ליז סמית'
ביוגרפיה > קריירה

פריצת הדרך בקריירה שלה הייתה בשנת 1971 כשהייתה סמית' בת 49. היא הופיעה בתפקיד האם המדוכאת בסרטו הראשון של מייק לי "רגעי עצב" שהוקרן בטלוויזיה במסגרת סדרת "Play for Today".
סמית' שיחקה בסרט "It's A Lovely Day Tomorrow" מאת ברנרד קופס ובבימויו של ג'ון גולדסמית, המבוסס על מקרה אמיתי של אסון שהתרחש בתחנת הרכבת בת'נל גרין(Bethnal Green tube station) בתקופת מלחמת העולם השנייה. בהמשך הופיעה בסרט "Hard Labour" של מייק לי. היא שיחקה בתפקיד הילדה סמפט באופרת הסבון "Emmerdale Farm", והשתתפה בסדרות הטלוויזיה "בערוב ימי היין", "Bootsie and Snudge", סדרת הדרמה "Crown Court", הקומדיה "I Didn't Know You Cared" ובסדרה הבלשית "The Sweeney". עוד שיחקה בתפקיד מאדאם בולס בסרט "הפנתר הוורוד מכה שנית" מ-1976, אבל הסצנות בהשתתפותה קוצצו בעריכה. ב-1983 הופיעה באותו תפקיד בסרט ההמשך "קללת הפנתר הורוד".
בשנות השבעים והשמונים של המאה העשרים הופיעה סמית' בתוכניות טלוויזיה פופולריות כמו "הדוכסית מרחוב דיוק", סדרת הדרמה "Within These Walls", הסיטקום "In Loving Memory", הסדרה המשטרתית "The Gentle Touch", הסדרה "Agatha Christie's Partners in Crime" המבוססת על ספריה של אגאתה כריסטי, עיבוד לספר "אישה שטן", ובתוכנית "המופע של לני הנרי". ב-1984 זכתה סמית' בפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה על הופעתה בדמות אמה של מגי סמית' בסרט הקולנוע "A Private Function".
בשנת 1980 שיחקה סמית' בתפקיד ליידי פיליפה מסטיינס בסרט הבריטי "Sir Henry at Rawlinson End". היא הופיעה במותחן "Apartment Zero" שהוצג ב-1988 בפסטיבל סאנדנס. בסרט גילמה דמות של אחת משתי נשים אקסצנטריות (השנייה היא דורה בריאן Dora Bryan) והן מתוארות בוושינגטון פוסט כשתי "רווקות זקנות דמויות גרגויל של תה ועוגיה המרחרחות במסדרונות".
בתחילת שנות התשעים הופיעה סמית' בקומדיית המצבים "2.4 ילדים בממוצע" בתפקיד כפול של הדודה בל ושל בט. עוד שיחקה בסדרה "אינדיאנה ג'ונס הצעיר" ובסדרה "לאבג'וי". ב-1994 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הילדים של ה-BBC בשם "פיראטים" ובתפקיד לטישה קרופלי בשבעה פרקים של הסדרה הקומית "הכומר מדיבלי". בתפקיד זה זכתה להכרה רחבה אבל הדמות שלה מתה בתוכנית הספיישל של חג הפסחא ב-1996.
בנובמבר 1995 הופיעה סמית' בתפקיד אורח בדרמה הרפואית של BBC1 "חדר מיון". ב-1998 כיכבה בסיטקום נוסף בשם "משפחת רויאל". התוכנית שודרה עד שנת 2000, וחזרה שוב בפרק בשנת 2006 כשהדמות שגילמה מתה. עוד השתתפה בסדרת הטלוויזיה "The Queen's Nose", בסדרה המשטרתית "The Bill" ובסרט הקולנוע "סודות ושקרים". ב-1999 הופיעה בתפקיד גברת דילבר בסרט "מזמור חג המולד". היא גילמה את אותה דמות גם בגרסה משנת 1984. בעיבוד ל"אליס בארץ הפלאות" משנת 1999 הופיעה בתפקיד מיס לורי.
ב-2009 נאלצה סמית' להפסיק לשחק בגלל בריאות לקויה. לפני כן הופיעה בסדרות טלוויזיה כמו "משפט ועונש" והסדרה הרפואית "רופאים". ב-2005 שיחקה בתפקיד הסבתא ג'ורג'ינה בסרט "צ'ארלי בממלכת השוקולד" ודיבבה ואת גברת מולץ' בסרט "וולאס וגרומיט והארנב הקטלני". עוד באותה שנה שיחקה בתפקידים קטנים בסרט "אוליבר טוויסט" ובסרט "איזו מאמי".
ב-2006 פרסמה סמית' את האוטוביוגרפיה שלה בשם "Our Betty", ובערך באותו זמן עברה לגור בבית גמלאים בהמפסטד שבלונדון. ב-2007 הוציאה לאור סדרה של סיפורים קצרים בשם "Jottings: Flights of Fancy" והופיעה בווידאו קליפ של הסינגל "This Must Be Love" של להקת "Little Man Tate". ב-5 בדצמבר 2007 זכתה סמית' בפרס הקומדיה הבריטית לשחקנית הטלוויזיה הקומית הטובה ביותר על תפקידה בסדרה "משפחת רויאל".
ב-2006 השתתפה סמית' בהופעת קמע בסרט של קנת בראנה "חליל הקסם", גרסה באנגלית לאופרה של מוצרט. היא גילמה את דמות פפגנה הזקנה שבהמשך הסרט הופכת לפפגנה הצעירה (בגילומה של זמרת הסופרן סילביה מוי).
ב-2008 שיחקה סמית' בעונה הראשונה של סדרת הדרמה התקופתית "הדרך לקנדלפורד". באותה שנה השתתפה בתוכנית "Desert Island Discs" של רדיו 4 של ה-BBC, והשתתפה בסרט "עיר הגחלת" שיצא לאקרנים באוקטובר 2008. ביולי 2009 הופיעה בסרט דוקומנטרי בשם "Liz Smith's Summer Cruise" בו הצטרפה לקבוצה של אנשים בשיט מקרואטיה לוונציה. באותו חודש הודיעה על פרישתה ממשחק אחרי שסבלה פעמים אחדות משבץ.
ב-2010 השתתפה בתוכנית "הצעירים" של ה-BBC בה שישה ידוענים בגילאי ה-70 וה-80 מנסים להתגבר על בעיות ההזדקנות בהתרפקות על שנות השבעים של המאה העשרים.