stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס אופיר לאיפור הטוב ביותר
הערות שוליים

↑  ספי קצב, ‏"הערת שוליים" בדרך לאוסקר? הסרט מוביל עם 13 מועמדויות לפרסי אופיר, באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2011
↑   טקס פרסי אופיר לשנת 2012, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   טקס פרסי אופיר לשנת 2013, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  אמיר בוגן, פרסי אופיר: "מיתה טובה" מוביל עם 14 מועמדויות, באתר ynet, 12 באוגוסט 2014
↑  לייב בלוג: פרסי אופיר תשע״ד, 2014 | סינמסקופ
↑   טקס פרסי אופיר לשנת 2015, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑   טקס פרסי אופיר לשנת 2016, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  ישי קיצ'לס, טקס פרסי אופיר: המועמדים | ישראל היום, באתר ישראל היום, 17 באוגוסט 2017
↑  איתמר רונאל, ‏האישה שלא הייתה שם, באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2017
↑  איתמר רונאל, ‏"האופה מברלין" הוא הזוכה הגדול באופיר 2018, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2018
↑  וואלה! תרבות‏, פרסי אופיר 2018: "הנשף" מוביל במספר המועמדויות, באתר וואלה, 20 ביוני 2018
↑  הזוכים - תחרות פרסי אופיר 2019, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע
↑  המועמדים והמועמדות בגמר תחרות אופיר 2020, באתר www.israelfilmacademy.co.il
↑  רן בוקר, אינה טוקר, המנצח הגדול בטקס פרסי אופיר: "ויהי בוקר" של ערן קולירין, באתר ynet, 5 באוקטובר 2021
↑  OA_PROGRAM_2023_LAST5_V6(1).pdf
| פרס אופיר |
| --- | --- | --- |
| פרסי קולנוע | הסרט העלילתי הטוב ביותר • הסרט העלילתי הטוב ביותר מסלול פרינג' • הבימוי הטוב ביותר • התסריט הטוב ביותר • השחקן הראשי הטוב ביותר • השחקנית הראשית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר • הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • הליהוק הטוב ביותר • העיצוב האמנותי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור הטוב ביותר • המוזיקה המקורית הטובה ביותר • הפסקול הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר • הסרט העלילתי הקצר הטוב ביותר • פרס על מפעל חיים • פרס על הישגים מקצועיים בקולנוע • פרס על מצוינות |  |
| טקסים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| זוכים בעלי ערך | במאים • עורכים • מלהקים • מוזיקאים • מפעל חיים • סרטים • עיצוב אמנותי • עיצוב פסקול • עיצוב תלבושות • צלמי קולנוע • שחקנים בתפקיד ראשי • שחקנים בתפקיד משני • תסריטאים • הישגים מקצועיים |  |
קומניה

קומניה הוא שמה של ארץ הקומנים.
ערבות הקומנים באירואסיה בסביבות 1200 לספירה
הסמל של קומניה
הקומנים חיו בימי הביניים במרחבי הערבה שבין הונגריה במערב ובין קזחסטן ודרום סיביר במזרח. מחוזות הקומנים בין הנהרות דון ודניסטר כונו קומניה הלבנה והמערב שכלל את מולדובה ואת מזרחה של ולאכיה, זכה לכינוי קומניה השחורה, ומכאן התגלגל שמה לולאכיה השחורה. מחוזות קומניים סמוך לנהר טיסה וליד העיר דברצן נקראו קומניה הגדולה וקומניה הקטנה.
ראו גם

קומנים
פצ'נגים
פריצת דיסק

| --- | --- |

 תחום:  נוירוכירורגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1263961 
 MeSH:  D007405
 סיווגים
 ICD-10:  M51.2 
 
חוליה חזית, צלעות ודיסק במבט על
צניחת דיסק בין-חולייתי המכונה גם פריצת דיסק, היא פציעת מאמץ חוזרני, הנגרמת לדיסק בין-חולייתי בעמוד השדרה, בשל שגרה של הרמת משאות ונשיאתם או פריקתם מהגב.
מבנה הדיסק ותפקידו הפיזיולוגי

סחוסי עמוד השדרה נועדו לבלום זעזועים בין חוליות עמוד השדרה. סחוסים אלה בנויים, בדומה לבצל, משכבות של קרומים, המאגדים ביניהן נוזל בעל צמיגות גבוהה. ככל ששכבת הנוזל הצמיג פנימית יותר בדיסק, כך גם הלחץ של הנוזל הצמיג גבוה יותר.
כאשר הלחץ בין החוליות גבוה יותר מזה שהדיסק יכול לשאת, נפרץ הקרום הפנימי ביותר של הדיסק, שעדיין שלם. קרום זה מתאחה במצב של מנוחה מספקת. השכבות החיצוניות של הסחוסים מכילות גם עצבים מקומיים החשים כאב. כאשר נפרצים רק קרומים פנימיים, האדם אינו חש כאב.
תהליך פתולוגי

במצב של לחץ יתר על הגב, שכבות הקרומים שבדיסקים הולכות ונפרצות, כך שתהליך הפריצה מהיר יותר מתהליך האיחוי. כאשר עוד ועוד קרומים נפרצים, מתחילים להינזק גם קרומי הדיסקים החיצוניים המכילים עצבים החשים כאב. המשך תהליך הפציעה מתלווה בכאבים הולכים וגוברים. בסופו של דבר, תיתכן גם פריצת דיסק מלאה, לחץ על חוט השידרה ועל שלוחות העצב היוצאות ממנו, זליגת נוזל הדיסק ודלקות כתוצאה ממגע הרקמות עמו ולנזקים בלתי הפיכים.
פריצות דיסק שונות

פריצות דיסק בין חוליה L5-S1 - מהוות עד 45% מהמקרים. הכאב האופייני הוא לאורך הצד האחורי של השוק ובצד החיצוני של כף הרגל (לרוב באצבע החמישית), וכן כאב גם מתחת לברך. בבדיקה, המטופל מתקשה לעמוד על קצות האצבעות בגלל חולשה של השרירים הכופפים של השוק. קיימת חולשה של רפלקס המתיחה של גיד אכילס וכן חולשה של שריר הסוליה ושריר הסובך.
פריצות דיסק בין חוליה L4-L5 - מהוות אף הן בין 40%-45% מהמקרים. הכאב האופייני יהיה בחלק הצידי (לטרלי) של הירך ושל השוק, ובגב כף הרגל בין הבוהן לבין האצבע השנייה. בבדיקה, המטופל יתקשה בהרמת הירך אל כיוון הבטן (יחוש כאב מסוג דקירה בגבו), בנוסף יתקשה לעמוד על העקבים (חולשה של השרירים הפושטים) ובמקרים קיצוניים החולה לא יוכל להחזיק את כף הרגל כלפי מעלה, מצב המכונה drop foot. בפריצות דיסק אלו לא תהיה פגיעה ברפלקסים.
פריצת דיסק בין חוליה L3-L4 - זהו הדיסק שנפגע ב-10% מהמקרים. השריר העיקרי שנפגע הוא השריר הארבע ראשי, אשר יכול להיות מדולדל. רפלקס המתיחה בפיקת הברך יהיה חלש והמטופל יסבול מכאבים בצד החיצוני-צידי של הירך, בקדמת הברך, ובצד התיכון של השוק.
פריצות דיסק נדירות יותר הן בין חוליות L2-L3, המאופיינת בכאבים בקדמת הירך, או בין חוליות L1-L2, המאופיינת בפגיעה במפשעה וכן היחלשות של השרירים הכופפים בירך (שריר הכסל והמותניים).
סוג נוסף של פריצת דיסק הוא פריקת דיסק צווארי, הנוגע לכל חוליות הצוואר (חוליות C). פגיעה באזורים אלה עלולה לגרום לפגיעה עצבית בידיים הכוללת כאב, נימול, חולשה או הפרעה מוטורית.
קבוצות סיכון

אנשים בעלי עודף משקל ואנשים בעלי שרירים חלשים שעובדים בעבודה גופנית. אנשים עם עודף משקל הסוחבים בדרך קבע משקל יתר על הגב ולא מאפשרים לסחוסים להימצא במצב מנוחה המאפשר איחוי של הקרומים. בניגוד אליהם, אנשים חלשים מתקשים לנוע באופן המומלץ בעת הרמת משאות. אנשים עם רגליים חלשות, למשל, מתקשים לכופף ברכיים בעת הרמת משא והם נוטים לכופף את גבם כדי להרים דבר מה.
קבוצת סיכון נוספת היא הורים צעירים. ההורים מתרגלים להרים את התינוק בצורה לא נכונה כשהתינוק שוקל מעט והדבר אינו מסוכן לגביהם. אולם, התינוק גדל מהר וההרגלים הלא נכונים נשארים.
הוכח שישנו קשר הדוק בין ישיבה ממושכת לבין פריצות דיסק[דרוש מקור]. הלחץ על חוליות הגב התחתונות בזמן ישיבה גדול ב-140%-150% מאשר בעמידה. ישיבה מרושלת, שרועה כלפי מטה או ישיבה גמלונית המאופיינת ברכינה קדימה מגדילות את הלחץ ל כ-180%-200%.
טיפול

הדרכה לגבי הדרכים הנכונות לאמץ את הגב והדרכים הנכונות לאפשר לו מנוחה.
פיזיותרפיה לחיזוק השרירים המקלים על התנועה הנכונה.
שיטות רפואה משלימה תנועתיות - כגון שיטת פלדנקרייז, שיטת אלכסנדר, שיטת גרינברג, יוגה טיפולית, עבור מי שתחום טיפול זה מקובל עליו.
דיאטה להפחתת משקל הגוף.
מחוך רפואי - פריט טכנולוגיה מסייעת מקבוצת ה-"מיישרים" (אורטזות) המורכב על פלג הגוף המרכזי. המחוך מגביל תנועות לא נכונות של הגב ומאלץ ומרגיל את האדם להרים משאות באופן בריא יותר.
שינוי התנהגות עד להחלמה - הימנעות גורפת ככל האפשר מהרמת משאות כבדים (מעל קילוגרמים אחדים) ומכיפוף הגב עד להגעה להחלמה מלאה. ניתן לרכוש אביזרים שעוזרים לשנות את אורח החיים, כגון יד עזר למוגבל - מכשיר טכנולוגיה מסייעת המונע כיפוף ומתיחת הגב בעת שאוחזים בחפצים המצויים בטווח לא נוח לאחיזה.
תרופות לספיחת דלקות במקרה שהנוזל התוך סחוסי זולג אל מחוץ לסחוס וגורם לדלקת. דלקת כזו מתאפיינת בנפיחות שאינה מאפשרת לגב להתייצב בתנוחה נכונה ובכאבים עזים.
קנאביס רפואי - יעיל כטיפול בכאבים הנובעים מהלחץ על שורשי העצבים.
כירופרקטיקה - הטיפול עובד על ידי מתיחות, התעמלות מתקנת, מניפולציות שדרתיות ועוד, במטרה להשפיע על מערכת העצבים. אומנם הכירופרקטיקה לבדה אינה גורם להחלמה מלאה, אך היא מספקת את הטיפול ההתחלתי.
שחייה - פעילות אירובית, התומכת בגוף, ומפעילה פחות לחץ על פרקים ועצמות. חשוב לשחות על הגב, ולהפסיק כאשר ישנה תחושת כאב.
ניתוח - טיפול ניתוחי בפריצת דיסק לרוב אינו מומלץ, בין השאר משום שבהשוואה לאנשים שטופלו ללא ניתוח מול אנשים שטופלו באמצעות ניתוח, לא היה הבדל ניכר מבחינת הסימפטומים, היכולת לבצע פעילות והמגבלות שעמדו בפניהם. עם זאת קיימים מצבים בהם יש אינדיקציה לניתוח, והם:
תסמונת זנב הסוס - מצב שבו יש חוסר תחושה עצבית חריפה בגפיים בנוסף על תופעות נוירולוגיות אחרות.
פגיעה עצבית קשה המאופיינת בחולשה מוטורית משמעותית שהתפתחה במהירות.
כאבים עזים למשך יותר מ - 4 עד 6 שבועות.
הניתוח יכלול בדרך כלל כריתת חלק או כל הדיסק, החלפתו בשתל מתכתי או פולימרי, וקיבוע החוליות השכנות באמצעות שתל עצם.
לאחר ההחלמה מן הניתוח יש להקפיד על הרמה נכונה של משאות בחיי היום יום.
ראו גם

בקע (רפואה)
סיאטיקה
הערות שוליים

↑  אמיר פניו ואחרים, פריצת דיסק, בקע או בלט? מינוח נכון וסקירה - מתי וכיצד נגדיר כמחלה, הרפואה 158, 2019, עמ' 807-811
↑  מחקר: ניתוח פריצת דיסק לא תמיד יעיל, באתר BEOK, ‏8 בפברואר 2008
↑  ניתוחי עמוד שדרה - מצבים שכיחים וטיפולים, באתר המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון, ‏18 בדצמבר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558020105171  BnF: cb131755103 (data)  GND: 4143993-4  LCCN: sh85067546  NDL: 01038021  NKC: ph879981 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
שמות החוליות בגב. איור עמוד שדרה במבט צידי. חזית עמוד השדרה פונה לצד שמאל
צ'ארלס קולס

| --- | --- |

צ'ארלס "האני" קולס
 לידה:  2 באפריל 1911 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  12 בנובמבר 1992 (בגיל 81) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פילדלפיה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1940 
 פרסים והוקרה:  המדליה הלאומית לאומנויות (1991)  פרס טוני לשחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר (1983)  פרס דרמה דסק לשחקן מצטיין במחזמר (1983)  פרס הריקוד קאפצ'יו (1988) 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'ארלס "האני" קולס (באנגלית: Charles “Honi” Coles;‏ 2 באפריל 1911 - 12 בנובמבר 1992) שחקן ורקדן סטפס אמריקאי. היה ידוע בעיקר כמי שגילם את טיטו סוארז בסרט "ריקוד מושחת".
ביוגרפיה

קולס נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. פיתח יכולות ומהירות בלתי רגילות כשרקד ברחובות עיר הולדתו. הוא נסע לניו יורק לראשונה כחלק משלשיית מילר שהיו ידועים בצעדי הסטפס הקשים במיוחד שבוצעו על משטחים קטנים ולא רגילים. בהמשך הופיע בתיאטרון אפולו.
בשנת 1940, רקד קולס עם הלהקה של קאב קאלוויי ושם פגש את צ'ארלס "צ'ולי" אטקינס. במהירות הפכו לצמד המפורסם "קולס ואטקינס". הסגנון שלהם היה מאופיין בריקודי סטפס עם מקצבים מהירים, מקצבי סווינג, סופט שו (מקצב איטי ודינמיקה נמוכה) וצ'אלנג'- דו-שיח בין שני רקדנים כאשר כל רקדן מאתגר את השני. הצמד הופיע יחד במשך 19 שנה.
קולס הביא את עולם הסטפס לבמה הגדולה כאשר הופיע עם להקת הבלט המכובדת "ג'ופרי בלט" בהפקה של אגנס דה מילס שנקראה "שיחות על ריקוד".
קולס הופיע בברודוויי במחזה "גברים מעדיפים בלונדיניות" בשנת 1949. וגם במחזות "סוכר חום מבעבע" ו- "האחד והיחיד", וזכה בפרס טוני ודרמה דסק על הופעתו. באחד המופעים, בעת שעמד על הבמה, במחזה "האחד והיחיד", לקה קולס בשבץ מוחי. הוא לא הצליח לדבר, אך רקד את ריקוד הסטפס מבלי להחמיץ צעד, לאחר מכן נלקח לבית החולים. זמן מה מאוחר יותר החלים קולס מהשבץ וחזר לפעילות.
בשנות 1980, לימד קולס ריקוד והיסטוריה של הריקוד באוניברסיטאות שונות ברחבי ארצות הברית: ייל, קורנל, דיוק ואוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון.
קולס היה חבר קרוב של הרקדנית ברנדה באפלינו שהייתה לצידו לאורך הקריירה בתחילת שנות ה-70. בשנת 1986 ייסדו קולס, ברנדה בפלינו וטוני וואג את "אורקסטרת הסטפס האמריקאית" כלהקת סטפס ללא מטרות רווח. הלהקה הצליחה מאוד והופיעה במאות הופעות ופרויקטים של קולנוע מסביב לעולם. בין השנים 1989–1995 הלהקה הפעילה מרכז סטפס בניו יורק, בו התקיימו שיעורים הופעות ופעילויות שונות.
בשנת 1979 הופיע בסרט רוקי 2 ובשנת 1984 הופיע בסרט מועדון הכותנה. בשנת 1987 הופיע קולס בסרט הקולנוע המפורסם ריקוד מושחת.
בשנת 1991, הוענקה לקולס מדליית כבוד לאומנות על ידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש. ב-12 בנובמבר 1992, נפטר קולס מסרטן. לאחר מותו נכנס להיכל התהילה של הסטפס בשנת 2003. אשתו, מריה אדוארדס קולס נפטרה ב-6 בנובמבר 2009.
הערות שוליים

↑  פסטיבל ג'אז בגריניץ' וילאג', דבר, 26 בינואר 1983
| פרס טוני לשחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר |
| --- | --- | --- |
| 1947–1975 | דייוויד ווין (1947) • מיירון מקורמיק (1950) • ראסל נייפ (1951) • יול ברינר (1952) • הירם שרמן (1953) • הארי בלפונטה (1954) • סיריל ריצ'רד 1955) • ראס בראון (1956) • סידני צ'פלין (1957) • דייוויד ברנס (1958) • ראסל נייפ / לאונרד סטון (1959) • טום בוסלי (1960) • דיק ואן דייק (1961) • צ'ארלס נלסון ריילי (1962) • דייוויד ברנס (1963) • ג'ק קסידי (1964) • ויקטור ספינטי (1965) • פרנקי מייקלס (1966) • ג'ואל גריי (1967) • הירם שרמן (1968) • רון הולגייט (1969) • רנה אוברז'ונואה (1970) • קין קרטיס (1971) • לארי בליידן (1972) • ג'ורג' ס. אירווינג (1973) • טומי טון (1974) • טד רוס (1975) |  |
| 1976–2000 | סמי ויליאמס (1976) • לני בייקר (1977) • קווין קליין (1978) • הנדרסון פורסיית' (1979) • מנדי פטינקין (1980) • הינטון באטל (1981) • קליבנט דריקס (1982) • צ'ארלס קולס (1983) • הינטון באטל (1984) • רון ריצ'רדסון (1985) • מייקל רופרט (1986) • מייקל מגווייר (1987) • ביל מקצ'ון (1988) • סקוט ווייז (1989) • מייקל ג'טר (1990) • הינטון באטל (1991) • סקוט וורה (1992) • אנתוני קריבלו (1993) • ג'רוד אימיק (1994) • ג'ורג' הרן (1995) • וילסון ג'רמיין הרדיה (1996) • צ'אק קופר (1997) • רון ריפקין (1998) • רוג'ר בארט (1999) • בויד גיינס (2000) |  |
| 2001–הווה | גארי ביץ' (2001) • שולר הנסלי (2002) • דיק לטסה (2003) • מייקל סרוריס (2004) • דן פוגלר (2005) • כריסטיאן הוף (2006) • ג'ון גלאגר ג'וניור (2007) • בויד גיינס (2008) • גרגורי ג'בארה (2009) • לוי קרייס (2010) • ג'ון לארוקט (2011) • מייקל מקגראת' (2012) • גבריאל אברט (2013) • ג'יימס מונרו איגלהארט (2014) • כריסטיאן בורל (2015) • דויד דיגס (2016) • גאווין קריל (2017) • אריאל סטאצ'ל (2018) • אנדרה דה שילדס (2019) • דני בורשטיין (2021) • מאט דויל (2022) • אלכס ניואל (2023) • דניאל רדקליף (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399223405171  BnF: cb14088480w (data)  GND: 1213417848  ISNI: 0000 0000 5303 7668  LCCN: nr95000216  MusicBrainz: 558ee292-fc0c-4182-88d3-efd62ef15d0a  SNAC: w6kd21bw  SUDOC: 172056594  VIAF: 37122704   WorldCat (עם VIAF): 37122704
קאנג'י (משקה)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  משקה
 מטבח:  הודי
 אזור מוצא:  מרכז אסיה
 מוצא:  הודו הודו
 אופן הגשה:  קר
 מרכיבים עיקריים:  גזר, סלק
קאנג'י (בהינדי: कांजी; באנגלית: Kanji) הוא משקה הודי שאינו אלכוהולי, הנחשב לנפוץ בצפון הודו ובמדינות תת-היבשת ההודית.
טעמו של המשקה מתוק חמוץ וחריף והוא מופק מגזר מותסס, מים, סלק, זרעי חרדל, מלח, צ'ילי אדום ומפזרים בונדי בחלקו העליון של המשקה.
נהוג לשתות את המשקה בכוס גדולה ולהגישו בפסטיבל ההולי.
הקאנג'י דומה בטעמו למשקה השלגם הטורקי ויש לשתות את המשקה כאשר הוא קר או צונן.
ראו גם

שרבט
בראגה (משקה)
חמיצה
הערות שוליים

↑  Dassana Amit, Kanji Recipe (Probiotic Drink), Dassana's Veg Recipes, ‏2021-05-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Holi 2023: 5 Best Kanji Recipes For Your Holi Feast Recommends, NDTV Food (באנגלית)
↑  आम का पन्ना
↑  Updated : Mar 10, 2017, 03:01 Pt, Reasons you should celebrate Holi with a glass of Kanji, BombayTimes
פריק (סלנג)

תצוגת פריקים בשנת 1941, ביריד בורמונט
פְרִיק (מאנגלית Freak) הוא כינוי סלנגי המשמש לתיאור אדם שהתנהגותו, הופעתו או טעמו האישי חורגים בצורה בולטת מהמנהגים החברתיים הרגילים והמקובלים. בהקשרים מסוימים המילה פריק משמשת ככינוי גנאי בעלת קונוטציה שלילית, ובהקשרים אחרים המילה מציינת חריגה מהמיינסטרים המתבטאת במאפיינים מקוריים וייחודיים ולה קונוטציה חיובית. המונח משמש לתיאור מגוון רחב של אנשים, מבעלי מראה חיצוני יוצא דופן ועד לחברי תת-תרבויות שונות או בעלי תחומי עניין ייחודיים. בשפה המודרנית, "פריק" יכול לתאר גם אדם בעל להט או התלהבות יוצאת דופן לנושא מסוים, כמו ב"פריק של מוזיקה" או "פריק של טכנולוגיה".
היסטוריה

מקור המילה "פריק" באנגלית מתייחס למאה ה-16, כאשר משמעותה המקורית הייתה "גחמה" או "מצב רוח פתאומי". במהלך המאה ה-19, המילה החלה לשמש לתיאור אנשים בעלי בעלי עיוותים גופניים יוצאי דופן, במיוחד בהקשר של "הופעות פריקים" בקרקסים נודדים. אנשים אלה הוצגו לצד חיות מאולפות, חיות ראווה, ליצנים ולוליינים.
עם המהפכה הערכית של שנות השישים של המאה ה-20, משמעות המילה התרחבה והחלה לכלול גם חריגות חברתיות. בתקופה זו, המונח אומץ על ידי תת-תרבויות שונות, כמו תנועת ההיפים, כביטוי חיובי לייחודיות ולדחייה של נורמות חברתיות מקובלות. המילה, ששימשה בתחילה ככינוי מבזה, אומצה על ידי הציבור לו הופנתה, וכיום אנשים רבים, בעיקר צעירים, מזהים עצמם כפריקים מיוזמתם ולא רואים את הכינוי כעלבון.
בהקשר המודרני, המונח "פריק" מתייחס בעיקר לאנשים שסגנונם לא-מיינסטרימי, המתבטא בלבוש, בהעדפות מוזיקליות, באמנות גוף, בתספורות וצבעי שיער בלתי שגרתיים, או בהשקפות חריגות לגבי העולם והחברה. שימושו לאחרונה היא כמילה נרדפת למתלהב, כגון או הכוונה להתנהגות אובססיבית, כמו קונטרול פריק . בעברית, המילה חדרה לשימוש בעיקר מאז שנות ה-80 של המאה ה-20, כחלק מהשפעת התרבות האמריקאית על השפה העברית.
ביקורת על השימוש במילה

השימוש במילה "פריק" כתווית חברתית עורר ביקורת רבה בשנים האחרונות, בעיקר בהקשר של השלכותיה החברתיות והפסיכולוגיות. חוקרים טוענים כי השימוש במונח זה עלול לתרום לסטיגמה ולהדרה חברתית של אנשים הנתפסים כשונים או חריגים.
תנועות חברתיות, במיוחד אלו הקשורות לזכויות אנשים עם מוגבלויות, קראו להימנע משימוש במילה "פריק" בהקשרים מסוימים וטוענים כי השימוש במונח זה מנציח סטריאוטיפים שליליים ומעודד אפליה. במקום זאת, הם מעודדים שימוש בשפה מכבדת ומכלילה יותר.
עם זאת, יש הטוענים כי בהקשרים מסוימים, במיוחד בתוך קהילות שוליים, אימוץ מחדש של המונח "פריק" יכול לשמש ככלי להעצמה ולבניית זהות חיובית. התהליך נצפה בקהילות שונות שאימצו מחדש מונחים שנחשבו בעבר פוגעניים.
שימושים בתרבות הפופולרית

המונח "פריק" זכה לשימוש נרחב בתרבות הפופולרית, מה שתרם להתפתחות משמעותו ולהטמעתו בשיח היומיומי. בתעשיית המוזיקה, השיר "Super Freak" של ריק ג'יימס משנת 1981 הפך את המונח לסמל של מיניות ושובבות.
בקולנוע, הסרט "Freak" משנת 1998 עסק בדמות בעלת יכולות על-טבעיות, מה שהרחיב את משמעות המונח מעבר למראה חיצוני חריג.
בטלוויזיה, הסדרה האמריקאית Freaks and Geeks" (1999-2000)" השתמשה במונח כדי לתאר קבוצה של בני נוער שאינם מתאימים לנורמות החברתיות של בית הספר, ובכך תרמה להרחבת המשמעות של המונח לכלול גם חריגות חברתית ותרבותית. בספרות.
תת-תרבויות שונות אימצו את המונח "פריק" כסמל לזהותן הייחודית. בתקופת תנועת ההיפים בשנות ה-60, המונח "freak flag" (דגל הפריק) שימש כביטוי לגאווה בשונות ובדחיית הנורמות החברתיות המקובלות.
אזכורים בשירים ובתוכניות טלוויזיה > שירים

"Freak" מאת Lana Del Rey (2021).
"Freak on a Leash" מאת Korn (1998).
"Le Freak" מאת Chic (1978).
"Freak Like Me" מאת Adina Howard (1995).
אזכורים בשירים ובתוכניות טלוויזיה > טלוויזיה

Friends" (1994-2004)" בפרק 5 של העונה השביעית, "The One with the Engagement Picture", פיבי אומרת: "I'm not a total freak. I just have a fifth toe." (אני לא פריקית לגמרי. יש לי פשוט בוהן חמישית).
The Big Bang Theory" (2007-2019)" בפרק 17 של העונה השישית, "The Monster Isolation", רג'ש אומר: "I'm a social freak, and I'm going to die alone." (אני פריק חברתי, ואני הולך למות לבד).
"Stranger Things" (2016-הווה) בפרק 2 של העונה הראשונה, "The Weirdo on Maple Street", כאשר מישהו מכנה את אחת-עשרה "פריק", מייק מגן עליה ואומר: "She's not a freak!" (היא לא פריקית!).
Game of Thrones" (2011-2019)" בפרק 2 של העונה הראשונה, "The Kingsroad", טיריון לאניסטר אומר: "I have a tender spot in my heart for cripples, bastards, and broken things." (יש לי נקודה רכה בלב לנכים, ממזרים ודברים שבורים.) למרות שהמילה "פריק" לא נאמרת ישירות, המשפט הזה מתייחס לדמויות ה"פריקיות" או החריגות בסדרה.
ראו גם

איש הפיל
מופע שוליים
חנון (גיק)
הערות שוליים

↑  Definition of FREAK, www.merriam-webster.com (באנגלית)
↑  freak noun
↑  Urban Dictionary: Freak
↑  Sherman, Howard (2014-09-26). "'Freak' is a slur and 'Freak Show' is propagating it. Disabled people deserve better". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2024-07-20.
↑  Notes From The Frontier, Freak Shows of the 1800s, Frontier, ‏2019-10-21 (באנגלית)
↑  freak | Etymology of freak by etymonline, www.etymonline.com (באנגלית)
↑  Erving Goffman, Stigma: Notes on the Management of Spoiled Identity, Simon and Schuster, 2009-11-19, ISBN 978-1-4391-8833-0. (באנגלית)
↑  Adam D. Galinsky, Cynthia S. Wang, Jennifer A. Whitson, Eric M. Anicich, Kurt Hugenberg, Galen V. Bodenhausen, The Reappropriation of Stigmatizing Labels: The Reciprocal Relationship Between Power and Self-Labeling, Psychological Science 24, 2013-10, עמ' 2020–2029 doi: 10.1177/0956797613482943
קאנאלטו

| --- | --- |

קאנאלטו מצייר את קשת קונסטנטינוס ברומא, 1742
 לידה:  28 באוקטובר 1697 ונציה, הרפובליקה של ונציה
 פטירה:  19 באפריל 1768 (בגיל 70) ונציה, הרפובליקה של ונציה
 שם לידה:  ג'ובאני אנטוניו קאנאלֶה
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  רוקוקו 
 הושפע על ידי:  Bernardo Canal 
 השפיע על:  ברנרדו בלוטו (אחיינו)
 יצירות ידועות:  View of the Grand Canal 
 
ג'ובאני אנטוניו קאנאלֶה (באיטלקית: Giovanni Antonio Canale;‏ 28 באוקטובר 1697 – 19 באפריל 1768), המוּכּר בכינויו קאנאלטו (Canaletto), היה צייר איטלקי שהתפרסם בציורי הנופים העירוניים של ונציה, לונדון ורומא.
קורות חייו ופועלו

קאנאלטו החל את דרכו כשוליה בסדנה המשפחתית. ב-1717 עבר עם אביו לרומא לציור התפאורות לאופרות של אלסנדרו סקרלטי, ושם התוודע לסוּגת הודוטה והעדיף לצייר נופים עירוניים, בניינים ושרידי מונומנטים היסטוריים. ב-1720 חזר לוונציה והתקבל לגילדת הציירים.
קאנאלטו התרכז בתיאורים צבעוניים ומוארים, מפורטים ומדויקים כבמעשה צילום, של מראות העיר ונציה. באותה התקופה הוא היה תלמיד של לוקה קרלוואריס. בשנים הראשונות נהג לצייר ישירות באתר, ממראה עיניים, ולא תמיד בסדנתו על סמך רישומים מכינים. יש סוברים שקאנאלטו נעזר בטכניקת קמרה אובסקורה לצורך עיבוד מדוקדק של פרטים אדריכליים ואחרים בציוריו.
ציוריו נמכרו בעיקר לבני אצולה אנגלים כמזכרות מהטיול הגדול שלהם. אספן האמנות וקונסול אנגליה בוונציה, ג'וזף סמית (Joseph Smith), היה לקוחו העיקרי, סוכנו ופטרונו. קאנאלטו עבר בשנת 1746 ללונדון בתקווה ליהנות משוק קונים נרחב בחסות מיטיביו האנגלים, והפיק ציורים רחבי יריעה של העיר לונדון ואתרים נוספים באנגליה.
קאנאלטו חזר למולדתו ב-1755, וב-1763 התקבל לאקדמיה לציור ולפיסול של ונציה. הוא התמיד לצייר עד מותו ב-1768 בגיל 71.
ציוריו של קאנאלטו היו מבוקשים והקנו לו מוניטין ברחבי אירופה. רוב עבודותיו, שמספרן נאמד ב-1,500 ציורים ורישומים, נמצאות באנגליה – באוספי בית המלוכה הבריטי (Royal Collection) כמו גם ברשות הגלריה הלאומית, באוסף וולאס, במוזיאון סואן בלונדון ובמשכנם של דוכסי בדפורד (Woburn Abbey). כמה וכמה מיצירותיו נמצאות באוספי מוזיאונים מובילים בעולם.
הערות שוליים

↑  האנגלים, שהיו רוב לקוחותיו של הצייר, אייתו את שמו Canal וכך גם בוטא בפיהם, אך אין זאת כך באיטלקית
↑  גם אחיינו ותלמידו, הצייר ברנרדו בלוטו, נודע בכינוי 'קאנאלטו', אבל הוא פעל בארצות אחרות – בגרמניה ובפולין, שבהן לא הכירו את ג'ובאני אנטוניו קאנאלטו דוֹדוֹ
↑  האוסף הגדול שהיה ברשות ג'וזף סמית נמכר לג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת
↑  שני ציורים של קאנאלטו מוצגים בגלריה ע"ש רות וברוך רפפורט במוזיאון תל אביב לאמנות (אוסף אמנות המאות 16–19)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259192205171  PLWABN: 9810666282605606  AAG: 1098  AGSA: 3960  BIBSYS: 1592544502630  BNE: XX988637  BnF: cb135268204 (data)  CANTIC: a10057985  GND: 118638203  ICCU: CFIV009237  ISNI: 0000 0001 2142 8397  KulturNav: 66a33d51-ceb2-4339-8496-c6b41c2bbcdc  LCCN: n79065963  LNB: 000060385  MusicBrainz: 79e2feb3-1d6f-4d6e-9854-d025efb8240c  NDL: 00842130  NGV: 876  NKC: jn19981000437  NLA: 36246904  NLG: 193520  NSK: 000212774  NTA: 069517703  RKD: 121243  SELIBR: 180295  SNAC: w67h25dc  SUDOC: 027312062  TePapa: 385  Trove: 1236175  ULAN: 500115269  VcBA: 495/4216  VIAF: 88652637   WorldCat (עם VIAF): 88652637 
קאנאלטו; מבט מרציף התעלה הגדולה של ונציה אל מגדל השעון בכיכר סן מרקו, 1728/1726, האוסף המלכותי בטירת וינדזור, אנגליה
קאנאלטו; נהר תמזה והעיר לונדון, 1747/1746; הגלריה הלאומית בפראג
קאנאלטו; כיכר סן מרקו בוונציה, 1724/1723, מוזיאון תיסן בורנמיסה, מדריד
קאנאלטו; קבלת הפנים לשגריר צרפת בכניסה לארמון הדוג'ה בוונציה, 1727/1726; מוזיאון ארמיטאז', סנט פטרבורג
קאנג סאונג-ג'ין

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
קאנג סאונג-ג'ין (בקוריאנית: 강성진; נולד ב-26 במרץ 2003 בקוריאה הדרומית) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סיאול מליגת העל הדרום קוריאנית ובנבחרת קוריאה הדרומית.
קריירת מועדונים

קאנג גדל במחלקת הנוער של סיאול, ומשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הדרום קוריאנית החל משנת 2021.
קריירה בינלאומית

ב-20 ביולי 2022 ערך קאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הדרומית, בניצחון 3-0 על נבחרת סין במסגרת אליפות מזרח אסיה 2022. ב-24 ביולי הבקיע את שערי הבכורה שלו בנבחרת, צמד שערים בניצחון 3-0 על נבחרת הונג קונג במסגרת הטורניר.