stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמון ברניצקי (ביאליסטוק)
היסטוריה > בעת המודרנית

שיקום הארמון החל ב-1945 עם פינוי ההריסות. באותה תקופה שוקמו הפסלים שניצלו מהריסות המלחמה, ושרידי הקירות חוזקו. בשנים הבאות זכה הארמון לגג מאולתר, והקירות ההרוסים נבנו מחדש באופן שיטתי. כבר בשנת 1946, המינהל הכללי למוזיאונים והגנת האנדרטה הזמינה את המהנדס בוקובסקי לפתח פרויקט לשיקום והתאמת האנדרטה לארמון התרבות העממית בבניין הראשי ולמוזיאון האזורי באחד האגפים הצדדיים. בהתבסס על הערותיו של המשמר הכללי למונומנטים, פרופ. יאן זכובטוביץ' ומבוסס על מחקר משלו ושל דוקטור יאן גלינקה, היסטוריון מקומי, בוקובסקי הכין תכנון טכני לשיקום הארמון בשנים 1947-1949. במקביל, הוא מונה למנהל השיקום הראשי. הנחת השימור העיקרית של הפרויקט הייתה שחזור הארמון ושיקום הקישוט החיצוני ההיסטורי והארכיטקטוני מאמצע המאה ה-18. בסוף 1949 שונתה ההחלטה בדבר ייעודו ושם התמקם המוסד להשכלה גבוהה הראשון בתולדות ביאליסטוק - האקדמיה לרפואה. בוקובסקי הודח מצוות השיקום של הארמון בשל העובדה שלא הסכים לשנות את ייעודו. פרויקט ההתאמה למטרות האקדמיה לרפואה, שהוכן ב-1950 על ידי המהנדס אנדז'יי ניטש, הכניס מספר שינויים, וזאת על אף להסתייגויותיו של בוקובסקי. עם זאת, ב-1951 הוא מונה שוב למנהל האדריכלי של שחזור הארמון מטעם האקדמיה לרפואה. שנה לאחר מכן חזר האדריכל גם לתפקיד ראש הסטודיו לשימור. כהכרה בזכותו וכפיצוי על הרחקתו מניהול השיקום, התקינה ה-PKZ של ורשה פסל של האדריכל על הטימפנון של הארמון בצד הגן. עד 1955, מתחם הבניינים שבסמוך לארמון נבנה כמעט לחלוטין מחדש והותאם לצורכי האוניברסיטה. בשנות ה-50 החל פרויקט לשיפוץ הגן המקיף את הארמון. העיצובים של הפארק ההיסטורי הוכנו על ידי פרופ. ז'רארד צ'יולק (Gerard Ciołek), וביתני הפארק, המרפסת, המזרקות והגשר - בוקובסקי. עוד בשנות ה-70, פיקח בוקובסקי על ביצוע פוליכרומים באולם הראשי ובגרם המדרגות של הארמון. השחזור נועד להחזיר את הפאר לשעבר של המאה ה-18. הגן העליון עם שמונה פרטרות שוחזר, מעקה חדש הוצב על קיר התומך, הביתנים הטוסקניים והאיטלקיים והקומה התחתונה של ביתן הנשר נבנו מחדש.
בשנת 2023 החלו חפירות ארכאולוגיות בכיכר מול חזית הארמון בשיתוף פעולה בין אוניברסיטת ביאליסטוק והאוניברסיטה הרפואית של ביאליסטוק.
סביבת הארמון

בסמיכות לארמון עוברת שדרה ישרה על גשר שלוש קשתות על פני הנהר, התחום בסוללת אבנים עמוקה, אל החצר הקדמית המרוצפת הגדולה והסגורה. לחלק המרכזי של הארמון יש שתי קומות על קומת מרתף גבוהה עם קשתות, עם גוש מרכזי בעל גדוד המציג את הסמל ואת ביתני הקצה של ברניצקי בעלי כיפות מרובעות בשתי קומות. קו הגג הוא מעקה איטלקי המסווה על קומה נמוכה בעליית הגג, וקבוצת הפיסול ההרואית של אטלס מכתירה את הכל.
מסביב לארמון ישנם שטחי גנים. בחזית הגן יש מרפסת מוגבהת על עמודים, המהווה פודיום לצפייה בפרטר בטעם הצרפתי עם סלע מרכזי וספינקסים צרפתיים, וגן נוף אנגלי מאוחר יותר, בטעם הנטורליסטי אשר מקיף את הפארק האנגלי. הציר המרכזי ממשיך לביתן האורחים. מבנים נוספים כוללים את ארסנל (1755), אורנג'רי והביתנים האיטלקיים והטוסקנים.
הערות שוליים

↑  "Podlaski Wersal Branickich". palac.amb.edu.pl (בפולנית). אורכב מ-המקור ב-2011-07-16. נבדק ב-2009-11-26.
↑  Michelin-Grüne Reiseführer (2009). Pologne (בצרפתית). Michelin. p. 159. ISBN 978-2-06-713917-6.
↑  "Miasto Białystok". wrotapodlasia.pl (בפולנית). אורכב מ-המקור ב-2008-04-11. נבדק ב-2008-06-28.
↑  Roland Brockmann (2006). Polen (בגרמנית). Baedeker. p. 159. ISBN 3-8297-1096-8.
↑  "Twórczość architektoniczna Stanisława Bukowskiego na tle epok" (PDF). Biuletyn Konserwatorski Województwa Podlaskiego (בפולנית) (10): 215–2016. 2004.
↑  "Zespół Pałacowo-Parkowy Branickich". Informator Bialostocki. נבדק ב-2023-07-28.
↑  "Archeolodzy rozpoczną prace na dziedzińcu paradnym Pałacu Branickich w Białymstoku" (בפולנית). Polskie Radio. 2023-06-30. נבדק ב-2023-07-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 301780525   WorldCat (עם VIAF): 301780525
בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1838 (יוליאני) קריסטינשט, גליל חוטין, בסרסביה, האימפריה הרוסית (כיום קרסטנצי, במחוז צ'רנובצי, באוקראינה) 
 פטירה:  12 באוגוסט 1907 (יוליאני) (בגיל 69) קמפינה, חבל מונטניה, ממלכת רומניה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בלו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חרקוב 
 מוסדות:  אוניברסיטת בוקרשט 
 בן או בת זוג:  Iulia Hasdeu 
 צאצאים:  יוליה חשדאו 
 
בוגדן פטריצ'יקו חאשדאו (ברומנית: Bogdan Petriceicu Hasdeu וברוסית: Хашдеу, Богдан Петричейку,‏ 26 בפברואר 1838 - 25 באוגוסט 1907)‏ היה אחד האישים הבולטים בתרבות הרומנית בכל הזמנים, סופר ומשורר, בלשן ושופט, חבר האקדמיה הרומנית וחבר בבית הנבחרים הרומני, היסטוריון ופובליציסט רומני שנולד באימפריה הרוסית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

חאשדאו נולד בשם טאדאו חז'דאו (Tadeu Hîjdeu) למשפחה בעלת קרקעות, בכפר קריסטינשט, באזור חוטין, כעת באוקראינה ואז חלק מהאימפריה הרוסית. הוא למד בבית הוריו, אביו אלכסנדרו חז'דאו היה בעצמו סופר, בלשן, מחנך ופובליציסט ששלט בעשר שפות. חאשדאו למד מ-1850 בבית ספר תיכון בקישינב ובהמשך למד משפטים באוניברסיטת חרקוב. לאחר סיום לימודיו שירת חאשדאו כקצין בצבא הרוסי.
ביוגרפיה > המעבר לרומניה והקריירה

לאחר מלחמת קרים נחתם חוזה פריז (1856) ובמסגרתו משכה רוסיה את ידיה מהנסיכויות הרומניות וחלק מבסרביה הועבר לנסיכות מולדובה - חאשדאו עבר אל החלק הזה, כדי להיות בארץ דוברת רומנית. רוסיה תבעה מנסיכות מולדובה את הסגרתו לידיה, אך זו סירבה וחאשדאו התמנה להיות חבר בחבר השופטים בקאחול, אך התפטר לאחר שבעה חודשים.
ב-1858 עבר ליאשי, שם היה למורה בבית ספר תיכון וספרן אוניברסיטת יאשי - הוא תרם לספרייה 4,000 כרכים. חאשדאו ייסד את כתב העת Din Moldova (ממולדובה) ופרסם בו שירים, משלים, נובלות וביקורות. הוא גם ניהל את כתב העת România, שהופיע ביאשי וקידם את רעיונות אביב העמים.
ב-1863 היה מעורב במשפט הראשון שנערך ברומניה על יצירה ספרותית, הנובלה שלו, Duduca Mamuca, נחשבה לא מוסרית ועל כך נתבע לדין. הוא הגן על עצמו ויצא זכאי, אך ליתר ביטחון שינה מעט את הנובלה ופרסם אותה מחדש בשם Micuţa.
ב-17 במאי 1876 התמנה למנהל הארכיבים הלאומיים של רומניה, בבוקרשט, תפקיד בו החזיק עד 1 באפריל 1900. הוא תרם רבות לפרסום מסמכים ב-Arhiva istorică (הארכיב ההיסטורי) וב-Cuvinte din bătrâni (דברי הזקנים) ויצר תקדים של פרסום העתקי מסמכים מארכיבים זרים הנוגעים לרומנים. בין היתר פרסם חאשדאו גם מסמך, שהתגלה מאוחר יותר כמזויף, Diplomă Bârlădeană, מסמך המתוארך לשנת 1134 והטוען לקיומו של נסיך ברלאד בשם Ivancu Rotislovovici (איוונקו רוטיסלוביץ'), ששלט במישורי מולדובה והיה כפוף לנסיכות גליציה.
ב-1877 התקבל כחבר באקדמיה הרומנית וב-1878 התמנה פרופסור לבלשנות השוואתית באוניברסיטת בוקרשט.
הפעילות הפוליטית

חאשדאו היה חסיד נלהב של איחוד הנסיכויות הרומניות. הוא היה מתומכיו של מיכאיל קוגלניצ'אנו ותמך גם בקואליציה המפלצתית שהביאה להתפטרותו של אלכסנדרו יואן קוזה מהשלטון. הוא תמך בבחירתו של שליט זר מבית הוהנצולרן ולאחר בחירתו תמך בקרול הראשון, מלך רומניה. הוא היה פעיל במפלגה הלאומית ליברלית (רומניה) וכיהן מטעמה כחבר הפרלמנט הרומני.
חייו הפרטיים

ב-1865 נשא לאישה את יוליה פליצ'יו מרושיה מונטנה, אותה הכיר בנסיעה לקרפטים המערביים ולשניים נולדה, ב-1869, בת שקיבלה את שם אימה, יוליה. יוליה חאשדאו הייתה מאוד מוכשרת בתחומים רבים, אך מתה בגיל 19 משחפת. מות הבת היחידה השפיעה קשה על אביה, שבנה לזכרה, בקמפינה, את ארמון יוליה חאשדאו.
מכתביו

היסטוריה של הסובלנות הדתית ברומניה מאת בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו התפרסם ב-1868 בבוקרשט (ברומנית)
הרומנים של באנאט מאת בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו התפרסם ב-1896 בבוקרשט (ברומנית)
הערות שוליים

↑  G. Călinescu –  „Istoria literaturii române compendiu”, Ed. Litera Internațional București – Chișinău 2001 (עמודים 141 עד 144)
↑  Golul de 1000 de ani din istoria romanilor (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277945805171  PLWABN: 9810619555505606  BIBSYS: 90740183  BNE: XX1301716  BnF: cb12064755v (data)  CiNii: DA10844905  GND: 118773364  ISNI: 0000 0001 2281 0563  LCCN: n84078697  NKC: jn19990003214  NLG: 91337  NTA: 070014698  RERO: 02-A000079011  SUDOC: 028909232  VcBA: 495/30397  VIAF: 65406496   WorldCat (עם VIAF): 65406496 
ארמון יוליה חאשדאו בקמפינה
אתרי הנצחה לרצח העם: ניאמטה, מורמבי, גיסוזי וביססרו

אתרי הנצחה לרצח העם: ניאמטה, מורמבי, גיסוזי וביססרו (באנגלית: Memorial sites of the Genocide: Nyamata, Murambi, Gisozi and Bisesero) הם אתר מורשת עולמית של אונסק"ו ברואנדה שבמזרח אפריקה. האתר כולל ארבעה אתרי הנצחה לרצח העם ברואנדה: בניאמטה, מורמבי, גיסוזי וביססרו.
רקע

סכסוכים אתניים ארוכי שנים בין הרוב מבני ההוטו, שגם הקימו את ממשלת רואנדה, לבין המיעוט מבני הטוטסי ותנועת המורדים שלהם, החזית הפטריוטית הרואנדית (אנ') (RPF), הובילו להפלת מטוס שהוביל את נשיא רואנדה ז'ובנל הביארימנה ב-6 באפריל 1994 כשחזר הביתה מביקור מחוץ למדינה, ולרצח עם. בני ההוטו האשימו את הטוטסי בהפלת המטוס, ובני הוטו קיצוניים מהמשמר הנשיאותי, הצבא, המשטרה, המיליציות והאוכלוסייה האזרחית רצחו כ-800,000 עד 1,000,000 בני אדם עד אמצע יולי 1994. כ-75 אחוז מהטוטסי שחיו ברואנדה נפלו קורבן לרצח עם, כמו כשליש מבני הבאטווה. הוטו מתונים שלא רצו לקחת חלק או התנגדו באופן פעיל לאלימות נרצחו גם הם.
לאחר ניסיון ההתנקשות בהביארימנה, שוב התלקחה מלחמת האזרחים בין ה-RPF לבין חיילי הממשלה. ה-RPF הצליח לכבוש את רוב רואנדה עד אמצע יולי. ברגע שהוא תפס את השלטון באזור, נעצרו פעולות רצח העם שם. זה הביא לבריחה המונית של בני הוטו לזאיר השכנה. ה-RPF השתלט על המדינה וניסה מדיניות של שיקום ופיוס תחת הנשיא פול קגאמה.
מאז 1995 נבנו אתרי הנצחה לזכר רצח העם במספר חלקים במדינה. במקרים מסוימים, נעשה שימוש במבנים קיימים שבהם ובסביבתם התרחשו מעשי טבח, כגון: בכנסייה בניאמטה או בית הספר הטכני במורמבי. אתרי הנצחה אחרים, כולל אלו בגיסוזי ובביססרו הוקמו במיוחד. בנוסף למבנים המציגים חלק משרידי הקורבנות ועדויות מהותיות נוספות לרצח העם, לרבות חניתות, מצ'טות, אלות, סכינים ותצלומים של חלק מהקורבנות, יש בכל אתר גם שטחי קבורה גדולים ובהם גופות של הקורבנות שנרצחו באתר או בסביבתו.
אתר המורשת

רואנדה הצטרפה לאמנת המורשת העולמית בשנת 2000. בשנת 2012, ארבעה מאתרי ההנצחה לרצח העם נרשמו כהצעה הראשונה ברשימה המוצעת של רואנדה.
הדברים הבאים צוטטו כדי להצדיק את המשמעות האוניברסלית הבולטת:
אתרי ההנצחה המוצעים הם, מצד אחד, עדות לאי-סובלנות אנושית האחד כלפי השני, ומצד שני, סמל לנחישות למנוע הישנות רצח העם ברואנדה ובמקומות אחרים. לכן, הכרה באתרים אלה כאנדרטאות לאנושות היא אסטרטגיה יעילה להילחם בפשע של רצח עם ופשעים נגד האנושות, אידאולוגיה והכחשה של רצח עם.
בשנת 2023, בהתבסס על החלטה של הישיבה ה-45 של הוועדה למורשת עולמית, נרשמו אתרי הנצחה ברשימת המורשת העולמית של אונסק"ו בשם "אתרי הנצחה לרצח העם: ניאמטה, מורמבי, גיסוזי וביססרו". הרישום התבסס על קריטריון המורשת העולמית מספר 6.
אתר המורשת > אתרי ההנצחה

אתר המורשת העולמית כולל ארבעה אתרים נפרדים, ששטחם הכולל 246.5 דונם. אזורי החיץ המקיפים את האתרים הנפרדים הם בשטח כולל של 1,361.6 דונם.
| סידורי | שם | שם במקור | קואורדינטות | שטח  בדונם | שטח אזור  החיץ בדונם | תיאור | תמונה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ניאמטה | Nyamata | 2°08′57″S 30°05′37″E﻿ / ﻿2.149047°S 30.093639°E﻿ / -2.149047; 30.093639 | 5.1 | 77.4 | הכנסייה לשעבר של ניאמטה היא נציגה של כנסיות רבות אחרות שבהן חיפשו הטוטסי מקלט ובכל זאת נטבחו. בכנסייה זו, שנבנתה בשנת 1980, נרצחו כ-10,000 טוטסי. ליד הכנסייה נמצא אתר קבורה של כ-50,000 בני אדם שנרצחו כאן ובסביבה. |  |
| 2 | מורמבי | Murambi | 2°27′21″S 29°34′04″E﻿ / ﻿2.455779°S 29.567819°E﻿ / -2.455779; 29.567819 | 95.5 | 54.9 | טוטסי רבים חיפשו מחסה בבית הספר הטכני מורמבי, שהיה ממוקם על גבעה שבה הוצבו גם חיילים צרפתים. עם זאת, החיילים נסוגו והטוטסי הותקפו ונטבחו על ידי לוחמי מיליציות אינטראהאמווה. בנוסף למבני בית הספר לשעבר המשמשים כמבני תצוגה, יש כאן אתר קבורה לכ-50,000 בני אדם שנרצחו. |  |
| 3 | גיסוזי | Gisozi | 1°55′52″S 30°03′37″E﻿ / ﻿1.931098°S 30.060349°E﻿ / -1.931098; 30.060349 | 79.5 | 169.9 | אתר ההנצחה הגדול ביותר ממוקם בגיסוזי, כ-3 ק"מ ממרכז העיר קיגאלי הבירה. הוא נבנה על ידי קרן איג'ס (אנ') החל משנת 2000 ונחנך באפריל 2004, 10 שנים לאחר תחילת רצח העם. לצד מרכז התיעוד והתערוכות נמצא אתר קבורה של למעלה מ-300,000 טוטסי שנרצחו בקיגאלי וסביבתה. |  |
| 4 | ביססרו | Bisesero | 2°11′31″S 29°20′28″E﻿ / ﻿2.192011°S 29.341208°E﻿ / -2.192011; 29.341208 | 66.4 | 1,059.4 | בביססרו נמלטו טוטסי רבים אל גבעה, ממנה יכלו להתגונן מפני התוקפים לזמן מה על ידי זריקת אבנים וחניתות ואף הצליחו ללכוד מהם כמה רובים. על הגבעה, בנוסף למבני הזיכרון המחוברים בגרם מדרגות באורך של כמעט 300 מטרים, ישנו אתר קבורה של כ-40,000 טוטסי שנרצחו כאן. למרגלות הגבעה שוכנת אנדרטת ההתנגדות עם כלי הנשק שהקורבנות השתמשו בהם כדי להגן על עצמם. תשע חניתות בולטות מטבעת של קירות מלאה באבנים. |  |
הערות שוליים

1 2 3  Memorial sites of the Genocide: Nyamata, Murambi, Gisozi and Bisesero
1 2  Sites mémoriaux du génocide : Nyamata, Murambi, Bisesero et Gisozi
↑  Memorial sites of the Genocide: Nyamata, Murambi, Gisozi and Bisesero. Maps
ארטיסט 100

טיילור סוויפט, שנחשבת לאמן המצליח ביותר בתולדות המצעד.
ארטיסט 100 (באנגלית: Artist 100) הוא מצעד שמפורסם מדי שבוע על ידי מגזין בילבורד בארצות הברית. המצעד משלב הופעות במצעד הבילבורד הוט 100, במצעד האלבומים של הבילבורד 200 ומצעד סושיאל 50, הממוקד במכירות אינטרנטיות. המצעד פורסם לראשונה במהדורה שפורסמה ב-19 ביולי 2014, כשטריי סונגז במקום הראשון.
נכון לשנת 2021, האמן היחיד בהיסטוריה שהצליח לשהות למעלה מ-65 שבועות בפסגת המצעד היא הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט.
האמנים בעלי המספר הכולל הרב ביותר של שבועות בצמרת המצעד

| שבועות | אמנ\ית | מקור |
| --- | --- | --- |
| 65 | טיילור סוויפט |  |
| 37 | דרייק |  |
| 28 | דה ויקנד |  |
| 21 | BTS |  |
| 20 | אדל |  |
הערות שוליים

↑  Taylor Swift Becomes First Artist to Spend 45 Weeks at No. 1 on Artist 100 Chart, Billboard (באנגלית)
↑  Pietroluongo, Silvio (10 ביולי 2014). "Billboard Artist 100 Chart Launches; Trey Songz Leads First List". Billboard. נבדק ב-28 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Xander Zellner, Taylor Swift Returns to No. 1 on Artist 100, Thanks to Exclusive Record Store Day Release, Billboard, ‏2023-05-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  Xander Zellner, The Weeknd Tops Billboard Artist 100 Chart, King Von & Dolly Parton Return, בילבורד, ‏16 במרץ 2022 (באנגלית)
↑  Adele Rules Billboard Artist 100 Chart for 20th Week, Meat Loaf Reaches Top 5, בילבורד, ‏1 בפברואר 2022 (באנגלית)
אתרוג תימני

יהודי תימני בנטילת ארבעת המינים בכותל עם האתרוג התימני
אתרוג תימני הוא זן נבדל של מין האתרוג, המאופיין במספר תכונות שונות ומיוחדות משאר הזנים. גזע העץ כמו גם גודלו הממוצע של הפרי הבשל הוא גדול מעט יותר מן הגזע והפרי של זנים אחרים ממין זה.
ככל מיני האתרוג (וכל פירות ההדר בכלל), גם האתרוג התימני מוצאו מאזור דרום-מזרח אסיה. לתימן הוא יובא ככל הנראה לפני זמן רב דרך אגן הים התיכון על ידי יהודים שלקחו עימם אתרוגים וזרעי אתרוגים למקומות פזוריהם.
מאפיינים

המאפיין העיקרי של האתרוג התימני הוא העדרם של בקבוקוני המיץ בפלחיו. הקליפה הלבנה תופסת את מרבית נפחו של הפרי ובתוכה מצויים חדרי הזרע בלבד (בניגוד לשאר מיני האתרוגים ופירות ההדר בכלל, בהן נמצא במקום זה גם שקיקי המיץ). האתרוג התימני הוא ללא פיטם והוא חלק כלימון (ללא בליטות כמעט). האתרוג מגיע לגודל ניכר יחסית לשאר המינים, ואתרוגים במשקל 2.5 ק"ג אינם נדירים.
הרב יוסף קאפח העיד שהיו שני זנים של אתרוגים בתימן.
אתרוג המיועד לאכילה: גודלו נע בין 3–8 ק"ג טעמו מתוק, צורתו עגולה וקליפתו יחסית חלקה. משתמשים בו למצווה רק לעיתים רחוקות.
אתרוג "שעאנין" (=להושענות) - גודלו עד 2 ק"ג, צורתו יפה ומשתמשים בו למצווה, וגם לאכילה.
בפרדס אתרוגים תימניים שבישוב נאות קדומים התפתח בשנת 2006 על אחד העצים אתרוג במשקל הקרוב ל-4 ק"ג, אשר נכלל, בספר השיאים של גינס. אתרוגי תימן גדלים ונסחרים ומשמשים למאכל בתימן גם היום.
גנטיקה וטוהר הזן

על אף השוני הניכר מן הזנים הסטנדרטיים של האתרוג הנפוץ, האתרוג התימני הוברר על ידי קבוצת מומחי הדרים וגנטיקאים כזן אמיתי של מין האתרוג בעל דמיון גנטי קרוב לשאר המינים (ושוני רב ממיני הדר אחרים כגון הלימון). השוויון הגנטי המוחלט, ובהתחשב בעובדה שהכלאה היברידית מושלמת אינה יכולה להתקיים במיני פירות אלא רק בצמחים (זאת באמצעות תהליך ההאבקה), מביאה את החוקרים למסקנה כי האתרוג התימני הוא אכן זן מקורי נפרד העומד בזכות עצמו ולא הכלאה המורכבת מאתרוג "רגיל" ופרי כלשהו נוסף.
בייחוד נראה כי האתרוג התימני מזוהה במידה רבה עם האתרוג המרוקאי המעובד באופן מסורתי באזורים מרוחקים, בהיעדר כל סוג אחר של פרי הדר. מכיוון שלא ניתן להרכיב את האתרוג המרוקאי ואף לא לגדל עמו שום פרי הדר מסוג אחר (עובדה המצביעה על טוהרו), יש לראות את הסוג התימני, הדומה לו גנטית, כטהור אף הוא.
יש הטוענים אף כי היעדר בקבוק המיץ של האתרוג היא עדות ברורה לטוהרו הגנטי, וכי כל הזנים האחרים פיתחו את המיץ בשל היותם מורכבים עם שורשי לימון או חושחש. טענה זו נסתרת על ידי העובדה שאף הפירות של עץ אתרוגים תימני באוסף פירות ההדר של אוניברסיטת קליפורניה(אנ') אינם מכילים מיץ, למרות היותם מורכבים על כנה של לימון פונדרוסה.
האתרוג בקיום מצוות ארבעת המינים

אף על פי שזנים אחרים של אתרוגים חסרי מיץ, כגון "יד הבודהה", נמצאים בהודו ובסין, הם לא התפשטו בקהילות היהודיות ולפיכך רוב היהודים אינם מודעים להם. האתרוג התימני הוא האתרוג חסר המיץ היחיד המשמש לקיום מצוות ארבעת המינים. על פי המסורת התימנית, סוג זה של האתרוג שימש את יהודי תימן מאז בואם לחצי האי, לדבריהם בעת חורבן בית המקדש הראשון.
לארץ הובא האתרוג התימני על ידי עולים מתימן ובראשם הרב שלום יצחק הלוי שהבחינו שהאתרוג הנפוץ בארץ אינו זה שהיו רגילים לנוטלו בתימן. הם כתבו על כך לאחיהם שטרם עלו, ואלו הביאו עימם את זרעי האתרוגים בעלייתם ארצה והחלו לגדלו בפרדסים במספר מקומות בארץ, כמו באזור העיר רחובות ובשכונת שעריה שבפתח תקווה. בהתחלה הופץ זן זה רק בקרב התימנים, אך אט אט החל האתרוג להתפשט בארץ גם בקרב האשכנזים.
האתרוג בקיום מצוות ארבעת המינים > טוהר האתרוג התימני

בשל בעיית האתרוגים המורכבים, האתרוג התימני נחשב על ידי רבים כמהודר ביותר לשם קיום מצוות ארבעת המינים. בייחוד מקפידים על כך הסוברים (בעקבות דעתו של החזון איש) שלא רק פירות העץ שהורכב בעצמו עם מין אחר פסול לקיום המצווה, אלא אף פירות עץ שזרעיו נלקחו מעץ מורכב אחר ("תולדות המורכב") פסול. אלא שנכון להיום אין בידי החוקרים כל דרך מקצועית לברר האם מקורו של אילן מסוים הוא "טהור" לגמרי או שזרעיו נלקחו מעץ מורכב. האתרוג התימני עונה על בעיה זו שכן ככל הידוע מגדלי האתרוגים בתימן לא נהגו כלל להרכיב מיני אתרוגים אלו באלו ולפיכך הוא בעל סבירות גבוהה של אתרוג טהור לחלוטין.
החזון איש, שהחזיק בדעת הסוברים שפרי הנלקח מעץ אתרוגים שלא ידוע מקורו הוא פסול, הקפיד בתחילה לקיים את המצווה רק על אתרוג תימני ואמר עליו בלשון הזה: "אין יותר כשר מאתרוג תימני". בהמשך, לאחר שהועלה חשש שחלק מן הפרדסנים החלו להרכיב את הזן עם פירות הדר אחרים, הפסיק החזון איש להשתמש בו ופנה לחפש זן טהור אחר (הידוע כיום כ"זן חזון איש").
מלבד החזון איש, רבנים נוספים הקפידו לברך על האתרוג התימני בארבעת המינים, ובהם הרב איסר זלמן מלצר, הרב יחזקאל אברמסקי הרב יעקב ישראל קניבסקי, הרב יעקב מוצפי והרב עובדיה יוסף.
מנגד, יש שכתבו לפקפק על טוהרו של האתרוג התימני בשל השוני הניכר שבינו לבין המינים המקובלים בארץ ישראל, הן מבחינת גודלו וצורתו הייחודיים והן בשל החוסר בשקיקי המיץ המצויים באתרוגי ארץ ישראל. יש שהוכיחו גם מדברי התוספתא שגם האתרוגים בזמן חז"ל היו בעלי מיץ שלא כאתרוג התימני. דעה זו אינה מקובלת, וכיום רבים מקפידים לברך גם על אתרוג תימני בשל יופיו וטוהרו.
האתרוג בקיום מצוות ארבעת המינים > גודל האתרוג

האתרוג התימני, עשוי להגיע למשקל של כמה קילוגרמים. במשנה נחלקו תנאים האם ישנה הגבלה על גודלו של האתרוג. לפי רבי יהודה השיעור המקסימלי של האתרוג הוא כדי "שיאחז שתים בידו". לדעתו, אם האתרוג גדול מדי שאין אפשרות להחזיק שניים כמותו ביד אחת הרי הוא פסול. לעומתו סבור רבי יוסי שאין כל הגבלה על גודל האתרוג ואפילו אם אי אפשר להחזיק אלא "אחד בשתי ידיו" הוא כשר למצוה. להלכה נפסק כרבי יוסי ולפיכך אין כל בעיה עם גודל האתרוג התימני. בגמרא אף סיפרו על רבי עקיבא "שבא לבית הכנסת ואתרוגו על כתפו" מרוב גודלו.
לקריאה נוספת

פרופ' אליעזר גולדשמידט, מחקר גנטי השוואתי של 12 טיפוסי אתרוג, בתוך: הליכות שדה, 146, עמ' 21 והלאה.
הערות שוליים

↑  yemen Yemen (Temoni) citron
↑  הליכות תימן עמוד צ"ד. הציטוט מובא גם כאן
↑  כך כינו אותו ערביי תימן, שבעיקר הם היו מגדלים אותו עבור היהודים
↑  הדר, רפואה ומורשת והכל בפרי אחד
↑  yemen Yemen (Temoni) citron
↑  חזון איש, הלכות כלאים סימן ג ס"ק ז
↑  מועדים וזמנים ח"ב סי' קיח הע' ב'
↑  ראו אברהם חיים עדס, ארבעת המינים למהדרין, אתרוג חזון איש ואתרוג תימני (עמ' רעא)
↑  הרב שלמה אבינר, ‏מי האשכנזים שהשתמשו באתרוג תימני ומי לקחו אתרוג מרוקאי?,  באתר כיפה, 03 באוקטובר, 2017
↑  עיתון הדרך, גיליון 9. והובא שם על אתרוגי 'יחוה דעת' שנמכרו בזמנו, והרב עובדיה כתב בכתב ידו "הנני מאשר בזה... למהדרין מן המהדרין מזן מיוחד אשר הובא לארץ ישראל בזמנו מתימן, על ידי ראש רבני תימן הג"ר שלום יצחק הלוי זצ"ל
↑  ראו: שלמה שלומאי, "דבר אל הקורא", בתוך קונטרס פרי עץ הדר, כפר הרואה 1968; הרב משה שטרנבוך, שו"ת תשובות והנהגות חלק א, סימן שפב
↑  תוספתא מסכת תרומות, פרק י הלכה ב
↑  ראו בעניין זה בספר אורחות רבינו (עמוד רסב) בשם הרב יעקב ישראל קניבסקי. אמנם הקהילות יעקב עצמו סמך על אתרוגי תימן וכאמור, ודבריו שם נאמרו רק כנגד מי שטען שדווקא אתרוגי ארץ ישראל בעלי המיץ הם מורכבים.
↑  ראו תשובות והנהגות שם; הרב יצחק רצאבי, פסקי מהרי"ץ, סוכה ולולב, עמ' רד.
↑  משנה, מסכת סוכה, פרק ג', משנה ז'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ז', הלכה ח'שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרמ"ח, סעיף כ"ב
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף ל"ו, עמוד ב'
↑  הרב שלמה אבינר, ‏האתרוג הענק של רבי עקיבא, באתר "סרוגים", 19 באוקטובר 2016
יהודי נוטל ארבעת מינים בכותל, וביניהם אתרוג תימני גדול.
שני אתרוגים חתוכים לאורכם. הימני - אתרוג "חזון איש-הלפרין", והשמאלי - אתרוג תימני. ניתן לראות כי בימני יש בקבוקוני מיץ, ובשמאלי אין.
בוכרה (מסעדה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מסעדה 
 מיקום:  דלהי 
 מדינה:  הודו 
 בעלים:  ITC 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1977
 תאריך פתיחה רשמי:  1977 
 קואורדינטות:  28°35′50″N 77°10′26″E﻿ / ﻿28.5971°N 77.174°E﻿ / 28.5971; 77.174
 אתר רשמי
  (למפת דלהי מוגדלת) בוכרה(למפת דלהי רגילה) בוכרה
 
בוכרה היא מסעדה השוכנת במלון השייך לתאגיד היוקרה מאוריה ITC Maurya בניו דלהי, הודו. היא נוסדה ב-1977, מגישה מטבח של מחוז הספר הצפון-מערבי, כעת בגבול שבין פקיסטן לאפגניסטן, היא "נשענת על בשרים, מושרים בציר וצלויים בטנדורי (תנור חימר)".
תיאור

מסעדת בוכרה מעוצבת בקירות ברזל, עמודי עץ ושרפרפים מרופדים בכרים ושולחנות עץ. היא מציעה מטבח פתוח, שם בשר וירקות נתלים על שיפודי קבב. המסעדה מגישה מטבח ממחוז הספר הצפון-מערבי של פקיסטן המוכן על תנור טנדורי מחימר, עם דגש מיוחד על קבב. על מנת לעודד את הסועדים לאכול את הקבבים במסעדה בעזרת ידיהם, לא מוגש סכו"ם וניתנים להם סינרים.
המסעדה מפורסמת בשל הקבב שלה ותבשילי ההיכר שלה הכוללים סיקנדרי ראן (רגל שלמה של טלה מושרית בציר) ומורג' מאלאי קבב (קבב עוף שמנתי). ג.פ. סינג (J.P. Singh) הוא השף הראשי של המסעדה, שמגישה אותו תפריט במשך שלושים השנים האחרונות.
המסעדה נכללה בין 50 המסעדות הטובות בעולם במשאל שערך המגזין הבריטי רסטורנט בשנים 2004-2002 ו-2007-2006. היא גם מדורגת לעיתים קרובות בין חמישים המסעדות הטובות בעולם בסקר זה מאז שנת 2002 ונחשבת לאחת המסעדות ההודיות הטובות בעולם.
ביקורי ידוענים

ביל קלינטון בחר לשהות לעיתים קרובות במלון מאוריה בגלל תבשילי המסעדה. ולדימיר פוטין רצה לאכול במסעדה שלוש פעמים ביום כשהיה בניו דלהי. ב-2009, מזכירת המדינה האמריקנית הילרי קלינטון, ביקרה אף היא במסעדה, המנה "ארוחת הילרי" (Hillary Platter) נכללה מאז אותה עת בתפריט, ביחד עם "הארוחה הנשיאותית" (Presidential Platter) המבוססת על התבשילים הלא-צמחוניים אותם הזמין ביל קלינטון במהלך ביקורו, וגם "ארוחת צ'לסי" (Chelsea Platter), המורכבת מתבשילים צמחוניים שהזמינה צ'לסי קלינטון.
פרסים

נבחרה למקום ה-14 בטיבה באסיה  במדריך מילה לשנת 2011/2010  ובמקום ה-14 לשנת 2009/2008.
פרס Times Food  בשנים 2003, 2004, 2006 ו-2007.
דורגה במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם בשנים 2002 (מקום 14), 2003 (מקום 20), ‏2004 (מקום 36), ‏2006 (מקום 46) ו-2007 (מקום 37).
פרס Golden Fork  ב-1991.
הערות שוליים

↑  סקירה על מסעדת בוכרה, fodors.com
↑  מלאני לי, "שפי העולם: סינג מבוכרה לא ישנה את העוף", רויטרס, 26 באוגוסט 2008
↑  "מאוריה מוסיפה את ארוחת הילר לתפריטה", טיימס אינדיה, 20 ביולי 2009
↑  "ארוחה נקראת על שמה של הילרי לצד אלו של ביל וצ'לסי", בומביי ניוז, 20 ביולי 2009
↑  מרק ביטמן, "מסעדות נבחרות: מעבר לטנדורי בניו דלהי", 2 במרץ 2003
↑  מסעדת בוכרה במקום ה-14 בטיבה באסיה במדריך מילה לשנת 2011/2010
↑  מסעדת בוכרה במקום ה-14 בטיבה באסיה במדריך מילה לשנת 2009/2008
↑  מסעדת בוכרה במקום 14 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2002
↑  מסעדת בוכרה במקום 20 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2003
↑  מסעדת בוכרה במקום 36 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2004
↑  מסעדת בוכרה במקום 46 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2006
↑  מסעדת בוכרה במקום 37 במשאל 50 המסעדות הטובות בעולם לשנת 2007
ארנבת ים שחורה

| ארנבת ים שחורה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: אחורני-זימים
סדרה:: ארנבת ים
משפחה:: Aplysiidae
סוג:: Aplysia
מין:: ארנבת ים שחורה
שם מדעי
 Aplysia vaccaria
ארנבת ים שחורה (שם מדעי: Aplysia vaccaria) הידועה גם בשם ארנבת הים השחורה של קליפורניה היא מין בסדרה של ארנבות ים, ומין חילזון הגדול ביותר שידוע.
תפוצה

ארנבת הים השחורה חיה בצפון מזרח האוקיינוס השקט של קליפורניה ובאחה קליפורניה ומקסיקו  כולל מפרץ קליפורניה.
תיאור

ארנבת ים שחורה יכולה לגדול לגודל רב מאוד, והארנבת הים השחורה הגדולה ביותר שנודעה אי פעם הייתה באורך של 99 ס"מ כשהיא זחלה, ושקלה קרוב ל-14 ק"ג.
לא כמו מינים רבים אחרים במשפחה, ארנבת ים שחורה אינה יכולה לפלוט דיו.