stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדרטת אלכסנדר ברוולד
הערות שוליים

↑  סבתא רוזה האדם החשוב בחיי, באתר "הקשר בין דורי", בית התפוצות
↑  העצים מסומנים במקום במפות משנות -20 של המאה ה-20, כמו גם בתצלום אוויר מ-10 במרץ 1918, ב.ז. קדר, מבט ועוד מבט על ארץ-ישראל. תצלומי אוויר מימי מלחמת העולם הראשונה מול תצלומים בני זמננו. יד יצחק בן-צבי ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור: ירושלים ותל אביב, 1991, עמ' 214
↑  יעקב שורר, לטייל בחיפה בין כרמל לים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, עמוד 76
↑  על סוגיית תאריך הלידה העברי ראו בסיור ברחובות חיפה מבלי לקום מהכורסא, פרק כ"א
↑  Baerwald memorial dedication ceremony, פלסטיין פוסט, 26 במרץ 1937
ג'יפ (הכלאה)

| ג'יפ |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סוג:: כבשה-עז
ג'יפ (המכונה בתקשורת לעיתים "שואט") הוא כלאיים בין כבשה לעז.
בעוד כבשים ועזים דומים וניתן להרביע ביניהם, הם שייכים לסוגים שונים בתת-המשפחה כבשיים (Caprinae) שבמשפחת הפריים (Bovidae). כבשים שייכים לסוג כבש ויש להם 54 כרומוזומים, בעוד שעזים שייכים לסוג Capra ויש להם 60 כרומוזומים. הצאצאים של זוגיות בין כבשה לעז בדרך כלל נולדים מתים.
מאפיינים

קיימת אמונה רבת שנים בקיומם של ג'יפים, ככל הנראה בשל הדמיון החיצוני בין הכבשים לעזים. זנים קדומים מסוימים של כבשים עשויים להיות מזוהים בטעות כעזים. ב"דרוויניזם – חשיפת תורת הברירה הטבעית עם כמה מיישומיה" (1889), אלפרד ראסל וולאס כתב:
"[...] את ההצהרה הבאה של מר לואו: 'הרועים מכירים זמן רב, אף שמדענים הטילו בכך ספק, בכך שצאצא הכלאיים בין כבשה לעז הוא פורה. גזעים של גזע מעורב זה נפוצים בצפון אירופה.' לא נראה כי ידוע דבר על כלאיים כאלה בסקנדינביה או באיטליה; אך פרופסור ג'יגליולי מפירנצה סיפק לי באדיבותו הפניות מועילות לכתבים שבהם הם מתוארים."
לכאורה, רוב כלאי הכבשה-עז מתים בשלב העוברי. זכרי כלאיים ממיני יונקים פעמים רבות עקרים, מה שמדגים תופעה הנקראת "החוק של האלדין". תופעת האלדין עשויה לחול גם כאשר למיני ההורים יש אותו מספר כרומוזומים, כפי שניתן לראות בכלאיים של רוב מיני החתולים. לעיתים התופעה לא חלה כאשר מספר הכרומוזומים של המינים שונה, כמו בכלאיים בין סוס בר (מספר כרומוזומים = 66) וסוס בית (מספר כרומוזומים = 64). הפיריון של נקבות כלאיים נוטה לרדת ככל שמתרחקים בין המינים בכמות הכרומוזומים.
בזכות הגנום המשותף, כלאי בין תיש (זכר עז) לכבשה חולקים 870 גנים משותפים עם האם (העז) ו-368 גנים עם האב (הכבש).
מקרים לכאורה ומאושרים

במשרד החקלאות של בוצוואנה בשנת 2000, זכר כבשה הרביע נקבת עז, מה שהניב צאצא חי זכר. לכלאי זה היו 57 כרומוזומים, מספר ביניים בין כבשים (54) לעזים (60), והוא היה בעל תכונות ביניים בין שני מיני ההורים. הכלאי היה בעל פרווה חיצונית גסה, פרווה פנימית צמרית, רגליים ארוכות דמויות עז וגוף כבד דמוי כבשה. אף על פי שהיה עקר, הכלאי הפגין דחף מיני פעיל מאוד, והיה מזדווג עם כבשות ועזות, גם כאשר לא היו בעונת ייחום.  הוא סורס כשהיה בן 10 חודשים, כמו שאר העזים והכבשים בצאן.
כבש זכר הפרה עז נקבה בניו זילנד, מה שהוביל להמלטה מעורבת של גדיים, כולל כלאית כבשה-עז נקבה בעלת 57 כרומוזומים.  כלאית זו הוכחה כפורייה כאשר זווגה עם איל.
בצרפת, זיווג טבעי של עז נקבה עם איל הוביל להולדת כלאית נקבה שנשאה 57 כרומוזומים. במכללה הווטרינרית של נאנט, הכלאית הזו זווגה מחדש עם איל, מה שהוביל להולדת צאצא מת ובן זכר חי שנשא 54 כרומוזומים.
במרץ 2014, נולד כלאי בין תיש לכבשה בחווה בקרבת גטינגן בגרמניה.  גם במרץ 2014, נולד כלאי זכר בין תיש לכבשה באירלנד.
היה דיווח על לידת תאומים חיים של ג'יפ בחווה באירלנד בשנת 2018.
דווח על מקרה של לידת ג'יפ חיה בחווה בטאבור, צ'כיה, בשנת 2020. שמה היה ברונקה, והיא סבלה מסיבוכים בריאותיים לאחר הלידה. בעליה לא ידעו אם היא עז או כבשה, שכן לא העזים ולא הכבשים קיבלו אותה. בבדיקה מעמיקה יותר, התגלה שהיא כלאי כבשה-עז.
במאי 2021, נולדה בכפר קנטקי שבארצות הברית ג'יפ בריאה, כלאי בין עז וכבשה, למרות סיבוכים במהלך הלידה. סטטוס שלה ככלאי אושר על ידי בדיקות גנטיות: היא בעלת קריוטיפ כלאי של 57, XX.
כימרה של כבשה-עז > היסטוריה

כימרה של כבשה-עז (המכונה לעיתים "ג'יפ" בתקשורת)  היא כימרה הנוצרת על ידי שילוב של עוברי עז וכבשה; לחיה המתקבלת יש תאים שמקורם הן בכבשה והן בעז. אין לבלבל בין כימרה של כבשה-עז לבין כלאי כבשה-עז, אשר יכול להיווצר כתוצאה מזיווג בין עז לכבשה. הכימרות הראשונות של ג'יפ נוצרו על ידי חוקרים ממכון לפיזיולוגיה של בעלי חיים בקיימברידג', אנגליה, באמצעות שילוב של עוברים של כבשה עם עוברים של עז. החוקרים דיווחו על תוצאותיהם בשנת 1984.  הכלאיים המוצלחים היו פסיפס של תאים ורקמות מעז וכבשה.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

1 2  "Mayo farm welcomes unusual arrival of twin geep". RTÉ News. 3 באפריל 2018 – via www.rte.ie. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hirsch J (30 במאי 2014). "Debunking the Geep: How Many Sheep-Goat Hybrids Are Real?". Modern Farmer Media. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Falker-Gieske C, Knorr C, Tetens J (בנובמבר 2019). "Blood transcriptome analysis in a buck-ewe hybrid and its parents". Scientific Reports. 9 (1): 17492. Bibcode:2019NatSR...917492F. doi:10.1038/s41598-019-53901-z. PMC 6877586. PMID 31767945. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Amos, Jonathan (2000-07-03). "'Funny creature' toast of Botswana". BBC News. נבדק ב-2006-08-19.
↑  Mine OM, Kedikilwe K, Ndebele RT, Nsoso SJ (ביולי 2000). "Sheep-goat hybrid born under natural conditions". Small Ruminant Research. 37 (1–2): 141–145. doi:10.1016/S0921-4488(99)00146-7. PMID 10818315. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Stewart-Scott IA, Pearce PD, Dewes HF, Thompson JW (באפריל 1990). "A case of a sheep-goat hybrid in New Zealand". New Zealand Veterinary Journal. 38 (1): 7–9. doi:10.1080/00480169.1990.35605. PMID 16031565. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Tucker EM, Denis B, Kilgour L (2009). "Blood genetic marker studies of a sheep-goat hybrid and its back-cross offspring". Animal Genetics. 20 (2): 179–86. doi:10.1111/j.1365-2052.1989.tb00855.x. PMID 2757269.
↑  Cribiu E, Matejka M, Denis B, Malher X (1988). "[Not Available]" [Chromosome study of a fertile female goat x sheep hybrid]. Génétique, Sélection, Évolution (בצרפתית). 20 (3): 379–86. doi:10.1186/1297-9686-20-3-379. PMC 2712502. PMID 22879333.
↑  Pauciullo A, Knorr C, Perucatti A, Iannuzzi A, Iannuzzi L, Erhardt G (באוקטובר 2016). "Characterization of a very rare case of living ewe-buck hybrid using classical and molecular cytogenetics". Scientific Reports. 6 (1): 34781. Bibcode:2016NatSR...634781P. doi:10.1038/srep34781. PMC 5048133. PMID 27698378. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Geep: Rare 'goat-sheep' born on Irish farm". BBC News. 4 באפריל 2014. נבדק ב-27 בינואר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Z půlky koza, z půlky ovce. V Táboře se narodil unikátní kříženec" [Half-goat, half-sheep. A unique hybrid was born in Tábor] (בצ׳כית). Novinky.cz. 20 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spring Rose the Geep: a Goat-Sheep Hybrid" (באנגלית). Countryside Media. 22 ביוני 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "It's a Geep". TIME magazine. 27 פבר' 1984. אורכב מ-המקור ב-6 בספטמבר 2013. נבדק ב-19 ביולי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Fehilly, Carole B.; Willadsen, S. M.; Tucker, Elizabeth M. (16 בפברואר 1984). "Interspecific chimaerism between sheep and goat". Nature. 307 (5952): 634–636. Bibcode:1984Natur.307..634F. doi:10.1038/307634a0. PMID 6694751. {{cite journal}}:  (עזרה)
מאיר גרין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1994 (בן 30 בערך) תשנ"ד ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 זרם:  חרדי
 סוגה:  מוזיקה יהודית מקורית, פופ
 שפה מועדפת:  עברית
 
מֶאִיר גְרִין (נולד ב-1994) הוא זמר-יוצר ומלחין דתי ישראלי.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביוגרפיה > קריירה מוזיקלית

ב-2016 התמודד גרין בעונתה השלישית של תוכנית הריאלטי "הכוכב הבא לאירוויזיון" שמשודרת בערוץ 2. באודישן ביצע גרין את השיר "Golden Boy" שביצע במקור נדב גדג' באירוויזיון 2015, עם מילים מהמקורות ועבר לשלב הדו-קרב. לאחר מכן פרש מהתוכנית
בינואר 2016 הוציא את הסינגל-קליפ "נקודה של אור" אותו הלחין יחד עם ישי ריבו.
גרין הוציא סדרת סרטונים בת שישה פרקים בשם "מחובר", בה הסריט את חייו היום-יומיים ועיסוקו במוזיקה.
בינואר 2018, כחודשיים לאחר חתונתו, הוציא את הסינגל קליפ  "חופה לבנה".
ביולי 2018 הוציא את הסינגל-קליפ "לשון הרע", במסגרת פרויקט בנושא של גרין ושל כוכב הרשת שוקי סלומון. הקליפ שצורף לשיר לא עמד בגדרי הצניעות אותם דורשת ההלכה היהודית ולא פורסם באתרי החדשות החרדיים מנימוקים אלו ובעקבות זאת הסיר גרין את הקליפ מהרשת.
במרץ 2019 הוציא גרין את הסינגל קליפ ''כי אני יהודי''
באוגוסט 2019 הלחין וביצע את השיר "רנה תמה", שכתב יורם גבאי להנצחתה של רנה שנרב, שנרצחה בפיגוע.
בינואר 2020 הוציא גרין את הסינגל קליפ עוד אבינו חי
במאי 2021 הלחין והוציא יחד עם המעבד שרולי ברונכר את השיר "עד מתי", שנכתב בידי ברונכר לזכר ההרוגים באסון הר מירון,ובפברואר הוציא גרין
עם שרולי ברוכנר לקראת פורים את השיר ''עדלאידע''.
ביוני 2023 הוציא את הסינגל-קליפ "רוצה לעוף". בשיר הוא משתף פעולה לראשונה עם יוצרים מתחום המוזיקה הישראלית, כמו צליל קליפי.
באוק׳ 2023 הוציא גרין מחרוזת ''שירי חיילים'' עקב מלחמת חרבות ברזל מבית היוצר של "תודה לך השם" .
במרץ 2024 הוציא את הסינגל קליפ "דרך אמונה" מבית היוצר של "תודה לך השם" .
באוגוסט 2024 הוציא את הסינגל קליפ ''יבוא עלינו''.
חיים אישיים

נשוי למרים רסקין, ואב לשלושה ילדים.
סינגלים

האושר הבא – 2015.
אתה שבך (דואט עם קובי ברומר) – 2016.
נקודה של אור (ווקאלי) – 2016.
לב שבור – 2016.
חופה לבנה – 2018.
מרוץ הזמן – 2018.
לשון הרע – 2018.
כי אני יהודי – 2019.
רנה תמה – 2019.
עוד אבינו חי – 2020.
בנשל – 2020.
ימי רחמים – 2020.
עדלאידע – 2021.
עד מתי – 2021.
רוצה לעוף – 2023.
דרך אמונה-2024
יבוא עלינו-2024
הערות שוליים

↑  מערכת תכניות קשת, ‏קול ששון: ככה עוד לא שמעתם את "גולדן בוי", באתר ‏מאקו‏, 7 בינואר 2016
↑  מאיר גרין בסינגל חדש: נקודה של אור, באתר ערוץ 7, 12 בינואר 2016; מערכת mako מוזיקה, ‏"נקודה של אור": הזמר החרדי שאתם חייבים להכיר, באתר ‏מאקו‏, 20 בינואר 2016
↑   מחובר (פרק 1), סרטון בערוץ "מאיר גרין", באתר יוטיוב (אורך: 9:38)
↑  האזינו: מאיר גרין בסינגל חדש – "חופה לבנה" – רדיו גאולה, ‏2018-01-01
↑  מאיר גרין חוזר אלינו עם להיט חדש "לשון הרע" שיתוף פעולה מיוחד עם כוכב הרשת שוקי סלומון, באתר רדיו ישראל 1 Radio Israel One, ‏3 באוגוסט 2018
↑  מאיר גרין בסינגל חדש – "לשון הרע", באתר כיכר השבת, ‏2018-07-28
↑  לשון הרע פרובקטיבי מדי?! מאיר גרין הסיר את הסרטון – רדיו גאולה, ‏2018-08-08
↑  - YouTube, www.youtube.com
1 2  "רנה תמה": שיר זיכרון לרנה שנרב הי"ד, באתר ערוץ 7, 29 באוגוסט 2019
↑  מאיר גרין - Topic (2020-01-23), עוד אבינו חי, נבדק ב-2024-09-03
↑  יהונתן גוטליב, "עד מתי": שרולי ברונכר ומאיר גרין הוציאו שיר חדש לזכר הרוגי מירון, באתר ערוץ 7, 5 במאי 2021; שלמה זינגר, ‏שרולי ברונכר מארח את מאיר גרין: עד מתי, באתר JDN‏, 5 במאי 2021
↑  שרולי ברונכר (2021-02-15), שרולי ברונכר מארח את מאיר גרין \\ עדלאידע (פורים 2021), נבדק ב-2024-09-03
↑  יאיר טוקר, מאיר גרין בסינגל קליפ חדש: "רוצה לעוף", באתר כיכר השבת, ‏2023-06-25
↑  הזמר הצעיר התחתן – והברנז'ה התייצבה • צפו, באתר בחדרי חרדים
↑  יהונתן גוטליב, כשנה לאחר הלידה השקטה: הזמר מאיר גרין ואשתו מרים חובקים בן, באתר ערוץ 7, 28 בספטמבר 2022
↑  ההמנון של מאיר גרין "כי אני יהודי", באתר ערוץ 7, 4 במרץ 2019; מאיר גרין בשיר ווקאלי חדש – 'כי אני יהודי', באתר ערוץ 7, 5 במאי 2019; ווקאלי: מאיר גרין מבצע את "כי אני יהודי",  באתר כיפה
↑  החדש של מאיר גרין: "בנשל", באתר ערוץ 7, 4 באוגוסט 2020; מאיר גרין בראיון בכורה על השיר החדש "בנשל", באתר קול ברמה, ‏2 ביולי 2020
↑  ישראל רוזן, מאיר גרין – ימי רחמים, באתר המחדש, ‏6 ביולי 2020
↑  יהונתן גוטליב, "עדלאידע": הלהיט החדש לקראת פורים, באתר ערוץ 7, 16 בפברואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009349873205171  VIAF: 2161149683234941927   WorldCat (עם VIAF): 2161149683234941927
גדי דרור

| --- | --- |
אלוף-משנה גדי דרור בטקס חילופי מפקד עוצבת עמוד האש
אלוף-משנה גדי דרור בטקס חילופי מפקד עוצבת עמוד האש
 לידה:  1980 (בן 44 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד דרקון  מפקד גדוד 451  סגן מפקד חטיבת האש 282  קצין אג"ם עוצבת געש  מפקד עוצבת אדירים  מפקד עוצבת עמוד האש
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן
 
גדי דרור (נולד בשנת 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש, כמפקד עוצבת אדירים וכמפקד סיוע הארטילרי של עוצבת הגליל.
ביוגרפיה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה .  הסיבה היא: כתוב כרשימה.
בשנת 1998 דרור התגייס למערך האיכון של חיל התותחנים.
בין השנים 2004–2005 שימש כמפקד סוללה מבצעית בגדוד דרקון של עוצבת עמוד האש.
בשנים 2005–2006 שימש כמפקד פלוגה בקורס קצינים.
בשנים 2006–2007 שימש כמפקד סוללה בהשלמה החיילית של חיל התותחנים.
בשנים 2007–2009 שימש כסגן מפקד גדוד דרקון.
בשנים 2010–2012 שימש כקצין אג"ם בעוצבת עמוד האש.
בשנים 2013–2015 שימש כמפקד גדוד דרקון.
בשנים 2015–2017 שימש כמפקד גדוד 451 בבית הספר לתותחנים.
ב-2017 מילא את התפקיד של סגן מפקד אגד ארטילרי 282.
בשנים 2017–2018 שימש כקצין אג"ם עוצבת געש.
בשנים 2018–2019 שימש כמפקד עוצבת אדירים ומפקד סיוע עוצבת הגליל.
בשנים 2019–2022 כיהן כמפקד עוצבת עמוד האש.
ב-22 בנובמבר 2024 הוכרז כי ימונה לתפקיד ראש המטה בפיקוד המרכז ויועלה לדרגת תת-אלוף.
גדי דרור הוא בעל תואר ראשון להיסטוריה צבאית מהאוניברסיטה העברית ותואר שני בביטחון ודיפלומטיה לבכירים מאוניברסיטת תל אביב.
חיים אישיים

דרור נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  נועם אמיר, ‏מחנה גדי: מג"ד גדוד "דרקון" חוזר לקרב הקשה בשג'עיה, באתר מעריב אונליין, 30 במרץ 2015
↑   מפקד אגד 215 החדש נכנס לתפקידו, באתר צה"ל, 18 ביולי 2019
↑   נכנס לתפקידו מפקד חטיבת האש 215 החדש, באתר צה"ל, 11 באוגוסט 2022
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדי דרור מקבל בטקס מינוי למפקד עוצבת עמוד האש. בתמונה הרצי הלוי עונד לו את תג היחידה החדש, יולי 2019
ברוך שוחטמן

אין תמונה חופשית
ברוך שוחטמן (ט' בשבט ה'תר"ן, 1890 – כ' בתשרי ה'תשי"ז, 1956) היה חוקר ספרות וביבליוגרף עברי. חבר ועדת הארכיון הציוני, מעורכי קרית ספר ועורך המדור הביבליוגרפי של שנתוני הממשלה. נרצח על ידי חיילי הלגיון הירדני בפיגוע ברמת רחל.
ביוגרפיה

ברוך שלום שוחטמן נולד בעיר באלטה, אוקראינה, בנם של יוסף ושינה זלטא, בת הרב מרדכי שניאורסון. אבי סבו, שעל שמו נקרא, היה הרב ברוך שלום שניאורסון, רבה של עדת החסידים בוויטבסק, בנו של האדמו"ר מנחם מנדל שניאורסון מלובביץ', בעל ה"צמח צדק".
קיבל חינוך עברי וכללי. בשנת 1910 נסע ללמוד היסטוריה, פילוסופיה וספרות באוניברסיטת היידלברג בגרמניה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שב לרוסיה ולמד באוניברסיטאות בקייב, סנט פטרבורג ואודסה. בשנת 1920 סיים את לימודיו בהיסטוריה פילולוגית. הצטיין בלימודיו ונשאר כמרצה בקתדרה להיסטוריה כללית, אך בעקבות השינויים שהתחוללו בחינוך הגבוה בברית המועצות והרדיפות של הפעילים הציונים, נאלץ להפסיק את עבודתו באוניברסיטה.
מצעירותו היה פעיל בפעילות ציונית. היה סגן יושב-ראש ההסתדרות הציונית בבאלטה. היה פעיל בוועדת התרבות של הסתדרות הסטודנטים "החבר" באודסה, ופעל רבות כיו"ר ב"החלוץ" ובהתאחדות "צעירי ציון". בשנת 1917 השתתף כציר בוועידה הציונית השביעית בסנט פטרבורג. בשנת 1918 נבחר לציר הוועידה הכללית של יהודי רוסיה, שלא התכנסה עקב המצב הפנימי ברוסיה. בשנת 1922 השתתף כציר בוועידה של "צעירי ציון" באודסה. נאסר לזמן קצר על ידי השלטונות הסובייטיים על פעילותו הציונית.
במשך שנה עסק בספריה הממלכתית הגדולה באודסה בעבודה ביבליוגרפית.
בחנוכה שנת תרפ"ו, 1925, עלה לארץ ישראל. סמוך לעלייתו החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים במחלקה למדעי הרוח, ובשנת 1933 סיים את לימודיו.
עוד כסטודנט החל לעבוד כביבליוגרף בבית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי, ונשאר בעבודתו עד יומו האחרון. נחשב בקי גדול בספרות העברית ובעל זיכרון פנומנלי. היה מעורכי קרית ספר – הרבעון הביבליוגרפי של בית הספרים הלאומי. היה עורך המדור הביבליוגרפי של שנתוני הממשלה ומעורכי "העבר". היה חבר ועדת הארכיון הציוני.
שוחטמן ערך את התערוכות הספרותיות של דובנוב, ברנר, יל"ג, בן יהודה וביאליק. יחד עם יצחק רפאל ערך את תערוכת רש"י. עסק במחקר של כתבי אחד העם ופרסם חומר רב מארכיונו עם ביאורים מפורטים. פרסם עבודות ביבליוגרפיות על יל"ג, י. ל. פינסקר ופרופסור יוסף קלוזנר.
פרסם מחקרים ספרותיים וביבליוגרפיים ומאמרי ביקורת הספרים, כתבי עת ועיתונים רבים, ובהם: בהארץ, דבר, "העולם", מאזנים, "גליונות", "קריית ספר" ו"ביתר". כתב ערכים רבים באנציקלופדיה העברית, ב"אשכול" וב"אנציקלופדיה לציונות". כתב את המונוגרפיה על העיר אודסה בסדרת הספרים "ערים ואמהות בישראל" שיצא על ידי מוסד הרב קוק.
בי"ח בתשרי, חול המועד סוכות תשי"ז, במהלך סיור באתרים ברמת רחל במסגרת כינוס החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, פתח חייל ירדני באש לעבר המשתתפים בכנס. שלושה אנשים נהרגו במקום. שוחטמן נפצע קשה, וכעבור יומיים, בכ' בתשרי, מת מפצעיו בית חולים. נקבר בהר המנוחות בירושלים.
על שמו כיכר במרכז ירושלים, סמוך למבנה הישן של "בצלאל".
יונה רסין

| --- | --- |
יונה רסין, 1942
יונה רסין, 1942
 לידה:  12 באוגוסט 1902 ט' באב תרס"ב חרסון, בדרום-מערב האימפריה הרוסית
 נהרג:  19 בדצמבר 1947 (בגיל 45) ו' בטבת תש"ח
 תאריך עלייה:  1913
 כינוי:  יון
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 השתייכות:  משטרת היישובים העבריים    ההגנה
 תקופת הפעילות:  1918 – 19 בדצמבר 1947 (כ־29 שנים)
 דרגה:   סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 סרג'נט במשטרת היישובים העבריים  מפקד נפת ראשון לציון  אחראי על החי"ש  קצין ש"י של המחלקה הערבית בדרום  מפקד נפה בצפון  קצין מטה בתפקידי ארגון שונים  קצין זהירות וביטחון ארצי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות
 
יונה ("יון") רסין  (ט' באב תרס"ב, 12 באוגוסט 1902 – ו' בטבת תש"ח, 19 בדצמבר 1947) היה שומר, אמן השפה הערבית, ממקימי "אגודת השומרים" ומפקד בכיר ב"הגנה".
ילדותו

רסין נולד בשנת 1902 בעיר חרסון שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) למשפחה דתית אמידה. הצעיר מבין שבעת ילדיהם של ציפורה ושמואל רסין. מגיל צעיר קיבל חינוך עברי והצטיין בלימודיו. האב, סוחר עשיר בעל מפעל לייצור דברי מתיקה ומוצרי אווז, שבביתו עסקו רבות בענייני יהדות וארץ ישראל, היה נחוש בדעתו להעניק לבנו חינוך מהמעלה הראשונה בגימנסיה העברית בתל אביב.
בשנת 1913, בהיותו בן 11, נלקח מביתו, על אף התנגדותה הנחרצת של האם, והובא ארצה כדי ללמוד בגימנסיה הרצליה. האב הפקיד בבנק סכום כסף גדול עבור שכר הלימוד והוצאות הכלכלה ושב לאוקראינה, כשהוא מבטיח לחזור ולקחת את בנו בסוף שנת הלימודים לחופשה. ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נותק הקשר עם המשפחה בחרסון, ורסין, הילד, נשאר בארץ לבדו.
כבר בתחילת לימודיו בגימנסיה החלה נובטת בו אהבה עזה לארץ ישראל ולנופיה, החי והצומח, מרחבי החולות והים. בשנת 1917 גירש השלטון הטורקי את תושבי תל אביב צפונה. גימנסיה הרצליה, על מוריה ותלמידיה, נדדה והגיעה ליישוב שפיה. רסין אומץ על ידי משפחתו של מיכאל הלפרין והושפע רבות מרעיונותיו ומחזונו של האיש, אשר טמן בלבו את הכמיהה לגאולת אדמות ארץ ישראל, שמירתן ויישובן בידי יהודים.
בתום חמש שנים של לימודים, אזל הכסף שהופקד על שמו בבנק, והוא נאלץ לעזוב את הגימנסיה ולדאוג בעצמו למחייתו.
ראשית שמירה בארץ ישראל

בן 16 החל את עבודתו כשומר בפרדס גולדברג (יצחק גולדברג). רסין למד את השפה הערבית לעומקה ונודע בקרב הערבים בשם "חווג'ה דאוד" - השומר היהודי המטיל חיתתו על גנבים ושודדים. שמר בהרטוב וביהודה. בימי הפרעות ארגן את ההגנה על שכונת נווה שלום בתל אביב.
עם ייסודה של "עיר גנים" - רמת גן - התמנה לשומרה הראשון. שומרי הסביבה היו נקבצים אליו כדי ללמוד מניסיונו ולהקשיב לעצותיו. וכך כותב עליו האלוף אליהו בן חור בספרו "לצאת את הגדר": "פגשתי את יונה רסין במחצית השנייה של שנות העשרים. רסין היה שומר ברמת גן, וגם אני התפרנסתי כשומר. רסין סיפר לי כי ארגון "השומר" לא הסתפק בשמירה סטאטית, אלא יצא אל מחוץ לגדר, לשדה, לקראת האויב, וגם פשט על בסיסיו. לדבריו, צבא צריך ניידות ושליטה במרחב. הוא לימד אותי רכיבה קרבית על סוס, א"ש (אימוני שדה) יום וא"ש לילה. יום אחד אמר לי: "דבר אחד אל תשכח, אליהו, הלילה הוא ידיד האמיצים". אני לא שכחתי והשתדלתי להעביר זאת גם לאחרים".
לשומרים היה נשק חוקי. רסין ארגן אותם להגנה מרחבית בסביבה והשתמש בהם גם כזרוע מודיעינית.
"חבר'ה טראסק" ו"קבוצת הרועים" בשייח' אבריק

רסין, צעיר הבחורים בקבוצה התל אביבית שנקראה "חבר'ה טראסק", יזם את הקמת "קבוצת הרועים" בעמק יזרעאל. בשנת 1927 עלה עם כמה מחברי ה"טראסק" לאדמות שייח' אבריק, שם חברו לאלכסנדר זייד ומשפחתו. הקבוצה עסקה בגידול צאן ובשמירה על שדות המרעה.
רסין חיבר ועיבד עשרות מנגינות מזרחיות, והיה מן המחברים הבולטים של שירי הרועים שנוצרו במקום. הוא הרבה לשהות באוהלי הבדואים וביישובים הערביים ונודע כבורר בסכסוכים, עורך סולחות ומונע נקמות דם, תוך שמירה על יחסי אמון וידידות כנים וארוכי טווח. בתקופה זו הפך למוכתרה המוכר של שייח' אברייק. רסין חקר את השפה הערבית לפני ולפנים, התמצא במנהגים, בתרבות ובפולקלור, ונחשב לבר-סמכא בכל הקשור לערביי הארץ.
בשנים 1928–1933 שמר בכפר יהושע. במאורעות תרפ"ט ארגן את השמירה בעמק יזרעאל ועמק זבולון. מאוחר יותר היה אחראי על ארגון השמירה, האימון וההדרכה בגוש תל מונד. בשנת 1932 היה מן היוזמים והמשתדלים אצל ראשי המוסדות הלאומיים להקמתה של "אגודת השומרים" בארץ ישראל.
בשירות "ההגנה"

רסין אימן וניהל קורסים למדריכים בנשק קל, ניווט, א"ש יום וא"ש לילה, טופוגרפיה, בליסטיקה וטקטיקה. הוא פיקד על מארבים באזור חיפה ויערות הכרמל, ונלחם פנים אל פנים נגד פורעים שחדרו ליישובים (קרב רמת יוחנן, 1938).
עם הקמת משטרת היישובים העבריים, מונה על ידי השלטון הבריטי לסרג'נט, ואימן את הנוטרים בעמק זבולון והסביבה. רסין היה בין מפקדי "ההגנה" שהשתתפו בעלייה לחניתה והגיע למקום בראש כוח לוחם. ב-1938 השתתף בפלגות הלילה המיוחדות של אורד וינגייט.
לאחר הטבח בטבריה נשלח על ידי "ההגנה" לפקד על העיר וסביבתה. ארגן את הגנת המקום על פי תפיסה חדשנית, בנה והקיף את העיר בקו של ביצורים, ועסק, כקצין הש"י, (שירות המודיעין של "ההגנה") בפריסת מערך מודיעיני נרחב באזור.
בשנים 1941–1943 שימש רסין כמפקד נפת ראשון לציון, אחראי על החי"ש וקצין ש"י של המחלקה הערבית בדרום. היה מפקד נפה בצפון, ובשנת 1946 שימש כקצין מטה בתפקידי ארגון שונים. בימי המאבק במנדט הבריטי, מונה לקצין זהירות וביטחון ארצי - אחראי על ה"סליקים" בארץ. רסין היה מראשי הש"י וטיפל באסירי "ההגנה" שעמדו אז למשפט ובאסירי כלא עכו. היה מהמתיישבים הראשונים בקריית חיים.
מותו

רסין נהרג ב-19 בדצמבר 1947, בראשית מלחמת העצמאות, בעת שנסע באוטובוס בשיירה העולה לירושלים, לפגישה עם נשיא בית המשפט הבריטי, בניסיון לשחרר בערבות את אחד מאסירי "ההגנה". סמוך לכפר דיר איוב הותקפה השיירה, רסין נורה בצווארו ונהרג במקום. בתגובה על הרצח, ביצעה "ההגנה", למחרת, פעולת תגמול בדיר איוב.
בן 45 שנים היה בנפלו. נקבר בבית הקברות של אגודת השומרים בשייח' אבריק. הותיר אחריו אישה, אהובה, ושלוש בנות. בתו, ציפי יניר רסין, כתבה ספר לזכרו.
הנצחתו

פעולת יאזור, מבצע צבאי של חטיבת גבעתי כונתה בשמו: "מבצע יונה". על שמו נקראו "מחנה יונה" (בשטח גן העצמאות בתל אביב, שימש את הבריטים כמחנה נופש לחיל האוויר המלכותי) ורחוב יונה ברמת-גן. לאחר מותו הוענקה לו דרגת סגן-אלוף.
לקריאה נוספת

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: יש להוסיף פרטים מלאים לביבליוגרפיה.
אליהו בן חור, לצאת את הגדר, הוצאת מערכות, 1985.
א.חוטר ישי, רק אתמול, הוצאת מערכות, 1958.
אליעזר שמאלי, שומר בישראל, הוצאת מסדה, 1971.
אוריאל אופק, שבע טחנות ועוד תחנה, הוצאת צ'צ'יק, 1957.
הדסה אביגדורי אבידוב, בדרך שהלכנו - מיומנה של מלוות שיירות, הוצאת משרד הביטחון, 1988.
ירמיהו רבינא, אגודת השומרים, הוצאת השומר בישראל, תשכ"ו.
יואב גלבר, שורשי החבצלת, הוצאת מטכ"ל, 1992.
יואש צידון, ביום בליל בערפל, הוצאת ספריית מעריב, תל אביב 1995.
מוטי זעירא, מחבר'ה טראסק לקבוצת הרועים בשייח' אבריק, קתדרה, 131, יד בן צבי, 2009.
מרדכי נאור, תרומת רמת גן לביטחון ישראל, (חוברת מס' 4) בית קריניצי, 2009.
ציפי יניר-רסין, ואליה לא יבוא, 2008.
צבי גנין, קריית חיים ארלוזורוב- פרקים באוטופיה עירונית, הוצאת מילוא, 1984.
רינה פורת, כפר נולד, הוצאת מערכת, קיבוץ דליה 2005.
שי מנדלוביץ', "הרבה נפש" - תרומת החבורה "חבר'ה טראסק" לחברה הארץ ישראלית וייחודה של תרומה זו, עבודת חקר, תיכון "אורט" - ערד, 2005.
ארכיון ההגנה תל אביב.
אלעד אדרי

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1980 (בן 44) י' בכסלו ה'תשמ"א
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד קדם  מפקד בית הספר לפיקוד ולמקצועות העורף  מפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף  מפקד חטיבת החילוץ
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 
אלוף-משנה אלעד אדרי בטקס חילופי מפקדי חטיבת החילוץ
אלעד אדרי (נולד ב-17 בנובמבר 1980) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. שימש כמפקד חטיבת החילוץ וההדרכה. קודם לכן שימש כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף.
ביוגרפיה

אדרי נולד בשנת 1980 לאילנה וסימון אדרי, הבכור מבין 3 אחים. גדל בראשון לציון ובהמשך בבית דגן. בשנת 1999 התגייס לצה"ל לחטיבת הצנחנים ועבר הכשרה כלוחם בגדוד 101. בהמשך עשה שורה של תפקידי פיקוד והדרכה בחטיבת הצנחנים ובבית הספר למ"כים של חיל הרגלים. המרכזיים בהם היו מפקד פלוגה בקורס מ"כים, מפקד פלוגת החוד של גדוד 890 וסמג"ד בקורס מ"כים.
בשנת 2013 יצא ללימודים במסגרת המכללה לפיקוד ומטה של צה"ל ועם סיום ההכשרה עבר לפיקוד העורף. בפיקוד העורף התמנה בשנת 2014 לקצין האג"ם של הנפה הסדירה לבניין הכוח. בתפקידו זה השתתף במשלחת צה"ל לרעידת האדמה לנפאל. בין השנים 2015–2017 שירת כמפקד גדוד קדם בחטיבת החילוץ וההדרכה. בתקופתו כמג"ד הוביל את גדוד קדם באירועי 'גודל השעה' ביהודה ושומרון. בין השנים 2017–2020 שירת כמפקד בית הספר לפיקוד ולמקצועות העורף. בתפקידו זה השתתף במשלחת צה"ל לרעידת האדמה במקסיקו כסגן המפקד. בין השנים 2020–2022 שירת כמפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף. תקופה זו אופיינה בעיקר במאבק בנגיף הקורונה אותו הוביל פיקוד העורף. במאי 2022 נכנס לתפקידו כמפקד חטיבת החילוץ וההדרכה של פיקוד העורף. בחודש פברואר 2023 פיקד על משלחת צה"ל לרעידת האדמה בטורקיה במסגרת מבצע ענפי זית. הוא פיקד על חטיבת החילוץ וההדרכה במלחמת חרבות ברזל עד לאוגוסט 2024 ועתיד לעבור תקופת לימודים, אך בנובמבר 2024 הוכרז כי ימונה לראש המטה בפיקוד העורף ויועלה לדרגת תת-אלוף .