stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלקטרה (פליאדה)
הערות שוליים

↑  ELECTRA (Elektra) - Samothracian Pleaid Nymph of Greek Mythology, www.theoi.com
↑  Apollonius Rhodius, Argonautica 1. 916 ff (trans. Rieu) (Greek epic C3rd B.C.)
↑  Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנליזה פונקציונלית

אָנָלִיזָה פוּנְקְצְיוֹנָלִית הוא ענף של אנליזה מתמטית העוסק בחקר התכונות של וקטורים, פונקציונלים ואופרטורים הפועלים במרחבים ליניאריים בעלי מושג של אורך (נורמה) של וקטור. מרחבים כאלה נקראים מרחבים נורמיים. אנליזה פונקציונלית עוסקת בעיקר במרחבים נורמיים שלמים שהם מרחבים ליניאריים מעל המספרים הממשיים או המספרים המרוכבים. מרחבים אלה נקראים מרחבי בנך. דוגמה חשובה ומיוחדת של מרחבי בנך אלו הם המרחבים בהם הנורמה נובעת ממכפלה פנימית. מרחבים אלו נקראים מרחבי הילברט. כמו כן עוסקת האנליזה הפונקציונלית בתורת האופרטורים על מרחבים אלו. יתרה מכך, האנליזה הפונקציונלית מרבה לחקור את הפונקציונלים המוגדרים על מרחב נורמי X, מרחב זה נקרא "המרחב הדואלי של X". באמצעות הפונקציונלים הליניאריים אפשר גם להגדיר טופולוגיה חלשה על X ואף טופולוגיה דואלית על המרחב הדואלי. בחקר המרחבים הדואליים חוקרים גם את המרחב הדואלי של המרחב הדואלי (שהוא לא תמיד שווה בחזרה ל-X).
תרומה מרכזית לפיתוחה של האנליזה הפונקציונלית נעשתה על ידי אסכולת לבוב במתמטיקה בראשות סטפן בנך.
מבוא לאנליזה פונקציונלית > מרחב וקטורי מממד אינסופי

באלגברה ליניארית, וקטור הוא מושג מתמטי מופשט. כדי לתאר אותו בצורה נוחה, מציגים אותו כצירוף של וקטורים בסיסיים, שצירוף שלהם מסוגל לתת כל וקטור במרחב שבו עובדים. קבוצה כזו נקראת בסיס. כאשר יש בסיס נתון (יכולים להיות מספר בסיסים שונים לאותו מרחב), ניתן לראות וקטור כאוסף של סקלרים (לעיתים קרובות אלו הם מספרים, בהתאם לשדה שמעליו מוגדר המרחב הווקטורי), כאשר כל אחד מהסקלרים מציין את המידה שבה בא לידי ביטוי אחד מאברי הבסיס בתוך האיבר שאנו מציגים בעזרתם.
כאשר יש לנו רק מספר סופי של אברי בסיס, ניתן לראות כל וקטור כאוסף סופי של סקלרים המסודרים לפי אינדקסים. את הגודל של האוסף נכנה הממד של הווקטור. לדוגמה: מיקום של חפץ בחדר יכול להיות מתואר על ידי וקטור תלת־ממדי המתאים שלושה מספרים המתארים את האורך, הרוחב והגובה של החפץ ביחס לנקודה מסוימת בחדר (למשל הפינה).
גודל הממד מוכתב על ידי מספר אברי הבסיס שבו משתמשים. מתברר כי לכל מרחב וקטורי, בכל בסיס יש אותו מספר איברים. לכן ממד הוא תכונה של המרחב כולו, בלי תלות בבסיס שבו משתמשים או בווקטורים הספציפיים אותם רוצים להציג.
האלגברה הליניארית עוסקת בהכללה של חוקי האלגברה המוכרים מהמרחב התלת־ממדי גם למרחב בעל ממד שהוא מספר סופי או אינסופי כלשהו. מסתבר שכל מרחב מממד סופי n ניתן לייצוג באופן סטנדרטי או קנוני: וקטורים מוצגים כעמודות בעלות n רכיבים ואילו טרנספורמציות ליניאריות מוצגות כמטריצות (בלוקים מרובעים של מספרים). באופן פורמלי, הצגה זו היא בעצם וקטורי הקואורדינטות בבסיס הסטנדרטי.
נשאלת השאלה מה יקרה כאשר הממד לא יהיה סופי, כלומר יהיה צורך בקבוצה בעלת אינסוף וקטורים כדי לתאר את אברי המרחב (מתברר כי גם כאשר ישנם אינסוף איברים, יכולות להיות קבוצות גדולות יותר או פחות של וקטורים, כפי שעולה ממושג העוצמה). מתברר כי השינוי מבחינת הייצוג אינו גדול. אם מספר אברי הבסיס הוא בן מנייה ניתן להציג כל וקטור כסדרה אינסופית של סקלרים, ובמקרה שמספר האינדקסים הוא מעוצמת הרצף או גדול יותר ניתן להשתמש בפונקציה שמתאימה לאינדקס של כל איבר בסיס את הסקלר המתאים לו.
עם זאת, תכונות רבות שמתקיימות עבור מרחבים מממד סופי לא נשמרות בממד אינסופי. האנליזה הפונקציונלית עוסקת במרחבים שמקיימים תכונות שמבטיחות שההתנהגות של המרחב האינסופי תקיים חלק מהתכונות שמתקיימות במקרה הסופי, וחוקרת תכונות נוספות שמתקיימות בהם. דרישה בסיסית שדורשת האנליזה הפונקציונלית היא שיהיה מושג כלשהו של אורך לווקטורים שבמרחב (מה שנקרא נורמה). מרגע שבו קיים אורך לווקטורים ניתן למדוד גם מרחק ביניהם (זהו האורך של וקטור ההפרש שלהם), וקיום פונקציית מרחק (מטריקה) מאפשר לשאול שאלות על התכנסות של סדרות בתוך המרחבים. דרישה נוספת שדורשת האנליזה הפונקציונלית היא שסדרה שאבריה הולכים ומתקרבים זה לזה תמיד תמצא נקודה במרחב כדי להתכנס אליה. תכונה זו מכונה שלמות של המרחב.
מכיוון שניתן להכליל את מבנה המרחב גם למרחבים בעלי אינסוף ממדים, מתבקש לנסות ולהכליל גם את המושגים העוסקים בפעולות על המרחב - טרנספורמציות ליניאריות. באלגברה ליניארית סוף ממדית ניתן לייצג כל טרנספורמציה ליניארית באמצעות מטריצה סופית. במקרה של אינסוף ממדים הדבר מסובך יותר - נזדקק למטריצות אינסופיות או שלא נוכל כלל לתאר את הטרנספורמציות באמצעות מטריצות, ולכן מתבוננים בטרנספורמציות בצורה יותר מופשטת. מכנים טרנספורמציה ממרחב כלשהו לעצמו בשם אופרטור. דוגמה קלאסית לאופרטור הוא הנגזרת, הפועל על מרחב וקטורי שאיבריו הן פונקציות: הוא לוקח פונקציה אחת ומחזיר פונקציה שנייה.
מבוא לאנליזה פונקציונלית > התורה הספקטרלית של אופרטורים, משפטי לכסון

העבודה עם מטריצות יכולה להיות מייגעת וארוכה, מאחר שבמטריצה ריבועית מסדר n יש n2 איברים - דבר המצריך פעולות חישוב רבות. לדוגמה, נעסוק בבעיה הפשוטה של כפל מטריצות: כדי לכפול שתי מטריצות בגודל n טיפוסיות יש לבצע באופן נאיבי n3 פעולות (כפל שורה בעמודה דורש n פעולות חיבור ועוד n פעולות כפל, ויש לבצע זאת n2 פעמים עבור כל "משבצת" במטריצת המכפלה). דבר זה נהיה מייגע במיוחד כאשר יש צורך לחשב חזקות גבוהות יותר של מטריצות ריבועיות.
אם נזכור שכל מטריצה שקולה לטרנספורמציה ליניארית אפשר לגשת לבעיה זו בגישה קצת שונה - ולעיתים קרובות, אף חכמה יותר. כל טרנספורמציה ניתן להציג באמצעות מטריצה, אך המטריצה המייצגת את הטרנספורמציה תלויה באופן, או ליתר דיוק בבסיס, שבו בוחרים להציג אותה. יש בסיסים, שבהם חישוב טרנספורמציה מסוימת נהיה קל ופשוט מאוד. סוג כזה של בסיסים הוא בסיס של וקטורים עצמיים. וקטור עצמי הוא וקטור (שונה מאפס) שפעולת הטרנספורמציה עליו פשוטה מאוד: היא רק מותחת או מכווצת אותו, מבלי לשנות את כיוונו. באופן יותר מדויק היא מבצעת  \ T{\vec {v}}=\lambda {\vec {v}}. הסקלר  \lambda  שמציג את שינוי הסקלה של הווקטור העצמי נקרא ערך עצמי. אם נצליח למצוא לטרנספורמציה T בסיס של וקטורים עצמיים של T אזי המטריצה שתייצג את T תהיה מטריצה אלכסונית (מטריצה שכל איבריה הם אפס, פרט לאלכסון הראשי). זוהי מטריצה נוחה במיוחד שכן יש בה בפועל רק n איברים ופעולת כפל של מטריצות אלכסוניות היא פשוט כפל זה בזה של איברי האלכסון המתאימים. לכן, למטרות חישוביות מטריצות אלה הן שימושיות מאוד ומקלות באופן ניכר על העבודה. לפעולה של מציאת מטריצה אלכסונית הדומה למטריצה מסוימת (ומציאת הבסיס של הווקטורים העצמיים) קוראים לכסון של מטריצה. 
ברם, מסתבר שלא כל מטריצה אפשר ללכסן, וכחלק מהמחקר בתורת האלגברה הליניארית ניסחו המתמטיקאים תנאים הכרחיים ומספיקים בשביל ללכסן מטריצה נתונה.
באופן דומה, גם במרחב אינסוף-ממדי אפשר לחפש עבור אופרטור A בסיס ליניארי של וקטורים עצמיים (או פונקציות עצמיות) שיקיימו  \ A{\vec {v}}_{n}=\lambda _{n}{\vec {v}}_{n} ואז יהיה קל לחשב את פעולתו של האופרטור עבור וקטור כללי
(הצגה כזאת קיימת ויחידה אם אכן קיים בסיס של וקטורים עצמיים), שכן
גם כאן, קיימים אופרטורים שעבורם לא קיים בסיס כזה. כלומר: לא כל אופרטור ניתן ללכסון. עם זאת, קיימות מספר מחלקות חשובות של אופרטורים שעבורם אכן קיים בסיס של וקטורים עצמיים והם ניתנים ללכסון. הקבוצה המפורסמת והשימושית מכולם היא מחלקת האופרטורים הצמודים לעצמם. לא רק שניתן ללכסן אותם אלא כל הערכים העצמיים שלהם הם ממשיים.
התורה הספקטרלית של אופרטורים עוסקת בהכללת המושגים של ערכים עצמיים לספקטרום של אופרטור, שיכול להיות גם רציף ולא רק בדיד. תורה זו קשורה גם להפיכות של אופרטורים (ליתר דיוק, להפיכות של אופרטורים מהצורה  \ A-\lambda I_{d}).
תורת שטורם-ליוביל עוסקת בתנאים בהם ניתן למצוא את הספקטרום ואת הפונקציות עצמיות עבור אופרטורים דיפרנציאליים מסוימים המוגדרים מעל מרחב בנך של פונקציות הפותרות משוואה דיפרנציאלית עם תנאי שפה, ומגדירה את הכללים והחוקים של התהליך. אופרטורים טובים בתורת שטורם-ליוביל הם אופרטורים שניתן ללכסנם. בדיוק כמו באלגברה הליניארית, מתקיים משפט הפירוק הספקטרלי שקובע שניתן ללכסן כל אופרטור הרמיטי ויתרה מכך: כל ערכיו העצמיים ממשיים.
מבוא לאנליזה פונקציונלית > במה עוסקת האנליזה הפונקציונלית

בעיית הלכסון של אופרטורים היא רק תחום אחד מני רבים שמטופל במסגרת האנליזה הפונקציונלית.
האנליזה הפונקציונלית, שנוסדה במאה ה-20 בעקבות מחקריהם של סטפן בנך ודויד הילברט, עוסקת בהכללת מושגים שונים מהאלגברה הליניארית וחשבון הווריאציות על מנת לקבל כלים חזקים לביצוע אנליזה מתמטית של משפחות פונקציות ופתרון משוואות דיפרנציאליות.
מעל כל מרחב וקטורי, מוסיפה האנליזה הפונקציונלית מספר מבנים תאורטיים חשובים בסיסיים:
נורמה: זוהי פונקציה המתאימה לכל וקטור במרחב את ה"אורך" שלו (או: המרחק שלו מוקטור האפס). ברגע שיש נורמה אפשר לדבר על טופולוגיה ובעיות של התכנסות.
מכפלה פנימית: זוהי פונקציה ביליניארית המתאימה לכל זוג וקטורים במרחב מספר. באמצעותה אפשר להגדיר נורמה אך גם את הקונספט של אורתוגונליות (הכללה לניצבות).
מרחב אופרטורים ליניאריים מהמרחב אל עצמו. גם זה מרחב ליניארי ונורמי.
מרחב פונקציונלים ליניאריים מהמרחב אל שדה סקלרי.
המרחב הדואלי: מרחב פונקציונלים ליניאריים חסומים. זהו מרחב ליניארי, נורמי ושלם (מרחב בנך).
אלגברת בנך: מרחב בנך עם תוספת פעולת כפל היוצרת בנוסף למרחב הווקטורי הנורמי מבנה אלגברי הנקרא אלגברה.
ספקטרום של אופרטור ומתי אופרטור ניתן ללכסון או לפירוק ספקטרלי.
באנליזה הפונקציונלית חוקרים מרחבים מתמטיים עם מבנים אלו.
מרחבים שנחקרים באנליזה פונקציונלית > סוגים כלליים

קבוצה כלשהי \,X
מרחב טופולוגי - קבוצה עם טופולוגיה
מרחב מטרי
מרחב וקטורי
מרחב וקטורי עם נורמה
מרחב בנך: מרחב נורמי שלם
מרחב וקטורי עם מכפלה פנימית
מרחב הילברט: מרחב מכפלה פנימית שלם
המרחב הדואלי של מרחב וקטורי:
מרחב כל הפונקציונלים הליניאריים על  \,X שיסומן  \ X^{\#}
מרחב כל הפונקציונלים הרציפים/חסומים על  \,X שיסומן  \ X^{*}.
מרחבי אופרטורים
מרחבי מנה
מרחבים שנחקרים באנליזה פונקציונלית > דוגמאות

המרחב  \ l^{p}=\left\{x=\{x_{n}\}_{n=1}^{\infty }\ :\ \sum _{n=1}^{\infty }{|x_{n}|^{p}}<\infty \right\} . אוסף הסדרות האינסופיות, כך שסכום האיברים בחזקת  \,p מתכנס. מרחב זה הוא מרחב בנך בנורמה  \ \|x\|_{p}=\left(\sum _{n=1}^{\infty }{|x_{n}|^{p}}\right)^{1/p} לכל  \ 1\leq p<\infty . המרחב הדואלי של  \ l^{p} עבור  \ p>1 הוא  \ l^{q} כאשר  \ {\frac {1}{p}}+{\frac {1}{q}}=1.
המרחב  \,L_{p} של כל הפונקציות האינטגרביליות לבג בחזקת  \,p.
המרחב  \,L_{2} של כל הפונקציות האינטגרביליות לבג בריבוע על קטע  \,I. זהו מרחב הילברט עם הנורמה  \ \|f\|_{2}={\sqrt {\int _{I}{|f(t)|^{2}\ dt}}}. המרחב הדואלי שלו הוא עצמו.
מרחב כל הפונקציות הרציפות על קטע  \,I עם נורמת sup (נורמת התכנסות במידה שווה) שמוגדרת כ  \ \|f\|_{\infty }=\sup _{t\in I}{|f(t)|}. זהו מרחב בנך.
כדי להכליל את הדוגמה הקודמת לפונקציות מדידות במרחב מידה כללי, מגדירים  ||f||_{\infty }=\inf\{a:\mu (|f|^{-1}(a,\infty ))=0\}, ומגדירים את המרחב  L^{\infty } להיות אוסף הפונקציות בעלות נורמה  \infty  סופית.
משפטים מרכזיים באנליזה פונקציונלית

משפט הפירוק הספקטרלי - ליכסון של אופרטור הרמיטי במרחב הילברט.
משפט ההעתקה הפתוחה ומשפט הגרף הסגור של אופרטור.
עקרון החסימות במידה שווה (משפט בנך-שטיינהאוס).
משפט האן-בנך (על הרחבת פונקציונל ליניארי).
משפט ההפרדה על ידי פונקציונלים.
משפט בנך-אלאוגלו - כדור יחידה במרחב הדואלי הוא קומפקטי בטופולוגיה החלשה על  \,X^{*}
לקריאה נוספת

אלי לוין, ודים גרינשטיין, מבוא לאנליזה פונקציונלית, האוניברסיטה הפתוחה 2009. (קריאת הספר בתצוגה מלאה באתר "גוגל ספרים" ).
אשה לא נשואה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פול מזורסקי 
 הופק בידי:  פול מזורסקי 
 תסריט:  פול מזורסקי 
 עריכה:  סטיוארט פפה 
 שחקנים ראשיים:  ג'יל קלייבורג אלן בייטס מייקל מרפי
 מוזיקה:  ביל קונטי 
 צילום:  ארתור אורניץ 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פוקס המאה ה-20 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 הקרנת בכורה:  5 במרץ 1978
 משך הקרנה:  130 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט דרמה 
 תקציב:  $2,515,000
 הכנסות:  $24,000,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   unmarriedwoman
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אשה לא נשואה (באנגלית: An Unmarried Woman) הוא סרט דרמה אמריקאי מ-1978. הסרט בוים ונכתב על ידי פול מזורסקי, ומככבת בו ג'יל קלייבורג. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, וקלייבורג הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה הראשי בו.
עלילה

החיים המאושרים של אריקה בנטון (ג'יל קלייבורג), עקרת בית עשירה ממנהטן, משתנים במהרה כאשר בעלה הברוקר מרטין (מייקל מרפי) עוזב אותה במפתיע לאחר 16 שנות נישואין לטובת אשה צעירה יותר. אריקה נאלצת להתחיל להתמודד עם חייה כרווקה, כשהיא מפגינה בלבול, עצבות וזעם. במהלך המסע הזה היא מחזקת קשרים עם חבריה, ומוצאת את עצמה שמחה ומשוחררת בחיי העצמאות החדשים שלה. סיפורה מצטלב עם השחרור המיני הכללי שעבר על החברה מאז שנות ה-70. בסופו של דבר, אריקה מוצאת אהבה חדשה בדמותו של אמן בריטי מחוספס ורגיש בשם שאול (אלן בייטס).
צוות שחקנים

ג'יל קלייבורג - אריקה
אלן בייטס - שאול
מייקל מרפי (אנ') - מרטין
קליף גורמן (אנ') - צ'ארלי
פטרישיה קווין - סו
קלי בישוף (אנ') - אליין
ליסה לוקאס (אנ') - פאטי
לינדה מילר (אנ') - ג'נט
אנדרו דאנקן - בוב
דניאל זלצר (אנ') - ד"ר ג'ייקובס
מתיו ארקין (אנ') - פיל
פנלופה רייזנהוף - טניה
נובלה נלסון (אנ') - ג'ין
ריימונד ג'יי. בארי (אנ') - אדוארד
איוון קארפ - הרב רואן
פרסים

חוץ מהמועמדויות לפרסי האוסקר, הסרט היה גם מועמד לפרס גלובוס זהב בקטגוריות: הסרט הטוב ביותר-דרמה, הבמאי הטוב ביותר - סרט קולנוע, השחקנית הטובה ביותר-סרט דרמה, התסריט הטוב ביותר והפסקול הטוב ביותר. התסריט של מזורסקי זכה בפרסים מטעם איגודי מבקרי הקולנוע של ניו יורק ולוס אנג'לס. ג'יל קלייבורג זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן (יחד עם איזבל הופר), והסרט עצמו היה מועמד לפרס דקל הזהב.
קבלה בציבור

הסרט אומץ על ידי תנועות פמיניסטיות והתקבל כסרט שהציג פרספקטיבה חדשה על היחסים בין גברים לנשים, על עצמאותן של נשים וזהותן. הופעתה של קלייבורג קצרה שבחים רבים וביססה אותה כשחקנית מובילה.
הערות שוליים

↑  רוברט ד. מקפאדן, ניו יורק טיימס, הבמאי פול מזורסקי מת מדום לב, באתר הארץ, 2 ביולי 2014
↑  Jill Clayburgh Dies at 66; Starred in Feminist Roles, כתבה באתר הניו יורק טיימס, 5 בנובמבר 2010 (באנגלית)
אצטדיון פולידפורטיבו סור

| --- | --- |

 מיקום:  אנביגאדו, קולומביה
 קואורדינטות:  6°09′51″N 75°35′59″W﻿ / ﻿6.164108°N 75.59967°W﻿ / 6.164108; -75.59967
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 שופץ:  2009
 בעלים:  עיריית אנביגאדו
 משטח:  דשא
 קבוצות:  אנביגאדו
 מושבים:  14,000
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנטיוקיה מוגדלת) מדיין אפרטדו טורבו ריונגרו קאוקסיה הים הקר.  קורדובה סוקרה בוליבר סנטנדר בויאקה קונדינמרקה קלדס ר. צ'וקואצטדיון פולידפורטיבו סור (למפת אנטיוקיה רגילה) מדיין אפרטדו טורבו ריונגרו קאוקסיה הים הקר.  קורדובה סוקרה בוליבר סנטנדר בוי. קונ. קלדס ר. צ'וקואצטדיון פולידפורטיבו סור   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון פולידפורטיבו סור (בספרדית: Estadio Polideportivo Sur) הוא אצטדיון כדורגל הנמצא בעיר אנביגאדו שבקולומביה ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת אנביגאדו פוטבול קלוב מהליגה הראשונה.
האצטדיון נפתח בשנת 1992 כאשר הקבוצה עלתה לראשונה לליגה הבכירה ומכיל כ-14,000 מקומות. ממוקם בדרום מערב העיר, שגובל עם הערים הסמוכות איטגווי וסבנטה, באזור המטרופולין של מדיין.
בטורניר הקלאוסורה 2009 שיחקה אנביגאדו באצטדיון אטנאסיו חירארדוט בעקבות שיפוץ ושדרוג שעבר האצטדיון לקראת המשחקים האזוריים שנערכו במדיין ב-2010. במקרה הצורך, גם אתלטיקו נסיונל ואינדפנדיינטה מדיין משתמשות באצטדיון למשחקיהן הביתיים, אם אטנאסיו חירארדוט אינו פנוי. קבוצת איטגווי דיטיירס השתמשה באצטדיון זה כאשר שיחקה בטורניר הקופה סודאמריקנה ב-2013. קבוצות נוספות שלעיתים משתמשות במגרש הן אליאנסה פטרולרה ואיטגווי לאונס, הכל במידת הצורך ובהתאם לזמינות של אצטדיונם הביתי.
אירועים שנערכו באצטדיון

משחקי הליגה הראשונה
משחקי הליגה השנייה
קופה סודאמריקנה 2013
קופה קולומביה
המשחקים האזוריים - מדיין 2010
גביע ליברטדורס לנשים 2015
אלמודד

אַלְמוֹדָד הוא בנו של יקטן, נכדו של עבר. שייך למשפחת בני שם בתנ"ך.
אלמודד מוזכר בבראשית י, כה-כט: "ולעבר יֻלַּד שני בנים שם האחד פלג כי בימיו נפלגה הארץ ושם אחיו יקטן ויקטן ילד את אלמודד ואת שלף ואת חצרמות ואת ירח. ואת הדורם ואת אוזל ואת דקלה. ואת עובל ואת אבימאל ואת שבא. ואת אופר ואת חוילה ואת יובב כל אלה בני יקטן".
במדרש ילקוט שמעוני פורש השם אלמודד - על שם שמדד (את) הארץ בחבלים (אלמודד מלשון מדידה). על פי המסורת היה אביהם של השבטים שישבו בדרום חצי האי ערב.
היסטוריונים ערביים ציינו שבט בשם "קחטאן" (قحطان) שהתגורר בתימן ונדד משם למרכז חצי האי ערב, שמנהיגיו נקראו "אל מודד" לעיתים תכופות.
הערות שוליים

↑  הזן Encyclopedia of Biblical Literature 1862
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אצטדיון פיליפס

| --- | --- |

פנים האצטדיון
 על שם:  פיליפס 
 שמות קודמים:  פיליפס ספורטפארק
 מיקום:  איינדהובן שבהולנד
 קואורדינטות:  51°26′30″N 5°28′03″E﻿ / ﻿51.4417°N 5.4674°E﻿ / 51.4417; 5.4674
 תקופת הפעילות:  1913–הווה (כ־111 שנים)
 בעלים:  פ.ס.וו. איינדהובן
 מפעיל:  פ.ס.וו. איינדהובן
 משטח:  דשא
 אדריכל:  טון ואן אקן
 קבוצות:  פ.ס.וו. איינדהובן
 מושבים:  35,119
 www.philipsstadion.nl
 he
 
אצטדיון פיליפס (בהולנדית: Philips Stadion), או אצטדיון PSV (PSV Stadion, על שם מועדון הכדורגל הביתי, PSV איינדהובן) הוא אצטדיון כדורגל בעיר איינדהובן שבהולנד. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת פ.ס.וו. איינדהובן המשחקת בליגת העל ההולנדית. כמו כן, משמש האצטדיון לקונצרטים. האצטדיון נחנך ב-31 באוגוסט 1913, וכיום הוא מכיל 35,119 מקומות ישיבה.
באצטדיון נמצאים ארבעה מסכים גדולים בהם ניתן לצפות בהילוכים חוזרים ובמשחק עצמו.
היסטוריה

אצטדיון פיליפס נחנך בשנת 1913 כמתחם ספורט. בשנת 1933 נבנה היציע הראשון שהיה מסוגל לאכלס כ-900 צופים. בשנת 1941 נערכו באצטדיון שיפוצים ותכולתו הוגדלה לכ-18,000 מקומות ישיבה.
לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה, הותקפה העיר איינדהובן, ונזק נגרם לאצטדיון. בשנת 1958, הורחבה תכולת האצטדיון לכ-22,000 מקומות ישיבה. בין השנים 2000 ל-2002, עבר האצטדיון סדרת שיפוצים שבמסגרתה הוגדלה תכולת האצטדיון ל-35,119 מקומות.
האצטדיון אירח מספר פעמים את משחקי נבחרת הולנד. הראשון שבהם נערך ב-17  בנובמבר 1971, במסגרת במוקדמות יורו 1972 נגד נבחרת לוקסמבורג. באותו משחק ניצחה הולנד בתוצאה 8 - 0.
בקיץ 2005 החליט הוועד המנהל של הקבוצה להסיר את כל הגדרות שמונעות מהאוהדים לפרוץ למגרש.
הגדרות הוחלפו במעקה נמוך בגובה 90 ס"מ. הקבוצה הודיע שאוהד לא מורשה אשר יכנס לכר הדשא ייקנס ב-15,000 אירו ויורחק ממשחקי הקבוצה למשך 10 שנים.כל זאת במטרה להעצים את חוויית הצופה במשחקי הקבוצה.
אופ"א העניקה לאצטדיון תקן של 4 כוכבים, עובדה המאפשרת לו לארח את גמר גביע אופ"א. בשנת 2006 אירח האצטדיון את גמר הטורניר, בו ניצחה סביליה את מידלסברו בתוצאה 4 - 0.
אנסאט

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קאזאן מסוקים 
 יחידות שיוצרו:  36 
 משתמש ראשי:  חיל האוויר הרוסי  המשרד למצבי חירום והגנה אזרחית של רוסיה  המרכז לרפואת חירום "זאשצ'יטה" 
 
אנסאט (בטטרית: Ансат; "פשוט") הוא מסוק רוסי רב-תכליתי בן 7–9 מושבים המסוגל לשאת 1,300 קילוגרם של מטען. עוצב על ידי הלשכה לעיצוב של חברת מסוקי קאזאן (KVZ).
באוגוסט 2019 נחשף כי הוא עוצב כמסוק יוקרה כחלק ממותג אאורוס.
היסטוריה

הגודל והמראה הפונקציונלי של מסוק נקבעו כתוצאה ממחקר שיווקי שנערך בחברות התעופה הרוסיות כדי לקבוע את הדרישות למסוקים מסוג זה.
אב הטיפוס הראשון של המסוק הורכב במאי 1997. הטיסה הראשונה בוצעה בשנת 1999. בשנת 2011 החל תהליך ההסמכה לגרסה האזרחית של המסוק. באוגוסט 2013 התקבלה תעודת רישום מרשם התעופה של ועדת התעופה הבין-מדינתית.
המסוקים מיוצרים על ידי מפעל המסוקים של קאזאן (בשנת 2017 תוכנן להרכיב 16 מסוקים במפעל). מנועי המסוקים הוחלפו במנועי VK-800 V המיוצרים על ידי חברת Klimov OJSC.
ב-28 באוקטובר 2016 "מסוקי רוסיה" מתכננת ייצור 40 מסוקי "ANSAT", כך לדברי הסמנכ"ל אלכסנדר צ'שרבינין. ביוני 2017 הגיע בוולגוגרד מסוק אנסאט הראשון ברוסיה המצויד כמסוק-אמבולנס לפינוי וחילוץ.
במאי 2018, במסגרת תערוכת HeliRussia, קיבלה אנסאט את האישור לשינוי העיקרי להרחבת טווח הטמפרטורה של המנוע. לפיכך, כרגע, מסוק אנסאט מאושר לשימוש בטווח הטמפרטורות בין -45 ל +50 מעלות צלזיוס.
באוגוסט 2019 המסוק הוצג בתערוכת MAKS, הסלון האווירי במוסקבה ובו נחשף עיצוב הפנים כעיצוב בהשראת מותג אאורוס.
מפעילים > צבאיים

חיל האוויר של הפדרציה הרוסית — 45 מסוקי Ansat-U נכון לשנת 2018.
מפעילים > אזרחיים

משרד הבריאות של רפובליקת טטרסטן — מסוק אחד בשירות.
חברת מערכות המסוקים הרוסית — 13 מסוקים.
פולאר איירליינס — 7 מסוקים.
מאפייני ביצועים

צוות: 2 (1) טייסים
תכולה: עד 7 נוסעים
משקל נשיאה: 1300 קילוגרם
אורך: 13,543 מטר
גובה: 3,56 מטא
מנועים: 2 × מנוע טורבו Pratt & Whitney РW-207K
עוצמת מנועים: 2 × 630 כח סוס (2 × 463 קילוואט
מהירות שיא: 275 קמ"ש
ראו גם

המקבילות הזרות הן מסוק איירבוס הליקופטרס מדגם EC-145 Eurocopter.
Aérospatiale AS.350 Écureuil
קמוב Ka-26
מיל מי-2
Eurocopter EC145
הערות שוליים

↑  "Новый вертолёт ВВС России экономичен как автомобиль". אורכב מ-המקור ב-2014-01-03. נבדק ב-2012-12-24.
↑  http://bastion-karpenko.ru/ansat/
↑  ВВС России получат 30 лёгких вертолётов «Ансат» // Лента. Ру, май 2012
↑  Гражданский «Ансат» с ГМСУ получил сертификат АР МАК // Ресурс машиностроения
↑  "Казанский вертолётный завод передаст заказчикам 16 вертолётов "Ансат" до конца года". AEX. 17 במאי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Импортозамещаем в полную силу: двигатель ВК-800В заменит американский PW-207K
↑  Минобороны России использует около 40 вертолетов "Ансат", www.aex.ru // aex.ru, окт 2016
↑  09.06.2017 Волгоград первым в России получил вертолёт санавиации "Ансат" // helicopter.su
↑  "Ансат сертифицирован для полетов при экстремально высоких температурах". www.russianhelicopters.aero. נבדק ב-2019-05-27.
↑  The Military Balance 2018, p.199
↑
↑  "Компания "Русские Вертолетные Системы" подписала контракт с PBS Aviation". www.aex.ru. אורכב מ-המקור ב-2019-05-28. נבדק ב-2019-05-28.
↑  ""Вертолеты России" поставят "Полярным авиалиниям" семь вертолетов Ансат". www.russianhelicopters.aero. נבדק ב-2019-05-28.
↑  Технические характеристики. Ансат. Kazan Helicopters. Казанский вертолётный завод.
↑  Новый вертолёт ВВС России экономичен как автомобиль: Наука и техника: Lenta.ru
בתערוכת האוויר הסלון האווירי במוסקבה-2021
מסוק Ansat-U (נסיוני) בתערוכת MAKS- 2009
אנדרה ז'וליבה

| --- | --- |

 לידה:  8 באוגוסט 1905 הרובע השמונה-עשר של פריז, צרפת 
 פטירה:  20 בדצמבר 1974 (בגיל 69) הרובע השביעי של פריז, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  סורבון 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  אופרה, סימפוניה 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 צאצאים:  Pierre-Alain Jolivet 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד  קצין מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנדרה ז'וליבה (בצרפתית: André Jolivet; ‏8 באוגוסט 1905 – 20 בדצמבר 1974) היה מלחין צרפתי, שנודע בדבקותו בתרבות ובחשיבה המוזיקלית הצרפתית. המוזיקה של ז'וליבה נובעת מעניינו באקוסטיקה ובאטונאליות ובמקביל היא מושפעת ממוזיקה עתיקה ומודרנית גם יחד, בייחוד בכלי נגינה שהיו בשימוש בעת העתיקה. הוא חיבר במגוון צורות רחב למספר רב של סוגי הרכבים שונים.
לוח זיכרון לאנדרה ז'וליבה ברחוב דה וארן 59 בפריז
לקריאה נוספת

Barbara Kelly: "André Jolivet". Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online, ed. L. Macy. Accessed 28 May 2005. (subscription access).
Arthur Hoérée, Richard Langham Smith: "André Jolivet". Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online (OperaBase), ed. L. Macy. Accessed 28 May 2005. (subscription access).
Association "Les amis d'André Jolivet" web site, accessed 16 Jun 05
ברברה קלי: "אנדרה ז'וליבה", מילון גרוב המקוון למוזיקה ומוזיקאים, בעריכת ל. מייסי.
ארתור הוארה, ריצ'רד לנגהם סמית: ,אנדרה ז'וליבה" מילון גרוב המקוון למוזיקה ומוזיקאים בעריכת ל. מייסי.
אתר העמותה "ידידי אנדרה ז'וליבה"
אנליזה תרמוגרווימטרית

מכשיר המשמש לאנליזה תרמוגרווימטרית
אנליזה תרמוגרווימטרית (TGA) בכימיה אנליטית ובכימיה פיזיקלית, היא שיטת מדידה וניתוח של הקשר בין מסה של חומר לשינוי הטמפרטורה. לשם ביצוע המדידה מחממים את הדגם ובו-זמנית מודדים באופן רציף את המשקל שלו.
מכיוון שגם שינוי משקל וגם שינוי טמפרטורה ניתנים למדידה בדיוק גבוהה בעלות נמוכה יחסית, ומכיוון שמנתונים אלו ניתן לדלות מידע רב, יש חשיבות רבה למכשור ושיטה זו.
מבנה התרמוגרווימטר

החלקים החשובים בתרמוגרבימטר הם תא דגימה הנתון בתוך כבשן, ותא השוואה, המאזן את תא הדגימה על גבי מאזניים. מעבר לאלו יש גם מערכת להזרמת ופינוי גז, מעבר לבקרת טמפ'.
מבנה התרמוגרווימטר > הכבשן

ברוב התרמוגרווימטרים הכבשן מתחמם על ידי חוטים ספירליים שמוזרם בהם חשמל. 
קצב החימום המקסימלי אליו מגיעים התרמוגרווימטרים הוא 200 מעלות צלזיוס לשנייה.
בתרמוגרווימטרים חדשניים נעשה שימוש בחימום באמצעות לייזר.
מבנה התרמוגרווימטר > המאזניים

הפרש הגבהים בין זרועות המאזניים נמדד בעזרת קרן מדיודה פולטת לייזר, או דיודה פולטת אור (Light emmiting diode). האור או הלייזר פוגעת במראה המוצבת על הזרוע, וזו מחזירה אותו למערך של תאים פוטו-וולטאים, על פי המקום שבו פוגע האור במערך, נקבע הפרש הגבהים בין הזרועות.
בנקודת המפגש בין שתי הזרועות של המאזניים מותקן מנוע, שעל פי הפרש הגבהים בין הזרועות מופעל ההספק של המנוע לאיזון בין הזרועות. מהספק זה מחושב הפרש המסה בין תא הדגימה לתא ההשוואה. תרמוגרווימטרים כאלו מגיעים לדיוק של מיקרוגרמים.
בתרמוגרווימטרים חדשניים מותקן באחת הזרועות גביש פיאזואלקטרי שמופעל עליו זרם חשמלי, בעקבות הזרם נפח הגביש גדל ונוצר איזון בין הזרועות, על פי התדירות של החשמל הנדרשת לאיזון בין הזרועות מחושב הפרש המשקל בין תא הדגימה לתא ההשוואה. תרמוגרווימטרים כאלו מגיעים לדיוק של ננוגרמים.
מבנה התרמוגרווימטר > בקרת טמפרטורה

מדידת הפרש הטמפרטורה בין תא הדגימה לבין תא ההשוואה נעשית על ידי צמד תרמי. 
במדידה זאת ניתן להגיע בקלות לדיוק של מאיות מעלות הצלזיוס.
מבנה התרמוגרווימטר > תא הדגימה

תאי הדגימה עשויים מנחושת, אלומיניום ופלטינה. כדי לאפשר להם עמידות לטמפ' גבוהות.
תאי נחושת ואלומיניום עמידים לחום של עד כמה מאות מעלות. פלטינה לחום של עד 2100 מעלות צלזיוס.
קיימים גם תאי קרמיקה, הם עשויים לעמוד בחום רב אף יותר, אבל בגלל משקלם הרב, קשה יותר לזהות בהם שינויי מסה.