stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנהרת הולנד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנהרת כביש, river crossing 
 על שם:  Clifford Milburn Holland 
 מיקום:  ג'רזי סיטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1927
 תאריך פתיחה רשמי:  13 בנובמבר 1927 
 אדריכל:  Clifford Milburn Holland, Ole Singstad 
 קואורדינטות:  40°43′39″N 74°01′17″W﻿ / ﻿40.7275°N 74.021389°W﻿ / 40.7275; -74.021389
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזימנהרת הולנד(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזימנהרת הולנד(למפת מנהטן רגילה) מנהרת הולנד(למפת מנהטן מוגדלת) מנהרת הולנד
 
מנהרת הולנד (באנגלית: Holland Tunnel), שנקראה בעת הקמתה "מנהרת כלי הרכב של נהר ההדסון" (Hudson River Vehicular Tunnel) או מנהרת רחוב קנאל (Canal Street Tunnel) היא מנהרה שעוברת מתחת לנהר הדסון ומחברת בין האי מנהטן שבעיר ניו יורק לבין מדינת ניו ג'רזי.
כניסה למנהרת הולנד
תמונה מנסיעה במנהרת הולנד, ממנהטן לכיוון ניו-ז'רזי
בניין המשמש את מערכת האוורור של המנהרה
קליפורד מילברן הולנד (1919)
הקמת המנהרה

עבודות הקמת המנהרה החלו ב-1920 והסתיימו ב-1927. המנהרה נקראה על שמו של קליפורד מילבורן הולנד (1883–1924), המהנדס הראשי של הפרויקט, שנפטר טרם השלמתו.
המנהרה הייתה המנהרה הראשונה המאווררת שנבנתה. מאווררים שקוטרם 24 מטרים דוחסים אוויר לתוך המנהרה דרך שרשרת צינורות, כדי למנוע הצטברות של פחמן חד-חמצני שנפלט מכלי הרכב שבמנהרה.
הקמת המנהרה הייתה יוזמה של ועדה משותפת של מדינות ניו ג'רזי וניו יורק משנת 1906. משיקולי עלות שקלה הוועדה בתחילה בניית גשר מעל הנהר, אולם לאחר בדיקה התברר כי גובה התמוכות של הגשר צריך להיות לפחות 60 מטרים על מנת למנוע הפרעה למעבר אוניות בנהר, ועל כן הוחלט לבנות מנהרה.
במהלך השנים שלאחר החלטת הוועדה הוכנו מספר תוכניות להקמת המנהרה. שתי התוכניות הראשונות הציעו הקמת מנהרה אחת ובה תנועת כלי רכב בשני מפלסים. האדריכל ג'ורג' וושינגטון גואת'לס הציע שכל מפלס ישמש לכיוון תנועה אחר ואילו חברת האדריכלים "ג'ייקוס ודייוויס" הציעה שהמפלס התחתון ישמש לתנועה איטית יותר, והעליון לתנועה מהירה.
המהנדס קליפורד מילבורן הולנד הציע להקים שתי מנהרות (שני צינורות) נפרדות, שבכל אחד שני נתיבים הנוסעים באותו כיוון, ותוכניתו היא שהתקבלה לבסוף. העבודות החלו באוקטובר 1920, אולם הולנד לא זכה לראות בהשלמת תוכניתו, והוא נפטר בשנת 1924 בעת ניתוח הוצאת שקדים. המהנדס מילטון ה. פרידמן החליף את הולנד בניהול הפרויקט, אולם גם הוא מת מספר חודשים מאוחר יותר, והוחלף על ידי אולה סינגסטאד.
עלות הקמת המנהרה הייתה 48 מיליון דולר אמריקאי. הבנייה נעשתה על ידי כריית מנהרה בלחץ גבוה על מנת למנוע ממי הנהר לחדור למנהרה שנכרתה בקרקע הבוצית. מסיבה זו יכלו העמלים על הקמת המנהרה לשהות במנהרה זמן קצר ביותר. בצאת העובדים מן המנהרה נאלצו לשהות בתאי לחץ בהם הורד הלחץ בהדרגה, על מנת למנוע שכרון מעמקים וחנק מבועות חנקן בדם. בשל נוהלי העבודה הזהירים לא נהרג אף עובד מסיבה זו, אם כי 13 עובדים נהרגו בתאונות עבודה שונות.
המנהרה נפתחה לקהל ב-13 בנובמבר 1927, וביומה הראשון עברו בה 51,694 כלי רכב ששילמו 50 סנט כל אחד.
בשנת 1931 עבר ניהול ואחזקת המנהרה ל-רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. מאז הקמת המנהרה, ומעבר לעלות הקמתה, הושקעו בה $378,057,000.
החל ממועד פתיחתה נאסרה הנסיעה במנהרה על מרכבות רתומות לסוסים, ונמנע מהולכי רגל לחצות אותה (אף שהדבר לא נאסר מפורשות).
הקמת המנהרה > שריפת מנהרת הולנד

בשנת 1949, פרצה שרפה במשאית נושאת כימיקלים שנסעה במנהרה, ונגרם נזק למנהרה הדרומית. באירוע שנקרא שריפת מנהרת הולנד, איש לא נהרג, אולם 66 איש נפצעו והמנהרה ניזוקה בצורה קשה, ונדרשו $600,000 על מנת לשקמה.
הקמת המנהרה > אירועי ה-11 בספטמבר 2001

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר נסגרה המנהרה למשך חודש והותר רק לרכב חירום לעבור בה. לאחר פתיחתה מחדש נאסר על כלי רכב שבהם נוהג נהג אחד לעבור במנהרה מחשש לפיגועי טרור. איסור זה בוטל ב-17 בנובמבר 2003. כמו כן נאסר על משאיות לעבור במנהרה והותקנו בה מתקנים המונעים שימוש במכשירי טלפון סלולריים.
נתונים

מנהרת הולנד הייתה המנהרה המאווררת הראשונה בעולם. המנהרה מורכבת מזוג מנהרות, שבכל אחת שני מסלולים. אורכה של המנהרה הצפונית 2.61 ק"מ ואורכה של המנהרה הדרומית 2.55 ק"מ. שתי המנהרות עוברות בקרקע הבוצית שמתחת לנהר ההדסון, בעומק מקסימלי של 28 מטרים מתחת לפני הנהר.
על פי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי, שהמנהרה תחת פיקוחה, עברו במנהרה בשנת 2002 15,764,000 כלי רכב, ובשנת 2004 33,926,000 כלי רכב.
הופעה בסרטים, ספרים ושירים

סרטו של סילבסטר סטאלון משנת 1996 "לכודים" מתרחש במנהרת הולנד - אף ששמה של המנהרה לא מוזכר בסרט במפורש.
בספרו של ג'.ד. סלינג'ר משנת 1951 התפסן בשדה השיפון מנהרת הולנד מתוזכרת על ידי הגיבור קולפילד, הסובל ממניה דיפרסיה ורוצה לברוח בטרמפים ממנהטן מערבה ״חשבתי לגשת ל״מנהרת הולנד״ ולתפוס טרמפ״
בשירו של הארי סטיילס ״קיווי״ (kiwi) משנת 2017 מוזכרת המנהרה “Holland tunnel for a nose is always backed up”
מודל איזינג

מודל איזינג (על שמו של ארנסט איזינג (אנ')) הוא מודל מתמטי במכניקה סטטיסטית, המשמש לתיאור פרומגנט, או כל מערכת שקולה של יחידות הנמצאות בסריג ומבצעות אינטראקציית שכנים קרובים. זהו המודל הראשון (והפשוט ביותר) במשפחה רחבה של מודלים מבוססי ספין (מומנט מגנטי) אשר מתארים את התנהגותם של חומרים פרומגנטיים בטמפרטורות ושדות מגנטיים שונים. המודל משמש גם לתיאור מערכות שונות שאינן מגנטיות ומשמש מודל חשוב בתחומי מעברי הפאזה.
את המודל הגדיר וילהלם לנץ (אנ') אשר נתן אותו לתלמידו ארנסט איזינג כנושא מחקר לדוקטורט. ב-1925 איזינג, שעל שמו קרוי המודל, פתר את המודל עבור שרשרת חד-ממדית ומצא שלא מתקבל בו מעבר פאזה בטמפרטורה סופית. על סמך זאת הסיק איזינג בטעות כי במודל לא מתרחש מעבר פאזה גם בממד גבוה יותר. קיומו של מעבר פאזה בשני ממדים הוכח ב 1936 על ידי רודולף פיירלס ואף חושבה ב 1941, על ידי קראמרס וואניאה הטמפרטורה בה המעבר קורה. הפתרון האנאליטי של המודל, שהוצג  ב-1944 על ידי לארס אונסאגר, נחשב לחשוב מאוד בתחום הפיזיקה הסטטיסטית בפרט ובתחום הפיזיקה התאורטית בכלל.
תיאור המודל > הנחות יסוד

המודל מניח כי בכל נקודת סריג מצוי מומנט מגנטי, או 'ספין' S, אשר ערכו הוא בינארי (לרוב מיוצג בתור ‎+1 ו־‎-1), כאשר בייצוג מרחבי הספין מתואר כחץ שמצביע "מעלה" או "מטה". הספינים מקובעים לנקודות הסריג ואינם יכולים לנוע, אך יכולים לשנות את ערכם מערך בינארי אחד לשני, בהתאם לאינטראקציה ביניהם.
תנאי השפה בבעיה לרוב נלקחים כמחזוריים, כדי להתקרב לגבול התרמודינמי של מערכת אינסופית.
תיאור המודל > האינטראקציה

המילטוניאן האינטראקציה במודל איזינג, ללא שדה מגנטי חיצוני, מתואר על ידי:
כאשר g הוא קבוע בעל יחידות אנרגיה הנקרא "אנרגיית הקשר". הסכימה היא על כל זוגות הספינים השכנים i,j.
מהתבוננות בהמילטוניאן, רואים שערך אנרגיית הקשר בין שני ספינים סמוכים הוא בינארי - אם שני הספינים מצביעים באותו כיוון אנרגיית הקשר היא g- ואם הם מצביעים בכיוונים מנוגדים אנרגיית הקשר g+. מכאן, בהכרח קיים מספר סופי של מצבי אנרגיה עבור ספין מסוים ושכניו הקרובים. לדוגמה, עבור ספין בסריג דו-ממדי ריבועי (בו ישנם ארבעה שכנים קרובים), ייתכנו רק 5 ערכי אנרגיה לאינטראקציה בין הספין ושכניו. לעובדה זו חשיבות מכרעת לפתרון המודל.
האנרגיה של זוג ספינים שכנים שלילית עבור g>0 ; אינטראקציה פרומגנטית, ובמצב עם האנרגיה הנמוכה ביותר של המערכת כל הספינים בעלי אותו סימן (כולם + או כולם -). עבור g<0 האינטראקציה נקראת אנטיפרומגנטית.
בתוספת שדה מגנטי חיצוני, מתווסף לאנרגיה איבר אינטראקציה של מומנט מגנטי עם שדה חיצוני:  -h\sum _{i}S_{i}.
פתרון המודל

פתרון המודל משמעו חישוב פונקציית החלוקה והגדלים התרמודינמיים המקרוסקופיים של המערכת הנגזרים ממנה, כגון אנרגיה חופשית, קיבול חום סגולי ומגנטיזציה, כתלות בטמפרטורה ובשדה המגנטי החיצוני. מגדלים אלו ניתן למצוא את טמפרטורת מעבר הפאזה והאקספוננטים הקריטיים השונים בסביבות מעבר הפאזה.
עבור שרשרת איזינג בממד אחד אין מעבר פאזה, כך שבכל טמפרטורה (שונה מאפס) המערכת היא פאראמגנט. למערכת דו-ממדית ומעלה בעלת אינטראקציה כזו יהיה מעבר פאזה יחיד מסדר שני, בטמפרטורה קריטית מסוימת. מעל טמפרטורה זו המערכת נמצאת בפאזה לא-סדורה (פאראמגנט), ומתחת הטמפרטורה הקריטית - בפאזה סדורה (פרומגנט), בעל מגנטיזציה שונה מאפס.  מעבר שכזה ילווה בהתבדרות של החום הסגולי בטמפרטורה הקריטית (או מקסימום חד, במערכת סופית).
מודל איזינג עבור המקרה הדו-ממדי (ללא שדה חיצוני) נפתר באופן אנליטי  על ידי לארס אונסאגר בשנת 1944.
המודל התלת-ממדי לא נפתר אנליטית, אולם קיים מגוון רחב של שיטות לפתרונו באופן נומרי עבור גבישים בגודל סופי. גדלים אלו שונים מהותית מהגדלים עבור סריג אינסופי, אולם ניתן למצוא את הגדלים בגבול האינסופי על ידי ביצוע סימולציות רבות בגודלי סריג משתנים, וידיעה של התנהגות גדלים אלו כתלות בגודל הסריג (תהליך זה נקרא finite size scaling).
מרבית השיטות הנומריות משתמשות בסימולציה סטטיסטית (שיטת מונטה-קרלו) המחולקת לצעדי זמן, שבה לכל ספין בצעד זמן נתון ישנו סיכוי לשנות את מצבו, כאשר ההסתברות לעבור למצב כלשהו (מבין שני המצבים האפשריים) נקבעת לפי האנרגיה שתהיה לספין ולשכניו במצב זה. מאחר שמספר החלקיקים במערכת כזו קבוע, התפלגות בולצמן מתארת בצורה טובה את הסתברות המעבר למצב חדש עם אנרגיה נתונה. מאחר שמספר מצבי האנרגיה האפשריים הוא סופי, ניתן לבנות בהתאם להתפלגות טבלה של הסתברויות מעבר כתלות במצב השכנים של ספין מסוים. באופן זה, לכל ספין נדרשת הגרלה של מספר אקראי יחיד, כך שהסימולציה אינה יקרה בזמן מעבד. ניתן לחסוך זמן מעבד נוסף על ידי היפוך של קבוצות ספינים שאין ביניהם אינטראקציה באופן סימולטני.
פתרון המודל > יישום למודל: מציאת הטמפרטורה בה חומר מאבד את תכונותיו המגנטיות

ניתן לקבוע בקירוב טוב את השדה המגנטי B שיוצר חומר מגנטי בטמפרטורה T לפי התפלגות בולצמן. בהינתן  N^{+} אטומים שווקטור המומנט המגנטי שלהם מצביע בכיוון השדה המגנטי העצמי של החומר ו- N^{-} אטומים שווקטור המומנט המגנטי שלהם מצביע בכיוון הפוך לכוון השדה המגנטי, השדה המגנטי שנוצר הוא  (N^{+}-N^{-})\mu _{0}\mu {\frac {\rho }{m}} (1), כאשר μ המומנט המגנטי של אטום בודד, ρ צפיפות החומר ,m מסת אטום בודד ו- \mu _{0} פרמיבליות הריק. לפי התפלגות בולצמן של רמות אנרגיה: נקבל שהיחס בין +N ל-N- הוא :  {\frac {N^{+}}{N^{-}}}=e^{\frac {\mu B}{kT}} (2) כאשר k קבוע בולצמן. נציב את 1 ב-2 ונקבל:  {\frac {N^{+}}{N^{-}}}=e^{\mu (N^{+}-N^{-})\mu _{0}\mu {\frac {\rho }{m}}{\frac {1}{kt}}}
פתרון נומרי של המשוואה נותן בקירוב טוב את N+ ו-N-	ואת השדה המגנטי B בטמפרטורה T. בנקודת טמפרטורת איבוד המגנטיות מתקיים שהשדה המגנטי העצמי שנוצר על ידי שינוי אקראי קטן בערך  N^{+}-N^{-} לא חזק מספיק כדי לשמור על האטומים שמצביעים בכיוונו מצביעים בכיוונו, כלומר בניסוח מתמטי:
1=(N+1)/(1-N) = N+/N- > e((μN+- N- )*μ0μ*ρ/m))/kT)
ובנקודה הקריטית TC מתקיים שוויון עבור קירוב מהסדר הראשון של האקספוננט  x+1=e^{x}. מכאן נקבל:
(1+N)/(1-N) = 1+ N/kTC 2* ρ/m*μ2מכאן נקבל: N/(1 – N) 2 + 1 = 1+ N/kTC 2* ρ/m*μ2מכאן:N) = 2 N - 1)N/kTC 2* ρ/m*μ^2 מכאן נקבל:
ρμ0μ2/m=kTC ולכן:  ρ/m(μ0μ2)/k = TC.
לצורך בדיקה ניקח את הדוגמה של ברזל. לאטום ברזל מומנט מגנטי J/T (22-)^10 * 3.5785 = μ (זהו ערך מוערך ולא מדויק), מסה *10^(-26 ) kg 9.273 = m ולברזל צפיפות: 7874kg/m^3. מכאן נקבל:
TC = 990K בעוד הערך האמיתי של טמפרטורת קירי של ברזל עומד על 1043k ולכן זהו קירוב טוב.
מודלים דומים

מודל איזינג הבסיסי הוא המודל הפשוט ביותר לתיאור פרומגנט. קיימים מודלים רבים מורכבים יותר, כמו מודל איזינג עם n>2 מצבים (למשל, עבור n=3 לכל אתר סריג משויך משתנה   S_{i}=-1,0,+1); וכן מודלים בהם לספינים דרגות חופש נוספות. דוגמה נוספת למודל עם מספר מצבים בדידים גדול יותר מ-2 היא  מודל פוטס, וכן מודלים בהם המשתנה הבסיסי בכל אתר הוא וקטור יחידה בעל שלושה רכיבים (מודל הייזנברג).
שימושים מחוץ לפיזיקה

בשל אופיו הבינארי הפשוט, מודל איזינג הוא שיטה נוחה לפתרון בעיות אופטימיזציה.
הפרמטרים השונים של הבעיה ממודלים לספינים על גביש, כאשר עוצמת הקשר ביניהם וקרבתם נקבעים לפי תנאי הבעיה, ופונקציית המחיר היא השקול לאנרגיה. למערכת כזו נותנים להתייצב במינימום האנרגיה, וכך מקבלים פתרון אופטימלי. שיטה זו ידועה בשם Simulated Annealing.
ראו גם

מודל המוצק של איינשטיין
מערכות תרמודינמיות מגנטיות
מפל מרצ'יסון

| --- | --- |
מפל מרצ'יסון
מפל מרצ'יסון
 מידע כללי
 מיקום:  אוגנדה הפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, במערב אוגנדה
 נהר:  נילוס
 סוג מפל:  אשד
 גובה כולל:  43 מטר
 רוחב ממוצע:  7 מטר
 נפילת מים רציפה:  43 מטר
 מספר נפילות מים:  1
 ספיקה ממוצעת:  300 מ"ק/שנייה
 עונה שופעת:  כל השנה
 קואורדינטות:  2°16′40″N 31°41′10″E﻿ / ﻿2.277778°N 31.686111°E﻿ / 2.277778; 31.686111
  (למפת אוגנדה מוגדלת) קמפלה גולו לירה מבאלה ג'ינג'ה אנטבה קבאלה מורוטו ארוא מבארארה פורט פורטל דרום סודאן קניה רפ. דמ. קונגו  רואנדה טנזניה אגם ויקטוריה  אגם אלברט מפל מרצ'יסון(למפת אוגנדה רגילה) קמפלה גולו לירה מבאלה ג'ינג'ה אנטבה קבאלה מורוטו ארוא מבארארה פורט פורטל דרום סודאן קניה רפ. דמ. קונגו  רואנדה טנזניה אגם ויקטוריה  אגם אלברט מפל מרצ'יסון
מפל מרצ'יסון, הקרוי גם מפל קבלגה, הוא מפל גדול על נהר הנילוס. המפל נמצא בקטע של נילוס ויקטוריה, שמוצאו באגם ויקטוריה, במערב אוגנדה, בפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, הקרוי על שמו. הנילוס פורץ דרך פתח ברוחב 7 מטרים בלבד בראש המפל, נשפך אל בסיס המפל בהפרש גובה של 43 מטרים, וממשיך בזרימתו מערבה אל אגם אלברט. במפל זורמים כ-300 מטרים מעוקבים של מים מדי שנייה.
מגלה הארצות הבריטי סמואל בייקר, האירופי הראשון שהגיע למפל (ב-1864), קרא לו על שמו של רודריק מרצ'יסון, נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית באותה עת. שליט אוגנדה אידי אמין שינה את השם לקָבַּלֵגָה, על שמו של אחד ממלכי בוניורו, אך השם הוחזר עם נפילת משטרו של אמין.
תנינים רבים מתקהלים בבסיס המפל.
מלך קתולי

התואר מלך קתולי או מלכה קתולית הם תוארי מלוכה המוענקים בידי האפיפיור למלכים אשר בעיניו, כראש הכנסייה הקתולית, מגלמים עקרונות קתוליים בחייהם האישיים, כמו גם בהתנהלותם המדינית. תואר זה עובר בירושה לצאצאי המלכים, אלא אם כן הוסרו בידי האפיפיור.
אחת הזכויות המתלוות לתואר "מלכה קתולית" היא הזכות ללבוש מלבושים בצבע לבן, ולא שחור, בעת מפגש עם האפיפיור.
הדוגמה המוכרת ביותר של הענקת התואר היא פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה (כיום מאוחדות שתי הממלכות בספרד), הם המלכים הקתוליים.
מיכל שלו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1962 (בת 61) ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  עורכת דין, סופרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 מספר צאצאים:  2
 
מיכל שלו (נולדה ב-14 בנובמבר 1962) היא עורכת-דין וסופרת ישראלית ילידת ארצות הברית.
ביוגרפיה

נולדה בארצות הברית. בגיל צעיר עלתה עם הוריה לישראל, וגדלה בקריית אונו. לאחר שסיימה את לימודי המשפטים באוניברסיטת תל אביב החלה לעסוק בעריכת דין. בשנת 1995 זנחה את עריכת הדין, והחלה להוציא ספריה לאור. הוציאה את ספרה הראשון בשנת 1996. תחילה פרסמה שני ספרים בשם בדוי ("אליזבת סאנדס"), בהוצאת זמורה ביתן.
ביוגרפיה > חיים אישיים

שלו היא בת לאם אמריקאית ואב ישראלי, יש לה שתי אחיות ואח. נישאה לגונן אוסישקין ובשנת 2011 נפרדו, לאחר 18 שנות נישואים. והיא אם לשניים. גרה בתל אביב.
בין ספריה

ניקול (בשם אליזבת סאנדס) (זמורה-ביתן, 1996) (הספר בקטלוג ULI)
קייט (בשם אליזבת סאנדס) (זמורה-ביתן, 1996) (הספר בקטלוג ULI)
מלאכי עליון (זמורה-ביתן, 1996) (הספר בקטלוג ULI)
שבועת רחל (זמורה-ביתן, 1997) (הספר בקטלוג ULI)
מקסם שווא (לאשה, 1998) (הספר בקטלוג ULI)
מאה חורפים (זמורה-ביתן, 2001) (הספר בקטלוג ULI)
רחמים (זמורה-ביתן, 2005) (הספר בקטלוג ULI)
הזדמנות למשהו טוב (זמורה-ביתן, 2008) (הספר בקטלוג ULI)
ממערב לירח (זמורה-ביתן, 2010) (הספר בקטלוג ULI)
ימים בסערה (זמורה-ביתן, 2013) (הספר בקטלוג ULI)
לרוץ עם סוסי הפרא (כנרת זמורה דביר, 2016) (הספר בקטלוג ULI)
סדקים בזהב (זמורה-ביתן, 2018) (הספר בקטלוג ULI)
שקרים שקטים (זמורה-ביתן, 2021) מספר מערכת 997009762789605171
הערות שוליים

↑  ליאורה, למה נאלץ רמי קליינשטיין לשלם בכניסה להופעה שלו?, באתר nrg‏, 27 באוקטובר 2011
↑   שירלי גל, "היום אני כבר יודעת מי אני, וכל השאר לא מעניינים", באתר הארץ, 8 במאי 2021
↑   גפי אמיר, "שקרים שקטים" של מיכל שלו הוא פרודיה שאינה מודעת לפרודיותה, באתר הארץ, 31 באוגוסט 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267961405171  BnF: cb15055584b (data)  CiNii: DA18956866  GND: 122074807  ISNI: 0000 0001 1593 8411  LCCN: n96069789  VIAF: 10133995   WorldCat (עם VIAF): 10133995 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוסקוביה (נצרת)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אכסניה, תחנת משטרה 
 על שם:  סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה 
 מיקום:  נצרת 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית 
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  גוטליב שומאכר 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  32°42′22″N 35°18′01″E﻿ / ﻿32.7061°N 35.3003°E﻿ / 32.7061; 35.3003
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) מוסקוביה(למפת עמק בית שאן רגילה) מוסקוביה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוסקוביה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מוסקוביה
 
בניין המוסקובייה ב-1902
שלט ההנצחה בחזית המבנה
המוסקוביה הוא מתחם עירוני השוכן בסמוך לכיכר המעיין בצפון העיר העתיקה בנצרת. המתחם כולל מספר בנייני אבן המקיפים חצר סגורה.
היסטוריה

הבניין נבנה על ידי החברה הפרובוסלבית בארץ ישראל על קרקע שנרכשה בשלהי המאה ה-19. בנייתו החלה ב-1904 בתכנונו של האדריכל גוטליב שומאכר, והוא נחנך ב-1907 ונקרא על-שם סרגיי אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, מייסד החברה הרוסית הפרבוסלאבית בארץ ישראל, שנרצח במוסקבה ב-1905. אף על פי שמו הרשמי של המתחם, בקרב תושבי העיר הוא נודע בכינוי "המוסקוביה" על-שמה של העיר מוסקבה. המתחם בן שתי קומות ולו שתי חזיתות מונומנטליות שבהם שני שערים - האחד להולכי רגל והאחר לכרכרות. המתחם שימש כאכסניה לעולי רגל רוסים שפקדו את כנסיית גבריאל הקדוש הסמוכה, ולכן לא הוקמה בו כנסייה. הוא כלל חדר אוכל, מרפאה, בית מרקחת, בית ספר ופנימייה ששירתו את אוכלוסיית העיר. האכסניה הייתה יכולה לשכן עד אלף צליינים.
בעקבות פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, וביתר שאת עם התחוללותה של מהפכת אוקטובר בשנת 1917, פסק זרם עולי הרגל מברית המועצות, והמבנה נמסר לשלטונות המנדט הבריטי ושימש כמרכז שלטוני. בשנות ה-60 של המאה ה-20 יזם ראש הממשלה לוי אשכול את רכישת המתחם משלטונות ברית המועצות, ותמורתו שולמה בתפוזים. ישראל הייתה אז אחת מיצואניות התפוזים הגדולות בעולם, ובעקבות העסקה שנודעה כ"עסקת התפוזים" או "תפוזים תמורת מבנים", יוצאו תפוזי Jaffa לברית המועצות. המבנה שימש כתחנת משטרה ולמשרדי ממשלה, ולבסוף שכן בו בית משפט השלום של נצרת, עד שזה הועבר לנצרת עילית בשנת 1999. כיום המבנה משמש כתחנת משטרת נצרת.
מפלגה לאומית ערבית

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מנהיגים:  מוחמד כנעאן
 תקופת הפעילות:  19 בפברואר 2001 – הווה (23 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ערבית-ישראלית
 כנסות:  הכנסת החמש עשרה
 אותיות:  קפ
 שיא כוחה:  2 מנדטים (כסיעת פורשים)
 נוצרה מתוך:  רע"מ
 התמזגה לתוך:  הרשימה הערבית
 אתר רשמי
 
מפלגה לאומית ערבית (בערבית: الحزب القومي العربي) הייתה סיעה ערבית-ישראלית בכנסת ה-15. את הסיעה הקימו הח"כים מוחמד כנעאן ותאופיק ח'טיב לקראת סוף כהונת הכנסת ה-15, לאחר שפרשו מסיעת רע"מ (רשימה ערבית מאוחדת).
בבחירות 2003 המפלגה עדיין הייתה חלק מרע"מ ונציגה חבר הכנסת מוחמד כנעאן שובץ במקום ה-4 ברשימת רע"מ לכנסת ה-16, אך רשימת רע"מ זכתה אך ורק ב-2 מנדטים בכנסת ה-16. חבר הכנסת תאופיק ח'טיב עבר למרצ לאחר מגעים איתם ועם מפלגת עם אחד.
ח"כ לשעבר מוחמד כנעאן רצה לרוץ במשותף עם חד"ש לכנסת ה-17, אך זו החליטה לדחותו ולכן הוא התמודדו ברשימה עצמאית - המפלגה הלאומית הערבית, תחת האותיות קפ. ימים אחדים לפני הבחירות החליטה המפלגה להסיר את מועמדותה ולתמוך בבל"ד. עם זאת, הפתק של המפלגה הופיע בקלפיות, ואף נרשמו לזכותה 738 קולות.
המפלגה התמודדה בפוריידיס תחת השם "המפלגה הלאומית הערבית" בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 וגם בשנת 2008, שם היא זכתה למנדט אחד. לקראת הבחירות לכנסת העשרים התאחדה המפלגה עם מד"ע לריצה משותפת ברשימה הערבית, כשראשה מוחמד כנעאן מוצב במקום השני ברשימה.
מייקל ג. וילט

| --- | --- |
וילט, 2014
וילט, 2014
 לידה:  11 בספטמבר 1989 (בן 35) ארצות הברית פרזנו, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  מייקל ג'יימס מנסל וילט   Michael James Mansel Willett
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  שחקן, זמר
 מקום לימודים:  Clovis West High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל ג'יימס מנסל וילט (באנגלית: Michael James Mansel Willett; נולד ב-11 בספטמבר 1989) הוא שחקן וזמר אמריקאי. וילט ידוע בעיקר בשל תפקידו כליונל בסדרת הטלוויזיה "טרה" וכטאנר בסרט "החבר הטוב ביותר" (אנ'). כמו כן, בין השנים 2014–2016 הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה "מעמידות פנים" ששודרה ב-MTV.
ראשית חייו

וילט נולד וגדל בעיר פרזנו, קליפורניה, ולמד בתיכון כלוביס וסט. מגיל צעיר אהב להופיע, ובאחד מראיונותיו סיפר כי "כשהייתי צעיר היה לי נוח יותר עם הצד הזה באישיות שלי, החברותי והפטפטני. לאורך הדרך הבנתי שכך אתה מאפשר לאנשים להכיר אותך. גדלתי להיות אדם פתוח יותר".
כשנשאל לגבי משחק של דמויות הומוסקסואליות במספר תפקידים, וילט השיב: "אני רוצה לגלם את כל סוגי האנשים השונים; הומו או סטרייט. לדוגמה, כשאתה הולך לגלם רוצח סדרתי, אתה לא שואל אם זה עומד בסטנדרטים הפיזיים או המוסריים שלך. אתה מתעלם מזה ומגלם את הדמות. לא התלבטתי לגבי זה [קבלת התפקיד בסרט "החבר הטוב ביותר"]. אני רוצה לשחק את כל סוגי הדמויות השונים ומקווה להמשיך לעשות זאת".
קריירה

נוסף לקריירת המשחק שלו, וילט הוא גם זמר. הוא מציג את עצמו בחשבון הטוויטר שלו כ"קודם זמר, אחר כך שחקן". הוא הצהיר כי אחרי הופעתו בסרט "החבר הטוב ביותר" הוא רוצה להתחיל לכתוב מוזיקה מקורית.
אלבום הבכורה של וילט, אשר עדיין לא יצא לאור, נקרא Diapason, והוא מתאר אותו בתור ה"השתפכות המלאה, העשירה והמלודית של הצליל. כך בדיוק אני מתאר את מה שאני עושה".
חיים אישיים

וילט הוא הומוסקסואל מוצהר, ובריאיון למגזין אדבוקט סיפר כי "לא באמת רציתי לעשות מזה עניין... מעולם לא ראיתי שזה משהו שמפריד ביני לבין מישהו אחר. אם כבר, גיליתי שזה נתן לי יתרון בתעשייה".
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | החבר הטוב ביותר (אנ') | טאנר דניאלס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | ג'ואן מארקדיה (אנ') | בילי | פרק: "The Election" |
| 2005 | ללא עקבות | ארון | פרק: "The Bogie Man" |
| 2010 | קוגר טאון | חבר מועדון #4 | פרק: "Breakdown" |
| 2010 | בלו מאונטיין סטייט | ג'ו דניאלס | פרק: "Pregnant" |
| 2010–2011 | טרה | ליונל טריין | 16 פרקים |
| 2014–2016 | מעמידות פנים | שיין הארווי | תפקיד ראשי (3 עונות); 38 פרקים |
| 2018 | אהבה יומיומית | זאק | פרק: "Love and Cheese" |
| 2019 | דולי פרטון: מיתרי הלב (אנ') | קול איוונס | פרק: "Two Doors Down" |
הערות שוליים

↑  D'Addario, Dan (18 בינואר 2014). "Was an R-rated gay teen comedy screwed by the MPAA?". Salon. נבדק ב-5 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ferber, Lawrence (ינואר 16, 2014). "Homo High". Next Magazine. אורכב מ-המקור ב-נובמבר 5, 2014. נבדק ב-נובמבר 5, 2014.
1 2  Rothaus, Steve (באוקטובר 2013). "Actor Michael J. Willett to Fort Lauderdale Gay & Lesbian Film fans: 'I'm your G.B.F. (Gay Best Friend)". Miami Herald. נבדק ב-28 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Caban, Erik R. (30 בינואר 2014). "SFGN Talks to G.B.F. Star Michael J. Willett". South Florida Gay News. נבדק ב-28 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rose, Christopher (26 באפריל 2014). "Michael J. Willett, G.B.F. Star, Is About To Break Out". The Huffington Post. נבדק ב-28 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lambe, Stacy (4 בדצמבר 2013). "A Shirtless Michael J. Willett Performs Stripped Down Cover of Natasha Bedingfield". Out. נבדק ב-28 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cruz, Eliel (23 בספטמבר 2014). "Faking It's Michael J. Willett Is the Teen Heartthrob We've Been Waiting For". The Advocate. נבדק ב-9 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
ממשלת אנדורה

ממשלת אנדורה היא הגוף בעל הכוח הביצועי באנדורה, המהווה יחד עם הנסיכים-שותפים של אנדורה את הרשות המבצעת שלה. חוקת אנדורה העבירה את הרוב המכריע של סמכויות הביצוע באנדורה מידי הנסיכים-שותפים של אנדורה לממשלתה.
ראש הממשלה

אחת לארבע שנים מתקיימות בחירות כלליות באנדורה. לאחר הבחירות ממנה המועצה הכללית באנדורה את ראש הממשלה (Cap de Govern), והוא ממנה את שרי הקבינט ואת סגנו.
| ראש ממשלת אנדורה>  | ראש ממשלת אנדורה> שם | ראש ממשלת אנדורה> מפלגה | ראש ממשלת אנדורה> זמן כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסקר ריבז ריד | המפלגה הליברלית הלאומית | החל מ-8 במאי 1982 |
| 2 | ג'וזף פנטט סלם | המפלגה השמרנית | החל מ-21 במאי 1984 |
| 3 | אוסקר ריבז ריד (כהונה שנייה) | המפלגה הלאומית דמוקרטית בהסכמה | החל מ-12 בינואר 1990 |
| 4 | מארק פורני מולני | המפלגה הליברלית | החל מ-7 בדצמבר 1994 |
| 5 | אלברט פנטט | המפלגה הליברלית | החל מ-27 במאי 2005 |
| 6 | ז'אומה ברטומאו קסאני | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | החל מ-5 בינואר 2009 |
| 7 | פדרו לופז אגרה | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | החל מ-28 באפריל 2011 |
| 8 | אנטוני מרטי | דמוקרטים למען אנדורה | החל מ-12 במאי 2011 |
| 9 | שאווייר אספוט זמורה | דמוקרטים למען אנדורה | החל מ-16 במאי 2019 |
ראש הממשלה > סגן ראש הממשלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
קבינט השרים

באנדורה ישנם שבעה שרים הממונים על ידי ראש ממשלתה.
| קבינט השרים של אנדורה> שם המשרד | קבינט השרים של אנדורה> השר | קבינט השרים של אנדורה>  |
| --- | --- | --- |
| משרד האוצר והשירות הציבור | ג'ורדי סינכה מאטיאוז |  |
| משרד הכלכלה והתכנון | ג'ורדי אלקבה פו |  |
| משרד החוץ | גילברט סבוי סוניר |  |
| המשרד הראשי לענייני משפטיים | מארק ריבה |  |
| משרד הבריאות והרווחה | כריסטינה רודריגז גלאן |  |
| משרד התיירות ואיכות הסביבה | פרנסס קמפ טוריוס |  |
| משרד התרבות | סטיבן אלברט גרסיה |  |
ראו גם

פוליטיקה של אנדורה
אנטוני מרטי