stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הידרוקסילציה
הערות שוליים

↑  Jia, Chengguo; Kitamura, Tsugio; Fujiwara, Yuzo (2001). "Catalytic Functionalization of Arenes and Alkanes via C−H Bond Activation". Accounts of Chemical Research. 34 (8): 633–639. doi:10.1021/ar000209h. PMID 11513570.
↑  Kolb, Hartmuth C.; Vannieuwenhze, Michael S.; Sharpless, K. Barry (1994). "Catalytic Asymmetric Dihydroxylation". Chemical Reviews. 94 (8): 2483–2547. doi:10.1021/cr00032a009.
↑  Huang, X.; Groves, J. T. (2017). "Beyond ferryl-mediated hydroxylation: 40 years of the rebound mechanism and C–H activation". Journal of Biological Inorganic Chemistry. 22 (2–3): 185–207. doi:10.1007/s00775-016-1414-3. PMC 5350257. PMID 27909920.
↑  Cerniglia, Carl E. (1992). "Biodegradation of polycyclic aromatic hydrocarbons". Biodegradation. 3 (2–3): 351–368. doi:10.1007/BF00129093. S2CID 25516145.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
המלחמה בוואנדה

המלחמה בוואנדה (צרפתית: Guerre de Vendée) התרחשה במסגרת ההתנגדות למהפכה הצרפתית בוואנדה, הרפובליקה הצרפתית הראשונה, בין השנים 1793–1796. המאבק התרחש בין צבא הרפובליקה הצרפתית להתנגדות הפרו-מלוכנית שנתמכה בידי הכנסייה הקתולית הצרפתית וממלכת בריטניה הגדולה שהייתה עצמה במלחמה נגד הרפובליקה הצרפתית במסגרת מלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה. במהלך המאבק הכולל, שנגמר בניצחון הרפובליקה הצרפתית, נהרגו לערך 200,000 איש, רובם אזרחים. עקב האכזריות של המאבק, המלחמה בוואנדה לעיתים מתוארת כרצח עם.
רקע

בשנת 1790, עם עליית המשטר המהפכני בפריז, בוטל השלטון המקומי במחוז ואנדה, וב-12 ביולי עבר חוק שהסדיר את מקומה של הכנסייה הקתולית תחת שליטה ממלכתית של הרפובליקה, משמע שחלק נרחב מכספי הכנסייה הועברו בתור מיסים אל האוצר המדיני. נוסף על כך, הממשל הרדיקלי המהפכני של תנועת היעקובינים הוציא לפועל צו החרמת רכוש, כמרים רבים נאסרו וכל הדיונים הדתיים דוכאו.
בשנת 1791 הועבר צו ממשלתי שחייב את הכמורה במדינה להישבע אמונים לממשלה הרפובליקנית ולא למוסד האפיפיור. הכמרים ואנשי הדת שסירבו (ובוואנדה היו רבים שסירבו) פוטרו מתפקידם והוחלפו באנשי דת הנאמנים למהפכה. בשנת 1792 חלה עלייה במיסים, בינואר 1793 הוצאתו להורג של לואי השישה עשר, מלך צרפת לשעבר וצו הגיוס הכללי במסגרת המלחמה של הרפובליקה נגד הקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה בפברואר גרמה להתנגדות רבה מצד האוכלוסייה האזרחית ברחבי המדינה. בעוד פריז לדוגמה הייתה מרכז לפעילות רדיקלית ורבים בה היו אנטי-מלוכניים והתנגדו לכוח הכנסייה, האזורים הכפריים יותר בצרפת תמכו ברובם בשיבת המלוכה.
אף על פי שהיו התפרעויות אנטי מהפכניות ברחבי צרפת מאז 1792, רובם דוכאו בידי הצבא הרפובליקני. הניצוץ הסופי שהביא את המתנגדים למשטר המהפכני לקום עם נשקם היה האיסור על פולחן ציבורי וסגירת כל הכנסיות הקתוליות ב-3 במרץ 1793. האיסור לא גרם לאי נוחות עבור אצילים, שלהם היו תפילות פרטיות בבתיהם וכן הכמרים האישיים משלהם. עם זאת, ללא גישה לכנסיות, הקתולי האדוק הממוצע ממעמד הביניים והמעמד השלישי לא יכול היה למלא את חובותיו הדתיות. בתגובה, רבים מתושבי ואנדה התריסו לצו גיוס החובה, מה שהביא את צבא המהפכה הצרפתי לאכוף את הצו הממשלתי במחוז.
המאבק

ב-4 במרץ החלו התפרעויות בעיר שולט, וב-13 בחודש כל מחוז ואנדה היה במרד גלוי. ההתקוממות בואנדה העירה את חוסר השקט שכבר גאה באותה התקופה נגד המהפכה בליון, מרסיי ונורמנדי ואיימה קשות על יציבותו המעורערת על כל מקרה של המשטר המהפכני אשר במהלך 18 במרץ ספג תבוסה צבאית בנוירווינדן נגד הקואליציה האנטי-צרפתית.
למנהיגי האיכרים ז'אק קתלינו, גאסטון בורדיק וז'אן-ניקולא סטופלט הצטרפו אצילים תומכי המלוכה כמו צ'ארלס בונשאפס, מוריס גיגוסט ד'אלבה, ועוד. במאי המורדים מנו כוח של כ-30,000 איש והשיגו שליטה על העיירות תוארס, פרתנאי ופונטנאי, וצבאם ששינה את שמו מ"הצבא הקתולי" ל"צבא הקתולי והמלכותי", פנה צפונה וב-9 ביוני כבש את העיר סאמור.
כוחות הצבא הקתולי והמלכותי חצו את נהר הלואר, צעדו מזרחה וכבשו את העיר אנג'רס במהלך 18 ביוני, אך לא הצליחו לכבוש את העיר נאנט שהיוותה מרכז מסחרי חשוב. לאחר חודשיים של לחימה לא סדירה בין הכוחות, עד הסתיו כוחות הממשלה תוגברו והובאו לפיקוד מאוחד.
ב-17 באוקטובר ארמיית ההתנגדות הראשית בוואנדה שמנתה 65,000 חיילים הובסה קשות בקרב על העיר שולט וכוחותיה נמלטו צפונה על פני הלואר בעוד נותרו רק כמה אלפי איש להמשיך בהתנגדות במחוז. לאחר מכן צעדו האנטי-מהפכנים בוואנדה צפונה כדי להעלות את אזור קוטנטין באש ולכבוש סדרת עיירות באזור בטקטיקת אדמה חרוכה. מאוחר יותר הם נסוגו דרומה, ולאחר שלא הצליחו לכבוש את אנג'רס ב-3 בדצמבר 1793, פנו מזרחה אך אוגפו והובסו בלה מאן לאחר תשעה ימים. לערך 15,000 מורדים נהרגו בקרב הדמים בלה מאן ואלפים נאסרו לאחר מכן.
הלוחמה הכללית הסתיימה בנפילת הכוחות האנטי-מהפכנים הסדירים, אך התגמול הקשה שננקט על ידי המפקד הרפובליקני גנרל לואי מארי טוראו דה גאראמוויל עורר התנגדות נוספת. בהוצאתו להורג של מקסימיליאן רובספייר עלתה לכוח סיעה מתונה בפריז ואומצה מדיניות מפויסת יותר. בדצמבר הודיעה הממשלה על חנינה של רבים מהאסירים, וב-17 בפברואר 1795, אמנת לה ג'אונאה העניקה לתושבי ואנדה חופש מהגיוס הכללי, חופש פולחן וכמה פיצויים כלכליים בגין אבדות והפסדים.
המחתרת האנטי-מהפכנית של ז'אק קתלינו הרימו בנקודה זאת את נשקם וקיבלו ביוני 1795 גיבוי אספקה, נשק וכוח אדם מהבריטים בברטאן. הכוחות המורדים במהפכה שהתערבבו באוכלוסייה האזרחית הביאו לכך שמפקדי הצבא המהפכני לא הבדילו ביניהם לאזרחים והמאבק הפך לטבח ממושך. הנרי דה לה רוצ'אקווליין, ראש המטה הצבאי של הצבא הקתולי והמלכותי נהרג במהלך שנת 1794 וכמוהו היו מפקדים אחרים של ההתנגדות למהפכה. ז'אן-בפטיסט קריאר, מפקד בצבא המהפכני ומבין ראשי הטבח שהתרחש במהלך המלחמה, הובל למשפט והוצא להורג בגיליוטינה בדין פשעי מלחמה. לבסוף ההתנגדות למהפכה התפרקה ויותר ממאה אלף אזרחים נהרגו במאבק העקוב מדם.
ראו גם

מלחמות המהפכה הצרפתית
שלטון הטרור
צבא המהפכה הצרפתי
שריפת העיר גרנוויל, מרכז של הכוחות האנטי-מהפכנים, 14 בנובמבר 1793.
ציור המתאר מארב במלחמת ואנדה (Le Bataillon Carré).
חיילים, נשים וילדים שהסתבכו בקטטה ליד כנסייה.
הנדיה סולימאן

| --- | --- |

 לידה:  1953 (בת 71 בערך) בועיינה-נוג'ידאת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרסים והוקרה:  מדליקת משואה (2014) 
 
הנדיה סולימאן (בערבית: هندية سليمان; נולדה בשנת 1953) היא מקימת מיזם "פנינת העמק" בכפר בועיינה-נוג'ידאת, הפועל לשימור מלאכות-יד מסורתיות. סולימאן נכללה בשנת 2014 בין מדליקות המשואות ביום העצמאות ה-66 למדינת ישראל.
ביוגרפיה

הנדיה סולימאן היא בת למשפחת פלחים מוסלמית מבועיינה-נוג'ידאת. היא נישאה בגיל 16, והתאלמנה בהיותה בת 28 ואם לארבעה ילדים אותם גידלה ופרנסה לבדה.
כשילדיה בגרו, היא החליטה למצוא מטרה חדשה בחייה, ויזמה והקימה בכפרה מיזם נשים בשם "פנינת העמק". המיזם מעסיק נשים מהכפר בעבודות יד ואמנות עממית, ומנהל מרכז הפועל לשימור מלאכות יד מסורתיות.
סולימאן ומיזם פנינת העמק נכללו בלוח השנה תשע"ח בהוצאת המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל, בדף אוקטובר 2017, לפיו:
בכפר בועיינה-נוג'ידאת היה נהוג כי מקומן של הנשים הוא בבית. אך הנדיה סולימאן הפכה לפורצת דרך. כאלמנה שגידלה את ארבעת ילדיה לבד, היא החליטה לאחר שבגרו להקים יחד עם חברותיה מיזם בשם פנינת העמק, אשר פועל לשימור מלאכות יד מסורתיות. בבית עתיק בכפר יוצרות הנשים מוצרים מקליעת קש, חרוזים, אריגה ורקמה, והמקום הפך למוקד תיירותי שגם מפרנס את הנשים ומשפחותיהן. מועצה לשימור אתרי מורשת בישראל ביצעה עבודות תמיכה לקירות המבנה, שהיו בסכנת קריסה.
העסקת הנשים במיזם זה תורמת לפרנסת הנשים מעמל כפיהן, לגאוותן בשימור המסורת האמנותית, ולהעצמתן האישית ולקידום מעמד הנשים בכפר.
המפעל נתמך על ידי משרד התיירות, אשר הפך את המרכז ליעד תיירותי המארח קבוצות מהארץ ומחו"ל.
בפתח יום העצמאות ה-66 למדינת ישראל, הייתה סולימאן אחת מ-14 נשים שנבחרו להיות מדליקות המשואות בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל. נושאו של הטקס באותה שנה היה "זמן נשים", ביוזמת השרה לימור לבנת, כדי להכיר ולהוקיר את הישגיהן של נשים בעלות תרומה משמעותית למדינת ישראל ולחברה הישראלית.
הערות שוליים

↑  שלום אלבז, מדליקת המשואה המוסלמית: "שהעמים יחיו יחד", באתר Mynet,‏ 15 במאי 2014
↑  יו"ר הכנסת אירח בכנסת את 14 מדליקות י"ב המשואות, באתר הכנסת, 1 במאי 2014
↑   סולימן מדליקה את המשואה בטקס הדלקת המשואות, סרטון  באתר יוטיוב, 7 במאי 2014
↑  לירון זייד, ‏לקראת יום העצמאות ה-66: היכרות אישית עם מדליקות המשואות, באתר ‏מאקו‏, 21 באפריל 2014
↑  מדליקות המשואות: זמן נשים, באתר סלונה, 19 במרץ 2014
הונגצ'י L5

| --- | --- |

Hongqi L5
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  הונגצ'י
 שנות ייצור:  2014 ועד היום (הדגם הושק בשנת 2013)
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 פלטפורמה:  Front-engine, four-wheel-drive layout
 אורך:  5,555 מ"מ
 רוחב:  2,018 מ"מ
 גובה:  1,578 מ"מ
 משקל:  3,150 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,435 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים המפיק 408 כ"ס ב-5,600 סל"ד (מנוע מסוג "CA12GV60-01 V12")
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית – 6 מהירויות
 מהירות מרבית:  200 קמ"ש
 צריכת דלק:  20 ליטר ל-100 ק"מ
הונגצ'י L5 (באנגלית: Hongqi L5) היא מכונית סלון, בעלת הנעה כפולה 4x4, בתצורת רטרו, מתוצרת יצרנית הרכב הונגצ'י אשר מיוצרת בין השנים 2014 ועד היום.
הונגצ'י L5 היא מכוניתו הרשמית של שי ג'ינפינג, המזכיר הכללי של המפלגה הקומוניסטית של סין ונשיא הרפובליקה העממית של סין.
בזמן ביקורו של נשיא צרפת פרנסואה הולנד בסין, הועמדה לרשותו מכונית שרד מסוג "Hongqi L5".
תצורות "הונגצ'י L5"

4 דלתות – סלון
4 דלתות – קבריולה
הונגצ'י L5

הנעה כפולה 4x4
4 דלתות
מכל דלק – 110 ליטר
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.2 שניות
מחיר דגם "Hongqi L5" הוא 800,000 דולר (בסין מחיר הדגם 5,000,000 CN¥ רנמינבי)
דגם ה-"Hongqi L5" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית (אנ') בשאנגחאי בשנת 2013
תמונות

דגם "הונגצ'י L5"
דגם "הונגצ'י L5"
דגם "הונגצ'י L5"
דגם "הונגצ'י L5"
דגם "הונגצ'י L5"
ראו גם

הונגצ'י CA770
הונגצ'י CA72
הונגצ'י H5
הונגצ'י E-HS3
לקריאה נוספת

דגם "הונגצ'י L5" – תמונות (chinaautoweb.com/car-models/hongqi-l5)
הערות שוליים

↑  דגם "הונגצ'י L5" – רטרו digitaltrends.com/cars/hongqi-l5-news-specs-price-performance
↑  דגם הונגצ'י L5 carnewschina.com/2013/04/22/hongqi-l5-debuts-on-the-shanghai-auto-show
↑  דגם "הונגצ'י L5" כולל תמונה של פרנסואה הולנד והדגם chinaautoweb.com/2013/06/specs-of-hongqi-l5-ultra-luxury
↑  דגם "הונגצ'י L5" bbc.com/autos/story/20140424-meet-chinas-most-expensive-car
↑  דגם "הונגצ'י L5" – קבריולה carscoops.com/2015/05/hongqi-l5-convertible
המלח שלי

| --- | --- |
 סינגל בביצוע להקת חיל הים
 מתוך האלבום "וביום השלישי"
 יצא לאור:  1968
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  2:40
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  יורם טהרלב
 לחן:  משה וילנסקי
 עיבוד:  יאיר רוזנבלום
 
המלח שלי הוא שיר שכתב יורם טהרלב, הלחין משה וילנסקי וביצעה להקת חיל הים. השיר התפרסם ב־1968 כאחד משיריה של תוכנית הלהקה "וביום השלישי".
רקע וכתיבה

להקת חיל הים נוסדה ב־1948 והתפרקה כבר בשנת הקמתה, אך המשיכה את פעילותה ב־1962 עם כותבים, מלחינים ומעבדים ידועי שם. תקופת הזוהר של הלהקה התחילה עם מנויו של הבמאי דני ליטאי לתפקיד המנהל האמנותי של הלהקה ב־1967. ליטאי, שהיה בעצמו בוגר להקת פיקוד המרכז, צירף אליו את יאיר רוזנבלום, שהיה למנהלה המוזיקלי של הלהקה.
ב־1968 הועלתה התוכנית הראשונה בניהולם של ליטאי ורוזנבלום, וביום השלישי... – השם נגזר מתיאור היום השלישי לבריאה בסיפור בריאת העולם בספר בראשית, היום שבו נעשתה ההפרדה בין היבשה לים. כמו כן, היה זה שם שיר הנושא של התוכנית, שיר שכתב ליטאי והלחין רוזנבלום. הייתה זו תוכניתה הראשונה של להקת חיל הים לאחר מלחמת ששת הימים ובמתכונת רחבה, כולל חמישה נגנים, אך היא נמנתה כתוכנית השמינית, בהמשך לתוכניות הראשונות של הלהקה ושל צוותי ההווי בשנות ה־60 המוקדמות. המערכונים בתוכנית נכתבו על ידי אפרים קישון, ישראל ויסלר וליטאי עצמו. באותה תוכנית השתתפו שלמה ארצי, דבל'ה גליקמן, רבקה זוהר וריקי גל. זכו בה לפרסום ארצי וזוהר (שהתפרסמה בעיקר בזכות השיר "מה אברך"). תוכנית זו הייתה מהמוצלחות מבין תוכניות הלהקות הצבאיות שלאחר מלחמת ששת הימים. שירים רבים הפכו להיטים – המצליח ביותר היה "מה אברך". שירים נוספים שהתפרסמו היו "המלח שלי", "השמש בפיראוס", "אין כבר דרך חזרה" ו"רק בישראל".
אלבום התוכנית היה התקליט הראשון שהקליטה להקת חיל הים, ושיריו זכו להשמעות רבות.
טהרלב סיפר על כתיבת השיר ועל מקומו בתוכנית:
בכל תוכנית של להקה צבאית היה צריך להיות לפחות "שיר בנות" אחד. שיר שיטפח את הערצת הבנות לחיילים. בשיר הזה הן מעריצות את המלחים. את השורה "המלח שלי הוא המלאך שלי", המציא במאי התוכנית דני ליטאי. וסביב השורה הזאת אני בניתי את כל השיר.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1968)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1968)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1968)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1968)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | גלי צה"ל | 4 |  |
הערות שוליים

↑  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, 18 במרץ 2004, בדיקה אחרונה ב־22 באוקטובר 2022
↑  היצירה בספריה הלאומית, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־22 באוקטובר 2022
↑  להקת חיל הים, באתר nostal.co.il, בדיקה אחרונה ב־22 באוקטובר 2022
↑  תוכנית ח' – "וביום השלישי", באתר army-bands.co.il, בדיקה אחרונה ב־22 באוקטובר 2022
↑  יורם טהרלב, המלח שלי הוא המלאך שלי, באתר יורם טהרלב, בדיקה אחרונה ב־21 באוקטובר 2022
↑  מיקום שיא במצעד השבועי של גלי צה"ל (4), 10 בנובמבר 1968, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־21 באוקטובר 2022
הידרוקסיכלורוקווין

| --- | --- |

 שמות מסחריים בישראל
 פלקוויניל
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C18H26ClN3O
 מסה מולרית:  335.17644 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  P01BA02 
 מספר CAS:  118-42-3
 PubChem:  3652
 ChemSpider:  3526
 
הידרוקסיכלורוקווין גופרתי או בקיצור הידרוקסיכלורוקווין (באנגלית: Hydroxychloroquine, ראשי תיבות: HCQ) שנמכרת בחלק מהמקרים תחת השם פלקווניל (Plaquenil), היא תרופה למניעה וטיפול במלריה באזורים בהם המלריה נותרת רגישה לכלורוקין. כמו כן היא ניתנת, בדרך כלל בשילוב עם תרופות נוספות, גם למניעה וטיפול באמבה טפילית ובמספר מחלות אוטואימוניות, כגון דלקת מפרקים שיגרונית וטיפול בלופוס (זאבת אדמנתית מערכתית).
התרופה מאושרת לשימוש על ידי מנהל התרופות והמזון האמריקאי (ה-FDA), ונמצאת בסל התרופות בישראל וחייבת במרשם רופא. כמו כן, היא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. בשנת 2020 הייתה זו התרופה ה-128 הנפוצה ביותר בארצות הברית, עם יותר מחמישה מיליון מרשמים.
תופעות לוואי

חלק מתופעות הלוואי של הידרוקסיכלורוקווין מצריכות טיפול רפואי דחוף והן כוללות הפרעות בראייה, פגיעה בשמיעה, עייפות בלתי רגילה, התנהגות אובדנית, דיכאון, עצבנות, חרדה או בלבול, קשיי שינה, מחשבות שווא, הזיות או התלהבות יתר, חום גבוה, צמרמורות קשות או פרכוס, חבורות, כאב גרון או כיבים בפה, שינויים בקצב הלב, צהבת, נפילת סוכר, תסמונת DRESS, תסמונת SWEET (אנ') ומגוון תסמונות עור נוספות. תופעות לוואי נוספות כוללות: בחילה, הקאה, שלשול, כאבי בטן, איבוד תיאבון, חולשת שרירים, סחרחורת, צלצולים באוזניים, כאב ראש, נשירת שיער והיחלשות שריר הלב (קרדיומיופתיה, המביאה לקשיי נשימה, שיעול, יתר לחץ דם, בצקת, עלייה בקצב הלב וירידה בכמות השתן). התרופה איננה מומלצת בהריון עקב סיכון לעובר, הכולל בעיות בתפקוד המוח, בשמיעה, בשיווי המשקל ובראייה.
היסטוריה

כלורוקין היא תרופה שפותחה עוד בשנות ה-30 של המאה העשרים ושימשה כטיפול נגד מלריה. עם זאת, נודע כי זהו חומר רעיל וכי מנת יתר שלו או אפילו טיפול ממושך עלולים להסתיים במוות. מאוחר יותר פותחה התרופה הידרוקסיכלורוקווין, שיעילה באותה מידה אך פחות רעילה.
היסטוריה > מחלת נגיף קורונה 2019

במרץ 2020 הראו מספר מחקרים בתרביות תאים שהתרופות למלריה כלורוקווין והידרוקסיכלורוקווין יעילות גם נגד נגיף הקורונה SARS-CoV-2. שתי התרופות מנעו מהנגיף להשתכפל בתאים שהודבקו, אם כי הידרוקסיכלורוקווין הייתה יעילה פי 15 ונמצאה יעילה גם כטיפול מונע. עם זאת יש לציין שעדיין מדובר בטיפול ניסיוני בלבד.
מכיוון שהידרוקסיכלורוקווין סומנה כאחת ההבטחות, נערך מחקר מזויף, בו ניתן למטופלים כמות הידרוקסיכלורוקווין פי 6 מהמומלצת ופי 3 מהמותרת ותוצאותיו היו כי 28% מאלו שטופלו בה לצד טיפול תומך מתו. כמו כן, ציינו החוקרים כי נטילת התרופה מלווה בתופעות לוואי קשות כגון הפרעות קצב בלב.
ב-25 באפריל, לפי הודעה של ה-FDA האמריקני, אין להשתמש בתרופה כלורוקין\הידרוקסיכלורוקווין כדי לטפל בקורונה - מחוץ למערך נסיוני של בתי החולים. ה-FDA קיבלו דיווחים רבים על הפרעות קצב לב וסכנות נוספות.
ב-19 במאי 2020 חשף נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ כי החל ליטול את התרופה כדי למנוע התפתחות מחלה, אף על פי שלא הוכח מחקרית כי נטילת הידרוקסיכלורוקווין אכן יעילה כנגד מחלת נגיף קורונה 2019.
ב-26 במאי 2020, ארגון הבריאות העולמי הודיעו כי הניסויים בתרופה הופסקו. הנשיא האמריקני הודיע כי הפסיק ליטול אותה. לפי אנתוני פאוצ'י, ראש מכון המחקר למחלות מידבקות ואחד מראשי צוות הבית הלבן לטיפול בקורונה, התרופה אינה אפקטיבית בטיפול במחלת הקורונה.
ב-30 במאי 2020, ארגון הבריאות העולמי פרסם כי מחקרים הצביעו על כך שלהידרוקסיכלורוקווין אין תועלת קלינית בטיפול במחלת הקורונה.
הערות שוליים

1 2  סאנופי אוונטיס ישראל בע"מ, עלון לצרכן - פלקווניל, באתר משרד הבריאות - מאגר התרופות, ‏11/2022
↑  Hydroxychloroquine Sulfate, Drugs.com, ‏13 באפריל 2020
1 2 3 4 5  ד"ר גל חיימוביץ', האם תרופה למלריה יעילה נגד הקורונה?, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏1 באפריל 2020
↑  הידרוקסיכלורוקווין, באתר infomed.co.il
↑  פלקוויניל PLAQUINIL, באתר בשבילך
↑  World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019, WHO
↑  The Top 300 of 2020, ClinCalc DrugStats Database
↑  Xueting Yao, Fei Ye, Miao Zhang, Cheng Cui, Baoying Huang, Peihua Niu, Xu Liu, Li Zhao, Erdan Dong, Chunli Song, Siyan Zhan, Roujian Lu, Haiyan Li, Wenjie Tan, Dongyang Liu, In Vitro Antiviral Activity and Projection of Optimized Dosing Design of Hydroxychloroquine for the Treatment of Severe Acute Respiratory Syndrome Coronavirus 2 (SARS-CoV-2), Oxford University, ‏09 March 2020
1 2  מחקר נוסף מצביע על כך שהתרופה הידרוקסיכלורוקווין לא יעילה לקורונה, באתר DoctorsOnly, ‏22 באפריל 2020
↑  טל שניידר, אזהרה של ה-FDA, באתר טוויטר, ‏25 באפריל 2020
↑  טראמפ: לוקח תרופה נגד הקורונה, שמעתי סיפורים טובים, באתר ynet, 19 במאי 2020
↑  ענבר קנלר, ‏ארגון הבריאות העולמי השהה ניסויים בתרופה שטראמפ הצהיר שלקח, באתר ‏מאקו‏, 26 במאי 2020
↑  Zachary Brennan, Fauci: Hydroxychloroquine not effective against coronavirus, POLITICO (באנגלית)
↑  Q&A : Hydroxychloroquine and COVID-19, www.who.int (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4160971-2 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הלמניסקטה של ברנולי

הלמניסקטה של ברנולי.
הלמניסקטה של ברנולי היא עקום המבוסס על שני מוקדים, F1 ו-F2 שהמרחק ביניהם הוא 2c, והעקום הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות P שמקיימות PF1·PF2 = c2. קרויה על שמו של יאקוב ברנולי שחקר אותה.
היסטוריה

ב-1680 חקר קאסיני משפחה של עקומים, שכעת נקראים האובל של קאסיני, אותה הגדיר כך: המקום הגאומטרי של כל הנקודות, אשר מכפלת מרחקיהן משתי נקודות קבועות, שהן המוקדים של העקום, קבועה. כאשר מחצית המרחק בין המוקדים משתווה לשורש הריבועי של הקבוע, האובל של קאסיני הופך ללמניסקטה, עקום שהתיאור הגאומטרי שלו היא חיתוך של טורוס על ידי מישור שמקביל לציר הטורוס ומשיק למשטח הפנימי של הטורוס, וההגדרה האלגברית שלו היא אוסף האפסים של הפולינום ממעלה רביעית:  (x^{2}+y^{2})^{2}-cx^{2}-dy^{2}+e=0.
ב-1694 חקר יוהאן ברנולי את המקרה שבו האובל של קאסיני הופך ללמניסקטה (שכעת נקראת הלמניסקטה של ברנולי) בהקשר של "בעיית האיזוכרונות" שהוצעה קודם על ידי לייבניץ. עקומה זאת ניתנת לתיאור אנליטית על ידי המשוואה הפולינומית:  (x^{2}+y^{2})^{2}-2a^{2}(x^{2}-y^{2})=0.
כאשר  a פרמטר קבוע כלשהו המשפיע על גודל וצורת העקום. ככל ש-a גדול יותר כך העקום גדול ומתוח יותר.
אחיו של יוהאן, יאקוב ברנולי, חקר גם הוא את העקומה באותה שנה, והוא שהעניק לה לראשונה את השם "למניסקטה". זהו מקרה פרטי של העקום שנוצר על ידי חיתוך של מישור בטורוס כאשר  d=-c, מצב שקורה כאשר הלמניסקטה היא חתך של טורוס אשר החור הפנימי שלו והחתך המעגלי שלו (כלומר חתך ה"צינור" שכופף לכדי טורוס) הם בעלי אותו קוטר.
פונקציות אליפטיות למניסקטיות (אנ') הן אנלוגיות לפונקציות הטריגונומטריות בעבור הלמניסקטה של ברנולי, וקבועי הלמניסקטה צצים באופן טבעי בחישוב אורך הקשת של עקומה זאת.
תכונות

הלמניסקטה של ברנולי סימטרית סביב הישר המחבר את שני מוקדים, F1 ו-F2, וסביב האנך לו בנקודה O שבמרכז הקטע F1F2.
הלמניסקטה של ברנולי סימטרית סביב הנקודה O.
שני המשיקים ללמניסקטה של ברנולי בנקודה O מאונכים זה לזה, ויוצרים זווית בגודל  {\tfrac {\pi }{4}} עם הישר שמחבר את שני המוקדים.
כאשר המרחק בין המוקדים הוא 2c:
רוחב הלמניסקטה של ברנולי (כלומר המרחק בין שתי הנקודות שבהן היא פוגשת את ציר ה-x) הוא  2c{\sqrt {2}}\,.
חצי-גובה הלמניסקטה של ברנולי (כלומר המרחק בין הנקודה הגבוהה ביותר שלה לבין ציר ה-x) הוא  {\frac {c}{2}}\,, והוא מושג בנקודות הקיצון  ({\frac {c}{2}}{\sqrt {3}},{\frac {c}{2}})\, ו- (-{\frac {c}{2}}{\sqrt {3}},{\frac {c}{2}})\,, שמרחק כל אחת מהן מהנקודה O שווה ל- c\,.
שטח הלמניסקטה של ברנולי הוא  2a^{2}, כאשר  a=c{\sqrt {2}} הוא חצי רוחב הלמניסקטה.
אינוורסיה דרך מעגל שמרכזו נמצא בנקודה O תחליף בין הלמניסקטה של ברנולי להיפרבולה ישרה עם מרכז בנקודה O.
משוואות הלמניסקטה של ברנולי

במערכת צירים קרטזית:
כאשר המוקדים נמצאים בנקודות  (-c,0) ו- (c,0) מתקיים, לפי הגדרת הלמניסקטה של ברנולי ומשפט פיתגורס:
 {\sqrt {(x-c)^{2}+y^{2})}}{\sqrt {(x+c)^{2}+y^{2})}}=c^{2}\, ומכאן:
 (x^{2}+y^{2})^{2}=2c^{2}(x^{2}-y^{2})\,
בתיאור פרמטרי:
 x={\frac {a\cos(t)}{1+\sin ^{2}(t)}};\qquad y={\frac {a\sin(t)\cos(t)}{1+\sin ^{2}(t)}}
בקואורדינטות קוטביות:
 r^{2}=a^{2}\cos 2\theta \,
במישור המרוכב:
 |z-a||z+a|=a^{2}\,
אורך הקשת של הלמניסקטה של ברנולי

הקביעה של אורך הקשת של הלמניסקטה של ברנולי מובילה לאינטגרלים אליפטיים, כפי שנתגלה במאה ה-18. בקואורדינטות קוטביות ניתן לרשום את משוואת הלמניסקטה של ברנולי בצורה:  r^{2}=2a^{2}\cos 2\theta , וניתן להניח בלי הגבלת הכלליות שמשוואה זו היא:  r^{2}=\cos 2\theta . גזירה של הפונקציה הסתומה  r^{2}-\cos 2\theta =0 נותנת: 
 2rdr+2\sin 2\theta \,\mathrm {d} \theta =0, או:  {\frac {\mathrm {d} \theta }{\mathrm {d} r}}=-{\frac {r}{\sin 2\theta }}. הנוסחה לאורך עקומה בקואורדינטות קוטביות היא:  l=\int _{0}^{s}{\sqrt {1+r^{2}\left({\frac {\mathrm {d} \theta }{\mathrm {d} r}}\right)^{2}}}\,\mathrm {d} r, ולכן נקבל שבמקרה זה אורך קשת הלמניסקטה בין  r=0 ל- r=s הוא:  l=\int _{0}^{s}{\sqrt {1+r^{2}\left({\frac {r^{2}}{\sin ^{2}(2\theta )}}\right)}}\,\mathrm {d} r=\int _{0}^{s}{\sqrt {1+{\frac {r^{4}}{1-r^{4}}}}}\,\mathrm {d} r=\int _{0}^{s}{\frac {1}{\sqrt {1-r^{4}}}}\,\mathrm {d} r.
כלומר קיבלנו שכדי לחשב את אורך קשת הלמניסקטה יש לחשב אינטגרל אליפטי. בסביבות 1800, הפונקציות האליפטיות שהופכות את האינטגרלים הללו נחקרו על ידי קרל פרידריך גאוס (עבודותיו כמעט ולא פורסמו בזמנו, אולם רמזים לה ניתנו בספרו "מחקרים אריתמטיים"). סריג המחזורים של פונקציות אלו הוא בעל צורה מיוחדת מאוד, שכן נקודות הסריג הן השלמים הגאוסיים, עד כדי כפל בקבוע ממשי.
פונקציית אורך הקשת   \operatorname {arcsl} (s)=\int _{0}^{s}{\frac {1}{\sqrt {1-r^{4}}}}\,\mathrm {d} r מגדירה את הסינוס הלמניסקטי כפונקציה ההפוכה  \ \operatorname {sl} =\operatorname {arcsl} ^{-1} עם מחזור  \ 2\varpi =4\int _{0}^{1}{\frac {1}{\sqrt {1-r^{4}}}}\,\mathrm {d} r. בדומה לזה מוגדר הקוסינוס הלמניסקטי  \ \operatorname {cl} (s)=\operatorname {sl} \left({\frac {\varpi }{2}}-s\right). פונקציות אלה מקיימות את היחס  \operatorname {sl} (x)^{2}+\operatorname {cl} (x)^{2}+\operatorname {sl} (x)^{2}\operatorname {cl} (x)^{2}=1. הן מקיימות גם נוסחאות חיבור וחיסור:  \ \operatorname {sl} (x+y)={\frac {\operatorname {sl} (x)\operatorname {cl} (y)+\operatorname {sl} (y)\operatorname {cl} (x)}{1-\operatorname {sl} (x)\operatorname {sl} (y)\operatorname {cl} (x)\operatorname {cl} (y)}} ו- \ \operatorname {cl} (x+y)={\frac {\operatorname {cl} (x)\operatorname {cl} (y)-\operatorname {sl} (x)\operatorname {sl} (y)}{1+\operatorname {sl} (x)\operatorname {sl} (y)\operatorname {cl} (x)\operatorname {cl} (y)}}.
זוויות

המשפט הבא על הקשר בין זוויות בלמניסקטה של ברנולי הוכח בשנת 1843 על ידי המתמטיקאי גרהרד כריסטוף הרמן וכטמן:
בניית למניסקטה של ברנולי באמצעות כידון למניסקטי:
A,‏ B הם המוקדים;
  AC=BD={\frac {AB}{\sqrt {2}}};
 CD=AB;
 E היא המרכז של הקטע  CD
הקשר בין זוויות בלמניסקטה של ברנולי
הוויאן איירליינס

הוויאן איירליינס (באנגלית: Hawaiian Airlines) היא חברת תעופה אמריקאית. החברה היא הגדולה ביותר שבסיסה בהוואי.
החברה מפעילה טיסות ל-28 יעדים באסיה, אוקיאניה וצפון אמריקה.
צי המטוסים

| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> F | נוסעים> C | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A321neo | 18 | — | 16 | 44 | 129 | 189 | קבלת ההזמנה עד לשנת 2020. |
| איירבוס A330-200 | 23 | — | 18 | 68 | 192 | 278 |  |
| בואינג 717-200 | 20 | — | 8 | — | 120 | 128 |  |
| בואינג 787-9 | — | 10 | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | טרם נקבע | קבלת ההזמנה החל 2024 |
| סה"כ | 61 | 10 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "Hawaiian Airlines Optimizes Fleet Plan". Yahoo Finance. אורכב מ-המקור ב-2017-08-27. נבדק ב-5 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hawaiian Airlines agrees to buy 10 787-9 Dreamliners to increase capacity and expand service". Boeing. 7 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא הוואי. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הגן החדש (פוטסדאם)

ארמון השיש
מטבח הארמון כמקדש חרב
המחלבה לשעבר (כיום מסעדה)
הגן החדש (בגרמנית: Neuer Garten) הוא פארק בן 1,025 דונם הממוקם בצפון פוטסדאם, דרומית-מערבית לברלין, בירת גרמניה, וגובל באגמים היילינגר זה (אנ') ויונגפרנזה. החל משנת 1787 קבע פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה (1744–1797) להקים גן חדש באתר זה, והוא נודע בשם פרוזאי למדי זה. הגן החדש הוא חלק מהמכלול התרבותי "הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין" שהוכרז כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו בשנת 1990.