stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון יוסטד
הערות שוליים

1 2  Griffin, Daniel (2025-01-21). "Husted sworn in as Ohio's newest senator". NBC4 WCMH-TV (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2025-01-21.
↑  Jon Husted, באתר Ballotpedia (באנגלית)
↑  רוברט היגס, Secretary of State Jon Husted has lost more big cases than he's won, באתר cleveland.com‏, 1 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  Ohio Secretary of State Jon Husted calls for uniform early voting hours, באתר cleveland.com‏, 15 באוגוסט 2012 (באנגלית)
↑  מאסימו קלברסי, Jon Husted: The Powerful Official Behind Ohio’s Vote, באתר מגזין טיים, 6 בנובמבר 2012 (באנגלית)
↑  Elections Performance Index, באתר Elections Performance Index (באנגלית)
↑  דניאל סטראוס, Sanders wins: Ohio judge rules 17-year-olds can vote on election day, באתר פוליטיקו, 11 במרץ 2016 (באנגלית)
↑  ריצ'רד ל. האסן, Sonia Sotomayor’s Dissent in the Big Voter-Purge Case Points to How the Law Might Still Be Struck Down, באתר סלייט, 11 ביוני 2018 (באנגלית)
↑  Ohio Secretary of State Jon Husted Introduces Online Business Filings, באתר Ohio AgriBusiness Association (באנגלית)
↑  Google, Ohio Partner In Small Business Program, באתר idea stream‏, 24 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  Jon Husted asks for no tax money in new state budget, באתר The Columbus Dispatch‏, 12 בדצמבר 2016 (באנגלית)
↑  Secretary of State Jon Husted Visits CSC, באתר clevelandsightcenter.org‏, 7 באפריל 2017 (באנגלית)
↑  ג'רמי פלזר, Jon Husted officially ends campaign for Ohio governor, becomes Mike DeWine's running mate, באתר cleveland.com‏, 30 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  Jon Husted says he won't seek U.S. Senate seat, באתר The Blade‏, 28 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  גרגורי קרייג, DeWine names Ohio Lt. Gov. Jon Husted to fill Senate seat vacated by Vance, באתר CNN‏, 17 בינואר 2025 (באנגלית)
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב בורנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט בלקליי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  US Congress: H001104 
יוסטד נואם בקליבלנד, מאי 2016
פרנק לאושי

פרנק ג'ון לאושי (באנגלית Frank John Lausche;‏ 14 בנובמבר 1895 –  21 באפריל 1990) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כראש עיריית קליבלנד ה-47, כמושל אוהיו ה-55 וה-57, וכסנאטור מטעם מדינתו.
ראשית חייו

פרנק לאושי נולד בקליבלנד לפרנסס (לבית מילווק) ולואיס לאושי, שמוצאם היה מסלובניה. הוא למד בבתי ספר יסודיים מקומיים. בגיל 16, לאחר מות אחיו, הוא נשר מלימודיו כדי לסייע בפרנסת המשפחה.
קריירת בייסבול

כאשר לא עבד, שיחק לאושי בייסבול וצורף כבסיס שלישי לקבוצת וייט מוטור, שנצחה באליפות הארצית. באביב 1916 הוא הצטרף לקבוצת דולות' וייט סוקס בדולות', מינסוטה, ששיחקה בדרגה D של הליגה הצפונית. הוא החל את העונה עם 422 חבטות, אך לאחר שהגיש מספר רב של הגשות בלתי מוצלחות, הוא שוחרר מהקבוצה לאחר 31 משחקים. הוא חתם עם קבוצה מקצוענית למחצה בעיר וירג'יניה שבמינסוטה. במשך שבועיים הוא הפגין משחק כושל, ושב לקליבלנד להמשיך לשחק בקבוצות חובבים.
באביב 1917 הצטרף לאושי לקבוצת לורנס בריסטרס מלורנס, מסצ'וסטס, ששיחקה בליגה המזרחית. תחילת דרכו שם הייתה מוצלחת, אך הוא שוחרר לאחר 27 משחקים. באותו קיץ הוא התגייס לצבא ארצות הברית והוצב בקמפ גורדון ליד אטלנטה. הוא ביקש להצטרף לנבחרת הבסיס בבייסבול. לאחר שמונה חודשים קודם לאושי לדרגת לוטננט משנה, והוצב לבית הספר לקצינים. שיעור החבטות הגבוה שלו שחרר אותו ממסע אל מעבר לאוקיינוס אל קווי החזית. מאמן קבוצת הבייסבול בבסיס היה צ'ארלס פרנק, שבעתות שלום היה הבעלים והמאמן של קבוצת אטלנטה קרקרס מדרגה AA של ההתאחדות הדרומית. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה בנובמבר 1918, אך לפני שלאושי שוחרר משירות צבאי בינואר 1919, הציע פרנק ללאושי חוזה של שישה חודשים, בתשלום של 225 דולר לחודש, אם הוא יגיע לאימונים באביב של אותה שנה. בעת שירותו הצבאי השלים לאושי את השכלתו התיכונית.
קריירה משפטית

בראשית 1919 החליט לאושי לוותר על קריירת הבייסבול, והחל ללמוד בבית הספר למשפטים קליבלנד-מרשל. ב-1921 הוא סיים את לימודיו כשני בכיתתו, ועד מהרה נודע כאחד מהפרקליטים הטובים ביותר בקליבלנד. בשנים 1932–1937 הוא כיהן כשופט לעניינים עירוניים, ולאחר מכן ועד 1941 כשופט בבית המשפט לעתירות. לאחר סיום כהונתו על כס השיפוט הוא נבחר כראש עיריית קליבלנד.
ראש עיריית קליבלנד ומושל אוהיו

לאושי כיהן כראש עיריית קליבלנד עד 1944, עת נבחר לתקופת כהונתו הראשונה כמושל אוהיו, והיה המושל הקתולי הראשון. תקופת כהונתו הראשונה של לאושי כמושל נמשכה עד 1947 כאשר הוא נוצח בהפרש קטן לתומאס הרברט. ב-1948 הביס לאושי את הרברט וכיהן כמושל ארבע תקופות כהונה של שנתיים כל אחת בשנים 1949–1957. בבחירות של 1950 הוא ניצח את גזבר המדינה דון אברייט, בבחירות של 1952 הוא הביס את ראש עיריית סינסינטי צ'ארלס פלפס טאפט השני, וב-1954 את מבקר המדינה ג'ים רודס, שמספר שנים לאחר מכן נבחר כמושל. בראשית 1957 התפטר לאושי לאחר שניצח בנובמבר 1956 בבחירות לסנאט של ארצות הברית את הסנאטור הרפובליקני המכהן ג'ורג' בנדר.
סנאטור

בתקופת כהונתו הראשונה בסנאט, כאשר יחסי הכוחות בבית בין המפלגות היה פחות או יותר בשיווין, גרם לאושי בהלה למנהיג הדמוקרטים בסנאט, לינדון ג'ונסון כאשר רמז שהוא עשוי להצביע עבור הרפובליקני ויליאם נולנד כמנהיג סיעת הרוב בסנאט, אף על פי שבסופו של דבר הוא לא עשה כן. במשך כל הקריירה שלו, נקט לאושי בעמדה דו-מפלגתית ועצמאית בגישתו הפוליטית, והיו כאלו שכינו אותו "דמוקרט עם ד' קטנה" (Democrat with a small d), אך גישתו לפוליטיקה האתנית של הדמוקרטים סללה את הדרך לבאים אחריו כמו רלף לוקר, שכיהן בהמשך כראש עיריית קליבלנד וכשופט בבית המשפט העליון של אוהיו, וברוניס קלמנטוויץ', מנהיג מועצת העיר קליבלנד. עצמאותו של לאושי גם הקנתה לו, בין השאר, את כינוי הגנאי "פרנק על הגדר" (Frank the Fence). לאושי נבחר בקלות לכהונה שנייה בסנאט ב-1962, אך בניסיונו להיבחר לכהונה שלישית ב-1968, הוא נוצח בשל העובדה שהוא איבד את תמיכת ארגוני העובדים. בבחירות אלו הוא הפסיד בבחירות המקדימות של הדמוקרטים לג'ון ג'יי גיליגן ביחס קולות של 55 מול 45 אחוזים, ובבחירות הכללית הוא סירב לתמוך בגיליגן, שנוצח בהן על ידי התובע הכללי של אוהיו, ויליאם בארט סקסבי.
לאושי היה פוליטיקאי פופולרי מאוד, בעל דיבור פשוט, מהעיר הגדולה ומהאסכולה הישנה. לזכותו נזקפה בנייתה קואליציה עם המצביעים האתניים בקליבלנד, שנודעו בכינוי "דמוקרטים קוסמופוליטיים". קיימת עדות שהמועמד הרפובליקני לנשיאות דווייט אייזנהאואר שקל ב-1952 לבקש מלאושי להיות עמיתו למרוץ, ורעיון זה נשקל שנית על ידי הרפובליקנים גם ב-1956.
שנותיו האחרונות

לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים, חי לאושי עם רעייתו ג'יין בבת'סדה, מרילנד. ג'יין לאושי נפטרה ב-1981, וכמי שהמירה את דתה לנצרות הקתולית, נטמנה בבית הקברות קאוולרי שבדרום-מזרח קליבלנד. לאושי המשיך לחיות בבת'סדה עד שבינואר 1990 לקה בדלקת ריאות. הוא הוטס לקליבלנד והוכנס לבית לדיור המוגן הסלובני.
פרנק לאושי נפטר כתוצאה מכשל לבבי ב-21 באפריל 1990. טקס ההלוויה שלו נערך בכנסיית סנט ויטוס על ידי הבישוף אנתוני אדוארד פווק. הוא נטמן בבית הקברות קאוולרי.
אותות כבוד והנצחה

לאושי קיבל תואר אביר המסדר הריבוני הצבאי של מלטה מידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני.
בניין המשרדים של מדינת אוהיו בקליבלנד קרוי על שמו של לאושי, כפי שקרוי הבניין על שמו במרכז הירידים של אוהיו. שדרות לאושי, הוא רחוב שמשתרע בין רחוב 60 מזרח לבין רחוב 64 מזרח הסמוכים לכנסיית סנט ויטוס בשכונת סנט קלייר-סופיריור שבמזרח קליבלנד. בני משפחתו של לאושי היו חברים בכנסייה זו ותושבי השכונה.
הערות שוליים

↑  "St. Vitus Church - A Rocky Start for the Bedrock of the Cleveland Slovenian Community".
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב בורנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט בלקליי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810652170505606  GND: 1176820443  ISNI: 0000 0000 8483 9276  LCCN: n96063549  NARA: 10573615  SNAC: w6k9366h  US Congress: L000122  VIAF: 120007959   WorldCat (עם VIAF): 120007959 
לאושי בתקופת כהונתו כמושל אוהיו.
חטיבת סה"ר

| --- | --- |
לוגו של חטיבת סה"ר
 "וַיִּשְׁלַח חִצָּיו וַיְפִיצֵם וּבְרָקִים רָב וַיְהֻמֵּם"
 פרטים
 כינוי:  סה"ר
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   משטרת ישראל
 סוג:  חטיבת התערבות, הפרות סדר, הגנה, ריבונות ולחימה בפשיעה חמורה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2023–הווה
 פיקוד
 יחידת אם:   מחוז דרום
 דרגת המפקד:    ניצב משנה
חטיבת סה"ר (ראשי תיבות של סדר ציבורי, הגנה וריבונות) היא יחידה במשטרת ישראל שנועדה לשמש ככוח עצמאי בדרום הארץ, ותפקידה להעניק מענה ראשוני באירועים ביטחוניים. החטיבה הוקמה על רקע ההבנה שנוצרה לאורך השנים מלקחי הפעילות המבצעית של מחוז דרום, כי יש צורך בחיזוק היכולת להתמודד עם אירועים רב-זירתיים והתחדדה לאחר טבח שבעה באוקטובר, שהדגישה את חשיבות כוחות המשטרה כמגיבים ראשונים לאירועים מסוג זה.
תפקיד

חטיבת סה"ר, הפועלת תחת פיקוד מחוז דרום של משטרת ישראל ומקבלת הנחיות מקצועיות מאגף המבצעים, מוגדרת כחטיבה מחוזית עם מגוון משימות רחב. תפקידיה השוטפים כוללים התערבות באירועי הפרות סדר, לחימה בפשיעה חמורה דרך ביצוע חיפושים, הקמת מחסומים, ביצוע מעצרים, ופעולות אבטחה. החטיבה משמשת גם ככוח התערבות מידי לנטרול גורמים עוינים, ומספקת כוח ייעודי לחילוץ ופינוי נפגעים במקרים של אסונות טבע או אירועים חריגים אחרים.
בנוסף החטיבה פועלת ככוח תמיכה במשימות כגון: סיוע ליחידה לאבטחת אישים, אבטחת שוטרים הנמצאים תחת איום גבוה, מאבק בבריונות כבישים וכן סיוע במאמצי סיכול הברחות נשק וסמים בגבול.
ארגון ומבנה החטיבה

החטיבה מונה כ-250 לוחמים המחולקים ל-3 זרועות:
זרוע נגב – חולשת על גזרת יישובי הנגב מהעיר נתיבות ועד צומת הערבה.
זרוע לכיש – חולשת על גזרת הערים אשדוד, אשקלון, קריית גת, שדרות וכל היישובים הסמוכים.
זרוע מרכזית – זרוע מקצועית המפעילה בעלי תפקידים מיוחדים: מפעילי רחפנים, פרשים, כלבנים וזרוע ניוד.
בכל זרוע פועלים בין 5–7 צוותים של לוחמים. בכל צוות 10 לוחמים ולכל אחד מקצוע שונה בהתאם לייעודו.
ארגון ומבנה החטיבה > תפקידים בחטיבה

במסגרת השירות בחטיבה, הלוחמים עוברים הכשרות מקצועיות בתחומי הלחימה ואמצעים מיוחדים:
נהגי מאבריק – הכשרת נהיגה מבצעית ברכב שטח מיוחד שנועד לנסיעה מהירה בתנאי שטח קשים.
נהגי אופנוע – בחטיבה אופנועי שטח/כביש - לוחמים ייעודיים עוברים הכשרה לנהיגת שטח וכביש.
כטב"ם/רחפנים – יחידת רקיע הכוללת לוחמים אשר עוברים הכשרת הטסת כטב"ם וזכאים לתעודת מטיס של רת"א (רשות תעופה אזרחית).
מדריכי כושר – הכשרת קורס מאמנים ללוחמים שמתמחים גם כמדריכי כושר.
מדריכי קרב מגע – הכשרת טכניקות לחימה ללוחמים שמתמחים גם כמדריכי קרב מגע.
מכת"ז – מכונית התזת מים/קצף/בואש/צבע.
קלעים – הלוחמים עוברים הכשרת קלעים.
צליפה – הלוחמים עוברים הכשרת ירי צליפה.
מדריכי ירי ולחימה – הכשרה בת 3 חודשים, אשר בסיומה החניך מוסמך כמדריך לוט"ר (לוחמה וטרור).
מדריכי פריצה – פריצת דלתות מקצועית.
מדריכי הפס"ד – התמקצעות בתחום טיפול בהפרות סדר.
כלבנים – בחלוקה לכלבי סיור/חומר נפץ/סמים.
פרשים – מערך הפעלת סוסים.
מפקדי זירת חומ"ס (חומרים מסוכנים) – טיפול מחוזי באירועי חומרים מסוכנים.
מפקדי החטיבה

| שם | תקופת כהונה כמפקד היחידה | הערות |
| --- | --- | --- |
| יוגב אטיאס | 2023–הווה |  |
נעורי זהב

| --- | --- |
 סינגל בביצוע הגבעטרון
 מתוך האלבום רחוק רחוק
 יצא לאור:  1986
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  3:12
 חברת תקליטים:  התקליט
 כתיבה:  מקור (רוסית): יאקוב שבדוב  גרסה עברית: עידית חכמוביץ'
 לחן:  אנטולי גריגורביץ' נוביקוב
 עיבוד:  צביקה כספי
 
השיר "נעורי זהב" הוא גרסה עברית שכתבה הפזמונאית עידית חכמוביץ' לשיר רוסי פופולרי הידוע בשמות "Смуглянка" או "Смуглянка-Молдаванка" (רומניזציה: "Smuglyanka Moldavanka"; בעברית: "שזופונת" או "שזופונת מולדאבית"). השיר נכתב בשנת 1940 על ידי המשורר יאקוב שבדוב והולחן בידי אנטולי גריגורביץ' נוביקוב (אנ'), לכבודו של המהפכן המולדובי גריגורי קוטובסקי.
רקע

השיר נכתב בשנת 1940, בשעה שברית-המועצות עוד לא השתתפה במלחמת העולם השנייה. הרפובליקה הסוציאליסטית המולדובית נוצרה ביוני 1940 על ידי ברית המועצות, בעקבות הסכם ריבנטרופ-מולוטוב על חבלי הארץ בסרביה ובוקובינה, שהיו חלק מרומניה. הסובייטים ניסו ליצור שוני תרבותי בין המולדאבים לרומנים, בין השאר שינו את כתיב השפה הרומנית, מאותיות לטיניות לקיריליות והפכו את גרגורי קוטובסקי, שהיה פושע ידוע, לגיבור לאומי מולדובי.

המלחין נוביקוב והמשורר שבדוב נתבקשו לחבר סוויטה שתוקדש לקוטובסקי, ושבמרכזה גיבורה מולדובית, שנלחמת לצד הבולשביקים.

בשנת 1944, השיר בוצע על ידי מקהלת הצבא האדום ושודר ברדיו. השיר נעשה פופולרי, סמוך לסיום מבצע "יאשי-קישינב" שבו כבש הצבא האדום את רומניה וחלקים ממולדובה, כולל עיר הבירה, קישינב.

בשנת 1979 זכה השיר בתואר "שיר השנה" בברית המועצות, בביצועה של סופיה רוטרו.
בתרבות

בשנת 1973 השיר הופיע בסרט הסובייטי "רק ותיקים מתגייסים למלחמה" של הבמאי ליאוניד ביקוב. בסרט, טייס קרב צעיר מציג את השיר בפני חבריו לטייסת, וכך זוכה לכינוי "הנערה האפלה". הסרט הפך לשובר קופות, שנצפה על ידי 54 מיליון צופים בתוך חמישה חודשים. בעקבות זאת, השיר התפרסם ברחבי ברית המועצות, ונכנס לרפרטואר של שירי עם רוסיים.
מלבד רוסית ועברית, יש לשיר יש גרסאות ביותר מ-20 שפות שונות, ביניהן: יאקוטית, אוקראינית, קזחית, הונגרית, אסטונית, לטבית, פולנית, צ'כית, סלובקית, סרבו-קרואטית, שוודית, גרמנית, צרפתית, אנגלית, הינדי, פנג'אבי, סינית, יפנית, וייטנאמית, וקוריאנית.
גרסאות בעברית

את מילות השיר בעברית, שאינן תרגום של השיר המקורי, כתבה הפזמונאית עידית חכמוביץ', ילידת קיבוץ יגור. השיר יצא לאור באלבומם של להקת הזמר הגבעטרון, "רחוק רחוק" בשנת 1986. ישנן גרסאות נוספות שנכתבו בעברית לשיר:
המשורר יהושע פרושנסקי כתב גרסה בעברית בשם "השקדייה" בשנת 1948.
צבי שטטינר, בוגר בית הספר החקלאי "כדורי", כתב גרסה בעברית בשם "שיר הכדוריסטים" בין השנים 1945-1947.
שמואל בונים וצבי לאור, חברי קיבוץ יקום, כתבו גרסה בעברית בשם "השחמחמונת" בין השנים 1944-1946.
אלי סט, עורך הקטגוריה "השירים הרוסיים" באתר "זמרשת" לשימור הזמר העברי, כתב גרסה בעברית בשם "שכנתי השחרחורת" בשנת 1964.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  שמואל בונים וצבי לאור, השחמחמונת, באתר זמרשת
1 2  Smuglyanka, ויקיפדיה האנגלית
↑  Smuglyanka | In 20 Languages, יוטיוב, ‏2012
↑  הגבעטרון – רחוק רחוק (1986), באתר סטריאו ומונו
↑  יהושע פרושנסקי, השקדייה, באתר זמרשת
↑  צבי שטטינר, שיר הכדוריסטים, באתר זמרשת
↑  אלי סט, שכנתי השחרחורת, באתר זמרשת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 5c53194f-4766-48a1-aa62-526526ac0a61
X 100pre

X 100pre (קיצור של Por siempre; בעברית: "לנצח") הוא אלבום הבכורה של זמר הטראפ הלטיני והרגאטון הפוארטו ריקני באד באני. האלבום יצא לאור ב-24 בדצמבר 2018, על ידי חברת התקליטים רימאס אנטרטיינמנט. האלבום מכיל הופעות אורח של דיפלו, אל אלפה (אנ') ודרייק.
ב-22 בספטמבר 2020, מגזין רולינג סטון עדכן את רשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים, בה דורג האלבום במקום ה-447.
ביולי 2022, מגזין התרבות רולינג סטון דירג את האלבום הבכורה זה ברשימתם "100 אלבומי הבכורה הטובים ביותר בכל הזמנים" במקום ה-41. בשנת 2019, המגזין ערך את רשימת "100 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" ודירג את האלבום במקום ה-67. מגזין פיצ'פורק דירג את האלבום ברשימת "200 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2010" במקום ה-99.
מגזין הרולינג סטון דירגו את האלבום במקום ה-447 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" אשר הרכיבו בשנת 2020, לאחר שני גרסאות שנוצרו בעבר.
רקע

באד באני יצא לסיבוב ההופעות שלו La Nueva Religión Tour בשנת 2018, שהסתיים בספטמבר. סיבוב ההופעות הכניס יותר מ-16 מיליון דולר ברחבי העולם. לאחר הוצאת סינגלים שונים במהלך 2018, ב-23 בדצמבר הודיע באד באני באמצעות הרשתות החברתיות כי אלבום הבכורה שלו ייצא בחצות בערב חג המולד.
לאחר צאת האלבום, באד באני חשף בשידור חי באינסטגרם כי הוא לא עובד תחת הלייבל הראשון שלו, Hear This Music והמנהל הקודם שלו די ג'יי לואיאן, היות שלא הצליח להוציא אלבומים בניהולו הקודם.
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גראמי הלטיני | 2019 | אלבום המוזיקה האורבנית הטוב ביותר | זכייה |  |
| פרס המוזיקה של בילבורד | 2019 | האלבום הלטיני המוביל | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד | 2020 | האלבום הלטיני המוביל | זכייה |  |
| פרסי המוזיקה הלטינית של בילבורד | 2020 | האלבום הלטיני הקצבי המוביל | זכייה |  |
| פרס גראמי | 2020 | האלבום הלטיני, האורבני או האלטרנטיבי הטוב ביותר | מועמדות |  |
| פרסי המוזיקה של iHeartRadio | 2020 | האלבום הלטיני של השנה | זכייה |  |
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Ni Bien Ni Mal  | 3:56 |
| 2. | 200 MPH (בהשתתפות דיפלו)   | 2:50 |
| 3. | ¿Quién Tú Eres?  | 2:39 |
| 4. | Caro  | 3:49 |
| 5. | Tenemos Que Hablar  | 3:44 |
| 6. | Otra Noche en Miami  | 3:53 |
| 7. | Ser Bichote  | 3:13 |
| 8. | Si Estuviésemos Juntos  | 2:49 |
| 9. | Solo de Mí  | 3:17 |
| 10. | Cuando Perriabas  | 3:08 |
| 11. | La Romana (בהשתתפות אל אלפה)   | 5:00 |
| 12. | Como Antes  | 3:50 |
| 13. | RLNDT  | 4:44 |
| 14. | Estamos Bien  | 3:28 |
| 15. | Mía (בהשתתפות דרייק)   | 3:30 |
| משך כולל: | משך כולל: | 53:50 |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 64 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 11 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים הקצביים | 1 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 130 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 36 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 72 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2019)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 43 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים הלטיניים | 1 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2020)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 103 |
נתוני מכירות

| מדינה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ספרד (PROMUSICAE) | זהב | 20,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | יהלום (לטיני) | 600,000 |
הערות שוליים

↑  Cobo, Leila (24 בדצמבר 2018). "Bad Bunny to Drop Debut 'X100PRE' Album on Christmas Eve: Exclusive Interview". Billboard. נבדק ב-24 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Stone, Rolling; Stone, Rolling (2020-09-22). "The 500 Greatest Albums of All Time". Rolling Stone (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-09-27.
↑  David Browne,Jon Dolan,Jon Freeman,Will Hermes,Christian Hoard,Julyssa Lopez,Mosi Reeves,Jody Rosen,Rob Sheffield,Noah Shachtman, David Browne, Jon Dolan, Jon Freeman, Will Hermes, 100 Best Debut Albums of All Time, Rolling Stone, ‏2022-07-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jon Dolan,Brittany Spanos,Simon Vozick-Levinson,Rob Sheffield,Charles Holmes,Christian Hoard,Joseph Hudak,Elias Leight,Suzy Exposito,Will Hermes,Angie Martoccio,David Browne,Hank Shteamer,Jon Freeman,Claire Shaffer,Brenna Ehrlich,Jonathan Bernstein,Jon Blistein,Nick Catucci,Brendan Klinkenberg,Danny Schwartz,Kory Grow, Jon Dolan, Brittany Spanos, Simon Vozick-Levinson, Rob Sheffield, The 100 Best Albums of the 2010s, Rolling Stone, ‏2019-12-03 (באנגלית אמריקאית)
↑  The 200 Best Albums of the 2010s | Pitchfork, web.archive.org, ‏2019-11-06
↑  Rolling Stone, Rolling Stone, The 500 Greatest Albums of All Time, Rolling Stone, ‏2020-09-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  Frankenberg, Eric (14 בספטמבר 2018). "Bad Bunny's La Nueva Religion Tours Have Earned $16 Million (And Counting)". Billboard. נבדק ב-24 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wicker, Jewel (23 בדצמבר 2018). "Bad Bunny will drop his album at midnight". The Fader. נבדק ב-24 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  practicante (2018-12-27). "¿Problemas entre Bad Bunny y Dj Luian? Bunny confiesa todo lo que pasó". Critica (בספרדית). נבדק ב-2020-12-05.
↑  Aguila, Justino (15 בנובמבר 2019). "Latin Grammys 2019: Rosalía makes history, Bad Bunny addresses reggaeton snubs". Los Angeles Times. נבדק ב-15 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lynch, Joe (1 במאי 2019). "2019 Billboard Music Awards Winners: The Complete List". Billboard. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2020 Billboard Latin Music Awards Nominations: See the List". etonline.com. נבדק ב-12 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bad Bunny". Grammy.com. נבדק ב-20 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "2020 iHeartRadio Music Awards Winners: See The Full List". iHeartRadio Music Awards. 8 ספט' 2020. נבדק ב-8 ספט' 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2018: ג'יי באלווין – Vibras | פרס גראמי הלטיני לאלבום האורבני הטוב ביותר   2019: באד באני – X 100pre  | הבא: 2020: ג'יי באלווין – Colores |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 68f8c63d-3e54-4f26-8ce3-41a7bc1ca7fd
ליאור זוהר

| --- | --- |

ליאור זוהר
 לידה:  20 בדצמבר 1965 (בן 59) טבריה, ישראל ישראל
 שם לידה:  ליאור זוהר זרחין 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי  אוניברסיטת תל אביב  בית הספר ג'וליארד 
 מספר צאצאים:  1
 פרופיל ב-IMDb
 
ליאור זוהר זרחין[דרושה הבהרה] (נולד ב-20 בדצמבר 1965) הוא שחקן ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

ליאור זוהר נולד וגדל בטבריה. אחיו הקטן של שמי זרחין. ב-1990 סיים 3 שנות לימוד משחק בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי", לצד איה שבא, דוד קיגלר, ליליאן ברטו, רפי ניב ושמוליק יפרח. במהלך לימודיו זכה במלגות שונות. השתלם בסדנת Broadway musical project באוניברסיטת תל אביב, בשיתוף עם בית הספר ג'וליארד בניו יורק (1996–1997).
קריירה > בטלוויזיה

ב-1999 גילם את זמר בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "עשרים פלוס" שכתבו מירב בן-גוריון, רונית ויס ברקוביץ ועידו בורנשטיין וביימו יעל גרף, שירלי שטרן ואריה בן ציון. בשנת 2000 גילם תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "האישה האחרת" שכתבו נועה ארד ברנר, מירב בן-גוריון, צביקה קרצנר ועמית ליאור וביימו אורי ענבר ושמי זרחין. ב-2008 שיחק תפקיד אורח בסדרה "המקום" שכתבו שלמה משיח ושני מלמד וביימו יצחק שאולי ואבי כהן. שיחק בסדרת הטלוויזיה "קשר משפחתי". הופיע בפינת הסטנדאפ בתוכנית "יאיר לפיד".
ב-2009 גילם את החיפושית ואת צבי הצב בסדרה "טובי דובי" ששודרה בערוץ הופ! וגילם את ג'רי בסדרה "פולישוק" שכתב וביים שמואל הספרי.
קריירה > דיבוב

ב-1996 דיבב את רקס בסרט "צעצוע של סיפור", ואת המספר בסדרת הטלוויזיה "הדובון הקטן". ב-1998 דיבב את צ'יאן-פו בסרט "מולאן". ב-1999 דיבב את טנטור בסרט "טרזן". ב-2000 דיבב את בוסטר ואת רקס בסרט "באז שנות אור ממפקדת הכוכב: ההרפתקה מתחילה", ואת רקס בסרט "צעצוע של סיפור 2". ב-2001 דיבב את רקס בסרט "מפלצות בע"מ". ב-2002 דיבב דמויות שונות בסדרה "הובוס - ספר הקסמים הגדול". ב-2002 דיבב את גאס בסרט "סינדרלה 2: חלומות מתגשמים", ואת הדחליל בסדרה "ממפי הפילון". ב-2003 דיבב את בר-דג בסרט "מוצאים את נמו" וב-2016 חזר לדבב את מרלין (בר-דג) בסרט מוצאים את דורי (דוגי). ב-2005 דיבב את צ'יאן פו בסרט "מולאן 2". ב-2006 דיבב את סקאל בסרט "מפלצת של בית". ב-2007 דיבב את אמיל בסרט "רטטוי" ובסרט הקצר שמבוסס עליו "חברך העכברוש". ב-2008 דיבב בסרט "מדגסקר 2". ב-2010 דיבב מקרר בסרט "אסטרו בוי". ב-2010 דיבב את רקס בסרט "צעצוע של סיפור 3". ב-2011 דיבב את קלינקר בסרט "רנגו". ב-2012 דיבב בסרט "מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה". ב-2013 דיבב את פרייבט בסדרה "הפינגווינים ממדגסקר". ב-2013 דיבב את סקווישי בסרט "בית ספר למפלצות". ב-2014 דיבב את פרייבט בסרט "הפינגווינים ממדגסקר". ב-2019 שב לדבב את דמותו של רקס בסרט "צעצוע של סיפור 4".
קריירה > כתיבה ומוזיקה

ב-1994 הקליט את שירו "מאחורי המשקפיים", שנכלל באלבום האוסף הרביעי מסדרת "קיצור תולדות האינדי בעיר" שערך המוזיקאי ספי כרמל.
ב-1998 כתב והלחין את השיר "אולי טוב לו" מתוך הסרט "מסוכנת" שכתב וביים שמי זרחין.
כתב והלחין את השירים "כשאתה בהיי", "כמו רוח", "מה שיהיה" שביצעה שרית וינו אלעד.
חיים אישיים

ליאור זוהר אבא לילד מהבמאית והשחקנית איה שבא. מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  טל פרי, ‏"הבן של יעקב" זכתה בפסטיבל התיאטרונטו, באתר ‏מאקו‏, 16 באפריל 2009
↑  תיאטרון המשולש | דניאל בעלי, באתר Hameshulash
↑  נטע פלודרמן, ‏"דניאל בעלי": השילוב המושלם בין תיאטרון רפרטוארי לחדשנות, באתר מעריב אונליין, 16 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011546433605171