stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לבוב (מחוז)

מחוז לבוב (באוקראינית: Львівська область) הוא מחוז במערב אוקראינה. בירת המחוז היא העיר לבוב.
שטח המחוז היה חלק מהאיחוד הפולני-ליטאי עד לחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 כאשר הוא עבר לאימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מלחמת העולם הראשונה השטח סופח לפולין. בשנת 1939, במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, אזור המחוז הועבר לשליטת ברית המועצות וסופח לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.
בשנת 1941 נכבש המחוז על ידי הוורמאכט. בקיץ 1944 שוחרר האזור מהכיבוש הגרמנים על ידי הצבא האדום. באוקטובר 1944 החלק הצפון-מערבי של המחוז הועבר לידי פולין. בפברואר 1951 בוצע שינוי גבול נוסף - העיירה בלז והכפר וריאז' הועברו מפולין לברית המועצות ונכללה בתחומי מחוז לבוב. במהלך זה, האוכלוסייה הפולנית של האזור עברה לפולין.
חלוקה אדמיניסטרטיבית

מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז לבוב מחולק ל-7 מחוזות משנה כדלהלן:
| שם בעברית  | שם באוקראינית | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה 2020 | מרכז מנהלי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחוז משנה דרוהוביץ' | Дрогобицький  ‏ | 1493 | 239,000 | דרוהוביץ' |
| מחוז משנה זלוטשוב | Золочівський ‏ | 2888 | 163,300 | זלוטשוב |
| מחוז משנה יבוריב | Яворівський ‏ | 2373 | 180,900 | יבוריב |
| מחוז משנה לבוב | Львівский ‏ | 4976 | 1,150,400 | לבוב |
| מחוז משנה סטרי | Стрийський‏ | 3854 | 327,700 | סטרי |
| מחוז משנה סמביר | Самбірський ‏ | 3247 | 277,700 | סמביר |
| מחוז משנה שפטיצקי | Шептицкий ‏ | 3001 | 233,00 | צ'רבונוהראד |
ערים במחוז לבוב

| --- | --- |
 בלז  ברודי  ז'ובקבה  זלוטשוב  ז'ידאצ'וב  טורקה  לבוב:  סוקאל  פרמישלן  קומארנו  רודקי  רווה-רוסקה  רוזדיל
אינפורמציה הדדית

אנטרופיות של שני משתנים בעלי אינפורמציה משותפת
בתורת ההסתברות בתורת האינפורמציה, האינפורמציה ההדדית (או המידע ההדדי) (Mutual information) של שני משתנים אקראיים הוא מדד לתלות ההדדית בין שני המשתנים. ליתר דיוק, היא מכמתת את "כמות המידע" המתקבלת לגבי משתנה אקראי אחד על ידי צפייה במשתנה האקראי השני.
הגדרה

האינפורמציה ההדדית בין שני משתנים דיסקרטיים  X ו- Y מוגדרת כ:
כאשר 
 p(x,y)
היא ההתפלגות המשותפת שלהם, ו-
 p(x),p(y)
היא ההתפלגות של כל אחד מהמשתנים בנפרד, בהתאמה.
במקרה של משתנים רציפים, הסכום מוחלף באינטגרל כפול:
כאשר במקרה זה
 p(x,y)
היא הצפיפות המשותפת שלהם, ו-
 p(x),p(y)
היא הצפיפות של כל אחד מהמשתנים בנפרד, בהתאמה.
למען הדיוק יש להגדיר גם את בסיסי הלוגריתמים בביטויים שלעיל. לרוב משתמשים בבסיס 2 או בבסיס  e, ומציינים את הבסיס מראש.
הסבר אינטואיטיבי

אינטואיטיבית, האינפורמציה ההדדית מראה עד כמה ידע על תוצאת  X מלמדת על תוצאת  Y:
אם האינפורמציה ההדדית היא 0, המשתנים בלתי תלויים. המשתנה המקרי  X אין מספק כל אינפורמציה על המשתנה המקרי  Y ולהפך.
בקיצוניות השנייה, אם המשתנה המקרי  X הוא פונקציה חד-חד ערכית של המשתנה המקרי  Y (לדוגמה, אם  Y=2X+1), אז האינפורמציה ההדדית היא האנטרופיה של כ"א מהמשתנים, כלומר  I(X;Y)=H(X)=H(Y).  מקרה פרטי הוא אשר שני המשתנים המקריים  X ו  Y זהים.
הקשר לגדלים אחרים בתורת האינפורמציה

אפשר לקשר בין האינפורמציה ההדדית לאנטרופיה ולאנטרופיה מותנית בצורה הבאה:
תכונות

אי שליליות: מידע הדדי הוא תמיד לא שלילי.
סימטריות: מידע הדדי הוא סימטרי, כלומר המידע ההדדי בין המשתנים X ו-Y זהה למידע ההדדי בין המשתנים Y ו-X.
יחידות: מידע הדדי הוא אוניטרי, כלומר המידע ההדדי בין משתנה לעצמו שווה לערך המקסימלי האפשרי של המידע ההדדי.
מונוטוניות: המידע ההדדי עולה באופן מונוטוני, כלומר אם משתנה אחד הופך להיות תלוי יותר במשתנה אחר, המידע ההדדי בין שני המשתנים גדל.
בלתי משתנה תחת טרנספורמציות היפוכות: מידע הדדי הוא בלתי משתנה תחת טרנספורמציות היפוכות, כלומר הוא נשאר ללא שינוי כאשר המשתנים עוברים טרנספורמציה על ידי פונקציה הניתנת להפיכה.
תת-תוסף: מידע הדדי הוא תת-תוסף, כלומר המידע ההדדי בין שני משתנים קטן או שווה לסכום המידע ההדדי בין כל אחד מהמשתנים למשתנה שלישי.
סכום אפס למשתנים בלתי תלויים: אם שני משתנים בלתי תלויים, המידע ההדדי ביניהם שווה לאפס.
ראו גם

אנטרופיה (סטטיסטיקה)
אנטרופיה מותנית
הערות שוליים

↑  מֵידָע הֲדָדִי במילון טכנולוגיית המידע: תורת המידע (תש"ן), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4779212-7
בית המכפלה

| --- | --- |

בית המכפלה החסום לכניסה, יוני 2012
 מידע כללי
 מיקום:  חברון (היישוב היהודי בחברון)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 29 במרץ 2012
 תאריך פתיחה רשמי:  29 במרץ 2012
 קואורדינטות:  31°31′21″N 35°06′36″E﻿ / ﻿31.522409178921°N 35.110122851348°E﻿ / 31.522409178921; 35.110122851348
  (למפת הר חברון מוגדלת) בית המכפלה(למפת הר חברון רגילה) בית המכפלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית המכפלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית המכפלה
 
בית המכפלה, הידוע גם כבית אבו רג'ב, הוא בית מגורים בן שלוש קומות (חמישה מפלסים) בחברון בסמוך למערת המכפלה, שנרכש בידי יהודים ומתגוררות בו משפחות יהודיות.
המתחם

התחם כולל שני חלקים: חלק ישן יותר בצד הדרומי, וחלק חדש יותר בצד הצפוני, הכולל חנויות בקומת הקרקע ומעליהן מבנה חדש, שנבנה לפי היתר בנייה מ־1999.
ראו גם

בית שפירא (חברון)
בית השלום (חברון)
הערות שוליים

1 2 3  ערר (איו"ש) 129/12 אלעאידון ללעקראת (טלמון) בע"מ נ' קמ"ט רישום מקרקעין מבניין המינהל האזרחי, בית-אל, באתר הפרקליטות הצבאית
↑  ישי קרוב, המינהל: קניית 'בית המכפלה' - חוקית, באתר ערוץ 7, 1 באפריל 2012
↑  אוהד חמו, ‏כך השתלטו מתנחלים על הבית בחברון, באתר ‏מאקו‏, 29 במרץ 2012
↑  ישראל אהרן, ‏רוכש 'בית המכפלה' עבור היהודים - יוצא להורג, באתר כיכר השבת, 15 באפריל 2012
↑  ללא משפט ותחת עינויים: מוכר בית המכפלה נמק בכלא הפלסטיני, באתר nrg‏, 26 ביולי 2017
↑  אליאור לוי, הפלסטינים מבית המכפלה: "לא מכרנו כלום", באתר ynet, 3 באפריל 2012
1 2  אורנית עצר, צו פינוי ל"בית המכפלה", באתר ערוץ 7, 2 באפריל 2012
↑  יהושע בריינר, טל שלו ואמיר בוחבוט‏, פונה "בית המכפלה" בחברון: "לא נאפשר הפרת החוק", באתר וואלה, 4 באפריל 2012
↑  עוזי ברוך, שנלר קבע מזוזה בבית המכפלה, באתר ערוץ 7, 1 באפריל 2012
↑  אריק בנדר, השר כץ בבית המכפלה: הממשלה צריכה לתמוך במתיישבים, באתר nrg‏, 3 באפריל 2012
↑  עמרי נחמיאס, השר יעלון: "שר הביטחון לעומתי לממשלה ולהתיישבות ביהודה ושומרון", באתר nana10‏, 4 באפריל 2012
↑  ראש הממשלה נתניהו הורה לפעול לאלתר לאכלוס בית המכפלה בחברון, הודעת דובר משרד ראש הממשלה, 22 בספטמבר 2013
↑  חיים לוינסון, שעות לאחר הרג החייל, נתניהו הורה "לפעול לאלתר" לאכלוס בית המכפלה, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2013
↑  מואב ורדי, מבוכה לנתניהו: המדינה הבהירה לבג"ץ כי אין כוונה לאכלס את בית המכפלה בחברון, באתר nana10‏, 24 בספטמבר 2013
1 2  בג"ץ 6247/17 עמראן אבראהים אבו רג'ב ואח' נ' חברת אלעאידון ללעקראת (טלמון) בע"מ ואח'
↑  המדינה הכריעה: "בית המכפלה" לא נרכש על ידי מתנחלים, באתר גלצ, 30 בדצמבר 2015
↑  שלמה פיוטרקובסקי, נמנעה כניסת יהודים ל"בית המכפלה", באתר ערוץ 7, 10 ביולי 2017
↑  "בגלל גמגום הממשלה": עשרות פעילי ימין נכנסו ל"בית המכפלה" בחברון, באתר מעריב אונליין, 25 ביולי 2017
↑  מח"ט חברון: בית המכפלה שאליו פלשו מתנחלים - שטח צבאי סגור, באתר וואלה, 26 ביולי 2017
↑  "ברוך מציב גבול אלמנה", את היישוב יהודי בחברון, 26 באוגוסט 2019
↑  מתנחלים נכנסו לבית אבו רג'ב בחברון והקימו בו התנחלות, באתר שלום עכשיו, ‏26 באוגוסט 2019
סים דה יונג

סים דה יונג (בהולנדית: Siem de Jong; נולד ב-28 בינואר 1989 באגל, שווייץ) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

דה יונג החל את הקריירה שלו בקבוצה חובבנית מדוטינחם בשם DZC 68. בגיל 12 כבר היה על הכוונת של קבוצת דה חראפסחאפ וחתם בשורותיה ב-2001, לאחר ארבע שנים עבר למחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם. ב-26 בספטמבר 2007 ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 2-1 על קוזקן בויס בגביע. ב-7 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה במדי הליגה בתיקו 2-2 נגד ספרטה רוטרדם, בו הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בתוספת הזמן. בינואר בגיל 18 האריך את חוזהו בקבוצה עד 2013,
בעונת 2008/2009 דה יונג היה לשחקן משמעותי בקבוצה והבקיע 10 שערים בליגה, וגם היה שותף ברשימת 11 הפותחים למשחקי הליגה האירופית, בהן כבש שישה שערים.
דה יונג היה חלק חשוב בעונת 2010/2011, כאשר הבקיע צמד במשחק המכריע נגד טוונטה אנסחדה, משחק שנגמר 3-1 והבטיח לאייאקס את חגיגות האליפות ה-30 בתולדותיה.
בקיץ 2012, בעקבות עזיבתו של בלם הקבוצה יאן ורטונגן לטוטנהאם הוטספר, הפך דה יונג לקפטן החדש של הקבוצה.
ב-2 ביולי 2014 חתם בניוקאסל יונייטד עבור 6 מיליון יורו, ועזב את קבוצתו אייאקס לאחר 7 שנים. ב-23 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אסטון וילה. ב-25 באפריל 2015 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בהפסד 3-2 לסוונסי סיטי.
ב-22 באוגוסט 2016 הושאל דה יונג לפ.ס.וו. איינדהובן לעונה אחת. ב-28 באוגוסט 2017 חזר דה יונג לאייאקס אמסטרדם וחתם לשלוש שנים.
ב-23 באוגוסט 2018 הושאל אל סידני. ב-4 בדצמבר 2020 חתם בהירנפיין.
ב-16 ביוני 2022 חזר למועדון הנוער שלו דה חראפסחאפ.
נבחרת הולנד

ב-11 באוגוסט 2010, דה יונג ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של הולנד במשחק ידידות שנגמר בתיקו אחת נגד אוקראינה, את אותו משחק זכה לשחק סיים במשך 62 דקות. הוא הבקיע את צמד שעריו הראשונים במדי הנבחרת במשחק ידידות נגד אינדונזיה, כאשר לואי ואן חאל היה בתפקיד.
חיים אישיים

סים הוא אחיו הבוגר של לוק, כדורגלן אף הוא.
מפות ארץ הקודש

מפת ארץ ישראל ונחלות השבטים מאת סבסטיאן מינסטר צוירה במאה ה-16, הנמצאת ברשות אוסף ערן לאור הספרייה הלאומית של ישראל
מפות ארץ הקודש, להבדיל ממפות ארץ ישראל המודרניות, הן מפות שמתעדות את ארץ ישראל וסביבתה לפי הידע הגאוגרפי עד המודרנה. לרוב מדגישות המפות מקומות חשובים גם אף ללא מאפיינים הגאוגרפיים הממשיים. רוב המפות שמשתייכות לקטגוריה זו צוירו ביד או הודפסו בשחור-לבן ונצבעו ידנית.
בשל חשיבותו הדתית של אזור ארץ ישראל - הוא צויר במספר המפות הגדול בעולם. מפות רבות מוקדשות לעיר ירושלים לבדה, והיא העיר בשצוירה מספר המפות הגדול בעולם.
מאפיינים

ארץ הקודש על עריה ובמיוחד ירושלים, היוותה השראה ליצירת מפות על ידי הקרטוגרפים, בשל מעמדה המיוחד בקרב היהדות, הנצרות והאסלאם. המפות נוצרו כאיור לכתבי קודש, כפריט עצמאי או כחלק אינטגרלי בתוך ספרי מסעות, ספרי גאוגרפיה ויומני צליינים.
מפות ארץ הקודש אינן מפות טופוגרפיות מדויקות והן מתארות באופן אומנותי את הארץ כפי שהיא הייתה מוכרת ומכילות בתוכן, בדרך כלל, ציורים או רישומים של ערים, נהרות, אנשים העוסקים במלאכתם, בעלי חיים, ספינות ומיניאטורות המתארות מסורות מכתבי הקודש ואלמנטים תנ"כיים, כגון מסלול יציאת מצרים, נדודי בני ישראל במדבר, נחלות השבטים וכן אלמנטים הקשורים לברית החדשה.
היסטוריה

המפה הקדומה ביותר שנשתמרה היא מפת מידבא - מפת פסיפס שנוצרה, לפי הסברה, בין המאה השישית והשמינית לספירה ומתארת גם את ארץ ישראל וירושלים. ידוע על מפות נוספות מהעת העתיקה שתיארו גם את ארץ ישראל ואולם לא נשתמרו עותקים מאלו.
לאורך השנים נוצרו מפות רבות המוקדשות לארץ הקודש, בעיקר על ידי קרטוגרפים אירופאים שזכו להכרה בכל רחבי העולם, ביניהם, תלמי, פרנץ הוגנברג, אברהם אורטליוס, סבסטיאן מינסטר והיינריך בונטינג. תקופת הזוהר של מפות ארץ הקודש משויכת לתקופת הדפוס עד המצאת הקרטוגרפיה המודרנית (סוף המאה ה-15 ועד השליש הראשון של המאה ה-19 ומפות ז'קוטין) והן ברובן הדפסי עץ ותחריטי נחושת.
הודות להמצאת הדפוס, הופצו המפות הללו בכל רחבי אירופה הנוצרית ובהדרגה נעשה בהם שימוש גם בכתבים יהודיים, כגון הגדות של פסח ומהדורות של התנ"ך.
היסטוריה > מפות חשובות

המאה ה-13: מפות רש"י - צורפו לכתבי יד של פירושו לתורה ולנביאים מראשית המאה ה-13 והלאה.
1475: מפת ארץ ישראל מלובק - מפת ארץ ישראל המודפסת הראשונה, כחלק מהספר "Rudimentum Noviotorum", שכלל היסטוריה של העולם ואת המפות הראשונות שהודפסו.
1581: מפת התלתן ומפות נוספות של ארץ ישראל, בספרו של בינטינג.
מפת בריידנבאך
1695: מפת אברהם בר יעקב - כנספח להגדת אמסטרדם.
מפת תלמיד הגר"א
המאה ה-19: טבלאות המקומות הקדושים
אוספים

מפות ארץ הקודש נחשבות לפריט אספני מבוקש ביותר. ערן לאור תרם את אוספו הפרטי לספרייה הלאומית והוא בסיס אוסף המפות שלה.
אוסף הספרייה הלאומית מכיל כ-1600 מפות וכולל כמה פריטים מיוחדים ויפים במיוחד, אך הוא לא נחשב בין האוספים המוסדיים או הפרטיים הגדולים בעולם, כאשר אוספים מוסדיים אחרים וגם אוספים פרטיים גדולים מגיעים לאלפי פריטים ואף למעלה מכך.
אוסף הספרייה הלאומית עבר ברובו תהליך דיגיטציה והועלה ברובו לאתר הספרייה הלאומית ומהווה מקור חשוב להתרשמות מפות ארץ הקודש בתקופת הדפוס.
ראו גם

קרטוגרפיה של ירושלים
קרטוגרפיה של ארץ ישראל
קטגוריה:מפות ירושלים
לקריאה נוספת

ריכב (בוני) רובין, צורת הארץ: ארץ ישראל במפה העברית מרש"י ועד ראשית המאה העשרים, הוצאת יד בן צבי, 2014
זאב וילנאי, הכארטוגרפיה היהודית והמפה העברית של א"י, מחניים, קכז, אדר תשל"ב, עמ' קיב-קמז
יצחק שטנר, מפת ארץ ישראל ותולדותיה, מוסד ביאליק, תשי"א-1951
P. D. A. Harvey, Medieval maps of the Holy Land, London: British Library, 2012 (הספר בקטלוג ULI)
טרנופול (מחוז)

מחוז טרנופול (באוקראינית: Тернопільська область), הוא מחוז באוקראינה. מרכזו המנהלי הוא טרנופול, שדרכו זורם נהר סערט, יובל של הדנייסטר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מחלוקת פולין הראשונה ב-1772 ועד מלחמת העולם הראשונה היה רוב מחוז טרנופול הנוכחי חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית במחוז גליציה. רק הקטע הצפוני ביותר היה בגבולות רוסיה. מ-1918 עד מלחמת העולם השנייה השתייך מחוז טרנופול למדינה העצמאית החדשה של פולין. כפי שהיה מקובל בכל רחבי מערב אוקראינה, הייתה האוכלוסייה הלא אוקראינית מרוכזת בערים. לפני מלחמת העולם השנייה הורכבה אוכלוסיית המחוז מ-36% פולנים, 54% אוקראינים, ו-8% יהודים. הדבר השתנה באופן מהותי ובימינו מהווים האוקראינים כ-90% מאוכלוסיית המחוז.
חלוקה אדמיניסטרטיבית

מיולי 2020, לאחר יישום רפורמה במחוזות משנה של אוקראינה, מחוז טרנופול מחולק ל-3 מחוזות משנה כדלהלן:
| שם בעברית  | שם באוקראינית | שטח (קמ"ר) | אוכלוסייה 2020 | מרכז מנהלי |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מחוז משנה טרנופול | Терно́пільський  ‏ | 6162 | 566,900 | טרנופול |
| מחוז משנה צ'ורטקוב | Чорткі́вський ‏ | 5028 | 334,300 | צ'ורטקוב |
| מחוז משנה קרמניץ | Кремене́цький ‏ | 2634 | 144,700 | קרמניץ |
ערים במחוז

| --- | --- |
 בוצ'אץ'  בז'ז'ני  הוסיאטין:  טרנופול  צ'ורטקוב  קרמניץ
עופר מלכה

עופר מלכה (נולד ב-1963) הוא איש ניהול ישראלי. מנכ"ל החברה הכלכלית חדרה ולשעבר מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.
ביוגרפיה

עופר מלכה נולד בשכונת גבעת אולגה וגדל בחדרה. למד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי העברי בחיפה בוגר מחזור כ"ז, פלוגת רשף (1978–1981). בשנת 1981 התגייס לצה"ל לשייטת 13 ונפצע. בעקבות פציעתו עבר לחטיבת גולני ושובץ בגדוד 12. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לגדוד 12 ומונה למ"מ בפלוגה הרובאית. במבצע שלום הגליל לחם בקרבות כיבוש נמל התעופה הבינלאומי בביירות וכיבוש מערב ביירות. בהמשך היה קמב"ץ הגדוד ומ"פ הפלוגה הרובאית. הוא פיקד על פלנ"ט "עורב" גולני. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם בעוצבת קלע דוד. בגיל 28 קיבל דרגת סא"ל. בין השנים 1991–1992 פיקד על גדוד חי"ר סדיר גרניט בחטיבת הנח"ל.
במסגרת שירותו הצבאי יצא להשתלמות של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית - הכומתות הירוקות (Green Barets) שבפורט בראג. מלכה סיים בהצטיינות קורס זה והוסמך לפיקוד A-Team (אנ').
בשנת 1993 התגייס ל"מוסד" ובמשך שירותו שנמשך 18 שנים מילא מגוון תפקידים מבצעיים. בשנים 2008–2011 כיהן מלכה כראש נציגות בשגרירות ישראל באיטליה.
לאחר פרישתו בשנת 2012 שימש במשך כשנה כשותף להובלת פרויקטי יזמות וחדשנות בקרן ההון סיכון JVP. בשנת 2014 נבחר על ידי ועדת איתור לשמש כמנכ"ל החברה הכלכלית חדרה, כדי לשקם את החברה שנקלעה לקשיים והייתה תחת חקירת משטרה. מלכה צמצם את מספר עובדי החברה לשישה, והפך אותה לחברה יעילה ומצליחה. בסוף שנת 2017 סיים מלכה את תפקידו בחברה.
מלכה הצטרף בשנת 2018 לחברת הגנת הסייבר CYE, וניהל את תחום הפיתוח העסקי. כמו כן שימש כבכיר בחברת "נביוס" שהוקמה בישראל על ידי יאנדקס.
ביוני 2020 מונה על ידי שרת התחבורה, מירי רגב, למנכ"ל משרד התחבורה. בתפקיד זה כיהן כשנה עד להתפטרותו ביוני 2021 על רקע חילופי שרות במשרד וכוונתה של שרת התחבורה הנכנסת מרב מיכאלי למנות מנכ"לית חדשה למשרד.
בשנת 2024 לאחר ששרת התחבורה מירי רגב המליצה עליו למנכ"ל רשות שדות התעופה, פסלה הוועדה למינוי בכירים בחברות הממשלתיות את מינויו בנימוק של אי עמידה בתנאי הסף.
מלכה הביע בשיחות פנימיות של עובדי משרד התחבורה את עמדתו שהטייסים שהודיעו על הפסקת התנדבותם וכן אנשי ארגון אחים ואחיות לנשק סייעו לחמאס. הוא גם טען שכדי לנצח את החמאס יש להתעלם מנוכחות חטופים ישראליים בשטח רצועת עזה.
במקביל לפעילותו העסקית משמש מלכה משנת 2011 חבר עמותת ידידי גדס"ר גולני ומשנת 2014 כחבר בחבר הנאמנים של המסלול האקדמי המכללה למינהל.
מלכה בעל תואר ראשון בכלכלה, תואר שני במינהל ציבורי, תואר ראשון ושני במשפטים. בוגר קורס דירקטורים של אוניברסיטת בר-אילן.
הערות שוליים

↑  עופר מלכה, באתר "בהשקט ובבטחה".
↑  איילת יחיאב, דיוקן קרבי: קצין, חייל וג'נטלמן, "במחנה", 1 באוגוסט 1984
↑  הילה קובו‏, מעזה לטורקיה - ומשם לתוניסיה: המסלול שעבר מהנדס המל"טים שחוסל, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2016
1 2  עופר מלכה נבחר לתפקיד מנכ"ל החברה הכלכלית, אתר עיריית חדרה
↑   אסנת ניר, מסתמן: מירי רגב תמנה את עופר מלכה למנכ"ל משרד התחבורה, באתר TheMarker‏, 15 במאי 2020.
↑  רון איתן, עופר מלכה סיים את תפקידו בחברה הכלכלית, פלאשנט חדשות חדרה נתניה והסביבה, 20 בדצמבר 2017
↑  איתמר רותם, מכלכל את צעדיו: עופר מלכה פורש מהחברה הכלכלית חדרה, באתר mynet‏ חדרה, 1 בפברואר 2018
↑  ABOUT US, באתר CYE
1 2  ליאת רון‏, קורות החיים החסרים שהציג המועמד של רגב: "המועצה תפקדה כבובה שלה", באתר וואלה, 20 במרץ 2024
↑  אסף גלעד, ‏אחרי הפיצול הגדול ב"גוגל של רוסיה": מה יישאר מפעילות יאנדקס בישראל?, באתר גלובס, 7 בפברואר 2024
↑  שני אשכנזי, ‏עופר מלכה מונה לתפקיד מנכ"ל משרד התחבורה, באתר גלובס, 7 ביוני 2020
↑  יובל שדה, עופר מלכה, מנכ"ל משרד התחבורה, התפטר, באתר כלכליסט, 20 ביוני 2021
↑  יובל שדה, רגב נלחמת על מלכה, ורשות שדות התעופה בלי מנכ"ל, באתר כלכליסט, 27 במאי 2024
↑  צבי זרחיה, נפסל מינוי המועמד של מירי רגב למנכ"ל רשות שדות התעופה, באתר כלכליסט, 16 באפריל 2024
↑  "קיבוצי העוטף הם שמאל קיצוני, צריך לערוף ראשים": פרטים חדשים בתחקיר על מירי רגב, באתר מעריב אונליין, 26 במאי 2024
האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט

| --- | --- |

 אקדמיה למוזיקה
 על שם:  פרנץ ליסט 
 תקופת הפעילות:  14 בנובמבר 1875 – הווה (149 שנים) 
 מייסדים:  פרנץ ליסט 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Andrea Vigh 
 מיקום
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 www.zeneakademia.hu
  (למפת בודפשט מוגדלת) האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט(למפת בודפשט רגילה) האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
 
האקדמיה החדשה, הפונה אל כיכר פרנץ ליסט
האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט (בהונגרית: Liszt Ferenc Zeneművészeti Egyetem), או בקיצור המקובל "האקדמיה למוזיקה" (Zeneakadémia), היא מוסד הכולל אקדמיה למוזיקה ואולם קונצרטים בבודפשט, הונגריה. האקדמיה למוסיקה נוסדה ב-14 בנובמבר 1875 על ידי פרנץ ליסט עצמו. במקום שוכנים "אוסף ליסט", הכולל ספרים וכתבי יד יקרי ערך, שתרם ליסט במותו, ואולפן AVISO, שיתוף פעולה בין ממשלות הונגריה ויפן שמטרתו להעניק ציוד הקלטה והכשרה לסטודנטים.
משכן האקדמיה

האקדמיה נקראה על שם מייסדה רק בשנת 1925. בראשית ניתן לה השם "האקדמיה המלכותית הלאומית ההונגרית למוזיקה". בין 1919 ל-1925 נקרא המוסד בשם "קולג' למוזיקה". בתחילה שכן המוסד בביתו של ליסט, ואחר כך – בין השנים 1877 ל-1879 – שכן בבניין בן שלוש קומות בסגנון נאו-רנסאנס (הבניין תוכנן על ידי אדולף לאנג) בשדרת אנדראשי של ימינו. לבניין זה נהגו להתייחס בשם "האקדמיה למוזיקה הישנה", ושלט זיכרון להנצחת המוסד, מעשה ידי האדריכל זולטאן פרקש, נקבע עליו בשנת 1934. בשנות ה-80 של המאה ה-20 רכשה אותו האקדמיה מחדש, והיום שמו הרשמי הוא "מרכז פרנץ ליסט להנצחה ומחקר".
האקדמיה שוכנת היום בבניין שנבנה בשנת 1907 בפינת רחוב קיראי וכיכר פרנץ ליסט. המקום משמש כמרכז להשכלה גבוהה, הכשרה מוזיקלית ואולם קונצרטים. הבניין, בסגנון אר נובו, הוא בין הנודעים ביותר בבודפשט. הוא נבנה בהזמנת הברון גיולה ולאסיקס, שר התרבות ההונגרי באותה עת. בחזית הבניין ניצב פסלו של ליסט. בתוך הבניין ישנם ציורי קיר, עבודות קרמיקה ופסלים, בהם פסליהם של בלה בארטוק ופרדריק שופן.
בניינים נוספים בשימוש האקדמיה הם מכללה להכשרת מורים (השוכנת בבניין שהיה בית הספר הלאומי למוזיקה, ברחוב איגנץ זמלווייס), בית ספר תיכון למוזיקה על שם בלה בארטוק ומעונות סטודנטים.
מאז היווסדה, האקדמיה היא המוסד היוקרתי ביותר להוראת מוזיקה בהונגריה. התפתחות חשובה בתולדותיה הייתה הקמתה של פקולטה  עצמאית למוזיקה עממית. האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט מפארת את חיי המוזיקה העכשוויים של הונגריה בה במידה שהיא מנציחה את עברה המוזיקלי. נשיאה הנוכחי של האקדמיה הוא אנדראש באטה.
בוגרים ידועי-שם

גזה אנדה
בלה בארטוק
ארנסט פון דוהנאני
אנטל דוראטי
פטר ארש
סילביה גשטי
אני פישר
יאנוש פירסט
ינו הובאי
אמריך קלמן
אישטוון קרטס
זולטאן קודאי
ג'רג' קורטג
אנדראש ליגטי
ג'רג' ליגטי
אווה מרטון
דיטה פאסטורי-בארטוק
פריץ ריינר
ג'ורג ציפרה
אנדראש שיף
גאורג שולטי
זולטאן סקלי
עדן פרטוש
אנדרה היידו
מתיאש שייבר
הערות שוליים

↑  "בודפשט קורנר", אוניברסיטאות בבודפשט, 381, האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, בודפשט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459124005171  BnF: cb12395309z (data)  GND: 2091915-3  ISNI: 0000 0001 2222 2171  LCCN: n86046859  MusicBrainz: d26fafb8-9772-436f-b4a5-3c5d9c0ccbde  NKC: ko2008434975  SUDOC: 033047057  ULAN: 500306635  VIAF: 139637171   WorldCat (עם VIAF): 139637171 
מקהלת האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
טויוטה אטיוס

| --- | --- |

Toyota Etios דגם "Valco 1.2 G hatchback", שנת 2014
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  טויוטה (בברזיל)  Toyota Kirloskar Motor (אנ'), שותפות בין טויוטה לקונגלומרט Kirloskar Group (אנ') (בהודו)  Toyota Astra Motor (אנ'), שותפות בין טויוטה ל- PT Astra International, Tbk. (אנ') (באינדונזיה)
 הרכבה:  ברזיל ברזיל  הודו הודו  אינדונזיה אינדונזיה
 מודל אחריו:  Toyota Glanza 
 פלטפורמה:  Toyota EFC platform
 אורך:  4,265–4,370 מ"מ (סדאן)  3,775–3,885 מ"מ (הצ'בק)
 רוחב:  1,695 מ"מ
 גובה:  1,510 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,550 מ"מ (סדאן)  2,460 מ"מ  (הצ'בק)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי בנזין 4 צילינדרים, 1,197 סמ"ק המפיק 80 כ"ס, 88 כ"ס ב-5,600 סל"ד  4 צילינדרים, 1,329 סמ"ק המפיק 98 כ"ס ב-5,600 סל"ד  4 צילינדרים, 1,496 סמ"ק המפיק 90 כ"ס, 107 כ"ס ב-5,600 סל"ד, יחס דחיסה 10.5:1 מנוע דיזל 4 צילינדרים, 1,364 סמ"ק המפיק 68 כ"ס ב-3,800 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת ידנית - 6 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות
 
טויוטה אטיוס (ביפנית: トヨタ・エティオス, באנגלית: Toyota Etios) היא מכונית סופרמיני, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית טויוטה אשר יוצרה בהודו ואינדונזיה ומיוצרת בברזיל.
בין נובמבר 2010 – אפריל 2020 יוצר בהודו (דגם "סדאן"), מיוני 2011 – אפריל 2020 יוצר בהודו (דגם הצ'בק), ממרץ 2013 – אוקטובר 2017 יוצרה באינדונזיה, ומספטמבר 2012 מיוצרת בברזיל.
תצורות

4 דלתות - סדאן.
5 דלתות - האצ'בק (קרויה "Valco" באינדונזיה, קרויה "Liva" בהודו).
"טויוטה אטיוס"

5 נוסעים.
מנוע קדמי.
סוגי מנוע: מנועי בנזין, מנוע דיזל.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
קיבולת מכל דלק - 45 ליטר.
צמיגים: 175/65 R 14.
גלריה

"טויוטה אטיוס" האצ'בק
"טויוטה אטיוס" דגם "valco"
"טויוטה אטיוס" דגם "valco"
"טויוטה אטיוס" סדאן, דגם "1.5 XLS", שנת 2015
"טויוטה אטיוס" סדאן, דגם "1.5 XS", שנת 2015
"טויוטה אטיוס" סדאן
"טויוטה אטיוס", 4 דלתות סדאן - מונית ב-ג'קרטה, אינדונזיה
"טויוטה אטיוס" - מונית במומבאי, הודו
"טויוטה אטיוס" - ניידת משטרה ב-ארגנטינה בעיר "Mar del Plata" (אנ')
"טויוטה אטיוס" - ניידת משטרה בדרום אפריקה
"טויוטה אטיוס" - ניידת משטרה בשרות משטרת "South African Police Service" (אנ') בדרום אפריקה
"טויוטה אטיוס" - ניידת משטרה צבאית ב-"Porto Barreiro" (אנ') בברזיל
ראו גם

טויוטה
טויוטה קורונה EXiV
הערות שוליים

↑  טויוטה אטיוס בברזיל toyota.com.br/modelos/etios-hatch
↑  טויוטה אטיוס בהודו autoportal.com/newcars/toyota/etios
↑  טויוטה אטיוס בברזיל Priscila Dal Poggetto (17 September 2012). "Toyota Etios parte de R$ 29.990; veja todos os preços e versões" [Toyota Etios for under R$ 29,990; see all prices and versions]. Globo.com. Retrieved 7 October 2012.
↑  "טויוטה אטיוס" zigwheels.com/newcars/Toyota/Etios
↑  "טויוטה אטיוס", שנת 2010 - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  "טויוטה אטיוס" cardekho.com/carmodels/Toyota/Toyota_Etios
↑  "טויוטה אטיוס" latinncap.com/data/pdf/toyota-etios-2-airbags