stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעם מנלה
משחקי שחמט בולטים

נעם מנלה - ידעאל סטפק - ליגה לאומית 1979
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Isreal first league "]
[White "Manella,Noam"]
[Black "Stepak,Yedael"]
[Site ""]
[Round ""]
[Annotator ""]
[Result "0-1"]
[Date "1979.06.30"]
[PlyCount "59"]
1. e4 Nf6 2. e5 Nd5 3. d4 d6 4. Nf3 Bg4 5. Be2 e6 6. 0-0 Be7 7. c4 Nb6 8. Nc3 0-0 9. Be3 Nc6 10. exd6 cxd6 11. Nd2 Bxe2 12. Qxe2 Bf6 13. Nf3 d5 14. c5 Nc4 15. Rab1 Qa5 16. Rfd1 b6 17. cxb6 axb6 18. Bg5 Bxg5 19. Nxg5 h6 20. Nh3 b5 21. Nf4 b4 22. Ne4 Qxa2 { In this difficult position White decided to for an aggressive counterattack} 23. Nf6+ Kh8 {Black should have taken the offering} (23... gxf6 24. Qg4+ Kh8 25. Qh4 Kh7 26. Nh5 Nd6 {This is what Stepak missed but the engine found it immediately} 27. Nxf6+ Kg6 28. Nd7 Nf5 29. Nxf8+ Rxf8 $17)24. Qxe6 Nxd4 (24... fxe6 25. Ng6#)25. Qxd5 (25. Qxf7 Ne2+)Rad8 26. Qxf7 {The right moment} Ne2+ 27. Nxe2 Qxb1 (27... Rxf7 28. Rxd8+ Rf8 29. Rxf8#)28. Qxf8+ Rxf8 29. Rxb1 Rxf6 30. b3 {The complications are over with extra pawn for white but in severe time trouble White lost} 0-1
N. Manella & H. Aloni 1st Prize Israel Ring Tourney 1991, Israeli Chess Problem Art 2011
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Israel Ring Tourney - 1st Prize"]
[White "Manella & Aloni"]
[Black ""]
[Site ""]
[Round ""]
[Annotator ""]
[Result "1:0"]
[Date "1991.00.??"]
[PlyCount "13"]
[Setup "1"]
[FEN "1R6/1P6/7q/5n2/3p4/1p1P1P2/3PK2B/5B1k w - - 0 1"]
1. Bf4 (1. Be5 b2 2. Rc8 b1=Q 3. b8=Q Ng3+ 4. Bxg3 Qh2+ 5. Bxh2 Qxf1+ 6. Kxf1)Ng3+ 2. Bxg3 b2 3. Rh8 Qxh8 4. Kf2 Qh2+ 5. Bxh2 b1=Q 6. b8=R (6. b8=Q Qe1+)Qxb8 7. Bg3 { 1:0
ספריו

הקוד היצירתי - ידיעות ספרים 2008. הספר בוחן את השאלה מהי יצירתיות. הספר מציע תפיסה של ״יצירתיות מותנית״ הגורסת שאנשים מזהים יצירתיות לפי חיזוקים אותם הם מקבלים מהסביבה. בספר משובצות עבודותיהם של אמנים רבים כאלכס ליבק, מורדילו, רנה מגריט, חנוך פיבן, Robert Mankoff, פרסומות שזכו בפרסים עולמיים ועוד. בשנת 2013 הספר יצא לאור במהדורה אנגלית בשם:  "The Creative Code".
Play Unconventional Chess and Win - הספר נכתב על ידי נעם מנלה וזאב זהר, בעריכתו המקצועית של רב האמן רם סופר, ויצא לאור בהוצאת Everyman Chessהבריטית. הספר מקבץ עשרות משחקים ואטיודים של צמרת השחמט העולמית. לספר נכתבו מילות פתיחה מאת אלוף העולם בשחמט (2007–2013) וישוואנתן אנאנד ומאת בוריס גלפנד סגן אלוף העולם בשחמט 2012.
Think like a machine (חשוב כמו מכונה) הוא ספרם המשותף השני של נעם מנלה וזאב זהר. הספר יצא בהוצאה האנגלית Quality Chess בעריכת רב האמן רם סופר ורב האמן ג'ייקוב האגארד (אנ'). הספר זכה במקום השני בתחרות Yuri Averbakh/Isaac Boleslavsky Award שמארגנת פיד"ה על ספר השחמט הטוב ביותר שנכתב בשנת 2020. ספרם הקודם, "שחק שחמט בלתי שגרתי וזכה" (Play Unconventional Chess and Win), נחשב ללהיט עולמי בהוצאת ספרי השחמט בשנת 2014. בשנת 2023 תורגם ויצא לאור בסין.
כריכת הספר "חשוב כמו מכונה"
כריכת הספר "שחק משחמט באופן לא שגרתי"
כריכת הספר הקוד היצירתי
כנסים בעקבות הספרים

בעקבות ספריו מנלה הוזמן להעביר כיתות אמן והרצאות אורח בכנסי שחמט בינלאומיים כגון:
Judit Polgar Global Chess festival Budapest 2020 במשותף עם רב אמן ארטור קוגן
Chess & Technology conference 2020 במשותף עם רב אמן ג'ייקוב האגארד
Judit Polgar Global Chess festival Budapest 2021 - כיתת אמן
ב-2022 הפך ספרו Play Unconventional Chess and Win לקורס באתר קורסי השחמט המוביל בעולם Chessable לצד קורסים של אלופי העולם ולדימיר קראמניק ווישוואנתן אנאנד.
הערות שוליים

↑  נעם מנלה / האיגוד הישראלי לשחמט. כל המידע על תחרויות שחמט ליגות שחמט מועדוני שחמט בישראל, באתר chess.org.il
↑  כרטיס השחמטאי נועם מנלה, באתר פיד"ה
1 2  The Life & Games of Vasily Smyslov by Terekhov wins the Yuri Averbakh/Isaac Boleslavsky Award, fide.com (באנגלית)
↑  שלמה קנדלשיין ורם סופר, מיכאל רויז מנצח בתחרות המהירה לזכר פרחיה ונתן דפני ז"ל בהרצליה, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 7 ביוני 2014
↑  תואר ראשון בתקשורת עם התמחות בתודעה והשפעה בדיגיטל
1 2  Noam Manella, variantim.org (באנגלית) (ארכיון)
↑  The Art of the Endgame, newinchess.com (באנגלית) (ארכיון)
↑   יובל קרניאל ונעם מנלה, אוטונומיה כלכלית לברית הרשויות הליברליות, באתר הארץ, 24 ביולי 2023
↑   יובל קרניאל ונעם מנלה, כוחנו בנפרדותנו: איך כל אזרח ירגיש שייך, בלי להיעקר מביתו, באתר הארץ, 19 ביוני 2023
↑  Everyman Chess: Publishers of chess books and eBooks, Everyman Chess (באנגלית)
↑   ישראל שרנצל, ללמוד מהמכונה, באתר הארץ, 20 במאי 2021
↑  Noam Manella, Zeev Zohar, Think Like A Machine, 2012-01-01
↑  Think Like A Machine, newinchess.com
↑  https://www.qualitychess.co.uk/ Quality Chess UK Ltd
↑  Upsolution, Global Chess Festival 2021, globalchessfestival.com (בהונגרית) (ארכיון)
↑  Saturday 5th Dec - Day 1, chessconference.org (באנגלית)
↑  Upsolution, LIVE, globalchessfestival.com (בהונגרית)
↑  Play Unconventional Chess and Win, chessable.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309704705171  VIAF: 120136695   WorldCat (עם VIAF): 120136695
Gayrussia.ru

| --- | --- |

 פעילות:  שיפור מעמד זכויות להט"ב ברוסיה וזכויות להט"ב בבלארוס
 התאגדות:  ארגון ללא מטרת רווח
 שפה רשמית:  אנגלית, רוסית
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מטה הארגון:  מוסקבה 
 מייסדים:  ניקולאי אלכסייב
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־20 שנה)
 www.gayrussia.eu
 
"Gayrussia.ru" הוא ארגון זכויות להט"ב ברוסיה שבסיסו בבירת המדינה, מוסקבה. הארגון הקים פעולות ציבוריות רבות ברוסיה, בהן המוכרת ביותר מתוכם היה למצעד הגאווה במוסקבה. בנובמבר 2008, הרחיב "Gayrussia.ru" את עבודת ההסברה שלו גם למדינה השכנה, בלארוס, שם השיק את תנועת הגאווה הסלאבית עם שותפו הבלארוסי המקביל, "Gaybelarus". הארגון נתן חסות לסרט התיעודי המפרט על ההכנות וציונו של מצעד הגאווה במוסקבה בשנת 2006 של המארגן והמפיק ניקולאי אלכסייב, Moscow Pride '06.
אתר הארגון, "www.gayrussia.ru" מציג חדשות בקרב קהילות להט"ב בינלאומיות רוסיות באנגלית ורוסית. ומשמש לפרסום מסעי ההברה של הארגון.
"Gayrussia.ru" עוקב אחר הומופוביה של פוליטיקאים ואישי ציבור רוסים שונים, בהם ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב אשר כינה הומוסקסואליות כ-"שטנית" ואסר על קיומו של מצעד הגאווה בעיר במשך השנים. העמוד נותן בנוסף עצות מעשיות לביקורים ברוסיה.
מטרות עיקריות

| --- | --- |
 :  ראו גם – זכויות להט"ב ברוסיה
הארגון, אשר נוסד בראשותו של פעיל הלהט"ב הרוסי ניקולאי אלכסייב, נוצר עבור מאבק באפליה על רקע נטייה מינית (הומופוביה) וזהות מגדרית (טרנספוביה) ברוסיה, ולמען שיפור מעמד זכויות קהילת הלהט"ב במדינה על ידי מסע פרסום פומבי במטרה להבאת נושאי להט"ב לתקשורת הציבורית.
בפברואר 2009 חשף הארגון את סיסמתו תחת הכותרת, "שוויון עבור להט"ב, ללא פשרות".
מבנה הארגון > מבנה

כארגון לא רשום, "Gayrussia.ru" פועל על פי סעיף 3 של החוק הפדרלי על התאגדות ציבורית הקובע כי: "ארגונים ציבוריים שנוצרו על ידי אזרחים יכולים להירשם בהתאם לחוק הפדרלי הנוכחי ולרכוש את הזכויות של גוף משפטי רשום או יכולים לפעול ללא רישום מדינה ורכישת זכויות של גוף משפטי רשום". הארגון דווח כאינו מקבל כל מימון ולא מחזיק בחשבון בנק או רכוש.
מבנה הארגון > אנשי מפתח

ניקולאי אלכסייב הוא המנהיג הנוכחי של "Gayrussia.ru". בין שאר הפעילים נמנים ניקולאי בייב האחראי על כתיבת מאמרים ומשתתף בכנסים בינלאומיים של קהילות להט"ב, אירינה פדוטובה אשר ניסתה להתחתן עם בת זוגה באירוע מתוקשר במוסקבה ב-12 במאי 2009, אנטון סוטיאגין המתאם את הארגון המקביל, "Gaybelarus" בבלארוס ויורי גבריקוב האחראי על נושאי הלוגיסטיקה של הארגון. דמיטרי ברטנייב הוא עורך הדין הרשמי של הארגון.
"Gayrussia.ru" מנוהל על ידי קבוצה מתחלפת של כ-20 עד 30 פעילים.
מבנה הארגון > חברות

"Gayrussia.ru" הוא חבר בוועדת "IDAHO" (היום הבינלאומי נגד הומופוביה, טרנספוביה וביפוביה), "InterPride" (האיגוד הבינלאומי של ארגונים ועמותות המארגנות אירועי להט"ב שונים בהם מצעדי גאווה בעולם) ואיגוד "EPOA" (מארגני אירועי הגאווה האירופאים "Europride").
"Gayrussia.ru" מוגדר כחבר המייסד של תנועת הגאווה הסלאבית המתקיימת ברחבי בלארוס.
מסעי פרסום

"Gayrussia.ru" השיק חמישה מסעי פרסום עיקריים מאז הקמתו. אחד מהם אשר כלל התנגדות לאיסור משרד הבריאות הרוסי לתרומות דם מצעד גברים הומוסקסואלים, השיג את מטרתו בהצלחה בשנת 2008 בה בוטל האיסור. הקמפיין המפורסם ביותר של הארגון המתמשך לאורך שנים הוא למען חופש ההתאגדות, אשר מכונה לעיתים קרובות בתקשורת כ-"קרב הגאווה במוסקבה".
מסעי פרסום > חופש ההתאגדות

נכון ליולי 2009, אף פעולה ציבורית עבור שיפור מעמד זכויות להט"ב לא אושרה באף עיר ברוסיה.
ביולי 2005, "Gayrussia.ru" השיק את יוזמת מצעד הגאווה של מוסקבה שעליה הכריז ניקולאי אלכסייב במהלך מסיבת עיתונאים שהתקיימה בעיר. ראש עיריית מוסקבה, יורי לוז'קוב, הצהיר במספר הזדמנויות כי "לא יאשר כל פעולה פומבית של הומואים ברחובות העיר". עם זאת, מצעד העיר התרחש למרות האיסורים ב-27 במאי 2006, ב-27 במאי 2007, ב-1 ביוני 2008 וב-16 במאי 2009. פעילים נעצרו מדי שנה מול חברי התקשורת הבינלאומיים המרכזיים בעוד דיווחים על קיום האירועים והתייחסותם על ידי הרשויות הרוסיות גונו ברחבי העולם.
"Gayrussia.ru" הרחיב במשך השנים את מסע הפרסום שלו מחוץ לבירה מוסקבה וניסה לארגן פעולות ציבוריות ברחובות הערים טמבוב באוקטובר 2008, וריאזאן באפריל 2009.
הארגון ערער באופן שיטתי על כל פעולות האסורות שלו דרך בתי המשפט הרוסים לפני ששלח את התיקים לבית הדין האירופי לזכויות אדם בשטרסבורג, צרפת. עם זאת, אף מקרה לא זוכה בבתי המשפט ברוסיה בעוד השופטים הרוסים הכחישו את המקרים השונים שנקבעו כתקדימים על ידי בית הדין האירופי בעת קבלת פסיקותיו על התרות למען חופש ההתאגדות של קהילות להט"ב ברחבי העולם במשך השנים. במקרה של פסק הדין בונצ'קובסקי ואחרים נגד פולין בית המשפט קבע כי האיסור על קיום צעדת השוויון בוורשה בשנת 2005 מהווה הפרה של האמנה האירופית לזכויות אדם, אשר אושררה על ידי הפדרציה הרוסית בשנת 1998.
נכון ליולי 2009, כ-168 אירועים אשר נאסרו על ידי הרשויות הרוסיות ממתינים לדיון בשבעה מקרים שונים בבית הדין האירופי.
ב-14 בפברואר 2009, פעילים מהארגון לצד הארגון הבלארוסי "Gaybelarus" הצטרפו לפעילים מקבוצת הלהט"ב המקומית "TaPaGeS" וארגנו מחאה במרכז שטרסבורג בדרישה מבית הדין להאיץ את הטיפול בתיקיהם, כשהעתיק ביותר מבינם נשלח בינואר 2007 ללא תוצאה.
ב-19 ביולי 2006 וב-19 ביולי 2007, הפגנה שאורגנה על ידי הארגון מול שגרירות איראן ברוסיה במטרה "למשוך תשומת לב להוצאה להורג של קטינים ולדרוש את ביטול עונש המוות" אושרה באופן חריג על ידי המחוז של האזור האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה. הבקשה לא התייחסה במפורש למחאה עבור זכויות להט"ב. עם זאת, אותה מחאה נאסרה ביולי 2008 וביולי 2009 לאחר שנוספו המילים "הומוסקסואלים" בבקשת ההיתר לקיומה. באפריל 2009, "Gayrussia.ru" העביר את האיסור על המחאה ביולי 2008 לוועדת זכויות האדם של האו"ם, בעוד מטרת הארגון הייתה קבלת פסיקה נגד רוסיה הן בבית הדין האירופי לזכויות אדם והן בוועדת זכויות האדם של האו"ם. בדו"ח הסופי שלה, הוועדה הביעה את דאגותיה לגבי אלימות כלפי לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים ברוסיה וכן מהאפליה השיטתית על בסיס נטייה מינית, לרבות דברי שטנה של פקידי ציבור, מנהיגים דתיים ובכלי התקשורת. הוועדה הביעה בנוסף את חששותיה באשר לפגיעה "בזכות לחופש האספה וחופש ההתאגדות" בקרב חברי קהילת הלהט"ב.
מסעי פרסום > איסור תרומת דם מאת גברים הומוסקסואלים

באפריל 2006, הארגון ביקש ממשרד התביעה הכללית ושר הבריאות לתקן את ההוראה לגבי תורמי דם שפרסם שר הבריאות ב-14 בספטמבר 2001, הכוללת הומוסקסואלים כחלק מקבוצות הנאסרות לתרומות דם.
ביולי 2006, התביעה הכללית הכירה בכך שאין שום דבר בחוק שמונע מהומוסקסואלים לתרום את דמם וקבעה כי במקום זאת, החוק מגדיר רק מה היא "רשימה של מחלות שיכולות למנוע תרומת דם". כתוצאה מכך ביקשה ממשרד הבריאות להסיר הומוסקסואלים מהוראות האיסור. באפריל 2007, שלח הארגון תזכורת לתביעה הכללית ולמשרד הבריאות מאחר שההוראה לא תוקנה.
ב-14 בספטמבר 2007, ארגן מחאה מול שר הבריאות בבקשה לתקן את ההוראה. המחאה התרחשה אף על פי שנאסרה על ידי השלטונות, בעוד מספר פעילים נעצרו. באותו יום ניסה ניקולאי אלכסייב לתרום את דמו במרכז עירויים במוסקבה, אך נדחה. הכחשת דחייתו המרכז לקבלת דמו של אלכסייב תועדה על ידי מספר אנשי תקשורת שסיקרו את האירוע. במאי 2008, משרד הבריאות כתב לארגון מכתב בו אישר שהוא הוציא סופית הומוסקסואלים מהוראות האיסור שלו לתרומות דם. נכון ליולי 2013, מסע פרסום זה עדיין מסמן את האפליה היחידה נגד הומוסקסואלים אשר בוטלה ברוסיה מאז אי-הפללתה של הומוסקסואליות ב-1993.
מסעי פרסום > חוקי תעמולה אנטי-הומוסקסואלים אזורים

ב-24 במאי 2006 הוסיף הפרלמנט המקומי של אזור ריאזאן לרשימת העבירות המנהליות: "סעיף 3.13. פעולות ציבוריות המכוונות לתעמולה של הומוסקסואליות (זכר ונקבה) בקרב ילדים קטינים".
במרץ 2009, פעילי הארגון פתחו במסע פרסום המבקש לבטל את החוק. ב-30 במרץ 2009, ניקולאי באייב ואיירה פט נעצרו בריאזאן והואשמו ב-"חשיפת תעמולה של הומוסקסואליות לקטינים" לאחר שעמדו ליד בית ספר מקומי עם כרזות הכיתוב: "הומוסקסואליות היא נורמלית", "אני הומוסקסואל וגאה בזה". לאחר מכן שוחררו ונידונו לקנס. ניקולאי באייב ערער על מעצרו לבית הדין האירופי לזכויות אדם ואילו אירינה פט ערערה לוועדת זכויות האדם של האו"ם. ניקולאי אלכסייב ערער על המקרה לאותו בית דין גם כן. בינואר 2010 נתן בית המשפט החוקתי החלטה נגד שלושת הפעילים שטענו כי החוק אינו חוקתי. באפריל 2010, ועדת זכויות האדם של האו"ם פתחה את התיק של אירינה פט והחלה לתקשר עם שני הצדדים. נכון ליוני 2010, בית הדין האירופי לזכויות אדם טרם פתח בתיק. הארגון ערער בנוף לאיסור היתר לקיום הפגנה ושביתה נגד החוק שנדחו.
הקמת אירועים

| --- | --- |
 :  ראו גם – מצעד הגאווה במוסקבה
בשנת 2006, "Gayrussia.ru" ארגן את מצעד הגאווה הראשון של מוסקבה בין ה-25 ל-27 במאי למרות מחאות נגדיות של פעילים הומופובים.
בשנת 2007, "Gayrussia.ru" ארגן את מצעד הגאווה השני של מוסקבה בין ה-26 ל-27 במאי.
בשנת 2008, "Gayrussia.ru" לא ארגן מצעד בעוד מהדורתו השנתית השלישית בבירה התקיימה בצורה של 2 מחאות פלאש מוב.
בשנת 2009, "Gayrussia.ru" ארגן את מצעד הגאווה הסלאבי הראשון במוסקבה בין ה-14 ל-17 במאי.
בשנת 2010, "Gayrussia.ru" ארגן יחד עם הארגון "Gaybelarus" את מצעד הגאווה הסלאבי השני בבירת בלארוס, מינסק בין ה-14 ל-16 במאי, ומהדורת המצעד החמישית של מוסקבה ב-26 במאי.
ועידת זכויות להט"ב במינסק 2009

| --- | --- |
 :  ראו גם – זכויות להט"ב בבלארוס
ב-26 בספטמבר 2009, "Gayrussia.ru" אירח יחד עם ארגונו הבלארוסי המקביל "Gaybelarus" ועידת זכויות אדם להט"ב במלון חמישה כוכבים קראון פלאזה במינסק. המשתתפים הגיעו מתשע ערים שונות בבלארוס, ומ-10 מדינות באירופה, המייצגות יותר מ-30 ארגונים שונים. הוועידה התקיימה בחסות היום הבינלאומי נגד הומופוביה. משלחת הנציבות האירופית לבלארוס נתנה את תמיכתה הפוליטית לקיום אירוע. ז'אן-אריק הולצפל, ראש המשלחת, התעקש בנאום הפתיחה שלו על החובה "להילחם בהומופוביה באירופה ובבלארוס בפרט". כמו כן, במהלך הוועידה נכחו נציגי שגרירויות משוודיה, צרפת והונגריה וכן נציג "NGO Global Rights Defenders" (לשעבר ועדת הלסינקי לזכויות אדם השוודית) כמשקיפים.
נציגי הוועידה דנו ואימצו החלטה משותפת על זכויותיהם של הומואים, לסביות, טרנסג'נדרים וביסקסואלים בבלארוס. הטקסט, שנשלח לאחר מכן לנשיא אלכסנדר לוקשנקו, לממשלה ולפרלמנט, קורא לאסור על אפליה על רקע נטייה מינית וזהות מגדרית בחוק, העמדה לדין על רקע דברי שטנה, הכרה בשוויון זכויות של זוגות בני אותו המין והכרה ב-17 במאי כיום נגד הומופוביה. הוועידה ביקשה מהרשויות הבלארוסיות לספק תמיכה בארגון מצעד הגאווה הסלאבי במינסק במאי 2010.
סוכנות ידיעות

"Gayrussia.ru" פועל כסוכנות חדשות בלתי רשמית, המספק מידע המופנה לקהילת הלהט"ב באנגלית וברוסית. ערוץ זה שימש גם לפרסום פעילות הארגון. נכון לדצמבר 2008, הארגון דיווח על פרסום של למעלה מ-5,000 מאמרים וקבלת 10 מיליון כניסות באתר האינטרנט שלו.
ברוסיה, חדשות הסוכנות מתפרסמות לעיתים קרובות על ידי סוכנות הידיעות "Interfax", הרדיו "Echo of Moscow, ופורטלי האינטרנט "Lenta.ru" ו-"Newsru.com".
מחוץ לרוסיה, חדשות הסוכנות מתפרסמות מחדש על ידי סוכנות הידיעות "AFP", "AP" ומספר רב של מגזינים ופורטלי להט"ב בהם: "Tetu", "E-llico" ,"Illico", "Yagg" (צרפת), "The Advocate", "365gay.com", "Queerty" (ארצות הברית), ו-"Pinknews" (הממלכה המאוחדת).
בשנת 2005, "Gayrussia.ru" הקים שותפות עם אתר חדשות הלהט"ב הבריטי, "UKGayNews".
בשנת 2009, "Gayrussia.ru" הקים שותפות עם רדיו הלהט"ב הרוסי הראשי, "Gay-Radio.ru" דרך האינטרנט.
בשנת 2010, השיק הארגון רדיו מקוון בשם "GayRussia-radio" אשר הפך לזמין להזרמות מדיה בדף האינטרנט שלו.
פרסים והכרה

במרץ 2006, "Gayrussia.ru" זכה בתואר "תורם הברזל" של הכנס העולמי ה-XXIII בקרב הארגון האירופי, "ILGA-Europe" שהתקיים בז'נבה, שווייץ.
במאי 2009, זכה הארגון בפרס "לב זהב" בפסטיבל הגאווה בפנום פן, קמבודיה כהוקרה על תמיכתו בארגון.
בדצמבר 2009 זכה "Gayrussia.ru" בפרס "מכללת אירופה" בדנמרק על פעילותו למען זכויות מיעוטים ברוסיה.
הכוחות המזוינים של עיראק

| --- | --- |


חיילים מצבא עיראק, 31 בינואר 2007
 מדינה:  עיראק עיראק
 תקופת הפעילות:  1921–הווה (כ־104 שנים) 
 זרועות בצבא:  חיל האוויר העיראקי 
 מנהיגות
 ראש הצבא:  גנרל עותמן אל ע'נימי
 שר ההגנה:  נאהיה אל שימרי
 כוח אדם
 גיל הגיוס:  18–55
 כוחות פעילים:  64,000
 תקציב
 תקציב שנתי:  7.13 מיליארד דולר (2015)
 אחוזי תמ"ג:  7.5% (2015)
 
הכוחות של עיראק (בערבית: القوات المسلحة العراقية; תעתיק מדויק: אלקֻוַּאת אלמסלחת אלעִרַאקיה) מורכבים משלוש זרועות עיקריות - צבא היבשה העיראקי, חיל האוויר העיראקי וחיל הים העיראקי הקטן. עד מלחמת המפרץ נחשבו הכוחות של עיראק לאחד מהכוחות הגדולים והחזקים במזרח התיכון. כיום, עיראק עסוקה בשיקום צבאה והשליטה בשטחה מתחלקת בין הכוחות העיראקיים לכוחות של ארצות הברית ובעלי בריתה. הכוחות העיראקיים הוקמו ב-6 בינואר 1921.
היסטוריה > טרום מלחמות המפרץ

בתום מלחמת העולם הראשונה וסיום המנדט הבריטי בעיראק, נוסד הצבא העיראקי (1921). המערכות הראשונות בהן השתתפו הכוחות העיראקיים היו במהלך המלחמה האנגלו-עיראקית במהלכה נלחמו כוחות עיראקיים פרו-נאצים בבריטים ומלחמת 1948 במהלכה השתתפו כוחות עיראקיים לצד הכוחות הערבים במלחמה על השליטה בארץ ישראל.
במהלך שנות ה-60 דיכא צבא עיראק מרידות של הכורדים בצפון המדינה והחל גם להתערב בפוליטיקה המקומית. מעורבות זו הובילה לבסוף להפיכה (מהפכת ה-14 ביולי) בהנהגתו של עבד אל-כרים קאסם. תביעתה של עיראק על ריבונות באזור הגבול עם כווית הביאה במהלך שנות ה-60 להצבתו של כוח בריטי בכווית אך עיראק נמנעה מלתקוף את כווית עד תחילת שנות ה-90.
במאי 1967 לקראת פרוץ מלחמת ששת הימים נשלח לירדן חיל משלוח גדול בסדר גודל דיוויזיוני במטרה לסייע לצבא ירדן במלחמה הצפויה כנגד ישראל. חיל המשלוח התמקם בגדה המערבית אך נסוג לצד המזרחי של נהר הירדן לנוכח התקדמות כוחות צה"ל ולא השתתף במלחמה.
באוקטובר 1973 מיד לאחר פרוץ מלחמת יום הכיפורים שלח נשיא עיראק חיל משלוח גדול בסדר גודל של מעל שתי דוויזיות במטרה לסייע לצבא סוריה במלחמה. הכוחות נעו אל חזית רמת הגולן ותקפו את כוחות צה"ל שהתבססו במובלעת שנכבשה על ידי ישראל ברמת הגולן. הצטרפותם של כוחות הסיוע העיראקיים הביא לשינוי בסדרי הכוחות בחזית ובבלימת תנופת הכיבוש של השריון הישראלי. בחלק מהקרבות ספג הצבא העיראקי אבדות כבדות.
עלייתו של סדאם חוסיין הביאה להתעצמותו של הצבא העיראקי ותחת שלטונו של סדאם חוסיין, הפך הצבא העיראקי לאחד הגדולים בעולם. ב-1980 הוביל סדאם את עיראק למלחמת איראן–עיראק שנמשכה עד 1988 וגבתה קורבנות רבים משני הצדדים ולפגיעה קשה בכלכלת שתי המדינות. במהלך המלחמה, הגיע גודל הצבא העיראקי לחצי מיליון חיילים, פי שניים מגודלו בתחילת המלחמה. למרות התוצאות הקשות של המלחמה, הצבא העיראקי המשיך בגדילתו וערב מלחמת המפרץ נאמד כוחו בכמיליון חיילים, 650 מטוסי קרב וקרוב ל-2,000 טנקים. בסיום המלחמה פרץ מרד שיעי בדרום המדינה שדוכא באגרסיביות. על הכוחות העיראקים הוטלו מגבלות קשות ונאסר על חיל האוויר העיראקי לטוס מעל אזורים נרחבים משטחה של עיראק, זאת במטרה לספק הגנה לשיעים ולכורדים ולעודד את מרידתם כנגד סדאם חוסיין.
ב-2003 פלשה ארצות הברית לעיראק (מלחמת עיראק) בטענה הראשונית שעיראק שיתפה פעולה עם אל-קאעידה בהתקפה על מגדלי התאומים (פיגועי 11 בספטמבר) ולאחר מכן בטענה על פיתוח נשק להשמדה המונית בעיראק. הכוח העיראקי שמנה אז כ-375,000 חיילים ניגף בקלות והמלחמה הסתיימה בנפילת משטרו של סדאם חוסיין.
היסטוריה > לאחר משטר סדאם

כיבוש עיראק והדחתו של סדאם חוסיין היוו מכה קשה לכוחות המזוינים העיראקים. הצבא פוזר, חייליו וקציניו פוטרו ומשרד הביטחון פורק. במקום הצבא שפורק על ידי הכוח הכובש, החלה ארצות הברית לשקוד על בנייתו של צבא עיראקי חדש. תחילה בגודל של כ-40,000 חיילים. עם הזמן גדל הצבא ובשנת 2011 הגיע ליותר מ-700,000 חיילים בצבא היבשה לבדו.
עם הקמתו, היה הצבא החדש מסורס מעיקר כוחו, הסתמך בעיקר על כוחות יבשתיים (המצב לא השתנה עד היום וטרם הוקמו חילות אוויר וים חזקים) וסירב לקחת חלק במאבק נגד המורדים. לאחר חבלי לידה שנמשכו שנים אחדות ובמהלכן גדל הצבא מאוד, קיבל הצבא העיראקי בשנת 2006 תחת אחריותו את מחוז אל-מות'נא בדרום מערב המדינה.
תהליך התעצמותו של הצבא העיראקי נמשך ללא לאות ובשנת 2008 השתתף באופן עצמאי, ללא סיוע קרקעי של ארצות הברית, שהסתפקה בסיוע אווירי בלבד בקרב בצרה.
תהליך העברת האחריות הביטחונית נמשך באופן הדרגתי עד אשר ב-1 בינואר 2009 קיבל הצבא העיראקי תחת שליטתו את חמשת המחוזות האחרונים שבהם הוצבו עדיין כוחות אמריקניים. תהליך העברת שליטה זה התאפשר לאור דיכוי מרבית ההתנגדות המזוינת למצב החדש על ידי המורדים. במאי 2011 הודיע נשיא ארצות הברית, ברק אובמה על יציאת הכוחות הקרקעיים האמריקניים מעיראק. בשטחה של עיראק נותרו רק יחידות שמאמנות את הצבא העיראקי.
למרות העברת השליטה, חיל הים העיראקי נותר קטן מאוד בהיקפו וכולל רק 5,000 מלחים וחובלים. חיל הים נמצא בפיתוח מואץ וצפוי לגדול בצורה משמעותית כדי להגן על האינטרסים העיראקיים במפרץ הפרסי. גם חיל האוויר העיראקי הוא קטן יחסית ומרבית כלי הטיס שלו הם מסוקי ומטוסי תובלה. לרשותו מעט מטוסי אימון וכמות קטנה של מטוסי קרב מודרניים. גם חיל האוויר צפוי לגדול מאוד ולכלול מאות כלי טיס מודרניים מהדגמים המתקדמים ביותר.
היסטוריה > עליית ארגון המדינה האסלאמית

בשנת 2014 הובס צבא עיראק בעיקר בצפון המדינה על ידי ארגון המדינה האסלאמית שכבש את הערים פלוג'ה ומוסול ושטח נרחב שבו בארות נפט ובסיסי חי"ר של צבא עיראק. במרץ 2015 יצא צבא העיראקי למבצעים בניסיון להדוף את כוחות המדינה האסלאמית מהשטחים שנכבשו וזאת בנשק שנשלח מרוסיה ואיראן.
מאז נחל ארגון המדינה האסלאמית הפסדים כאשר צבא עיראק בסיוע אווירי מארצות הברית, הצליחו להדוף את כוחותיו מהערים רמאדי ופלוג'ה.
שירות הלוחמה בטרור

שירות הלוחמה בטרור הוא יחידת הכוחות המיוחדים של הכוחות המזוינים של עיראק. השירות הוקם על ידי הצבא האמריקני זמן קצר אחרי הפלישה ב-2003 כיחידת כקומנדו עילית, שאחראית על לכידת מורדים בכירים ועל פשיטות מורכבות. לוחמי הקומנדו קיבלו מהכוחות המיוחדים של ארצות הברית אספקה, תחמושת ועברו אימונים. היחידה מורכבת מלוחמים שיעים, סונים וכורדים, שנבחרו בקפדנות כדי להבטיח שאין להם קשר למפלגות או למיליציות. בשנים הראשונות היחידה נאבקה בעיקר במורדים סורים, אך גם מילאה תפקיד מרכזי במתקפה נגד המיליציות השיעיות ב-2008. היחידה גם נחשבת לכזו שמקפידה יותר על זכויות אדם במהלך פעילותה.
ראו גם

מלחמת איראן–עיראק
מלחמת המפרץ
מלחמת עיראק
דרגות הצבא העיראקי
לקריאה נוספת

פסח מלובני, מלחמות בבל החדשה - עלייתו ונפילתו של הצבא העיראקי, הוצאת משרד הביטחון, 2010
הערות שוליים

↑  ynet, אובמה הודיע על נסיגה מוחלטת מעיראק עד סוף השנה, באתר כלכליסט, 21 באוקטובר 2011
↑
↑  תוצרת ארה"ב: הקומנדו העיראקי מסתער על דאעש, באתר ynet, 20 באוקטובר 2016
| כוחות צבאיים בעולם הערבי |
| --- | --- | --- |
| מדינות ריבוניות | אלג'יריה אלג'יריה • בחריין בחריין • קומורו קומורו • ג'יבוטי ג'יבוטי • מצרים מצרים • עיראק עיראק • ירדן ירדן • כווית כווית • לבנון לבנון • לוב לוב • מאוריטניה מאוריטניה • מרוקו מרוקו • עומאן עומאן • קטר (מדינה) קטר • ערב הסעודית ערב הסעודית • סומליה סומליה • סודאן סודאן • סוריה סוריה • תוניסיה תוניסיה • איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות • תימן תימן • צ'אד צ'אד |  |
| מדינות עם הכרה מוגבלת | הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית הרפובליקה הדמוקרטית הערבית הסהראווית • סומלילנד סומלילנד |  |
| כוחות מזוינים אזוריים אוטונומיים | פשמרגה |  |
| שחקנים משמעותיים אחרים | המדינה האסלאמית המדינה האסלאמית • חמאס חמאס • חזבאללה חזבאללה • חות'ים חות'ים • היחידות להגנת העם |  |
חייל עיראקי, 2020
מלחים של הצי העיראקי, 2014
מטוס מדגם F16 של חיל האוויר העיראקי
חיילים של חיל השריון העיראקי
לוחמי יחידת הקומנדו ״שירות הלוחמה בטרו. הכוחות המיוחדים של צבא עיראק, מרץ 2020
גביע העולם למועדונים 2016

| --- | --- |

 מארחת:  יפן יפן
 תקופת התחרות:  8 בדצמבר 2016 – 18 בדצמבר 2016 (11 ימים) 
 מספר משתתפות:  7
 הזוכה:  ספרד ריאל מדריד
 מספר משחקים:  8
 מספר שערים:  28 (3.5 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  238,428 (29,804 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו (4 שערים)
 → 20152017 ←
 
גביע העולם למועדונים 2016 נערך בשנת 2016 ביפן מ-8 בדצמבר עד 18 בדצמבר, והוא גביע העולם למועדוני כדורגל ה-13 במספר. בטורניר זכתה הקבוצה הספרדית ריאל מדריד נציגת אופ"א אשר גברה במשחק הגמר על קאשימה אנטלרס היפנית, נציגת המדינה המארחת. הייתה זו הזכייה החמישית של מועדון ספרדי בטורניר.
הצעות לאירוח הטורניר

תהליך הגשת ההצעות לאירוח הטורניר החל בפברואר 2014. המדינה שהצעתה זכתה, נבחרה לארח את אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2015 ואת אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2016.
המדינות הבאות הגישו הצעות לארח את הטורניר:
הודו הודו (ביטלה את הצעתה בנובמבר 2014)
יפן יפן
יפן אושרה רשמית כמארחת של אליפות העולם לקבוצות כדורגל 2015 ואליפות העולם לקבוצות כדורגל 2016 ב-23 באפריל 2015.
אצטדיונים

שני אצטדיונים נבחרו לארח את הטורניר: אצטדיון ניסאן (האצטדיון הבינלאומי יוקוהמה) ואצטדיון הכדורגל של סויטה.
| --- | --- |

האצטדיון הבינלאומי יוקוהמה: אצטדיון הכדורגל של סויטה
מיקום: יוקוהמה: מיקום: סויטה, אוסקה
תכולה: 72,327: תכולה: 39,694