stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם שלום אתיופיה-תיגראי
יישום > הצהרת ניירובי

ב-7 בנובמבר 2022, חמישה ימים לאחר חתימת ההסכם, נפגשו בכירים צבאיים מאתיופיה וטיגראי - בעיקר ראש המטה של כוחות ההגנה של אתיופיה, בירהנו ג'ולה ומפקד כוחות ההגנה של תיגראי (TDF) טדסה ורדה - לסבב שיחות חדש בניירובי, קניה, כדי לדון בחידוש הגישה ההומניטרית לאזור תיגראי, וכן בתהליך פירוק הנשק של תיגראי ב-12 בנובמבר, חתמו הצדדים על הצהרה המאשררת את מחויבותם להסכם המקורי, פירטו את אופן יישומו, והסכימו להתחיל בתהליך פירוק הנשק של תיגראי ב-15 בנובמבר. שני הצדדים הסכימו גם להקים ועדה משותפת, בהתאם לכללי ההסכם בנושא "ניטור, אימות וציות".
יישום > הצהרת ניירובי > גישה הומניטרית

בימים שלאחר חתימת הסכם פרטוריה, הביעו אזרחים תיגריאים, משקיפים בינלאומיים וארגונים הומניטריים תקווה שסוף סוף יתאפשר סיוע באזור. בהסכם נכתב כי על אתיופיה "לגייס ולזרז סיוע הומניטרי לכל הנזקקים". שעות לאחר חתימת ההסכם, החלו אנשי האו"ם לקדם פתרון להסרת המצור ולשליחת סיוע הומניטרי דחוף.
עד 9 בנובמבר, עלו דיווחים לגבי אי הגעת סיוע הומניטרי לאזור תיגראי, ממספר סוכנויות הומניטריות שדיווחו כי נמנע מהן לספק סיוע לאזור. ב-11 בנובמבר, רדוואן חוסיין, היועץ לביטחון לאומי לראש הממשלה האתיופית הגיב לדיווחים הללו וטען שהסיוע זורם לאזור באופן שוטף. הצהרה זו הייתה לכאורה מנוגדת לדיווחים מבחוץ, ונחשבה כשקרית על ידי פקידי תיגראי ועובדים הומניטריים מקומיים, כאשר גתאצ'וו רדה אמר לסוכנות הידיעות הצרפתית (AFP) כי רדוואן מציג עובדות אלטרנטיביות.
ב-12 בנובמבר, מנהיגים צבאיים משני הצדדים הכריזו בהודעה משותפת כי, כחלק מהצהרת ניירובי, הם הסכימו להסיר את ההגבלות על הסיוע לנזקקים בתיגראי ובאזורים הסמוכים. מאוחר יותר באותו יום, הרשויות באתיופיה הצהירו כי הן עושות מאמצים "לספק סיוע הומניטרי לרוב אזור תיגראי", שכ-70% מתוכו עבר לשליטת אתיופיה.
ב-15 בנובמבר, הוועד הבינלאומי של הצלב האדום (ICRC) הודיע כי לראשונה מאז אוגוסט, משלוח הציוד הרפואי שלהם הגיע לבירת תיגראי מקלה. תוכנית המזון העולמית וארגון הבריאות העולמי סיפקו 18,000 טונות של סיוע. למרות הקלה זו בהגבלות, גורמים באו"ם הצהירו בסוף נובמבר כי חלקים מסוימים בתיגראי - בעיקר באזורים הדרומיים והמזרחיים - "עדיין מוגבלים", וקראו להסרת ההגבלות באזורים אלה. בתחילת ינואר 2023, בית החולים הגדול באזור טען שעדיין חסר להם ציוד רפואי, ולא סופק מספיק עזרה מטעם הממשלה הפדרלית כדי להקל על המחסור הזה.
יישום > הצהרת ניירובי > שיקום תשתיות ושירותים

הבנק המסחרי של אתיופיה הצהיר ב-12 בנובמבר כי הגישה לשירותי בנקאות שוחזרה באזור המערבי של תיגראי (שעדיין היה תחת כיבוש של אזור אמהרה), והוא מתכנן לעשות את אותו הדבר במקלה. ב-23 בנובמבר, הודיעה אתיופיאן איירליינס כי היא מוכנה לחדש את הטיסות הסדירות לתיגראי (כאשר טיסות בין אדיס אבבה למקל יחזרו בסוף דצמבר). אתיו טלקום הקימה מחדש את שירותי התקשורת שלה בעיר שירה ב-2 בדצמבר, ועד סוף החודש הם גם חזרו למקל ול-27 עיירות נוספות באזור. ב-6 בדצמבר, חברת החשמל האתיופית אמרה כי היא שיקמה את הגישה של מקלה לרשת החשמל הכללית של אתיופיה.
ב-29 בנובמבר, גורם אתיופי רשמי בשם בלטה מולה הצהיר כי בעוד הם מתכננים לשקם את גישת תיגראי לאינטרנט בסופו של דבר, אין להם לוח זמנים מוגדר לכך.
יישום > הפסקת פעולות האיבה

בהתאם להסכם, הוקם "קו חם" בין שני הצדדים, שמטרתו "לתקשר באופן מלא עם כל יחידותיהם להפסקת הלחימה", ולמנוע חוסר אמון, כך מסר גורם אנונימי הבקיא דיונים בניירובי. עם זאת, למרות הבטחות אלה, כמה גורמים רשמיים בטיגריאן טענו כבר ב-4 בנובמבר כי עדיין מתרחשות התקפות של כוחות אתיופיה ואריתריאה. סוכנויות הידיעות לא הצליחו לאמת את הטענות הללו באופן עצמאי, מכיוון שלפי הדיווחים טיגריי עדיין היה תחת חסימת מידע.
ב-9 בנובמבר הודיע מוחמד אידריס, מנכ"ל רשות התקשורת האתיופית (EMA), כי נקבעו קווים מנחים חדשים לאופן שבו התקשורת האתיופית מדווחת על חדשות על משא ומתן זה. הדבר נעשה כדרך לשמור אותו בקנה אחד עם כללי הסכם השלום נגד דברי שטנה ותעמולה, שכן "מידע כוזב ודיבורי שנאה אינם מועילים לרעיונות השלום". ההצהרה מ-12 בנובמבר רושמת הערה ספציפית לגבי "שימוש אחראי במדיה", וקובעת כי כלי תקשורת בשליטת שני הצדדים צריכים "למלא תפקיד בונה" בביצוע מטרות הסכם פרטוריה.
יישום > הפסקת פעולות האיבה > פירוק נשק ונסיגה

ב-1 בדצמבר 2022, הוועדה המשותפת האתיופית-TPLF התכנסה בשיר, אזור תיגראי, כדי להוציא לפועל על הפירוק נשק. יום לאחר מכן, ה-TPLF הודיעו שהם הוציאו את חייליהם ממספר עיירות וערים, ועד 4 בדצמבר, טדסה ורדה הצהיר שכ-65% מכוחותיהם נסוגו.
החל מ-10 בינואר 2023, כוחות תיגראי החלו בתהליך מסירת הנשק הכבד שלהם לכוחות ההגנה של אתיופיה.
יישום > הפסקת פעולות האיבה > אמהרה ואריתריאה

הצהרת ניירובי הוסיפה תולדה לסעיף החימוש התיגראי, שקבע כי פירוק הנשק הכבד "ייעשה במקביל לנסיגה של כוחות זרים ושאינם מה-ENDF באזור". למרות זאת, אריתריאה, כמו גם הכוחות האזוריים של אמהרה, המשיכו לעסוק בלחימה, גם כשהממשלה הפדרלית הביעה תמיכה בשלום. על פי עדי ראייה, עובדי סיוע ופקידים מתיגראיים, כוחות אריתריאה ואמהרה כאחד היו אחראים להרג, ביזה, חטיפות ומעצרים המוניים במהלך נובמבר 2022, כולל בשיר, שם נערכו מאוחר יותר שיחות לפירוק נשק.
כוחות ההגנה של אריתריאה החלו בנסיגה משייר ואקסום ב-29 בדצמבר. למרות זאת, עובדים הומניטריים אמרו כי ה־EDF עדיין שומר על נוכחות באזור, ולפי תקן אדיס, כוחות EDF ואמהרה המשיכו להיות בטיגריי בתחילת ינואר 2023.
יישום > המינהל האזורי הזמני של טיגרי

באמצע מרץ 2023, הוועדה המרכזית של TPLF הצביעה פנימית בעד המלצה על Getachew Reda (18 קולות מתוך 41) כראש המינהל האזורי הזמני של Tigray (IRA). הקבינט ברמה הפדרלית התכנס למחרת כדי לקבוע הנחיות ל-IRA. ב-23 במרץ, הכריז ראש הממשלה, אבי אחמד, שגטצ'ו רדה מונה לראש ה-IRA.
אנליזה > פוטנציאל לסיים את המלחמה

ישנה הכרה כללית בקרב המתווכים, לצד כמה משקיפים מבחוץ, שההסכם מייצג צעד לקראת שלום, אך ששלום אמיתי טרם התממש במלואו. אולוסגון אובסנג'ו אמר לאחר חתימת ההסכם, כי "הרגע הזה אינו סופו של תהליך השלום. יישום הסכם השלום שנחתם היום הוא קריטי להצלחתו". אוהורו קניאטה אמר כי "הפתרון המתמשך יכול להיות רק באמצעות מעורבות פוליטית ויכולת להתאים את ההבדלים בינינו", אך הזהיר כי "השטן יהיה ביישום". ראמה יאד, פוליטיקאית צרפתית ומנהלת בכירה במועצה האטלנטית, הצהירה כי אמנם ההסכם הוא צעד קדימה, אך עדיין לא הושג שלום. לדבריה, כדי שהפסקת פעולות האיבה תהפוך לשלום, ההסכם צריך להיות מיושם "באופן נחרץ", ויהיה צורך לטפל בבעיות לא פתורות.
אנליזה > פירוק הנשק של תיגריאי

לפני הסכם זה, ה-TPLF דחה קריאות להתפרקות מנשקה של ממשלת אתיופיה, והועלו שאלות לגבי אופן ביצועו, או אם יצליח; הנוכחות המתמשכת של אריתריאה בתיגראי צוינה כמחסום פוטנציאלי להשגה. פרופסור לשלום וסכסוכים קיטיל טרונבול טען שנושא הפירוק מנשק יהיה "שנוי ביותר במחלוקת", וחשב שזה לא סביר שכוחות המורדים בתיגריאי יתפרקו מרצונם מנשקם "מול אויב שהם נלחמים בו כבר שנתיים". בנג'מין פטריני מהמכון הבינלאומי למחקרים אסטרטגיים שאל אילו ערבויות ביטחוניות יסופקו ל-TPLF, ואמר שהם לא יתפרקו לחלוטין מנשקם בגלל "הבטחות מעורפלות".
האגודה העולמית של חוקרים ומקצוענים של תיגראי (GSTS), ארגון המייצג 5,000 אקדמאים בתיגריאי, דחה בתוקף את סעיף פירוק הנשק. הם אמנם בירכו על הסכם השלום, אבל הם טענו כי פירוק הנשק הוא "לא הגיוני" ו"מביס את עצמו", וכי הוא עלול לערער את הפסקת האש. הם ציינו כי הפקדת כל האבטחה של תיגראי בידי ה-ENDF הפכה את התיגריאים לפגיעים מדי להתקפות אלימות אפשריות, במיוחד מצד צבא אריתריאה וכוחות אזוריים אמהרה. ה-GSTS טען, במקום זאת, כי יש לחזק את ה-TDF, תוך תיאור פעולותיהם של כוחות בעלות ברית אתיופיה ואריתריאה כרצח עם, ולפיכך, אין לסמוך עליה בהגנה על התיגריאים.
אנליזה > אריתריאה

היעדרותה של אריתריאה משיחות השלום צוינה על ידי כלי חדשות רבים, הן לפני והן לאחר חתימת ההסכם. שלטונות אריתריאה לא הצהירו על ההסכם, וגם לא הגיבו לרוב הבקשות להערות. כמו כן, לא היה ברור אם הם יסכימו להפסקת האש, והוצע כי האנטגוניזם רב השנים בין הנשיא איסאייס אפוורקי ל-TPLF יגרום לו לא להסיג את כוחות אריתריאה מתיגראי. כשנשאל על ידי רויטרס, אמר שר החוץ של אריתריאה, אוסמן סאלח, כי אין לו תגובה, שכן "זה עתה קיבל את מסמכי ההסכם". אריתריאה עמדה בתקיפות לצד ממשלת אתיופיה לאורך כל המלחמה, ויוחסה לה אחריות לזוועות בעלות פרופיל גבוה כגון טבח אקסום.
הצדדים המשא ומתן והמתווכים בחרו בדרך כלל שלא להתייחס באופן מוחלט לשאלת אריתריאה. כשנשאלו שאלות על כך במהלך השיחות בניירובי, אוהורו קניאטה אמר שהם "לא היו כאן כדי לדבר על מדינה מסוימת כך או כך", ובמקום זאת התמקדו בנושא השלום. רדוואן חוסיין האתיופי אמר שאתיופיה ותיגראיי היו כל כך עסוקים בלהלחם זה בזה עד שזה "סלל את הדרך לצד שלישי לערעור אותנו עוד יותר". הוא גם אמר שצד שלישי ללא שם זה "ייתכן שלא יהיה מעוניין בתהליך השלום הזה"; סוכנות הידיעות AP פירשה זאת כהערה עקיפה על אריתריאה.
בעוד אריתריאה אינה מוזכרת בשמה, סעיפים בהסכם על עצירת "פרובוקציה או פלישה משני צדי הגבול" פורשו על ידי כתב מזרח אפריקה של הניו יורק טיימס, עבדי לטיף דאהיר, כמוכוונים לעבר אריתריאה. גם אלן בוסוול מקבוצת המשבר הבינלאומית תמך בפרשנות זו, ואמר שייתכן שההוראה "נועדה להבטיח לתיגריאים שאריתריאה תיסוג". אטנה האבטה, עוזרת פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת ג'יימס מדיסון, אמרה כי ייתכן שהבחירה שלא להזכיר את אריתריאה ישירות הייתה ניסיון מכוון להקל על אריתריאה לעמוד בהסכם, שכן לאיחוד האפריקאי "אין את היכולת הצבאית לאכוף את החלטותיה ולהסתמך על התמיכה והברית של המדינות החברות".
אנליזה > אמהרה וסכסוכים טריטוריאליים

בעוד שגם כוחות הביטחון של אזור אמהרה מילאו תפקיד משמעותי במהלך המלחמה, אמהרה, באופן דומה, לא נכללה במשא ומתן. בחודשים הראשונים של הסכסוך השתלטו כוחות אזוריים אמהרה על האזור המערבי של תיגראי – אזור שכבר היה מקור למחלוקת עזה בין אמהרה לתיגראי – והמשיכו לבצע את מה שתואר כטיהור אתני של תגרים באזור. ה-TPLF הצהיר בעבר כי החזרת האזור המערבי לשליטת תיגריאי היא תנאי מוקדם "לא ניתן למשא ומתן" לשלום. מייסדת התנועה הלאומית של אמהרה דסהלן צ'אני דגניו וקבוצת ההסברה Amhara Association of America בירכו על החדשות על ההסכם, אך גם הביעו התנגדות לכל ויתור טריטוריאלי אפשרי לתיגראי.
בנאום בפני הפרלמנט ב-15 בנובמבר 2022 אמר ראש הממשלה אביי כי הוא מחפש פתרון חוקתי למחלוקת זו, וכי "אלא אם תושבי ולקאית [במערב תיגראי] יקבלו את ההזדמנות להגדרה עצמית, לא תהיה תהיה שלום מתמשך".
אנליזה > דאגות לזכויות אדם

מנהלת אמנסטי אינטרנשיונל למזרח ודרום אפריקה, מוליה מוואניאנדה, הביעה חוסר שביעות רצון מהסכם השלום, וקבעה כי למרות שזה "צעד בכיוון הנכון", היא בכל זאת "לא מצליחה להציע מפת דרכים ברורה כיצד להבטיח אחריות כלפי פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות" שבוצעו על ידי כל הצדדים במהלך המלחמה. מואניאנדה הדגישה עוד כי יש לאפשר לחוקרי זכויות אדם "גישה בלתי מוגבלת" על מנת שהקורבנות יזכו לצדק ראוי.
ארגון Human Rights Watch ציין כי בהסכם אין אזכור מפורש של טיהור אתני באזור המערבי, והצהיר כי בדרך כלל "חסרים בו פרטים על אחריות פורמלית". ועדת זכויות האדם האתיופית שהוקמה בממשלה פרסמה הצהרה שבה נאמר כי כדי להשיג שלום בר-קיימא, יש להקדים את יישום ההסכם ולהודיע על ידי נציג כלל-ארצי, אמיתי, מייעץ, מכיל וקורבן - שיחה ממוקדת."
פילסאן עבדי, חברה לשעבר בקבינט של ראש הממשלה אביי, אמרה בראיון ל־PBS כי השגת הסכם לסיום המלחמה, על אף שהיא נחוצה, אינה צריכה לומר שהם "מוותרים על חיפוש צדק ואחריות" עבור קורבנות של הפרות זכויות אדם, וכן במיוחד במקרים של אלימות מינית נגד נשים ונערות. פילסן התפטרה מתפקידה כשרה לנשים, ילדים ונוער בספטמבר 2021, בתגובה למה שהיא ראתה כהסתרה מכוונת מצד הממשלה בכל הנוגע לפרסום דוחות על אלימות מינית שבוצעה במהלך המלחמה.
ויולט טיג

| --- | --- |

 לידה:  21 בפברואר 1872 מלבורן, אוסטרליה 
 פטירה:  30 בספטמבר 1951 (בגיל 79) מאונט אליזה, אוסטרליה 
 
ויולט הלן אוונג'לין טיג (באנגלית: Violet Helen Evangeline Teague ‏; 21 בפברואר 1872 – 30 בספטמבר 1951) הייתה אמנית אוסטרלית.
ביוגרפיה

בתם היחידה של ההומאופת של מלבורן ג'יימס טיג ואשתו אליזה ג'יין מילר, טיג נולדה ב־21 בפברואר 1872 במלבורן. אמה נפטרה עוד כשהייתה תינוקת, והיא גודלה על ידי אביה ואשתו השנייה, סיבלה, יחד עם שני ילדיה של סיבלה.  טיג למדה על ידי מורה פרטי בבית, והשכלתה כללה צרפתית וקלאסיקה. היא סיימה את המכללה לנשים פרסביטריאן במלבורן.
טיג טיילה עם משפחתה באירופה כאישה צעירה. היא סיירה רבות, וביקרה בגלריות בגרמניה, צרפת, בלגיה, הולנד ואנגליה. בשנת 1901 היא נזכרה בביקור בגלריות ספרדיות בילדותה, והעירה "לעולם לא אשכח את ציורי ולאסקס, עם סוסיו היפים וצבעם המעולה, או את ציורי רפאל המקסימים". היא למדה באולפן בבריסל של ארנסט בלאן-גארין ואצל סר הוברט פון הרקומר באנגליה.
קריירה

טיג הציגה באופן קבוע בסלוני פריז, כולל דיוקן של קולונל רד בשנת 1897
בשנת 1902 מונתה למועצה של אגודת האמנים הוויקטוריאנית שפרסמה את שירתה "פנטזיה בענן" בכתב העת שלה.
היא הייתה "האוסטרלית הראשונה שהפגינה התעניינות מתמשכת והבנת דפוס עץ יפני".  להדפסה מגוש עץ היה היסטוריה ארוכה ביפן. היא שיתפה פעולה בחיתוכי עץ עם חברתה ג'רלדין רדה, ופרסמה איורים לספר - Night Fall in the Ti-Tree בשנת 1905.
הספר בסגנון הייקו בן 32 העמודים מגולל את סיפור חייהם הפשוטים של ארנבות עם 16 איורי עץ צבעוניים. ספר קטן ושיתוף הפעולה היה הדוגמה הראשונה להדפסת עץ צבעוני באוסטרליה, וגם ספר האמנים האוסטרלי הראשון.
הציור שלה "ילד עם פלטה" זכה בפרס שני בסלון הישן בפריז כשהוצג בשנת 1920, ולימים נתלה באקדמיה המלכותית לאמנויות, לונדון.
בעקבות סלון פריז 1920 כתב האמן האוסטרלי רופרט באני לטיג, וציין כי "הילד עם פלטה" הייתה אחת היצירות הטובות ביותר בתערוכה של אותה שנה בסלון הישן.
אחד ההיבטים יוצאי הדופן ביותר ביצירתה של טיג, היה יצירת ציורי מזבח וכרזות לכנסיות פרוטסטנטיות. הראשונה הייתה משימה משנת 1910 (בגלריה לאמנות המילטון) לכנסייה בוואנון, ויקטוריה. את המסגרת לעבודה עיצבה חברתה, האמנית ג'סי טריל. בשנת 1921 הציגה טיג פיסת מזבח (בקתדרלת סנט פול, מלבורן) עבור כנסייה חדשה בקינגלייק, ויקטוריה, שנבנתה כאתר זיכרון לחיילים שמתו במלחמת העולם הראשונה. היו שם כתובות שליוו את התמונה. הציור היה יצירתה הבולטת ביותר של טיג בתערוכת יחיד שהתקיימה באתנאום במלבורן בשנת 1921.
בשנת 1933 טיג ואחותה נסעו ברכב לביקור במסיון הרמנסבורג. המיסיון סבל בצורת שגרמה למותם של שליש מאוכלוסיית האבוריג'ינים. האחיות עזרו לגייס יותר מ -2,000 ליש"ט לבניית צינור להעביר מים למסיון.
הערות שוליים

↑  Peers, Juliet (1995). "Teague, Violet Helen Evangeline". In Joan Kerr and Anita Callaway (ed.). Heritage: The National Women's Art Book. Roseville East, NSW: G + B Arts International / Craftsman House. pp. 461–462
↑  Lee, Mary Alice (1990). "Teague, Violet Helen (1872–1951)". Australian Dictionary of Biography. 12 (MUP)
↑  Lee, Mary Alice, "Teague, Violet Helen (1872–1951)", Australian Dictionary of Biography, Canberra: National Centre of Biography, Australian National University,
↑  Butler, Roger (2007). Printed. Images by Australian Artists 1885–1955. Canberra, ACT: National Gallery of Australia
↑  Lee. "Night Fall in the Ti-Tree. Woodcuts by Geraldine Rede and Violet Teague. Verses by Violet Teague (1905)". Rare Books & Manuscripts Blog
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: teague-violet-helen-8768  AGSA: 6327  ISNI: 0000 0000 6402 4088  LCCN: nr00034958  NGV: 554  NLA: 35663917  SNAC: w6hm58v3  Trove: 552986  VIAF: 51530969   WorldCat (עם VIAF): 51530969 
ויולט טיג, איור לספר הארנבות, חיתוך עץ
וישגראד (בוסניה והרצגובינה)

ערך זה עוסק בעיר בבוסניה והרצגובינה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
סמל וישגראדסמל וישגראד
מראה העיר וישגראד
מראה העיר וישגראד
 מדינה:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 יישות מדינית:   רפובליקה סרפסקה
 ראש העיר:  סלאבישה מישקוביץ'
 תאריך ייסוד:  1407
 שטח:  448.14 קמ"ר
 גובה:  389 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,869 (2013)
  ‑ צפיפות:  26.3 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  43°46′58″N 19°17′28″E﻿ / ﻿43.78278°N 19.29111°E﻿ / 43.78278; 19.29111
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.opstinavisegrad.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בוסניה והרצגובינה מוגדלת) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.וישגראד(למפת בוסניה והרצגובינה רגילה) סרייבו ביחאץ' באניה לוקה מוסטאר סרייבו המזרחית  זניצה טרבינייה הים האדריאטי  קרואטיה סרביה מונטנגרו א.וישגראד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וִישֶגְרָאד (בבוסנית: Višegrad, בסרבית קירילית: Вишеград) היא עיר ורשות מקומית במזרח רפובליקה סרפסקה אשר בבוסניה והרצגובינה, השוכנת לגדות הנהר דרינה. בשטח העיר שוכן גשר מהמט פשה סוקולוביץ' שהוכרז אתר מורשת עולמית. עלילת ספרו של איוו אנדריץ' "גשר הדרינה" נסובה סביב גשר זה.
היסטוריה

יישוב בשם וישגראד תועד לראשונה בכתובים ב-1407, עת נשלח האזור על ידי דספוט סרבי מטעם ממלכת הונגריה. ב-1454 נכבשה וישגראד על ידי צבאו של מהמט השני, סולטאן האימפריה העות'מאנית והעות'מאנים שלטו באזור עד 1878, עת סופחה בוסניה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה וישגראד בשטחי ממלכת יוגוסלביה.
באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. האזור הועבר לחזקת צבא ממלכת איטליה. באוקטובר 1943, לאחר כניעת האיטלקים השתלטו הצ'טניקים על וישגראד, אך לאחר מספר חודשים כבשו הגרמנים את העיר. לאחר המלחמה נכללה וישגראד בשטחי יוגוסלביה.
ב-1992, לאחר התפרקות יוגוסלביה פרצה מלחמת בוסניה. במהלך המלחמה נרצחו לפחות 1,661 מתושבי וישגראד, בעיקר ממוצא בוסניאקי על ידי כוחות משטרה וכוחות מיליציה סרביות שהונהגו על ידי ז'לקו רזנטוביץ', במסגרת טיהור אתני שבוצע באזור. ב-1996 הועמדו לדין בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר מספר ממפקדי השטח האחראים לטבח. מספר נאשמים הורשעו. מילאן לוקיץ' מפקד מיליציית "הנשרים הלבנים" נדון למאסר עולם ו-7 נוספים נדונו לתקופות מאסר שונות.
הקהילה היהודית

קהילה יהודית ספרדית קטנה נוסדה במקום בראשית המאה ה-19. בהמשך, לאחר סיפוח האזור על ידי האוסטרו-הונגרים, היגרו לווישגראד יהודים אשכנזים. ככל הנראה פעל במקום בית עלמין ישן מראשית המאה ה-19 וב-1882 הוקם בית עלמין חדש לקהילה. וב-1905 נחנך בית הכנסת הספרדי המרכזי.
ב-1910 מנתה הקהילה 265 נפשות, וב-1921, לאחר מלחמת העולם הראשונה התגוררו בווישגראד 144 יהודים שהיוו 5.8 אחוזים מכלל האוכלוסייה. בפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 110 נפשות. בזמן השלטון האיטלקי נמלטו מהעיר מקצת מבני הקהילה, חלקם לאזור מונטנגרו. חלק מבני הקהילה הצטרפו לכוחות הפרטיזנים של טיטו.
לאחר כיבוש העיר על ידי הגרמנים, נעצרו בני הקהילה שעדיין התגוררו בווישגראד וגורשו למחנה ההשמדה ברגן-בלזן. 46 מבני הקהילה נרצחו במחנות. לאחר המלחמה שבו לווישגראד 56 מבני הקהילה אשר שרדו את המחנות וקרבות הפרטיזנים, אך הפעילות הקהילתית לא חודשה. לאחר המלחמה הוסב מבנה בית הכנסת לתחנת כיבוי אש. בראשית המאה ה-21 עמד על תילו בית העלמין היהודי, אך הוא לא תוחזק.
הערות שוליים

1 2  הקהילה היהודית בווישגראד, באתר wordpress.com (באנגלית).
↑  משפט טבח וישגראד, באתר www.icty.org (באנגלית).
↑  בית העלמין בווישגראד, באתר jewish cemetery project (באנגלית).
1 2  הקהילה היהודית בווישגרד, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 122 - 123.
↑  אתרי מורשת יהודית בבוסניה והרצגובינה, באתר אוניברסיטת סירקיוז, עמוד 40 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499075905171  GND: 4494117-1  NKC: ge566677  VIAF: 139741076   WorldCat (עם VIAF): 139741076
התפתחות רגשית בילדות

ההתפתחות הרגשית בילדות מתארת את השינויים בבשלות הרגשית ואת ההתפתחות הרגשית המלווים את תהליך ההתבגרות בשנות הילדות, ונחקרת על ידי הפסיכולוגיה ההתפתחותית.
תקופת הינקות

מרגע הלידה ועד רכישת השפה, מתרחשת התפתחות רגשית דרמטית.
כבר עם הלידה ניתן להבחין בהבעות פנים המביעות רגש, אך רגש של ממש כנראה בא רק מאוחר יותר. בגיל חצי שנה ילד מסוגל לנקוט בפעולות כדי לווסת את הרגשותיו, הפעולה הנפוצה ביותר היא פניה למטפל כדי שירגיע אותו שנקראת "ויסות בשניים".
הפעולות הרפלקסיביות הראשוניות נעשות עד מהרה מורכבות יותר. הן מתמזגות בהרגלים ותפיסות מאורגנות וניצבות בראשיתה של התנהגות חדשה שנקנית באמצעות הניסיון.
תקופת הינקות היא תקופה מכרעת לגבי המשך ההתפתחות הרגשית. 
על פי השערת התקופה הרגישה, שנמצאה תקפה לגבי קופים, ייקשה מאוד לשקם ילד שהיה במצב של חסך רגשי בשנה הראשונה לחייו. אצל ילדים שגדלו בבתי יתומים במצב של חסך רגשי קשה מוצאים נזקים ארוכי טווח. קיימת תסמונת כשל השגשוג הלא אורגני שהילדים הנפגעים בה סובלים מננסות הנובעת מהזנחה בטיפוחם הרגשי.
בסיום תקופה זו עם ראשית הלשון והמחשבה, הילד כבר ממקם את עצמו בין הדומים לו בעולם החיצוני שאותו הוא חש.
גיל הגן

עם הופעת הדיבור משתנה התנהגותו של הילד מבחינה התנהגותית ואינטלקוטאלית. הודות לרכישת הלשון הילד מסוגל לשחזר את חוויותיו בעבר בצורת סיפור. הוא מסוגל גם לנבא או להתייחס לפעולות עתידיות על ידי תיאור מילולי. יכולת זו תורמת לפיתוח יחסי גומלין בין יחידים ומערבת בתהליך החיברות. היא מאפשרת גם הפנמה של הדיבור ושימוש בדיבור פנימי לצורך חשיבה ועיבוד קוגניטיבי.
הילד בגיל הגן, שעד עתה הושפע בעיקר מהדמות המטפלת בו, הולך ונפתח להשפעות בני גילו ואחים בוגרים. בשלב זה כל יחסי הגומלין עם המבוגרים והילדים האחרים שבסביבת הילד ממלאים תפקיד מכריע בתהליך ההתפתחות.
כושר הריכוז של הילד בגיל הגן גדל, הוא מסוגל לעשות כמה דברים יחד, לשלוט טוב יותר ברגשותיו, לחשוב לפני מעשה. בעוד שבני שנתיים ושלוש לא מצליחים למנוע עצמם מללחוץ על כפתור למרות הוראות מפורשות מתי ללחוץ עליו ומתי לא, בגיל ארבע וחמש כבר נחלו הצלחה במשימה זו.
הילד מבין את קיומו הייחודי כאדם ומסוגל לשייך עצמו לקטגוריות. הוא מסוגל להבחין בין חוויית ההווה הממושך (מה שקורה כרגע) לבין חוויית ההווה הרגיל (מה שקורה בדרך כלל).
מהבחינה רגשית חשובה במיוחד הבנת קביעות העצמי הראוי לאהבה. הבנה זו מאפשרת לילד לחרוג מההוראות שהוא מקבל מבלי שיחשוש שיאבד את אהבת המשגיחים עליו לאורך זמן. גערה נתפסת כאירוע זמני ולא כקטסטרופה הרת גורל ביחסי הילד עם המטפלים.
כבר בגיל שנתיים רואים הימשכות לצעצועים אופייניים למין: משאיות והשתוללויות לבנים מול בובות לבנות. התנהגות זו נובעת מחיזוקים מההורים, אם כי יש ראיות לכך שגם מרכיבים ביולוגיים הם בעלי תפקיד בקביעת דפוסי המשחק האופייניים לבנים ולבנות.
לפי ההשקפתו של זיגמונד פרויד הרצון להידמות להורה בן אותו המין הוא המניע הקובע בעיצוב ההתנהגות. מאחר שבתפיסה המסורתית ההורה הקרוב הוא האם, יש תאוריות המציינות כי אצל בנים יישא תהליך זה אופי של היפרדות והיבדלות מהאם, ואילו אצל הבנות יהיה זה תהליך של הזדהות ומציאת דמיון איתה.
רוב הילדים מבינים כבר בגיל 3 שהמין קבוע מעבר למראה החיצוני וששינויי לבוש לא ישנו אותו. תהליכי למידה יוצקים לילד תוכן לתוך סכמת המין המהווה אחת מהקטגוריות הרבות הממלאות את עולמו.
הבדלים רגשיים בולטים בין ילדי גן וילדי בית ספר:
ילדי גן אינם מסוגלים להסוות את רגשותיהם ביעילות גם כאשר ההכרח החברתי דורש זאת.
ילדי גן אינם תופסים רגש כתלוי במצב. כשישאלו אותם איך ירגיש ילד עם קבלת מתנה קטנה אחרי שציפה למתנה גדולה, הם יענו שהוא ישמח. הם גם לא יכעסו פחות על פגיעה בהם אם נעשתה בנסיבות המאפשרות סלחנות.
ראו גם

דימוי עצמי
התפתחות חברתית
התפתחות קוגניטיבית
התפתחות ציורי ילדים
מרד גיל שנתיים
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  פיאז'ה, ז. (1969). שש מסות על ההתפתחות הנפשית. ת"א: ספריית-הפועלים.
תינוק מחייך
פנייה לדמות מטפלת יכולה לשמש כאמצעי לוויסות רגשי בשעת מצוקה
ילדה מאושרת. ילדי הגן אינם תופסים רגש כתלוי במצב ואינם מסוגלים להסוות את רגשותיהם ביעילות.
וישונטה

| --- | --- |
סמל וישונטהסמל וישונטה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת ג'נג'ש
 שטח:  25.3 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,180 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°47′N 20°02′E﻿ / ﻿47.78°N 20.03°E﻿ / 47.78; 20.03 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.visonta.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.וישונטה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.וישונטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וישונטה (בהונגרית: Visonta) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בוישונטה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,505 ובשנת 2023 רק 1,154 תושבים.
האזור היה מיושב מהמאה ה-14 והוא מיושב לסירוגין עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1279.
יהודי וישונטה

יהודים חיו בוישונטה במאה ה-18 ובמאה ה-19. ובשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 12 | 1,745 |
| 1910 | 23 |  |
| 1920 | 17 |  |
| 1930 | 15 |  |
| 1941 | 6 | 2,890 |