stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איירה אולדרידג'
קריירת משחק

אולדרידג' נולד בניו יורק לכומר דניאל ולוּרנה (Luranah) אולדרידג'. על פי אולדרידג', סבו מצד אביו היה ראש שבט נוצרי בעם הפולה (Fula) בסנגל. בגיל 13 הוא למד בבית הספר האפריקאי החופשי בניו יורק. בילדותו נהג לצפות במחזות מן המרפסת של תיאטרון פארק, התיאטרון המוביל בניו יורק באותה עת.
חוויית המשחק הראשונה של אולדרידג' הייתה בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-19, עם להקה הקשורה ל-African Grove, תיאטרון אפרו-אמריקאי. תפקידו הראשון היה רולה במחזה פיזרו. הוא המשיך ושיחק את רומיאו של שייקספיר ומאוחר יותר נעשה המלט מפורסם.
השחקן הבריטי והקומיקאי צ'ארלס מת'יוס, שפיתח סוג של הופעות יחיד בהן הוא שיחק מגוון של תפקידים, הגיע לארצות הברית במסע הופעות בשנים 1822–1823. אחרי שראה את השחקן האפרו-אמריקאי ג'יימס היולט הוא כתב קטע בשם "הטרגיקון האפריקאי" אותו שיחק עוד בהיותו בארצות הברית; קטע זה הפך לחלק מיצירה גדולה שנקראה "מסע לאמריקה" (A trip to America). מת'יוס היה מאוד פופולרי בלונדון ולכן רבים התוודעו ליצירתו החדשה אחרי שחזר ללונדון.
בתקופה זו, בשל אפליה גזעית קבועה ממנה סבלו שחקנים שחורים בארצות הברית, היגר אולדרידג' לאנגליה, שם עבד בתחילה כמלביש של השחקן הבריטי הנרי וולאק (Henry Wallack). על פי ההיסטוריון שיין וייט, שמעו האנגלים על התיאטרון האפריקאי ממת'יוס, ולכן קשר אולדרידג' את עצמו אליו. ברנת לינדפורס (Bernth Lindfors) סיפר: "כשאולדרידג' התחיל להופיע על הבמה בתיאטרון רויאלטי (Royalty Theatre) הוא נקרא רק "ג'נטלמן צבעוני" (gentleman of color). אבל כשעבר לתיאטרון רויאל קובורג, פרסמו אותו במודעת ההצגה הראשונה כטרגיקון האמריקאי מניו יורק. מודעת ההצגה השנייה התייחסה אליו כ"טרגיקון האפריקאי". לכן כולם הלכו לתיאטרון כשהם מצפים לצחוק משום שהם חושבים שזה האדם אותו ראה מת'יוס בניו יורק". בהופעה שלו הוא השתמש בכישרון שלו כדי להפוך למה שהיה מצופה ממנו.
אולדרידג' ביצע סצנות מאותלו שהדהימו את הצופים. מבקר אחד כתב: "באותלו (אולדרידג') מגיש את הקטעים הקשים ביותר בדרגת דיוק שמפתיעה את הצופה". הוא התקדם בהדרגה לתפקידים גדולים יותר. ב-1825 קיבל תפקיד ראשי בתיאטרון קובורג בלונדון כאורונוקו במחזה "נקמתו של עבד", ואחריו בתפקיד גאמביה במחזה "העבד" ותפקיד קטן באותו של שייקספיר. הוא שיחק גם תפקידים מרכזיים במחזות כמו "רוח הרפאים בטירה" וכן תפקידים אחדים של דמויות של לבנים, כולל קפטן דירק האטראיק (Dirk Hatteraick) במחזה "ברטרם" מאת ר. ק. מאטורין, התפקיד הראשי בריצ'רד השלישי ושיילוק במחזה הסוחר מוונציה מאת שייקספיר.
מסעות הופעות וחיים מאוחרים

ב-1831 הוא שיחק בהצלחה בדבלין, ובמספר מקומות בדרום אירלנד, שם הוא יצר סנסציה בעיירות הקטנות. כן הופיע בבאת' ובאדינבורו. השחקן אדמונד קין (Edmund Kean) שיבח את ביצועו באותלו. היו שביקרו אותו על שלקח לעצמו את החירות לשנות חלק מהטקסט, בעוד אחרים תקפו אותו בשל גזעו. משום שהיה אמריקאי שחור מתיאטרון אפריקאי קרא לו ה"טיימס" "רוסקיוס האפריקאי". אולדרידג' ניצל זאת לטובתו והרחיב את האזכורים האפריקאיים בביוגרפיה שלו שהופיעה במודעות על הצגות.
אולדרידג' ערך מסע הופעות ראשון מוצלח באירופה ב-1852. הוא הופיע בגרמניה, שם הוצג בפני הדוכסית של זאקסן-קובורג-גותה, והופיע בפני פרידריך הרביעי מפרוסיה. כמו כן הופיע בבודפשט. במסע הופעות ב-1858 הגיע לסרביה ולאימפריה הרוסית, שם נפגש עם לב טולסטוי, מיכאיל שצ'פקין ועם המשורר והאמן האוקראיני טאראס שבצ'נקו, שצייר את הפורטרט שלו (משמאל).
בשלב זה, ולאחר שהגיע לגיל המתאים, הוא גילם את התפקיד הראשי במחזה המלך ליר באנגליה, בפעם הראשונה. הוא קנה רכוש באנגליה, סייר שוב ברוסיה (1862) והגיש בקשה לאזרחות בריטית ב-1863.
נישואין ומשפחה

זמן קצר לאחר שהגיע לאנגליה, ב-1824, התחתן אולדרידג' עם מרגרט גיל (Margaret Gill), אישה אנגליה. נישואיהם ארכו 40 שנה, עד מותה ב-1864.
שנה אחרי מותה של מרגרט התחתן אולדרידג' עם המאהבת שלו, הרוזנת השוודית, כפי שכינתה את עצמה, אמנדה פון בראנדט. ממנה נולדו לו ארבעה ילדים. כל ילדיו פנו לקריירות מוזיקליות.
אולדרידג' בילה את רוב שנות חייו האחרונות עם משפחתו ברוסיה ובאירופה, עם ביקורים קצרים באנגליה. הוא תכנן לחזור אחרי מלחמת האזרחים האמריקנית לארצות הברית, אבל נפטר באוגוסט 1867 בהיותו בלודז' שבפולין.
הוא נקבר בבית הקברות האוונגליסטי בלודז'. עברו 23 שנים עד שהוקמה לו מצבה ראויה. אגודת אמני הקולנוע והתיאטרון הפולנית מטפלת בקבר.
פורטרט של אולדרידג' מ-1826 מאת ג'יימס נורת'קוט, כשהוא לבוש לתפקיד אותלו, נמצא בגלריה לאמנות של מנצ'סטר. אולדרידג' הופיע במנצ'סטר פעמים רבות.
מורשת ופרסים

אולדרידג' זכה במספר פרסים מראשי מדינה וממשלות: מדליית זהב פרוסית לאמנות ומדעים מהמלך פרידריך השלישי, צלב הזהב של לאופולד מהצאר של רוסיה וצלב מלטה מברן.
אולדרידג' הוא האפרו-אמריקאי היחיד שיש על שמו טבלת ארד מבין 33 השחקנים שזכו בה בתיאטרון המלכותי השייקספירי בסטרטפורד אפון אייבון.
ב-2002 מנה ההיסטוריון והפילוסוף מולפי קיט אסאנט (Molefi Kete Asante) את איירה אולדרידג' בין 100 האפרו-אמריקאים הגדולים ביותר.
לקריאה נוספת

Ira Aldridge 1807-1867. The Great Shakespearean Tragedian on the Bicentennial Anniversary of His Birth, Krystyna Kujawinska Courtney and Maria Lukowska (eds). Frankfurt am Main: Peter Lang, 2009
Krystyna Kujawinska Courtney, Ira Aldridge (1807-1867) (Dzieje pierwszego czarnoskorego tragika szekspirowskiego), Krakow: Universitas, 2009
Bernth Lindfors, "Aldridge in Europe" (אורכב 19.11.2011 בארכיון Wayback Machine), Shakespeare in American Life, Folger Shakespeare Library's public radio documentary
Herbert Marshall, Further Research on Ira Aldridge, the Negro Tragedian, FRSA, Center for Soviet & East European Studies, Southern Illinois University
Herbert Marshall Collection of Ira Aldridge, Collection 139 (אורכב 27.11.2020 בארכיון Wayback Machine), SCRC: Theatre, material which Marshall collected for his biography of Aldridge
Rzepka, Charles. Introduction: "Obi, Aldridge and Abolition", Romantic Circles Praxis Series.
Shane White, "Shutting Down the Grove Theatre" (אורכב 19.11.2011 בארכיון Wayback Machine), Shakespeare in American Life, Folger Shakespeare Library's public radio documentary
The Black Doctor, Black Drama Database, subscription only
Bernth Lindfors, Ira Aldridge: The Early Years, 1807-1833 and The Vagabond Years, 1833-1852 , Rochester, NY: Rochester University Press, 2011
הערות שוליים

↑  Marshall, Stock, 1993, pp. 14-15
↑  Shane White,, Shakespeare in American Life, accessed 14 Oct 2010
1 2  Bernth Lindfors, "Aldridge in Europe: How Aldridge Controlled His Identity as the "African Roscius", Shakespeare in American Life, Folger Shakespeare Theatre, accessed 15 Oct 2010
↑  Herbert Marshall, Ira Aldridge: The African Tragedian,
↑  Manchester Art Gallery
↑  Douglas O. Barnett, "Ira Aldridge", Black Past, accessed 15 Oct 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279176405171  PLWABN: 9810584040305606  BIBSYS: 9011921  BnF: cb16568522q (data)  CiNii: DA13526167  GND: 116284560  ISNI: 0000 0000 7988 7898  LCCN: n50074495  NKC: xx0261116  NLA: 49866272  NTA: 074665561  SNAC: w6b57nqk  SUDOC: 165054050  Trove: 1527906  VIAF: 30283886   WorldCat (עם VIAF): 30283886 
איירה אולדרידג' בתפקיד מונגו
פורטרט של איירה אולדרידג' שצויר על ידי טאראס שבצ'נקו
אגנור מריה גולוחובסקי

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1849 לבוב, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  28 במרץ 1921 (בגיל 72) לבוב, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, הרפובליקה הפולנית השנייה, ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 תפקיד:  foreign minister of Austria-Hungary (16 במאי 1895–24 באוקטובר 1906)  חבר בית הלורדים (11 באוקטובר 1875–1918) 
 מפלגה:  Polish Circle in the Council of State (Austria-Hungary) 
 בן או בת זוג:  Princesse Anne Napoléone Murat 
 פרסים והוקרה:  המסדר המלכותי של השרפים  מסדר כתר הברזל  אביר הצלב הגדול במסדר אישטוון הקדוש של הונגריה  מסדר המושיע  עיטור אנדריי הקדוש  מסדר גיזת הזהב  עיטור הכוכב של רומניה 
 
הרוזן אגנור מריה אדם גולוחובסקי (בפולנית: Agenor Maria Gołuchowski;‏ 25 במרץ 1849 – 28 במרץ 1921) היה מדינאי פולני. כשר לענייני חוץ של אוסטרו-הונגריה בין השנים 1895–1906 היה אחראי להפשרת היחסים בין אוסטריה ורוסיה הקיסרית, יחסים שנפגעו בעקבות מאבק השליטה בבוספורוס. מ-1907 הנהיג את הבלוק המשפיע של חברים פולניים בפרלמנט הקיסרי האוסטרו-הונגרי, ותמך ב"פתרון האוסטרי" שהציע איחוד של פולין הקונגרסאית עם גליציה כחלק ממונרכיה משולשת שתכלול את אוסטריה, הונגריה ופולין.
גולוחובסקי נפטר ונקבר בלבוב. הוא היה בנו של הרוזן אגנור גולוחובסקי הזקן (גר') וירש חלק ניכר מעושרו של אביו. אחיו אדם גולוחובסקי היה איש צבא ומדינאי מגליציה.
אייל בן עמי

אייל בן עמי (נולד ב-29 באוגוסט 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והמגן השמאלי.
קריירה

בן עמי התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל תל אביב. בעונת 1993/1994 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, במשחק נגד הפועל חיפה במסגרת הליגה הבכירה. בן עמי זכה עם הפועל תל אביב בגביע המדינה בעונת 1998/1999 לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בעונת 1999/2000 זכה עם הקבוצה בדאבל, ובמשחק גמר הגביע בו שוב ניצחה הפועל תל אביב את בית"ר ירושלים הורחק בן עמי בכרטיס אדום.
לקראת עונת 2000/2001 הושאל בן עמי להפועל פתח תקווה. ב-9 בספטמבר 2000 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 נגד מכבי תל אביב. בעונה שלאחר מכן הושאל לעירוני ראשון לציון, ולקראת עונת 2003/2004 חזר להפועל תל אביב ושיחק במדיה שנה וחצי נוספות.
בינואר 2004 חתם בן עמי בעירוני קריית שמונה מהליגה הלאומית, ובמדיה שיחק עד תום העונה. לקראת עונת 2004/2005 חזר לליגת העל וחתם בהפועל נצרת עילית, עמה ירד לליגה הלאומית לאחר עונה אחת בקבוצה. בקיץ 2006 חתם במועדון ספורט אשדוד, אך לא שיחק במדי הקבוצה וכעבור תקופה קצרה פרש ממשחק פעיל עקב פציעה בברך.
בקיץ 2009 חזר מפרישה כאשר חתם בהפועל כפר שלם מליגה א'. את עונת 2010/2011 התחיל בכפר שלם, ובנובמבר 2010 חתם בהפועל נחלת יהודה מליגה א', במדיה שיחק עד סיום העונה ולאחר מכן פרש בשנית לאחר שחזר בתשובה.
בקיץ 2012 הצטרף להפועל בת ים מליגה ג', עמה העפיל בסיום העונה לליגה ב'. בעונה שלאחר מכן חזר לקדנציה שנייה בהפועל נחלת יהודה לאחר שירדה לליגה ב'. ב-4 בינואר 2017 חתם במכבי עירוני אשדוד מליגה ב', ובמדיה שיחק עד תום העונה.
קריירה > נבחרת ישראל

לזכותו של בן עמי הופעה אחת במדי הנבחרת הצעירה של ישראל, במשחק ידידות מול הונגריה עד גיל 21 שנערך ב-16 באוגוסט 1995. בתחילת המאה ה-21 זומן בן עמי כמה פעמים לסגל נבחרת ישראל הבוגרת, וערך במדיה 2 הופעות. את הופעת הבכורה שלו ערך בהפסד 2–3 לגאורגיה, במשחק ידידות שנערך ב-24 באפריל 2001. ב-17 באפריל 2002 ערך את הופעתו האחרונה בנבחרת, במשחק ידידות בו הפסידה הנבחרת 1–3 לדנמרק.
תארים

אליפות: 1999/2000
גביע המדינה: 1998/1999, 1999/2000
משפחה

בתו היא תאיר גולן, משפיענית אינטרנט שחזרה בתשובה בגיל 17 ומעבירה שעורי תורה מקוונים, עם עשרות אלפי עוקבים.
הערות שוליים

↑  נדב צנציפר, אייל בן עמי חתם בראשל"צ, באתר ynet, 9 ביולי 2001
↑  תומר גנור, איל בן עמי וכריסטיאן גונסאלס חתמו במ.ס אשדוד, באתר ynet, 17 ביולי 2006
↑  אופירה אסייג, ‏פרסום ראשון: אייל בן-עמי פורש מכדורגל, באתר ONE‏, 20 בנובמבר 2006
↑  אבי נעים, בת ים - מבית הכנסת חזרה אל מגרש הכדורגל, באתר ynet, 27 בנובמבר 2012
↑  מערכת דאבל פס, אייל בן עמי בלמה של נחלת יהודה חתם בעירוני אשדוד, באתר דאבל פס, 4 בינואר 2017
↑  הרבנית של האינסטגרם: סיפורה של תאיר גולן שכבשה את הרשת, ערוץ 14 ביוטיוב, ספטמבר 2024
↑  הערוץ של תאיר ביוטיוב
אוניברסיאדת סופיה (1977)

| --- | --- |
 עיר מארחת:  בולגריה סופיה, בולגריה
 מדינות משתתפות:  78 במספר
 ספורטאים משתתפים:  2,939
 תחרויות:  10 ענפים
 טקס הפתיחה:  17 באוגוסט 1977
 טקס הנעילה:  28 באוגוסט 1977
 נפתח רשמית על ידי:  טודור ז'יבקוב 
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון ואסיל לבסקי
 אוניברסיאדת מקסיקו סיטי ← 
 
אוניברסיאדת הקיץ התשיעית נערכה בסופיה, בולגריה ב-1977; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון לבסקי. במשחקים השתתפו כ-3,000 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, היאבקות, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 303 מדליות, מתוכן 79 לברית המועצות.
אירועים מיוחדים

אלברטו חואנטורנה (קובה קובה), זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר בשיא עולם חדש של 1:43.44 דקות, שיפור ב-6 מאיות השנייה לשיאו העולמי.
טבלת המדליות (חלקית)

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 24 | 31 | 24 | 79 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 20 | 11 | 10 | 41 |
| 3 | בולגריה בולגריה | 17 | 8 | 11 | 36 |
| סך הכל | סך הכל | 101 | 101 | 101 | 303 |
| משחקי האוניברסיטה העולמיים |
| --- | --- | --- |
| משחקי הקיץ | טורינו (1959) • סופיה (1961) • פורטו אלגרה (1963) • בודפשט (1965) • טוקיו (1967) • טורינו (1970) • מוסקבה (1973) • רומא (1975) • סופיה (1977) • מקסיקו סיטי (1979) • בוקרשט (1981) • אדמונטון (1983) • קובה (1985) • זאגרב (1987) • דיסבורג (1989) • שפילד (1991) • באפלו (1993) • פוקואוקה (1995) • סיציליה (1997) • פלמה (1999) • בייג'ינג (2001) • דאיגו (2003) • איזמיר (2005) • בנגקוק (2007) • בלגרד (2009) • שנג'ן (2011) • קאזאן (2013) • קוואנגג'ו (2015) • טאיפיי (2017) • נאפולי (2019) • צ'נגדו (2021) • ריין-רוהר (2025) |  |
| משחקי חורף | שאמוני (1960) • וילאר (1962) • שפינדלרוב מלין (1964) • ססטרייר (1965) • אינסברוק (1968) • רובניימי (1970) • לייק פלאסיד (1972) • ליביניו (1975) • שפינדלרוב מלין (1978) • חאקה (1981) • סופיה (1983) • בלונו (1985) • צ'טרבסקה פלסו (1987) • סופיה (1989) • סאפורו (1991) • זאקופונה (1993) • חאקה (1995) • מוג'ו/צ'ונג'ו (1997) • פופרד (1999) • זאקופונה (2001) • טרוויזיו (2003) • אינסברוק/זיפלד (2005) • טורינו (2007) • חרבין (2009) • ארזורום (2011) • טרנטו (2013) • גרנדה (2015) • אלמטי (2017) • קרסנויארסק (2019) • לוצרן (2021) • לייק פלאסיד (2023) • טורינו (2025) |  |
אוניברסיאדת מוסקבה (1973)

| --- | --- |
 עיר מארחת:  ברית המועצות מוסקבה, ברית המועצות
 מדינות משתתפות:  72 במספר
 ספורטאים משתתפים:  כ-4 אלף
 תחרויות:  10 ענפים
 טקס הפתיחה:  15 באוגוסט 1973
 טקס הנעילה:  25 באוגוסט 1973
 נפתח רשמית על ידי:  ליאוניד ברז'נייב 
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון לוז'ניקי
 
אוניברסיאדת הקיץ השביעית נערכה במוסקבה, ברית המועצות ב-1973; טקס הפתיחה והמשחקים נערכו באצטדיון לוז'ניקי. במשחקים השתתפו כ-4,000 ספורטאים.
באוניברסיאדה זו נערכו תחרויות בעשרה ענפי ספורט: אתלטיקה, היאבקות, התעמלות מכשירים, טניס, כדורמים, כדורסל, כדורעף, סיף, קפיצה למים ושחייה.
סך הכול הוענקו 353 מדליות, מתוכן 134 לברית המועצות.
אירועים מיוחדים

אולגה קורבוט מברית המועצות זכתה ב-5 מדליות זהב בהתעמלות מכשירים.
טבלת המדליות (חלקית)

| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברית המועצות ברית המועצות | 69 | 35 | 30 | 134 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 19 | 15 | 18 | 52 |
| 3 | יפן יפן | 3 | 9 | 2 | 14 |
| סך הכל | סך הכל | 111 | 120 | 122 | 353 |
איירבנדר (פסקול)

איירבנדר (באנגלית: The Last Airbender - בתרגום חופשי כשף האוויר האחרון ובתרגום מילולי מכופף האוויר האחרון) הוא פסקול סרט הקולנוע האמריקאי "איירבנדר" אשר יצא לאקרנים ב-1 ביולי 2010. הפסקול הולחן על ידי מלחין הפסקולים האמריקאי ג'יימס ניוטון הווארד בבימויו של הבמאי והמפיק ההודי-אמריקאי מ. נייט שאמלאן. אלבום הפסקול שוחרר לראשונה ב-3 ביוני 2010 על ידי חברת אפל בנגן המדיה אייטונס וב-29 ביוני 2010 על ידי חברת התקליטים Lakeshore Records (Lakeshore Entertainment).
רקע

בדצמבר 2008, הוכרז מלחין הפסקולים האמריקאי וזוכה האוסקר ג'יימס ניוטון הווארד, כמלחין הסרט איירבנדר. הסרט הוא שיתוף הפעולה השביעי בין הווארד והמפיק ההודי-אמריקאי מ. נייט שאמלאן.
ב-29 במרץ 2009, הודיע המפיק פרנק מרשל כי הווארד עובד בסנט בארטס על הקלטה לטריילר ששוחרר באותו קיץ. מאוחר יותר אישר מרשל כי כל הטריילרים הרשמיים שיצאו הוקלטו על ידי הווארד.
יצירה

לכל אלמנט כשפות בסדרה בחר הווארד סוג כלים שונה שישמשו כצליל הדומיננטי של האלמנט כשהוא מופיע בסרט: כלי נשיפה לאוויר, כלי מיתר למים, כלי הקשה לאדמה וכלי נשיפה לאש. הפסקול הושפע רבות ממוזיקת המזרח הרחוק, הווארד אף שילב כלים מתאימים כגון קערות זכוכית טיבטיות, גונגים, קוביות עץ נוקשות ותופי טייקו גדולים.
האלבום הופק על ידי הווארד וג'ים וידמן, הולחן על ידי הווארד, ההקלטה ויצירת מיקס נעשו על ידי שון מרפי ונערכו על ידי ג'ים וידרמן.
רשימת רצועות

| מס' | שם | מבצעים | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Airbender Suite"  |   | 11:16 |
| 2. | "Earthbenders"  |   | 5:53 |
| 3. | "The Avatar Has Returned"  |   | 4:42 |
| 4. | The Four Elements Test"  |   | 5:30 |
| 5. | Journey to the Northern Water Tribe"  |   | 4:01 |
| 6. | Hall of Avatars"  |   | 3:40 |
| 7. | Prologue"  |   | 2:43 |
| 8. | The Blue Spirit"  |   | 7:17 |
| 9. | The Spirit World"  |   | 5:18 |
| 10. | 10We Could Be Friends"  |   | 4:08 |
| 11. | We Are Now the Gods"  |   | 5:46 |
| 12. | Flow Like Water"  |   | 6:32 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 66:46 |
ראו גם

אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון)
ביאורים

↑  9 פעמים
↑  כאשר האחרון הוא "The Happening" (אנ')
הערות שוליים

↑  Peter Sciretta, James Newton Howard To Score The Last Airbender, /Film, ‏2008-12-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  פרנק מרשל, Jimmy rocks the Bucket in St. Barts, טוויטר
↑  News Tidbits: Iron Man 2, The Last Airbender and xXx 3D | /Film, web.archive.org, ‏2010-07-07
1 2  THE LAST AIRBENDER – James Newton Howard, MOVIE MUSIC UK, ‏2010-10-14 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: bb1ef3d0-9bd5-43b5-a225-100902eb77f6
אורנייסטאד

| --- | --- |
קניון רויאל פלאזה
קניון רויאל פלאזה
 טריטוריה:  ארובה (טריטוריה) ארובה
 תאריך ייסוד:  1796
 על שם:  וילם הראשון, מלך הולנד 
 גובה:  4.0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  28,658 (2020)
 קואורדינטות:  12°31′08″N 70°02′08″W﻿ / ﻿12.51889°N 70.03556°W﻿ / 12.51889; -70.03556
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארובה מוגדלת) אורנייסטאד(למפת ארובה רגילה) אורנייסטאד מיקומה של אורנייסטאד בארובה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אורנייסטאד (בהולנדית: Oranjestad) היא בירת ארובה. בשנת 2000 התגוררו בה כ-26 אלף תושבים, שהם כרבע מאוכלוסייתה של ארובה. אורנייסטאד שוכנת לחופו הדרום-מערבי של האי ארובה. חלקים ממנה, כגון שוק רנסאנס ופארק המלכה וילהלמינה מצויים על שטחים שיובשו מהים.
היסטוריה

בשנת 1796 הקימו ההולנדים את מבצר זאוטמן, וזמן קצר אחר כך החלה העיר להתפתח סביבו. הם קראו לה על שם וילם ון אוראנייה-נסאו, המלך הראשון לבית אוראנז' (בהולנדית: Oranje). השם ניתן לעיר באופן רשמי בשנת 1820. מאז הקמתה, משמשת אורנייסטאד כעיר בירה. חשיבותה גדלה מעט ב-1986, כאשר ארובה נפרדה מהאנטילים ההולנדיים והייתה לאזור אוטונומי נפרד.
אתרי התיירות המרכזיים בעיר הם מבצר זאוטמן, מגדל וילם השלישי וכן המבנים הקולוניאליים הפזורים בעיר (אף שבמידה פחותה מאשר בקורסאו הסמוכה). אף החנויות הפטורות ממס מהוות מוקד משיכה לתיירים.
מנמל התעופה הבינלאומי המלכה ביאטריקס המשרת את העיר יוצאות טיסות סדירות ליעדים שונים ביבשת אמריקה, וכן לאמסטרדם. בעיר גם פועל הנמל הגדול בארובה.
אורנימגלוניקס

| אורנימגלוניקס |
| --- | --- |
 איור של אורנימגלוניקס אשר צד סולנודון גדול
תקופה
סוף פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: אורנימגלוניקס
מינים
 Ornimegalonyx oteroi  Ornimegalonyx minor  Ornimegalonyx gigas  Ornimegalonyx acevedoi
שם מדעי
 Ornimegalonyx

אורנימגלוניקס (שם מדעי: Ornimegalonyx; משמעות השם: "העוף גדול הטפרים") הוא סוג של עוף דורס נכחד ממשפחת הינשופיים אשר חי בסוף תקופת הפליסטוקן באי קובה שבאיים הקריביים. ככל הנראה הוא היה הגדול שבדורסי הלילה מעולם. מאובניו התגלו בקובה ב-1954 ותחילה נחשב למין של עוף אימה אך בהמשך התברר שהוא היה סוג של ינשוף הקרוב לסוג לילית. התגלו 4 מינים בסוג זה ועוד מין בוטל.
מאפיינים

האורנימגלוניקס היה ינשוף בגובה 1.1 מטרים ובמשקל 9 ק"ג, גדול בהרבה מגדול דורסי הלילה המודרניים, אוח מצוי שמגיע למשקל 4 ק"ג. עקב טפריו הגדולים הוא יכל להרוג טרף גדול גם ממנו, עד למשקל 17 ק"ג בממוצע מה שאולי הופך אותו לטורף-העל של האי. הוא הסתתר במחילות כמו כוס המחילות המודרני אך לא היה דומה לו. עוף זה היה שוכן קרקע בעל רגליים מוצקות וזנב קצר שיכל לרוץ במהירות אחרי טרף. ככל הנראה הוא היה חסר יכולת תעופה, אך ייתכן שבדומה לקאקאפו יכל לדאות מטה במדרונות או מענפים למשך כמה מטרים.
דורס זה השתמש בטפריו הגדולים כדי לפגוע בטרפו בעוצמה. הוא טרף מיני מכרסמים מקומיים כמו מיני הוטיים וחולדות קוצניות גדולים או עצלני קרקע גמדיים כמו מגלוקנוס, מיוקונוס (Miocnus) ואוכלי חרקים כמו הסולנודון. הוא זינק עליהם בהחבא ממארב או תקף פרטים צעירים או חולים.
אורניתודסמוס

| אורניתודסמוס |
| --- | --- |
 מאובן של חוליות הגב של המין Ornithodesmus cluniculus
תקופה
קרטיקון תחתון, 125 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דרומאוזאוריים
סוג:: אורניתודסמוס
מין:: Ornithodesmus cluniculus
שם מדעי
 Ornithodesmus

אורניתודסמוס (שם מדעי: Ornithodesmus) הוא סוג של דינוזאור טורף ממשפחת הדרומאוזאוריים, אשר חי באירופה בקרטיקון התחתון שלפני 125 מיליון שנה. המאובנים התגלו על האי וייט, בריטניה ותוארו ב-1887 בידי הפלאונטולוג הבריטי הארי סיילי. משמעות שמו היא: "קשור לעוף" ("ornis" - עוף, "desmos" - קשור). הוא היה מבין הדרומזאורים הבודדים שחיו בקרטיקון התחתון של אירופה.
התגלו ממנו ממצאי חוליות גב בודדות שיצרו שלדה באורך 9.6 ס"מ. הדינוזאור הגיע לאורך של 1.8 מטר והיה טורף זריז כמו הולוצירפטור. היו לו שיניים חדות ששימשו לשיסוע טרף. מאובני שיניים התגלו באותו אזור בו נמצא, אך הם השתייכו למין לא ידוע שהיה גדול כמו היוטרפטור.
סיווג

סיילי הגדיר את הממצאים כמאובנים של עוף קדום, עקב העצמות הקלות הדומות לאלה של עופות. בהמשך הוא סווג מחדש למין של פטרוזאור גדול שהיה בעל מאפיינים הקרובים לעופות. דבר זה חיזק את הטענה שהעופות והפטרוזאורים התפתחו מאותו אב קדמון משותף. ואולם למרות דמיונו לעוף הוא סווג למשפחה עצמאית - Ornithodesmidae.
רק ב-1993 התברר שמאובנים אלה השתייכו לתרופוד קדום קל ממדים. תחילה סברו שמדובר במין טרודון, אך בהמשך שייכו אותו למשפחת הדרומזאוריים. ממצאי הפטרוזאורים ששויכו לסוג זה הועברו לסוג איסטיודקטילוס.
אוקסלאיה

| אוקסלאיה |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון 100.5–93.9 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ספינוזאוריים
סוג:: אוקסלאיה
שם מדעי
 Oxalaia

אוקסלאיה (שם מדעי: Oxalaia) הוא סוג של דינוזאור תרופוד ממשפחת הספינוזאוריים אשר חי בתור הקרטיקון לפני 93–100 מיליון שנה. מאובניו התגלו במרניאו, ברזיל ב-2011 בידי החוקר אלכסנדר קלנר.
האוקסלאיה היה קרוב משפחה של הספינוזאורוס הענק והוא הגיע גם לאורך גדול של 12–14 מטרים ולמשקל 5–7 טונות, מה שהפך אותו לגדול התרופודים של ברזיל ואחד מגדולי הדינוזאורים הטורפים מעולם, דומה באורכו לטירנוזאורוס. אורך הגולגולת לבדה הגיע ל-1.35 מטר, עם זאת היא הייתה בעלת יכולת נשיכה מועטה מאוד עקב הצורה המוזרה בה החלק הקדמי נטה למעלה וירד לאורך הקצה, מה שהשאיר חלל גדול בין הלסתות. השיניים דמו במראם לשיני גאביאל ונועדו לתפיסת דגים. עם זאת, ככל הנראה ניזון כנראה האוקסלאיה גם מדינוזאורים אחרים ומפטרוזאורים לא זהירים. בדומה לספינוזאורוס הוא היה בעל מפרש גדול בקצה גבו.
כמה חוקרים מעריכים שבדומה לספינוזאורוס הוא היה מותאם באופן לא רגיל לחיים במים ואולי נע על ארבע כל זמנו.
איור של אוקסלאיה שוחה
איילה כרם

איילה כרם (נולדה בשנת 2001) היא מטפסת מקצועית ישראלית, סגנית אלופת אירופה (וילאר-סור-אולון 2024) בענף טיפוס בולדרינג.
ביוגרפיה

בשנים 2022, 2023 ו-2024 זכתה באליפות ישראל בטיפוס בקטגוריות הובלה ובולדרינג.
באליפות העולם בטיפוס שנערכה באוגוסט 2023 בברן שבשווייץ באוגוסט סיימה במקום עשירי בקטגוריית בולדרינג.
באליפות אירופה בטיפוס שנערכה בוילאר-סור-אולון שבשווייץ באוגוסט-ספטמבר 2024 זכתה במדליית כסף בקטגוריית בולדרינג.
הערות שוליים

↑  שמרו על התואר: איילה כרם ונמרוד מרקוס אלופי ישראל בטיפוס הובלה, באתר ריצה, אופניים, טריאתלון, שחייה | שוונג
↑  התאחדות הטיפוס בישראל, איילה כרם ונמרוד מרקוס אלופי ישראל בהובלה לשנת 2022, באתר ilca.org.il, ‏2022-11-11
↑  איילה כרם ויוני כץ אלופי ישראל בטיפוס, באתר ערוץ הספורט, 23 בפברואר 2024
↑  אסי ממן, ‏מרשים: איילה כרם במקום ה-10 בעולם בבולדרינג, באתר ONE‏, 5 באוגוסט 2023
↑  אורן אהרוני, עשתה היסטוריה: איילה כרם סגנית אלופת אירופה בטיפוס בולדרינג, באתר ישראל היום, 31 באוגוסט 2024
↑  היסטוריה: איילה כרם סגנית אלופת אירופה בטיפוס בולדרינג, באתר ערוץ הספורט, 31 באוגוסט 2024
אגן קיין

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Elisha Kent Kane 
 מיקום:  מצר נארס 
 סוג:  מפרץ 
 מידות
 אורך:  180 קילומטר
 רוחב ממוצע:  130 ק"מ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה, גרינלנד 
 קואורדינטות:  79°04′30″N 73°05′10″W﻿ / ﻿79.075°N 73.0861°W﻿ / 79.075; -73.0861
  (למפת גרינלנד מוגדלת) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור אגן קיין(למפת גרינלנד רגילה) נוק קאקורטוק אילוליסאט סיסימיוט אסיאט מאניצוק טאסילאק פאמיוט נארסאק קאנאק קנגרטיטיווק קנדה איסלנד אוקיינוס הקרח הצפוני מפרץ באפין  ים גרינלנד  האוקיינוס האטלנטי  ים לברדור אגן קיין
 
אגן קיין  נונאווט  גרינלנד  הטריטוריות הצפון מערביות
אגן קיין (באנגלית: Kane Basin) הוא אגן אוקייני השוכן בין גרינלנד לבין האי אלסמיר שבטריטוריית נונאווט - האי הצפוני ביותר בקנדה. האגן מקשר בין מצר סמית' לבין תעלת קנדי ומהווה חלק ממצרי נארס.
אורכו של האגן 180 ק"מ, ורוחבו (בנקודה הרחבה ביותר) - 130 ק"מ.
האגן נקרא על שם אליישה קיין, שעמד בראש משלחת חיפוש שניסתה למצוא את המשלחת של ג'ון פרנקלין שאבדה. משלחת החיפוש עברה באזור האגן בשנת 1854 במהלך החיפושים.
הערות שוליים

↑  Ice in the Kane Basin, Greenland
↑  אגן קיין באתר thecanadianencyclopedia
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אמריקה הצפונית ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.