stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1972
שערוריות > ווטרגייט

ב-17 ביוני 1972, חמישה חודשים לפני יום הבחירות, פרצו חמישה אנשים אל מטה המפלגה הדמוקרטית במתחם ווטרגייט בוושינגטון הבירה. החקירה הובילה לחשיפה של ניסיונות טיוח בממשל ניקסון. פרשת ווטרגייט חשפה שחיתות שהובילה לאבדן התמיכה בניקסון, והוא נאלץ להתפטר ב-9 באוגוסט 1974, לפני שיואשם בידי בית הנבחרים ויודח בידי הסנאט.
שערוריות > תרומות תאגידים למסע הבחירות

כחלק מהחקירה ב-1974 וב-1975, הציעו החוקרים בפרשת ווטרגייט הקלות לארגונים שתרמו באופן בלתי חוקי לניקסון אם יודו במעשיהם. ארגונים רבים הסכימו, כולל נורת'רופ גראמן, 3M ואמריקן איירליינס. ב-1976 הורשעו שמונה עשר תאגידים בתרומות בלתי חוקיות למסע הבחירות של ניקסון.
הרפתקה בשחקים

| --- | --- |

 מבוסס על:  "הרפתקה בטייסת" מאת עודד מרום
 בימוי:  ליאור חפץ
 הופק בידי:  חיליק מיכאלי, אברהם פרחי, תמי ליאון, משה אדרי, לאון אדרי מפיק שותף: יוני כהן
 תסריט:  ליאור חפץ
 עריכה:  עומר זייטמן
 שחקנים ראשיים:  אמיר טסלר  הילה נתנזון אריה צ'רנר ריקי בליך נתי רביץ
 מוזיקה:  אריאל בלומנטל
 צילום:  עופר ינוב
 מדינה:  ישראל ישראל
 חברת הפקה:  אפיקים מאוחדים
 חברה מפיצה:  סרטי יונייטד קינג
 הקרנת בכורה:  11 ביולי 2019
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט לכל המשפחה
 דף הסרט ב־IMDb
הרפתקה בשחקים הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של ליאור חפץ משנת 2019, המספר על שני ילדים בני 13, יותם (אמיר טסלר) ונועה (הילה נתנזון) שמוצאים גרוטאה של מטוס קרב היסטורי במגרש גרוטאות. בעזרתו של טייס מבוגר (אריה צ'רנר) הם מנסים להחזיר את המטוס לאוויר כנגד כל הסיכויים.
התסריט נכתב על ידי חפץ בהשראת ספרו של עודד מרום, "הרפתקה בטייסת".
הסרט זכה להפצה מסחרית רחבה בבתי הקולנוע בארץ, נמכר להפצה בינלאומית במדינות רבות ודובב לצרפתית.
תקציר העלילה

חייו של יותם בן ה-13 אינם פשוטים: לפני שנים מעטות איבד את אביו הטייס בתאונה, יש לו נטייה להתקפי אסתמה ועכשיו אימו הדאגנית החליטה שהם פותחים דף חדש בבאר שבע. יותם מתידד עם בת כיתתו נועה, נערה דעתנית שמתעניינת בעולם התעופה. אהוד, אביה של נועה, עובד על שיפוצו המקיף של "הספיט השחור" - מטוס הקרב האגדי של מוזיאון חיל האוויר ביחד עם אחיה השחצן עופר. למרבה תיסכולה של נועה הם אינם מרשים לה להשתתף במלאכת השיפוץ.
אמו של יותם עסוקה בעבודתה החדשה רוב שעות היום, ויותם ונועה מבלים את שעות אחר הלימודים ביחד. במהלך שיטוטיהם יותם ונועה מגלים במגרש גרוטאות מטוס "מסרשמיט" - מטוס הקרב הראשון של חיל האוויר. הם מחליטים לשפץ את המטוס הנדיר ביחד. יותם ונועה חוברים למוריס כהן, קשיש מתבודד ונרגן שהיה טייס קרב בעברו, המלמד אותם על המטוס, עקרונות הטיסה, עוזר להם במלאכת השחזור והופך לדמות אב. אם יצליחו להחזיר את המסרשמיט למצב טיסה, מוריס יטיס את המטוס במפגן האווירי החגיגי ביום העצמאות.
יום לפני המפגן, מוריס מתמוטט מהתקף לב ואינו יכול יותר להטיס את המטוס, ויותם ונועה צריכים להתמודד עם הפחדים הגדולים ביותר שלהם כדי להאבק על עצמאותם.
פסטיבלים ופרסים

בשנת 2020 הסרט זכה בפרס הראשון של חבר השופטים בפסטיבל שיקגו לסרטי ילדים, ובשנת 2021 זכה בפרס הראשון בפסטיבל הקולנוע בעיר לידס, אנגליה. בנוסף הסרט נבחר להקרנה בפסטיבלים רבים נוספים, בניהם לוס אנג׳לס, אמסטרדם, מלבורן, מונטריאול, דבלין, פוזנן ועוד.
שחקנים

| שחקן | תפקיד |
| --- | --- |
אמיר טסלר: יותם פלג
הילה נתנזון: נועה הררי
אריה צ'רנר: מוריס כהן
ריקי בליך: מיכל פלג
נתי רביץ: אהוד הררי
דור הררי: עופר הררי
אורי בלופרב: צביקה טוכסמן
תגובות

במהלך הפצתו בבתי הקולנוע בארץ בחודשים יולי-נובמבר 2019, הסרט קיבל ביקורות חיוביות. ב״טבלת המבקרים״ של עיתון הארץ זכה לממוצע משוקלל של ארבעה כוכבים, ומוקם בטבלה תחת הקטגוריה ״חובת צפייה״. באותה תקופה הסרט דורג במקום החמישי בטבלת ״הסרטים המובילים - עשרת הגדולים על פי הגולשים״ של אתר ״סרט״, עם ציון ממוצע של 8.26 מתוך 10.
מבקר הקולנוע שמוליק דובדבני כתב ״בידור מהנה עם קריצה היסטורית. התעשייה המקומית מתקשה לפצח את ז'אנר סרטי הילדים ונוער, אבל "הרפתקה בשחקים" מצליח איפה שקודמיו נכשלו. עם סיפור ישראלי, דמויות חינניות ואפילו סצנה של קרב אווירי, מדובר בסרט חביב ואפילו מעשיר...התוצאה היא סרט ילדים ונוער שמספק לקהל צרכניו בידור חביב מלווה בשיעור בהיסטוריה ציונית. מלחמת העצמאות, טייסת 101, מסרשמיט מיתולוגי, מודי אלון שהפיל מטוסי קרב מצריים בשמי תל אביב, מוזיאון חיל האוויר – זהו הסרט האידיאלי לבני דור תש"ח ונכדיהם״.
נחום מוכיח נתן לסרט ארבעה כוכבים, ובביקורת באתר ״במה״ כתב: ״ביצירת סרט המיועד לקהל צעיר יש לא מעט דילמות. האם להתיילד מבחינת השפה, הגישה והפנייה? או האם לתפוס את קהל הצעירים כבוגר ולא להוריד את הרף? ואולי למצוא את האיזון בין שתי הקונספציות? נדמה לי שזה מה שעשה הבמאי ליאור חפץ... המיומנות הנרכשת שלו ניכרת ב"הרפתקה בשחקים". הסרט רהוט בשפתו הקולנועית ויש בתסריטו חלוקה מאוזנת בין דרמה והרפתקאות. העבודה עם שני גיבוריו הצעירים, וגם עם המבוגרים, מוקפדת, אמינה ומדויקת בדרך כלל, ופה ושם יש גם קומיק-רליפים (בעיקר בדמות אחיה של נועה וחברו הסטלנים). קרב האוויר שבסרט מקצועי ועוצר נשימה, ויש בו גם פטריוטיות וגאווה ישראלית במינון נכון. אבל מעבר לכל, העבודה הקולנועית הזו משדרת כנות ויושר אינטלקטואלי, ובכך היא מתעלה בעיניי בהרבה על סרטי נוסחה סדרתיים לנוער. לי הזכיר הסרט סדרות ספרים שגדלתי עליהם כנער, כמו "הספורטאים הצעירים", "הבלשים הצעירים", "השביעייה הסודית" וכו׳. נוסטלגיה."
מאירה ברנע גולדברג כתבה: ״כבר זמן רב לא ראיתי סרט ילדים/נוער ישראלי שנותן כל כך הרבה כבוד לצופים הקטנים והגדולים... פעמים רבות חזרתי הביתה מאוכזבת מהזלזול באינטליגנציה שלי ושל הבן שלי. כאן המקרה שונה. כשהסרט נגמר ראיתי שסוף סוף הבן שלי חזר לנשום. הוא ישב ופחד למצמץ כדי שלא יפסיד משהו. זהו סרט הרפתקאות מושלם לילדים בבית ספר יסודי וחטיבה, כזה שגם ההורים ישמחו להצטרף לראות... בסרט יש את כל המאפיינים הדרושים כדי לרקוח סרט נוער לקיץ: אהבה, שנאה, קנאה, מתח, אמונה ותקווה. הוא נוגע בכל הנושאים שמעניינים ילדים בגיל הרלוונטי: יחסים בין הורים לילדים, דימוי עצמי, אהבה ראשונה ועוד.״
הערות שוליים

↑  Awards 2020, festival.facets.org
↑  שמוליק דובדבני, ביקורת סרט - "הרפתקה בשחקים": בידור מהנה עם קריצה היסטורית, באתר ynet, 15 ביולי 2019
↑  אז מה עושים עם הילדים בחופש הגדול? אם נגמרו לכם הרעיונות, טור ההמלצות הזה בשבילכם, באתר melabes.co.il
הכרזת מלחמה (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע אדם
 מתוך האלבום סוד
 יצא לאור:  1987
 שפה:  עברית
 אורך:  3:38
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  אלונה קמחי
 הפקה:  יזהר אשדות
"הכרזת מלחמה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי אדם. הוא יצא לאור בשנת 1987, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום סוד.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אלונה קמחי והופק על ידי יזהר אשדות. הוא הוצג כמועמד לכניסה למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב-5 במאי 1987 בשבוע לאחר מכן נכנס לדירוג במקום ה-15. ב-16 ביוני עלה השיר למקום הראשון, שם שהה במשך שבועיים רצופים. לבסוף, ב-11 באוגוסט, לאחר עשרה שבועות רצופים, יצא מהמצעד השבועי.
במצעד הפזמונים העברי השנתי ב-1987 דורג במקום ה-11.
גרסאות כיסוי

במרוצת השנים הוקלט השיר מספר פעמים, ביניהן:
בשנת 2024 בידי הזמרת-יוצרת דנה אינטרנשיונל במסגרת המופע "חברים שרים אדם".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1987)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1987)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 11 |  |
Slow Dancing in the Dark

Slow Dancing in the Dark (בעברית: ריקוד איטי בחושך; נכתב באותיות גדולות) הוא שיר של הזמר-יוצר היפני-אוסטרלי ג'וג'י. זהו הסינגל השני מאלבום הבכורה שלו, Ballads 1. השיר נכתב והופק על ידי ג'וג'י ופטריק וימברלי.
ב-18 בספטמבר 2018 נבחר השיר כ-"Hottest Record in the World" בתוכנית הרדיו BBC Radio 1 של אנני מק.
וידאו קליפ

ביום יציאת השיר פורסם גם הווידאו קליפ הנלווה לו, שבוים על ידי ג'ארד הוגאן. בקליפ, מתהלך ג'וג'י ברחובות העיר בלילה, כאשר הוא לבוש בטוקסידו לבן ומעשן סיגריה. בהמשך מתגלה כי הוא למעשה סאטיר וחץ נעוץ בגבו. בסצנה אחרת הוא שרוי על רחבת ריקודים מוארת, כאשר הוא משתעל דם, ולבסוף מתמוטט. הפריים האחרון של הקליפ שימש כעטיפתו הרשמית של השיר. הסגנון הוויזואלי של הקליפ הושווה לזה של הבמאי דייוויד פינצ'ר.
רמיקסים

ב-18 באוקטובר 2018 יצאה הגרסה האקוסטית לשיר כסינגל. בגרסה זו מבצע מילר את השיר על רקע סולו פסנתר שניגנה המפיקה קרול קוסונטו. ב-9 בנובמבר 2018 יצאו רמיקסים נוספים לשיר, מאת Mr. Mitch ו-Loud Luxury.
שימוש במדיה

בשנת 2019 צבר תאוצה אתגר אינטרנט בפלטפורמת שיתוף המדיה TikTok, המבוסס על סאונד ה'דינג' דמוי צליל המיקרוגל הנשמע בקדם-הפזמון של השיר, הידוע בשם "אתגר המיקרוגל". באתגר, נדרשו המבצעים לסובב את עצמם בעודם יושבים על הרצפה.
קרדיטים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  גרסה מקורית הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל. ג'ורג' מילר – כתיבה, שירה, עריכה  פטריק וימברלי – הפקה, הקלטה, מיקסינג, עריכה  פרנסיסקו "פרנקי" רמירז – הקלטה  כריס את'נס – מאסטרינג  |  גרסה אקוסטית הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל. ג'ורג' מילר – הפקה, כתיבה, עריכה  פטריק וימברלי – הפקה, עריכה  קרול קוסונטו – הפקה  פרנסיסקו "פרנקי" רמירז – מאסטרינג, מיקסינג, הקלטה |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2024)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2024)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2024)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2018–2024)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 149 |  |
|  אוסטרליה | ARIA | 91 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 69 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B\היפ הופ | 39 |  |
|  ארצות הברית | טיקטוק בילבורד טופ 50 | 24 |  |
|  וייטנאם | וייטנאם הוט 100 | 77 |  |
|  מלזיה | RIM | 10 |  |
|  ניו זילנד | New Zealand Hot Singles | 4 |  |
|  סינגפור | RIAS | 27 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 52 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף-שנה (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | מצעד שירי ה-R&B | 5 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה ×5 | 5,000,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | זהב | 400,000 |
| פולין (ZPAV) | זהב | 25,000 |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 10,000 |
הערות שוליים

↑  Fekadu, Mesfin (11 בדצמבר 2018). "AP names Nicky Jam and J Balvin's 'X' its top song of 2018". Associated Press. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joji joins us on the line from L.A to chat about his track 'Slow Dancing In The Dark'". BBC. 18 בספטמבר 2018. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Joji: Slow Dancing in the Dark (Video 2018)". IMDb. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Moen, Matt (12 בספטמבר 2018). "Joji Has a Rough Night in 'Slow Dancing in the Dark'". Paper Magazine. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "SLOW DANCING IN THE DARK (Acoustic Remix) / Joji". TIDAL. 18 באוקטובר 2018. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  @carolkuswanto (18 באוקטובר 2018). "YOURS TRULY ON THE PIANO 😎 please share 🙏🏻 #NewMusicFriday" (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SLOW DANCING IN THE DARK (Mr. Mitch Remix) - Single by Joji". 8 בנובמבר 2018 – via itunes.apple.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SLOW DANCING IN THE DARK (Loud Luxury Remix) - Single by Joji". 9 בנובמבר 2018 – via itunes.apple.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Seavers, Kris (1 במרץ 2019). "The microwave challenge is taking over TikTok". Daily Dot. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "SLOW DANCING IN THE DARK / Joji". TIDAL. 12 בספטמבר 2018. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  TikTok Billboard Top 50, בילבורד, ‏25 במאי 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 55970dd9-1c65-430e-ad34-e5b0ae5bfea9
אוריאל אופק

| --- | --- |

 לידה:  30 ביוני 1926 המנדט הבריטי תל אביב, המנדט הבריטי
 פטירה:  23 בינואר 1987 (בגיל 60) 
 שם לידה:  אוריאל פּוֹפּיק
 מדינה:  ישראל ישראל
 לאום:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:   הרצליה
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה", אוניברסיטת טורונטו, האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  ספרות ילדים ונוער
 בן או בת זוג:  בינה אופק 
 צאצאים:  אמירה חכמוביץ, עטרה אופק
 פרסים והוקרה:  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (1976) 
 אתר רשמי
 
אוריאל אופק ובתו עטרה בת השלוש בחצר בית המשפחה, 1956
אוּריאל אופק (30 ביוני 1926 – 23 בינואר 1987) היה סופר ילדים ונוער עברי פורה, עורך, פזמונאי, משורר, מתרגם, תסריטאי, ד"ר וחוקר ספרות ילדים ישראלי. מחבר לקסיקון אופק לספרות ילדים.
ביוגרפיה

אופק נולד בשם אוריאל פּוֹפּיק בתל אביב, למשורר היידי אריה לייב פופיק (פּאָפּיק) ולברוניה לבית פוֹגֶל, גננת. הוא גדל בשכונת בורוכוב בגבעתיים, ולמד בבית-הספר העממי בגבעתיים, ואחר כך בתל אביב, בגימנסיה העברית הרצליה.
הוא שירת בפלמ"ח בשנים 1944–1949, בבית הערבה, רמת הכובש וקריית ענבים. עבר קורס חובשים, ושימש כמדריך חובשים. השתתף בפעולת ליל הגשרים. נבחר לצאת עם מחלקת הל"ה, והתחלף ברגע האחרון עם דוד ט"ש מכפר מל"ל. שירת בגדוד השישי, ולחם בקרבות הקסטל והראדאר. עסק בליווי שיירות לירושלים ולגוש עציון. היה חובש קרבי בגוש עציון, וב-13 במאי 1948, עם נפילת הגוש, נפל בשבי הירדני, שם שהה כתשעה חודשים. בשנת 1949 עִברת רשמית את שם משפחתו. בשנת 1952 נשא לאישה את בינה לבית דלמן, והשניים נמנו על ראשוני הדיירים בשכונת נוף ים שבהרצליה.
אופק היה עורך משנה ועורך העיתון "דבר לילדים" בשנים 1951–1976. בשנת 1955 קיבל תואר שני במחלקה למדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת תשל"ו (1976) קיבל בה תואר דוקטור בספרות ילדים (כותרת הדיסרטציה: "ראשיתה של ספרות הילדים העברית").
הוא חתן פרס זאב לספרות ילדים ונוער תשל"ו (1976) על ספרו "אין סודות בשכונה".
הניח את היסוד לביבליוגרפיה של ספרות הילדים היהודית, עברית ויידיש, וספרות הילדים העולמית, בשני כרכיו של לקסיקון אופק לספרות ילדים.

רבים מספריו מבוססים על חוויות ילדותו ונעוריו בשכונת בורוכוב ומתארים נופים, אירועים ודמויות מהשכונה בתקופה שקדמה לקום המדינה – הסליק של אלדמע, קרבות בוואדי מוסררה, שבע טחנות ועוד.
ב-1964 כתב את התסריט לסרט שמונה בעקבות אחד, וב-1968 כתב את התסריט לסרט נס בעיירה המבוסס על סיפורים של שלום עליכם.
בשנות ה-70 חלה בסרטן הדם, וכשהחלים ממחלתו חיבר את הספר "תמונת דם". כעבור מספר שנים חלה בשנית ונפטר, בגיל 60. נקבר בבית העלמין בהרצליה. רעייתו הייתה הסופרת והעורכת בינה אופק, ובנותיהם הן העורכת, המתרגמת, הסופרת והמאיירת עטרה אופק ואמירה חכמוביץ, אף היא עורכת וכותבת לילדים, במגזר החרדי.
ביוגרפיה > ארכיון

ארכיונו נמצא בארכיון גנזים – אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.
מספריו > שירים

באוזני האילן (1954)
מספריו > ספרים לילדים ונוער

בסוד ילדים (1954)
ילדים באחו (1955)
שבע טחנות ועוד תחנה, איורים: נחום גוטמן, (1956)
מסע ברכבת (1957)
מסע אל אבא החייל (1958)
סירה אחת קטנה (1959)
מרובינזון עד לובנגולו, או: איך נכתבו ספרי ילדים (1960. פרס למדן)
ילדי העולם שרים (1963)
כוכבים בגבול (1964)
צעדים בחול (1966)
ההצגה חייבת להימשך (1967. תורגם לאנגלית, גרמנית, דנית והולנדית)
היום השמש מחייכת (1967)
משלגיה ועד אמיל, או: איך נכתבו ספרי ילדים (1967)
ילדי האביב (1968)
ילדי העולם השמיעו קולם (1968)
הי, הביטו למעלה (1968)
מטרזן עד חסמב"ה, או: איך נכתבו ספרי הרפתקאות (1969)
הצנחנים באים (1969)
גיבור חידה (1970) — קורות חייו של יוסף טרומפלדור.
בוא לטייל, אבא, טוב? (1970)
יש לי חג (1970)
אז מה כדאי להיות (1970)
אות בארץ הפלאות (1972)
איפה טמונות התמונות (1973. תורגם לגרמנית)
הימאים באים (1974)
חמש דקות פחד (1974)
הימים היפים (1974)
הילד שהיה למשורר: חיים נחמן ביאליק, ספריית עופר, תשל"ה, 1974.
עשן כיסה את הגולן (1974. עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער. תורגם לאנגלית, גרמנית, הולנדית, דנית ואפריקנס)
אין סודות בשכונה (1976. פרס זאב)
הפשיטה הגדולה שלי (1978)
חלם עיר החכמים (1979)
בדרך לגימנסיה (1980)
מעבר לגבעת-הלוויתן (1983)
החצי המלא של הירח (1986)
מספריו > ספרות מבוגרים, עיון ומחקר

מעוז עציון (1949)
מן המלחמה: ספורת ושירה (1969)
עולם צעיר (1970)
תמונת דם (1977)
שיבולים בקנה (1978)
ספרות-הילדים העברית: ההתחלה (1978)
תנו להם ספרים: פרקי ספרות ילדים (1978, 1983)
ליל הגשרים (1981)
סנדל-הזכוכית של החתול במגפיים: גלגולן של אגדות (1981)
לקסיקון אופק לספרות ילדים (1985)
מספריו > מתרגומיו

"הרוח בערבי הנחל" מאת קנת גרהם (1984)
"תום סויר" מאת מארק טוויין (1969)
"עלילות הקלברי פין" מאת מארק טוויין
"חמישה ילדים והזהו" מאת אדית נסביט (1974).
"עליסה בארץ הפלאות" הוצאת מחברות לספרות, (1989) ו"עליסה בארץ המראה" מאת לואיס קרול
"עץ הכוכבים" מאת לייב מורגנטוי (1977)
תרגום השירים בתרגומה של רות לבנית ל"שר הטבעות" מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין (1979)
"משפחת החיות המוזרות" ו"עמק החיות המוזרות", מאת טובה ינסון
"מקס ומוריץ", תרגום חמישי לספרו של וילהלם בוש, (1991)
שירי ערש ליענקלה: אנתולוגיה בנימין כץ וברכה קופשטיין (עורכים), ניו יורק: שלום, 1983.
"שוע הפרוע", תרגום שלישי לספר "יהושע הפרוע" מאת היינריך הופמן (1985)
"צ'ארלי והשוקולדה" מאת רואלד דאל, סדרת "מרגנית".
"ג'יימס והאפרסק הענקי" מאת רואלד דאל, סדרת "מרגנית".
"מכרות המלך שלמה" מאת הנרי ריידר הגרד (סדרת כתרי, הוצאת כתר, 1987)
"הקוסם מארץ עוץ" מאת פרנק באום (יצא לאחר מותו בשנת 1988).
"מר אל כאן אנה" מאת פין, סדרת "מרגנית" (יצא לאור בשנת 1979)
אי המטמון מאת רוברט לואיס סטיבנסון, ספרי כתרי (1974).
דיסקוגרפיה

נתנאלה ודודו זכאי, הציפור הכחולה: שירי אוריאל אופק, 1977.
הנצחה

בהרצליה נקרא על שמו רחוב בשכונה הירוקה המערבית בעיר.
לקריאה נוספת

הרצליה רז, 'לזכרו של אוריאל אופק', הד הגן, נ"א: 221-223, 1987.
מנחם רגב, 'אוריאל אופק ז"ל', ידיעון האגוד העולמי למדעי היהדות, 28: 57-59, תשמ"ח.
שלמה הראל, 'על תרומתו של אוריאל אופק לחקר ספרות הילדים', באמת?!: מאסף לעיון, הוראה ומחקר בספרות ילדים, 2: 13-19, 1988.
הערות שוליים

↑  אוריאל אופק, אתר הפלמ"ח
↑  שירי לב ארי, הרוח עדיין נושבת, באתר ישראל היום, 29 במאי 2018
↑  IBBY, IBBY Honour List (1956-1980), April 1980, p.24.
↑  אריאנה מלמד, "מקם ומוריץ", נוסח עברי: אוריאל אופק. זמורה ביתן, חדשות, 14 ביוני 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266003305171  PLWABN: 9810583406605606  BIBSYS: 90872119  BnF: cb14469343x (data)  GND: 1056076925  ISNI: 0000 0001 0845 0792  LCCN: n83138584  MusicBrainz: 2719ab27-6176-4b69-96b7-b4f6fc3078cb  NLA: 35395688  NTA: 07146445X  RERO: 02-A000195323  SNAC: w6vd9smq  SUDOC: 23410404X  VIAF: 92307555   WorldCat (עם VIAF): 92307555
בריטים

.
| --- | --- |

שורה עליונה (מימין לשמאל): וינסטון צ'רצ'יל · קיירה נייטלי · גורדון בראון · איזמבארד קינגדום ברונל  שורה תחתונה (מימין לשמאל): הורציו נלסון · אדם סמית' · קלי הולמס · דייוויד לויד ג'ורג'
 אוכלוסייה
 72 מיליון (2020)
 שפות
 אנגלית  קורנית • אירית • מאנית • ולשית • סקוטית • שפות של קבוצות מהגרים
 דת
 בעיקר נצרות (אנגליקניזם, פרסביטריאניזם, קתוליות, מתודיזם)
מפה של הפזורה הבריטית בעולם לפי גודל האוכלוסייה (כוללת הן אנשים ממוצא בריטי והן אנשים עם אזרחות בריטית).

  הממלכה המאוחדת
  + 10,000,000
  + 1,000,000
  + 100,000
  + 10,000
הבריטים (באנגלית: Britons או British people) הם לאום, השוכן בממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד.
הזהות הלאומית הבריטית היא מורכבת, כיוון שהממלכה המאוחדת כוללת ארבע אומות נפרדות – אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד (וכן נכללות בה יחידות גאוגרפיות קטנות יותר). האנגלים, הסקוטים והוולשים הם קבוצות אתניות וכן אומות בפני עצמן, לצד היותם חלק מהאומה הבריטית.
מאז היווצרה של הממלכה המאוחדת כיחידה פוליטית ב-1707, מחזיקים תושבי האיים הבריטיים בזהות "שכבתית", שיכולה להתבטא בצורות שונות. בקוטב האחד מצויים אלה שזהותם העיקרית היא הסקוטית, האנגלית או הוולשית (במידה פחותה בהרבה, הצפון-אירית). המשתייכים לקוטב זה רואים בזהותם הבריטית עניין פורמלי גרידא, ולעיתים אף רוחשים איבה לעמים הבריטים האחרים. בקוטב הנגדי מצויים אלה שרואים עצמם קודם-כל כבריטים, ובזהותם הנוספת (סקוטית, למשל) כזהות אזורית בלבד, שחשיבותה משנית. בין שני הקטבים מצויים הבריטים הרואים בשתי הזהויות (ולעיתים יותר מכך) זהויות דומות במעמדן. סקר שערכה הממשלה הבריטית ב-2001 אמד את שיעור התושבים המגדירים עצמם כבריטים. נמצא ש-31 אחוזים מתושבי בריטניה (ללא צפון אירלנד) הגדירו עצמם כבריטים בלבד, 15 אחוזים הגדירו עצמם כבריטים ובנוסף לכך משתייכים לאחת האומות המרכיבות את בריטניה, וכ-49 אחוזים השתייכו רק לאחת האומות. (5 אחוזים השיבו תשובות אחרות). בקרב מיעוטים אתניים, שיעור המזדהים כבריטים היה גבוה משמעותית באשר בקרב לבנים.
מידת ההזדהות הגבוהה ביותר עם הלאום הבריטי מצויה בקרב תושבי צפון אירלנד הפרוטסטנטים, שרבים מהם ממוצא אנגלי או סקוטי. התושבים הקתולים, שהם ברובם ממוצא אירי, רואים עצמם כאירים. רק מיעוט, משתי הקבוצות, רואה את זהותו המרכזית כזהות צפון-אירית נבדלת.
תושבי הממלכה המאוחדת מונים (נכון ל-2007) כ-60 מיליון נפש. מניינם של תושבי מדינות אחרות שמוצאם בריטי מוערך בכ-100 מיליון.
על-פי מפקדי אוכלוסין, שבהם נשאלו התושבים למוצאם, נמצא שכ-36 מיליון תושבים בארצות הברית טענו למוצא בריטי, כ-17 מיליון באוסטרליה (רוב האוכלוסייה), כ-10 מיליון בקנדה, כ-2.3 מיליון בניו זילנד וקרוב ל-300 אלף באירלנד. מלבד מדינות אלה, יש אוכלוסייה משמעותית של יוצאי בריטניה וצאצאיהם בדרום אפריקה (מספר ילידי בריטניה במדינה הוא כ-200 אלף, אין נתון רשמי על מספר הצאצאים לבריטים). ראשיתן של האוכלוסיות ממוצא בריטי במדינות אלה, ושל אוכלוסיות קטנות יותר במדינות אחרות, היא בתקופה שבה נשלטו על ידי האימפריה הבריטית. (אם כי חלק מהמדינות משכו הגירה בריטית גם לאחר עצמאותן). כיום ישנן גם אוכלוסיות של מהגרים בריטים בכמה מדינות מערב אירופיות, שהגדולה שבהן, בספרד, מונה קרוב למיליון נפש.
הערות שוליים

↑  UK Government Web Archive, webarchive.nationalarchives.gov.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292428905171  BnF: cb11940965r (data)  LCCN: sh85016960  NARA: 10645327  NDL: 00563992  NKC: ph117407 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בריטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה הראל

| --- | --- |

 לידה:  13 באוקטובר 1920 סיטארד, הולנד 
 פטירה:  15 באוגוסט 2001 (בגיל 80) הרצליה, ישראל 
 שם לידה:  Marcel Ernest Hertz 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 מספר צאצאים:  3 
 
משה ארנסט הראל (הרץ) (13 באוקטובר 1920 - 15 באוגוסט 2001) היה אדריכל ישראלי, שנודע במבני המדע והמחקר שתכנן, הניצבים במוסדות אקדמיים ברחבי ישראל. היה חבר במחתרת ההולנדית שלחמה נגד הנאצים במלחמת העולם השנייה, וזכה בכתב הוקרה מהקונגרס האמריקני ובמדליית המלכה ההולנדית על פועלו.
קורות חיים

הראל נולד בעיירה סיטארד שבהולנד כבן הבכור של משפחת הרץ. בגיל צעיר עברה המשפחה לרוטרדם ושם עברה ילדותו. למד ברוטרדם בתיכון ריאלי והחל בלימודי אדריכלות באוניברסיטת דלפט. סיים את לימודיו ב-1940, לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. בתום לימודיו פגש ברחל דידי לבית רוס. הם נפגשו לראשונה במסיבת פורים שנועדה לגיוס כספים למען פליטים יהודים מגרמניה שהגיעו להולנד. הזוג התארס באוגוסט 1941. ביולי 1942 לאחר יותר משנתיים עת החמיר הכיבוש הנאצי, הייתה אמורה משפחת הרץ להישלח למזרח אירופה. מרתה נגטגל (Nagtegaal), שעבדה אצל משפחת הרץ, הציעה להסתירם אצל בני משפחתה. באוגוסט 1942 פוזרו בני משפחת הרץ, בין בני משפחת נגטגל ומשפחת ון דה פול. במרץ 1943 השיגה מרתה נגטגל עבורם תעודות זהות מזויפות וכרטיסי הקצבה של מזון ומצרכי מחיה. ב-1988 הוכרו בני משפחת נגטגל כזכאים לתואר חסיד אומות העולם על ידי מוסד 'יד ושם'
קורות חיים > פעילותו במחתרת ההולנדית

בזמן הכיבוש הנאצי הזדהה הראל כנוצרי כפרי חרש-אילם, כדי להסתיר את העובדה שלא היה בן המקום. בהמשך התגייס למחתרת ההולנדית, באזור ארנהיים-בנקום, ועסק באיתור, הסתרה והצלה של לוחמי בנות הברית אשר נותקו מיחידותיהם או הוצנחו מעבר לקווים. בנוסף, סייע להצניח אבוקות צנחנים בריטים, קנדים ואמריקאים, ולפזרם בכפרים. במחתרת פעל תחת שם בדוי: ריינוס ון אלק (Rienus van Elck).
אולם תפקידו המרכזי של הראל היה ליצור קשר בין מפקדי המחתרת לפעילים שמצאו מקומות מסתור. תוך סיכון רב, נע הראל בין הכפרים ברכיבה על אופניים כשהוא מתחזה לאיכר מקומי. באוגוסט 1944, כאשר אוחדו הקבוצות שלחמו בנאצים בארגון שכונה "כוחות הפנים" התרחב היקף פעילותו  והוא נטל חלק בפעולות נוספות שסילפו את הודעות שלטון הכיבוש הגרמני ושיבשו את העברתן.
קורות חיים > קרב ארנהם

לאחר 17 בספטמבר 1944, כאשר החל הקרב על ארנהם, נותרו רבים מחיילי בעלות הברית מאחורי קווי הגרמנים, חלקם פצועים וללא ציוד ומזון. המחתרת סייעה להסתיר ולטפל בחיילים אלה, ואף להעבירם את נהר הריין ולהצטרף לכוחותיהם. הראל השתתף בפעולות הללו, לצד תפקידיו השונים במחתרת.
קורות חיים > אחרי המלחמה

ב-9 במאי אורגן טקס הנישואין האזרחי של משה הראל (אז הרץ) ורחל (דידי) רוס בבניין העירייה של העיר איידה. חברי המחתרת ששרדו השתתפו בטקס החתונה ומפקד המחתרת הזכיר בברכתו את עמידתם של הזוג ותפקידם במחתרת ההולנדית במלחמה. באוגוסט 1945 התחתנו משה ורחל בטקס יהודי אצל הרב מרוטרדם בעיר אוטרכט. בנם הבכור, מתי, נולד באפריל 1946, ובספטמבר עברה המשפחה לרוטרדם שם קיבל הראל עבודה במשרד אדריכלים וזכות לגור בעיר. ב-1948 נולד בנם השני אלחנן הראל. בני הזוג היו פעילים בקהילה היהודית המשתקמת ומשה החל להשתלב בעולם בתכנון והבנייה ברוטרדם. לאחר המלחמה זכה משה הראל בכתב הוקרה מאת הקונגרס האמריקני על פועלו לסיוע לכוחות בעלות הברית במהלך המלחמה.
קורות חיים > העלייה לארץ וגיוס לצה"ל

בפברואר 1950 עלו משה ורחל הראל ושני ילדיהם לארץ ישראל, והתיישבו בקיבוץ בית השיטה. מאוחר יותר עברו לחולון, שם גם נולד בנם השלישי שמואל. ב10 יוני-1954 משה הראל גויס לצה"ל ושובץ כקשר בחיל ההנדסה. במסגרת זו לחם במבצע קדש, ובהמשך השתתף כקצין במלחמת ששת הימים. הוא השתחרר לבסוף בדרגת סרן.
קורות חיים > אחרית ימיו

במקביל לעבודתו היה משה פעיל מסור במועדון רוטרי השרון שבהרצליה פיתוח והיה נשיא המועדון מספר תקופות. הוא נפטר ב-2001 ממחלה קשה, בגיל 81. הותיר אחריו שלושה בנים.