stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unknown Pleasures
הערות שוליים

1 2  Joy Division’s ‘Unknown Pleasures’ at 40: How they made the unimpeachable proto-goth masterpiece, nme.com, ‏June 14th, 2019 (באנגלית)
↑  Chris Harvey, Unknown Pleasures at 40: How Joy Division and singer Ian Curtis changed what rock and pop could be about, independent.co.uk, ‏June 14th, 2019 (באנגלית)
↑  Behind the mixing desk of ‘Unknown Pleasures’: Remembering Martin Hannett, the man who shaped Joy Division’s innovative sound, nme.com, ‏June 14th, 2019 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Briana E. Morley, Not In "Isolation": Joy Division and Cultural Collaborators in Popular Music, Electronic Thesis and Dissertation Repository, 2016
↑  Mitzi Waltz and Martin James, The (re)marketing of disability in pop: Ian Curtis and Joy Division, Popular Music Volume 28, 2009, עמ' 367 - 380
↑  Esther Yi, The Alien and the Intimate: The Writing of Ian Curtis, Joy Division’s Poet-Frontman, lareviewofbooks.org, ‏January 5th, 2015 (באנגלית)
↑  Stephen Dalton, Joy Division: “We didn’t know Ian Curtis was approaching his breaking point”, uncut.co.uk, ‏May 18th, 2018 (באנגלית)
↑  Sophie Mackintosh, Joy Division inspired me to write – but could I write about their music?, theguardian.com, ‏September 19th, 2018 (באנגלית)
↑  Cassidy George, Peter Saville’s Joy Division Artwork Is Still Influencing Fashion 40 Years On, Highsnobiety, ‏2019 (באנגלית)
↑  Mark Brend, The Creation of Joy Division's Unknown Pleasures, lp.reverb.com, ‏June 14th, 2019 (באנגלית) (ארכיון)
↑  Jon Dolan, Jason Fine, David Fricke, Elisabeth Garber-Paul, Andy Greene, Will Hermes, Rob Sheffield, Douglas Wolk, 40 Greatest Punk Albums of All Time, rollingstone.com, ‏April 6th, 2016 (באנגלית)
↑  Emily Barker, The 500 Greatest Albums Of All Time: 100-1, nme.com, ‏October 25th, 2013 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4810946-0  MusicBrainz release group: 42352def-1aab-3000-b548-895ebd869cb6  VIAF: 180779985   WorldCat (עם VIAF): 180779985
Windows Media Center

| --- | --- |

 מפתח:  מיקרוסופט
 גרסה אחרונה:  6.1.1000.18273 (16 ביולי 2008)
 מערכת הפעלה:  Windows XP בגרסת Media Center Edition, Windows Vista (רק בגרסאות Home Premium ו-Ultimate), Windows 7 (רק בגרסאות Home Premium, Professional ו-Ultimate), (קיים גם כתוסף (add-on) ל-Windows 8 ו-Windows 8.1)
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  Media center
 Windows Media Center
 
Windows Media Center היא תוכנת PVR למחשב מסוג HTPC. בדומה לרוב תוכנות ה-PVR, גם תוכנה זו מסוגלת לבצע הקלטה מתוזמנת, הקפאה ומעבר להקלטה וכן להציג מרחב רב של מדיות דיגיטליות כמו השמעת מוזיקה, צפייה בסרטי DVD, צפייה בתמונות, והקשבה לשידורי רדיו אינטרנט ו-FM.
התוכנה תומכת בהקלטה מתוכננת לפי שם התוכנית או לפי זמן השידור בעזרת לוח שידורים אלקטרוני המתעדכן דרך האינטרנט.
ניתן באמצעות התוכנה ובאמצעות מכשיר Windows Media Center Extender לשדר את התוכן אשר הוקלט במחשב, דרך רשת ביתית רגילה לשאר הטלוויזיות בבית או לקונסולת ה-Xbox 360.
תכונות > טלוויזיה

באמצעות כרטיס טלוויזיה התוכנה מסוגלת לנגן ולהקליט שידורי טלוויזיה. את התוכן אשר מוקלט באמצעות התוכנה ניתן לאחר מכן לצרוב על גבי תקליטורי DVD או להעביר לנגן מדיה נייד.
תכונות > מוזיקה

התוכנה מסוגלת לארגן ולהציג את כל קובצי המוזיקה הנמצאים על הכונן הקשיח. במצב ברירת המחדל אלבומי המוזיקה מסודרים בסדר אלפביתי יחד עם עטיפות האלבומים. באמצעות התוכנה ניתן להוריד את עטיפות האלבומים באופן אוטומטי מהאינטרנט אשר שניתן לצרף את עטיפות האלבומים באופן ידני.
תכונות > דילוג על פרסומות

בדומה ל-TiVo, כאשר צופים בתוכן אשר הוקלט בעזרת – Windows Media Center ניתן להריץ את הפרסומות במהירות באמצעות לחיצה על כפתור fast-forward. למעשה משתמשים רבים בכוונה מחכים 10–15 דקות לפני שהם צופים בשידור חי על מנת שיהיו מסוגלים להריץ את מקבצי הפרסומות.
כמו כן, באמצעות התקנת פלאג אינים חיצוניות כמו DVRMSToolbox, Lifextender או MCEBuddy, ניתן לדלג מעל פרסומות באופן אוטומטי (פונקציה אשר איננה נתמכת על ידי מיקרוסופט).
NTFS-3G

NTFS-3G היא תוכנה חוצה-פלטפורמות ומבוססת קוד פתוח, המיישמת את מערכת הקבצים NTFS של מיקרוסופט, עם תמיכה בקריאה וכתיבה. NTFS-3G מצויה בשימוש בממשק מערכת הקבצים FUSE, כך שהיא יכולה לרוץ ללא שינויים מיוחדים על מגוון מערכות הפעלה. התוכנה מופצת תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו, או תחת רישיון קנייני. חלק מהתוכנה הוא פיצול של ntfsprogs, והיא תחת פיתוח ותחזוקה פעילים של המפתחים שלו.
NTFS-3G הוצגה לראשונה ביולי 2006 על ידי סבולט סקסיטס, מפתח NTFS בכיר ללינוקס. גרסת 1.0 היא הגרסה הראשונה היציבה והיא הופצה  בתאריך 2007-02-21. המפתחים של NTFS-3G הקימו חברה הנקראת Tuxera Inc להמשך פיתוח הקוד. NTFS-3G כיום היא הגרסה החופשית לפיתוח הקהילה ו-Tuxera NTFS היא הגרסה הקניינית.
תכונות

NTFS-3G תומכת בכל אפשרויות כתיבת הקבצים: קבצים בכל גודל ניתנים ליצירה, לעריכה, להעתקה, לשינוי שם, ולמחיקה, על מחיצת NTFS. קיימת תמיכה ב"דחיסה שקופה" אך אין תמיכה בהצפנה. ניתן לשנות הרשאות וכן רשימת בקרת גישה. עיגון מחיצות ה-NTFS מתבצע באמצעות ממשק FUSE. קישוריות קשיחות וסימבוליות נתמכות אף הם.
NTFS-3G תומכת בחלק מהתיעוד של NTFS, כך שאם כשל לא צפוי במחשב, משאיר את מערכת הקבצים במצב לא עקבי, התוכן ניתן לתיקון. נכון ל-2009 תוכן שיש לו קובץ תיעוד לא תקין, מתוקן ומעוגן למערכת כברירת מחדל, ואפשרות העיגון 'norecover' מאפשרת לבטל התנהגות זו.
ביצועים

השוואת התקנים מראה שביצועי מנהלי ההתקנים דרך FUSE בהשוואה למנהלי התקנים מובני ליבה אחרים, דורשים פעילות יחסית גבוהה מהמעבד. במערכות מוטמעות או ישנות עלולים להיות מוגבלים הביצועים בשל כך. הגרסה הנוכחית מראה על ניצול של 100% מהמעבד, בעת התעסקות עם קבצים גדולים. התמיכה בזיכרון מטמון אף היא דלה ביותר.
ציר זמן

ב-31 באוקטובר 2006 NTFS-3G מתפצלת ממיזם Linux-NTFS.
ב-21 בפברואר 2007 סבולט סקסיטס מכריז על "השחרור של התוכנה הראשונה מבוססת קוד פתוח וחינמית, שהיא מנהל התקן יציב לקריאה וכתיבה ב-NTFS ‏ NTFS-3G 1.0".
ב-5 באוקטובר 2009 NTFS-3G מופצת למערכת ההפעלה Mac OS תחת חסות חברת Tuxera, וכן גרסה קניינית תחת השם Tuxera NTFS.
ב-12 באפריל  2011 הוכרז על איחוד מיזם Ntfsprogs עם NTFS-3G.
ראו גם

‏ext
‏NTFS
הערות שוליים

↑  היא יכולה לרוץ  על לינוקס, ‏FreeBSD, ‏NetBSD‏, OpenSolaris,‏ BeOS,‏ QNX,‏ WinCE,‏ Nucleus, ‏VxWorks,‏ Haiku,‏ MorphOS,‏ מיניקס,‏ Mac OS X ו-OpenBSD.
↑  אנגלית  Szabolcs Szakacsits ובהגיה הונגרית [ˈsɒboltʃ ˈsɒkɒtʃitʃ])
↑  אנגלית - Transparent compression
↑  מתוך דף ה-man
אוורט בקסטרום

| --- | --- |
 סוג:  דמות המשנה, דמות ראשית
 שם ספר:  נופל בחופשיות כמו בחלום הרצח של לינדה רצח בראשי תיבות הסיפור האמיתי על אפו של פינוקיו
 תוכנית טלוויזיה:  מותו של צליין האיש הרביעי בקסטרום בקסטרום
 הופעה ראשונה:  בין געגוע לקיץ לקור של חורף
 הופעה אחרונה:  הסיפור האמיתי על אפו של פינוקיו
 יוצרים:  לייף פרסון
 גילום הדמות:  קלאס מאלמברג ריין וילסון של ברגקוויסט
 מידע
 שם אמיתי:  Evert Bäckström
 סטטוס:  חי
 גזע:  בן אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  שוטר
 שיוך:  משטרת שוודיה
 מומחיות:  בילוש
 כלי נשק:  אקדח
 אזרחות:  שוודיה שוודיה
 דמויות קשורות
 חברים:  אנה הולט יאן לווין יארנברג ויוהנסון
 
אוורט בקסטרום (בשוודית: Evert Bäckström) הוא דמות ספרותית שוודית פרי עטו של הקרימינולוג והסופר לייף פרסון. בקסטרום הוא בלש במחלק הרצח של משטרת שוודיה העוסק בפתירת תיקים מורכבים.
בניגוד למקובל בדרך כלל בספרות בלשים, בקסטרום הוא אנטי-גיבור מובהק. הוא יהיר, אנוכי, גזען, שוביניסט, הומופוב ושתיין. בנוסף על כך הוא מנצל את מעמדו במשטרה כדי לזכות בטובות הנאה ולטפח קשרים. עם זאת, הוא ניחן באינטואיציה ובנחישות שבעזרתן הוא מצליח לפתור תיקי רצח רבים.
בספריו של לייף פרסון

בקסטרום מופיע לראשונה כדמות משנית ברומן "נופל בחופשיות כמו בחלום" (Faller fritt som i en dröm) אשר הוא החלק האחרון בטרילוגיה "נפילת מדינת הרווחה" (Välfärdsstatens fall). בספר זה מחליטה משטרת שוודיה לפתוח מחדש את תיק הרצח של ראש ממשלת שוודיה אולוף פלמה. בקסטרום הוא חלק מהצוות שחוקר את הפרשה, ובסופו של דבר משיג בעצמו את ראיית הזהב שמובילה את המשטרה אל הרוצחים.
בנוסף להופעתו כדמות משנית, פרסון כתב שלושה ספרים אשר בהם בקסטרום הוא הדמות הראשית: הרצח של לינדה, רצח בראשי תיבות, והסיפור האמיתי על אפו של פינוקיו. בכל אחד מהספרים, בקסטרום מפקד על צוות של שוטרים העוסק בפענוח מקרה רצח. ברך כלל הוא אינו מתעניין כלל במקרה הרצח עצמו, אלא בפרסום שיביא לו המקרה, או בטובות ההנאה הנלוות. עם זאת, הוא מצליח תמיד לפתור את המקרה באמצעות האינטואיציה החדה שלו, ועבודת המשטרה הקפדנית של אנשי צוותו.
בשל אופיו היהיר והאנוכי, בקסטרום צבר לעצמו במהלך השנים אויבים רבים במשטרת שוודיה, ולא אחת הסתבך בעצמו בפלילים. עם זאת, הוא תמיד הצליח להיחלץ מהתסבוכת תודות לאופיו הנועז ולשקריו המתוחכמים. בנוסף לעבודתו במשטרה, בקסטרום מבצע עוד מגוון רב של "עבודות מהצד" שמכניסות לו רווחים גדולים וטובות הנאה. הוא מתגורר בדירת פאר בסולנה ונרמז כי הוא מחזיק הון עתק בחשבון הבנק שלו.
בטלוויזיה

דמותו של בקסטרום הופיע כדמות משנה בשתי מיני-סדרות טלוויזיה העוסקות בעמיתיו במשטרת שוודיה, צמד הבלשים יארנברג ויוהנסון. בשתי הסדרות גולם בקסטרום בידי קלאס מאלמברג.
ב-2015 שודרה סדרת הדרמה האמריקנית "בקסטרום" אשר מבוססת על ספריו של פרסון. את בקסטרום גילם בסדרה ריין וילסון. בניגוד למתואר בספרים, עלילת הסדרה מתרחשת בפורטלנד, אורגון ולא בשוודיה. ב-2020 שודרה בשוודיה מיני-סדרה בשם "בקסטרום" בה גילם של ברגקוויסט את דמותו של בקסטרום.
תרגומים לעברית

הרצח של לינדה, עברית: נעמה בן דור, דני ספרים, 2015.
רצח בראשי תיבות, עברית: שרה ריפין, דני ספרים, 2016.
אגם המלכים

| --- | --- |

אגם המלכים והר וצמן במבט מהר ינר (Jenner) בצפון מזרח האגם. ניתן להבחין היטב במבנה הפיורד של האגם
 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 שטח:  5.22 קילומטר רבוע
 נפח:  0.511785 קמ"ק
 גובה:  603 מטר מעל לפני הים
 אורך מרבי:  7.2 ק"מ
 אורך:  7.195 קילומטר
 רוחב מרבי:  1.2 ק"מ
 רוחב ממוצע:  1.225 ק"מ 
 עומק מרבי:  190 מטר
 ‏עומק ממוצע:  98.1 מטר
 מידע נוסף
 נהר מזין:  נחל סלט
 מקור לנהר:  נחל אגם המלכים
 ‏אגן ניקוז:  136.48 קילומטר רבוע
 מדינות באגן הניקוז:  גרמניה 
 איים:  קריסטליגר
 קואורדינטות:  47°33′00″N 12°58′30″E﻿ / ﻿47.55°N 12.975°E﻿ / 47.55; 12.975
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאגם המלכים(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאגם המלכים(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהאגם המלכים(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהאגם המלכים
 
אגם המלכים (בגרמנית: Königssee) הוא אגם הררי מאורך, השוכן באזור ברכטסגאדן במדינת בוואריה, גרמניה.
האגם ממוקם למרגלותיו המזרחיים של הר וצמן (Watzmann) אשר מדרונותיו התלולים משווים לאגם צורה של פיורד. מי האגם מגיעים בעיקר מזרימה עילית המנוקזת אליו מאגם אוברזה (Obersee) הממוקם מדרום מזרח לו באמצעות נחל סלט (Saletbach), ונחשבים לנקיים במיוחד ובאיכות של מי שתייה.
מקור השם

למרות הקידומת König- מלך בגרמנית, שמו של האגם אינו נובע ככל הנראה מן התואר מלך. למעשה לא היו מלכים בבוואריה מאז המאה ה-9 והמלך האחרון לודוויג הגרמני, ועד המאה ה-19 והמלך מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. בעבר נכתב השם כ-Kunigsee כאשר שמו של אציל מקומי בשם Kuno מוזכר במקורות היסטוריים. איות השם כ- Chunigesee הוא כנראה עתיק יותר באופן משמעותי. באוגוסט 1134 מוזכרת בזיליקה בשם Basilica Chunigesee שנבנתה על גדת האגם בפעם הראשונה, לאחר ששנה קודם לכן נקראה על שמו של ברתולומאוס הקדוש הנחשב בגרמניה כמגן על האיכרים ולכן נקרא האגם בעבר גם אגם ברתולומאו (Bartholomäsee).
גאוגרפיה

אגם המלכים בעל המבנה הצר והארוך, משתרע על שטח של כ-5.2 קמ"ר ושטח אגן הניקוז שלו כ-136 קמ"ר. אורכו 7.2 ק"מ, רוחבו המרבי 1.2 ק"מ, והמזערי כ-250 מטרים. עומק המים הממוצע עומד על כ־98 מטרים ובנקודה העמוקה ביותר 190 מטרים.
האגם ההררי נוצר כתוצאה מהתרוממות טקטונית של הרכסים ההררים בתקופת היורה. במהלך עידני הקרח הועמק אגן ההיקוות במאות מטרים נוספים ורק שטח קטן לחופו המערבי נותר שטוח וחולי כאשר בשיאו של עידן הקרח כוסה העמק כולו עד לגובה של כ-900 מטרים. עם נסיגת הקרחונים התעצמה סחיפת הקרקע באגן ההיקוות, שהייתה עמידה הרבה פחות לתהליך השחיקה לעומת רכסי ההרים המקיפים אותה והאגם המשיך והתעמק.
האגם תחום ממזרח וממערב ברכסי הרים תלולים כאשר חלקו המערבי של האגם תלול במיוחד, ומהווה חלק ממורדותיו המזרחיים של הר וצמן (Watzmann). גובהו של המדרון כ-2,100 מטרים מעל פני המים כאשר כ-1,800 מטרים מתוכם מהווים קיר כמעט אנכי. כתוצאה ממפולות שלג וקרח שאירעו במשך השנים ואשר גרפו איתן שברי סלעים ואדמה מן ההר, נוצר למרגלות המדרון המערבי, בערך באמצע האגם, חצי האי הירשאו (Hirschau) שעליו הוקמה הכנסייה ומספר בקתות. חלקו הדרומי והצפוני שאינם הרריים מאפשרים גישה נוחה ליבשה.
בחלקו הצפוני של האגם, בקרבת המעגן כ-הראשי, מתרומם האי הקטן קריסטליגר (Christlieger) ועל גדותיו הצפוניים מערביים של האגם שוכנת העיירה שונאו (Schönau am Königssee). בחלקו הדרומי של האגם הוא מתחבר לנחל סלט המזרים אליו מים מאגם אוברזה הקטן השוכן מדרום לו.
פיתוח ושימושים

שימוש מסחרי באגם החל כבר במאה ה-18. סירות משוטים שינעו סחורות, נוסעים, ובעלי חיים בין הנקודות השונות על גדותיו שאיפשרו עגינה. סירות בעלות מנועי קיטור ובנזין הופעלו באגם לשימושים מזדמנים אך לא באופן קבוע, במטרה לשמור על איכות המים והסביבה. בשנת 1909 הוכנסו לראשונה לשימוש באגם סירות בעלות מנוע חשמלי. עד 1998 היו הסירות המורשות לנוע באגם עשויות מעץ בלבד. נכון להיום נעשה באגם שימוש ב-18 סירות נוסעים המונעות במנוע חשמלי שאינו גורם לזיהום המים והסביבה וחלקן גם בעלות גוף עשוי מתכת. קווי הנוסעים באגם יוצאים מן המעגן הראשי הממוקם על הגדה הצפונית. לחופי האגם קיימות שלוש תחנות עצירה: תחנת סנט ברתולומאו על לשון היבשה שבגדה המערבית, סלט (Salet) לחופו הדרומי וקסל (kessel ) במישור קטן בגדה המזרחית. תנועת כלי שיט ממונעים פרטיים וצלילה אינם מורשים באגם אך ניתן לשכור סירות משוטים.
תיירות

בשל המבנה הגאולוגי הסובב את אגם המלכים המתאפיין בקירות סלע תלולים המקיפים אותו, לא ניתן לבצע הקפה רגלית שלו בקרבת קו המים. מטיילים בסביבת האגם נוהגים לשוט עד לאחד המעגנים ומשם לצאת לטיולי הליכה רגלית בהרים.
כנסיית סנט ברתולומיאו (Bartholomä), הממוקמת על לשון יבשה בצידו המערבי של האגם מהווה אתר צליינות אשר דרך עולי הרגל אליו היא העתיקה ביותר בהרי האלפים, והיא עוברת בהרים כבר משנת 1635.
מסלול הליכה מן הכנסייה מאפשר הגעה עד לכנסיית הקרח החצובה לרגלי המדרון המזרחי של הר וצמן (Watzmann). מסלול אחר היוצא ממעגן סלט לחופו הדרומי של האגם מאפשר הליכה לאגם אוברזה ולאורך הגדה המערבית שלו. משם ניתן להגיע גם למפל רותבאך (Röthbachfall), שהוא הגבוה בגרמניה (470 מ').
מסלולי הליכה נוספים היוצאים מסלט וממעגן קסל בגדה המזרחית של אגם המלכים מאפשרים טיפוס עד לפסגות ההרים הסובבים את האגם.
בשל גודלו האגם קופא לחלוטין רק בחורפים קרים במיוחד, בממוצע אחת לעשר שנים.
האגם עשיר בדגים ממשפחת הסלמון והטרוטה, אך רק דייגים בעלי היתר מורשים לדוג בו לצרכים מסחריים.
אגם אוברזה

אוברזה (Obersee-האגם העליון) הוא אגם הררי קטן מדרום לאגם המלכים, ומזרים את מימיו אליו באמצעות נחל סלט שאורכו כ-600 מטרים. בין האגמים מפרידה מורנה (גאוגרפיה), שאורכה הוא כ-700 מטרים, ורוחבה כ-800 מטרים. ההנחה המקובלת היא כי האגמים לא היו מחוברים מעולם אף על פי שבשטח ניתן להבחין בשברי הסלעים שנותרו כתוצאה ממפולת גדולה שהתרחשה בשנת 1172 ואשר לגביה היו הערכות כי גרמה להפרדה בין האגמים.
אורכו של אגם אוברזה 1.32 ק"מ ורוחבו המקסימלי 420 מטרים. שטחו של האגם הוא כ-0.6 קמ"ר ושטח אגן הניקוז שלו כ-38 קמ"ר. עומק המים הממוצע באגם 29.6 מ' והעומק המקסימלי 51 מטר.
האגם מוקף ממזרח וממערב בהרים תלולים אשר בחלקו המזרחי אינם מאפשרים גישה לקו המים ואילו בחלקו המערבי קיים שביל מטיילים שבחלקו חצוב בסלע המדרון.
לחופו הדרומי של אגם אוברזה בנויה מזה כ-500 שנה, בקתה הררית המשמשת כרפת ומחלבה בעונת הקיץ שבה שוהים עדרי הבקר בסביבה.
באגם קיימים דגים מסוגים שונים ובעיקר ממשפחת הסלמון והטרוטה אך דיג מסחרי אסור מאז 1978 שבו הוכרז השטח כחלק מן הפארק הלאומי ברכטסגאדן.
מפל רותבאך

מפל רותבאך (Röthbachfall) הממוקם בקצהו הדרומי של עמק אגם המלכים, מדרום לאגם אוברזה, ובמרכזו של קרקס קרחוני, הוא המפל הגבוה בגרמניה. המפל בנוי משתי מדרגות סלע אנכיות כמעט וגובהו כ-470 מטר. מקור המים במפל הוא בנחל רות ופלגים נוספים הזורמים בשטח הגבוה של הרמה ההררית מדרום למצוק. הגישה למרגלות המפל אפשרית ישירות מחופו הדרומי של אגם אוברזה בשביל לא סלול ולא מפותח מבחינה תיירותית.
כנסיית סנט ברתולומאו למרגלות הר וצמן
ספינות התיור החשמליות באגם
אוברזה-מבט מדרום
מפל רותבאך במרכזו של קרקס קרחוני
NTV

| --- | --- |
לוגו NTV
 פרטי הערוץ
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קטגוריה:  חדשות, בידור, כללי
 סוג:  ערוץ טלוויזיה
 תאריך השקה:  10 באוקטובר 1993
 בעלות:  גזפרום-מדיה
 שפה:  רוסית
 משרד ראשי:  רחוב האקדמאי קורוליוב 12, מרכז הטלוויזיה אוסטנקינו, מוסקבה
 אזור קליטה:  רוסיה ברוסיה באמצעות NTV   בלארוס בבלארוס (באמצעות NTV Belarus)   אוקראינה באוקראינה (באמצעות NTG)   קנדה ארצות הברית באמריקה הצפונית (באמצעות NTV america)    בכל העולם (באמצעות NTV Mir)
 שיטת שידור:  16:9 HDTV
 הצפנה:  שידור דיגיטלי קרקעי, שידור לוויני חופשי, הפצה ברשתות הכבלים והלוויין
 זמינות
 חבילה:  שידור חופשי
 http://www.ntv.ru/
לוגו NTV בזמן התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה, 
החל ממרץ 2020 .
ערוץ NTV (ברוסית: ОАО Телекомпания НТВ, רשמית: חברת הטלוויזיה אן.טה.וה.) הוא אחד מערוצי הטלוויזיה הפרטיים הראשונים ברוסיה שהוקם ב-1993 על ידי האוליגרך ולדימיר גוסינסקי באמצעות חברת ההחזקות מדיה מוסט. כיום נמצא בבעלות גזפרום, באמצעות חברת ההחזקות גזפרום-מדיה ונחשב לערוץ המסחרי הגדול במדינה ועד 2001 נחשב לערוץ הטלוויזיה העצמאי היחיד ברוסיה.
היסטוריה > הקמת הערוץ

בחודש יוני 1993, העיתונאים איגור מלאצ'נקו, אולג דוברודייב ויבגני קיסליוב השיקו את תוכניות האקטואליה "איטוגי" (תוצאות ברוסית). בחודש יולי 1993 חברו כמה חברות השקעה שביקשו לרכוש את התוכנית ובהמשך לפתח אותה לכדי ערוץ טלוויזיה עצמאי. 20% מהמניות היו בבעלות חברת הטלוויזיה "איטוגי", 80% הנותרים היו בבעלות "מוסט-בנק".
על פי צו נשיאותי מ-22 בדצמבר 1993, הוחלט כי ב-17 בינואר 1994, יהפוך NTV לערוץ הטלוויזיה הרביעי ברוסיה. בעת עלייתו לאוויר הערוץ שידר רק תוכניות אקטואליה שונות. ב-1994 נוספה תוכנית סאטירית בשם "בובות" (קוקלי), הגרסה הרוסית לחרצופים. בהמשך נוספו תוכניות שסקרו את הנעשה בעולם וקולנוע. כמו כן, נוספו תוכניות בידור רבות נוספות. בנוסף, התמקד הערו בסיקור תחרויות הספורט.
בינואר 1997 שידורי NTV התפשטו למערב אירופה, המזרח התיכון וצפון אפריקה ובאותה שנה נוצרה חברת ההחזקות NTV, ששילבה את ערוצי NTV-Plus, ערוץ TNT וערוצי בת רבים נוספים. מנכ"ל החזקות NTV היה איגור מלאצ'נקו, כשלמנכ"ל ערוץ הטלוויזיה NTV מונה אולג דוברודייב, לעורך הראשי של NTV, מונה ולדימיר קוליסטיקוב. ב-10 במרץ 1998 NTV הפכה לחברת מניות משולבת פתוחה.
בשנת 1999 נבנה אולפן גדול שנקרא בשם "студия-трансформер" (אולפן שנאי), והחלו להופיע מגוון תוכניות עצמאיות בשנים 1999-2000.
היסטוריה > החלפת בעלי הערוץ

בחודש יוני 2000, נעצר ולדימיר גוסינסקי, מי שהיה הבעלים של חברת הטלוויזיה NTV. הוא נעצר בהוראת משרד התובע הכללי כחשוד בהונאה, באמצעות חברת ההחזקות שלו "מדיה-מוסט" - זאת כשהוא שרוי במאבק מסיבי מול חברת גזפרום על השליטה בערוץ NTV.
לאחר זמן מה, גוסינסקי שוחרר ואולץ לעזוב את רוסיה. הוא עבר לספרד וסיפר כי נאלץ למכור את "מדיה מוסט" ל"גזפרום" על פי מחיר שייקבע. מנהלי "מדיה מוסט" סירבו לציית להסכם וב-3 באפריל 2001, גזפרום ניסתה להשתלט על בעלי המניות של ערוץ הטלוויזיה NTV והודיעה על שינוי השדרן הראשי. מספר עיתונאים מובילים מחו על המכירה, אך ללא הועיל, וב-11 במאי 2001, "גזפרום מדיה" הפכה רשמית לבעלים של NTV. במחאה, נטשו עיתונאים בכירים רבים יחד העורך הראשי, יבגני קיסליוב את הערוץ.
היסטוריה > שיתוף פעולה בינלאומי

בשנת 2018 הערוץ חתם על הסכם הפצה עם נטפליקס שבמסגרתו יופצו סדרות המקור של הערוץ בפלטפורמות של נטפליקס, כמו הסדרה בנתיב הייסורים. בשנת 2019 נחתם הסכם דומה עם דורי מדיה ועם החטיבה הבינלאומית של שידורי קשת, Keshet International, שתפיץ סדרות כמו בצד השני של המוות, שוברט ואחרות. שיתוף הפעולה עם שידורי קשת אפשר הפקת גרסה רוסית לסדרה "כפולים", שנקראת דגל כוזב. בנוסף, הסדרה א.ל.ג'.י.ר., בהפקת הערוץ, תופץ בפלטפורמת TenTime, המיועדת לעולם הערבי.
ראשי הערוץ > מנכ"לי הערוץ

איגור מלאשנקו (1993–1997)
אולג דוברודייב (1997–2000)
יבגני קיסליוב (2000–2001)
בוריס ג'ורדן (2001–2003)
ניקולאי סנקביץ' (2003–2004)
ולדימיר קוליסטיקוב (2004-2015)
אלכסיי זמסקי (2015 ואילך)
ראשי הערוץ > העורכים הראשיים של הערוץ

יבגני קיסליוב (עד 2001)
ולדימיר קוליסטיקוב (2001)
טטיאנה מיטקובה (2001-2003 ומאז 2004)
אלכסנדר גראסימוב (2003-2004)
אלכסנדר קוסטרין (2015 ואילך)
ראשי הערוץ > מפיק ראשי

טימור ויינשטיין (2015 ואילך)
אדוארד ספירס

| --- | --- |

אדוארד ספירס
 לידה:  7 באוגוסט 1886 פריז, צרפת צרפת
 פטירה:  27 בינואר 1974 (בגיל 87) אסקוט, ברקשייר, בריטניה בריטניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 בן או בת זוג:  Nancy Maurice מרי בורדן 
 צאצאים:  Michael Spears 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1903 – 1919   1940 – 1946
 דרגה:   מייג'ור גנרל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
  מסדר האימפריה הבריטית    מסדר האמבט    הצלב הצבאי
 
אדוארד לואיס ספירס (7 באוגוסט 1886 - 27 בינואר 1974) היה גנרל בריטי.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

ספירס נולד בפריז ב-7 באוגוסט 1886, והתחנך בצרפת. הוא שירת את ארצו במלחמת העולם הראשונה, בשנים 1914 ו-1915, במהלכן נפצע ארבע פעמים. חינוכו ורקעו הצרפתי סייע לו בשלב זה בקריירה ובשנים 1915 ו-1916 שירת כקצין קישור בין הצבא הבריטי לאחת הארמיות של צבא צרפת, ולאחר מכן היה לראש המשלחת הבריטית בפריז, זאת עד ל-1920. באותה העת היה ספירס כבר בדרגת בריגדיר גנרל, לה מונה עוד ב-1918. וינסטון צ'רצ'יל, אז הלורד הראשון של הימיה, הכיר אותו בשנת 1915 והעריך את כישוריו.
לאחר המלחמה נבחר לפרלמנט הבריטי וכיהן בו החל ב-1922 ועד ל-1945. במשך שנות השלושים תמך במאבקו של צ'רצ'יל לחימושה של בריטניה אל מול הסכנה הנשקפת מגרמניה הנאצית.
במאי 1940, לפני נפילת צרפת, מינה אותו צ'רצ'יל לנציגו האישי בצרפת. ספירס ביצע אישית את חילוצו של הגנרל שארל דה גול מצרפת ב-17 ביוני 1940, ערב הכניעה הצרפתית, כפי שתיאר צ'רצ'יל בספרו על מלחמת העולם השנייה:
ביולי 1941, לאחר כיבוש סוריה ולבנון על ידי הצבא הבריטי ואנשי צרפת החופשית מידי צבא וישי, פעל ספירס ביחד עם הבריגדיר ארתור סטפן מאברוגורדאטו, אשר היה עד ראשית שנות השלושים מפקד משטרת המנדט הבריטי בארץ ישראל, בהפעלתם מחדש (והפעם כבעלי ברית) של הפקידים ואנשי הצבא של וישי. השלטון בסוריה ולבנון עבר לידי צרפת החופשית, והשניים עמלו גם למען שיתוף הפעולה של אנשי צרפת החופשית, באותן שתי ארצות, עם הבריטים.
בשנים 1942–1944 היה ספירס ראש הנציגות הבריטית בסוריה ולבנון.
ביוגרפיה > יחסו למאבק בארץ ישראל

ספירס היה מראשי התומכים בעמדה הערבית בשאלת עתידה של ארץ ישראל והתנגד באופן נחרץ ובוטה למפעל הציוני ולשאיפת יהודי ארץ ישראל להקמת מדינה יהודית. בעדותו בפני ועדת החקירה האנגלו-אמריקאית לענייני ארץ ישראל, בינואר 1946, אמר ספירס כי: "המדיניות הציונית, כפי שהיא מתגלה כיום בארץ-ישראל, אינה תנועה דתית, אלא תנועה לאומית שיש בה הרבה קווים בלתי רצויים שהיו אופייניים לתנועה הנאצית בגרמניה." את בעיית הפליטים היהודים הציע לפתור בדרך של פיזורם בין מדינות האומות המאוחדות, כולל מדינות ערב. לטענתו, מדינה יהודית במזרח התיכון לא תביא שלום, אלא אי-שקט וחוסר ביטחון. בניסיונו לקדם את עמדת הצד הערבי, טען כי הצבא המצרי, הלגיון הירדני ויחידות ערביות נוספות עמדו לצד בנות הברית במלחמת העולם השנייה, בשעה שיהודי ארץ-ישראל הזיקו למאמץ המלחמתי באלצם את הבריטים להחזיק כוחות גדולים בארץ ישראל. ביוני 1946, נטען על ידי עיתון קומוניסטי ערבי שיצא לאור בירושלים, כי ספירס עובד כיועץ בשכר ל"משרד התעמולה הערבי" בראשותו של מוסא עלמי.
לאחר שספירס לא הצליח להיבחר שוב כחבר הפרלמנט בבחירות הכלליות שנערכו בבריטניה בשנת 1945, הוא פרש מן הפוליטיקה ופנה לעולם העסקים.
ביוגרפיה > חיי משפחה

בראשית שנת 1918 נישא למרי בורדן. לזוג נולד בן, מייקל, בשנת 1921. בשנת 1969, שנה לאחר מות בורדן, נישא לננסי מוריס. אדוארד ספירס נפטר בשנת 1974.
הערות שוליים

↑  חברי הוועדה האמריקאים מכריזים שאין החלטת הקונגרס מחייבתם, דבר, 30 בינואר 1946
↑  ספירס ממריץ את הערבים להתנגד לציונות, דבר, 17 באוגוסט 1945
↑  חברי הוועדה האמריקאים מכריזים שאין החלטת הקונגרס מחייבתם, דבר, 30 בינואר 1946
↑  אנשי "החזית הערבית" הוזמנו לבלודאן, דבר, 11 ביוני 1946
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272213505171  PLWABN: 9810582711105606  BNE: XX5363369  BnF: cb12424780x (data)  GND: 119520249  ISNI: 0000 0001 0891 573X  LCCN: n50036749  NTA: 068883307  SNAC: w6qq1bx6  SUDOC: 081777906  Trove: 981050  VIAF: 41930248   WorldCat (עם VIAF): 41930248