stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברנהרד רוסט
חייו

רוסט נולד בהנובר ולמד לטינית, יוונית ולימודים גרמניים (מקצוע הכולל את השפה כמו גם את הספרות הגרמנית). במקצועו היה מורה בגימנסיה.
במלחמת העולם הראשונה שירת בחיל הרגלים, נפצע בראשו וזכה בעיטור צלב הברזל.
ב-1922 הצטרף למפלגה הנאצית. התקדמותו בסולם הדרגות המפלגתי הייתה מהירה. ב-1925 כבר היה גאולייטר (מפקד מחוז) של אזור הנובר. ב-1928 הורחב המחוז שתחת סמכותו. אז היה לגאולייטר של מחוז הנובר-בראונשוויג.
ב-1930 פוטר מעבודתו בבית הספר בגלל שכרות, או לפי גרסה אחרת בגלל הטרדה מינית של תלמידה. היות שהיה פגוע ראש ונחשב למעורער נפשית כתוצאה מפציעתו, לא נפתחו נגדו הליכים פליליים, אולם אותו ערעור נפשי כביכול לא מנע ממנו מלהיבחר באותה שנה לרייכסטאג מטעם הנאצים.
עם עליית הנאצים לשלטון מונה לתפקיד שר המדע, האמנות והחינוך של פרוסיה. ב-1934 התקדם לתפקיד שר החינוך של הרייך כולו, תפקיד אותו מילא עד סוף מלחמת העולם השנייה.
רוסט פעל לטיהורם של המוסדות האקדמיים מיהודים, אנשי שמאל ומתנגדי המשטר. אחד מהטיהורים המפורסמים היה זה שהתרחש באוניברסיטת גטינגן. מדענים יהודים מפורסמים רבים אולצו לעזוב את משרותיהם וברוב המקרים את גרמניה. אלו שנשארו בתפקידי הוראה בבתי הספר ובאוניברסיטאות נשלחו למחנות ולקורסים שבהם למדו את הדוקטרינה הנאצית על מנת שיוכלו לחנך את תלמידיהם לפיה. רוסט אמר ש"כל תכליתו של החינוך היא לייצר נאצים".
רוסט לא אצר כוח רב במסגרת הכאוס השלטוני של הרייך השלישי. השפעתו הוחלשה על ידי תחרות עם ארגונים שפעלו בתחומים חופפים פחות או יותר לחינוך: האס אס, הנוער ההיטלראי ועוד. מסיבה זו הוא עיכב פיתוח רשת בתי ספר אדולף היטלר. מטרתו הייתה לשנות את מערכת החינוך הגרמנית מן היסוד ולהפוך אותה לנאצית. הצלחתו בזה הייתה מוגבלת ביותר.
ב-8 במאי 1945, היום בו נכנעה גרמניה לבעלות הברית ללא תנאי, התאבד רוסט בברנה שבחבל אולדנבורג.
בית השקעות

בית השקעות הוא עסק העוסק בהשקעת כספי לקוחותיו בשוק ההון. שירותיו העיקריים של בית ההשקעות כוללים בדרך כלל את המרכיבים הבאים, כולם או חלקם: ניהול תיקי השקעות של לקוחותיו, ניהול קרנות נאמנות וקופות גמל וחיתום ניירות ערך. לצד השירותים הללו הנוגעים להשקעה עצמה, לרוב כולל בית השקעות גם שירותי ייעוץ השקעות, המעניקים ייעוץ ללקוחותיו בנושאי מיזוגים ורכישות.
בבתי ההשקעות יש המנהלים גם חשבון נוסטרו, שהוא תיק השקעות של בית ההשקעות עצמו. מצב זה עלול ליצור ניגוד עניינים בין האינטרס של בית ההשקעות לזה של לקוחותיו. גם ניהול קרנות נאמנות עלול ליצור ניגוד עניינים, כאשר בית ההשקעות מעדיף השקעה בקרנות הנאמנות שלו.
תפקידים בבית השקעות

עיסוקים אופייניים בבית השקעות הם:
יועץ השקעות: נציגו של בית ההשקעות מול הלקוח, המייעץ לו במה להשקיע, בהתאם להעדפותיו של הלקוח מבחינת משך ההשקעה, רמת הסיכון וכדומה.
מנהל השקעות: מחליט על פעולות קנייה ומכירה של ניירות ערך בתיקו של לקוח, בהתאם להנחיות כלליות שקיבל מהלקוח.
אנליסט: עוקב אחר פעילותן של חברות שבתחום התמקדותו, מנסה לחזות את עתידן הכלכלי, ובהתאם לכך להמליץ על היחס להשקעה בהן. המלצותיו מהוות בסיס לפעולתם של יועצי ההשקעות ומנהלי ההשקעות, ומובאות גם לידיעת הלקוחות.
טריידר: מייצג את בית ההשקעות מול בורסה לניירות ערך, ועוסק בביצוע הוראות לקנייה ומכירה של ניירות ערך.
בישראל הפיקוח על פעולתם של בתי השקעות נעשה על ידי רשות ניירות ערך ועל ידי רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר.
ראו גם

בנק השקעות
בית הקברות הייגייט

| --- | --- |

מראה אופייני של בית הקברות
 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  20 במאי 1839 
 שטח:  150 דונם
 מספר קבורים:  53,000
 highgatecemetery.org
 קואורדינטות:  51°34′01″N 0°08′49″W﻿ / ﻿51.567°N 0.147°W﻿ / 51.567; -0.147
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסבית הקברות הייגייט(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסבית הקברות הייגייט(למפת קמדן רגילה) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר בית הקברות הייגייט(למפת קמדן מוגדלת) המוזיאון הבריטי בארנט הארינגיי איזלינגטון הסיטי של וסטמינסטר בית הקברות הייגייט
 
בית הקברות הייגייט (באנגלית: Highgate Cemetery) הוא בית קברות בעיר לונדון שבבריטניה. מאז נפתח בשנת 1839 הוא הפך לאתר קבורה מן המפורסמים בלונדון. אישים ידועים רבים נקברו בו ונמצא בו אוסף גדול של מבנים ופסלים האופייניים לתקופה הוויקטוריאנית.
בית הקברות

בית הקברות שוכן מצפון לסיטי של לונדון, בתחומי הרבעים קמדן, הארינגיי ואיזלינגטון. שטחו הכולל הוא כ-150 דונם, ונקברו בו כ-53,000 איש.
בית הקברות כולל שני מתחמים נפרדים. שטחיהם, דמויי הטרפז, ניצבים משני צידיה של דרך סווין (Swain's Lane) ובצמוד לפארק ווטרלו. המתחם האחד ממוקם ממערב לשני ומצפון לו. המתחם המערבי היווה את שטחו המקורי של בית הקברות, ואילו המתחם המזרחי, הקטן ממנו במקצת, התווסף אליו לאחר מכן.
בית הקברות נפתח בשנת 1839 במסגרת תוכנית כללית להקמת שבעה בתי קברות מודרניים (שזכו לכינוי "שבעת המופלאים"(Magnificent Seven)‏) סביב שוליה דאז של לונדון, שסבלה ממחסור באתרי קבורה. הוא הוקם בסמוך לכפר הייגייט, השוכן על גבי גבעה שהיא כיום מן האזורים הטופוגרפיים הגבוהים ביותר בתחומי מטרופולין לונדון.
האדריכל שניצח על ראשית בנייתו של בית הקברות היה סטיבן גירי (Stephen Geary). לאור הביקוש לקבורה באתר נוסף לו המתחם המזרחי ב-1856 (נפתח לקבורה ב-1860). קברי מרבית האישים הידועים שנקברו בבית הקברות נמצאים במתחם המערבי.
בבית הקברות הוקם עם השנים מספר רב של מבנים, בנייני מאוזוליאום ומצבות קבורה מפוסלות ומפוארות בסגנונות בנייה אופייניים לתקופה הוויקטוריאנית וביניהם סגנון התחייה הגותית. כל אלו נחשבים כמשקפים את ההיסטוריה החברתית והפוליטית של לונדון הוויקטוריאנית.
בחלק משטח המתחם המערבי משתרעת גבעה, שפסגתה מתנשאת לגובה של 114 מטר מעל פני הים. בקרקע הגבעה נחפרו ונבנו קברים, קטקומבות, אחוזות קבר (Vaults) ומעברים. אחד המבנים הידועים ביותר שנבנו במתחם המערבי הוא השדרה המצרית (Egyptian Avenue) - מעבר בבטן הגבעה שמשני צידיו חדרי קבורה, המעוצב בסגנון מצרי בהשראת עמק המלכים שליד לוקסור. בסמוך אליו נמצא מעגל הלבנון (Circle of Lebanon) – שדרה שבקירותיה חדרי קבורה, שנחפרה בקרקע סביב עץ עתיק ממין ארז הלבנון. במתחם המערבי נבנו גם שני בתי תפילה.
במתחם המזרחי קיים שילוב של מבנים ומצבות בסגנון ויקטוריאני ובסגנון מודרני.
שטחי בית הקברות משופעים בעצים, שיחים ופרחים הגדלים כמעט ללא יד מכוונת. מרובים בו בעלי החיים – מינים רבים של פרפרים וציפורים וכן בעלי חיים קטנים – קיפודים, עטלפים ואף שועלים.
שני המתחמים עדיין פתוחים כיום לקבורה. בשל המבנים המיוחדים המצויים במתחם המערבי ועל רקע ניסיונות לונדליזם וגנבת מזכרות בו מותרת הכניסה אליו רק בקבוצות מודרכות. הכניסה למתחם המזרחי איננה מוגבלת.
בית הקברות זכה לאזכורים במספר רב של ספרים, סרטי קולנוע וטלוויזיה ואף במשחק מחשב (Nightmare Creatures).
ניהול בית הקברות

בית הקברות נוהל מאז הקמתו על ידי חברת בתי הקברות של לונדון (London Cemetery Company). בעקבות הירידה בביקוש לקבורה בו החל מראשית המאה העשרים החל האתר לסבול מהזנחה בשל מחסור בכספים. בשנת 1981 עברו ניהולו ותחזוקתו לידי קרן ידידי בית הקברות הייגייט. גוף זה עורך מאז שיפוץ ושיקום של המבנים והצמחייה בבית הקברות. English Heritage (הגוף הציבורי המופקד על שימור המורשת הבנויה של אנגליה) וחברת ההימורים של בריטניה (National Lottery) תומכים כספית בקרן.
מאז 1987 כלול בית הקברות (בדירוג ברמה 1) במרשם הפארקים והגנים בעלי ערך היסטורי מיוחד של ה-English Heritage.
אישים ידועים שנקברו בבית הקברות

במתחם המערבי:
ג'ון גולסוורתי, סופר ומחזאי
ארתור ויילי, חוקר מזרח אסיה
אלכסנדר ליטוויננקו, קצין ביון רוסי שקיבל מקלט מדיני בבריטניה
מייקל פאראדיי, כימאי ופיזיקאי
כריסטינה רוסטי, משוררת.
אנה מאהלר, פסלת. בתו של המלחין גוסטב מאהלר
במתחם המזרחי:
דאגלס אדמס, סופר מדע בדיוני
ג'ורג' אליוט, סופרת
מלקולם מקלארן, אמרגן מוזיקה
קרל מרקס, הוגה תורת המרקסיזם (ב-1965 וב-1970 נעשו ניסיונות לפוצץ את מצבתו).
הרברט ספנסר, פילוסוף.
בנטפילד צ'ארלס האקס - טייס וממציא ההאקס סטרטר.
ג'ורג' מייקל - זמר ומלחין פופ
סעדי יוסף - משורר עיראקי
ראו גם

פר לשז
הערות שוליים

↑  http://www.highgate-cemetery.org/index.php/faqs.
↑  להרחבה ראו כאן.
↑  להרחבה ראו כאן
↑  http://www.highgate-cemetery.org/index.php/english-heritage-listing
↑  http://www.highgate-cemetery.org/index.php/animal-life.
↑  להרחבה ראו כאן.
↑  http://www.highgate-cemetery.org/index.php/english-heritage-listing
↑  http://news.google.com/newspapers?id=XnIsAAAAIBAJ&sjid=2MsEAAAAIBAJ&pg=6238,1047342.
↑  בנטפילד צ'ארלס האקס נטמן בבית הקברות הייגייט findagrave.com/memorial/24646434/bentfield-charles-hucks
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007314147705171  LCCN: n79095857  VIAF: 241850248   WorldCat (עם VIAF): 241850248 
למעלה: הכניסה לשדרה המצרית; למטה: מעגל הלבנון
גלעד לזכר קרל מרקס, בסמוך לקברו
ברנרד קורטואה

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1777 דיז'ון, צרפת 
 פטירה:  27 בספטמבר 1838 (בגיל 61) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Bernard Courtois 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 מעסיק:  סורבון 
 פרסים והוקרה:  פרס מונטיון - מדע (1831) 
 
ברנרד קורטואה (בצרפתית: Bernard Courtois;‏ (8 בפברואר 1777 – 27 בספטמבר 1838) היה כימאי צרפתי שגילה את היוד.
אביו היה יצרן אשלגן חנקתי, אחד ממרכיבי אבק השרפה. באותו זמן הייתה צרפת במלחמת נפוליאון וצריכת אבק השריפה גברה. לצורך הפקתה בודד אשלגן חנקתי מאצות ים שנשרפו, נשטפו במים והושרו בחומצה גופרתית. היוד נתגלה בטעות: כאשר הוסיף ברנרד בשנת 1811 עודף חומצה גופרתית, נפלט גז סגול, שהתעבה והתגבש כשנגע במשטחים קרים. ברנרד סבר שזהו יסוד חדש.
לאחר שנתן לחבריו (שארל ברנר, ניקולא קלמנט, ז'וזף לואי גה-ליסאק ואנדרה מרי אמפר) דגימה מהיסוד החדש, הם החלו במחקר. ב-1813 נתן אחד החוקרים דגימה מהחומר להאמפרי דייווי, שהבחין בדמיון לכלור. מאוחר יותר שלח האמפרי דייווי מכתב לחברה המלכותית בלונדון והודיע להם שזיהה יסוד חדש, דבר שמאוחר יותר גרם לוויכוח בין החוקרים.
ביוגרפיה

קורטואה הוכר על ידי האמפרי דייווי וז'וזף לואי גה-ליסאק כמגלה האמיתי של יוד. הוא התחיל לייצר יוד איכותי ומלחיו בשנת 1822. בשנת 1831 הוענק לו 6,000 פרנק כחלק מפרס מונטיון (אנ') על ידי L'Academie royale des sciences בשל הערך הרפואי של יסוד זה. הוא סבל מקשיים כלכליים עד סוף חייו ומת ב-27 בספטמבר 1838. הוא היה בן 61 ולא נותרו לו נכסים עבור אלמנתו או בנו. בשנת מותו, כתב העת Journal de chimie médicale ציין את מותו תחת הכותרת "הספד":
"ברנרד קורטואה, מגלה היוד, מת בפריז ב-27 בספטמבר 1838, והותיר את אלמנתו ללא הון. אילו, עם גילוי זה, קורטואה היה מוציא תעודת המצאה, הוא היה בעל אחוזה גדולה."
ברנרד קינג

| --- | --- |

 לידה:  4 בדצמבר 1956 (בן 67) ניו יורק, ניו יורק
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.01 מטר
 מספר:  22 ,30 ,55
 מכללה:  אוניברסיטת טנסי
 דראפט:  בחירה מספר 7, 1977 ניו יורק נטס
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 2013
 קבוצות כשחקן
 1977–1979   1979–1980   1980–1982   1982–1987   1987–1991   1993:  ניו ג'רזי נטס   יוטה ג'אז   גולדן סטייט ווריורס   ניו יורק ניקס   וושינגטון בולטס   ניו ג'רזי נטס
 הישגים כשחקן
 4 הופעות במשחק האולסטאר (1982, 1984, 1985, 1991)   חמישיית העונה הראשונה (1984, 1985)   חמישיית העונה השנייה (1982)   חמישיית העונה השלישית (1991)   חמישיית הרוקיז הראשונה (1978)   מלך הסלים של ה-NBA‏ (1985)
ברנרד קינג (אנגלית: Bernard King; נולד ב-4 בדצמבר 1956, בברוקלין, ניו יורק) הוא כדורסלן עבר, ששיחק בעמדת הסמול פורוורד בליגת ה-NBA. שיחק 14 עונות עבור הקבוצות ניו ג'רזי נטס (בשנים 1977–1979 ו-1993), יוטה ג'אז (1979–1980), גולדן סטייט ווריורס (1981–1982), ניו יורק ניקס (1982–1987) ווושינגטון בולטס (1987–1991). בשנת 2013 נבחר להיכל התהילה של הכדורסל.
קריירת ה- NBA

קינג שיחק בקולג' באוניברסיטת טנסי, ונבחר כבחירה השביעית בדראפט של שנת 1977 על ידי ניו יורק נטס, אשר כמה חודשים מאוחר יותר העתיקו את מקום מושבם לניו ג'רזי ונודעו כ"ניו ג'רזי נטס". שני מטרים וסנטימטר גובהו, היה קינג התגלמות הסמול פורוורד של ה-NBA בשנות השמונים. עם זרועותיו הארוכות ושחרור הכדור המהיר, קינג היה מותאם בשלמות למשחק מהיר כסקורר מעולה. קינג הוביל את טבלת הקלעים של הליגה בשנת 1985 עם 32.9 נקודות למשחק ונבחר פעמיים לחמישיית העונה של הליגה ושלוש פעמים למשחק האולסטאר.
בעונת הרוקי שלו, 1977/1978, הוא קבע שיא קליעה לשחקן שנה ראשונה בניו ג'רזי נטס, 1909 נקודות. ב-31 בינואר 1984, כשחקן הניקס, קבע קינג שיא בהיותו לשחקן הראשון מאז 1964 לקלוע לפחות 50 נקודות למשחק בשני משחקים רצופים; הוא עשה זאת בקולעו 50 נקודות מול סן אנטוניו ספרס עם 20 קליעות מ-23 זריקות, כולל קליעת 10 שלשות ב-30 בינואר בניצחון הניקס 113–117, ולמחרת קלע שוב 50 נקודות בניצחון חוץ נוסף, הפעם 105 - 98 מול דאלאס מאבריקס עם 20 קליעות מ-28 ניסיונות ושוב 10 שלשות. בעונה שלאחר מכן, הוביל קינג את ניו ג'רזי נטס כשבחג המולד 1984 קלע 60 נקודות והפך לשחקן העשירי ב-NBA לקלוע לפחות 60 נקודות במשחק יחיד.
ב-23 במרץ 1985 סבל קינג מפציעה קשה בברכו, פציעה שהשביתה אותו למשך כל עונת 1985/1986. כשחזר מהפציעה ניכר בבירור שאיבד את ההתפרצות הסוחפת שלו לסל, דבר שגרם לניקס לשחרר אותו בסוף עונת 1987. עם זאת, היה לקינג קאמבק מוצלח בוושינגטון, שם הפך לכוכבה הבלתי מעורער של הקבוצה. הוא שיפר את קליעתו מבחוץ וחזר לאולסטאר פעם אחת נוספת ב-1991, עונתו המלאה האחרונה. לאחר הפסקה זמנית של שנה וחצי וחזרה ל-32 משחקים במדי ניו ג'רזי נטס בשנת 1993, הכריעו אותו בעיות בברך וכפו עליו פרישה סופית ממשחק, כשבאמתחתו 19,665 נקודות שקלע ב-874 משחקים, ממוצע של 22.5 נקודות למשחק, כשבעת ההיא הוא היה מדורג במקום ה-16 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA.
בז נודד

| בז נודד |
| --- | --- |
 בז נודד
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: בזאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: בזיים
סוג:: בז
מין:: בז נודד
שם מדעי
 Falco peregrinus ‏מרמדיוק טאנסטול, 1771
תחום תפוצה


בז נודד (שם מדעי: Falco peregrinus) הוא מין של עוף דורס בסוג בז השייך למשפחת הבזיים.
מאפיינים

אורך גופו של הזכר הוא כ-40 ס"מ ושל הנקבה כ-48 ס"מ. משקל הבוגרים הוא 580 גרם עד קילוגרם. גבו של הבז הנודד הוא בצבעי אפור-כחול, ראשו שחור, ומצידי לחייו נמשך מעין שפם כהה עד מעל הגרון. גחונו בהיר ועליו כתמים שחורים הנמשכים לרוחב הגוף. דונגית-האף של הבז הנודד צהובה, וכן גם רגליו. המקור והציפורניים שחורים. לפי מדידות אחרונות של "נשיונל גאוגרפיק", מהירות השיא של הבז הנודד (בצלילה) היא 389.46 קמ"ש, והוא היצור המגיע למהירות התנועה הגבוהה ביותר מכל בעלי החיים בעולם.
תת-מינים

לבז הנודד 17–19 תת-מינים מתוכם שלושה מצויים בישראל. בנוגע לאחד מהם, הבז המדברי, קיימת מחלוקת בין המדענים אם הוא מין בפני עצמו או תת-מין של הבז הנודד.
תפוצה

הבז הנודד הוא אחד מהדורסים הנפוצים בעולם, ולמעשה הוא נמצא בכל העולם מלבד באנטארקטיקה ובניו זילנד. הוא מקנן אף בערים ומשגשג מאוד בעיר ניו יורק רוויית גורדי השחקים והיונים. בישראל הבז הנודד מקנן נדיר בתל אביב.
מזון

מזונו של הבז הנודד מורכב בעיקר מציפורים קטנות עד בינוניות. מפעם לפעם הוא צד גם יונקים, זוחלים וחרקים. הוא צד את טרפו באוויר.
רבייה

זוג בזים נודדים נשארים ביחד לכל החיים, וחוזרים לאותו קן כל שנה. בז נודד נוהג לקנן על מצוקים גבוהים וגם על בניינים גבוהים. הוא מטיל כ-3 עד 5 ביצים, שמשקלן נע בין 44 ל-48 גרם. הדגירה אורכת 28 עד 30 ימים, והנקבה דוגרת רוב הזמן. הצעירים נשארים בקן כ-35 עד 40 ימים לאחר הבקיעה.
מקור השם

מין זה תואר לראשונה על ידי הטקסונום האנגלי מרמדיוק טאנסטול (Tunstall) בשנת 1771. פירוש שמו הלטיני של הבז הנודד: Falco = מגל או חרמש, המציין את צורת כנפיו הפרושות בשעת תעופה, ו-peregrinus, המציין את עובדת הימצאותו כמעט בכל העולם.
בתרבות

עקב גודלו, חוזקו ומהירותו של הבז הנודד, הוא משמש כעוף ציד בספורט הבזיירות, ונהוג לאלף אותו לשם כך, בעיקר בארצות המפרץ הפרסי. הבז הנודד משמש כציפור הלאומית של איחוד האמירויות הערביות ושל אנגולה.
גלריה

Museum specimen
הערות שוליים

↑  בז נודד באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Terminal Velocity
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536194405171  GND: 4189060-7  LCCN: sh85099780  NDL: 00563044  NKC: ph436717
בית ספר נעמת עין מאהל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־45 שנים) 
 תלמידים
 :  130 (נכון ל־2017) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 
בית ספר נעמת עין מאהל הוא תיכון טכנולוגי בעין מאהל, בבעלות נעמת ובפיקוח משרד החינוך, ובהנהלת פדילה אבו ליל. המפקח על בית הספר הוא עומר חגוג'.
בבית הספר נלמדות מגמות אמנויות העיצוב וניהול עסקי. בית הספר הוקם בשנת 1979 בכפר עילוט, ובשנת 1997 הועבר לעין מאהל. הוא מהווה מסגרת טכנולוגית חלופית למסגרת הרגילה.
תלמידי בית הספר מגיעים עם עבר של בעיות וקשיים פסיכולוגיים והתנהגותיים. לרבים מהתלמידים בבית הספר היסטוריה של הישגים לימודיים נמוכים ופערים לימודיים מצטברים לאורך שנים. הקשיים, בחלקם, נובעים עקב שייכות למעמד סוציו-אקונומי נמוך.
התלמידים מגיעים מהיישובים שבסביבה: עין מאהל, כפר כנא, טורעאן, ריינה, משהד, עילוט, כפר מצר, נין, סולם ויפיע.
בני הנביאים

בני הנביאים הוא שמן של קבוצות בעם ישראל המוזכרות במספר מקומות במקרא, אשר שימשו כחברה נפרדת לאותם הרוצים לזכות בנבואה. קבוצות דומות מוזכרות גם בשמות להקת נביאים וחבל נביאים. קבוצות אלה היו מתלמדות בדרכי הנבואה מתוך שאיפת חבריהן לזכות בנבואה.
מאפיינים

בני הנביאים מכונים כך מפני שהם תלמידי הנביאים, והקשר שבין רב לתלמיד דומה לקשר בין אב לבנו. הם עוסקים בחיפוש אחר נבואה ובכמיהה אליה. אמנם, למרות שהם מכוונים דעתם להתנבא - הנבואה לא תחול עליהם בהכרח. כמו כן, הנבואה יכולה לשרות גם על מי שלא התכונן לכך כלל, וכפי שאמר עמוס לאמציה: ”לֹא נָבִיא אָנֹכִי וְלֹא בֶן נָבִיא אָנֹכִי כִּי בוֹקֵר אָנֹכִי וּבוֹלֵס שִׁקְמִים. וַיִּקָּחֵנִי ה' מֵאַחֲרֵי הַצֹּאן וַיֹּאמֶר אֵלַי ה' לֵךְ הִנָּבֵא אֶל עַמִּי יִשְׂרָאֵל”.
בני הנביאים מתוארים כחבורה של אנשים שבחרו לפרוש מהעולם הזה ולהשקיע את זמנם ורצונם בשאיפה להגיע לנבואה. בנוסף לכך, לדעת הרמב"ם, היו צריכים ללמוד ולהתמקצע בכל המדעים המדויקים, וכן בנפשם: ”אינו דבר שמגיעים אליו אלא בשלמות במדעים העיוניים והגינות המידות... ובשלמות הכוח המדמה בעיקר היצירה” (מורה נבוכים, חלק ב', פרק ל"ו).
נבואה אינה שורה אלא מתוך שמחה, ולכן, נהגו בני הנביאים להיות בשמחה, להתבודד עם עצמם ולכוון דעתם לשמיים. כן נהגו להסתובב עם כלי נגינה:
כל הנביאים אין מתנבאין בכל עת שירצו אלא מכוונים דעתם ויושבים שמחים וטובי לב ומתבודדים שאין הנבואה שורה לא מתוך עצבות ולא מתוך עצלות אלא מתוך שמחה לפיכך בני הנביאים לפניהם נבל ותוף וחליל וכנור והם מבקשים הנבואה וזהו שנאמר והמה מתנבאים כלומר מהלכין בדרך הנבואה עד שינבאו כמו שאתה אומר פלוני מתגדל...
דרכי פעולתם של בני הנביאים

על מנת להגיע לנבואה, בחרו בני הנביאים להתנתק ממשפחותיהם ומהעולם הגשמי, ולהשקיע מאמץ בכדי להגיע למצב שבו הם ראויים לכך שתשרה עליהם נבואה, כפי שניסח זאת הרמב"ם בספרו, משנה תורה:
...ואין הנבואה חלה אלא על חכם גדול בחכמה גבור במדותיו ולא יהא יצרו מתגבר עליו בדבר בעולם אלא הוא מתגבר בדעתו על יצרו תמיד והוא בעל דעה רחבה נכונה עד מאד... והוא מתקדש והולך ופורש מדרכי כלל העם ההולכים במחשכי הזמן והולך ומזרז עצמו ומלמד נפשו שלא תהיה לו מחשבה כלל באחד מדברים בטלים ולא מהבלי הזמן ותחבולותיו...
אמצעי נוסף שהשתמשו בו הוא כלי נגינה בפרט, ומוזיקה ככלל: ”ולפניהם נבל ותֹף וחליל”.
חוקר המקרא ג'יימס ויליאמס משער ש"בני הנביאים" הוא כינוי לקבוצה המתגבשת תחת הנהגתו של נביא כריזמטי, המכונה אביהם של חברי הקבוצה. שימוש בכינוי "אב" כלפי נביא מופיע בקריאה: "אבי אבי רכב ישראל ופרשיו", המתייחסת לאליהו (מלכים ב ב, יב) ולאלישע (שם יג, יד). לדברי ויליאמס, מוסד הנבואה, ובכלל זה בני הנביאים, היה בקונפליקט מתמיד עם מוסד המלוכה. תחת הנהגתם של אליהו ובעיקר של אלישע, החלו בני הנביאים להתגבש כתנועה מאורגנת החותרת בפועל תחת השלטון, והם נרדפו על ידיו כמתואר במקרא. בימי אלישע הצליחו בני הנביאים להביא להפיכה, שבה הופל שלטון בית עמרי ומונה מלך מטעמם, יהוא, שמימש את השקפת עולמם המונותאיסטית.
מקומות מושבם

על פי המתואר בספר שמואל, קבוצות של נביאים התגוררו בגבעת האלוהים, ובאזור מגוריו של שמואל עצמו - בניות ברמה.
בימי אלישע הנביא, מוזכרות קבוצות בני נביאים שישבו ביריחו, בבית אל, בגלגל ועל גדות הירדן.
ראו גם

נבואה
נביא
הנבואה במסורת ישראל
הערות שוליים

↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות יסודי התורה, פרק ז', הלכה ו'.
↑  ספר עמוס, פרק ז', פסוקים י"ד–ט"ו.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל', עמוד ב
↑  רמב"ם, הלכות יסודי התורה, פרק ז', הלכה א'.
↑  ספר שמואל א', פרק י', פסוק ה', וראו גם ספר מלכים ב', פרק ג', פסוק ט"ו
↑  James G. Williams, "The Prophetic 'Father': A Brief Explanation of the Term 'Sons of the Prophets'", Journal of Biblical Literature 85 (1966), pp. 344-348
↑  ספר מלכים ב', פרק ב', פסוקים ג'–ה'
↑  ספר מלכים ב', פרק ד', פסוק ל"ח
↑  ספר מלכים ב', פרק ו', פסוק א'
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בוקו נו פיקו

| --- | --- |
  עטיפת ה-DVD
בּוֹקוּ נוֹ פִּיקוֹ
 סוגה:  יאוי, הנטאי, שוטאקון, אוטוקונוקו
 יוצר:  קאטסויושי יאטאבה (במאי)   סיאיג'י קאנקו (מפיק)   קאטשוהיקו יאמאמה (כתיבה)   שינובו (מוזיקה)

 OVA
 במאי:  קאטסויושי יאטאבה
 סטודיו:  Natural High
 אורך פרק:  33 דקות
 מספר הפרקים ששודרו:  1
 תקופת שידור מקורית:  7 בספטמבר 2006

 OVA: פיקו וצ'יקו
 במאי:  קאטסויושי יאטאבה
 סטודיו:  Natural High
 אורך פרק:  38 דקות
 מספר הפרקים ששודרו:  1
 תקופת שידור מקורית:  19 באפריל 2007

 OVA: פיקו: הסיפור הקיצי הקטן שלי
 במאי:  קאטסויושי יאטאבה
 סטודיו:  Natural High
 אורך פרק:  30 דקות
 מספר הפרקים ששודרו:  1
 תקופת שידור מקורית:  11 בנובמבר 2007

 OVA: פיקו x קוקו x צ'יקו
 במאי:  קאטסויושי יאטאבה
 סטודיו:  Natural High
 אורך פרק:  35 דקות
 מספר הפרקים ששודרו:  1
 תקופת שידור מקורית:  9 באוקטובר 2008
בּוֹקוּ נוֹ פִּיקוֹ (ביפנית: ぼくのぴこ, בתרגום חופשי: הפיקו שלי) היא סדרת אנימת הנטאי מסוג שוטאקון, יאוי ואוטוקונוקו (בנים שדומים לבנות מבחינה חיצונית) שנוצרה על ידי סטודיו Natural High. המפיק תיאר את הסדרה בתור "אנימת השוטאקון הראשונה". הסדרה כוללת בתוכה שלושה פרקי אנימה, כרך קצר של מאנגה, משחק וידאו וחבילה של אוסף של שירים. בגלל העלות הגבוהה של הפקת אנימה מסוג זה, הדמויות והתוכן נבדקו מספר רב של פעמים לפני שההפקה החלה.
דמויות > פיקו

פיקו (ぴこ) הוא ילד בלונדיני העובד במשרה חלקית בבר של סבו בקיץ. הוא לעיתים קרובות שוחה, בדרך כלל  בעירום או עם תחתוני ספידו כחולים. פיקו לובש בגדי נשים מאז שטאמוטסו נתן לו כמה בתור מתנה. פגוע מהחשש שטאמוטסו לא יגדיר את מערכת היחסים ביניהם, הוא קוצץ מספר קצוות מהשיער שלו ובורח, אם כי מאוחר יותר טאמוטסו מוצא אותו בחוף הים. בקיץ הבא, הוא מבחין בצ'יקו ששוחה בעירום. זמן קצר לאחר מכן, הוא וצ'יקו הופכים לחברים, מכנים אחד את השני "אוני-צ'אן" (אח גדול ביפנית) ויוצרים מערכת יחסים מינית ביניהם. בפרק השלישי בזמן שהוא וצ'יקו מדברים בטלפון בדרכם לפגישה הוא שם לב לנפילות חשמל רבות, ומבחין בקוקו שוחה בעירום על גג של בניין, מאוחר יותר עובר לגור יחד עם צ'יקו במקלט של קוקו, עד אז הוא סבור שהיא בת, עד שבלילה הוא רואה אותו מאונן ומגלה את מינו האמיתי. נתפס כ"מנהיג" החבורה שלו עם צ'יקו וקוקו.
מדובב על ידי מאריקו סאקואו.
דמויות > טאמוטסו

טאמוטסו (タモツ) הוא אדם צעיר שנמשך מינית לפיקו. פיקו מכנה אותו "מוקון". טאמוטסו הוא לקוח קבוע בבר "ביבי". סבו של פיקו מציע שיבלו יחד כיוון שהוא בודד, וטאמוטסו סבור שפיקו הוא בת, עד שכשהם מבלים הוא מגלה שהוא בן, אבל ממשיך את מערכת היחסים לאחר שמגלה את המין האמיתי של פיקו. הוא קונה לפיקו בגדי נשים, כולל שרשרת קולר ותחתוני נשים שאותם טאמוטסו משכנע את פיקו ללבוש. הוא רואה בפיקו כלא יותר מאובייקט מיני, אף על פי שלאחר מכן הוא מראה סימני דאגה לאחר שפיקו נעלם. אף על פי שבסופו של דבר הוא משקם את יחסיו עם פיקו, הוא נעדר מהפרק השני והשלישי של האנימה.
דמויות > אוג'יאי-סאן

אוג'יאי-סאן (おじいさん) הוא סבו של  פיקו שמנהל בר גדול בשם "ביבי" 'יקו (ちこ) הוא ישבדרך כלל ריק מלקוחות. כשטאמוטסו מבקר אותו בקיץ, הוא מביא איתו את פיקו לעזור בתור מלצר בעודו לובש סינר ורוד. הוא מפגיש בין טאמוטסו לפיקו ומציע להם לבלות זמן ביחד.
דמויות > צ'יקו

ילד ברונטי שגר עם אחותו בבית גדול באזור יער מבודד ומפתח מערכת יחסים מינית עם פיקו בפרק השני. הוא צעיר יותר ופחות מנוסה מינית מפיקו. הוא בדרך כלל משחק בחוץ בעירום וכן צופה בסודיות באחותו מאוננת. בפרק השלישי מתגלה כבעל חולשה למכונות מנוף ושחקן מעולה, ועובר לגור יחד עם פיקו במקלט של קוקו. צ'יקו הוא הצעיר ביותר בחבורה ומבחינה ויזואלית, צ'יקו הוא הגברי ביותר מבין שלושת חבריו, שיערו הכי קצר ובגדיו עדיין גבריים באופן יחסי (כאשר הוא לובש שמלות הוא מעדיף שמלות עם הרבה טול ומלמלות וסיכות וסרטים גדולים לשיער, אבל כל בגדיו היו בצבע כחול או שחור).
דמויות > מאנקו

מאנקו (נקראת בידי פיקו וצ'יקו אונה-סאן (お姉さん), אחות גדולה ביפנית)0 היא אחותו הגדולה של צ'יקו. ככל הנראה מפני שהיא דואגת לצ'יקו וגרה במקום מבודד היא נראית מתוסכלת מינית ומאוננת בקביעות. קיבלה את פיקו כבן בית מיד עם הגעתו למיקום מגוריהם, כנראה כי שמחה כי צ'יקו מצא חבר בן גילו שישמור עליו בטוח, מוגן ועסוק. לאחר שנראתה על ידי הבנים דרך סדק בתקרה, היא הסיבה העקיפה של ניסוייהם במין. יש לה אוסף גדול של בגדי פטישיזם וצעצועי מין שפיקו וצ'יקו משתמשים בהם ללא רשותה. מאוחר יותר היא מאוננת מעבר לפינה מהבנים כאשר היא מוצאת אותם עוסקים בפעילות מינית עם חזרתה מהמכולת.
דמויות > קוקו

קוקו הוא ילד עם שיער ארוך ושחור שפיקו וצ'יקו פוגשים בפרק השלישי. חי במקלט נטוש אותו הוא מילא בחפציו האישיים ומזמין את פיקו וצ'יקו לגור איתו. הם סבורים שקוקו היא בת, עד שבלילה פיקו רואה אותו מאונן ומגלה את מינו האמיתי. קוקו מיד לאחר מכן מפתח מערכת יחסים מינית עם פיקו וצ'יקו, חולק איתם את בגדי הנשים שלו ומספר להם סיפורים. לאחר שבטעות קוקו גורם לכמה חיכוכים ביחסיהם, קוקו מחליט להרחיק את עצמו מפיקו וצ'יקו, אך הם מצאו אותו שוב במגדל טוקיו עקב סיפור שסיפר להם על פיות הלילה של מגדל טוקיו והם מגלים שהוא בעצמו "פיה". קוקו הוא המבוגר ביותר בחבורה ומבחינה ויזואלית הוא הנשי ביותר- שיערו הכי ארוך והוא מעולם לא לבש משהו "גברי" (למעשה, הדבר היחיד שמסגיר את מגדרו הוא איבר מינו, שגם לא הובא לידיעת יתר חבריו עד אמצע הפרק)
אזכורים במדיות אחרות > אובות

4 פרקי אובות שוחררו בסך הכל לסדרה "בוקו נו פיקו". כל פרק בוים על ידי קאטסויושי יאטאבה והופק על ידי Natural High. הפרק הראשון יצא לאור ב-DVD ב-7 בספטמבר 2006 על ידי Soft On Demand. הפרק השני יצא לאור ב-19 באפריל 2007 והפרק השלישי יצא לאור ב-9 באוקטובר 2008.
מהדורת באנדל שכללה את שני הפרקים הראשונים ודיסק הפסקול שיצא לאור ב-19 באפריל 2007. ב-11 בנובמבר 2007 יצא לאור פרק רימייק לראשון עם תסריט שונה. פרק זה היה היחיד שהותאם לצפייה לאנשים מתחת לגיל 18.