stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שורש 61
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 心, 忄
+1: 必, 忆SC (=憶)
+2: 忇, 忈 (=仁 -> 人) 忉 忊
+3: 忋 忌 忍 忎 忏 忐 忑 忒 忓 忔 忕 忖 志 忘 忙 忚 忛 応JP (=應)
+4: 忝 忞 忟 忠 忡 忢 忣 忤 忥 忦 忧SC (=憂) 忨 忩 忪 快 忬 忭 忮 忯 忰 (=悴) 忱 忲 忳 忴 念 忶 忷 忸 忹 忺 忻 忼 忽 忾 忿 怀SC (=懷) 态SC (=態) 怂SC (=慫) 怃SC (=憮) 怄SC (=慪) 怅SC (=悵) 怆SC (=愴)
+5: 怇 怈 怉 怊 怋 怌 怍 怎 怏 怐 怑 怒 怓 怔 怕 怖 怗 怘 怙 怚 怛 怜 思 怞 怟 怠 怡 怢 怣 怤 急 怦 性 怨 怩 怪 怫 怬 怭 怮 怯 怰 怱 怲 怳 (=恍) 怴 怵 怶 怷 怸 怹 怺 总SC (=總 -> 糸) 怼SC (=懟) 怽 怾 怿SC (=懌)
+6: 恀 恁 恂 恃 恄 恅 恆 恇 恈 恉 恊 恋|lang=zh-HansSC/恋|lang=jaJP (=戀) 恌 恍 恎 恏 恐 恑 恒SC/JP/variant (=恆) 恓 恔 恕 恖 恗 恘 恙 恚 恛 恜 恝 恞 恟 恠 恡 (=吝 -> 口) 恢 恣 恤 恥 恦 恧 恨 恩 恪 恫 恬 恭 恮 息 恰 恱 (=悅) 恲 恳SC (=懇) 恴 (=德 -> 彳) 恵JP (=惠) 恶SC (=惡) 恷 (=恘) 恸SC (=慟) 恹SC (=懨) 恺SC (=愷) 恻SC (=惻) 恼SC (=惱) 恽SC (=惲) 悔|lang=jaJP
+7: 恾 恿 悀 悁 悂 悃 悄 悅 悆 悇 悈 悉 悊 悋 悌 悍 悎 悏 悐 悑 悒 悓 悔|lang=zh-HansSC/TC/KO 悕 悖 悗 悘 悙 悚 悛 悜 悝 悞 悟 悠 悡 悢 患 悤 悥 悦SC/HK/JP (=悅) 悧 您 悩JP (=惱) 悪JP (=惡) 悫SC (=愨) 悬SC (=懸) 悭SC (=慳) 悮SC (=悞) 悯SC (=憫)
+8: 悰 悱 悲 悳 (=德 -> 彳) 悴 悵 悶 悷 悸 悹 悺 悻 悼 悽 悾 悿 惀 惁 惂 惃 惄 情 惆 惇 惈 惉 惊SC (=驚 -> 馬) 惋 惌 惍 惎 惏 惐 惑 惒 惓 惔 惕 惖 (=惕) 惗 惘 惙 惚 惛 惜 惝 惞 惟 惠 惡 惢 惣 惤 惥 惦 惧SC/JP/variant (=懼) 惨SC (=慘) 惩SC (=懲) 惪 (=德 -> 彳) 惫SC (=憊) 惬SC (=愜) 惭SC (=慚) 惮SC (=憚) 惯SC (=慣) 惹|lang=zh-HansSC variant 愥|lang=zh-HansSC variant
+9: 惰 惱 惲 想 惴 惵 惶 惷 惸 惹|lang=zh-HantTC variant 惺 惻 惼 惽 (=惛) 惾 惿 愀 愁 愂 愃 愄 愅 愆 愇 愈 愉 愊 愋 愌 愍 愎 意 愐 愑 愒 愓 愔 愕 愖 愗 愘 愙 愚 愛 愜 愝 愞 感 愠SC (=慍) 愡 愢 愣 愤SC (=憤) 愥|lang=zh-HantTC variant 愦SC (=憒) 慨 愧|lang=zh-HansSC variant 慅|lang=zh-HansSC variant 愲|lang=zh-HansSC variant 愺|lang=zh-HansSC variant 慌|lang=zh-HansSC/JP variant
+10: 愧|lang=zh-HantTC variant 愨 愩 愪 愫 愬 愭 愮 愯 愰 愱 愲|lang=zh-HantTC variant 愳 愴 愵 愶 愷 愸 愹 愺|lang=zh-HantTC variant 愻 愼Kangxi (=慎) 愽 愾 愿 (also SC form of 願 -> 頁) 慀 慁 慂 慃 慄 慅|lang=zh-HantTC variant 慆 慇 慈 慉 慊 態 慌|lang=zh-HantTC variant 慍 慎|lang=zh-HansSC/TC/慎|lang=jaJP 慏 慐 慕|lang=zh-HansSC/JP 慔|lang=zh-HansSC variant 慑SC (=懾) 慥|lang=zh-HansSC variant 慩|lang=zh-HansSC variant
+11: 慕|lang=zh-HantTC 慒 慓 慔|lang=zh-HantTC variant 慕 慖 慗 慘 慙 慚 慛 慜 慝 慞 慟 慠 慡 慢 慣 慤 (=愨) 慥|lang=zh-HantTC variant 慦 慧 慩|lang=zh-HantTC variant 慪 慫 慬 慭SC (=憖) 慮 慯 慰 慱 慲 慳 慴 慵 慶 慷 慸 慹 慺 慻 慼 慽 慾 慿 (=憑) 憀 憁 憃 憄 憅 (=慟) 憆 憇 憈|lang=zh-HansSC variant 憎|lang=jaJP 憨|lang=zh-HansSC variant
+12: 憎|lang=zh-HansSC/TC 憂 憈|lang=zh-HantTC variant 憉 憊 憋 憌 憍 憏 憐 憑 憒 憓 憔 憕 憖 憗 憘 憙 憚 憛 憜 憝 憞 憟 憠 憡 憢 憣 憥 憦 憧 憨|lang=zh-HantTC variant 憩 憪 憫 憬 憭 憮 憯 憰 憱 憲 憳 憤|lang=zh-HansSC/JP variant 憼|lang=zh-HansSC variant 憽|lang=zh-HansSC variant 懂|lang=zh-HansSC variant 懊|lang=zh-HansSC variant
+13: 憤|lang=zh-HantTC variant 憴 憵 憶 憷 憸 憹 憺 憻 憼|lang=zh-HantTC variant 憽|lang=zh-HantTC variant 憾 憿 懀 懁 懂|lang=zh-HantTC variant 懃 懄 懅 懆 懇 懈 應 懊|lang=zh-HantTC variant 懋 懌 懍 懎 懏 懐JP (=懷) 懑SC (=懣) 懒SC (=懶) 懓 懔SC/variant (=懍) 懕 懖 懜|lang=zh-HansSC variant 懞|lang=zh-HansSC variant
+14: 懗 懘 懙 懚 懛 懜|lang=zh-HantTC variant 懝 懞|lang=zh-HantTC variant 懟 懠 懡 懢 懣 懤 懥 懦 懧 懨 懩 懪 懫 懬|lang=zh-HansGB TC variant 懭|lang=zh-HansGB TC variant 懮 懯 懰 懱 懲|lang=jaJP
+15: 懬|lang=zh-HantTraditional variant 懭|lang=zh-HantTraditional variant 懲|lang=zh-HansSC/TC 懳 懴 (=懺)
+16: 懵 懶 懷 懸
+17: 懹 懺 懻 懽|lang=zh-HansGB TC variant
+18: 懼 懽|lang=zh-HantTraditional variant (=歡 -> 欠) 懾 懿
+19: 戀 戁 戂
+20: 戃 戄
+21: 戅 (=戇) 戆SC (=戇)
+24: 戇
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.0-89659-774-1
ליי לי: "התחקות אחר שורשי הדמויות הסיניות: 500 מקרים". בייג'ינג 1993,ISBN 978-7-5619-0204-2
שלמה פרץ

| --- | --- |

 לידה:  תל אביב-יפו
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
שלמה פרץ הוא שדרן רדיו, יועץ תקשורת ואיש יחסי ציבור ישראלי.
ביוגרפיה

פרץ נולד בתל אביב והתחנך ב"בית חינוך לזרם העובדים". בצה"ל שירת בחיל השריון, כולל בשירות קבע. בנוסף שירת שירות ביטחוני ממלכתי בחוץ לארץ. לאחר שחרורו למד לתואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן בכלכלה, מנהל עסקים ומדע המדינה.
למד קריינות ועריכה בקורס עורכי חדשות וקריינים של קול ישראל, ועם סיום לימודיו החל לעבוד בתחנה. התקבל לגלי צה"ל ככתב וכעורך חדשות במקביל החל לערוך את מוספי הכלכלה והעסקים בעיתון הארץ משך 3 שנים. עם שחרורו מצה"ל, שנה לאחר תחילת עבודתו נבחר לתפקיד עורך כלכלי, עורך חדשות ומגיש חדשות בגלי צה"ל. לאחר סיום תפקידו המשיך לשרת במילואים כעורך ומגיש חדשות בתחנה.
החל לעבוד כעורך במוספי הכלכלה והעסקים של עיתון "הארץ".
הנחה את סדרת הטלוויזיה "מצב משפחתי" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. הסדרה עסקה במגוון סיטואציות מחיי המשפחה.
בנוסף פרץ כתב במהלך השנים במדורי הדעות של "TheMarker" ו"גלובס" בנושא ייעוץ אסטרטגי תקשורתי.
ביוגרפיה > קריירה כיועץ תקשורת

מונה כסמנכ"ל לנושאי שיווק מיתוג, פיתוח עסקי ויחסי ציבור בקופת החולים הכללית. בתפקיד זה פעל גם כיועץ ליושב ראש קופת חולים, לרבות לובינג ותיאום פעולות קופת החולים בכנסת ובמשרדי הממשלה. בתפקיד זה שירת כשמונה שנים. בתפקידו הבא, נשלח מטעם המגבית היהודית לבריטניה שם פעל כסמנכ"ל גיוס כספים של הארגון ובו זמנית גם טיפל בארגון הבונדס המנפיק איגרות חוב של ישראל.
עם חזרתו לישראל ב-1996, פתח משרד המתמחה ביחסי ציבור, ייעוץ תקשורת, קשרי משקיעים וקשרי ממשל, והחל לייעץ בין היתר לשר האוצר, יצחק מודעי, לאיגוד המפרסמים, לקונצרן "כלל" וקונצרן "אי.די.בי".
ב-1999 החל לשמש כיועץ תקשורת לראש הממשלה, בנימין נתניהו. בשנת 2000 מונה ליועצו של איש העסקים שלדון אדלסון. באותה שנה נבחר לשמש כיועץ של "שידורי קשת", ובשנת 2003 מונה כיועץ של ערוץ 10.
החל משנת 2009 פרץ עובד בשיתוף פעולה עם תאגיד קשרי המשקיעים והממשל הבינלאומי Grayling.
במסגרת עבודתו יעץ פרץ לגופים רבים, שלטוניים ומסחריים כאחד, ביניהם: קרן הפנסיה מבטחים, בנק ישראל, בנק הפועלים, משרד התשתיות, תנובה, מפעל הפיס, משרד האוצר, משרד הביטחון ובזק. פרץ שימש כיועץ התקשורת של המרכז הבינתחומי עם הקמתו ושימש כיועץ לנשיא אוניברסיטת בר-אילן. בשנת 2016 החל לשמש כיועץ האסטרטגי של אוניברסיטת בן-גוריון. במקביל שימש כיועץ קשרי משקיעים במהלך הנפקות ציבוריות של חברות ישראליות רבות, בהן: קבוצת עזריאלי, אמדוקס, טבע, אל-על, שיכון ובינוי, סלקום, אפריקה ישראל ועוד.
בהמשך לתפקידים אלו, הקים פרץ את המשרד לייעוץ אסטרטגי תקשורתי, קשרי משקיעים ורגולציה. בין ללקוחותיו הראשונים היו: בנק דיסקונט, לאומי פרטנרס, קבוצת עזריאלי, קונצרן, כלל, אמדוקס, שידורי קשת, קבוצת אשדר, תעשיות ביטחוניות, בזק ועוד.
הערות שוליים

↑  להציץ ולא להיפגע, דבר, 28 באוקטובר 1977
↑  מצב משפחתי פופולארי, מעריב, 17 באפריל 1978
↑  מרפאה חדשה של קופ"ח נפתחה בימית, דבר, 25 באוגוסט 1978
↑  מינויים - משרד ייעוץ תקשורת, מעריב, 9 בפברואר 1988
↑  בני לוויה -  בלי יהודית אי־אפשר, חדשות, 13 ביוני 1990
↑  עדי כץ, נסיון פשרה עם החרדים בעניין שלטי החוצות, חדשות, 11 במאי 1993
↑  ורד שרון-ריבלין, ‏שלמה פרץ מונה ליועץ אסטרטגי במטה האישי של נתניהו, באתר גלובס, 1 במרץ 1999
↑  שלומית לן, רונן טל ואביבה קרול, ‏ברכת הגומלת, באתר גלובס, 31 במאי 2007
↑  רוני קורן-דינר, ערוץ 10 החל בפיטורי עשרות עובדים; פוטרה דוברת הערוץ, מינה סימן-טוב, באתר TheMarker‏, 2 באפריל 2003
↑  מערכת אקונומיסט, תאגיד יחסי הציבור וקשרי המשקיעים העולמי Grayling נכנס לישראל, באתר אקונומיסט, 17 במאי 2009
↑  חיים ביאור, מנהלי קרן הפנסיה מבטחים, ודובר הקרן, שלמה פרץ, נחקרו במשטרה בחשד לאי סדרים כספיים, באתר TheMarker‏, 22 באוקטובר 2002
↑  אופק גבאי, ‏שלמה פרץ קיבל את תקציב ייעוץ התקשורת והדוברות של 5,500 עובדי מס-הכנסה, מע"מ, מכס, מיסוי מקרקעין ושע"מ, באתר גלובס, 26 באוגוסט 2004
שורש 60

שורש 60, או צ'י בּוּ (בסינית: 彳部, פיניין: Chì bù) הוא השורש השישים של הכתב הסיני. פירושו "צעד" והוא האחרון מתוך 31 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משלושה קווים.
במילון קאנגשי יש 215 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 彳
+3: 彴彵
+4: 彶彷彸役彺彻SC (= 徹)
+5: 彼彽彾彿往征(גם צורת SC של徂徃径SC /径JP (= 徑)
+6: 待徆徇很徉徊律後徍
+7: 徎徏徐徑徒従JP (=從)徔徕SC (=徠)
+8: 徖得徘徙徚徛徜徝從徟徠御徢徣(=借->人)
+9: 徤徥徦徧(=遍->辵)徨復循徫
+10: 徬徭微徯徰
+11: 徱徲徳JP (= 德)徴JP (= 徵)
+12: 徵徶德徸徹徺
+13: 徻徼
+14: 徽徾
+16: 徿
+17: 忀忁
+18: 忂
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שי קקון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בנובמבר 2002 (בת 21) חדרה, ישראל 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  שיט תחרותי
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 מאמן:  ארז אליהו
 הישגים
 שיאים אישיים:  5 שנים אלופת ישראל לנוער   3 שנים אלופת ישראל לבוגרות
 
שי קקון (נולדה ב-5 בנובמבר 2002) היא שייטת ישראלית. ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) ואולימפיאדת פריז (2024).
המאמן האישי והקבוצתי שלה הוא ארז אליהו.
ביוגרפיה

קקון נולדה בשנת 2002 והיא מתגוררת בחדרה. למדה בתיכון חדרה. היא החלה ללמוד שיט תחרותי בגיל 10 בקייטנה ימית בשדות ים.
קקון הייתה אלופת ישראל לנוער בשיט תחרותי, בין השנים 2016–2020, ואלופת ישראל לבוגרות, בין השנים 2018–2021. היא אלופת העולם לנוער בלייזר 4.7 לשנת 2017. בשנת 2018 היא זכתה בתואר סגנית אלופת אירופה לנוער עד גיל 17 בלייזר רדיאל. שנתיים לאחר מכן, היא זכתה במדליית ארד באליפות העולם לנוער עד גיל 19.
קקון ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020) בדגם לייזר רדיאל וסיימה במקום ה-30.
באליפות העולם שהתקיימה בעומאן בדצמבר 2021 הגיעה למקום ה-22, כשזוהי אליפות העולם הראשונה שלה לבוגרות.
באפריל 2022 זכתה באליפות אירופה עד גיל 21 בסירות ILCA6 (לייזר רדיאל).
באולימפיאדת פריז (2024) ייצגה את ישראל בשייט ILCA, והגיעה למקום ה-24.
שבע טחנות

| --- | --- |

שבע טחנות בראשית המאה ה-20
 היסטוריה
 תקופות:  התקופה העות'מאנית בארץ ישראל 
 אתר ארכאולוגי
 אתר אינטרנט:  שבע טחנות
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°05′47″N 34°48′31″E﻿ / ﻿32.09638889°N 34.80861111°E﻿ / 32.09638889; 34.80861111
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) שבע טחנות(למפת גוש דן רגילה) שבע טחנות(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שבע טחנות(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שבע טחנות  he שבע טחנותhe שבע טחנותמפת  צפון __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ הרצליה (in English: Herzliya) ממזרח: __ פתח תקווה (in English: Petah Tikva), __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מימין תל נפוליאון (תל גריסה) מעליו דרך שלימים תהפוך כחלק מרחוב רוקח, ברמת-גן. הדרך ממשיכה שמאלה לכיוון ג'רישה ושבע טחנות על גדת הירקון. בתחתית התמונה נחל איילון בתוואי הישן - צילום אוויר של הטייסת הבווארית ה-304, 1918.
בסיס מבנה הטחנה הדרומית הנראה בתמונה למעלה מימין, כפי שנראה לפני השחזור
שבע טחנות הוא אתר היסטורי השוכן על גדות נחל הירקון, בתחומיו של פארק הירקון בתל אביב-יפו. במקום פעלו לפחות אחד-עשר זוגות של אבני רחיים, אשר הונעו בכוח מימיו של הירקון. שבע מהטחנות פעלו במבנה המערבי באתר, ואלה העניקו לו את שמו.
הטחנות

באזור שכנו טחנות קמח כבר בתקופה העות'מאנית. הכפר הערבי הסמוך, ג'רישה, ותל נפוליאון, שנודע כ"תל גריסה", מעידים בשמם על כך שהמקום היה מרכז אזורי של גריסת קמח. טחנות נוספות הוקמו במאה ה-19, והמקום שימש כמרכז חקלאי, שאליו הגיעו חקלאי האזור כדי לטחון את תבואתם, ושהו בו משך שעות ואף ימים. מסיבה זו קמו במקום בית קפה ומעגן סירות. בלילה הסוער שבין ה-20 ל-21 בדצמבר 1917, צלחה את הירקון בשבע טחנות חטיבה 155 הסקוטית מן הדיוויזיה ה-52 הבריטית, נעה על הגדה הצפונית מזרחה ולכדה את המוצב הטורקי בח'ירבת הדרה, היא רמת החייל, שחלש על מעברת הירקון בעשר טחנות. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נקנו הטחנות על ידי יהודי מתל אביב, אך ב-1936 הפסיקו לפעול לאחר שלא עמדו בתחרות עם טחנות חדישות יותר. בשנים שלאחר מכן האתר נזנח כמעט לחלוטין.
בשנת 1990 רשות נחל הירקון קיימה עבודות שכללו חשיפה חלקית של הטחנות ההיסטוריות ויישור והגבהה של הסכר על מנת שיהיה נגיש למעבר בטוח של הולכי רגל.
האתר של ברכות הטחנות נחשף ושוחזר חלקית בשנים 2000–2001, וכיום הוא חלק מפארק הירקון. בשנת 2004 הוקמו בגדה הדרומית של הנחל, בסמוך לטחנות, בריכות טיהור אקולוגיות. בשנת 2008 נחנך גשר בטון חדש ושטוח לצד גשר העץ הקשתי הישן שהוסר בשלב מאוחר יותר. כמו כן בוצעו עוד מספר עבודות על הסכר שהקנו לו את המראה הנוכחי. קיימות תוכניות עתידיות של שחזור מלא של מבני הטחנות אשר יקנה להן את המראה שהיה בשנות הפעילות. מכון אבשלום אימץ את אתר שבע טחנות לרגל יובל החמישים של המכון, וזאת כהוקרה למייסד המכון, פרופ’ שמואל אביצור, שהיה, בין היתר, מומחה לנושא טחנות הקמח.
בשנת 2019 הושלם שיחזור חלקי של מבנה התחנה הדרומית. במסגרת השחזור הונגשה בריכת האגירה לכיסאות גלגלים ועגלות (לאחר שהצלע הצפונית של הבריכה הוצפה והפכה ללא עבירה באופן קבוע), בוצע שחזור חלקי של מתקני הטחינה והוצב שלט הסבר קולי.
הגשרים והסכר

בשבע טחנות התגלו שרידיו של גשר רומי עתיק, ויסודותיו של גשר זה שימשו בסיס להקמת סכר אבנים החוצה כיום את הירקון. הסכר גורם להפרש גבהים של מספר מטרים בין המים המגיעים ממעלה הנחל, ואלה הזורמים לעבר הים. מי הירקון מוטים לבריכה השוכנת סמוך לשרידי הטחנות שמדרום לנחל, ומשם הם זורמים במפל אל האפיק שבמורד הנחל. הקמת הבריכה ויצירת המפלסים היו נחוצים עקב השיפוע המתון של הירקון העומד על 0.6 פרומיל בלבד. כאשר הירקון עולה על גדותיו, הסכר מוצף ונסגר למעבר. בעבר גם שפת הבריכה הצפונית הייתה מוצפת רק בעת שעלה הירקון על גדותיו אך כעת זורמים המים במפל קבוע בצלע הצפונית. הסכר אינו מגיע עד לגדה הדרומית וגשר עץ קמור משלים את החסר. בשנת 2008 הוקם במקום גשר העץ גשר בטון שטוח.
הבריכות המלאכותיות וריכוזי עופות המים

בשנת 2008 הוקמו בצידו הדרומי של האתר בריכת נוי ובריכות מלאכותית עם דיפון מיוחד. בבריכות אלה נשתלה צמחיית מים והיא מסוגלת לטהר מי ביוב באופן חלקי. במרכזו של הנחל ממערב לסכר שוכן אי החביב על עופות מים. ריכוז של עופות נמצא גם במשטח הבוץ הצמוד לגדה הדרומית של הנחל.
הערות שוליים

↑  מכון אבשלום.
↑  רשות נחל הירקון.
↑  תל גריסה ושבע טחנות.
בריכת האגירה באתר שבע טחנות
בריכת האגירה באתר שבע טחנות
שורש 65

שורש 65, או ג'י בּוּ (בסינית: 支部, פיניין: Zhībù) הוא השורש השישים וחמישה של הכתב הסיני. פירושו "ענף" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 26 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
התפתחות

השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 支
+5: 攱
+8: 攲
+12: 攳
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
שורש 6

שורש 6 או ג'וּאֶה בּוּ (בסינית: 亅部, פיניין: Jué bù) הוא השורש השישי של הכתב הסיני. פירושו "וו" והוא האחרון מבין 6 (מתוך 214 סה"כ שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מקו אחד בלבד.
במילון קאנגשי, יש 19 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.
בסינית מפושטת, השורש הזה מוזג לשורש 2‏ - 丨. בטבלת אינדקס רכיבי התווים הסיניים ,亅מופיע כרכיב אינדקס קשור של丨. עם זאת, לעיתים קרובות הוא מושמט במילוני המיינסטרים, כולל שיאנדאי האניו צדיאן.
התפתחות

השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
תווים נגזרים

| מספר קווים | תו |
| --- | --- |
+0: 亅
+1: 了
+2: 亇(=个->丨/個->人)
+3: 予
+5: 争SC/JP (=爭->爪)
+7: 亊(= 事)
+8: 事
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy : from pictograph to ideogram : the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.
Leyi, Li (1993). Tracing the Roots of Chinese Characters: 500 Cases. Beijing. ISBN 978-7-5619-0204-2.
שבר היל-זקס

| --- | --- |

פריקת כתף קדמית בצילום רנטגן עם שבר היל–זקס משמעותי
 סיווגים
 ICD-10:  S43.0, S42.291, S42.21 
 
שבר היל–זקס (בלועזית: Hill–Sachs lesion או Hill–Sachs fracture), הוא שבר דחיסה בחלק האחורי של ראש עצם הזרוע, הנובע מלחץ חזק של ראש עצם הזרוע על השפה הקדמית-תחתונה של החלל הגומתי (חלק מעצם השכם) כאשר הכתף נפרקת לכיוון קדימה. כשעצם הזרוע נפרקת מספר רב של פעמים, ראשה הרך יחסית של עצם הזרוע פוגע בקצה הקדמי של החלל הגומתי ועקב כך נוצר שבר דחיסה בראש עצם הזרוע. אבחון השבר מבוצע על ידי אורתופד בעזרת סקירה של ההיסטוריה הרפואית של המטופל, בדיקה גופנית ודימות. אמצעי ההדמיה הנפוץ לאבחון שבר זה הוא לרוב רדיוגרפיה רגילה. עם זאת, מחקרים הראו כי לאולטראסאונד יש גם ערך באבחון שבר היל-זקס והוא בדיקה שאינה פולשנית ולא כוללת קרינה. אף על פי שאינו כלי אבחון נפוץ לשבר זה, הוכח גם כי MRI אמין מאוד לאבחון שבר זה.
ההחלטה לטפל בשבר היל-זקס מבוססת על הקשר שלו להפרעות כרוניות וחוסר יציבות במפרק הכתף ועל כן הטיפול חשוב במיוחד בחולים מתחת לגיל 25 ובקרב ספורטאים. התסמינים לרוב ממושכים כשהשבר משמעותי יותר, במיוחד אם מעורבים יותר מ-20% משטח המפרק. שברים גרמיים קשורים עשויים להתרחש במקביל בחלל הגומתי, כמו שבר בנקארט. שכיחות השבר באוכלוסייה אינה ידועה בוודאות והספרות בנושא מראה שיעור של 40% עד 90% בקרב חולים עם חוסר יציבות קדמית בכתף ושל כ-100% בקרב אלו הסובלים מפריקות קדמיות חוזרות. עקב שכיחותו הגבוהה בקרב מטופלים עם פריקות חוזרות בכתף, השבר מהווה סמן לכך שפריקה קדמית התרחשה גם אם המפרק חזר מאז למצבו הרגיל. שברים גדולים מסוג זה עלולים להחמיר את חוסר היציבות בכתף ולעיתים קרובות יגרמו לכאב במפרק. השבר נקרא על שם הרולד ארתור היל ומוריס דייוויד זקס, שני רדיולוגים מסן פרנסיסקו שבארצות הברית. בשנת 1940 הם פרסמו דוח על 119 מקרים של פריקת כתף והראו כי השבר נובע מדחיסה ישירה של ראש הזרוע. לפני פרסום מאמרם, אף על פי שהשבר כבר היה ידוע כסמן של פריקת כתף, המנגנון המדויק לא היה ברור.
ראו גם

פריקת כתף חוזרת
שורש 66

שורש 66, או פּוּ בּוּ (בסינית: 攴部, פיניין: Pū bù) הוא השורש השישים ושישה של הכתב הסיני. פירושו "נקישה" או "מכה" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.
במילון קאנגשי יש 296 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. הוא משמש גם לייצוג כיסא מתקפל.
התפתחות

השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
דמויות נגזרות

| מספר קווים נוספים | תווים |
| --- | --- |
+0: 攴攵
+2: 收攷(=考->老)
+3: 攸改攺(= 改)攻攼
+4: 攽放敌SC (= 敵)
+5: 政敀敁敂敃敄故
+6: 敆敇效敉敊敋敏JP敖SC וריאנט
+7: 敍HK (=敘)敎קאנגקסי / KO (=教)敏SC / TC / KO敐救敒敓敔敕敖TC וריאנט敗敘教敚SC (=敓)敛SC (=斂)敢וריאנט SC
+8: 敜敝敞敟敠敡敢TC וריאנט散敤敥敦敧敨敩SC (=斆)敪敬SC / JP וריאנט
+9: 敫敬TC וריאנט敭敮敯数SC / JP (=數)
+10: 敱敲敳
+11: 敵敶敷數敹敺敻
+12: 整敼敽敾敿
+13: 厳JP (=嚴->口)斀斁斂
+14: 斃
+15: 斄
+16: 斅斆(= 斅)
לקריאה נוספת

Fazzioli, Edoardo (1987). Chinese calligraphy: from pictograph to ideogram: the history of 214 essential Chinese/Japanese characters. calligraphy by Rebecca Hon Ko. New York, 1987: Abbeville Press. ISBN 0-89659-774-1.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: location (link)
Lunde, Ken (5 ינו' 2009). "Appendix J: Japanese Character Sets" (PDF). CJKV Information Processing: Chinese, Japanese, Korean & Vietnamese Computing (Second ed.). Sebastopol, Calif.: O'Reilly Media. ISBN 978-0-596-51447-1. {{cite book}}:  (עזרה)
רעשן לתינוקות

רעשן מגאנה
רעשן צעצוע או רעשן לתינוק הוא רעשן צעצוע המשמיע קול כשמניעים אותו, שנועד במיוחד עבור תינוקות ופעוטות לצורכי משחק. השימוש ברעשני צעצוע כמקור לשעשוע של פעוטות החל עוד מימי קדם. במשך מאות בשנים הרעשנים היו הצעצוע הראשון שתינוקות שיחקו בו. החומרים מהם עשוי רעשן צעצוע מגוונים מאוד, כך גם הצליל המופק מהם והעיצוב החיצוני שלהם.
היסטוריה

קביעת הזמן בו הפכו הרעשנים מכלי פולחני לצעצוע המיועד לתינוקות אינה חד משמעית. הדבר נובע מהעדר תיעוד כתוב הנוגע לשימושים של הממצאים הארכאולוגיים, שכן לרוב לא נשאר מידע כתוב על חפצים אלו מהתקופות שלפני הספירה ומראשית הספירה. ניתן לשער את מהותו של הרעשן שהתגלה על-פי האזור הגאוגרפי ועל-פי המיקום באתר. למשל, במידה והוא נמצא במתחם הדתי משמע שהוא יועד לפולחן ובמידה והוא נמצא במתחם פרטי רוב הסיכויים שהוא יועד לשעשוע. דבר נוסף שיכול להעיד על ייעודו הוא העיצוב החיצוני שלו - במידה ויש עליו העתק של אחד האלים, משמע הוא מיועד לפולחן לאל זה.
העיצוב ומטרת הייצור של הרעשן תלויה גם בהתפתחות של מושג "הילד" ובשלב בו החלה הפרדה בין מבוגרים לילדים וכן לתקופה בה התגברה המודעות לצרכיהם המיוחדים של ילדים ותינוקות.
היסטוריה > לפני הספירה

לפי ממצאים ארכאולוגיים במדינות שונות, הן במזרח התיכון כמו ישראל (ממלכת ישראל וממלכת יהודה בתקופת בית ראשון, מאה עשירית לפני הספירה), יוון (התקופה הגאומטרית המאוחרת, 750 לפני הספירה) ומצרים (המאה ה-7 עד ה-5 לפני הספירה) וכן במרכז אמריקה (תרבות המאיה) עולה כי הרעשן היה כלי מוזיקלי חשוב בפולחן הדתי כאשר התהלוכות במהלך הטקסים הדתיים היו מלוות בתופים, בחלילים וברעשנים.
במצרים העתיקה היה גם שימוש בכלי הנקרא "סיסטרום" בעת הפולחן הדתי, אף הוא לאלה חתחור.
היסטוריה > ראשית הספירה

בחפירות ארכאולוגיות בארץ נתגלו רעשנים עשויים מחרס המכילים אבנים קטנות או חומרים אחרים להרעשה. לרעשנים מגוון צורות, חלקם מעוטרים בצבע או בחריתות אך לכולם רעש אופייני של רעשן. שכיחותם של הרעשנים בחפירות בכל הארץ מוסבר בהיותם חפצים קטנים, קלים יחסית לייצור ששימשו את כלל האוכלוסייה.
דוגמה לכך היא ממצא מן הטיפוס הנפוץ בבית שאן, המתוארך למאות הד'–הה' לסה"נ. ממצא מיוחד, ראש ציפור או תרנגול, הוא צעצוע חלול ששימש גם רעשן. צעצוע דומה נמצא במערת קבורה בשרון המתוארכת למאות הא'–ה' לסה"נ.
ממצאים אלו והגדרתם על ידי הארכאולוגים כצעצועים ולא כאביזרי פולחן מעידים על האפשרות שהייתה מודעות לצרכיהם של תינוקות וילדים בתקופה מוקדמת זו.
היסטוריה > ימי הביניים (מאה 7 עד 14)

באירופה של ימי הביניים אחוז התמותה של הילדים היה גבוה במיוחד (50% מהילדים מתו עד גיל חמש), דבר אשר הוביל, לטענתו של ההיסטוריון פיליפ אריאס, לתפיסה כי הילד הוא "מבוגר קטן" ועקב כך אין לו צרכים מיוחדים בכל הנוגע להתפתחותו הפיזית והקוגניטיבית. תפיסה זו באה לידי ביטוי בהיעדרם של משחקים שיועדו לילדים וכן בצעצועים שיועדו לתינוקות.
בניגוד לטענותיו של אריאס, מציגה ההיסטוריונית הישראלית שולמית שחר בספרה "ילדות בימי הביניים" את התפיסה שילדים זכו לאהבה ולאמפתיה מהוריהם גם בימי הביניים ושההכרה בייחודה של תקופת הילדות בחיי האדם, וכן חלוקתה לשלבי ביניים, הייתה ידועה גם באותם ימים.
דוגמה לכך ניתן להביא באמצעות ממצא ארכאולוגי מראשית המאה ה-12 של רעשנים מאדמת טרקוטה בצורה כדורית, כאשר בתוכם שמו גרגירים רבים, כנראה אף הם מטרקוטה, שמטרתם הייתה להפיק רעש באמצעות רעשן הצעצוע.
היסטוריה > תקופת הרנסאנס (מאה 15 עד 17)

באנגליה קיימים שרידים ארכאולוגיים מן המאה ה-16. לפי ממצאים אלו הרעשנים נעשו מנתך של עופרת ובדיל והחזיקו בהם באמצעות ידית באורך של כ-90 מ"מ. בקצה הידית היה כדור חלול שהכיל חרוז שהשמיע רעש. האזכור הספרותי הראשון של המילה 'רעשן' מופיע בשנת 1519, כשמורה מתקופת שושלת טיודור (1603-1485) בשם ויליאם הורמן (Horman), מזכיר אותו בסיפרו Vulgaria - "אקנה רעשן להשקיט את בכיו של תינוקי".
היסטוריה > העת החדשה - המאה ה-18

בסוף המאה ה-18 החל יצור כלי כסף, במקביל ללונדון גם בשפילד ובברמינגהאם. וכאן המקום לציין שוב את שיטת ציפוי הכסף אשר התפתחה בשפילד. שיטה זו התפשטה במהירות ואומצה על ידי יצרנים רבים.
אין כמעט חפץ לשימוש ביתי אשר לא ניתן למצוא בין כלי הכסף. בצד חפצי נוי היו מרבית כלי הכסף מיועדים לשימוש: בין אם מדובר בכפתורים או ווים לפתיחת שרוכי הנעליים (BUTTON HOOKS), רעשנים לתינוקות, סלסלות לפירות, פמוטים וקנדלברות מכל הסוגים, מיכלים לאחסון עלי תה, קופסות לכרטיסי ביקור (החל מהמאה ה-19),ספלים לקקאו, מסרקות ומברשות, קסתות לדיו, קומקומים, קופסות למלח-הרחה, וכמובן כל כלי האוכל וכלי ההגשה ועוד הרשימה ארוכה.
שימוש ותוצאה

רעשנים טובים לתינוקות מפני שהם מאפשרים גירויים שונים ומגוונים. ככל שהילד גדל כך אפשרויות הלימוד באמצעות הרעשן גדלות. ניתן לחלק את מטרות השימוש לשלושה תחומים עיקריים: שעשוע לתינוק, פיתוח מוטוריקה ופיתוח קואורדינציה. בנוסף לכך, כפועל יוצא מהשימוש ברעשן המבוגר אף מחזק את הקשר שלו עם התינוק ויוצר מערכת של אמון וביטחון המאפשרים לתינוק להרגיש בטוח בעולם אליו הוא מתוודע לראשונה, כלומר, הרעשן מספק לילד ביטחון ביכולותיו ובמקביל מגדיל את הביטחון בהוריו, כך שהוא סומך עליהם יותר.
שימוש ותוצאה > שעשוע

מעבר לגירוי החושי הרעשן משמש כמקור לשעשוע ובמקביל מלמד את הילד שלמידה יכולה להיות מהנה. בנוסף לכך, הרעש המופק מן הרעשן מרגיע את התינוק בשל היותו רעש מונוטוני מצד אחד ומפתיע בשל היותו חבוי מצד שני.