stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיל שילר
קריירה

לשילר יש למעלה מ-24 שנות ניסיון בניהול ושיווק מוצרים, ביניהן 17 שנים בחברת אפל בתפקידים שונים. הניסיון שלו כלל גם תפקידים בחברת "מקרומדיה" (כסגן נשיא לשיווק מוצרים), בחברת "FirePower מערכות" (כמנהל שיווק מוצרים), בחברת "נולאן", "Norton & Company" ובבית החולים הכללי במסצ'וסטס (כמתכנת ומנתח מערכות).
באפל, שילר סייע בפיתוח ושיווק המוצרים iMac, iBook, PowerBook G4, אייפוד, Mac OS X והמוצרים שבאו אחריהם.
שילר לעיתים השתתף בכנסי החברה ובנאומים של המנכ"ל שלה לשעבר סטיב ג'ובס, בדרך כלל בהצגה של מוצרים חדשים כמו האייפון והאייפוד. במהלך היעדרותו של ג'ובס בעקבות המחלה שהייתה לו, שילר הציג מצגות ונאם בכנסי החברה פעמים רבות בעצמו (עם תמיכה של עובדים אחרים בחברה), כולל הופעתו האחרונה בתערוכת ה-"Macworld" של IDG ב-6 בינואר 2009, וכן בכנס ה-WWDC המרכזי ב-8 ביוני 2009. שני הכנסים, שנערכו בסן פרנסיסקו, הוצגו בדרך כלל על ידי ג'ובס עצמו. המוצרים העיקריים שהציגו בכנסים אלו היו ה-מקבוק פרו (הליין העדכני), ה-אייפון 3GS, גרסאות ועדכונים חדשים של חבילות ה-iLife ו-iWork. כמו כן הוצגו גם שינויי מחירים ושינויים ב-DRM (ניהול זכויות דיגיטלי) בחנות ה-iTunes. נכון להיום, שילר הוא האדם העיקרי אשר מקיים את כנסים אלו ונואם בהם.
ב-19 בינואר 2012 נאם שילר באירוע המרכזי של אפל, שם הוצגו ה-iBooks‏ (2) ותוכנת ה-iTunes U, עבור מכשירי iOS.
ב-11 ביוני 2012, הציג שילר את ה-מקבוק פרו החדש עם תצוגת הרשתית (Retina Display) באולם הכנסים "מוסקון" בסן פרנסיסקו. אירוע זה היה גם ביום הפתיחה של כנס ה-WWDC בשנת 2012, הכנס השנתי העולמי של חברת אפל למפתחים של תוכנות ויישומים.
הערות שוליים

1 2  ביוגרפיה של פיל שילר, אתר אפל, יולי 2002.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שילר נואם באירוע של חברת אפל
פר אולוב אנקוויסט

| --- | --- |

 לידה:  23 בספטמבר 1934 Hjoggböle, שוודיה 
 פטירה:  25 באפריל 2020 (בגיל 85) Vaxholm, שוודיה 
 מדינה:  שוודיה 
 מקום קבורה:  Katarina kyrkogård 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אופסלה 
 שפות היצירה:  שוודית, גרמנית, אנגלית 
 בן או בת זוג:  Gunilla Thorgren  Lone Bastholm 
 פרסים והוקרה:  פרס סלמה לגרלף (1997)  פרס סיינה אקבלד-אלדה (1975)  פרס נלי זק"ש (2003)  Östersunds-Postens litterature price (1978)  הפרס הנורדי של האקדמיה השוודית (2010)  Hedevind Plaquette (2013)  פרס אוגוסט (2008)  פרס אוסטריה לספרות אירופית (2009)  הפרס הגדול של Samfundet De Nio (1994)  פרס אניארה (1976)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת אומאו (1992)  פרס דובלוג (1988)  פרס איווינד יוהנסון (1993)  ליטריס אט ארטיבוס (2000)  פרס אוגוסט (1999)  פרס הספרות של המועצה הנורדית (1969)  אביר מסדר האמנויות והספרות (1988) 
 www.perolovenquist.nl
 
פר אולוב אנקוויסט (בשוודית: Per Olov Enquist, נודע אף כפ. או. אנקוויסט; 23 בספטמבר 1934 – 25 באפריל 2020) היה סופר שוודי שזכה להכרה בינלאומית. בשוודיה נודע אנקוויסט אף כעיתונאי וכמחזאי. יצירתו המפורסמת ביותר, שזיכתה אותו בשנות ה-90 בהכרה בינלאומית, היא "ביקורו של רופא המלך", העוסקת בחייו ומותו של הרפורמטור הדני יוהאן פרידריך שטרואנזה.
ביוגרפיה

לאחר שקיבל תואר בהיסטוריה של הספרות מאוניברסיטת אופסלה עבד אנקוויסט כפובליציסט וכמנחה תוכניות תרבות בטלוויזיה בין 1965 ל-1976. בשל עבודתו הפך לדמות מפתח בזירה הספרותית השוודית. ב-1969 זכה בפרס הספרות של המועצה הנורדית. בין 1970 ל-1971 עבד בברלין לאחר שקיבל מלגה מתוכנית של הממשלה הגרמנית לחילופי אקדמאים. ב-1973 הרצה כפרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. מ-1977 ועד למותו הוא עבד ככותב עצמאי.
יצירתו של אנקוויסט אופיינה בראיית עולם פסימית. יצירותיו תיארו את המגבלות של דרך החיים שהכתיבה תנועת הפייטיזם בכנסייה הלותרנית, תנועה דתית שהייתה בעלת השפעה בסקנדינביה במהלך המאה ה-17 והמאה ה-18, ושהייתה לה השפעה על תנועות דתיות מאוחרות יותר כגון המתודיזם. ביקורת זו מורגשת במיוחד ביצירותיו "מצעד המוזיקאים" (1978) ו"מסעו של לואי פתרוס" (2001).
אנקוויסט זכה להכרה בינלאומית כסופר עם פרסום יצירתו "ביקורו של רופא המלך" (1999), יצירה העוסקת בעלייתו ונפילתו של הרפורמטור הדני יוהאן פרידריך שטרואנזה. היצירה תורגמה לשפות רבות, ובהן לשפה העברית, ויצאה בהוצאת כתר בשנת 2006 בתרגומה של דנה כספי. הצלחתו של הספר הביאה לתרגום רבות מיצירותיו הקודמות של אנקוויסט לשפה האנגלית. זכה ב-2009 בפרס אוסטריה לספרות אירופאית.
נפטר ב-25 באפריל 2020.
ספרים

בתרגום לעברית:
ביקורו של רופא המלך. תרגום: דנה כספי, הוצאת כתר, 2006
הערות שוליים

↑  Författaren PO Enquist har avlidit – blev 85 år, SVT Nyheter, ‏26 באפריל 2020 (בשוודית)
↑  יעל לוטן, משהו חולה בממלכת דנמרק, באתר ynet, 6 באוגוסט 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300466105171  PLWABN: 9810705599405606  BIBSYS: 90059041  BNE: XX915871  BnF: cb11901787x (data)  CANTIC: a16850610  CiNii: DA09350963  GND: 119430592  ICCU: CFIV074378  ISNI: 0000 0000 8124 6117  LCCN: n79055010  MusicBrainz: ea33eb35-a291-49d7-9b9b-38047f018f10  NDL: 01146126  NKC: jn20000601496  NLA: 35928885  NLG: 75252  NLK: KAC200707168  NTA: 070467838  SELIBR: 51809  SUDOC: 026851628  Trove: 1150131  VIAF: 46760618   WorldCat (עם VIAF): 46760618
פוטנציאל חיובי מאוחר

פּוֹטֶנְצְיָאל חִיּוּבִי מְאֻחָר (באנגלית: Late positive potential, LPP) הוא עליה ממושכת בפוטנציאל קשור-אירוע המתגברת בעקבות גירוי רגשי מעורר. זהו ERP המופיע על אלקטרודות בקו האמצע הקדקודי אמצעי, כ-300 מילישניות לאחר התחלת גירוי. לדוגמה אלקטרודות מייצגות הן Pz, CPz, Cz, CP1, ו-CP2.
תפקוד

מספר מחקרים הראו כי ה-LPP משקף את מידת החשיבות של גירויים. מחקר אחד השתמש בתמונות נייטרליות המכילות אנשים ובתמונות שאינן מכילות אנשים. התמונות שמכילות אנשים גרמו לצופים בהם לבטא LPP יותר חיובי. כמו כן, כאשר הוצגו לנבדקים תמונות נעימות ותמונות לא נעימות הן עוררו LPP חיובי יותר בהשוואה לתמונות נייטרליות. עם זאת, כאשר נבדקים הונחו להשתמש בטכניקות של פרשנות מחדש, אשר מפחיתות את המידה שגירוי מסוים מעורר בנו תגובה רגשית, אזי התנודה ב-LPP הייתה מופחתת. בנוסף כאשר חלק מתמונות הפנים הן רלוונטיות יותר לנבדק, אזי תיתכן עלייה ב-LPP, בפרט בתמונות של פנים שמחות (ראה איור משמאל).
תפקוד > השוואה חברתית

מחקר שהשתמש במשחק האולטימטום התמקד במקבל. במחקר זה נמצא כי ה-LPP של המקבל רגיש להשוואה החברתית. הוא היה חיובי יותר עבור הצעה שהיא שווה להצעות שקיבלו משתתפים אחרים, ביחס לתנאים בהם הוצע למקבל סכום שהוא מעל או מתחת לממוצע שאר ההצעות.
תפקוד > תגמול

לתגמול בין היתר יש שתי תכונות נפרדות אשר אינן תלויות זו בזו. הראשונה ערכיות התגמול (Valiance) כלומר, האם התגמול הוא חיובי או שלילי. השנייה היא המשרעת של התגמול (Amplitude) כלומר מהו גודל התגמול. כאשר שתי התכונות של התגמול מופיעות מול הנבדק, כלומר הוא יודע האם התגמול הוא חיובי או שלילי ומה גודלו, ה-LPP רגיש לעצימות של התגמול אך לא לערכו (חיוביותו או שליליותו). מנגד, כאשר התגמול מפורק, בפעם אחת מוצג האם הוא חיובי או שלילי, ובפעם נוספת מוצג גודלו, אזי ה-LPP יושפע בכל פעם מהתכונה המוצגת.
מקור האות

קבוצת מחקר מאוניברסיטת פלורידה חקרו נבדקים תחת מכשור משולב של דימות תהודה מגנטית תפקודי (fMRI) יחד עם אלקטרואנצפלוגרם (EEG) על מנת לאתר את מקורו של ה-LPP. הם הציגו לנבדקים תמונות נייטרליות, נעימות ולא נעימות ובדקו את המתאם בין סיגנל ה-EEG לבין ה-fMRI.
החוקרים מצאו כי ישנו הבדל בין המקורות היוצרים את ההגברה ב-LPP עבור תמונות נעימות ועבור תמונות לא נעימות. האמיגדלה, גרעין במערכת העצבים שנחקר רבות בהקשרים רגשיים, נמצאה קשורה ל-LPP בתמונות נעימות, אך לא בכאלה שאינן נעימות. אם כי היא כן פעלה גם בתמונות לא נעימות, אך לא בצורה המתואמת עם סיגנל ה-LPP. בנוסף קליפת המוח הקדם-מצחית מרכזית (mPFC) וגרעין האקומבנס היו מתואמים עם LPP רק עבור תמונות נעימות. שני אזורים אלו נמצאו במחקרים אחרים כמעורבים בעיבוד תמונות של פנים אטרקטיביות, רומנטיקה וארוטיקה. לעומת זאת, עבור תמונות לא נעימות ה-LPP נמצא בהתאמה לזרימת דם מוגברת לאזורים כמו האינסולה וקליפת המוח הקדם מצחית גחונית צידית (vlPFC). האינסולה ידועה כמעורבת בעיבוד של רגשות, ובפרט כאלה של גועל או תחושת איום.
בנוסף כמה אזורים נמצאו פועלים גם עבור תמונות נעימות וגם עבור כאלה שאינן נעימות. אזור שכזה הוא הפרקונאוס. אזור זה הוא קודקודי. אזורים קודקודיים ידועים כמעורבים בצריכת קשב.
ראו גם

מגנטואנצפלוגרפיה
שליליות קשורת משוב
P300
לקריאה נוספת

Luck, S. J., & Kappenman, E. S. (Eds.). (2011). The Oxford handbook of event-related potential components. Oxford university press. In the chapter: ERPs and the Study of Emotion, pages 8-25
פולקסגמיינשאפט

פוֹלְקסגמיינשאפט (בגרמנית: Volksgemeinschaft) הוא ביטוי גרמני שפירושו "קהילת העם" ואשר מבטא תחושת אחדות וסולידריות גרמנית. המונח הפך לפופולרי במקור במהלך מלחמת העולם הראשונה, כאשר הגרמנים התלכדו סביב שותפות הגורל בזמן המלחמה. הרעיון קרא לפירוק האליטיזם ולאיחוד בין גרמנים ממעמדות שונים כדי להשיג מטרה לאומית משותפת. בגרמניה הנאצית נעשה שימוש מחודש בביטוי, בעבור גרמנים אשר על פי האידאולוגיה הנאצית השתייכו לגזע הארי. הנאצים ניסו ליצור סדר חברתי חדש. הם ערערו את המעמדות הישנים וקיטלגו את החברה הגרמנית על בסיס גזעי, בניסיון לצמצם את הפערים הכלכליים בתוך האומה הגרמנית.
התפתחות המושג

באופן אירוני, המילה "פולקסגמיינשאפט" שימשה ככל הנראה לראשונה בתרגום של גוטלוב אוגוסט טיטל משנת 1791 לטקסט שנכתב על ידי ג'ון לוק, וסינתזה של הביטוי "בכל מקום [מסוים], בדרך כלל". בין החוקרים מהמאה ה-19 שהשתמשו במילה זו היו פרידריך שליירמאכר, פרידריך קארל פון סאביניי, קרל תאודור ווקר, יוהאן קספר בלונצ'לי, הרמן שולצה, וילהלם דילתיי, ווילהלם וונדט. המשפיעה ביותר הייתה אולי התיאוריה של פרדיננד טניס ביצירתו "Gemeinschaft und Gesellschaft" ("קהילה וחברה") משנת 1887. עשרות שנים אחר כך, בשנת 1932, הצטרף טנס למפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה כדי להתנגד לעליית הנאציזם וכמחאה נגד השימוש שלהם במושג שלו. הוא הסיר את התואר פרופסורה לשם כבוד שלו עם עליית אדולף היטלר לשלטון.
בשנת 1914 הכריז הקיסר וילהלם השני לפני הרייכסטאג על "בורגפרידן" (אנ') ("השלום בטירה שבמצור"). הוא הודיע כי מכאן ואילך כל ההבדלים האזוריים בין מדינות הרייך השונות; ההבדלים בין עשירים, המעמד הבינוני והעניים; בין הקתולים לפרוטסטנטים; ובין הכפר לעיר - לא קיימים עוד. העם הגרמני כולו אחד בזמן המלחמה. במהלך המלחמה, הבורגפרידן חיזק בקרב גרמנים רבים את תחושת האחדות. השראה זו נותרה גם אחרי המלחמה ואת הבורגפרידן של ימי המלחמה ירש הפולקסגמיינשאפט בימי השלום.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה, הרעיון של פולקסגיימינשט שימש כדי לפרש אסונות כלכליים שעברו גרמנים בתקופת רפובליקת ויימאר כחוויה משותפת של האומה הגרמנית, ולטעון כי האחדות הגרמנית תביא לחידוש ולסיום המשבר. היא אומצה על ידי המפלגה הנאצית כדי להצדיק פעולות נגד יהודים, מרקסיסטים מדינות ההסכמה, ותאגידים שהרוויחו מן המלחמה. הנאצים האשימו את כל אלה בשיבוש ההתחדשות הלאומית הגרמנית, בהתפוררות הלאומית בשנת 1918 ובתבוסת גרמניה במלחמה.
בין ההיסטוריונים ישנו ויכוח מתמשך האם פולקסגמיינשאפט יושם בצלחה או לא בין 1933 ל-1945. זהו נושא במחלוקת היסטורית, במיוחד מסיבות אתיות ופוליטיות, וכן בגלל השפה הדו-משמעית ששימשה את היטלר והנאצים כשדיברו על פולקסגמיינשאפט.
פולקסגמיינשאפט נאצי > ילדים ונוער

מראשיתו השלטון הנאצי חיי היומיום בגרמניה טופלו על ידיו והתעמולה שלטה בתרבות ובבידור. היטלר והמפלגה הבינו את הצורך בהנחלת האידאולוגיה שלהם לצעירי גרמניה כאמצעי להמשך הרייך. מכיוון שרצו שדור הגרמנים ילך אחריו ייקדש לחיזוק ושימור הפולק של "הרייך הגרמני הגדול". לשם כך הקים היטלר קבוצות נוער נאציות בהן השתתפו הפימפפן (אנ'), נערים וילדים מגיל 6–10, בדומה לחניכי הצופים. נערים מגיל 10–14 השתתפו בדויטשס יונגפולק (אנ'), ובנים בני 14–18 השתתפו ב"היטלר יוגנד". שתי הקבוצות הגדולות טיפחו ערכים צבאיים כמו חובה, ציות, כבוד, אומץ, כוח וחוסר רחמים. מדים ותרגילים צבאיים רגילים נוספו לטקסים לכבוד הרוגי המלחמה. והכי חשוב, ההיטלר יוגנד עשה את מירב המאמצים כדי להטמיע בנערי גרמניה את הערכים האידאולוגיים של הנאציזם. מנהיגי ההיטלר יוגנד הנחילו בבני הנוער תחושה של פטריוטיזם נלהב והתמסרות מוחלטת להיטלר, כולל אימונים צבאיים כדי להיות מוכנים להצטרף לוורמאכט. עד שנת 1939, כשחברות בהיטלר יוגנד הפכה לחובה, נדרש כל חבר חדש ב"יונגוואלק" להישבע שבועת אמונים מוחלטת לפיהרר במילים: ”במעמדו של דגל הדם הזה, המייצג את הפיהרר שלנו, אני נשבע להקדיש את כל מרצי וכוחי לגואל ארצנו, אדולף היטלר. אני מוכן להקריב חיי למענו, כה יתן לי ה' וכה יוסיף”. זאת באופן דומה לדינסטייד, שבועתם של חיילי הוורמאכט והנושאים במשרות ציבוריות. נערות צעירות היו גם חלק מההיטלר יוגנד. בנות מגיל 10 ועד 14 היו חברות ביונגמיידלבונד (אנ'), בעוד שבנות 18–14 השתייכו לאגודת הנערות הגרמניות. בנות ההיטלריוגנד קיבלו הוראה בעקרונות השירות, הגדוד, הציות והמשמעת. ילדות למדו להיות נשים ואמהות צייתניות. חברות אגודת הנערות הגרמניות התחנכו בכישורים הדרושים למטלות ביתיות, סיעוד והיגיינה.
קריאה נוספת

צימרמן משה, הרייך השלישי: מאזן היסטורי, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס - האוניברסיטה העברית, 1999, עמ' 66–82.
אדורד בנש, הדמוקרטיה היום ומחר, ספריית רמון.
הערות שוליים

↑  מתתיהו רוטנברג, מרדכי נאור, תנועות נוער בישראל ובעולם (עמ' 47), בהוצאת "עמיחי", ‏1962
| גרמניה הנאצית |
| --- | --- | --- |
| האידאולוגיה הנאצית | מיין קאמפף • הסדר החדש • קהיליית העם • דם ואדמה • פיהרר • עקרון הפיהרר • ההתפשטות הגרמנית מזרחה |  |
| תורת הגזע | איגניקה נאצית • מישלינג • ראסנשאנדה • לבנסראום • חוקי נירנברג • לבנסבורן • המשרד הראשי לגזע והתיישבות • משרד מדיניות הגזע |  |
| השלטון הנאצי | חוק ההסמכה • האחדה • התעמולה הנאצית: דר שטירמר, היהודי הנצחי, היהודי זיס, אולימפיאדת ברלין • אריזציה • אנשלוס • גנרלגוברנמן |  |
| ארגונים נאציים | אס אס • אס אה • ואפן אס אס • גסטפו • איינזצגרופן • אס דה • משטרת גרמניה הנאצית • המשרד הראשי לביטחון הרייך • ורמאכט • הנוער ההיטלראי • משרד התעופה של הרייך • משרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם • המשרד המרכזי של הרייך למאבק בהומוסקסואליות ובהפלות • משרד הרייך לשטחים הכבושים במזרח |  |
| נאצים בכירים | אדולף היטלר • מרטין בורמן • יוזף גבלס • הרמן גרינג • היינריך הימלר • ריינהרד היידריך • היינריך מילר • ארנסט קלטנברונר • הנס פרנק • אדולף אייכמן • רודולף הס • באלדור פון שיראך • אלברט שפר • ארנסט רהם • לני ריפנשטאהל • יוליוס שטרייכר • יוזף מנגלה • רודולף פרנץ הס • אמון גת • יירגן שטרופ • פרנץ שטנגל • יוזף ביהלר • ריכרד ולטר דרה פושעי מלחמה נאצים נוספים |  |
| קבוצות נרדפות | יהודים • הומוסקסואלים • צוענים • נכים • קתולים • עדי יהוה • קומוניסטים • אחרים |  |
ראו גם פורטל השואה • פורטל גרמניה ציר זמן מאוחד לתקופת הרייך השלישי ומלחמת העולם השנייה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178965126 (data)  GND: 4273270-0  SUDOC: 23587230X 
ריכרד ולטר דרה נואם בישיבת קהילת החקלאות בגוסלאר ב־13 בדצמבר 1937, שעמד מול עיט הרייך וצלבי קרס עם חרב ונדף חיטה שכותרתו "דם וקרקע"
פינוי מוקשים

חיילים דרום קוריאנים מחפשים מוקשים בעיראק
פינוי מוקשים הוא תהליך של סילוק מוקשים מאזור מסוים (פינוי מוקשים ימיים קרוי גם שליית מוקשים). במהלך מבצעים צבאיים, המטרה היא לפנות במהירות המרבית את המוקשים שהונחו לאורך נתיב מסוים בו יעברו הכוחות הצבאיים, כאשר לעיתים קרובות פינוי המוקשים מבוצע באמצעות פתרונות כמו מגוב וגלי הדף. לעומת זאת, המטרה של "פינוי מוקשים הומניטרי" היא הסרת כל המוקשים עד עומק מסוים על מנת להפוך שטח מסוים לבטוח לשימוש של אוכלוסייה אנושית. כלבים, אשר מאומנים במיוחד לשם כך, משמשים גם כן במטרה לצמצם את החיפוש ולוודא שהאזור פונה לחלוטין ממוקשים. התקנים מכניים כגון כנפיים ומחפרים משמשים לעיתים רבות גם כן לצורך פינוי מוקשים.
לאורך השנים נבדקו מגוון רב של שיטות לאיתור מוקשים. השיטות הללו כוללות בין היתר שיטות אלקטרומגנטיות, שאחת מהן (מכ"ם חודר קרקע) מופעלת במקביל לשימוש בגלאי מתכות. שיטות אקוסטיות יכולות לחוש את החלל שנוצר על ידי המארזים של המוקשים. לאורך השנים פותחו גם חיישנים מיוחדים שמסוגלים לזהות דליפת אדים ממוקשים. בעלי חיים כמו חולדות ונמיות מסוגלות לנוע בבטחה מעל לשדות מוקשים ולזהות מוקשים.
איתור ופינוי מוקשים היא פעילות מסוכנת וציוד מגן אישי אינו מסוגל להגן מפני כל סוגי המוקשים. לאחר שמאתרים מוקשים בדרך כלל מנטרלים אותם או מפוצצים אותם באמצעות חומרי נפץ אחרים, אף על פי שבמקרים מסוימים ניתן גם להשמיד את המוקשים מבלי לגרום למוקשים להתפוצץ, באמצעות כימיקלים או באמצעות חום קיצוני.
גלריית תמונות

חייל אמריקאי מבצע פינוי מוקשים
חבלני הצבא הבריטי מפנים מוקשים בנורמנדי (1944)
כלב אשר אולף לזהות מוקשים (שדה התעופה באגרם, אפגניסטן)
פינוי מוקשים בבקעת הירדן באמצעות דחפור די-9 בשירות צה"ל המצויד במגוב רציף
ראו גם

הרשות לפינוי מוקשים
פרדריק ביילי

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1827 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  25 ביוני 1915 (בגיל 88) בריזבן, אוסטרליה 
 ענף מדעי:  בוטניקה 
 מקום קבורה:  בית הקברות סאות' בריזבן 
 מוסדות:  מוזיאון קווינסלנד 
 פרסים והוקרה:  מדליית קלארק (1902)  עמית מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 צאצאים:  ג'ון פרדריק ביילי 
 
פרדריק מנסון ביילי (באנגלית: Frederick Manson Bailey; ‏ 8 במרץ 1827 - 25 ביוני 1915) הוא בוטנאי אוסטרלי שתיאר צמחים מקומיים רבים.
ביוגרפיה

פרדריק ביילי נולד בלונדון למשפחה של ג'ון ביילי, בוטנאי שעסק בהורטיקולטורה. בשנת 1838 המשפחה הגיע לאדלייד. ג'ון ביילי קיבל משרה של בוטנאי של המושבה והקים גן בוטני.
פרדריק ביילי התגורר תקופה מסוימת בניו זילנד ועסק בעבודות מזדמנות בבריזבן. הוא התחתן בשנת 1856.
בשנת 1874 פרסם את ספרו הראשון Handbook to the Ferns of Queensland. בהמשך קיבל משרה של בוטנאי והיה אחראי על מחלקת בוטניקה במוזיאון המקומי. בשנת 1881 התמנה לבוטנאי של מושבה בקווינסלנד וכיהן בתפקיד זה עד מותו.
בשנים 1889–1902 פרסם שישה כרכים של The Queensland Flora. כמו כן פרסם ספרים וקטלוגים נוספים בנושא.
פרדריק ביילי השתתף במשלחות מדעיות רבות ברחבי אוסטרליה ובפפואה. על פעילותו הרבה בשנת 1902 הוענקה לו מדליית קלארק. בשנת 1911 הוא התקבל למסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש.
במהלך חייו ביילי תיאר צמחים רבים לרבות ארגירודנדרון אקטינופילום. כ-50 צמחים קרואים על שמו, בהם Acacia baileyana ו-Grevillea baileyana.
בילי הלך לעולמו ב-1915 בבריזבן.
פר (פרעה)

| --- | --- |
 לידה:  האלף ה־3.5 לפנה״ס 
 
פר היה שליט מצרי במצרים העליונה בתקופה הקדם-שושלתית, בסביבות שנת 3250 לפנה"ס, והוא כלול בקבוצת השליטים הקדומים שקיומם מוטל בספק.
כינויו

הכינוי "פר" לקוח מסימן פר המופיעה בשמו של השליט, שעדיין אין הסכמה על הגייתה. השם מוכר בעיקר מלוחות שנהב שנמצאו בקבר המכונה U-j באום אל געב ומתחריט בסלע מגבל ג'אוטי (הר באזור המדבר בין נקאדה לאבידוס, מערבית לתבי).
זיהויו

האגיפטולוג גינטר דרייר הסיק את קיומו מחריטות על פסל של האל מין שהוא פענח כשמות שליטים. הוא גם שיער שכלי קבורה שנמצאו בקבר U-j, קברו של המלך עקרב הראשון, הגיעו מאזור בשליטתו של "פר", מאחר שסמלי הפר הופיעו עליהם. לממצאים אלו נוסף ב-1995 תחריט הסלע בגבל ג'אוטי שמציג ניצחון צבאי, ואת הסימנים בו ניתן לפרש כניצחון של המלך עקרב הראשון על המלך פר. ייתכן שהעימות בין השניים היה חלק מההמאבק הכללי לריכוז הכוח במצרים הפרהיסטורית, ובמסגרתו המלך עקרב הראשון מתיניס כבש את נקאדה שהייתה בשליטתו של המלך פר.
ביקורת על הזיהוי

אלו המבקרים את זיהוי הסימן "פר" כשם של מלך מציינים שנהוג היה לצרף לשמות מלכים בתקופה הטרום שושלתית את ציור הבז של הורוס או פרח מוזהב, אולם הסימן "פר" אף פעם אינו מלווה באף אחד מהמזהים הללו. המומחה לכתבים לודוויג מ. לורנץ, והאגיפטולוג יוכם קאהל גם מוסיפים כי הכתיבה המצרית עדיין הייתה בשלב מאוד ראשוני בתקופה זו, ללא צירופים שמזהים משמעות, ולכן לא נכון להתייחס לסימן מן הכתב כמזהה ספציפי. משמע, ציור הפר יכל לסמל את המלך כבעל כוח, אך גם יכל לציין עיר או אזור, בעיקר אם התאפיינו בגידול פרים. בנוסף יכלה דמותו של הפר יכלה לציין גם הקשר לטקס העתיק של "לכידת שור הבר", שמאוחר יותר הפך לטקס המקושר לאל אפיס. כל אלו מערערים מאוד את הקביעה כי סימן הפר מייצג מלך נקודתי.
דרייר אינו פוסל את האפשרות שהסימן מציין גם שמות מקומות, אך טוען כי שמות מלכים הופיעו גם כחלק משמות מקומות בעלי שיוך מלכותי.
הערות שוליים

↑  Francesco Raffaele, Dynasty 00 - Naqada IIc (IIC) - IIIa2 (IIIA2), francescoraffaele.com
עונת 2019/2020 בליגת העל הרוסית בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  12 ביולי 2019 – 22 ביולי 2020 (שנה)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  זניט סנקט פטרבורג
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  583 (2.43 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  3,219,952 (13,416 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איראן סרדאר אזמון רוסיה ארטיום דזיובה   (שניהם עם 17 שערים)
 השחקן המצטיין:  ארטיום דזיובה
 → 2018/20192020/2021 ←
עונת 2019/2020 בליגת העל הרוסית היא העונה ה-28 של ליגת העל הרוסית בכדורגל מאז הקמתה ב-1992 והיא ליגת הכדורגל המקצועני הבכירה ביותר ברוסיה בעונת 2019/2020. העונה התחילה ביולי 2019 והוקפאה במרץ 2020, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, שהביאה לביטול ודחיית אירועים המוניים. במאי 2020 הוכרז על חידוש הליגה החל מ-21 ביוני, בהמשך פורסם שהליגה תחודש ב-19 ביוני, עם אפשרות הכנסת קהל עד 10% מתכולת האצטדיונים.
העונה הייתה אחת המותחות בתולדות הליגה, כאשר במחזור 13, ארבע קבוצות צברו את אותו מספר נקודות: רוסטוב, לוקומוטיב, קרסנודאר וזניט. כמדי עונה, פתיחת העונה צוינה במשחק הסופר קאפ הרוסי בכדורגל שנערך ב-6 ביולי 2019. לראשונה התמודדו בליגה טמבוב וסוצ'י. בעונה זו נכנסה לשימוש לראשונה מערכת ה-VAR לכל משחקי הליגה, החל מפברואר 2020, כשקודם לכן הוכנסה המערכת לשימוש חלקי בלבד.
זניט זכתה באליפות הששית במספר והשנייה ברציפות.
פורמט

בדומה לעונות הקודמות, גם עונת 2019/2020 נערכת בשיטת "אחד נגד השני" בשני מחזורים, במשחק בית ומשחק חוץ. הקבוצות שסיימו במקומות 15 ו-16 נושרות לליגת הכדורגל הלאומית. הקבוצות שסיימו במקומות 13 ו-14 בטבלת הליגה משחקות במבחנים משחק בית ומשחק חוץ נגד הקבוצות שסיימו במקומות 3 ו-4 בטבלת הליגה הלאומית. מנצחת משחקי המבחן היא הקבוצה שהבקיעה את מירב השערים בסיכום המפגשים. אם הקבוצות הבקיעו מספר שווה של שערים, מנצחת זו שהבקיעה יותר במשחק חוץ. במקרה של שוויון גם בנתון זה, נערכות שתי הארכות בנות 15 דקות בתום המשחק השני ואם אלה מסתיימים ללא שערים נערכת הכרעה בבעיטות עונשין.
הקבוצות שסיימו בשני המקומות הראשונים בעונת 2019/2020 ומנצחות במשחקי המבחן מקבלות את הזכות להתמודד בליגת העל הרוסית בכדורגל. שתי הקבוצות המפסידות במשחקי המבחן משתתפות בליגה הלאומית.
ב-6 ביוני 2019 נערכה אספה של מנהלת ליגת העל הרוסית בכדורגל ובה הוחלט על לוח המשחקים המלא וכי במהלך העונה יחל שימוש סדיר במערכות VAR, בשיתוף פעולה עם רוסטלקום וערוץ הטלוויזיה Match TV.
אצטדיונים וקבוצות העונה > אצטדיונים > אצטדיונים חלופיים

| אצטדיון | עיר | פתיחה | תכולה |
| --- | --- | --- | --- |
| מורדוביה ארנה | סרנסק | 2018 | 43,958 |
| ארנה חימקי | חימקח | 2008 | 18,636 |
| לוז'ניקי | מוסקבה | 1956 | 81,000 |
| האצטדיון המרכזי | קאזאן | 1960 | 25,400 |
| אצטדיון ניז'ני נובגורוד | ניז'ני נובגורוד | 2018 | 45,000 |
הסופר קאפ הרוסי

משחק הסופר קאפ הרוסי 2019 הפגיש בין אלופת רוסיה 2018/2019 זניט סנקט פטרבורג ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2018/2019 לוקומוטיב מוסקבה, במה שמהווה לאחד המשחקים המתוחים בכדורגל הרוסי. את המשחק המתוח אירח VTB ארנה שבמוסקבה ובו לוקומוטיב גברה על יריבתה בתוצאה 2–3 בזכות שערים של אלכסיי מירנצ'וק ברבע השעה האחרונה של המשחק.
שינויים ואירועים > בהשוואה לעונות הקודמות

| מיקום | קבוצות שהעפילו לפרמייר-ליג |
| --- | --- |
1 : טמבוב
2 : סוצ'י
| מיקום>  | קבוצות שהודחו לליגת המשנה הרוסית |
| --- | --- |
15 : אנז'י מחצ'קלה
16 : יניסיי קרסנויארסק
שינויים ואירועים > החלפת מאמנים

| מועדון | שם | סיבת עזיבה | תאריך עזיבה | תקופה | מאמן מחליף | תאריך מינוי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רובין קאזאן | רוסיהטורקמניסטן גורבן ברדייב | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 5 ביוני 2019 | טרום העונה | רוסיה רומן שרונוב   ספרד אדוארדו דוקאמפו | 6 ביוני 2019 |
| ספרטק מוסקבה | רוסיה אולג קונונוב | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 29 בספטמבר 2019 | לאחר מחזור 11 | גרמניה דומניקו טדסקו | 14 באוקטובר 2019 |
| אחמט גרוזני | רוסיה ראשיד רחימוב | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 30 בספטמבר 2019 | לאחר מחזור 11 | רוסיה איגור שלימוב | 30 בספטמבר 2019 |
| דינמו מוסקבה | רוסיה דמיטרי חוחלוב | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 5 באוקטובר 2019 | לאחר מחזור 12 | רוסיה קיריל נוביקוב | 8 באוקטובר 2019 |
| טמבוב | רוסיה אלכסנדר גריגוריאן | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 19 באוקטובר 2019 | לאחר מחזור 13 | רוסיה סרגיי פרבושין | 20 באוקטובר 2019 |
| סוצ'י | רוסיה אלכסנדר טוצ'ילין | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 20 בנובמבר 2019 | לקראת מחזור 17 | רוסיה ולדימיר פדוטוב | 8 בדצמבר 2019 |
| אורנבורג | רוסיה ולדימיר פדוטוב | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 7 בדצמבר 2019 | לאחר מחזור 19 | רוסיה קונסטנטין ימליאנוב | 8 בדצמבר 2019 |
| רובין | רוסיה רומן שרונוב   ספרד אדוארדו דוקאמפו | ביטול חוזה בעקבות רצף הפסדים | 16 בדצמבר 2019 | לאחר מחזור 19 | רוסיה לאוניד סלוצקי | 19 בדצמבר 2019 |
| לוקומוטיב | רוסיה יורי סיומין | סיום חוזה | 14 במאי 2020 | לאחר מחזור 22 | סרביה מרקו ניקוליץ' | 14 במאי 2020 |
| אורנבורג | רוסיה קונסטנטין ימליאנוב | סיום חוזה | 23 במאי 2020 | לאחר מחזור 22 | רוסיה אילשט אייטקולוב | 23 במאי 2020 |
| קרסנודאר | רוסיה סרגיי מאטבייב | סיום חוזה | 16 ביוני 2020 | לקראת מחזור 23 | רוסיה מוראד מוסאייב | 16 ביוני 2020 |
| קריליה סובייטוב סמרה | מונטנגרו מיאודראג בוז'וביץ' | סיום חוזה | 16 ביוני 2020 | לקראת מחזור 24 | רוסיה אנדריי טללאייב | 28 ביוני 2020 |
| ארסנל טולה | רוסיה איגור צ'רבשנקו | סיום חוזה | 1 ביולי 2020 | לקראת מחזור 26 | רוסיה סרגיי פודפאליי | 1 ביולי 2020 |
| אורל | אוקראינה דמיטרי פרפיונוב | בעקבות הפסד בחצי גמר הגביע | 19 ביולי 2020 | לאחר מחזור 29 | רוסיה יורי מאטבייב | 20 ביולי 2020 |
שיאי העונה

השער הראשון של העונה: מיגל קרדוזו (דינמו מוסקבה) מול ארסנל טולה (12 ביולי 2019)
שער ראשון מבעיטת עונשין: דנייל פומין (אופה) מול אורל (13 ביולי 2019)
השער המהיר ביותר: סרדאר אזמון (זניט) במשחק מול אורנבורג, מחזור 3, שנייה 11 (28 ביולי 2019)
שער עצמי ראשון: ג'מאל טאבידזה (אופה) מול קרסנודאר, מחזור 2, 20 ביולי 2019
הניצחון הגבוה ביותר ומירב השערים במשחק: סוצ'י — רוסטוב — 10:1 (מחזור 23, 19 ביוני 2020)
רצף משחקים ללא הפסד (19): זניט סנקט פטרבורג
מרב השערים ללא ספיגת שער (4): זניט סנקט פטרבורג