stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסי המוזיקה של בילבורד 2022
הופעות

זוכת פרס האייקון מרי ג'יי בלייג' הייתה הראשונה שהוכרזה כמופיעה בטקס, ב-14 באפריל. חמישה אמנים נוספים נוספו ב-19 באפריל, כולל ארבע הופעות בכורה: ראו אלחנדרו, מייגן די סטליון, לאטו, ו-בורנה בוי. סילק סוניק, פלורנס אנד דה משין, מקסוול— יועדו ל"הופעת מחווה מיוחדת לאייקון פופ"—ומורגן וולן הוכרזו ב-29 באפריל. אד שירן, בקי ג'י, מירנדה למברט ואלה קינג, וטראוויס סקוט הוכרזו ב-9 במאי. הרד הוט צ'ילי פפרז, שנכללו בתחילה בהרכב ההופעות של הטקס ב־19 באפריל, ביטלו את הופעתם ב-11 במאי, "בשל נסיבות בלתי צפויות". משין גאן קלי ודן + שי הצטרפו לאחר מכן.
סילק סוניק, בקי ג'י וקלי עשו את הופעת הבכורה שלהם בטקס. עבור וולן, זו הייתה ההופעה הראשונה שלו בטקס מאז שנאסר עליו להשתתף ולהופיע בטקסים שונים בתחילת 2021 לאחר התבטאויות גזעניות, בעוד שעבור סקוט זו הייתה ההופעה החיה השנייה שלו בלבד מאז אסון פסטיבל אסטרו-וורלד בנובמבר 2021. שירן הופיע בשידור חי מבלפסט בצפון אירלנד.
| אמנים | שירים | מקור |
| --- | --- | --- |
| דידי ברייסון טילר ג'ק הארלו טייאנה טיילור | מחרוזת: "Gotta Move On" "First Class" "Mo Money Mo Problems" |  |
| סילק סוניק | "Love's Train" |  |
| ראו אלחנדרו | "Cúrame" "Museo" "Todo de Ti" |  |
| פלורנס אנד דה משין | "My Love" |  |
| מירנדה למברט אל קינג | "Drunk (And I Don't Wanna Go Home)" |  |
| לאטו | "Big Energy" |  |
| מורגן וולן | "Don't Think Jesus" "Wasted on You" |  |
| מייגן די סטליון | "Plan B" "Sweetest Pie" |  |
| דן + שי | "You" |  |
| טראוויס סקוט | "Mafia" "Lost Forever" |  |
| משין גאן קלי | "Twin Flame" |  |
| אד שירן | "2step" |  |
| בקי ג'י | "Bailé Con Mi Ex" "Mamiii" |  |
| מקסוול | "The Lady in My Life" |  |
| בורנה בוי | "Last Last" "Kilometre" |  |
ביאורים

↑  הופעת מחווה לכבוד 40 שנה לאלבום Thriller של מייקל ג'קסון (1982) (1982)
מירל'ה שרון

| --- | --- |

 לידה:  1930 עין חרוד, ישראל 
 פטירה:  20 ביולי 2017 (בגיל 87 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 בן או בת זוג:  עוזי שרון 
 
מירל'ה שרון (1932 – 20 ביולי 2017) הייתה רקדנית, כוריאוגרפית, מורה ומרצה למחול, מחלוצות המחול בישראל זוכת פרס משרד החינוך והתרבות למפעל חיים לשנת 2002 בתחום המחול, על תרומתה להכרת אמנות המחול על כל היבטיו במשך שנים רבות.
ביוגרפיה

שרון נולדה וגדלה בקיבוץ עין חרוד בשנות ה-30. בראשית דרכה רקדה במסכתות חגים ובאירועים קיבוציים שונים. בין שנים 1947 ו-1949 הופיעה בלהקות מחול ייצוגיות של ישראל בפסטיבלי נוער בפראג ובבודפשט. בראשית שנות ה-50 הייתה תלמידתן של גרטרוד קראוס ותהילה רסלר, והופיעה בלהקת המחול "הבלט הישראלי" בעבודותיהם של גרטרוד קראוס והכוריאוגרף האמריקאי טלי ביאטי. בין השנים 1952 ו-1955 הייתה חברה בלהקת "רביעית התנועה", בהדרכת נועה אשכול.
ב-1958 הופיעה בריקודיה ברחבי ארצות הברית וקנדה מטעם הקונסוליה הישראלית בניו יורק, לרגל חגיגות העשור למדינת ישראל. ב-1958 ו-1959 השתלמה בניו יורק אצל מרס קנינגהם ועסקה בהוראת מחול והכנת הופעות בסדנה לאומניות דרמטיות של עיריית ניו יורק. בין השנים 1960 ו-1962 לימדה בבית הספר למשחק ניסן נתיב. מ-1963 עד 1969 שהתה בניו יורק, בזכות מלגה שקבלה לקורס שנתי לכוריאוגרפים מטעם בית הספר למחול ודרמה "Henry Street Playhouse" בהנהלתו של אלווין ניקולאס. היא הופיעה בלהקת המחול של אלווין ניקולאס ובלהקת המחול של מורי לואיס, עסקה ביצירת כוריאוגרפיות ורקדה בערבי מחול בניו יורק ומחוצה לה. מופע המחול של "Mirali Sharon Dance Company" בתיאטרון ה-"Y" בניו יורק בשנת 1967 זכה לתשבחות רבות.
עם שובה ארצה ב-1970 הוזמנה שרון בתור כוריאוגרפית ללהקת בת שבע, וב-1976 החלה לעבוד עם להקת "בת דור". ב-1980 הוזמנה לייצג את אמנות המחול בארץ, במרכז פומפידו בפריז, ככוריאוגרפית עצמאית ישראלית. שרון ייצגה את ישראל במחולות "פניקס", "פריזמה" ו"תמורה", עם להקה של רקדנים שהרכיבה במיוחד לאירוע זה. בהמשך המשיכה ליצור עם "להקת המחול מירל'ה שרון".
עבודותיה הרבות הועלו על ידי להקתה, להקת המחול בת-שבע, להקת בת-דור ולהקות מחול בחו"ל. יצירותיה נרקדו על במות מרכזיות כמו "ברוקלין אקדמי", "סיטי סנטר", בכל רחבי ארצות הברית, קנדה, דרום אמריקה ואירופה.
במקביל לעיסוקה בריקוד ובכוריאוגרפיה עסקה במשך השנים בהוראת מחול, והרצתה בין השאר באוניברסיטת תל אביב, בסמינר למורים ובספרייה למחול. כמו כן הקדישה את זמנה לפעילות ציבורית למען קידום המחול ולמען יצירת מסגרות נאותות שתאפשרנה את התפתחותם של יוצרים בתחום המחול. היא הייתה מהיוזמים והמקימים של "איגוד הכוריאוגרפים בישראל" ומונתה ליו"ר האיגוד. הייתה חברה בוועדת טלגם, שהגדירה קריטריונים לתקציבי תמיכה ללהקות מחול. הייתה חברה בוועדת תיאטרון ומחול מטעם משרד החינוך והתרבות והייתה מהיוזמות להקמת מדור זה. כן הייתה חברה ב-CIDD, ארגון הכוריאוגרפים העולמי.
שרון הייתה אלמנתו של עוזי שרון וגרה בתל אביב. בתם מיה נולדה בשנת 1969.
פרסים

בשנת 2002 הוענק לשרון פרס מפעל חיים מטעם משרד המדע, התרבות והספורט. מתוך דבריה בטקס הענקת הפרס:
כל אמן בן זמנו היצירתיות שלו מאופיינת על ידי השאיפה והיכולת להבין ולמזג בין תהליך של תרבות ומסורת מצד אחד ושילוב של רעיונות חדשניים הנובעים מאותה תקופה... הריקוד הוא מין ישות מיוחדת של חיים... הוא הביטוי והשכלול של האני ושל כולנו, מין חוויה אחרת של "סופר חיים", כי גופנו הוא גם הכלי היום יומי וגם מממש את הביטוי האמנותי. זה נפלא.
מאפייני יצירתה

שרון פיתחה הסתכלות השונה מתפישות המחול – הפולקלוריסטית, האקספרסיוניסטית והגראהמית – שהיו מקובלות בארץ. היא משתייכת לדור הצעירים של תקופת הגיבוש הראשוני של הישראליות.
מבין המאפיינים הייחודיים השונים ניתן למנות את:
העובדה שתכני הכוריאוגרפיות ייצגו את עם ישראל בעבר ובהווה; הייצוגיות הישראלית כללה גם תנועות המתקשרות לעדות ישראליות שונות. אפיונים נוספים לכוריאוגרפיות המוצלחות והמאוד מרשימות שבוצעו בלהקת בת-שבע, בלהקת בת-דור, בלהקת מירל'ה שרון, ועוד - מתקשרים לתיאטרליות, דרמטיות, פיוטיות, ולניצול מלא של תלבושות, תפאורה ותאורה; העובדה שהרשימה במיוחד בחו"ל הייתה שליטתה המלאה בסגנון התנועה הריקודית העכשווית וגם במוזיקה עכשווית. על כל אלו זכתה לביקורות בינלאומיות וישראליות חיוביות ומעולות לחלוטין!
היה דרוש הרבה אומץ, השקעה נפשית ופיזית כדי להחזיק להקת מחול בתקופה בה כל היזמות היו ממלכתיות. מירל'ה לא התפשרה מעולם משאלות אמנותיות גם כששפתה המודרנית לא הובנה, ועבדה קשה כדי לחנך דור של רקדנים קשובים למוזיקה חדשה וצעדים חדשים. רבים מהיוצרים החשובים היום היו תלמידיה
שרון הקפידה ביצירותיה לבחור מוזיקה בת זמננו. כיוצרת ישראלית שאפה לשיתוף פעולה עם יוצרים ישראלים, מוזיקאים ותפאורנים. בין נושאי העבודות ניתן למצוא עבודות שעוסקות במיתוס, בנופי הנפש, במערכות יחסים בין היחיד לקבוצה וביחסים בין המין הגברי והמין הנשי. בין עבודותיה התייחסות לנושאים תנ"כיים כדוגמת נבואות ירושלים, יוסף ואחיו, ותהילים, אבל מתוך תפיסה עכשווית. את ייחודם של ריקודיה היטיב לבטא דוד שריר, התפאורן והמעצב שהרבה לעבוד לצידה ביצירותיה השונות:
הכוריאוגרפיות שלה הן בבחינת יצירת שפת-מחול חדשה, חידתית בתחילה, הנפתחת בפני הצופים ונפתרת במשך זמן הריקוד ומותירה שפע של חוויות עזות ובלתי צפויות.
כוריאוגרפיות למופעי מחול > כוריאוגרפיות ל"להקת בת-שבע"

"תמורה" (1971): דואט לשני רקדנים (רחמים רון ורינה שיינפלד) ולחפץ (קמרון), למוזיקה של טושירו מיזומי (Toshiro Mayazumi) ותפאורה של עוזי שרון. בפסטיבל הבין-לאומי ה-9 למחול שנערך בפריז בשנת 1971 הוענק פרס "כוכב הזהב" לרקדנים וציון לשבח לכוריאוגרפיה.
"אפיזודות ליריות" (1972): למוזיקה מקורית של צבי אבני ותפאורה של עוזי שרון. המחול עוסק במסע של אישה (רנה שיינפלד).
"טלטלה" (1974): נוצר בהשפעת מלחמת יום כיפור למוזיקה של קשישטוף פנדרצקי וברנד אלואיס צימרמן ותפאורה של דוד שריר.
"מונודרמה" (1975): ריקוד הבנוי משישה חלקים, למוזיקה מקורית של מרק קופיטמן ותפאורה של דוד שריר. המחול הוא מונולוג של אישה (רינה שיינפלד) בסיטואציות נפשיות שונות.
"חצר אחורית" (1977): לפי ליברטו של ישראל אלירז, מוזיקה מקורית של יוסף טל ותפאורה של דוד שריר. בשל חילופי מנהלים, המחול לא הועלה.
כוריאוגרפיות למופעי מחול > כוריאוגרפיות ל"להקת בת-דור"

"פריזמה" (1976): ריקוד קבוצתי למוזיקה מקורית של מרק קופיטמן ותפאורה של דוד שריר.
"הוא והיא" (1976): דואט קומי למוזיקה מקורית של צבי אבני ותפאורה של דוד שריר. נוצר בהשראת צ'ארלי צ'פלין, סיפורו של שען הבורא לו אישה... עד שהגולם קם על יוצרו. רקדנים: ז'נט אורדמן ויהודה מאור.
"לדה" (1977): מחול למוזיקה של צבי אבני ותפאורה של בוקי שוורץ. המחול מתאר אישה צעירה המתעוררת לאהבה ולחושניות המלווה בחששות.
"מזמור לירושלים" (1978): מחול למוזיקה של מרדכי סתר בביצוע "סימפונית ירושלים". תפאורה ותלבושות דוד שריר. המחול עוסק בקינת החורבן ושמחת הגאולה.
"בעל החלומות" (1979): למוזיקה יוסי מר-חיים, ותפאורה של דוד שריר, נוצר בהשראת הספור התנכ"י של יוסף ואחיו. המחול נבנה משנים-עשר קטעים, כמספר האחים, כשכל קטע עומד בפני עצמו והוא ניחן באווירה ואופי ייחודיים לו, המתבססים על קורותיו של יוסף והמוצאות אותו. המחול הועלה בכנס בין-לאומי על המחול בתנ"ך שנערך בירושלים.
"אופוס 5" (1981): למוזיקה של ארנולד שנברג (1981) עוסק במערכת יחסים מורכבת בין שני זוגות, גבר ואישה.
כוריאוגרפיות למופעי מחול > כוריאוגרפיות ל"להקת המחול מירל'ה שרון"

"פניקס" (1980): הריקוד עוסק בדמות מהמיתולוגיה היוונית המבטאת באופן סמלי את התפתחות חיי אדם ואת המטאמרפוזות המתרחשות במהלך התפתחות זו.
"תהילות" (1983): למוזיקה של סטיב רייך, שהתבססה על מזמורי "תהילים".
"טרילוגיה" (1984): למוזיקה של אוליבייה מסייאן ויוסי מר-חיים.
"ריצודים" (1985): למוזיקה של בריאן אינו. שם הריקוד בהשראת הביטוי "ריצודי נפש" המופיע אצל הסופר ס. יזהר.
"פניקס 2" (1985): עיבוד והוספה של חלקים מפניקס 1 למוזיקה של יוסי מר חיים.
"שגיונות (לה-פולי)" (1985): למוזיקה של נעם שריף, ותפאורה של יגאל תומרקין. המחול עוסק בהבדל המהותי בין ארגון וכאוס, חוסר יציבות ויציבות.
תיאטרון ואופרה

שרון יצרה לתיאטרון, אופרה, מחזות זמר וקולנוע: בשנות החמישים יצרה רבות למופעים ואירועים מיוחדים בהתיישבות העובדת, למחזמר "חמש חמש" בתיאטרון "האהל", ללהקת הנח"ל, ל"רביעיית המועדון", וכן חיברה את התנועה להצגה "ירמה" בתיאטרון הקאמרי שבה גם השתתפה.
תנועה ל"סיפור פשוט" של עגנון בבימויו של יוסי יזרעאלי בתיאטרון הבימה (1977).
תנועה ל"שבעת הקבצנים" לפי ר' נחמן מברסלב בעיבודו ובבימויו של יוסי יזרעאלי בתיאטרון החאן (1979).
תנועה ל"מלך מרוקאי" בבימויו של יוסי יזרעאלי בתיאטרון הבימה (1982).
תנועה להצגה "תמול שלשום" של עגנון בבימויו של יוסי יזרעאלי בתיאטרון הבימה (1982).
תנועה ל"הנסיכה האמריקאית" מחזאה ובימוי נסים אלוני בתיאטרון הבימה (1982).
"דידו ואניאס" כוריאוגרפיה להאופרה הישראלית החדשה בביצוע "להקת המחול מירל'ה שרון" (1985).
"Rosebud song" כוריאוגרפיה למופע שייצג את ישראל שהתקיימה במדיסן גרדן, ניו יורק (1994).
"הקלע החופשי" כוריאוגרפיה לאופרה הישראלית החדשה, למוזיקה של אנטון וברן (1997).
הערות שוליים

↑  רות אשל, "לרקוד עם החלום – ראשית המחול האמנותי בארץ-ישראל 1920-1964".
↑  הוכרזו הזוכים בפרסי שר התרבות ליוצרים ומבצעים בתחום המחול, באתר הארץ, 21 באוגוסט 2002
↑  Marcia Marks, Dance Magazine, May 1968.


Don McDonough, The New York Times.
↑  יפת נבו, היא והוא - וקרמון, מעריב, 12 באפריל 1971
↑  בת־־דור שוב בבית, דבר, 28 בנובמבר 1977
↑  שרית ילוב, להקת המחול של מיר'לה שרון - לבכורה בארץ ובחו"ל, דבר, 5 בספטמבר 1983
↑  רות אשל, "מירל'ה שרון: "הריקוד הוא מין ישות מיוחדת של חיים"", מחול עכשיו, גיליון מס' 12, אפריל 2005, עמ' 20-26.
↑  שם
↑  רות אשל, מירל'ה שרון: "הריקוד הוא מין ישות מיוחדת של חיים", מחול עכשיו, גיליון מס' 12, אפריל 2005, עמ' 26-20.
שרה פווה

שרה פווה (בגרמנית: Sarah Poewe;‏ 3 במרץ 1983). היא שחיינית יהודיה ילידת דרום אפריקה שייצגה את ארצה בתחרויות בינלאומיות עד לשנת 2002 ומאז ייצגה את גרמניה. היא אלופת העולם (בריכת 25 מטר) (אתונה 2000), אלופת אירופה (דברצן 2012) ובעלת מדליית ארד אולימפית (אתונה 2004) במשחים בסגנון חזה.
ביוגרפיה

פווה נולדה בקייפטאון לאבא גרמני, ריינהרדט פווה ואמא דרום אפריקאית יהודייה, לוריין שטוך.
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בסידני בשנת 1999 זכתה פווה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.90 דקות, אחרי בת ארצה פני היינס שקבעה שיא עולם חדש של 2:23.64 דקות ולקריסטי קאוול מארצות הברית (2:25.52 דקות).
ביוגרפיה > אלופת העולם (בריכת 25 מטר)

באליפות העולם (בריכת 25 מטר), שנערכה באתונה, יוון, במרץ 2000 זכתה פווה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 30.66 שניות, לפני האו פינג מסין (31.22 שניות) וטרה קירק מארצות הברית (31.47 שניות) ובמשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.21 דקות, לפני אליציה פצ'אק מפולין (1:07.69 דקות) וילנה בוגומאזובה מרוסיה (1:08.27 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.83 דקות.
באולימפיאדת סידני (2000) סיימה פווה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.85 דקות, 30 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד שבה זכתה פני היינס. בשלב חצי הגמר היא עלתה ראשונה עם התוצאה המהירה ביותר לשלב זה (1:07.48 דקות). היא סיימה במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:25.72 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 2:25.54 דקות ובמקום חמישי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:05.15 דקות.
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 סיימה פווה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 1:08.52 דקות, 2 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.03 שניות ובמקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:28.76 דקות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר), שנערכה במוסקבה, רוסיה, באפריל 2002 זכתה פווה במדליית כסף במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:06.16 דקות, אחרי אמה איגלסטרם משוודיה שקבעה שיא עולם חדש של 1:05.38 דקות, ולפני קסוג'ואן לו מסין (1:06.36 דקות).
במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, אנגליה בשנת 2002 זכתה פווה ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חזה (31.73 שניות) ובמשחה ל-200 מטר חזה (2:27.47 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה (1:09.29 דקות).
לאחר המשחקים החליטה פווה שהיא רוצה לייצג את גרמניה. היא הייתה גם בעלת אזרחות גרמנית בזכות מוצאו של אביה.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיימה פווה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.06 דקות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:26.72 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 32.03 שניות.
ביוגרפיה > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה פווה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם אניה בושולטה, פרנציסקה ואן אלמסיק ודניאלה גטץ תוצאה של 4:00.72 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:57.32 דקות וארצות הברית (3:59.12 דקות). היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.53 דקות, 37 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:07.48 דקות ועלתה שנייה לגמר.
ביוגרפיה > מדליית ארד עולמית

באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 2005 זכתה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.51 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:57.47 דקות וארצות הברית (3:59.92 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.47 דקות, בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 1:07.80 דקות ועלתה מהמקום הרביעי.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה פווה במקום 20 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.69 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.53 דקות.
באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה בשנת 2009 זכתה פווה במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בשיא אירופה חדש של 3:55.79 דקות, אחרי סין שקבעה שיא עולם חדש של 3:52.197 דקות ואוסטרליה (3:52.58 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חזה בשיא גרמניה חדש של 1:07.01 דקות.
באליפות העולם שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיימה פווה במקום 12 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:08.38 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 1:07.38 דקות ועלתה מהמקום השלישי. במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב נבחרת גרמניה עלתה לשלב הגמר אך נפסלה בשלב זה.
ביוגרפיה > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה בדברצן, הונגריה במאי 2012 זכתה פווה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.33 דקות, לפני יני יוהנסון משוודיה (1:07.85 דקות) ומרינה גרסיה אורסיינקי מספרד (1:07.91 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:58.43 דקות, לפני איטליה (4:01.92 דקות) ושוודיה (4:05.58 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:27.80 דקות, אחרי שרה נורדנסטם מנורווגיה (2:26.91 דקות) ואירינה נוביקובה מרוסיה (2:27.25 דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה פווה במקום 12 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:07.68 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:59.95 דקות.
פווה מתגוררת בוופרטל, גרמניה.
ספארי אנושי (קמפיין טרור)

ספארי אנושי הוא מונח המשמש לתיאור קמפיין טרור רוסי בעיר חרסון שבאוקראינה, הכולל שימוש מכוון בכטב"מים נגד אוכלוסייתה האזרחית.
רקע

העיר חרסון נכבשה על ידי רוסיה בשנת 2022 במסגרת הפלישה הרוסית לאוקראינה, אך שוחררה מאוחר יותר על ידי הצבא האוקראיני. לאחר השחרור נסוגו הכוחות הרוסים אל מעבר לנהר הדנייפר, התמקמו במרחק של פחות מקילומטר מחופי העיר ופתחו בירי צלפים, טילים וארטילריה על תושבי העיר. למרות זאת, לדברי העיתונאית העצמאית זרינה זבריסקי, חלקים מהעיר נותרו "בטוחים במידה מסוימת". תושבי העיר הצליחו להסתתר מפני התקפות רוסיות על ידי מעבר לחלקים אחוריים של מבני העיר או לדירות הפונות צפונה.
בסוף מאי 2024 החלו הכוחות הרוסים לתקוף את העיר באמצעות כטב"מים. לדברי זבריסקי, התקיפות המרובות "שינו לחלוטין את דינמיקת החיים בעיר" והפכו את היציאה אל מחוץ למבנים למסוכנת. על פי דיווח של עיתון ה-Kyiv Post (אנ'), מחצית מהפצועים וההרוגים בחרסון בחודשים יולי-אוגוסט באותה השנה נפגעו מכטב"מים, עם עד 100 תקיפות יומיות.
לאור הקרבה של הכוחות הרוסים לעיר, המאפשרת שימוש בכטב"מים לתקיפת האוכלוסייה האזרחית, תיאר הוושינגטון פוסט את המצב בחרסון כלא טיפוסי, כיוון שביתר הערים באוקראינה הצבא הרוסי מוכרח להשתמש באמצעי לחימה ארוכי-טווח לפגיעה באזרחים. תושבי חרסון תיארו את התקיפות הרוסיות כסוג של "עונש", כיוון שחרסון הייתה העיר האוקראינית הגדולה הראשונה שנכבשה על ידי רוסיה ושוחררה לאחר מכן על ידי הכוחות האוקראינים.
לאור המשך המתקפות התדירות והממוקדות כנגד אוכלוסייה האזרחית האוקראינית, טבעו תושבי חרסון את המונח "ספארי אנושי" לתיאור קמפיין הטרור במסגרתו חיילים רוסים "צדים" אזרחים באמצעות כטב"מים.
דוגמאות ונפגעים

על פי נציג הממשל הצבאי בחרסון, כמעט מחצית מ-547 הפצועים וההרוגים מ-1 ביולי ועד 9 בספטמבר 2024 נפגעו מכטב"מים. תוכנית האקטואליה האוקראינית TSN דיווחה על שיא של 330 תקיפות כטב"מים ו-224 נפילות חומר נפץ ב-9 בספטמבר.
בין המטרות האזרחיות נכללו אזרחים הממתינים בתחנות אוטובוס, ילדים המשחקים בפארקים, בתי ספר, אוטובוסים ציבוריים, מכוניות אזרחיות ואמבולנסים. במקרים אחרים צוידו הרחפנים בחומר דמוי נפאלם לצורך שריפת שכונות מגורים. מתנדבים ומומחים מקומיים דיווחו על תקיפות מסוג "הקשה כפולה" (באנגלית: double tap attacks), במסגרתן כוחות הצלה וחבלנים המוזעקים לזירת האירוע מותקפים על ידי רחפנים במתקפת משנה, בסמיכות לאירוע הטרור הראשי, במטרה למנוע פעולות חילוץ והצלה.
במקרה שתואר על ידי העיתון פורבס כ"טיפוסי", תושבת העיר, אם לשניים, רכבה על אופניה בדרכה הביתה כשהבחינה ברחפן רוסי. משזיהתה שהרחפן עוקב אחריה, החלה לדווש במהירות בניסיון להימלט מפגיעה. הרחפן הצליח להשיגה והטיל עליה רימון, ורסיסיו הותירו אותה ללא יכולת ללכת. תמונת התקיפה פורסמה בערוצי טלגרם רוסיים לצד אמוג'י קורץ וכיתוב המכנה אותה באופן שקרי "חיילת".
בדוגמה נוספת, תיעוד ששותף בפומבי על ידי הכוחות הרוסים הציג הטלה של חומר נפץ על רכב של נציבות האו"ם לפליטים.
במקרה אחר, תיעד ה-BBC מקרה בו אדם שחזר זה עתה לביתו בתום יום עבודה נכנס לחצר ביתו, מצית סיגריה ומשוחח עם שכנו בטרם הבחין בזמזום רחפן רוסי. אלמנו סיפרה כי ראתה אותו רץ למחסה בעקבות הטלה של רימון, אך רסיסים שחדרו אל ליבו הובילו למותו המיידי במקום.
שיתוף ברשתות החברתיות וגיוס המונים עבור כטב"מים על ידי אזרחים רוסים

תיעוד התקיפות מופץ באופן קבוע ברשתות חברתיות בשפה הרוסית. רבים מהכטב"מים נרכשים באמצעות גיוס המונים על ידי אזרחים רוסים, וחיילים רוסים חולקים עמם את צילומי הכטב"מים ותיעוד אירועי הטרור כדי שיוכלו "לראות את התמורה על השקעתם".
ה-BBC זיהה ערוץ טלגרם בו מפורסמים תיעודים ראשוניים של תקיפות הכטב"מים, בליווי איומים כלפי הציבור האוקראיני. קורבנות הפגיעות מכונים לעיתים קרובות "חזירים" – כינוי גזעני לאוקראינים. הערוץ נוהג לשתף תמונות של רחפנים וציוד צבאי אחד ולהודות לעוקביו על התרומות.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Hambling, David (11 באוקטובר 2024). "Terrifying 'Human Safari' In Kherson As Russian Drones Hunt Civilians". Forbes. נבדק ב-29 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Zivo, Adam (9 באוקטובר 2024). "Russian drones are hunting civilians in Ukraine". National Post. נבדק ב-29 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Horton, Alex; Korolchuk, Serhii (31 באוקטובר 2024). "Russian drones hunt civilians in streets of southern Ukrainian city". Washington Post. נבדק ב-20 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Human safari': Kherson residents on constant drone warfare". ABC listen. 10 באוקטובר 2024. נבדק ב-29 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zabrisky, Zarina (8 באוקטובר 2024). "Analysis: Sadistic 'Human Safari': Russia's Drone Warfare in Kherson". Kyiv Post. נבדק ב-26 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mehrara, Maya (2024-12-05). "Russia's deadly "human safari" in Kherson approaches grim milestone". Newsweek. נבדק ב-2024-12-06.
↑  Kelly, Kieran (5 באוקטובר 2024). "Russian drones hunt civilians in Kherson 'safari'". The Telegraph. נבדק ב-29 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Zabrisky, Zarina (2 באוקטובר 2024). "'Human safari' – Kherson civilians hunted down by Russian drones". Yahoo News. נבדק ב-29 באוקטובר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Limaye, Yogita (31 באוקטובר 2024). "Drone strikes on civilians suggest new Russian terror tactic in Ukraine". BBC. נבדק ב-25 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ""Human safaris" and havoc on the "home front": How Russian soldiers kill Ukrainian civilians, fellow Russians". The Insider. 30 באוקטובר 2024. נבדק ב-23 בנובמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
DJI Mavic, אחד מסוגי הרחפנים המשמשים לפגיעה באזרחים.
לייב פארק 2023

"לייב פארק 2023" הוא אלבום ההופעה הראשון באורך מלא של הזמר הישראלי אליעד נחום.
רקע

בספטמבר 2023, אליעד נחום חגג עשור לקריירתו המוזיקלית במופע בלייב פארק בראשון לציון. המופע היה המופע ה-500 בלייב פארק ראשון לציון וכלל כ-30 שירים ונמשך שעתיים וחצי, בליווי תזמורת וכלי נשיפה. אליעד השיק את אלבומו החדש "בין עולמות" במסגרת המופע, זכה לביקורות נלהבות ושני להיטים מהאלבום, "מאמסיטה" ו"בין עולמות", הפכו לשירים מושמעים ביותר בתחנות הרדיו.
אורחים מיוחדים במופע היו דיקלה, שביצעה יחד עם אליעד את "ואז את תראי", "ללא כוחות" ואת "שבע בערב", שמעון בוסקילה, איתו נחום ביצע את הדואט "לנשום" ואת "עד סוף העולם", רביב כנר, איתו ביצע עם אליעד את השיר "בין עולמות" ואת "רסיסים", ופלד, שביצע שירים כמו "חמסה" ו"מה אני נראה לך". אבי אבורומי הצטרף עם "אין מאושר ממני" ו"ספרי להם הכל".
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | אינטרו  | 0:59 |
| 2. | תמיד חלמתי  | 5:13 |
| 3. | סוף השבוע  | 3:33 |
| 4. | אור  | 3:59 |
| 5. | מורידים את הירח  | 4:51 |
| 6. | לנשום (בהשתתפות שמעון בוסקילה)   | 4:24 |
| 7. | נוסע  | 4:10 |
| 8. | כתובה בספרים  | 3:39 |
| 9. | סימן  | 4:06 |
| 10. | בין עולמות (בהשתתפות רביב כנר)   | 4:53 |
| 11. | איפה את  | 4:42 |
| 12. | רוחות  | 4:42 |
| 13. | יום הולדת  | 3:41 |
| 14. | על החולות (בהשתתפות שילה בן סעדון)   | 4:12 |
| 15. | מאמאסיטה  | 4:03 |
| 16. | מיאמי  | 3:11 |
| 17. | אל תגלי (בהשתתפות מטרו דה סאבג')   | 3:11 |
| 18. | פה (בהשתתפות מטרו דה סאבג')   | 2:55 |
| 19. | אין מאושר ממני (בהשתתפות אבי אבורומי)   | 3:27 |
| 20. | אחרון הימים (בהשתתפות איזי)   | 3:14 |
| 21. | חמסה (בהשתתפות פלד)   | 2:44 |
| 22. | מתוק כשמרלי  | 3:37 |
| 23. | מסע  | 5:05 |
| משך כולל: | משך כולל: | 1:28:31 |
הערות שוליים

↑  יניב לוי, מופע העשור של אליעד בלייב פארק ראשל"צ, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 3 בספטמבר 2023
| אליעד נחום |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | סימן • אור • תמיד חלמתי • מסע • בין עולמות |  |
| אלבומי הופעה | לייב פארק 2023 |  |
| ערכים קשורים | NMC • שמש |  |
| אליעד נחום - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| סימן | "סימן" • "מקלט" • "חופשי" • "אחרון הימים" • "מתוק כשמרלי" |  |
| אור | "אור" • "רוחות" • "אם ניגע" • "מיאמי" • "נוסע" |  |
| תמיד חלמתי | "לנשום" • "תמיד חלמתי" • "זמן" • "סוף השבוע" • "שמיים" • "מקום אחר" |  |
| מסע | "מסע" • "איפה את" • "מורידים את הירח" • "יום הולדת" • "השקט שלך" • "בת 28" • "אל תגלי" • "Never Fall" • "אין מאושר ממני" |  |
| סינגלים אחרים | "רוץ קדימה ילד" • "Cure the Corona" |  |
חיים כרמון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1927 לודז', הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  11 במרץ 2009 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  שירות הביטחון הכללי 
 
חיים כרמון (ספטמבר 1927 – 11 במרץ 2009) היה המלמ"ב (הממונה על הביטחון במשרד הביטחון) הראשון.