שובר את הכלים
עלילה

בשנת 1972, בובי פישר מתפרע בחדר המלון שלו במצב פרנואידי, מתוך אמונה שהק.ג.ב הסובייטי מרגל אחריו.
שני עשורים קודם לכן, בשנת 1951 ברוקלין, אמו של פישר, מהגרת יהודייה סובייטית, מסבירה לבובי בן ה-8 כי ה-FBI עוקב אחריה משום שהיא תומכת במהפכה מרקסיסטית בארצות הברית. היא מאמנת את בובי מה לומר ל-FBI אם הוא ייחקר אי פעם.
בובי שוקע בשחמט והופך לשחקן מומחה. למרות דאגותיה ששחמט הופך לאובססיה, אמו לוקחת אותו למועדון שחמט לבוגרים, שם הוא מרשים את אמן השחמט המקומי ומתקבל כחבר מן המניין. בובי נכנס לעולם האליפויות המקצועיות בשחמט והופך עד מהרה לאמן הצעיר ביותר אי פעם.
שנאתו של בובי להסחות דעת מובילה להתקפי זעם תכופים. הוא נכנס לטורניר קבוצתי בוורנה, בולגריה, שם הוא מבין שרבי-אמן מברית המועצות משווין משחקים בכוונה במסגרת קנוניה עם הפדרציה העולמית לשחמט. כשהוא מתפרץ בהתלהמות שהמערכת הזו לא מאפשרת לשחקן לא סובייטי לזכות באליפות, בובי עוזב את הטורניר ומוותר על השחמט.
כשבובי חוזר לארצות הברית, עורך הדין פול מרשל מציע לעזור לו לשנות את כללי הטורניר, תוך עבודת פרו בונו כדי לתת לפישר סיכוי הוגן לזכות בטורנירים עתידיים. פישר נכנס שוב לשחמט המקצועי ובוחר את האב ויליאם לומברדי, לשעבר אלוף העולם בשחמט לנוער וכומר קתולי, כשני. לומברדי מתקשה להרגיע את התנהגות של בובי ודרישותיו הבלתי אפשריות.
עם קבלת דרישותיו, בובי מתגבר על מרבית רבי-האמן ברחבי העולם ומתקרב לאליפות העולם, והופך לגיבור של הציבור האמריקני. בשיאה של המלחמה הקרה, השליטה הסובייטית באליפות העולם בשחמט מנוצלת לצורך תעמולה כהוכחה לכך שהמערכת הקומוניסטית עדיפה על הדמוקרטיה האמריקאית. נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון ומזכיר המדינה הנרי קיסינג'ר עוקבים מקרוב ומעודדים את התקדמותו של בובי.
באופן פרטי, לומברדי אומר למרשל שהתמקדות מופרזת באסטרטגיית שחמט הרסה את שפיותם של השחקנים הגדולים במשחק.
במהלך טורניר בסנטה מוניקה, קליפורניה, בובי מפסיד לגדול רבי-האמן הסובייטי בוריס ספאסקי, אלוף העולם. למחרת בבוקר, בובי זועם מתקרב ומתעמת עם ספאסקי על החוף.
כשהוא רודף אחרי אליפות העולם, הלחץ מניע את בובי לפרנויה ולפסיכוזה הזויה. בפגישה עם מרשל, אחותו של בובי, ג'ואן, מצטטת ממכתבי אחיה על האופן שבו הקומוניסטים משתפים פעולה עם היהדות הבינלאומית כדי להשמיד אותו. ג'ואן מסבירה שבובי מאמין בכך למרות שהוא בעצמו יהודי ומפצירה במרשל לדאוג לבובי לקבל עזרה פסיכיאטרית. מרשל מזלזל, אך מכיוון שהתמוטטות של בובי עולה מדרגה, הוא מציע ללומברדי שבובי זקוק לטיפול ותרופות, שלומברדי דוחה.
כתבים ואוהדים מרחבי העולם מתכנסים ברייקיאוויק, איסלנד, כדי לחזות במשחק ההיסטורי באליפות העולם בשחמט 1972 בין בובי לספאסקי. בובי מפסיד את המשחק הראשון ולא מצליח להופיע למשחק השני, ומפסיד אותו. בובי מוסח בקלות מרעשים קטנים מהקהל, מצלמות מתגלגלות והצליל הקשיח של לוח השחמט, מה שמוביל אותו לדרישות קיצוניות לשתיקה ופחות הסחות דעת, העלולות לגרום להפסד נוסף. ספאסקי, שנעלב מהאפשרות לשמור על תוארו מכך, מורה לפמליה הסובייטית להיעתר לדרישותיו של בובי.
בובי מנצח את המשחק השלישי בטקטיקות לא שגרתיות. המשחק הרביעי הוא תיקו, אך בובי מנצח את המשחק החמישי לאחר שספאסקי עצמו מתחיל להראות סימני פרנויה. מומחים משערים שהמשחק הבא יקבע את תוצאות הטורניר. במשחק השישי בובי משתמש בפתיחה שמעולם לא שיחק לפני כן ומפתיע את הקהל. מחזהו מדהים את ספאסקי, שפורש ומוביל קריאה לקבוע את ניצחונו של בובי.
כתוביות שלאחרי הקרדיטים מסבירים שבובי המשיך לנצח את המשחק וכי משחקו השישי מול ספאסקי עדיין נחשב למשחק השחמט הגדול ביותר שאי פעם שוחק. עם זאת, אשליותיו החמירו, והוא המשיך לוותר על תוארו ומת בשנת 2008 כנמלט מהתביעה האמריקאית.