stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרדיומיופתיה

| --- | --- |
קרדיומיופתיה המתבטאת בחדר שמאלי מעובה ומורחב
קרדיומיופתיה המתבטאת בחדר שמאלי מעובה ומורחב
 תחום:  קרדיולוגיה 
 טיפול:  ivabradine  Sacubitril/valsartan 
 קישורים ומאגרי מידע
 DiseasesDB:  2137
 MeSH:  D009202
 MedlinePlus:  001105
 סיווגים
 ICD-10:  I42.0
 ICD-11:  BC43 
 
קרדיומיופתיה (מלטינית: Cardiomyopathy; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: חולי שריר הלב) היא אוסף של מחלות הטרוגניות של שריר הלב, הקשורות בבעיה תפקודית מכנית או חשמלית ואשר לרוב מביאות להיפרטרופיה חדרית או להרחבה של שריר הלב, וזאת כתוצאה ממגוון סיבות, על פי רוב גנטיות. קרדיומיופתיה מוגדרת ככזו אם אינה נובעת ממחלות אחרות הגורמות נזק לשריר הלב כמו מחלת לב כלילית, מחלות של מסתמי הלב או יתר לחץ דם.
החלוקה הקלאסית של קרדיומיופתיה היא לפי ביטויים המודינמיים: קרדיומיופתיה היפרטרופית, קרדיומיופתיה מורחבת וקרדיומיופתיה רסטריקטיבית. חלוקה זו עודנה קיימת אם כי מידע רב נוסף על המחלות הביא לניסיון לסווגן על פי האטיולוגיה, למשל חלוקתן לסיבות גנטיות ונרכשות וכן הלאה. בכל הסוגים השונים של קרדיומיופתיות, התסמינים הקליניים לרוב כוללים אי סבילות למאמץ וקוצר נשימה, עייפות וכדומה. לאור מגוון הגנים והמחלות התורשתיות המביאות לקיומן של קרדיומיופתיה, בעיקר קרדיומיופתיה היפרטרופית אולם גם בחלק מן המקרים בקרדיומיופתיה מורחבת, יש חשיבות להערכה משפחתית ולתשאול לגבי מוות לבבי פתאומי במשפחה, דיסטרופיה שרירית, סיפור של קרובי משפחה שעברו השתלת קוצב וכיוצא בזאת.
שיעור הימצאות הקרדיומיופתיות בארצות הברית עומד על 1.2%, מתוכן 1% משתייכות לקרדיומיופתיה מורחבת, 0.2% לקרדיומיופתיה היפרטרופית ואילו קרדיומיופתיה רסטריקטיבית היא נדירה.
סוגי קרדיומיופתיה

Non-Compaction Cardiomyopathy
סוגי קרדיומיופתיה > קרדיומיופתיה מורחבת

קרדיומיופתיה מורחבת היא הקרדיומיופתיה השכיחה ביותר, אשר מאופיינת בפגיעה סיסטולית. קרדיומיופתיה זו מתפתחת באיטיות רבה ולאורך שנים, כאשר יכולת ההתכווצות של הלב יורדת עם הזמן. הסיבה לכך במרבים המקרים אינה ברורה, אולם לעיתים מחלה זו נגרמת עקב מיוקרדיטיס, סיבות גנטיות, מחלות ויראליות או אוטו-אימוניות, טוקסינים ואלכוהול. התמונה הכללית תהיה של לב גדול בעל הרחבה משמעותית של החדרים ושל העליות. קיימת גם היפרטרופיה (התעבות) של הדופן, אולם קשה להבחין בה לאור ההתרחבות והקוטר הגדול שאליו מגיע הלב. שריר הלב נראה רופס, חיוור ופיברוטי, ויש מוקדים של פיברוזיס, תאי דלקת ועוד. כתוצאה מכך שיכולת ההתכווצות של הלב קטנה משמעותית, לחץ המילוי של הלב גדל כדי להגדיל את יכולת ההתכווצות- (חוק פרנק סטרלינג) ולכן הלב מתרחב. כתוצאה מהגברת לחצי המילוי הלב, יש גודש ריאתי אשר מלווה בקוצר נשימה. מדובר במחלה קשה אשר במקרים רבים גורמת למוות.
שני שלישים מהמקרים של קרדיומיופתיה מורחבת נובעים ממחלה איסכמית. שליש נוסף נובע ממצבים שאינם איסכמיים, למשל יתר לחץ דם שאינו מאוזן, חשיפה לאלכוהול, סיבות אידיופתיות, או כתוצאה מזיהום.
סוגי קרדיומיופתיה > קרדיומיופתיה היפרטרופית

זוהי מחלה גנטית, שבה יש פגיעה ברכיבים אשר אחראים על מנגנוני ההתכווצות של שריר הלב (למשל פגיעה בשרשרת מסוג בתא של מיוזין). הפגיעה היא דיאסטולית- יש היפרטרופיה של שריר הלב, והלב גדל באופן משמעותי- יכול להגיע למשקל הגבוה מ-1 קילו. חדר שמאל דמוי בננה- יש היפרטרופיה א-סימטרית של המחיצה הבין חדרית, ולרוב קיימת חסימה של המסתם האאורטלי, לאור התעבות המחיצה הבין חדרית בפתח מוצאו של המסתם מן החדר. סיבי השריר מונחים בזויות שונות- muscle fiber dissaray, אשר גורמים להופעה של גל T הפוך באק"ג- יש שיבוש בסדר של הרה-פולריזציה בחדר, לאור ריבוי הסיבים וכיוונם השונה. אחד התסמינים למחלה הוא פרפור עליות- הלב נעשה תלוי בהתכווצות העליות לצורך המילוי והחולים הופכים רגישים יותר לבעיות קצב בעליות. באק"ג, ניתן לראות שהלחץ אשר נבנה בחדר השמאלי לעומת הלחץ הקיים באאורטה הם נפרדים- הלחץ בחדר מטפס גבוה בסיסטולה, בעוד שהלחץ באאורטה מתחיל לטפס ואז נופל ונותר קבוע ולאחר מכן יורד. לחץ הדם הנמוך יותר באאורטה נוצר לאור היצרות המסתם לאור ההיפרטרופיה, וככל שהתכווצות החדר משמעותית יותר כך ההיפרטרופיה תבלוט יותר בתוך החדר והחסימה תורגש יותר. לכן, ניתן להסיק כי שינוי אינוטרופי חיובי יחמיר את החסימה ומשום כך הטיפול בקרדיומיופתיה היפרטרופית ייעשה בחוסמי בתא, שהם בעלי השפעה אינוטרופית שלילית. בנוסף ייתכן הצורך בטיפול תרופתי בתרופות שימנעו הפרעות קצב. כיום נהוג להשתיל מכשיר דפיברילטור AICD למניעת מוות פתאומי מהמחלה.
סוגי קרדיומיופתיה > קרדיומיופתיה רסטריקטיבית

זוהי המחלה הנדירה מבין הקרדיומיופתיות, והיא מאופיינת בירידה בהיענות של החדר וכתוצאה מכך ביכולת מועטה להתמלא בדם, קרי פגיעה דיאסטולית. לרוב המחלה נגרמת כתוצאה ממחלה קודמת אשר גרמה לתסנין דלקתי בין השריר שהביאה לקיבוע הלב ומניעת גמישותו עם כניסת הדם. מחלות כגון עמילואידוזיס וסרקואידוזיס ידועות כמחלות אשר גורמות לקרדיומיופתיה מסוג זה.
הערות שוליים

↑  חֹלִי שְׁרִיר הַלֵּב במילון רפואת הלב [רפואה] (תשע"ג), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553137605171  NDL: 00571053  NKC: ph121468 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ראדניצ'קי קראגויבאץ

ראדניצ'קי קראגויבאץ (בסרבית: КК Раднички Крагујевац) הייתה קבוצת כדורסל סרבית מהעיר קראגויבאץ, שהתמודדה בליגת העל הסרבית, ביורוקאפ ובליגה האדריאטית. אשר שיחקה בין השנים 1994 עד 2014.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1994 בעיר ורשאץ ושמה הראשון היה: "קונדיביק ורשאץ".
המועדון התקדם בתחילת שנות ה-2000 כאשר הספונסר היה חברת "Svislajon Takovo"  מהעיר מילנובץ' גורניי.
הקבוצה השתתפה בליגה הבלקנית בעונת 2008/09. ובעונה לאחר מכן קיבל המועדון אישור להשתתף בליגה האדריאטית.
הרצון של נשיא המועדון רודוליוב דרסקוביץ' (שהוא גם הספונסר), היה לעבור לשחק בעירו "מילנובץ' גורניי", בטענה שבעיר "ורשאץ'" קיים כבר מועדון גדול כמו המופארם ורשאץ. מנהלת הליגה האדריאטית לא איפשרו למועדון לקיים משחקים בעיר '"מילנובץ' גורניי", והספונסר "Svislajon Takovo" עזב המועדון. המועדון החליט לשחק בעיר קראגויבאץ, שקבוצת הכדורסל שלה הייתה מתנדנדת בין הליגה הראשונה לשנייה. וכך נוצר האיחוד בשנת 2009 עם קבוצת הכדורסל של ורשאץ', למועדון כדורסל ראדניצקי קראגויבאץ.
בעונת 2009/10 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף בליגה הסרבית.
בעונת 2010/11 שוב הגיעה הקבוצה לחצי גמר הפלייאוף והספידה לקבוצת המופארם ורשאץ 2-1 בסדרה. ובנוסף הגיעה גם לחצי גמר הגביע הסרבי.
בסיום עונת 2013/14 פורקה הקבוצה.
תארים והישגים

ליגת העל הסרבית :
חצי גמר: 2010, 2011, 2012
הגביע הסרבי :
חצי גמר: 2011, 2012, 2013
הליגה האדריאטית :
חצי גמר: 2013
שמות קודמים

קונדיביק ורשאץ (1994–2001)
ליאונס ורשאץ (2001–2004)
סוויסליאון טוקובו ורשאץ (2004–2009)
ראדניצ'קי קראגויבאץ (2009–2014)
האולם הביתי של הקבוצה הוא: "היכל ייזרו" (היכל האגם), המכיל 5,320 מקומות ישיבה.
ראה שמש

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  שלמה אבן גבירול 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  שירת ימי הביניים של יהדות ספרד 
 
"ראה שמש" מאת ר' שלמה אבן גבירול הוא שיר מתהפך, בו מתהפכת משמעות השיר בבית אחרון משיר טבע לשיר קינה. בשיר, שלכאורה מתוארת השקיעה כיופי הטבע, מדובר למעשה בקינה ליקותיאל, אדם שנערץ על ידי המשורר שהוצא להורג. השיר הוא ביטוי אבלו של המשורר להרג האדם האהוב עליו.
פירוש השיר

בית א' – הבית הראשון בשיר מתאר תמונת טבע של שמש. המשורר מפנה את תחושת לבו של הקורא "רְאֵה" לשון פניה, ומנחה אותו להרים את מבטו אל העבר (השמש השוקעת) ומתאר את צבעיה – הצבע האדום שמאפיין שמש השוקעת לים והיא נראית כעין מלך המכסה את עצמו, הלובש בגד שצבעו אדום (שני), תולע במקרא הוא מין תולעת שממנה מייצרים את הצבע האדום.
בית ב' – השמש השוקעת והנעלמת לוקחת איתה את האור ואת החום, ואת החום שהיא מעניקה לעולם ולכן היא בעצם מפשיטה, מורידה מעל העולם את אורה וחומה. היא עושה זאת לגבי כל קצוות תבל והמשורר מזכיר כאן את הצפון, את הדרום ואת המערב כאשר בסופו של דבר העולם נשאר עם רוחות ועם אור שהולך ודועך.
בית ג' – בשלב הבא, כאשר השמש נעלמת כליל (לגמרי) מגיע הלילה שמשתלט על היקום והוא זה שנותן את חסותו לכלל העולם כולל האדמה שנשארה ערומה מאור, חום וחיים. האדמה מקבלת עליה את חסותו של הלילה מחוסר ברירה.
בית ד' – בבית האחרון מתוארים השמיים "שַּחַק" שנעשים קודרים כתוצאה מהלילה על העולם. הקוֹדרוּת הזאת היא גם הבעה של רגש, של עצב והנה בסוגר של הבית האחרון מסתבר לנו שלא מדובר על שיר טבע אלא בשיר שכל כולו הוקדש כקינה מטפורית לאותו יְקוּתִיאֵל האהוב הנערץ של אִבְּן גַבִּירוֹל. מכאן עולה הצורך לקרוא שנית את השיר ולבדוק כיצד המטפורה מתקשרת לדמותו של יְקוּתִיאֵל כי ברור לנו שהשיר כולו מדבר עליו, על יְקוּתִיאֵל ושהוא השמש.
יְקוּתִיאֵל הוא המלך בעל ההשפעה הגדולה עם סביבתו, אדם נדיב שנותן מאורו וחומו, מכספו ומתמיכתו הרוחנית לסביבתו הרחבה וכאשר הוא מסולק מן העולם, תופסים את מקומו החושך, הרוע, הצער והעצבות, ואִבְּן גַבִּירוֹל שנתמך על ידו והכיר אותו מקרוב בוחר לכתוב שיר קינה מאוד לא קונבנציונלי לא על-פי הדגם הרגיל, ובכל זאת הפך השיר לאחד מסמליה של שירת ימי הביניים על הוירטואזיות של אִבְּן גַבִּירוֹל, היכולת שלו לקחת שיר טבע ולהופכו לשיר קינה בצורה אומנותית מאוד.
אמצעים אומנותיים

מטאפורה – השיר כולו בנוי על מטאפורה מורחבת שבה יְקוּתִיאֵל מדומה לשמש על כל מאפייניה ותפקודיה. המטאפורה מסתברת לנו רק בסוף השיר, בסוגר של הבית האחרון.
דימוי – בבית הרביעי והאחרון "וְהַשַּחַק אֲזַי קָדַר, כְּאִלּוּ" – הדימוי מוביל אותנו אל מותו של יְקוּתִיאֵל שקדרותו של השַּחַק נובעת ממנו.
פנייה אל הקורא – "רְאֵה שֶמֶש", בקשה להרים את המבט אל השמש כאשר המבט הולך ויורד מלמעלה למטה אל הארץ, אל הים ואל השקיעה, והוא אינו מתרומם שנית כאשר הלילה הולך ומשתלט על העולם.
צבעים – השיר מתייחס ל"מלכותו" של יְקוּתִיאֵל שצבועה בצבעי מלכות אדומים ובהמשך הצבעים ילכו וידהו, הארץ נשארת ערומה עד לצבעים הבאים, השחרים, בצע הלילה, שַּחַק קצר, צבעים של שחור, חושך, של עצבות ושל צער על מות יְקוּתִיאֵל.
מוטיב חוזר – בשיר חוזרים הלבוש וההפשטה: השמש לובשת תולע למכסה ורוח הים בארגמן תכסה, ארץ ערומה, ובבית אחרון יְקוּתִיאֵל מכסה. כל השיר עוסק במוטיב ההפשטה, ישנו הכיסוי החיובי של השמש, האדמה ויְקוּתִיאֵל המלכותי וכאשר השמש שוקעת, יְקוּתִיאֵל נרצח, הארץ ערומה, הלילה משתלט, העולם עצוב והשַּחַק קודר ולכן בסיום יש ללבוש שק על מות יְקוּתִיאֵל.
אלוזיה מקראית – בספר שמות מוזכרת תולעת השני בהקשר של לבושם של אהרון הכהן ובניו: "וְעָשוּ בִּגְדֵי קֹדֶש לְאַהֲרֹן אָחִיךָ וּלְבָנָיו לכַהֲנוֹ-לִי: וְהֵם יִקְחוּ אֶת-הַזָּהָב וְאֶת-הַתְּכֵלֶת וְאֶת-הָאַרְגָּמָן וְאֶת-תּוֹלַעַת הַשָּנִי". מדובר על אנשים חשובים "הָאֱמֻנִים עֲלֵי תוֹלָע". יחד עם זה, הצירוף "תולע למכסה" מתקשר גם למוות ולריקבונו בקבר: "הוּרַד שְאוֹל גְּאוֹנֶךָ […] תַּחְתֶּיךָ יֻצַּע רִמָּה וּמְכַסֶּיךָ תּוֹלֵעָה".
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק כ"ח, פסוקים ד'–ה'
↑  מגילת איכה, פרק ד', פסוק ה'
↑  ספר ישעיהו, פרק י"ד, פסוק י"א
רבי חייא בר אמי

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 האימפריה הסאסאנית 
 פטירה:  המאה ה־4 האימפריה הסאסאנית 
 מקום פעילות:  בבל
 תקופת הפעילות:  דור שלישי-רביעי לאמוראים
 רבותיו:  עולא
 בני דורו:  רב יוסף, רב נחמן
 
רבי חייא בר אמי הוא אמורא בבלי שחי בדור השלישי והרביעי.
המסופר עליו

רבו המובהק היה עולא, אך קיבל גם מרב חסדא ואולפנא.
האמורא רב יוסף היה מחבריו. בתלמוד מובאית מחלוקת בינו לבין רב יוסף לגבי השיעור המדויק של המלבן והמנפץ והצובע והטווה והאורג צמר בשבת.
בכמה מקומות בתלמוד מתואר שהיו יושבים רב נחמן ועולא ואבימי בר פפי ודנים ביניהם בנושאים וספיקות הלכתיים ורבי חייא בר אמי היה יושב לפניהם כתלמיד בפני רבותיו ולפעמים אף היה מתערב בדיונים ומשיב תשובות משלו.
מסופר בתלמוד הבבלי על עבדו של רבי חייא בר אמי שהטביל נכרית לשם אישות (כלומר לטהרה מטומאת נידה), נשא אותה לאשה, והולידה ממנה בת. התלמוד עוסק שם בדיון האם טבילת הנכרית לשם אישות מועילה לה להיחשב גיורת, אף על פי שלא נטבלה לשם גירות, המשליך על השאלה האם הבת שנולדה היא יהודייה כשרה.
מאמרותיו

רוב המימרות שמסר רבי חייא בר אמי בשם עולא הם בענייני הלכה. בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ח', עמוד א' מובאות מספר מימרות באגדה שאמר רבי חייא בר אמי בשם עולא:
”אמר רבי חייא בר אמי משמיה דעולא: מיום שחרב בית המקדש אין לו להקב"ה בעולמו אלא ארבע אמות של הלכה בלבד.”
”גדול הנהנה מיגיעו יותר מירא שמים, דאילו גבי ירא שמים כתיב (תהלים, קי"ב, א') אשרי איש ירא את ה', ואילו גבי נהנה מיגיעו כתיב (ספר תהלים, פרק קכ"ח, פסוק ב') יגיע כפיך כי תאכל אשריך וטוב לך, אשריך בעולם הזה וטוב לך לעולם הבא. ולגבי ירא שמים - וטוב לך לא כתיב ביה.”
”לעולם ידור אדם במקום רבו, שכל זמן ששמעי בן גרא קיים לא נשא שלמה את בת פרעה.”
ראנצ'י

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  ג'הרקאנד
 שפה רשמית:  הינדי, סנטלית 
 שטח:  111 קמ"ר
 גובה:  620 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  2,190,645 (2019)
  ‑ במטרופולין:  2,190,645 (2019)
  ‑ צפיפות:  572 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  23°21′N 85°20′E﻿ / ﻿23.35°N 85.33°E﻿ / 23.35; 85.33
 אזור זמן:  UTC +5:30
 http://www.ranchi.nic.in/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיראנצ'י(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיראנצ'י(למפת ג'הרקאנד רגילה) ראנצ'י(למפת ג'הרקאנד מוגדלת) ראנצ'י  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראנצ'י (בהינדית: राँची) היא בירת מדינת ג'הרקאנד שבהודו. ראנצ'י עמדה במוקד התנועה ליצירת מדינה נפרדת לאזורים השבטיים של דרום ביהר, צפון אודישה, מערבה של מערב בנגל ומזרח צ'האטיסגאר של היום. ב-15 בנובמבר 2000 נוסדה מדינת ג'הרקאנד וראנצ'י נקבעה כבירתה.
עד לשנת 1927 היה שמה של העיר קישונפור (Kishunpur). העיר שוכנת בלב אזור חקלאי, בין הנהרות הינו והארמו והיא ידועה בבסיס הצבאי ובמבצר המצוי בה. ראנצ'י היא העיר הגדולה במדינת ג'הרקאנד ומשמשת כאחד ממרכזי הפעילות המדינית, הכלכלית, התעשייתית והחינוכית במזרח הודו.
גאוגרפיה

שטחו של המטרופולין של ראנצ'י הוא כ-111 קמ"ר וגובהה הממוצע של העיר הוא 620 מטר מעל פני הים. העיר נמצאת בחלקה הדרומי של רמת צ'וטה נאגפור. סביבתה של העיר משופעת באתרי טבע ואחד מכינויי העיר הוא "עיר מפלי המים".
אקלים

העיר בנויה על גבעות וסביבה יער טרופי עבות, שני גורמים אלה תורמים לאקלימה הסובטרופי המתון של העיר. בעונת הקיץ נעות הטמפרטורות בעיר בין 20 ל-37 מעלות ובתקופת החורף בין 3 ל-22 מעלות. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,530 מ"מ. בין החודשים יוני-ספטמבר כמות הגשמים היא כ-1,100 מ"מ.
הודות לאקלים הנוח יחסית, שימשה ראנצ'י כבירת הקיץ של ביהר בתקופת השלטון הבריטי וכמקום מפלט מהחום למשפחות הבריטיות ולהודים עשירים. אם כי ה"היל סטיישן" של האזור הייתה מחנה מק-קלוסקי (McCluskieganj).
דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין שנערך בהודו בשנת 2001 נמנו בעיר ראנצ'י 846,454 תושבים. גברים היוו 53% מאוכלוסיית העיר. רמת האוריינות בעיר היא 74%, גבוהה יותר מן הממוצע הלאומי של 59.9%. רמת האוריינות בקרב גברים היא 80% ובקרב נשים 68%. 13% מכלל אוכלוסיית העיר היא מתחת לגיל 6.
על פי הערכות, נכון לשנת 2008, אוכלוסיית העיר מונה כ-1,300,000 תושבים. עם הכרזת עצמאותה של ג'הרקאנד היה גל של הגירה אל העיר. הפיכתה של ראנצ'י לבירת המדינה יצרה משרות רבות בשירות הציבורי, בשירותי בנקאות, וחברות מסחריות. אוכלוסיית העיר מגוונת ותושביה באים מכל אזורי המדינה.
תחבורה

העיר נחצית על ידי שני כבישים מהירים לאומיים (NH-23 ו-33) וכביש מהיר נוסף (NH-75) יוצא מן העיר. להבדיל מערים גדולות אחרות, בראנצ'י לא קיים שירות אוטובוסים עירוני והנוסעים בעיר שוכרים שירותי מוניות או ריקשה ממונעת. בעיר תחנת אוטובוס מרכזית לשירות בינעירוני.
בעשור הראשון של המאה ה-21 שופר שירות הרכבות אל העיר והיום יוצאות מן העיר רכבות אל כל עריה המרכזיות של הודו. בעיר ארבע תחנות רכבת גדולות. שדה התעופה של העיר ממוקם כ-7 ק"מ מדרום למרכז העיר. מן שדה מתקיימות טיסות פנים-ארציות סדירות אל עריה הגדולות של הודו.
דת

בראנצ'י מספר מקדשים, ביניהם:
מקדש ג'גאנאת ההינדי - בנוי בסגנון הארכיטקטוני בו נבנה מקדש ג'גאנאת בפורי.
מקדש פהרי (Pahari) - נמצא בלב העיר
מקדש דורגה
הערות שוליים

↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550524705171  GND: 4358136-5  LCCN: n81086476  NKC: ge1018306  VIAF: 150107835   WorldCat (עם VIAF): 150107835
רטיאריוס

רטיאריוס דוקר סקיוטור עם הטריידנט שלו, המאה ה-2–3 לספירה.
הרטיאריוס (בלטינית: Retiarius, ברבים: Retiarii, - "איש רשת" או "לוחם רשת") היה גלדיאטור רומי שלחם עם ציוד המבוסס על זה של הדייג: רשת (Rete, ומכאן שמו), טריידנט (Fuscina או Tridens), ופגיון (Pugio). הרטיאריוס היה ממוגן קלות, ולבש כיסוי חלציים (Subligaculum) שהוחזק במקומו באמצעות חגורה רחבה, או טוניקה קצרה עם ריפוד קל. הוא לבש מגן זרוע גדול מהרגיל (Manica) שהתארך עד הכתף ואל הצד השמאלי של החזה. הוא נלחם ללא הגנה של קסדה וללא נעליים, אך לעיתים לבש מגן מתכת לכתף (Galerus) כדי להגן על הצוואר.
הרטיאריוס נלחם באופן שגרתי נגד הסקיוטור החמוש בכבדות. לוחם-הרשת פיצה על היעדר ציוד המגן במהירות ובזריזות, בעודו מתחמק מהתקפות יריבו, ומחכה להזדמנות לתקוף. תחילה הוא ניסה להשליך את הרשת שלו מעל יריבו, במידה והצליח, היה דוקר אותו עם הטריידנט שלו בעודו סבוך. טקטיקה נוספת בה השתמש הייתה ללכוד את הנשק של יריבו ברשת, ולמשוך אותו מאחיזתו, כך נותר ללא יכולת התקפה.
במידה והרשת כשלה, הרטיאריוס חדל משימוש בה, אם כי לעיתים אסף אותה עבור ניסיון השלכה שני. לרוב, הרטיאריוס נאלץ להסתמך על הטריידנט או הפגיון שלו כדי לסיים את הקרב. הטריידנט שגובהו כשל אדם, איפשר לרטיאריוס לתקוף את יריבו במהירות ולשמור מרחק. זה היה נשק חזק, המסוגל לגרום לפצעים נוקבים על האיברים הלא ממוגנים. הפגיון היה הגיבוי האחרון של הרטיאריוס במידה ואיבד את הטריידנט. הפגיון נשמר למצבים בהם קרב בטווח קצר היה דרוש כדי לסיים את הקרב. בקרבות מסוימים, נאלץ להילחם כנגד שני סקיוטורים בו זמנית. בקרבות אלו הגלדיאטור הושם על במה מוגבהת וקיבל אספקה של אבנים שבהם יכל להשתמש להדוף את רודפיו.
הרטיאריי הופיעו לראשונה בזירה במהלך המאה הראשונה לספירה, והפכו לאטרקציה סטנדרטית עד המאה השנייה או השלישית. היעדר השריון של הגלדיאטור מתוך הסתמכותו על טקטיקות התחמקות, גרם לכך שרבים ראו ברטיאריוס כנחות ביותר (וגם הנשי ביותר) מכל מעמד הגלדיאטורים. קטעים מתוך יצירותיו של יובנליס, סנקה, וסווטוניוס, מראים כי ייתכן והרטיאריי שנלחמו בטוניקות היוו תת-קבוצה אף נחותה יותר (Retiarii Tunicati) והם לא נחשבו ללוחמי רשת לגיטימיים, אלא לליצני זירה. עם זאת, יצירות עתיקות כוללות דוגמאות ספציפיות של לוחמי רשת שהיו בעלי מוניטין רב כלוחמים מיומנים וכמאהבים.
ראו גם

מורמילו
רטטוסק

רטטוסק בכתב יד איסלנדי מהמאה ה-17. מסיבה לא ברורה, רטטוסק נראה כאן בעל קרן
רָטַטוֹסְק (בנורדית עתיקה: Ratatoskr) הוא סנאי אגדי מהמיתולוגיה הנורדית, החי על העץ יגדראסיל. רטטוסק רץ הלוך ושוב על העץ, ומעביר מסרים מעליבים בין הדרקון נִידְהֵג החי בשורשי העץ, לנץ ודפולניר החי בראשו, וכך מתגרה בשניהם וגורם להם לכרסם את העץ כל אחד מכיוונו שלו.
השם "רטטוסק" הוא ככל הנראה הלחם של המילים "rata" ("מטייל") ו-"toskr" ("ניב"), היינו "הניב המטייל" או "הניב המטפס". חוקרים אחרים סוברים שהשם מושאל מאנגלית עתיקה, וכי "rata" הוא למעשה "ræt" ("עכברוש"). יש הסבורים שמקור המיתוס הוא במנהג של הסנאי האדום להשמיע קריאת אזהרה בכל פעם שהוא חש בסכנה.
הערות שוליים

↑  האדה הפרוזאית, ההטעיה של גילבי, 16.
↑  האדה הפואטית, הבלדה של גרימניר, 32.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רבי חייא בר גמדא

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־3 האימפריה הסאסאנית 
 מקום פעילות:  בבל
 תקופת הפעילות:  דור שני לאמוראים
 השתייכות:  אמוראי בבל
 רבותיו:  רבי יוסי בן שאול, רבי יוסי בר חנינא
 
רבי חייא בר גמדא היה אמורא בבלי בן הדור השני, המוזכר מעט גם בתלמוד הירושלמי, בשם רבי חייה בר גמדא.
ביוגרפיה

נולד בבבל, ובשלב כלשהו בחייו עלה לארץ ישראל. על עלייתו לארץ ישראל מסופר, שכשהגיע לגבול ארץ ישראל, התגלגל והתפלש בעפרה מרוב אהבתו אותה, ואמר את הפסוק ”כִּי רָצוּ עֲבָדֶיךָ אֶת אֲבָנֶיהָ וְאֶת עֲפָרָהּ יְחֹנֵנוּ” (תהילים, ק"ב, ט"ו). יש המשערים שלאחר שהות קצרה בארץ ישראל הוא חזר לבבל, ולכן שמו מוזכר בתלמוד הירושלמי פעמים ספורות בלבד.
היה תלמידו של רבי יוסי בן שאול, תלמידו של רבי יהודה הנשיא, אשר מסר לו מאמרים בשמו. למד גם מרבי יוסי בר חנינא. במסכת מגילה אמר מימרא כלשהי בשם רב אסי, אך הרב אהרון היימן טוען שזהו רבי יוסי בן שאול שנקרא לפעמים "רבי אסי". הדקדוקי סופרים שם גורס רבי סימאי. בילקוט שמעוני מובא שרבי אחא בר גמדא אמר את אותה מימרא בשם רבי סימאי.
מספר פעמים אמר הלכות שמקורם הוא: "נזרקה מפי חבורה ואמרו". על פי התוספות מדובר בחבורה של תנאים שמביניהם יצאה הלכה זו. ניתן להסיק מדברי התוספות, שרבי חייא בר גמדא עלה לארץ ישראל בצעירותו, בתקופתו של רב, בה עדיין ישבו אחרוני התנאים בארץ ישראל, ואחר כך האריך ימים עד הדור השני של האמוראים.
מתורתו

במסכת שבת מובאת בשמו ההלכה הפוטרת שניים שביצעו יחד את אחת ממלאכות שבת.
הוא ביאר את מקור ההלכה האומרת שבשבת שקוראים בה את פרשת בחוקותי, עולה אחד קורא את כל הקללות, משום שאם יפסיקו באמצע קריאתם ויקראו לאדם אחר לעלות לתורה, ייווצר רושם שהם עשו את ההפסקה משום שלא רצו לשמוע את תוכחתו של הקב"ה. רבי חייא בר גמדא לומד דין זה באסמכתא, מן הפסוק: ”מוּסַר יְהוָה בְּנִי אַל תִּמְאָס וְאַל תָּקֹץ בְּתוֹכַחְתּוֹ” - אל תעשה קוצים קוצים.
הוא גם מסר בשם רבו את הדרשה הלומדת שראש בית דין צריך לקדש את החודש, מן הפסוק: ”וַיְדַבֵּר מֹשֶׁה אֶת מֹעֲדֵי ה' אֶל בְּנֵי יִשְׂרָאֵל” (ויקרא, כ"ג, מ"ד).
רוב תורתו של רבי חייא בר גמדא הייתה בהלכה, אך מספר מימרות שלו באגדה מובאות במדרשים השונים.
בבראשית רבה מובאת בשמו האימרה הבאה:
כל שאין לו אישה... אינו אדם שלם, שנאמר: 'וַיְבָרֶךְ אֹתָם וַיִּקְרָא אֶת שְׁמָם אָדָם' (בראשית, ה', ב'), שניהם כאחד קרויים אדם.
במסכת כתובות מובאת מימרא שאמר בשם רבו, רבי יוסי בן שאול, על המתרחש בעולמות העליונים בשעה שצדיק נפטר:
בשעה שהצדיק נפטר מן העולם, אומרים מלאכי השרת לפני הקב"ה: ריבונו של עולם, צדיק פלוני בא! אומר להם: יבואו צדיקים ויצאו לקראתו. ואומרים לו: יבא בשלום ינוחו על משכבותם.
רבי חייא בר אבא

ערך זה עוסק באמורא בדור השלישי. אם התכוונתם לחכם מתקופת המעבר בין התנאים לאמוראים, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  המאה ה-2 בבל, עיראק 
 תקופת הפעילות:  שלישי תקופת האמוראים
 השתייכות:  אמוראי ארץ ישראל
 רבותיו:  רבי יוחנן, רבי אלעזר בן פדת
 בני דורו:  רב אמי, רב אסי, רבי אבהו, ורבי ירמיה (השני)
 
רבי חייא בר אבא (או רבי חייא או רבי חייה) הכהן היה אמורא מהדור השלישי שנולד בבבל, עלה לארץ ישראל ולמד אצל רבי יוחנן.
תוארו בתלמוד הוא "רבי" אך לפעמים נקרא בשם "רב".
ביוגרפיה

בצעירותו הספיק להכיר את רבי חנינא ורבי יהושע בן לוי, שניים מראשוני האמוראים שחיו בתפר שבין תקופת התנאים לתקופת האמוראים. רבו המובהק, ככל הנראה רבי יוחנן. ולאחר מותו של רבי יוחנן למד אצל רבי אלעזר בן פדת. חבריו לבית המדרש היו רבי אמי, רבי אסי ורבי אבהו. רבי חייא מוזכר בתלמוד כמי שהיה חוזר על כל משנתו מדי חודש לפני רבו, ודייק מאוד בשמועותיו. עיקר התמחותו הייתה בהלכה ופחות באגדה. מסופר, שכאשר רבי חנינא בן עגיל פנה לשאול את רבי חייא מדוע המילה "טוב" נאמרה רק בדיברות השניות, הוא הפנה אותו לרבי תנחום בר חנילאי, וטען שהוא אינו יודע כלל אם המילה "טוב" נאמרה בדיברות השניות. למרות זאת, עשרות מאמרותיו באגדה מוזכרות בתלמוד (בשם רבו רבי יוחנן).
רבי חייא היה עני עד כדי כך שתואר בתלמוד כי נעליו היו מטולאות, ומשכך החליט רבי חייא לצאת לבבל למצוא פרנסה. רבי אלעזר, רבו, שלחו לנשיא שיכתוב לו מכתב המלצה, והנשיא כתב: ”הרי שלחנו אליכם אדם גדול.” ובניסוח אחר: ”הרי שלחנו לכם אדם גדול, שאינו בוש לומר לא שמעתי”.
רבי חייא נדד במקומות רבים, ומוזכר כי בנוסף לבבל הוא ביקר גם ברומי, בסוריה, ובתוך ארץ ישראל בערים "גבלא"., טבריה, צור, וציפורי. במהלך נדודיו הוא היה פעיל ציבורית ותיקן תקנות שונות. כך לדוגמה הוא עבר בין ערים שונות ואסף כסף לטובת ישיבות ארץ ישראל, כמו כן מוזכר כי הוא הקים "ארכונין", ובמקום אחר מוזכר כי הוא אסף כסף למען יתומים ואלמנות. לאחר שובו לארץ ישראל הוא החל, יחד עם רבי אמי ורבי אסי, לעבור בין הערים השונות ולדאוג לניהול התקין שלהן, כך לדוגמה הם מינו פרנסים ובעלי תפקידים נוספים בערים בהן הם חסרו.
עם תלמידיו נמנה רב שמואל בר רב יצחק. אחיו, רבנאי, מוזכר בתלמוד. ייתכן שרבי שמעון בר אבא היה קרובו או אף אחיו. בנו, רבי אבא, היה מוסר שמועות משמו, וכן היה לו בן בשם רבי כהנא, ובן בשם רבי נחומיה.
מאימרותיו בשם רבי יוחנן

”"אמור לחכמה אחותי את" (משלי) - אם ברור לך הדבר שכאחותך שהיא אסורה לך אמור ואם לאו אל תאמרהו”.
”כל תלמיד חכם שנמצא רבב על בגדו - חייב מיתה”.
ביאורים

↑  על פי ליברמן, "גבלא" שבספרות חז"ל היא גבלה שבסוריה ולא גבלה שבפרובינקייה ערביה
↑  ארכון - שר, שליט, פקיד ממונה
↑  כך לפי כתב יד ליידן ולפי דפוס ונציה. בדפוסים מאוחרים: "נחמיה"
רובוטיקה אבולוציונית

רובוטיקה אבולוציונית היא תחום ברובוטיקה העוסק בתכנון של רובוטים בהשראת האבולוציה הביולוגית או תוך יישום של כלים מתמטיים מתחום החישוביות האבולוציונית.
רובוטיקה אבולוציונית היא תחום צעיר ברובוטיקה. העוסקים בתחום זה נמנים עם פי רוב על מוסדות מחקר אקדמיים (חייב אישור) (נכון לינואר 2014).
תחום המקורב מאוד לרובוטיקה אבולוציונית ולעיתים קרובות משפיע עליה הוא A-LIFE - חקר המערכות המלאכותיות המדמות תהליכי חיים.
תחום הרובוטיקה האבולוציונית נחקר לרוב במסגרות מדעיות רחבות ממנו כגון: מדעי המחשב, הנדסה מכנית, הנדסת מערכות, ביולוגיה חישובית.
בקרב מוסדות המחקר הישראליים העוסקים בתחום זה ניתן למנות את אוניברסיטת ת"א ואת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.