stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארי מגווייר
קריירת מועדונים

מגווייר, יליד שפילד, דרום יורקשייר, החל לשחק בגיל צעיר במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית שפילד יונייטד.
באפריל 2011, תוך מאבקי מניעת ירידת ליגה של שפילד, קודם מגווייר לקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה שלו ערך כאשר נכנס כמחליף במחצית, בהפסד הביתי 0–2 לקארדיף סיטי. למרות ההפסד זכה מגווייר בתואר איש המשחק. בהמשך העונה ערך ארבע הופעות נוספות, אך לא הצליח למנוע את ירידת קבוצתו לליגה השלישית באנגליה.
במשחק פתיחת עונת 2011/2012 כבש מגווייר בניצחון 0–2 על אולדהאם אתלטיק. לאחר שביסס את מעמדו כשחקן הרכב בשפילד, ופתיחת עונה טובה, האריך את חוזהו בקבוצה באוקטובר 2012. על יכולתו הטובה בעונה זו זכה הן בתואר השחקן הצעיר של העונה בשפילד והן בתואר שחקן העונה של שפילד. ה-BBC בחר במגווייר לקבוצת העונה בליגה השלישית. בעונה הבאה המשיך את יכולתו הטובה. באוקטובר 2012 כבש צמד בניצחון 1–4 על נוטס קאונטי במסגרת פרס הפוטבול ליג. בפברואר 2013, בגיל 19 בלבד, ערך את הופעתו ה-100 עבור שפילד יונייטד, במשחק שנגמר בתוצאת תיקו ללא שערים, מול לייטון אוריינט.
ב-29 ביולי 2014 חתם בהאל סיטי לשלוש עונות, בעסקה ששוויה 2.5 מיליון פאונד. בפברואר 2015 הושאל בעסקה קצרת-טווח לוויגאן את'לטיק. ב-25 באוקטובר 2016 כבש את שער הבכורה שלו במדי האל, בניצחון 1–2 על בריסטול סיטי, במסגרת גביע הליגה. באפריל 2017 ענד לראשונה את סרט הקפטן, בניצחון במסגרת הפרמייר ליג 2–4 על מידלסברו. במשחק זה כבש גם את שערו הראשון בפרמייר ליג.
ב-15 ביוני 2017, עם ירידת הליגה של האל, חתם לחמש שנים בלסטר סיטי, ששילמה להאל 17 מיליון לירות שטרלינג עבורו. בעונת הבכורה שלו בלסטר, שיחק בכל משחקי הליגה של הקבוצה, הציג יכולות מרשימות ובמהלך עונה זו זכה לראשונה לזימון לנבחרת אנגליה. בסך הכל ערך באותה עונה 44 הופעות בכל המסגרות, וכבש שני שערים, שניהם בפרמייר ליג.
במחזור השלישי של עונת 2018/2019, במשחק מול סאות'המפטון, כבש את שער הניצחון, מבעיטה מחוץ לרחבה. ב-29 בספטמבר 2018 כבש שער נוסף, בנגיחה, בניצחון החוץ 0–2 על ניוקאסל יונייטד.
ב-5 באוגוסט 2019 חתם לשש שנים במנצ'סטר יונייטד עבור 80 מיליון ליש"ט, והפך לשחקן ההגנה היקר בהיסטוריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה ב-11 באוגוסט, בניצחון 0–4 על צ'לסי במחזור הליגה הראשון.
קריירת נבחרות

מגווייר זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 בנובמבר 2012, למשחק ידידות מול צפון אירלנד. הוא נכנס בדקה ה-60 כמחליף, בניצחון האנגלים 2–0.
באוגוסט 2017 זומן לראשונה לסגל נבחרת אנגליה הבוגרת, לצמד משחקי מוקדמות מונדיאל 2018 מול מלטה ומול סלובקיה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים בניצחון החוץ 1–0 על ליטא, במשחק שהיה האחרון של אנגליה בקמפיין המוקדמות המוצלח.
מגווייר נכלל בסגלו של מאמן הנבחרת גארת' סאות'גייט, למונדיאל 2018. בטורניר עצמו בישל הוא להארי קיין את שער הניצחון במשחק הראשון של אנגליה, מול תוניסיה. ב-7 ביולי 2018, בשלב רבע הגמר, במשחק מול שוודיה, כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת, בנגיחה בדקה ה-30.
נכלל בסגל נבחרת אנגליה לטורניר מונדיאל 2022.
חיים אישיים

אחיו של מגווייר, ג'ו ולורנס, הם גם כדורגלנים.
ב-21 באוגוסט 2020 נעצר מגווייר באי היווני מיקונוס, לאחר שהיה מעורב לכאורה בקטטה. מנצ'סטר יונייטד הודיעה בהודעה רשמית כי מגווייר "משתף פעולה באופן מלא עם הרשויות היווניות". מגווייר הופיע בבית המשפט באי ב-22 באוגוסט, לאחר יומיים בהן ישב במעצר. הוא שוחרר ממעצר כשמשפטו נדחה עד ל-25 באוגוסט. ב-25 באוגוסט הורשע בכל האישומים כנגדו, ונמצא אשם בתקיפה בנסיבות מחמירות, התנגדות למעצר ושוחד. מגווייר נעדר מפסק הדין.
תארים

מנצ'סטר יונייטד
גביע הליגה האנגלית: 2022/2023
אנגליהאנגליה
סגנות היורו: 2020
מקום שלישי בליגת האומות: 2018/19
אישיים
נבחרת העונה בליגה השלישית באנגליה - 2011/12, 2012/13, 2013/14
שחקן החודש בפוטבול ליג - אוגוסט 2011
שחקן העונה של שפילד יונייטד - 2011/12, 2012/13, 2013/14
השחקן הצעיר של העונה של שפילד יונייטד - 2011/12
שחקן העונה של האל סיטי על פי בחירת האוהדים - 2016/17
שחקן העונה של לסטר סיטי - 2017/18
שחקן העונה של לסטר סיטי על פי בחירת האוהדים - 2017/18
נבחרת העונה בליגה האירופית: 2020/21
נבחרת הטורניר ביורו: 2020
שחקן החודש בפרמיירליג: נובמבר 2023
הערות שוליים

↑  הארי מגווייר חתם במנצ'סטר יונייטד: "זו הזדמנות אדירה עבורי", באתר וואלה, 5 באוגוסט 2019
↑  England squad named for FIFA World Cup Qatar 2022 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל האנגלית, 10 בנובמבר 2022 (באנגלית)
↑  Manchester United captain Harry Maguire in Greek court after 'hitting police officer', Sky News (באנגלית)
↑  מערכת ONE, צרות ביונייטד: מגווייר נמצא אשם בתקרית ביוון, באתר ONE, ‏25 באוגוסט 2020
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2018 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 רוז •  4 דייר •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 לינגארד •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 ורדי •  12 טריפייר • 13 באטלנד •  14 ולבק • 15 קייהיל • 16 ג'ונס • 17 דלף • 18 יאנג • 19 רשפורד • 20 אלי • 21 לופטוס-צ'יק • 22 אלכסנדר-ארנולד • 23 פופ • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 רוז •  4 דייר •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 לינגארד •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 ורדי •  12 טריפייר • 13 באטלנד •  14 ולבק • 15 קייהיל • 16 ג'ונס • 17 דלף • 18 יאנג • 19 רשפורד • 20 אלי • 21 לופטוס-צ'יק • 22 אלכסנדר-ארנולד • 23 פופ • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 2020 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 ג'. הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 ד. הנדרסון (משחק ראשון) / רמסדייל (יתר המשחקים) •  14 פיליפס • 15 מינגס • 16 קודי • 17 סאנצ'ו • 18 קלוורט-לואין • 19 מאונט • 20 פודן • 21 צ'ילוול • 22 וייט • 23 ג'ונסטון • 24 ג'יימס • 25 סאקה • 26 בלינגהאם • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 ג'. הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 ד. הנדרסון (משחק ראשון) / רמסדייל (יתר המשחקים) •  14 פיליפס • 15 מינגס • 16 קודי • 17 סאנצ'ו • 18 קלוורט-לואין • 19 מאונט • 20 פודן • 21 צ'ילוול • 22 וייט • 23 ג'ונסטון • 24 ג'יימס • 25 סאקה • 26 בלינגהאם • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 פופ •  14 פיליפס • 15 דייר • 16 קודי • 17 סאקה • 18 אלכסנדר-ארנולד • 19 מאונט • 20 פודן • 21 וייט • 22 בלינגהאם • 23 רמסדייל • 24 וילסון • 25 מדיסון • 26 גלאגר • מאמן: סאות'גייט |  1 פיקפורד •  2 ווקר •  3 שו •  4 רייס •  5 סטונס •  6 מגווייר •  7 גריליש •  8 הנדרסון •  9 קיין •  10 סטרלינג •   11 רשפורד •  12 טריפייר • 13 פופ •  14 פיליפס • 15 דייר • 16 קודי • 17 סאקה • 18 אלכסנדר-ארנולד • 19 מאונט • 20 פודן • 21 וייט • 22 בלינגהאם • 23 רמסדייל • 24 וילסון • 25 מדיסון • 26 גלאגר • מאמן: סאות'גייט | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811554873505606  BIBSYS: 1579001847195  LCCN: no2020073206  VIAF: 3627159279143108160003   WorldCat (עם VIAF): 3627159279143108160003
שלמה נס

| --- | --- |

 לידה:  8 ביוני 1960 (בן 64) ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל 
 פעילות בולטת:  יו"ר חברת החשמל   חבר מליאת רשות ניירות ערך   יו"ר איילון חברה לביטוח   יו"ר שומרה חברה לביטוח   מ"מ יו"ר קבוצת פורמולה מערכות   יו"ר אביב ארלון  (קבוצת אביב וקבוצת ארלון)    יו"ר חברת טאו תשואות
 השכלה:  LL.B ו-Ph.D במשפטים ו-B.A בכלכלה ובראיית חשבון מאוניברסיטת בר-אילן, CISA - מבקר מערכות מידע מוסמך.
 עיסוק:  פירון משרד עורכי דין
 בת זוג:  ד"ר לאה נס
 
שלמה נס (נולד ב-8 ביוני 1960) הוא עורך דין, דוקטור למשפטים ורואה חשבון ישראלי, המתמחה בגיבוש, ייעוץ וליווי של תהליכי הסדרי נושים, הסדרי חוב, נאמנות, ניהול חברות בקשיים, כינוס נכסים, פירוק או תהליכי הבראת חברות. נס כיהן בשורה של תפקידים ציבוריים ומנהליים, ובהם יו"ר חברת החשמל, תפקיד אליו מונה כבר בהיותו בן 30. כיום, נס הוא שותף במחלקת חדלות פירעון והבראת חברות במשרד פירון עורכי דין, וכן מרצה באוניברסיטת תל אביב, בלהב פיתוח מנהלים, בפקולטה למשפטים ובביה"ס למנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן ובמוסדות אקדמיים נוספים בנושאים שונים ואף מרכז ומרצה בקורסי ההכשרה לדירקטורים בחברות הממשלתיות, במשרד ראש הממשלה ובמשרד האוצר.
עמדותיו

נס התבטא ביחס לרפורמה המשפטית בישראל (2023). לדידו, אף שיש לבצע שינויים במערכת המשפט, אין לאפשר פגיעה במיעוטים ויש להותיר לבית המשפט להמשיך ולהגן על חוקים הנוגעים לזכויות אדם. לעומת זאת, ביחס לסוגיית גיוס החרדים, יש להכריע בה ברמה הפוליטית ולא בבית המשפט, תוך שמירת חשיבות לומדי התורה. כמו-כן, נס תומך בפיצול המוצע לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה.
פעילות ציבורית

בין תפקידיו במגזר הציבורי היו: יו"ר חברת החשמל, חבר מליאת רשות ניירות ערך, סיו"ר הוועדה המייעצת להיטלי סחר של מדינת ישראל, מטעם משרד האוצר ומשרד הכלכלה.
מתחילת 1994 ועד 2016, כיהן נס כחבר בוועד המנהל וכיו"ר אגודת הידידים של אוניברסיטת בר-אילן, כחבר אגודת הידידים של אוניברסיטת רייכמן וכיו"ר אגודת הידידים של האקדמיה ללשון העברית.
נס כיהן כיו"ר פורום המנהלים של המגזר החרדי.
בשנת 2020 בעקבות ההשלכות הכלכליות של משבר הקורונה הודיע שר הכלכלה אלי כהן על הקמת "פורום נס להצלת המשק", בראש הפורום עמד שלמה נס והיו חברים בו דב מורן, רוני קוברובסקי, לילך אשר טופילסקי, ד"ר שמעון אלקבץ, רו"ח אלינה פרנקל-רונן ותומר מור ועוד. הפורום הגיש דו"ח מקיף בן 114 עמודים ובו המלצות כלליות ובהן ההמלצה להקלה על תזרים המזומנים של העסקים באמצעות הגדלת האשראי ודחיית מועד פרעון ההלוואות, עידוד השקעות בארץ באמצעות הקלה על חסמים רגולטוריים לצד התרת יבוא מקביל, חיזוק התעסוקה באמצעות הסטה של תשלום דמי חל"ת למובטלים לתשלום למעסיקים, וחיזוק משקי הבית באמצעות דחיית משכנתאות והלוואות. כמו כן, מכיל הדו"ח המלצות בתחומים של 15 ענפי מסחר ותעשייה ספציפיים ובמיוחד כאלו שנפגעו במיוחד ממשבר הקורונה ובהם מלונאות, מסעדנות, תיירות, אולמות האירועים, וכן המגזר השלישי. הדו"ח מכיל גם פתרונות בנושא של הלוואות בערבות מדינה שיועברו לעסקים הנפגעים.
בשנת 2023 ליווה נס את ועדת הכלכלה והוועדה לצמצום פערים חברתיים של הכנסת, בהכנת מצע לדיון והחלטות בדיונים במטרה להקל על נטל תשלומי המשכנתאות על הציבור, כתוצאה מעליית הריבית במשק.
בין השנים 2006–2020, קיבל שלמה נס מינוי מטעם ממשלת ארצות הברית וכיהן מטעמם כחבר הוועד המנהל של קרן פולברייט (Fulbright Foundation) קרן החינוך ישראל-ארצות הברית.
חיים אישיים

נשוי לד"ר לאה נס, שכיהנה כחברת הכנסת מטעם סיעת הליכוד וכסגנית השר לאזרחים ותיקים. ביוכימאית במקצועה. אב לחמישה ילדים. מתגורר בגבעת שמואל. נס גייס מלקוחותיו תרומות למסע הבחירות של אשתו לקראת הבחירות המקדימות לכנסת השמונה עשרה, בהן הגיעה למיקום גבוה.
בשנת 2012 נכללו בני הזוג שלמה ולאה נס ברשימת הפוליטיקאים העשירים בישראל, שפרסם המגזין "פורבס", עם הון מעורך בסך 45 מיליון שקל.
מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס

ערך זה עוסק בפוליטיקאי רומאי הידוע כ"קאטו הזקן". אם התכוונתם לקאטו הצעיר בן המאה הראשונה לפנה"ס, ראו .
| --- | --- |
מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס
מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס
 לידה:  234 לפנה"ס טוסקולום, איטליה 
 פטירה:  149 לפנה״ס (בגיל 85 בערך) רומא, הרפובליקה הרומית 
 מדינה:  רומא העתיקה 
 תפקיד:  קונסול (195 לפני הספירה–195 לפני הספירה)  פראיטור  סנאטור ברומא העתיקה (ערך בלתי־ידוע–ערך בלתי־ידוע)  קוואיסטור  קנסור 
 השקפה דתית:  דת רומא העתיקה 
 בן או בת זוג:  Licinia  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס (Marcus Porcius Cato Censorius; ‏234 לפנה"ס – 149 לפנה"ס), הידוע גם כקאטו הזקן (להבדילו מנינו, קאטו 'הצעיר'), היה מדינאי וסופר רומאי שפעל בתקופת הרפובליקה הרומית. ראשון כותבי הסיפורת וההיסטוריה בלטינית, שמרן אנטי הלני. מפורסם בעקבות אמירתו החוזרת בסוף כל נאום: "מלבד זאת אני סבור שיש להרוס את קרתגו".
תולדות חייו > ראשית דרכו

קאטו נולד בעיר טוסקולום למשפחה אמידה של מגדלי חזירים (ומעיסוק זה נובע הנומן של המשפחה), משפחתו השתייכה לאצולה המקומית של טוסקולום ובדורות האחרונים התחילה עלייה בכוחה הכלכלי וגם סבו ואביו של קאטו שירתו בהצטיינות בצבא הרומאי.
המלחמה הפונית השנייה שפרצה בשנת 218 לפנה"ס הייתה הרסנית מבחינת רומא; האבדות הכבדות בשדה הקרב והצורך בחיילים פתחו מסלול קידום לאנשים חדשים כגון קאטו. קאטו התגייס לצבא והחל את הקריירה הצבאית שלו בשנת 216 לפנה"ס, תחילה הוא שירת כטריבון צבאי בצבאו של מרקוס קלאודיוס מרקלוס בזמן המערכה בסיציליה והשתתף במצור על סירקוסאי, הוא שירת בצבאו של קווינטוס פאביוס מאקסימוס בעת כיבושה של טרנטום (כיום טאראנטו שבאיטליה) בשנת 209 לפנה"ס. קאטו השתתף בקרב מטאורוס תחת פיקודו של גאיוס קלאודיוס נירון וזכה לשבחים רבים על הצטיינותו במהלך הקרב, קרב זה הוא בעל חשיבות מרובה שכן הוא חסם את הדרך בפני התגבורת הקרתגנית בראשותו של עזרובעל ברקא וכך מנע את הסיכוי מחניבעל לקחת לידיו את היוזמה במלחמה באיטליה.
קאטו התחיל את הקריירה הפוליטית שלו בשנת 204 לפנה"ס שבה התחיל במסלול המשרות כאשר נבחר לכהן כקוואיסטור. מי שסייע לו בכניסה לחיים הציבוריים היה לוקיוס ואלריוס פלאקוס שהיה איש אצולה פטריקי ובן למשפחה קונסולרית. את שירותו כקוואיסטור קאטו עשה בזמן המלחמה באפריקה תחת פיקודו של פובליוס קורנליוס סקיפיו, זאת הייתה התנגשותו הראשונה עם סקיפיו שעתיד להיות יריבו המרכזי, קאטו סלד מדרך התנהגותו הבזבזנית והנהנתנית וסבר שדבר זה מזיק למשמעת הצבא ולמהלך התקין של התנהלות המלחמה.
עם סוף כהונתו של קאטו כקוואיסטור הוא חזר לרומא, איתו בא מסיציליה גם המשורר קווינטוס אניוס, אניוס נעזר בקאטו בשנותיו הראשונות ברומא והוא הפך לפטרונו, דבר זה הוא בעל משמעות גדולה שכן במהלך חייו ברומא אניוס היה מראשוני הכותבים של שירה רומאית ונחשב לאבי הסוגה הזאת בספרות הרומאית.
בשנת 199 לפנה"ס נבחר קאטו למשרת האיידיל הפלבאי. הוא ערך משחקים מפוארים יחד עם עמיתו גאיוס הלוויוס. האהדה לה זכה במהלך כהונתו כאיידיל שימשה לו כקרש קפיצה למשרת הפראיטור, שאליה נבחר בשנת 198 לפנה"ס. כפראיטור, הפרובינקיה שהוקצתה לקאטו הייתה סיקיליה, ובמהלך כהונתו הוא ריסן את פעילותם של מלווים בריבית, ריסן את בזבוז כספי הציבור על ידי המינהל המקומי באי, שלח אספקה לצבא הרומאי שנלחם ביוון כנגד מוקדון במלחמה המקדונית השנייה ובאופן כללי התייחס לתושבי הפרובינקיה בהגינות ובכבוד.
תולדות חייו > קונסול

בשנת 195 לפנה"ס נבחר קאטו למשרת הקונסול יחד עם הפטרון הוותיק שלו פלאקוס. הוא היה פעיל בניסיון לדחות את הצעתם של שני טריבונים פלבאים לבטל חוק מימי המלחמה הפונית השנייה, המגביל את חפצי המותרות שנשים יכולות לרכוש ולהחזיק בהם. ניסיונו נכשל בסופו של דבר, אולם זאת הייתה הפעם הראשונה שבה ניסה קאטו לרסן את חברת השפע שנוצרה ברומא, מתוך אמונה שהיא תביא להתנוונות המדינה הרומאית.
מרידה של שבטים מקומיים בהיספניה סיכנה את האחיזה הרומאית באזור וכך נבחר קאטו לצאת להיספניה בראש צבא של שני לגיונות, 15,000 חילות עזר, 800 פרשים וצי של 25 ספינות. קאטו נחת בהיספניה קיטריור בעיר אמפוריה (כיום אמפוריאס שבספרד) והקים את בסיסו הראשי ליד העיר, הוא החל לאמן את חייליו ולבצע מספר פשיטות קטנות כנגד האויב כהכנה להתמודדות הגדולה בשדה הקרב. כאשר הוא הרגיש שכוחותיו מוכנים לקרב הוא יצא בשעת הלילה וחנה סמוך למחנהו הראשי של האויב. בקרב שהתרחש קאטו זכה לניצחון מכריע וכבש את מחנה האויב. קאטו ניצל את ניצחונו עד תום, הכניע את כל השבטים בפרובינקיה והשקיט את המרד. כדי לפייסם ולהוכיח את הכדאיות שבכניעה מהירה, הוא נהג באויביו לשעבר ברחמים וחנן רבים מהם.
למרות ניצחונו של קאטו המרד לא דוכא, המורדים גייסו 10,000 שכירי חרב קלטברים ותקפו את פובליוס מניליוס הפראיטור של היספניה אולטריור, קאטו אולץ לקחת את צבאו ולצאת לעזרתו, אף על פי שהדבר השאיר את השטחים שזה עתה נכבשו במצב פגיע למרידות נוספות, אותן דיכא קאטו תוך שהוא מעניש את התושבים בחומרה על ידי מכירתם לעבדות וציווי להרוס את חומות הערים. תחילה קאטו ניסה להגיע להסכמה עם הקלטברים כדי שינטשו את בריתם עם המורדים לאחר שצעד זה נכשל הוא יצא לקרב עם המורדים הביסם וביסס מחדש את שליטתה של רומא בפרובינקיה.
קאטו חזר עטור ניצחון לרומא, הסנאט העניק לו טריומף שהוא חגג בראוותנות. אף על פי שניצחונותיו בהיספניה לא השקיטו את האזור, והמלחמה כנגד השבטים המקומיים עתידה הייתה להימשך עוד שנים רבות, הם הצליחו לגבש את אחיזתה של רומא באזור, דבר שלא התערער גם בעקבות המרידות העתידיות.
תולדות חייו > דרכו לקנסורה

אחרי חזרתו לרומא שירת קאטו בשנת 194 לפנה"ס כלגאטוס תחת פיקודו של הקונסול טיבריוס סמפרוניוס לונגוס במהלך המלחמה כנגד שבט הבואיים שישב בגאליה קיסאלפינה. בשנת 193 לפנה"ס עם תום המלחמה קאטו חזר לרומא.
כאשר אנטיוכוס השלישי, מלך הממלכה הסלאוקית, פלש לשטח יוון בשנת 192 לפנה"ס, הוא החל מאיים על בעלות בריתה והאינטרסים של רומא באזור, ושנה לאחר מכן שוגר צבא רומאי בראשות הקונסול מניוס אקיליוס גלבריאו ליוון כדי להילחם באנטיוכוס. קאטו הצטרף למשלחת הצבאית כטריבון צבאי, ובתחילה ביקר בכמה מערי הליגה האכאית ובאתונה כדי להבטיח את נאמנותם לרומא.
קאטו חזר והצטרף אל צבאו של גלבריאו לפני הקרב כנגד אנטיוכוס. כאשר הצבא הרומאי עשה את דרכו דרומה דרך תסליה, אנטיוכוס הבין שהוא בעמדם נחיתות כנגד הכוחות הרומאים העדיפים, ולכן בחר לבצר את צבאו בתרמופילאי שהיה מעבר נוח להגנה. במהלך הקרב קאטו יצא בראשות כוח קטן של 2,000 חיילים במטרה לאגף את אנטיוכוס דרך הערים שבקרבת המעבר. הוא הצליח להביס את בעלי בריתו של אנטיוכוס האטולים ולהניס אותם מעמדתם וכך חשף את צבאו של אנטיוכוס לאיגוף. רוב המקורות העתיקים מייחסים את הניצחון הרומאי בקרב לפעולותיו של קאטו, אולם ייתכן שהם מושפעים מתיאור הקרב שנכתב על ידי קאטו, שבו הוא מייחס את הניצחון לפעולותיו שלו.
קאטו חזר לרומא בשנת 190 לפנה"ס ובמהלך השנים הבאות הוא עתיד להיות מעורב בכמה עימותים פוליטיים כנגד אישים בולטים. הוא התמודד ביחד עם פלאקוס על משרת הקנסור של שנת 189 לפנה"ס, אולם נכשל בניסיונו להיבחר אליה. באותה שנה הוא שימש כלגאטוס של הקונסול מרקוס פולביוס נוביליאור במהלך מלחמתו כנגד האטולים, אולם הוא לא שבע נחת מדרך ניהול המלחמה של נוביליאור והיה נוהג לבקר אותה.
בין האישים שקאטו תקף היו גלבראיו, שנטען שהוא לא דיווח כראוי על השלל שלכד במלחמה כנגד אנטיוכוס. בנוסף, הוא האשים את קווינטוס מינוקיוס תרמוס בכך שמסר דיווח מפוברק על הצלחותיו במלחמה, ואף עמד מאחורי האשמה בלקיחת זהב שהיה רכוש המדינה, שהועלתה על ידי שני טריבונים פלבאים כנגד לוקיוס קורנליוס סקיפיו אסיאטיקוס ואחיו סקיפיו אפריקנוס.
ככל הנראה מאחורי ההתקפות הללו עמד רצונו של קאטו להכפיש יריבים אפשריים, שיוכלו להתמודד נגדו על משרת הקנסור של שנת 184 לפנה"ס, וסלידתו ארוכת השנים מסקיפיו וחבר מרעיו, אולם ביסודן עמדה גם דאגה אמיתית לניקיון הכפיים של פקידי הציבור ולמינהל תקין, ואמונתו ששלל מלחמה צריך להגיע ברובו לכיסי החיילים הפשוטים ולאוצר המדינה ולא לכיסי המצביאים.
קאטו התמודד שוב למשרת הקנסור יחד עם פלאקוס בשנת 184 לפנה"ס, מועמדותו עוררה התנגדות עזה בקרב חלקים מהאצולה, מכיוון שהוא היה צפוי לנצל את סמכויותיו עד תום, ובניגוד לקנסורים של השנים הקודמות לא לנהוג בהקלה.
תולדות חייו > קנסור

למרות כל ההתנגדויות קאטו נבחר בשנת 184 לפנה"ס למשרת הקנסור, שהייתה היוקרתית ביותר מבין כל המגיסטראטורות הרומאיות וכהונה בה נחשב להישג יוצא דופן במיוחד לאיש חדש כמו קאטו. קאטו שוב כיהן במשותף עם פלאקוס, ובתוקף תפקיד זה רכש את יוקרתו הרבה ביותר. הכהונה שלו התנהלה בהרמוניה מוחלטת עם עמיתו פלאקוס שאותו מינה לפרינקפס סנאטוס, והוא גם נטה להיות הקנסור הפעיל יותר משניהם.
קאטו נלחם בתקיפות על שמירת הסדר החברתי ומסורת האבות ברומא, וכנגד חדירת התרבות היוונית. למרות שהעריך אספקטים מסוימים של התרבות היוונית, הוא תפס את העיסוק האינטנסיבי בה כמשחית, שכן עיסוק יתר בפילוסופיה וספרות יוונית יגרום להזנחת חובותיו הציבוריות והצבאיות של הרומאי הממוצע ולפגיעה במנהגי האבות הרומאיים. בנוסף לכך, הייתה לקאטו דעה שלילית ביותר על היוונים של תקופתו, אותם הוא ראה כמושחתים, בוגדניים ולא אמינים. הוא אף קישר בין תרבות המותרות שפשטה ברומא לתרבות היוונית, מכיוון שמקור רוב המותרות היה מיוון. בתוקף תפקידו כקנסור הוא הטיל מיסים כבדים על מותרות על ידי הערכה בלתי פרופורציונלית של שוויים, ובכך הוא קיווה לרסן את היקפם של המותרות ברומא. פעילות זאת נבעה מתוך השקפת עולם שרואה בדברי מותרות דבר שמשחית את דרך החיים הרומאית, וכתוצאה מכך פוגע בתפקודה של המדינה הרומאית.
בזמן עריכת הקנסוס קאטו סילק סנאטורים שלא עמדו בדרישותיו המוסריות מחברותם בסנאט ופסל פרשים שנראו לו כבלתי כשירים לשירות צבאי או שרמת התנהגותם המוסרית לא הייתה משביעת רצון. בניגוד לרוב הקנסורים שסילקו אנשים בעל מעמד זוטר, קאטו נהג בחומרה ולא נרתע מסילוקו של הקונסולאר לוקיוס קווינקיטוס פלמיניוס מהסנאט או מסילוקו של לוקיוס קורנליוס סקיפיו אסיאטיקוס משורות הפרשים. הוא גם נהג להוריד אזרחים שלא טיפלו כיאות בחלקותיהם למעמד אירארי. קאטו היה פעיל בתביעה לדין של פקידים מושחתים של הרפובליקה.
כמו כן ביצע קאטו מספר עבודות בנייה חשובות ברומא, כולל ריצוף קווי אמות המים בניסיון למנוע התחברות פיראטית של אנשים פרטיים לאספקת המים, שיפוץ רשת הביוב והרחבתה כך שתוכל לשרת רבעים נוספים ברומא, והקמת הבסיליקה פורקיה. הוא הורה על הריסת כל המבנים הפרטיים שנבנו על אדמות ציבוריות.
כהונתו של קאטו כקנסור זכורה כמחמירה ביותר והוא לא חשש להתעמת עם בכירי הסנאט ואף לסלק מספר סנאטורים בכירים שכיהנו בעבר כקונסולים.
תולדות חייו > אחרית ימיו

לאחר תום כהונתו כקנסור, קאטו לא כיהן עוד בשום מגיסטראט, אולם למרות זאת הוא נשאר אחד מן הסנאטורים המכובדים ביותר והיה בעל השפעה גדולה על מדיניות הסנאט.
האויבים שהוא קנה לעצמו במהלך כהונתו כקנסור המשיכו ללוות אותו. עד מותו הוא נתבע לדין ארבעים וארבע פעמים ויצא זכאי בכל פעם, אולם עובדה זאת מלמדת על האיבה הגדולה שעורר בקרב מתנגדיו. אויביו ניסו לטעון, ללא הצלחה יתרה, שכהונתו כקנסור הייתה פגומה. מנגד, קאטו המשיך את מדיניותו בעת כהונתו כקנסור ולא חשש לתבוע לדין בעצמו את יריביו. הוא תקף את פובליוס פוריוס פילוס על כך שסחט כספים מההיספנים בעת כהונתו כמושל באזור, הוא ייצג את האינטרסים של תלמי השמיני כאשר זה איבד את ממלכתו בשנת 154 לפנה"ס לטובת אחיו תלמי השישי כתוצאה מרשלנות רומאית, ובשנת 150 לפנה"ס הוא ייצג את תושבי היספניה אולטריור, שהאשימו את מושל הפרובינקיה סרוויוס סולפיקוס גלבה במעשי אכזריות ללא הצדקה מספקת.
ביחסי החוץ קאטו התנגד לסיפוח מוקדון לאחר הניצחון הרומאי במלחמה המוקדונית השלישית מתוך מחשבה שהצבא הרומאי לא יוכל להגן על הפרובינקיה. הוא דיבר בשם אנשי רודוס כנגד הקולות בסנאט שקראו להכריז מלחמה נגדם, בשל העובדה שבמהלך המלחמה המקדונית הם לא היו איתנים בתמיכתם ברומא ואפילו נטו לסייע לפרסאוס, מלך מוקדון. התנגדותו נבעה מן העובדה שמלחמה כזאת לא תהיה צודקת וככזאת תפגע בתדמיתה של רומא. בסכסוך בין פרוסיאס השני מלך ביתיניה ואטלוס השני מלך פרגמון הוא תמך בנאום בסנאט במלך פרגמון.
לאחר שהוטל קנס כבד על העיר אתונה בשנת 155 לפנה"ס, נשלחה משלחת של פילוסופים מן העיר אתונה לרומא במטרה להופיע בפני הסנאט ולשדלו לבטל את הקנס. הדיון בעניינם התעכב ובינתיים הפילוסופים עסקו במתן הרצאות לציבור הרומאי, שקיבל אותם באופן כללי בהתלהבות. נאמן לאמונותיו שספיגת תרבות יוונית במידות גדולות מדי תשחית את הרומאים, הפציר קאטו בסנאט להגיע להחלטה כדי שהפילוסופים יוכלו לעזוב את העיר וכך רומא תשתחרר מהשפעתם השלילית.
במהלך ביקורו בקרתגו בשנת 153 לפנה"ס כחלק ממשלחת מטעם הסנאט שמטרתה הייתה ליישב סכסוך גבולות בין קרתגו למסיניסה מלך נומידיה, חזה קאטו למרבה הפתעתו בהתאוששותה הכלכלית של קרתגו ותחילת החזרת הביטחון העצמי שלה כמעצמה, בד בבד עם התחזקות הסיעה האנטי-רומאית בסנאט הקרתגני. בעקבות כל אלו קאטו השתכנע שרומא לא תוכל להיות בטוחה כל עוד קרתגו ממשיכה להתקיים והוא נהפך לתומך נלהב ביציאה למלחמה חדשה בעיר הפיניקית. קאטו התפרסם בכך שנהג לסיים כל נאום בסנאט במילים הבאות: "מלבד זאת אני סבור שיש להרוס את קרתגו" (Ceterum censeo Carthaginem esse delendam). בשנת 149 לפנה"ס, במידה רבה הודות למאמציו של קאטו, יצאה רומא למלחמה הפונית השלישית בקרתגו, שבסופה הושמדה העיר. קאטו לא זכה לחזות בניצחון הרומאי באותה שנה והוא הלך לעולמו מספר חודשים לאחר תחילת המלחמה.
כתביו

מלבד הקריירה המדינית שלו היה קאטו בין הסופרים הפוריים בתקופתו. הוא הסופר הרומאי הראשון שכתב ספרי סיפורת והיסטוריה בלטינית וככזה היה בעצם מייסד הסוגה הזאת בספרות הרומאית. רוב ספריו כתובים בטון ובצורה דידקטית, ככל הנראה מתוך מחשבה להציג אלטרנטיבה לספרות היוונית שאותה ראה כסכנה לרומאים וגם מתוך מניע פטריוטי ושאיפה ליצור ספרות לאומית רומאית שתוכל להשתוות לזאת היוונית.
ספרו "על החקלאות" (De Agricultura) הוא יצירתו היחידה ששרדה עד ימינו בשלמות. זוהי היצירה הקדומה ביותר בלטינית שהשתמרה עד ימינו, וככזאת היא בעלת חשיבות לחקר השפה הלטינית, החברה והדת הרומאית. הספר עוסק בעבודת החקלאות תוך התמקדות בגידול גפנים ועצי זית, למרות שפעמים אחדות הוא סוטה מנושאו המרכזי ומתעסק בנושאים אחרים. הספר מחולק ל-162 פרקים שכל אחד מהם עוסק בנושא אחר עם דגש על יישום פרקטי יותר מאשר יישום תאורטי.
ספר ההיסטוריה שכתב, "דברי בראשית" (Origines), הוא ספר ההיסטוריה הראשון שנכתב בשפה הלטינית. הספר השלם אבד אולם השתמרו ממנו חלקים. החיבור מורכב משבעה ספרים המספרים את תולדות רומא מהמסורות הקדומות של איניאס ותקופת המלוכה ועד זמנו הנוכחי של קאטו כאשר החיבור מסתיים בשנת 149 לפנה"ס שהיא שנת מותו. כמו כן החיבור עוסק בהרחבה במקורם של העמים האיטלקים, והמקור העיקרי לספר זה הוא חיבורו של קווינטוס פאביוס פיקטור שכתב את ההיסטוריה של רומא בשפה היוונית.
בנוסף לספרים אלו קאטו כתב עוד מספר ספרים שאבדו או שנשתמרו מהם חלקים מעטים וקטנים. הספר "לבני" (Ad Filium) הוא ספר שנכתב על ידי קאטו ויועד לבנו הבכור. הספר נועד לסייע בחינוך בנו וכלל מספר ערכים על מגוון נושאים עם דגש על נושאים שבנו יכול לעשות בהם שימוש פרקטי. מכתב מקאטו אל בנו הבכור שנכתב אחרי השתתפות הבן בקרב פידנה בשנת 168 לפנה"ס, ככל הנראה המכתב פורסם בתקופה מאוחרת יותר (לא ידוע האם על ידי קאטו או אחרי מותו) והיה ידוע עדיין בתקופתו של קיקרו.
"על הצבא" (De re Militari) הוא ספר העוסק בצבא הרומאי עם דגש על הצד המעשי ובמיוחד על הטקטיקה הצבאית שלו. הספר השפיע על כותביו מאוחרים שעסקו בצבא הרומאי והיה ידוע בימי וגטיוס שמזכיר אותו כאחד המקורות לחיבורו על הצבא. הוא חיבר ספר העוסק במשפט רומאי אזרחי אולם ספר זה התיישן במהירות ולא נודעה לו השפעה בדורות הבאים. "הנוסחה למוסריות" (Carmen de Morbius) הוא ספר העוסק בענייני מוסר מראייה פרקטית רומאית ולא תאורטית או פילוסופית. ספר שאוסף מספר אמרות שנונות, קיקרו מצטט מן הספר בהרחבה באחד מכתביו.