stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גסטון ז'וליה
קורות חיים

ז'וליה נולד בעיר סידי בל-עבאס שבאלג'יריה, שמיום הקמתה שימשה את הצרפתים כמרכז שלטוני במדינה. ציוניו הגבוהים אפשרו לו ללמוד באקול פוליטקניק בפריז, והוא אכן החל ללמוד שם ב-1914, אך עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הוא גויס ונשלח לחזית. בינואר 1915 הוא נפצע באופן חמור בפניו, וכתוצאה מהפציעה איבד את אפו. למרות ניתוחים חוזרים ונשנים, לא עלה ביד הרופאים לשחזר את אפו, וז'וליה נאלץ להסתובב עד סוף ימיו עם מסכת עור במקום אף. במהלך אשפוזו הממושך התיידד ז'וליה עם מריאן שוסון, אחת האחיות בצוות הרפואי (וביתו של המלחין הצרפתי ארנסט שוסון), והשניים נישאו.
ז'וליה המשיך במחקריו המתמטיים בתחום החזרור של פונקציות רציונליות, וב-1918 פרסם מאמר בז'ורנל למתמטיקה טהורה ושימושיה, בו הציג את הרעיון של איטרציות בפונקציות רציונליות. פייר פאטו, מהחוקרים הבולטים בתחום זה באותה העת, הכיר בחשיבותו של המאמר, ובעקבות המלצתו הוענק לז'וליה הגרנד-פרי באותה שנה. על אף שהמאמר הכה גלים בקהילה המתמטית, נראה כי איש לא הכיר אז בחשיבותן של איטרציות בפונקציות רציונליות. היה זה בנואה מנדלברוט ופרסומיו בשנות השבעים שהצליחו להחיות את הנושא.
ב-1919 הצטרף ז'וליה לצוות ההוראה של האקול פוליטקניק כמתרגל בקורס של ז'אק אדמר, ומאוחר יותר הפך למרצה - משרה ששמר עד פרישתו ב-1965. במהלך תקופה זו התקבל גם כמרצה בסורבון, וכן קיבל פרסים אקדמיים רבים, בהם פרס האקדמיה הצרפתית למדעים ב-1934.
ראו גם

בנואה מנדלברוט
קבוצת מנדלברוט
ברית חברות תעופה

איירבוס A340-300 של לופטהאנזה מעוצב בצבעי ברית סטאר אלייאנס במקום בצבעי החברה עצמה
ברית חברות תעופה (באנגלית: Airline alliance) היא הסכם בין שתי חברות תעופה או יותר, לשיתוף פעולה למשך פרקי זמן ניכרים, אף כי מידתם של אלה אינה קבועה. כיום קיימות שלוש בריתות חברות תעופה גדולות עיקריות, המכונות גם בריתות עולמיות והן סטאר אלייאנס, סקייטים ווואן וורלד.
מאפיינים > מאפיינים משותפים

כל בריתות חברות התעופה הגדולות מושתתות על מספר עקרונות משותפים:
הרחבת היצע הטיסות ללקוחות כל אחת מהחברות החברות.
לוחות הזמנים של חברות הברית משולבים באופן המבטיח מעבר נוח בין טיסות של חברות שונות בברית, ותוך שימוש בכרטיס טיסה בודד.
תוכניות הנוסע המתמיד של כל החברות בברית משולבות בערכים זהים, הן לצורך צבירת מיילים והן לשם ניצולם.
לקוחות מועדפים של חברות הברית נהנים מגישה לטרקליני האירוח של כל החברות בברית.
היצע נרחב של תעריפים.
תמחור מיוחד לכרטיסים סובבי עולם וכרטיסים יבשתיים או אזוריים המשלבים טיסות בחברות שונות של הברית, דבר המביא להוזלת עלות הנסיעה ביחס לרכישת כרטיסים נפרדים.
הנהגת שירות לקוחות ברמה דומה בחברות הברית לשם הבטחת רמות שירות אחידות, ובכלל זה האחדת תהליכי הבידוק.
שיתוף פעולה בפיתוח מסד נתונים טכנולוגי משותף, ובכלל זה איחוד או תיאום מערכי ההזמנות.
מאפיינים > מאפיינים ייחודיים

מנגד קיימים גם מאפיינים ייחודיים:
סקייטים הנהיגה מדיניות של מקום מובטח ללקוחות העלית של תוכניות הנוסע המתמיד של חברות הברית גם בחברות אחרות.
בעקבות יוזמה של לופטהנזה, משותפת תוכנית הנוסע המתמיד של החברה (Miles&More) למספר חברות בסטאר אלייאנס.
וואן וורלד הייתה לברית חברות התעופה הראשונה שהקימה הנהלה משותפת הממוקמת בוונקובר, קנדה. בראש ההנהלה המשותפת עומד מנהל כללי המדווח לוועד מנהלי חברות התעופה החברות בברית.
תהליכים ומגמות

היווצרות הבריתות וגדילתן המתמדת השפיעו גם על שדות התעופה. לאור האחדת שירותי הבידוק והטיפול בנוסע של כל חברות הברית, מיקומן של כל חברות הברית בטרמינל אחד בשדות תעופה מרובי טרמינלים הוכח כחיוני. בשנת 2006 לדוגמה הועברו כל חברות התעופה של סטאר אלייאנס הטסות לנמל התעופה טוקיו נריטה בטרמינל 1, או שטרמינל 2 בנמל התעופה לונדון הית'רו בלעדי לברית זאת. וגורל דומה פקד את כל חברות וואן וורלד הטסות למדריד עם פתיחתו של טרמינל 4 החדש בנמל התעופה מדריד-בראחס. יש לציין כי מדיניות זהה נוהגת גם לגבי חברות הקשורות בהסכמים לשותפות קוד גרידא, שכן ברור שאין טעם לפצל את הטיפול בנוסעים, כבודה ומטען העושים את דרכם לאותו מטוס בדיוק בין מספר טרמינלים. מסיבה זו עברה גם חברת אל על לטרמינל 4 בנמל התעופה מדריד-בראחס, שכן אף שאיננה נמנית עם ברית וואן וורלד, היא חולקת שותפות קוד עם איבריה בקו תל אביב - מדריד.
שיתוף הפעולה הקיים בלאו הכי בתחום הטסת הנוסעים ותיאום לוחות הזמנים התברר כמועיל גם לתחום המטען. לצד שירותי הנוסעים מפעילה סקייטים ברית דומה המתמחה בתחום המטען. שיתוף פעולה דומה קיים תחת המותג WOW בין חברות המטען של לופטהנזה, סינגפור איירליינס, סקנדינביין איירליינס, וג'פאן איירליינס שאיננה חברה בברית.
בשנת 2005 הוקמה ברית חברות התעופה TUIfly שהייתה לברית הראשונה של חברות תעופה שעיקר עיסוקן בתחום טיסות השכר והחופשה. יתר על כן, לראשונה מותגו מטוסי כל חברות הברית בצבעים אחידים ובסמליל חברת TUI, ושש משמונה החברות אמצו את הסיומת "fly" אל שמן. ב-14 בדצמבר 2006 הכריזה TUI כי החל בשנת 2008, יקראו כל חברות הברית בשמה - TUIfly, ובכך תטושטש זהותם הנפרדת עוד יותר.
לא תמיד קיימת חפיפה בין אינטרס ציבור הנוסעים לבין זה של חברות הברית. הדבר בא לידי ביטוי בעיקר כאשר חברות הברית משיגות מונופול על קו תעופה או מקצצות בהוצאות הפעלתו בדרך של הפחתת מספר הטיסות. לעיתים קרובות נוסע משלם על כרטיס כדי לטוס בחברה אחת בברית, כשבפועל מבוצעת הטיסה על ידי חברה אחרת.
יכולתן של חברות תעופה להקשר בבריתות מוגבלת על ידי דיני ההגבלים העסקיים. לעיתים משחקים שיקולים פוליטיים תפקיד בסוגיה, וחברת תעופה המצטרפת לברית עולמית עלולה לאבד את זהותה הלאומית, ועימה את זכויות הטיסה והנחיתה במדינה כלשהי. יסודה של ברית Wings Alliance בין KLM ונורת'ווסט איירליינס בשנת 1989, הביאה את ממשלת הולנד לחתום בשנת 1992 על הסכם שמיים פתוחים עם ארצות הברית. הצעד שנחשב לנועז למדי בשל התנגדות האיחוד האירופי, ביטל את המגבלות ההדדיות על מספר הטיסות בין שתי המדינות, ואפשר את העמקת שיתוף הפעולה בין KLM ונורת'ווסט איירליינס החל בשנת 1993. ארצות הברית שהייתה שבעת רצון מגישתה הליבראלית של ממשלת הולנד, העניקה לברית חסינות בפני טענת מונופול. היעדרה של חסינות כזו מקשה על בריתות אחרות באופן תדיר.
ראו גם

Oneworld
סקייטים
יאט"א
סטאר אלייאנס
שותפות קוד
כרטיס מסביב לעולם
הערות שוליים

↑  נתונים מאתר IATA כפי שהתקבל בארכיון האינטרנט
↑  Airline alliances - market share in passenger capacity 2022, Statista (באנגלית)
| תעופה אזרחית  • תעופה • תעופה צבאית |
| --- | --- | --- |
| ארגוניםבין-לאומיים | הארגון הבין-לאומי לתעופה אזרחית • יאט"א |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| נמל תעופה | טרמינל • עלייה למטוס • שער עלייה למטוס • גשר עלייה למטוס • מדרגות ניידות • טרקלין נייד • קרוסלת מטען • הנחיית כלי טיס על הקרקע • שירותי קרקע למטוס נוסעים • מִנחת |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| חברת תעופה | חברת דגל • חברה לטיסות חסך • חברה לטיסות שכר • מועדון הנוסע המתמיד • בסיס פעולה מרכזי • רשימת חברות תעופה |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| ברית חברותתעופה | סטאר אלייאנס • Oneworld • סקייטים • התאחדות חברות התעופה הערביות • קבוצת TUI • ונילה אליינס • LATAM |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כרטוס | כרטיס טיסה • כרטיס טיסה אלקטרוני • בידוק ביטחוני • כרטיס עלייה למטוס • עמדה אחודה לבידוק עצמי • כרטיס מסביב לעולם • רישום לטיסה • מחלקת טיסה • שותפות קוד • היטל דלק |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| מטוס נוסעים | עלייה למטוס • הסעה • צוות אוויר • טייס • טייס אוטומטי • מהנדס טיסה • דייל אוויר • ארוחת טיסה • קופסה שחורה • בידור בטיסה • מושב מטוס • בטיחות בטיסה • רשימת מטוסי נוסעים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| בקרה | פיקוח טיסה • אזור בקרה מרחבית • מרחב פיקוח תעופתי • נתיב אווירי • מגדל פיקוח |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
| כללי | תעופה כללית • הסכם שמיים פתוחים |  לוח טיסות יוצאות מטוסי KLM |
גיברלטר יונייטד

גיברלטר יונייטד (באנגלית: Gibraltar United Football Club) היה מועדון כדורגל ששיחק בליגת העל בגיברלטר. לזכותו של המועדון 11 אליפויות (5 מהן רצופות) ו-4 גביעים.
תארים

אליפות גיברלטר: (11)
1946/1947, 1947/1948, 1948/1949, 1949/1950, 1950/1951, 1953/1954, 1959/1960, 1961/1962, 1963/1964, 1964/1965, 2001/2002
הגביע של גיברלטר: (4)
1946/1947, 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001
גבול מונקו–צרפת

גבול מונקו–צרפת נמשך לאורך 5.47 קילומטרים ומהווה קו הגבול היבשתי היחיד של נסיכות מונקו. הוא מתחיל ומסתיים במפגש עם חוף הים הליגורי ונמשך בעיקר מדרום-מערב לצפון-מזרח.
תוואי הגבול

עקב צפיפות האוכלוסין הגבוהה באזור, קו הגבול נקבע בחלקו על התוואים של רחובות שונים. מחוז האלפים הימיים בצרפת גובל עם כל הגבול היבשתי של מונקו. הגבול מתחיל בדרום ליד אצטדיון לואי השני הנמצא ברובע פונטוייל (אנ') ומסתיים בצפון ליד בית המלון "חוף מונטה קרלו" הנמצא ברובע לרבוטו (אנ').
ג'ודית הרננדס

| --- | --- |

 לידה:  1948 (בת 76 בערך) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  מכללת אוטיס לעיצוב ואמנות (1979) 
 הושפעה על ידי:  Charles Wilbert White 
 פרסים והוקרה:  Anonymous Was A Woman Award (2021) 
 www.judithehernandez.com
 
ג'ודית הרננדס (באנגלית: Judithe Hernández‏; נולדה ב-1948)  היא אמנית ומחנכת אמריקאית, היא ידועה כציירת קיר, אמנית פסטל וציירת.  היא חלוצה של תנועת האמנות צ'יקאנו וחברה לשעבר בקולקטיב האמנות לוס פור. היא מתגוררת בלוס אנג'לס, קליפורניה ובעבר התגוררה בשיקגו.
היא זכתה להערכה לראשונה בשנות ה-70 כציירת קיר, אבל העיסוק האמנותי שלה השתנה עם הזמן, וכעת היא מתרכזת בעבודות על נייר, בעיקר פסטלים, המשלבים לעיתים קרובות דימויים אינדיאניים ואת המתח החברתי-פוליטי של המגדר.
ב-1974 היא הפכה לחברה החמישית, והיחידה, בלוס פור, קולקטיב האמנים המשפיע והמהולל של אמנות צ'יקאנו במזרח לוס אנג'לס, יחד עם קרלוס אלמארז, פרנק רומרו, רוברטו דה לה רושה וגילברט לואן.  ומאוחר יותר היא הייתה חלק מהקולקטיב האמנותי, Centro de Arte Público יחד עם ברברה קרסקו ודולורס גררו-קרוז.  כבר ב-1970, הרננדז הייתה מעורבת במאמצים הראשוניים של אמני צ'יקאנו במזרח לוס אנג'לס להתארגן. הרננדס אמרה מאוחר יותר כי "לעיתים קרובות הייתי ממש האישה היחידה בפגישות שלא הייתה בה חברה או אישה, אלא הייתי משתתפת כאמנית פעילה."
ראשית חייה

ג'ודית הרננדס נולדה ב-1948 בלוס אנג'לס, קליפורניה.  היא למדה במכללת אוטיס לאמנות ועיצוב שם קיבלה את תואר ה-BFA שלה ב-1972, ולאחר מכן את תואר ה-MFA שלה ב-1979.
כאשר נרשמה למכללת אוטיס ב-1969, היא הייתה רק אחת מתוך חמישה סטודנטים מקסיקנים-אמריקאים שנרשמו. בזמן שלמדה בבית ספר לתארים מתקדמים בשנת 1972 באוטיס קולג', היא הכירה את חברה לכיתה, קרלוס אלמארז. באמצעות ידידותה עם אלמארז, היא הוזמנה כחברה החמישית להצטרף לקולקטיב האמנות של לוס פור ב-1974.
במהלך תקופתה באוטיס קולג', הרננדז למדה רישום אצל האמן האפרו-אמריקאי הנודע צ'ארלס ווייט שהפך למנטור והשפעה חשובה על התפתחותה כאמנית. הרננדס מייחסת חלק ניכר מהצלחתה למורים ולפרופסורים שהכירו ביכולתה ועודדו אותה להמשיך בקריירה שלה כאמנית.
קריירה > שנות ה-70

לאחר סיום הלימודים, היא ואלמארז שיתפו פעולה בכמה פרויקטים. הם פעלו ליצירת ארגון שאיחד את אמני צ'יקאנו ברחבי קליפורניה. ארגוני אמני צ'יקאנו היו גם בערים אחרות כמו בסן פרנסיסקו בסן דייגו בשנות ה-70.
בשנת 1981, היא ושבעה ציורי קיר נוספים של צ'יקאנו על קנבס במוזיאון המלאכה והאמנות העממית בלוס אנג'לס, בתצוגה בתערוכה שכותרתה "ציורי הקיר של אזטלן". האמנים קיבלו ביקורת במגזין Artweek על ידי המבקרת שפרה גולדמן על כך ש"השילו... את הזהות התרבותית והמיליטנטיות הפוליטית שלהם" כדי "להיכנס למיינסטרים כאנשי מקצוע תחרותיים."[15] הרננדס הגיבה "למה צריך שינויים בעבודתי ובפוליטיקה החברתית שלי". עמדות מתפרשות כפוגעות במחויבות שלי... בעוד שאצל אמן אחר הדבר יתפרש כצמיחה אישית ומקצועית?"
ביולי 1989, צוינה התערוכה הראשונה של אמנות צ'יקאנו באירופה, בנאנט, צרפת. בתערוכה נכללו שש עשרה אמני צ'יקאנו (מהם שלוש נשים) ואירוע זה הביא משמעות בינלאומית לעבודתה של הרננדס.
קריירה > שנות ה-80

בתחילת שנות ה-80 הרננדז עברה לשיקגו והתגוררה שם יותר מ-25 שנה לפני שחזרה ללוס אנג'לס ב-2010. תערוכת הגמר שלה בשיקגו הייתה תערוכת יחיד מרכזית של עבודות חדשות במוזיאון הלאומי לאמנות מקסיקנית. שנפתח בינואר 2011 וכלל כמה סדרות חדשות של יצירות, אחת מהן הייתה רציחות סדרתיות של נשים בסיודאד חוארז. לפי ה"שיקגו וויקלי", "הדבר היחיד שבלט כמו הכישורים של האמנית הוא המסר שלה: להיות אנושי זה קשה, להיות אישה קשה יותר, והחיים כאישה לטינית מדי פעם זוועתיים לחלוטין."
קריירה > שנות ה-2000

בשנת 2011, הרננדס נמנתה עם קבוצה נבחרת של אמנים שתרומתם לאמנות לוס אנג'לס זכתה לכבוד בתערוכות מרובות שהיו חלק מיוזמת האמנויות הידועה בשם:"אזור הזמן הפסיפיק: ״אמנות בלוס אנג׳לס 1945-1980"
במימון קרן Getty. בשנת 2012 זכתה הרננדס בשני פרסים גדולים; מלגת אמן יחיד של העיר לוס אנג'לס לשנת 2013, כמו גם בחירתה ליצור אמנות ציבורית עבור תחנת טרמינוס של הרכבת, בסנטה מוניקה על ידי רשות התחבורה המטרופוליטנית של לוס אנג'לס. תחנת המטרו בסנטה מוניקה נפתחה ב-20 במאי 2016. "התחנה בקצה היבשת" כוללת 24 לוחות זכוכית פסיפס שתוכננה על ידי הרננדס הממוקמים מעל רציפי הנוסעים. ביחד, הלוחות ידועים ב-"L.A. Sonata" ומתארים את חילופי היום ועונות השנה תוך שימוש במונטאז' של אייקונים תרבותיים המייצגים את המגוון התרבותי והאתני של לוס אנג'לס. התחנה צפויה להיות אחד מקווי הרכבת הקלה העמוסים בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  "Judithe Hernández, Aztlán's First Cover Artist, Fifty Years of Chicana Feminist Art"
↑  "Interview with Judithe Hernandez, 1998 Mar. 28"
↑  Stromberg, Matt (February 6, 2019). "Hear from Judithe Hernández, a Crucial Figure of LA's Chicano Arts Movement". Hyperallergic.
↑  aTorre, Guisela (2008). Walls of Empowerment: Chicano/a Indigenist Murals of California. Austin: University of Texas Press
↑  Curating Differently: Feminisms, Exhibitions and Curatorial Spaces
↑  Noriega, Chon A., ed. (2011). Chicano Art in the City of Dreams A History in Nine Movements. Terezita Romo (editor), Pilar Tompkins Rivas (editor). UCLA Chicano Studies Research Center Press. p. 81.
↑  LaTorre, Guisela (2008). Walls of Empowerment: Chicano/a Indigenist Murals of California. Austin: University of Texas Press.
↑  "Life Model 101: Judithe Hernández"
↑  "Judithe Hernandez"
↑  Skrubbe, Jessica Sjöholm (January 14, 2016). Curating Differently: Feminisms, Exhibitions and Curatorial Spaces. Cambridge Scholars Publishing. p. 9.
↑  "JUDITHE HERNÁNDEZ INTERVIEWED BY KAREN MARY DAVALOS"
↑  "Oral history interview with Judithe Hernández, 1998 Mar. 28, Archives of American Art, Smithsonian Institution"
↑  Riehle, Christopher (February 9, 2011). "Pain on Paper". Chicago Weekly. "(available online)". Archived from the original on March 13, 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6vx2khd  SUDOC: 184717086  ULAN: 500024526  VIAF: 50494249   WorldCat (עם VIAF): 50494249
גסטון לרו

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1868 פריז, צרפת 
 פטירה:  15 באפריל 1927 (בגיל 58) ניס, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière du Château 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 סוגה:  רפורטז'ה 
 יצירות בולטות:  פנטום האופרה, The Secret of the Night, The Perfume of the Lady in Black, מסתרי החדר הצהוב, La Double Vie de Théophraste Longuet 
 תקופת הפעילות:  מ-1887 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד (1902) 
 www.gaston-leroux.net
 
גסטון לרו
גסטון לואי אלפרד לרו (בצרפתית: Gaston Louis Alfred Leroux‏; 6 במאי 1868 – 15 באפריל 1927) היה עיתונאי וסופר צרפתי. ידוע בעיקר עקב הרומן הגותי פנטום האופרה אותו חיבר.
ביוגרפיה

לרו למד משפטים בפריז והשלים את לימודיו בשנת 1889. הוא ניהל חיים בזבזנים עם ירושתו עד שכילה את כספו ואז החל לעבוד ככתב בבתי המשפט וכמבקר תיאטרון, ואחר כך ככתב זר עבור היומון הפריזאי "לה מטן". בשנת 1905 כיסה בתפקידו זה את המהפכה הרוסית של שנת 1905. פרשה אחרת עליה כתב הייתה הגילוי כי במרתפו של בית אופרה שהפך לאולם בלט נהגו להחזיק כלואים מן הקומונה הפריזאית.
בשנת 1907 נטש לרו את עבודתו העיתונאית והחל לכתוב ספרות ובשנת 1919 הקים חברת סרטים משלו. הרומן הראשון שלו הוא סיפור מסתורין בשם "מסתרי החדר הצהוב" (Le Mystère de la chambre jaune), שהוא אחד הסיפוריים הבלשיים הראשונים עם "תעלומת החדר הנעול", שהפכה לסימן הכר של הז'אנר.
הסיפור הידוע ביותר שכתב לרו הוא "פנטום האופרה", סיפור שזכה למספר רב של עיבודים לבמה ולקולנוע (בהם הסרט המפורסם פנטום האופרה (1925)). "פנטום האופרה" הוא רומן גותי הכתוב כסיפור בלשי ובו הכותב מתחקה אחר תעלומה של רוח רפאים המתגוררת במרתפי האופרה גרנייה ומתנכלת להנהלה וצוות העובדים שם כדי לכפות את רצונותיה. הסיפור מתפתח לרומן כאשר אותה "רוח רפאים" מתגלה כגאון מוזיקלי והנדסי מעוות שמתאהב בזמרת האופרה הצעירה, היפה והתמה כריסטין דָאֵי. הסיפור זכה לעיבודים רבים, הידוע שבהם הוא המחזמר "פנטום האופרה" מאת אנדרו לויד ובר.
גרגור

חתולים המתרפקים לצד בעליהם מגרגרים משמחה.
גרגור הוא קול שנוצר על ידי חתולים וזנים מסוימים של חתוליים, כאשר הם מרגישים שמחה ושלווה, וכן כדי לציין הנאה, וגם כאשר מתקרבים הבעלים שלהם ובני האדם האהובים עליהם. גרגור משוחרר גם על ידי חתולים חולים או כאשר הם מרגישים מדוכאים.
כאשר חתול מגרגר זה הופך את שמיעת קול פעימות הלב שלו או את שמיעת נשימותיו לבלתי אפשרי, ומכיוון שחתולים רבים מפסיקים לגרגר כשהם רואים מים זורמים מהברז, אז אפשר לשמוע את קצב הלב ואת נשימותיהם בצורה ברורה יותר, כך שבמרפאה וטרינרית חלק מהאנשים פותחים את הברז כדי לעצור את החתול מלגרגר עד שהם מצליחים לזהות את נשימותיו ואת דפיקות הלב שלו.
חיות נוספות - חיות נוספות, שאינן חתולים, שמגרגרות: דביבון מצוי, גחניים, נמיות, דובים, גיריות, שועלים, צבועים, ארנבות, סנאים, טפירים, ואחרים.
גרמניה באירוויזיון 2001

גרמניה באירוויזיון 2001 השתתפה עם השיר "Wer Liebe lebt" בביצוע של מישל.
לפני האירוויזיון > Countdown Grand Prix 2001

התחרות לבחירת נציג גרמניה לאירוויזיון 2001 נקראתה "Countdown Grand Prix 2001" ונערכה באולם "Preussag Arena" בהנובר.
התחרות נערכה בשני סבבים, בסבב הראשון הוצגו 12 שירים שמתוכם 3 עלו לסבב השני, ולאחר מכן בסיבוב השני נערכה הצבעה חוזרת לבחירת הזוכה מבין השלושה שעלו.
לפני האירוויזיון > Countdown Grand Prix 2001 > סיבוב ראשון

| סדר השמעה | מבצע | שיר | תרגום | אחוז קולות | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | German Tenors | "A song for our friends" | — | — | 4 |
| 2 | Münchener Zwietracht feat. Rudolph Moshammer | "Teilt Freud und Leid" | שתף אהבה וצער | 2.3% | 10 |
| 3 | סולטאנס | Set me free" | — | — | 8 |
| 4 | מישל | "Wer Liebe lebt" | כאלה החווים אהבה | 22.2% | 1 |
| 5 | בלון | "Techno Rocker" | — | 2.8% | 9 |
| 6 | Tagträumer | "Träumen und hoffen" | תחלום ותקווה | — | 7 |
| 7 | Illegal 2001 | "Ich weiß es nicht" | אני לא יודע | — | 5 |
| 8 | לזלי, גוי & בריגיט | "Power of trust" | — | 22.1% | 2 |
| 9 | זלאטקו | Einer für alle" | אחד בשביל כולם | 3.7% | 6 |
| 10 | Wolf Maahn | "Better life" | — | — | 12 |
| 11 | קווין | Playing on my mind | — | — | 11 |
| 12 | לו & להקה | "Happy birthday party" | — | 18% | 3 |
לפני האירוויזיון > Countdown Grand Prix 2001 > סיבוב שני

| סדר השמעה | מבצע | שיר | אחוז קולות | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 | מישל | "Wer Liebe lebt" | 36.6% | 1 |
| 8 | לזלי, גוי & בריגיט | "Power of trust | 34.7% | 2 |
| 12 | לו & להקה | "Happy birthday party | 28.7% | 3 |
באירוויזיון > נקודות שהוענקו לגרמניה

| 12 נקודות | 10 נקודות | 8 נקודות | 7 נקודות | 6 נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  פורטוגל פורטוגל  ספרד ספרד |  רוסיה רוסיה |  |  צרפת צרפת  אירלנד אירלנד |
| 5 נקודות | 4 נקודות | 3 נקודות | 2 נקודות | 1 נקודה |
|  מלטה מלטה |  דנמרק דנמרק  פולין פולין |  נורווגיה נורווגיה |  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת |  קרואטיה קרואטיה  אסטוניה אסטוניה  יוון יוון  לטביה לטביה  הולנד הולנד |
גסטון סלווטורה

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1941 ולפראיסו, צ'ילה 
 פטירה:  11 בדצמבר 2015 (בגיל 74) ונציה, איטליה 
 שם לידה:  Gaston Salvatore 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה החופשית של ברלין 
 שפות היצירה:  גרמנית, ספרדית 
 סוגה:  עיון 
 פרסים והוקרה:  פרס קלייסט (1991)  פרס גרהרט האופטמן (1972) 
 
גסטון סלווטורה
גסטון סלווטורה (בספרדית: Gaston Salvatore) היה סופר צ'יליאני בגרמנית.
ביוגרפיה

גסטון סלווטורה הוא צאצא של משפחה איטלקית בצ'ילה, הוא אחיין של סלבדור איינדה. אחרי שלמד בצ'ילה משפטים, היגר בשנת 1965 לגרמניה. הוא למד סוציולוגיה ומדע המדינה בברלין והיה פעיל כחבר קרוב של רודי דוצ'קה בתנועת הסטודנטים של שנות ה-60 של המאה ה-20. מאז 1969 הוא חי באיטליה. סלווטורה קיבל מספר פרסים ספרותיים על יצירותיו.
יצירותיו

"מותו של ביכנר", 1972
"הקיסר הסיני", 1980
"סטלין", 1985
"קינג קונגו", 1991
"ונציה", 1995
"הזמנה לאבדון", 2000
גן ניצחון

גן ניצחון שהוקם בתוך מכתש פצצה בלונדון במלחמת העולם השנייה
גני ניצחון (מאנגלית: Victory garden) הם חקלאות זעירה, של ירקות, פירות ועשבי תיבול שנשתלו בבתי מגורים פרטיים ובפארקים ציבוריים במהלך מלחמות העולם על מנת שהאוכלוסייה האזרחית תוכל להקל על שרשראות אספקת המזון.
גני הניצחון שמשו לא רק כדי להשלים את המנות שלהם אלא גם כדי להגביר את המורל.
תפוצה

נעשה שימוש בשיטה בארצות הברית, בריטניה, קנדה, אוסטרליה וגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
אספקת מזון במלחמה

במהלך מלחמות לעיתים נפגעות שרשראות יצור ואספקת מזון. לכן, על מנת להפחית מהנטל הלאומי ממשלות לעיתים עודדו אנשים לשתול גני ניצחון.
גני הניצחון שימשו יחד עם בולי קיצוב וכרטיסים כדי להפחית את הלחץ על אספקת המזון הציבורית.
מורל אזרחי

מלבד סיוע עקיף למאמץ המלחמתי, גנים אלה נחשבו גם ל"מחזק מורל" אזרחי, בכך שגננים יכלו להרגיש מועצמים מתרומת העבודה שלהם ומתוגמלים מהתוצרת שגדלה. זה הפך את גני הניצחון לחלק מחיי היומיום בעורף.
ראו גם

הגנה אזרחית
חקלאות
חקלאות עירונית
גינה קהילתית
משק לשעת חירום
מלחמה
עורף (מלחמה)
הערות שוליים

↑  Caves, R. W. (2004). Encyclopedia of the City. Routledge. p. 751. ISBN 978-0415862875.
↑  (www.dw.com), Deutsche Welle. "A brief guide to German garden colonies | DW | 30.05.2018". DW.COM (באנגלית). נבדק ב-2018-11-22.
↑  "German Allotment Gardens". www.cityfarmer.org. נבדק ב-2018-11-22.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007556106805171  LCCN: sh91002586
גבול ישראל–קפריסין

קו הגבול הימי בין ישראל לקפריסין
"נקודה 1" (הקצה הצפוני של הגבול עם קפריסין לפי ההסכם)
קו הגבול הימי בהסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון (in English: Israeli–Lebanese maritime border dispute)
^ נקודות גבול ימי ישראל - קפריסין, המרכז למיפוי ישראל (in English: Survey of Israel)
^ ישראל - נקודות גבול ימי צפוני, המרכז למיפוי ישראל
^ הגבול הימי הצפוני של ישראל 2011, באתר האו"ם
^ הסכם הגבול הימי בין ישראל לבין לבנון
גבול ישראל–קפריסין הוא חלק מגבולות מדינת ישראל. גבול זה מהווה קו הגבול הימי (אנ') היחיד של ישראל עם מדינה שאיננה גובלת בה יבשתית.
היסטוריה

במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 פעלו חברות גז רבות בישראל לעיכוב חקיקה בכנסת, שהייתה אמורה לעגן בחוק את הגבולות הימיים של ישראל בים התיכון. גורם נוסף, שעיכב את קביעת הגבולות בין ישראל לקפריסין, היה סכסוך גבולות ימי ביחסי ישראל–לבנון, סכסוך שנמשך עד 2022, והסתיים לאחר חתימת הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון.
ב-17 בדצמבר 2010, לאחר שנים של משא ומתן בנושא, חתמו שר התשתיות עוזי לנדאו ושר החוץ הקפריסאי מרקוס קיפרנאו על הסכם, בו נקבע באופן רשמי קו הגבול הימי בין המדינות. במסגרת ההסכם התחייבו המדינות לעבוד בשיתוף פעולה זו עם זו לפיתוח מאגרי גז טבעי חוצי גבולות, אם יתגלו כאלו. לבנון ראתה בהסכם זה הפרה של זכויותיה הריבוניות והכלכליות, ופנתה בעקבות כך במכתב למזכיר הכללי של האו"ם.
עד לחתימת ההסכם, לא הוגדר גבול מים כלכליים רשמי בין ישראל לקפריסין, וקפריסין החליטה לקבוע גבול באופן חד-צדדי, כ-210 קילומטרים מהחופים הדרום מזרחיים של קפריסין (בערך באמצע המרחק שבין ישראל לקפריסין), ואף החלה לשווק את השטחים באזור ליזמי נפט וגז.
עם זאת, החל מ-2011 הייתה מחלוקת קטנה בין ישראל לקפריסין לגבי החלוקה במאגר הגז אפרודיטה-ישי, שרובו במים הכלכליים של קפריסין ומיעוטו, כ-2%-10%, במים הכלכליים של ישראל. בשנים הראשונות לאחר מציאת המאגר לא הייתה כדאות כלכלית בפיתוחו בשל הצריכה הנמוכה של גז כמקור אנרגיה בקפריסין, אך בעקבות העלייה הגדולה בצריכת גז בקפריסין לאורך השנים גדלה הכדאיות הכלכלית. ב-2019 העניקה ממשלת קפריסין זיכיונות לתפעול המאגר, אך ישראל הודיעה כי היא לא מתכוונת לוותר על חלקה במאגר.
ב־2021 הסכימו המדינות לאפשר לחברות המחזיקות בזיכיון הישראלי ובזיכיון הקפריסאי להגיע להסכמות ביניהן. כיוון שהחברות לא הגיעו להסכמות בנושא, החליטה שרת האנרגיה, קארין אלהרר על החזרת המשא ומתן לדרג המדינות עצמן.
בספטמבר 2022, במהלך המשא ומתן על הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון נפגשו אלהרר ומנכ"ל משרד האנרגיה, ליאור שילת עם שרת האנרגיה הקפריסאית נטשה פילידס, שם דנו השלושה לגבי מאגר הגז והזכויות בו.
הערות שוליים

1 2  אבי בר-אלי, ישראל וקפריסין הסכימו על גבול המים הכלכליים, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2010
1 2  אבי בר אלי‏, בגלל הגז: הוסכם על גבול מים כלכלי עם קפריסין, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2010
↑  אבי בר-אלי, חלוקת שלל: ישראל וקפריסין דנות בגבולות מאגרי הגז, באתר TheMarker‏, 11 בדצמבר 2011
↑  עדיאל איתן מוסטקי, לא רק לבנון: התקדמות במו"מ עם קפריסין על גבולות מאגר אפרודיטה, באתר כלכליסט, 20 בספטמבר 2022
גסטון מספרו

| --- | --- |

 לידה:  24 ביוני 1846 הרובע הראשון לשעבר של פריז, צרפת 
 פטירה:  30 ביוני 1916 (בגיל 70) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Gaston Camille Charles Maspero 
 מקום קבורה:  בית הקברות מונפרנאס 
 מקום לימודים:  אקול נורמל סופרייר  תיכון לואי הגדול 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1874–1916)  המועצה העליונה לעתיקות של מצרים  המכון הצרפתי לארכאולוגיה מזרחית  אקול פראטיק דה אוטז אטיד  מוזיאון בולאק 
 תלמידי דוקטורט:  ריימון וייל 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד  אביר מפקד במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש 
 צאצאים:  ז'ורז' מספרו, אנרי מספרו, ז'ן מספרו 
 
גסטון מספרו
גסטון קאמי שארל מַסְפֵּרוֹ (בצרפתית: Gaston Camille Charles Maspero; ‏23 ביוני 1846 – 30 ביוני 1916) היה אגיפטולוג וארכאולוג צרפתי. שימש במשך שנים רבות כמנהל מחלקת העתיקות המצרית. הוא טבע את המונח "גויי הים" בהתייחסו לקואליציית השבטים שתקפה את מזרח הים התיכון ואת מצרים במאות ה-13 וה-12 לפנה"ס. מספרו חיבר למעלה מ-1,200 מאמרים על מצרים העתיקה.