stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות וימבלדון 2013
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. מזוג מנצחי תחרות 2012 רק ליזה ריימונד השתתפה השנה. 16 זוגות קיבלו דירוג:
ברונו סוארס (ברזיל ברזיל) וליזה ריימונד (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו במשחק הגמר
הוריה טקאו (רומניה רומניה) וסניה מירזה (הודו הודו), הודחו ברבע הגמר
ננד זימוניץ' (סרביה סרביה) וקטרינה סרבוטניק (סלובניה סלובניה), הודחו בחצי הגמר
מקס מירני (בלארוס בלארוס) ואנדראה חלבצ'קובה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השני
אלכסנדר פייה (אוסטריה אוסטריה) ואנה-לנה גרונפלד (גרמניה גרמניה), הודחו בסיבוב השלישי
מרסלו מלו (ברזיל ברזיל) וליזל הובר (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
רוהאן בופנה (הודו הודו) וג'נג ג'יה (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), הודחו ברבע הגמר
דניאל נסטור (קנדה קנדה) וכריסטינה מלדנוביץ' (צרפת צרפת), ניצחו בתחרות
טריט קונרד יואי (הפיליפינים הפיליפינים) וראקל קופס-ג'ונס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
איסם אול-הק קוריישי (פקיסטן פקיסטן) וקארה בלאק (זימבבואה זימבבואה), הודחו בסיבוב השלישי
מרצ'ין מטקובסקי (פולין פולין) וקבטה פשקה (צ'כיה צ'כיה), הודחו ברבע הגמר
פרנטישק צ'רמאק ולוסי חרדצקה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השני
סקוט ליפסקי (ארצות הברית ארצות הברית) וקייסי דלקואה (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
דוד מררו (ספרד ספרד) וקימיקו דטה-קרום (יפן יפן), הודחו בסיבוב השלישי
לאנדר פאיס (הודו הודו) וג'נג סאיסאי (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), הודחו בסיבוב השני
איוואן דודיג (קרואטיה קרואטיה) ומרינה ארקוביק (ניו זילנד ניו זילנד), הודחו בסיבוב השני
במשחק הגמר דניאל נסטור מקנדה וקריסטינה מלדנוביץ' מצרפת שיחקו נגד ברונו סוארס מברזיל וליזה ריימונד מארצות הברית וניצחו אותם ב-3 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות צרפת הפתוחה.
ישראל בווימבלדון

טניסאים ישראלים השתתפו בכל תחרויות הזוגות אך בתחרויות בודדים לא עברו את המוקדמות.
בתחרות הגברים דודי סלע לא עבר את המוקדמות.
בתחרות הנשים יוליה גלושקו לא עברה את המוקדמות.
בתחרות זוגות גברים השתתפו 2 ישראלים:
אנדי רם שיחק עם אריק בוטורק מארצות הברית. בסיבוב הראשון הם הפסידו לזוג שהיה מדורג במקום ה-3 ב-4 מערכות.
יונתן ארליך שיחק עם דניאלה ברצ'אלי מאיטליה. הם הפסידו בסיבוב הראשון לזוג שהיה מדורג במקום ה-4 ב-4 מערכות.
בתחרות זוגות נשים שחר פאר שיחקה עם ין דזה מסין. בסיבוב הראשון הן הפסידו לזוג שהיה מדורג במקום ה-5 בשתי מערכות.
בתחרות זוגות מעורבים אנדי רם שיחק עם אביגייל ספירס מארצות הברית. בסיבוב הראשון הם ניצחו ב-3 מערכות. בסיבוב השני הם שיחקו נגד הזוג שהיה מדורג במקום ה-11 והפסידו בשתי מערכות.
אנדי מארי, מנצח התחרות
מריון ברטולי, מנצחת התחרות
המוזיאון הפתוח לצילום

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון לצילום
 כתובת:  גן התעשייה תל חי
 מיקום:  כפר גלעדי 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  33°14′09″N 35°34′40″E﻿ / ﻿33.235972222222°N 35.577805555556°E﻿ / 33.235972222222; 35.577805555556
 המוזיאון הפתוח לצילום תל חי
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) המוזיאון הפתוח לצילום(למפת אצבע הגליל רגילה) המוזיאון הפתוח לצילום(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המוזיאון הפתוח לצילום(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המוזיאון הפתוח לצילום
 
המוזיאון הפתוח לצילום תל חי היה מוזיאון לצילום הממוקם בגן התעשייה בתל חי. המוזיאון היה חלק מקבוצה של ה"מוזיאונים הפתוחים" הממוקמים בגני התעשייה שהקים סטף ורטהיימר בתל חי, במגדל תפן ובערד. מוזיאון זה היה המוזיאון היחיד בישראל המוקדש כולו לאמנות הצילום.
למוזיאון היה אוסף גדול של תצלומים והוא הציג מספר תערוכות בשנה. בין הצלמים שעבודתם הוצגה במוזיאון נמנים מיכה בר-עם, פיטר מרום, אברהם סוסקין, עליזה אורבך, שוש קורמוש, ורנר בראון, אלפונס הימלרייך, שמחה שירמן, פסי גירש ואחרים. בנוסף, הוקם במוזיאון גן פסלים ובו יצירותיהם של אמנים ישראלים שונים.
בשנת 2018 נסגר המוזיאון ואוחד עם המוזיאון הפתוח תפן.
הערות שוליים

↑  נעה שפיגל, מוזיאון הצילום תל חי והמוזיאון בעומר ייסגרו ויעברו למוזיאון בגן התעשייה בתפן, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007256736105171  LCCN: nr2006000979  SUDOC: 156610175  VIAF: 125971176   WorldCat (עם VIAF): 125971176
הגן הארכאולוגי אשקלון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר ארכאולוגי, מוזיאון פתוח 
 כתובת:  הנשיא 1 
 מיקום:  אשקלון 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  31°40′24″N 34°34′06″E﻿ / ﻿31.673402851828°N 34.568335162494°E﻿ / 31.673402851828; 34.568335162494
  (למפת השפלה מוגדלת) הגן הארכאולוגי אשקלון(למפת השפלה רגילה) הגן הארכאולוגי אשקלון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגן הארכאולוגי אשקלון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הגן הארכאולוגי אשקלון
 
הגן הארכאולוגי הוא מתחם מוזיאלי במרכז שכונת אפרידר שבאשקלון בחצר בית העם. הגן משמש לתצוגה של ממצאים ארכאולוגיים, בעיקר מהתקופה הרומית והביזנטית, שנחשפו באשקלון.
בין המיצגים החשובים ביותר הם שני סרקופגים מהמאה הרביעית לספירה, אשר נחשפו בחפירות הצלה בשכונת אפרידר בשנת 1972, ומעניקים למתחם את הכינוי "חצר הסרקופגים". הסרקופגים מעוטרים ברמה אמנותית גבוהה מאוד, ומתארים סצנות מהמיתולוגיה היוונית והרומית. הם מייצגים את עושרה של אשקלון בתקופה הרומית.
בגן גם פסיפס- קיר גדול שיצר האמן שלום סבא בשנת 1954.
מקור הסרקופגים ותיאורם

סרקופג הוא ארון קבורה עשוי אבן ששימש לקבורה בתקופה הרומית. סרקופג רומי יכול להיות יצירת אמנות המעוטרת בפיסול מסצנה מהמיתולוגיה הרומית או היוונית, סצנה היסטורית או סצנה מחיי היום יום.
הסרקופג הראשון מן המאה הרביעית לספירה, המוצג בגן הארכאולוגי, מתאר קרב בין היוונים לטרויאנים, וחלקו האחורי מציג שני אריות תוקפים שני שוורים. מקורו, ככל הנראה, באחד מבתי המלאכה של אסיה הקטנה. הסרקופג השני מרשים ביותר. בחזיתו מתואר סיפור מהמיתולוגיה היוונית. על מכסה הסרקופג, מגולפים שני בני זוג, המתוארים בצורה גולמית, ללא פרטים מזהים. יש להניח שעיצובם הסופי של הפנים נועד להיעשות בהתאם לתווי פניהם של לקוחות לעתיד לבוא. הסיפור המיתולוגי המתואר על חזית הסרקופג הוא חטיפתה של פרספונה לשאול על ידי האדס, הנושא אותה שם לאישה. סיפור זה מתאר את חילוף עונות השנה לפי המיתולוגיה היוונית. בצידו האחורי של הסרקופג, מתוארים שני אריות השומרים על כד אפר.
במסגרת חפירות ארכאולוגיות באשקלון נחשפו גם סרקופגים פשוטים יותר, שאחדים מהם מוצגים בגן הארכאולוגי. רובם יוצרו באשקלון, אך שני הסרקופגים המרכזיים שמוצגים בחצר הסרקופגים יובאו כנראה מאזור אנטליה.
בתצוגות השונות שבגן מצויות גם כתובות המעשירות את ידיעותינו על העיר אשקלון. הכתובות מתעדות את חיי העיר בתקופות השונות בהן חיו בעיר אוכלוסיות של יוונים, יהודים ומאוחר יותר נוצרים. בין כתובות אלה ניתן למצוא תובת הלל יוונית מבית המועצה המקומי, ובה כתוב:
הצליחי אשקלון! הצליחי רומא!
הכתובת מעידה על יחסים מצוינים בין העיר לבין רומא, שהייתה מרכז העוצמה והסמכות באותה תקופה.
קיר פסיפס של האמן שלום סבא

בתוך המתחם בולט קיר פסיפס גדול (2X12 מטרים)  העשוי מלבנים של האמן שלום סבא (1975-1897). הקיר (שחלקו השמאלי נראה בצדה הימני של התמונה לעיל) נעשה על ידי האמן בשנת 1954 ומתאר את שמשון ממוטט את מקדש דגון על ראשי הפלשתים.
גלריית תמונות

פסל של ניקה אלת הניצחון
סרקופג בגן
חצר הסרקופגים
הערות שוליים

↑  מיכאל אבי-יונה, ארונות מתים מאשקלון, קדמוניות ז', 1975 / תשל"ה, עמ' 106-110
↑  ממצאים ארכיאולוגים באשקלון (ארכיון)
↑  אהרון שבתאי, הקוסמולוגיה והאלים האולימפים: דמטר ופרספונה, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח, ‏2000
↑  גן ארכיאולוגי באפרידר, אשקלון
↑  גדעון עפרת, גליה בר אור, שלום סבא, המשכן לאמנות עין חרוד, 1994, עמ' 12, 14, 96, 100.
↑  Sebba - Maler und Werkmann", Karlheinz Gabler, Verlag Thiele & Schwarz, Kassel, 1981, pp. 4, 41-42, 84, 214".
↑  דורון לוריא, "אל תבשרו בחוצות אשקלון, או - מזגנים עליך שמשון: גורל עבודותיו הציבוריות - מונומנטליות של שלום סבא", בתוך: גליה בר אור (עורכת), שלום סבא: לגופם של דברים, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2023, עמ' 90, 96-94, 103-102.
רביבים

ערך זה עוסק בקיבוץ בנגב. אם התכוונתם לשכונה בתל אביב, ראו .
| --- | --- |

שער הקיבוץ
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: רמת הנגב
גובה ממוצע: ‎283 מטר
תאריך ייסוד: 1943
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 824 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 787 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) רביבים(למפת צפון הנגב רגילה) רביבים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רביבים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום רביבים31°02′38″N 34°43′21″E﻿ / ﻿31.0439079164083°N 34.7224717627075°E﻿ / 31.0439079164083; 34.7224717627075  heמפת היישובים של מועצה אזורית רמת הנגב באדום - רביבים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10
http://revivim.kibbutz.org.il
חצר מצפה רביבים בשנת 1943
מצפה רביבים
קיבוץ רְבִיבִים ממוקם במועצה אזורית רמת הנגב, בין באר שבע למצפה רמון. מסוף המאה ה-20 נמצא בקרבתו היישוב ביר הדאג'.
הקיבוץ כיום

נכון לשנת 2015, בקיבוץ כ-300 חברים וכ-800 נפשות (מהם כמאתיים ילדים), הקיבוץ ברובו שיתופי למעט המזון. הקיבוץ מתפרנס מתעשייה, מחקלאות ומתיירות. בתחום התעשייה, בבעלות הקיבוץ מפעל רביב להזרקת פלסטיק מדויקת, חברת רבל העוסקת בפיתוח וייצור מערכות אוורור למכלי דלק לרכבים הנמצאת בב"ש, ומפעל ארקל בבית זרע שנרכש על ידי רביב ועוסק גם הוא בתעשיית הרכב. בתחום החקלאות, לקיבוץ רפת, מדגה, לול, מדגרה, כרם זיתים המשתרע על כ-3,000 דונם ובית בד. בענף התיירות, מפעיל הקיבוץ את "חי נגב", הכולל כפר אקולוגי, גן זואולוגי, חדרי אירוח, גן אירועים ועוד.
על שם הקיבוץ והקבוצה שהוקמה בראשון לציון, נקראו שכונת רביבים, תיכון "רביבים" בראשון לציון ובית הספר היסודי "רביבים" בחולון.
כיום משמש מבנה מצפה רביבים כמוזיאון. בנוסף נמצאים בקרבת האתר עמדות ותעלות קשר ממלחמת העצמאות, שהשתמרו כמעט בשלמות, סכרים, בריכת השקיה ומנחת מטוסים. כל אלה משמשים כמוזיאון פתוח.
המצפה נקרא על שמו של יוסף ויץ (1890–1972), שהיה מנהל הקק"ל והוגה רעיון המצפים.
חבר קבוצת רביבים לצד סמל הנוער העובד על החומה של מצפה רביבים.
חניכות הנוער העובד והלומד ליד סמל הנוער העובד על חומת מצפה רביבים, במהלך סיור בעקבות מורשת התנועה.
תצוגה במצפה רביבים
מראה בקיבוץ רביבים
מטעי הזיתים ברביבים
מטוס הדקוטה במצפה רביבים
אולם האכילה
חדר האוכל
אולם המופעים על שם גולדה מאיר
מכון החליבה
צריף חדר האוכל הישן המשמש כיום חלק מהמטבח
ראו גם

מצפה רביבים
בית הקברות הצבאי ברביבים
לקריאה נוספת

עדין קווה, רביבים: 70 שנה במדבר, קיבוץ דליה: מערכת, 2014
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  שדה נחום, דבר, 20 באפריל 1939
↑  המשך הויכוח על הפעולה במושבות, דבר, 1 בפברואר 1939: "נוער גרמני וארצישראלי. שום תנועה יפת־נפש אינה רוצה לטפל בה. שם נוער מסמטאות ירושלים, נוער מזרח ממוזג עם נוער מגרמניה."
↑  הנוער העובד והלומד נקרא להכשרה, דבר, 30 בספטמבר 1938
↑  סיכום השנים, דבר, 27 בספטמבר 1939
↑  חירם דנין, זכרונות ומעשים, עמ' 66–69, 83–84
↑  קבוץ רביבים סיפור רכישת אדמות ביר עסלוג
↑  מצפה, להבדיל מתצפית, הוא תחנת ניסוי חקלאית בה לומדים את התנאים האקלימיים והחקלאים של הסביבה כדי לייעל את שיטות עיבוד האדמה ולהגדיל את תוצרתה.
↑  במקביל הוקמו המצפים בית אשל וגבולות.
↑  הקנים שננעצו בנגב, דבר, 27 בפברואר 1945
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311746305171  GND: 7558883-3  LCCN: n2006078998  SUDOC: 190768428  VIAF: 149141953   WorldCat (עם VIAF): 149141953 
רביבים מהאוויר, 2008
סוכצ'ב

| --- | --- |
סמל סוכצ'בסמל סוכצ'ב

בניין עיריית סוכצ'ב
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 תאריך ייסוד:  1368
 שטח:  26.13 קמ"ר
 גובה:  81 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  34,439 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°13′30″N 20°14′00″E﻿ / ﻿52.225°N 20.233333333333°E﻿ / 52.225; 20.233333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.sochaczew.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסוכטשוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסוכטשוב(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהסוכטשוב(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהסוכטשוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מצבה בבית העלמין היהודי, מורכבת משברי מצבות שהיו במקום, חלקן הוצאו מהנהר
סוֹכצֶ'ב (בפולנית: Sochaczew; ביידיש: סאכאטשאוו) היא עיר הנמצאת על גדת נהר בזורה (אנ') ובין שני יובליו, האוטרטה (פול') מצפון, והפיסיה (פול') מדרום. 52 ק"מ דרומית־מערבית לוורשה בירת פולין. בשנת 1999, כשהוקם מחוז סוכצ'ב (אנ'), העיר – שהיא היחידה במחוז, הוכרזה כבירתו. אוכלוסיית העיר מונה 33,456 תושבים (נכון לשנת 2023).
אטימולוגיה

במקורות מימי הביניים, שם העיר מופיע בשני צורות כתיבה, "Sochacew", שממנה התפתח שם העיר כפי שהיא מכונה כיום, Sochaczew, וגם "Sochaczów", שממנה ככל הנראה התפתח השם היהודי לעיר, סוכטשוב.
שמה של העיירה מגיע כנראה מהמילה הפרה-סלאבית "סוחה" (פול'), שפירושה כלי עץ ששימש לחקלאות (אב טיפוס של המחרשה). שם זה נובע ככל הנראה מהאופי החקלאי של ההתיישבות בימי הביניים המוקדמים. ההשערה השנייה שהציע הבלשן פרופ' סטניסלב רוזפונד (אנ') מצביעה על המילה "סוכצ'ה", שמשמעותה ענפים יבשים של עץ.
היסטוריה > ימי הביניים

סוכצ'ב מוזכרת לראשונה במסמכים משנת 1138, כאשר דוכס פולין בולסלאב השלישי מת במנזר בנדיקטיני מקומי. ב-1221 כבר הייתה סוכצ'ב מרכז אדמיניסטרטיבי חשוב, והשליט האזורי ישבה. העיר שגשגה בשל מיקומה בצומת דרכי המסחר הראשיות (מקאליש לצ'חאנוב, ומורשה לפוזנן).
ב-27 באפריל 1377, סימוביץ השלישי (אנ'), דוכס מזוביה, ערך בטירתו קונגרס של דוכסים ונכבדים מזוביים כדי לחוקק את חוקי היסוד לדוכסות מזוביה (אנ') (שכונו: "חוקי סוכצ'ב" (פול')). לא ידוע מתי הפכה סוכצ'ב בפועל לעיר, אך בשנת 1368 היא כבר מופיעה כעיר. לאחר מותו של הדוכס סימוביט השביעי, ב-4 בפברואר 1476, סוכצ'ב נכנסה תחת הכתר הפולני המלך קז'ימייז' הרביעי העניק לעיר מספר זכויות, בינהם הזכות לקיים ירידים שנתיים, ביום ראשון השני שלאחר חג הפסחא. סוכצ'ב הייתה מפורסמת בבעלי המלאכה שלה, בעיר הייתה גם טחנת קמח מלכותית. בשנת 1478 הושלמה בנייתן של שתי כנסיות בעיר, ובשנת 1487 נבנה בית חולים.
העיר הייתה שייכת אז למחוז ראווה (אנ') בפרובניציית פולין גדול, ונחשבה לעיר מלכותית (השוכנת על אדמות הכתר של מלך פולין). במשך השנים היו בסוכצ'ב מספר שרפות גדולות, שכילו רכוש רב.
היסטוריה > העת החדשה

בשנת 1570 מנתה אוכלוסיית העיר כ-3,000 תושבים, ביניהם היו 211 בעלי מלאכה, 17 סוחרים וחנוונים, באותו זמן היו בעיר 394 בתים. העיר הייתה מוקפת בחומת מגן מעץ, ומעל נהר הבזורה היה גשר עץ בו עברו בשנת 1564 כ–1,900 סוסי סוחר, בדרכם לפלוצק ולוישוגרוד. לאחר השרפה הגדולה ביולי 1590, שכילתה כשליש מבתי בעיר, ירדה העיר מגלודתה. ב-1618 הצטמצם מספר הבתים ל-110 בלבד, ובשנה זו כילתה שריפה נוספת מחצית מהעיר. מעט לאחר מלחמת שלושים השנים, פלשו השוודים לפולין, וב-5 בספטמבר 1655, נכבשה סוכצ'ב על ידי השוודים. לאחר חמש שנות לחימה בשנת 1661, נותרו בעיר רק 13 בתים מאוכלסים.
סוכצ'ב לא התאוששה עד סוף המאה ה-18, אז נבנו מספר בתים חדשים. לאחר חלוקת פולין השנייה (1793) סופחה העיר לממלכת פרוסיה. אוכלוסיית העיר מנתה אז כ-1,100 נפש, מתוכם 990 יהודים. בעיר היו 148 בתים מאוכלסים, אך רובם היו מוזנחים ורעועים.
בשנת 1807 הפכה סוכצ'ב לחלק מדוכסות ורשה שזה עתה הוקמה, כמה חודשים לאחר מכן שוב נשרפה העיירה כמעט כליל. בשנת 1815, לאחר פירוק הדוכסות, הועברה העיר לשליטת פולין הקונגרסאית. ב-16 בינואר 1817 הוקם מחוז סוכצ'ב, שמושבו בלוביץ'. באוגוסט 1818 נשרפה סוכצ'ב שוב, לאחר שריפה זו נבנה מחדש מרכז העיר (1819–1823), וכיכר השוק נסללה. בשנת 1828 גדלה אוכלוסיית העיר ל-3,200 נפש, מתוכם כ-76% יהודים. בשנת 1903 חוברה מסילת הרכבת עד לורשה, דבר שסייע להתפתחות העיר, ועד שנת 1908 גדלה אוכלוסייתה למעל 10,000 נפש. ב-2 בדצמבר 1913 נפתח במחוז "מפעל בורישב" שייצר משי מלאכותי (אנ'), על ידי משקיע בלגי, מפעל שהתפתח בהמשך לחברת בורישב (אנ'),
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה

בתקופת למלחמת העולם הראשונה העיר נהרסה לגמרי. ב-5 באוקטובר 1914, לאחר קרב עקוב מדם, נכבשה העיירה על ידי הגרמנים, ששרפו אותה כליל, יחד עם מפעל בורישב. מדצמבר 1914 עד יולי 1915 התנהלו קרבות עזים בין הרוסים לגרמנים עזים לאורך הנהרות בזורה ורווקה. תושבי סוכצ'ב נמלטו מהעיירה ההרוסה וחזרו אליה בקיץ 1915, כשהגרמנים השתלטו עליה.
בתום המלחמה, לאחר כניעת גרמניה, בשנת 1918, פולין קיבלה מחדש את עצמאותה כרפובליקה הפולנית השנייה, כשסוכצ'ב שייכת לפולין. אך העיר נהרסה כליל, ותושביה העניים בנו בעיר מחדש בתי עץ. גם מפעל בורישב נבנה מחדש, עם תחנת הרכבת הסמוכה. בשנת 1927 החלה בניית מפעל טקסטיל בחודקוב, העיר נבנתה מחדש התחברה בחלקה לזרם החשמל. בשנת 1931 מנתה שוב האוכלוסייה כמעט 11,000 תושבים, גם בשל הרחבת גבולות העיר על ידי הכללת יישובים סמוכים, כגון בורישב ורוזלאסלוב כחלק מהעיר. כשאוכלסיית היהודים קטנה יחסית, והקתולים היו כ-72% מהאוכלוסייה.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

ב-3 בספטמבר 1939, ממש בתחילת הפלישה הגרמנית לפולין, שהחלה את מלחמת העולם השנייה, הופצצה סוכצ'ב על ידי הלופטוואפה. ב-9 בספטמבר נכנסו יחידות ראשונות של הוורמאכט לעיר, ושהו בה עד ה-13 בספטמבר, כאשר הגרמנים נהדפו על ידי הצבא הפולני, במהלך קרב בזורה. בשל אש ארטילרית גרמנית כבדה, נטשו הפולנים את סוכצ'ב בין ה–14 ל–15 בספטמבר, לאחר קרב קשה ועקוב מדם. כתוצאה מהלחימה נוצר הרס רב בעיירה. ב-22 בספטמבר טבחו חיילים גרמנים ב–50 שבויי מלחמה פולנים בכפר בורישב, במה שכונה "טבח בורישב" (אנ'). כמו כן באפריל-מאי 1940, בזמן הטבח הגדול בקאטין נרצחו על ידי הסובייטים, 13 שוטרים פולנים מסוכצ'ב.
כוחות גרמניים נשארו בסוכצ'ב עד 17 בינואר 1945, אז נכבשה העיר על ידי הצבא האדום והוחזרה לפולין. במלחמה איבדה סוכצ'ב למעלה מ-4,000 תושבים, ובהם כמעט כל האוכלוסייה היהודית, ו-40% מבנייניה נהרסו.
היסטוריה > טירת סוכצ'ב

טירת סוכצ'ב שכונתה גם טירת דוכסי מזוביה(פול') הנמצאת בעיר בסמוך לנהר הבזורה, נבנתה במחצית הראשונה של המאה ה-14, במקום שבו נוסדה העיר לראשונה, בתחילת המאה ה-13. היא הייתה מקום מושבם של דוכסי מזוביה, ובה נכתבו בשנת 1377 חוקי סוכצ'ב (פול'), שהיו חוקי היסוד לדוכסות מזוביה (אנ'). משך השנים הטירה נהרסה, ובתחילת המאה ה-17, בפקודת המלך זיגמונט השלישי, שוחזרה הטירה ביסודיות והוקם בה בית מגורים בעל שלוש אגפים, בסגנון הבארוק המוקדם. הטירה נהרסה בשנת 1657 במהלך הפלישה השוודית, והיא נותרה הרוסה עד 1786, כאשר מושל המחוז (הסטארוסט (פול')) קז'ימייז' ואליצקי ביצע שחזור חלקי של הטירה, לצורך משרדי הממשל והארכיון של העיר. הבניין נהרס בשנת 1794, במהלך מרד קושצ'ושקו, ומאז לא נבנה שוב. הריסות המבנה עדיין קיימים, ובשנת 2013 נעשו במקום עבודות שימור, וניתן לראות את יסודות מגדל השמירה, שרידי שער הכניסה ושברי האגף המערבי.
אקלים

האקלים באזור לפי הסיווג של קפן הוא אקלים יבשתי לח (Dfb), כשהקיץ יחסית חם, אך בחורף קר מאד. ממוצע המשקעים נע בין 450 ל–600 מ"מ, ולכן בהשוואה לאזורים אחרים של פולין, הוא נחשב לאזור יבש למדי.
| אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> ינואר.1.0.-3.0.40 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> פברואר.3.0.-2.0.40 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> מרץ.7.0.-0.0.37 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> אפריל.14.0.4.0.42 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> מאי.19.0.9.0.64 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> יוני.22.0.12.0.64 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> יולי.24.0.14.0.80 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> אוגוסט.24.0.14.0.66 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> ספטמבר.19.0.10.0.49 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> אוקטובר.13.0.6.0.42 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> נובמבר.7.0.2.0.38 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> דצמבר.2.0.-2.0.40 | אקלים בסוכצ'ב, מחוז מזוביה, פולין> שנה.13.6.4.4.481 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: באתר האקלים העולמי Meteoblue
יהודי סוכצ'ב

יהודים גרו בעיר במשך כ-600 שנה, מאז שנת 1426, וישנם רשומות על היהודים בעיר משנת 1507. בית הקברות היהודי בעיר הוא ככל הנראה מהעתיקים ביותר בפולין. חסידות סוכטשוב התפתחה בעיר זו על ידי רבי אברהם בורנשטיין (ה"אבני נזר"), שגם הקים ישיבה במקום, ואשר קברו נמצא בבית העלמין היהודי בעיר.
במלחמת העולם הראשונה נכבשה העיר הלוך ושוב בידי הגרמנים והרוסים, ובמהלך הקרבות נהרסו כ-40% מהמבנים בעיר, וחוסלה הקהילה היהודית המקומית, רבים נמלטו לוורשה ורבים גורשו, והקהילה התפזרה. לאחר המלחמה החלה הקהילה מתארגנת בחזרה, והתפתחה עד להשמדתה בשואה.
ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-4,000 יהודים, כשליש מתושביה. ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה מספר יהודים, והציתו חלק מבתיהם. לאחר מכן נלקחו יהודי העיר לעבודות כפייה, הן בבניית גשר מעל הנהר המקומי, שם חלק מהיהודים הוטבעו, והן בבניית בביצורים בסביבת העיר, תוך שימוש במצבות בית העלמין היהודי המקומי.
ב-19 בינואר 1941 רוכזו יהודי העיר וסביבתה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, ממנו הועברו כולם כעבור כחודש לגטו ורשה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
אישים מפורסמים שגרו בעיר

רבי יונה נחום כ"ץ — אב"ד סוכטשוב (בשנת תנ"ג)
רבי מאיר איזנשטט (המהר"מ א"ש) — דיין בעיר
רבי אברהם בורנשטיין — האדמו"ר הראשון מסוכטשוב
רבי שמואל בורנשטיין — האדמו"ר השני מסוכטשוב
רבי אלכסנדר זושא פרידמן — מחבר הספר מעינה של תורה ומזכ"ל אגודת ישראל בפולין
עוזר ורשבסקי — סופר (ביידיש)
משה אליעזר בורנשטיין — סופר ומחזאי
ערים תאומות

לסוכצ'ב יש ברית ערים תאומות עם:
הממלכה המאוחדת מלטון מובריי (אנ'), הממלכה המאוחדת
אוקראינה הורודוק (אנ'), אוקראינה
לקריאה נוספת

פנקס סוכצ'ב ספר זיכרון באתר JewishGen
מ. פרידמן, בין שתי מלחמות העולם, על יהודי העיר, מתוך פנקס סוכצ'ב
סוחאצ'ב באתר מרכז מורשת יהדות פולין
הערות שוליים

↑  מאמר על תקנות סוכצ'ב Patrycja Ewa Herod (בפולנית) 2015
↑  (בשנים 1461, 1506, 1539, 1590, 1618, 1644, 1808, 1818 ו-1858)
↑  נכון ל–2012, החברה נסחרה בבורסה של ורשה במדד ה–WIG30 (אנ') בשווי של כחצי מיליארד דולר אמריקאי
↑  סוכצ'ב מציינת את יום הזיכרון לקורבנות טבח קאטין (בפולנית)
↑  היסטוריה של הטירה בסוכצ'ב (בפולנית)
↑  חורבות הטירה של נסיכי מזוביה (בפולנית)
↑  מידע אקלימי רב שנתי, באתר Meteoblue
↑  ספר זיכרון לסוכטשוב באתר JewishGen (באנגלית)
1 2  לחוסלב הרץ, בספר Puszcza Kampinoska על היסטורית המחוז, פרושקוב (2006), עמ' 293-297, מסת"ב 83-89188-48-1 הספר בגוגל ספרים
↑  Maurycy Horn, Najstarszy rejestr osiedli żydowskich w Polsce w 1507 r., w: Biuletyn Żydowskiego Instytutu Historycznego 1974, nr 3 (91), s. 15.
↑  בית העלמין בסוכטשוב באתר בתי קברות יהודיים בפולין (בפולנית)
↑  יש אומרים ששמו היה מנחם נחום, וראה בהערה בספר קריה נאמנה, ווילנא, תרע"ה, באתר היברובוקס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538125205171  GND: 7749160-9  LCCN: nr92001804  MusicBrainz: 0b0c1028-682a-47d0-a6a3-0fee88dea504  NKC: ge1118680  VIAF: 135306398   WorldCat (עם VIAF): 135306398 
תחנת הרכבת בסוכצ'ב
פרשים פולנים במהלך קרב הבזורה ליד סוכצ'ב
מבט מהאויר על טירת דוכסי מזוביה בסוכצ'ב
נהר הבזורה בחורף 2021
אנדרטה לזכר יהודי סוכצ'ב שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
האהל על ציון האדמו"רים מסוכטשוב בבית העלמין בעיר
קברי האדמו"רים מסוכטשוב הרב אברהם בורנשטיין והרב שמואל בורנשטיין באהל בסוכצ'ב
לואי סן-לורן

לואי סטפן (אטיין) סן-לורן (בצרפתית: Louis-Étienne St-Laurent, באנגלית: Louis Stephen St. Laurent;‏ 1 בפברואר 1882 – 25 ביולי 1973) היה ראש ממשלת קנדה ה-12, כיהן בין 15 בנובמבר 1948 ועד 21 ביוני 1957. בתקופתו זכתה קנדה ל"תור זהב" של שגשוג, צמיחה, אחדות פנימית והשפעה בינלאומית.
ביוגרפיה > שנים ראשונות וראשית הקריירה

סן לורן נולד בקוויבק למשפחה דו-לשונית (אנגלית וצרפתית), אביו היה ממוצא צרפתי ואמו ממוצא אירי. הוא למד משפטים באוניברסיטת לאוול בקוויבק וב-1905 הושבע כעורך דין. הוצעה לו מלגת רודז ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, אך הוא סירב.
ב-1908 נשא לאשה את ג'יין רנו (Jeanne Renault;‏ 1886–1966), לזוג נולדו שני בנים ושלוש בנות.
הוא שירת כעורך דין פרטי עד 1941. ב-1914 התמנה לפרופסור למשפטים באוניברסיטת לאוואל. בין השנים 1930–1932 כיהן כיו"ר לשכת עורכי הדין של קנדה.
מבחינת דעותיו ומורשתו המשפחתית היה מקורב למפלגה הליברלית של קנדה, אך לא היה חבר מפלגה. עם זאת הוצעו לו תפקיד של שר בממשלת מיין ב-1926 וכהונת שופט בבית המשפט העליון, אך הוא סירב.