חזירי הבר בחיפה
התפשטות למרחב העירוני בחיפה

חזיר הבר אינו נוהג לנדוד למרחקים גדולים. תחום המחיה של הנקבות נע בין 2 ל-6 קמ"ר ו-10–20 קמ"ר עבור הזכרים. בשנים האחרונות חזיר הבר הפך למין מתפרץ, מין אשר התפשט באינטנסיביות בתוך תחום תפוצתו הטבעית בעקבות פעילות האדם. אוכלוסיית חזירי הבר גדלה בקצב גבוה יחסית. בעקבות זאת נרשמו עדויות רבות יותר על מפגשים בין בני אדם לחיות בר, שמתקיימים דווקא בתוך השטח העירוני. עד שנת 2006 היה שיווי משקל הרמוני בין תושבי השכונות בחיפה לבין חזירי הבר, ומפגש חזיתי בחזיר בר נחשב לאירוע נדיר. בשנת 2006 נצפתה כניסה של חזירי בר אל תוך המרחב העירוני בשכונות. במהלך השנים, הופיעו נזקים ונרשמו דיווחים על גנים הרוסים, תקיפות של תושבים, תקיפות של חיות מחמד ונזקי רכב ורכוש שנגרמו מהחזירים. בעקבות כך, עיריית חיפה הייתה צריכה לפצות כספית את תושבייה. לדוגמה, עקב 58 תביעות כנגד העירייה בשנת 2021, היא נאלצה לשלם פיצויים בסך 676 אלף שקלים. כיום, חזירי הבר נצפים לעיתים קרובות מסתובבים ברחובות העיר, עוברים בכבישים, אוכלים מפחי האשפה ומטרידים את התושבים.
התפשטותם לתוך המרחב והגידול הדמוגרפי מוסברים בעיקר בזמינות מזון מוגברת במיוחד באזורים חקלאיים ועירוניים: האכלת החזירים על ידי בני אדם וזמינות של אשפה ביתית וגידולים חקלאיים. חזיר הבר הוא אוכל-כול, אך תזונתו מבוססת בעיקר על חומר צמחי (כ-90%) כגון שורשים, בלוטים, אגוזים, חומר צמחי ירוק ויבולים חקלאיים. יתר תזונתם מורכבת ממגוון של פטריות ובעלי חיים, כגון תולעים, חלזונות, פרוקי רגליים, דגים, ציפורים, ביצי ציפורים וגם יונקים קטנים ופגרים. את כל אלה ניתן למצוא, לעיתים בשפע, בסביבות עירוניות. נוסף על כך, מים הם משאב הכרחי עבור הישרדותם של חזירי הבר, ולכן הם משוטטים בחיפוש אחר מים בעונות היבשות. הסבר אחר להתרחבות אוכלוסייתם הוא יכולות הרבייה הייחודיות שלהם יחד עם יכולתם לפלוש לסביבות שונות ועם יכולות האכילה האופורטוניסטיות שלהם, הנשענות על מגוון רחב של צמחים ובעלי חיים. סיבות נוספות להתרחבות האוכלוסייה של חזירי הבר ולהתרבות המפגשים בינם לבין בני אדם הן המחסור בטורפים טבעיים של חזירי הבר, העיור של בתי גידול טבעיים והתרבותם של אזורי מחסה בקצה אדמות חקלאיות. נמצא, כי חזירי בר בשטחים פתוחים (חקלאות ושמורות טבע) מראים חששנות גבוהה באופן מובהק ביחס לחזירי בר עירוניים. חששנות נמוכה יותר בקרב חזירי בר באזורים עירוניים נובעת כנראה מהתרגלותם לנוכחות אדם (הביטואציה).
בשנת 2012 החלה פעילות דילול מוסדרת שלוותה בצעדים נוספים. בין השנים 2014–2018 הוגברה פעילות הדילול כפליים, אך ללא השגת המטרה המיוחלת של דילול 50%–60% מהם על מנת להשיג שליטה באוכלוסיית החזירים. החל משנת 2013 ממוצע התלונות של תושבי השכונות למוקד העירוני בנוגע לחזירי בר עמד על כ-1,500 בשנה, כלומר כארבע תלונות ליום. בשנת 2018 העריכה עירית חיפה את מספרם של חזירי הבר בעיר במאות, אך לפי ד"ר יאיר וייס, הווטרינר העירוני, מדובר באומדן קטן מהמספר האמיתי. כמו כן, הושקעו על ידה כ-600 אלף שקלים בניסיונות הקטנת מספר החזירים הפולשים לשכונות. בשנת 2019 עברה העירייה לפעול בצעדים הומאניים, הן משום שפעולות הדילול לא השיגו את התוצאות הרצויות, והן מטעמים אידאולוגיים של ראש העיר החדשה, עינת קליש-רותם. בינואר 2020 הציבה עיריית חיפה תמרורים חדשים בשכונות הכרמל המתריעים על נוכחות ערה של חיות בר בסביבה העירונית. התמרורים בולטים בצבע צהוב עם איור של חזיר בר וכיתוב "חזיר בר חיפאי בסביבה". כמו כן, החלה העירייה בפעילויות גידור, הצבת תחנות האכלה לחתולים בלבד וקיבוע פחי אשפה, כדי להקשות על חזירי הבר.
באפריל 2020 בזמן הסגר בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל, נצפו חזירי בר ובעלי חיים נוספים משוטטים במספרים גבוהים אף יותר מהתקופה שלפני הסגר.