stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unbreakable
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2015)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 11 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האורבניים | 2 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 26 |
|  אירלנד | מצעד האלבומים האירי | 27 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 1 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 1 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 34 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 12 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 11 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים העצמאיים | 2 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד אלבומי ה-R&B | 1 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 18 |
|  יפן | אוריקון | 18 |
|  ספרד | PROMUSICAE | 36 |
|  סקוטלנד | מצעד האלבומים הסקוטי | 21 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 20 |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 30 |
|  צרפת | SNEP | 28 |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 19 |
|  קנדה | מצעד האלבומים הקנדי | 1 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 46 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 28 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2015)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 159 |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 5 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B | 7 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 20 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2016)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | - |
|  ארצות הברית | מצעד האלבומים העצמאיים | 19 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B | 19 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי ה-R&B/היפ-הופ | 43 |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 2 באוקטובר 2015 | תקליט • תקליטור • הורדה דיגיטלית | רית'ם ניישן • BMG |  |
| עולם | 1 באפריל 2016 | גייטפולד | רית'ם ניישן • BMG |  |
פולס אולטרה-קצר

באופטיקה, פולס אולטרה-קצר של אור הוא פולס אלקטרומגנטי שאורכו הזמני הוא מסדר גודל של פיקו-שנייה. פולסים שכאלה הם בעלי ספקטרום אופטי רחב, וניתנים ליצירה על ידי מתנדים נעולי-מצב (mode-locked oscillators), שהם, הלכה למעשה, חללי תהודה כגון לייזרים. הגברה של פולסים אולטרה-קצרים דורשת כמעט תמיד טכניקה של הגברת פולס עם צ'ירפ (כלומר, שתדירותו תלויה בזמן) במטרה להימנע מנזק לחומר המגביר.
פולסים אולטרה-קצרים מאופיינים על ידי עוצמה גבוהה שמובילה לרוב לאינטראקציות לא ליניאריות בחומרים שונים, לרבות אוויר. התהליכים הללו נלמדים במסגרת אופטיקה לא ליניארית.
בספרות המקצועית, המונח "אולטרה-קצר" מתייחס לתחום הפמטו-שנייה והפיקו-שנייה, על אף שפולסים אלה אינם עוד הפולסים הקצרים ביותר שיוצרו בצורה מלאכותית, כי אם פולסים של אטו-שניות הנפלטים במסגרת יצירת הרמוניות גבוהות, ובשנת 2020 אף נמדדו במעבדה פולסים של זפטו-שנייה.
פרס נובל לכימיה לשנת 1999 הוענק לאחמד זוויל עבור השימוש בפולסים אולטרה-קצרים לצורך צפייה בתגובות כימיות בקבועי הזמן בהם הן מתרחשות, מה שפתח את השער לתחום הפמטו-כימיה.
הגדרה

אין בנמצא הגדרה סטנדרטית לפולס אולטרה-קצר. לרוב, נהוג לייחס את המונח לפולסים בעלי אורך זמני של עשרות בודדות של פמטו-שניות, אך בהסתכלות רחבה יותר, כל פולס שמשכו קצר ממספר פיקו-שניות ניתן להתייחסות כאולטרה-קצר. ההפרדה בין "אולטרה-קצר" ל"אולטרה-מהיר" נחוצה מאחר שהמהירות בה הפולס מתקדם היא פונקציה של מקדם השבירה של החומר בו הוא נע, בעוד "אולטרה-קצר" מתייחס לרוחב הזמני של חבילת הגלים המייצגת את הפולס.
דוגמה נפוצה היא פולס גאוסי עם צ'ירפ. זהו גל שפרופיל העוצמה שלו נראה כמו גאוסיאן, והתדירות הרגעית שלו הולכת וגדלה.
הגדרה > רקע

שדה חשמלי ממשי המתאר פולס אולטרה-קצר, מתנדנד בתדירות רגעית  \omega _{0} המתאימה לאורך הגל המרכזי של הפולס. על מנת לפשט את החישובים, מגדירים שדה מרוכב תלוי בזמן. באופן פורמלי, שדה זה מוגדר כאות אנליטי המתאים לשדה הממשי  E(t).
התדירות המרכזית מוגדרת בדרך כלל באופן עקיף במסגרת השדה המרוכב, שניתן להפרדה לפונקציית עוצמה  I(t) ולפונקציית פאזה  \psi (t), שתיהן תלויות בזמן:
הביטוי לשדה חשמלי מרוכב במרחב התדר, ניתן לחישוב מתוך התמרת פורייה של השדה התלוי בזמן:
לאור קיומו של הביטוי  e^{i\omega _{0}t}, השדה התלוי בתדר ממורכז סביב  \omega _{0}, ומבחינה פרקטית נהוג להתייחס אליו כ- E(\omega -\omega _{0}) במקום  E(\omega ) כפי שייעשה בהמשך ערך זה.
בדיוק כמו במרחב הזמן, ניתן להגדיר פונקציית עוצמה ופונקציית פאזה במרחב התדר:
הפונקציה  S(\omega ) היא צפיפות ההספק הספקטרלי (או בפשטות, הספקטרום) של הפולס, ו- \phi (\omega ) היא צפיפות הפאזה הספקטרלית (או בפשטות, הפאזה הספקטרלית). דוגמה לפונקציות פאזה ספקטרליות כוללות את המקרה שבו  \phi (\omega ) הוא קבוע, ובמקרה זה הפולס נקרא "פולס מוגבל ברוחב פס", או כאשר  \phi (\omega ) היא פונקציה ריבועית, ובמקרה זה הפולס נקרא "פולס עם צ'ירפ" בגלל נוכחות של הזזת תדר רגעית. צ'ירפ כזה עשוי להצטבר כאשר הפולס מתקדם בתוך חומרים (כמו זכוכית), והוא נובע מיחס הנפיצה שלהם. התוצאה היא הרחבה זמנית של הפולס.
פונקציות העוצמה בזמן  I(t), ובתדר  S(\omega ), קובעות את משך הזמן ורוחב הפס הספקטרלי של הפולס. כפי שנובע מעקרון אי הוודאות, למכפלה שלהם (המכונה לפעמים "מכפלת זמן ורוחב פס") יש גבול תחתון. ערך מינימלי זה תלוי בהגדרה המשמשת עבור משך הפולס וצורתו. עבור ספקטרום נתון, מכפלה זו וכפועל יוצא גם משך הפולס הקצר ביותר, מתקבלים על ידי פולס מוגבל-התמרה (transform-limited pulse), כלומר עבור פאזה ספקטרלית קבועה  \phi (\omega ) . ערכים גבוהים של המכפלה עבור רוחב הפס, לעומת זאת, מצביעים על קיומו של פולס מורכב יותר.
שליטה על צורת הפולס

התקנים אופטיים המשמשים למדידת אור רציף, כגון מרחיבי קרן ומסננים מרחביים, עשויים לשמש גם לפולסים אולטרה-קצרים. התקנים אופטיים נוספים תוכננו במיוחד עבור פולסים אולטרה-קצרים. אחד מהם הוא דוחס הפולסים, מכשיר שניתן להשתמש בו לשליטה על הפאזה הספקטרלית של פולסים אולטרה-קצרים. הוא מורכב מסדרה של מנסרות או סריגים. כאשר הוא מכוון כראוי, הוא יכול לשנות את הפאזה הספקטרלית של פולס הקלט כך שפולס הפלט יהיה מוגבל ברוחב הפס, עם משך הזמן הקצר ביותר האפשרי. ניתן להשתמש במעצב פולסים לביצוע שינויים מורכבים יותר הן בפאזה והן במשרעת של פולסים אולטרה-קצרים.
כדי לשלוט במדויק על הפולס, מחויב המציאות לבצע אפיון מלא של הפאזה הספקטרלית שלו. לאחר מכן, ניתן להשתמש במאפנן אור מרחבי במישור 4f כדי לשלוט בפולס. סריקת פאזה להתאבכויות תוך-פולסיות מרובות פוטונים (MIIPS) היא טכניקה המבוססת על כך: באמצעות סריקת הפאזה של מאפנן האור המרחבי, MIIPS יכול לא רק לאפיין, אלא גם לבצע מניפולציה על הפולס האולטרה-קצר כדי לקבל את צורת הפולס הדרושה בנקודת היעד (כגון פולס מוגבל-התמרה לעוצמת שיא אופטימלית, וצורות פולס ספציפיות אחרות). אם מעצב הפולס מכויל לחלוטין, טכניקה זו מאפשרת שליטה על הפאזה הספקטרלית של פולסים אולטרה-קצרים באמצעות התקנה אופטית פשוטה ללא חלקים נעים. אולם, הדיוק של MIIPS מוגבל במידה מסוימת ביחס לטכניקות אחרות, כגון שיעור אופטי במרחב התדר (FROG).
טכניקות מדידה

קיימות מספר טכניקות למדידת פולסים אופטיים קצרים במיוחד:
שיטת האוטו-קורלציה (מתאם עצמי), המבוססת על אינטרפרומטר מייקלסון, מניבה את רוחב הפולס כאשר מניחים צורה מסוימת עבורו.
אינטרפרומטריה ספקטרלית (SI) היא טכניקה ליניארית שניתן להשתמש בה בהינתן פולס ייחוס שאופיין מראש, וממנה ניתן לחלץ את העוצמה והפאזה. האלגוריתם שמחלץ את העוצמה והפאזה מתוך אות ה-SI הוא ישיר.
אינטרפרומטריית פאזה ספקטרלית לבנייה מחדש של שדות חשמליים ישירים (SPIDER) היא טכניקת ייחוס-עצמי לא ליניארית המבוססת על אינטרפרומטריה של גזירה ספקטרלית (spectral shear). השיטה דומה ל- SI, פרט לכך שפולס הייחוס הוא העתק ספקטרלי של עצמו, המאפשר לחלץ את העוצמה הספקטרלית והפאזה של הפולס באמצעות רוטינת סינון FFT ישירה הדומה ל-SI, אך כזו הדורשת שילוב של הפאזה המופקת מהאינטרפרוגרמה לצורך קבלת פאזת הפולס.
שיעור אופטי במרחב התדר (FROG) הוא טכניקה לא ליניארית המניבה את העוצמה והפאזה של הפולס. למעשה זוהי אוטו-קורלציה שנפתרת באופן ספקטרלי. האלגוריתם המחלץ את העוצמה והפאזה ב-FROG הוא איטרטיבי. גרסה פשוטה יותר של FROG נקראת GRENOUILLE (צפרדע בצרפתית).
סריקת צ'ירפ היא טכניקה הדומה ל- MIIPS אשר מודדת את הפאזה הספקטרלית של הפולס על ידי החלת רמפה של שלבים ספקטרליים ריבועיים ומדידת ספקטרום של ההרמוני השנייה. ביחס ל- MIIPS, הדורש חזרות רבות על מנת למדוד אתהפאזה הספקטרלי, כאן יש צורך בשתי סריקות צ'ירפ בלבד כדי לשחזר את המשרעת ואת הפאזה של הפולס.
סריקת פאזה להתאבכויות תוך-פולסיות מרובות פוטונים (MIIPS) היא שיטה לאפיון ולשינוי של הפולס הקצר ביותר.
התפשטות גלים בחומרים אנאיזוטרופיים

כדי לבצע דיון זה, נשתמש בקירוב "מעטפת משתנה-לאט של השדה החשמלי" (SVEA) עבור שדה מישורי עם וקטור גל מרכזי  {\textbf {K}}_{0} ותדר מרכזי  \omega _{0} שיתאר את הפולס:
נניח כי השדה החשמלי במדיום אנאיזוטרופי מתפזר בצורה הומוגנית. בהנחה שהפולס מתפשט בכיוון ציר ה- z, ניתן להראות כי המעטפת  {\textbf {A}} עבור אחד המקרים הכלליים ביותר, של התפשטות בגביש דו-צירי, ניתנת לתיאור על ידי משוואה דיפרנציאלית חלקית מהצורה:
כאשר המקדמים מכילים אפקטים של עקיפה ופיזור אשר נקבעו בצורה אנליטית באמצעות אלגברה ממוחשבת ואומתו מספרית עד לסדר שלישי הן עבור מדיה איזוטרופית והן אנאיזוטרופית, והם תקפים בשדה הקרוב ובשדה הרחוק:
\beta _{1} הוא גודל הופכי להיטל הרלוונטי של מהירות החבורה
\beta _{2} מתאר את נפיצת מהירות החבורה (GVD) או פיזור מסדר שני; הוא מגדיל את משך הפולס ומכניס צ'ירפ לפולס בעודו מתקדם בחומר
\beta _{3} מתאר פיזור מסדר שלישי שיכול להגדיל עוד יותר את משך הפולס, גם אם  \beta _{2} לא קיים
הביטויים עם  \gamma _{x} ו- \gamma _{y} מתארים את ההתרחקות של הפולס; המקדם  \gamma _{x}~(\gamma _{y}) הוא היחס בין רכיב מהירות החבורה בציר  x~(y) לבין וקטור היחידה בכיוון התקדמות הפולס
הביטויים עם  \gamma _{xx} ו- \gamma _{yy} מתארים עקיפה של חבילת הגלים האופטיים בכיוונים הניצבים לציר ההתקדמות
הביטויים עם  \gamma _{tx} ו- \gamma _{ty} המכילים נגזרות מעורבות בזמן ובמרחב מסובבים את חבילת הגלים סביב הצירים  y ו- x בהתאמה, מגדילים את הרוחב הזמני של חבילת הגלים (בנוסף לעלייה עקב ה-GVD), מגדילים את הפיזור ב-  x ו- y בהתאמה, ומגדילים את הצ'ירפ (בנוסף לזה עקב  \beta _{2}) כאשר האחרון ו/או  \gamma _{xx} ו  \gamma _{yy} אינם מתפתחים
הביטוי עם  \gamma _{xy} מסובב את חבילת הגלים במישור  x-y. מתברר שעקב פיתוחים מתמטיים שלא הושלמו בעבר, סיבוב זה של הפולס לא הובן עד סוף שנות ה-90, אך הוא אושר בניסוי. לסדר שלישי, אגף ימין של המשוואה לעיל נמצא כמכיל איברים נוספים אלה עבור מקרה הגביש החד-צירי:
האיבר הראשון והשני אחראים להתעקמות החזית המתקדמת של הפולס. איברים אלה, כולל הביטוי עם  \beta _{3} קיימים בחומר איזוטרופי ומתייחסים לחזית הגל הכדורית שמקורה במקור נקודתי. הגורם  \gamma _{txx} יכול להתבטא במונחים של מדד השבירה, התדירות  \omega  ונגזרותיהם והגורם  \gamma _{ttx} גם מעוות את הפולס אך באופן שהופך את תפקידיו של  t ו- x. עד כה, הטיפול כאן הוא ליניארי, אך עצמים מפזרים לא ליניאריים מצויים רבות בטבע. מחקרים הכוללים איבר לא ליניארי נוסף  \gamma _{nl}|A|^{2}A הראו שלאיברים כאלה יש השפעה עמוקה על חבילת הגלים, לרבות התעמקות עצמית של חבילת הגלים. ההיבטים הלא ליניאריים מובילים בסופו של דבר להיווצרותם של סוליטונים אופטיים.
למרות היותו נפוץ למדי, קירוב SVEA אינו דרוש על מנת לנסח משוואת גלים פשוטה המתארת את התקדמות הפולסים האופטיים. למעשה אפילו צורה כללית מאוד של משוואת הגל האלקטרומגנטית מסדר שני יכולה להיות מופרדת לרכיבים כיווניים, תוך מתן עדיפות למשוואת גל מסדר ראשון לשדה עצמו, ולא למעטפת. הדבר דורש רק הנחה לפיה התפתחות השדה איטית מבחינת אורך הגל, ואינה מגבילה כלל את רוחב הפס של הפולס.
הרמוניות גבוהות

ניתן לייצר פולסים אולטרה-קצרים באנרגיה גבוהה באמצעות יצירת הרמוניות גבוהות בחומר לא ליניארי. פולס אולטרה קוצר בעוצמה גבוהה ייצור קבוצה של הרמוניות בחומר, והרמוניה מסוימת יכולה להיבחר לאחר מכן בעזרת מונוכרומטור, שמפריד את הפוטונים השונים לכיוונים שונים במרחב. טכניקה זו שימשה ליצירת פולסים אולטרה-קצרים בתחום העל-סגול וכן ליצירת קרני רנטגן "רך" מפעימות לייזר טיטניום-ספיר בתחום הקרוב לתת-אדום.
יישומים > מיקרו/ננו-עיבוד מתקדם של חומרים בתלת מימד

היכולת של לייזר פמטו-שנייה לייצר באופן יעיל מבנים והתקנים מורכבים למגוון רחב של יישומים, נחקרה בהרחבה במהלך העשור האחרון. ניתן להשתמש בטכניקות עיבוד לייזר חדישות עם פולסי אור אולטרה-קצרים לצורך עיבוד חומרים ברזולוציה של תת-מיקרומטר. כתיבה ישירה בלייזר (DLW) באמצעות פוטורזיסטים מתאימים ומדיה שקופה אחרת יכולה ליצור גבישים פוטוניים תלת־ממדיים (PhC), רכיבים מיקרו אופטיים, סריגים, פיגומי הנדסת רקמות (TE) ומוליכי גלים אופטיים. מבנים כאלה עשויים להיות שימושיים להעצמת יישומי הדור הבא בטלקומוניקציה וביו-הנדסה, המבוססים על יצירת חלקים מיניאטוריים מתוחכמים יותר ויותר. הדיוק, מהירות הייצור והרבגוניות של עיבוד הלייזר הופכות אותו להפוך לכל חשוב בתעשייה.
יישומים > מיקרו-עיבוד

בין היישומים של לייזר פמטו-שנייה ניתן למנות מיקרו-טקסטוריזציה של שתלים, למשל לצורך שיפור היווצרות העצם סביב שתלי שיניים העשויים מזירקוניה. הטכניקה הוכיחה שהיא מדויקת, עם נזק תרמי נמוך מאוד ועם הפחתה של מזהמים הנוטים להצטבר על פני השטח. מחקרים בבעלי חיים הוכיחו כי הגידול בשכבת החמצן וכי התכונות המיקרומטריות וההנומטריות שהושגו על ידי מיקרו-טקסטוריזציה עם לייזר פמטו-שנייה הביאו לשיעורים גבוהים יותר של היווצרות עצם, צפיפות עצם גבוהה יותר ויציבות מכנית משופרת.
ראו גם

דימות רפואי
תקשורת אופטית
חבילת גלים
קוסמוס: מסע לחלל

| --- | --- |

 סוגה:  דוקומנטרי מדע
 יוצרים:  אן דרויאן 
 כותבים:  אן דרויאן, סטיבן סוטר 
 בימוי:  בראנון בראגה, ביל פופ, אן דרויאן 
 מנחים:  ניל דה-גראס טייסון
 שחקנים:  ניל דה-גראס טייסון 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 מפיק:  סת' מקפרלן 
 מפיקים בפועל:  סת' מקפרלן אן דרויאן בראנון בראגה מיטשל קאנולד
 חברת הפקה:  ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק, Fuzzy Door Productions, Six Point Harness 
 הפצה:  פוקס המאה ה-20 בטלוויזיה, אייטונס, וודו, נטפליקס, דיסני+ 
 אתר צילומים:  סנטה פה, ניו מקסיקו, ארצות הברית
 מוזיקה:  אלן סילבסטרי 
 אורך פרק:  44 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Fox ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק
 רשת שידור בישראל:  ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  9 במרץ 2014 – 8 ביוני 2014
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קוסמוס: מסע לחלל (באנגלית: Cosmos: A Spacetime Odyssey) היא סדרה דוקומנטרית מדעית. הסדרה היא רימייק המשכי לסדרה המקורית קוסמוס של קרל סייגן משנת 1980, אשר שודרה ברשת PBS האמריקאית, ונחשבה לאבן דרך בדוקומנטריה המדעית. הסדרה פותחה על מנת להחזיר את יסודות המדע לרשתות הטלוויזיה בתדירותם של סדרות וסרטים אחרים העוסקים במדע. את הסדרה החדשה מנחה האסטרופיזיקאי ניל דה-גראס טייסון, ששאב השראה מסייגן בזמן שהסדרה המקורית שודרה ב-1980, בעודו תלמיד בקולג'. בין המפיקים בפועל נמנה סת' מקפרלן, שהשקעתו הכספית הייתה גורם משמעותי בהבאת הסדרה לשידורי הטלוויזיה ואן דרויאן, אלמנתו של סייגן ויוצרת הסדרה המקורית. הסדרה עוקבת באופן רופף אחר פורמט שלושה-עשר הפרקים וגישת ההנחיה שנראו בסדרה המקורית, כולל אלמנטים כמו "ספינת הדמיון" ו"לוח השנה הקוסמי", אך עם מידע עדכני יותר משנות ה-80 יחד עם קטעי אנימציה וגרפיקה ממוחשבים לצד קריינותו של טייסון. הסדרה הופקה בידי בראנון בראגה.
הסדרה עלתה לאוויר ב-9 במרץ 2014, בו זמנית ב-10 רשתות פוקס, ושודרה למחרת בשידור חוזר בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק עם תוכן נוסף. הסדרה משודרת בשידורים חוזרים בעשרות מדינות נוספות בערוצי נשיונל ג'יאוגרפיק המקומיים. עם סיומה של הסדרה ב-8 ביוני 2014 נמכרו מארזי DVD של הסדרה.
ב-13 בינואר 2018 פורסם כי מתוכננת עונה נוספת, והיא עלתה לשידור ב-8 במרץ 2020 ושודרה בנשיונל ג'יאוגרפיק.
רקע

הסדרה המקורית של קוסמוס בת 13 הפרקים עלתה לראשונה לאוויר בשנת 1980 ברשת PBS האמריקאית והוצגה על ידי קרל סייגן. מאז שידורה נחשבה הסדרה למשמעותית ביותר; דייוויד איזקוף מהניו יורק טיימס תיאר את הסדרה המקורית כ"נקודת מפנה בתוכניות המדע". בסדרה צפו יותר מ-400 מיליון אנשים ברחבי 60 מדינות. היא נשארה הסדרה הנצפית ביותר בערוץ עד הסדרה הדוקומנטרית מלחמת האזרחים בשנת 1990.
בעקבות מותו של סייגן ב-1996, אלמנתו, אן דרויאן, שהייתה היוצרת של קוסמוס המקורי, ביקשה יחד עם סטיבן סוטר וניל דה-גראס טייסון ליצור גרסה חדשה של הסדרה. מטרתם, כמו בסדרה המקורית, הייתה לכוון את הסדרה לקהל הרחב ביותר שניתן, גם אל אלו שלא מתעניינים במדע.
פיתוח

סת' מקפרלן פגש את דרויאן דרך טייסון בשנת 2008 בפתיחת אירוע מדע בלוס אנג'לס מטעם האקדמיה הלאומית למדעים, אירוע שנועד לחבר בין תסריטאים ובמאים הוליוודים למדענים. שנה מאוחר יותר, בארוחה בניו יורק עם טייסון, מקפרלן למד מהאינטרס שלהם ליצור מחדש את קוסמוס. כילד, מקפרלן הושפע מקוסמוס והאמין שקוסמוס שימשה כ"גשר לפער בין הקהילה האקדמית לציבור הכללי". מקפרלן אמר לטייסון, "אני נמצא בנקודה בקריירה שלי שבה יש לי הכנסה פנויה ואני ארצה להוציא אותה על משהו כדאי". באשר לחוסר המאמצים לטיסות בחלל בעשורים האחרונים אמר מקפרלן "זה הוא חלק מתרבות העייפות שלנו". מקפרלן, שבבעלותו מספר סדרות ברשת Fox, הפגיש את דרויאן עם ראשי Fox, פיטר רייס וקווין ריילי. מקפרלן הודה שהוא "האיש הפחות חיוני במשוואה הזו" והמאמץ הוא הפרידה מהעבודה שעשה בעבר ואמר "זו טריטוריה מאוד נוחה עבורי אישית". הוא ודרויאן הפכו לחברים קרובים, דרויאן ציינה שהיא מאמינה שסייגן ומקפרלן יכלו להיות "נשמות תאומות" עם כישרונותיהם.
בראיון ברדיו, טייסון שוחח על מטרתם לתפוס את "רוח הקוסמוס המקורי", שאותה הוא מתאר כ"נושאים מרוממים שקראו לאנשים לפעולה". בריאיון לתוכנית רדיו נוספת, טייסון העניק את הקרדיט של הצלחת הסדרה המקורית להתפשטות תוכניות המדע, "המשימה עבור הדור הבא של קוסמוס היא קצת שונה מכיוון שאני לא צריך ללמד מדע בסגנון ספרי לימוד. בקוסמוס המקורי יש הרבה מדע בסגנון ספרי לימוד, אבל זה לא מה שזכור. רוב האנשים שזוכרים את הסדרה המקורית, זוכרים בעיקר את המאמץ להציג את המדע בדרך שתהיה בעלת משמעות ותוכל להשפיע על התנהלותנו כאזרחי מדינה וכאזרחי העולם - בעיקר כאזרחי העולם". טייסון ציין ש"התוכנית החדשה תכיל נושאים חדשים וגרסאות מעודכנות של הנושאים מהסדרה המקורית, אך בעיקר, תשרת את הצרכים של האוכלוסייה כיום". "אנו רוצים ליצור תוכנית שלא תהיה המשך למקורית, אלא עם נושאים מהזמן הזה, כך שתהיה מופנית לאלו שהם הקהל המתהווה של המאה ה-21". טייסון מחשיב את העובדה שתוכניות עם אוריינטציה מדעית כמו המפץ הגדול, CSI וכוח משיכה מצליחות לאחרונה מכיוון ש"מדע הפך למיינסטרים".
בעוד ריאיון לפני הקרנת הבכורה של הסדרה, אישר טייסון שכמו בסדרה המקורית, יופיעו אלמנטים כמו "ספינת הדמיון" ו"לוח השנה הקוסמי" עם אפקטים מיוחדים, כמו כן גם אלמנטים חדשים. קטעי האנימציה שנעשו בסדרה נוצרו על ידי קבוצת אנימטורים שלוהקה על ידי סת' מקפרלן. קארה ואלאו פיתחה והפיקה את קטעי האנימציה, שנערכו בסטודיו "Six Point Harness" בלוס אנג'לס, קליפורניה. הסאונד של "ספינת הדמיון" ועריכת הסאונד בכלל, נעשו על ידי ריק סטיל, שאמר על הסדרה: "קוסמוס הייתה, עד כה, הסדרה המאתגרת ביותר בקריירה שלי". לדבריו של מקפרלן, הספינה העדכנית עוצבה לכך שתהיה "נצחית ומאוד פשוטה".
שידור

באוגוסט 2011 הוכרז רשמית שהסדרה תגיע לשידור פריים טיים באביב 2014. הסדרה היא תוצר של הפקה משותפת של אולפני קוסמוס של דרויאן, חברת ההפקות 'Fuzzy Door Productions' של מקפרלן וערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק; דרויאן, מקפרלן, מיטשל קאנולד ובראנון בראגה הם המפיקים בפועל.
מנכ"ל Fox, קווין ריילי שיער ששידור הסדרה תהווה סיכון מאחר שהיא שונה מהתוכן המשודר בדרך כלל בערוץ, אך אמר: "אנו מאמינים שלסדרה זו תהיה את אותה השפעה תרבותית מסיבית כמו בסדרה המקורית". פרקי הסדרה שודרו תחילה בעשר רשתות Fox בו-זמנית, ובאותו הערב שודרו בשידור חוזר בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק. בשידורי רשת Fox הגיעה הסדרה לממוצע של 5.8 מיליון צופים.
פרקים

| מס' פרק | כותרת | תסריט | בימוי | תאריך שידור הבכורה | צופים בארצות הברית (מיליונים) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | "על שביל החלב" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 9 במרץ 2014 | 8.5\5.77 |
| 2 | "מטרות מולקולריות" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | ביל פופ | 16 במרץ 2014 | 4.95 |
| 3 | "כשהידע השתלט על הפחד" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 23 במרץ 2014 | 4.25 |
| 4 | "שמיים זורעי רוחות" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 30 במרץ 2014 | 3.91 |
| 5 | "מסתורי האור" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | ביל פופ | 6 באפריל 2014 | 3.98 |
| 6 | "פירוק לגורמים" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | ביל פופ | 13 באפריל 2014 | 3.49 |
| 7 | "החדר הנקי" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 20 באפריל 2014 | 3.74 |
| 8 | "אחיות השמש" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 27 באפריל 2014 | 3.66 |
| 9 | "העולמות האבודים של כדור הארץ" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 4 במאי 2014 | 4.08 |
| 10 | "הילד האלקטרוני" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | ביל פופ | 11 במאי 2014 | 3.46 |
| 11 | "בני אלמוות" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 18 במאי 2014 | 3.24 |
| 12 | "עולם יוצא לחופשי" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | בראנון בראגה | 1 ביוני 2014 | 3.52 |
| 13 | "מבעד לאפלה" | אן דרויאן וסטיבן סוטר | אן דרויאן | 8 ביוני 2014 | 3.09 |
ביקורת

קוסמוס: מסע לחלל קיבלה ביקורות מאוד חיוביות וקיבלה מאתר הביקורות Metacritic ציון של 83 מתוך 100 בהתבססות על 19 ביקורות. באתר IMDb, ציון הסדרה הוא 9.3 מתוך 10 נכון לפברואר 2019.
הסדרה זכתה בפרס מבקרי הטלוויזיה בקטגוריית "תוכנית המציאות הטובה ביותר", ניל דה-גראס טייסון זכה בפרס "המנחה הטוב ביותר בתוכנית מציאות". הסדרה הייתה מועמדת לפרס בקטגוריית "הישג יוצא מן הכלל בחדשות ומידע" בפרסי ה-TCA, כמו כן הסדרה הייתה מועמדת ל-12 פרסי אמי כולל קטגוריית "דוקומנטרי יוצא מן הכלל". התוכנית זכתה בפרסי אמי עבור "כתיבה יוצאת מן הכלל בתוכנית סיפורת" ו"עריכת סאונד יוצאת מן הכלל בתוכנית סיפורת".
מצד אחר, נמתחה ביקורת על הסדרה מצד מאמינים נוצרים עקב חלק מהדעות המובעות בסדרה. ארגונים נוצריים כעסו שהתאוריות המדעיות המוצגות בתוכנית "מעכו" את סיפור בריאת העולם. בליגה הקתולית בארצות הברית כעסו שהמדע "משמיץ" את הנצרות הקתולית. דובר הליגה הקתולית ציין את התמקדות הסדרה בג'ורדנו ברונו שנרדף על ידי הכנסייה הקתולית עקב טענתו שכדור הארץ מסתובב סביב השמש, וציין שהסדרה "דילגה על קופרניקוס וגליליי – שני גברים הרבה יותר תוצאתיים שהוכיחו והפיצו את תאוריית המודל ההליוצנטרי".
הערות שוליים

↑  Romano, Nick. "Cosmos to return in 2019 with Possible Worlds". Entertainment Weekly. January 13, 2018
סת' מקפרלן, מפיק בפועל ומממן הסדרה "קוסמוס: מסע לחלל"
האסטרופיזיקאי ניל דה-גראס טייסון. קריין ומנחה התוכנית
בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  טוד פיליפס
 הופק בידי:  טוד פיליפס   דניאל גולדברג
 תסריט:  סקוט ארמסטרונג   קרייג מאזין   טוד פיליפס
 עריכה:  דברה נייל-פישר 
 שחקנים ראשיים:  בראדלי קופר אד הלמס זאק גליפיאנאקיס
 מוזיקה:  כריסטוף בק
 צילום:  לורנס שר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר, אולפני לג'נדרי 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 במאי 2011 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  102 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיית פעולה, סרט להט"בי 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, בנגקוק, תאילנד 
 תקציב:  80$ מיליון
 הכנסות:  586.8$ מיליון
 הכנסות באתר מוג'ו:   hangover2
 סרט קודם:  "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס"
 סרט הבא:  "הנגאובר 3: חוזרים לווגאס"
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בדרך לחתונה עוצרים בבנגקוק (באנגלית: The Hangover Part II) הוא סרט קומדיה אמריקאי, אשר בוים על ידי טוד פיליפס והוא המשך לסרט "בדרך לחתונה עוצרים בווגאס" משנת 2009. בסרט מככבים בראדלי קופר, אד הלמס, וזאק גליפיאנאקיס.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-26 במאי 2011.
תקציר העלילה

שנתיים לאחר מסיבת הרווקים הקטסרופלית של דאג בלאס וגאס, ארבעת החברים פיל, אלן, דאג וסטו טסים לבנגקוק שבתאילנד על מנת להשתתף בחתונתו של סטו. הפעם, סטו אשר לא מעוניין לקחת שום סיכונים, מארגן בראנץ' פשוט לפני טקס הנישואין.
אף על פי כן, יומיים לפני החתונה, יושבים כל החבר'ה ביחד עם אחיה של ארוסתו של סטו, לצליית מרשמלו על האש. למחרת, שלושת גיבורי הסרט הקודם קמים שוב עם הנגאובר, בחדר נטוש היכנשהו בבנגקוק. הם מגלים שאחיה של ארוסתו של סטו, טדי, נעלם, ומצליחים ליצור קשר עם דאג שנמצא במלון של החתונה. הם יוצאים למסע מטורף בבנגקוק במטרה למצוא את טדי, בו הם פוגשים את צ'או, המאפיונר הסיני מהחלק הקודם, ובהמשך מתברר כי אלן שוב סימם אותם, בכך ששם בשקית מרשמלו אחת את התרופות שלו, וכדבריו "לעלף את טדי בשביל שאנחנו נהנה מסוף השבוע כמו שצריך". בסופו של דבר, אחרי שהאינטרפול אוסר את צ'או, וסטו מדווח שהוא פישל וכנראה מבטל את החתונה, מצליח להבין סטו איפה טדי, ובכך הם מוצאים אותו וממהרים לחתונה של סטו. סטו ולורן מתחתנים ובכך נגמר הסרט, לא לפני שמייק טייסון מבליח לכמה דקות, והחברים מוצאים תמונות מהלילה שעבר עליהם. כמו בחלק הקודם, בזמן הכתוביות מופיעות גם התמונות מהלילה המשוגע שעבר על הגיבורים.
שחקנים

בראדלי קופר - פיל וונק
אד הלמס - סטו פרייס
זאק גליפיאנאקיס - אלן גארנר
ג'סטין ברת'ה - דאג בילינגס
קן ג'ונג - לסלי צ'או
ג'פרי טמבור - סיד גארנר
ג'יימי צ'ונג - לורן, ארוסתו של סטו
בריאן קאלן - סמיר, בעלים של מועדון בבנגקוק
מייסון לי - טדי, אחיה של לורן
פול ג'יאמטי - קינגסלי, סוכן חשאי של האינטרפול
סשה באריס - טרייסי בילינגס, אשתו של דאג
גיליאן ויגמן - סטפני, אשתו של פיל
יסמין לי - קימי
ניק קסאווטס - טאטו ג'ו
נירוט סיריג'אניה - אביה של לורן
חמישה ימים בממוריאל (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
 מבוסס על:  חמישה ימים בממוריאל 
 סוגה:  דרמה רפואית 
 בימוי:  ג'ון רידלי, קארלטון קיוז 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 הפצה:  אפל 
 שידור
 רשת שידור:  אפל TV פלוס 
 תקופת שידור מקורית:  12 באוגוסט 2022 – 16 בספטמבר 2022 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
חמישה ימים בממוריאל (באנגלית: Five Days at Memorial) היא מיני-סדרה מסוג דרמה רפואית ואסונות אמריקאית המבוססת על ספר באותו שם משנת 2013 מאת שרי פינק המתעד את מקרי המוות בבית החולים Memorial Medical Center בזמן הוריקן קתרינה. המיני-סדרה פותחה, נכתבה ובוימה על ידי ג'ון רידלי וקרלטון קיוז. הסדרה עלתה לראשונה ב-12 באוגוסט 2022 באפל TV פלוס.
רקע

הסדרה מתמקדת בבית החולים ממוריאל בניו אורלינס, לואיזיאנה, בהתמודדות עם סופת ההוריקן קתרינה. לאחר הסופה נמצאו 45 גופות בבית החולים שהיה מנותק מחשמל, מים ואספקת מזון ותרופות במשך מספר ימים.
שחקנים

ורה פרמיגה - ד"ר אנה פו
שרי ג'ונס - סוזן מולדריק
קורניליוס סמית גוניור - ד"ר בריאנט קינג
רוברט פיין - ד"ר הוראס בלאץ