stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השופט דרד
דמויות > נבלים

כנופיית אנג'ל: קבוצת שודדים מעוררת פחד ויראה מטקסס סיטי, שאחראית לשורת פשעים אלימים. בראש הכנופיה עומד אלמר אנג'ל, ובניו הם לינק, ג'וניור, "מכונה רעה" (Mean Machine) ופינק. בסרט השופט משנת 1995, הכנופיה מתוארת כפנאטים דתיים וכקניבלים.
השופט הבכיר קאל: ראש יחידת השפיטה המיוחדת, מחלקת חקירות פנימיות של השופטים, אשר הטילה מורא בקרב השופטים בשל פעילותה בחשיפת שחיתות במשטרת מגה סיטי אחת. קאל ניצל את סמכותו כדי לסחוט שופטים במקום לעצור אותם ולהשתמש בהם כמתנקשים אישיים שלו. באמצעות דרכיו המושחתות הוא ביסס את שלטונו כשופט בכיר בשנת 2100 והיה אחראי להפללתו של דרד. דמותו מבוססת על הקיסר הרומאי המטורף קליגולה.
מרלון שייקספיר: אמן גרפיטי מתבגר שידוע בכינויו "צ'וֹפֵּר", שאיתגר את מערכת המשפט של מגה סיטי אחת ללא הרף.
השופטים האפלים: קבוצת אוכפי חוק מיקום מקביל. הם הונהגו בידי השופט מוות, שהכריז כי כל הפשע בוצע בידי החיים, ולכן לפי ההגיון שלו כל עצם הקיום הוא פשע. צוות השופטים כולל את השופט אש (Judge Fire), השופט פחד (Judge Fear) והשופט תמותה (Judge Mortis). חברי הצוות, שהקדישו את חייהם לפילוסופיה המעוותת של השופט מוות, הרגו אנשים מתוך הצדקה עצמית וחסרת הגיון משלהם. כך למשל, השופט אש גזר דין מוות לבית ספר שלם כתוצאה מזיהום סביבתי של רעש. הכל השתנה כאשר מוות פגש בפוביה (Phobia) ובחילה (Nausea), אחיות המוות לעתיד, שהיו רוצחות המונים פנאטיות עם כוחות על-טבעיים. מוות התאהב בהן ובעזרתן גרם לשרשרת רציחות שהחליאה אף אותו. בעזרתן של האחיות מוות, הקבוצה הפכה לקבוצת אלמתים ששופטת בדרך "טהורה" וללא כל צביעות. עד מהרה, השופטים האפלים רצחו את האוכלוסייה כולה בעולמם.
ארמון גיל: מתנקש יוצא צבא שהונדס גנטית בעל גנים של תיקנאים ונמר שהעניקו לו יכולות משודרגות. גויס בידי שופט עריק כדי לחסל אקטיביסטים פוליטיים שביקרו ללא הרף את מערכת המשפט.
השופט גרייס: שופט רחוב מוערך וכריזמטי, שותף לשעבר של דרד שהיו לו כוונות טובות, אך דעתו נדחפה לכדי שיגעון כאשר מוחו נשטף בידי השופטים האפלים בשנת 2112.
מורטון ג'אד: שופט לשעבר וראש הגנטיקה במערכת המשפטים. היה אחראי לרעיון שיבוט השופטים, ושנוא בידי השופט סולומון בשל חוסר מוסריותו. בעקבות המלחמות האטומיות של שנת 2070, מגה סיטי אחת הייתה שרועה בתוהו ובוהו, וג'אד הציע רעיון לשבט אזרחים בנוסף לשופטים ובכך ליצור אוכלוסייה כנועה וצייתנית. הוא נשפט להוצאה להורג אך עקבותיו נעלמו. ג'אד הופיע כמעט 40 שנה לאחר מכן בבסיס סודי, והתברר כי הוא הקים צבא שופטים משלו באמצעות DNA אותו גנב ממערכת המשפטים.
אוון קרייסלר: ידוע גם בכינוי "הילד השופט", נער בעל יכולות טלפתיה וחיזוי קיצוניות ביותר. לנער היה סימן לידה על מצחו בצורת סמל הנשרים של מערכת השופטים. נועד לשלוט במגה סיטי אחת.
פי. ג'יי. מייבי: ילד פלא ורוצח סדרתי ידוע לשמצה שנטל את זהות ראש העיר ביירון אמברוז, אותו רצח.
השופט אורלוק הסובייטי: ידוע גם בשם "אורלוק המתנקש". אחראי לבהלת ההידבקות דרך מקורות המים של מגה סיטי אחת.
הערות שוליים

↑  Top 100 Comic Book Heroes, IGN
↑  The 50 Greatest Comic Book Characters
↑  Judge Dredd to become TV show, Clark Collis, May 10th 2017
↑  Concept Art for Judge Dredd TV Series, Karl Urban in Talks to Reprise, Spencer Perry, August 11th 2017
↑  Judge Dredd: Mega-City One: Karl Urban in Talks to Reprise Lead Role for TV, Joe Skrebels, August 8th 2017
↑    Philip Johnston, Home Affairs Editor, ‏'Judge Dredd' powers for police urged, The Telegraph, 22 September 2005
↑  New Judge Dredd Film, August 16th 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563660605171  LCCN: nb2015006072  MusicBrainz: a64e3849-26cd-4fae-aa11-de71025df99e  MusicBrainz: dd9eda05-e6d3-422f-9293-a117b8a979e6   WorldCat (עם LCCN): nb2015-006072
תעלת למייר

| --- | --- |

קרחונים בתעלת למייר
 מידע כללי
 על שם:  Charles Lemaire 
 סוג:  מצר ים 
 מידע נוסף
 קואורדינטות:  65°07′59″S 64°00′00″W﻿ / ﻿65.133°S 64°W﻿ / -65.133; -64
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיתעלת למייר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיתעלת למייר
 
תעלת למייר (באנגלית: Lemaire Channel) היא מצר ים בין חצי האי קייב שבאזור ארץ גרהאם של חצי האי האנטארקטי, לבין האי בות', שבאנטארקטיקה.
לגדות מצר הים מצוקים גבוהים ותלולים, ובמצר הים גושי קרח צפים רבים. יופיו של המצר הופך אותו לאחד היעדים התיירותיים המובילים באנטארקטיקה - ובשל כך כינוייו של המצר "בקע קודאק" (Kodak Gap).
אורכו של מצר הים 11 קילומטרים, ורוחבו בנקודה הצרה ביותר 1,600 מטרים בלבד.
מעבר נמרוד מתחבר אל קצהו הצפוני של תעלת למייר.
היסטוריה > גילוי המצר

המצר התגלה לראשונה על ידי משלחת החקר הגרמנית שנערכה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1873–1874. המשלחת לא חצתה את המצר.
המצר נחצה לראשונה בדצמבר 1898, אז עברה דרכו הספינה "בלגיקה", ספינת המחקר של משלחת אנטארקטיקה בלגית.
היסטוריה > מקור השם

מפקד המשלחת הבלגית, אדריאן דה ז'רלאש, נתן למצר הים את שמו.
ז'רלאש קרא למצר עם שם שארל למייר, חוקר בלגי אשר חקר את אזור קונגו.
תיירות

בשל יופיו, מצר הים הפך להיות חלק סטנסרטי בכל מסלול הפלגה של אונייות תיירות באזור אנטארקטי.
מימי המצר שקטים - דבר נדיר ביום הדרומי, וכן המעבר בקרבת האי פטרמן (בו נוהגים התיירים לבקר)
הכניסה הצפונית אל תעלת למייר
קרחונים ומצורים משתקפים בכניסה הדרומית למצר.
ספינת תיירות רוסית חוצה את תעלת למייר
פסגות אונה
קרחונים בתעלת לומייר
תעלת סידן

| --- | --- |
 שיוך:  cation channel complex, Cation diffusion facilitator 
 מזהים
 קוד MeSH:  D12.776.157.530.400.150 
 מזהה MeSH:  D015220 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0006685 
 
תעלת סידן היא תעלת יונים המראה חדירות סלקטיבית ליוני סידן. לפעמים שם נרדף הוא תעלת סידן מגודרת במתח (voltage-gated calcium channel), סוג של תעלת סידן המווסתת על ידי שינויים בפוטנציאל הממברנה (הפער בין המתחים מחוץ לממברנה ובתוכה). חלק מתעלות הסידן מוסדרות על ידי קישור ליגנד. תעלות סידן יכולות להיות מווסתות גם על ידי מתח וגם על ידי ליגנדים כדי לספק שליטה מדויקת על זרימת יונים. חלק מתעלות הקטיונים מאפשרות לסידן כמו גם לקטיונים אחרים לעבור דרך הממברנה.
תעלות סידן יכולות להשתתף ביצירת פוטנציאל פעולה (דחף עצבי) על פני ממברנות התא. ניתן להשתמש בתעלות סידן גם לשחרור יוני סידן גשליחים שניוניים בתוך התא, ואלה משפיעים על מסלולי האיתות בהמשך הזרם.
טבלאות השוואה

הטבלאות הבאות מסבירות שער, גן, מיקום ותפקוד של סוגים שונים של תעלות סידן, הן מתח והן שערי ליגנד.
טבלאות השוואה > שערי מתח

"תעלות סידן המופעלות על ידי מתח"
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג | מתח | תת-יחידה α 1 (שם גן) | יחידות משנה משויכות | לרוב נמצא ב |
| תעלת סידן מסוג L ("לטווח ארוך", ידוע גם בשם קולטן DHP, Dihydropyridine") | HVA (מופעל במתח גבוה) | Ca <sub id="mwMQ">v</sub> 1.1 (CACNA1S)   Ca <sub id="mwNQ">v</sub> 1.2 (CACNA1C) Ca <sub id="mwOA">v</sub> 1.3 (CACNA1D)   Ca <sub id="mwPA">v</sub> 1.4 (CACNA1F) | α 2 δ, β, γ | שריר שלד, שריר חלק, עצם (אוסטאובלסטים), מיוציטים חדריים** (אחראים לפוטנציאל פעולה ממושך בתאי הלב; מכונים גם קולטני DHP), דנדריטים ועמודי שדרה דנדריטים של נוירונים בקליפת המוח |
| תעלת סידן מסוג N ("עצבית"/"לא-L") | HVA (מופעל במתח גבוה) | Ca <sub id="mwRw">v</sub> 2.2 (CACNA1B) | α 2 δ/β 1, β 3, β 4, אולי γ | בכל המוח ומערכת העצבים ההיקפית |
| תעלת סידן מסוג P ("פורקיניה") / תעלת סידן מסוג Q | HVA (מופעל במתח גבוה) | Ca <sub id="mwVw">v</sub> 2.1 (CACNA1A) | α 2 δ, β, אולי γ | נוירוני פורקיניה (Purkinje) במוח הקטן / תאי גרגיר מוחיים |
| תעלת סידן מסוג R ("שיורית") | מופעל במתח ביניים | Ca <sub id="mwZQ">v</sub> 2.3 (CACNA1E) | α 2 δ, β, אולי γ | תאי גרגיר מוחיים, נוירונים אחרים |
| תעלת סידן מסוג T ("חולף") | מופעל במתח נמוך | Ca <sub id="mwcg">v</sub> 3.1 (CACNA1G)    Ca <sub id="mwdg">v</sub> 3.2 (CACNA1H)    Ca <sub id="mweg">v</sub> 3.3 (CACNA1I) |  | נוירונים, תאים בעלי פעילות קוצב לב, עצם (אוסטאוציטים), תלמוס |
טבלאות השוואה > שערי ליגנד

תעלות סידן המופעלות על ידי קולטן
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סוג | שער | גֵן | מיקום | תפקיד |
| קולטן IP <sub id="mwlQ">3</sub> | IP 3 | ITPR1, ITPR2, ITPR3 | ER / SR | משחרר סידן מ-ER/SR בתגובה ל-IP 3 על ידי קולטן המצומד לחלבון G למשל |
| קולטן ריאנודין | קולטני דיהידרופירידין בצינוריות T וסידן תוך תאי מוגבר (Calcium Induced Calcium Release – CICR) | RYR1, RYR2, RYR3 | ER / SR | שחרור סידן המושרה על ידי סידן במיוציטים |
| ערוץ בעל שתי נקבוביות | חומצה ניקוטית (חומצה ניקוטינית, ניאצין, Niacin) אדנין דינוקלאוטיד פוספט (NAADP) | TPCN1, TPCN2 | ממברנות אנדוזומליות/ליזומליות | הובלת סידן המופעל על ידי NAADP על פני ממברנות אנדוזומליות/ליזומליות |
| תעלות המופעלות על ידי אכסון | בעקיפין על ידי דלדול ER / SR של סידן | ORAI1, ORAI2, ORAI3 | קרום התא | מספק איתות סידן לציטופלזמה |
תעלות לא ברירניות חדירים לסידן

ישנן מספר משפחות תעלות קטיון המאפשרות מעבר של יונים חיוביים כולל סידן. אלה כוללים קולטני P2X, תעלות פוטנציאל קולטן חולף (TRP), תעלות Cyclic Nucleotide-Gated (CNG), תעלות יונים חשי חומצה ותעלות SOC. ניתן לווסת תעלות אלו על ידי שינויים בפוטנציאל המתח של הממברנה, ליגנדים או תנאים תאיים אחרים. תעלות Cat-Sper, המצויות בזרע (sperm) של יונקים, הן דוגמה אחת לכך, שכן הן מווסתות מתח ומווסתות ליגנד.
פרמקולוגיה

חוסמי תעלות סידן מסוג L משמשים לטיפול ביתר לחץ דם. ברוב אזורי הגוף, דה-פולריזציה (Depolarization, הפחתת מטען חשמלי שלילי בתא) מתווכת על ידי הזרמת נתרן לתא. לשינוי במידת החדירות של הסידן יש השפעה מועטה על פוטנציאל הפעולה. עם זאת, ברקמות שריר חלקות רבות, דה-פולריזציה מתווכת בעיקר על ידי הזרמת סידן לתא. חוסמי תעלות סידן מסוג L מעכבים באופן סלקטיבי, ברירני, את פוטנציאל הפעולה בשריר חלק, מה שמוביל להתרחבות של כלי דם. התרחבות זו, בתורה, מתקנת יתר לחץ דם.
חוסמי תעלות סידן מסוג T משמשים לטיפול באפילפסיה. מוליכות סידן מוגברת בנוירונים מובילה לדה-פולריזציה ולעוררות מוגברת. מצב זה מוביל לנטייה גדולה יותר לאפיזודות אפילפטיות. חוסמי תעלות סידן מפחיתים את מוליכות הסידן העצבית ומפחיתים את הסבירות לחוות התקפי אפילפסיה.
הערות שוליים

↑  Striggow F, Ehrlich BE (August 1996). "Ligand-gated calcium channels inside and out". Current Opinion in Cell Biology. 8 (4): 490–495. doi:10.1016/S0955-0674(96)80025-1. PMID 8791458.
↑  Zamponi, Gerald W. (2017-12-20). "A Crash Course in Calcium Channels". ACS Chemical Neuroscience (באנגלית). 8 (12): 2583–2585. doi:10.1021/acschemneuro.7b00415. ISSN 1948-7193. PMID 29131938.
1 2 3  Rang HP (2003). Pharmacology. Edinburgh: Churchill Livingstone. p. 54. ISBN 978-0-443-07145-4.
↑  "TPCN1 - Two pore calcium channel protein 1 - Homo sapiens (Human) - TPCN1 gene & protein". www.uniprot.org (באנגלית). נבדק ב-2017-12-11.
↑  Prakriya, Murali; Lewis, Richard S. (אוק' 2015). "Store-Operated Calcium Channels". Physiological Reviews (באנגלית). 95 (4): 1383–1436. doi:10.1152/physrev.00020.2014. ISSN 0031-9333. PMC 4600950. PMID 26400989. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Putney JW, Steinckwich-Besançon N, Numaga-Tomita T, Davis FM, Desai PN, D'Agostin DM,  et al. (ביוני 2017). "The functions of store-operated calcium channels". Biochimica et Biophysica Acta (BBA) - Molecular Cell Research. 1864 (6): 900–906. doi:10.1016/j.bbamcr.2016.11.028. PMC 5420336. PMID 27913208. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Zheng, Jie; Trudeau, Matthew C. (2023-06-06). Textbook of Ion Channels Volume II: Properties, Function, and Pharmacology of the Superfamilies (באנגלית) (1 ed.). Boca Raton: CRC Press. doi:10.1201/9781003096276. ISBN 978-1-003-09627-6.
↑  Wu, Jianping; Yan, Zhen; Li, Zhangqiang; Yan, Chuangye; Lu, Shan; Dong, Mengqiu; Yan, Nieng (2015-12-18). "Structure of the voltage-gated calcium channel Ca v 1.1 complex". Science (באנגלית). 350 (6267). doi:10.1126/science.aad2395. ISSN 0036-8075. PMID 26680202.
↑  Katz AM (בספטמבר 1986). "Pharmacology and mechanisms of action of calcium-channel blockers". Journal of Clinical Hypertension. 2 (3 Suppl): 28S–37S. PMID 3540226. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Zamponi GW, Lory P, Perez-Reyes E (ביולי 2010). "Role of voltage-gated calcium channels in epilepsy". Pflügers Archiv. 460 (2): 395–403. doi:10.1007/s00424-009-0772-x. PMC 3312315. PMID 20091047. {{cite journal}}:  (עזרה)
אתרי קישור של תרופות אנטגוניסטיות בתעלת סידן מסוג L.
השועל והכרם

השועל והכרם הוא משל המופיע בשני מקורות שונים. המקור הידוע והמפורט ביותר הוא במדרש קהלת רבה שנאמר על מגילת קהלת, פרק ה', פסוק י"ד. גרסה מוקדמת יותר, שפרטיה ומוסר ההשכל שלה שונים, נמצאת במשלי אזופוס, שחי בין המאות השביעית לשישית לפני הספירה.
המשל על שתי גרסאותיו

בגרסתו העברית, המלאה יותר מזו היוונית, מספר המשל על שועל, אשר מצא כרם גדוש בענבים בשלים, אך אליה וקוץ בה; הוא מגודר מכל פינותיו ללא אפשרות כניסה. הקיף השועל את הכרם עד שמצא פתח זעיר בגדר. ביקש השועל להיכנס דרכו ולא היה מסוגל עקב ממדי גופו. צם השועל שלוש יממות עד שגופו כחש מאוד והצליח לחדור אל הכרם. אכל השועל כאוות נפשו וביקש לצאת מהכרם, אך ממדי גופו החדשים שוב לא אפשרו לו לחדור אל הפתח הזעיר. צם שלושה ימים נוספים והצליח לצאת. אך כשם שנכנס רעב לתוך הכרם כך יצא ממנו רעב, בדומה לנאמר בפסוק בקהלת "כַּאֲשֶׁר יָצָא מִבֶּטֶן אִמּוֹ, עָרוֹם יָשׁוּב לָלֶכֶת כְּשֶׁבָּא", מגילת קהלת, פרק ה', פסוק י"ד. והמשל מסיים בקריאת השועל לעבר הכרם, שכל יתרונותיו לא הועילו לו בחייו.
הלקח שנובע מהמשל בגרסה זו איננו אופטימי בהכרח, על אף הרקע המציאותי של שועל המנסה לחדור לאחד הכרמים המגודרים שבארץ ישראל. מכיוון שהמדרש מתייחס לפסוק בקהלת, מטרתו לתת מעין סיפור רקע פרשני למצב הידוע, שאדם בא לעולם עירום וחסר כל, ועל אף כל הישגיו החומריים האפשריים בחייו - הוא יצא מהעולם באותו המצב.
המשל של איזופוס מספר על שועל רעב שמצא בתוך גזע חלול של עץ - לחם ובשר שהותירו הרועים מארוחתם. אכל השועל את המזון הרב, אלא שאז לא הצליח לצאת חזרה מחלל העץ. גנח השועל ויילל, עד שעבר במקום שועל נוסף שיעץ לו להמתין בעץ ללא מזון מספר ימים, ואז יוכל לצאת מהעץ. איזופוס מסיים את המשל במוסר השכל, שהזמן פותר את הבעיות הקשות. זאת אומרת, שהלקח כאן הוא יותר אופטימי מהלקח שבמדרש.
שלמה שפאן מצביע על יתרונותיו של המשל היהודי לעומת זה היווני. ראשית, הסיפור מציאותי יותר, תואם את מצב הכרמים בארץ ישראל, ויש בו סממני דרמה היוצרים סיפור מרתק. כמו כן מצביע שפאן על תושייתו של השועל, גיבור המשל: גם בכניסתו וגם ביציאתו הוא מבין שעליו לצום כדי להתאים עצמו לפתח הצר. השועל היווני פשוט נכנס לגזע עץ, אבל אין לו כל עצה כיצד יצא ממנו, ולולי עצתו של שועל אחר, היה ממשיך ליילל. איזופוס אפילו לא טורח לסיים את הסיפור, כי הוא פחות מציאותי ונטול סממנים אומנותיים.
המשל היהודי, מסכם שפאן, מתעסק בעניינים רוחניים שבין אדם למקום, ואילו זה היווני מתעסק יותר במשמעויות המעשיות, הטריוויאליות שבין אדם לחברו.
תרגומו של יל"ג

בספרו "משלי יהודה", שיצא בשנת 1859, מופיע המשל הנדון בשם: "השועל היושב בתענית". יש לזכור שהטקסט המקורי של המשל בקהלת רבה היה בארמית, וביאליק ורבניצקי תרגמו אותו לעברית ב"ספר האגדה". יהודה ליב גורדון, שחי טרם צאתו של "ספר האגדה" תרגם את המשל בגרסת קהלת רבה על פי דרכו. כדרכו, מסיים יל"ג את המשל בלקח: הכרם הוא התבל, אנחנו השועלים.
עַל כֶּרֶם בֶּן שֶׁמֶן נֶחְמָד לָעַיִן

עָבַר שׁוּעָל זוֹלֵל וַיַּרְא מִנֶּגֶד

עַל שָׂרִיגֵי הַגְּפָנִים עִנְבֵי מֶגֶד

וַתְּכַל נַפְשׁוֹ לַעֲנָבִים זָבֵי יָיִן;

אַךְ אֲהָהּ מָבוֹא לַכֶּרֶם אָיִן,

כִּי סָבִיב לוֹ גָּדֵר וּמְשׂוּכַת חֶדֶק,

אֵין פֶּתַח נִפְרָץ בּוֹ, בִּלְתִּי אִם בֶּדֶק,

שֶׁצַּר לוֹ הַמָּקוֹם לַעֲבוֹר דַּרְכֵּהוּ.

אָז נוֹעַץ הֶעָרוּם וַיָּצָם יוֹמַיִם

עַד שֻׁפּוּ עַצְמוֹתָיו, רָזָה גֵּוֵהוּ,

אָז נִלְחַץ בַּחֹר וַיָּבֹא בַּכֶּרֶם;

שָׁם בָּאֶשְׁכֹּלוֹת שִׁלַּח הַשִּׁנַּיִם

וַיִּבְחַר הָאָדֹם הָאָדֹם בָּמוֹ

וּבְכָל אַוַּת נַפְשׁוֹ הָמַם פִּרְיָמוֹ

עֲדֵי מִבְחַר הַגְּפָנִים הָיוּ חֵרֶם.

„אֲהָהּ, שׁוּעָל נִמְהָר, מַה-זֶּה עָשִׂיתָ?

עַתָּה הֵן שַׁבְתָּ עָבִיתָ כָּשִׂיתָ,

וּבְשָׂרְךָ כִּי רָזָה רֻטֲפַשׁ מַנֹּעַר,

עַתָּה צַר יִהְיֶה לָךְ בֶּדֶק הַמְּשׂוּכָה,

סָגַר גַּן-עֶדְנֶךָ עָלֶיךָ כַּסֹּהַר” –

כֹּה נֶעֱצַב הוּא וַיַּרְא כִּי אֵין אֲרוּכָה

וַיָּשָׁב וַיְּעַנֶּה שֵׁנִית נַפְשֵׁהוּ

וּכְנֹאד בַּקִיטוֹר שָׁב גַּבּוֹ גַּב חֹמֶר,

וּבְעוֹר שִׁנָּיו אָז הִתְמַלֵּט, וַיֹּאמֶר

אַחֲרֵי שׂוּמוֹ אֶל הַכֶּרֶם פָּנֵיהּו;

„מַה-יָּפְיָפִיתָ, כֶּרֶם אֶרֶץ מְבֹרֶכֶת,

גַּם אִבֶּיךָ יָפִים טוֹבִים וּמְגֻדָּלִים;

אַךְ מַה חֵפֶץ בָּךָ מַה-יִּתְרוֹן וָנַחַת

אִם אֵת אֲשֵׁר תִּתֵּן תָּשׁוּב לָקַחַת

וּכְבוֹא אִישׁ בָּךָ עָרוֹם כֵּן יָשׁוּב לָלֶכֶת”.

הַכֶּרֶם הוּא הַתֵּבֵל, נַחְנּוּ הַשֻּׁעָלִים!
ראו גם

השועל והענבים
לקריאה נוספת

שאול ליברמן, "משלי יוון ורומי בספרות התלמודית", יוונית ויוונות בארץ-ישראל, מוסד ביאליק, ירושלים תשכ"ג, עמ' 123-110.
חיים שורצבום, "משלי איסופוס ומשלי חז"ל", מחניים קי"ב (תשכ"ז) עמ' 112-117.
הערות שוליים

↑  משלי איסופוס : תרגם מיוונית והוסיף מסה והערות שלמה שפאן, הציורים מעשה ידי בצלאל שץ, מוסד ביאליק, 1960, עמ' 99
1 2  שלמה שפאן, "משל אחד ונמשליו שנים" (פרויקט בן-יהודה)
↑  יהודה לייב גורדון, "השועל היושב בתענית", פרויקט בן יהודה
בול ישראלי המציג אשכול גפן הנשא בידי המרגלים, בעיצובו של ג. המורי
המוזיאון הצ'יליאני לאמנות פרה-קולומביאנית

| --- | --- |
חזית המוזיאון הצ'יליאני לאמנות פרה-קולומביאנית
חזית המוזיאון הצ'יליאני לאמנות פרה-קולומביאנית
 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לארכאולוגיה, אנתרופולוגיה  ואמנות פרה-קולומביאנית
 כתובת:  Bandera 361 
 מיקום:  סנטיאגו דה צ'ילה 
 מדינה:  צ'ילה 
 בעלים:  Ministry of Cultures, Arts and Heritage 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1981
 תאריך פתיחה רשמי:  דצמבר 1981
 קואורדינטות:  33°26′20″S 70°39′08″W﻿ / ﻿33.43889°S 70.65222°W﻿ / -33.43889; -70.65222
 www.precolombino.cl
 he
 
המוזיאון הצ'יליאני לאמנות פרה-קולומביאנית (בספרדית: Museo Chileno de Arte Precolombino) הוא מוזיאון לאמנות המוקדש למחקר ותצוגה של ממצאים ארכאולוגיים של אמנות פרה-קולומביאנית מאמריקה המרכזית והדרומית. המוזיאון שוכן במרכז העיר סנטיאגו דה צ'ילה, בירת צ'ילה. המוזיאון הוקם על ידי האדריכל הצ'יליאני ואספן העתיקות סרחיו לראין גרסיה-מורנו (Sergio Larraín García-Moreno), שחיפש אתרים לתצוגה ולשימור האוסף הפרטי שלו של חפצים פרה-קולומביאניים שנרכשו במהלך של כמעט חמישים שנה. עם תמיכתה של עיריית סנטיאגו באותה תקופה, קיבל גרסיה-מורנו לרשותו את הבניין והקים את מוסד האוצרות של המוזיאון. המוזיאון נפתח לראשונה ב-10 בדצמבר 1981 ונסגר משנת 2011 עד 2013 לשיפוץ. החללים הפנימיים תוכננו מחדש על ידי האדריכל הצ'יליאני סמיליאן ראדיץ' (Smiljan Radic) ונוסף אולם חדש תת-קרקעי. סך כל שטח המוזיאון 1,400 מטרים רבועים. המוזיאון נחשב לאחד המוזיאונים הטובים ביותר בצ'ילה.
היסטוריה

במשך יותר מחמישים שנה ליקט האדריכל והנדבן הצ'יליאני סרחיו לראין גרסיה-מורנו אוסף חשוב של חפצים פרה-קולומביאנים. הקריטריונים שלפיהם רכש לראין את הפריטים היו אסתטיים גרידא ולא חשיבות אנתרופולוגית, ועם זאת הוא יצר אוסף שלם של חפצים המייצגים אמנות אמריקאית מקיפה.
במהלך שנות השבעים של המאה ה-20 הורה לראין לעורך הדין חוליו פיליפי (Julio Philippi) להכין מודל משפטי שמטרתו ליצור מוסד שיכלול את החפצים מהאוסף הפרה-קולומביאני. המודל הוביל להקמת קרן משפחתית (Fundación Familia Larraín Echeñique), שמטרתה להקים מוזיאון המיועד לשימור, מחקר והצגה של אוסף זה.
בראשית שנות השמונים חתמה הקרן הסכם עם עיריית סנטיאגו שבו נקבעו ההתחייבויות לתשלום הוצאות התשתיות וההוצאות הכלליות של המוזיאון, שפתח את שעריו לראשונה בדצמבר 1981.
הוצאות התפעול של המוזיאון מתחלקים בין עיריית סנטיאגו, משרד התרבות הצ'יליאני (Ministerio de las Culturas, las Artes y el Patrimonio) והכנסות המוזיאון. הכרטיסים לתושבי צ'ילה מסובסדים, כך שתיירים משלמים מחיר שהוא פי 8 מהמחיר לתושבים המקומיים.
המבנה ותולדותיו

המוזיאון שוכן בפינת הרחובות בנדרה (Calle Bandera) וקומפנייה (calle Compañía), רחוב אחד מערבית מהכיכר המרכזית של סנטיאגו, במבנה בסגנון אדריכלות נאו-קלאסית הקרוי "ארמון המכס המלכותי" (Palacio de la Real Aduana).
המבנה הוקם באתר שעליו הוקם ב-1555 ביתו של ראש העיר הראשון של סנטיאגו. בתחילת המאה ה-19 הורה המושל הספרדי של צ'ילה לואיס מוניוס דה גוסמן (אנ') להקים את בית המכס המלכותי במקום והסמיך את המהנדס הצבאי חוסה מריה דה אטרו (José María de Atero) לבנות אותו. אטרו הקים את הבניין בין 1805 ל-1807. בניין זה התבסס על תוכניות שערך חואקין טואסקה (Joaquín Toesca), אדריכל יליד איטליה שהעבודות האחרות הקודמות שלו כללו את הכיכר המרכזית, ואת ארמון לה מונדה (Palacio de La Moneda).
בתקופת הרפובליקה השמרנית בצ'ילה שכנה בבניין הספרייה הלאומית, ובשנת 1845 הוא הפך למשכן של בית המשפט העליון של צ'ילה עד 1968, כאשר שרפה גדולה הרסה לחלוטין את הבניין ואת ארכיוניו.
בשנת 1969 הוכרז המבנה כמונומנט לאומי של צ'ילה (Monumento Nacional de Chile). בשנות השמונים של המאה ה-20, נבנה בית המכס מחדש ושופץ לחלוטין באמצעות סדרת פרויקטים של שיקום, והפך למשכן המוזיאון.
האוספים

מקורם של הפריטים באוספי המוזיאון מהתרבויות של התקופה הפרה-קולומביאנית ממסו-אמריקה ועד לדרום צ'ילה של ימינו. במוזיאון למעלה מ-3,000 פריטים המייצגים כמעט 100 תרבויות פרה-קולומביאניות שונות מאמריקה הלטינית. האוסף מכסה תקופה של כ-10,000 שנים. האוסף המקורי נרכש על סמך איכותם האסתטית של החפצים, ולא בשל ההקשר המדעי או ההיסטורי שלהם. האוסף הקבוע מוצג בשבעה אולמות המסודרים סביב שתי חצרות פנימיות, ואולם תת-קרקעי המוקדש לממצאים מצ'ילה גופא (צ'ילה לפני שקמה צ'ילה). המבקרים יכולים לטעון לטלפון יישומון המסביר חלק מהמוצגים. התצוגה מחולקת לאזורים הבאים:
מסו-אמריקה (Área Mesoamérica) – מכסה את התרבויות באזור מסו-אמריקה שכיום מחולק בין המדינות מקסיקו, גואטמלה, בליז, הונדורס, אל סלוודור וחלק מניקרגואה. בין הממצאים הבולטים: הפסל של שיפה טוטק (Xipe Totec), מבער קטורת מתרבות טאוטיווקאן, תכשיטי זהב אצטקים, חרסים אולמקים ותבליטים מתרבות המאיה.
אזור הביניים (Área Intermedia) – מכסה את התרבויות באזור שכיום מחולק בין המדינות ניקרגואה, קוסטה ריקה, פנמה, ונצואלה, קולומביה ואקוודור. בין הפריטים הבולטים: פסלי חרס של דמויות מתרבות ואלדיביה (Valdivia) ותרבות קפולי (Capulí) לועסים עלי קוקה, וחפצים מזהב מאזור ורגואס (Veraguas) בפנמה ומתרבות דיקי (Diquis).
אזור הקריביים (Área Caribe) – מכסה את האיים הקריביים ומתמקד בפריטים הקשורים לשמאניזם של בני הטאינו.
אזור האמזונס (Área Amazonas) – מכסה את אזור ברזיל של ימינו, בעיקר חרסים מתרבות מרז'וארה (Marajoara culture) מהאי מרז'ו.
אזור מרכז האנדים (Área Andes Centrales) – אוסף עשיר מתרבויות האנדים: מסכות וצלמיות נחושת מקברים של תרבויות המוצ'ה, ודמויות חרס מתרבויות צ'אווין, נסקה, וארי וטיוואנאקו.
אזור דרום האנדים (Área Surandina) – חלק מהפריטים באולם בקומה השנייה והרוב באולם תת-קרקעי הקרוי "צ'ילה לפני צ'ילה"". ממצאים מארגנטינה ומצ'ילה. כדי חרס מתרבות אגואדה, מקטרות לעישון סמי הזיה מסן פדרו דה אטקמה, קיפו מתרבות האינקה ותלבושות של בני המפוצ'ה.
יצירות מופת (Obras Maestras) – באזור זה רוכזו יצירות האמנות המרשימות ביותר פסלי אדם ממסו-אמריקה, פעמון ארד מצפון-מערב ארגנטינה, בקבוקים אנתרופומורפיים ועוד.
גלריית הטקסטיל (Sala Textil) – בתנאי תאורה, חום ולחות מיוחדים נשמרים בדים צבועים פרה-קולומביאנים מאזורי החוף הצחיחים של פרו וצ'ילה.
בנוסף יש במוזיאון ספרייה עשירה בנושא, סרטי וידאו, הקלטות מוזיקה, צילומים ועוד.
גלריה

פסלי מפוצ'ה גדולים מעץ
פסל לוליין מתרבות קפולי
בקבוק מתרבות צ'ורה
אסטלה של המאיה של המלך הלוחם
כד דמוי אדם
פסל שיפה טוטק
שחקן כדור מתרבות וראקרוס
הערות שוליים

1 2  Melissa Graham, The Rough Guide to Chile, Pages 84-85, Rough Guides, 2003, ISBN 9781843530626
↑  "Museo de Arte Precolombino reabrirá sus puertas en noviembre". La Tercera (בספרדית). 1 באוגוסט 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Our Institution: The Founder
↑  Our Institution: Our building
↑  Permanent exhibition at the art Pre-Columbian America
↑  Permanent exhibition area Mesoamerica
↑  Permanent exhibition area Intermediate
↑  Permanent exhibition area Caribbean
↑  Permanent exhibition area Amazonian
↑  Permanent exhibition area central Andes
↑  Permanent exhibition area Southern Andes
↑  Masterpieces
↑  Textile gallery
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010474251505171  PLWABN: 9811476621505606  BNE: XX143449  BnF: cb12099295j (data)  CiNii: DA08404105  GND: 10115158-5  ISNI: 0000 0001 2097 2999  LCCN: n83231955  NKC: kn20100511008  RERO: 02-A000185851  SUDOC: 029347475  ULAN: 500239131  VcBA: 494/36940  VIAF: 123254922   WorldCat (עם VIAF): 123254922 
מבנה המוזיאון כבית המשפט בשנת 1865
פסל אבן במוזיאון