stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אקואושן
פעילות העמותה > תוכניות FEE > כתבי סביבה צעירים

'כתבי סביבה צעירים' היא רשת בינלאומית של בני נוער העוסקים בעיתונות ותקשורת סביבתית.
מטרת התוכנית היא לעודד כתבים צעירים, בגילאי 11 עד 18, לחקור נושאים ובעיות סביבתיות, להציג או להציע פתרונות ולדווח עליהם באמצעים עיתונאיים – כתיבה, צילום או וידאו.
התוכנית מעצימה בני נוער לקחת אחריות, לנקוט עמדה סביבתית ולבטא בעיות אלו תוך שימוש בכלים תקשורתיים העומדים לרשותם בימינו. בכך נותנת התוכנית הזדמנות לבני הנוער להשמיע את קולם. המטרה הסופית של כתבים צעירים אלה היא להדגיש עוולות סביבתיות ולהביא לתיקונם על ידי הרשויות המתאימות. מטרה נוספת היא לאפשר לכתבים הצעירים לחוש שהם יכולים לשנות באמצעות פעולה והתוכנית מולידה בהם את הרצון להמשיך בפעילות למען הסביבה.
פעילות העמותה > תוכניות FEE > גרין קי

גרין קי הוא תו האיכות הסביבתי הגדול ביותר בעולם למלונות ולתעשיית התיירות. התו מיועד למצוינות בתחום האחריות הסביבתית ותפעול בר-קיימא.
התו היוקרתי מייצג התחייבות של עסקים לדבוק בקוד קפדני של תקנות סביבתיות כפי שנקבע על ידי עמותת FEE. גרין קי מייצג התחייבות של המלון לאורחיו כי על ידי בחירה ללון במלון כזה הם עוזרים לשמור על הסביבה. הסטנדרטים הסביבתיים הגבוהים הצפויים ממלונות אלו נשמרים באמצעות בדיקות תקופתיות קפדניות ובדיקות אקראיות תכופות.
קמפיינים > קמפיין להפחתת פסולת בחופים ובים

עמותת אקואושן, רשות הטבע והגנים והמשרד להגנת הסביבה, הובילו בישראל בחודש יוני 2016, פרויקט ניקיון חופים בשם #2minutebeachclean (שתי דקות לים נקי).היוזמה החלה בבריטניה והפכה במהירות לוויראלית ברשת בכל רחבי העולם. המבקרים בחוף אספו פסולת, צילמו עצמם והעלו תמונות לרשתות החברתיות.
בשנת 2017 הצטרפו הארגונים לקמפיין הבינלאומי 'Clean Seas' ('ים נקי'), הקורא למבקרים בחוף להתחייב על לפחות אחת מהפעולות הבאות: להשאיר את החוף נקי, להגיע לחוף רק עם כלים רב פעמיים, להימנע מלקחת מזכרות טבעיות מן החוף ולהפיץ את בשורת 'ים נקי'.
קמפיינים > תערוכה נודדת

אקואושן הפיקה תערוכה נודדת בנושא ישראל והים במטרה להעביר מסר שאזורי ים הם חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל שטמון בהם פוטנציאל רב, אך גם אתגרים רבים בשימור ושיפור הסביבה הימית והחופית.
בין הנושאים המוצגים בתערוכה: חינוך ומחקר ימי, ארכאולוגיה, מגוון ביולוגי, שמורות טבע, התפלת מים, חיפוש והפקת אנרגיה מגז ונפט, בעיית הפסולת בחופים ועוד.
תחילה הוצגה התערוכה בכנס השנתי של הפדרציות היהודיות של צפון אמריקה בוושינגטון, באקווריום הלאומי של בולטימור ובאקווריום בג'ורג'יה.
לאחר מכן הוכנה גרסה נוספת של התערוכה בישראל, שהוצבה באוניברסיטת חיפה ומשם תמשיך למקומות נוספים.
קמפיינים > הגנה על כרישים ובטאים

אוכלוסיות הכרישים בכול רחבי הים התיכון התדלדלו במעל 90%, אך בשנים האחרונות אנו עדים בחופי ישראל לתופעה מדהימה- עשרות כרישים מתקבצים סמוך לתחנות הכוח ולכלובי הדגים בעומק הים. ישראל היא המדינה היחידה בים התיכון שבהם הכרישים והבטאים מוגנים על פי חוק ואסורים לדייג, אך דייג בלתי חוקי ממשיך להתקיים.
עמותת אקואושן פועלת להגן על כרישים ובטאים. בשנת 2015 פורסמה על ידי העמותה תוכנית פעולה להגנה של כרישים ובטאים בים התיכון של ישראל. העמותה מסייעת למחקר בנושא הכרישים ופועלת לקידום המודעות לחשיבות ההגנה על הכרישים והבטאים.
הערות שוליים

↑  הורייזון 2020 באתר המנהלת הישראלית למו"פ אירופאי
↑  Foundation for Environmental Education
↑  קמפיין 2 דקות לים נקי העולמי
↑  קמפיין Clean Seas
↑  תוכנית פעולה להגנה של כרישים ובטאים בים התיכון של ישראל
ספינת המחקר RV Mediterranean Explorer
בלאנש

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1999 (בת 25) בריסל, בלגיה 
 שם לידה:  Ellie Delvaux 
 שם במה:  Blanche 
 מוקד פעילות:  בלגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2016 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 חברת תקליטים:  Play It Again Sam 
 www.blanche-music.be
 פרופיל ב-IMDb
 
אלי דלוו (בצרפתית: Ellie Delvaux; נולדה ב-10 ביוני 1999), הידועה בשם הבמה בלאנש (Blanche), היא זמרת-יוצרת ומוזיקאית יהודייה בלגית. היא ייצגה את בלגיה באירוויזיון 2017 שנערך בקייב, אוקראינה, וסיימה במקום הרביעי.
קורות חיים

דלוו נולדה בבריסל, בירת בלגיה. את השראתה להיכנס לעולם המוזיקה קיבלה מאחיה הבוגר, אשר הוא בעצמו זמר, וכבר מגיל צעיר למדה לנגן בגיטרה ובפסנתר. בחודש ינואר 2016, בגיל 15, ביצעה באודישנים לעונתה החמישית של תוכנית הריאליטי The Voice Belgique (הגרסה הבלגית של The Voice, המשודרת בחבל ולוניה דובר הצרפתית) את שירה של אדל, "Daydreamer" והתקבלה לנבחרת של הצמד הצרפתי המפורסם Cats on Trees. היא עברה את שלב הדו-קרב בביצוע השיר "Creep" של רדיוהד. דלוו צלחה את שלב שבוע ההופעות החיות הראשון ונבחרה להמשיך לשבוע השני לאחר ביצוע השיר, "Running with the Wolves", של אורורה. בשלב השבוע השני של הופעות החיות הודחה. ב-22 בנובמבר 2016 רשות השידור דוברת הצרפתית של בלגיה, RTBF, הכריז כי אלי דלוו תייצג את בלגיה באירוויזיון 2017. נעשה שיתוף פעולה בינה לבין המוזיקאי פייר דומולין בכתיבת השיר "City Lights" איתו ייצגה את מדינתה בתחרות. השיר העפיל לגמר התחרות וסיים במקום הרביעי.
היא שייכת לקהילה היהודית בבלגיה והדריכה בעבר בקן של תנועת הנוער השומר הצעיר בבריסל. הופיעה בישראל ב-5 באפריל 2017 עם השיר "City Lights" במסגרת פרויקט ההסברה הישראלי Israel Calling 2017 אשר נערך בתל אביב-יפו.
הערות שוליים

↑  שלמה פפירבלט, המדריכה של "השומר הצעיר" שמייצגת השנה את בלגיה באירוויזיון, באתר הארץ, 11 במאי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 3ad45063-e7b1-402d-a3c6-314050f5b5cf
בנות נתניה

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  2013
 אצטדיון:  מגרש שפירא בנתניה
 יו"ר:  שלי ישראל
 ליגה:  ליגת העל בכדורגל נשים
מועדון כדורגל בנות נתניה היא קבוצת כדורגל נשים, המשחקת בליגת העל בכדורגל נשים. הקבוצה נוסדה בשנת 2013 על ידי שחקנית העבר שלי ישראל והצטרפה לליגת הנשים השנייה. בעונת 2015/16 סיימה ראשונה ועלתה לליגת העל.
בשלושת העונות הראשונות שלה בליגת העל סיימה בפליאוף התחתון ובעונות 2017/18 ו-2018/19 אף נאלצה לקיים משחקי מבחן מול השנייה בליגה הלאומית על הזכות להמשיך ולשחק בליגת העל וניצחה בהם.
המועדון כולל גם קבוצות נוער לשלוש קבוצות גיל - נערות, ילדות וטרומיות.
בשנת 2018 העניק נשיא המדינה את פרס "מאמן הכבוד של המדינה" לשלי ישראל מייסדת עמותת "בנות נתניה".
תארים

אליפות הליגה השנייה : 1
2015/16
הערות שוליים

↑  נשיא המדינה העניק את "מגן הכבוד–תקווה ישראלית" לעונת 17/18 להפועל באר שבע באתר מנהלת הליגות לכדורגל
ברברה ברילסקה

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1941 (בת 83) Skotniki, Gmina Ozorków, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-1956 
 מקום לימודים:  בית הספר הלאומי לקולנוע בלודז' 
 פרסים והוקרה:  פרס ברית המועצות  צלב ההצטיינות המוזהב  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה ברילסקה (בפולנית: Barbara Brylska; נולדה ב-5 ביוני 1941) היא שחקנית פולנייה ששיחקה בסרטים בכמה ממדינות הגוש הקומוניסטי ובעיקר בברית המועצות. מוכרת בעיקר בעקבות השתתפותה בסרט צחוק הגורל בתפקיד הראשי.
ברילסקה נולדה ב-5 ביוני 1941 (על פי גרסה אחרת נולדה ב-29 במאי) בכפר סקוטניקי (Skotniki) שנמצא ליד העיר לודז' בפולין. כבר בגיל 15 הופיעה בסרט הפולני Kalosze szczescia (ערדלי האושר). לאחר השתתפותה בסרט הזה, החלה ללמוד בבית הספר לקולנוע בעיר לודז'. לאחר שסיימה את לימודיה שם החלה ללמוד באקדמיה לתיאטרון, קולנוע וטלוויזיה בעיר ורשה.
בתפקידה הראשי הראשון שיחקה בשנת 1963 בסרט הפולני Ich dzień powszedni ("יום החול שלהם"). בשנת 1966 שיחקה בסרט "פרעה", המבוסס על ספרו של הסופר הפולני בולסלאב פרוס. עד שנת 1971 הספיקה לשחק גם בכמה סרטים צ'כיים, בולגריים וסובייטיים, תוך שהיא מצליחה ללמוד בזמן קצר את השפות המקומיות לצורך משחק באותם סרטים. בעיקר התחבב עליה המשחק בסרטים סובייטיים, והיא המשיכה לשחק בעיקר בברית המועצות במשך שנים רבות, וכמעט שלא שיחקה בסרטים בארץ הולדתה, פולין.
בשנת 1975 הייתה ברברה ברילסקה לשחקנית מפורסמת בכל רחבי הגוש הקומוניסטי, לאחר ששיחקה בסרט הסובייטי המפורסם "צחוק הגורל", שביים הבמאי הרוסי הנודע אלדר ריאזנוב. על משחקה בסרט זה היא אף זכתה בפרס ברית המועצות היוקרתי. בכך הפכה, למרבה האירוניה, לשחקנית מפורסמת בברית המועצות, ואילו הפולנים התעלמו מהצלחתה כשחקנית.
מאז שנת 2000 הפסיקה בעבודתה פרט לסרט "צחוק הגורל 2" ששיחקה בו בשנת 2007.
ברילסקה הייתה נשואה פעמיים, ולה שני ילדים: בן בשם לודוויג (נולד בשנת 1982) ובת בשם ברברה (26 בפברואר 1973 - 15 במאי 1993), שנהרגה בתאונת דרכים ליד ורשה.
בני דרום

| --- | --- |
הכניסה למושב בני דרום
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: חבל יבנה
גובה ממוצע: ‎32 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב שיתופי
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 979 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎3.2% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אשדוד מוגדלת) בני דרום(למפת אשדוד רגילה) בני דרום(למפת השפלה רגילה) בני דרום(למפת השפלה מוגדלת) בני דרום31°49′11″N 34°41′30″E﻿ / ﻿31.8198530637203°N 34.6917632785407°E﻿ / 31.8198530637203; 34.6917632785407  heמפת היישובים של מועצה אזורית חבל יבנה (in English: Hevel Yavne Regional Council) באדום - בני דרום בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.bnei-darom.com
בְּנֵי דָּרוֹם הוא מושב שיתופי של הפועל המזרחי, השוכן סמוך לאשדוד.
היסטוריה

הגרעין שהקים את היישוב נוסד בדצמבר 1948 מאיחוד של שני גרעינים: חברי גרעין "נתיבות כפר דרום", אשר נאלצו לנטוש את יישובם המקורי - כפר דרום, וחברי גרעין מורשה של חברי הפועל המזרחי שעלו מצפון אמריקה ומדרום אפריקה. הגרעין המשותף עבר הכשרה בקיבוץ יבנה. בתחילה תוכנן שהעלייה למקום תתקיים בפברואר 1949 אולם העלייה על הקרקע נדחתה.
היישוב נוסד במרץ ה'תש"ט - 1949. בתחילה כונה היישוב "נתיבות מורשה" אולם במהרה עזבו רוב חברי גרעין "מורשה" שלא התרגלו לאורח החיים הקיבוצי (חלקם הקים את שכונת בית חזון הסמוכה לכפר הרא"ה) והמקום נקרא "קבוצת נתיבות". בהמשך, קראו התושבים למקום "כפר דרום" על שם יישובם המקורי, אולם השם הרשמי היה בני דרום. לאחר זמן מה התברר שהמקום המקורי אליו עלו המתיישבים אינו מתאים והיישוב נדד למקום סמוך. אל הקיבוץ הצטרפו מיוצאי טורקיה ומצרים. בסוף 1956 נמנה הקיבוץ על תשעה קיבוצים שאומצו על ידי הסוכנות בגלל קשיים כלכליים.
בשנת 1960 הגיע הקיבוץ לידי משבר לאחר שחברים רבים עזבו אותו על רקע ויכוח על לינה משותפת, וגם מגרעינים שהגיעו למקום נשארו רק בודדים. בעקבות זאת ביקש הקיבוץ ליהפך למושב שיתופי אך נתקל בהתנגדות של הקיבוץ הדתי ושל מחלקת ההתיישבות של הסוכנות היהודית. לבסוף בשנת 1961 הפך בני דרום למושב שיתופי על אף ההתנגדויות. המושב הופרט ב-2015.
בתחילת שנת 2007 שב והצטרף המושב לתנועת הקיבוץ הדתי.
ב-2008 היו במושב כ-70 משפחות של חברי משק,[דרוש מקור] ועוד כ-60 משפחות בשכונת הרחבה שהוקמה בשנות ה-2000.
רב המושב הוא הרב שלמה וייס. בעבר כיהן הרב דוד סתיו כרב המושב.
גלריית תמונות

קיבוץ בני דרום, מראה כללי, 1953
קיבוץ בני דרום, חדר האוכל, 1953
קיבוץ בני דרום, משפחה, 1953
קיבוץ בני דרום, חבר המשק, 1953
קיבוץ בני דרום, חבר המשק, 1953
קיבוץ בני דרום, חבר המשק, 1953
בית הכנסת
מבנה חדר האוכל המשמש כמבנה רב-תכליתי
שרידי "ח'אן סוכריר" בגבעה המזרחית של היישוב
המדשאה המרכזית
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הקיבוץ הדתי של הפועל המזרחי לקראת מבצעי התיישבות חדשים, הצופה, 23 בדצמבר 1948
↑  קבוצת נתיבות של הפועל המזרחי, הצופה, 14 בפברואר 1949
↑  עליית קבוצת נתיבות לא נתקיימה שלשום, הצופה, 15 בפברואר 1949
↑  הוקמה נקודה חדשה, חרות, 24 במרץ 1949
↑  דוד זכאי, כפר דרום מתנחל מחדש, הצופה, 24 באפריל 1949
↑  מועצה אזורית הוקמה בקבוצת יבנה של הפועל המזרחי, דבר, 25 באוגוסט 1950
↑  דוד זכאי, בין יבנה וכפר דרום, הצופה, 11 במאי 1954
↑  יהושע ביצור, ממאנהאטן-לשדות פלשת, מעריב, 18 בספטמבר 1953
↑  הסוכנות אישרה אימוץ תשעה משקים קיבוציים, על המשמר, 28 בדצמבר 1956
↑  "בני דרום" רוצה להיות מושב, דבר, 16 בדצמבר 1960
| קיבוצי הקיבוץ הדתי |
| --- | --- | --- |
| שדות נגב | סעד • עלומים |  |
| דרום/מרכז | עין צורים • קבוצת יבנה • בארות יצחק |  |
| גוש עציון | כפר עציון • ראש צורים • מגדל עוז |  |
| עמק בית שאן | שלוחות • עין הנצי"ב • שדה אליהו • טירת צבי |  |
| הר הגלבוע | מעלה גלבוע • מירב |  |
| הגליל התחתון | לביא • בית רימון |  |
| מושבים שיתופיים | משואות יצחק • ניר עציון • בני דרום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465877905171 
גלילת ספר תורה ביום העלייה לקרקע. קיצוני מימין עומד שר הפנים משה שפירא  והגולל משמאל הוא רב צבאי. 23 במרץ 1949
ארנסט פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך

| --- | --- |

 לידה:  17 באוקטובר 1560 דורלאך, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  14 באפריל 1604 (בגיל 43) Remchingen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Stiftskirche 
 בן או בת זוג:  Anne of Ostfriesland (21 בדצמבר 1585–?) 
 
ארנסט פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך (בגרמנית: Ernst Friedrich von Baden-Durlach;‏ 17 באוקטובר 1560 – 14 באפריל 1604) שלט בחלק הצפוני של מרקיזות באדן-דורלאך. הוא עלה לשלטון כשהגיע לבגרות ב-1584. הוא הקים את הגימנסיה אילוסטריי הראשונה במרקיזות. המרתו מלותרניות לקלוויניזם וכיבושיו בבאדן העליונה גרמו לסכסוכים חמורים - אפילו עם הקיסר - שהשלכותיהם פגעו בבאדן התחתית ובסופו של דבר גם הובילו לאובדן שטחים.
ביוגרפיה

ארנסט פרידריך היה בנם הבכור של קרל השני, מרקיז באדן-דורלאך ואנה מוולדנץ. משנת 1577 ואילך, הוא קיבל את חינוכו בחצר האפוטרופוס שלו, הדוכס הלותרני לואי השלישי מוירטמברג.
ביוגרפיה > העוצרות 1577–1584

לאחר מות אביו, הוקמה מועצת עוצרות, המורכבת מאמו אנה, לודוויג השישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ (עד 1583), פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג ולודוויג השלישי, דוכס וירטמברג. המועצה שלטה מטעמו במרקיזות באדן-דורלאך אשר ירש אותה כקטין.
ביוגרפיה > חלוקת השטחים

ארנסט פרידריך ובנו השני של קרל השני, יאקוב, רצו שניהם לשלוט בנחלה. צוואתו האחרונה של קרל השני אסרה זאת, אך היא לא נחתמה, ולכן החליטו האפוטרופוסים הנותרים לחלק את המדינה. ארנסט פרידריך קיבל את באדן התחתית, כולל הערים הגדולות דורלאך ופפורצהיים.
אחיו הצעירים יאקוב וגאורג פרידריך קיבלו גם הם חלקים מהמרקיזות, כך שהארץ חולקה עוד מעבר לחלוקה הקיימת לבאדן-דורלאך ובאדן-באדן. מרקיזות באדן-הכברג נפלה בחזרה לארנסט פרידריך ב-1590 לאחר מותו של יאקוב. אחיו הצעיר, גאורג פרידריך, הצליח לאחד מחדש את כל מרקיזות באדן-דורלאך לאחר מותו של ארנסט פרידריך.
ביוגרפיה > נישואים

ארנסט פרידריך התחתן ב-21 בדצמבר 1585 עם אנה ממזרח פריזיה, בתו של אדזארד השני, רוזן מזרח פריזיה ואלמנתו של האפוטרופוס שלו, אולם לא נולדו להם ילדים.
הערות שוליים

↑  Baumann, p. 21-22
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811250322405606  BnF: cb144716311 (data)  GND: 10003148X  ISNI: 0000 0000 0147 4540  NTA: 156424789  SUDOC: 151884323  VIAF: 76539501   WorldCat (עם VIAF): 76539501
בלאנקה, נסיכת ספרד

| --- | --- |

 לידה:  7 בספטמבר 1868 גראץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  25 באוקטובר 1949 (בגיל 81) ויארג'ו, איטליה 
 שם לידה:  Blanca de Borbón y Borbón Parma 
 מדינה:  ספרד 
 מקום קבורה:  טוסקנה 
 בן זוג:  לאופולד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה
 
בלאנקה, נסיכת ספרד (בספרדית: Blanca de Borbón y Borbón-Parma‏; 7 בספטמבר 1868 - 25 באוקטובר 1949), הייתה בתו של קרלוס, דוכס מדריד ואשתו של לאופולד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה.
ביוגרפיה

בלאנקה נולדה ב-7 בספטמבר 1868 בגראץ, לקרלוס, דוכס מדריד ולמרגריטה, נסיכת פארמה, בתם של קרלו השלישי, דוכס פארמה ולואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה. בילדותה הפך אביה לטוען לכתר ספרד מטעם הקרליסטים, ואף ניהל את המלחמה הקרליסטית השלישית נגד כוחות הממשלה הספרדית, אך ללא הצלחה. בשנת 1881 נפרדו הוריה, ובלאנקה חילקה את זמנה בין שניהם. ב-24 באוקטובר 1889 התחתנה בלאנקה עם לאופולד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה 10 ילדים.
במהלך מלחמת העולם הראשונה בעלה לאופולד סלבטור סיפק לצבא 11.3 מיליון ק"ג ירקות מיובשים לצורכי הצבא, והרוויח מכך כ-20 מיליון קרונה. בניה הגדולים לחמו בשורות הצבא האוסטרו-הונגרי בחזית האיטלקית, בעוד בנותיה שירתו בצלב האדום האוסטרי. לאחר תום המלחמה בשנת 1918, עזבה המשפחה שאיבדה את רוב נכסיה את אוסטריה והתגוררה בספרד, שם חיו בברצלונה. בשנת 1930 הם חזרו לאוסטריה, ובשנת 1931 מת בעלה לאופולד סלבטור בביתו בווינה. במרץ 1938 סופחה אוסטריה לגרמניה הנאצית בראשות היטלר, ובעקבות כך עזבה בלאנקה את אוסטריה יחד עם ילדיה דולורס וקרל פיוס, ועברה להתגורר בוויארג'ו. בשנים לאחר מכן תמכה בלאנקה בתביעות בניה פרנץ יוזף וקרל פיוס לראשות הענף הקרליסטי, וב-25 באוקטובר 1949 היא מתה בביתה בוויארג'ו.
משפחתה

ב-24 באוקטובר 1889 התחתנה בלאנקה עם לאופולד סלבטור, ארכידוכס אוסטריה, ממנו נולדו לה 10 ילדים:
דולורס, ארכידוכסית אוסטריה (1891–1974)
אימקולאטה, ארכידוכסית אוסטריה (1892–1971), התחתנה עם איגינו נרי-סרנרי
מרגרטה, ארכידוכסית אוסטריה (1894–1986), התחתנה עם פרנצ'סקו מריה טליאני דה מארקיו
ריינר, ארכידוכס אוסטריה (1895–1930)
הארכידוכס לאופולד מאוסטריה, נסיך טוסקנה (1897–1958)
מריה אנטוניה, ארכידוכסית אוסטריה (1899–1977), התחתנה עם דון רמון דה אורלינדס וילאלונגה, ולאחריו התחתנה עם לואיס פרז סוקרה
אנטון, ארכידוכס אוסטריה (1901–1987), התחתן עם אילאנה, נסיכת רומניה
אסונטה, ארכידוכסית אוסטריה (1902–1993), התחתנה עם יוזף הופפינגר
הארכידוכס פרנץ יוזף מאוסטריה, נסיך טוסקנה (1905–1975)
הארכידוכס קרל פיוס מאוסטריה, נסיך טוסקנה (1909–1953)
בלאנש בן-דהאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בנובמבר 1893 אוראן, צרפת 
 פטירה:  21 ביולי 1975 (בגיל 81) ניס, צרפת 
 מדינה:  צרפת, אלג'יריה 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 יצירות בולטות:  Mazaltob 
 
בלאנש בן-דהאן (בצרפתית: Blanche Bendahan; שם נעורים: בלאנש בנוליאל (Bénoliel);‏ 26 בנובמבר 1893 – 21 ביולי 1975) הייתה סופרת ומשוררת יהודיה-אלג'יראית-צרפתייה.
קורות חיים

בלאנש בנוליאל נולדה בעיר הנמל אוראן שבמערב אלג'יריה הצרפתית, למשפחה שמוצאה מתטואן שבמרוקו. מאות מיהודי תטואן היגרו לאוראן בעקבות מלחמת ספרד-מרוקו בשנים 1859–1860 וייסדו בה קהילה עצמאית דוברת חכיתיה (ניב לאדינו של צפון אפריקה). בתקופתה של בלאנש בן-דהאן רבים מהם התערו גם בתרבות הצרפתית.
בילדותה עברה משפחתה לגור בצרפת, ואת מרבית חייה העבירה בן-דהאן בין צרפת לאלג'יריה. היא התחילה בפרסום שירים בכתבי עת ספרותיים מתחילת שנות ה-20. את ספר שיריה הראשון פרסמה בגיל 24, עם ספרה La voile sur l’eau ("המפרש על המים"; 1926) והמשיכה אותו עם הרומן הראשון והמפורסם ביותר שלה, Mazaltob ("מזל טוב"; 1930). שני ספרים אלו עוסקים בדמותה של נערה יהודייה במלאח של תטואן והתמודדותיה בעולם המסורתי בין נישואין בשידוך, אהבת נעורים סוערת, וסיפור חיים טרגי המסתיים במותה של הצעירה בדמי ימיה. על ספרה "מזל טוב" זכתה בלאנש בפרס מהאקדמיה הצרפתית.
ספרה של בן-דהאן Poèmes en short ("שירים במכנסים קצרים"; 1948), כולל שירים על המצב האנושי שתוארו כ"שובביים ופרובוקטיביים" וכציניים באופיים. הספר קיבל שבחים משורה של סופרים צרפתים וכן זיכה אותה בפרס האקדמיה להומור (prix de l'Académie de l'humour), ובכך הייתה לאישה הראשונה שזכתה בפרס זה לאחר שלושים שנות קיומו. ספר שירה נוסף שלה, Poèmes du Mzab ("פואמות של מזאב"; 1955) עוסק בחיים ובנופים במחוז מזאב של אלג'יריה, שבצפון מדבר הסהרה.
בשנת 1961 התפרסם ספרה Messieurs, vous êtes impuissants ("רבותי, אתם חסרי-אונים"), רומן אשר עלילתו מתרחשת בעתיד (שנת 2005) וסובבת סביב עתיד האנטישמיות. בשנת 1970 יצא לאור ספרה האחרון Sous les soleils qui ne brilleront plus ("תחת השמשות שלא זורחות יותר") שהוא בחלקו ספר זכרונות.
מלבד כתיבה ספרותית עסקה בן-דהאן גם בעיתונאות, מתן הרצאות ובפעילות ציבורית לעידוד ספרות וכתיבה. היא פרסמה מאמרים על סוגיות שונות באלג'יריה והתרבות המוסלמית בעיתונות הצרפתית ובנוסף היא ניהלה סלון ספרותי וכן מועדון תרבות באוראן שפעל לקרב בין העדות השונות בעיר. על פועלה הספרותי ועל מפעליה הציבוריים השונים היא זכתה לאורך השנים למספר פרסים נוספים ובהם "עיטור קצין השכלת העם" מממשלת צרפת, פרס שווייצרי-צרפתי ע"ש ז'אן מרטל ועוד. על שמה נוסד "פרס בלאנש בן-דהאן" לסופרים הכותבים על אלג'יריה. היא נפטרה בצרפת בשנת 1975.
מספריה

La voile sur l’eau (1926)
Mazaltob (1930)
Poèmes en short (1948)
Poèmes du Mzab (1955)
Messieurs, vous êtes impuissants (1961)
Sous les soleils qui ne brilleront plus (1970)
לקריאה נוספת

אברהם אלמליח, 'המשוררת בלאנש בן-דהאן ויצירותיה הספרותיות', מחברת סיוון תשכ"א (1961), עמ' 93–96.
Michèle Bitton, Présences féminines juives en France (Pertuis: 2M Éditions, 2002).
Yaël Even-Levy, The Poetics of Identity in Judeo-Maghrebi Poetry: The Poetry of Sadia Levy, Ryvel, and Blanche Bendahan (Ph.D. diss., Brandeis University, 1998).
Nelly Roffe-Guanich, La problématique du ghetto dans la littérature juive nord-africaine: Mazaltob de Blanche Bendahan (diss., Université de Montréal, 1985).
בני דמתי

בני דמתי (נולד ב-11 באוגוסט 1960) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר-חלוץ.
קריירת משחק

דמתי שתיפקד ברוב הקריירה כקיצוני שמאלי, גדל במחלקת הנוער של קבוצת שמשון תל אביב ועלה לקבוצה הבוגרת בעונת 1977–1978, בעקבות שינויים בהרכב שביצע המאמן יחיאל מור. לאחר 5 עונות רצופות בבוגרים, ביקש דמתי להשתחרר משמשון בסוף עונת 1981–1982 אך נענה בסירוב, תגובה שהובילה לכניסתו להסגר של שנתיים. בעונת 1984–1985 חתם בבית"ר תל אביב לעונה אחת ובסוף העונה ירדה בית"ר לליגה הארצית. בעונה שלאחר מכן ביקש דמתי להמשיך לשחק בקבוצה, אך נתקל בסירוב מצד הנהלת הקבוצה.
דמתי חתם בצפרירים חולון והתחיל תקופה של 5 שנים רצופות, בעונה הראשונה נפצע ונעדר מספר חודשים, בהמשך היה חלק מצוות שהעפיל לליגה הבכירה בעונת 1986–1987, ירד חזרה לארצית בעונת 1988–1989 ועלה בשנית לליגה הבכירה בעונת 1989–1990 כשהצטרף לקבוצה רק במחזור ה-20 בעקבות שהות ממושכת בארצות הברית. בעונת 1990–1991 חתם אצל העולה החדשה לארצית מכבי עירוני אשדוד, איתה סיים עונה מוצלחת והגיע עד למקום ה-4. את עונת 1991–1992 התחיל במכבי עכו ובהמשך הצטרף לקבוצת הפועל חיפה והעפיל עימה לליגה הבכירה. בעונת 1993–1994 חזר לשמשון תל אביב לעונה פרישה בה סיימה הקבוצה במקום ה-4 והשתתפה במשחקי המבחן מול הפועל חיפה, אך הפסידה ונשארה בארצית.
בנבחרת הנוער

דמתי השתייך לסגל נבחרת הנוער של המאמן אמציה לבקוביץ'
חיים אישיים

בני דמתי הוא אחיו הצעיר של כדורגלן שמשון תל אביב ונבחרת ישראל גדעון דמתי. השניים שיתפו פעולה בתחילת הדרך בשמשון.
נשוי לאיריס ואב ל-3 בנות, מתגורר בגבעתיים.
הערות שוליים

↑  סלימן וגרגיר הסירו הגבס, בעיתון מעריב 29 בנובמבר 1977
↑  נקמתו של דמתי, בעיתון מעריב 19 בינואר 1986
↑  תפסו אמריקה, בעיתון מעריב 10 במאי 1990
↑  בני דמתי: היו לי כמה מבצעים נוסח מראדונה, בעיתון מעריב 7 באוקטובר 1990
↑  19 כדורגלני נבחרת הנוער יצאו מחר לדרום-אמריקה, בעיתון מעריב 31 בינואר 1979
בקו (מותג)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Vehbi Koç 
 תקופת הפעילות:  1955–הווה (כ־69 שנים) 
 מיקום המטה:  טורקיה טורקיה
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה ביתית, מכשירי חשמל ביתיים 
 מוצרים עיקריים:  מזגנים מקררים ומקפיאים מכונות כביסה מדיחי כלים מייבשי כביסה תנורי בישול וכיריים
  
 www.beko.com
 
בקו אלקטרוניק (בטורקית: Beko Elektronik) הוא מותג של חברה מוצרי חשמל טורקית שהוקמה בשנת 1955. היאי יצרניתי מקררים, תנורים ומוצרי אלקטרוניקה רבים ושונים לבית. החברה בבעלות חברת האחזקות "Koç Holding".
בשנת 2014 חתמה הקבוצה על חוזה חסות עם קבוצת הכדורגל ברצלונה.
מקור השם

שם החברה "בקו", שנשמר עד היום, הוא הלחם בסיסים של שתי האותיות הראשונות בשמות משפחותיהם של צמד מייסדיה הטורקיים, אהמט והבי קוץ'(טר') ולאון בז'רנו.
הערות שוליים

↑  FC Barcelona and Beko sign Global Sponsorship Agreement, ‏8 ביולי 2014, באתר beko
↑  ההיסטוריה של Beko
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4285156012436649700008   WorldCat (עם VIAF): 4285156012436649700008 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טורקיה ובנושא חברות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנות השטן

| --- | --- |

כריכת ה-DVD של הסרט
 מבוסס על:  She Who Was No More 
 בימוי:  אנרי ז'ורז' קלוזו 
 הופק בידי:  אנרי-ז'ורז' קלוזו
 תסריט:  אנרי ז'ורז' קלוזו, בוליו נארסג'ק 
 עריכה:  Madeleine Gug 
 שחקנים ראשיים:  סימון סיניורה ורה קלוזו
 מוזיקה:  ג'ורג' ון פריס 
 צילום:  ארמנד טירנד 
 מדינה:  צרפת
 חברת הפקה:  Vera Films 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 בינואר 1955
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  צרפתית
 סוגה:  פילם נואר, סרט מבוסס יצירה ספרותית, סרט מתח, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   diabolique55
 פרסים:  פרס לואי דלוק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
בנות השטן (בצרפתית: Les Diaboliques – "השטניות") הוא סרט מתח צרפתי משנת 1955 בסגנון הסרט האפל. הסרט, שהוא מותחן פסיכולוגי, נחשב לסרט קלאסי בסגנון מותחן האימה.
הסרט בוים על ידי הבמאי הצרפתי החשוב אנרי-ז'ורז' קלוזו, במאי שסרטיו משקפים ראיית עולם פסימית, ומציגים את המציאות האנושית בכלל, והצרפתית בפרט, בצבעים קודרים ובלעג נסתר. את התלבושות לסרט עיצבה מארי-לואיז קארבה.