נשק יום הדין
באסטרטגיית לוחמה גרעינית

האמריקאי-יהודי הרמן קהאן (אנ') בספרו על מלחמה תרמו-גרעינית מפרט את אסטרטגיית הלוחמה הגרעינית לגבי נשק יום הדין. קהאן פיתח את האסטרטגיה במסגרת עבודתו במכון ראנד. קהאן מראה בספר כיצד נשק יום הדין מגביל את עקרון השמדה הדדית מובטחת באסטרטגיה הגרעינית שפיתח המדען האמריקאי-אוסטרי-יהודי ג'ון פון נוימן.
באסטרטגייה גרעינית נשק יום הדין, מדינה בונה נשק יום הדין אשר יופעל אוטומטית וישמיד את כלל האנושות (את כל האנשים בכדור הארץ), כאשר מדינת אויב תתקוף אותה בהתקפה גרעינית. מכיוון שאף אדם שפוי לא יפעיל את נשק יום הדין גם אם מדינת האויב תתקוף, אין ברירה אלא שנשק יום הדין יופעל אוטומטית במצב של מתקפה מצד האויב. יותר מכך, אין ברירה אלא ליצור מנגנון אוטומטי נוסף אשר יפוצץ את נשק יום הדין אם המדינה שמחזיקה בנשק תנסה היא עצמה לנטרל את נשק יום הדין שלה עצמה. זאת על מנת להבטיח שנשק יום הדין אכן יופעל במתקפת האויב ולא ינוטרל ברגע האחרון לפני מתקפת האויב על ידי אותו אדם שפוי במדינה המחזיקה בנשק יום הדין ואשר יש לו את היכולת הידנית לנטרל את נשק יום הדין של מדינתו. בהיעדר מנגנונים אוטומטיים אלה לא נוצרת הרתעה אמיתית כלפי האויב, מכיוון שללא המנגנונים האוטמטיים, האויב עלול להעריך שיש סיכון נמוך מכך שנשק יום הדין אכן יופעל אם האויב יתקיף את המדינה שמחזיקה בנשק יום הדין.
לפיכך, נשק יום הדין הופך כל מתקפת אויב למתקפה שתוצאתה תהיה השמדת האנושות. דהיינו, נשק יום הדין הופך אפקטיבית את כל אחת מהפצצות הגרעיניות של האויב לפצצה שתשמיד את כל האנושות. כאמור אף אדם שפוי לא יפעיל פצצה שתשמיד את האנושות, ולכן נשק יום הדין למעשה אפקטיבית מנטרל את כל הפצצות הגרעיניות של האויב.
במצב זה שנשק יום הדין של מדינה מסוימת מנטרל אפקטיבית את כל הפצצות הגרעיניות של האויב שלה, אין שום תועלת לאויב מבניית פצצות גרעיניות נוספות. לפיכך, המרוץ הגרעיני להשגת עוד פצצות גרעיניות נפסק.
בתאוריה, נשק יום הדין הופך את המדינה המחזיקה בו לחסינה מפני מתקפה גרעינית של האויב. אולם, היא גם מותירה את האויב חשוף וללא אמצעי הרתעה נגד מתקפה גרעינית של המדינה המחזיקה בנשק יום הדין. יותר מכך, המצב הנוצר מהכנסה חד צדדית של נשק יום הדין על ידי מדינה מסוימת גם מנטרל את קיומו של עקרון השמדה הדדית מובטחת.
אחד הפתרונות לבעיה היא שמדינת האויב תפתח נשק יום הדין עבור עצמה. פתרון שכזה ישיב על כנו את עקרון השמדה הדדית מובטחת. יחד עם זאת, התקופה שבין ההכנסה החד צדדית של נשק יום הדין על ידי מדינה מסוימת ועד אשר מדינת האויב של המדינה המסוימת תשיג נשק יום הדין משלה (תקופת פער נשק יום הדין), יוצרת עבור מדינת האויב חשיפה למתקפה גרעינית מצד המדינה המחזיקה בנשק יום הדין, עקב חוסר יוכלת תגובה של מדינת האויב ולכן ללא יכולת הרתעה של מדינת האויב. לפיכך, הסיכון הגלום באי אחזקת נשק יום הדין על ידי מדינה מסוימת הוא גבוה מאוד. כלומר כל מדינה אשר תשיג נשק יום דין תייצר 'פער נשק יום הדין' מסוכן מאוד עבור אויביה.
יותר מזה, נשק יום הדין יכול להיות מופעל טקטית. אם מדינה מחליטה שהיא מעוניינת להשמיד מדינת אויב שלה במתקפה גרעינית היא יכולה להפעיל נשק יום הדין ראשונה עם מנגנון שינטרל את נשק יום הדין לאחר תקופה מסוימת ומייד לאחר מכן להשמיד את מדינת האויב בתחילת 'תקופת פער נשק יום הדין'.
תאורטית, לאור האמור לעיל, בעולם רציונלי, צריך היה להיות היום 'מרוץ נשק יום הדין' בין המעצמות הגרעיניות לצורך השגת נשק יום הדין מוקדם ככל הניתן.
אף מדינה לא תפעיל את המנגנונים האוטומטיים של נשק יום דין מבלי להודיע לאויב על הפעלתם. אולם מדינה יכולה לשמור בסוד את פיתוח נשק יום הדין ואת קיום נשק יום הדין עד לרגע ההודעה לאויב על הפעלת המנגנונים האוטומטיים. תאורטית קיים סיכוי שיש מדינות שפיתחו את הנשק אך לא הפעילו עדיין את המנגנונים האוטומטיים שלהם.