stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הופעת אורח

וין דיזל ידוע בעיקר ממשחקו בסדרה מהיר ועצבני. בסרט מהיר ועצבני 3 הוא משחק בתור דמות אורחת ולא בתפקיד ראשי.
הופעת אורח (באנגלית: guest appearance) היא הופעה קצרה של שחקן כדמות בסדרה או בסרט שהוא אינו חלק משמעותי מעלילתם אלא מופיע בהם באופן חד-פעמי בתפקיד לא משמעותי, לעיתים כביט או אפילו כניצב. הופעת אורח קיימת גם בתעשיית המוזיקה, כשזמר שאינו חלק מהרכב מסוים מופיע יחד איתו. לא תמיד יש גבול מובהק בין הופעת אורח לסתם תפקיד משני זניח. היו גם מקרים בהם שחקנים אורחים הפכו לחלק מהסרט או הסדרה.
המטרה העיקרית בהופעות אלה היא לגרום לעלייה בצפייה או בשמיעה של הסדרה, עקב ריבוי האוהדים או לעלייה ברמת המשחק של השחקים הוותיקים.
אין לבלבל בין הופעת אורח להופעת קמע, שבה הידוען המופיע – לא בהכרח שחקן, אלא גם פוליטיקאי, זמר, ספורטאי וכיוצא בזה – אינו נכנס לתוך דמות חדשה אלא מופיע בתפקיד עצמו. הבדל נוסף הוא שבהופעת אורח ניתן למופיע קרדיט על תפקידו (שניתן בדרך כלל בקרדיט אורחים), בעוד בהופעת קמע כמעט אף פעם אינה מזכה בקרדיט והמופיע אינו נמנה עם צוות השחקנים, אפילו אם הוא עצמו שחקן.
בתוכניות טלוויזיה, המונח משמש לעיתים בטעות עבור הופעה בתפקיד חד-פעמי או הופעה חוזרת בתפקיד שאינו ראשי.
בדרך כלל לאדם בתפקיד אורח ישנו קשר כלשהו או חשיבות מסוימת לנושא היצירה (למשל אחד מיוצרי הסרט המופיע בו, שחקן מסרט מקורי המופיע בסרט המשך, או אדם המופיע בסרט שבו אחת הדמויות מבוססות עליו). במקרים רבים, הופעת האורח נעשית בשביל קריצה למעריצים.
צורה נוספת שונה מהופעת האורח הרגילות, הן בתוכניות טלוויזיה בהם מתארחים אורחים מבחוץ באופן קבוע יחד עם מגישי התוכנית. תוכניות מסוג זה מכונות תוכנית אירוח כמו "The Tonight Show" ו"הדיילי שואו" ובישראל "סיבה למסיבה" ו"גב האומה".
דוגמאות

שחקנים רבים מופיעים בסרטי המשך בהם הם אינם מופיעים עלילתית. בדרך כלל מדובר בשחקנים ראשיים בסדרה, למשל: השחקן וין דיזל מופיע ב"מהיר ועצבני 3", השחקן ג'יימס פרנקו מופיע ב"כוכב הקופים: השחר" והשחקן ג'ף גולדבלום ב"עולם היורה 2".
בקומדיות מצבים בהם העלילה לא מתקדמת מפרק לפרק, ישנם הרבה הופעות אורח של שחקנים חד-פעמיים. ביניהם: ב"סברי מרנן" הופיעו השחקנים האורחים כמו דור צויגנבום, תומר שרון, ציפי שביט ועוד ובסדרה "משפחה לא בוחרים" מופיעים אורי יניב, ניקי גולדשטיין ויעקב בודו. הופעות כאלה מתרחשות גם בסדרות נוספות, למשל: "פולישוק" (בהן מופיעים שחקנים אורחים כדביר בנדק, יובל סגל ואסי לוי). גם בסדרה "נשואים פלוס" בה אין הרבה הופעות אורח, הופיע השחקן מאט לה-בלאנק.
גם בתוך תוכניות סאטירה ישנם הופעות אורח בהם כמה שחקנים שאינם חלק מהצוות משחקים. ב"ארץ נהדרת" למשל ישנם מופיעים בקטעים בודדים השחקנים מוני מושונוב, עדי אשכנזי ומיה דגן (חלק מהשחקנים הרגילים היו בחלק מהעונות שחקנים אורחים כגון ליאת הר לב, אסי כהן או אורנה בנאי).
ראו גם

ניצב
דמות חוזרת
הופעת קמע
המצווה המוזנחת

"המצווה המוזנחת", "אל-פרידה אל-ע'איבה" (בערבית: الفريضة الغائبة, תעתיק מדויק: אלפריצ'ה אלע'איבה), הוא ספרו של עבד א-סלאם פרג, מנהיג "הג'יהאד האסלאמי המצרי", ארגון אסלאם קיצוני שפעל בשנות ה-70 במצרים. הספר קרא לסילוק הנשיא סאדאת מהשלטון ולכינון מדינת אסלאם. זאת בגלל ה"כפירה" של השלטון שהתבטאה בעיקר במדיניות ה"אינפיתאח", הפתיחות הכלכלית, אותה הנהיג סאדאת, ובהסכם השלום עם ישראל. בספר בוחן פרג את מושג הג'יהאד. הוא טוען כי הוא ללא ספק מאבק כוחני להשלטת החוק האסלאמי. בדבריו מסתמך פרג על כתביו של התאולוג האסלאמי אבן תיימיה, שחי בימי הביניים. פרג בוחן את הדרכים לכינון מדינה אסלאמית עד תקופתו. הוא טוען כי כולן אינן ריאליות ורק מאבק בכוח בשלטון הכופר, שיש להתחיל בו מיד, יכול להצליח. לג'יהאד האסלאמי המצרי היו תומכים בקרב הקצונה הזוטרה המצרית בנוסף על התמיכה בקרב הסטודנטים. תנועה זו היא שרצחה את סאדאת בעת מצעד צבאי ב-1981.
ההיסטוריה של מלכי בריטניה

| --- | --- |

איור בכתב יד מן המאה ה-15 של ה-Historia Regum Britanniae
 מידע כללי
 מאת:  ג'פרי ממונמות' 
 שפת המקור:  לטינית של ימי הביניים 
 סוגה:  פסבדו-היסטוריה 
 נושא:  היסטוריה בריטונום 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1136 
 
ההיסטוריה של מלכי בריטניה (בלטינית: Historia Regum Britanniae, באנגלית: The History of the Kings of Britain) היא כרוניקה אשר נכתבה על ידי ג'פרי ממונמות', בשנת 1136 לערך.
הספר כולל תיאור כרונולוגי של מלכי בריטניה החל מברוטוס, נכדו של איניאס, מפליטי מלחמת טרויה, אשר לפי הספר כבש את בריטניה מהענקים והיה ראשון מלכי בריטניה, ועד הכיבוש האנגלו סקסי במאה השביעית.
הספר מהווה את אחת היצירות העיקריות בארון הספרים הבריטי (ה-Matter of Britain).
חשיבות כספר היסטוריה

לספרו של ג'פרי חשיבות מועטה כספר היסטוריה. תיאוריו של ג'פרי באשר לתקופות מאוחרות יחסית (התקופה שלאחר פלישת יוליוס קיסר לבריטניה) נגועים בחוסר דיוק רב. בהתאם משערים ההיסטוריונים שתיאורי תקופות קדומות יותר מדויקים אף פחות, ואפילו בדויים לחלוטין. יחד עם זאת הספר כולל אגדות קדומות שייתכן שיש להם בסיס היסטורי כלשהו, וללא ספק חשיבות ספרותית (לדוגמה - בספר מופיעה הגרסה הקדומה ביותר של אגדות המלך ארתור ושל סיפור חייו של המלך ליר ובנותיו, שלימים הפכה למחזה מאת ויליאם שייקספיר בשם זה).
תוכן

הספר מתאר את ההיסטוריה של בריטניה החל מבריחת פליטי מלחמת טרויה ובראשם איניאס מטרויה לאיטליה, יישובם באיטליה ואת גירושו של נכדו של איניאס - ברוטוס לאחר שהרג בשוגג את אביו. ברוטוס מגיע לגאליה ומשם לאי בריטניה המיושב על ידי ענקים, מביס אותם וקורא לאי על שמו.
הספר מתאר את שליטי בריטניה באופן כרונולוגי, ומספר על בלאדאד שידע להשתמש בכוחות קסם וניסה לעוף, על המלך ליר אשר חילק את הממלכה בין שלוש בנותיו (תיאור עליו מתבסס מחזהו של שייקספיר).
כמו כן מוזכר המלך קאנובלינוס (עליו מבוסס מחזהו של שייקספיר "סימבלין").
הספר מתאר את שליטי האי לאחר הכיבושים הרומיים של יוליוס קיסר של קלאודיוס, ואת התנצרות לוקיוס - המלך הנוצרי הראשון של בריטניה.
עוד מוזכרים בספר הקוסם מרלין והמלך ארתור.
מקורות המידע

ג'פרי טען כי ספרו הוא תרגום ללטינית של טקסט ברטוני קדום שניתן לו על ידי וולטר, ארכידיקון אוקספורד. כיום החוקרים מטילים ספק בטענה זו, וסבורים כי ג'פרי התבסס על ספרים קודמים ובהם ספרו של גילדאס מהמאה השישית "ההיסטוריה הכנסייתית של תושבי אנגליה", ספרו של נניוס מהמאה התשיעית "ההיסטוריה של הבריטים", "דברי הימים הוולשים" מהמאה העשירית וכן ספרות וולשית המתארת חיי קדושים ואגדות עם, וכי את יתרת המידע המופיעו בספרו בדה ג'פרי.
השפעת הספר

ספרו של ג'פרי היווה בסיס לסופרים בריטיים וולשים רבים. הספר זכה לפופולריות רבה ביותר בשלהי ימי הביניים עת בה ראו בו ספר היסטוריה מדויק (אף שהיו גם שביקרו את הספר ובהם ויליאם מניובורג וגיראלדוס קאמברנסיס.
בתקופת מלכותו של אדוארד הראשון התבססה מדיניות החוץ הבריטית ביחס לסקוטלנד על טענות המופיעות בספר לזכות השליטה האנגלית בסקוטלנד, וכן על נבואות הקוסם מרלין.
הספר תורגם לצרפתית נורמנית בשנת 1155 ולאנגלית אמצעית על ידי לייאמון בראשית המאה ה-13. בשלהי המאה ה-13 תורגם הספר לוולשית.
מאז פרסום הספר הוא נחשב לטקסט היסטורי מדויק, ורפאל הולינשד שילב אותו בספרו "כרוניקות" שנכתב במאה ה-16.
רק בעת החדשה החלו היסטוריונים לפקפק במהימנות הספר, וכיום סבורים כי מדובר בבדייה.
עותקים שנשמרו

מספר רב של עותקים מהספר נשמרו מימי הביניים ועד ימינו. מתוך כ-215 עותקים, כמה עשרות הועתקו עוד באמצע המאה ה-12. בין העותקים השונים יש מספר שינויים, ואף בין העותקים מהמאה ה-12 ישנם מספר הבדלים המכונים כיום "הגרסאות הראשונות" ('First Variant'). עיקר ההבדלים - בהיעדרם של ההקדמה לספר, ובסיפורים מסוימים החסרים בחלק מהגרסאות. ייתכן שמדובר בניסיונות קדומים להוסיף לטקסט סיפורים או לגרוע ממנו סיפורים.
הגנה קתודית

הגנה קתודית (באנגלית: Cathodic protection), היא שיטה לעצירת הליך החלודה של מבנים מתכתיים, למשל ובעיקר צינורות תת-קרקעיים. בשיטה זו יוצרים מעגל חשמלי ההופך את המבנה המתכתי המוגן לקתודי ביחס לאזור אנודי מלאכותי.
למעשה יוצרים מעגל חשמלי המזרים דרך גוף אנודי מלאכותי זרם אל הקרקע, הנקלט על ידי הצינור המוגן. זרם זה צריך להיות מספיק גדול כדי לנטרל את כל הזרמים האנודיים הנפלטים מפני הצינור. הצעות ראשונות להפעלת הגנה קתודית בוצעו על ידי האמפרי דייווי בשנת 1824.
שיטות הגנה קתודית

ניתן להגן קתודית על מבנה מתכתי בקרקע בשיטות הבאות:
אנודת הקרבה (באנגלית: sacrificial anode או Galvanic anode), מקובל למשל במנועי ספינות קטנים
מתקן בזרם מאולץ
שיטות הגנה קתודית > אנודות הקרבה

יצירת מעגל חשמלי על ידי חיבור גלווני של אנודה או מספר אנודות אל הצינור המוגן.
האנודה מיוצרת במיוחד למטרה זו, עשויה מסגסוגת של מתכת הממוקמת גבוה יותר בשורה הגלוונית מברזל ++Fe (צינור פלדה), בדרך כלל מגנזיום ++Mg או אבץ ++Zn.
האנודה ארוזה בתוך שק עם חומר מילוי היגרוסקופי המונחת בקרקע בסמוך לצינור עליו היא מגינה.
יתרונות השיטה:
קלה להתקנה
זולה
אין צורך בתחזוקה שוטפת
אין צורך במקור זרם חיצוני
חסרונות השיטה:
מתאימה רק לצינורות בעלי עטיפה חיצונית טובה
מתאימה להתקנה רק בקרקעות בעלות מוליכות חשמלית גבוהה
אורך חיים קצר יחסית: 5-15 שנים
תפוקת זרם נמוכה: לכן מתאימה לקטעי צנרת קצרים יחסית
שיטות הגנה קתודית > מתקן בזרם מאולץ

יצירת מעגל חשמלי בעזרת מיישר זרם הניזון ממקור מתח חיצוני. הקוטב השלילי של המיישב מחובר באמצעות כבל אל המבנה המתכתי המוגן. הקוטב החיובי מחובר באמצעות כבל אל גוף היוצר את האזור האנודי - שדה האנודות.
לשדה האנודות מספר צורות בהתאם לזרם המתוכנן, מקדם התנגדות של שכבות הקרקע והקרבה למבנה המוגן.
השיטה מאוד מקובלת בחברות בעלות תשתית אורכית גדולה של מאות ואלפי קילומטרים.
לקריאה נוספת

W.Von Baeckmann, Hand book of cathodic corrosion protection, GPP, 1997
API RP 1632 Cathodic protection of underground petroleum storage tanks and piping systems, API, 1996
מצגות לגבי שימוש בהגנה קתודית(הקישור אינו פעיל)
אנודת הקרבה סטנדרטית
דנית קמה

דנית קמה (נולדה בשנת 1987), היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל במשחי הגב. ייצגה את ישראל באליפות העולם (מונטריאול 2005) ובשתי אליפויות אירופה (מדריד 2004 ובודפשט 2006). אלופת המכביה ה-17 ושיאנית המכביה במשחה ל-200 מטר גב ( 2007).
ביוגרפיה

קמה התאמנה בקבוצת מכבי קריית אונו.
ביוגרפיה > 2002

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכתה קמה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:22.84 דקות, אחרי עדי כהן ממכבי אשדוד (2:21.36 דקות) ולפני סיגל סימסולו מבני הרצליה (2:23.53 דקות). בשלב המוקדמות היא קבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 2:22.06 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.90 דקות, אחרי אור מלצר מהפועל הוד השרון בית ברל שקבעה שיא ישראלי חדש לגילאי 14–18 של 1:04.40 דקות ועדי כהן (1:05.42 דקות).
ב"אליפות המילניום" (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק בסוף דצמבר אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.03 דקות, אחרי אור מלצר (1:03.57 דקות) וענבל לבבי מהפועל עמק חפר (1:04.66 דקות).
ביוגרפיה > 2003

באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד בסוף יולי 2003 סיימה קמה במקום שישי במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16 - 18 של 2:18.58 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.80 דקות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 1:04.72 דקות.
ביוגרפיה > 2003 > אלופת ישראל

שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש לגילאי 16–18 של 2:18.06 דקות (הנוכחי 2015), לפני אניה גוסטומלסקי ממכבי חיפה (2:20.06 דקות) וענבל לבבי (2:20.22 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 31.43 שניות, אחרי אור מלצר (30.32 שניות) ועדי כהן (30.43 שניות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בדבלין, אירלנד בדצמבר אותה שנה היא סיימה במקום 29 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.66 דקות ובמקום 38 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.73 דקות.
ביוגרפיה > 2004 > אליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה במדריד, ספרד במאי 2004 סיימה קמה במקום 18 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:20.86 דקות ובמקום 27 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.80 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:28.45 דקות, אחרי סיגל סימסולו (2:25.10 דקות) ונסטיה קורוטקוב מהפועל ירושלים (2:26.70 דקות).
ב"אליפות המילניום" (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק בסוף דצמבר אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.55 שניות, אחרי גוסטומלסקי (28.77 שניות) ומלצר (29.47 שניות) ובמשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.80 דקות, אחרי גוסטומלסקי (1:01.99 דקות) ומלצר (1:03.54 דקות).
ביוגרפיה > 2005

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקריית ביאליק במרץ 2005 זכתה קמה במדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:04.47 דקות, אחרי גוסטומסלקי (59.22 שניות) ומלצר (1:02.68 דקות).
ביוגרפיה > 2005 > אלופה ושיאנית המכביה

בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 זכתה קמה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בשיא מכביה חדש של 1:05.03 דקות, לפני פייטון ג'ונסון מארצות הברית (1:05.90 דקות) וסיגל סימסולו מישראל (1:06.23 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא מכביה חדש של 2:18.36 דקות, לפני סיגל סימסולו (2:22.87 דקות) ופייטון ג'ונסון (2:25.14 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא מכביה חדש של 2:20.28 דקות, שיפור לשיא של עדי כהן מהמכביה הקודמת.
ביוגרפיה > 2005 > אליפות עולם

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה ביולי אותה שנה היא סיימה במקום 28 במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:17.93 דקות, במקום 43 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.85 דקות ובמקום 43 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 32.17 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה היא זכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.22 דקות, לפני סיגל סימסולו (1:05.98 דקות) ומיקה שלזינגר (1:07.96 דקות), שתיהן מבני הרצליה ובמשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:17.60 דקות. מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:26.68 דקות, אחרי נסטיה קורוטקוב (2:22.33 דקות) וענבל לבבי (2:24.72 דקות).
באליפות אירופה בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בטריאסטה, איטליה בדצמבר אותה שנה היא סיימה במקום 17 במשחה ל-200 מטר גב בשיא אישי חדש של 2:12.67 דקות ובמקום 32 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:03.91 דקות ובמקום 34 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 30.58 שניות.
ביוגרפיה > 2006 > אליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת אוגוסט 2006 סיימה קמה במקום 19 במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:17.68 דקות, במקום 28 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:05.50 דקות ובמקום 38 במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 32.01 שניות. שבוע וחצי לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר גב בשיאי אישי חדש של 2:16.34 דקות, לפני מיקה שלזינגר (2:20.61 דקות) וסיגל סימסולו (2:21.63 דקות), ומדליית כסף, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 2:24.39 דקות, אחרי נסטיה קורוטקוב (2:19.53 דקות) ולפני ענת זימין מהפועל בת ים (2:24.65 דקות).
ביוגרפיה > 2007

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 2007 זכתה קמה במדליית זהב בפעם הרביעית והשלישית ברציפות במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:19.30 דקות.
הערות שוליים

1 2  שיאים במשחי הגב לנשים, באתר איגוד השחייה
↑  אורי שטיפט, שיא אגודות להפועל ירושלים, באתר ONE, ‏8 באוגוסט 2002
↑  שחייה: מקום שישי לדנית קמה בגמר 200 מטר גב, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2003
↑  שחיה: שלושה שיאי מכביה נקבעו במוקדמות, באתר ynet, 10 ביולי 2005
↑  אורי שטיפט, שיא ישראלי לשליחי הפועל ירושלים, באתר ONE,‏ 5 באוגוסט 2005
↑  אורי שטיפט, תוצאה אדירה לסגל ב-200 מטר גב, באתר ONE, ‏9 באוגוסט 2006
הסופר קאפ הגאנאי

| --- | --- |
 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1996
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הגאנאית
 מספר מתמודדים:  2
 מדינות משתתפות:  גאנה גאנה
 זוכה:  הארטס אוף אוק (2021)
 הכי הרבה זכיות:  הארטס אוף אוק ואסאנטה קוטוקו (3)
 
הסופר קאפ הגאנאי (באנגלית: Ghana Super Cup) הוא מפעל כדורגל מסוגת הסופר קאפ המשוחק אחת לשנה בין אלופת הפרמייר ליג הגאנאי לבין מחזיקת הגביע הגאנאי.
המפעל הוקם בשנת 1996, אך לאחר שני טורנירים – הופסק עד לשנת 2011, בה חזר לפעילות.
על פי כללי המפעל, אם קבוצה אחת זכתה גם בליגה וגם בגביע – היא זוכה אוטומטית גם בסופר קאפ. עם זאת, ההתאחדות יכולה להחליט לקיים משחק ראווה בין הקבוצה לסגניתה בליגה או בגביע, שלא יקבע את זהות הזוכה בסופר קאפ.
הגמר לפי שנים

| שנה | זוכה | תוצאה | סגנית | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | הארטס אוף אוק | 1–0 | גאפוהה |  |
| 1998 | הארטס אוף אוק | 2–1 | אסאנטה קוטוקו |  |
| 2011 | נניה | 1–1 (4–3 פ) | ברקום צ'לסי |  |
| 2012 | אסאנטה קוטוקו | 2–0 | ניו אדוביאז יונייטד |  |
| 2013 | אסאנטה קוטוקו | 3–0 | מדימה |  |
| 2014 | אסאנטה קוטוקו | – | – |  |
| 2016 | מדימה | 1–0 | אשנטי גולד |  |
| 2017 | וואה אול סטארס | 1–0 | בכם יונייטד |  |
| 2018 | אדואנה סטארס | 1–0 | אסאנטה קוטוקו |  |
| 2021 | הארטס אוף אוק | – | – |  |
הערות שוליים

↑  Hearts to play either Kotoko or AshGold in Super Cup clash, GhanaWeb, ‏2021-08-09 (באנגלית)
↑  "Ghana 1996/97". rsssf.com. 9 ביולי 2009. נבדק ב-17 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ghana 1997/98". rsssf.com. 9 ביולי 2009. נבדק ב-17 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Ghana Super Cup Renamed After Icon Sly Tetteh". peacefmonline.com. 3 באוקטובר 2011. אורכב מ-המקור ב-9 בפברואר 2012. נבדק ב-17 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Abedi inspires Nania to Super Cup triumph". cafonline.com. 3 באוקטובר 2011. נבדק ב-17 בפברואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Asante Kotoko beat Edubiase to win Ghana's Super Cup". cafonline.com. 1 באוקטובר 2012. נבדק ב-2 בנובמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Medeama beat Ashgold to emerge Super Cup champions - MyJoyOnline.com". www.myjoyonline.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2021-06-16.
↑  "Legon Cities vs. Bechem United - 22 January 2017 - Soccerway". int.soccerway.com. נבדק ב-2021-06-16.
↑  "Aduana Stars beat Kotoko to lift Super Cup". GhanaWeb (באנגלית). 2018-01-28. נבדק ב-2021-06-16.
המוזיאון הישן (ברלין)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לאמנות
 כתובת:  מִיטֶה 
 מיקום:  מיטה 
 מדינה:  גרמניה 
 מייסדים:  פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה 
 מבקרים בשנה:  1,080,000 (נכון ל־2008)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1830
 תאריך פתיחה רשמי:  1830 
 אדריכל:  קארל פרידריך שינקל 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  52°31′10″N 13°23′54″E﻿ / ﻿52.519444444444°N 13.398333333333°E﻿ / 52.519444444444; 13.398333333333
 אתר המוזיאון
  (למפת ברלין מוגדלת) המוזיאון הישן(למפת ברלין רגילה) המוזיאון הישן
 
המוזיאון הישן בברלין עם דגל אוקראינה מונף מעליו לאות סולידריות
הריסות המוזיאון לאחר מלחמת העולם השנייה
המוזיאון הישן (בגרמנית: Altes Museum; אלטס מוזאום) הוא מוזיאון באי המוזיאונים בברלין אשר נבנה במקורו עבור משפחת המלוכה הפרוסית כמקום הצגה ואחסון של אוסף האמנות המשפחתי.
היסטוריה

המבנה, אשר מצוין לרוב בה"א הידיעה כדוגמה לאדריכלות נאו-קלאסיציסטית, תוכנן ונבנה בין השנים 1823 ו-1830 על ידי האדריכל קארל פרידריך שינקל.
הבניין טוען לשימוש השראתי הלקוח מן הפרתנון באתונה, לא רק באמצעות כיבוד ושימוש בסדר היוני. כמו כן מנסה הבניין להמיר את מיקום הפרתנון על האקרופוליס באתונה, בהעמדת הבניין על פודסט. הכיפה המקורית של הבניין (אשר לא נראתה מבחוץ), הייתה חצי-ספירה מושלמת, מתוכננת בהשראת הכיפה של הפנתאון ברומא.
הבניין נפתח לציבור ב-1830 והפך בכך לבניין הציבורי הראשון והגדול ביותר בברלין.
בתקופת הנאצים שימש מוזיאון את הנאצים למטרות הפצת והצגת התעמולה הנאצית. המוזיאון הישן נפגע קשות במהלך מלחמת העולם השנייה, ולאחר השיפוץ ב-1966 נבנתה לבניין כיפה חדשה, שונה מזו המקורית, בצורת חצי אליפסה.
כיום הבניין משמש כחלל תצוגה לאוסף פרטי עתיקות קלאסיים מיוון ורומא.
המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה, מוזיאון לאומי 
 כתובת:  Okazaki 
 מיקום:  סקיו-קו 
 מדינה:  יפן 
 מפעיל:  Independent Administrative Institution National Museum of Art 
 מבקרים בשנה:  326.288 (נכון ל־2016)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 1 במרץ 1963
 תאריך פתיחה רשמי:  27 באפריל 1963 
 אדריכל:  פומיהיקו מאקי 
 קואורדינטות:  35°00′45″N 135°46′55″E﻿ / ﻿35.012389°N 135.781943°E﻿ / 35.012389; 135.781943
 www.momak.go.jp
  (למפת מחוז קיוטו מוגדלת) קיוטו אוג'י קמאוקה מאזורו פוקוצ'יאמה פוקואי שיגה מ. נארה אוסקה היוגו ים יפןהמוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו(למפת מחוז קיוטו רגילה) קיוטו אוג'י קמאוקה מאזורו פוקוצ'יאמה פוקואי שיגה מ. נארה אוסקה היוגו ים יפןהמוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו
 
המוזיאון הלאומי לאמנות מודרנית של קיוטו (ביפנית: 京都国立近代美術館) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בעיר קיוטו שביפן.
היסטוריה

המוזיאון הוקם נפתח ב-1 במרץ 1963 בבניין ששימש קודם לכן כאולם עירוני לתערוכות מסחר ותעשייה. ב-1 ביוני 1967 זכה המוזיאון למעמד לאומי. בשנת 1984 נהרס מבנה המוזיאון ובמקומו הוקם מבנה חדש, שנפתח ב-26 באוקטובר 1986. מרבית שטחו של המוזיאון מוקדש לתערוכות מתחלפות. וחלק נוסף מוקדש לתצוגה מתחלפת מאוסף המוזיאון. אוסף המוזיאון כולל אמנות יפנית מן המאה ה-20 לצד אמנות מערבית במדיה שונות כגון ציור, פיסול, צילום, קדרות ועוד. באוסף המוזיאון עבודות של אמנים מערביים ידועי שם כגון מארק שאגאל, מקס ארנסט, דייוויד הוקני, וסילי קנדינסקי ואחרים. בנוסף, מתמקד המוזיאון באיסוף אמנים מאזור העיר קיוטו.
האזור המטרופוליטני פלורנס–מאסל שולס

| --- | --- |

גשר או'ניל על נהר הטנסי, המחבר את פלורנס ומאסל שולס ומראה כללי של פלורנס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שטח:  1,261 מייל רבוע
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ באזור מטרופוליטני:  150,791 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  34°47′01″N 87°39′10″W﻿ / ﻿34.7836°N 87.6528°W﻿ / 34.7836; -87.6528 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   מפת אלבמה בה מסומנים מחוז לודרדייל ומחוז קולברט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
האזור המטרופוליטני פלורנס–מאסל שולס (באנגלית: Florence–Muscle Shoals metropolitan area; ידוע גם בכינוי The Shoals, "השרטונים", על שם השרטונים הרבים באזור על גדות נהר טנסי; או Quad-Cities, "מרובע הערים") הוא אזור בצפון-מערב אלבמה, ארצות הברית, המורכב מארבע ערים סמוכות: פלורנס (Florence), מאסל שולס (Muscle Shoals), שפילד (Sheffield) וטסקמביה (Tuscumbia) וכולל שני מחוזות: מחוז לודרדייל ומחוז קולברט. בערי האזור, בפרברים ובחוות החקלאיות הסמוכות, חיים כ-200,000 תושבים, כאשר למעלה מ-400,000 מתושבי הסביבה מגיעים אליו מדי יום לעבודה, לימודים, רפואה ומסחר. נהר הטנסי עובר באזור, כאשר פלורנס, הגדולה מבין הערים, מצפונו ושלוש האחרות (Tri-Cities) על גדתו הדרומית.
אוניברסיטת צפון אלבמה (University of North Alabama (UNA), הוותיקה מבין האוניברסיטאות במדינה (נוסדה ב-1830) ממוקמת בפלורנס. טסקמביה ידועה כעיר הולדתה של הלן קלר ומרכזת מיזמי תיירות וחינוך הקשורים בסופרת החרשת-עיוורת (בכללם בית ילדותה, Ivy Green). במאסל שולס פעלו אולפני FAME שהפיקו מוזיקת נשמה ומוזיקת קאנטרי ובהם הקליטו יוצרים רבים, בהם וילסון פיקט, אוטיס רדינג, פרסי סלדג', אריתה פרנקלין, אטה ג'יימס, בובי ג'נטרי ולהקת האחים אולמן. בין מאסל שולס לשפילד פעלו בין 1969 ל-1979 אולפני Muscle Shoals Sound Studio, שייסדו פורשי FAME ושם הקליטו אמנים כהאבנים המתגלגלות, בוב דילן, סיימון וגרפונקל, דייר סטרייטס, רוד סטיוארט, לנרד סקינרד וג'יי ג'יי קייל. האזור הוא מקום הולדתם של אנשי מוזיקה רבים. פלורנס היא עיר ילדותם של המפיק סם פיליפס ושל "אבי הבלוז" וו. סי. הנדי ומארחת פסטיבל בלוז שנית לזכרו. שפילד היא עיר הולדתו של "אבי הקאנטרי-סול", ארתור אלכסנדר. הזמר פרסי סלדג' נולד וחי בעיירה לייטון, הסמוכה למאסל שולס. בטסקמביה ממוקם היכל התהילה למוזיקה של אלבמה (Alabama Music Hall of Fame).
פלורנס

העיר, בירת מחוז לודרדייל, נוסדה ב-1826, נכון ל-2017 מוערכת אוכלוסייתה בכ-40,000 נפש. המקום נבחר ותוכנן להתיישבות ב-1818 על ידי מתיישב איטלקי שקרא לה עם שם פירנצה. בעיר נמצא בית החולים המרכזי של האזור, Eliza Coffee Memorial Hospital ואוניברסיטת צפון אלבמה, הוותיקה מבין האוניברסיטאות במדינה.
מאסל שולס

העיר נוסדה ב-1923 כחלק ממיזם התיישבות ותעשייה של הנרי פורד. נכון ל-2017 מוערכת אוכלוסייתה בכ-14,000 נפש. העיר הוקמה כעיר מתוכננת שתכליתה להעביר תעשייה לאזור, שהתבסס על חקלאות וגידול כותנה. שמות הרחובות נקראו על שם רחובות העיר דטרויט. אולם תוכניתו של פורד להפוך את כל האזור למגלופוליס תעשייתית בסגנון דטרויט נבלמה כיוון שהאדמות באזור השתייכו לרשות עמק טנסי, שסירבה למכור את האדמות לפורד. לחברת פורד היה מפעל במקום, שנסגר ב-1982. העיר ידועה בעיקר בזכות אולפני ההקלטות והצליל הייחודי שהפיקו שתי קבוצות של נגני אולפן קבועים של האולפנים, חטיבת כלי נשיפה (Muscle Shoals Horns) וחטיבת קצב (Muscle Shoals Rhythm Section שנקראו גם The Swampers‏), אשר השתתפו בהקלטת מאות שירים ויצרו צליל ייחודי ומזוהה בתחומי הקאנטרי, בלוז, פ'אנק, רית'ם אנד בלוז, מוזיקת הנשמה והרוק הדרומי שנקרא  Muscle Shoals Sound. ב-2013 ראה אור הסרט התעודי Muscle Shoals המגולל את סיפור האולפנים.
שפילד

העיר נוסדה ב-1885, לאחר שאדמותיה נרכשו על ידי אנדרו ג'קסון וקצינים ששירתו עמו במלחמת 1812. נכון ל-2017 מוערכת אוכלוסייתה בכ-9,000 נפש.
טסקמביה

העיר, בירת מחוז קולברט, נוסדה ב-1815, נכון ל-2017 מוערכת אוכלוסייתה בכ-8,400 נפש. הייתה זו ההתיישבות הלבנה הראשונה באזור, מיד לאחר מלחמת 1812 שבעקבותיה עזבו את המקום אנשי הצ'רוקי שהתגוררו בו לפני כן. המתיישבים הגיעו מווירג'יניה ומרילנד. בתחילה נקראה Ococoposa, ב-1821 שונה שמה ל-Big Spring ושנה לאחר מכן שונה לטסקמביה, על שם הצ'יף של שבט הצ'יקאסו. בעיר מספר אטרקציות תיירותיות, בהן האזור ההיסטורי, המשמר כמה מהמבנים העתיקים ביותר באלבמה; בית ילדותה של הלן קלר (Ivy Green) הכולל מוזיאון ומרכז חינוכי והיכל התהילה למוזיקה של אלבמה (Alabama Music Hall of Fame).
תשתיות באזור > סכר וילסון

את נהר הטנסי חוצה סכר וילסון. הסכר הוקם בין 1918 ל-1924 לצורך הפקת חשמל בתחנת כוח הידרואלקטרית כחלק מרשות עמק טנסי. הסכר יוצר את אגם וילסון בערוץ הנהר.
תשתיות באזור > נמל התעופה האזורי

סמוך למאסל שולס נמצא נמל התעופה Northwest Alabama Regional Airport ‏ (IATA: MSL) המשמש לטיסות פנים קצרות מן המרכז האזורי בנמל התעופה הבינלאומי הרטספילד-ג'קסון אטלנטה.
תשתיות באזור > הכבישים המהירים 72 ו-43

הכביש המהיר 72 (U.S. Route 72 (אנ')) חולף דרך האזור מצפון לדרום ומקשר אותו לערים ממפיס וצ'טנוגה שבמדינת טנסי. הכביש מצטלב באזור עם הכביש המהיר 43 (U.S. Route 43 (אנ')) המוביל לעיר מוביל.