stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שם עממי
שמות עממים בעברית

בישראל הסמכות על פי החוק להוסיף מילים לשפה העברית (לרבות מונחים מדעיים ושמות בעלי חיים) נתונה לאקדמיה ללשון העברית. לצורך כך נוצרו כמה ועדות ותת-וועדות של מומחים לגבי קבוצות בעלי חיים או צמחים מסוימים אשר ממליצים על השמות בשיתוף האקדמיה. בעבר קבעה האקדמיה שמות על פי מקורות קדומים כגון התלמוד או שמות שהיו מקובלים בספרות העברית או הערבית כגון הספר "תולדות הטבע" מאת מנדלי מוכר ספרים, "צמחי היהודים" מאת עמנואל לעף ואחרים. בהיעדר כללי נומנקלטורה לקביעת שמות בעלי חיים או צמחים הקווים המנחים לקביעת השמות של ועדות שונות היה תלוי בעיקר בהרכב המשתתפים ודעותיהם.
שמות עממים בעברית > בוטניקה

הרשימה הראשונה של שמות צמחים פורסמה על ידי האקדמיה ב"זכרונות ועד הלשון", 1913 והתבססה בעיקר על עבודותיהם של עמנואל לעף ואליהו ספיר שמות הטקסונים נקבעו כמילה אחת כגון "חצב" (Urginea maritima) ו"מרווה" (Salvia) ללא קשר לרמה הטקסונומית. אהרן אהרנסון שהעלה על כתב שמות עבריים רבים לצמחים התנגד לפעולת הוועדה בתואנה שאין זה תפקידה של המדינה לקבוע שמות עמיים אלא הם צריכים להגיע מהעם לפי צורך. בשנת 1930 פרסמו פסח אוירבך ומרדכי אזרחי עדכון נוסף בשם "ילקוט הצמחים" הנסמך בעיקר על רשימות צמחים של אליהו ספיר ואפרים הראובני ברשימה זו הופיעו שמות סוגים ומינים אך לא בשיטה הבינומית. בינתיים פורסמו בישראל מספר מגדירי צמחים בעברית כגון "לוחות להגדרת משפחות", 1925 מאת אלכסנדר איג ואליעזר פקטורובסקי ו"מגדיר לצמחי ארץ-ישראל", 1931 מאת איג, זהרי, פינברון, האחרון קבע שמות עבריים לכל הצמחים הידועים בארץ ישראל ומאחר שעסק בהגדרת צמחים בצורה מדעית גם השמות העמיים של הצמחים שמרו על כללי הנומנקלטורה הבוטנית הבינארית. בשנת 1939 כאשר החלו ההכנות למהדורה שנייה של המגדיר נפתח משא ומתן בין מחברי המגדיר וחברי הוועדה מאחר שהשמות העבריים במגדיר ניתנו ללא דעתה של האקדמיה ללשון. דו-שיח זה הניב בשנת 1946 את רשומת "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים". לאחר תקופה זו התפרסמו מגדירים נוספים כגון Flora Palaestina (בשנים 1966–1986), חידוש למגדירים של זהרי (1989), "המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל" מאת נעמי פיינברון-דותן ואבינעם דנין (1991) ורשימת צמחי ישראל בהוצאת רת"ם והעשבייה (1987). לצורך ארגון הידע החדש הוקמה "הוועדה לשמות צמחי ארץ" שפעלה באקדמיה בשנים (1993–2002).
שמות עממים בעברית > זואולוגיה

בשנת 1915 יצא הספר "תורת החי" מאת ישראל אהרוני שתרם רבות לזיהוי בעלי החיים הנזכרים במקורות ישראל ואף קבע שמות עבריים חדשים כגון דורבן, פשוש וצוצלת. בשנת 1933 התבקש אהרוני בידי חיים נחמן ביאליק לעמוד בראש הוועדה הזואולוגית של ועד הלשון העברית אך הוא סירב מפאת רצונו להמשיך במחקר השמות. בהמשך שלח את רשימותיו לגבי שמות דגי ארץ ישראל. את שמות הדגים פרסמה ועדת הזואולוגיה של ועד הלשון בשנת 1938 כחלק ממונחי בישול למטבח ובאותה שנה פורסו גם מילונים לדו־חיים והזוחלים הנסמכו בעיקר על שמות מידי יהושע מרגולין והיינריך מנדלסון. ועד הלשון הפסיקה לפעול בשנת 1953 אך פעילותה בנושא שמות בעלי חיים עברה ל"וועדה לזואולוגיה" שהוקמה בשנת 1958 לאחר כינונה של האקדמיה ללשון העברית.
בשנת 1963 פרסמה הוועדה החדשה שמות לקבוצות מבעלי חוליות, יונקים, זוחלים, דו-חיים ועופות בשנת 1971 אישרה הוועדה רשימה של יונקי וזוחלי הנכר ובשנת 1972 שמות עופות הנכר. בספטמבר 1972 יזם חבר הוועדה יהודה ורנר כינוס בו אושר לראשונה תקנון "מינוח זואולוגי בעברית" שקבע כללי נומנקלטורה לקביעת שמות בעלי חיים. בניגוד לכיוון בו בחרה הוועדה לשמות צמחים החליטה הוועדה הזואולוגית שאין להצמיד את השם העממי לשם המדעי וזאת כדי ליצור מערכת יציבה שאינה דורשת את שינוי השם בעברית עם שינויים בשמות המדעיים. נקבע שהשם העממי בעברית יינתן למטרות תקשורת בשפה העברית ואמצעי עזר לחינוך שלא למטרות עבודות טקסונומיה. השם העממי יהיה מורכב בדרך כלל מ"שם סוג" ו"שם מין" כאשר שם הסוג יהיה "סוג שימושי" כלומר קבוצת טקסונים הנראים בעיני החובב קרובים זה לזה ולא סוג על בסיס טקסונומיה מדעית. שם המשפחה יגזר מהסוג הנפוץ בארץ ולא מהסוג שתואר לראשונה כשם מדעי. הוועדה חדלה לפעול בשנת 1989. בשנת 2005 פרסם ורנר מאמר המתאר את תהליכי קבלת ההחלטות בזמן פעולתה של ועדה זו
בשנת 1995 הוקמה שוב הוועדה והפעם מרכז פעילותה בבית האקדמיה ללשון העברית בירושלים. הוועדה הוסיפה לחדש שמות מתוך בעלי חוליות אך הוסיפה שמות חדשים גם מערכות אחרות כגון פרוקי-רגליים, רכיכות ועכבישאים. התקנון שנקבע בוועדה הקודמת לא נשמר במלואו ובחלק מהפרסומים כגון רשומת "שפיראים" (2015) הוחלט לתת שם סוג עברי שונה לכל טקסון בהתאמה למיון המדעי שהיה ידוע באותו העת.
הבדל בין שם מדעי ושם עממי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שם מדעי נקבע על ידי הכותב (או הכותבים) של המאמר הראשון שתיאר את הטקסון בצורה מדעית. השם חייב לציית לכללי מתן שמות מדעיים הנקבעים על ידי ועדות בינלאומיות. כך, לדוגמה, על השם המדעי להיכתב באותיות לטיניות ולציית לכלל הקדימויות, כלומר במקרה שקיימים שני מאמרים המתארים את אותו טקסון, שמו ייקבע לפי המאמר שפורסם ראשון. במקרה של מחלוקת ועדת השמות פוסקת איזה שם הוא חוקי (valid name) ואיזה הוא שם נרדף. שם עממי, לעומת זאת, אינו כפוף לכללים ואינו חייב להיות מנוהל על ידי שום גוף.
שמות מדעיים הם חד-ערכיים, אך שמות עממיים אינם כפופים לכלל זה:
כמה שמות מדעיים יכולים לקבל את אותו שם עממי. למשל, בתת-משפחת הדגים דקרים הסוג Cephalopholis והסוג Dermatolepis מכונים שניהם לפי החלטת האקדמיה ללשון העברית "דַּקְרָן". באנגלית השם העממי Minnow שייך למספר רב של דגים מסוגים שונים או הסוג Passer והסוג Gymnoris שניהם קיבלו את השם העממי Sparrow.
אותו שם מדעי יכול לקבל כמה שמות עממיים. למשל, במשפחת החלזונות הימיים גלגליים המינים גַּלְגִּלּוֹן רְכָסִים (Trochus maculatus) וגַּלְגַּל שׁוּנִית (Trochus virgatus) שייכים לאותו הסוג, אך קיבלו לפי החלטת האקדמיה שמות שונים.
ראו גם

שם מדעי
הערות שוליים

↑  לפי ספר השיאים של גינס, 2004; עמ' 49
1 2 3 4 5  בכר מ., 2015. שמות עבריים לחרקים למען חינוך סביבתי ושמירת הטבע: שפיריות ושפריריות כמקרה בוחן. מחקרי הנגב, ים המלח והערבה (7), עמ' 65–58
↑  Parkes K.C., 1978. A guide to forming and capitalizing compound names of birds in English. The Auk, volume 95, 324–326.
↑  לעיתים בזואולוגיה נוהגים לתת צירוף של 'משפחת + שם מיודע' ('משפחת אוזן-הים'). ראו הקדמה במילון רכיכות ים.
1 2  זכרונות ועד הלשון, מחברת ג, שנת 1913
↑  אהרן אהרנסון, שֵׁמוֹת-הֲמוֹנִיִּים-לִצְמָחִים שמות המוניים לצמחים, זכרונות ועד הלשון, (תרפ"א) 1920, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  הקדמה - צמחי ארץ-ישראל, שמות המשפחות והסוגים באתר האקדמיה העברית ללשון
↑  עמוד 124 ישראל אהרני ופעילותו בוועד הלשון מאת זֹהר עמר באתר האקדמיה ללשון העברית.
↑  זיכרונות כרך י–יא באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  הקדמה - בעלי חיים שלמן הנכר
↑  תקציר של דברי הסבר החברה לזואולוגיה בישראל, סוכות תשל"ג, 26.9.72 במחלקה לזואולוגיה, אוניברסיטת תל אביב, או-כביר, ת"א - מינוח זואולוגי בעברית מאת יהודה ל. ורנר.
↑   Werner Yehudah L. 2005. A rational system of vernacular animal names, as exemplified by Hebrew amphibian and reptile names. באתר BRILL
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563719005171  BnF: cb11983360x (data)  LCCN: sh99001654
נבחרת ברית המועצות בכדורסל

| --- | --- |
ברית המועצות
 מידע כללי
 התאחדות:  התאחדות הכדורסל הסובייטית
 הצטרפות:  1947
 השתייכות:  פיב"א אירופה
 
 משחק בינלאומי ראשון
 ברית המועצות ברית המועצות 50 - 11 יוגוסלביה יוגוסלביה פראג, צ'כוסלובקיה; 27 באפריל 1947
 הניצחון הכי גדול
 ברית המועצות ברית המועצות 118 - 14 דנמרק דנמרק מוסקבה, ברית המועצות; 25 במאי 1953
 ההפסד הכי גדול
 ברית המועצות ברית המועצות 55 - 89 ארצות הברית ארצות הברית מלבורן, אוסטרליה; 1 בדצמבר 1956
 אליפות העולם בכדורסל
 הופעות:  9 (הראשונה ב-1959)
 ההישג הטוב:  זהב:  1967, 1974, 1982 כסף: 1978, 1986, 1990 ארד: 1963, 1970
 המשחקים האולימפיים
 הופעות:  9 (הראשונה ב-1952)
 ההישג הטוב:  זהב: 1972, 1988   כסף: 1952, 1956, 1960, 1964   ארד: 1968, 1976, 1980
 אליפות אירופה בכדורסל
 הופעות:  21 (הראשונה ב-1947)
 ההישג הטוב:  זהב: 1947, 1951, 1953, 1957, 1959, 1961, 1963, 1965, 1967, 1969, 1971, 1979, 1981, 1985 כסף: 1975, 1977, 1987   ארד: 1955, 1973, 1983, 1989
 
מדי הנבחרת
גמר טורניר הכדורסל של אולימפיאדת 1952. ברית המועצות הפסידה לארצות הברית.
נבחרת ברית המועצות נגד נבחרת ארצות הברית,  משחקי הקיץ האולימפיים 1988 (ארווידאס סאבוניס — מספר 11 נגד דני מנינג — מספר 13)
נבחרת ברית המועצות בכדורסל נוהלה על ידי התאחדות הכדורסל של ברית המועצות ונחשבה, בעת קיומה, לנבחרת הטובה באירופה ולאחת מהטובות בעולם.
ברית המועצות זכתה פעמיים במשחקים האולימפיים בשנים 1972 ו-1988, בשלוש אליפויות עולם בשנים 1967, 1974 ו-1982 ובארבע עשרה אליפויות אירופה, יותר מכל נבחרת אחרת.
הנבחרת הייתה אחת הנבחרות החזקות ביותר בעולם במשך ארבעה עשורים וזכתה במדליות בכל תשע האולימפיאדות שבהן השתתפה: 2 מדליות זהב, 4 כסף ו¯3 ארד. הנבחרת השתתפה בתשע אליפויות עולם, תשע אולימפיאדות ו-21 אליפויות אירופה, כשהיא זוכר. בשנים 1957-1971 בשמונה אליפויות אירופה רצופות.
אחד הניצחונות הגדולים בתולדות הנבחרת הוא בניצחון על נבחרת ארצות הברית. בגמר טורניר הכדורסל של אולימפיאדת מינכן (1972) בתוצאה 50-51. מרבית הכדורסלנים המוכשרים בנבחרת היו מרוסיה, ליטא ואוקראינה, שבהמשך העמידו נבחרות חזקות משלהן. מבין מאמני הנבחרת המוצלחים ביותר בכדורסל הסובייטי היו — סטפן ספנדריאן, אלכסנדר גומלסקי וולדימיר קונדראשין.
ב-1991, לאחר התפרקות ברית המועצות התפרקה הנבחרת והוקמו 15 נבחרות כדורסל שונות שייצגו את הרפובליקות של ברית המועצות.
שחקני עבר בולטים

מיכאיל כורכיה
אלכסנדר בלוב
סרגיי בלוב
אלז'ן ז'רמוחמדוב
אנטולי מישקין
איוון ידשקו
ולדימיר טקצ'נקו
אלכסנדר וולקוב
ארווידאס סאבוניס
מאמנים ראשיים

סטפן ספנדריאן 1947—1953, 1956—1962
קונסטנטין טראווין 1953—1955
אלכסנדר גומלסקי 1963—1970, 1977—1983, 1987—1988
ולדימיר קונדראשין 1971—1976
ולדימיר אובוחוב 1985—1986
ולדאס גרסטאס 1989—1991
הערות שוליים

↑  History of FIBA
↑  ברית המועצות סירבה לשחק נגד נבחרת טאיוואן בכדורסל וירדה בשל כך למקום הששי. FIBA World Championship History, FIBA.com. Retrieved September 16, 2011.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  21 ביולי 2000
 תאריך חקיקה עברי:  י"ח בתמוז תש"ס
 גוף מחוקק:  הכנסת החמש עשרה
 תומכים:  37
 מתנגדים:  0
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1746, עמ' 231
 הצעת חוק:  פרטית
 משרד ממונה:  משרד הבריאות
 מספר תיקונים:  2
 נוסח מלא:  חוק שיקום מתמודדי נפש בקהילה, התש״ס–2000
 
חוק שיקום מתמודדי נפש בקהילה, התש״ס–2000 הוא החוק המסדיר את זכאותם של אנשים עם פגיעה נפשית לשירותי שיקום בקהילה. מטרתו של החוק היא "לשקוד על שיקומם ושילובם בקהילה של נכי הנפש כדי לאפשר להם להשיג דרגה מרבית אפשרית של עצמאות תפקודית ואיכות חיים, תוך שמירה על כבודם ברוח חוק-יסוד כבוד האדם וחירותו". החוק מתייחס להסדרת השירותים בתוספת השנייה לחוק הקרויה סל שיקום, וכן מסדיר ומגדיר את הרכבה של המועצה הארצית לשיקום.
רקע

חוק שיקום נכי נפש בקהילה ותהליך האל-מיסוד בישראל
חוק שיקום נכי נפש בקהילה 2000 מהווה חלק מתהליך אל-מיסוד (Deinstitutionalization) תהליך שתכליתו היא העברת מרכז הכובד בטיפול באנשים עם מגבלה נפשית מבית החולים הפסיכיאטרי לקהילה. חוק זה נועד למעשה להיות חלק מהרפורמה המבנית בשירותי בריאות הנפש.
בעבר המענה לצרכיהם של אנשים החולים במחלת נפש קשה היה ממוקד בבית חולים הפסיכיאטרי. החוק היה שיאו של מהלך רחב יותר, שהסיט את עיקר המענים מבית החולים לקהילה. עד לחקיקת החוק, מתמודדים בתחום בריאות הנפש מצאו את עצמם מאושפזים לתקופות ארוכות של שנים ולעיתים עשרות שנים. החוק נועד לספק למתמודדים אלו כלים שיאפשרו להם להשתלב בקהילה.
אחת ההשלכות המיידיות של החוק הייתה שחרור מאשפוז של חולים רבים ששהו בבית החולים לאורך חודשים ושנים, לעיתים בהיעדר מענה אחר בקהילה. חלק מאנשים אלה נקלט בהוסטלים, וחלקם הסתייע במסגרות דיור אחרות כמו דיור מוגן. צד נוסף של האל-מיסוד בישראל היה צמצום הדרגתי של מספר המיטות בבתי החולים הפסיכיאטריים. מהלך האל מיסוד הישראלי היה אמור להיות מלווה בסגירה של בית החולים הפסיכיאטרי אבארבנאל בבת ים (מהלך שהתרחש בשנת 2022 כאשר שר הבריאות ניצן הורביץ סיפח את אברבנאל לבית החולים איכילוב). כמו כן הוא היה אמור להיות מלווה בהקמה של מחלקות פסיכיאטריות בבתי חולים כלליים (דבר שקרה במידה פחותה בהרבה מהצפוי).
חקיקת חוק שיקום נכי הנפש בקהילה בישראל, בשנת 2000, באה לאחר שבסוף שנות התשעים נחקקו מספר חוקים שנגעו לזכויותיהם של חולים ואנשים עם מוגבלות, כגון: חוק טיפול בחולי נפש (1991), חוק ביטוח בריאות ממלכתי (1994), חוק זכויות החולה (1996) וחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (1998), אשר תרמו באופן משמעותי לשילובם של אנשים עם מוגבלויות שונות בקהילה. את הצעת החוק הגישה חברת הכנסת תמר גוז'נסקי, כאשר היזמה הגיעה מארגוני האנשים עם מגבלה נפשית והמשפחות. החוק הוא חוק מבוסס-זכויות: כל אדם העונה לתנאים המנויים בחוק זכאי לשירותי סל שיקום, הנקבעים על ידי ועדה מקצועית (ועדת סל שיקום). המשמעות היא שלא ניתן להגביל את זכאותם של מתמודדים לשיקום משיקולים תקציביים או משיקולים לא-מקצועיים אחרים.
חוק שיקום נכי נפש בקהילה כולל מגוון כלים לשילוב אנשים עם מגבלה נפשית בקהילה, במגוון תחומים. החל מתעסוקה, דיור, חברה, פנאי, השכלה, ועד טיפולי שיניים וכדומה. המגמה לעתיד היא להתאים לכל אדם הצריך את הסיוע, את מערכת השיקום המתאימה לו. עיקר מטרת מתן סל השיקום היא לאפשר לנפגעי הנפש לעבור מטיפול מתמיד במסגרות רפואיות כמו בתי חולים פסיכיאטריים ומרפאות לבריאות הנפש, לשילוב בקהילה. בייסודו של החוק עומדת ההנחה שאנשים המתמודדים עם מחלה נפשית יכולים להשתלב בקהילה ולהגיע להחלמה ולעצמאות באמצעות שימוש הזכאי בכלים העומדים לרשותו מתוך סל השיקום.
סל שיקום

סל שיקום הוא מערך של שירותי שיקום פסיכיאטרי אשר אותו זכאים לקבל אנשים המתמודדים עם מגבלה נפשית בישראל אשר להם שיעור נכות רפואית נפשית של 40% ומעלה. שירותי השיקום על פי החוק צריכים להינתן בשבעה תחומים: תעסוקה, דיור, השכלה, פעילות חברתית ופנאי, עזרה למשפחות נפגעי הנפש, רפואת שיניים, ותיאום כל השירותים הניתנים לזכאים. מסגרת סל שיקום נקבעה בתוספת השנייה לחוק שיקום נכי נפש בקהילה 2000.
סל שיקום > פניה לסל שיקום

על המבקש סל שיקום לפנות לוועדת השיקום האזורית. ועדות אלו פועלות בכל אחד ממחוזות משרד הבריאות, במסגרת לשכת הפסיכיאטר המחוזי. ועדת השיקום האזורית מורכבת ממתאמי שיקום (עובדות או עובדים סוציאליים, לעיתים גם פסיכולוגיים, פסיכיאטרים, מרפאים בעיסוק או אחים ואחיות). המבקש מופיע בפני הוועדה, ויכול לצרף בני משפחה או גורמים תומכים אחרים לפי בחירתו.
מחוז הצפון (כולל את אצבע הגליל, אזור טבריה ובקעת הירדן וכן עמק זבולון כולל נהריה ועכו)
מחוז חיפה 1: כולל את חיפה, הקריות, נשר, טירת כרמל ויישובי חוף הכרמל.
מחוז חיפה 2 (נפת חדרה) כולל את חדרה וסביבתה באזור השרון הצפוני
מחוז תל אביב כולל את העיר תל אביב וסביבתה. זהו המחוז הקטן ביותר מבחינת שטח האחריות שלו.
מחוז המרכז (נפת צפון) כולל את ערים ויישובים בשרון הצפוני (כפ"ס, הרצליה, רעננה וכדומה)
מחוז מרכז (דרום) כולל את יישובי השפלה (לוד, רמלה וסביבתן) וכן יישובי דרום השרון.
מחוז ירושלים - כולל את ירושלים וסביבתה
מחוז הדרום : כולל את באר שבע וכל יישובי הנגב. זהו המחוז הגדול ביותר מבחינת שטחו הגאוגרפי.
לצורך פנייה לוועדה יש למלא טופס פנייה, ולצרף אליו את המסמכים היכולים להעשיר את המידע המגיע לוועדה, הטופס ממולא על ידי האדם ועל ידי הגורם המפנה היכול להיות המטפל הפרטי, מטעם בית החולים ואחר, התחנה לבריאות הנפש, משירותי הרווחה, ממסגרת שיקומית בה משתף או מטפל פרטי. בני משפחה יכולים גם כן להיות חלק מתהליך זה, כשותפים או כמתאמי התהליך בהסכמת האדם עצמו. הוועדה מחליטה על תוכנית השיקום המתאימה למשתקם, ומחליטה על סוג השירות הנדרש. לאחר מכן צריך לבחור את המסגרות בהן יממש את החלטות הוועדה מבין המסגרות המוצעות באזור מגוריו. מתאם השיקום יקבל את הבקשה ויזמן ועדה בה יוחלט איזה שירות יינתן ממתי וכיצד.
בסוף התהליך יקבל המשתקם או הגורם המטפל בו אישור שהוא למעשה התחייבות כספית למימון שירות הניתן למשתקם. עם אישור זה יכול המשתקם לפנות לאחד או מספר מספקי שירותי שיקום בתחום השיקום המסוים עליו הוחלט בוועדה.
ניתן לפנות לוועדת סל שיקום באמצעות פורטל ייעודי הפניה אמורה להתבצע על ידי גורם מקצועי בלבד (עו"ס פסיכולוג רופא וכדומה)
פורטל סל שיקום נועד למילוי טפסים על ידי גורמים שונים לצורך הגשת בקשה לוועדת סל שיקום
סל שיקום > תנאי הזכאות לקבלת שרותי סל שיקום

הזכאות לקבלת שירותי סל שיקום מותנית בשלושה תנאי סף:
אדם עם מגבלה נפשית בהתאם לפריטים 33–34 בתוספת לתקנות לקביעת אחוזי נכות
אחוז נכות רפואית נפשית - מעל 40%, שנקבעה על ידי ביטוח לאומי או על ידי פסיכיאטר המוסמך לקבוע אחוזי נכות.
גיל - 18 ומעלה.
מי שעומד בקריטריונים הללו יוכל לקבל שירותי סל שיקום מסוגים שונים. אין זה אומר שהמשתקם יוכל לקבל כל שירות שירצה, יחד עם זה יש בהחלט כוונה לתת למתמודד לבחור את השירות הו הוא מאמין שיכול להועיל לו, אלא רק שקטגורית הוא זכאי לקבלת שירותים. תנאים נוספים תלויים בסוג השירות וכן במסגרת הספציפית ממנה מבקש האדם לקבל שרות ספציפי זה. כך למשל במסגרות רבות לא יתקבל אדם המכור לסמים שונים (אם יתקבל זה יהיה בתנאי שיעבור טיפול במרכז גמילה). כמו כן עשויים להידחות מי שהתנהגו באלימות במהלך אשפוזם או בזמן שהותם במסגרת שיקומית, וכן מי שביצעו עבירות פליליות שונות, או עלולים להוות סכנה לזולתם או לעצמם. דחייה אין פרושה שהאדם לא זכאי קטגורית לשירותי שיקום, אלא שהוא אישית נדחה מסיבות שונות.
תנאים נוספים וסייגים למתן שירותי שיקום:
מצבי תחלואה כפולה (שימוש בסמים, בריאות הנפש ומגבלה שכלית התפתחותית)
שימוש בסמים פוסל מתן שירותי סל שיקום כל עוד החולה לא עבר בהצלחה גמילה.
ישנם מקרים רבים בהם המגבלה הנפשית קיימת לצד מגבלה שכלית התפתחותית בולטת. כאשר אדם מסוים אובחן כסובל ממגבלה שכלית התפתחותית והוכר ככזה על ידי משרד הרווחה הוא לא יוכל לקבל שירותי סל שיקום במקרים רבים, גם אם הוא עומד לכאורה בקריטריונים המתוארים לעיל. זאת כיוון שאם אובחן כבעל מגבלה שכלית התפתחותית הוא אמור לקבל שירות ממסגרות ייעודיות לאוכלוסייה זו בלבד, הנמצאות בפיקוח של משרד הרווחה. קיימים גם מצבים הפוכים בהם אדם עם מגבלה שכלית התפתחותית והפרעה פסיכיאטרית הגיע מסיבה כלשהי לאשפוז ואובחן כסובל מהפרעה נפשית ונמצא זכאי לשירותי שיקום. אדם זה לא יוכל לקבל שירותים הניתנים לבעלי מגבלה שכלית התפתחותית. הסיבה לתסבוכת הזו היא שמדובר בשני משרדים ממשלתיים שונים: משרד הרווחה הנותן שירותים לאדם עם מגבלה שכלית התפתחותית ומשרד הבריאות האמון על שירותי סל שיקום. כל אחד מהמשרדים מתקצב את מקבלי השירותים. זכאות לשני לקבלת שירותים משני המשרדים בו זמנית משמע שאדם אחד יתוקצב משני המשרדים בו זמנית. כדי לעבור משירות של משרד הרווחה לשירות של משרד הבריאות יש צורך לפנות לוועדה בין משרדית המאשרת מעבר כזה.
"כפל שירותים": לא ניתן לקבל באותו זמן שני שירותים השייכים לאותה קבוצת שירותים (דיור, השכלה, פנאי, תעסוקה וכדומה) . לדוגמה לא ניתן לקבל בו זמנית שירות של תוכנית ליזמות תעסוקתית יחד עם שירות לווי של תעסוקה נתמכת או מפעל מוגן. כדי לפתור סוגיה זו נוצרה הקטגוריה של תעסוקה מעברית, המאפשרת למשתקם לתרגל את יכולותיו.
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > תעסוקה

בתחום התעסוקה קיימים:
"מועדון תעסוקתי" – המועדון הוא מסגרת טרום תעסוקתית המיועדת להקנות מיומנויות יומיומיות עם דגש על הפן התעסוקתי. כיום המגמה היא לעבור ממועדונים שהיו ממוקמים במקלטים ובמקומות מוזנחים ושהעבודות בהם היו פשוטות, למועדונים הכוללים התנסויות מגוונות ומעשירות, שיפור תנאי האסתטיקה והסביבה, תוך שיתוף מלא של המשתקמים בכל התהליכים והשינויים.
"מועדון כישורי חיים" – המועדון מיועד לאנשים ברמת תפקוד דומה למועדון תעסוקתי. אלא שבשונה ממועדון תעסוקתי, העבודה במועדון היא גם על הקניית כישורי חיים, וגם מיומנויות תעסוקתיות. כשכישורי חיים כוללים ענייני אסתטיקה, ניהול חיים עצמאיים, השתלבות בקהילה, וכדומה.
"מפעל מוגן" – מפעל מוגן נועד לאנשים שאינם מסוגלים להשתלב בשוק העבודה החופשי. העבודה במפעלים מוגנים היא במרבית המקרים עבודה חרושתית: פירוק או הרכבה של חלקים, אריזה ועוד. אין יחסי עובד מעביד במפעלים אלה, והמשתקם מקבל בדרך כלל 'דמי שיקום' בגובה של 8 ש"ח לשעה לעובד מתחיל עד כ-12 ש"ח לשעה לעובד ותיק יותר. עובדים כ-4 שעות ביום. אחת ממטרות מסגרות אלה היא להכין משתקמים לעבודה בשוק החופשי במסגרת תעסוקה נתמכת.
"תעסוקה נתמכת" – "תעסוקה נתמכת" היא שירות שניתן לאנשים עם מגבלה נפשית, שמעוניינים להשתלב בשוק העבודה החופשית. השירות כולל ליווי המשתקם בבחירת מקום העבודה שמתאים לכישוריו, רצונו, ויכולותיו. השירות כולל השמה, ליווי, הדרכה ותמיכה בשלב המעבר לשוק הפתוח. השירות משולב בהכשרה מקצועית, בליווי גופים שונים, ומלווה בתנופה ציבורית ובחקיקה. מודל שיקומי זה נחשב למודל מבוסס ראיות. ומיושם בהצלחה גם במקומות אחרים בעולם. בחלק מהמקרים (לא בכולם) עובד במסגרת תעסוקה נתמכת יקבל 'שכר מינימום מותאם' בהתאם לחוק שכר מינימום.
"תעסוקה מוגנת בשוק הפתוח": מדובר במסגרות שיקום שהן "מפעל מוגן" אך העבודה בהן אינה חרושתית. המשתקם יכול לעבוד בבית קפה, בחנות ספרים, בעגלות או דוכני מכירה שונים וכדומה.
"תעסוקה מעברית" שירות זה ניתן למשך שנה. תכליתו היא לאפשר למשתקמים המעוניינים בכך לתרגל מיומנויות הדרושות לעבודה בשוק החופשי בטרם יעברו מתעסוקה מוגנת לתעסוקה נתמכת או מתעסוקה נתמכת לתעסוקה בשוק החופשי.
פיתוח יזמות: בשנים האחרונות מספר גורמים מציעים לזכאי סל שיקום שירותי ליווי לפיתוח של יזמויות שתכליתן לסייע לאותם זכאים המעוניינים לפתח עסק עצמאי. פיתוח יזמות ניתן תחת ההגדרה של תעסוקה נתמכת ומסופק באותם תנאים של תעסוקה נתמכת.
תוכניות מיוחדות בתחום התעסוקה:
"צרכנים נותני שירות" - תוכנית שיקום שתכליתה לסייע לזכאי סל שיקום המעוניינים להשתלב כעובדים מקצועיים או סמך מקצועיים בתחום השיקום בבריאות הנפש. התוכנית פועלת בכל אזורי הארץ.
"החממה התעסוקתית (שת"ר)" תוכנית המסייעת לזכאים לפתח קריירה מקצועית בתחום לפי בחירתם. התוכנית היא תוכנית ארצית.
"שירות לאומי": מיועד לצעירים בגיל שירות צבאי המעוניינים לתרום לחברה אף על פי שנמצאו לא כשירים לשירות בצה"ל.
"התנדבות בצה"ל ": פרויקט ייחודי המאפשר לצעירים שנמצאו בלתי כשירים לשירות בצה"ל לשרת כחיילים לכל דבר. כיום ההקצאה היא ל-50 חיילים בשנה.
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > דיור

"דיור מוגן": שירותי הדיור המוגן כוללים תיאום טיפול, תוכנית שיקום ועידוד להשתלבות בקהילה.
הדייר משתתף בהוצאות שכר הדירה, המזון, המים, הגז, החשמל, הביגוד והתרופות. כשברמות הכנסה מסוימות, הדייר זכאי להנחה. בכל חדר גר דייר אחד, ובכל דירה לא יותר מארבעה דיירים. דיור מוגן מחולק לשלושה סוגים:
"דיור לוויין", "דיור מוגן", "דיור מוגן מתוגבר". ההבדל בין שלוש המסגרות האלו, הוא בעיקר במספר השעות שאנשי הצוות נמצאים בדירה. כשבדיור לווייני אנשי הצוות מגיעים פעם-פעמיים בשבוע. בדיור מוגן, שלוש עד חמש פעמים בשבוע יגיע איש צוות. בדיור מתוגבר, שש עד שבע פעמים בשבוע יגיע איש צוות. כשאנשי הצוות הם עובד מקצוע (עו"ס פסיכולוג וכדומה), ומדריך.
"בית קבוצתי". השירות הוא שירות דיור מוגן, שכולל מספר רב יותר של דיירים, שממילא זכאים ליותר שעות אנשי צוות, כך שיש יותר זמן איש צוות בשטח.
"הוסטל" ההוסטל הוא מבנה מגורים גדול שבו מתגוררים דיירים (בדרך כלל עד שני דיירים בחדר). בהוסטל פועל צוות קבוע המלווה את הדיירים לאורך כל שעות היממה. בחלק מההוסטלים דיירי ההוסטל ממלאים מטלות משק בית הכוללות בין השאר תורנויות בישול וניקיון במקרים אחרים (למשל כאשר מדובר בהוסטל לבעלי צרכים פיזיים נלווים) עבודות המשק נעשות על ידי צוות סמך מקצועי מיוחד. במסגרת ההוסטל מתקיימות אף פעילויות חברתיות שונות המיועדות לדיירים. סוגי ההוסטלים הם:
"הוסטל מתוגבר", מיועד לאנשים בעלי רמת עצמאות גבוהה.
"הוסטל כוללני", מיועד לאנשים שצריכים יותר עזרה, וכולל גם שירותי פסיכיאטר, המבקר במסגרת מדי שבוע או שבועיים.
"הוסטל צעירים", נועד להקל על צעירים בהשתלבות בקהילה, על ידי בניית סביבת מגורים לאנשים דומים להם בגילאי 18–25.
"הוסטל לאנשים עם צרכים פיזיים נלווים" מיועד לאנשים עם מגבלה נפשית הזקוקים לטיפול סיעודי עקב גילם או מצב רפואי כרוני.
"קהילה תומכת". בקהילה תומכת יש הוסטל, במבנה מרכזי שבו יש צוות כל הזמן וניתנים שירותים שונים. חלק מהדיירים (לרוב העצמאים יותר והוותיקים יותר) גר בדירות שכורות במבנים בהם גרים גם אנשים שאינם זכאי סל שיקום. בדרך כלל אנשים הגרים בדירות מתגוררים בדירה גדולה יחסית בה עם מספר שותפים. הדיירים שנמצאים במצב משברי או שזה עתה הגיעו למסגרת מאשפוז גרים בדרך כלל במבנה המרכזי (ההוסטל). קהילה תומכת היא מעין יצור כלאיים המשלב בין מאפיינים של הוסטל ודיור מוגן על מנת ליצור דרגת ביניים בין הוסטל לדיור מוגן שתאפשר לדיירים הזקוקים לכך להתנסות בחיים עצמאיים יותר בלי לעזוב את המסגרת המגנה של ההוסטל.
"סיוע ברכישת ציוד ראשוני למגורים" שירות זה ניתן לאנשים הנכנסים לגור בדירה בקהילה תומכת או בדיור מוגן. הוא כולל עזרה ברכישה של ציוד בסיסי לבית: מיטה, מזרן, פלטה חשמלית, מקרר, ארון בגדים, שולחן אוכל ועוד. היקף הסיוע עומד על 3500 ש"ח. הסיוע מותנה בכך שספק הדיור לא מספק פריטי ציוד אלה לדייר. קבלת הסיוע כרוכה בפנייה לוועדת שיקום אזורית והגשת הצעות מחיר על הפריטים השונים.
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > חברה ופנאי

"מועדון חברתי" ו"מועדון צעירים" – כוללים פעילויות חברתיות שונות בכל מועדון ובהן אמנות, הרצאות, שחייה וטיולים. מועדון צעירים מיועד לגילאי 17–30.
"פרויקט עמיתים" – עמיתים הוא מיזם ארצי של החברה למתנ"סים הפועל במתנסים שונים ברחבי הארץ. במסגרת התוכנית יכולים זכאי סל שיקום לקבל חוגים הפועלים במתנ"ס בעלות מופחתת ולקבל מפגשים אישיים עם מלווה שתכליתו לענות על בעיות שונות וכן לקדם רעיונות חדשים כשאלו עולים.
"נופשון" נופשון הוא סיוע במימון של שהייה קצרת מועד (בדרך כלל פחות משבוע) במלון או מתקן נופש דומה ברחבי הארץ. שירות זה ניתן למסגרות מגורים שונות אחת לתקופה. השתתפות בנופשון כוללת השתתפות עצמית של הדייר בעלות הנופש (בדרך כלל ההשתתפות עומדת על כמה מאות ש"ח).
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > תמיכה במשפחות

ניתנים שירותי ייעוץ, הדרכה והנחיה, לבני משפחות האנשים עם מגבלה נפשית, בקבלה ובהתמודדות עם קשיים, במרכזי ייעוץ (יה"ל, וכן מרכזי מיל"ם של עמותת אנוש) למשפחות ברחבי הארץ.
מתקיימת תוכנית קש"ת (קידום שיתוף תקשורת), "קורס להכשרת הורים ובני משפחות האנשים עם מגבלה נפשית עם מחלה פסיכיאטרית של בניהם, בדרך קוגניטיבית".
מופעלת תוכנית "ציפור הנפש" (של חברת שלו) שתכליתה לסייע לאנשים עם מגבלה נפשית בתחום ההדרכה ההורית.
סל שיקום > פירוט השירותים במסגרת סל שיקום > השכלה

תחום ההשכלה כולל שני סוגי שירותים:
"השלמת השכלה" התוכנית מאפשרת להשלים השכלה תיכונית, בגרויות, אולפן לעולים וכמו כן מקיימת קורסים להכרת המחשב. המשתקם יכול לקבל קורסים אלה בעלות סמלית. כמו כן הוא מקבל ליווי אישי של הרכזת, שתכליתו לענות על צרכים מתהווים תוך כדי הלימודים ולנהל את תוכנית השיקום.
"השכלה אקדמית נתמכת" (חונכות אקדמית): מסגרת הפועלת בכל האוניברסיטאות בארץ ומאפשרת לזכאים לקבל תמיכה של חונך המסייע להם בנושאים לימודיים וגם בנושאים מנהליים שונים ונושאים אישיים.