stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מספר IMO
מספר זיהוי לחברות ולבעלים רשומים

במאי 2005 אומצה תקנה XI-1/3-1 באמנה הבינלאומית לבטיחות החיים בים העוסקת במספר זיהוי לחברות ובעלים רשומים של אוניות והוכנסו תיקונים לתקנה XI-1/5 על החובה של חברות ובעלים רשומים לשאת מספר זיהוי, אשר נכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2009.
על פי סעיף 1–3 לתקנה "כל חברה ובעלים רשומים יקבל מספר המתאים למספר IMO ייחודי בהתאם לכללים למתן מספרי זיהוי לחברות ובעלים רושמים כפי שאומץ על ידי הארגון." על פי התיקונים לאמנה על מספר הזיהוי של החברה או המנהלת או הבעלים הרשומים להופיע במסמכי הזיהוי של האונייה.
ברנד לנו

בֵּרְנְד לֶנוֹ (בגרמנית: Bernd Leno, נולד ב-4 במרץ 1992 בביטיגהיים - ביסינגן, באדן-וירטמברג) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת השוער בפולהאם מהפרמייר ליג האנגלית ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים

לנו שיחק כילד בשטוטגרט החל מגיל 11.
קריירת מועדונים > שטוטגרט ב

בשנת 2009, כאשר היה בן 17, החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון, שטוטגרט ב, ששיחקה אז בליגה הגרמנית השלישית. במאי 2011, לנו האריך את חזהו בשטוטגרט עד ליוני 2014. עם זאת, ב-10 באוגוסט 2011, לנו הושאל לבאייר לברקוזן מהבונדסליגה עד 31 בדצמבר 2011. ארבעה ימים לאחר הסיכום על ההשאלה, לנו ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה נגד ורדר ברמן. הוא שמר על רשת נקייה בשלושת משחקיו הראשונים בבונדסליגה, ונהיה השלישי בהיסטוריה שעושה זאת אחרי שוערי העבר דירק קרוסנברג והריברט מאכרי. כשהוא שיחק ב-13 בספטמבר 2011, בגיל 19 ו-193 ימים, במשחק נגד צ'לסי בשלב הבתים של ליגת האלופות הוא היה לשוער הכי צעיר שאי פעם שיחק בליגת האלופות.
קריירת מועדונים > באייר לברקוזן

ב-30 בנובמבר 2011, חתם לנו על חוזה קבוע בבאייר לברקוזן עד 2017.
בעונת הבכורה של לנו בבונדסליגה, 2011/12, סיים לנו עם הקבוצה במקום החמישי. בליגת האלופות לנו צלח עם לברקוזן את שלב הבתים, אך בשמינית הגמר ספג עשרה שערים בצמד המשחקים מול ברצלונה, לרבות חמישייה מליאו מסי במשחק הגומלין שהסתיים בתוצאה 1–7, והקבוצה הודחה מהמפעל. בעונת 2012/13 סיימו לנו ובאייר לברקוזן במקום השלישי בבונדסליגה, אך הודחו במפעל הליגה האירופית כבר בשלב הנוק אאוט הראשון, על ידי בנפיקה ליסבון. בעונת 2013/14 סיימו לנו ולברקוזן במקום הרביעי בבונדסליגה, והודחו בשמינית גמר ליגת האלופות על ידי פריז סן-ז'רמן. במהלך אותה עונה, חתם לנו על חוזה משופר עד לתום עונת 2017/18. בעונת 2014/15 לנו ולברקוזן סיימו שוב במקום הרביעי בבונדסליגה, והודחו שוב בשמינית גמר ליגת האלופות, הפעם לאחר בעיטות הכרעה מול אתלטיקו מדריד. בעונת 2015/16 סיימו לנו ולברקוזן במקום השלישי בבונדסליגה, ונשרו משלב הבתים של ליגת האלופות אל הליגה האירופית, לאחר שסיימו במקום השלישי. בליגה האירופית הודחו לברקוזן ולנו בשמינית הגמר על ידי ויאריאל. עונת 2016/17 הייתה עונה חלשה עבור לנו ובאייר לברקוזן, שסיימו רק במקום ה-11 בבונדסליגה. בליגת האלופות צלחו לנו ולברקוזן את שלב הבתים, אך הודחו בשמינית הגמר, שוב על ידי אתלטיקו מדריד. בעונת 2017/18 סיימו לנו ובאייר לברקוזן במקום החמישי, והחמיצו את העלייה לליגת האלופות רק בגין הפרש שערים נחות. באפריל 2018 ערך לנו את ההופעה ה-300 שלו במשחקים רשמיים במדי באייר לברקוזן, בניצחון 1–4 על איינטרכט פרנקפורט.
קריירת מועדונים > ארסנל

ב-19 ביוני 2018 חתם לנו בארסנל מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > פולהאם

ב-27 ביולי 2022 חתם בפולהאם האנגלית תמורת 8 מיליון אירו.
נבחרות גרמניה

כנער זכה לנו עם נבחרת גרמניה עד גיל 17 באליפות אירופה עד גיל 17, כאשר שימש שוער שני למארק אנדרה טר שטגן באליפות זו. בהמשך, שיחק לנו בכל נבחרות גרמניה הצעירות, וערך 14 הופעות במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21.
ב-3 באוקטובר 2015, לנו זומן לראשונה לסגל של נבחרת גרמניה הבוגרת, לשני משחקים במסגרת מוקדמות יורו 2016 מול נבחרות אירלנד וגאורגיה. בשני משחקים אלה ישב על הספסל. את חולצת ההרכב של הנבחרת קיבל לנו במשחק הכנה ליורו 2016, בו הפסידה גרמניה 1–3 לנבחרת סלובקיה. לנו הוחלף על ידי טר שטגן במשחק זה. לנו זומן לסגל הגרמני ליורו 2016, אך היה השוער השלישי בהייררכייה אחרי מנואל נוייר וטר שטגן. לנו זומן לסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות 2017, ופתח בהרכב במשחק הראשון של גרמניה בשלב הבתים, בו ניצחה גרמניה את נבחרת אוסטרליה בתוצאה 2–3. עם זאת, זו הייתה ההופעה היחידה של לנו בטורניר זה, לאחר שאיבד את מקומו לטר שטגן. לנו היה עם זאת שותף לזכייתה של גרמניה בטורניר זה, לאחר שישב על הספסל בגמר בו ניצחה גרמניה 0–1 את נבחרת צ'ילה. לנו ערך שתי הופעות במדי נבחרת גרמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018, בשני הניצחונות על נבחרת אזרבייג'ן, וזומן במאי 2018 לסגל הגרמני המורחב למונדיאל 2018. עם זאת, לנו לא שרד את הניפוי ולא זומן לסגל הסופי למונדיאל.
תארים > ארסנל

גביע אנגלי: 2019/2020
מגן הקהילה: 2020
תארים > נבחרת גרמניה עד גיל 17

אליפות אירופה עד גיל 17: 2009
תארים > נבחרת גרמניה

גביע הקונפדרציות 2017
הערות שוליים

↑  השני של אמרי: לנו הצטרף רשמית לארסנל, באתר ערוץ הספורט, 19 ביוני 2018
| נבחרת גרמניה – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 מוסטפי •  3 הקטור •  4 הובדס •  5 הומלס •  6 ח'דירה •  7 שוויינשטייגר •  8 אוזיל •  9 שורלה •  10 פודולסקי •   11 דראקסלר •  12 לנו • 13 מילר •  14 ג'אן • 15 וייגל • 16 טאה • 17 בואטנג • 18 קרוס • 19 גצה • 20 זאנה • 21 קימיך • 22 טר שטגן • 23 גומז • מאמן: לב |  1 נוייר •  2 מוסטפי •  3 הקטור •  4 הובדס •  5 הומלס •  6 ח'דירה •  7 שוויינשטייגר •  8 אוזיל •  9 שורלה •  10 פודולסקי •   11 דראקסלר •  12 לנו • 13 מילר •  14 ג'אן • 15 וייגל • 16 טאה • 17 בואטנג • 18 קרוס • 19 גצה • 20 זאנה • 21 קימיך • 22 טר שטגן • 23 גומז • מאמן: לב | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – גביע הקונפדרציות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 טראפ •  2 מוסטפי •  3 הקטור •  4 גינטר •  5 פלטנהארדט •  6 הנריכס •  7 דראקסלר •  8 גורצקה •  9 וגנר •  10 דמירביי •   11 ורנר •  12 לנו • 13 שטינדל •  14 ג'אן • 15 יונס • 16 רודיגר • 17 זולה • 18 קימיך • 20 בראנדט • 21 רודי • 22 טר שטגן • מאמן: לב |  1 טראפ •  2 מוסטפי •  3 הקטור •  4 גינטר •  5 פלטנהארדט •  6 הנריכס •  7 דראקסלר •  8 גורצקה •  9 וגנר •  10 דמירביי •   11 ורנר •  12 לנו • 13 שטינדל •  14 ג'אן • 15 יונס • 16 רודיגר • 17 זולה • 18 קימיך • 20 בראנדט • 21 רודי • 22 טר שטגן • מאמן: לב | גרמניה |
| נבחרת גרמניה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 הלסטנברג •  4 גינטר •  5 הומלס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פולאנד •  10 גנאברי •   11 ורנר •  12 לנו • 13 הופמן •  14 מוסיאלה • 15 זולה • 16 קלוסטרמן • 17 נויהאוס • 18 גורצקה • 19 זאנה • 20 גוזנס • 21 גונדואן • 22 טראפ • 23 ג'אן • 24 קוך • 25 מילר • 26 גונטר • מאמן: לב |  1 נוייר •  2 רודיגר •  3 הלסטנברג •  4 גינטר •  5 הומלס •  6 קימיך •  7 האברץ •  8 קרוס •  9 פולאנד •  10 גנאברי •   11 ורנר •  12 לנו • 13 הופמן •  14 מוסיאלה • 15 זולה • 16 קלוסטרמן • 17 נויהאוס • 18 גורצקה • 19 זאנה • 20 גוזנס • 21 גונדואן • 22 טראפ • 23 ג'אן • 24 קוך • 25 מילר • 26 גונטר • מאמן: לב | גרמניה |
החיים הם חלום

תחריט ברונזה לזכר לה ברקה במדריד
החיים הם חלום (בספרדית: La vida es sueño) הוא מחזה שנכתב בשפה הספרדית בידי פדרו קלדרון דה לה ברקה. הוא ראה אור לראשונה ב-1635 (או אולי בראשית 1636), זוהי אלגוריה הדנה במצב האדם ובמסתורין החיים. במרכז המחזה ניצבת דמותו של זיגיזמונד, נסיך פולין, המחזה מתמקד בעימות בין הרצון החופשי לגורל. זהו אחד ממחזותיו הידועים והנחקרים ביותר של קלדרון.
תקציר העלילה > פתיחת המחזה

אשתו של מלך פולין כרעה ללדת ובחלומה היא ראתה את בנה הופך לרע ואכזר. כשילדה אותו, היא נפטרה בלידתה, באותו היום השמיים קדרו. בזיל, מלך פולין, ראה כל זאת כאות לכך שבנו יגדל להיות אדם רע ושליט רע, הוא הודיע בפומבי שבנו נולד מת ובסתר כלא אותו במגדל, שם גדל. רק קלוטר, יועצו הנאמן של המלך הורשה להיכנס לתחומי המגדל והוא גם הופקד על חינוכו של הבן, ששמו זיגיזמונד. המלך ציווה שיש להמית כל אדם אחר שייכנס לתחומי המגדל.
המחזה נפתח ביום בו בזיל, המלך הזקן, עומד להכריז על יורשו העתידי. הוא מזמין לחצר את שני אחייניו: הנסיכה אסטרלה ואסטולף, דוכס מוסקבה. אבל הוא מחליט להעמיד במבחן את זיגיזמונד בנו ולבדוק האם צדק בניבוי העתיד. הוא מורה לקלוטלד להעביר את זיגיזמונד בשנתו לארמון וכשיתעורר לגלות לו את עובדת היותו הנסיך ויורש העצר. הוא מזמן את שני אחייניו ומספר להם כל זאת ואומר שאם יחלוף יום וטבעו של זיגיזמונד יתברר כטוב, הוא יהיה יורשו החוקי, אם יחלוף היום ויתברר שטבעו הוא רע, הוא יעביר את כס השלטון לשני אחייניו. במקרה כזה, זיגיזמונד יורדם, יושב לכלאו במגדל למשך שארית חייו וכשיתעורר ייאמר לו שהכול היה חלום.
תקציר העלילה > עלילת המשנה

רוזאורה, בת למשפחת אצילים נמוכת דרג ממוסקבה מגיעה לפולין בלוויית משרת קלרין. היא ניהלה פרשיית אהבים עם אסטולף נסיך מוסקבה וזה נטש אותה כי מעמדה היה נמוך משלו. היא מספרת זאת לאימה ואימה אומרת לה למצוא את אסטולף ולהכריח אותו להינשא לה ואם לא תנקום ותהרוג אותו. אמה של רוזאורה מפקידה בידיה חרב ואומרת לה שאת החרב קיבלה ממאהבה, שנטש אותה מאותה סיבה ופרי אהבתם הוא רוזאורה. היא מספרת לה שאביה נמנה עם אצילי החצר של מלך פולין ואם תראה לו את החרב, הוא יעזור לה. רוזאורה ומשרתה קלרין טועים בדרך ומגיעים למגדל בו כלוא זיגיזמונד, רוזאורה חדורת הנקם, שומעת את סיפורו מר הגורל של זיגיזמונד ורחמיה נכמרים עליו. קלוטר אוסר אותם, רוזאורה מספרת לו את סיפורה ומראה לו את החרב, ומבין שהוא אביה. הוא אינו מספר לה זאת כי נאמנותו למלך גוברת על נאמנותו לבתו. קלוטר מביא אותם למלך כדי שיחרוץ את גורלם, המלך מורה לשחררם.
תקציר העלילה > המשך המחזה

זיגיזמונד מתעורר בארמון וקלוטר מספר לו שהוא הנסיך יורש העצר ומציע לו שיתנהג בדרך ארץ, אחרת יתעורר ויגלה שכל מה שקרה לו לא היה אלא חלום. זיגיזמונד מלא זעם, מטביע למוות את אחד השומרים. בינתיים רוזאורה מצליחה להיכנס לארמון נעשית ובת לווייתה של הנסיכה אסטלה השוהה בארמון. היא עושה זאת על-מנת להתקרב לנסיך אסטולף, השוהה גם הוא בארמון, כדי להכריחו להינשא לה. היא נקלעת במקרה לחדר בו זיגיזמונד נמצא. הוא מוקסם מיופייה ומנסה לאנוס אותה. קלוטר ששומע זאת מנסה להגן עליה וזיגיזמונד מכה אותו. לחדר מגיע אסטולף ומכניע את זיגיזמונד. המלך מוזעק לחדר ומחליט להשיב את זיגיזמונד לכלאו למאסר עולם וממליך את דוכס מוסקבה אסטולף ואת הנסיכה אסטרלה. כשזיגיזמונד מתעורר משנתו ונזכר בקורותיו בארמון קלוטר מספר לו שהוא חלם חלום.
תקציר העלילה > סיום המחזה

למגדל מגיעים חיילים, מספרים לזיגיזמונד שהוא הנסיך החוקי שלהם ושהם אינם רוצים את אסטולף, השליט הזר שימלוך עליהם. למגדל מגיע קלוטרד, החיילים שובים אותו, זיגיזמונד זועם בתחילה, אך עוצר בעד זעמו. זיגיזמונד מציע לקלוטרד להיות יועצו, אבל קלוטרד אומר שהוא נאמן למלך, זיגיזמונד משחרר אותו ואומר לו שהם ייפגשו בשדה הקרב. 
הצבא סר למרותו של זיגיזמונד והוא יוצא להילחם באביו המלך ובאסטולף. הוא פוגש בדרכו את רוזאורה, ולא נוגע בה לרעה. 
זיגיזמונד מביס את צבא המלך, כובש את הארמון ושובה את אביו ושני הנסיכים. אביו כורע לפניו ברך וזיגיזמונד מקים אותו כורע לפני אביו ואומר לו שהוא נתון לחסדיו. אביו אומר לו: 
”בני, במעשה זה אתה נולד בתוכי מחדש. ניצחת את הכוכבים, לך התהילה וזרי הדפנה, מעשיך מזכים אותך בכתר.”
רוזאורה מתפרצת בשאגת קרב למקום וזיגיזמונד מבקש מאסטולף לקיים את הבטחתו לרוזאורה, כשאסטולף מביע ספקות, אומר לו קלוטרד שרוזאורה אצילה לא פחות ממנו כי היא בתו ואסטולף מבקש את ידה. אחר-כך זיגיזמונד מבקש את ידה של אסטרלה. הנוכחים משבחים את זיגיזמונד על חוכמתו ובסיום המחזה הוא אומר:
"דעו לכם, המורה שלי בדרכי חיים היה חלום ועדיין עודני אחוז חרדה שאקיץ פתאום ושוב אמצא את עצמי בבור כלא אפל. גם אם דבר כזה לא יתרחש בפועל, די שזה יבוא לי בחלום. כי מחלום למדתי שכל אושר אנושי חולף לבסוף - כמו חלום. והיום אני רוצה ליהנות מחלומי כל עוד הוא נמשך."
אודות המחזה

החיים הם חלום היא אחת מהעבודות הידועות והנלמדות ביותר של קלדרון. העניין נובע לא רק מהפילוסופיה המורכבת של המחזה, אלא גם מהמבנה הדרמטי שלו.
כמה רעיונות מרכזיים מרכיבים את הנושאים הפילוסופיים של המחזה: הניגוד בין הגורל לחירות, נושא החיים כחלום, וסוגיית הרצון החופשי. תמות אלה מאפילות על תמות אחרות שקיימות במחזה, כמו חינוכם של נסיכים, מודל השליט, כוח וצדק.
דבריו של זיגיזמונד מייצגים את תפישתו של קלדרון: "וחלומות כשלעצמם אינם אלא חלומות של חלומות", בכך הוא מתייחס ומדגיש לטבעם החולף של חיי האנוש והקיום הפיזי.
המחזה בישראל

המחזה עלה לראשונה בישראל בתיאטרון החאן ב-17 בספטמבר 2005, בבימויו של מיכאל גורביץ'.
יוצרים
תרגום לעברית: מאיר ויזלטיר
עיבוד ובימוי: מיכאל גורביץ'
עיצוב תפאורה ותלבושות: פרידה קלפהולץ-אברהמי
מוזיקה: יוני רכטר
עיצוב תאורה: רוני כהן
דרמטורגיה: נורית יערי
הדרכת שפה ודיבור: נגה יתומי
השחקנים
הילד: אודי רוטשילד
האב/ המלך: ניר רון
רוזאורה: מיכל שטמלר
קלרין: ניר ויינשטיין
זיגיזמונד: יוסי עיני
קלוטלד: יהויכין פרידלנדר
סוהר/משרת/חייל: אייל זוסמן
סוהר/משרת/חייל: אליה סימן-טוב
סוהר/משרת/חייל: דרור רינצלר
אסטולף: יואב היימן
אסטרלה: כרמית מסילתי-קפלן
הערות שוליים

↑  מבוא לספרו של קלדרון דה לה ברקה The Wonder-Working Magician, באתר barca.classicauthors.net
↑  Brockett & Hildy, p.145
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585858005171  BNE: XX2239419  BnF: cb121495945 (data)  GND: 4294030-8  LCCN: n89649027  MusicBrainz work: 7979b8a3-5866-4ab6-869b-8b8788237728  SELIBR: 394831  SUDOC: 029986877  VIAF: 179002263   WorldCat (עם VIAF): 179002263
שם קוד: דג חרב

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דומיניק סנה 
 הופק בידי:  ג'ואל סילבר, ג'ונתן ד. קריין
 תסריט:  סקיפ וודס 
 עריכה:  סטיבן ריבקין 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון טרבולטה יו ג'קמן האלי ברי דונלד צ'ידל סמואל שפרד ויני ג'ונס דראה דה מתאו
 מוזיקה:  כריסטופר יאנג פול אוקנפולד
 צילום:  פול קמרון
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  Village Roadshow Pictures, Silver Pictures 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 ביוני 2001
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט פעולה 
 תקציב:  102 מיליון דולר
 הכנסות:  147 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   swordfish
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שם קוד: דג חרב (באנגלית: Swordfish) הוא סרט פעולה ודרמת מתח אמריקאי, שיצא לאקרנים בשנת 2001. הסרט בוים על ידי דומיניק סינה ומככבים בו ג'ון טרבולטה, יו ג'קמן והאלי בארי.
עלילה

סטנלי גיבסון הוא האקר מחשבים שהחדיר וירוס מחשב למחשבי ה-FBI. בשל פשע זה הוא נעצר על ידי הסוכן רוברט, הורשע בפשעי מחשב ובילה שנתיים בכלא פדרלי. לאחר שהוא משתחרר מהכלא נאסר עליו להשתמש במחשב לכל החיים. לאשתו לשעבר של סטנלי יש חזקה בלעדית על בתם הולי, והיא אוסרת עליו לראות את בתו.
בזמן שסטנלי מתאמן על חבטת הגולף שלו, אישה בשם ג'ינג'ר נולס מגיעה לביתו ומספרת לו שהבוס שלה מתעניין בכישורי המחשב שלו. תמורת 100,000 דולר הוא מסכים לטוס ללוס אנג'לס ולהיפגש עם גבריאל במועדון לילה. גבריאל רוצה לבחון את סטנלי, ומבקש ממנו לפרוץ למערכת ממשלתית תוך שישים שניות, כשאקדח מכוון אליו; סטנלי מצליח לפרוץ למערכת. סטנלי נלקח לביתו של גבריאל, ומוצעים לו עשרה מיליון דולר כדי לכתוב וירוס תולעת שיבצע גנבת כסף מקרן ממשלתית שיש בה 9.5 מיליארד דולר. גבריאל מגלה לסטנלי שהוא עובד בשביל ארגון בשם "התא השחור", שהוקם על ידי אדגר הובר ב-1950, ומטרתו לתקוף ארגוני טרור. בראש הארגון עומד הסנטור ראיסמאן.
ראסימאן מגלה שה-FBI עלה על הניסיונות של גבריאל לגנוב את הכסף. לאחר שגבריאל מסרב להפסיק את המבצע, ראסימאן מנסה לחסל את גבריאל, אך לא מצליח. גבריאל מאתר את הסנטור והורג אותו. גבריאל ממשיך בתוכניתו ומגיע לסניף הבנק. הוא לוקח בני ערובה ומפעיל את וירוס התולעת, גונב את הכסף ומעלה את בני הערובה והצוות שלו על אוטובוס מחוץ לבנק. גבריאל דורש מטוס בשדה תעופה מקומי, אך הסתבר שזו הייתה הסחת דעת - מסוק מרים את האוטובוס ומשחרר אותו על גורד שחקים. גבריאל והצוות שלו נראים כאילו נכנסו למסוק, שמופל על ידי סטנלי. בחדר המתים, סטנלי מבין שגבריאל לא היה על המסוק, ובסוף הסרט נראים גבריאל וג'ינג'ר במונטה קרלו, מעבירים את הכסף לחשבון אחר.
שחקנים

ג'ון טרבולטה מגלם את גבריאל שיר
יו ג'קמן מגלם את סטנלי גיבסון
האלי ברי מגלמת את  ג'ינג'ר
דון צ'ידל מגלם את הסוכן רוברט
סמואל שפרד מגלם את סנטור ג'יימס ראיסמאן
ויני ג'ונס מגלם את מארקו
דראה דה מתאו מגלמת את מליסה
ביקורת והכנסות

הסרט זכה להתעניינות עיתונאית, בין השאר בעקבות הסצנה בה נראית האלי ברי עירומה בפעם הראשונה. נטען כי היא קיבלה תוספת כסף בגין סצנה זו; על פי מספר מבקרים, נראה כי הסצנה מעט מאולצת והיא הוספה כדי למשוך תשומת לב. רק רבע מהמבקרים של האתר Rotten Tomatoes נתנו לסרט ביקורת חיובית.
צפרדע הנחלים

| צפרדע הנחלים |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
תת־מערכה:: בעלי גולגולת
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
תת־סדרה:: ניאובטרכיה
על־משפחה:: צפרדעים
משפחה:: צפרדעיים
סוג:: צפרדע
מין:: צפרדע הנחלים
שם מדעי
 Pelophylax bedriagae ‏(Camerano, 1882)
תחום תפוצה

שמות נוספים
 Rana bedriagae

צפרדע הנחלים או צפרדע הביצה (שם מדעי: Pelophylax bedriagae. לשעבר בסוג Rana) היא מין בסוג צפרדע שבמשפחת הצפרדעיים.
מאפיינים

אורך גופה מגיע ל-15 סנטימטרים ומשקלה כ-60 גרם. רגליה האחוריות גדולות בצורה משמעותית מהקדמיות. אצבעות הרגליים ארוכות ומחוברות בקרום שחייה. צבעה נע בין ירוק לצהוב, ויכולה להופיע עם כתמים חומים. מאפיין של צפרדע הנחלים הוא היותה "מחודדת", זאת מכיוון שהחרטום ארוך וצר. במרבית המקרים ישנם שני פסים בהירים מקצה הגוף ועד העיניים, אחד בכל כיוון. לעיתים מופיעים פסים נוספים בצידי הגוף בצהוב או בירוק. צפרדע זו היא הגדולה בצפרדעי ארץ ישראל, ונפוצה מצפון הארץ עד לגבולות הנגב. תזונתה מורכבת בעיקר מחרקים.
הנקבות גדולות יותר מהזכרים. עונת הרבייה היא בקיץ, ונמשכת כמעט לכל אורכו. במהלך העונה ניתן לצפות אצל הזכרים באצבעות הפנימות בכריות הצמדה שחורות. קרקורי הרבייה מלווים בהתנפחות המהודים הלבנים כשני כדורים. הקרקורים מושכים אחריהם את הנקבות אל תוך המים, או אל הגדה. באמצעות זרועותיו, לופת הזכר את גוף הנקבה כשהוא עולה על גבה. בזמן זה, מטילה הנקבה מאות או אלפי ביצים בעוד שהזכר נותן זרעו למים. בצורה זו הביצים מופרות. הסידור של הביצים שצבר מתפרק והן מתחילות שוקעות אל הקרקעית. הביצים מתחילות לבקוע לרוב כעבור שבועיים בהתאם לתנאי הסביבה והטמפרטורה.
בעבר זוהה המין Rana ridibunda כצפרדע הנחלים. בעקבות הערכה מחדש היא פוצלה מהמין Rana והועברה למין Pelophylax bedriagae ואילו Pelophylax ridibundus מזוהה עם מין אחר של צפרדע: צפרדע רידיבונדוס.
קריאה נוספת

אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. ISBN 978-965-91880-2-4, עמודים 263–265
הערות שוליים

↑  צפרדע הנחלים באתר הרשימה האדומה של IUCN
מבצע אחים

מבצע אחים היה מבצע להעלאתם של ביתא ישראל מאתיופיה שהחל ב-1977 והסתיים במרץ 1990.
התוכנית להעלאת ביתא ישראל דרך סודאן נרקמה במהלך המחצית השנייה של שנות השבעים של המאה ה-20 במשרדי האגודה האמריקאית למען יהודי אתיופיה כשברקע ניתוק היחסים בין אתיופיה לישראל והידרדרות המצב הביטחוני, הדתי והחברתי של הקהילה היהודית המקומית. התוכנית תפסה תאוצה והוצעה לממשלת ישראל לאחר ששר החוץ, משה דיין הדליף את דבר עסקת הנשק עם אתיופיה, הדלפה אשר גרמה להפסקת העלייה החשאית מהמדינה. בעקבות עצירת העלייה החשאית החלו הפגנות, מחאות ולחצים מיהדות העולם ויוצאי אתיופיה בישראל בדבר העלייה ושבעקבותיהם ניתנה הוראה למוסד בתחילת 1979 ליישם את התוכנית.
המבצע, עליו פיקד דני לימור, החל כמבצע עלייה אך הפך במהלכו למבצע לחילוצם של כמה שיותר יהודים ששכנו במחנות הפליטים בסודאן שהחלו למות בהמוניהם מרעב, מחלות ורדיפות. המבצע התבסס על טיסות מסחריות מח'רטום לאירופה ולישראל, כשבהמשך נוספו לו מבצעים ימיים, מבצעי הטסה במטוסי תובלה צבאיים (מסוג קרנף) ומבצע הפינוי הגדול, מבצע משה. מספר היהודים שיצאו מאתיופיה לסודאן במסגרת המבצע מוערך בכ-20 אלף. 16 אלף מהם הועלו לישראל והשאר, כרבע מהם, נספו במהלך הצעידה ובהמתנה לעלייה במחנות הפליטים.
מבצע אחים בתרבות

בשנת 2012 כתבה הסופרת רונית לוינשטיין- מלץ ספר לבני נוער בשם "מבצע אחים", בהוצאת "ידיעות ספרים", המספר על המבצע.
בשנת 2019 עלה לאקרנים הסרט אתר הצלילה בים האדום בהפקה של חברת נטפליקס ובכיכובו של כריס אוונס. הסרט מתאר את פעילות המוסד בכפר הנופש "ארוס" בסודאן במסגרת מבצע אחים.
ראו גם

יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל
מבצע שלמה
לקריאה נוספת

מיכה פלדמן, יציאת אתיופיה, הסוכנות היהודית לארץ־ישראל, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
גד שמרון, הביאו לי את יהודי אתיופיה: הסיפור האמיתי, כך העלה ״המוסד״ את יהודי אתיופיה מסודאן, הד ארצי, 1998 (הספר בקטלוג ULI)
רונית לוינשטיין מלץ, מבצע אחים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
רפי ברג, לוחמי המוסד בים האדום, הוצאת שוקן, 2022
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל, אנשים אחים אנחנו, הבלוג על הכוונת, ‏  27 בפברואר 2022.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביתא ישראל ובנושא חיל האוויר הישראלי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלכסנדרה מקובסקיה

| --- | --- |

 לידה:  1837 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  1915 (בגיל 78 בערך) מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 
אלכסנדרה מקובסקיה (ברוסית: Александра Маковская;‏ 1837 – 1915) הייתה ציירת נוף רוסית.
ביוגרפיה

מקובסקיה היה הילדה הבכורה של יגור מקובסקי, ממייסדי בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה. הוא עודד את כל ילדיו להפוך לאמנים ונתן להם שיעורים: קונסטנטין מקובסקי, ניקולאי מקובסקי, ולדימיר מקובסקי הלכו בעקבותיו. בתו הצעירה, מריה, הפכה לשחקנית.
לאחר שהוריה התגרשו, מקובסקיה התגוררה עם אמה בסנט פטרסבורג. בשנת 1866, היא החלה להציג את ציוריה באקדמיה הקיסרית לאמנויות. היא הציגה גם עם הנודדים בין השנים 1878 עד 1893 ובאגודה של מוסקבה לאמנות יפה בשנים 1881 עד 1896.
לאחר 1902, היא השתתפה בתצוגות של העיתון הרוסי "מיר איסקוסטווה". לא ברור אם היא מתה בסנט פטרסבורג או שבה למוסקבה בתחילת מלחמת העולם הראשונה.
עבודותיה מעולם לא קוטלגו.
ב-1997 נערכה בגלריה טרטיאקוב תערוכה רטרוספקטיבית גדולה של יצירות כל משפחת מקובסקי.
הערות שוליים

↑  Русские художники. Маковская Александра Егоровна., www.artsait.ru
↑  Русские художники. Александра Маковская., www.susun.ru
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 347116
ג'ורג' סנדיס

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1578 ארמון הארכיבישוף של יורק, יורק, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  4 במרץ 1644 (בגיל 66) Boxley, קנט, ממלכת אנגליה
 מדינה:  אנגליה 
 מקום לימודים:  St Mary Hall, Oxford  קורפוס כריסטי קולג' (אוקספורד)  מידל טמפל
 שפות היצירה:  אנגלית
 יצירות בולטות:  תרגום המטמורפוזות של אובידיוס
 
מפת ירושלים בספר מסעותיו של סנדיס, 1615
ספר מסעותיו של ג'ורג' סנדיס; שער המהדורה הראשונה, 1615
ג'ורג' סנדיס (George Sandys;‏ 2 במרץ 1578 – 4 במרץ 1644) היה נוסע אנגלי, קולוניסט, משורר ומתרגם. נודע בתרגום ה"מטמורפוזות" של אובידיוס אנגלית של ובתיאורי המסעות שערך בארצות מזרח הים התיכון, בהן ארץ ישראל.
קורות חייו ופועלו

ג'ורג' סנדיס היה צעיר בניו של הארכיבישוף מיורק. למד באוניברסיטת אוקספורד והשתלם במידל טמפל. ב-1610 החל את מסעותיו באירופה ובארצות הלבנט, ואת קורותיו ורשמיו כתב בחיבורו "סיפור מסע שתחילתו בשנת 1610 בארבעה ספרים". באפריל 1621 התמנה לגזבר החברה הלונדונית של וירג'יניה (אנ') והפליג לאמריקה יחד עם המושל החדש של מושבת וירג'יניה. ב-1624, כאשר וירג'יניה הפכה למושבת כתר, מוּנה סנדיס כחבר המועצה שלה. ב-1631, אחרי שקידומו במשרות ציבוריות נבלם, חזר לאנגליה ושם כוּבד במשרת מזכיר בלשכתו הפרטית של צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה.
ב-1621 החל בפרסום תרגומו למטמורפוזות של אובידיוס וב-1626 השלים אותו. סנדיס עסק בתרגום הפואמה אינאיס של ורגיליוס לאנגלית, אבל השלים רק את הספר הראשון. ב-1636 הוציא לאור עיבוד לפרקי תהילים ולמזמורים אחרים מתוך הברית הישנה והברית החדשה. ב-1640 פרסם תרגום לאנגלית של הטרגדיה "הפסיון של ישו" שחיבר הוגו גרוטיוס בלטינית. ב-1641 הוציא לאור מעין עיבוד מחורז לשיר השירים המקראי בשם "שכתוב לשירי שלמה".
סנדיס, שנשא אישה ב-1602 ונטש אותה בתוך שנים מעטות, מת ערירי ב-1644 במקום מגוריו, בעיירה סמוך למיידסטון שבמחוז קנט.
מסעות במזרח העות'מאני

ג'ורג' סנדיס יצא ב-1610 למסעו למזרח. עבר בצרפת ומוונציה הפליג לקונסטנטינופול, שבה בילה את חודשי הסתיו. בתחילת 1611 הפליג לאלכסנדריה שבמצרים. לקהיר הגיע ברכיבה על גמל, וממנה המשיך לארץ ישראל דרך סיני והספיק להגיע לחגיגות הפסחא בירושלים. בתום ביקורו במקומות הקדושים בעיר ובסביבותיה, פנה צפונה, ביקר בעכו, צור, צידון וטריפולי, ומאחד הנמלים בחוף סוריה נסע בדרך הים לקפריסין ולכרתים, לסיציליה, לאיים האיאוליים ולנאפולי. את מסעו סיים בביקור ברומא, ובאביב 1612 כבר היה בלונדון.
סיפור מסעו הארוך פורסם ב-1615 בספרו, "תיאור מסע שתחילתו בשנת אדוננו 1610", שהוקדש לצ'ארלס, הנסיך מוויילס. הספר מכיל ארבעה חלקים. הראשון עוסק באימפריה העות'מאנית, תולדותיה, משטרהּ, תושביה, דתותיהם, מנהגיהם וכלכלתם, ומביא תיאורים של קונסטנטינופול ושל חצר הסולטן. השני עוסק במצרים והשלישי מוקדש לתיאור של ארץ ישראל ושל תושביה היהודים והנוצרים בזמנו. החלק הרביעי באיי הים התיכון ובאיטליה.
בספרו על תולדות ירושלים מייחד סיימון סבאג מונטיפיורי פרק קצר לג'ורג' סנדיס ("האנגלו-אמריקני הראשון") ובו סיכם את רשמיו, שעמדו ככל הנראה בניגוד לציפיותיו: ”'מרביתה עומדת בשממונה, והבניינים הישנים חרבים כולם, החדשים ראויים אך לבוז'. היהודים הספרדים ודוברי הלדינו שראה ליד הכותל המערבי עוררו בו תערובת של דחייה ושעשוע: 'התנועות והמחוות המדהימות שלהם עולות על כל ברבריות' – – – אבל היה דבר שהרתיע אפילו יותר את הפרוטסטנט ירא השמיים – מה שנראה לו כתגרנות הזולה של האורתודוכסים והקתולים. העיר, שהייתה 'פעם מקודשת ומהוללת, שהאל בחר בה למושב לו', לא הייתה כעת אלא 'זירה של פולחני סוד ונסים'. – – – עם זאת מחבר המזמורים הזה היה פרוטסטנט נלהב שהוקיר את ירושלים. הוא שילב את יסודות התנ"ך והתפלל בלהט ליד קבר המשיח וקברי המלכים הצלבנים.”
ספרו של ג'ורג' סנדיס זכה לעניין רב, ועד סוף המאה ה-17 ראו אור תשע מהדורות שלו. המידע הגאוגרפי והאתנולוגי שסיפק על המזרח התיכון שימש לא רק נוסעים שבאו אחריו, בהם למשל הכומר האנגלי הנרי מונדרל ששיבח את תיאורי כנסיית הקבר ואתרים אחרים בספרו של סנדיס, אלא גם סופרים בני דורו, בהם בן ג'ונסון, פרנסיס בייקון, רוברט ברטון, תומאס בראון (אנ') וג'ון מילטון.
ספר מסעותיו של סנדיס מעוטר באיורים. יש להעיר כי רובם שובצו על ידי המו"ל ומקורם במאגרי ציורים שכבר ראו אור בספרי אחרים, בהם ז'אן זואלארט.
לקריאה נוספת

נתן שור, "האנגלי ג'ורג' סנדיס (1611)", ספר העלייה לרגל, ירושלים: הוצאת אריאל, תשמ"ד–1984, עמ' 91
James Ellison, George Sandys: Travel, Colonialism, and Tolerance in the Seventeenth Century, Cambridge, UK: D.S. Brewer, 2002