stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנייה בלתי חוקית בישראל
בירושלים

לירושלים אין תוכנית מתאר מקומית מעודכנת. תוכנית מתאר מקומית 2000 שנועדה להחליף את תוכנית המתאר המקומית מס' 62 לירושלים, שהוכנה במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20, לא הופקדה, מסיבות שונות, והיא חסרת תוקף חוקי מחייב. פרק הזמן הארוך שעבר מאז הצגת תוכנית 62 והשינויים רחבי ההיקף שעברו על ירושלים הפכו את התוכנית ללא רלוונטית. השינוי המהותי ביותר - סיפוח מזרח ירושלים אל העיר המערבית בשנת 1967, הביא לכך שחלקים גדולים מאוד של העיר שצורפו אליה או נבנו בה אחרי 1967, כלל לא נכללו בתוכנית המתאר מספר 62.
עקב כך במזרח ירושלים קיימת בנייה בלתי חוקית רבה. משרד מבקר המדינה מצא כי במזרח העיר אושרו כ-20% מסך יחידות הדיור שאושרו בכלל העיר בשנים 2010–2014. לאור העובדה שהשכונות הערביות מאכלסות קרוב ל-40% מאוכלוסיית העיר, מספרים אלה מצביעים על פערים גדולים בין השכונות הערביות לשכונות היהודיות. בנוסף נמצאו חריגות בנייה במיזמי יוקרה.[דרוש מקור]
הגליל

רק בגליל ישנן כ-2,500 התחלות בנייה ערביות בשנה. כאשר כ-2,000-1,800 בתים מוקמים ללא רישיונות בנייה, ומהם כ-750 יחידות על קרקעות מדינה של קק"ל או בעלים אחרים מהמגזר היהודי. בעתירה שהגישה התנועה לבית המשפט בחיפה נטען כי הוועדה המקומית של משגב לא מונעת בנייה של טירת ענק על קרקע השייכת למדינה. "היא הוקמה תוך צפצוף על החוק, צריך להרוס את המבנה"
במגזר היהודי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במגזר הדרוזי

במגזר הדרוזי יש אלפי יחידות שנבנו ללא היתר. כך למשל בעיר הכרמל כ־4,100 מבנים בלתי חוקיים. (כ־70% מסך הבתים במקום), בחורפיש מאות מבנים בלתי חוקיים, במראר כמה מאות בתים כאלה ובישובים נוספים עוד כמה עשרות בתים כאלה.
הנגב

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא סגנון תעמולתי ומוטה, בחירת נתונים מגמתית.
בנגב קיימת בנייה בלתי חוקית בהיקפים נרחבים ביישובים הבדואים הבלתי חוקיים. באזור הנגב נכון לשנת 2011 ישנן כאלף פזורות בדואיות עם למעלה מ-64,000 בתים, ובכל שנה מוסיפים 2,200 מבנים חדשים.
יהודה ושומרון

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. יש להבהיר איזה חוק חל ביהודה ושומרון לעניין בנייה בלתי חוקית.
על פי נתוני עמותת רגבים, נכון לחודש מאי 2024 ישנם מעל 97,566 מבנים לא חוקיים שהקימו פלסטינים בשטחי C ביהודה ושומרון. בין אפריל 2022 (בה פורסמו הנתונים הקודמים מטעם העמותה) למאי 2024, נרשמה תוספת של 9,956 מבנים פלסטינים בלתי חוקיים בשטחי C. בממוצע, 398 מבנים בלתי חוקיים חדשים הנוספים מדי חודש. המספרים המעודכנים משקפים עלייה של 12% במספר המבנים הבלתי חוקים.
בשטח C, האזורים הנמצאים בשליטה אזרחית ישראלית וכוללים כ-230,000 פלסטינים וכ-450,000 יהודים, נכון ל-2022 הבנייה הבלתי חוקית הפלסטינית בשטחי C מעבר לתחומי היישובים הפלסטיניים מתפרסת על שטח של 95,200 דונמים. בשטח זה נבנו 72,274 אלף מבנים בלתי חוקיים. הבניה ברובה אינה צפופה וכך כל מבנה נמצא על כ־1.3 דונם בממוצע. כל זאת בהיעדר תוכניות מתאר מסודרות, באופן לא חוקי, מבלי פיקוח של רשויות תכנוניות ובלי בדיקה של עמידה בתקני בנייה. ישנם ארגוני שמאל וזכויות אדם כגון הוועד הישראלי נגד הריסת בתים, המתנגדים להריסת בתי פלסטינים, בטענה שהעיקרון המנחה את המדינה הוא אתנוצנטרי לאומני ובמקביל ישנם ארגוני ימין שמתנגדים להריסת בתי מתנחלים (יהודים) בטענה כי מדובר ביישוב של יהודים בשטחים עוינים או שטחים שלא מאוכלסים על ידי יהודים ומדובר "בהפרחת השממה".
נכון לשנת 2022 קיימים ביהודה ושומרון 135 מאחזים לא מורשים, שבנייתם נעשתה ללא שהתקבלה החלטת ממשלה ספציפית בעניין הקמתם או בניגוד להחלטות עקרוניות של הממשלה שלא להקים מאחזים חדשים. במקרים אחדים, כגון עמונה, הרסה ממשלת ישראל, בהוראת בית המשפט, בתי ישראלים שנבנו על קרקע פרטית פלסטינית. באדמות מדינה במקרים רבים הבניה נעשתה בתמיכה עקיפה של ממשלת ישראל, על פי השופט אדמונד לוי תמיכה זו היא הכרה בפועל בחוקיות העקרונית של הבנייה.
פיצול דירות

על מנת למקסם רווחים מפצלים בעלי דירות את דירתם למספר יחידות דירות קטנות. פעולה זו אינה חוקית ללא רישוי מתאים ונחשבת אף היא כבנייה לא חוקית. תופעה זו קיימת במיוחד בערים מרכזיות (דוגמת תל אביב) בהן הביקוש גובר על ההיצע ומחירי השכירות גבוהים.
הגופים האחראים לטיפול

הגורמים העיקריים האחראים לטיפול בבעיית הבנייה הבלתי חוקית בישראל הם הוועדות המקומיות והמחוזיות לתכנון ובנייה שבאחריות הרשויות המקומיות, היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה במשרד הפנים, אגף הפיקוח במינהל מקרקעי ישראל ומשרד הביטחון בתחומי יהודה ושומרון ומנהלת תיאום ופיקוח אכיפה (מתפ"א) אשר במשטרת ישראל.
הגופים האחראים לטיפול > היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה במשרד הפנים

היחידה הארצית לפיקוח על הבניה פועלת בכל אחד מהמחוזות של משרד הפנים לאכיפת חוקי התכנון והבניה.
תפקידיה העיקריים של היחידה הארצית לפיקוח על הבנייה הם:
איסוף וריכוז של מידע הזורם ליחידה על הפרות חוק בתחום הבנייה כולל ביצוע בדיקות וביקורות לבקשות גופי התכנון השונים.
גיבוש הצעות לאכיפת החוק תוך תיאום עם הגופים האחרים המטפלים בבנייה בלתי חוקית בישראל.
הקצאת תקציבים לאכיפת חוק התכנון והבנייה, התקנת תקנות לשם אכיפת חוק זה, הכשרת מפקחים מחוזיים וארציים לשם אכיפת החוק, פיקוח על אכיפת החוק על ידי הרשויות המקומיות וביצוע אכיפה באזורים בהם הרשויות המקומיות נמנעות מלפעול.
הועברה למשרד האוצר ב-2015 כשמשה כחלון נכנס לתפקידו.
הגופים האחראים לטיפול > אישור למפרע של בנייה בלתי חוקית

על אישור בדיעבד של בנייה בלתי חוקית כתב השופט עוזי פוגלמן: "אישורה בדיעבד מכרסם בכושר ההרתעה של רשויות האכיפה ובאמון הציבור במוסדות השלטון. הוא עלול לעודד עבריינות בנייה ועלול להשתמע ממנו מסר של "יצא החוטא נשכר". קשה להפריז במשקלו של אינטרס השמירה על שלטון החוק בנסיבות מעין אלו. להשקפתי, במצב דברים זה, החלטה לדחות את התוכנית מטעם זה בלבד, אם הייתה מתקבלת, הייתה מצויה בגדרי מתחם הסבירות". עם זאת, עמדת בית המשפט היא שיש מקום לשקול שיקולים נוספים בנוסף להגנה על שלטון החוק.
השופטת מרים נאור הציעה: "לטעמי, כדאי במקרים רבים כשנשקלת השאלה האם 'להכשיר' בניה בלתי חוקית שחברי מוסד התכנון יציגו לעצמם תחילה את השאלה – בהנחה שאין בניה בלתי חוקית שהכשרתה מתבקשת, האם, מבחינה תכנונית היה מקום לאשר את התוכנית אם לאו. בחינה זו רואה כביכול את השטח 'כאילו' לא קיימת בו כל בניה בלתי חוקית. על בחינה זו אמונים חברי מוסדות התכנון. אם התשובה היא בשלילה, דהיינו שאין התוכנית ראויה, תהא הנטייה שלא להכשיר את הבניה הבלתי חוקית ולא לאשר את התוכנית".
ראו גם

חוק התכנון והבנייה
המועצה הארצית לתכנון ובנייה
כפר בלתי מוכר
הערות שוליים

↑  רינת בניטה, בנייה בלתי חוקית והריסת מבנים בישראל, הכנסת, מרכז המחקר והמידע, 2015
↑  גיא נרדי, ‏הבנייה הבלתי חוקית חצתה מזמן את כל המגזרים והגבולות, באתר גלובס, 7 במרץ 2017
↑  מיכל טביביאן-מזרחי, מסמך רקע בנושא: בנייה בלתי חוקית, הכנסת, מרכז המחקר והמידע, 2004
1 2  מבקר המדינה השופט (בדימוס) יוסף חיים שפירא, דוחות על הביקורת בשלטון המקומי 2016, דוח מבקר המדינה
↑  שוד הקרקעות בגליל - הפקרות שהפכה למסורת, או מסורת שהפכה להפקרות? - זאב וולפסון
↑  משה ברדה, ‏תופעת הבנייה הבלתי חוקית במגזר הדרוזי, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 7 בנובמבר 2006
↑  בני טוקר, "הבדואים מתקרבים לתל אביב", באתר ערוץ 7, 29 במרץ 2011
↑  בעקבות ועדת גולדברג - האם איבדה ישראל את הנגב הצפוני? - ארנון סופר, קתדרת חייקין לגיאואסטרטגיה
↑  רגבים, תפנית במערכה - עדכון נתוני הבנייה הבלתי חוקית ביהודה ושומרון, 2024, באתר רגבים, ‏דצמבר 2024
↑  קלמן ליבסקינד, ‏הנתונים הדרמטיים של ההשתלטות הפלסטינית על שטחי אזור C נחשפים, באתר מעריב אונליין, 9 באפריל 2022
↑  אפרת וייס, מאבק במאחזים הלא-חוקיים - גרסת הימין, באתר ynet, 22 בינואר 2008
↑   שאול אריאלי, ישראל מנסה להמציא משטר חדש. העולם לא קונה אותו, באתר הארץ, 17 בפברואר 2022
↑  בג"ץ 8171/09 עבאס חסן יוסף יוסף, ראש מועצת הכפר אל ג'אניה נ' מועצת התכנון העליונה במינהל האזרחי, ניתן ב־20 בנובמבר 2011, סעיפים 28, 32
↑  עע"ם 9057/09 דן איגנר ועוד 32 אח' נ' השמורה בע"מ, ניתן ב־20 באוקטובר 2010, סעיף 30
הריסות בית שנבנה ללא היתר בנייה בכפר הבלתי מוכר אלגרין שבנגב, ינואר 2008
דרור פיילר

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1951 (בן 73) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטוקהולם 
 בת זוג:  גונילה חלד-פיילר
 צאצאים:  Tigran Feiler 
 
דרור אלימלך פֵיילר (נולד ב-31 באוגוסט 1951) הוא פעיל שמאל רדיקלי, מוזיקאי ואמן ישראלי-שוודי. פיילר התפרסם בתקשורת הודות לביטויים קשים נגד מדינת ישראל. הוא הגדיר את חמאס "תנועת שחרור לאומית" לגיטימית ויזם מאמץ אירופאי להעמדת קצינים ישראלים לדין בינלאומי.
קורות חיים

פיילר נולד בתל אביב. ב-1967 עברו הוריו של פיילר לקיבוץ יד חנה. אמו פנינה, שנפטרה ב-2022 בגיל 98, הייתה אחות, ופעילת "רופאים למען זכויות אדם" שהתנדבה בכפרים פלסטיניים ביהודה ושומרון. ב-2010 הייתה גיבורת סרטם הדוקומנטרי של דני דותן ודליה מבורך "פנינה פיילר אחות קומוניסטית". אביו אליעזר, שנפטר ב-1992, היה מזכירו של שמואל מיקוניס. ב-1986 נפגש האב בבוקרשט עם קבוצת פלסטינים נציגי אש"ף, כשהדבר היה אסור על פי החוק הישראלי, ונשפט על כך.
ב-1973 עבר דרור פיילר להתגורר בשוודיה. לצורך קבלת אזרחות שוודית, הוא ויתר על אזרחותו הישראלית. הוא למד פרשנות למוזיקה מודרנית בשנים 1975–1977, מוזיקולוגיה באוניברסיטת סטוקהולם בשנים 1977–1978, והלחנה, באקדמיה למוזיקה של סטוקהולם, מ-1978 עד 1983.
ב-2021 נעצר פיילר על ידי הרשויות בשוודיה בחשד לפלילים, עקב מספר גנבות מצרכים בסופרמרקט.
קורות חיים > פעילות בנושא הסכסוך ישראלי-פלסטיני

בזמן האינתיפדה הראשונה, חיבר פיילר את "המאבק", הכולל קטעים מההמנון הפלסטיני.
קורות חיים > פעילות בנושא הסכסוך ישראלי-פלסטיני > "שלגיה ושגעון האמת"

בינואר 2004 התפרסם פיילר מחוץ למעגל המוזיקה כשהציג, יחד עם רעייתו, גונילה חלד-פיילר, את היצירה "שלגיה ושיגעון האמת" (Snow White and The Madness of Truth, בשוודית Snövit och sanningens vansinne) במוזיאון ההיסטורי הלאומי שבסטוקהולם. המיצב הכיל בריכה ארוכה של מים צבועים בצבע אדום כדם; במים צפה סירה קטנה, אשר עליה כתוב "Snövit" ("שלגיה"), ובתוך הסירה נמצא דיוקן של הנאדי ג'רדאת, מחבלת מתאבדת שרצחה 21 ישראלים בפיגוע במסעדת מקסים. המיצב לווה בקנטטה של יוהאן סבסטיאן באך "Mein Herze schwimmt im Blut" ("לבי שוחה בדם").
היצירה התפרסמה לאחר שצבי מזאל, שגריר ישראל בשוודיה, שהוזמן לפתיחה, ניתק את תאורת המיצב והפיל את אחד הפנסים לתוך הבריכה. עקב כך נגרם קצר חשמלי, וצבי מזאל התבקש לעזוב את המקום. מאוחר יותר הוא הוזמן לבירור במשרד החוץ השוודי. מזאל טען שהיצירה מאדירה את דמותה של הרוצחת. לדברי האמנים, המיצב נעשה על מנת להפנות את תשומת לב האנשים לכך ש"אנשים חלשים מסוגלים לעשות דברים נוראיים".
קורות חיים > פעילות בנושא הסכסוך ישראלי-פלסטיני > המשט לעזה

פיילר השתתף במשט לעזה מטורקיה שאורגן על ידי ה-IHH ב-2010, ובמהלך העימות עם לוחמי שייטת 13 נפצע באורח קל בפניו. ביוני 2011 נטל חלק מרכזי בארגון המשט לעזה (2011) ושימש כדוברו. ב-19 ביולי 2011 הפליג על סיפון הספינה היחידה שיצאה בסופו של דבר למשט מיוון לרצועת עזה ונעצרה על ידי חיל הים הישראלי.
בעקבות השתתפותו במשט הוציא משרד הפנים לפיילר צו הרחקה מישראל למשך 10 שנים, שאושר על ידי שר הפנים גדעון סער. בנובמבר 2013 עתר פיילר נגד החלטה זו בנימוק שהוא מעוניין לשהות עם אמו החולה. בית המשפט המחוזי בירושלים דחה את העתירה.
הערות שוליים

↑  שירות גלובס, ‏"ישראל נרקומנית למלחמה, ומטרתי לגמול אתכם. גם אתם משתמשים באזרחים כמגן אנושי - איפה ממוקם בסיס הקריה? בת"א. מנהרות? גם בגטו ורשה חפרו", באתר גלובס, 19 באוגוסט 2014
↑   עופר אדרת, זקנת הקומוניסטים סירבה לקבור עמה את המהפכה, באתר הארץ, 17 בפברואר 2022
↑  רענן בן צור, 60 שנה למות סטלין: בקיבוץ מתכחשים לרודן, באתר ynet, 5 במרץ 2013
1 2  יוסי מלמן, דיוקנו של אמן כקומוניסט צעיר, באתר הארץ, 22 בינואר 2004
↑  אביאל מגנזי, ישראלי מהמשט לעזה שהורחק מהארץ רוצה לחזור לשהות עם אמו: "זו לא מדינה יהודית", באתר ynet, 3 בנובמבר 2013
↑  Fria Tider Inrikes, Här tas SD-hataren på bar gärning inne på Coop, Fria Tider (בשוודית)
↑  דיאנה בחור-ניר, שבדיה: השגריר חיבל במיצג המחבלת, וזומן לבירור, באתר ynet, 17 בינואר 2004
↑  "Sharon backs envoy's art attack", דיווח באתר CNN.com‏, 19 בינואר 2004
↑  UD : Två svenskar saknas fortfarande
↑  אביאל מגנזי, הישראלי לשעבר מהמשט: חמומי מוח גם בבית"ר, באתר ynet, 26 בדצמבר 2010
↑  איציק וולף ועופר וולפסון, חיל הים השתלט על היאכטה הצרפתית, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 ביולי 2011
↑  אביאל מגנזי, ישראלי מהמשט לעזה שהורחק מהארץ רוצה לחזור לשהות עם אמו: "זו לא מדינה יהודית", באתר ynet, 3 בנובמבר 2013
↑  עמירה הס, מדוע פנינה פיילר, בת 93, מנועה מלראות את בנה?, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276004  NLI: 987007424534805171  BIBSYS: 9063345  GND: 132351994  ISNI: 0000 0001 2341 8811  LCCN: n89657410  MusicBrainz: c5586e9a-afca-4ae6-985d-42c4ea053fe5  RKD: 299062  SELIBR: 213524  SNAC: w6d24x1c  VIAF: 78753238   WorldCat (עם VIAF): 78753238 
"שלגיה ושגעון האמת"
מיכאל ורשבסקי

| --- | --- |

 לידה:  25 ביולי 1949 (בן 75) שטרסבורג, צרפת 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ירושלים 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  ישיבת מרכז הרב 
 מפלגה:  ברית לאומית דמוקרטית 
 בן או בת זוג:  לאה צמל 
 
מיכאל ורשבסקי, 2005
מיכאל ורשבסקי (מיקאדו) (נולד ב-25 ביולי 1949) הוא עיתונאי, מייסד המרכז לאינפורמציה אלטרנטיבית ויושב ראש משותף שלו.
חיים אישיים

מנישואיו הראשונים יש לוורשבסקי בת. נשוי בשנית לעורכת הדין לאה צמל ולהם שני ילדים משותפים, ביניהם האדריכל ניסן ורשבסקי. מתגורר בנחלאות.
מספריו

בעברית
על הגבול, הוצאת כרמל, ירושלים 2002
האתגר הדו לאומי
אל מול קבר פתוח
באנגלית
Toward an Open Tomb: The Crisis of Israeli Society (New York, 2004) ISBN 978-1-58367-109-2
On the Border (London, 2005) ISBN 978-0-7453-2325-1
The 33 Day War: Israel's War on Hezbollah in Lebanon and Its Consequences (with Gilbert Achcar) (London, 2007) ISBN 978-0-86356-646-2
הערות שוליים

1 2 3 4   מיה סלע, מיכאל ורשבסקי מוטרד משיכרון הכוח הישראלי, באתר הארץ, 29 בספטמבר 2013
1 2  אלי אושרוב, איבדו את הצפון: מיכאל ורשבסקי חוזר לימי ארגון מצפן, באתר nrg‏, 16 בספטמבר 2010
↑  אילן בכר, במרכז למידע הדריכו כיצד להתנהג בעת חקירה בשב"כ, מעריב, 26 בפברואר 1987
↑  ברוך קרא, וגר טרוצקיסט עם לוחם נגד פיטום אווזים, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2001
↑  בל"ד באתר הבחירות לכנסת ה-16 באתר הכנסת
↑  אלתג'מוע אלווטני אל-דמוקרטי – בל"ד באתר הבחירות לכנסת ה-17 באתר הכנסת
↑  בל”ד - אלתג`מוע אלווטני אלדמוקרטי באתר ועדת הבחירות המרכזית. לכנסת ה-19
↑  רשימת המועדים של הרשימה המשותפת, באתר ועדת הבחירות המרכזית.
↑  אביב לביא, כוכבים בחוץ, באתר הארץ, 1 באפריל 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297134805171  PLWABN: 9810575314905606  BNE: XX1591298  BnF: cb136283014 (data)  CANTIC: a11624437  CiNii: DA15192867  GND: 124969399  ISNI: 0000 0001 0920 6986  LCCN: n2001114355  NDL: 00946110  NKC: mzk2006337328  NTA: 353783765  SUDOC: 057786496  VIAF: 84666039   WorldCat (עם VIAF): 84666039
בית הכנסת אור זרוע

| --- | --- |

בית הכנסת אור זרוע
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 כתובת:  רחוב שמואל רפאלי 3, נחלאות
 מיקום:  ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 זרם:  ספרדים
 רב בית הכנסת:  הרב עמרם אבורביע
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1926–1927
 תאריך פתיחה רשמי:  1927 
 חומרי בנייה:  אבן ירושלים
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ספרדית צפון-אפריקאית
 
 קואורדינטות:  31°46′50″N 35°12′45″E﻿ / ﻿31.78048056°N 35.21261111°E﻿ / 31.78048056; 35.21261111
 מפה  בית הכנסת אור זרוע
 
בית הכנסת אור זרוע הוא בית כנסת ברחוב שמואל רפאלי 3, בשכונת נחלאות שבירושלים, ישראל שנוסד ב-1926 על ידי הרב עמרם אבורביע, פעיל ציוני וחבר במשמר העם לפני קום המדינה עבור קהילת ה"מערבים" (יהדות צפון אפריקה). בית הכנסת אור זרוע נקרא על שמו של בית המדרש שניהל אביו  הרב שלמה אבורביע בתוך העיר העתיקה בירושלים. כמו כן, הוכרז המבנה כ"מבנה בעל ערך אדריכלי או היסטורי" על ידי עיריית ירושלים לפי חוק התכנון והבנייה, התשכ"ה-1965.
תיאור המבנה

בית הכנסת אור זרוע הוא מבנה דו קומותי בן 10 מטרים הבנוי על גבעה, בגובה 799 מטרים מעל גובה פני הים, בשכונת נחלאות שבמרכז ירושלים. ככל מבנה ציבורי בירושלים, גם קירותיו החיצוניים של אור זרוע מצופים באריחים של אבן ירושלים. קומת הכניסה נבנתה כמקום מגורי רב בית הכנסת וראש הקהילה, וכיום הוא משמש כגן ילדים. הקומה השנייה של המבנה משמשת כחדר התפילה עצמו, המעוצב באדריכלות ספרדית צפון-אפריקאית טיפוסית, כך שמושבי המתפללים מקיפים את במת בית הכנסת. להיכל התפילה גג גבוה במיוחד, והוא מכיל את עזרת הנשים, וכן חלונות ארוכים בתוך מסגרות אבן המעוקלות וצבעוניות בחלקן העליון.
היסטוריה

הרב עמרם אבורביע הקים את בית הכנסת כדי לתת מענה למספרם הגדל של משפחות יהודים מַגּרֶבִּים בירושלים באמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 שיצאו מהעיר העתיקה בתהליך שהחל כבר כחצי מאה קודם לבניית בית הכנסת. אבורביע נפגש עם דון ימין בן-הרוש (Don Yamin Ben Harroch), ראש הקהילה במלייה שבספרד, שהיה ידוע בנדיבותו ושתרם לבסוף את הכסף לבניית בית הכנסת.
ביום שלישי, י"ח בחשון התרפ"ז,  26 באוקטובר 1926, הונחה אבן הפינה בטקס בהשתתפות רבנים ספרדים ואשכנזים רבים ואורחים רמי דרג. מנחה טקס הנחת אבן הפינה היה אברהם אלמליח, עיתונאי, פוליטיקאי ולימים חבר הכנסת הראשונה.
פעילויות

בית הכנסת נחנך ב-1927, ואבורביע נשאר רבו בין השנים 1927 ועד 1951, כאשר מונה לרבה של פתח תקווה. בשנים הראשונות הוא חי עם בני משפחתו בקומת הקרקע בבית הכנסת, שנבנה במיוחד כמקום מגוריו של הרב, עד שעבר לביתו החדש בסמוך. לאחר מכן עברו להתגורר בה גבאי בית הכנסת, חיים קובי ומשפחתו למשך כ-40 שנים נוספות. בית הכנסת שימש במקביל לבית תפילה גם כבית מדרש, והתקיימו בו לימודי דת. כמו כן, שימש ב-1931 כקלפי בבחירות לוועדת עדת הספרדים בירושלים. קהילת בית הכנסת אור זרוע בנחלת אחים השתתפה בפעילות צדקה ותרמה לבית החולים "משגב לדך" בירושלים. פעילות נדבה זאת תועדה בדין וחשבון של בית החולים הכללי "משגב-לדך" בירושלים (בעיר העתיקה) לשנת תרצ"א. ב-1997 קבע השופט ורדימוס זיילר, נשיא בית המשפט המחוזי בירושלים, כי בניין בית הכנסת מוכרז ומוצהר כהקדש.
גלריה

לוחית זיכרון לרב בית הכנסת הראשון עמרם אבורביע.
פרוכת  בבית הכנסת.
דלת הכניסה לקומת הקרקע של בית הכנסת, מעוטר במגן דוד ובמילה "ציון".
לוחית זיכרון לזכר תרומתו של ימין בן-הרוש לבניית בית הכנסת.
תרומת תשרי תר"ץ של מתפללי בית הכנסת "אור זרוע" נחלת אחים, על ידי הרב עמרם אבורביע עבור בית החולים הכללי "משגב לדך" בירושלים לפי רשימת הנדבות
ראו גם

היציאה מן החומות
"אור זרוע ירושלים - מליה שני בתי כנסת", "ברית" כתב העת של יהודי מרוקו, אות ברית קודש, עורך אשר כנפו, חוברת 34 עמודים 72–80, שנת 2016.
אתר נתיבי עם
הערות שוליים

↑  רשימת המבנים באתר נבו, עמוד 306, סעיף (2)
↑  תיאור בית הכנסת ותמונות החלונות, מתוך אתר www.nahlaot.co.il
↑  ירית אבן פנה לבנין בית כנסת, דואר היום, 27 באוקטובר 1926
↑  הבחירות לועד עדת הספרדים בירושלים, דואר היום, 6 בפברואר 1931
↑  החלטת השופט זיילר
כתובת יהואש

כתובת יהואש
כתובת יהואש או "כתובת בדק הבית" הוא שמה של כתובת שנויה במחלוקת בכתב עברי עתיק, על גבי אבן שחורה, שהוצגה לציבור בשנת 2001 לאחר שנטען שנרכשה מידי סוחר עתיקות והמקור לכתובת לכאורה בחפירה עלומה ממזרח להר הבית בירושלים. הכתובת יוחסה ליהואש, מלך יהודה במאה ה-9 לפני הספירה, כשהיא מתאימה לאירוע הנזכר בספר מלכים. הכתובת מתכתבת באופן מפתיע עם גישתו של פרופ' נדב נאמן שפורסמה ארבע שנים קודם לכן, ולפיה גרסת הקאנון שבידינו של ספר מלכים, שנכתבה ונערכה בהדרגה לאורך מאות שנים לאחר שהמאורעות המתוארים בספר התרחשו עד שנחתמה בנוסח המסורה, התבססה, בין היתר, על שתי כתובות מלכותיות שהיו בידיהם של כותבי הספר, האחת מימי המלך יהואש והתייחסה ל'בדק הבית' והאחרת מימי המלך אחז שעניינה דגם מזבח בסגנון אשורי שהוקם בירושלים.
ועדה מקצועית מטעם רשות העתיקות בישראל הודיעה כי הכתובת מזויפת, אך מומחים מסוימים וכן פסק דין של בית המשפט המחוזי בירושלים פסקו כי לא ניתן לקבוע בוודאות שהכתובת זויפה, חרף ממצאים שמערערים את אמינותה.
תוכן הכתובת

הכתובת מתארת את השיפוץ שערך המלך יהואש בבית המקדש הראשון (מקדש שלמה). היא כתובה בגוף ראשון, מפי המלך, והיא מתאימה לסיפור שיפוץ בית המקדש שעליו הורה המלך יהואש, כפי שמסופר במקרא בספר מלכים. תקופת מלכותו של יהואש מתוארכת לשנים 836–797 לפני הספירה.
החשיבות שייחסו החוקרים לכתובת עם הצגתה נבעה מכך שמדובר לכאורה בממצא הארכאולוגי הראשון המאשר את קיומו של בית המקדש הראשון ושל אירוע בדיוק כפי שתואר במקרא. "כתובת יהואש" נראתה כמו גילוי בעל חשיבות דומה לזו של מצבת מישע.
להלן הכתובת בכתב עברי עכשווי. השלמות מופיעות בין הסוגריים המרובעים:
ראו גם

רשימת ממצאים מרכזיים בארכאולוגיה מקראית
לקריאה נוספת

אביגדור ויקטור הורביץ, כתובת יהואש תחת זכוכית מגדלת, בית מקרא 49, א, 2003 (תשסד), עמ' 89–102
דוד ענבר, "כתובת יהואש" - מקורית או מזויפת???, א.ב.; חדשות השומרונים 830-832, 2003 (תשסג), עמ' 31–43
דוד טלשיר, האם כתובת יהואש אמיתית? בחינה פילולוגית, לשוננו לעם נד, א (תשסג-תשסד), עמ' 3–10
Ilani, S., Rosenfeld. A., Dvorachek, M., Archaeometry of a stone tablet with Hebrew inscription referring to repair of the House, Israel Geological Survey Current Research 13, 2002, pp. 109-116.
Sasson, Victor, Philological and Textual Observations on the Controversial King Jehoash Inscription, Ugarit-Forschungen' 35, 2003, pp. 573-87.
Goren, Y., Ayalon, A., Bar-Mathews, M., Shilman, B., Authenticity examination of the Jehoash inscriptionת Journal of the Institute of Archaeology of Tel Aviv University 31, 2004, pp. 3-16
Lemaire, A., A re-examination of the inscribed pomegranate: A rejoinder, Israel Exploration Journal 56 (2), 2006, pp. 167-174.
Rosenfeld, A. and Ilani, S., On the patina and stable-isotope analyses of the Ivory pomegranate (Appendix), Israel Exploration Journal 56 (2), 2006, pp. 175-177
Ilani, S., Rosenfeld, A., Feldman, H.R., Krumbein, W.E., Kronfeld, J., Archaeometric analysis of the Jehoash Inscription tablet, Journal of Archaeological Science 35, 2008, pp. 2966-2972
Cohen, Chaim, Biblical Hebrew Philology in the Light of Research on the New Yeho’ash Royal Building Inscription, in New Seals and Inscriptions, Hebrew, Idumean and Cuneiform, ed. by Meir Lubetski (Hebrew Bible Monographs, 8), Sheffield: Sheffield Phoenix Press, 2007, 222-84.
הערות שוליים

↑  נדב שרגאי, או שהתיאוריה של פרופ' נאמן קלעה בול, או שהזייפן קרא עליה, באתר הארץ, 15 בינואר 2003
↑  אמיתי או מזויף? – גלוסקמת "יעקב אחי ישוע" גדעון אבני, מתוך אתר רשות העתיקות
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ב, פסוקים ה'–י"ז: "וַיֹּאמֶר יְהוֹאָשׁ אֶל הַכֹּהֲנִים כֹּל כֶּסֶף הַקֳּדָשִׁים אֲשֶׁר יוּבָא בֵית יְהוָה כֶּסֶף עוֹבֵר אִישׁ כֶּסֶף נַפְשׁוֹת עֶרְכּוֹ כָּל כֶּסֶף אֲשֶׁר יַעֲלֶה עַל לֶב אִישׁ לְהָבִיא בֵּית יְהוָה. יִקְחוּ לָהֶם הַכֹּהֲנִים אִישׁ מֵאֵת מַכָּרוֹ וְהֵם יְחַזְּקוּ אֶת בֶּדֶק הַבַּיִת לְכֹל אֲשֶׁר יִמָּצֵא שָׁם בָּדֶק. וַיְהִי בִּשְׁנַת עֶשְׂרִים וְשָׁלֹשׁ שָׁנָה לַמֶּלֶךְ יְהוֹאָשׁ לֹא חִזְּקוּ הַכֹּהֲנִים אֶת בֶּדֶק הַבָּיִת. וַיִּקְרָא הַמֶּלֶךְ יְהוֹאָשׁ לִיהוֹיָדָע הַכֹּהֵן וְלַכֹּהֲנִים וַיֹּאמֶר אֲלֵהֶם מַדּוּעַ אֵינְכֶם מְחַזְּקִים אֶת בֶּדֶק הַבָּיִת וְעַתָּה אַל תִּקְחוּ כֶסֶף מֵאֵת מַכָּרֵיכֶם כִּי לְבֶדֶק הַבַּיִת תִּתְּנֻהוּ. וַיֵּאֹתוּ הַכֹּהֲנִים לְבִלְתִּי קְחַת כֶּסֶף מֵאֵת הָעָם וּלְבִלְתִּי חַזֵּק אֶת בֶּדֶק הַבָּיִת [...] וְנָתְנוּ אֶת הַכֶּסֶף הַמְתֻכָּן עַל יד [יְדֵי] עֹשֵׂי הַמְּלָאכָה הפקדים [הַמֻּפְקָדִים] בֵּית יְהוָה וַיּוֹצִיאֻהוּ לְחָרָשֵׁי הָעֵץ וְלַבֹּנִים הָעֹשִׂים בֵּית יְהוָה. וְלַגֹּדְרִים וּלְחֹצְבֵי הָאֶבֶן וְלִקְנוֹת עֵצִים וְאַבְנֵי מַחְצֵב לְחַזֵּק אֶת בֶּדֶק בֵּית יְהוָה וּלְכֹל אֲשֶׁר יֵצֵא עַל הַבַּיִת לְחָזְקָה. אַךְ לֹא יֵעָשֶׂה בֵּית יְהוָה סִפּוֹת כֶּסֶף מְזַמְּרוֹת מִזְרָקוֹת חֲצֹצְרוֹת כָּל כְּלִי זָהָב וּכְלִי כָסֶף מִן הַכֶּסֶף הַמּוּבָא בֵית יְהוָה. כִּי לְעֹשֵׂי הַמְּלָאכָה יִתְּנֻהוּ וְחִזְּקוּ בוֹ אֶת בֵּית יְהוָה. וְלֹא יְחַשְּׁבוּ אֶת הָאֲנָשִׁים אֲשֶׁר יִתְּנוּ אֶת הַכֶּסֶף עַל יָדָם לָתֵת לְעֹשֵׂי הַמְּלָאכָה כִּי בֶאֱמֻנָה הֵם עֹשִׂים".
↑  Rosenfeld A. and Ilani S. (2002) SEM-EDS Analyses of Patina Samples from an Ossuary of Ya’akov Son of Yossef Brother of Yeshua. Biblical Archaeology Review, 28, 29
↑  Ilani, S., Rosenfeld. A., Dvorachek, M., Archaeometry of a stone tablet with Hebrew inscription referring to repair of the House, Israel Geological Survey Current Research13, 2002, pp. 109-116
↑  Keall E.J (2003) New Tests Bolster case for Authenticity, Biblical Archaeology Review, 26, 52-5
↑  S. Ilani, A. Rosenfeld, H. R. Feldman, W. E. Krumbein, Archaeometric analysis of the “Jehoash Inscription” tablet, Journal of Archaeological Science 35, 2008-11-01, עמ' 2966–2972 doi: 10.1016/j.jas.2008.06.019
↑  House of Gold, House of Gold (ארכיון)
1 2  פסק הדין המלא. מסמך וורד מסמך פסק הדין באתר חדשות המחלקה הראשונה של יואב יצחק (עיתונאי)
↑  עדותם של מר ביגליזן, ד"ר רוזנברג ועו"ד זיילר, בפסק הדין, סעיפים 532–546, דפים 81–176]
1 2  Israel Antiquities Authority, www.antiquities.org.il
↑  גלוסקמת יעקב אחי ישו, וכתובת יואש: דוח מסכם לעבודת וועדות הבדיקה שהסמיך מנהל רשות העתיקות עוזי דהרי מתוך אתר רשות העתיקות
↑  נדב שרגאי, או שהתאוריה של פרופ' נאמן קלעה בול, או שהזייפן קרא עליה, באתר הארץ, 15 בינואר 2003
↑  Cohen Chaim, "'BIBLICAL HEBREW PHILOLOGY IN THE LIGHT OF RESEARCH ON THE NEW YEHO’ASH ROYAL BUILDING INSCRIPTION", in Lubetski, Meir, editor, NEW SEALS AND INSCRIPTIONS, HEBREW, IDUMEAN, AND CUNEIFORM, Hebrew Bible Monographs, 8, SHEFFIELD PHOENIX PRESS, 2007
↑  גלעד גרוסמן‏, בית המשפט זיכה את עודד גולן מזיוף "כתובת יהואש", באתר וואלה, 14 במרץ 2012