stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדם פורשו
קריירת מועדונים > מידלסברו

ב-28 בינואר 2015 הצטרף פורשו בחוזה לשלוש שנים וחצי למידלסברו מהצ'מפיונשיפ, תמורת סכום שלא פורסם, והוערך בכשני מיליון פאונד. למשך שארית עונת 2014/2015 שותף פורשו ב-20 משחקים וחווה כישלון נוסף במשחק גמר פלייאוף, כאשר צפה מהספסל בהפסדה של מידלסברו לנוריץ' סיטי בתוצאה 0–2, בסיומו העפילה האחרונה לפרמייר ליג.
פורשו רשם 34 הופעות והבקיע שני שערים במהלך העונה המוצלחת של 2015/2016, בסיומה העפילה אוטומטית מידלסברו לפרמיירליג לאחר שסיימה את הליגה במקום השני. באוגוסט 2016 חתם על חוזה חדש לארבע שנים ובנובמבר החלו דיווחים על כך שמאמן נבחרת אנגליה, גארת' סאות'גייט, עוקב אחר ביצועיו ושוקל לצרפו לסגל. הוא שיחק ב-35 משחקים בעונת 2016/2017, בסיומה נשרה מידלסברו בחזרה לצ'מפיונשיפ.
פורשו שותף ב-14 משחקים בחצי הראשון של עונת 2017/2018, לפני שעזב את מידלסברו בינואר 2018. בשלוש השנים בהן שיחק באצטדיון ריברסייד רשם פורשו 103 הופעות בכל המסגרות, הבקיע שני שערים ובישל ארבעה.
קריירת מועדונים > נוריץ' סיטי

ב-26 באוגוסט 2023 חתם לעונה אחת בנוריץ' סיטי מהצ'מפיונשיפ. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה כמחליף במסגרת גביע הפוטבול ליג ב-29 באוגוסט, בניצחון 0–1 על בריסטול סיטי. בליגה ערך בכורה ב-20 בספטמבר, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 ללסטר סיטי.
קריירת מועדונים > פליימות' ארגייל

ב-19 בינואר 2024 חתם בפליימות' ארגייל מהצ'מפיונשיפ בהעברה חופשית.
סטטיסטיקות קריירה

מעודכן ל-23 בספטמבר 2023
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אברטון | 2009/2010 | פרמייר ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 |
| אברטון | 2010/2011 | פרמייר ליג | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 1 | 0 |
| אברטון | 2011/2012 | פרמייר ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 0 | 0 |
| אברטון | סה"כ | סה"כ | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 2 | 0 |
| ברנטפורד (השאלה) | 2011/2012 | הפוטבול ליג הראשונה | 7 | 0 | — | — | — | — | — | — | 7 | 0 |
| ברנטפורד | 2012/2013 | הפוטבול ליג הראשונה | 43 | 3 | 6 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | 53 | 3 |
| ברנטפורד | 2013/2014 | הפוטבול ליג הראשונה | 39 | 8 | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | 40 | 8 |
| ברנטפורד | סה"כ | סה"כ | 89 | 11 | 7 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | 100 | 11 |
| ויגאן את'לטיק | 2014/2015 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 16 | 1 | 1 | 0 | 2 | 0 | — | — | 17 | 1 |
| מידלסברו | 2014/2015 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 18 | 0 | — | — | — | — | 2 | 0 | 20 | 0 |
| מידלסברו | 2015/2016 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 29 | 2 | 1 | 0 | 4 | 0 | — | — | 34 | 2 |
| מידלסברו | 2016/2017 | פרמייר ליג | 34 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 35 | 0 |
| מידלסברו | 2017/2018 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 11 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 | 0 | 0 | 14 | 0 |
| מידלסברו | סה"כ | סה"כ | 92 | 2 | 1 | 0 | 8 | 0 | 2 | 0 | 103 | 2 |
| לידס יונייטד | 2017/2018 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 | 0 |
| לידס יונייטד | 2018/2019 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 30 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 32 | 0 |
| לידס יונייטד | 2019/2020 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | — | — | 7 | 0 |
| לידס יונייטד | 2020/2021 | פרמייר ליג | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| לידס יונייטד | 2021/2022 | פרמייר ליג | 22 | 0 | 1 | 0 | 3 | 0 | — | — | 26 | 0 |
| לידס יונייטד | 2022/2023 | פרמייר ליג | 12 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | — | — | 13 | 0 |
| לידס יונייטד | סה"כ | סה"כ | 83 | 0 | 2 | 0 | 4 | 0 | 1 | 0 | 90 | 0 |
| נוריץ' סיטי | 2023/2024 | פוטבול ליג צ'מפיונשיפ | 2 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 3 | 0 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 283 | 14 | 11 | 0 | 15 | 0 | 7 | 0 | 316 | 14 |
↑  הופעות במסגרת משחקי הליגה האירופית
↑  הופעות במסגרת שלב הפלייאוף של הפוטבול ליג הראשונה
1 2  השתתפות במסגרת משחקי הפלייאוף של הצ'מפיונשיפ
תארים > קבוצתיים

פוטבול ליג צ'מפיונשיפ (1): 2019/2020
תארים > אישיים

נבחרת העונה מטעם התאחדות הכדורגלנים המקצוענים (PFA) של הפוטבול ליג הראשונה (1): 2013/2014
נבחרת העונה של הפוטבול ליג הראשונה (1): 2013/2014
שחקן העונה של קבוצת המילואים של אברטון (1): 2011/2012
שחקן העונה של הפוטבול ליג הראשונה (1): 2013/2014
אליהו שמרלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוקטובר 1930 כ"ז בתשרי ה'תרצ"א וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  4 בנובמבר 2018 (בגיל 88) כ"ה בחשוון ה'תשע"ט חיפה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין בשיכון ותיקים, נתניה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  נתניה
 תקופת הפעילות:  ? – 4 בנובמבר 2018 
 השתייכות:  חסידות צאנז
 
הרב אליהו שמואל שמרלר (כ"ז בתשרי ה'תרצ"א, אוקטובר 1930 – כ"ה בחשוון ה'תשע"ט, 2 בנובמבר 2018) היה ראש ישיבת צאנז וחבר נשיאות מפעל הש"ס.
ביוגרפיה

נולד בווינה ליעקב ישראל, מצאצאי רבי אלימלך מליז'ענסק ורבי מאיר מפרמישלאן. בשנת ה'תרצ"ד, כשהיה בן 3, עלתה משפחתו לארץ ישראל, והתיישבו בשכונת בית ישראל בירושלים. כילד התפלל בבית הכנסת "אושפיצין" וכך נחשף לחסידות. למד בחיי עולם, אצל הרב דב בריש וידנפלד מטשעבין. בישיבה התקרב לבן דודו, רבי נפתלי צבי שמרלר. לאחר שנפטר אביו, בשנת ה'תש"י, גדל אצל דודו, מרדכי הרש שמרלר.
לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל "תורת אמת", ובמקביל ערך כתבים קבלה של חסידות זידיטשוב, והוציא לאור את שו"ת "דברי יציב" של רבו רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מצאנז-קלויזנבורג.
כשהקים האדמו"ר את ישיבת צאנז המקומית הביאו האדמו"ר לשם הרב אליהו מירושלים יחד עם חלק מתלמידיה הראשונים. 
בשנת ה'תשי"ז היה מהראשונים שבאו להתגורר ב"קריית צאנז" החדשה שהקים רבו, ומהאברכים הראשונים בכולל שהוקם בה. הוא שימש בישיבה כר"מ ולאחר שהאדמו"ר עזב את ראשות הישיבה באופן מעשי, הטיל זאת עליו.
היה נשיא מפעל ארגון שערי הוראה (שהקים בנו) ושימש כחבר נשיאות מפעל הש"ס.
נפטר בבית בנו, בו גר בשנותיו האחרונות, בליל שבת, 2 בנובמבר 2018. הלווייתו יצאה במוצאי שבת מחיפה לעבר נתניה, והמשיכה ביום ראשון מישיבת צאנז לעבר בית העלמין שיכון ותיקים בעיר.
ביוגרפיה > משפחתו

אשתו מאנצ'י ברכה (נפטרה תשע"ז, 2016), הייתה בתו של רבי מנחם מנדל גפנר. לזוג תשעה ילדים, בהם הרב חיים שמרלר, הרב יעקב ישראל - ראש כוללי צאנז בנתניה. הרב יצחק פסח - ראש מוסדות "עטרת ישראל" בחיפה והרב מרדכי צבי, ר"מ בישיבת צאנז. בין חתניהם, הרב חיים אליעזר טהלר - ר"מ בישיבת צאנז והרב ישראל יהודה הרשקוביץ - ראש ארגון "מנעימי התורה" בישיבות צאנז.
ספריו

שיעורי לימוד - סדרת שיעוריו על מסכתות בבא קמא (שני כרכים, תשמ"ה), בבא בתרא (תשמ"ו), פסחים (שני כרכים, תשמ"ז-תשמ"ח), מכות (תשמ"ח), בבא מציעא (תשמ"ט)
דברי אליהו - סדרת שיעוריו על מסכתות פסחים סוכה (תש"נ), קידושין (תשנ"א, תשס"ד), בבא קמא (תשנ"ב, תשס"ח), בבא בתרא (תשנ"ד), כתובות (תשנ"ה), מכות (תשנ"ז), שבת (תשנ"ח), גיטין (תשנ"ט, תשס"ד), שבועות (תש"ס), יבמות (תשס"א)
לקריאה נוספת

המבשר, 14.11.2018, עמ' 2
יתד נאמן, 14.11.2018, עמ' 2
המודיע, 14.11.2018, עמ' 1
אלבה יוליה

אלבה יוליה (ברומנית Alba Iulia (בעבר Bălgrad, Bălgărad), בהונגרית Gyulafehérvár (דיולה פהרוואר), בגרמנית Karlsburg, או בעבר Weißenburg,Weissenburg) היא עיר בחבל טרנסילבניה שברומניה, המרכז המוניציפלי של מחוז אלבה.
העיר ממוקמת על גדת נהר המורש. ב-2011 מנתה אוכלוסייתה כ-63,540 תושבים.
בעת העתיקה הקימו שם הרומאים קסטרום בשם אפולום. בשיא ימי הביניים הייתה העיר מקום מושב ראש הדיוקסיה הרומית-קתולית של טרנסילבניה.
בין 1541 ל-1711 הייתה העיר בירת נסיכות טרנסילבניה. היא שימשה זמנית גם כבירת האיחוד של הנסיכויות הרומניות מולדובה וולאכיה עם טרנסילבניה, בין 1601-1600, בתקופת שלטונו של מיכאי האמיץ. זמן מה הייתה גם למרכז הרוחני של הכנסייה האורתודוקסית הרומנית של טרנסילבניה בכפיפות (סופראגאנות) לדיוקסיית ואד.
ב-7 באוקטובר 1698 כונס בעיר "סינוד האיחוד" של הכנסייה היוונית-קתולית הרומנית, תחת המיטרופוליט אתנסיה אנגל עם הכנסייה הקתולית הרומית, ליצירת "הכנסייה הרומנית המאוחדת עם רומא".
ב-1 בדצמבר 1918 המועצה הלאומית המרכזית בטרנסילבניה זימנה את "האספה הלאומית הגדולה של הרומנים בטרנסילבניה" באלבה יוליה, ושם נתקבלה ההחלטה ההיסטורית להצטרפות טרנסילבניה לממלכת רומניה (שנוסדה קודם מאיחוד מולדובה עם וולכיה ב-1859).
ב-1922 נערך בעיר טקס הכתרת מלכי רומניה (אז "רומניה הגדולה") פרדיננד הראשון ורעייתו מריה, מה שהוסיף ליוקרתה של העיר כבירה ההיסטורית.
מהיותה בימינו מרכז מוניציפלי מחוזי, כפופים כיום לעיר ארבעה כפרים בסביבתה: ברבנץ (בהונגרית: בורבאנד), מיצ'שט (אומפויקישפאלוד), אוארדה (אלשווארדיה) ופקלישה (פוקלוש).
השם

בתקופת דאקיה הרומית היה במקום יישוב בשם אפולום.
במאה ה-10 התקיימה באזור ישות מדינית ("דוכסות" בפי הקרוניקונים) שתושביה, לפי היסטוריונים הונגרים, היו סלאבים. השם הסלאבי של היישוב היה בלגרד, כמו בירת סרביה של ימינו; פירוש השם "מצודה לבנה", או "עיר לבנה". גם התושבים הרומנים באזור השתמשו בשם הסלאבי "בלגרד" (Bălgrad).
ההונגרים תרגמו שם זה להונגרית והוסיפו לו קידומת על שם גיולה השני (שליט מקומי מן המאה ה-10): "גיולאפהרוואר", (Gyulafehérvár) שמשמעותו: "המצודה הלבנה של גיולה". גיולה השני היה מצביא הונגרי שעלה לרגל לקונסטנטינופול ושם הוטבל לנצרות האורתודוקסית-הביזנטינית. 
גם הגרמנים קראו לאלבה יוליה "עיר לבנה": וייסנבורג (Weissenburg), ומאוחר יותר "קרלסבורג" (Karlsburg) לכבוד הקיסר האוסטרי קרל השישי שהקים בה במאה ה-18 מבצר גדול. 
הרומנים, מתוך מודעות למוצאם הרומי, החליפו מאוחר יותר את השם הסלאבי "בלגרד" בשם הלטיני העתיק מימי הביניים, אלבה יוליה.
השם > כרונולוגיית השמות

שם העיר כפי שצוטט בתעודות שונות:
במאה ה-10 - Civitatem Albam in Ereel - בלטינית (Civitas Alba)
1071 - בלגרד - כמו ב-Frank episcopus Belleggradienesis
1134 - Albae Civitatis
1153 - Belegrada
1177 - Albensis Ultrasilvanus
1199 eccl.Micahelis (כנסיית מיכאל)
1200 - Albe Transilvane
1201 - Albe Transsilvane
1206 - castrum Albens
1213 - canonicis Albensibus
Albensis eccl.Transsylvane - 1219
1231 - .B.Michaelis arch.Transsilv.
1242 - Alba...Civitas
1245 - Alba sedes eptus
1291 - Alba Jula (אלבה יולה)
1572 - Feyrvar (גלגול אחר של פהרוואר, בהונגרית: עיר לבנה)
1576 - Weissenburg
1579 - בלוגרד Belugrad
1619 - Gyula Feyervár
1690 - Gyula Fehérvár
1715 - Karlsburg
יהודי אלבה יוליה

בתחילת המאה ה-17 נוסדה בעיר קהילה יהודית ספרדית שהייתה הקהילה היהודית הראשונה בטרנסילבניה והיא שימשה כמרכז ליהדות טרנסילבניה. לאחר זמן קמה קהילה אשכנזית שבין רבני הקהילה האורתודוקסית נמנו הרב שלמה פישר והרב משה אליעזר קראוס, רב העיר כל תקופת השואה ועד 1947. בשנים תש"ז–תש"ח כיהן הרב ישעיה שנייבאלג כרב העיר. הרב הידוע ביותר מעיר זו היה ר' יחזקאל פנט, תלמידו של ר' מנחם מנדל מרימנוב, וכן ראשון מפיצי החסידות בטרנסילבניה. בעבר הייתה העיר בירת טרנסילבניה, ואז ר' יחזקאל שימש כרב החבל כולו. הרב האחרון שכיהן בקהילת אלבה-יוליה היה ר' משה אליעזר קרויס, שהיגר לאחר השואה לאנגליה, שם שירת כדיין בערים לידס ולונדון.
ערים תאומות

יוון אגיו (אנ'), יוון
ספרד אלקלה דה אנארס, מדריד, ספרד
איטליה אלסנדריה, פיימונטה, איטליה
גרמניה ארנסברג, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה
טורקיה דיזג'ה (אנ'), טורקיה
קרואטיה ביוגרד נה מורו (אנ'), קרואטיה
ישראל נוף הגליל, ישראל
איטליה סן בנדטו דל טרונטו, מארקה, איטליה
בולגריה סליבן, בולגריה
הונגריה סקשפהרוואר, הונגריה
איטליה וארזה, לומברדיה, איטליה
מולדובה קישינב, מולדובה (מ־2011)
הרשות הפלסטינית בית סאחור, הרשות הפלסטינית (מ־2015)
השער הראשון של מצודת אלבה יוליה
איגור טודור

איגור טודור (בקרואטית: Igor Tudor; נולד ב-16 באפריל 1978 בספליט) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן.
טודור שיחק לאורך רוב הקריירה בקבוצת יובנטוס האיטלקית, והיה ידוע כבלם בעל יכולות טקטיות ופיזיות גבוהות. הוא היה מהבלמים המובילים בקרואטיה, וייצג את נבחרת קרואטיה בשני טורנירי מונדיאל, בין היתר בטורניר מונדיאל 1998 בו סיימה נבחרתו במקום השלישי. כמאמן הוביל טודור את קבוצת נעוריו היידוק ספליט לזכייה בגביע הקרואטי.
קריירת משחק

טודור החל את קריירת המשחק בקבוצת היידוק ספליט מעיר הולדתו בעונת 1995/1996, בה רשם תשע הופעות ליגה. במהלך העונה הושאל לקבוצת טרוגיר מהליגה השלישית, ועונה אחר כך כבר השתלב בהרכב הפותח בספליט. טודור נחשב לתגלית בשל העובדה שבצד יכולותיו כבלם, היו לו גם יכולות טכניות ושליטה בכדור ברמה גבוהה משל הבלם הממוצע. לאחר שלוש עונות בספליט, שבכולן סיימה קבוצתו כסגנית האלופה, עבר טודור ליובנטוס של המאמן מרצ'לו ליפי לקראת עונת 1998/1999.
טודור השתלב בחוליית ההגנה של יובנטוס וזכה לדקות משחק רבות. עונת השיא של טודור הייתה עונת 2000/2001, תחת המאמן קרלו אנצ'לוטי. טודור שותף ב-25 משחקי ליגה, בהם כבש שישה שערים. עונה אחר כך, עם חזרתו של ליפי לקבוצה, זכה טודור לראשונה בקריירה בתואר אליפות, כשקבוצתו זכתה באליפות איטליה. עונה אחר כך, בשלב הבתים השני של ליגת האלופות, כבש טודור שער קריטי לזכות קבוצתו בדקה האחרונה של תוספת הזמן במשחקה הביתי מול דפורטיבו לה קורוניה, שהעניק לקבוצתו ניצחון 2–3 וסייע לה לזכות במקום בשלב הבא. יובנטוס המשיכה עד למשחק הגמר מול מילאן, בו נוצחה בדו-קרב בעיטות עונשין. טודור פתח בהרכב קבוצתו לגמר, אך הוחלף בדקה ה-42 עקב פציעה.
למרות יכולתו הגבוהה במדי יובנטוס, טודור סבל מפציעות חוזרות ונשנות, שהקשו עליו לשמור על יציבות בהרכב הקבוצה. לאחר פציעה ממושכת בשנת 2004, הושאל טודור באמצע עונת 2004/2005 לסיינה לתקופה של עונה וחצי, במהלכה סייע לקבוצתו לשמור על מקומה בסרייה א' פעמיים. יובנטוס, שהורדה ליגה בעקבות פרשת הטיית המשחקים בסרייה א' 2006, החזירה לשורותיה את טודור לקראת עונת 2006/2007 בסרייה ב', אך הוא הושבת למשך כל העונה עקב פציעה, ולא חזר לשחק במדי יובנטוס. לאחר ששקל פרישה מכדורגל עקב הפציעה בקרסולו, חזר טודור ביוני 2007 לקבוצת נעוריו, היידוק ספליט. בשמונה עונות במדי יובנטוס, זכה טודור בשתי אליפויות איטליה, ואחת נוספת שנשללה מהקבוצה בעקבות פרשת הטיית המשחקים, ובנוסף זכה עימה פעם אחת בקופה איטליה.
ב-20 באוקטובר 2007, לאחר 16 חודשים מחוץ למגרשים, חזר טודור למשחק רשמי במדי קבוצתו. למרות זאת, הוא לא הצליח לחזור לכושר משחק מלא, וב-22 ביולי 2008, לאחר שמונה הופעות ליגה בלבד באותה עונה, פרש טודור ממשחק פעיל בגיל 30 בלבד.
קריירת משחק > נבחרת קרואטיה

לאחר ששיחק במדי כל הנבחרות הצעירות של קרואטיה, החל טודור את דרכו בנבחרת קרואטיה תחת המאמן מירוסלב בלאזביץ' ב-15 בנובמבר 1997, במשחקה האחרון במסגרת מוקדמות מונדיאל 1998 מול אוקראינה.
טודור, אז עדיין שחקנה של היידוק ספליט, זומן על ידי בלאזביץ' לטורניר מונדיאל 1998 בצרפת. את הופעת הבכורה שלו בטורניר ערך כמחליף, שתי דקות לסיום הניצחון 0–1 על יפן במשחק השני של קרואטיה בשלב הבתים. הוא עלה פעם נוספת כמחליף, הפעם לשבע דקות, בניצחון 0–1 על רומניה בשמינית הגמר. הוא לא שותף בניצחון 0–3 על גרמניה ברבע הגמר, ובהפסד 1–2 לצרפת בחצי הגמר, וזכה לארבע דקות משחק כמחליף בניצחון 1–2 על הולנד במשחק על המקום השלישי. בסך הכל רשם טודור שלוש הופעות כמחליף במהלך הטורניר, ובכולן נכנס אחרי הדקה ה-80.
לאחר טורניר המונדיאל, ועם פריצתו במדי יובנטוס, זכה לדקות משחק משמעותיות יותר במדי הנבחרת. הוא כשל להעפיל עימה ממוקדמות יורו 2000, אך סייע לה להעפיל למונדיאל 2002, אותו החמיץ בגלל פציעה.
טודור חזר לפעילות במוקדמות יורו 2004, שם רשם שבע הופעות. הוא זומן לסגל של אוטו באריץ' לקראת טורניר הגמר בפורטוגל, שם הוגרלה נבחרתו לבית קשה עם נבחרות בכירות כאנגליה וצרפת. לאחר שלא שותף בשוויון 0-0 מול שווייץ, עלה טודור בהרכב למשחק מול צרפת. טודור כבש שער עצמי, שהיה השער הראשון במשחק בדקה ה-22, בדרך לשוויון 2-2 בסיום. הוא שמר על מקומו בהרכב גם מול אנגליה, ואף כבש בדקה ה-73 את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, שער שצימק את התוצאה ל-2–3 לאנגליה, אך השער לא הועיל ואנגליה ניצחה בסיום 2–4. קרואטיה סיימה את דרכה בתום שלב הבתים.
טודור רשם שמונה הופעות במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006, בהן כבש שני שערים - האחרונים שלו במדי הנבחרת, וסייע לנבחרתו להעפיל לטורניר הגמר. טודור זומן לסגל הנבחרת למונדיאל 2006 של זלטקו קרניצ'ר. טודור פתח בכל שלושת משחקיה של קרואטיה בשלב הבתים, שהסתיימו בהדחה לאחר הפסד לברזיל ותוצאות תיקו מול יפן ואוסטרליה.
טודור סיים את דרכו בנבחרת לאחר המונדיאל. בסך הכל הוא רשם 55 הופעות בינלאומיות, בהן כבש שלושה שערים.
קריירת אימון

באוגוסט 2009 מונה טודור לתפקיד עוזרו של אדוארדו רחה בהיידוק ספליט. הוא נותר בתפקיד שבעה חודשים בלבד, לאחר שפוטר בעקבות עזיבתו של רחה לתפקיד מאמן לאציו. טודור לא הצטרף לרחה באיטליה, וחזר לתפקיד מקצועי בהיידוק ספליט בדצמבר 2012, כשקיבל את תפקיד מאמן הנוער (עד גיל 17). עם קבלת התפקיד עבר טודור השתלמות מקצועית במתקן האימונים של קבוצתו בעבר, יובנטוס, ומאמנה אנטוניו קונטה.
באפריל 2013 מונה למאמן הקבוצה הבוגרת, לאחר שרשרת תוצאות מאכזבות שבעקבותיהן פוטר מאמן הקבוצה. בחודשים הנותרים לסיום העונה, הוביל טודור את ספליט לזכייה בתואר הגביע הקרואטי. הוא הוביל את הקבוצה למקום השלישי בטבלה בעונת 2013/2014, והתפטר מתפקידו בפברואר 2015.
ב-18 ביוני 2015, לקראת עונת 2015/2016, מונה למאמן פאוק סלוניקי היוונית, אך ב-9 במרץ 2016, לאחר פחות מעונה בתפקיד, התפטר מתפקידו כשקבוצתו במקום הרביעי בטבלה.
לקראת עונת 2016/2017 התמנה לתפקיד מאמן העולה החדשה לליגת העל הטורקית, קרדמיר קרבוקספור. ב-15 בפברואר 2017 מונה למאמנה של גלאטסראיי. ב-18 בדצמבר פוטר מתפקידו. ב-24 באפריל 2018 מונה למאמן אודינזה.
ב-14 בספטמבר 2021 מונה למאמן הלאס ורונה אותה עזב בסיום עונת 2021/2022. ב-4 ביולי 2022 מונה למאמן אולימפיק מרסיי. אף על פי שסיים במקום השלישי בעונת 2022/2023 והעפיל עם הקבוצה לליגת האלופות, עזב את תפקידו בסיום העונה.
תארים > תארים כשחקן

אליפות איטליה (2): 2001/2002, 2002/2003
קופה איטליה: 2003/2004
הסופר קאפ האיטלקי (2): 2002, 2003
גביע האינטרטוטו: 1999
גביע העולם: 1998 (מקום שלישי)
תארים > תארים כמאמן

הגביע הקרואטי: 2012/2013
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995/1996 | היידוק ספליט | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 9 | 0 |
| 1995/1996 | טרוגיר | קרואטיההליגה הקרואטית השלישית | 5 | 1 |
| 1996/1997 | היידוק ספליט | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 23 | 1 |
| 1997/1998 | היידוק ספליט | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 26 | 4 |
| 1998/1999 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 23 | 1 |
| 1999/2000 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 17 | 1 |
| 2000/2001 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 25 | 6 |
| 2001/2002 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 14 | 4 |
| 2002/2003 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 14 | 1 |
| 2003/2004 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 15 | 2 |
| 2004/2005 | יובנטוס | איטליהסרייה א' | 3 | 0 |
| 2004/2005 | סיינה | איטליהסרייה א' | 15 | 1 |
| 2005/2006 | סיינה | איטליהסרייה א' | 24 | 1 |
| 2006/2007 | יובנטוס | איטליהסרייה ב' | 0 | 0 |
| 2007/2008 | היידוק ספליט | קרואטיהליגת העל הקרואטית | 8 | 1 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 222 | 24 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת קרואטיה> שנה | נבחרת קרואטיה> הופעות | נבחרת קרואטיה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1997 | 1 | 0 |
| 1998 | 10 | 0 |
| 1999 | 3 | 0 |
| 2000 | 3 | 0 |
| 2001 | 8 | 0 |
| 2002 | 1 | 0 |
| 2003 | 7 | 0 |
| 2004 | 8 | 1 |
| 2005 | 7 | 2 |
| 2006 | 7 | 0 |
| סה"כ | 55 | 3 |
הערות שוליים

↑  איגור טודור לא יהיה במונדיאל, באתר וואלה, 7 במאי 2002
| נבחרת קרואטיה – מונדיאל 1998 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 לדיץ' •  2 קרפן •  3 שריץ' •  4 שטימץ •  5 יוריץ' •  6 ביליץ' •  7 אסנוביץ' •  8 פרוסינצ'קי •  9 שוקר •  10 בובאן •   11 מריץ' •  12 מרמיץ' • 13 סטאניץ' •  14 סולדו • 15 טודור • 16 קוזניקו • 17 יארני • 18 ממיץ' • 19 ולאוביץ' • 20 שימיץ' • 21 יורצ'יץ' • 22 וסילי • מאמן: בלז'ביץ' |  1 לדיץ' •  2 קרפן •  3 שריץ' •  4 שטימץ •  5 יוריץ' •  6 ביליץ' •  7 אסנוביץ' •  8 פרוסינצ'קי •  9 שוקר •  10 בובאן •   11 מריץ' •  12 מרמיץ' • 13 סטאניץ' •  14 סולדו • 15 טודור • 16 קוזניקו • 17 יארני • 18 ממיץ' • 19 ולאוביץ' • 20 שימיץ' • 21 יורצ'יץ' • 22 וסילי • מאמן: בלז'ביץ' | קרואטיה |
| נבחרת קרואטיה – יורו 2004 |
| --- | --- | --- |
|  1 וסילי •  2 טוקיץ' •  3 שימוניץ' •  4 תומאס •  5 טודור •  6 ז'יבקוביץ' •  7 רפאיץ' •  8 סרנה •  9 פרשו •  10 נ. קובאץ' •   11 שוקוטה •  12 בוטינה • 13 שימיץ' •  14 נרטליק • 15 לקו • 16 באביץ' • 17 קלאסניץ' • 18 אוליץ' • 19 מורנר • 20 רוסו • 21 ר. קובאץ' • 22 בייליצה • 23 דידוליצה • מאמן: באריץ' |  1 וסילי •  2 טוקיץ' •  3 שימוניץ' •  4 תומאס •  5 טודור •  6 ז'יבקוביץ' •  7 רפאיץ' •  8 סרנה •  9 פרשו •  10 נ. קובאץ' •   11 שוקוטה •  12 בוטינה • 13 שימיץ' •  14 נרטליק • 15 לקו • 16 באביץ' • 17 קלאסניץ' • 18 אוליץ' • 19 מורנר • 20 רוסו • 21 ר. קובאץ' • 22 בייליצה • 23 דידוליצה • מאמן: באריץ' | קרואטיה |
| נבחרת קרואטיה – מונדיאל 2006 |
| --- | --- | --- |
|  1 פלטיקוסה •  2 סרנה •  3 שימוניץ' •  4 רוברט קובאץ' •  5 טודור •  6 ורנייש •  7 שימיץ' •  8 באביץ' •  9 פרשו •  10 ניקו קובאץ' •   11 טוקיץ' •  12 דידוליצה • 13 תומאס •  14 מודריץ' • 15 א. לקו • 16 י. לקו • 17 קלאסניץ' • 18 אוליץ' • 19 נ. קראנצ'ר • 20 שריץ' • 21 בלאבן • 22 בושניאק • 23 בוטינה • מאמן: ז. קראנצ'ר |  1 פלטיקוסה •  2 סרנה •  3 שימוניץ' •  4 רוברט קובאץ' •  5 טודור •  6 ורנייש •  7 שימיץ' •  8 באביץ' •  9 פרשו •  10 ניקו קובאץ' •   11 טוקיץ' •  12 דידוליצה • 13 תומאס •  14 מודריץ' • 15 א. לקו • 16 י. לקו • 17 קלאסניץ' • 18 אוליץ' • 19 נ. קראנצ'ר • 20 שריץ' • 21 בלאבן • 22 בושניאק • 23 בוטינה • מאמן: ז. קראנצ'ר | קרואטיה |
אלן רמזי (משורר)

| --- | --- |

דיוקן של רמזי משנת 1722 מעשה ידי ויליאם אייקמן
 לידה:  15 באוקטובר 1686 Leadhills, ממלכת סקוטלנד 
 פטירה:  7 בינואר 1758 (בגיל 71) אדינבורו, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  סקוטלנד 
 מקום קבורה:  גרייפריארס קירקיארד 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 צאצאים:  אלן רמזי 
 
אלן רמזי (באנגלית: Allan Ramsay;‏ 15 באוקטובר 1686 – 7 בינואר 1758) היה משורר ומחזאי סקוטי.
פסל אלן רמזי מאת ג'ון סטיל באדינבורו
קורות חיים

אלן רמזי נולד בלידהילס שבלאנארקשייר, והיה בנם של ג'ון רמזי (John Ramsay) ושל רעייתו אלי סאוור (Alice Bower). רמזי למד בבית הספר הקהילתי של קרופורד עד שאימו נפטרה בשנת 1700. בשל פטירתה, בשנת 1701 החל לעבוד כשוליה אצל יצרן פאות באדינבורו. בשנת 1712 נשא לאישה את כריסטיאן רוס (Christian Ross), והחל לעבוד כיצרן פאות. לבני הזוג נולדו שישה ילדים. בכור ילדיהם אלן רמזי היה לצייר דיוקנאות ידוע.
בשנת 1707 היה אחד ממקימי מועדון איזי (the Easy Club), והחל לכתוב שירה. בשנת 1715 הפך למשורר המועדון. מועדון זה הוקם לאחר האיחוד עם בריטניה וחבריו היו יעקובנים שהתנגדו לאיחוד זה. חברי המועדון השתמשו בשמות בדויים ספרותיים. רמזי השתמש בתחילה בשם איזאק ביקרסטאף (Isaac Bickerstaff) על פי דמות מספרו של ריצ'רד סטיל. בהמשך בחרו חברי המועדון בשמות בדויים סקוטיים ורמזי בחר בשמו של הסופר הסקוטי גאבין דגלס (Gavin Douglas)
בשנת 1716 פרסם את היצירה Christ's Kirk on the Green שמקורה בכתב ידי באנאטיין, עם הערות ותוספות משלו, ובשנת 1718 החל לפרסם את שיריו, ושנה לאחר מכן פרסם את אוסף "השירים הסקוטיים" (Scots Songs). הצלחת השירים הביא לפרסומם של שירים נוספים בשנת 1722.
בין השנים 1724–1727 פרסם שני אוספים של שירים סקוטיים - חלקם פרי עטו של רמזי, חלקם מאת חבריו וחלקם בלדות ידועות. שירים אלה פורסמו תחת השם "אוסף שולחן התה" (The Tea-Table Miscellany). אוסף שירים סקוטיים שנכתבו לפני שנת 1600 פורסם על ידי רמזי תחת השם "ירוק העד" (The Ever Green).
בשנת 1725 פרסם רמזי את יצירתו "הרועה העדין" (The Gentle Shepherd) - הידועה ביצירותיו. יצירה זו זכתה להצלחה רבה, והוצגה כאופרה בשנת 1729.
בשנת 1726 פרסם בעילום שם את האוסף "שירים באנגלית ובלטינית על קשתים וחברת הקשתים המלכותית" (Poems in English and Latin, on the Archers and Royal Company of Archers, by several Hands).
אוסף שיריו השלם של רמזי פורסם בלונדון בשנת 1731 ובדבלין בשנת 1733.
אשתו של רמזי נפטרה בשנת 1743.
בשנת 1755 עזב את חנותו ועבר להתגורר על מדרון קאסל רוק (Castle Rock), במבנה אשר נקרא עד היום "בקתת רמזי".
רמזי נפטר ב-7 בינואר 1758 ונקבר בחצר כנסיית גרייפריירז (Greyfriars Kirkyard) באדינבורו.
אורות התפילה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  משה צבי נריה 
 נושא:  תפילה (יהדות) 
 
אורות התפילה הוא ספר העוסק בהסברה עיונית והדרכה מעשית לתפילה. הספר הוא לקט מתוך כתבי הראי"ה קוק שנלקט ונערך על ידי תלמידו הרב משה צבי נריה. בפרק המבוא לספר ישנו תיאור העוסק בתפילתו של הראי"ה עצמו, תחת הכותרת "וכך היה מתפלל".
תוכן הספר

הספר הוא בן שמונה פרקים, אשר לפי תיאור הספר במספר מקומות הם "מקיפים ומאירים את נתיבות העבודה שבלב, מגלים את השיאים והמעמקים של עבודת הא-להים".
הספר עומד על היבטים שונים בתפילה, ביניהם: תפילתה התמידית של הנשמה, אשר התפילה בפה היא הבאתה לידי ביטוי בחלקים מסוימים מהזמן - וחשיבותה של זו, תפקידה של התפילה בגילוי היות הכוח האלוהי טבוע בכל אדם - המוציאו לפועל בעולם, השפעת התפילה על נפשו של האדם המתפלל – עד כדי שינוי מהותי בין אדם שמתפלל לאדם שאינו מתפלל החורג מגבולות ההבדל בשבפועל ומהווה הבדל בכל מהות החיים, העלאת הבריאה כולה והשתוקקותה לאלוהים על ידי תפילת האדם, ועוד.
תוכן הספר > "וכך היה מתפלל"

פרק "וכך היה מתפלל" מתאר את תפילתו של הראי"ה עצמו, בהקדמת הספר מציין הרב נריה כי ראה לנכון לצרף פרק זה לספר - "ללמד על כל פרקי הספר יצא: לא רק רעיונית-הגיונית של מוח חושב לפנינו כאן, אלא כך הייתה תפילתו של כהן גדול, כך הייתה עבודתו שבלב – הלב הטהור אשר ברא לו אלוקים ואשר היה כולו נתון לשמים".
במבוא זה נמצא המקור לציטוט המפורסם בשם הרב איסר זלמן מלצר ביחס לתפילתו של הראי"ה: "ולואי והייתי מתפלל 'מנחה' בערב יום הכפורים כמו שהרב מתפלל 'מנחה' ביום חול רגיל".
הוצאה לאור

הספר יצא לאור בשנת ה'תשל"ט. מהדורה שנייה מנוקדת ומורחבת יצאה בהוצאת "מעליות" שעל ידי ישיבת ברכת משה במעלה אדומים בשנת ה'תשס"ג. בשנת ה'תשפ"ב יצאה לאור מהדורה של הספר עם פירוש מאת הרב חגי לונדין, בהוצאת ידיעות ספרים.
לקריאה נוספת

תפילת הרא"ה - שיעורים על אורות התפילה, הרב ארל'ה הראל, ה'תשע"ט.