stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלאקטיקוס
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2010/11

לאחר שריאל לא זכתה באליפות ב-2009/10, מנואל פלגריני אכן פוטר וז'וזה מוריניו מונה למאמן. עוד לפני שהסתיימה עונת 2009/10 הקבוצה חיזרה באופן פעיל אחרי מוריניו, שאימן את אינטר מילאנו לזכייה בליגת האלופות, כולל ניצחון בחצי הגמר על ברצלונה (מה שמנע ממנה לזכות בליגת האלופות באצטדיונה הביתי של ריאל) בדרך להשגת טרבל יבשתי. מוריניו שוחרר על ידי אינטר, שקיבלה חבילת פיצויים שוברת שיאים, ב-27 במאי 2010.
למרות היותו מאמן ולא שחקן, מוריניו כונה לעיתים קרובות גם הוא "גלאקטיקו". הוא היה מבוקש כמאמן בשל הצלחותיו בעבר, לאחר שרק בתחילת הקריירה שלו הוביל את פורטו הלא-מפוארת לשתי אליפויות אירופה רצופות, ואז הוביל את צ'לסי ואינטר חסרות-ההישגים להצלחות מקומיות ויבשתיות. בעוד ריאל מדריד רצתה להפוך את הגעתו לטירוף תקשורתי, מוריניו הטיל וטו על תוכניות המועדון שכללו לכאורה מסע ענק ברחובות מדריד או בהצגה של חולצה לבנה ענקית על פני המגרש. פלורנטינו פרס נעדר במהלך ההצגה הצנועה שהודיעה על מינויו של מוריניו. רק המנכ"ל חורחה ולדאנו, העיתונאים ומוריניו נכחו בה.
ריאל מדריד המשיכה את מסע ההחתמות שלה עם רכישות השחקנים אנחל די מריה, סרחיו קנאלס, פדרו לאון, ריקארדו קרבאליו, סאמי ח'דירה ומסוט אוזיל. ח'דירה ואוזיל מילאו בקיץ שלפני העונה תפקידי מפתח בהגעה של נבחרת גרמניה למקום השלישי במונדיאל 2010. ב-20 באפריל 2011 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בעידן הגלאקטיקוס השני, לאחר ניצחון 1–0 על ברצלונה בגמר גביע המלך, כאשר כריסטיאנו רונאלדו הבקיע את השער המכריע בתוספת הזמן. ריאל גם הצליחה לעבור את שמינית הגמר בליגת האלופות לראשונה מזה שבע שנים, והגיעה לחצי גמר עונת 2010/2011 בו הפסידו לאלופה לבסוף ברצלונה. בלה ליגה, ריאל סיימה כסגנית לבארסה עם 92 נקודות, כשהבלאנקוס מובסים 0–5 במחזור ה-13 ומסיימים בתיקו 1–1 במחזור ה-32, ובכך השיגו את הנקודה הראשונה שלהם בששת משחקי הליגה האחרונים מול הבלאוגרנה.
במאי 2011 מונה הגלאקטיקו לשעבר זינדין זידאן לג'נרל מנג'ר של המועדון, ולדאנו.
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2011/12

בעונת 2011/2012 זכתה ריאל מדריד באליפות ספרד ה-32 שלה בניצוחו של ז'וזה מוריניו, עם שיאי ליגה של 100 נקודות, 121 שערים, הפרש שערים של +89 והכי הרבה ניצחונות חוץ לעונה בלה ליגה. רגע המפתח היה הניצחון 2–1 על בארסה בקאמפ נואו ב-21 באפריל, ההפסד הביתי הראשון של ברצלונה בעונה, שהגדיל את היתרון של ריאל מדריד בטבלה לשבע נקודות כשנותרו ארבעה משחקים לסיום, והוביל לכך שהבלאוגרנה, ברשות המאמן פפ גוארדיולה, איבדה את תואר הליגה. בליגת האלופות הגיעה הקבוצה לחצי הגמר, שם התמודדה מול באיירן מינכן (בניהולו של יופ היינקס, שהוביל בעבר את ריאל מדריד לזכייה בליגת האלופות ב-1998). הבלאנקוס הפסידו במשחק הראשון 1–2 וניצחו במשחק השני 2–1 בבית (כששחקן העבר של ריאל מדריד, אריין רובן, כובש פנדל כדי להשוות את התוצאה בסיכום). באיירן ניצחה 3–1 בדו-קרב הפנדלים, בו הבעיטות של כריסטיאנו רונאלדו וקאקה נעצרו על ידי מנואל נוייר מבאיירן, וסרחיו ראמוס החמיץ.
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2012/13

ריאל מדריד החלה את עונת 2012/13 בזכייה בסופר קאפ הספרדי, כשהיא מנצחת את ברצלונה בשערי חוץ. עם זאת, הסופר קאפ היה התואר היחיד של הבלאנקוס באותה עונה, אף על פי שהם היו קרובים לזכות בכולם. ריאל סיימה שוב כסגניתה של בארסה בלה ליגה, עם 85 נקודות, והגיעה לחצי גמר ליגת האלופות זו השנה השלישית ברציפות, שם הודחה על ידי בורוסיה דורטמונד בתוצאה 3–4 בסיכום. ריאל הרשימה גם בגביע המלך, וניצחה את ברצלונה בחצי הגמר לפני שהפסידה את הגביע ליריבתה העירונית אתלטיקו מדריד 1–2 בהארכה. העברה משמעותית באותה עונה הייתה החתמתו של לוקה מודריץ' טוטנהאם הוטספר תמורת כ-33 מיליון פאונד. לאחר ההפסד לאתלטיקו בגמר גביע המלך, פרס הודיע על עזיבתו של מוריניו בתום העונה ב"הסכמה הדדית". ריאל ניצחה את ברצלונה בשלושה מששת המפגשים באותה עונה (2–1 בסופר קאפ בבית, 3–1 בגביע המלך בחוץ, 2–1 בליגה בבית), סיימה שניים בתיקו (2–2 בליגה בחוץ, 1–1 בגביע המלך בבית) והפסידה פעם אחת (2–3 בסופר קאפ בחוץ). הניצחון הבולט ביותר הגיע בחצי גמר גביע המלך, בו הדיחה מדריד את המחזיקה ברצלונה 4–2 בסיכום לאחר 3–1 בקאמפ נואו (עם צמד של רונאלדו) לאחר תיקו 1–1 בברנבאו. הניצחון השלישי על ברצלונה הגיע במחזור ה-26 בלה ליגה, אז ריאל ניצחה 2–1 משערים של כרים בנזמה וסרחיו ראמוס.
עם זאת, בשנה האחרונה של מוריניו נרשמו קרבות פנימיים בינו לבין מספר גלאקטיקוס כמו איקר קסיאס, סרחיו ראמוס, פפה וכריסטיאנו רונאלדו. מדיניות הבחירה של מוריניו יצרה מחלוקת: השוער והקפטן הוותיק קסיאס לא שיחק מאז ינואר 2013 אף על פי שכבר החלים מהשבר בידו, ובמקומו עמד בין הקורות דייגו לופס, שהיה בכושר מצוין בקמפיין המקומי והאירופי במהלך היעדרותו של קסיאס.
בליגת האלופות, ריאל מדריד הדיחה את מנצ'סטר יונייטד בשמינית הגמר, כשהמשחק הראשון בברנבאו נגמר בתיקו 1–1 וריאל השיגה ניצחון 2–1 לאחר מהפך באולד טראפורד (משחק שהיה שנוי במחלוקת בעקבות כרטיס אדום שנשלף לשחקן יונייטד נאני), כשכריסטיאנו רונאלדו כבש בשני המשחקים. הקבוצה הגיעה לחצי גמר ליגת האלופות בפעם השלישית ברציפות, אך הפסידה לבורוסיה דורטמונד 1–4, כשרוברט לבנדובסקי הבקיע את כל ארבעת השערים. הניצחון הביתי 2–0 של ריאל במשחק השני עם שני שערים מאוחרים לא הספיק כדי לבטל את היתרון המצטבר של דורטמונד 4–3, שקבע קלאסיקר גרמני בגמר 2013.
ריאל עלתה לגמר גביע המלך מול היריבה העירונית אתלטיקו מדריד לאחר שניצחה את ברצלונה 4–2 בסיכום חצי הגמר. עם זאת, הבלאנקוס לא הצליחו לזכות בגביע, לאחר שרוב הבעיטות שלהם נעצרו על ידי השוער הבלגי (ושחקן ריאל בעתיד) טיבו קורטואה. אתלטיקו כבשה בתוספת הזמן וניצחה 2–1.
למרות שחתם על הארכת חוזה לארבע שנים ב-2012, מוריניו עזב את ריאל מדריד בהסכמה הדדית עם המועדון בסיום עונת 2012/13, על רקע סכסוכים עם שחקני המפתח קסיאס, ראמוס ופפה.
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2013/14

ב-25 ביוני 2013, קרלו אנצ'לוטי הפך למאמן ריאל מדריד לאחר שחתם על חוזה לשלוש שנים. יום לאחר מכן הוא הוצג במסיבת עיתונאים במדריד, שם הוכרז גם שזינדין זידאן ופול קלמנט יהיו עוזריו. ב-1 בספטמבר 2013 הוכרזה העברתו של גארת' בייל מטוטנהאם הוטספר, שהצטרף לבנזמה ורונאלדו בהתקפה המדרידאית. העברתו של הוולשי הייתה שיא עולמי חדש, כאשר מחיר ההעברה נע סביב 100 מיליון אירו. בעונתו הראשונה של אנצ'לוטי במועדון ריאל מדריד זכתה בגביע המלך, כאשר בייל הבקיע את שער הניצחון בגמר מול ברצלונה. ב-24 במאי 2014 ניצחה ריאל את היריבה העירונית אתלטיקו מדריד בגמר ליגת האלופות, זכתה בתואר האירופי הראשון שלה מאז 2002, והפכה לקבוצה הראשונה שזוכה בעשרה גביעי אירופה. שלישיית ההתקפה של הבלאנקוס, בייל, בנזמה ורונאלדו, שזכתה לכינוי "BBC", סיימה את העונה עם 97 שערים (ממוצע של 32.33 שערים לשחקן).
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2014/15

ב-12 באוגוסט 2014 זכתה ריאל מדריד בסופר קאפ האירופי 2014 מול אלופת עונת 2013/2014 בליגה האירופית, סביליה, בתוצאה 2–0. כריסטיאנו רונאלדו כבש את שני השערים של מדריד, שזכתה בתואר ה-78 של המועדון. בסופר קאפ הספרדי מול אתלטיקו, סיימה ריאל את משחק הבית שלה בתיקו 1–1 לאחר שערים של חאמס רודריגס וראול גרסיה, וההכרעה עברה לאצטדיון ויסנטה קלדרון. מריו מנדז'וקיץ' הימם את ריאל אחרי שתי דקות בלבד במשחק השני וכבש את השער היחיד במשחק, ואתלטיקו זכתה בתואר. במשחק האחרון של העונה, מרטין אודגור הנורווגי הפך לשחקן הצעיר ביותר של ריאל מדריד אי פעם ששיחק בלה ליגה.
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2015/16

את העונה פתח רפאל בניטס כמאמן הקבוצה, אך ב-4 בינואר 2016 הוא פוטר והוחלף על ידי זינדין זידאן. ב-28 במאי 2016 ניצחה ריאל את יריבתה העירונית אתלטיקו בגמר ליגת האלופות, וזכתה בתואר האירופי האחד-עשר שלה.
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2016/17

ב-2 במאי 2017, רונאלדו כבש שלושער וריאל עלתה ליתרון 3–0 מול אתלטיקו מדריד במשחק הראשון של חצי גמר ליגת האלופות. ב-6 במאי 2017, צמדים של מוראטה ורודריגס מול גרנדה הובילו את מדריד לניצחון 4–0. ב-10 במאי 2017, שער של איסקו הספיק לריאל כדי להעפיל לגמר ליגת האלופות, למרות הפסד 1–2 לאתלטיקו במשחק השני, מפני שריאל ניצחה 4–2 בסיכום שני המשחקים. ב-14 במאי 2017, צמד של רונאלדו ושערים של נאצ'ו וקרוס הבטיחו לריאל ניצחון 4–1 על סביליה. ב-17 במאי 2017, צמד נוסף של רונאלדו ושערים של בנזמה וקרוס הביאו למדריד ניצחון חוץ 4–1 מול סלטה ויגו. הניצחון הזה העלה את מדריד ליתרון בטבלת הליגה על ברצלונה, כשנותר משחק אחד לסיום העונה. ב-21 במאי 2017, ניצחון 2–0 על מאלגה משערים של רונאלדו ובנזמה, הבטיח למדריד את אליפות הליגה ה-33 בתולדותיה בעונת 2016/2017.
ב-3 ביוני 2017 זכתה מדריד בליגת האלופות 2016/17 לאחר שהביסה את יובנטוס 4–1 בגמר, עם צמד של רונאלדו ושערים של קאסמירו ומרקו אסנסיו. ריאל זכתה בגביע אירופה בשני ברציפות, השלישי בארבע שנים וה-12 בסך הכל שלה. עם הניצחון הזה, מדריד הפכה לקבוצה הראשונה שזוכה פעמיים ברצף בגביע בעידן ליגת האלופות.
עידן הגלאקטיקוס השני > עונת 2017/18

ריאל מדריד זכתה בליגת האלופות בפעם השלישית ברציפות כשניצחה את ליברפול 3–1 בגמר, והפכה לקבוצה הראשונה שזוכה בשלושה תארים רצופים מאז 1976. זה היה גביע אירופה הרביעי של ריאל בתוך חמש שנים, שיא תקופת הדומיננטיות האירופית של קבוצה כלשהי מאז הדומיננטיות של הבלאנקוס עצמם בשנות ה-50 וה-60.
עידן הגלאקטיקוס השני > שחקני עידן הפוסט-גלאקטיקו (2018–הווה)

ברזיל ויניסיוס ז'וניור – הוחתם ב-2018 תמורת 45 מיליון אירו מפלמנגו.
בלגיה טיבו קורטואה – הוחתם ב-2018 תמורת 35 מיליון אירו מצ'לסי.
בלגיה אדן אזאר – הוחתם ב-2019 תמורת 135 מיליון אירו מצ'לסי.
ברזיל אדר מיליטאו – הוחתם ב-2019 תמורת 50 מיליון אירו מפורטו.
צרפת פרלאן מנדי – הוחתם ב-2019 תמורת 50 מיליון אירו מליון.
ברזיל רודריגו – הוחתם ב-2019 תמורת 45 מיליון אירו מסנטוס.
אוסטריה דויד אלאבה – הוחתם ב-2021 בחינם מבאיירן מינכן.
צרפת אדוארדו קמבינגה – הוחתם ב-2021 תמורת 31 מיליון אירו מרן.
גרמניה אנטוניו רודיגר – הוחתם ב-2022 בחינם מצ'לסי.
צרפת אורליאן צ'ואמני – הוחתם ב-2022 תמורת 80 מיליון אירו ממונקו.
עידן הגלאקטיקוס השני > שחקני עידן הפוסט-גלאקטיקו (2018–הווה) > עונות 2018/19 ו-2019/20

רונאלדו עזב את המועדון ב-2018 ליובנטוס, מה שגרם לעונה הגרועה ביותר של ריאל מזה עשור. המועדון נכנס במקביל לבנייה מחודשת ארוכה, שהחלה להניב פירות בעונת 2019/2020, בה זכתה באליפות הליגה.
עידן הגלאקטיקוס השני > שחקני עידן הפוסט-גלאקטיקו (2018–הווה) > סיום עידן הגלאקטיקוס

עונת 2020/21 שוב הסתיימה ללא תואר עבור הבלאנקוס, אך המועדון חזר לחצי גמר ליגת האלופות לאחר שתי הדחות רצופות בשמינית הגמר. לבסוף, בעונת 2021/22 הושגה פריצת הדרך. בהנהגתו של קרלו אנצ'לוטי, שחזר לקדנציה שנייה במועדון, ריאל זכתה בדאבל של הלה ליגה וליגת האלופות. בגמר, ריאל ניצחה את ליברפול 1–0 בשחזור המפגש מ-2018. כך, למרות הבנייה מחדש וסוף עידן הגלאקטיקוס, ריאל זכתה בגביע אירופה החמישי שלה בתשע שנים. עם זאת, הזכייה הזאת הייתה שונה לחלוטין מקודמותיה. למרות מעמדה של ריאל כקבוצה המעוטרת ביותר בתולדות ליגת האלופות, היא נחשבה לאנדרדוג בעונה זו, לאחר שדורגה שביעית בסיכויי הזכייה לפני תחילת שלב הבתים בספטמבר 2021, והפייבוריטית הייתה פריז סן-ז'רמן (שבעצמה בנתה מעין גלאקטיקוס, בכיכובם של ליונל מסי, ניימאר וקיליאן אמבפה). לפני תחילת שלב הנוקאאוט בפברואר 2022 ריאל שוב דורגה במקום השביעי, אחרי מנצ'סטר סיטי, באיירן מינכן, ליברפול, צ'לסי, פריז סן-ז'רמן ואייאקס, ונחשבה לאנדרדוג מול כל הקבוצות מולן התמודדה (פריז, צ'לסי, סיטי וליברפול, לפי הסדר). לכן, הזכייה של מדריד נחשבת בין הפחות צפויות בהיסטוריה המודרנית של ליגת האלופות.
תארים > עידן הגלאקטיקוס הראשון

לה ליגה:
זכיות (2): 2000/2001, 2002/2003
סגנויות (2): 2004/2005, 2005/2006
גביע המלך הספרדי:
סגנויות (2): 2001/02, 2003/04
הסופר קאפ הספרדי:
זכיות (2): 2001, 2003
ליגת האלופות:
זכיות (1): 2001/2002
הסופר קאפ האירופי:
זכיות (1): 2002
סגנויות (1): 2000
הגביע הבין-יבשתי:
זכיות (1): 2002
סגנויות (1): 2000
תארים > עידן הגלאקטיקוס השני

לה ליגה:
זכיות (2): 2011/2012, 2016/2017
סגנויות (5): 2009/2010, 2010/2011, 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016
גביע המלך הספרדי:
זכיות (2): 2010/11, 2013/14
סגנויות (1): 2012/13
הסופר קאפ הספרדי:
זכיות (2): 2012, 2017
סגנויות (2): 2011, 2014
ליגת האלופות:
זכיות (4): 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018
הסופר קאפ האירופי:
זכיות (3): 2014, 2016, 2017
גביע העולם למועדונים:
זכיות (3): 2014, 2016, 2017
בישראל

לפני עונת 2005/2006 הוחלט במכבי תל אביב, לרגל חגיגות המאה למועדון (שהוקם ב-1906) ובעקבות העפלת הקבוצה לליגת האלופות בעונה שעברה, להקים פרויקט "גלאקטיקוס" מקומי לקראת העונה. באותה המועדון היה בתקופה קשה לנוכח מחאות אוהדים נגד הבעלים לוני הרציקוביץ' בעקבות הוויתור על אבי נמני דווקא אחרי עונת האליפות ב-2002/2003, ומי שהגה את הרעיון היה דווקא אחד מבעלי מועדון הכדורסל של מכבי תל אביב, דייוויד פדרמן, ששכנע את הרציקוביץ' להגדיל משמעותית את תקציב הקבוצה.
פדרמן טס לאנגליה ושכנע את אייל ברקוביץ', שחקן פורטסמות', לחתום בקבוצה. במסיבת העיתונאים בה הוצג בקבוצה הכריז ברקוביץ' כי קבוצתו תזכה בדאבל. בקבוצה הוחתמו גם אבי יחיאל, בלם נבחרת ישראל, ג'ובאני רוסו, שעבר לקבוצה ישירות ממכבי חיפה, ובלסינג קאקו, שהוחתם מבולטון וונדררס מהפרמייר ליג. שיא חלון ההעברות של הצהובים היה החתמתו בחזרה של נמני מבית"ר ירושלים. הזרים כריסטיאן גונזאלס האורוגוואי, ז'וזה דוארטה הברזילאי ואאוג'ן טריקה הרומני חתמו גם הם בקבוצה. המועדון אף שבר את שיא המינויים שלו, עם 9,500.
העונה של מכבי תל אביב נפתחה רע עם הפסד 2–3 לבני יהודה במסגרת גביע הטוטו ותבוסה בדרבי להפועל תל אביב 0–3. הקבוצה גם הודחה מגביע אופ"א אחרי 2–2 בהארכה באצטדיון בלומפילד מול אפואל ניקוסיה, ו-2–3 בסיכום.
למרות ניצחונות בפתיחת הליגה 1–0 על בית"ר ירושלים ו-2–0 על הפועל תל אביב, הקבוצה הפסידה 0–1 להפועל כפר סבא ומכבי חיפה החלה לברוח.
בעקבות ריאיון של ברקוביץ' לפגוש את העיתונות בערוץ 2, בו תקף את קבוצתו על כך שלא החתימה חלוץ, השעה אותו המאמן ניר קלינגר מהקבוצה. כבר בנובמבר עמד הפער בין הצהובים למכבי חיפה על 11 נקודות, והקבוצות הגיעו למשחק ביניהן במומנטום הפוך. חיפה ניצחה 2–1 והגדילה את הפער ל-14. לאחר הפסד לבית"ר ירושלים התפטר קלינגר מתפקידו ובמקומו מונה בני טבק, מאמן קבוצת הנוער של המועדון, אך הוא הוחזר לפני שאימן פעם אחת את הקבוצה הבוגרת. טון קאנן, שאימן את בית"ר ירושלים עד שפוטר ממנה, מונה למאמן הקבוצה ב-20 בדצמבר.
בפברואר הוחתמו בקבוצה גיורגי דמטרדזה, אלווין בצ'ירי והנרי מקינאווה בניסיון לשפר את המצב, וזמן קצר לאחר מכן ניצחו הצהובים את מכבי חיפה 1–0 משער של אופיר חיים.
השפל של הקבוצה בעונה היה התבוסה 0–4 להפועל עכו מהליגה הלאומית במסגרת גביע המדינה. מכבי תל אביב סיימה את העונה במקום השישי עם 44 נקודות. בסיום העונה פרש ברקוביץ' מכדורגל, והעונה הסתיימה בכישלון חרוץ.
ברנרדינו משאדו

ברנרדינו לואיש משאדו גימראיש (בפורטוגזית: Bernardino Luís Machado Guimarães;‏ 28 במרץ 1851 – 29 באפריל 1944) היה מנהיג פוליטי מרכזי בפורטוגל במאה ה-20 המוקדמת. משאדו היה ממנהיגיה של הרפובליקה הפורטוגזית הראשונה וכיהן כנשיא פורטוגל ה-3 וה-8 (בין 1915 ל-1917 ובין 1925 ל-1926). כמו כן כיהן משאדו כראש ממשלה לשתי קדנציות לא רציפות בתקופת הרפובליקה הראשונה והיה לנשיאה האחרון לפני נפילת המשטר הרפובליקני במהפכת ה-28 במאי בפורטוגל שהעלתה לשלטון את הדיקטטורה הלאומית.
ביוגרפיה

משאדו נולד בריו דה ז'ניירו, האימפריה הברזילאית, והיגר בצעירותו עם משפחתו לפורטוגל. היה פרופסור באוניברסיטת קוימברה, ובהמשך עבר בשנת 1879 אל ליסבון, ממלכת פורטוגל. משאדו נבחר פעמיים ללשכת העמיתים המלכותית כנציג האוניברסיטה (1890, 1894). הוא גם היה שר התשתיות הציבוריות (1893) ויצר את בית הדין הראשון לתיקי פועלים בפורטוגל. בשנת 1902, לאחר שדגל ברפובליקניות, הוא נבחר לנשיא מועצת המנהלים של המפלגה הרפובליקנית. עם הפלת המלוכה (1910), כיהן כשר החוץ (1910–1911), סגן האספה המכוננת וסנאטור (1911), וכשר (לימים תפקיד שהומר לשגריר) ברפובליקה הברזילאית הראשונה (1912). בהיותו ראש ממשלה ושר הפנים בשנת 1914, רצה להתחייב שפורטוגל תצדד לצידה של האימפריה הבריטית במלחמת העולם הראשונה, אך פורטוגל לא הצטרפה רשמית למדינות ההסכמה עד מרץ 1916. משאדו נבחר לתפקיד הסמלי בעיקרו של נשיא פורטוגל ב-6 באוגוסט 1915, הוא הודח מהשלטון על ידי הפיכת החונטה הצבאית בראשות סידוניו פאיש בדצמבר 1917. משאדו שוב מונה לנשיא ב-11 בדצמבר 1925, אך הודח פעם נוספת (28 במאי 1926) בעת הפיכה צבאית חדשה, שהביא לשלטון חונטה צבאית חדשה. משאדו יצא לגלות, אך בשנת 1940 הורשה לשוב לביתו בידי ראש הממשלה הרודני, אנטוניו דה אוליביירה סלזאר.
ספרים שכתב

Introdução à Pedagogia, 1902
O Ensino, 1898
O Ensino Primário e Secundário, 1899
O Ensino Superior, 1900
נאור נרקיס

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה  תיכון בליך 
 
נאור נרקיס (נולד ב-1989) הוא יזם, אקטיביסט ואושיית רשת ישראלי. יוזם "מחאת המילקי" ופעיל ליציאה בשאלה של חרדים.
ביוגרפיה

נרקיס נולד ברמת גן, בן למזכירה ולנהג מונית. גדל והתחנך בעיר, למד בתיכון "בליך". התגייס לתוכנית המצטיינים "חבצלות" באמ"ן, במסגרתה למד לתואר ראשון בפילוסופיה והיסטוריה של המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה. שירת שש שנים בצבא, כקצין בחטיבת המחקר באמ"ן.
גר תקופה קצרה בפריז וב-2014 עבר לברלין ועבד כמפתח אפליקציות לסלולרי ומורה לשפות. בסוף 2014 חזר לישראל.
פעילות ציבורית > קמפיינים ציבוריים

בשנת 2014 ייסד נרקיס את קהילת הפייסבוק הוויראלית "עולים לברלין", שמתחה ביקורת על יוקר המחיה בישראל, והזמינה צעירים ישראלים להגיע לברלין כדי ליהנות מעלויות המחיה הנמוכות. מאבקיו התמקדו ביוקר המחיה, מחירי הדיור בישראל, ובחבילה הכלכלית-חברתית הכוללת של ישראלים שלטענתו איננה אטרקטיבית מספיק, ומהווה את הסיכון האמיתי לעתיד המדינה היהודית. נרקיס הפך מזוהה עם "מחאת המילקי", השם שבו נודעה מחאה זו, והנושא אוזכר גם בעיתונים הגרמנים "בילד" ובגרסה המקוונת של "דר שפיגל". במהלך המחאה, שזכתה לחשיפה תקשורתית רחבה, ביקר נרקיס את הדרג הפוליטי בישראל, ובראשם את ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו.
פעילות ציבורית > תוכניסט

לאחר שחזר לארץ בשנת 2015, נרקיס ייסד את חברת "תוכניסט", המתמחה בניהול קהילות דיגיטליות, ומעניקה שירותי בניית קהילת דיגיטליות לתאגידים. נרקיס משמש כמרצה על תחום הקהילות הדיגיטליות באוניברסיטת רייכמן.
פעילות ציבורית > חשיפות בתקשורת

נרקיס ביקש מהנהלת "יד 2" להסיר מודעות המפלות שוכרי דירות שאינם שומרי כשרות, והנהלת האתר נענתה לבקשתו.
ב"תוכנית חיסכון" חשף נרקיס שסל הקניות הקבוע שלו באתר "שופרסל" החילוני יקר ב-23% מאתר שופרסל למהדרין. הסערה הגיעה לכנסת, ומנכ"ל שופרסל זומן לדיון מיוחד בוועדת הכלכלה, בחשד לאפליה על רקע הכשרות.
נרקיס פרסם שבנק מזרחי טפחות מאפשר ללקוחות חרדים להצהיר על הכנסות שמקורן, לפחות בחלק מהמקרים, בהכנסות לא מדווחות, על מנת לעמוד בתנאי הזכאות למשכנתא. בעקבות הפרסום, חבר הכנסת גלעד קריב פנה למפקח על הבנקים ויזם דיון בוועדות הכנסת.
בעקבות מחאה ציבורית שיזם נרקיס, סלקום פתחה את שירות ה־VOD ביום כיפור.
פעילות ציבורית > תנועת "חוזרים בתבונה"

בשנת 2022, מיד לאחר הבחירות לכנסת, ייסד נרקיס את תנועת "ישראל נאורה" וקורס "חוזרים בתבונה", שמטרתו לחלן את החברה החרדית ברוח תנועת ההשכלה. הארגון חילק סמארטפונים לצעירים חרדים, כדי לסייע להם להיחשף לעולם הליברלי שחסום בסלולרי כשר.
באוגוסט 2024 חשף נרקיס את קורס "חוזרים בתבונה – הקורס לחילון החברה החרדית ברוח תנועת ההשכלה", אשר עלה לרשתות החברתיות והודפס באלפי עלונים שחולקו בערים החרדיות. שלט חוצות המבשר על הקורס של "חוזרים בתבונה" נתלה בבני ברק, אולם הושחת והוסר על ידי תושביה. הקורס נכתב על ידי חרדים לשעבר, ומסייע לצעירים חרדים לעזוב את החברה החרדית באופן אקטיבי.
בעקבות חשיפתו של נאור נרקיס ופעילי חוזרים בתבונה על מערך הנפקת תעודות סטודנט לכל דורש על ידי מוסדות חרדיים באוקטובר 2024, נערך תחקיר של ליאת רון, שבחנה את היקף התופעה, וגילתה כי מוסדות חינוך חרדיים מנפיקים תעודות סטודנט לאחר שיחות טלפון קצרות ותמורת תשלום.
בדצמבר 2024, הצביע נרקיס על דוכני הנחת תפילין אשר הוצבו בשטחן של תחנות רכבת ישראל וביקש מהנהלת הרכבת להציב דוכני החזרה בתבונה באופן שוויוני. בתגובה, הודיעה רכבת ישראל על איסור גורף להצבת דוכני הנחת תפילין ודוכנים מאוישים מכל סוג שהוא בשטחן של תחנות הרכבת וכן פעלה לפינוי דוכני התפילין משטחה.
ביקורת

בעקבות תמיכתו בהגירה מישראל לגרמניה ב-2014 נטען נגד נרקיס כי הוא אנטי-ציוני. דוד ישראל, כתב השבועון האמריקני "ג'ואיש פרס", כינה אותו "שונא פנאטי של יהדות התורה" בשל הגשת 43 תלונות על דוכני תפילין שפונים לקטינים ללא אישור הוריהם, ופוסט שבו ביקר הסתרת פנים של נשים. קובי עוזיאלי, כתב "בחדרי חרדים", האשים אותו ברוע וברשעות, לאחר שנרקיס יזם מבצע של דיווחים לרשויות המס כנגד "דריברים" חרדים שעובדים ללא ביטוח, מעלימים מס ופוגעים בפרנסתם של נהגי המוניות.
בדצמבר 2024, שר התקשורת שלמה קרעי כינה את נרקיס ״ערב רב״ והשווה אותו לאויבי ישראל לאורך ההיסטוריה בפודקאסט של מני אסייג. כמו כן, חסם השר קרעי את נרקיס ברשתות החברתיות. בתגובה, נרקיס שלח לשר התראה לפני תביעת לשון הרע ודרישה להסיר את חסימתו מהרשתות החברתיות בנימוק שהדבר פוגע בחופש הביטוי שלו ושאנשי הרשות המבצעת אינם יכולים לחסום אזרחים. כעבור שעות ספורות, השר הסיר את החסימה מנרקיס בטענה שהדבר נעשה ״בטעות״ והסיר את החסימה מעשרות גולשים נוספים.
נרקיס כתב שקיבל איומים ברצח, אך המשטרה לא מטפלת באיומים.
חייו האישיים

מתגורר עם בן זוגו בשכונת נווה צדק שבתל אביב.
לוסי דייוויס

| --- | --- |

לוסי דייוויס, 2004
 לידה:  17 בפברואר 1973 (בת 51) סוליהול, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  בית הספר לבנות המלך אדוארד השישי  The Sixth Form College, Solihull 
 בן או בת זוג:  אוון יאומן (2006–2011) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוסי קלייר דייוויס (באנגלית: Lucy Clare Davis; נולדה ב-2 בינואר 1973) היא שחקנית אנגלייה. היא מוכרת בעיקר מתפקידה כפקידת הקבלה דון טינסלי בסדרה הקומית "המשרד" של ה-BBC, מהופעתה בתפקיד דיאן בסרט האימה הקומי "מת על המתים" ומהופעתה בסדרת תסכיתי הרדיו "The Archers".
ביוגרפיה

דייוויס נולדה בסוליהול שבמחוז ווריקשייר. אביה הוא השחקן והקומיקאי ג'ספר קרוט (אנ') ואמה הייזל ג'קסון.
היא הופיעה בפרק בסדרה הקומית "הבלשים" שיצר אביה וגם כיכב בה. ב-1995 שיחקה בתפקיד מריה לוקאס במיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", העיבוד הטלוויזיוני של ה-BBC לרומן באותו שם. ב-1996 השתתפה בספיישל חג המולד של הסיטקום "רגל אחת בקבר". הפריצה שלה הייתה בסדרה הקומית "המשרד". ב-2004 הופיעה בסרט "Sex Lives of the Potato Men" ובסרט "מת על המתים". היא שיחקה בתפקיד היילי ג'ורדן באופרת הסבון הרדיופונית "The Archers" ברדיו 4 של ה-BBC. היא ויתרה על התפקיד ברדיו כשהייתה עסוקה בהפקות אחרות, בספטמבר 2005 לוהקה שחקנית אחרת לתפקיד.
דייוויס הופיעה בפרק "Elephants and Hens" בתוכנית הטלוויזיה "Black Books" לצדן של טמזין גרג ואוליביה קולמן.
ב-2006 שיחקה דייוויס בתפקיד מנחה בערוץ האופנה בסדרת הטלוויזיה של רשת ABC "בטי". עוד באותה שנה גילמה את לוסי קנרייט בסדרה האמריקאית "סטודיו 60" של NBC. ב-2008 הופיעה במספר פרקים בסדרה "ריפר". ב-2009 שיחקה בקומדיה "הכל אודות סטיב" לצד סנדרה בולוק. ב-2010 כיכבה בסדרת הדרמה הקומית "נשוי רווק אחר", וכן השתתפה בתפקיד אורח בסדרה "המנטליסט" לצדו של בעלה אווין יומן.
דייוויס כיכבה בסרט המתח "Some Guy Who Kills People" שבהפקת ג'ון לנדיס. ב-2012 השתתפה בפרק "Be Careful What You Fish For" בסדרה "איש משפחה". ב-2013 שיחקה בפרק בסדרה "Death in Paradise".
בשנת 2017 השתתפה בסרט גיבורי-העל "וונדר וומן" בכיכובה של גל גדות, אשר מבוסס על חוברות הקומיקס "וונדר וומן" מבית DC קומיקס. הסרט הוא הרביעי במספר כחלק מהיקום הקולנועי של DC.
ביוגרפיה > חיים אישיים

דייוויס אובחנה כחולה באי-ספיקת כליות ועברה ניתוח השתלת כליה. אמה, הייזל, תרמה את הכליה. בחג המולד 2005 אושפזה שוב בגלל אי-ספיקת כליות אבל החלימה מאז. דייוויס סובלת גם מסוכרת.
ב-9 בדצמבר 2006 התחתנה דייוויס עם השחקן הוולשי אווין יומן בקתדרלת סנט פול שבלונדון. בחתונה נכחו הכוכבים והכותבים של הסדרה "המשרד". התאפשר לה להתחתן בקתדרלה כיוון שב-2002 לאביה הוענק תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE). בני הזוג התגרשו באוקטובר 2011.
דייוויס השתתפה בקמפיין של PETA נגד המשך השימוש בכובעי ברסקין במשמר המלכה.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | גאווה ודעה קדומה | Pride and Prejudice | מריה לוקאס | מיני-סדרה |
| 1996 | רגל אחת בקבר | One Foot In The Grave | גברת בלנצ'רד |  |
| 2000 |  | Belfry Witches | נושי הזקנה |  |
| 2001–2003 | המשרד | The Office | דון טינסלי |  |
| 2002 |  | Murder in Mind |  |  |
| 2002 | ניקולס ניקלבי | Nicholas Nickleby | משרתת |  |
| 2004 |  | Sex Lives of the Potato Men |  |  |
| 2004 | מת על המתים | Shaun of the Dead | דיאן |  |
| 2004 | חנות ספרים מטריפה | Black Books |  |  |
| 2005 | ג'וני טסט | Johnny Test |  |  |
| 2005 |  | Rag Tale |  |  |
| 2007-2006 | סטודיו 60 | Studio 60 on the Sunset Strip | לוסי קנרייט |  |
| 2006 | גארפילד 2 | Garfield: A Tail of Two Kitties |  |  |
| 2006 | בטי | Ugly Betty |  |  |
| 2006 | לעשות טלוויזיה | The TV Set | קלואי מקליסטר |  |
| 2007 | קליפורניקיישן | Californication |  |  |
| 2008 | פיניאס ופרב | Phineas and Ferb | קראש | בפרק "Ready for the Bettys" |
| 2008 | מלאך המוות | Reaper |  | 3 פרקים |
| 2009 |  | It's time for touching |  |  |
| 2009 | הכל אודות סטיב | All About Steve |  |  |
| 2010 |  | Squeeeze Me!! |  |  |
| 2010 | נשואים, רווקים וטעויות אחרות | Married Single Other |  |  |
| 2010 | המנטליסט | The Mentalist |  | בפרק "Daphne" |
| 2011 |  | Some Guy Who Kills People |  |  |
| 2012 | איש משפחה | Family Guy | ג'ואנה פין | בפרק "Be Careful What You Fish For" |
| 2013 |  | Death in Paradise | ויקי וודוארד | פרק אחד |
| 2016-2015 | מרון | Maron | אמילי | 6 פרקים |
| 2015 | NCIS | NCIS | ג'אניס בראון | בפרק "Lockdown" |
| 2016–2017 | דברים טובים יותר | Better Things | מייסי | 8 פרקים, עונות 1–2 |
| 2017 | וונדר וומן | Wonder Woman | אטה קנדי |  |
| 2018–הווה | הרפתקאותיה המצמררות של סברינה | Chilling Adventures of Sabrina | הילדה ספילמן | תפקיד ראשי |
| 2019 | ההמבורגרים של בוב | Bob's Burgers | הנסיכה פאולה מק'רטני | דיבוב |
| 2019 | כרמן סנדיאגו | Carmen Sandiego | המכונאית | דיבוב |
| 2022–הווה |  | The Villains of Valley View | אווה | תפקיד ראשי (2 עונות); 32 פרקים |