stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה מוסאיוף (איש עסקים)
סוחר תכשיטים

לאחר שחרורו מהשבי, עבד מוסאיוף בחנות התכשיטים של משפחתו ופתח חנות לתכשיטים עתיקים במרכז העיר ירושלים. הוא השלים את הכנסתו בהברחת "זהב ועתיקות מירדן לישראל" בשנות החמישים. במהלך תקופה זו הוא יצר קשר עם משה דיין, שבעצמו עסק בהברחת עתיקות, והעביר לו ממצאים בתמורה לכך שדיין יאפשר לו את השימוש ברכבו כדי להעביר פריטים מוברחים. ב-1954 הוא נעצר עקב חשד לגנבת אלף מטבעות ופריטי עתיקות נוספים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מוסאיוף טען שהוא שילם על הפריטים מחיר מלא, אך הוא לא חשף את פרטיו של מי שמכר לו אותם. הוא שוחרר לאחר שאשתו השיבה את רוב הפריטים למשטרת ירושלים.
ב-1963 הוא החליט להעתיק את מקום מגוריו ללונדון, עקב חששו התמידי להיתפס על פעילות ההברחה שלו. הוא פתח את חנות התכשיטים הראשונה שלו במבואה של מלון הילטון בפארק ליין, ולאחר מכן פתח חנות נוספת ברחוב בונד. היקף המכירות של חנויותיו החל לנסוק ב-1967, כאשר עשירים מערב הסעודית וממדינות המפרץ הפרסי החלו לתת את חסותם לתכשיטנים של לונדון. מוסאיוף ואשתו הפעילו את עסקיהם כשותפים לכל דבר. עליזה ניהלה את תחום המכירות ושלמה דאג לעיצוב התכשיטים. בנוסף ליהלומים, אבני חן צבעוניות ופנינים טבעיות, שיבץ מוסאיוף בעיצובי התכשיטים שלו, אבנים יקרות ופנינים שהוא רכש במכירות פומביות של תכשיטים עתיקים.
בעשור השני של המאה ה-21 הפעילה חברת תכשיטי מוסאיוף בע"מ שתי חנויות בלונדון, חנות אחת במלון גרנט קמפינסקי בז'נבה, חנות אחת בהונג קונג ושתי חנויות בעיירת הסקי קורשאוול שבאלפים הצרפתיים. רוב לקוחות החברה רוכשים אבני חן בשווי של מעל מיליון ליש"ט. בין לקוחות החברה נמנו אישים כמו אימלדה מרקוס והנסיכות אשרף ושמס מאיראן וידוענים כמו ריצ'רד ברטון, סטארבוס ניארקוס, ז'ה ז'ה גאבור, ג'ואן קולינס, בוב קמינגס, שירלי מקליין, ג'ורג' רפט ופרנק סינטרה. בסוף שנות התשעים רכש לו מוסאיוף קהל לקוחות בקרב ישראלים בעלי השפעה.
בבעלותו של מוסאיוף היו אבני חן בשווי של מיליוני דולרים, כמו יהלום צבעוני שבבעלותו, אבן מושלמת במשקל של 6.04 קרט שעליזה רכשה ב-2007 במכירה פומבית של סותבי בהונג קונג בתמורה ל-7.98 מיליון דולר, ובכך קבעה שיא עולמי למחיר קרט אחד, 1.32 מיליון דולר לקרט. "היהלום האדום של מוסאיוף", יהלום בחיתוך משולש במשקל של 5.11 קרט, נרכש ב-2001 או ב-2002, והוא היהלום האדום הגדול ביותר הידוע בעולם.
שלמה מוסאיוף פרש מניהול העסקים ב-2004, אשתו עליזה ממשיכה לדאוג למכירות, לעיצובים ולרכישות.
אספן עתיקות

שלמה מוסאיוף נחשב לאחד מאספני העתיקות הבולטים ביותר של ממצאים מהתקופה המקראית ומהמזרח הקדום. על פי הערכתו האישית, היו ברשותו כ-60,000 פריטים, והוא התמחה בכתבי יד עתיקים ובחותמות אישיות מתקופת בית ראשון ומתקופת בית שני.
מאחר שהוא היה מוכן תמיד לשלם במיטב כספו עבור פריטים שיכלו להוכיח את האמיתות ההיסטורית של סיפורי התנ"ך, האמינו מומחי עתיקות רבים שבאוסף של מוסאיוף כלולים גם כמה זיופים. ב-2004, העיד מוסאיוף במשפט כקורבן למעשה הונאה בקשר לכתובת יהואש. מוסאיוף רכש שני אוסטרקונים מעודד גולן, אחד מהנאשמים במשפט ורכישות אלו הוגדרו גם הן כזיופים. במרץ 2012 זוכו הנאשמים במשפט מאשמת הזיוף. מוסאיוף היה גם מעורב בתביעה שארכה שבע שנים, שבמסגרתה תבעה אותו עיראק והאשימה אותו במכירת פריטים מנינוה לאחר נפילתו של סדאם חוסיין. אף על פי שמוסאיוף טען שהוא רכש את הפריטים באופן חוקי מסוחר שווייצרי, הוא השיב אותם לממשלת עיראק כדי להימנע מפרסום שלילי.
שלמה מוסאיוף העיד במהלך ראיון טלוויזיוני כי בשנות השמונים של המאה העשרים הגיעו אליו שני סוחרי יודאיקה ובידם מזוודה. הם הציעו לו "סחורה" שהייתה לא פחות מאשר חלקי האוטוגרף הטברני כתר ארם צובא החסרים, תמורת סכום של מיליון דולר. מוסאיוף טען בראיון כי בעת ההיא לא היה בידו סכום כסף גדול כל כך, ולכן העסקה לא התקיימה, לטענת העיתונאי מתי פרידמן בספרו "תעלומת הכתר" מוסאיוף הציע להראות לו את החלקים החסרים תמורת סכום כסף, ייתכן להשערתו שהחלקים החסרים של הכתר נמצאים בידי שלמה מוסאיוף.
חייו האישיים

שלמה מוסאיוף ואשתו, עליזה, התגוררו בכיכר גרוונר שבשכונת מייפייר שבלונדון. הם הביאו לעולם שלוש בנות, דורית, תמר ושרון. בתם השנייה, תמר, עובדת בעסק המשפחתי. בתם הבכורה, דורית, היא רעייתו של נשיא איסלנד לשעבר, אולפור רגנר גרימסון.
שלמה מוסאיוף קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן ב-2000.
הערות שוליים

1 2  Ben Zvi, Ehud (2006). Perspectives on Hebrew Scriptures: Comprising the Contents of Journal of Hebrew Scriptures, Vols. 1–4. Gorgias Press. p. 517. ISBN 1593333102.
↑  "Jewellery Rich List 2011". Professional Jeweller. 9 May 2011. Retrieved 17 April 2012.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Feldinger, Lauren Gelfond (17 April 2012). "The Genuine Article". The Jerusalem Post. Retrieved 17 April 2012.
1 2 3 4 5  "Moussaieff Jewelers". GemSelect. 22 July 2008. Retrieved 17 April 2012.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  "A Man of Good Fortune". Haaretz. 10 October 2001. Retrieved 17 April 2012.
↑  אתר החברה
↑  "Blue Diamond Sets New World Record in Price Per Carat". Hindustan Times. 9 October 2007. Retrieved 17 April 2012.
↑  "The Splendor of Diamonds: The Moussaieff Red". Smithsonian Institution. Retrieved 17 April 2012.
↑  Lankarani, Nazanin (11 December 2010). "Special Report: A Cut Above: Jewelry; An Exceptional Rainbow of Rare Stones". The New York Times. Retrieved 17 April 2012.
↑  Razaq, Rashid (8 April 2010). "It's a Steal Says Jeweller Who Paid £4.2m for Dome Raid Diamond". London Evening Standard. Retrieved 18 April 2012.
↑  Block, Daniel I.; Cribb, Bryan H.; Smith, Gregory S. (2008). Israel: Ancient kingdom or late invention?. B&H Publishing Group. p. 67. ISBN 0805446796.
↑  "VERDICT: NOT GUILTY – Two remaining defendants cleared of forgery charges after 5-year trial". The Times of Israel. 14 March 2012. Retrieved 17 April 2012.
↑  קיץ ברבנר, מוות מסתורי, חקירה חוצת יבשות ומיליוני דולרים: תעלומת "כתר ארם צובא", באתר nrg‏, 6 בפברואר 2019
↑  Shanks, Hershel (2010). Freeing the Dead Sea Scrolls: And Other Adventures of an Archaeology Outsider. Continuum International Publishing Group. p. 200. ISBN 1441152172.
↑  שרה ליבוביץ דר, הסיפור הכי חם בקוטב הצפוני, באתר הארץ, 29 בדצמבר 2003
↑  Sokol, Sam (1 July 2015). "Jewish diamond merchant to Arab royalty passes away". The Jerusalem Post. Retrieved 2 July 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437469505171  BnF: cb16169610j (data)  ISNI: 0000 0000 7069 0968  LCCN: no99072573  NTA: 256978328  SELIBR: 359566  SUDOC: 06893226X  VIAF: 98071656   WorldCat (עם VIAF): 98071656
טקס פרסי אוסקר ה-87

| --- | --- |

 תאריך:  22 בפברואר 2015
 מיקום:  תיאטרון דולבי, לוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  ניל פטריק האריס
 מפיק:  ניל מירון   קרייג זדן
 במאי:  האמיש המילטון
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות, 43 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  בירדמן
 זכייה במספר הפרסים הרב:  בירדמן (4)   מלון גרנד בודפשט (4)
 מספר המועמדויות הרב:  בירדמן (9)   מלון גרנד בודפשט (9)
 אתר רשמי
 →86 88← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-87 (באנגלית: 87th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2014 נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-22 בפברואר 2015. השחקן ניל פטריק האריס הנחה את הטקס בפעם הראשונה.
מספר המועמדויות הרב ביותר, היה של "מלון גרנד בודפשט" ו-"בירדמן" (עם 9 מועמדויות).
סרטים עם מספר המועמדויות והזכיות הגבוה ביותר

| מועמדויות | סרט |
| --- | --- |
9: בירדמן
9: מלון גרנד בודפשט
8: משחק החיקוי
6: התבגרות
6: צלף אמריקאי
5: בין כוכבים
5: התאוריה של הכול
5: ויפלאש
5: פוקס-קצ'ר
4: מר טרנר
3: אל תוך היער
3: לא נשבר
2: אידה
2: הולכת רחוק
2: מידות רעות
2: סלמה
2: שומרי הגלקסיה
| זכיות | סרט |
| --- | --- |
4: בירדמן
4: מלון גרנד בודפשט
3: ויפלאש
ראו גם

טקס פרסי גלובוס הזהב ה-72
אלחנדרו גונסלס איניאריטו, הבמאי הטוב ביותר
אדי רדמיין, השחקן הטוב ביותר
ג'וליאן מור, השחקנית הטובה ביותר
ג'יי קיי סימונס, שחקן המשנה הטוב ביותר
פטרישה ארקט, שחקנית המשנה הטובה ביותר
ג'ון לג'נד, השיר המקורי הטוב ביותר
אלכסנדר דספלט, הפסקול המקורי הטוב ביותר
מוחמד רזא פלאח זאדה

| --- | --- |

פלאח זאדה בשנת 2021
 לידה:  1962 (בן 63 בערך) אברוקה (אנ'), פרובינציית יזד, המדינה האימפריאלית של איראן
 מדינה:  איראן איראן
 כינוי:  אבו בכר
 השתייכות:  משמרות המהפכה האסלאמית משמרות המהפכה האסלאמית חזבאללה חזבאללה
 דרגה:  בריגדיר גנרל
 תפקידים בשירות
 סגן מפקד כוח קודס  המזכיר הכללי של חזבאללה (11 באוקטובר 2024 – 29 באוקטובר 2024)  המזכיר הכללי של חזבאללה (בפועל)
מוחמד רזא פלאח זאדה (בפרסית: محمد رضا فلاح زاده, בתעתיק מדויק: מחמד רצ'א פלאחזאדה; נולד ב-1962), המוכר גם בכינויו "אבו בכר", הוא קצין איראני במשמרות המהפכה האסלאמית וסגן מפקד "כוח קודס". על פי דיווח כוויתי, הוא שימש כאחראי בפועל על ארגון הטרור "חזבאללה" מאז ההתנקשות בחסן נסראללה במבצע סדר חדש ובמחליפו האשם ספי א-דין ועד למינויו של נעים קאסם למזכ"ל ארגון הטרור.
ביוגרפיה

פלאח זאדה נולד בשנת 1962, באברוקה (אנ') שבפרובינציית יזד באיראן. הוא החל את שירותו הצבאי בתקופת מלחמת איראן–עיראק בתפקידים זוטרים. באחד הקרבות נהרג אחיו, מוחמד בכר.
בין תפקידיו במשמרות המהפכה היה פלאח זאדה ראש פרובינציית אספהאן (שם פיקד על חטיבת אל-מהדי ה-33 (אנ')), ראש פרובינציית פארס (חטיבת פאג'ר ה-19) וראש פרובינציית יזד. בין השנים 2007–2013 שימש כמושל פרובינציית יזד, מקום הולדתו, במינוי פוליטי של נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד. פלאח זאדה עצמו הואשם בכך שהחליף עובדי מדינה מקצועיים בפרובינציה באנשי משמרות המהפכה, ושבזבז יותר זמן בקידום הקריירה האישית שלו בטהראן מאשר בשירות הקהילה המקומית. הסיקור על תקופת כהונתו בשפה האנגלית התמקד בעיקר במשלחות מגאנה, צרפת ויפן שביקרו ביזד כדי לבחון אפשרויות השקעה, אך אף אחת מהן לא התממשה. כאשר הנשיא חסן רוחאני פיטר את פלאח זאדה בשנת 2013, מחליפו טיהר את קציני משמרות המהפכה שמינה מהמנהל הפרובינציאלי והחזיר את עובדי המדינה.
לאחר שפוטר, חזר פלאח זאדה לשורות משמרות המהפכה, תחילה בתפקיד ניהולי – הוא מונה למפקד "כרבלא כבישים ופיתוח עירוני", חברה-בת של "מטה הבנייה של ח'אתם אל-אנביאא" (אנ'), חברת הבנייה הגדולה באיראן. אולם בתוך בתוך חודשים ספורים הוא הוצא מתפקיד זה והוצב בסוריה כמפקד צבאי. הוא שימש כעוזרו של מפקד כוח קודס לענייני תיאום, תחת קאסם סולימאני.
באפריל 2016 סיים פלאח זאדה את שירותו במלחמת האזרחים בסוריה לאחר שנפצע בלחימה. בינואר 2017 הוא התאושש ונשלח לשיחות השלום הסוריות באסטנה, בירת קזחסטן, כיועצו של סגן שר החוץ האיראני, חוסיין ג'אברי אנסארי.
בתחילת 2019, בהתבסס על ביצועיו בקרבות בחלב, המליץ סולימאני על קידומו של פלאח זאדה לדרגת בריגדיר גנרל ומינה אותו לתפקיד ראש מטה "כוח קודס". ב-18 באפריל 2021, סגן מפקד כוח קודס במשמרות המהפכה של איראן, מוחמד חג'אזי, מת מהתקף לב. יום לאחר מכן, ב-19 באפריל, בהמלצתו של חוסיין סלאמי, מפקד משמרות המהפכה, ולאחר אישורו של המנהיג העליון עלי ח'אמנאי, התמנה פלאח זאדה לסגן מפקד כוח קודס במקום חג'אזי.
על פי דיווח כוויתי, באוקטובר 2024 מונה פלאח זאדה לנהל את ארגון הטרור חזבאללה לאחר ההתנקשות בחסן נסראללה במבצע סדר חדש ובמחליפו האשם ספי א-דין, עד למינויו של נעים קאסם ב-29 באוקטובר למזכ"ל חזבאללה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Ali Alfoneh, Who Is Mohammad Reza Fallahzadeh, the New Deputy Commander of Iran’s Qods Force?, The Washington Institute for Near East Policy, ‏20 April 2021
1 2  Yaghoub Fazeli, Iran appoints new deputy commander for IRGC’s Quds Force, Al Arabiya English, ‏19 April 2021
1 2  General Fallahzadeh named IRGC Quds Force deputy chief, Tehran Times, ‏20 April 2021
↑  יענקי פרבר, בכיר נוסף במשמרות המהפכה מת מקורונה, באתר בחדרי חרדים, ‏21 באפריל 2021
↑  חיסול נסראללה: איראן עוברת לנהל את החיזבאללה, גם בפועל, באתר מעריב אונליין, 11 באוקטובר 2024
חרפושית

חרפושית: צד עליון ותחריטים
בתחום הארכאולוגיה של מצרים העתיקה, חרפושית היא דמות של אחד מסוגי חיפושיות הזבל המגולפת באבן, בחֵמָר ובחומרים אחרים.
חיפושית זבל בציור קיר בקבר KV6 בעמק המלכים
מינים שונים של חיפושיות זבל, ובעיקר זבלית פרעה (Scarabaeus sacer), נחשבו קדושים בעיני המצרים הקדמונים; הם האמינו שהחיפושית היוצאת מתוך הזבל נוצרה יש-מאין במעשה אלוהי שסימל עבורם את יצירת העולם מתוך השמש בידי אל השמש. החרפושיות שמשו
כקמעות, אלילים זעירים, עדיים וחותמות, והם מהממצאים הארכאולוגיים השכיחים ביותר ממצרים העתיקה, וניתן לראותם במוזיאונים השונים ברחבי העולם בדוגמאות עשויות אבן, מצוירות על פפירוס או קירות, מרוקעות מזהב או כסף ועוד.
חרפושיות שנמצאו בארץ ישראל מעידות על השלטון וההשפעה התרבותית המצרית בארץ בעת העתיקה. בין הסמלים על חותמות למלך נמצאו דמויות של חרפושיות ושל כדוריהן.
בחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל נמצאו עשרות חרפושיות, ביניהן:
תל בית שמש – בין היתר, חרפושיות שעל בטנן חקוק בכתב החרטומים "בית רעמסס השלישי מושל און"
תל נפוליאון – בין היתר:
חרפושית מהמאה החמש-עשרה לפני הספירה בקירוב, שעל בטנה חקוק קטע מתוך "ספר המתים" של המצרים הקדמונים: "אוי לבי. אל נא תקום להעיד נגדי. אל נא תעורר כל התנגדות! אל נא תכריע את כף המאזנים לרעתי בפני השופט."
חרפושית משנת 1250 לפני הספירה בקירוב, שעל בטנה ציור של מלך מצרים כורע ומרים ידיו לפני אל בדמות קוף, הוא תות המצרי.
תל גזר – בין היתר, חרפושית שעל בטנה חקוק בכתב החרטומים שמו של פרעה אמנחותפ ומלכתו תיה.
תל שקמונה - חרפושית שעל בטנה חקוק בכתב חרטומים "בן רע, יעקב-הר, נחון בחיים". יעקב-הר הוא פרעה חיקסוסי מסוף השושלת ה-14, או ראשית השושלת ה-15.
חורבת קייאפה - נמצאו עשר חרפושיות. חלקן נעשו במצרים בתקופת הממלכה החדשה (השושלת ה-19) בסביבות 1,200 לפסה"נ, הגיעו לקיאפה כנראה כ-150 שנה לאחר שנוצרה.
מזבח יהושע - נמצאו שתי חרפושיות. החרפושיות תוארכו על ידי ברוך ברנדל לרבע האחרון של המאה ה-13 לפנה"ס, זמנו של רעמסס השני. אחת מהחרפושיות מכילה עיטור שמזכיר בצורתו סגנון חיקסוסי ועל השנייה נחרט בתוך כרטוש שמו של תחותמס השלישי, שזמנו המאה ה-15 לפנה"ס, ולפי זיהויו של ברנדל מדובר בחרפושית זיכרון שהנפיק רעמסס השני לזכרו של תחותמס.
החרפושית המגלגלת את כדור הזבל קושרה לאל חפרי, אשר תפקידו היה לדחוף מדי יום את השמש במסעה לאורך כיפת השמים, והאמינו שקיימות רק חרפושיות ממין זכר, אשר מתרבות באמצעות הפרשת זרע לתוך כדור הזבל, בדומה לחפרי היוצר את עצמו מלא-כלום.
בין סמלי כתב החרטומים המצרי קיים גם סמל חרפושית (), שהחוקרים מייחסים לו את המשמעויות של "התהוות", "היווצרות" או "שינוי צורה".
גלריה

גב חרפושית
קמיעות: חרפושית ופפירוס
חרפושית עם כרטוש
טבעת חותם, עם כרטוש של פרעה תות ענח' אמון: "אלוה מושלם, אדון שתי הארצות" ('Neter-Nefer, Neb-taui')
חרפושית חזה (pectoral scarab) מפיאנס עם כנפיים פרושות, מוזיאון האמנות וולטרס.
חרפושית חזה מפיאנס עם כנפיים פרושות ורשת חרוזים
חרפושית ציד האריות של אמנחותפ השלישי - מלמעלה
חרפושית ציד האריות של אמנחותפ השלישי - בסיס
לקריאה נוספת

Studies on Scarab Seals by Olga Tufnell, Aris & Phillips, 1984 ISBN 978-0856681301
הערות שוליים

↑  לחרפושית זו ראו עמ' 169–170 אצל Baruch Brandl, "Two Scarabs and a Trapezoidal Seal from Mount Ebal", Tel Aviv 14/2 (1987), pp. 166-172. תיאור החרפושית בעברית: מנחת יסוד נתגלתה בהר עיבל, באתר www.news1.co.il.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4130003-8  NKC: ph170442
דוד כוכב

| --- | --- |

 לידה:  2 באפריל 1927 קלם, ליטא
 פטירה:  2 במאי 2010 (בגיל 83)
 שם לידה:  דוד יצחק שטרן
 לאום:  ישראלי
 עיסוק:  כלכלן
דוד כוכב (2 באפריל 1927 – 2 במאי 2010) היה כלכלן ישראלי, מבכירי הכלכלנים במדינה. תרם רבות לפיתוח כלכלת ישראל בשנותיה הראשונות ולהקמת בנק ישראל. כיהן בתפקידים בכירים במשרד האוצר, בבנק העולמי, בתה"ל, במערכת הביטחון ובבנק לאומי. במלחמת העצמאות נפל בשבי הירדני בגוש עציון.
כתב ספר הסוקר את תולדות כלכלת ישראל.
ביוגרפיה > ראשית חייו

דוד יצחק שטרן נולד בעיירה קלם שבליטא למשפחה דתית. עם התגברות האנטישמיות בשנות השלושים רכשה המשפחה קרקע בארץ ישראל על מנת לאפשר קבלת סרטיפיקטים ועליית המשפחה המורחבת מאוחר יותר. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה עלה אביו ארצה ולאחר מספר חודשים הצטרפו דוד, אמו מנוחה ואחותו חנה. בני המשפחה המורחבת שנותרו בליטא נרצחו ב-1941.
עם עלייתו ארצה למד דוד בבית הספר "יבנה" ואחותו למדה בבית הספר לבנות "תרבות". העובדה שידעו עברית הקלה מאד על קליטתם בארץ, ודוד הצטרף לתנועת בני עקיבא. לאחר סיום בית הספר היסודי נרשם לבית הספר הריאלי, בו סיים את לימודיו בשנת 1945. כשהיה בן 14 נפטרה אמו ממחלה, והוא עזר לאביו בתפעול חנות המכולת שהייתה בבעלותם. במקביל המשיך בפעילותו בבני עקיבא ועם סיום בית הספר התיכון עסק בהדרכה בסניפי התנועה בחיפה ובסביבה.
בשנת 1947 התחיל את לימודיו באוניברסיטה העברית בכוונה להתפתח בכיוון של מדעי החברה והיסטוריה, אולם לאחר הכ"ט בנובמבר נענה לקריאת ההגנה בירושלים להתגייס.
ביוגרפיה > מלחמת העצמאות ונפילה בשבי

עם גיוסו להגנה הוצב בגדוד מכמש בשכונת מקור חיים בירושלים. לאחר מכן הוצב למשימה של אבטחת השיירות לירושלים. ב-27 במארס יצא עם שיירת נבי דניאל לגוש עציון, והוצב בחרבת זכריה כמ"כ. ב-14 במאי, לאחר התקפה מסיבית של כוחות הלגיון הירדני המשוריינים, התקבלה הודעה ממטה ההגנה על הסכם להפסקת הקרבות והליכה לשבי.
מגיני גוש עציון נלקחו לבמעצר בחברון ולאחר מכן הועברו על ידי הלגיון למחנה שבויים אום אל ג'מאל בצפון ירדן. במהלך פברואר-מרס 1949 שוחררו השבויים במסגרת הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות. עם שחרורו מהשבי, גויס דוד לצה"ל, הוענקה לו דרגת סג"ם בהמלצת המ"פ אברהם טמיר ולאחר מכן שוחרר משירות סדיר והוצב למילואים.
ביוגרפיה > האוניברסיטה העברית

במהלך השבי התגלגל לידיו ספר לימוד כלכלה באנגלית וכוכב מצא בו עניין רב. הוא החליט להרשם מחדש לאוניברסיטה העברית ללימודי כלכלה, סטטיסטיקה וסוציולוגיה ושם פגש במרצה הצעיר דן פטנקין שעזב את משרתו באוניברסיטת שיקגו על מנת להשתתף בהקמת לימודי הכלכלה במדינת ישראל. בוגרי המחזור הראשון של כלכלה באוניברסיטה העברית, כ-20 במספר, קיבלו את הכינוי "נערי פטנקין".
עם סיום לימודיהם השתלבו רובם בתפקידי מפתח בשירות הציבורי או המשיכו לתארים מתקדמים באוניברסיטאות בחו"ל, חזרו ארצה והפכו לפרופסורים בולטים לכלכלה באוניברסיטאות בארץ. במהלך הלימודים היה כוכב פעיל מאד בהסתדרות הסטודנטים, היה יו"ר ועדת התרבות שלה ועבד בה כאחראי על תעסוקת סטודנטים. בסיום הלימודים כתב עבודת גמר עליה זכה בפרס קניג וקיבל תואר מוסמך בכלכלה.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

עם סיום לימודיו מונה לעוזרו של דוד הורוביץ בהקמת בנק ישראל והכנת חוק בנק ישראל. החוק אושר בכנסת ב-28 באוגוסט 1954 ודוד הקים את מחלקת המחקר בבנק. בנוסף לכך היה מופקד על קבלת הלוואות למיזמים לאומיים שונים, כגון בניית נמל אשדוד, הרחבת מפעלי ים המלח ולשיפור מערכת הכבישים.
בסתיו 1958 קיבל על עצמו תפקיד נוסף של יועץ כלכלי בכיר לשר האוצר במקביל לתפקידו בבנק ישראל. הוא ריכז הן מטעם האוצר והן מטעם הבנק את הכנת תקציב המדינה הראשון של מדינת ישראל בשנים 1959/1960. בשנת 1961, עם הקמת הרשות לתכנון כלכלי, מונה למנהלה הראשון.
במסגרת תפקידו באוצר ריכז את הצוות שתיכן את הפיחות של שנת 1962 כאשר שער החליפין שהיה 1.8 לירות לדולר הועלה ל-3 לירות לדולר ביום ו' 9 בפברואר 1962. דוד נודע כ"אדריכל הפיחות", ולאחר מכן כאבי תוכנית החומש הכלכלית לשנים 1965 - 1970.
בתחילת 1965 מונה כיועץ כלכלי בכיר בבנק העולמי בוושינגטון, והיה לישראלי הראשון שמונה לתפקיד בכיר שכזה. במסגרת תפקידו עסק במתן הלוואות למדינות מתפתחות ובהגדרת מדיניות הבנק ובין היתר הוביל משלחות של הבנק לניו זילנד, אתיופיה, חוף השנהב ותאילנד.
עם חזרתו לישראל בשנת 1969 מונה למשנה למנכ"ל תה"ל, תפקיד אותו מילא במשך כ-3 שנים. חלק מהמיזמים עליהם היה ממונה היו בחו"ל, כמו תוכנית פיתוח לניהול מים במקסיקו ותוכנית השקייה לאומית לברזיל. במקביל עסק בפעילויות בארץ כמו תוכנית אב לפיתוח התיירות וחיזוק המחלקה הכלכלית של תה"ל.
בשנת 1972 נקרא על ידי משה דיין לשמש בתפקיד היועץ הכלכלי למערכת הביטחון והמשיך בתפקיד גם תחת שמעון פרס כשר ביטחון עד שנת 1976.
בין השנים 1976 ו-1983 שימש במספר תפקידים בקבוצת בנק לאומי – סמנכ"ל בכיר לתכנון, מנכ"ל בנק ההשקעות לאומי ושות' ומנהל החטיבה לתכנון אסטרטגי.
בשנת 1985 ביצע הבנק העולמי מחקר השוואתי על 13 כלכלות מפותחות בעולם כאשר את המחקר על ישראל ביצע כוכב. ב-1986, עבר לתקופת עבודה נוספת בבנק העולמי בוושינגטון, שם עסק בעיקר במעבר ארצות מזרח אירופה וסין לכלכלת שוק. הוא השתתף במשלחות לסין, פולין, צ'כוסלובקיה, הונגריה, המדינות הבלטיות, בלרוס ובולגריה.
ב 1991 חזר לישראל והתחיל לעבוד במשרה חלקית בתפקיד כלכלי בכיר במערכת הביטחון. במקביל לכך, מונה לדירקטור בבנק לאומי, תפקיד בו שימש 8 שנים עד 1999.
חיים אישיים

נישא ב-1951 לתמי בן שלמה, ונולדו להם שתי בנות, חמישה נכדים ושבעה נינים.
בשנות הששים לחייו חלה במחלת פרקינסון. נפטר ב-2 במאי 2010 בגיל 83.
הערות שוליים

↑  ספרו של דוד כוכב - מציאות ומיתוסים במשק הישראלי והגלובלי – משרד הביטחון – ההוצאה לאור (2006)
↑  https://economics.huji.ac.il/sites/default/files/economics/files/early_days.pdf על המחזור הראשון של החוג לכלכלה – נערי פטנקין
↑  מסמך הלוואה לבניית נמל אשדוד
↑  הפיחות של 1962
↑  צבי לביא, בחזרה ל"שבת השחורה": כשהלירה צנחה ב-66%, באתר ynet, 12 באפריל 2012
↑  התכנית הכלכלית של 1962
↑  דוח משלחת ניו זילנד
↑  מנוי כמנכל בנק ההשקעות
↑  מסמכים מהבנק העולמי
The Formation World Tour

The Formation World Tour הוא סיבוב ההופעות העולמי השביעי של הזמרת האמריקאית ביונסה. סיבוב ההופעות הוכרז לאחר הופעתה של ביונסה במחצית משחק הסופרבול ה-50 שנערך בפברואר 2016. סיבוב ההופעות התחיל ב-27 באפריל 2016 במיאמי, פלורידה, וצפוי להסתיים ב-2 באוקטובר 2016 בנאשוויל, טנסי, ארצות הברית. כותרת סיבוב ההופעות הוא בהתייחסות לסינגל "Formation" שיצא במקביל.
סיבוב ההופעות גרף סכום של 256,084,556 דולר מ-49 הופעות בלבד, מה שהפך אותו לסיבוב ההופעות הרביעי הכי מצליח אי פעם לאישה והפך את ביונסה לאמן שמרוויח הכי הרבה כסף כל הופעה[דרוש מקור].
הפקת סיבוב ההופעות זכתה לשבחים רבים והוגדרה כ"משנה את תמונת המשחק" כאשר כוללת מסך LED בגובה 60 מטרים, מסלול הליכון ובמה משנית בה כ-2000 גלוני מים[דרוש מקור].
ב-9 בפברואר נמצא באתר הרשמי של ביונסה תאריך הופעה שיערך בפארק הירקון בתל אביב ב-3 באוגוסט 2016, אך לאחר כחצי שעה המידע ירד והשאיר סימני שאלה רבים. לאחר מכן נקבע הופעה באותה תאריך בברצלונה. דווח כי ביונסה חתמה הופעה בפארק הירקון במהלך חודש אוקטובר, אלא שיצאה הודעה לתקשורת כי ההסכם בוטל, וביונסה לא תופיע בישראל.
רקע

ב-6 בפברואר 2016, ביונסה הוציאה לאור סינגל חדש בשם "Formation" יחד עם וידאו קליפ, שהועלה גם לערוץ הרשמי של ביונסה ביוטיוב להורדה בחינם בשירות הזרמות המוזיקה טיידל. יום למחרת ב-7 בפברואר 2016, ביונסה ביצעה את "Formation" בפעם הראשונה בהופעת אורח שלה בהופעת מחצית הסופרבול ה-50. מיד לאחר ביצוע השיר, הוציאה ביונסה סרטון, בו הכריזה על יציאתה לסיבוב הופעות עולמי חדש. בסרטון נודע כי מכירות הכרטיסים המוקדמות תחלנה יומיים לאחר ההכרזה, ב-9 בפברואר 2016.
לאחר ההופעה בסופרבול וההכרזה על סיבוב ההופעות, אתר האינטרנט של ביונסה קרס זמנית עקב מספר רב של גולשים שנכנסו לאתר. לאחר פתיחת מכירת הכרטיסים, ובעקבות הביקוש הרב, נוספה הופעה שנייה בלונדון לאחר שנמכרו כ-90,000 כרטיסים תוך זמן של פחות מ-30 דקות, ואף נוספה הופעה נוספת בשיקגו, כאמור עקב ביקוש רב.
מגזין המוזיקה האמריקאי "בילבורד" האריך כי סיבוב ההופעות עתיד להגיע להכנסה של בין 200 ל-250 מיליון דולר, וזאת רק על ה-40 הופעות הראשונות בלבד. כמו כן, ב-17 בפברואר הגיעה הודעה לעיתונות בה הודיעו כי כמעט מיליון כרטיסים נמכרו לסיבוב ההופעות תוך 48 שעות, וכי הכנסות סיבוב ההופעות כבר עולה על 100 מיליון דולר. חברת ההפקה של סיבוב ההופעות, לייב ניישן הכתירה את ביונסה ל"מלכת סיבובי ההופעות", שנייה בנשים רק למדונה.
תקציר ההופעות

בתחילת ההופעה מסתובב מסך ה־LED הגדול ועליו מוצג סרטון ויזואלי של ביונסה, לאחר מכן ביונסה עולה לבמה עם הרקדניות ומופיעה עם "Formation", לאחר מכן היא ממשיכה עם השירים "Sory", "Bow Down" ו"Run The World". לאחר מכן היא לבושה בבגד לבד ומופיעה עם "Mine", "Baby Boy" ו"Hold Up" כאשר בשלב מסוים "Hold Up" מתחלף ל־"Countdown" וביונסה מבצעת ריקוד. לאחר מכן ביונסה מופיעה עם "All Night" ומדברת אל הקהל.
בזמן שביונסה מתארגנת לחלק הבא של המופע, הגיטריסטית שלה מבצעת את "Don't Hurt Yourself" בשילוב השיר "New Slaves" של קנייה ווסט. לאחר מכן ביונסה עולה ומבצעת את "Dont Hurt Yourself" כאשר היא מוארת באורות אדומים ויש ניצוצות של אש מאחוריה, לאחר מכן ביונסה עוברת לשיר "Ring The Alram" שם היא מבצעת ריקוד בשילוב השיר "Independet Women 1" ולאחר מכן ביונסה ממשיכה להופיע עם שירים נוספים כמו "Drunk In Love", "Diva" ו־"Partition" שבו ביונסה מופיעה בחלק שנמצא בתוך מסך ה־LED ביחד עם מראות ואפקטים של אורות. לאחר מכן ביונסה מחליפה שוב בגדים ומבצעת את "Daddy Lessons" ואת "1+1" ומבצעת באקפלה ביחד עם הקהל את "Love On Top", בחלק מההופעות ביונסה הופיעה בחלק זה גם עם השיר "The Beautiful Ones" של פרינס, אחרי חלק זה מסך ה־LED הופך לסגול ומושמע לקהל השיר "Purple Rain" של פרינס כמחווה למותו באותה שנה.
אחרי זה על הבמה נמצאות שש קופסאות עץ ובתוכן נמצאות הרקדניות וביונסה שמבצעת את גרסת הרמיקס של "Crazy In Love" בסוף הביצוע האצטדיון מחשיך וביונסה פורצת בביצוע המקורי לשיר במסלול ההליכון שמחובר לבמה, שם ממשיכה להופיע עם "Bootylicious", "Naughty Girl" ו־"Party", בסוף הביצוע של "Party" נראה על מסך ה־LED הפנים של ביונסה ומשתחררים זיקוקים מתוך העיניים שלה ותוך כדי גם מפוזר קונפטי על הקהל.
בחלק האחרון של המופע ביונסה עולה לשיר את "Freedom" על במת המים שמחובר למסלול ההליכון, שם משפריצה על הקהל את המים תוך כדי הריקוד. את המופע ביונסה סוגרת עם הלהיט "Halo"/
רשימת השירים

"Formation"
"Sorry"
"Bow Down"
"Run the World (Girls)"
"Mine"
"Baby Boy"
"Hold Up"
"Countdown"
"Me, Myself and I"
"Runnin' (Lose It All)"
"All Night"
"Don't Hurt Yourself"
"Ring the Alarm"
"Independrnt Women"
"Diva"
"Flawless" \ "Feeling Myself"
"Yoncé"
"Drunk in Love"
"Rocket"
"Partition"
"Daddy Lessons"
"1+1"
"Crazy in Love" (רמיקס 2014) \ "Crazy in Love"
"Bootylicious"
"Naughty Girl"
"Party"
"Blow"
"Freedom"
"Survivor"
"End of Time"
"Grown Woman"
"Halo"
ביונסה מופיעה בלונדון
ביונסה מופיעה עם הרקדניות שלה.
ביונסה מופיעה על במת המים.
I Am... Yours

I Am... Yours (בעברית: אני שלך) הוא רצף ההופעות הראשון של ביונסה. סדרת ההופעות התרחשה בנבדה שבלאס וגאס על מנת לקדם את אלבומה השלישי I Am... Sasha Fierce. סדרת ההופעות כללה 4 הופעות בין התאריכים 30 ביולי 2009 ל-2 באוגוסט 2009.
בין היתר, שרה ביונסה בסדרת המופעים הללו שירים כמו "Say My Name", "Déjà Vu", "Halo" ועוד.