stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרתה (אופרה)

| --- | --- |

לברית
 מידע כללי
 מלחין:  פרידריך פון פלוטו
 לבריתן:  Friedrich Wilhelm Riese 
 סוגה:  אופרה 
 שפה:  גרמנית
 מספר מערכות:  4
 זמן התרחשות העלילה:  המאה ה-18
 מקום התרחשות העלילה:  אנגליה
 תפקידים
 Sheriff  Sir Tristan Mickleford  Lady Harriet Durham  Lyonel  Plunkett  Nancy  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
מרתה (בשם אחר השוק של ריצ'מונד) היא אופרה מאת המלחין הגרמני פרידריך פון פלוטו שנכתבה ב-1847. האופרה בת ארבע המערכות, שהוצגה ב-25 בנובמבר, היא היצירה המוצלחת ביותר של המלחין והיחידה שהצלחתה נמשכת עד היום.
ההיסטוריה של האופרה

מרתה הייתה אחת האופרות המצליחות של המאה ה-19 והשתייכה לאחת המצליחות ביותר בסוגה גם במחצית הראשונה של המאה ה-20. לאחר הבכורה בווינה, היא הועלתה בכמה ערים גדולות באירופה תוך פחות משנה. בתחילה התפשטה בעולם דובר הגרמנית: זמן קצר לאחר הבכורה בווינה, התקיימו הבכורות שלה בברלין, לייפציג, דרזדן ווימאר, אך תוך שנה מהבכורה הראשונה, היא הועלתה בפשט, פריז, לונדון, פראג., הלסינקי וסטוקהולם. בשנת 1852, גם המטרופוליטן אופרה העלתה אותו לתוכניתה, שם היא הייתה חלק מהרפרטואר במשך שמונה עשרה עונות וחמישים וארבע הופעות.
בהצגת הבכורה במילאנו ב-1859, האופרה הועלתה באיטלקית, בהצלחה כה גדולה, שעבור רבים, מרתה הייתה "אופרה האיטלקית". לאחר מכן, הגרסה האיטלקית של האופרה הפכה לפופולרית מאוד. היצירה הוצגה באיטלקית בליסבון, והעיבוד המחודש בפריז ב-1859 היה גם כן באיטלקית. החלק הפופולרי ביותר באופרה, האריה של ליונל שמתחילה ב-Ach, so fromm, ach, so traut, היה במקור אריה מאופרה מוקדמת יותר של פלוטו L'Ame en Peine והמלחין העביר אותה משם למרתה, וה-Rose Song הוא עיבוד לשיר עממי אירי פופולרי.
הדמויות ומיקומים של האופרה

| הדמות | מנעד הקול |
| --- | --- |
ליידי הרייט דורהאם, גברת החצר של המלכה: סוֹפרן
ננסי, אשת סודה: קונטרה אלט
לורד טריסטן מיקלפורד, בן דוד הגברת: בס
פלאמקט, דייר עשיר: בריטון או בס
ליונל: טנור
השופט של ריצ'מונד: בס
משרתת ראשונה: סופרן
משרתת שניה: סופרן
משרתת שלישית: אלט
שוכר ראשון: בס
שוכר שני: טנור
משרת ראשון: בס
משרת שני: בס
משרת שלישי: טנור
אן, מלכת בריטניה: קול אילם
מקהלה: דיירים, משרתות, משרתים, ציידים, פמליית המלכה, עם
מקום העלילה: בריצ'מונד ובסביבתה בתקופת שלטונה של אן, מלכת בריטניה (1702-1714).
מיקומי האופרה: מערכה 1; תמונה 1: חדר ההלבשה של הגברת, תמונה 2: שוק ריצ'מונד; מערכה 2: ביתו של פלאמקט, מערכה 3: בית מרזח ביער; מערכה 4; תמונה 1: חדר ההלבשה של הגברת, תמונה 2: מול ביתו של פלאמקט
אורך האופרה: שעתיים וחצי
עלילה > מערכה 1

תמונה 1: ליידי הרייט (הגברת) משועממת מאוד, לדברי ננסי, יש רק דרך אחת להיפטר מהשעמום שלה: אם היא תתאהב באביר נאה. לפתע, לורד טריסטן מופיע ומתחיל במבוכה לחזר אחרי הרייט, שאינה מרוצה מכך. בינתיים, השיר של הבנות שהולכות ליריד מסתנן מבעד לחלון. הגברת מאוד אוהבת את הסצנה המהנה ומחליטה שגם היא וננסי ילכו ליריד בלבוש משרתים. למרות שלורד טריסטן מתנגד לכך, הבנות מסרבות לוותר על כוונותיהן. אז בסופו של דבר, אי אפשר לעשות כלום מלבד ללוות אותן ליריד.
תמונה 2: פלאמקט וליונל הגיעו ליריד כדי למצוא משרתים חדשים לחצר שלהם. עד מהרה מושך את תשומת הלבם יופיין של הנשים המחופשות, כך שבסופו של דבר הבחירתם נופלת עליהן. שתי הגברות מקבלות את ההזמנה בלי לחשוב והולכות אחרי הבעליהן החדשים. הן מאוד אוהבות את המשחק, החיוך קופא על פניהן רק כשהשופט של ריצ'מונד קורא מעל לראשן שמי שהסכים להזמנה לא יכול לעזוב את משרתו במשך שנה.
עלילה > מערכה 2

לליונל ופלאמקט מוצאים תועלת מועטה במשרתים החדשים. ננסי שוברת את הצלחות בזו אחר זו, והגברת לא עושה שום דבר כל היום, רק זועפת בפינה. שתי המשרתות (שבחרו את השמות הבדויים יוליה ומרתה) אינן טובות גם באריגה, כיוון שלא עסקו בדברים כאלה קודם לכן. ליונל מתאהב במרתה ובסופו של דבר מפסיק לייסר אותה, במקום זאת הוא רוצה לשרת אותה עד סוף חייו. הגברת מתרגשת מהצהרת האהבה של הגבר, אבל היא לא יכולה לעשות שום דבר. היא דוחה בקרירות ובלעג את גישתו. בלילה, לורד טריסטן מופיע ומבריח מהג'נטלמנים את הגברות.
עלילה > מערכה 3

המלכה צדה ליד קרחת יער וכמובן יש איתה את נשות החצר שלה. פלאמקט מבלה עם העגלונים ותושבי הכפר בבית מרזח סמוך. כשהוא רואה את ננסי מתקרבת עם הציידים, הוא רץ אליה ורוצה לקחת את הילדה איתו, כשהוא מסתמך על זכותו הקדומה. הנוכחים מנסים להניא אותו מכך, ואז, לאחר שאינו מוותר על כוונתו, מגרשים אותו. בינתיים, ליונל משוטט ביער במצב נפשי מופרע כשהוא פוגש קבוצת ג'נטלמנים ציידים, ביניהם הוא רואה את מרתה שלו. הוא מתחיל להתחנן לגברת שתחזור אליו. הרייט מתייחסת אליו בקרירות ומכחישה שאי פעם ראתה אותו. עם זאת, ליונל לא מוותר: הוא מוכיח את האמת שלו ביתר שאת, אז טריסטן מחליט לקבל את האורח הבלתי קרוא. הגברת נחרדת מזה. לבסוף, היא שולחת את כולם כדי שתוכל לדבר עם ליונל לבד. ואז היא עומדת שוב בתור מרתה מול בעליה לשעבר, שמסרב כעת להתקרבותה.
עלילה > מערכה 4

תמונה 1: פלאמקט נותן לגברת את הטבעת של אבי ליונל, שמת מוקדם, שמראה אותה למלכה. הטבעת שופכת אור על העובדה שליונל הוא לא אחר מאשר בנו של הרוזן מדרבי שהורשע, על אף שהיה חף מפשע. כעת מוחזר לזכויותיו על ידי המלכה. האיש בורח מהכלא. הרייט לוקחת בעצמה את התעודה של המלכה לליונל, אולם הצעיר הפצוע בלבו אינו סולח לה.
תמונה 2: הגברת מחליטה לעשות ניסיון אחרון לפייס את לבו של ליונל. בעזרת שכניו, מכריו ותושבי הכפר היא מארגנת שוב את השוק לשעבר. ליונל משתחרר לבסוף מטינתו ברגעי הזיכרון המתוקים: הוא סולח לאהבתו ומחבק בשמחה את מרתה. בינתיים, יוליה ופלאמקט כבר נעמדו לפני המזבח.
המוזיקה של האופרה

מרתה היא אחת מאופרות האנסמבל המצליחות ביותר של המאה ה-19. הסגנון של פלוטו הוא אקלקטי: הוא שילב את המקצבים של ז'אק אופנבך עם התזמור של היינריך מארשנר ואלברט לורצינג והלחן של גאטנו דוניצטי ווינצ'נצו בליני. השפה המלודית של האופרה היא בעיקרה איטלקית, ולכן אין זה פלא שאחרי זמן מה הגרסה האיטלקית של המחזה הפכה לנפוצה יותר מהגרסה הגרמנית. המלחין השתמש בלחן עממי בקטעי הסולו, המשולבים בהרכבים עוצמתיים, דמויי שירה, והדיאלוגים מולחנים במוזיקה המזכירה בסגנון שיח (דיאלוג). בסיפור, וכך גם במוזיקה, מתחלפים פרקים קומיים וליריים. היצירה כולה מאופיינת בפרופורציה אורגנית מחושבת היטב. גם הפרודיות שנעשו על מרתה מעידות על הפופולריות יוצאת הדופן של היצירה.
הקטעים המוכרים יותר

Der Markt beginnt! Die Glocke schallt – קטע שוק (מערכה 1, מקהילה)
Letzte Rose, wie magst du – שיר הוורד (מערכה 2, האריה של מרתה)
Lasst mich euch fragen – שיר הבירה (מערכה 3, האריה של פלאמקט)
Ach so fromm, ach so traut – האריה של ליונל (מערכה 3
Mag der Himmel euch vergeben – קווינטט (מערכה 3)
הקלטות

גרסה בשפה הגרמנית:
Lady – Anneliese Rothenberger, Nancy – Brigitte Fassbaender, Lyonel – Nicolai Gedda, Plumkett – Hermann Prey, Tristan – Dietel Weller. האופרה הממלכתית של בוואריה, תזמורת ומקהלה, מנצח: Robert Heger. מקום: München, Bürgergrau, 1968. שנה: 1988. EMI CMS 7-69-339-2 2 CD ADD Stereo
גרסה בשפה האיטלקית:
ליידי - אלנה ריזיארי, ננסי - פיה טאסינרי, ליונל - פרוצ'יו טגליאביני, פלומקט - קרלו טגליאבה, טריסטן - ברונו קרמאסי. ישתתפו המקהלה והתזמורת של RAI של טורינו. בימוי: פרנצ'סקו מולינארי-פרדלי. מקום וזמן ההקלטה: 1953. טורינו, RAI. שנת הוצאה: 1991. Dino Classic 9075-077 2 CD Stereo
אדלינה פאטי בתור ליידי הרייט (1861)
מחזור כישור הזמן - מקומות

מחזור כישור הזמן היא סדרת ספרי פנטזיה המתרחשת בעולם דמיוני (מכונה לעיתים בשם "Randland") ובו עשרות מדינות, ערים ואתרים אחרים.
הבהרה: בקטע קיימים מספרי ספרים. המספרים הם של הספרים באנגלית. בתרגום לעברית פוצל כל ספר לזוג ספרים כך שהספר השביעי באנגלית הוא ה-13–14 בעברית.
מפת רנדלנד
ארצות הגבול

ארצות הגבול הן הארצות שעל גבול 'המצרים', שטח האופל. מזה שלושת אלפי שנה מנהלות ארבע ארצות הגבול - שאינר, ארפל, קנדור וסלדיאה מאבק חסר פשרות באופל, המיוצג באמצעות טרולוקים ומירדראלים הפושטים לעיתים על כפרים וחוות בארצות הגבול, ולעיתים מנהלים גם פשיטות גדולות בסדר גודל של אלפים. בארצות שמדרום לארצות הגבול אנשים אינם מאמינים בקיומם של יצורי אופל לעיתים קרובות, או שמאמינים שכולם נשמדו במלחמות הטרולוקים.
לארצות הגבול מנהגים וכללים חברתיים שונים מאלה שמדרומן: הן בין הארצות הבודדות שאינן משחקות בדאיס ד'אימר, משחק הבתים (המאבק בין בתי האצולה והשליטים על כוח, יוקרה ושלטון). בארצות הגבול אין איש רשאי לכסות את פניו בין חומות עיר; זהו אמצעי הגנה כנגד הסתננותם של מירדראלים. ערך חשוב בארצות הגבול הוא שמירה על חייה וכבודה של אישה. בשאינר, למשל, אין גבר רשאי להיכנס למגורי הנשים ללא רשותה של אישה, אפילו המלך בעצמו.
היחידה מבין ארצות הגבול שתוארה בסדרה הישר מעייניהן של הדמויות היא שאינר.
שאינר

שאינר היא המזרחית מבין ארצות הגבול. נהר הארינין מהווה את גבולה הדרומי של שאינר. בעבר גבלה בממלכת הדנאן מדרום, אך הדנאן נכחדה וננטשה, וכעת רואים עצמם הכפרים הבודדים באזור כשייכים לשאינר ומבקשים את הגנתו של מלך שאינר. ממזרח, גובלת שאינר ברכס שדרת העולם, ובשל כך עמדה מספר פעמים בפני התקפות איאלים. מצפון שוכנים המצרים, וממערב ממלכת ארפל. בירתה של שאינר היא פאל מוראן, עיר חדשה יחסית שנבנתה לאחר מלחמות הטרולוקים (לפני כ-2000 שנה; זמן קצר רק ביחס לערים אחרות).
ארפל

לא הרבה ידוע לנו על ארפל. מדרום היא גובלת בנהר הארינין, ממזרח בשאינר, מצפון במצרים, וממערב בקנדור. בירתה היא שול ארבלה, ומלכה נכון לזמן העלילה הוא פאיטר נאכימן.
קנדור

קנדור היא הקטנה שבאומות הגבול. ממזרח היא גובלת בארפל וממערב בסלדיאה, ובירתה היא צ'צין. מלכת קנדור בעת העלילה היא את'נייל, וכס מלכותה נקרא בשם כס העננים. מפקד צבאות קנדור מכונה בשם נושא החרב; נכון לזמן העלילה, נושא החרב הוא לורד באלדהיר.
בין השאר, קנדור מייצאת שיש משובח; חדרה של האמירלין במגדל הלבן מצופה בשיש מקנדור.
סלדיאה

סלדיאה היא הגדולה והמערבית שבארצות הגבול, וכנראה גם החשובה והעשירה שבהן. ממזרח גובלת בקנדור וממערב באוקיינוס האריתי, ובירתה היא מרדון. תושביה ידועים בעיניהם המלוכסנות, במזגם החם ובכך שהנשים יוצאות עם הגברים לקרב. מלכת סלדיאה היא טנוביה; מפקד הצבא הוא דבראם מבית באשר, לורד באשר, טיר וסידונה, מגן גבול המצרים, מגן לב המולדת, המפקד העליון של צבאות המלכה טנוביה מסלדיאה ודודה של המלכה, המשמש דמות משנית בעלילה. בתו של באשר, זארין (ידועה יותר בשם שבחרה לעצמה, פייל) נשואה לפרין אייברה.
ארד דומן

ארד דומן כמעט ולא מתוארת מבעד לעיני הדמויות בסיפור. היא שוכנת בין האוקיינוס האריתי להרי הערפל. לאורך המדינה זורם הנהר דגון, הנשפך לאוקיינוס האריתי, ובשפכו שוכנת בירת ארד דומן, בנדר אבאן. ארד דומן וטרבון נלחמות זו בזו ללא הכרעה כבר מאות שנים על מישור אלמות'. בארד דומן המלך או המלכה, הבאים ממעמד האצילים, נבחרים בידי מועצת הסוחרים (מועצה המורכבת מראשי גילדות הסוחרים) לכל ימי חייהם. סמכותם במדינה מוחלטת, אלא אם כן מחליטה מועצת הסוחרים להדיחם ברוב של שלושה רבעים. המלך האחרון בארד דומן לפני שזו שקעה בתוהו ובוהו עקב מרידות של תומכי הדרקון והמלחמה עם טרבון, היה המלך אלסלם, וכיום מקומו אינו ידוע. ארד דומן נכבשה בסוף הספר ה-11 על ידי רנד אל'תור.
נשות ארד דומן ידועות בקסמן המושך, שגרם לגברים רבים מכל העולם להניח את לבם והונם לרגליהן; בספר החמישי מתואר כיצד הקסימה ליאן שריף הדומנית, שומרת הרשומות לשעבר שהושתקה, חבורה של גברים בפונדק בלוגרד, למרות שלא התאמנה בפיתוי זה עשרות שנים.
מישור אלמות' וכף תומאן

מישור אלמות וכף תומאן ניצבות בין ארד דומן לטרבון, על חוף האוקיינוס האריתי. מאז ששקעה וננטשה אומת אלמות', כשלוש מאות שנים לפני תחילת העלילה, נלחמו טרבון וארד דומן זו בזו על השליטה במישור אלמות. כף תומאן הוא חצי אי היוצא ממישור אלמות' אל האוקיינוס האריתי. העיר הראשית בו (ולמעשה עיירה גדולה) היא פאלם, בה מתרחש חלק נכבד מן העלילה בספר השני, והיא המקום הראשון אליו פלשו הסינצ'נים שהגיעו מעבר לאוקיינוס האריתי, ובסיסם הראשי.
טרבון

טרבון היא מדינה גדולה, שבעבר הייתה אומת סחר ומקור לצבעים, שטיחים וזיקוקים, בשל בית אגודת המאירים (עושי זיקוקים) שהיה קבוע בבירתה, אחד משניים בכל העולם. טרבון שוכנת בין האוקיינוס האריתי להרי הערפל, מצפונה מישור אלמות', מדרום חוף הצללים (שטח חסר שלטון) ומדרום מזרח מדינת אמדיצ'יה. לאורך המדינה זורם נהר אנדהר, הנשפך לאוקיינוס סמוך לטנצ'יקו, בירת טרבון, המצויה על שלושה חצאי איים בשפכו של הנהר. בטרבון שולטת מערכת שלטון ייחודית: הסמכויות מתחלקות בין המלך, הפנארך ומועצת העם. נכון לעכשיו שולטים בטרבון הסינצ'נים, והפנארך הקודמת היא אמטרה אשר הפכה לדא'קובל (שפחה) של הגבירה הגבוהה סורוט ושוחררה בסוף הספר התשיעי.
אמדיצ'יה

אמדיצ'יה גובלת בטרבון ממערב. מדרום, מהווה נהר שאקיה את גבולה הדרומי, ומדרום לו חוף הצללים. ממזרח היא גובלת באלטרה, ובגהלדן ובהרי הערפל מצפון. בירתה של אמדיצ'יה היא אמדור. רשמית, שולט באמדיצ'יה המלך אלרון; למעשה, המדינה נתונה לשליטתו של מסדר ילדי האור.
חוף הצללים

חוף הצללים הוא שטח שומם והררי בפינה הדרום מערבית של היבשת, שכמעט ולא מוזכר בכלל. מלבד שני סטדינג של אוגייר המוזכרים כבדרך אגב - שאדון ומרדון, הוא ככל הנראה אינו מיושב.
טרמלקינג

טרמלקינג הוא אי גדול מעבר לחוף הצללים, שכמעט אינו מוזכר בסדרה. טרמלקינג הוא האי הגדול ביותר של אנשי הים, המאוכלס בעמי האמיאר. ובפסגת גבעה במרכז האי עומד פסל עצום של אישה האוחזת כדור בדולח בידה. הפסל קבור ברובו תחת האדמה, והוא למעשה הס'אנגריל החזק ביותר שנוצר אי פעם לאישה בעידן האגדות - אחד מן הצ'ואדן קאל הכבירים. לאנשי האי מערכת של אמונות ונבואות הקשורות לפסל ולדרקון שנולד שוב, הקורמור.
גהלדן

גהלדן היא אומה קטנה, הגובלת באמדיצ'יה מדרום, באלטרה ממזרח, באנדור מצפון ובהרי הערפל ממערב. בירתה היא ג'הנה, ומלכתה הנוכחית אליאנדרה מרתה קיגארין. זמן קצר לאחר תחילת העלילה נקרעת גהלדן על ידי הנביא, חיל שאינרי מטורף בשם מסאמה דגאר, המטיף לאמונה בדרקון שנולד שוב ורואה בו התגלמות הבורא בבשר. תוך זמן קצר מבואו לגהלדן התקבצו סביבו המונים המאזינים לדרשותיו, שורפים כפרים וחוות של כל אדם המסרב להישבע אמונים לדרקון, תחילה בגהלדן ואז בארצות הסובבות אותה. ארבעה ממלכי גהלדן מתו כשניסו להילחם בנביא, והאחרונה, אליאנדרה, נכנעה לרצונו וכך שרדה. לאחרונה נשבעה אמונים לפרין אייברה, שליחו של הלורד הדרקון, במטרה להגן על מה שנשאר מארצה מפני הנביא או כל אחד אחר.
אלטרה

אלטרה היא מדינה על חוף ים הסופות הגובלת באמדיצ'יה וגהלדן ממערב, באנדור מצפון ובמורנדי ואיליאן ממזרח. בירתה היא אבו דאר, השוכנת בקצהו של חצי אי גדול ובשפך הנהר אלדר. למרות השטח העצום הזה, שלטונה הממשי של מלכת אלטרה, טילין קווינטרה, מגיע רק למרחק מאה מיל מאבו דאר, ולמעשה היא אינה שולטת באופן מלא אף על חלקים מהעיר.
אבו דאר עצמה היא עיר גדולה השוכנת משני צידיו של שפך הנהר, לחוף מפרץ גדול. היא מוקפת בחומות עצומות, ובתיה כולם לבנים. בני אבו דאר ידועים לשמצה בעולם כולו ביצר הקרב שלהם, ולעיתים הנשים מסוכנות מהגברים. כל אדם באבו דאר נושא איתו סכין מעוקלת גדולה כעניין שבשגרה: סכין התלויה על חוט סביב לצווארה של כל אישה מעידה על מצבה המשפחתי, מספר בניה ובנותיה והאם הם חיים או מתים, לפי מערכת מסובכת של חוטים ואבני חן הכרוכים על הסכין. הרובע שבצדו המזרחי של הנהר נקרא רובע ראהד, ונודע לשמצה אף יותר כרובע מטונף ומסוכן.
איליאן

איליאן היא מן האומות החזקות בעולם. ממערב גובלת באלטרה, מצפון במורנדי, ממזרח במישורי מארדו הכמעט שוממים ובדרום בים הסופות. בירתה נקראת באותו השם, והיא שוכנת בקצהו של חצי אי גדול ובביצות שפך הנהר מנטהרדרל. לאיליאן העיר אין חומות; הביצות הסובבות אותה מגינות עליה ביעילות רבה יותר מכל חומה. באיליאן שולטת מערכת זוגית שבצידה האחד המלך, ובצידה השני מועצת התשעה, מועצה של תשעה לורדים רמי מעלה. שני הגורמים נאבקים זה בזה כבר מאות שנים: אנקדוטה מפורסמת מספרת כי אחד ממלכי איליאן שבנה את ארמונו המפואר והגבוה התיר למועצה לבנות לעצמה כל ארמון שהוא, ובלבד שלא יעלה בגובהו על ארמונו שלו. המועצה העתיקה את ארמון המלך במדויק, פרט לפרט, מלבד זאת שהיה נמוך מארמון המלך במטרים ספורים. מלך איליאן נכון לעכשיו הוא רנד אל'תור, אשר כבשה בספר השביעי. המלך הקודם היה מרטין סטפנוס, אך בשנים האחרונות למלכותו שלט באיליאן למעשה הארור סמאל, שכינה עצמו בשם לורד ברנד וכיהן במועצת התשעה.
מורנדי

מורנדי היא אומה קטנה ומישורית, הגובלת באנדור מצפון, מישורי מארדו ממזרח, אלטרה ממערב ואיליאן מדרום. בירתה היא לוגרד, והמלך נכון לזמן התרחשות העלילה, רודרן, שולט רק על הבירה וסביבותיה.
מישורי מארדו ופאר מאדינג

מישורי מארדו הם מישורי עשב גדולים הנמצאים בין איליאן ומורנדי לטיר ונהר הארינין, ובין גבעות קוניטרה לים הסופות. בעבר הייתה קיימת בהם אומה בשם מארדו, ובירתה, הקיימת עד היום, היא פאר מאדינג.
פאר מאדינג היא עיר יוצאת דופן, השוכנת על אי באמצע אגם קטן. במרכז העיר נמצא טר'אנגריל מיוחד חוסם את הכוח האחד, ולכן נשים מתעלות לא יכולות לחוש את המעיין, ועל אחת כמה וכמה לתעל בעיר. גברים מתעלים לא יכולים לתעל במעגל גדול יותר, שכולל מלבד העיר גם את כל האגם וסביבותיו. העיר היא מרכז מסחר לסוחרים מקאמלין, איליאן וטיר, וצומת דרכים ראשית באזור.
בעיר שולטת מועצה של יועצות, הנקראות כך משום שהיו יועצותיהן של מלכי מארדו בעבר הרחוק. מקום מושבה של המועצה הוא בהיכל היועצות, ארמון גדול הנמצא בכיכר היועצות, במרכז פאר מאדינג.
לעיר שלושה שערים, המובילים לשלושה גשרים החוצים את האגם הקטן. שלושה שווקים בהם מותר לזרים לסחור נמצאים בשלוש שדרות ראשיות המובילות אל השערים:
שוק אברהין נמצא בדרך המובילה לשער קאמלין וגשר אג'לון.
שוק אמהרה נמצא בדרך המובילה לשער איליאן וגשר איקיין.
שוק נתווין נמצא בדרך המובילה לשער טיר וגשר גוין.
על אף היותה של העיר סביבה ייחודית ובלתי נעימה בדרך כלל למתעלים, יצאו ממנה שלושה אשר התפרסמו מאוד בעולם: ראולין דרקסביין ויוריאן קשת אבן היו שניים מהדרקונים הכוזבים שזעזעו את העולם לפני מאות שנים, וקדסואן מליידרין היא אאס סדאי מהאג'ה הירוקה אשר יצרה לעצמה מעמד של אגדה חיה בקרב האאס סדאי.
פאר מאדינג נקראה בעבר בכמה שמות שונים מזה המוכר כיום, ביניהם ארן מאדור (בתקופתו של ראולין דרקסביין) ופל מוריינה (בתקופתו של יוריאן קשת אבן).
טיר

טיר היא אומה עתיקה אשר ככל הנראה קיימת מאז שבירת העולם. היא שוכנת בין מישורי מארדו לרכס שדרת העולם, ובין האדון מירק לים הסופות. תחרות עזה ורווית דם מתקיימת זה מאות שנים בינה לבין שכנתה ממערב, איליאן. בירתה, הנקראת באותו השם, שוכנת על נהר הארינין מצפון לדלתא של שפך הנהר, הנקראת גם אצבעות הדרקון.
בטיר הבדלי מעמד חדים וברורים בין האצילים לפשוטי העם. עד לכיבושה של טיר בידי הדרקון שנולד שוב, היה אסור לאחד מפשוטי העם לתבוע לדין אציל, והלורדים של טיר יכלו לעשות כרצונם בפשוטי העם. במעמד הגבוה ביותר נמצאים "הלורדים הגבוהים", השולטים בטיר חסרת מוסד המלוכה.
טיר העיר היא עיר גדולה, עמוסה ומלוכלכת למדי, והתוואי הבולט בה הוא האבן של טיר, מצודה עצומה בגודלה אשר נבנתה לאחר שבירת העולם על ידי הכוח האחד. נובא עליה שהיא לא תיפול עד שהדרקון שנולד שוב יאחז בקלנדור, החרב הנמצאת באולם הקרוי לב האבן במרכזה של המצודה. זהו פרדוקס שעליו תמהו רבים, מכיוון שאל לב האבן מגיעים רק פעם אחת בשנה הלורדים הגבוהים של טיר, ולא סביר שהדרקון שנולד שוב הוא אחד מהם, או אחד המשרתים המנקים את האולם.
האבן של טיר אכן לא נפלה לעולם, עד לבואו של הדרקון רנד אל'תור. אל'תור פשוט התגנב אל לב האבן בזמן שהאיאלים, "עמו של הדרקון" המצוין בנבואה, תקפו את האבן במפתיע. הוא אחז בקלנדור בעת שהקרב סער סביבו, ובכך הוכיח לעולם כולו שהוא אכן הדרקון שנולד שוב, על ידי הגשמת הנבואה המפורסמת ביותר על בואו.
כס האמירלין המכהנת בסדרה, סיואן סנצ'ה, היא מטיר. הארור בלאל "השתחל" לתוך מועצת העיר אחרי שחרורו משאיול גאל.
האדון מירק

האדון מירק הוא יער גדול, סבוך וביצתי המצוי מצפון לטיר. ביער בלתי עביר זה מוקמו מחנות המורדים ברנד אל'תור.
מאיין

מאיין היא אומה זעירה, כמעין נסיכות לחופי ים הסופות. מקור עושרה של מאיין הוא שוניות דגי השמן, אותם מכירים ספני מאיין בלבד. זה זמן רב מנסה טיר, שכנתה הגדולה של מאיין, להשתלט עליה ללא הצלחה. כבר זמן רב מצליחים שליטי מאיין לתמרן את שליטי טיר ולמנוע מהם את ההשתלטות על ארצם.
שליטת האומה נקראת "הראשונה למאיין". הנוכחית ניסתה לעגוב על רנד (ולאחר מכן על פרין אייברה) ללא הצלחה.
אנדור

ניתן לומר בביטחון כי אנדור היא הארץ הנצפית והמתועדת ביותר בסדרת הספרים, וזו שיש לנו עליה את הידע הרב ביותר. רוב הגיבורים הראשיים בסדרה מוצאם מאנדור (למרות שחלקם לא ידעו זאת משך רוב שנותיהם). אנדור היא בין הארצות הגדולות והחזקות, ומיקומה במרכז העולם הידוע. בירתה היא קאמלין, אחת הערים הגדולות והמפוארות בעולם (ככל הנראה, שנייה רק לטאר וולון). באנדור שולטת מאז ומתמיד מלכה. אנדור גובלת במורנדי, אלטרה וגהלדן מדרום, הרי הערפל ממערב ומישורי קרליין מצפון. ממערב מהווה נהר ארינין את הגבול בינה לבין קאירהיין.
אף על פי שאלו גבולותיה הרשמיים של אנדור, שלטונה הממשי של המלכה מגיע בקושי עד לנהר הארינל ולגשר הלבן. חלק מהמקומות שמעבר לנהר (כגון שני נהרות) כלל אינם מודעים להיותם חלק מאנדור באופן רשמי. למעשה, הסיבה היחידה לניסיון היאחזותה של אנדור באותם שטחים הם המיסים הנכבדים שעשויים להיכנס לקופתה של אנדור ממחנות הכרייה בהרי הערפל.
אנדור > היסטוריה של אנדור

אנדור הוקמה לאחר מלחמת מאה השנים בידי המלכה אישארה. בכאוס הרב ששרר לאחר מותו של ארתור הוקינג, ניסו כל אציל ולורד בעלי השפעה להשתלט על הארצות שכבש המנהיג הדגול ולרשת את מקומו. אישארה, המלכה הראשונה של אנדור, ויתרה מראש על הניסיון לשלוט בכל הממלכה וביססה את אחיזתה בעיר קאמלין ובסביבותיה. השיטה הבטוחה הוכיחה את עצמה, ותוך מספר דורות התפשט שלטונה של אנדור אל נהר הארינין במזרח ואל מחוזות המערב. כיום, רוב בתי האצולה באנדור מייחסים את מוצאם למלכה אישארה. למעשה, הוכחת קווי הקשר אל המלכה המייסדת של אנדור היא תנאי מוקדם להמלכתה של מלכה.
דבר לא ידוע לנו על ההיסטוריה של אנדור החל מתקופה זו ועד לתקופה של התרחשות העלילה. שנים מספר לפני הולדתו של הגיבור הראשי חיתנה מלכת אנדור מודרליין את בתה, טיגריין, לטרינגייל דמודרד, לורד קאירהייני רב חשיבות ממשפחת המלוכה. כמובן שהנישואים היו נישואים פוליטיים, שנועדו להבטיח את השלום בין אנדור לקאירהיין לאחר מאות שנים של מלחמות ואיבה הדדית. לטיגריין וטרינגייל נולד בן, גאלאדריד (הידוע בשם גאלאד). כשגאלאד עדיין היה ילד הייתה גיטארה מורזו שומרת הרשומות בטאר וולון, וניחנה בכישרון מיוחד לחזות את העתיד. גיטארה סדאי הזהירה את טיגריין כי אם לא תטוש את בנה ואת ארצה ותלך לשממת איאל להפוך לעלמת חנית, אסון יומט על העולם כולו. טיגריין עשתה כמצוותה של גיטארה וברחה מאנדור בלי להודיע דבר לאיש, מעשה שהוביל בעקבות שנים להולדתו של רנד אל'תור על מורדות הר הדרקון.
זמן קצר לאחר בריחתה של טיגריין מתה מודרליין, וסביב כס האריה פרצה מלחמת אזרחים, שבסופה עלתה לשלטון מורגז לבית טרקנד. מורגז גם נשאה את טרינגייל דמודרד לבעל כדי לחזק את שלטונה וכדי לא להפר את הברית עם קאירהיין, ומנישואים אלה נולדו גאווין ואליין טרקנד. עשרים שנות שלטונה של מורגז התאפיינו בשלווה יחסית, עם גארת בריין כמפקד משמר המלכה ואלאידה סדאי כיועצתה של המלכה. בהגיעה לבגרות נשלחה אליין למגדל הלבן כמיטב המסורת של בית המלוכה באנדור, אלא שבמקרה של אליין הייתה זו יותר ממסורת: יורשת העצר האנדורית היא מתעלת בעוצמה גבוהה מאוד, ואילולא בואה של נינאב אל'מארה הייתה בוודאי האאס סדאי החזקה ביותר באלף השנים האחרונות.
אנדור > האצולה האנדורית

באנדור יש יותר מ-400 בתי אצולה, אך רק 19 מהם חזקים מספיק על מנת לאסוף סביבם תומכים ולהציג מועמדות לכס האריה. בתים אלו הם:
| בית האצולה | ראש הבית | סמל הבית | נאמנות בעת המלחמה על הכס |
| --- | --- | --- | --- |
| טרקנד | אליין | אבן מסד כסופה | הבית אשר נמצא בשלטון בשני הדורות האחרונים. |
| טרבין | דיילין | ינשוף ואלון | ראש הבית תמכה באליין במועמדותה לכס האריה מיד עם הגעתה לקאמלין, והייתה ראש הבית הראשונה שעשתה זאת, וזאת למרות שדיילין נחשבה מועמדת מועדפת ובעלת סיכויים טובים לזכות בכס בעצמה. |
| מנטיר | פריבל |  | בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין. |
| האבין | קטלין | דוב כחול | בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין. |
| גיליארד | ברנלט |  | בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין. |
| נורתן | קונאיל |  | בין ארבעת הבתים הראשונים שהובאו על ידי דיילין לקאמלין על מנת לתמוך באליין. |
| קנדרד | דניל |  | בית קנדרד עמד משך כל המלחמה על כס השלטון בצד, ולא תמך בצד כלשהו. |
| נורוולין | לואן | סלמון כסוף. | במהלך רוב מלחמת האזרחים שהה במורנדי עם אראתל ופליבר במטרה לעצור את צבא האאס סדאי של אגווין אל'וור. לאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והעביר את תמיכתו לאליין. |
| רנשאר | אראתל | שלושה כלבים מוזהבים | במהלך רוב מלחמת האזרחים שהתה במורנדי עם לואן ופליבר במטרה לעצור את צבא האאס סדאי של אגווין אל'וור. לאחר הקרב על קאמלין הגיעה לעיר והעבירה את תמיכתה לאליין. |
| קואלן | פליבר | שני ורדים אדומים. | במהלך רוב מלחמת האזרחים שהה במורנדי עם אראתל ולואן במטרה לעצור את צבא האאס סדאי של אגווין אל'וור. לאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והעביר את תמיכתו לאליין. |
| קראנד | אאמלין |  | נמנע מלהתערב, עד שלאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והצהיר על תמיכתו באליין. |
| טרמיין | אלורין | צבי לבן | נמנעה מלהתערב. לאחר הקרב על קאמלין הגיעה לעיר אך סירבה להצהיר על תמיכתה באליין. |
| פנדאר | אבל | שלושה כוכבים מוזהבים | נמנע מלהתערב, עד שלאחר הקרב על קאמלין הגיע לעיר והצהיר על תמיכתו באליין. |
| ארוואן | נאין | שלושה מפתחות כסופים | ראש הבית נכלאה בארינגיל על ידי דיילין לאחר שניסתה לתפוס את השלטון, נחטפה על ידי ארימילה והוכרחה לתמוך בה. |
| סרנד | ג'ריד | חזיר בר מוזהב. | אלניה סרנד, אשתו של ראש הבית, ניסתה לתפוס את השלטון בתחילה כמו נאין, אך כמוה נכלאה בארינגיל על ידי דליין, נחטפה על ידי ארימילה והוכרחה לתמוך בה. |
| בארין | ליר | פטיש מכונף. | תמך בארימילה אך נשבה על ידי אליין לאחר הקרב על קאמלין, והעביר אליה את תמיכתו. |
| אנשאר | קרינד |  | תמכה בארימילה אך נשבתה על ידי אליין לאחר הקרב על קאמלין, והעבירה אליה את תמיכתה. |
| קארן | סילבסה |  | בית קארן בראשותו של נאסין תמך בארימילה, אך עם מותו בזמן הקרב על קאמלין הוכרזה סילבסה כראש הבית ועברה לצידה של אליין. |
| מארן | ארימילה |  | המתחרה הבולטת על כס המלכות לאחר אליין טרקנד. צרה על קאמלין משך זמן רב, עד שהובסה ונשבתה על ידי אליין. |