stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גולבדין חכמתיאר
ביוגרפיה > היחסים עם הטליבאן 2001-1996

הצבא הפקיסטני תמך בחכמתיאר כל עוד הייתה תקווה בהשכנתה בקאבול של ממשלה בשליטה פשטונית, שתהיה ידידותית לאינטרסים של פקיסטן.
ב-1994 התברר שאין סיכוי שחכמתיאר ישיג זאת ומדיניותו מעוררת התנגדות בקרב מרבית הפשטונים, התחילו הפקיסטנים לפנות לארגון אחר מורכב רובו מפשטונים - הטליבאן.
אחרי שכבשו את קנדהאר בנובמבר 1994, התקדמו הטליבאן במהירות אל עבר קאבול תוך חדירות לעמדות של החיזב-א אסלאמי. יש שמעריכים כי מלחמת האזרחית הארוכה והמתישה תרמה להחלשת המשטר האסלאמי בקאבול והכינה כר פורייה לכיבוש השלטון על ידי הטליבאן, שהוכיחו עצמם כקיצונים עוד יותר.
ב-2 בפברואר 1995 הם כבשו את המחוז מיידן ורדק, ב-10 בפברואר נעו לכיוון מיידאן שאר ולמחרת אל מוחמד אע'ה. חיש מהר נמצא חכמתיאר לכוד בין הטליבאן המתקדמים ולכוחות הממשלה, ורוח אנשיו נפלה. ב-14 בפברואר הוא נאלץ לנטוש את המטה שלו בצ'ראסיאב, שממנו ירה טילים על קאבול ונסוג באי סדר לסורובי.
בנסיבות אלה, מול איום הטליבאן, במאי 1996 סיכמו רבאני וחכמתיאר על הסכם מהיפאר - שבו הוחלט להרכיב סוף-סוף ממשלה משותפת, שבה חכמתיאר ימונה לראש הממשלה. רבאני היה להוט לחזק את הלגיטימיות של ממשלתו בעיני המנהיגים הפשטונים. ההסכם לא רק שלא הועיל מפני שלחכמתיאר חסרה הפופולריות בקרב העם, אך גרם לנזקים: הכעיס את חסידי ג'מיעת-א אסלאם ואת תושבי קאבול שסבלו בארבע השנים האחרונות מהפגזותיו של חכמתיאר. ההסכם לא מצא חן אף בעיני הפקיסטנים ושכנע אותם בחולשת מעמדו של חכמתיאר וכי עליהם להעביר את סיועם לטליבאן.
חכמתיאר נכנס ב-26 ביוני לתפקיד ראש הממשלה ומיד הוציא צווים לחומרה בנוגע לדרך החיים של התושבים, כולל לבוש הנשים, בניגוד בולט למדיניות היחסית ליברלית שנהג בה קודם אחמד שאה מסעוד. הטליבאן הגיבו להסכם במבול חוזר של טילים על עיר הבירה. ממשלת רבאני-חכמתיאר שרדה רק חודשים ספורים עד שהטליבאן השתלטו על קאבול בספטמבר 1996. רבים מאנשי חכמתיאר עברו לצד הטליבאן "גם מתוך אהדה אידאולוגית וגם בגלל סולידריות שבטית". השאר גורשו.
בפקיסטן מחנות האימונים של חיזב-א אסלאם נכבשו על ידי הטליבאן ונמסרו לקבוצות "ג'מיעת עולמא-א אסלאם", בתוכן "סיפא-א סחאבה"
חכמתיאר נמלט לאיראן בשנת 1997 ונשאר שם כמעט שש שנים. נודע לו כי תשתית מפלגתו במולדת התערערה. ממשלת איראן לא נתנה בו אמון מכיוון שהוא נחשב בעינה לבלתי צפוי, בלתי אמין והקשר איתו לא נמצא נחוץ מול המתחים בין איראן לטליבאן ולממשלת פקיסטן. על אף הפצרותיו, משמרות המהפכה האיראניים סירבו לסייע לו.
היו שמועות כי אף ניתקו את קווי הטלפון שלו ושמנעו מאורחיו להגיע אל החווילה שלו בצפון טהראן.
ביוגרפיה > פעילותו אחרי פיגועי 11 בספטמבר 2001

אחרי פיגועי 11 בספטמבר 2001 בארצות הברית, חכמתיאר, שנטען עליו כי שיתף פעולה באופן הדוק, עם ראש אל-קאעידה, אוסאמה בן לאדן בשנות ה-90 המוקדמות, הביע גינויו למסע הצבאי האמריקאי באפגניסטן ומתח בקורת על פקיסטן על תמיכתה בארצות הברית. אחרי הקמת הברית נגד הטליבאן בראשות ארצות הברית ונפילת משטר הטליבאן בהמשך, דחה חכמתיאר את ההסכם שנחתם ב-5 בדצמבר 2001 על הקמת ממשלה אפגנית זמנית. אחרי לחתצים מארצות הברית ושל ממשלת חאמיד כרזאי שהוקמה בקאבול, מצא לנכון המשטר האיטוללות של איראן לסגור את משרדי חיזב-א אסלאמי של אפגניסטן באיראן וגרשו את חכמתיאר. הוא עבר בהמשך בחשאי לשטח אפגניסטן.
ארצות הברית האשימה את חכמתיאר על כי האיץ בלוחמי טליבאן להתארגן מחדש ולהיאבק בכוחות קואליציה אנטי-טליבאן באפגניסטן. הוא הואשם גם כן שהבטיח פרסים לאלו שירצחו חיילים אמריקאים. ממשלת כרזאי הכריזה עליו כפושע מלחמה. הוא נחשד גם בהתנקשות ב-5 בספטמבר 2002 בחיי כרזאי, שבה נהרגו למעלה מתריסר בני אדם. בספטמבר 2002 הושמעה הקלטה שבה קרא חכמתיאר לג'יהאד נגד ארצות הברית. ב-25 בדצמבר 2002 הופצה הידיעה כי שירותי הריגול האמריקאים גילו כי חכמתיאר ניסה להצטרף לאל-קאעידה
עם זאת בסרטון וידאו ב-1 בספטמבר 2003 הכחיש חכמתיאר כי התכוון לכרות ברית עם אל-קאעידה או עם הטליבאן אולם שיבח את ההתקפות על ארצות הברית ועל כוחות הקואליציה באפגניסטן.
ב-19 בפברואר 2003 מחלקת המדינה של ארצות הברית ומשרד האוצר האמריקאי הכריזו את חכמתיאר כ"טרוריסט גלובלי", מה שמאפשר להקפיא את כל הנכסים שהוא מחזיק בארצות הברית או בחברות שבסיסן הוא בארצות הברית. ארצות הברית ביקשה לוועד האו"ם לענייני טרור לרשום את חכמתיאר ברשימת המבוקשים והכריזו כשותף של בן לאדן.
באוקטובר 2003 הכריז חכמתיאר על שביתת נשק עם יריבים מקומיים בג'לאלאבאד ובמחוזות קונאר, לוגאר וסורובי, אך טען כי ימשיך להתנגד לפולשים הזרים.
במאי 2006 בסרטון וידאו ששודר בערוץ אל ג'זירה האשים חכמתיאר את איראן על כי תומכת בארצות הברית בחזית האפגנית, אמר שהוא מוכן להילחם לצד אוסאמה בן לאדן וגינה את התערבות ארצות הברית בסכסוכים בעיראק, אפגניסטן ופלסטינה. בדצמבר 2006 שודר וידאו בפקיסטן, שבו טען חכמתיאר שגורלה של בברית המועצות מחכה גם לארצות הברית. בינואר נמסר בערוץ CNN ש לפני 5 שנים עזרו לוחמיו של חכמתיאר לבן לאדן להימלט מהרי טורה בורה. מידע זה צוטט גם בראיון ששודר ב-GEO TV "עזרנו לבן לאדן ולזווהירי לצאת מן המערות ולהגיע במקום בטוח".
ביוגרפיה > פעילותו אחרי פיגועי 11 בספטמבר 2001 > ההתארגנות מחדש - 2008

במאי 2008 התקבלו ידיעות לפיהן כוחות חיזב-א אסלאמי של חכמתיאר חזרו לזירת הלחימה והיו אחראיות על מספר מתקפות חזקות נגד כוחות הקואליציה ונגד משטר הנשיא כרזאי.
ההתארגנות זו מחדש של קבוצת חכמתיאר קלטה ככל הנראה חברי טליבאן שהרגישו בהלם אחרי מות מפקדם מולה דדוללה. חיזב-א אסלאם טענה לאחריות על הפיגוע נגד הנשיא כרזאי בעת המצעד הצבאי בקאבול ב-27 באפריל 2008, ושבו נהרגו שלושה אזרחים, כולל חבר בפרלמנט האפגני. גם מתקפות אחרות כמו זו ב-2 בינואר 2008 שבה הופל מסוק צבאי אמריקאי עם חיילים במחוז לאע'מאן, הפלת מסוק נוסף במחוז סרובי ב-22 בינואר ופיצוץ מטען נגד רכב משטרה בקאבול במרץ 2008, שבו נהרגו 10 חיילים, יוחסו לאנשי חכמתיאר.
בעוד הוא דרש את נסיגת על הכוחות הזרים, ממשלת רכזאי הציעה מו"ם פתוח עם מתנגדיו והצעות מרומזות להצטרפותם לממשלה. ב-2008 בווח כי חכמתיאר הסתתר במקום לא ידוע בדרום-מזרח אפגניסטן, בסמוך לגבול עם פקיסטן.
כבר מ-2003 נחשב חכמתיאר עדיין לאחד משלושת מנהיגי ההתנגדות המזוינת העיקריים באפגניסטן, לצד מולא עומר וסירג'דין חקאני, מנהיגי הטליבאן.
ב-2014 נפוצו שמועות כי חכמתיאר נע ונד בין אזור בגבול עם פקיסטן לבין צפון-מזרח המדינה.
ביוגרפיה > פעילותו אחרי פיגועי 11 בספטמבר 2001 > הסכם הפיוס והחנינה

בשנת 2014 נבחר באפגניסטן ממשלה נשיא חדש, אשרף גאני אחמדזאי, וממשלה דמוקרטית חדשה. ב-22 בספטמבר 2016 העניקה הממשלה חנינה לגולבדין חכמתיאר כחלק מהסכם פיוס בין חיזב-א אסלאמי לשלטונות. לפי ההסכם היו אמורים להשתחרר חברי הקבוצה האסורים והתאפשרה חזרתו של חכמתיאר לחיים הפוליטיים. ההסכם עורר מחאות מצד פעילים למען זכויות האדם שהתרעמו נגד החנינה שהוענקה ל"תליין מקאבול".
במסגרת ההסכם התחייבה חיזב-א אסלאמי להפסיק את המאבק המזוין, להפסיק את הקשרים עם קבוצות מתנגדים קיצוניות ולכבד את החוקה של אפגניסטן. בתמורה הכירה הממשלה במפלגה והבטיחה לתמוך בהספקת הסנקציות האמריקאיות ושל האו"ם נגדה. לחכמתיאר הובטח תפקיד כבוד בממשלה.
ההסכם קיבל גושפנקא רשמית ב-29 בספטמבר 2016 כשהופיע הנשיא אשרף גאני לצד חכמתיאר בטקס חתימת ההסכם בארמון הנשיאותי בקאבול.
פרשנים פוליטיים סבורים שפקיסטן מעוניינת בהתחזקות כוחו של חכמתיאר כמשקל נגד למדיניות הקשרים הטובים עם הודו המאפיינת בשנות ה-2000 את הממשל בקאבול. המשטר בקאבול ראה בהסכם תקדים לקראת אפשרות של הסכם דומה עם הטליבאן, שהוא הכוח המתנגד החזק ביותר באפגניסטן.
חיים פרטיים

גולבדין חכמתיאר מדבר שוטף פאשטו, דארי (פרסית), אורדו, אנגלית וערבית.
נכון לשנת 2006 היו לו שתי נשים, אפגניות בנות שבטו. אחת הייתה מתגוררת באיראן והשנייה במחנה הפליטים שמשטו בפשוואר בפקיסטן, יחד עם חלק מבניו ובנותיו. יש לו מהן 6 בנות ו-3 בנים.
לקריאה נוספת

Gary W.Bowersox The Gem Hunter:True Adventures of an American in Afghanistan
Geo Vision 2004
הערות שוליים

↑  בעיתון הרוסי און ליין "גאזטה" 28.09.2001
↑  Omid Marzban 2006
↑  Omid Marzban 2006
↑  Omid Marzban 2006
↑  Gary Bowersox 2004
↑  אתר BBC ‏ 2003
↑  Mohammed Tahir 2008
↑  Mohammed Tahir 2008
↑  אתר BBC ‏ 2003
↑  Rasmussen, Sune Engel (2016-09-22). "'Butcher of Kabul' pardoned in Afghan peace deal". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-07-14.
↑  First Post, 26.9.2016
↑  Afghanistan: Ghani, Hekmatyar sign peace deal, Al Jazeera, ‏29 Sep 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008606485805171  GND: 131528211  ISNI: 0000 0003 8794 3396  LCCN: n87936937  NTA: 271408146  SUDOC: 199108048  VIAF: 280979378   WorldCat (עם VIAF): 280979378 
סמל מפלגתו של חכמתיאר - "חיזב-א אסלאמי" - המפלגה האסלאמית של אפגניסטן
גיולה לזאר

גיולה לזאר (בהונגרית: Lázár Gyula;‏ 8 בפברואר 1911 – 27 בפברואר 1983) היה כדורגלן ומאמן הונגרי, ששיחק בעמדת המגן שמאלי.
ביוגרפיה

לזאר נולד ב-24 בינואר 1911 בצפון-מזרח מחוז בקש שבאימפריה האוסטרו-הונגרית. במשך כל הקריירה שיחק בענקית הונגריה פרנצווארוש ועשה את הופעת בכורתו בליגה ההונגרית ב-1930. לזאר תפס את מקומו שם במהירות ושיחק לצד ג'רג' שארושי (שעוד לא שיחק בהתקפה באותו הזמן) ואנטל ליקה. בעונת 1931/32 הם זכו באליפות הראשונה שלו מבלי לוותר על אף נקודה ובעונה אחר כך אומנם סיימו במקום השלישי בליגה, אך הם זכו בגביע עם ניצחון 1–11 על היריבה אויפשט. באותה שנה נבחר לזאר לשחקן ההונגרי הטוב ביותר.
המגן שמאלי הדקיק והקליל רגליים התפתח להיות לאחד משחקני הכיסוי הטובים בהונגריה, ובעונת 1933/34 זכה באליפות שנייה אך הם הפסידו בחצי גמר גביע מיטרופה לבולוניה, ועונה אחר כך לספרטה פראג החזקה בגמר. ההצלחה הגדולה שלו ושל פרנצווארוש הגיעה ב-1937 בה שיחק בהגנה לצד גיולה פולגאר ובלה מגדה, והם זכו בגביע מיטרופה וסיימו במקום השני בליגה. בשנים הבאות הם זכו בתארים נוספים ולזאר שסיים את הקריירה ב-1943 זכה בסך הכל ב-5 תוארי אליפות, 4 גביעים ובגביע מיטרופה אחד.
לאחר סיום הקריירה היה לזאר מאמן לתקופה קצרה, ובסוף שנות החמישים היה חלק מצוות המאמנים של נבחרת מצרים שבראשו היה חברו לנבחרת בעבר פאל טיטקוש. הם זכו בגביע אפריקה ב-1959 ובסוף שנות השישים אימן את פנאתינאיקוס מיוון. הוא נפטר ב-27 בפברואר 1983 בבודפשט בירת הונגריה בגיל 72.
ביוגרפיה > נבחרת הונגריה

לאחר שלא עבר זמן רב מאז שהאחראים לבחירת השחקנים בנבחרת גילו את יכולותיו של לזאר הוא ערך את הופעת הבכורה בנבחרת הונגריה, בניצחון 2–6 על שווייץ במסגרת גביע מרכז אירופה של 32–1931. הוא היה שותף בשני משחקי הנבחרת במונדיאל 1934 בו כשלה נגד אוסטריה ברבע הגמר.
לזאר כבש את שערו היחידי באוקטובר 1936 נגד רומניה, ושנתיים אחר כך השתתף במונדיאל 1938. באותו טורניר פתח בעמדה הלא מוכרת לו כמגן ימני בשמינית הגמר, אך מאז חזר לעמדתו הטבעית בצד שמאל. הונגריה הגיעה עד לגמר בו הפסידה לאיטליה 4–2. לזאר המשיך לשחק גם אחרי המונדיאל, לעיתים קרובות לצד בלה שארושי, והוא ערך את משחקו האחרון בה באפריל 1941 בניצחון 0–7 על גרמניה.
תארים

אליפות הונגריה (5): 1932, 1934, 1938, 1940, 1941
הגביע ההונגרי (4): 1933, 1935, 1942, 1943
גביע מיטרופה: 1937
סגנית גביע העולם: 1938
שחקן השנה בהונגריה: 1933
גיולה לורנט

גיולה לורנט (בהונגרית: Gyula Lóránt;‏ 6 בפברואר 1923 - 31 במאי 1981) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת הבלם והקשר. היה חלק מ"נבחרת הזהב" של הונגריה בשנות החמישים.
קריירה מקצוענית

לורנט, בנו של שוטר שנלחם במלחמת העולם השנייה בצד הגרמני, נולד בקוסג שבהונגריה. הוא הפך לכדורגלן מקצועני בגיל 16, בקבוצת Kõszeg SE מעיר מגוריו. בעונת 1942/1943 החל לשחק בזומבאוולי האלאדס מליגת העל ההונגרית. בעונה העוקבת עבר לנאג'יוואראדי, ולאחר מכן שיחק בוואשאש. כאשר חזר לנאג'יוואראדי, בשנת 1945, כבר שינתה הקבוצה את שמה לאוראדיה. בעונת 1946/1947 שיחק בקבוצה הרומנית ארד מהעיר ארד, וזכה איתה באליפות הליגה בתום העונה.
בשנים 1947 עד 1950 שיחק בוואשאש מבודפשט, בשנים 1951–1956 בבודפשט הונבד, ולמשך זמן מה בוואצי ואשאש (1956–1957).
נבחרת לאומית

במהלך שנות החמישים לורנט היה חבר בולט בנבחרת ההונגרית של שנות החמישים שזכתה לכינוי "נבחרת הזהב", שכללה גם את פרנץ פושקש, זולטן צ'יבור, שנדור קוצ'יש, יוזף בוזסיק ונאנדור הידגקוטי. במהלך 6 השנים בהן שיחק בנבחרת (1949–1955) זכה לורנט במדליית זהב אולימפית בשנת 1952, ובשנת 1953 זכה בגביע מרכז אירופה. במונדיאל 1954 הונגריה הגיעה כפייבוריטית לזכות בטורניר, אך הפסידה בגמר 3–2 לגרמניה המערבית במשחק שזכור כ"נס של ברן". בשנת 1955 סיים לשחק עבור הנבחרת.
אימון

לאחר שפרש כשחקן, לורנט הפך למאמן. הוא אימן קבוצות כמו: בודפשט הונבד, באיירן מינכן ופאוק סלוניקי. בעודו מאמן פאוק, הוא זכה איתם בתואר אליפות יוון בשנת 1976. ב-31 במאי 1981, בעודו מאמן, לקה בהתקף לב בזמן שצפה במשחק של פאוק נגד אולימפיאקוס ונפטר בגיל 58.
תארים

מדליית זהב אולימפית: 1952
גביע מרכז אירופה: 1953
סגנית מונדיאל 1954
אליפות הונגריה: 1953
אליפות רומניה: 1947
אליפות הונגריה (3): 1952, 1954, 1955
די ג'יי דרמה

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1978 (בן 46) פילדלפיה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Tyree Cinque Simmons 
 שם במה:  DJ Drama 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קלארק אטלנטה 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס, אנטרטיינמנט וואן מיוזיק 
 www.dramalikethedj.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טיירי סינק סימונס (באנגלית: Tyree Cinque Simmons; נולד ב-22 באפריל 1978), הידוע בשם הבמה די ג'יי דרמה (DJ Drama), הוא תקליטן ומנהל מוזיקלי אמריקאי.
ביוגרפיה

טיירי סימונס נולד וגדל בפילדלפיה שבפנסילבניה. בגיל 13, אחותו לקחה אותו לניו יורק, שם רכש את המיקסטייפ הראשון שלו. הוא החל לעבוד על מיקסטייפים משלו זמן קצר לאחר מכן, בהם מיקסטייפ הנקרא Iladelph בו אירח אמנים כמו בלאק ת'אוט, דייס ראו, מאליק בי ואחרים. בנוסף, החל להתעסק בתיקלוט.
בשנת 2003 הקים את הלייבל "אפיליאייטס מיוזיק גרופ" ביחד עם דון קאנון ודי ג'יי סנס. הלייבל הפיץ את סדרת המיקסטייפים של די ג'יי דרמה, Gangsta Grillz, שזכתה בתחילה להצלחה בזכות Down With the King של טי. איי. משנת 2004 ו-Trap or Die של ג'יזי משנת 2005. בנוסף, ב-2005, דרמה הפיק והנחה את המיקסטייפ של ליל ויין, The Dedication, שקדם לסדרה ארוכה של מיקסטייפים בשם Dedication. המיקסטייפ השני בסדרה, Dedication 2, יצא במאי 2006, נכנס למצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ ותואר על ידי הניו יורק טיימס כ"אחד מ-10 התקליטים הטובים ב-2006".
בדצמבר 2007 יצא אלבום הבכורה הרשמי של די ג'יי דרמה, Gangsta Grillz: The Album, בהוצאת חברות התקליטים גראנד האסטל ואטלנטיק רקורדס. האלבום הגיע בשיאו למקום ה-26 במצעד הבילבורד 200. במאי 2009 הוציא די ג'יי דרמה את אלבום ההמשך, Gangsta Grillz: The Album (Vol. 2), שהגיע גם הוא למקום ה-26 במצעד.
באוקטובר 2011 הוציא די ג'יי דרמה את אלבומו השלישי, Third Power. מתוך האלבום יצא הסינגל "Oh My" בהשתתפות פאבולוס, ויז קאליפה ורוסקו דאש שנכנס למקום ה-95 במצעד הבילבורד הוט 100. האלבום עצמו הגיע למקום ה-42 במצעד הבילבורד 200. בשנת 2012 יצא אלבומו הרביעי, Quality Street Music. האלבום זכה להצלחה מסחרית במצעדים והגיע למקום ה-15 במצעד הבילבורד 200. מתוך האלבום הצליח במיוחד הסינגל "My Moment" בהשתתפות 2 צ'יינז, מיק מיל וג'רמי, שהגיע למקום ה-16 במצעד שירי הראפ של בילבורד.
ב-2015, די ג'יי דרמה ודון קאנון הקימו את חברת התקליטים Generation Now, כחברת-בת של אטלנטיק רקורדס. אחד מהאמנים הראשונים שהוחתמו בה הוא הראפר ליל עוזי ורט. ביולי 2016, דרמה הוציא את האלבום החמישי שלו, Quality Street Music 2, מתוכו זכה להצלחה הסינגל "Wishing" בהשתתפות כריס בראון, סקים וליקווין.
ב-2021, דרמה קריין את אלבומו של טיילר, דה קריאייטור, Call Me If You Get Lost, וזכה לקרדיט כאורח בשיר הראשון, "Sir Baudelaire". האלבום הושפע מסדרת המיקסטייפים Gangsta Grillz של דרמה. במרץ 2022 יצא מיקסטייפ נוסף בסדרת Gangsta Grillz, הנקרא D-Day: A Gangsta Grillz Mixtape, שיתוף פעולה של דרמה עם דרימוויל וג'יי קול.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007: Gangsta Grillz: The Album
2009: Gangsta Grillz: The Album (Vol. 2)
2011: Third Power
2012: Quality Street Music
2016: Quality Street Music 2
דיסקוגרפיה > אלבומים משותפים

2008: The City Is In Good Hands (ביחד עם סנופ דוג)
2020: 12 AM in Atlanta 2 (ביחד עם 24hrs)
2021: Fame Or Feds 3 (ביחד עם הארדו ודיזל)
2021: What Would Big Do 2021 (ביחד עם פאט ג'ו)
2022: Gangsta Grillz: We Set the Trends (ביחד עם ג'ים ג'ונס)
2022: The World Is Yours: Gangsta Grillz (ביחד עם באדה TD)
2022: Misguided (ביחד עם OMB פיזי)
2022: Results Take Time (ביחד עם סימבה)
2022: Gangsta Grillz: I Still Got It (ביחד עם סנופ דוג)
2022: Snofall (ביחד עם ג'יזי)
הערות שוליים

↑  Kilpatrick, Kate (21 בדצמבר 2005). ""I'm About to Come Home and Smash It"". Philadelphia Weekly. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Graham, Nadine (15 באוקטובר 2012). "DJ Drama: Inside the DJ Booth". The Boombox. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Zisook, Brian (11 בנובמבר 2006). "Asylum Records Announces Partnership With Aphilliates Music Group". DJ Booth. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Philson, Mike (3 בנובמבר 2014). "Top 30 DJs In Hip-Hop Right Now". HotNewHipHop.com. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Shapiro, Samantha M. (18 בפברואר 2007). "Hip-Hop Outlaw (Industry Version)". The New York Times Magazine. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Mcgarvey, Evan (11 בינואר 2008). "Gangsta Grillz: The Album". Pitchfork. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "DJ Drama – Chart History – Billboard 200". Billboard. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Ahmed, Insanul (11 באוקטובר 2011). "DJ Drama's 25 Favorite Mixtapes". Complex. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Video: DJ Drama f/ Fabolous, Wiz Khalifa, & Roscoe Dash – 'Oh My'". Rap-Up. 26 במאי 2011. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "DJ Drama – Chart History – Hot 100". Billboard. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Alexis, Nadeska (11 במאי 2012). "Drake Drops 'Monster Verse' On DJ Drama's 'We In This Bitch 1.5'". MTV. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  G, Nicky (14 באוקטובר 2015). "DJ Drama and Don Cannon Share Details on their New Company "Generation Now" with Skeme and Lil Uzi Vert". Sway's Universe. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Frometa, RJ (18 בדצמבר 2015). "Generation Now & Atlantic Records Sign Lil Uzi Vert". Vents. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hernandez, Victoria (21 ביולי 2016). "DJ Drama Creates "Quality Street Music 2" On New Album". HipHopDX. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Mench, Chris (10 במאי 2016). "Listen to DJ Drama's New Single "Wishing" f/ Chris Brown, Skeme, and Lyquin". Complex. נבדק ב-12 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1110993331  LCCN: no2006093904  MusicBrainz: de23d637-20df-4b15-ae63-263dd5a34f10  VIAF: 7151230   WorldCat (עם VIAF): 7151230
גיחזי (פסל)

| --- | --- |

 מידע כללי
 פַּסל:  יחיאל שמי
 תאריך יצירה:  שנות ה-40 של המאה ה-20
 טכניקה וחומרים:  אבן גיר
 נתונים על היצירה
 מיקום:  אבד ב-1948 בית הערבה שבישראל
"גֵּיחֲזִי" הוא פסל מאת הפסל הישראלי יחיאל שמי. הפסל שייך ליצירתו המוקדמת של שמי, בה הושפע מן האמנות הכנענית. הפסל אבד בשנת 1948, לאחר פינוי בית הערבה, שבו היה שמי חבר.
הפסל "גיחזי" מציג דימוי של גבר האוחז מעין מטה. שמו של הפסל מזהה אותו כגיחזי, נערו של הנביא אלישע. תווי הפנים של ראש הדמות חדים ומזכירים פיסול של המזרח הקרוב, כדוגמת האמנות המסופוטמית והמצרית. במקום לתאר את כל גוף הדמות בחר שמי לתאר את כתפיה של הדמות וראשה על גבי מעין מעוין או מצולע, המשמש גם מעין "כן" לפסל. מצידו האחד של המתומן בולטות שתי כפות ידיים האוחזות במטה מסוגנן המתחבר אל ראשה של הדמות.
לצד השפעת האמנות הארכאית מעיד סגנון הפיסול של הדמות גם על ההשפעה המכרעת של האמנות הכנענית הארצישראלית בכללה ויצירתו של יצחק דנציגר בפרט על יצירתו המוקדמת של שמי. גדעון עפרת אף שיער כי הפסל נוצר מאותה אבן שממנה נוצר "נמרוד" (1939) של דנציגר.
הערות שוליים

↑  ראו: גדעון עפרת, "הבן האובד של נמרוד", הארץ, 16 בפברואר 1996
בתומי

ערך זה עוסק בעיר בגאורגיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בַּתוּמִי (גם: בַּטוּמִי, בגאורגית: ბათუმი, עד שנת 1936 נקראה בַּטוּם) היא עיר נמל לחוף הים השחור בגאורגיה. העיר משמשת כבירתה של הרפובליקה האוטונומית אג'ריה. בתומי היא התחנה האחרונה בקו הרכבת הטרנס-קווקזי והיא נמצאת בקצה הסופי של צינור הנפט באקו–בתומי. העיר ממוקמת כ-20 קילומטרים מגבול גאורגיה-טורקיה. בסביבת בתומי ישנם מטעי הדרים ושדות תה. ענפי התעשייה המרכזיים בעיר הם זיקוק נפט, בניית ספינות, תעשיית המזון ותעשיית מנורות. בתומי הוכרזה כעיר בשנת 1878, עם סיפוחה לאימפריה הרוסית, ואוכלוסייתה מונה כ-169,000 איש.
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

בתומי הוקמה לראשונה בידי פומפיוס על חורבות הקולוניה היוונית העתיקה בטיס (בַּתיס) או בטוס (בַּתוּס), ששמה שאוב מהביטוי היווני "בטוס לימן" או "בטיס לימין" ("נמל עמוק"). בימי הדריאנוס קיסר היא בוצרה וחוזקה. במאה השישית היא סופחה לאימפריה הביזנטית ונקראה בשם ואטי (Vati). נמל בתומי שימש כחוליית קישור עיקרית בין הקווקז לבין שאר חלקי הקיסרות. היא נודעה עד המאה ה-11 בביצוריה החזקים, והייתה חלק מהממלכה הגאורגית כבר מימי הביניים. על פי תאוריו של אמברסיו קונטריני מסביב למצודת בתומי הייתה התיישבות בעלת אופי כפרי שנחשב כחלק מבתומי.
מהמאה השלוש עשרה ועד לתחילת המאה הארבע עשרה הייתה חלק מנסיכות אודישי. במאה ה-15 (למעשה בשנת 1483) התפרקה הממלכה הגאורגית המאוחדת לנסיכויות, ובתומי נכללה בתחום נסיכות גוריה. בשנת 1547 נכבשה העיר על ידי העות'מאנים. רוסטום גוריאלי (როსტომ გურიელი) כבש אותה בחזרה בשנת 1564, ובשנת 1609 חיסל ממיה גוריאלי (მამია გურიელი) את חיל המצב העות'מאני ששהה בבתומי. כתוצאה מכך תקפו העות'מאנים את בתומי וכבשו אותה. בתקופת השלטון העות'מאני השתייכה לסנג'ק העות'מאני, לאזיסטן. במאה ה-18 תחת וחושטי בטונישווילי הייתה בתומי עיר במעמד נמוך. רוסיה כבשה את העיר במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), ובשנת 1878 סופחה העיר לרוסיה רשמית כחלק מהסכם סן סטפנו. במהלך השנים הראשונות לסיפוח שימשה בתומי כנמל חופשי (כמו נמל אילת), והייתה לאחת היצואניות הגדולות בעולם של צמר, כותנה, עץ. לאחר שנת 1883, הפכה בתומי למרכז תעבורת מכליות נפט.
היסטוריה > מלחמה, קומוניזם, ועצמאות

בשנת 1899 גורש יוסיף סטלין מן הסמינר לכמורה לאחר שלא התייצב למבחן, והחל בפעילות מחתרתית קומוניסטית בבתומי. סמוך לחג המולד של שנת 1899 התקבל לעבודה בשירות המטאורולוגי, אך הצליח להחזיק במקום עבודתו רק שלושה חודשים. זו הייתה העבודה היחידה שביצע סטלין אי פעם מחוץ למשרד.
במהלך שנת 1901, 16 שנה לפני מהפכת אוקטובר, ארגן הפגנות לטובת הבולשביקים. תקופת חייו זו של סטלין הונצחה במחזה שכתב מיכאיל בולגקוב, בשנת 1938, בשם "בטום" ("Батум").
ב-3 במרץ 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, נחתם חוזה ברסט-ליטובסק בין רוסיה למעצמות המרכז (גרמניה, אוסטרו-הונגריה והאימפריה העות'מאנית). במסגרת ההסכם נאלצה רוסיה למסור לאימפריה העות'מאנית את כל השטחים שכבשה ממנה במלחמה העות'מאנית-רוסית, כולל בתומי.
באפריל 1918, נכנסו כוחות עות'מאניים בחזרה לבתומי, אבל הסכם פותי, הסכם זמני בין האימפריה הגרמנית והרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה שבו קיבלה גאורגיה הגנה והכרה מגרמניה, העביר את השליטה לידיים גאורגיות. ההסכם נחתם ב-28 במאי 1918, במטרה למנוע מהאימפריה העות'מאנית - שהמשיכה במערכה צבאית נחושה כנגד הרפובליקה הדמוקרטית הפדרטיבית של עבר הקווקז - לכבוש אותה. ההסכם איפשר לגרמניה קשר לשדות הנפט של באקו בים הכספי ומסילת הברזל המשותפת, וצינור הנפט המקשר בין בתומי לבין הים הכספי. תבוסתה הצבאית של גרמניה בנובמבר 1918 הביאה לשיתוף פעולה חדש בין הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה לבין בריטניה. וכך, בדצמבר של אותה שנה נכנסו כוחות בריטיים לאזור והקימו את הרפובליקה של בתומי. הבריטים עזבו רק ביולי 1920, והשליטה על העיר עברה לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. פלישת הצבא האדום לגאורגיה בפברואר-מרץ 1921, הביאה לכך שב-23 באוקטובר 1921 חתמו נציגי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה על הסכם קארס, הסכם ידידות בין הטורקים לרוסיה הבולשביקית, ולפיו נמסרה אג'ריה והעיר בתומי לרוסים תוך הסכמה כי יהיו לאזור אוטונומי לתועלתם של תושביה המוסלמים, ואילו נפות ארטווין, קארס ואדיר נמסרו לטורקים.
עם נפילת ברית המועצות מונה אסלן אבשידזה לראש המועצה השלטת של אג'ריה, מועצה שהחזיקה מעמד בשנות ה-90 המתוחות. בעוד מחוזות אחרים, כמו אבחזיה, ניסו להתנתק מגאורגיה, אג'ריה נותרה חלק אינטגרלי מהרפובליקה של גאורגיה. במאי 2004 נמלט אבשידזה לרוסיה בעקבות הפגנות מסיביות שהתלהטו במהפכת הוורדים בטביליסי.
היסטוריה > בימינו

נמל בתומי משמש כיום כנמל העיקרי של גאורגיה. לנמל יכולת קיבול של 80,000 טון של מכליות נפט. הנפט מגיע מבאקו שבאזרבייג'ן, מזוקק ליד הנמל ומשם הוא מובל על פני כל העולם. כמויות קטנות יותר של נפט ליצוא מגיעות מקזחסטן ומטורקמניסטן. בנוסף לכך מייצאת העיר מוצרים חקלאיים אזוריים. משנת 1995 גדלה בהדרגה יכולת הקיבולת של הנמל, ובשנת 2001 היא עמדה על 8 מיליון טון. הרווח השנתי של הנמל מוערך בכ-200 עד 300 מיליון דולר. יחד עם זאת, חנוכת צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן ב-28 במאי 2006 תביא לירידת הפעילות בבתומי.
מאז השינוי במעמדה של אג'ריה, משכה בתומי את תשומת לבם של משקיעים בינלאומיים, שגילו עניין בנכסי דלא נידי של בתומי, משנת 2001. משקיעים קזחים דיווחו על השקעות בהיקף של 100 מיליון דולר ברכישת 20 מלונות באוטונומיה של אג'ריה.
בבתומי ממוקם גם אחד משני הבסיסים הרוסים בגאורגיה. הבסיסים בבתומי ובאחלציחה הם שריד מהעידן הסובייטי, המהווה מקור למתיחות גדולה בין רוסיה וגאורגיה, וזו האחרונה מאיימת לחסום את הגישה לבסיסים. השיחות על הנסיגה הרוסית עדיין נמשכות. אף על פי כן, מסוף שנת 2005, בפרק זמן העולה על 18 חודשים, חלק גדול מכלי הנשק הכבדים הועברו מהבסיסים הגאורגיים לבסיס 102 הרוסי בגיומרי, ארמניה.
ראש העיר הנוכחי של בתומי הוא מורמן ברידזה, מהתנועה הלאומית הדמוקרטית - המפלגה השלטת בגאורגיה, והוא כפוף לשלטון המרכזי בטביליסי.
גאוגרפיה

בתומי שוכנת על חצי אי מישורי הסגור בקרבת הדלתא של נהר הצ'ורוחי בים השחור. מסביבה שרשרת הרים תלולים, בקדמת הקווקז הקטן. פרברי העיר עם בנייני עץ ושכונות בלוקים שנבנו בתוך ההרים, בעוד העיר העתיקה של העיר גובלת בים.
גאוגרפיה > אקלים

האקלים בבתומי הוא סובטרופי גשום.
הטמפרטורה הממוצעת בבתומי היא 14 מעלות צלזיוס. ינואר הוא החודש הקר ביותר, עם טמפרטורה ממוצעת של 6 מעלות צלזיוס. יולי ואוגוסט הם החודשים החמים ביותר בשנה, עם טמפרטורה ממוצעת של 22 מעלות צלזיוס. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה היא 8 מעלות מתחת לאפס והטמפרטורה הגבוהה ביותר, 40 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית היא כ-2,500 מ"מ והעננות מרובה בה יותר. ינואר הוא החודש שבו יורד הגשם הרב ביותר (20 ימים גשומים). במשך השנה יש בבתומי 72 ימים בהירים.