stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלבריגו אבאני

אלבריגו אבאני (באיטלקית: Alberigo Evani; נולד ב-1 בינואר 1963 במאסה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן טכני בנבחרת איטליה.
אבאני החל את הקריירה במילאן, ושיחק בה לאורך 13 עונות, רוב קריירת המשחק שלו. יחד עם הקבוצה הגיע להישגים מרשימים, בהם שני גביעי אירופה ושלוש אליפויות איטליה. בהמשך שיחק במועדונים נוספים באיטליה, בהם סמפדוריה, רג'אנה וקרארזה. לזכותו של אבאני 15 הופעות במדיה של איטליה, אותה ייצג במונדיאל 1994, בו סיימה במקום השני.
לאחר פרישתו חזר למילאן כמאמן נוער במשך למעלה מעשור. את תפקידו כמאמן נוער המשיך לאחר מכן גם בנבחרות איטליה השונות, שם שימש בתפקידי אימון שונים. כיום הוא משמש כמאמן טכני בנבחרת הבוגרת של איטליה.
קריירת משחק > נבחרת איטליה

הקריירה הבינלאומית של אבאני החלה בגילאים הצעירים, במדי איטליה עד גיל 21. בשנת 1988 נכלל בנבחרת האיטלקית למשחקים האולימפיים. איטליה העפילה עד לחצי הגמר, אך שם הפסידה בהארכה לברית המועצות. במשחק על מדליית הארד נחלה איטליה הפסד 3-0 לגרמניה וסיימה רביעית בטורניר.
על אף עברו בנבחרות הצעירות והיותו שחקן הרכב במילאן, נותר אבאני מחוץ לזירה הבינלאומית במשך תקופה ארוכה. מעברו של סאקי, מאמנו במילאן, לאימון נבחרת איטליה בנובמבר 1991, הביא להופעת בכורה של אבאני במדי הנבחרת בגיל 28. את הופעת הבכורה ערך כחודש בלבד לאחר מינויו של סאקי, בניצחון הביתי 2-0 על קפריסין במסגרת מוקדמות יורו 1992. במשחק זה, לצדו של אבאני, ערכו הופעת בכורה גם דינו באג'ו ודמטריו אלברטיני. איטליה כשלה לבסוף להעפיל לטורניר הגמר.
במרוצת שלוש השנים הבאות, שותף אבאני בעיקר במשחקי ידידות, שמונה בסך הכול, ובשתי הופעות רשמיות בלבד במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994. עם זאת, הוא זומן על ידי סאקי למונדיאל 1994 בארצות הברית. אבאני פתח בהרכב במשחקה הראשון של איטליה בטורניר, נמול אירלנד, אך הוחלף על ידי דניאלה מסארו במחצית בדרך להפסד 1-0 בסיום. אבאני לא שותף במשחקיה הבאים של איטליה בשלב הבתים, וכן בשמינית, רבע וחצי הגמר - סך הכול חמישה משחקים רצופים בהם לא שותף. איטליה הצליחה להעפיל למשחק הגמר מול ברזיל, אותו פתח אבאני על הספסל. חמש דקות מפתיחת ההארכה עלה אבאני מהספסל במקומו של דינו באג'ו, ושיחק 25 דקות באותו המשחק. לאחר שוויון 0-0 עברה  ההכרעה לדו-קרב בעיטות עונשין. אבאני היה הבועט השלישי של איטליה מתוך חמישה בועטים, והיה לאחד משני היחידים שהשכילו לכבוש עבור איטליה בדו-קרב. לאחר השער של אבאני החמיצו מסארו ורוברטו באג'ו, איטליה הפסידה בסיום 3-2 וסיימה במקום השני בלבד בטורניר.
אבאני הספיק לערוך שתי הופעות נוספות בהמשך אותה שנה, במסגרת מוקדמות יורו 1996. הופעתו האחרונה הייתה בניצחון החוץ 2-0 על אסטוניה במסגרת המוקדמות, ב-8 באוקטובר 1994. בסך הכול ערך אבאני 15 הופעות במדי איטליה.
קריירת אימון

עם פרישתו ממשחק פעיל שב אבאני למילאן, המועדון בו החל את קריירת המשחק. במשך 11 שנים היה למאמן במחלקות הנוער של המועדון, כולל זכייה באליפות עם קבוצת הנוער עד גיל 17 בשנת 2007.
לקראת עונת 2009/2010 התמנה אבאני לתפקיד מאמן סן מרינו מהליגה הרביעית באיטליה. הוא הוביל את קבוצתו למקום השני בטבלה, שזיכה אותה במקום בפלייאוף ההעפלה לליגה השלישית. בפלייאוף עברה סן מרינו את חצי הגמר, אך הפסדיה בצמד משחקי הגמר מול גוביו ונשארה בליגה הרביעית. אבאני סיים את דרכו במועדון בסוף העונה.
בקיץ 2010 הצטרף לצוות המקצועי של נבחרות הנוער האיטלקיות, תחילה כעוזר מאמן הנבחרת עד גיל 19 ומאמן הנבחרת עד גיל 18 (במקביל). לאחר שנה בשני התפקידים, קודם לתפקיד מאמן הנבחרת עד גיל 19, ואימן את שתי הנבחרות במקביל. בשנת 2013 קודם אבאני לתפקיד מאמן הנבחרת עד גיל 20, תפקיד בו החזיק במשך ארבע שנים. בקיץ 2017 קודם לתפקיד מקצועי בנבחרת איטליה הבוגרת, כמאמן טכני תחת המאמן ג'אמפיירו ונטורה.
תארים

גביע אירופה לאלופות (2): 1988/1989, 1989/1990
אליפות איטליה (3): 1987/1988, 1991/1992, 1992/1993
הסופר קאפ האירופי (2): 1989, 1990
הגביע הביניבשתי (2): 1989, 1990
הסופר קאפ האיטלקי (3): 1988, 1992, 1993
הגביע האיטלקי: 1993/1994
מונדיאל 1994 (מקום שני)
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980/1981 | מילאן | איטליהסרייה ב' | 1 | 0 |
| 1981/1982 | מילאן | איטליהסרייה א' | 10 | 0 |
| 1982/1983 | מילאן | איטליהסרייה ב' | 35 | 0 |
| 1983/1984 | מילאן | איטליהסרייה א' | 28 | 2 |
| 1984/1985 | מילאן | איטליהסרייה א' | 27 | 0 |
| 1985/1986 | מילאן | איטליהסרייה א' | 30 | 0 |
| 1986/1987 | מילאן | איטליהסרייה א' | 7 | 0 |
| 1987/1988 | מילאן | איטליהסרייה א' | 27 | 2 |
| 1988/1989 | מילאן | איטליהסרייה א' | 30 | 3 |
| 1989/1990 | מילאן | איטליהסרייה א' | 32 | 3 |
| 1990/1991 | מילאן | איטליהסרייה א' | 24 | 3 |
| 1991/1992 | מילאן | איטליהסרייה א' | 27 | 1 |
| 1992/1993 | מילאן | איטליהסרייה א' | 18 | 0 |
| 1993/1994 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 31 | 1 |
| 1994/1995 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 23 | 1 |
| 1995/1996 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 29 | 0 |
| 1996/1997 | סמפדוריה | איטליהסרייה א' | 10 | 0 |
| 1997/1998 | רג'אנה | איטליהסרייה ב' | 7 | 0 |
| 1997/1998 | קרארזה | איטליהסרייה ג' | 12 | 1 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 408 | 17 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת איטליה> שנה | נבחרת איטליה> הופעות | נבחרת איטליה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1991 | 1 | 0 |
| 1992 | 5 | 0 |
1993: 0
| 1994 | 9 | 0 |
| סה"כ | 15 | 0 |
אליזבת רוהם

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1973 (בת 51) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  ארצות הברית, גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  קולג' שרה לורנס  St. Andrew's-Sewanee School 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
אליזבת רוהם (בגרמנית: Elisabeth Röhm; נולדה ב-28 באפריל 1973) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל גילום דמותה של העוזרת לתובע המחוזי, סרינה סות׳רלין בסדרת הדרמה הפופולרית "חוק וסדר".
ביוגרפיה

רוהם נולדה בעיר דיסלדורף שבמערב-גרמניה, בתם של ליסה לוורד, תסריטאית שהשתתפה בעבר בכתיבת אופרת הסבון "אור מנחה", ואברהארד רוהם, שותף בחברת עורכי דין המתמחה בדיני תאגידים. אימה היא אמריקאית ואילו אביה הוא גרמני. סבה מצד אמה היה מהגר איטלקי.
היא עברה עם משפחתה לניו יורק עוד בטרם מלאה לה שנה, וגדלה בעיירה בדפורד שבמחוז וסטצ'סטר. רוהם מחזיקה באזרחות כפולה - גרמנית ואמריקנית. הוריה התגרשו ב-1982, כאשר הייתה בת 9. ב-1991 סיימה רוהם את לימודיה בתיכון פרטי בטנסי, ולאחר מכן המשיכה ללימודים גבוהים בשרה לורנס קולג' שבניו יורק, שם השלימה תואר ראשון בכתיבה ובהיסטוריה של אירופה, והחלה לעשות את צעדיה הראשונים במשחק.
קריירה

ב-1997 קיבלה רוהם את תפקידה המשמעותי הראשון: גילום דמותה של דורותי הייז באופרת הסבון "לחיות את החיים". כן גילמה במשך 15 פרקים את דמותה של החוקרת קייט לוקלי בסדרת הפנטזיה הטלוויזיונית "אנג'ל".
בשנת 2001 לוהקה רוהם לתפקיד ראשי בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "חוק וסדר". רוהם גילמה את סרינה סאות'רלין, עוזרת לתובע המחוזי, אותה גילמה עד שנת 2005.
ב-2002 נבחרה לרשימת 100 הנשים הלוהטות ביותר של המגזין האמריקני "מקסים".
בשנת 2005 גילמה את דמותה של הסוכנת ג'נט מק'קארן בקומדיה הקולנועית "איזו מין שוטרת 2".
בשנת 2013 גילמה את רעייתו של ג'רמי רנר בסרטו של דייוויד או. ראסל; "חלום אמריקאי" שזכה לעשרה מועמדויות בטקס פרסי האוסקר. בשנת 2014 שיחקה בדרמה המשטרתית "Stalker" של רשת CBS, בתפקיד של אמנדה טיילור, סוכנת ביחידה להערכת איום, ואם בנו של ג'ק. הסדרה ירדה לאחר עונה אחת.
בשנת 2015 שיחקה שוב בסרטו של דייוויד או. ראסל, "ג'וי", בתפקיד פגי המבוגרת; השחקנית מדיסון וולף גילמה את פגי הצעירה. בשנת 2016 שיחקה בסרט הדרמה "Love Is All You Need?" לצידה של בריאנה אביגן.
בשנת 2017 שיחקה בסרט "בלשי אל. איי" לצד ברוס ויליס, במותחן הפשע "Trafficked‏", בסרט האימה "שבע משאלות" בכיכובה של ג'ואי קינג, בסרט "The Tribes of Palos Verdes" ובסדרת הטלוויזיה הקומית של נטפליקס "צ'יפ" בכיכובו של ויל ארנט.
בשנת 2018 גילמה את ברוק מייסון בחידוש לסדרת הטלוויזיה "מגנום, בלש פרטי" ברשת CBS.
בשנת 2019 כיכבה במותחן הפשע "Blood on Her Name" וכן השתתפה בסרט הדרמה "פצצה" מאת התסריטאי זוכה פרס האוסקר צ'ארלס רנדולף.
בשנת 2021 שיחקה בדמתה של ננסי רות'וולדר בסרט הדרמה המקורי של נטפליקס, "הזרזיר" בכיכובה של מליסה מקארתי. בהמשך השנה שיחקה בסרט מקורי של ערוץ לייפטיים "Girl in the Basement".
חייה האישיים

בשנת 2000 רוהם הייתה מאורסת לבמאי הבריטי אוסטין סמית'רד. בשנת 2005 החלה רוהם מערכת יחסים עם היזם רון אנתוני ווסטר. לרוהם ולווסטר יש בת שנולדה באפריל 2008; השניים התחתנו באוקטובר 2008. הם התגרשו באוקטובר 2014.
בינואר 2019, רוהם הודיעה על אירוסיה לשופט ג'ונתן ט. קולבי. במרץ 2020, הסוכן של רוהם חשף שהיא וקולבי כבר לא ביחד.
באוקטובר 2021, רוהם נישאה למפיק הקולנוע פיטר גלאצר. הם מחלקים את מגוריהם בין ניו יורק ולוס אנג'לס.
לרוהם היה בלוג באתר האישי שלה, שבו כתבה לעיתים קרובות על חייה עם בתה וארוסה דאז. ב-6 בינואר 2011, מגזין פיפל הוסיפו את הבלוג שלה למדור "אמהות ותינוקות" באתר האינטרנט שלהם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | איזו מין שוטרת 2 | הסוכנת ג'נט מק'ארן |  |
| 2007 | Ghost Image | ג'ניפר |  |
| 2008 | The Kreutzer Sonata | אביגיל |  |
| 2008 | San Saba | ליי |  |
| 2009 | The Whole Truth | אנג'לה מאסטרס |  |
| 2009 | Crimes of the Past | ג'וספין ספארו |  |
| 2011 | חטיפה | לורנה פרייס |  |
| 2012 | טרנזיט | רובין |  |
| 2013 | שוטר פצוע (אנ') | אלכסנדרה קלהאן |  |
| 2013 | Aftermath | רבקה פיוריני |  |
| 2013 | Chlorine‏ | קתרין |  |
| 2013 | חלום אמריקאי | דולי פוליטו |  |
| 2014 | Mega Shark Versus Mecha Shark | רוזי |  |
| 2014 | Finding Happiness | ג'ולייט פאלמר |  |
| 2015 | ג'וי | פגי מנגנו |  |
| 2016 | Everlasting | אמא של ג'סי |  |
| 2016 | Love Is All You Need? | רייצ'ל |  |
| 2016 | Polaris | כריסטין |  |
| 2017 | בלשי אל. איי. | אן פיליפס |  |
| 2017 | שבע משאלות | ג'ואנה שאנון |  |
| 2017 | Scales: Mermaids are Real | טיפאני |  |
| 2017 | Trafficked‏ | רייצ'ל |  |
| 2017 | The Tribes of Palos Verdes | קריסטן |  |
| 2018 | Con Man‏ | ליסה מונקו |  |
| 2018 | Sanitatum | ד"ר קלואי סורנסון |  |
| 2019 | Sgt. Will Gardner | קימי |  |
| 2019 | Blood on Her Name | דני וילסון |  |
| 2019 | פצצה | מרתה מקאלום (אנ') |  |
| 2020 | When We Kill the Creators | גייל |  |
| 2020 | Ballbuster | ליז ג'ונסון |  |
| 2021 | הזרזיר | ננסי רות'וולדר |  |
| 2021 | The Runner | מירנדה אלברס |  |
| 2021 | Notorious Nick‏ | סטייסי ניוואל |  |
| TBA | Starbright | זלדה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | אי האשליות | סינדי | פרק: "We're Not Worthy" |
| 1999 | The '60s | אמנדה סטון | מיני-סדרה |
| 1999 | Turks | מרלה | פרק: "Live, Love, Lose and Learn" |
| 1999 | Eureka Street | מקס | מיני-סדרה |
| 1999 - 2001 | אנג'ל | קייט לוקלי | 15 פרקים |
| 2000 - 2001 | Bull | אליסון ג'פרס | תפקיד ראשי; 20 פרקים |
| 2001 - 2005 | חוק וסדר | סרינה סות׳רלין | 85 פרקים |
| 2005 | FBI: Negotiator | לורה מרטין | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2006 | Amber's Story | דונה וויטסון | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2007 | Masters of Science Fiction | לוטננט גרנג'ר | פרק: "The Awakening" |
| 2007 | Big Shots | אלכס מייסון | 3 פרקים |
| 2008, 2013 | המנטליסט | ד"ר סופי מילר | 2 פרקים |
| 2009 | 90210 | ביטצי אפשטיין | פרק: "To New Beginnings!" |
| 2009 | Desperate Escape | ברוק האריס | סרט טלוויזיה |
| 2009 - 2010 | גיבורים | לורין גילמור | 8 פרקים |
| 2011 | A Christmas Kiss | פרסיליה האל | סרט טלוויזיה של Ion Television |
| 2012 | CSI: מיאמי | ג'יל פריס | פרק: "Terminal Velocity" |
| 2012 | Lake Placid: The Final Chapter | שריף תרזה גיובי | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2012 - 2013 | רשימת הלקוחות | טיילור ברהלטר | 14 פרקים |
| 2013 | In the Dark | אלי | סרט טלוויזיה |
| 2014 | A Christmas Kiss II | מיס האל | סרט טלוויזיה |
| 2014 | היפה והחיה | דונה לנדון | 4 פרקים |
| 2014 | Forget and Forgive | הבלשית אן ווקר | סרט טלוויזיה של CTV |
| 2014 | A Christmas Kiss II | פרסיליה האל | סרט טלוויזיה של Ion Television |
| 2014 - 2015 | Stalker ‏ | אמנדה טיילור | 11 פרקים |
| 2015 | Reluctant Nanny | לואיזה לי | סרט טלוויזיה |
| 2016 | Seduced | קרוליין | סרט טלוויזיה של Lifetime AKA‏; Missed Connections |
| 2016 | Revenge Porn | איליין האריס | סרט טלוויזיה של Lifetime AKA‏; My Daughter's Disgrace |
| 2016 | הספינה האחרונה | אליסון שואו | 13 פרקים |
| 2016 - 2017 | הוואי חמש-אפס | ד"ר מדיסון גריי | 3 פרקים |
| 2017 | צ'יפ | אלכס | 5 פרקים |
| 2017 | NCIS | מיי דוסון | פרק: "Beastmaster" |
| 2017 - 2019 | ג'יין הבתולה | איילין | 6 פרקים |
| 2018 - 2019 | The Oath | אריה פרייס | 13 פרקים |
| 2018 | מגנום, בלש פרטי | ברוק מייסון | פרק: "Sudden Death" |
| 2019 | Family Pictures | מגי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2019 | Tales | מיס סינקלייר | פרק: "My Life" |
| 2020 | Sleeping with Danger | גרייס טאנר | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2021 | Girl in the Basement | אחות | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2021 | Switched Before Birth |   | במאית סרט טלוויזיה של Lifetime |
הערות שוליים

↑  תרגום חופשי מאנגלית. במקור: One Life to Live
↑  אליזבת רוהם ילדה את בתה הבכורה, באתר huffingtonpost.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5309919  BnF: cb16685149h (data)  GND: 1044879904  ISNI: 0000 0000 4545 797X  LCCN: no2008172300  VIAF: 12137316   WorldCat (עם VIAF): 12137316
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1972

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  6 באוקטובר 1972
 תאריך סיום:  16 באוקטובר 1972
 מספר משתתפות:  13
 מארחת:  בולגריה (1971–1990) בולגריה
 ערים מארחות:  ורנה, בורגס
 זוכה:  ברית המועצות ברית המועצות
 מלך הסלים:  אוסטריה אדריאנה ביליק  188, 23.5 למשחק
 → 19701974 ←
 
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1972, הייתה האליפות האזורית ה-13 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בבולגריה בין ה-6 באוקטובר ל-16 באוקטובר 1972.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם ה-11 בתולדותיה ובפעם השביעית ברציפות.
אדריאנה ביליד מאוסטריה הייתה לקלעית המצטיינת של האליפות, אך נבחרתה סיימה במקום האחרון.
מתכונת האליפות

בתחרות השתתפו 12 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. 3 קבוצות מכל בית המשיכו התמודדות על המדליות. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 7-12.
שלב הגמר

| מקום | נבחרת | נצ' | הפ' | נקודות | קליעה | ספיגה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 5 | 0 | 10 | 392 | 213 | 178 |
| 2 | בולגריה (1971–1990) בולגריה | 3 | 2 | 8 | 272 | 280 | 8- |
| 3 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 3 | 2 | 8 | 259 | 289 | 30- |
| 4 | צרפת צרפת | 2 | 3 | 7 | 231 | 261 | 30- |
| 5 | רומניה (1965-1989) רומניה | 1 | 4 | 6 | 239 | 317 | 78- |
| 6 | הונגריה הונגריה | 1 | 4 | 6 | 247 | 280 | 33- |
הדירוג הסופי

| --- | --- |

מיקום: נבחרת
1: ברית המועצות ברית המועצות  
2: בולגריה (1971–1990) בולגריה    
3: צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה     
4: צרפת צרפת
5: רומניה (1965-1989) רומניה
6: הונגריה הונגריה
7: גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית
8: יוגוסלביה יוגוסלביה
9: פולין פולין
10: איטליה איטליה
11: הולנד הולנד
12: אוסטריה אוסטריה
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1954

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  4 ביוני 1951
 תאריך סיום:  12 ביוני 1954
 מספר משתתפות:  10
 מארחת:  יוגוסלביה יוגוסלביה
 ערים מארחות:  בלגרד
 זוכה:  ברית המועצות ברית המועצות
 מלך הסלים:  צ'כוסלובקיה דגמר חובלקובה  120, 20.0 למשחק
 → 19521956 ←
 
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1954, הייתה האליפות האזורית הרביעית שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בבלגרד, יוגוסלביה בין ה-4 ביוני ל-12 ביוני 1954.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם השלישית ברציפות.
מתכונת האליפות

בתחרות השתתפו 10 נבחרות. הם חולקו ל-3 בתים. הקבוצה המנצחת וסגניתה בכל בית המשיכו התמודדות על המדליות. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 7–10.
בית הגמר

| מקום | נבחרת | נקודות | נצ' | הפ' | קליעה | ספיגה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 10 | 5 | 0 | 351 | 245 | 86 |
| 2 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 9 | 4 | 1 | 306 | 267 | 39 |
| 3 | בולגריה (1946–1967) בולגריה | 8 | 3 | 2 | 266 | 232 | 34 |
| 4 | הונגריה (1949–1957) הונגריה | 7 | 2 | 3 | 248 | 276 | 28- |
| 5 | יוגוסלביה יוגוסלביה | 6 | 1 | 4 | 220 | 316 | 96- |
| 6 | צרפת צרפת | 5 | 0 | 5 | 237 | 292 | 55- |
הדירוג הסופי

| --- | --- |

מיקום: נבחרת
1: ברית המועצות ברית המועצות
2: צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
3: בולגריה (1946–1967) בולגריה 
4: הונגריה (1949–1957) הונגריה
5: יוגוסלביה יוגוסלביה
6: צרפת צרפת
7: איטליה איטליה
8: אוסטריה אוסטריה
9: גרמניה המערבית גרמניה המערבית
10: דנמרק דנמרק
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1968

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  5 ביולי 1968
 תאריך סיום:  15 ביולי 1968
 מספר משתתפות:  13
 מארחת:  איטליה איטליה
 ערים מארחות:  מסינה, רגוזה, קטניה, פלרמו
 זוכה:  ברית המועצות ברית המועצות
 מלך הסלים:  יוגוסלביה מריה וגר  164, 18.2 למשחק
 → 19661970 ←
 
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1968, הייתה האליפות האזורית ה-11 שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה באיטליה בין ה-5 ביולי ל-15 ביולי 1968.
ברית המועצות ניצחה באליפות בפעם התשיעית בתולדותיה ובפעם החמישית ברציפות. באליפות זו בשורות הנבחרת בהיותה בת 16 בלבד הופיע לראשונה אוליאנה סמיונובה. היא זכתה בסך הכל ב-10 אליפויות אירופה.
מתכונת האליפות

בתחרות השתתפו 13 נבחרות. הם חולקו ל-2 בתים. 3 קבוצות מכל בית המשיכו התמודדות על המדליות. איטליה העפילה ישירות לבית העליון. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 8-13.
שלב הגמר

| מקום | נבחרת | נקודות | נצ' | הפ' | קליעה | ספיגה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ברית המועצות ברית המועצות | 12 | 6 | 0 | 498 | 256 | 232 |
| 2. | יוגוסלביה יוגוסלביה | 8 | 4 | 2 | 337 | 318 | 19 |
| 3. | פולין פולין | 8 | 4 | 2 | 323 | 302 | 21 |
| 4. | גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית | 6 | 3 | 3 | 354 | 337 | 17 |
| 5. | בולגריה (1967–1971) בולגריה | 4 | 2 | 4 | 296 | 350 | 54- |
| 6. | איטליה איטליה | 4 | 2 | 4 | 270 | 281 | 11- |
| 7. | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 6 | 235 | 436 | 101- |
הדירוג הסופי

| --- | --- |

מיקום: נבחרת
1: ברית המועצות ברית המועצות  
2: יוגוסלביה יוגוסלביה  
3: פולין פולין     
4: גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית
5: בולגריה (1967–1971) בולגריה
6: איטליה איטליה
7: בלגיה בלגיה
8: רומניה (1965-1989) רומניה
9: צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
10: הונגריה הונגריה
11: צרפת צרפת
12: גרמניה המערבית גרמניה המערבית
אלנה גאורגה

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1985 (בת 39) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 שם לידה:  Gheorghe 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 חברת תקליטים:  רוטון 
 מספר צאצאים:  2 
 www.elenagheorghe.ro
 פרופיל ב-IMDb
 
אלנה גאורגה (ברומנית: Elena Gheorghe; נולדה ב-30 ביולי 1985) היא זמרת רומנייה.
ביוגרפיה

גאורגה נולדה בבוקרשט, מהילדות המוקדמת החלה לעסוק במוזיקה וב-2001 השתתפה בפסטיבל מאמאיה. ב-2002 החלה לשיר כסולנית להקת "מנדינגה", ביחד עימם היא גם הוציאה אלבום. ב-2005 הלהקה השתתפה בסלקציה נציונלה, התחרות לבחירת נציגות רומניה באירוויזיון והם היו במקום הרביעי, ב-2006 עזבה את הלהקה והחלה בקריירת סולו. אלבומה הראשון נקרא "Your Voice", ב-2007 יצא אלבומה השני "Te Ador".
ב-2009 ייצגה את רומניה באירוויזיון שנערך ברוסיה עם השיר "The Balkan Girls", היא עלתה לגמר בו סיימה במקום ה-19.
ב-2010 הסינגל שלה "Midnight Sun" זכה להצלחה ברומניה ובהולנד, ב-2011 יצאה לסיבוב הופעות במספר מדינות באירופה.
היא שרה את שיר הנושא בגרסת הדיבוב הרומנית של הסדרה אלנה מאוולור.
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1958

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  9 במאי 1958
 תאריך סיום:  18 במאי 1958
 מספר משתתפות:  10
 מארחת:  פולין פולין
 ערים מארחות:  לודז'
 זוכה:  בולגריה (1946–1967) בולגריה
 מלך הסלים:  פולין רומואלדה גרושצ'ינסקה-אוליסביץ'  123, 15.4 למשחק
 → 19561960 ←
 
אליפות אירופה בכדורסל נשים 1958, הייתה האליפות האזורית השישית שאורגנה על ידי פיב"א אירופה. האליפות נערכה בלודג', פולין בין ה-9 במאי ל-18 במאי 1958.
בולגריה ניצחה באליפות בפעם הראשונה והיחידה בתולדותיה. לברית המועצות זו הייתה אליפות אירופה היחידה בה היא השתתפה ולא זכתה במדליית זהב.
מתכונת האליפות

בתחרות השתתפו 10 נבחרות. הם חולקו ל-3 בתים. הקבוצה המנצחת וסגניתה בכל בית המשיכו התמודדות על המדליות. יתר הקבוצות התמודדו על מקומות 7-10.
שלב הגמר

| מקום | נבחרת | נקודות | נצ' | הפ' | קליעה | ספיגה | הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בולגריה (1946–1967) בולגריה | 5 | 0 | 10 | 295 | 203 | 92 |
| 2 | ברית המועצות ברית המועצות | 4 | 1 | 9 | 328 | 231 | 97 |
| 3 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 3 | 2 | 8 | 271 | 243 | 28 |
| 4 | יוגוסלביה יוגוסלביה | 2 | 3 | 7 | 238 | 292 | 54- |
| 5 | פולין פולין | 1 | 4 | 6 | 296 | 288 | 8 |
| 6 | צרפת צרפת | 0 | 5 | 5 | 191 | 362 | 171- |
הדירוג הסופי

| --- | --- |

מיקום: נבחרת
1: בולגריה (1946–1967) בולגריה 
2: ברית המועצות ברית המועצות
3: צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה
4: יוגוסלביה יוגוסלביה
5: פולין פולין
6: צרפת צרפת
7: הונגריה הונגריה
8: הולנד הולנד
9: גרמניה המזרחית גרמניה המזרחית
10: אוסטריה אוסטריה
איברהים באנגורה

איברהים "טטה" באנגורה (באנגלית: Ibrahim "Teteh" Bangura; נולד ב-27 בדצמבר 1989) הוא כדורגלן מסיירה לאון, המשחק בעמדת החלוץ.
קריירה

באנגורה החל את הקריירה המקצועית שלו בקאלון, קבוצה מקומית בסיירה לאון. וכבר בגיל 19 היה מלך השערים בליגה המקומית. בגיל 19 ערך הופעת בכורה בנבחרת סיירה לאון. בשנת 2009 עבר לשחק בליגת הפיתוח בארצות הברית, בקבוצת קליבלנד סיטי סטאר.
ביולי 2010 חתם בקופינג מליגת העל השוודית, כשהמועדון היה בסכנת ירידה. בהופעת הבכורה שלו כבש את שערו הראשון בקבוצה. בהופעת הבכורה שלו באצטדיונה הביתי של הקבוצה, כבש שלושער במשחק שהסתיים בתיקו 3-3. ב-27 בספטמבר 2010 חתם בא.י.ק סולנה על חוזה לשלוש שנים החל מינואר 2011 וכבש 15 שערים ב17 משחקים.
בקיץ 2011 חתם בבורסאספור מהליגה הטורקית ששילמה עבורו 2.6 מיליון אירו, ושברה את שיא ההעברות שלה באותה תקופה. במשך הקריירה שלו בבורסאספור נפצע מספר פעמים ולא הצליח לתפוס מקום בהרכב. בחודש ינואר הושאל לסאנליורפאספור מהליגה השנייה בטורקיה, בה כבש שלושה שערים בשמונה משחקים.
ב-22 באוגוסט 2013 הושאל באנגורה לעונה אחת לבית"ר ירושלים, תמורת שכר של 200 אלף אירו לעונה. ב-30 בדצמבר 2013 שוחרר מהקבוצה, ולאחר מכן הושאל לחצי עונה לקבוצתו לשעבר, א.י.ק סולנה. באנגורה לא שיחק בקדנציה השנייה שלו בא.י.ק. ב-2015 חתם במיאלבי מהליגה השלישית בשוודיה.
באנגורה שיחק גם בנבחרת סיירה לאון. במדי הנבחרת הוא השתתף ב-12 משחקים וכבש 4 שערים.
הערות שוליים

↑  דוד בן-שימול, באנגורה חתם בבית"ר, אך לא יהיה בסגל מול ב"ש, באתר ynet, 22 באוגוסט 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניות המערכה מסדרת קייזר

| --- | --- |
אוניית הצי הקיסרי הגרמני "קייזר", הראשונה בסדרה
אוניית הצי הקיסרי הגרמני "קייזר", הראשונה בסדרה
 
 שרטוט של אוניית מערכה מסדרת קייזר. ניתן לראות את פריסת התותחים והמשניים. האזורים הכהים יותר הם האזורים המשוריינים
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי הקיסרי הגרמני
 דגל הצי:  הצי הקיסרי הגרמני
 סדרה:  קייזר
 סדרה קודמת:  אוניות המערכה מסדרת הלגולנד
 סדרה עוקבת:  אוניות המערכה מסדרת קניג
 אוניות בסדרה:  "קייזר", "פרידריך דר גרוסה", "קייזרין", "קניג אלברט", "פרינצרגנט לואיטפולד"
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  Vulkanwerft 
 הוזמנה:  1909–1911
 הושקה:  1911–1912
 תקופת הפעילות:  1912 – 21 ביוני 1919 (כ־7 שנים)
 אחריתה:  הוטבעו על ידי צוותיהן בסקפה פלו, 21 ביוני 1919
 מידות
 הֶדְחֶק:  27,000 טון (סטנדרט)
 אורך:  172.4 מטר
 רוחב:  29 מטר
 שוקע:  9.1 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  21 קשרים
 גודל הצוות:  1,084 קצינים ומלחים
 טווח שיוט:  14,600 ק"מ במהירות 12 קשר
 הנעה:  טורבינות קיטור בהספק 28,000 כוחות סוס (97 מגה-וואט)
 צורת הנעה:  טורבינות
 אמצעי לחימה
 שריון:  חגורת שריון 350 מ"מ   צריחי תותחים 300 מ"מ   תותחים משניים 170 מ"מ   מגדל ניווט 350 מ"מ
 חימוש:  עשרה תותחים בקוטר 12 אינץ' (305 מ"מ)   14 תותחים בקוטר 5.9 אינץ' (150 מ"מ)   8 תותחים 3.5 אינץ' (88 מ"מ)
 
אוניות המערכה מסדרת קייזר (בגרמנית: Kaiser-Klasse) היו סדרה של חמש אוניות מערכה שנבנו בגרמניה לפני מלחמת העולם הראשונה ושירתו בצי הגרמני הקיסרי במהלך המלחמה. הייתה זו הסדרה השלישית של אוניות מערכה מסוג דרדנוט שנבנתה בגרמניה. קדמו לה אוניות המערכה מסדרת הלגולנד ולפניה אוניות המערכה מסדרת נסאו. סדרת קייזר הייתה סדרת האוניות הגרמנית הראשונה שבה הותקנו באוניותיה מנועי טורבינה, וצריחים שהוצבו האחד מעל השני. חמש האוניות היו קייזר (Kaiser), פרידריך דר גרוסה (Friedrich der Große), קייזרין (Kaiserin), פרינצרגנט לואיטפולד (Prinzregent Luitpold), וקניג אלברט (König Albert). תותחיהן של האוניות הגרמניות היו בקוטר 12 אינץ' (304 מ"מ), לעומת 13.5 אינץ' (343 מ"מ) אצל יריבותיהן הבריטיות, אוניות המערכה מסדרת אוריון (Orion); הגרמנים העדיפו בדרך כלל קוטר קטן יותר.
חמש האוניות בסדרה היו פעילות במערכה הימית במלחמת העולם, בים הצפוני. הן היוו את הפלגה השישית של שייטת המערכה השלישית בצי הים הפתוח (Hochseeflotte) של הצי הגרמני הקיסרי. ארבע מהן השתתפו בקרב יוטלנד; "קניג אלברט" שהתה במבדוק באותה עת. מבין ארבע האוניות שהשתתפו בקרב, נפגעה רק "קייזר", שספגה שתי פגיעות של פגזים בקוטר גדול. האוניות השתתפו גם במבצע אלביון, בים הבלטי; במבצע זה היוו האוניות את שייטת המערכה הרביעית, בפיקוד תת-אדמירל וילהלם סושון.
בסוף המלחמה נעצרו כל חמש האוניות בבסיס הימי הבריטי בסקפה פלו. ב-21 ביוני 1919 הוטבעו האוניות בידי צוותיהן, כדי למנוע מאנשי הצי המלכותי הבריטי להשתלט עליהן. האוניות הטבועות נמשו ונגרטו בין השנים 1929 ל-1937.
תכנון

אוניות המערכה מסדרת "קייזר" הוזמנו תחת חוק הצי השני של הקיסרות הגרמנית, שעבר ברייכסטאג ב-1906. החוק קבע כי משך החיים של אוניות מערכה יצומצם מ-25 שנים ל-20 שנים; קביעה זו יצרה צורך בתכנון ובהשקת אוניות מערכה חדשות, במקום הישנות שהחוק קבע למעשה כי יש להוציאן משירות.