stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'מילה בוחירד
מאבקה בקולוניאליזם > בוחירד כלוחמת התנגדות

בשנים הראשונות לפרוץ המהפכה, בוחירד הייתה אחראית לקשר בין המנהיג סעדי לבין הלוחמים והמתנגדים של החזית הלאומית לשחרור אלג'ריה, ואחראית על הפעולות המזוינות בבירה אלג'יר. החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה יישמה מה שנקרא "מלחמת גרילה עירונית" בבירה; פעולות קבוצתיות לצד פעולות יחיד תחת הכותרת "אסטרטגיית הפצצות", כנקמה על מדיניות ההוצאות להורג וההתנקשויות שביצעו השלטונות הצרפתיים נגד האלג'ירים.
ג'מילה בוחירד התחילה את פעולותיה כמחבלת ב-30 בספטמבר 1956, כאשר הטמינה ביחד עם סאמיה אלאח'דרי וזהרה זריף, פצצות בבית קפה ובבר בלב השכונות האירופאיות של אלג'יר, שגרמו לשלושה הרוגים וכ-50 פצועים. פעולה זו בוצעה בתגובה לפיצוץ מבני מגורים בלב שכונת אל-קסבה באלג'יר הבירה שגרם למותם של 50 ופציעתם של כ-100 אלג'ירים. פעולה זו הביאה לפרסום שמה של ג'מילה בוחירד בעולם הערבי ובעולם המערבי. ב-26 בינואר 1957, הטמינה בוחירד פצצה במועדון של חיילים צרפתיים ושבעקבותיה הוטמנו פצצות רבות. כתוצאה מכך, היא הפכה להיות בראש רשימת המבוקשים.
בוחירד פעלה רבות להצלחת מה שנודע כ-"שביתת שמונת הימים", שהכריזה עליה הרשות המבצעת של המועצה הלאומית למהפכה האלג'ירית, ואשר התחילה ב-28 בינואר 1957 כתגובה למשטר הכיבוש הצרפתי. המועצה הלאומית למהפכה האלג'ירית מינתה ועדות בכל מחוז שתחום אחריותם היה העלאת המודעות לגבי חשיבות השביתה להצלחת המהפכה והצטיידות האלג'ירים במזון ומצרכים לשמונה ימים. השביתה כללה את כל העם האלג'ירי והפכה את אלג'יריה ל"משותקת" לחלוטין. על פי עדותה של זהרה זריף, שתיהן ביחד עם חסיבה בו-עלי ארגנו כינוסים של נשים אלג'יריות על גגות מבני המגורים, במטרה להעלאת המודעות בקרבן ולהאיץ בהן להמשיך במאבק. זריף הוסיפה כי בוחירד דיברה בלהט רב בכינוסים אלה. יאסף סעדי הכיר בחשיבות האלמנט הנשי במהלך השביתה כפי שהתבטא במהלכה ואמר: "מאחר שהמצב מתדרדר מדחי אל דחי, ואנחנו בעיצומה של שביתה תפקיד האישה נהיה חשוב יותר ויותר, הן אלה שמסבירות, מנחמות ונותנות מחסה". פעילות הנשים במהלך השביתה בנוסף לדבריו של סעדי עוררו את תשומת לב השלטונות הצבאיים הצרפתיים לתמיכה שהגישו הנשים בלוחמים, וכך הפכה האישה לנרדפת בדיוק כמו הגבר.
ג'מילה בוחירד לאחר עצמאות אלג'יריה

לאחר שחרור אלג'יריה ב-1962, שוחררה בוחירד מהכלא ונישאה לעורך דינה ז'אק ווירג'יס לאחר שהתאסלם והחליף את שמו למנסור. השניים עברו לגור בבירת צרפת פריז ונולדו להם בן ובת, ליאס ומרים.
על יום שחרורה מהכלא, אמרה בוחירד: "הלכתי ברחובות פריז 48 שעות ללא הפסקה וללא יעד, ואהבתי את פריז עד כדי שתהיתי בנאיביות: למה כבשו את ארצנו אם ארצם היא כזאת נפלאה?".
לאחר עצמאות אלג'יריה זכתה בוחירד להערכת העם האלג'ירי ואהבתו. היא התקבלה ביחד עם זהרה זריף בחום רב במדינות ערב: בביירות, סוריה, עיראק, כווית ומצרים. בביקורן במצרים ב-1962 נערכה להן קבלת פנים חמה ידי הנשיא גמאל עבד א-נאסר ביחד עם כמה מאנשי הממשל והציבור. היא הפכה אזרחית של כבוד בסוריה ועיראק, ואף הוענקה להדרגה של כבוד בצבא הסורי.
בוחירד פנתה אל נשיא אלג'ריה דאז הווארי בומדיין בבקשה להעניק חנינה למספר אסירים פוליטיים. לבקשתה השפעה מכרעת והנשיא, שרכש לה כבוד, נענה לבקשתה. בהקשר זה היא צוטטה אומרת: "אני כאסירה פוליטית לשעבר ונידונה למוות, לא יכולה אלא להתנגד לעונש המוות, להתנגד למאסר על דעה ולא חשוב באיזה דעה מדובר. הדמוקרטיה בעולמנו הערבי רחוקה בשל הפיאודליזם השלט".
ג'מילה בוחירד נפרדה מבעלה ב-1991 והיא חיה בגפה באלג'יריה. היא מקבלת שכר מהמדינה ועוסקת בפעילות חברתית מעת לעת. בדצמבר 2013, נערך לבוחירד טקס הוקרה בביירות ושם היא הוצגה כ"סמל המהפכות הערביות". למרות הסתייגותה של בוחירד מה"אביב הערבי", היא הביעה את תמיכתה במהפכה נגד שלטון מובארכ.
ג'מילה בוחירד כפמיניסטית

ג'מילה בוחירד החלה את פעילותה הפמיניסטית עם הצטרפותה ל"חזית הלאומית לשחרור אלג'יריה". היא האמינה בחשיבותו של האלמנט הנשי במהפכה האלג'ירית ובחיוניותו להצלחתה. כמו כן, בוחירד פעלה רבות להצלחת שביתת "שמונת הימים" ביחד עם זהרה זריף וחסיבה בו-עלי. הן ארגנו כינוסי נשים, העלו את המודעות בקרב האלג'יריות, עודדו אותן להתנגד והאיצו בהן להמשיך במאבק.
בשנת 1962, לאחר שחרורה, בוחירד קבלה לידיה את ראשות ארגון איחוד הנשים האלג'יריות. היא נאלצה להיאבק על כל אחת ממטרותיה והחלטותיה כראשת הארגון בשל יריבותה עם הנשיא דאז אחמד בן בלה. ביחד עם זריף היא הגישה הצעת חוק מתקדמת לשינוי המעמד האישי וארגנה הפגנה נשית למימושה. זו הייתה ההפגנה הראשונה שהתקיימה לאחר העצמאות, אך היא נכשלה בשינוי העמדה הרשמית של המדינה ביחס לחוק. כישלון זה גרם לה להתפטר לפני שתמו שנתיים בתפקיד ולפנות את מקומה בפוליטיקה האלג'ראית. לאחר מכן היא הקימה ביחד עם בעלה עיתון שהתמקד במהפכות הלאומיות באפריקה.
בוחירד מצוטטת כמי שאמרה: "במאבקים שחררתי את עצמי מהקולוניאליזם הצרפתי ומשליטת חבריי הלוחמים. אני עם שחרור החברה שמשחררת את האדם, רק כך משתחררת האישה".
ב-8 במרץ 2014, יום האישה הבינלאומי ובעקבות קריאות עזרה של גופים הומניטריים ברצועת עזה, ניסתה בוחירד ביחד עם הפעילה היהודיה-אמריקאית סוזאן בנימין וקרוב ל-100 נשים מצרפת, ארצות הברית, אלג'יריה, בריטניה ושווייץ להיכנס אל עזה ולשבור את הסגר. הפעילות הגיעו לקהיר ומשם אל מעבר הגבול ברפיח, אך השלטונות המצריים מנעו בעדם לעבור לעזה בטענה כי המעבר סגור.
בוחירד בספרות

סופרים, משוררים, היסטוריונים ובמאי קולנוע פיארו ביצירותיהם את אומץ ליבה. היא היוותה השראה למשוררים, יש מי שסופרים קרוב ל-450 שירים שנכתבו על ידי 171 משוררים עיראקים וסורים. המפורסמים במשוררים הערבים כמו ניזאר קבאני, סלאח עבד א-סבור (صلاح عبد الصبور), בדר שאכר א-סיאב ומוחמד מהדי אל-ג'וואהרי (محمد مهدي الجواهري) כתבו עליה, עד שהפכה לאגדה בחייה.
בוחירד בקולנוע

בשנת 1958, ביים הבמאי המצרי הנודע יוסף שאהין סרט בשם "ג'מילה", הסרט מספר את סיפורה וסיפור מאבקו של העם האלג'ירי בכיבוש הצרפתי. בסרטו של שאהין היא מוצגת כילדה חכמה והומניסטית הגדלה בסביבה עם נטיות לאומיות, כנערה המתנגדת לקולוניאליזם בבית הספר ובאמצעות העלאת המודעות בקרב שאר הנערות. 
כמו כן דמותה מוצגת פמיניסטית: הגונה בתגובותיה והתייחסותה אפילו לנשים ששיתפו פעולה עם הכיבוש. כמו היא מוצגת כאישה עדינה מצד אחד אך עם זאת חזקה רבת אמונה במהפכה. הסרט מבליט את חשיבותה ומעורבותה האקטיבית במאבק הלאומי גם בפעולות ותפקידים הנתפסים בדרך כלל כגבריים: בנוסף לכך שהיא מבריחה ומספקת מחבוא ללוחמים ולחסרי מקלט היא גם לוחמת הנושאת נשק, מניחה פצצות, אחראית לקשר בין הלוחמים למנהיג, שותפה לתכנון האסטרטגי של המאבק והלחימה. שהין אף מתאר את מאסר ועינוייה ואת האהדה הציבורית שלה זכתה.
בשנת 1966, הסרט האיטלקי "הקרב על אלג'יר" סיפר את סיפורה כאחת משלוש הנשים בחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה. הסרט מבוסס על המאורעות של מלחמת אלג'יריה בין השנים 1954–1962 נגד הממשלה הצרפתית בצפון אפריקה. ב"הקרב על אלג'יר", דמותן של הנשים מוצגת כחלק בלתי נפרד מהמהפכה וכחלק הכרחי להמשכיותה, בנוסף להשתתפותן בפעילויות המזוינות של החזית ותרומתן להצלחתם. דמותה של ג'מילה בוחירד מוצגת כאישה צעירה ויפה, עם מראה אירופאי שאינו נחשד ובעלת חשיבות בחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה. בסרט זה היא איננה מוצגת כלוחמת הנושאת נשק, אלא כמניחת פצצות במקומות שהכילו חיילים או צעירים צרפתיים. כמו כן, הסרט התייחס לרדיפת אנשי החזית המחופשים שהיו ביחד איתה אך לא לרדיפתה, פציעתה, מאסרה או עינוייה.
ב- 2007 סיפורה נדון בסרט הדוקומנטרי על עורך הדין ז'אק וורג'יס בשם "סניגור הטרוריסטים".
לקריאה נוספת

منشورات المركز الوطني للدراسات والبحث في الحركة الوطنية وثورة أول نوفمبر 1954، كفاح المرأة الجزائرية، دار هومة للنشر، 2007، ص 7،11،19. (ההוצאות לאור של המרכז הלאומי ללימודים ומחקר בתנועה הלאומית ומהפכת הראשון לנובמבר 1954, מאבק האישה האלג'ירית, הומה הוצאה לאור, 2007, עמ' 7,11,19.)
فرانز فانون، العام الخامس للثورة الجزائرية، ترجمة: ذوقان قرقوط، منشورات آنيب، 2004. (פראנץ פאנון, השנה החמישית למהפכה האלג'ירית, תרגום:ד;וקאן קרקוט, אניב הוצאה לאור, 2004.)
قصي صالح الدرويش ، "جميلة بوحيرد"، الحدث العربي والدولي مجلة سياسية ثقافية، عدد 24 ،2002، ص 40. (קוסאי סאלח א-דרוויש, ג'מילה בוחירד, בתוך: אל-חדת' הערבי והבינלאומי מגזין מדיני ותרבותי, גיליון 24, 2002, עמ, 40.)
بن يوسف بن خدة، الجزائر عاصمة المقاومة 1956-1957، ترجمة:مسعود حاج مسعود، دار هومة للنشر، 2005، ص 36-38. (בן-יוסף בן-ח'דה, אלג'יריה בירת ההתנגדות 1956–1957, תרגום: מסעוד חאג' מסעוד, הומה הוצאה לאור, 2005, עמ' 36-38.)
הערות שוליים

1 2 3  מאבק האישה האלג'ירית 2007, עמ' 7,11,19
↑  אחת השכונות העתיקות והכי גדולות באלג'יר. ממנה צמחה המהפכה האלג'ירית, התאפיינה בהיותה מקום ההתארגנות והפעילות של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, ושימשה בעזרת מבניה הישנים כמקלט ומחבוא לאנשי החזית
↑  זהרה זריף, סאמיה אל-אח'דרי וג'מילה בו-עזה, ביחד עם ג'מילה בוחירד וחסיבה בן בו-עלי, הן לוחמות שהצטרפו לחזית הלאומית לשחרור אלג'יריה ותרמו רבות למהפכה האלג'ירית נגד הקולוניאליזם הצרפתי
↑  Djamila Bouhired: A Profile From the Archives
1 2  קורותיה של הלוחמת ג'מילה בוחירד
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  עדויות ועובדות על מאבקה של ג'מילה בוחירד
1 2 3 4 5  הביוגרפיה של ג'מילה בוחירד
↑  מפקד הגיס העשירי של הצנחנים בצבא הצרפתי, בתחום אחריותו היו דיכוי הפעילות של החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה, דיכוי המהפכה והשלטת הסדר באלג'יר הבירה
↑  שמו התפרסם בשנות ה-50 של המאה ה-20 כקומוניסטי המתנגד לקולוניאליזם
↑  עיתון "המזרח התיכון"
↑  עיתון "אל-קודס"
↑  אתר מפלגת "אל-ווסט"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 3498 2700  LCCN: nr98012593  SUDOC: 169109887  VIAF: 61457778   WorldCat (עם VIAF): 61457778
אלר קולטריין

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1994 (גיל: 30) אוסטין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלר קולטריין קיני סלמון (באנגלית: Ellar Coltrane Kinney Salmon; נולד ב-27 באוגוסט 1994) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי.
ביוגרפיה

קולטריין נולד באוסטין, טקסס לג'נבייב (לבית קיני), מטפלת בעזרת סוסים לאנשים אוטיסטים, ולברוס סלמון, מוזיקאי. הוריו התגרשו כשהיה בן תשע, ואמו נישאה שוב לאחר מכן. אחותו למחצה של קולטריין, אוולין, נולדה כשהוא היה בן אחת עשרה.
קריירה

ב-2001, בגיל שש, לוהק קולטריין על ידי הבמאי ריצ'רד לינקלייטר לתפקיד בסרט הקולנוע "התבגרות" סרט התבגרות אמריקאי שכתב וביים לינקלייטר. הסרט יצא לאקרנים ב-2014 ועלילתו עוקבת אחר סיפור התבגרותו של ילד בטקסס מגיל 6 ועד כניסתו למכללה. בסרט מככבים לצד קולטריין פטרישה ארקט, אית'ן הוק ולורליי לינקלייטר. הסרט צולם על פני 12 שנים במהלכן השחקנים הראשיים מתבגרים בדומה לדמויות אותן הם מגלמים. קולטריין זכה בשנת 2014 בפרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי בקטגוריית השחקן הצעיר הטוב ביותר. הסרט זכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב: לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולשחקנית המשנה הטובה ביותר (ארקט), היה מועמד לשישה פרסי אוסקר וזכה בפרס לשחקנית המשנה הטובה ביותר. במהלך ילדותו של קולטריין, הוא הופיע גם בסרטים נוספים, בהם תפקיד קטן בסרטו של לינקלייטר משנת 2006, "פאסט פוד".
בשנת 2016, כיכב קולטריין בסרט הדרמה "בארי" אודות ברק אובמה, שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. בשנה שלאחר מכן, הוא שיחק עם אמה ווטסון בעיבוד הקולנועי של הבמאי דייב אגרס לרומן "המעגל", אשר הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה.
קולטריין הוא גם דוגמן המיוצג על ידי סוכנות דוגמנות. בין היתר הופיע במגזיני אופנה בהם מגזין ווג לגברים.
חיים אישיים

קולטריין משתמש בכינוי גוף "Singular they" (כינוי גוף לא ממוגדר) (אנ') קולטריין דיבר על חוסר הנוחות שלו עם תפקידים מגדריים בינאריים: "בשבילי התיחום המגדרי הבינארי תמיד הרגיש כמו... מצמרר, כמו הדמות הזו שאני צריך לשחק."
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | הגונב מגנב אדיוט | ארל קרסט הצעיר |  |
| 2006 | פאסט פוד | ג'יי אנדרסון |  |
| 2009 | Hallettsville | טיילר ג'נסן הצעיר |  |
| 2014 | התבגרות | מייסון אוונס ג'וניור. | צולם בין השנים 2002–2013 |
| 2016 | בארי | ויל |  |
| 2017 | המעגל | מרסר רגאלדו |  |
| 2017 | The Last Movie Star | שיין מקאבוי |  |
| 2017 | Blood Money | ויקטור |  |
| 2018 | The Man Who Killed Hitler and Then the Bigfoot | פקיד קבלה |  |
| 2019 | ליל קיץ | ג'יימסון פורד |  |
| 2020 | The Get Together | "פנים מקועקעות" |  |
| 2021 | גנבי כל העולם | דין |  |
| טרם פורסם | Drowned | ילד |  |
| טרם פורסם | The Weird Kidz | וייט | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2020 | ציפור אלוהים שבשמיים | סלמון בראון | מיני-סדרה |
הערות שוליים

1 2  Thurmond, Sarah (30 ביוני 2014). "About a Boy". Austin Monthly. נבדק ב-1 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Kachka, Boris (21 ביוני 2014). "Ellar Coltrane on his 12-Year Movie Role". Vulture. נבדק ב-30 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mechanic, Michael (3 ביולי 2014). "Meet the Star of "Boyhood," the Oscar Frontrunner Everybody's Talking About". Mother Jones. נבדק ב-1 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Micaela Pérez Vitale, These Are Movies With Great Performances By Young Actors, MovieWeb, ‏6 בundefined 2022
↑  Carroll, Larry (28 בנובמבר 2006). "Got Plans For 2013? Check Out Richard Linklater's '12-Year Movie'". MTV News. נבדק ב-30 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lewis, Hilary (11 בנובמבר 2014). "'Boyhood': 11 Things to Know About Star Ellar Coltrane". The Hollywood Reporter. נבדק ב-1 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  McNary, Dave (14 במרץ 2016). "'Compton's' Jason Mitchell, 'Boyhood's' Ellar Coltrane Join Young Barack Obama Movie 'Barry'". Variety. נבדק ב-18 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (29 בספטמבר 2015). "'Boyhood' Star Joins Emma Watson, Tom Hanks in 'The Circle' (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-29 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alyssa Vingan Klein, 'Boyhood' Star Ellar Coltrane Is Now a Male Model, Fashionista, ‏4 בפברואר 2015
↑  Coltrane, Ellar [@firespiderdeerwood]. "Ellar Coltrane's Instagram profile". נבדק ב-27 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Boyhood' Star Ellar Coltrane is Leaving Texas—But Staying Far from Hollywood". 26 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604824805171  BIBSYS: 15008373  BNE: XX5504290  CANTIC: a12294974  GND: 1060528339  ISNI: 0000 0004 3776 2957  LCCN: no2014126805  NTA: 385954867  SUDOC: 183963784  VIAF: 311116457   WorldCat (עם VIAF): 311116457
מיומנויות המאה ה-21

תרשים: מערכת לימודי המאה ה-21
מיומנויות המאה ה-21 מגדירות את הכישורים שמערכת החינוך בישראל רוצה להקנות לבוגריה לצורך פיתוח רמת התעסוקתיות ועידוד השתלבות מיטבית בחברה ובעולם העבודה של המאה ה-21 כפי שצריכים להיראות על פי תפיסתם של מנהלי מערכת זו, לאור ההתפתחויות הרבות בטכנולוגיות מידע ותקשורת.

טכנולוגיות המידע והתקשורת מציפות את העולם במידע רב. באמצעות האינטרנט מידע זה נגיש למרבית בני האדם וזמין בכל עת. המידע פתוח, חשוף אך גם פרוץ ובלתי מבוקר.
אחד היעדים שהוגדרו כחשובים במערכת החינוך, הוא להכשיר את התלמידים לחיים בחברה תקשורתית ועתירת מידע, כך שיוכלו להפיק תועלת מן המידע הנגיש להם באופן בטוח. כמו כן, התוכנית חותרת לפתח אצל התלמידים יכולות יזמות, אינטגרציית ידע ויצירתיות באמצעות הכלים הדיגיטליים החדשניים.
תחומים עיקריים

תוכנית "מיומנויות המאה ה-21" מדגישה שילוב בין מידע ובין מיומנויות של למידה עצמאית, שמאפשרת לתלמיד להיות לומד עצמאי בכל שלב ולדעת לתכנן ולפעול תוך הפעלת שיקול דעת לגבי פעולותיו. בהתאם לכך, היא כוללת שלושה מרכיבים עיקריים:
תחומים עיקריים > השתלבות בחיים המודרניים

פיתוח אחריות אישית וחברתית, מודעות וגמישות רב תרבותית ותכנון חיים וקריירה.
תחומים עיקריים > רכישת אוריינות מערכות מידע ותקשורת

הטכנולוגיה במאה ה-21 היא דרך חיים עבור הדור הצעיר והיא יוצרת אוריינות חדשה, חזותית וקולית, לעומת אוריינות טקסטואלית, ריבוי ייצוגי מידע לעומת מקור מידע אחד ושילוב ועיבוד של סוגי מידע שונים לעומת מידע ממוקד.
שילוב התקשוב בהוראה הוא דבר חדש שגורם לשינוי מלמידה מסורתית ללמידה משמעותית טכנולוגית ומעניינת לתלמיד ומחזקת את המוטיבציה שלו ללמידה, מעבר מלמידה כחיקוי ורכישת ידע, ללמידה כהבניית ידע.
שימוש בטכנולוגיה, בכלי תקשורת או ברשתות כדי לגשת, לנהל, לשלב, להעריך וליצור מידע במטרה לתפקד בחברת המידע.
תחומים עיקריים > מיומנויות חשיבה בסדר גבוה

יש הרואים בחשיבה ביקורתית חשיבה מעריכה (Evaluative Thinking) ואילו בחשיבה יצירתית חשיבה מחוללת, יוצרת. שני סוגי החשיבה אינם הפכים, אלא משלימים ביניהם, ויש בהם הרבה משותף. בכל חשיבה מעמיקה יש מרכיב של ביקורת והערכה איכותית ומרכיב של יצירתיות וחדשנות.
אדם בעל חשיבה ביקורתית יוצר דרכים חדשות כדי לבחון טיעונים. אדם בעל חשיבה יצירתית משתמש בביקורת כדי להעריך את עשייתו.
תוכנית התקשוב הלאומית

תוכנית התקשוב הלאומית היא תוכנית שגובשה על ידי משרד החינוך במטרה לקדם שיטות חינוך ולמידה בבית הספר תוך שימוש בטכנולוגיות מידע ותקשורת והטמעתן בתוכנית הלימודים. המטרה המרכזית היא לקדם פדגוגיה חדשנית. פדגוגיה חדשנית היא שיטת הוראה ולמידה שבה התכנים והידע הנלמדים רלוונטיים למציאות המשתנה. במקביל לידע, התלמידים רוכשים מיומנויות שרלוונטיות לתפקוד מיטבי במאה ה-21. מערכת החינוך תכין את התלמידים לאתגרי המאה ה-21 ותשפר את היכולת המדעית והטכנולוגית של מדינת ישראל.
התאמת מערכת החינוך למאה ה-21

העידן הטכנולוגי של תחילת המאה ה-21 מוביל להכנסת שינויים המשפיעים על אורח החיים. מערכת החינוך בישראל הובילה תהליך שינוי על מנת להתאים את עצמה למאה ה-21. במסגרת התוכנית הלאומית מקבלים המורים כלים טכנולוגים בהדרכה פדגוגית שתסייע להם שימוש מושכל בכלים הקיימים. ללומדים במאה ה-21 נחוצות מיומנויות חדשות המאפשרות להשתלב בחברה בעידן הדיגיטלי. למשל, במצב של היצף מידע הכמות העודפת של המידע מפריעה לקבלת החלטה וליכולת להתעדכן.
אחת המטרות המרכזיות של התוכנית היא הטמעת שיטת חינוך והקניית מיומנויות המאה ה-21 באמצעות טכנולוגיית המידע והתקשורת. שיטת החינוך מדגישה את הלמידה האוטונומית, מעודדת יצירתיות, יוזמה ואחריות אישית, מפתחת חשיבה ביקורתית, מזמנת תנאים של שיתוף מאפשרת גמישות של תכנים, זמן ומקום, מאפשרת לכל תלמיד להתפתח לפי נטיותיו. בשיטת חינוך זו המורה אינו משמש מקור ידע אלא מנחה את התלמיד: לאתר ידע בעצמו, להעריך את הידע ולנתח אותו וליצור ידע חדש.
במקביל לידע, התלמידים רוכשים מיומנויות רלוונטיות לתפקוד במאה ה-21 (תוכנית "מיומנויות המאה ה-21").
ההוראה מותאמת לשונות התלמידים, שוברת מחיצות בין העולם מחוץ לבית הספר לעולם בתוך בית הספר, עושה שימוש ככל שניתן בטכנולוגיה כדי לקדם את תהליכי ההוראה[דרוש מקור].
מיומנויות המאה ה-21 כפי שהוגדרו בתוכנית להתאמת מערכת החינוך הישראלית למאה ה-21 הן:
למידה שיתופית, יכולת לשתף פעולה בצוות, יכולת תקשורת טובה ויכולת הצגה יעילה.
טיפוח לומד עצמאי, יצירתי, סקרן, יוזם.
מוסריות, רכישת כללי התנהגות.
שימוש בכלי תקשוב.
אוריינות מידע.
חשיבה ביקורתית ויכולת לפתור בעיות.
פתרון בעיות, קבלת החלטות, והתמודדות עם שאלות פתוחות.
ראו גם

כריית מידע בחינוך
אסטרטגיית למידה
מערכת החינוך
מכון מופ"ת
הערות שוליים

1 2  משרד החינוך, האגף לתכנון ולפיתוח תוכניות לימודים (2009). מידענות - מתווה לפיתוח תהליכים מידעניים במהלך הלמידה של תחומי הדעת להתנהלות לומדים בסביבה עתירת מידע.
↑  Bruner, J. (2001). Constructivist theory. Retrieved May, 10, 2001.
↑  ETS, 2002.
↑  APA PsycNet, psycnet.apa.org (באנגלית)
1 2  .Nir A. et al., School autonomy and 21st century skills in the Israeli educational system: Discrepancies between the declarative and operational levels, International Journal of Educational Management (7)30, 2016, עמ' 1231 – 1246
↑  Tamir, P. (2006), “Inquiry in science education and its reflection in the Israeli biology teaching”, in Zohar, A. (Ed.), Learning by Inquiry: An Ongoing challenge, Magnes, Jerusalem, pp 15-56.
↑  Ministry of Education Israel (1992), “Report of the higher committee for science and technology education – ‘Tomorrow 98’ ”, Jerusalem (in Hebrew).
↑  Ministry of Education Israel (1994), “Bagrut 2000: report of the committee for examination of the final matriculation test (The Ben-Peretz report)”, Jerusalem (in Hebrew).
↑  Ministry of Education Israel (1995), “CEO circular, proposed changes for secondary school organization and implementation of the recommendations of the commission to examine the pattern of matriculation tests”, Jerusalem, April (in Hebrew).
↑  Zohar, A., Renewal of the Israeli matriculation exams: evolution or revolution?, Eyunim Behinuch, New Series 3, 2010, עמ' 158-174
↑  Van Leer Group Foundation for Education (2007), “Matriculation tests – a framework for understanding the present education system and an analysis of possible directions matriculation tests”, Van Leer Institute, Jerusalem (in Hebrew).
↑  Ministry of Education Israel (2005), “The national task force for the advancement of education in Israel – the national education program because every child deserves more”, Submitted to the Israeli Prime Minister and to the Minister of Education, Jerusalem, January 5, (in Hebrew).
↑  Adler, C., Light and shade in the Dovrat report: examining the education of students from disadvantaged social strata, The Van Leer Jerusalem Institute and Kibbutz Hameuchad Publishing House, 2006, עמ' 62-69, Towards an Educational Revolution
↑  Harpaz, Y., One small detail: the aim of education, Another Land 25, 2005, עמ' 67-71
↑  Gallagher, C., Hipkins, R. and Zohar, A., Positioning thinking within national curriculum and assessment systems: perspectives from Israel, New Zealand and Northern Ireland, Thinking Skills and Creativity 30(7), 2012, עמ' 134-143
↑  Office of Pedagogical Affairs, Israel Ministry of Education (2009), Teaching Thinking Report (“Pedagogical Horizon”): 2006-2009, Israel Ministry of Education, Jerusalem (in Hebrew).
↑  Zohar, A., Teaching thinking on a national scale: Israel’s pedagogical horizons, Thinking Skills and Creativity 3(1), 2008, עמ' 77-81
↑  Ministry of Education Israel (2012), “Adapting the education system to the 21st century”, master document, version 12 (in Hebrew).
אהוד שילו

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1939 (בן 86) פתח תקווה, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  רעננה
 פעילות בולטת:  יועץ כלכלי רשות החברות הממשלתיות במשרד האוצר משנה למנכ"ל חברת העובדים מנכ"ל משרד התחבורה מנכ"ל קנצרן סולל בונה-שיכון ובינוי ייעוץ, יזמות עסקית וניהול חברות
 השכלה:  כלכלה, סטטיסטיקה ומנהל עסקים האוניברסיטה העברית בירושלים השתלמות בניהול מערכות תעופה MIT בוסטון ארצות הברית
 
אהוד שילו (נולד ב-12 בינואר 1939) הוא כלכלן, מנהל ויזם ישראלי, שכיהן כמנכ"ל משרד התחבורה, מנכ"ל קונצרן סולל בונה-שיכון ובינוי, משנה למזכ"ל (מנכ"ל) ומנהל המחלקה הכלכלית של חברת העובדים, יועץ כלכלי לרשות החברות הממשלתיות במשרד האוצר, כיהן בתפקידים עסקיים וציבוריים רבים וכדירקטור במגוון חברות, מהגדולות במשק.
ביוגרפיה

אהוד שילו נולד ב-12 בינואר 1939 בפתח תקווה, ליונה וטובה שילה (שולמן), שעלו ארצה מרוסיה כילדים צעירים, בשנת 1921/1922. בבואם לארץ, הם הצטרפו לאחיהם הבוגרים בנהלל, שעלו ארצה כחלוצים במסגרת העלייה השנייה.
האב השתלם במדעי המזרח באוניברסיטה העברית בירושלים, והאם בסמינר לגננות בתל אביב ובירושלים.
בסוף שנות ה-30, התגייסו ההורים לתקופה קצרה לקיבוץ אילון, שעלה להתיישבות על גדר הצפון. לאחר לידתו של אהוד, שבו להתגורר בנהלל, בחצר המשק המשפחתי. האם עבדה במקצועה בגן הילדים, והאב הצטרף למנגנון שרות הידיעות של ההגנה (ש"י), שלימים הפך לשלוחה של המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית.
שילו בילה את שנות ינקותו בנהלל.
בשנת 1945, עברה משפחת שילו לירושלים. בשלב הראשון התגוררה המשפחה בשכונת רוממה. כעבור כשנתיים, עברה המשפחה לצפון שכונת תלפיות, הצופה לעבר ארמון הנציב.
ב-1948. עברה המשפחה להתגורר בשיכון של אנשי מערכת הביטחון בשכונת יד אליהו.
בשנת 1952/3 שהתה המשפחה בשליחות האב בלונדון ואהוד בילה שנה בבית ספר אנגלי בצפון מערב הבירה.
את לימודיו התיכוניים המשיך אהוד במלגה ממלכתית ב"בית החינוך התיכון" שהפך לימים לתיכון עירוני ד'.
שליו השתלב בחברות פעילה ב"תנועה המאוחדת", כחניך וכמדריך.
לאחר סיום התיכון בשנת 1957 התחיל אהוד את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, במסגרת העתודה האקדמאית, בחוגים לכלכלה, סטטיסטיקה ומנהל עסקים. בשנים 1962/63 שימש כעוזר הוראה ומחקר בחוג למנהל עסקים.
במקביל ללימודיו, החל בקיץ 1958, לעבוד בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, כמנהל היחידה לתכנון עיבודי מפקד האוכלוסין הראשון, שנערך בשנת 1962.
בשנים 1962/1963 כיהן כסגן מנהל הרשות לתכנון כוח אדם, וכעוזר כלכלי להנהלת מפעלי ים המלח בראשות הרמטכ"ל (מיל.) מרדכי מקלף.
בתקופה 1968- 1964/5 כיהן אהוד כיועץ כלכלי לרשות החברות הממשלתיות במשרד האוצר.
ביולי 1964 נישא אהוד לרחל-עֵדי לבית שדמי, בוגרת מדעי הרוח באוניברסיטה העברית; אשת תקשורת, חברה בצוות ההקמה של הטלוויזיה הישראלית, ולימים דוברת כור תעשיות והמרכז הרפואי שיבא, ולהם שלושה ילדים.
לאהוד ורחל שילו 7 נכדים ונכדות והם גרים ברעננה.
בשנת 1978, עבר שילו השתלמות בניהול מערכות תעופה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT).
קריירה > ברשות החברות הממשלתיות

לאחר קבלת התואר, ב-1964, שילו שימש כיועץ כלכלי ברשות החברות הממשלתיות במשרד האוצר. בתפקידו שימש עד סוף 1968.
במסגרת תפקידו כיועץ ומנהל המחלקה הכלכלית, ברשות החברות, עסק שילו בגיבוש נהלים והנחיות להקמתן ולניהולן של החברות. להרכב ולפעילות הדירקטוריונים וההנהלות שלהן, לתכנון, תקצוב, בקרה עסקית, ודווח חשבונאי ופיננסי. הוא ריכז את ועדת ההיגוי הציבורית להכנת חוק רשות החברות הממשלתיות.
היה אחראי לטיפול במינוי רואי החשבון בחברות הממשלתיות ובקידום הביקורת הפנימית בחברות אלו. המחלקה הכלכלית ברשות פעלה כגוף מטה מקצועי, ליד ועדת השרים לענייני כלכלה, בהקשר לחברות הממשלתיות.
במסגרת תפקידו עסק בבדיקות כדאיות, הקמת ופרוק חברות, רכישות, מיזוגים, והפרטות, מעקב אחר הפעילות העסקית התקינה של החברות, אישור דוחו"ת פיננסיים, ומדיניות חלוקת הרווחים.
בתוקף תפקידו, כיהן כחבר דירקטוריון במספר חברות ממשלתיות, ביניהן: חברת הגג למפעלי ייצוא, החברה למימון תעשיות, חברת מבני תעשייה, רשות החולה ופרי הגליל.