stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אופוסום שחור-כתף
אנטומיה ומראה

האופוסום שחור הכתף הוא אופוסום בינוני וכבד, קטן מהאופוסום הצמרירי וגדול מאופוסום זנב-שיח; אורך ראשו וגופו 25–33 ס״מ, אורך זנבו 31–34 ס״מ ומשקלו 300–500 גרם. הגוף שלו גוצי וגמיש, ראשו מעוגל ורחב וחרטומו מחודד וקצר. יש לו לוע רחב, ניבים ארוכים ושיניים טוחנות גדולות. אוזניו קצרצרות ועגולות, עיניו בינוניות ואפו גדול ומרובע. זנבו ארוך, עבה וגמיש, ומשמש לשיווי משקל ואחיזה על ענפי עצים. הגפיים עבות וחזקות וכפות הידיים רחבות עם טפרים חדים; מאפיינים אלו הופכים אותו לטפסן מעולה ומאפשרים לנוע בבטחה בחופה הגבוהה של היער. הנקבה בעלת כיס מפותח בדומה למינים הגדולים במשפחה.
האופוסום שחור הכתפיים מתאפיין בפרווה ארוכה, צפופה וצמרירית. צבעה הכללי נע בין אפור כהה לאפור כסוף, אך לעיתים היא עשויה לקבל בצדדים גם גוונים של חלודה, אוכרה או זהוב שנובעים משילוב שערות בצבעים שונים (שחור, אפור, צהוב, אפור ולבן). אופוסום זה ניתן לזיהוי בקלות בשל צבעיו הייחודיים: לאורך הגב יש לו פס שחור-מבריק עבה ובולט שנמוג בהדרגה לקראת הזנב, כאשר באזור הכתפיים הוא מתפצל לזוג רצועות שחורות עבות שיורדות לאורך הזרועות עד לכפות הידיים ונראות כקולר סביב הצוואר.
הראש בצבע אפור כהה, בהיר או חום אפרורי, כאשר הלחיים והסנטר בצבע צהבהב קרם. האוזניים, החוטם והלוע בצבע כתמתם והאף ורוד. בין העיניים יש לו לעיתים פס שחור דקיק שבשילוב עם האישונים השחורים נראה כמשקפיים. זנבו של האופוסום בצבע אפור כהה, כאשר חלקו האמצעי שחור והקצה לבנבן, כתמתם או ורדרד.
תפוצה

אופוסום זנב-שיח מצוי בחלק המערבי של יער האמזונס באמריקה הדרומית; בשל נדירותו של המין ומיעוט הלכידות והתצפיות, טווח התפוצה המדויק שלו אינו ברור דיו; הוא מצוי בבירור במערב ברזיל ודרום-מזרח פרו וסביר להניח שגם לאורך צפון בוליביה. על אף שנמצאו דגימות בשווקים בדרום קולומביה, ההערכה היא שמדובר בפרטים שמקורם בפרו והתגלגלו באמצעות סחר למדינה השכנה. ייתכן שמיעוט הדגימות קשורות להרגליו של האופוסום לחיות בעיקר על העצים.
בית הגידול של האופוסום מורכב מיער גשם טרופי צפוף ולח, עד רום 700 מטר מעל פני הים ובמידה פחותה גם יערות במבוק.
אקולוגיה

בשל הרגלי המחייה של המין ומיעוט הלכידות והתצפיות, מעט מאוד ידוע על אורח חייו של האופוסום שחור הכתפיים. הוא יונק פעיל לילה בעיקר שחי בגפו, ונראה מדי פעם גם בשעות היום. אופוסום זה הוא שוכן עצים מובהק, וידוע בנטייתו לבלות את מרבית הזמן בחופה הגבוהה ביותר של היער, כשאפילו בחופה האמצעית הוא נמנע מלשהות יותר מדי זמן. בנוסף, הוא נע באיטיות על הענפים ורובץ לעיתים ללא תנועה כדי לבחון את סביבתו. תכונות אלה הן ככל הנראה הגורם העיקרי המקשה על הצפייה בו. האופוסום חי ככל הנראה בשטח מחיה קבוע, בעל חושים חדים של ראיה, שמיעה וריח, ומתקשר עם בני מינו באמצעות ריחות, שריקות, ותצוגה חזותית.
התזונה של האופוסום לא נחקרה דיה, אך ידוע שהוא ניזון מצוף של צמח הקוואררביה (Quararibea), פירות מגוונים וחולייתנים קטנים. הצוף מהווה מקור מזון חשוב עבורו בעונה היבשה והוא עשוי לבלות לעיתים מספר שעות בליקוק צוף איטי. וייתכן שהאופוסום משמש אף כמאביק של הקוואררביה באמצעות אבקנים שנדבקים לפרוותו במהלך הליקוק. הטורפים שלו כוללים דורסי לילה, נחשים, נמרונים ויגוארונדים. התנועה האיטית של האופוסום הופכת אותו לפגיע בפני טורפים, בפרט גורים ומתבגרים.
הידע אודות הרבייה של המין לוטה בערפל, וההערכה היא שיש דמיון רב לאופוסומים אחרים; הזכרים והנקבות הם פוליגמים ומזדווגים עם בני זוג מרובים. אין תצוגת חיזור או קשרים מתמשכים בין הזכר והנקבה לפני ואחרי ההזדווגות. תקופת ההיריון נמשכת פחות משבועיים, ולאחריהם נולדים 2 גורים לכל היותר שנצמדים ל-2 הפטמות שלה וגדלים בכיס במשך מספר שבועות. לאחר מכן הם רוכבים על גבה עד הגמילה ויוצאים לעצמאות זמן קצר לאחר מכן. תוחלת החיים של המין בטבע אינה ידועה, אך בשבי פרט אחד חי 7 שנים ו-10 חודשים.
מצב

האופוסום שחור הכתפיים מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), בשל תפוצה רחבה יחסית, נוכחות גבוהה באזורים מוגנים וההערכה שאוכלוסייתו די גדולה. עם זאת, מגמת האוכלוסייה נמצאת בירידה בשל אובדן בית גידול באזורים מסוימים כתוצאה מבירוא יערות. על פי נתוני IUCN, בצד הפרואני מרבית הטווח שלו נמצא באזורים מוגנים, בעוד שבצד הברזילאי, הוא סובל מכריתת יערות איטנסיבית.
אופוסום שחור-כתף בטיפוס על עץ.
צוף הקוואררביה מהווה מקור מזון חשוב עבור האופוסום.
אי-אה

| --- | --- |

 בימוי:  יז'י סקולימובסקי 
 הופק בידי:  יז'י סקולימובסקי, Ewa Piaskowska 
 תסריט:  יז'י סקולימובסקי, Ewa Piaskowska 
 עריכה:  Agnieszka Glińska 
 שחקנים ראשיים:  Sandra Drzymalska Mateusz Kościukiewicz Lorenzo Zurzolo איזבל הופר 
 מוזיקה:  Paweł Mykietyn 
 צילום:  Michał Dymek 
 מדינה:  פולין 
 חברה מפיצה:  HanWay Films 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 במאי 2022 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  פולנית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מסע 
 פרסים:  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע למלחין הטוב ביותר (Paweł Mykietyn)  פרס הקולנוע של האוניברסיטה האירופית (יז'י סקולימובסקי)  DEA for the best Film (Feature Film Competition)  Cannes Soundtrack Award  Russell Smith Award  פרס איגוד המבקרים האמריקני לסרט בשפה זרה  פרס חבר השופטים של פסטיבל קאן  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לצילום הטוב ביותר  פרס אגודת מבקרי הקונלוע הלאומית לסינמטוגרפיה  פרס אגודת מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס לסרט הזר הטוב ביותר  פרס מעגל מבקרי הקולנוע של ניו יורק לסרט הזר  National Board of Review: Top Five Foreign Language Films 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אי-אה (בפולנית: IO) הוא סרט מסע ודרמה משנת 2022 בבימויו של יז'י סקולימובסקי (אנ'). בהשראת סרטו של רוברט ברסון מ-1966 ״מקרה בלתזר״ (אנ'), הוא עוקב אחר חייו של חמור בקרקס פולני ותלאותיו לאחר שהקרקס פושט רגל. הסרט הוקרן לראשונה בתחרות בפסטיבל קאן במאי 2022, שם זכה בפרס חבר השופטים, יחד עם הסרט ״שמונה הרים״ . אי-אה הוא המועמד של פולין לפרס האוסקר לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-95.
שחקנים

סנדרה דז׳ימלסקה – קסנדרה
לורנצו זורזולו – ויטו
מתאוש קושצ'וקביץ' – מטאו
איזבל הופר – הרוזנת
שישה חמורים משחקים בתפקיד אי-אה: אטורה, הולה, מרייטה, מלה, רוקו וטאקו.
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes מקבל הסרט ציון 96% על סמך 126 ביקורות של מבקרים, עם דירוג ממוצע של 8.2/10. הקונצנזוס של האתר הוא שהסרט, "מעדכן באומץ את ברסון עם תוצאות מבריקות, אי-אה היא דרמה מונחית-חמור שתישאר איתך בעקשנות זמן רב לאחר ירידת הקרדיטים." באתר Metacritic, שמשתמש בממוצע משוקלל, יש לסרט ציון של 85 מתוך 100 על סמך 28 ביקורות המצביעות על "הערכה אוניברסלית".
אי-אה דורג במקום הרביעי ברשימת 10 הסרטים הטובים במחברות הקולנוע לשנת 2022.
ביקורות > פרסים

הסרט היה מועמד ואף זכה בפרסים רבים, ביניהם:
פסטיבל קאן: זכה בפרס חבר השופטים (יז׳י סקולימובסקי) ופרס הפסקול (פאוול מיקיטין). היה מועמד לדקל הזהב.
פרס ארגון מבקרי הקולנוע בניו יורק (אנ') לסרט הבינלאומי הטוב ביותר.
פרס האקדמיה האירופית לקולנוע: זכה בפרס הפסקול המקורי, ופרס האוניברסיטה. סקולימובסקי היה מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר.
איגוד המבקרים האמריקני: פרס הסרט הזר הטוב ביותר ופרס הצילום הטוב ביותר (מיכל דימק).
פרס הסרט הזר הטוב ביותר של מבקרי הקולנוע אונליין של ניו יורק ושל איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג׳לס, שאף העניק לו את פרס הצילום.
אי-אה מועמד על ידי פולין לפרס האוסקר לשנת 2023 לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר, ונכנס לרשימה הקצרה.
הערות שוליים

↑  Macnab, Geoffrey (18 במאי 2022). "Jerzy Skolimowski on two-year shoot for Cannes Competition title 'EO'". Screen Daily. נבדק ב-21 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Katz, David (19 באפריל 2022). "Jerzy Skolimowski returns to the Cannes fray with donkey tale Eo". Cineuropa. נבדק ב-21 במאי 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2023 Oscars Nominations: See the Full List". Academy of Motion Picture Arts and Sciences. 24 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EO". Rotten Tomatoes. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EO 2022". Metacritic. נבדק ב-14 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zilko, Christian (1 בדצמבר 2022). "'Pacifiction' Tops Cahiers du Cinema's Best Films of 2022 List". IndieWire. נבדק ב-5 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nancy Tartaglione, Cannes Film Festival: Ruben Östlund Wins Second Palme D’Or With ‘Triangle Of Sadness’ – Full List, Deadline, ‏2022-05-28 (באנגלית אמריקאית)
↑  Anna Franklin, FNE at Cannes 2022: Cannes Prize Winners - FilmNewEurope.com, www.filmneweurope.com (באנגלית בריטית)
↑  Clayton Davis, ‘Tár’ Leads New York Film Critics Circle, ‘RRR’ and Keke Palmer Surprise (Full Winners List), Variety, ‏2022-12-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Melanie Goodfellow, ‘Close’, ‘Holy Spider’ & ‘Triangle Of Sadness’ Lead European Film Awards Nominations, Deadline, ‏2022-11-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  These are the winners of the European Film Awards 2022, europeanfilmawards.eu (באנגלית)
↑  EO wins 7th EUFA 2022, EO wins 7th EUFA 2022 | European University Film Award (באנגלית)
↑  Christian Zilko, ‘TÁR’ and ‘Aftersun’ Win Big at National Society of Film Critics Awards (Complete Winners List), IndieWire, ‏2023-01-07 (באנגלית)
↑  Matt Neglia, The 2022 New York Film Critics Online (NYFCO) Winners, Next Best Picture, ‏2022-12-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Carly Thomas, ‘Tár’ and ‘Everything Everywhere All at Once’ Named Best Picture by L.A. Film Critics, The Hollywood Reporter, ‏2022-12-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  Vlessing, Etan (30 באוגוסט 2022). "Oscars: Poland Picks 'EO' as International Feature Submission". The Hollywood Reporter (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-17 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lodderhose, Diana (30 באוגוסט 2022). "Poland Submits Cannes Jury Prize Winner 'EO' To International Oscar Race". Deadline Hollywood (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-17 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bowen, Chuck (12 בספטמבר 202w). "'EO' Review: A Poetic Reworking of 'Au Hasard Balthazar'". Slant Magazine (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-17 בנובמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
אי, כרמלה

"אי, כרמלה" (בספרדית: ¡Ay Carmela!) הוא כינויו של שיר ספרדי בשם "El paso del Ebro" (תרגום מילולי: צליחת (נהר) האברו). גרסה נוספת לשיר נקראת "Viva la XV Brigada" (תרגום מילולי: תחי הבריגדה ה-15) ולעיתים מושר הפזמון של גרסה זו במילים" "אי, מנואלה". השיר שמקורו שיר עם מתחילת המאה ה-19, כנראה במלחמת חצי האי, התפרסם במאה ה-20 כאחד משירי הבריגדות הבינלאומיות במלחמת האזרחים בספרד בשנים 1936–1939. השיר הספרדי זכה לנוסחים עבריים; חלקם ששימרו את רוחם של שירי הלוחמים וחלקם שפנו לכיוונים אחרים.
רקע היסטורי

מילות השיר "Viva la Quince Brigada" מזכירות את קרב חרמה שנערך בפברואר 1937. כמו כן מוזכרים בשיר ה-Moros. הכוונה היא למורים שהיה כינויים של חיילי היחידות ממרוקו הספרדית שהיו נאמנים לפרנקו.
השיר "El paso del Ebro" נכתב בהקשר של הקרב על האברו (1938), קרב רחב היקף ועקוב מדם שהתרחש בחודשים יולי-נובמבר 1938 על גדות נהר האברו. נראה שהשיר האופטימי נכתב בעת שידו של הצבא הרפובליקני הייתה על העליונה לאחר שיזם מתקפת נגד מול הכוחות הלאומנים בפיקוד פרנסיסקו פרנקו. הרפובליקנים הצליחו לצלוח את האברו ולהשתלט על שטחים נרחבים שהיו בשליטה מוקדמת של הלאומנים. עם התמשכות הקרב, התהפכה המגמה והכוחות הלאומניים דחקו חזרה את הרפובליקנים. הניצחון בקרב על האברו הביא להשתלטות הלאומנים על קטלוניה והכריע סופית את מלחמת האזרחים.
נוסחי השיר בעברית

בישראל זכה הלחן למספר נוסחים עבריים. נוסח עממי הומוריסטי נקרא "יש לי דודה".
נוסח נוסף הוא של חיים חפר שכתב ללהקת פיקוד מרכז את שיר הנושא לתוכניתה "רד אלינו לבקעה" ב-1969. מילות השיר לא היו קשורות לשיר המקורי ונותרה ממנו רק השורה "הי כרמלה".
נוסח עברי לגרסת "Viva la Quince Brigada" בוצע על ידי הפרברים בטלוויזיה הישראלית ב-1975, בתוכנית על מוזיקה ספרדית במסגרת הסדרה "משירי ארץ אחרת", בהנחיית שמעון ברק. נוסח זה שמר על הרוח המקורית של השיר כשיר תהילה לבריגדה וללוחמיה ונפתח במילים: "שירו זמר לבריגדה, רומבלה רומבלה רומבלה, ממדריד ועד גרנדה מי ידמה לה, מי ידמה לה".
נוסח נוסף הוא של עמוס קינן שבוצע ב-1987 על ידי פאקו איבנז והדודאים בערב שהוקדש לשירי לורקה, "חמש אחרי הצהריים". אף נוסח זה שמר על המשמעות המקורית של השיר כשיר עידוד ללוחמים.
התייחסות בתרבות

ב-1990 יצא למסכים סרטו של קרלוס סאורה, "אי, כרמלה!" (אנ'), בכיכובה של כרמן מאורה. הסרט העוסק במלחמת האזרחים בספרד, מתחיל ומסתיים בשיר שאת שמו הוא נושא. הסרט מבוסס על מחזה בעל שם זהה מאת המחזאי הספרדי חוסה סנצ'יס סיניסטרה (אנ'), שהוצג לראשונה בספרד ב-1986.
ב-2006 ליווה השיר את הפסקול של הסרט הישראלי "בקרוב יקרה לך משהו טוב". השיר, בגרסת "El paso del Ebro", בוצע על ידי איטלו גונזאלס ולהקת בום פם.
השיר מושר בספרדית (גרסת "El ejercito del Ebro") על ידי הזמר הקורסיקני, אנטואן קיוזי (צר'), בסרט "המינגווי וגלהורן" (אנ') (בכיכובם של ניקול קידמן וקלייב אוון) המתאר את אהבתם של הסופר הנודע ארנסט המינגוויי ואשתו השלישית, הכתבת הצבאית מרתה גלהורן, על רקע מלחמת האזרחים בספרד. הסרט יצא לאור ב-2012.
מילות השיר

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מילות הגרסה של Ejército del Ebro El Ejército del Ebro,  rumba la rumba la rumba la.  El Ejército del Ebro,  rumba la rumba la rumba la  una noche el río pasó,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  una noche el río pasó,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  Y a las tropas invasoras,  rumba la rumba la rumba la.  Y a las tropas invasoras,  rumba la rumba la rumba la  buena paliza les dio,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  buena paliza les dio,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  El furor de los traidores,  rumba la rumba la rumba la.  El furor de los traidores,  rumba la rumba la rumba la  lo descarga su aviación,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  lo descarga su aviación,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  Pero nada pueden bombas,  rumba la rumba la rumba la.  Pero nada pueden bombas,  rumba la rumba la rumba la  donde sobra corazón,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  donde sobra corazón,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  Contraataques muy rabiosos,  rumba la rumba la rumba la.  Contraataques muy rabiosos,  rumba la rumba la rumba la  deberemos resistir,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  deberemos resistir,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  Pero igual que combatimos,  rumba la rumba la rumba la.  Pero igual que combatimos,  rumba la rumba la rumba la  prometemos resistir,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  prometemos resistir,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela! |  מילות הגרסה של Viva la Quince Brigada Viva la Quince Brigada,  rumba la rumba la rumba la.  Viva la Quince Brigada,  rumba la rumba la rumba la  que se ha cubierto de gloria,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  que se ha cubierto de gloria,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  Luchamos contra los moros,  rumba la rumba la rumba la.  Luchamos contra los moros,  rumba la rumba la rumba la  mercenarios y fascistas,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  mercenarios y fascistas,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  Solo es nuestro deseo,  rumba la rumba la rumba la.  Solo es nuestro deseo,  rumba la rumba la rumba la  acabar con el fascismo,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  acabar con el fascismo,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  En los frentes de Jarama,  rumba la rumba la rumba la.  En los frentes de Jarama,  rumba la rumba la rumba la  no tenemos ni aviones, ni tanques ni cañones,  ¡Ay Carmela!  no tenemos ni aviones, ni tanques ni cañones,  ¡Ay Carmela!  Ya salimos de España,  rumba la rumba la rumba la.  Ya salimos de España,  rumba la rumba la rumba la  a luchar en otros frentes,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela!  a luchar en otros frentes,  ¡Ay Carmela! ¡Ay Carmela! |  חלק ממילות הגרסה העברית של עמוס קינן אל האברו כבר הגענו  רומבה לה רומבה לה רומבה לה  אל האברו כבר הגענו  רומבה לה רומבה לה רומבה לה  את האברו כבר צלחנו  איי כרמלה, איי כרמלה  את האברו כבר צלחנו  איי כרמלה, איי כרמלה  בפולשים נכה בכוח  רומבה לה רומבה לה רומבה לה  בפולשים נכה בכוח  רומבה לה רומבה לה רומבה לה  בפולשים נכה עד מוות  איי כרמלה, איי כרמלה  בפולשים נכה עד מוות  איי כרמלה, איי כרמלה  |
הערות שוליים

↑  שלמה אביו, השתקפות מלחמת האזרחים הספרדית בשירה, 25 באפריל 2011
↑  מילות השיר "יש לי דודה" והאזנה לו, באתר זמרשת
↑  מילות השיר "רד אלינו לבקעה", באתר שירונט
↑  על פי הקלטה של השיר כפי שהושמע בתוכנית "הבוקר של מיכל" ברשת ג' ב-19 באוגוסט 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 4db00bdb-087d-4d87-b013-8546fd3a8624
איירופה

| --- | --- |

 תרבות:  מיתולוגיה יוונית 
 אב:  קטראוס 
 אחים:  אפמוסינה, אלתיימנס, קלימנה 
 בן או בת זוג:  אטראוס 
 צאצאים:  אגממנון, אנקסיביה, מנלאוס, Tantalus 
 
ערך זה עוסק בנסיכת כרתים במיתולוגיה היוונית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
איירופה (ביוונית: Αερόπη), בתו של קטראוס מלך כרתים ונכדתו של מינוס, אחותם של אלתיימנס, אפמוסינה וקלימנה, ואימם של אגממנון, מנלאוס ואנאקסיביה.
דמותה

קטראוס שמע נבואה שעל פיה מותו יבוא מידי אחד מילדיו. לאחר הנבואה אלתיימנס ואפמוסינה עזבו את כרתים מרצונם, אך קלימנה ואיירופה נמסרו למכירה לנאופליוס. נאופליוס נשא בעצמו את קלימנה ומכר את איירופה לאטראוס (או לפליסתנס, תלוי בגרסה). איירופה התאהבה בתיאסטס וכשבעלה נתן לה את גיזת הזהב כדי שתטמין אותה במקום מבטחים, ללא ידעיתו, היא מסרה אותה לאהובה, תיאסטס. תיאסטס ואטראוס התחרו על המלוכה במיקנה. תיאסטס אמר לאטראוס שרק מי שיוכל להשיג את גיזת הזהב יהיה ראוי למלוך ואטראוס, שחשב שהגיזה ברשותו, הסכים לכך. תיאסטס הציג את גיזת הזהב וזכה בכס המלוכה. מאוחר יותר הביא אטראוס אישור מהרמס לכך שהוא זכאי למלוכה ועל כך השיב לו אחיו, שיחזיר לו את המלוכה, כשהשמש תנוע אחורה על מסילתה בשמים. זאוס עשה זאת ואטראוס זכה במלוכה.
בהזדמנות זו נודע לאטראוס על בגידת אשתו עם אחיו והוא תכנן את נקמתו. אטראוס הזמין את תיאסטס למשתה התפיסות. אטראוס הרג את בניו של תיאסטס ובישל את בשרם, פרט לידיהם ורגליהם. בארוחה הגיש אטראוס לאחיו את בשר ילדיו (רעיון שאינו חדש במשפחה זו, ראו מה עשה טנטלוס לפלופס) בעזרת ידיהם ורגליהם. תיאסטס ברח, אך חיפש דרך לנקום באחיו. אורקל ניבא לתיאסטס שאם יביא לעולם בן מבתו, פלופיה, בן זה יהרוג את אטראוס. תיאסטס עיבר את בתו ונולד להם בן בשם אייגיסתוס. פלופיה הפקירה את בנה, אך רועה צאן מצא אותו והביא אותו אל אטראוס. אטראוס גידל את אייגיסתוס והתייחס אליו כאל בנו.
כשאייגיסתוס בגר, הגיע תיאסטס, סיפר לאייגיסתוס שהוא אביו וסבו והסית אותו נגד אטראוס. אייגיסתוס הרג את אטראוס ויחד עם אביו-סבו תיאסטס מלך במיקנה והגלה את בניו של אטראוס, אגממנון ומנלאוס, אל ספרטה.
ראו גם

פליסתנס
איאן קרטיס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביולי 1956 מנצ'סטר, אנגליה
 התאבד:  18 במאי 1980 (בגיל 23) מקספילד, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  איאן קווין קרטיס
 מקום קבורה:  Macclesfield Cemetery 
 מוקד פעילות:  מנצ'סטר, אנגליה   בריטניה
 תקופת הפעילות:  1976–1980 (כ־4 שנים)
 מקום לימודים:  בית הספר של המלך במקספילד, ממלכה המאוחדת
 עיסוק:  זמר כותב שירים יוצר גיטריסט סולן
 סוגה:  פאנק-רוק • פופ • פוסט-פאנק
 סוג קול:  בריטון-בס
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 חברת תקליטים:  פקטורי רקורדס
 מספר יצירות ידוע:  Love Will Tear Us Apart Again   She's Lost Control   Transmission
 בת זוג:  דבורה וודרוף (1977–1980)
 צאצאים:  נטלי קרטיס
 פרופיל ב-IMDb
 
איאן קווין קרטיס (באנגלית: Ian Kevin Curtis‏; 15 ביולי 1956 – 18 במאי 1980) היה זמר, יוצר, וגיטריסט אנגלי שזכה להצלחה בינלאומית רחבה בזכות היותו המייסד, כותב השירים והסולן הראשי של להקת הפוסט-פאנק הבריטית ג'וי דיוויז'ן, שפעלה בשנים 1977–1980 והוציאה שני אלבומים מצליחים - Unknown Pleasures ו-Closer. באלבומים אלו נכללו כמה מהשירים המפורסמים ביותר שכתב קרטיס, כגון Love Will Tear Us Apart Again, She's Lost Control ו-Transmission. שירים אלו היוו אבן דרך חשובה בסצנת הפאנק-רוק בבריטניה, לצד להקת הסקס פיסטולס.
קרטיס היה מוכר בעיקר בזכות קול הבריטון-בס העמוק והכבד שלו, סגנון הריקוד שהשתלב עם מחלת האפילפסיה שלו וזכה לכינוי "ריקוד האפילפסיה". קרטיס סבל מדיכאון ורבים משיריו עוסקים בהתבודדות, דיכאון, אהבה וחוסר שליטה.
בסופו של דבר, הבעיות הנפשיות והבריאותיות שמהן סבל קרטיס הובילו אותו להתאבדות בתלייה במטבח ביתו בערב 18 במאי 1980, ביום הראשון לסיבוב ההופעות של הלהקה ברחבי צפון אמריקה. מותו הוביל לפירוק הלהקה. מאוחר יותר, סאמנר והוק הקימו את להקת הפופ-רוק ניו אורדר.
קרטיס היה בן 23 במותו ומאז נחשב[דרוש מקור: נחשב על ידי מי?] לאחד מבין הזמרים, היוצרים, הכותבים, האמנים והגיטריסטים הגדולים ביותר בכל הזמנים, בעיקר בסצנת הפאנק-רוק. ליצירתו הייתה להשפעה על אמנים כמו רוברט סמית', שהקים את להקת The Cure בהשפעת ג'וי דיוויז'ן, ועל אמנים אחרים, כגון דייב גהאן מלהקת דפש מוד.
ביוגרפיה

קרטיס נולד בבית החולים אולד טראפורד שבמנצ'סטר בשנת 1956. מאוחר יותר עברו הוריו להתגורר בעיר מקלספילד שם בילה את ילדותו. כבר בגיל צעיר ניכר היה שניחן בכישרון לכתיבת שירים, ואף על פי שבגיל 11 זכה במלגת לימודים לבית הספר קינג'ס סקול שבעירו, מעולם לא התעניין בקריירה אקדמית, ואת עתידו ראה בקריירה מוזיקלית. מגיל צעיר כבר התעניין בספרי פילוסופיה ושירה, חבריו הקרובים אמרו שלקרטיס היה באישיותו שילוב של ג'ים מוריסון ושל דייוויד בואי. גיבורי נעוריו של קרטיס היו דייוויד בואי, הדלתות, איגי פופ ולהקתו הסטוג'ס והוולווט אנדרגראונד. את צעדיו הראשונים ב"תעשיית המוזיקה" עשה כשעבד בחנות תקליטים במנצ'סטר, שם גם נחשף למגוון רחב של סגנונות מוזיקליים.
את דברה וודרוף, אשתו לעתיד, פגש קרטיס כשעוד למדו יחדיו במקלספילד. הם נישאו ב-23 באוגוסט 1975. ב-16 באפריל 1979 נולדה בתם היחידה נטלי. נטלי העידה שאביה (איאן קרטיס) אהד את קבוצת הכדורגל מנצ'סטר סיטי.
ביוגרפיה > ג'וי דיוויז'ן (1976–1980)

נקודת המפנה בחייו של קרטיס הייתה לאחר שנכח בהופעה של הסקס פיסטולז בשנת 1976. באותה הופעה הבין שעתידו נמצא בהופעות מול קהל ולא רק כמעריץ. לאחר כמה ניסיונות כושלים להקים להקה יחד עם חבריו במקלספילד, פגש קרטיס את ברנרד סאמנר ופיטר הוק הצעירים שניסו גם הם להקים להקה וחיפשו סולן; קרטיס חבר לשניים. זמן קצר לאחר מכן צירפה השלישייה את המתופף סטפן מוריס, שהיה לחבר האחרון בהרכב. תקופה קצרה נקראה הלהקה "ורשה" אך כדי להימנע מבלבול עם להקה אחרת בעלת שם דומה, שינתה ב-1978 הלהקה את שמה ל"ג'וי דיוויז'ן".
התמדתו העיקשת של קרטיס היא שהביאה להחתמת הלהקה בפקטורי רקורדס, הלייבל האגדי לימים שהקים טוני וילסון. קרטיס אף שכנע את וילסון לתת ללהקה לבצע את השיר Shadowplay בתוכנית החדשות המקומית אותה הגיש, Granada Reports.
גם אחרי שהלהקה צברה קהל מעריצים במנצ'סטר, המשיך קרטיס לעבוד כפקיד האחראי על טיפול במובטלים בשירות הציבורי כדי לפרנס אותו ואת דבורה. "אני זוכר מקרים ששילמנו לו כדי שיישאר לסדר את האולפן אחרי החזרות", סיפר פיטר הוק לימים.
מלבד היותו סולן, היה קרטיס אחראי לכל הטקסטים של הלהקה, בין השאר הושפע מכותבים כג'יי ג'י באלארד, ויליאם ס. בורוז ודייוויד בואי. ברבים מהשירים שכתב הופיעו דימויים של דיכאון, ייאוש, מוות, אלימות, ניכור והניוון של החיים בעיר. בספרה הביוגרפי "לגעת ממרחק", על מערכת היחסים שלה עם איאן, מתארת דבורה איך היה קרטיס יושב על הרצפה בביתם ומשרבט את רעיונותיו במחברות.
קולו העמוק והמצמרר, נוכחותו הבימתית והמחוות שאימץ לעצמו (בין השאר בהשראת פרנק סינטרה) יצרו תמהיל ייחודי בעל השפעה מיסטית על הקהל. שנים לאחר מכן אמר סולן להקת U2, בונו, ש"כל זמן שקרטיס היה בחיים הוא היה הפרפורמר הטוב ביותר ברוק". לדעת רבים כתיבתו של איאן שיקפה את רגשותיו ואת הקשיים אותם עבר, ולמרות זאת מכריו מתארים אותו כאדם היודע ליהנות, אמנם אקסצנטרי מעט, אך בעל חוש הומור.
על הבמה סיגל לעצמו קרטיס סגנון ריקוד תזזיתי, המאזכר התקפי אפילפסיה, מחלה שהוא עצמו לקה בה. לעיתים לא היה ברור לאנשים בקהל אם קרטיס חווה התקף אפילפטי, רוקד או שמא שניהם בו זמנית כ"חלק מהמופע". למחלה, מרגע שאובחנה בינואר 1979, הייתה השפעה מכרעת על חייו של קרטיס. אף על פי שתכיפותם של ההתקפים ועוצמתם לא הייתה עקבית, התרופות שנאלץ ליטול גרמו לשינויים קיצוניים במצבי רוחו, מה גם שהתקף יכול היה להיגרם על ידי הבזקי אור במועדונים, ולא אחת קרה שהתקפים קרו על הבמה במהלך הופעה.
מותו

סגנון החיים הקדחתני שהכתיבה הלהקה, סיבובי ההופעות התכופים והלחץ לפרנס את משפחתו הטרייה נתנו את אותותיהם באיאן. מחלתו החריפה ושיבשה את מהלך סיבוב ההופעות, כשמעת לעת היה קרטיס מאושפז בבית חולים לאחר התקף קשה. במהלך סיבוב הופעות פגש קרטיס את העיתונאית הבלגית אניק הונורה ובין השניים התנהל רומן.
ההופעה האחרונה של ג'וי דיוויז'ן נערכה באוניברסיטת ברמינגהאם, ב-2 במאי 1980. ניסיון ההתאבדות הראשון של קרטיס התרחש רק זמן קצר קודם לכן, לאחר שנטל מנת יתר של תרופת האפילפסיה. לחברי הלהקה סיפר שבגלל הפחד שניסיון ההתאבדות לא יצלח והוא ייוותר עם נזק מוחי לא השלים את המהלך.
נאמר שהדיכאון המתגבר שלו, בין השאר עקב קריסת נישואיו לדבורה (שמתוארים בשיר Love Will Tear Us Apart, השיר המזוהה ביותר עם הלהקה), ורגשות האשם שכירסמו בו עקב הרומן עם הונורה הם שהובילו אותו לנסות לשים קץ לחייו.
ב-17 במאי 1980, ימים ספורים לפני תחילת סיבוב ההופעות הראשון של הלהקה בארצות הברית, שהה קרטיס לבדו בביתו וצפה בסרט סטרושק (Stroszek ) של הבמאי ורנר הרצוג, על אמן מיוסר ששם קץ לחייו, והאזין לאלבום הבכורה של איגי פופ, The Idiot. מאוחר יותר, בשעות הקטנות של הלילה תלה את עצמו במטבח.
קרטיס נטמן במקלספילד, עיר ילדותו. על מצבתו נחקקה השורה "Love will tear us apart". כחודש לאחר מכן יצא השיר לרדיו.
הערות שוליים

↑  נטלי קרטיס על אבא איאן (ג'וי דיוויז'ן) ומנצ'סטר סיטי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810671691705606  BIBSYS: 5011981  BNE: XX5499008  BnF: cb12488040z (data)  GND: 119470071  ISNI: 0000 0000 6648 3982  LCCN: n99833755  MusicBrainz: 10ae1bf6-88b2-4fb4-8fbe-8227a49803d3  NDL: 01060465  NKC: ola2002152139  NLG: 75494  NTA: 146045653  RERO: 02-A025259852  SUDOC: 034088822  VIAF: 5034013   WorldCat (עם VIAF): 5034013 
קברו של איאן קרטיס במקלספילד. על מצבתו חקוקה השורה "Love will tear us apart".