stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאב פריאל
חייו

נולד בברלין בירת גרמניה בשם וולפגנג פרידלנדר. אביו, ד"ר משה פרידלנדר, היה דוקטור לפילוסופיה שחקר שפות שמיות ונהרג כחייל בצבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה. אימו נקראה אולגה. אחיו היו רות, חנה, מיכאל ורודולף. בילדותו היה חבר בתנועות הנוער של בר-כוכבא ובבלאו וייס. למד פסנתר, תאוריה וניצוח באקדמיה למוסיקה בברלין. לאחר סיום לימודיו באקדמיה ב-1931 נסע לרומא, שם השתלם בניצוח אצל ברנרדינו מולינרי. כמנצח צעיר עבד בתיאטרון העירוני של המבורג ואף ניצח בברלין ובוורשה. במרץ 1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, פוטר מעבודתו. כחודש לאחר מכן עלה לארץ ישראל והתיישב בתל אביב.
מיד עם הגיעו לארץ חבר למוזיקאים נוספים, וב-16 במאי 1933 ארגן קונצרט סימפוני ראשון בניצוחו. פריאל היה ממיסדי "החברה הפילהרמונית הארצישראלית", שהוקמה באוקטובר 1933 ובראשה עמד מאיר דיזנגוף. החברה קיימה את הקונצרט הראשון שלה בניצוחו של פריאל ב-30 בדצמבר 1933.
בינואר 1934 ניצח על סדרת הקונצרטים של החברה הפילהרמונית בהשתתפות הכנר ברוניסלב הוברמן. סדרה מוצלחת זו הייתה אחד הגורמים ששכנעו את הוברמן להתערב בפיתוח המוזיקה בישראל ודחפו אותו להקים את התזמורת הארץ-ישראלית (לימים התזמורת הפילהרמונית הישראלית).
בשנים 1937–1958 שימש כמנצח אורח בתזמורת הארץ-ישראלית (לימים התזמורת הפילהרמונית הישראלית).
ניצח באופרה העממית הארצישראלית ובאופרה הישראלית.
ב-1934 נשא את הדסה שרמן, מחלוצות החינוך המוזיקלי בישראל ולימים יושבת-ראש התאחדות הבוגרים והחניכים של הגימנסיה העברית "הרצליה".
נפטר בתל אביב ביוני 1991. נקבר בבית העלמין ירקון.
הערות שוליים

↑  רבינוביץ, מ. "על הקונצרט הסימפוני של וולפגנג פרידלנדר", דבר, 17 במאי 1933.
↑  אזרחי, י. "קונצרט סימפוני", טורים, 5 בינואר 1934.
↑  ד.ר., הארץ, 23 בינואר 1934.
↑  טפליץ, א. סיפורה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ספרית פועלים, 1992.
↑  זאב פריאל באתר חברה קדישא ת"א–יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1201782724  VIAF: 1895157704202344440004   WorldCat (עם VIAF): 1895157704202344440004
וילם סכאוטן

וילם סכאוטן
וילֶם קורנליס סְכַאוּטֶן (בהולנדית: Willem Cornelisz Schouten בסביבות 1567–1625) היה ימאי הולנדי שעבד בשירות חברת הודו המזרחית ההולנדית. הוא היה הראשון שהפליג בנתיב כף הורן אל האוקיינוס השקט.
חייו

וילם קורנליס סכאוטן נולד בסביבות 1567 בהורן שבהולנד.
בשנת 1615 הפליגו וילם קורנליס סכאוטן ויאקוב לה מייר מטקסל שבהולנד, בראש משלחת במימון איזאק לה מייר ו"החברה הדרומית" שלו, חלק בחלק עם סכאוטן. מטרתו העיקרית של המסע הייתה למצוא את "טרה אוסטרליס", שחמקה מהם. מטרה נוספת הייתה לעקוף את מגבלות הסחר של חברת הודו המזרחית ההולנדית במציאת נתיב חדש לאוקיינוס השקט ואיי התבלינים. בשנת 1616 הקיף סכאוטן את כף הורן, שאותו כינה על שם ספינתו, שאבדה זמן קצר קודם לכן ולזכר הספנים, שמצאו את מותם באש שכילתה את הספינה. הוא שייט לאורך החופים הצפוניים של גינאה החדשה וביקר באיים הסמוכים, לרבות אלה הנודעים כיום כאיי סכאוטן. לפני שיצאו למסע ההיסטורי של הקפת כף הורן, הצטיידו סכאוטן ויאקוב לה מייר ב-24,000 לימונים, שרכשו מילידי סיירה לאון תמורת "כמה חרוזים וסכיני נירנברג", כדי למנוע את מחלת הצפדת, שעשתה שמות בימאים במסעות קודמים.
אף כי סכאוטן פתח נתיב שלא נודע קודם, חברת הודו המזרחית ההולנדית טענה להפרת מונופול הסחר שלה אל איי התבלינים. סכאוטן נאסר (ולאחר זמן שוחרר) וספינתו הוחרמה ביאווה. בשובו חזר להפליג כנציג חברת הודו המזרחית ההולנדית ובאחד ממסעותיו אלה מת סמוך לחופי מדגסקר, בשנת 1625.
פרסומים ראשונים

סכאוטן תיאר את מסעותיו ב"יומן", שיצא לאור בהוצאה הולנדית באמסטרדם בשנת 1618 ועד מהרה תורגם לכמה שפות אחרות.
Dutch edition: Journal Ofte Beschryvinghe van de wonderlicke reyse, ghaedaen door Willem Cornelisz Schouten van Hoorn, inde Jaren 1615, 1616, en 1617. Hoe hy bezuyden de Strate van Magekkanes een nieuwe Passagie tot inde groote Zuyzee onteckt en voort den gheheelen Aerdkloot angheseylt, heeft. Wat Eylanden, vreemde volcken en wonderlicke avontueren hem ontmoet zijn. Amsterdam: Willem Jansz. 1618.
French edition: Journal ou Description du marveilleux voyage de Guilliaume Schouten ... Amsterdam: Willem Jansz. 1618
English edition: THE RELATION OF a Wonderfull Voiage made by Willem Cornelison Schouten of Horne. Shewing how South from the Straights of Magelan in Terra Delfuego: he found and discovered a newe passage through the great South Seaes, and that way sayled round about the world. London: Imprinted by T.D. for Nathanaell Newbery. 1619.
German edition: Journal, oder Beschreibung der wunderbaren Reise W. Schouten auss Hollandt, im Jahr 1615-17 ... Frankfurt am Main. 1619.
Latin edition: Novi Freti, a parte meridionali freti Magellanici in Magnum Mare Australe Detectio. Diarium vel descriptio laboriosissimi et molestissimi itineris, facti a Guilielmo Cornii Schoutenio annis 1615-17... Amsterdam: Janson. 1619.
בין היסטוריונים שונים (בהם א. ל. ראוזה) אין תמימות דעים באשר לזהות מחברו של "יומן" זה. הקרדיט עליו ניתן לסכאוטן, וכך קרה שהמסע נרשם על שמו. כל הטקסטים, ההולנדי, הצרפתי, הגרמני והלטיני, כוללים תשע מפות וגלופות תחריט, שאינן מופיעות בגרסה האנגלית.
לקריאה נוספת

Barreveld, Dirk J. Tegen De Heeren Van De VOC - Isaac Le Maire En De Ontdekking Van Kaap Hoorn. The Hague: Sdu Publishers. Uitgeverij 2002.
Bolyanatz, Alexander H. "Where Is Claes Pietersz Bay? An Episode in the History of the Sursurunga of New Ireland", in Ethnohistory 45:2 (1998), p. 319-347
Edward Duyker (ed.) Mirror of the Australian Navigation by Jacob Le Maire: A Facsimile of the ‘Spieghel der Australische vigatie . . .’ Being an Account of the Voyage of Jacob Le Maire and Willem Schouten 1615-1616 published in Amsterdam in 1622, Hordern House for the Australian National Maritime Museum, Sydney, 1999, pp. 202, ISBN 1-875567-25-9.
Bartelds, Schouten, Willem Cornelisz., in Nieuw Nederlandsch biografisch woordenboek, vol. 7, A.W. Sijthoff, Leiden 1927. pp. 1117–8. (in Dutch)
Cite Appletons'|wstitle=Schouten, Willem Cornelis|year=1900 |short=x |notaref=x
הערות שוליים

↑  אלאן גארני, Below the Convergence, הוצאת ו. ו. נורטון, ניו יורק - לונדון 1997, ISBN 0-393-03949-8, עמ' 12
↑  גארני, עמ' 40
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNC: 000391097  BNE: XX1115751  BnF: cb14064703w (data)  BPN: 67511414  CiNii: DA02135521  GND: 12845847X  ICCU: BVEV074451  ISNI: 0000 0001 2136 1241  LCCN: n80161596  NLA: 35674420  NSK: 000380717  NTA: 070448914  RERO: 02-A003806211  SELIBR: 348582  SUDOC: 029901022  Trove: 1037050  VIAF: 190010177   WorldCat (עם VIAF): 190010177 
נתיב המסע 1515–1516
הספינה "דה אנדראכט" מוצאת קטמרן ב-1618
זאב פרל

זאב פרל כיהן כראש עיריית צפת בין השנים 1983–1993.
ביוגרפיה

פרל הוא דור תשיעי בעיר צפת. משפחתו הגיעה לעיר בסוף המאה ה-18, במסגרת עליית תלמידי הבעל שם טוב. אבי-סבו, יואל ברשד, הקים בראשית המאה ה-20 את ביתו מחוץ לרובע היהודי העתיק, היהודי הראשון שעשה זאת. בית זה הוסב לאחר מכן לסניף בנק אנגלו-פלשתינה, וברבות הימים הוסב שוב לבית אירוח בשם "חצר צפתית", שמנוהל כיום על ידי זאב פרל ומשפחתו. סבו של פרל, זאב מתתיהו פרל, עסק ברכישת בתים בצפת לפני הקמת מדינת ישראל. אביו של פרל, שמואל פרל, היה מפקד האצ"ל בצפת. בנו הוא הזמר איתי פרל.
לפרל תואר שני בלימודי ארץ-ישראל מאוניברסיטת בר-אילן.
הוא שירת בצה"ל כקצין שריון, ונפצע במלחמת יום כיפור כשפלוגת הטנקים עליה פיקד נתקלה במארב מצרי.. הוא נפצע קשה ונהג הטנק בני אברמוביץ' הציל אותו. לאחר מכן עבד במגזר הממשלתי 10 שנים במגוון תפקידים, עד שעבר לזירה הפוליטית הצפתית. כיום הוא מורה דרך בעלים של חברת "זאב פרל- סיורי איכות בגליל" וכן היסטוריון וחוקר העיר.
הערות שוליים

↑  עפר דרורי, גדוד 79 וגדוד 196 – היומיים הראשונים עד לאיחוד הגדודים במלחמת יום הכיפורים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517342605171  VIAF: 308282103   WorldCat (עם VIAF): 308282103 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הפרדוקס של ניוקום

הפרדוקס של ניוקום (הנקרא לעיתים גם בעיית ניוקום) הוא ניסוי מחשבתי שכולל משחק בין שני שחקנים, שאחד מהם מסוגל לחזות את העתיד. השאלה האם הבעיה היא פרדוקס שנויה במחלוקת.
הפרדוקס של ניוקום נוסח על ידי הפיזיקאי ויליאם ניוקום (William Newcomb) מאוניברסיטת קליפורניה. הוא הופץ לקהילה הפילוסופית על ידי רוברט נוזיק בשנת 1969, והופיע בירחון "סיינטיפיק אמריקן" בשנת 1974 בטורו של מרטין גרדנר.
הבעיה

ישנם שני שחקנים – "הבוחר" ו"הנביא", שנבואותיו מדויקות תמיד. לבוחר מוצגות שתי קופסאות: אחת פתוחה, שמכילה 1,000 דולר, ואחת סגורה שמכילה או 1,000,000 דולר או 0 דולר (הבוחר איננו יודע איזה סכום משניהם). הבוחר צריך להחליט אם הוא רוצה לקחת את תוכנן של שתי הקופסאות, או רק את תוכנהּ של הקופסה הסגורה.
הבעיה נעוצה בכך שביום שלפני הבחירה מנבא הנביא איזו דרך פעולה הבוחר יבחר. בהמשך לכך:
אם הנביא מנבא שהבוחר ייקח רק את תוכן הקופסה הסגורה, הנביא שם 1,000,000 דולר בתוכה.
אם הנביא מנבא שהבוחר ייקח את שתי הקופסאות, הנביא ישאיר את הקופסה הסגורה ריקה.
הבוחר מכיר את הכלל הזה, אבל הוא אינו יודע מה הנביא ניבא בפועל. אם כך, האם על הבוחר לקחת את תוכן שתי הקופסאות, או להסתפק בקופסה הסגורה?
אם הנביא מדייק תמיד, הרי שאם הבוחר ייקח רק את הקופסה הסגורה, הוא יקבל 1,000,000 דולר, ואם הוא ייקח את שתי הקופסאות הוא יקבל רק 1,000 דולר. מכאן שעדיף לו לבחור רק את הקופסה הסגורה.
אבל הרי כשהבוחר צריך לבחור מה לעשות, הקופסאות כבר מולאו. מאוחר מדי עבור תוכן הקופסאות להשתנות. בלי תלות בשאלה האם הקופסה הסגורה מלאה או ריקה, הבוחר יקבל ללא ספק 1,000 דולרים נוספים על ידי כך שיבחר בשתי הקופסאות במקום בסגורה בלבד. על פי היגיון זה, עדיף לבוחר לקחת את שתי הקופסאות. אולם, ברגע בו עומד הבוחר לקחת את שתי הקופסאות, מכה בו ההבנה: אם הנביא מדייק תמיד, הוא ידע שכך אבחר, ולכן הקופסה האטומה ודאי מכילה 0 דולר. אם כן, עליי לבחור בקופסה האטומה בלבד, וכך אזכה ב-1,000,000 דולר. בנקודה זאת, חוזרת ועולה ההבנה שהקופסאות כבר מולאו, וחוזר חלילה.
במאמרו משנת 1969, ציין נוזיק: "עבור כמעט כולם, זה ברור לחלוטין מה צריך להיעשות. הקושי הוא שהם נחלקים כמעט בצורה שווה לגבי פתרון הבעיה, עם מספרים גדולים שחושבים שהצד השני פשוט טיפש".
לב הבעיה

לבו של הפרדוקס הוא בסתירה בין:
אינטואיציה כי אי אפשר לשנות את העבר.
האמונה שבחירה עתידית אינה יכולה לחרוץ את גורלו של אירוע עבר. את הנעשה אין להשיב.
ניוקום עושה את הבלתי אפשרי, לכאורה: הוא מציע דרך קונקרטית לחרוץ את גורלו של אירוע בעבר. ניבויו של הנביא יוצר שקילות בין פעולה עתידית (ויתור על הקופסה הפתוחה) לבין אירוע בעבר (אם הנביא שם כסף בקופסה הסגורה או לא). וכיוון שאת העתיד אפשר לקבוע, נובע מכך שאפשר לקבוע גם את אירוע העבר.
פתרון הפרדוקס אינו צריך להיות הסבר מדוע אחת הטענות נכונה, אלא מדוע אחת מהן אינה נכונה. האם האינטואיציה מוטעית, או שמא יש איזושהי טעות בדרך שמציע ניוקום להשפיע על העבר.
הרחבת קופסת הזכוכית

בעיית ניוקום הורחבה לשאלה כיצד תשתנה התנהגות הבוחר אם הקופסה הסגורה עשויה זכוכית. אם הבוחר רואה 1,000,000 דולר בתוך הקופסה, הוא יכול לקחת את שתי הקופסאות וכך לקבל גם 1,000,000 וגם 1,000 דולר. לעומת זאת, אם הוא רואה שהקופסה הסגורה היא ריקה, הוא עשוי להתרגז על שנמנע ממנו הפרס הגדול ולבחור רק את הקופסה הסגורה כדי להראות שהמשחק הוא רמאות. בכל מקרה, פעולותיו יהיו ההפך ממה שנחזה, מה שסותר את ההנחה שהנבואה היא תמיד נכונה.
כמה פילוסופים לוקחים את גרסת קופסת הזכוכית של המשחק בתור הוכחה לכך ש־
אי־אפשר לדעת את העתיד.
ידע על העתיד אפשרי רק במקרים שבהם אותו ידע לא ימנע עתיד זה.
היקום יפעל כדי למנוע לולאות סותרות של השפעה לאחור.
הבוחר עלול בטעות לבצע את הבחירה השגויה, לא להבין את החוקים, או שמנגנון הניבוי/מכונת זמן יתקלקל.
או, במילים אחרות, הגרסה עם קופסת הזכוכית היא סתירה להשקפת העולם הדטרמיניסטית.
מחשבות על הפרדוקס

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כמה טוענים כי הבעיה של ניוקום ראויה לתואר פרדוקס שכן היא מובילה על ידי חשיבה לוגית לסתירה עצמית. פעולותיו של הבוחר משפיעות על שהתרחש בעבר, ולכן מבחינה לוגית לא יכול להיות רצון חופשי, אלא ש"רצון חופשי" גם כן מוגדר בתוך הבעיה, אחרת הבוחר אינו באמת מבצע בחירה.
פילוסופים אחרים הציעו פתרונות רבים לבעיה, שמעלימים את טבעה הפרדוקסלי:
חלק הציעו שאדם רציונלי יבחר בשתי הקופסאות, ואדם אי רציונלי יבחר בסגורה, ולכן אנשים רציונליים יצליחו יותר במשחק (מכיוון שנביא מדויק לחלוטין אינו יכול להתקיים)[דרוש מקור], אך הצעה זו מתעלמת מעצם מהותו של הניסוי המחשבתי – ההנחה שנבואה אמיתית היא מן האפשר.
מחשבות על הפרדוקס > מכונות זמן ורצון חופשי

אחרים הציעו שבעולם עם נביאים מושלמים (או מכונות זמן, שכן מכונת זמן יכולה להיות כלי לביצוע התחזית) פעולות בהווה יכולות להשפיע על העבר. אם אדם יודע את העתיד, וידע זה משפיע על פעולותיו, אז אירועי העתיד יגרמו להשפעה בעבר. פעולותיו של הבוחר כבר "גרמו" לפעולתו של הנביא. יש המסיקים מכך שמכונות זמן או נביאים מושלמים יכולים להתקיים, ועל כן לא ייתכן קיומו של רצון חופשי, והבוחר יעשה את מה שהוא נידון לעשות. אחרים גורסים בדיוק ההפך: אי-אפשר לדעת במדויק את העתיד. כשמצרפים את שתי גישות אלו, הפרדוקס הוא הצהרה מחדש של הטיעון לפיו רצון חופשי ודטרמיניזם הם סותרים, שכן נביא מושלם דורש דטרמיניזם.
כמה פילוסופים[דרוש מקור] טענו שפרדוקס זה שקול לפרדוקס הסבא, בו אדם חוזר בזמן לעבר ומתחיל שרשרת אירועים שמונעת חזרה זו עצמה.
מיכאל אברהם טוען בספרו מדעי החופש שהפרדוקס סותר את הדטרמיניזם מכיוון שהוא לא מאפשר ולו דיון היפותטי במצב שקיים יצור בעל חופש רצון, כלומר שאף ברמה הלוגית-מושגית לא מוגדר המושג 'בחירה חופשית  ' יוצא מכך שהמושג הנ"ל כרוך בבעיה לוגית ולא רק בבעיה פיזית-מציאותית - טענה שלדעתו לא סבירה ולא מבוססת.
נוסף על כך הוא טוען שהדטרמינזם במקרה קופסת הזכוכית יחייב את האדם לנהוג בצורה לא רציונלית מה שגורר סתירה לכאורה בין דטרמיניזם לבין רציונליות האדם.
מחשבות על הפרדוקס > הקשר לטיעון הבטלן

בספרו החתול שאיננו שם מצביע רון אהרוני על קשר ל-טיעון הבטלן (ר' פטליזם), אחד הרכיבים של בעיית חופש הרצון.
גם טיעון הבטלן וגם הדרך שמציע ניוקום להשפיע על העבר מבוססים על שקילות בין אירוע עבר לבין פעולה עתידית של הבוחר. טיעון הבטלן מסיק מן השקילות הזאת שמכיוון שאי אפשר להשפיע על העבר, גם אין לקבוע את תוצאת הפעולה בעתיד. ניוקום משתמש באותה שקילות כדי לומר שאם אפשר להשפיע על העתיד, אפשר גם להשפיע על העבר – מבחינה לוגית זהו בדיוק אותו טיעון.
ביתר פירוט: טיעון הבטלן אומר שאם העתיד נקבע על ידי העבר, אין טעם לנסות להשפיע על העתיד. למשל, אין טעם שאתכונן לבחינה של מחר, משום שתוצאותיה כבר "כתובות בכוכבים". למשל, אם מישהו ניבא את תוצאות הבחינה וכתב אותן בפתק, כבר אינני יכול לשנות את הכתוב בפתק, ולכן אינני יכול לשנות את ציון הבחינה. בטיעון הבטלן יש קשר בין תוצאות עתידיות (ציון המבחן) של בחירה(אם להתכונן לבחינה או לא) לבין אירוע בעבר (הכתוב בפתק), והטיעון אומר: "כיוון שאינני יכול להשפיע על העבר, אינני יכול להשפיע על העתיד". במצב בפרדוקס ניוקום נוצר קשר סיבתי בין תוצאות של בחירה (אם לקחת את הקופסה הפתוחה) לבין אירוע בעבר (אם יש כסף בקופסה הסגורה), והטיעון בעד ויתור על הבחירה בקופסה הפתוחה אומר "מכיוון שאני יכול להשפיע על העתיד, אני יכול להשפיע על העבר". זהו אותו טיעון, על דרך השלילה.
מחשבות על הפרדוקס > לנביא אין ידע מיוחד על העתיד

נניח שלנביא אין ידע מיוחד על העתיד והבוחר יודע זאת. ניתוח מנקודת מבטה של תורת המשחקים במקרה של ריבוי סיבובים הוא ישיר.
אם הבוחר רוצה למקסם את הרווח שלו והנביא רוצה למקסם את הדיוק של נבואותיו, הבוחר צריך לבחור בקביעות רק את הקופסה הסגורה. אם הבוחר יסטה מאסטרטגיה זו ויבחר את שתי הקופסאות, הוא ירוויח באותו הסיבוב אבל הנביא ישגה, וככל הנראה יגיב בסיבוב שלאחר מכן. קיימות שתי נקודות שיווי משקל נאש במשחק (נקודות שבהן אף אחד לא רוצה לשנות את בחירתו בהינתן הבחירה של השחקן השני) – אחת כאשר הבוחר בוחר לקחת את שתי הקופסאות והנביא מנבא זאת, והשנייה כאשר הבוחר בוחר לקחת את הקופסה הסגורה והנביא מנבא זאת. בוחר אינטליגנטי ינסה לעבור מנקודת שיווי המשקל הראשונה אל השנייה.
כעת נבחן מקרה שונה: לנביא אין ידע מיוחד של העתיד, אבל הבוחר מאמין שיש לו. קוראי "אמריקן סיינטיפיק" הגיבו לפרדוקס ביחס מוערך של 5 ל-2 לטובת בחירת הקופסה הסגורה בלבד. נביא שפועל מנקודת מבט זו (ובהנחה שהבוחר עצמו הוא קורא של "אמריקן סיינטיפיק") יאמין שהוא מסוגל להשיג דיוק של 71% לערך על ידי כך שתמיד ינבא שהבוחר ייקח את הקופסה הסגורה.
במקרה זה, הבעיה הופכת לניתוח של הערכות סיכונים. ניתן לראות זאת יותר בקלות אם ערכי הדולרים משתנים. למשל, אם הכמות בקופסה הפתוחה משתנה לדולר אחד, כמעט כל הבוחרים יבחרו את הקופסה הסגורה – הערך המוסף של דולר אחד פשוט לא שווה את הסיכון. מצד שני, כמעט כל הבוחרים יבחרו את שתי הקופסאות אם בקופסה הפתוחה יהיה סכום של 900,000 דולר.
ראו גם

החתול שאיננו שם
לקריאה נוספת

ענת בילצקי, ‏פרדוקסים, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996, פרק ו – פרדוקסים של רציונליות
רון אהרוני, "מכווני הזמן", עיון, 1979. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
מריוס כהן, "פרדוקס ניוקומב", גליליאו 121, ספטמבר 2008.
מיכאל אברהם, מדעי החופש, ידיעות ספרים, 2013.
Martin Gardner, MATHEMATICAL GAMES - Free will revisited, with a mind-bending prediction paradox by William Newcomb, Scientific American, Vol. 229, No. 1, July 1973, pp. 104-109, in JSTOR
Martin Gardner, MATHEMATICAL GAMES - Reflections on Newcomb's problem: a prediction and free-will dilemlna, Scientific American, Vol. 230, No. 3, March 1974, pp. 102-109, in JSTOR
ולטר אננברג

| --- | --- |

ולטר אננברג (במרכז) ואשתו ליונור כהן אננברג, לצד הנשיא רייגן.
 לידה:  13 במרץ 1908 מילווקי, ארצות הברית 
 פטירה:  1 באוקטובר 2002 (בגיל 94) וינווד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  רנצ'ו מיראז' 
 השכלה:  בית הספר וורטון  מכינת פדי 
 תקופת הפעילות:  1950–2002 (כ־52 שנים) 
 תפקיד:  שגריר ארצות הברית בממלכה המאוחדת 
 מפלגה:  המפלגה הרפובליקנית 
 בן או בת זוג:  Leonore Annenberg 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד  המדליה הלאומית לאומנויות  מדליית החירות הנשיאותית  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  אביר במסדר הקדוש גרגוריוס  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
ולטר הוברט אננברג (באנגלית: Walter Hubert Annenberg;‏ 13 במרץ 1908 - 1 באוקטובר 2002) היה מוציא לאור, דיפלומט ונדבן יהודי-אמריקאי.
קורות חיים

נולד במילווקי, להורים ממוצא יהודי-גרמני, מוזס לואיס "מו" אננברג, שהיה מוציא לאור ורכש את העיתון "The Philadelphia Inquirer", וסיידי ססיליה לבית פרידמן. היה הבן היחיד של הוריו. מלבדו היו להוריו שבע בנות. היה מגמגם מאז לידתו.
בשנת 1920 עברה המשפחה ללונג איילנד. לאחר סיום לימודיו ב-1927 למד בבית הספר לעסקים של אוניברסיטת פנסילבניה. הוא הועף[דרושה הבהרה] משם, ולעולם לא קיבל תואר מסיים קולג'. כשלמד בקולג' היה חבר באחוות הסטודנטית היהודית "זטא בטא טאו", הוותיקה ביותר בארצות הברית.
לאחר מותו של אביו בשנת 1942, קיבל לניהולו את עסקי המשפחה, והביאם להצלחה יתרה, תוך השקת המגזין "TV Guide" לתוכניות טלוויזיה בשנת 1952 והמגזין "Seventeen" לבני נוער.
בעיתונים שהוציא, ובפרט ב-The Philadelphia Inquirer, לא היסס לתקוף את הממשל והרשויות בארצות הברית, ובשנות החמישים פרסם מאמרים התוקפים את המקארתיזם ואת תוכנית מרשל.
בשנת 1969 מינה אותו נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון לשגריר ארצות הברית בבריטניה, תפקיד שמילא עד שנת 1974, כאשר בשנת 1976 הוענק לו תואר אבירות של מסדר האימפריה הבריטית.
היה אספן אמנות, ונהג לארח באחוזתו שברנצ'ו מיראג' בקליפורניה ידוענים רבים, ובהם נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ומלכת בריטניה אליזבת השנייה.
ייסד את "בית הספר אננברג לתקשורת" באוניברסיטת פנסילבניה ואת "בית הספר אננברג לתקשורת ועיתונות" באוניברסיטת דרום קליפורניה.
בשנת 1986 העניק לו הנשיא רונלד רייגן את מדליית החירות הנשיאותית.
בשנת 1989 ייסד את "קרן אננברג", המעניקה תמיכה כלכלית למלכ"רים בתחום שיתוף הידע, וכן תרם למוסדות שונים בתחום החינוך, בסך כולל המוערך בכ-2 מיליארד דולר.
עם מותו בשנת 2002 נתרם אוסף האמנות האימפרסיוניסטית שלו, בשווי מוערך של כמיליארד דולר, למוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.
בשנת 2009 נפתח "The Annenberg Space for Photography" בלוס אנג'לס. המתחם היה מיועד לתערוכות בתחום הצילום הדיגילי ומסורתי. בתערוכה הראשונה הוצגו עבודות של קתרין אופי ואמנים אמריקאים נוספים. במקום הוצגו תערוכות רבות עד לשנת 2019. בהמשך הוא נסגר בעקבות מגפת הקורונה.
היה נשוי בראשונה לברניס דונקלמן, ובשנת 1951 נישא בשנית, לליונור כהן, אחייניתו של מייסד אולפני קולומביה הארי כהן.
זיזף פירות גנומי

| זיזף פירות גנומי |
| --- | --- |
 זיזף פירות גנומי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: זיזפיים
סוג:: זיזף פירות דרמנורה
מין:: זיזף פירות גנומי
שם מדעי
 Artibeus gnomus ‏הנדלי, 1987
תחום תפוצה


זיזף פירות גנומי (שם מדעי: Artibeus gnomus) הוא מין של עטלף ממשפחת הזיזפיים החי באמריקה הדרומית במדינות: קולומביה, מזרח אקוודור, צפון פרו, בוליביה, דרום ומזרח ונצואלה, גיאנה, גיאנה הצרפתית, סורינאם, וצפון, מזרח ומערב ברזיל באזור יערות גשם טרופיים.
מאפיינים

זיזף זה הוא עטלף קטן יחסית למשפחתו, אורכו 4.6 עד 5.4 סנטימטרים, אורך הזרועות 3.4 עד 4 סנטימטרים, אורך הרגליים 0.7 עד 1.2 סנטימטרים, אורך האוזניים 1.5 עד 1.7 סנטימטרים ומשקלו 13 גרמים. צבע הפרווה שחור למעט פסים בצבע לבן ואוזניים בצבע צהוב. עטלף זה חסר זנב והוא בעל 2 שיניים טוחנות בלסת העליונה ו3 שיניים טוחנות בלסת תחתונה. עטלף זה חי במגוון בתי גידול כמו יער גשם טרופי, סוואנה טרופית, שדות ומטעים עד לגובה 530 מטרים וניזון בעיקר מפירות הפיקוס וגם מחרקים. עונת הרבייה משתנה ונעה בין ינואר לאפריל בוונצואלה, גיאנה הצרפתית וברזיל לאוקטובר ונובמבר בוונצואלה ופרו. מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש עקב טווח תפוצה רחב ונוכחותו בכמה אזורים מוגנים.
וניקאיאח נאידו

וניקאיאח נאידו (בהינדי: और निकयेहू नायडू; נולד ב-1 ביולי 1949) הוא פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו (2017–2022), וכן כשר השיכון והקלת העוני העירוני, השר לפיתוח עירוני ושר המידע והתקשורת בממשלתו של נרנדרה מודי. נאידו כיהן כנשיא מפלגת העם ההודית בשנים 2002–2004.
ביוגרפיה

נאידו נולד ב-1 ביולי 1949 בכפר Chavatapalem, מחוז נלורה שבנשיאות מדראס (כיום במדינת אנדרה פרדש). הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון המקומי, ולאחר מכן המשיך ללמוד ב־V. R. College, שם הוציא את התואר הראשון שלו בפוליטיקה ומחקרים דיפלומטיים. מאוחר יותר הוא רכש תואר ראשון במשפטים עם התמחות במשפט בינלאומי באוניברסיטת אנדרה שבוויסאקפאטנאם. לתפקידו הפוליטי הראשון הוא נבחר כנשיא איגוד הסטודנטים של המכללות המזוהות עם אוניברסיטת אנדרה.
נאידו מעורב בארגון Swarna Bharat Trust, שירות חברתי שנוסד על ידו בנלורה. הארגון מנהל בית ספר לילדים עניים, יתומים ובעלי צרכים מיוחדים, ומעביר תוכניות הכשרה עצמית, במיוחד עבור נשים ונוער.
נאידו נעצר במהלך מצב החירום בהודו מ־1975 עד 1977. לאחר תום מצב החירום היה לנשיא תנועת הנוער של מפלגת הג'נטה באנדרה פרדש מ־1977 עד 1980. ב־1978 נבחר לאספה המחוקקת של אנדרה פרדש מטעם הג'נטה.
לאחר התפצלות מפלגת העם ההודית מהג'נטה ב־1980 עמד נאידו בראשות תנועת הנוער של המפלגה. במקביל היה מנהיג מפלגת העם ההודית באספה המחוקקת של אנדרה פרדש מ־1980 עד 1985, ונבחר מטעמה לאספה המחוקקת בבחירות ב־1983. ב־1985 היה למזכ"ל יחידת אנדרה פרדש של המפלגה, ומ־1988 עד 1993 כיהן כנשיא היחידה.
ב־1993 מונה למזכ"ל מפלגת העם ההודית, תפקיד בו החזיק עד 2000. באפריל 1998 נבחר על ידי האספה המחוקקת של קרנאטקה לחבר ברג'יה סבהה (מועצת המדינות), הבית העליון של הפרלמנט ההודי. לתפקיד זה הוא נבחר פעמיים נוספות ב-2004 ו-2010. בין השנים 1996 - 2000 שימש גם כדובר המפלגה.
לאחר ניצחון הברית הדמוקרטית הלאומית, (קואליציה שהורכבה ממספר מפלגות ימין בפרלמנט ההודי בראשות אטאל ביהארי וג'פיי) בבחירות ב־1999, מונה נאידו לשר לפיתוח עירוני בממשלת ואג'פאיי השלישית. בתפקידו זה נודע בגישתו התקיפה ובדחיפתו לביצוע רפורמות בתחום הפיתוח העירוני.
ב־1 ביולי 2002 מונה ליו"ר מפלגת העם ההודית, כשהוא מתפטר עקב כך מתפקידו בממשלה. בינואר 2004 נבחר לכהונה נוספת בתפקיד, אך לאחר כישלון המפלגה בבחירות ללוק סבהה ב־2004 התפטר מהתפקיד.
מאפריל 2005 עד ינואר 2006 היה לסגן יושב ראש המפלגה הבכיר.
לאחר תום כהונתו השלישית כחבר ברג'יה סבהה מקרנאטקה, נבחר נאידו על ידי האספה המחוקקת של ראג'סטאן ב-29 במאי 2016 לחבר ברג'יה סבהה.
ב-5 ביולי 2016 הוא שימש במקביל כשר ההסברה והתקשורת. שנה לאחר מכן, הוא התפטר משני המשרדים כדי להתחרות בבחירות 2017 לתפקיד סגן הנשיא. הבחירות התקיימו ב-5 באוגוסט ונאידו נבחר לשמש כסגן הנשיא ה-13 של הודו כשקיבל 516 קולות מאת חבר האלקטורים (אנ') הכוללים את חברי שני בתי הפרלמנט ההודי. נגדו התמודד כמועמד עצמאי גופלקרישנה גנדי, מושל מערב בנגל, שקיבל 244 קולות.
נאידו הושבע לתפקיד סגן נשיא הודו ב-11 באוגוסט 2017 באולם דרבאר, רשטרפטי בהוון, ניו דלהי.
באוגוסט 2022 סיים את כהונתו.
חיים אישים

נאידו נישא באפריל 1970 לאושה ולהם בן ובת.
הערות שוליים

↑  Balasubrahmanyam, K. (2004-03-05). "Khammas of AP have money power, so they just go get it". The Economic Times. נבדק ב-2024-04-12.
1 2 3  Kumar Shakti Shekhar, 5 reasons why Venkaiah Naidu is BJP candidate for vice-presidential elections, India Today, ‏17 ביולי 2017
↑  D. C. Correspondent, Venkaiah Naidu becomes 13th Vice President, vows to uphold constitution, Deccan Chronicle, ‏2017-08-05 (באנגלית)
↑  M. Venkaiah Naidu seeks to change the face of rural India, India Today, ‏27 באוגוסט 2001 (באנגלית)
↑  Indian government reshuffled, BBC, ‏1 ביולי 2002
↑  M Venkaiah Naidu Is India's Next Vice President, INDToday, ‏2017-08-05
זאב צוק

ערך זה עוסק בצייר ישראלי. אם התכוונתם לקצין בכיר, שהיה ראש רשות החירום הלאומי וסגן ראש המטה לביטחון לאומי, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  26 באפריל 1953 לוד, ישראל
 פטירה:  13 בנובמבר 2020 (בגיל 67)
 שם לידה:  זאב קונציצקי
 תחום יצירה:  ציור
 זרם באמנות:  סוריאליזם פיגורטיבי
 הושפע על ידי:  דאלי, ארנסט, דה קיריקו
 יצירות ידועות:  "חומות עכו", "אפוקליפסה"
זאב צוק (26 באפריל 1953 - 13 בנובמבר 2020) היה צייר ישראלי.
סגנונו היה סוריאליסטי-פיגורטיבי.