stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלכסנדר פינקל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 בינואר 1975 (בן 49) קמניץ-פודולסקי, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן משנת 1995
 מד כושר מרבי:  2521 (מרץ 2014)
 מד כושר נוכחי:  ‏(אוקטובר 2024)
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מדינה:  ברית המועצות, ישראל
 
אלכסנדר פינקל (ברוסית: Алекса́ндр Финкель‏; נולד ב-1 בינואר 1975, קמניץ-פודולסקי) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב-אמן.
נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-49 בישראל לפי מד כושר.
ביוגרפיה

אלכסנדר פינקל נולד לסמיון פינקל, שחמטאי שהיה אלוף עירו מספר פעמים והיה המאמן הראשון של בנו.
פינקל עלה לישראל ב-1991 עם משפחתו.
ב-1994 סיים לימודי משפטים באוניברסיטת תל אביב.
מתגורר ביקנעם עילית עם משפחתו.
הישגים בולטים

1995 - סיים במקום ה-5 באליפות אירופה לנוער עד גיל 20 שנערכה בחולון
2000 - סיים במקום השישי באליפות ישראל
2001 - ניצח בתחרות בינלאומית ברחובות ובאילת.
2013 בתחרות של המכביה התשע-עשרה הוא סיים במקום השני.
אלל (אנטומיה)

אלל כף היד
אָלָל (TA: Aponeurosis) הוא יריעה סיבית או גיד רחב ושטוח. אלל מורכב מרקמת חיבור צפופה. הוא מחבר בין שרירים שטוחים לעצמות או מהווה כמעין מעבר בין שריר לגיד.
במינוח האנטומי של גוף האדם לפי טרמינולוגיה אנטומיקה מופיעים:
הַקּוֹבַע הָאֲלָלִי (Galea aponeurotica; Aponeurosis epicranialis) - גיד שטוח ורחב המחבר בין שריר המצח לשריר העורף בחלקה העליון של הגולגולת
האלל המותני (Aponeurosis muscluserectoris spinae) - יריעה גידית רחבה המחברת בין עצם הכסל, עצם העצה והזיזים הקוציים של החוליות המותניות לבין השרירים זוקפי הגב.
אלל הדו ראשי, אלל השריר הדו ראשי (Aponeurosis musculi bicipitis brachii; Aponeurosis bicipitalis; Lacertus fibrosus) - מחובר לגיד שריר הזרוע הדו-ראשי מצידו האחד ומתאחד עם רקמות השרירים הכופפים שבאמה מצידו השני.
אלל כף היד (Aponeurosis palmaris) - יריעת רקמת חיבור בחלק הכפי של כף היד.
אלל העכוז (Aponeurosis glutea) - מחבר בין רכס הכסל של עצם הכסל לבין שריר העכוז הגדול.
אלל כף הרגל (Aponeurosis plantaris) - יריעת רקמת חיבור בחלק הכפי של כף הרגל, מכונה גם בשם החיתולית הכפית (plantar fascia).
אלברט, מלך סקסוניה

אלברט, מלך סקסוניה (בגרמנית: Frederick Augustus Albert Anton Ferdinand Joseph Karl Maria Baptist Nepomuk Wilhelm Xaver Georg Fidelis;‏ 23 באפריל 1828 – 19 ביוני 1902), מלך סקסוניה (29 באוקטובר 1873 - 19 ביוני 1902) לבית וטין. קודם עלייתו לשלטון, היה לאלברט קריירה צבאית מוצלחת, שבמהלכה פיקד על כוחות במלחמת פרוסיה-אוסטריה ובמלחמת צרפת–פרוסיה.
ביוגרפיה > ילדותו

אלברט נולד ב-23 באפריל 1828 בדרזדן כבנם הבכור של הנסיך יוהאן, ואמליה אוגוסטה, נסיכת בוואריה. לאחר שסיים את בחינות הבגרות בשנת 1845, למד אלברט באוניברסיטת בון משפטים ומדעי המדינה.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

בשנת 1848 הצטרף אלברט לצבא הסקסוני, ולחם בשורותיו במלחמת שלזוויג הראשונה. בשנת 1851 הועלה אלברט לדרגת אוברסט, ומונה למפקד חטיבה. בשנת 1854 נהיה אלברט נסיך הכתר הסקסוני, בעקבות מותו של פרידריך אוגוסט השני, מלך סקסוניה ועלייתו של אביו לשלטון.
במלחמת פרוסיה-אוסטריה פיקד אלברט על הצבא הסקסוני, והשתתף עמו בקרב קניגרץ. לאחר שלום פראג והצטרפות סקסוניה לקונפדרציה הצפון-גרמנית, מונה אלברט למפקד הקורפוס ה-12 (הסקסוני). במלחמת צרפת–פרוסיה לחם אלברט עם הקורפוס שפיקודו, כחלק מהארמייה השנייה בפיקוד פרידריך קרל, נסיך פרוסיה. במהלך המצור על מץ מונה אלברט למפקד הארמייה הרביעית - ארמיית המז, שהוקמה לצורך המצור, וכללה את הקורפוסים ה-4, ה-12, וקורפוס המשמר. לאחר מכן לחם אלברט עם הארמייה שבפיקודו בקרב סדאן, והשתתף עימה במצור על פריז.
על פעולותיו בקרבות קיבל אלברט את עיטור הפור לה מריט, ואת הצלב הגדול של צלב הברזל.
לאחר החתימה על שלום פרנקפורט, פיקד אלברט על חיל הכיבוש הגרמני בצרפת עד לאחר נפילת הקומונה הפריזאית. ב-11 ביולי 1871 הועלה אלברט לדרגת גנרל-פלדמרשל, ולאחר מכן מונה למפקח הכללי של האזור הצבאי הראשון.
ביוגרפיה > תקופת שלטונו

ב-29 באוקטובר 1873 עלה אלברט לשלטון, לאחר מות אביו יוהאן, מלך סקסוניה. אלברט נטל חלק מועט בפוליטיקה, ובעיקר הקדיש את עצמו לענייני הצבא הסקסוני בפרט, ולענייני צבא האימפריה הגרמנית בכלל. במהלך שלטונו, הפכה ממלכת סקסוניה למונרכיה חוקתית.
ב-19 ביוני 1902 מת אלברט באחוזתו שבזיבילנורט, ובמקומו עלה לשלטון אחיו גאורג, מלך סקסוניה.
משפחתו

ב-18 ביוני 1853 התחתן אלברט עם קרולה מוואסה, שהייתה בתו של גוסטב, נסיך ואסה, ונכדתו של גוסטב הרביעי אדולף, מלך שוודיה. לזוג לא היו ילדים, ומשום כך עלה לשלטון אחר מותו של אלברט, אחיו גאורג, מלך סקסוניה.
אליעזר יודקובסקי

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1979 (בן 45) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Eliezer Shlomo Yudkowsky 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מעסיק:  Machine Intelligence Research Institute 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 www.yudkowsky.net
 
אליעזר שלמה יודקובסקי (באנגלית: Eliezer Shlomo Yudkowsky, נולד ב-11 בספטמבר 1979) הוא חוקר בינה מלאכותית, סופר והוגה דעות יהודי אמריקאי, הידוע בעיקר בשל הפצת הרעיון של בינה מלאכותית ידידותית. הוא מייסד ועמית מחקר במכון לחקר הבינה המלאכותית (MIRI), מכון מחקר פרטי ללא מטרות רווח השוכן בברקלי, קליפורניה. אין לו השכלה פורמלית, שכן מעולם לא למד בתיכון או במכללה. עבודתו על האפשרות של סכנה קיומית לאנושות מפיצוץ אינטליגנציה השפיעה על ספרו של הפילוסוף ניק בוסטרום: Superintelligence: Paths, Dangers, Strategies.
כתיבה רציונלית

בין 2006 ל־2009 יודקובסקי ורובין הנסון היו הכותבים העיקריים בבלוג Overcoming Bias, העוסק במדעי הקוגניציה והחברה אשר פעל בחסות המכון לעתיד האנושות. בפברואר 2009 ייסד יודקובסקי את הבלוג LessWrong, "בלוג קהילתי המוקדש לזיקוק האמנות של החשיבה הרציונלית".
יודקובסקי כתב גם מספר סיפורי מדע בדיוני. המצליח מביניהם, הפאנפיק הארי פוטר והשיטה הרציונלית משתמש בחלקים מעלילת ספרי הארי פוטר של ג'יי קיי רולינג, ומשתמש בהם להמחשת עקרונות הרציונליות וצורת חשיבה מדעית. הניו יורקר תיאר את "הארי פוטר והשיטה הרציונלית" בתור כתיבה מחדשת של האפוס של רולינג "בניסיון להסביר את הקסם של הארי באמצעות השיטה המדעית".
מעל 300 פוסטים מאת יודקובסקי שפורסמו בבמות שונות נאספו על ידי המכון למחקר בינה מלאכותית ב־2015 וראו אור בתור ספר אלקטרוני שכותרתו "רציונליות: מבינה מלאכותית ועד זומבים" (באנגלית: Rationality: from AI to Zombies).‏ ספרו האחרון נקרא Inadequate Equilibria: Where and How Civilizations Get Stuck.
השקפות אישיות

יודקובסקי מזדהה בתור אתאיסט וליברטריאן. הוא תומך בקריוניקה וחתום על הצהרת מכון הקריוניקה.
משפחתו

אחיו הצעיר, יהודה נתן יודקובסקי, מת בשנת 2004 בהיותו בן תשע עשרה.
יודקובסקי קיים נישואים פתוחים עם בְּרִיֵין יודקובסקי מבית סטרול. הם נישאו בשנת 2013 והתגרשו ב־2018.
פרסומים אקדמיים

Yudkowsky, Eliezer (2007). Levels of Organization in General Intelligence (PDF). Artificial General Intelligence. Berlin: Springer.
Yudkowsky, Eliezer (2008). "Cognitive Biases Potentially Affecting Judgement of Global Risks" (PDF).  In Bostrom, Nick; Ćirković, Milan (eds.). Global Catastrophic Risks. Oxford University Press. ISBN 978-0199606504.
Yudkowsky, Eliezer (2008). "Artificial Intelligence as a Positive and Negative Factor in Global Risk" (PDF).  In Bostrom, Nick; Ćirković, Milan (eds.). Global Catastrophic Risks. Oxford University Press. ISBN 978-0199606504.
Yudkowsky, Eliezer (2011). Complex Value Systems in Friendly AI (PDF). Artificial General Intelligence: 4th International Conference, AGI 2011, Mountain View, CA, USA, August 3–6, 2011. Berlin: Springer.
Yudkowsky, Eliezer (2012). "Friendly Artificial Intelligence".  In Eden, Ammon; Moor, James; Søraker, John;  et al. (eds.). Singularity Hypotheses: A Scientific and Philosophical Assessment. Berlin: Springer. ISBN 978-3-642-32559-5.
Bostrom, Nick; Yudkowsky, Eliezer (2014). "The Ethics of Artificial Intelligence" (PDF).  In Frankish, Keith; Ramsey, William (eds.). The Cambridge Handbook of Artificial Intelligence. New York: Cambridge University Press. ISBN 978-0-521-87142-6.
LaVictoire, Patrick; Fallenstein, Benja; Yudkowsky, Eliezer; Bárász, Mihály; Christiano, Paul; Herreshoff, Marcello (2014). Program Equilibrium in the Prisoner's Dilemma via Löb's Theorem. Multiagent Interaction without Prior Coordination: Papers from the AAAI-14 Workshop. AAAI Publications.
Soares, Nate; Fallenstein, Benja; Yudkowsky, Eliezer (2015). Corrigibility. AAAI Workshops: Workshops at the Twenty-Ninth AAAI Conference on Artificial Intelligence, Austin, TX, January 25–26, 2015. AAAI Publications.
הערות שוליים

↑  Saperstein, Gregory (9 באוגוסט 2012). "5 Minutes With a Visionary: Eliezer Yudkowsky". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Overcoming Bias: About". Robin Hanson. נבדק ב-1 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Where did Less Wrong come from? (LessWrong FAQ)". נבדק ב-11 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Miller, James (28 ביולי 2011). "You Can Learn How To Become More Rational". Business Insider. נבדק ב-25 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Eliezer S. Yudkowsky. "Fiction". Yudkowsky. נבדק ב-14 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  David Brin (21 ביוני 2010). "CONTRARY BRIN: A secret of college life... plus controversies and science!". Davidbrin.blogspot.com. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)"'Harry Potter' and the Key to Immortality", Daniel Snyder, en:The Atlantic
↑  Authors (2 באפריל 2012). "Rachel Aaron interview (April 2012)". Fantasybookreview.co.uk. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Civilian Reader: An Interview with Rachel Aaron". Civilian-reader.blogspot.com. 4 במאי 2011. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hanson, Robin (31 באוקטובר 2010). "Hyper-Rational Harry". Overcoming Bias. נבדק ב-31 באוגוסט 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Swartz, Aaron. "The 2011 Review of Books (Aaron Swartz's Raw Thought)". archive.org. אורכב מ-המקור ב-16 במרץ 2013. נבדק ב-4 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Harry Potter and the Methods of Rationality". fanfiction.net. 28 בפברואר 2010. נבדק ב-29 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Packer, George (2011). "No Death, No Taxes: The Libertarian Futurism of a Silicon Valley Billionaire". The New Yorker: 54. נבדק ב-12 באוקטובר 2015. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Rationality: From AI to Zombies, MIRI, 2015-03-12
↑  https://equilibriabook.com, MIRI, 2017-10-26
↑  "The Correct Contrarian Cluster - Less Wrong". lesswrong.com.
↑  7, Eliezer Yudkowsky Response Essays September; 2011. "Is That Your True Rejection?". Cato Unbound.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: numeric names: authors list (link)
↑  You Only Live Twice - Less Wrong
↑  Yudkowsky - Yehuda Yudkowsky, yudkowsky.net
↑  Eliezer S. Yudkowsky, yudkowsky.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399550205171  PLWABN: 9811781432405606  BIBSYS: 1512647515447  ISNI: 0000 0004 8631 9046  LCCN: no2018026526  MusicBrainz: fa8adffb-999b-4571-be96-dc6d3179ee90  NKC: vse20181000670  VIAF: 1151594368605351858   WorldCat (עם VIAF): 1151594368605351858
אלכסנדר פישביין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1968 (בן 56) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב-אמן (מ-1992)
 מד כושר מרבי:  2550 (ינואר 1995)
 מד כושר נוכחי:  ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ברית המועצות, ארצות הברית
 
אלכסנדר פישביין (ברוסית: Александр Фишбейн‏; נולד ב-8 במאי 1968 במוסקבה) הוא שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן.
נכון לפברואר 2020, מדורג במקום ה-69 בארצות הברית לפי מד כושר.
קורות חיים

אלכסנדר פישביין נולד בלנינגרד, למד לשחק שחמט מאביו. בשנות ה-70 של המאה ה-20 משפחתו היגרה לארצות הברית.
בשנת 1985 פישביין ניצח בתחרות השחמט לתלמידים שנערכה בארצות הברית. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא ניצח בכמה תחרויות שנערכו בנורווגיה ובדנמרק. כמן כן הוא השתתף בהצלחה במספר תחרויות בארצות הברית. בשנים 1991 ו-1992 הוא שיחק גם בתחרויות בישראל.
בשנת 1993 אלכסנדר פישביין החל להתרכז בעסקים. אומנם הוא ממשיך להשתתף בתחרויות. בשנת 2002 הוא חילק מקומות 2–3 עם גרגורי סרפר. הוא השתתף ארבע פעמים באליפות ארצות הברית הפתוחה (התוצאה הגבוהה ביותר הייתה המקום השמיני בשנת 2006).
פישביין פרסם מספר ספרים בתחום השחמט.
Fishbein, Alexander (1993), King and Pawn Endings, American Chess Promotions, ISBN 0-939298-39-2
Fishbein, Alexander (1996), Fischer!, R & D Publishing, ISBN 1-883358-11-6
Fishbein, Alexander (2017), The Scotch Gambit, Russell Enterprises, ISBN 978-1-941270-74-5
Fishbein, Alexander (2021), The Exchange French Comes to Life, Russell Enterprises, ISBN 978-1-949859-29-4
קבלת דרגות בינלאומיות

1988 - אמן בינלאומי.
1992 - הוענקה לו דרגת רב-אמן.
אלברט קסלרינג

| --- | --- |

אלברט קסלרינג
 לידה:  30 בנובמבר 1885 מרקטשטפט, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  16 ביולי 1960 (בגיל 74) באד נויהיים, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה המערבית, רפובליקת ויימאר, הקיסרות הגרמנית, גרמניה הנאצית 
 כינוי:  הדוד אלברט
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית   רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר   גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1904–1945 (כ־41 שנים)
 דרגה:   גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד צי האוויר ה-1   מפקד צי האוויר ה-2   מפקד קבוצת ארמיות C   מפקד ה-OB West
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  הקרב על בריטניה  מבצע ברברוסה  הקרב על מוסקבה  המצור על מלטה  המערכה בצפון אפריקה  פלישת בעלות הברית לאיטליה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון חרבות ויהלומים   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
אלברט קסלרינג (בגרמנית: Albert Kesselring;‏ 30 בנובמבר 1885 – 16 ביולי 1960) היה גנרל-פלדמרשל גרמני, פושע מלחמה בזמן מלחמת העולם השנייה. הוא עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים, אחד העיטורים הגבוהים ביותר של גרמניה הנאצית. לאחר המלחמה, הואשם בביצוע פשעי מלחמה בגינם נגזר עליו עונש מוות. עונש זה הומתק במאסר עולם, שמתוכו ריצה חמש שנים בלבד.
ביוגרפיה > חיים וקריירה מוקדמת

אלברט קסלרינג נולד בבוואריה בשנת 1885, הוא היה בנו של מנהל בית ספר. הוא התגייס לצבא הבווארי בשנת 1904 כצוער בחיל הארטילריה הבאוורי, קיבל הסמכה לקצונה בשנת 1907 בדרגת לויטננט.
קסלרינג הגיע לדרגת אובר-לויטננט בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא שירת תחילה בשדה הקרב כקצין ארטילריה ואחר כך עבר לתפקידי מטה שונים.
בתום המלחמה קסלרינג בחר להישאר ברייכסווהר, שירת בתפקידי פיקוד ומטה שונים, הועלה לדרגת אוברסט בשנת 1932.
קסלרינג השתחרר רשמית מהצבא בשנת 1933, אולם הוא הפך לחבר ב"וועדה המדינתית לתחבורה אווירית", שהייתה כיסוי לחיל האוויר הגרמני שהיה אסור לפי תנאי חוזה ורסאי.
כשהלופטוואפה הוקם מחדש בשנת 1935, קסלרינג חזר לצבא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לתפקיד בכיר במשרד התעופה. קודם לדרגת גנרל-לויטננט באפריל 1936 ומונה לראש המטה של הלופטוואפה במקום ולטר ויבר, קודם לדרגת גנרל מטוסי הקרב ביוני 1937 ומונה לעמוד בראש טייסת בדרזדן ואחר כך בברלין.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

כשפרצה מלחמת העולם השנייה, פיקד על "לופטפלוטה I" (יחידה המקבילה בגודלה לארמייה) במהלך הפלישה לפולין, הוא עבד על שיכלול שיתוף הפעולה בין חיל האוויר לצבא היבשה ואחרי סיומה המוצלח של המערכה הצרפתית הוא קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל.
קסלרינג פיקד על "לופטפלוטה II" בתחילה מבצע ברברוסה ותפקידו היה לספק תמיכה אווירית לקבוצת הארמיות מרכז.
בדצמבר 1941 מונה לפיקוד על כוחות האוויר בים התיכון וצפון אפריקה. בפברואר 1942 הוא הציע לפלוש למלטה והחל לתכנן את מבצע הרקולס לנחיתה על האי. המבצע אמנם אושר בידי היטלר, אך מדינות הציר כשלו להוציאו לפועל. כישלונו של קסלרינג לשתק את מלטה ולאפשר העברת אספקה ולספק לרומל סיוע אווירי מתאים, היה גורם משמעותי בתבוסת כוחות הציר בקרב אל עלמיין ובסופו של דבר אילץ את הכוחות הגרמנים לסגת מצפון אפריקה.
עם פלישת בעלות הברית לסיציליה ביולי 1943 מונה קסלרינג למפקד העליון של הכוחות הגרמנים באיטליה, הוא הצליח לעצור את התקדמותן של בעלות הברית במסגרת מגננה קשוחה בחזית האיטלקית. במרץ 1945 ירש את גרד פון רונדשטט כמפקד העליון במערב, בתפקידו זה נכנע לבעלות הברית.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

קסלרינג הועמד למשפט כפושע מלחמה בשנת 1947, הוא הואשם שהיה אחראי להוצאתם להורג של אזרחים איטלקיים על ידי כוחות אס אס שהיו תחת פיקודו, הורשע ונגזר עליו עונש מוות. בעקבות מחאה של קצינים בכירים בצבאות בעלות הברית ובעיות בראיות נגדו עונשו הומתק למאסר עולם.
קסרלינג שוחרר מהכלא בשנת 1952 בגלל בריאותו הרופפת, הוא בילה את שנותיו האחרונות בכתיבת זיכרונותיו והיה פעיל בארגוני לאומניים של ותיקי הצבא.
אלברט קסרלינג מת בעיר נויהיים בשנת 1960, בגיל 74.
הערות שוליים

↑  גל פרל פינקל,המערכה על אנציו - חצי־גשר על פני תהום, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, ‏ 25 בנובמבר 2020.
| גנרל-פלדמרשלים וגרוס-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| גנרלפלדמרשלים | אדוארד פון בהם-ארמולי (דרגת כבוד) • פדור פון בוק • ארנסט בוש • ולטר פון בראוכיטש • רוברט ריטר פון גריים • הרמן גרינג • מקסימיליאן פון וייכס • ארווין פון ויצלבן • וילהלם פון לב • וילהלם ליסט • אריך פון מאנשטיין • ולטר מודל • ארהרד מילך • פרידריך פאולוס • וילהלם קייטל • גאורג פון קיכלר • גינתר פון קלוגה • אוואלד פון קלייסט • אלברט קסלרינג • ארווין רומל • גרד פון רונדשטט • ולטר פון רייכנאו • וולפרם פון ריכטהופן • הוגו שפרלה • פרדיננד שרנר |  |
| גרוס אדמירלים | אריך רדר • קרל דניץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276475505171  PLWABN: 9810627371405606  BIBSYS: 90971036  BNC: 000515148  BNE: XX1330585  BnF: cb11205198p (data)  GND: 118722050  ISNI: 0000 0001 0860 7120  LCCN: n85278379  NARA: 10569557  NKC: jn20000700883  NLA: 35268485  NTA: 072314427  RERO: 02-A003451106  SNAC: w6ws8s8z  SUDOC: 098667653  Trove: 890290  VIAF: 4393   WorldCat (עם VIAF): 4393
אלברט קארוול

אלברט נוסטרנד "ברט" קארוול (באנגלית: Elbert Nostrand "Bert" Carvel;‏ 9 בפברואר 1910 –  6 בפברואר 2005) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כסגן מושל דלאוור ה-12 בשנים 1945–1949, וכמושל דלאוור ה-61 וה-64 בשתי תקופות כהונה בלתי רצופות בשנים 1949–1953 ובשנים 1961–1965.
ראשית חייו

אלברט קארוול נולד בשלטר איילנד (אנ') שבלונג איילנד, מדינת ניו יורק, כבנם של ארנולדו ו. ואליזבת נוסטרנד קארוול. הוא גדל באי קנט שבמרילנד. ב-1932 נשא קארוול לאישה את אן הול וליאנט, ולשניים נולדו ארבעה ילדים.
קריירה פוליטית

לאחר שב-1936 עבר קארוול ללאורל שבדלאוור, הוא החל לנהל את חברת הדשנים וליאנט, תפקיד בו הוא ישמש גם במהלך הקריירה הפוליטית שלו. בניסיונו הראשון להיבחר לתפקיד ציבורי, נבחר קארוול ב-1944 כסגן מושל דלאוור לאחר שהביס את המועמד הרפובליקני קלייטון בנטינג האב. בתפקיד זה הוא כיהן מ-16 בינואר 1945 ועד 18 בינואר 1949.
מושל דלאוור

לתקופת כהונתו הראשונה כמושל דלאוור נבחר קארוול ב-1948 לאחר שהביס בבחירות את מועמד הרפובליקנים היילנד פ. ג'ורג', וכיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת מ-18 בינואר 1949 ועד 20 בינואר 1953. ב-1952 הוא נוצח בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה שנייה על ידי חבר בית הנבחרים של ארצות הברית ג'יימס קיילב בוגס. לאחר מכן, ב-1958 הוא נוצח בבחירות בניסיונו להיבחר לסנאט של ארצות הברית על ידי הסנאטור הרפובליקני המכהן ג'ון ג'. ויליאמס. ב-1960 הוא נבחר לתקופת כהונתו השנייה כמושל לאחר שהביס את סגן המושל לשעבר, הרפובליקני ג'ון ו. רולינס. זמן קצר לאחר מכן, ב-13 בנובמבר 1960, הוא הופיע כמתמודד בשעשועון הטלוויזיה "מה השורה שלי?" (What's My Line?). השורה שלו הייתה שהוא ייצר דשנים. בתקופת כהונתו זו כיהן קארוול כמושל מ-17 בינואר 1961 ועד 19 בינואר 1965. בבחירות של 1964 הוא נוצח בניסיונו להיבחר לסנאט של ארצות הברית, שוב על ידי הסנאטור הרפובליקני המכהן ג'ון ג'. ויליאמס.
כדמוקרט השני שנבחר כמושל דלאוור במשך 48 השנים עד אז, הוא גם היה המושל היחידי שנבחר בשתי מערכות בחירות. הוא התנגד לעונש מוות, והיה מנהיג עיקש במערכת החקיקה לזכויות האזרח בדלאוור שהייתה אז עדיין שמרנית מבחינה פוליטית. כמושל הוא הוביל מאמצים מוצלחים להקמת בית המשפט העליון של דלאוור, שהעדרו איים על יכולתה של דלאוור לטפל בדיונים בסוגיות תאגידיות, וכך הייתה דלאוור לאחרונה במדינות ארצות הברית ללא בית משפט עליון.
בין שאר הישגיו האחרים של קארוול בתקופת כהונתו היו בניית המפתח הראשון של גשר הזיכרון של דלאוור (Delaware Memorial Bridge), פיתוח מספר רב של כבישים נוספים, הקמת נציבות השירות הציבורי המדינתית, והקמת מחלקת הפיתוח המדינתית.
קארוול נודע בכינוי "ברט הגדול" (בשל קומתו שהגיעה ל-198 ס"מ). יצא לו שם של ליברל דמוקרט מדרום דלאוור השמרנית, והוא מעולם לא היסס לקדם מטרות שהיו חשובות לו, מבלי לשים לב להשפעתן על הקריירה הפוליטית שלו או על עסקיו.
מותו

אלברט קארוול נפטר בלאורל ב-6 בפברואר 2005, שלושה ימים לפני יום הולדתו ה-95. הוא נטמן באחוזת הקבר המשפחתית באי קנט שבמרילנד.
בניין המשרדים המדינתי בווילמינגטון קרוי על שמו, כמו מרכז המחקר והחינוך של אוניברסיטת דלאוור שבעיר ג'ורג'טאון. הקפיטריה בבית הספר היסודי הצפוני של לאורל קרויה "חדר קארוול" על שמו.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 242-243.
אמיר לוסטיג

| --- | --- |

 לידה:  28 באפריל 1975 (בן 49)
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  אמן חושים, קוסם
 
אמיר לוסטיג (נולד ב-28 באפריל 1975) הוא אמן חושים וקוסם ישראלי. ידוע בעיקר מהשתתפותו בתוכנית "אורי גלר מחפש את היורש".
ביוגרפיה

לוסטיג זכה פעמיים ברציפות במקום הראשון בתחרות הארצית של אגודת הקוסמים הישראלית.
בתחילת שנות ה-2000 הופיע בפינה קבועה בתוכנית האירוח "יאיר לפיד" בהנחיית יאיר לפיד ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2006 סיים במקום השלישי בתוכנית "אורי גלר מחפש את היורש", אחרי המנצח ליאור סושרד ואהוד שגב.
בשנת 2007 הופיע יחד עם נמרוד הראל בערוץ 10 בתוכנית "בלתי נתפס" ובין היתר הציג פעלולים כגון תפיסת כדור רובה בעזרת השיניים. באותה השנה היה חבר בפאנל השופטים של התוכנית "תאמין לי" ששודרה בערוץ 2.
בשנת 2012 חבר שוב לנמרוד הראל בתוכנית "פסיכו" בערוץ 2.
בשנת 2016 אירח הראל את לוסטיג בתוכנית "בלתי נראה". באותה שנה הופיע לוסטיג בתוכנית "Bigg Boss", שהיא הגרסה ההודית לפורמט "האח הגדול".
בשנת 2024 במהלך מלחמת חרבות ברזל הופיע בהתנדבות פעמים רבות בפני חיילים כחלק מהשתתפות אמנים שונים בהופעות לקהילה.
חיים אישיים

לוסטיג בעל השכלה אקדמאית בהנדסה, תעשייה וניהול. הוא נשוי ואב לשניים ומתגורר בתל מונד.
הערות שוליים

↑  אמיר לוסטיג באתר אגודת הקוסמים
↑  אור ברנע, "בלתי נתפס" נגד הרשות השנייה, באתר ynet, 28 בינואר 2007
↑  ערן סויסה, עו"ד, קוסם ופסיכולוגית נכנסים לאולפן, באתר nrg‏, 12 ביולי 2007
↑  "Bigg Boss Day 56: Salman Khan Gets His Mind Read". The Quint (באנגלית). נבדק ב-2018-12-02.
אלכסנדר פלאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 ביוני 1915 קייב
 פטירה:  27 במאי 2007 (בגיל 91) ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 ידוע בשל:  היוזם, מנהל ומוציא לאור של האנציקלופדיה העברית
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 בת זוג:  נעמי טבצ'ניק רות נויפלד
 
אלכסנדר פלאי (17 ביוני 1915 – 27 במאי 2007) היה היוזם והמוציא לאור של האנציקלופדיה העברית.
חייו

פלאי נולד בקייב למאיר וברכה פלאי. בהיותו בן שש עלתה משפחתו לארץ ישראל דרך קהיר. בישראל המשפחה התיישבה בתל אביב. פלאי למד בגמנסיה הרצליה ובאוניברסיטה העברית היסטוריה ופילוסופיה. חלומו היה ליצור אנציקלופדיה מקיפה בשפה העברית.
רעיון האנציקלופדיה העברית החל להתממש בקיץ 1944. אז הוקמה ועדה מייעצת לקביעת מגמתה של האנציקלופדיה. הדפסת הכרך הראשון החלה בקיץ 1948, עם הקמת המדינה. נשיא הכבוד של האנציקלופדיה היה נשיא המדינה, פרופ' חיים ויצמן. העורך של האנציקלופדיה היה פרופ' יוסף קלוזנר ופלאי כיהן כמנהל האנציקלופדיה. הכרך הראשון הקיף את הערכים א' עד אוסטרליה. התצלום הראשון המופיע בתחילת הכרך הוא תצלום מגילת העצמאות של מדינת ישראל. הערך המסיים את האנציקלופדיה בכרך ל"ב הוא "תשרי". 
לאחר מותו של פרופ' קלוזנר מינה פלאי את בנציון נתניהו לעורך הראשי של האנציקלופדיה.
העבודה על האנציקלופדיה נגמרה בשנת 1980.
לאחר מות אמו, ברכה פלאי, ניהל פלאי חלק מהוצאת הספרים שיסדה, מסדה, אך מצבה הכלכלי של החברה הורע וההוצאה סגרה את שעריה.
חיים אישיים

פלאי היה נשוי לנעמי, בת הרב קלמן טבצ'ניק (1917–1991), משנת 1936 ועד לגירושיהם בשנות ה-60'. לאחר מכן נישא בשנית, ובשלישית (לרות נויפלד). פלאי נפטר בשנת 2007 בירושלים והותיר אחריו שני ילדים מנישואיו הראשונים.
אינה בלאו

פרופ' אינה בלאו
אינה בלאו (נולדה ב-24 ביולי 1969) היא חוקרת בתחומי טכנולוגיות למידה ופסיכולוגיה במרחב דיגיטלי ומכהנת כפרופסור מן המניין במחלקה לחינוך ופסיכולוגיה באוניברסיטה הפתוחה.
ביוגרפיה

בלאו נולדה בעיר אודסה שבברית המועצות, כיום באוקראינה, לאמיל (כלכלן) ורנה (רופאה), וגדלה כבת יחידה. בנעוריה למדה מוזיקה בבית ספר סטולרסקי (אנ') באודסה (תיכון יוקרתי לתלמידים מצטיינים במוזיקה), ובהמשך קיבלה תואר ראשון במוזיקולוגיה.
בשנת 1990 עלתה לישראל עם בעלה. לאחר עלייתה, סיימה בשנת 1992 לימודי תעודת הוראה במוזיקה במכללת אורנים, השתלבה בתחום הוראת המוזיקה, ושימשה כמרכזת מגמה אזורית למוזיקה באזור הגליל.
במקביל לעבודתה, החליטה בלאו להשלים תואר ראשון ישראלי באוניברסיטה הפתוחה. היא התגוררה אז בגליל העליון. בלאו סיימה בהצטיינות תואר ראשון במדעי הרוח והחברה בשנת 2002.
עם סיום התואר הראשון שמעה בלאו על פתיחת התכנית לתואר שני בחינוך וטכנולוגיות למידה בשלוחת קצרין (של האוניברסיטה הפתוחה), והחליטה להמשיך שם בלימודיה. היא הייתה המוסמכת הראשונה של התכנית הזאת, וסיימה את לימודיה בשנת 2007 (בהצטיינות יתרה). התזה שלה בנושא "השפעת נוכחות חברתית על תפיסת הלמידה בקבוצות דיון לימודיות שאין בהן חובת השתתפות" נכתבה בהנחיית ד"ר אבנר כספי. אחר כך, התחילה ללמוד לתואר שלישי בחוג ללמידה, הוראה והדרכה באוניברסיטת חיפה, ושנתיים וחצי לאחר מכן היא הגישה לשיפוט את עבודת הדוקטור שלה (ב-2010). עבודת הדוקטור נכתבה בהדרכת פרופ' עזי ברק, ועסקה בהתנהגות המשתתפים בדיונים קבוצתיים בסביבות טכנולוגיות סינכרוניות שונות: צ'אט טקסטואלי, שיחת קול ושיחה פנים-אל-פנים כמושפעת מאישיותם של המשתתפים ומנושא הדיון.
בשנת 2011ׂׂ, חזרה בלאו לאוניברסיטה הפתוחה, כחברת סגל בכיר בדרגת מרצה במחלקה לחינוך ופסיכולוגיה. מאז שנת 2020 היא מכהנת כפרופ' מן המניין לטכנולוגיות למידה ופסיכולוגיה במרחב הדיגיטלי.