stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הדרקון
ההצלחה בקופות

"הדרקון" הכניס לפי המשוער כ-$25,000,000 בצפון אמריקה, וסכום משוער של $90,000,000 ברחבי תבל,
עם תקציב של $850,000.
בהונג קונג הכניס הסרט HK$3,307,536‏
– סכום גדול מאוד לאותה עת, אולם קטן בהרבה מסרטיו של ברוס לי "אגרוף הזעם" ו"דרכו של הדרקון".
ביקורות

הסרט נחשב בעיני מבקרים כאחד הסרטים הטובים ביותר של שנת 1973. ואחד הפופולריים ביותר שבהם.
כעת הוא זוכה למדרוג של 97% במשאל מצטבר באתר Rotten Tomatoes, כש-37 סוקרים מעניקים לו ציון ממוצע של 7.8/10.
ב-2004 הוכרז הסרט כ"משמעותי תרבותית" בידי ספריית הקונגרס ונבחר לשימוש בארכיב הסרטים הלאומי. הסרט גם נמצא ברשימת 500 הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים של המגזין אמפייר שפורסמה ב-2008.
הערות שוליים

1 2  רשימת הסרטים של ארכיב הסרטים הלאומי שנבחרו לשימור
1 2  רווחי הסרט הדרקון, אתר IMDb
↑  הסרטים הטובים ביותר של שנת 1973, באתר filmsite.org.
↑  הסרטים הטובים ביותר של 1973 (89 הבולטים שבהם), באתר films101.com.
↑  הסרטים הפופולריים ביותר שיצאו לבתי הקולנוע בשנת 1973, באתר imdb.
↑  דירוג הסרט הדרקון באתר rottentomatoes, באתר rottentomatoes.com.
↑  רשימת 500 הסרטים הטובים ביותר בכל הזמנים לפי המגזין אמפייר, באתר empireonline.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7734475-3  LCCN: n87915272  VIAF: 225065748   WorldCat (עם VIAF): 225065748
האופרה המלכותית השוודית

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  תיאטרון לאומי, להקת אופרה 
 מדינה:  שוודיה 
 מייסדים:  גוסטב השלישי, מלך שוודיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1773
 תאריך פתיחה רשמי:  1773 
 www.operan.se
  (למפת סטוקהולם מוגדלת) האופרה המלכותית השוודית(למפת סטוקהולם רגילה) האופרה המלכותית השוודית
 
האופרה המלכותית השוודית במבט מדרום מערב
האופרה המלכותית השוודית (בשוודית: Kungliga Operan) היא הבימה הלאומית לאופרה בשוודיה. הבניין נמצא במרכז סטוקהולם, בצדו המזרחי של ארמון גוסטב אדולף. את להקת האופרה ייסד המלך גוסטב השלישי והופעתה הראשונה הייתה ב-18 בינואר 1773, אך בית האופרה הראשון נפתח רק בשנת 1782 והיה בשימוש במשך מאה שנה, עד שהוחלף בסוף המאה ה-19. שני בתי האופרה נקראו באופן רשמי "האופרה המלכותית", אם כי המונחים "האופרה של גוסטב" ו"האופרה של אוסקר", או האופרה "הישנה" ו"החדשה" משמשים כשנדרשת הבחנה.
האופרה של גוסטב

בית האופרה המקורי של סטוקהולם, יצירתו של האדריכל קרל פרדריק אדלקרנץ, נבנה לפי הזמנתו של המלך גוסטב השלישי, תומך נלהב באידיאל של אבסולוטיזם נאור וככזה, פטרון גדול של האמנויות. הבנייה החלה בשנת 1775 והתיאטרון נחנך ב-30 בספטמבר 1782 בהצגת "קורה ואלונזו" של המלחין הגרמני יוהאן גוטליב נאומן.
הבניין היה מרשים מאוד באכסדרת הכניסה המרכזית שלו בסגנון הקורינתי, שארבעת עמודיו תומכים בארבעה פסלים ובראשו הכתר המלכותי. האולם בעל ארבעת היציעים היה סגלגל בצורתו והצטיין הן באקוסטיקה והן באפשרויות הצפייה שלו. הפואייה המפואר הכיל מדליונים ופילסטרים נאו-קלאסיים.
בפואייה של האופרה פגש המלך את גורלו: בנשף מסכות ב-16 במרץ 1792 ירה יעקב יוהאן אנקרסטרום במלך, שמת כעבור ימים אחדים. (אירוע זה נתן השראה לאחר זמן לורדי לכתיבת האופרה "נשף המסכות".) לאחר ההתנקשות, נסגר בית האופרה עד 1812.
האופרה של אוסקר

האופרה הישנה נהרסה בשנת 1892 כדי לפנות מקום לאופרה החדשה, שבנה אקסל יוהאן אנדרברג ובנייתה הושלמה כעבור שבע שנים. את האופרה החדשה חנך המלך אוסקר השני בהפקת אופרה שוודית (מסורת שהשתרשה היטב במהלך המאה ה-19), "אסטרלה דה סוריה" של פרנץ ברוואלד.
הבניין החדש נושא את האותיות Kungl Teatern, מילולית "תיאטרון מלכותי" (ומשום כך ראה התיאטרון הדרמטי המלכותי, שנוסד אחריו, מקום להוסיף את האבחנה המייחדת "דרמטי" לשמו), ועכשיו הוא קרוי פשוט "האופרה", או 
Operan
זהו בניין מלכותי בסגנון נאו-קלאסי, ולו פואייה מוזהב מרהיב ומדרגות שיש מפוארות ואלגנטיות, המובילות אל אולם תלת-יציעים, קטן במשהו מן התיאטרון הישן. כיום יש בו 1,200 מקומות ישיבה.
ראו גם

ג'ני לינד
יוהאן גוטליב נאומן
האספה הלאומית (סרביה)

| --- | --- |
 מדינה:  סרביה 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1903–הווה (כ־121 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  250 
 מנהיגים
 יושב ראש:  Vladimir Orlić 
 משכן
  
 בית האספה הלאומית 
 אתר אינטרנט
 www.parlament.gov.rs
 
האספה הלאומית (בסרבית: Народна скупштина / Narodna skupština) היא הפרלמנט והרשות המחוקקת בסרביה, המורכבת מ-250 נציגים הנבחרים בבחירות חשאיות מדי ארבע שנים. מיקום הפרלמנט הוא בבירת סרביה, בלגרד.
ישנן כיום כ-30 ועדות בפרלמנט.
בחירות

כל סרביה היא מחוז בחירה אחד. ישנה אפשרות להקדים את הבחירות אם הממשלה מתפטרת ואין רוב פרלמנטרי לממשלה חלופית. אחוז החסימה עומד על כ-5% וחלוקת המושבים היא על פי שיטת ויקטור ד'הונד. הפרלמנט מחויב להתכנס לראשונה עד חודש שלאחר פרסום תוצאות הבחירות.
סמכויות

חקיקת חוקים,
אימוץ ותיקון החוקה
בחירת ממשלה
החלטה על שינויים בנוגע לגבולות סרביה;
קריאה למשאל עם
אשרור חוזים בינלאומיים במקרים מסוימים
החלטה על מלחמה או שלום, הצהרה על מצב מלחמה או חירום
פיקוח על עבודת מנגנוני הביטחון;
אימוץ אסטרטגיית הגנה ותוכניות מרחביות
העברת התקציב
הענקת חנינה על עבירות פליליות.
בחירת הממשלה, פיקוח על עבודתה ופיטורי שרים
מינוי או מפטרת אישים ציבוריים כגון שופטי בית משפט חוקתיים ואת נשיאי בית המשפט העליון לערעורים, נגיד הבנק הלאומי של סרביה ופקידי מדינה אחרים.
כל ההחלטות מתקבלות על ידי הצבעת רוב רגיל בישיבה שבה רוב הצירים נמצאים, למעט תיקון החוקה שדורש רוב של שני שלישים.
נציגות בפרלמנט

לפחות 30% מהצירים הם נשים. ישנו איסור על הנציגים להחזיק במשרות אחרות על מנת למנוע ניגוד עניינים, אך הם נהנים מחסינות פרלמנטרית. הסיעות בפרלמנט נוצרות לא יאוחר משבוע לאחר מועד הבחירות ומכילות לפחות חמישה חברי פרלמנט.
הול האסקל

הארי גארנר האסקל הבן (באנגלית: Harry Garner Haskell Jr.‏; 27 במאי 1921 – 16 בינואר 2020) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מווילמינגטון, דלאוור. הוא כיהן כראש עיריית וילמינגטון בין השנים 1969–1973 וייצג את דלאוור בבית הנבחרים של ארצות הברית בין השנים 1957–1959.
ביוגרפיה > ראשית חייו

האסקל נולד ב-27 במאי 1921 בווילמינגטון, דלאוור, והיה בנם של אליזבת (דנהאם) והארי גארנר האסקל, מנהל בדופונט.  הוא התחנך בבית הספר טאואר היל בווילמינגטון, ובבית הספר סנט מרקו בסאות'בורו, מסצ'וסטס. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון מ-1940 עד 1942, כאשר התגייס למשמר החופים של ארצות הברית. הוא הפך לצוער ב-1943 והשתחרר כלוטננט (דרגה זוטרה) ב-1946.
ביוגרפיה > קריירה

האסקל היה מנהל כוח האדם של Speakman Co. בשנים 1947 ו-1948, ונשיא Greenhill Dairies‏, Inc., מ-1948 עד 1953, ולאחר מכן הבעלים והמפעיל של Hill Girt Farm בצ'אדס פורד, פנסילבניה. הוא היה מזכיר המועצה המחלקתית של מחלקת הבריאות, החינוך והרווחה של ארצות הברית בשנים 1953 ו-1954, יועץ לעוזרו המיוחד של נשיא ארצות הברית דווייט ד' אייזנהאואר ב-1955, ונשיא קרן אוניברסיטת דלאוור.
האסקל היה ציר בוועידות הלאומיות הרפובליקניות מ-1952 עד 1984 ונבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1956, כשהביס את הנציג הדמוקרטי המכהן האריס מקדואל. האסקל הצביע בעד חוק זכויות האזרח משנת 1957.  הוא כיהן במיעוט הרפובליקני בקונגרס ה-85, אך הפסיד בניסיונו להיבחר לכהונה שנייה ב-1958 למקדואל. האסקל כיהן מ-3 בינואר 1957 עד 3 בינואר 1959, בתקופת ממשלו של נשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר. הוא נבחר לראשות עיריית וילמינגטון, דלאוור, בשנת 1969, וכיהן בקדנציה אחת עד 1973, והיה נכון לשנת 2023 הרפובליקני האחרון שכיהן כראש עיריית וילמינגטון.
בשנת 1970, הוא מונה לחבר במועצת הקריאה הלאומית של הנשיא והיה נשיא אברקרומבי אנד פיץ'. הוא עבד גם עם Computer International‏, Computer Time Sharing‏, Inertial Motors Corps ו-Interpoint Corp.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

הוא היה חבר מייסד של המוזיאון והשימור של נהר ברנדיווין בצ'אדס פורד וכיהן במועצת המנהלים במשך למעלה מחמישים שנה. הוא גם סייע ביצירת שתי קבוצות העצמה ומנטורים, בווסטר, מסצ'וסטס ובווילמינגטון דלאוור; דינאמי ו-Delaware Futures, בהתאמה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-16 בינואר 2020, האסקל מת בביתו בצ'אדס פורד, מסצ'וסטס. הוא היה בן 98.  במותו היו לו שמונה ילדים, תשעה עשר נכדים ואחד עשר נינים.
הערות שוליים

↑  House, United States. Congress (1958). "Hearings".
1 2 3 4  "Harry G Haskell Jr Obituary". delawareonline.com (באנגלית). 23 בינואר 2020. נבדק ב-2022-03-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HR 6127. CIVIL RIGHTS ACT OF 1957". GovTrack.us.
↑  "Harry G. Haskell Jr. '44". Princeton Alumni Weekly (באנגלית). 9 בספטמבר 2020. נבדק ב-2022-03-30. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Affo, Marina. "Former Wilmington mayor and congressmen Hal Haskell dies at 98" (באנגלית). נבדק ב-2024-03-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n92031925  US Congress: H000318  VIAF: 41031660   WorldCat (עם VIAF): 41031660
הורטונוורקס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  נאסד"ק (12 בדצמבר 2014–HDP) 
 תקופת הפעילות:  2011–הווה (כ־13 שנים)
 מיקום המטה:  סאניווייל 
 משרד ראשי:  סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תוכנה
 מוצרים עיקריים:  Hortonworks Data Platform
 עובדים:  1,000 (2016)
  
 www.Hortonworks.com
 
הוֹרְטוֹנְווֹרְקְס (באנגלית: Hortonworks‏, נאסד"ק: HDP) היא חברת תוכנה שבסיסה בסנטה קלרה, קליפורניה. החברה מתמקדת בפיתוח ותמיכה של האדופ, מסגרת המאפשרת עיבוד מבוזר של מערכות נתונים גדולות על פני אשכולות מחשבים.
הורטונוורקס, שהוקמה על ידי 24 מהנדסי תוכנה, היא החברה שהגיעה הכי מהר לשווי מוערך של מעל 100 מיליון דולר. לחברה (ספטמבר 2016) מעל 1,000 עובדים.
היסטוריה

הורטונוורקס הוקמה ביוני 2011 כחברה עצמאית עם מימון של כ-23 מיליון דולר מחברת Yahoo! וקרן הון הסיכון בנצ'מרק קפיטל. החברה מעסיקה תורמים רבים (מעל 180) לפרויקט הקוד הפתוח Apache Hadoop.
אריק בלדשוויילר היה המנכ"ל, ורוב בירדן סמנכ"ל תפעול, (לשעבר מ SpringSource). בנובמבר 2011 הובילה סבוב השקעות נוסף בגובה 25 מיליון דולר בהובלת אינדקס ונצ'ורס.
ביוני 2013 Hortonworks העלה עוד 50 מיליון דולר במימון, ממשקיעים קודמים, יחד עם קבוצות ההשקעות Tenaya Capital ו Dragoneer.
בחודש דצמבר 2014, הורטונוורקס יצאה להנפקה ציבורית בנאסד"ק.
רכישות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הערות שוליים

1 2  Charles Babcock (29 ביוני 2011). "Hadoop Big Data Startup Spins Out Of Yahoo". Information Week. ארכיון מ-2011-07-04. נבדק ב-14 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Big-data investors look for the next Splunk". CNBC. נבדק ב-24 באפריל 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Derrick Harris (20 באוגוסט 2013). "Everything you ever wanted to know about Yahoo's Hadoop spinoff Hortonworks". Giga Om. נבדק ב-14 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Alex Williams (25 ביוני 2013). "Hortonworks Raises $50M For Expansion And Development In Growing Hadoop Oriented Data Analytics Market". Tech Crunch. נבדק ב-14 באוקטובר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Hortonworks IPO". NASDAQ. נבדק ב-16 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315940464   WorldCat (עם VIAF): 315940464
הולגר דרכמן

| --- | --- |

 לידה:  9 באוקטובר 1846 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  14 בינואר 1908 (בגיל 61) הורנבק, דנמרק 
 שם לידה:  Holger Henrik Herholdt Drachmann 
 מקום לימודים:  האקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות יפות 
 זרם באמנות:  הפריצה המודרנית 
 הושפע על ידי:  Frederik Ferdinand Helsted, Carl Baagøe, Carl Frederik Sørensen 
 פרסים והוקרה:  מנהיגות במסדר דנבורג (1906) 
 בן או בת זוג:  Vilhelmine Erichsen (3 בנובמבר 1871–1878)  Emmy Drachmann (17 במאי 1879–1903)  Soffi Drachmann (15 ביוני 1903–14 בינואר 1908) 
 צאצאים:  Eva Drachmann, Povl Drachmann 
 
הולגר דרכמן (בדנית: Holger Drachmann;‏ 9 באוקטובר 1846 – 14 בינואר 1908) היה סופר, משורר, מחזאי וצייר דני. הוא היה חבר במושבה ציירי סקיין והפך לדמות מרכזית בתנועת המודרניזם הסקנדינבית.
ביוגרפיה

דרכמן נולד בקופנהגן, דנמרק. הוא היה בנם של אנדראס גיאורג דרכמן (1810–1892) ווילהלמיין מארי סטהר (1820–1857). אביו היה מנתח בצי המלכותי הדני. המשפחה השתייכה לקהילה דוברת הגרמנית בכנסיית פטרוס הקדוש (אנ') בקופנהגן.
בשל מותה המוקדם של אמו, הילד נותר לנפשו ופיתח חיבה לאמנות ומשחק, וארגן את חבריו למשחקי גבורה, בהם לקח בעצמו תפקידים כמו אלה של גיבורי הצי המלכותי הדני.
סקיין

דרכמן ביקר לראשונה בסקיין בשנת 1872 עם הצייר הנורווגי פריץ תאולו (אנ'). הוא חזר לעיתים קרובות, והתחבר למושבת האמנים שהלכה וגדלה והתפרסמה בשם ציירי סקיין. בשנת 1903, הוא ואשתו השלישית סופי התיישבו בסקיין בווילה משלהם. מאוחר יותר בחייו, חזר דרכמן לאמנות, ולעיתים קרובות צייר תמונות של ספינות וים.
חיים אישיים

הולגר נשלח לבורנהולם כדי ללמוד לצייר. שם הכיר את אשתו הראשונה וילהלמינה אריצ'ן (1852–1935), לה נישא בשנת 1871 ונולדה להם בת אחת, אווה. בשנת 1874 הסתיימו נישואיו. הוא היה קשור עם אישה נשואה בשם פולי לזמן קצר. לאחר שילדה בת, ניתקה עמו כל קשר. לאחר מכן נפגש עם נערה צעירה בהמבורג בשם אמי. הם התאהבו והתחתנו. הם אימצו את בתה של פולי והיו להם עוד ארבעה ילדים משלהם. בשנת 1887 היא חלתה קשה, ואחת מבנותיהם נפטרה באותה שנה.
באותה תקופה הוא החל מערכת יחסים עם זמרת הקברט אמנדה נילסן (אנ') (1866–1953), אותה כינה המוזה הגדולה ביותר שלו.
הוא מת בקופנהגן ונקבר בגרנן (אנ'), ליד סקיין. לאחר מותו הפך בית דרכמן (אנ') למוזיאון.
קריירה

הוא נכנס לאוניברסיטה בשנת 1865, ועזב אותה שנה לאחר מכן, כדי להפוך לסטודנט באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות (אנ'). בשנים 1866–1870 למד, אצל פרופסור סורנסן, להיות צייר ימי (אנ'). בשנת 1870 בערך הוא היה תחת השפעתו של מבקר הספרות (ממוצא יהודי) הדני גאורג ברנדס (1842–1927) ובלי לזנוח את האמנות, החל להקדיש את רוב זמנו לספרות. בתקופות שונות טייל באנגליה, סקוטלנד, צרפת, ספרד ואיטליה, והקריירה הספרותית שלו החלה בדיווח על מסעותיו לעיתונים הדנים.
לאחר שחזר לדנמרק, התיישב זמן מה באי בורנהולם וצייר נופי ים. באותה העת הוא הוציא את כרך השירים הראשון שלו, (1872), והצטרף לקבוצת סופרים צעירים רדיקליים שעקבו אחרי גאורג ברנדס. דרכמן התלבט האם כוחו האמיתי טמון בעיפרון או בעט. בשלב זה הוא נהנה מחוויית חיים בקרב מלחים, דייגים, סטודנטים ואמנים, ונושאי המלחמה הצרפתית-גרמנית. אבל אירועי הקומונה בפריז שכנעו אותו כי עידן חדש עומד לפניו.
ספרו "ניגונים עמומים" ( 1875), הוכיח שדרכמן הוא משורר בעל ייעוד אמיתי, והחל לכתוב ספרים רבים. הוא זכה לביקורת טובה על יצירתו הכתובה מבני ארצו על ספרו: Derovre fra grænsen ("שם מעבר לגבול", 1877), סדרת רשמיו בביקורו בזירות המלחמה עם גרמניה.
במהלך השנים הבאות ביקר דרכמן ברוב חלקי העולם וחווה הפלגות ממושכות, ונחשף לחיי האדם במקומות שונים. בשנת 1879 הוא פרסם סיפורים על מסעותיו.
בערך בתקופה זו דרכמן התחבר עם הרדיקלים, והציב את עצמו בראש תנועה לאומנית או עממית-שמרנית בדנמרק. הוא המשיך לתאר את חיי הדייגים והמלחים בספרים, בפרוזה או בחריזה, שהיו פופולריים ביותר בימיו: "פול ווירג'יני" ו"לארס קרוז" (שניהם 1879); "מזרחית השמש וממערב הירח ( 1880); "בובה ופרפר" (1882); ו"סטרנדבי פולק" (1883) היו בין הספרים האלה.
בשנת 1882 פרסם דרכמן את התרגום שלו, לדון חואן של ביירון. בשנת 1885 המחזה הרומנטי שלו Der var engang ("היה פעם") זכה להצלחה רבה בתיאטרון הדני המלכותי (אנ') בקופנהגן והפך לקלאסיקה. הטרגדיות שלו הפכו אותו למחזאי הפופולרי ביותר בדנמרק. בשנת 1894 פרסם כרך של מלודרמות פנטסטיות בחרוזים, אוסף המכיל כמה מיצירותיו הטובות ביותר של דרכמן.
הערות שוליים

↑  Holger Drachmann biografi, Kalliope (בדנית)
↑  Theme: Modern breakthrough 1830-1915 - 1001 Stories of Denmark, www.kulturarv.dk
↑  Sankt Petri Kirke | lex.dk, Den Store Danske (בדנית)
↑  Holger Drachmann - Det Kgl. Biblioteks tekstportal, tekster.kb.dk
↑  Skagensmalerne - Historien om kunstnergruppen, SkagenNu.dk - din guide til oplevelser i Skagen (ב־)
↑  Holger Drachmann | Artists, Art Museums of Skagen (באנגלית אמריקאית)
↑  Georg Brandes | lex.dk, Den Store Danske (בדנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276724005171  PLWABN: 9810553829405606  BIBSYS: 90053305  BnF: cb12053984j (data)  CiNii: DA09251848  GND: 119018934  ISNI: 0000 0001 2140 0976  KulturNav: 6b12a1ab-4ede-4bda-9800-32c8b97922b7  LCCN: n82052492  MusicBrainz: 70990617-e5b8-4929-a6e7-2de7a7f3f1dd  NKC: ola2002161207  NTA: 067779158  RKD: 271009  SELIBR: 184015  SNAC: w6kw5x3g  SUDOC: 028772660  Trove: 882855  ULAN: 500135761  VIAF: 76335990   WorldCat (עם VIAF): 76335990 
פ.ס.קרויה, דיוקן של הולגר דרכמן
הולגר דרכמן ב-1894 בערך
הדלק, התעורר, נשור

"הדלק, התעורר, נשור" (באנגלית: Turn On, Tune In, Drop Out) הוא ביטוי מתקופת תרבות הנגד שנטבע ב-1966 בידי הפסיכולוג, הסופר המשורר ד"ר טימותי לירי. לירי, שהיה חסיד נלהב של צריכת LSD, הפך את הביטוי לפופולרי לאחר שהשתמש בו בכנס Human Be-In שנערך בינואר 1967 בפארק שער הזהב בפני קהל של 30,000 היפים. בנאומו באותו הכנס אמר:
כמו כל דת דגולה מהעבר, אנו מבקשים למצוא את הרוחניות שבתוכנו... אנו מגדירים את אותן מטרות עתיקות יומין בדימויי ההווה - הדלק, התעורר, נשור.
הביטוי עודד רבים לאמץ שינויים חברתיים דרך השימוש בסמים פסיכדליים ועל ידי התנתקות מהמוסכמות והיררכיות הקיימות בחברה והוא אף אומץ כמוטו של הליגה לגילוי רוחני
ב-1983 הסביר לירי:
המשמעות של "הדלק" היא להפעיל את הציוד העצבי והגנטי שלך. להיות רגיש לרמות הרבות והשונות של התודעה, והגורמים הספציפיים הנוגעים לה. סמים הם דרך אחת להשיג מטרה זו. המשמעות של "התעורר" היא ליצור אינטראקציה בהרמוניה עם העולם הסובב אותך - להחצין, לממש, לבטא את התפיסות הפנימיות החדשות שלך. "נשור" הציע תהליך פעיל, סלקטיבי, חינני, של ניתוק מהתחייבויות שנעשו לא מרצון או לא מדעת. המשמעות של "נשור" היא הסתמכות על עצמך, גילויי ייחודיותו של האדם ומחויבות לניידות, בחירה ושינוי. למרבה הצער ההסברים שלי בנוגע לרצף זה של התפתחות אישית מובנים לרוב שלא כהלכה כ"תתמסטל ותנטוש את כל הפעילות הקונסטרוקטיבית".
בראיון בשנת 1988 שערך עמו העיתונאי ניל שטראוס, לירי ציין שהסלוגן "ניתן לו" בידי מרשל מקלוהן במהלך ארוחת צהריים בניו-יורק. לירי הוסיף שמקלוהן "התעניין מאוד ברעיונות ושיווק, והוא התחיל לשיר משהו כמו "Psychedelics hit the spot / Five hundred micrograms, that's a lot" ללחן של הפרסומת של פפסי דאז, ואז הוא התחיל לשיר "Tune in, turn on, and drop out".
הביטוי הוא גם הכותרת של אלבום ספוקן וורד בעל אותו שם שיצא ב-1966 בניו-יורק בידי דייוויד הנקוק. באלבומו של הנקוק ניתן לשמוע את לירי, ללא ספק תחת השפעת LSD, מדבר ארוכות על השקפותיו על העולם, המין האנושי, משמעות החיים, חוויית השימוש ב-LSD ונושאים נוספים. לירי עצמו הוציא אלבום בעל אותו שם ב-1967, אשר כלל נאום קצר יותר ולווה במוזיקת רוק.
במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 טען לירי ש"ה-PC הוא ה-LSD של שנות ה-90".
הערות שוליים

↑  Human Be-In בישר את אירועי קיץ של אהבה, מהחשובים ומשפיעים שבאירועי תרבות הנגד של שנות ה-60. בין השאר, קיץ של אהבה השפיע רבות על המחזמר שיער.
↑  וולטר אייזקסון, "סטיב ג'ובס", הוצאת מודן, 2012. תרגום לעברית: אלה בשן ונעמי כרמל
↑  American Experience documentary on the Summer of Love. PBS and WGBH. 2007-03-14.
↑  Ray, Oakley (1983). Drugs, society, & human behavior (3rd ed.). St. Louis: Mosby. p. 382. ISBN 080164092X.
↑  ראשי תיבות: אל-אס-די
↑  Timothy Leary, Flashbacks: A Personal and Cultural History of an Era pg. 253
↑  Strauss, Neil. Everyone Loves You When You're Dead: Journeys into Fame and Madness. New York:HarperCollins, 2011, p. 337-38
הבניה מנטלית

הבניה מנטלית (מאנגלית: Mental Construct) הוא מונח מהפילוסופיה של המדע המתאר כל פרשנות נפשית-סובייקטיבית לאובייקט הפיזיקלי (כלומר לקיים המוחשי בעולם הפיזיקלי, ברמת היחיד או כאינטראקציה מובחנת של אובייקטים כאלה). זוהי למעשה הגישה המקובלת ביותר כיום במדעים (ובפרט במדעי החברה) להסביר את הסובייקטיביות או לחלופין, הרב-גוניות שבהבנת מאפיינים שונים (אובייקטים מוחשיים ותרחישים) שבמציאות ברמה הנפשית, והיא המבססת כל הסבר מדעי בסיסי יותר, למשל, עצם התופעה של ראיית צבעים, בקרב רובם המוחלט של בני האדם הרואים.
הגדרות למונח

כמו עם כלל המונחים האחרים מהמדע והפילוסופיה, גם למונח זה ייתכנו הגדרות שונות במעט. המוצא המשותף של כל ההגדרות למונח "הבניה מנטלית" הוא הצגת קיומן של כל הפרשנויות הסובייקטיביות-פוטנציאליות השונות (לפחות ברמת המיקרו) לאובייקט פיזיקלי נתון. ואמנם, חלק מההגדרות עשויות להיות שונות במעט בהדגשים שלהן; הוגים מתחום הפסיכולוגיה עשויים להדגיש יותר את הנוירופסיכולוגיה של עיבוד המידע האובייקטיבי-פיזיקלי, והוגים מתחום הפילוסופיה עשוים להדגיש יותר את ההבניה המנטלית כאידיאליזציה של האובייקט.
מוסכמות הנוגעות להבניה מנטלית

מוסכמות המאפיינות את הגישה הזאת מופיעות בעיקר בספרות של הוגים מן האסכולה הפסיכולוגית הקונסטרקטיביסטית (Constructivism) וכן גם בספרות המקובלת פילוסופיה של המדע; מוסכם כי קיימים שני סוגים עיקריים של הבניה מנטלית. האחד, הבניה ברמת היחיד, או לחלופין, הבניה אישית (Personal construct), עליה דיבר הפסיכולוג ג'ורג' קלי (1905–1967), וכן הבניה ברמת הקבוצה, או לחלופין, הבניה קבוצתית (Collective construct\construction, שהיא הבניה ברמת-היחיד שנפוצה ברשות הרבים עד כדי מצב של סובייקטיביות-קולקטיביות). הבניה קבוצתית מאפיינת הבניה הנחלקת בין קבוצה מובחנת לכאורה, של פרטים, כגון רופאים. כלל הרופאים עשויים להחזיק בהבניית המציאות לפיה "הכדור X עוזר למחלה Y", ככלל או מעין היוריסטיקה, גם אם בפועל אינו עוזר למחלה זו במצב מסוים (בשל גורם המנטרל את השפעתו, יהיה גנטי או אחר), מצב שיכול "למוטט" את המבנה המנטלי לפיו "הכדור עוזר" במחלה זו.
פוסט-סטרוקטורליזם

הגישה הפוסט סטרוקטורליסטית נשענת על ממצאים מדעיים ופילוסופיים בדבר הבניה מנטלית ומדגישה אותה כדרך לניתוח מידע בתחומי חיים רבים במספר. באמצעות הדגשה זו, אנשים שונים המזוהים עם הכתיבה הפוסט-סטרוקטורליסטית מבקרים בצורה רלטיביסטית גישות סטרוקטורליות במדעי החברה, או כאלה שאינן גמישות מספיק לדעתם. שימוש נפוץ היא בביקורת על התנהלותם של אנשי מדע מסוימים, בפרט כאלה ממדעי החברה אשר כביכול מבנים הבניות (סטרוקטורות), שהן "סגורות" או מערכתיות מדי, ונוטות לפעול כשדה כוח דכאני (מונח מן הגישה הפוסט-סטרוקטורלית).
יישומים בולטים של הגישה

יישומיו הבסיסיים ביותר של מחקר זה הן בהסבר רב-הגוניות (מבחינת הפרשנות הנפשית) לתופעות ביופסיכולוגיות בסיסיות יחסית מבחינת החוויה האנושית, כגון ראיית צבע, שמיעת קול, וחישה בכלל.
יישומים בולטים של הגישה > הקשר בין הגישה לפסיכולוגיה הקוגניטיבית

הפסיכולוגיה הקוגניטיבית גורסת כי עיבוד המידע שלנו [הן החישתי (סנסורי), והן המחשבתי (פנטסתי)] מתבצע בארבעה שלבים:
חישה: חישה של האובייקט הפיזיקלי הנקלט בחושים.
ארגון תפיסה (אינטגרציה של המידע החיצוני, לקבלת ייצוג -פנימי ראשוני ברמת השלמית (גשטאלט). תוצאת תהליך זה נקראת גם "מתפס" (פרספציה).
זיהוי: שיוך ראשוני של המתפס לקטגוריה מסוימת, למשל, "אדם" או "חתול".
היכר: זיהוי מתקדם של העצם, למשל "נשיא ארצות הברית ברק אובמה", או "החתול שמיל".
במבט מסוים, מידול עיבוד זה הוא בעצמו הבניה, אך ההבניה המקובלת לעיבוד נפשי של מידע, ברמה הנוירופסיכולוגית בכלל והנוירוביולוגית בפרט (את העיבוד הנפשי והפסיכולוגי מדגישים ההוגים הקונסטרוקטיביסטים).
יישומים בולטים של הגישה > דוגמאות ליישום הגישה להסבר תופעות

הקונסטרוקטיביזם מדגיש את העובדה כי בני אדם יכולים לחוש את האובייקט הפיזיקלי בצורות שונות; למשל, 5 אנשים יכולים לאכול את אותו מאכל בדיוק ולחוש טעם מעט שונה שלו. במובן זה ניתן להסביר את השוני שבין החוויות ברמה של פולימורפיזם ביולוגי (הנובע משינויים אבולוציוניים ברמת המיקרו בין פרטים באוכלוסייה), אמנם להבדיל מגישה ביולוגית, זו הקונסטרוקטיביסטית מדגישה את השוני בהדגש נפשי, ולא מכני. הגישה הקונסטרוקטיביסטית מיושמת רבות לנושאים כגון חקר החשיבה הסטריאוטיפית, חקר תופעת אפקט פיגמליון, המחקר אודות היווצרותן, שימורן, וביטוין של זהויות מגדר, וכן המחקר אודות האטיולוגיה של נטיות מיניות. דוגמה ליישום משני יותר של הסבר רב-גוניות תפיסתית (מאשר יישום להסביר תופעות בסיסיות כמו חישת גירוי פיזיקלי ישיר), יהיה למשל הרב גוניות של תפיסת דמויות (Figures). במצב אפשרי כזה, 3 אנשים יכולים לתפוס אישה טרנסקסואלית בעלת איבר מין זכרי כאישה, ושניים יכולים שלא לתפסה כך, ולציין כי לשיטתם, רק נשים טרנסקסואליות שעברו ניתוח מלא לשינוי מין, ייחשבו בנפשם כנשים; מצב זה טומן בחובו את ההנחה כי המציאות, לפחות במקרים מסוימים, מתבססת על פרשנות סובייקטיבית נטו ובכך מצב כזה ואחרים הדומים לו מהווים אישוש לגישה זו.
דוגמה אפשרית נוספת ליישום התאוריה היא בהתמודדות עם הגדרות של הבניות שלפחות במקרים מסוימים אינן ניתנות להפרכה, כמו הבניות שונות של מושג האלוהות. אנשים המתנערים מהשיח התאוסופי הנוגע להגדרות כגון אגנוסטיות, אתאיזם, דאיזם, וכיוצא בהן, עשויים להדגיש את הבעייתיות והרב-גוניות העצומה שבהגדרות אלה, ובכך לטעון לבעייתיות מהותית בשיח המשמשת להם גושפנקא להשקיף עליו מעמדה פוסט סטרוקטורלית.
יש המיישמים גם את עקרונות הגישה לעשייה הפסיכותרפיסטית.
חשיבות הגישה

משהתבססה כגישה פילוסופית המהווה "השלמה" לממצאי המדע כפי שהם מתפרשים בנפשות המדענים, וככזו המיושמת להסביר את החוויה הנפשית של תופעות מדעיות רבות, היא תבססה כגישה העיקרית המשמשת לכך. גישה זו נלמדת, לרוב, בקורסי בסיס במתודולוגיה, מדעים, פסיכולוגיה, ופילוסופיה כבסיס לקורסים מתקדמים יותר, ויש לה חשיבות עילאית להבנתם ה"מוגמרת" של נתונים מדעיים מתחומים הנוטים לדיוק גבוה (כמו פיזיקה או כימיה).
ביקורת על יישומים שונים של הגישה

ישנם מקרים בהם הבניות מסוימות עשויות להיחשב כיותר מדי לא מדויקות או סלפניות במכוון; פמיניסטיות מהגל השלישי של הפמיניזם (שהוא פוסט-סטרוקטורלי ורדיקלי), עשויות להבנות מציאות לפיה לא קיים כל הבדל מהותני בין נקבות לזכרים; גישת-התמודדות כזו נחשבת על ידי מבקרי הפמיניזם של הגל השלישי ללא מדויקת מתוקף התעלמותן לכאורה מעובדות שלא ניתנות לצמצום כגון ילודה, ועל כן טוענים לשימוש כוזב או מוגזם בהבניה המנטלית והקבוצתית בפרט, ככלי עיקרי ועוצמתי לניתוח מידע.
ראו גם

פסיכולוגיה
פסיכולוגיה קוגניטיבית
פילוסופיה
שיטות מחקר
סוציולוגיה