stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסטבן אלברדו
קריירה בינלאומית

בצעירותו, אלברדו שיחק עם נבחרת הנוער של קוסטה ריקה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 - 2009. באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה במשחק ידידות נגד פרגוואי. ב-12 במרץ 2012 הושעה מהנבחרת לאחר שנטש את הנבחרת זמן קצר לקראת משחק הידידות נגד ספרד מבלי ליידע אף אחד מאנשי הצוות המקצועי. לקראת מונדיאל 2014 נכלל בסגל הרחב של הנבחרת, אך לא נכלל בסגל הסופי בין היתר בשל סכסוך בינו למאמן הנבחרת, חורחה לואיס פינטו.
לאחר עזיבתו של פינטו את הנבחרת, אלברדו חזר לסגל הנבחרת ונכלל בסגלה לקראת גביע הזהב 2015, גביע הזהב 2021 ומונדיאל 2022.
תארים

ליגת העל של קוסטה ריקה: קלאסורה 2010
הגביע ההולנדי: 2012/2013
ליגת העל של קוסטה ריקה: אפרטורה 2019
הערות שוליים

↑  מור רכס, ‏הבורג השתחרר: השחקנים שלקחו את החוק לידיים, באתר ONE‏, 25 בינואר 2013
| נבחרת קוסטה ריקה – גביע הזהב 2015 |
| --- | --- | --- |
|  1 קרבחאל •  2 קלבו •  3 גונסאלס •  4 אומאנייה •  5 בורחס •  6 בראון •  7 אגילאר •  8 מיריה •  9 סבוריו •  10 רואיס •   11 מקדונלד •  12 קמפבל • 13 אנגולו •  14 וגה • 15 דיאס • 16 גמבואה • 17 ונגאס • 18 פמברטון • 19 מילר • 20 גוסמאן • 21 רמירס • 22 קוברו • 23 אלברדו • 24 ווטסון • מאמן: ואנצ'ופה |  1 קרבחאל •  2 קלבו •  3 גונסאלס •  4 אומאנייה •  5 בורחס •  6 בראון •  7 אגילאר •  8 מיריה •  9 סבוריו •  10 רואיס •   11 מקדונלד •  12 קמפבל • 13 אנגולו •  14 וגה • 15 דיאס • 16 גמבואה • 17 ונגאס • 18 פמברטון • 19 מילר • 20 גוסמאן • 21 רמירס • 22 קוברו • 23 אלברדו • 24 ווטסון • מאמן: ואנצ'ופה | קוסטה ריקה |
| נבחרת קוסטה ריקה – גביע הזהב 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 אלברדו •  2 לופס •  3 גונסאלס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 ונחאס •  8 אוביידו •  9 רודריגס •  10 רואיס •   11 לסיטר •  12 קמפבל • 13 קרוס •  14 מרין • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 סקיירה • 19 ווטסון • 20 גוסמן • 21 אורטיס • 22 מטאריטה • 23 מוריירה • מאמן: סוארס |  1 אלברדו •  2 לופס •  3 גונסאלס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 ונחאס •  8 אוביידו •  9 רודריגס •  10 רואיס •   11 לסיטר •  12 קמפבל • 13 קרוס •  14 מרין • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 סקיירה • 19 ווטסון • 20 גוסמן • 21 אורטיס • 22 מטאריטה • 23 מוריירה • מאמן: סוארס | קוסטה ריקה |
| נבחרת קוסטה ריקה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 נבאס •  2 צ'אקון •  3 ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 קונטררס •  8 אוביידו •  9 בנט •  10 רואיס •   11 ונגאס •  12 קמפבל • 13 טורס •  14 סאלאס • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 אלברדו • 19 ווטסון • 20 אגילרה • 21 לופס • 22 מטאריטה • 23 סקיירה • 24 וילסון • 25 הרננדס • 26 סאמורה • מאמן: סוארס |  1 נבאס •  2 צ'אקון •  3 ורגאס •  4 פולר •  5 בורחס •  6 דוארטה •  7 קונטררס •  8 אוביידו •  9 בנט •  10 רואיס •   11 ונגאס •  12 קמפבל • 13 טורס •  14 סאלאס • 15 קלבו • 16 מרטינס • 17 טחדה • 18 אלברדו • 19 ווטסון • 20 אגילרה • 21 לופס • 22 מטאריטה • 23 סקיירה • 24 וילסון • 25 הרננדס • 26 סאמורה • מאמן: סוארס | קוסטה ריקה |
אמיר וינטרוב

| --- | --- |

 לידה:  16 בספטמבר 1986 (בן 38) רחובות
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום מגורים:  רחובות
 גובה:  1.88 מטר
 יד חובטת:  ימין (חבטת גב יד ביד אחת)
 פעילות כמקצוען:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  478,456 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  11–11 
 דירוג שיא:  161 (20 במאי 2012)
 זכיות בטורנירים:  0
 זוגות
 דירוג שיא:  246 (25 בפברואר 2013)
 זכיות בטורנירים:  0
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 0
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  סיבוב שני (2013)
 אליפות צרפת הפתוחה:  סיבוב שני במוקדמות (2013)
 וימבלדון:  סיבוב שני במוקדמות (2013)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  סיבוב שלישי במוקדמות (2013)
 
אמיר וינטרוב (נולד ב-16 בספטמבר 1986) הוא טניסאי עבר ישראלי. הישג השיא שלו הוא העפלה לסיבוב השני באליפות אוסטרליה הפתוחה. זכה פעמיים באליפות ישראל בטניס בשנים 2010 ו-2012. בשיאו דורג במקום 161 בעולם (20 במאי 2012). וינטרוב היה חבר נבחרת גביע דייוויס של ישראל ובמסגרת זו זכה בכמה ניצחונות גדולים. משמש כפרשן טניס בערוץ ספורט 5[דרוש מקור].
ביוגרפיה

וינטרוב החל לשחק טניס בגיל שש, תחילה בעירו רחובות ולאחר מכן במרכז הטניס ביפו. בנעוריו למד והתגורר במסגרת המרכז לטיפוח מחוננים בספורט במכון וינגייט בתנאי פנימייה, ובמקביל למד בחטיבת הביניים והתיכון "חוף השרון" בשפיים. בכיתות י"א-י"ב עבר לאוסטריה ולמד באקדמיה לטניס של גונטר ברזניק, מאמנו של הטניסאי בוריס בקר. בהמשך שירת בצה"ל במעמד ספורטאי מצטיין; במהלך תקופה זו המשיך להשתתף בתחרויות בינלאומיות.
בשנת 2006 זכה בתחרות פיוצ'ר ראשונה בסנגל. בשנת 2007 החל להשתתף בתחרויות בסבב הצ'לנג'ר והגיע לגמר בתחרות באוזבקיסטן. בנובמבר 2007 דורג וינטרוב במקום ה-316, שהיווה (בזמנו) את דירוג השיא שלו. בשנים הבאות לא הצליח להתקדם בדירוג ובהמשך החליט לפרוש מטניס. שלמה צורף שכנע אותו לחזור ווינטרוב שב למגרשים.
באליפות ישראל בטניס שנערכה בדצמבר 2009 העפיל וינטרוב לשלב הגמר, שבו הפסיד בשלוש מערכות לסלע. באליפות ישראל בטניס שנערכה ברעננה בדצמבר 2010 זכה וינטרוב לאחר שניצח במשחק הגמר את סלע בתוצאה 6–7, 6–3, 6–7. בסוף 2010 שיפר את דירוג השיא שלו וסיים את השנה כשהוא מדורג 281 בעולם.
ביוגרפיה > 2011

בינואר 2011 השתתף וינטרוב לראשונה במוקדמות טורניר גראנד סלאם, באליפות אוסטרליה הפתוחה, אך הודח בסיבוב הראשון של המוקדמות. באותו חודש, הוחלט שישתתף בנבחרת גביע דייוויס של ישראל מול פולין בתור המחבט השני. במשחק הראשון שלו בדייוויס בו ייצג את הנבחרת גבר וינטרוב על גרז'י יאנוביץ' בחמש מערכות. בהמשך אותה שנה השתתף לראשונה במוקדמות טורניר בסבב ה-ATP. וינטרוב השתתף גם במוקדמות וימבלדון אך הודח בסיבוב הראשון.
באוגוסט 2011 שיחק במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה והודח בסיבוב הראשון של המוקדמות על ידי המדורג שני במוקדמות פול קפדוויל בשלוש מערכות. שבוע לאחר מכן, הגיע וינטרוב לגמר טורניר הצלנג'ר בבנגקוק, ונכנס לראשונה בקריירה ל-200 המדורגים הראשונים בעולם.
הישג השיא בקריירה של וינטרוב עד אז הושג ב-16 בספטמבר 2011 ביום הולדתו ה-25, כשניצח את מילוש ראוניץ' מקנדה (31 בעולם), בארבע מערכות 5–7, 5–7, 4–6, 1–6 במפגש גביע דייוויס בין ישראל לקנדה שנערך ברמת השרון. במשחק החמישי והמכריע במפגש מול הקנדים הפסיד וינטרוב בשלוש מערכות לואסק פוספיסיל.
ביוגרפיה > 2012

בשנת 2012 השתתף במוקדמות כל ארבעת הגרנד סלאמים, כאשר הוא מפסיד בסיבוב הראשון באוסטרליה, צרפת, ווימבלדון. במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה העפיל לראשונה לסיבוב השני, בו הפסיד לרוברטו באוטיסטה-אגוט מספרד בשתי מערכות. במהלך השנה הגיע שוב לגמר צ'לנג'ר באוזבקיסטן. הישג זה העלה אותו לדירוג השיא בקריירה, כאשר במאי 2012 היה מדורג במקום ה-161 בעולם.
ביולי שיחק בליגת הטניס האמריקאית (WTT) שאינה חלק מהסבב ואינה מעניקה נקודות.
וינטרוב המשיך לשחק עבור ישראל בגביע דייוויס, והיה שותף לניצחון מול נבחרת פורטוגל לאחר שניצח במשחק היחידים. במשחק גביע דייוויס נגד נבחרת יפן, שנערך ביפן בספטמבר 2012, זכה וינטרוב בשני ניצחונות, 0–3 על טאצומי איטו, המדורג 67 בעולם, ו-1–3 על גו סואדה המדורג 53 בעולם. ניצחונות אלה הובילו את נבחרת ישראל לניצחון 2–3 במפגש והעלו אותה לבית העליון של גביע דייוויס. באליפות ישראל שנערכה ברמת השרון זכה וינטרוב בתואר בפעם השנייה לאחר ניצחון במשחק הגמר על האלוף היוצא, דודי סלע, בשלוש מערכות, 6–4, 4–6, 3–6.
ביוגרפיה > 2013

בתחילת 2013 הגיע להישג השיא שלו בגראנד סלאם, כאשר עבר את שלב המוקדמות באליפות אוסטרליה הפתוחה והעפיל להגרלה הראשית לאחר ניצחונות על המדורגים 144, 220 ו-179 בעולם. בהמשך הטורניר ניצח אף את פאלה (96 בעולם) בשלוש מערכות: 6–7, 5–7, 2–6 והעפיל לסיבוב השני, בו הפסיד לפיליפ קולשרייבר המדורג 19 בעולם בשלוש מערכות: 6–2, 7–6, 6–4.
באותה שנה העפיל לראשונה בקריירה לסיבוב המוקדמות השני ברולאן גרוס, שם הפסיד לאחר קרב צמוד למדורג 5 במוקדמות אונגור הרומני, לאחר שזכה במערכה הראשונה 1–6, אך הפסיד בבאות 6–3, 6–4. כחודש לאחר מכן, העפיל לסיבוב המוקדמות השני גם בטורניר ווימבלדון, שם הפסיד לאחר משחק בן 3 מערכות.
הישג נוסף רשם בטורניר המאסטרס במונטריאול, כשניצח שני שחקני טופ 100 בסיבובי המוקדמות והעפיל להגרלה הראשית לראשונה בקריירה בטורניר ATP 1000, שם הפסיד לשחקן ספרדי 1–6, 7–6 (5). כשבועיים לאחר מכן, העפיל לסיבוב המוקדמות השלישי והאחרון באליפות ארצות הברית הפתוחה.
בקיץ שיחק שוב ב-WTT עבור קבוצה מבוסטון.
בשנה זה השתתף יחד עם נבחרת ישראל במשחקי הבית העליון בגביע דייוויס. במפגש מול צרפת הפסיד וינטרוב לז'ו-וילפריד צונגה בארבע מערכות. במפגש על הישארות בבית העליון מול בלגיה ניצח בחמש מערכות את משחק היחידים שלו ביום הראשון והפסיד במשחק החמישי והמכריע.
ביוגרפיה > 2014

וינטרוב פתח את שנת 2014 עם הופעה נוספת במוקדמות אליפות אוסטרליה והפסיד בסיבוב הראשון.
באפריל השתתף במפגש הדייוויס מול נבחרת סלובניה. במשחק היחידים מול קבציץ' המדורג 121 בעולם נפצע וינטרוב אולם המשיך לשחק וניצח את המשחק. בתחילה לא נראתה הפציעה כחמורה ווינטרוב המשיך להתחרות בכמה תחרויות צ'לנג'ר במזרח הרחוק בהם הגיע לשלושה רבעי גמר. בתקופה זו החמירה הפציעה ולאחר שהשתתף במוקדמות הרולאן גארוס ווימבלדון (הפסיד בסיבוב הראשון בשניהם), סיים את העונה ועבר טיפולים וניתוח בניסיון לטפל בפציעה.
ביוגרפיה > 2015

במרץ 2015 חזר להתחרות וזכה בכמה תחרויות פיוצ'ר בארץ. לאחר שהחמיץ את אליפות אוסטרליה, השתתף במוקדמות שלושת הגרנד סלאמים הנותרים אולם לא הצליח לעבור את סיבוב המוקדמות הראשון. בספטמבר הגיע בפעם הרביעית בקריירה לגמר תחרות צ'לנג'ר, אולם הפסיד גם הפעם בגמר. בנוסף, השתתף במפגש הדייוויס מול סלובניה וניצח בחמש מערכות את משחק היחידים שלו.
התוצאות הטובות במהלך השנה הביאו אותו אל קרבת הדירוג בו היה לפני שנפצע (מקום ה-212 בעולם), וזאת לאחר שבמהלך העונה התדרדר עד המקום ה-625 בעולם.
ביוגרפיה > 2016

באליפות אוסטרליה ניצח בסיבוב המוקדמות הראשון אולם הפסיד בסיבוב השני. בפברואר הצליח לחזור לרשימת 200 הטניסאים הטובים בעולם ודורג במקום ה-192. השתתף גם במוקדמות הרולאן גארוס ווימבלדון והפסיד בסיבוב הראשון. באליפות ארצות הברית הפתוחה הגיע לסיבוב המוקדמות השני.
במהלך השנה ניסה השתתף במוקדמות תחרויות בסבב ה-ATP ולראשונה הצליח להיכנס להגרלה הראשית. בתחרות בניופורט הפסיד בסיבוב המוקדמות השני אך נכנס בכל זאת "כמפסיד בר-מזל" (Lucky Loser). בסיבוב הראשון הפסיד בשלוש מערכות לסוגיטה היפני שדורג 107 בעולם. בתחרות בלוס קאבוס במקסיקו עבר את שני סיבובי המוקדמות אך הפסיד בסיבוב הראשון. וינטרוב סיים את השנה במקום 231 בעולם.
שנה זו הייתה השנה האחרונה בה השתתף בגביע דייוויס. במרץ הפסיד במשחק היחידים מול הונגריה וישראל הפסידה 2–3. במפגש על ההישארות בבית האזורי 1 מול שוודיה ניצח את אליאס יאמר המדורג 158 בעולם בשלוש מערכות, כחלק מניצחון של ישראל במפגש 1–3.
ביוגרפיה > 2017-2020

בתחילת 2017 השתתף וינטרוב בתחרות צ'לנג'ר בבנגקוק והגיע לסיבוב השני. משם המשיך למוקדמות אליפות אוסטרליה והפסיד בסיבוב הראשון. וינטרוב היה אמור לשחק במפגש גביע הדייוויס מול פורטוגל, אולם נפצע במהלך ההכנות ולא שיחק במפגש. הפציעה התבררה כקשה וזמן ההחלמה ממנה ארוך, והיא זו שסיימה באופן לא רשמי את הקריירה של וינטרוב, אם כי וינטרוב לא הודיע באופן רשמי על פרישה.
בשנת 2019 השתמש וינטרוב בדירוג המוגן המאפשר לו להיכנס למספר תחרויות עם הדירוג בו היה לפני הפציעה כדי לשחק במוקדמות הרולאן גארוס. וינטרוב הפסיד בסיבוב המוקדמות הראשון. מספר כלי תקשורת הביעו ביקורת על כך שהשתתף בתחרות לטענתם רק כדי לקבל את הפרס הכספי (7,000 אירו) על אף שלא היה מסוגל לשחק בצורה תחרותית. וינטרוב הדף את הטענות.
בהמשך השנה השתמש בדירוג המוגן כדי לשחק במוקדמות בניופורט, בהגרלה הראשית בתחרות בוינסטון-סיילם (הפעם השלישית בקריירה בה שיחק בהגרלה ראשית בתחרות ATP), ובמוקדמות תחרות בסנקט-פטרסבורג. בכולם הפסיד בקלות בסיבוב הראשון.
בתחילת 2020 השתתף במוקדמות אליפות אוסטרליה והפסיד בסיבוב הראשון, במה שהוגדר על ידו כמשחק האחרון בקריירה.
ביוגרפיה > זוגות

בסבב הזוגות זכה וינטרוב בשלוש תחרויות צ'לנג'ר: באפטוס ב-2008 (עם נועם אוקון), בסינגפור ב-2012, ובסין ב-2015 (יחד עם דודי סלע). שלוש פעמים נוספות הפסיד במעמד הגמר. בשיאו הגיע למקום ה-246 בעולם בזוגות, ב-25 בפברואר 2013.
הופעות בגביע דייוויס

וינטרוב ייצג את ישראל בגביע דייוויס במשך שש שנים בין השנים 2011-2016. בשנים אלו שימש כמחבט השני של הנבחרת והשתתף עימה במשחקי הבית העליון בשנת 2013.
מאזנו של וינטרוב בגביע דייוויס: 6–10, מתוכם שלושה ניצחונות על שחקנים במאיה הראשונה.
הישגים בקריירה > גמרים בתחרויות צ'לנג'ר

| תוצאה | תאריך | טורניר | יריב | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סגן | 18 באוגוסט 2007 | בוכרה, אוזבקיסטן | אוזבקיסטן דניס איסטומין | 6-3, 1-6, 4-6 |
| סגן | 3 בספטמבר 2011 | בנגקוק, תאילנד | גרמניה סדריק מרסל סטבה | 5-7, 1-6 |
| סגן | 20 במאי 2012 | פרגנה, אוזבקיסטן | הודו יוקי בהמברי | 3-6, 3-6 |
| סגן | 20 באוקטובר 2015 | נאנצ'אנג, סין | גרמניה פיטר גוג'ויצ'ק | 2-6, 1-6 |
הישגים בקריירה > התקדמות בטורנירי גראנד סלאם

| טורניר | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב 2 | סיבוב מוקדמות 1 | לא השתתף | סיבוב מוקדמות 2 | סיבוב מוקדמות 1 | לא השתתף | לא השתתף | סיבוב מוקדמות 1 |
| אליפות צרפת הפתוחה | לא השתתף | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 2 | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 1 | לא השתתף | לא השתתף | סיבוב מוקדמות 1 |  |
| ווימבלדון | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 2 | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 1 | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף |  |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 2 | סיבוב מוקדמות 3 | לא השתתף | סיבוב מוקדמות 1 | סיבוב מוקדמות 2 | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף |  |
הישגים בקריירה > דירוג בסוף השנה

|  | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דירוג | 935 | 562 | 334 | 559 | 575 | 281 | 206 | 195 | 189 | 349 | 212 | 231 | 1128 |
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה, באתר הרשמי של וינטרוב
↑  אמיר וינטרוב, ‏החלום האמריקאי, באתר גלובס, 23 ביולי 2012
↑  אורן אהרוני, אליפות אוסטרליה: שחר פאר ואמיר וינטרוב הודחו, באתר ynet, 17 בינואר 2013
↑  Statistics, WTT (באנגלית אמריקאית)
↑  שי אלון, ‏אמיר וינטרוב בספק למפגש הדייויס מול ארגנטינה, באתר ONE‏, 29 ביולי 2014
↑  מכה לנבחרת: ויינטרוב בספק למפגש מול פורטוגל, באתר ‏מאקו‏, 23 בינואר 2017
↑  אורן אהרוני, "הקאמבק" של אמיר וינטרוב היה שווה 7,000 אירו, באתר ynet, 20 במאי 2019
↑  ynet ספורט, אמיר וינטרוב: "עצם היותי על המגרש זה ניצחון", באתר ynet, 20 באוגוסט 2019
↑  ממקור ראשון: מסעו הפרישה של ויינטרוב, באתר ערוץ הספורט, 13 בפברואר 2020
אמיר וינטרוב במוקדמות אליפות ארצות הברית הפתוחה 2012
וינטרוב באליפות ישראל 2010
אר'סרתן השני, מלך קאחתי

אר'סרתן השני (בגאורגית: აღსართან II) היה מלך הממלכה המזרח גאורגית – ממלכת קאחתי-הרתי משנת 1102 ועד למותו בשנת 1105.
אר'סרתן ירש את אביו קוויריקה הרביעי עם מותו בשנת 1102. הרשומות הגאורגיות מימי הביניים מתארות אותו כאדם קל דעת ושליט בור, שגרם לאצילים גאורגים רבים להפוך לאופוזיציה לשלטונו.
בשנת 1105 נעצר אר'סרתן בידי הווסאלים שלו בראשות הנסיך ארשיאני מהרתי, והוסגר לידי דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, שסיפח סופית את ממלכת קאחתי-הרתי ואיחד אותה עם ממלכתו.
אפולון דוידסון

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1929 (בן 95) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, Taborinsky District, ברית המועצות 
 ענף מדעי:  African studies 
 מקום לימודים:  מכון המדינה להיסטוריה בסנקט פטרבורג (1953) 
 מנחה לדוקטורט:  Nikolay Yerofeyev, Nikolay Poletika 
 מוסדות:  Institute of World History  אוניברסיטת המחקר הלאומית - בית הספר גבוה לכלכלה 
 תלמידי דוקטורט:  Irina Filatova 
 פרסים והוקרה:  עיטור הידידות (רוסיה)  מדען כבוד של הפדרציה הרוסית  Tarle Award 
 
אפולון דוידסון (ברוסית: Аполлон Борисович Давидсон ‏; נולד ב-23 באוגוסט 1929, מחוז סברדלובסק) הוא היסטוריון סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא מתמחה בעיקר בהיסטוריה של אפריקה.
קורות חיים

אפולון דוידסון נולד בשנת 1929 בכפר במחוז סברדלובסק למשפחה יהודית מעורבת. אביו היה ממשפחת סוחרים יהודים. משנת 1928 ועד ל-1956 רוב הזמן הוא היה בגלות באזור הרי אוראל וסיביר או במחנות גולאג. אשתו ממוצא רוסי הייתה מצטרפת אליו כאשר הוא היה מחוץ למחנה מאסר. בתקופה זו נולד אפולון דוידסון. הוא קיבל את שמו לזכר חברו של אביו במעצר. זמן קצר לאחר לידתו אפולון ואמו עברו ללנינגרד בו הם שהו בתקופה קשה של תחילת מצור לנינגרד אך שרדו ופונו מהעיר באביב 1942.
לאחר סיום בית ספר דוידסון החל לימודי היסטוריה באוניברסיטת לנינגרד אותה סיים בשנת 1953.
בשנת 1956 דוידסון עבר למוסקבה והחל לעבוד במכוני היסטוריה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1958 הוא סיים עבודת תואר שלישי ובשנת 1971 פוסט דוקטורט.
בשנים 1981–1991 דוידסון סייר במדינות אפריקה רבות שהיו בתחום מחקריו. בשנת 1994 הוא מונה למנהל מרכז לחקר רוסיה באוניברסיטת קייפטאון וניהל אותו עד לשנת 1998.
דוידסון חזר לרוסיה בה לימד באוניברסיטת מוסקבה, מונה לפרופסור ומשנת 2003 לראש קתדרה.
בנוסף לחקר היסטוריה של אפריקה דוידסון מתעניין בחקר ספרות רוסית של תחילת המאה ה-20 ופרסם מספר ספרים בנושא.
דוידסון חבר מערכת של מספר כתב עת בתחום היסטוריה שיוצאים לאור ברוסיה.
דוידסון פרסם כ-500 מאמרים מדעיים ו-8 ספרים בתחום התמחותו. בהדרכתו בוצעו כ-30 עבודות תואר שלישי ופוסט-דוקטורט
בשנת 2011 דודיסון התקבל כחבר בפועל לשורות האקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 2012 הוא קיבל עיטור של דרום אפריקה ובשנת 2015 פרס על שם תרלה של האקדמיה הרוסית.
אקשינסקי

מיקומה של הנפה
נפת אקשינסקי (רוסית Акшинский район) היא אחת מ-28 הנפות של מחוז עבר הבאיקל שברוסיה. הנפה ממוקמת בדרום המחוז וגובלת במונגוליה והמחוז האוטונומי אגיני בוריאטי. הכפר אקשה הוא היישוב אדמיניסטרטיבי של הנפה. אוכלוסייתה מנתה 12,088 תושבים ב-2005 והיא ירדה בהדרגה, כך שב-2021 היו בה 8790 תושבים. שטחה של הנפה הוא 7,400 קילומטר רבוע. ראש הנפה - יורי קרלין (Карлин Юрий Николаевич)
אליהו ריינה

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1866 ה'תרכ"ו טבריה
 פטירה:  14 בפברואר 1944 (בגיל 78) ה'תש"ד חיפה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 מקום פעילות:  טבריה וחיפה
 תקופת הפעילות:  ?–1944 
 תחומי עיסוק:  רבנות, חינוך ופעילות ציבורית
 
הרב אליהו (דה לה) ריינה (8 בינואר 1866 – 14 בפברואר 1944) היה שד"ר, איש ציבור ומחנך, מורה צדק ורבה הראשי הספרדי של חיפה.
ביוגרפיה

נולד בטבריה ב-8 בינואר 1866 (כ"א בטבת ה'תרכ"ו) לאסתר ולרב דוד ריינה שהיה רב העיר בסוף ימיו. בצעירותו התחנך בישיבות טבריה, והוסמך שם לרבנות.
בגיל 18 עבר להתגורר בחיפה, שם נישא למסעודה בת יצחק לוי, והחל לעסוק במסחר ולקבוע עתים לתורה. לאחר תקופה עזב את עיסוקיו ועבר לביירות שבלבנון שם שימש במשך מספר שנים כמורה ליהדות בבית ספר שייסד דודו, הרב שם טוב ריינה.
בשנים שלפני מלחמת העולם הראשונה נסע כשד"ר בשליחות התלמוד תורה הספרדי בטבריה לארצות הברית. לאחר שחזר משליחותו עם פרוץ המלחמה, השתכן שוב בחיפה, ונמנה שם עם בוני הבתים הראשונים בשכונת ארד אל-יהוד, והתגורר בה עד לפרעות הערבים, אז עבר להתגורר בשכונת הדר הכרמל.
בשנת 1922 (ה'תרפ"ב) נבחר לכהן כמורה צדק וכרבה הראשי הספרדי של חיפה, ובמשך 22 שנות כהונתו פעל רבות לשיפור שירותי הדת, ולאיחוד עדות הספרדים והאשכנזים בקהילת כנסת ישראל. כן שימש כחבר הרבנות הראשית המאוחדת של הקהילה.
עם פטירתה של אשתו הראשונה לאחר שנים רבות בחיפה, נישא בשנית, לשרה בן קיקי.
הלך לעולמו ב-14 בפברואר 1944 (כ"ז בשבט ה'תש"ד).
הערות שוליים

↑  לעיתים "ריינא"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289265805171  ISNI: 0000 0004 0216 886X  VIAF: 297531137   WorldCat (עם VIAF): 297531137
אנקלגון

| אנקלגון |
| --- | --- |

תקופה
תחילת פלאוקן 63–60.2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מזוניכידים
משפחה:: מזוניכידיים
סוג:: אנקלגון
מין:: Ankalagon saurognathus
שם מדעי
 Ankalagon saurognathus

אנקלגון (שם מדעי: Ankalagon; קרוי על שם הדרקון הביוני אנקלגון מהסילמריליון של ג'ון ר. טולקין) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת המזוניכידיים, אשר התקיים באמריקה הצפונית במשך הפלאוקן המוקדם שלפני 63 עד 60.2 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר למדע ב-1897 בידי החוקר לייגי ואן ואלן (אנ') והוא כולל מין יחיד - Ankalagon saurognathus.
האנקלגון התגלה בשכבות מאובנים בניו מקסיקו ותואר הוא דמה במראהו לסוג דיסאקוס, אך היה גדול בהרבה דומה לדוב והיה הגדול שבמזוניכידיים שהתקיימו באמריקה הצפונית לצד הפציהאינה. הוא הגיע לאורך 1.8 מטר, גובה של 90 ס"מ בכתפיים ומשקל של 100–170 ק"ג בקירוב.
טורף זה היה בעל לסתות עבות כשל צבוע שהתאימו לפיצוח עצמות אך פחות התאימו לאכילת בשר. לסוג זה נמצאו עדויות לדו-צורתיות זוויגית בין הזכרים והנקבות, אשר תוארו בעיקר בגודל הטוחנות האחוריות והניבים.
אסטואר (מחוז)

| --- | --- |
סמל אסטוארסמל אסטואר
 מדינה:  גבון גבון
 בירת המחוז:  ליברוויל 
 שטח:  20,740 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  895,689 (2013)
 קואורדינטות:  0°23′40″S 9°25′45″E﻿ / ﻿0.394444°S 9.429167°E﻿ / -0.394444; 9.429167 
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אֶסְטוּאֵר (בצרפתית: Estuaire) הוא מחוז הנמנה בין תשעת מחוזות גבון. אסטואר משתרע על שטח של 20,740 קילומטר רבוע. בירת המחוז היא עיר הבירה של גבון, ליברוויל. משמעות השם בצרפתית היא "שפך נהר" והמחוז נקרא כך על שם שפך הנהר גבון (אנ') השוכן בו.
המחוז גובל במערב במפרץ גינאה, בצפון בגינאה המשוונית, במזרח במחוז אוגואה תחתית, בצפון מזרח במחוז וולה נטם ובדרום במחוז אוגואה-מריטימה.
ראו גם

מחוזות גבון
ארקוזה

דוגמת ארקוזה מסלובקיה
ארקוזה - סלע משקע, סוג של אבן חול "בלתי מבוגרת" שנוצרה מהתפרקות של סלעי יסוד חומציים (גרניט) ומאופיינת בכמות של מעל ל-25% פצלות השדה וחרסיות. העובדה שהסלע מכיל כמות רבה של פצלות השדה שהם מינרלים בלתי יציבים מעידה על כך שהסלע נוצר בתנאים בהם לא הייתה תקיפה כימית של הסלע, אם משום שהסלע נוצר באקלים קיצוני (צחיח או קוטבי) או שהסלע כוסה מיד. חלק מאבני החול הנוביות בישראל מהוות דוגמה לארקוזה.
אנסטסיה דוידובה

אנסטסיה דוידובה (ברוסית: Анастаси́я Семёновна Давы́дова; ‏נולדה ב-2 בפברואר 1983) היא שחיינית צורנית רוסייה בעבר. היא אלופה אולימפית בעלת 5 מדליות זהב ואלופת עולם בעלת 13 מדליות זהב. דבידובה היחידה בין הספורטאים הרוסים שזכו ב-5 מדליות זהב אולימפיות. על תרומתה לקידום הספורט הוענקו לדוידובה מספר עיטורים.
ביוגרפיה

אנסטסיה דוידובה נולדה וגדלה במוסקבה. היא החלה להתאמן בצעירותה, תחילה בהתעמלות אמנותית אך עד מהרה עברה לשחייה. בשנת 2000 היא נכללה בנבחרת ארצה וזכתה במדליית זהב באליפות אירופה. בשנת 2001 דבידובה זכתה במדליית זהב באליפות העולם. בתחרויות זוגות היא התחרה לצד אנסטסיה ירמקובה.
באתונה 2004 השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים וסיימה במקום הראשון בתחרות הקבוצתית ובתחרות זוגות.
לאחר אולימפיאדת 2012 דוידובה עזבה את הספורט התחרותי ומונתה לסגן נשיא הוועד האולימפי הרוסי.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה שביפן בשנת 2001, זכתה דוידובה במדליית זהב בתחרות הקבוצתית. מאז ועד לשנת 2011 היא זכתה ב-13 מדליות זהב באליפויות העולם.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

אנסטסיה דוידובה השתתפה ב-3 אולימפיאדות ובכל פעם זכתה במדליות זהב בתחרות קבוצתית ופעמיים בתחרות זוגות.
אנקנתובטיים

| אנקנתובטיים |
| --- | --- |
 Anacanthobatis folirostris
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: תריסנאים
משפחה:: אנקנתובטיים
שם מדעי
 Anacanthobatidae ‏Bonde & Swart, 1923

אנקנתובטיים (שם מדעי: Anacanthobatidae) היא משפחה של דגי סחוס שטוחים מסדרת התריסנאים. הם חיים בכל האוקיינוסים הטרופיים והסובטרופיים והם מרחפים מעל הקרקעית בעזרת סנפיריהם המעוגלים. ברובם הגדול הם שוכני מים עמוקים וחיים בתהומות, קצת מעל 1,000 מטרים. בעבר הם היו חלק ממשפחת התריסניתיים אך הופרדו ועם זאת הם מזכירים אותם מאוד.
בני המשפחה קטנים יחסית באורך של 20-60 סנטימטר, הם בעלי חוטם ארוך ולסתות עם שיניים מחודדות. מאפיינם העיקרי הוא מחסורם בקשקשים גלדיים על עורם הרירי. בדומה לשאר הבטאים הם בעלי 5 חריצי זימים וכולם משריצים צאצאים חיים. הם אוכלי דגים וחסרי חוליות ימיים.
סוגים

סוג ומין יחיד Anacanthobatis marmoratus
Indobatis ori
סוג ומין יחיד Schroederobatis americana
'Sinobatis
Springeria
אליהו צבי סולובייצ'יק

| --- | --- |

 לידה:  העשור הראשון של המאה ה־19 קובנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1881 ה'תרמ"א פרנקפורט, הקיסרות הגרמנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1881 
 חיבוריו:  קול קורא, ביאור לברית החדשה, ביאור לרמב"ם.
 שם השושלת:  משפחת סולובייצ'יק
 אם:  רלקה סולובייצ'יק 
 צאצאים:  שמחה סולובייצ'יק 
 
הרב אליהו צבי סולובייצ'יק (קובנה ה'תקס"ב בערך – פפד"מ ה'תרמ"א) היה רב ומחבר ספרים, אשר טען שהברית החדשה הוא ספר יהודי והנוצרים טעו בהבנת דבריו.
ביוגרפיה

אבי משפחת סולובייצ'יק היה רבי יצחק בן רבי יוסף סג"ל סולובייצ'יק אשר היגר מבריסק לאחד מפרברי קובנה בנו משה ונכדו רבי יוסף היו מחשובי העיר ורבניה, רבי יוסף נשא את רלקה בתו של רבי חיים מוולוז'ין אשר הייתה גם אחיינית של רבי זלמן מוולוז'ין, מזיווג זה נולדו שני ילדים, הראשון, היה יצחק זאב – אביו של רבי יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בית הלוי) אשר ממנה יצאה שושלת בריסק.
השני היה אליהו צבי סולובייצ'יק אשר נולד ככל הנראה בתקס"ב, בעיר קובנה שבליטא. אביו היה הרב יוסף סולובייצ'יק, שנמנה עם נכבדי הקהילה, ואמו הייתה רלקה, בתו של ר' חיים מוולוז'ין.
על שנות חייו הראשונות של ר' אליהו צבי אין כמעט מידע. בשנת תר"ד או תר"ה הוכרח לעזוב את קובנה מטעמים בריאותיים ואחרים, ורוב שארית חייו עברו עליו בנדודים. תחנתו הראשונה הייתה בעיר גדנסק, שהגיע אליה בחוסר כל; שם הדפיס, ככל הנראה לצורך מחייתו, את הספר "תולדות אדם", העוסק בתולדות דודו, רבי זלמן מוולוז'ין (אחיו של ר' חיים מוולוז'ין). במהדורתו השמיט את הערותיו ודרשותיו של רבי יחזקאל פייבל שנספחו לספר במהדורות קודמות, והשאיר רק את התולדות. באותה שנה הדפיס גם את ספר המדע לרמב"ם, ובנפרד - את הלכות עכו"ם לרמב"ם עם באור קצר משלו, הספרים נדפסו בהסכמת הרב ישראל ליפשיץ בעל התפארת ישראל ועוד. הספר נדפס גם בקניגסברג בגרמנית, אך לא ידוע אם ר' אליהו צבי סולובייצ'יק היה המתרגם או העורך. מאוחר יותר תורגם על ידי כמה מלומדים לאנגלית ונדפס באנגליה ה'תרכ"ג בהסכמת הרב נתן מרקוס אדלר, הרש"ר הירש ועוד. לאחר השואה נדפס שוב הספר בעברית במינכן על ידי הרב יצחק מאיר זעמבא (אחיינו של רבי מנחם זעמבא).
על אף ריחוקו הגאוגרפי והנפשי מישיבת וולוז'ין, בספרייה הלאומית קיים מכתב פרי עטו אשר מעודד אספת כספים למען הישיבה.