stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפלס (יומון)
הערות שוליים

↑  הרב רבינוביץ הוציא עיתון נוסף בשם "המודיע", שאת שמו משמר היומון "המודיע".
↑  יואב יצחק, חקירה נגד גורמים המזוהים עם יתד נאמן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 6 בספטמבר 2012
↑  הודה הלוי ואבי גרינצייג, גדולי ישראל: "הפלס מחלל שם שמים ומפיץ שנאה", באתר בחדרי חרדים, 17 בפברואר 2014
↑  שנתיים מאז יצא: הגרש"א פרסם מכתב תמיכה בהפלס, בחדרי חרדים 14. 6. 27
↑  אלי שלזינגר, 1300 שיחות, 13 מטרידים: המספרים נחשפים, באתר בחדרי חרדים, 14 באפריל 2015
↑  יקי אדמקר‏, "יתקשרו אליך אלפים": נחשף בליץ ההטרדות החרדי. האזינו, באתר וואלה, 26 במרץ 2015
↑  רועי ינובסקי וקובי נחשוני, חשד: סחטו חברות כדי לפרסם בעיתון חרדי, באתר ynet, 25 במרץ 2015
↑  ישראל כהן, ‏כתב אישום ראשון בפרשת 'הפלס': "שידול להטרדה", באתר כיכר השבת, 13 באפריל 2015
↑  משה הלר, נקמת החרדים: חשיפת הטלפונים של בכירי המשק (ארכיון)
↑  ישראל כהן, ‏גל מעצרים בקרב ראשי "הפלג" ובכירי "הפלס"; 28 נעצרו, באתר כיכר השבת, 18 באפריל 2017
↑  פרסומי הממשלה בעיתון "הפלס" (הקישור אינו פעיל, 24 בינואר 2023), באתר משרד המשפטים, 3 באוקטובר 2017
↑  שיטה חדשה: הפלס מפסיק הפצה חינמית בשישי, ומי יפיץ במקום?, באתר בחדרי חרדים, 16 בנובמבר 2017
↑  יאיר אטינגר, ביהדות התורה חרדים לקראת הבחירות המתקרבות, באתר הארץ, 28 באוקטובר 2012
↑  ישראל כהן, ‏סקר TGI לעיתונות החרדית: התחזקות קלה לעיתונים, הרדיו מעט נחלש, באתר כיכר השבת, 5 בספטמבר 2016
↑  אלכסנדר כץ, TGI חרדי: יתד והפלס רבים - וקורסים, ומה ברדיו?, באתר ביזפורטל, 15 במרץ 2017
↑  אלכסנדר כץ, צניחה בחשיפה לעיתונים, הרדיו מתחזק: הנה נתוני ה-TGI החרדי, באתר ביזפורטל, 29 באוקטובר 2018
↑  עידו קינן, חסרת מזל, באתר העין השביעית, 24 באפריל 2013
↑  אברמי פרלשטיין, היסטוריה ליטאית: ב'פלס' הוענק תואר 'מרן' לגר"ש אויערבך, באתר בחדרי חרדים, 30 בדצמבר 2016
↑  הפילוג ב'הפלג' - רשמי: נפתח שבועון חדש
| דגל ישראל עיתונים יומיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| עיתונים כלליים בתשלום | הארץ • ידיעות אחרונות • מעריב השבוע |  |
| עיתונים כלליים בחינם | ידיעות אחרונות (גרסה מקוצרת) • ישראל היום • מעריב הבוקר |  |
| כלכלה ועסקים | גלובס • כלכליסט • TheMarker |  |
| המגזר החרדי | המבשר • המודיע • הפלס • יתד נאמן |  |
| יומונים ושבועונים ברוסית | נאשה סטראנה • נובוסטי נדלי |  |
| עיתונים בשפות נוספות | אל-איתיחאד (בערבית) • ג'רוזלם פוסט (באנגלית) • הניו יורק טיימס הבינלאומי (באנגלית) |  |
| יומונים שהפכו לתקופונים | מקור ראשון |  |
| עיתונים שנסגרו | 24 דקות • דבר • הבקר • היום • הצופה • וסטי (ברוסית) • זמנים • חדשות • חרות • טלגרף • יום חדש • ישראלי • למרחב • מעריב • על המשמר  • קול העם • שערים • חדשות ישראל (בגרמנית) • לעצטע נייעס (ביידיש) • רוסקי איזראילטיאנין (ברוסית) |  |
תנ"ך פרארה

תנ"ך פרארה, 1553
תנ"ך פרארה היא מהדורת התנ"ך שהודפסה בפרארה בשנת 1553 בלאדינו.
המהדורה הוכנה על-ידי יום-טוב בן לוי אטיאס, בן למשפחת אנוסים מפורטוגל שחזרה ליהדות. את התרגום ללאדינו ביצע יצחק אברהם בן סלומון.
הספר יצא לאור בו זמנית בשתי מהדורת, המוקדשות כל אחת לאישיות אחרת: האחת לארקול ד'אסטה השני (אנ'), דוכס פרארה, והשנייה לפילנתרופית הידועה דונה גרציה נשיא, שככל הנראה מימנה את ההוצאה. אחד הטפסים של מהדורה זו נתרם בשנת 1958 לספרייה החופשית בפילדלפיה. בין עותקי התנ"ך השונים קיימים הבדלים, וייתכן כי הוא תוקן במהלך הדפסות חוזרות.
הספר נדפס בשפת הלאדינו לפי כללי התחביר העברי, באותיות לטיניות.
תנ"ך פרארה היה בסיס לתרגומים נוספים בשפת הלאדינו של מהדורות שתורגמו והודפסו במקומות שונים באיטליה, אמסטרדם והאימפריה העות'מאנית.
הערות שוליים

↑  אלוורו דה ורגאס בשמו הפורטוגזי
↑  טופס נדיר של תנ"ך־פירארה, קול העם, 4 במרץ 1958
↑  דניאל ליפסון, התנ"ך של האנוסים, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 24 ביולי 2024
↑  אפרים טובנהויז, 400 שנה לספרות לאדינו, שערים, 6 במאי 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428051005171  LCCN: n00075163  VIAF: 197681806   WorldCat (עם VIAF): 197681806
תופיק טובי

תופיק טובי, 1969
תופיק טובי בישיבת ועדת הפנים של הכנסת בתל אביב, ספטמבר 1949
תַּוְפִיק טוּבִּי (בערבית: توفيق طوبي; 11 במאי 1922 – 12 במרץ 2011) היה פוליטיקאי ערבי-ישראלי קומוניסטי. כיהן כחבר הכנסת מטעם חד"ש. כהונתו הייתה מהארוכות שידעה הפוליטיקה הישראלית, למעלה מ-41 שנות כהונה, כולן רצופות.
בית תאופיק טובי ברחוב תאופיק טובי 18 בשכונת הדר בחיפה. הבית הוא מבנה לשימור
לקריאה נוספת

תופיק טובי, בדרכו, בעריכת אליאס טובי, חיפה: ראיה, 2012.
הארכיון של תופיק טובי, באתר הארכיון האינטרנט המרקסיסטי (בעברית)
הערות שוליים

↑  נתן אלתרמן, הטור השביעי, הנזיפה בתופיק טובי, דבר, 18 בנובמבר 1949
↑  נאלץ לדבר עברית, דבר, 15 בנובמבר 1949
↑  אתר הכנסת
↑  דן שיפטן, ‏זהותם החדשה של הח"כים הערבים, תכלת 13, סתיו התשס"ג 2002
↑  אלכס יעקבסון על חוק הנכבה בבלוג של גדי טאוב
↑  הדיון בכנסת, דבר, 17 בינואר 1950
| חברי הכנסת הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מפא"י | דוד בן-גוריון • משה שרת • אליעזר קפלן • (דוד רמז) • יוסף שפרינצק* • גולדה מאיר • יצחק בן-צבי • זלמן שזר • דב יוסף • חיים בן אשר • אברהם הרצפלד • עדה מימון • שלמה לביא • שמואל דיין • יוסף ברץ • יחיאל דובדבני • בבה אידלסון • פרץ נפתלי • פנחס לבון • זלמן ארן • בן-ציון דינור • אליהו הכרמלי • נטע הרפז • (יהודית שמחוני) • (אבא חושי) • יזהר סמילנסקי • ראובן שרי • יונה כסה • אפרים תבורי • (יוסף מיכאל לם) • (אריה שפטל) • (אברהם טביב) • צבי יהודה • עקיבא גוברין • יוסף אפרתי • אריה בהיר • חסיה דרורי • אליעזר ליבנה • דוד הכהן • ישראל גורי • עמי אסף • מאיר ארגוב • דבורה נצר • שרגא גורן • השל פרומקין • דוד בר-רב-האי • (יצחק קנב) • (הרצל ברגר) • (ז'ניה טברסקי) • (ישראל ישעיהו-שרעבי) • (ברוך אזניה) • (מנחם כהן) • (רפאל בש) |  |
| מפ"ם | (יצחק טבנקין) • מאיר יערי • יעקב חזן • נחום ניר-רפאלקס • אהרן ציזלינג • מרדכי בנטוב • ישראל גלילי • יעקב ריפתין • משה סנה • ברל רפטור • אליעזר פרי • משה ארם • חנה למדן • חנן רובין • ישראל בר-יהודה • מנחם בדר • פייגה אילנית • יצחק בן-אהרן • (דב בר-ניר) • (מנחם רצון) • (דוד ליבשיץ) |  |
| החזית הדתית המאוחדת | יהודה לייב פישמן מימון • יצחק מאיר לוין • חיים משה שפירא • משה אונא • בנימין מינץ • דוד צבי פנקס • מאיר דוד לוונשטיין • זרח ורהפטיג • אליהו-משה גנחובסקי • קלמן כהנא • מרדכי נורוק • יוסף בורג • אהרן-יעקב גרינברג • אברהם יהודה גולדראט • אברהם-חיים שאג • (משה קלמר) • (אליהו מזור) |  |
| תנועת החירות | מנחם בגין • אורי צבי גרינברג • יעקב מרידור • אריה בן-אליעזר • אברהם רקנאטי • יוחנן בדר • הלל קוק • חיים לנדאו • שמואל מרלין • חיים כהן-מגורי • אליהו לנקין • שמואל כץ • ערי ז'בוטינסקי • אסתר רזיאל-נאור |  |
| הציונים הכלליים | פרץ ברנשטיין • ישראל רוקח • שושנה פרסיץ • יוסף ספיר • יעקב קליבנוב • יעקב גיל • יוסף סרלין |  |
| המפלגה הפרוגרסיבית | פנחס רוזן • אברהם גרנות • אידוב כהן • יזהר הררי • ישעיהו פורדר |  |
| ספרדים ועדות מזרח | בכור-שלום שטרית • אליהו אלישר • אברהם אלמליח • משה בן-עמי |  |
| מק"י | שמואל מיקוניס • תופיק טובי • אליעזר פרמינגר • מאיר וילנר |  |
| הרשימה הדמוקרטית של נצרת | סיף א-דין א-זועבי, אמין-סלים ג'רג'ורה |  |
| מפלגת הלוחמים | נתן ילין-מור |  |
| ויצו | רחל כהן-כגן |  |
| התאחדות התימנים בישראל | זכריה גלוסקא |  |
בסוגריים - כהונה חלקית, * יו"ר הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304100305171  BnF: cb169419541 (data)  ISNI: 0000 0003 6997 8528  VIAF: 234834772   WorldCat (עם VIAF): 234834772
בית הנבחרים של קונטיקט

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  1698–הווה (כ־327 שנים) 
 הרכב
 מספר מושבים:  151 
  
 משכן
  
 קפיטול מדינת קונטיקט 
 אתר אינטרנט
 אתר רשמי
 
בית הנבחרים של קונטיקט (באנגלית: Connecticut House of Representatives) הוא הבית התחתון בעצרת הכללית של קונטיקט, בית המחוקקים של מדינת קונטיקט שבארצות הברית. הבית מורכב מ-151 חברים ממחוזות חד-נציגיים, כאשר כל מחוז בחירה מכיל קרוב ל-22,600 תושבים. כל הנציגים נבחרים מדי שנתיים זוגיות וללא הגבלת כהונה. הבית מתכנס בקפיטול מדינת קונטיקט בבירה הרטפורד. השכר השנתי של חברי הבית זהה לסנטורים שבסנאט של קונטיקט - $40,000.
נכון לינואר 2025 - למפלגה הדמוקרטית יש רוב משמעותי של כ-102 נציגים, אל מול 49 נציגי המפלגה הרפובליקנית.
חברי בית בולטים

ג'ונתן טרומבול, מושל מושבת קונטיקט, מושל קונטיקט
רוג'ר שרמן, ראש העיר הראשון של ניו הייבן, חתם על החוקה, חבר הקונגרס של ארצות הברית, סנטור ארצות הברית
ג'ונתן טרומבול ג'וניור עוזר דה-קאמפ לגנרל וושינגטון, חבר קונגרס, סנטור אמריקאי, מושל קונטיקט ה-20
ג'רמיה וודסוורת', חבר קונגרס, חבר ועידה חוקתית
ג'ון דבנפורט, קצין צבא קונטיננטלי, חבר קונגרס
נח וובסטר, מחבר ומחנך מילון
אייזק טוסי, חבר קונגרס, סנטור אמריקאי, התובע הכללי של ארצות הברית, מזכיר הצי, המושל ה-33 של קונטיקט
פי. טי. ברנום, איש ראווה, פוליטיקאי ואיש עסקים ידוע בקרקס בארנום וביילי .
אברהם א. ריביקוף, מושל קונטיקט ה-80, סנטור ארצות הברית, שר הבריאות, החינוך והרווחה של ארצות הברית
לואל פ. וויקר ג'וניור, חבר קונגרס, סנטור אמריקאי, מושל קונטיקט ה-85
ג'ו קורטני, חבר קונגרס
ריצ'רד בלומנטל, התובע הכללי של קונטיקט וסנאטור אמריקאי
כריס מרפי, חבר קונגרס אמריקאי
אליזבת אסתי, חברת קונגרס
HP סאיטקס

| --- | --- |

מטה HP Scitex העולמי בנתניה, ישראל
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־20 שנה) 
 חברת אם:  .HP Inc
 מיקום המטה:  נתניה 
 ענפי תעשייה:  דפוס דיגיטלי
 מוצרים עיקריים:  תוכנה 
  
 www.hp.com/go/corrugatedpackaging
 
אירוע השקה בינלאומי של מערכת הדפוס HP PageWide C500 Press שנערך באתר HP בקיסריה, ישראל.
HP סאיטקס (או HP Scitex) היא חטיבה של חברת HP העולמית, העוסקת בייצור מכונות דפוס דיגיטלי. החטיבה מפתחת ומספקת פתרונות דפוס דיגיטליים לשוקי האריזות ושוק השילוט. חטיבת סאיטקס מורכבת ממטה הממוקם בנתניה, הכולל מרכז מחקר ופיתוח, כספים, שיווק ושירות; מפעל לייצור מכונות דפוס הממוקם בקיסריה; מפעל לייצור דיו הממוקם בקרית גת ומפעל דיו נוסף בפוארטו ריקו. בנוסף, מערכות הדפוס מהדור החדש של סאיטקס מבוססות על טכנולוגית הזרקת דיו תרמית (Thermal InkJet) של HP. הדיו שפיתחה HP עבור מערכת הדפוס הוא מבוסס-מים ועומד בתקנים המחמירים ביותר לאריזות מזון. טכנולוגיית ה-HDR מבוססת על ראשי Piezo inkjet ודיו UV.
היסטוריה

HP סאיטקס היא תוצר של מיזוגים ורכישות החל משנות השישים. סאיטקס קורפוריישן בע"מ נוסדה בשנת 1968 ברחובות על ידי אפי ארזי, כחברת "טכנולוגיה מדעית בע"מ" ועסקה בייצור מכונות ממחושבות לענף הטקסטיל. מקור השם "סאיטקס" נובע מ-Scientific Textile, השוק העיקרי של החברה באותה עת. בתחילת שנות ה-70 החלה החברה למכור את מכונות הטקסטיל בארצות הברית. בשנת 1979 הפוקוס של החברה השתנה לעיבוד תמונות צבע כך שיהפוך את תהליך הקדם דפוס ובעיקר את תהליך ייצור הגלופות לדיגיטלי.
בשנת 1980 הונפקו מניות החברה בבורסת נאסד"ק בעזרתו של איש הכספים של החברה, ארתור לאו ופרד אדלר, משקיע אמריקאי מאבות תעשיית הון הסיכון.
בשנת 1998, רכשה סאיטקס קורפוריישן את חברת "עידנית טכנולוגיות", בראשות דוד רייס. עידנית נוהלה כיחידה עסקית עצמאית תחת סאיטקס קורפוריישן עם אחריות מלאה להרחיב את נוכחותה של סאיטקס בשוקי הדפוס. באותה שנה, רכשה סאיטקס קורפוריישן את פעילות ה-Super Wide Format של חברת "מתן מדפסות דיגיטליות", בראשותו של דב עופר, ויצרה בתוך חברת סאיטקס קורפוריישן את סאיטקס הדפסה בפורמט רחב בע"מ (Scitex Wide Format Printing Ltd).
בשנת 2000 חברת "קריאו", מתחרה קנדית של סאיטקס שמייסדיה הם ישראלים, עמוס מיכלסון ודן גלברט, רכשה חלק מפעילות סאיטקס קורפוריישן, למעט חטיבות סאיטקס דיגיטל פרינט באוהיו וסאיטקס פורמט רחב, שהפכה לחברת סאיטקס ויז'ן. באותה שנה רכשה סאיטקס ויז'ן את TechINK והמשיכה עם פעילות זו עד 2013.
בשנת 2001, סאיטקס ויז'ן, בהנהגתו של דייוויד רייס, רכשה את טכנולוגית ה-Flatbed של Siantec. חברת “אפריון דיגיטל בע"מ”, בניהולם של מיקי נגלר ואבי הופרט, מוזגה ב-2003 עם סאיטקס ויז'ן בהנהגתו של דב עופר.
ב-2005 נמכרה סאיטקס ויז'ן, שעסקה באותה עת בפיתוח פתרונות ההדפסה בפורמט רחב, לחברת היולט פקארד האמריקאית, כולל שם המותג. לאור זאת, החברה שינתה את שמה ל-HP סאיטקס.
בשנת 2008, HP רכשה את "נור מקרו-פרינטרס", יצרנית פתרונות הדפסה בפורמט רחב.
בנובמבר 2015, התפצלה חברת היולט פקארד לשתי חברות נסחרות, שתיהן חברות Fortune 100:
HP Inc. ו-Hewlett-Packard Enterprise. חברת HP Inc. עוסקת במערכות דפוס ומחשוב. HP סאיטקס ממשיכה להיות חלק מחטיבת הדפוס הגרפי של HP.
הערות שוליים

↑  חברת HP Scitex - השיקה בישראל מרכז עולמי להצגת טכנולוגיות דפוס דיגיטלי, באתר New Tech Magazine, ‏11 בספטמבר 2016
↑  HP’s food-safe digital press debuts at Lic Packaging, Digital Print Corrugated Magazine, ‏28 Nov, 2018
↑  סאיטקס בניהול דודו תומר, באתר דפוסגרף, ‏5 בספטמבר, 2016(הקישור אינו פעיל)
↑  אברהם פלג, דוגמה חדשה בטקסטיל - ב-12 דקות, באתר מעריב, ‏18 בפברואר 1971
↑  מחשב מסייע לסריגת בדים לפי ציורים, באתר דבר, ‏8 בנובמבר 1972
↑  עמי גינזבורג, ‏סאיטקס רכשה את עידנית תמורת 60 מיליון דולר במזומן, באתר גלובס, 15 בפברואר 1998
↑  אבי פייגנבאום, זכי שפר, האוניברסיטה הפתוחה, 2008, עמ' עמ' 504
↑  קרן צוריאל, ‏נסגרה עיסקת קריאו-סאיטקס, באתר גלובס, 17 בינואר 2000
↑  שושלת הדפוס הדיגיטלית, באתר DailyMaily, ‏5 בספטמבר 2006(הקישור אינו פעיל)
↑  הושלמה העסקה למכירת נכסיה ופעילותה העסקית סאיטקס ויז'ן ל-HP, באתר TheMarker‏, 3 בנובמבר 2005
↑  הראל עילם, הפיצול של HP לשתי חברות: מהלך נואש או תרגיל מבריק?, באתר כלכליסט, 2 בנובמבר 2015
בית הנבחרים של לואיזיאנה

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 הרכב
 מספר מושבים:  105 
  
 משכן
  
 הקפיטול של מדינת לואיזיאנה 
 אתר אינטרנט
 house.louisiana.gov
 
בית הנבחרים של לואיזיאנה (באנגלית: Louisiana House of Representatives) הוא הבית התחתון בבית המחוקקים של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית. בית הנבחרים מורכב מ-105 נציגים, שכל אחד מהם מייצג כ-42,500 איש. החברים מכהנים בתקופת כהונה של ארבע שנים עם הגבלת כהונה של שלוש קדנציות (שתים עשרה שנים). הבית הוא אחד מחמשת הבתים התחתונים היחידים עם כהונה של ארבע שנים, בניגוד לרוב המקומות שבהם הכהונה היא של כשנתיים.
הבית מתכנס בקפיטול המדינה בבירה באטון רוז'. השכר השנתי של הנבחרים הוא 16,800 דולר. נכון לינואר 2025 למפלגה הרפובליקנית יש רוב של כ-73 נציגים, אל מול 32 נציגי המפלגה הדמוקרטית.
המשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 תחום שיפוט:  ישראל ישראל
 תאריך הקמה:  2007
 ממשלה:   ממשלת ישראל
 שר:  מאי גולן
 תאריך כניסה:  22 בינואר 2024
 מנכ"ל:  מירב שטרן (מ"מ)
 מטה מרכזי:  ירושלים
 שמות קודמים:  המשרד לענייני גמלאים, המשרד לאזרחים ותיקים
 http://www.shivyon.gov.il
 
המשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה הוא משרד ממשלתי, אשר מטרותיו העיקריות היו שיפור מצבם של האזרחים הוותיקים בישראל, סוגיות שונות של שוויון מגדרי, מיעוטים, צעירים, ומיזמים חברתיים.
היסטוריה > עליית מפלגת גיל ובחירות 2006

במערכת הבחירות לכנסת השבע עשרה השתתפה גם מפלגת גיל - גמלאי ישראל לכנסת. מפלגה זו פנתה בעיקר לציבור הקשישים והגמלאים בנימוק שרק הגמלאים יגנו על עצמם. בבחירות זכתה המפלגה ב-7 מנדטים והפכה להפתעת הבחירות. עם זאת, נראה כי חלק ניכר ממצביעי המפלגה באותה השנה היו צעירים שביקשו להביע מחאה כנגד האקלים הפוליטי במדינת ישראל.
במסגרת המשא ומתן הקואליציוני נחתם הסכם בין מפלגת קדימה למפלגת גיל. המפלגות הסכימו בין היתר על העלאת קצבאות הזקנה, הרחבת סל התרופות ומינוי שר לענייני גמלאים. עד אז תחום הקשישים היה נתון לטיפול משרד הרווחה.
ב-10 בספטמבר 2006 התקבלה החלטה של ממשלת ישראל ה-31 להקים יחידת סמך לענייני גמלאים במשרד ראש הממשלה. נקבע שייעודה של היחידה הוא לסייע בשיפור מעמד הגמלאים, איכות חייהם הפיזית והנפשית וניהול מערך המתנדבים למען הקשישים.
היסטוריה > המשרד לענייני גמלאים והמשרד לאזרחים ותיקים

ב-25 ביולי 2007 אושרה הקמת משרד לענייני גמלאים כמשרד ממשלתי עצמאי, שלא יהיה חלק ממשרד ראש הממשלה. רפי איתן, ראש מפלגת גיל, מונה לעמוד בראשו.
בהשבעת ממשלת ישראל ה-32 הכריז ראש הממשלה, בנימין נתניהו, כי הוא יעמוד בראש המשרד, אך במשרד תכהן גם סגנית שר - לאה נס. למשרד הוקצה תקציב של 68 מיליון ש"ח. במהלך הקדנציה שונה שם המשרד ל"המשרד לאזרחים ותיקים".
לאחר הקמת ממשלת ישראל ה-33 מונה אורי אורבך לשר העומד בראש המשרד לאזרחים ותיקים והוא עמד בראשו עד לפטירתו ב-16 בפברואר 2015. במהלך כהונתו יזם אורבך את הפעלתם של מיזמים רבים שנועדו לקדם את האזרחים הוותיקים ולסייע להם. בין השאר עודד את מיזם יחידות סגולה - מוקדי מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים בבתי חולים, שעובדים בשיתוף עם מוקד המידע לאזרחים ותיקים, 8840*, שבו ניתן מענה לפניות רבות ומגוונות; כיתות ותיקים - ותיקים חוזרים ללמוד בכיתות משלהם בבתי ספר תיכוניים, וכן פעל לקבלת פיצויים מממשלת גרמניה לעובדי גטאות.
גולת הכותרת של פעילותו הייתה מיזם "שלישי בשלייקס", שעודד מתן הטבות לקהילת האזרחים הוותיקים בימי שלישי. מבצע הסרטים בעשרה שקלים הופסק לאחר כשנה של פעילות וחזר לפעול חודשים אחדים מאוחר יותר, יחד עם הנחות והטבות נוספות, במסגרת המשרד לשוויון חברתי.
היסטוריה > המשרד לשוויון חברתי

עם השבעת הממשלה ה-34, מונתה גילה גמליאל לשרה ומינתה את אבי כהן סקלי למנכ"ל המשרד. במהלך כהונתה הוחלט לשנות את שם המשרד ל"המשרד לשוויון חברתי", ולהרחיב את סמכויותיו, כך שלא יעסוק רק באזרחים ותיקים. במאי 2015 הועברו למשרד מספר יחידות ואגפים ממשרד ראש הממשלה: הרשות לקידום מעמד האישה, הרשות לפיתוח כלכלי של מגזרי המיעוטים, מטה ישראל דיגיטלית, והוקם תחום הצעירים (לימים רשות הצעירים, כיום במשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי).
עם השבעת הממשלה ה-35 בשנת 2020 מונתה מירב כהן ממפלגת "כחול-לבן" לתפקיד השרה, וכיהנה בתפקיד עד להתפטרותה בשנת 2021. בתקופת כהונתה מינתה מירב כהן את יעל מבורך לתפקיד מנכ"לית המשרד. לאחר מספר חודשים עם השבעת הממשלה ה-36 חזרה כהן למשרד. והחליטה למנות את מאיר בינג לתפקיד מנכ"ל המשרד, במקומה של יעל מבורך שהתפטרה.
עם השבעת הממשלה ה-37 בדצמבר 2022, מונה עמיחי שיקלי ממפלגת "הליכוד" לתפקיד השר. בשנת 2023 במסגרת ההסכמים הקואליציוניים, שונו סמכויות המשרד כך שאגף בכיר אזרחים ותיקים ורשות הצעירים עברו לאחריות משרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי. הרשות לזכויות ניצולי השואה והרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי עברו לאחריות משרד ראש הממשלה. והרשות לקידום מעמד האישה עברה לאחריות המשרד לקידום מעמד האישה. המשרד קיבל לאחריותו את הרשות לפיתוח והתיישבות הבדואים בנגב ואת האגף הבכיר לפיתוח כלכלי חברתי בחברה הבדואית בנגב, ממשרד הרווחה והביטחון החברתי. לאחר התפטרותו של עמיחי שיקלי מתפקיד השר לשוויון חברתי, החליטה הממשלה לבטל את המשרד לקידום מעמד האישה, להחזיר את הרשות לקידום מעמד האישה לאחריות המשרד לשוויון חברתי, ולשנות את שם המשרד למשרד לשוויון חברתי ולקידום מעמד האישה. כמו כן, הוחלט כי מאי גולן תעמוד בראש המשרד. החלטת הממשלה אושרה במליאת הכנסת ביום 22 בינואר 2024.
מבנה המשרד ופעילות

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במשרד ישנם כ-122 עובדים. תקציב המשרד לשנת 2017 עמד על 750 מיליון ש"ח, לעומת 450 מיליון ש"ח ב-2016 ו-134 מיליון ש"ח ב-2015. התקציב מתוכנן לעלות ב-50 מיליון ש"ח נוספים ב-2018.
המשרד לאזרחים ותיקים הוקם כגוף מטה בממשלה לפיתוח ולקידום תוכניות ושירותים עבור האזרחים הוותיקים בישראל, ולביצוע פרויקטים לשיפור וקידום איכות חייהם במגוון תחומים. לשם הגשמת יעד זה, הוצבו למשרד מספר מטרות מרכזיות:
שיפור איכות ורמת החיים של האזרח הוותיק: על מנת לגבש מדיניות כוללת לאוכלוסייה המבוגרת, מבצע המשרד מיפוי בעיות ובדיקת שירותים הניתנים לקשישים בישראל. המשרד מתכנן הקמת מועצה ציבורית מייעצת בתחום הקשישים והגמלאים, אשר תייעץ לראש הממשלה, לשר ולכלל רשויות המדינה בקביעת המדיניות. כמו כן פועל המשרד להגדלת מספר האזרחים הוותיקים העוסקים בפעילויות תעסוקה, העשרה ופנאי.
שיפור תחושת ביטחונו האישי של האזרח הוותיק: המשימה המרכזית העומדת בפני המשרד להשגת יעד זה היא יישום תוכנית למאבק באלימות נגד אזרחים ותיקים.
מיסוד הקשר בין הדור הצעיר לאזרחים הוותיקים: בשיתוף משרד החינוך, תנועות הנוער, התאחדות הסטודנטים ובני השירות הלאומי והאזרחי בישראל, מקדם המשרד פרויקטים בין דוריים במערכת החינוך ובמסגרת השירות הלאומי, וכן פרויקטים בתחום המורשת.
שיפור רמת השיקום והסיעוד לאזרח הוותיק: המשרד מקדם ביצוע הערכה גריאטרית בקרב אזרחים ותיקים מעל לגיל 70. כמו גם עידוד ביצוע בדיקות תקופתיות והערכות גריאטריות בקופות החולים לאזרחים ותיקים בני 70 שנים ומעלה. במסגרת זו מקדם המשרד את ציון יום הקשיש הבינלאומי. כמו כן עוסק המשרד בריכוז המידע והידע בתחום הזקנה לאנשי מקצוע, ופועל בשיתוף עם מרכז הידע לחקר הזדקנות האוכלוסייה בישראל מאז שנת 2008 בביצוע מיזם SHARE-ERIC.
פיתוח והתאמת שירותים ותשתיות בעידן של אוכלוסייה מזדקנת: מתן מענה לפניות אזרחים ותיקים, שיפור וקידום נושא הדיור לזקנים תוך מתן פתרונות מיגון, רווחה, שיקום וסיעוד, תוכניות אב יישוביות והגברת פעילויות היידוע לאזרחים הוותיקים.
שיפור איכות החיים של ניצולי השואה בישראל: המשרד פועל לשיפור איכות חייהם של ניצולי השואה, תוך מעקב אחר יישום דו"ח דורנר וביצוע החלטות הממשלה מ-2007 ועד היום בתחום הסיוע הממשלתי לניצולי השואה. בנוסף, במסגרת זו, המשרד עוסק בנושאים הבאים: טיפול בהשבת הרכוש היהודי הגזול, תיעוד קורות חייהם של ניצולי השואה במיזם "לדורות" וסיוע בבירור זכויות ניצולי השואה, כולל באמצעות מתנדבים. כמו כן מקיף המשרד את רוב תחומי החיים של ציבור זה, על רבדיו וצרכיו השונים. המשרד פועל גם להשלמת תיעוד ורישום זכויות יהודים יוצאי מדינות ערב ואיראן.
המשרד במתכונתו החדשה

המשרד לשוויון חברתי במתכונתו החדשה פועל לקידום אוכלוסיות האזרחים הוותיקים, הצעירים, הנשים והמיעוטים.
הנושאים בהם עוסק המשרד:
המשרד במתכונתו החדשה > תחומי אחריות שהיו במשרד (עד 2023) > אזרחים וותיקים - קידום אוכלוסיית האזרחים הוותיקים בישראל, והרשות לזכויות ניצולי השואה

הרשות לזכויות ניצולי השואה היא המוסד הממשלתי הממונה על יישומה של החקיקה המעניקה תגמולים והטבות לניצולי שואה - מהם שהפכו לנכים כתוצאה מהתעללות הנאצים או עקב השתתפותם במלחמת העולם השנייה, וכן לניצולי שואה נזקקים. הרשות אחראית להעביר תשלומים חודשיים ולספק טיפולים רפואיים ושירותי רווחה לציבור נכים ייחודי זה על מנת שיוכלו לחיות ברווחה יחסית.
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע הרשות לזכויות ניצולי השואה עברה למשרד ראש הממשלה. בנוסף, אגף בכיר אזרחים ותיקים במשרד עבר למשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי על פי ההסכמים הקואליציוניים של הממשלה ה-37.
המשרד במתכונתו החדשה > תחומי אחריות שהיו במשרד (עד 2023) > פיתוח כלכלי וחברתי של המגזר החרדי – באמצעות הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי

הרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של המגזר החרדי רשות ממשלתית הכפופה למשרד לשוויון חברתי האמונה על הפיתוח הכלכלי, החברתי וצמצום הפערים בחברה הישראלית בין האוכלוסייה החרדית לציבור הכללי במדינת ישראל, הרשות הוקמה מכוח החלטה 182 של הממשלה ראש הרשות הוא רועי אסף.
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע הרשות עברה למשרד ראש הממשלה.
המשרד במתכונתו החדשה > תחומי אחריות שהיו במשרד (עד 2023) > צעירים - הובלת מדיניות לאומית בתחום הצעירים באמצעות רשות הצעירים

הרשות מפעילה תוכניות ונותנת תמיכות לשם שילוב הצעירים בחברה ובתהליכי קבלת ההחלטות
עם הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע רשות הצעירים עברה למשרד הנגב, הגליל והחוסן הלאומי על פי ההסכמים הקואליציוניים של הממשלה ה-37.
המשרד במתכונתו החדשה > תחומי אחריות שהיו במשרד (עד 2023) > קידום מעמד האישה – באמצעות הרשות לקידום מעמד האישה

הרשות לקידום מעמד האישה עוסקת בקידום מדיניות בנושא מעמד האישה בישראל; בתיאום בין הגופים המטפלים במעמד האישה בישראל; בגיבוש פעילות למניעת אלימות נגד נשים ומיגור תופעת הזנות בישראל.
הרשות עברה למשרד לקידום מעמד האישה שהוקם ב-1 במאי 2023. בעקבות ביטול המשרד לקידום מעמד האישה, בהתאם להחלטת מליאת הכנסת מיום 22 בינואר 2024, שאישרה את החלטת הממשלה בנושא, הוחזרה הרשות למשרד לשוויון חברתי, ששמו שונה למשרד לשוויון חברתי וקידום מעמד האישה.
המשרד במתכונתו החדשה > תחומי האחריות של המשרד כיום > פיתוח כלכלי של המגזר הערבי – באמצעות הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים

הרשות לפיתוח כלכלי של מגזר המיעוטים היא רשות ממשלתית הכפופה למשרד לשוויון חברתי, שתפקידה לעזור לפיתוח ולשילוב האוכלוסייה הערבית, הדרוזית והצ'רקסית בכלכלה הישראלית. הרשות הוקמה מתוקף החלטה 1204 של ממשלת ישראל מפברואר 2007 והמלצות ועדת אור משנת 2000.
המשרד במתכונתו החדשה > תחומי האחריות של המשרד כיום > פיתוח המגזר הבדואי

הרשות אחראית על הסדרת היישובים בפזורה הבדואית, קידום ופיתוח תשתיות לאוכלוסייה הבדואית ותיאום מתן שירותים ממשרדי הממשלה למגזר.
קידום אוכלוסיות הלהט"ב
מטרת האגף לקידום אוכלוסיות הלהט"ב היא טיפוח וקידום אוכלוסיות הלהט"ב בישראל לטובת חיזוק המוגנות, תחושת הביטחון ותחושת השייכות באמצעות יצירת שוויון הזדמנויות וצמצום פערים בשלל תחומי החיים. האגף הוקם מתוקף החלטה 1782 של ממשלת ישראל מיולי 2022.