stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טימוליאון

| --- | --- |

 לידה:  411 לפנה״ס? קורינתוס העתיקה, יוון 
 פטירה:  337 לפנה״ס (בגיל 74 בערך) סירקוזה, איטליה 
 
טימוליאון (ביוונית: Τιμολέων‏; המאה ה-4 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי יווני בן העיר קורינתוס, אשר פעל בסיציליה ושימש כשליט בפועל של העיר סירקוסאי בין השנים 345 לפנה"ס - 337 לפנה"ס.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

טימוליאון נולד בעיר קורינתוס במהלך המחצית השנייה של המאה ה-5 לפנה"ס. הוריו נקראו טימודימוס ודימאריסטי, ושניהם היו בעלי מעמד בעיר. אחיו היה טימופאניס. לטענת פלוטרכוס, טימוליאון נודע כבעל אופי נוח, אולם תיעב רודנים. בניגוד אליו, אחיו נודע כעקשן והיה בעד שלטון יחיד. טימופאניס נודע כמצביא נמרץ, ולפיכך זכה לכבוד בעיר ומונה לתפקידים שונים. טימוליאון סייע לו, ובאמצעות מזגו הנוח עזר לחפות על אופיו הפחות יציב של אחיו. במהלך אחת המלחמות בין קורינתוס לבין קליאונאי, הציל טימוליאון את חיי אחיו שפיקד על חיל הפרשים.
ביוגרפיה > רצח טימופאניס

בשנת 360 לפנה"ס, מועצת העיר קורינתוס החליטה לשכור חיל של 400 שכירי חרב כדי להרתיע אויבים. טימופאניס מונה למפקד החיל, אולם הוא שכנע את השכירים למרוד במעסיקיהם ולציית רק לו. לאחר שרצח אזרחים רבים, הוא מינה את עצמו לטיראן בעיר. טימוליאון, שכאמור התנגד לרודנות, התקשה להשלים עם הדבר וארגן קשר נגד אחיו. המקורות חלוקים באשר לקשר עצמו. פלוטרכוס מספר שטימוליאון הגיע עם שני אזרחים נוספים (אחד מהם גיסו של טימופאניס) לביתו של טימופאניס בלילה, והשלושה הפצירו בו להפסיק את רודנותו. טימופאניס לעג להם, ובעוד טימוליאון מתרחק ופורץ בבכי, השניים האחרים רצחו את טימופאניס. גרסה דומה מוסר קורנליוס נפוס, הטוען שטימוליאון אפילו לא הסתכל על דמו של אחיו. דיודורוס לעומת זאת, מספר שטימופאניס צעד בשוק של קורינתוס, כאשר מספר רב של אזרחים התנפלו עליו ועל פמלייתו. על פי דיודורוס, טימוליאון רצח את אחיו במו ידיו לעיני כל.
כך או כך, ברור שלטימוליאון היה חלק נכבד במות אחיו. רצח קרוב משפחה, ואפילו הוא צודק, נחשב לחטא חמור מאוד ביוון. בשל כך, הדעות על מעשהו של טימוליאון היו חלוקות. היו ששיבחו אותו על ההקרבה שגילה, בעוד אחרים גינו אותו על כך. אמו של טימוליאון ניתקה את קשריה עם בנה וסירבה להביט בו. הדבר כה ציער את טימוליאון עד שהוא שקל להתאבד. הוא פרש מכל תפקיד ציבורי ולתקופה מסוימת אף עזב את העיר.
ביוגרפיה > המסע לסיציליה

במשך עשרים שנה לא כיהן טימוליאון בשום תפקיד ציבורי. בשנת 344 לפנה"ס הגיעו שליחים מהעיר סירקוסאי שבסיציליה אל קורינתוס בבקשת עזרה. בסירקוסאי שלט החל משנת 367 לפנה"ס הטיראן דיוניסיוס השני, אולם לאחר עשר שנות שלטון הוא הודח בידי דיון. דיון עצמו נרצח בשנת 352 לפנה"ס, רצח אשר גרר אנרכיה, רציחות וחילופי שליטים מהירים. בשנת 346 לפנה"ס ניצל דיוניסיוס את המצב כדי לחזור לשלטון בסירקוסאי, והנהיג בעיר שלטון אימה אכזרי. קורינתוס הייתה העיר שייסדה את סירקוסאי, כך שאליה פנו אזרחי סירקוסאי בבקשת עזרה.
מועצת קורינתוס בחרה בטימוליאון פה אחד כמפקד המשלחת לסיציליה. אף נאמר לו שאם יילחם היטב, ייחשב לרוצחו של רודן, ואם לאו, לרוצחו של אחיו. טימוליאון קיבל את המשימה ומונה למפקד כוח שכלל עשר אניות ו-700 שכירי חרב. המסע זכה לגושפנקה דתית, כאשר כוהנות פרספונה חלמו שפרספונה ואמה דמטר בעצמן מתכוננות לקרב. בשל כך, החליטו הקורינתים לקרוא לאחת מהטריארות של טימוליאון על שם שתי האלות. טימוליאון עצמו הקריב לאפולו בדלפי לפני צאתו למסע. בינתיים, היקיטאס, טיראן העיר הסיציליאנית לאונטיני, הביס בקרב את כוחותיו של דיוניסיוס, אשר שלט כעת על האי אורטיג'יה בלבד. היקיטאס הטיל מצור על דיוניסיוס, וכרת ברית עם קרתגו, אשר הייתה יריבה היסטורית של היוונים, בשאלת השליטה בסיציליה. היקטיאס ידע שטימוליאון מתכנן לעגון למנוחה בעיר רגיון שבאיטליה, ולפיכך שלח שליחים שיפגשו עמו בעיר זו. במקביל, פנה אל הקרתגים והורה להם למנוע את נחיתתו של טימוליאון בסיציליה. הקרתגים אספו עשרים ספינות, השיטו את שליחיו של היקיטאס אל רגיון, ולאחר מכן עגנו בנמל של העיר בתור הפגנת כוח.
השליחים הציעו לטימוליאון להחזיר את חייליו לקורינתוס, ובתמורה הוא עצמו ימונה לסגנו של היקיטאס. טימוליאון העמיד פנים כמסכים עם ההצעה, אולם לאחר שהקרתגים הרפו את דריכותם, כרת ברית עם אנשי רגיון ובעזרתם הערים על הקרתגים וחמק מהעיר עם אניותיו. טימוליאון הגיע לסיציליה ועגן בטאורומניון.
ביוגרפיה > המערכה לשחרור האי

שליט העיר טאורומניון, אנדרומכוס (אנ') (אביו של ההיסטוריון טימאיוס), תמך בטימוליאון, אשר הפך את טאורומניון למבצרו. עם זאת, הסיציליאנים לא האמינו שהכוח הקטן של טימוליאון יוכל לשנות דבר מה מהמצב הנואש באי. רק העיר אדראנון, הזמינה את טימוליאון להיכנס אליה. אולם בו זמנית, חלק מאנשי אדראנון הזמינו דווקא את היקיטאס לעיר. היקיטאס הגיע לעיר לפני טימוליאון עם 5,000 חיילים, בעוד הכוח שטימוליאון הצליח לגייס הגיע רק ל-1,200 לפי פלוטרכוס, ואלף לפי דיודורוס. עם זאת, טימוליאון הפתיע את היקיטאס ותקף את אנשיו בזמן הארוחה. כ-300 אויבים נהרגו ו-600 נפלו בשבי. אדראנון פתחה את שעריה בפני טימוליאון.
ההצלחה באדראנון גרמה לערים נוספות להצטרף אל טימוליאון, אולם ההצלחה הגדולה ביותר באה כאשר דיוניסוס עצמו שלח שליח והודיע שהוא נכנע בפני טימוליאון ומפקיד את מבצרו ואנשיו בידיו. טימוליאון הגניב 400 אנשים אל מבצר אורטיג'יה, ודיוניסיוס עצמו התגנב מהמבצר והגיע אל מחנהו. טימוליאון שלח אותו כעציר לקורינתוס, שם חי עד מותו ב-337 לפנה"ס. הצלחה זו עודדה את הקורינתים, ששיגרו לעזרת טימוליאון עוד 2,000 הופליטים ו-200 פרשים, אולם הללו לא הצליחו לחבור אל טימוליאון בגלל שהקרתגים חסמו את דרכם. היקיטאס מצדו המשיך להטיל מצור על אורטיג'יה, ואף שלח שליחים שניסו לרצוח את טימוליאון באדראנון. לאחר כישלון ניסיון ההתנקשות, ביקש היקיטאס תגבורת מהקרתגים, אשר הנחיתו כ-60,000 חיילים בפיקודו של מאגו בסירקוסאי. תגבורת זו, סייעה להדק את המצור על אורטיג'יה, אולם טימוליאון ארגן אספקה סדירה לנצורים דרך העיר קאטאנה. הקרתגים הבינו שכל עוד זורמת האספקה מקאטאנה, לא ניתן יהיה להכריע את המצור, ולפיכך הפרישו חלק מהכוחות בסירקוסאי כדי לכבוש עיר זו. עם זאת, היוונים בעיר הבחינו בדילול הכוחות, ופתחו במתקפה אשר במסגרתה שחררו את אחת השכונות החשובות בעיר. כששמעו על כך הקרתגים, זנחו את המצור על קאטאנה וחזרו לסירקוסאי. במקביל, הצליחה סוף סוף התגבורת מקורינתוס להתחמק מהקרתגים ולחבור אל טימוליאון. טימוליאון שלח את הכוחות הרעננים לקרב נגד הקרתגים בסירקוסאי, אולם מסיבות שאינן ברורות, הקרתגים עזבו את האי במפתיע וטימוליאון כבש את העיר מידי אנשי היקיטאס בקלות רבה.
ביוגרפיה > אחריתו

טימוליאון החריב את המצודות והארמונות שבנו הטיראנים בעיר, וייסד בסירקוסאי דמוקרטיה. לאחר מכן הוא דאג להחזיר לסירקוסאי חלק מהאזרחים שעזבו אותה והביא גם מתיישבים חדשים מקורינתוס ושאר יוון. טימוליאון החליט לנצל את ההצלחה ושחרר ערים נוספות משליטת טיראנים. מכיוון שלא היה לו כסף לשלם לשכירי החרב שלו, שלח אותם טימוליאון להילחם במושבות הקרתגיות בסיציליה, ושילם להם משלל המלחמה. הקרתגים החלו לחשוש, ובשנת 399 לפנה"ס גייסו צבא שכירי חרב, שעל פי המקורות כלל 70,000 חיילים, ושלחו אותו לסיציליה. צבאו של טימוליאון כלל 6,000 חיילים לפי פלוטרכוס או 12,000 לפי דיודורוס, אולם טימוליאון הצליח להביס אותם בקרב קרימיסוס, והנחיל להם אבדות כבדות. הקרתגים שלחו לאי משלחת נוספת, ואף הצליחו להרוג 400 מהשכירים של טימוליאון, אולם למרות זאת, הם העדיפו לאחר מכן להגיע להסכם שלום עם טימוליאון. הם ויתרו על כל השטחים שממזרח לנהר הליקוס, והותירו בידיהם את השטחים שממערב לו.
לאחר מכן טימוליאון כבש את לאונטיני והוציא להורג את היקיטאס וכל משפחתו. לאחר מכן תקף את קאטאנה, שהטיראן שלה, מאמירקוס, כרת ברית עם הקרתגים. מאמירקוס נמלט אל מסינה, אשר הטיראן שלה היפון העניק לו מקלט. כאשר טימוליאון התקרב אל מסינה, התמרדו אנשי העיר נגד היפון ורצחו אותו. מאמירקוס הובא אל סירקוסאי ושם נשפט והוצא להורג. תודות למפעלו של טימוליאון, שרר שלום בסיציליה במשך תקופה ארוכה. חרף העובדה שהוא הנהיג בסירקוסאי שלטון דמוקרטי, הוא היה בפועל שליט יחיד עד אותה תקופה. בשנת 337 לפנה"ס הוא פרש מכל תפקידיו הרשמיים, ובסירקוסאי לא היה שליט יחיד עד 317 לפנה"ס, עת תפס אגתוקלס את השלטון. טימוליאון חי בסירקוסאי בבית שבנו עבורו האזרחים, וחרף העובדה שהתעוור, המשיך להיות נוכח בדיונים חשובים ולחוות את דעתו, שהתקבלה בדרך כלל. הוא נפטר ב-336 לפנה"ס ונקבר בהלוויה מפוארת על חשבון הציבור.
ראו גם

רשימת טיראנים של סירקוסאי
דיון מסירקוסאי
לקריאה נוספת

משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, 1984. (הספר בקטלוג ULI)
פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, מוסד ביאליק, 1986.
Talbert, R.J.A. Timoleon and the Revival of Greek Sicily, 344–317 B.C. (Cambridge Classical Studies). New York: Cambridge University Press, 1975
Bicknell, P.J. "The Date of Timoleon's Crossing to Italy and the Comet of 361 B.C.", The Classical Quarterly, New Series, Vol. 34, No. 1. (1984), pp. 130–134.
Westlake, H.D. Timoleon and His Relations With Tyrants. Manchester: Manchester University Press, 1952
Cornelius Nepos, Lives of Eminent Commanders. Translated by the Rev. John Selby Watson. 1886. Digitized copy in: tertullian.org
Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B.  Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967. Digitized copy of books 1-32 in: LacusCurtius.
Plutarch. Lives. Translated by Bernadotte Perrin. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1914-1926. 11 vols. Digitized copy in: penelope.uchicago.edu.
הערות שוליים

↑  הגיית השם ביוונית: טימוליאון, במלעיל (ההטעמה בהברה הלפני-אחרונה).
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 3.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 4.
↑  קורנליוס נפוס, טימוליאון, 1.
↑  דיודורוס, ספר שישה עשר, 65.
↑  א"א הלוי, פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי יוון, מוסד ביאליק, 1986. עמ' 367 הערה 7.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 5.
1 2 3  עמית, עמ' 472.
↑  דיודורוס, ספר שישה עשר, 66.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 8.
↑  אורטיג'יה הוא אי בגודל של קילומטר רבוע המופרד מסירקוסאי באמצעות תעלה צרה.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 9-10. דיודורוס, ספר שישה עשר, 68.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 12.
↑  דיודורוס, ספר שישה עשר, 68, 9.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 16.
↑  דיודורוס, ספר שישה עשר, 70.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 23.
↑  דיודורוס, ספר שישה עשר, 73.
↑  פלוטרכוס, חיי טימוליאון, 34.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298873005171  PLWABN: 9810595898905606  BNE: XX1449546  BnF: cb155538538 (data)  GND: 118802283  ISNI: 0000 0000 8565 5460  LCCN: n83177745  SELIBR: 224177  SUDOC: 076138828  VcBA: 495/40361  VIAF: 89497956   WorldCat (עם VIAF): 89497956 
ציור דמיוני של טימוליאון
טימוליאון רוצח את טימופאניס (גרסת דיודורוס)
יום אכפי הכבדתי

יוֹם אַכְפִּי הִכְבַּדְתִּי היא קינה שחיבר רבי יהודה הלוי ומתארת את סיפור ביאתו של נבוזראדן למקדש וראייתו את דמו של זכריה בן יהוידע. הקינה נאמרת בקינות בתשעה באב בבוקר במנהגי האשכנזים ובמנהגי הספרדים.
מבנה הפיוט

הפיוט בנוי מחמישה בתים, אשר יוצרים את האקרוסטיכון "יהודה". הבית הראשון של הפיוט, השונה במבנהו משאר הבתים, מהווה פתיחה ומעין פרולוג, ומתאר את הריגתו של זכריה במקדש. הבית בנוי מארבע שורות, השלוש הראשונות חורזות בחרוז פנימי "נַי", והשורה הרביעית חורזת ב"יָה", על מנת להעביר לרפרן של הפיוט, ”וַיֶּרֶב בְּבַת יְהוּדָה תַּאֲנִיָּה וַאֲנִיָּה”.
ארבעת הבתים הבאים מתארים את ביאתו של נבוזרדאן למקדש (ראו בהמשך "תוכן הפיוט"). הבתים בנויים משישה טורים בני שתי צלעיות. ארבעת הטורים הראשונים חרוזים בחריזה פנימית לבית, ושני הטורים האחרונים חרוזים בחרוז "יָה" המעביר לרפרן. בית נוסף, שישי, אשר לא מופיע ברוב הדפוסים של הפיוט, מהווה סיכום לפיוט, ותוכנו הוא בקשת רחמים מאת ה' למרות חטאי עם ישראל. הבית דומה לשאר בתי הפיוט מצד המבנה והחריזות, אולם מצד האקרוסטיכון הוא יוצר אקרוסטיכון פנימי משלו, כך ששלושת הטורים הראשונים של הבית יוצרים את האקרוסטיכון "לוי".
תוכן הפיוט

זכריה הנביא היה נביא בתקופת המלך יואש, שהוכיח את העם על חטאיו, ובשל כך יואש ציווה לרגום אותו למוות בחצר בית המקדש. על פי חז"ל, מעשה חמור זה היה אחד הגורמים לחורבן בית המקדש, על פי הפסוק ”אִם יֵהָרֵג בְּמִקְדַּשׁ אֲדֹנָי כֹּהֵן וְנָבִיא” (מגילת איכה, פרק ב', פסוק כ').
על פי המדרש, דמו של זכריה לא נבלע בקרקע, אלא המשיך לבעבע על רצפת העזרה. לאחר כ-250 שנים, בעת חורבן בית המקדש, הגיע למקדש נבוזראדן, רב הטבחים של ממלכת בבל, וראה את הדם במקדש. נבוזרדאן תיחקר את הכהנים מהו הדם, ובתחילה הם ניסו לספר לו שזה דם בהמות שנשחטו כקרבנות. נבוזרדאן שחט בהמות מסוגים שונים, והדם שלהם לא נראה כמו הדם של זכריה. לאחר שהוא הבין שזה לא דם בהמות, הוא איים עליהם שיספרו לו את האמת, והכהנים סיפרו לו שזה הדם של זכריה. על מנת להשקיט את הדם, נבוזרדאן שחט לידו קבוצות גדולות מעם ישראל: סנהדרין גדולה וסנהדרין קטנה, בחורים ובתולות, ותינוקות של בית רבן. לאחר ששום דבר מזה לא הועיל, והדם המשיך לבעבע, פנה נבוזרדאן אל הדם, ושאל אותו האם הוא רוצה שנבוזרדאן ימשיך לטבוח בכל עם ישראל, ואז הדם נח. את המדרש הזה לקח הפייטן ועיבד בצורה לירית.
הערות שוליים

↑  מתוך מגילת איכה, פרק ב', פסוק ה'
↑  ספר דברי הימים ב', פרק כ"ד, פסוק כ"א
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ח, עמוד ב'; איכה רבה, פרשה ב', פסקה כ"ג.
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ז, עמוד ב' ועוד
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טירת הימג'י

טירת הימג'י (ביפנית: 姫路城, הימג'י־ג'ו) היא טירה בעיר הימג'י שבמערב יפן, הנחשבת לאחת הטירות הידועות והיפות ששרדו במדינה. הטירה מכונה גם "טירת האנפה הלבנה" (שיראסאג'י-ג'ו או האקורו-ג'ו) על שום צבע קירותיה החיצוניים וגגות המבנה אשר מזכירים אנפה הפורסת כנפיה לפני תעופה. בטירה 82 מבני עץ המקיפים את ה"דונג'ון", המגדל המבוצר המרכזי (מגדל עוז). הטירה הנוכחית שנבנתה במאה ה-17 הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 1993.
היסטוריה

טירה קודמת נבנתה באתר בתקופת אשיקאגה (המכונה גם "תקופת מוּרוֹמאצ'י") החל בשנת 1333 ונקראה "טירת הימיאמה". ב-1580 איחד דאימיו טויוטומי הידיושי את יפן כולה והשתלט גם על הטירה שמצבה התדרדר. במקום נבנה מגדל ובו שלוש קומות שהחליף את הטירה הקודמת, ובראשית המאה ה-17 החלו עבודות הרחבה שנמשכו 8 שנים. ב-1618 הוסף המעגל המערבי שהיה השינוי המשמעותי האחרון במתחם, והטירה קיבלה את מראה הנוכחי בקירוב. עד סוף תקופת אדו נשלטה הטירה על ידי פיאודלים מקומיים, והעיר התפתחה סביבה.
ב-1868, כאשר נפתחה תקופת מייג'י, שלחה הממשלה היפנית צבא להניס את יושבי הטירה בפגזי סרק. לאחר מכן שימשה הטירה כמתקן צבאי ומגורי הסמוראים וחלק מהמעגל המערבי נהרס. עם זאת רובה של הטירה נותר על תלו וב-1871 היא נמכרה במכירה פומבית. ב-1929 הוכרה הטירה כאתר היסטורי וב-1931 הוענק לה מעמד של נכס לאומי. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה הופצצה הימג'י, אך הטירה כמעט שלא נפגעה, ורובה נשמר גם לאחר המלחמה כאשר מתקנים צבאיים בסביבותיה נהרסו ופינו את מקומם למבנים מודרניים. עבודות שיפוץ מקיפות החלו במקום ב-1956 ונמשכו עד 1964.
הטירה הופיעה במספר סרטים, וביניהם קגמושה וראן של אקירה קורוסאווה, הסמוראי האחרון של טום קרוז, ובסדרת הטלוויזיה שוגון.
הטירה

הטירה נחשבת לדגם מייצג של טירות יפניות והיא שמורה היטב. סביב ה"דונג'ון" הנישא לגובה של חמש קומות משתרעים מבנים וגנים על שטח רבוע מוקף תעלת מים, שאורכו ורוחבו מגיעים לכ-500 מטר. המבנה המרכזי מוקף במבוך של פרוזדורים שחלקם אינם מובילים לשום מקום, דבר שאיפשר לאכן פולשים אפשריים ולטווח אותם. עם זאת, הטירה מעולם לא הותקפה באופן שאיפשר לבחון את יעילות הגנתה.
הטירה מצפון על רקע מרכז העסקים הראשי של העיר. ברקע מתקני הנמל וים יפן הפנימי.
פריט: קצה גגה של הטירה
הגנים מגג הטירה
יוהאן שטאדן

| --- | --- |

 לידה:  2 ביולי 1581 נירנברג, דוכסות בוואריה 
 פטירה:  15 בנובמבר 1634 (בגיל 53) נירנברג, נסיכות הבוחר מבוואריה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 זרם:  המוזיקה הקלאסית בתקופת הבארוק 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  עוגב 
 צאצאים:  Sigmund Theophil Staden 
 
יוהאן שטאדן (בגרמנית: Johann Staden;‏ הוטבל ב-2 ביולי 1581 – נפטר ב-15 בנובמבר 1634) היה נגן עוגב ומלחין גרמני מתקופת הבארוק. שטאדן נודע בעיקר בייסוד מה שנודע בשם אסכולת נירנברג, כביכול.
ביוגרפיה

יוהאן היה בנם של הנס ואליזבת שטאדן. התאריך המדויק של לידתו איננו ידוע; סבורים, שנולד בנירנברג ב-1581 (התאריך על תמונת הדיוקן היחידה ששרדה) והרשומות מלמדות, שאדם בשם יוהנס שטארן הוטבל ביולי 1581. בגיל 18 כבר זכה שטאדן לפרסום ניכר וכיהן כנגן עוגב באחת הכנסיות בעיר; בשנת 1604 שירת כנגן החצר בביירוית; באותה שנה גם נשא אישה. בשנת 1605 עברה החצר לקולמבאך, שם נשאר שטאדן עד 1610, הוציא לאור שני קבצים של שירים חילוניים, "שירים גרמניים חדשים" (Neue teutsche Lieder) משנת 1606 ו"שירי כמורה גרמנים חדשים" Neue teutsche geistliche Gesäng משנת 1609. ייתכן שביקר שוב בביירוית בשנת 1610 וחזר לנירנברג ב-1611, השנה שבא הוטבלה בתו בעיר זו.
ביוני 1612 יצא שוב מנירנברג להחליף את הנס ליאו האסלר בתפקיד נגן העוגב בחצר של דרזדן. שם נשאר עד סביבות 1614-15 וב-20 ביוני 1616 התמנה לנגן העוגב בשפיטאקירכה בנירנברג. בהמשך אותה שנה עבר ללורנצקירכה כמחליפו של קספר האסלר. לבסוף, בשנת 1618, קיבל את המשרה המוזיקלית היוקרתית ביותר בנירנברג: נגן עוגב בכנסיית זיבאלד הקדוש (Sebalduskirche). במשרה זו נשאר עד מותו בשנת 1634.
יצירות והשפעה

חלק גדול מן המוזיקה של שטאדן השתמר בקבצים מודפסים. יצירותיו הראשונות שיצאו לאור היו השירים החילוניים של Neue teutsche Lieder משנת 1606, עוד הוצאה של אותם שירים ב-1609 ו-Venus Kräntzlein ב-1610; השירים מאופיינים במקצבים מטעים בפשטותם, בעלי הרמוניות פשוטות ומכילים מעט מאוד, אם בכלל, קונטרפונקט אימיטאטיבי. תיאור זה נכון גם לגבי שירי הקודש שלו, שגם הם יצאו בקבצים אחדים. עניין רב יותר מעוררת מוזיקת קודש אחרת שחיבר: "Harmoniae sacrae" משנת 1616 מכילה כמה מן הקונצ'רטי הדתיים הגרמניים המוקדמים ביותר, שהכניסו את מושגי הבסו קונטינואו מחייב (אובליגטו), ליווי אינסטרומנטלי עצמאי וקונצ'רטו סולו למסורת הנירנברגית; מאפיינים אלה מופיעים גם בקבצים אחרים של מוזיקת קודש כוראלית. הסגנון הבסיסי שמר עם זאת על זה של המוטט. המוזיקה האינסטרומנטלית של שטאדן מכילה כ-200 יצירות, ביניהן לא רק צורות מחול שונות אלא גם כמה מן הסונאטות הגרמניות הראשונות. ייתכן, שיצירות אלה נכתבו לקבוצת נגנים בשם "נירנברג מוזיקקרנצליין".
שטאדן נחשב למורה מעולה; הייתה לו יד ביצירת המסורת של נירנברג ותלמידו החשוב ביותר, יוהאן ארסמוס קינדרמן, ימשיך מסורת זו ויעבירה דרך גיאורג קספר וקר והיינריך שוומר אל האחים קריגר ובסופו של דבר ליוהאן פכלבל, שהיה תלמידם של וקר ושוומר. בין תלמידיו של שטאדן היו שלושה מבניו (יוהאן, אדם וזיגמונד תאופיל ועוד כמה מלחינים פחותים בחשיבותם מנירנברג. פרט לייסוד של אסכולת נירנברג כביכול על ידי הכשרת מוזיקאים צעירים, כללו עיסוקיו של שטאדן בנירנברג בשנות ה-20' וה-30' של המאה ה-17 הערכת מוזיקה חדשה שהוקדשה לעיר (בין השאר, Geistliche Concerten של סמואל שיידט מ-1634.)
לקריאה נוספת

Harold E. Samuel. "Johann Staden", Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online, ed. L. Macy (accessed 29 December 2005), grovemusic.com (subscription access).
הרולד א. סמואל, "יוהאן שטאדן", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים/מילון גרוב המקוון בעריכת ל. מייסי
רשימת יצירות חלקית

Neue deutsche Lieder samt etlichen Galliarden (1609)
Venuskränzlein, gewidmet Markgraf Christian von Brandenburg-Bayreuth (1610)
Harmoniae sacrae pro festis praecipuis totius anni (1616)
Neue Pavanen, Galliarden, Couranten, Intraden und Canzonen (1618)
Harmoniae novae sacrarum cantionum (1628)
Hertzens-trosts-Musica (1630)
Musicalischer Freuden - und Andachtswecker (1630)
Trauerlied zum Tode Gustav II. Adolfs von Schweden (1632)
Operum Musicorum Posthumorum (1643)
Neue deutsche Lieder nach Art der Villanellen
Neue teutsche geistliche Gesäng
Hauß-Music
Geistlicher Music-Klang
Davids-Harpfe
טופאי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  16°17′00″S 151°50′00″W﻿ / ﻿16.283333333333°S 151.83333333333°W﻿ / -16.283333333333; -151.83333333333
 ארכיפלג:  איי החברה
 שטח:  11 קילומטר רבוע קמ"ר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  צרפת 
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC-10
 תאריך גילוי:  1769 
  (למפת פולינזיה הצרפתית מוגדלת) פפאטה פאאה טאיאוהא רורוטו האוקיינוס השקטטופאי(למפת פולינזיה הצרפתית רגילה) פפאטה פאאה טאיאוהא רורוטו האוקיינוס השקטטופאי
 
טופאי (בטהיטית: Tūpai) הוא אטול הנמצא באיי החברה שבפולינזיה הצרפתית. האי נמצא 19 ק"מ מצפון לבורה בורה ומשתייכת לאיי ליוארד המערביים (צרפתית: Îles Sous-le-vent). לטופאי אין תושבי קבע מלבד מספר עובדים במטעי הקוקוס. ישנו שדה תעופה פרטי בטופאי שנחנך בשנת 2001 והשימוש בו מוגבל.
מנהל

אטול טופאי שייך מינהלית לקומונה של בורה בורה.
טופ ליסטה

| --- | --- |

 סוג:  חברה 
 תקופת הפעילות:  9 ביולי 2015 – הווה (9 שנים) 
 www.top-lista.hr/www/
 
טופ ליסטה (Top lista) הוא מצעד מוזיקה הפועל בקרואטיה מאז 9 ביולי 2015. מצעד המוזיקה, אשר מסתמך על נתוני מכירות של איגוד תעשיית ההקלטות הקרואטי, מתפרסם בערוצי הרדיו והטלוויזיה של תאגיד השידור הציבורי הקרואטי HRT (אנ') וכן בערוץ הברודקאסט הקרואטי RTL (אנ').‏
המצעד מתפרסם במספר אופנים:
HR Top 40, מצעד האיירפליי (סינגלים מקומיים)
מצעד האיירפליי הקרואטי, מצעד האיירפליי (סינגלים בין-לאומיים)
Top of the Shops, מצעד האלבומים המקומיים והזרים
מצעד אלבומי הוויניל החודשי
מצעד הסטרימינג החודשי של דיזר (ספטמבר 2017 – מרץ 2020)
הערות שוליים

↑  "Airplay Radio Chart proglašen jedinom službenom top-listom stranih pjesama u RH" (בקרואטית). Scena.hr. 20 במאי 2017. ארכיון מ-2023-03-24. נבדק ב-24 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Emisija: Top.HR" (בקרואטית). RTL. ארכיון מ-2023-08-05. נבדק ב-24 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "O top listi" (בקרואטית). top-lista. ארכיון מ-2023-12-07. נבדק ב-24 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top-liste - Hrvatska Diskografska Udruga" (בקרואטית). hdu.hr. ארכיון מ-2023-06-05. נבדק ב-24 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hrvatska diskografska udruga predstavlja Deezer singl mjeseca" (בקרואטית). Večernji list. 27 בספטמבר 2017. ארכיון מ-2023-03-24. נבדק ב-24 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Deezer singl mjeseca - Hrvatska Diskografska Udruga" (בקרואטית). hdu.hr. ארכיון מ-2023-06-05. נבדק ב-24 במרץ 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| מצעדי מוזיקה |
| --- | --- | --- |
| אפריקה | דרום אפריקה • המזרח התיכון וצפון אפריקה • ניגריה |  |
| אסיה | אינדונזיה • הודו • הונג קונג • המזרח התיכון וצפון אפריקה • הפיליפינים • וייטנאם • טאיוואן • יפן • ישראל • לבנון • סין • פקיסטן • קוריאה הדרומית • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • איטליה • אירלנד • אסטוניה • בלגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד (הולנד טופ 40 • מצעדי הולנד) • הונגריה • הממלכה המאוחדת • טורקיה • יוון • ליטא • נורווגיה • סלובניה • סלובקיה • ספרד • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קפריסין • קרואטיה (שירי קרואטיה • טופ ליסטה) • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אמריקה הצפונית | ארצות הברית • מקסיקו (איירפליי • שירי מקסיקו • טופ 100 • מוניטור לטינו) • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| אמריקה הדרומית | ארגנטינה • ברזיל (טופ 100 ברזיל • שירי ברזיל • ברזיל הוט 100) • ונצואלה • סורינאם • פרגוואי • פרו • קולומביה |  |
| אמריקה המרכזית | אמריקה המרכזית • הונדורס • קוסטה ריקה |  |
טירת היפהפייה הנרדמת

ערך זה עוסק בערך זה מתייחס לטירה המצויה במרכז פארק השעשועים דיסנילנד בקליפורניה, יורודיסני, ודיסנילנד בהונג קונג. אם התכוונתם לטירה המצויה בממלכת הקסם של דיסניוורלד באורלנדו או בדיסנילנד שביפן, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אטרקציה תיירותית, מבנה אדריכלי 
 כתובת:  דיסנילנד 
 מיקום:  אנהיים, קליפורניה פריז הונג קונג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית צרפת צרפת הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 בעלים:  Disneyland, Inc. 
 קואורדינטות:  33°48′46″N 117°55′08″W﻿ / ﻿33.812796°N 117.918971°W﻿ / 33.812796; -117.918971
 he
 
טירת היפהפייה הנרדמת ביורודיסני
טירת היפהפייה הנרדמת בדיסנילנד שבקליפורניה
טירת היפהפייה הנרדמת של בדיסנילנד שבהונג קונג
טירת היפהפייה הנרדמת היא המבנה המרכזי בפארקי השעשועים של חברת וולט דיסני.
היסטוריה

הטירה הראשונה נבנתה בדיסנילנד באנהיים שבקליפורניה. טירה זו הושלמה בשנת 1955. בטירה זו ניתן היה ללכת ולראות ציורי קיר המתארים את סיפור היפהפייה הנרדמת, אולם מעבר זה נסגר לציבור בשנת 2001. היו שמועות שהדבר נגרם לאחר פיגועי 11 בספטמבר, אולם דוברי דיסני הכחישו וטענו שסגירת המעבר נבע מכך שהמעבר לא התאים לנכים.
הגשר המתרומם בחזית הטירה אכן עובד, והורם פעמיים בלבד - ביום פתיחת הפארק, ובשנות ה-80 בתום שיפוץ ארץ הפנטזיה. מעל הגשר, בחזית הטירה מוצג שלט האצולה של משפחת דיסני.
טירת היפהפייה הנרדמת השנייה נבנתה בדיסנילנד פריז. שמה הרשמי הוא: "Le chateau de la belle au bois dormant" ומדובר בתרגום השם לצרפתית. הטירה נבנתה בסגנון "אגדתי" יותר, והבנייה הושלמה ב-1992.
הטירה השלישית נבנתה בדיסנילנד הונג קונג ובנייתה הסתיימה ב-18 בנובמבר 2004.
ראו גם

טירת נוישוונשטיין שבבוואריה, אשר שימשה ההשראה לטירת היפהפייה הנרדמת.