stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקיז כריס
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016/2017 | פיניקס | 82 | 75 | 21.3 | 0.449 | 0.321 | 0.624 | 4.2 | 0.7 | 0.8 | 0.9 | 9.2 |
| 2017/2018 | פיניקס | 72 | 49 | 21.2 | 0.423 | 0.295 | 0.608 | 5.5 | 1.2 | 0.7 | 1.0 | 7.7 |
| 2018/2019 | יוסטון | 16 | 0 | 6.5 | 0.324 | 0.067 | 0.857 | 1.8 | 0.4 | 0.1 | 0.3 | 1.8 |
| 2018/2019 | קליבלנד | 27 | 2 | 14.6 | 0.384 | 0.263 | 0.684 | 4.2 | 0.6 | 0.6 | 0.3 | 5.7 |
| 2019/2020 | גולדן סטייט | 59 | 21 | 20.3 | 0.545 | 0.205 | 0.769 | 6.2 | 1.9 | 0.7 | 1.1 | 9.3 |
| קריירה |  | 256 | 147 | 19.4 | 0.456 | 0.290 | 0.669 | 4.9 | 1.1 | 0.7 | 0.8 | 8.0 |
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של כריס בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  מרקיז כריס מכריז על העמדתו לבחירה בדראפט, באתר seattletimes.com,‏ 23 במרץ 2016
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2016, באתר basketball-reference.com
↑  דראפט 2016: סימונס נבחר ראשון, בנדר רביעי, איבקה עבר לאורלנדו, באתר וואלה, 24 ביוני 2016
↑  ריאן אנדרסון יעבור מיוסטון לפיניקס, ברנדון נייט יעשה את הדרך ההפוכה, באתר וואלה, 31 באוגוסט 2018
↑  קליבלנד מצרפת את ברנדון נייט ומרקיז כריס, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2019
↑  כריס חותם על חוזה בגולדן סטייט, באתר הקבוצה, 30 בספטמבר 2019
↑  כריס חותם על חוזה כפול בווריורס, באתר הקבוצה, 15 בינואר 2020
↑  גולדן סטייט מחתימה את כריס, באומן וטוסקנו, באתר הקבוצה, 7 בפברואר 2020
↑  כריס שבר את רגלו ויחמיץ את המשך העונה, באתר cbssports.com,‏ 27 בדצמבר 2020
נבחרת ישראל בקטרגל

נבחרת ישראל בקטרגל (נקראת כיום: נבחרת ישראל באולמות) מייצגת את ישראל בתחרויות בינלאומיות בענף הקטרגל ונמצאת בפיקוחה של ההתאחדות לכדורגל בישראל.
נכון לאפריל 2022 על פי שיטת הדירוג ELO לנבחרות פיפ"א נבחרת ישראל מדורגת במקום ה-82 בעולם. בשנים 1989 ו-1992 סיימה נבחרת ישראל במקום הרביעי באליפות אירופה של UEFS, הקונפדרציה האירופאית של AMF.
כמו כן הנבחרת השתתפה פעמיים בגביע העולם בקטרגל של AMF, בשנים: 1994 ו-1997 אך הודחה בסיבוב הראשון בתחרות. לגביע העולם של פיפ"א לא העפילה הנבחרת מעולם.
בנובמבר 2020 לראשונה בתולדותיה העפילה הנבחרת (תחת הדרכתו של אבי כליף) לבית גמר הפלייאוף במוקדמות היורו, בו תתמודד נגד נבחרות בלארוס, הונגריה וקזחסטן.
באפריל 2021, ספגה הנבחרת את התבוסה הגדולה ביותר בתולדותיה 0–14 מנבחרת בלארוס המקומית, במסגרת משחק מוקדמות יורו בקטרגל שהתקיים במינסק.
הערות שוליים

↑  הדירוג העולמי בקטרגל, באתר Futsal World Ranking (באנגלית)
↑  ספי פסטרנק, כדורגל באולמות: ישראל בבית גמר הפלייאוף במוקדמות היורו, באתר ynet, 7 בנובמבר 2020
↑  סיקור המשחק באתר הרשמי של אופ"א
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתחם חסן ערפה

| --- | --- |

מגדלי רובינשטיין שבמתחם חסן ערפה
 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו
 תאריך ייסוד:  1948
 קואורדינטות:  32°03′53″N 34°47′03″E﻿ / ﻿32.064805555556°N 34.78425°E﻿ / 32.064805555556; 34.78425
 שכונות נוספות בתל אביב-יפו
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) מתחם חסן ערפה(למפת תל אביב רגילה) מתחם חסן ערפה(למפת גוש דן רגילה) מתחם חסן ערפה(למפת גוש דן מוגדלת) מתחם חסן ערפה  he מתחם חסן ערפהhe מתחם חסן ערפהמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מתחם חסן ערפה הוא אזור תעסוקה במרכז העיר תל אביב הכלוא בין הרחובות דרך בגין ממערב, יצחק שדה מצפון, המסגר ממזרח ודוד חכמי בדרום, שעובר החל משנת 2011 תהליך של התחדשות עירונית הכולל פינוי, הריסה, איחוד וחלוקה מחדש של מגרשים.
היסטוריה

המתחם היה במקור פרדס בבעלותו של חסן סלים ערפה, מעשירי יפו (מכאן שם המתחם) שמכר מספר מגרשים בפרדס. בחודש מאי 1940 אושרה תוכנית בניין עיר למתחם לשם פיתוח אדמת הפרדס לאזור תעשייה ומסחר. לאחר שנת 1948, התמקמו בשטח הפרדס הנטוש יהודים אשר הקימו במקום מוסכים ובתי מלאכה באופן לא מאורגן.
בשנות ה-70 של המאה ה-20 התאגדו 140 בעלי שטחים במתחם (שכל אחד מהם היה בעלים של בין עשרות ספורות של מטרים רבועים ועד כדונם) כוועד פעולה לשם פיתוח ובנייה במתחם. אולם רק בשנת 2000, לאחר שהמתחם הוכרז כמתחם להתחדשות עירונית וזכויות הבניה בו הוגדלו, הם הצליחו לקדם את התוכנית. בשנת 2009 מכרו את 28 הדונם שבבעלותם לאיש העסקים יצחק נזריאן וחברת באוהאוס. כמו כן, המגדל הראשון במתחם, מגדל אקרו (שנקרא בתחילה "מגדל שבת משה") קיבל היתר בניה.
בשנת 2011, רכשה קבוצת רובינשטיין קרקע בשטח 8.5 דונמים, הגובלת ברחוב יצחק שדה במרחק קצר ממגדל רובינשטיין שבבעלותה, מאיש העסקים יצחק נזריאן. על קרקע זו נבנו שני מגדלי משרדים בשם "תאומי רובינשטיין".
בשנת 2014, החל שיווק הדירות במגדל "אלפא" במתחם, מגדל בן 32 קומות שיכלול מלון עסקים של 180 חדרים שיוקם ב-14 הקומות הראשונות ו-120 דירות מגורים בקומות 15–32.
ב-1 באפריל 2016, נפתח רחוב חדש (רחוב 1185 ששונה ב-2022 לישראל טל) בגבולו הדרומי של המתחם. כמו כן, נחסמה דרך בגין בגבולו המערבי של המתחם בין הרחובות המלאכה ומזא"ה לצורך העבודות על תחנת קרליבך כחלק מהקו האדום והקו הירוק של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.
באפריל 2017, שכרה חברת מלאנוקס 18 קומות במגדל תאומי רובינשטיין שבבנייה במתחם.
באוקטובר 2018, נמכרה חטיבת קרקע הכוללת 10.5 דונם בחלק הדרום מערבי של המתחם, לפי שווי של 353 מיליון שקל. זאת במסגרת הליך פירוק שיתוף שהמתנהל בין בעלי הקרקע. הקרקע כוללת שלוש חלקות עם זכויות בנייה להקמת שלושה מגדלים, שניים למשרדים ואחד למגורים.
ארכאולוגיה

בשנת 2015, במסגרת חפירת הצלה שנערכה לפני הקמת מגדלי תאומי רובינשטיין, נמצאו עדויות ארכאולוגיות לייצור בירה ולנוכחות אוכלוסייה מצרית קדומה במקום מהאלף ה-3 לפנה"ס (תקופת הברונזה הקדומה).
אופי המתחם

המתחם המשתרע על שטח של כ-81 דונם, היווה מובלעת שהתאפיינה בבניה ישנה, נמוכה וצפופה לשימושי תעשייה, מלאכה ואחסנה הקשורים לתעשיית הרכב ובהם מוסכים, חנויות חלקי חילוף ואולמות תצוגה. הרחובות במתחם היו צרים, חלקם לא סלולים וללא שמות (ממוספרים רחוב 1274 עד רחוב 1278).
אופי המתחם > התחדשות עירונית

ביולי 2015, אושרה תוכנית מתאר חדשה למתחם (תא/3319) והוא עתיד לכלול טבעת של 14 מגדלים וחניונים פרטיים הממוקמים על ארבעת דפנות המתחם שתקיף שטח פתוח וירוק במרכזו. במסגרת התוכנית מתוכננת דרך תת-קרקעית אשר תשמש דרך שירות פנימית במפלס החניון העליון שמובילה לחניוני המגדלים ולחניון המרכזי במתחם. משרד האדריכלים יסקי מור סיון אחראי לתוכנית העיצוב של המתחם.
תוואי הקו האדום של הרכבת הקלה עובר ממערב למתחם, בדרך מנחם בגין, כאשר מוקמת תחנת קרליבך בצד המערבי של המתחם על רחוב מנחם בגין.
אופי המתחם > המגדלים במתחם

| מספר | שם | קומות | גובה (במטרים) | תחילת בנייה | אוכלס | יזם | אדריכל | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מגדל אקרו | 31 |  | 2016 | 2021 | אקרו נדל"ן | יסקי מור סיון אדריכלים |  |
| 2 | מגדל תאומי רובינשטיין 1 | 34 | 145 | 2016 | 2021 | חברת רובינשטיין | יסקי מור סיון אדריכלים |  |
| 3 | מגדל תאומי רובינשטיין 2 | 34 | 145 | 2016 | 2021 | חברת רובינשטיין | יסקי מור סיון אדריכלים |  |
| 4 | מגדל Sky Tower | 30 | 145 | 2016 | 2022 | urban נדל"ן | יסקי מור סיון אדריכלים |  |
| 5 | מגדל "אלפא" | 32 |  |  |  | אקרו נדל"ן | יסקי מור סיון אדריכלים | 18 קומות של מגורים ו-14 קומות של מלון |
| 6 | מגדל וויי־בוקס | 30 |  |  |  | חברת וויי־בוקס (YBOX) |  | מגדל מגורים |
גלריה

מראה פנורמי של מתחם חסן ערפה, השוק הסיטונאי ובית רובינשטיין
הערות שוליים

↑   רז סמולסקי, ביהמ"ש פינה עסקים שעיכבו הקמת מגדלי רובינשטיין במתחם חסן עראפה בת"א, באתר TheMarker‏, 18 באפריל 2015
↑  "אדיפאע" מודיע, כי חסן אפנדי ערפה מנכבדי יפו, תרם אלפים לאי' לשם בנין בית ספר ערבי חדש ביפו, דואר היום, 6 בינואר 1935
↑  מת נכבד ערבי חסן ערפה, מעשירי יפו וחבר מועצתה העירונית, המשקיף, 12 בספטמבר 1945
↑  דני רכט, מתחם חסן ערפה, באתר האנציקלופדיה העירונית "תל.אביב.פדיה"
↑  רז סמולסקי, המגדל הראשון במתחם יצחק שדה בתל אביב יוצא לדרך; 13 נוספים מתוכננים לאזור, באתר TheMarker‏, 11 באוגוסט 2009
↑  נמרוד בוסו, רובינשטיין רכשה קרקע בדרום תל אביב להקמת 2 מגדלי משרדים, באתר TheMarker‏, 21 בנובמבר 2011
↑   ואריק מירובסקי, החל מ-1.7 מיליון שקל: אקרו נדל"ן מכרה 105 דירות במגדל שתקים בתל אביב, באתר TheMarker‏, 14 בדצמבר 2014
↑  החל ממחר: רחוב חדש בתל אביב, “רחוב 1185”
↑   עמרי זרחוביץ', מלאנוקס תשכור משרדים במתחם יצחק שדה בת"א; תשלם כ-250 מיליון שקל ב-10 שנים, באתר TheMarker‏, 9 באפריל 2017
↑  שלומית צור, ‏עסקת ענק: הפניקס, אקרו ויובלים ירכשו קרקע בת"א לפי שווי של 353 מיליון שקל, באתר גלובס, 2 באוקטובר 2018
↑  איתי בלומנטל, מבשלת בירה בת 5,000 התגלתה במתחם בילוי בת"א, באתר ynet, 29 במרץ 2015
↑  שלומית צור, ‏נדחו הערעורים נגד הבנייה בחסן ערפה בת"א: יוקמו 14 מגדלים, באתר גלובס, 25 בנובמבר 2015
↑   ערן אזרן, וויי־בוקס בדרך לעוד פרויקט בתל אביב: מגדל של 30 קומות ב–200 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 17 במאי 2017
נואה קלאוני

| --- | --- |

 לידה:  14 ביולי 2004 (בן 20) ספרטנבורג, קרוליינה הדרומית, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  21
 מכללה:  אוניברסיטת אלבמה (2022–2023)
 דראפט:  בחירה מספר 21, 2023 ברוקלין נטס
 קבוצות כשחקן
 2023–:  ברוקלין נטס
 
נואה קלאוני (באנגלית: Noah Clowney; נולד ב-14 ביולי 2004) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד, בקבוצת ברוקלין נטס מליגת ה-NBA.
קריירה

קלאוני נולד וגדל בספרטנבורג, קרוליינה הדרומית, ושיחק כדורסל בתיכון מקומי. הוא בחר לשחק עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אלבמה, ובעונת 2022/2023 העמיד ממוצעים של 9.8 נקודות, 7.9 ריבאונדים, 0.8 אסיסטים ו-0.9 חסימות ב-25.4 דקות למשחק. ב-15 בנובמבר 2022 אסף 15 ריבאונדים, והוסיף 8 נקודות ו-3 חסימות בניצחון קבוצתו 65–55 על דרום אלבמה. ב-3 בדצמבר קלע שיא קריירה של 22 נקודות, כולל 5 שלשות מתוך 12 ניסיונות, והוסיף 9 ריבאונדים ו-4 אסיסטים בניצחון קבוצתו 78–65 על דרום דקוטה.
ב-1 באפריל 2023 הכריז כי יתמודד בדראפט 2023 ב-NBA. בדראפט נבחר קלאוני בבחירה ה-21, על ידי ברוקלין נטס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023/2024 | ברוקלין | 23 | 4 | 16.1 | 0.538 | 0.364 | 0.700 | 3.5 | 0.8 | 0.8 | 0.7 | 5.8 |
| קריירה |  | 23 | 4 | 16.1 | 0.538 | 0.364 | 0.700 | 3.5 | 0.8 | 0.8 | 0.7 | 5.8 |
הערות שוליים

↑  Alabama basketball's Noah Clowney on his confidence as a freshman: 'We all bleed the same blood', The Tuscaloosa News (באנגלית אמריקאית)
↑  Alabama basketball lands Dorman senior, four-star recruit Noah Clowney, Spartanburg Herald Journal (באנגלית אמריקאית)
↑  TideIllustrated - 'I was always overlooked': Clowney blossoms in first season with Alabama, alabama.rivals.com, ‏2022-12-21
↑  Alabama basketball adds second commitment Monday with 4-star PF Noah Clowney, The Tuscaloosa News (באנגלית אמריקאית)
↑  Blake Byler, Freshman Noah Clowney Looks Like Alabama Basketball's Hidden Gem, Sports Illustrated Alabama Crimson Tide News, Analysis and More, ‏2022-08-15 (באנגלית)
↑  Freshman Noah Clowney even more athletic than Tide initially thought, 247Sports (באנגלית)
↑  Alabama's Clowney continuing to ascend, 247Sports (באנגלית)
↑  Noah Clowney - Men's Basketball, University of Alabama Athletics (באנגלית)
↑  Noah Clowney named SEC Freshman of the Week for second week in a row, 247Sports (באנגלית)
↑  Men's Basketball vs South Alabama on 11/15/2022 - Box Score, University of Alabama Athletics (באנגלית)
↑  Men's Basketball vs South Dakota State on 12/3/2022 - Box Score, University of Alabama Athletics (באנגלית)
↑  Alabama basketball's Noah Clowney declares for the NBA Draft, The Tuscaloosa News (באנגלית אמריקאית)
↑  Noah Clowney drafted in first round of NBA draft, al, ‏2023-06-23 (באנגלית)
נמר ערפילי

| נמר ערפילי |
| --- | --- |
 נמר ערפילי
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: נמר ערפילי
מינים
 נמר ערפילי מצוי  נמר ערפילי בורנאי
שם מדעי
 Neofelis ‏גריי, 1867
תחום תפוצה


נמר ערפילי (נמרון; שם מדעי: Neo" ;Neofelis" – חדש, "felis" – חתול) הוא סוג בעל שני מינים של חתוליים נדירים החיים ביערות גשם טרופיים בדרום-מזרח אסיה. פרוותם מנומרת באליפסות חומות דמויות עננים.
הנמרונים הם בין הקטנים שבבני קבוצת החתולים הגדולים, קטנים אף מכמה חתולים קטנים כמו הפומה והברדלס. עם זאת כיום משייכים אותם לתת-משפחת החתולים הגדולים עקב קרבתם לפנתרים ועקב יכולתם לשאוג. אך למרות גודלם הקטן הם נחשבים לקרוביו של החתול הגדול ביותר מעולם - הסמילודון, אשר מבנה שיניהם הכולל ניבים ארוכים דומה מאוד.
מינים

בסוג זה שני מינים:
נמר ערפילי מצוי (Neofelis nebulosa) – הקטן יותר. חי בבנגלדש, נפאל, הודו, מיאנמר, בהוטן, תאילנד, מלזיה, אינדונזיה ודרום סין עד נהר היאנגצה.
נמר ערפילי בורנאי (Neofelis diardi) – הגדול יותר. מצוי בבורנאו, סומטרה ואיי באטו. התגלה כמין נפרד רק ב 2006.
נואו באריס

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ברצלונה 
 על שם:  9 
 שטח:  8.041 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  179,590 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  41°26′29″N 2°10′19″E﻿ / ﻿41.441388888889°N 2.1719444444444°E﻿ / 41.441388888889; 2.1719444444444
  מחוזות ברצלונה. נואו באריס בצבע אדום.
 
נואו באריס (בקטלאנית: Nou Barris, נהגה [ˈnɔw ˈβaris], פירוש "תשע שכונות") הוא אחד מעשרת מחוזות ברצלונה באופן רשמי מאז 1984. המחוז נקרא גם מחוז מס' 8 ושמו מתייחס לתשע השכונות המקוריות מהן הורכב. כיום המחוז מורכב משלוש עשרה שכונות והוא משתרע על שטח של 8.04 קמ"ר.
הוא ממוקם בחלק הצפוני של העיר בצמוד לשני מחוזות נוספים של ברצלונה: סאנט אנדראו והורטה גינארדו וצמח בהרחבה מאזורים עירוניים קטנים ליד הרשויות לשעבר סנט ג'ואן ד'הורטה וסנט אנדראו דה פלומאר (כיום שכונות של ברצלונה) במאה ה-20, במיוחד משנות ה-50 ואילך. המועצה המחוזית ממוקמת בבניין בית חולים פסיכיאטרי סנטה קרו לשעבר, Institut Mental de la Santa Creu.
דמוגרפיה

מאז נרשם שיא אוכלוסייה בשנת 1991 החלה מגמת עזיבה וירידה באוכלוסייתו. בשנת 1998 חיו בו 168,837 תושבים, לאחר שעזבו יותר מ-20,000 אנשים מאז 1991. עד שנת 2005 נרשמה ירידה נוספת באוכלוסייה ל-164,981 תושבים. זהו מחוז בברצלונה עם קהילת הצוענים הגדולה ביותר. מאז שנת 2000 הוא הפך לאחד מאזורי העיר עם הנוכחות החזקה ביותר של מהגרים, במיוחד מרומניה, אוקראינה ואקוודור, והוא שוקם ברובו על ידי מועצת העיר. צפיפותו היא 20.520 תושבים/קמ"ר.
שכונות

מחוז נואו באריס מחולק ל-13 השכונות להלן:
קאן פגרה
קניילס
סיוטט מרידיאנה
לה גיניוטה
פורטה
לה פרוספריטט
לס רוקווטס
טורה בארו
לה טריניטט נובה
אל טורו דה לה פיירה
ולבונה
ורדום
וילפיסינה אי לה טורה לובטה
ראו גם

תכנון עירוני של ברצלונה
מתחמי הפטרוגליפים באלטאי המונגוליים

מתחמי הפטרוגליפים באלטאי המונגוליים הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו שהוכרז בשנת 2011, וכולל שלושה אתרים עיקריים של פטרוגליפים בחלק המונגולי של הרי אלטאי. הציורים הקדומים ביותר נוצרו לפני כ-11,000 שנים ויש בהם תיאורים של חיי הציד באותה עת. ציורים מאוחרים יותר מתארים גידול עדרי בעלי חיים, והציורים החדשים ביותר, המתוארכים לתחילת האלף ה-1 לספירה, מתארים את החברה הנוודית של אותה עת.
היסטוריה

התיארוך של הממצאים השונים במתחמי הפטרוגליפים בוצע על בסיס ניתוח אמנותי, והוא אינו מבוסס על תיארוך רדיומטרי כגון תיארוך פחמן-14. הציורים מתקופת הפלייסטוקן (עד 11,000 לפני זמננו) מתארים בעלי חיים כגון ממותה, סוסים ושור הבר. בעלי החיים אינם מצוירים בעודם בתנועה, ודבר זה מאפיין חברות נוודים שאזור הציד שלהן הוא ביער. הציורים מתקופת ההולוקן המוקדמת והתיכונה (11,000 עד 6,000 שנים לפני זמננו), שהתאפיינו באקלים חם ולח יותר, מתארים בעלי חיים חזקים שבית הגידול העיקרי שלהם הוא בין יערות עם עצים גבוהים לבין הרים תלולים, כגון יעל. בתקופה זו החלו להופיע ציורים של בני אדם.
האקלים הפך ליותר קריר ויבש בשלהי תקופת ההולוקן ובתחילת תקופת הברונזה הקדומה (4,000 עד 2,800 שנים לפני זמננו). הציורים מתקופה זו מתארים את השינוי בחברה לכזו שמגדלת עדרים, וזאת באמצעות שימוש בכלי ציד כגון חץ וקשת וחניתות, וכן את התפתחותם של כלים המשמשים לנדידה כגון השימוש בבהמה המקומית יאק. בתקופה זו צוירו לראשונה ציורים בעלי אופי מיסטי. המונומנטים שעל פני השטח כוללים בתי מגורים מאבן, תילי קבורה, גַּלְעֵדים מוקפים בגדר או בחומה, ומזבחות. בשלהי תקופת הברזל (3,000 עד 2,800 שנים לפני זמננו) החלו תושבי המקום להשתמש בסוסים לצורך נדודיהם. בציורי התקופה מתוארים גברים בצורה מדויקת יחסית עם כלי נשקם ועם עדרי בעלי החיים שלהם, הנודדים ליעדים חדשים. על פני השטח הוקמו אבנים עומדות הידועות כ"אבני עיזים", וזאת כיוון שהן נושאות ציורים על עיזים או בעלי חיים דומים.
בתקופת הברזל המוקדמת (האלף ה-1 לפנה"ס) היה אזור אלטאי נתון להשפעם של הסקיתים, ותושבי האזור היו תלויים לחלוטין בסוסים לצורך קיומם. ציורי התקופה מתארים בעיקר רכיבה וציד, והדמויות המתוארות בהן צוירו בפירוט רב. התמונות מהתקופה הטורקית (המאה ה-7 עד המאה ה-9 לספירה) מתארות פרשים-לוחמים מסתערים לקראת קרב או ציד, ויש בהם תיאורים חדים כגון של כלי נשק או שיער אנושי. על פני השטח נבנו מזבחות מרובעים, אבנים מצוירות, ואסטלות קורגן.
תיאור

שלושת האתרים שהוכרזו על ידי אונסק"ו נמצאים בשלושה עמקים נפרדים, הממוקמים בקצה הרכס המערבי של הרי אלטאי, בגבול בין מונגוליה לבין רוסיה וסין. אזור זה נמצא במרחק של כ-1,700 קילומטרים מבירת מונגוליה, אולן בטור. הפטרוגליפים הוכנו מסלעי אבן חול שעוצבו במשך שנים רבות על ידי הקרחונים שכיסו את האזור בתקופת הפלייסטוקן. מאז תקופה זו הסלעים הפכו למבריקים והתכסו בשכבת פטינה בעלת צבעים משתנים. שלושת האתרים - מכיוון צפון לדרום - הם טסאגאאן סאלאה-באגה אויגור, טסאגאאן גול העילי ואראל טולגוי, והמרחק ביניהם הוא עד 40 קילומטרים. בשלושת האתרים יש אלפי פטרוגליפים ומאות תילי קבורה, וכן מבנים נוספים הקשורים למוות.
תיאור > טסאגאאן סאלאה-באגה אויגור

המתחם טסאגאאן סאלאה-באגה אויגור משתרע על פני 21 קמ"ר לאורך שני עמקים שבעבר ניתן היה לעבור דרכם אל האזור הידוע כיום כהרי אלטאי הרוסיים. במתחם זה יש כ-5,000 אתרים שבכל אחד מהם כ-160 פטרוגליפים על צוקים, מחשופים וכדומה. לפי כמות הפטרוגליפים הגבוהה הועלתה השערה לפיה המקום כבר היה מיושב בתקופה שקדמה לתקופת הברונזה.
האתר נחשב כמייצג הטוב ביותר של רצף ההתיישבות האנושית מבין שלושת האתרים שנכללו בהכרזה של אונסק"ו. התמונות הקדומות ביותר מתארות בעלי חיים גדולים שניצודו בשלהי הפלייסטוקן, ותמונות המאוחרות יותר מתוארכות לתקופת ההולוקן המוקדמת והאמצעית. בתמונות מראשית תקופת הברונזה ניתן כבר להבחין בבני אדם שעוסקים בפעילות ציד וחמושים בכלים שונים כגון חץ וקשת או אלות, ובאלו משלהי תקופת הברונזה ניתן כבר להבחין גם בציורים של עדרים, משפחות, איילים ועיזי בר. בכתובות החדשות ביותר נמצאות כתובות בשפות של העמים הטורקיים שהתגוררו באזור בעבר. מהרכב הציורים שתוארכו לתקופת השונות ניתן היה ללמוד כיצד החברה המקומית שינתה את אופייה מחברת ציידים לחברה התלויה בגידול עדרים מסודרים ולאחר מכן לחברת נוודים התלויה בסוסים לצורך תחבורה. לאורך הטראסות שמעל קרקעית העמק ממוקמים תילים ששימשו לקבורה או לטקסים, והם מתוארכים בקירוב לתקופת הברונזה והלאה.
תיאור > טסאגאאן גול העילי

המתחם טסאגאאן גול העילי משתרע על פני 90 קמ"ר, והוא משתרע לאורך כ-22 קילומטרים בעמק הנהר טסאגאאן גול ויובליו העיקריים. במתחם יש כ-5,000 אתרי ציורים שבכל אחד מהם עד 100 תמונות, שצוירו על מחשופי סלע ועל סלעי מורנה. חלק ניכר מהציורים במתחם מתוארך לתקופת הברונזה, תקופת הברזל המוקדמת, והתקופה הטורקית. במתחם יש תמונות בודדות וקבוצות של תמונות שבהן מתוארות סצנות ציד, נדידת על גבי יאק הבית או ברגל, וכן תמונות מהתקופה הבתר-טורקית שבהן ניתן לראות בני אדם רוכבים על גבי איילים. במתחם יש גם תילי קבורה, מעגלי אבן ואבנים עומדות, וכן מתחמים סגורים מהתקופה הטורקית. המבנים הללו נבנו בכיוון מזרח עם זרימת הנהר, או לכיוון מרכז המתחם שבו שוכן ההר הקדוש שיביט קאירחאן. על הגבעה שמול ההר נבנה מקדש שעודנו פעיל ומשרת את האוכלוסייה המקומית. האוכלוסייה המקומית מורכבת בעיקר מאנשים שהתגוררו בעבר בטובה, והם פועלים לפי עקרונות הבודהיזם והשמניזם. אוכלוסיות עז הבר והכבש הארגאלי שעל ההר מוכרזות חיות מוגנות.
תיאור > אראל טולגוי

המתחם אראל טולגוי הוא הקטן ביותר מבין שלושת המתחמים, והוא משתרע על פני כ-2 קמ"ר וממוקם במרחק 40 קילומטרים דרומית למתחם טסאגאאן גול העילי. במתחם יש כ-300 פטרוגליפים שממוקמים דרומית-מזרחית לגבעה בצורת לווייתן. רוב התמונות במתחם צוירו על משטחי אבן שעל פני הקרקע, או על סלעים גדולים שניתן ללכת עליהם. השחיקה המצטברת של האקלים (שלג לאורך רוב ימות השנה) ושל האדם גרמה לאובדנם של ציורים נוספים שהיו קיימים בעבר. מרבית הציורים במתחם מתוארכים לתקופת הפלייסטוקן. בעלי החיים חוסים מצוירים עם גופים גדולים, בטן עגולה, ורגליים דקיקות. רוב בעלי החיים הם עופות אנדמיים לאזור. קיימות תמונות ספורות שמתוארכות לתקופות מאוחרות יותר.
באזור החיץ שמקיף את אתר המורשת העולמית יש אבני עיזים, מתחמים מהתקופה הטורקית, ותילי קבורה.
הערות שוליים

↑  Advisory Body Evaluation, עמוד 202
נו איי.די.

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1971  (בן 53) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 שם לידה:  ארנסט דיון וילסון
 שם במה:  נו איי.די. • דיון וילסון • אימנסלופ
 מוקד פעילות:  ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 עיסוק:  מפיק מוזיקלי, תקליטן, מעבד מוזיקלי, פזמונאי וראפר
 סוגה:  היפ הופ • R&B
 שפה מועדפת:  אנגלית
 כלי נגינה:  דוגם צלילים • קלידים • בס • גיטרה
 חברת תקליטים:  קפיטול • רוק ניישן • דאף ג'אם • GOOD • רלטיביטי • סו סו דאף • ARTium
 שיתופי פעולה בולטים:  ביג שון, ג'יי זי, ג'רמיין דופרי, קניה וסט, לוג'יק
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי
ארנסט דיון וילסון (באנגלית: Ernest Dion Wilson; נולד ב-23 ביוני 1971), הידוע בשם הבמה נו. איי.די (No I.D.), ולשעבר כאימנסלופ (Immenslope), הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן, מעבד מוזיקלי, פזמונאי וראפר אמריקאי זוכה פרס גראמי.
קריירה מוזיקלית

בשנת 1996 הוציא וילסון תחת הכינוי נו איי.די. את אלבום הבכורה שלו, Accept Your Own and Be Yourself (The Black Album). השם נו. איי.די הוא חצי-פלינדרום לשם הולדתו, דיון (באנגלית: Dion). וילסון הוציא גם ביט-טייפ בשם Invisible Beats. בתחילת הקריירה שלו, עבד וילסון כמפיק שותף של הזמר האמריקאי ג'רמיין דופרי. לאחר מכן, הפיק גם סינגלים מצליחים נוספים כ-"My Boo" של אשר ואלישה קיז ו-"Let Me Hold You" של באו ואו ואומריון (אנ'), כמו גם את השירים "Resurrection" ו-"I Used to Love H.E.R." של הראפר קומון, איתו עבד וילסון באופן עקבי לאורך השנים. וילסון גם סייע לראפר קניה וסט בהפקתו, והזמין אותו למפגשים שלו עם קומון, כאשר וסט החל את דרכו. וילסון אף הכיר לווסט את ה-A&R של חברת רוק-א-פלה רקורדס, בסופו של דבר החתים את וסט בחברה.
בשנת 2007, זכה וילסון להכרה בשל הפקת שני שירים מתוך אלבומו של ג'יי זי, American Gangster. במהלך אותה התקופה, עבד וילסון עם אמנים כגון ביג שון, ריק רוס, קניה וסט, יאנג ג'יזי וריהאנה. וילסון הפיק גם את "D.O.A. (Death of Auto-Tune)", הסינגל הראשון מתוך האלבום ה-11 של ג'יי זי, משנת 2009, וכן את הסינגל השני, "Run This Town", בו משתתפים קניה וסט וריהאנה, שזיכה את וילסון בפרס גראמי לשיר הראפ הטוב ביותר. בשנת 2011, שיתף פעולה עם הראפר קומון בפעם הראשונה מאז 1997, כשהשתתף בהפקת אלבומו התשיעי, The Dreamer / The Believer. ביוני 2011, הקים וילסון את הקולקטיב Cocain 80s, המורכב ממוזיקאים שונים.
לאחר שהתפטר מתפקיד נשיא חברת התקליטים GOOD Music של קניה וסט, באוגוסט 2011 הוכרז כי נו איי.די. מונה לסגן בכיר של A&R בחברת דאף ג'אם. בנוסף, דאף ג'אם חתמה על עסקה משותפת בלעדית עם הלייבל Artium Records, שהקים נו. איי. די. בשנת 2012, הפיק וילסון חמישה שירים מתוך אלבומו ה-11 של הראפר נאז, Life Is Good, בהם הסינגל "Daughters", שהועמד לשני פרסי גראמי. בשנת 2017, היה למפיק העיקרי של אלבומו של ג'יי זי, 4:44.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1997: Accept Your Own and Be Yourself (The Black Album)
2002: The Sampler, vol. 1 (עם דאג אינפיניטי)
דיסקוגרפיה > סינגלים

1997: "Sky's The Limit"
פרסים ומועמדויות > פרסי גראמי

| שנה | עבודה מועמדת | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | "Run This Town" | שיר הראפ הטוב ביותר | זכייה |
| 2010 | "D.O.A. (Death of Auto-Tune)" | שיר הראפ הטוב ביותר | מועמדות |
| 2013 | "Daughters" | שיר הראפ הטוב ביותר | מועמדות |
| 2014 | "Holy Grail" | שיר הראפ הטוב ביותר | מועמדות |
| 2015 | "Bound 2" | שיר הראפ הטוב ביותר | מועמדות |
| 2018 | "The Story of O.J." | שיר הראפ הטוב ביותר | מועמדות |
| 2018 | "The Story of O.J." | הקלטת השנה | מועמדות |
| 2018 | "4:44" | שיר השנה | מועמדות |
| 2018 | 4:44 | אלבום השנה | מועמדות |
| 2018 | עצמו | מפיק השנה, לא קלאסי | מועמדות |
| 2024 | "Scientists & Engineers" (בתור פזמונאי) | שיר הראפ הטוב ביותר | זכייה |