stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איירה גרשווין
הערכה

לאיירה גרשווין היה כישרון מיוחד לכתיבה בסגנונות רבים, ובקולות שונים. הוא גם היה מהראשונים שכתבו תמלילים מחוכמים ושנונים בשפה שגם הקהל הפשוט יכול היה להתחבר אליה, ובכך השפיע רבות על סגנון הפזמונאות האמריקאי. איירה גרשווין היה איש ספר ורוחב ידיעותיו בא לידי ביטוי בתמליליו.
ב-1985 העניק הקונגרס האמריקאי את מדליית הזהב של הקונגרס, העיטור הגבוה ביותר שמוענק על ידי הקונגרס של ארצות הברית לאזרח בארצות הברית, לג'ורג' ואיירה גרשווין על "תרומתם היוצאת-מן-הכלל למוזיקה, לתיאטרון ולתרבות האמריקאית".
במרץ 2007 חולק לראשונה פרס "ג'ורג' ואיירה גרשווין" למפעל חיים בתחום המוזיקה הפופולרית מאת ספריית הקונגרס, הפרס הוענק לזמר פול סיימון. הפרס מוענק מאז מדי שנה מידיו של נשיא ארצות הברית בטקס בבית הלבן.
לקריאה נוספת

Edward Jablonski and Lawrence D. Stewart, The Gershwin Years - George and Ira, Da Capo Press 1958, 1973 ISBN 0306807394
Kimball, Robert & Alfred Simon. The Gershwins (1973), Athenium, New York, ISBN 0-689-10569X
Rosenberg, Deena Ruth. Fascinating Rhythm: The Collaboration of George and Ira Gershwin (1991). University of Michigan Press ISBN 978-0472084692
Gershwin, Ira (1959). Lyrics on Several Occasions (First ed.). New York: Knopf. OCLC 538209.
Gershwin, Ira; Kimball, Robert (1993). The Complete Lyrics of Ira Gershwin (First ed.). New York: Alfred A Knopf. ISBN 0394556518.
Furia, Philip (1996). Ira Gershwin: The Art of the Lyricist (First ed.). New York: Oxford University Press. ISBN 0195082990.
הערות שוליים

↑  George Gershwin: a new biography by William Hyland p. 1
1 2  על פרס גרשווין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261491305171  PLWABN: 9810585794405606  BIBSYS: 90189162  BNE: XX852333  BnF: cb13194929s (data)  CANTIC: a1228712x  CiNii: DA03476583  GND: 119500027  ICCU: RAVV088531  ISNI: 0000 0001 0890 1469  LCCN: n50076010  LNB: 000099963  MusicBrainz: 509086c2-9cc8-4e77-89e9-322e34240ffc  NARA: 10582783  NDL: 001170857  NKC: jn20000601775  NLA: 35472001  NLK: KAC2018M4671  NSK: 000064655  NTA: 070813469  RERO: 02-A003291033  SELIBR: 242232  SNAC: w60w94tm  SUDOC: 035530928  Trove: 965252  VIAF: 39519496   WorldCat (עם VIAF): 39519496
אוניברסיטת גראץ לטכנולוגיה

| --- | --- |


 מכון טכנולוגי
 תקופת הפעילות:  1811–הווה (כ־213 שנים)
 מייסדים:  יוהאן, ארכידוכס אוסטריה 
 בעלי תפקידים
 צוות:  1,039
 סגל:  1,762
 סטודנטים
 :  13,566
 מיקום
 מיקום:  גראץ, אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 קואורדינטות:  47°04′08″N 15°27′00″E﻿ / ﻿47.068888888889°N 15.45°E﻿ / 47.068888888889; 15.45
 www.tugraz.at
 he
 
אוניברסיטת גראץ לטכנולוגיה (בגרמנית: Technische Universität Graz) היא אוניברסיטה ציבורית שממוקמת בגראץ, אוסטריה אשר נוסדה בשנת 1811. כיום (2020) לומדים באוניברסיטה כ-14,000 סטודנטים.
האוניברסיטה חברה בוועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם. לאוניברסיטה ישנם שיתופי פעולה עם האוניברסיטה הטכנית של מינכן, האוניברסיטה הטכנית של דרמשטאדט והאוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו
היסטוריה

אוניברסיטת גראץ לטכנולוגיה הוקמה בשנת 1811 והמקצועות הראשונים שנלמדו היו פיזיקה, כימיה, אסטרונומיה, מינרלוגיה, בוטניקה וטכנולוגיה. בשנת 1874 האוניברסיטה הולאמה.
מבנה

האוניברסיטה מורכבת משבע פקולטות:
הפקולטה לאדריכלות
הפקולטה להנדסה אזרחית
הפקולטה למדעי המחשב והנדסה ביו-רפואית
הפקולטה לרפואה
הפקולטה להנדסת מכונות ומדעי הכלכלה
הפקולטה למתמטיקה, פיזיקה וגיאודזיה
הפקולטה לכימיה וביוטכנולוגיה
דירוגים בינלאומיים

דירוג שאנגחאי - 401–500 (2019)
דירוג THE - מקומות 501–600
דירוג QS לאוניברסיטאות - 275 (2020)
אילם (אתר מקראי)

מפה של נדודי בני ישראל משנת 1641
אֵילִם (לעיתים בכתיב מלא: אילים), הוא אתר מקראי אשר שימש כאתר החנייה השני במסלול נדודיהם של בני ישראל במדבר.
אזכוריו

אילם הוזכר לאחר פרשת המחסור במים שלושה ימים, ואירוע המים המרים שנהפכו למתוקים מכוחו של נס. מסכת אירועים זו זכתה לפרשנות ספרותית והלכתית רבה במרוצת הדורות.
אילם תואר כנווה מדבר נוח לחנייה, בהיותו מוצל על ידי עצי דקל, ועשיר במזון זמין, כגון תמרים, בספר שמות:
”וַיַּסַּע מֹשֶׁה אֶת יִשְׂרָאֵל מִיַּם סוּף וַיֵּצְאוּ אֶל מִדְבַּר שׁוּר וַיֵּלְכוּ שְׁלֹשֶׁת יָמִים בַּמִּדְבָּר וְלֹא מָצְאוּ מָיִם: וַיָּבֹאוּ מָרָתָה וְלֹא יָכְלוּ לִשְׁתֹּת מַיִם מִמָּרָה כִּי מָרִים הֵם עַל כֵּן קָרָא שְׁמָהּ מָרָה: וַיִּלֹּנוּ הָעָם עַל מֹשֶׁה לֵּאמֹר מַה נִּשְׁתֶּה: וַיִּצְעַק אֶל ה' וַיּוֹרֵהוּ ה' עֵץ וַיַּשְׁלֵךְ אֶל הַמַּיִם וַיִּמְתְּקוּ הַמָּיִם שָׁם שָׂם לוֹ חֹק וּמִשְׁפָּט וְשָׁם נִסָּהוּ: וַיֹּאמֶר אִם שָׁמוֹעַ תִּשְׁמַע לְקוֹל ה' אֱלֹהֶיךָ וְהַיָּשָׁר בְּעֵינָיו תַּעֲשֶׂה וְהַאֲזַנְתָּ לְמִצְותָיו וְשָׁמַרְתָּ כָּל חֻקָּיו כָּל הַמַּחֲלָה אֲשֶׁר שַׂמְתִּי בְמִצְרַיִם לֹא אָשִׂים עָלֶיךָ כִּי אֲנִי ה' רֹפְאֶךָ: וַיָּבֹאוּ אֵילִמָה וְשָׁם שְׁתֵּים עֶשְׂרֵה עֵינֹת מַיִם וְשִׁבְעִים תְּמָרִים וַיַּחֲנוּ שָׁם עַל הַמָּיִם”
ולאחר החנייה באילם נסעו בני ישראל אל מדבר סין אליו הגיעו בט"ו באייר:
”וַיִּסְעוּ מֵאֵילִם וַיָּבֹאוּ כָּל עֲדַת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֶל מִדְבַּר סִין אֲשֶׁר בֵּין אֵילִם וּבֵין סִינָי בַּחֲמִשָּׁה עָשָׂר יוֹם לַחֹדֶשׁ הַשֵּׁנִי לְצֵאתָם מֵאֶרֶץ מִצְרָיִם”
משמעות השם

מתוך ההקשר ניתן להבין כי את השם "אילם"/"אילים" פירשו בני ישראל כנראה במשמעות עצים כמו אלה, אלון וכדומה. בורי שיער, שהכתיב הקדום "אלם" התכוון לאלוהי המעיינות.
זיהוי

בימי הביניים היו אשר זיהו את אילם בא-טור.
לפי מסורת קהילת יהודי תאפילאלת, עירם היא אילם המקראית.
בעת החדשה הוצע לזהותה בכמה אתרים שונים:
ואדי א-טאיבה בסמוך להר סיני.
אל עריש.
ואדי ערנדל שבו מים וצמחייה רבה.
עיון מוסה
לקריאה נוספת

הערך: אילם, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 42.
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק ט"ו, פסוקים כ"ב–כ"ז.
↑  ספר שמות, פרק ט"ז, פסוק א'.
↑  שמואל אפרים ליונשטם, אנציקלופדיה מקראית : אוצר הידיעות של המקרא ותקופתו - א : אב - אתרים, ירושלים: מוסד ביאליק, 1950, עמ' 267
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קודמת: מרה | נדודי בני ישראל במדבר | הבאה: ים סוף |
אין כמו בבית (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  סיטקום
 יוצרים:  ג'ון וטקינס
 שחקנים:  ויליאם גונט פטרישה גרווד מרטין קלונס (עונות 1–3) אנדרו צ'ארלסון (עונה 4–5)
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  5
 מספר פרקים:  43
 הפקה
 אורך פרק:  30
 שידור
 רשת שידור:  BBC1
 תקופת שידור מקורית:  13 בדצמבר 1983 – 22 בדצמבר 1987
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
אין כמו בבית (באנגלית: No Place Like Home) היא קומדיית מצבים של ה-BBC שכתב ג'ון ווטקינס. בתפקידים הראשיים כיכבו ויליאם גונט ופטרישה גרווד בדמות ארתור ובריל קרבטרי, זוג נשוי המצפים לחיות בשלווה אחרי שארבעת ילדיהם הבוגרים עזבו את הבית. לצערם זה לא קורה.
הסדרה שודרה במשך חמש עונות בשנים 1983 עד 1987, והשתתף בה מרטין קלונס באחד מתפקידיו הראשונים.
תקציר עלילה

ארתור ובריל קרבטרי גידלו ארבעה ילדים וציפו ליום שהם יעזבו את הבית, והוא יחזור להיות שלהם בלבד. הם תכננו ירח דבש שני כשהצאצא האחרון יעזוב סוף סוף את הבית. אבל כל תקוותיהם נופצו כאשר זה אחר זה חזרו הגוזלים כולם אל הקן כשהם מפוכחים מאשליות לגבי העולם שבחוץ. עבור הילדים פשוט אין מקום כמו הבית.
הבת הבכורה היא לוריין (בוורלי אדמס) שהתחתנה עם שוטר תנועה בשם ריימוד קוד (דניאל היל), אבל בעונה האחרונה היא משליכה אותו. את מקומו בליבה של לוריין תופס רוג'ר דאף (רוג'ר מרטין) שהוא בעל אופי דומה לזה של ריימונד. ילדי קרבטרי האחרים הם נייג'ל, סטודנט לרפואה, פול וטרייסי, שאיתם מופיעים גם החברים והחברות שלהם. לחיים התוססים של המשפחה מוסיפים השכנים החטטנים משפחת בוטינגס, ובעיקר ורה הצווחנית, אוהבת החיות.
לעיתים קרובות ארתור וטרוור, בעלה של ורה, מוצאים מקלט בחממה, בעיקר כשהמצב נעשה בלתי נסבל, ושם הם מחפשים נחמה בכוסית שרי תוצרת בית.
צוות השחקנים

| דמות | שחקן | עונות |
| --- | --- | --- |
| ארתור קרבטרי | ויליאם גונט | 1 - 5 |
| בריל קרבטרי | פטרישה גרווד | 1 - 5 |
| נייג'ל קרבטרי | מרטין קלונס | 1 - 3 |
| נייג'ל קרבטרי | אנדרו צ'ארלסון | 4 - 5 |
| פול קרבטרי | סטיבן ווטסון | 1 - 3 |
| טרייסי קרבטרי | די סדלר | 1 - 5 |
| לוריין קוד | בוורלי אדמס | 1 - 5 |
| ריימונד קוד | דניאל היל | 1 - 4 |
| ורה בוטינג | מרשה וורן | 1 - 3 |
| ורה בוטינג | אן פנפולד | 5 |
| טרוור בוטינג | מייקל שארוול-מרטין | 1 - 5 |
| רוג'ר דאף | רוג'ר מרטין | 5 |
הפצה ב-DVD

שתי העונות הראשונות של "אין כמו בבית" יצאו ב-DVD בשנת 2006. שאר העונות לא יצאו ב-DVD
לקריאה נוספת

The Penguin TV Companion by Jeff Evans ISBN 0-14-051467-8
איירה רנרט

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1934 (בן 90) ברוקלין, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  Sagaponack 
 השכלה:  ברוקלין קולג'  אוניברסיטת ניו יורק  בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק 
 מספר צאצאים:  3 
 
צילום אוויר של מתחם ביתו של רנרט בסגפונק, ניו יורק
יצחק לייב איירה לאון רֶנֶרט (בכתיב יידי: רעננערט; באנגלית: Ira Rennert; נולד ב-31 במאי 1934) הוא איש עסקים ומיליארדר אמריקאי, יהודי אורתודוקסי, המתגורר במדינת ניו יורק וידוע כאחד התורמים הגדולים לעולם התורה החרדי והדתי-לאומי. בשנת 2022 הוערך הונו על ידי המגזין "Forbes" ב-3.5 מיליארד דולר, והוא הוצב במקום ה-801 ברשימת עשירי העולם.
ביוגרפיה

הוריו של רנרט היו מהגרים מפולין ורומניה. הוא סיים את לימודיו בברוקלין קולג' ב-1954, וקיבל את התואר השני שלו מבית הספר לעסקים סטרן באוניברסיטת ניו יורק ב-1956, שם היה מאוחר יותר חבר במועצת הנאמנים.
רנרט החל את דרכו כאנליסט אשראי בוול סטריט בשנת 1956. הוא שימש גם כשותף בחברת "Rubin, Rennert & Co", לפני שהשיק חברת ברוקרים משלו בשנת 1962. ב-1963 הוא זכה לביקורת מהאיגוד הלאומי של סוחרי ניירות ערך על כך שפעל עם הון לא מספק, וכתוצאה מכך, רישיונו נשלל ב-29 בנובמבר 1964, ולמעשה נאסר עליו לעסוק בסחר בניירות הערך. לדברי דובר החברה, ג'ון גולדברג: "בשל תנאי השוק, החברה מצאה את עצמה מפרה את חוק ורנרט גייס הון נוסף כדי לעמוד בדרישות. עם זאת, החברה שוב נפלה מתחת לסף דרישות ההון והוא סגר את החברה.
רנרט עשה את הונו החל משנות ה-80 של המאה ה-20 מעסקאות אג"ח זבל, באמצעות חברת ההחזקות Renco שהקים בניו יורק, שבין נכסיה היו גם חברת AM General המייצרת את רכבי השטח הצבאיים HMMWV ("האמר") (בשנים 1993–2004), וכן מפעלי מגנזיום (MagCorp - Magnesium Corp of America).
בשנת 2001 ניהל מאבק משפטי נגד מפעל המגנזיום של מפעלי ים המלח, שנחנך ב-1996; זאת בטענה כי הוא פוגע בעסקיו על ידי מכירת מגנזיום במחירי היצף ברחבי העולם, הגורמת לעסקיו נזקים כבדים. זמן קצר אחר כך, מחלקת המשפטים של ארצות הברית הגישה תביעה נגד החברה שלו "מגנזיום קורפ", בגין הפרות מרובות של חוק הפסולת המסוכנת, וכן הוצאת הון מהחברה על ידי רנרט באמצעות הנפקת האג"ח, שהותיר את החברה חדלת פירעון. התביעה נמשכה שנים רבות עד שנפסק שעליו לשלם קנסות בסך 213 מיליון.
בשנת 2003 החברה לערובת הטבות פנסיה (PBGC), גוף של הממשל הפדרלי שמפקח על קרנות פנסיה פרטיות, פתחה בהליכים משפטיים לחילוט האחוזה המפוארת של רנרט בלונג איילנד ונכסים אחרים. זאת במטרה היא להבטיח את זכויות הפנסיה של עובדי מפעל הפלדה WCI, יחידה בחברת ההחזקות Renco, שהייתה בשליטת רנרט. מפעל הפלדה היה בהליכי פשיטת רגל והיה חשש שהעובדים יישארו ללא פנסיה, מאחר שקרן הפנסיה שלהם הייתה בשליטת החברה.
בשנת 2008 דווח כי הפסיד 200 מיליון דולר מההונאה של איש העסקים היהודי-אמריקאי ברנרד מיידוף.
בשנת 2009 היה מעורב בניסיון שלא צלח להשתלט על חברת הרכב השוודית "סאאב".
פעילות בישראל

רנרט נחשב מקורב לבנימין נתניהו, וקיים יחסים קרובים גם עם אריאל שרון, לימור לבנת ועוזי לנדאו.
הוא אחד התורמים הגדלוים של עמותת אלע"ד, הפועלת לחיזוק ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים.
בשנת 2001 השקיעה ב"קרן פייר" – שותפות מוגבלת (קרן נדל"ן אמריקנית ישראלית) שהקימו זלמן שובל ושלמה גרופמן. בין השאר הקימה הקבוצה מגדל מגורים ברמת גן, ומאות דירות בכל רחבי המדינה.
בשנת 2007 היה שותף בקבוצת "סרברוס-גבריאל" (דרך ידידו סטיבן פיינברג, מייסד קרן הגידור "סרברוס") שהתמודדה על רכישת השליטה בבנק לאומי במסגרת תהליכי הפרטה של הבנק.
בשנת 2013 הקים קבוצה בשותפות עם אהוד ברק שביקשה להתמודד במרכז לרכישת חברת הנשק תעש מערכות, אולם לבסוף זכתה חברת אלביט מערכות במכרז.
פילנתרופיה

רנרט הקים את "מרכז אינגבורג רנרט ללימודי ירושלים" באוניברסיטת בר-אילן. הוא תרם, בין השאר, לבית-ספר לאמנות בצלאל, לתזמורת הפילהרמונית הישראלית ולארגוני צדקה. הוא הרבה לתרום ספרי תורה לבתי-כנסת בישראל ותרם להקמת בית-הכנסת במשכן הנשיא.
חיים אישיים

רנרט מחזיק בבעלות באחוזה הגדולה באזור ההמפטונס בלונג איילנד, היא כוללת 29 חדרי שינה, 39 חדרי אמבטיה ושירותים, תיאטרון בן 154 מקומות ישיבה, ומטבח בגודל מסעדה עם 5 מקררים. השטח סביב האחוזה כולל קומפלקס ספורטיבי עם שני מגרשי טניס, אולם באולינג ומגרש כדורסל. המוסך באחוזה יוכל להכיל 200 כלי רכב.
האחוזה, ממוקמת על מגרש בשטח כולל של 252 דונם, על שפת האוקיינוס האטלנטי, במרחק כ-150 ק"מ מהעיר ניו יורק. מבנה המגורים משתרע על 10,220 מ"ר והוא אחד מהבתים הגדולים ביותר בארצות הברית.
לרנרט יש גם דירת דופלקס בפארק אווניו במנהטן, ובית מפואר ליד רחוב הנביאים בירושלים.
רנרט נשוי לאינגבורג חנה רנרט, סוכנת נסיעות לשעבר ממוצא שוודי, שהתגיירה למענו. היא משמשת כדירקטורית של מרכז לינקולן לאמנויות הבמה. יש להם שלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  מוקדי כוח והשפעה חוץ פרלמנטריים בחברה החרדית
↑  Ira Rennert $3.5B Real Time Net Worth, Forbes, ‏8/25/22 (באנגלית)
↑  Thornton, Emily; Rutledge, Susan; David Welch (2003-02-13). "Ira Rennert's House of Debt: How leverage made millions for a tarnished financier--and investors lost out". Business Week. נבדק ב-17 בדצמבר 2008. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  יואב קווה וסאות' בנד, אינדיאנה, המכונית המגויסת, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2005
↑  מאת כתב גלובס, ‏נחנך מפעל מגנזיום ים המלח, באתר גלובס, 24 בדצמבר 1996
↑  חיים הנדוורקר, יצרן המגנזיום הגדול בארה"ב:  חברת המגנזיום מוכרת במחירי היצף, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2001
↑  Jonathan Stempel, Billionaire Rennert files malpractice lawsuit over $213 million judgment, רויטרס, ‏JAN 9, 2018
↑  רן דגוני, וושינגטון, ‏הממשל מאיים לעקל אחוזתו של איירה רנרט, תורם למוסדות בישראל ושותף בקרן פייר, באתר גלובס, 5 בפברואר 2006
1 2 3 4  רן דגוני, וושינגטון, ‏המיליארדר היהודי אמריקני איירה רנרט, מקורבו של בנימין נתניהו, הפסיד עד 200 מיליון דולר מהונאת מיידוף, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2008
↑  סוכנויות הידיעות, המיליארדר האמריקאי איירה רנרט מנסה לרכוש את סאאב, באתר הארץ, 17 במאי 2009
↑   שוקי שדה, מועדון המיליארדרים של בנימין נתניהו, באתר TheMarker‏, 10 ביוני 2016
↑   ניר חסון ואורי בלאו, התורמים של אלע"ד נחשפים: העמותה קיבלה מאות מיליונים מחברות במקלטי מס, באתר הארץ, 6 במרץ 2016
↑  אלעזר לוין, ‏קרן השקעות בנדל"ן, שיסדו זלמן שובל ושלמה גרופמן, גייסה 24 מיליון דולר, באתר גלובס, 14 באוגוסט 2001
הארץ, גרופמן ושובל הקימו קרן להשקעות בנדל"ן בהון עצמי של 40 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 14 באוגוסט 2001
↑  גיא ליברמן, א.דורי תבנה את מגדל המגורים FAIRE TOWER ברמת גן תמורת 80 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 20 בדצמבר 2009
שלומית צור, דירת 4 חדרים במגדל פייר טאואר בר"ג נמכרה תמורת 2.4 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 27 ביוני 2010
↑  הארץ, קרן הנדל"ן של שובל וגרופמן במשא ומתן לרכישת קרקע בגבעתיים ובפתח תקוה, באתר TheMarker‏, 13 ביולי 2003
גיא ימין, ‏קרן פייר רכשה קרקע בי-ם ב-5.8 מיליון דולר, באתר גלובס, 16 בינואר 2005
אריאל רוזנברג, ‏פייר מכרה 14 דירות בתל-אביב: עלות פנטהאוז 100–125 מיליון שקל, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2009
↑  גיא לשם, החברים של סרברוס, באתר הארץ, 11 במרץ 2007
זאב קליין עירן פאר, ‏אפסו סיכויי סרברוס-גבריאל לקבל השליטה בלאומי; הערכות: המדינה תפיץ את המניות הנותרות בשוק ההון, באתר גלובס, 15 במאי 2007
↑  שירות גלובס, ‏אהוד ברק והמיליארדר רנרט עשויים להתמודד במכרז תעש, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2013
↑  סטלה קורין ליבר ויובל אזולאי, ‏מי ירכוש את תעש: אלביט, אשכנזי, ברק או המיליארדר רנרט?, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2013
↑  יאיר שלג, אם תחולק ירושלים תשכח ימינו, באתר הארץ, 7 ביוני 2004
↑  אחוזת מיליונר יהודי-אורתודוקסי הדהימה אפילו את ההמפטונים, באתר גלובס, 1 בספטמבר 1998
אין לאן לברוח

| --- | --- |

כריכתו הקדמית של הספר
 מידע כללי
 מאת:  ג'וד ווטסון 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2015 
 
אין לאן לברוח (באנגלית Nowhere to Run) זהו הספר הראשון בסדרת הספרים 'בלי מעצורים', סדרת ההמשך של '39 רמזים'.
הקדמה

איימי ודן קהיל, שני ילדים אמריקאים שהוריהם מתו כשהיו צעירים, מגלים שהם שייכים למשפחה החזקה ביותר בעולם, משפחת קהיל, השומרת במשך מאות שנים מתכון לשיקוי הגורם לשותה אותו לקבל יכולות על עד למותו לאחר שבוע. בסדרה הראשונה מגלים השניים את רכיבי השיקוי ואת אופן הכנתו ומאחדים את שאר משפחת קהיל לאחר מאות שנים של מחלוקות וסכסוכים.
תוכן הספר

איימי ודן קהיל מגלים שסוד השיקוי התגלה, ונמצא כעת בידיו של אדם בשם ג'יי ראתפורד פירס, איש תקשורת מפורסם. כשהשיקוי בידיו בווריאציות שונות המאפשרות לו לשתות את השיקוי באופן חלש יותר שלו מבלי למות, הוא רודף אחריהם בידיעה שהם היחידים בעולם שיודעים את אופן הכנת השיקוי מלבדו. איימי ודן מגלים שאוליביה קהיל, אשתו של גדעון קהיל, מייסד משפחת קהיל, שיצר את השיקוי בניסיון למנוע את התפשטות המגפה השחורה שהשתוללה בזמנם, מצאה שיקוי נגד, והם מחליטים ליצור אותו כדי לתת ממנו לפירס בעורמה. השיקוי מכיל שבעה מרכיבים, וכל אחד מהם נמצא בתרבות אחרת שכבר נכחדה מן העולם. המרכיב הראשון הוא שפם של נמר אנטולי שנכחד כבר. איימי ודן יוצאים למסע בהרים של טורקיה ואיטליה. בעזרתם של אטיקוס רוזנבלום, חברו הטוב ביותר של דן, ואחיו ג'ייק, הם מוצאים את השפם.
ראו גם

39 רמזים
39 רמזים - דמויות
לקריאה נוספת

ג'וד ווטסון, אין לאן לברוח, מודן הוצאה לאור, 2015
אוניברסיטת גתה בפרנקפורט

| --- | --- |

הבניין המרכזי בקמפוס בוקנהיים
הבניין המרכזי בקמפוס בוקנהיים
 אוניברסיטה ציבורית
 על שם:  יוהאן וולפגנג פון גתה 
 תקופת הפעילות:  1914–הווה (כ־110 שנה)
 בעלי תפקידים
 סגל:  535 (2009)
 סטודנטים
 :  38,000 (2009)
 מיקום
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 קואורדינטות:  50°07′40″N 8°40′10″E﻿ / ﻿50.12791°N 8.66944°E﻿ / 50.12791; 8.66944
 www.uni-frankfurt.de
  (למפת פרנקפורט מוגדלת) אוניברסיטת גתה בפרנקפורט(למפת פרנקפורט רגילה) אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
 
אוניברסיטת יוהאן וולפגנג גתה בפרנקפורט אם מיין (בגרמנית: Johann Wolfgang Goethe-Universität Frankfurt am Main) היא אוניברסיטה שנוסדה ב-1914 כאוניברסיטה של אזרחים, כלומר בעוד שהיא הייתה אוניברסיטת המדינה של פרוסיה הרי שהיא הוקמה ומומנה על ידי האזרחים האמידים והליברלים הפעילים של פרנקפורט, מאפיין ייחודי בתולדות האוניברסיטאות של גרמניה. ב-1932 שמה הורחב וצורף שמו של אחד מילידי פרנקפורט המפורסמים ביותר, המשורר והסופר יוהאן וולפגנג פון גתה. האוניברסיטה חברה ב-U15.
בראשית המאה ה-21, לומדים באוניברסיטה 38,000 סטודנטים בארבעה קמפוסים עיקריים.
מבנה

האוניברסיטה ממוקמת בארבעה קמפוסים בפרנקפורט:
קמפוס בוקנהיים (Campus Bockenheim): מדעי החברה, פדגוגיה, פסיכולוגיה, מתמטיקה, מדעי המחשב, גאוגרפיה של האדם
קמפוס רידברג (Campus Riedberg): רוקחות, פיזיקה, כימיה, ביוכימיה, מדעי כדור הארץ וגאוגרפיה
קמפוס וסטאנד (Campus Westend): תאולוגיה, פילוסופיה, היסטוריה, פילולוגיה, ארכאולוגיה, משפטים, כלכלה ומנהל עסקים.
קמפוס נידרראד (Campus Niederrad): רפואה, רפואת שיניים, בית החולים האוניברסיטאי
מתקנים אחרים כוללים את קומפלקס הספורט האוניברסיטאי ב-Ginnheimer Landstraße בבוקנהיים, והביו-קמפוס שמאכסן את הגן הבוטני של האוניברסיטה ב-Palmengarten והיסטוריה של האמנות ב-Frankfurt-Hausen.
היסטוריה

אוניברסיטת פרנקפורט נחשבה לפעמים כליברלית או נוטה לשמאל, והיה לה מוניטין של למדנות יהודית ומרקסיסטית (או אף יהודית-מרקסיסטית).
האוניברסיטה של פרנקפורט ידועה במכון למחקר חברתי (Institut für Sozialforschung) שנוסד ב-1924 והיה ביתה של אסכולת פרנקפורט שהעמידה משנה פילוסופית וחברתית. כמה מן המלומדים הגדולים של אוניברסיטת פרנקפורט קשורים לאסכולה זו, ובהם תיאודור אדורנו, מקס הורקהיימר ויורגן הברמאס וכן הרברט מרקוזה, אריך פרום וולטר בנימין. אישים אחרים שפעלו באוניברסיטה היו הסוציולוג קרל מנהיים, הפילוסופים פרנץ רוזנצוייג, מרטין בובר ופאול טיליך.
בתקופה הנאצית פוטרו כמעט שליש מן המרצים וסטודנטים רבים הודחו בשל סיבות גזעיות ופוליטיות, הרבה יותר מאשר בכל אוניברסיטה גרמנית אחרת.
אוניברסיטת גתה בפרנקפורט הייתה אחד המרכזים של תנועת הסטודנטים בגרמניה בשנות ה-60 של המאה ה-20  ושל מהומות הסטודנטים ב-1968.
בשנים האחרונות מתמקדת אוניברסיטת גתה במיוחד במשפטים, היסטוריה וכלכלה והיא יצרה מכונים חדשים כמו המכון למשפטים ומימון (Institute for Law and Finance) והמרכז למחקרים פיננסיים (Center of Financial Studies). אחת מהשאיפות של האוניברסיטה היא להפוך לאוניברסיטה המובילה בגרמניה בתחום הפיננסים והכלכלה בהתחשב בקרבתה של האוניברסיטה למרכזים הפיננסיים של אירופה. אוניברסיטת גתה ייסדה פרס בינלאומי למחקר בכלכלה פיננסית – פרס הבנק הגרמני בכלכלה פיננסית (Deutsche Bank Prize in Financial Economics).
14 חוקרים מאוניברסיטת פרנקפורט זכו בפרס נובל במשך השנים.
הערות שוליים

↑  "Die Johann Wolfgang Goethe-Universität auf dem Weg zur führenden Wirtschaftshochschule in Deutschland" (PDF). נבדק ב-2011-09-26.
| U15 (אוניברסיטאות בגרמניה) |
| --- | --- | --- |
|  | בון • ברלין • גטינגן • הומבולדט • היידלברג • המבורג • וירצבורג • טיבינגן • לייפציג • מיינץ • מינכן • מינסטר • פרייבורג • פרנקפורט • קלן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269473805171  PLWABN: 9810534730105606  BIBSYS: 90323552  BnF: cb118702689 (data)  CANTIC: a10189890  GND: 35074-6  ISNI: 0000 0004 1936 9721  LCCN: n79115376  MusicBrainz: 5ffa904f-9925-43c1-920c-5740c712ea77  NKC: kn20010710027  NSK: 000075968  SUDOC: 084111895  ULAN: 500305362  VIAF: 141451702   WorldCat (עם VIAF): 141451702 
בניין אי גה פארבן בקמפוס וסטנד
אוניברסיטת גריגול רובכידזה

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 אוניברסיטה פרטית
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 מיקום
 מיקום:  טביליסי טביליסי, גאורגיה גאורגיה
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 קואורדינטות:  41°47′31″N 44°46′33″E﻿ / ﻿41.791888888889°N 44.77575°E﻿ / 41.791888888889; 44.77575
 www.gruni.edu.ge
  (למפת גאורגיה מוגדלת) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור אוניברסיטת גריגול רובכידזה(למפת גאורגיה רגילה) טביליסי כותאיסי בתומי רוסתווי זוגדידי גורי פותי סוחומי חאשורי רוסיה אזרבייג'ן ארמניה טורקיה הים השחור אוניברסיטת גריגול רובכידזה
 
אוניברסיטת גריגוֹל-רוֹבָּכּידזֶה (בגאורגית: გრიგოლ რობაქიძის სახელობის უნივერსიტეტი) היא אוניברסיטה פרטית בטביליסי גאורגיה ללימודי מדעי הרוח, מדעי החברה, מנהל עסקים, משפטים, עיתונאות ומורשת ורפואה.
היסטוריה

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1992 תחת השם אלמה מאטר[דרוש מקור], שנה לאחר שאושר החוק הקמתם של מוסדות חינוך פרטיים בגאורגיה. בשנת 1994 החלו מרצים מארצות הברית וגרמניה להעביר הרצאות באוניברסיטה. בשנת 1995 נוסד בית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטה. באותה שנה שונה שמה לשמה הנוכחי של האוניברסיטה, על שמו של הסופר והפובליציסט הגאורגי, גריגול רובכידזה, שחי בין השנים 1931-1962 בגלות בגרמניה הנאצית.
במרץ 2001, הכריז, פרויקט טמפוס TACIS‏ (Tempus TACIS Project), על ייסודו של מרכז לאבטחת איכות אקדמית באוניברסיטת גריגול רובכידזה ובאוניברסיטה הממלכתית של בתומי, והחל ביישום התוכנית באוניברסיטת גריגול רובכידזה. התוכנית הושלמה ביוני 2003. בתקופת התוכנית שימשו אוניברסיטת נוטינגהאם טרנט (Nottingham Trent University) מאנגליה, אוניברסיטת לונד משוודיה והאוניברסיטה הממלכתית של בתומי, כשותפים ומלווים לתוכנית ואף מנהלי התוכנית היו מאותן אוניברסיטאות אירופאיות.
יישום התוכנית השפיע בצורה משמעותית לא רק על אוניברסיטת רובכידזה אלא על כל מערכת ההשכלה הגבוה בגאורגיה. המערכת הגאורגית שהייתה מבוססת על מערכת החינוך הסובייטית עברה לחשוב במונחים מערביים עם סטנדרטים אירופאיים. הושם דגש מיוחד על השימוש באינטרנט והלימוד מרחוק באמצעותו. הוגברו חילופי הסטודנטים עם מערב אירופה ועוד.
ב-19 במאי 2008 הכריזה האוניברסיטה על הצטרפותה לתוכנית האמריקאית ללימודים מרחוק.[דרוש מקור]