stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירת דבורה
מבנה השירה > תוכן ולשון

בשירה אין אחידות לשונית וזאת כי ייתכן כי חוברה לצורכי שימוש בטקסים פולחניים. בשירה קיימת מסגרת שפסוק א' משמש ככותרת ופסוק ל"א משמש כחתימה לשירה. השיר בנוי מארבע יחידות שיריות המתארות את האירועים בהקשר של דבורה אליהם. בשירה קיימות פניות אל קהל השומעים. אלה באות לידי ביטוי במילים: "בָּרְכוּ ה' ". השיר אינו מתאר את שלל האירועים המסופרים, אלא אירועים שנבחרו על ידי המחבר, חלקם אירועים מהעבר - אלה מתארים את גולת ה'. בשירה קיימים מעברים מביקורת חיובית לביקורת שלילית אותה מעבירה הדוברת על שבטי ישראל לחיוב או לשלילה.
יש המחלקים את השירה לשלושה חלקים:
| פסוקים | תיאור |
| --- | --- |
א'-ג': כותרת פתיחה
ד'-י"א: חלק ראשון: התגלות ה' ומצבו של העם בזמן הכיבוש הכנעני
י"א-כ"ג: חלק שני: מלחמת שבטי ישראל נגד כנען
כ"ד-ל': חלק שלישי: נשות השירה: יעל ואם סיסרא
ל"א: חתימה
רש"י בפירושו על ספר שופטים, פרק ה', פסוק ל"א כותב כי המילים: "וַתִּשְׁקֹט הָאָרֶץ" אינן חלק משירת דבורה, אלא תוספת של המחבר המקראי:”ותשקוט הארץ - אין זה מדברי דבורה אלא מדברי כותב הספר”.
זמן חיבורה של השירה

לפי פרופ' ישראל קנוהל חוקרי מקרא רבים סבורים כי שירת דבורה היא אחד הטקסטים הקדומים ביותר בתנ"ך. לפי הסבר זה הטקסט התחבר סמוך לאירועים שהוא מתאר, בזמן המלחמה של בני ישראל בכנענים, שכן המחבר בקיא בפרטים כמו הימנעות תושבי מרוז מהצטרפות ללחימה. התומכים בגישה שמדובר בטקסט עתיק נשענים גם על הסגנון הארכאי של הטקסט יחסית לטקסטים אחרים בתנ"ך. חוקרים רבים סבורים כי השירה התחברה באזור המאה ה-12 עד המאה ה-11 לפני הספירה.
יש המשערים כי דבורה היא זאת שחיברה את השירה. יש הטוענים כי שירה זו היא שירה אפית עצמאית ששולבה לצד הסיפור המתואר בשופטים ד'. יש הטוענים כי שירה זו ממשיכה שירה כנענית קדומה שחוברה לפני המלחמה בכנענים.
יש הטוענים שזמן חיבורה של השירה לפני תקופת המלוכה.[דרוש מקור] אפיונה של השירה כשירת מזמורים תומך בטענה כי נתחברה לצורכי פולחן והתקהלות. מנגד יש הסוברים כי השירה נתחברה לאחר המלחמה המתוארת בספר שופטים, פרק ד' כאשר המחברת סוקרת את האירועים במבט לאחור. המילה "אָז" חוזרת מספר פעמים בשירה ומדגישה כי השירה נכתבה לאחר המלחמה בכנענים.
יש הטוענים כי זמן חיבורה של השירה הוא מימי גלות אשור וחורבן ישראל בשנת 722 לפני הספירה לערך ואלה נשענים על היעדרותם של שבטי הדרום, יהודה, שמעון ולוי מהשירה. לשיטתם היעדרות שבטים אלה מהשירה מחזקת את העובדה כי השירה נתחברה בממלכה הצפונית. עוד הם מוסיפים כי הלשון בשירה מקורה בניב הנהוג בצפון.
אמצעים אמנותיים בשירה

בשירת דבורה אמצעים אמנותיים המעצימים את הניגודיות הרבה בשירה, הנעה בין התגלות ה' לסבלם של שבטי ישראל. ניגוד נוסף הבא לידי ביטוי בשירה הוא תיאור סבלם של בני ישראל בעבר לבין הניצחון המתואר בשירה בזכות ה'. ניגודים נוספים מתוארים דרך עיצוב דמותן של הנשים בשירה, יעל ואם סיסרא. הראשונה גיבורה המזכה את ישראל בניצחון והשנייה חרדה לגורל בנה ואילו בנות לווייתה מפגינות ביטחון בסיסרא בנה ובניצחונו. יצירת אווירת ניצחון באה לידי ביטוי ברצף הפעלים החוזר בכמה מן הפסוקים: כו יָדָהּ לַיָּתֵד תִּשְׁלַחְנָה, וִימִינָהּ לְהַלְמוּת עֲמֵלִים; וְהָלְמָה סִיסְרָא מָחֲקָה רֹאשׁוֹ, וּמָחֲצָה וְחָלְפָה רַקָּתוֹ. כז בֵּין רַגְלֶיהָ, כָּרַע נָפַל שָׁכָב. ביטויים מנחים החוזרים בשירה מדגישים אף הם את ניצחון ישראל. השירה אף מאופיינת באונומטופיה (פסוק כ"ב): "אָז הָלְמוּ עִקְּבֵי סוּס מִדַּהֲרוֹת דַּהֲרוֹת אַבִּירָיו" צלילים המדמים דהרות סוסי מלחמה. השירה בנויה על ידי תקבולות ואף חז"ל וכך במסכת סופרים י"ב, ט'- י"א: ”שירת הים ושירת דבורה נכתבות אריח על גבי לבנה ולבנה על גבי אריח”.
שירת דבורה בתרבות

המשורר חיים גורי כתב את השיר "אימו" בהשראת הכתוב אודות אם סיסרא. השירה הולחנה על ידי ידידיה אדמון ובוצעה על ידי לאה דגנית בשנות ה-50 של המאה הקודמת. מאוחר יותר הולחנה, שירת דבורה גם על ידי נורית הירש במיוחד לרגל חגיגות יום העצמאות ה-66 למדינת ישראל. את השיר ביצעה אסתר רדא בטקס המרכזי בהר הרצל. גם המלחין יגאל צליק הלחין כמה פסוקים מתוך השירה.
הערות שוליים

↑  ספר שופטים, פרק ה'
↑  יאיר זקוביץ, עולם התנ"ך: שופטים, תל אביב, דודזון עתי, 1994, עמ' 50
↑  פנינה גלפז-פלר, ויולד: יחסי הורים וילדים בסיפור ובחוק המקראי, ירושלים: כרמל, 2006, עמ' 171.
↑  ספר שופטים, ה' ל'
↑  פרנק פולק, הסיפור במקרא: בחינות בעיצוב ובאמנות, ירושלים, מוסד ביאליק, 1994, עמ' 123
↑  אמנון שילוח, עולם התנ"ך: שופטים, תל אביב, דודזון עתי, 1994, עמ' 51
↑  יאירה אמית, מקרא לישראל: שופטים, ירושלים, מאגנס, 1999, עמ' 95
↑  "מאין באנו", פרופ' ישראל קנוהל, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר 2008., פרק שישי, עמ' 73
↑  חיים רבין, אלישע שפי, עולם התנ"ך: שופטים, תל אביב, דודזון עתי, 1994, עמ' 51-50
↑  אלכסנדר רופא, מבוא לספרות המקרא, ירושלים, כרמל, 2006, עמ' 305
↑  יאירה אמית, מקרא לישראל: שופטים, ירושלים, מאגנס, 1999, עמ' 113-112
↑  יאירה אמית, מקרא לישראל: שופטים, ירושלים, מאגנס, 1999, עמ' 111
↑  ספר שופטים, פרק ה', פסוקים כ"ו–כ"ז
↑  אלישע שפי, עולם התנ"ך: שופטים, תל אביב, דודזון עתי, 1994, עמ' 52-51
↑  אביגדור גביש (2022-09-13), אביגדור גביש - שמעו מלכים Avigdor Gavish - Shimoo Melachim I, נבדק ב-2024-06-12
| תקופת השופטים |
| --- | --- | --- |
| שופטי ישראל | עתניאל בן קנז • אהוד בן גרא • שמגר בן ענת • דבורה הנביאה • גדעון בן יואש •  תולע בן פואה • יאיר הגלעדי • יפתח הגלעדי • אבצן מבית לחם • אילון הזבולוני • עבדון בן הלל • שמשון  • עלי הכהן • שמואל הנביא • יואל ואביה בני שמואל |  |
| דמויות בולטות נוספות | בני קיני • ברק בן אבינעם • יעל אשת חבר הקיני • אבימלך בן גדעון • יותם בן גדעון • פינחס בן אלעזר הכהן • אלקנה • חנה • פנינה • חפני ופינחס • אשת פינחס • מנוח • אשת מנוח • בת יפתח • משפחת אביעזר • יהונתן בן גרשום |  |
| דמויות במגילת רות | אלימלך • בעז • נעמי • רות • ערפה • מחלון וכליון |  |
| דמויות נוכריות בולטות | עגלון מלך מואב • יבין מלך חצור • סיסרא • דלילה • אם סיסרא • כושן רשעתים • זבח וצלמונע |  |
| אירועים | מלחמת סיסרא • שירת דבורה • פסל מיכה • פילגש בגבעה • מגילת רות |  |
| מקומות | גלגל • משכן שילה • נחלות שבטי ישראל • המצפה • מעברות הירדן • חרושת הגויים •  קריית יערים • אלון מעוננים • אלון מוצב • תומר דבורה • בית אל • מרוז |  |
| עמים | שבעת העממים • כנען • פריזי • יבוסי • אמורי • חיווים • חתים • גרגשי • ארמים • מואב • עמון • עמלק • פלשתים • מדין • בני קדם • הקיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289022605171
חננאל מאק

| --- | --- |

 לידה:  1941 (בן 84 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  מדעי היהדות, ספרות עברית, תלמוד, ספרות חז"ל, יהדות, כימיה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  יעקב זוסמן 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 תלמידי דוקטורט:  חיותה דויטש 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (2012) 
 
חננאל מאק (נולד ב-1941) הוא פרופסור בגמלאות במדעי היהדות, דוקטור לכימיה, ומומחה לספרות המדרש והאגדה. חתן פרס ביאליק לחוכמת ישראל לשנת תשע"ג (2012).
ביוגרפיה

חננאל מאק נולד בירושלים לעמנואל מאק ומרים לבית הלפרין. גדל ולמד בירושלים, שירת בנח"ל ובחטיבת הצנחנים ונפצע קשה במלחמת יום הכיפורים בחזית תעלת סואץ. למד בחוג לכימיה באוניברסיטה העברית והשלים את עבודת הדוקטורט בכימיה אי-אורגנית בשנת 1982. המשיך מאק במחקר ובהוראה במכון קזאלי לכימיה יישומית באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1985 התקבל כתלמיד מחקר בחוג לתלמוד באוניברסיטה העברית, התמחה בתחום המדרש והאגדה ובשנת 1992 השלים את עבודת הדוקטור השנייה בהנחיית פרופסור יעקב זוסמן. לימד כימיה ופיזיקה בבתי ספר תיכוניים בירושלים ולאחר מכן לימד תנ"ך ותושב"ע במכונים להכשרת מורים בירושלים (מכון כרם, מכללת ליפשיץ) ובמקומות אחרים ברחבי הארץ. לימד לסירוגין באוניברסיטאות ירושלים, תל אביב ובר-אילן וכן במכללת אריאל תלמוד, מדרש ואגדה ומבוא לתפילות ישראל. תחומי מחקרו העיקריים הם ספרות התלמוד, המקרא ותולדות עם-ישראל. חיבר ספרים ומאמרים רבים בתחומים אלה. בשנת 1992 שימש מפקח מרכז (מפמ"ר) במשרד החינוך על הוראת המקרא במערכת החינוך הממלכתי-דתי. מאותה שנה לימד במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן, והנחה חוקרים צעירים ומשתתף בכנסים בארץ ובעולם. קיבל דרגת פרופסור חבר בשנת 2003. בין השנים 2004–2009 שימש יו"ר ועדת ההוראה של המחלקה לתלמוד וחבר בוועדת ההוראה של הפקולטה למדעי היהדות.
חתן פרס ביאליק לחכמת ישראל לשנת תשע"ג (2012), זוכה מענק ארבע שנתי של הקרן הלאומית למדע להכנת פרסום מדעי של מדרש במדבר רבה חלק א'.
בשנת 2025 יצא ספר שירה ביכורים מאת מאק בשם "מודה במקצת" בהוצאת ביתן.
חיים פרטיים

מאק מתגורר בירושלים, נשוי לאופירה והם הורים לארבעה. בתו היא השופטת חגית מאק-קלמנוביץ'.
ספריו

אפיוּן ספּקטרוֹסקוֹפּי של התגבּשוּת בִּזכוּכיוֹת רב-קומפּוֹננטיוֹת (עבודת דוקטורט בכימיה, שהוגשה אל סנאט האוניברסיטה העברית בירושלים), 1981.
מדרש האגדה, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1989; מהדורה אנגלית: 1989.
הפרשנות הקדומה למקרא, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991.
מבוא לתפילות ישראל, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2001.
אלא משל היה – איוב וספר איוב בספרות הבית השני ובעיני חז"ל, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2005.
תפילה ותפילות, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 2006; 2008.
מסודו של משה הדרשן, מוסד ביאליק, 2010.
ותאמר בלבה – נשים מהמקרא בצומתי חיים, הוצאת ידיעות ספרים, 2014.
ותאמר גם היא בלבה - נשים מהמקרא בצומתי חיים, הוצאת ידיעות ספרים, 2018.
מראשית לבראשית רבה, פירוש עדכני למדרש בראשית רבה, הוצאת כרמל, 2022.
מדרש במדבר רבה חלק א', מהדורה מדעית למדרש במדבר רבה על-פי כתבי יד, הוצאת מכון שכטר למדעי היהדות, 2023.
דברי ימיהם א' – הוא ספר הזיכרונות למלכי ישראל, מבט אחר על מלכי מדינת ישראל הצפונית, הוצאת ידיעות ספרים, 2024.
"מודה במקצת" - ספר שירה, בעריכת אלעזר שטורם, נאווה גרוסמן. הוצאת ביתן, 2025.
ספר יובל לכבודו

דברי חכמים וחידותם, פרשנות התנ"ך בספרות חז"ל וימי הביניים, בעריכת אביגדור שנאן וישראל יובל, הוצאת כרמל, 2019.
עריכת ספרים (לקט)

ספר היובל לרב מרדכי ברויאר, אסופת מאמרים בשני כרכים, ירושלים תשנ"ב, עם משה בר אשר ואחרים.
מקראה בחקר התפילה - ליקוטי תרביץ ו', 552 עמ', בצירוף מבואות ומפתחות מפורטים. הוצאת מגנס, 2003
זכור דבר לעבדך, אסופת מאמרים לזכר דב רפל ז"ל, ירושלים תשס"ז, עם שמואל גליק ואחרים.
הערות שוליים

↑  אייל ליאני, ספרים, באתר הוצאת ספרים ביתן, ‏21.2.2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264981505171  PLWABN: 9811266058205606  BnF: cb14506390n (data)  GND: 124064914  ISNI: 0000 0000 6659 3268  LCCN: n88241048  NKC: ola20231195697  NLA: 35338944  VcBA: 495/364139  VIAF: 92155872   WorldCat (עם VIAF): 92155872
אודי לאון

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1956 (בן 68) ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  תסריטאי
 מקום לימודים:  ישיבת מרכז הרב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
אודי לאון (נולד ב-4 ביולי 1956) הוא איש חינוך, קולנוע וטלוויזיה העוסק בפיתוח וביזמות של תוכניות וסרטים בנושאים יהודיים ובייצוג קבוצות מיעוט בטלוויזיה. שימש כמנהל תוכניות מועדפות וגיוון חברתי ותרבותי בזכיינית קשת בערוץ 12.
ביוגרפיה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאון נולד וגדל בירושלים, שם הוא מתגורר עד היום.  הוא למד בישיבת מרכז הרב במשך שמונה שנים, בהן פיתח קשר אישי עם ראש הישיבה הרצי"ה, ושנתיים בכולל "מקור חיים" בראשות הרב עדין שטיינזלץ והרב שג"ר. למד באוניברסיטה העברית בירושלים חינוך מיוחד ומנהל חינוכי. היה אחד העמיתים הראשונים במכון מנדל למנהיגות. נשוי ואב לשלושה.
ביוגרפיה > קריירה

כאב לילד נכה הקים ליאון את "צעד קדימה"- ארגון לשיקום ילדים נכים על בסיס גישת החינוך המדריך שפותחה בהונגריה. לאון היה ממייסדי בית ספר לקולנוע "מעלה" וניהל אותו במשך שנתיים. היה שותף מרכזי במאבק לחקיקת חוק הקולנוע. כמו כן כיהן כחבר בהנהלת קרן הקולנוע הישראלי.
ליאון הקים גם את קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, והיה אחראי ליצירתן של הפקות כמו "הישיבה", האחים יונה, המנגליסטים, האושפיזין ועוד. במסגרת קרן "גשר" טיפח יוצרים צעירים רב-תרבותיים כמו דוד גברו (יוצר "סיסאי"), יהודה גרובייס (מהבולטים שביוצרי הקולנוע החרדי) ועלאא חליחל (סופר ותסריטאי ערבי ישראלי).
יצירתו הבולטת ביותר היא סדרת הדרמה מעורב ירושלמי שזכתה בשלושה פרסי אופיר בשנת 2004 וכן בפרס הדרמה הטובה ביותר בפסטיבל ירושלים לקולנוע.
בתפקידו בזכיינית ערוץ 2 "קשת". יזם את בית המדרש ליוצרי טלוויזיה, את "המשמר האזרחי", "המהפכנים" עם קובי אריאלי ועוד. לאחרונה ערך וניהל את הסדרה עבודה ערבית של סייד קשוע, שבה לראשונה סופר סיפורה של החברה הערבית בפריים טיים של ערוץ מסחרי. הסדרה זכתה לפרסי האקדמיה לתסריט, שחקנית והסדרה הקומית הטובה ביותר.
בדצמבר 2011 התבקש ליאון על ידי חביבה פדיה, יו"ר עמותת חזון פתיה, העוסקת בשילובן בקהילה של נשים דתיות הסובלות מהפרעות נפשיות, לסייע בהצלת העמותה מפשיטת רגל, והוא נענה לבקשה.
ב-2014 הקים ליאון את "סוגיא" - מיזם אינטרנטי ייחודי לפתוח שיח, דיון ויצירת חכמה קולקטיבית סביב סוגיות שונות.
במהלך השיח הציבורי על הרפורמה במערכת המשפט בשנת 2023, יזם לאון אוהל שובתי רעב בדרישה להשהיית תהליכי החקיקה, לכניסה להידברות, ולקידום חקיקה בהסכמה רחבה.
הערות שוליים

↑  נחום אבניאל, תהיו אנשים חיים, מוסף שבת של העיתון מקור ראשון, ט"ו באדר תשע"ב
↑  ניצן צבי כהן, ‏מפגינים החלו בשביתת רעב מול הכנסת בדרישה להידברות סביב הרפורמה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 22 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297452405171  VIAF: 297543307   WorldCat (עם VIAF): 297543307 
אודי לאון במאהל שובתי הרעב בדרישה לקידום רפורמה משפטית בהסכמה
דן בן כנען

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1945 (בן 80) ישראל ישראל
 השקפה דתית:  יהודי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה – המכון היהודי טאולוגי  אוניברסיטת העיר ניו יורק - האנטר קולג', ניו יורק (1971–1975)  אוניברסיטת העיר ניו יורק -לימודים מתקדמים 1975 – 1976  האוניברסיטה האמריקאית וואשינגטון לימודי דוקטורט
 מוסדות:  אוניברסיטת היילונגג'יאנג, חרבין סין אוניברסיטת היעור צפון-מזרח, חרבין סין
 עיסוק:  חוקר, מרצה באוניברסיטה, סופר 
 מדינה:  ישראל ישראל  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 
דן בן כנען (נולד ב-4 בפברואר 1945) הוא איש אקדמיה, חוקר, סופר ומרצה ישראלי.
ביוגרפיה

דן בן-כנען, יליד ישראל, בילה את השנים 1966–1982 בארצות הברית, שם השלים את השכלתו האקדמית והמקצועית. בן כנען למד דיפלומה מקצועית בבית הספר המקצועי R.C.A Institutes שבניו יורק, ארצות הברית. הוא התמחה בבימוי טלוויזיה, הפקה ותפעול אולפנים. הוא רכש תארים בתקשורת המונים, מידע פוליטי, בימוי והפקת טלוויזיה ועיתונאות. בארצות הברית עבד במגוון תפקידים אקדמיים ומקצועיים, כולל בנציגויות ישראליות ובארגונים יהודיים.
עם שובו לישראל בשנות ה-80, עסק בהוראה, עיתונאות וייעוץ תקשורתי. ב-1985 הגיע לראשונה לסין, וב-2002 הצטרף לאוניברסיטת היילונגג'יאנג בחרבין והשתקע בעיר. הוא הישראלי יהודי היחיד המתגורר במחוז היילונגג'יאנג המונה יותר מ-15 מיליון תושבים.
בין 2012–2014 שימש כיועץ לשיקום "הגוש היהודי" בחרבין, פרויקט שהפך את האזור למרכז תרבות ומוזיקה. הוא התגורר בחרבין גם בזמן התפרצות נגיף הקורונה בסין, ואף חווה סגר ממושך בדירתו בעיר.
בן כנען הוא פרופסור אמריטוס למתודולוגיית מחקר וכתיבה. הוא מייסד ויו"ר מרכז המחקר והלימוד סין-ישראל, מייסד האגודה לתרבות יהודית בחרבין ומומחה במתודולוגיות מחקר וכתיבה, ההיסטוריה של חרבין, מנצ'וריה וצפון מזרח סין, תקשורת, תקשורת ציבורית, פוליטית וחברתית. בנוסף לפעילותו האקדמית, הוא משמש כיועץ מיוחד לממשלת מחוז היילונגג'יאנג בנושא הקהילה היהודית, וכן עבד כעורך חדשות מקומיות בתחנת הטלוויזיה הממשלתית המקומית.
בן כנען שימש כפרופסור באוניברסיטת היילונגג'יאנג בחרבין. הוא הרצה בפקולטה ללימודי המערב באוניברסיטה, הקים את המרכז למחקר ישראל-סין באוניברסיטת היילונגג'יאנג, וכן את מרכז מחקר ולימוד סין ישראל באגודה לתרבות יהודית בחרבין. המרכז עוסק במחקר חומר ארכיוני של הקהילה היהודית בחרבין, ובפרסום סרטים ומאמרים בנושא.
ביוגרפיה > התייחסותו לתקופת הקורונה בסין

בעת מגפת הקורונה, בן כנען שהה בבידוד ממושך בדירתו בחרבין. הוא הביע הערכה רבה לאופן שבו הממשלה הסינית התמודדה עם המגפה, ולמשמעת של האזרחים הסינים. הוא מתח ביקורת חריפה על מדיניות הממשלה בישראל ועל התנהלות נתניהו, וטען שהם "פושעים". בנוסף, הוא הביע ביקורת על התקשורת המערבית והישראלית, וטען שהיא לא מציגה את המציאות כהווייתה. לדעתו, סין אינה מדינה קומוניסטית, אלא מדינה קפיטליסטית עם דאגה רבה לאזרחים. הוא הדגיש שהממשלה דואגת לספק מידע עדכני לתושבים, מזון בשפע וסיוע כספי. לטענתו, בסין יש אחריות חברתית גדולה ואין חוסר ודאות כמו בישראל ובארצות הברית.
ביוגרפיה > מעורבותו בשיקום הקהילה היהודית בחרבין

בן כנען מעורב באופן פעיל בשיקום מבני הקהילה היהודית בחרבין, כולל בית הכנסת הראשי. הוא משמש כחבר בוועדה הממשלתית המיוחדת שהוקמה לטיפול בנושא, ומסייע לאדריכלים הסינים לשחזר את המבנים באמצעות תמונות נדירות מאוספיו. הוא אף קיבל תואר אזרח כבוד מטעם עיריית חרבין על פועלו.
בן כנען נשוי לליאנג אישאה, אשה סינית, אותה הכיר בעת ביקורה בישראל מטעם משרד החוץ הסיני. בתו הסינית ונכדיו האמריקאים מתגוררים בארצות הברית.
מאמרים

Research is the Key to National Achievements
Nostalgia vs. Historical Reality
The Jewish People and Their Place in History – The Jews of China and Harbin
Global Times Articles Collection
בן כנען חוקר את הקשר היהודי עם חרבין. מחקריו ומאמריו מתבססים בין היתר על חומרים ארכיוניים שאסף אודות הקהילה היהודית בחרבין. הוא גם עוסק בשימור והנצחת התרבות היהודית בעיר.
ספריו

הספרים שכתב בן כנען נכתבו באנגלית ואף תורגמו לשפות נוספות. ספריו עדין לא תורגמו לעברית.
Tombstone Histories: Tales of Jewish Life in Harbin – ספר המתמקד בחיי היומיום של הקהילה היהודית בחרבין.
Echoes of Harbin – הרהורים על מרחב וזמן של קהילה שנעלמה במנצ'וריה
Entangled Histories – העבר הטרנס-תרבותי של צפון מזרח סין
Jewish Footprints in Harbin Concise Historical Notes – עקבות יהודיות בחרבין הערות היסטוריות תמציתיות
הערות שוליים

↑  YIVO Archives Acquires Important Collection on the Jews of Harbin and Northern China, YIVO Institute for Jewish Research (באנגלית)
↑  Prof. Dan Ben-Canaan, bencanaanblogspotcom.blogspot.com
↑  Andrée Aelion Brooks, Honoring Our Ancestors, Hadassah Magazine, ‏2011-02-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  Erica Lyons, Home to one Jew, Harbin Synagogue to be renovated, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
↑  The Sino-Judaic Institute, The Sino-Judaic Institute, The Sino-Judaic Institute (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011052449105171  ISNI: 0000 0000 4065 4034  LCCN: n2009001362  VIAF: 29018071   WorldCat (עם VIAF): 29018071
צער גידול בנות - הדור הבא

| --- | --- |

פתיח הסדרה
 סוגה:  סיטקום
 יוצרים:  ג'ף פרנקלין
 שחקנים:  קנדיס קמרון בורה ג'ודי סוויטין אנדריאה בארבר מייקל קמפיון אליאס הרגר סוני ניקול ברינגס דשיאל מסיט פוקס מסיט
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  סן פרנסיסקו 
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  75
 תוכנית מקור:  צער גידול בנות
 הפקה
 מפיק:  ג'ף פרנקלין תומאס ל. מילר רוברט ל. בויט ג'ון סטיימוס
 מפיקים בפועל:  ג'ון סטיימוס 
 חברת הפקה:  Jeff Franklin Productions Miller-Boyett Productions‏
 הפצה:  נטפליקס 
 צלמים:  Gregg Heschong 
 מוזיקה:  ג'סי פרדריק 
 אורך פרק:  25–36 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Netflix‏‏
 פורמט (תמונה):  Ultra HDTV‏
 תקופת שידור מקורית:  26 בפברואר 2016 – 2 ביוני 2020
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צער גידול בנות - הדור הבא (באנגלית: Fuller House) היא סדרת סיטקום אמריקאית ששודרה בין השנים 2016–2020 המהווה סדרת המשך לסדרה "צער גידול בנות" (1987–1995). הסדרה נוצרה על ידי ג'ף פרנקלין (אנ') והופקה על ידי Jeff Franklin Productions ו-Miller-Boyett Productions בשיתוף עם Warner Horizon Television כסדרת מקור של רשת Netflix.
רוב צוות השחקנים הראשי של הסדרה המקורית שבו לגלם את דמויותיהן מסדרת-האם, חלקם כשחקנים קבועים בסדרת-הבת, וחלקם כאורחים. מרי קייט ואשלי אולסן, אשר גילמו יחדיו את דמותה של מישל טאנר ב"צער גידול בנות", הן השחקניות הראשיות היחידות של הסדרה המקורית, שלא לקחו חלק בצילומי סדרת ההמשך.
שידור הסדרה

בתחילה, נטפליקס הזמינה 13 פרקים של הסדרה, ששודרו כולם לראשונה ב-26 בפברואר 2016. למרות קבלת הפנים הצוננת של המבקרים, חזרה הסדרה לעוד 3 עונות נוספות. העונה הרביעית עלתה לשידור ב-14 בדצמבר 2018, והעונה החמישית והאחרונה עלתה לשידור ב-6 בדצמבר 2019.
העונה השלישית חולקה לשני חלקים: עונה 3A ועונה 3B.
הסדרה הופצה בנטפליקס ישראל גם בדיבוב עברי.
שידור הסדרה > סקירת הסדרה

| עונות | עונות | פרקים | פרקים | תאריך שידור מקורי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 26 בפברואר 2016 |
|  | 2 | 13 | 13 | 9 בדצמבר 2016 |
|  | 3 | 18 | 9 | 22 בספטמבר 2017 |
|  | 3 | 18 | 9 | 22 בדצמבר 2017 |
|  | 4 | 13 | 13 | 14 בדצמבר 2018 |
|  | 5 | 18 | 9 | 6 בדצמבר 2019 |
|  | 5 | 18 | 9 | 2 ביוני 2020 |
תקציר העלילה

כמו בסדרה המקורית, הסדרה מתרחשת בסן פרנסיסקו. הדגש הוא על דמותה של ד"ר די.ג'יי. טאנר-פולר, אלמנה צעירה, שהיא רופאה וטרינרית ואמא לשלושה בנים - ג'קסון, מקס וטומי. לאחר שבעלה הכבאי, טומי, נהרג בעת מילוי תפקידו, סטפני טאנר, אחותה הצעירה, וקימי גיבלר, חברתה הטובה (שהיא עצמה פרודה מבעלה ומגדלת לבד את בתה רמונה), מתגייסות לעזרתה ועוברות לגור איתה ביחד, על מנת לעזור לה לגדל את שלושת הבנים, דיי ג'יי סטפני וקימי מתחתנות בסוף העונה החמישית. בבוקר שלאחר החתונה, רמונה, פרננדו וקימי עוזבים את בית משפחת טאנר וכך גם סטפני וג'ימי ביחד עם דניאל אך בסוף מתחרטים ונשארים לגור עם דיי ג'יי והבנים ג'קסון, מקס וטומי. בנוסף מתגלה שסטפני בהריון מג'ימי .
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

| שם השחקן/ית | מדבב/ת בעברית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| קנדיס קמרון בורה | נורית בנאי קורן | ד"ר די.ג'יי. פולר טאנר | וטרינרית, שהתאלמנה מבעלה טומי, ואמם של גקסון, מקס, וטומי, נישאת לסטיב בסוף עונה 5 . |
| ג'ודי סוויטין | נועה מנור | סטפני גיבלר טאנר | אחותה הצעירה של די.ג'יי., נוטשת קריירה כ-DJ בלונדון על מנת לעזור לאחותה לגדל את שלושת בניה. עקרה, קימי עוזרת לה ולג'ימי להוליד ילדה באמצעות פונדקאות נישאת לג"ימי בסוף עונה 5 ובנוסף היא בהריון. |
| אנדראה ברבר (אנ') | מיה אלון | קימי גיבלר | מפיקת אירועים, חברתה הטובה ביותר של די.ג'יי., נפרדת מבעלה הבוגדני ועוברת יחד עם בתה רמונה לגור עם די.ג'יי. על מנת לעזור לה לגדל את שלושת בניה. עזרה לאחיה ג'ימי ולסטפני להוליד ילדה, בכך שהייתה הפונדקאית שלהם, נישאת לפרננדו בסוף עונה 5. |
| מייקל קמפיון | קובי ליקורמן | ג'קסון פולר | בנם בן ה-13 של די.ג'יי וטומי ובנו החורג של סטיב. |
| אליאס הארגר | דניאל שופוב | מקס פולר | בנם בן ה-7 של די.ג'יי וטומי ובנו החורג של סטיב. |
| סוני ניקול ברינגאס | טומיקה לני גבאי | רמונה גיבלר | בתם בת ה-13 של קימי ופרננדו. |
| דשיאל מסיט | דניאל שופוב | טומי פולר ג'וניור | בנם התינוק של די.ג'יי וטומי ובנו החורג של סטיב. |
| פוקס מסיט | לביא עזיזה (2020) | טומי פולר ג'וניור | בנם התינוק של די.ג'יי וטומי ובנו החורג של סטיב. |
שחקנים ודמויות > דמויות משנה

| שם השחקן/ית | מדבב/ת בעברית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| חואן פבלו די-פאסה (אנ') | גיא זיידמן | פרננדו | בעלה של קימי ואביה של רמונה. חלק קטן בו הוא יהודי- הרבה דורות אחורה |
| ג'ון ברודרטון (אנ') | צחי כהן | ד"ר מאט הרמון | וטרינר, קולגה של די.ג'יי. ומושא אהבתה (לשעבר). ארוסה לשעבר. |
| אשלי ליאו (אנ') | שחר קדוש (2017) הללי היבש (2020) | לולה | חברתה הטובה של רמונה ומושא אהבתו של ג'קסון. |
| אייזק פרסלי | ברק ברויטמן (2017-2019) יובל בינדר (2019-2020) | בובי פופקו | חברו הטוב של ג'קסון, ובן זוגה לשעבר של רמונה. |
| סקוט ויינגר | סער בדישי | סטיב הייל | בן-זוגה של די. ג'יי. ובהמשך בעלה. |
| אדם האגנבוך | תום שוורצברג (2017-2019) אורי זלצמן (2020) | ג'ימי גיבלר | אחיה הקטן של קימי, בעלה של סטפני ואביה של דניאל. |
| לנדרי בנדר | בר סביר (2017) זוהר מניקר (2017-2018) לורה שופוב (2019) הללי היבש (2020) | רוקי מאהן | חברתה של רמונה, הבת של ג'יה ומושא אהבתו של ג'קסון |
| מקנה גרייס | זהר שרתוק (2017-2018) טליה ברקאי (2019-2020) | רוז הארבנברגר | חברתו ומושא אהבתו של מקס, בנה של סי - ג'יי (אקסית של סטיב) |
| מארלה סוקולוף | מאיה פלאם (2017-2018) מייה קדוש (עונה 5) | ג'יה מאהן | חברתה של סטפני ואמה של רוקי. |
|  |  | דניאל ג'ו טאנר- גיבלר | בתם התינוקת של סטפני וג'ימי נולדה מקימי ששימשה כפונדקאית |
| וירג'יניה ויליאמס | נעמה שטרית (2017-2018) אורנה כץ (2020) | סי ג'יי הארבנברגר | האקסית של סטיב ואמה של רוז. |
שחקנים ודמויות > דמויות אורחות

| שם השחקן/ית | מדבב/ת בעברית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| ג'ון סטיימוס | אוהד שחר | ג'סי קטסופוליס | דוד של די.ג'יי, סטפני ומישל. מלחין מוזיקלי. קנה בשותפות עם ג'ואי את מועדון סמאש. |
| בוב סאגט | צביקה שוורצברג מוטי דיכנה (פרק אחרון) | דני טאנר | אביהן של די.ג'יי, סטפני ומישל. מנחה תוכנית בוקר בטלוויזיה ביחד עם בקי. |
| דייב קולייר (אנ') | אודי רצין (2017-2018) אליעזר וייס (2020) סער בדישי (פרק 66) | ג'ואי גלדסטון | חברו הטוב של דני. קומיקאי שמופיע בלאס וגאס, קנה בשותפות עם ג'סי את מועדון סמאש. |
| לורי לוקלין | אביגיל אריאלי | בקי דונלדסון-קטסופוליס | אשתו של ג'סי. מנחת תוכנית בוקר בטלוויזיה ביחד עם דני. |
| בלייק טומי-וילהויט | ברק ברויטמן | ניקי קטסופוליס | אחים תאומים, בניהם של ג'סי ובקי. סטודנטים בקולג'. |
| דילן טומי-וילהויט | קובי ליקורמן יובל בינדר (2019-2020) | אלכס קטסופוליס- בנם של ג"סי ובקי. | אחים תאומים, בניהם של ג'סי ובקי. סטודנטים בקולג'. |
| אווה לרו | עדן גמליאל | טרי טאנר | גרושתו של דני. |
הערות שוליים

↑  Robinson, Will (17 ביולי 2015). "The Fuller House cast is back at work". Entertainment Weekly. נבדק ב-17 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schaefer, Sandy (21 באפריל 2015). "'Full House' Sequel Series 'Fuller House' Officially Acquired By Netflix". screenrant.com. נבדק ב-15 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Fuller House' Begins Filming! Which Star Broke Down in Tears On Set?". Entertainment Tonight. 16 ביולי 2015. נבדק ב-17 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Netflix Originals Premiere Dates". Netflix. אורכב מ-המקור ב-2015-04-20. נבדק ב-2 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  למרות הביקורת: עונה נוספת לצער גידול בנות, באתר ynet, 2 במרץ 2016
↑  Stern, Marlow (7 במאי 2015). "D.J. Tanner Takes Us Into 'Fuller House': Candace Cameron Bure on Netflix's 'Full House' Spinoff". The Daily Beast. נבדק ב-17 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)