יהדות רפורמית
הערות שוליים

↑  ראו על כך במיוחד: Dana Evan Kaplan, The New Reform Judaism: Challenges and Reflections, University of Nebraska Press, 2013. עמ' 7, 315.
↑  Contemporary Debates, עמ' 136-142.
↑  קפלן, Challenges and Reflections, עמ' 34-36; Transformation and Renewal, עמ' 131.
↑  Dana Evan Kaplan, Contemporary Debates in American Reform Judaism, Routledge, 2013. עמ' 239 (להלן: Contemporary Debates);‏ Elliot N. Dorff, Conservative Judaism: Our Ancestors to Our Descendants, United Synagogue of Conservative Judaism, 1979. עמ' 104-105.(להלן: דורף).
1 2 3  Jakob Josef Petuchowski, The Concept of Revelation in Reform Judaism, התפרסם בתוך: Studies in Modern Theology and Prayer, Jewish Publication Society, 1998. עמ' 101-111.
↑  Dana Evan Kaplan, In Praise of Reform Theology, הפורוורד, 16 במרץ 2011.
↑  Robert G. Goldy, The Emergence of Jewish Theology in America, Indiana University Press, 1990. עמ' 24-25.
↑  Eugene B. Borowitz, Reform Judaism Today, Behrman House, 1993. עמ' 147-148.
↑  דורף, עמ' 132‏Dana Evan Kaplan, American Reform Judaism: An Introduction, Rutgers University Press, 2009. עמ' 41-42.‏יונתן זקס, Crisis and Covenant: Jewish Thought After the Holocaust, Manchester Uni. Press, 1992. עמ' 158. זאת לעומת הרקונסטרוקטיבים, שאף שגם הם שוללים במידה רבה את היותה של ההלכה מחייבת, הם רואים בכך פועל יוצא של התפוררות הקהילה היהודית בעת החדשה; הוגיהם קבעו כי אם הציבור יתגבש מחדש, יהיה בכוחו לחוקק הלכה מחייבת.
↑  Leon A. Morris, Beyond Autonomy: the Texts and Our Lives, בתוך: Dana Evan Kaplan, Platforms and Prayer Books: Theological and Liturgical Perspectives on Reform Judaism, Rowman & Littlefield Publishers, 2002. עמ' 271-284
↑  מיכאל מאיר, תמורות ביחסה של היהדות הליברלית להלכה ולמנהג, דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות 11, ג, כרך 1 (תשנג) 243-249.
↑  Rabbi Mark Washofsky, Reform Judaism & Halakhah
↑  Arnold M. Eisen, The Chosen People in America: A Study in Jewish Religious Ideology, Indiana University Press, 1983. עמ' 52-58.; קפלן, Platforms and Prayer Books, עמ' 189-190.
↑  Borowitz, Reform Judaism Today, עמ' 88-90.
↑  Martha Himmelfarb, Resurrection, בתוך: Adele Berlin (עורכת), The Oxford Dictionary of the Jewish Religion, Oxford University Press, 2011. עמ' 624.;‏ Kaplan, Platforms and Prayer Books, עמ' 217
↑  Kaplan, Contemporary Debates, עמ' 106.
↑  ,Jakob Joseph Petuchowski, Liturgy and Reform בתוך: Studies in Modern Theology and Prayer, Jewish Publication Society, 1998. עמ' 151-202.
1 2 3 4  על השבת ביום ראשון, ראו: ?The Sunday-Sabbath Movement in American Reform Judaism: Strategy or Evolution‏; Platforms עמ' 68-70.
↑  שו"ת הוועידה המרכזית של הרבנים האמריקנים: מוצא מהאב, גיור וסירוב לברית מילה, טבת תשס"ט.
↑  ג'ק ורטהיימר, סטיבן מ. כהן, The Pew Survey Reanalyzed: More Bad News, but a Glimmer of Hope, Mosaic Magazine, 2 בנובמבר 2014.
↑  A PORTRAIT OF JEWISH AMERICANS: Chapter 4: Religious Beliefs and Practices
↑  ג'ק ורטהיימר, ?What Does Reform Judaism Stand For, קומנטרי, 1 ביוני 2008.
↑  Contemporary Debates, עמ' 122-123.
↑  More Reform rabbis agreeing to officiate at intermarriages. יט"א, 3 ביולי 2012.
1 2  סטיבן מ. כהן, As Reform Jews Gather, Some Good News in the Numbers, דה פורוורד, 5 בנובמבר 2015.
↑  ג'ולי וינר, (The Intermarriage Debate is Flaring Up (Again, דה פורוורד, 28 בינואר 2014.
↑  Interfaith couples could marry in shul, הג'ואיש כרוניקל, 26 ביולי 2012.
↑  Marriage באתר הבית.
↑  Resolutionon Patrilineal Descent. Central Conference of American Rabbis, 15 במרץ 1983.
↑  Liberal Judaism on Jewish status and equilineal descent.
↑  רשימת הקהילות באתר ה-URJ, מסודרות עשר לדף.
↑  סטיבן מ. כהן, Members and Motives: Who Joins American Jewish Congregations and Why, S3K Synagogue Studies Institute, סתיו 2006.
↑  Jewish Americans in 2020. מכון PEW,‏ 11 במאי 2021.
1 2 3 4  החלקים שאין להם הערות שוליים אחרות בפרק 'היסטוריה' מתבססים על: (Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, Wayne State University Press (1995
↑  יצחק שורש, The Myth of Sephardic Supremacy, Leo Baeck Institute Yearbook (1989) 34: 1. עמ' 55-57.
↑  דוד אלינסון, Traditional Reactions to Modern Jewish Reform: The Paradigm of German Orthodoxy, התפרסם בתוך: Daniel H. Frank, Oliver Leaman (עורכים), History of Jewish Philosophy, Psychology Press, 2003. עמ' 741 (להלן: פרדיגמה). ראו גם: מאיר, עמ' 115.
1 2  Jay M. Harris, How Do We Know This? : Midrash and the Fragmentation of Modern Judaism, State University of New York Press, 2012. עמ' 157-164.
↑  אלנסון, פרדיגמה, עמ' 737.
↑  מאיר, עמ' 97; פיליפסון, The Reform Movement in Judaism, עמ' 197.
1 2  יעקב כ"ץ, ההלכה במיצר: מכשולים על דרך האורתודוקסיה בהתהוותה, הוצאת י"ל מאגנס, 1992. עמ' 141-142.
↑  ,Ralph Bisschops Samuel Holdheim and Sigismund Stern: The Clash Between the Dogmatic and Historicist Approach in Classical German Reform Judaism.
↑  Protocolle der ersten Rabbinerversammlung in Braunschweig, עמ' 55.
1 2  מאיר, עמ' 191.
↑  מיכאל מאיר, "חילוקי דעות על חינוך מודרני לרבנים בגרמניה של המאה הי"ט", דברי הקונגרס העולמי למדעי היהדות, 1973. עמ' 200.
↑  על האופי הסבוך של יחסי דת וקהילה בגרמניה, ראו: Michael Meyer, Deutsch-, .jüdische Geschichte in der Neuzeit: Heft 3, C.H.Beck, 1997 עמ' 100–110. (להלן: Geschichte.
↑  לסקירה מקיפה, ראו: יעקב יוסף פטוחובסקי, Prayerbook Reform in Europe: the Liturgy of European Liberal and Reform Judaism, World Union for Progressive Judaism, 1968.
1 2  שלומית יהלום, עיון בשאלת הגט היהודי בארצות-הברית: בין רפורמה אירופית לרפורמה אמריקאית, תרביץ ניסן-סיון תשמ"ז. עמ' 13-18.
↑  מאיר, עמ' 210.
↑  מאיר, עמ' 228-235.
1 2 3  על קוהלר ועם ישראל, ראו: Dana Evan Kaplan, Platforms and Prayer Books: Theological and Liturgical Perspectives on Reform Judaism, Rowman & Littlefield Publishers, 2002, עמ' 54 (להלן: Platforms)‏; יעקב אריאל, Kaufmann Kohler and His Attitude Toward Zionism: A Reexamination
↑  מאיר, עמ' 270.
↑  Caesar Seligmann, Geschichte der jüdischen Reformbewegung, Kauffmann, 1922. עמ' 156.
↑  Geschichte, עמ' 117-119; באותה סדרת ספרים, כרך 4, עמ' 90; מאיר, Caesar Seligmann and the Development of Liberal Judaism in Germany at the Beginning of the Twentieth Century.
↑  על התנועה הליברלית בגרמניה בשנות ה-20, ראו: Steven M. Lowenstein, ‏Lukewarm Establishment or Militant Religious Ideology, ‏בתוך: Mediating Modernity: Challenges and Trends in the Jewish Encounter with the Modern World: Essays in Honor of Michael A. Meyer, Wayne University Press, 2008. עמ' 247–262. ציטוט: עמ' 253, במקור מכאן.
↑  Jacob K. Shankman, Rabbi Dr. Solomon B. Freehof's Role in the World Union for Progressive Judaism, התפרסם בתוך: Essays in honor of Solomon B. Freehof, Rodef Shalom, 1964. עמ' 129.
↑  יצחק מאיר וייז, Reformed Judaism (1871), מבחר מכתביו, 1916. עמ' 263.
↑  Arnold M. Eisen, The Chosen People in America: A Study in Jewish Religious Ideology, Indiana University Press, 1983. עמ' 63–65 (להלן: אייזן; דאנה אוואן קפלן, The Letters of Rabbi Samuel S. Cohon.
↑  אייזן, עמ' 54-59.
↑  Jacob J. Petuchowski, Undone by Revival, ינואר 1992.;Jonathan D. Sarna, The Rise, Fall, and Rebirth of Secular Judaism, Center for Cultural Judaism, 2007.
↑  Robert S. Ellwood, 1950, Crossroads of American Religious Life, Westminster John Knox Press, 2000. עמ' 206.
↑  Dana Evan Kaplan, The New Reform Judaism: Challenges and Reflections, University of Nebraska Press, 2013. עמ' 262.
↑  Contemporary Debates, עמ' 9, 136-142, 242-270.
↑  מאיר, עמ' 375.
↑  Eytan Kobre, ‏ Review :One People, Two Worlds.‏ Jewish Media Resources.
↑  Dana Evan Kaplan, Contemporary American Judaism: Transformation and Renewal, Columbia University Press, 2013, עמ' 120-121.
↑  Dana Evan Kaplan, The Cambridge Companion to American Judaism, Cambridge University Press, 2005. עמ' 71-72.‏בסקין, עמ' 349.
↑  Dana Evan Kaplan, The New Reform Judaism: Challenges and Reflections, University of Nebraska Press, 2013. עמ' 130-132; קפלן, The 1999 CCAR Pittsburgh Platform and its Impact; ראו את התמונה כאן.
↑  מאיר, עמ' 208. הציטוט מרומי וירושלים, מכתב חמישי, בסוף.
↑  Ezrah Mendelsohn, On Modern Jewish Politics, Oxford Uni. Press, 2011. עמ' 84.
↑  חיים רכניצר, התאולוגיה הרפורמית אל מול המפעל הציוני: עיון במצעי התנועה הרפורמית.
↑  נקודת ציון לתולדה ולשקיעתה של יהדות רפורמית ציונית, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  Judith R. Baskin, Kenneth Seeskin, The Cambridge Guide to Jewish History, Religion, and Culture, Cambridge University Press, 2010. עמ' 460.
↑  נעה ברק, ‏אלפי רפורמים נשמטים מהספירה של הדתומטר האורתודוקסי, באתר גלובס, 13 בנובמבר 2020
↑  תומר פרסיקו, ההתחדשות היהודית בישראל, גורמיה ותסכוליה – ראיון עם ד"ר חגית הכהן וולף. לולאת האל, 22 ביוני 2014.
↑  חנן כהן ותמר הרמן, הרפורמים והקונסרבטיבים בישראל – פרופיל ועמדות, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 19 ביוני 2013
↑  זרמים בעלייה: היהדות הרפורמית והקונסרבטיבית בישראל, באתר The Jewish People Policy Institue
↑  רפורמים וקונסרבטיבים בישראל: נתונים חדשים, באתר The Jewish People Policy Institue
↑   יהודה שנהב, "התנועה הרפורמית בישראל": הציונות היא תנועה רפורמית, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2018
| זרמים ביהדות |
| --- | --- | --- |
| אורתודוקסים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסים מודרניים • נאו-אורתודוקסים |  |
| ליברלים | רפורמים • קונסרבטיבים (נאולוגים) • רקונסטרוקציוניסטים • התחדשות יהודית • חילונים-הומניסטים |  |
| תקופת בית שני | פרושים • צדוקים • איסיים • בייתוסים • תרפויטים • נצרות קדומה |  |
| ימי הביניים והעת החדשה המוקדמת | רבניים • קראים • שבתאים • פרנקיסטים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529465605171  LCCN: sh85112225  NKC: ph122294 
מגוון מסידורים ליברליים בגרמניה. למעלה: תחליף לברכת קיבוץ גלויות מ-1870; באמצע: ברכת "אלוהי נשמה", ללא התייחסות לתחיית המתים, 1894; למטה: קדושה דיוצר, בהשמטת ההתייחסות למלאכים, 1881.
זוג הומוסקסואלים בטקס חתונה רפורמי, 2008
"ומפני חטאינו גלינו מארצנו" במוסף יום כיפור (מושמט הקטע "וקרב פזורינו"), בנוסח הרפורמי המובהק הראשון: המבורג, 1818.
הרב אברהם גייגר, מנסחה העיקרי של היהדות הרפורמית.
הרב שמואל הולדהיים, מנהיג האגף הרדיקלי בתנועה בגרמניה.
חנוכת בית-הכנסת הגדול של פרנקפורט דמיין ב-1860, ששימש את הרוב הליברלי בקהילה המאוחדת בעיר.
קלוד מונטיפיורי, נשיאו הראשון של האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת.
תפילה בבית כנסת רפורמי בשנת 2005
ההיברו יוניון קולג' בירושלים - בית המדרש הראשי של התנועה הרפורמית בישראל