stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בעל שם טוב על התורה
תוכן ומבנה הספר

בספר נאספו תורותיו של הבעל שם טוב על סדר פרשיות השבוע, מועדי ישראל, נ"ך ותלמוד בבלי.
הליקוט נעשה מתוך 210 ספרי חסידות של תלמידי הבעל שם טוב, ובראשם מכתבי רבי יעקב יוסף מפולאנה בספריו תולדות יעקב יוסף, ספר כתונת פסים, ספר בן פורת יוסף וספר צפנת פענח. כן מספר דגל מחנה אפרים של רבי משה חיים אפרים מסדילקוב. ספר מגיד דבריו ליעקב, אור תורה, ספר צוואת הריב"ש, ספר אור האמת, ספר כתר שם טוב וספר ליקוטים יקרים שנדפסו מכתביו של הרב המגיד ממעזריטש. ספר היכל הברכה, נתיב מצוותיך, זוהר חי, נוצר חסד, עצי עדן וספר אוצר החיים לרבי יצחק אייזיק מקומרנה. כן נעתקו תורות מספרי תלמידים נוספים, בהם: רבי נחמן מברסלב, רבי גדליה מליניץ בספר תשואות חן, מאור עיניים לרבי מנחם נחום מצ'רנוביל, רבי שניאור זלמן מליאדי בספר התניא רבי ישראל מקוז'ניץ בספרו עבודת ישראל ומכתבי יד.
את תורות הבעל שם טוב פירש המחבר בעיקר לפי שיטת חסידות קאמרנא, כפי שמופיע בכתביו של רבי יצחק אייזיק ספרין.
בשולי הדף הוסיף המחבר את הגהותיו בשם מקור מים חיים, בהן השווה המלקט בין התורות שאסף לספריהם של תלמידים נוספים מתלמידי הבעל שם טוב, וכן ביאר את הדברים על פי כתבי רבי יצחק אייזיק מקומרנה.
בנוסף, מופיע בספר ליקוט תורת הבעל שם טוב שנאסף על התפילה תחת השם עמוד התפילה. הליקוט נדפס בתוך הספר בפרשת נח, מתחיל באות טו על הפסוק "צוהר תעשה לתיבה" עד אות קסח.
בראש הספר מופיעות הסכמות מאת חידושי הרי"מ מגור, האדמו"ר רבי דוד בורנשטיין מסוכטשוב, האדמו"ר רבי יחיאל דנציגר מאלכסנדר בחתימת בנו רבי ירחמיאל ישראל יצחק דנציגר, משה פרידמן מבויאן, רבי יהושע השיל דוד משעפס, רבי צבי יחזקאל מיכלסון ורבי אברהם נתן אלברג. במהדורות הספר המאוחרות מופיעות הסכמות מצדיקים נוספים בהם גם רבי שלמה הכהן מראדומסק.
אחריהם מופיעה הקדמה מהמחבר והמדפיס, בה הם מבארים את מטרת הדפסת החיבור: היות שאף אחד לא הוציא עדיין את דבריו של הבעל שם טוב עם ביאור, ליקטו את הביאורים מתוך תורת קומרנה וסידרו סביבם את כל תורותיו של הבעל שם טוב שהופיעו בספרי תלמידיו, על מנת שיוכלו ללמדם מבוארים.
אחר כך מופיעה פתיחה לספר בשם קונטרס מאירת עיניים ובו ליקוט של סיפורי מופתים ותולדות, מחייו של הבעל שם טוב, כפי שסיפרו צדיקי החסידות. לדברי העורכים, מטרת הצבת הקונטרס בפתח הספר היא, לתת לקורא להבין מעט מגדולתו של המחבר בטרם ילמד מתוכו.
במהדורה הראשונה של הספר ובמהדורות הצילום שלה, מופיעים גם כן רשימת הפתקאות שבספר צוואת הריב"ש ומקומן בספר "בעל שם טוב", בסוף החלק השני מופיעה רשימה ביבליוגרפית של כל הספרים מהם לוקטו התורות.
ביקורת

הספר ספג ביקורת על כך שהמחבר לא עסק בדיוק מקורותיו, כמו גם ייחס את הספר צוואת הריב"ש בצורה ישירה אל הבעל שם טוב - דבר שאינו נכון. ביקורת נוספת שנמתחה על המחבר על כך שתוך דברי הבעל שם טוב הוסיף גם מדברי תלמידיו בשמו של הבעל שם טוב בלי להוריד את ההוספות השייכות לדברי התלמידים.
דוגמה לאי בירור מקורות הדברים על ידי המחבר, בפרשת יתרו ציטט תורה מספר "זרע קודש" לרבי נפתלי צבי הורוביץ מרופשיץ כיון ששם הובא מאמר בשם "רבי ש"ט", המלקט חשב שמדובר בתורה מהבעל שם טוב ולכן העתיקה בספרו, אך למעשה הכוונה היא לרבינו שם טוב בן שם טוב מפירושו על ספר מורה הנבוכים.
מהדורות

מהדורה ראשונה, לודז', ה'תרצ"ח
בעל שם טוב על התורה, סאטמר, ה'תש"ג
בעל שם טוב על התורה, ירושלים, ה'תשכ"ב
בעל שם טוב על התורה, מכון פתחי מגדים, ירושלים, ה'תשנ"ט
בעל שם טוב על התורה, ב' כרכים, אברמוביץ הוצאה לאור, בני ברק
בעל שם טוב על התורה עם ביאור אור שבעת הימים מהאדמו"ר רבי אליעזר צבי ספרין מקאמרנא
בעל שם טוב השלם בהוצאת מכון פאר מקדושים, ה' כרכים
בעל שם טוב המלא על התורה
בעל שם טוב המבואר, ג' כרכים, מכון זיכרון אברהם, ה'תשפ"ג
בעל שם טוב, ב' כרכים, מכון הדרת חן
בעל שם טוב על התורה המבואר עם פירוש בלבבי משכן אבנה
אוצר הבעל שם טוב על התורה - מהדוררה מבוארת, ה' כרכים בהוצאת 'בית הבעל שם טוב'
הערות שוליים

↑  דף השער של הספר.
↑  ראה רבי שניאור זלמן מלאדי, ספר התניא, אגרת הקודש, סימן כה.
↑  ראה מבוא לספר "אוצר הבעל שם טוב המבואר", חלק א, מכון אור לישרים, עוז והדר.
↑  תמונת דף השער של מהדורה זו.
MC Pipokinha

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1998  (בת 26) בעיירה Tubarão (אנ') או Forquilhinha (אנ') בסנטה קטרינה שבברזיל
 שם לידה:  Doroth Helena de Sousa Alves 
 שם במה:  MC Pipokinha
 מוקד פעילות:  ברזיל
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 עיסוק:  זמרת, מלחינה, רקדנית
 סוגה:  Funk ousadia (פור'), מוזיקת טראפ
 שפה מועדפת:  פורטוגזית
 פרופיל ב-IMDb
 
דורות הלנה דה סוזה אלבס (באנגלית: Doroth Helena de Sousa; נולדה ב-17 באוגוסט 1998) אשר ידועה בשם הבמה MC Pipokinha היא זמרת-יוצרת ורקדנית ברזילאית. התפרסמה בעיקר בעקבות מעשים מיניים שבוצעו בהופעותיה על ידיה ועל ידי מעריציה.
ביוגרפיה

על פי ריאיון שקיימה ב-G1 (אנ'), הלנה אלבס נולדה בעיירה Forquilhinha (אנ'), גדלה ב-Capivari de Baixo (אנ'), בדרום סנטה קטרינה שבברזיל, כבת מאומצת למשפחה מורמונית. בעוד על פי מקורות אחרים היא נולדה בעיירה Tubarão (אנ'), גם היא בסנטה קטרינה.
בשנת 2019 עברה אלבס אל העיר סאו פאולו, שם נאלצה לישון בבתים של מכרים או בברים ובחנויות טבק. בתקופה זו הכירה אנשים העוסקים בביילה פאנק, והוזמנה לשמש כרקדנית בקליפים של שירי ביילה פאנק. היא הוזמנה להשתתף גם בסדרת סרטוני יוטיוב הסוקרים את החיים בשכונות העוני בברזיל, שם התבלטה על ידי כך שיצרה לעצמה דמות של נערה מפתה הדומה לאלו מתוכניות הקומדיה.
ביוגרפיה > 2019–2023: קריירה

בשנת 2020, החלה אלבס את הקריירה המוזיקלית שלה וצברה פופולריות עם פרסום שירים בעלי כוריאוגרפיה ומילים חושפניות, תוך שהיא מכנה את עצמה Rainha da Putaria (בעברית: מלכת הזונות).
באוגוסט 2021 היא הוציאה יחד עם MC Nerak, את השיר "Índio". השיר הוסר בסופו של דבר מרשתות הסטרימינג בנובמבר של אותה שנה, בעקבות תלונה של הראפר הברזילאי Kaê Guajajara (פור'), אשר גינה את מילות השיר, אשר לדבריו עושות שימוש פסול בסטריאוטיפים המיוחסים לתרבות הילידים. הראפר ביקר גם את העובדה שבוידאו-קליפ של השיר נראים מספר שחקנים לובשים כיסויי חלציים, כיסויי ראש ומכנסיים עשויים נוצות ועלים, כמו גם מצנפות ושמלות שאינן קשורות לתרבות הילידית הברזילאית שאותה הם מתיימרים להציג.
באותו חודש יצא השיר "Bota na Pipokinha" אשר צבר מעל ל-30 מיליון צפיות ביוטיוב, מעל ל-20 מיליון השמעות בספוטיפיי, ונכנס למקום ה-48 במצעד ספוטיפיי ברזיל.
בשנת 2022 היא חתמה על חוזה עם חברת Novo Império, וכיום היא מנוהלת על ידי וגנר מגאלהאס. היא פרסמה עוד מספר סינגלים אשר צברו מיליוני צפיות ביוטיוב, ובנובמבר של אותה שנה זכתה בפרס Prêmio Sobre Funk בקטגוריית הזמר הטוב ביותר.
במרץ 2023 הוציאה לאור את הסינגל Noite Fria בהשתתפות MC IG. הסינגל צבר מעל 20 מיליון השמעות בספוטיפיי ומעל 20 מיליון צפיות ביוטיוב.
תדמית ציבורית > מיניות בהופעות

ההופעות של אלבס ידועים בסצנות של אלימות מינית בהסכמה, במהלכם הרקדנים תופסים מעריצים שרוצים להשתתף, זורקים אותם מעלה ומטה, תוך כדי הכאתם. הזמרת נוהגת לעיתים להניח כתר על ראשה תוך שהיא מכנה עצמה "מלכת הזונות". ב-12 בינואר 2023, אחד מאותם משתתפים איבד את הכרתו לאחר שהופל מהבמה בעקבות בעיטה שספג מאחד הרקדנים. באותו חודש, הופץ ברשתות החברתיות סרטון בו נראה כי הזמרת חווה תקיפה מינית באמצע הופעה, כשכמה גברים ניסו להפשיט ממנה את התחתונים לאחר שירדה אל הקהל. אלבס אישרה לאחר מכן כי המעשים היו שלא בהסכמה אך ציינה כי לדעתה הטרדה מינית זה "הדבר הכי נורמלי שקיים", ושהדבר החשוב הוא שהאישה תדע להגן על עצמה. עוד הוסיפה כי "מי שלא יודעת איך להתמודד עם הטרדות, אז שלא תלבש בגדים קצרים", וכי לה לא אכפת שהמעריצים יראו אותה עירומה או יגעו בה כל עוד יבקשו זאת בצורה מנומסת. בעקבות האירוע הגיש חבר מועצת עיריית גורופי איוונילסון מריניו הגיש עתירה לבית המשפט בטענה כי יש למנוע כניסה של ילדים ובני נוער להופעותיה הבאה של הזמרת.
במרץ של אותה שנה, גרמה שוב לסערה תקשורתית לאחר שפורסם תיעוד של מעריצה אשר עלתה לבמה וביצעה בזמרת מין אוראלי בהסכמתה. התיעוד הפך במהרה לוויראלי תוך שהיו רבים שהגנו על זכותה של הזמרת לעשות כרצונה בהופעותיה, ומנגד הושמעה ביקורת על כך שהמעריצים רצו לראות אותה מופיעה ושרה שירים, ולא לצפות בה מקיימת יחסי מין באוגוסט 2023 שוב עוררה סערה כאשר העלתה שני מעריצים לבמה לבצע מין אוראלי.
תדמית ציבורית > במדיה החברתית

בספטמבר 2022 נחסם חשבון האינסטגרם של אלבס בגין פרסום תכנים פורנוגרפים. במרץ 2023, פסק בית המשפט בסאו פאולו כי על אף שהזמרת משתמשת בגופה ובקונטציות מיניות בפלטפורמה, הדבר לא מהווה עילה לחסימה והטיל על חברת מטא קנס בשווי 50 אלף ריאל ברזילאי. נכון לאפריל 2023 מונה חשבון האינסטגרם של אלבס מעל ל-3 מיליון עוקבים.
תדמית ציבורית > הכפשת אנשי חינוך

בתחילת 2023 התבטאה הזמרת בזלזול כלפי אנשי חינוך דרך חשבון האינסטגרם שלה. היא כינתה אותם מובטלים ולעגה לגובה שכרם. התבטאות זו גררה סדרת ביטולי הופעות של הזמרת, בין השאר באוניברסיטה הפדרלית של ריו גרנדה דו נורטה (אנ'), ב-Cariacica (אנ'), אספיריטו סאנטו, בלנאריו קמבוריו, סנטה קטרינה, Ribeirão Preto (אנ'), סאו פאולו והמחוז הפדרלי של ברזיל. מצוותה של אלבס נאמר בתגובה כי דבריה פורשו בצורה מעוותת וכי היא מאמינה בחשיבות אנשי החינוך ובצורך שלהם להשתכר שכר מכובד.
תדמית ציבורית > האשמות בזואופיליה

בפברואר 2023 הואשמה הזמרת בזואופיליה ובהתעללות בבעלי חיים בעקבות סרטון שפורסם בפלטפורמת OnlyFans בו היא נראית כשגור חתולים מוצץ את שדיה. נציג המשטרה האזרחית של פרנה וחבר הפרלמנט הברזילאי מתאוס אראוג'ו ליולה, דרשו מהמשטרה הפדרלית ומהמשרד הציבורי הפדרלי לחקור את המקרה. פלטפורמת OnlyFans פרסמו הודעה בה הם מודיעים כי תוכן מסוג זה מפר את כללי הפלטפורמה, ויש לאסור יוצרים המפרסמים תוכן שכזה.
חיים אישיים

לאמה המאמצת של אלבס יש שלושה ילדים משלושה גברים שונים. לדברי אלבס, אמה המאמצת אפשרה להשמיע רק מוזיקה דתית בבית. בני המשפחה נהגו להתפלל מספר פעמים ביום ולקרוא בספר מורמון. אלבס טוענת כי היא מאמינה בדת וכי הקהילה המורמונית הייתה טובה כלפיה.
בשנת 2023 חשפה כי במהלך מגפת הקורונה הצטרפה לפלטפורמת מכירת תוכן למבוגרים, מהם הרוויחה מעל לחצי מיליון ריאל ברזילאי, מה שהעניק לה את האפשרות לממן טיפוליים פלסטיים ואת רכישת הבית הראשון שלה.
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | ביבליוגרפיה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Prêmio Sobre Funk | הזמר הטוב ביותר | זכייה |  |
נירה שויאר

| --- | --- |

 לידה:  30 ביולי 1934 כפר מנחם, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  26 ביולי 2024 (בגיל 89)
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  כפר מנחם 
 תחום כתיבה:  קולינריה
 סוגה:  ספר בישול
 יצירות בולטות:  עוגות לכל עת
 
נירה שויאר (30 ביולי 1934 – 26 ביולי 2024) הייתה מחברת ספרי בישול ישראלית, מחלוצי הספרות הקולינרית בישראל ובין התורמים להתפתחות התרבות הקולינרית בה. ספרה "עוגות לכל עת", שיצא לאור לראשונה בשנת 1979, הפך לאבן דרך בתחום האפייה הביתית בישראל.
ביוגרפיה

שויאר נולדה וגדלה בקיבוץ כפר מנחם להורים חלוצים. הוריה היו מששת האנשים הראשונים שהקימו את קיבוץ כפר מנחם והתגוררו במקום עוד לפני שהיה בו ישוב מסודר והוא היה גבעת טרשים בלבד. שויאר הייתה הילדה הראשונה בקיבוץ וגדלה בתנאים קשים, בצריף קטן ללא שירותים. אביה היה בבריגדה היהודית.
ספריה של שויאר הוגדרו כספרי אפייה פורצי דרך, וספרה "עוגות לכל עת" הפך לפריט חובה במטבחים רבים בישראל של סוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80. הספר, בעריכת רות סירקיס, יצא לאור בשנת 1979 וזכה להצלחה מיידית. הספר היה אחד מספרי האפייה הראשונים בארץ. שויאר עבדה אז כאחראית על מחסן הבגדים של הילדים והנוער בכפר מנחם ובמקביל כתבה את ספר האפייה. למעלה מ-100 אלף עותקים של הספר נמכרו בתוך שנה וחצי מיום יציאתו לאור. הספר נחשב לראשוני בתחומו בסוגה של ספרי בישול ישראלים בתחום האפייה.
ספריה

עוגות לכל עת (1979) – שויאר סיפרה בראיונות כיצד הספר נולד כמעט בטעות, אחרי שאנשי כפר מנחם ביקשו ממנה להוציא חוברת מתכונים לחברי הקיבוץ. הספר הציג 180 מתכונים לעוגות, עוגיות ומאפים מתוקים. הוא התאפיין בהוראות ברורות ופשוטות שהתאימו גם למתחילים בתחום האפייה. שויאר שילבה בספר מתכונים מסורתיים לצד חידושים, והתאימה אותם לטעם הישראלי ולמצרכים שהיו זמינים בשוק הישראלי בשנים שבהן פורסם. שויאר הקפידה גם על מתן טיפים והסברים שסייעו לקוראים להבין את התהליכים המוסברים בו ולצבור ניסיון בתחום האפייה הביתית. רבים מהמתכונים שהופיעו ב״עוגות לכל עת" מוכרים ואהובים עד היום במטבחים רבים וקיבלו אדפטציות שונות וביטויים גם בעולם האונליין.
מלוחים לכל עת (2002) – הוצאת מודן
חיים אישיים

התגוררה כל חייה בקיבוץ כפר מנחם. נפטרה בביתה ב-26 ביולי 2024, והובאה למנוחות בבית העלמין של הקיבוץ.
הערות שוליים

↑  מידע על נירה שויאר, באתר ארכיון קיבוץ כפר מנחם
1 2  נירה שויאר, מחברת ספר העוגות שכבש את ישראל הלכה לעולמה, באתר ישראל היום, 27 ביולי 2024
↑  תיקי גולן, נירה שויאר, מחברת "עוגות לכל עת", הלכה לעולמה, באתר ynet, 27 ביולי 2024
1 2  איתן לשם, נירה שויאר, מחברת הספר "עוגות לכל עת", מתה כמה ימים לפני יום הולדתה ה-90, באתר הארץ, 27 ביולי 2024
↑  מלוחים לכל עת: סלטים, חמוצים, פשטידות, חטיפים, לחמים / נירה שויאר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307282905171  ISNI: 0000 0004 0246 8408  LCCN: no2022111075  VIAF: 297910414   WorldCat (עם VIAF): 297910414
אפיגנזה

בביולוגיה, אפיגנזה (או, בניגוד לפרפורמציוניזם, ניאופורמציה) הוא תאוריה מדעית בתחום האמבריולוגיה המתארת תהליך התפתחות של צמחים, פטריות או בעלי חיים מביצית, זרע או נבג, באמצעות סדרה של תתי-תהליכים שבהם מסת תאים לא מאורגנות מתמיינות והופכות לאיברים ומערכות איברים.
אריסטו פרסם לראשונה נוסח של תורת האפיגנזה בספרו על דור החיות. כיום אפיגנזה נראית כתאוריה מדעית מבוססת ועובדה ברורה, לנוכח הראיות הרבות שיש לה בתחומים כמו אמבריולוגיה וגנטיקה. עם זאת מבחינה היסטורית, תיאוריות בריאתנות על מקורות החיים הפריעו לקבלתה והיא התחרתה עם תפיסות מתחרות שדגלו בפרפורמציה. עם זאת, במהלך סוף המאה ה-18 ויכוח רחב ושנוי במחלוקת בין ביולוגים הוביל לבסוף את האפיגנזה להאפיל על ההשקפה הפרפורמציונית הוותיקה. בשנת 1759 האמבריולוג קספר פרידריך וולף (אנ') הפריך את הפרפורמפורמיזם לטובת אפיגנזה, אך זה לא שם קץ לפרפורמציוניזם.
תומכי הפרפורמציה חשבו כי הביצה (או תא הזרע) מכילים תינוק בזעיר אנפין שנקרא הומונקולוס, כך שכל חלקי התינוק כבר נמצאים במקומם. בעיות בתזה זו היא שכך אנו חייבים לרשת תכונות רק מאחד מההורים, ובעיה נוספת היא שיש צורך ברגרסיה אינסופית כעין בובות בבושקה אחת בתוך השנייה. אפשרות נוספת היא ירושת של תכונות נרכשות, כלומר סוג של לאמארקיזם – אולם פרוש דבר זה הוא לדוגמה שילדי יהודים היו נולדים ללא עורלה וילדים שרירנים היו נולדים עם בית חזה משולש וזרועות שריריות.
דוקינס מציין כי התפתחות עוברים מתוך ה-DNA אינה דומה כלל לבניית בית על בסיס דגם או תוכנית בניין, וזאת בניגוד לספרי לימוד רבים המציגים זאת. תוכנית בניין של מכונית או בית מהווה מיפוי חד-חד ערכי מהנייר אל המוצר המוגמר. מכאן נובע כי התוכנית היא הפיכה- כלומר לא רק שניתן להבין מתוך תוכנית הבניין את מבנה הבית אלה יש גם יכולת לשרטט את התוכנית על בסיס הבית הבנוי. אולם דבר כזה לא קיים כלל בהתפתחות עוברים – לא ניתן לקחת גוף של יצור חי, למדוד אותו ומתוך זה לשחזר את ה-DNA שלו. ה-DNA לא דומה לתוכנית בניין. כל הגופים של כל היצורים החיים מתפתחים וגדלים מתא יחיד שעובר דרך שלבי מעבר רבים – שחלקם גם מוכרים לנו מהתפתחות של האדם – עובר, תינוק, פעוט, ילד, נער, בוגר, וזאת בניגוד לתפיסת הפרפורמציה לפיה האדם נוצר כאשר כל האיברים והרקמות שלו הם בצורתם הבוגרת.
הגישה השנייה הייתה אפיגנזה, שבה התפתחות העובר דומה יותר למתכון או תוכנת מחשב. דוקינס מעיר כי גישה זו השתנתה עם השנים, כך שאריסטו, שטבע את המונח, לא בהכרח היה מזהה את הגדרה שלה במילון אוקספורד: "אפיגנזה: תאוריה של הפתחות אורגניזם בדרך ההתמיינות ההולכת ונמשכת של שלם שהיה לא ממוין בתחילה." ספרם של לואיס וולפרט ועמיתו "עקרונות ההתפתחות" מתאר את האפיגנזה כרעיון לפיו מבנים חדשים מופיעים בצורה הדרגתית. השאלה היא כיצד דבר זה נעשה?
בספר ההצגה הגדולה בתבל, הביולוג ריצ'רד דוקינס מבחין בין שני רעיונות שחופפים במידת מה בין פרפורמציה לבין אפיגנזה- בין בניית משהו ידי אדריכלות מתוכננת לבין הרכבה עצמית או "איסוף עצמי". כבני אדם מבינים מהי אדריכלות או עיצוב משום שאנו מוקפים בה בחיי היומיום בצורת בניינים או חפצים שונים לעומת זאת הרכבה עצמית היא דבר שקשה יותר להבינו. ההרכבה העצמית תופסת מקום דומה בחשיבותו לחשיבותה של הברירה הטבעית באבולוציה אם כי מדובר בשני תהליכים שונים לגמרי. שני התהליכים פועלים בצורה דומה – תהליכים הפועלים בדרך אוטומטית, המגיעות ללא תכנון או מחשבה מראש, לתוצאות הנראות כאילו תוכנו בצורה מוקפדת ושקדנית.
ראו גם

התפתחות עובר האדם
אפיגנטיקה
הערות שוליים

↑  אפיגנזה, מילון מרים ובסטר
1 2 3  ריצ'רד דוקינס, ההצגה הגדולה בתבל, 2010, עמ' 211-217
↑  ההצגה הגדולה בתבל, 2010, עמ' 213
אמה רייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1967 (בת 57 בערך) אוקספורד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה 
 
אמה ג'ולייט רייס (באנגלית: Emma Juliet Rice; נולדה ב-1967) היא במאית תיאטרון בריטית, שחקנית ומחזאית ומנהלת קבוצת התיאטרון Wise Children. בין היתר ידועה בשל עיבודיה לסרטים פגישה מקרית ונעליים אדומות. כיהנה במשך שנה (2016-2017) כמנהלת האמנותית של תיאטרון הגלוב, ממנו נפרדה על רקע חילוקי דעות אמנותיים. ב-2022 נמנתה ברשימת 50 האמנים המשפיעים ביותר בבריטניה.

בשנת 2019 זכתה בציון לשבח על תרומה יוצאת מגדר הרגיל לתיאטרון הבריטי (Outstanding Contribution to British Theatre) במסגרת פרסי UK Theatre Awards
תולדות חייה

נולדה באוקספורדשייר וגדלה בנוטינגהאם. למדה עיצוב במה ב-Harrington College ולימודי משחק בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה.
לאחר סיום לימודיה השתתפה כשחקנית ובמאית בקבוצת התיאטרון Kneehigh Theatre בקורנוול, שם יצרה בין היתר את עיבודיה ל"פגישה מקרית" (עלה לראשונה ב-2007) ו"נעליים אדומות" (2000), שהיה הפריצה הגדולה שלה לרמה הלאומית. ב-2012 הפכה למנהלת האמנותית של ה-Kneehigh Theatre.
ב-2015 הודיעה מועצת המנהלים של תיאטרון הגלוב על בחירתה באמה רייס כמנהלת האמנותית הבאה של ה"גלוב", המתמחה בהעלאת מחזות שייקספיר. רייס נכנסה לתפקיד בינואר 2016 והעלתה בתיאטרון גרסה מודרניסטית של חלום ליל קיץ, במסגרתו שינתה את המגדר של הלנה לגבר בשם הלנוס, ובכך הפכה את אחד הזוגות במחזה לזוג חד-מיני. בנוסף, חרגה רייס ממספר קווים מנחים של התיאטרון, המבקש לשמר את האווירה בתיאטרון בתקופה האליזבתנית, בהם שימוש בתאורת-במה. על אף שעונת ההצגות של קיץ 2016 הייתה מוצלחת כלכלית, החליטה מועצת המנהלים להיפרד מרייס. הפקתה האחרונה ב"גלוב", הלילה השנים עשר, זכתה לביקורות בינוניות.
ב-2017 יצרה רייס את קבוצת התיאטרון Wise Children כקבוצת תיאטרון נודד. הפקתה הראשונה של הקבוצה בבימויה של רייס (בשיתוף אולד ויק, לונדון ובריסטול אולד ויק) היה עיבוד לרומן הפמיניסטי Wise Children מאת אנג'לה קרטר. בתקופת מגפת הקורונה שידר התיאטרון הפקות מצולמות מתיאטרון בריסטול אולד ויק ב-2022 רכשה קבוצת התיאטרון כנסייה נטושה בעיר פרום (אנ') בסומרסט.
מאפייני עבודה

רייס מאמינה בתיאטרון קהילתי, בעבודה קבוצתית (אנסמבל) ובחניכה של שחקנים צעירים. התיאטרון שלה פיזי ותנועתי והיא משלבת בהפקותיה אמנויות שונות כגון מחול וקרקס ושמה דגש על שימוש במוזיקה חיה. רבות מהפקותיה הן עיבודים מודרניים של חומרים ותיקים, אגדות ומיתולוגיה. כמו כן היא עושה שימוש באמצעים טכנולוגיים מודרניים. הפקותיה מלוהקות בליהוק לא-מסורתי (מתעלם ממגדר ומוצא אתני של השחקנים).
מבחר הפקות בקריירה שלה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | קבוצת תיאטרון | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | נעליים אדומות | The Red Shoes | עיבוד ובימוי | Kneehigh Theatre | על פי נעליים אדומות מאת הנס כריסטיאן אנדרסן |
| 2003 | טריסטו ואיזולד | Tristan & Yseult | עיבוד ובימוי | Kneehigh Theatre | על פי אגדת טריסטן ואיזולדה |
| 2007 | פגישה מקרית | Brief Encounter | עיבוד ובימוי | Kneehigh Theatre | על פי הסרט פגישה מקרית |
| 2015 | רבקה | Rebecca | עיבוד ובימוי | Kneehigh Theatre | על פי הרומן "רבקה" מאת דפנה דה מוריאה |
| 2015 | הקיסרית | The Empress | בימוי | חברת שייקספיר המלכותית |  |
| 2016 | חלום ליל קיץ | A Midsummer Night's Dream | בימוי | תיאטרון הגלוב |  |
| 2017 | הלילה השנים עשר | Twelfth Night | בימוי | תיאטרון הגלוב |  |
| 2018 | ילדים חכמים | Wise Children | עיבוד ובימוי | Wise Children | בשיתוף אולד ויק, לונדון ובריסטול אולד ויק. צולם על ידי ה-BBC |
| 2019 | אורפאוס בשאול | Wise Children | בימוי | האופרה הלאומית האנגלית | אורפאוס בשאול מאת ז'אק אופנבך |
| 2020 | האוהבים המעופפים של ויטבסק | The Flying Lovers Of Vitebsk | עיבוד ובימוי | Bristol Old Vic & Wise Children | על חיי מארק שאגאל |
| 2021 | קפה בגדד | Bagdad Cafe | עיבוד ובימוי | Wise Children | על פי הסרט קפה בגדד. בשיתוף אולד ויק, לונדון ובריסטול אולד ויק. צולם על ידי האולד ויק לשידור בתקופת מגפת הקורונה |
| 2022 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | עיבוד ובימוי | Wise Children | על פי הרומן אנקת גבהים מאת אמילי ברונטה |
| 2024 | כחול הזקן | Blue Beard | עיבוד ובימוי | Wise Children | על פי אגדת כחול הזקן. בשיתוף תיאטרון ברמינגהם, רויאל לייסיאום אדינבורו והתיאטרון המלכותי ביורק |
הערות שוליים

↑  The 50 most influential British artists of the last 50 years revealed
↑  Emma Rice to receive Outstanding Contribution to British Theatre Award at the UK Theatre Awards 2019
↑  Portrait of the artist: Emma Rice, artistic director, הגרדיאן, 29 במאי 2012
↑  Shakespeare’s Globe appoints Emma Rice of Kneehigh as new artistic director, הגרדיאן, 1 במאי 2015
↑  Shakespeare's Globe: The real-life drama that led Emma Rice to quit, BBC, 19 באפריל 2017
↑  Twelfth Night review – Emma Rice's Highland fling brings that sinking feeling, הגרדיאן, 25 במאי 2015
1 2  אתר Wise Children
↑  Culture in lockdown: Emma Rice – ‘Running has been the only thing that has cleared my mind’
↑  Practitioner Guide: Emma Rice
↑  emma rices wise children
↑  Offenbach, Orpheus and Operetta - Director Emma Rice on Orpheus in the Underworld
↑
↑  Things to know about Bagdad Cafe
↑  Interview: Katy Owen talks Wise Children’s “Blue Beard”
אורי צאן

| --- | --- |

אורי צאן
 לידה:  21 ביולי 1924 פלשתינה (א"י)
 פטירה:  29 בינואר 1996 (בגיל 71) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
אורי צאן (21 ביולי 1924 – 29 בינואר 1996) היה לוחם פלמ"ח וסופר; ממקימי ה"חי בר" וה"טכנודע בחדרה".
ביוגרפיה

נולד ב-1924 לחנה ומאיר בארץ ישראל. למד בבית-ספר "אחד-העם" בחדרה ולאחר מכן בתיכון חדרה. בגיל 17, התגייס ב-1941 לפלוגה ג' של הפלמ"ח. הוא שירת באפיקים ובאשדות יעקב במסגרת הכשרת "מעוז" יגור-אפיקים של הנוער העובד. השתתף בהעלאת עולים מלבנון לישראל; בסיס היציאה היה כפר גלעדי. במלחמת העצמאות שירת בחטיבת אלכסנדרוני ובמלחמת סיני בחטיבה 9 שירדה לשארם א-שייח'. במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים שרת בהג"א.
צאן למד במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב בהדרכת פרופסור היינריך מנדלסון. ב-1956 היה פקח הציד הלאומי הראשון במדינה. הוא היה כפוף ל"מדור לשמירת הטבע" במשרד החקלאות. בהמשך תפקד כעוזר ראשי לאלוף אברהם יפה ברשות שמורות הטבע. ב-1960 יזם והקים עם יפה את אגודת החי-בר; מטרת האגודה הייתה להשיב לארץ ישראל את חיות הבר התנ"כיות שחיו בה בימי קדם.
ב-1986, לאחר פרישתו מהרשות, פעל להקמת ה"טכנודע" בחדרה והיה מנהלו הראשון.
צאן כתב ארבעה ספרים: "חלום שהתגשם", המספר על הקמת שמורת חי-בר בנגב; "היצרים להטו והצבי שאג"; "הצועני"; ו"עולם אכזר הסוואנה".
אורי צאן היה נשוי למלכה (לבית גולדפיין) ונולדו להם שתי בנות. הוא התגורר בחדרה עד לפטירתו ב-1996, והובא למנוחות בבית העלמין החדש בעיר .
הערות שוליים

↑  Tal, Alon Pollution in a Promised Land – An Environmental History of Israel, Berkeley, California, University of California Press, page 159, 2002.
↑  שמורת טבע חי בר בכרמל, באתר רשות הטבע והגנים
↑  Tal, Alon Pollution in a Promised Land – An Environmental History of Israel, Berkeley, California, University of California Press, page 190, 2002.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288906405171  ISNI: 0000 0000 4806 7467  VIAF: 12202403   WorldCat (עם VIAF): 12202403
מקום בו מלאכים פוחדים לדרוך

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של א.מ. פורסטר
 בימוי:  צ'ארלס סטארידג'
 הופק בידי:  דרק גריינג'ר
 תסריט:  טים סאליבן, צ'ארלס סטארידג'
 עריכה:  פיטר קולסון
 שחקנים ראשיים:  רופרט גרייבס הלנה בונהם קרטר הלנה בונהם קרטר
 מוזיקה:  רייצ'ל פורטמן
 צילום:  מייקל קוטלר
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  The Rank Organisation
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 ביוני 1991
 משך הקרנה:  116 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית, איטלקית
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה, מלודרמה 
 תקציב:  3.8מיליון דולר
 הכנסות:  1.4 מילון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   whereangelsfeartotread
 דף הסרט ב־IMDb
 
מקום בו מלאכים פוחדים לדרך (באנגלית: Where Angels Fear to Tread) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1991 בבימויו של צ'ארלס סטארידג' (אנ'), עם רופרט גרייבס, ג'ודי דייוויס, הלנה בונהם קרטר והלן מירן בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת א.מ. פורסטר משנת 1905. השם נלקח מפואמה של אלכסנדר פופ.
זה סרט תקופתי שעלילתו מתרחשת בשנת 1903 בטוסקנה, בעיירה מונטריאנו (שם פיקיטבי). הסרט צולם בעיירה סן ג'מיניאנו.
תקציר העלילה

ליליה הריטון (הלן מירן) היא אלמנה טרייה, אם לאירמה (סופי קולמן) בת ה-12. לאחר מות בעלה היא מחליטה לנסוע להתאוורר בשמש של טוסקנה ביחד עם בת לווייתה, קרולין אבוט (הלנה בונהם קרטר). נמאס לה מהחיים האפורים והמשעממים בעיירה באנגליה ומהיחס המחמיר של חמותה (ברברה ג'פורד).
ליליה מתאהבת בטוסקנה ובעיקר בגבר איטלקי צעיר בשם ג'ינו קארלה (ג'ובני ג'יודלי). היא מודיעה זאת במכתב לחמותה הנדהמת והזועמת שמחליטה לשלוח לטוסקנה את בנה פיליפ (רופרט גרייבס) כדי שייפגש עם ג'ינו ויציע לו כסף כדי שייפרד מליליה.
בבואו לשם מסתבר לו שליליה נישאה לג'ינו והוא חוזר לאנגליה ביחד עם קרולין.
חיי הנישואין של ליליה אינם קלים. היא יודעת שג'ינו התחתן אתה בגלל כספה וכי הוא ממשיך להיפגש עם נשים. היא רוצה לטייל לבד אבל ג'ינו אומר לה שזה לא נהוג באיטליה ואף מכה אותה. היא נכנסת להיריון, יולדת בן ומתה בלידה.
כעת שולחת גב' הריטון את פיליפ ואת בתה הרווקה הרייט (ג'ודי דייוויס) כדי שיביאו את הילד לאנגליה שם יקבל חינוך יותר טוב. אליהם מצטרפת בנפרד גם קרולין.
הרייט היא רווקה עצבנית ויש לה שנאת זרים. היא דבקה בהחלטה להביא את הילד לאנגליה.
פיליפ וקרולין נפגשים עם ג'ינו ומתרשמים איך הוא מטפל באהבה בילד. קרולין מתחילה להתאהב בג'ינו. זה לא מוצא חן בעיני הרייט שמחליטה לחטוף את הילד. בליל גשם היא מבצעת זאת ומודיעה לפיליפ לפגוש אותה במקום מסוים. הוא מגיע בכרכרה בתוך גשם עז ונדהם לראות שהרייט מחזיקה בילד. הכרכרה ממשיכה בתוך הסופה ומתהפכת. הילד מועף ונהרג ופיליפ נפצע.
פיליפ נפגש עם ג'ינו ומודיע לו על האסון. ג'ינו מכה אותו אך קרולין מפרידה ביניהם. הם חוזרים לאנגליה וקרולין מודיעה לפיליפ כי התאהבה מקודם בג'ינו אבל כעת יש סיכוי ליחסים שלה אתו.