חנון
אטימולוגיה ומילים נרדפות

המקור האטימולוגי לתואר חנון (על-פי "מילון הסלנג המקיף" מאת רוביק רוזנטל) הוא מהשפה הערבית מרוקאית: חנונה שמשמעותה "נזלת", מקומות אחרים מייחסים לביטוי: "זב חוטם". ייתכן גם שקליטת המילה וחלק ממשמעויותיה קשורים בדמיונה למילה "מחונן", אף שרוזנטל פוסל אפשרות זו.
ישנם ביטויים נרדפים רבים למונח "חנון", אף שישנם הבדלים דקים ביניהם.
עשרים וארבע – כינוי ישן שיצא משימוש. מדובר לרוב בחנון יבש, מקובע וחסר חוש הומור.
מרובע – כינוי ישן שכמעט ויצא משימוש. מדובר לרוב בחנון יבש, מקובע וחסר חוש הומור.
עקומה – כינוי לחנונית ממין נקבה, המדגיש את המראה הלא אסתטי שלה. בדיחה ישראלית מפורסמת מתארת את הטכניון כמקום הגאומטרי בו כל המרובעים פוגשים את כל העקומות.
יורם (ולעיתים שרגא) – מקורו של הכינוי "יורם" ככל הנראה במחזה "ילדי הצל" מאת בן-ציון תומר, שהתפרסם בארץ בשנות השישים. גיבור המחזה יורם הוא חנון המנסה להפוך לצבר "גזעי", אך אינו יכול להתעלות על גלותיותו, דבר שמוטח בפניו שוב ושוב על ידי חברי הקיבוץ. המונח יצא משימוש החל משנות התשעים. ככלל מדובר בווריאציה קלה יותר של החנון, הדומה ל"מרובע".
לפלף –  מילה שהייתה בשימוש בפי ז'וז'ו חלסטרה (צביקה הדר), כוכב תוכנית הסטנד-אפ הקומדי סטור. הלפלף האשכנזי עוטה ה"עיגולדים" (משקפיים עגולים), והוצג כאנטיתזה של "הפטיש" המזרחי הגברי. השיר "תנו ללפלף יד" מתוך התוכנית היה פופולרי בזמנו. כיום, הכינוי כמעט ואינו בשימוש.
חרשן – החרשן (מלשון "לחרוש", כלומר: לשקוד היטב על חומר הלימוד במטרה להצטיין) הוא סוג של חנון, המקדיש חלק ניכר מזמנו ללימודים. החרשן איננו בהכרח חכם ואיננו בהכרח מנודה חברתית; זהו רק היבט אחד באופיו של החנון.
תולעת ספרים – חנון המאופיין בכך שהוא מבלה שעות רבות בקריאת ספרים ובבליסת כמויות עצומות של טקסט וידע.
גניחט/לאטח/נחנח/ניחנח – סוג של חנון נשי, חלש ושברירי, המסרב לבצע פעילות גופנית. ציטוט מהחמישייה הקאמרית: "מי שלח כזה לאטח לגולני?"
ילד טוב ירושלים – זהו סוג של חנון המאופיין בהיותו שמרן, ישר, תמים ועושה את מה שאומרים לו, מבלי לקחת שום סיכון או לעבור על כללי החוק והמוסר. על כיפות לילדים שהיו עשויים מארבעה משולשים, היה מקובל לרקום את המילים "ילד טוב" ו"ירושלים", ושני סמלים יהודיים הקשורים בדרך כלל עם העיר (חומות ומגן דוד או מנורת שבעת הקנים).
ירחמיאל – מאותגר חברתית, מבודד ודחוי. זר לכל עדכניות ואופנתיות, לעולם אינו שזוף, ההפך הגמור מרוקיסט. מקור הכינוי במאמר של בנימין תמוז ב "הארץ" משנות החמישים.
יוצמח (או יוצמך, ובקיצור - יוץ) – אחד שלעולם לא ירגיש שייך. מקור הכינוי בתוספת "ויצמח פורקניה ויקריב משיחיה" שנוהגים החסידים ובני עדות המזרח להוסיף ל"קדיש", כפי שהוא נהגה בהגייה אשכנזית משובשת, ומשמעותו נובעת מהסטריאוטיפ של החסיד המוזר שמנהגיו משונים.
גיק – באנגלית ישנם שני מונחים עיקריים ל"חנון": nerd ו־geek. המונחים nerd ו־geek אינם זהים לחלוטין ויש ויכוח על המשמעות של כל אחד מהם. בחוף המזרחי של ארצות הברית ובחוף המערבי מקבלים ביטוים אלו משמעויות הפוכות. אחד מהם הוא בעל נטייה למדעים, טכנולוגיה ועולמות דמיוניים, והשני לוקה בהתאמתו לחברה. בישראל אומץ המושג "גיק" לצורך תיאורו העצמי של אדם בעל נטייה טכנולוגית, משום שהמילה חנון, כמו גם יתר המילים הנרדפות הקיימות בעברית, טעונה משמעויות שליליות. המילים העבריות מהוות בדרך כלל כינויי גנאי, אך המילה "גיק", לעומתן, מהווה מקור לגאווה בקרב אלו המזדהים כגיקים. הגיק עשוי לגלות התעניינות במגוון תחומים, לאו דווקא במחשבים, ובדרך כלל ישאף להפוך את תחום התעניינותו למקצוע.
שני מונחים רלוונטיים נוספים הם: freak, המתייחס בדרך כלל לכל חריג חברתי, ו־dweeb, המציין חנון מוזר ופתטי.