stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניוטה טייטלבוים
ביוגרפיה

טייטלבוים הייתה קומוניסטית ממוצא יהודי. היא הצטרפה למחתרת הקומוניסטית הפולנית בוורשה והשתתפה בפעולות מחתרת רבות ביניהן שוד בנק. חברי המחתרת ובהם טייטלבוים הטמינו פצצות בתיאטרון "קאמארליכט שפיל". הנאצים קבעו פרס של מאה וחמישים אלף זלוטי למי שיסגירה.
בזמן מרד גטו ורשה לחמה בשורות תנועת ההתנגדות הפולנית-קומוניסטית.
בשנת 1943 היא ירתה ביום אחד בחמישה חיילים נאצים. במהלך המלחמה היא שימשה כשליחה בארגון היהודי הלוחם  ובארגון המחתרת הפולני קומוניסטי גרוורדיה לודובה (GL), וכן עסקה בהברחת נשק ואנשים.
ביולי 1943 נתפסה טייטלבויים. לאחר שעונתה, הוצאה להורג על ידי הנאצים.
הנצחה

לאחר מלחמת העולם השנייה הוענקו לטייטלבויים אות גבורה, צלב גרונדלוואלד של צבא פולין.
לקריאה נוספת

בתיה דביר, השמיעיני קולך ונסו הצללים, ירושלים יד ושם, 2018, עמ' 235.
הערות שוליים

↑  Mahoney, M. H. (1993). Women in Espionage: A Biographical Dictionary (באנגלית). ABC-CLIO. ISBN 978-0-87436-743-0.
↑  Bard, Mitchell Geoffrey (2001). The Complete History of the Holocaust (באנגלית). Greenhaven Press. ISBN 978-0-7377-0373-3.
↑  Batalion, Judy (18 במרץ 2021). "Opinion | The Nazi-Fighting Women of the Jewish Resistance". The New York Times. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A cemetery of letters and words". Haaretz.com (באנגלית).
↑  Kopel, David B. (16 בפברואר 2017). The Morality of Self-defense and Military Action: The Judeo-Christian Tradition (באנגלית). ABC-CLIO. ISBN 978-1-4408-3278-9. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810691343905606  VIAF: 6112150869807822190006   WorldCat (עם VIAF): 6112150869807822190006
נמל לונדון

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מיקום:  אסקס 
 גוף מים:  תמזה 
 קואורדינטות:  51°30′N 0°03′E﻿ / ﻿51.5°N 0.05°E﻿ / 51.5; 0.05
 www.portoflondon.co.uk
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסנמל לונדון(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסנמל לונדון
 
בניין רשות נמל לונדון, בכיכר טריניטי שעל גבעת מצודת לונדון.
נמל לונדון (באנגלית: Port of London) הוא נמל על גדת נהר התמזה בעיר לונדון, בירת הממלכה המאוחדת. בעבר היה נמל לונדון הגדול בנמלי העולם. כיום הוא הנמל השני בגודלו בממלכה המאוחדת. הנמל מנוהל על ידי רשות נמל לונדון (ה-PLA) אשר הוקמה בשנת 1908.
בשנת 2008 עברו דרך הנמל 53 מיליון טונות של סחורות.
הנמל ממוקם לאורך גדות התמזה החל ממרכז לונדון ומשתרע מזרחה, וכולל מבדוקים ורציפים רבים המשתרעים על שטח נרחב.
היסטוריה

נמל לונדון היווה מרכיב חשוב בכלכלת העיר מאז היווסדה, באמצע המאה הראשונה. במהלך המאה ה-18 והמאה ה-19, בשיאה של האימפריה הבריטית היה הנמל לנמל העמוס ביותר בעולם, והיו בו כ-1,500 מנופים אשר העמיסו והורידו סחורות מכ-60,000 ספינות בשנה. בשל חשיבותו הרבה היה למטרה עיקרית של הפצצות הלופטוואפה (חיל האוויר של גרמניה הנאצית) במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה.
הנמל הוקם ככל הנראה בשנת 50 לערך על ידי הרומאים. הנמל הרומי כלל רציפים שנבנו על ידי תבניות עץ שמולאו עפר. הנמל התרחב וגדל במהלך המאה השנייה והמאה השלישית אולם עם עזיבת הרומאים את אנגליה במאה החמישית נהרס הנמל.
במהלך ימי הביניים שימש נהר התמזה ציר התנועה הראשי של העיר לונדון. משפחת המלוכה, אשר לא נהגה להיכנס אל העיר, השתמשה בו על מנת לנוע בין אזור הסיטי של וסטמינסטר וארמונות המלוכה שבו, אשר ממערב לעיר, לבין מצודת לונדון במזרח העיר. אזור הבריכה של לונדון שממזרח (במורד הנהר) מגשר לונדון היה אזור המסחר העיקרי, ובשתי גדות הנהר נבנו רציפים רבים.
בשלהי המאה ה-18 הציע וילי רוולי תוכנית להקמת תעלה אשר תחתוך בקו ישר את העיקול בנהר התמזה בין ואפינג לבין וולוויץ'. התעלה חצתה את רות'רהית', אייל אוף דוגס וגריניץ'. תוכנית זו מומשה בחלקה כאשר רק תעלה החוצה את אייל אוף דוגס (תעלת הסיטי) הוקמה לבסוף.
במהלך המאה ה-19 נבנתה סידרה של מעגנים סגורים במטרה להגן על הסוחרים מפני שודדים לאורך נהר התמזה. מעגנים אלו כללו את הרציפים המסחריים של סארי (1807), רציפי הודו המערבית (1802, באתר בו היה רציף האוולנד משנת 1696), רציפי הודו המזרחית (1803, באתר בו היה רציף ברנזוויק משנת 1790), רציפי לונדון (1805), רציפי סנט קתרין (1828), רציף ויקטוריה המלכותי (1855), רציף מילוול (1868), רציף אלברט המלכותי (1880) ורציפי טילברי (1886).
הרציפים נבנו על ידי חברות פרטיות מתחרות ובהן חברת הודו המזרחית, חברת הודו המערבית וכן חברת רציפי סארי וחברת רציפי לונדון וסנט קתרין.
בראשית המאה ה-20, בשל התחרות העזה, ושביתות עובדי הנמל החלו החברות להתאחד. ועדה מלכותית שהוקמה לבדוק את ניהול הנמל המליצה על רשות מאוחדת ובשנת 1908 הוקמה רשות נמל לונדון אשר בשנת 1909 החלה לנהל את הרציפים. החברה הקימה את רציף המלך ג'ורג' החמישי בשנת 1920 ושיפרה את המיכון ביתר הרציפים. בשנת 1939 עברו בנמל 60 מיליון טונות של סחורות (38% מהסחר בממלכה המאוחדת), אולם בשל ההפצצות הגרמניות עבר מרכז הכובד של העברת הסחורות במהלך מלחמת העולם השנייה לנמלים שבקלייד ובליברפול. עם תום המלחמה שב הנמל להיות נמל הסחורות הראשי. בשנות ה-60 הפך אזור הרציפים בטילברי, במורד הנהר, לנמל מכולות (קונטיינרים) מרכזי. בתקופה זו שב היקף הפעילות בנמל לכ-60 מיליון טונות של סחורות מדי שנה.
עם הגידול בגודלן של הספינות אשר נשאו מכולות נדרשה בניית רציפים גדולים הסמוכים למים עמוקים יותר. הרציפים הסגורים באזור גריניץ' ואייל אוף דוגס ובמרכז לונדון, אשר נבנו במאה ה-18, נסגרו בהדרגה (אף שמספר רציפים פרטיים במרכז לונדון פעלו עד שנת 2000).
אזורים אלו החלו להתפתח כאזורי מגורים ועסקים, ואזור קנרי וורף (רציפי האיים הקנריים) הפכו למרכז עסקים משני בלונדון (השני למרכז העסקים שבסיטי).
הנמל כיום

כיום הנמל מכיל 70 רציפים ומסופי סחורות עצמאיים המנוהלים יחד על ידי רשות הנמל. בנמל מועסקים כ-30,000 עובדים. עיקר אוניות המטען עוצרות בטרמינל שבטילברי. בנמל עוגנות מדי שנה כ-12,500 ספינות הפורקות ומטעינות 10% מהסחר של הממלכה המאוחדת בשווי כולל של 8.5 מיליארד ליש"ט. בנוסף לספינות המטען עגנו בנמל לונדון בשנת 2008 37 ספינות טיולים.
ראו גם

הבריכה של לונדון
הערות שוליים

↑  הדוח השנתי של נמל לונדון לשנת 2008, פורסם בשנת 2009.
תרשימו של ג'יימס אלמס המתאר את הנמל בשנת, 1837, בראשית תקופת מלכותה של המלכה ויקטוריה.
רציפי לונדון בשנת 1882, בטרם נבנה רציף המלך ג'ורג' החמישי
משפט הצפיפות של צ'בוטרב

משפט הצפיפות של צ'בוטרב הוא משפט מרכזי בתורת המספרים האלגברית. עבור הרחבת גלואה נתונה של שדות מספרים, עם חבורת גלואה G, המשפט מתאר כיצד מתפלגת בין איברי G העתקת פרובניוס המתאימה לראשוני הנבחר, כביכול, באקראי. משפט הצפיפות מהווה הכללה משותפת למשפט דיריכלה על ראשוניים בסדרות חשבוניות ולמשפט פרובניוס על פירוק פולינום שלם מודולו ראשוניים שונים. בין המסקנות החשובות מהמשפט: בכל שדה מספרים, האידיאלים הראשוניים מתפלגים באופן אחיד (במובן של צפיפות דיריכלה) בין המחלקות השונות של חבורת מחלקות האידיאלים.
משפט הצפיפות: תהי K/F הרחבת גלואה של שדות מספרים, עם חבורת גלואה  \ G=\operatorname {Gal} (K/F). עבור כל מחלקת צמידות C של G, לקבוצת הראשוניים p שעבורן העתקת פרובניוס שייכת ל-C יש צפיפות דיריכלה השווה ל-  \ {\frac {|C|}{|G|}}. יש להבחין שהעתקת פרובניוס המתאימה לראשוני p (של F) אינה מוגדרת היטב כאיבר של G, אלא עד כדי הצמדה. לכן קובע המשפט למעשה שהעתקת דיריכלה מקבלת כל ערך אפשרי בחבורה, ב"הסתברות" אחידה.
אם f הוא פולינום מתוקן בעל מקדמים בחוג השלמים האלגבריים  \ O_{F} של F, אז העתקת פרובניוס המתאימה לראשוני p (שהוא אידיאל ראשוני בחוג השלמים) פועלת על שורשי הפולינום בשדה השאריות  \ O_{K}/P באמצעות העלאה בחזקת  \ q=|O_{F}/p|. לפי תורת גלואה של שדות סופיים, מבנה המחזורים של פעולה זו שווה לתבנית הפירוק של הפולינום f מעל השדה  \ O_{F}/p. כך אפשר להסיק ממשפט הצפיפות של צ'בוטרב את משפט פרובניוס.
צ'בוטרב (1894-1947) הוכיח את המשפט ב-1922, באמצעות רדוקציה של הרחבת שדות כללית להרחבה ציקלוטומית. כדי להוכיח את המשפט עבור הרחבה ציקלוטומית K/F, הוא פירק את פונקציית זטא של השדה K כמכפלה של פונקציות L של השדה F, בדומה לאופן שבו הוכיח דיריכלה את המשפט שלו. ההוכחה פורסמה ב-1923 ברוסית, ואז ב-1925 בגרמנית. שנתיים אחר-כך נעזר אמיל ארטין בשיטת הרדוקציה של צ'בוטרב כדי להוכיח את משפט ההיפוך שלו, ושיטה זו היא עדיין צעד חיוני בכל הוכחה של משפט ההיפוך. את המשפט של צ'בוטרב, לעומת זאת, גוזרת הספרות המודרנית ממשפט ההיפוך, המטפל באופן ישיר בכל הרחבת שדות אבלית.
ניוטאון (ניו סאות' ויילס)

| --- | --- |

רחוב קינג בערב
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  סידני העיר
 שטח:  1.6 קמ"ר
 גובה:  37 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  14,690 (10 באוגוסט 2021)
  ‑ צפיפות:  7935 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  33°53′53″S 151°10′48″E﻿ / ﻿33.898°S 151.18°E﻿ / -33.898; 151.18
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןניוטאון(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןניוטאון(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ניוטאון(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן ניוטאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ניוטאון (באנגלית: Newtown) הוא פרוור בסידני.
גאוגרפיה

ניוטאון מצוי כארבעה ק"מ דרום-מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני. הפרוור קטן יחסית (פחות משני קמ"ר) ונפרש מצפון-מזרח לדרום-מערב כרצועה. הרחוב הראשי החוצה אותו מצפון מזרח לדרום מערב הוא רחוב קינג, שהופך לדרך פרינסס (Princes Highway) בשני קצותיו. ברחוב זה מתרכזים עיקר העסקים ומוסדות התרבות, ושם מצויה גם תחנת הרכבת ניוטאון, אחת מהתחנות הישנות ביותר בקו סיטירייל, שנחנכה ב-1895 לראשונה כאחת מארבע תחנות בלבד בדרך לפרמטה. רחוב ראשי נוסף הוא דרך אנמור (Enmore Road) שמתפצלת מרחוב קינג לכיוון מערב, לעבר הפרוור אנמור.
רשות עירונית

ניוטאון מנוהל על ידי עיריית סידני (The City of Sydney), והוא אחד הפרוורים המערביים ביותר בתחום השיפוט של רשות עירונית זו. מבחינה גאוגרפית, ניוטאון מצוי באזור המערב הקרוב (Inner West). הוא מצוי גם תחת תחום השיפוט של מועצת מריקוויל.
היסטוריה

ניוטאון נוסד כאזור חקלאי בתחילת המאה ה-19. שם הפרוור נלקח משלט חנות המכולת המקומית שנפתחה ברחוב קינג ב-1832, בו היה כתוב "New Town Stores" (חנויות העיירה החדשות, או חנויות העיירה החדשה). חלק מהאדמות הדרומיות של ניוטאון היו במוקד משפט זיוף במאה ה-19, בו אסיר לשעבר טען כי קיבל את אדמות אלו בירושה מסוהרו ומכר אותן לאחר מכן לעיריית סידני בעבור רווח. ב-1845 הוקמה הכנסייה האנגליקנית הראשונה בניוטאון, וחמש שנים אחריה הוקמה הכנסייה הקתולית הראשונה בפרוור. הפרוור סבל מעוני רב בתקופת השפל הכלכלי הגדול, וב-1949 נאלץ להצטרף רשמית תחת עיריית סידני. עד תחילת שנות השבעים היה ניוטאון עדיין פרוור עוני ורוב משפחותיו העובדות היו במקצועות צווארון כחול. בעקבות התפתחותה של אוניברסיטת סידני בשנות השבעים והשמונים החלו זורמים לפרוור סטודנטים שחיפשו דיור זול בסמוך לפקולטה. אוכלוסיית הפרוור הפכה צעירה ומגוונת יותר, וערך הדירות עלה משמעותית. בתחילת המאה ה-21 הפך ניוטאון למוקד משיכה לקהל צעיר, כולל חנויות אופנה, מועדונים וחיי לילה. ניוטאון נחשב לאחד המקומות הסובלניים ביותר לצורכי האוכלוסייה הגאה, והופיע בסצנת הפתיחה בסרט הקולנוע פריסילה, מלכת המדבר.
תרבות

בעקבות היסטוריה כאזור תעשייה ואזור מסחר, קיימים בניוטאון מספר גדול של פאבים המגישים אלכוהול. חלק ממוסדות אלו נוסדו בתקופה הוויקטוריאנית וחזיתם מציגה ארכיטקטורת אר דקו מתחילת המאה ה-20. בחלקו הצפוני של רחוב קינג מצוי אולם הריקודים טרוקדרו, שהוקם ב-1889. במרוצת השנים שימש האולם כבמת וודוויל, אולם החלקה, מפעל אופנועים ומרכז מסחרי. בשנת 2006 עבר הבניין שיפוץ וחזיתו (הבנויה בסגנון פלמי) שוחזרה. ניוטאון כולל מספר בניינים עתיקים נוספים ששוחזרו ושופצו, כולל בניין בית המשפט, בניין המשטרה, בניין בנק CBC ובניין בנק ANZ. בניינים אלו מוגנים, ורשומים כנכסים לאומיים של ניו סאות' ויילס.
יחסית לגודלו, ניוטאון מכיל כמות גדולה של חנויות העוסקות בתרבות, אמנות וספרות. חלק מהן הפכו למוקד עלייה לרגל בקרב באי סידני, כגון ארקדת הספרים של גולד (Goulds Book Arcade) שהיא מחנויות הספרים המשומשים הגדולות באוסטרליה, וכן חנויות לצורכי ציור ופיסול.
בניוטאון מתקיים כל שנה מאז 1981 פסטיבל ניוטאון, פסטיבל רחוב הכולל מוזיקה חיה, מופעים ואירועים משתנים. בשנת 2006 לראשונה התקיים הפסטיבל באזור מתוחם.
פסטיבל האוכל של ניוטאון, פיסטביליטי, מתקיים כל שנה מאז 1990 וכולל דוכני מזון ויין מהמסעדות הרבות בפרוור. בשנת 1990 החל הפסטיבל בשישה דוכנים, וב-2008 כבר כלל כ-40 דוכנים.
רחוב קינג ב-1906, מתוך גלויה
ארקדת הספרים של גולד, רחוב קינג
נביולה (היקום הקולנועי של מארוול)

| --- | --- |

נביולה בגילומה של קארן גילאן, כפי שהיא מופיעה בכרזה הרשמית לסרט היקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה: חלק 2".
 הופעה ראשונה:  שומרי הגלקסיה 
 יוצרים:  ג'יימס גאן 
 גילום הדמות:  קארן גילאן
 דיבוב:  קארן גילאן ("מה אם...?")
 מידע
 גזע:  לופומואידים
 מין:  נקבה
 מקום מגורים:  ראשומקום
 דמויות קשורות
 משפחה:  תאנוס (הורה מאמץ) גאמורה (אחות מאומצת) פרוקסימה מידנייט (אחות מאומצת) לוע שחור (אח מאומץ) להב עורב (אח מאומץ) קול אובסידיאן (אח מאומץ)
 חברים:  גאמורה פיטר קוויל רוקט דראקס גרוט מנטיס קוסמו קראגלין יונדו אודונטה תור טוני סטארק
 אויבים:  גאמורה (שומרי הגלקסיה ושומרי הגלקסיה 2) תאנוס אגו הוד התפתחותו איישה
 
נביולה (באנגלית: Nebula) היא דמות בדיונית המגולמת על ידי קארן גילאן בזיכיון הסרטים של היקום הקולנועי של מארוול (MCU). הדמות מבוססת על דמות בעלת אותו שם בפרסומה של חברת מארוול קומיקס.
נביולה מתוארת כלוחמת בעלת עור כחול-סגול מגזע הלופומואידים, בתו המאומצת של תאנוס, שהרג את המשפחה הביולוגית שלה לפני שגידל אותה, ואחותה המאומצת של גאמורה, איתה גדלה לחלוק יריבות מרה.
נכון לשנת 2023, נביולה הופיעה בשישה סרטים: "שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף", "הנוקמים: סוף המשחק", "תור: אהבה ורעם" ו"שומרי הגלקסיה: חלק 3". כמו כן הופיעה ב"שומרי הגלקסיה בספיישל חג המולד" ובסדרה "מה אם...?".
ביוגרפיה בדיונית > ראשית חייה

נביולה היא אחת מכמה ילדים שאומצו בכוח על ידי תאנוס. לאחר שהרג את משפחתה, היא גדלה לצד גאמורה ואומנה להיות לוחמת. תאנוס הכריח אותן לעיתים קרובות להילחם אחת כנגד השנייה וגאמורה תמיד ניצחה. לאחר כל הפסד, תאנוס החליף חלק מנביולה בחלק רובוטי, והפך אותה לסייבורג.
ביוגרפיה בדיונית > רדיפת תאנוס וגאמורה

בשנת 2014, נביולה וגאמורה, נשלחות, בהוראת תאנוס, לסייע לרונאן המאשים להשיג את אבן הכוח. לאחר שנודע לנביולה שגאמורה השיגה את האבן, היא מגיעה לראשומקום ויורה בחללית של גאמורה ולוקחת את האבן עבור רונאן, אשר בוגד בתאנוס, ומתכוון להרוס את כוכב הלכת זאנדאר ולהרוג את תאנוס. נביולה מצדדת בו כנגד אביה. עם זאת, היא מתעמתת עם גאמורה, פיטר קוויל, גרוט ודראקס המשמיד לאחר שהם חודרים לספינתו של רונאן. לאחר מכן היא נלחמת נגד גאמורה, לפני שהיא נופלת ונמלטת בספינה אחרת.
מספר חודשים לאחר מכן, נביולה נתפסת על ידי גזע הריבוניים, בזמן שניסתה לגנוב את הסוללות הרבות עוצמה שלהם; הריבוניים מוסרים אותה לגאמורה, קוויל, דראקס ורוקט בתמורה לשירותיהם בהגנה על הסוללות. כאשר קוויל, גאמורה ודראקס עוזבים עם אגו, אבא של קוויל, נביולה עוזרת לבוזזים ללכוד את יונדו אודונטה, רוקט וגרוט. היא מקבלת ספינה ונוסעת בעצמה לכוכב של אגו על מנת להילחם בגאמורה. לאחר שסוף סוף הביסה את גאמורה בקרב, נביולה מביעה את כעסה עליה על כך שהיא תמיד הייתה צריכה להיות טובה ממנה במקום רק להיות אחות אוהבת. היא וגאמורה מתפייסות ומגלות מערה מלאה בשלדים. הן מאתרות את דראקס ומנטיס וגאמורה מתעמתת עם מנטיס על השלדים שמצאו במערה. לאחר מכן הם עוזבים למצוא את קוויל, ויונדו, רוקט וגרוט באים לעזור. נביולה עוזרת ליונדו להפיל את הצי של הריבוניים שרדף אחריהם. לאחר מכן היא והאחרים מותקפים על ידי אגו, והיא מצילה את גאמורה מנפילה, לפני שהכוכב החי מושמד בסופו של דבר מפצצה. הקבוצה עוזבת בספינה המופעלת על ידי קראגלין. לאחר ההלוויה של יונדו, גאמורה מציעה לנביולה להצטרף לשומרי הגלקסיה. אך נביולה מחליטה להרוג את תאנוס, ועוזבת ממוקדת במשימה הזו.
ביוגרפיה בדיונית > שותפות עם הנוקמים

הניסיון של נביולה להרוג את תאנוס נכשל, והיא נתפסת ומעונה על סיפון הספינה שלו. בשנת 2018, לאחר שלכד את גאמורה, תאנוס משתמש בנביולה כדי לשכנע את גאמורה למסור לו את המיקום של אבן הנשמה. לאחר שתאנוס עוזב עם גאמורה, נביולה בורחת ולוקחת את הספינה לטיטאן, שם היא מנסה להרוג בשנית את תאנוס, ופוגשת את קוויל, דראקס, מנטיס, טוני סטארק, פיטר פארקר וסטיבן סטריינג'. נביולה שורדת את ההתפוררות ונותרת על טיטאן יחד עם טוני סטארק.
נביולה וסטארק עוזבים את טיטאן על סיפון הבנאטאר, אבל הספינה, שניזוקה, נתקעת בחלל, עד שקרול דנברס מגיעה להציל אותם. לאחר שהגיעו למפקדת הנוקמים בכדור הארץ, נביולה מתאחדת עם רוקט, ומלווה אותו, את דנברס, תור, סטיב רוג'רס, נטשה רומנוף, ברוס באנר וג'יימס רודס לטיטאן II על מנת להתעמת עם תאנוס. תור הורג את תאנוס לאחר שגילה שהאבנים הושמדו ונביולה טענה שדבריו של תאנוס נכונים.
נביולה ורוקט, עכשיו חברי צוות בנוקמים, עובדים עם דנברס על משימות בחלל. בשנת 2023, נביולה ושאר הנוקמים נוסעים בזמן דרך מימד הקוונטים לשנת 2014 חלופית. נביולה מגיעה עם קלינט ברטון, רומנוף ורודס לכוכב הלכת מוראג. לאחר שברטון ורומנוף עוזבים, נביולה ורודס גורמים לגרסה חלופית של קוויל לאבד את ההכרה ולוקחים את אבן הכוח מכספת המקדש. עם זאת, הגרסה החלופית של נביולה מתחילה להתקלקל עקב נוכחותה של נביולה המקורית, ותאנוס החלופי הופך להיות מודע לנוכחותה של נביולה, ולוכד אותה. לאחר שהוא מנתח את הזיכרונות שלה ולומד על הניצחון העתידי שלו ועל מאמצי הנוקמים לבטל אותו, תאנוס החלופי שולח את נביולה החלופית בחזרה להווה במקומה של המקורית. לאחר מכן, נביולה החלופית מביאה את תאנוס החלופי וצבאו לציר הזמן הראשי, והוא הורס את המפקדה ומצווה על נביולה החלופית להביא לו את אבני האינסוף. נביולה המקורית בורחת לאחר שהצליחה לשכנע את גאמורה החלופית לנטוש את תאנוס. נביולה מתעמתת עם האני החלופי שלה ומנסה לשכנע אותה לעשות אותו דבר, אך נאלצת להרוג אותה כאשר האחרונה מנסה, בסירובה, להרוג את גאמורה החלופית. נביולה מצטרפת לקרב נגד הצבא של תאנוס החלופי, שבו סטארק מקריב את חייו על מנת להשמיד את תאנוס וכוחותיו. שבוע מאוחר יותר, נביולה משתתפת בהלוויה של סטארק. לאחר מכן היא מצטרפת באופן רשמי לשומרי הגלקסיה ששבו לחיים, בזמן שהם אוספים את תור מנורווגיה.
ביוגרפיה בדיונית > הרפתקאות נוספות

בשנת 2024, נביולה ושומרי הגלקסיה יוצאים יחד עם תור למספר הרפתקאות. הם לומדים על קריאות מצוקה שונות שנגרמו ממעשיו של גור שוחט אלים. תור מציע שיתפצלו כדי להגיב לקריאות המצוקה.
בשנת 2025, נביולה והשומרים רוכשים את ראשומקום מידי האספן, ואל הצוות מצטרפת קוסמו. לאחר מכן, נביולה עוזרת לצוות לשפץ את ראשומקום בעקבות ההתקפה שהמקום עבר. באותה שנה, היא משתתפת בחגיגת חג המולד שמנטיס עורכת עבור קוויל ומעניקה לרוקט את הזרוע של באקי בארנס כמתנה.
ביוגרפיה בדיונית > המשימה הסופית

בשנת 2026, נביולה, בעזרתו של גרוט, מסיימת לבנות את המטה של השומרים. לאחר מכן היא והצוות עוזרים לקוויל השיכור ומחוסר ההכרה. כשאדם וורלוק מגיע ומנסה לחטוף את רוקט, נביולה נלחמת בו, אולם רוקט נפצע קשה ונדרש קוד ביטול כדי להשבית את מתג ההרג על מנת לרפא אותו. נביולה יוצרת קשר עם גאמורה, כעת בוזזת, שתעזור לשומרים להסתנן לאורגוסקופ, המטה של הוד התפתחותו, שייצר את רוקט, כדי לקחת את קוד הביטול. היא עוזרת לשומרים למצוא ולהתעמת עם הוד התפתחותו, ומשתמשת בחלקים הרובוטיים שלה כדי להטיס את כלי השיט התקול של הוד התפתחותו על מנת להעביר לראשומקום קבוצת ילדים שהוד התפתחותו החזיק בשבי. לאחר שקוויל מפרק את השומרים בצורתם הנוכחית, נביולה נשארת בראשמקום כדי להוביל את העיר ולעזור לדראקס לטפל בילדים.
גרסאות חלופיות > גרסה משנת 2014

בשנת 2014 חלופית, לאחר אימון עם גאמורה, השתיים נקראות על ידי תאנוס, אשר מורה להן לסייע לרונאן להשיג את אבן הכוח. עם זאת, לפני שהן עוזבות, נביולה מתחילה להתקלקל עקב נוכחותה של נביולה מציר הזמן הראשי. לאחר לכידת נביולה ה"ראשית", תאנוס מנתח את זיכרונותיה ולומד על הניצחון של האני הראשי שלו, ועל מאמצי הנוקמים לבטל אותו. לאחר מכן הוא מחליף את נביולה הראשית בנביולה החלופית, שנשלחת בחזרה להווה בציר הזמן הראשי כדי להתכונן לבואו. נביולה החלופית מביאה את תאנוס וצבאו החלופיים לשנת 2023, והוא הורס את מתחם הנוקמים ומצווה על נביולה להביא לו את אבני האינסוף. בעודה מנסה לעשות זאת, נביולה מתעמתת עם נביולה הראשית ועם גאמורה, שמנסות לשכנע אותה לנטוש את תאנוס. עם זאת, היא מסרבת, ונהרגת על ידי נביולה הראשית.
גרסאות חלופיות > מה אם...?

מספר גרסאות חלופיות של נביולה מופיעות בסדרת האנימציה "מה אם...?", בדיבובה של גילאן.
גרסאות חלופיות > מה אם...? > עבודה עם סטאר-לורד טצ'אלה

נביולה היא בעלת ברית של סטאר-לורד טצ'אלה. לגרסה הזו אין חלקי גוף רובוטיים למעט עינה השמאלית ומוצגת כבעלת שיער בלונדיני מלא. היא מצטרפת לטצ'אלה, תאנוס, והבוזזים במטרה לגנוב זרעים עוצמתיים מהאספן.
גרסאות חלופיות > מה אם...? > השתתפות במסיבה של תור

בשנת 2011 חלופית, נביולה משתתפת במסיבה של תור על פני כדור הארץ, שם היא נראית מהמרת בלאס וגאס עם קורג.
יצירה ואפיון דמות

נשיא אולפני מארוול, קווין פייגי, הזכיר לראשונה את "שומרי הגלקסיה" כסרט פוטנציאלי בקומיק-קון הבינלאומי, סן דייגו בשנת 2010, והצהיר: "יש גם כמה כותרים לא ברורים, כמו שומרי הגלקסיה. אני חושב שהם שופצו לאחרונה בצורה מהנה מהספר [קומיקס]." פייגי הודיע שהסרט נמצא בפיתוח פעיל בקומיק-קון הבינלאומי בשנת 2012 במהלך הפאנל של אולפני מארוול, עם תאריך יציאה מתוכנן של 1 באוגוסט 2014. הוא אמר שהצוות של הסרט יורכב מהדמויות סטאר לורד, דראקס המשמיד, גאמורה, גרוט ורוקט. בשנת 2013, נחשף שקארן גילאן תגלם את נביולה. ג'יימס גאן אמר שהאודישן של גילאן "היה מאוד מרגש".
הדמות של נביולה ביקום הקולנועי של מארוול מתפתחת מדמות נבלית לאנטי-גיבורה ולבסוף לחברה בשומרי הגלקסיה, בעוד שהדמות במארוול קומיקס מתוארת כמעט אך ורק כנבלית. שינוי נוסף בעיבוד הקולנועי לעומת המקור בקומיקס הוא במראה החיצוני של הדמות, כאשר הדמות מתוארת ביקום הקולנועי כסייבורג קירחת ואילו בקומיקס היא מתוארת כדמוית אדם עם שיער. בקומיקס אין קשר משפחתי בינה לבין גאמורה והיא טוענת שהיא "הנכדה" של תאנוס, טענה שהוא מכחיש. בנוסף, בקומיקס יש לה מטרות נבל שאפתניות.
ביום הראשון לצילומים, כשגילאן וגאן דנו כיצד לתאר את הדמות, גאן הציע חיקוי של מרילין מונרו, במיוחד בצורת הנשימה שלה, שלדעתו בעלת "קול דומה לקלינט איסטווד".
בטיוטות המוקדמות של הסרט, תוכנן שגאמורה תהרוג את הדמות, אך הבמאים החליטו להחזיר אותה בסרט ההמשך כדי לחקור יותר את מערכת היחסים בין השתיים.
גילאן הצהירה שבשומרי הגלקסיה 2 סיפור הרקע של השתיים נחשף "ומה בעצם קרה לשתי הבנות האלה כשגדלו, כמה נורא זה היה עבורן ואיך זה הרס את מערכת היחסים שלהן", והוסיפה "אנחנו [גם] נתחיל לראות כמה כאב [תאנוס] גרם למעשה [לנביולה]... אנחנו באמת מתחילים לראות את החלק הרגשי בדמות שלה". בעוד שגילאן נאלצה לגלח את כל ראשה לסרט הראשון, לסרט ההמשך היא הייתה צריכה לגלח רק את החלק התחתון של הראש ולהשאיר את החלק העליון. האיפור של גילאן ארך שעתיים וחצי בסרט השני, לעומת חמש שעות בסרט הראשון.
בספטמבר 2021, גאן ציין שהתפקידים של מנטיס ונביולה "די עצומים" בתסריט של שומרי הגלקסיה: חלק 3.
ביקורות

ג'ייקוב סטולוורת'י מהאינדיפנדנט ציין כי הרגיש שלדמות יש "כל היתרונות להיות דמות משובחת של מארוול", ושאי אפשר שלא להבחין שהמראה שלה השתנה.
מיילס סארי מאתר The Ringer (אנ'), שיבח את הדמות, ואמר כי "הקונפליקט הפנימי של נביולה הוא אחד הקווים המרתקים והמושכים ביותר שהיקום הקולנועי של מארוול סובב מעל 20 החלקים שלו" וכי השינוי של הדמות מנבלית שהפכה לאנטי-גיבורה מגיע לסיום מספק.
ריצ'רד ניובי מהוליווד ריפורטר גם שיבח את תיאור הדמות, ותיאר אותה כ"אחד הדיונים המשמעותיים ביותר של מה זה אומר להיות גם נוקמת וגם אנושית", בטענה שסיפורה הוא "אחד [מה]מיתוסים הטובים והמעצימים ביותר של היקום הקולנועי של מארוול".
פרסים ומועמדויות

| שנה | סרט | פרס | קטגוריה | תוצאה | הערות שוליים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | שומרי הגלקסיה | קהילת מבקרי הסרטים של נבדה | האנסמבל הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2015 | שומרי הגלקסיה | פרסי אמפייר | פרס אמפייר לשחקנית פורצת הדרך | זכייה |  |