הארי פוטר
הספרים > מוטיבים חוזרים

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
ישנן מספר נקודות, החוזרות בעלילות של הספרים השונים. הנה כמה מהן:
בסוף כל הספרים הארי יוצא מהוגוורטס, או שנכנס לאזור סודי של הטירה, ואז מתרחש קרב קסמים כלשהו, לרוב עם וולדמורט. הספר השביעי שונה, כיוון שבו לאורך כל הספר הארי מחוץ לבית הספר (במסע לחיפוש אחרי ההורקרוקסים), ובסופו הוא חוזר אליו לקרב המכריע.
ברוב הספרים, הארי, רון והרמיוני חושדים במישהו, אך לבסוף מתברר שהפושע הוא אדם אחר, לא צפוי. דוגמאות: בספר הראשון נחשד סנייפ בניסיונות לגניבת אבן החכמים, והאשם האמיתי הוא פרופסור קווירל שתמך וחלק את גופו עם וולדמורט. בספר השני נחשד דראקו מאלפוי בפתיחת חדר הסודות ומאוחר יותר נחשד גם רובאוס האגריד, אך האשמה היא ג'יני ויזלי שמוחה נשלט על ידי הורקרוקס של טום רידל (ההורקרוקס נוצר על ידיו בעודו תלמיד בבית הספר). בשלישי נחשד סיריוס בלק באשמת הסגרת הוריו של הארי לוולדמורט, ורצח פיטר פטיגרו. אך האשם הוא פיטר פטיגרו שפחד והעדיף לבגוד בחבריו ולא למות כפי שהיו עושים למענו. ברביעי נחשד איגור קרקרוף בהיותו אוכל מוות שמנסה לרצוח את הארי, אך הפושע היה ברטמיוס קראוץ' ג׳וניור, בנו של ברטמיוס קראוץ', עובד בכיר במשרד הקסמים, שהתחלף עם אימו וברח מאזקבאן בעזרתה. הוא התחזה להילאי הנודע אלאסטור "עין הזעם" מודי, שבספר זה כבר נחשב מטורף בעיני משרד הקסמים. בספר החמישי נחשד וולדמורט כמי ששלח שני סוהרסנים לתקוף את הארי במהלך חופשת הקיץ, אך מי ששלחה אותם היא דולורס אמברידג' עוזרת בכירה לשר הקסמים והמורה החדשה להתוגננות מפני כוחות האופל. נוסף לכך, לאורך כל הסדרה הארי חושד בסוורוס סנייפ כמי שנותר נאמן לאדון האופל, עד שבסיום הספר השביעי נחשף כי למעשה הוא הגן על הארי כל חייו, כמי שהיה בנה של האישה שאהב יותר מכול.
בסופם של כל הספרים למעט השישי נערכת שיחת סיכום בין דמבלדור להארי, ובה מסביר דמבלדור את כל הדברים שנשארו פתוחים בספר. היוצא מן הכלל הוא הספר השישי, שכן בסופו דמבלדור נרצח (ולמרות זאת, בספר השביעי הוא שב ומסכם בתוך ראשו של הארי).
הארי ומאלפוי מתעמתים ברכבת בדרך להוגוורטס, בכל הספרים בהם הארי נוסע ברכבת (כולם חוץ מהשני שדרכו לתחנת הרכבת נחסמה על ידי גמדון הבית דובי שניסה למנוע ממנו להגיע להוגוורטס, והשביעי בו הארי כלל לא למד בהוגוורטס).
ברוב הספרים קיימת עלילת משנה, הנחשפת לאורך הספר, שמדברת על אירועים שקרו לפני זמן רב. לדוגמה: חייהם הצעירים ומותם של ג׳יימס ולילי פוטר נחשפים אל הארי בספר השלישי, חייו של וולדמורט הצעיר נחשפים בשני ובשישי, ובספר השביעי מתוארים חייו של דמבלדור בצעירותו.
בכל הספרים (למעט הראשון), הארי עוזב את הדרסלים לפני תחילת הלימודים שבאחד בספטמבר, והולך למקומות שונים – בעיקר ל"מחילה", בית משפחת ויזלי.
בכל הספרים ישנה סצנה במרפאה לקראת סיום.
ברוב הספרים מתוארים חלומות או חזיונות של הארי לפרטי פרטים, כאשר הם מדברים על פחדים שיש להארי, רגעים שחווה ואף לפעמים מחשבות ורגשות עזים של וולדמורט (למשל: בספר החמישי הארי רואה בחלומו את ארתור ויזלי מוכש במחלקת המסתורין על ידי הנחשית של וולדמורט, נגיני).
בכל הספרים המורים להתגוננות מפני כוחות האופל לא נשארים כמורים להתגוננות מפני כוחות האופל, ולרוב גם לא נראים יותר בהוגוורטס. דוגמאות: בספר הראשון קוויריניוס קווירל המורה להתגוננות מפני כוחות האופל, אך בסוף הספר מגלים כי הוא היה רשע וחלק את גופו עם וולדמורט. הוא לא נשאר יותר בהוגוורטס. בספר השני גילדרוי לוקהרט היה המורה, ואשר זאת מסתבר בסוף הספר כי שיקר על כל חיוו וסתם היה פחדן ושקרן. היה בבית חולים של הקדוש מנגו למחלות ולפציעות קוסמים ולא נשאר בהוגוורטס. בספר השלישי רמוס לופין היה המורה, ולאחר שבסוף הספר מתפרסם כי הוא איש-זאב, הוא מתפטר. נשאר בהוגוורטס רק לימים בודדים. בספר הרביעי אלאסטור "עין הזעם" מודי היה המורה, ובסוף הספר מתברר כי הוא היה תמיד עם שיקוי פולימיצי ובעצם היה ברטי קראוץ' ג'וניור, וניסה לחבל בהארי. אלאסטור מודי האמיתי חזר להוגוורטס לאחר מכן. בספר החמישי דולורס אמברידג' ממשרד הקסמים הגיעה להיות המורה אך לא נשארה בהוגוורטס. בספר השישי סוורוס סנייפ היה המורה, אך לאחר היותו כאוכלי מוות ולאחר המוות של דמבלדור, הפסיק להיות המורה, והפך למנהל בית ספר הוגוורטס.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתחילת פרסום הסדרה, "הארי פוטר" קיבל ביקורות חיוביות רבות, מה שתרם להפיכתו להצלחה מסחררת.
על הספר הראשון בסדרה "הארי פוטר ואבן החכמים":
לא ספר אלא נס... הארי פוטר הקטן מצליח לנתק נערים ממשחקי המחשב ומקלטות הווידאו ולגרום להם לקרוא! רולינג הצליחה להוכיח שהשמועות על מותו של הספר היו מוקדמות בהחלט... אור גדול ניצת בליבותיהם של הורים ומחנכים...
יותר מילד אחד כתב לרולינג שהוריו מתקוטטים על הזכות להקריא לו את הספר או שהם שואלים אותו לעצמם... ויותר ממבוגר אחד כבר כתב כדי להודות לה על העונג שבקריאת הספרים.
הספר הוא ספר פולחן במלוא מובן המילה, וגיל קהל היעד שלו גמיש ביותר... רולינג יצרה דמות משכנעת להפליא, שאי־אפשר שלא לאהוב אותה ולרצות בטובתה לנצח...
בהמשך, לאחר שיצאה לאור כל סדרת הספרים והסרטים, ולאחר שהסתבר באיזו אהבה יוצאת דופן היא מתקבלת בציבור, דנו מבקרים רבים בשאלה מהו סוד ההצלחה של הסדרה. הוצעו מספר תיאוריות, החל מכאלה שתלו הכול בשיווק מסיבי, וכלה בכאלה שהתמקדו באיכות הכתיבה, באיכות העלילה, ובתֵּמָה של הספר – עולם פנטזיה המתכתב עם המציאות היומיומית שלנו.