stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עץ מרקל
עץ אימות של מרקל > אלגוריתם עץ גיבוב

האלגוריתם נעזר בתת-שגרה הנקראת  {\text{CreateLeaf}} שמייצרת עם הפונקציה החד-כיוונית את זוג המפתחות הבא (מפתח פרטי/מפתח ציבורי) וכן מבצעת גיבוב של המפתח הציבורי אותו היא מחזירה כעלה  {\text{Node1}}. בתרשים משמאל מתואר סדר בניית הצמתים של האלגוריתם. בכל שלב של האלגוריתם נמצאים במחסנית לכל היותר  H צמתים והוא מבצע  2^{H} קריאות לתת-שגרה  {\text{CreateLeaf}} בנוסף ל- 2^{H}-1 הפעלות של פונקציית הגיבוב.
עץ אימות של מרקל > תהליך החתימה

תחילה החותם מכין מהמסמך  D את התמצית  d=g(D) (אותה אפשר לקבל באמצעות פונקציית גיבוב כמו SHA-2) ואז מכין את החתימה  \sigma _{s} עם מפתח החתימה הסודי  X_{s}. כאשר  0\leq s\leq 2^{H}-1 מייצג את אינדקס החתימה הפנויה בעץ. כזכור העץ מכיל חתימות חד-פעמיות לכן צריך אינדקס כדי להבטיח שלא יהיה שימוש כפול בחתימה. בנוסף, החותם חייב לשלוח יחד עם החתימה גם את מפתח האימות הציבורי המתאים למסמך  D כי המקבל מחזיק רק בשורש העץ כמפתח אימות.
החותם צריך לכלול בחתימה  \sigma _{s} את הערכים הבאים:
האינדקס  s המייצג את מספרה הסידורי של החתימה בעץ.
החתימה החד-פעמית  \sigma  על תמצית המסמך לפי אלגוריתם החתימה החד-פעמית  {\text{OTS}} שנעשתה עם מפתח החתימה הפרטי  X_{s}.
מפתח האימות הציבורי המתאים  Y_{s}.
"מסלול אימות" שהוא הרצף  A_{s}=(a_{0},...,a_{H-1}) הכולל רשימה של  H צמתים בעץ איתם המאמת ישתמש כדי לשחזר את המסלול מהעלה  g(Y_{s}) לשורש העץ  R כדי לאמת את מפתח החתימה  Y_{s}. היות שחישוב כל צומת דורש את שני הצמתים הבנים, כל צומת  a_{j} במסלול האימות הוא למעשה צומת האח של הצומת הנוכחי בגובה  h לאורך המסלול מהעלה לשורש כך שמתקיים:
עץ אימות של מרקל > תהליך האימות

כאשר המאמת מקבל את החתימה  \sigma _{s}=(s,\sigma ,Y_{s},A_{s}) יחד עם המסמך  D הוא פועל בשני צעדים:
תחילה בודק עם פונקציית האימות של ה-OTS עם מפתח האימות  Y_{s} ש- \sigma  היא חתימה תקפה על התמצית  d=g(D). פעולה זו היא חלק מאלגוריתם החתימה והיא נפרדת מהעץ.
אם הצעד הראשון הסתיים בהצלחה, המאמת מוודה את אמינותו של מפתח האימות  Y_{s} עצמו על ידי בניית המסלול  p_{0},...,p_{H} מהעלה  g(Y_{s}) לשורש  R. לשם כך הוא משתמש באינדקס  s ובמסלול האימות  A_{s} כדלהלן:
במהלך בניית המסלול האינדקס  s משמש להחלטה באיזה סדר לגבב את ערכי שני הצמתים הנוכחיים כדי לקבל את צומת האב. אם  \lfloor s/2^{h-1}\rfloor  הוא מספר זוגי אז למעשה הצומת הנוכחי ימני לכן יש להוסיף את הצומת השני משמאלו ואילו אם הוא אי-זוגי הסדר הפוך.
אם המאמת מצליח לבנות מסלול לשורש העץ כך שראש המסלול שווה ל- R. הרי שהיות ששורש העץ הוא מפתח ציבורי מאומת הוא יכול להיות משוכנע ש- Y_{s} אותנטי וכי לא שונה באופן זדוני או כתוצאה מטעות כלשהי. במקרה זה תהליך אימות החתימה הושלם בהצלחה. אחרת, המסמך כנראה שונה או השתבש או שהחתימה זויפה.
שיטות מתקדמות

עץ מרקל חוסך במקום אחסון בזיכרון אך עדיין אינו יעיל מבחינה מעשית ככלי לחתימה דיגיטלית מאסיבית בגלל כמה סיבות:
היות שכל חתימה חד-פעמית, חייבים לאחסן את כל החתימות בזיכרון.
כמות החתימות המרבית מוגבלת למספר העלים בעץ, ליתר דיוק  2^{H} עבור עץ בגובה  H.
החתימות עצמן גדולות מאוד. אם  n הוא פרמטר ביטחון בסיביות, כל חתימה צריכה להכיל  n\cdot 2n סיביות או  t\cdot n עבור  t<n כלשהו במקרה של חתימת וינטרניץ.
מלבד החתימה נדרש "מסלול אימות" מה שגורם להתנפחות נוספת של החתימה. אורך מסלול האימות הוא בסדר גודל לוגריתמי כלומר  H צמתים עבור עץ בגובה  H.
יש צורך לנהל רישום של החתימות שכבר השתמשו בהן מה שמציב קושי נוסף בניהול ותחזוקת החתימות.
קיימים מספר שיפורים לעץ מרקל. לבעיה הראשונה קיים פתרון פשוט והוא להשתמש במחולל פסאודו אקראי בקיצור PRNG. פתרון דומה הוצע על ידי מרקל. במקרה זה כל חתימה חד פעמית נדרשת להכנה פעמיים, פעם אחת כאשר בונים את העץ ובפעם השנייה כאשר חותמים על מסמך. התועלת בכך היא שכעת החותם אינו צריך לשמור בזיכרון חתימות כלל אלא רק גרעין התחלתי סודי שממנו הוא יכול לייצר אותם לפי הצורך.
השיטה היא לבחור תחילה גרעין ראשוני  {\text{Seed}}_{0} באורך  n סיביות עבור  0\leq i<2^{H}. כדי ליצור חתימה חד-פעמית אחת מייצרים גרעין מקומי  {\text{Ots}}_{i}, ממנו מכינים באופן איטרטיבי את כל הערכים של החתימה ובד בבד מעדכנים את הגרעין עבור החתימה הבאה, בניסוח רשמי עבור כל חתימה מבצעים פעם אחת:
ואת החתימה מייצרים באופן איטרטיבי כמידת הצורך:
בכל סבב הערך של  {\text{Ots}}_{i} מעודכן בבד בבד עם יצירת  x_{i}. מזה נובע שכאשר רוצים לחשב מפתח מסוים לפי אינדקס, צריך רק את  {\text{Seed}}_{i} ממנו אפשר להכין את  {\text{Ots}}_{i}.
אם משתמשים במחולל פסאודו-אקראי אין צורך לשלוח את מפתח האימות הציבורי יחד עם החתימה, כי אפשר להכין אותו מהחתימה עצמה. תועלת נוספת שבשימוש במחולל פסאודו אקראי היא שכעת עץ מרקל מספק גם ביטחון לפנים (forward security) כל עוד המחולל בטוח לשימוש. ביטחון לפנים של חתימה דיגיטלית היא תכונה חשובה שמשמעותה היא שכל החתימות שנעשו לפני שמפתח כלשהו נפסל בגלל חשיפה נותרות בטוחות. כאן המחולל יכול לשמש רק להכנת מפתחות חדשים גם בהינתן הגרעין ההתחלתי לא ניתן להשתמש בו כדי לגלות מפתחות קודמים.
אלגוריתם עץ מרקל הקלאסי צורך זיכרון בסדר גודל של  \log ^{2}N/2 גיבובים וזמן ביצוע של  2\log N קריאות לפונקציית הגיבוב, כאשר  N=2^{H} הוא מספר העלים. מבחינה פרקטית דרישות אילו גדולות מדי. "בעיית מסלול האימות" היא מציאת אלגוריתם סדרתי יעיל המפיק מסלול אימות הקצר ביותר מהעלה לשורש בעץ מרקל. מצד אחד הפתרון הנאיבי הוא שמירת כל העץ בזיכרון כך שכל המסלולים זמינים ללא צורך במידע נוסף אך במחיר של שימוש מוגזם בזיכרון. זה אינו מעשי. מצד שני חישוב מסלול אימות בנפרד עבור כל עלה אמנם חוסך בצריכת זיכרון אך במחיר עלייה בסיבוכיות זמן הביצוע. מסתבר שבמהלך בניית מסלולים לכל העלים בעץ נוצרת 'חפיפה', קיימים צמתים רבים המשותפים לכמה מסלולים ולכן טבעי לנצל מידע שנאסף בזמן בניית מסלול לעלה אחד, כדי לקצר את הזמן והמידע הדרוש לבניית מסלול עבור העלה הבא.
לאור זאת הוצעו מספר שיפורים לאלגוריתם עץ מרקל המתואר לעיל המציעים שיפור הן בזמן ביצוע והן בצריכת זיכרון. ביניהם אלגוריתמים לחיפוש (tree traversal) מהאלגוריתם הקלאסי ועד אלגוריתם חיפוש פרקטלי שבו מתייחסים לעץ מרקל כאל יער של עצי מרקל (מכאן השם), איתו אפשר להגיע לזמן ביצוע של  2\log N/\log \log N וזיכרון בסדר גודל של  1.5\log ^{2}N/\log \log N. אלגוריתם אחר מציע סיבוכיות של  2\ \log _{2}N ולמקום בסדר גודל  3\ \log _{2}N.
ראו גם

עץ בינארי
חתימה דיגיטלית
הערות שוליים

↑  A CERTIFIED DIGITAL SIGNATURE,  Merkle, R.C., 1979
↑  IPFS - Content Addressed, Versioned, P2P File System
↑  ZFS End-to-End Data Integrity, Jeff Bonwick's Blog, 2005
↑  General Verifiable Federation, Google Wave Protocol, 2009
↑  Git User Manual, Trust
↑  Cryptocash, cryptocurrencies, and cryptocontracts, Neal Koblitz, Alfred J. Menezes, Springer 2015
↑  Dynamo: Amazon’s Highly Available Key-value Store, Giuseppe DeCandia, Deniz Hastorun, Madan Jampani, Gunavardhan Kakulapati, Avinash Lakshman, Alex Pilchin, Swaminathan Sivasubramanian, Peter Vosshall and Werner Vogels
↑  Merkle tree traversal revisited, Johannes Buchmann, Erik Dahmen, and Michael Schneider
↑  CMSS - An Improved Merkle Signature Scheme
↑  Fractal Merkle Tree Representation and Traversal, Markus Jakobsson, Tom Leighton, Silvio Micali, Michael Szydlo, 2003
↑  Merkle Tree Traversal in Log Space and Time, Michael Szydlo, Eurocrypt 2004
↑  A space- and time-efficient Implementation of the Merkle Tree Traversal Algorithm, Markus Knecht, Carlo U. Nicola, 2013
תרשים לדוגמה של עץ מרקל בגובה  H=3
סדר הבנייה של הצמתים בעץ מרקל עם האלגוריתם המתואר, עבור עץ בגובה  H=3.
דוגמה לחתימה על מסמך הרביעי בעץ מרקל בגובה  H=3. החתימה  \sigma _{s} כוללת את האינדקס  s=3, מפתח האימות הציבורי  Y_{3}, החתימה החד-פעמית  \sigma ={\text{OTS}}_{X_{3}}(d) עם מפתח החתימה  X_{3} והצמתים  A_{3}=(a_{0},a_{1},a_{2})=(\nu _{0}[2],\nu _{1}[0],\nu _{2}[1]) שהם הצמתים האחים של הצמתים במסלול מהעלה הרביעי לשורש העץ.
צאלנג'יחה

| --- | --- |

 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 מחוז:  סמגרלו וסוואנתי עילית
 נפה:  נפת צאלנג'יחה
 חבל ארץ:  סמגרלו
 שפה רשמית:  גאורגית 
 גובה:  222 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,170 (2021)
 קואורדינטות:  42°36′42″N 42°4′14″E﻿ / ﻿42.61167°N 42.07056°E﻿ / 42.61167; 42.07056
 אזור זמן:  UTC +4
 http://www.tsalenjikha.ge/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור צאלנג'יחה(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור צאלנג'יחה   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צאלֶנג'יחָה (בגאורגית: წალენჯიხა) היא עיירה בנפת צאלנג'יחה שבמחוז סמגרלו וסוואנתי עילית במערב גאורגיה, שבשנת 1964 הוכרזה כעיר. נכון ל-2014 מספר תושביה מונה 3,847 איש.
צאלנג'יחה שוכנת על גדת נהר הצ'אניסצק'אלי (ჭანისწყლი) במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. בימי הביניים שימשה צאלנג'יחה כמקום מושבם של הדדיאנים, דוכסי מגרליה, ובישוף האפרכיה של זוגדידי וצאישי.
צ'יינג פנג-לנג

צ'יינג פנג-לנג (נולד ב-24 ביולי 1976) הוא שחקן טניס שולחן טאיוואני, דירוג השיא שלו היה המקום השלישי בעולם.
הישגים בולטים

אולימפיאדה
2000 - יחידים: שמינית גמר, זוגות: רבע גמר.
אליפות העולם
1993 - זוגות: שמינית גמר.
1997 - זוגות מעורבים: חצי גמר.
1999 - קבוצתי: מקום חמישי, זוגות: רבע גמר, זוגות מעורבים: שמינית גמר.
2001 - יחידים: חצי גמר, זוגות: חצי גמר.
2003 - יחידים: שמינית גמר, זוגות: שמינית גמר, קבוצתי: מקום שביעי.
גביע העולם
1994 - רבע גמר
2000 - רבע גמר
2001 - מקום רביעי
2002 - רבע גמר
2003 - מקומות 9-12
אליפות אסיה
1994 - יחידים: רבע גמר, זוגות: חצי גמר.
1996 - יחידים: שמינית גמר, זוגות: רבע גמר.
1998 - יחידים: רבע גמר, זוגות: רבע גמר, זוגות מעורבים: רבע גמר.
2000 - יחידים: מקום ראשון, זוגות: מקום ראשון.
2003 - קבוצתי: מקום שני, יחידים: רבע גמר.
גביע אסיה
1994 - רבע גמר.
1996 - רבע גמר.
1999 - מקום שני.
משחקי אסיה
1994 - יחידים: שמינית גמר, זוגות מעורבים: מקום שני.
1998 - יחידים: רבע גמר, זוגות: חצי גמר, זוגות מעורבים: רבע גמר.
2002 - יחידים: רבע גמר, זוגות: רבע גמר.
פאנארט

ציור מעריצים המתאר את הארי פוטר
פאנארט הוא סוגת אמנות הנוצרת בהשראת סדרת טלוויזיה, ספר או סרט, בדומה לפאנפיקשן (ספרות חובבים). המילה "פאנארט" (Fanart) מגיעה מצירוף המילים Fan, מעריץ או חובב, ו-Art, אמנות. באינטרנט קיימות גלריות פאנארטים רבות של אמנים שונים, הנעשות בהשראת פאנדומים (קהילת מעריצים) ביניהם הארי פוטר, שר הטבעות, דוקטור הו, מלחמת הכוכבים, מורטל קומבט, משחקי מחשב, תוכניות וסרטי אנימה ועוד. יצירות פאנארט מתבטאות בין השאר בציורים ותמונות של גיבורים, דמויות ומקומות מיצירות ספרות, קומיקס, קולנוע, טלוויזיה ועוד.
היסטוריה > לפני עידן האינטרנט

בשל היות הפאנארט צורת אמנות חזותית שמתארת דמויות, מקומות או סצנות מתוך יצירה קיימת אחרת, קשה להצביע על נקודה ספציפית בציר הזמן ולמקם בה את תחילת התופעה. עצם ההגדרה של המונח מאפשר לראות ביטויים שלו כבר מתקופות עתיקות בהיסטוריה: למשל, ציורי כדים מיוון העתיקה המתארים סצנות מה"איליאדה" אינם ממחישים רעיון מקורי של הצייר או הכדר, אלא מהווים איור לסיפור ידוע שחובר על ידי הומרוס. הציור "הסעודה האחרונה" של לאונרדו דה וינצ'י מהמאה ה-15 אינו מתאר סצנה או דמויות שהגה אותה האמן, אלא מתבסס על עלילה מתוך הברית החדשה, שחוברה מאות שנים לפניו. בשני המקרים, כמו שגם ניתן לראות ביצירות רבות אחרות לאורך תולדות האמנות, מדובר באיור המתבסס על יצירה כתובה שהפכה להיות פופולרית ומקובלת מספיק על ידי קבוצת אנשים מסוימת, כך שהביטוי החזותי לאותה יצירה היה מובן לכל.
עם זאת, כיום המונח "פאנארט" מתייחס בעיקר לסוגת אמנות מעולם התרבות והמדיה המודרניים והעכשוויים, ונוהגים לראות את ניצניו בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, בעיקר עם הופעת סדרת הטלוויזיה "מסע בן כוכבים", סדרת הסרטים "מלחמת הכוכבים", וספרים כמו "שר הטבעות". היצירות הללו, שהפכו לפופולריות, הובילו חלק מקהל המעריצים לצייר דמויות או סצנות מתוכן, ולפרסם אותם בפאנזינים (כתבי עת עצמאיים שנוצרו ונצרכו על ידי מעריצים), ואשר עסקו בפאנדומים שונים וכללו בעיקר פאנפיקשנים (ספרות חובבים). מכיוון שטכנולוגיית הדפוס הייתה מסובכת ויקרה בשנים ההן, רוב הפאנזינים הסתפקו בלהכיל פאנארטים מצומצמים בשחור-לבן שהודפסו בשיטת הסטנסיל, כאשר רק איור הכריכה צבעוני. פאנזינים מסוימים נמנעו מלהכיל פאנארטים בגלל העלות הגבוה של ההדפסה והכילו רק פאנפיקשנים, אבל אחדים הכילו ציורים צבעוניים שנעשו בהדפס משי וכך נחשבו ליוקרתיים יותר.
במהלך שנות ה-80 וה-90 צצה תופעה דומה גם במזרח: תרבות האנימה והמאנגה ביפן השפיעה על יוצרים חובבנים או מתחילים להכין מאנגות קצרות המבוססות על סדרות נודעות, אשר נקראו "דוג'ינשי" (יפנית: 同人誌). יוצרים אלו השתמשו בדמויות מהיצירות המקוריות, ציירו אותן בסגנון שלהם והכינו עלילה קצרה שהכילה ברוב המקרים תכנים פורנוגרפיים. כמו הפאנזינים, גם עבודות הדוג'ינשי נמכרו בחוגים מצומצמים, בעיקר בקרב מעריצי הסדרה.
היסטוריה > לאחר עידן האינטרנט

באותן השנים תרבות האוטואקו ביפן החלה לחלחל ביתר שאת אל המערב, כאשר ארצות הברית ומדינות אחרות, ביניהן גם ישראל, רכשו זיכיונות לשידור סדרות אנימה. תופעה זו, שהתרחשה במקביל להתרחבות השימוש במחשבים ובצמיחתו של האינטרנט, הובילה לעלייה משמעותית בכמות יצירות הפאנארט, בעיקר בקרב צעירים. פיתוחן של טכנולוגיות ותוכנות גרפיות חדשות כגון משטח הרישום הדיגיטלי והפוטושופ עזרו לאמנים לצייר ישירות על המחשב ולהפיץ את ציוריהם באינטרנט, ללא צורך בייצור, סריקה, הדפסה והפצה פיזית.
בתחילת שנות ה-2000, יוצרי הפאנארט שיתפו יצירותיהם בפלטפורמות ציבוריות כלליות כגון בלוגים ופורומים, אבל במקביל נוסדו אתרים מיוחדים להעלאת יצירות אמנות, מקוריות ופאנארט, המפורסם שבהם הוא DeviantArt.
לקראת העשור השני של המאה ה-21, עם התפתחותן המואצת של הרשתות החברתיות, עברו יוצרים רבים להעלות יצירותיהם לאתרים כמו פייסבוק, טוויטר, אינסטגרם וטאמבלר, בעיקר משום שברשתות החברתיות החשיפה קלה וזמינה יותר, קלה לתקשורת עם חברים ומעריצים אחרים, ומאפשרת פונקציות נוספות שאתרים כדוגמת DeviantArt לא יכלו לספק.
סוגיית זכויות היוצרים > הבעייתיות שביצירה חזותית

פאנארט, כמו כל יצירת מעריצים, הוא למעשה סוג עבודה שאינה מקורית, ולכן קיימת האפשרות שהוא יכול להפר זכויות יוצרים. אבל בניגוד לפאנפיקשן, היכולת של הפאנארט להפר זכויות יוצרים אינה חד-משמעית כל כך, ותלויה ביצירה המקורית עליה היא מתבססת ובתוצר הסופי שלה.
לשם דוגמה, אם מעריץ סדרת "הארי פוטר" כותב פאנפיקשן על הסיפור, הוא בהכרח חייב להשתמש בעלילה וברעיונות המקוריים ששייכים לג'יי קיי רולינג, מחברת הסדרה, ואפילו בשמות הדמויות (הארי פוטר), המקומות (הוגוורטס) ובמונחים (מוגל) שלא רק שהם פרי המצאת המחברת אלא כאשר הם מבוטאים במילה כתובה הם גם מהווים הפרה של סימן מסחרי. מהסיבה הזו קרה שדווקא יוצרי פאנפיקשנים נתבעו פעמים לא מעטות על ידי יוצרים מקוריים, כמו מקרה התביעה המפורסם של הסופרת אן רייס נגד כותבי הפאנפיקשנים על "כרוניקות הערפדים" שלה.
פאנארט, לעומת הפאנפיקשן, הוא צורה של אמנות חזותית ולכן כל ציור של דמויות או סצנות לאו דווקא יתפרש באופן מיידי כאיור ליצירה מקורית כלשהי. לשם דוגמה, כל כותבי הפאנפיקשנים שכותבים על הארי פוטר יכתבו את שם הדמות באותן האותיות בדיוק כפי שכתבה אותן ג'יי קיי רולינג. אבל אמנים שרוצים לצייר את הארי פוטר יכולים לבסס את הציור שלהם על מקורות שונים: תיאור טקסטואלי, איור רשמי או סרטים. מכיוון שסדרת הספרים זכתה לאדפטציות מוכרות ומוצלחות כמו סדרת הסרטים "הארי פוטר", אמנים רבים מבססים את הציורים שלהם על המראה החיצוני של הדמויות כפי שהן מגולמות על ידי השחקנים. אך אם היה מדובר ביצירה כתובה שלא זכתה לאיורים או לאדפטציות ויזואליות, האמנים היו צריכים לצייר את הדמויות לפי הבנתם את הכתוב, ולכן היו נוצרים ציורים שונים ומגוונים שמתארים כביכול את אותה הדמות, אך נראים שונה, ולכן אין באמת שום יכולת להוכיח שהציור מתאר רעיון ששייך למישהו אחר. (לדוגמה, סדרת הספרים הנודעת "הרואים למרחק" של רובין הוב לא זכתה לאדפטציה ויזואלית, אך קיימות יצירות פאנארט רבות עבורה, כאשר אופי התיאור של הדמות הראשית משתנה מאמן לאמן. ללא תיאור טקסטואלי המתאר ישירות את השם של הדמות או של הסיפור, אי אפשר לדעת מי מתואר בציור.)
עם זאת, במקרה בו היצירה המקורית אינה טקסטואלית אלא חזותית, כמו למשל סרט מצויר או קומיקס, הרי שפאנארט ליצירה כזו יתאר בהכרח את עיצוב הדמויות או המקומות כפי שהם תוארו על ידי היוצר המקורי, וכך יכולות להיווצר בעיית הפרת זכויות היוצרים, במיוחד אם יוצר הפאנארט מבקש להרוויח מהציורים שלו. ביטוי לכך אפשר לראות באתרים המהווים פלטפורמה לאמנים למכור את העבודות שלהם, אשר בתנאי השימוש מזהירים אותם על כך שחל איסור למכור ציורים שמפרים זכויות יוצרים.
סוגיית זכויות היוצרים > שינוי בתודעה החברתית והמשפטית

לאור התרחבות התופעה של עבודות המעריצים ברשת, הולכת ומתגבשת התפיסה החברתית כי יש לאפשר למעריצים להכין עבודות על היצירות המקוריות שאהבו, ללא חשש שיאשימו אותם בהפרת זכויות יוצרים. כתוצאה מכך למשל, החוק האמריקאי החל להרחיב את הסעיף "שימוש הוגן" (fair use) המאפשר הפרה של זכויות יוצרים: לפי ההגדרה המקורית של הסייג, מותר לאדם לעשות שימוש ביצירתו של אדם אחר, כל עוד המטרה הוגנת (למשל, לצורך תגובה, מחקר, חינוך, ביקורת) וכל עוד השימוש אינו למטרות רווח, ולא מוריד מהפוטנציאל הרווחי של היצירה המקורית. הסייג כולל גם אפשרות של יצירות "טרנספורמטיביות" (למשל, סגנון טרנספורמטיבי ידוע מאוד הוא פרודיה ליצירה). אבל בשנים האחרונות, בעיקר בגלל השפעות עידן האינטרנט והגלובליזציה, המונח התחיל להתרחב ולכלול סוגים נוספים של יצירות המבוססות על מקור אחר (למשל, רמיקסים של שירים או עריכה של וידאו), ובהדרגה מתחיל לקבל גם עבודות מעריצים. תנועה ידועה הפועלת בתחום היא "הארגון ליצירות טרנספורמטיוביות" (Organization for Transformative Works) - ארגון ללא מטרות רווח הממוקם בארצות הברית ומבקש לבסס את מעמד יצירות המעריצים (בין אם ספרות, ציור, וידאו או אחר) בתודעה החברתית ואפילו לתת להם תוקף משפטי חוקי. הארגון אף מעניק עזרה משפטית למעריצים שיוצרים עבודות המבוססות על יצירות קיימות, מגן עליהם מול תביעות נגד זכויות יוצרים, ומעדכן באתרים שלו כל החלטה משפטית חדשה בנוגע לתחום. באתר האינטרנט של הארגון ניתן לראות את הפעילות שלו בשדה המשפטי למען קידום עבודות מעריצים.
בד בבד, התרחבות התופעה וביסוסה ברשתות החברתיות ובפלטפורמות אחרות באינטרנט גרמו לכך שהיוצרים המקוריים עצמם תוקפים פחות את יוצרי הפאנארט והפאנפיקשן על עבודותיהם לעומת שנים עברו. ככל הנראה, המציאות בה כמעט לכל מעריץ יוצר יש אלפי עוקבים ברשתות החברתיות הובילה את היוצרים המקוריים להפחית בהתבטאויות שליליות כלפיהם, לא כל שכן לנסות לאיים עליהם בתביעה משפטית - ולו בגלל הפוטנציאל של ההמונים ברשת להעביר ביקורת עליהם ואפילו ליצור גל מחאה בו הם מבקשים מאחרים לא לקנות או לצרוך את יצירותיהם. למעשה בזכות קיומם של עבודות מעריצים, יוצרים מקוריים רבים זוכים לחשיפה גדולה הרבה יותר מאשר בפרסום ובשיווק בלבד. בימינו קורה לא פעם שרבים נחשפים ליצירות מקוריות דווקא בזכות פאנפיקשן או פאנארט ליצירה מסוימת שהועלו ברשתות חברתיות.
סרטי מעריצים

תחום שהתפתח מאוד החל מהעשור השני של המאה ה-21 הוא יצירת סרטי מעריצים המתבססים על הזיכיון המקורי וכוללים למשל דמויות, מקומות וכלי נשק מאותה יצירה. תחום זה זכה לדחיפה עצומה עם התפתחות טכנולוגיית הצילום הביתי והזינוק בפופולריות של פלטפורמות שיתוף וידאו דוגמת יוטיוב. חלק מסרטי מעריצים אלו יכולים להגיע לרמה מאוד גבוהה של הפקה, עלילה ובימוי. לרוב סרטים אלו נעשים שלא לכוונות רווח או באישור בעלי הזכויות על הזיכיון שרואים בכך דרך לעודד את העניין בזיכיון ולחזק את הקשר עם המעריצים.
זיכיון שבו יש הרבה סרטי מעריצים הוא זיכיון מלחמת הכוכבים. ישנם יוטיוברים רבים שמקדישים ערוצים שלמים לניתוח יקום מלחמת הכוכבים, דמויות מרכזיות (דארת' ויידר הוא אחת הדמויות הפופולריות ביותר שסרטונים רבים מוקדשים לניתוחו ולהרחבה על כל היבטיו), קווי העלילה השונים ואף יצירות נלוות כגון קומיקסים שזוכים בדרך כלל לפחות חשיפה מסרטי הקולנוע הקנוניים. סרטים אחרים הם ממש סרטי קולנוע קצרים עם עלילה המתמקדת בחלק מיקום מלחמת הכוכבים. תת-תחום של סרטי המעריצים הוא סרטים המציגים דו-קרב חרבות אור. עם יציאתם לשוק של דגמי חרבות אור המאפשרים סיוף (דגמים אלו הם בבסיסם מקלות זוהרים עם אפקטים של תאורה וקול, אך עמידים יותר מרפליקות ישנות) התפתחה תופעה של חובבים ומעריצים המביימים ומצלמים דו-קרבות חרבות אור ומעלים ליוטיוב. במספר מקומות בעולם אף נפתחו מספר חוגים בהם מלמדים חובבים לסייף עם חרבות אור וליצור כוריאוגרפות. כמו כן, מתקיימות תחרויות קרבות חובבים בחרבות אור ויצירת סרטי חרבות אור.
פאנארט בישראל

תרבות הפאנארט העכשווית חלחלה גם לישראל, בעיקר הודות למדיה ולאינטרנט. כמו בשאר מדינות העולם, כך גם בישראל צעירים רבים נוטים לצייר דמויות מסדרות, סרטים, משחקי מחשב, סיפורים, אנימה ומנגה ועוד. מכיוון שציור פאנארט הוא רק ביטוי אחד של פעילות מעריצים בפאנדום (אשר לא מתחלק בדרך כלל על פי מדינות אלא מהווה חוויה בינלאומית המתנהלת ברובה בפלטפורמות וירטואליות), קשה לפעמים לזהות אמני פאנארט ישראלים כי הם לרוב מאמצים לעצמם כינויים באנגלית והפעילות שלהם ברשת גם היא מתנהלת באנגלית, כדי להקל על האינטראקציה עם מעריצי העולם.
עם זאת, בארץ קיימות גם קהילות מעריצים מקומיות שהפעילות בהן מתנהלת בעברית. אמני הפאנארט יכולים להוות חלק מקבוצה רחבה יותר, כמו למשל הארגון למנגה ואנימה בישראל, המפעיל מדי שנה כנסי אנימה, ובמסגרתו אמנים יכולים להקים דוכנים ולפרסם את האמנות שלהם.
ראו גם

פאנדום
פאנפיקשן
קוספליי
לקריאה נוספת

2015 ,Alison Slade, Television, Social Media and Fan Culture, Lanham, Maryland : Lexington Books
Kristin Michael Barton, Fan CULTure: essays on participatory fandom in the 21st century, efferson, North Carolina ; London : McFarland & Company, Inc., Publishers, 2014
הערות שוליים

1 2  History of Fanart, Fanlore
↑  ARS GRATIA ARTIS:: The Lost Art of Illoing, Livejournal, ‏20.7.2008
↑  doujinshi, Dictionary.com
↑  Magnus Schodroski, The World of Fan-Art: Fan Art as a Contemporary Art Form, Plymouth State University Pressbooks
↑  Kelsey Ables, The Rise and Fall of Internet Art Communities, Artsy, ‏19.4.2019
1 2  Jonathan Bailey, The Messy World of Fan Art and Copyright, https://www.plagiarismtoday.com/, ‏13.5.2010
↑  Redbubble IP/Publicity Rights Policy, Redbubble
↑  Aly Wilkins, Fanfiction and Copyright: Has the digital age rendered copyright laws obsolete?, The Startup, ‏23.6.2019
1 2  Copyright Services: Understanding Fair Use, University of Minnesota
↑  What We Believe, Organization for Transformative Works
↑  Legal Advocacy, Organization for Transformative Works
↑  למשל https://www.saberacademy-international.com/
↑  למשל https://sabercomp.com/
↑  יריד הדוכנים הוירטואלי, באתר https://harucon.org.il/
הלוגו הישן של האתר DeviantArt, אחת הפלטפורמות המוקדמות והמובילות להעלאת ציורים, ביניהם גם פאנארט
פסיכוקיברנטיקה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  מקסוול מלץ
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  עזרה-עצמית
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1960
 הוצאה בעברית
 תרגום:  לא תורגם
 
פסיכוקיברנטיקה (Psycho-Cybernetics) ספר מסוגת עזרה-עצמית, מאת ד"ר מקסוול מלץ, המציג שיטת טיפול בדרכי החשיבה. הספר יצא לאור בשנת 1960 בעזרת "הקרן לפסיכוקיברנטיקה" ארגון ללא מטרות רווח.
הרבה מהשיטות הפסיכולוגיות לאימון ספורטאים מתבססות על שיטת הפסיכוקיברנטיקה, השיטה משלבת בין טכניקת טיפול קוגניטיבי-התנהגותי לבין "הקיברנטיקה" של נורברט וינר וג'ון פון נוימן. הספר מגדיר את הקשר גוף-נפש כמהותי להצלחה בהשגת המטרות האישיות.
ד"ר מקסוול מלץ, מנתח פלסטי במקצועו, מצא שלמטופליו היו לעיתים קרובות ציפיות שלא סופקו על ידי הניתוח הפלסטי. בעקבות כך הוא חיפש אמצעי להציב להם כמטרה השגת תוצאה חיובית, באמצעות הדמיה ויזואלית של אותה תוצאה רצויה. עם הזמן למד ד"ר מלץ את החוזק והמשמעות שיש להדמיה המחשבתית של מטופליו, והגדיר טכניקות לפיתוח המטרות הפנימיות של המטופל ככלי לפיתוח המטרות החיצוניות בחיי היום יום.
פרנאן לז'ה

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1881 ארז'נטאן, צרפת 
 פטירה:  17 באוגוסט 1955 (בגיל 74) גיף-סור-איווט, צרפת 
 מקום קבורה:  גיף-סור-איווט 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן  בית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות הקישוט 
 תחום יצירה:  ציור, פיסול, קולנוע 
 זרם באמנות:  קוביזם, מודרניזם 
 הושפע על ידי:  אנרי רוסו 
 יצירות ידועות:  Composition of three figures, The Alarm Clock, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 בן או בת זוג:  Nadia Léger 
 חתימה:   
 
ז'וזף פרנאן אנרי לז'ה (בצרפתית: Joseph Fernand Henri Léger;‏ 4 בפברואר 1881 – 17 באוגוסט 1955) היה צייר, פסל ויוצר סרטים צרפתי.
ביוגרפיה

לז'ה נולד בארז'נטן שבמחוז אורן, חבל נורמנדי תחתית שבצרפת. בשנת 1899 סיים את הכשרתו באדריכלות. בשנת 1900 עבר להתגורר בפריז ועבד במשרד אדריכלים. לאחר שירות צבאי בוורסאי בשנים 1902–1903, ניסה להתקבל לבית הספר לאמנויות היפות בפריז, אך נדחה, והחל ללמוד ציור באקדמיות פרטיות. בתקופה זו, בין השנים 1905–1912, הרבה לצייר רישומי עירום בדיו. ב-1909 עבר למונפרנאס והמשיך לצייר שם.
בשנת 1914 התגייס לז'ה לצבא צרפת ולחם במלחמת העולם הראשונה בארניון. במהלך המלחמה נהג לצייר רישומים מהירים של חיילים. ב-1917 נפצע מגזים רעילים, אושפז ושוחרר מהשירות הצבאי.
ב-1922 יצר את הכרזה לסרט "הגלגל", ממנו הושפע, ובעקבותיו יצר סרט משלו, "הבלט המכני", ב-1924. בשנה זו יצר גם את ציורו "הסיפון".
ב-1931 ביקר בניו יורק וצייר עבור דירתו של נלסון רוקפלר. ב-1935 הציג תערוכה מיצירותיו במוזיאון הנודע "מומה" בעיר. במהלך מלחמת העולם השנייה התגורר בארצות הברית.
בשנות החמישים הראשונות עבד בשיתוף פעולה עם האדריכלית והמעצבת הצרפתייה שארלוט פאריו.