stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יונדאי i30

| --- | --- |

יונדאי i30 - דור שלישי (2017)
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  יונדאי אלנטרה GT
 יצרן:  יונדאי מוטור
 שנות ייצור:  2007–הווה
 מודל קודם:  יונדאי אלנטרה
יונדאי i30 היא מכונית משפחתית קטנה, המיוצרת על ידי יונדאי מוטור מאז שנת 2007. ה-i30 חולקת פלטפורמה ומכלולים רבים נוספים עם הקיה סיד, המיוצרת על ידי קיה, חברה בת של יונדאי. המכונית יוצרה במגוון רחב של תצורות בעלי מנועים שונים.
הדור הראשון של המכונית שווק בהתחלה בארצות הברית וקנדה במקביל ליונדאי אלנטרה ונקרא אלנטרה טורינג ובהמשך אלנטרה GT. הדור הנוכחי של המכונית הוא הדור השלישי, שהוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז בשנת 2016.
היא מחליפה את האלנטרה לשוק האירופי.
דור ראשון: 2007−2012

הדור הראשון של המכונית הוצג לראשונה בתצורת האצ'בק בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2007. השיווק לאירופה ואוסטרליה החל שלושה חודשים לאחר מכן. תצורת הסטיישן הוצגה בתערוכת הרכב של סיאול באפריל 2007 ושווקה בדרום קוריאה בשם i30CW. בשנת ההשקה זכתה המכונית לציון של 3.9 במבחני הבטיחות של יורו NCAP. שנה לאחר מכן השתפר הציון ועמד על 4.2.
גרסת הסטיישן שווקה בארצות הברית בשם אלנטרה טורינג ווגון. בשנת 2012 הוצג ברכב עם מנוע בנפח 2 ליטר והספק של 138 כוח סוס.
דור ראשון: 2007−2012 > הצלחה ופרסים

הדור הראשון של יונדאי נחשב לדגם שאיפשר ליונדאי לפרוץ לשוק האירופי, המכונית הראשונה שתוכננה ויוצרה באירופה. בזכות הדגם צמחו מכירות הדגם מ-319 אלף מכוניות בשנת 2007 ל-403 אלף מכוניות בשנת 2011 והכפילה את נתח השוק שלה ל-2.9%. בישראל הדור הראשון זכה להצלחה רבה. במיוחד כאשר הדור השני של האלנטרה לא שווק בישראל בשל חוסר יצור לאירופה. הדגם מכר 8,500 רכבים בישראל ב-2009, כ-12,000 רכבים ב-2010 ו-8,900 מכוניות ב-2011.
הדגם זכה להצלחה באוסטרליה. בשנת 2007, שנת הבכורה, הוגרה המכונית כ"מכונית השנה" על ידי האתר "CarsGuide". שנה לאחר מכן זכתה המכונית בתואר "מכונית השנה" בספרד.
דור שני: 2011–2017

הדור השני של ה-i30 הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פרנקפורט בספטמבר 2011. המכונית תוכננה על ידי המרכז של יונדאי באירופה שנמצא בעיר רוסלסהיים, גרמניה. הדור השני הוצע עם ארבעה סוגי מנועים ותיבת הילוכים ידנית או אוטומטית. הייצור שיועד לשווקים האירופאים נעשה במפעלי החברה בצ'כיה, בעוד שהדגם שנמכר בקוריאה יוצר במדינה.
בארצות הברית הדור השני הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של שיקגו ב-2012. המכירות החלו לקראת סוף השנה בשם יונדאי אלנטרה GT.
במלזיה הוצג הרכב לראשונה בתערוכת הרכב של קואלה למפור בנובמבר 2013. המכירות החלו במרץ 2014.
הדור השני של גרסת הסטיישן הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של ז'נבה ב-2012 בשם "i30 אסטייט" (i30 Estate). בחלק מהשווקים שווק הדגם בשם "i30 טורר" (i30 Tourer). גרסת הסטיישן נבנתה על בסיס-גלגלים זהה לגרסת ההאצ'בק, אך בתוספת 185 מ"מ לאורך המכונית.
בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2012 הוצגה גרסת 3 דלתות במטרה לפנות לקהל יעד צעיר יותר. הגריל הקדמי קיבל עיצוב אגרסיבי יותר על מנת לשוות למכונית מראה ספורטיבי. שיווק הדגם החל בשנת 2013. בשנת 2015 הוחל בשיווקה של גרסת טורבו.
דור שלישי: 2016–הווה

הדור שלישי של ה-i30 הוצג בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2016. גם הדור הזה שווק בחלק מהשווקים בשם יונדאי אלנטרה GT. בארצות הברית נמכרה גרסת ההאצ'בק בשתי גרסאות: אלנטרה GT ואלנטרה GT ספורט. גרסת הספורט הוחלפה בשנת 2019 בגרסת האלנטרה GT N-Line, שהייתה דומה לגרסה הקודמת מבחינת ביצועים, אך שונה במחינה עיצובית.
בשנת 2017 הוצגה גרסת הספורט ליונדאי i30, יונדאי i30 N, ובשנת 2018 הוצגה גרסת הספורט לגרסת הסדאן של יונדאי i30, יונדאי i30 פאסטבק N, שניהם מיוצרות על ידי חטיבת הביצועים של יונדאי, יונדאי N.
נתוני מכירות

| שנה | האיחוד האירופי אירופה | הרפובליקה העממית של סין סין | ישראל ישראל | אוסטרליה אוסטרליה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | 3 |  |  |  |
| 2007 | 22,746 |  |  |  |
| 2008 | 57,096 |  | 6,522 |  |
| 2009 | 93,025 | 12,492 | 8,529 | 21,414 |
| 2010 | 114,849 | 19,858 | 11,916 | 29,772 |
| 2011 | 101,421 | 9,792 | 8,901 | 28,869 |
| 2012 | 96,706 | 1,645 | 4,486 | 28,348 |
| 2013 | 97,865 | 3 | 8,019 | 30,582 |
| 2014 | 81,686 |  | 5,094 | 31,505 |
| 2015 | 89,957 |  | 2,153 | 32,306 |
| 2016 | 77,011 |  | 2,107 | 37,772 |
| 2017 | 75,802 |  | 322 | 28,780 |
| 2018 | 79,479 |  | 444 | 28,188 |
| 2019 | 75,735 |  | 403 | 28,378 |
| 2020 | 50,483 |  | 123 | 20,734 |
| 2021 | 50.763 |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Hyundai i30 Estate Wagon launched at Seoul Motor Show , CarScoop.com, 6 April 2007
↑  2012 Hyundai Elantra Touring, Motor Trend
↑  דניאל שמיל, סביליה, יונדאי i30 החדשה תכבוש את אירופה, אך לא את ישראל, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2012
↑  Hyundai i30 wins the 2007 carsguide Car of the Year!, CarGuide.com.au
↑  The Hyundai i30, Car of the Year in Spain, Bergeauto.com, 13 February 2008
↑  נעם וינד, ‏העתיד על גלגלים נחשף בפרנקפורט, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2011
↑  2013 Hyundai Elantra GT delivers lightness, functionality, Autoblog, 8 February 2012
↑  Hyundai i30 hatchback and Veloster Turbo previewed at KLIMS13, both launching in 2014, Paultan, 21 November 2013
↑  All-New Hyundai i30 Wagon Unveiled Ahead of the Geneva Motor Show, CarScoop.com, 23 February 2012
↑  Hyundai New Generation i30 three-door, Hyundai.com, 27 September 2012
↑  Hyundai i30 Turbo review – does Hyundai's hot hatch hit the spot?, EVO, 4 June 2015
↑  ניר בן זקן, תערוכת פריז (חלק ב') - ניסאן מיקרה, יונדאי i30, סאנגיונג רקסטון, באתר ynet, 29 בספטמבר 2016
↑  ה- GTI של יונדאי: יונדאי i30 N נחשפת, באתר קארטיוב, ‏13 ביולי 2017
↑  2019 יונדאי i30 פאסטבק N - ספורטיבית שימושית, באתר קארטיוב, ‏26 בספטמבר 2018
↑  Hyundai i30 Europe Sales Figures
↑  Hyundai i30 China Sales Figures
↑  יונדאי i30 באתר Carzone.co.il
↑  New Vehicle Market Ends Strong Year With Record December, The Federal Chamber of Automotive Industries (FCAI), 6 January 2010
↑  New Vehicle sales Top the Million Mark in 2011, The Federal Chamber of Automotive Industries (FCAI), 5 January 2012
1 2  New Record Set in 2012 New Motor Vehicle sales, The Federal Chamber of Automotive Industries (FCAI), 4 January 2013
1 2  2014 New Car sales Results, The Federal Chamber of Automotive Industries (FCAI), 6 January 2015
↑  Federal Chamber of Automotive Industries Annual Report 2015
↑  2016 VFACTS wrap: New sales record set, winners and losers detailed, Caradvice.com.au, 5 January 2017
↑  VFACTS: Industry claims annual record for 2017, Caradvice.com.au, 4 January 2018
↑  VFACTS: 2018 annual sales wrap, Caradvice.com.au, 4 January 2019
↑  VFACTS: 2019 new car sales results, Caradvice.com.au, 6 January 2020
↑  FCAI releases VFACTS 2020 new vehicle sales figures, The Federal Chamber of Automotive Industries (FCAI), 6 January 2021
יונדאי פורטר

| --- | --- |

Hyundai Porter, דור רביעי
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  H-100 Porter (בקוריאה הדרומית)  Hyundai H-100  JAC Shuailing X  Hyundai Bakkie (דור שלישי, בדרום אפריקה)  Hyundai H150 (דור שלישי, בהולנד)  Inokom AU26 (דור שלישי, במלזיה)  Hyundai Shehzore (דור שלישי בין השנים 1999-1996 בפקיסטן)  Dragonfly (בלוב)  H-100 במקסיקו, באלג'יריה)  Porter (ברוסיה)  Frontier, K190 (בווייטנאם)
 יצרן:  יונדאי מוטור
 שנות ייצור:  1977 - הווה
 הרכבה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  אלג'יריה אלג'יריה (משנת 2018)
 אורך:  5,175-4,810 מ"מ (דור רביעי)
 רוחב:  1,740 מ"מ (דור רביעי)
 גובה:  1,970 מ"מ (דור רביעי)
 משקל:  1,794-1,620 ק"ג (דור רביעי)
 בסיס גלגלים:  2,640-2,430 מ"מ (דור רביעי)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 2.6 ליטר, המפיק 79 כ"ס ב-4,000 סל"ד (מנוע דיזל)  4 צילינדרים 2.5 ליטר, המפיק 130 כ"ס ב-3,800 סל"ד (מנוע טורבו-דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (דור רביעי)  תמסורת ידנית - 6 מהירויות (דור רביעי)
יונדאי פורטר (באנגלית : Hyundai Porter, קרוי גם : Hyundai H-100) הם מסחריות וטנדרים מתוצרת יצרנית כלי הרכב הדרום-קוריאנית יונדאי מוטור אשר מיוצרים משנת 1977
המנועים המורכבים בדגמי "יונדאי פורטר" הם מסוג דיזל. סוגי הנעה : הנעה אחורית  4x2 / הנעה כפולה 4x4.
תצורות

2 דלתות - טנדר (דור שני, דור שלישי)
4 דלתות - טנדר קבינה כפולה (דור שני, דור שלישי)
3 דלתות - מסחרית (דור שלישי))
4 דלתות - מסחרית (דור שלישי)
מיניבוס - 12 מושבים (דור  ראשון)
אמבולנס (דור ראשון)
דורות

דור  ראשון - יוצר בין השנים 1981-1977
דור שני - יוצר בין השנים 1996-1986
דור שלישי - יוצר בין השנים 2004-1996, נבנה ברישיון "מיצובישי מוטורס" על פי דגם "Mitsubishi Delica" (אנ') (דור שלישי)
דור רביעי - מיוצר משנת 2004 - הווה. בנוסף לייצור דגם "יונדאי פורטר" בקוריאה הדרומית, הדגם מיוצר באלג'יריה משנת 2018 על ידי "TMC Group"
תמונות

"יונדאי פורטר" (דור שני)
"יונדאי פורטר" (דור שני, צולם בקמבודיה)
"יונדאי H100"
"יונדאי H100" - מסחרית
"יונדאי פורטר", דור שני, שנת 1996
"יונדאי פורטר", דור שני (צולם בלאוס)
"יונדאי פורטר" - מיניבוס, דור שלישי
"יונדאי פורטר" - מיניבוס, דור שלישי
"יונדאי H100", דור שלישי, שנת 2002
"יונדאי H100", דור שלישי
"יונדאי פורטר" -מיניבוס לתלמידי בית ספר, דור רביעי
"יונדאי פורטר" - טנדר קבינה כפולה, דור רביעי, שנת 2004
"יונדאי פורטר", דור רביעי
ראו גם

יונדאי מוטור
משאית מגה יונדאי
הערות שוליים

↑  "יונדאי פורטר" web.archive.org/web/20090726144202
↑  יונדאי פורטר 2 - מפרט hyundai.com/kr/en/commercial/porter2-special/specifications
↑  "יונדאי פורטר" wardsauto.com/industry/hyundai
↑  דגם "Hyundai H-100" מיוצר על ידי "TMC Group" autobip.com/article
יוסף דמונטנייא

יוסף דמונטנייא (באיטלקית: da Montagna) היה איש ציבור, מלומד ובעל הון, מן העיר ונציה. אגרותיו של יוסף דמונטנייא הן מקור מידע על מצב האוכלוסייה בארץ ובמיוחד הקהילות והיישובים היהודים בשלהי המאה ה-15.
מסעו לארץ ישראל

בשנת ה'רמ"א 1481 עלה לארץ ישראל, וממנה שלח אגרות לבניו ולבנותיו באירופה. את מסעו עשה בצוותא עם רעייתו ושתי נשים יהודיות נוספות שנלוו אל בני הזוג. מסלול הנסיעה לארץ ישראל החל בנמל ונציה, בו הפליג באונייה ונציאנית לעיר ביירות; ממנה נסע שני ימים ומחצה אל העיר דמשק ושהה בקרב הקהילה היהודית בחגי תשרי: יום הכיפורים וסוכות. הוא מתארה כ"עיר יפה ומקום סחורה", אשר יוקר המחיה בה נמוך מבוונציה, ושפע מזונות מצויים בה: "ויש בה כל טוב לחם בשר ויין וכמה מיני פירות"; הקהילה היהודית מנתה לפי ממצאיו כמאה משפחות "ויש מהם הרבה נכבדים ויודעי תורה".

אחר כך נסע לעיר צפת; ובדרכו אליה עבר "גשר של יעקב אבינו, אשר נקרא עוד היום על שמו והיא [כך!] על הירדן, ושם נכנסתי בארץ ישראל". הוא מספר כי מצא בצפת "קהילה יפה" המונה כשלוש מאות משפחות, אומדן שכלל גם את יהודי הכפרים שבסביבות העיר. הוא סייר באזור הגליל וכתב: "ושם קברי הרבה נביאים צדיקים ותנאים ואמוראים, וכן מצא ציוני קברים המיוחסים לאסתר המלכה, חבקוק הנביא ויתרו חותן משה. אחר כך, פנה דרומה, בדרכו עבר את הכפר כנה ("קני") ושכם; בסביבות העיר מצא ציוני קברים של אלעזר ואיתמר בני אהרן הכהן, וזיהה את הר גריזים והר עיבל. עד שהגיע אל ירושלים, בראשית חודש כסליו.
הוא "מכחיש את השמועות הנפוצות באיטליה על רשעות הערבים", ומעיד כי מצב היחסים בין יהודים לבין ערבים בכי טוב: "היינו לפעמים על השדה בין הרבה ישמעאלים, ולא שמעתי שפצה איש פיו לרע. וגם פה ירושלם [כך!] ... אנשים ונשים הולכים בשוק באורך וברוחב ואין איש פוצה פיו לרע".
 לפי עדותו, יהודי ירושלים מוצאים את פרנסתם במסחר, בחנויות הפזורות בעיר. דמונטנייא סייר בעיר ובסביבתה; בין השאר, הוא ביקר במבנה מגדל דוד, בעמק יהושפט, בקבר זכריה ובהר הבית. אנשי ירושלים קבלו אותו בסבר פנים יפות "והבטיחוני לנהוג עמי כשורה וכהוגן".
לקריאה נוספת

אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 89–93.
הערות שוליים

↑  אגרות ארץ ישראל, עמ' 91, באתר .hebrewbooks.
↑  אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, עמ' 90.
מפת ארץ ישראל המצוירת משנת 1489
יוסף דנא

| --- | --- |

חכם יוסף יהודה דנא
 לידה:  1889 ה'תרמ"ט דמשק, סוריה
 פטירה:  16 באוגוסט 1974 (בגיל 85 בערך) כ"ח באב ה'תשל"ד
 מקום קבורה:  בית הקברות חוף הכרמל, חיפה
 תקופת הפעילות:  ? – 16 באוגוסט 1974 
הרב יוסף יהודה דנא (1889 – 16 באוגוסט 1974) היה דרשן עממי, פוסק הלכה, מקובל ומוהל, אב בית הדין ומנהיגה הרוחני של קהילת יהודי דמשק שבסוריה, ורב קהילת יוצאי סוריה ולבנון בחיפה, מאחרוני שושלת רבני דמשק.
ביוגרפיה

נולד בשנת 1889 (ה'תרמ"ט) בדמשק שבסוריה לרב יהודה דאנה, בן למשפחת רבנים ספרדית שגורשה מספרד, המשיכה לאמסטרדם שבהולנד ולבסוף בניה התפזרו בדמשק, בביירות שבלבנון ובאלכסנדריה שבמצרים.
בצעירותו נמנה עם תלמידיו של הרב יהודה הכהן מסלתון טראב. הוא גם למד והוסמך לרבנות אצל הרב יצחק אבולעפיה, אב בית הדין של דמשק. בתקופה זו החל לדרוש בפני בני הקהילה מדי שבת בבית הכנסת הגדול "אל פרנג' ". דרשתו, שהייתה נמסרת לאחר מנהג ה"משמרה", כללה פרשנות, הלכה, ומעשיות. דרשותיו עוררו עניין בקהילה היהודית, ומשכו קהל רב של נשים וגברים כאחד.
לאחר שהרב אבולעפיה עבר לטבריה, החליפו הרב דנא בתפקיד אב בית הדין וכמנהיגה הרוחני של קהילת יהודי דמשק. בתפקיד זה שימש במשך 40 שנה, ובמשך השנים הללו ישבו לצידו בבית הדין הרב יעקב הררי אלנאעם, הרב אליהו הכהן מסלתון טראב, ובהמשך הרב נסים נדבו הכהן, הרב יהודה חלאק מערבי והרב עזרא הכהן מסלתון טראב.
נודע כבקיא בהלכה ובגימטריות, וכמקובל כתב קמעות לרפואה ולמטרות נוספות. כדי לא להתפרנס מהרבנות, עסק לפרנסתו בשחיטה, בעריכת בריתות ובהגהת ספרים.
מלבד פעילותו הרוחנית, היה מעורב בכל ענייני הקהילה, פעל מול השלטונות להטבת חיי הקהילה והיה נערץ גם על תושבי דמשק שאינם יהודים. בשנת 1942 נפגש עם נשיא סוריה.
בשנת 1946 עלה לארץ ישראל, ומונה לשמש כרבה של קהילת יוצאי סוריה ולבנון בחיפה. בארץ ישראל המשיך במנהג ה"משמרה" ובדרשה שלאחריה. גם כאן עוררו דרשותיו עניין, ואף שחקני כדורגל היו באים להאזין לדרשותיו לפני משחק הליגה.
מחיפה ענה על שאלות הלכתיות שקיבל מרחבי ארץ ישראל, וכשהוצעה לו משרה מטעם הרבנות הראשית, סירב.
הלך לעולמו ב-16 באוגוסט 1974 (כ"ח באב ה'תשל"ד) ונקבר בחלקת הכהנים שבבית הקברות חוף הכרמל שבחיפה.
על שמו רחוב בחיפה. נכדיו הם הפרופסורים יוסף דנה ונסים דנה.
חיבוריו

זה כתב יד"י - חיבור שנדפס בסמוך לפטירתו
ברכת יד"י - הוצאה מחודשת של "זה כתב יד"י" עם תוספות, שהוציא לאור נכדו יוסף דנה בשנת 1999
צופה פני דמשק
וילקט יוסף
הערות שוליים

↑  לעיתים נקרא "דנה" או "דאנה"
↑  לפי עדות בנו, כאן, היה רבה הראשי
↑  מנהג שבו היו לומדים פרקי נביאים וכתובים מדי צהרי יום השבת
↑  מדריך רחובות חיפה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הרב יצחק אבולעפיה (פני יצחק) | רבנים ראשיים של דמשק | הבא: הרב נסים נדבו הכהן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428098405171  VIAF: 119148874636149622102   WorldCat (עם VIAF): 119148874636149622102
יחסי אלג'יריה–קניה

| יחסי אלג'יריה–קניה |
| --- | --- |
אלג'יריה: קניה


אלג'יריה: קניה
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 580,367
אוכלוסייה
46,970,063: 56,708,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 107,441
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,107: 1,895
משטר
דמוקרטיה סמי-נשיאותית: רפובליקה

יחסי אלג'יריה–קניה (בערבית: العلاقات الجزائرية الكينية, באנגלית: Algeria–Kenya relations) הם היחסים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין רפובליקת קניה. לקניה שגרירות באלג'יר, בעוד לאלג'יריה שגרירות בניירובי.
היסטוריה

בדצמבר 2013, במסגרת ביקורו בן החמישה ימים באלג'יריה, נפגש יושב ראש האספה הלאומית של קניה ג'סטין מוטורי עם ראש ממשלת אלג'יריה עבד אל-מאלכ סלאל. במהלך שיחותיהם הסכימו שתי המדינות להקים ועדה משותפת אלג'יראית-קנייתית שמטרתה לחזק את הקשר בין שתי המדינות.
בחודש פברואר 2015 ביקר נשיא קניה אוהורו קניאטה באלג'יריה למשך שלושה ימים בהזמנתו של נשיא אלג'יריה עבד אל-עזיז בותפליקה. במהלך ביקורו חנך קניאטה את שגרירות קניה באלג'יריה.
שיתוף פעולה

שתי המדינות הסכימו לחזק את היחסים ביניהן, בהם היחסים הפוליטיים, הכלכליים והטכנולוגיים. כחלק ממאמצים אלו שתי המדינות חתמו על שני הסכמי שיתוף פעולה.
שתי המדינות אף הסכימו כי אלג'יריה תרכוש קניינים על ייצור נפט וגז, בעוד קניה תפתח את שעריה בפני אלג'יריה במטרה לסייע במעבר לאנרגיה גאותרמית ומתחדשת.
שיתוף פעולה > מסחר

בשנת 2013 ייצאה קניה סחורות בשווי 5.3 מיליון אירו, בעוד היא ייבאה בהשוואה לייבוא של 126,000 אירו.
יוסף דורפמן (שחמטאי)

ערך זה עוסק בשחמטאי. אם התכוונתם למלחין ומורה, ראו .
| --- | --- |

יוסף דורפמן ובוריס גולקו, באליפות ברית המועצות לשחמט, 1977
 לידה:  1 במאי 1952 (בן 72) ז'יטומיר, ברה"מ 
 הישג בולט:  אלוף ברית המועצות בשחמט (1977)
 הדרגה הגבוהה ביותר:  רב אמן (מ-1978)
 מד כושר מרבי:  2617 (יולי 2002)
 מד כושר נוכחי:  2547 (לא פעיל)
 השכלה:  המכון הפוליטכני של קייב 
 מקצוע נוסף:  מהנדס
 מדינה:  ברית המועצות, צרפת
 
יוסף דורפמן (ברוסית: Иосиф Дорфман) (נולד ב-1 במאי 1952 בז'יטומיר (אז בברית המועצות כיום באוקראינה) הוא שחמטאי סובייטי-צרפתי ממוצא יהודי.
קורות חיים

יוסף דורפמן נולד בזיטומיר. בעל תואר שני בהנדסת מכונות מהמכון הפוליטכני בקייב. שירת בצבא ברית המועצות.
החל משנת 1975 דורפמן השתתף באליפות ברית המועצות בשחמט ובשנת 1977 זכה במקום הראשון ביחד עם בוריס גולקו.
במהלך שנות ה-70 ושנות ה-80 של המאה ה-20 השתתף בתחרויות רבות. בשנת 1978 הוענקה לו דרגת רב אמן.
בשנת 1978 הוא סיים במקום שני בפולין (ניצח מיכאיל צייטלין). הוא ניצח בתחרויות בוורשה בשנת 1984 ובלבוב בשנת 1983. בשנת 1985 הוא ניצח בתחרות במוסקבה.
בשנים 1984 ו-1988 דורפמן היה עוזר של גארי קספרוב בהתמודדות על תואר אלוף העולם בשחמט.
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 דורפמן עבר לצרפת. בשנת 1998 הוא ניצח באליפות צרפת בשחמט.
דורפמן חיבור מספר ספרים על שחמט.
יוסף דורפמן באולימפיאדת השחמט

בין השנים 1998 ל-2004 השתתף דורפמן ב-3 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
|  1998 | 2 | צרפת | 2585 | 6 מ-9 | 3+ 6= 0- | 57.1 | 26 קבוצתי, 12 אישי |
|  2002 | 2 | צרפת | 2617 | 5 מ-10 | 1+ 8= 1- | 50.0 | 24 קבוצתי, 65 אישי |
|  2004 | 3 | צרפת | 2596 | 6 מ-10 | 2+ 8= 1- | 60.0 | 23 קבוצתי, 27 אישי |
הערות שוליים

↑  Dorfman, Iossif - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1728618  BnF: cb13531767h (data)  ISNI: 0000 0000 0128 0455  SUDOC: 050481487  VIAF: 66626835   WorldCat (עם VIAF): 66626835 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יונה פרידמן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  5 ביוני 1923 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  14 בדצמבר 2019 (בגיל 96) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Friedmann János Antal
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1948) 
 תקופת הפעילות:  עד ל-14 בדצמבר 2019
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 פרסים והוקרה:  פרס פרדריק קיזלר 
 yonafriedman.org
 
יונה פרידמן (Yona Friedman;‏ 5 ביוני 1923 – 14 בדצמבר 2019[דרוש מקור: צריכים מקור לתאריך הפטירה מאר שכל המקורות מציינים תאריך אחר.]) היה אדריכל והוגה צרפתי בתחום האדריכלות ותכנון ערים, יהודי-הונגרי.
פרידמן התגורר, למד ופעל בארץ ישראל ואחר כך במדינת ישראל בשנים 1948–1957.
קורות חיים

יאנוש אנטל פרידמן נולד בבודפשט ב-1923. אביו, שימון פרידמן היה עורך דין ופרידמן גדל בתנאים נוחים. באביב 1941, עוד בהיותו בבית ספר תיכון, נכח בהרצאותיהם של הפילולוג ההונגרי קארוי קרניי ושל הפיזיקאי הגרמני ורנר הייזנברג והושפע מהתאוריות שלהם שהתנגדו לחלוקת הידע לדיסציפלינות שונות והעריכו מערכת מאוחדת של הגויות; עמדה אינטלקטואלית שאפיינה את פרידמן במשך כל הקריירה שלו.
הודות להתערבות אחד הפרופסורים, התאפשר לו להיכנס ולשמוע קורסים ב"אוניברסיטה הטכנית בבודפשט" ב-1943 בתקופה שבה יהודים לא התקבלו כסטודנטים. באביב 1944, לאחר כניסת הגרמנים לבודפשט, הוא הצטרף למחתרת ציונית (בשם המחתרתי יונה) וניצל את כישוריו לזיוף חתימות במסמכים מזויפים שנועדו לאפשר ליהודים יציאה מהונגריה. הוא נעצר על ידי הגסטפו באוקטובר 1944 בעוון פעילות פוליטית. מעצרו הציל אותו מגירוש למחנות ההשמדה שהיה מנת חלקם של מרבית יהודי הונגריה באותם חודשים. בדצמבר 1944, בזמן המצור על בודפשט, הוא הועבר לידי המשטרה המקומית ששחררה אותו. לאחר שחרורו הוא התקיים בקושי רב ביותר בחורף ההונגרי. לאחר מכן עבר לבוקרשט ששימשה בסיס לארגון עולים לארץ ישראל ושהה שם 11 חודשים במחנה פליטים, גם כן בתנאי קיום קשים. התנאים הקשים שחווה בבודפשט וברומניה שימשו כגורם מעצב ראשון במעלה של הגותו האדריכלית העתידית, שראתה בדיור כמוטיב הישרדותי, שתפקידו לתת במהירות גג ומחסה לכמויות גדולות של אנשים. הוא עלה באביב 1946 מרומניה לארץ ישראל באוניית המעפילים "מקס נורדאו",.
לאחר עלייתו התגורר בקיבוץ כפר גליקסון למשך חצי שנה ולאחר מכן התקבל ללימודים בטכניון ועזב את הקיבוץ. הוא למד אדריכלות בטכניון בין השנים 1946–1948 ועבד כאדריכל בישראל בין השנים 1949–1957.
בשנים 1953–1954 פגש פרידמן את קונרד ואכסמן (אנ')(1901 – 1980) שמחקריו בתחום הטכניקות הטרומיות והמבנים התלת־ממדיים השפיעו עליו באופן ניכר.
בשנת 1954, יחד עם כמה תושבים בחיפה, יזם פרידמן ניסוי ראשוני שכלל עיצוב דיור על ידי הדיירים עצמם, אבל הפרויקט לא הגיע למימוש.
מתוך הרגשה שבישראל לא יוכל להגשים את תוכניותיו העתידניות, עבר פרידמן בשנת 1957 לפריז ובשנת 1968 קיבל אזרחות צרפתית. מ-1968 ועד למותו התגורר באותה דירת סטודיו בפריז.
הוא היה נשוי פעמיים. עד שנת 1953 היה נשוי לאראלה שניאורסון. מנישואים אלה נולדה בת. בשנת 1967 נישא בשנית עם עורכת הקולנוע דניס שרביין, שנפטרה בשנת 2007. גם מנישואים אלה נולדה בת.
פעילותו

יונה פרידמן היה "אדריכל של הנייר" בעל השקפות עתידניות, נחשב יותר אמן מאשר אדריכל ממשי, יצירתו התאפיינה בתוכניות, דגמים, מהם במוצגים 1:1 שאפשר לבקרם ומוצגים בתערוכות.
הוא פיתח את המושג של עיר מרחבית (Spatial city) על יסוד שני עקרונות:
האדריכלות צריכה לספק רק מסגרת, שבה הדיירים יכולים לבנות את מגוריהם בהתאם לצורכיהם ומחשבותיהם, ללא כל פטרנליזם מצד האמן האדריכל.
החברה משתנה כל הזמן עקב התקדמות תהליכי אוטומציה של היצור, עם עליה בזמן הפנוי ושינויים חברתיים אחרים
עדיפים משום כך בעיניו מבנים אדריכליים ניידים, זמניים וקלי משקל במקום האמצעים הכבדים, הנוקשים והיקרים של האדריכלות המסורתית.
בתגובה לקונגרס העשירי לאדריכלות מודרנית CIAM בדוברובניק בשנת 1956 וההתעלמות שלו כלפי האפשרות של אדריכלות ניידת, פרידמן הקים בשנת 1958 את קבוצת המחקר באדריכלות ניידת
(Groupe d Etudes d’Architecture Mobile - GEAM)
עם חבריו נמנו דוד ז'וקז' אמריך, גינטר גינשל, אוסקר האנסן, ז'אן פייר פקה, אקהארד שולצה-פיליץ וורנר רונאו.
שולצה – פיליץ עבד איתו בפרויקט העיר-גשר מעל תעלת למאנש 1960 והציג אותו בפני קונסטנט, אדריכל אחר, שבפרויקט שלו "בבל החדשה" נוגע בנקודות להשקפתו של פרידמן. בעיקר בניית עיר על תמכים קלים מעל האדמה, מבנים עצמאיים תלויים מעל הערים הישנות והנוף.
להבדיל מפרידמן אצל קונסטנט לחלק מהתוכנית יש היבטים אוטוריטאריים.
השקפתו של פרידמן באה לידי ביטוי בשני מניפסטים שלו:
א. האדריכלות בתנועה
ב. העיר המרחבית
העיר המרחבית התאפיינה בתשתית מרחבית - מסגרת מרחבית רב-קומתית נתמכת על עמודים רחבים (היסוד הקבוע של העיר). היסוד הנייד כלל קירות, שטחי-בסיס, ומחיצות שיכלו לחלק את המרחב לפי צרכים אינדיבידואלים - מה שנקרא "מילוי" התשתית.
כל היסודות הניידים יכלו להיות במגע ישיר עם המשתמשים - על ידי ראייה, מישוש וכו'.
לרעיונות שלו לגבי אדריכלות הניידת הגיע פרידמן אחרי שבספריו "שרשראות פאנל" (Panel Chains 1945) ו"קופסאות ניידות" 1949 פיתח אדריכלות פשוטה שהתבססה על יסודות טרומיים, ושהייתה אמורה לספק תשובה לצורכי חסרי הבית אחרי הרס הערים במלחמת העולם השנייה.
דובר ביסודות זולים, קלים ליצור ולהובלה, ובעלי יכולת השתנות.
הפילוסופיה האדריכלית של פרידמן התבססה על צורכי התושבים והאדריכלות שימשה פונקציה משחררת (אמנציפטורית).
בשנות ה-1970 התחיל פרידמן להרחיב את יישום האדריכלות הניידת שלו בארצות המתפתחות והקדיש זמנו להוראה ולפיתוח אדריכלות פשוטה שהשתמשה בחמרים ובטכניקות בנייה מקומיים.
פרידמן אף תכנן פתיחת מוזיאון דיגיטלי ראשון המוקדש לתרבות האפגנית. הוא נחנך בינואר 2010. מיקומו באינטרנט הוא על רקע האתר הארכאולוגי שבו היו שני פסלי הענק של בודהה במחוז במיאן באפגניסטן שנהרסו בפקודת משטר הטליבנים בשנת 2002.
נפטר בלוס אנג'לס  בארצות הברית ב-14 בדצמבר 2019.,[דרוש מקור: לא כתוב במאמר שהוא נפטר חודשיים לפני פרסום המאמר.] אולם הידיעה על מותו נמסרה רק  ב-21 בפברואר 2020.
מבנים

בית הספר התיכון ע"ש אנרי ברגסון באנז'ר בצרפת 1978-1981
המוזיאון לטכנולוגיות פשוטות בעיר מדראס בהודו
הציג בביאנלות בוונציה ("זבל זה יפה" 2003) וטוקיו ובאירועי דוקומנטה 11 בקאסל.
ספריו

1958: Mobile architecture ("אדריכלות ניידת")
1974 Realizable Utopias  (אוטופיות הניתנות להגשמה)
1973 Toward a Poor World or how scarcity might prevent catastrophe
( אל עבר עולם עני ואיך הצמצום עשוי למנוע אסון)
1975: Towards a scientific architecture ISBN 0262560194("אל עבר אדריכלות מדעית")
1980: A better life in towns: campaign for the renaissance of cities ("חיים יותר טובים לעיר- מערכה לתחיית הערים")
1994 The Erratic Universe (היקום האקראי)
2006: Pro Domo ISBN 8496540510
ָָ*2010 - Drawings and models
2015: The Dilution of Architecture
ציטוטים

When I was a schoolboy, I discovered that a house alone does not exist, that it does not end at the outer limits of the ground floor, but continues on to the streets, the garden, then, to the house across the street
כשהייתי תלמיד, גיליתי שאין דבר כזה בית לבד, שהבית אינו מסתיים עם גבולות קומת הקרקע, אלא מתמשך אל הרחובות, הגן, ואחר כך אל הבית ממול..
(התחלת ספרו "פרו דומו")
לקריאה נוספת

Sabine Lebesque, Helene Fentener Van Vlissingen: "Yona Friedman: Between Structure and Coincidence", Netherlands Architecture Institute 1999, ISBN 90-5662-108-4
(סבין לבק, הלנה פנטנר ואן וליסינגן - יונה פרידמן - בין מבנה ובין צירוף מקרים, המכון ההולנדי לאדריכלות, 1999)
Reyner Banham: "Megastructure. Urban Futures of the Recent Past." Thames and Hudson UK 1976/ Harper & Row Publishers 1977
(ריינר בנהם - מגאסטרוקטורה. עתידות עירוניים לעבר קרוב, תיימס אנד הדסון - 1976)
Yona Friedman. Hans Ulrich Obrist (The Conversation Series Band 7), Verlag der Buchhandlung Walther König, Köln 2007, ISBN 978-3-86560-171-1
(יונה פרידמן, האנס אולריך אובריסט - סדרת השיחות כרך 7, פרלאג דר בוכהאנדלונג, ולטר קניג, קלן, 2007)
מאמר רוויו לספר אוטופיות הניתנות להגשמה (באיטלקית)
Annie Ratti, Yona Friedman, Luca Cerizza, Massimo Bartolini, Anna Daneri, Marco De Michelis, Manuel Orazi "Yona Friedman" Charta/Fondazione Antonio Ratti 2009) ISBN 888158705X