stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוח נסקה

בצבע טורקיז – לוח נסקה
לוח נסקה הוא לוח טקטוני ימי באגן המזרחי של האוקיינוס השקט מול חופה המערבי של אמריקה הדרומית הקרוי על שם אזור נסקה (Nazca) בדרום פרו. ההפחתה המתמשכת של לוח נסקה לאורך שקע פרו-צ'ילה מתחת הלוח הדרום-אמריקאי היא הגורם העיקרי להיווצרות הרי האנדים. הלוח גובל במערב בלוח הפסיפי ובדרום בלוח האנטארקטי דרך הרכס המזרח-פסיפי (East Pacific Rise) ורכס צ'ילה (Chile Rise) בהתאמה, שניהם רכסים מרכז-אוקיינים. תנועת לוח נסקה מעל כמה נקודות חמות גרמה ליצירת כמה איים געשיים, בהם איי גלאפגוס ואי הפסחא, כמו גם ליצירת שלשלות הרי מצולה שכיוונם ממערב למזרח העוברים הפחתה תחת אמריקה הדרומית. רכס כזה לדוגמה הוא "רכס קרנגי" (Carnegie Ridge) המשתרע לאורך של 1,350 קילומטרים ורוחבו המקסימלי 300 קילומטרים, וכולל את איי גלאפגוס בקצהו המערבי, או רכס נסקה שאורכו מעל ל-1,000 קילומטרים ורוחבו כ-200 קילומטרים העובר הפחתה בחוף דרום פרו.
לוח נסקה הוא לוח צעיר יחסית – הן על פי גיל סלעיו והן על פי משך זמן קיומו כלוח עצמאי – שנוצר לאחר התפרקות לוח פרלון לפני 23 מיליון שנים. הסלעים העתיקים ביותר בלוח הם בני כ-50 מיליון שנים.
גבולות

צומת משולש, הצומת המשולש של צ'ילה, שוכן על קרקעית האוקיינוס השקט מול חצי האי טאיטאו וחצי האי טרס מונטס (Península Tres Montes) שבחופה הדרומי של צ'ילה. בנקודה זו נפגשים שלושה לוחות טקטונים: לוח נסקה, הלוח הדרום-אמריקאי והלוח האנטארקטי. צומת משולש נוסף קיים בפינה הצפון-מערבית של לוח נסקה, שבו נפגשים לוח נסקה, לוח קוקוס והלוח הפסיפי מול חופה של קולומביה. בכל אחד מצמתים משולשים אלו קיים מיקרו-לוח, המיקרו-לוח חואן פרננדס (Juan Fernandez Microplate) בצומת הדרומי והמיקרו-לוח של גלאפגוס (Galapagos Microplate) בצומת הדרומי. מיקרו-לוח שלישי, המיקרו-לוח של אי הפסחא, שוכן מעט צפונית למיקרו-לוח חואן פרננדס, ומעט מערבית לאי הפסחא.
השוליים המזרחיים של לוח נסקה הם גבול סגירה באזור הפחתה מתחת ללוח הדרום-אמריקאי והרי האנדים, תוך יצירת שקע פרו-צ'ילה, שבו התפשטות קרקעית הים מאפשרת למאגמה לעלות.
השוליים המערביים הם גבול פתיחה עם הלוח הפסיפי, תוך יצירת רכס מזרח הפסיפי.
השוליים הצפוניים הם הרי המצולה של רכס גלאפגוס ("Galapagos Rise"), גבול פתיחה עם לוח קוקוס.
ההפחתה של לוח נסקה מתחת לדרום צ'ילה חוללה במהלך ההיסטוריה רעידות אדמה מסיביות, כולל רעידת האדמה העוצמתית ביותר שנמדדה בהיסטוריה, רעידת האדמה בוואלדיביה ב-22 במאי 1960, שעוצמתה הייתה 9.5 בסולם מגניטודה לפי מומנט ( M_{w}), שבה נספו 6,000 בני אדם.
תנועת הלוח

התנועה המוחלטת של לוח נסקה חושבה כ-3.7 סנטימטרים מזרחה בשנה, התזוזה המהירה ביותר של לוח טקטוני כלשהו. לוח נסקה מופחת מתחת ללוח הדרום-אמריקאי בזווית חדה (קטנה מ-30°) יוצאת דופן, ובנוסף לעיוות שנגרם עקב כך הוא נקרע תוך כדי התהליך. ההפחתה יצרה וממשיכה לייצר את רכס הרי האנדים. העיוות של לוח נסקה אפילו משפיע על הגאוגרפיה של בוליביה, הרחק מזרחה. על לוח נסקה התרחשה רעידת האדמה בבוליביה ב-1994 שהייתה בעוצמה של  M_{w}‏8.2, שבאותה עת הייתה רעידת האדמה החזקה ביותר שנמדדה בעומק מעל ל-300 קילומטרים.
מלבד איי חואן פרננדס, יש באזור מעט מאוד איים הסובלים מרעידות האדמה שהן תוצאה של התנועות המורכבות באזור הצמתים.
הערות שוליים

↑  Steven Dutch, Sea Floor Spreading in the Pacific
↑  Tectonics of South America: Chile Triple Junction
| טקטוניקת הלוחות |
| --- | --- | --- |
| לוחות | הלוח הערבי • הלוח האפריקאי • הלוח האירואסייתי • הלוח הלבנטיני • הלוח האנטולי • הלוח ההודי • הלוח האוסטרלי • הלוח האנטארקטי • הלוח הצפון-אמריקאי • הלוח הדרום-אמריקאי • הלוח הפסיפי • הלוח הקריבי • לוח סקוטיה • לוח נסקה • לוח קוקוס  • לוח גורדה • לוח חואן דה פוקה • הלוח הפיליפיני • הלוח האדריאטי • לוח אוחוצק • לוח אוקינאווה • הלוח האמורי • לוח יאנגצה |  |
| העתקים ובקעים | הבקע הסורי-אפריקני • העתק סן אנדראס • העתק המלכה שארלוט • ההעתק הצפון אנטולי • ההעתק המזרח אנטולי  • משולש עפר • הרכס המרכז-אטלנטי |  |
| שקעים אוקייניים | שקע טונגה • שקע מריאנה • שקע קוריל-קמצ'טקה • שקע יפן • שקע ננקאי • שקע אוקינאווה • שקע ריוקיו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4477608-1  VIAF: 249386045   WorldCat (עם VIAF): 249386045
לוח קרוליין

לוח קרוליין (באדום) והלוחות הסמוכים לו: הלוח הפיליפיני, הלוח הפסיפי, לוח ביסמרק הצפוני, הלוח האוסטרלי ולוח ראש הציפור.
לוח קרוליין הוא לוח טקטוני מינורי הממוקם על קו המשווה בחצי הכדור המזרחי, מצפון לגינאה החדשה. הלוח הוגדר לראשונה כלוח טקטוני נפרד בשנת 1978.
לוח קרוליין מקיים תהליך של הפחתה לאורך הגבול עם לוח ראש הציפור (אנ') ועם לוחות קטנים אחרים בחלקו הדרומי. בחלקו הצפוני גובל בלוח הפסיפי. הגבול עם הלוח הפיליפיני, בחלקו המערבי של הלוח, הוא גבול מתכנס (אנ') הגורם לבקע.
גאולוגיה

לוח קרוליין נוצר כפיסת קרום נפרדת עם פעילות טקטונית אופיינית, אך לאורך ההיסטוריה הוא נחשב לחלק מהלוח הפסיפי בגלל סייסמיות דלילה ובשל מהירות תנועה נמוכה בגבולותיו. הלוח כולל את אגן קרוליין המערבי ואת אגן קרוליין המזרחי, אך לא את איי קרוליין ולא את רכס קרוליין.
לגבול שבין הלוח לבין הלוח הפיליפיני יש שני חלקים. עד לפני כ-25 מיליון שנים, חלקו הדרומי של הגבול נע במהירות של 8 מילימטרים בשנה, ומאז הוא מאט. חלקו הצפוני, באזור שקע פלאו, אינו אזור עם הפחתה פעילה, מה שבא לידי ביטוי בהיעדר הרי געש באזור.
הגבול של לוח קרוליין עם הלוח הפסיפי הוא מערכת מורכבת, שעשויה להתפתח בעתיד לאזור עם הפחתה. הגבול עם לוח ביסמרק הצפוני, שהוא הגבול הדרום מזרחי של הלוח, לאורכו של שקע מאנוס, הוא גבול מתכנס, אך גם בו אין הפחתה פעילה. חוקרים מאמינים כי לוח ביסמרק הצפוני נע יחד עם הלוח הפסיפי. מדרום לגבול עם לוח ביסמרק הצפוני נמצא אזור שכולל מספר מיקרו-לוחות שזזים באופן עצמאי, כמו לוח ביסמרק הדרומי, לוח ים שלמה ולוח Woodlark.
היסטוריה טקטונית

לוח קרוליין נע במהירויות קרובות מאוד לאלו של הלוח הפסיפי, ובשל כך גיל היווצרותו ומעמדו הנוכחי כלוח עצמאי אינם ברורים. עם זאת, בעבר היה לוח נפרד בוודאות, שכן אם שני הלוחות נעו ביחד, הייתה צריכה להיות עדות ברורה להפחתה מתחת לגינאה החדשה, אך כמעט שלא קיימת כזו. קצב ההתפשטות בין לוח קרוליין לבין הלוח הפיליפיני איטי מאוד, אך לוח קרוליין נע ככל הנראה ביחד עם הלוח הפיליפיני במהלך תקופת הנאוגן.
לפני כ-6 מיליון שנים, התנגשות בין רמת אונטונג-ג'אווה לבין הלוח ההודו-אוסטרלי גרמה ליצירת ים ביסמרק, בתחילה כאגן מבני מאחורי בריטניה החדשה. לאחר ההתנגשות התפתח אזור טרנספורמי, כיום באזור המערבי של ים ביסמרק, הקשור לתהליך ההפחתה בין לוח קרוליין לבין לוח ביסמרק הצפוני בתעלת גינאה החדשה.
הערות שוליים

1 2 3  Jeffrey K. Weissel, Roger N. Anderson, Is there a Caroline plate?, Earth and Planetary Science Letters 41, 1978-10-01, עמ' 143–158 doi: 10.1016/0012-821X(78)90004-3
↑  Kerry A. Hegarty, Jeffrey K. Weissel, Complexities in the Development of the Caroline Plate Region, Western Equatorial Pacific, Boston, MA: Springer US, 1988, עמ' 277–301, ISBN 978-1-4615-8041-6. (באנגלית)
↑  Robert J. Holm, Gideon Rosenbaum, Simon W. Richards, Post 8Ma reconstruction of Papua New Guinea and Solomon Islands: Microplate tectonics in a convergent plate boundary setting, Earth-Science Reviews 156, 2016-05-01, עמ' 66–81 doi: 10.1016/j.earscirev.2016.03.005
↑  P. D Weiler, R. S Coe, Rotations in the actively colliding Finisterre Arc Terrane: paleomagnetic constraints on Plio-Pleistocene evolution of the South Bismarck microplate, northeastern Papua New Guinea, Tectonophysics 316, 2000-01-30, עמ' 297–325 doi: 10.1016/S0040-1951(99)00259-0
1 2  Robert J. Holm, Gideon Rosenbaum, Simon W. Richards, Post 8 Ma reconstruction of Papua New Guinea and Solomon Islands: Microplate tectonics in a convergent plate boundary setting, Earth-Science Reviews 156, 2016-05, עמ' 66–81 doi: 10.1016/j.earscirev.2016.03.005
↑  Elizabeth K. Benyshek, Brian Taylor, Tectonics of the Papua‐Woodlark Region, Geochemistry, Geophysics, Geosystems 22, 2021-01 doi: 10.1029/2020GC009209
1 2  Zhen Zhang, Sanzhong Li, Guangzeng Wang, Yanhui Suo, Gang Wang, Pengcheng Wang, Plate boundary processes of the Caroline Plate, Science China Earth Sciences 65, 2022-08-01, עמ' 1554–1567 doi: 10.1007/s11430-021-9919-6
כנסיית תומאס (לייפציג)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה 
 על שם:  תומאס הקדוש 
 כתובת:  Thomaskirchhof 19, 04109 Leipzig, Deutschland 
 מיקום:  Zentrum 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־15 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית 
 מידות
 אורך:  76 מ' 
 רוחב:  25 מ' 
 גובה:  68 מ' 
 קואורדינטות:  51°20′21″N 12°22′21″E﻿ / ﻿51.339292°N 12.372586°E﻿ / 51.339292; 12.372586
 www.thomaskirche.org
  (למפת סקסוניה מוגדלת) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג באוצן פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגכנסיית תומאס(למפת סקסוניה רגילה) דרזדן לייפציג קמניץ צוויקאו פלאואן גרליץ פרייברג באוצן פרייטאל פולין צ'כיה בווריה תורינגיה סקסוניה-אנהלט ברנדנבורגכנסיית תומאס
 
כנסיית תומאס בלייפציג - מראה כללי
כנסיית תומאס בלייפציג
כנסיית תומאס (בגרמנית: Thomaskirche) היא כנסייה לותרנית בלייפציג המפורסמת בגלל העובדה שיוהאן סבסטיאן באך עבד בה כמלחין, מורה ומנצח מקהלה (קאפלמייסטר) במשך 27 שנה והוא גם קבור בה.
היסטוריה

הכנסייה הראשונה במקום נבנתה במאה ה-12 וב-1212–1222 הפכה למנזר של האוגוסטינים על שם תומאס הקדוש.
הכנסייה הנוכחית נבנתה בסגנון גותי מאוחר והוקדשה ב-10 באפריל 1496. המגדל נבנה בשנת 1702 ובו 68 מדרגות.
באך הגיע לכנסייה ב-1723 ועבד בה עד מותו ב-1750 במגוון תפקידים. כמלחין מוזיקה לתפילות בכנסייה, כמנצח ומדריך מקהלת הנערים סנט תומאס. הוא גר עם משפחתו בבית הספר הסמוך על שם תומאס (Alte Thomasschule - נהרס במלחמת העולם השנייה). לוחית זיכרון מציינת זאת על קיר הכנסייה, צמודה אליה לוחית זיכרון לאנה מגדלנה באך.
ליד הכניסה לכנסייה יש פסל של באך שנחנך ב-1908.
באך לא היה מפורסם בחייו. הוא מת ב-28 ביולי 1750 ונקבר בארון עץ בבית הקברות ליד כנסיית יוחנן (Johanniskirche). לאחר שהתפרסם הועלתה דרישה לקברו בכנסייה. הפתולוג וילהלם היס חיפש ומצא בבית הקברות של כנסיית יוחנן ארון קבורה מעץ ובו שלד שמתאים לפי גדלו לבאך. ב-16 ביולי 1900 הושמו העצמות האלה בתוך סרקופג ונקברו בכנסיית יוחנן. בעקבות הפצצת הכנסייה ב-4 בדצמבר 1943 הועברו העצמות לכנסיית תומאס. הקבר הנוכחי נכרה ליד המזבח בכנסייה ונחנך ב-18 ביולי 1950, במלאת 200 שנה למותו של באך.
פליקס מנדלסון חיפש בארכיון של כנסיית תומאס, מצא את התווים של מתאוס פסיון ונפעם. הוא ניצח על היצירה בברלין ב-1829 ומאז התפרסם באך בכל אירופה. ב-1936 הרסו הנאצים את פסלו של מנדלסון שהיה ליד אולם הגוונדהאוס בלייפציג. ב-18 באוקטובר 2008, במלאת 200 שנה להולדתו נחנך פסל של מנדלסון ליד כנסיית תומאס שהוא העתק כמעט מושלם של הפסל המקורי. בטקס השתתף מנצח תזמורת הגוונדהאוס, קורט מזור.
בנוסף לשני פסלי המלחינים הקשורים בכנסייה יש בה גם חלונות ויטראז' עם דמויותיהם.
גלריה

קבר באך בכנסיית תומאס
המזבח וקבר באך בכנסיית תומאס
העוגב בכנסיית תומאס
אנדרטת באך בכניסה לכנסיית תומאס
אנדרטת מנדלסון ליד כנסיית תומאס
לוחית זיכרון לבאך ולבית הספר תומאס
לוחית זיכרון לאנה מגדלנה באך
שלט הסבר בכניסה לכנסייה
לימוד (ארגון)

אירועי "לימוד FSU" בוויטבסק, בלארוס
לימוד (בלועזית: Limmud) הוא ארגון בין-לאומי שמפיק פעילויות וכנסים בנושאי תוכן יהודי ברחבי העולם. הארגון אינו קשור לזרם מסוים ביהדות ומשווק את עצמו כפתוח לכל מי שמתעניין בלימודי יהדות.
הארגון נוסד בשנת 1980 בממלכה המאוחדת ושאב את השראתו מהאגודה לקידום החינוך היהודי (CAJE) בצפון אמריקה, שנוסדה 4 שנים קודם לכן בשנת 1976. בדומה לה הוא מבוסס גם כן על התנדבות מוחלטת, ובשנותיו הראשונות נועד אך ורק למחנכים. במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 חל שינוי משמעותי בארגון והוא הומצא מחדש כארגון של מפגשים קהילתיים, מה שהוביל לגידול מואץ במספר המשתתפים בו ולהגדרתו כ"מקום היצוא הגדול ביותר של יהדות בריטניה". בשונה מארגונים אחרים, לימוד אינו מקיים היררכיה של מרצה מול קהל אלא מאפשר לכולם ללמוד מכולם, והאירועים מאורגנים על ידי מתנדבים המשתתפים כשווים בוועידה.
במסגרת הארגון מתקיימים היום אירועים של לימוד בכ-50 מדינות, בכללן גרמניה, אנגליה, ישראל, בולגריה, ברזיל, דרום אפריקה, ארצות הברית, רוסיה וניו זילנד. בתוך כך, ארגון ״לימוד FSU״ עוסק בארגון אירועי לימוד ספציפית למען יהודים דוברי רוסית ברחבי העולם, מתוך ההתחשבות במאפיינים המיוחדים של אוכלוסייה זו.
הארגון זכה בפרס ירושלים לאחדות ישראל בשנת 2017.
הערות שוליים

↑  https://www.thejc.com/news/world/five-day-limmud-festival-gets-underway-in-birmingham-1.450863, www.thejc.com
↑  Limmud FSU-About us, www.limmudfsu.org (באנגלית) (ארכיון)
↑  בירת בלארוס מארחת לראשונה את כנס לימוד FSU, באתר פורבס ישראל
↑  "Jerusalem Unity Prize going to Limmud and first non-Jewish winner" (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-08-01.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287879505171  LCCN: nr2003016973  VIAF: 151737574   WorldCat (עם VIAF): 151737574
לארדו (טקסס)

עתיק וחדש בלארדו - מבנה אצטקי
לארדו (באנגלית: Laredo) היא עיר בדרום מדינת טקסס, ארצות הברית. לארדו היא העיר הגדולה ביותר והמרכז המנהלי של מחוז ווב. העיר שוכנת בסמוך לגדותיו של הריו גראנדה בסמוך לגבול עם מקסיקו. דרומית לה, בגדה הדרומית של הריו גראנדה, שוכנת העיר המקסיקנית נואבו לארדו השייכת למטרופולין של לארדו (וזאת אף על פי ששתי הערים במדינות שונות). במטרופולין של לארדו-נואבו לארדו חיים כ-800,000 תושבים. הכלכלה של העיר מתבססת בעיקר על מסחר עם מקסיקו. בין שתי הערים מחברים חמישה גשרים כאשר ארבעה מהם מיועדים לכלי רכב והולכי רגל ואחד מיועד לרכבות.
לארדו אשר הוקמה בשנת 1755 גדלה מווילה מבודדת לעיר גדולה ומשגשגת ואף הפכה לבירתה של רפובליקת ריו גראנדה וכיום לעיר הנמל הגדולה ביותר על נהר הריו גראנדה.
בשל סמיכותן של לארדו ונואבו לארדו, 47% מהיצוא של ארצות הברית למקסיקו עובר דרך לארדו וכן 36% מהיצוא של מקסיקו לארצות הברית.
לארדו היא ביתה של Texas A&M International University, הקולג' הקהילתי של לארדו וקמפוס של אוניברסיטת טקסס בסן אנטוניו לימודי רפואה.
היסטוריה

בשנת 1755 הוקמה באזור שהיה שייך לסנטנדר החדשה 'וילה דה סן אגוסטין דה לארדו' על ידי דון תומאס סאנצ'ז. הוילה של דון סאנצ'ז נקראה על שם העיר לארדו הספרדית. אט אט החלו להיבנות סביב הוילה עוד ועוד בתים עד שהפכה לעיר.
בשנת 1840 הפכה לארדו לבירתה של רפובליקת ריו גראנדה העצמאית, רפובליקה אשר הוקמה על ידי תושבים מקומיים אשר מרדו בשלטון של מרכז מקסיקו ושרדה פחות משנה לאחר שצבא מקסיקו כבש אותה. במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו העיר נכבשה על ידי טקסס רנג'רס. לאחר סיום המלחמה, חתמו שתי המדינות על הסכם גואדלופה אידלגו אשר קבע ששטח העיר יישאר בריבונות ארצות הברית. מיד לאחר ההחלטה נערך משאל של כל תושבי העיר, אשר הציג רוב מוחלט רוצים בעד החזרת העיר למקסיקו. למרות תוצאות המשאל, נותרה העיר בתחומי ארצות הברית, ורוב תושביה עזבו דרומה לשטחה של מקסיקו והקימו מעבר לנהר את נואבו לארדו.
גאוגרפיה

לארדו שוכנת לגדתו הצפונית של הריו גראנדה המפריד בין ארצות הברית ומקסיקו. הגבול עובר מדרום וממערב לעיר. שטחה של העיר הוא 218.96 ק"מ מרובע.
אקלים

האקלים באזור הוא חם ומדברי. מזג האוויר מושפע רבות מהרי 'סיירה מדרה אוריינטל' הנמצאים מדרום בשטחה של מקסיקו, מדבר סונורן ממערב ומפרץ מקסיקו ממזרח. בגלל שהעיר שוכנת בשטח מדברי בפנים הארץ ובשטח מישורי הקיץ מאוד חם בה. החורף קר יחסית לערי דרום טקסס והטמפרטורה הממוצעת בה היא 19 מעלות. הטמפרטורה הממוצעת בקיץ היא 37 מעלות צלזיוס.
תחבורה

נמל התעופה הבינלאומי של לרדו נמצא 6 ק"מ צפונית מהעיר. ממנו יוצאות טיסות יומיות ליוסטון ודאלאס ושלוש טיסות בשבוע ללאס וגאס. נמל התעופה הוקם בשנות ה-70 במקומו של בסיס חיל האוויר שנסגר. בתחילת שנות ה-2000 נבנה טרמינל חדש והוגדל שטח הנמל.
ערים תאומות

טייוואן טאינאן, טייוואן
לוופטרי

לוופטרי (בהונגרית: Lövőpetri) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בלוופטרי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 595 ובשנת 2020 רק 486 תושבים.
יהודי לוופטרי

יהודים חיו בלוופטרי בתקופות זמן שונות והחל משנת 1867 היו כפופים לקהילת מאנדוק. ישנם יהודים מהכפר שנרצחו בשואת יהודי הונגריה.
בסמוך לבית הקברות של הכפר קיים בית קברות יהודי ובו מעל ל-15 מצבות.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 34 |  |
| 1880 | 59 | 392 |
| 1910 | 59 |  |
| 1920 | 32 |  |
| 1930 | 9 |  |
| 1941 | 13 | 749 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מלוופטרי שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  בית הקברות היהודי בלוופטרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת קישווארדה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | קישווארדה • איאק • אנרץ' • דומבראד • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירקאראס • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • טורניושפאלצה • אוידומבראד • אויקנז |  |
כמאל חסן עלי

גנרל כמאל חסן עלי (בערבית: كمال حسن علي; 18 בספטמבר 1921 – 27 במרץ 1993) היה פוליטיקאי ואיש צבא מצרי.
ביוגרפיה

עלי נולד בשכונת עאבדין בקהיר. אביו היה מהעיר אסיוט.
הוא למד לימודי רפואה אך לא סיים אותם והצטרף לאקדמיה הצבאית. ב-1942 קיבל דרגת מהנדס קרבי ושירת כמפקד חבלנים וחיל חלוץ בצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה. במהלך מלחמת האזרחים של צפון תימן פיקד על הכוחות הלוחמים המצריים ובשנת 1973 התמנה למפקד חיל השריון ולאחר מכן מפקד הכוחות המזוינים. במהלך מלחמת יום כיפור פיקד על האוגדה הצבאית ה-21. לאחר המלחמה קיבל לפיקודו את האזור הצבאי המרכזי במצרים ושימש בתפקיד עד 1975, אז התמנה לראש שירות המודיעין הכללי במצרים. ב-1978 מינה אותו סאדאת לתפקיד שר ההגנה, ובמסגרת תפקידו נטל חלק במשא ומתן הצבאי במסגרת חוזה השלום בין ישראל למצרים. בין השנים 1980–1984 היה סגן ראש הממשלה ושר החוץ, ובין 17 ביולי 1984 ל-4 בספטמבר 1985 כיהן כראש הממשלה. לאחר פרישתו מהתפקיד עמד בראש בנק מצרים-המפרץ ועמד בראש המודיעין הכללי של מצרים בשנים 1986–1989.
במהלך ביקורו בישראל בפברואר 1980 נערך לעלי סיור בתעשייה האווירית, מתוך רצון ליצור אווירה של אמון הדדי ונורמליזציה בין מערכות הביטחון של שתי המדינות וכחלק מחיזוק חוזה השלום ביניהן. באותו ביקור פגש עלי את יגאל אלון בביתו בקיבוץ גינוסר, והיה לפוליטיקאי הזר האחרון שהספיק לפגוש את אלון, שנפטר יום לאחר מכן בפתאומיות מדום לב.
חייו האישיים

כמאל חסן עלי היה נשוי לאמאל חיירי ולזוג היו שלושה ילדים. הוא נפטר בקהיר ב-27 במרץ 1993 בגיל 71 ונקבר בהלוויה צבאית.
ספריו

קריירות של עידן (בערבית: مشاوير العمر): סודות ותעלומות מ-70 שנים בתולדות מצרים במלחמה, במודיעין ובפוליטיקה. (המקור בערבית להורדה)
לוחמים ועושי-שלום: סיפור התגבשות השלום הישראלי-מצרי.
לימוד שפה בעזרת מחשב

לימוד שפה בעזרת מחשב מקיף מגוון רחב של יישומי טכנולוגיות מידע ותקשורת וכמו גם שיטות שונות לצורך לימוד שפות זרות, החל מתוכניות התרגול ה"מסורתיות" שהיו פופולריות במיוחד בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 ללימוד שפות, ועד ליישומים החדשניים יותר כגון סביבת למידה וירטואלית ולמידה מרחוק אשר מבוססת על יישומים מקוונים.
שילוב של לימוד שפה חדשה פנים אל פנים ואפשרויות לימוד שפה בעזרת מחשב/אינטרנט מכונה בדרך כלל למידה מעורבת. למידה מעורבת נועדה להגביר את פוטנציאל הלמידה והיא נפוצה יותר ללימוד שפות חדשות מאשר הסתמכות על לימוד שפה באמצעות מחשב/אינטרנט בלבד.
משנות ה-90 של המאה ה-20 ואילך נעשה קשה יותר ויותר לסווג את תחום לימוד השפה באמצעות מחשב מכיוון שהתחום התרחב באופן ניכר וכולל כיום בין היתר שימוש ברשימות דיונים, בלוגים, אתרי ויקי, רשתות חברתיות, יישומי Web 2.0, חדרי צ'אט, עולמות וירטואליים, פודקאסטים, יישומי אודיו, יישומי שיתוף וידאו, רצועות קומיקס מקוונות, סרטים מקוונים, ולוחות אינטראקטיביים.
ראו גם

אנקי
דואולינגו
רכישת שפה
תוכנה ללימוד עצמי של שפות
קהילה לומדת וירטואלית
לוז'

גולש לוז' המתחיל בירידה במדרון, אולימפיאדת החורף בוונוקובר, 2010.
לוז' (Luge) היא מזחלת קטנה המיועדת לאדם אחד או שניים. הניווט במזחלת נעשה על ידי הרגליים או על ידי הפעלת לחץ על המזחלת בעזרת הכתפיים. מזחלת לוז' שוקלת בדרך כלל בין 21 ל-25 ק"ג ליחיד, ובין 25 ל-30 עבור מזחלת כפולה. הגלישה בלוז' היא ספורט אולימפי. הגולשים יכולים להגיע למהירויות של עד 140 קמ"ש בעת הירידה במדרון. הגולשים מתמודדים בזה אחר זה, וזמנם נמדד בעזרת שעון עצר, אשר מגיע לדיוק של אלפיות השנייה.
היסטוריה

ממצאים היסטוריים וארכאולוגים מעידים על שימוש נרחב במזחלות על ידי המין האנושי במשך אלפי שנים. התיעוד הראשון של תחרות מזחלות הוא מנורווגיה במאה ה-15. חוקי הספורט האולימפי של ימינו, כמו גם תחרויות הבוב-סליי והסקלטון, מקורן בעיירת הנופש היוקרתית סנט מוריץ שבשווייץ. בסוף המאה ה-19. בשנת 1883 נערכה התחרות הבינלאומית הראשונה של הענף בדאבוס שבשווייץ, שבה השתתפו כ-21 ספורטאים מ-7 מדינות. בשנת 1913 הוקם הארגון המנהלי הראשון של הספורט בדרזדן בגרמניה, אשר נקרא "Internationale Schlittensportverband or International Sled Sports Federation". בשנת 1935 הוא נטמע בארגון האחראי על הבוב-סליי והסקלטון.
בשנות ה-30 עבר הספורט הלוז' מהפכה בעקבות עיצוב מחודש של המזחלת על ידי הגולש הגרמני מטרין טייצה (Martin Tietze). העיצוב המחודש שנקרא המזחלת הגמישה, איפשר לגולש לנווט בעזרת גופו בלבד. לפני כן, הניווט נעשה על ידי נגיעה בעזרת ידי הגולש, שהיו מכוסות בכפפות, על פני המדרון.
בשנת 1957 הוקם מחדש הארגון האחראי על רגולציה של הענף, ונקרא International Luge Federation. הלוז' הוכר כמשחק אולימפי רשמי בשנת 1954 על ידי הוועידה האולימפית הבינלאומית. בשנת 1955 נערכה תחרות הלוז' הבינלאומית הרשמית הראשונה באוסלו, בהשתתפות כשמונה מדינות. תחרויות בתחום נערכות בכל אולימפיאדה, החל מאולימפיאדת החורף של שנת 1964. התחרויות כוללות מקצים לנשים ולגברים עבור גולש אחד, ומקצה כפול, הפתוח לשני המינים, אולם בפועל משתתפים בו רק גברים. בשנת 1980 נערכה התחרות לראשונה במסלול מלאכותי. הענף נשלט על ידי מספר מצומצם של מדינות, בהן איטליה, אוסטריה ואיטליה, השולטות בענף, כשאחריהן מזנבות גם רוסיה, ארצות הברית, ולטביה.
מזחלת הלוז' המודרנית בנויה מפיברגלס וברזל, ולרוב בנויה בהתאמה אישית לאתלט המשתמש בה, בהתאם למאפייני הגוף שלו.
סכנות

לוז' הוא ספורט אתגרי, ועלול להיות מסוכן. הפציעות בו יהיו פגיעות חבלה, שבירת עצמות או זעזוע ראש. בשנת 2010, במהלך האימונים לאולימפיאדת החורף בוונקובר, נהרג בתאונת אימונים הגולש הגאורגי נודאר קומאריטאשווילי. בשנת 1964 נהרג גולש לוז' בריטי בשם קאז'ימיש קיי-סקרז'יפקי במהלך ההכנות לאולימפיידת החורף.
היסטוריה אולימפית

המדינה שזכתה במספר הרב ביותר של מדליות זהב בגלישת לוז' יחידה לגברים היא גרמניה, עם עשר מדליות, אחריה איטליה, עם שלוש ואחריה אוסטריה עם מדליה אחת. בתחרות הנשים היחידות, גרמניה נמצאת במקום הראשון, אחריה איטליה ואחריה אוסטריה.
כתוואן מר'אלאשווילי

| --- | --- |

 לידה:  19 באפריל 1894 כותאיסי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  30 במאי 1973 (בגיל 79) טביליסי, ברה"מ 
 מקום קבורה:  פנתאון דידובה 
 מקום לימודים:  בית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה (1917)  אקדמיית קולארוסי 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום של העמל 
 
כֵּתֶווַאן מר'אלאשווילי ( באנגלית: ქეთევან მაღალაშვილი ב 19 באפריל 1894 - 30 במאי 1973) הייתה ציירת ומשמרת אמנות גאורגית וסובייטית.
ביוגרפיה

ילידת כותאיסי, החלה מר'אלאשווילי את לימודיה בבית הספר של החברה הקווקזית לאמנויות יפות, עברה למוסקבה ב-1915 כדי ללמוד בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות של מוסקבה, שם היו מדריכיה קונסטנטין קורובין וניקולאי קאסאטקין. היא חזרה לגאורג'יה ב-1917; ב-1921 החלה לעבוד בספריית הגלריה הלאומית בטביליסי, שם הפך דימיטרי שוורדנדזה לתומך בה.
היא נסעה לפריז ב-1923, נרשמה לאקדמיה קולרוסי ונשארה שם עד 1926.  בפריז היא עברה באותם מעגלים חברתיים של אלנה אחוולדיאני, לאדו גודיאשווילי ודויד קקבדזה, למדה אמנות צרפתית עכשווית ופיתחה את הטכניקה שלה.
כשחזרה שוב לגאורגיה, היא הפכה לעובדת בגלריה הלאומית, ועזבה את התפקיד לאחר הוצאתו להורג של שוורדנדאזה ב-1937. היא המשיכה לעבוד כציירת, הציגה עם איגוד האמנים במשך חלק ניכר מהקריירה שלה וזכתה לתשומת לב מסוימת על דיוקנאותיה. היא מתה בטביליסי.
עבודות של מר'אלאשווילי נמצאות באוסף של הגלריה הלאומית של גאורגיה   ובאוספים פרטיים רבים. היא הייתה נושא למונוגרפיה שפורסמה ב-2016.