הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
אבדות > פלסטינים

לפי משרד הבריאות של רצועת עזה, ברצועת עזה נהרגו למעלה מ-61,709 פלסטינים, ביניהם לפחות 17,712 ילדים ובני נוער, 12,136 נשים ו-849 תינוקות בני פחות משנה. למעלה מ-111,941 נפצעו. מעל ל-14,000 נעדרים מתחת להריסות המבנים. אמינותם של דיווחי משרד הבריאות של רצועת עזה מוטלת בספק בקרב הציבור הישראלי עקב שיוכו לממשל חמאס, אך גורמים בין-לאומיים רבים רואים בו מקור אמין, בהם הקבינט של ארצות הברית, האומות המאוחדות וארגון הבריאות העולמי. על פי פרופ' ברהם וינר מאוניברסיטת פנסילבניה, אשר ניתח את מספר ההרוגים הפלסטינים שמפרסם משרד הבריאות של רצועת עזה, הנתונים מפוברקים ולא אמינים, והפילוח שעושה חמאס בין מחבלים-נשים-ילדים לא עקבי עם הסטטיסטיקה. ב-15 באוגוסט הודיע דובר צה"ל כי צה"ל חיסל 17,000 מחבלים מארגון החמאס מאז ה-7 באוקטובר בהם בכירים רבים בארגוני הטרור.
במרץ 2024 פורסם תחקיר בעיתון הארץ, בו נטען כי רבים מההרוגים שקוטלגו כ"מחבלים" היו למעשה אזרחים בלתי חמושים. טענה דומה הופיעה בתחקיר של אל-ג'זירה כבר ב-13 באוקטובר 2023. בהמשך חודש אוקטובר, כחלק מפינוי צפון רצועת עזה, צה"ל הטיל כרוזים המורים על "פינוי מיידי", כאשר מי שלא יתפנה עלול להיות מזוהה כ"שותף לארגון טרור". חיילים שלחמו ברצועת עזה העידו על מקרים רבים של הרג וירי באזרחים לא חמושים, שחלקם נספרו בתור "מחבלים". תיעודים הראו ירי בעזתים המניפים דגלים לבנים. בנוסף, לפי עדויות לוחמים, מבנים שנחשבו ככאלה השייכים לפעילי טרור או שמשמשים להיערכות של מחבלים, המשיכו להופיע ברשימת המטרות של הצבא גם לאחר שהותקפו. כך, אזרחים שנכנסים לאותו המבנה עלולים להיות מותקפים בידי צה"ל ולהיחשב לאחר מותם כמחבלים, גם אם במקום כבר לא מתקיימת פעילות של ארגוני טרור. מאידך, תיעודים אחרים חשפו מקרים שבהם מחבלי חמאס מתחפשים לאזרחים, ובתוך כך נלחמים נגד כוחות צה"ל, ודבר זה מקשה בין השאר על החלוקה בין מחבלים לאזרחים הרוגים.
בפברואר 2024, פורסם ב"שיחה מקומית" כי "מספרי ההרוגים בעזה כנראה גבוהים פי שלושה מהנתון הרשמי", שכן הנתונים הרשמיים כוללים רק את המתים שנהרגו ישירות מהמתקפה, אך בנוסף אליהם יש תמותה עודפת גבוהה מסיבות משניות הקשורות למשבר ההומניטרי. עוד נטען כי מספרי ההרוגים בעזה לא כוללים את 1,609 המחבלים שחוסלו במתקפת הפתע ואת 14,000 הפלסטינים שנעדרים מתחת להריסות המבנים בעזה. בינואר 2025 מחקר שעבר ביקורת עמיתים והתפרסם בכתב העת הרפואי לאנסט העריך שמספר ההרוגים ברצועה כבר עומד על כ-70,000 בני אדם, וזאת לא כולל תמותה מרעב, מחלות או קור. מנגד, על פי דו"ח של מכון המחקר "הנרי ג'קסון סוסייטי" (אנ'), שצוטט בעיתון הבריטי הטלגרף, כ-5,000 מקרי מוות טבעיים נכללו ברשימת הקורבנות שחמאס פרסם, בהם שלושה חולי סרטן שגם לאחר מכן נמצאו ברשימות מקבלי טיפול בבתי חולים. בנוסף, שמות של מבוגרים שנהרגו נרשמו כילדים וגברים נרשמו כנשים. כמו כן, נמצא דפוס שלפיו גיל ההרוגים תוקן למטה בשנה אחת לפחות בהשוואה לנתוני מרשם האוכלוסין הפלסטיני, בניסיון לכאורה לנפח את מספר הילדים שנהרגו. בתגובה לדו"ח, עמותה בשם Action on Armed Violence (אנ') ביצעה בדיקה מדגמית של 20 אלף שמות, ומצאה 116 שמות עם מין שכנראה אינו נכון, שהם כחצי אחוז: 67 גברים שנרשמו בטעות כנשים ו-49 נשים שנרשמו בטעות כגברים. בנוגע למקרי מוות טבעיים שנכללו ברשימת הקורבנות, הבדיקה מצאה בסך הכל 12 דוגמאות כאלו.
ביוני 2024, ישראל הוכנסה ל"רשימה השחורה" של האו"ם של מדינות וארגונים הפוגעים בילדים באזורי סכסוך. בהמשך החודש, הארגון "Save the Children" (אנ') העריך כי כ-21,000 ילדים נעדרים בעזה, מתוכם "רבים לכודים מתחת להריסות, עצורים, קבורים בקברים לא מסומנים או הופרדו ממשפחותיהם". הארגון מעריך כי כ-4,000 ילדים לכודים תחת ההריסות, וכן מספר לא ידוע של ילדים קבורים בקברי אחים. באותו החודש דווח כי לפחות 30 ילדים מתו כתוצאה מהרעב ההמוני ברצועת עזה. לפי חמאס, נכון ל-19 ביוני, יותר מ-40 ילדים מתו מרעב בעזה עקב המלחמה. בעיתון הפלסטיני "אל-קודס" דווח כי מקורות רפואיים ברצועת עזה טענו כי המספרים של מניין ההרוגים מתת-תזונה והתייבשות משקפים רק את מה שמגיע לבתי החולים, כאשר עשרות פלסטינים נוספים מתים כתוצאה מרעב ללא יכולת להגיע לבתי חולים.
ביולי 2024, יותר מ-20 רופאים שטיפלו בנפגעים ברצועת עזה סיפרו ל"CBS News Sunday Morning" (אנ') על פצעי ירי בילדים. באותו החודש, קבוצה של 45 רופאים ואחיות אמריקאים שהתנדבו בבתי חולים ברחבי הרצועה טענו כי כל אחד מהם "טיפל על בסיס יומיומי בילדים לפני גיל העשרה שנורו בראשם ובחזם". ב-15 באוקטובר 2024 הניו יורק טיימס הודיע כי הוא מחזיק בלמעלה מ-40 תמונות וסרטונים גרפיים שמראים ילדים צעירים עם פצעי ירי במקומות אלו.
ב-14 באוגוסט ניתוח של "הארץ" טען כי הלחימה ברצועת עזה היא אחת העקובות ביותר מדם מאז תחילת המאה, בעיקר אם בוחנים את קצב התמותה ואת שיעור המתים מכלל הציבור. לפי הניתוח נהרגו לפחות 2% מתושבי הרצועה לאורך כ-10 חודשים. לפי תחקיר של הניו יורק טיימס, ישראל ביצעה את אחת מהמתקפות האוויריות הקטלניות ביותר במאה הנוכחית, צמצמה במידה ניכרת את הכללים שנועדו להגן על אזרחים ונכשלה בהענשת חיילים שהיו מעורבים בהתנהלות שגויה.
באוגוסט 2024, תחקיר של "הארץ" טען כי חיילים בצה"ל השתמשו באזרחים פלסטינים שאינם חשודים בטרור כמגנים אנושיים לסריקת מנהרות ומבנים בעזה. בתגובה לטענות, צה"ל אמר שהפקודות אוסרות על כך והן הובהרו לכוחות והטענות בבדיקה. עוד קודם לכן, ביולי 2024, ארצות הברית מסרה כי היא מוטרדת מהדיווחים של אל-ג'זירה על שימוש בעצורים כמגן אנושי בעזה. מאוחר יותר, דובר צה"ל אישר שהתרחש מקרה בו פלסטיני ששימש כמגן אנושי נורה למוות על ידי מפקד שראה אותו ולא עודכן על כך.
עם זאת, מומחים צבאיים כמו ג'ון ספנסר וקולונל ריצ'רד קמפ שיבחו את צה"ל על המאמצים הרבים שהוא עושה על מנת למנוע פגיעה באזרחים בלתי מעורבים – יותר מכל צבא אחר בהיסטוריה, וציטטו להשוואה ניתוחים כמותיים של קרבות בולטים בשטח בנוי שבהם נהרגו הרבה יותר אזרחים. בנוסף הם ציינו את השימוש הרב של חמאס באזרחים כמגן אנושי כגורם שמסבך את הלחימה וגורם לפגיעה באזרחים רבים.
בעקבות הלחימה ברצועת עזה, הועלו טענות נגד ישראל ומדיניותה הושוותה למדיניות המפלגה הנאצית והיטלר, וגורמים שונים האשימו את ישראל בפעולות של רצח עם ברצועה. הרמטכ"ל ושר הביטחון לשעבר משה יעלון טען כי ישראל מבצעת טיהור אתני ברצועה. דרום אפריקה הגישה תלונה נגד ישראל בגין רצח עם לבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ), והדיונים החלו ב-11 בינואר 2024.
ב-21 בנובמבר 2024 בית הדין הפלילי הבין-לאומי (ICC) הודיע כי הוציא צווי מעצר נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון לשעבר יואב גלנט בגין פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. על פי בית הדין, נתניהו וגלנט אחראיים לפשעים של הרעבה כשיטת לחימה, רצח, רדיפה והכוונת תקיפות לאוכלוסייה אזרחית בכוונה תחילה. משמעות הוצאת צווי המעצר היא ש-124 המדינות החברות בבית הדין הפלילי יהיו מחויבות לעצור ולהסגיר את נתניהו וגלנט להאג אם ייכנסו לתחומן.
במרץ 2025 דו"ח מטעם מועצת האו"ם לזכויות אדם קבע כי ישראל ביצעה "פשעי רצח עם" ברצועת עזה, האשמה שישראל דחתה.