stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדידה (מקצוע)
הכשרה ורישוי למודדים בישראל

בתקנות המדידות נקבע כי המעוניין לקבל רישיון מדידה חייב להיות בעל השכלה אקדמית במקצועות הגאודזיה (השכלה אותה ניתן לרכוש בישראל רק בטכניון ובאוניברסיטת אריאל) ועמד בהצלחה בבחינות ההסמכה הממשלתיות. מודדים שרכשו השכלתם בחו"ל חייבים להציג אישור על השכלתם ולעמוד בבחינות ההסמכה.
תקופת ההכשרה של מודד עד לקבלת הרישיון אורכת בין 5 ל-6 שנים (ניתן גם לבחור במסלול מקוצר ללא תואר מהנדס).
הרישיון מוענק על ידי המרכז למיפוי ישראל (סוכנות המיפוי הלאומית של ישראל הכפופה בתור יחידת סמך מקצועית אל משרד הבינוי והשיכון) מתוקף פקודת המדידות.
הערות שוליים

↑   סעיף 9 לתקנות המדידות (מקצוע המדידה), התשמ״ב–1982, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
| מקצועות הבנייה |
| --- | --- | --- |
| תכנון | מודד • אדריכל • מהנדס קונסטרוקציה (הנדסת מבנים) |  |
| תכנון משני | מהנדס חשמל • יועץ בטיחות • יועץ אינסטלציה • יועץ מיזוג אוויר • יועץ מעליות • יועץ תחבורה • יועץ אקוסטיקה • אדריכל נוף • אדריכל פנים |  |
| ביצוע | קבלן בניין • מהנדס ביצוע |  |
| פיקוח | מפקח בנייה • חשב כמויות |  |
| עבודות שלד | בנאי • מניח לבנים • טייח • טפסן • רתך • מקים ומאחזק פיגומים • מפעיל ציוד מכני כבד |  |
| עבודות פנים | רצף • שרברב • חשמלאי |  |
| עבודות גמר | צבע • נגר • מנקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551140005171  BNE: XX537533  LCCN: sh85130857  LNB: 000073016  NARA: 10643332  NDL: 00571395 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לוויטאון

תצלום אווירי של פרוור לוויטאון שהוקם בפנסילבניה בשנת 1959
לוויטאון (באנגלית: Levittown) הוא כינוי למספר מתחמי מגורים פרוורים שנבנו בארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה. מתחמים אלו מתאפיינים בצפיפות מגורים נמוכה, בנייה אחידה וזולה ותכנון מוטה מכוניות.
לוויטאון בלונג איילנד שנוסד בשנת 1947, נחשב לפרוור הראשון בארצות הברית שנבנה בקנה מידה רחב. בהתאם לכך, הוא מכונה אבי הפרוורים המודרניים בארצות הברית.
היסטוריה

בשנות העשרים של המאה ה-20, ארצות הברית החלה לתכנן מחדש את עריה בהתאם לצמיחה הגוברת בשימוש במכוניות. צמיחה זו, אשר הובילה לסלילת רשת של כבישים מהירים, השפיעה בעיקר על אזורים מטרופוליניים שנכללו במערכת הכבישים המהירים. באזורים אלו, החל תהליך פרוור המוני, שנעצר בימי השפל הכלכלי ולאחר מכן בעקבות מלחמת העולם השנייה.
ויליאם לוויט, יהודי-אמריקאי, שירת כסגן בחיל ההנדסה במלחמת העולם השנייה. עם שחרורו, לוויט חולל יחד עם משפחתו מהפכה בשוק הדיור, בדומה למהפכה שנעשתה על ידי הנרי פורד בשוק הרכב. לוויט ובניו פיתחו שיטת בנייה פשוטה וזולה, שכללה עשרים ושבעה שלבים בלבד. בשיטה זו, נדרש אדם אחד לבצע משימה ובכך היה ניתן לבנות בית מגורים שלם ביום בודד. בזכות עלויות בנייה חסכוניות, שיטה זו אומצה במהרה ופרוורים בסגנון לוויטאון כונו "פרוורים בייצור המוני". במרץ 1947, כאשר משפחת לוויט החלה לשווק את בתי המגורים, 1400 מהם כבר נרכשו בשלוש השעות הראשונות. תוכנית האב המקורית הושלמה לאחר בנייתן של 17 אלף בתי מגורים בתוך שנים בודדות.
חוקרים רבים מתארים כי הסיבה להצלחה המסחררת של מתחמי לוויטאון נעוצה בחלום האמריקאי: בית צמוד קרקע, מכונית גדולה, שני ילדים, חיית מחמד, משרה נוחה, פנאי וספורט. משפחת לוויט שכנעה קונים רבים, לרבות חיילים משוחררים, כי המגורים במתחם אידיאליים.
מתחמי לוויטאון בארצות הברית

לוויטאון, ניו יורק (נבנה בשנים 1947-1951)
לוויטאון, פנסילבניה (נבנה בשנים 1952-1958)
ווילינגבורו, ניו ג'רזי (נבנה ב-1958)
לוויטאון, פוארטו ריקו (נבנה ב-1963)
בואי, מרילנד (נבנה ב-1964)
מחלוקות וגזענות

החברה בבעלות משפחת לוויט נהגה להטמיע סעיפים גזעניים בהסכמי הדיור במתחמיה. סעיף 25 של הסכם הדיור למשל, אסר על הימצאות בתים בשימוש למגורים עבור גזעים שאינם הגזע הלבן. סעיף זה נפסל בתוך שנה, על ידי בית המשפט העליון, בטענה שהנחיות המפלות גזעים מפרות את התיקון ה-14 לחוקה האמריקאית.
באוגוסט 1957, עברה משפחת מאיירס למתחם לוויטאון. בתוך שעות בודדות מהגעתה של המשפחה, מאות אנשים התקבצו על מנת למחות על בואה, על בסיס היותם בעלי צבע עור כהה בלבד. מחאה זו לצד רבות, גררה למשבר שכונה "משבר לוויטאון" ברחבי העולם.
כיום, מתחם לוויטאון בפנסילבניה מונה 90% בני אדם לבנים.
ראו גם

פרוור (תהליך)
הערות שוליים

1 2  מאט ליבוביץ', הוא הקים את הפרברים בארצות הברית, ואז מנע משחורים לגור בהם, באתר זמן ישראל, 19 בפברואר 2021
↑  Levittown, US History Scene, ‏2015-11-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Noah Sheidlower, The Controversial History of Levittown, America's First Suburb, Untapped New York, ‏2020-07-31 (באנגלית אמריקאית)
להציל את לנינגרד

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  תסריט מקורי ואירועי המצור על לנינגרד
 בימוי:  אלכסיי קוזלוב 
 הופק בידי:  ילנה גרומובה אלכסיי קוזלוב
 תסריט:  אלכסיי קוזלוב 
 שחקנים ראשיים:  מריה מלניקובה  אנדריי אודאלוב גלה מסחי אנסטסיה מלניקובה סרגיי ז'רקוב איוואן לירצ'יקוב ואלרי דגטיאר מיכאיל מורוזוב ניקולאי גורשקוב יסניה ראיבסקאיה יבגניה ליובימובה 
 מוזיקה:  יורי פוטיינקו 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  AVK Production Algous studio
 חברה מפיצה:  UPI NTV
 הקרנת בכורה:  רוסיה 27 בינואר 2019
 משך הקרנה:  106 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  מלחמה
 תקציב:  237,000,000 מיליון רובל
 הכנסות:  202,295,623 מיליון רובל
 דף הסרט ב־IMDb
 
להציל את לנינגרד (ברוסית: Спасти Ленинград) הוא סרט מלחמה בבימויו של הבמאי אלכסיי קוזלוב, שהיה שותף לכתיבת התסריט וגם הפיק. הסרט מתרחש בתקופת מלחמת העולם השנייה ומתמקד בתחילת המצור על לנינגרד. במקור תוכנן להיקרא "המצור. ההתחלה".
אירוע הקרנת הבכורה נערך ב-25 בינואר 2019 בסנקט פטרבורג והסרט הופץ להקרנות מסחריות ביום השנה ה-75 לסיום המצור על לנינגרד, ב-27 בינואר 2019.
רקע

הסרט מתבסס על האירועים האמיתיים של טביעת דוברה מספר 752 שהייתה בשימוש על ימת לדוגה וסיפקה מזון אל לנינגרד הנצורה על דרך החיים. בליל 17 בספטמבר 1941, בזמן פינוי אנשים מלנינגרד, הדוברה דלפה וטבעה במעמקי הלדוגה ועליה אלף איש. באותו זמן, 460 אנשים מתו על הדוברה שנגררה על ידי הסירה "סלמז'", אשר נשאה תגבורת צבאית אל לנינגרד. יחד עם סלמז', סייעה בגרירה גם הסירה "אוריול" ויחד הם הצליחו להציל 240 אנשים, 216 ו-24 אנשים בהתאמה. במספר כולל של ההרוגים נכללו גם 433 צוערים, 132 בוגרי האקדמיה הצבאית הרפואית, 8 מפקדים זוטרים, 36 קצינים ו-46 נשים, כמו גם כל ששהו על הדוברה עם ילדיהם ו-30 עובדים אזרחיים וחיילי האקדמיה הרפואית הימית והמינהל ההידרוגרפי של הצי (שמנה יותר מ-685 איש). בנוסף, נספתה מחלקה שלמה של צוערי בית הספר הלנינגרדי הצבאי להנדסה ותלמידי בית הספר המקצועי ועמם קצינים, נשים וכל הילדים ועובדי המינהל הטכני ומינהל הארטילריה שהיו איתם. בין אלה שניצלו היו גם 184 אנשים (160 שהועלו לסירת "אוריול" ו-24 לסירת "סלמז'") שהשתייכו לאקדמיה הרפואית הימית והמינהל ההידרוגרפי של הצי ועוד 56 אזרחים.
תקציר עלילת הסרט

ספטמבר 1941. החודש הראשון של המצור על לנינגרד. קוסטיה ונסטיה הם צעירים מאוהבים המנסים לפלס דרכם מחוץ ללנינגרד הנצורה על דוברה שיוצאת על ימת לדוגה. אך בלילה הם מותקפים בהפצצות מהאוויר והדוברה סופגת אש כבדה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| מריה מלניקובה | נסטיה טקאצ'יובה |  |
| אנדריי אודאלוב | קוסטיה גורלוב | צוער בבית הספר לקצינים |
| גלה מסחי | ודים פטרוצ'יק | קצין נקוו"ד |
| ולדימיר דגטיאר | אלכסנדר טקאצ'יוב | אבא של נסטיה |
| אנסטסיה מלניקובה | מריה טקאצ'יובה | אמא של נסטיה |
| ויטלי קישצ'נקו | קפטן ניקולאי גורלוב | אבא של קוסטיה |
| אלכסיי שבצ'נקוב | איוואן ירופייב | רב חובל של ספינת אוריאול |
| ולדימיר סלזניוב | יאריגין | רב חובל של דוברה מס' 752 |
| ודים אנדרייב | קפיטן סקוורצוב |  |
הפקה

הצילומים נערכו בסנקט פטרבורג ובפרבריה במאי 2018 בשיתוף פעולה עם לנפילם. ביוני 2018 נערכו צילומי השלמה בחופי אגם אילמן שבמחוז נובגורוד.
ראו גם

ההתקפה על לנינגרד
הערות שוליים

↑  להציל את לנינגרד במאגר ההכנסות של קרן הקולנוע הרוסי
↑  "להציל את לנינגרד" באתר kinobusiness.com
↑  Спасти Ленинград (2019)
↑  «БЛОКАДА. НАЧАЛО». История Баржи №752
↑  Новости дня 21.06.2018: съемки «Блокада. Начало», дефицит «Бересты», заседание правительства
↑  В Шимском районе на берегу Ильменя идут съемки фильма «Блокада. Начало. Я помню тебя таким»
1 2  Съёмки полнометражного художественного фильма «Блокада. Начало» проходят в Шимском районе
הדוברה 752 נושאת מזון ללנינגרד הנצורה על ימת לדוגה.
מגדל Imagine Peace

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 על שם:  ג'ון לנון
 מיקום:  Reykjavíkurborg 
 מדינה:  איסלנד 
 מייסדים:  יוקו אונו, רייקיאוויק 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 9 באוקטובר 2007
 תאריך פתיחה רשמי:  9 באוקטובר 2007 
 יוצר:  יוקו אונו 
 קואורדינטות:  64°09′48″N 21°51′34″W﻿ / ﻿64.16323889°N 21.85946667°W﻿ / 64.16323889; -21.85946667
 imaginepeacetower.com
  (למפת איסלנד מוגדלת) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסמגדל Imagine Peace(למפת איסלנד רגילה) רייקיאוויק אקוריירי קפלאוויק אקרנס איסאפיירד'ור סאוד'אורקרוקור איילססטאד'יר סלפוסמגדל Imagine Peace
 
מגדל Imagine Peace (באנגלית: Imagine Peace Tower, באיסלנדית: Friðarsúlan, שמשמעו הוא "עמוד השלום") הוא אנדרטה שהוקמה לזכרו של ג'ון לנון, חבר להקת הביטלס, על ידי אלמנתו יוקו אונו. היא ניצבת באי וידיי (Viðey) שבמפרץ קולהפיורדור (Kollafjörður), ליד רייקיאוויק שבאיסלנד.
מבנה

האנדרטה היא מגדל אור המוקרן אנכית כלפי מעלה ממצבת אבן עגולה בקוטר של ארבעה מטרים ובגובה של שני מטרים, הניצבת על גבי בימה המצופה באבן מקומית. עוצמת 15 הזרקורים היוצרים את מגדל האור היא 75 קילוואט, ואלומת האור מגיעה לגובה של כארבעה קילומטר.
על גבי המצבה חרותות המילים "Imagine Peace" ב-24 שפות (ועברית בכללן). מילים אלו כמו גם שמה של האנדרטה הן תזכורת לשיר השלום של לנון, Imagine.
מתחת למצבה נטמנו מאות אלפי איחולים לשלום שיוקו אונו אספה במסגרת מפעל עצי האיחולים (Wish Trees) שלה. על לוח נוסף על גבי האנדרטה נכתב: "אני מקדישה מגדל אור זה לג'ון לנון. אהבתי לך היא לנצח. יוקו אונו, 9 באוקטובר 2007".
איסלנד נבחרה על ידי יוקו אונו כאתר להקמת האנדרטה בשל יופי נופיה ובשל ייצור החשמל הגאותרמי הידידותי לסביבה הנוהג בה. הקמת האנדרטה החלה ב-9 באוקטובר 2006 והיא נחנכה שנה אחת לאחר מכן. בנוסף ליוקו אונו השתתפו בטקס חנוכת האנדרטה בנה ובנו של לנון, שון לנון, חבר להקת הביטלס רינגו סטאר ואוליביה הריסון, אלמנתו של ג'ורג' הריסון. פול מקרטני הוזמן לטקס אך לא הגיע (בשל הופעה בבית משפט באותו מועד).
האנדרטה הוקמה בשיתוף פעולה בין יוקו אונו, עיריית רייקיאוויק, מוזיאון רייקיאוויק לאמנות וחברת האנרגיה של העיר.
לפי תוכניתה של יוקו אונו יאיר המגדל במשך חודשיים בכל שנה – מ-9 באוקטובר, יום הולדתו של לנון, ועד ה-8 בדצמבר, יום הירצחו. בנוסף יודלק המגדל בשבוע הראשון של החורף (21–28 בדצמבר) ובשבוע הראשון של הקיץ (21–28 ביוני) וכן בערב השנה החדשה (31 בדצמבר). עיריית רייקיאוויק החליטה להדליק את אורות המגדל לכבוד יוקו אונו גם ביום הולדתה, 18 בפברואר.
הכיתוב על גבי האנדרטה באנגלית
הכיתוב על גבי האנדרטה באיסלנדית
הכיתוב על גבי האנדרטה בעברית
מראה מהעיר
כסופי

| כסופיים |
| --- | --- |
 נקבה של כסופי מפורץ Argiope lobata
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: גלגלניים
סוג:: כסופי
מינים
 76 מינים
שם מדעי
 Argiope ‏אודוין, 1827
תחום תפוצה


כְּסוּפִי (שם מדעי: Argiope) הוא סוג במשפחת הגלגלניים (Araneidae). עכביש נפוץ זה טורף חרקים ופרוקי־רגליים אחרים. העכבישים מסוג כסופי ארסיים, כמו רוב העכבישים, אך אינם מסוכנים או תוקפנים כלפי האדם. לסוג כסופי מינים רבים בכל רחבי הגלובוס, וכולם טווים רשת קורים גדולה מאוד.
שמם נקרא כך על שום הצבע המוכסף של כמה מהמינים שנוצר מכיסוי זיפים המחזירים את קרינת השמש. מדובר ככל הנראה בהתאמה לאורח החיים המדברי של כמה מהמינים.
תיאור

הגלגלניים קרויים על שם הרשת העגולה שהם טווים, לרוב אנכית לקרקע, ללכידת חרקים מעופפים. העכבישים טווים רשת גדולה, סימטרית ועדינה, בצורת גלגל. קוטרו של הגלגל יכול להגיע עד למעלה מחצי מטר. הרשת נטוות בין ענפי צמחים הגדלים בשטח. העכבישים ממתינים במרכז הרשת לחרק שיילכד בה. הקורים הדביקים לוכדים את החרק והוא מתחיל לפרפר כדי להשתחרר מהם. ראייתו של הכסופי מוגבלת, אך ניסיונות ההשתחררות של הטרף מזעיקות את העכביש שאץ אליו ועוטף אותו במשי. רק אחרי עטיפת הטרף בקורים, העכביש נושך אותו ומזריק לגופו מיצי עיכול. לאחר מכן מועבר הטרף העטוף למרכז הרשת שם נועץ בו העכביש את לסתותיו ומוצץ את תוכנו.
נקבת הכסופי היא מגדולי עכבישי הגינה הטווים קורים. גודל גופה של הנקבה מגיע עד לגודל 25 מ״מ ורגליה גדולות הרבה מגופה. גודלו של הזכר קטן מאוד ביחס לנקבה והוא קשה יותר לאיתור (הנקבה גדולה פי ארבעה מהזכר). לרוב חיים הזכרים בסביבת הנקבה, על גבי רשתות קורים קטנות יותר. עמידתם האופיינית של עכבישים אלו היא בצורת X (בעיקר של הזכרים).
על מנת לגדול משיל הכסופי את השלד החיצוני. הוא נתלה הפוך על הרשת, עורו נבקע לשניים והוא מחליק החוצה ונתלה כשהוא פרוש לגמרי על מנת לאפשר לעורו החדש להתייבש.
לקראת הטלת הביצים מתנפחת בטנה של הנקבה. שק הביצים הנוצר הוא פקעתי בצבע חום, והוא נתלה על הרשת הרחק מהצמחייה ונעזב כך. לרוב מייצרת הנקבה שק ביצים יחיד, אך ייתכנו גם יותר. מספר העכבישים בשק ההטלה רב.
יש המגדלים עכביש זה כחיית מחמד.
מינים

תחת סוג זה מינים רבים, בישראל נפוצים ארבעה מינים מהם:
מינים > כסופי מפורץ (משונן)

כסופי מפורץ (Argiope lobata) מאופיין בבטן כסופה ומנוקדת בשחור ובאדום וסביב שוליה בליטות ושקעים. תפוצתו של הכסופי המפורץ בישראל בגליל, במישור החוף והשפלה, בכרמל, בגולן, בהרי יהודה ושומרון ובעמקים. נמצא בחורש טבעי, בחורשה נטועה, בסלעים ובמצוקים, במעזבות ובצדי דרכים.
מינים > כסופי דק (רב) פסים

כסופי דק פסים (Argiope trifasciata) נקרא גם wasp spider (עכביש צרעה) או Banded Garden Orbweaver) בעל 8–10 פסי רוחב בצבעי שחור-צהוב. צבע הזכר חום. תפוצתו בישראל היא באזור ים המלח ומדבר יהודה, הנגב המערבי, הרי ירושלים והשפלה ובירושלים, נצפה גם בעמק יזרעאל ובעמק חפר ובמישור החוף באזור הקריות ותל אביב
מינים > כסופי עב (דל) פסים

כסופי עב פסים (Argiope bruennichi), דומה לכסופי דק פסים אך בעל 6 פסים על גבו. נפוץ בבקעת הירדן, אזור ים המלח, השפלה ומישור החוף בחודשי הקיץ.
מינים > כסופי סקטור

כסופי סקטור (Argiope sector), דומה במראהו לכסופי המפורץ, אך ישנם הבדלים באיברי הרבייה, שהם מסממני הזיהוי המובהקים של רוב העכבישים. הוא נפוץ באזורים חוליים במישור החוף ובנגב הצפוני והמערבי.
גלריה

כסופי דק פסים
כסופי דק פסים
צביר כסופי דק פסים שרק בקעו
צביר כסופי דק פסים שרק בקעו
תמונת גב של כסופי דק פסים
זכר מול נקבה של כסופי דק פסים
כסופי משונן
כסופי משונן לוכד חגב, מדבר יהודה
מבט דורסלי על נקבת כסופי רב-פסים גדולה, מאי 2023, רחובות
הערות שוליים

↑  Figure 5: GBIF data., dx.doi.org
לי יונג-סאפ

| --- | --- |

לי יונג-סאפ
 לידה:  20 באוגוסט 1960 (בן 64) יונגצ'ון, קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מדינה:  קוריאה הדרומית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית קוריאה 
 השתייכות:   צבא הרפובליקה של קוריאה
 תקופת הפעילות:  1984–2019 (כ־35 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-2 מפקד הקורפוס ה-7 סגן יושב ראש המטה המשולב שר ההגנה הלאומית
 
לי יונג-סאפ (בקוריאנית: 이종섭;‏ נולד ב-20 באוגוסט 1960) הוא לוטננט גנרל דרום קוריאני בדימוס, אשר שימש כסגן יושב ראש המטה המשולב (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של הרפובליקה של קוריאה בין 2017–2018. ב-10 במאי 2022 הוא מונה לשר ההגנה הלאומית.
ביוגרפיה

לי נולד ביונגצ'ון ב-20 באוגוסט 1960. הוא למד באקדמיה הצבאית של הצבא הקוריאני, וב-1984 התגייס לצבא הרפובליקה של קוריאה כמפקד מחלקה. לאחר מכן למד בבית הספר לחי"ר של צבא ארצות הברית והשלים תואר דוקטור לענייני חוץ וביטחון באוניברסיטת טנסי. לאחר מכן מונה למפקד רגימנט בדיוויזיה ה-71. הוא מילא תפקידי מטה שונים לפני שמונה למפקד הדיוויזיה ה-2. בהמשך פיקד על הקורפוס ה-7. ב-26 בספטמבר 2017 הוא מונה לסגן יושב ראש המטה המשולב (מקביל לרמטכ"ל). ב-22 בנובמבר 2018 הוא סיים את תפקידו ופרש מהצבא. ב-10 במאי 2022 הוא מונה לשר ההגנה הלאומית.
הערות שוליים

↑  בקוריאה הדרומית, תפקיד שר ההגנה הוא צבאי ולא פוליטי
לאונטי קוטליאר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 ביוני 1901 טומסק, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  28 בדצמבר 1953 (בגיל 52) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 השכלה:  מכון כוחות ההנדסה של האקדמיה הצבאית 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1920–1953 (כ־33 שנים)
 דרגה:   גנרל פולקובניק
 תפקידים בשירות
 קצין הנדסה ראשי של הצבא האדום
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  גיבור ברית המועצות   4 עיטורי לנין   4 עיטורי הדגל האדום   עיטור סובורוב מדרגה ראשונה   עיטור קוטוזוב מדרגה ראשונה   בוגדן חמלניצקי מדרגה ראשונה    עיטור סובורוב מדרגה שנייה    לגיון ההצטיינות
 
לאונטי זכרוביץ' קוטליאר (ברוסית: Лео́нтий Заха́рович Котля́р;‏ 16 ביוני 1901 – 28 בדצמבר 1953) היה גנרל יהודי-סובייטי בחיל ההנדסה של הצבא האדום, גיבור ברית המועצות.
ביוגרפיה

נולד בעיר טומסק שבסיביר במשפחה יהודית. לאחר סיום בית ספר תיכון, עבד כפועל בחברת הרכבות. ב-1920 התנדב לצבא האדום. נטל חלק בקרבות של המלחמה הפולנית-סובייטית. לאחר המלחמה למד בבית ספר לקציני חיל ההנדסה בפטרוגרד. לאחר סיום בית ספר שירת בתפקידי פיקוד ומטה שונים בחיל ההנדסה - מפקד מחלקה, קצין מבצעים גדודי, מפקד פלוגה. בשנים 1927–1930 למד באקדמיה צבאית של חיל ההנדסה במוסקבה. בסיום הלימודים נשאר באקדמיה, תחילה כמדריך ובהמשך כמרצה בכיר וראש פקולטה. בשנת 1937 עבר להיות ראש תחום הנדסה במשרד ההגנה. ב־1938 מונה לקצין הנדסה ראשי של המחוז הצבאי קייב. ביוני 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. במרץ 1941 מונה לראש אגף ההנדסה במטה הכללי, למעשה לקצין הנדסה ראשי של הצבא האדום.
לאחר פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות במבצע ברברוסה במלחמת העולם השנייה ניהל ופיקד על בניית קווי ההגנה, בין היתר תכנן הצבת מכשולים הנדסיים סביב מוסקבה. באפריל 1942 עבר לשרת בחזית הלחימה. פיקד על כוחות ההנדסה של חזית וורונז' ולאחר מכן של החזית הדרום-מערבית (מאוקטובר 1943 - החזית האוקראינית השלישית). לקח חלק ב:מערכה במרחב וורונז'-וורושילובגרד, מתקפת בלגורוד-חרקוב, קרב דנייפר, מבצע דנייפר-קרפטי, מבצע יאשי-קישינב, מבצע בלגרד, כיבוש בודפשט, מתקפת אגם בלטון וכיבוש וינה. על תפקודו בקרבות אלו הוענק לו ב־28 באפריל 1945 תואר גיבור ברית המועצות.
לאחר המלחמה חזר לנהל את האקדמיה הצבאית של חיל ההנדסה במוסקבה. נפטר בפתאומיות ב־28 בדצמבר 1953. נטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
עיטורים

לאונטי קוטליאר עוטר בעיטורים הבאים: תואר גיבור ברית המועצות, 4 עיטורי לנין, 4 עיטורי הדגל האדום, עיטור סובורוב מדרגה ראשונה, עיטור קוטוזוב מדרגה ראשונה, עיטור סובורוב מדרגה שנייה, עיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה ראשונה כמו כן עוטר בעיטור אמריקאי לגיון ההצטיינות.
לאונטיון

| --- | --- |

 זרם:  האסכולה האפיקוראית 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסופית, הטאירה 
 בן או בת זוג:  מטרודורוס מלמפסקוס 
 צאצאים:  Danae 
 
לאונטיון (בלטינית: Leontium; ביוונית: Λεόντιον) הייתה פילוסופית יוונית מהמאה ה-4 לפנה"ס שהשתייכה לאסכולה האפיקוראית.
ביוגרפיה

לאונטיון הייתה תלמידתו של אפיקורוס ודבקה בפילוסופיה שפיתח. אומרים שהייתה מאהבתו של מטרודורוס מלמפסקוס. המידע שיש לנו עליה כיום הוא מועט. נאמר עליה שהיא הייתה הטאירה - המעמד הגבוה ביותר של זונות ביוון העתיקה. יש שרצו לטעון שהאמירה הזאת נועדה להקטין את לאונטיון, ולמעשה אורח חיים של זנות נגד את דרך החיים אליה חינך אפיקורוס, אולם אין לטענה הזו על מה להתבסס. מצד שני, הטאירות נהנו לעיתים קרובות מעצמאות שנשללה מרוב הנשים האחרות בחברה הגברית של יוון העתיקה, ונחשבו לנשים משכילות שעסקו גם בפילוסופיה. בניגוד לשאר מוסדות הפילוסופיה ביוון העתיקה, בית הספר של אפיקורוס היה יוצא דופן בכך שהוא איפשר לנשים ואפילו לעבדים להשתתף בשיעוריו.
הביוגרף דיוגנס לארטיוס שימר בכתביו שורה ממכתב שאפיקורוס כתב ללאונטיון, שבו אפיקורוס משבח אותה על טיעוניה הכתובים היטב נגד השקפות פילוסופיות מסוימות (שאינן מוזכרות בציטוטיו של דיוגנס). לדברי פליניוס הזקן, הצייר היווני אריסטידים של תיבס צייר את לאונטיון בעבודה בשם: "לאונטיון חושבת על אפיקורוס".
לדברי המדינאי והסופר מרקוס טוליוס קיקרו, לאונטיון פרסמה טיעוני ביקורת על הפילוסוף המפורסם תאופרסטוס מהאסכולה הפריפטטית, וכך כתב: ”לאונטיון, אותה יצאנית פשוטה, שהייתה בעלת החוצפה להעיר את הערותיה על דברי תאופרסטוס - תדע לך, היא כתבה באלגנטיות ובעידון טוב, אך אף על פי כן, זו הייתה המתירנות שרווחה בגינתו של אפיקורוס”.
גם פליניוס הזקן תהה איך אישה יכולה לכתוב נגד תאופרסטוס.
הערות שוליים

↑  Diogenes Laertius, x. 23
↑  Athenaeus, Deipnosophistae, xiii. 588, 593
↑  Diogenes Laertius, x. 5
↑  Pliny, Nat. Hist., 35.99(הקישור אינו פעיל)
↑  Cicero, De Natura Deorum i. 33/93.
↑  Pliny, Nat. Hist., praefatio, 29(הקישור אינו פעיל)
לי וון-הי

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
לי וון-הי (בקוריאנית: 이원희; באנגלית: Lee Won-hee;‏ נולד ב-19 ביולי 1981) הוא ג'ודוקא עבר דרום קוריאני אשר התחרה בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. אלוף אולימפי מאתונה 2004.
לי התחרה במשחקים האולימפיים באתונה 2004 וזכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל עד 73 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את אנטולי לאריוקוב הבלארוסי בזכות ניקוד יוקו. בשמינית הגמר הוא ניצח באיפון את ג'ימי פדרו האמריקאי לאחר תרגיל סיאו-נגי מוצלח, ברבע הגמר הוא ניצח באיפון את גנאדי בילודיד האוקראיני לאחר תרגיל טאי-אוטושי ובחצי הגמר הוא ניצח שוב באיפון את ויקטור ביוול ממולדובה לאחר עוד תרגיל טאי-אוטושי מוצלח. בגמר לי התמודד מול ויטלי מקארוב הרוסי וכשתיים וחצי דקות מפתיחת הקרב לי ביצע תרגיל אשר העניק לו ניקוד יוקו. בעודו מחזיק ביתרון, תשע שניות לסיום לי ביצע תרגיל סיאו-נגי ושילב אותו עם קואוצ'י-גרי, שהצליח להטיל את מקארוב על גבו וזכה באיפון.
לי מחזיק במדליה אחת מאליפויות העולם; מדליית זהב משנת 2003 כאשר בקרב הגמר ניצח באיפון את דניאל פרננדס הצרפתי. לי מחזיק גם במדליית זהב ממשחקי אסיה (2006) ומדליית זהב מאליפות אסיה (2003).
במהלך הקריירה לי זכה במדליות רבות בטורנירים מהסבב העולמי וביניהן מדליות מטורנירי טוקיו ופריז היוקרתיים. במהלך הקריירה שלו כג'ודוקא כינויו של לי היו "מר איפון" ו-"גראנד סלאמר" לאחר שבשנת 2003 השיג רצף של 48 ניצחונות, מתוכם 43 באיפון. לאחר פרישתו המשיך לעסוק בג'ודו ואימן בין היתר בשנת 2015 את נבחרת הנשים של קוריאה הדרומית בג'ודו.
רשימת הישגים חלקית מטורנירים בסבב העולמי

| שנה | טורניר | מקום | קטגוריית משקל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Sungkop Tournament Seoul | 2 | עד 66 ק"ג |
| 2002 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 3 | עד 73 ק"ג |
| 2002 | A-Tournament Leonding | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2003 | Super A-Tournament Tournoi de Paris | 3 | עד 73 ק"ג |
| 2003 | A-Tournament Budapest | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2004 | Korea Open Jeju | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2004 | Super A-Tournament Moscow | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2005 | Super World Cup Hamburg | 1 | עד 73 ק"ג |
| 2006 | Jigoro Kano Cup Tokyo | 2 | עד 73 ק"ג |
| 2006 | Super World Cup Tournoi de Paris | 3 | עד 73 ק"ג |
| 2006 | World Cup Lisbon | 1 | עד 73 ק"ג |
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
↑  ‏ "Lee Won-hee: Strong, Fast, and Determined", ‏ 17 באוגוסט 2004, The Dong-a Ilbo
|  אלופים אולימפיים בג'ודו – משקל קל (גברים) |
| --- | --- | --- |
| עד 68 ק"ג | 1964: יפן טאקהידה נקטאני |  |
| עד 63 ק"ג | 1972: יפן טקאו קוואגוצ'י   •   1976: קובה הקטור רודריגס |  |
| עד 71 ק"ג | 1980:  אציו גמבה   •   1984: קוריאה הדרומית אן ביונג-קון   •   1988: צרפת מארק אלכסנדר   •   1992: יפן טושיהיקו קוגה   •   1996: יפן קנזו נקאמורה |  |
| עד 73 ק"ג | 2000: איטליה ג'וזפה מדלוני   •   2004: קוריאה הדרומית לי וון-הי   •   2008: אזרבייג'ן אלנור ממאדלי   •   2012: רוסיה מנסור איזייב   •   2016: יפן שוהיי אונו   •   2020: יפן שוהיי אונו   •   2024: אזרבייג'ן הידאייט היידרוב |  |
לאונטיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית

| --- | --- |

סולידוס זהב שהוטבע בשמו של לאונטיוס באנטיוכיה
 לידה:  המאה ה־5 
 פטירה:  488 סיליפקה, טורקיה 
 מדינה:  רומא העתיקה, האימפריה הביזנטית 
 
לאונטיוס (ביוונית: Λεόντιος; מת ב-488) היה גנרל של האימפריה הרומית המזרחית וטוען לכס שהוביל מרד נגד הקיסר זנון בשנים 484–488.
ביוגרפיה

לאונטיוס היה ממוצא סורי או איסאורי, והגיע מדליסנדוס. תחת זנון הוא הפך ל-magister militum per Thracias (מפקד העליון של הצבא הקיסרי בתראקיה).
בשנת 484 ניתק הגנרל הרומי אילוס את יחסיו עם הקיסר זנון. הקיסר שלח את לאונטיוס עם צבא נגד אילוס, אך אילוס הצליח לשכנע את לאונטיוס לעבור לצדו. זנון לא היה פופולרי בקרב אנשי קונסטנטינופול, חלק מכריע מהפוליטיקה הרומית המזרחית, מכיוון שהוא היה איסאורי (אם כי באותה מידה יכול היה להיות סורי כפי שתאופנס מציין ישירות) וככזה הוא נחשב לברברי. (בגלל זה הוא סבל מהטוען לכתר ב-475/476 בסיליסקוס); אילוס, שגם הוא היה איסאורי, החליט לא לקחת את תואר הקיסר לעצמו אלא להעלות את לאונטיוס לכס המלכות.
הכתרתו של לאונטיוס התקיימה בטארסוס ב-19 ביולי 484 – היום נבחר, בעקבות עצת כמה אסטרולוגים, ליום נוח  – בידיה של הקיסרית האלמנה ורינה, ששלחה אז מכתב למושלי העיר. מחוזות המזרח ושל מחוז מצרים והציעה לקבל את לאונטיוס כקיסר. לאונטיוס הוכר באנטיוכיה, לשם נכנס ב-27 ביולי, ובכמה מקומות נוספים; הוא אפילו הספיק למנות קצינים ולהטביע מטבעות, לפני שהתמודד עם תגובתו של זנון.
צבאו של זנון, שהורכב מחיילים רומיים ואוסטרוגותיים בפיקודו של תיאודריך הגדול ויוחנן הסקיתי, הביס את צבא המורדים ליד אנטיוכיה (8 באוגוסט). אילוס ולאונטיוס נאלצו למצוא מקלט בתוך מבצר פאפוריוס, שם החזיקו המורדים מעמד במשך ארבע שנים. בשנת 488 נפל המבצר בבגידה; לאונטיוס נהרג, ראשו נערף בסלאוקיה על הקליקדנוס, וראשו נשלח לזנון.
מכיוון שאילוס ולאונטיוס היו שניהם כלקדונים, הם זכו לתמיכתו של קלנדיון, הפטריארך של אנטיוכיה, אך חוץ מזה זכו לתמיכה מועטה. גם כמה עובדי אלילים תמכו במרד, ביניהם היה המשורר, הפילוסוף וגיד העתידות פמפריוס.
הערות שוליים

1 2  Leszka, Mirosław J. (2020). "On Leontius' Origin and Career up until the Year 481/482". Piotrkowskie Zeszyty Historyczne (באנגלית). 21 (3): 9–18. ISSN 2081-2663.
↑   אסטרולוג המקורב לזנון חישב הורוסקופ על סמך יום ההכתרה של לאונטיוס, וטען שלאסטרולוגים של לאונטיוס היה הורוסקופ שגוי, מכיוון שהוא לא התחשב באלמנטים מסוימים (ברטון)., Tamsyn S., Ancient Astrology, Routledge, 1994, מסת"ב 0-415-11029-7, p. 67).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810538798805606  VIAF: 73147663105460552307   WorldCat (עם VIAF): 73147663105460552307