stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וליו ריקורדי
הערות שוליים

↑  אימוגן פלינג'ר ואחרים, "כתבי עת ופרסומי מוזיקה איטלקיים" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  יהואש הירשברג, "קסם האופרות של ורדי", עמ' 292
↑  רוג'ר פרקר, "ג'וזפה ורדי 8" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  ג'יימס גולוויי וויליאם מאן, "מוזיקה בכל הזמנים", עמ' 226
↑  גבריאלה ביאג'י ראווני ומיקלה ג'ירארדי, "ג'אקומו פוצ'יני" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285095605171  PLWABN: 9810560024405606  BNE: XX1088271  BnF: cb13168958q (data)  CANTIC: a11158050  GND: 119444623  ICCU: CFIV033396  ISNI: 0000 0003 6855 1821  LCCN: n86817022  MusicBrainz: fd78ed96-6199-4863-be2d-c5216bc0aed8  NKC: xx0082747  NTA: 07404754X  SELIBR: 211656  SNAC: w6st7njx  SUDOC: 072232870  Trove: 979817  VcBA: 495/346378  VIAF: 44437219   WorldCat (עם VIAF): 44437219
ברמודה

ערך זה עוסק בטריטוריה אוטונומית של הכתר הבריטי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ברמודה (באנגלית: Bermuda) היא טריטוריה אוטונומית של הכתר הבריטי, הממוקמת על קבוצת איים באוקיינוס האטלנטי. האיים השוכנים על הר ימי משלהם. הם כוללים מספר איים מרכזיים, המוקפים על ידי מספר לא מבוטל של איים קטנים. בקרבה הרבה ביותר לאיי ברמודה נמצאים חופי קרוליינה הצפונית שבמזרח ארצות הברית, הרחוקים מהם כ-1,000 ק"מ.
ברמודה היא אחד מקודקודיו של משולש ברמודה, בנוסף לחוף המזרחי של פלורידה ופוארטו ריקו.
ברמודה היא מושבה אוטונומית של הכתר הבריטי ומהווה כיום אחד ממקלטי המס הגדולים בעולם.
היסטוריה

ברמודה התגלתה בתחילה המאה ה-16, כנראה בשנת 1503. הגילוי מיוחס לספרדי חואן דה ברמודז, אף על פי שהעדויות על השנה המדויקת ועל המגלה הן קלושות. האזכור הרשמי הראשון לברמודה נמצא בספרו של פטר מרטיר שפורסם בשנת 1511. בשנת 1609, בעקבות סופה טבעה קבוצת אוניות בריטיות ששורדיהן הגיעו לברמודה. לאחר מכן נזקף האי לכתר הבריטי.
במאה ה-18 הייתה ברמודה למעצמת סחר בתחום ייצור ושיווק המלח. אחד מיעדי הסחר הגדולים שלה היו שלוש עשרה המושבות, לימים ארצות הברית. החרם הכלכלי שהטיל הקונגרס הקונטיננטלי בשנת 1774 על סחר עם הממלכה הבריטית, פגע קשות בברמודה.
במאה ה-19 פורסמה ברמודה באופן לא מחמיא בגלל סחר העבדים שהיה נהוג בה, בזכות ספרה רב המכר של מרי פרינס משנת 1831.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הפכו איי ברמודה לבסיס צבאי חשוב, לאור מיקומם האסטרטגי באוקיינוס האטלנטי. בשנת 1941 נחתם הסכם בין בריטניה לבין ארצות הברית לפיו תמורת אוניות צי תקבל ארצות הברית זכות להקמת בסיס ל-99 שנה. הבסיס, ששטחו 5.8 קמ"ר, הוקם על שטח שרובו יובש. החל מ-1 בספטמבר 1995 נסגרו הבסיסים בברמודה, הן של ארצות הברית, כמו גם של בריטניה וקנדה. מחלוקת הנוגעת לעניינים סביבתיים מונעת החזרה רשמית של השטח לממשלת ברמודה.
באפריל 1943 התקיימה בברמודה ועידת ברמודה לשם דיון בנושא "הפליטים המדיניים", שם שנבחר כדי לא לציין את יהדותם של הפליטים שלשם מציאת פתרון לבעייתם התכנסה מלכתחילה הוועידה. לוועידה לא היו תוצאות מעשיות.
גאוגרפיה

איי ברמודה נמצאים על שפה של קלדרה של הר געש תת-ימי[דרוש מקור]. לאי ברמודה קו חוף באורך של 103 ק"מ. באיים יש שתי ערים מאוגדות: המילטון וסנט ג'ורג'ס. ברמודה מחולקת לתשעה אזורים: דבונשייר, המילטון, פג'ט, פמברוק, סנדיס, סמית'ס, סאות'אמפטון, סנט ג'ורג'ס וורוויק. בנוסף יש בברמודה שני כפרים בלתי מאוגדים: פלטס וילג' וסומרסט וילג'. העיר ההיסטורית של סנט ג'ורג'ס הוכרה כאתר מורשת עולמית.
ברמודה כוללת כ-180 איים ומשתרעת על פני שטח כולל של 53.3 קמ"ר. האי הראשי נקרא לעיתים ברמודה. שמונה מהאיים הגדולים של ברמודה מחוברים ביניהם באמצעות גשרים, והם האיים המיושבים.
האקלים בברמודה הוא אקלים סובטרופי גשום על גבול אקלים טרופי. ברמודה מחוממת על ידי זרם הגולף. הטמפרטורה באיים קרה יותר בחודשים ינואר עד מרץ. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באיים הייתה של 6°C. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בברמודה הייתה של 34°C באוגוסט 1989.
| אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> ינואר.20.4.16.1.128.5 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> פברואר.19.9.15.5.115.3 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> מרץ.20.3.15.7.110 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> אפריל.21.6.16.9.87.9 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> מאי.24.1.19.9.82.8 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> יוני.27.22.8.130.3 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> יולי.29.2.24.1.114.6 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> אוגוסט.29.8.24.5.130.8 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> ספטמבר.28.8.23.5.129.3 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> אוקטובר.26.3.21.4.161.3 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> נובמבר.23.6.18.7.105.4 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> דצמבר.21.4.16.5.114.3 | אקלים בהמילטון - בירת ברמודה> שנה.24.4.19.6.1,409.7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: השירות המטאורולוגי של ברמודה, 1999–2010
כלכלה

בנקאות ושירותים כלכליים אחרים הם מהווים את רוב התמ"ג של ברמודה כ־85%.תיירות מהווה 5% מכלכלתה.ישנה גם תעשייה וחקלאות אמנם הם בגודל שולי וברמודה מסתמכת בעיקר על ייבוא. התמ"ג לנפש בברמודה הוא גבוה מאוד ונכון לשנת 2019 ברמודה היא המדינה ה6 לפי מדד התמ"ג לנפש בעולם.
כלכלה > תיירות

התיירות בברמודה מהווה את הפעילות הכלכלית השנייה בגודלה בברמודה. האי מושך מדי שנה מעל לחצי מיליון תיירים. מתוכם כ־80% מארצות הברית. מקורות תיירים משמעותיים נוספים הם קנדה והממלכה המאוחדת. עם זאת, התיירות בברמודה פגיעה לאירועים חיצוניים כמו המיתון של 2008.
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  "Bermuda's Climatology (1949–1999 Data)". Bermuda Weather Service. נבדק ב-24 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Monthly Mean Temperature, Precipitation and Sunshine data for Bermuda 1981–2010". Bermuda Weather Service. אורכב מ-המקור ב-3 בפברואר 2017. נבדק ב-3 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  {{{מחבר}}}, Bermuda, The World Factbook, Central Intelligence Agency, 2024-02-27
1 2  Bermuda - History and Heritage
| הקהילייה הקריבית (CARICOM) |
| --- | --- | --- |
| חברות | אנטיגואה וברבודה • בהאמה[1] • בליז • ברבדוס • גרנדה • גיאנה • ג'מייקה • דומיניקה • האיטי • טרינידד וטובגו • מונטסראט • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • סורינאם |  |
| חברות נילוות | איי הבתולה הבריטיים • איי קיימן • אנגווילה • ברמודה • איי טרקס וקייקוס |  |
| מדינות משקיפות | ארובה • ונצואלה • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • סנט מארטן • פוארטו ריקו • קולומביה • קוראסאו |  |
[1] חברה בקהילייה אך לא בשוק המשותף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552619805171  BNE: XX453621  GND: 4005759-8  LCCN: n79115394  MusicBrainz: df3bbd94-6a4c-3fc3-bb6e-cd701623db8a  NARA: 10044636  NKC: ge128751  RERO: 02-A022932464  SUDOC: 027237362  UKPARL: 2qRZ0vvQ  VIAF: 126599932   WorldCat (עם VIAF): 126599932 
חלוקה פנימית של ברמודה
בריאן פולר

| --- | --- |

 לידה:  27 ביולי 1969 (בן 55) Lewiston, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה  מכללת המדינה לואיס-קלארק 
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן פולר (באנגלית: Bryan Fuller; נולד ב-27 ביולי 1969) הוא מפיק ותסריטאי טלוויזיה אמריקאי.
ביוגרפיה

נולד בלואיסטון, שבאיידהו, ארצות הברית, לבאק ובטי פולר. חונך כקתולי. בוגר בית הספר לקולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה.
במשך מספר חודשים במהלך 2008-2009 היה בצוות הכותבים והבמאים של סדרת הטלוויזיה "גיבורים".
נמצא בזוגיות עם מעצב הפנים, סקוט רוברטס.
ביוגרפיה > האשמות הטרדה מינית

ב-5 באוקטובר 2023, פורסם כי פולר מתמודד עם תביעה על הטרדה מינית. התביעה הוגשה על ידי סם ווינמן, מפיק איתו עבד, ובה נטען כי פולר עסק בהתנהגות בלתי הולמת על סט הצילומים של "Queer for Fear". ההאשמות נגד פולר כוללות התייחסות חוזרת לאוננות, בריונות ויצירת סביבת עבודה עוינת. גם פולר וגם ווינמן הם הומוסקסואלים מחוץ לארון, והם עבדו יחד על הסדרה התיעודית. ווינמן טוען שהוא פוטר מהפרויקט באוגוסט 2021, כארבעה שבועות לאחר שהתלונן על התנהלותו של פולר. התביעה מפרטת הערות מפורשות שהשמיע פולר, הכוללות התנסחות מינית בוטה. עורך דינו של פולר, בריאן פרידמן, הכחיש בתוקף את ההאשמות, וכינה אותן "פיקטיביות" ואת ויינמן כינה "שקרן פתולוגי".
תוכניות טלוויזיה שיצר (רשימה חלקית)

מתים במשרה חלקית (2003-2004)
החיים על פי נד (2007-2009)
חניבעל (2013-2015)
מסע בין כוכבים: דיסקברי (קרדיט בלבד. פרש לפני תחילת ההפקה) (2017-)
אלים אמריקאים (2018-)
מסע בין כוכבים: מסעות קצרים (קרדיט בלבד. פרש לפני תחילת ההפקה) (2018–2020)
Wonderfalls
Mockingbird Lane
הערות שוליים

↑  Gene Maddaus, Bryan Fuller Accused of Sexual Harassment on Set of Queer Horror Docuseries, Variety, ‏5 באוקטובר 2023 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810584115605606  BNE: XX4964396  BnF: cb15546032m (data)  GND: 136027369  ISNI: 0000 0001 1576 3025  LCCN: no2009071759  NDL: 01144539  NKC: xx0168706  NTA: 371172136  SUDOC: 175321310  VIAF: 80441234   WorldCat (עם VIAF): 80441234 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברגמו (נפה)

| --- | --- |
סמל ברגמוסמל ברגמו
מראה מן האוויר של העיר ברגמו ונמל התעופה הבינלאומי ברגמו-אוריו אל סריו
מראה מן האוויר של העיר ברגמו ונמל התעופה הבינלאומי ברגמו-אוריו אל סריו
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  לומברדיה לומברדיה
 מושל:  Matteo Rossi
 רשות מחוקקת:  Provincial Council of Bergamo 
 בירת הנפה:  ברגמו
 שטח:  2,745.94 קמ"ר
 גובה:  249 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  1,102,670 (31 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  45°41′42″N 9°40′12″E﻿ / ﻿45.695°N 9.67°E﻿ / 45.695; 9.67 
 http://www.provincia.bergamo.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת ברגמו (באיטלקית: Provincia di Bergamo) היא נפה במחוז לומברדיה שבאיטליה. היא משתרעת על פני שטח של 2,745.94 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 1,107,441 נפש. בירתה של הנפה היא העיר ברגמו.
הנפה גובלת בנפות סונדריו, לקו, מונצה-בריאנצה, מילאנו, קרמונה וברשה.
גאוגרפיה

הר פיצו קוקה (Pizzo Coca) מתנשא לגובה של 3,050 מטר, והוא ההר הגבוה ביותר בנפה. הרים נוספים הם פיצו רדורטה (Pizzo Redorta) המתנשא לגובה של 3,038 מטר, פיצו דל דיאוולו דלה מלג'ינה (Pizzo del Diavolo della Malgina) המתנשא לגובה של 2,924 מטר, ופיצו דל דיאוולו די טנדה (Pizzo del Diavolo di Tenda) שגובהו 2,914 מטר.
עם הנהרות בנפת ברגמו נמנים נהר אדה באורך של כ-313 קילומטרים, והנהר אוליו באורך של כ-280 קילומטרים.
ראו גם

קרספי ד'אדה
גלריית "אקדמיית קררה" (Galleria dell'Accademia Carrara)
ציור בגלריית "אקדמיית קררה"
בראם

| --- | --- |

הדגם המקורי של בראם במוזיאון המוטורי קוטסוולד
 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 יוצרים:  פרנק ביטי אן ווד
 מדבבים בעברית:  איל כהן, ספיר דרמון
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  66
 הפקה
 הפצה:  היט אנטרטיינמנט 
 מוזיקה:  Kjartan Poskitt 
 אורך פרק:  כ-10 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  26 בספטמבר 1992 – 4 בנובמבר 2002
 תקופת שידור בישראל:  2004
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ערך זה עוסק בסדרת טלוויזיה בריטית לילדים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בראם (באנגלית: Brum) היא סדרת טלוויזיה בריטית לילדים, אשר נוצרה על ידי פרנק ביטי ואן ווד והופקה על ידי Ragdoll Productions. הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ BBC One, החל מ-26 בספטמבר 1991 עד 4 בנובמבר 2002. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ הופ! בשנת 2004. לסדרה הופקו שלוש עונות ו-66 פרקים באורך 10 דקות.
בשנת 2016 הופקה לסדרה התחייה ב-Computer-generated Imagery על ידי DHX Media.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר מכונית קטנה וגיבורה בשם בראם, הנוסע בכל פרק בכוחות עצמו, נקלע להרפתקאות ותמיד מציל את תושבי העיר משודדים ומפגעים שונים.
קריינות

בגרסה המקורית של הסדרה, הקריינות בשתי העונות הראשונות נעשו על ידי טויה וילקוקס, אשר גם דיבבה את כל הדמויות. בעונה השלישית והאחרונה הדמויות לא דיברו, אך נשארה הקריינות שנעשתה על ידי טום רייט ושרה וויצ'ל.
בדיבוב העברי קריינו את הסדרה איל כהן וספיר דרמון, כאשר האחרונה גם ביצעה את שיר הסיום בשיתוף עמי מנדלמן. הדיבוב העברי בוים על ידי חיים אדן, והופק על ידי איילת צ'ינסקי בווידאופילם אינטרנשיונל.
שידור הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (בריטניה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 26 בספטמבר 1991 | 26 בדצמבר 1991 |
|  | 2 | 13 | 13 | 6 באוקטובר 1994 | 29 בדצמבר 1994 |
|  | 3 | 40 | 40 | 3 בספטמבר 2001 | 4 בנובמבר 2002 |
בוהו

| --- | --- |
 צאצאים:  Aeon 
 
בוהו או באו (ביוונית: Βάαυ) היא האלה האם הבוראת, והלילה הראשוני הקדום מהמיתולוגיה הפיניקית, על פי המקורות ההלניסטים. היא מקושרת לתשוקה מינית. בסיפור הבריאה הפיניקי היא מופיעה כאשתו של האל הבורא.
שמותיה של האלה

האלה מופיעה בסיפורי הבריאה של המיתולוגיה הפיניקית, על פי המקורות ההלניסטים. ומזוהה במחקר בתעתוק לאנגלית כ-Bahu, Bohû, או Baau.
על פי הערכות של מספר חוקרים, שמה נהגה במקור בפיניקית כמו בעברית בשם "בוהו", המתועתק באנגלית ל-Bohû, ובהמשך תורגם ליוונית והופיע כ-Baau.
סיפור הבריאה הפיניקי

האלה בוהו, האם הבוראת, האם הראשונית מופיעה בסיפור הבריאה הפיניקי, על פי המקור ההלניסטי. האלה מוגדרת גם כלילה הראשוני הקדום, האם של בני התמותה הראשונים. כמו כן, בוהו מקושרת אל מושג הכאוס.
כתביו של ההיסטוריון הפיניקי-רומי פילון איש גבל מציגים את תחילתו של סיפור הבריאה הפיניקי במשפט: "הרוח קוֹלפִּיה (Copias) ואשתו באאו (Baau), [אשר תרגום שמה פירושו "לילה"] הולידו את אֵאון ופרוטוגונוס, האנשים בני התמותה".
סנכוניאתון, ההיסטוריון, הסופר והכהן הפיניקי תיעד את האלה בוהו בספריו על המתולוגיה הפיניקית, אשר כללו שמונה כרכים ונקראו "ההיסטוריה הפיניקית" (Φοινικικη ιατοαρια או Φοινικικια). הוא התייחס בהם לתיאור בריאת העולם, האלים והמיתולוגיה. על פי כתביו הוא פעל בתקופה בה סמירמיס הייתה מלכת האשורים, כלומר בסביבות 1200 לפנה"ס. כתביו של סנכוניאתון אבדו, אך נותר התרגום ליוונית של כתביו שנעשה על ידי פילון איש גבל, אשר נולד במאה הראשונה לספירה בגבל בפיניקיה.
הקשר אל תשוקה ומיניות

פרד לוקגרד מעלה השערה שלפיה המילה באאו (Baau) אצל פילון נובעת מהמילים באוגריתית "Ba'u" או "Baġu" שפירושן "תשוקה" וייתכן שהמילה האוגריתית קשורה לשורש השמי בעֿי שפירושו לרצות או לבקש. ובהתייחס לכך, ג'יימס באר (אנ'), פרופסור לשפות שמיות ולפרשנות כתבי הקודש, מדגיש כי מהצעתו של לוקגארד לגזור מתוך באהו (ba'u) את המשמעות של 'תשוקה' נובע החיבור של האלה אל 'Pothos' המהות האלוהית של כמיהה מינית, ערגה ותשוקה.
אדמיאל קוסמן, פרופסור ללימודי יהדות באוניברסיטת פוטסדאם מתייחס אל ספרו של הרולד ו. אטרידג, פרופסור למדעי הדתות באוניברסיטת ייל על המיתולוגיה הפיניקית, ומציין כי "מוצגת 'סצנת־בראשית' ובה שני האלמנטים הקדומים, הרוח והכאוס, כשהרוח נושבת על פני הכאוס האפֵל. לאחר מכן בא תיאור של רוח זו כאחוזת תאווה־מינית".
מקור מידע נוסף שיש לנו על התרבות הפיניקית הוא אאודמוס מרודוס (אנ'), פילוסוף והיסטוריון שחי במאה הרביעית לפנה"ס וגם הוא מדגיש את הקשר בין תשוקה ארוטית לבין סיפור הבריאה הפיניקי. הוא מכנה את כל הפיניקיים "צידונים" ומדווח כי על פי אמונתם ראשית העולם החלה משלושה אלמנטים: זמן, תשוקה וערפילים. התשוקה והערפילים התמזגו וכך נוצרו היצורים הראשונים.
הקשר בין בוהו לביטוי המקראי "תהו ובהו"

ספר בראשית נפתח בפסוק "בְּרֵאשִׁית בָּרָא אֱלֹהִים אֵת הַשָּׁמַיִם וְאֵת הָאָרֶץ, וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ וְחֹשֶׁךְ עַל פְּנֵי תְהוֹם — וְרוּחַ אֱלֹהִים מְרַחֶפֶת עַל פְּנֵי הַמָּיִם". קיים דיון רחב בנוגע למשמעות הביטוי תהו ובהו.
חלק מחוקרי המיתוסים הקדומים וחלק מהתאולוגים טוענים שהביטוי המקראי תהו ובהו בבראשית א' 2 מתייחס אל האלה תיאמת במיתולוגיה המסופוטמית והאלה בוהו במיתולוגיה הפיניקית.
התייחסות זאת מופיעה גם באנציקלופדיה בריטניקה.
לדבריהם המילה תהו מיוחסת אל האלה תיאמת - אלת התהום הקדומה המופיעה באפוס אנומה אליש הבבלי, אלת הים הקדומה, האם הקדמונית של האלים.
והמילה בהו מתייחסת אל האלה הפיניקית בוהו או באאו (Baau), האלה של הלילה הראשוני הקדום. האם הבוראת, האם הראשונית המופיעה בסיפור הבריאה הפיניקי.
על פי פירוש זה תהו ובהו הוא תקבולת מוצלבת:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| א | ב | ב | א |
| תֹהוּ | וָבֹהוּ | וְחֹשֶׁךְ | עַל פְּנֵי תְהוֹם |
מבין חוקרי המיתולוגיות המתנגדים לדעה זאת אפשר לציין את הבלשן האמריקאי פרופסור ג'ון דינלי פרינס (John Dyneley Prince)
וחוקרים נוספים שטוענים שאין קשר בין האלות תיאמת ובוהו לבין הפסוק בספר בראשית.
החוקרים מציינים שהתרבות המסופוטמית הייתה בין שני נהרות ולא ליד ים, ולכן הגיוני שאת היחס שלה לאל ים היא שאבה מתרבות אחרת, כדוגמת התרבות הכנענית שהייתה לחוף הים התיכון. לכן החוקרים סוברים שהמקור למיתוס 'אנומה אליש' הוא שמי-מערבי אבל חלק ממנו מבוסס על מקורות אכדיים ועל המיתולוגיה השומרית העתיקה שנתגבשה עוד באלף השלישי לפנה"ס - התיאוגניה, סיפור בריאת העולם ובריאת האדם - לקוחים כולם מן המקורות השומריים.
בהתבסס על המחקר של מיתולוגיות קדומות, קיימת אפשרות שהמשפט בבראשית, "וְהָאָרֶץ הָיְתָה תֹהוּ וָבֹהוּ", מביא הדהוד של שתי אלות שנחשבו לאם בוראת קדמונית.
בית הכנסת אלטראבלסיה

| --- | --- |
חצר הקשתות של בית הכנסת אלטראבלסיה
חצר הקשתות של בית הכנסת אלטראבלסיה
 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת
 מיקום:  האי ג'רבה
 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 נוסח תפילה:  נוסח הספרדים (מנהג טריפולי)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1836–הווה (כ־188 שנים)
 חומרי בנייה:  אבן, לבנים וקורות עץ
 יוצר:  קהילת יהדות לוב באי ג'רבה
 מידות
 אורך:  10 מטר
 רוחב:  5 מטר
 שטח:  50 מטרים רבועים
בית הכנסת אלטראבלסיה הוא בית כנסת קטן של יהודי לוב באי ג'רבה התוניסאי השוכן בלב הרובע היהודי (חארה אלכבירה).
היסטוריה

בשנת 1835 פרצה מגפת דבר באלכסנדריה, מצרים והתפשטה מערבה ופגעה גם בתושבי העיר טריפולי, לוב בשנת 1836. קבוצה מיהודי טריפולי ברחה מערבה והתיישבה באי ג'רבה הנמצא כ-150 קילומטרים מערבית לטריפולי. הקבוצה הלובית נקלטה היטב בתוך הקהילה היהודית מג'רבה ובשלב זה החליטה הקהילה להקים לעצמה בית כנסת משלה שבו יכלו לנהוג על פי מנהגי יהדות לוב. ראשי הקהילה הלובית רכשו שטח קטן בלב הרובע היהודי שהיה צמוד לבית הכנסת "צלאת ר' פנחס" הג'רבאי. מרגע שהחלו לבנות את בית הכנסת חברי הקהילה הג'רבאית ראו במעשה זה חוצפה והחלו להרוס כל חלק שנבנה. לאחר מספר ניסיונות להקמת בית הכנסת, התכנסה כל הקהילה הלובית ותוך פרק זמן קצר ביותר הקימו את בית הכנסת כולל חיפוי הגג. מרגע שבניית בית הכנסת הושלמה הפסיקו ההתנכלויות מצד הקהילה הג'רבאית. כי על פי ההלכה אין להרוס בית כנסת, אלא אם קיים בית כנסת אחר במקומו.
המבנה

גודל בית הכנסת שנבנה היה 10 על 5 מטרים כ־50 מטרים רבועים, שכלל היכל קטן ומקומות ישיבה בנויים מאבן כמנהג המקום. מאוחר יותר נבנתה החצר עם הקשתות האופייניות ליתר 11 בתי הכנסת שהיו קיימים באי ג'רבה. האולם מלבני, צבוע בצבעי לבן ותכלת. תקרת העץ בנויה קורות עץ לאורך ולרוחב. עדות לכך שבית הכנסת היה שייך לבני יהדות לוב נמצאה במעילי ספרי התורה. באותם ימים יהדות לוב תפרה את מעילי התורה מ-10 חלקי בד בעוד שיהודי תוניסיה וג'רבה תפרו את מעלי התורה מ-12 חלקים. עדות נוספת שנמצאה בגלופי העץ שעל ארון הקודש. יהדות לוב על פי רוב גלפה על ארון הקודש פרחים בדמות פרחי השושן הצחור בעוד שיהודי ג'רבה גלפו צורות של נבל. נכון למאה העשרים ואחת (כ-150 שנה לאחר הקמת בית הכנסת) היריבות בין בתי הכנסת עדיין נמשכת בין בית כנסת צלאת אלטראבלסיה לבין בית כנסת צלאת ר' פנחס אף על פי שבשני בתי הכנסת מתפללים יהודי ג'רבה בלבד.
ראו גם

בית הכנסת אלגריבה
יהדות ג'רבה
בית הכנסת חארה צגירה
יהדות תוניסיה
הערות שוליים

↑  Lives at Risk, publishing.cdlib.org
1 2 3 4  פרטים אודות בית הכנסת אלטראבלסיה באתר אוניברסיטת תל אביב, במסגרת מפעל התיעוד של ארצות אסיה ואפריקה
בראיינט ריבס

| --- | --- |
 לידה:  8 ביוני 1973 (בן 51) פורט סמית', ארקנסו, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.13 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של אוקלהומה
 דראפט:  בחירה שישית, 1995 ונקובר גריזליס
 קבוצות כשחקן
 1995–2001:  ונקובר גריזליס
 הישגים כשחקן
 בחירה לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה (1996)
בראיינט ריבס (באנגלית: Bryant Reeves; נולד ב-8 ביוני 1973) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בקבוצת ונקובר גריזליס מליגת ה-NBA בין השנים 1995–2001. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 12.5 נקודות, 6.9 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.
ממדיו הגדולים (2.13 מטרים, כ-160 ק"ג) סייעו לו להפוך לאחד הסנטרים המבטיחים ביותר ב-NBA בתחילת הקריירה, אך בהמשך סבל ריבס מפציעות בגבו אשר פגעו בכשירותו וקטעו את קריירת המשחק שלו כבר לאחר 6 עונות. מוכר בכינויו "Big Country".
קריירת מכללות

ריבס נולד בעיר פורט סמית' שבארקנסו, ובשנת 1991 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אוקלהומה. בכל אחת משלוש עונותיו האחרונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוביל את מחוז ה-"Big 8" הן בממוצע ריבאונדים (כ-9.7 למשחק) והן באחוזי קליעה מהשדה (כ-59.5%). בעונתו האחרונה, 1994/1995, רשם ממוצעים של 21.5 נקודות ו-9.5 ריבאונדים למשחק, והוביל את קבוצתו לשלב פיינל פור טורניר אליפות המכללות – הישגה הגדול ביותר מזה 44 שנים. במשחק חצי הגמר קלע ריבס 25 נקודות מול אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), אשר ניצחה במשחק וזכתה בהמשך באליפות המכללות. בעונות 1993 ו-1995 זכה ריבס בתואר השחקן המצטיין של מחוז ה-"Big 8".
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1995 נלקח ריבס בבחירה השישית על ידי ונקובר גריזליס, לקראת עונת הבכורה של המועדון ב-NBA. בעונתו הראשונה בליגה קלע 13.3 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בשתי העונות הבאות הפך לאחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד שריף עבדור-רחים, עם ממוצעים של 16.2 נקודות ו-8.0 ריבאונדים למשחק. ב-15 בינואר 1998 קלע שיא קריירה של 41 נקודות במשחק מול בוסטון סלטיקס. לקראת עונת 1998/1999 חתם על הארכת חוזה בוונקובר ל-6 עונות נוספות עבור כ-62 מיליון דולר.
החל משנת 1998 סבל ריבס ממספר פציעות בברכו ובגבו, בגינן נאלץ להחמיץ את מרבית עונת 1998/1999 והוגבל לכ-25 דקות בממוצע למשחק עד לסיום הקריירה בשנת 2001. בתקופה זו ירדה תפוקתו ל-8.9 נקודות ו-5.8 ריבאונדים בממוצע למשחק. במהלך משחק קדם-עונה באוקטובר 2001 נפגע ריבס בגבו פעם נוספת, ומשלא הצליח להתרומם פונה מהמגרש על גבי שתי אלונקות מחוברות, אותן סחבו 8 מחברי קבוצתו. מאז לא שב ריבס לשחק כדורסל.
ב-3 מתוך 6 עונותיו עם הגריזליס סיימה הקבוצה במקום האחרון באזור המערבי, ולאורך כל התקופה רשמה מאזן כולל של 101 ניצחונות ו-359 הפסדים (22.0%). בעת פרישתו הוביל ריבס את שחקני המועדון במספר משחקים בקבוצה (395), וניצב במקום השני בנקודות (4,945), בריבאונדים (2,745) ובחסימות (302).
בשנת 2018 יצא סרט תיעודי בשם "Finding Big Country" המתעד את ניסיונה של אוהדת הגריזליס לאתר את ריבס, אשר "נעלם" מעיני התקשורת מאז פרישתו ממשחק. הסרט זכה בשני פרסים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בוונקובר.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות ה-NBA של ריבס, באתר basketball-reference.com
↑  Greatest Memphis Grizzlies Of All-Time: Bryant Reeves, באתר bealestreetbears.com,‏ 16 באוגוסט 2018
↑  סטטיסטיקות המכללות של ריבס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1995, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המשחק בין ונקובר לבוסטון ,באתר basketball-reference.com
↑  Lessons Learned from “Big Country” Reeves on Money, Happiness, and Work, באתר fourpillarfreedom.com,‏ 15 בנובמבר 2018
↑  Finding Big Country a humble man, באתר straight.com,‏ 5 בדצמבר 2018
↑  הסרט המלא, בעמוד היוטיוב של חברת STORYHIVE,‏ 21 באוקטובר 2018
↑  דף הסרט,  באתר IMDb
בית הכנסת אליהו הנביא (אלכסנדריה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  אלכסנדריה 
 מדינה:  מצרים 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1354
 תאריך פתיחה רשמי:  1850 
 סגנון אדריכלי:  אמנות אקלקטית 
 קואורדינטות:  31°11′56″N 29°54′01″E﻿ / ﻿31.19888889°N 29.90027778°E﻿ / 31.19888889; 29.90027778
 he
 
בית הכנסת אליהו הנביא  ברחוב דניאל הנביא (Nabi Daniel street) באלכסנדריה היה בית כנסת מרכזי של קהילת יהדות אלכסנדריה, והוא נבנה בין השנים 1848–1850, ונקרא אז "בית הכנסת החדש". המבנה תוכנן על ידי האדריכל לאון ברזילון (Léon Barcilon) בסגנון האקלקטי.
כיום אין פעילות בבית הכנסת, והוא פתוח למבקרים בימים ראשון עד חמישי. סביב בית הכנסת יש אבטחה מטעם ממשלת מצרים.
ההיסטוריה של בית הכנסת

רבי עובדיה מברטנורא, שביקר באלכסנדריה בשנת 1487, מצא בה שני בתי כנסת. אחד מבתי הכנסת היה בית כנסת "אליהו" על שם אליהו הנביא, שנוסד בשנת 1354.
בית כנסת זה נחרב במאה ה-18, על-פי הצו של נפוליאון, ובשנת 1848 תוכנן ונבנה מחדש על ידי אדריכל איטלקי במתכונת המזכירה קתדרלה אירופאית גדולה, כפי שהבניין נראה כיום באלכסנדריה. גודלו ופארו של בית הכנסת מהווה עדות לקהילה יהודית גדולה ותוססת אשר הייתה בתקופה זו בעיר.
בית הכנסת הנוכחי אמנם גדול ומרשים, אך כנראה לא כמו בית הכנסת הגדול שהיה בעיר בימי התלמוד, שנקרא "דיופלוסטון של אלכסנדריה" – ומתואר כך בתוספתא במסכת סוכה:
אמר ר' יהודה, כל מי שלא ראה דיופלסטון של אלכסנדריא לא ראה כבוד גדול לישראל כל ימיו. כמין בסיליקי גדולה הייתה, סטיו לפנים מסטיו. פעמים שהיו בה כפלים כיוצאי מצרים, ושבעים ואחת קתדרות היו בה של זהב, כנגד שבעים ואחד זקנים, וכל אחת ואחת עשויה מעשרים וחמש ריבוא, ובימה של עץ היה באמצע, וחזן הכנסת עומד על הקרן, והסודרין בידו. נטל לקרות – הלה מניף בסודרין, וכל העם עונין אמן. ולא היו יושבין מעורבבין, אלא זהבים בפני עצמן, וגרדיים בפני עצמן, וטרסיים בפני עצמן, כדי שיהא אכסנאי בה ומיטפל לאומנתו, ומשם הייתה פרנסתו יוצאת
בית הכנסת מתקופת התלמוד נחרב במהלך מרד התפוצות שפרץ בשנת 115 לספירה.