stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נסיכות הבוחר מהסן
היסטוריה

לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו הבכור וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל ירש את רוזנות הסן-קאסל, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. בשנת 1604 ירש מוריץ, רוזן הסן-קאסל את דודו לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, שמת ללא ילדים.
בשנת 1785 עלה לשלטון וילהלם התשיעי, רוזן הסן-קאסל. וילהלם השתתף בלחימה כנגד צרפת המהפכנית, כחלק מהקואליציה האנטי-צרפתית הראשונה, ובשנת 1795 חתם על שלום בזל. בשנת 1801 אולץ וילהלם לוותר על שטחי הנסיכות בגדה השמאלית של הריין, אך קיבל כפיצוי שטחים מנסיכות הבוחר ממיינץ. בשנת 1803 שודרגה הרוזנות למעמד של נסיכות הבוחר, תואר שנשמר בידי וילהלם אף לאחר פירוק האימפריה הרומית הקדושה.
בשנת 1806 חתם וילהלם על הסכם נייטרליות עם נפוליאון, אך לאחר קרב ינה-אאורשטדט ושלום טילזיט, כבש נפוליאון את הנסיכות וגירש את וילהלם, וצירף את שטחי הנסיכות לממלכת וסטפאליה.
לאחר קרב לייפציג גורשו הצרפתים משטחי הנסיכות, וב-21 בנובמבר 1813 חזר וילהלם לשלוט בנסיכות. ב-2 בדצמבר 1813 חתם וילהלם על הסכם עם מדינות הקואליציה, שבו הוסכם כי יוחזר לנסיכות כל השטחים שנלקחו ממנה, וכי תונהג מחדש החוקה שהייתה נהוגה בנסיכות קודם הכיבוש, אולם נדחתה בקשתו של וילהלם לקבל את תואר "מלך הקַטֶנִים".
ניסיונות לשנות את החוקה בנסיכות, נדחו על ידי וילהלם בתמיכת קלמנס פון מטרניך. ב-27 בפברואר 1821 מת וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, ובמקומו עלה בנו וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן לשלטון. בתקופת שלטונו של וילהלם השני, שהיה רודף בצע ושקוע ביחסיו עם אשתו ופילגשיו, התגברה ההתנגדות לשלטונו האבסולוטי, וגברה הדרישה להנהיג חוקה ליברלית בנסיכות.
לאחר מהפכת יולי 1830 בפריז החלו מהומות בנסיכות, וב-6 בינואר 1831 חתם וילהלם השני על חוקה יותר ליברלית, וב-30 בספטמבר 1831 פרש להנאו, ובנו פרידריך מונה לשליט בפועל בנסיכות. גם תחת שלטונו של פרידריך המשיכו המחלוקות עם האופוזיציה, וחשודים פוליטיים נעצרו ונרדפו. ב-20 בנובמבר 1847 מת וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן, ופרידריך עלה לשלטון באופן רשמי כפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן.
בשנת 1848 בעקבות אביב העמים הסכים פרידריך וילהלם לרפורמה דמוקרטית, אולם לאחר התמוטטות האספה הלאומית של פרנקפורט וניצחון המשטרים הריאקציונרים, שונתה שוב המדיניות - הדיאט פורק, ומשטר צבאי הוכרז בנסיכות. ב-1 בנובמבר 1850 כוחות אוסטרים ובווארים צעדו לתוך הנסיכות, על פי החלטת האספה הפדרלית לסייע בדיכוי המרידות, אולם ללא הסכמת פרוסיה. הסיוע האוסטרו-בווארי לא התקבל בעין יפה על ידי פרוסיה, מכיוון שהדרכים למחוזות הריין הפרוסים עברו בשטחי הנסיכות, ובעקבות כך נכנסו כוחות פרוסיים לנסיכות, ולרגע היה נראה שהולכת לפרוץ מלחמה, אך לבסוף הכוחות הפרוסיים נסוגו, והכוחות האוסטרו-בווארים כבשו את שטחי הנסיכות ב-16 בדצמבר ושהו בנסיכות עד קיץ 1851.
במרץ 1852 בוטלה החוקה של 1831 והרפורמות של 1848, ובאפריל נכנסה לתוקף חוקה חדשה שהשאירה סמכויות צרות מאוד לדיאט, ואסרה על בניית מפעלים ומסילות ברזל. ב-30 במאי 1860 לאחר תסיסה הולכת וגוברת בנסיכות, הוענקה חוקה חדשה שנתנה יותר זכויות לאזרחים. ב-14 במאי 1862 עקב חשש מכיבוש פרוסי, התקבלה מחדש החוקה של 1831, אולם הנסיך פרידריך וילהלם דאג לטרפדה.
בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה קאסל על ידי הכוחות הפרוסים. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הנסיכות לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.
נסיכי הסן

וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן (1806–1821)
וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן (1821–1847)
פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן (1847–1866)
הווטרבויז

| --- | --- |

 מקום הקמה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 סוגה:  מוזיקה קלטית, פולק רוק 
 חברת תקליטים:  אינטרסקופ רקורדס 
 www.mikescottwaterboys.com
 פרופיל ב-IMDb
 
הווטרבויז (באנגלית: The Waterboys, כונתה בישראל גם בתרגום לעברית נערי המים) היא להקת פולק רוק סקוטית, שנוסדה באדינבורו ב-1983 בידי מייק סקוט (Mike Scott).
היסטוריה

בתחילת דרכה, סגנון הרוק של הווטרבויז כונה לעיתים "The Big Music" על שם אחד השירים באלבום השני. סגנון זה הגיע לשיאו באלבום השלישי של הלהקה, "This Is the Sea", שיצא ב-1985, והכיל גם את להיטה הגדול ביותר, "The Whole of the Moon".
ב-1986 עבר סקוט לדבלין, והחל להיות מושפע ממוזיקה עממית אירית. הלהקה, בהרכב חדש, יצאה למסע הופעות שבמסגרתו הופיעה גם בישראל. הופעה שתוכננה להיות בבנייני האומה בוטלה עקב מיעוט הכרטיסים שנמכרו; הווטרבויז לא ויתרו, ואלתרו במקום זאת הופעה אקוסטית מחוץ לאולם.
אלבומם הבא של הווטרבויז, Fisherman's Blues, יצא ב-1988. סגנון הפולק של האלבום היה שונה מאוד מאלבומיהם הקודמים. למרות שלא יצאו ממנו להיטים, הפך אלבום זה לנמכר ביותר בתולדות הלהקה.
ב-1993, לאחר שני אלבומים נוספים, הווטרבויז התפרקו וסקוט יצא לקריירת סולו. בשנת 2000 חידש סקוט את הלהקה. אחד התקליטים הבולטים שלה בגלגולה החדש היה An Appointment With Mr. Yeats, אלבום של שירים למילותיו של המשורר האירי ויליאם בטלר ייטס.
הרכב הלהקה התחלף לאורך השנים, כשסקוט הוא החבר היחיד שהיה קבוע לאורך כל שנות קיומה. חברים בולטים בלהקה היו:
מייק סקוט – שירה, גיטרה, פסנתר
Anthony Thistlethwaite - סקסופון, גיטרה בס, מנדולינה (1982–1991).
Steve Wickham - כינור חשמלי, מנדולינה (1985–1990, ומ-2000).
Roddy Lorimer – חצוצרה (1983–1990, 2007).
מלבדם היו בלהקה בתקופות שונות נגנים רבים, כשחלקם מצטרפים לתקופות קצרות יחסית (כגון אלבום או סיבוב הופעות יחד). בסך הכל מונה רשימת הנגנים בווטרבויז בעבר ובהווה 87 נגנים (נכון ל-2020).
הערות שוליים

↑  ראו יורם בר, "מן המעמקים", באתר רוק-בר, 30 בינואר 1986
↑  ראו גדי טל, "איך להקה על ספסל הפכה אותי שבוי לעולם", באתר מגזין המוזיקה "קולומבוס". בארכיון ההופעות באתר הרשמי של הלהקה, מתוארת ההופעה כהופעה מאולתרת ("outside National Hall impromptu")
↑   איתמר זהר, ואז היא הקליטה שיר של משורר מפורסם, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2019
↑  יוסי חרסונסקי, "הווטרבויז פוגשים את מר ייטס", באתר "חרסונסקי מיוסיק"
↑  רשימת חברי הלהקה, באתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007407850705171  BIBSYS: 6057336  GND: 1241050-0  ISNI: 0000 0001 2358 8968  LCCN: n91107800  MusicBrainz: 21666405-49f8-44f6-94bb-e064f202f7ba  NKC: xx0026622  VIAF: 94145969932132250176   WorldCat (עם VIAF): 94145969932132250176
דונה טארט

| --- | --- |

 לידה:  23 בדצמבר 1963 (בת 60) גרינווד, מיסיסיפי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  ארצות הברית
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  בנינגטון קולג', Kirk Academy 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  ההיסטוריה הסודית  הידיד הקטן  החוחית
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 הושפעה מ:  ג'ורג' אורוול, אדגר אלן פו, פיודור דוסטויבסקי, האנטר ס. תומפסון, אוולין וו, צ'ארלס דיקנס
 פרסים והוקרה:  פרס ספרות על שם ו"ה סמית  פרס פוליצר לספרות  מדליית מצוינות בספרות על שם אנדרו קרנגי
 
דונה טארט (באנגלית: Donna Tartt; נולדה ב-23 בדצמבר 1963) היא סופרת אמריקאית, מחברת הספרים "ההיסטוריה הסודית" (1992), "הידיד הקטן" (2002) ו"החוחית" (2013). טארט זכתה בפרס הספרותי על שם ו"ה סמית עבור "הידיד הקטן" ב-2003, ובפרס פוליצר עבור "החוחית" ב-2014. היא נכללה ברשימת "100 האנשים המשפיעים ביותר" שנערך על ידי "טיים מגזין" ב-2014.
ביוגרפיה

טארט נולדה בגרינווד, מיסיסיפי, באזור הדלתא של מיסיסיפי, וגדלה בעיירה הסמוכה, גרנדה. אביה, דון, היה בעל תחנת דלק שנהיה לפוליטיקאי מקומי. אמה, טיילור, הייתה מזכירה, והיא הנחילה לבתה את אהבת הספרים. היא הבכורה מבין שתי בנותיהם. טארט גילתה כישרון לכתיבה בגיל צעיר, כאשר כתבה את שירה הראשון כשהיא בת 5, ופרסמה סונטה בכתב עת ספרותי בגיל 13.
היא התחילה לימודי תואר ראשון באוניברסיטת מיסיסיפי ב-1981, וכתיבתה תפסה את תשומת הלב של וילי מוריס. בעקבות המלצה של מוריס, הורשתה טארט בת ה-18 ללמוד בקורסים לתואר שני של בארי האנה, שהיה סופר הבית באוניברסיטה. הוא האמין שהיא גאונה ספרותית.ב-1982 היא עברה לתוכנית לספרות במכללת בנינגטון, על פי המלצתו של מוריס ושאר מרציה. שם, התיידדה עם הסופרים לעתיד ברט איסטון אליס, ג'יל אייזנשטדט, וג'ונתן לת'ם. בתוקפה זו, החלה לכתוב את הרומן הראשון שלה, "ההיסטוריה הסודית". היא גם יצאה תקופה עם ברט איסטון אליס, שכתב גם הוא באותה תקופה את ספרו הראשון, פחות מאפס.
עלילת "ההיסטוריה הסודית", שיצא ב-1992, מתרחשת בוורמונט, והספר נקרא "מסתורין רצח הפוך", מכיוון שהפרטים של הרצח נגלים בתחילת הסיפור, והרקע שלו מפורט במהלך הספר. "ההיסטוריה הסודית" הופיע ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס במשך 13 שבועות.
עברו עשר שנים נוספות עד שהוציאה את ספרה השני, "הידיד הקטן", שסיפורו מתרחש בדרום ארצות הברית, ומתאר את נסיונותיה של ילדה בת 12 לנקום את מותו של אחיה. הספר זכה בפרס הספרות על-שם ו"ה סמית ב-2003. בין פרסום שני הרומנים, כתבה טארט מספר סיפורים קצרים ופרוזה שהתפרסמו בכתבי עת, וכן כמה מאמרים. היא חילקה את זמנה בין דירה במנהטן למטע שקנתה בווירג'יניה, ואף חייתה תקופה בצרפת.
כעבור קצת יותר מעשור נוסף, יצא ב-2013 הספר "החוחית", הנסוב סביב ציור השמן בשם זה של האמן קרל פבריציוס, משנת 1654. התמות של הספר כוללות טראומה, אובדן, חברות ויחסי הורים-ילדים. הספר זכה בפרס פוליצר לשנת 2014. בנוסף, הוענקה לטארט המדליה למצוינות ספרותית על שם אנדרו קרנגי עבור "החוחית".
בשנת 2006, הסיפור הקצר פרי עטה, "מארב", נכלל ברשימת הסיפורים הקצרים האמריקאים הטובים ביותר של אותה שנה.
טארט נמנעת מאורות הזרקור, אינה מעבירה הרצאות או משתתפת בירידים ספרותיים. כתוצאה, היא נחשבת כתעלומה, בדומה לספריה. היא המירה דתה לקתוליות, וכנראה התחייבה לחיי פרישות. כבר בתקופת לימודיה הכריזה שלעולם לא תינשא.
סגנון ותמות בכתיבתה

טארט כותבת במידה רבה בסגנון נאו-רומנטי המושפע משמעותית מן הספרות של המאה ה-19. סגנון זה הוא נדיר בספרות האמריקאית העכשווית, כאשר נטייתם של סופרים מודרניים- והעדפתם של מבקרי הספרות - הוא לטובת סגנון יותר חד וקצר.
מספר תמות שחוזרות בכתיבתה כוללים נושאים הקשורים למעמד חברתי וריבוד חברתי, אשמה, יופי, ואובדן.
פרסים

2003: פרס ספרות על שם ו"ה סמית – "הידיד הקטן"
2003: פרס אורנג' לסיפורת מאת נשים, ברשימה הקצרה – "הידיד הקטן"
2013: איגוד מבקרי הספרים הלאומי, ברשימה הקצרה – "החוחית"
2014: פרס בייליז לסיפורת מאת נשים, ברשימה הקצרה – "החוחית"
2014: פרס פוליצר לספרות – "החוחית"
2014: TIME 100 100 האנשים המשפיעים ביותר
2014: מדליית מצוינות בספרות על שם אנדרו קרנגי – "החוחית"
2014: וניטי פייר רשימת "המתלבשות הטובות" הבינלאומית
2014: פרס מלפרטה (איטליה) – "החוחית"
ביבליוגרפיה

בתרגום לעברית:
ההיסטוריה הסודית – הוצאת ספרית מעריב, 1994
הידיד הקטן – הוצאת זמורה ביתן, 2005; תרגום: חגי ברקת
הוצאה מחודשת: הוצאת מודן, 2015
החוחית – הוצאת מודן, 2015; תרגום: קטיה בנוביץ'
באנגלית:
The Secret History (1992, Alfred A. Knopf)
The Little Friend (2002, Alfred A. Knopf)
The Goldfinch (2013, Little, Brown)
“Tam-O'-Shanter”, The New Yorker, April 19, 1993, p. 90
“A Christmas Pageant”, Harper’s 287.1723, December 1993, pp. 45ff
“A Garter Snake”, GQ 65.5, May 1995, pp. 89ff
“The Ambush”, The Guardian, June 25, 2005
“Sleepytown: A Southern Gothic Childhood, with Codeine", Harper’s 286, July 1992, pp. 60–66
“Basketball Season" in The Best American Sports Writing, edited and with an introduction by Frank Deford, Houghton Mifflin, 1993
“Team Spirit: Memories of Being a Freshman Cheerleader for the Basketball Team", Harper’s 288, April 1994, pp. 37–40
The Secret History
The Little Friend (abridgement)
True Grit (with an afterword expressing her love of the novel)
Winesburg, Ohio (selection)
לקריאה נוספת

Hargreaves, Tracy (2001). Donna Tartt's "The Secret History". New York and London: Continuum International Publishing Group. ISBN 0-8264-5320-1.
Kakutani, Michiko (1992). "Students Indulging in Course of Destruction". New York Times, September 4, 1992.
Kaplan, James (1992). "Smart Tartt". Vanity Fair, September 1992.
McOran-Campbell, Adrian (August 2000). The Secret History.
Tartt, Donna (2000). "Spanish Grandeur in Mississippi". Oxford American, Fall 2000.
Yee, Danny (1994). "Studying Ancient Greek Warps the Mind of the Young?"
הערות שוליים

↑  Bloomgarden-Smoke, Kara (12 בפברואר 2013). "Donna Tartts Long Awaited Third Novel Will Be Published This Year". New York Observer. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Patchett, Ann.
↑  Galbraith, Interviewed by Lacey. "Barry Hannah, The Art of Fiction No. 184". The Paris Review (באנגלית). נבדק ב-2017-07-12.
↑  http://www.languageisavirus.com/donna_tartt/about-bennington.php#.
↑  Donna Tartt: the slow-burn literary giant, The Guardian, Tim Adams, 13 October 2013
↑  "Announcing the National Book Critics Awards Finalists for Publishing Year 2013". National Book Critics Circle. 14 בינואר 2014. אורכב מ-המקור ב-2014-01-15. נבדק ב-2017-06-26. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brown, Mark (7 באפריל 2014). "Donna Tartt Heads Baileys Women's Prize for Fiction 2014 Shortlist". The Guardian. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://www.pulitzer.org/node/8501
↑  "Donna Tartt: The World's 100 Most Influential People". Time. 23 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  http://www.ala.org/awardsgrants/carnegieadult
↑  fashion, Guardian (2014-08-07). "Vanity Fair's best-dressed list: Donna Tartt's life-long style". The Guardian (באנגלית בריטית). נבדק ב-2021-03-08.
↑  Donna Tartt: «Renzi? Guardate gli occhi di sua moglie», VanityFair.it, ‏2014-10-16 (באיטלקית)
↑  ביקורת:
יעל לוטן, חזרה לשורשים, באתר ynet, 22 במאי 2005
רונית רוקאס, ייסורים גדולים והתעללויות קטנות, באתר הארץ, 31 במאי 2005
↑  ביקורת: עלית קרפ, האם דונה טארט היא צ'רלס דיקנס של המאה ה-21, באתר הארץ, 2 ביוני 2015
↑  Tartt, Donna (1993-04-19). "Fiction: Tam-O'-Shanter" (abstract). The New Yorker.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270678405171  PLWABN: 9810677588605606  BIBSYS: 90726222  BNE: XX838449  BnF: cb12315079n (data)  CANTIC: a11867590  CiNii: DA07538456  GND: 12499606X  ISNI: 0000 0001 2282 587X  LCCN: n92103807  LNB: 000215496  MusicBrainz: a65e066b-5fbc-4b8e-b49f-89ef1df893f0  NDL: 00516520  NKC: xx0066425  NLA: 36044098  NLG: 72477  NLK: KAC199627100  NSK: 000343995  NTA: 102264732  RERO: 02-A003888751  SELIBR: 401309  SUDOC: 032046146  Trove: 1199434  VIAF: 85733536   WorldCat (עם VIAF): 85733536 
דונה טארט בקטע ראיון ב-BBC
דיומיד הגדול

| --- | --- |
האי דיומיד הגדול
האי דיומיד הגדול
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  ים ברינג 
 קואורדינטות:  65°46′52″N 169°03′25″W﻿ / ﻿65.781111111111°N 169.05694444444°W﻿ / 65.781111111111; -169.05694444444
 שטח:  29 קמ"ר
 גובה מרבי:  477 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 אוכלוסייה:  0 (2021)
 אזור זמן:  UTC +12
 על שם:  Makar Ivanovich Ratmanov 
 מגלה:  Semyon Dezhnyov 
  (למפת המחוז האוטונומי צ'וקוטקה מוגדלת) אנאדיר ביליבינו פווק אוגולניה קופי אגווקינוט פרובידנייה לאוורנטייה לורינו ברינגובסקי וראנגל קמצ'טקה מגדן סאחה יקוטיה  ים צ'וקצ'י ים ברינג אוקיינוס הקרח הצפונידיומיד הגדול(למפת המחוז האוטונומי צ'וקוטקה רגילה) אנאדיר ביליבינו פווק אוגולניה קופי אגווקינוט פרובידנייה לאוורנטייה לורינו ברינגובסקי וראנגל קמצ'טקה מגדן סאחה יקוטיה  ים צ'וקצ'י ים ברינג אוקיינוס הקרח הצפונידיומיד הגדול(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורדיומיד הגדול(למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורדיומיד הגדול
 
דיומיד הגדול, ראטמנוב, אי המחר או ימאקליק (ברוסית: Остров Ратманова; באינופיאק: Imaqłiq; בצ'וקצ'י: Имэлин) הוא האי הגדול מבין שני איי דיומיד והוא נמצא ממערב לקו התאריך הבינלאומי, בשטח המחוז האוטונומי צ'וקוטקה שברוסיה. אי זה אינו מיושב, והיישוב הקרוב אליו ביותר הוא העיירה דיומיד שנמצאת באי דיומיד הקטן, אלסקה, ארצות הברית - כ-4 קילומטרים משם ו-21 שעות לאחור.
גאוגרפיה

דיומיד הגדול ממוקם כ-45 קילומטרים מדרום מזרח לכף דז'נב, חצי האי הצ'וקצ'י, הנקודה המזרחית ביותר ביבשת אסיה. הקואורדינטות של דיומיד הגדול הן 169.056 מערב ו-65.7811 צפון. לאי דיומיד הגדול שטח של כ-29 קילומטרים רבועים. קו התאריך הבינלאומי נמצא כ-1.3 קילומטרים מזרחה מהאי. הנקודה הגבוהה ביותר באי גובהה 477 מטרים.
קיים באי מנחת מסוקים.
היסטוריה

האיים יושבו במקור על ידי הקבוצה האתנית של האינופיאק. האירופאי הראשון להגיע לאי היה סמיון דז'נב בשנת 1648, והוא התגלה מחדש על ידי ויטוס ברינג ב-1728. איי דיומיד נקראים על שם הקדוש הנוצרי דיומיד מטרסוס, מכיוון שהיום בו התגלה על ידי המגלה הדני ויטוס ברינג, 27 באוגוסט 1728 על פי הלוח הגרגוריאני, הוא היום בו הכנסייה הרוסית האורתודוקסית מציינת את זכרו של קדוש זה.
הגבול שבין ארצות הברית לרוסיה צויר בשנת 1867 במהלך רכישת אלסקה והוא נמצא בין דיומיד הקטן לדיומיד הגדול.
ב-13 ביוני 1970 התרסק מסוק סובייטי באי, את שרידיו היה ניתן למצוא באי למשך זמן רב.
באוגוסט 1987 שחתה השחיינית לין קוקס מהאי דיומיד הקטן לדיומיד הגדול, בטמפרטורה של 3.3 מעלות צלזיוס בלבד. כשהגיעה קוקס לדיומיד הגדול עם טמפרטורת גוף של 34.4 מעלות בלבד, עזרו לה הסובייטים להתחמם חזרה. קוקס נתברכה על ידי מיכאיל גורבצ'וב ועל ידי רונלד רייגן על האקט הסימבולי של משחה זה. בהמשך אותה שנה, כשמיכאיל גורבצ'וב ונשיא ארצות הברית חתמו על הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני, אמר גורבצ'וב: "בקיץ שעבר לקח לאמריקאית אמיצה בשם לין קוקס שעתיים בלבד לחצות בין שתי המדינות. ראינו בטלוויזיה כמה אמיתי וידידותי היה המפגש בין העם שלנו והאמריקאיים כשהיא הגיעה לחוף הסובייטי. האומץ שלה הראה כמה קרובים אנחנו".
אקלים

האקלים באי הוא אקלים טונדרה, ET על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 13 מעלות צלזיוס מתחת לאפס עם כ-250 מילימטרים בממוצע של משקעים ו-76 סנטימטרים בממוצע של שלג. במהלך חודשי הקיץ בדרך כלל מזג האוויר ערפילי ומעונן. האי סובל מרוחות רבות וחזקות במהלך החורף. מיצר ברינג קפוא בין אמצע דצמבר לאמצע יוני.
בעלי חיים

כאחד עשר מינים של ציפורים כגון תוכי ים פסיפי, אוריה חייכנית וקוליבריים אמיתיים שונים נצפו באזור בשנת 1976. חלק מהמינים נחשבו לחיים מחוץ לתחום התפוצה שלהם.
הערות שוליים

↑  "Diomede Islands". Funk & Wagnalls New Encyclopedia. World Almanac Education Group. 2006. אורכב מ-המקור ב-2009-03-26.
↑  Wikimapia
↑  Russia.com (אורכב 20.09.2008 בארכיון Wayback Machine)
↑  נמרוד עופרן‏, מים שקטים: חייה המופלאים של שחיינית המים הפתוחים לין קוקס, באתר וואלה, 26 בדצמבר 2017
↑  Local Economic Development Plan for Diomede, 2012-2017( (אורכב 02.12.2016 בארכיון Wayback Machine))
↑  2016. Bird Watching in the Russian Arctic
↑  Newfield, Nancy L.; Nielsen, Barbara (1996). Hummingbird Gardens: Attracting Nature's Jewels to Your Backyard. Houghton Mifflin Harcourt. pp. 53–. ISBN 1-881527-87-5.
איי דיומיד מהחלל
בנות הזהב – פרקים

להלן רשימה של פרקי סדרת הטלוויזיה "בנות הזהב".
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 11 | 11 | 26 במאי 2011 | 1 באוגוסט 2011 |
|  | 2 | 11 | 11 | 23 באוקטובר 2011 | 4 בינואר 2012 |
|  | 3 | 17 | 17 | 22 באוקטובר 2012 | 7 בינואר 2013 |
|  | 4 | 11 | 11 | 9 בנובמבר 2015 | 24 בינואר 2016 |
|  | 5 | 10 | 10 | 21 במאי 2016 | 6 באוגוסט 2016 |
|  | 6 | 9 | 9 | 20 באוגוסט 2016 | 26 בנובמבר 2016 |
פרקים > עונה 1 (2011)

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | "בשעה טובה" | 26 במאי 2011 | 13.3% |  |
| 2 | 2 | "הפריצה הגדולה" | 2 ביוני 2011 | 11.5% |  |
| 3 | 3 | "אחיות או לא להיות" | 9 ביוני 2011 | 9.9% |  |
| 4 | 4 | "קול ששון וקול שמחה" | 16 ביוני 2011 | 10.6% |  |
| 5 | 5 | "חגיגה בדונצי" | 20 ביוני 2011 | 14.8% |  |
| 6 | 6 | "הכלכלה החדשה" | 27 ביוני 2011 | 13.4% |  |
| 7 | 7 | "שוקי שוקי ספינתי" | 4 ביולי 2011 | 13.2% |  |
| 8 | 8 | "הקשר הצרפתי" | 11 ביולי 2011 | 15.5% |  |
| 9 | 9 | "נכדים זה שמחה" | 18 ביולי 2011 | 14.9% |  |
| 10 | 10 | "ילדה רעה" | 25 ביולי 2011 | 18.2% |  |
| 11 | 11 | "ביג ורשבסקי" | 1 באוגוסט 2011 | 14.9% |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; באוכלוסייה היהודית
פרקים > עונה 2 (2011–2012)

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 | 1 | "שובו של נחום" | 23 באוקטובר 2011 | 14.7% |  |
| 13 | 2 | "בעיה קטנה" | 30 באוקטובר 2011 | 9.6% |  |
| 14 | 3 | "מסורת" | 6 בנובמבר 2011 | 10.6% |  |
| 15 | 4 | "לב של אמא" | 13 בנובמבר 2011 | 8.8% |  |
| 16 | 5 | "במיטה עם שושנה" | 20 בנובמבר 2011 | 9.8% |  |
| 17 | 6 | "ילדת סנדוויץ'" | 27 בנובמבר 2011 | 8.7% |  |
| 18 | 7 | "על עכברים ונשים" | 7 בדצמבר 2011 | 9.9% |  |
| 19 | 8 | "החיים היפים" | 14 בדצמבר 2011 | 9.2% |  |
| 20 | 9 | "מבצע ריבה" | 21 בדצמבר 2011 | 8.1% |  |
| 21 | 10 | "אבנר הקטן" | 28 בדצמבר 2011 | 7.3% |  |
| 22 | 11 | "דירה להשכיר" | 4 בינואר 2012 | 9.2% |  |
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; באוכלוסייה היהודית
פרקים > עונה 3 (2012–2013)

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 | 1 | "להתחיל מחדשדש" | 22 באוקטובר 2012 | 9.6% |  |
| 24 | 2 | "יומולדת לריבה" | 29 באוקטובר 2012 | 8.2% |  |
| 25 | 3 | "צער בעלות חיים" | 31 באוקטובר 2012 | 12.7% |  |
| 26 | 4 | "זה עולה יותר" | 5 בנובמבר 2012 | 9.6% |  |
| 27 | 5 | "לשוש באהבה" | 7 בנובמבר 2012 | 14.3% |  |
| 28 | 6 | "גבר גבר" | 14 בנובמבר 2012 |  |  |
| 29 | 7 | "ידידה" | 21 בנובמבר 2012 |  |  |
| 30 | 8 | "נושא מטריד" | 28 בנובמבר 2012 | 8.3% |  |
| 31 | 9 | "עסק משפחתי" | 3 בדצמבר 2012 |  |  |
| 32 | 10 | "מבצע גיטה" | 5 בדצמבר 2012 | 12% |  |
| 33 | 11 | "שבת שלום" | 10 בדצמבר 2012 | 8.1% |  |
| 34 | 12 | "עבודה זרה" | 12 בדצמבר 2012 |  |  |
| 35 | 13 | "תמיד אישה" | 17 בדצמבר 2012 | 9.2% |  |
| 36 | 14 | "טרכטנברג" | 19 בדצמבר 2012 |  |  |
| 37 | 15 | "משבר בענף" | 25 בדצמבר 2012 |  |  |
| 38 | 16 | "העם דורש צדק ריבתי" | 27 בדצמבר 2012 |  |  |
| 39 | 17 | "שרלוק שוש" | 7 בינואר 2013 |  |  |

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; באוכלוסייה היהודית
פרקים > עונה 4 (2015–2016)

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 40 | 1 | "ברוכות השבות" | 9 בנובמבר 2015 | 7.6% |  |
| 41 | 2 | "לתפארת מדינת ריבה" | 16 בנובמבר 2015 | 9.3% |  |
| 42 | 3 | "הולכת על בליינד" | 23 בנובמבר 2015 | 10.8% |  |
| 43 | 4 | "חתונת הכסף" | 29 בנובמבר 2015 | 6.6% |  |
| 44 | 5 | "שני צדדים לפרה" | 13 בדצמבר 2015 | 7.2% |  |
| 45 | 6 | "להקדים תרופה למכה" | 20 בדצמבר 2015 | 7.4% |  |
| 46 | 7 | "יש הרבה דייגים בים" | 27 בדצמבר 2015 | 7.1% |  |
| 47 | 8 | "רותי החברתית" | 3 בינואר 2016 | 8.6% |  |
| 48 | 9 | "כולם היו בני בסט" | 10 בינואר 2016 | 7.3% |  |
| 49 | 10 | "מהומה בלול" | 17 בינואר 2016 | 7.1% |  |
| 50 | 11 | "לא ביג דיל" | 24 בינואר 2016 | 9.0% |  |

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; באוכלוסייה היהודית
פרקים > עונה 5 (2016)

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 51 | 1 | "זריזות ידיים" | 21 במאי 2016 | 5.6% |  |
| 52 | 2 | "מאחורי הסורגים" | 4 ביוני 2016 |  |  |
| 53 | 3 | "שלום עם שושי" | 18 ביוני 2016 | 5.6% |  |
| 54 | 4 | "כל אנשי הדליה" | 25 ביוני 2016 |  |  |
| 55 | 5 | "ההוא מהמכולת" | 2 ביולי 2016 |  |  |
| 56 | 6 | "יקירת מעלה" | 9 ביולי 2016 | 7.7% |  |
| 57 | 7 | "ילדונת ילדונת" | 16 ביולי 2016 | 8.6% |  |
| 58 | 8 | "משחקי הרעב" | 23 ביולי 2016 | 8.4% |  |
| 59 | 9 | "שושי מאמין לכל דבר" | 30 ביולי 2016 | 8.4% |  |
| 60 | 10 | "כוכבות נולדות" | 6 באוגוסט 2016 | 7.6% |  |

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; באוכלוסייה היהודית
פרקים > עונה 6 (2016)

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק | תאריך שידור מקוריישראל | אחוזי צפייה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 61 | 1 | "טיפול קבוצתי" | 20 באוגוסט 2016 | 8.5% |  |
| 62 | 2 | "חברות מספרות על ריבה" | 27 באוגוסט 2016 | 6.8% |  |
| 63 | 3 | "הרואה הקטן" | 3 בספטמבר 2016 | 8.3% |  |
| 64 | 4 | "זיכרונות מבית הספר" | 10 בספטמבר 2016 | 8.2% |  |
| 65 | 5 | "דליה TV" | 17 בספטמבר 2016 | 6.6% |  |
| 66 | 6 | "לוח וגיל" | 24 בספטמבר 2016 | 7.8% |  |
| 67 | 7 | "ריבה על חוט" | 13 בנובמבר 2016 | 4.4% |  |
| 68 | 8 | "תשמעו קטע" | 19 בנובמבר 2016 | 4.6% |  |
| 69 | 9 | "דירה למכירה" | 26 בנובמבר 2016 | 6.9% |  |

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; באוכלוסייה היהודית
ראו גם

בנות הזהב (סדרת טלוויזיה ישראלית)
דרך הקיסר

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 אורך:  כ־3 ק"מ
 קואורדינטות:  31°42′41″N 35°02′47″E﻿ / ﻿31.71152222°N 35.04634444°E﻿ / 31.71152222; 35.04634444
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) דרך הקיסר(למפת הרי ירושלים רגילה) דרך הקיסר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דרך הקיסר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום דרך הקיסר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
דרך הקיסר
דרך הקיסר (או "שביל הקיסר", בערבית: עקבת אל ח'אן) הוא כינוי לכשלושה קילומטרים של דרך רומית סלולה היטב, חלק מן הדרך שהובילה מירושלים וחברון לכיוון בית גוברין.