stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכבי תל אביב (כדורסל)
היסטוריה > שנות השישים

בשנות ה-60 זכתה מכבי תל אביב ב-6 אליפויות ישראל וב-6 גביעי מדינה.
בשנת 1964 עזבה מכבי את מגרש מכבי אשר היה ממוקם ברחוב המכבי שבמרכז העיר, ועברה לשחק במגרש יד אליהו שהפך לימים לאולמה ולסמלה הבלתי מעורער.
ב-1963 הצטרף אברהם הופמן לאחר משא ומתן ארוך.
ב-1966 טל ברודי, יהודי-אמריקאי, שנבחר במקום ה-12 בדראפט ה-NBA שנערך ב-1965 הצטרף לקבוצה. בתחילה, שקל ברודי להצטרף לקבוצה לעונה אחת בלבד. רלף קליין, שהיה בכיר המאמנים אז, טען שהצטרפותו של ברודי גרמה לשינוי גישה משמעותי בתפיסת הכדורסל בישראל שהפך מקצועני יותר. שנה לאחר הצטרפותו למכבי, הכפילה הקבוצה את אימוניה בכל שבוע.
עקב זריזות ומהירות המשחק של ברודי, סגנון המשחק, שעד הגעתו היה איטי יותר, התבסס יותר על משחק ריצה. סיפור השתלבותו של ברודי בחברה ובספורט הישראלי זכה לכיסוי תקשורתי נרחב בשידורי הטלוויזיה הישראלית בתחילת דרכה. ב-1967, נבחר לאיש הספורט של השנה בישראל. בשנת 1967 זכתה מכבי להצלחה אירופית משמעותית ראשונה כשהעפילה לשלב הגמר בגביע מחזיקות גביע, כאשר בשלב רבע הגמר מתרחש אחד האירועים המכוננים בתולדותיה - ניצחון במפגש בית-חוץ על חובנטוד בדאלונה למרות תבוסה של 32 נקודות במשחק החוץ, אירוע המכונה "נס בדאלונה" בקרב אוהדי הקבוצה. בשלב הגמר, שנערך אף הוא בשיטת בית-חוץ, נוצחה מכבי על ידי איניס וארזה, כאשר ניצחון 67:68 במשחק הבית לא הספיק כדי למחוק הפסד של 10 נקודות במשחק החוץ.
בפעם הראשונה, ראש הממשלה (לוי אשכול), הרמטכ"ל וחברי כנסת הגיעו למשחקיה של הקבוצה. כרטיסים למשחקים היו קשים מאוד להשגה, כשיד אליהו הכיל אז כ-5,000 מקומות ישיבה.
בשנת 1969 החלה חברת "עלית" לאמץ את הקבוצה והייתה הספונסר הראשי שלה קרוב ל-40 שנה. בקיץ 2008 תם החוזה בין החברה לקבוצה והקבוצה חתמה על חוזה חסות עם חברת אלקטרה.
בשנת 1970 הגיע שינוי מהותי בקבוצה, כאשר עורך הדין שמעון מזרחי נתמנה ליושב ראש הקבוצה. מזרחי נקט בשנותיו הראשונות בתפקיד במספר פעולות ששינו את פני הקבוצה, ובראשן תחילת שידור משחקיה האירופיים בטלוויזיה. עם כניסתו של מזרחי לתפקידו החל להיווצר פער שהלך וגדל בין מכבי ליריבותיה בישראל.
היסטוריה > שנות השבעים

בשנות ה-70 זכתה מכבי תל אביב בגביע אירופה, בכל עשר אליפויות ישראל וב-8 גביעי מדינה. לקראת עונת 1972 הקבוצה החתימה את רון דאנלופ, אך הוא לא הורשה לשחק במשחקי ליגה ושיחק רק במסגרת אירופית.
עלייתה של הקבוצה לקדמת הבמה של הכדורסל האירופי. אליפות אירופה הראשונה בשנת 1977 והופעה נוספת במעמד הגמר ב-1980. ברודי מונה לקפטן הקבוצה.
בפתיחת שנת 1978/79 אירחה מכבי תל אביב את אלופת ה-NBA וושינגטון בולטס וגברה עליה 97–98.
היסטוריה > שנות השבעים > שנת 1977: אלופת אירופה

בשלב הראשון בעונה האירופית, גברה מכבי על קבוצת הפאר ריאל מדריד 94-85. בשלב השני במפעל גברה מכבי על ספרטק ברנו מצ'כוסלובקיה, בפעם הראשונה במפגשים ביניהן 76–91.
בשלב חצי-הגמר פגשה מכבי את צסק"א מוסקבה-קבוצת הצבא האדום, שעד לאותה העת הניפה 4 פעמים את גביע אירופה ונחשבה למעצמת-על במונחים של הכדורסל האירופי. שישה משחקניה שיחקו בנבחרת ברית המועצות, מחזיקת מדליית הזהב של המשחקים האולימפיים לאחר שהנחילה הפסד ראשון בתולדותיה לארצות הברית בגמר טורניר הכדורסל באולימפיאדת מינכן (1972). סרגיי בלוב, מי שנחשב לאחד מטובי השחקנים באירופה בכל הזמנים, היה קפטן הקבוצה.
עשור קודם לכן, ניתקה ברית המועצות את יחסיה הדיפלומטים עם ישראל ותמכה, צבאית ופוליטית, באויבותיה הערביות באותן השנים. מסיבות פוליטיות, סירבה צסק"א לשחק בתל אביב. הסובייטים עצמם סירבו לאשר ויזות שיאפשרו למכבי לשחק במוסקבה. לבסוף הוחלט שמשחק "הבית" של מכבי יקוים באולם נייטרלי בווירטון, בלגיה.
המשחק נערך באווירה רגשית טעונה במיוחד, ועורר את תשומת לבם של רבים מהישראלים אז, אף כאלו שכלל לא התעניינו בכדורסל, מאחר שראו בו סמליות רבה. ערב המשחק, ב-17 בפברואר 1977, כינה עיתון מעריב את המשחק: "הקרב בין דוד וגוליית". רבים מתושבי ישראל צפו במשחק ששודר בערוץ הראשון, הערוץ היחיד באותם הימים.
במשחק עצמו ניצחה מכבי 79–91. התחושה בקרב הישראלים הייתה שזהו ניצחון על ברית המועצות כולה ולא רק על צסק"א מוסקבה, ובמשך שנים נחשב למאורע מכונן בהיסטוריה ובזהות הישראלית. גם שנים רבות אחרי, משודר המשחק בשידור חוזר בטלוויזיה הישראלית.
בסיומו של המשחק ובאופריית הניצחון הגדול שהושג, הכריז טל ברודי, כשאוהדים רוקדים מסביבו בהתרגשות, במבטא אמריקאי: "אנחנו במפה ואנחנו נשארים במפה - לא רק בספורט, בהכול (בכול)", משפט שהפך לחלק בלתי נפרד מאוצר הביטויים העברי.
בישראל עצמה, עם היוודע דבר הניצחון, פצחו המונים בחגיגות ספונטניות ברחובות, וכ-15,000 מאוהדיה של הקבוצה התקבצו בכיכר מלכי ישראל (היום כיכר רבין) לחגוג את ניצחון הקבוצה.
ב-7 באפריל 1977, נערך הגמר האירופי בבלגרד, יוגוסלביה. מטוס אל על שהטיס את מכבי לגמר היה המטוס הישראלי הראשון שנחת ביוגוסלביה.
על התואר נאבקה מכבי מול מובילג'ירג'י וארזה אלופת איטליה, שניצחה את מכבי פעמיים קודם לכן באותה העונה, ועשור קודם לכן בגמר האירופי ב-1967. בטרם המשחק נשא קליין את נאום הציונות. במשחק מתוח ומורט עצבים ניצחה מכבי בסיום בנקודה 77–78, כשבישראל אומה שלמה כמעט צופה במשחק.
היה זה הגביע האירופי הראשון בכדורסל של קבוצה ישראלית ולדעת רבים גם ההישג הספורטיבי הגדול ביותר שידעה ישראל עד לאותה העת. 200,000 חגגו בפארק הלאומי את זכייתה של הקבוצה בגביע ו-150,000 קיבלו את פניה של הקבוצה עם שובה לישראל.
על זכייה זו הוקלטה גרסת הכדורסל ל"שיר המנון למכבי תל אביב" שנכתבה על ידי אילן גולדהירש ללחן של ג'קי אלקיים.
היסטוריה > שנות השמונים

בשנות ה-80 זכתה מכבי תל אביב באליפות אירופה, בכל עשר אליפויות ישראל וב-8 גביעי מדינה.
תור הזהב של הקבוצה. במהלך שנות ה-70 וה-80 ביססה מכבי את מעמדה כקבוצה הטובה בישראל, כשהיא זוכה ב-20 אליפויות רצופות. זכייה נוספת באליפות אירופה בשנת 1981 והגעתה למעמד הגמר בשנים 1982, 1987, 1988 ו-1989 הציבו את הקבוצה בטופ של הכדורסל האירופי. מיקי ברקוביץ' (1971-75, 1976-88), מוטי ארואסטי (1974-88), דורון ג'מצ'י (1985-96, 1999-2000), קווין מגי (1984-90), לו סילבר (1975-85), קן בארלו (1987-90), אולסי פרי (1976-85) ולבן מרסר (1988-95) כיכבו בשורות הקבוצה וצעדו עימה להישגים.
היסטוריה > שנות השמונים > אלופת אירופה לשנת 1981

ב-26 במרץ 1981, בגמר בגביע אירופה לאלופות שנערך בשטרסבורג ניצחה מכבי תל אביב את סינודינה בולוניה בתוצאה 80-79. מאמנה של הקבוצה באותה עונה היה רודי ד'אמיקו שהוביל את הקבוצה בעונת 1980/1981 לזכייה בארבעה תארים: הגביע הבין-יבשתי, אליפות המדינה, גביע המדינה וגביע אירופה לאלופות.
היסטוריה > שנות התשעים

בשנות ה-90 זכתה מכבי תל אביב ב-9 אליפויות ישראל וב-5 גביעי מדינה.
למרות כוכבים דוגמת דורון ג'מצ'י, לבן מרסר, נדב הנפלד ועודד קטש (ששיחקו במשחקי האול-סטאר האירופי), הקבוצה לא הגיעה להישגים במפעלים האירופים. כישלון גדול אירע גם בזירה המקומית כשהפועל גליל עליון, אותה אימן פיני גרשון, הדיחה את מכבי, תחת הדרכת יעקב אדלר ואלי קנטי, ממאבק האליפות (וזכתה בו גם בסופו של דבר) בעונת 1992/1993 לאחר 23 שנות זכייה רצופות.
בשנת 2000 הגיעה הקבוצה למעמד הפיינל פור לראשונה לאחר שנים רבות של היעדרות. מכבי אמנם לא זכתה במשחק הגמר נגד פנאתינייקוס אתונה, אך אירוע זה מסומן כתחילתו של תור זהב נוסף בדפי ההיסטוריה של הקבוצה.
היסטוריה > העשור הראשון של המאה ה-21

בשנות ה-2000 זכתה מכבי תל אביב ב-3 אליפויות אירופה, ב-8 אליפויות ישראל, ב-6 גביעי מדינה ובגביע ליגה אחד.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-21, עם זכייה בשלוש אליפויות אירופה בשנים 2001, 2004 ו-2005, הפכו את מכבי לקבוצה הטובה ביותר באירופה במהלך העשור. נוסף על אלו, הגיעה הקבוצה גם למעמד הגמר בשנים 2006 ו-2008 ולחצי הגמר בשנת 2002. שמות בולטים הקבוצה במהלך העשור: אריאל מקדונלד (1999-2002), אנתוני פארקר (2000-2002, 2006–2003), נייט האפמן (1999-2002), ניקולה וויצ'יץ' (2002-2008), שארונאס יאסיקביצ'יוס (2003-2005), מייסאו באסטון (2003-2006), דריק שארפ (1996-2011) וטל בורשטיין (2000-2009, 2010-2012).
2001 הייתה השנה היחידה בה הוכרזו שתי אלופות אירופה בשני מפעלים שונים: מכבי כאלופת הסופרוליג (פיב"א), המפעל המסורתי, וקבוצת וירטוס בולוניה כאלופת היורוליג (יול"ב) בשנה הראשונה להקמתו.
בעונת 2002/2003 התחרתה מכבי לראשונה בליגה האדריאטית והגיעה לגמר המפעל בו הפסידה לזאדאר בכיכובו של מרקו פופוביץ'.
עונת 2003/2004, בה אירחה מכבי תל אביב את פיינל פור היורוליג, זכורה כאחת העונות הגדולות בתולדות המועדון. במיוחד זכור משחק העלייה של מכבי אל מעמד הפיינל פור, עת אירחה מכבי את ארווידאס סאבוניס וקבוצתו ז'לגיריס קובנה. ריבאונד התקפה וסל 3 שניות לסיום, שתי החטאות עונשין של הליטאים בתוספת כניסה לצבע שנתנה למכבי הוצאת כדור מתחת לסל, מסירה על כל המגרש של גור שלף וסל שלוש-נקודות שקלע דריק שארפ בשנייה האחרונה של המשחק קבעו הארכה שבסיומה ניצחה מכבי והבטיחה את מקומה במעמד השיא של אירופה, במה שמכונה בפי אוהדי הקבוצה "נס ז'לגיריס". בפיינל פור עצמו, העפילה מכבי לגמר וזכתה בגביע לאחר ניצחון שובר-שיאים על סקיפר בולוניה, 74:118. ב-7 במרץ 2004 הובסה הקבוצה בדרבי התל אביבי באוסישקין מול הפועל תל אביב בתוצאה 96:71, הניצחון בהפרש הכי גבוה של הפועל במשחקי הדרבי התל אביבי, זאת לאחר שמכבי לא קלעה אף סל שדה ברבע השלישי.
עונה לאחר מכן (2004/2005) הציגה מכבי את משחק ההתקפה הטוב ביבשת וזכתה בגביע אירופה בפעם השנייה ברציפות. הרכב שכלל את פארקר, וויצ'יץ, יאסיקביצ'יוס, באסטון, טל בורשטיין ומאמן הקבוצה פיני גרשון. בשל הכדורסל המתוחכם והשוטף שהציגה ובשל הישגיה. קבוצת הכדורסל שרצה בעונות 2003/04 ו-2004/05 נחשבת כקבוצת הכדורסל הגדולה ביותר בכדורסל האירופאי בכל הזמנים.
בקיץ 2005 עזב יאסיקביצ'יוס את הקבוצה בשל רצונו להגיע לליגת ה-NBA. בעונה הבאה הגיעה מכבי עד למעמד הגמר אך נכנעה לצסק"א מוסקבה של המאמן אטורה מסינה.
בעונת 2007/2008 קיבל את תפקיד המאמן הראשי עודד קטש, שהחליף את נבן ספאחיה. קטש נחשב לבחירה מפתיעה מצד ההנהלה בעיקר בגין חוסר ניסיונו כמאמן אך גם בגלל יחסיו האישיים עם צביקה שרף שמונה למנג'ר הקבוצה. לאחר שורה של הפסדים החליט קטש להתפטר מאימון הקבוצה בינואר ושרף החליפו בעמדת המאמן. לאחר חילופי התפקידים ניכר שינוי ביכולת הקבוצה והיא זכתה לניצחונות רבים יותר באירופה ובישראל. היא העפילה לגמר היורוליג, שם הפסידה לצסק"א מוסקבה בתוצאה 91:77. למרות זאת, מכבי, שסיימה את העונה הסדירה במקום השני, סיימה באותו מקום גם את הפיינל פור הישראלי, לאחר הפסד להפועל חולון במשחק האליפות 73:72, וסיימה את העונה אך ורק עם תואר אחד, גביע הליגה בכדורסל, מאחר שהפסידה גם את גביע המדינה להפועל ירושלים.
בשנת 2009 התפרסם שמוני פנאן ששימש כמנהל הקבוצה בשנים 1992–2008, עסק ב"קרן השקעות" שהלקוחות שלה היו בעיקר שחקנים ומאמנים מהקבוצה. פנאן גלגל לפי ההערכות עשרות מיליוני דולרים, ונקלע בעקבות זאת לחובות כבדים, במה שזכה לכינוי "הבנק של מוני".
היסטוריה > שנות השפל > שנות העשרים של המאה ה-21

בעונת 2019/2020 שפתחה את העשור השלישי של המאה ה-21, הנהלת הקבוצה המשיכה בתהליך הבנייה כאשר נשארה עם יאניס ספרופולוס על הקווים והצליחה לשמור על שחקנים משמעותיים מהעונה שעברה כדוגמת סקוטי וילבקין, טאריק בלאק, ג'ון דיברתולומיאו שהמשיך כקפטן ויובל זוסמן. בנוסף, בוצעו החתמות נוספות על מנת לחזור ולהתחרות בצמרת היורוליג, כמו עומרי כספי שחזר לקבוצה לאחר עשור ב-NBA, אות'לו האנטר, קווינסי אייסי ונייט וולטרס. בזכות מהלכים אלה, פתחה הקבוצה את העונה בצורה מרשימה, כאשר הייתה כמעט בלתי מנוצחת בהיכל מנורה מבטחים והצליחה להרשים במשחקים רבים יריבות חזקות למרות פציעות רבות שהשביתו שחקנים מרכזיים בקבוצה. הקבוצה הצליחה להבטיח את מקומה בפלייאוף היורוליג בשלב יחסית מוקדם, אך העונה האירופאית נגדעה בעקבות משבר הקורונה עוד לפני שנגמרה העונה הסדירה. למרות זאת, לאחר כשלושה חודשים של הפסקת המשחקים בעקבות משבר הקורונה, חזרה הליגה המקומית לשחק את המשחקים המכריעים שבסופם לקחה מכבי תל אביב את האליפות ה-54 שלה.
בעונת 2020/2021 המשיכה הקבוצה עם ספרופולוס בעמדת המאמן, כאשר בנוסף לשחקנים מהעונות הקודמות שנשארו הביאה הקבוצה את טי ג'יי קליין, כריס ג'ונס ואנטה ז'יז'יץ'. הקבוצה זכתה בתחילת העונה והוסיפה גביע ווינר שמיני, כאשר באירופה היא איננה מתרוממת מעבר לשלב הליגה בו מסיימת את העונה האירופית במקום ה-13 הנמוך יחסית מבחינתה. בגביע המדינה הקבוצה מצליחה להעפיל לגמר, ואף לנצח בו את מכבי ראשון לציון בתוצאה 86:69, ולזכות בגביע המדינה ה-45 בתולדותיה.
עונת 2021/22 הייתה אחת העונות החלשות בתולדות הקבוצה. למרות החתמות של שחקנים עם ניסיון כמו ג'יימס נאנלי, ודריק ויליאמס, הקבוצה הפסידה 9 משחקים בליגה, ויצרה רצף של 8 הפסדים רצופים ביורוליג, עקב היכולת החלשה כולל 3 הפסדים רצופים להפועל תל אביב, כולל הדחה בחצי גמר הגביע בבית, פוטר ספרופולוס בחודש פברואר, ובמקומו מונה עד סוף העונה אבי אבן. בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה שהביאה להשהיית הקבוצות הרוסיות מהיורוליג, מכבי הצליחה לסיים את העונה הסדירה ביורוליג במקום החמישי. אך בהצלבה הובסה 3-0 לריאל מדריד. הקבוצה הודחה בליגה חצי גמר הפלייאוף על ידי בני הרצליה ובכך סיימה עונה שלמה ללא שום תואר משמעותי.
בעונת 2022/23 דייוויד בלאט חזר למועדון כיועץ מקצועי, ועודד קטש, מונה כמאמן., ונבנתה קבוצה חדשה לגמרי שהעפילה לשלב ההצלבה, שם פגשה מכבי את מונקו, לה הפסידה בסדרה 3-2. בזירה המקומית היא הפסידה את גביע המדינה להפועל ירושלים, וזכתה באליפות לאחר סדרה צמודה עם הפועל תל אביב.
עונת 2023/24 היא פתחה במשחק מול פרטיזן בלגרד ב-5 באוקטובר בהיכל מנורה. 32 שעות לאחר משחק זה, פרצה מלחמת חרבות ברזל. בעקבותיה הקבוצה נאלצה לארח את משחקי היורוליג שלה בהיכל אלכסנדר ניקוליץ', בבלגרד. בהצלבה פגשה מכבי את פאנתנייקוס, שהפסידה לה לאחר 3-2 בסדרה. המלחמה הביאה את מכבי תל אביב למשבר מקצועי וכלכלי שלא חוותה מזה עשורים, שכן רוב הכנסותיה מקורן ממכירת כרטיסים בפרט למשחקי היורוליג. ואי היכולת לארח את המשחקים בישראל הביאה לאבדן הכנסות משמעותי. בנוסף בשל המלחמה למעט חסיאל ריברו הקובני, כל הזרים עזבו גם כאלה שהיו תחת חוזה. ואת עונת 2024/25 היא פתחה עם 6 זרים בלבד, שלמעט רוקאס יוקובאיטיס הליטאי, כולם עם עבר בקבוצות ישראליות. בעונת 2024/25 זכתה בגביע המדינה לאחר ניצחון בגמר על הפועל ירושלים, הזכייה הגיעה לאחר שמכבי לא זכתה בגביע בשלוש התחרויות הקודמות במפעל.
היכל ביתי

מ-1932 עד 1963 שיחקה מכבי ב"מגרש מכבי", שהכיל כ-600 צופים ולא היה מקורה. המגרש היה חלק מקומפלקס אימונים של מכבי תל אביב והתקיימו בו תחרויות בענפי ספורט שונים (כדורסל, כדורעף, אגרוף, ג'ודו ואימוני כדורגל). המגרש שכן ברחוב המכבי שבמרכז העיר (סמוך לשוק בצלאל). ב-1964 העבירה הקבוצה את משחקיה להיכל הספורט יד אליהו שנבנה בשנת 1963, כמגרש פתוח ללא קורת גג. המגרש שנקרא אז על שם יוסף בורשטיין, היה מרוצף באריחים, והכיל כ-5,000 מקומות ישיבה על יציעי בטון (אלה מהווים את גוש המושבים התחתון). המגרש נחנך ב-17 בספטמבר 1963 במשחק בין נבחרת ישראל בכדורסל ונבחרת יוגוסלביה.
בסוף שנות השישים, עבר המגרש שיפוץ יסודי ולמעשה נבנה מחדש בתכנונם של האדריכל זאב פורת והמהנדס אשר מילשטין. למבנה הוסף היציע העליון עם מקום לכ-5,000 צופים נוספים. בנוסף, קורה המבנה בתקרת מתכת והמגרש הפך לאולם סגור.
עם סיום העבודות, בשנת 1971, היה היכל הספורט אחד ממתקני הספורט המשוכללים והמתקדמים באירופה באותה עת. משחקים חשובים בקנה מידה אירופי שנערכו בהיכל היו גמר גביע אירופה לאלופות בכדורסל בין איניס וארזה לבין יוגופלסטיקה ספליט, שהסתיים בניצחונה של וארזה 70:69 ומשחקי פיינל פור היורוליג בשנים 1994 ו-2004.
בין 2005 ל-2007, עבר ההיכל שיפוץ שכלל הרחבת קירות, הוספת כאלף מקומות ישיבה ו-24 תאי צפייה והוספת חנויות ומסעדות בשטחו ושינוי שמו להיכל נוקיה ל-10 שנים.
לקראת סוף שנת 2014 זכתה חברת "מנורה מבטחים החזקות בע"מ" במכרז הפומבי לקבלת זכות חסות ומיתוג בהיכל הספורט של מכבי תל אביב. לפי העסקה החברה תשלם 20 מיליון שקל כדי שההיכל יקרא על שמה ל-8 שנים, החל משנת 2015.
החל מעונת 2023/24 עקב מלחמת חרבות ברזל מכבי נאלצת לארח את משחקיה ביורוליג בהיכל אלכסנדר ניקוליץ' בבלגרד.
יריבויות > היריבות העירונית

לאורך שנים רבות היו הפועל ומכבי תל אביב שתי הקבוצות הבכירות בכדורסל הישראלי. משחקי הדרבי ביניהן נחשבו למתוחים מאוד, ושתי הקבוצות נאבקו רבות במסגרת גמר גביע המדינה או המשחקים המכריעים על האליפות. היריבות העזה בין שתי הקבוצות אף גלשה לעיתים למעשי אלימות מילולית ופיזית. יריבות זו הגיעה לשיאה בשנות ה-80.
עם ביסוס מעמדה של מכבי כאלופה הקבועה של ישראל החלו האשמות מצד אוהדי הפועל על כך שלמכבי יש השפעה לא הוגנת על השופטים, החתמת שחקנים יריבים על חוזה במהלך העונה, ופעולות שונות שנועדו לקדם אותה ביחס לקבוצות אחרות.
יריבויות > היריבות עם הפועל ירושלים

יריבות ותיקת שנים, כאשר מכבי תל אביב והפועל ירושלים נחשבות לשתי הקבוצות הבכירות בכדורסל הישראלי, ומשחקים ביניהן נחשבים למתוחים, ושתי הקבוצות נאבקו במסגרת גמר גביע המדינה או המשחקים המכריעים על האליפות. אך היריבות היא גם על רקע העובדה ששתי הקבוצות מייצגות את שתי הערים החשובות, הגדולות והמשפיעות במדינה: ירושלים, עיר הבירה ותל אביב, עיר המטרופולין והמרכז, כמו גם את שתי אגודות הספורט המרכזיות והגדולות, הפועל מחד ומכבי מאידך.
יריבויות > היריבות עם ריאל מדריד

המפגש הראשון בין מכבי לבין ריאל מדריד התרחש ב-15 בפברואר 1968, ומאז מכבי וריאל נפגשו כבר למעלה מ-60 פעמים, והם שני המועדונים שנפגשו הכי הרבה פעמים במסגרת גביעי אירופה. כמו כן ריאל הנחילה למכבי את ההפסד הגדול ביותר בתולדותיה, 125:78 בעונת 1976, ובשנות ה-80 היריבות התחזקה והמשחקים הפכו לחלק חשוב ומלא משמעות בהיסטוריה של הכדורסל האירופי. השתיים נפגשו בשלב הגמר לראשונה בעונת 1979/80 וריאל ניצחה 85:89. בעונת 2013/14 לאחר שעברה בניגוד לציפיות את שלב ההצלבה ואת חצי גמר פיינל פור, פגשה מכבי בגמר את ריאל מדריד, וניצחה 86:98 לאחר הארכה, וזכתה באליפות אירופה השישית בתולדותיה.
יריבויות > היריבות עם פנתנאייקוס

נכון לאוקטובר 2024 הקבוצות נפגשו 52 פעמים במשחקים רשמיים בגביע אירופה והיורוליג. בין שתי הקבוצות יש הרבה מהמשותף באינטרסים הפוליטיים הזהים ביול"ב, במסורת הוותיקה בכדורסל האירופאי, ובחשיבות קהל האוהדים כ"שחקן השישי". במהלך השנים מכבי ופנתנאייקוס נפגשו בשלושה גמרים של היורוליג (2000, 2001, 2011), בשני חצאי גמר (2002, 2005), ובשתי סדרות בשלב ההצלבה לפיינל פור (2012, 2024), ששתיהן נחשבות לסדרות מהצמודות והמרתקות בתולדות היורוליג.
קבוצת בת > מכבי דרום

בגלגולה הקודם מכבי דרום תל אביב שימשה כחממה לשחקני הבית של המועדון, כאשר שחקני נוער רבים של מכבי תל אביב התחילו את הקריירה במכבי דרום. בין השאר שיחקו בשורותיה: מוטי בן דוד, דוד פריש, מיכה שוורץ, גלעד כץ, שי סידלמן, איציק כהן, עידו מנדל, חן ליפין, עודד קטש, מרטין מיורספ (אנ'), צביקה שרף, רוני בוסאני ופיני גרשון. אימנו בקבוצה: צביקה שרף, מולי קצורין ומוטי ארואסטי. הקבוצה התפרקה בשנת 2000 וחדלה מלשמש כקבוצת הבת של המועדון. היא הוקמה מחדש תחת השם מכבי דרום תל אביב בתחילת עונת 2012/2013 בליגה ב', וכיום משחקת תחת אגודת מכבי תל אביב בליגה א'.
קבוצת בת > הפועל יקנעם/מגידו

באוגוסט 2010 הגיעה מכבי תל אביב להסכם עם הפועל יקנעם/מגידו על מנת שתשמש "כקבוצת בת" של המועדון, לפיו תקלוט הקבוצה שחקנים צעירים ממכבי תל אביב ותשמש להם מסגרת קבוצתית עד לשובם לקבוצת האם בתמורה לסיוע כספי. ההסכם בוטל באוגוסט 2012, ובעקבות זאת פנתה מגידו לאיגוד הכדורסל וביקשה לרדת לליגה א'.
קבוצת בת > מכבי רמת גן

בעונת 2014/2015 החליטו במועדון, בהובלת מנכ"ל מועדון מכבי תל אביב דני פדרמן ומנהל הקבוצה ניקולה וויצ'יץ' על הקמת אקדמיה לטיפוח שחקנים בגילאים 14-23, כחלק מחזון לפיתוח שחקני העתיד של קבוצת הבוגרים, כאשר בשלב הראשון יגיעו לסיכום עם מועדון בליגה הלאומית שישמש כ"קבוצת בת". מטרת מכבי תל אביב הייתה למצוא מקום לשחקני הסגל הרחב של הקבוצה - אנטה ז'יז'יץ' ודראגן בנדר - לצד שחקני בית של המועדון נאור שרון, כרמל בוכמן, עידן זלמנסון, בן אלטיט, איתי שגב, תומר בר אבן וארד הררי.
במכבי תל אביב הגיעו לסיכום עם מכבי רמת גן, אשר תמשמש עבורה כקבוצת "טיפוח", במסגרתה ישחקו במכבי רמת גן שחקני הסגל הרחב של מכבי תל אביב תחת תקנת "הכרטיס הכפול" המאפשר לשחקנים עד גיל 22, להשתייך לקבוצה מליגת העל ובמקביל לשחק בליגה הלאומית או הארצית. בעונה זו נציגי מכבי תל אביב בסגל השחקנים של עירוני רמת גן היו נמרוד לוי, גל גלינסקי, אור לאומי, דור כהן ועמית הוכדוף, והזרים בנדר וקוואמה וון. תחת הכרטיס הכפול שיחקו: אלטיט והררי. את הקבוצה אימנו אורן אהרוני והסרבי וליצ'קו פרוביץ' (לאחר התפטרותו של אהרוני).
בשנה שלאחר מכן צמצמה מכבי תל אביב את שיתוף הפעולה עם מכבי רמת גן, כאשר רק פרוביץ' נשאר בקבוצה, אך גם הוא פוטר לאחר תשעה משחקים, והקבוצות לא המשיכו את ההסכם לאחר אותה עונה.
קבוצת בת > אליצור שומרון

בעונת 2023/2024 הגיעה מכבי תל אביב להסכם דומה עם אליצור שומרון שתמשמש עבורה כקבוצת "טיפוח". במסגרת ההסכם תקלוט אליצור שומרון שחקנים צעירים ממכבי תל אביב כדי שיקבלו דקות כמושאלים במסגרת מקצוענית.
קבוצת בת > שיתופי פעולה נוספים

בשנת 2022 הגיעה מכבי תל אביב להסכם שיתוף פעולה עם מכבי הוד השרון מהליגה הארצית. במסגרת ההסכם שחקנים צעירים שיסיימו גיל נוער יופנו לחיזוק הקבוצה הבוגרת של הוד השרון בליגה הארצית, בעוד שחקני נוער מצטיינים של הוד השרון יוכלו לעבור לשחק בקבוצות הצעירות המובילות של מכבי תל אביב.
בשנת 2023 הגיעה מכבי תל אביב להסכם שיתוף פעולה עם מכבי שוהם מהליגה הארצית, שתקרא מעתה "מכבי שוהם תל אביב". במסגרת ההסכם תדאג מכבי תל אביב למעטפת מקצועית שלמה, אנשי מקצוע ותוכנית מקצועית כוללת, כאשר שון דניאל ימונה למנהל המקצועי במועדון.
בעלי תפקידים > בעלי המועדון

השליטה במועדון מכבי תל אביב מתחלקת בין חמישה בעלי מניות: קבוצת פדרמן שבראשה עומד דייוויד פדרמן (המחזיקה ב-29%), קבוצת רקנאטי שבראשה עומד אודי רקנאטי (המחזיקה ב-29%), ריצ'רד דיץ (המחזיק ב-17.5%), קבוצת ניוקו שבראשה עומד שמעון מזרחי וחברים בה גם דייוויד סולומון וחברת "פליינג קארגו" (המחזיקה ב-14.5%), ובן אשכנזי (המחזיק ב-10%).
בעלי תפקידים > הנהלת הקבוצה

יו"ר המועדון הוא עו"ד שמעון מזרחי המשמש בתפקיד משנת 1970 ומכהן בשנים האחרונות גם כממלא מקום יו"ר איגוד הכדורסל בישראל. סגן יו"ר המועדון הוא שי רקנאטי, בנו של הבעלים אודי רקנאטי. המנכ"ל הוא מודי פלד, שהחליף בתפקיד ביולי 2024 את עדלי מרכוס. מנהל הקבוצה הוא עמי ביטון. המנהל הספורטיבי הוא דייויד בלאט. מאמן הקבוצה הוא עודד קטש, שמונה ביוני 2022. עוזריו הם  נועם לוי, גיא פניני ועדי עמוס. הסקאוט הראשי של הקבוצה הוא יאיר שבח.
שחקנים בולטים בעבר

בין השחקנים הבולטים של מכבי תל אביב לאורך השנים:
שנות ה-50: רלף קליין, אברהם שניאור, זוהר כהן, אברהם חסיד, יעקב אדליסט, זכריה עופרי, יהודה וינר, מנחם קורמן, יעקב מילשטיין, גדעון בירנבוים.
שנות ה-60: תנחום כהן-מינץ, שבתאי בן-בסט, חיים שטרקמן, אמנון אבידן, דוד פריש, משה גולוביי, גדעון פרייטג, אברהם הופמן, קלין שפירא, בוב פדהרסט.
שנות ה-70: מיקי ברקוביץ', טל ברודי, מוטי ארואסטי, ג'ים בוטרייט, מיכה שוורץ, אריק מנקין, גבי נוימרק, שוקי שוורץ, יוסי לז'ה, מולי אבישר, אלי קורן, חנן קרן, סטיב צ'ובין, שמואל זיסמן.
שנות ה-80: דורון ג'מצ'י, קווין מגי, לו סילבר, אולסי פרי, ארל ויליאמס, האווי לאסוף, קני בארלו, לי ג'ונסון, בוב גריפין, בוב מקמהון, גרג קורנליוס, משה הרשקוביץ', איציק כהן.
שנות ה-90: נדב הנפלד, מוטי דניאל, לבן מרסר, עודד קטש, דורון שפר, גיא גודס, רדיסאב צ'ורצ'יץ', וילי סימס, חן ליפין,  רנדי וייט, ברד ליף, בורקו ראדוביץ', מארק בריסקר, אריאל מקדונלד, נייט האפמן, טום צ'יימברס.
העשור הראשון של המאה ה-21: דריק שארפ, טל בורשטיין, אנתוני פארקר, שארונאס יאסיקביצ'יוס, ניקולה וויצ'יץ', מייסאו באסטון, ליאור אליהו, דייוויד בלו, גור שלף, יותם הלפרין, יניב גרין.
העשור השני של המאה ה-21: גיא פניני, דווין סמית', סילבן לנדסברג, יוגב אוחיון, אלכס טיוס, צ'אק איידסון, דורון פרקינס, ג'רמי פארגו, סופוקליס שחורציאניטיס, ריצ'רד הנדריקס, ריקי היקמן, שון ג'יימס, טייריס רייס.
שנות העשרים של המאה ה-21: סקוטי וילבקין, לורנזו בראון, וייד בולדווין.
ראו גם: רשימת כדורסלני מכבי תל אביב
קלעים מובילים באליפויות אירופה

מקור:
| מס' | מדינה | שם | סה"כ נקודות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל | מיקי ברקוביץ' | 3,588 |
| 2 | ישראל | דורון ג'מצ'י | 3,262 |
| 3 | ארצות הברית | קווין מגי | 2,081 |
| 4 | ארצות הברית ישראל | אולסי פרי | 2,077 |
| 5 | ארצות הברית ישראל | לו סילבר | 1,999 |
| 6 | ארצות הברית | אנתוני פארקר | 1,804 |
| 7 | ארצות הברית | סקוטי וילבקין | 1,801 |
| 8 | ארצות הברית ישראל | דריק שארפ | 1,755 |
| 9 | קרואטיה | ניקולה וויצ'יץ' | 1,730 |
| 10 | ארצות הברית | דווין סמית' | 1,539 |
הקפטנים

| שם | עונות בהן שימש קפטן | סה"כ עונות |
| --- | --- | --- |
| ישראל אברהם שניאור | 1953/1954 - 1958/1959 | 6 |
| ישראל רלף קליין | 1959/1960 - 1963/1964 | 5 |
| ישראל דוד פריש | 1964/1965 | 1 |
| ישראל שבתאי בן-בסט | 1965/1966 - 1967/1968 | 3 |
| ישראל אמנון אבידן | 1968/1969 - 1970/1970 | 3 |
| ישראל חיים שטרקמן | 1971/1972 - 1973/1974 | 2.5 |
| ישראל טל ברודי | 1973/1974 - 1977/1978 | 4.5 |
| ישראל ארצות הברית ג'ים בוטרייט | 1978/1978 - 1980/1981 | 3 |
| ישראל ארצות הברית לו סילבר | 1981/1982 - 1984/1985 | 4 |
| ישראל מיקי ברקוביץ' | 1985/1986 - 1987/1988 | 3 |
| ישראל דורון ג'מצ'י | 1988/1989 - 1995/1996 | 8 |
| ישראל נדב הנפלד | 1996/1997 - 2001/2002 | 6 |
| ישראל גור שלף | 2002/2003 - 2004/2005 | 3 |
| ישראל ארצות הברית דריק שארפ | 2005/2006 - 2010/2011 | 6 |
| ישראל טל בורשטיין | 2011/2012 | 1 |
| ישראל גיא פניני | 2012/2013 (הושעה) | 0.5 |
| ישראל ליאור אליהו | 2012/2013 | 0.5 |
| ארצות הברית שון ג'יימס | 2013/2014 (נפצע) | 0.5 |
| ישראל גיא פניני | 2013/2014 - 2014/2015 (נפצע) | 1 |
| ישראל יוגב אוחיון | 2014/2015 | 0.5 |
| ישראל גיא פניני | 2015/2016 - 2016/2017 | 2 |
| ישראל איתי שגב | 2017/2018 (הודח) | 0.5 |
| ישראל ארצות הברית ג'ון דיברתולומיאו | 2017/2018 - נוכחי | 5.5 |
המאמנים הבולטים

יהושע רוזין (18 עונות)
רלף קליין (11 עונות)
צביקה שרף (11 עונות)
פיני גרשון (6.5 עונות)
דייוויד בלאט (6 עונות)
יאניס ספרופולוס (3 עונות)
נבן ספאחיה (2.5 עונות)
מולי קצורין (2 עונות)
גיא גודס (1.5 עונות)
רודי דאמיקו (עונה אחת)
וינקו ילובאץ (עונה אחת)