stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרה דרו
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997–2001 | דריה | סטייסי רואו | דיבוב; 29 פרקים |
| 2000 | Is It Fall Yet? | סטייסי רואו | דיבוב; סרט טלוויזיה של MTV |
| 2002 | Is It College Yet? | סטייסי רואו | דיבוב; סרט טלוויזיה של MTV |
| 2004 | Wonderfalls | ביאנקה נולאס | פרק: "Karma Chameleon" |
| 2004–2006 | אוורווד | האנה רוג'רס | תפקיד ראשי (עונות 3–4); 38 פרקים |
| 2006 | פשע מן העבר | ג'ניפר "ג'ני" הוקינס | פרק: "Static" |
| 2007 | חוק וסדר: מדור מיוחד | בקה רייס | פרק: "Responsible" |
| 2008 | מדיום | סוזי קינר | 2 פרקים |
| 2008 | ילדות שמנת (אנ') | קארין | פרק: "All About Insecurities" |
| 2008 | בחזית הכיתה | ננסי לזרוס | סרט טלוויזיה של CBS |
| 2008–2009 | מרפאה פרטית | ג'ודי | 2 פרקים |
| 2008–2009 | מד מן | קיטי רומנו | 4 פרקים |
| 2009 | קאסל | קלואי ריצ'רדסון | פרק: "Nanny McDead" |
| 2009 | מספ7ים | פייפר סנט ג'ון | פרק: "Angels and Devils" |
| 2009 | שומרת סוד (אנ') | רייצ'ל רוזנצוויג | פרק: "Aguna Matatala" |
| 2009 | Glee | סוזי פפר | פרק: "Ballad" |
| 2009–2018 2021–2022 | האנטומיה של גריי | אפריל קפנר (אנ') | תפקיד חוזר (עונה 6) תפקיד ראשי (עונות 7–14) תפקיד אורח (עונות 17–18); 204 פרקים |
| 2010 | על טבעי | נורה | פרק: "Swap Meat" |
| 2010 | Miami Medical | אמילי | פרק: "What Lies Beneath" |
| 2018 | Christmas Pen Pals | האנה מוריס | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2019 | Twinkle All The Way | קדיינס | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2020 | Christmas in Vienna | ג'ס ווט'רס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2021 | קיץ אכזרי | סינדי טרנר | 6 פרקים |
| 2021 | One Summer | ג'נה פונטיין | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2022 | Stolen Hearts: The Lizbeth Meredith Story | ליזבת' מרדית' | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2022 | אמבר בראון (אנ') | שרה בראון | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2022 | Reindeer Games Homecoming | מקנזי "מאק" גרייבס | סרט טלוויזיה של Lifetime גם תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2023 | Guiding Emily | אמילי | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2023 | How She Caught a Killer | הבלשית לינדה מרפי | סרט טלוויזיה של Lifetime גם מפיקה בפועל |
| 2023 | A Cowboy Christmas Romance |   | סרט טלוויזיה של Lifetime תסריטאית ומפיקה בפועל |
| 2024 | Branching Out | אמיליה | סרט טלוויזיה של הולמרק |
דיבידנד

דיבידנד, בכלכלה ובדיני התאגידים, הוא תשלום שמעבירה חברה, מתוך עודפיה או רווחיה, לידי בעלי מניותיה. מקור המילה דיבידנד הוא מלטינית (dividendum) ופירושה "מה שיש לחלק".
מטרתה העיקרית של חברה היא ליצור רווחים עבור בעליה. כאשר חברה מרוויחה, היא יכולה לשלם חלק מהרווח לבעלי המניות כדיבידנד, ולשמור את היתרה בחברה לשימושה. תשלום דיבידנד מקטין את סכום הכסף הזמין לחברה (לרבות לצורך פרעון התחייבויותיה לנושים), ומעביר לבעלי החברה את פירות השקעתם.
דיבידנד מחולק בדרך כלל מרווחים שנצברו בחברה כעודפים ראויים לחלוקה, אך לעיתים ניתן לחלק דיבידנד גם מקרנות הון (פרמיה על מניות וכו').
הדיבידנד משולם בדרך כלל במזומן, אולם ניתן גם לחלק "דיבידנד בעין" שמשמעותו חלוקה של נכס כגון מניות חברה בת.
תנאים לחלוקת דיבידנד

לפי חוק החברות הישראלי, חברה הרוצה לחלק דיבידנד חייבת לעמוד בשני תנאים מצטברים:
לחברה עודפים ראויים לחלוקה ואם סך העודפים שלילי, ניתן לחלק מרווחים שנצברו בשנתיים האחרונות (מבחן הרווחים).
לחברה יכולת לעמוד בכל התחייבויותיה גם לאחר חלוקת הדיבידנד (מבחן יכולת הפרעון).
עם זאת, בית המשפט מוסמך להתיר לחברה, שאינה עומדת במבחן הרווח אך עומדת במבחן יכולת הפרעון, לחלק דיבידנד.
מטרתם המעשית של מבחנים והגבלות אלו היא להגן על נושי החברה, מפני מצב בו החברה, שלקחה הלוואות, מבריחה את נכסיה (שנועדו לפרעון ההלוואות) החוצה לבעלי המניות שלה, בעוד היא-עצמה נותרת חדלת פרעון.
סוגי דיבידנדים

דיבידנד משולם בדרך כלל במזומנים. עם זאת, ניתן לשלמו בכל נכס, כגון מניות של חברה אחרת, המוחזקות על ידי החברה המחלקת. המונח המקצועי לסוג דיבידנד זה הוא הנפה או דיבידנד בעין (dividend in kind או dividend in specie). לעיתים נדירות, בעיקר בחברות פרטיות, דיבידנד בעין ישולם בצורה של נכסים גשמיים כמו ציוד או מבנים.
מבחינים בין דיבידנד רגיל אותו מעבירה החברה אחת לתקופה ידועה מראש, בדרך כלל פעם אחת, פעמיים או ארבע פעמים בשנה, לדיבידנד מיוחד שהוא חד פעמי. דיבידנד רגיל בדרך כלל יהיה חלק מרווחיה התקופתיים של החברה ומאפיין על פי רוב חברות מבוססות שרווחיותן הוכיחה את עצמה לאורך זמן וצפויה להתמיד. דיבידנד מיוחד, לעומת זאת, הוא תוצאה של החלטה חד פעמית להעביר רווחים צבורים לבעלי המניות, כאשר החברה מחליטה כי אין לה צורך בהם יותר להשקעות, רכישת חברות אחרות או הון חוזר. בשנת 2004 חילקה מיקרוסופט דיבידנד מיוחד בגובה שיא של 32 מיליארד דולר. לעיתים גם משמש דיבידנד מיוחד כלי בידיהם של הבעלים שרכשו חברה עתירת מזומנים בצורה ממונפת למטרת החזרת ההלוואות שקיבלו.
הליך דומה, שאינו דיבידנד, הוא חלוקת מניות הטבה. החברה מקצה ממניותיה-שלה ללא תמורה לבעלי המניות הקיימים, כך שכל בעל מניות מקבל מניות נוספות של החברה בהתאם לשיעור החזקותיו (במקרה בו חלוקת "מניות ההטבה" אינה שוויונית בין כל בעלי המניות, היא מהווה הקצאה של ממש, שכן אז יש לה משמעות כלכלית – העברת עושר מבעלי המניות שלא קיבלו מניות הטבה לאלו שכן). חלוקת מניות הטבה היא דרך מקובלת לבצע פיצול מניות בפועל. כמו הפיצול, היא אינה מייצגת שינוי אמיתי בערך החברה או בהון העצמי שלה. לכן, מניות הטבה אינן בגדר דיבידנד, שכן דיבידנד מצריך העברת נכסים מהחברה לבעלי מניותיה. ההבדל היחיד, מבחינה כלכלית, בין חלוקת מניות הטבה לבין פיצול מניות "רגיל", מתקיים רק בחברות שלהון המניות שלהן יש ערך נקוב. בחברות אלו, חלוקת מניות ההטבה מגדילה את רכיב "הון המניות" במאזן ומקטינה באותו סכום את שאר רכיבי ההון העצמי.
מדיניות חלוקת הדיבידנד

קביעת סכום הדיבידנד נשענת בעיקר על מידת הרווח של החברה וההערכות העסקיות לאותה שנה. בחברות הנוקטות מדיניות דיבידנד קבועה, מדיניות זו מכתיבה שסך הדיבידנד יהיה סכום שנתי קבוע או אחוז קבוע מתוך רווחי החברה בכל שנה. בחברות שבהן משולם סכום קבוע, פעמים רבות משולם הסכום גם אם בשנה מסוימת הרווחים השנתיים אינם מכסים את ההוצאה. דרך פעולה זו שולחת מסר כי החברה אופטימית בקשר לעסקים העתידיים ובכך מסייעת לחיזוק מעמד החברה בקרב המשקיעים.
אופן קבלת החלטה לחלוקת דיבידנד

סכום הדיבידנד נקבע בדרך שמתווה תקנון החברה: בהחלטה של דירקטוריון החברה, באספת בעלי המניות על פי המלצת הדירקטוריון, או בהליך אחר העונה לדרישות החוק. החלטה לחלוקת דיבידנד קובעת את סכום הדיבידנד שישולם עבור כל מניה של החברה לבעלי אותה מניה. בחברה שבה יותר מסוג אחד של מניות, עשוי להיקבע סכום דיבידנד שונה לכל סוג מניות, בהתחשב בזכויות של כל אחד מהסוגים. לאחר שהוכרז הסכום שיחולק, הדיבידנד הופך להיות חוב של החברה לבעלי מניותיה. החלטה לגבי חלוקת דיבידנד קובעת לרוב את מועד תשלום הדיבידנד. אם במהלך הזמן שבין ההצהרה על הדיבידנד לחלוקתו נדרשת החברה לפרסם דוחות כספיים, יופיע הדבידנד שהוכרז וטרם חולק בהתחייבויות החברה.
אקס דיבידנד

חלוקת דיבידנד כרוכה בקביעת מועד (יום האקס). בעלי מניות החברה יהיו זכאים לדיבידנד אם החזיקו במניות ברגע תחילת המסחר של יום האקס. לרוב, חלוקת הדיבידנד עצמה מתבצעת רק מספר ימים או שבועות לאחר מכן. כאשר מכריזים דיבידנד על מניות חברה ציבורית, הדיבידנד יחולק לאדם שהחזיק בהן בתחילת יום האקס, ולא לאדם שהחזיק בהן ביום חלוקת הדיבידנד. מיום האקס ואילך, אומרים כי המניה נסחרת "אקס-דיבידנד", כלומר ללא הדיבידנד. כאשר מניה הופכת לאקס-דיבידנד, הדיבידנד נסלק על ידי הבורסה ושער הבסיס של המניה יורד בדיוק כערך הדיבידנד. מחיר המניה החדש ביחד עם סכום הדיבידנד משקפים את מחיר שער הנעילה יום לפני יום האקס.
השקעה מחדש של הדיבידנד

חברות רבות מציעות למשקיעיהן תוכניות להשקעה מחדש של הדיבידנדים המאפשרות לבעלי המניות להשתמש בדיבידנד כדי לקנות באופן שיטתי כמויות קטנות של מניות ללא עמלה. תוכניות להשקעה מחדש זוכות לפופולריות רבה, בעיקר בארצות הברית אצל משקיעים לטווח ארוך שאינם זקוקים להכנסה כספית שוטפת מהמניות אותן הם מחזיקים.
חברות שאינן משלמות דיבידנד

חברות נמנעות לעיתים מלחלק דיבידנד בגלל אחת או כמה מהסיבות הבאות:
הנהלת החברה ומועצת המנהלים מאמינים כי חשוב לחברה להשקיע מחדש את רווחיה האחרונים כדי לנצל הזדמנות עסקית על מנת לצמוח. התועלת בסופו של דבר למשקיעים תצמח מרווחים עתידיים מהשקעות אלו. טענה זו נכונה לפעמים, אך לא תמיד והמתנגדים לה טוענים כי הנהלת החברה צריכה להשאיר בידי המשקיעים את ההחלטה מה לעשות עם הרווחים ולא להכתיב להם השקעה מחודשת שהצלחתה מוטלת בספק.
כאשר הדיבידנד מחולק, בעלי מניות במדינות רבות, ביניהן ישראל, סובלים ממיסוי כפול על כספי הדיבידנד: החברה משלמת מס חברות לממשלה על הרווחים ובעלי המניות מקבלים את הדיבדנד בניכוי המס על הדיבידנד שקיבלו; פעולה זו היא ניכוי מס במקור. לכן חברות רבות מעדיפות להשתמש בחלק גדול מרווחיהן לרכישה עצמית של מניות או לרכישת חברות אחרות.
מיקרוסופט, כמו רוב חברות הטכנולוגיה העילית, היא דוגמה לחברה אשר מבחינה היסטורית שילמה דיבידנד נמוך מאוד או לא שילמה כלל. מאז הנפקתה בבורסה בשנת 1986 ועד שנת 2003 לא שילמה דיבידנד כלל. במשך זמן זה צברה בקופתה למעלה מ-70 מיליארד דולר במזומנים ועוררה עלייה את רוגזם של בעלי המניות אשר טענו כי לחברה אין צורך בעתודות מזומנים גדולות כל-כך כדי לממן את פעילותה ולצמוח. הסיבה הרשמית לצבירת סכום כסף כה גדול הייתה, בין השאר, יצירת רזרבה למטרות משפטיות. כאמור, מדיניות זו שונתה מאז, ומיקרוסופט מחזירה למשקיעיה כסף כיום בכל האופנים – דיבידנד מיוחד, דיבידנד רגיל וקנייה מחדש של מניות.
אסטרטגיות השקעה בשוק ההון המבוססות על דיבידנדים

מנהלי קרנות נאמנות, קרנות גידור ומשקיעים פרטיים בשוק ההון לוקחים בחשבון את מדיניות חלוקת הדיבידנדים של חברה לפני שהם מוסיפים את מנייתה לתיק ההשקעות שלהם.
דוגמאות לשיטות השקעה המביאות בחשבון את הדיבידנד כפרמטר עיקרי לבחירת מניות:
ישנם משקיעים סולידיים המסתפקים בתשואת הדיבידנד (כלומר סכום הדיבידנד השנתי למניה מחולק לערך המניה) כתמורה להשקעתם ועל כן הם מחפשים מניות עם תשואת דיבידנד גבוהה.
משקיעים אחרים מאמינים שמניות של חברות שמגדילות לאורך זמן את הדיבידנד הנומינלי שהן משלמות באופן עקבי תשגנה גם רווחי הון עדיפים. ההנחה היא שהשוק יתגמל חברות המתנהלות טוב לאורך זמן ומגדילות מעת לעת את הדיבידנד על ידי עליה במחיר המניה.
מיסוי > בישראל

ככלל, החל משנת 2012, יחיד תושב ישראל המקבל דיבידנד מחברה ישראלית חייב במס בשיעור 25%, ובעל מניות מהותי (המחזיק לכל הפחות 10% מהון המניות) חייב ב-30% מס. בדרך כלל בעל מניות מהותי הוא בעל הכנסה שנתית גבוהה, ולכן חל גם מס יסף בגובה 3% על מס הדיבידנד, וערכו הממשי של מס הדיבידנד הוא כ-33%. בשנת 2017, באופן חריג, הוענקה הנחה של 8% בשיעור מס הדיבידנד.
חברה תושבת ישראל אינה חייבת ככלל במס על דיבידנד שקיבלה מחברה ישראלית אחרת פרט למקרה שהחברה הישראלית מחלקת הדיבידנד היא מפעל מאושר או מפעל מוטב. במקרה זה החברה המקבלת תשלם מס בשיעור של 15%. על דיבידנדים שמשולמים למניות בארצות הברית, יש ניכוי מס במקור של 25% גם למשקיעים ישראלים. את המס הזה ניתן בתנאים מסוימים לקזז בארץ מול הפסדים. מס על דיבידנדים ממסחר בבורסה בארץ נגבה במקור בחשבונות בבתי השקעות או בנקים ישראליים, אך הם מקזזים ממנו הפסדי הון, אם קיימים בתיק ההשקעה[דרוש מקור].
הדיבידנד משולם מרווחי החברה לאחר מס. כך מוטל מס דו-שלבי על רווחי החברה המחולקים. בשלב הראשון, החברה משלמת מס חברות על הרווח בשנה שבה צמח הרווח. בשלב השני, בעלי המניות משלמים מס דיבידנד בשנה שבה קיבלו את הדיבידנד.
נטל מס הדיבידנד הוא "נייטרלי" - קבוע בכל מדרגות ההכנסה, בניגוד למס ההכנסה בישראל מעבודה, שהוא פרוגרסיבי ושיעורו משתנה בהתאם לגובה הכנסה.
מיסוי > במדינות אחרות

ישנן מדינות בהן קיימת שיטת מיסוי הקרובה יותר למיסוי חד-שלבי. באוסטרליה וניו זילנד, חברות מעבירות גם "פטור מקרדיט" (franking credit) לבעלי המניות ביחד עם הדיבידנדים. פטור זה מייצג את המס המשולם על ידי החברה על רווחיו. דולר אחד של מס שמשולם על ידי החברה מייצר פטור מקרדיט אחד. חברות יכולות להעביר כל יחס של פטור עד למקסימום של כמות המחושבת על בסיס המס הנפוץ של החברה: עבור כל דולר של דיבידנד ששולם, הרמה המקסימלית של הפטור הוא שיעור המס חלקי (אחד פחות שיעור המס). בשיעור הנוכחי של 30%, 0.30 של קרדיט לכל 70 סנט של דיבידנד, או 42.857 סנט (בקירוב) לכל דולר של דיבידנד. בעלי המניות אשר יכולים להשתמש בפטור זה, מקזזים קרדיטים אלו כנגד חשבונות מס ההכנסה שלהם בשיעור של דולר לכל קרדיט, ועל ידי כך נמנע למעשה כפל מס על רווחי החברה. מערכת זו נקראת זקיפה לחובת דיבידנד (dividend imputation).
בנוסף, סוגים מסוימים של חברות להשקעות (כגון REIT בארצות הברית) מאפשרים לבעלי המניות להימנע באופן חלקי או מלא מתשלום כפל מס על הדיבידנד.
מעבר לשיטות אלה למניעת כפל מס, נהוג כיום בארצות הברית מס בשיעור נמוך יותר על דיבידנדים מאשר על רווחי הון. ההגיון מאחורי מדיניות מס שכזו הוא לעודד השקעה כלכלית לטווח ארוך ולמנוע השקעה ספקולטיבית לטווח קצר.
משמעויות נוספות

בארצות הברית, איגודי אשראי משתמשים במונח "דיבידנד" בהקשר לתשלומי הריבית אשר הם משלמים למפקידים. דיבידנדים אלו אינם דיבידנדים במובן הרגיל שלהם, ועל כן אין עליהם מס. איגודי אשראי קוראים להם דיבידנדים מפני שמבחינה טכנית, איגודי אשראי נמצאים בבעלותם של חבריהם, ותשלומי הריבית הם, על כן, תשלומים לבעלים.
בדיני חדלות פרעון, לרבות בפשיטת רגל, בכינוס נכסים ובפירוק חברות, המלה "דיבידנד" מתארת את התשלום המועבר לנושים מתוך קופת ההליך, לפי החלק היחסי שלהם בחובותיו של חדל הפרעון. למרות השימוש באותו מונח, תשלום זה אינו קשור בשום צורה לדיבידנד הרגיל שבדיני החברות.
הערות שוליים

↑  סע' 302 לחוק החברות, התשנ"ט-1999, ס"ח 189 (להלן: חוק החברות).
↑  סע' 303 לחוק החברות.
↑  סע' 1 לחוק החברות.
↑  סע' 304(א) לחוק החברות.
↑  סע' 307 לחוק החברות.
↑   מירב ארלוזורוב, פי ארבעה משחשבנו עד כה: ההכנסה מהון בישראל היא 124 מיליארד שקל בשנה, באתר TheMarker‏, 18 בנובמבר 2024
| ניירות ערך והשקעות בשוק ההון |
| --- | --- | --- |
| ניירות ערך הוניים | הון מניות • מניה • מניה רגילה • כתב אופציה • כתב זכויות • מניות הטבה • כתב זכויות • מניית בכורה • מניית שליטה • מניות באוצר • יחידת השתתפות • בעל מניות |  |
| ניירות ערך התחייבותיים | איגרת חוב (איגרת חוב קונצרנית • איגרת חוב ממשלתית • איגרת חוב מוניציפלית) • אג"ח אופציה |  |
| ניירות ערך אחרים | קרן נאמנות • קרן מחקה • תעודת סל • תעודת סל בחסר • קרן סל • נייר ערך המיר • המירות • אג"ח להמרה |  |
| קבוצות ניירות ערך | שטר הון • מניית בכורה |  |
| השקעות שאינן נייר ערך | מוצר מובנה • פיקדון • חיסכון • חשבון בנק • קרן הון סיכון • קרן גידור • קרן השקעות פרטיות • מימון המונים • הלוואת בעלים • קרן נדל"ן |  |
| חסכונות פנסיוניים | קופת גמל (קרן פנסיה • קרן השתלמות) • קופת גמל להשקעה • ביטוח מנהלים • קופת גמל בניהול אישי |  |
| נגזרים | אופציה • חוזה עתידי • אופציה אקזוטית (אופציה בינארית • אופציה אסייתית) • CDO • CDS • עסקת החלף |  |
| סחורות נפוצות | סחורה • זהב • כסף (יסוד) • נפט |  |
| מטבעות דיגיטליים | הצעת מטבע ראשונית • מטבע מבוזר • ביטקוין |  |
| ניתוח ניירות ערך | ניתוח טכני • מודל בלאק ושולס • בטא (מדד) • ארביטראז' • רווח למניה |  |
| בורסות מרכזיות | הבורסה לניירות ערך בתל אביב • נאסד"ק • הבורסה לניירות ערך בניו יורק • הבורסה לניירות ערך בלונדון • Euronext |  |
| מדדים מרכזיים | מדד תל אביב 35 • דאו ג'ונס • S&P 500 • FTSE • מדד נאסד"ק 100 |  |
| תאגידים | מיזוגים ורכישות • הערכת שווי • בדיקת נאותות • הצעת רכש • השתלטות עוינת • רכישה ממונפת • מנוף פיננסי • דיבידנד • מיזוג חברות • פירוק חברות • דיני תאגידים • שליטה |  |
| דוחות כספיים | יחסים פיננסיים • דו"ח כספי • רואה חשבון • תקן דיווח כספי בין-לאומי • תשקיף • הערת עסק חי |  |
| רגולציה וגופים רגולטוריים | רשות ניירות ערך • רשות שוק ההון, ביטוח וחיסכון • הפיקוח על הבנקים • חוק ניירות ערך • הוועדה לניירות ערך ולבורסות (ארצות הברית) • מועצה לפיקוח על הביקורת בחברות ציבוריות • פדרל ריזרב • חוק גלאס-סטיגל • רפורמת בכר • חוק החברות |  |
| היסטוריה | השפל הגדול • משבר הסאבפריים • משבר מניות הבנקים |  |
| תחומים אקדמיים קשורים | מימון • חשבונאות • כלכלה • מנהל עסקים |  |
| דירוג אשראי | דירוג אשראי • דירוג אג"ח • מודי'ס • סוכנות הדירוג פיץ' • סטנדרד אנד פורס |  |
| ערכים נוספים | הנפקה • ערך ריאלי וערך נקוב • הנפקה ראשונה לציבור • השוק הראשוני • השוק המשני • בנק השקעות • חיתום • רכישה עצמית • בורסה לניירות ערך • נייר ערך • ברוקר • דילר • חוזה הפרשים • מסלקת הבורסה • נייר ערך מגובה משכנתה • איגוח • עושה שוק • מעבר לדלפק • ספר הפקודות • מכירה בחסר • שורט סקוויז • קסטודיאן • שוק המעו"ף • בקדייטינג • מידע פנים • Dark Pool • הרצת מניות • ויסות שערי ניירות ערך • סיכון אשראי • נזילות פיננסית • EBITDA • אמות מידה פיננסיות • פירמידת שליטה • עקום התשואה • אזהרת רווח |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557950205171  BnF: cb11971925c (data)  GND: 4150311-9  LCCN: sh85038584  NDL: 00562824  NKC: ph1236659
קרב בנוונטום (275 לפנה"ס)

קרב בנוונטום (275 לפנה"ס) היה הקרב האחרון במלחמת פירוס. הקרב היה ליד בנוונטום, בדרום איטליה, בין כוחותיו של פירוס, מלך אפירוס, לבין הרומאים, בראשות הקונסול מניוס קוריוס דנטטוס. התוצאה הייתה ניצחון רומי (אולי אסטרטגי) ופירוס נאלץ לחזור לטרנטום, ואחר כך לאפירוס.
רקע

מלחמת פירוס פרצה כאשר פירוס, מלך אפירוס, ביוון הפליג לדרום איטליה, כביכול כדי לסייע לעיר היוונית טרנטום בדרום איטליה בסכסוך עם הרומאים. היסטוריונים עתיקים הסכימו שהמניע האמיתי שלו היה כיבוש איטליה. מלבד הטרנטינים, שלושה עמים איטליים מדרום איטליה, הסאמניטים, הלוקאנים והברוטים, שהיו מסוכסכים עם הרומאים, לחמו לצד כוחותיו של מלך יוון זה. פירוס ניצח בשני קרבות (קרב הרקלאה וקרב אסקולום) שהיו בזבזניים ביותר עבורו מכיוון שספג אבדות כבדות. הוא הבין שהוא לא יכול לקיים יותר קרבות עם הרומאים וטבע את הביטוי ניצחון פירוס. הם דילדלו את כוחותיו, ואילו מאגר כוח האדם הצבאי של הרומאים היה עדיף בהרבה. כתוצאה מכך, כאשר התבקש על ידי ערי המדינות היווניות של מזרח ודרום סיציליה לעזור להן נגד הקרתגים בחלק המערבי של האי, הוא נענה ונסע לסיציליה. הדבר הרגיז את בעלי בריתו בדרום איטליה, שנותרו לבדם נגד הרומאים. פירוס תפס את כל המעוזים הקרתגיים מלבד ליליבאיום, שהוא לא הצליח ללכוד. לאחר מכן החליט לבנות צי גדול כדי לתקוף את הקרתגים באפריקה. כדי לאייש ולצייד את הצי הזה הוא התייחס בצורה רודנית לערי המדינה היווניות. רבים מהם פנו נגדו. זה אילץ אותו לעזוב את סיציליה ולחזור לאיטליה.
מהלך הקרב

פלוטרכוס נתן את התיאור המפורט ביותר של הקרב. הוא כתב שבמהלך שלוש השנים שפירוס בילה במערכה בסיציליה, הסאמניטים ספגו תבוסות רבות מידי הרומאים ואיבדו חלק ניכר משטחם. זה גרם להם להתרעם כלפי פירוס. לכן רובם לא הצטרפו אליו כשחזר לדרום איטליה. דיו קסיוס כתב שהסאמניטים שנלחצו על ידי הרומאים גרמו לפירוס לצאת שוב כדי לבוא לעזרתם. לפי הדיווח של פלוטרכוס, פירוס עסק ברומאים למרות היעדר תמיכה סמניטית. שני הקונסולים לשנת 275 לפני הספירה, לוקיוס קורנליוס לנטולוס קאודינוס ומניוס קוריוס דנטטוס, נלחמו בלוקאניה ובסאמניום בהתאמה.
פלוטרכוס כתב שפירוס חילק את כוחותיו לשתי קבוצות. הוא שלח אחת מהן נגד קורנליוס לנטולוס וצעד עם הכוח השני במהלך הלילה נגד מניוס קוריוס, שהקים מחנה ליד בנוונטום והמתין לעזרה מקורנליוס לנטולוס. פירוס מיהר להעסיק את מניוס קוריוס למקרה שעמיתו יופיע. עם זאת, חייליו איבדו את דרכם ונקלעו לפיגור כי הוא עבר דרך ארוכה ביער וכוחותיו לא החזיקו מעמד. דיוניסיוס מהליקרנסוס כתב שפירוס צעד ב"שבילים ארוכים שאפילו לא שימשו אנשים, אלא היו רק שבילי עיזים דרך יערות וסלעים, לא ישמרו על סדר, ואפילו לפני שהאויב יגיע לעין, ייחלשו בגופם בגלל הצמא. ועייפות." זה עיכב את פירוס ועם עלות השחר הוא ראה את האויב במלואו כשהתקדם עליהם מהגובה. פלוטרכוס כתב שמאניוס קוריוס הוביל את אנשיו אל מחוץ למחנה ותקף את משמר האויב ולכד כמה פילים שנותרו מאחור. הצלחה זו הביאה אותו למישור, שם הוא יכול היה להתמודד עם פירוס בקרב על קרקע ישרה. הוא ניתב כמה מקווי האויב, אך הסתערות של פיליו של פירוס הדפה אותו חזרה למחנה שלו. הוא קרא לשומרי המחנה שעמדו על מעקי הסוללה. הם ירדו והשליכו כידונים לעבר הפילים, ואילצו אותם להסתובב. הם רצו בשורות צבא פירוס שנקלעו לאי סדר, וכתוצאה מכך גרמו הרומאים לאפירוטים לסגת.
דיוניסיוס מהליקרנסוס כתב רק בקצרה על הקרב:
כאשר פירוס ואלה שאיתו עלו יחד עם הפילים, והרומאים התוודעו לכך, הם פצעו גור פילים, מה שגרם לבלבול רב ולבריחה בקרב היוונים. הרומאים הרגו שני פילים, ולכדו שמונה אחרים במקום שאין לו מוצא, לקחו אותם בחיים כשהמאהוטים ההודיים נכנעו להם והם ערכו טבח גדול בין החיילים.
דיו קסיוס סיפר גם על סיפור הגור הפילים הפצוע. הוא כתב שפירוס הודח בגלל ש”פיל צעיר נפצע, והתנער מרוכביו, הסתובב בחיפוש אחר אמו, ואז זו האחרונה התרגשה והפילים האחרים נהיו סוערים, כך שהכל הושלך לאיבוד. לבסוף, הרומאים ניצחו את היום, הרגו אנשים רבים ולכדו שמונה פילים, והם כבשו את בורות האויב.”
לאחר מעשה

אין מידע על מספר החיילים שנפרסו על ידי שני הצדדים או על מספר ההרוגים. לאחר תבוסה זו חזר פירוס לטרנטום וויתר על המלחמה. הוא הפליג בחזרה לאפירוס.
בזמן הקרב, לעיר הזו היה עדיין שמה המקורי: מאלוונטום. שש שנים מאוחר יותר (268 לפנה"ס) ביקשו הרומאים להמשיך לאבטח את העיר ואת אזורה על ידי הקמת מושבה רומית בה. השם שונה ממאלוונטום, שם שהרומאים קשרו לסימנים רעים, שכן משמעותו בלטינית "בא חולה", לשם בנוונטום, שפירושו ברוך הבא בלטינית, שבעיניהם היו לו קונוטציות מוצלחות יותר.
הערות שוליים

↑  פלוטרכוס, חיי אישים, כרך חיי פירוס, 22.4-6, 11.24
↑  דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה, 22.10
↑  דיו קסיוס, היסטוריה רומית, 10.6.48
↑  פלוטרכוס, חיי אישים, כרך חיי פירוס, 25.1
↑  דיוניסיוס מהליקרנסוס, קדמוניות הרומאים, 20.11
↑  פלוטרכוס, חיי אישים, כרך חיי פירוס, 25
↑  דיו קסיוס, היסטוריה רומית, 10.6.48
↑  פליניוס הזקן, תולדות הטבע, 3.11
| מלחמת פירוס |
| --- | --- | --- |
| זירת חצי האי האפניני | הרקלאה • אסקולום • ונוסיה • רגיום • קרניטה • בנוונטום | Pyrrhic War Italy en |
| הזירה הסיציליאנית | סירקוסאי • אריקס • ליליבאיום • מסינה | Pyrrhic War Italy en |
שמעון ברוך אוחיון

| --- | --- |

 לידה:  יוני 1906 כ"ב בסיון ה'תרס"ו אסואירה, מרוקו
 פטירה:  דצמבר 1990 (בגיל 84) י"ג בטבת ה'תשנ"א 
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  אספי, אסואירה, קזבלנקה, יפו
 תקופת הפעילות:  ? – דצמבר 1990 
 השתייכות:  יהדות מרוקו
 תחומי עיסוק:  רב של יפו
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבת "כתר-תורה" בקזבלנקה
 רבותיו:  רבי יוסף נחמיאש  רבי דוד אבן עטר  רבי אברהם אביטבול
 חיבוריו:  "הליכות שב"א"
 שוחט ובודק
 
רבי שמעון ברוך אוחיון (1906–1990) היה ראש ישיבת "כתר-תורה", ראש השוחטים והבודקים בעיר קזבלנקה שבמרוקו, ורבה של יפו. מחבר הספר "הליכות-שב"א".
ביוגרפיה > ראשית חייו

אוחיון נולד, בכ"ב בסיון ה'תרס"ו (יוני 1906), לרבי אברהם וסולטנה, בעיר אסואירה שבמרוקו. עד גיל 11 למד בבית הספר אליאנס בעיר, אז ביקר בביתם יעקב איפרגן ששכנע את הוריו לשלוח אותו לישיבה. היות שבאסואירה לא היו ישיבות נשלח ללמוד בישיבות מרקש. במרקש קיבל את פניו מי שיהיה רבו, רבי יוסף נחמיאש. ביום הגעתו סידר לו הרב נחמיאש לינה ואכילה בבית הגביר דוד מור יוסף, אצלו התגורר כשנתיים.
ביוגרפיה > כר"מ באספי

באותה התקופה נוסדה ישיבה בשם "עץ-חיים" באסואירה עיר מולדתו, ואביו העביר אותו אליה. בישיבה זו למד אצל רבי דוד עטר כשלוש שנים (ה'תרפ"א - ה'תרפ"ד). במהלך תקופה זו עזבו הוריו את אסואירה לקזבלנקה ואוחיון התגורר בבית שותפו של אביו לעסקים, רבי אברהם הלוי בן שושן.
בשנת ה'תרפ"ד נוסדה בעיר אספי ישיבה חדשה, שאף היא נקראה בשם "עץ-חיים". מנהליה פנו להנהלת "עץ-חיים" באסואירה שימליצו להם על ר"מ. המנהלים באסואירה המליצו על אוחיון וכך הוא התקבל ללמד בישיבה באספי. הוא שימש כר"מ כשנה וחצי וכל אותה התקופה הוא התגורר בביתו של מי שכיהן כרב העיר, רבי ברוך אסבאג.
ביוגרפיה > כתלמידו של רבי אברהם אביטבול

בשנת ה'תרפ"ה ביקר בישיבה באספי רבי אברהם אביטבול. הרושם שהותיר עליו רבי אברהם גרם לרבי שמעון לעזוב את משרתו באספי ולנסוע עם רבי אברהם על מנת ללמוד בישיבתו במרקש. יחד עם רבי אברהם, שבו הוא ראה את רבו המובהק, למד במשך שעות תלמוד, רמב"ם, ארבעה טורים ושולחן ערוך. באותה התקופה התגורר בבית רבי יעקב הכהן.
ביוגרפיה > בברית הנישואין

בשנת ה'תרפ"ז (בהיותו כבן 21) נשא את סולטנה בת רבי יהודה צרפתי. באותה התקופה המשיך את לימודיו כשהוא נתמך כלכלית על ידי גיסו הגביר שמעון צרפתי.
ביוגרפיה > כראש ישיבת כתר תורה וראש השוחטים בקזבלנקה

בשנת ה'תרצ"א מונה לר"מ בישיבת "כתר-תורה" בקזבלנקה, אותה ייסד והנהיג רבי משה מאיר חי אליקים. בשנת ה'תרצ"ז מונה ידידו רבי שמעון אביקציץ שכיהן אז כראש הישיבה לדיין, ואוחיון מילא את מקומו בראשות הישיבה. בשנת ה'תש"ח מונה על ידי הקהילה והרבנות הראשית למרוקו לשוחט ובודק. לשם השתלמות והכנה לתפקיד נשלח למקנס שם שהה כארבעה חודשים, כשהוא מתגורר שם בבית דוד בן שימול. לאחר שנסמך לשוחט ובודק בשנת ה'תש"י, שב לקזבלנקה שם שימש בתפקיד. לאחר תקופה נחשב לראש השוחטים בעיר, כשבמקביל עמד בראשות ישיבת "כתר-תורה".
בשנת ה'תש"ז הופיע בקזבלנקה רבי רפאל עבו מטעם רשת מוסדות החינוך אוצר התורה. פעולותיו עשו רושם טוב על הרב אליקים והוא נאות לצרף את ישיבת כתר תורה תחת חסות הרשת. הרושם לטובה התקבל גם אצל אוחיון, והוא הפקיד את משרת ראש ישיבה בידי הרשת לטובת עבודתו כראש השוחטים והבודקים בעיר. תקופה קצרה לאחר שעזב את "כתר-תורה" נקרא ללמד בישיבת "אם-הבנים" בקזבלנקה.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

בשנת ה'תשט"ו קיבל כרטיס הלוך חזור לישראל מהסוכנות היהודית, כפרס הצטיינות על פיקוח הכשרות באוניות העלייה. בהגיעו לארץ החליט להתפטר מתפקידיו במרוקו ולעלות לישראל. הוא ניגש לבחינה ברבנות הראשית לישראל, עבר אותה בהצלחה והוסמך לרבנות. בתחילה כיהן כרב במגדים ואחר כך כרב, שוחט ובודק בקריית מלאכי. בשנת ה'תשי"ח התקבל כרבה של יפו, באישור רבי יעקב משה טולידאנו ורבי איסר יהודה אונטרמן.
נפטר בי"ג בטבת ה'תשנ"א (שלהי דצמבר 1990) ונטמן בהר הזיתים בירושלים.
חיבוריו

ספר "הליכות-שב"א" - שלושה כרכים ובהן שו"ת, יצאו לאור בתל אביב בשנת ה'תשל"ב.
לקריאה נוספת

שמעון ברוך אוחיון, מאמר אוטוביוגרפי בתוך ספרו: הליכות שב"א א, עמ' 21 -30, תל אביב, תשל"ב.