stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוק און-מי
הישגים בולטים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תחרות | שנה | תוצאות |
| אליפות העולם | 1997 | קבוצה: מקום רביעי |
| אליפות העולם | 1999 | קבוצה: מקום שלישי, יחידות: שמינית גמר, זוגות: רבע גמר, זוגות מעורבים: שמינית גמר |
| אליפות העולם | 2001 | קבוצה: מקום שלישי, זוגות: רבע הגמר |
| אליפות העולם | 2003 | קבוצה: מקום רביעי, יחידות: שמינית גמר, זוגות: חצי גמר, זוגות מעורבים: רבע גמר |
| גביע העולם | 2002 | יחידות: רבע גמר |
| משחקי אסיה | 2002 | זוגות: מקום ראשון |
| אליפות אסיה | 1996 | זוגות: רבע גמר |
| אליפות אסיה | 2000 | יחידות: חצי גמר, זוגות: מקום ראשון |
סטיב מרפי

| --- | --- |

 לידה:  1957 (בן 67 בערך) טנסי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  קולג' בלופילד  אוניברסיטת וירג'יניה המערבית 
 השתייכות:   המנהל לאכיפת הסמים
 תקופת הפעילות:  שנות ה-80 – 2013
 תפקידים בשירות
 סוכן במיאמי ובבוגוטה
 פעולות ומבצעים
 המצוד אחר ברון הסמים פבלו אסקובר
 
סטיבן "סטיב" מרפי (נולד ב-1957) הוא סוכן לשעבר של הרשות למלחמה בסמים בארצות הברית. הוא וחאבייר פניה היו החוקרים הראשיים מטעם הרשות שהובילו את המצוד אחר ברון הסמים הקולומביאני, המנהיג של קרטל מדיין, פבלו אסקובר.
ביוגרפיה

מרפי גדל במערב וירג'יניה, סיים את לימודיו בבית הספר התיכון פרינסטון ב-1974 ולמד באוניברסיטת מערב וירג'יניה במשך שנה. הוא עבר ללמוד בקולג' בלופילד וסיים ב-1981 לימודי תואר ראשון בנושא משפט פלילי. הוא הצטרף לרשות למלחמה בסמים (DEA) באמצע שנות ה-80 והחל לעבוד במיאמי, שם הוא נשאר במשך ארבע שנים, לפני שהועבר לבירת קולומביה, בוגוטה. הוא היה דמות משמעותית במלחמה בסוחרי הסמים בקולומביה ויש לו תפקיד חשוב בלכידתו והריגתו של ברון הסמים, הטרוריסט, ראש קרטל מדיין, פבלו אסקובר. לאחר מותו של אסקובר, בדצמבר 1993, הוא חזר לארצות הברית, שם הוא המשיך לעבוד ב-DEA, עד לפרישתו ב-2013. היום הוא עומד בראש חברת ייעוץ פרטית בנושא אכיפת חוק.
בסדרת הטלוויזיה נרקוס

מרפי הוא אחת הדמויות המרכזיות בסדרה נרקוס (סוחרי הסמים בספרדית) של נטפליקס שבה מתוארת המלחמה בסוחרי הסמים מנקודת המבט האישית שלו. הוא מגולם בסדרה על ידי בויד הולברוק. מרפי עצמו עבד כיועץ בתוכנית. הוא השתתף בהופעת קמע בפרק האחרון של עונה 2, "Al Fin Cayó!", לצד פניה.
הערות שוליים

↑   צח יוקד, הסוכנים שתפסו את פבלו אסקובר מודים: הופתענו מההצלחה של "נרקוס", באתר הארץ, 2 באוקטובר 2017
↑  "Steve Murphy Biography". The Biography.com website. A&E Television Networks. נבדק ב-16 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "הרוע של פאבלו? אני אפילו לא יודע מאיפה להתחיל", באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2018
↑  Robert Rorke. "Meet the real-life 'Narcos' fed who brought down Pablo Escobar". NYpost. נבדק ב-16 בפברואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 7908 957X  LCCN: n2019025154  NKC: pna20221137400  NTA: 424098741  VIAF: 23155767330127761171   WorldCat (עם VIAF): 23155767330127761171
ניאסזאורוס

| ניאסזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
טריאס תיכון, 245 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: ניאסזאורוס
מין:: Nyasasaurus parringtoni
שם מדעי
 Nyasasaurus

ניאסזאורוס
ניאסזאורוס (שם מדעי: Nyasasaurus ; מילולית: "הזוחל של אגם ניאסה") הוא סוג של זוחל קדום מהקבוצה דמויי דינוזאורים, אשר לעיתים נחשב לדינוזאור אמיתי אף שהוא חי בתקופה קדומה מהם והיה חסר מספר מאפיינים שלהם. הוא התקיים לפני 245 מיליון שנה בטריאס התיכון בממצאים מטנזניה. למרות שהממצאים שלו נחשפו כבר ב-1956 הוא לא נחשב לטקסון תקף וגם לא קיבל שם. רק ב-2013 החליט החוקר סטרלינג נסביט (אנ'). שמו ניתן עקב קרבתו לאגם מלאווי שכונה בעבר "אגם ניאסה". הסוג מכיל מין בודד - Nyasasaurus parringtoni.
יצור זה הגיע לאורך 2 עד 3 מטרים ונחשב במשך שנים לזוחל הקרוב ביותר לדינוזאורים האמיתיים. הממצאים שלו כוללים רק מספר של עצמות שבורות כמו עצם הזרוע וכמה חוליות. מבנה העצמות שלו דמה לאלה של הצלופיזיס מהטריאס העליון ואולי הוא היה אביו האמיתי. דבר זה יהפוך את מוצא הדינוזאור האמיתי לקדום יותר מאשר לתקופה הנוכחית, כ-233.23 עד 231.4 מיליון שנה מזמננו, בה התקיימו האאורפטור וההררזאורוס וקרוביו.
עם זאת מספר חוקרים טוענים שלא רק שאיננו דינוזאור אלא מעין קרוב של הסילאזאוריים שהיו בעלי עיקול בחוליות שמנע מהם להזדקף כמו דינוזאור אמיתי (דבר הנתון לוויכוח), אלא גם הממצאים שלו בעלי גיל צעיר יותר ולא עלה על 237 מיליון שנה.
נסיך

לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה
על פי רוב המונח נסיכה מתייחס לביתו של שליט
נסיך (בלטינית: princeps) הוא תואר שניתן לחבר באצולה הגבוהה, ולעיתים לבעל תואר רם מעלה בארץ או מדינה כלשהי.
בשפות הלטיניות שימשו הטיות שונות של הצורה הלטינית של השם (לדוגמה, בפורטוגזית: Príncipe). בשפות הגרמאניות שימשו מקבילות ל-Fürst, למשל בהולנדית: Vorst, ולצידו הנוסח הלטיני (בהולנדית, Prins). בשפות הסלביות שימשו שני אלה לצד הטיות של המילה הרומית קיסר, מלך קטן (צ'כית: Kníže), קרל (על שם קרל הגדול) כמו במקדונית: Kralevich.
מקור המילה

המילה העברית "נסיך" מופיעה כבר בתנ"ך, ועשויה להתייחס הן לשליט (”שִׁיתֵמוֹ נְדִיבֵמוֹ כְּעֹרֵב וְכִזְאֵב וּכְזֶבַח וּכְצַלְמֻנָּע כָּל נְסִיכֵמוֹ” (ספר תהלים, פרק פ"ג, פסוק י"ב)) והן לבנו של שליט שנמשח אחריו, שהיא המשמעות המוכרת ביותר כיום, ומקורה מהשורש נ.ס.כ – ניסוך שמן על ראשו של מיועד למלכות.
משמעויות התואר

במקורו, ברומא העתיקה ובביזנטיון, שימש התואר לציון כל שליט, אם בירושה או כזה שנבחר, בלי קשר לתוארו או לדרגתו הממשית. נוהג זה נמשך גם הלאה, כפי שניתן ללמוד מכותרת ספרו הנודע של ניקולו מקיאוולי, "הנסיך" (Il Principe), המתייחס לא לבעל תואר נסיך אלא לשליט באופן כוללני.
שימוש נפוץ לא פחות הוא התייחסות לנסיך במובן הגנאלוגי. כאן, נסיך משמעו גבר שיש לו קשר דם למשפחת המלוכה ונמצא בעמדה העשויה להוביל אותו, מעשית או תאורטית, לכהן כשליט. מאחר שבמקרים מסוימים התואר נסיך ניתן גם למי שמרוחקים עד שני דורות מן המלך בשרשור הירושה, ובהתחשב בשפע נישואי הביניים בין בני משפחות מלוכה, מספר הנושאים בתואר זה היה עשוי במקרים מסוימים להגיע למאות רבות. התואר "נסיך" הוענק לעיתים גם לבעלה של מלכה. לדוגמה, בעלה של המלכה אליזבת השנייה תוארו נסיך (הנסיך פיליפ). נסיכה הוא מונח המשמש בדרך כלל בהתייחס למי שנשואה לנסיך או לבתו של שליט.
שימוש אחר בתואר נסיך הוא לציון אדם השולט בנחלה מסוימת, לא בהכרח עם קשר כלשהו לקשרי דם למשפחת מלוכה כלשהי. נסיך כזה מכונה לעיתים "נסיך שולט" והשטח שבשליטתו מכונה "נסיכות". לדוגמה, הנסיך אלבר השני, נסיך מונקו, המולך על נסיכות מונקו. כינוי זה נפוץ במקרים רבים בהתייחסות לשליט על שטח קטן יחסית. בימי הביניים שימש הכינוי גם כשמו של בעל נחלה ראשית, שהוא וסאל המלך בלבד. בכנסייה הקתולית שימש התואר לציון הבישוף השליט בשטח מסוים. לדוגמה, הבישוף של רומא, האפיפיור, מכונה לעיתים "נסיך הוותיקן".
בארצות שונות באירופה שימש התואר נסיך לציון כל אדם בעל דרגת אצולה גבוהה, בלי קשר דם הכרחי למשפחת המלוכה. כך, לדוגמה, הנסיך הגרמני (Fürst), הדופן (Dauphin) הצרפתי, או הנסיך הרוסי (קניאז) לא היו בהכרח בני מלוכה או שליטים של שטח מסוים, ותוארם ציין רק את היותם בני המעלה העליונה בדירוג תוארי האצולה.
במקרים שונים, תואר הנסיכות נוצר כדי לכנות שליט של שטח מסוים, אך עם אובדנו של זה נותר כסימון טיטולרי בלבד להיותו נסיך. לדוגמה, מלך הולנד יכונה "נסיך אוראנז'" (Prins van Oranje) על שם השליטה הממשית שהייתה בעבר באוראנז' שבצרפת, בספרד יכונה יורש העצר "נסיך אסטוריאס (Principe de Asturias), בבלגיה ישנם נסיך ליאז' ונסיך ברבן, ואילו יורש העצר הבריטי הוא "הנסיך מוויילס" (Prince of Wales), למרות שגם כאן אין התואר מייצג שליטה ממשית בשטח כלשהו.
באימפריה הרוסית

נהוג לתרגם את שם תואר האצולה הרוסי קניאז (Князь), ל"נסיך".
החל מאמצע המאה ה-18 חודש התואר "קניאז גדול" (וָליקי קניאז, שהיה בשימוש כשליט רוס הקדומה, נקרא גם דוכס גדול) עבור בניו של הצאר ונכדיו. בנוסף, התואר קניאז, במובן של "נסיך" עבר מדור לדור בירושה אצל בני משפחות אצולה צאצאי שושלת הרוריקית – כמו בלוזרסקי, סלוסלסקי-סלוזרסקי, גורצ'אקוב, או שושלת הגדימינידים – גאליצין, טרובצקוי וכו'. החל מהמאה ה-18, התואר של קניאז, במובן "נסיך", שציין את המעמד הגבוה ביותר בקרב האצולה, התחיל להיות מוענק על ידי הצאר לאצילים שהצטיינו במעשיהם. כך התמנה לקניאז אלכסנדר מנשיקוב, חברו של הצאר פטר הגדול וגם המאהב ויד ימינה של קתרינה הגדולה, גריגורי פוטיומקין.
אחרי שנת 1801, לאחר סיפוח גאורגיה לאימפריה הרוסית, חלק מבני האצולה המקומית, חלקה בקשרי ייחוס עם בית המלוכה הגאורגי, כונו ברוסית "קנזים" או "נסיכים". גם כמה אצילים ממוצא טטרי אימצו את התואר הזה, על בסיס ייחוס משפחתי.
בממלכה המאוחדת

התואר נסיך הממלכה המאוחדת וצפון אירלנד ניתן לצאצאיו הקרובים של המונרך. הענקת התואר היום מוגדרת על ידי שני מכתבי פטנט.
מכתב פטנט של המלך ג'ורג' החמישי מיום 11 בדצמבר 1917 שהעניק את התואר –
לילדיו של המונארך.
לילדיהם של בניו של המונארך.
לבנו החי הבכור של בנו הבכור של נסיך ויילס.
מכתב פטנט של המלכה אליזבת השנייה מיום 31 בדצמבר 2012, שהעניק את התואר לכל ילדיו של בנו הבכור של נסיך ויילס.
ראו גם

אמיר
נסיך בוחר
הערות שוליים

↑  Page 13086 | Issue 30428, 14 December 1917 | London Gazette | The Gazette, www.thegazette.co.uk
↑  Crown Office | The Gazette, www.thegazette.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536367005171  BNE: XX542448  BnF: cb11934545s (data)  LCCN: sh85106721  LNB: 000054518  NKC: ph124610
משחזת צילינדרית

תיאור תהליך השחזה פנימית של ציר מדורג
משחזת צילינדרית היא סוג של מכונת השחזה המשמשת לעיצוב החלק החיצוני של המעובד. המשחזת הצילינדרית יכולה לעבוד על מגוון צורות, אולם על החלק המעובד להיות בעל ציר סיבוב מרכזי. ניתן להשחיז על המשחזת מגוון צורות כמו ציר אחיד קונוס, או גל ארכובה.
תהליך השחזה

תהליך ההשחזה מיועד להסרת חומר מהחלק המעובד, בדרך כלל מדובר על חלק מעובד קשה לאחר טיפול תרמי או לאחר ציפוי קשה.
אופן ההשחזה מורכב מגרעינים שוחקים קשים כמו אלומיניום אוקסיד, סיליקון קרביד יהלום או בורזון. שהם בעלי קושי של 65 HRC או יותר. הגרעינים מאוחדים במבנה של גליל בתוך חומר מלכד אשר נותן לאופן את צורתו הכללית.
אם בתהליך החריטה העגולה החומר המוסר מהחלק יהיה בערכי מילימטרים, הרי שבהשחזה מדובר על תהליך מדויק יותר והסרת החומר תהיה של מאיות המילימטר.
תיאור המכונה

השחזה צילינדרית מוגדרת כבעלת ארבע פעולות עקריות:
החלק המעובד חייב להסתובב ללא הרף
אופן ההשחזה חייב להסתובב ללא הרף
אופן ההשחזה, הוא למעשה כלי החיתוך והוא מקודם לעבר החלק המעובד
העובד ואופן ההשחזה כל הזמן בתנועה יחסית ביניהם
רוב המשחזות הצילינדריות מפעילות את כל ארבע התנועות.
היסטוריה

מקורות המשחזת הצילינדרית, כמו כל שאר מכונות הכלים המודרניים, נובעים מניסויים וההמצאות של ג'ון וילקינסון ומאוחר יותר הנרי מודסלי, שעסקו בפיתוח ובנו את המכונה האופקית הראשונה לביצוע קדחים מדויקים Boring machin ואת המנוע הראשון למחרטה. המשחזת הצילינדרית חייבת חלק ניכר מהתפתחותה להתחלת המהפכה התעשייתית, ובייחוד לזמינות סגסוגות פלדה אמינות וזולות. ובהמשך לשיפור אופן ההשחזה.
הבסיס למשחזת הצילינדרית המודרנית נבנה לראשונה בשנות השלושים של המאה העשרים על ידי שני אנשים שעבדו באופן עצמאי, ג'ונתן ברידג'ס וג'יימס וויטון. להמשך הפיתוח נדרשו בהמשך 40 שנה נוספות עד לביצוע שיפורים משמעותיים במבנה המשחזת.
חברת Brown & Sharpe הייתה מהיצרניות הראשונות של מכונות התפירה. מפתח המכונות ג'וזף בראון האמין שצריך ליצר את הציר המרכזי ואת והמחט של מכונת התפירה מפלדת כלים מוקשה כדי לקבל דיוק במידות וטיב שטח חלק. השאיפה הזו היא שהביאה לבניית משחזת צילינדרית. הניסיון הראשון היה על מחרטה קטנה שעליה הותקן אופן השחזה. פיתוחים נוספים הובילו למשחזת הצילינדרית שהוצגה בתערוכת המאה של 1876 ולפטנט שהוגש לאחר מכן.
חשוב לציין כי לא ניתן לתת Brown & Sharpe קרדיט בלעדי להתקדמות בייצור המשחזת. והיו מפתחים נוספים שהוציאו לשוק משחזות קטנות ומדויקות כמו נורטון ואחרים.
נורטון היה עובד של Brown & Sharpe אשר פרש מהחברה מתוך רצון להמשיך להמשיך ולפתח משחזת צילינדרית מתוך הבנה שהמשחזת אינה רק לעיבודי גמר, אלא יכולה לשמש ככלי נוסף בתחום הסרת חומר ועיבוד שבבי על מכונות הכלים לייצור מתכת. הוא הקים את חברת מכונות ההשחזה נורטון, שם המשיך בשיפור המשחזת כדי להגיע לערכי סל"ד גבוהים יותר ולדיוקים גבוהים יותר
המשך הפיתוח בכיוון של מודרניזציה החל ב־1950. חיל האוויר האמריקני, שחיפש אמצעי מהיר יותר, זול ויעיל יותר לייצור חלקים ומערכות למטוסים, מילא תפקיד גדול בפיתוח מכונות מבוקרות מחשב NC.
בתכנות מכונת NC, התכנות המפורט כולל את כל הוראות התנועה של צירי המכונה ושל פרמטרי העיבוד.
גל החדשנות השני, התרחש בשנות השבעים והשמונים, וסומן על ידי הביקוש העצום למחשבי מיקרו שישמשו למחשוב התהליך. צירוף מחשב לתהליך אפשר להעביר למכונה את ההוראות לביצוע ההשחזה על ידי הוראות ממחשב חיצוני. בתהליך זה לא הייתה לעובד יכולת להשפיע על הפרמטרים במכונה. תיקוני התכנות בוצעו על ידי צוות מתכנתים אשר לא היו ליד המכונה.
גל השינוי השלישי הגיע בשנות התשעים עם כניסתו של המחשב האישי.
שילוב ה־CNC והמחשב במערכת דינאמית אחת אפשר לקרב את השליטה אל בקר המכונה והתהליך הפך לגמיש יותר. בתכנות CNC מוזנת אל מחשב המכונה הגאומטריה של המוצר. התכנות מבוצע על בקר המכונה על ידי המפעיל כאשר את ההמלצות לפרמטרי הביצוע מקבלים מבקר המכונה.
סוגי ההשחזה הצילינדרית

ישנם 6 סוגים שונים של השחזה צילינדרית: השחזת הקוטר חיצוני (OD), השחזת הקוטר הפנימי (ID), השחזה חזיתית, השחזה בקדמה זוחלת, השחזה ללא מרכזים והשחזת קדחים מדויקים.
סוגי ההשחזה הצילינדרית > השחזת הקוטר החיצוני

השחזת הקוטר החיצוני של המעובד מתבצעת כאשר החלק המעובד דפון בין שני מרכזים או בין תפסנית ומרכז קוני המאפשרים את תנועתו הסיבובית של המעובד. אופן ההשחזה מסתובב באותו כיוון כאשר הוא בא במגע עם החלק. משמעות הדבר היא ששני המשטחים ינועו בכיוונים מנוגדים כדי לקבל טיב שטח משופר.
סוגי ההשחזה הצילינדרית > השחזת הקוטר הפנימי

בהשחזת הקוטר הפנימי של המעובד, קוטר אופן ההשחזה חייב להיות קטן מקוטר החלק המושחז. גם בהשחזה זו יהיו כיווני תנועה מנוגדים בנקודת ההשחזה כדי לקבל טיב שטח חלק.
סוגי ההשחזה הצילינדרית > השחזה חזיתית

סוג של השחזת קוטר חיצוני, אולם ההבדל העיקרי הוא שאופן ההשחזה נמצא במקום קבוע וחודר עם כל רוחב האופן לתוך העובד.
בקבוצת מכונות אלה יש מכונת crush grinder אשר יש לה אופן ההשחזה רחב מאוד עד כדי 100 מ"מ, האופן מקבל על ידי תהליך מיוחד את צורת פרופיל החלק, והחלק מיוצר בפעולה חזיתית אחת.
סוגי ההשחזה הצילינדרית > השחזה בקדמה זוחלת

בתהליך זה משמש תהליך ההשחזה להסרה מסיבית של חומר. בהשחזה של הקוטר החיצוני מתקיימת תנועה אחת של האופן לאורך החלק וההשחזה מסתיים במהלך אחד. תנועת האופן במקרה זה איטית אך בחשבון סופי קצב הסרת החומר גבוה ביותר.
אופן ההשחזה הוא אופן מיוחד. עיקרון השחזה זה יכול להיות גם בהשחזת משטחים. היתרון הגדול של התהליך הוא קיצור משמעותי של זמן הייצור.
סוגי ההשחזה הצילינדרית > השחזה ללא מרכזים

השחזה ללא מרכזים היא מכונה שאין בה תפסנית לסיבוב העובד.
החלק מוזן אל המרווח בין שני גלגלים, אופן השחזה ואופן וויסות נגדי. ונתמך מלמטה על ידי סרגל.
התהליך נחשב אוטומטי וניתן לספק לתהליך חלקי עובד בקצב מהיר.
היתרון העיקרי של התהליך הוא קבלת עיגוליות טובה בחלקים המושחזים. לדוגמה, תהליך זה משמש כפעולה ראשונה להשחזת הקוטר החיצוני של פינים או מקדחים בייצור סדרתי.
סוגי ההשחזה הצילינדרית > השחזת קדחים מדויקים

השחזת קדחים מדויקים מבוצעת על משחזת jig grinder, אשר במקור שימשה להשחזת קדחים מדויקים בכלים.
במכונה זו מבוצעת ההשחזה באופן אנכי. ההשחזה הפנימית מבוצעת על ידי אופן השחזה המבצע תנועה פלניטרית בהיקף מעגל הקוטר הפנימי, ובמקביל יש תנועה אורכית כדי שהאופן הקצר יוכל להשחיז בתנועות מעלה מטה לקבלת תוצאות ההשחזה לכל אורך הקדח.
הטולרנסים המתקבלים במכונה זו הם בסדר גודל של מיקרונים.
בקרה ושליטה על איכות פני השטח המעובד

הפרמטר העיקרי בתהליך ההשחזה הוא מרקם פני השטח, מידת החספוס אותה צריך לקבל בייצור החלק.
החלק החשוב בתעשיית התעופה החלל ועיבוד חומרים קשים במיוחד, הוא שליטה על הפרמטרים בתהליך כדי למנוע נזקים לפני השטח.
שליטה על תופעות פני שטח בעיבוד מכני בכלל ובהשחזה בפרט הם תנאי חשוב ומהותי בתכנון תהליכי הייצור לקבלת מוצר איכותי.
נוזלי הקירור

תהליך ההשחזה נחשב לתהליך מפיק חום רב באזור החיתוך. לצורך זה מבוצעת ההשחזה בשילוב התזת שמני ונוזלי חיתוך.
ישנם שתי משפחות של נוזלי חיתוך. שמן חיתוך, ואמולסיה. תהליך הזנת נוזלי הקירור כולל מערכת משאבות ומערכת פילטרים אשר מסננים את השבבים מן הנוזל.
נוזלי הקירור > שמן החיתוך

שמן החיתוך בא לידי שימוש בעיבודים בהם תהליך ההשחזה קשה ובסביבת כוחות חיתוך, וחום רב. בעבר היה שימוש רב בשמן לווייתנים אשר נאסר לשימוש עם השנים.
נוזלי הקירור > האמולסיה

האמולסיה (תחליב) מורכבת מ־3–8 אחוזים שמן והשאר מים. למטרה זו קיימים שמנים רגילים ושמנים סינתטיים.
יישומים

בעולם הייצור של מערכות יש פריטים רבים בצורת גליל. המשחזת הצילינדרית נותנת מענה לצורכי הייצור הללו בטכנולוגיות מתקדמות במפעלי ייצור מתעשיית הרכב ועד לתעשיית התעופה והחלל.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Lewis, Kenneth. The Grinding Wheel. 2nd. Cleveland: Judson Company, 1959. 104-141.
1 2  Robert, Woodbury. History of the Grinding Machine. 2nd. Cambridge: M.I.T. Press, 1964. 31-71.
1 2  Day, Lance; McNeil, Ian. Biographical Dictionary of the History of Technology. London and New York: Routledge, 1996. 525-527
1 2 3  Stephenson, David. Metal Cutting Theory and Practice. 2nd. Boca Raton: CRC Press, 1997. 52-60.
1 2  Kocherovsky, Eugene. "50 years of technological Development." Cutting Tool Engineering. 57.8 (2005): 95-114.
↑  Nadolny, Krzysztof (9 באפריל 2012). "The method of assessment of the grinding wheel cutting ability in the plunge grinding". Central European Journal of Engineering. 2 (3): 399–409. doi:10.2478/s13531-012-0005-5. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Houghton, Phillip. Grinding Wheels and Machines. 1st. Sussx, England: The Lewes Press, 1963. 155-174.
↑  amos aharonof, surface unterity in grinding, haifa: technion, 1976
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "משחזת צילינדרית".
משחזת צילינדרית
תיאור השחזה חיצונית
תיאור השחזה פנימית
תיאור סכמטי של השחזה חזיתית plunge grinding
תיאור סכמטי של השחזה בקדמה זוחלת – creep feed grinding
משחזת צילינדרית ללא מרכז
תיאור סכמטי של תהליך ההשחזה ללא מרכזים
משחזת צילינדרית ללא מרכז
תיאור סכמטי של תהליך ההשחזה ללא מרכזים
סוק אהראס

| --- | --- |
סמל סוק אהראססמל סוק אהראס

 מדינה:  אלג'יריה אלג'יריה
 שטח:  812 קמ"ר
 גובה:  699 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  155,259 (2008)
 קואורדינטות:  36°15′00″N 7°58′00″W﻿ / ﻿36.25°N 7.966667°W﻿ / 36.25; -7.966667
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכוןסוק אהראס(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכוןסוק אהראס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סוק אהראס (בערבית: سوق أهراس, בצרפתית: Souk Ahras) היא עיר בצפון-מזרח אלג'יריה בקרבת הגבול עם תוניסיה. היא מהווה בירת מחוז.
היסטוריה

קיימות עדויות של התיישבות באזור עוד מהתקופה הפלאוליתית. בתקופת רומא העתיקה בקרבת העיר הנוכחית הייתה עיר טגאסט שהיית המרכז עירוני חשוב של האזור. הוא היה מוניקיפיום והוזכר בעבודות של פליניוס הזקן. רוב תושביה היו בֶּרְבֵּרִים ולא מתיישבים מרומא עצמה.
בשנת 1830 השטח נכלל באלג'יריה הצרפתית. בסוף המאה ה-19 לאזור הגיע מסילת ברזל. מציאת מרבצי ברזל ופוספטים תרמו לפיתוח מועץ של האזור.
העיר נמצאת באזור אקלים ים-תיכוני הוא נחצה על ידי נהר מדג'רדה שמספק את המים לעיר להשקיית שדות בסביבה.
גם כיום רוב התושבים הם ברברים. בעבר הייתה גם נוכחות יהודים משמעותית. במהלך המאה ה-19 בין רבני העיר היה שלמה זרקא. בהתאם למפקד שנערך בשנת 1941 בעיר היו מעל ל-600 יהודים.
הערות שוליים

↑  מברק מהעיר סוק אחרס (Souk Ahras) בנוגע למפקד האוכלוסייה היהודית באלג'יריה; 29 באוגוסט 1941, באתר מרכז תיעוד יהדות צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה, ‏2018-06-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419343505171  GND: 1034111582  LCCN: n2010078748  MusicBrainz: 0b856c18-0892-46e7-9ffc-fe2cd249f2cb  VIAF: 160492252   WorldCat (עם VIAF): 160492252
נח פניאל

| --- | --- |

נח פניאל
 לידה:  25 בנובמבר 1905 ברזה קרטוסקה, בלארוס 
 פטירה:  2 בנובמבר 1993 (בגיל 87) חיפה, ישראל 
 שם לידה:  נח פלנטובסקי 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
נח פְּנִיאֵל (במקור פלנטובסקי; 25 בנובמבר 1905 – 2 בנובמבר 1993) היה משורר וסופר, מתרגם, מורה ועורך עברי.
ביוגרפיה

נח פלנטובסקי נולד בשנת 1905 בקרטוז-ברזה שליד גרודנו, בתחום המושב של האימפריה הרוסית (כיום בבלארוס). זכה לחינוך עברי מילדותו, והשלים לימודיו בבית המדרש למורים בווילנה. למד בסמינר למורים של רשת הגימנסיות העבריות "תרבות", ולימד בגימנסיה "תרבות" בעיר רוֹבְנוֹ. במלחמת העולם השנייה נמלט מפולין, ולאחר מכן הגיע לארץ ישראל, בדרכים עקלקלות, דרך רוסיה האסיאתית וסוריה, בשנת 1941. ספר שיריו "שמים אדומים", שנדפס בווילנה ערב מלחמת העולם השנייה, היה מאחרוני הספרים העבריים שנדפסו בליטא.
בארץ השלים פניאל את לימודיו בפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית בירושלים, בתואר מוסמך. לאחר לימודיו השתקע בחיפה, ולימד בבית הספר הריאלי בעיר משנת 1947 ואילך. פניאל היה פעיל בחיי הספרות של חיפה, ובד בבד עם הוצאת ספריו, היה בין מייסדי ועורכי כתב העת הספרותי "כרמלית". הוא הקדיש שנים רבות מחייו וכמה ספרים לחקר החינוך היהודי, ובעיקר החינוך היהודי והעברי בפולין.
פניאל החל לפרסם מיצירתו העברית לילדים עוד בפולין, באמצע שנות ה-20. שיריו הראשונים לילדים נדפסו שם בשנת 1924. בספרו לילדים "הלינה בפונדק הריק" כינס סיפורים מעולם ילדי העיירה היהודית במזרח אירופה, לפני המלחמה, לפני החורבן, ועם ראשית המלחמה. בשנת 1957 זכה פניאל בפרס הספרותי פרס קלוזנר.
פניאל מוכר גם כמי שחיבר את המלים העבריות לשיר העממי הרוסי "קטיושה", המתחיל במילים: "לבלבו אגס וגם תפוח...", אשר התחבב בשעתו על תנועות הנוער בארץ.
היה נשוי לרבקה לבית דֶמבּוֹ, גננת (מחברת הספר "חוויות שלי בגן הילדים", חיפה תשמ"ז), שנפטרה כחמש שנים אחריו. בתם היחידה, רותי גְריס, היא מטפלת ברפואה סינית, ונשואה לזאב גריס, פרופסור ומרצה במחלקה למחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון.
מספריו של נח פניאל

שמים אדֻמים: שירים, וילנה: דפוס Garber, ת"ש 1940.
לתולדות מוסדות החנוך של תרבות בפולין, ירושלים: קוהלת; בהשתתפות ועד סניף המורים בירושלים ('ספריה פדגוגית למורים ולהורים'), תש"ו. (על "תרבות")
על פתחי תהום: שירים, ירושלים: קרית ספר, תש"ז. (בעקבות השואה)
לתולדות החנוך היהודי בפולין, ירושלים: קרית ספר, תש"ח.
החינוך העברי ביצירתו של פרץ סמולנסקין; בצירוף הקדמה מאת יוסף קלוזנר, תל אביב: דביר (בהשתתפות "פרס קלוזנר" של עיריית תל-אביב-יפו למוסמכי האוניברסיטה העברית בירושלים: 'ספרית עדוד'), תשי"ז.
נופים גנוזים: שירים, תל אביב: יבנה, תשי"ח.
נתיב לבן: שירים, חיפה: פינת הספר, תשכ"ד.
הלינה בפונדק הריק: ספורים לילדים; רשומים ועטיפה: ברוך אליחי, חיפה: פינת הספר, תשכ"ה.
שיח לעת ערב: שירים, חיפה: פינת הספר, תש"ל.
שירים, ירושלים: מ' ניומן; מפעל סופרי חיפה בשיתוף עיריית חיפה ומועצת פועלי חיפה, תשל"ב 1971.
עיונים בתחומי ספרות וחינוך, חיפה: מפעל סופרי חיפה על-ידי עקד, תשל"ז.
פרקים בתולדות החינוך העברי, תל אביב: עקד, תשמ"א.
תהלוכה של צלליות: שירים, תל אביב: עקד, תשמ"ב 1982.
על נהרות פולין: שירים, חיפה: קרן תרבות חיפה, תשמ"ח 1988.
למורה ומחנך: פרקים חינוכיים, חיפה: אייזנבך, תשמ"ט 1988.
ממאמריו
'בעיותיו של החינוך העברי החדש בשירת התחיה', כרמלית יד–טו (תשכ"ט).
מספריו של נח פניאל > בעריכתו ובהשתתפותו

הטבע: ספר-למוד בשביל כתה ד’ של בתי-הספר העממיים העבריים (114 ציור ומלון); עֻבד על-ידי יוסף קרשינסקי בהשתתפות נח פלנטובסקי; תֻקן ונערך וגם נוסף בו המדור לעבודה עצמית לתלמידים על-ידי אהרון וויין, ורשה: קרית-ספר, 1937. (מהדורה ב: 1938)
נח פניאל (עורך), חנן בן-שלום, חיפה: הוצאת חברים, תשכ"א. (ספר זיכרון)
נח פניאל (עורך), יצחק ליפשיץ ודב דכיר: דברים לזכרם, חיפה : בית סולתם, תשכ"ג. (דברים משלהם ועליהם)
בר פומרנץ, שירים כינס והקדים מבוא נח פניאל; העורך: ישראל כהן, תל אביב: אגודת הסופרים בישראל ליד הוצאת מסדה ('ספרי נפש על שם יהודה בורלא'), 1966.
מספריו של נח פניאל > תרגום

מנדל זינגר (עורך), יזכור: בעשור לפטירת דוד פינסקי, חיפה: הוצאת ידיד דוד פינסקי (דפוס אות), תשכ"ט. (דברים משלו ולזכרו) (רוב החומר העברי תורגם מיידיש בידי נח פניאל.)
יוסל גרוסברד, שירים / לידער: מקור ותירגום; תרגם נח פניאל, תל אביב: המשפחה ואירגוני יוצאי צ’חנוב וסרוצק בישראל ומחוצה לה, תשל"ז. (עברית ויידיש עמוד מול עמוד)
מאשה שטוקר-פאיוק, פלא איש: ספורים ושירים לילדים; איורים: בינה גבירץ; תרגום מאידיש: ספורים: אפרים תלמי; שירים: נח פניאל, תל אביב: יזרעאל, תשל"ט 1978.
לקריאה נוספת

ש. שלום, 'דיוקן: נח פניאל, חג כפול', גלים (כתב עת לספרות, תרבות וחברה) 1 (1987/88), 15.
גבריאל קנולר, 'דברים לזכרו של נח פניאל ז"ל', ידיעות למורים (ביטאון מורי בית הספר הריאלי העברי בחיפה) 277 (1994), 63–64.
משה קינברג, 'שנה למותו של יקיר חיפה המשורר נח פניאל ז"ל', ידיעות למורים 280 (1995), 165–166.
נעמי סרוקה, 'תחנות בדרך חייו של נח פניאל ז"ל', ידיעות למורים 280 (1995), 167–168.
הערות שוליים

↑  זאב גריס, 'יבנאל היא משל', פנים 35 (2006), 23–34, באתר הסתדרות המורים בישראל.
↑  מרדכי בן יצחק, על גורלה של העברית בליטא (מכתב מוילנה): "שמים אדומים", דבר, 28 במרץ 1940.
↑  נושאי הספר: ממדף הספרים: נופים גנוזים, דבר, 11 ביולי 1958. ביקורות: אנדה עמיר, שני ספרי שירה, דבר, 17 באוקטובר 1958; מ. בר-יעקב, אילו הסתפק במועט..., מעריב, 14 בנובמבר 1958.
↑  ביקורת: שושנה שרירא, מדוע חושבים המחברים שהם משוררים לילדים?: הלינה בפונדק הריק, דבר, 30 באפריל 1965.
↑  ביקורת: שירי נח פניאל, דבר, 6 במרץ 1970.
↑  ביקורת: אריה דרור, 'פרקי חינוך וספרות לנח פניאל', בצרון י, 43–44 (1989), 86–87.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309389705171  PLWABN: 9810629061405606  ISNI: 0000 0000 6694 0485  LCCN: n82108774  MusicBrainz: 3feba91a-a181-4875-804f-e8aa5de1a584  SUDOC: 234439173  VIAF: 21030697   WorldCat (עם VIAF): 21030697