אדוורול

| --- | --- |
לוגו של העיתון בשנות ה-1920לוגו של העיתון בשנות ה-1920
 תדירות:  עיתון יומי
 סוגה:  חדשות
 פורמט:  קומפקט
 מו"ל:  הוצאת "אדוורול הולדינג"
 בעלים:  קונצרן המדיה "אדוורול הולדינג"
 עורך ראשי:  דניאל גורגונארו
 מנכ"ל:  פטר ל. אימרה
 תאריכי הופעה:  15 באוגוסט 1888 – בשנים 1919-1914, 1946-1937 ו-1989-1951
 שפה:  רומנית
 מערכת:  Șos. Fabrica de Glucoză, nr.21, sectorul 2, בוקרשט
 תפוצה:  19,177 עותקים ביום חול
 מדינה:  רומניה, מולדובה
 ISSN:  1016-7587
 www.adevarul.ro
לוגו של העיתון "אדוורול" בגליונו הראשון ב-15 באוגוסט 1888
אדֶוֶורוּל (ברומנית: Adevărul, בתרגום מילולי: "האמת") הוא יומון רומני, שהוקם בבוקרשט בשנת 1888 על ידי אלכסנדרו בלדימן (1832–1898). למעשה עיתון בשם זה הוצא כבר לאור ביאשי 16 שנה קודם לכן בשנים 1871–1872 אך ב-13 גיליונות בלבד. "אדוורול" הופיע בבוקרשט בין 15 באוגוסט 1888 ובין 1916 ואחר כך שוב בשנים 1919–1937. אחרי שהוצא מחוץ לחוק על ידי הממשלה הימנית קיצונית בראשות גוגה - א.ק. קוזה הופעתו חודשה אחרי הדחת הדיקטטורה של יון אנטונסקו, בין בשנים 1946–1951. בשנת 1951 חלק "אדוורול" את גורלם של העיתונים הלא קומוניסטים שהוצאו זה אחר זה מחוץ לחוק על ידי המשטר הטוטליטרי הקומוניסטי.
בעיתון "אדוורול" כתבו במאות ה-19 וה-20 כמה מגדולי הסופרים של רומניה – יון לוקה קאראג'אלה (חלק מהרשימות וההומורסקות - "Momente şi schiţe"), טודור ארגזי, ג'ורג'ה קושבוק, פנאיט איסטרטי, מירצ'ה אליאדה, ג'ורג'ה טופרצ'אנו, זכריה סטאנקו, מיכאיל סדוביאנו, ג'ורג'ה קלינסקו ואחרים.
בימים הראשונים אחרי המהפכה הרומנית בדצמבר 1989 העיתון "סקנטייה" ("Scînteia" – הניצוץ) שהיה עד אז הביטאון הרשמי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית השלטת, שינה את שמו לזמן קצר ל""סקנטייה פופורולוי" (Scînteia Poporului – "הניצוץ של העם") והחל מ-25 בדצמבר 1989 התחיל להתפרסם תחת השם בעל המטען ההיסטורי "אדוורול".
העיתון, שהכריז על עצמו כעצמאי ואימץ קו פוליטי שמאלי, תמך בחזית ההצלה הלאומית" והיה בקורתי כלפי האופוזיציה האנטיקומוניסטית. הוא נכתב במשך מספר שנים על ידי חברי המערכת של "סקנטייה" לשעבר. עם הזמן העיתונאים הצעירים שלא היו קשורים ל"סקנטייה" השיגו רוב במערכת והעיתון התנתק ממורשת הביטאון הקומוניסטי. העיתון הופרט לחלוטין בתקופת העורכים דומיטרו וינו וכריסטיאן טודור פופסקו. ב-2005 בעקבות סכסוך במערכת עזבו אותו פופסקו, בוגדן קיריאק וחברי מערכת אחרים והקימו עיתון יריב בשם "גנדול" (Gândul "המחשבה"). בשנת 2006 "אדוורול" נקנה על ידי איש העסקים והפוליטיקאי דינו פטריצ'יו שהקים בהזדמנות הזאת את קונצרן המדיה "אדוורול הולדינג".
ב-6 בדצמבר 2010 הושקה מהדורה של העיתון גם ברפובליקת מולדובה. העיתון בקישינאו מופיע ב-7,000 עותקים והוא הראשון הנערך ונכתב יחד על ידי עיתונאים מרומניה ורפובליקת מולדובה.
ל"אדוורול" יש גם מוסף לתרבות וספרות בשם "אדוורול קולטורל וארטיסטיק" (Adevărul Literar și Artistic).
חברת "אדוורול הולדינג" הקימה גם מהדורת סופשבוע בשם "ויקנד אדוורול" שהופיעה בהתחלה בשבתות, ומדצמבר 2011 בימי שישי.
באוקטובר 2012 העיתון יחד עם כל התאגיד "אדוורול הולדינג" נקנה על ידי איש העסקים כריסטיאן בורץ'. האתר באינטרנט הוסיף פלטפורמת בלוגים.
החל מ-2008 פרסם העיתון את "אוסף אדוורול" - אוסף ספרים קלאסיים ופופולריים מהספרות הרומנית והעולמית, הנמכרים במחיר זול יחד עם העיתון של יום ה'.
בעיני העיתונאים של "אדוורול" משאל העם משנת 1866 שאישר ברוב קולות את עלייתו של קרול על כס השלטון ברומניה, היה "קומדיה בלתי מכובדת".
הם נמנעו מלכתוב "הוד מלכותו המלך" בראשי תיבות גדולים כפי שנהוג, וראו ב-10 במאי, החג הלאומי של הממלכה ויום הכתרתו של קרול - "יום אבל לאומי".
בדצמבר 1888 פרסם "אדוורול" רשימה של פגיעות כביכול שפגע קרול בכבודה של רומניה.
ב-10 במאי 1889 אנשי משטרה קנו 50 עותקים של העיתון ומסרו אותם ל"מפגינים" שהעלו אותם באש. תפוצת "אדוורול" עלה ב-10 במאי בכל שנה, מסביבות 5,000 ל-25,000 או 30,000. אדוורול התפלמס עם העיתונים הגרמנים "נורדדויטשה אלגמיינה צייטונג" ו"קלנישה צייטונג" שהביעו חששות מפני רצח ממניעים פוליטיים של המלך קרול ודאג להרגיעם כי המאבק הוא אך ורק פוליטי, "האור היום, בדרך רחבת הידיים של דעת הקהל". בשנת 1891 קרא העיתון להחרים את חגיגות מלאת 25 שנה לעליית קרול לשלטון.