stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטריק לי פרמור
מלחמת העולם השנייה

לי פרמור היה פרח קצונה יחד עם דרק בונד ואיאן מונקרייף. בהמשך הצטרף למשמר האירי. כיוון שהיה בקיא ביוונית מודרנית, זכה בנציבות ברשימה הכללית באוגוסט 1940, והתמנה לקצין קישור באלבניה. הוא לחם ביוון היבשתית ובכרתים, שם שימש אחד מקציני מנהלת המבצעים המיוחדים (SOE) שהוצבו באי כדי לתכלל את ההתנגדות לכיבוש הגרמני. הוא חזר לכרתים שלוש פעמים, מתוכן פעם אחת בצניחה. תחת הכינויים "מיכליס" או "פילדם", הוא חי יותר משנתיים בהרים, מחופש לרועה צאן. יחד עם קפטן ביל סטנלי מוס, מפקדו השני, לי פרמור הוביל את החוליה שבשנת 1944 לכדה את הגנרל הגרמני היינריך קרייפה. אנדרטה המנציחה את אירוע זה ניצבת בסמוך לארכאנס שבכרתים.
מוס העלה על הכתב את תפיסתו של קרייפה בספרו Ill Met by Moonlight. למהדורה שפורסמה ב-2014 צורפה אחרית דבר שנכתבה על ידי לי פרמור ב-2001. הספר עובד לסרט באותו שם, בבימוי והפקה של מייקל פאוול ואמריק פרסבורגר, ויצא לאקרנים ב-1957. לי פרמור גולם בסרט על ידי דירק בוגרדה. גרסתו של לי פרמור ללכידתו של קרייפה פורסמה באוקטובר 2014 בספר "לכידתו של גנרל – מבצע קרייפה וה-SOE".
בתקופות של חופשה, לי פרמור בילה בטארה, וילה בקהיר שנשכרה על ידי מוס. במקום פעל "משק הבית הסורר" של קציני מנהלת ה-SOE, ובראשו עמדה הרוזנת זופיה (סופי) טרנובסקי.
מלחמת העולם השנייה > אותות הערכה

קצין המסדר המצוין ביותר של האימפריה הבריטית (OBE)
אות השירות המצוין (DSO)
אזרח כבוד של הרקליון, של קרדמילי ושל גיתיאו
לאחר המלחמה

ב-1950 פרסם לי פרמור את ספרו הראשון, "עץ המטייל", על מסעותיו לאחר המלחמה בקריביים. ספר זה זכה בפרס היינמן לספרות והיה ליריית הפתיחה בקריירה שלו כסופר. בביקורת שהתפרסמה ב-The Times Literary Supplement נכתב: "העובדה שרוב הבעיות של איי הודו המערבית הן תולדה ישירה של סחר העבדים לעולם לא נעלמה מעיניו של מר לי פרמור". הספר צוטט בהרחבה בספר "חיה ותן למות", מאת איאן פלמינג.
לי פרמור כתב ספרים נוספים על מסעותיו, כולל "מאני: מסעות בדרום הפלופונס". הספר מתעד את מסעותיו של לי פרמור בחצי האי מאני, השוכן בקצהו הדרומי של הפלופונסוס שבדרום יוון היבשתית. האזור נחשב למבודד וקשה למחיה בשל תנאי השטח הקיצוניים שבו. בת זוגו העתידית של לי פרמור, ג'ואן אליזבת' ריינר, ליוותה אותו במסע וצילמה מספר תמונות לגרסה המקורית של הספר. רוב הספר מתמקד בהיסטוריה של בני האזור, המאניוטים, ובמקומם בהיסטוריה היוונית והאירופית. בפרק הפתיחה, דן לי פרמור בטענה ששמע מתושבי ספרטה, לפיה תושבי טריפי ואנאווריטי, שני כפרים על רכס טייגטוס ליד מיסטרס, הם ממוצא יהודי. החלק האמצעי של הספר כולל גלישות ארוכות לנושאים כמו היסטוריה, אמנות, איקונים, דת ומיתוסים בחברה המאניוטית. הספר תורגם ליוונית על ידי ראש הממשלה העתידי של יוון, צאניס צאנטטקיס, בזמן גלותו הפנימית שנכפתה עליו בידי החונטה הצבאית היוונית. לאחר שחרורו התרגום עבר תיקון עם פרמור, שהוסיף פרק נוסף על זיתים.
ספר נוסף שפרסם הוא "רומלי: מסעות ביוון הצפונית", על מסעותיו על פרד וברגל באזורים נידחים של יוון.
לי פרמור תרגם את כתב היד "הרץ הכרתי" שנכתב על ידי ג'ורג' פסיכוונדקיס, רץ שליח בכרתים במהלך מלחמת העולם השנייה, ועזר לו להוציא לאור את עבודתו. לי פרמור כתב גם רומן, "הכינורות של סן ז'אק", שעובד לאופרה על ידי מלקולם וויליאמסון. חברו לורנס דורל תיאר בספרו "לימונים מרים" (1957) את ביקורו של לי פרמור בווילה של דורל בבלפאיס, קפריסין, בזמן מצב החירום בקפריסין:
לאחר ארוחת ערב נהדרת ליד המדורה הוא מתחיל לשיר, שירי כרתים, אתונה, מקדוניה. כשאני יוצא למלא מחדש את בקבוק האוזו ... אני מוצא את הרחוב מלא עד אפס מקום באנשים שמקשיבים בשקט ובחושך מוחלטים. כולם נראים מוכי תדהמה. 'מה זה?' אני אומר, כשאני רואה את פרנגוס. 'מעולם לא שמעתי על אנגלים ששרים שירים יווניים כאלה!' הפליאה הנערצת שלהם נוגעת ללב; זה כאילו הם רוצים לחבק את פדי בכל מקום אליו ילך.
לאחר המלחמה > המשך חייו

לאחר שנים רבות של חיים משותפים, פטריק לי פרמור נישא בשנת 1968 לג'ואן אליזבת' ריינר (לבית איירס מונסל), בתו של בולטון איירס-מונסל, הוויקונט הראשון מונסל. היא ליוותה אותו במסעות רבים עד שהלכה לעולמה בקרדאמילי בגיל 91, ביוני 2003. לזוג לא היו ילדים. הם גרו חלק מהשנה בבית במטע זיתים ליד העיירה קרדאמילי שבחצי האי מאני, בדרום פלופונסוס שביוון, וחלק מהשנה בגלוסטרשייר שבאנגליה.
בשנת 2007, הוא אמר שלראשונה, הוא החליט להתחיל לכתוב את ספריו באמצעות מכונת כתיבה, במקום כתב ידו כפי שעשה בכל ספריו קודם לכן.
לי פרמור פתח את ביתו בקרדאמילי לתושבי הכפר המקומיים ב-8 בנובמבר, יום הקדוש מיכאל. לי פרמור קיבל את השם מיכאל בזמן שנלחם לצד ההתנגדות היוונית, ומאז נחשב מיכאל לקדוש שלו. הסופרת הניו זילנדית מגי רייני-סמית' (ששהתה באזור במסגרת מחקר מקדים לספרה הבא) הצטרפה לחגיגת יום הקדוש שלו בנובמבר 2007, ולאחר מותו פרסמה כמה תמונות מהאירוע. הבית בקרדאמילי מופיע בלפני חצות, סרט קולנוע משנת 2013.
ליי פרמור השפיע על דור של סופרי מסעות בריטים, ביניהם ברוס צ'טווין, קולין תוברון, פיליפ מרסדן, ניקולס קריין ורורי סטיוארט.
מותו

ליי פרמור נודע במבנה גופו החזק, על אף שעישן כ-80 עד 100 סיגריות ביום. למרות שבשנותיו האחרונות סבל מראיית מנהרה וענד מכשירי שמיעה, הוא שמר על כושר גופני עד מותו וסעד לשולחן בערב האחרון לחייו.
בחודשים האחרונים לחייו סבל לי פרמור מגידול סרטני, ובתחילת יוני 2011 הוא עבר כריתת טרכאוטומיה ביוון. משידע שמותו קרב, לדברי חברים יווניים מקומיים, הוא הביע רצון לבקר באנגליה כדי להיפרד מחבריו, ולאחר מכן לחזור למות בקרדאמילי, אם כי נאמר גם שהוא רצה למות באנגליה ולהיקבר לצד אשתו.
לי פרמור מת באנגליה בגיל 96, ב-10 ביוני 2011, יום לאחר הגעתו. הלווייתו נערכה בכנסיית סנט פיטר, דמבלטון, גלוסטרשייר, ב-16 ביוני 2011. משמר הכבוד כלל משרתים וחברים לשעבר מחיל המודיעין הבריטי, ובוגלר מהמשמר האירי השמיע את ה-Last Post ואת ה-Reveille. הוא נקבר לצד אשתו בחצר הכנסייה. הכתובת היוונית היא ציטוט של המשורר היווני קונסטנדינוס קוואפיס אותו ניתן לתרגם ל"בנוסף, הוא היה הטוב מכל הדברים, הלני".
מורשת

אגודת פטריק לי פרמור הוקמה בשנת 2014.
הארכיון הלאומי בלונדון מחזיק עותקים של משלוחי המלחמה של לי פרמור מכרתים מתקופת מלחמת העולם השנייה בתיק מספר HS 5/728.
מאגר עם רבים ממכתביו, ספריו, גלויות וכתבים שונים אחרים נמצא בארכיון פטריק לי פרמור בספרייה הלאומית של סקוטלנד שבאדינבורו.
1701 בספרות

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1701  בספרות |  |
< · 1699 · 1700 — 1701 — 1702 · 1703 · >
כל ערכי השנים בספרות במאה ה-20 · כל ערכי השנים בספרות במאה ה-21 · פורטל הספרות
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1701 ונוגעים לתחום הספרות.
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ספרים חדשים נבחרים

" ההתקדמות והרפורמציה של השירה המודרנית" (The Advancement and Reformation of Modern Poetry), נכתב על ידי יוהאן דניס
נולדו

2 במרץ – לואיס מוריס, סופר ומילונאי ולשי (מפטר ב-1765)
נפטרו

2 ביוני – מדלן דה סקודרי, סופרת צרפתייה (נולדה ב-1607)
15 בספטמבר – אדם בורסאולט, מחזאי צרפתי (נולד ב-1638)
ראו גם

1700 בספרות
1701
1702 בספרות
שנים בספרות
ספרות
ג'יילן ולס

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 2003 (גיל: 21) סקרמנטו, קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  0
 מכללה:  סונומה סטייט (2021–2023)   וושינגטון סטייט (2023–2024)
 דראפט:  בחירה מספר 39, 2024 ממפיס גריזליס
 קבוצות כשחקן
 2024–:  ממפיס גריזליס
ג'יילן ולס (באנגלית: Jaylen Wells; נולד ב-26 באוגוסט 2003) הוא כדורסלן אמריקאי בקבוצת ממפיס גריזליס מליגת ה-NBA. הוא שיחק בליגת המכללות עבור קבוצות סונומה סטייט סיוולבס ו-וושינגטון סטייט קוגרס.
חיים מוקדמים וקריירת תיכון

ולס גדל בסקרמנטו, קליפורניה, ולמד בבית הספר התיכון פולסום. בשנתו האחרונה בתיכון, הוא רשם ממוצע של 26.3 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.2 אסיסטים למשחק. הוא זכה בתואר שחקן השנה באזור על ידי העיתון "The Sacramento Bee". ולס התחייב לשחק בליגת המכללות עבור סונומה סטייט, בקטגוריית דיוויזיה II.
קריירת מכללות

ולס החל את קריירת המכללות שלו כששיחק עבור סונומה סטייט סיוולבס. בעונתו הראשונה הוא קלע בממוצע 12.6 נקודות למשחק. לאחר מכן, הוא זכה בתואר שחקן השנה של ההתאחדות האתלטית של קליפורניה (CAA) לאחר שרשם ממוצע של 22.4 נקודות למשחק בעונתו השנייה. לאחר העונה, הוא נכנס לפורטל המעברים של ה-NCAA.
ולס עבר לוושינגטון סטייט והחל את עונתו השלישית כשחקן פותח בעמדת הסמול פורוורד של הקוגרס. הוא רשם בממוצע 12.6 נקודות ו-4.6 ריבאונדים למשחק. לאחר העונה, ולס הכריז על כוונתו להיבחר בדראפט ה-NBA של 2024, תוך שמירה על זכאותו לשחק בקולג'. בהמשך הוא נכנס שוב לפורטל המעברים. בסופו של דבר, ולס החליט להישאר בדראפט.
קריירה מקצועית > ממפיס גריזליס (2024–הווה)

ב-27 ביוני 2024, ולס נבחר על ידי ממפיס גריזליס במקום ה-39 בדראפט ה-NBA של 2024; ב-6 ביולי הוא חתם עם הגריזליס.
ב-23 באוקטובר 2024, ולס ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA, כששיחק בניצחון 126–124 על יוטה ג'אז במשחק הפתיחה של העונה. ב-31 באוקטובר, הוא ערך את פתיחת הקריירה הראשונה שלו נגד מילווקי באקס, שם קלע שיא קריירה עם 16 נקודות. ב-3 בדצמבר, ולס זכה בתואר רוקי החודש במערב עבור משחקים ששוחקו באוקטובר ונובמבר. זו הפעם ה-16 ששחקן ממפיס גריזליס זוכה בכבוד זה והעשירי שעושה זאת, אחרי ג'ה מוראנט (3 פעמים), פאו גאסול (3 פעמים), או. ג'יי. מאיו (פעמיים), שריף עבדול-רחים (פעמיים), רודי גיי, ניק קלאת'ס, טרנס קינסי ודרו גודן. ב-20 משחקים, ולס רשם בממוצע 12.2 נקודות, 3.3 ריבאונדים ו-1.9 אסיסטים ב-25 דקות משחק, כשהוא קולע ב-45.4% מהשדה.
הערות שוליים

↑  Jaylen Wells named Western Conference Rookie of the month, www.nba.com (באנגלית)
בדיקת בריום

צילום בליעת בריום מדגים את הוושט
בדיקת בריום היא בדיקה רפואית שנעשית באמצעות בליעה או חוקן של תמיסת מלחי בריום שמדגימה ומשקפת את מצב דרכי העיכול, כדי לאתר בעיות כמו דלקות, היצרויות, חסימות, גידולים ובעיות אחרות.
מהות הבדיקה

במהלך הבדיקה הרופא מחדיר לגוף תמיסה סמיכה ולבנה של מלחי בריום שמשמשת כחומר ניגוד, ועוקב אחר מעבר החומר בגוף באמצעות טכנולוגיה הקרויה פלואורוסקופיה שהיא מכונת שיקוף רנטגן המשתמשת בעיבוד דיגיטלי שמאפשר צפייה רצופה במסך טלוויזיה ואף יכולת הקלטת וידאו או תמונות סטילס. הבדיקה נעשית על ידי רופא רדיולוג, בסיוע של רנטגנאי.
מלחי הבריום מופיעים בתצלומים בצבע לבן ומדגימים את המבנה של מערכת העיכול, ואת קווי המתאר ואת הציפוי של דרכי העיכול. הבריום מצטבר באזורים בעייתיים, ומסמן כיבים, חסימות וגידולים.
הבדיקה מתחלקת לשני סוגים עיקריים: בליעת בריום לבדיקת דרכי העיכול העליונות וחוקן בריום לבדיקת דרכי העיכול התחתונות. בכל הבדיקות הללו ישנן הכנות מוקדמות שהנבדק צריך לעשות.
דרכי עיכול עליונות

כדי לבדוק את דרכי העיכול העליונות יש לבלוע תמיסה המורכבת ממלחי בריום, תוך כדי הבליעה ובמהלכה נעשית בדיקת שיקוף באמצעות רנטגן. הנבדק חייב להגיע לבדיקה זו מתוך צום מוחלט, של כ-10 עד 12 שעות. אצל אנשים רגישים במיוחד בליעת הבריום הסמיך, עלולה לעורר את רפלקס ההקאה, ולגרום להקיא את החומר.
בדיקה זו מתחלקת לשני חלקים:
דרכי עיכול עליונות > בדיקת ושט-קיבה-תריסריון - UGI

בדיקה זו מתחילה בעמידה. הנבדק מתבקש לבלוע את תמיסת הבריום, תוך כדי שיקוף, כדי לשלול בעיות בליעה. השיקוף נעשה מספר פעמים מזוויות שונות. לאחר מכן ניתנת לנבדק תמיסת גרגרים מוגזת כדי לנפח את הקיבה. מכיוון שהתמיסה בולטת בצילום ניתן לאבחן בעיות שונות כמו ליקויים אנטומיים, בעיות בהתכווצויות של הוושט ועוד. לאחר מכן המשך הבדיקה נעשה בשכיבה כדי לבדוק האם ישנו רפלוקס קיבתי ושטי, וכדי לשלול בעיות שעלולות להיות קיימות בקיבה או בתריסריון. זמן הבדיקה הוא כחצי שעה.
דרכי עיכול עליונות > צילום פסאז' - בדיקה של המעי הדק

בדיקה זו נועדה להדגים את המעי הדק. בבדיקה זו לאחר שתיית נוזל הבריום, לעיתים במנה כפולה מהבדיקה הקודמת, והגעתו למעי הדק. נעשים צילומים במהלך מעברו של הנוזל במעי הדק. זמן המעבר משתנה מאדם לאדם, ותלוי בקצב העיכול שלו, והוא לרוב יהיה בין שעה לשלוש שעות, אך יכול להגיע אף לחמש שעות. יש להימנע משימוש בתרופות שפועלות על מערכת העיכול, כדי לקבל מצב טבעי כמידת האפשר.
נוזל הבריום יוצא מפי הטבעת ללא כל ספיגה אפשרית בגוף.
חוקן בריום - דרכי עיכול תחתונות

בבדיקה זו תמיסת הבריום מוחדרת למעי הגס דרך פי הטבעת ביחד עם אוויר. בדיקה זו אורכת כ-45 דקות, ובמהלכה מודגם המעי הגס על גבי המסך ונלקחים צילומים שלו בפוזיציות שונות. באמצעות בדיקה זו ניתן לאתר בעיות שונות במעי הגס כמו דלקות, פוליפים, גידולים, חסימות והיצרויות. הליך זה עשוי לגרום לנבדק כאבים עוויתיים שעוצמתן קלה עד בינונית. מכיוון שמדובר בהקרנה לאזור האגן, אין לבצע בדיקה זו בזמן הריון. יש להתכונן לבדיקה זו באמצעות ניקוי יסודי של המעי הגס.
לאחר הבדיקה

לאחר הבדיקה הגוף יפלוט את התמיסה באופן טבעי בצואה במשך יום יומיים. ייתכנו תופעות לוואי לא משמעותיות כמו תחושת כבדות או חוסר נוחות במעיים, ואף עצירות. מומלץ להרבות בשתיית מים, כדי לעזור לגוף לפלוט את החומר מהגוף. יש הממליצים ליטול חומר משלשל עדין כדי להאיץ את הפרשת הבריום.
לקריאה נוספת

ד"ר רוברט ברקוב (עורך ראשי), מֶ‏רְק - המדריך הרפואי השלם, בהוצאת כנרת זמורה ביתן דביר והד ארצי, 2002, עמ' 484, 486
בדיקה בריום, מדגימה את הקיבה והתריסריון בלבן
בדיקת חוקן בריום מראה בבירור בקע במעי הגס.
דרב אל-חג'

פסלי מתכת לאורך נחל שחמון באילת
קטע מדרך החג' ליד מעבר נטפים. מימין נראה כביש 12 המודרני
דרב אל-חג' המצרית (ערבית: درب الحج المصري - "דרך החג' המצרית") היא דרך קדומה מהתקופה הממלוכית המובילה ממצרים לערב הסעודית דרך מעלה אילת ואילת.
דרב אל-חג' הייתה דרך ממלוכית עתיקה אשר נסללה על ידי השלטון הממלוכי במצרים במאות ה-14 וה-15. הדרך חצתה את סיני וחיברה את ראשו של מפרץ סואץ אל מפרץ אילת. היא נועדה לשרת עולי רגל מוסלמים בדרכם למכה, ועולי רגל רבים אשר הגיעו ממרוקו, אלג'יריה, לוב, תוניסיה ואף מספרד המוסלמית עשו את דרכם לאורכה מסואץ לעקבה. בעקבה התחברה הדרך לנתיב החג' הבא מכיוון סוריה וירדן, ועולי הרגל המשיכו ממנה בים או ביבשה.
דרב אל-חג' נסללה בשל רצונם של השליטים הממלוכים לזכות באהדת ההמונים. לכן הדרך הורחבה מאוד, ובחלקה אף רוצפה באבנים קטנות ובחיפוי דק של אבן גיר, אשר יצרו מעין אספלט. סיבה נוספת לרוחבה של הדרך הייתה בעובדה ששימשה מספר רב של צליינים וכמות גדולה של סחורות. חלק מהדרך נמצא כיום לאורך תוואי כביש 12 - כביש מעלה אילת מנחל גשרון דרך נחל שלמה. כיום הקטע הזה הרוס בחלקו בגלל השיטפונות.
לאורך הדרך נמצאו כתובות רבות בשפה הערבית הקשורות לנושא החג'. העולים לחג' למכה היו מתרכזים בשיירות של 50,000-40,000 איש אשר אותם הוביל "אמיר אל-חג'", המדריך היודע את הדרך ואת התחנות השונות להצטיידות במזון ובמים. השיירה הייתה משתרכת במשך חודשים ארוכים עד הגיעה למכה דרך אילת ועקבה. לאורך הדרך נחפרו בארות מים, נבנו חאנים ותחנות לאפיית לחם, והוקצו שטחי קבורה.
החל משנת 1883 (1301 להיג'רה) רוב העולים לרגל העדיפו לעלות בסואץ על אוניות לג'דה, אך אלו שהעדיפו להגיע דרך היבשה המשיכו לעשות כן עד סוף המאה ה-19.
בשנת 2010 הוצבו עשרות פסלי מתכת לאורך נחל שחמון באילת, בשטח שבין שני הגשרים המחברים את שכונת שחמון החדשה לעיר הוותיקה. הפסלים מדמים שיירה של אנשים לבושים גלביות, כאותן שיירות שעברו בדרך החוגגים, הלא היא דרב אל-חג'. הפרויקט תוכנן על ידי משרד תכנון נוף – צבי דקל ביחד עם הפסל בוקי שוורץ, בעלות של כ-6 מיליון שקל. את העבודות מלווה נציג משרד הבינוי והשיכון באילת – מקס דה גרוט, עלות הפרויקט ממומנת על ידי משרד הבינוי והשיכון.
לקריאה נוספת

מאיר כהן ואלי שילר, אילת: אדם, ים ומדבר, אריאל (כתב עת), חוב' 93–94, 1993
אותיות פורחות באוויר

ערך זה עוסק בשיר. אם התכוונתם למעשייה על מותו של רבי חנינא בן תרדיון, ראו .
| --- | --- |

 סינגל בביצוע אביתר בנאי
 מתוך האלבום לילה כיום יאיר
 יצא לאור:  16 במרץ 2009
 שפה:  עברית
 אורך:  3:33
 כתיבה:  אביתר בנאי
 לחן:  אביתר בנאי, אמיר צורף
 הפקה:  אמיר צורף
 עיבוד:  אביתר בנאי, אמוץ נחמני
"אותיות פורחות באוויר" הוא שיר של הזמר-יוצר הישראלי אביתר בנאי. השיר נכתב על ידי בנאי, הולחן בידי בנאי ואמיר צורף, עובד בידי אביתר ואמוץ נחמני והופק בידי צורף. הוא יצא לאור ב-16 במרץ 2009 ונכלל בהמשך בתור הרצועה השנייה מתוך אלבום האולפן הרביעי של בנאי, "לילה כיום יאיר", על ידי חברת התקליטים הד ארצי.
רקע, יצירה והוצאה לאור

ב-16 במרץ 2009 שחרר הזמר-יוצר הישראלי אביתר בנאי את השיר "אותיות פורחות לאוויר" לרדיו תוך שהוא מספר על תהליך כתיבת השירים מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, "לילה כיום יאיר", אשר עמד לצאת ביוני של אותה שנה, ו"אותיות פורחות באוויר" נכלל בו. השיר נכתב על ידי בנאי בדירתו ברמת גן, הולחן בידי בנאי ואמיר צורף, עובד בידי אביתר ואמוץ נחמני והופק בידי צורף. על תהליך כתיבת השיר סיפר בנאי בריאיון:
הייתי בהתחלה של חזרה בתשובה... הייתי ממש על התפר שבין חילוניות לתשובה – הנפש שלי הייתה בתנועה עזה, והרגשתי שאני שורף את חיי הישנים, את כל הערכים שגדלתי והתחנכתי עליהם. על זה מדבר השיר. על מעבר בין עולמות. הוא מדבר על ברור העבר מצד אחד פרידה מחלקים ממני, ומצד שני לקיחת התוכן האמיתי של העבר איתך יחד לדרך החדשה.
אדם לא יכול להיפרד ממי שהוא אבל לרומם את עצמו או לקלף מעצמו הוא יכול ואפילו מוכרח. כשאני חושב על זה היום, השיר מתאר בצורה מאוד נכונה את אקט החזרה בתשובה. אתה משאיר מאחוריך את הדברים הגשמיים והגסים, ובוחר לקחת איתך הלאה רק את החלקים הטובים והבהירים שבתוכך.
ניתוח מוזיקלי

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי כתב כי זהו שיר נוגה, שצליליו נוגעים בהוויה ההזויה שבה שרוי מי שמייחל להתחלה חדשה. המילים "אותיות פורחות" נלקחו מתוך מעשיה המוזכרת במסכת עבודה זרה בה מתואר מותו של רבי חנינא בן תרדיון.
מיקומי שיא > מצעדי העשור

|   ‏‏‏  העשור הראשון של המאה ה-21> מדינה |   ‏‏‏  העשור הראשון של המאה ה-21> מצעד |   ‏‏‏  העשור הראשון של המאה ה-21> מיקום שיא |   ‏‏‏  העשור הראשון של המאה ה-21>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | פסקול העשור | 59 |  |
הערות שוליים

↑  עינב שיף‏, אביתר בנאי - "אותיות פורחות באוויר", באתר וואלה, 16 במרץ 2009
1 2  נויה כוכבי, שיר ראשון מאלבומו הרביעי של אביתר בנאי ייצא היום לרדיו, באתר הארץ, 16 במרץ 2009
↑  אינדקס מדיה, חזון אביתר, באתר News1 מחלקה ראשונה, 19 במרץ 2009
1 2  אור ברנע, אביתר בנאי בוחר בחיים, באתר ynet, 16 במרץ 2009
↑  עכבר העיר און ליין, השיר היומי: אביתר בנאי שורף יומנים, באתר הארץ, 16 במרץ 2009
1 2   אביתר בנאי - אותיות פורחות באוויר // מתוך לייב סשן 2018, סרטון בערוץ "אביתר בנאי", באתר יוטיוב (אורך: 04:33)
↑  אביתר בנאי אותיות פורחות באוויר, באתר יוסמיוסיק, ‏15 בפברואר 2023
↑  מסכת עבודה זרה, דף י"ח, עמוד א'
↑   עופר מתן, בית אבי חי, אביתר בנאי: "הנפש שלי מערבבת מוזיקה אלקטרונית עם רבי עקיבא", באתר הארץ, 6 ביולי 2017
↑  עופר מתן, "אנחנו דור מעורבב": אביתר בנאי על הקשר עם המקורות, בית אבי חי, 2 ביולי 2017
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 5 בנובמבר 2009, באתר פזמונט
↑  אור ברנע, האחד שכבש את לבכם, באתר ynet, 18 בספטמבר 2009
↑  עינב שיף‏, השנה של אביתר בנאי, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2009
↑  המצעד השנתי הישראלי תשס"ט, באתר גלגלצ
↑  פסקול העשור, באתר פזמונט
| אביתר בנאי |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | "אביתר בנאי" (1997) • "שיר טיול" (1999) • "עומד על נייר" (2005) • "לילה כיום יאיר" (2009) • "יפה כלבנה" (2013) • "לשונות של אש" (2017) • "החיים מתחילים לנגן" (2021) • "עוגן במים" (2023) • שיחות שלום (2024) |  |
| אלבומי הופעה | "Live at TEDER" ‏(2022) • "בחזרה לאלבום הראשון" (2023) |  |
| שירים נבחרים | "מתי נתנשק" • "שמתי לי פודרה" • "תיאטרון רוסי" • "כלום לא עצוב" • "תחרות כלבים" • "אבא" • "אותיות פורחות באוויר" • "לילה כיום יאיר" • "עד מחר" • "יפה כלבנה" • "פרגולה" • "עד האהבה" • "רחמים" |  |
מאכנובשצ'ינה

| --- | --- |
דגל

 ממשל
 משטר:  אנרכו-קומוניזם
 שפה נפוצה:  אוקראינית, רוסית
 עיר בירה:  הולייאיפולה
 גאוגרפיה
 יבשת:  אירופה
 היסטוריה
 הקמה:   
 מלחמת האזרחים ברוסיה:  יוני 1918
 פירוק:   
 כיבוש על ידי הצבא האדום:  1921
 ישות קודמת:  מדינת אוקראינה
 ישות יורשת:  הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית
 אוכלוסייה בעבר:  כ-7 מיליון (נכון ל־1918)
 שונות
 
 
מאכנובשצ'ינה (באוקראינית: Махновщина) היא טריטוריה השוכנת בדרום אוקראינה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה, בשנת 1918, שלט באזור צבא המרד המהפכני של אוקראינה, ותחת חסותו, במהלך המהפכה האוקראינית, נעשו בה ניסיונות לכונן חברה אנרכיסטית.
באותן שנים, תחת אבטחת צבא המרד המהפכני האוקראיני, קמו במאכנובשצ'ינה מועצות חופשיות וקומונות חירותניות, בהנהגת נסטור מאכנו, האנרכו-קומוניסט. אוכלוסיית הטריטוריה מנתה כ-7 מיליון תושבים.
הטריטוריה נכבשה על ידי הצבא הלבן, תחת פיקודו של אנטון דניקין וכך נוצרה ממשלת דרום רוסיה; אולם, עד 1920 כוחותיו של דניקין הובסו על ידי הכוחות המשולבים של הצבא האדום ולוחמת הגרילה של צבא המרד המהפכני.
מאחר שהטריטוריה אורגנה בצורה אנרכיסטית, ההתייחסות אליה כאל "שלטון" או "ממשל" שנויה במחלוקת. לעיתים מתייחסים למאכנוביסטים (בהנהגת מאכנו) כשלטון, אך תפקידם היה אך-ורק צבאי, ותפקידו של מאכנו היה למעשה אסטרטג ויועץ צבאי של יחידות מליציה מקומיות חופשיות שיכלו לפעול ללא הוראותיו.
היסטוריה > הקמה

התפקיד הצבאי שאפיין את מאכנו הפך במהרה לתפקיד ארגוני. בקונגרס הראשון של הקבוצות האנרכיסטיות (שנקרא נבט, Набат) הוחלטו חמש החלטות עיקריות: דחייה של כל המפלגות, דחייה של כל דיקטטורה שהיא, שלילה של רעיון המדינה, דחייה של כל "שלב מעבר" או דיקטטורה של הפרולטריון ועידוד של ניהול עצמי של העובדים דרך מועצות פועלים. עקרונות אלו היו בניגוד מוחלט לעקרונות הבולשביזם.
הצבע שנבחר לסמן את הקבוצות האנרכיסטיות הוא שחור (הצבע המסורתי של האנרכיזם), בניגוד למדים הלבנים של הצאר ולמדים האדומים של הבולשביקים. עקרונות הממשל הוצגו במניפסט שפורסם על ידי ענף התרבות והחינוך של צבא המרד המהפכני והופץ בקרב האוכלוסייה, בעיקר בקרב איכרים.
היסטוריה > התפתחות ומאפיינים

בין נובמבר 1918 ליוני 1919 המאכנוביסטים הקימו חברה אנרכיסטית שנוהלה על ידי האיכרים והפועלים באוקראינה בטריטוריה שהשתרעה בין ברדיאנסק, דונצק, זפוריז'יה ודניפרופטרובסק.
עיקר האוכלוסיה החקלאית בכפרים אלו הורכבה מעובדי אדמה, עלינו להבין באותה העת הן איכרים והן חקלאים. הן (המועצות) הוקמו ובוססו קודם כל ומעל הכל על שוויון ואחווה של החברים בהן. כולם, גברים ונשים, עבדו ביחד, בתודעה מושלמת בנוגע להאם עליהם לעבוד את האדמה או לבצע עבודות בית... תוכנית העבודה בוססה בפגישות בהן כולם השתתפו. כך הם ידעו בדיוק מה עליהם לעשות.
מנהיגים בצבא המרד המהפכני של אוקראינה טוענים שהחברה אוגרנה על בסיס ערכים אנרכיסטים, ועקב כך דגלו המאכנוביסטים באופן רשמי במדיניות של החברות החופשיות וראו בה בסיס לכינון צדק חברתי. החינוך בוסס על העקרונות שהציג פרנסס פרר והכלכלה התבססה על החלפה חופשית בין קהילות חקלאיות ועירוניות, של מזון ומוצרים, בהתאם לתאוריות של פיוטר קרופוטקין.
המאכנוביסטים תמכו ב"מועצות חופשיות של פועלים ואיכרים" והתנגדו לממשל ריכוזי. מאכנו קרא לבולשביקים דיקטטורים והתנגד ל "צ'קה (משטרה חשאית)...ומוסדות סמכותניים וכפייתיים אחרים". הוא קרא ל"חופש הדיבור, חופש העיתונאות, חופש ההתאספות, ההתארגנות וכדומה". המאכנוביסטים ארגנו קונגרסים של מועצות, בהם כולם השתתפו, אפילו מפלגות פוליטיות - כולל הבולשביקים - בתנאי שנציגיהם נבחרו כנציגים על ידי מועצות של פועלים או איכרים. בניגוד לכך, בשטח הבולשביקי, לאחר יוני 1918, אף לא בולשביק לא הורשה להיות חבר במועצות הלאומיות ובמרבית המועצות המקומיות, שהחלטותיהן היו נתונות לווטו מצד המפלגה הבולשביקית.
הודעה הכריזה כי מאכנוביסטים לא מורשים להשתתף בצ'קה, וכך, כל המליציות שנוהלו בידי מפלגות פוליטיות וכוחות שיטור מפלגתיים (כולל משטרות חשאיות כמו הצ'קה) נאסרו בשטחים המאכנוביסטיים. ההיסטוריון נועל שוורץ אומר כי "מאכנו לא הסכים לתמוך בגופים ששאפו לבסס סמכות פוליטית, ובהתאם לכך מיסס את המועצות של הבולשביקים". הבולשביקים, מהצד השני, טענו כי פעלו שני כוחות שיטור חשאיים מטעם מאכנו.
הניסיון הרשמי של הבולשביקים להתנגד לכוח המאכנוביסטים החל ב-4 ביוני 1919 עם פקודה מספר 1824 של טרוצקי שאסרה על בחירת קונגרסים וניסתה להוריד מהלגיטימציה של מאכנו באומרה "הבריגדה של מאכנו נוסגת באופן קבועה מהצבא הלבן, בעקבות חוסר היכולת שלה, הנטיות הקרמינליות והבוגדנות של מנהיגיה".
היסטוריה > מפלה

בתחילה, המפלגה הבולשביקית בפטרוגרד חברה למאכנוביסטים ושקלה להרשות את קיום הניסוי הליברטריאני של מאכנו. אך עם הזמן, התעצמה תפישת הבולשביקים את מאכנובשצ'ינה כסכנה לכוחם, הן כדוגמה להצלחת האנרכיזם והן כמקום של השפעה מאכנוביסטית. הממשל הבולשביקי החל לבצע פרופגנדה שטענה שמאכנובשצ'ינה היא שטח בשליטת מצביאים, ולבסוף אף שלחו התקפות-פתע על המליציות המאכנוביסטיות, למרות הברית בין שני הפלגים.
העיתונות הבולשביקית טענה, בניגוד לראיות, כי המנהיגים במאכנובשצ'ינה לא נבחרו באופן דמוקרטי אלא מונו על ידי הקליקה הצבאית של מאכנו. מעבר לכך, הם טענו, גם כן ללא ראיות, שמאכנו עצמו סירב להעביר אוכל לפועלי הרכבות והטלגרף, שחלק "מיוחד" בחוקה המאכנוויסטית אישרה הוצאות להורג חשאיות ועינויים, שכוחותיו של מאכנו ביצעו פשיטות על משלחות של הצבא האדום, גנבו כלי רכב משוריינים ושהכוחות של ה"נבט" היו אחראיים למעשי טרור רצחניים בערי רוסיה.
כיבוש צבאי נרחב התרחש; כיבוש זה דיכא את המאכנוביסטים, הלאומנים האוקראינים וכל קבוצה לא בולשביקית אחרת. הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית הוקמה, אשר שרדה עד ל-1991. עד לשנות הארבעים, נשארה באוקראינה נוכחות מחתרתית של המאכנוביסטים.
הערות שוליים

↑  ארשינוב, היסטוריה של התנועה המאכנוביסטית[דרוש מקור: המקור הקיים אינו ממוקד מספיק]
הכרזת המלחמה של גרמניה הנאצית נגד ארצות הברית

קנצלר גרמניה, אדולף היטלר מכריז מלחמה על ארצות הברית ברייכסטאג
ב-11 בדצמבר 1941 הכריזה גרמניה הנאצית מלחמה על ארצות הברית ארבעה ימים לאחר המתקפה היפנית על פרל הארבור ושלושה ימים לאחר הכרזת המלחמה של ארצות הברית נגד האימפריה היפנית ונאום הקלון, בתגובה למה שראתה כסדרה של פרובוקציות על ידי ארצות הברית.
ארצות הברית הייתה עד אותה עת מדינה נייטרלית במהלך מלחמת העולם השנייה. ההחלטה להכרזת המלחמה התקבלה על ידי הקנצלר, אדולף היטלר, כמעט ללא התייעצות עם חברי ממשלתו או גנרלים בצבאו.
מאוחר יותר באותו יום, הכריזה ארצות הברית מלחמה נגד הגרמנים (אנ'), ובכך תמה מדיניות ההתבדלות האמריקאית שמנעה הצטרפות אמריקאית למלחמה.