stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקדונל איירקראפט קורפוריישן
תוצרי החברה

TD2D/KDD/KDH - מטוס ללא טייס לאימוני ירי (מטרה מוטסת), 1942
XP-67 באט - מטוס קרב דו-מנועי ניסויי בעל מדחף
FH פנטום - מטוס קרב סילוני דו-מנועי
F2H באנשי - מטוס קרב ימי סילוני דו-מנועי
XF-85 Goblin - מטוס קרב ניסויי בעל מנוע סילון
XF-88 Voodoo - מטוס קרב ניסויי דו-מנועי
F3H Demon - מטוס קרב בעל מנוע סילון יחיד
Voodoo F-101 - מטוס קרב-הפצצה סילוני דו-מנועי על-קולי וארוך-טווח (חד מושבי) ומיירט (דו מושבי)
F-4 Phantom II - מטוס קרב-הפצצה דו-מנועי, דו-מושבי, על-קולי וארוך-טווח לכל מזג אוויר - אחד ממטוסי הקרב המוצלחים ביותר במאה העשרים.
McDonnell 119 - מטוס מנהלים סילוני
XV-1 Convertiplane - VTOL
XH-20 Little Henry - מסוק ניסויי בעל הנעת ראמג'ט-רוטור
XHJD-1 Whirlaway - מסוק דו-מנועי, 1946
Model 120 crane helicopter
תא החללית מרקורי
תא החללית ג'מיני
נתיב-חלל ASSET
הערות שוליים

↑  J.S. McDonnell & Associates, Early years: 1927-1938 (part 1), Boeing.com.
↑  J.S. McDonnell & Associates, Early years: 1927-1938 (part 2), Boeing.com.
↑  McDonnell Aircraft Corp, The War Years: 1939-1945 (part 1), Boeing.com.
↑  McDonnell Aircraft Corp, The War Years: 1939-1945 (part 2), Boeing.com.
↑  TD2D/KDD/KDH Katydid
↑  "McDonnell Model 38 / XH-20 "Little Henry" helicopter - development history, photos, technical data". Aviastar.org. 1947-05-05. נבדק ב-2010-02-20.
↑  Boeing gallery
↑  "McDonnel Model 120 helicopter - development history, photos, technical data". Aviastar.org. 2009-02-18. נבדק ב-2010-02-20.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 272844-8  ISNI: 0000 0001 0790 0798  LCCN: n81039755  VIAF: 155033470   WorldCat (עם VIAF): 155033470 
מטוס הקרב מקדונל F-1 פנטום
המפציץ המפורסם, F-4 פנטום II
קירסטי ספרבו

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1946 (בת 77) טרומסה, נורווגיה 
 מוקד פעילות:  נורווגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1963 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 בן או בת זוג:  בני בורג (1972–1978) 
 פרסים והוקרה:  פרס שפלמן לזמרת השנה (1972) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קירסטי ספרבו (בנורווגית: Kirsti Sparboe; נולדה ב-7 בדצמבר 1946) היא זמרת ושחקנית נורווגית.
ביוגרפיה

ספרבו נולדה בטרומסה כצעירה מבין חמישה ילדים.
ב-1964 התגלתה על ידי עיתונאי אשר הזמין אותה לשיר באירוע עיתונאי, אירוע זה שודר בטלוויזיה והיא הוזמנה להופיע בתוכנית ב-NRK.
באותה שנה יצא הסינגל הראשון שלה וב-1965 יצא האלבום הראשון שהקליטה.
היא ייצגה את נורווגיה באירוויזיון שלוש פעמים:
ב-1965 הגיע למקום ה-13 עם השיר "Karusell".
ב-1967 סיימה במקום ה-14 עם השיר "Dukkemann".
ב-1969 עם השיר "Oj, oj, oj, så glad jeg skal bli" סיימה במקום האחרון מתוך שש עשרה השירים שלקחו חלק בתחרות.
בנוסף היא ניסתה לייצג את נורווגיה באירוויזיון 1966 וסיימה במקום השני בתחרות המקדימה, ב-1970 השתתפה בקדם האירוויזיון הגרמני וזאת לאחר שבאותה שנה מספר מדינות וביניהן נורווגיה סירבו להשתתף בתחרות.
ב-1969 יצא שירה "En Student Från Uppsala" (סטודנט מאופסלה) שהיווה המנון לא רשמי עבור הסטודנטים באוניברסיטת אופסלה.
היא שרה את הגרסה הנורווגית של השיר "Un banc, un arbre, une rue" שזכה באירוויזיון בביצועה של סברין.
ב-1973 שיחקה לראשונה בתיאטרון.
ב-1984 ו-1985 הופיעה בהצגה בילבי בתיאטרון באוסלו.
ב-1992 שיחקה בסרט "Ute av drift!" המבוסס על מחזה מאת ריי קוני.
ב-1998 קיבלה אות כבוד מטעם עיר הולדתה טרומסה.
היא נשואה בשלישית.
מפלגת הקדמה הגרמנית

| --- | --- |
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 מייסד:  Max von Forckenbeck 
 תקופת הפעילות:  6 ביוני 1861 – 5 במרץ 1884 (22 שנים) 
 אידאולוגיות:  ליברליזם, פדרליזם 
 מטה:  ברלין
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-שמאל
 צבעים רשמיים:  צהוב
 
מפלגת הקדמה הגרמנית (בגרמנית: Deutsche Fortschrittspartei - DFP) הייתה המפלגה המודרנית הראשונה בגרמניה שהייתה מבוססת-מצע. היא יוסדה על ידי חברים שונים בבית הנבחרים הפרוסי ב-1861, כאופוזיציה לקנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק. המפלגה התקיימה בין השנים 1861–1884.
מפלגת הקדמה הייתה המפלגה המודרנית הראשונה בגרמניה שהחזיקה מצע מסודר. מצע זה סבב, בין השאר, סביב הדרישה לאיחוד גרמניה תחת הגמוניה פרוסית, חיזוק שיטת הדמוקרטיה הפרלמנטרית, עיקרון שלטון החוק והגדלת סמכויותיהם של הממשלים המקומיים.
אנשי המפלגה ובראשם פרנץ הרמן שולצה דליטש, פנו לציבור הפועלים בקריאה לאמץ את עקרון ה'עזרה עצמית' כפתרון למצוקם. בפתרון ליברלי זה הם עודדו את הפועלים לחסוך משכרם, לרכוש השכלה ולהתקדם מבחינה מקצועית ופוליטית. שולצה-דליטש קרא לפועלים להשתלב במאבק הלאומי כשותפים זוטרים ולחזק את סמכות הפרלמנט אל מול הממסד הצבאי והבירוקרטי הפרוסים
מייסד מפלגת הקדמה הגרמנית, פרנץ הרמן שולצה דליטש
המפלגה נוסדה ב-6 ביוני 1861 על ידי הצירים הליברלים בבית הנבחרים הפרוסי. ציריה היוו את הקבוצה הגדולה ביותר בבית הנבחרים הפרוסי התחתון בין השנים 1861–1865. בשנת 1866, בעקבות מלחמת שבעת השבועות, התפצלה המפלגה. חברי המפלגה שתמכו במדיניות החוץ של אוטו פון ביסמרק פרשו ממפלגת העם ויצרו את מפלגת הליבראלים הלאומיים. פיצול נוסף התרחש בשנת 1868, כאשר צירים מדרום גרמניה פרשו ויצרו את מפלגת העם הגרמני.
המפלגה הגיעה לסוף דרכה ב-5 במרץ 1884.
הערות שוליים

↑  שלמה נאמן, פרדיננד לסל, הוצאת עם עובד, תל אביב 1984, עמ' 124
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11982999c (data)  GND: 5006371-6  ISNI: 0000 0001 0674 4789  LCCN: n84224026  NKC: xx0104354  SUDOC: 027883868  VIAF: 157161154   WorldCat (עם VIAF): 157161154
מלאכת אוכל נפש

| --- | --- |

מלאכת מבשל ומלאכת מבעיר הותרו ביום טוב לצורך אוכל נפש
 מקרא:  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ט"ז
 משנה:  מסכת ביצה
 ברייתא:  מסכת ביצה
 תלמוד בבלי:  מסכת ביצה
 תלמוד ירושלמי:  מסכת ביצה
 משנה תורה:  הלכות שביתת יום טוב
 שולחן ערוך:  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תק"א–תקי"ז
מלאכת אוכל נפש היא מלאכה הנעשית לשם סיפוק צרכיו הקיומיים של האדם. ההלכה מתירה עשיית מלאכת אוכל נפש ביום טוב בתנאי שזאת נעשית לצורכי אותו יום, גם אם המלאכה עצמה נכללת בל"ט אבות מלאכה האסורות מהתורה. למשל, הבערת אש או אפייה לצורך הכנת מזון לאכילה באותו יום, הן מלאכות מותרות ביום טוב. עם זאת, מלאכות שדרכן להיעשות זמן רב עד להכנת המזון, כגון קצירה, ציד ודיש, נקראות "מלאכת עבודה" והן אסורות אף אם נעשות לשם אוכל נפש.
היתר מלאכת אוכל נפש הוא המאפיין ההלכתי העיקרי המבדיל בין יום טוב לבין שבת.
מלאכות אוכל נפש משמעותיות גם להגדרת כלי אוכל נפש, שאותם אסרה ההלכה למשכן. כלים אלו נחשבים הכרחיים לקיומו של האדם ולכן לא ניתן לשלול אותם.
מקור ההיתר

היתר מלאכת אוכל נפש מפורש בתורה: ”...כָּל מְלָאכָה לֹא יֵעָשֶׂה בָהֶם, אַךְ אֲשֶׁר יֵאָכֵל לְכָל נֶפֶשׁ, הוּא לְבַדּוֹ יֵעָשֶׂה לָכֶם.” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ט"ז) כך הותרו שחיטה, לישה, בישול וכיוצא באלה.
חכמים אסרו לעשות ביום טוב כל מלאכה שאפשר לעשותה בערב יום טוב מבלי שיהיה בה הפסד או חיסרון, זאת כדי שאדם לא ידחה ליום טוב את כל המלאכות שהן לצורך אוכל נפש כגון טחינה וניפוי הקמח וכיוצא באלה, ואז ייטרד בהן כל היום ויימנע משמחת החג.
המלאכות המותרות

לשיטת בעלי התוספות גדרי המצווה הוא של"ט מלאכות שבת מתחלקות לשלוש קבוצות ביחס ליום טוב:
מלאכות שאין בהן צורך אוכל נפש כלל, כגון טווה שתי בתי נירין, תופר וכו'. במלאכות אלו אין שום היתר.
מלאכות שייסודן אוכל נפש, אלא שאינן מלאכות בגוף המאכל. דהיינו הפעולה איננה מתקנת את המאכל עצמו, אלא מהווה הכנה מקדימה לצורך אוכל נפש, כגון מלאכת קוצר, דש וכו'. לשיטת התוספות בשם הירושלמי, מלאכות אלו אסורות מחמת שהן מלאכות הקודמות למלאכת לישה. נחלקו הראשונים האם ההבנה בדברי הירושלמי לאסור מלאכות אלו מדאורייתא או שזה אסמכתא בעלמא.
מלאכות אוכל נפש ממש, כגון מבעיר, אופה, מבשל וכו'. אלו מלאכות אוכל נפש מובהקות שעליהן דיברה התורה.
לפי המגיד משנה, ”ואני אומר ש'מלאכת עבודה' כולל כל מה שדרך העבד לעשות לאדוניו ואין רוב בני אדם עושין אותה לעצמן אלא שוכרים אחרים לעשותן, אבל כל מלאכה שדרך רוב בני אדם לעשותה כל אחד בביתו לעצמו לא הוזהרנו”, כלומר שביום טוב אסורים לעשות סוגי מלאכות שהיו בדרך כלל דורשים עבודה מסיבית מחמת שדרך הפעולה היא לימים הרבה, אלא שהתורה התירה פעולות שדרך לעשות אותם בבית באופן מינימלי.
צרכים שאינם מזונות

להלכה נפסקה דעת בית הלל, שכיוון שמלאכות ההוצאה וההבערה הותרו כמלאכת אוכל נפש, הם הותרו גם לצורך שאר הנאות, גם אם אינן קשורות דווקא באוכל, בתנאי שהם צורך "השווה לכל נפש".
הגם שמלאכת הבערה הותרה לצורך אוכל נפש, היינו דווקא מאש לאש משום איסור מוליד ביום טוב.
האחרונים נחלקו לגבי העישון ביום טוב. לדעת חלק מן הפוסקים, העישון מותר למי שהורגל בכך, משום שזה צורך "השווה לכל נפש", אולם הדלקת הסיגריה צריכה להיעשות מאש הדלוקה מערב יו"ט, כשם שנאסרה הדלקה לבישול, והותרה רק מאש לאש, אך ישנם פוסקים רבים האוסרים זאת, בטענה שאין זה צורך אוכל השווה לכל נפש, שהרי ישנם אנשים רבים שאינם נהנים מעישון, ואף אינם סובלים את הריח.
מכשירי אוכל נפש

רבי יהודה וחכמים נחלקו במסכת ביצה האם גם עשיית מכשירי אוכל נפש הותרו או רק מלאכות לצורך אוכל נפש עצמו. לפי רבי יהודה גם מכשירי אוכל נפש הותרו.
הראשונים נחלקו בגדר מכשירי אוכל נפש. לפי שיטה אחת, מכשירי אוכל נפש הוא כל דבר שאינו נעשה לצורך האוכל עצמו, אלא לצורך פעולה אחרת או חפץ אחר שנועד להכשרת האוכל, כמו סכין, אבל פעולה הנעשית לצורך מכשיר צדדי להכנת האוכלת ולא באוכל עצמו אינו נחשב לאוכל נפש, אף על פי שלא ניתן להסתדר בשום אופן בלעדיו. לפי שיטה שנייה, כל דבר שניתן לעשות ללא אוכל נפש, נחשב למכשירין, כך למשל סכין לחיתוך הבשר נחשב למכשירין מכיוון שניתן לבשל את הבשר באופן בלתי חתוך והאוכל עצמו יהיה מוכן ללא זה, אבל פעולה שמוכרחת לצורך האוכל נחשבת לצורך אוכל נפש.
בין שתי השיטות מספר הלכות הנתונות במחלוקת: אחת מהם היא הדילמה הבאה: בזמן הראשונים, היו מחממים את התנור על ידי פיזור גחלים על רצפת התנור כדי לחממו, ואחר מכן היו מפנים את הגחלים מרצפת התנור, ואז היו אופים את הלחם, אך פינוי הגחלים מתבצע תוך כדי כיבוי חלקי, לפי השיטה הראשונה מכיוון שפינוי הגחלים היא פעולה עקיפה היא נחשבת למכשירי אוכל נפש, ולפי שיטת הרא"ש היא מותרת מכיוון שאי אפשר לאפות את הלחם על הגחלים והיא פעולה המוכרחת לצורך האוכל.
מכשירי אוכל נפש > משכון כלי אוכל נפש

המושג אוכל נפש מוזכר גם לעניין איסור משכון כלי אוכל נפש. ומשמש כנימוק "כי נפש הוא חובל", היינו שאלו כלים שנצרכים לכדי חייו של האדם, ולכן אין לקחתם. מדובר בכלים המשמשים להכנת מזון כמו רחיים של תבואה וסכין שחיטה.
ראו גם

הואיל
מתוך
הערות שוליים

↑  תוספות, מסכת ביצה, דף ג', עמוד א'
↑  הר"ן, הר"ן מסכת ביצה ריש פרק ג'
↑  מגיד משנה, הלכות יום טוב פ"א ה"ה
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ל"ג, עמוד ב'
↑  קרבן נתנאל על הרא"ש בתלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף כ"ג, עמוד ב'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף ל"ב, עמוד ב'.
↑  שני התירוצים בתוספות, מסכת כתובות, דף ז', עמוד א', ד"ה אמר חלוקים בספק זה, כך לפי ביאור שולחן ערוך הרב אורח חיים סימן תק"ז, בקונטרס אחרון.
↑  מסכת ביצה פרק ג' סימן ח' (דף ל"ב ע"ב.).
↑  ספר דברים, פרק כ"ד, פסוק ו'.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
קווין ברי

קווין ג'ון ברי (באנגלית: Kevin John Berry;‏ 10 באפריל 1945 – 7 בדצמבר 2006) היה שחיין אוסטרלי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר פרפר. נוסף לכך, היה צלם עיתונות.
ברי התנשא לגובה של 1.72 מטר.
ביוגרפיה

ברי נולד בסידני וגדל במריקוויל פרבר של סידני. הוא הילד השני במשפחה מתוך שבעה ילדים. הוא התאמן בהדרכתו של דון טלבוט, שאימן מספר אלופים אולימפיים ושיאני עולם (ג'ון קונרדס ואחותו אילזה קונרדס, יאן אובריאן, בוב וינדל).
באולימפיאדת רומא (1960) בהיותו רק בן 15, סיים ברי במקום שישי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.5 דקות. נוסף לכך הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, את סגנון הפרפר הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:01.7 דקות. נבחרת אוסטרליה זכתה במדליית הכסף, אך באותה העת שחיינים ששחו בשלב המוקדמות בנבחרות שזכו בשלושת המקומות הראשונים לא קיבלו מדליות.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שחייה שנערכה במלבורן, ב-23 באוקטובר 1962 קבע ברי שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:09.7 דקות, שיפור לשיאו בן החודשיים וחצי של קארל רובי מארצות הברית (2:10.8 דקות). במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בפרת', אוסטרליה בשנת 1962 זכה ברי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-110 יארד פרפר בתוצאה של 59.5 שניות, במשחה ל-220 יארד פרפר בתוצאה של 2:10.8 דקות ובמשחה שליחים 4x110 יארד מעורב (4:12.4 דקות) Commonwealth Games Medallists - Swimming and Diving (Men), www.gbrathletics.com. בתחרות שנערכה בסידני ב-12 בינואר 1963 שיפר את שיאו במשחה ל-200 מטר פרפר והעמידו על תוצאה של 2:08.4 דקות.
ברי התקבל ללימודים באוניברסיטת אינדיאנה בארצות הברית והתאמן בהדרכתו של דון קונסילמן, מאמנם של אלופים אולימפיים רבים ביניהם מארק ספיץ, ג'ים מונטגומרי, גארי הול סניור, צ'ארלס היקוקס ועוד.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה ברי בשתי מדליות זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 2:06.6 דקות, לפני השחיינים האמריקאים קארל רובי (2:07.5 דקות) ופרד שמידט (2:09.3 דקות). שיא עולם זה החזיק מעמד 3 שנים ונישבר על ידי מארק ספיץ מארצות הברית (2:06.4 דקות). מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.3 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 3:58.4 דקות וגרמניה (4:01.6 דקות), הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 57.7 שניות.
בשנת 1966 נכלל בנבחרת אוסטרליה למשחקי חבר העמים הבריטי אך בשל מות אביו נמחק מהתחרות. שנה לאחר מכן פרש משחייה תחרותית והתחתן. הוא המשיך בלימודיו ובסיומם עבד כצלם עיתונות במשך כשנתיים בארצות הברית. לאחר מכן חזר לאוסטרליה ועבד כצלם בעיתון - The Sydney Morning Herald ובהמשך התמנה לתפקיד עורך הצילומים הראשי שלו. בשנים 1987-1985 עבר כראש מחלקת הספורט ב-ABC.
תארים והישגים

ברי קבע 12 שיאי עולם במשחים ל-200 מטר פרפר, ל-110 יארד פרפר ול-220 יארד פרפר.
בשנת 1980 זכה ברי להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.ISHOF - Kevin Berry (AUS) - 1980 Honor Swimmer, web.archive.org, ‏2012-03-07
ראו גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר
מערכת ניווט לוויינית

השוואה - מערכות ניווט לווייניות ומסלולים
לחצו כאן לצפייה באנימצית המחשה
תרשים של מערכת ניווט לוייני המשולבת עם תנועת הסיבוב של כדור הארץ
מערכת ניווט לוויינית גלובלית (באנגלית: Global Navigation Satellite System או GNSS) היא שם כללי למערכות ניווט המשתמשות בגלי רדיו שמשודרים ממספר לוויינים בחלל למציאת קואורדינטות מיקום בכדור הארץ. בנוסף, המערכת מספקת מידע אודות מהירות וזמן ברמת דיוק של עשרות מיליארדיות השנייה.
כדי לקבל את המיקום די בקבלת אות משלושה לוויינים, או לחלופין ניתן גם לקבל אותות מתחנות רדיו רבות, אך לפתרון מיטבי המתמודד עם שגיאת תזמון צריך לקבל אות מארבעה לוויינים לפחות. לרוב, על מנת להשיג כיסוי גאוגרפי יותר רחב של המערכת היא תכיל יותר מארבעה לוויינים בממערך לוויינים. חלק ממערכות נתמכות על ידי תחנות קרקע - פסאודולייט.
המערכת הראשונה "טרנזיט" הופעלה על ידי חיל הים של ארצות הברית בשנת 1964 והיא פעלה עד לשנת 1993. במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 בברית המועצות הופעלו מערכות ציקלון לצרכים צבאיים וציקדה לצרכים אזרחיים. הם התבססו על אותם הלויינים אך למערכת צבאיות היו מערכות קרקעיות שתמכו בהגדלת דיוק המערכת.
נכון לפברואר 2016, מערכות הניווט הלווייניות של ארצות הברית (GPS) של רוסיה (GLONASS) ושל האיחוד האירופי (גלילאו) היו היחידות שפעילות במלואן וניתן באמצעותן להגיע לדיוק של מטרים בודדים. מערכות הניווט נוספות BeiDou הסינית, QZSS היפנית וIRNSS ההודית הופעלו בהמשך.
ניתן לקבל מדידות ממספר מערכות ניווט לוויניות שונות ולשלבן יחד באלגוריתם ניווט, לצורך שיפור הדיוק לצורך הגדלת הזמינות ויתירות.
מערכות GNSS קיימות

GPS - מערכת ניווט אמריקאית, בשליטה אזרחית למחצה. פריסה עולמית.
גלילאו - מערכת הניווט אירופאית, בשליטה אזרחית מלאה. פריסה עולמית.
GLONASS - מערכת ניווט רוסית, בשליטה צבאית מלאה. פריסה עולמית.
BeiDou - מערכת ניווט סינית, בשליטה צבאית מלאה. פריסה עולמית.
QZSS - מערכת ניווט יפנית, בשליטה צבאית מלאה. פריסה אזורית.
IRNSS - מערכת ניווט הודית, בשליטה צבאית מלאה. פריסה אזורית.
מערכות הרחבה למערכות ניווט קיימות

מערכות אלו, שמספר הלוויינים המרכיב אותן קטן, נקראות DGPS ‏(Differential GPS) או SBAS ‏(Satellite Based Augmentation System), ונועדו להרחיב ולשפר את רמת הקליטה והדיוק של מערכת ה-GPS האמריקאית הקיימת. הן מורכבות בעיקר מלוויינים נוספים בחלל, ותחנות קרקע, שמיקומן הגאוגרפי ידוע ברמת דיוק גבוהה מאוד. תחנות הקרקע מנטרות באופן קבוע את ההפרש בין מיקומן הבדוק, למיקום המחושב המתקבל על ידי שימוש בלווייני ה-GPS, ושולחות ללוויינים, אחת לתקופת זמן קצרה, "פקטורי תיקוני סטייה" מעודכנים. בעת קליטת אותות מהלוויינים הללו, נשלחים גם "פקטורי תיקון הסטייה" הללו, המאפשרים לתוכנות הניווט, לתקן בהתאם את המיקום הנקלט. שימוש במערכות הרחבה אלו מדייקות את מציאת המיקום לסנטימטרים בודדים.
המערכות העיקריות הן:
WAAS - מערכת אמריקאית שנועדה במקור לשמש את חיל האוויר האמריקאי, אך חופשית כיום גם לקליטה אזרחית. למערכת שני לוויינים בחלל.
EGNOS - מערכת אירופאית ובה שלושה לוויינים בחלל.
MSAS - מערכת יפנית, ובה שני לוויינים בחלל.
QZSS - מערכת יפנית עתידית, ובה שלושה לוויינים בחלל.
שימושים נפוצים

מרבית השימוש במערכות אלו הוא צבאי עבור כלי רכב, כלי טיס ואמצעי לחימה מתקדמים (טילים ומשגרים), אך כיום במכשירים אזרחיים רבים יש שימוש במערכות אלו (לרוב GPS).
ניווט כלי תחבורה
ניווט מכונית - לרוב בשימוש במכשיר טלפון חכם ובעזרת אפליקציות שונות (כמו: Waze, iGo)
ניווט כלי טיס - מטוסים, מסוקים ורחפנים
ניווט להולכי רגל - לרוב בשימוש במכשיר טלפון חכם או שעון חכם בעזרת אפליקציות ייעודיות (כמו: גוגל מפות)
מציאות רבודה - הצגת מידע על סביבת המשתמש
הערות שוליים

↑  Accuracy and reliability of multi-GNSS real-time precise positioning: GPS, GLONASS, BeiDou, and Galileo, 2015
| מערכות ניווט לווייניות |
| --- | --- | --- |
| סוגי מערכות ניווט לווייניות | ארצות הברית טרנזיט • ארצות הברית GPS‏ • רוסיה גלונאס • האיחוד האירופי גלילאו • הרפובליקה העממית של סין BeiDou ‏ • הודו IRNSS ‏ |  |
|  אוגמנטציה (תוספות) |  ארצות הברית WAAS‏ • ארצות הברית LAAS‏ • ארצות הברית JPALS‏ • האיחוד האירופי EGNOS‏ • הודו GAGAN‏ • יפן MSAS‏ • יפן QZSS‏ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294963305171  GND: 4202846-2  LCCN: sh85008239  NKC: ph117577 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קריית שומרי אמונים

קריית שומרי אמונים
קריית שומרי אמונים היא שכונה בירושלים אשר הוקמה עבור חסידי שומרי אמונים בתחילת שנות ה-60 של המאה העשרים.
הקריה נבנתה בסמוך לשער מנדלבוים, בין הרחובות שבטי ישראל ושמואל הנביא ובין השכונות בתי אונגרין ובית ישראל. רחובה הראשי של הקריה נקרא "שומרי אמונים".
השכונה הוקמה בידי האדמו"ר אברהם חיים ראטה שכונה בתחילה האדמו"ר מברגסז. שם הקריה מנציח את שם החבורה שייסד אביו, רבי אהרן ראטה, שנפטר בתש"ז (1947) - "חבורת שומרי אמונים". מאוחר יותר הוסב גם שמה של החסידות לשם זה.
האדמו"ר (נפטר ב-2012) התגורר רוב ימות השנה בבני ברק. הוא שהה בשכונה בחודשי אלול תשרי וקיים בבית מדרשו שבקצה השכונה את תפילותיו ושולחנותיו ("טיש").
קסאי נוטה

קסאי נוטה (Kessai Note;‏
נולד ב־7 באוגוסט 1950), הוא נשיא איי מרשל לשעבר שכיהן בתפקיד בשנים 2000–2008.
נוטה, חבר מפלגת האיחוד הדמוקרטי, נבחר לראשונה בשנת 2000 לתפקיד הנשיא על ידי הפרלמנט. הוא נבחר שנית לנשיא בינואר 2004 כאשר קיבל 20 קולות, לעומת 9 קולות ליריבו ג'סטין דה-בּרום.
קרב בורנאו

קרב בורנאו היה הקרב האחרון במערכה בדרום מערב האוקיינוס השקט שבמלחמת העולם השנייה. קרב זה היה למעשה סדרה של התקפות אמפיביות על עמדות יפניות שערך הקורפוס האוסטרלי הראשון, תחת פיקודו של גנרל לסלי מורסהד, בין 1 במאי ל-21 ביולי 1945. כוחות בעלות הברית, שבמרכזם עמדו הצי האמריקאי השביעי תחת פיקודו של אדמירל תומאס קינקייד, הכוח האווירי הטקטי האוסטרלי הראשון והכוח האווירי השלוש-עשרה האמריקאי. מולם עמדו כוחות הצי הקיסרי היפני והצבא הקיסרי היפני, שבמזרח ובדרום מזרח בורנאו היו תחת פיקודו של תת-אדמירל מיצ'יקאי קמאדה, ובצפון מערב הייתה הארמייה ה-37 תחת פיקודו של לוטננט גנרל באבא מסאו.
הקרב ספג ביקורת באוסטרליה בעת התרחשותו, ובשנים שלאחר מכן משום שנתפס כבזבוז חיי חיילים ומשאבים ללא מטרה מוצדקת. עם זאת, הקרב סייע בבידוד מספר כיסי התנגדות ברחבי איי הודו המזרחית (כיום אינדונזיה), הביא לכיבוש מצבורי נפט ולשחרור שבויי מלחמה.
קרב בורנאו קיבל בפיקוד בעלות הברית את שם הקוד "אבוב" (Oboe), והיה לחלק ממבצע גדול יותר בשם "מונטקלייר," שיעדיו היו כיבוש מחדש של איי הודו המזרחית, של דרום הפיליפינים ושל צפון בורנאו. התוכנית המקורית התחלקה לשישה חלקים: "אבוב 1" קרא למתקפה בטראקאן; "אבוב 2" למתקפה בבאליקפאפאן; "אבוב 3" למתקפה בבנג'רמסין; "אבוב 4" למתקה בסורבאיה או בבטאוויה (ג'קרטה); "אבוב 5" למתקפה במזרח איי הודו המזרחית; ו"אבוב 6" למתקפה בבורנאו הבריטית. בסופו של דבר נערכו רק מבצעי אבוב 1, 2 ו-6. הקרב נפתח במתקפה על טראקאן, אי קטן לחופיו הצפון-מזרחיים של בורנאו ב-1 במאי 1945. עשרה ימים לאחר מכן, ב-10 במאי, נפתחה מתקפה משולבת על האי לבואן ועל חופי ברוניי בצפון בורנאו. שבוע לאחר מכן תקפו האוסטרלים את העיירה וסטון השוכנת בצפון מזרח מפרץ ברוניי. ב-1 ביולי פתחו האוסטרלים במבצע "אבוב 2" עם מתקפה על באליקפאפאן שבמרכז החוף המזרחי. הייתה זו המתקפה האמפיבית האחרונה במלחמת העולם השנייה, ולמעשה קרב בורנאו הייתה הפעולה האחרונה של הכוחות האוסטרלים במלחמה.
קרב טראקאן > רקע

היפנים כבשו את האי טראקאן בינואר 1942, לאחר שהביסו חיל מצב הולנדי קטן, והשתלטו על שדות נפט של האי. עם זאת, ערכו האסטרטגי של האי ירד עם התקדמות בעלות הברית באזור, וב-1944 השמידו מטוסי בעלות הברית את מתקני הנפט באי. במסגרת הירידה בחשיבותו, הצטמצם גם גודלו של חיל המצב היפני באי בראשית 1945 לסדר גודל של גדוד אחד שמנה 2,200 חיילים, עליו פיקד מייג'ור טדאי טוקוי. בחודשים שלפני הקרב עמלו החיילים היפנים, בסיוע פועלים מקומיים, על בניית מערכת ביצורים והנחת מוקשים, דבר שהקשה על חיילי בעלות הברית להתקדם בקרב שהתרחש מאוחר יותר.
המטרה העיקרית בפלישת בעלות הברית הייתה כיבוש שדה התעופה של האי, שישמש לאחר כיבושו לסיוע לפלישות לברוניי, ללבואן ולבליקפאפאן. המטרה המשנית הייתה אבטחת שדות הנפט של האי והפעלתם מחדש לטובת המשך פעילות בעלות הברית בזירה. כוחות בעלות הברית שנשלחו לכבוש את האי היו בעיקר חיילי החטיבה האוסטרלית ה-26, על 12,000 חייליה. חיילי החטיבה השתתפו בלחימה בצפון אפריקה ובגינאה החדשה והיו בעלי ניסיון קרבי עשיר. החטיבה הסתייעה בכוחות ארטילריה, שריון ואוויר אמריקאים ואוסטרלים, וכמו כן גם בכוחות הצי האמריקאי והצי המלכותי האוסטרלי.
קרב טראקאן > הכנות לקרב

בשבועות שקדמו לנחיתה הפציצו מטוסים אמריקאים ואוסטרלים את בורנאו ואת טראקאן והשמידו את כל הכוח האווירי היפני ששהה באזור. חמישה ימים לפני הנחיתה עלתה תכיפות ההפצצות והן התרכזו בחופי הנחיתה ובטיהורם מעמדות יפניות. בשל הצורך בפינוי מוקשים ימיים מסביבות האי לא הייתה הנחיתה התקפת פתע. מספר שולות מוקשים ומשחתות הגיעו לטראקאן ב-27 באפריל והחלו בפינויים, שהסתיים ב-1 במאי. ב-28 באפריל הגיעו לאי גם ספינות טורפדו שהאירו את חופי הנחיתה וירו על היפנים שניסו לתקן את עמדות החוף שלהם.
קרב טראקאן > הקרב > נחיתות

כוח הפלישה העיקרי הפליג מול חופי טראקאן בשעות הבוקר המוקדמות ב-1 במאי, והגדודים ה-23 וה-24 נחתו על החוף בערך בשעה 08:00, תחת חיפוי ארטילרי. על החוף לא נתקלו הגדודים בהתנגדות ובמהרה טיהרו את הגנות החוף היפניות. עד רדת החשיכה באותו יום השתרע ראש החוף האוסטרלי לאורך רצועת חוף באורך 2.5 קילומטרים והגיע עד 1.8 קילומטר לפנים האי.לאחר שאבטחו את ראש החוף המשיכו כוחות החטיבה ה-26 להתקדם מזרחה לכיוון העיירה טראקאן וצפונה לעבר שדה התעופה של האי. ככל שהתקדמו החיילים האוסטרלים לפנים האי כך נתקלו בהתנגדות יפנית קשוחה יותר.
משימת כיבוש שדה התעופה הוטלה על הגדוד ה-24. מתקפתו הראשונה של הגדוד על שדה התעופה בליל 2 במאי נהדפה לאחר שהיפנים פוצצו מספר מטעני חבלה בסביבות השדה ומנעו את התקדמות הגדוד, והשדה עצמו נכבש רק ב-5 במאי. עם כיבוש שדה התעופה השיגו בעלות הברית את המטרה העיקרית שלהם בקרב, אך היפנים עדיין שלטו ברוב שטחי האי.
קרב טראקאן > הקרב > לחימה בפנים האי

במטרה לאבטח את האי ולמנוע מתקפת-נגד על שדה התעופה הייתה חייבת החטיבה ה-26 לטהר את האי לגמרי מהכוחות היפנים. כ-1,700 יפנים התבצרו בעמדותיהם בגבעות המיוערות של צפון ומרכז האי, אותן הקיפו במטעני חבלה ומוקשים. מכיוון שתוואי השטח של האי הכיל ג'ונגל עבות וביצות לא יכלו הטנקים האוסטרלים להוביל את מתקפות הרגלים, והאחרונים הסתמכו בעיקר על סיוע ארטילרי ואווירי.
משימת אבטחת דרום מזרח האי הוטלה על הגדוד השלישי ועל פלוגה הולנדית אחת. הגדוד השלישי החל להתקדם מזרחה ב-7 במאי, אך נתקל בהתנגדות עזה, והחל ב-10 במאי נעצר במתחם "הלן", עליו הגנו כ-200 יפנים. ב-12 במאי נהרג קורפורל ג'ון מקי לאחר שהשתלט בכוחות עצמו על שלוש עמדות מקלע יפניות. על פעולתו זו הוענק לו עיטור צלב ויקטוריה לאחר מותו. ב-14 במאי נסוגו היפנים ממתחם הלן לאחר שספגו 100 אבדות - כמחצית מחיילי הכוח.
עם התקדמות הכוח האוסטרלי הידרדר מצבו של חיל המצב היפני, והחיילים החלו נוטשים את עמדותיהם ונסוגו לצפון האי ב-14 ביוני, שם התכוננו ללחימה. האוסטרלים המשיכו בהתקדמותם וב-21 ביוני הוכרז האי כמאובטח.
לאחר חיסול ההתנגדות המאורגנת התפצלו השורדים היפנים לקבוצות קטנות ונעו לצפון ולמזרח האי. חלקם אף ניסו לחצות את המצר שהפריד בין טראקאן לבורנאו, אך נעצרו על ידי כלי שיט של בעלות הברית. המחסור במזון גרם לחיילים יפנים להיכנע מדי יום, אך מעל ל-300 חיילים שהחזיקו מעמד נכנעו רק בסוף המלחמה.
קרב טראקאן > תוצאות הקרב

החטיבה ה-26 נותרה בטראקאן עד 27 בדצמבר 1945, שבה לאוסטרליה והתפרקה בינואר 1946.
שדות הנפט בטראקאן עברו תיקונים וחזרו לפעילות ב-27 ביוני. עד מהרה עלה הספק הפקת הנפט ל-8,000 חביות ביום והשדות סיפקו עבודה לתושבים המקומיים. עם זאת חשיבות האי פחתה לאחר שהתברר ששיקום שדה התעופה יארך זמן רב ולא ניתן יהיה להשתמש בו בפלישה לבאליקפאפאן.
קרב צפון בורנאו > רקע

מבצע זה היה השלב השני בתוכנית בעלות הברית לכיבוש בורנאו, ונערך בין 10 ביוני ל-15 באוגוסט 1945. לקרב זה הקצו בעלות הברית כ-30,000 חיילים, רובם מהדיוויזיה התשיעית האוסטרלית תחת פיקודו של מייג'ור-גנרל ג'ורג' ווטן. את הסיוע לפלישה סיפקו כוחות הצי והאוויר האוסטרליים והאמריקאים. המטרות העיקריות של בעלות הברית בקרב זה הייתה הקמת בסיס צי קדמי שיתמוך בהמשך הפעילות באזור, כיבוש מצבורי הנפט והגומי באזור ולשקם את השלטון הבריטי באי.
לפי המודיעין שהגיע לבעלות הברית שהה בבורנאו חיל מצב יפני שמנה 31,000 חיילים, ממנו כ-8,000 חיילים שהו בצפון. הכוח היפני היה מורכב משישה גדודים שהשתייכו לחטיבה ה-56.