מידלמארץ'
נושאים עיקריים > חינוך

הספר עוסק בתפקיד החינוך בחיי הדמויות, באופן בו החינוך והלימוד השפיעו עליהם, ובאופן בו נשים סובלות מהחינוך הלקוי שהחברה מאפשרת להן. רוזמונד וינסי קיבלה את החינוך שלה בבית הספר של גברת למון, אשר נחשב למוסד החינוך הטוב ביותר במחוז עבור נשים. אולם, החינוך שניתן בבית הספר לא נועד לפתח מחשבה עצמאית, אלא ללמד את הלכותיהן של גבירות מעודנות. כתלמידה מצטיינת, רוזמונד יודעת להפליא בנגינה, שירה, ריקוד, דיבור מעודן, סריגה, והיא יודעת כיצד לרדת בחן מכרכרה. חינוך זה אינו מכין אותה לחיים התואמים למעמדה. הוא שותל בה שאיפות לחיים מעודנים ויקרים, וכאשר בעלה נכנס לקשיים כלכליים היא לא מסוגלת להסתגל למציאות. אופייה הרדוד קשור באופן בו אמצה את הערכים שקיבלה בבית הספר.
לעומת רוזמונד הרדודה, דורותיאה נמצאת בחיפוש מתמיד אחר ידע ושואפת לתרום לחברה על ידי שיפור חייהם של העניים. אולם גם דורותיאה, למרות מעמדה הגבוה, לא זוכה לחינוך פרקטי ואינטלקטואלי. הפרויקטים שהיא מתכננת עבור העניים נותרים בגדר פנטזיה, והם תלויים בנכונות של גברים לתרום להם ידע פרקטי. הבחירה של דורותיאה להתחתן עם מר קזובון מבטאת את רצונה לתרום להרחבת הידע, אך הגשמה של שאיפה זו תלויה בבעל המלומד. המספרת קובעת בפרק האחרון והמסכם שהלשונות הרעות במידלמארץ' לא רואות שהטעויות של דורותיאה נובעות מהחינוך של נשים לבורות.
גם הגברים במידלמארץ' הם, בין השאר, תוצר של החינוך שקיבלו. פרד וינסי נשלח לאוקספורד על ידי אביו, שרוצה שפרד יהיה איש כנסייה וכך יטפס בסולם החברתי. באוקספורד פרד מקבל חינוך של ג'נטלמן ומתרגל לחיי שעשועים שאינם תואמים למעמדו ואינם מסייעים לו למצות את כישוריו הפרקטיים. רק האהבה של פרד למרי גארת' גורמת לו להבין שעליו להתיישב, לפתח אחריות ועצמאות, ולעבוד למחייתו. ההשכלה של פרד לתפקיד בכנסייה אינה תואמת את אופיו, ואנו לומדים דרך התבוננותה של מרי הפיקחית, שאם הוא יבחר במסלול זה הוא יהפוך לאיש כנסייה מביך וחסר תועלת לקהילה. כשפרד מחליט לשנות כיוון וללמוד מקצוע תחת השגחתו של כלב גארת' הוא נאלץ ללמוד כישורים פרקטיים שבהם זלזל בעבר וראה כנחותים, כגון ניהול חשבונות וכתיבה ברורה של מכתבים.
מר קזובון הוא גם כן קורבן של שיטת המחשבה האוניברסיטאית, הסכולסטית באנגליה. ההבנה שלו של חיי מלומדות היא ארכאית ומיושנת. הוא יודע לקרוא בלטינית, וחושב שהשכלה מגיעה מהסתגרות בספרייה עם כתבים עתיקים. הוא לא נחשף לעולם ואינו יודע לקרוא את המחקר החדש בגרמנית, דבר שפוגע ביכולתו לחקור. המחקר הופך את קזובון לאדם אפרורי, מנומס מידי, ומסוגר. כשהוא מגיע עם דורותיאה לרומא, הוא יודע לומר על דברים בעיר שהם מוערכים ונחשבים, אבל הוא נותר חסר התלהבות ולא יודע להעריך ולהתרגש בעצמו מהעושר התרבותי שנמצא מתחת לאפו. ההשכלה המסורתית היא אחד הגורמים לחוסר הביטחון של מר קזובון, שמפחד מביקורת ונותר תקוע בפרויקט שלעולם לא יושלם. ההתנשאות והבוז של קזובון כלפי השכלה שאינה מסורתית גורמת להסתגרותו ולבוז מצד כל סובביו. הוא אינו עוסק בשום דבר פרקטי או פוליטי, ואפילו את הקהילה באחוזתו אינו מנהיג רוחנית.
לידגייט נולד למעמד האריסטוקרטי, אבל הוא אינו מוצא את עצמו שם. רק כשנחשף לספר אנטומיה הוא מגלה התלהבות ממשהו, והרפואה הופכת לתשוקה של חייו. הוא מבין שהמחקר העדכני ביותר לא נמצא באוניברסיטאות בבריטניה, ולומד רפואה חדשנית בפריז. אולם, התשוקה המקצועית של לידגייט לא מכינה אותו לחיים. הוא אינו לומד כיצד להתנהל בחברה, וכשהוא מגיע למידלמארץ' הוא נתפס כמתנשא. חוסר הטאקט שלו מביא לכישלון מקצועי והוא לא מממש את שאיפתו להיות רופא חוקר שתורם רבות לרפואה המודרנית. על אף שלידגייט בז לחיים האריסטוקרטיים שמהם בא, כשהוא מתחתן עם רוזמונד לא עולה בדעתו שהוא יצטרך לחיות חיים יקרים פחות מאלה שלהם היה מורגל. עד שהוא עומד בפני פשיטת רגל החיים בביתו משחזרים את מה שלמד בבתי המעמד הגבוה.