברי • קתדרלת לינקולן • קתדרלת סולסברי • קתדרלת ולס • מנזר וסטמינסטר • קתדרלת יורק | גותיקה |
| קטגוריות | קטגוריה:אדריכלות גותית • קטגוריה:קתדרלות בסגנון גותי • קטגוריה:מבנים גותיים • קטגוריה:מבני התחייה הגותית • קטגוריה:אדריכלים גותיים • פורטל:אדריכלות | גותיקה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007587595205171  BIBSYS: 6025457  BNE: XX127557  GND: 1053432-5  ISNI: 0000 0001 2191 1610  LCCN: n50070955  MusicBrainz: cc0e5ea4-0a8c-42c4-aa2e-852a9adf942e  NKC: ko2008441522  NLA: 35624428  VcBA: 494/8412  VIAF: 155835167   WorldCat (עם VIAF): 155835167
ריכרד פון קראוול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באוגוסט 1861 זאגאן, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892) 
 פטירה:  14 ביוני 1943 (בגיל 81) ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1880–1919 (כ־39 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית המילואים ה-17   מפקד הדיוויזיה ה-101   מפקד הדיוויזיה ה-105   מפקד הדיוויזיה ה-3   מפקד הקורפוס ה-54   מפקד הקורפוס ה-4   מפקד הקורפוס ה-2
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 
ריכרד קרל פרידירך ברנהרד פון קראוול (בגרמנית: Richard Karl Friedrich Bernhard von Kraewel;‏ 17 באוגוסט 1861 – 14 ביוני 1943) היה גנרל גרמני, ומפקד כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פון קראוול נולד ב-17 באוגוסט 1861 בזאגאן, והיה בנם של הגנרל הפרוסי קרל פון קראוול ואשתו מריה לבית שטרכוויץ פון גרוס-זאוכה וקמינץ. בשנת 1880 הוא התגייס לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-14 (פומרניה ה-3), ומילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה. ב-22 ביולי 1900 הועלה לדרגת מיור, ולאחר מכן מונה לקצין מטה בדיוויזיה ה-27. ב-16 באוקטובר 1906 מונה קראוול לראש מטה הקורפוס ה-2, וב-27 בינואר 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-21 בפברואר 1911 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-19 (פומרניה ה-2), וב-21 באפריל 1912 מונה למפקד חטיבת הרגלים ה-34 בשוורין.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה הוביל קראוול את חטיבתו במסגרת דיוויזיית הרגלים ה-17 בחזית המערבית. חייליו השתתפו בהתקדמות דרך בלגיה לצרפת, לחמו בקרב סן-קנטן ולאחר מכן נלחמו בקרב האורק. ב-22 בספטמבר 1914 הוא מונה למפקד דיוויזיית המילואים ה-17 באזור ממערב לרויה וליד נויון. ב-18 באפריל 1915 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט. ב-17 בספטמבר 1915 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-101 והשתתף עמה במערכה נגד סרביה, וב-19 בנובמבר באותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-105, עמה לחם במקדוניה ובשנה שלאחר מכן בחזית המזרחית בסטריפה. ב-6 בספטמבר 1916 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3 באגם נארוך. ב-2 בפברואר 1917 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-54 על הפוטנה, ובמקביל הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-25 בפברואר 1917 מונה למפקד הקורפוס ה-4 בפלנדריה, עימו השתתף בקרב על הליס באפריל 1918 כחלק ממתקפת האביב הגרמנית, ולאחר מכן פיקד עליו עד תום המלחמה.
לאחר שביתת הנשק, הוא מונה למפקד הקורפוס ה-2 מ-17 בדצמבר 1918 עד 22 ביוני 1919, ולאחר מכן השתחרר מהצבא וחזר לביתו. לאחר המלחמה חי פון קראוול בברלין, עד מותו ב-14 ביוני 1943.
ריכרד פריי

| --- | --- |

אתר ההנצחה לריכרד פריי (פֿוּ לאי) בחבל חביי, סין
 לידה:  11 בפברואר 1920 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  16 בנובמבר 2004 (בגיל 84) בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  סין, אוסטריה, הרפובליקה העממית של סין 
 תפקיד:  member of the National Committee of the Chinese People's Political Consultative Conference 
 מפלגה:  המפלגה הקומוניסטית של סין 
 
ריכרד פֿרַיי (Richard Frey, בסינית: פֿוּ לַאי, 傅 莱; 11 בפברואר 1920, וינה, אוסטריה — 16 בנובמבר 2004, בייג'ינג, סין) היה רופא ומדען יהודי-אוסטרי שנמלט מאימת הנאצים לסין ערב מלחמת העולם השנייה. התגייס כרופא לשורות צבאו של מאו דזה-דונג. אחרי כינון הרפובליקה העממית של סין פעל בבקרת מחלות מגפתיות. הקים את מסד הנתונים הרפואי הממוחשב הראשון בארצו המאמצת. בשנות ה-80 וה-90 היה חבר מליאות המועצה המדינית המייעצת העליונה של סין.
קורות חייו

נולד בשם ריכרד שטיין, בן יחיד להורים יהודים אמידים. למד רפואה בווינה. היה חבר המפלגה הקומוניסטית האוסטרית. הגיע לסין ב-1939, אחרי סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית (ה"אנשלוס"), בדומה לרופא יעקב רוזנפלד ובסיוע הקונסול הסיני, חסיד אומות העולם חה פנגשאן. הועסק כשנתיים בבית החולים האמריקאי-גרמני ובבית החולים של המיסיון האנגלי בטיינג'ין, והשלים את לימודיו בבית-הספר לרפואה שם. ב-1941, במהלך מלחמת סין–יפן השנייה, התגייס לשורות צבא הגרילה של מאו דזה-דונג ("צבא הדרך השמינית"), טיפל בפצועים והכשיר רופאים וחובשים באזור החזית.
זכה לאות הוקרה ממאו על הישגיו בהדברת מחלת המלריה בשיטות רפואה סינית מסורתית, וב-1944 התקבל כחבר במפלגה הקומוניסטית של סין. ב-1945, בעת שפעל במחוז יאן-אן (Yan'an) (הבסיס הפוליטי והצבאי של המפלגה הקומוניסטית הסינית בשנים 1936–1948), הצליח פריי, לראשונה בסין, ובסיוע ידידים אמריקאים שדאגו לאספקת נבגים מתאימים ומעט ציוד, להפיק ולייצר פניצילין בכמויות משמעותיות.
בתום המלחמה נשא לאישה את חברתו לדרך לִי בִּין זוּ, אֵם שלושת ילדיו. במלחמת האזרחים המשיך בעבודתו בשרות צבא השחרור העממי, וכמו כן לימד בבית-הספר לרפואה של יאן-אן.
עם הקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949 בחר להישאר בה, עבר לצ'וֹנְגצִ'ינְג ועסק בבקרת מחלות מגפתיות ומניעתן בקרב מיעוטים וביישובים נידחים בחבלי דרום-מערב סין. כמו כן לימד בבית-הספר לרפואה של צ'ונגצ'ינג בתחום התמחותו – אפידמיולוגיה. התוצר המדעי של עבודתו באותה תקופה היה תיעוד נרחב של המחלות האנדמיות שבהן נתקל במחוזות הללו.
בתקופת מהפכת התרבות בסין סבל זמן מה מדיכוי כ"סוכן זר", ובתוך כך אף בוטלו נישואיו. בשוך המהפכה שב למעמדו. ב-1962 מונה ליועץ לאקדמיה הסינית למדעי הרפואה בבייג'ינג בתחום המידע הרפואי. בשנות ה-80 הקים וניהל את מסד הנתונים הממוחשב הראשון במרכז למידע רפואי בבייג'ינג ודאג לחיבורהּ לרשת הבינלאומית (MEDLINE). לפני פרישתו כיהן כיו"ר המכון למידע וכאוצר ספריית האקדמיה הרפואית המדעית של סין. בצד פעילותו המדעית שימש כיועץ לקשרי חוץ של המפלגה הקומוניסטית הסינית עם ארצות המערב. היה חבר במליאות השישית עד התשיעית (1983–1998) של המועצה המדינית המייעצת של סין (CPPCC).
ריכרד פריי נפטר בגיל 84 בבייג'ינג. תרם את אבריו למדע. מצבתו הוקמה באתר ההנצחה לנופלים בבאודינג שבחבל חביי, בצד מצבות הזיכרון לרופאים נורמן בֶּתוּן (Norman Bethune) הקנדי ודווארקנאת קוֹטנִיס (Dwarkanath Kotnis) ההודי, שסייעו לסינים במלחמתם ביפנים. הן נשיא סין חוּ גִ'ינְטָאו והן נשיא אוסטריה היינץ פישר הניחו זרים על מצבתו. פועלו מונצח בספרות על תולדות סין ובמספר מקומות ברחבי סין.
ראו גם

יעקב רוזנפלד
קירק היינריך

קירק ג'יימס היינריך (באנגלית: Kirk James Hinrich; נולד ב-2 בפברואר 1981 בסו סיטי, איווה, ארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז.
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היינריך החל את הקריירה שלו בתיכון של סיאוקס סיטי. במכללות שיחק באוניברסיטת קנזס והוביל אותה לפיינל פור טורניר המכללות בשנים 2002 ו-2003. בדראפט 2003 נבחר שביעי על ידי שיקגו בולס. בעונת 2004–2005 הוביל את שיקגו יחד עם בן גורדון לפלייאוף ראשון מאז 1998.
תארים שבהם זכה

חמישיית הרוקיז הראשונה (2004).
שחקן השנה של שיקגו בולס (2004).
מדליית ארד באליפות העולם ביפן (עבור ארצות הברית) (2006)
מר כדורסל של מדינת איווה לשנת 1999
תארים שבהם זכה > שיאי קריירה

נקודות למשחק אחד: 34 (פעמיים)
כדורים חוזרים התקפיים למשחק אחד: 4 (נגד בוסטון ב-13/3/07)
כדורים חוזרים הגנתיים למשחק אחד: 12 (פעמיים)
כדורים חוזרים למשחק אחד: 13 (פעמיים)
אסיסטים למשחק אחד: 17 (נגד מינסוטה ב-11/1/06)
חטיפות למשחק אחד: 7 (נגד אורלנדו ב-28/3/06)
חסימות למשחק אחד: 3 (נגד פילדלפיה ב-6/3/04)
זריקות מהשדה שנקלעו למשחק אחד: 13 (נגד ניו יורק ב-19/4/05)
זריקות מהשדה למשחק אחד: 30 (נגד ניו ג'רזי ב-5/11/04)
זריקות לשלוש שנקלעו למשחק אחד: 6 (5 פעמים)
זריקות לשלוש למשחק אחד: 13 (נגד ניו ג'רזי ב-5/11/04)
זריקות חופשיות שנקלעו למשחק אחד: 17 (נגד אורלנדו ב-17/4/06)
זריקות חופשיות למשחק אחד: 22 (נגד אורלנדו ב-17/4/06)
דקות למשחק אחד: 55 (נגד ניו ג'רזי ב-5/11/04)
חיים אישיים

בעונת הרוקי שלו עזר לקהילה בחלוקת מנות חמות ואסף תרומות כדי לפתוח מתנ"ס בשיקגו לילדים נזקקים.
לפני החימום של כל משחק הוא מבקר אצל ילדים נזקקים או חולים, תומך בהם, מצטלם איתם ומחלק חתימות.
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA

נכון לסוף עונת 2015/2016.‏
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003/04 | שיקגו | 76 | 76 | 35.6 | 0.386 | 0.390 | 0.804 | 3.4 | 6.8 | 1.3 | 0.3 | 12.0 |
| 2004/05 | שיקגו | 77 | 77 | 36.4 | 0.397 | 0.355 | 0.792 | 3.9 | 6.4 | 1.6 | 0.3 | 15.7 |
| 2005/06 | שיקגו | 81 | 81 | 36.5 | 0.418 | 0.370 | 0.815 | 3.6 | 6.3 | 1.2 | 0.3 | 15.9 |
| 2006/07 | שיקגו | 80 | 80 | 35.5 | 0.445 | 0.415 | 0.835 | 3.4 | 6.3 | 1.3 | 0.3 | 16.6 |
| 2007/08 | שיקגו | 75 | 72 | 31.7 | 0.414 | 0.350 | 0.831 | 3.3 | 6.0 | 1.2 | 0.3 | 11.5 |
| 2008/09 | שיקגו | 51 | 4 | 26.3 | 0.437 | 0.408 | 0.791 | 2.4 | 3.9 | 1.3 | 0.4 | 9.9 |
| 2009/10 | שיקגו | 74 | 53 | 33.5 | 0.409 | 0.371 | 0.752 | 3.5 | 4.5 | 1.1 | 0.3 | 10.9 |
| 2010/11 | וושינגטון | 48 | 29 | 30.6 | 0.452 | 0.384 | 0.876 | 2.7 | 4.4 | 1.2 | 0.2 | 11.1 |
| 2010/11 | אטלנטה | 24 | 22 | 28.6 | 0.432 | 0.421 | 0.667 | 2.2 | 3.3 | 0.8 | 0.3 | 8.6 |
| 2011/12 | אטלנטה | 48 | 31 | 25.8 | 0.414 | 0.346 | 0.781 | 2.1 | 2.8 | 0.8 | 0.2 | 6.6 |
| 2012/13 | שיקגו | 60 | 60 | 29.4 | 0.377 | 0.390 | 0.714 | 2.6 | 5.2 | 1.1 | 0.4 | 7.7 |
| 2013/14 | שיקגו | 73 | 61 | 29.0 | 0.393 | 0.351 | 0.760 | 2.6 | 3.9 | 1.1 | 0.4 | 9.1 |
| 2014/15 | שיקגו | 66 | 22 | 24.4 | 0.373 | 0.345 | 0.700 | 1.8 | 2.2 | 0.7 | 0.2 | 5.7 |
| 2015/2016 | שיקגו | 35 | 7 | 15.9 | 0.398 | 0.411 | 0.938 | 1.7 | 1.7 | 0.4 | 0.0 | 3.8 |
| 2015/2016 | אטלנטה | 11 | 0 | 6.9 | 0.182 | 0.167 | 0.000 | 1.1 | 1.3 | 0.2 | 0.1 | 0.5 |

| קריירה |  | 879 | 665 | 30.7 | 0.411 | 0.375 | 0.800 | 2.9 | 4.8 | 1.1 | 0.3 | 10.9 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד
סטטיסטיקת קריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | שיקגו | 6 | 6 | 35.5 | 0.450 | 0.515 | 0.690 | 3.7 | 5.8 | 2.0 | 0.7 | 21.2 |
| 2006 | שיקגו | 6 | 6 | 39.0 | 0.415 | 0.346 | 0.857 | 3.3 | 7.7 | 1.3 | 0.3 | 20.5 |
| 2007 | שיקגו | 10 | 10 | 36.2 | 0.376 | 0.302 | 0.769 | 4.2 | 7.5 | 0.9 | 0.3 | 12.1 |
| 2009 | שיקגו | 7 | 0 | 30.0 | 0.468 | 0.433 | 0.680 | 2.7 | 2.9 | 1.7 | 0.4 | 12.6 |
| 2010 | שיקגו | 5 | 5 | 39.2 | 0.423 | 0.500 | 0.714 | 4.4 | 4.0 | 1.4 | 0.0 | 12.4 |
| 2011 | אטלנטה | 6 | 6 | 28.8 | 0.500 | 0.421 | 1.000 | 2.3 | 2.7 | 1.2 | 0.3 | 10.2 |
| 2012 | אטלנטה | 6 | 4 | 23.5 | 0.433 | 0.375 | 1.000 | 2.0 | 1.0 | 0.7 | 0.0 | 5.7 |
| 2013 | שיקגו | 4 | 4 | 40.5 | 0.432 | 0.364 | 0.643 | 2.8 | 5.8 | 2.0 | 0.3 | 11.3 |
| 2014 | שיקגו | 5 | 5 | 33.4 | 0.411 | 0.368 | 0.500 | 3.0 | 4.4 | 0.8 | 0.2 | 11.0 |
| 2015 | שיקגו | 10 | 0 | 12.6 | 0.474 | 0.600 | 0.667 | 0.5 | 1.1 | 0.3 | 0.1 | 2.6 |
| 2016 | אטלנטה | 6 | 0 | 4.5 | 0.286 | 0.333 | 0.000 | 0.7 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 0.8 |

| קריירה |  | 71 | 46 | 30.5 | 0.428 | 0.407 | 0.744 | 2.6 | 3.9 | 1.0 | 0.2 | 10.5 |
הערות שוליים

↑  Kirk Hinrich career stats באתר NBA.com
↑  הדקות, הריבאונדים, האסיסטים, החטיפות, החסימות והנקודות הם בממוצע למשחק.
| נבחרת ארצות הברית – אליפות העולם בכדורסל 2006 (מדליית ארד) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 ג'ונסון •  5 היינריך •  6 ג'יימס •  7 ג'יימיסון •  8 באטייה •  9 וייד •  10 פול •   11 בוש •  12 הווארד • 13 מילר •  14 ברנד • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי |  1  •  2  •  3  •  4 ג'ונסון •  5 היינריך •  6 ג'יימס •  7 ג'יימיסון •  8 באטייה •  9 וייד •  10 פול •   11 בוש •  12 הווארד • 13 מילר •  14 ברנד • 15 אנתוני • מאמן: ששבסקי | ארצות הברית |
רובי קולטריין

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1950 רת'רגלן, סקוטלנד
 פטירה:  14 באוקטובר 2022 (בגיל 72) לרברט, סקוטלנד
 שם במה:  Robbie Coltrane 
 שם לידה:  Anthony Robert McMillan 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  1979–2022 (כ־43 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אדינבורו  בית הספר לאמנות של גלאזגו  Glenalmond College 
 בן או בת זוג:  Rhona Irene Gemmell (1999–?) 
 צאצאים:  ספנסר ואליס
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (2005)  British Academy Scotland Awards (2011) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רובי קולטריין (באנגלית: Robbie Coltrane;‏ 30 במרץ 1950 – 14 באוקטובר 2022) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי. נודע כמי ששיחק את רובאוס האגריד בסדרת הסרטים הארי פוטר.
ביוגרפיה

רובי קולטריין נולד בשם אנתוני רוברט מקמילן, ברת'רגלן שבדרום לנרקשייר בסקוטלנד, לאב רופא ולאם מורה. למד ב"גלנאלמונד קולג'" שבפרת' וקינרוס, ואחר כך בבית הספר לאמנות בגלאזגו ובבית ספר לחינוך "מוריי האוס קולג'" באדינבורו.
בשנות העשרים המוקדמות שלו פנה לקריירת משחק, אימץ לעצמו את שם הבמה "קולטריין" כמחווה למוזיקאי הג'אז ג'ון קולטריין, והחל להופיע בתיאטרון ובמופעי סטנד-אפ.
ב-1981 הופיע ב-"A Kick Up the Eighties", קומדיה טלוויזיונית של ה-BBC. הודות לכישוריו הקומיים החל להופיע עם חבורת "הקומיק סטריפ" בסדרת הטלוויזיה "הקומיק סטריפ מציג". אחרי כן קיבל תפקידים בסרטי קולנוע, ביניהם הסרט Deathwatch מ-1980, Scrubbers והמצור על יבשת קרול מ-1983, "מונה ליזה" (1986) והסרט The Fruit Machine, בו גילם את אנאבל.
בטלוויזיה הופיע בסדרה "טוטי פרוטי" לצידה של אמה תומפסון, הוא גילם את דמותו של סמואל ג'ונסון בסדרה הקומית הפתן השחור, ושיחק במערכונים וקטעי סטנד-אפ שונים.
ב-1989 גילם את דמותו של פאלסטאף בסרטו של קנת בראנה, הנרי החמישי. ב-1990 כיכב לצידו של אריק איידל ב"נזירות ממין זכר", וב-1991 גילם את דמות האפיפיור בסרט "האפיפיור חייב למות". בסרט טלוויזיה "איש הבוגי" גילם דמות של בלש פרטי שיש לו אובססיה להאמפרי בוגרט. בשנות התשעים שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה המצליחה "המפצח" שזיכתה אותו בפרס באפט"א לטלוויזיה שלוש שנים ברציפות, וסללה את דרכו לסרטים חשובים יותר, כגון סרטי ג'יימס בונד. ב-1995 הופיע ב"גולדן איי" וב-1999 ב"העולם אינו מספיק". ב-2001 שיחק בתפקיד משנה חשוב בסרט "ממעמקי הגיהנום".
בשנים 2002–2012 גילם קולטריין בסדרת סרטי "הארי פוטר" דמותו של רובאוס האגריד, שומר הקרקעות הענק טוב-הלב.
קולטריין חי בנפרד מאשתו, רונה גמל, לה היה נשוי משנת 1999. לבני הזוג שני ילדים.
ב-14 באוקטובר 2022, נפטר קולטריין בבית החולים המקומי הסמוך לביתו בלרברט, סקוטלנד, לאחר שסבל מדלקת מפרקים ניוונית שבעקבותה רותק לכיסא גלגלים. ב-23 באוקטובר 2022 פורסם כי קולטריין נפטר כתוצאה מכשל רב מערכתי.