stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המוזיאון היהודי של סלוניקי
היסטוריה

עד לחורבנה, ישבה בעיר סלוניקי אחת הקהילות היהודיות הגדולות באירופה, עם כ-56,000 תושבים יהודים, שהיוו מעל שליש מתושבי העיר. השפעת היהודים על המסחר והתרבות בעיר הייתה כה דומיננטית, עד כי בשבתות היה המסחר בעיר מושבת, כולל הנמל. הקהילה היהודית בסלוניקי חרבה בשואה.
בנין המוזיאון, הנמצא ברחוב Ag. Mina 13, נבנה בשנת 1904 כפסאז' קניות, על ידי האדריכל האיטלקי ויטליאנו פוזלי. בין השנים 1909 ל-1941 אכלס הבניין סניף של בנק אתונה; הבניין היה בין היחידים ששרד את השריפה הגדולה ב-1917. הבניין שופץ בין השנים 1998 ל-2003. המוזיאון נחנך ב-13 במאי 2005 על ידי אוונגלוס וניזלוס, אז שר התרבות, ואנדריאס ספיחה, נשיא הקהילה היהודית בסלוניקי.
במוזיאון מוצגים מסמכים, תמונות, פריטי אופנה וחפצי אומנות ודת המאפיינים את חיי היהודים בקהילה.
בקומת הכניסה קיים קיר רחב המפרט את שמות יהודי הקהילה שנספו בשואת יהודי סלוניקי. כמו כן, מוצגות מצבות מבית הקברות המקומי שחוללו בזמן מלחמת העולם השנייה. כן קיימים במוזיאון אולם ספרייה ומחקר גדול, וחנות מזכרות.
בקומה השנייה מוצגת ההיסטוריה של יהודי העיר, החל מהמאה ה-3 לספירה, וכן מוצגים פרטים מחיי היהודים בקהילה, כולל חגים, שבתות, חתונות וימי חול. תערוכה נפרדת מציגה את שואת יהודי סלוניקי, במהלכה נשלחו רוב היהודים, כ-50,000 במספר, למוות באושוויץ ובברגן-בלזן.
במוזיאון מבקרים אלפים בשנה, בעיקר יהודים, אך גם תושבי סלוניקי, כולל תלמידי בתי ספר.
גלריה

קיר הנצחה ליהודי סלוניקי שנספו בשואה
אולם ההנצחה בקומת הכניסה
מבט מהקומה השנייה
ראו גם

יהדות סלוניקי
המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה

| --- | --- |
חזית בניין המוזיאון, 2003
חזית בניין המוזיאון, 2003
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לארכאולוגיה
 כתובת:  5, Al Mathaf Al Romani Street, Alexandria 
 מיקום:  מחוז אלכסנדריה 
 מדינה:  מצרים 
 בעלים:  רפובליקת מצרים הערבית
 מייסדים:  ג'וזפה בוטי
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1892
 תאריך פתיחה רשמי:  17 באוקטובר 1892
 קואורדינטות:  31°11′57″N 29°54′25″E﻿ / ﻿31.1993°N 29.9069°E﻿ / 31.1993; 29.9069
 אתר רשמי
  (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםהמוזיאון היווני-רומי(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםהמוזיאון היווני-רומי
 
תוכנית מבנה אולמות התצוגה כשהגן במרכזו
המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה (בערבית: المتحف اليوناني الروماني) הוא מוזיאון בעיר אלכסנדריה במצרים אשר מכיל אוסף של ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה ההלניסטית-רומית בעיקר מאזור העיר אלכסנדריה וסביבתה. המוזיאון הוא בבעלות המדינה.
היסטוריה

המוזיאון נוסד ביוזמתו של הארכאולוג האיטלקי ג'וזפה בוטי (Giuseppe Botti). הוא נחנך ב-17 באוקטובר 1892 על ידי הח'דיו עבאס חלמי השני שהיה הח'דיו האחרון של מצרים. מקומו הראשון היה בדירת 5 חדרים בבניין קטן ברחוב "רוזטה" (שלאחר מכן שונה שמו לחוריה). בשנת 1895 הועבר המבנה לבניין גדול ליד רחוב שנודע לאחר מכן בשם רחוב גמאל עבד אל נאצר. בתחילה הכיל המוזיאון 11 חדרים המהווים את אגפו המערבי. מאוחר יותר נבנו תוספות לבניין שעצבו את מראהו הנוכחי. מבנה המוזיאון הוא מבנה היסטורי שבחזיתו ששה עמודים וגמלון עליו נמצאת כתובת גדולה ביוונית MOYΣEION. בתוך המבנה 27 אולמות וגינה פנימית שבה מוצגים פסלים מאוסף מהמוזיאון.
המוזיאון נסגר לשיפוצים בשנת 2008 כשמטרתם היא לארגן את אוסף המוזיאון בסדר כרונולוגי, נכון לינואר 2013 המוזיאון עדיין סגור.
אוסף המוזיאון

אוסף המוזיאון כולל אלפי פריטים שמקורם בתרומות של אזרחים עשירים של העיר אלכסנדריה וכן חפירות ארכאולוגיות שאורגנו ונוהלו על ידי מנהלי המוזיאון. פריטים אחרים התקבלו מארגונים בקהיר העוסקים בעתיקות במיוחד אלה מהתקופה הפרעונית. וכן מחפירות ארכאולוגיות שנערכו בתחילת המאה ה-20 באזור פיום.
בין המוצגים במוזיאון מספר פריטים חשובים מהמאה ה-3 לפנה"ס כגון פסל גדול של האל אפיס השור שהיה מקודש על המצרים בעת העתיקה, מאבן גרניט שחורה שנמצא באלכסנדריה ומתוארך לשנים 117–138 לספירה. פסל גדול של האל הורוס כבז, פסל של תלמי השנים עשר שנמצא בפיום, מומיות, סרקופגים ושטיחים וממצאים נוספים המאירים את התרבות היוונית-רומית בהקשר של מצרים העתיקה.
הערות שוליים

↑  שיפוץ המוזיאון באלכסנדריה בצרפתית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309403705171  ISNI: 0000 0001 2195 0919  LCCN: n86099950  VIAF: 159170366   WorldCat (עם VIAF): 159170366
המטולוגיה

המטולוגיה היא תחום ברפואה העוסק במערכת תאי הדם, באיברים ורקמות המייצרים אותם, במנגנון קרישת הדם ובממאירויות (התמרות סרטניות) השייכות למערכת פיזיולוגית זו.
ההמטולוגיה עוסקת בתהליכי ייצור תאי מערכת הדם ומערכת הלימפה, תפקודם ומחלותיהם. רוב תאי הדם נוצרים במח העצם, פרט ללימפוציטים אשר נוצרים במקומות אחרים. קרישת הדם היא מורכבת ביותר וכוללת מספר רב של תהליכים המתרחשים במקביל ובמדורג ואשר יש ביניהם זיקה רבה של מפעיל / מופעל.
מערכת: דם
תת מחלקה: המטולוגיה אונקולוגית
מחלות חשובות: מלריה, תלסמיה, סרטן דם, הפרעות קרישה ואנמיה
אבחונים חשובים: סרטן דם, בדיקת קרישה ושאיבת מח עצם
אנשים אשר מתמחים בהמטולוגיה נקראים המטולוגים. עבודתם השגרתית עוסקת בעיקר בטיפול וריפוי החולים עם מחלות המטולוגיות. עם זאת, חלקם יכול לעסוק במעבדות המטולוגיות בסרטי דם ודגימת מח עצם מתחת למיקרוסקופ, ובכך לפענח תוצאות של בדיקות המטולוגיות ותוצאות של בדיקות קרישת דם. בחלק מהמוסדות ההמטולוגים מנהלים מחלקות המטולוגיות. רופאים שעובדים במחלקות המטולוגיות, שלרוב הם גם מנהלים אותן, הם פתולוגים אשר מתמחים באבחון מחלות המטולוגיות, שידועים כהמטופתולוגים. המטולוגים והמטופתולוגים עובדים בדרך כלל יחד כדי לבנות אבחון ולהתאים את הטיפול. המטולוגיה היא תת-התמחות של רפואה פנימית, מופרדת אבל חופפת עם תחום האונקולוגיה.
תאי הדם מחולקים לשלוש קבוצות שונות הכוללות:
תאי דם אדומים (אריתרוציטים),
תאי דם לבנים (לויקוציטים) הכוללים: גרנולוציטים נויטרופילים, אאוזינופילים ובאזופילים, לימפוציטים ומונוציטים.
טסיות דם (תרומבוציטים).
המטולוגיה איננה עוסקת ב"בדיקות דם", במחלות כבד ובכלי הדם.
מחלות

חלק מהמחלות ההמטולוגיות הן נפוצות למדי, ביניהן אנמיה, מחלה אשר בה חסר לתאי הדם חלק מההמוגלובין, אשר מוביל את החמצן לריאות, או חסר באנזים G6PD העובר בתורשה ומופיע בכ-40% מהאוכלוסייה הכללית.
מחלות המטולוגיות כוללות:
אנמיה: חסר ברזל, חסר בוויטמינים, חסר בחומצה פולית, מהגדלת טחול, אנמיה חרמשית, אפלסטית ותלסמיה.
דימום: הפרעה ברקמת חיבור, תרומבוציטופניה, המופיליה והפרעה בנוגדי קרישה).
לוקמיה: לוקמיה לימפוציטית חריפה, לוקמיה מיאלואידית חריפה, לוקמיה לימפוציטית כרונית ולוקמיה מיאלוציטית כרונית.
מיאלומה נפוצה: סוג של לוקמיה הנגרם על ידי תאי B מייצרי נוגדנים.
לימפומה: לימפומת הודג'קין (מדרגה 1, הקלה ביותר, לדרגה-4, החמורה ביותר), לימפומה שאינה הודג'קין (בדרך כלל קשה ואגרסיבית יותר, אך הטיפול בה דומה, מדרגה 1–4 גם), לימפומת בירקיט (לימפומה בתאי B שככל שהזמן עובר היא נהיית קטלנית ביותר), מיקוזיס פונגאיידס (סוג נדיר של לימפומה בתאי T, גם אם תטופל וגם אם לא תוחלת החיים יכולה להיות מעל 10 שנים).
הפרעה בטחול: תאי פלזמה וריבוי רכיבי מח עצם.
טיפולים

המלצה לדיאטה
תרופות אורליות - כמו כדורים ונוזלים
טיפולים נגד קרישה
זריקות תוך שריריות (כמו זריקת ויטמין B12)
עירוי דם (למשל אנמיה)
השתלת מח עצם (למשל בסרטן הדם)
כל סוגי הטיפולים נגד סרטן, טיפולים כימותרפיים
טיפולי הקרנות (למשל בסרטן)
לקריאה נוספת

יהודה שינפלד, פרקים בהמטולוגיה, אוניברסיטה משודרת, משרד הביטחון 1989
הממלכה בקצה הדרך

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יאן גילו 
 שפת המקור:  שוודית 
 סוגה:  רומן היסטורי 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  ינואר 2000 
 סדרה
 ספר קודם:  אביר הטמפלרים 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-91-89426-39-9
 
הממלכה בקצה הדרך (בשוודית: Riket vid vägens slut) הוא הספר השלישי בטרילוגיית מסעי הצלב של יאן גילו (אנ'). ספר זה עוקב אחר דמותו הבדיונית של ארן מגנוסון כשהוא חוזר הביתה לשוודיה לאחר 20 שנה כאביר טמפלרי.
עלילה

הספר מתחיל בארן, אשר חוזר הביתה למנזר בו גדל ומתאחד עם קרוביו. לארן, כעת אביר מנוסה, יש תוכניות נהדרות לשוודיה. לבנות כוח לחימה מרוכז ליצירת שלום יציב בתוך שלושת המחוזות, שיתהוו לממלכה מאוחדת אחת בשם שוודיה. הוא גם נאלץ להדוף שתי פלישות על ידי הטוען לכתר הדני, סוורקר קרלסון.
ספר זה מכסה את החלק האחרון בחייו של ארן, ולפיו נטען כי ארן הוא אב מייסד דה פקטו של שוודיה המודרנית.
ראו גם

טרילוגיית מסעי הצלב
הדרך לירושלים (1998)
אביר הטמפלרים (1999)
מורשת ארן (2001)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הולט (טנק)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  הולט-קאטרפילר, ג'נרל אלקטריק 
 שנת ייצור:  1917
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם הראשונה
 מידע טכני
 אורך:  5.03 מטר
 רוחב:  2.76 מטר
 גובה:  2.37 מטר
 משקל:  25.4 טון
 מהירות:  10 קמ"ש
 טווח פעולה:  50 ק"מ
 מנוע:  מנוע בנזין להנעת גנרטור חשמלי המספק כח לזוג מנועים חשמליים
 שריון:  6-15 מילימטר
 צוות:  6
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח הוביצר 75 מ"מ מתוצרת ויקרס
 חימוש משני:  שני מקלעי M1917 בראונינג 7.62 מ"מ
 
טנק הולט (באנגלית: Holt gas electric tank) היה האבטיפוס הראשון של טנק שנבנה בארצות הברית בשיתוף פעולה של חברת הולט (כיום קטרפילר) וחברת ג'נרל אלקטריק. הטנק נבנה בשנים 1917-1918 והיה היחיד מסוגו שנבנה בשל איטיותו וכושר התמרון הלקוי שלו. הטנק היה מיועד לשישה אנשי צוות: שני מקלענים, טען, תותחן, נהג ומפקד.
מבנה

מבנה הטנק היה מבוסס על מבנה טרקטור של חברת הולט ש"נמתח" לאורך ולרוחב.
בדומה לטנק הצרפתי סן שאמון, נעשה שימוש בהנעה היברידית טורית בה מנוע בנזין מקורר מים בן 4 צילינדרים בהספק 90 כוח סוס הניע גנרטור חשמלי שסיפק כוח לשני מנועים חשמליים שכל אחד מהם הניע אחד מזחלי הטנק.
כל מערכות ההנעה והנהיגה וכן הכניסה היו בחלק האחורי של הטנק בצורה שהותירה תא צוות רבוע בקדמת הטנק ובו מערכות הנשק. חזית הטנק הייתה בנויה בצורת האות V ובשליש התחתון שלו מוקם תותח הוביצר 75 מ"מ, גם זה בדומה לטנק הצרפתי. חימושו המשני של הטנק - שני מקלעי M1917 בראונינג, הותקנו בשני צידיו.
מערכות ההנעה וההילוכים היו כבדות מכפי שתוכנן בתחילה, עובדה שהאטה את מהירותו של הטנק ופגעה בביצועי התמרון והטיפוס שלו, ולמעט אב הטיפוס היחיד לא יוצרו דגמים נוספים.
הערות שוליים

↑  Info and pictures of the first American Tank, the Holt Gas-Electric tank from 1917
↑  http://www.historicroadways.co.uk/holt-caterpillar.html
הממלכה

ערך זה עוסק במיני סדרת טלוויזיה. אם התכוונתם לסרט משנת 2007, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  דרמה, קומדיה, אימה, מסתורין
 יוצרים:  לארס פון טרייר, תומאס גיסלסון, נילס ורסל, מורטן ארנפרד
 כותבים:  לארס פון טרייר, Niels Vørsel, Tómas Gislason 
 בימוי:  לארס פון טרייר, Morten Arnfred 
 שחקנים:  ארנסט-הוגו ירגור קירסטן רולפס הולגר יול האנסן סרן פילמרק גיטה נורבי בורד אווה בירגיט רברג אודו קייר
 ארץ מקור:  דנמרק
 שפות:  דנית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  8
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס, Filmin 
 עורכים:  Jacob Thuesen, Jacob Schulsinger, My Thordal, פרנילה בק כריסטנסן, מולי מלן סטנסגארד, Olivier Bugge Coutté 
 צלמים:  אריק קרס, מנואל אלברטו קרלו 
 מוזיקה:  Joachim Holbek 
 אורך פרק:  כשעה ו-12 דקות בממוצע
 שידור
 רשת שידור:  DR (במקור)
 תקופת שידור מקורית:  1994–1997
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הממלכה (במקור הדני: Riget) היא מיני סדרת טלוויזיה בת 8 פרקים, שנוצרה בידי לארס פון טרייר ב-1994. בארצות הברית ובבריטניה היא הופצה גם כסרט קולנוע בן 5 שעות.
העלילה מתרחשת במחלקה הנוירולוגית של בית החולים הממלכתי של קופנהגן ("Rigshospitalet", שמכונה בקיצור "Riget"), בית החולים הגדול והחשוב במדינה. השם מתקשר אסוציאטיבית בפי דוברי דנית עם המונח "dødsriget", שפירושו ממלכת המתים. בסדרה מוצגות מספר דמויות: חברי סגל בית החולים ומאושפזים, המגלים מספר תופעות על טבעיות.
"הממלכה" מתאפיינת בסגנון צילום חיוור בגווני ספיה, בעריכה הקטועה ובצילום הקופצני בסגנון דוגמה 95 ובצמד לוקי תסמונת דאון אשר שוטפים כלים במטבח בית החולים ומשמשים כ"מקהלה יוונית" להתרחשויות בסדרה.
רוב הפרקים מסתיימים בסצנה דומה: הנוירולוג השוודי הבכיר, סטיג הלמאר, ניצב על גג בית החולים ומשקיף על החוף השוודי מעבר למצר ארסונד, בעודו זועק "!Danskjävlar" ("ממזרים דנים!"). אז מופיע הבמאי, לארס פון טרייר, על רקע כתוביות הסיום ומציע הסברים חידתיים למתרחש בפרק. אלמנט קומי זה וה"מוזרות" הכללית האופפת את הסדרה הביאו לא אחת להשוואתה לסדרת המתח והאימה "טווין פיקס".
הסדרה המקורית הסתיימה עם מספר רב של קווי עלילה עם סוף פתוח, ולכן הופקה ב-1997 סדרת ההמשך "הממלכה II", שהמשיכה את סגנון קודמתה ואת קו העלילה. גם סדרה זו הסתיימה עם עלילה בלתי פתורה, ותוכנן לה המשך שלישי, אך ב-1998 מת השחקן ארנסט הוגו יֶרֶגוֹר (סטיג הלמאר), ולאחריו גם קירסטן רולפס (מרת דרוסה) ומורטן רוטנאו לפרס (אחד משוטפי הכלים), מה שהפך את הסיכוי ליצירת ההמשכון לקלוש. פון טרייר אף כתב את התסריט לעונה השלישית, אך ערוץ DR הדני לא רצה להפיקה בשל מותם של שלושת השחקנים. התסריטים נשלחו לסטיבן קינג להפקת סדרתו האמריקאית "בית חולים הממלכה" ("Kingdom Hospital"), אך לא ברור אם נעשה בהם שימוש.
עלילה

הסדרה מתחילה באשפוזה של סיגריד דרוסה, גברת זקנה, ספיריטואליסטית ותמהונית במקצת. דרוסה שומעת את קולה של ילדה בוכה בפיר המעלית של בית החולים. לאחר חקירה, היא מגלה שהקול שייך לרוח של הילדה, שמתברר שנרצחה עשרות שנים לפני כן בידי אביה, בכיר בבית החולים, כדי להסתיר את עובדת לידתה מחוץ לנישואין. כדי לתת מנוחה ראויה לרוח הילדה, מחפשת דרוסה את גופתה ומוצאת אותה משומרת בצנצנת פורמלין בבית החולים.
באותה עת, הנוירולוג סטיג הלמאר, שהגיע לא מכבר למחלקה הנוירולוגית משוודיה, מנסה לטייח את רשלנותו בנוגע לניתוח שביצע בנערה צעירה והותיר אותה במצב "קומה".
הפתולוג, ד"ר בונדו, מנסה לשכנע את משפחתו של חולה הגוסס מסרטן הכבד לתרום את כבדו למחקר בבית החולים. כאשר בקשתו נדחית, הוא משתיל את הכבד החולה לעצמו, שכן החולה התיר תרומת איברים להשתלה מגופו. אזי הכבד יהיה בבעלות בונדו והוא יוכל לתרום אותו למחקר בבית החולים לאחר מותו.
לצד קווי עלילה אלו מתפתחים קווים נוספים רבים: סטודנט צעיר לרפואה מתאהב באחות האחראית על מעבדת השינה, אמבולנס רפאים מופיע ונעלם בפתאומיות מדי לילה בשער חדר המיון ונוירולוגית במחלקה מגלה שהיא בהריון מרוח רפאים כלשהי והתינוק שברחמה מתפתח במהירות מבהילה ולא הגיונית.
פרקים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הממלכה I

יום 1: Den hvide flok / המארח הגיהינומי 

יום 2: Alliancen kalder / קץ הימים 

יום 3: Et fremmed legeme / גוף זר 

יום 4: De levende døde / המת החי
הממלכה II

יום 5: Mors in Tabula 

יום 6: Trækfuglene / ציפורי נוד

יום 7: Gargantua / גרגנטואה

יום 8: Pandæmonium / פנדמוניום
הממלכה III
ארנסט-הוגו יֶרֶגוֹר כד"ר סטיג הלמאר
המוזיאון היהודי של רודוס

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון יהודי, מוזיאון 
 כתובת:  רחוב דוסיאדו לה ג'ודריה, רודוס
 מיקום:  עיריית רודוס 
 מדינה:  יוון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1997
 תאריך פתיחה רשמי:  1997
 קואורדינטות:  36°26′32″N 28°13′49″E﻿ / ﻿36.442197°N 28.230401°E﻿ / 36.442197; 28.230401
 www.rhodesjewishmuseum.org
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןהמוזיאון היהודי של רודוס(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןהמוזיאון היהודי של רודוס
 
המוזיאון היהודי של רודוס הוא מוזיאון השוכן ברובע היהודי לה ג'ודריה של העיר רודוס באי רודוס, המציג את ההיסטוריה של יהדות רודוס. המוזיאון ממוקם בשטח בית הכנסת קהל שלום.
הקמת המוזיאון

בשנת 1997 הקים אהרון חסון את המוזיאון. חסון תושב לוס אנג'לס שסבו וסבתו נולדו ברודוס, ביקר ברודוס בשנת 1995 במסע בעקבות הקהילה היהודית של רודוס שהתגוררה באי, ובעיקר ברובע היהודי לה ג'ודריה. קהילת רודוס הייתה מרכזית וחשובה עד השואה (שניים מרבני רודוס מונו לראשון לציון לאחר עלייתם לארץ ישראל). בביקורו התוודע חסון כי תיירים רבים עוברים בשכונה שהייתה יהודיות ואף נכנסים לבית הכנסת קהל שלום, אך אין שום הסברים ומידע עבור המבקרים. בנוסף התברר לו שאין מוזיאון שינציח את ההיסטוריה של הקהילה היהודית אשר חיה שם במשך מאות שנים. על כן ראה חשיבות בהקמת מוזיאון אשר ישמר את ההיסטוריה היהודית הייחודית של המקום. חסון הקים גם ארכיון על מנת לשמר את זיכרון הקהילה.
גלריה

הכניסה למוזיאון
מקווה שנמצא במוזיאון
לבוש מסורתי של יהודי רודוס
מצבה משנת ה'שנ"ג (1593)
ספר תורה עתיק של קהילת רודוס
לקריאה נוספת

אתר האינטרנט הרשמי של המוזיאון היהודי של רודוס
מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
| אתרים בעיר רודוס |
| --- | --- | --- |
| עיר ימי הבניים | ארמון ראשי המסדר של אבירי רודוס • בית החולים של האבירים • רחוב האבירים ברודוס |  |
| יהדות רודוס | בית הקברות היהודי ברודוס • המוזיאון היהודי של רודוס • לה ג'ודריה • בית הכנסת קהל שלום |  |
| מוזיאונים | המוזיאון הארכאולוגי של רודוס |  |
המאחה הלבושה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פרנסיסקו דה גויה
 תאריך יצירה:  בין השנים 1800–1807
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  190 ס״מ 
 גובה:  95 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  P000741 (מוזיאון הפראדו) 
 מיקום:  מוזיאון הפראדו מדריד שבספרד
 
המאחה הלבושה (בספרדית: La maja vestida) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר פרנסיסקו דה גויה שצויר בין השנים 1800–1807. היצירה מוצגת במוזיאון הפראדו במדריד.
היסטוריה

היצירה הוזמנה ככל הנראה על ידי מנואל גודוי, ראש ממשלת ספרד, אשר תלה אותה בחדר פרטי, לצד "המאחה העירומה", גם היא של גויה, ו"ונוס מול המראה" של דייגו ולאסקס.
הציור מוזכר לראשונה בשנת 1808 יחד עם "המאחה העירומה", במלאי רכושו של מנואל גודוי, בידי סוכן של ז'וזף בונפרטה שהוכתר כמלך ספרד בידי אחיו נפוליאון בונפרטה. בשנת 1813 מתוארים שני הציורים במלאי נכסי גודוי שהוחרם על ידי פרננדו השביעי, מלך ספרד. הם עברו למוזיאון פראדו בשנת 1901 מן האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות של סן פרננדו (אנ'), שם שכנו משנת 1808 עד 1813, ושוב משנת 1836 עד 1901. בהפסקה בין שתי התקופות הם הוחרמו על ידי האינקוויזיציה הספרדית.
בשנת 1815, בעקבות החרמת היצירה, האינקוויזיציה העמידה את גויה למשפט. הוא חמק מעונש רציני. גויה תיעב את האינקוויזיציה ותיאר אותה בצורה בוטה מספר פעמים, כגון בציור "בית הדין של האינקוויזיציה" שצויר בין השנים 1812–1819.
תיאור היצירה

הציור מתאר אישה שרועה על ספה קטיפתית ירוקה אשר מכוסה בחלקה על ידי כיסוי מיטה וכריות לבנות. רגליה כפופות מעט וזרועותיה מקופלות מאחורי ראשה. היא לובשת בגדים שקופים ועדינים, אבנט משי ורוד קשור סביב מותניה. על כתפיה היא לובשת מקטורן כתום-זהוב קצר וחפתים המסתיימים בתחרה שחורה. היא נועלת זוג נעלי זהב מחודדות. מתחת למותנה אפשר לראות גוף אדמדם, אשר חלק מן החוקרים טענו שהוא ניצב של פגיון, אף כי חוקרים אחרים סבורים שהוא מניפה סגורה.
גויה צייר יצירה זו במשיכות מכחול רופפות, צבעוניות וחופשיות מאוד, בשונה מן המאחה העירומה, שבה הצייר נזהר יותר בטיפול בגוף העירום של האישה. עם זאת, לרישום תווי הפנים והשיער המתולתל הוקדש זמן רב יותר.
ישנן מספר קווי דמיון בין המאחה הלבושה לבין האישה המתוארת בציור "דיוקן המרקיזה של סנטה קרוז (אנ')", גם הוא של גויה. שתיהן לובשות בגדים שייתכן ומאפיינים את אישיותן, ומוצגות בתנוחה מפתה המתריסה כנגד הצניעות הנשית המסורתית. בשתיהן המבט האינטליגנטי והממוקד חושף את אישיותן הנחושה והפעילה. גויה מראה בשני ציורים אלה כי האינטליגנציה והגישה של האישה יכולים להיות מפתים לא פחות מגופה העירום.
רקע > זהות הדוגמנית

ההערכה היא שהאישה המתוארת הייתה פפיטה טודו (אנ'), פילגשו הצעירה של גודוי. אפשרות אחרת שהוצעה היא שמדובר בדוכסית מאלבה, מריה דל פילאר תרזה קייטנה דה סילבה (אנ'), שהיו לה לפי השמועות יחסים רומנטיים עם גויה, והוא צייר פעמיים את דיוקנה (בשנים 1795 ו-1797). עם זאת, חוקרים רבים דחו אפשרות זו, כולל מבקר האמנות האוסטרלי רוברט יוז, שכתב ביוגרפיה על גויה בשנת 2003.
רקע > משמעות המילה מאחה

"מאחה" היא הצורה הנקבית של "מאחו (אנ')" וברבים "מאחוס", כינוי לאנשים מהמעמדות הנמוכים של החברה הספרדית, במיוחד במדריד, שהבדילו עצמם בסגנון הלבוש וההתנהגות. הם שגשגו בין סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 ובמידה מסוימת גם אחר כך. לבושם היה ספרדי מסורתי, בניגוד לסגנון הצרפתי שאומץ על ידי רבים מהאליטה הספרדית בהשפעת עידן הנאורות. ידוע שהם ניהלו מאבקים עם כאלה שנחשבו בעיניהם אַפְרֵנסֶסָדוֹס (אנ') ("מצורפתים").
לבושם של המאחוס הונצח במספר ציורים של גויה. בני מעמד האצולה חיקו את צורת הלבוש הזו ועל כן גויה צייר גם אותם לבושים כך.
"מאחיסמו" (majismo), ביטוי נגזר, משמש לתיאור תרבות ספרדית אותנטית ומאפייניה בתחומים שונים, כגון מוזיקה, ריקודים (כגון פלמנקו) ותרבות פופולרית (כגון מלחמת שוורים).
ראו גם

המאחה העירומה
הערות שוליים

1 2  
"The Clothed Maja". מוזיאון הפראדו. (באנגלית)
1 2 3  
"La Maja Vestida". Fundation Goya en Argon. (באנגלית)
↑  
"Spanish Word of the Day: Majo". The Local, Spain. 24 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה) (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKDimages ID: 226430 
המאחה הלבושה והמאחה העירומה, זו לצד זו במוזיאון הפראדו
המאחה הלבושה, כפי שצולמה על ידי ז'אן לורן, בחצר האקדמיה לאמנויות יפות של סן פרננדו, בין השנים 1865–1879. מכיוון שהאור הטבעי בתוך המוזיאון לא הספיק, צילם לורן ציור זה בחצר החיצונית של המוזיאון.
דיוקן המרקיזה של סנטה קרוז
הולוקן

עיט האסטי תוקף עופות מואה. עופות גדולים אלה חיו עד למאה ה-16 ונכחדו על ידי המאורים
עוף הדודו שנכחד במהלך המאה ה־16 וה־17
האבנים של סטונהנג'
הולוקן (מיוונית: ὅλος ("כולו"), καινός ("חדש")) היא התקופה הגאולוגית הנוכחית. התקופה שייכת לתור הרביעון אשר בעידן הקנוזואיקון, והחלה בסוף תקופת הקרח האחרונה – לפני 11,700 שנים. תקופה זו מכסה את כל ההיסטוריה המתועדת של המין האנושי. במהלך התקופה הפכו פעילויות האדם למשמעותיות מבחינה אקולוגית וגלובלית. בשל כך, יש התומכים בהגדרת חלקה המאוחר של התקופה או אף כולה כעידן חדש, האנתרופוקן (עידן האדם).
אירוע ההכחדה בהולוקן

אירוע ההכחדה בהולוקן הוא השם שניתן בדרך כלל להכחדה ההמונית המתמשכת של מינים בתקופה המודרנית של ההולוקן. המספר הגדול של ההכחדות מקיף משפחות רבות של צמחים ובעלי חיים כולל יונקים, עופות, דו־חיים, זוחלים ופרוקי־רגליים. אחוז גבוה מההכחדה מתרחש ביערות הגשם הטרופי. האיגוד הבינלאומי לשימור טבע תיעד את הכחדתם של 784 מינים מאז שנת 1500 לספירה ועד 2012. עם זאת, היות שרוב ההכחדות הן כנראה בלתי מתועדות, מעריכים מדענים כי במהלך המאה ה־20 נכחדו בין 20,000 ל־2 מיליון מינים, אך לא ניתן לקבוע את המספר באופן מדויק יותר ברמת הידע הנוכחית. כמו כן, הערכות הן שקצב ההכחדה נע בין 100 ל־1,000 יותר מהר מאשר הקצב הממוצע של הכחדות מינים על פני סולם הזמן האבולוציוני.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
לוח הזמנים הגאולוגי
אירוע ה־8200
לוח השנה ההולוקני
הוטוויר

| --- | --- |

 סוג:  עסק 
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
 מייסדים:  Spencer Rascoff 
 בעלות:  IAC, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.hotwire.com
 
הוטוויר (באנגלית: Hotwire) הוא אתר אינטרנטי להזמנת כרטיסי טיסה, חדרי מלון, השכרת רכבים וחבילות תיירות במחירים מוזלים על בסיס מלאי שלא נמכר בחברות השונות.
מטה החברה נמצא בסן פרנסיסקו. הוטוויר היא חלק מתאגיד אקספידיה, חברה ציבורית הנסחרת בנאסד"ק.
היסטוריה

הוטוויר הוקמה בשנת 2000 על ידי גרג ברוקווי, אריק גרוס, קרל פטרסון וספנסר רסקוף בשיתוף עם 6 חברות תעופה מרכזיות: אמריקן איירליינס, נורתווסט איירליינס, דלתא איירליינס, יונטייטד איירליינס, אמריקן איירליינס וקונטיננטל איירליינס. החברה מומנה על ידי קרן הון סיכון פרטית בהשקעה ראשונית של 75 מיליון דולר. בתחילת דרכם, שם הקוד לשירות של הוטוויר היה ״שד סגול״.
בספטמבר 2003, חברת InterActiveCorp (IAC) הודיעה על רכישת הוטוויר במחיר של 663 מיליון דולר. בתחילת דרכה, הוטוויר מכרה כרטיסי טיסה בלבד, אך עם התרחבותה החלה למכור בנוסף לינה במלונות והשכרת רכבים.
שיטות עבודה ותפעול

הוטוויר מציעה כרטיסי טיסה, חדרי מלון ורכבים שכורים אשר לא נמכרו.
לדוגמה, אם לרשת מלונות מסוימת יש עדיין מלאי גדול של מקומות לינה לקראת מועד ההזמנה, הוטוויר יציעו חלק ממקומות לינה אלו במחירים מוזלים. החברות אשר עובדות עם הוטוויר מזרימות לה את המידע הזה וכך הוא מוצג באתר. הוטוויר לא מציגים לגולשים את החברה שמציעה את המחירים המוזלים כדי שהיא לא תתחרה בינה לבין עצמה במקומות אחרים בהם המוצרים שלה נמכרים. שיטת מכירה זו נקראת ״Opaque״. שיטה זו מאפשרת להוטוויר למכור מוצרים שבלעדיה יכולים לא להמכר בכלל.
שיטות קידום מכירות

בדומה לרשת הסכם השותפים של ענקית הנסיעות אקספדיה
גם לחברת הוטוויר עצמה יש תוכניות שותפים. בדרך זה מציעה החברה מגוון אפשרויות לקידום המוצרים שלה. הראשונה היא שימוש במנוע החיפוש של הוטוויר באתרים מורשים אחרים והשנייה היא הפניה לאתר דרך כתבות, סקירות או אתרים העוסקים בעולמות התיירות.
הנהלה וחברה

קרל פטרסון, אחד ממייסדי הוטוויר, היה המנכ״ל הראשון של החברה. בתחילה החברה מנתה 4 עובדים אך תוך מספר חודשים החברה גדלה ובהמשך העסיקו מעל ל-300 עובדים.
הערות שוליים

↑  מערכת חדשות תעופה, הזמנת מלונות זולים בחו״ל בדקה ה-90 באמצעות אתר הוטוויר (Hotwire), באתר חדשות תעופה, ‏2022-07-18
↑  "הוטוויר מציעים דרך נוספת לרכישת כרטיסי טיסה זולים".
↑  "האם השד הסגול יכול ללמוד מהטעויות של אורביץ?". אורכב מ-המקור ב-2018-06-24. נבדק ב-2017-09-19.
↑  "InterActiveCorp מעמיקה את האחיזה שלה בהוטוויר".
↑  "רשת השותפים של אקספדיה".
↑  "תוכנית השותפים של הוטוויר".
↑  "דוגמה שת״פ שיווקי מול הוטוויר".
↑  "הנהלת הוטוויר".
הוטספוט

ערך זה עוסק בתבשיל ירקות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס תפוח אדמה 
 מוצא:  הולנד 
 מרכיבים עיקריים:  טושונקה, גזר, תפוח אדמה, בצל הגינה 
 
הוטספוט עם קרבונד (צלעת חזיר)
הוטספוט פלמי
הוּטספוט (בהולנדית: Hutspot), הושפוט (בצרפתית: Hochepot) היא מנה של תפוחי אדמה מבושלים, מחית תפוחי אדמה, גזר ובצל עם היסטוריה ארוכה במטבח ההולנדי המסורתי. הוטספוט נמצא גם במטבח האינדונזי בשל הקשרים הקולוניאליים עם הולנד.
היסטוריה

לפי האגדה, המתכון הגיע מהאוכל שנמצא בסירי הבישול שהותירו אחריהם חיילים ספרדים שעזבו בחיפזון לאחר סיום המצור על ליידן ב-1574 במהלך מלחמת שמונים השנים, דהיינו המרד ההולנדי. כאשר פרצו המשחררים את הסוללה של כיבוש הים הנמוכים יותר המקיפים את העיר, השדות סביב העיר הוצפו בכמטר של מים מכיוון שהם היו מעט מתחת לפני הים. החיילים הספרדים שחנו בשדות אלה נשטפו למעשה והותירו מאחוריהם את רוב הציוד שלהם, כולל על פי האגדה סירי הוטספוט מוכנים שזכתה בו האוכלוסייה הרעבה לאחר המצור של שנה.