stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלייר קלבריית'
ביוגרפיה

קלבריית' גדלה בליברפול ובצ'שייר. תפקידיה בטלוויזיה כוללים את סדרות הדרמה התקופתיות "Home Fires" ו"אחוזת דאונטון" של רשת ITV, וסדרת המתח "קו אפל ודק" של ערוץ BBC2.
קלבריית' הופיעה בתפקידי אורח בסדרות טלוויזיה רבות בהן "פקד בנקס", "עדות אילמת", "חדר מיון", "הולבי סיטי", "The Bill" ו-"55 מעלות צפון". היא גילמה את ד"ר טרישה סאמרבי בסדרת הדרמה "בקצב הלב". ב-2005 הצטרפה לאופרת הסבון "קורוניישן סטריט" ושיחקה בתפקיד רובין, חברתו של מרטין פלאט. ב-2007 כיכבה בדרמת אודיו של "דוקטור הו" בפרקים "Urban Myths" ו-"Son of the Dragon". ב-2011 הופיעה בתפקיד לורה גבריאל בסדרה "קו אפל ודק" של ה-BBC. בין 2011 ל-2013 שיחקה בתפקיד "שפ" בסדרה "ורה" של רשת ITV.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999, 2007, 2012 | חדר מיון | Casualty | טניה הרדל / קארי מורגן / פייג' נורטון | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2000 |  | Black Cab | שרה | בפרק "Silent Night" |
| 2000–2002 | בקצב הלב | Heartbeat | ד"ר טרישה סאמרבי | סדרת טלוויזיה |
| 2005 | 55 מעלות צפון | 55 Degrees North | בת' רובסון | סדרת טלוויזיה |
| 2005 | הולבי סיטי | Holby City | קלייר גיבן | בפרק "View from the Side Line" |
| 2005 | קורוניישן סטריט | Coronation Street | רובין | סדרת טלוויזיה (18 פרקים) |
| 2005 |  | The Bill | ניקי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2006 | איסטאנדרס | EastEnders | מפקחת בילוש סקילן | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2009 | ג'ורג' ג'נטלי | George Gently | הלן דונובן | בפרק "Gently in the Night" |
| 2011 | אחוזת דאונטון | Downton Abbey | ג'יין מורסאם | עונה שנייה |
| 2011 | קו אפל ודק | The Shadow Line | לורה גבריאל | מיני-סדרה |
| 2012 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | קטרינה הרפר | בפרק "Written in the Stars" |
| 2013 |  | Mindscape | ג'יימי |  |
| 2013 | ורה | Vera | בלשית רבקה "שפ" שפרד | סדרת טלוויזיה |
| 2014 | עדות אילמת | Silent Witness | ליזי קנדי | בפרק "Fraternity" |
| 2015 |  | Home Fires | סטף פארו | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | פקד בילוש בנקס | DCI Banks | אליס פין | בפרק "To Burn in Every Drop of Blood" |
| 2017 |  | Broken | מריילה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 2017 |  | Requiem | גרייבס | מיני-סדרה |
| 2018 |  | The Innocents | דבורה הייל | בפרק "Deborah" |
| 2018 | רצח אופי | The Alienist | גברת צווייג | בפרק "The Boy on the Bridge" |
| 2018 | רקוויאם | Requiem | פי.סי גרייבס | מיני-סדרה |
| 2019 | בפטיסט | Baptiste | קלייר |  |
| 2021 | בלתי נשכח | Unforgotten | אנה סידאו | סדרת טלוויזיה (עונה רביעית) |
| 2022 |  | Anne | שיילה קולמן | 3 פרקים |
| 2024 |  | Mr Bates vs The Post Office | ג'ינה גריפית'ס | מיני-סדרה |
| 2024 | שערורייה מלכותית למדי | A Very Royal Scandal | סם מקאליסטר | מיני-סדרה של אמזון פריים וידאו |
הערות שוליים

↑  "BBC Two – The Shadow Line, Episode 1". BBC. נבדק ב-23 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Clare Calbraith". LocateTV.com. אורכב מ-המקור ב-28 בנובמבר 2014. נבדק ב-23 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2016036157  VIAF: 53146095288700371913   WorldCat (עם VIAF): 53146095288700371913
אנתוני מייקל הול

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1968 (בן 56) וסט רוקסברי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Michael Anthony Hall 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  Playa del Rey 
 השכלה:  בית ספר המקצועי לילדים  St. Hilda's & St. Hugh's School 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 
אנתוני מייקל הול (באנגלית: Anthony Michael Hall; נולד ב-14 באפריל 1968) הוא שחקן, מפיק ובמאי אמריקאי. הול נודע במיוחד בזכות התפקידים אותם גילם בסרטי ההתבגרות של ג'ון יוז במהלך שנות ה-80 - "בת 16 הייתי", "מועדון ארוחת הבוקר" ו"חלומות צעירים".
ביוגרפיה

אנתוני מייקל הול נולד ב-1968 בשם מייקל אנתוני הול בשכונת ווסט רוקסברי בעיר בוסטון שבמסצ'וסטס. אמו, מרסדס הול, הייתה זמרת בלוז-ג'אז, ואביו, לארי הול, היה בעל מוסך. הוריו התגרשו כאשר הוא היה בן חצי שנה.
בגיל שלוש הוא ואמו עברו לתקופה קצרה לאזור החוף המערבי, שם אמו עבדה כזמרת. לאחר שנה וחצי, הם חזרו לאזור החוף המזרחי, ובסופו של דבר עברו לגור בעיר ניו יורק, שם הול גדל. להול יש אחות למחצה מנישואיה השניים של אמו.
הול החל את קריירת המשחק שלו בגיל שבע כאשר בתחילה שיחק בפרסומות. בשנת 1980 כיכב בהופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו בסרט הטלוויזיה "The Gold Bug", בו הוא גילם את אלן אדגר פו הצעיר. הסרט זכה בהמשך בפרס אמי.
פריצת הדרך הגדולה של הול הגיעה ב-1983 כאשר לוהק לככב בתפקיד ראסטי גריסוולד בסרט "נסיעה נעימה, המפתחות בפנים" בבימויו של הרולד ראמיס. בשנה שלאחר מכן זכה לפרסום רב כאשר כיכב בשניים מסרטי ההתבגרות של ג'ון יוז "בת 16 הייתי", ו"מועדון ארוחת הבוקר". בשנת 1985 הול כיכב בסרט "חלומות צעירים" של יוז.
בשנת 1985, בהיותו בגיל 17, הול הפך לחבר הצוות הצעיר ביותר בתולדות תוכנית המערכונים האמריקאית סאטרדיי נייט לייב, בה הוא השתתף בעונה של 1985–1986.
בסוף שנות ה-80 ובמהלך שנות ה-90 הול כיכב בין היתר בסרטים "Johnny Be Good" בשנת 1988 ו"המספריים של אדוארד" בשנת 1990.
בין השנים 2002 עד 2007 הול גילם את התפקיד הראשי בעיבוד הטלוויזיוני של הספר "החצי האפל" מאת סטיבן קינג.
בשנת 2008 שיחק בסרט "האביר האפל" בו הוא גילם מגיש חדשות ובשנת 2017 שיחק בסרט "War Machine" בכיכובו של בראד פיט.
חיים אישיים

הול מתגורר בשכונת פלאיה דל ריי בלוס אנג'לס.
בשנת 2020 הול התחתן עם השחקנית הסלובקית-קנדית לוסיה אוסקרובה. בנם הראשון של בני הזוג נולד ביוני 2023.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1982 | Six Pack | "דוק" |  |
| 1983 | נסיעה נעימה, המפתחות בפנים | ראסל "ראסטי" גריסוולד |  |
| 1984 | בת 16 הייתי | טד |  |
| 1985 | מועדון ארוחת הבוקר | בריאן ר. ג'ונסון |  |
| 1985 | חלומות צעירים | גארי וואלאס |  |
| 1986 | Out of Bounds | דריל קייג' |  |
| 1988 | Johnny Be Good | ג'וני ווקר |  |
| 1990 | המספריים של אדוארד | ג'ים |  |
| 1990 | A Gnome Named Gnorm | הבלש קייסי גלאגר |  |
| 1992 | Into the Sun | טום סלייד |  |
| 1993 | Six Degrees of Separation | טרנט קונווי |  |
| 1994 | Hail Caesar | יוליוס קיסר מקמורטי | גם במאי |
| 1994 | Who Do I Gotta Kill? | קווין פרידלנד |  |
| 1995 | Ripple | מרשל גריי |  |
| 1996 | Exit in Red | ניק |  |
| 1996 | The Grave | טראוויס |  |
| 1997 | Trojan War | נהג אוטובוס |  |
| 1997 | Cold Night Into Dawn | אדי רודג'רס |  |
| 1999 | 2 Little, 2 Late | מר בורגינס |  |
| 1999 | Revenge | בריאן קטלר |  |
| 1999 | Dirt Merchant | ג'פרי אלן ספייסי |  |
| 2000 | Happy Accidents | בתפקיד עצמו | הופעת קמע |
| 2000 | The Photographer | גרג |  |
| 2001 | The Caveman's Valentine | בוב |  |
| 2001 | Freddy Got Fingered | מר דייב דיווידסון |  |
| 2001 | Hysteria - The Def Leppard Story | רוברט "Mutt" לאנג |  |
| 2002 | All About the Benjamins | "ליל ג'יי" |  |
| 2005 | Funny Valentine | ג'וש | גם מפיק שותף |
| 2007 | LA Blues | לארי |  |
| 2008 | האביר האפל | מייק אנגל |  |
| 2011 | Last Man Standing | ניק קולינס |  |
| 2013 | Aftermath | טום פיוריני | גם מפיק |
| 2013 | Dead in Tombstone | רד "רוג'ו" קבאנו |  |
| 2014 | פוקס-קצ'ר | ג'ק |  |
| 2015 | Results | גריגורי |  |
| 2016 | Natural Selection | מר ריי סטיבנסון |  |
| 2016 | Live by Night | גארי ל. סמית' |  |
| 2017 | The Lears | גלן ליר |  |
| 2017 | מכונת מלחמה | הגנרל האנק פולבר |  |
| 2017 | Bodied | פרופסור מרקין |  |
| 2021 | Halloween Kills | טומי דויל |  |
| 2022 | The Class | מר פולק | גם מפיק בפועל |
| 2022 | Clerks III | אדם באודישן | הופעת קמע |
| 2024 | אזהרת טריגר (אנ') | אזקיאל |  |
| 2024 | Air Force One Down | סם וולטמן |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1980 | The Gold Bug | אדגר אלן פו הצעיר | סרט טלוויזיה |
| 1981 | Jennifer's Journey | מייקל | סדרת טלוויזיה |
| 1982 | Rascals and Robbers: The Secret Adventures of Tom Sawyer and Huck Finn | האקלברי פין | סרט טלוויזיה |
| 1985–1986 | סאטרדיי נייט לייב | תפקידים שונים | 12 פרקים |
| 1993 | אגדות מעולם המסתורין | רג'י סקולניק | בפרק: "Creep Course" |
| 1994 | James A. Michener's Texas | יאנסי קווימפר | סרט טלוויזיה |
| 1995 | NYPD Blue | הנסון ריקר | בפרק "Travels with Andy" |
| 1995 | Deadly Games | צ'אק מאנלי/יועץ המחנה | בפרק:"The Camp Counselor" |
| 1995 | A Bucket of Blood | וולטר פייזלי | סרט טלוויזיה |
| 1996 | Murder, She Wrote | לס פרנקלין | בפרק: "What You Don't Know Can Kill You" |
| 1996 | מגע של מלאכים | תומאס פרסקוט | בפרק: "Flesh and Blood" |
| 1996 | Hijacked: Flight 285 | פיטר קרונין | סרט טלוויזיה |
| 1997 | Claude's Crib | "שורטי" | 9 פרקים |
| 1997 | המופע של ג'יימי פוקס | טים | בפרק: "Do the Right Thing" |
| 1997 | Diagnosis: Murder | ד"ר ג'ונסון | בפרק: "Looks Can Kill" |
| 1998 | Poltergeist: The Legacy | ג'ון גריפין | בפרק: "Debt of Honor" |
| 1999 | מגע של מלאכים | תומאס פרסקוט | בפרק: "Full Circle" |
| 1999 | The Crow: Stairway to Heaven | השוטר ריד טרוקס | בפרק: "Dead to Rights" |
| 1999 | Pirates of Silicon Valley | ביל גייטס | סרט טלוויזיה |
| 1999 | A Touch of Hope | דין קראפט | סרט טלוויזיה |
| 2001 | Hitched | טד רובינס | סרט טלוויזיה |
| 2001 | 61* | ווייטי פורד | סרט טלוויזיה |
| 2002–2007 | החצי האפל | ג'וני סמית' | תפקיד ראשי; 81 פרקים, שימש גם כמפיק |
| 2007 | הפמליה | בתפקיד עצמו | בפרק: "The First Cut Is the Deepest" |
| 2007 | Final Approach | גרג גיליאד | סרט טלוויזיה |
| 2008 | Gotham Tonight | מייק אנגל | 4 פרקים |
| 2009, 2011 | קומיוניטי | מייק צ'ילדה | 2 פרקים |
| 2010 | CSI: מיאמי | ד"ר ג'יימס ברדסטון | בפרק: "In the Wind" |
| 2011 | No Ordinary Family | רוי מינור | בפרק: "No Ordinary Proposal" |
| 2011 | מחסן סודי 13 | וולטר סייקס | 5 פרקים |
| 2011 | אבא אמריקאי | טום | בפרק: "Stanny Boy and Frantastic" |
| 2013 | Awkward | מר הארט | 10 פרקים (עונה 3) |
| 2013 | בניחוש חוקר | האריס טראוט | 3 פרקים |
| 2013 | Zombie Night | פטריק ג'קסון | סרט טלוויזיה |
| 2015 | Z Nation | גדעון גולד | בפרק: "Corporate Retreat" |
| 2015 | Rosewood | הבלש ווילט | בפרק: "Pilot" |
| 2016 | Murder in the First | פול בארנס | 5 פרקים (עונה 3) |
| 2018 | ריברדייל | מנהל בית הספר | בפרק: "Chapter Thirty-Nine: The Midnight Club" |
| 2019 | אבא אמריקאי | דיבוב | בפרק: "Twinanigans" |
| 2019 | סוכני S.H.I.E.L.D. | מר קיטסון | בפרק: "Toldja" |
| 2019–2023 | הגולדברגים | המאבטח ראסטי פרוט | 9 פרקים (עונות 6–10) |
| 2020 | הרשימה השחורה | רובי רסלר | 2 פרקים (עונה 7) |
| 2023 | Bosch: Legacy | הסוכן וויליאם ברון | 5 פרקים (עונה 2) |
| 2024 | ריצ'ר | זאקארי בק |  |
הערות שוליים

↑  "Anthony Michael Hall Biography: Film Actor, Television Actor,Comedian Television Producer (1968–)". Biography.com. אורכב מ-המקור ב-5 בנובמבר 2018. נבדק ב-27 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Jarvis, Jeff (4 ביוני 1984). "Sixteen Candles' sweet teens graduate to stardom by acting their own ages". People. ארכיון מ-16 באוגוסט 2024. נבדק ב-27 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wezerek, Gus (2019-12-14). "The 'Saturday Night Live' Stars Who Lasted, and the Ones Who Flamed Out". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-12-26.
↑  Andalora, Angela. "Anthony Michael Hall and Wife Lucia Are Expecting Their First Baby: 'So Blessed'". People Magazine. ארכיון מ-16 באוגוסט 2024. נבדק ב-15 בפברואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457168505171  PLWABN: 9810555730305606  BNE: XX1187264  BnF: cb14025833h (data)  GND: 1020550139  ISNI: 0000 0001 1576 8029  LCCN: no91013483  MusicBrainz: c54033f9-1ae7-4bc6-abdb-c181a25e2b6b  NKC: xx0316015  SUDOC: 161791352  VIAF: 86452249   WorldCat (עם VIAF): 86452249
דוד שחם

דוד שחם
דוד שחם (27 בינואר 1923 - 27 באוגוסט 2012) היה סופר, מתרגם, פובליציסט, עורך כתבי עת ואנציקלופדיות ועסקן פוליטי, בנו של אליעזר שטיינמן ואחיו של נתן שחם.
ביוגרפיה

שחם נולד בוורשה בשם דוד שטיינמן לאליעזר וורדה, המשפחה עלתה לארץ ישראל ב-1924 במסגרת העלייה הרביעית והתיישבה בתל אביב. דוד למד בגימנסיה הרצליה והוא בוגר הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. למד גם נגינה בכינור בקונסרבטוריון רון שולמית והמשיך בנגינה בהרכבים קאמריים של חובבים.
שחם היה מדריך בתנועת השומר הצעיר, שימש חבר ההנהגה הראשית שלה ועורך ירחונה "על החומה". הוא יצא להכשרה בבית אלפא והיה לחבר בקיבוץ זה. במהלך השנים 1948–1951 שהה בארצות הברית, כשליח של השומר הצעיר. בארצות הברית פגש את הרקדנית והכוריאוגרפית רינה (רוזלינד) גולוגורסקי והתחתן איתה. להם נולדו שתי בנות. ספרו הראשון "יום אחד שהוא הרבה" הופיע בתקופת שליחותו שם.
בשנת 1951 עזב את הקיבוץ, התגייס לצה"ל ושימש קצין הסברה בכתב בענף ההסברה של המטכ"ל.
לאחר לימודיו ניהל דוד שחם במשך 15 שנים משרד פרסום תל אביבי, שנודע לימים בשם "שחם לבינסון אילון". את פעילותו הספרותית התחיל ב-1946, כשפורסמו הסיפורים הראשונים, מפרי עטו, במחברות לספרות ובכתבי עת נוספים. הוא כתב טור בעיתון דבר תחת השם אושפיז וגם בידיעות אחרונות, שם היה לו טור קבוע במשך עשרים שנה. ב-1971 פרש ממשרד הפרסום ונתמנה לעורך השבועון אות, ביטאון מפלגת העבודה וערך אותו 4 שנים, עד סגירתו. בתקופה זו הכיר את מי שהייתה בת זוגו עד למותה, סמדר שזר (1943–2008) שהייתה מוזיקאית, ולהם נולדו בן ובת. דוד שחם היה העורך הראשי של האנציקלופדיה בריטניקה לנוער ומ-1992 העורך הראשי של כרך מילואים ג' של האנציקלופדיה העברית. הוא ערך גם את הירחון בשפה האנגלית New Outlook ובהמשך היה לעורך כללי של האנציקלופדיה "זמן יהודי חדש: תרבות יהודית בעידן חילוני - מבט אנציקלופדי".
במשך השנים פרסם יותר מ-2000 מאמרים ורשימות בעיתונים וכתבי-עת ובהם: הארץ, על המשמר, ידיעות אחרונות, למרחב, מעריב, במחנה, עמדה, מאזנים, גג, עיתון 77, הניו יורק טיימס, הרלד טריביון ועוד.
דוד שחם היה פעיל בצד השמאלי של המפה הפוליטית הישראלית וניהל במשך 10 שנים את "המרכז הבינלאומי לשלום במזרח התיכון".
נפטר בגיל 89, את שנות חייו האחרונות חי ב"בית שלום" (ע"ש כספי) בהרצליה. הוא נקבר בקבורה אזרחית בבית העלמין מנוחה נכונה כפר סבא.
מספריו > ספרות יפה

יום אחד שהוא הרבה: סיפורים בשלושה שערים (מרחביה: ספרית פועלים, הוצאת הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1950)
המדרון הארוך: סיפורים (תל אביב: עם עובד, תשי"ד)
הרפתקאות אחיתם (תל אביב: עיינות, תשט"ו)
שאלה של זמן: סיפורים (תל אביב: עיטם, תש"ך)
לא בא בחשבון: ספור (ירושלים: מ' ניומן, תשכ"ו)
שלום, לפתע: סיפור מדיני (תל אביב: מיטב, תשכ"ז)
בימי המלחמה (תל אביב, תשכ"ח)
היום האחרון לחיי: סיפורים (תל אביב: מיטב, תשל"א)
מסעי גוליבר לארץ הבבלונגי (רמת השרון: רשפים, 1975)
המפתח שיצא לטייל (ירושלים: כתר, 1984)
אני, קהלת (תל אביב: ספרית פועלים: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, תשנ"ה 1994)
כן, אפילו רצח (תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ו 1996)
זהב המשעולים (תל אביב: זמורה-ביתן, תשנ"ט 1999)
לקסיקון אישים (תל אביב: ידיעות אחרונות: ספרי חמד, 2007)
רקוויאם לתל אביב: פרקי זיכרון של בן העיר הלבנה (בני ברק: ספריית הפועלים הקיבוץ המאוחד, 2010)
מספריו > עיון

לועזיקון בריטניקה לנוער
ישראל 40 השנים
לקסיקון ישראל (רוסית)
לקסיקון אנציקלופדי: מונחים (2 כרכים)
לקסיקון אנציקלופדי: אישים (2 כרכים)
ציטטות לכל עת – אסופה
ישראל 50 השנים – מהדורה שנייה מורחבת
לקסיקון אישים (מהדורה חדשה)
מתרגומיו > ספרות יפה

ג'יי מק-קינרני – רנסום
אוולין וו – סקופ
ג'ון ד. מקדונלד – גשם הבדידות הכסוף
ג'וליאן ברנס – תולדות העולם בעשרה וחצי פרקים
פיליפ רות – מבצע שיילוק
פיליפ רות – התיאטרון של מיקי שבת
פיליפ רות – פסטורלה אמריקנית
דון דלילו – תת-עולם
דייוויד סלבורן – עיר האור
ריצ'רד נורת פטרסון – לשמור ולהגן
מתרגומיו > עיון

סטיבן ג'יי גולד – דינוזאור בערימת שחת
עומר ברטוב – צבאו של היטלר
איאן קרשו – המיתוס של היטלר
גראהם רוב – ויקטור הוגו
גראהם רוב – בלזאק
ארונדהטי רוי – הסוף המושלם יהיה מוות
זאב בירגר – אין זמן לסבלנות
אלברטו מנגל – תולדות הקריאה
רוברט אלטר – הנאות הקריאה בעידן אידאולוגי
פיטר רוב – חצות בסיציליה
דיאנה אבו ג'אבר – השפה של הבקלאווה
הערות שוליים

↑  https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH001194052/NLI
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306963405171  BnF: cb155386347 (data)  ISNI: 0000 0000 6661 6554  LCCN: n86066016  NTA: 292224672  SUDOC: 234482214  VIAF: 32307694   WorldCat (עם VIAF): 32307694
אצטדיון הי"א באשדוד

| --- | --- |

 שמות קודמים:  האצטדיון העירוני אשדוד
 כתובת:  רחוב ההסתדרות 6
 מיקום:   רובע א', אשדוד, ישראל
 קואורדינטות:  31°48′37″N 34°38′54″E﻿ / ﻿31.8103°N 34.6483°E﻿ / 31.8103; 34.6483
 אבן יסוד:  1961
 תקופת הפעילות:  1966–הווה (כ־59 שנים)
 שופץ:  1994, 2006, 2016
 הורחב:  1971, 1990
 בעלים:  עיריית אשדוד
 מפעיל:  הרשות העירונית לספורט
 משטח:  דשא
 קבוצות:  מ.ס אשדוד (1999–היום) הפועל ״אדומים״ אשדוד (1961–1999: 2021–היום) מכבי עירוני אשדוד (1961–היום)
 מושבים:  6,733
 ממדי משטח:  אורך: 105 מטר, רוחב: 68 מטר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אשדוד מוגדלת) אצטדיון הי"א באשדוד(למפת אשדוד רגילה) אצטדיון הי"א באשדוד(למפת השפלה רגילה) אצטדיון הי"א באשדוד(למפת השפלה מוגדלת) אצטדיון הי"א באשדוד  he אצטדיון הי"א באשדודhe אצטדיון הי"א באשדודמפת  __ אשדוד (in English: Ashdod)  __ גן יבנה (in English: Gan Yavne) [‌השפלה וסביבותיה‌]מצפון וממזרח: __ מועצה אזורית חבל יבנה (in English: Hevel Yavne Regional Council) ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית באר טוביה (in English: Be'er Tuvia Regional Council) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון הי"א (בשמו הרשמי המלא: אצטדיון עירוני אשדוד ע"ש י"א חללי מינכן) הוא האצטדיון הביתי של מ.ס. אשדוד מליגת העל.
היסטוריה

עם בחירתו בשנת 1961, נעתר ראש המועצה רוברט חיים, לבקשתם של חובבי הכדורגל בעיירה להקמת מגרש כדורגל לאירוח משחקים. וכך נבחר המכתש שבין רחוב הראשונים לרחוב ההסתדרות כמקום טבעי לבניית המגרש. זאת בשל מדרון הכורכר היוצר בסיס טבעי לבניית יציע עתידי לאצטדיון. בעונת 1961/1962 החלו לארח בו קבוצות הפועל ומכבי אשדוד את משחקיהן בליגה ג' מרכז. ובחודש ינואר 1962 לקראת הדרבי הראשון, הוקמה גדר סביב משטח הדשא החדש. בשנים הראשונות זכה המגרש לכינוי "מגרש המעברה", בשל סמיכותו ל"מעברת אשדוד-ים".
הקמת החומה מסביב החלה בשנת 1966, כאשר בשלב מאוחר יותר נוספו לו יציע מערבי גדול, שבנייתו הושלמה בשנת 1971. בשנת 1972 שונה שם האצטדיון לאצטדיון הי"א על שמם של 11 הספורטאים הישראלים שנרצחו באולימפיאדת מינכן באותה השנה. האצטדיון שוכן ברחוב ההסתדרות 6, בליבה של אחת השכונות הוותיקות ברובע א' של העיר אשדוד. האצטדיון כולל חמישה שערי קהל.
בתחילת עונת 2016/2017 שופץ האצטדיון והורחב כר הדשא, לאחר שלא-אושר תחילה על ידי מנהלת הליגות לכדורגל.
בקיץ 2017 הודיעה עיריית אשדוד על רכישת לוח התוצאות ששימש במשך מספר שנים את אצטדיון בלומפילד, בנוסף להקמת חדרי הלבשה חדישים בדרום האצטדיון. באצטדיון שיחקה גם הפועל ״אדומים״ אשדוד, בזמן ששיחקה לליגה הלאומית.
בעתיד צפוי להיחנך אצטדיון אשדוד החדש בצפון-העיר, ואצטדיון הי"א מתוכנן להיהרס לטובת הקמת בנייני מגורים.
יציעים

היציעים בנויים מבסיס של יציע מערבי-מרכזי המחולק לגושים. ותוספות של יציע צפוני גדול ויציע דרומי קטן. עד חודש אוגוסט 2006, הפרידו גדרות גבוהות בין היציעים למשטח הדשא. והן הוסרו לאחר מחאתם של האוהדים.
יציע מערבי (מרכזי): תכולה 5,600 מקומות. מתוכם כ-4,800 למקומיים וכ-800 לאורחים בחלקו הצפוני. הגוש המעודד ממוקם מתחת לעמדת השידור. הכניסה ליציע היא משער 4 או משער 5.
יציע צפוני: נבנה בשנת 1990 לאחר עליית שתי קבוצות העיר לליגה הארצית. מכיל כ-2,000 מקומות ישיבה, ממוקם בחלק הצפוני של האצטדיון. הכניסה ליציע היא משער 8. היציע מאוכלס רק במשחקים נגד קבוצות עם קהל אוהדים גדול. בעונת 2003/2004 שבה הושקעו המון כספים בקבוצה, היה ניסיון להפוך את היציע לפעיל עם "גרעין" אוהדים חזק, הניסיון עבד יפה, אך לבקשת המשטרה ניסגר יציע זה לכניסת אוהדים מקומיים.
יציע דרומי: תכולה כ-400 מקומות. ברוב המשחקים לא מאוכלס בגלל זווית הראייה הרעה שלו.
יציע הכבוד: מכיל כ-200 מקומות ישיבה, ממוקם בחלקו הדרום-מזרחי של האצטדיון. היציע שבו יושבים כל האחמ"ים והמוזמנים. ליציע זה יש גג וכיסאות מתקפלים. השיפוץ האחרון שעבר היציע הושלם בתחילת ינואר 2015.
אירועים

בכל שנה, מארח האצטדיון את המופע המרכזי של "יום יהדות גאורגיה". ובכל חודש יוני את "כנס המחוללים העירוני".
באצטדיון ננהג מדי שנה אירוע "פסטיבל המחולות של ילדי בתי הספר היסודיים" (כולל בתי הספר הדתיים והמיוחדים) ליצירת אינטגרציה בין תושביה כעיר קולטת עלייה. בפסטיבל, שנמשך מעל 40 שנים בעקבות גלי העלייה הרבים שפקדו את העיר, השתתפו אלפי ילדי עולים, ובו שמעו שירים ישראליים, למדו את מילותיהם ורקדו בחברותא לצליליהם.
מזה עשרות שנים נערכות באצטדיון חגיגות ביום העצמאות של ילדי הגנים, המתכנסים לריקודי מעגלים בחולצות לבנות ועם דגלונים בידיהם.
גלריה

היציע המרכזי בזמן משחק, 2015
היציע הצפוני, 2010
כניסה לשחקנים, 2017
הערות שוליים

↑  מבחן האצטדיונים הגדול, באתר p.ynet.co.il (באנגלית)
↑  קיבלו 21 שערים, בעיתון "חדשות הספורט" (עמוד 4) 18 בינואר 1962
↑  יניב טוכמן‏, עיריית אשדוד רכשה את לוח התוצאות והשעון מבלומפילד, באתר וואלה, 6 בספטמבר 2017
↑  דוד לוי, אושרה בניית האצטדיון החדש באשדוד: כמה מקומות יהיו בו וכמה הוא יעלה?, באתר כאן דרום אשדוד, ‏22 ביוני 2021
↑  גיל לוין, ‏המתחם והחניכה: פרטים חדשים על המגרש באשדוד, באתר ערוץ הספורט, 27 באפריל 2021
↑  שכונת מגורים, אצטדיון רובע א' באשדוד, באתר "מעירים"
1 2  משה דרור, אריאלה ברמכר (ע), הקדנציה הראשונה, צילקר – אשדוד שאהב, אשדוד: אבי אלעד, 2022, עמ' 97
אנטומבד

| --- | --- |

 מקום הקמה:  שוודיה 
 מוקד פעילות:  שוודיה סטוקהולם, שוודיה
 תקופת הפעילות:  1987–1989 (בתור ניהיליסט), 1989–2014, 2016 – 2014 
 זרם:  דת' מטאל סקנדינבי 
 סוגה:  דת' מטאל (מוקדם) דת'נרול (מאוחר)
 חברת תקליטים:  איראייק רקורדס, קנדללייט רקורדס 
 
אנטוּמְבְּד (Entombed) היא להקת דת' מטאל שוודית אשר נוסדה בשנת 1987, במקור בשם ניהיליסט (Nihilist). הלהקה נחשבת לחלוצה בדת' מטאל הסקנדינבי; עם זאת, מאז האלבום Wolverine Blues, היא החלה לשלב השפעות רבות יותר של הארד רוק והבי מטאל, לצד אלמנטים של דת' מטאל ואף גרוב מטאל. אלבום זה נחשב לאלבום הראשון והמשפיע ביותר בסגנון שכיום ידוע בתור דת'נרול. אף על פי שהאלבום זכה לפילוג בקרב מעריצי הלהקה, הוא פנה לקהל רחב יותר, וביסס את המיינסטרים ואת המוניטין הביקורתי שלהם.
האלבום החמישי של הלהקה, Same Difference מ-1998, נחשב לאלבום עם הכי פחות קשר לדת' מטאל שהוציאה Entombed. האלבום מציג את הלהקה עוברת לצליל מטאל אלטרנטיבי מסחרי יותר, ונחשב בדרך כלל לאלבום ה"חלש ביותר" של הלהקה, הן על ידי המעריצים והן על ידי סולן הלהקה לשעבר. באלבום הבא, הלהקה חזרה לנגן דת'נרול, אך אף פעם לא חזרה לסגנון הדת' מטאל ה"טהור" יותר של שני אלבומיה הראשונים.
חברי הלהקה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לארס גורן פטרוב – שירה
אלכס אליד – גיטרה
ניקו אלגסטראנד – גיטרה בס
אול דאלסטדט – תופים
חברי הלהקה > חברים לשעבר

ג'ורג'ן סאנדסטרום – גיטרה בס
זוראן – גיטרה בס
לארס רוזנברג – גיטרה בס
ניק אנדרסון – תופים, שירה, גיטרה בס
פיטר סטג'ארנדווינד – תופים
דיסקוגרפיה

(1990) Left Hand Path
(1991) Clandestine
(1993) Wolverine Blues
(1997) DCLXVI: To Ride Shoot Straight and Speak the Truth
(1998) Same Difference
(2000) Uprising
(2001) Morning Star
(2003) Inferno
(2007) Serpent Saints – The Ten Amendments
הערות שוליים

↑  Entombed Biography, Songs, & Albums, AllMusic (באנגלית)
↑  Wolverine Blues by Entombed - RYM/Sonemic (באנגלית), נבדק ב-2023-04-25
↑  Death 'n' Roll - Music genre - RYM/Sonemic, Rate Your Music (באנגלית)
↑  Metal-Rules.com: Interview With L.G. Petrov of Entombed, www.metal-rules.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 9057057  BnF: cb13959695h (data)  GND: 10304955-1  ISNI: 0000 0001 0726 973X  LCCN: no2003066985  MusicBrainz: 61b99cc4-06cd-4ad5-9bac-950b2daef9cc  NKC: osa2014843703  VIAF: 150271537   WorldCat (עם VIAF): 150271537
סלפי הקופה

אחד מצילומי הסלפי המפורסמים שצולמו על ידי נאורטו - נקבת המקוק השחור.
תמונות סלפי הקופה (באנגלית: Monkey selfie), הן סדרת תמונות סלפי שצולמו על ידי קופת מקוק שחור באי סולאווסי שבאינדונזיה במצלמה השייכת לצלם הטבע הבריטי דייוויד סלייטר. ההעלאה של התמונות לוויקישיתוף הייתה במרכזה של מחלוקת בשנת 2014 בשאלה האם זכויות היוצרים קיימות ביצירות אמנות שנעשו על ידי בעלי חיים שאינם בני אדם. טענת הצלם לזכויות על התמונות הייתה שנויה במחלוקת על ידי מספר חוקרים וארגונים, עקב הדעה הרווחת שליצור שאינו בן אדם אין זכויות יוצרים על צילום. בחודש דצמבר 2014, משרד זכויות היוצרים והפטנטים של ארצות הברית קבע כי יצירות שנוצרו על ידי יצור שאינו בן אדם אינן כפופות לזכויות היוצרים האמריקניות. בשנת 2016, שופט פדרלי בארצות הברית קבע שהקוף לא יכול להיות בעל זכויות יוצרים על התמונות.
רקע

בשנת 2011 נסע צלם הטבע דייוויד סלייטר מהעיר מת'רן בדרום ויילס לשמורת הטבע טאנגקוקו באטואנגוס בצפון האי סולאווסי שבאינדונזיה על מנת לצלם את קופי המקוק השחור הנדירים. במהלך הצילומים שלו, הקופים חטפו ממנו את המצלמה והיא עברה מיד ליד תוך כדי שהם צילמו בה כ-200 תמונות עד שסלייטר הצליח לקחת אותה חזרה לידיו. סלייטר סיפר ש"הם היו די שובבים, וקפצו על כל הציוד שלי. וזה נראה כאילו הם כבר דגמנו (בעבר) למצלמה", ומאוחר יותר טען שהוא מיקם את המצלמה על חצובה, ובכוונה הניח את הדק הלחיצה מרחוק על מנת שיהיה נגיש למקוקים, כשבמקרה, נקבת מקוק (שקיבלה לאחר מכן את הכינוי "נארוטו") לחצה על ההדק המרוחק וצילמה מספר תמונות. מרבית הצילומים לא היו שמישים, אך היו כשלושה צילומים ברורים של נקבת המקוק אשר סלייטר הפיץ אותם מאוחר יותר כ"סלפי של הקופה". סלייטר הרשה לסוכנויות ידיעות להשתמש בתמונות שלו, בהנחה שהוא בעל זכויות היוצרים על התמונות הללו; סלייטר טען שהוא בעצם "תכנן" את הצילום, והוסיף ש"זה היה הרעיון האמנותי שלי להשאיר את הקופים לשחק עם המצלמה... ידעתי שקיימת סבירות גבוהה שהקופים יעשו את זה, ואני חזיתי זאת".