stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מז"ל טוב 2
עלילה

בתחילת הסרט ניתן לראות את ריאן כשהוא ישן בתוך אוטו. לאחר מכן, הוא קם, יוצא מן האוטו וחבריו מתקשרים אליו שיגיע אל המעבדה שלהם בקולג'. הוא ממהר ובדרך פוגש את טְרִי וקרטר וממשיך אל המעבדה. בסמוך לכך, הוא מגלה כי בעקבות ניסוי שערך, נוצרה לולאת זמן המחזירה אותו ליום מסוים כל פעם מחדש. בשעה מסוימת באותו היום רוצח עם מסיכה של תינוק רוצח אותו, וזה מתעורר במכונית כל פעם מחדש.
לאחר מכן, מנסה ריאן לפתור את המצב כאשר הוא מפעיל מכונה אשר נוצרה במטרה ליצור לולאות זמן. המכונה יוצרת מעין יקום מקביל ומחזירה את טרי בחזרה אחורה. זהו חלק מהפרויקט של ריאן וחבריו בלימודי פיזיקה קוונטית. בשלב זה משתלב הסרט הראשון "מז"ל טוב". בסרט זה ניתן לראות קטעים מן הסרט הראשון. טרי מגלה מחדש כי בגלל ריאן היא מתעוררת באותו הבוקר כל פעם מחדש. היא לא מוכנה לחזור למצב בו הייתה בסרט הראשון ומפצירה בריאן לפתור את הבעיה.
בדרך, הם נתקלים שוב פעם ברוצח מן הסרט הקודם, ובלורי וחושדים כי השניים רוצחים את טרי כל פעם מחדש. לבסוף, דבר זה מתגלה כשקר ומתגלה כי גרגורי שמנהל רומן עם לורי הוא הרוצח האמיתי. גרגורי הוא בעלה של אישה אשר עוזרת לו במעשיו. השניים נוקמים בטרי ובלורי. זאת כי אשתו של גרגורי גילתה כי הוא בוגד בה עם לורי. בסוף הסרט, מצליח גרגורי להשתלט על טרי וכשהוא בא להרוג אותה, מסיח קרטר את דעתו. טרי מצליחה לברוח אך לאחר מכן מגיעה אשתו של גרגורי שיורה בלורי. בסמוך לכך, יורה גרגורי באשתו ומצהיר בציניות כי הוא מתגרש ממנה. בזמן שזאת מדממת למוות, טרי מצליחה להרוג את גרגורי.
בסוף הסרט, ניתן לראות כי ארגון מיוחד המתמחה בחקר הזמן מזמין את המדענים שבנו את המכונה היוצרת את לולאות הזמן במטרה להיעזר בהם ולשלוח בן אדם אל תוך לולאת זמן. דבר זה מוביל לכך שלסרט עתיד יהיה לצאת סרט המשך.
שחקנים

ג'סיקה רות' - טרזה "טְרִי" גלבמן
ישראל ברוסארד - קרטר דייוויס
פיי וו - ריאן פאן
סוראג' שארמה - סמר גוש
שרה ירקין - דרה מורגן
רובי מודין - לורי שפנגלר
רייצ'ל מת'יוס - דניאל בוסמן
סטיב זיסיס - דין ברונסון
הפקה

ב-1 במאי 2018, בלאמהאוס הפקות הודיעו כי כריסטופר ב. לאנדון שביים את הסרט הקודם "מז"ל טוב", יביים את הסרט הזה גם כן, ואף יכתוב את תסריטו. בנוסף לכך, נודע כי בר מקרארי יהיה אחראי על הלחנת פסקול הסרט בדומה לפסקול הסרט הקודם.
הפקה > צילומים

שלב הצילומים של הסרט החלו ב-14 במאי 2018, בניו אורלינס, לואיזיאנה.
הוצאה

הסרט עלה לאקרנים ב-14 בפברואר 2019.
הערות שוליים

↑  John Squires, First ‘Happy Death Day 2’ Casting Announced; Jessica Rothe Returns as Tree!, Bloody Disgusting!, ‏2018-05-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  Happy Death Day 2U, 2019-02-13, נבדק ב-2021-04-02
↑  Universal Pictures | New Movies In Theaters & Future Releases, Universal Pictures (באנגלית)
↑  First 'Happy Death Day 2' Casting Announced; Jessica Rothe Returns as Tree! - Bloody Disgusting, bloody-disgusting.com (באנגלית)
↑  "Jessica Rothe and Israel Broussard Return for Happy Death Day 2". ComingSoon.net (באנגלית אמריקאית). 2018-05-01. נבדק ב-2018-10-15.
↑  D'Alessandro, Anthony (2018-05-01). "'Happy Death Day 2': Jessica Rothe, Israel Broussard Return; Suraj Sharma & Sarah Yarkin Joining Blumhouse Sequel". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-15.
↑  "Happy Death Day 2 Reveals Cast and Production Date". Den of Geek (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-2018-06-29. נבדק ב-2018-10-15.
↑  McNary, Dave (2018-05-03). "Film News Roundup: Ruby Modine Returns for 'Happy Death Day 2' (EXCLUSIVE)". Variety (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-15.
↑  Jessica Rothe on Twitter, Twitter
↑  "'Happy Death Day' isn't out yet, but the director already has an idea for a sequel". Business Insider. נבדק ב-2018-10-15.
↑  "'Happy Death Day' director reveals how the film is linked to 'Scream'". Newsweek (באנגלית). 2017-10-12. נבדק ב-2018-10-15.
↑  Looks Like That 'Happy Death Day' Sequel is Filming This Year! - Bloody Disgusting, bloody-disgusting.com (באנגלית)
↑  Hipes, Patrick (2018-09-25). "'Happy Death Day 2U': Universal Sets 2019 Sequel Release Date". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-10-15.
מיכאל קרוג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באפריל 1962 טבר, ברה"מ 
 פטירה:  1 ביולי 2002 (בגיל 40) טבר, רוסיה 
 שם לידה:  מיכאל ולדימירוביץ' וורוביוב
 שם במה:  Михаил Круг 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1987–2002 (כ־15 שנים) 
 סוגה:  שנסון רוסי, בארד 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  גיטרה, סינתיסייזר 
 בן או בת זוג:  Irina Krug 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל ולדימירוביץ' וורוביוב (ברוסית: Михаил Владимирович Воробьёв; נולד ב-7 באפריל 1962, ידוע יותר כ- מיכאל קרוג) היה זמר-יוצר (בארד), ומשורר סובייטי ורוסי. הוא היה המחבר והמבצע של שירים בז'אנר "שאנסון רוסי", אחד הנציגים הפופולריים ביותר של ז'אנר זה. המעריצים כינו אותו "מלך השאנסון הרוסי". קרוג הוא המחבר והמבצע של השיר הלירי "ולדימירסקי צנטרל" (רו'), שהפך לאחד היצירות המפורסמות ביותר של השאנסון הרוסי.
בלילה שבין 30 ביוני ל-1 ביולי 2002, מיכאיל קרוג הותקף על ידי פולשים בביתו. עבריינים אלמונים נכנסו לבית וירו שתי יריות לעבר קרוג, ולאחר מכן קרוג איבד את הכרתו לזמן מה. לאחר התקיפה, הזמר נלקח לבית החולים העירוני של טבר, אולם למרות מאמצי הרופאים, מיכאיל קרוג מת בבוקר 1 ביולי.
הערות שוליים

↑  Michael Krug: biography of the king of Russian chanson, en.birmiss.com
↑  Biography of Mikhail Krug ❤️ | Essay, en.home-task.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 128387424  LCCN: nb2004305886  MusicBrainz: 8523fe01-b990-45af-a8ab-aaa4fb3db907  VIAF: 20733790   WorldCat (עם VIAF): 20733790 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ובנושא רוסים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מכוניות במבי

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 שנות ייצור:  1984
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מרכב:  1 דלת, תלת  אופן
 מפרט טכני
 מנוע:  49 סמ"ק
 הילוכים:  תמסורת אוטומטית
 מעצב:  אלן אוונס  (Alan Evans)
מכוניות במבי
מכוניות במבי (באנגלית: Bamby Cars)  הוא דגם של מכונית מיקרו, בעל  3 גלגלים, (תלת אופן), מושב לנהג בלבד, עשוי פיברגלס המיועד לנוסע בודד.
הדגם יוצר בבריטניה בשנת 1984 בכמויות קטנות, על ידי חברת "Bamby Cars Ltd" ועוצב על ידי Alan Evans.
הכניסה לדגם באמצעות דלת בודדת.
תמונות

מכוניות במבי, שנת 1984
מכוניות במבי
מכוניות במבי
מכוניות במבי
מכוניות במבי
ראו גם

תלת אופן
מכונית מיקרו
פיברגלס
פיל P50
לקריאה נוספת

מכוניות במבי (אורכב 03.05.2017 בארכיון Wayback Machine)
מטרסבורג

ערך זה עוסק בעיר באוסטריה. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל מהעיר הזאת, ראו .
.
| --- | --- |
סמל מטרסבורגסמל מטרסבורג

בית העירייה
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  בורגנלנד בורגנלנד
 מחוז:  מטרסבורג
 ראש העיר:  אינגריד סלמון (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית)
 שטח:  28.2 קמ"ר
 גובה:  258 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  7,514 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  250 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  47°44′17″N 16°23′49″E﻿ / ﻿47.738055555556°N 16.396944444444°E﻿ / 47.738055555556; 16.396944444444 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.mattersburgonline.at
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטריה מוגדלת) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ לכ. גרמניה צ'כיה סלוב. איטליה סלובניה הונגריהמטרסבורג(למפת אוסטריה רגילה) וינה זלצבורג גראץ אינסברוק לינץ קלגנפורט שווייץ ל גרמניה צ'כיה ס. איטליה סלובניה הונ.מטרסבורג(למפת בורגנלנד רגילה) אייזנשטאדט אוברוורט נויזידל אוסטריה תחתית סל. הונגריה סלובניה שטיריהמטרסבורג(למפת בורגנלנד מוגדלת) אייזנשטאדט אוברוורט נויזידל אוסטריה תחתית סל. הונגריה סלובניה שטיריהמטרסבורג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מטרסבורג (בגרמנית: Mattersburg; בהונגרית: Nagymarton), המוכרת גם בשמה הקודם, מטרסדורף, היא עיר במדינת המחוז בורגנלנד שבאוסטריה.
העיר שוכנת בחלקה הצפוני של בורגנלנד, ממזרח לעיר וינר נוישטאדט, בעמק הנהר וולקה, סמוך לגבול עם הונגריה. מסילות רכבת מקשרות את מטרסבורג לווינר נוישטאדט ולשופרון שבהונגריה. לעיר שני רבעים: מטרסבורג וולברסדורף.
העיר היא ביתו של מועדון הכדורגל מטרסבורג.
היסטוריה

אזור מטרסבורג היה מיושב כבר בעת העתיקה, כפי שמלמדות חפירות בקברים רומאיים ולומברדיים.
העיר הוזכרה לראשונה בכתב בשנת 1202, בשם וילה מרטיני. שמה ההונגרי של העיר, Nagymarton, מתייחס לכנסייה המוקדשת למרטין מטור. שמה הגרמני של העיר היה מטרסדורף, והוא שונה למטרסבורג בשנת 1924. גם השם "מטר", שמקורו ב"מרטין", מתייחס למרטין מטור. בשנת 1354 הפכה העיר לעיר שוק. שרפה החריבה את העיר בשנת 1774, ופעם נוספת בשנת 1856. בשנת 1847 נסללה מסילת רכבת ממטרסדורף לווינר נוישטאדט, והדבר תרם לפיתוח האזור. במאה ה-19 הייתה העיר מרכז לייצור כלי חרס.
מטרסדורף השתייכה לממלכת הונגריה עד שנת 1920. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה עברה האזור לאוסטריה, במסגרת חוזה סן-ז'רמן וחוזה טריאנון. ב-2 ביולי 1926 הוכר היישוב כעיר. בשנת 1978 מוזגה העיר ולברסדורף עם מטרסבורג.
הקהילה היהודית

העיר נמנתה עם שבע הקהילות (בגרמנית: Siebengemeinden) - שבע קהילות יהודיות אורתודוקסיות במחוז בורגנלנד, שנודעו כמרכז חשוב החל משנת 1690 ועד לגירושם הסופי של תושביהן היהודים בעקבות האנשלוס בשנת 1938. הקהילות ניהלו חיי חברה, בחרו את שופטיהן ואת מוסדותיהן בעצמן ונהנו מחופש בענייני דת. הן היוו אוטונומיה יהודית ראשונה ויחידה בכל אירופה המרכזית והמערבית. יהודים ראשונים הגיעו למטרסדורף במאה ה-16, לאחר שגורשו משופרון, ונוכחותם בעיר גברה בשנים שלאחר מכן. בשנת 1671 נאלצו היהודים לעזוב את העיר, בפקודתו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. הם הורשו לחזור לעיר בשנת 1678, אם כי נאלצו לקנות מחדש את רכושם. בשנת 1883 נפגע העיר משיטפון שהרס את בית הכנסת.
הקהילה היהודית האוטונומית התמזגה עם יתר העיר בשנים 1902–1903.
בין השאר חיו במטרסדורף הרבנים ירמיהו רוזנבוים ובנו יואב רוזנבוים, יששכר בר בלוך, החת"ם סופר, בנו שמעון סופר, נכד נכדו שמואל ארנפלד, נכדו שמואל ארנפלד ובנו עקיבא ארנפלד.
בעיר הייתה ישיבה בראשות הרב ירמיהו רוזנבוים. בין התלמידים בישיבה היו רבי שמחה בונים מפשיסחה ממנהיגי חסידות פולין, רבי עקיבא איגר מ"גדולי דורו" ואהרן חורין, מראשי היהדות הרפורמית.
על שמה של מטרסדורף קרויה שכונת קריית מטרסדורף בירושלים.
לקריאה נוספת

בונם יואל טויסיג, ספר מנהגי הקהילות: כולל מנהגי שבע הקהילות בחבל בורגלנד - אוסטריה ובראשם מנהגי ק"ק מטרסדורף, ירושלים : י. גולדהבר, תשס"ה
הערות שוליים

↑  הצופה לבית ישראל, הצפירה, 27 ביוני 1883
חדשות בישראל - מלחמת בחורי הישיבה עם היחפים במאטערסדורף, המגיד, 4 ביולי 1883
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562443705171  GND: 4037995-4  LCCN: n86091035  MusicBrainz: d22d1498-a24c-4c38-b86b-2e009538c653  NKC: ge259401  VIAF: 157189065   WorldCat (עם VIAF): 157189065
מחלף חיפה דרום

| --- | --- |
 כינוי:  מחלף מתם
 תאריך הקמה:  פתיחה ראשונית ב-1973  שודרג ב-1 בדצמבר 2010
 מיקום:  חיפה
 כבישים במחלף:    כביש 2   כביש 4   כביש 23
 מסילות במחלף:  מסילת החוף
 אתרים סמוכים:  קניון חיפה, פארק מתם, תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל, מרכזית חוף הכרמל
 קואורדינטות:  32°47′37″N 34°57′40″E﻿ / ﻿32.79372222°N 34.96102778°E﻿ / 32.79372222; 34.96102778
 
  (למפת חיפה מוגדלת) מחלף חיפה דרום(למפת חיפה רגילה) מחלף חיפה דרום(למפת הגליל המערבי רגילה) מחלף חיפה דרום(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מחלף חיפה דרום
 
מחלף חיפה דרום הוא מחלף המקשר את כביש 2, כביש 4 וכביש 23 ומהווה את הכניסה הדרום-מערבית של חיפה. המחלף נפתח לתנועה בשנת 1973, והיה למחלף הראשון בישראל בעל שלושה מפלסים. בשולי המחלף נמצאות תחנת הרכבת חיפה חוף הכרמל ומרכזית חוף הכרמל המרכזת קווי אוטובוס.
מבנה המחלף

המפלס התחתון של המחלף משמש את מסילת החוף של רכבת ישראל. במפלס העליון עובר כביש 4 בגשר מעל כביש 2. המחלף בנוי כך שכביש 2 מתפצל מתוך כביש 4 (זו נקודת ההתחלה הצפונית של כביש 2), כך שיש לו צורה של מזלג בעל שתי שיניים, אך בניגוד למחלפים אחרים בעלי מבנה דומה (כגון מחלף חולות), במחלף זה קיימת גם אפשרות מעבר בין כביש 2 מכיוון דרום לכביש 4 לכיוון דרום, ולהפך. כמו כן קיים חיבור מן המחלף לפארק מתם המאכלס תעשיות היי טק. מ-1 בדצמבר 2010 המחלף משמש גם ככניסה המערבית למנהרות הכרמל. בצידו המזרחי של המחלף נמצאים הגשרים המובילים לכניסה המערבית של המנהרות.
הערות שוליים

↑  מיתקן תעבורתי ברמה בינלאומית, דבר, 5 באוקטובר 1973
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף עתלית | מחלפים בכביש 2 | הבא: - |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: צומת כפר גלים | מחלפים בכביש 4 | הבא: מחלף אלנבי |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: - | מחלפים בכביש 23 | הבא: מחלף רופין |
מחלף חמד

| --- | --- |

מחלף חמד - בקדמת התמונה מתחם עין חמד וברקע אבו גוש ובית נקופה
 תאריך הקמה:  פתיחה ראשונית 1972  משודרג 2015
 מיקום:  אבו גוש, מבשרת ציון, בית נקופה, ועין נקובא
 כבישים במחלף:    כביש 1   כביש 3975
 אתרים סמוכים:  עין חמד
 קואורדינטות:  31°48′02″N 35°07′31″E﻿ / ﻿31.80044444°N 35.12519444°E﻿ / 31.80044444; 35.12519444
 
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) מחלף חמד(למפת הרי ירושלים רגילה) מחלף חמד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף חמד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף חמד
 
תרשים המחלף עד 2015
מחלף חמד הוא מחלף המחבר את כביש 1 וכביש 3975 וממוקם סמוך ליישובים אבו גוש, בית נקופה, ועין נקובא. סמוך למחלף נמצא מעיין עין חמד ומכאן שמו. המחלף הוא מטיפוס מחלף יהלום ומורכב מרמפות לכיוון מערב ומזרח. הגשר בנוי בתוואי הדרך המשנית וחולף מעל כביש 1. המחלף נפתח לתנועה ב-1972‏ במקביל לפרויקט ההרחבה של כביש 1 שהחל בסוף שנות ה-60.
בשנת 2014 הוקם ממערב לגשר הישן, גשר חדש, גבוה יותר, כחלק מפרויקט הרחבת כביש 1 לשלושה נתיבים. הגשר הישן נהרס בשנת 2016.
ברמפה לכיוון מערב ממוקם מעגל תנועה ובו ארבע יציאות - לכיוון בית נקופה בצפון, לכביש 3975 מערב, יציאה לכביש 1 מערב, ויציאה לכביש 3975 מזרח. ברמפה לכיוון מזרח היה צומת, לכביש 3975 מזרח, ובחזרה לכביש 1 מזרח. לאחר השדרוג גם בצד זה הוקם מעגל תנועה.
גלריית תמונות

העבודות להקמת גשר המחלף החדש מעל כביש 1. ברקע, הגשר הקודם
מחלף חמד מעל פיתולי כביש 1, ומסביבו בית נקופה, אבו גוש ושמורת עין חמד
הגבעה הסמוכה למחלף, ח'רבת א-ראס, שיש כוונה לצרף אותה לשטח הגן הלאומי עין חמד
מחאה על מחלף חמד
הערות שוליים

↑  תמונה: מחלף חמד בכביש תל אביב-ירושלים, ליד הקסטל, נחנך אתמול על ידי שר העבודה י. אלמוגי, דבר, 13 ביולי 1972
↑  רועי ינובסקי ויהודית קלר, גשר נהרס, עומסי ענק בכביש 1: "פקק מטורף", באתר ynet, 26 באוגוסט 2016
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף נווה אילן | מחלפים בכביש 1 | הבא: מחלף הראל |
מחלף חולון

ערך זה עוסק במחלף בנתיבי איילון. אם התכוונתם למחלף בכביש 4, ראו .
| --- | --- |
 כינוי:  צומת חולון
 תאריך הקמה:  חנוכה ראשונה בשנות ה-90 של המאה ה-20 המחלף המשודרג ב-2009
 מיקום:  חולון ותל אביב-יפו
 כבישים במחלף:    כביש 20   כביש 44 שדרות לוי אשכול בחולון דרך בן צבי בתל אביב
 מסילות במחלף:  מסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום
 אתרים סמוכים:  תחנת הרכבת צומת חולון
 קואורדינטות:  32°02′18″N 34°46′43″E﻿ / ﻿32.03843889°N 34.77848889°E﻿ / 32.03843889; 34.77848889
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מחלף חולון(למפת גוש דן רגילה) מחלף חולון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף חולון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף חולון  he מחלף חולוןhe מחלף חולוןמפת  __ חולון (in English: Holon)  __ אזור (in English: Area) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) ממזרח: __ מועצה אזורית שדות דן (in English: Sdot Dan Regional Council) ממזרח ומדרום: __ ראשון לציון (in English: Rishon LeZion) ממערב: __ בת ים (in English: Bat Yam)  ^ כיום שטחי מקוה ישראל (in English: Mikveh Israel) הם חלק מפארק אריאל שרון   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מבנה תחנת האוטובוס במחלף חולון על כביש 44. תוכננה על ידי אדריכל מוטי בודק
מחלף חולון הוא מחלף בנתיבי איילון הממוקם בין חולון ותל אביב-יפו. במחלף מצטלבים נתיבי איילון (כביש 20), קצהו הצפוני של כביש 44, שדרות לוי אשכול בחולון ודרך בן צבי בתל אביב. השדרה היוצאת מהמחלף לתוך חולון מהווה את הכניסה הראשית לעיר מכיוון תל אביב. המחלף בנוי בתצורת מחלף יהלום. במחלף זוג גשרים, עליהם עובר התוואי של נתיבי איילון, וביניהם גשר רכבת המשמש את מסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום, שהחלה לפעול בספטמבר 2011.
המחלף בתצורתו המקורית נפתח לתנועה בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, במסגרת פיתוח נתיבי איילון לכיוון דרום. המחלף כלל גשר יחיד בעל שני נתיבי נסיעה לכל כיוון. עד בניית המחלף כונה המקום בשם צומת חולון (כינוי השגור בפי רבים עד היום), ופעל בו צומת בתצורת צלב שהיווה עורק תחבורה חשוב במשך שנים רבות, עת עברה בו הדרך הראשית בין תל אביב-יפו לירושלים ודרום הארץ, לפני חנוכת כביש 1.
בשנת 2007 החלו העבודות להרחבת המחלף במסגרת פרויקט בניית מסילת הרכבת תל אביב - בני-דרום. העבודות כללו הקמה של שני גשרים נוספים, עבור המסלול הדרומי של נתיבי איילון ועבור תוואי מסילת הרכבת, וכמו כן בניית תחנת הרכבת צומת חולון. המחלף המורחב נפתח לתנועה בשנת 2009. תחנת הרכבת החלה לפעול בספטמבר 2011, עם חנוכת הקו החדש.
בעתיד צפוי לעבור במחלף הקו הירוק של הרכבת הקלה בתל אביב. הקו יחצה את המחלף דרך מנהרה ייעודית שהוקמה במסגרת עבודות ההרחבה.
היסטוריה

במקום בו נמצא המחלף עמדו בתקופת המנדט הבריטי שני בתי חרושת בבעלות יהודית, משני צידי הכביש הישן לירושלים. הצפוני היה בית חרושת "היוצק" ליציקות מתכת, והדרומי בית חרושת לספירט. במלחמת העצמאות הוקמו בשטח בתי החרושת עמדות של ההגנה כדי לאפשר מעבר של שיירות בדרך לירושלים. בתי החרושת נהרסו במהלך המלחמה על ידי כוחות ערביים בגיבוי הבריטים, בתקרית שבה נרצחו עשרה לוחמים מארגון ההגנה. בשנת 2010 הציבה עיריית תל אביב-יפו שלט המנציח את שני בתי החרושת, ואת האירועים שהביאו להריסתם.
הערות שוליים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף וולפסון | מחלפים בנתיבי איילון | הבא: מחלף קיבוץ גלויות |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מומוטארו

| --- | --- |

 מידע
 תואר:  גיבור
 דמויות קשורות
 חברים:  כלב מדבר, קוף ופסיון
 אויבים:  שדים ומפלצות
מוֹמוֹטָארוֹ (ביפנית: 桃太郎; באופן מילולי: "נער האפרסק") הוא גיבור פופולרי בפולקלור היפני. השם מומוטארו משמש כשמו של גיבור בספרים, סרטים ויצירות שונות המתארות את סיפורו. טענה שהושרשה בעידן המודרני, טוענת שמומוטארו הוא הגיבור המקומי של מחוז אוקיאמה. טענה זו אינה בקונצנזוס בין חוגי המלומדים.
הסיפור

הנוסח המקובל והנפוץ של הסיפור הוא:
מומוטארו נולד מתוך אפרסק ענק, שנמצא צף במורד הנהר על ידי אישה זקנה וערירית שכבסה את בגדיה במי הנהר. כשהזקנה ובעלה שניסו לפתוח את האפרסק על מנת לאכול אותו הם גילו בתוכו את הילד. הילד הסביר, שהאלים העניקו אותו להם כדי שיהיה בנם. בני הזוג שהיו ערירים קראו לו Momotarō, מומו (אפרסק) ו-tarō (הבן הבכור במשפחה היפנית). כשהיה רק בן חמש, הוא הצליח לחתוך עץ גדול עם סכין ישנה.
כשמומוטארו הגיע לגיל ההתבגרות, הוא עזב את הוריו הזקנים כדי להילחם בלהקת אוני (אנ') (שדים או מפלצות) ששדדו אדמות. הוא חיפש אותם באי הרחוק אוניגשימה או "אי השדים" שבו גרו. בדרך, מומוטארו פגש והתיידד עם כלב מדבר, קוף ופסיון, שהסכימו לעזור לו במסעו בתמורה לחלק מהצידה שלו (קיבי דנגו (אנ') - "כופתאות דוחן"). באי, מומוטארו וחבריו החיות חדרו למבצר השדים והכו את חבורת השדים עד שנכנעו להם. מומוטארו וחבריו חזרו הביתה בשלום עם האוצר שהשדים גזלו וראש השדים כשבוי. זהו הסיפור הסטנדרטי של "מומוטארו" שזכה לפופולריות כבר בתקופת אדו. בתקופת מייג'י הפופולריות שלו גברה לאחר שהפך לספר לימוד שהודפס.
התפתחות בספרות

בתקופת אדו המוקדמת ועד תקופת מייג'י למדו את הסיפור כאגדה המסופרת בעל פה או מתוך כתב יד. בתקופת אדו, מומוטארו לא נולד מאפרסק, אלא נולד באופן טבעי לזוג הקשישים שאכלו את האפרסק והחזירו לעצמם את נעוריהם.
הגרסה שבעל פה של הסיפור הופיעה בתקופת אשיקאגה (1392–1573). עד לתקופת אדו (1603–1867) הסיפור לא עלה על הכתב. היצירות העתיקות ביותר של מומוטארו שידוע על קיומן תוארכו לתקופת ג'נרקו (אנ') (1688–1704) או אולי קודם לכן.
התפתחות בספרות > גילו של מומוטארו

בין הגרסאות השונות נמצא שגילו של מומוטארו נעשה צעיר יותר בהדרגה במהלך השנים. בהערכה עד שנת 1735, מומוטארו הופיע כשהוא בגיל 30 בערך. משנת 1800 ועד סוף תקופת אדו בשנת 1867 הוא מופיע כשהוא בגיל 20 בלבד.
בין השנים 1798–1861, מומוטארו היה בגיל 15 שנים ו-6 חודשים כשיצא למסע שלו. בין השנים 1830-40, מומוטארו היה בן שש עשרה כשיצא למסע שלו. ה-Momotarō בגרסה של Iwaya Sazanami משנת 1894 היה בגיל דומה (בן 15) כאשר הוא החליט לנסוע לאי השדים.
החוקר היפני 滑川道夫 הבחין במגמה שמומוטארו מתואר צעיר יותר ויותר והוא כינה את התופעה tendency of age diminishment
גרסאות בעל פה

לסיפור יש כמה וריאציות אזוריות בסיפור שבעל פה. בכמה גרסאות, נראית קופסה אדומה ולבנה צפה במורד הנהר, וכאשר התיבה האדומה נמשת מהנהר, מומוטארו נמצא בתוכה. ישנן גרסאות בהן התיבה עשויה להיות קופסה אדומה או קופסה שחורה, או שהקופסה עשויה להכיל אפרסק בפנים. גרסאות אלה מופיעות לעיתים קרובות בחלקים הצפוניים של יפן (אזורי טוהוקו והוקוריקו).
ישנן גרסאות בהן מומוטארו עשוי להיות סוג של הגיבור העצלן בסיפורי "ילד ישן". תת-סוגים אלו נאספו בעיקר באזורי שיקוקו וצ'וגוקו.
קיימת שונות לגבי תהליך ההתבגרות של מומוטארו. גרסה אחת מתארת שהוא גדל כדי לענות על הציפייה של זוג הזקנים להיות ילד טוב. גרסה אחרת מתארת את ההתבגרות שלו שהוא גדל להיות אדם חזק אבל עצלן שפשוט ישן כל היום ולא עושה כלום. בתקופה המודרנית, מומוטארו היא אחת הדמויות המפורסמות ביותר ביפן, כמודל אידיאלי לילדים צעירים על טוב הלב, האומץ, הכוח והאכפתיות שלו להוריו.
גיבור מקומי

מומוטארו מוכר כגיבור פופולרי מקומי בעיר אוקיאמה או המחוז שלה, קשר זה נוצר בעידן המודרני. פרסום הספר מאת Nanba Kinnosuke בשם Momotarō no Shijitsu (1930) עזר להשריש את הרעיון שמקורותיו של מומוטארו באוקיאמה ולהשיג הסכמה רחבה יותר בין המלומדים. בתקופת שלפני מלחמת העולם השנייה (1941–1945), אוקיאמה נחשבה למתמודדת רק במקום השלישי מאחורי שני אזורים אחרים הידועים כמולדתו של מומוטארו.
אי השדים (Onigashima) בסיפור מזוהה לפעמים עם האי מגיג'ימה (אנ'), אי בים הפנימי של סטו ליד טקמאצו, בשל המערות העצומות מעשה ידי אדם שנמצאו בו.
תרגומים לאנגלית

הסיפור תורגם לאנגלית פעמים רבות. "הרפתקאותיו של פיצ'לינג הקטן" הופיע בסיפורי א.ב מיטפורד על יפן העתיקה משנת 1871. ויליאם אליוט גריפיס פרסם גרסה ב-1880, שנותרה מעורפלת אפילו לחוקרים, אף עף פי שתרגומים לאנגלית בעשורים הבאים נראה שאלו מהביטויים של גריפיס ומהשימוש בביטויים של גריפיס, לפעמים אפילו העתיקו באופן מוחלט.
תרגומו של דייוויד תומפסון כ"אפרסק קטן" הופיע בכרך הראשון של סדרת האגדות היפניות של Hasegawa Takejirō בשנת 1885. מהדורה שנייה הופיעה בשנת 1886, עם סדרת של איורים שונה, שצויר על ידי קובאיאשי איטאקו. סוזן באלארד כללה את הסיפור בסיפורי אגדות מיפן הרחוקה (1899) שלה. תיאודורה אוזאקי כללה גרסה מתורגמת באופן חופשי באגדות היפניות שלה (1903).
מומוטארו כסמל של תעמולת מלחמה

תיאורו של מומוטארו כחייל בצבא הקיסרי היפני הנלחם במדינות עוינות מתואר כבר במלחמת סין-יפן (הראשונה) (1894–1895).
תמונות קומיות המדמות את מומוטארו מגן על יפן מפני ה"אוני" המייצג את "השדים הצפוניים", הרוסים, צוירו במהלך מלחמת רוסיה-יפן 1904–1905.
מומוטארו היה דמות פופולרית מאוד ביפן במהלך מלחמת העולם השנייה, והופיע בסרטים ובסרטים מצוירים רבים בזמן מלחמה. מומוטארו ייצג את ממשלת יפן. מדינות האויב, כלומר בעלות הברית, כולל ארצות הברית תוארו כ"אוני", הדמות הדמונית. סרט אחר מימי המלחמה, בו מומוטארו וחבריו בעלי החיים מתוארים כלוחמי הים האלוהיים, יוצאים למבצע צבאי מטעם הכוחות המזוינים היפנים כנגד הבריטים.
עיבודים לסיפור

מומוטארו מופיע כמדריך וכסיידקיק במשחק הווידאו Okami משנת 2006.
מומוטארו היה ההשראה לדמויות ה-Momotaros בסדרה Kamen Rider Den-O משנת 2007.
מומוטארו היווה השראה לאירועים בסדרה ה-Tougen Anki manga (桃源暗鬼) היפנית שנכתבה ואויירה על ידי Urushibara Yura.
ראו גם

עוג (פנטזיה)
אוקיאמה
מיתולוגיה יפנית
אביסו (מיתולוגיה)