stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אסון ברדפורד סיטי

| --- | --- |

 תאריך:  11 במאי 1985 
 מיקום:  אצטדיון ואלי פארייד, ברדפורד, אנגליה
 גורם:  סיגריה 
 קואורדינטות:  53°48′15″N 1°45′32″W﻿ / ﻿53.804222222222°N 1.7590222222222°W﻿ / 53.804222222222; -1.7590222222222
 הרוגים:  56 
 פצועים:  265 
 he
 
אסון ברדפורד סיטי (באנגלית: Bradford City stadium fire) התרחש ביום שבת, 11 במאי 1985, כאשר פרצה שרפה באצטדיון ואלי פארייד בברדפורד, אנגליה. האש פרצה במהלך משחק כדורגל בין הקבוצה הביתית ברדפורד סיטי ללינקולן סיטי. באותו יום, ברדפורד סיטי חגגו את זכייתם בליגה השלישית של הפוטבול ליג.
האש פרצה כאשר אחד הצופים זרק סיגריה לכוס פוליסטירן שנפלה אל מתחת ליציעים ולתוך ערימת פסולת שהצטברה במשך השנים. האש, שמקורה היה ביציע המרכזי בן 77 השנים, התפשטה במהירות. כאשר הקהל ניסה להימלט ביציאות האחוריות, הוא מצא כי דלתות היציאה היו נעולות. היציע נשרף כליל בתוך דקות בשל היותו בנוי עץ, ברזנט ואספלט. 56 אנשים נספו ויותר מ-200 אחרים נפצעו.
מסקנות חקירת האסון בראשותו של סר אוליבר פופלוול הביאו לחקיקה חדשה לשיפור הבטיחות באצטדיוני הכדורגל בבריטניה. צילומי הווידאו של מאורעות היום משמשים כיום להדרכות מודעות לאש במתחמי ספורט.
אנטוניו דה לה קלנצ'ה

| --- | --- |
 לידה:  1584 סוקרה, בוליביה 
 פטירה:  1 במרץ 1654 (בגיל 70 בערך) לימה, פרו 
 מדינה:  בוליביה 
 השכלה:  האוניברסיטה הלאומית סן מרקוס 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 
אנטוניו דה לה קלנצ'ה או האב קלנצ'ה (בספרדית: Antonio de la Calancha‏; 1584 – 1 במרץ 1654) היה כומר קתולי ונזיר אוגוסטיני, כרוניקן של האזור המשתייך בימינו לפרו ולבוליביה. הוא נולד בחבל "צ'רקאס" (ספ') (הכולל את רוב בוליביה של היום) של מלכות המשנה של פרו ובספרי הכרוניקה שלו תיאר את כיבוש האימפריה של אינקה על ידי הספרדים ואת המנהגים והמסורות של האינדיאנים המקומיים, לרבות קצ'ואה, איימרה ואחרים.
חייו

אנטוניו דה לה קלנצ'ה נולד בסיודד דה לה פלטה דה לה נואבה טולדו כבנם של מריה דה בנאווידס, אשה קריאולית ושל הקפטן פרנסיסקו דה לה קלנצ'ה, אנקומנדרו ממוצא ספרדי אנדלוסי.
הצעיר ויתר על אחוזת אביו, האנקומיינדה אמבאנה שבמחוז לארקאחה, כדי להיכנס למסדר אוגוסטינוס הקדוש (אנ') במנזר בעיר הולדתו לה פלטה, הידועה בשפת הקצ'ואה בשם צ'וקיסאקה. הוא למד בהמשך במכללה האוגוסטינית סן אילדפונסו (Colegio de San Ildefonso) בלימה ואחר כך עשה לימודי דוקטורט בתאולוגיה באוניברסיטת סן מרקוס (אנ') בלימה. בתום לימודיו הפך האב קלנצ'ה לאחד המטיפים המפורסמים בתקופתו.
הוא עלה בהדרגה בהייררכיה של מסדרו – "דפיניטור", אחר כך מזכיר אזורי ואחר כך רקטור של מכללת סן אילדפונסו שבה למד, ואב מנזר ו-Prior. בתוקף תפקידיו סייר רבות ברחבי מלכות המשנה של פרו – בפרו העליונה (כיום בוליביה), ובפרו התחתונה, בהן סייר לאורך ולרוחב פעמיים בחייו. בשנים 1610–1614 התגורר בעיר פוטוסי, הפך לאב של מנזר בקוסקו, שהה בארקיפה בה סיים את תקופת ה"טירונות" (noviciado) שלו כנזיר, ובמיסקה (אנ'), כמו כן בעיר טרוחיו, שבה היה עד להריסת המקום על ידי רעידת אדמה משנת 1619.
במשך השנים הוא אסף כמות עצומה של נתונים ששימשו לו בספר הכרוניקה שלו "Crónica moralizada de la orden de San Agustín en el Perú", שפורסם בברצלונה בשנת 1631, תורגם מאוחר יותר ללטינית ולצרפתית, והוצא במהדורה מחודשת בלימה בשנת 1653. המשיך גם לאחר מכן לאסוף ידע מתוך שאיפה לפרסם כרך נוסף, אך עבודה זו נשארה בלתי גמורה.
תלמידו, האב ברנרדו דה טורס (Bernardo de Torres), השלים את עריכת הכרך השני של הספר ופרסם אותו בשנת 1655 תחת הכותרת "Crónica de los Santuarios de Nuestra Señora de Copacabana y del Prado". קלנצ'ה נקשר מאוד לפולחן הגבירה מקופקבנה (אנ') משום שהאמין כי בעזרתה החלים ב-28 באוקטובר 1627 אחרי שבוע של כאבי ראש מייסרים.
בשנת 1630 היה האב קלנצ'ה ראש המנזר האוגוסטיני בלימה ושנים אחדות אחר כך הקים את המנזר בפראדו.
אנטוניו דה לה קלנצ'ה הלך לעולמו בלימה באופן פתאומי בגיל 70 ב-1 במרץ 1654 בבוקר של יום ראשון השני של התענית, כשהתכונן לנהל את המיסה.
מפעלו ההיסטורי והטרום-אנתרופולוגי

ספר הכרוניקה שלו כולל אוצר של ידע על הדת, המנהגים והמסורות של האינדיאנים משטחי בוליביה ופרו, על הגאוגרפיה של האזור, ובמיוחד על מוצאם ועל תולדותם של הילידים.
האב קלנצ'ה ידע את שפת הקצ'ואה, אם כי האטימולוגיה של המלים שדיבר עליה היא מוטלת בספק. הוא הסתמך גם על ספרי הכרוניקנים המפורסמים שעמדו לרשותו - פולו דה אונדגרדו, מיגל קבליו דה בלבואה, פרננדו אוונדאניו, הישועים טרואליה, ואסקס ואריאגה, ספרי ההיסטוריון פרנסיסקו טיטו יופנקי, ספרו של אלונסו רמון גאווילאן (על האחרון סמך בעיקר לגבי אזור האגם טיטיקאקה), על כתבי יד שלא פורסמו, אוספי אמונות אלילים ומנהגים.
קלנצ'ה שם לב לדמיון הפיזי בין האינדיאנים ובין האוכלוסיות ממזרח וממרכז אסיה שנקראו בעבר "מונגולידים" או טטרים. את ההסברים לכך הסיק דרך תאוריות ה"תנ"כיות" הנאיוויות והאקסטרווגנטית של אנטוניו דה מונטסינוס.
בדומה למחברים אחרים, סבר קלנצ'ה כי התחלת ההיסטוריה של האינדיאנים היא בתקופת ה"איליו" ושל ה"ברבריזם", כשלא הייתה קיימת אריסטוקרטיה אלא "דמוקרטיה" בלבד. בכרוניקה שלו מוצאים סיפורים ואגדות רבים, מסורות על האלילים והדתות של הילדים, על "מסרים" של אלילים, על השפות שהיו בשימוש באותו אזור. כל אלה מתערבבים
פרטים אלה מועברים בצורה די מפוזרת, ומתערבבים עם מוסרי השכל דתיים והערות פדגוגיות של המחבר.
האב קלנצ'ה מתייחס בכרוניקה שלו גם לקיפו, המערכת המנמוטכנית ששימשה את האינקה בעזרת חבלים, חבלים משניים, צבעים וקשרים. לדבריו בקיפו יכלו לסמל באמצעות צבעים גם שמות פרטיים ושל מקומות ואזורים.
לאנטוניו דה לה קלנצ'ה חבים את התיאור הראשון משנת 1633 של טיפול בעזרת הכינין כתרופה למלריה. לדבריו, מסיונרים ישועים בפרו למדו איך לטפל במלריה בעזרת חומר אבקתי בצבע קינמון שהופק מקליפת העץ נקרא בספרדית El árbol de la calentura – עץ החום (Cinchona officinalis), המופיע בסמל פרו. האבקה שקיבלה את השם "קליפת הישועים" ניתנה במשקה והקלה על החום ועשתה נסים נגד המלריה.
סגנונו מנופח ומצועצע, מושפע על ידי זרם הגונגוריזם. ספריו משכו בקורת (למשל מצדו של ריווה-אגיארו Riva-Agüero) בגלל הערבוביה של הערות נאיוויות והטפות בלתי נגמרות
קישורים חיצוניים ומקורות אחרים

ביוגרפיה ב"אנציקלופדיה הקתולית" כרך 3, ניו יורק 1908
Catholic Encyclopedia vol 3, 1908 NYC,
הכרוניקה המורליסטית של המסדר של אוגוסטינוס הקדוש בפרו, כרך א הוצאה מדעית מאת קופריאנקו ברשת 1013–2005
הכרוניקה המורליסטית של המסדר של אוגוסטינוס הקדוש בפרו, כרך ב
הכרוניקה המורליסטית של המסדר של אוגוסטינוס הקדוש בפרו, כרך ג
הכרוניקה המורליסטית של המסדר של אוגוסטינוס הקדוש בפרו, כרך ד
Historia del santuario de Nuestra Señora de Copacabana (1653) עם מקדמה והערות בכתב העת הבוליביאני "סיאנסיה אי קולטורה"
Ciencia y Cultura, nr.27, La Paz nov. 2011 ,Fray Antonio de la Calancha O.S.A. 1, Dr. Edwin Claros Arispe 2
Historia del santuario de Nuestra Señora de Copacabana (1653)
על מערכת קיפו
Tarmo Kulmar On the writing systems of Ancient Peru, the possibility of the Quellqa and the Quipu as an intruments of power of the Incas Institute of Estonian Language, Estonian Folklore Archives
2008 Institute of Estonian Language, Estonian Folklore Archives עמוד 5
Gary Urton Signs of the Inka Khipu,University of Texas Press 2003
John Mann Jesuits' powder Royal Society of Chemistry,Education jan 2009
הערות שוליים

↑  בתרגום חופשי: כרוניקה מוסרית של מסדר אוגוסטינוס הקדוש בפרו
↑  ברוליוס, 1651
↑  בתרגום חופשי: כרוניקה של מתחמי הקודש של גבירתנו מקופקבנה ופראדו
↑  G.Urton עמודים 106-108
↑  Louis Baudin L'Empire socialiste des Inka chapitre I Les Sources, Université de Paris — Travaux et mémoires de l'Institut d'Ethnologie — V (1928
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259217805171  BNE: XX872146  GND: 124758150  ISNI: 0000 0000 8147 6131  LCCN: n84028479  NTA: 073491373  SNAC: w64g4f51  SUDOC: 129585858  Trove: 944590  VcBA: 495/139321  VIAF: 67408031   WorldCat (עם VIAF): 67408031 
כנסיית הגבירה הקדושה בקופקבנה, בוליביה
אנורתוסיס פמגוסטה

אנורתוסיס פמגוסטה (ביוונית: Ανόρθωση Αμμοχώστου) הוא מועדון כדורגל קפריסאי המארח בעיר לרנקה ומשחק בליגת העל הקפריסאית.
היסטוריה

המועדון נוסד ב-30 בינואר 1911 בעיר פמגוסטה. והיה מארח באצטדיון שנקרא אצטדיון ΓΣΕ ( ביוונית: Γυμναστικός Σύλλογος Ευαγόρας) בעיר.
בעקבות הפלישה הטורקית לצפון קפריסין בחודש יולי 1974, העיר פמגוסטה נפלה תחת הכיבוש הטורקי. ואנשי המועדון החלו לנדוד בין אצטדיונים כדי לארח משחקי בית. בין היתר אירחו ב"אצטדיון דסאקי", "אצטדיון GSZ" בלרנקה, ו"אצטדיון ציריון" בלימסול. בשנת 1986 תרם הנדבן אנתוניס פפדופולוס כספים כדי לבנות אצטדיון ביתי לקבוצה בעיר לרנקה. תחילה בקיבולת של 6000 מקומות ישיבה. ובשנת 1997 הורחב לכ-12,000 מקומות.
המאמן הישראלי רוני לוי אימן את הקבוצה מספטמבר 2011 ועד אפריל 2013, וחזר אליה לקדנציה נוספת מספטמבר 2016 ועד ספטמבר 2018.
היסטוריה > ליגת האלופות

הקבוצה היא הראשונה מהליגה הקפריסאית שהעפילה לליגת האלופות – היא עשתה זאת בעונת 2008/2009 לאחר ניצחון על אולימפיאקוס בסיבוב המוקדמות השלישי. בשלב הבתים הוגרלה לבית עם ורדר ברמן הגרמנית, פנאתינאיקוס אתונה היוונית ואינטר מילאנו האיטלקית. בזכות פתיחתה הטובה בטורניר – תיקו מול ורדר ברמן וניצחון על פנאתינייקוס – נחשבה להפתעת הטורניר יחד עם באטה בוריסוב הבלארוסית. לאחר מכן הפסידה 2:1 בחוץ לאינטר וסיימה איתה בתיקו 3:3 בבית אך היא עדיין ניצבה במקום השני. לבסוף סיימה בתיקו 2:2 במפגש השני מול ברמן ולא עלתה.
תארים

אליפות קפריסין (13): 1950, 1957, 1958, 1960, 1962, 1963, 1995, 1997, 1998, 1999, 2000, 2005, 2008.
הגביע הקפריסאי (11): 1949, 1959, 1962, 1964, 1971, 1975, 1998, 2002, 2003, 2007, 2021
הסופרקאפ הקפריסאי (6): 1962, 1995, 1998, 1999, 2000, 2007.
אצטדיון מרכז הספורט האולימפי טיינג'ין

| --- | --- |

 מיקום:  טיינג'ין
 קואורדינטות:  39°04′24″N 117°10′10″E﻿ / ﻿39.073444°N 117.169389°E﻿ / 39.073444; 117.169389
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 2007 – הווה (כ־17 שנים) 
 מושבים:  60,000 
 אתר רשמי
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טיינג'ין מוגדלת) אצטדיון מרכז הספורט האולימפי טיינג'ין(למפת טיינג'ין רגילה) אצטדיון מרכז הספורט האולימפי טיינג'ין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון מרכז הספורט האולימפי טיינג'ין (בסינית פשוטה: 天津奥林匹克中心体育场) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בדרום מערב העיר טיינג'ין שבסין. המבנה ממוקם בסמוך למרכז הספורט הבינלאומי ולאולם הספורט של טיינג'ין. האצטדיון מכונה "טיפת הגשם" בשל צורת המבנה.
עבודות הקמת האצטדיון החלו באוגוסט 2003 והסתיימו באוגוסט 2007 בעלות של כ-1,500,000,000 יואן. האצטדיון אירח את משחקי גביע פיפ"א לנשים בשנת 2007, וכן את התחרויות המוקדמות בכדורגל במסגרת המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג בירת סין בשנת 2008.
אורכו של המבנה 370 מטרים, רוחבו 250 מטרים וגובהו כ-53 מטרים. במבנה 54,696 מקומות ישיבה לצופים.
אלכסנדר מוסטובוי

אלכסנדר ולדימירוביץ' מוסטובוי (ברוסית: Алекса́ндр Влади́мирович Мостово́й; נולד ב-22 באוגוסט 1968 בלנינגרד, ברית המועצות) הוא כדורגלן עבר רוסי ששיחק בקבוצות ספרטק מוסקבה, בנפיקה ליסבון וסלטה ויגו.
קריירה

מוסטובוי החל את הקריירה בקבוצה הסובייטית ספרטק מוסקבה ב-1987 ושיחק במועדון עד 1991. הוא עבר לקבוצת בנפיקה ליסבון שבפורטוגל ב-1992, הוא שיחק בקבוצה עונה אחת, אז עונה בקבוצת קן ושתיים בקבוצת שטרסבורג. פריצתו הגיעה כשחתם בסלטה ויגו ב-1996. משחקו היצירתי ושערי המפתח הרבים הביאו אותו להיות יקיר האוהדים כשהמועדון הגיע לצמרת הליגה הספרדית שנה אחר שנה ואף השתתף בגביע אופ"א, בשל חיבת האוהדים כינו אותו "הצאר". מוסטובוי היה חלק משלד שחקנים כשרוני שכלל את חיים רביבו, ואלרי קרפין, קלוד מקאללה ומיצ'ל סלגדו. בשנת 2000 החלו שחקני המפתח של סלטה להתפזר ברחבי היבשת. מוסטובי לא הצליח לעצור את הנפילה של סלטה בעונת 2003-2004, כשירדה לליגה השנייה הוא עבר לאלבס. בשנת 2005 פרש מוסטובוי ממשחק פעיל.
מוסטובוי שיחק בנבחרות ברית המועצות, חבר העמים ורוסיה. הוא ידוע בגלל מזגו החם, ונכנס לבעיות עם רבים ממאמניו. הוא שיחק עם נבחרתו במונדיאל 1994, יורו 1996 ויורו 2004 והיה בסגל למונדיאל 2002, אבל החמיץ את הטורניר בגלל פציעה.
תארים כשחקן

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1990
אליפות ברית המועצות - 1987, 1989
הגביע הפורטוגלי - 1993
אנה לאופולדובנה

אנה לאופולדובנה (ברוסית: Анна Леопольдовна, בגרמנית: Elisabeth Katharina Christine von Mecklenburg-Schwerin; ‏7 בדצמבר 1718 - 18 במרץ 1746), נכדה של איוואן החמישי, הייתה עוצרת במשך תקופה קצרה במהלך שלטונה של איוואן השישי.
ביוגרפיה

אנה נולדה ב-7 בדצמבר 1718 ברוסטוק בשם קתרינה כריסטינה, נסיכת מקלנבורג-שוורין, לקרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין וליקטרינה איוואנובה מרוסיה, בתם של איוואן החמישי, צאר רוסיה ופראסקוביה סאלטיקובה. בשנת 1722 הגיעה קתרינה כריסטינה עם אימה לרוסיה, וכעבור מספר שנים עברה לנצרות אורתודוקסית תוך שינוי שמה לאנה לאופולדובנה. בשנת 1739 התחתנה אנה עם אנטון אולריך, דוכס בראונשווייג, ממנו נולדו לה 5 ילדים. אנה הייתה מקורבת לאנה, קיסרית רוסיה, וקרבה זו הובילה להחלטה של הקיסרית כי יורש העצר הבא יהיה בנה של אנה. בנה הראשון - איוואן השישי, נולד באוגוסט 1740, וכאשר באוקטובר 1740 מתה אנה, קיסרית רוסיה, איוואן הוכתר לקיסר, וארנסט בירון מונה לעוצר.
תוך זמן קצר ארנסט בירון נעצר על ידי כריסטופור מיניך, נשפט ונשלח לסיביר. אנה לאופולדובנה התמנתה לעוצרת. מעשית, השלטון במדינה היה בידי כריסטופור מיניך שעזר לה להדיח את בירון ובידי אנדריי אוסטרמן. בתקופת שלטונה החלה מלחמה עם שוודיה. בין תומכיה לא היה שיתוף פעולה, ותוך זמן קצר מיניך הורחק מתפקידי מפתח. קרבתם של פקידים ממוצא גרמני לעוצרת הזכירה לאצולה הרוסית את תקופת ארנסט בירון, כתוצאה מכל זה סביב יליזבטה פטרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה החלה להתגבש קבוצת קושרים. אנדריי אוסטרמן ידע על הקשר וניסה להניע את אנה לאופולדובנה לפעול, אך היא המתינה.
לקראת סוף 1741 נאלצה אנה לוותר על השלטון ולהסכים למינוי של יליזבטה לקיסרית.
לאחר איבוד שלטונה, הועברה אנה עם משפחתה למצודה ליד ריגה, ולאחר מכך לכפר במחוז ארכנגלסק. בנה איוואן היה איתה תקופה מסוימת, אך לאחר מספר שנים נשלח למצודה ליד סנקט פטרבורג, בה נהרג בשנת 1764. בהיותה בגלות היא הולידה עוד 4 ילדים, ונפטרה ב-18 במרץ 1746 במהלך הלידה האחרונה.
לאחר מותה, בעלה וארבעת ילדיה התגוררו בכפר, עד אשר בשנת 1787 יקטרינה הגדולה נתנה להם אישור לעזוב את רוסיה.
משפחתה

בשנת 1739 התחתנה אנה עם אנטון אולריך, דוכס בראונשווייג, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
איוואן השישי, צאר רוסיה (1740–1764)
יקטרינה אנטונובה מבראונשווייג (1741–1807)
יליזבטה אנטונובה מבראונשווייג (1743–1782)
פיוטר אנטונוביץ' מבראונשווייג (1745–1798)
אלכסיי אנטונוביץ' מבראונשווייג (1746–1787)
אצטדיון מרכז הספורט האולימפי שן-יאנג

| --- | --- |

 מיקום:  שן-יאנג
 קואורדינטות:  41°44′21″N 123°27′27″E﻿ / ﻿41.739037°N 123.457484°E﻿ / 41.739037; 123.457484
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־17 שנים) 
 מושבים:  60,000 
 he
 
אצטדיון מרכז הספורט האולימפי שן-יאנג (בסינית: 沈阳奥林匹克体育中心) הוא אצטדיון הממוקם ברובע הונאן של העיר שן-יאנג שבסין.
באצטדיון כ-60,000 מושבי צופים, והוא שימש למשחקים המוקדמים בכדורגל במסגרת המשחקים האולימפיים שנערכו בבייג'ינג בירת סין בשנת 2008. כמו כן האצטדיון משמש את קבוצת שניאנג גינדה.
האצטדיון מהווה חלק של מתחם מתקני ספורט, ובסמוך לו ניצב אולם ספורט ובו 10,000 מושבי צופים, בריכת שחיה שסביבה 4,000 מושבי צופים, ומגרש טניס שסביבו 4,000 מושבי צופים.
שטחו של האצטדיון 253,700 מ"ר, וצורת המבנה אליפטית.
עבודות הקמת האצטדיון החלו ב-1 במרץ 2006 ונמשכו ללא הפסקה בשעות היום והלילה. באוגוסט באותה שנה נבנה מבנה הפלדה של גג האצטדיון, ובנובמבר באותה שנה הושלם המגרש עצמו.
אלכסנדר מטקובסקי

| --- | --- |
פרופסור אלכסנדר מטקובסקי
פרופסור אלכסנדר מטקובסקי
 לידה:  30 במאי 1922 קרושבו, ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה
 פטירה:  15 באפריל 1992 (בגיל 69) סקופיה, מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
 מדינה:  יוגוסלביה יוגוסלביה, מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית
 השכלה:  אוניברסיטת סקופיה, אוניברסיטת זאגרב, אוניברסיטת בלגרד
 מקצוע:  היסטוריון
 תואר:  פרופסור
פרופסור אלכסנדר מָטְקוֹבְסְקִי (במקדונית: Александар Матковски, בסרבו-קרואטית: Aleksandar Matkovski‏; 30 במאי 1922, קרושבו, ממלכת יוגוסלביה – 15 באפריל 1992, סקופיה, מקדוניה) היה היסטוריון, פילולוג ומזרחן מקדוני, חוקר תולדות מקדוניה ויהדות מקדוניה.
קורות חייו

אלכסנדר מטקובסקי נולד בקרושבו. בילדותו עברה משפחתו לגוסטיבר ובהמשך לסקופיה. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה, ולאחר כיבושה של ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית לחם בשורות הפרטיזנים של טיטו. לאחר המלחמה רכש תואר ראשון באוניברסיטת סקופיה, תואר שני באוניברסיטת זאגרב, וב-1961 דוקטורט באוניברסיטת בלגרד. חבר האקדמיה למדעים ואמנויות של מקדוניה (אנ').
מטקובסקי חקר את תולדות מקדוניה, את תולדות יהודי מקדוניה, ואת המאבק החמוש נגד הכיבוש הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1983 פרסם מחקר מקיף על תולדות יהודי מקדוניה בספרו "ההיסטוריה של יהודי מקדוניה". ב-1990 היה שותף לכתיבת פרקים מהספר "תולדות השואה – יוגוסלביה", בהוצאת יד ושם, בעריכת מנחם שלח.
מת בסקופיה ב-1992 והוא בן 69.
הערות שוליים

↑  מנחם שלח (עורך), תולדות השואה – יוגוסלביה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1990, פתח דבר, ט'.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275046005171  PLWABN: 9810628188205606  BnF: cb12157795s (data)  GND: 119198347  ISNI: 0000 0001 1046 4499  LCCN: n82158334  NKC: mub2013742047  NTA: 069880875  SUDOC: 030092299  VIAF: 24639793   WorldCat (עם VIAF): 24639793 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטדיון נאציונלה PNF

| --- | --- |
מראה האצטדיון בשנות ה-30
מראה האצטדיון בשנות ה-30
 כתובת:  Viale Tiziano, Roma 
 מיקום:  איטליה רומא, איטליה
 קואורדינטות:  41°55′38″N 12°28′20″E﻿ / ﻿41.927222°N 12.472222°E﻿ / 41.927222; 12.472222
 אבן יסוד:  1911
 תקופת הפעילות:  1911–1953 (כ־42 שנים)
 נהרס:  1957
 בעלים:  עיריית רומא
 משטח:  דשא
 אדריכל:  מרסלו פיאצ'נטיני 
 קבוצות:  רומא (1931–1953)   לאציו (1940–1953)
 מושבים:  47,300
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומא מוגדלת) אצטדיון נאציונלה PNF(למפת רומא רגילה) אצטדיון נאציונלה PNF  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון נאציונלה PNF (באיטלקית: Stadio Nazionale del PNF) היה אצטדיון כדורגל ברומא, בירת איטליה. האצטדיון אירח שלושה ממשחקי מונדיאל 1934, בהם גם משחק הגמר של הטורניר, בו ניצחה איטליה את צ'כוסלובקיה בתוצאה 2-1.
אנדי הרצפלד

| --- | --- |

 לידה:  6 באפריל 1953 (בן 71) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 כינויים נוספים:  "אשף תוכנה"
 ידוע בשל:  תפקידו כשותף בצוות הפיתוח של המקינטוש
 השכלה:  אוניברסיטת בראון  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  תיכון האריטון 
 מקצוע:  מהנדס תוכנה
 מעסיק:  אפל  Radius  General Magic  Eazel  גוגל
 בת זוג:  ג'ויס מקלור (נשואים מ-1998)
 www.folklore.org
 
אנדרו ג'יי הרצפלד (באנגלית: Andrew Jay Hertzfeld; נולד ב-6 באפריל 1953) הוא מהנדס תוכנה וחדשן אמריקאי יהודי שהיה חבר בצוות הפיתוח של המקינטוש בחברת אפל במהלך שנות ה-80.
ב-1978, החל לעבוד באפל (אז "אפל מחשבים") מאוגוסט 1979 ועד מרץ 1984 בתור מעצב למערכת ההפעלה של המקינטוש – "מערכת 7" (אנ'). לאחר שעזב את אפל, היה למייסד-שותף בשלוש חברות; חברת החומרה "Radius" ב-1986, חברת התוכנה והאלקטרוניקה "General Magic" ב-1990 שפיתחה קודמנים למכשירי קלט למחשבים, ו-"Eazel" ב-1999 שפיתוחה העיקרי היה נאוטיליוס תוכנת ניהול הקבצים של GNOME. בתחילת שנות ה-2000, סייע למיץ' קאפור לקדם תוכנה ברישיון קוד פתוח תחת איחוד תוכנות הקוד הפתוח (אנ'). בין 2005 ל-2013 עבד בגוגל, ובין השאר היה המעצב הראשי של ממשק המשתמש של המעגלים ב-Google+.
קריירה > אפל מחשבים (1979–1984)

ב-1975 קיבל תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת בראון שברוד איילנד. לאחר מכן, החל ללמוד לתואר שני באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-1978, רכש מחשב Apple II והחל לפתח תוכנה עבורו מערכת ההפעלה שלו. בהמשך, כתב במגזינים "Call-A.P.P.L.E." (אנ') ו-"Dr. Dobb's Journal" (אנ') בנושא מחשבים ותוכנה, ומשך במהרה את תשומת הלב של חברת "אפל מחשבים".
אפל מחשבים החלה להעסיקו בתור מתכנת מערכות ב-1979, ובה פיתח את הקושחה למדפסת הראשונה של החברה, Apple Silentype (אנ') ול-Sup'R'Terminal (אנ'), כרטיס תצוגה של 80 עמודות ל-Apple II. בתחילת שנות ה-80, הזמין את חברתו מהתיכון, האמנית סוזן קאר להצטרף לאפל כדי לעזור לעצב את מה שלימים יהפוך לצלמיות של המקינטוש. עם הגעת המקינטוש הראשון, הרצפלד פיתח עבור סוזן תוכנות לעיצוב צלמיות וגופנים.
הרצפלד היה חבר בצוות העיצוב למיזם מחשב המקינטוש בחברה, בייסודו של ג'ף רסקין. לאחר טלטול בצוות ה-Apple II ועזיבתו הזמנית של סטיב ווזניאק את החברה בעקבות תאונת מטוס, המייסד-השותף סטיב ג'ובס תפס את ניהול המיזם בן השנתיים בפברואר 1981, וצירף אליו את הרצפלד, לבקשתו. לאחר שעבד תחת בכירים באפל כגון באד טריבל ולצד ביל אטקינסון וברל סמית, הרצפלד הפך לארכיטקט תוכנה ראשי של מערכת ההפעלה של המקינטוש, Mac OS (לימים תכונה "Classic"), שנחשבה למהפכנית בשימושה בממשק משתמש גרפי (GUI) שאינו מבוסס טקסט (אנ').
בעקבות תרומתו הרבה של הרצפלד לתחום התוכנה באפל, כרטיס הביקור שלו נשא את התואר "אשף תוכנה". הוא כתב חלקים רבים במערכת ההפעלה המקורית של המקינטוש – כולל חלק גדול מה-ROM, ערכת הכלים של מקינטוש (אנ') ומספר מרכיבים חדשניים במערכת ההפעלה שכיום נחשבים סטנדרטיים בממשקי משתמש גרפיים, ביניהם ממשק הגדרות (או לוח בקרה).
קריירה > לאחר אפל (1984-הווה)

לאחר שעזב את אפל ב-1984, הקים כמייסד-שותף שלוש חברות – "Radius" ב-1986, "General Magic" ב-1990 ו-"Eazel" ב-1999. ב-Eazel סייע לפתח את מנהל הקבצים "נאוליטוס" לסביבת העבודה GNOME של לינוקס. הוא התנדב באיחוד תוכנות הקוד הפתוח מ-2002 עד 2003 בפיתוח אבות טיפוס מוקדמים של מערכת ניהול הידע האישי חוצת-הפלטפורמות "Chandler" (אנ'). ב-1996 התראיין לרוברט אקס קרינג'לי לתוכנית הטלוויזיה הדוקומנטרית "ניצחון החנונים" (אנ').
בתחילת 2004, הקים את האתר "Folklore", אתר אינטרנט המוקדש לסיפור סיפורים קולקטיבי הכולל עשרות אנקדוטות על פיתוח המקינטוש הראשון. הסיפורים נאספו ויצאו לאור בספר "Revolution in the Valley" באוגוסט 2004.
באוגוסט 2005 הצטרף לגוגל כדי לסייע בפיתוח הרשת החברתית Google+, עליה הכריזה גוגל ביוני 2011 בניסיון להתחרות בפייסבוק ובטוויטר. הרצפלד היה המעצב העיקרי של ממשק המעגלים (Circles) ב-Google+. נוסף לרשת החברתית, עבד גם על תוכנת ארגון התמונות פיקאסה, ועל בורר תמונת הפרופיל של Gmail. הרצפלד פרש מעבודתו בגוגל ביולי 2013.
הרצפלד מתאר את עצמו כ"האקר בגמלאות" בשורה הביוגרפית בטוויטר.
בתרבות

הרצפלד גולם ב-2013 על ידי אלדן הנסון בסרט הביוגרפי על סטיב ג'ובס, "ג'ובס". ב-2015 גולם על ידי מייקל סטולברג בסרט "סטיב ג'ובס". הרצפלד טען בנוגע לאחרון, כי "כמעט ודבר בו לא התרחש באמת", וכי בסופו של דבר הסרט לא כוון להיות נאמן במציאות.
חיים אישיים

הרצפלד ואשתו מתגוררים בפאלו אלטו שבקליפורניה.
לקריאה נוספת

אנדי הרצפלד, Revolution in the Valley: The Insanely Great Story of How the Mac Was Made (אנ'), סבסטופול, קליפורניה: O'Reilly Media, 2004, מסת"ב 978-1449316242. (באנגלית)
The Second Coming of Steve Jobs, ניו יורק סיטי, ניו יורק: Random House, Inc., 2000, ISBN 978-0-7679-0433-9
הערות שוליים

1 2  Jesus Diaz, How Steve Jobs Caused the Funniest and Weirdest Apple Business Card I've Ever Seen, Gizmodo, ‏11 ביוני 2012 (באנגלית)
↑  כתבה בפורוורד על חברי הצוות היהודים של אפל
1 2 3  אנדי הרצפלד, Revolution in the Valley: The Insanely Great Story of How the Mac Was Made (אנ'), סבסטופול, קליפורניה: O'Reilly Media, 2004, מסת"ב 978-1449316242. (באנגלית)
↑  Video Compensation Subcircuit
↑  Yoni Heisler, Susan Kare, the brains behind the Mac's famous icons and fonts, Engadget, ‏4 באפריל 2014 (באנגלית)
↑  Alexandra Lange, The Woman Who Gave the Macintosh a Smile, The New Yorker, ‏19 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  Andy Hertzfeld, Macintosh System Software Overview, BYTE Magazine, ‏פברואר 1984 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Chris Ziegler, Steve Wozniak on Newton, Tesla, and why the original Macintosh was a 'lousy' product, The Verge, ‏27 ביוני 2013 (באנגלית)
↑  Gina Smith, Unsung innovators: Andy Hertzfeld, technical lead for the original Macintosh system software, Computerworld, ‏3 בדצמבר 2007 (באנגלית)
↑  Ken Kocienda, Pan Macmillan (ע), Creative Selection: Inside Apple's Design Process During the Golden Age of Steve Jobs, לונדון, בריטניה: Pan Books, ISBN 9781529004748. (באנגלית)
↑  Karen Haslam, 14 Steve Jobs Movies And Documentaries You Can Watch Now!, Macworld, ‏13 ביוני 2020 (באנגלית)
↑  John Markoff, Where Does Google Plan toSpend $4 Billion?, The New York Times, ‏22 באוגוסט 2005 (באנגלית)
↑  Steven Levy, Inside Google+ — How the Search Giant Plans to Go Social, WIRED, ‏28 ביוני 2011 (באנגלית)
↑  Scott Ard, Google+ contributor and Mac pioneer talks with CNET (Q&A), CNET, ‏1 ביולי 2011 (באנגלית)
↑  Steve O'Hear, Listen to Andy Hertzfeld on Steve Jobs movie, General Magic, and his time at Google, TechCrunch, ‏26 בפברואר 2017 (באנגלית)
↑  אנדי הרצפלד, באתר טוויטר (ארכיון)
↑  Lisa Eadicicco, A member of the original Mac team said 'almost nothing' in the new Steve Jobs movie 'is like it really happened', Insider, ‏2 באוקטובר 2015 (באנגלית)
↑  Dawn Chmielewski, Original Mac Team Member Andy Hertzfeld Talks About the Hollywood 'Steve Jobs' (Q&A), Vox, ‏2 באוקטובר 2015 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CANTIC: a11569645  dblp: 24/9079  GND: 1038117178  ISNI: 0000 0000 4974 1425  LCCN: no2005008517  NDL: 01013806  NKC: vse2012721242  NLK: KAC201004738  SUDOC: 094640785  VIAF: 62634502   WorldCat (עם VIAF): 62634502