stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אווטאר: כשף האוויר האחרון – ההבטחה
עלילה > חלק ראשון

בעקבות תבוסתו של שליט האש אוזאי וסיום מלחמת מאה השנים, מייסדים אווטאר אנג, שליט האש החדש, צוקו, ומלך האדמה קואי את "תנועת חידוש ההרמוניה" אשר מטרתה לעזור בפירוק המושבות שכבשה אומת האש במהלך המלחמה מממלכת האדמה ולהחזיר את התושבים כשפי האש לאומת האש. בעקבות חששו של צוקו כי הוא ישתנה לרעה וידמה לאביו, הוא ביקש מאנג כי יבטיח לו שאם הוא יבחין כי הוא הופך דומה לאביו יהיה עליו להרוג אותו.
שנה לאחר מכן, צוקו עובר ניסיון התנקשות על ידי קורי מורישיטה, במחאה על רעיון התנועה לחידוש ההרמוניה. לאחר שנודע לו כי מורטישטה היא בתו של ראש העיר יו דאו, המושבה הראשונה שהוקמה בממלכת האדמה, יוצא צוקו לעבר המושבה על מנת להתעמת עם ראש העיר. במהלך סיורו בעיר מגלה צוקו כי כשפי האש וכשפי האדמה במושבת יו דאו יצרו לעצמם תרבות משותפת וחדשה וכי הם רואים עצמם חלק נפרד הן ממלכת האדמה והן מאומת האש. בעקבות כך, מסיר צוקו הן תמיכתו בתנועה לשיקום ההרמוניה.
הסרת התמיכה של צוקו מעוררת מחאה מצד אנשי ממלכת האדמה וגורמת לאנג וקטרה לנסוע ליו דאו ולהתעמת עם צוקו. גלגולו הקודם של אנג, אווטאר רוקו, מתגלה אל אנג ומפציר בו לקיים את הבטחתו לצוקו ולהרוג אותו. הוא מזכיר לו מעברו שלו, כי היסוסו להרוג את שליט האש סוזין גרם בסוף לפרוץ מלחמת מאה השנים ואומר לאנג כי אל לו לטעות כמוהו. בהגיעם ליו דאו מתעמת אנג עם צוקו ואף נכנס למצב אווטאר ואומר לו "אולי הבטחה היא באמת הבטחה" אך לבסוף קטרה ממתנת אותו. לאחר מכן, אנג וצוקו מסתובבים ברחבי המושבה וצוקו מנסה להסביר לאנג מדוע נטש את התנועה לחידוש ההרמוניה.
למרות שראה בעצמו את שגשוגה של המושבה, אנג נשאר בדעתו כי על כשפי האש לחזור לאומת האש בטענה כי הישארותם בשטחים הכבושים תפגע בשלום העולם. קטרה מציעה כי יו דאו תהיה חריגה אך צוקו דורש כי דין ביטול הפינוי יהיה לגבי כל המושבות. אנג מסכים לנסות לארגן פגישה של צוקו עם מלך האדמה. בינתיים מתגברים ההפגנות של מתנגדי המושבות וצוקו חוזר לאומת האש, שם הוא מתייעץ עם אביו הכלוא, אוזאי.
עלילה > חלק שני

אנג וקטרה מגיעים לבה-סינג-סה – בירת ממלכת האדמה, על מנת לשכנע את מלך האדמה קואי לבוא לדון עם צוקו. מתוך מטרה להיראות חזק, מסרב קואי להצעה ומצהיר כי הוא ישלח את צבא ממלכת האדמה על מנת שיפנו את המתנחלים בכוח. אנג וקטרה חוזרים ליו דאו ומנסים להזהיר את המתנחלים מכוחות הצבא העתידים להגיע. לאחר מכן פוגש אנג את מועדון המעריצים שהקימו לכבודו דבר אשר גורם לקטרה לקנא.
בינתיים, אוזאי מספר לצוקו על אירוע בילדותו בו התלבט צוקו האם עליו לתמוך בטורף הרעב או בנטרף המסכן. צוקו אומר כי הוא בא לשאול כיצד אוזאי הצליח להיות רגוע כשעול הממלכה היה על כתפיו ואוזאי אומר לו כי הסיפור שסיפר הוא המענה לשאלה. בפגישתם הבאה, מביע צוקו את מסקנתו כי היה עליו לתמוך בנץ הטורף אשר הוא היה הצד החזק והמכובד, כמשל לכך שעליו לתמוך כעת בכשפי האש. אך אוזאי אומר כי המעשה הנכון נקבע על פי רצונו האמיתי של צוקו בתור שליט האש ורצון זה עצמו הוא הגורם שהופך את המעשה לנכון, לתמוך בכשפי האש, צדם של החזקים. צוקו מביע את תוכניתו להיוועץ באווטאר ולא להסתמך על רצונו בלבד, ובתגובה אוזאי מתפרץ עליו ואומר לו לעזוב את המקום.
באותו זמן, טוף הקימה ביו דאו בית ספר ללימודי כשפות בו אימנה שלושה כשפי אדמה. אך בעקבות סכסוך עם מורה כשפות אש הם קבעו דו-קרב בין תלמידיהם לעוד שלושה ימים בו ייקבע גורל בית הספר של טוף. סוקה מציע להתאמן עם התלמידים אך לא היה מודע שכולם נכשלו בלימודי כשפות מתכת. לאחר כמה ניסיונות ללמד אותם טוף מתייאשת ואומרת לסוקה כי היא גייסה אותם ללימודים מתוך אמונה שיהפכו לכשפי מתכת אך בפועל הכריחה אותם להפוך למשהו שהם לא, בדומה לאיך שהוריה נהגו כלפיה. לאחר שהתלמידים שומעים את השיחה הם מבינים כי הם יכולים לעשות יותר ממה שעשו עד עכשיו ומקבלים מוטיבציה חדשה שגורמת להם להצליח לכשף מתכת ולבסוף אף נצחו בקרב ובית הספר נשאר בידיה של טוף.
מיי, בת זוגו של צוקו מגלה משומר בית הכלא כי צוקו נפגש עם אביו ובעקבות כך נפרדת ממנו משום ששמר ממנה סודות. זמן קצר לאחר מכן, צוקו מגלה כי צבא מלך האדמה צועד לכיוון יו דאו ומגייס בתגובה את כוחותיו על מנת שיגנו על המתיישבים.
עלילה > חלק שלישי

בזמן שאנג וקטרה מזהירים את תושבי המושבה הם פוגשים את המפגנים לאחר שהאחרונים תקפו אותם. אנג וקטרה מזהירים אותם מצבא מלך האדמה אנג מתכעס ומתאכזב לאחר שמגלה כי חברים במועדון המעריצים שלו בעיר קעקעו את עצמם בקעקועים המסורתיים של נוודי אוויר, הוא חושב שהם מתייחסים למסורת שלו כאל משחק.
בעוד צוקו מתלבט במהלך ההפלגה לממלכת האדמה בשאלה האם הוא עושה את הדבר הנכון, אנג מתדיין עם קטרה לגבי התגובה המתאימה ואומר לה כי הוא לא יסבול מצב בו אומה אחת פולשת לשטח אומה אחרת ועל כן הוא יעמוד לצד התנועה לחידוש ההרמוניה ויעמוד בהבטחה לצוקו. בינתיים, סוקה, טוף וסוקי, שהזהירו את אנג וקטרה לגבי התקדמותו של צוקו, מנסים לעקב את צבא אומת האש מחשש שעימות עם צבא ממלכת האדמה יתפתח למלחמה נוספת. למרות זאת, כוחות האש הגיעו למושבה ועמדו מול כוחות מלך האדמה בראשות הגנרל האו שהגיעו זה עתה. בעזרת כשפות מתכת טוף הורסת את הטנקים של אומת האש וגנרל האו מורה לחיילים שלו לנצל את ההזדמנות ולתקוף את אומת האש, צוקו בתגובה מורה לחייליו להגן על המושבה ולתקוף בחזרה. ככשני הצבאות באו לידי התנגשות אנג נכנס למצב אווטאר ומתעמת עם צוקו, קטרה שוב עוצרת בעד אנג ומסבירה לו על התרבות החדשה שהתפתחה במושבות ושואלת מה המשמעות של הפרדת העמים עבור עתידם, שהרי גם הם מאומות שונות. בעצתה, אנג עוזב את המקום כדי להחליט על דרך פעולה. בזמן המדיטציה, רוקו מציע לו לחשוב על גורל העולם ולקיים את הבטחתו. הוא אף מגלה לו כי הוא הסבא רבא של צוקו מצד אמו ואנג נחרד בשל העובדה שרוקו מוכן שהוא יהרוג את נינו למען שימור השלום ורוקו מסיים את השיחה בכך שמורה לאנג, ”תחשוב על טובת העולם”. בינתיים, קטרה מראה למלך האדמה את הקהילה והתרבות החדשה שהתפתחה ביו דואי.
לאחר מכן, אנג יוצא ממחבואו ונכנס למצב האווטאר, צוקו נחרד ואומר שזה לא כפי שזה נראה ואנג יוצר תהום בין שני הצבאות, צוקו כמעט ונפל לתהום אך אנג הציל אותו. אנג משכנע את מלך האדמה לגבי חשיבות המושבות והמלחמה מסתיימת.
בערב, אנג עושה מדיטציה ומתדיין עם רוקו לגבי מה שהיה צריך לעשות. הוא מודה לרוקו על תרומתו בשבילו אך אומר שהעולם שבו חי שונה מהעולם כיום ושחשיבות האנשים שקרובים לליבו עומדת בראש מעייניו ואנג שורף את האבן שבשרשרת של אומת האש. הוא נפגש עם צוקו בבית התה של אירו ומסכם איתו כי למחרת הם ייפגשו עם מלך האדמה על מנת לדון בהגדרת שלטון המושבות כך שלא יהיו תחת אף אחת מהאומות. צוקו ואנג מגלים כי הם חלמו חלום משותף בו אנג הורג את צוקו, אנג מציין כי הוא חושב שראה את אמא של צוקו באותו חלום, צוקו אומר כי כל משלחות החיפוש אחרי אמו ששלח חזרו בידיים ריקות אך אנג אומר לו כי בעולם חדש יש לקחת סיכונים חדשים. לאחר מכן, צוקו מבקש את עזרתה של אזולה במציאת אמו.
הפקה

צמד יוצרי סדרת המקור, מייקל דנטה דימרטינו (מימין) ובריאן קונייצקו (משמאל)
מאז סיום סדרת הטלוויזיה הפופולרית "אווטאר: כשף האוויר האחרון" ביולי 2008, גבר הביקוש בקרב מעריצי הסדרה לחומרים נוספים מהזיכיון ופרטים רשמיים על גורלם של הדמויות הראשיות. בסוף 2010, סמנתה רוברטסון, עורכת בחברת ההוצאה לאור האמריקאית דארק הורס קומיקס פנתה לסופר הקומיקס ג'ין לואן יאנג, אשר היה ידוע בעיקר בזכות סדרת "American Born Chinese" שהוציא, ולאחר התייעצות איתו ועם יוצרי הסדרה המקורית מייקל דנטה דימרטינו ובריאן קונייצקו חתם ג'ין יאנג על חוזה לכתיבת שלושה חוברות קומיקס אשר ישמשו כהמשך ישיר לעלילת הסדרה. פרטי העלילה נחשבים רשמיים ודנטה דימרטינו אף ייעץ בכתיבת העלילה.
איורי הספר נוצרו על ידי סטודיו גוריהיאו (אנ') ונצבעו על ידי נאוקו קוואנו.
היסטוריית יציאה לאור

ב-25 בינואר 2012 יצא לאור החלק הראשון בארצות הברית על ידי דארק הורס קומיקס, החלק השני יצא ב-30 במאי וב-26 בספטמבר יצא החלק השלישי והאחרון של הספר.
הספר צבר פופולריות רבה בקרב מעריצי הסדרה והוא תורגם לשפות רבות. ב-4 בדצמבר 2016 יצא לאור תרגומו החלק הראשון לעברית של המתרגמת אורנה כץ על ידי כנרת זמורה-ביתן דביר, ב-11 במאי 2017 יצא לאור החלק השני וב-16 בנובמבר 2017 יצא לאור החלק השלישי והאחרון של הספר.
ב-20 בפברואר 2013 הוציאו דארק הורס קומיקס מהדורת ספרייה המאגדת את שלושת חוברות הקומיקס בכריכה אחת וב-30 ביולי 2020 יצא הספר גם בכריכה רכה.
קבלה

ספר חובה לחובבי אווטאר.
המקור באנגלית
This is a must-read for ATLA fans
עם יציאתו צבר הספר פופולריות בקרב מעריצי הסדרה וזכה לשבחים רבים וביוני 2012 נכנס החלק השני לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס ולרשימת הספרים המובילים של BookScan. מייקל ג'ונס מאתר "seattle" ציין כי הספר כתוב בצורה כזאת שהוא יספק הנאה גם לאלו שלא ראו את הסדרה. רבים שיבחו את צורת הכתיבה בה מועברים דיונים בנושאים מורכבים כגון קולוניאליזם התיישבותי, גזענות, פציפיזם ולאומיות. וכמו כן, הורעפו שבחים על שילוב היחסים הרומנטיים בין אנג וקטרה בדפי העלילה
בנוסף, הספר ענה על הרבה מהשאלות שהעסיקו את המעריצים לאחר סיומה של הסדרה המקורית ואף כלל רמזים לעלילות הספרים הבאים.
ראו גם

אווטאר - דמויות
אווטאר: כשף האוויר האחרון (קומיקס)
ביאורים

↑  במהלך המלחמה פלשו כוחות אומת האש לממלכת האדמה והובסו כעבור 100 שנים על ידי אווטאר אנג. אווטאר - אדם בעל תפקיד שומר האיזון בעולם והיחיד בעולם בעל יכולת לשלוט בארבעת הכשפויות. להרחבה ראו אווטאר: כשף האוויר האחרון (זיכיון)#העולם של אווטאר
↑  אביו של צוקו, אוזאי, היה שליט האש שהוביל את מלחמת מאה השנים בשנות שלטונו עד שיכולת הכשפות נלקחה ממנו על ידי האווטאר
↑  בשטחים אלו הוקמה הרפובליקה המאוחדת שבירתה ריפבליק סיטי מהאגדה של קורה
↑  כמו גם אמנות הכריכה
↑  בין השאר, לספרדית ופורטוגזית
הערות שוליים

↑  ג'ין לואן יאנג, Avatar: The Last Airbender – The Promise, כרך ראשון, ארצות הברית: דארק הורס קומיקס, 2012, ISBN 9781595828118
↑  ג'ין לואן יאנג, תרגום: אורנה כץ, אווטאר: כשף האוויר האחרון – ההבטחה, כרך ראשון, חבל מודיעין: כנרת זמורה-ביתן דביר, 2016. (בעברית)
↑   Avatar The Last Airbender "Season 4 Begins!" - The Complete Story | Comicstorian, סרטון בערוץ "Comicstorian", באתר יוטיוב (אורך: 24:10)
↑  ג'ין לואן יאנג, Avatar: The Last Airbender – The Promise, כרך שני, ארצות הברית: דארק הורס קומיקס, 2012, ISBN 9781595828750. (באנגלית)
↑  ג'ין לואן יאנג, אווטאר: כשף האוויר האחרון – ההבטחה, חבל מודיעין: כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017. (בעברית)
↑   Avatar The Last Airbender "Season 4, Zuko's Betrayal" - The Complete Story | Comicstorian, סרטון בערוץ "Comicstorian", באתר יוטיוב (אורך: 27:31)
↑  ג'ין לואן יאנג, Avatar: The Last Airbender – The Promise, כרך שלישי, ארצות הברית: דארק הורס קומיקס, 2012, ISBN 9781595829412. (באנגלית)
↑  ג'ין לואן יאנג, תרגום: אורנה כץ, אווטאר: כשף האוויר האחרון – ההבטחה, כרך שלישי, חבל מודיעין: כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017. (בעברית)
↑   Avatar The Last Airbender "Season 4, The Promise Final Battle" - The Complete Story | Comicstorian, סרטון בערוץ "Comicstorian", באתר יוטיוב (אורך: 26:45)
↑  Avatar Online Podcast - Episode 206, avatarbalance.com
↑  Avatar: The Last Airbender—The Promise Part 1 TPB, דארק הורס קומיקס (באנגלית)
↑  Avatar: The Last Airbender—The Promise Part 2 TPB, דארק הורס קומיקס (באנגלית)
↑  Avatar: The Last Airbender—The Promise Part 3 TPB, דארק הורס קומיקס (באנגלית)
↑  אווטאר, ההבטחה 1 - ג'ין לואן יאנג, באתר כנרת זמורה
↑  אווטאר - כשף האוויר האחרון - ההבטחה 1 - ג׳ין לואן יאנג, באתר www.e-vrit.co.il
↑  אווטאר, ההבטחה 2 - ג'ין לואן יאנג, באתר כנרת זמורה
↑  אווטאר - כשף האוויר האחרון - ההבטחה 2 - ג׳ין לואן יאנג, באתר www.e-vrit.co.il
↑  אווטאר, ההבטחה 3 - ג'ון לואן יאנג, באתר כנרת זמורה
↑  אווטאר - כשף האוויר האחרון - ההבטחה 3 - ג׳ין לואן יאנג, באתר www.e-vrit.co.il
↑  Avatar: The Last Airbender-The Promise Library Edition HC :: Profile :: Dark Horse Comics, www.darkhorse.com
↑  Avatar: The Last Airbender--The Promise Omnibus by Bryan Konietzko, Michael Dante DiMartino, Gene Luen Yang: 9781506717845 | PenguinRandomHouse.com: Books, PenguinRandomhouse.com (באנגלית אמריקאית)
1 2  CBR Staff, Dark Horse's "Avatar: The Last Air Bender" Tops "New York Times" Bestsellers, CBR, ‏1 במאי 2012
↑  Michael Jones, Graphic Novel Review: Avatar: The Last Airbender Volume 1 The Promise Part 1 TPB - Dark Horse Comics, Seattle Post-Intelligencer, ‏2 בנובמבר 2011
↑  Review: Avatar - The Last Airbender: The Promise - ComicBookWire, ComicBookWire, ‏2 ביוני 2020
↑  Colin Solan, ConScene Review: ATLA: The Promise, ‏2 בנובמבר 2011
↑  Avatar: The Last Airbender – The Promise, Part One Review • AIPT, AIPT, ‏2 בפברואר 2012
↑  Liz, Review: Avatar: The Last Airbender: The Promise, Quirky Cat's Fat Stacks, ‏2020-11-05 (באנגלית)
סופר הקומיקס ג'ין לואן יאנג
כריכת מהדורת הספרייה המאגדת את שלושת חוברות הקומיקס בספר אחד אשר יצאה ב-20 בפברואר 2013
6 במאי

6 במאי הוא היום ה-126 בשנה (127 בשנה מעוברת) בלוח הגרגוריאני. עד לסיום השנה, נשארו עוד 239 ימים.
אירועים היסטוריים ביום זה

1211 – החלה בניית קתדרלת ריימס, בסגנון גותי בשל
1527 – ביזת רומא (1527), רומא נבזזת על ידי חיילי קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
1682 – לואי ה-14 מעביר את חצרו מפריז לוורסאי
1840 – החל השימוש בבול דואר. בתחילה בבריטניה ולאחר מכן בעולם כולו
1889 – מגדל אייפל נפתח לציבור הרחב, במסגרת פתיחת התערוכה העולמית של פריז (1889)
1937 – אסון ספינת האוויר (צפלין) הגרמנית "הינדנבורג" בניו ג'רזי
1942 – מלחמת העולם השנייה – כוחות אמריקאים נכנעים ליפנים בקוריגידור
1945 – מלחמת העולם השנייה – מתחיל הקרב על פראג
1947 – אלכסנדר רובוביץ נרצח על ידי רוי פאראן
1954 – האצן רוג'ר בניסטר קובע הישג היסטורי והופך לראשון שרץ מייל בפחות מארבע דקות
1968 – ניל ארמסטרונג מצליח להפלט מהמדמה נחתת ירחי (Lunar Landing Research Vehicle)(אנ') שניות לפני שהחללית התרסקה
1974 – קנצלר גרמניה המערבית וילי ברנדט מודיע על התפטרותו לאחר שהתגלה שעוזרו ריגל לטובת גרמניה המזרחית
1985 – נחיתת מעבורת החלל צ'לנג'ר STS-51-B לאחר שהות בחלל של 7 ימים, ו-8 דקות
1991 – נחיתת מעבורת החלל דיסקברי STS-39 לאחר שהות בחלל של 8 ימים, 7 שעות ו-22 דקות
1993 – נחיתת מעבורת החלל קולומביה STS-55 לאחר שהות בחלל של 9 ימים, 23 שעות ו-39 דקות
1994 – נחנכת מנהרת התעלה המחברת בין צרפת לבריטניה
2001 – במהלך ביקורו בסוריה, מבקר האפיפיור יוחנן פאולוס השני במסגד. הוא האפיפיור הראשון שמבקר במסגד
2001 – נחיתת החללית סויוז TM-31 אשר הייתה הראשונה לעגון בתחנת החלל הבינלאומית והביאה את המשלחת הראשונה לשהות ממושכת בתחנה
2002 – לאחר שכבר חתמה על חוקת רומא, המכירה בסמכות בית הדין הפלילי הבינלאומי לדון פושעי מלחמה, ארצות הברית מסרבת לאשררה
2002 – פים פורטאון פוליטיקאי הולנדי מהימין הלאומני, נרצח בעת מסע בחירות
2004 – משודר בארצות הברית הפרק האחרון של הסדרה הפופולרית חברים
2012 – פרנסואה הולנד זכה בבחירות לנשיאות צרפת, לאחר שגבר על הנשיא המכהן ניקולא סרקוזי
2023 – טקס הכתרת צ'ארלס השלישי וקמילה, למלך ומלכת הממלכה המאוחדת
נולדו

1758 – מקסימיליאן רובספייר, ממנהיגי המהפכה הצרפתית (הוצא להורג ב-1794)
1856 – זיגמונד פרויד, חוקר ונוירולוג אוסטרי יהודי מייסד הפסיכואנליזה (נפטר ב-1939)
1875 – ויליאם ד. ליהי, מפקד סגל הפיקוד העליון של צבא ארצות הברית (נפטר ב-1959)
1879 – בדז'יך הרוזני, מזרחן ובלשן צ'כי (נפטר ב-1952)
1895 – רודולף ולנטינו, שחקן קולנוע איטלקי (נפטר ב-1926)
1904 – משה פלדנקרייז, ממציאה הישראלי של שיטת הריפוי פלדנקרייז (נפטר ב-1984)
1906 – אנדרה וייל, מתמטיקאי צרפתי, זוכה פרס וולף (נפטר ב-1998)
1910 – בנימין הלוי, שופט ופוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-1996)
1915 – אורסון ולס, במאי קולנוע אמריקאי, מגדולי יוצרי הקולנוע (נפטר ב-1985)
1916 – אדריאנה קסלוטי, שחקנית, מדבבת וזמרת אמריקאית (נפטרה ב-1997)
1919 – חיים בן-דוד, אלוף בצה"ל, המזכיר הצבאי של ראש הממשלה דוד בן-גוריון, ראש אגף כוח האדם, שגריר באתיופיה (נהרג ב-1967)
1921 – אברהם ורדיגר, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-2013)
1921 – הלגה קלר, פסלת וקולנוענית ישראלית (נפטרה ב-2013)
1922 – אוטמר זואיטנר, מנצח אוסטרי (נפטר ב-2010)
1922 – חאזם נוסייבה, פוליטיקאי ודיפלומט ירדני ממוצא פלסטיני (נפטר ב-2022)
1925 – סטניסלב אהרונסון, קצין יהודי-פולני בדרגת לוטננט קולונל בארמייה קריובה, תנועת המחתרת הפולנית במלחמת העולם השנייה
1928 – אלי רוזנברג, גאולוג ויזם ויועץ בתחום קידוחי גז מסחריים בישראל, בים התיכון ובעולם (נפטר ב-2020)
1929 – נחום גרנות, מהנדס מים ישראלי, מנכ"ל מרכז הבנייה הישראלי, מייסד ומנכ"ל הרשות הלאומית להסמכת מעבדות
1930 – מוטה גור, הרמטכ"ל ה-10 של צה"ל (נפטר ב-1995)
1931 – יצחק אופק, יו"ר הוועד האולימפי בישראל, יו"ר ההתאחדות לספורט בישראל ומזכ"ל "הפועל" (נפטר ב-2015)
1934 – נחום היימן, מלחין ישראלי (נפטר ב-2016)
1934 – ריצ'רד שלבי, פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית, סנאטור מטעם מדינת אלבמה
1935 – אורי דן, עיתונאי ופרשן צבאי ופוליטי ישראלי (נפטר ב-2006)
1937 – איאן פרומן, טניסאי ישראלי, חתן פרס ישראל לספורט ותרבות הגוף (נפטר ב-2024)
1942 – מרק שטיינר, פרופסור במחלקה לפילוסופיה באוניברסיטה העברית בירושלים (נפטר ב-2020)
1945 – מישה בלכרוביץ', מלחין, מעבד מוזיקלי, מנהל מוזיקלי, מנצח ופסנתרן ישראלי
1946 – ארצי בן-יעקב, כדורגלן ישראלי ויו"ר בית"ר תל אביב
1946 – משה רומנו, כדורגלן ישראלי
1947 – זאב טנא, יוצר, משורר, שחקן, פזמונאי וזמר רוק ישראלי
1951 – נחמן (נמר) וולף, ספורטאי נכה ישראלי (נפטר ב-2022)
1953 – גריים סונס, שחקן ומאמן כדורגל
1953 – טוני בלייר, ראש ממשלת הממלכה המאוחדת
1955 – אברהם גרנט, מאמן כדורגל ישראלי
1961 – ג'ורג' קלוני, שחקן קולנוע, במאי ותסריטאי אמריקאי, זוכה פרס האוסקר
1968 – מיכאל טפליצקי, במאי ושחקן תיאטרון ישראלי
1971 – אסף קרן, מוזיקאי, כותב, מלחין, זמר ושדרן רדיו ישראלי (נפטר ב-2002)
1971 – שאנן סטריט, מוזיקאי ישראלי, סולן להקת ההיפ הופ הדג נחש
1976 – איתמר בן גביר, חבר הכנסת ה-24 והשר לביטחון לאומי
1979 – נטשה מוזגוביה, עיתונאית, מתרגמת ומגישת טלוויזיה ישראלית
1983 – דני אלבס, שחקן כדורגל ברזילאי
1985 – כריס פול, שחקן כדורסל אמריקאי משחק בלוס אנג'לס קליפרס
1985 – תמר אלקן, שחקנית ישראלית
1988 – מתן בראשי, כדורגלן ישראלי
1986 – רומן קרויציגר, רוכב אופני כביש צ'כי
1993 – נעמי סקוט, שחקנית וזמרת אנגלייה
2019 – הנסיך ארצ'י מסאסקס, בנם של הנסיך הארי, דוכס סאסקס ומייגן, דוכסית סאסקס
נפטרו

680 – מועאויה הראשון, מייסד בית אומיה (נולד ב-602)
1527 – שארל השלישי, דוכס בורבון, איש צבא צרפתי (נולד ב-1490)
1859 – אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר טבע ומגלה ארצות גרמני (נולד ב-1769)
1862 – הנרי דייוויד תורו, סופר ופילוסוף אמריקאי (נולד ב-1817)
1910 – אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת (נולד ב-1841)
1919 – ליימן פרנק באום, סופר אמריקאי (נולד ב-1856)
1947 – אלכסנדר רובוביץ, ישראלי צעיר פעיל בלח"י, נרצח בידי אנשי צבא בריטים (נולד ב-1929)
1949 – מוריס מטרלינק, משורר ומחזאי בלגי, זוכה פרס נובל לספרות (נולד ב-1862)
1950 – אלבר לברן, נשיא צרפת (נולד ב-1871)
1952 – מריה מונטסורי, רופאה, מחנכת וסופרת איטלקייה (נולדה ב-1870)
1992 – מרלן דיטריך, שחקנית קולנוע גרמניה (נולדה ב-1901)
2002 – פים פורטוין, פוליטיקאי הולנדי, נרצח במהלך מסע בחירות (נולד ב-1948)
2005 – אורי לוטן, סופר, מתרגם, עיתונאי ושדרן רדיו ישראלי (נולד ב-1951)
2013 – דליה כהן, מוזיקולוגית ומורה ישראלית (נולדה ב-1926)
2016 – פטריק אקנג, כדורגלן קמרוני (נולד ב-1990)
2020 – נחום אליעזר רבינוביץ', ראש ישיבת ההסדר "ברכת משה" שבמעלה אדומים, ופוסק ציוני דתי בולט (נולד ב-1928)
2021 – יצחק ארד, לוחם במחתרת כנגד הנאצים, איש הפלמ"ח, קצין בדרגת תת-אלוף בצה"ל, היסטוריון ויושב ראש הנהלת יד ושם (נולד ב-1926)
2023 – מנחם פרסלר, פסנתרן ישראלי-אמריקאי (נולד ב-1923)
2024 – איאן גלדר, שחקן אנגלי (נולד ב-1949)
חגים ואירועים החלים ביום זה

חיילי משמר הוותיקן מהמשמר השווייצרי מושבעים ביום זה לתפקידם
5 במאי – 7 במאי
מאי
לוח אירועים שנתי
נמרוד שיין

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1964 (בן 60) ט"ז בתשרי ה'תשכ"ה יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  חיפה 
 עיסוק:  משורר, סופר, שדרן רדיו
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 שפות היצירה:  עברית
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 
נמרוד שיין (נולד ב-22 בספטמבר 1964) הוא משורר, עיתונאי, סופר, שדרן רדיו ומורה לספרות ישראלי.
ביוגרפיה

שיין נולד לרבקה שיין (צדוק), שהייתה מורה ולמרדכי, ניצול שואה ששימש קצין במשטרת ישראל.
שיין למד בבית הספר לחינוך סביבתי מדרשת שדה בוקר, בבית הספר הגבוה לאומנויות הבמה "בית צבי" וכן ספרות, שירה, פסיכולוגיה, אנתרופולוגיה, תקשורת והיסטוריה באוניברסיטת חיפה[דרושה הבהרה].
בראשית שנות ה-90 ולאחר קריירה קצרה בתחום התיאטרון, הצטרף שיין לרדיו חיפה כמנהל תוכניות ומגיש תוכנית הבוקר אותה הוא משדר עד היום. כמו כן, כתב בענייני תרבות ומגזין בידיעות אחרונות, גלובס, מעריב ואתרי רשת שונים. שיין היה עורך משנה ומגיש ב"חדשות HOT" ושימש כמרצה לתחום התקשורת, התוכן והעיתונות במכללת עמק יזרעאל וביחידה ללימודי חוץ באוניברסיטת חיפה.
כיום נמרוד שיין מורה לספרות ומנחה סדנאות כתיבה.
חבר מדור ספרות במשרד התרבות והספורט, מטעם המועצה הישראלית לתרבות ואמנות.
ביקורת ספרותית על שיריו

בשנת 2017 פרסם שיין את ספר הביכורים שלו "עור התוך". הספר צוין באותה השנה על ידי ynet כאחד מספרי השירה הבולטים והמצליחים במכירות שבוע הספר.
בשנת 2019 נבחר שיין להיות בין המשוררים, הסופרים והפזמונאים שייצגו את תרבות המילה הכתובה בחוגי בית מטעם משרד התרבות במסגרת חודש הקריאה, 2019. משרד התרבות הכיר בהצלחתו של שיין כמשורר וכתב עליו: ”המשורר נמרוד שיין החל לפרסם את שיריו בפייסבוק לפני כמה שנים תחת שם בדוי – וזכה לאלפי עוקבים. סופרים ומשוררים ידועים שנחשפו לשירתו, פנו אליו ודרבנו אותו להוציא את שיריו בספר. ספרו הראשון, "עור התוך", יצא לפני כשנתיים בהוצאת הקיבוץ המאוחד והפך לרב-מכר בתחום השירה. בימים אלה יצא לאור בהוצאת פרדס ספרו השני, "אהבה, הסדרי ראייה", וזכה מיד גם הוא לביקוש רב”.
בשנת 2022 פרסם שיין את ספרו השלישי ״נכון לכתיבת שורו אלו״ בהוצאת הקיבוץ המאוחד. המשוררת טל ניצן כתבה עליו: ”נמרוד שיין הוא טרובדור של שירי אהבה. את פניה הרבות, על תענוגותיה ועל ייסוריה, הוא בוחן בכתב ידו הבהיר, הדיאלוגי, הנע בין הפרוזאיות של היומיום ובין הליריקה העדינה החבויה בשגרה. שיין מעמיק בחקר הקִרבה, הארוטיקה והאינטימיות, על שלל גווניהן”.
מיצירותיו > שירה

עור התוך, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017
אהבה, הסדרי ראייה, הוצאת פרדס, 2019
נכון לכתיבת שורות אלו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022
פותח רגע סוגריים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2025
מיצירותיו > פרוזה

חוד עקב, עברית, 2023
לקריאה נוספת

כותבים עברית, ראיון עם המשורר נמרוד שיין על כתיבת שירה ועל הביוגרפיה של המשורר, אוגוסט 2023
בכיוון הרוח, כתב עת, על פרשת וישלח  מאמר מאת נמרוד שיין, דצמבר 2022
יורם מארק-רייך, ראיון עם המשורר נמרוד שיין על המשורר, ושירתו, מוסף תרבות, ידיעות חיפה, יולי 2022
טלי וויס משוררת, על הספר השלישי של המשורר נמרוד שיין על ילדותו של המשורר המשתקפת משירתו בספרו השלישי, בלוג תרבות, נובמבר 2022
לקריאה נוספת > מיצירותיו

מתוך אנזו, מפגש של בית ותרבות: המשורר נמרוד שיין, לא ברגע אחד אתה יודע שאתה אוהב, שיר השבוע, אוגוסט 2024.
מתוך סלון הדחויים, כתב עת, גיליון בנושא התמכרות, המשורר נמרוד שיין, רובינזון קרוזו, אפריל 2024. השיר הופיע גם בספרו השני, אהבה, הסדרי ראייה פרדס, 2019
מתוך סלון הדחויים, כתב עת : המשורר נמרוד שיין, לחרוג מעצמי, גיליון בנושא גבולות, עמוד 39, מרץ 2024. השיר הופיע גם בספרו השלישי, נכון לכתיבת שורות אלו הקיבוץ המאוחד, 2022
מתוך סלון הדחויים, כתב עת : המשורר נמרוד שיין, שיר ילדים, גיליון בנושא מלחמה, עמוד 47, נובמבר 2023
מתוך האסופה של איתמר סדרה לשירה בנושא "שבת ירדה מן ההרים": המשורר נמרוד שיין, 'ספירה', עמוד 170, יוני 2023
מתוך אסופה "שיעור מולדת" של מוסד ביאליק: המשורר נמרוד שיין, ואני , עמוד 43, מאי 2023
שירים באתר מאזניים (כתב עת) דו ירחון לספרות של אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל : אם המפתח; ובדיוק תותח רועם; התחזית (2021)
מתוך האסופה של פטל, כתב עת : המשורר נמרוד שיין, מחק היסטוריה, גיליון 8 בנושא סוף העולם, מרץ 2020
שירים באתר קפל, כתב עת לשירה : ביקור בקרקס; שאחרי (2017)
לקריאה נוספת > על כתביו

מרסל מוסרי, רדיו 103FM ראיון עם המשורר נמרוד שיין על שיריו, ספריו וכתיבתו, רדיו ללא הפסקה 103FM, אפריל 2022
גואל פינטו, המשורר נמרוד שיין, כל הנשים שידעתי את צחוקן, בתוכנית "גם כן תרבות", תאגיד השידור הישראלי מאי 2022
אילן ברקוביץ', משורר בשטח | עוֹד מְעַט יִהְיֶה בְּסֵדֶר, באתר הארץ, 28 ביולי 2022
מאיה גולדברג, ראיון עם המשורר נמרוד שיין, פודקאסט החיים הסודיים של הגרושים, פרק 29, ספטמבר 2022
הערות שוליים

↑  תוכנית הבוקר, רדיו חיפה נמרוד שיין מגיש תוכנית 'איזה בוקר' ברדיו חיפה
↑  המוסף לשבת, רדיו חיפה נמרוד שיין עורך ומגיש תוכנית "המוסף" ברדיו חיפה
↑  יפעת מנוס, מגרוסמן ועד "סיפורה של שפחה": הספרים הכי נמכרים בשבוע הספר, באתר ynet, 21 ביוני 2017
↑  ביקורת ספרותית משרד התרבות משרד התרבות על הצלחתו הספרותית של נמרוד שיין
↑  ביקורת ספרותית המשוררת טל ניצן המשוררת טל ניצן על ספרו השלישי של נמרוד שיין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007329863105171  LCCN: no2017119683  VIAF: 18150565540506250013   WorldCat (עם VIAF): 18150565540506250013
אני פה

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אושר כהן ואודיה
 מתוך האלבום אושר / האמת
 יצא לאור:  9 בפברואר 2023
 סוגה:  פופ מזרחי
 שפה:  עברית
 אורך:  2:12
 חברת תקליטים:  הליקון ארומה
 כתיבה:  אודיה אזולאי, אושר כהן
 לחן:  אודיה אזולאי, אושר כהן
 הפקה:  גיא דאן, אושר כהן
"אני פה" הוא שיר של הזמרים הישראלים אושר כהן ואודיה, אשר יצא לאור ב-9 בפברואר 2023, כסינגל מתוך המיני-אלבום "אושר", באמצעות הליקון ארומה מיוזיק. את השיר כתבו והלחינו כהן ואודיה והפיקו כהן וגיא דאן. זה שיתוף הפעולה השלישי של השניים, לאחר ביצוע הלייב ל"אוהבת אותך בטעות" של אודיה בקיסריה והביצוע לשיר "בגללך" של אריק איינשטיין מתוך משדר "גדולים מהחיים".
השיר זכה להצלחה בשירותי הסטרימינג ובתחנות הרדיו. במצעד השבועי של ספוטיפיי בישראל, הגיע השיר בשיאו למקום השישי, עם למעלה מ-186 השמעות. השיר נכנס, עם צאתו, למקום ה-13 במצעד השבועי של מדיה פורסט ובהמשך הגיע בשיאו למקום השישי במצעד. במצעד הרשמי של גלגלצ, הגיע למקום הרביעי ובמצעד "העשירייה" הגיע למקום השלישי. באוגוסט 2023, חברת ספוטיפיי פרסמה את נתוני ההשמעות שלה ביחס לחודשים יולי-אוגוסט, והשיר היה לשיר התשיעי המושמע ביותר בחודשים אלו בישראל.