stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרל מרטל
הערות שוליים

↑  Pierre Riche, The Carolingians: A Family Who Forged Europe, University of Pennsylvania Press, 1993, p. 44:
↑  ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 3 (כתבה: אורה לימור), עמ' 71.
↑  Pierre Riche, The Carolingians: A Family Who Forged Europe, University of Pennsylvania Press, 1993, p. 44: "In the ninth century,
when chroniclers gave him the epithet Martellus, "the Hammer," they seem to have been consciously recalling Judas Maccabaeus, "the Hammerer"".
| השושלת הקרולינגית |
| --- | --- | --- |
| שבט פפין | פפין הזקן (580–640) • גרימואלד הזקן (616–656) • כילדברט המאומץ (מת ב-662) |  |
| שבט ארנולף | ארנולף ממץ (582–640) • כלודולף ממץ (מת ב-696 או 697) • אנסגיזל (מת לפני 679) • פפין האמצעי (635–714) • גרימואלד הצעיר (מת ב-714) • דרוגו משמפאן (670–708) • תאודואלד (708–741) • כילדברנד הראשון (מת ב-743 או 751) |  |
| השושלת הקרולינגית | קרל מרטל (686–741) • קרלומן (מת ב-754) • פפין הגוץ (714–768) • קרלומן הראשון (751–771) • קרל הגדול (מת ב-814) • לואי החסיד (778–840) |  |
| לאחר הסכם ורדן (843) | לותאר הראשון (795–855) • קרל הקירח (קרל השני) (823–877) • לואי הגרמני (לואי השני) (804–876) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259761205171  PLWABN: 9810621510205606  BnF: cb11936305g (data)  CANTIC: a20258185  GND: 118720910  ISNI: 0000 0000 6629 310X  LCCN: n80121045  NKC: mub2017969613  NTA: 069088942  SUDOC: 027288129  ULAN: 500354859  VcBA: 495/291145  VIAF: 807219   WorldCat (עם VIAF): 807219 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית ספר לבישול

שיעור בבית הספר לבישול ריימונד בלאן באוקספורד, אנגליה
סדנת סושי לחובבנים. מן התקרה נתלית מראה גדולה הנטויה בזווית, ובכך מאפשרת לתלמידים לראות את עבודת השף ממקום ישיבתם
בית ספר לבישול הוא מוסד להשכלה באמנות ומדע הבישול והכנת האוכל. ישנם סוגים רבים ושונים של בתי ספר לבישול ברחבי העולם, חלקם להכשרת שפים, אחרים מיועדים לחובבי בישול, וחלקם הם שילוב של השניים.
תוכניות הלימוד יכולות להשתנות בין מספר שעות ועד למספר שנים. חלק מהתוכניות מובילות לתואר אקדמי או הסמכה מקצועית מוכרת. תוכניות רבות כוללות התנסות מעשית במטבח מוסדי, לעיתים של מסעדה צמודה לבית הספר או תקופה של התנסות בעבודה במסעדה בבעלות פרטית.
בבתי הספר המקצועיים נלמדות טכניקות קולינריות, מנהגים גסטרונומים, מדעי המזון, התמודדות עם לקוחות ועקרונות כלכליים בסיסיים לקיום עסקי בתחום. בתי ספר לבישול לחובבים לעומת זאת, קשורים בתיירות קולינרית (אנ') במדינות רבות בעולם[דרוש מקור].
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה: ההיסטוריה לא התחילה בארצות הברית.
בארצות הברית, חינוך קולינרי הוא מושג חדש למדי ביחס לחינוך הקולינרי באירופה. ב-1898 הוציא צ'ארלס רנהופר, השף של מסעדת דלמוניקו'ס,  מגזין בתפוצה ארצית בשם "Chef". במגזין הייתה אחת הקריאות הראשונות להקמת בית ספר להכשרת טבחים בארצות הברית. רנהופר פנה לאירופה כדי לפתור את בעיות כוח האדם שלו. ב-1911 קידמה ארצות הברית מערכת דומה לזו האירופית, שבה מתלמדים נדרשו להשלים התחייבות של 6,000 שעות עבודה כדי לקבל הסמכה כשף.
בית הספר לבישול הפרטי המשמעותי הראשון באמריקה היה בית הספר לבישול בבוסטון (Boston Cooking School), אשר נוסד בשנת 1877. אחד הבולטים שבהם היה המכון הקולינרי של אמריקה (The Culinary Institute of America) שנוסד בשנת 1946. המכון הקולינרי של אמריקה הביא דרך חדשה וחינוך טוב יותר לאנשי מקצוע בתחום הקולינריה, על ידי לימוד התיאוריה מאחורי עבודתם העתידית וגם דרישה מהם להשלים בתשלום התמחות (internship) בת 18 שבועות במסעדה המאושרת על ידו, המחייבת אותם ליצור מאפס לפחות 51% מהמוצר שלהם. בית הספר משתמש בעיקר בהוראה מעשית, מה שמבטיח שהתלמידים ילמדו באמצעות התנסות מקצועית.
תוכניות לימודים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תוכניות לימודים > הסמכה

בחלק מבתי ספר, כמו קורדון בלו, הסטודנט נדרש לפגין את הידע והכישורים שלו על מנת לקבל הסמכה. אחרים, כמו המכללה הבינלאומית של בולטימור, אוניברסיטת סטרטפורד, אוניברסיטת ג'ונסון ווילס והמכון הקולינרי של אמריקה מציעים תוכניות לפיהן סטודנטים זוכים לתעודה מקצועית או תואר ראשון. יש גם כמה שבהם התלמידים מקבלים עם סיום הלימודים לא רק תעודה מקצועית אלא גם הסמכה על ידי הפדרציה האמריקאית לקולינריה.
הערות שוליים

↑  "Le Cordon Bleu - Why attend Le Cordon Bleu". Cordonbleu.edu. 2014-03-28. נבדק ב-2014-04-13.
↑  "CIA Leads the Way :: The Culinary Institute of America". Ciachef.edu. 2014-01-27. נבדק ב-2014-04-13.
↑  "Culinary Connection Culinary Arts Academy". Culinaryconnection.com. נבדק ב-2014-04-13.
↑  "Who We Are". Acfchefs.org. 2005-04-19. נבדק ב-2014-04-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562865605171  LCCN: sh85032171 
עבודה קולינרית בבית הספר לניהול מלונות באוניברסיטת ולס בצ'נאי, הודו
Dance Dance Revolution

| --- | --- |

הלוגו הנוכחי של המשחק (2009)
 כללי
 תאריך הוצאה:  יפןיפן 21 בנובמבר 1998 ארצות הבריתארצות הברית מרץ 1999
 סוגה:  משחק מוזיקה
 פיתוח:  Konami
 הוצאה לאור:  דיסני, Konami, נינטנדו
 דרישות תוכנה
 פלטפורמות:  ארקייד, Wii, פלייסטיישן, פלייסטיישן 2, Xbox, Xbox 360 ,פלייסטיישן 3 ,Nintendo GameCube
 www.konami.com/ja/
"משטח ריקוד" של גרסת הארקייד של המשחק
Dance Dance Revolution (מהפכת הריקוד או בראשי תיבות DDR) היא סדרת משחקי מוזיקה אשר הופקה על ידי Konami. המשחק הוצג לראשונה ביפן בשנת 1998 ושוחרר בצפון אמריקה ב-1999. DDR נחשב לחלוץ סוגת משחקי המוזיקה ומשחקי הריקוד בתעשיית משחקי המחשב. השחקן עומד על שטיח ריקוד מיוחד או במה במכונות הארקייד ומנסה לתזמן "פגיעה" בחצים צבעוניים המופיעים על המסך באמצעות הנחת רגליו על החץ המתאים. בסיום המשחק, השחקן נשפט על ביצועיו לפי תזמונו ופגיעה בחצים בזמן המתאים, ועל פי תזמונו מקבל "ציון". השחקן מקבל שירים חדשים לשחק עמם אם הציון שקיבל בסיכום המשחק נחשב ל"עובר".
המשחק גרר אחריו תגובות נלהבות וקיבל ביקורות חיוביות על ידי מבקרים, אשר שיבחו את מקוריות המשחק ואת חיי המדף הארוכים שלו. במרוצת הזמן שוחררו מספר גרסאות וחבילות הרחבה למשחק, הכוללות שירים חדשים ודרגת קושי גבוהה יותר. לאור הצלחת המשחק, קיבלה Konami מספר רישיונות להוספת מוזיקה המוגנת בזכויות יוצרים למשחקי ה-DDR. המשחק היווה את ההשראה העיקרית למשחקי Guitar Hero.
מהלך המשחק

בבסיסו המשחק כולל שטיח ריקוד מיוחד שעליו מסומנים ארבעה חצים הפונים מעלה, מטה, ימינה ושמאלה. השחקן מנסה לתזמן חצים צבעוניים הנעים כלפי מעלה. חצים אלה מופיעים לפי קצב השיר לכיוון "צלליות" דוממות של אותם חצים. על השחקן להניח את רגלו על פני החץ המתלכד עם הצללית המתאימה לו במסך. השחקן נשפט בסיום המשחק על פי דיוקו.
סוגי חצים חדשים נוספו במהדורות הנוספות. לדוגמה, "חצי הקפאה" (Freeze Arrows) הם חצים ירוקים וארוכים. כאשר חצים אלו מגיעים אל הצללית המתאימה להם, על השחקן להשאיר את רגלו על חץ זה. כאשר השחקן משאיר את רגלו, גודל החץ קטן. כאשר החץ נעלם, יכול השחקן לשחרר את רגלו. בדומה לחצים הרגילים, על השחקן להתחיל להשאיר את רגלו וכמו כן לשחררה בזמן המתאים על מנת לקבל את הציון הטוב ביותר.
פגיעה מוצלחת בחץ ממלאת מד הנקרא "מד הריקוד" (Dance Gauge), המשמש כ"מד החיים" של השחקן במשחק. כשם פגיעה מוצלחת בחץ ממלאת את המד, כך גם החטאה בפגיעה או פגיעה שאינה מוצלחת תפחית מן המד. אם המד מתרוקן באמצע השיר, השחקן נכשל בשיר. אם המד אינו מתרוקן באמצע השיר, אלא נשאר מלא בסופו, השחקן נשפט על פי אותו מד. כלומר, כאשר המד מלא יותר, כך הציון עולה או ההפך.
כמו כן, המשחק מציע מצב לשני שחקנים, בו השחקנים מתחרים אחד כנגד השני תוך שימוש בשני שטיחי ריקוד. המנצח ברוב הגרסאות נחשב לשחקן אשר "מד הריקוד" שלו מלא יותר. בגרסאות אחדות (לרוב בגרסת הארקייד), שני השחקנים צריכים לעבוד יחד על מנת לסיים את הסיבוב; על השחקן הראשון לפגוע ב"חצים הרגילים" הפונים מעלה, מטה, ימינה ושמאלה, בעוד שעל השחקן האחר לפגוע בחצים אלכסוניים (מעלה, מטה, אלכסון הפונה ימינה, אלכסון הפונה שמאלה). כמו כן ישנו מצב לשחקן יחיד אשר משתמש בשני שטיחי הריקוד.
גרסאות

המשחק שוחרר במדינות רבות בעולם, ביניהן ישראל, לקונסולות שונות, וכמו כן שוחררו גרסאות מחודשות וחבילות הרחבה. המשחק שוחרר לראשונה ביפן כמשחק ארקייד ולאחר מכן לקונסולת הפלייסטיישן. המשחק שוחרר לאחר מכן לאמריקה הצפונית, אסיה, אירופה, אוסטרליה, ניו זילנד ואפריקה הדרומית לקונסולות נוספות כגון פלייסטיישן 2, Wii, Xbox ורבות אחרות לאחר מכן. למרות זאת, משחקי ה-DDR היפניים הוברחו כיוון שתוכנם שונה מהגרסאות הכלל-עולמיות.
גרסאות > מכונות ארקייד

מכונת ארקייד סטנדרטית של המשחק מכילה מסך ושטיח ריקוד. למסך שידה גדולה אשר מאחסנת בתוכה רמקולים גדולים ואורות ניאון אשר תלויים על הרמקולים. מעל הרמקולים ממוקמים מסך המשחק ומכונת התשלום. מעל המסך ישנו לוגו המשחק וכמו כן זרקורים צבעוניים הנדלקים כאשר אחד מן השחקנים מצליח לפגוע באחד החצים. שטיחי הריקוד עשויים מתכת (בניגוד לגרסה הביתית בה שטיח הריקוד הוא דמוי שטיח) ומאוחסנים בזכוכית אקרילית. על השטיחים סמלי המשחק המוכרים (החצים המאונכים מעלה, מטה, ימינה ושמאלה), מופרדים בעזרת ריבועי מתכת. מאחורי השטיחים מותקנים מוטות מתכת המצופים באורות ניאון בצורת "U", אשר נדלקים כאשר אחד מן השחקנים מצליח לפגוע באחד החצים. חלק מן השחקנים משתמשים במוטות אלו כדי לשמור על שיווי משקל או על מנת להקל על משקל הרגליים, שיטה המאפשרת דיוק וקלילות גבוהים יותר.
חלק מן המכונות אף מכילות חריץ לכרטיס זיכרון של פלייסטיישן, המאפשר לשחקנים לשמור את התוצאות מן המכונה לקונסולה. כמו כן, הגרסאות הביתיות של המשחק אפשרו לשחקנים ליצור תבניות ריקוד משלהם לכרטיס הזיכרון - השחקן יכול להתאמן על התבניות שיצר ואף להתחרות בהם כנגד שחקן נוסף.
המשחק בישראל

בישראל ניתן היה למצוא את גרסת הארקייד המקורית של המשחק במשחקיות או במרכזי בילוי עד שנת 2016. כיום ניתן למצוא ב3 מקומות בישראל רק את גרסת החיקוי הקוריאנית, Pump It Up, שיצאה לראשונה על ידי חברת ANDAMIRO בשנת 1999. בשוק הצרכנים ידועה יותר גרסת החיקוי החינמית של המשחק, Stepmania, אותה ניתן להפעיל הן באמצעות חיבור לשטיח הריקוד המקורי והן באמצעות מקשי החצים במקלדת.
בעקבות המשחק

הצלחתו של המשחק בשוק משחקי המחשב והגדרתו כציון דרך בסוגה גררה אחריו משחקים בעלי עיקרון דומה. בשנת 2008 תבעה Konami את חברת Viacom בגין הפרת זכויות יוצרים ושימוש בעיקרון משחקי ה-DDR ללא רשות מהחברה.
כמו כן תבעה Konami חיקוי מסחרי אמריקאי בשם In the Groove על הפרת קניין רוחני. חיקוי זה פותח על ידי חברת Roxor ויצא לאור בשנת 2005, בין השאר בתצורת מכונות ארקייד. בשנת 2006 הסתיימה התביעה בהשגת זכויות הקניין הרוחני של המשחק על ידי Konami ‏.
מעריצי DDR יצרו למשחק גרסאות משלהם, רובן פועלות תחת רישיון קוד פתוח ומוצעות בחינם לקהל הרחב. משחק המעריצים הבולט ביותר הוא Stepmania, משחק בקוד פתוח הדומה למשחק המקורי. Stepmania הוא המנוע של המשחק In the Groove, ומאפשר לשחקנים לשחק בשירים המקוריים אך גם לתכנת כוריאוגרפיה משלהם לשירים מקוריים או לשירים מתוך ספריות המחשב.
ראו גם

שטיח ריקוד
הערות שוליים

↑  Konami sues Viacom over Rock Band - GameSpot
↑  Konami reaches settlement in DDR lawsuit | GamesIndustry International
מכונת הארקייד המקורית, צפון אמריקה
אורל שטיין

| --- | --- |

צילום משנת 1909
 לידה:  26 בנובמבר 1862 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  26 באוקטובר 1943 (בגיל 80) קאבול 
 שם לידה:  Stein Márk Aurél 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה, מזרחנות, בלשנות 
 מקום קבורה:  קאבול 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טיבינגן (1883)  אוניברסיטת וינה (אין ערך)  אוניברסיטת לייפציג (אין ערך)  בית הספר התיכון הלותרני 
 מוסדות:  הקולג' האוריינטלי  אוניברסיטת פנג'אב 
 פרסים והוקרה:  פרס סטניסלאס ז'וליין (1909)  מדליית הזהב של החברה הגאוגרפית הצרפתית (1923)  מדליית המייסדים (1909)  אביר מפקד במסדר האימפריה ההודית (1912)  עמית האקדמיה הבריטית (1921) 
 הערות:  שם לידה:Stein Márk Aurél
 
אורל שטיין (עם כלבו דאש השני) ומלווים באגן טארים, 1910 לערך
סר מרק אוּרֶל שטיין (בהונגרית: Stein Márk Aurél, באנגלית ידוע כAurel Stein קרי: סטיין; 26 בנובמבר 1862 – 26 באוקטובר 1943) היה ארכאולוג, נוסע ואתנוגרף בריטי, יהודי מומר, הונגרי במוצאו, שחקר את מרכז אסיה במהלך מספר מסעות רגליים ארוכים. בין היתר חקר את אגן טארים ונווי המדבר העתיקים של מדבר טקלה מקאן והיה הראשון שגילה כתבים בשפה הטוכארית, שפה הודו-אירופית שנכחדה. אחיינו היה אנדרו קלר, הביופיזיקאי ההונגרי-יהודי-בריטי.
רקע משפחתי ושנותיו המוקדמות

נולד בפשט למשפחה יהודית. האב, נתן שטרן (1812–1889), היה סוחר והאם, אנה (נאנט) הירשלר (1817–1887) הייתה בת של סוחר יליד סלובקיה. מרק אורל (שנקרא כך לפי הקיסר מרקוס אורליוס, אבל ככל הנראה גם לזכר סבו מארק הירשליר) ואחיו, ארנסט, הוטבלו לנצרות לותרנית, בעוד הוריו ואחיותיו נותרו יהודים.
שטיין בילה את ילדותו בבית מרווח של משפחת הירשלר ברחוב טיקר (Tükör) בית מספר 2 ,ברובע ליפוטווארוש של פשט. חונך בעיקר על ידי דודו, איגנץ הירשלר, רופא עיניים מפורסם, שבמקביל לגרסה מודרנית ו"מתבוללת" של היהדות, העריץ את התרבות הקלאסית הגרמנית. איגנץ הירשלר היה לפרופסור באוניברסיטה, חבר באקדמיה ההונגרית ובו זמנית כיהן תקופה כראש קהילת פשט וכיושב ראש הקונגרס היהודי מהשנים 1868–1869 שבו פרץ במלא עוצמתו הקרע ביהדות הונגריה.
אחרי שנות הלימוד הראשונים בית הספר הקתולי של הפיאריסטים בבודפשט, נסע אורל ללמוד בגימנסיה לותרנית בדרזדן ואחר כך בווינה כשבחופשות הקיץ היה מבלה בבית ההורים ומבקר בספריית האקדמיה ההונגרית למדעים הסמוכה. את סיום בחינות הבגרות עשה בגימנסיה הלותרנית שבככר דיאק בבודפשט.
. עם מלגה שקיבל משר החינוך ההונגרי, אגושטון טרפורט, למד שטיין בהמשך ארכאולוגיה ומזרחנות, בעיקר פרסית קדומה ושפות הודו באוניברסיטת וינה ואוניברסיטת טובינגן, בלייפציג ולאחר מכן בלונדון. חזר להונגריה כדי לשרת בשרות הצבאי חובה. בהזדמנות זו למד קרטוגרפיה צבאית באקדמיה הצבאית ההונגרית "לודוביקה", ידע שהועיל לו בעת מסעותיו העתידיים באסיה.
אנגליה והודו

בסופו של דבר היגר לבריטניה ולמד ארכאולוגיה באוקספורד. בסוף לימודיו שלט, לבד מאנגלית, גרמנית, צרפתית והונגרית גם בלטינית, יוונית עתיקה, פרסית וסנסקריט. ב-1887 יצא להודו הבריטית למשרה באוניברסיטת פנג'אב. ב-1899 עבר לכלכותה. ב-1904 היה לאזרח האימפריה הבריטית.
מסעותיו

בשנת 1898 נחשף לספרו של החוקר סוון הדין, "דרך אסיה" אודות מסעותיו במרכז אסיה במטרה להתחקות אחר נתיב "דרך המשי". ב-1900 יצא בעקבותיו למסע של 4,800 קילומטרים שהחל בהודו והגיע עד למרכז סין וטורקסטן. שטיין צעד במעלה נהר האמו דריה עד למקורותיו בהרי פמיר, משם עבר דרך מעבר מינגטקה (אנ') וירד לעבר מדבר טקלה מקאן ("מדבר קתאי") ואגן טארים, שם חקר את נווה המדבר העתיק דנדן הויק (אנ'). ב-1907 שב לאזור וחקר את מערות מוגאו ("מערות אלף הבודהות") שם גילה (יחד עם מלווה מקומי בשם יין מא ז'יאנג) אלפי כתבים במצב שימור מעולה, רובם כתובים בכתב סיני, אך חלקם בסנסקריט ובטוכארית, שפה לא נודעת שהיה הראשון לגלות.
במערות, שהיוו אתר דתי במשך אלפי שנים, גילה את סוטרת היהלום, הטקסט הכתוב השלם המתוארך העתיק ביותר בעולם (מתוארך ל-868 לספירה). שטיין רכש מן הנזירים בנוסף לסוטרה עוד כ-40,000 כתבים עבור המוזיאון הבריטי וכן ציורים וממצאים רבים של תרבות חומרית שהשתמרו ובהם מוצרים מכפות דקלים, אריגים, תכשיטים וכלי קרמיקה. על הישג זה כה בתואר עמית האקדמיה הבריטית ואביר האימפריה ההודית, שהקנה לו את הזכות להוסיף "סר" לפני שמו.
בהמשך המסע, בשנת 1908 עבר את הרי קונלון, וסבל מכוויות קור קשות שעלו לו בכמה מבהונות רגליו. ב-1918 שב לאוקספורד.
בשנות ה-30 יצא למסעות חקר במסופוטמיה (איראן, עיראק וסוריה).
כשלא יצא למסעות חי לבדו למשך תקופות ארוכות באוהל בעיירה גולמרג שבקשמיר. את שטיין ליווה תמיד כלב, לרוב מסוג פוקס טרייר. כל כלביו כונו "דאש".
מת בקאבול ונקבר שם בבית הקברות הבריטי.
אוספיו נחלקו בין המוזיאון הבריטי, הספרייה הבריטית, מוזיאון סרינגאר והמוזיאון הלאומי בניו דלהי. בשנת 1921 תרם את התכתבויותיו המשפחתיות וכ-2000 מספרייתו לאקדמיה ההונגרית למדעים.
פרסים ואותות כבוד

1895 - חבר-חוץ באקדמיה ההונגרית למדעים
הנצחה

1976 - במקום שבו נמצא פעם ביתו, כעת בניין משרדים ברחוב יאנוש אראן 6–8 בבודפשט הותקנה לוח זיכרון לזכרו, בעיצובו של אישטוואן מאדראשי.
פרסומיו

1898. Detailed Report on an Archaeological Tour with the Buner Field Force, Lahore, Punjab Government Press
1900. Kalhaṇa's (Rājataraṅgiṇī) – A Chronicle of the Kings of (Kaśmīr), 2 vols. London, A. Constable & Co. Ltd. Reprint, Delhi, Motilal Banarsidass, 1979
1904 Sand-Buried Ruins of Khotan, London, Hurst and Blackett, Ltd. Reprint Asian Educational Services, New Delhi, Madras, 2000
1905. Report of Archaeological Survey Work in the North-West Frontier Province and Baluchistan, Peshawar, Government Press, N.W. Frontier Province
1907. Ancient Khotan: Detailed report of archaeological explorations in Chinese Turkestan, 2 vols. Clarendon Press. Oxford
1912. Ruins of Desert Cathay: Personal Narrative of Explorations in Central Asia and Westernmost China, 2 vols. London, Macmillan & Co. Reprint: Delhi. Low Price Publications. 1990
1921a. Serindia: Detailed report of explorations in Central Asia and westernmost China, 5 vols. London & Oxford, Clarendon Press. Reprint: Delhi. Motilal Banarsidass. 1980
The Thousand Buddhas : ancient Buddhist paintings from the cave-temples of Tung-huang on the western frontier of China.
1921b “A Chinese expedition across the Pamirs and Hindukush, A.D. 747.” Indian Antiquary 1923
1928. Innermost Asia: Detailed Report of Explorations in Central Asia, Kan-su and Eastern Iran, 5 vols. Oxford, Clarendon Press. Reprint: New Delhi. Cosmo Publications. 1981
1929. On Alexander's Track to the Indus: Personal Narrative of Explorations on the North-West Frontier of India. London, Macmillan & Co. Reprint: New York, Benjamin Blom, 1972
1932 On Ancient Central Asian Tracks: Brief Narrative of Three Expeditions in Innermost Asia and Northwestern China. Reprinted with Introduction by Jeannette Mirsky. Book Faith India, Delhi. 1999
1940 Old Routes of Western Iran: Narrative of an Archaeological Journey Carried out and Recorded, MacMillan and co., limited. St. Martin's Street, London
1944. "Archaeological Notes from the Hindukush Region"
לקריאה נוספת

Kinga Frojmovics, Geza Komoróczy, Viktoria Pusztai and Andrea Strbik, Jewish Budapest - Monuments, rites, history, Central European University Prees, Budapest 1994
הערות שוליים

↑  דאש השני
1 2 3 4  Kinga Frojmovics עמוד 332
↑  משפחת הירשלר באתר גנאלוגי ancestry, לפי אנציקלופדיה י.וו.א.
1 2  Kinga Frojmovics עמוד 333
↑  ויליאם ריאן וולטר פיטמן, המבול של נח, עם עובד - ספריית אופקים 2007, עמ' 186-7
↑  עם דאש באסיה
↑  קברו בקאבול
↑  Ágnes Kelecsényi עמוד 8
1 2 3 4  M. A. Stein - Digital Archive of Toyo Bunko Rare Books at dsr.nii.ac.jp
↑  http://www.pears2.lib.ohio-state.edu/FULLTEXT/TR-ENG/aurel.htm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268301805171  PLWABN: 9810661940205606  BIBSYS: 90530180  BNE: XX1446135  BnF: cb12130251p (data)  CiNii: DA00454802  GND: 118942905  ICCU: UFIV009898  ISNI: 0000 0001 1030 732X  LCCN: n82045000  LNB: 000178807  NDL: 00457548  NKC: jn19990008199  NLA: 36557654  NLK: KAC201901228  NTA: 073450081  PIC: 296366  RERO: 02-A014346106  SELIBR: 235489  SNAC: w69k4xr1  SUDOC: 030688132  S2AuthorId: 94237204  Trove: 1291244  ULAN: 500356844  VcBA: 495/42873  VIAF: 88967071   WorldCat (עם VIAF): 88967071
גרפיקה וקטורית

הדגמה של ההבדל בין הגדלה מבוססת פיקסלים (רסטר) וּוקטורים. (a) התמונה הווקטורית המקורית; (b) הגדלה פי 8 של התמונה הווקטורית; (c) הגדלה פי 8 של תמונת מפת סיביות, שהופקה מהתמונה הווקטורית המקורית. בניגוד לתמונות וקטוריות, איכות תמונות מפת סיביות יורדת עם הגדלתן.
גרפיקה וקטורית היא שיטה לתיאור תמונה דיגיטלית באמצעות וקטורים, המשמשת בגרפיקה ממוחשבת.
השיטה הבסיסית לתיאור תמונה באופן דיגיטלי, תמונת מפת סיביות, היא למעשה מערך דו-ממדי, שכל איבר בו מייצג נקודה במישור. בכל איבר במערך שמורים נתונים אודות הנקודה; בעיקר נתוני צבע.
בשיטה זו, ייצוג של קטעים נעשה בזבזני, כי במקום לייצג את הקטע מייצגים רק מספר סופי של נקודות עליו. ממילא, מתיחה של התמונה לשם הגדלה תיצור טשטוש, כי רק הנקודות יוגדלו ולא כל הקטע המקורי.
איורים בגרפיקה וקטורית מורכבים מצורות בסיסיות, אותן המחשב מסוגל לעבד בנקל, כמו נקודה, קו, אליפסה וקשת. התיאור של כל מרכיבי התמונה נשמר בזיכרון המחשב.
כאשר מעוניינים להציג תמונה על המסך או להדפיס אותה, המחשב מבצע תהליך תיצוג (Rendering) היוצר תמונת מפת סיביות ברזולוציה הנדרשת מתוך האיור הווקטורי.
יתרונה העיקרי של גרפיקה וקטורית הוא ביכולת לשנות את ממדי התמונה (להרחיב אותה או לכווץ אותה) בלא כל פגיעה באיכות התמונה, שלא כמו במקרה של תמונת מפת סיביות. כמו כן, כאשר מדובר באיורים יחסית פשוטים, נפח האחסון הנדרש בייצוג וקטורי קטן משמעותית לעומת מפת סיביות.
סוגי קבצים וקטוריים נפוצים

CD או CDR פותח עבור תוכנת קורל דרו
CGM – היה ניסיון לסטנדרטיזציה של שמירת קבצים וקטוריים, מספר תוכנות תומכות בפורמט זה
DXF – פותח בזמנו עבור תוכנות תכנון בעזרת מחשב, בעיקר אוטוקאד מהווה פורמט מוביל בתחום הגרפיקה הממוחשבת הווקטורית
EPS – ראשי תיבות של Encapsulated PostScript, משמש לתוכנות הוצאה לאור שולחנית
PIC – פורמט שפותח לטובת תוכנות חברת לוטוס, בעיקר עבור לוטוס 1-2-3
PICT – פורמט שפותח עבור מחשבי מקינטוש, מהווה פורמט מוביל גם כיום אולם מוחלף לאט לטובת פורמט PDF
WMF ‏(Windows Metafile) – מאפשר שמירה הן וקטורית והן ממופת סיביות
SVG – שמה של שפת XML המשמשת לתיאור גרפיקה וקטורית דו-ממדית סטטית או דינמית. השפה היא תקן פתוח.
תוכנות גרפיקה וקטורית

תוכנות חופשיות:
Inkscape
Sodipodi
Dia
Xfig
תוכנות מסחריות:
אדובי אילוסטרייטור (Adobe Illustrator)
אדובי אנימייט (Adobe Animate)
קורל דרו (CorelDraw)
פלקסי
פאוור פוינט (Power Point) (החל מגרסה 365, ורק בפורמט svg)
תוכנות בעבר:
אדובי פלאש (Adobe Flash)
מקרומדיה פריהנד (FreeHand)
אדובי פיירוורקס (Adobe Fireworks)
ראו גם

SVG – תקן פתוח לגרפיקה וקטורית (הפורמט הטבעי בוויקישיתוף).
הערות שוליים

↑  מכונה גם "גרפיקה ראסטרית", מהמילה האנגלית "Raster"‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph798368
דני לואדר

דניאל נמאסו אדי-מסומבה לואדר (באנגלית:Daniel Namaso Edi-Mesumbe Loader;נולד ב-28 באוגוסט 2000) הוא כדורגלן אנגלי המשחק כחלוץ בפורטו.
קריירת מועדונים

לואדר נולד ברדינג והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וויקומב וונדררס לפני שעבר ב-2012 לקבוצת הנוער של קבוצת עיר הולדתו, רדינג. ב-2016 זכה בגביע מאוריס אדלסטון לשחקן האקדמיה הטוב ביותר במועדון.
באוגוסט 2017 ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצה הבוגרת בגיל 16, כשנכנס כמחליף בהארכה בניצחון 1-3 על מילוול בגביע האנגלי. בסוף החודש חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו. ב-27 באפריל 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון על מידלסברו.
באוגוסט 2020 חתם לואדר בפורטו ב' לחוזה לשנתיים. בעונתו הראשונה רשם 32 הופעות ו-8 שערים. בעונה שלאחר מכן כבש 15 שערים עבור קבוצת המילואים. באוקטובר 2021 זומן לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת ואף כבש בניצחון 1-4 על בואבישטה.
לואדר פתח את עונת 2022/2023 בניצחון 0-3 על טונדלה במשחק הסופר קאפ הפורטוגזי.
נבחרת לאומית

לואדר שיחק בנבחרות הצעירות של אנגליה. הוא היה חלק מנבחרת אנגליה עד גיל 17 שסיימה כסגנית באליפות אירופה עד גיל 17 ב-2017. באותה שנה זכה עם נבחרת אנגליה עד גיל 17 בגביע העולם עד גיל 17.
הערות שוליים

↑  DANNY LOADER É REFORÇO DO FC PORTO B, fcporto
בוריס אלכסנדרוב

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1905 (יוליאני) בולוגויה, רוסיה 
 פטירה:  17 ביוני 1994 (בגיל 88) מוסקבה, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות נובודוויצ'יה 
 מוקד פעילות:  ברית המועצות, האימפריה הרוסית, רוסיה 
 מקום לימודים:  הקונסרבטוריון של מוסקבה, Academic Music College of the Moscow Conservatory, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 פרסים והוקרה:  פרס סטלין (1950)  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית (1944)  מדליה על ההצטיינות בעמל (1939)  מדליה על ההצטיינות בקרב (1953)  פרס לנין (1978)  פרס האחים וסילייב של הרפובליקה הסובייטית הרוסית (1985)  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין (1970)  מסדר שירות המולדת בכוחות המזוינים הסובייטים, דרגה 3 (1982)  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית (1948)  דרגה שנייה במסדר המלחמה הפטריוטית (1985)  עיטור הדגל האדום של העמל (1964)  עיטור מהפכת אוקטובר (1985)  עיטור לנין (1949, 1967, 1975)  אמן העם של ברית המועצות (1958)  גיבור העמל הסוציאליסטי (1975)  מדליית השירות המצוין, דרגה 1  עיטור הדגל האדום (מונגוליה)  מסדר 9 בספטמבר 1944  מדליית השירות המצוין, דרגה 3  מדליית השירות המצוין, דרגה 2  עיטור "שירות המולדת בכוחות המזוינים של ברה"מ"  מדליית ההגנה על מוסקבה  מדליה על הכשרת קרקעות בתולות  מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליית וטרן הכוחות המזוינים של ברית המועצות  פרס סטלין, דרגה 1  מדליה לגבורת העמל במלחמת המולדת הגדולה 1941–1945  פרס גלינקה 
 
בוריס אלכסנדרוביץ' אלכסנדרוב (ברוסית: Борис Александрович Александров; ‏4 באוגוסט 1905 - 17 ביוני 1994), היה מלחין ומנצח סובייטי, במשך כ-40 שנים היה מנהל מקהלת הצבא האדום.
חייו

בוריס אלכסנדרוב נולד בעיר בולוגויה (כיום במחוז טבר) כבן של המלחין והמנצח אלכסנדר אלכסנדרוב. בגיל 12 החל לשיר במקהלה של אביו, בשנת 1918 המשפחה עברה למוסקבה ובוריס החל לשיר במקהלה של תיאטרון בולשוי. בשנת 1929 סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של מוסקבה במסלול הלחנה.
בשנים 1930–1937 אלכסנדרוב היה מנהל מוזיקלי בתיאטרון של הצבא האדום במוסקבה והחל מ-1933 לימד במקביל בקונסרבטוריון של מוסקבה. בשנת 1937 התמנה לסגן מנהל של מקהלת הצבא האדום שהייתה תחת ניהול אביו, מייסדה. בשנת 1942 ייסד את מקהלת הרדיו והיה מנהלה עד לשנת 1946.
בשנת 1946, לאחר מות אביו, התמנה בוריס אלכסנדרוב למנהל המקהלה של הצבא האדום וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1987. במהלך שנות ניהולו המקהלה הרחיבה מאוד את הרפרטואר שלה, הופיעה בהצלחה גדולה במספר רב של מדינות העולם וקיבלה הכרה בינלאומית.
בשנת 1973 הועלה בוריס אלכסנדרוב לדרגת אלוף בצבא הסובייטי. בשנת 1975 לאות הכרה בתרומתו לפיתוח התרבות בברית המועצות הוענק לו התואר גיבור העמל הסוציאליסטי. בנוסף לכך קיבל את פרס סטלין בשנת 1950, פרס לנין בשנת 1978 ותואר אמן העם בשנת 1958.
בנוסף לפרסים זכה בוריס אלכסנדרוב בעיטור לנין (3 פעמים), וכן בעיטור הדגל האדום (1964) ובעיטור מהפכת אוקטובר (1985).
בשנת 1987 אלכסנדרוב יצא לגמלאות. הוא נפטר ב-17 ביוני 1994 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה ליד קבר אביו.