stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היינריך וילהלם ארנסט
ביוגרפיה > קריירה

בשנים הבאות יצא ארנסט לכמה סיורי הופעות ברחבי צרפת. כששמע שפגניני אמור לנגן בקונצרטים במרסיי בינואר 1837, מסע לשם לשמוע שוב את מורו ורבו. ארנסט היה נחוש בדעתו ללמוד את סודות הטכניקה המורכבת של פגניני ולצורך זה שכר חדר שכן לחדרו של פגניני והשתדל לצותת לנגינתו כל אימת שיכול היה. בין שני הכנרים התנהלה תחרות קונצרטים על לב הקהל, שנחלק בדעתו בין הווירטואוז הוותיק לכנר הצעיר. הדעות נחלקו לכאן ולכאן, אבל הגישה המקובלת הייתה, שהטכניקה של פגניני מלוטשת יותר אך נגינתו של ארנסט נוגעת יותר ללב.
אולי כמחוות כבוד לפגניני, חיבר ארנסט סדרת וריאציות על הנושא "קרנבל בוונציה" והרבה לנגנן בסיומי קונצרטים. הוא גם השתמש בסקורדטורה (כוונון שונה מהמקובל) באופן דומה לזה של פגניני בווריאציות שלו. היצירה התחבבה במיוחד על קהל מאזיניו בכל מקום שניגן בו והייתה לסימן ההיכר שלו.
לאחר שנת 1844 התגורר ארנסט בעיקר באנגליה. הוא הצטרף ל"רביעיית בטהובן" בלונדון וניגן בעיקר את רביעיות המיתרים של בטהובן עם יוזף יואכים, הנריק וייניאבסקי ואלפרדו פיאטי.
ביוגרפיה > שנים אחרונות ומוות

בשנת 1862 התרופפה בריאותו. הוא חלה בנווורלגיה חמורה במיוחד שלא אפשרה לו לנגן. בשבע שנותיו האחרונות חי בניס ועסק בעיקר בהלחנה. בין השאר חיבר שם הווריאציות הפוליפוניות. ארנסט מת בניס.
בזמנו היה ארנסט היה אמן ידוע-שם ומהולל, אך כיום אין זוכרים עוד את שמו. רבים ראו בו את גדול הכנרים בתקופתו וממשיכו הדגול ביותר של פגניני.
מלבד תרומתו למוזיקה פוליפונית, גילה גם דרכי ביטוי חדשות לחיבור מוזיקה לכינור, הנתפסת כפוליפונית. עם ידידיו נמנו ברליוז ומנדלסון.
לקריאה נוספת

Chisholm, Hugh, ed (1911). Encyclopædia Britannica (Eleventh ed.). Cambridge University Press.
Fan Elun, The life and works of Heinrich Wilhelm Ernst (1814-1865) with emphasis on his reception as violinist and composer, (Cornell University 1993).
Amely Heller, H. W. Ernst – As Seen By His Contemporaries Linthicum Heights, Maryland 1986
J. Pěčka, Heinrich Wilhelm Ernst. Paganini z Brna (Brno, Archiv mesta Brna, 2007). ISBN 978-80-86736-06-8.
Tobias Wilczkowski, Heinrich Wilhelm Ernst – A great violinist in the shadow of Paganini (Uppsala University, Department of Musicology 2005), Essay of 60pp.
הערך האנגלי מסתמך על אנציקלופדיה בריטניקה משנת 1911, שהיא כיום נחלת הציבור.
פאן אלונד, ,ה. ו. ארנסט - כפי שראו אותו בני זמנו", מרילנד, 1986
י. פקה, "היינריך וילהלם ארנסט, פגניני של ברנו" (ברנו, 2007)
טוביאס וילצקובסקי, "היינריך וילהלם ארנסט - כנר גדול בצלו של פגניני" (אוניברסיטת אופסלה, המחלקה למוזיקולוגיה 2005, חיבור בן 60 עמודים.
החלטה 7 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

דגל ספרד בתקופת פרנקו
 תאריך:  26 ביוני 1946
 ישיבה מספר:  49
 קוד:  S/RES/7 (מסמך)
 נושא:  השפעת הדיקטטורה הספרדית על השלום והביטחון הבינלאומיים
 סיכום הצבעה:   
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה ברזיל ברזיל מצרים מצרים מקסיקו מקסיקו הולנד הולנד הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית
החלטה 7 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-26 ביוני 1946, התייחסה להשפעת הדיקטטורה של פרנקו בספרד על השלום והביטחון הבין-לאומיים. הדיון נערך בהמשך להחלטה 4 של מועצת הביטחון של האו"ם.
ההחלטה התקבלה בחלקה, ולכן לא נערכה הצבעה על ההחלטה בכללותו.
הערות שוליים

↑  Text of the Resolution at undocs.org
| החלטות מועצת הביטחון של האו"ם בשנת 1946 |
| --- | --- | --- |
|  | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 • 15 |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא האומות המאוחדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
החוויה הישראלית

ערך זה עוסק במוסד ללא כוונת רווח. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־66 שנים) 
 אתר רשמי
 
"החוויה הישראלית" הוקמה בשנת 1958 כאגף במחלקה לנוער וחלוץ של ההסתדרות הציונית העולמית. אגף זה יזם ואירח תוכניות חינוכיות של כלל העולם היהודי, החל מבתי ספר, תנועות נוער, ארגונים ומוסדות, משלחות מבוגרים, פדרציות בתי כנסת ועוד, לחוויה משמעותית ומעצבת בישראל. יו"ר הדירקטוריון היא חנה פרי-זן, ומנכ"ל הארגון הוא אבנר לש.
חברת "החוויה הישראלית" שירותי תיירות חינוכית בע"מ הוקמה בשנת 1999 כחברה בת של הסוכנות היהודית.
מטרת הארגון

חזונה ויעדיה של "החוויה הישראלית" הם חיזוק הזהות היהודית של הדור הצעיר היהודי בתפוצות ולהעשיר את הקשר עם החברה הישראלית, וזאת, באמצעות ביקור משמעותי בארץ. לשם כך, ב"חוויה" מערך תוכניות ולוגיסטיקה, אנשי ביטחון ובטיחות מאגר מרצים ובעלי מקצוע מבוקשים וכן, קשר לארגונים ועמותות שונות לצורך מפגשים עם צעירים ישראלים שונים.
בשנים האחרונות מובילה חברת "החוויה הישראלית" את התיירות הנכנסת לישראל. בשנים האחרונות הגיעו למעלה מ-30 אלף צעירים מדי שנה לישראל במאות תוכניות חינוכיות של החברה.
החברה היא המארגן הגדול ביותר של פרויקט מסע ואחד המארגנים הגדולים של פרויקט תגלית. מרבית תלמידי בתי-הספר היהודים מהתפוצות (למעלה מ-18 אלף תלמידים) מגיעים לתוכניות משמעותיות שנבנו יחדיו עם המחנכים בבתי-הספר בכ-50 מדינות שונות.
"החוויה" מציעה תוכניות מגוונות בארץ, למשך תקופות זמן שונות, החל משבוע ועד 12 חודשים. כ-4000 מתמחים מגיעים לארץ לתקופה ארוכה של מספר חודשים ללימודים גבוהים ולהתמחויות שונות ב-3000 חברות ישראליות מכול גוני תעשיית ההייטק ואחרים. תלמידי בתי-הספר מטיילים ולומדים בכל האתרים שנקבעים במשותף על ידי המחנכים בבתי-הספר ואגף החינוך בחברה.
"החוויה הישראלית" פועלת גם בתחום תיירות מורשת יהודית באירופה, ומציעה מגוון תוכניות ומסלולים באירופה בהתאמה אישית לקבוצות ומשפחות.
החזון החינוכי

הארגון פועל לחיזוק הזהות היהודית וערכיה, לחיזוק הקשר עם ישראל והעם היהודי וליצירת חוויה מעצבת בקרב משתתפי תוכניותיה השונות.
מהחזון נגזרים היעדים הבאים:
א. כל אחת מתוכניות ה"חוויה הישראלית" לנוער יהודי תשלב בתוכה את הנושאים הבאים:
זהות יהודית וריבונות עם ישראל במדינת ישראל
הרצף ההיסטורי של עם ישראל בארץ ישראל ובתפוצותיו
החברה הישראלית, רבגוניותה ורבדיה
הסכסוך הערבי – ישראלי – תולדותיו והיבטיו השונים
יהדות – ערכים, סמלים ומנהגים
שואה – לזכור ולא לשכוח
שבת ולוח השנה העברי
עברית – שפת העם היהודי
ירושלים – מרכזיותה וחשיבותה לעם היהודי
כל ישראל ערבים זה לזה – יחסי ישראל תפוצות
ב. יצירת המשכיות יהודית
ג. חיזוק הקשר והמעורבות של המשתתף בקהילתו היהודית
ד. יצירת "שגרירים – מסבירים" לישראל
ראו גם

תגלית
מסע
הסוכנות היהודית
החלטה 948 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

ארמון הנשיאות בהאיטי
 תאריך:  15 באוקטובר 1994
 ישיבה מספר:  3,437
 קוד:  S/RES/948 (מסמך)
 נושא:  האיטי
 סיכום הצבעה:  14 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 1 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין צרפת צרפת רוסיה רוסיה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית
 חברות לא קבועות:  ארגנטינה ארגנטינה ברזיל ברזיל צ'כיה צ'כיה ג'יבוטי ג'יבוטי ניו זילנד ניו זילנד ניגריה ניגריה עומאן (1970) עומאן פקיסטן פקיסטן רואנדה רואנדה ספרד ספרד
החלטה 948 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ב-15 באוקטובר 1994, לאחר שנזכרה בהחלטות 841 (1993), 861 (1993), 862 (1993), 867 (1993), 873 (1993), 875 (1993), 905 (919) 917 (1994), 933 (1994), 940 (1994) ו-944 (1994), בירכה המועצה על חזרתו של הנשיא הלגיטימי של האיטי ז'אן-ברטרנד אריסטיד והסירה את הסנקציות שהוטלו על המדינה.
המועצה המשיכה לברך על תהליך יישום הסכם מושלי האי, הסכם ניו יורק, ויעדי האו"ם עם כינוס הפרלמנט הלאומי של האיטי, והביעה תמיכה מלאה בכל המוסדות והמנהיגים הדמוקרטיים במדינה ובכל המדינות והארגונים שתרמו לתוצאה זו. המאמצים של הכוח הרב לאומי שהוקם בהחלטה 940 זכו אף הם להכרה.
משלחת האומות המאוחדות בהאיטי (UNMIH) תחליף את הכוח הרב לאומי כאשר תוקם סביבה יציבה, ותתמוך במאמצים של המזכיר הכללי בוטרוס בוטרוס-גאלי להשלים את הרכב ה-UNMIH. מינוי חדש של הנציג המיוחד של המזכ"ל התקבל בברכה, שדחק בשיתוף פעולה בין המזכירים הכלליים של האו"ם וארגון מדינות אמריקה, במיוחד בכל הנוגע להחזרת הנציגות האזרחית הבינלאומית להאיטי.
החלטה 948 התקבלה ב-14 קולות נגד אף אחד נגד, בעוד ברזיל נמנעה מההצבעה.
הערות שוליים

↑  Berdal, Mats R. (2007). United Nations interventionism, 1991–1904. Cambridge University Press. p. 174. ISBN 978-0-521-83897-9.
↑  Lowe, Vaughan; Roberts, Adam; Welsh, Jennifer (2008). The United Nations Security Council and war: the evolution of thought and practice since 1945. Oxford University Press US. p. 590. ISBN 978-0-19-953343-5.
↑  United Nations Dept. of Public Information (1995). The United Nations and the situation in Haiti. United Nations Dept. of Public Information. p. 41.
היינריך להמן-וילנברוק

| --- | --- |

 לידה:  11 בדצמבר 1911 ברמן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  18 באפריל 1986 (בגיל 74) ברמן, גרמניה המערבית גרמניה המערבית 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  Naval Academy at Mürwik 
 השתייכות:  צי הרייך, קריגסמרינה 
 תקופת הפעילות:  מ-1930 
 דרגה:   פריגטנקפיטן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 
פרגטנקפיטן היינריך להמן-וילנברוק (בגרמנית: Heinrich Lehmann-Willenbrock‏; 11 בדצמבר 1911 - 18 באפריל 1986) היה מפקד צוללת בקריגסמרינה בגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. הוא מדורג כשישי מבין מפקדי הצוללות המצליחים ביותר בקרב האטלנטי נגד בעלות הברית. הוא פיקד על ארבע צוללות, כולל U-96, צוללת מסוג VIIC, שזכתה להכרה רחבה כאשר אחד מהסיורים שלה תועד ופורסם על ידי חבר מלווה בחברת התעמולה לותר-גינטר בוכהיים. ללהמן-וילנברוק הוענק עיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון. סיפור ה-U-96 עובד בסופו של דבר למיני סדרה וסרט בשם Das Boot, בו מילא את תפקיד הקפטן יירגן פרוחנוב.
ביוגרפיה > ראשית חייו

להמן-וילנברוק נולד ב-11 בדצמבר 1911 בברמן, שהייתה חלק מהאימפריה הגרמנית. הוא הצטרף לרייכסמרינה של רפובליקת ויימאר באפריל 1931, כמועמד לקצין, וקיבל את הכשרתו הבסיסית בחיל הרגלים הימי. הוא הועלה לדרגת צוער באוקטובר 1931 והשתתף בהכשרה של קצין חיל הים ממרץ 1932 עד ינואר 1933. לאחר מכן קודם לדרגת מידשיפמן ובמשך השנתיים הבאות ביצע אימונים בים. באוגוסט 1933 הוא מונה גם לקצין ניווט בספינת השירות "וזר". הוא הועלה לדרגת מידשיפמן בכיר בינואר 1935.
באפריל 1935, הועלה להמן-וילנברוק לתפקיד לויטננט צור זי והוקצה כקצין איתות על הסיירת קרלסרוהה. בשנה שלאחר מכן, בספטמבר 1936, הוא הוקצה למשך חמישה חודשים למטה הצי בגליצבורג לפני שקיבל הוראות להתייצב כקצין מערכות על ספינת השיט הורסט וסל. להמן-וילנברוק התייצב על הספינה בפברואר 1937, לאחר שהועלה חודש קודם לכן לדרגת אובר-לויטננט צור זי. הוא שירת בספינה במשך עשרים ושישה חודשים לפני שהגיש בקשה להצטרף לזרוע הצוללות של הצי הגרמני
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

להמן-וילנברוק הועבר לזרוע הצוללות של חיל הים הגרמני באפריל 1939. לאחר שירותו כקצין בכיר ב-U-8, הועלה לדרגת קפיטן-לויטננט ומונה למפקד U-5 בדצמבר 1939. הסיור הראשון שלו, שנמשך 15 יום, היה לאורך חופי נורווגיה במהלך מבצע הרטמוט, פעולת הצוללות לתמיכה בפלישה לנורווגיה.
עם שובה של U-5, להמן-וילנברוק הועבר לצוללת U-96, צוללת מסוג VIIC. במהלך שלושה סיורים בפיקודו של ווילנברוק, U-96 הטביעה 125,580 טונות של ספונה של בעלות הברית. בשנת 1941 הטביעה U-96 שלוש ספינות חיילים בריטיות, כל אחת עם אובדן חיים ניכר. במהלך הסיור השביעי היה לותר-גינטר בוכהיים על U-96 ותיעד את פעולות הצוללת בספרו Das Boot.
להמן-וילנברוק עזב את U-96 במרץ 1942, הועלה לדרגת קורבטנקפיטן ומונה למפקד הצוללת U-9, שהוצבה בברסט. ב-2 בספטמבר 1944 הוא קיבל את הפיקוד על U-256 ונמלט מברסט הנצורה ימים ספורים לפני כניעתה של העיר. הוא הגיע לברגן, נורווגיה, ב-23 באוקטובר. בברגן התמנה למפקד הצוללת U-11, וכיהן בתפקיד עד הכניעה הגרמנית בנורווגיה ב-9 במאי 1945.
ביוגרפיה > סיכום פעולותיו

במהלך סיוריו עם U-96, הוענקו ללהמן-וילנברוק העיטורים צלב הברזל מדרגה שנייה, צלב הברזל מדרגה ראשונה, אות לחימת הצוללות, צלב האבירים של צלב הברזל וצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון על הישגיו. הוא הטביע 24 אוניות בהדחק של 170,237 טון, פגע בשתי אוניות בהדחק של 15,864 טון ופגע פגיעה מוחלטת בספינה אחת בהדחק של 8,888 טון. בסך הכל במהלך פעולותיו 1,272 אנשים איבדו את חייהם.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הפך להמן-וילנברוק לקברניט ספינות סוחר. במשך  5 שנים החל מ-1969 היה הקברניט הראשון של אניית הסוחר הגרמנית המונעת בהנעה גרעינית  "אוטו האן"(אנ').
הוא התגורר בברמן, עד מותו ב-18 באפריל 1986.
הערות שוליים

↑  "U-boat Registry of Officers", German Federal Archives, Entry: Lehmann-Willenbrock Heinrich Fkapt.01.12.44, 11.12.1911-18.04.1986 - U-5, U-96.
↑  Alman, Karl, Der Landser. Nr. 123 = Ritterkreuzträger. Fregattenkapitän Heinrich Lehmann-Willenbrock. Pabel Verlag (1963), pg 23-27
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1119854180  ISNI: 0000 0003 9556 8485  NTA: 190747390  VIAF: 290240126   WorldCat (עם VIAF): 290240126
היינריך זוטרמייסטר

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1910 פויירתאלן, שווייץ 
 פטירה:  16 במרץ 1995 (בגיל 84) Vaux-sur-Morges, שווייץ 
 מוקד פעילות:  שווייץ 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה למוזיקה ותאטרון של מינכן 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 פרופיל ב-IMDb
 
היינריך זוטרמייסטר בגרמנית: Heinrich Sutermeister;‏ 12 באוגוסט 1910 – 16 במרץ 1995) היה מלחין אופרה שווייצרי, המפורסם ביותר בזכות האופרה שלו "רומיאו ויוליה".
ביוגרפיה

זוטרמייסטר נולד בפויירתאלן (אנ') שבשווייץ למשפחה שווייצרית-גרמנית. במהלך החודשים הראשונים של שנת 1930, הוא היה תלמיד בבית הספר הגבוה למוזיקה ולאמנויות הבמה במינכן, שם למד אצל קרל אורף. השפעתו של אורף על המוזיקה שלו הייתה רבה. בשובו לשווייץ באמצע שנות השלושים, הקדיש זוטרמייסטר את חייו להלחנה. הוא הלחין כמה יצירות לרדיו, החל מ"העכביש השחור" בשנת 1936, לפני שפנה מאוחר יותר לטלוויזיה. יצירתו הבימתית המצליחה ביותר היא האופרה רומיאו ויוליה (אנ'), שהוקרנה בבכורה בדרזדן בשנת 1940 בניצוחו של קרל בהם.
לאופרה האחרונה שהלחין, הוא עיבד את מחזהו של אז'ן יונסקו מות המלך (אנ'). לדברי המוזיקולוגית אליזבת פורבס, האופרה הזו, שפורסמה לראשונה בשנת 1985 באופרה הממלכתית של בוואריה, עם שש דמויות בלבד, מקהלה זעירה ותזמורת קטנה היא, בדרכה הצנועה, יעילה כמו כל מה שכתב זוטרמייסטר.
הוא היה אחיו של הנס מרטין זוטרמייסטר. סבא שלהם היה הפולקלוריסט אוטו זוטרמייסטר (אנ').
הוא נפטר בוו-סור-מורז (אנ') שבשוויץ.
השפעות

לאחר הופעותיהם של קרל אורף וארתור הונגר, זוטרמייסטר הושפע מהם, ולכן אפשר להחשיב את היינריך זוטרמייסטר כמלחין נאו-קלאסי, אם כי לא בהכרח. הרי אורף והונגר היו נאו-קלאסיים אבל זוטרמייסטר לא הושפע מהם המון, אלא קצת.
יצירות > מוזיקה לקונצרטים, קאמרית ודתית

קונצ'רטו לפסנתר, 1943.
קפריצ'ו עבור קלרינט, 1947.
"Die Alpen", פנטזיה על שירי עם שווייצרים, 1948.
"Gavotte de Concert", לחצוצרה ופסנתר, 1950.
קונצ'רטו לפסנתר, 1953.
"מיסה דה רקוויאם", 1952–1953.
קונצ'רטו לצ'לו, 1954–1955.
קונצ'רטו לפסנתר, 1961–1962.
Poème funèbre - En mémoire de Paul Hindemith for Orchestra", 1965"
"Omnia ad Unum", למקהלה, 1965–1966.
קונצ'רטו לצ'לו, 1971.
Te Deum", 1975"
קונצ'רטו לקלרינט, 1975–1976.
Consolatio philosophiae, 1979.
לקריאה נוספת

Warrack, John and West, Ewan (1992), The Oxford Dictionary of Opera, 782 pages ISBN 0-19-869164-5
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Christian Heindl, Sutermeister, Heinrich, Komponisten der Gegenwart, 1996. (בגרמנית)
1 2  Robijns, J and Miep Zijlstra, Sutermeister, Heinrich, Algemene muziek encyclopedie, 1983. (בהולנדית)
1 2  Marc Honegger, Dictionnaire de la musique: Les hommes et leurs oeuvres, 1993. (בצרפתית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603775705171  PLWABN: 9810626818905606  BIBSYS: 99015336  BNE: XX5051364  BnF: cb13953994j (data)  GND: 118757911  HDS: 009563  ISNI: 0000 0001 1479 281X  LCCN: n80144693  MusicBrainz: 355f6c2b-f199-4d9c-8cb7-a703679a94a5  NKC: xx0132663  NLA: 54465417  NTA: 097387177  RERO: 02-A003877421  SELIBR: 302322  SUDOC: 144739941  TLS: Heinrich_Sutermeister  Trove: 1544002  VIAF: 104145151   WorldCat (עם VIAF): 104145151
הלגיון השבעה עשר

הלגיון השבעה עשר (בלטינית: Legio XVII) הוא אחד הלגיונות בצבא הרומי. הלגיון הוקם כנראה בידי אוקטביוס בשנת 41 לפנה"ס. הלגיון הושמד בקרב יער טויטובורג (קרב וארוס) בשנת 9 לספירה. כינוי הלגיון אינו ידוע לבטח, אך אולי היה גרמניקה או גאליקה.
פיסות המידע אודות הלגיון מועטות, אין אזכור ללגיון ברשומות הרומיות כלל, עניין שהופך את קיומו למסתורי משהו.
בכל זאת, היסטוריונים רבים טוענים כי הלגיון היה פשוט יחידה קטנה ולא מפורסמת, שכן צבא אוגוסטוס מנה בסך הכול 21 לגיונות, ממוספרים מ-1 ל-21. כמו כן, לאחר קרב יער טויטובורג, שבו הושמדו שלושה לגיונות, נעלמו מהרשומות הצבאיות שמות הלגיונות השמונה עשר וההתשעה עשר בלבד, לכן סביר להניח כי הלגיון השלישי היה הלגיון השבעה עשר, הבלתי ידוע.
הלגיון הוקם כנראה במטרה להתמודד עם סקסטוס פומפיוס, אחרון אויבי הטריומווירט השני, שהתבצר בסיקיליה ואיים על אספקת התבואה לרומא, חייליו גויסו בעיקר מצפון איטליה. עם תום הטריומווירט בתבוסתם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה השביעית בקרב אקטיום (שנת 31 לפנה"ס), הלגיון נשלח כנראה לגאליה. בסוף המאה הראשונה לפנה"ס הוצב הלגיון בגרמניה סמוך לנהר הריין, שם שימש ככוח הלוחם בשבטים הגרמאניים במערכות המצביאים הרומיים טיבריוס ודרוסוס. בשנת 7 לספירה מונה פובליוס קוינקטיליוס וארוס למושל האזור ומפקד הצבא המקומי.
בשנת 9 לספירה ארמיניוס, מנהיג שבט החרוסקי הגרמני ובן ברית רומאי, הביא בשורה לווארוס אודות מרד באזור הריין. וארוס הצעיד את כוחו למקום, ללא ידיעה כי שבט החרוסקי המתין בציפייה לבואו. ב-9 בספטמבר של אותה השנה התנפל הכוח הגרמני על הצבא הרומי והשמידו כליל בקרב יער טויטובורג. שלושת הלגיונות ששירתו תחת וארוס הושמדו לגמרי וסמליהם נשדדו.
היפרגליקמיה

| --- | --- |

 תחום:  אנדוקרינולוגיה 
 טיפול:  insulin glargine  מטפורמין  אינסולין ליספרו  insulin aspart 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006943
 סיווגים
 ICD-11:  MA18.0 
 
היפרגליקמיה (בעברית: יתר סוכר הדם) היא רמה גבוהה של גלוקוז (סוכר) בדם המופיעה לרוב אצל אנשים החולים בסוכרת. המצב ההופכי, רמה נמוכה של גלוקוז בדם, קרוי היפוגליקמיה.
מקור המילה "היפרגליקמיה" מחיבור המילים היפר=עודף, גליק=גלוקוז, סוכר והמיה=מהמילה היוונית "המוס" שפירושה דם.
פיזיולוגיה

במצב תקין, אצל אדם בריא, לאחר אכילת מזון כלשהו המכיל סוכר, מופרש לדם ההורמון אינסולין. האינסולין מאפשר לסוכר להיקלט בתאים. כך שומר הגוף על רמות קבועות יחסית של סוכר בדם, ומונע מצב של היפרגליקמיה.
פתופיזיולוגיה

אצל חולים במחלת הסוכרת, עלולה להיות בעיה בהפרשת האינסולין או ביכולת השפעתו על התאים. במצב כזה, לא ייקלט הסוכר בתאים לאחר אכילת מזון כלשהו, אלא יישאר בדם. ריכוז הסוכר בדם יעלה, ויתרחש מצב המכונה היפרגליקמיה.
אבחון ובדיקות

מכיוון שריכוז הסוכר בדם עולה, ניתן לשלול או לאבחן היפרגליקמיה באמצעות בדיקת דם פשוטה. הבדיקה יכולה להתבצע על ידי לקיחת דם מהחולה במבחנה ובדיקתו במעבדה, או באופן עצמאי בעזרת מכשיר המד-סוכר (גלוקומטר), המאפשר למדוד את ריכוז הסוכר בדם באמצעות דקירה קטנה, לרוב באצבע.
את ריכוז הסוכר בדם מודדים ב-%mg או ב-mg/dl (מיליגרם לדציליטר, עשירית הליטר). ריכוזי סוכר תקינים נחשבים בין 60mg/dl ל-110mg/dl. במקרים של היפרגילקמיה, ריכוז הסוכר בדם יהיה מעל 200mg/dl.
סימנים

קצב התדרדרות מצבו של החולה בהיפרגליקמיה יהיה איטי בהשוואה לקצב התדרדרות חולה במצב ההופכי- היפוגליקמיה. חולה סוכרתי יפתח בטווח של 12-48 שעות סימני לחץ ומצוקה, תוך מתן שתן (מתוק) בתדירות גבוהה. החולה ירגיש רעב, חולשה,  יזיע בכל חלקי גופו, וייראה סמוק למדי. מפַה החולה ניתן להריח ריח אצטון. זהו ריחם של גופי הקטון המופרשים בגוף במצב זה. בין היתר, ייתכן ויופיעו גם בחילות והקאות מרובות.
סכנות > לטווח קצר

בטווח הקצר, הסיכונים וההשפעות של רמת גלוקוז גבוהה בדם תלויה במספר גורמים: רמת הגלוקוז בדם, הנמדדת במיליגרם לדציליטר דם (mg/dl), רמת האינסולין בדם והאם נוצרו בדם גופים קטונים. במקרי קיצון, ערכי סוכר גבוהים (בדרך כלל מעל 250mg/dl) בשילוב חלק או כל הפרמטרים האלה יכולים להוביל למצב מסכן חיים הנקרא חמצת קטוטית סוכרתית (בעיקר אצל חולי סוכרת מסוג 1) או למצב בשם מצב היפרגליקמי היפראוסמולרי (בעיקר בחולי סוכרת מסוג 2).
ברמות סוכר גבוהות מהנורמה אבל נמוכות מכ־180mg/dl לא יופיע סוכר בשתן ("הסף הכלייתי") אך החולה עדיין יכול לסבול מסימפטומים של עייפות, טשטוש וצמא.
היפרגליקמיה אצל חולים בטיפול נמרץ עלולה להביא לפולינוירופתיה של מחלה קריטית.
סכנות > לטווח ארוך

כשבדם החולה יש ריכוז גבוה של סוכר לאורך זמן, עלול הסוכר לשקוע בכלי הדם. מכאן, שהסכנה העיקרית היא היצרות כלי דם וחסימתם. הסיבוך העיקרי בתחום זה הוא היצרות של כלי דם קורונירים|כליליים שמספקים דם ללב. חסימה של כלי דם אלה תגרום לאוטם בשריר הלב. ייתכנו חסימות בכלי דם קטנים נוספים, כמו אלה שבעין למשל. חסימה של כלי דם אלה תוביל למחלות עיניים שונות כמו קאטרקט או עיוורון. כלי דם נוספים העלולים להחסם הם כלי הדם של הכליות, מה שיכול להוביל לנזק כלייתי. נזק אפשרי נוסף, בעקבות הפרעה באספקת הדם, יכול להוביל אצל חולים לא מאוזנים לקטיעת גפיים.
טיפול

הטיפול העיקרי נגד היפרגליקמיה הוא מניעה, כלומר השאיפה לאיזון הסוכרת אצל האדם החולה, וזאת על ידי תזונה מאוזנת, פעילות גופנית, ולקיחת התרופות במועד הנכון. אצל חולי סוכרת מסוג 1 וחלק מחולי הסוכרת מסוג 2 נדרש גם טיפול באמצעות הזרקת אינסולין והתאמת המינון לרמת הגלוקוז בדם.
ראו גם

היפוגליקמיה
סוכרת
הערות שוליים

↑  יתר סוכר הדם במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536190005171  LCCN: sh85063696  NKC: ph195817 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
החלטה 702 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  8 באוגוסט 1991
 ישיבה מספר:  3001
 קוד:  S/RES/702(1991) (מסמך)
 נושא:  קבלת קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית כחברות באו"ם
 סיכום הצבעה:   
 תוצאה:  התקבלה ללא הצבעה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין סין צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטריה אוסטריה בלגיה בלגיה חוף השנהב חוף השנהב קובה קובה אקוודור אקוודור הודו הודו רומניה רומניה תימן תימן זאיר זאיר זימבבואה זימבבואה
 
החלטה 702 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה ללא הצבעה ב-8 באוגוסט 1991, לאחר בחינה בנפרד של הבקשות של קוריאה הצפונית ושל קוריאה הדרומית כחברות באו"ם. המועצה המליצה לעצרת הכללית של האומות המאוחדות לקבל את צפון קוריאה ודרום קוריאה.
ב-17 בספטמבר 1991, העצרת הכללית קיבלה את שתי המדינות, על פי החלטה 46/1.
ראו גם

מדינות החברות באומות המאוחדות
הערות שוליים

↑  United Nations (1992). Yearbook of the United Nations 1991, Volume 45. Martinus Nijhoff Publishers. p. 96. ISBN 978-0-7923-1970-2.
הגנה הודית מזרחית

הגנה הודית מזרחית היא פתיחת שחמט המתחילה במהלכים הבאים:
ד4 פ-ו6
פ-ו3 ז6
קודי ECO עבור הגנה הודית מזרחית הם A48-A49.
תיאור

לפתיחה זו יש קרבה להגנה הודית של המלך הנפוצה יותר, והיא נחשבת לעיתים קרובות לווריאנט שלה. ההבדל הוא שהלבן עדיין לא שיחק ג4, ולכן הוא שומר על כמה אפשרויות.
אם הלבן משחק ג4 מוקדם, הפתיחה תהפוך להגנה הודית של המלך. אפשרות נוספת של הלבן לתמוך בהתקדמות ה4 מוקדמת, ואז תהיה טרנספורמציה להגנת פירץ. ללא טרנספורמציה, ישנם ארבעה המשכים פופולריים ועצמאיים:
משחק לדוגמה

סמיסלוב נגד גיולה סאקס, 1979:
כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Direction "rtl"]
1.Nf3 Nf6 2.g3 g6 3.Bg2 Bg7 4.0-0 0-0 5.d4 d6 6.Nc3 Nbd7 7.e4 e5 8.dxe5 dxe5 9.b3 b6 10.a4 Bb7 11.Nd2 Re8 12.Ba3 Bf8 13.Bxf8 Nxf8 14.Nc4 Ne6 15.Re1 Qd4 16.Nd5 Kg7 17.Qf3 Bxd5 18.exd5 e4 19.Qd1 Nxd5 20.Bxe4 Rad8 21.Bxd5 Qxd5 22.Qxd5 Rxd5 23.Rad1 Red8 24.Rxd5 Rxd5 25.Kg2 Kf6 26.Ne3 Rd2 27.Ng4 Ke7 28.Ne3 Kd7 29.Rd1 Rxd1 30.Nxd1 Nd4 31.Ne3 Kd6 32.h4 Kc5 33.Kf1 Kb4 34.Ke1 Kc3 35.Kd1 c6 36.Kc1 Nf3 37.Nc4 f5 38.Nb2 f4 39.Nc4 Nd4 40.Ne5 fxg3 41.fxg3 c5 42.a5 Nxc2 43.axb6 axb6 44.Nd7 Nd4 45.Nxb6 Ne2 46.Kd1 Nxg3 47.Nd7 Kb4 48.Kc2 Nf5 49.Nf8 Nxh4 50.Nxh7 Nf5 51.Nf6 Nd4 52.Kd3 Kxb3 53.Nd7 Ne6 54.Ne5 g5 0–1
ראו גם

תורת הפתיחות בשחמט
אנציקלופדיית פתיחות שחמט