stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון דזמונד ברנל
מורשת > מורשת מדעית

תרומתו של ג'ון דזמונד ברנל למדע הייתה בעיקר הרחבת השימוש בקריסטלוגרפיה באמצעות קרני רנטגן לאבחון מבנה החלבונים. ברנל עצמו לא גילה שום תגלית ייחודית. ידידיו טענו כי לא היה מסוגל להתמקד לאורך זמן בפתרון בעיה מסוימת. עם זאת, הוא הצליח לגדל דור מרשים של מדענים זוכי פרס נובל ובהם דורותי קרופוט הודג'קין, אהרון קלוג ומקס פרוץ. ג'ון קנדרו, שזכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1962 יחד עם מקס פרוץ בזכות גילוי מבנה ההמוגלובין והמיוגלובין, התייחס להשפעתו של ברנל על התחום כשאמר "נראה לי כי אתה אביהם מולידם של חמישה פרסי נובל בשנה זו בלבד". (קנדרו התייחס גם לשלושת זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה בגין פענוח מבנה ה-DNA באותה שנה: פרנסיס קריק, ג'יימס ווטסון ומוריס וילקינס).
ברנל תרם תרומה משמעותית גם לסוציולוגיה של המדע. ספרו "התפקיד החברתי של המדע" נחשב עד היום לספר מפתח ביחס שבין המדע לחברה. הספר מחולק לתיאור היסטורי (הקרוי בהתאם "מה עושה המדע?") ולתפקיד שיכול המדע למלא בקידום החברה (הקרוי בהתאם "מה יכול המדע לעשות?"). ברנל אסף מידע על כמות המחקר והפיתוח שהתבצע בתקופה זו בעולם. מידע זה נאסף בדרכים כלליות מאוד ונחשב כיום כלא-מדויק. על פי ברנל, היווה תחום המחקר והפיתוח כ-0.2% מהתוצר המקומי הגולמי (תמ"ג) (כיום סוברים שהמספר היה אף נמוך מכך). ברנל טען שעל מנת לתרום בצורה משמעותית לחברה חייב האחוז היחסי לגדול פי עשרה לפחות. בתחום זה, בניגוד למשל ליחסו העיוור לקומוניזם נוסח ברית המועצות, מתברר שברנל צדק. כיום מהווה תחום המחקר והפיתוח כ-2% מהתמ"ג של המדינות המתועשות.
במסגרת עבודתו של ברנל על ביולוגיה מולקולרית הוא העלה השערה כיצד נוצרו המולקולות האורגניות הראשונות. השערה זו הורחבה במסגרת ספרו הראשון: "העולם, הגוף הגשמי והשטן, חקירה אל תוך עתידם של שלושת האויבים של הנפש ההגיונית" שיצא לאור בשנת 1929, שבו שרטט אבולוציה עתידנית. ברנל חזר לנושא ראשית היווצרות החיים כמה פעמים וכתב שני ספרים חשובים בנושא. ספרים חשובים נוספים שכתב היו על התפתחות המדע במהלך ההיסטוריה.
מורשת > מדע בשירות המדינה

תרומתו של ברנל למאמץ המלחמתי של בריטניה בתקופת מלחמת העולם השנייה חרגה מעבר להכשרתו כקריסטלוגרף. יחד עם מדענים כבלקט וצוקרמן הוא היה ממניחי היסודות לתורת חקר הביצועים. הוא הציע הצעות לשיפור המיגון של אזרחי בריטניה. ברנל ניצל את המידע על ההשפעות של הפצצות הגרמנים על ערי בריטניה על מנת להעריך את השפעת ההפצצות הבריטיות על ערי גרמניה. גולת הכותרת של פעילותו הייתה ללא ספק העזרה הגדולה שהגיש בתכנון הנחיתה בחופי נורמנדי. אף על פי שלא היה חייל לא היסס ברנל לסכן את עצמו כשטיפל בפצצות שלא התפוצצו או כשהגיע לאזורי קרבות במזרח התיכון או במזרח הרחוק.
אחרי המלחמה היה ברנל שותף בפרויקט הבנייה הטרומית לתושבים שנותרו מחוסרי בית בשל ההפצצות ויזם מחקר על חוזק הבטון ותהליך התגבשותו, על מנת להתמודד עם תופעות הסידוק והשבירה בבנייה.
מורשת > ברנל כעתידן

ספרו הראשון של ברנל: "העולם, הגוף הגשמי והשטן: חקירה אל תוך עתידם של שלושת האויבים של הנפש ההגיונית" (במקור: The World, the Flesh & the Devil: An Enquiry into the Future of the Three Enemies of the Rational Soul) שיצא לאור בשנת 1929 היה בין הספרים הראשונים שעסקו בעתידנות מנקודת השקפה מדעית. האויבים עליהם הוא מרמז בשם הספר הם: המכשולים של הסביבה הפיזית, המגבלות של הרקמה התאית וההיבטים האפלים של האופי האנושי. אחרי שהוא מנתח את מגבלות הניסיון המדעי לנבא את העתיד, הוא מקיף כמה נושאים:
אמונתו שיישומם של הגילויים התאורטיים של מכניקת הקוונטים, שהתגליות הגדולות שלה התרחשו ממש לפני צאת הספר לאור, ישפיע השפעה ממשית ואף גדולה מזו של התגליות הגדולות של המאה ה-19, הקיטור והחשמל.
הטיסה לחלל - אחרי שהגיע למסקנה כי הרקטה היא האמצעי היעיל ביותר לטיסה מסוג זה, העלה את הבעיה שנפח הדלק הנדרש לטיסה זו עולה על נפח הרקטה, אך לא היה בו ספק שסוגיה זו תיפתר בסופו של דבר. במאמר שכתב בשנות ה-30, אך לא פרסם, ניתח את הסיכויים לטיסה מאוישת לירח ובין שאר העלה השערה כי שילוב בין מטוס לרקטה עשוי להיות היעיל ביותר, 30 שנה לפני שתוכננה מעבורת החלל.
חיים בחלל החיצון - ברנל הטיף לחקר החלל וחקר האפשרויות של חיים מחוץ לכדור הארץ ונחשב כמייסד תחום האסטרוביולוגיה. בספר הציע ברנל שספינת חלל תיצמד לאסטרואיד, שייחפר כך שתיוותר ממנו רק הקליפה החיצונית. החלל הפנימי ימולא באוויר וישמש מושבת חלל המיועד להוות משכן לכמה אלפי דיירים קבועים לתקופה ממושכת. רעיון זה, שכונה מאז כדור ברנל (Bernal sphere), אומץ בשנות ה-70 של המאה ה-20 על ידי המדען ג'רארד אוניל שחישב את הממדים האופטימליים לכדור כזה.
ניתוק המוח מהגוף הגשמי – בפרק זה של ספרו הציג ברנל חזון שבו ינותק המוח האנושי מהגולגולת, יותקן בתיבה מיוחדת ויחובר הן אל הגוף (שבו יושתלו אמצעי חישה חדשים) והן אל מוחות אחרים, על מנת ליצור רשת עצבית נרחבת.
הסופר ארתור סי. קלארק כינה ספר זה "הניסיון המבריק ביותר לניבוי מדעי שנעשה מעולם" וציין את ברנל כמקור לרבים מרעיונותיו.
מחוות והוקרות

עמית בחברה המלכותית (FRS)‏ (1937)
המדליה המלכותית (Royal Medal) – מדליה של החברה המלכותית המוענקת על ידי המונרך של אנגליה עבור תגלית בולטת בתקופה בת עשר השנים שקדמה לקבלת המדליה. (1945)
נואם בהרצאת גתרי (Guthrie Lecture) – הרצאה שנתית בחברה לפיזיקה (כיום המכון לפיזיקה - Institute of Physics).‏ (1947)
נואם בהרצאת בייקר (Bakerian Lecture) – פרס של החברה המלכותית על שם הנרי בייקר. הרצאה בתחום הפיזיקה (1962).
פרס סטלין לשלום (3 שנים אחר כך שונה שם הפרס לפרס לנין לשלום לנין) (1953)
מדליית גרוטיוס – פרס לחוק בינלאומי על שם הוגו גרוטיוס המחולק בהולנד על פעילות למען השלום (1959)
חבר של כבוד באקדמיות למדע של ברית המועצות (1958), הונגריה, פולין, רומניה, בולגריה, צ'כוסלובקיה ומזרח גרמניה.
איי ברנל (אנ') הם קבוצה של איים מכוסי שלג עד ומספר צוקי סלע השוכנים ב"מצר קריסטל" (Crystal Sound) כ-18 קילומטרים מזרחית לקצה הדרומי של האי לבוזייה באנטארקטיקה. השם ניתן לכבוד המאמר הקלאסי של ברנל ופאולר על מבנה הקרח.
גיבורים בני דמותו מופיעים בשני רומנים שנכתבו על ידי מכריו. בראשון, הרומן "החיפוש" (The Search; יצא לאור ב-1934), אחד מספריו הראשונים של הסופר צ'ארלס פרסי סנואו, מופיע ברנל בדמותו של קונסטנטין (Constantine), "המוח הפרוע והמקורי ביותר בכל אנגליה". השני, הרומן "החופשה" (The Holiday) של הסופרת סטיבי סמית (אנ').
ספריו

העולם, הגוף הגשמי והשטן, חקירה אל תוך עתידם של שלושת האויבים של הנפש ההגיונית (The World, the Flesh & the Devil: An Enquiry into the Future of the Three Enemies of the Rational Soul) ‏ (1929)
היבטים במטריאליזם הדיאלקטי (Aspects of Dialectical Materialism) ‏ (1934) יחד עם א'. פ'. קריט (E. F. Carritt), רלף פוקס (Ralph Fox), היימן לוי (Hyman Levy), ג'ון מקמורי (John Macmurray) ור'. פייג' ארנו (R. Page Arnot)
התפקיד החברתי של המדע (The Social Function of Science) ‏ (1939)
המדע ומדעי החברה (Science and the Humanities) ‏ (1946)
החופש של ההכרח (The Freedom of Necessity)
מרקס והמדע (Marx and Science) בכרך מס' 9 בסדרה מרקסיזם כיום (Marxism Today Series )
מדע ותעשייה במאה ה-19 (Science and Industry in the Nineteenth Century) ‏ (1953)
מדע בהיסטוריה (Science in History) ‏ (1954), ארבעה כרכים במהדורות האחרונות: עליית מדע, המהפכות המדעיות והתעשייתיות, מדעי הטבע בזמננו, מדעי החברה, מסקנות
עולם ללא מלחמה (World without War ) ‏ (1958)
סיכוי לשלום (A Prospect of Peace) ‏ (1960)
האומנם יש הכרח במצוקה? (?Need There Be Need ) ‏ (1960) חוברת
מוצא החיים (The Origin of Life) ‏ (1967)
עליית המדע (Emergence of Science) ‏ (1971)
הרחבת האדם. היסטוריה של פיזיקה לפני 1900 (The Extension of Man. A History of Physics before 1900) ‏ (1972). הספר יצא גם כהיסטוריה של הפיזיקה הקלאסית מקדמוניות ועד הקוונטום (A History of Classical Physics from Antiquity to the Quantum).
על היסטוריה (On History) ‏ (1980) יחד עם פרנאן ברודל
אנגלס והמדע (Engels and Science) בירחון העבודה
אחרי עשרים וחמש שנים (After Twenty-five Years)
שלום לעולם (Peace to the World), חוברת של ועדת השלום הבריטית
לקריאה נוספת

על ברנל פורסמו שלוש ביוגרפיות:
מוריס גולדסמית (Maurice Goldsmith), סייג': חייו של ג'.ד'. ברנל (Sage: A Life of JD Bernal) ‏ (1980).
ברנדה סוואן, פרנסיס אפראמיאן (Brenda Swann, Francis Aprahamian), ג'.ד'. ברנל: חיים במדע ובפוליטיקה (J.D. Bernal: A Life in Science and Politics), הוצאת Verso, ‏ (1999), ISBN 1859848540,‏ 324 עמודים. חלקים מהספר זמינים באתר Google Books. הספר הוא אסופה של שנים עשר מאמרים שכתבו אנשים שהכירו את ברנל, על אודות אספקטים שונים בחייו.
אנדרו בראון (Andrew Brown), ג'. ד'. ברנל: המלומד של המדע (J.D. Bernal: The Sage of Science), הוצאת Oxford University Press, ‏ (2005), ISBN 0198515448. מחקר בן 5 שנים שערך אנדרו בראון על ברנל הניב ביוגרפיה על חייו של ברנל המשתרעת על 576 עמודים. חלקים מהספר זמינים באתר Google Books. ביקורת של קייט סרנל על הספר זמינה ב-גיליון מספר 98 של Crystallography News
קווינטסה סווינדל

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1997 (גיל: 27) ניו יורק, ארצות הברית 
 סוגה מועדפת:  דרמה
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2019 
 פרופיל ב-IMDb
 
קווינטסה סווינדל (באנגלית: Quintessa Swindell; נולדה ב-8 בפברואר 1997) הוא/הוא שחקנ/ית אמריקאי/ת, אשר ידוע/ה בזכות תפקידו/תפקידה בסדרת הטלוויזיה של נטפליקס, "סוחבות" (אנ') (2019–2020).
ביוגרפיה

נולד/ה ב-8 בפברואר 1997 בניו יורק וגדל/ה בוירג'יניה ביץ', וירג'יניה. הוא/היא למד/ה בתיכון בבית הספר לאמנויות המושל בנורפוק, וירג'יניה. הוא/היא גדל/ה על ידי אב יחיד והתקשו להשתלב בקבוצות כתוצאה ממגדרם וגזעם. הוא/היא אמר/ה שבגלל סטריאוטיפים לא מתאימים לגבי כל האנשים הלא-בינאריים שהם אנדרוגיניות, היה קשה למצוא תפקידים מתאימים למגדר. עם זאת, שיחק/ה בתפקיד נערה סיסג'נדרית בסדרה "סוחבות", בהתחשב בכך שהתוכנית חוקרת את הזהות השחורה.
חיים אישיים

מזדהה כג'נדרקוויר ומשתמש בכינויי הם/הוא.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | הנוסעים (אנ') | ג'ולי |  |
| 2021 | Granada Nights | אמיליה |  |
| 2022 | הגנן הראשי (אנ') | מיה |  |
| 2022 | בלאק אדם | מקסין האנקל / ציקלון (אנ') |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אופוריה | אנה | פרק: "The Trials and Tribulations of Trying to Pee While Depressed" |
| 2019–2020 | סוחבות (אנ') | טאבית'ה פוסטר | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2021 | בטיפול | ליילה | 6 פרקים |
| 2025 | Prime Target | טאיילה סאנדרס | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Quintessa Swindell" (באנגלית אמריקאית). Vulture. 2023-10-07. נבדק ב-2023-10-07.
↑  "Virginia Beach native Quintessa Swindell lands role in DC Comics' 'Black Adam'". The Virginian-Pilot (באנגלית). 2022-10-20. נבדק ב-2022-10-20.
↑  "Quintessa Swindell of 'Trinkets' Is Not Here to Compromise". Observer.com. 2020-09-15. נבדק ב-2023-10-07.
↑  "Meet Quintessa Swindell, a non-binary actor about to take Hollywood by storm". GLAAD. 2019-04-28. ארכיון מ-2023-01-04. נבדק ב-2023-10-07.
↑  "How Quintessa Swindell Used Dance to Bring DC's Cyclone to Life". Them (באנגלית אמריקאית). 2022-10-19. נבדק ב-2023-10-07.
↑  Fitzpatrick, Caitlyn (2019-06-15). "The Cast of Netflix's Trinkets Is Stealing Our Screen Time, and We're OK With It". PopSugar (באנגלית אמריקאית). Group Nine Media.
↑  Anderson, Samuel (2020-03-16). "Gen V: Quintessa Swindell". V Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-08-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812451087605606  LCCN: no2021105354  NKC: xx0305944  VIAF: 31163155719401310866   WorldCat (עם VIAF): 31163155719401310866
לילית מצויה

| לילית מצויה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: לילית
מין:: לילית מצויה
שם מדעי
 Strix aluco ‏ליניאוס, 1758
תחום תפוצה


לילית מצויה (שם מדעי: Strix aluco) היא מין בסוג לילית. הלילית המצויה היא דורס הלילה השכיח ביותר במרכז אירופה.
היא נפוצה ברוב ארצות אירופה, צפון אפריקה (מרוקו, תוניסיה ואלג'יריה) ודרום רוסיה. תפוצתה האסייתית כוללת את צפון מערב הודו, הרי ההימלאיה, דרום סין, קוריאה וטאיוואן. בישראל היא יציבה ומקננת נפוצה למדי בצפון הארץ. עד שנות החמישים הייתה לילית זו נפוצה בכל החבל הים-תיכוני. במהלך השנים הצטמצמה תפוצתה בארץ בשל הרעלות וכיום היא נפוצה בחורשי הגליל העליון ונדירה יותר בכרמל. מאז אמצע שנות התשעים של המאה העשרים, ניכרת עלייה בגודל האוכלוסייה, והרחבת תפוצה לאזורים רבים בהם לא נראתה שנים רבות, בהם השומרון, עמק חפר ובקעת הנדיב, הגליל התחתון ואף בשפלת יהודה.
הלילית המצויה חיה בזוגות קבועים ולכל זוג נחלה משלו. היא מקננת בנקרות עצים, בנקיקי סלע, במאורות שונות, בעליות גג ובמחסנים. ביישובים כמו חיפה וטבעון היא מקננת על ענפים יבשים בצמרת דקל הוושינגטוניה.
ראש הלילית
Strix aluco sylvatica
הלילית המצויה היא עוף דורס בגודל בינוני והיא גדולה וכהה יותר מלילית מדבר (Strix hadorami). אורך גופה 37–43 ס"מ, מוטת כנפיה 81–96 ס"מ ומשקלה כ-500 גרם. ללילית המצויה ראש גדול ומעוגל וכנפיים מעוגלות. ללילית טפרים חדים המשמשים אותה לתקוף את המאיימים על הקן שלה או על גוזליה. היא מופיעה בשתי צורות צבע, חום אדמדם וחום אפרפר, עם כל צורות הביניים. עיניה של הלילית שחורות וביכולתה לסובב את ראשה עד 180 מעלות.
בעבר זוהתה הלילית כשֵׁדַת הלילה, כנראה בשל קולה הדומה ליללה. לעומת זאת בימי הביניים נחשבה הלילית המצויה כסמל החוכמה. קולה של הלילית הונצח על ידי ויליאם שייקספיר כtu-whit tu-whoo. כיום ידוע שלמעשה הקול מורכב משני קולות: הtu-whoo של הזכר ותגובתה של הנקבה tu-whit. השם לילית נזכר במקרא: "...שָׁם הִרְגִּיעָה לִּילִית וּמָצְאָה לָהּ מָנוֹחַ" (ספר ישעיה, פרק ל"ד, פסוק י"ד).
הערות שוליים

↑  לילית מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אסף מירוז, לילית מצויה, אתר הציפורים הישראלי https://www.birds.org.il/he
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560835205171  GND: 4188984-8  LCCN: sh85132802
חיוך

חיוך טבעי
חיוך עם גומות
חיוך הוא הבעת פנים הנוצרת על ידי מתיחת שרירים, במיוחד אלה הנמצאים משני צידי הפה, אבל גם סביב העיניים. בין בני אדם חיוך הוא בדרך כלל ביטוי לשמחה, הנאה, או שעשוע, אך הוא יכול להיות גם ביטוי בלתי רצוני לחרדה, במקרים שכאלה החיוך נקרא עווית.
החיוך במחקר

קיימים ממצאים מחקריים המצביעים על כך שחיוך הוא תגובה נורמלית לגירויים מסוימים, המתרחשת ללא קשר לתרבות. תחושת שמחה גורמת בדרך כלל לחיוך. מחקרים רבים מצביעים על כך שחיוך הוא תגובה הטבועה באדם מעת לידתו (להבדיל מתגובה נלמדת) המופיעה אף בתינוקות עיוורים מלידה ואף נמצא כי עוברים מחייכים ברחם אימם. תינוקות מחייכים בימיהם הראשונים לחיים אף ללא כל גירוי סביבתי. בין החיות חשיפת שיניים, הדומה לעיתים לחיוך, היא בדרך כלל סימן לאיום, או להכנעה.
לחלק מן האנשים, בעת חיוך, נוצרות גומות חן בצידי הלחיים, זאת בגלל השריר בלחיים, המתכווץ וגורם להופעתן.
חיוך אינו רק משנה את הבעת הפנים אלא יכול אף לגרום למוח לייצר אנדורפינים, המפחיתים תחושת כאב פיזי ונפשי ויוצרים תחושת רווחה.
חקר הפסיכולוגיה של החיוך הוא תחום מחקר מתפתח בעל השלכות בתחומים רבים. כך למשל, בתחום רפואת השיניים קיים עניין רב בשאלה: איזה מראה שיניים יפה יותר בחיוך בפה פתוח?
התפתחות היחס לחיוך בתרבויות השונות

תרבויות שונות מפרשות חיוכים באופן אחר. גם היחס לחיוך בתרבות המערבית השתנה על פני זמן.
במשך מאות שנים החיוך נתפס כמחווה שלילית ונחותה בעולם המערבי. עד סוף המאה ה-18 החיוך אפיין שיכורים, פשוטי העם ומשוגעים. ילדים קיבלו חינוך בנימוסים שלא לפתוח את הפה שלא לצורך. רק מסוף המאה ה-18 החלו לצייר בפריז פני אנשים מן המעמדות הגבוהים, כשהם חושפים בחיוך את שיניהם. את השינוי זוקפים להתפתחות רפואת השיניים, שפריז נודעה בה במיוחד, כשניתן היה להלבין, ליישר, לנקות ואפילו להשתיל שיניים. מרחבי אירופה הגיעו תיירים לטיפולי שיניים בפריז. עם המהפכה הצרפתית החיוך נתפס על ידי המהפכנים כתזכורת לחיים הטובים של האצולה המאוסה בצרפת וגם מערכת הבריאות קרסה, כולל רפואת שיניים, והיחס לחיוך הפך להיות שוב שלילי. רק במאה ה-20 עם התפתחות רפואת השיניים בארצות-הברית, התפתחות הצילום והפרסומות - היחס לחיוך חזר להיות חיובי.
מחקרים הראו כי בין העמים השונים היחס לחיוך שונה. מחקר משנת 2015 מראה שוני בהתייחסות לחיוך בין מדינת הגירה (קנדה וארצות הברית) לבין מדינות הומוגניות (סין וזימבבואה). מסקנת החוקרים הייתה שבמדינת הגירה, עם ערב שפות ותרבויות, קל יותר ליצור קשרים חברתיים וקירבה בשפה לא מילולית – על-ידי הבעות עיניים וחיוך. ואילו במדינות הומוגניות, החיוך מעיד על מעמד גבוה בקרב המקומיים.
ביפן החיוך מעיד על ילדותיות והימנעות ממנו היא יכולת להסתיר רגשות שזו התנהגות בוגרת ורצינית. זאת, בניגוד לתפיסה בארצות הברית על אדם חייכן שהוא אינטליגנטי וחברותי.
ההבדל התרבותי ביחס אל החיוך בין העמים, גרם לקושי של הרשתות בארצות הברית בכניסה לשווקים ברוסיה או בגרמניה. החיוך בו התקבלו הלקוחות במדינות אלו על-ידי המוכרים, נתפס כניסיון לפלירטוט.
סוגי חיוכים

חוקרים הבחינו בין מספר סוגים שונים של חיוכים:
"חיוך דושן" הנקרא על שם החוקר גיום דושן (Guillaume Duchenne), הוא החיוך הנלמד ביותר וכולל את תנועת שני השרירים הראשיים הזיגומטיים שליד הפה וכן השרירים המקיפים את ארובת העין. ההנחה היא כי החיוך של דושן נוצר רק כתגובה בלתי רצונית לרגש אמיתי ולכן ניתן לכנותו בשם "חיוך אמיתי". כיוון שחיוך זה מערב את השרירים סביב העיניים, יש שאומרים כי הם יכולים לזהות חיוך "אמיתי" בשאלה האם הוא מגיע לעיניים.
"החיוך הפאן אמריקני" (וכן: "Non-Duchenne smile") הוא חיוך רצוני שבו נעים רק השרירים הזיגומטיים שבצידי הפה, זאת כדי להביע נימוס. לדוגמה, החיוך שבו מקדמת דיילת אוויר את העולים למטוס (ומכאן כנראה אף כינויו של החיוך, על שם חברת התעופה). חיוך זה נחשב לחיוך בלתי כן, יש המכנים אותו בשם "חיוך מקצועי".
מה החיוך אומר על האדם

חיוך בפה פתוח: חברותיות, חום, ביטחון עצמי.
חיוך בשפתיים צמודות: חיוך שאינו אותנטי, רצון להסתרה, ביישנות או פחד.
חיוך בפניית ראש: מבוכה, ביישנות או חוסר ביטחון עצמי.
חצי חיוך: מבטא ביקורתיות, ציניות וחוסר שביעות רצון מהאדם שמולו.
חיוך זחוח: יהירות, תחושת עליונות וחוסר שביעות רצון.
חיוך חושף שיניים עליונות: חיוך מבוים ולא אמיתי.
ראו גם

צחוק
הערות שוליים

↑  Kiyobumi Kawakami, et. al, Origins of smile and laughter: A preliminary study. Early Human Development 2006:82;61-66
↑  Marianne Sonnby-Borgström, Automatic mimicry reactions as related to differences in emotional empathy, Scandinavian Journal of Psychology 43, 2002-12, עמ' 433–443 doi: 10.1111/1467-9450.00312
↑  Anderson KM, et. al., Tooth shape preferences in an esthetic smile. American journal of orthodontics and dentofacial orthopedics 2005:128;458-465
↑  מה הפך את החיוך למחווה חיובית פופולרית ומדוע זה קרה רק בחלק מהתרבויות? - מהות החיים, באתר www.eol.co.il, ‏2022-11-07
↑  אסור לפספס‏, הסוד נחשף: ככה תדעו מה החיוך שלכם אומר עליכם - וואלה חדשות, באתר וואלה, 17 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548509705171  PLWABN: 9810535365705606  BnF: cb119781355 (data)  GND: 4034011-9  LCCN: sh85123643  NKC: ph384547 
אישה נפאלית מחייכת חיוך טבעי עם חשיפת שיניים
אישה הודית נבוכה, מחייכת וחושפת גומות חן בעת שמצלמים אותה
החיוך של מונה ליזה
אינמרסט

| --- | --- |
לוגו

 נתונים כלליים
 סוג:  ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בלונדון (יוני 2005) 
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־46 שנים)
 חברת אם:  Viasat (חברה אמריקאית) 
 חברות בנות:  Stratos Global Corporation 
 מיקום המטה:  לונדון 
 משרד ראשי:  הממלכה המאוחדת לונדון, הממלכה המאוחדת
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלפונים הניידים, תקשורת לוויינים 
 מוצרים עיקריים:  תקשורת לוויינים
 הכנסות:  211.4 מיליון דולר
 רווח תפעולי:  409,300,000 דולר אמריקאי 
 רווח:  341,100,000 דולר אמריקאי 
 יו"ר:  Andrew Sukawaty 
 מנכ"ל:  רג'יב סורי 
 עובדים:  596 (נכון ל־2013) 
  
 http://www.inmarsat.com/
 
הלוויין אימרסט-3
אינמרסט (Inmarsat) הוא שם כולל לרשת לווייני תקשורת המשמשים בעיקר כלי שיט, ומכאן שמה שמשמעותו "לוויין בלב ים".
לווייני האינמרסט (4 לוויינים בשימוש ועוד 2 לווייני גיבוי) ממוקמים מסביב לכדור הארץ (אחד מעל האוקיינוס ההודי, שניים מעל האוקיינוס האטלנטי ואחד מעל האוקיינוס השקט). הם מכסים את מרבית שטח כדור הארץ בין 70° צפון ל 70° דרום, כאשר עיקר הכיסוי שלהם מתרכז באוקיינוסים. הלוויינים משמשים להעברת תקשורת בין כלי שיט והחוף או בין כלי שיט לכלי שיט אחר.
המערכת נוסדה כחלק ממערכת מצוקה ובטיחות ימית גלובלית (GMDSS, או Global Distress and Safety Services) והיא משלבת לוויינים ותחנות רדיו למטרות הצלה ומצוקה של כלי שיט בכל רחבי העולם.
השימוש בלוויינים מאפשר הגדלת הטווח והאפשרות לזיהוי המצוקה גם כאשר כלי השיט רחוק מטווח רדיו, ולכן מאפשר סיוע מהיר יותר לכלי שיט במצוקה.
שירותי הטלפון והנתונים בזמן מצוקה אינם בתשלום, והחברה מרוויחה מהענקת שירותים נלווים לימאים ולחברות הספנות. כיום משמשים הלוויינים גם לתקשורת עם מטוסים ועם תחנות קרקע (ציי רכב או מטיילים באזורים ללא קליטה אחרת, בדומה לאירידיום).
לווייני אינמרסט מאפשרים תקשורת קול, נתונים ואפילו גישה לאינטרנט מכל מקום בעולם השוכן באזורי הכיסוי, ומאפשרים לימאים תקשורת מהירה אך עדיין יקרה עם הבית גם מלב ים.
המערכת הוקמה בשנת 1979 ביוזמת ארגון הימאות הבין-לאומי. היא פעלה כגוף בין-ממשלתי על מנת לסייע לכלי שיט במצוקה. בהפעלתה היו מעורבות 28 ממשלות, המשרדים היו ממוקמים בלונדון. בשנת 1999 הפכה לחברה פרטית, ובשנת 2005 אף הונפקה בבורסה לניירות ערך בלונדון.
רשימת לוויינים > לווייני Marisat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 19 בפברואר 1976 | Marisat F1 | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 2914 | יוז איירקראפט | פעל עד לאפריל 1997 |
| 10 ביוני 1976 | Marisat F2 | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 2914 | יוז איירקראפט | פעל עד לספטמבר 1996 |
| 14 באוקטובר 1976 | Marisat F3 | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 2914 | יוז איירקראפט | פעל עד לאוקטובר 2008 |
רשימת לוויינים > לווייני MARECS

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 20 בדצמבר 1981 | MARECS-A | מרכז החלל הגיאני   אריאן 1 | בריטיש אירוספייס |  ? |
| 9 בספטמבר 1982 | MARECS-B | מרכז החלל הגיאני   אריאן 1 | בריטיש אירוספייס | שיגור נכשל |
| 10 בנובמבר 1984 | MARECS-C | מרכז החלל הגיאני   אריאן 3 | בריטיש אירוספייס | פעל עד לשנת 2002 |
רשימת לוויינים > לווייני Inmarsat-2

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 30 באוקטובר 1990 | Inmarsat-2 F1 | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 2 | Matra Marconi | פעל עד לשנת 2013 |
| 8 במרץ 1991 | Inmarsat-2 F2 | נמל החלל קייפ קנוורל   דלתא 2 | Matra Marconi | פעל עד לשנת 2014 |
| 16 בדצמבר 1991 | Inmarsat-2 F3 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | Matra Marconi | פעל עד לשנת 2006 |
| 15 באפריל 1992 | Inmarsat-2 F4 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | Matra Marconi | פעל עד לשנת 2012 |
רשימת לוויינים > לווייני Inmarsat-3

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 3 באפריל 1996 | Inmarsat-3 F1 | נמל החלל קייפ קנוורל   אטלס 2 | לוקהיד מרטין | פעיל |
| 3 בספטמבר 1996 | Inmarsat-3 F2 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון | לוקהיד מרטין | פעיל |
| 18 בדצמבר 1996 | Inmarsat-3 F3 | נמל החלל קייפ קנוורל   אטלס 2 | לוקהיד מרטין | פעיל |
| 3 ביוני 1997 | Inmarsat-3 F4 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | לוקהיד מרטין | פעל עד לשנת 2016 |
| 4 בפברואר 1998 | Inmarsat-3 F5 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | לוקהיד מרטין | פעיל |
רשימת לוויינים > לווייני Inmarsat-4

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 11 במרץ 2005 | Inmarsat-4 F1 | נמל החלל קייפ קנוורל   אטלס 2 | Astrium | פעיל |
| 8 בנובמבר 2005 | Inmarsat-4 F2 | Sea Launch   זניט 3 | Astrium | פעיל |
| 11 באוגוסט 2008 | Inmarsat-4 F3 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון | Astrium | פעיל |
| 25 ביולי 2013 | Inmarsat-4 F4 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | Astrium | פעל עד לשנת 2016 |
רשימת לוויינים > לווייני Inmarsat-5

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 8 בדצמבר 2013 | Inmarsat-5 F1 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון | בואינג | פעיל |
| 2 בפברואר 2015 | 2015-005A Inmarsat-5 F2 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון | בואינג | פעיל |
| 28 באוגוסט 2015 | Inmarsat-5 F3 | קוסמודרום בייקונור   פרוטון | בואינג | פעיל |
| 15 במאי 2017 | Inmarsat-5 F4 | נמל החלל קייפ קנוורל   פלקון 9 | Astrium | פעיל |
| 26 בנובמבר 2019 | Inmarsat-5 F5 | מרכז החלל הגיאני   אריאן 4 | Thales Alenia Space | פעיל |
רשימת לוויינים > לווייני Inmarsat-S

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 28 ביוני 2017 | Inmarsat-S | מרכז החלל הגיאני   אריאן 5 | Thales Alenia Space | פעיל |
רשימת לוויינים > לווייני Inmarsat-6

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| תאריך שיגור | חללית | אתר שיגור/משגר | יצרן | הערות |
| 22 בדצמבר 2021 | Inmarsat-6 F1 | מרכז החלל טנגשימה   H-II | איירבוס ביטחון וחלל | פעיל |
| 18 בפברואר 2023 | Inmarsat-6 F2 | נמל החלל קייפ קנוורל   פלקון 9 | איירבוס ביטחון וחלל | פעיל |
ריברהד נטוורקס

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  יהודה אפק, ענת ברמלר-בר, דן טואיטו, יובל רחמילביץ
 תקופת הפעילות:  2000–2004 (כ־4 שנים) 
 חברת אם:  סיסקו מערכות
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  נתניה
 ענפי תעשייה:  תקשורת נתונים 
 מוצרים עיקריים:  אבטחת מידע
  
 www.riverhead.com
 
ריברהד נטוורקס (באנגלית: Riverhead Networks) הייתה חברת אבטחת מחשבים שבסיסה בנתניה, ישראל ובקופרטינו, קליפורניה. החברה נרכשה על ידי סיסקו מערכות ב-22 במרץ 2004.
היסטוריה

ריברהד נטוורקס נוסדה בשנת 2000 בתל אביב על ידי יהודה אפק, ענת ברמלר-בר, דן טואיטו ויובל רחמילביץ. מימון ראשוני ניתן על ידי קרנות ג'מיני ישראל, כור ונצ'רז ואינטל השקעות. ב-22 במרץ 2004 חברת סיסקו מערכות שילמה 44 מיליון דולר כדי לרכוש את השליטה המלאה בחברה (מתוכם 5 מיליון דולר כספים שהושקעו בסבב B של סיסקו). בעקבות הרכישה על ידי סיסקו הועבר מרכז הפיתוח של החברה ומוזג עם מרכז הפיתוח של סיסקו ישראל בנתניה.
טכנולוגיה

ריברהד נטוורקס סיפקה פתרונות להגנה מפני מתקפת מניעת שירות מבוזרת (DDoS) על ידי שימוש בסדרה של אלגוריתמים. הטכנולוגיה של החברה מאפשרת למערכות ה-IT של החברה להמשיך לפעול, אפילו בעיצומה של התקיפה.