stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רות למדן
ביקורת מקצועית על מחקריה

חוקרים אחרים מתבססים על מחקריה של למדן וכותבים אודותיה, בפרט:
באומל-שורץ, יהודית. (2001). נפרד אך לא שווה: [ביקורת על ספרה של רות למדן "עם בפני עצמן: נשים יהודיות בארץ ישראל, סוריה ומצרים במאה השש-עשרה" (בעברית ובאנגלית)]. הארץ, מוסף ספרים - גיליון מס' 412, כ"ב בטבת תשס"א, 17.1.2001, 6.
רינה לוין מלמד, A Separate People: Jewish Women in Palestine, Syria and Egypt in the Sixteenth Century by Ruth Lamdan (pp. 543-546), ציון, החברה ההיסטורית הישראלית, 2001
דבי קורן, Ruth Lamdan, Sefer Tikkun Soferim of Rabbi Itzhak Tzabah, נשים, כתב עת אקדמי ללימודי נשים ובעיות מגדר, 2011
אלישבע באומגרטן, מחקר חלוצי על נשים יהודיות, זמנים, רבעון להיסטוריה, 81, חורף 2002- 2003. http://www.jstor.org/stable/23438485
ראו גם

פלורה תומפסון, אף היא היסטוריונית שחקרה חיי נשים, קהילה ומשפחה, באנגליה של סוף המאה התשע עשרה.
הערות שוליים

↑  אביאל מגנזי, אחרי 64 שנה: מודעת אבל להרוג ממלון המלך דוד, באתר ynet, 6 ביולי 2010
↑  רות למדן, מבט משפחתי על ההסטוריה של הקמת המדינה, באתר הקשר הרב דורי
↑  קמור שירותי ספנות, נחום למדן ז"ל | אוניברסיטת תל אביב, בית עלמין רמת השרון, הארץ, ידיעות אחרונות, מנוח, סנו, קמור שירותי ספנות | 22.10.20, באתר מודעות אבל, ‏2020-10-22
1 2  עם בפני עצמן : נשים יהודיות בארץ ישראל, סוריה ומצרים במאה השש-עשרה / רות למדן | ספר | למדן, רות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Google Scholar, ציטוטי ספרה של רות למדן, עם בפני עצמן
↑  אלישבע באומגרטן, מחקר חלוצי על נשים יהודיות, זמנים, רבעון להיסטוריה 81, חורף 2002- 2003.‏, JSTOR 23438485
↑  ביקורת: ירון בן-נאה, ‏על נשים וחקר נשים, קתדרה 102, טבת תשס"ב, עמ' 197-191
↑  A separate people : Jewish women in Palestine, Syria and Egypt in the sixteenth century / by Ruth Lamdan | ספר | Ruth Lamdan (Murciano, Yaffa) | Murciano, Yaffa | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ספר תיקון סופרים לר' יצחק צבאח : קובץ שטרות עבריים / הועתק בירושלים בשנת שצ"ה (1635) על ידי הסופר יהודה מרעלי ; ההדרה ומבוא - רות למדן | ספר | צבאח, יצחק (מרעלי, יהודה | מרעלי, יהודה ;למדן, רות ;אוניברסיטת תל אביב. המכון לחקר התפוצות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  רות למדן, Women in the Jewish Communities of the Levant after the Ottoman Conquest of 1517, Jewish Women, A Comprehensive Historical Encyclopedia
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007525238405171  GND: 122240227  ISNI: 0000 0000 6654 1230  SUDOC: 066996392  VIAF: 32175525   WorldCat (עם VIAF): 32175525
להרוג את הסבתא

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה
 יוצרים:  יוסי מדמוני דוד אופק ליאור שפר
 כותבים:  יוסי מדמוני
 בימוי:  דוד אופק ליאור שפר
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  14
 הפקה
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes הערוץ הראשון
 תקופת שידור מקורית:  20 בדצמבר 2015 – מרץ 2016
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
להרוג את הסבתא היא סדרת טלוויזיה ששודרה ב-Yes החל מ-20 בדצמבר 2015. יוצריה הם יוסי מדמוני, דוד אופק וליאור שפר.
הסדרה, קומדיה שחורה ומקברית, מביאה את סיפורה של משפחת זליג, המתגוררת בפחונים על אדמה ששווה 20 מיליון דולר. הסבתא עליזה, מסרבת למכור את האדמה לאיש הנדל"ן החומד אותה תמורת 20 מיליון דולר, ילדיה מנסים לשכנעה אך יודעים שזה לא יהיה אפשרי עד שתמות והם יוכלו לרשת את ביתה. בשלב מסוים פוקעת סבלנותם והם מנסים לקרב את קיצה של אמם, תוך כדי שהם נאבקים בינם לבין עצמם על הירושה שבדרך.
הסדרה זכתה לביקורות נלהבות, כשהפרשנות העיקרית ראתה בה מטפורה למצב קיומי בישראל של 2015, בה המסגרות החברתיות הולכות ומתפרקות, והערך היחיד שנותר הוא הרווח החומרי.
הסדרה זכתה בארבעה פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשנת 2015 בקטגוריות "הסדרה הקומית הטובה ביותר", "התסריט הטוב ביותר בסדרה קומית" (יוסי מדמוני), "הבימוי הטוב ביותר בסדרה קומית" (ליאור שפר ודוד אופק) ו"השחקנית הטובה ביותר בסדרה קומית" (מירי אלוני).
בשנת 2017 שודרה גם בערוץ הראשון.
עלילה

סבתא עליזה (מירי אלוני) ומשפחתה גרים בשכונת פחונים בלב אזור מגדלים בתל אביב (דוגמת שכונות כמו כפר שלם וגבעת עמל). הסבתא מקבלת הצעה מפתה מהקבלן רגב שרעבי (אלי פיניש) להצעת מכירה בשווי 20 מיליון דולר, לה היא מסרבת, בעוד ובניה אינם מבינים את עקשנותה. בנה הבכור שאול (רמי הויברגר)- חסר העקרונות שמנהל יחד עם בנו עסק לרחיצת מכוניות בחצר, מוכן לעשות הכל כדי לקושש ממנה כמה דולרים: הוא ימחבל במזיד במערכת הביוב בביתה, ומשכנע את אחותו הנרקמונית-לשעבר לחזור לסם על מנת לסחוט ממנה כסף למכון גמילה. הבן השני דוד (גל תורן), עובד תברואה, מנסה להוציא כסף מאמו לברית של בנו. לאחר שנתקל בעקשנות, מביים דוד פציעה בעבודה, אך בבית החולים מתברר שהוא עקר כבר תקופה ארוכה וילדיו אינם שלו. דוד מסיק מסקנה מהירה שאחיו שאול  הוא זה שהכניס את אשתו אתי (סופיה אוסטריצקי) להיריון. דוד מגיע נסער לאמו וכאן נוצר סדק ראשוני בעקשנותה של אמו והיא מבטיחה לו פיצוי על עוגמת הנפש.
במשך העונה עקשנות האם עומדת למבחן כמה פעמים כאשר תמיד היא נוטה לאי כניעה לילדים. במשך הזמן דוד ושאול מסכמים על שיתוף פעולה להרוג את אמם ולהביא קץ להמתנה המורטת לכסף. דמות נוספת שמצטרפת לעלילה היא בתו של הקבלן רקפת שרעבי (ליהי קורנובסקי) שמתקרבת ליאיר בנו של שאול (מאור שוויצר)
דמויות ושחקנים

עליזה זליג (מירי אלוני) אמם של שאול ודוד, בעלת החלקה המשפחתית שמסרבת למכור את השטח לקבלן רגב שרעבי
רגב שרעבי (אלי פיניש) קבלן שמציע למשפחה לקנות ממנה את השטח כדי לבנות עליו מגדלים, מגדיל את ההצעה במהלך העלילה ומשפתף פעולה עם האחים כדי לשכנע את הסבתא בעלת השטח.
שאול זליג (רמי הויברגר) - בנה הבכור של עליזה חסר העקרונות שמנהל יחד עם בנו עסק לרחיצת מכוניות בחצר
דוד זליג (גל תורן) - בנה השני של עליזה, עובד תברואה, נשוי לאתי ואב לארבע בנות ובן
יאיר (מאור שוויצר) - בנו של שאול, עובד עם אביו ברחיצת המכוניות ונמצא עמיו ביחסים מורכבים. מתקרב לרקפת- בתו של אלי שרעבי הקבלן
אתי (סופיה אוסטריצקי) - אשתו של דוד
מוריה (רותי בורנשטיין) - אשתו של שאול ואמו של יאיר- חוזרת בתשובה
חנניה (אושר מימון) - בנה של עליזה ואחיהם של שאול ודוד, מתגורר בחלקה המשפחתית בעברו חסר בית וחוזר בתשובה
רחל (רחל דוידה) - בתה של עליזה ואחותם של שאול ודוד, נרקומנית לשעבר
רקפת שרעבי (ליהי קורנובסקי) - בתו של רגב שרעבי, מגיעה עימו לחלקת משפחת זליג ומתקרבת ליאיר בנו של שאול
רפאל קארו קינטרו

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1952 (בן 72) Badiraguato, סינלואה, מקסיקו 
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מעסיק:  Guadalajara Cartel 
 בן או בת זוג:  María Elizabeth Elenes Lerma  Diana Espinoza Aguilar (13 ביולי 2016–?) 
 
רפאל קארו קינטרו (בספרדית: Rafael Caro Quintero; נולד ב-24 באוקטובר 1952) הוא סוחר סמים מקסיקני, שהקים יחד עם מיגל אנחל פליקס גאיארדו וסוחרי סמים אחרים את קרטל גוודלחרה בשנות ה-70. הוא אחיו של סוחר הסמים, מיגל קארו קינטרו, המייסד והמנהיג לשעבר של קרטל סונורה.
לאחר שהקים את קרטל גוודלחרה בשנות השבעים, עבד קארו קינטרו עם גאיארדו, ארנסטו פונסקה קאריו ופדרו אבילס פרז באמצעות משלוח כמויות גדולות של מריחואנה לארצות הברית ממקסיקו. הוא היה אחראי לחטיפתו ורציחתו של סוכן מינהל אכיפת הסמים האמריקני (DEA) אנריקה "קיקי" קמארנה (אף על פי שעבד בשגרירות האמריקאית במקסיקו הוא לא החזיק בתפקיד דיפלומטי רשמי, אם היה מחזיק בתפקיד שכזה הרצח שלו היה מהווה עבירה פדרלית על פי החוק המקסיקני), טייסו של קמארנה אלפרדו זוואלה אווארר, הסופר האמריקני ג'ון קליי ווקר, ותלמיד לרפואת שיניים אלברטו רדלאט בשנת 1985. לאחר הרציחות, קארו קינטרו נמלט לקוסטה ריקה אך לאחר מכן נעצר והוסגר בחזרה למקסיקו, שם נידון ל-40 שנות מאסר בגין רצח. לאחר מעצרו התפרק קרטל גוודלחרה ומנהיגיו שולבו בקרטל טיחואנה, קרטל סינאלואה וקרטל חוארז.
קארו קינטרו שוחרר מהכלא ב-9 באוגוסט 2013, לאחר שבית משפט מדינתי הגיע למסקנה כי נשפט שלא כראוי. עם זאת, בתוך לחץ מצד הרשויות הפדרליות של ארצות הברית לעצור אותו מחדש, הוציא בית המשפט הפדרלי במקסיקו צו מעצר נגד קארו קינטרו ב-14 באוגוסט. הוא נותר כנמלט מבוקש במקסיקו, ארצות הברית, וכמה מדינות אחרות. בארצות הברית הוא היה עד ללכידתו ברשימת עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI, ועל ראשו הושת פרס של 20 מיליון דולר על כל מידע שיוביל למעצרו.
ב-16 ביולי 2022 לכד חיל הנחתים של מקסיקו את רפאל קארו קינטרו. ממשלת ארצות הברית בירכה על מעצרו, ואמרה שהיא "לא תבזבז זמן בבקשת הסגרתו".
ב-27 בפברואר 2025 הוסגר קארו קינטרו לארצות הברית לפי גורם בממשל המקסיקני.
בתרבות הפופולרית

קארו קינטרו מגולם בסדרה נרקוס: מקסיקו על ידי טנוץ' הוארטה מחיה. שמו מוזכר והוא מופיע בקצרה בפרק הבכורה של הסדרה "אל צ'אפו".
הערות שוליים

↑  Veteran drug lord still trafficking after prison release, US Treasury says. Reuters. May 11, 2016.
↑  The FBI Has Announced a $20 Million Reward for a Fugitive Mexican Drug Lord. Time. April 3, 2018.
↑  מקסיקו: ברון הסמים רפאל קארו קינטרו הוסגר לארה"ב, באתר ynet, 27 בפברואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9812744405305606  GND: 112053643X  ISNI: 0000 0000 3087 2927  LCCN: n88119675  NTA: 402315545  VIAF: 31087530   WorldCat (עם VIAF): 31087530 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איזה מין שוטרת

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דונלד פטרי 
 הופק בידי:  ברוס לרמן
 תסריט:  מארק לורנס   קייטי פורד   קארלין לוקאס
 עריכה:  בילי וובר 
 שחקנים ראשיים:  סנדרה בולוק   בנג'מין בראט   מייקל קיין   קנדיס ברגן
 מוזיקה:  אדוארד שירמור 
 צילום:  לאסלו קובאץ' 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  Village Roadshow Pictures, קאסל רוק אנטרטיינמנט 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 22 בדצמבר 2000   ישראל 29 במרץ 2001
 משך הקרנה:  109 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  טקסס 
 תקציב:  $45,000,000
 הכנסות:  $212,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   misscongeniality
 סרט הבא:  איזו מין שוטרת 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
איזה מין שוטרת (באנגלית: Miss Congeniality) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2000 בכיכובה של סנדרה בולוק. הסרט יצא לאקרנים ב-22 בדצמבר 2000 בארצות הברית והצליח מאוד, מה שהוביל לסרט המשך, "איזו מין שוטרת 2", שיצא ב-2005.
עלילה

גרייס הארט היא סוכנת FBI שמשתתפת בתחרות מלכת היופי של ארצות הברית כדי לחשוף פעולת טרור המתבצעת על ידי אחד הגורמים המעורבים בתחרות, והמחבל מזהה את עצמו בשם 'האזרח'. היא מתחברת למתמודדות ואף מגיעה למקום השני בתחרות. לבסוף, מתגלה שמארגנת התחרות היא המחבלת כיוון שהעיפו אותה מהתחרות בצעירותה, ומפטרים אותה השנה.
צוות שחקנים

סנדרה בולוק - גרייסי הארט
בנג'מין בראט - אריק מאתיוס
מייקל קיין - ויקטור מאלינג
קנדיס ברגן - קייטי מורנינגסייד
הת'ר ברנס - שריל פריזר
סטיב מונרו - פרנק טובין/מורנינגסייד
ארנסט הודסון - הארי מקדונלד
ויליאם שאטנר - סטאן פילדס
ג'ניפר גרייס - טינה
אפולוניוס מולון

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־2 לפנה״ס Alabanda, טורקיה 
 פטירה:  המאה ה־1 לפנה״ס רודוס, האימפריה העות'מאנית 
 
אַפּוֹלוֹניוּס מוֹלוֹן או מוֹלוֹ (ביוונית: Ἀπολλώνιος ὁ Μόλων; חי במאה ה-1 לפנה"ס), היה רטוריקן יווני שכתב חיבור אבוד על היהודים.
ביוגרפיה

אפולוניוס מולון נולד באלבּנדה שבקאריה בדרום מערב אסיה הקטנה והיה תלמידו לרטוריקה של הנואם מנקלס (Menecles), גם הוא אזרח אלבנדה. ייתכן ו"מולון" היה שם אביו וייתכן שהיה זה כינויו של אפולוניוס, שנועד להבדיל בינו לבין אפולוניוס המכונה מלאכּוֹס (Malakos), גם הוא מאלבנדה, תלמידו של מנקלס ולימד רטוריקה ברודוס. סטראבון מספר כי מלאכוס התחיל את דרכו ברודוס לפני מולון, והרבה אחר כך, כשהגיע מולון, אמר לו מלאכוס במשחק מילים: "אתה מולון ("מגיע" comer או "ההולך" the Walker) באיחור".
בצעירותו, אולי בשנות ה-20 של המאה ה-2 לפנה"ס, התיישב בעיר רודוס, בה יצר לעצמו מוניטין כטוען בבתי המשפט, מורה לרטוריקה וסופר. לכל המאוחר בסוף שנות ה-90 של המאה ה-1 לפנה"ס כבר היה ידוע היטב ברומא, הודות לחיבוריו הרטוריים והצלחותיו כנואם וכמורה ברודוס וייתכן וביקר בה כבר בשנת 87 לפנה"ס, מאחר שקיקרו מדווח כי התמסר ללימוד אצלו ברומא באותה שנה.
בשנת 81 לפנה"ס, בתקופת הדיקטטורה של סולה ולאחר סיום מלחמת מיתרידטס השנייה, נשלח מולון על ידי אזרחי רודוס לרומא לייצג את בקשתם לפיצוי על מלחמת מיתרידטס הראשונה. הוא ניצל את ההזדמנות והעלה את בקשת אזרחי רודוס לקבל בחזרה את השליטה על העיר קאונוס (בלטינית: Caunus) שבקאריה. בהזדמנות זו הוא הורשה לנאום בפני הסנאט הרומי ביוונית ללא עזרת מתורגמן, דבר שלא נשמע כמותו עד אז במשא ומתן עם משלחות זרות. טיעוניו של שגריר רודוס בפני הסנאט הביאו את התוצאות המקוות ואזרחי רודוס השיגו את מטרותיהם. נאומים אלה אף נזכרים בשמותיהם: "נגד אזרחי קאונוס" ו"על פיצוי תושבי רודוס".
מולון נשאר מעט ברומא ללמד רטוריקה ואחד מתלמידיו היה המדינאי והנואם הרומי המפורסם קיקרו, בתחילת הקריירה שלו כפרקליט.
לאחר מכן פתח מולון בית ספר לרטוריקה ברודוס ובשנת 78 לפנה"ס, בזמן מסעו ליוון, הגיע קיקרו לרודוס ללמוד אצל מולון פעם נוספת.
ההיסטוריון היווני פלוטרכוס מביא סיפור, על פיו אפולוניוס לא הבין רומית ולכן ביקש מקיקרו לנאום ביוונית. לאחר שסיים, אמר לו אפולוניוס: "אני מצר על רוע מזלה של יוון: פאר זה בלבד נשאר לנו, חינוך ודיבור, עד שבאת ונטלת גם אלה לרומי".
בשנת 76 לפנה"ס, הגיע ללמוד אצלו ברודוס גם יוליוס קיסר.
ההיסטוריון הרומי סויטוניוס מוסיף שלאחר מלחמת האזרחים החליט קיסר לפרוש לרודוס כדי להתמסר ללימודים בהדרכתו של מולון, שהיה "המורה המפורסם ביותר בימים ההם לאמנות־הדיבור", ואילו פלוטרכוס מציין שמולון "היה פילוסוף מהולל והוחזק איש יקר מידות".
פיסת המידע האחרונה לגביו, אצל פלוטרכוס וסויטוניוס, מתייחסת לשנת 75 לפנה"ס. הוא אינו מוזכר בין ה"סופיסטים" שהרצאותיהם נשמעו על ידי פומפיוס שעצר ברודוס בדרכו חזרה לרומא בשנת 62 לפנה"ס. עובדה זו משמעותית, מכיוון שפוסידוניוס הגיש באותה הזדמנות הרצאה המכוונת נגד הרטוריקנים, כך שנראה כי אפולוניוס מולון כבר לא היה בחיים אז.
אפולוניוס מולון כתב חיבורים רבים על אמנות הרטוריקה ונראה שהשתייך לאסכולת הרטוריקה ה"אסייתית". הוא כתב מאמר על הומרוס ואחד מחיבוריו נקרא "נגד הפילוסופים".
לקריאה נוספת

יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרקים ב, ז-ח, יד, לג, לו-לז, מא; תרגום יעקב נפתלי שמחוני.
יוספוס פלאוויוס (יוסף בן־מתתיהו), נגד אפיון, תרגם מהמקור עם מבוא ופירושים אריה כשר, מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, ירושלים תשנ"ז, כרך שני, פירוש לספר שני, יד. התשובות להאשמות אפולוניוס מולון וליסימאכוס, עמ' 432–438.
בצלאל בר כוכבא, "החיבור האנטי-יהודי של אפולוניוס מולון", תרביץ, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, כרך סט, חוברת א, תשרי-כסלו תש"ס, עמ' 5–58.
פטר שפר, יוּדוֹפובּיה - גישות כלפי היהודים בעולם העתיק (מאנגלית: להד לזר); פרק 1 גירוש ממצרים, אפולוניוס מולון, עמ' 38-37; ספריית "הילל בן-חיים" הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010.
Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, XXIX. Apollonius Molon, pp. 148-156.
Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature: The Hellenistic Period, University of California Press 2010, Part II, 15. The Anti-Jewish Ethnographic Treatise by Apollonius Molon, pp. 469-516.
הערות שוליים

↑  מולון בתרגום יעקב נפתלי שמחוני ל"נגד אפיון"; מולו בתרגום אלכסנדר שור ל"חיי שנים-עשר הקיסרים"; בן מולון בתרגום יוסף ליבס ל"חיי אישים".
↑  הגיית השם ביוונית: אפולוניוס מולון, במלעיל (ההטעמה בהברה הלפני אחרונה).
1 2  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 471.
↑  סטראבון, גאוגרפיקה, ספר 14, פרק 2, פסקה 13.
↑  קיקרו, ברוטוס, 307.
↑  קיקרו, ברוטוס, 312.
1 2 3 4 5  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 472.
↑  סטראבון, גאוגרפיקה, ספר 14, פרק 2, פסקה 3.
1 2  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 474.
↑  קיקרו, ברוטוס, 316.
↑  פלוטרכוס, חיי אישים, קיקרון, פרק ד.
1 2  פלוטרכוס, חיי אישים, קיסר, פרק ג.
↑  סויטוניוס, חיי שנים-עשר הקיסרים, ספר ראשון: יוליוס האלוהי, פרק 4.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 475.
↑  .Eusebius, Praeparatio Evangelica IX, 19: 1-3
↑  .M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, p. 148
↑  מנחם שטרן, טימאגנס מאלכסנדריה כמקור לתולדות מלכות בית חשמונאי, בתוך יהודים ויהדות בימי בית שני, המשנה והתלמוד, הוצאת יד בן צבי, ירושלים תשנ"ג (1993); עמ' 14.
1 2  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ז.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 469.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ב.
1 2  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק יד.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק לג.
1 2  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ח.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 238-239
↑  M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, XXVIII. Posidonius, p. 141.
↑  פטר שפר, יוּדוֹפובּיה, עמ' 38.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 508.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 492.
↑  Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature, p. 497.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק לו.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק לז.
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק מא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284347005171  GND: 119160366  VIAF: 50029523   WorldCat (עם VIAF): 50029523
פינולה פלנגן

| --- | --- |

פיונולה פלנגן, מאי 2012
 לידה:  10 בדצמבר 1941 (בת 83) דבלין, אירלנד 
 מדינה:  אירלנד 
 תקופת הפעילות:  מ-1965 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיונואלה מנון "פינולה" פלנגן (באנגלית: Fionnghuala Manon "Fionnula" Flanagan; נולדה ב-10 בדצמבר 1941) היא שחקנית ופעילה פוליטית אירית, זוכת פרס אמי על תפקידה בסדרה "איש עשיר, איש עני" בשנת 1978. כמו כן יידועה גם בזכות תפקידה בתור אלואיז הוקינג בסדרה אבודים.
ביוגרפיה

פלנגן נולדה וגדלה בדבלין, בתם של רוזנה (לבית מקגורק) וטרנס ניל פלנגן. אביה היה קצין בצבא וקומוניסט אירי שנלחם נגד פרנקו במסגרת הבריגדות הבינלאומיות במלחמת האזרחים בספרד. על אף שהוריה לא דיברו בשפה האירית הם רצו שפיונילה ואחיה ילמדו אירית, כך שהיא גדלה ולמדה לדבר באופן שוטף אנגלית וגם אירית. היא התחנכה בשווייץ ובאנגליה.
את הכשרתה כשחקנית רכשה בתיאטרון אבי בדבלין ובנסיעות ברחבי אירופה עד שהשתקעה בלוס אנג'לס שבקליפורניה בתחילת 1968.
קריירה

פלנגן זכתה להכרה לראשונה באירלנד בשנת 1965 כשהופיעה בתפקיד מיירי בהפקה בשפה האירית של המחזה "An Triail" עליו זכתה בפרס ג'ייקוב בדבלין. ב-1967 שיחקה בתפקיד גרטי מקדואל בעיבוד קולנועי של הספר "יוליסס" וביססה את עצמה כאחד הפרשנים הבולטים של ג'יימס ג'ויס. הופעת הבכורה שלה בברודוויי הייתה ב-1968 במחזה "Lovers" מאת בריאן פריל. ב-1971 שיחקה במחזה "The Incomparable Max". עוד השתתפה בפרויקטים תיאטרליים הקשורים לג'ויס כגון "Ulysses in Nighttown" בתפקיד מולי בלום, וב-"James Joyce's Women" בשנת 1977. המחזה הוסרט ב-1983 ופלנגן הפיקה וגם גילמה את שש הדמויות הנשיות (אשתו של ג'ויס, נורה ברנקל, כמו גם את הדמויות הבדויות מולי בלום, גרטי מקדואל ועוד).
בטלוויזיה האמריקאית פלנגן היא דמות מוכרת. היא הופיעה בסרטי טלוויזיה אחדים בהם "The Legend of Lizzie Borden" (מ-1975) בכיכובה של אליזבת מונטגומרי, "מרי וייט" (1977), "איווקס: שיירת האומץ" (מ-1984) וב-"A Winner Never Quits" (מ-1986). ב-1976 זכתה פלנגן בפרס אמי על הופעתה בתפקיד קלותילד במיני-סדרה "עשיר ועני". ב-1977 שיחקה בתפקיד הדודה מולי קולהיין בסדרה "How the West Was Won" שזיכה אותה במועמדות נוספת לפרס אמי. פלנגן הופיעה פעמים אחדות בסדרה "רצח במשיכת קולמוס", אחד מתפקידיה בסדרה היה בדמות המזכירה פרידה שעוזרת לג'סיקה פלטשר למצוא את הרוצח בפרק "Steal me a Story". ב-1987 שיחקה בדמות לוטננט גוילה קוק בתוכנית "Hard Copy", וב-1990 הופיעה בתפקיד קתלין מיצ'ם, אשתו של מפקד המשטרה בגילומו של ג'ון מהוני, בסדרת הדרמה H.E.L.P..
פלנגן הופיעה בתפקידי אורח בשלוש סדרות ספין אוף של "מסע בין כוכבים":
בפרק "Dax" בסדרה "מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9"
בפרק "Inheritance" בסדרה "מסע בין כוכבים: הדור הבא" בו גילמה את "אמו" של דאטה
בפרק "Fallen Hero" בסדרה "מסע בין כוכבים: אנטרפרייז" בתפקיד ו'לאר שגרירת הוולקנים.
פלנגן שיחקה בתפקיד אורח בפרקים אחדים בסדרה "אבודים" בדמות אלואיז הוקינג. בקולנוע הופיעה בסרטים כגון "האחרים" לצדה של ניקול קידמן, "הסודות של יה-יה" בדמות טינסי המבוגרת, ובסרט "להעיר את נד". היא הופיעה בסדרות טלוויזיה ובהצגות תיאטרון בהם במיני-סדרה שהייתה מועמדת לפרס אמי "Revelations" בכיכובם של ביל פולמן ונטשה מקאלהון, ובדרמה הקומית "טראנסאמריקה" בכיכובה של פליסיטי האפמן.
בשנים 2006–2008 שיחקה בתפקיד רוז קאפי אם משפחה אירית-אמריקאית ברוד איילנד בסדרת הדרמה של שואוטיים "אחים בדם".
בשנת 2023 גילמה את קארו נונאן בעונה השלישית של סדרת המסתורין "חנוקה" (אנ') ברשת הטלוויזיה האירית RTÉ One.
חיים אישיים

פלנגן הופיעה עם הלן מירן בסרט "בזכות האם", שכתב וביים טרי ג'ורג', בתפקיד אמו התומכת של אחד משובתי הרעב מהצבא האירי הרפובליקני בשנת 1981. לאחר מכן היא נאמה בעצרת זיכרון של השין פיין בסיטיווסט בילדינג בדבלין עבור הרפובליקנים האירים וקרובי משפחתם שנהרגו בחלק האחרון של המאורעות בצפון אירלנד.
פלנגן הייתה נשואה לגארט או'קונור מ-1972 עד למותו ב-2015. היא ובעלה נהגו לארגן בביתם בהוליווד הילס מסיבות עבור הקהילה האירית. ב-2009 הצטרפה לנשיא השין פיין ג'רי אדמס לסדרת הרצאות ברחבי ארצות הברית לתמיכה באחדות האירית. באוקטובר 2011 הכריזה על תמיכתה במועמד השין פיין מרטין מקגינס במרוץ לנשיאות באירלנד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 | יוליסס | Ulysses | גרטי מקדואל |  |
| 1969 |  | Sinful Davey | פנלופי |  |
| 1973 | תמונתו של דוריאן גריי | The Picture of Dorian Gray | פלישיה |  |
| 1976 |  | In the Region of Ice | האחות |  |
| 1977 | מרי וייט | Mary White | סאלי וייט |  |
| 1980 |  | Mr. Patman | אבאדאבה |  |
| 1983 |  | Through Naked Eyes | ד"ר פרנסס מולר |  |
| 1984 |  | Reflections | גברת שארלוט לולס |  |
| 1984 |  | Scorned and Swindled | מרגרט |  |
| 1984 | איווקס: שיירת האומץ | Caravan of Courage: An Ewok Adventure | קתרין טאוני |  |
| 1985 |  | James Joyce's Women | הארייט שו ויבר |  |
| 1986 | חתיך, חתיך | Youngblood | מיס מקגיל |  |
| 1986 | מצב חרום | A State of Emergency | דיאן קרמודי |  |
| 1987 |  | P.K. and the Kid | פלו |  |
| 1991 |  | Death Dreams | מרגרט ניוברגר |  |
| 1991 | פסיקה גורלית | Final Verdict | פרל מורטון |  |
| 1992 |  | Mad at the Moon | גברת היל |  |
| 1993 |  | Money for Nothing | גברת קויל |  |
| 1994 |  | White Mile | ג'נה קאראס |  |
| 1996 | בזכות האם | Some Mother's Son | אני היגינס |  |
| 1996 | השדרה החמישית 919 | 919 Fifth Avenue | בריידי | סרט טלוויזיה, לצד ג'יימס מרסדן ודניס ריצ'רדס |
| 1998 | להעיר את נד | Waking Ned | אנני או'שיאה |  |
| 1999 | איתך או בלעדייך | With or Without You | איירין |  |
| 1999 |  | A Secret Affair | דרוסילה פיצג'רלד | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1999 |  | Deceit | ללא קרדיט |  |
| 2000 | סיפורו של ארטורו סנדובאל | For Love or Country: The Arturo Sandoval Story | סאלי |  |
| 2001 | האחרים | The Others | גברת ברתה מילס | פרס סאטורן לשחקנית המשנה הטובה ביותר מועמדות לפרס סטלייט לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 2002 | הסודות של יה-יה | Divine Secrets of the Ya-Ya Sisterhood | "טינסי" ויטמן |  |
| 2003 | דמעות של שמש | Tears of the Sun | האחות גרייס |  |
| 2004 |  | Blessed | ג' לויד סמואל |  |
| 2004 |  | Man About Dog | אוליביה |  |
| 2005 | טראנסאמריקה | Transamerica | אליזבת שופאק |  |
| 2005 |  | Sexual Life | סבתא |  |
| 2005 | ארבעה אחים | Four Brothers | אוולין מרסר |  |
| 2007 | בין דמיון למציאות | Slipstream | בט לוסטיג |  |
| 2008 | יס מן | Yes Man | טילי |  |
| 2009 |  | The Invention of Lying | מרתה |  |
| 2009 | רוחות חג המולד | A Christmas Carol | גברת דילבר |  |
| 2010 | להרוג את האירי | Kill the Irishman | גרייס או'קיפי |  |
| 2010 | שומר חוק | The Guard | איילין בויל |  |
| 2011 |  | Coming & Going | אירמה |  |
| 2013 |  | Angels Sing | אמא |  |
| 2013 |  | Life's a Breeze | נאן |  |
| 2014 | שיר הים | Song of the Sea | סבתא / מאשה | דיבוב |
| 2016 |  | Trash Fire | ויולט |  |
| 2016 |  | Havenhurst | אלינור מאדג'ט |  |
| 2016 |  | Little Secret | ברברה |  |
| 2019 |  | Radioflash | מו |  |
| 2019 |  | Supervized | מדיירה מונלייט |  |
| 2019 |  | On ment toujours à ceux qu'on aime | מארי |  |
| 2022 |  | La piel del tambor | קרוז ברונר |  |
| 2023 | משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר | The Hunger Games: The Ballad of Snakes & Songbirds | סבתא של קוריולאנוס סנואו |  |
| 2023 |  | Sight | האחות מארי |  |
| 2025 |  | Mr. K | רות |  |
| 2025 |  | Four Mothers | אלמה |  |
| TBA |  | Flycatcher | מיי |  |
| TBA |  | Everbrook |  |  |