stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתל ג'נר רוזנברג
הערות שוליים

↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg – The life and times of England's outstanding Baha'i pioneer worker, George Ronald, Oxford, 1995, pg 17
↑  This statement of Ethel Rosenberg was noted by Florence George in her unpublished recollection of the early days of the British Baha'i community. United kingdom Bahai Archives
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 21
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 26
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 41
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 274
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 39-40
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 47
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 58
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 64
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 78-81
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 55
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 193
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 200
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 211
↑  Shoghi Effendi, Unfolding Destiny, page 90
↑  Robert Weinberg, Ethel Jenner Rosenberg, page 108-109
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329598705171  LCCN: n96085930  VIAF: 4201449   WorldCat (עם VIAF): 4201449
פרשת בא

דם על המשקוף (הדם היה בתוך הבית מבפנים ולא מבחוץ)
פָּרָשַׁת בֹּא היא פרשת השבוע השלישית בספר שמות. לפי החלוקה לפרקים, הפרשה מתחילה בפרק י', פסוק א' ומסתיימת בפרק י"ג, פסוק ט"ז.
בפרשה מסופר על מכת ארבה, מכת חושך ומכת בכורות, שהביאה לכך שפרעה נכנע והסכים לשלח את ישראל ממצרים. המצוות העיקריות המופיעות בפרשה הן קידוש החודש, קורבן פסח וחג הפסח, סיפור יציאת מצרים, וקידוש בכורות. את פרשת בא קוראים בין התאריכים ג' בשבט-י' בשבט.
בתקופת הגאונים נהגה בבבל חלוקה שונה של הפרשיות, ולפיה החלה הפרשה במכת ברד (בשמות, ט', י"ג). פרשה זו נקראה "פרשת השכם" או "פרשת השכם בבקר". התיעוד האחרון למנהג זה הוא מקהילת קונסטנטין במאה ה-16, בספר "עיבור שנים" לרבי יששכר בן סוסאן.
תוכן הפרשה

הפרשה נפתחת בקריאה של ה' אל משה: "בא אל פרעה", ובנימוק כפול להכבדת לב פרעה: כדי לשים בקרבו את אותות ה', וכדי שבני ישראל יספרו לדורות על המכות שקיבלו פרעה והמצרים וילמדו מכך את האמונה ה'.
תוכן הפרשה > מכת ארבה ומכת חושך

בפרשה הקודמת, וארא, הטיל אלהים על מצרים את שבע המכות הראשונות מתוך עשר המכות, אך הן לא הביאו את פרעה להסכים לשלח את עם ישראל כולו ממצרים. בתחילת פרשה זו אלהים מטיל שתי מכות נוספות: הארבה האוכל את כל היבול החקלאי של מצרים, ולאחר מכן מוטל חושך על הארץ, והמצרים אינם יכולים לראות דבר. המכות מביאות לנסיגה בעמדתו של פרעה, הוא מסכים לדרישתם של משה ואהרן לשלח את כל עם ישראל ממצרים, אך מסרב להניח להם לקחת את צאנם ובקרם. משה מבהיר לו שהם ייצאו עם כל המקנה שלהם, ושגם הוא ייאלץ לתת להם בהמות לזבוח, אולם ה' מכביד את ליבו והוא מסרב.
תוכן הפרשה > הכנות ליציאת מצרים

לפי ציווי אלוהים, נערכות ההכנות לקראת היציאה ממצרים: בני ישראל מצטווים לשאול משכניהם המצרים תכשיטים מכסף ומזהב. ה' נותן את חן העם בעיני המצרים, ולהלן בפסוקים המספרים על היציאת מצרים נאמר שהם שאלו מהמצרים תכשיטים ואף שמלות. משה מזהיר את פרעה שבמכה הבאה ימותו כל בכורי מצרים.
תוכן הפרשה > פרשת החדש - הציווי על הפסח

אחרי הדברים על ההכנה ליציאה ממצרים, מופיעה הפרשיה ההלכתית הראשונה בתורה המכונה 'פרשת החדש' על שם המילה הפותחת את הפסוק הראשון: "החדש הזה לכם ראש חדשים". הפרשה נפתחת בציווי על שמירה על חודש היציאה ממצרים, חודש האביב, כחודש הראשון בלוח השנה העברי. בהמשך מצווה אלוהים את משה על דיני קרבן פסח, שיקריבו בני ישראל בזמן שיוכו בכורי מצרים. עליהם להכין את השה כבר בעשרה בחודש, ולשמור עליו עד יום ארבעה עשר בחודש. הם מצווים לשחוט את הקרבן בשעת בין הערביים, ולמרוח את דמו על משקופי פתח הבית כמגן בפני המשחית, שיכה במצרים במכת בכורות. עליהם לצלות אותו באש (ולא לאכול אותו מבושל או נא) ולאכול את כל בשרו בלילה, כל משפחה בביתה. הם הצטוו לאכול את הקרבן עם מצה ומרור, כשהם מוכנים לקראת היציאה לדרך - מתניהם חגורים ומקלות ההליכה כבר בידיהם. קרבן הפסח גם נקבע כקרבן לדורות, שאחריו יבוא חג בן שבעה ימים, שבו אסור לאכול חמץ אלא רק מצות. היום הראשון והאחרון של החג יהיו ימים טובים, ותיאסר בהם עשיית מלאכה מלבד הכנת אוכל נפש. בפרשיה מופיעות מצוות נוספות - השבתת שאור, וכן איסור על הימצאות חמץ ושאור ברשות אדם מישראל.
בפרשיה מופיע תיאור יציאת מצרים, בין השאר מתואר שה' יעשה שפטים באלוהי מצרים. בין הפרשנים היו שפירשו שהכוונה היא שהפסלים של האלילים יתכלו באופן ניסי (רש"י למשל), והיו שפירשו שהכוונה היא לפגיעה בכוחות העליונים מהם יונקים המצרים(ספורנו למשל).
תוכן הפרשה > מכת בכורות ויציאת מצרים

בחצות הלילה הורג אלוהים את כל בכורי מצרים. פרעה ממהר אל משה ואהרן ומצווה עליהם לעזוב מיד, עם כל עם ישראל, את ארץ מצרים. העם יוצא לדרך, ובכך מסתיים שעבוד מצרים.
תוכן הפרשה > פרשיות הלכתיות בסיום הפרשה

עד סיום הפרשה מופיעות פרשיות הלכתיות, המפרטות דינים הקשורים לפסח ולזיכרון יציאת מצרים: דיני אכילת קרבן הפסח, מצוות קידוש בכורות, מצוות סיפור יציאת מצרים ומצוות תפילין.
תוכן הפרשה > פרשיות הלכתיות בסיום הפרשה > פרשיה על דיני אכילת קרבן פסח

מצות קרבן הפסח ניתנה לעם ישראל כמצווה הראשונה אותה הוא מקיים ומבטאת את יציאתו מעבדות מצרים לחירות ולהיותו עם ה'. הפרשיה דנה בשאלת השתתפותם של אנשים שאינם שייכים באופן אורגני לעם ישראל. הפרשיה פותחת בקביעה על קרבן הפסח ש:"כל בן נכר לא יאכל בו". אונקלוס מתרגם "כל בר ישראל דישתמד לא יכול בה", כלומר הוא מפרש שהכוונה היא לבן ישראל מומר. במכילתא מפורש שהכוונה הן לישראל מומר והן לגוי: "שנתנכרו מעשיו לאביו שבשמים, ואחד גוי ואחד ישראל במשמע".
עבדים שנקנו על ידי בן ישראל יכולים לאכול מקרבן הפסח לאחר שהם נימולים. גם גר משתתף בקרבן הפסח לאחר שהוא נימול. אדם מישראל שלא נימול, אסור באכילת הקרבן.
נושא נוסף בו עוסקת הפרשיה היא האכילה בפועל של הקרבן, התורה קובעת כי אסור להוציא את בשר הקרבן מהבית בו הוא נאכל, ואסור לשבור עצם מהבשר.
תוכן הפרשה > פרשיות הלכתיות בסיום הפרשה > פרשית 'קדש לי'

הפרשיה ההלכתית השנייה בסיום פרשת בא עוסקת במצוות שונות אשר נועדו להנחיל את זכר יציאת מצרים. המצווה הראשונה היא קידוש הבכורות, הן בכור אדם והן בכור בהמה. מצווה נוספת היא המצווה לזכור את יציאת מצרים. בנוסף, מובאות המצוות הקשורות לחג הפסח: איסור אכילת חמץ, איסור החזקת חמץ ברשות האדם, מצוות אכילת מצה שבעה ימים, וקיום יום טוב ביום השביעי של פסח. מופיעה מצוות של סיפור יציאת מצרים, "והגדת לבנך". בסיום הפרשיה מופיעה המצווה לשים את זיכרון יציאת מצרים "לאות על ידך ולזיכרון בין עיניך" - חז"ל ובעקבותיהם רוב פרשני התורה ביארו שהכוונה היא לתפילין של יד ולתפילין של ראש. רשב"ם לעומת זאת פירש ש"לפי עומק פשוטו יהיה לך לזיכרון תמיד כאילו כתוב על ידך, כעין שימני כחותם על לבך".
הפרשיה היא הפרשיה הראשונה הנמצאת בתפילין, הן של יד והן של ראש.
תוכן הפרשה > פרשיות הלכתיות בסיום הפרשה > פרשית 'והיה כי יביאך'

הפרשיה השלישית והאחרונה בפרשת בא, עוסקת בדיני בכורות, ומבארת את הקשר שלהם ליציאת מצרים. בני ישראל מצטווים להקדיש ולתת את בכורות הבהמות הטהורות לה'. יש להקדיש גם את בכור החמור. התורה מביאה את ההסבר למצות הקדשת הבכורות במסגרת דו-שיח שעתיד להתקיים בין צאצאי היוצאים ממצרים שיתפלאו מה פשר המצווה, ואבותיהם יסבירו להם שכאשר הם יצאו ממצרים ה' הכה את כל בכורות האדם והבהמה במצרים במכת בכורות. הפסוק האחרון חוזר על המצווה לחקוק את זיכרון יציאת מצרים על היד ועל הראש, "והיה לאות על ידכה ולטוטפת בין עיניך".
פרשית 'והיה כי יביאך' היא הפרשיה השנייה בתפילין, הן של יד והן של ראש.
מצוות בפרשה

| המצוות | מקור | המצווה נוהגת בזמן הזה | המחויבים |
| --- | --- | --- | --- |
| קידוש החודש | הַחֹדֶשׁ הַזֶּה לָכֶם רֹאשׁ חֳדָשִׁים | לא | בית דין גדול |
| שחיטת קרבן הפסח | וְשָׁחֲטוּ אֹתוֹ כֹּל קְהַל עֲדַת יִשְׂרָאֵל | לא | כולם |
| אכילת בשר קרבן הפסח | וְאָכְלוּ אֶת הַבָּשָׂר בַּלַּיְלָה הַזֶּה | לא | כולם |
| לא לאכול את קרבן הפסח נא ומבושל | אַל תֹּאכְלוּ מִמֶּנּוּ נָא וּבָשֵׁל מְבֻשָּׁל בַּמָּיִם כִּי אִם צְלִי אֵשׁ | לא | כולם |
| לא להותיר מבשר הפסח | וְלֹא תוֹתִירוּ מִמֶּנּוּ עַד בֹּקֶר | לא | כולם |
| השבתת חמץ בערב פסח | אַךְ בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן תַּשְׁבִּיתוּ שְּׂאֹר מִבָּתֵּיכֶם | כן | כולם |
| אכילת מצה בליל פסח | בָּעֶרֶב תֹּאכְלוּ מַצֹּת | כן | כולם |
| שלא ימצא חמץ ברשותנו בפסח | שִׁבְעַת יָמִים שְׂאֹר לֹא יִמָּצֵא בְּבָתֵּיכֶם | כן | כולם |
| לא לאכול דבר המעורב בחמץ | כָּל מַחְמֶצֶת לֹא תֹאכֵלוּ | כן | כולם |
| לא להאכיל משומד מקרבן הפסח | כָּל בֶּן נֵכָר לֹא יֹאכַל בּוֹ | לא | כולם |
| לא להאכיל גר ותושב מקרבן הפסח | תּוֹשָׁב וְשָׂכִיר לֹא יֹאכַל בּוֹ | לא | כולם |
| לא להוציא מבשר הפסח חוץ לחבורה | לֹא תוֹצִיא מִן הַבַּיִת מִן הַבָּשָׂר חוּצָה | לא | כולם |
| לא לשבור עצם מקרבן הפסח | וְעֶצֶם לֹא תִשְׁבְּרוּ בוֹ | לא | כולם |
| לא יאכל ערל מקרבן הפסח | וְכָל עָרֵל לֹא יֹאכַל בּוֹ | לא | זכרים ערלים |
| מצוות סיפור יציאת מצרים |  | כן | כולם |
| מצוות פדיית פטר חמור |  | כן | כולם |
| מצוות עריפת פטר חמור |  | לא | כולם |
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת בא יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג - ג' בשבט
שנת הכז - ד' בשבט
שנת החא - ה' בשבט
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז - ו' בשבט
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה - ח' בשבט
שנת זחא ושנת זחג - י' בשבט
הפטרה

כמו בפרשת וארא, גם בפרשת בא מפטירים בנבואות שניבאו נביאי ישראל על מצרים. התימנים, העיראקים, התוניסאים והלובים ואיטלקים, מפטירים ב"משא מצרים" של ישעיהו (פרק י"ט, פסוקים א'–כ"ה, ובנוסח איטליה מתחילים ספר ישעיהו, פרק י"ח, פסוק ז'), והספרדים והאשכנזים מפטירים בנבואת מצרים של ירמיהו (פרק מ"ו, פסוקים י"ג–כ"ח). בנוסח רומניא הפטירו ספר ישעיהו, פרק ל"ד, פסוק י"א עד פרק ל"ו, פסוק ד'.
הערות שוליים

↑  תיקון יששכר דף ל"ג עמוד א'
↑  יוסף עופר, "תפוצתה של פרשת השכם בבקר וגלגוליה", בתוך: הנ"ל, המסורה הבבלית לתורה, עקרונותיה ודרכיה, האקדמיה ללשון העברית והוצאת מאגנס, ירושלים תשס"א, עמ' 187–203. לפי השערתו של עופר, זוהי חלוקת הפרשות המקורית, והחלוקה המקובלת היום נוצרה באופן משני בארץ ישראל.
↑  שמות יב,מג - יב,נ
↑  שמות יג, א-י
↑  רשב"ם על התורה, יג,ט.
↑  שמות יג, יא-טז
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ב'
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ו'
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ח'
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ט'
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק י'
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק ט"ו
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק י"ח
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק י"ט
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק כ'
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק מ"ג
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק מ"ה
1 2  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק מ"ו
↑  ספר שמות, פרק י"ב, פסוק מ"ח
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
מלאך המוות מציץ בבני ישראל בעת אכילת הפסח הראשון. (הדם היה מבפנים והמלאך בא בחצות בזמן שכבר אסור לאכול)
פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2023, רוברט דאוני ג'וניור
 מיקום הטקס:  לוס אנג'לס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  1995–הווה (כ־30 שנה)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  מהרשלה עלי (2)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  מארק ראפלו (4)
 www.criticschoice.com
 
פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר הוא אחד מהפרסים המוענקים על ידי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי בטקס הפרסים השנתי שלהם. הפרס הוענק לראשונה ב-1995 כשהזוכים היו תיקו בין אד האריס על תפקידו ב"אפולו 13" וקווין ספייסי על תפקידו ב"החשוד המיידי". לא היו מועמדים רשמיים עד שנת 2001, כיום ישנם בדרך כלל שישה מועמדים.
מהרשלה עלי הוא השחקן היחיד שקיבל את הפרס הזה יותר מפעם אחת, עם שתי זכיות. פיליפ סימור הופמן ומארק ראפלו מחזיקים בשיא המועמדויות בקטגוריה עם שלוש כל אחד.
שיאני זכיות ומועמדויות

| #> זכיות | שחקן> זכיות | סרטים> זכיות |
| --- | --- | --- |
| 2 | מהרשלה עלי | אור ירח (2016) ‏•‏‏ הספר הירוק (2018) |
מועמדויות
| 4 | מארק ראפלו | הילדים בסדר (2010) ‏•‏‏ פוקס-קצ'ר (2014) ‏•‏‏ ספוטלייט (2015) ‏•‏‏ מסכנים שכאלה (2023) |
| 3 | פיליפ סימור הופמן | מלחמתו של צ'ארלי וילסון (2007) ‏•‏‏ ספק (2008) ‏•‏‏ המאסטר (2012) |
| 2 | אלפרד מולינה | פרידה (2002) ‏•‏‏ לחנך את ג'ני (2009) |
| 2 | אלן ארקין | מיס סנשיין הקטנה (2006) ‏•‏‏ ארגו (2012) |
| 2 | חאווייר ברדם | ארץ קשוחה (2007) ‏•‏‏ סקייפול (2012) |
| 2 | ג'וש ברולין | מילק (2008) ‏•‏‏ מידות רעות (2014) |
| 2 | מייקל שאנון | 99 בתים (2015) ‏•‏‏ יצורים ליליים (2016) |
| 2 | סם רוקוול | הפרקליטה (2010) ‏•‏‏ שלושה שלטים מחוץ לאבינג, מיזורי (2017) |
| 2 | מהרשלה עלי | אור ירח (2016) ‏•‏‏ הספר הירוק (2018) |
| 2 | אנתוני הופקינס | אמיסטאד (1997) ‏•‏‏ האפיפיורים (2019) |
| 2 | וילם דפו | פרויקט פלורידה (2017) ‏•‏‏ המגדלור (2019) |
| 2 | ג'ארד לטו | מועדון הלקוחות של דאלאס (2013) ‏•‏‏ בית גוצ'י (2021) |
| 2 | ג'יי קיי סימונס | ויפלאש (2014) ‏•‏‏ הזוג ריקרדו (2021) |
| 2 | פול דנו | אהבה וחסד (2015) ‏•‏‏ הפייבלמנים (2022) |
| 2 | רוברט דאוני ג'וניור | רעם טרופי (2008) ‏•‏‏ אופנהיימר (2023) |
| 2 | רוברט דה נירו | אופטימיות היא שם המשחק (2012) ‏•‏‏ רוצחי פרח הירח (2023) |
| 2 | אדוארד נורטון | בירדמן (2014) ‏•‏‏ אנונימי לגמרי ‏(2024) |
ראו גם

פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר
פרס באפט"א לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה
פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע
קרחון לוגן (קנדה)

ערך זה עוסק בקרחון על הגבול שבין אלסקה שבארצות הברית ליוקון שבקנדה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  אלסקה 
 קואורדינטות:  60°46′39″N 141°10′49″W﻿ / ﻿60.77741°N 141.18014°W﻿ / 60.77741; -141.18014
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורקרחון לוגן(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורקרחון לוגן(למפת יוקון רגילה) וייטהורס דוסון סיטי ווטסון לייק אלסקה הטריטוריות הצפון-מערביות  קולומביה הבריטית ים בופורקרחון לוגן(למפת יוקון מוגדלת) וייטהורס דוסון סיטי ווטסון לייק אלסקה הטריטוריות הצפון-מערביות  קולומביה הבריטית ים בופורקרחון לוגן
 
קרחון לוגן (באנגלית: Logan Glacier) הוא קרחון הזורם בשטח מדינת אלסקה שבארצות הברית ובהמשך בשטח פרובינציית יוקון שבקנדה.
הקרחון זורם במורדותיו הצפוניים של הר לוגן שביוקון, לכיוון צפון מערב, דרך הגבול בין קנדה - ארצות הברית והופך למוצאו של נהר צ'יטינה.
מקור השם

הקרחון נקרא בשם זה בשל קרבתו להר לוגן. השם ניתן לו על ידי ועדת הגבולות הבינלאומית של קנדה וארצות הברית בשנת 1912.
לקריאה נוספת

• Chic Scott, , P. 97
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של שם הקרחון
אלכסנדר מנשיקוב

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1673 מוסקבה, רוסיה הצארית 
 פטירה:  12 בנובמבר 1729 (בגיל 56) Beryozovo, רוסיה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 בן או בת זוג:  Darya Menshikova 
 פרסים והוקרה
 עיטור אנדריי הקדוש (10 במאי 1703)  מסדר העיט השחור (1713)  מסדר הפיל (1710)  עיטור מסדר העיט הלבן של פולין (1 בנובמבר 1705)  אביר במסדר אלכסנדר נבסקי (30 באוגוסט 1725)  עמית החברה המלכותית 
 
אלכסנדר דנילוביץ מֶנְשִיקוֹב (ברוסית: Александр Данилович Меншиков;‏ 6 בנובמבר 1673 – 12 בנובמבר 1729) היה אציל רוסי, בין המדינאים הבולטים ברוסיה בתקופת פיוטר הגדול והמקורב לו ביותר, בתקופת 1727-1725 היה למעשה שליט האימפריה הרוסית. בין תאריו: נסיך האימפריה הרוסית, נסיך האימפריה הרומית הקדושה, חבר המועצה הסודית העליונה, מושל סנקט פטרבורג בתקופת 1703–1727, אדמירל (מ-1726), גנרל-פלדמרשל (מ-1709), גנרליסימו (מ-1727) ושר הצי.
ילדות ותחילת הקריירה

אלכסנדר היה בנו של אציל ליטאי שירד מנכסיו ושירת בבית לגידול סוסים של הצאר. בשנת 1686 התפרנס ממכירת עוגות ברוכלות. פרנץ לפורט הכיר במקרה את הילד החד לשון ולקח אותו להיות משרת בביתו. בגיל 14 עבר להיות השרת האישי של פיוטר הגדול. תוך זמן קצר היחסים בין הצאר לבין אלכסנדר התחממו. הוא השתתף במערכות אזוב ובנסיעת פיוטר לאירופה. לאחר פטירת פרנץ לפורט התקרב עוד יותר לפיוטר הגדול ונעשה איש סודו. הוא היה בעל זיכרון ויכולות ביצוע יוצאים מן הכלל. הוא ביצע כל הוראה של הצאר, שמר את סודותיו, והרגיע אותו במצבי משבר.
השרות בצבא

עם תחילת מלחמת הצפון הגדולה, השתתף מנשיקוב במערכה בתפקידי פיקוד שונים. בשנת 1702 הצליחה יחידה בפיקודו לכבוש מבצר שעמד במצור ארוך. באביב 1703 הצליח להשתלט על שתי ספינות שוודיות. על הישג זה קיבל את עיטור אנדריי הקדוש, האות הגבוה ביותר באימפריה הרוסית.
בשנת 1703 התמנה מנשיקוב למושל סנקט פטרבורג הראשון וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1727. הוא ניהל את בניית העיר ומפעלי נשק וספינות בסביבתה.
יחידות בפיקודו השתתפו בכיבוש נארווה, דורפט ומבצרים נוספים. השתתף בפעולות צבאיות בפולין וליטא, ועל כך קיבל את עיטור הנשר הלבן הפולני.
בשנת 1706 הכוח בפיקודו ניצח את השוודים בקרב חשוב ליד קאליש. בשנת 1708 ניצח בקרב לסנאיה. כשנודע שהטמאן איוואן מזפה ערק לצד השוודי, כבש מנשיקוב את מקום מושבו של הטמאן בעיר בטורין והרס אותה.
במהלך קרב פולטבה ליחידה בפיקודו היה תפקיד חשוב בכל שלבי הקרב. בסופו של דבר הוא הצליח לשבות אלפי שוודים ליד מעבר הדנייפר. לאחר הקרב קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל. בטקס שנערך עם חזרתו של פיוטר הגדול למוסקבה הוא עמד לידו לאות חשיבותו.
לאחר קרב פולטבה השתתף בקרבות שונים, כולל פעילויות לחיזוק הצי שאך זה הוקם.
מעשי שחיתות שלטונית

למרות הטבות ומתנות שקיבל מפיוטר הגדול, הוא היה ידוע כפקיד מושחת ורק לאור קרבתו לצאר הצליח לסיים את הפרשיות הרבות על ידי תשלום קנסות. פיוטר הגדול היה מודע למצב, אך העריך את פעילותו של מנשיקוב ליישום מדיניות הצאר.
רוב הנכסים שהיו בבעלותו התקבלו בדרך לא חוקית.
לאחר פטירת פיוטר הגדול

עם סיום תקופת שלטונו של פיוטר הגדול, בינואר 1725, ירשה אותו אשתו, יקטרינה הראשונה. בתקופת שלטונה היה מנשיקוב למעשה השליט הבלעדי של האימפריה מתוך שליטתו במועצה הסודית העליונה.
עם תחילת שלטונו של פיוטר השני התקדם לדרגת אדמירל וגנרליסימו. סוכם שביתו של מנשיקוב, מריה, תתחתן עם הקיסר הצעיר.
בתקופת מחלתו, מתנגדיו הרבים הצליחו לשכנע את פיוטר השני להרחיק את מנשיקוב מתפקידי מפתח.
גלות

לאחר תקופת מאבקי כוח בחצר, ללא משפט ורק על סמך ועדת חקירה של המועצה הסודית העליונה ובהתאם לצו של הקיסר שהיה בן 13 בלבד, נשלח למעצר בית באחוזתו במחוז ליפצק. תוך זמן קצר נלקחו ממנו כל תפקידיו, תואריו ורכושו והוא נשלח לגלות לעיירה נידחת בסביבת טובולסק. אשתו נפטרה בדרך בקאזאן. הוא עצמו הגיע ליעד עם שמונה משרתים ובנה לעצמו בית וכנסייה.
לפי העדויות באותה תקופה הוא היה אומר "נולדתי כאיש פשוט וכך אסיים". הוא עצמו ורוב בני משפחתו נפטרו במהלך מגפה.
בין צאצאיו, ידוע נינו, אלכסנדר מנשיקוב השלישי, שהיה מפקד עליון בצבא הרוסי במלחמת קרים.
כדורסל נשים בישראל

כדורסל נשים בישראל הוא ענף ספורט נשים קבוצתי הפופולרי והמצליח ביותר בישראל. כ-4,000 ילדות, נערות ובוגרות משחקות בו, יותר מבכל ענף ספורט אחר. ליגת העל בכדורסל נשים היא הליגה המובילה בישראל, והיחידה שמשודרת בשידורים ישירים ובאופן קבוע.
מבנה

ליגות כדורסל הנשים בישראל מחולק לפי רמה מקצועית. ליגה א' היא הנמוכה ביותר, מעליה יש את הליגה הארצית, הליגה לאומית, והליגה הטובה ביותר היא ליגת העל בכדורסל נשים שהוקמת בשנת 1958. לכל ליגה שיטת משחק שונה ובכול ליגה מספר שונה של קבוצות.
מבנה הקבוצה בליגת העל כולל שחקניות זרות ושחקניות ישראליות. כיום אפשר שתהיינה שלוש שחקניות זרות בקבוצה ותשחקנה בו זמנית על המגרש שתי שחקניות זרות בלבד,
היסטוריה

מאז הקמת הליגה ועד עונת 1979/1980 זכתה מכבי תל אביב ב-11 אליפויות ואחריה הפועל תל אביב עם 7 אליפויות. בשנות ה-80 בלטה הפועל תל אביב כשזכתה באליפויות בכל עונה למעט עונות 1980/1981 ו-1982/1983 שהפסידה לרמת חן.
בעשור הראשון למדינת ישראל השתתפה נבחרת ישראל בכדורסל נשים ב"אליפות אירופה ואגן הים התיכון" שנערכה בבודפשט וסיימה במקום ה-11 מתוך 12. בגלל הישגיה הדלים, לא השתתפה הנבחרת באליפות עד שנת 1968, ובהמשך עד שנת 1991. בשנת 1991 נבחרת ישראל נבחרה לארח את אליפות אירופה והטורניר נערך בתל אביב. ישראל ניצחה במשחק אחד וסיימה במקום השמיני. לעובדה שהטורניר נערך בישראל הייתה השפעה רבה על ספורט הנשים.
שנות ה-90 היו שנות השיא של פריחת כדורסל הנשים בישראל. מועדונים כמו אליצור חולון, אליצור רמלה, א.ס. רמת השרון, מכבי רעננה ומכבי רמת חן החלו לבסס את מעמדן בליגה. בעשור זכתה באליפות 5 פעמים אליצור חולון ו-3 פעמים אליצור רמלה. כן רשמו הקבוצות הצלחות בזירה האירופית: בשנת 1998 הגיעה אליצור רמלה לשלב חצי הגמר בגביע אירופה; בשנת 1991 א.ס רמת השרון הגיע לשלב הגמר בגביע רונקטי ובשנת 2001 הגיע לשלב חצי הגמר גביע אירופה לאלופות.
בשנות ה-2000 הקבוצות הבולטות הן א.ס רמת השרון, אליצור רמלה ומכבי בנות אשדוד. בשנת 2011 קבוצת אליצור רמלה זכתה ביורוקאפ.
קשיי מימון

הקושי המרכזי הוא מימון, שהוא דל ביחס לתקציב שקיבלו הגברים. מספר שחקניות הכדורסל מגיע ל-20% בלבד כלל הספורטאים.
בשנת 1994 התכנסה ועדת בן-דרור, שהוקמה על מנת לקבוע קריטריונים בחלוקת כספי המועצה להסדר הימורים בספורט והחליטה להמליץ כי הכספים המגיעים מהטוטו, יחולקו באופן שווה בין ספורט הנשים וספורט הגברים ואף נקבעה העדפה מתקנת של בשיעור של 10% לטובת ספורט הנשים.
משנות ה-2000 התחילה צמיחה של הכדורסל נשים בעיקר כי התחילו ספונסרים פרטיים להשקיע בקבוצות הנשים. אם כי בעשור השני של המאה ה-21 סובלות קבוצות הנשים בישראל ממצב פיננסי קשה. בשנים האחרונות שכל פתיחת עונה מתקשה מינהלת הליגה להבטיח את קיומה הכלכלי. נושא זה נידון בבג"ץ בשנת 2016 בטענה כי הליגה מופלית מבחינה תקציבית ביחס לכדורגל ולכדורסל גברים. כתוצאה מהגשת העתירה התחייב משרד התרבות והספורט לחתום על הסכם שיווק מתחדש רב שנתי בין המנהלת לפרויקט אתנה וכן להכפלה פי שלושה של התמיכות הכספיות הישירות המועברות מהמועצה להסדר ההימורים לקבוצות ליגת העל, שנקראת על כך "ליגת אתנה Winner".
הערות שוליים

1 2  ניצן צבי כהן, ‏זה לא רק ספורט, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 27 בספטמבר 2016
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, כדורסל נשים: אליצור רמלה זכתה בגביע היורוקאפ, באתר וואלה, 25 במרץ 2011
המרכז האקדמי לב

| --- | --- |

 מכללה
 על שם:  זאב לב
 מוטו:  תורה ומדע
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־56 שנים)
 מייסדים:  זאב לב 
 קמפוס:  ירושלים (קמפוס לב, תוכנית נווה, קמפוס טל, תוכנית תבונה). רמת גן (קמפוס לוסטיג)
 בעלי תפקידים
 נשיא:  פרופ' חיים סוקניק
 יו"ר:  נח דנא-פיקארד 
 רקטור:  פרופ' דן בוכניק
 מנכ"ל:  יוסי זעירא
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  3,880
 סטודנטים לתואר ראשון:  3,683
 מיקום
 מיקום:  ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°45′53″N 35°11′28″E﻿ / ﻿31.764722222222°N 35.191111111111°E﻿ / 31.764722222222; 35.191111111111
 https://www.jct.ac.il/
  (למפת ירושלים מוגדלת) המרכז האקדמי לב(למפת ירושלים רגילה) המרכז האקדמי לב
 
המרכז האקדמי לב (לשעבר: "מכון לב" או "בית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים", ידוע גם בראשי תיבות בג"ט) הוא מכללה אקדמית-תורנית, המוכרת על ידי המועצה להשכלה גבוהה. המוסד מאפשר שילוב לימודי טכנולוגיה ויהדות, והלימודים בו מתקיימים בקמפוסים נפרדים לגברים ולנשים.
המרכז האקדמי לב מעניק תואר ראשון ושני במקצועות טכנולוגיים, במקצועות הניהול והחשבונאות ובסיעוד. לומדים בו כ-5,000 סטודנטים.
שכר הלימוד במוסד (בלימודים לתואר אקדמי) הוא כמקובל באוניברסיטאות ובמכללות ציבוריות בישראל. חייל או בוגר שירות לאומי, שסיים שירותו החל מ-1 בינואר 2010, זכאי למלגת שכר לימוד מלאה עבור שנת לימודיו הראשונה לתואר ראשון (בהתאם להחלטה בדבר לימודי חיילים משוחררים במוסד להשכלה גבוהה בפריפריה).
תולדות

בפרק זה יש מקורות, אולם ניתן וכדאי לשפר את המקורות שכבר קיימים בו. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
המרכז האקדמי לב נוסד בשנת 1969 על ידי פרופ' זאב לב, במטרה לשלב לימודים אקדמיים עם לימודים תורניים. תוכנית הלימודים במרכז האקדמי כוללת לימודי קודש שמתקיימים בשעות הבוקר, ולימודים אקדמיים בשעות אחר-הצהריים.
בשנים הראשונות שכן המוסד בדירות ובכיתות בשכונת בית וגן, ולאחר כמה שנים עבר למשכנו החדש בקריה האקדמית בשכונת גבעת מרדכי. כמו כן, התעודות הראשונות הונפקו בשיתוף אוניברסיטת בר-אילן, והחל מהשנה השלישית קיבל המוסד מעמד עצמאי. חוגי הלימוד הראשונים היו: אלקטרו-אופטיקה (כשהמרכז האקדמי לב היה אז המוסד היחיד בארץ בו נלמד מקצוע זה), מדעי המחשב, ואלקטרוניקה. במשך השנים המכון התפתח ונוספו מקצועות נוספים, ומאוחר יותר בסוף שנות ה-80 גם חשבונאות. בנוסף, המכון התחיל להציע קורסים בהוראת טכנולוגיה לכל המעוניין בהם. מכון לב פתח את שעריו בפני התעשייה הגבוהה בישראל, ומספר חברות של בוגרי המכון הקימו בו חממות טכנולוגיות בראשית שנות ה-90.
בשנת 1991 הוקמה מכינה הקדם-אקדמית הראשונה בבית ספר גבוה לטכנולוגיה. במהלך שנות ה-90 הוקמו מכינות נוספות במתכונת של הכנה לקראת לימודים אקדמיים עם תיגבור לימודי השפה העברית - לתלמידים מחוץ לישראל.
נשיאי המרכז האקדמי לב:
פרופ' יצחק (ארנסט) נבנצל, כיהן בין השנים 1969–1993. בחלק מתקופה זו שימש גם כמבקר המדינה.
פרופ' צבי וינברגר, כיהן בין השנים 1985–1993.
פרופ' יוסף בודנהיימר כיהן בין השנים 1993–2009.
פרופ' נח דנא-פיקארד כיהן בין השנים 2009–2013.
פרופ' חיים סוקניק מכהן מ-2013 ועד היום.
בשנת 1994 הוקמה ביוזמת מאיר בן חיים וסגן הרקטור, פרופ' יעקב פרידמן, בתוך המכינה הקדם אקדמית תוכנית "עתודה חרדית" שאליה התקבלו תלמידים מרקע חרדי אשר למדו שנה אקדמית אחת במכינה ולאחר מכן שולבו באחת ממגמות הלימוד שאושרו על ידי צה"ל עבורם. בסיום התואר האקדמי הם מגויסים לשירות צבאי מלא כמהנדסים ביחידות טכנולוגיות של צה"ל. בנוסף, בשנת 1998 פתחה המכינה הקד"א כיתת מכינה ראשונה לתלמידים מרקע חרדי מגיל שנת שהייה (על פי חוק טל - מגיל 22 ומעלה), תלמידים אלו שולבו בהמשך כחלק ממכינת מכון נווה.
בעקבות העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים, נקלטו עולים בעבודה ובמחקר במרכז. המוסד הותאם גם לקליטת עולים-סטודנטים: שלוש מכינות נוסדו בשנות התשעים, לעולים מברית המועצות לשעבר, צרפת ואתיופיה.
מאז 2019 פועל במרכז האקדמי לב מיזם בשם "שגרירים בלב" למטרת שידוכים. מאז הפרויקט התרחב, כשחברים בו כיום כ-3,200 צעירים רווקים מהציבור הדתי, ויצאו ממנו עשרות חתונות.