stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רעמסס השישי
שלטון > פעילות ומצב במצרים > הידרדרות כלכלית

במהלך התקופה שנפרשה על פני תקופת שלטונם של רעמסס השישי, השביעי והשמיני, מחירי הסחורות הבסיסיות, בפרט תבואה, עלו בחדות. עם החלשת כלכלת מצרים, רעמסס השישי פנה לגזול את הפסלים והאנדרטאות של אבותיו, תכופות לטייח אותם ולאחר מכן להחליף את הכרטושים שלהם בשלו, במיוחד אלו של רעמסס הרביעי, שהופיעו בצורה בולטת לאורך נתיבי התהלוכה בכרנכ ובלוקסור. בדוגמאות אחרות, הוא השתלט על פסל של רעמסס הרביעי, עמודות של טקסטים שנכתבו על ידי רעמסס הרביעי על אובליסק של תחותמס הראשון בכרנכ, וקברו של רעמסס החמישי. קיצ'ן מזהיר שלא לפרש זאת יתר על המידה גזילות אלו כסימנים של אנטגוניזם של רעמסס השישי כלפי אחיו ואחיינו הגדולים. הגזילות לא היו יסודיות אלא היו ממוקדות למקומות הבולטים ביותר, שבהם הכרטושים של רעמסס השישי יהיו הבולטים ביותר. מלבד זאת, רעמסס השישי אכן השאיר את הכרטושים של רעמסס הרביעי ללא פגע במקומות רבים, כולל במקומות שבהם שמו וגם שמו של אחיו קרובים זה לזה כמו במקדש מדינת האבו של רעמסס השלישי, כך שניתן לבטל את ההשערה של Damnatio memoriae - לפיהן כל ההתייחסויות למישהו מסולקות באופן שיטתי כדי להסיר את האדם הזה מהזיכרון ומההיסטוריה.
עדות אפשרית לעבודות אדריכלות אמיתיות מטעמו של רעמסס השישי נמצאת בממפיס, שם כתובת על כרכוב שער גרניט של מקדש פתח טוענת שהוא הקים עמוד גדול מאבן עדינה. רעמסס השישי מתגאה אז בכך ש"כיסה את כל הארץ במונומנטים גדולים בשמי [...] שנבנו לכבוד אבותי האלים". בסך הכל, האגיפטולוג אמין עאמר מאפיין את רעמסס השישי כ"מלך שביקש להתחזות לפרעה גדול בעידן של אי שקט ודעיכה".
שלטון > דילול הכוח > פקידים בכירים

ידועים כמה פקידים בכירים של רעמסס השישי, כמו שר הכספים שלו והמפקח על האוצר מונטומטאוויי שהיה בתפקיד מאז סוף שלטונו של רעמסס השלישי; הוזיר נפרונפה בתפקיד מאז תקופתו של רעמסס הרביעי על כס המלכות; בנו הוזיר נהי; אמנמוסה ראש עיריית תבאי ומשרתו של המלך קדרן. מדרום, מפקד הכוחות של כוש היה נבמארנאחטה והמנהל של וואוואט - הארץ בין האשד הראשון והשני של הנילוס - ראש עיריית אניבה (אנ') והמפקח של מקדש הורוס בדר (אנ') היה פנה.
שלטון > דילול הכוח > שושלת רעמססנחט

בתבאי, הכהונה הגדולה עברה לשליטתם של רעמססנחט ומשפחתו בתקופתו של רעמסס הרביעי, אולי בשל שליטתו הריכוזית של אביו של רעמססנחט, מריבסטה, על המוסדות הפיננסיים של המדינה. רעמססנחט היה רשמית הוזיר של רעמסס השישי על הדרום וכוחו גדל על חשבונו של פרעה זה למרות העובדה שאיסת, בתו של רעמסס השישי, הייתה קשורה גם לכהונת אמון "בתפקידה כאשת האל של אמון (אנ')". אם למעשה, ראמססנחט פיקח ככל הנראה על בניית בניין הקבורה של איסת במתחם הקבר K93.12, ובעוד, כפי שמגדיר זאת האגיפטולוג דניאל פולץ, "הוא וקרוביו היו האנשים החזקים ביותר במצרים בתקופת סוף השושלת העשרים", פעילותו לא כוונה נגד אינטרסים מלכותיים. רעמססנחט השתתף לעיתים קרובות בחלוקת אספקה לפועלים ושלט בחלק ניכר מהפעילות הקשורה לבניית קבר המלך, אולי משום שאוצרו של הכהן הגדול של אמון מימן כעת לפחות חלקית את העבודות הללו. בנו של רעמססנחט, אוסרמארנאחטה, הפך למנהל משק הבית של אמון והפך למנהל של שטחים גדולים במצרים התיכונה. הוא גם ירש את תפקידו של מריבאסטה בפיקוח על המיסים של המדינה, והבטיח שמשפחתו של רעמססנחט תהיה בשליטה מלאה הן על האוצר המלכותי והן על האוצר של אמון. תפקידים בכירים נוספים כמו אלה של הכוהנים השני והשלישי ושל "אבי אלוהים של אמון" ניתנו לאנשים שהצטרפו למשפחתו של רעמססנחט בברית נישואים.
רעמססנחט היה חזק מספיק כדי לבנות לעצמו את אחד ממפעלי הקבורה הגדולים ביותר של הנקרופוליס של תבאי כולו בסוף הממלכה החדשה, כאשר מיזמי בנייה מלכותיים, כולל מקדש המתים הגזול של רעמסס השישי, ננטשו. האנדרטה של רעמססנחט, בדרעא אבו אל-נגה (אנ'), עשתה שימוש חוזר בבניין קודם מהשושלת השבע-עשרה (אנ') או השמונה-עשרה (אנ') ושופצה כדי להראות את מעמדו הפוליטי והכלכלי של בעליו. בסך הכל, אגיפטולוגים מעריכים כעת שרמססנחט ושושלתו הקימו בעצם מרכז כוח שני במצרים העליונה, לכאורה מטעם מלכי השושלת העשרים ששלטו מממפיס ופר-רעמסס במצרים התחתונה. עובדה זו הפכה את תבאי בפועל לבירה הדתית של מצרים, כמו גם לבירת מנהלית בדומה למקבילתה הצפונית, והניחה את היסודות לעלייתה של השושלת העשרים ואחת תחת הריהור (אנ') ופינדג'ם הראשון (אנ'), 50 עד 70 שנה מאוחר יותר.
שלטון > המצב באימפריה של מצרים בארצות אחרות > הידרדרות סופית בכנען

ההידרדרות הפוליטית והכלכלית של מצרים נמשכה ללא הפסקה בתקופת שלטונו של רעמסס השישי. הוא המלך האחרון בתקופת הממלכה החדשה ששמו מתועד על כתובות על שברי קיר וכן על שני עמודים של מקדש חתחור של סרביט אל-ח'אדם בסיני, לשם שלח משלחות לכרות עפרות נחושת.
בכל זאת ייתכן שלמצרים עדיין הייתה השפעה איזושהי או לפחות היו לה קשרים מסוימים עם שרידי האימפריה שלה בלבנט, כפי שמציע בסיס פסל ברונזה מקוטע של רעמסס השישי שנתגלה בתל מגידו בכנען, וחרפושית שלו מאללח' על החוף בדרום אנטוליה.
הנוכחות המצרית בכנען פסקה במהלך שלטונו של רעמסס השישי או זמן קצר לאחר מכן, כאשר כוחות המצב האחרונים עזבו את דרום ומערב ארץ ישראל בסביבות תקופה זו, והגבול בין מצרים לארצות אחרות חזר לקו מבוצר מקו הים התיכון עד ים סוף. מחקר ארכאולוגי משנת 2017 הגיע לאותה מסקנה, כלומר שלטונו של רעמסס השישי הוא התקופה האחרונה של מוצב של הצבא המצרי ביפו, אשר נהרס פעמיים בסביבות תקופה זו. מתנגדי השלטון המצרי היו ממוצא מקומי, שמקורם כנראה בערים הכנעניות במישור החוף של הלבנט, התנגדות להגמוניה המצרית שבסופו של דבר נבעה מהגעתם של גויי הים לאזור בתקופת שלטונו של רעמסס השלישי. אובדן כל השטחים באסיה לחץ עוד יותר את הכלכלה של חברת הממלכה החדשה של מצרים, ושלל מהמלכים הבאים חלק ניכר מהלגיטימיות שלהם.
שלטון > המצב באימפריה של מצרים בארצות אחרות > נוכחות מתמשכת בנוביה

נראה כי השליטה המצרית בנוביה הייתה איתנה הרבה יותר באותה תקופה, או בשל ההתמצרות המתקדמת של האוכלוסייה המקומית או בשל החשיבות הכלכלית של אזור זה. הכרטושים של רעמסס השישי נחשפו באי סהל ליד אסואן ובמקדש רעמסס השני בוואדי אס-סבואה (אנ'). רעמסס השישי מוזכר בקברו של פנה באניבה, לא הרחק מהאשד השלישי של הנילוס. פנה מספר גם על פשיטות עונש צבאיות דרומה יותר, מהן הוא טוען שהחזיר שלל לפרעה.
אנדרטאות קבורה > קבר

רעמסס השישי נקבר בעמק המלכים, בקבר המכונה כיום קבר KV9 (אנ'). הקבר נבנה לראשונה עבור רעמסס החמישי, שאולי נקבר בו לפרק הזמן הקצר הדרוש להכנת קבר אחר, ככל הנראה לא מעוטר, שנחצב עבורו במקום אחר בעמק המלכים ואשר עדין לא אותר. בכל מקרה, רעמסס השישי ציווה על שיפוץ קבר KV9 כולו לעצמו ללא מקום לקבורה הקבועה של רעמסס החמישי, אשר הובל לבסוף למנוחה בשנתו השנייה של רעמסס השישי על כס המלכות, אולי משום שהיציבות חזרה לתבאי באותה עת. גזילת קברו של רעמסס החמישי עשויה להוות סימן לכך שרעמסס השישי לא העריך את קודמו, מה שיסביר מדוע נמחק שמו של רעמסס החמישי והוחלף בשמו של רעמסס השישי ביותר מהזדמנות אחת. לחלופין זה עשוי לשקף את הדאגה הפרגמטית של המלך לאמצעים כלכליים.
העבודות המחודשות על KV9 אחראיות לשימור קבר תות ענח' אמון, שהכניסה אליו נקברה מתחת לבקתות שנבנו עבור בעלי המלאכה שעבדו על קברו של רעמסס השישי. נראה שהעבודות הללו הושלמו במהלך שנת מלכותו השישית של רעמסס השישי, אז קיבל רעמססנחט 600 דבנים (אנ') של כלי נחושת רקועים בחצר הקדמית הגדולה של אמון בכרנכ, מה שמצביע כנראה על סיום עבודות הבנייה על הקבר. יתר על כן, אם האוסטרקון 1860a מתבאי אכן מתייחס לרעמסס השישי ולא לרעמסס העשירי, אז זה מצביע על כך שהקבר היה סוף סוף מוכן למלך בשנתו השמינית על כס המלכות, ואז ייתכן שהוא היה חולה וקרוב למוות. לאחר סיומו, הקבר היה באורך 104 מטרים וכלל אחת משלושת הגרסאות השלמות של ספר השערים הידועות מהקשר של הלוויה המלכותית, וכן גרסה מלאה של ספר המערות (אנ').
הקבר כנראה חולל ונבזז על ידי שודדי קברים בתוך 20 שנה מקבורתו של רעמסס השישי. הם חתכו את ידיה ורגליה של המומיה של רעמסס כדי לקבל גישה לתכשיטיו. אירועים אלה, שהתרחשו בתקופת שלטונו של רעמסס האחד עשר, מתוארים בפפירוס מאייר ב' (אנ'), אם כי זיהוי הקבר המוזכר במקור זה אינו בטוח לחלוטין. המומיה של רעמסס השישי הועברה לאחר מכן לקבר KV35 (אנ') של אמנחותפ השני בתקופת שלטונו של הכוהן הגדול פינדג'ם הראשון (אנ') של תחילת השושלת העשרים ואחת, שם היא התגלתה בשנת 1898 על ידי האגיפטולוג הצרפתי ויקטור לורה (אנ'). בדיקה רפואית של המומיה העלתה כי רעמסס השישי מת בגיל ארבעים, והראתה נזק חמור לגופו, ראש ופלג גוף עליון נשברו למספר חתיכות על ידי גרזן ששימש את שודדי הקברים. יד נשית מבודדת נמצאה בתוך עטיפות המומיה.
בשנת 2020, פרסמה רשות התיירות המצרית דגם תלת-ממדי מלא של הקבר עם צילומים מפורטים, הזמינים באינטרנט.
באפריל 2021 הועברה המומיה מהמוזיאון לעתיקות מצרים למוזיאון הלאומי לתרבות מצרית יחד עם מומיות של 17 מלכים נוספים ו-4 מלכות באירוע שנקרא מצעד הזהב של הפרעונים (אנ').
אנדרטאות קבורה > מקדש קבורה

נראה שרעמסס השישי גזל את מקדש הקבורה (אנ') הגדול באל-אסיף (אנ') מרעמסס החמישי, שכנראה לקח אותו מאביו רעמסס הרביעי. המקדש תוכנן להיות כמעט מחצית מגודלו של מקדש הקבורה של מדינת האבו והיה רק בשלבי היסוד שלו במותו של רעמסס הרביעי. לא ברור אם הוא הושלם אי פעם, אך המקדש מוזכר כמוסד בעל קרקע בפפירוס וילבור (אנ') המתוארך לתקופת שלטונו של רעמסס החמישי. חפירות ארכאולוגיות מראות שחלק ניכר מעיטורים ששרדו נעשו תחת רעמסס השישי.
לקריאה נוספת

Bács, Tamás A. (1995). "A Note on the Divine Adoratrix Isis, daughter of Ramesses VI". Göttinger Miszellen. 148: 7–11.
Breasted, James Henry (1948). Bronze base of a statue of Ramses VI discovered at Megiddo. Chicago: University of Chicago Press. OCLC 83774290.
Černý, Jaroslav (1975). "Egypt: from the death of Ramesses III to the end of the Twenty-First Dynasty".  In Edwards, Iorwerth Eiddon Stephen; Gadd, Cyril John; Hammond, Nicholas Geoffrey Lemprière; Sollberger, E. (eds.). The Cambridge Ancient History II part 2. The Middle East and the Aegean Region c. 1380–1000 B.C. (3rd ed.). Cambridge: Cambridge university press. pp. 606–657. ISBN 978-0-52-108691-2.
Cohen, Susan (2016). "History of Egypt in Palestine".  In Grajetzki, Wolfram; Wendrich, Willeke (eds.). UCLA Encyclopedia of Egyptology. Los Angeles: University of California Los Angeles.
Collier, Mark; Dodson, Aidan; Hamernik, Gottfried (2010). "P. BM 10052, Anthony Harris and Queen Tyti". Journal of Egyptian Archaeology. 96: 242–247. doi:10.1177/030751331009600119. S2CID 161861581.
Dodson, Aidan (1999). "Tutankhamen, tomb of".  In Bard, Kathryn; Shubert, Stephen Blake (eds.). Encyclopedia of the archaeology of ancient Egypt. London; New York: Routledge. pp. 1044–1048. ISBN 978-0-203-98283-9.
Dodson, Aidan; Hilton, Dyan (2004). The Complete Royal Families of Ancient Egypt. London: Thames & Hudson Ltd. ISBN 978-0-500-05128-3.
Janssen, Jac J. (1978). "Year 8 of Ramesses VI Attested". Göttinger Miszellen. 29.
Peden, Alexander J. (2001b). "Where Did Ramesses VI Bury his Nephew?". Göttinger Miszellen. 181: 83–88. ISSN 0344-385X.
"Pharaoh Ramses VI Tomb". Egyptian Tourism Authority. 2020-04-15. אורכב מ-המקור ב-2020-04-20. נבדק ב-2020-04-15.
Wente, Edward Frank; Van Siclen, Charles Cornell III (1977). "A Chronology of the New Kingdom".  In Johnson, J. H.; Wente, E. F. (eds.). Studies in Honor of George R. Hughes, January 12, 1977. Studies in Ancient Oriental Civilization (SAOC). Vol. 39. Chicago: The Oriental Institute. pp. 217–262. ISBN 0-918986-01-X.
ביאורים

↑  זיהוי מאפיין של הילד במצרים העתיקה. זה מצביע באופן סמלי על כך שבעל הצמה הצידית הוא יורש לגיטימי של אוסיריס.
↑  מיקומה של פר-נבית אינו ידוע בוודאות. ייתכן שזה היה בצפון תבאי.
↑  יחידת משקל מצרית עתיקה השווה בערך ל-90 גרם
↑  ספר מצרי עתיק חשוב של הממלכה החדשה. הוא נכתב בחלק הפנימי של קברי מלכים לטובת הנפטרים. הוא מתאר את מסעו של אל השמש רע דרך שש המערות של השאול, תוך התמקדות באינטראקציה בין אל השמש לתושבי העולם התחתון
הערות שוליים

↑  Graham Peter Scott, Seeds of Western Culture: Low Chronology, Abraham's Exodus and Archilochus' Odyssey
↑  Grandet, Pierre, Early–mid 20th dynasty
1 2 3  Keith C. Seele, Ramesses VI and the Medinet Habu Procession of the Princes
1 2 3 4 5 6  K. A. Kitchen, The Twentieth Dynasty Revisited
1 2 3 4 5  William J. Murnane Jr., The "King Ramesses" of the Medinet Habu Procession of Princes
↑  Demas, Martha; Neville, Agnew, eds. (2016b). Valley of the Queens Assessment Report: A Collaborative Project of the Getty Conservation Institute and the Supreme Council of Antiquities, Egypt. Vol. 2, Page 307
↑  Ramses VI, Encyclopædia Britannica
↑  Excavations of the New Kingdom Fortress in Jaffa, 2011–2014: Traces of Resistance to Egyptian Rule in Canaan
1 2  Raphael Ventura, More Chronological Evidence from Turin Papyrus Cat. 1907 + 1908
1 2 3 4 5  Amin A. M. A. Amer, Reflections on the Reign of Ramesses VI
↑  Parisse, Emmanuel (5 באפריל 2021). "22 Ancient Pharaohs Have Been Carried Across Cairo in an Epic 'Golden Parade'". ScienceAlert. {{cite news}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: רעמסס החמישי | פרעוני מצרים | הבא: רעמסס השביעי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275729305171  BnF: cb11944862d (data)  GND: 11859818X  ISNI: 0000 0004 4887 2641  LCCN: n83226630  VIAF: 20473038   WorldCat (עם VIAF): 20473038 
הנסיך אמונהרחפשף מוצג בתבליט "תהלוכת הנסיכים" במדינת האבו.
אסטלת קופטוס של איסת, בתו של רעמסס השישי (מימין)
פסל מכרנכ, שנמצא כעת במוזיאון המצרי, מציג את רעמסס השישי מחזיק בשבי לובי כבול.
דיוקן זה של רעמסס השישי הועתק במהלך המשלחת הצרפתית-טוסקנית מציור בקברו של השליט.
רעמססנחט (אנ'), הכהן הגדול של אמון בתקופת שלטונו של רעמסס השישי, מוצג במוזיאון המצרי
הפרוטומה השבורה הזו של רעמסס השישי מוצג במוזיאון לאמנויות יפות של ליון (אנ').
המומיה של רעמסס השישי נפגעה על ידי שודדי קברים
אושבטי של רעמסס השישי במוזיאון הבריטי
צ'האל נגד בריטניה

פסק הדין צ'האל נגד בריטניה (Chahal v United Kingdom 22414/93) ניתן בבית הדין האירופי לזכויות אדם, ב-15 בנובמבר 1996.
הסוגיה העיקרית שנידונה בפסק הדין: האם שיקולי ביטחון לאומי יכולים להצדיק גירוש אדם למדינה בה הוא יהיה בסכנה על פי סעיף 3 לאמנה האירופית להגנת זכויות אדם וחירויות יסוד (1950), האוסר על עינויים או על עונש או יחס משפיל או בלתי אנושי. צ'האל פנה לוועדה האירופאית לזכויות אדם בטענה שאם בריטניה תממש את החלטתה לגרשו להודו, הדבר יחשוף אותו לסכנה ממשית כמוגדר בסעיף 3 לאמנה. בית המשפט קבע לראשונה שהאיסור על גירוש אדם לאזור בו יש סכנה שיהיה חשוף למעשים האסורים בסעיף 3 לאמנה הוא מוחלט; מדינה החברה באמנה לא תוכל להצדיק גירוש לאזור סכנה על בסיס שיקולים נוספים, אפילו לא שיקולי ביטחון לאומי. לפיכך פסק בית המשפט שאסור לבריטניה לגרש את מר צ'האל להודו, היות שאם תעשה זאת, היא תפר את מחויבויותיה על פי סעיף 3 לאמנה, בה היא חברה.
טענות הצדדים

טענתה העיקרית של בריטניה הייתה שאין יסוד משמעותי להאמין שצ'האל יהיה בסכנה בהודו, אך היא גם הדגישה שהסיבה לגירוש היא ביטחונית. יתר על כן, בריטניה טענה שההגנה על האדם אינה מוחלטת. כלומר, סיבה ביטחונית מאפשרת למדינות לגרש פליט גם לאזור בו קיימת סכנה לאותו האדם, למרות קיום הסכנה. במקרה שכזה, יש לאפשר לה לגרשו להודו היות שהוא אינו זכאי למעמד ההגנה של האמנה, כאמור ובהתאם לסעיפים 32 ו-33 לאמנה. לגישתה של בירטניה, יש להפעיל שיקול דעת ולאזן בין מידת האיום של הסכנה הביטחונית (מנקודת מבטה של המדינה המארחת) אל מול מידת ההערכה של הסכנה לפרט אם יגורש. כאשר עשו זאת, הם הגיעו להחלטה לסרב לבקשתו כי האמינו שיש ספק לגבי מידת הוודאות שהוא אכן יהיה בסכנה בהודו, כך שהשיקול של הביטחון הלאומי הכריע את הכף.
מר צ'האל הכחיש את הטענה שהוא מהווה סכנה ביטחונית, ובכלל, שטענת משרד הפנים אינה קבילה כדי להציבו במצב בו הוא יהיה בסכנה כפי שהסביר בנימוקיו המוצגים לעיל.
השאלה המשפטית

בית הדין מכיר בכך, כבר מפסיקות עבר, שיש למדינות זכות לשלוט באנשים הנכנסים ושוהים בשטחן, כמו גם לגרשם, וזאת גם בהתאם למשפט הבינלאומי ומחויבויותיהן לאמנות. בית הדין מבהיר שאין זכות ל"מקלט פוליטי" על פי האמנה, כפי שביקש צ'האל. אך כפי שהוכרע בעבר, כגון בפרשת סורינג נגד בריטניה (1989), במצבים בהם ישנו יסוד להאמין כי נשקפת סכנה לאדם המועמד לגירוש באופן התואם את המוגדר באמנה, יש חובה על המדינה החברה באמנה שלא לגרש את האדם למדינה בה הוא יהיה בסכנה. כלומר, במקרה זה, לא לגרש את צ'האל להודו. לכן בית הדין נדרש לבחון אם המקרה הנ"ל תקף לצ'האל.
הכרעת בית הדין

השופטים הבהירו שמעשיו של אותו האדם או הסכנה הנשקפת ממנו אינם פוטרים את המדינה מאחריותה על פי סעיף 3 לאמנה. הם מדגישים שההגנה מתוקף סעיף 3 באמנה האירופית לזכויות האדם וחירויות יסוד רחבה מהכתוב בסעיפים 32 ו-33 לאמנת ז'נבה 1951 בדבר מעמדם של פליטים.
עקב האמור, בית המשפט אינו מוצא לנכון לדון בשאלה אם ובאיזו מידה מר צ'האל מהווה סכנה ביטחונית לבריטניה.
יישום בנסיבות העניין: מר צ'האל

הממשלה הבריטית העריכה שצ'האל יהיה בטוח בהודו כי ממשלת הודו מודעת לכך שהוא אינו אדם אנונימי, אלא אדם שהעולם שמע על המקרה בעניינו. לכן אם יקרה לו משהו לאחר שיוחזר להודו, התקשורת תגלה זאת, ויהיו דיווחים על כך. בנוסף, הממשלה הבריטית ביקשה וקיבלה הבטחות ממשלת הודו שלא יאונה לו כל רע. מר צ'האל דווקא העריך שמידת החשיפה והדיון בעניינו רק הגדילה את הסיכוי שירדפו אותו. בכך שרוצים לגרש אותו על בסיס טענה ביטחונית, הוא גם תוייג כטרוריסט כבר משנת 1990 על ידי הסיקור התקשורתי בהודו, ויש בציבור אנשים המאמינים שהוא אכן טרוריסט בעקבות סיקור זה. כתוצאה מכך, מקורביו ומכריו נלקחו לחקירה וחלקם עונו ואף מתו בזמן שהיו בידי הרשויות. בית הדין סבר שהבטחותיה של ממשלת הודו, כנות ככל שהן, אינן מהוות ערובה לשלומו של צ'האל, שהרי זו אינה מראה יכולת לשלוט בכוחות הביטחון שלה. מכאן שהם מעריכים שכוחות הביטחון לא יניחו לו לנפשו – לא משנה באיזה אזור בהודו הוא יהיה.
בנוסף, בית הדין קיבל מידע ממספר מקורות שונים ואובייקטיביים, ביניהם: הוועדה הלאומית לזכויות אדם של הודו, אמנסטי אינטרנשיונאל, מחלקת המדינה של ארצות הברית והשליח המיוחד לדיווח על נושא עינויים של ועדת זכויות האדם של האו"ם; המידע מצביע על כך שהפרת זכויות אדם, במיוחד כנגד סיקים הנחשדים בפעילות לוחמנית, נהייתה לנורמה בקרב משטרת פנג'אב, לפחות נכון עד מחצית שנת 1994. ממידע זה עלה שהם מצליחים לרדוף ולשים את ידיהם על האנשים שבהם יש להם עניין בכל רחבי הודו.
מעבר לכך, בית הדין לא מצא כל ראיה המצביעה על רפורמה שמטרתה לתקן את ההתנהלות הקלוקלת של המשטרה בשנים האחרונות. זאת בניגוד לממצאים רבים המראים שרפורמה כזו מאוד נדרשת, ואפילו הועלתה באופן ספציפי על ידי הוועדה הלאומית לזכויות אדם של הודו. ע"פ דיווחי התקשורת, הפשיטות שעשתה משטרת פנג'אב בכל רחבי הודו מחזקות את דבריו של מר צ'האל. נראה שכוחות אלו חוטפים, הורגים, מגרשים לחו"ל, מענים וכו' דמויות בולטות הקשורות לקמפיין למען עצמאות לסיקים.לא נראה שמדובר בתופעה זמנית וחולפת, אלא בתופעה מתמשכת שלא נראה שתגיע לסיומה בקרוב.
בית המשפט מקבל גם את טענתו של צ'האל שהסיקור התקשורתי הרב בעניינו רק מעלה את הסיכוי שירדפו אותו ללא מנוח ויפגעו בו.
נוכח כל האמור, בית הדין מוצא כי צ'האל יהיה בסכנה ממשית של יחס כאמור סעיף 3 לאמנה, אם הוא יועבר להודו. לכן, אם בריטניה תבצע את הגירוש להודו, היא בעצם תפר את סעיף 3 לאמנה.
בעקבות פסק הדין

בעקבות פסק הדין, בריטניה התחילה לאמץ דבר שהיה נהוג עד אז בקנדה - עיגנו בחוק שיהיו עורכי דין מיוחדים שיוכלו להיות חשופים למידע מסווג שעליו מבססת המדינה את טענת הסכנה לביטחון הלאומי. מידע זה לא היה נחשף על ידי המדינה, ואם לא חושפים את המידע מול הנאשם אז הוא\עורך דינו אינו יכל לטעון כנגד מידע זה. עורכי הדין המיוחדים הללו נוכחים בדיון (בו מדברים על המידע המסווג) בין נציגי המדינה לשופט\ים, ובעצם מייצגים את האינטרסים של הנאשם כנגד טענות המדינה.
לקריאה נוספת

קריצמן-אמיר, ט'. (2015). לוינסקי פינת אסמרה: היבטים חברתיים ומשפטיים של מדיניות המקלט בישראל. ירושלים: מכון ון ליר בירושלים. תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד. עמודים: 158-160
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  פסק הדין (22414/93) צ'האל נ' בריטניה (1996), מאתר המכון הבריטי והאירי למידע משפטי
1 2  תמצית וניתוח פסק הדין (22414/93) צ'האל נ' בריטניה (1996), מאתר אוקספורד משפט בינלאומי פומבי
1 2 3  Rudolf, B. (1998). Chahal v. United Kingdom. The American Journal of International Law, 92(1), pp. 70-74., מאתר JStor
↑  Murphy, C. C. (2013). Counter-terrorism and the Culture of Legality: The Case of Special Advocates. King's Law Journal, 23(1), pp. 19-37., מאתר Taylor & Francis Online
אירוויזיון 1985

| --- | --- |

 מספר התחרות:  30
 גמר:  4 במאי 1985 
 מנחים:  ליל לינדפורש
 מנצח ראשי:  קורט-אריק הולמקיסט
 רשת השידור המפיקה:  שוודיה SVT
 מיקום האירוע:  שוודיה סקנדינביום, גטבורג, שוודיה
 השיר הזוכה:  נורווגיה נורווגיה - "תן לסווינג" "La det swinge" (צמד בוביסוקס!)
 שיטת הניקוד:  כל מדינה מעניקה 1-8,10,12 נקודות ל-10 השירים האהובים עליה
 מספר משתתפות:  19
 מדינות שחוזרות לאחר פרישה:  ישראל ישראל  יוון יוון
 מדינות שפרשו מהתחרות:  הולנד הולנד  יוגוסלביה יוגוסלביה
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות  מדינות שהשתתפו בעבר אך לא השנה
 → אירוויזיון 1984 אירוויזיון 1986 ← 
 
תחרות האירוויזיון של 1985, התחרות השלושים במספר, נערכה ב-4 במאי 1985 בגטבורג, שוודיה, לאחר ניצחון שוודיה באירוויזיון 1984. מנחת האירוע הייתה ליל לינדפורש.
מהלך התחרות

המדינה המנצחת הייתה נורווגיה עם השיר "La det swinge" (תן לסווינג, Let the Swing), שזכה ב-123 נקודות. את השיר שר הצמד בוביסוקס!, שהורכב מהאנה קרוג ואליזבת אנדריאסן.
במקום השני זכתה גרמניה עם השיר "Für alle" ("בשביל כולם") של להקת ווינד (רוח) עם 105 נקודות ובמקום השלישי זכתה שוודיה עם "Bra vibrationer" ("ויברציות טובות") של הזמרת קיקי דניאלסון, עם 103 נקודות.
בתחילת ההצבעה גרמניה הובילה, אך נורווגיה ושוודיה דאגו לשמור על קרב צמוד וכאשר חבר השופטים הבריטי העניק 12 נקודות לנורווגיה ואך רק נקודה בודדת לגרמניה, עברה נורווגיה לראש הדירוג. צמד בוביסוקס! ביצעו את השיר המנצח בסופו בגרסתו האנגלית.
את ישראל ייצג הזמר יזהר כהן עם השיר "עולה עולה" (מילים: חמוטל בן זאב, לחן: קובי אשרת), שזכה במקום החמישי, עם 93 נקודות. במקור נכתב השיר עבור הפסטיגל, תחת השם "הכלב ויסקי". אולם, כאשר האמרגן שלמה צח שמע את השיר, הוא החליט כי השיר "חזק מדי בשביל הפסטיגל", וכי הוא מתאים יותר לאירוויזיון. לשם כך שינתה חמוטל בן זאב את המילים, כדי להופכו משיר ילדים לשיר פופ.
בתחילת הפזמון של "עולה עולה" זייפה אחת הזמרות המלוות טלי סיני ריקליס בצורה חדה במיוחד בעקבות סאונד גבוה מאוד במיקרופון, כאשר שרה את המילים "עולה עולה".
בפעם הראשונה בתולדות התחרות נעדרה הולנד מהאירוויזיון וזאת מהסיבה שתאריך האירוויזיון נקבע ליום הזיכרון של הולנד שמצוין מדי שנה בתאריך 4 במאי.
השירים המשתתפים

| סדר | מדינה | שפה | שם המבצע | שם השיר | תרגום | מיקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אירלנד אירלנד | אנגלית | מריה כריסטיאן | Wait until the weekend comes | חכה עד לבוא סוף השבוע | 6 | 91 |
| 2 | פינלנד פינלנד | פינית | סוניה לומה | Eläköön elämä | יחי החיים | 9 | 58 |
| 3 | קפריסין קפריסין | יוונית | ליה ויסי | Το κατάλαβα αργά‏ (To katalava arga) | הבנתי שזה מאוחר מדי | 16 | 15 |
| 4 | דנמרק דנמרק | דנית | להקת עיניים לוהטות | Sku' du spørg' fra no'en | האם תרצה לדעת? | 11 | 41 |
| 5 | ספרד ספרד | ספרדית | פלומה סן בסיליו | La fiesta terminó | המסיבה נגמרה | 14 | 36 |
| 6 | צרפת צרפת | צרפתית | רוז'ה בן | Femme dans ses rêves aussi | אישה בחלומותיה גם | 10 | 56 |
| 7 | טורקיה טורקיה | טורקית | MFÖ | Aşık oldum (Didai didai dai) | התאהבתי (דידאי דידאי דיי) | 14 | 36 |

| 8 | בלגיה בלגיה | הולנדית | לינדה לפום | Laat me nu gaan | תן לי ללכת עכשיו | 19 | 7 |
| 9 | פורטוגל פורטוגל | פורטוגזית | אדלידה | Penso em ti, eu sei | חושבת עליך, אני יודעת | 18 | 9 |

| 10 | גרמניה גרמניה המערבית | גרמנית | ווינד | Für alle | בשביל כולם | 2 | 105 |
| 11 | ישראל ישראל | עברית | יזהר כהן | עולה עולה | — | 5 | 93 |
| 12 | איטליה איטליה | איטלקית | אל באנו ורומינה פאוור | Magic, oh magic | קסם, הו קסם | 7 | 78 |
| 13 | נורווגיה נורווגיה | נורווגית | בוביסוקס! | La det swinge | תנו לסווינג | 1 | 123 |
| 14 | בריטניה בריטניה | אנגלית | ויקי וואטסון | Love is... | אהבה היא... | 4 | 100 |
| 15 | שווייץ שווייץ | גרמנית | מריאלה פארה ופינו גאספריני | Piano, piano | לאט, לאט | 12 | 39 |

| 16 | שוודיה שוודיה | שוודית | קיקי דניאלסון | Bra vibrationer | ויבראציות טובות | 3 | 103 |
| 17 | אוסטריה אוסטריה | גרמנית | גארי לוקס | Kinder dieser Welt | ילדי העולם הזה | 8 | 60 |
| 18 | לוקסמבורג לוקסמבורג | צרפתית | מארגו, פרנק אוליבר, איירין שיר, דיאן סולומון, כריס רוברטס ומאלקולם | Children, Kinder, enfants | ילדים, ילדים, ילדים | 13 | 37 |
| 19 | יוון יוון | יוונית | טאקיס ביניאריס | Μοιάζουμε‏ (Miazume) | אנחנו דומים | 16 | 15 |
מבצעים חוזרים בתחרות

| מבצע | מדינה | שנים קודמות |
| --- | --- | --- |
| האנה קרוג (חלק מהצמד "בוביסוקס!") | נורווגיה נורווגיה | 1971 (מקום 17) |
| איירין שיר | לוקסמבורג לוקסמבורג | 1974 (מקום 4) 1978 כנציגת גרמניה (מקום 6) |
| אל באנו ורומינה פאוור | איטליה איטליה | 1976 (מקום 7) |
| פינו גאספריני | שווייץ שווייץ | 1977 כחלק מהרכב הליווי של פפה ליאונרד (מקום 6) |
| יזהר כהן | ישראל ישראל | 1978 (מקום ראשון) |
| ליה ויסי | קפריסין קפריסין | 1979 כנציגת יוון בהרכב הליווי של אלפידה (מקום 8) |
| קיקי דניאלסון | שוודיה שוודיה | 1982 כחלק מההרכב "צ'יפס" (מקום 8) |
| אליזבת אנדריאסן (חלק מהצמד "בוביסוקס!") | נורווגיה נורווגיה | 1982 כנציגת שוודיה בהרכב "צ'יפס" (מקום 8) |
| גארי לוקס | אוסטריה אוסטריה | 1983 כחלק מההרכב Westend (מקום 9) |
| מריאלה פארה | שווייץ שווייץ | 1983 (מקום 15) |
| להקת עיניים לוהטות | דנמרק דנמרק | 1984 (מקום 4) |
ראו גם

קדם-אירוויזיון 1985