stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חמזה יוסף
ביוגרפיה

יוּסף נולד, גדל והתחנך בגלאזגו שבסקוטלנד, הממלכה המאוחדת, כבן למשפחת מהגרים מוסלמים. אביו נולד בפנג'אב שבפקיסטן, והיגר לממלכה המאוחדת בשנות ה-60. אימו נולדה בניירובי בירת קניה, אף היא בת למשפחה ממוצא פקיסטני-פונג'אבי. הוא למד בבית ספר יסודי ציבורי, וכן בבית ספר פרטי בעיר הולדתו.
הוא כיהן כנשיא אגודת הסטודנטים המוסלמים באוניברסיטת גלאזגו, וכן בוגר שלה במסלול ישיר לתואר שני במדעי המדינה.
קריירה פוליטית

יוּסף שיתף כי עקב שאלות שהפנו כלפיו עמיתיו לספסל הלימודים בבית ספרו לאחר רצף פיגועי 11 בספטמבר שהתחוללו בארצות הברית ב-2001, החל להתעניין בפוליטיקה ואף להיות מעורב באופן פעיל מאוחר יותר כסטודנט.
בבחירות לפרלמנט הסקוטי לשנת 2007 (אנ'), פעל למען מפלגת ה-SNP שזכתה אז לראשונה להרכיב את הממשלה, ובעקבות הבחירות החל לעבוד כעוזרו הפרלמנטרי של בשיר אחמד (אנ'), שהיה חבר הפרלמנט הסקוטי הראשון שמגיע מרקע דרום-אסייתי, פקיסטני ומוסלמי. לאחר מותו של אחמד ב-2009, המשיך כעוזרם הפרלמנטרי של חברי פרלמנט אחרים ובמאי 2011, בהיותו בן 26 בלבד, נבחר לפרלמנט הסקוטי. הוא נשבע אמונים באנגלית בריטית וכן בשפת האורדו – כדי לבטא את זהותו הבריטית-פקיסטנית.
ב-2012 התמנה לראשונה למשרה זוטרה בממשלת סקוטלנד, כשר לענייני חוץ ופיתוח בין-לאומי, והיה לשר הראשון ממוצא אסייתי ומוסלמי בממשל הסקוטי.
בקבינט הסקוטי השני של ניקולה סטרג'ן שהחל במאי 2016 התמנה כשר התחבורה והאיים וב-2018 התקדם למשרת שר המשפטים (מזכיר הקבינט לענייני משפט). בקבינט השלישי של סטרג'ן שהחל ב-2021, התמנה יוסף  כשר הבריאות והרווחה של סקוטלנד, ונכנס לתפקיד זה במהלך תקופת מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת ובעולם.
לאחר התפטרותה של ניקולה סטרג'ן ב-15 בפברואר 2023 נתקיימו בחירות בסקוטלנד מחדש לבחירת הנהגת מפלגת השלטון. חמזה הכריז על מועמדותו, וב-27 במרץ 2023 הוכרז כמנצח. יוסף הקים קואליציה עם מפלגת הירוקים בסקוטלנד, אולם באפריל 2024 הודיע כי מפלגתו מבטלת את ההסכם הקואליציוני ותמשיך להנהיג את הפרלמנט הסקוטי כממשלת מיעוט. לאור התגובה הציבורית החריפה לצעד זה, כעבור שבוע בלבד הודיע יוסף על התפטרותו מתפקיד השר הראשון.
חיים אישיים

יוּסף מתאר את עצמו כמוסלמי אדוק, אך יחד עם זאת הוא תומך בזכויות של זוגות להט"ב.
נישא ב-2019 לפסיכותרפיסטית ילידת-סקוטלנד, נאדיה א-נקלה (אנ') (בערבית: نادية النقلة). אביה של אשתו, מאג'ד א-נקלה, היגר לסקוטלנד שבבריטניה כפלסטיני מרצועת עזה, בה מתגוררים קרובי משפחה נוספים מצדו של אביה. אימה של אשתו, אליזבת', היא סקוטית אתנית ממשפחה מרקע נוצרי.
הערות שוליים

↑  Humza Yousaf to ‘resign today’ as Scottish first minister - updates, The Independent, ‏2024-04-29 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1284525295  VIAF: 6761168049004038410002   WorldCat (עם VIAF): 6761168049004038410002
האנציקלופדיה היהודית

ערך זה עוסק באנציקלופדיה בשפה האנגלית שיצאה לאור בשנים 1901–1906. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

דמויותיהם של יהודים צרפתים בימי הביניים, מתוך האנציקלופדיה היהודית
 Jewish Encyclopedia (Volume V)  Jewish Encyclopedia (Volume VIII) 
 מידע כללי
 מאת:  איזידור זינגר 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  אנציקלופדיה 
 נושא:  מדעי היהדות 
 הוצאה
 הוצאה:  Funk & Wagnalls 
 מקום הוצאה:  ניו יורק, לונדון 
 עורך:  איזידור זינגר 
 
האנציקלופדיה היהודית (באנגלית: Jewish Encyclopedia) היא אנציקלופדיה בשפה האנגלית לנושאי יהדות ועם ישראל שיצאה לאור בשנים 1901–1906 על ידי המו"ל Funk and Wagnalls בניו יורק. באנציקלופדיה ישנם כ-15,000 ערכים ב-12 כרכים, ועד היום היא אחד המקורות המקיפים ביותר למידע בנושאי יהדות ותולדות עם ישראל.
רקע

יוזמות ליצירת אנציקלופדיה שתרכז את הידע שנצבר בתחומי חכמת ישראל ומדעי היהדות החלו כבר באמצע המאה ה-19. בשנות הארבעים של המאה ה-19 הציע החוקר שניאור זק"ש להוציא אנציקלופדיה כוללת לחכמת ישראל. בשנת 1894 ניסה אחד העם ליזום הוצאת אנציקלופדיה יהודית שתקרא "אוצר היהדות". הוא ניהל משא ומתן עם גורמים שונים על הוצאתה לאור של אנציקלופדיה זאת, אך הדבר לא יצא לפועל מסיבות שונות. בהתאם לתפיסתו של אחד העם את תפקידה של התרבות העברית והיהודית, הייתה אמורה אנציקלופדיה "אוצר היהדות" לשאת אופי חינוכי יותר מאשר אופי מחקרי ומדעי.
ניהול ועריכה

בראש המפעל עמד העיתונאי היהודי יליד אוסטריה איזידור זינגר. בתחילה ניסה זינגר להוציא לאור את האנציקלופדיה בפריז או בלונדון, אך לא מצא מו"ל שיסכים לכך. דווקא בניו יורק נמצא המו"ל Funk and Wagnalls, שהסכים לממן את המפעל האנציקלופדי. Funk and Wagnalls העמיד לרשותו של זינגר משאבים כספיים רבים. בזכות זאת ובזכות תרומה כספית ניכרת של הבנקאי היהודי יעקב שיף יצאה האנציקלופדיה בצורה משוכללת ומהודרת, הן מבחינה עיצובית והן מבחינה עיונית.
את עבודת עריכת האנציקלופדיה ריכזו יצחק פאנק ופרנק ויזטלי. העבודה התחלקה בין עורכים אשר התמחו בתחומים שונים: מקרא, תלמוד, הלכה, תאולוגיה ופילוסופיה, תקופות היסטוריות שונות ועוד. בכתיבת הערכים עצמם השתתפו יותר ממאה כותבים ובהם מגדולי המלומדים בתחומי הידע של חכמת ישראל באותן שנים. כך, למשל, הגיע חוקר התלמוד לוי גינצבורג לארצות הברית על מנת להשתתף בעריכת האנציקלופדיה היהודית.
לפי שמעון דובנוב, חלק ניכר מעבודת העריכה נעשתה בעזרתם של מומחים למדעי היהדות מאירופה ובמיוחד מגרמניה. בין העורכים האמריקאים של האנציקלופדיה הוא מציין במיוחד את סיירוס אדלר, אליעזר גוטהרד דויטש, הרב מרדכי (מרקוס) יסטרוב אשר ערך את הערכים על התלמוד, ש. שכטר, ריצ'רד גוטהייל, קאופמן קוהלר, ד' ג'ייקובס והרמן רוזנטל.
במבוא לאנציקלופדיה נאמר שמגמת האנציקלופדיה הייתה הדגשת תרומתם של היהודים והיהדות לתרבות העולמית – דגש אשר, לפי האמור במבוא לאנציקלופדיה, לא הושם דיו בספרות ההיסטורית של זמנם (ראשית המאה ה-20). מטרתה של האנציקלופדיה היהודית הייתה למלא חסר זה.
הכללה של ערך על המתמטיקאי הגרמני פליקס קליין באנציקלופדיה, הובאה כהסבר לשמועות השגויות שקליין היה יהודי.
ביקורת לצד הערכה

לפי האמור במבוא לאנציקלופדיה העברית (כרך א, עמ' 31), מגמת האנציקלופדיה היהודית הייתה כפולה: הדגשת תרומתם של היהודים באשר הם לעולם מחד והדגשת השניות שבחיים היהודיים – נאמנות למסורת לאומית לצד קוסמופוליטיות. לאור מגמה זאת נקל להבין מדוע קופח בה חלקן של הציונות ותחיית השפה והספרות העברית.
בהקדמה לאנציקלופדיה יודאיקה נכתב שהאנציקלופדיה היהודית לא נתנה מספיק ביטוי לקבלה, החסידות, שפת היידיש וספרותה, ולחיי היהודים במדינות האסלאם. עם זאת הוכתרה האנציקלופדיה היהודית כ"עבודה מונומנטלית". ביקורת נוספת שצוינה בהקדמה לאנציקלופדיה יודאיקה על האנציקלופדיה היהודית, היא שלא ניתן בה ביטוי מספיק לחיי היהודים במזרח אירופה שהיו באותה העת הקיבוץ היהודי הגדול ביותר בעולם.
תרעומת דומה על האנציקלופדיה היהודית באה מכיוון חכמי ישראל ומלומדים יהודים במזרח אירופה. חכמי פולין, רוסיה וליטא לא שותפו בעבודת ההכנה של האנציקלופדיה. עקב כך קופח חלקן של קהילות אלו באנציקלופדיה. לתרעומת זאת יש לתת משקל מיוחד שכן באותה העת (ערב מלחמת העולם הראשונה) היוו קיבוצי היהודים בארצות אלו כמחצית מכלל העם היהודי.
לאור זאת החליטו שמעון דובנוב וד"ר י. ל. קצנלסון להוציא לאור את האנציקלופדיה היהודית הרוסית. חיבור זה אמנם התבסס על האנציקלופדיה היהודית אך גם הדגיש את מרכזיותה של הקהילה היהודית הגדולה בעולם היהודי דאז, יהדות רוסיה.
יש לציין שדובנוב עצמו כינה את האנציקלופדיה היהודית "מפעל עצום" וטען שהחסרונות שבה הם "חסרונות שאין להמלט מהם בניסיון ראשון ובפרט שהוא נעשה בריחוק מקום ממרכזי המדע". לסיכום קבע "יש לה לאנציקלופדיה הישראלית (כוונתו לאנציקלופדיה היהודית) בשפה האנגלית ערך לאומי רב".
ביקורת אחרת על האנציקלופדיה היהודית מובאת על ידי ד"ר גדליה אלקושי באנציקלופדיה העברית. לדבריו, האנציקלופדיה הושפעה יתר על המידה ממקום כתיבתה ונתנה משקל יתר לאישים מקרב יהדות ארצות הברית שחשיבותם משנית.
לצד ביקורת זאת, מציין אלקושי את האנציקלופדיה כ"אחד המפעלים הגדולים והחשובים בחכמת ישראל". כמו כן הוא מכנה את האנציקלופדיה "מפעל אדירים".
במבוא לאנציקלופדיה אוצר ישראל (כרך א) מודגש צד אחר של ביקורת כנגד האנציקלופדיה היהודית: התמקדות בפועלו ובקורות חייו של יהודי רק משום היותו יהודי. כך למשל ישנם באנציקלופדיה היהודית ערכים על יהודים מתבוללים שלא היה ולו שמץ של מוטיב יהודי בזהותם העצמית. מגמה זאת מובנת לאור מטרת האנציקלופדיה להדגיש את תרומתם של היהודים לתרבות העולמית.
כאן המקום להעיר כי עורכה של האנציקלופדיה אוצר ישראל, יהודה דוד איזנשטיין עצמו כתב לא מעט ערכים לאנציקלופדיה היהודית, אך בשנת 1901 (תרס"ב) פרסם בעיתון "העברי" בארצות הברית דברי ביקורת חריפים על רמת הדיוק של ערכים מסוימים באנציקלופדיה היהודית בתחומי ההלכה והמשפט העברי.
סיכום והערכה

אנציקלופדיות יהודיות שבאו בעקבותיה כגון אנציקלופדיה אוצר ישראל והאנציקלופדיה היהודית הרוסית השתמשו בשמות הערכים ובמבנה האנציקלופדי שהאנציקלופדיה היהודית עיצבה לראשונה.
ערכים רבים, בייחוד בתחום תולדות חכמי ישראל, ראשונים ואחרונים, מהווים סיכום ממצה ומפורט של קורות חייהם ופועלם התורני והספרותי של חכמים אלו. לעיתים קרובות החומר המצוי באנציקלופדיה היהודית על אישים אלו עולה על הנמצא בחיבורים שבאו אחריה כמו אנציקלופדיה אוצר ישראל והאנציקלופדיה העברית.
האנציקלופדיה היהודית יצאה בשלוש מהדורות נוספות מלבד המהדורה בשנת 1906 (מהדורה ב' בשנת 1912, מהדורה ג' בשנת 1916, מהדורה ד' בשנת 1925). במהדורות אלו לא נעשו בה שינויים משמעותיים אלא תיקונים קלים בלבד.
האנציקלופדיה ברשת

זכויות יוצרים על האנציקלופדיה פגו, והיא הועלתה במלואה לרשת האינטרנט לעיון חופשי ברשות הכלל (Public Domain).
ראו גם

אנציקלופדיה יודאיקה
אנציקלופדיה אוצר ישראל
הערות שוליים

1 2  שמעון דובנוב, דברי ימי עם עולם, כרך י', עמ' 257.
↑  אנציקלופדיה יודאיקה, כרך 1 (כרך 'אינדקס'), עמ' 1.
↑  האנציקלופדיה העברית, כרך ד, עמ' 647, הערך "אנציקלופדיה".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812477265805606  BnF: cb124361265 (data)  GND: 4318519-8  LCCN: n90666388  SUDOC: 033500673  VIAF: 174251723   WorldCat (עם VIAF): 174251723
ה'ר"ו

ה'ר"ו (5,206) ובקיצור ר"ו – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-2 בספטמבר 1445 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 1446.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 6 שעות ו-645 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה חמישית לשמיטה, ושנת 19 במחזור העיבור ה-275. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 26 (סימנה כולזז) במחזור השמש ה-186.
שנה זו היא שנת 1,377 לחורבן הבית, ושנת 1,757 לשטרות.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
דמוגרפיה

דֶּמוֹגְרַפְיָה (מיוונית דמוס = עם, אוכלוסייה; גרפיה = רישום, תיעוד) היא תחום דעת במדעי החברה ובפרט בגאוגרפיה, העוסק במחקר ותיעוד האוכלוסייה, בהרכבה, ובתמורות החלות בה עם הזמן במונחים של גודל האוכלוסייה, הגידול בה, הרכבה ופיזורה הגאוגרפי, מדמוגרפיה של העולם כולו ועד לדמוגרפיה של מדינה או אפילו עיר, וכן דמוגרפיה של קבוצות אתניות.
מינוח

השימוש הראשוני במונח נעשה על ידי החוקר הצרפתי אשיל גיאר, שטבע את המונח בשלהי המאה ה-19. אשיל גיאר הגדיר את הדמוגרפיה, כמדע החוקר את ההיסטוריה החברתית והטבעית של האדם וכן, את המחקר המספרי של האוכלוסייה האנושיות. האו"ם מגדיר את הדמוגרפיה, כמדע החוקר את אוכלוסיות האדם ובדגש על התייחסות לגודלן, מרכיביהן והתפתחותן.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
החוקר האנגלי ג'ון גראונט היה מחלוצי מדע הדמוגרפיה. הוא פיתח במשותף עם ויליאם פטי (מדען) (William Petty) שיטות סטטיסטיות ושיטות מפקד אוכלוסין שהיוו את הבסיס לדמוגרפיה המודרנית. בספרו "תצפיות מדעיות ופוליטיות על רשומות התמותה (662)", ניתח גראונט את רשומות התמותה בראשית ימיה של לונדון המודרנית. באותה תקופה ניסו צ'ארלס השני מלך אנגליה ופקידי ממשל אחרים לפתח שיטה לחיזוי התפרצויות של מגפת הדבר בעיר. בסופו של דבר לא הגיעה שיטת החיזוי לכדי מימוש, אך מחקריו של גראונט הניבו את האומדן הסטטיסטי הראשון של אוכלוסיית לונדון. בעקבות פרסומיו של ג'ון גראונט, שנה לאחר מכן (1663) פרסם המדען האנגלי אדמונד היילי נתונים סטטיסטיים שהרחיבו את עבודותיו של גראונט.
מושגי יסוד > אוכלוסייה

כלל התושבים במקום מוגדר (מדינה, אזור, עיר) ובזמן מוגדר (תאריך). צפיפות אוכלוסייה (או צפיפות אוכלוסין) היא מונח בתחום הדמוגרפיה, המציין את יחס האוכלוסייה לשטח עבור מרחב גאוגרפי. היחס נמדד לרוב במספר תושבים לקמ"ר, או מ"ר לתושב.
מושגי יסוד > מגזר

קבוצת בני אדם מתוך האוכלוסייה להם מאפיינים דומים, למשל: מוצא אתני, תרבות, דת, מצב כלכלי (רמת חיים), רמת השכלה, מאפייני מגורים (עירוני/כפרי, צפיפות אוכלוסייה וכד׳), גיל, מצב משפחתי וכדומה.
מושגי יסוד > גידול אוכלוסייה וריבוי טבעי

השינוי בגודל האוכלוסייה הנובע מילודה, תמותה ומאזן הגירה בתקופה נתונה. שינוי זה יכול להיות חיובי (האוכלוסייה גדלה) או שלילי (האוכלוסייה קטנה). ריבוי טבעי זו הגדרה מצומצמת יותר המתייחסת להפרש בין הילודה לתמותה עבור אותה אוכלוסייה בתקופה נתונה.
מושגי יסוד > ילודה ופריון

שיעור ילודה הוא השיעור הממוצע של תינוקות שנולדים בפרק זמן מסוים באוכלוסייה מסוימת.
מושגי יסוד > תמותה ותוחלת חיים

שיעור תמותה הוא השיעור הממוצע של מקרי המוות בפרק זמן מסוים באוכלוסייה מסוימת.
תוחלת חיים היא משך החיים הצפוי לפרט כלשהו באוכלוסייה נתונה. בדרך כלל מיום לידתו.
מושגי יסוד > הגירה

הגירה היא שינוי באזורי המגורים של אוכלוסייה מסוימת כתוצאה מתנועה פיזית של פרטים. ישנם סוגים שונים של הגירה:
הגירה פנימית: הגירה בתוך אזור ההתייחסות.
הגירה חיצונית: הגירה אל או מחוץ לאזור ההתייחסות.
מאזן הגירה: ההפרש בין הנכנסים לאזור מוגדר לבין היוצאים ממנו בתקופה נתונה.
הגירה חיובית: מצב בו שיעור המהגרים לאזור מסוים גדולה מכמות המהגרים ממנו.
הגירה שלילית: מצב בו שיעור המהגרים לאזור מסוים קטנה מכמות המהגרים ממנו.
מושגי יסוד > פיזור אוכלוסין

פיזור אוכלוסין היא שיטה בה נוקטות ממשלות על מנת למנוע ריכוזיות יתר של אוכלוסייתן בערים הגדולות. בעזרת מדיניות התומכת בפיזור אוכלוסין, מנסות הממשלות לשמור על האוכלוסייה הכפרית באזור ככוח מגן על גבולות הטריטוריה שלה.
מושגי יסוד > התפלגות תעסוקתית

אוכלוסייה בלתי תלויה (אוכלוסייה יצרנית), היא פלח אוכלוסייה המהווה את העוסקים בייצור. אוכלוסייה תלויה (אוכלוסייה בלתי יצרנית), היא פלח אוכלוסייה המהווה את אלו שאינם עוסקים בייצור. יחס תלות, הוא מונח המתייחס ליחס בין הילדים והקשישים באוכלוסייה (אוכלוסייה תלויה) לבין מספר התושבים בגיל העבודה (אוכלוסייה יצרנית). יחס תלות הנהוג בישראל הוא בין התושבים בני 0–19 ובני 65 ומעלה (התלויים) לבין התושבים בני 20–64 (היצרנים).
מושגי יסוד > מבנה גילים

קבוצת גיל סך הפרטים בחברה השייכים לטווח גילאים מסוים. נוהגים לחלק את האוכלוסייה לשלוש קבוצות אוכלוסייה:
קבוצת הילדים: קבוצת גיל של סביבות הגילאים 0-14;
קבוצת הבוגרים: (נקראת גם קבוצת הביניים) קבוצת גיל של סביבות הגילאים 15-64;
קבוצת הקשישים: קבוצת גיל של סביבות הגילאים 65 ומעלה.
פירמידת גילאים היא ביטוי גרפי מקובל לאוכלוסיית אזור מסוים בנקודת זמן מסוימת, המצביעה על התפלגות האוכלוסייה לפי קבוצות מין וגיל, באחוזים או באופן כמותי.
ראו גם

דמוגרפיה של ישראל
סטטיסטיקה
ריבוי טבעי
תעסוקה
ג'ון גראונט
ג'ון גראונט, מחלוצי מדע הדמוגרפיה
גולגולת בגלוסקמא במנזר פודרומוס בהר אתוס. הכיתוב ברומנית: "Ce sunt eu, vei fi şi tu. Ce eşti tu, am fost şi eu" אומר "מה שאני, תהיה גם אתה ומה שאתה, הייתי גם אני"
תרשים צפיפות האוכלוסייה במדינות העולם ב-2006, הנתונים בתושבים לקמ"ר
הארי פאץ' (אנ') היה השלישי ברשימת האנשים הזקנים ביותר בעולם בעת מותו בגיל 111 בשנת 2009, שנתיים לאחר צילום התמונה.
הבית הערדי

דגם הבית הערדי מחרס. נמצא בתל ערד. מתוארך ל-3,000 - 2,650 לפני הספירה, אוסף מוזיאון ישראל
שחזור של הבית הערדי בחלקו הדרומי של תל ערד
הבית הערדי (נקרא גם בית רוחב) הוא סוג מבנה קדום מתקופת הברונזה הקדומה המתוארכת לשנים המאה ה-33 לפנה"ס - המאה ה-24 לפנה"ס. הנפוץ בקרב אתרי ארץ ישראל הדרומית, בעיקר באזור הנגב וסיני.
מדובר בדגם מבנה רוחב - הכניסה לפנים המבנה היא מציר הרוחב ולא מציר האורך כנהוג בארכיטקטורה דאז - בו גרם מדרגות קטן מוביל מטה לחדר אחד גדול. המבנה נבנה מאבני קירטון מהסביבה הקרובה לאחר שעברו קצת הקצעה. הדלת הייתה עשויה מעץ (שלא השתמר). כציר הדלת שימשה אבן שהונחה משמאל לפתח ובו הייתה שקערורית קטנה. בחלק מהמבנים באתר תל ערד נמצאה גם אבן מצידה הימני של הדלת שהייתה נעוצה באדמה, ששימשה לפי החוקרים לנעילת הדלת. תקרת החדר נתמכה על עמוד עץ שעמד במרכז החדר. בדיקות של שרידים קטנים העלו שרוב העמודים נעשו מהעץ אלה אטלנטית שכנראה גדל באזור בעבר. אבן שטוחה ומעוגלת שימשה כבסיס לעמוד העץ. התקרה הייתה מורכבת כנראה מקורת עץ אחת עבה לאורך החדר וקורות נוספות שהונחו עליה לרוחב החדר. על הקורות הונחו ענפים וטיט. בבתים אחדים נמצאו שרידי טיח וטיט ששימשו כנראה גם לטיוח הקירות. בחדר נמצאו גם ספסלים מאבן בגובה 40–50 ס"מ ורוחב 30–40 ס"מ.
סוג אדריכלות זה נתגלה לראשונה בתל ערד (ועל כן שמו) בשכבות מתקופת הברונזה הקדומה, בהן גם נמצא דגם מוקטן של סוג מבנה זה, ונראה שיצא משימוש עם המעבר לתקופת הברונזה הביניימית.
חיי היום יום בבית הערדי

הממצאים בבתי ערד כוללים כלים וחפצים רבים מהם ניתן לשחזר תמונה של חיי היום יום בבית:
חיי היום יום בבית הערדי > המזון והבישול

גרעיני דגנים (חיטה ושעורה) – הכמות הגדולה שנמצאה מעידה כי התפריט היומי היה מורכב בעיקר מדגנים. בנוסף, הדבר מעיד כי תושבי העיר עסקו בחקלאות בעל וכן כי מסביב לעיר היו כנראה גידולי שדה.
אבני שחיקה ומכתשים – כלים שנועדו ליצירת קמח. שני הכלים האלו נמצאו יחדיו ולכן כנראה שימשו לתפקידים שונים. תחילה השתמשו במכתש כדי להפריד את המוץ מהגרעין ולאחר מכן טחנו את הגרעינים באבני שחיקה.
עצמות חיות – בעיקר של עיזים וכבשים שגודלו לאכילה.
כירה, סיר בישול פערורי וקנקן פערורי – סוגים שונים של כלים שנמצאו מכוסים בפיח ומכאן שהשתמשו בהם לבישול.
טסים, קערות, קעריות, וספלים – כלי אכילה.
חיי היום יום בבית הערדי > מלאכות

מקרצפי מניפה – כלי העשוי מאבן צור שבאמצעותו היו מפשיטים את העור של בעלי החיים. הימצאותם מעידה על מלאכת הבורסקאות.
בוכיר – מכשיר מעצם של בעל חיים באמצעותו העבירו את חוטי הערב בין חוטי השתי במלאכת האריגה.
מחטים – עשויים מעצם ששימשו לתפירה.
פלך – מכשיר הבנוי ממוט עץ דק וקצר שעליו הושלחה משקולת ושימש לטוויה. חומר הגלם לטוויה היה צמרן של הכבשים והעזים. כפי שהזכרנו לעיל הן גודלו לצורכי אכילה, אך לא רק. עצמות שנמצאו מעידות כי בעלי החיים, אפילו הזכרים, נשחטו רק בגילאי 3–5. כלומר גידלו אותם במשך מספר שנים והשקיעו בהם משאבים, ואם כך סימן שגידלו אותם לטובת שימוש בצמר.
חיי היום יום בבית הערדי > תרבות ופנאי

55 לוחות משחק – בגדלים שונים. הלוח הנפוץ ביותר בגודל 10X3 משבצות והוא מוכר בשם "סנת". המשחק נפוץ ביותר במצרים, אך הכמות הגדולה שהתגלתה מעלה סברה כי מקורו דווקא בערד.
חיי היום יום בבית הערדי > פולחן

צלמיות ופסלונים של חיות – העשויים חרס או אבן מקומית. חפצי פולחן הנמצאים בבית הפרטי מראים כי הפעילות הפולחנית הייתה יומיומית ובאה לידי ביטוי בבקשה לקבל מהאל ברכה במעשי הבית.
חיי היום יום בבית הערדי > כלכלה

ביטומן ומלח – נמצאו בכמות גדולה. למוצרים אלו הייתה חשיבות רבה גם בתקופות קדומות וההשערה היא כי תושבי ערד השתמשו בהם למסחר. יש לנו כאן עדות לקיום קשרים עם מקומות אחרים.
הערות שוליים

↑  "הבית הערדי" מתוך הספר "ערד - ערד הכנענית - עיר שער למדבר" מאת זאב הרצוג (כותבים נוספים: רות עמירן, אורנית אילן ומיכאל סבן) בהוצאת כותר. 1997, עמ' 68-66.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
24

ערך זה עוסק בשנת 24 לספירה. אם התכוונתם לפירושים אחרים, ראו .
שנת 24 היא השנה ה-24 במאה ה-1. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 24 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 24‎
נפטרים ב-24‎
242

ערך זה עוסק בשנה לועזית. אם התכוונתם להחלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, ראו .
שנת 242 היא השנה ה-42 במאה ה-3. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 242 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 242‎
נפטרים ב-242‎
Cheap Thrills (אלבום של פרנק זאפה)

Cheap Thrills הוא אלבום אוסף של פרנק זאפה, הכולל חומרים מאלבומיו הקודמים.
רשימת השירים

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | I Could Be a Star Now  | 0:36 |
| 2. | Catholic Girls [Live]  | 4:04 |
| 3. | Bobby Brown Goes Down [Live]  | 2:44 |
| 4. | You Are What You Is  | 4:31 |
| 5. | We Are Not Alone  | 3:18 |
| 6. | Cheap Thrills  | 3:18 |
| 7. | The Mudshark Interview  | 2:39 |
| 8. | Hot Plate Heaven at the Green Hotel  | 6:40 |
| 9. | Zomby Woof (Live)  | 5:39 |
| 10. | The Torture Never Stops (Original version)  | 9:16 |
| 11. | Joe's Garage (Live)  | 2:20 |
| 12. | My Guitar Wants to Kill Your Mama (Live)  | 3:19 |
| 13. | Going for the Money  | 0:12 |
ה'ר"ס

ה'ר"ס (5,260) ובקיצור ר"ס – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1499 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 באוגוסט 1500.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 17 שעות ו-89 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השא. איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים.
זו שנה שלישית לשמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-277. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 24 (סימנה כדידז) במחזור השמש ה-188.
שנה זו היא שנת 1,431 לחורבן הבית, ושנת 1,811 לשטרות.
נולדו

רבי משה מטראני (המבי"ט) מחכמיה העיר צפת ומגדולי הפוסקים.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השא, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ועד יום ראשון ט"ז באדר - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
47 (מספר)

| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  47
 במילים:  ארבעים ושבע
 מספר סודר:  הארבעים ושבע
 גימטריה:  מ"ז
 גורמים ראשוניים:  מספר ראשוני
 כתיב רומי:   \ XLVII
 כתיב בינארי:  101111
 כתיב הקסדצימלי:  2F
בית מספר 47
47 (במילים בלשון זכר: ארבעים ושבעה; בלשון נקבה: ארבעים ושבע) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 46 ולפני 48.
במתמטיקה

47 הוא מספר ראשוני וגם ראשוני בטוח וראשוני סופר-סינגולרי. המספר 47 הוא גם מספר לוקאס, מספר קית', מספר ת'ביט ומספר קרול.
במדע

47 הוא המספר האטומי של היסוד הכימי, כסף.
בתחומים אחרים

47 הוא קידומת החיוג הבינלאומי של נורווגיה.
1374

שנת 1374 היא השנה ה-74 במאה ה-14. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נפטרו

19 ביולי – פרנצ'סקו פטרארקה, משורר (נולד ב-1304)
1 בדצמבר – מגנוס הרביעי, מלך שוודיה (נולד ב-1316)
ראו גם

ילידי 1374‎
נפטרים ב-1374‎
דלאוור (נהר)

| --- | --- |

נהר דלאוור
 מידע כללי
 אורך:  579 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  371 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  35,070 קמ"ר
 מוצא:  ניו יורק ליד ג'פרסון (ניו יורק)(אנ')
 גובה מוצא הנהר:  268 מטרים
 יובלים:  Cooper River, נהר ליהיי, Darby Creek, Christina River, נהר שוילקיל, Ridley Creek, West Branch Delaware River, Frankford Creek, Pequest River, Pennsauken Creek, Lackawaxen River, Dingmans Creek, Assunpink Creek, פאולינס קיל, ערוץ ביג בושקיל, East Branch Delaware River, ערוץ קראם, נהר נברסינק 
 שפך:  מפרץ דלאוור
 מדינות באגן הניקוז:  ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי, דלאוור, מרילנד ארצות הברית ארצות הברית
 
 אגן הניקוז של נהר דלאוור
 
דלאוור (באנגלית: Delaware River) הוא נהר ראשי הממוקם באזור האטלנטי התיכון של ארצות הברית. המקור לנהר הוא שני ענפים (נחלים): מזרחי ומערבי, הזורמים במדינת ניו יורק ונפגשים ליד הכפר האנקוק(אנ') שבמחוז דלאוור(אנ'), עדיין במדינת ניו יורק. הנהר נשפך אל מפרץ דלאוור שהוא מפרץ של האוקיינוס האטלנטי. אורכו של נהר הדלאוור ממפגש שני ענפיו ועד השפך במפרץ דלאוור הוא 454 ק"מ. הוא זורם לאורך גבולות ניו יורק, פנסילבניה, ניו ג'רזי ומדינת דלאוור, לפני שהוא מתרוקן אל המפרץ.
ייחודו של הנהר

הנהר הוכר על ידי הפדרציה הלאומית לחיות הבר(אנ') כאחד מגופי המים חשובים של המדינה, והוא מכונה "דם החיים של הצפון מזרח" על ידי "ארגון הנהרות האמריקאים", שהכיר בו בשנת 2011 כאחד מתשעה גופי המים החדשים ב"יום המים הבינלאומי". אגן הניקוז שלו מנקז שטח של 35,070 קמ"ר, ומספק מי שתייה ל-17 מיליון בני אדם, כולל חצי מהעיר ניו יורק דרך אמת המים של דלאוור(אנ').
אגן הניקוז

לנהר דלאוור כאמור שני ענפים שמתחילים בהרי קטסקיל של ניו יורק: הענף המערבי בהר ג'פרסון(אנ') בג'פרסון(אנ'), מחוז שוהארי(אנ'), והענף המזרחי בגרנד גורג'(אנ'), מחוז דלאוור. הענפים מתמזגים ויוצרים את נהר דלאוור הראשי בהנקוק, ניו יורק. הנהר זורם דרומה, ונותר יחסית לא מפותח, עם 245 ק"מ שמוגנים תחת "חוק הנהרות הפראיים והנופיים", ובפיקוח המסגרת המינהלית שהוקמה לצורך כך(אנ'). שלושת חלקי נהר הדלאוור הוכרו במסגרת הזו כנהר לאומי, והם קרויים: הנהר הנופי העליון(אנ'), התיכון(אנ') והתחתון(אנ') של הדלאוור. בטרנטון, ניו ג'רזי, הנהר יוצא מתחום החוק האמור, והופך למשַרֵת התעשייה. קטע זה מהווה את עמוד השדרה של המטרופולין של עמק דלאוור(אנ'), המשרת את ערי הנמל: פילדלפיה וקמדן, ניו ג'רזי; ווילמינגטון, דלאוור. הנהר זורם לתוך מפרץ דלאוור ב-ליסטון פוינט(אנ'), 77 ק"מ במעלה הזרם של מוצא המפרץ לאוקיינוס האטלנטי. מוצא המפרץ לאוקיינוס נמצא בין כף מיי, ניו ג'רזי ממזרח למוצא, לכף הנלופן שבמדינת דלאוור שממערב לו. בסך הכל מתנקזים לנהר דלאוור 216 יובלים לאורך כל מהלכו. מבחינה גאוגרפית, זרימת הדלאוור באגן הניקוז שלו, מתחלקת ל-6 אזורים גאוגרפיים כדלקמן: