stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אין אותנו יותר
רקע וכתיבה

זה שיתוף הפעולה השני של אבורומי ומור, לאחר "חצי שלי", שיצא ב-2022 ונוצר אף הוא בשיתופם של תמר יהלומי ויונתן קלימי. על החיבור בין אבורומי ומור לצמד היוצרים סיפר אבורומי: ”אין הסבר מדעי לכימיה והאווירה בין כל הצוות הזה של אבי, מור, יונתן קלימי ותמר יהלומי. יונתן ותמר הם לא צמד רגיל, הם מסוג האנשים שאני ומור מרגישים בנוח לשבת ולספר להם את החיים שלנו, לספר להם על האהבות שלנו ולשתף אותם בכל רגש שעובר בגוף”. על תהליך הכתיבה של השיר עצמו, סיפר: ”"כש"אין אותנו יותר" נכתב נשאלה בחדר השאלה על מה אנחנו רוצים לכתוב ואמרנו שהפואנטה העיקרית תהיה – "איך לעזעזל את/ה לא חוזר/ת אליי?, איך אין אותנו יותר? "רצינו להסביר במילים של היום שאת באמת גנובה אם ראית אותנו לבנתיים ושזה לא נורמלי כשללב שלך אין בית”.
הצלחה מסחרית

השיר זכה להצלחה רבה ברשתות הסטרימינג. בפלטפורמת ספוטיפיי, הצליח השיר להגיע למקום השלישי במצעד הישראלי השבועי, עם למעלה מ-200 אלף השמעות באותו השבוע. השיר זכה להצלחה גם בתחנות הרדיו בישראל. במצעד השבועי של מדיה פורסט, הגיע השיר בשיאו למקום הרביעי, במצעד הרשמי של גלגלצ הגיע למקום הרביעי ובמצעד העשירייה של כאן גימל הגיע השיר למקום הראשון.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 4 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 4 |  |
|  ישראל | העשירייה | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | – |  |
|  ישראל | גלגלצ ו-ynet | 34 |  |
|  ישראל | כאן גימל וטיקטוק | 17 |  |
|  ישראל | היטליסט | 11 |  |
הערות שוליים

↑  אבי אברומי ומור בסינגל משותף: "אין אותנו יותר", באתר "סרוגים", 25 בינואר 2023
↑  Weekly Top Songs Israel, באתר Spotify Charts‏, 16 במרץ 2023
↑  המצעד השנתי הישראלי תשפ"ג, באתר גלי צה"ל, 14 בספטמבר 2023
↑  דורית אסרף מזרחי, אתם בחרתם: "יוניקורן" הוא שיר השנה של כאן גימל וטיקטוק, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 14 בספטמבר 2023
↑  תוצאות המצעד השנתי 2023 של היטליסט, באתר מאקו
ביג שון

| --- | --- |

ביג שון בהופעה ב-2015
 לידה:  25 במרץ 1988 (בן 36) סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  שון מייקל לאונרד אנדרסון
 שם במה:  Big Sean 
 מקום הקמה:  דטרויט 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 מקום לימודים:  התיכון הטכני של קאס, Detroit Waldorf School 
 סוגה:  היפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  GOOD Music, דאף ג'אם
 שיתופי פעולה בולטים:  קניה וסט, דרייק, ליל ויין, כריס בראון, ויז קאליפה, קיד קאדי, אריאנה גרנדה,ג'סטין ביבר
 בן או בת זוג:  אריאנה גרנדה (אוגוסט 2014–אפריל 2015) נאייה ריברה (2013–2014) ג'נה אייקו (2016–?) 
 פרסים והוקרה:  פרס BET לאמן חדש (2012) 
 uknowbigsean.com
 פרופיל ב-IMDb
 
שון מייקל לאונרד אנדרסון (באנגלית: Sean Michael Leonard Anderson; נולד ב-25 במרץ 1988), המוכר בשם הבמה ביג שון, הוא ראפר אמריקאי, שנולד בעיר סנטה מוניקה, קליפורניה וגדל בדטרויט, מישיגן.
ב-2007, חתם ביג שון על חוזה הקלטות בחברת התקליטים של קניה וסט, GOOD Music. לאחר שהוציא לאור מספר מיקסטייפים, בשנת 2011, הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Finally Famous. מאוחר יותר הוציא שלושה אלבומים נוספים.
ביוגרפיה

ביג שון נולד בסנטה מוניקה שבקליפורניה. בגיל 3 חודשים עברה משפחתו לדטרויט, מישיגן. הוא גדל עם אמו, שהייתה מורה, וסבתו ונע מערבה בשל המצב הכלכלי של המשפחה, ולכן הוא נוהג לומר בשיריו "הצד המערבי". כשהיה נער הוא נהג להגיע לרדיו whtd ולהתחרות בתחרות ראפ-והיפ הופ שבועית בה היה מנצח. ב-2005, התארח קניה וסט לראיון בתחנה, כאשר שמע זאת, הגיע ביג שון לתחנה כדי לפגוש אותו וביקש להופיע מולו, אך וסט סירב. לאחר מספר בקשות הוא הסכים והקשיב לביצועיו. כעבור שנתיים הוא החתים אותו בחברת התקליטים שלו GOOD Music.
קריירה

ב-30 בספטמבר 2007, יצא המיקסטייפ הראשון של ביג שון שהביא לו תשומת לב תקשורתית. בשנת 2009, הוא הוציא את המיקסטייפ השני שלו וב-31 באוגוסט 2010, הוציא את המיקסטייפ השלישי שלו, בו הופיעו אמנים שונים, ביניהם דרייק וטייגה. שון היה צריך להוציא מיקסטייפ נוסף אך הוציא במקום את אלבום הבכורה שלו.
ב-28 ביוני 2011, הוציא לאור את אלבומו הראשון "Finally Famous" שנחל הצלחה וכלל סינגלים עם אמנים כמו ריק רוס, קניה וסט, פארל ויליאמס, ניקי מינאז' ועוד. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "My Last" בהשתתפות כריס בראון. הסינגל השני הוא "Marvin & Chardonnay" בהשתתפות קניה וסט. הסינגל השלישי והמצליח ביותר היה "($Dance (A" בהשתתפות ניקי מינאז'.
ב-27 באוגוסט 2013, יצא אלבומו השני, Hall of Fame, וב-24 בפברואר 2015, יצא אלבומו השלישי "Dark Sky Paradise". ב-2016, הוא חבר לזמרת ג'ני איקו וכצמד הם קראו לעצמם "Twenty88" (השם נבע מכך ששניהם נולדו ב-1988 ושניהם בני 28). ב-1 באפריל, הם הוציאו את אלבום הבכורה שלהם.
ב-4 בספטמבר 2020 הוציא ביג שון את אלבומו השישי והראשון מזה שלוש שנים, "Detroit 2".
חיים אישיים

שון יצא בעבר עם השחקנית נאייה ריברה ועם הזמרת אריאנה גרנדה, וכיום הוא יוצא עם הזמרת ג'נה אייקו.
נכון לשנת 2017, הונו של שון מוערך בכ־12 מיליון דולר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: Finally Famous
2013: Hall of Fame
2015: Dark Sky Paradise
2017: I Decided
2017: Double or Nothing (עם מטרו בומין)
2020: Detroit 2
הערות שוליים

↑  First Stream: New Music From SZA, Big Sean, 6ix9ine & More, בילבורד, ‏4 בספטמבר 2020
↑  Big Sean Net Worth, באתר CelebrityNetWorth
↑  Big Sean’s Net Worth in 2017, באתר EarnTheNecklace
↑  Big Sean net worth, באתר Bankrate
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16168740h (data)  GND: 1071158600  ISNI: 0000 0001 2045 6134  LCCN: no2011097065  MusicBrainz: 942a9807-9c1a-4a0e-a285-1fde2c5be9d1  SUDOC: 160746752  VIAF: 171373099   WorldCat (עם VIAF): 171373099
היי פייב (להקה)

| --- | --- |

היי פייב עם איגי וקסמן בהופעה בבריכת הסולטן, מאי 1998
 מוקד פעילות:  תל אביב-יפו, ישראל
 תקופת הפעילות:  1996–2000 (כ־4 שנים)
 סוגה:  פופ, דאנס, אלקטרוני
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 חברים
 אמיר פיי גוטמן אייל שחר מייקל הרפז עידן יסקין אייל דסאו
היי פייב (באנגלית: hfive) הייתה להקת בנים ישראלית שפעלה בשנים 1996–2000. הלהקה נוהלה על- ידי טבת סרטים והפקות וחברת התקליטים הד ארצי, בדומה ללהקות רבות אחרות מסוגה. הלהקה מנתה חמישה זמרים: אמיר פיי גוטמן, אייל שחר, מייקל הרפז, עידן יסקין ואייל דסאו, וזכתה לפרסום ולהערצה רבה בקרב בני הנוער באותן השנים.
היסטוריה

בשנת 1996 ערכו יעל לוי וחיים שמש, אנשי המחלקה הישראלית ב"הד ארצי" מבחני במה לצעירים, בשיתוף עם יענקל’ה נעמן ודורון ("קופי") עציוני מ"טבת הפקות" ואנשי מקצוע נוספים מ"הד ארצי". מבין כמה מאות מתמודדים נבחרו חמישה: אמיר פיי גוטמן, אייל שחר, מייקל הרפז, עידן יסקין ואייל דסאו.
בשנת 1997, לאחר שנת אימונים אינטנסיבית שכללה עבודה על שירה עם מורה לפיתוח קול, אימונים בחדר כושר ולימוד ריקוד מהיסוד בסטודיו של סיגי ניסן, בעזרת המורות לילך פרידמן ואושי כהן, הודיעה "הד ארצי" על השקת הלהקה. בדומה ללהקות בנים לועזיות, גם במותג הישראלי הפכו את חברי הלהקה למובילי אופנה (מעצבי בגדים ייחודיים, סטיילינג מלוטש). 
בסיוע מסע יחסי ציבור משומן שכלל ראיון ב"מעריב לנוער" והופעות בתוכניות הבידור של דן שילון ודודו טופז, הפך האלבום הראשון של הלהקה שיצא באותה השנה ושנקרא "היי פייב", להצלחה מסחרית. באלבום זה נכללו הלהיטים "אני", "יום מעונן", "אין לנו מה להפסיד", "אפשר אהבה" וגם קאבר לשירו של ברי סחרוף "לחץ". מספר חודשים לאחר צאתו, קיבל האלבום מעמד של אלבום זהב, לאחר מכירת 20,000 עותקים.
בספטמבר באותה השנה הוציאו חברי הלהקה מיני-אלבום בשם "זמן מסיבה", וגם השתתפו בפסטיגל וזכו במקום הראשון עם השיר "עולם אגדה".
ביוני 1998 יצא האלבום השני של הלהקה, "כולם רוקדים עכשיו", וזכה להצלחה מסחררת, אף יותר מקודמו. בין השירים הבולטים באלבום היו שיר הנושא, "ילדי התשעים", "מקדש האהבה" ו-"Give Me a High Five". בעקבות האלבום זכתה הלהקה בתואר "להקת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג'. באותה שנה השתתפו בסרט "סופר בוי" והשתתפו בשנית בפסטיגל עם השיר "קטן זה הכי כיף בעולם" וזכו שוב במקום הראשון.
ב-15 בינואר 1999 הודיע מייקל הרפז כי הוא עוזב את הלהקה. מכירות הכרטיסים למופע הפרידה ממנו בסינרמה הרקיעו שחקים.
ארבעת חברי הלהקה הנותרים המשיכו בעבודה המשותפת והתקליט השלישי של הלהקה, "טייק 1", יצא ביולי 1999 (בשני חלקים - "טייק 1" ו-"טייק 2", בניסיון להתמודד עם זיופי התקליטורים). גם אלבום זה זכה להצלחה עצומה שליוותה את סיבוב ההופעות הקיצי של הלהקה, ולווה בקליפ מוערך ללהיט "עומד על צוק".
באותה שנה חברי הלהקה השתתפו בפעם השלישית בפסטיגל וזכו במקום השני עם השיר "זה כבר כאן".
ב-14 בפברואר 2000 הודיעה הלהקה כי היא מתפרקת סופית, והוציאה את אלבום הפרידה שנקרא "האחרון", שהיה אלבום אוסף שכלל קרוב לארבעים להיטים וגרסאות כיסוי בביצוע הלהקה, ואת קלטת התעודה "היי פייב הרגעים הגדולים".
בין המוזיקאים שיצרו שירים ללהקה: שי להב, חמי רודנר, חנה גולדברג, עובד אפרת, ארקדי דוכין ואיגי וקסמן.
במהלך השנים שווקו מוצרים נלווים רבים ללהקה, בהם יומני בית ספר, קלסרים וחולצות.
ב-19 בפברואר 2013 נודע כי הלהקה תתאחד להקלטת שיר חדש שנקרא ״אחותי סיפרה״ (אשר לעג לעולם הזוהר המקומי), במסגרת פרויקט מוזיקלי של שי להב (מי שהיה המפיק המוזיקלי של הלהקה), אך השיר נגנז לבסוף ולא ראה אור מעולם באף מסגרת.
במרץ 2016 בגמר העונה השלישית של התוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", הופיעה הלהקה במופע איחוד עם השיר "כולם רוקדים עכשיו".
בפברואר 2016 הודיעה הלהקה כי תתאחד להופעה חד פעמית באפריל, אך בעקבות אשפוזו של חבר הלהקה אמיר פרישר גוטמן נדחה המופע ליוני, ולבסוף במאי 2016 הודיעה הלהקה כי היא מבטלת את מופע האיחוד.
ב-23 ביולי 2017 נפטר חבר הלהקה אמיר פרישר גוטמן.
דיסקוגרפיה > אלבומים

היי פייב (1997)
אי. פי. זמן מסיבה (1997)
כולם רוקדים עכשיו (1998)
טייק 1+2 (1999)
האחרון (2000)
הערות שוליים

↑  שגיא בן נון, פרסום ראשון: היי פייב מתאחדים, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2013
↑  היי פייב בהופעת איחוד לכבוד הגמר, באתר mako,‏ 3 במרץ 2016
↑  דפנה ארד, "היי פייב" מתאחדת למופע אחד, באתר הארץ, 4 בפברואר 2016
↑  "יש תאריך חדש למופע של היי פייב | ישראל היום". ישראל היום. נבדק ב-2018-01-17.
↑  עמי פרידמן, בוטל מופע האיחוד של היי פייב, באתר ynet, 25 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302704205171  MusicBrainz: 4dac11d6-3151-4b01-b54f-b5173d208ed7
קלמאן סקי

קלמאן סקי (בצרפתית: Clément Secchi; נולד ב-4 במאי 2000) הוא שחיין צרפתי, זוכה מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) וסגן אלוף אירופה (רומא 2022) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.
ביוגרפיה

סקי נולד וגדל באקס-אן-פרובאנס שבצרפת.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט שבהונגריה ביוני-יולי סיים במקום 23 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.76 שניות.
ביוגרפיה > 2022 > סגן אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה באוגוסט זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:32.50 דקות יחד עם יוהאן אנדוייה-ברואר, אנטואן ויקרא ומקסים גרוסה, אחרי איטליה (3:28.46 דקות) ולפני אוסטריה (3:33.28 דקות). בנוסף, סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.10 דקות, ובמקום 39 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 24.22 שניות.
ביוגרפיה > 2024 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, לאחר ששחה בשלב המוקדמות של המשחה.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר פרפר: 23.40 שניות (2024)
100 מטר פרפר: 51.17 שניות (2024)
200 מטר פרפר: 1:58.72 דקות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר פרפר: 22.78 שניות (2024)
100 מטר פרפר: 50.17 שניות (2024)
200 מטר פרפר: 1:52.31 דקות (2024)
פרנסינה מקורורי

פרנסינה לינט מקורורי (באנגלית: Francena Lynette McCorory; נולדה ב-20 באוקטובר 1988) היא אתלטית אמריקאית. היא פעמיים אלופה אולימפית (לונדון 2012 וריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים אלופת עולם (דאיגו 2011 ומוסקבה 2013) ואלופת עולם באולם (סופוט 2014) בריצת שליחות 4x400 מטר. ראשונה בעולם (2014), זוכת מדליית ארד באליפות עולם (דאיגו 2011), אלופת עולם באולם (סופוט 2014), אלופת ארצות הברית (2014) ו-3 פעמים סגנית אלופת ארצות הברית (2010, 2011 ו-2013) בריצת 400 מטר.
ביוגרפיה

מקורורי נולדה וגדלה בהמפטון, וירג'יניה.
ביוגרפיה > 2011

באליפות העולם שנערכה בדאיגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה מקורורי בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ומדליית ארד בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.45 שניות.
ביוגרפיה > 2012

באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה מקורורי במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר ביחד עם דידי טרוטר, אליסון פליקס וסניה ריצ'רדס בתוצאה של 3:16.87 דקות, לפני ג'מייקה (3:20.95 דקות) ואוקראינה (3:23.57 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.33 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 50.19 שניות.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 היא זכתה במדליית זהב בריצת השליחות 4x400 מטר ביחד עם ג'סיקה בירד, נטשה הייסטינגס ואשלי ספנסר בתוצאה של 3:20.41 דקות, לפני בריטניה (3:22.61 דקות) וצרפת (3:24.21 דקות) וסיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר בתוצאה של 50.68 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 49.86 שניות ועלתה מהמקום השלישי לריצת הגמר.
ביוגרפיה > 2014

באליפות העולם באולם שנערכה בסופוט, פולין במרץ 2014 זכתה מקורורי בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 51.12 שניות, לפני קאליס ספנסר מג'מייקה (51.54 שניות) ושוני מילר מאיי בהאמה (52.06 שניות) ובריצת 4x400 מטר ביחד עם נטשה הייסטינגס, ג'ואנה אטקינס וקסנדרה טייט בשיא לאומי חדש של 3:24.83 דקות, לפני ג'מייקה שקבעה שיא לאומי חדש של 3:26.54 דקות ובריטניה (3:27.90 דקות).
באליפות ארצות הברית שנערכה בסקרמנטו, קליפורניה ב-28 ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי חדש של 49.48 שניות, ודורגה ראשונה בעולם באותה שנה.
ביוגרפיה > 2015

בתחרות ליגת היהלום שנערכה במונקו ב-17 ביולי 2015 היא סיימה ראשונה בריצת 400 מטר בתוצאה של 49.83 שניות ודורגה במקום שלישי בשנה זו.
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט אותה שנה היא זכתה במדליית כסף, בריצת שליחות 400×4 ביחד עם סניה ריצ'רדס, נטשה הייסטינגס ואליסון פליקס בתוצאה של 3:19.44 דקות, אחרי ג'מייקה (3:19.13 דקות) ולפני בריטניה (3:23.62 דקות).
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x400 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 400 מטר: 49.48 שניות (2014)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 400 מטר: 50.54 שניות (2010)
Butterfly

Butterfly (בעברית: "פרפר") הוא שם אלבום האולפן השישי של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר יצא לאור ב-16 בספטמבר 1997 לאחר שנת עבודה על ידי חברת "קולומביה רקורדס". האלבום מורכב בעיקר מבלדות, ומכיל קטעי היפ הופ וצלילי R&B. בהפקת האלבום השתתפו וולטר אפאנאסייף, שהיה אחד המפיקים הבולטים באלבומיה הקודמים של קארי, ולצידו גם מפיקי היפ הופ וראפרים נוספים, ביניהם מיסי אליוט, שון קומבס, וה-TrackMasters. באלבום בא לידי ביטוי המעבר, שהחל באלבומה הקודם, Daydream, מסגנון הפופ, שאפיין את אלבומיה הקודמים, לסגנון ההיפ הופ וה-R&B. האלבום ציין מעבר גם בחייה האישיים: קארי החלה לעבוד על Butterfly בינואר 1997 ובמהלך שנה זו נפרדה מבעלה, טומי מוטולה, שהוביל את הקריירה שלה מאז שנת 1990. באלבומה ה-12 Memoirs of an Imperfect Angel, ציינה קארי כי Butterfly הוא האלבום שהיווה נקודת מהפך בחייה האישיים ובקריירה שלה.
עם פרסומו זכה האלבום לביקורות חיוביות, שבחלקן צוין לחיוב המהפך שעשתה קארי באלבום. הוא טיפס במצעדים של מדינות רבות, ביניהן אוסטרליה, קנדה, יפן והולנד. חמישה סינגלים יצאו לאור מתוך האלבום, ובהם "Honey" שהיה הסינגל המוביל באלבום. סינגל זה הגיע למקום גבוה במצעדים של ארצות הברית וקנדה, ונכנס לחמישייה הפותחת במצעד הניו זילנדי, הספרדי והבריטי. הסינגל החמישי מתוך האלבום - "My All" - היה להיט בארצות הברית ובאירופה. הוא היה הסינגל ה-13 שלה שהגיע למקום הראשון בארצות הברית, ובכך גרם לקארי לעקוף את מדונה במספר הסינגלים שלה שהגיעו למקום הראשון במצעד ה-HOT 100. לשם קידום האלבום יצאה קארי לסיבוב הופעות בשם "Butterfly World Tour" באוסטרליה, יפן וטיוואן, וכלל גם הופעה אחת בארצות הברית. האלבום היה מועמד ל-3 פרסי גראמי אך לא זכה בפרס, והוא נמכר ביותר מ-12 מיליון עותקים ברחבי העולם.
רקע

האלבום נחשב בעיני רבים, לאלבומה האומנותי והאישי ביותר של קארי. האלבום יצא בשנה שבה קארי התגרשה מבעלה, נשיא חברת התקליטים "קולומביה רקורדס", טומי מוטולה. לדעת רבים, השימוש במוטיב הפרפר, בא לסמל את שחרורה ממוטולה ואת עצמאותה.
הדבר התבטא כבר בשיר המוביל שיצא מהאלבום, Honey – שיר קצבי שכולל קטעי ראפ (אשר בעבר קארי לא הורשתה לשלב בשיריה, בעקבות דרישתו של מוטולה). בקליפ שלו היא נראית מצולמת באחוזה מבוצרת עם שומרי ראש אשר משגיחים עליה בעודה כבולה לכיסא. כאשר היא מצליחה לברוח מהם, היא מסירה את בגדיה ונראית לבושה בבגד ים לבן וחושפני ובסופו ניתן לראות אותה בורחת עם אהוב אלמוני. עטיפת האלבום עצמו, הייתה הראשונה שבה קארי צולמה בצילום גוף מלא, לבושה בחולצת-בטן נטולת כתפיות כל אלו כאמור מדגישים את מוטיב השחרור אותו ניסתה קארי להעביר.
מרבית השירים באלבום עוסקים בנושאים מחייה האישיים, כמו מערכת היחסים בינה לבין מוטולה, קשרים רומנטיים לאחר הגירושים ממנו, משפחתה, ילדותה ועוד. על אף היותה זמרת שהרבתה לערב בלדות באלבומיה הקודמים אך עם זאת, שילבה גם שירים קצביים יותר, באלבום זה, כל השירים הם בלדות למעט שניים – Honey ו-Fly Away, אולם באלבום זה נעשה שינוי מוזיקלי ניכר ובולט בהפקה, כאשר שון קומבס, עבד בתור מפיק באלבום. באלבום עבדה קארי עם מירב המפיקים והרפארים על מנת להפיק סגנון שונה המייחד אותו מיתר האלבומים שהוציאה לאור. כמו כן, מבקרים רבים ראו באלבום סוג של נקמה ב-סוני מיוזיק ובמוטולה, עם זאת, קארי הכחישה את זה שעברה שינוי רדיקלי באלבום החדש וטענה כי מדובר בסגנון הייחודי שהיא בעצמה בחרה ויצרה. הלחץ הגדול שהפעילה התקשורת על הפרידה בין קארי למוטולה יצרה באז ענק לאלבום שלווה ברעש שיצר הסגנון החדש שהביאה עמה באלבום.
כתיבה והלחנה

עם המגוון הרחב של המפיקים עמם עבדה קארי באלבום ועם הסגנון החדש של המוזיקה אותו ניסתה להעביר באלבום הוא היה צפוי להצלחה מסחרית. קארי ושון קומבס כתבו את הסינגל הראשון באלבום "Honey". קומבס האמין שהשיר יהיה איכותי מאוד אך העלה ספקות לגבי מידת ההצלחה שלו וזאת בעקבות השפעת ההיפ הופ הכבדה במסגרת השיר. כמו כן נעשה רמיקס לשיר "Honey" שבדומה לסינגל גם הוא הצליח בסופו של דבר בצורה בולטת במצעדים. השיר תואר אף כ"שיר מעולה עם פזמון קליט שכולל בתוכו היפ הופ ופופ בצורה שלא ניתנת לדחייה".
הסינגל השני באלבום "Butterfly" הוא אחת מבלדות אותה כתבה קארי עם וולטר אפאנאסייף וקארי עצמה תיארה אותה כבלדה האהובה עליה ביותר מבין כל אלו שהפיקה עד אותה העת. כמו כן מדובר באחד מהשירים האישיים ביותר שלה, הוא מתאר למעשה בצורה הטובה ביותר את השחרור של קארי, המילים מרשימות, ההפקה איכותית ומבחינת היכולות הווקאליות, קארי הפגינה את שיא תפארתה. הסינגל החמישי במספר באלבום "My All" נחשב גם הוא סינגל מצליח מאוד, אשר יחד עם קליפ שקט עם מספר צבעים מצומצם (שחור ולבן) כבש את המצעדים בכל העולם וכמו כן הגיע למקום הראשון במצעד האמריקני. אחד השרים הבולטים באלבום הוא "The Roof", מדובר בסינגל השלישי מתוך האלבום והוא למעשה בלדה שקטה שמוכיחה כי הקול של קארי יכול להפוך קצב מונוטוני ליצירה של ממש. שיר נוסף שכתיבתו ראויה לציון בחלק זה של הערך הוא "Fourth of July" אף על פי שאין הוא סינגל באלבום מדובר בבלדה מיוחדת עם השפעה ברורה של מוזיקת ג'אז שמזכיר בצורה בולטת עבודות ישנות יותר של קארי, ביניהן "Vanishing" ו-"The Wind". הסינגל הרביעי באלבום נקרא "Breakdown" ויחד עם השיר "Babydoll" כונו על ידי כריס ניקסון "עמוד השדרה של האלבום, ההכרזה הרשמית על עצמאותה של קארי".
קליפים

הקליפ של הסינגל השלישי מתוך האלבום "The Roof" דורג במקום ה-18 ברשימת "100 הקליפים הטובים ביותר" של מגזין "Slant". כתב המגזין Sal Ciquemani העניק לקליפ ביקורת חיובית והגדיר אותו כסיפור מתוחכם וסקסי, שמציג בצורה מעולה את השיר ואת מה שקארי מנסה להעביר באמצעותו.
בסרטון נזכרת קארי באהבה מעברה, ובלילה בו היו יחד בגשם על גג דירה בניו יורק, שם חוותה את רגש האהבה בצורה הבולטת ביותר. עוד סרטון בולט שיצא לסינגל מתוך האלבום הוא הקליפ של "My All", הקליפ מתרחש למעשה על חוף ים בוא ניתן לראות את קארי שרה על מפגש עם אהוב ליבה באותה העת ועל כך שהייתה נותנת את כולה על מנת לממש אותו. אהוב ליבה שנמצא על המגדלור בסופו של דבר פוגש בקארי וזה השיא של הקליפ. הקליפ מעביר בצורה הטובה ביותר את החופש והאהבה של קארי מצליח להשיג את האפקט שלו גם בהפקה הייחודית שנעשתה לו והשימוש המרשים בצבעים שחור ולבן על מנת ליצור תחושה רומנטית בולטת. עוד קליפ שהצליח מאוד מתוך האלבום הוא Honey בו כאמור היא נראית מצולמת באחוזה מבוצרת עם שומרי ראש אשר משגיחים עליה בעודה כבולה לכיסא. כאשר היא מצליחה לברוח מהם, היא מסירה את בגדיה ונראית לבושה בבגד ים לבן וחושפני ובסופו ניתן לראות אותה בורחת עם אהוב אלמוני, כל זאת בליווי תחושת קיץ ניכרת שמעלה חיוך על פניו של כל צופה.
רשימת השמעה

| Butterfly> מס' | Butterfly> שם | Butterfly> משך | Butterfly>  | Butterfly>  | Butterfly>  | Butterfly>  | Butterfly>  | Butterfly>  | Butterfly>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Honey  | 5:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Butterfly  | 4:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | My All  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Roof (Back in Time)  | 5:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Fourth of July  | 4:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Breakdown (בהשתתפות Bone Thugs-n-Harmony)   | 4:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Babydoll (בהשתתפות ג'. קול)   | 5:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Close My Eyes  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Whenever You Call  | 4:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Fly Away (Butterfly Reprise)  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Beautiful Ones (בהשתתפות Dru Hill)   | 6:59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Outside  | 4:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 57:19 |  |  |  |  |  |  |  |
הצלחה במצעדים ופרסים

האלבום זכה למעמד של חמש פעמים פלטינה ומכירותיו עומדות על 15 מיליון עותקים בעולם. הוא הגיע בנוסף למקום הראשון במצעד האלבומים של ה"בילבורד" האמריקאי.
Honey ו-Butterfly, היו מועמדים בטקס פרסי ה"גראמי" בשנת 1998 בקטגוריות "ההופעה הקולית הטובה ביותר ברית'ם אנד בלוז לאמנית אישה" ו- "שיר הרית'ם אנד בלוז הטוב ביותר" עבור Honey, ו"ההופעה הקולית הטובה ביותר בפופ לאמנית אישה" עבור Butterfly. האלבום עצמו זכה בקטגוריית "האלבום הבינלאומי הטוב ביותר" בטקס פרסי "אלבום הזהב" ביפן. קארי המשיכה לזכות בפרסים נוספים עבור שירים אלה בטקסים שונים, וגם עבור הסינגל השלישי My All.
Honey ו-My All הגיעו למקום הראשון במצעד 100 הלהיטים של ה"בילבורד", כאשר השיר השני, הפך ללהיט בינלאומי ולאחת הבלדות הידועות והאהובות ביותר של קארי.
בישראל, נכנס Honey היישר למקום הראשון במצעד של רשת ג'.
בעקבות הצלחת האלבום, קארי יצאה לסיבוב הופעות עולמי הנקרא Butterfly World Tour, אשר כלל 5 הופעות באסיה, 5 הופעות באוסטרליה והופעה אחת בצפון אמריקה. חלקים מתוך ההופעות, יצאו על גבי DVD הנקרא Mariah Carey Around The World ב־1998.
טריוויה על השירים

קארי אמרה כי שיר הנושא, Butterfly, הוא הבלדה הטובה ביותר כתבה עד לאותה עת.
באלבומה האחד-עשר, E=MC2, קארי בחרה לשלב באחד מהבתים של השיר For The Record שהוקדש למעריצים, את שמות השירים Honey ו-My All.
באלבומה התשיעי, Charmbracelet, מסופר בשיר Lullaby על המשך מערכת היחסים, האפלטונית הפעם, בין הדוברת בשיר The Roof לבין הבחור שמוזכר בו.
Fly Away הוא בעצם הגרסה הקצבית לשיר Butterfly ומתאר את מעופו של הפרפר שגדל.
The Beautiful Ones, חידוש לשירו של הזמר פרינס, הוא השיר הארוך ביותר בכל אלבומי האולפן של קארי, ונמשך במשך 7 דקות. הוא מחולק לקטעי שירה, דיבור, ואלתורים קוליים.
לשיר My All הוקלטה גם גרסה בספרדית, בשם Mi Todo ונכללה בגרסה מאוחרת יותר של האלבום, שיצאה לאור באזורים לטיניים.
השיר Outside עוסק בהיותה של קארי בת לשני גזעים והאפליה והגזענות שחוותה בעקבות כך.
השפעת סמל הפרפר על קארי

מאז שיצא האלבום, הפך הפרפר לסמל המזוהה ביותר עם קארי. תחילה, ציור הפרפר החל להתנוסס על מרבית עטיפות האלבומים והסינגלים שיצאו לקארי ביניהם נמנה גם אלבום הלהיטים שלה. בהמשך, הפרפר החל להופיע גם על בגדיה. כמו כן, קארי החלה לענוד טבעות זהב וכסף בדמות פרפרים, משובצות יהלומים. במקביל, שולב הפרפר גם כחלק מהתפאורה בהופעותיה ובעיצוב אתר האינטרנט האישי שלה.
בשנת 2007, כאשר קארי השיקה את סדרת הבשמים שלה, הפקק של אותם בשמים היה בצורת פרפר.
השיא היה בשנת 2008, כאשר התחתנה עם השחקן והראפר ניק קאנון ובחרה לקעקע על גבה התחתון קעקוע בדמות פרפר כתום שבמרכזו כתוב "גברת קאנון".
קארי, בסצנה מהקליפ Honey
אלכסנדרה לוקשין

אלכסנדרה לוקשין (נולדה בשנת 1994) היא אתלטית ישראלית, 3 פעמים ברציפות אלופת ישראל (2014–2016) בריצת 400 מטר משוכות ו-5 פעמים ברציפות אלופת ישראל (2020–2024) בריצת 100 מטר משוכות.
ביוגרפיה

לוקשין גדלה בקריית מוצקין. למדה באורט קריית מוצקין. אחותה הבכורה, דריה לוקשין אף היא אתלטית מצטיינת, אלופת ישראל בריצה. היא מתאמנת בקבוצת מכבי חיפה כרמל.
ביוגרפיה > 2014 > אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה בשנת 2014 זכתה לוקשין במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה > 2015

במשחקים האירופיים שנערכו בבאקו, אזרבייג'ן ביוני 2015 היא סיימה במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:01.58 דקות וכן השתתפה בריצת שליחות 4x400 מטר, אך הרביעייה הישראלית פסלה.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, תל אביב בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:01.10 דקות, לפני אחותה דריה (1:02.28 דקות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביוני 2016 היא זכתה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 1:01.50 דקות, לפני כריסטינה ואניושב ממכבי השגים ראשון לציון (1:05.00 דקות).
ביוגרפיה > 2020

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, בסוף יולי 2020 היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.96 שניות, לפני אלינה דרוזדוב מהפועל חולון (14.03 שניות) ונועה לוי ממכבי הישגים ראשון לציון (14.17 שניות).
ביוגרפיה > 2021

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ביוני 2021 היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר משוכות בתוצאה של 13.72 שניות, לפני נועה לוי (14.20 שניות) ולינוי לוי (14.36 שניות), שתיהן ממכבי הישגים ראשון לציון.