stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית המשפט הפדרלי החמישי לערעורים של ארצות הברית
היסטוריה של בית המשפט

בית המשפט הוקם על ידי חוק אוורטס ב-16 ביוני 1891, אשר יסד את בתי המשפט הפדרליים לערעורים של ארצות הברית. בזמן הקמתו, המעגל החמישי כלל את פלורידה, ג'ורג'יה, אלבמה, מיסיסיפי, לואיזיאנה וטקסס.
ב-25 ביוני 1948, אזור תעלת פנמה נוסף לאחריות בית המשפט בהחלטת הסנאט של ארצות הברית, כשהוא מקבל סמכות ערעור על בית המשפט המחוזי של ארצות הברית לאזור התעלה.
ב-1 באוקטובר 1981, קיבל הסאנט החלטה לפצל את שטח המעגל החמישי: אלבמה, ג'ורג'יה ופלורידה הועברו לבית המשפט הפדרלי האחד-עשר החדש. בעקבות כך פוצל התקן של בית המשפט: מתוך 29 שופטים שהיו בבית המשפט החמישי, נותרו 17 בבית המשפט החמישי, בעוד בית המשפט הפדרלי האחד עשר מקבל 12 שופטים.
ב-31 במרץ 1982, בית המשפט איבד את סמכות השיפוט על אזור תעלת פנמה, בעקבות החזרתו לשליטת פנמה.
שופטים מפורסמים

גריפין בל (כיהן בבית המשפט 1961–1976) – פרש מכס השיפוט כדי לשמש כתובע הכללי של ארצות הברית בממשל קרטר
נכון לשנת 2023 טרם מונה איש משופטי בית המשפט לכהונה בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
פסיקות מפורסמות

בית המשפט הפדרלי החמישי היה מעורב בכמה פסיקות מפורסמות.
פסק דין אדוארדס נגד אגילארד – בית המשפט היווה ערכאה מוקדמת שדנה בתיק, וקבע כי החוק של מדינת לואיזיאנה, שחייב בתי ספר ציבוריים ללמד את תורת האבולוציה חייבת ללמדת לימודי בריאתניות, מנוגד לתיקון הראשון לחוקת ארצות הברית האוסר על קידום הדת על ידי המדינה. עמדתו התקבלה גם בבית המשפט העליון של ארצות הברית.
פסק דין דובס נגד הארגון לבריאות נשים בג'קסון – בית המשפט היווה ערכאה מוקדמת שדנה בתיק, שעסק בחוק של מדינת מיסיסיפי שאסר הפלות. בית המשפט קבע שהחוק אינו חוקתי, אך בבית המשפט העליון של ארצות הברית בוטלה הפסקה.
הערות שוליים

↑  "Practitioner's Guide to the U.S. Court of Appeals for the Fifth Circuit" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-06-13. נבדק ב-2011-06-26.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007594801205171  ISNI: 0000 0004 0649 0397  LCCN: n80009905  Trove: 840267   WorldCat (עם LCCN): n80-009905
הפועל עכו/מטה אשר (כדורסל)

סמל הקבוצה בעבר
הפועל עכו היא קבוצת כדורסל ישראלית המייצגת את העיר עכו ומשחקת במחוז הצפוני של הליגה הארצית.
היסטוריה

הקבוצה שיחקה עד עונת 2014/15 בליגה א' אז העפילה לראשונה לליגה הארצית.
בעונת 2015/16, עונת הבכורה של הקבוצה בליגה הארצית הנוהג לראשונה פלייאוף למקומות 1–4 ועכו אשר סיימה במקום ה-4 כשבמאזנה 15 ניצחונות ו-9 הפסדים, בסדרת הפלייאוף שובצה הקבוצה לסדרת הטוב מ-3 נגד המוליכה הפועל חיפה אך הפסידה בצמד המשחקים והודחה.
בעונת 2016/17 סיימה הקבוצה במקום ה-3 עם מאזן של 18 ניצחונות ו-6 הפסדים ובחצי גמר הפלייאוף פגשה את מכבי קריית מוצקין אך שוב הפסידה בסדרת הטוב מ-3 והודחה.
בעונת 2017/18 סיימה הקבוצה במקום ה-3 במאזן של 17 ניצחונות ו-5 הפסדים ובחצי הגמר פגשה את אליצור נתניה לה הפסידה בסדרת הטוב מ-3 והודחה.
בעונת 2018/19 סיימה הקבוצה במקום ה-1 בליגה עם מאזן של 20 ניצחונות ו-2 הפסדים בלבד ובחצי הגמר אירחה את הרביעית א.ס רמת השרון לסדרת הטוב מ-3. במשחק הראשון שנערך בעכו ניצחה המארחת 87 - 85, במשחק השני שנערך ברמת השרון ניצחה רמת השרון 73–83 ובמשחק השלישי שנערך בעכו ניצחה רמת השרון 75 - 72 ועכו הודחה.
היסטוריה > עונת 2019/2020

בעונת 2019/20 שונה מבנה הליגה הארצית והוחלט כי הפלייאוף יורחב למקומות 1 - 8 אך עקב התפרצות נגיף הקורונה בישראל במרץ 2020 הופסקה הליגה כאשר הקבוצה ממוקמת במקום ה-1 בטבלה עם מאזן 13 ניצחונות ו-3 הפסדים וכאשר היא מוליכה בהפרש סלים בלבד על השנייה בטבלה הפועל בני כפר סבא. ב-25 במאי הודיע איגוד הכדורסל כי כלל הליגות פרט לליגת העל הסתיימו והקבוצה הראשונה בכל ליגה היא המעפילה לליגה הבכירה ממנה, עקב כך העפילה עכו לראשונה לליגה הלאומית.
עונת 2020/2021
בעונת 2020/21 שיחקה הקבוצה לראשונה בליגה הלאומית. בינואר 2021 פיטרה הקבוצה את מאמנה עודד הנדלר ומינתה במקומו את עמית תמיר בסיום עונה אחת בלבד שבה הקבוצה לליגה הארצית.
חזרה לליגה הארצית
היסטוריה > עונת 2021/2022

בעונת 2021/22 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית.
היסטוריה > עונת 2022/2023

בעונת 2022/2023 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית. מאמן הקבוצה היה לירן שוורצוולד. סגל הקבוצה כלל את גל טסלר (רכז, 1.85), דולב משגב (גארד, 1.83), אופק ריף (גארד, 1.85), עומרי שוסהיים (גארד, 1.85), עידו סגל (גארד, 1.88), איתן הלפרט, אוהד חן, לירן מרקדו (פורוורד, 1.93), גיא סהר (פורוורד, 1.92), רועי נברו (סנטר, 1.90) ויאיר קצוטי. בתום העונה לא הצליחה הקבוצה לעלות לליגה הלאומית ונשארה עונה נוספת בליגה הארצית.
היסטוריה > עונת 2023/2024

בעונת 2023/2024 שיחקה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית. נמרוד גונן מונה למאמן הקבוצה. במהלך העונה עזב נמרוד את עמדת המאמן ובמקומו מונה כפיר מרדכי. בגל הקבוצה כלל את עומרי שוסהיים, גל טסלר, עידו סגל ורועי נברו שהמשיכו מהעונה הקודמת, בנוסף הצטרפו רותם גורן (גארד, 1.85), נועם מטלון הוותיק (פורוורד, 1.96), עמית כהן (סנטר, 2.02), בני אלעזר (סנטר, 2.02) ואלון בעבור (גארד, 1.88).
היסטוריה > עונת 2024/2025

את עונת 2024/2024 פתחה הקבוצה במחוז הצפוני של הליגה הארצית.
שחקנים בולטים בעבר

אילן נניקשווילי
קורי קאר
רז מנשה
טל פרסלני
ניב משגב
ג'רמיין הול
ערן סודאי
עזמי אבו אחמד
עידו קוז'יקרו
גוני יזרעאלי
הערות שוליים

↑  Hapoel Acre basketball, News, Roster, Rumors, Stats, Awards, Transactions, Details - eurobasket, Eurobasket LLC (באנגלית)
↑  עמית תמיר יאמן את עכו
מאבק יעקב והמלאך

יעקב נאבק עם המלאך. ציור מאת גוסטב דורה משנת 1885
ציור נוסף מאת אז'ן דלקרואה משנת 1861
מאבק יעקב והמלאך הוא סיפור מקראי המופיע בספר בראשית, פרק ל"ב. לאחר ששלח יעקב שליחים נושאי מנחה אל עשו אחיו, הוא מעביר במהלך הלילה את כל משפחתו ורכושו במעבר יבוק. לאחר שהעביר את כל רכושו ונותר לבדו הוא נאבק עם איש עד עלות השחר. האיש אינו מצליח לגבור על יעקב אך מביא לפגיעה ב"כף ירך" יעקב. לאחר זאת מסתבר כי יעקב מונע מהאיש לעזוב את המקום, ומתנה את שחרורו בקבלת ברכה. בתגובה, מכריז האיש על שינוי שמו של יעקב ל"ישראל". חז"ל פירשו את ה"איש" המוזכר בטקסט כמלאך אלוהים.
הסיפור המקראי

וַיָּקָם בַּלַּיְלָה הוּא וַיִּקַּח אֶת שְׁתֵּי נָשָׁיו וְאֶת שְׁתֵּי שִׁפְחֹתָיו וְאֶת אַחַד עָשָׂר יְלָדָיו וַיַּעֲבֹר אֵת מַעֲבַר יַבֹּק.
 וַיִּקָּחֵם וַיַּעֲבִרֵם אֶת הַנָּחַל וַיַּעֲבֵר אֶת אֲשֶׁר לוֹ.
 וַיִּוָּתֵר יַעֲקֹב לְבַדּוֹ וַיֵּאָבֵק אִישׁ עִמּוֹ עַד עֲלוֹת הַשָּׁחַר.
 וַיַּרְא כִּי לֹא יָכֹל לוֹ וַיִּגַּע בְּכַף יְרֵכוֹ וַתֵּקַע כַּף יֶרֶךְ יַעֲקֹב בְּהֵאָבְקוֹ עִמּוֹ.
 וַיֹּאמֶר שַׁלְּחֵנִי כִּי עָלָה הַשָּׁחַר וַיֹּאמֶר לֹא אֲשַׁלֵּחֲךָ כִּי אִם בֵּרַכְתָּנִי.
 וַיֹּאמֶר אֵלָיו מַה שְּׁמֶךָ וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב.
 וַיֹּאמֶר לֹא יַעֲקֹב יֵאָמֵר עוֹד שִׁמְךָ כִּי אִם יִשְׂרָאֵל כִּי שָׂרִיתָ עִם אֱלֹהִים וְעִם אֲנָשִׁים וַתּוּכָל.
 וַיִּשְׁאַל יַעֲקֹב וַיֹּאמֶר הַגִּידָה נָּא שְׁמֶךָ וַיֹּאמֶר לָמָּה זֶּה תִּשְׁאַל לִשְׁמִי וַיְבָרֶךְ אֹתוֹ שָׁם.
כתוצאה ממעשה זה, גיד הנשה שנפגע ליעקב על ידי המלאך אסור באכילה על עם ישראל כפי שכתוב בפסוק שלאחר מכן:
עַל כֵּן לֹא יֹאכְלוּ בְנֵי יִשְׂרָאֵל אֶת גִּיד הַנָּשֶׁה אֲשֶׁר עַל כַּף הַיָּרֵךְ עַד הַיּוֹם הַזֶּה כִּי נָגַע בְּכַף יֶרֶךְ יַעֲקֹב בְּגִיד הַנָּשֶׁה.
סופו של המאבק

רוב הפעלים בטקסט מצוינים בגוף שלישי ללא כינויי גוף, ולכן לא ברור על מי מדובר ב"וירא" למשל. בדיאלוג בסופו של המאבק, לא ברור על ידי מי נאמרו שני המשפטים הראשונים.
וַיֹּאמֶר שַׁלְּחֵנִי כִּי עָלָה הַשָּׁחַר

וַיֹּאמֶר לֹא אֲשַׁלֵּחֲךָ כִּי אִם בֵּרַכְתָּנִי.

וַיֹּאמֶר אֵלָיו מַה שְּׁמֶךָ

וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב.
ברור שהתשובה האחרונה נאמרה על ידי יעקב, ולכן השאלה נשאלה על ידי האיש. אך לא ברור מי אמר את שני המשפטים הראשונים. חז"ל טענו כי אין להכריע מי ניצח, עקב חוסר בהירותו של הטקסט:
אין אנו יודעים מי ניצח ‒ אִם מלאך, אִם יעקב.
רוב הפרשנים מניחים שהשאלה ”מַה שְּׁמֶךָ” נשאלה על ידי המלאך כתגובה למשפט הקודם, ”לֹא אֲשַׁלֵּחֲךָ כִּי אִם בֵּרַכְתָּנִי”, שכנראה נאמר על ידי יעקב, ומכאן שהמשפט שלפניו, ”שַׁלְּחֵנִי כִּי עָלָה הַשָּׁחַר”, נאמר על ידי המלאך, שהוא המפסיד המתחנן שיעקב ישלחנו. לפי זה יעקב הוא זה שניצח במאבק, ולכן המלאך בקש שיניח לו, אך הוא דרש מן המלאך שיברך אותו. מקובל שהמנצח במאבק דורש משהו מן המפסיד. על פי פרשנות זו, מובן יותר הנימוק לשמו החדש של יעקב, "ישראל", ”כִּי שָׂרִיתָ עִם אֱלֹהִים וְעִם אֲנָשִׁים וַתּוּכָל”, שבפשטות מורה על כך שיעקב ניצח את המלאך.
פרשנות זו מוצגת כבר בספר הושע, שם מצוין כי המלאך הוא זה שהתחנן ליעקב:
בַּבֶּטֶן עָקַב אֶת אָחִיו וּבְאוֹנוֹ שָׂרָה אֶת אֱלֹהִים. וַיָּשַׂר אֶל מַלְאָךְ וַיֻּכָל בָּכָה וַיִּתְחַנֶּן לוֹ בֵּית אֵל יִמְצָאֶנּוּ וְשָׁם יְדַבֵּר עִמָּנוּ.
הבעיה בפרשנות זאת היא השאלה: כיצד המלאך הצליח לנקוע את רגלו של יעקב ולגרום לו לצלוע על ירכו, אם יעקב הוא זה שניצח?
על פי פרשנות אחרת, פחות רווחת, יעקב הפסיד במאבק, והמלאך ניצח. על פי גישה זו, יעקב הוא התחנן למלאך, שישחררו ללכת לבני משפחתו, ובדרישת המלאך ל"ברכה", הכוונה היא למנחה. יעקב משתמש בלשון זו כשנותן מנחה לעשיו:
אִם נָא מָצָאתִי חֵן בְּעֵינֶיךָ וְלָקַחְתָּ מִנְחָתִי מִיָּדִי כִּי עַל כֵּן רָאִיתִי פָנֶיךָ כִּרְאֹת פְּנֵי אֱלֹהִים וַתִּרְצֵנִי. קַח נָא אֶת בִּרְכָתִי אֲשֶׁר הֻבָאת לָךְ כִּי חַנַּנִי אֱלֹהִים וְכִי יֶשׁ לִי כֹל
זהותו של האיש

ספר הושע מחזק את זהותו של האיש כמלאך:
בַּבֶּטֶן עָקַב אֶת אָחִיו וּבְאוֹנוֹ שָׂרָה אֶת אֱלֹהִים. וָיָּשַׂר אֶל מַלְאָךְ וַיֻּכָל בָּכָה וַיִּתְחַנֶּן לוֹ בֵּית אֵל יִמְצָאֶנּוּ וְשָׁם יְדַבֵּר עִמָּנוּ.
היו שטענו כי הפסוק בהושע מורכב ממקור:”וּבְאוֹנוֹ שָׂרָה אֶת אֱלֹהִים.”, המשקף מסורה לפיה יעקב נאבק עם האלהים עצמו, ומתייחס בשלילה למעשיו, ותוספת: ”וָיָּשַׂר אֶל מַלְאָךְ וַיֻּכָל בָּכָה וַיִּתְחַנֶּן לוֹ בֵּית אֵל יִמְצָאֶנּוּ וְשָׁם יְדַבֵּר עִמָּנוּ.” מעורך מאוחר שביקש להתאים את הדברים לצורת הצגתם בתורה, אך קאסוטו טוען כי הצורה שלפנינו היא המקורית ו”אֱלֹהִים” המוזכר בפסוק פירושו אחד מבני האלהים.
לדעת חז"ל המלאך שאיתו נאבק יעקב הוא שרו של עשו (השטן), שנשלח לעוצרו מהשמים. וכך מאריך המלבי"ם בביאורו:
ובכ"ד שבעולם יש כחות עליונים המנהיגים את הכחות התחתונים לטוב ולרע, לחסד ולשבט, כמו שבאדם הפרטי יש יצ"ט ויצה"ר המנהיגים כח השכל והנשמה, וכח החומר ונפש הבהמיית, וכן יש כח עליון הנקרא שר ישראל, הוא הקדושה הכללית השומרת את ישראל, וכח הכללי הממונה לרע, הוא סמאל שרו של עשו הנוטה לצד שמאל להסית ולהדיח, כי אחר שאין קיום לעשו אלא כשישראל חוטאים, השר שלו שהוא קיומו והצלחתו, זה כל מגמתו להדיח את ישראל מתורתם ועבודתם. ובזה הראו לו פה נבואה מוחשת, שטרם קרב יעקב אל עשו, אם ללחום אם להשלים אתו, היה לו מלחמה עם השר שלו, היינו עם היצה"ר הפרטי שבגופו, וגם עם היצה"ר הכולל שהוא שמאל הכללי, שר האומה הרוצה להחטיא זרע יעקב ואומתו בכלל, והמלאך ההוא לבש צורה גשמיית [כי היתה נבואה מוחשת], ע"י שנתגלם המלאך בצורת אדם (כמ"ש ענין זה בפ' וירא).
לקריאה נוספת

יונתן גרוסמן, "את אשר תִדר שַלֵם", בתוך: מגדים כ"ו, אייר תשנ"ו, עמ' 9–25
רמב"ן, בראשית לב, כו
רשב"ם, בראשית לב, כט
הערות שוליים

↑  יונתן גרוסמן, [https://www.herzog.ac.il/vtc/tvunot/mega26_grossman.pdf "את אשר תִדר שַלֵם"
למשמעות מאבק יעקב והמלאך], הוצאת תבונות
מכללת הרצוג
↑  ספר הושע, פרק י"ב, פסוקים ד'–ה'
↑  משה דוד קאסוטו, הושע הנביא וספרי התורה, מאמרים לזכרון ר' צ"פ חיות, תרצ"ג, עמ' רסד-רסו
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
תבליט בקתדרלת מילאנו
עם עובד

| --- | --- |


דוכן הוצאת עם עובד בשבוע הספר בירושלים
 נתונים כלליים
 מייסדים:  ההסתדרות הכללית, ברל כצנלסון
 תקופת הפעילות:  1942–הווה (כ־82 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב
 משרד ראשי:  תל אביב
 ענפי תעשייה:  הוצאה לאור
 מוצרים עיקריים:  סיפורת, ספרי עיון, שירה, ספרות ילדים
 מנכ"ל:  חניטל סויסה
  
 www.am-oved.co.il
ספריה עם ספרי עם עובד בגינת ההסתדרות שליד בית הוועד הפועל
הוצאת ספרים עם עובד בע"מ, המוכרת כמותג עם עובד, היא הוצאת ספרים ישראלית שנוסדה בשנת 1942 על ידי ההסתדרות הכללית ביוזמת ברל כצנלסון, שהיה העורך הראשון.
מאז הקמתה פרסמה "עם עובד" למעלה מ-5,000 כותרים, והיא מוציאה מדי שנה כ-100 כותרים חדשים ו-250 הוצאות מחודשות. סמל ההוצאה עוצב בידי ירחמיאל שכטר.
הוצאת עם עובד חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.
היסטוריה > משנות החמישים ואילך

בשנת 1956, לאחר 14 שנות פעילות והוצאה לאור של יותר מ-600 כותרים, נקלע ההוצאה לקשיים כלכליים ובוצעו קיצוצים במספר העובדים. בשנת 1957 מונה משה שרת לראש ההוצאה.
בשנת 1956, התמזגה הוצאת "ילקוט" של מועצת פועלי חיפה עם "עם-עובד".
בשנים 1994–2014 השתתפה "עם עובד" בפיתוח וייצור משחקי מחשב לילדים יחד עם חברת קומפדיה. הסדרה הייתה מבוססת על הדמות "איתמר" מאת הסופר דויד גרוסמן, המשחק המפורסם בסדרה היה "איתמר מטייל על הקירות".
בשנת 2002 חגגה ההוצאה 60 להיווסדה במבצע משותף עם רשת סטימצקי, בו קהל הקוראים הוזמן לבחור את ששת הספרים האהובים עליו בכל הזמנים. הספרים שנבחרו והוצאו מחדש תחת הכותרת "6 הנבחרים": "רומן רוסי" מאת מאיר שלו, "התפסן בשדה השיפון", מאת ג'רום דייוויד סלינג'ר, "אהבה בימי כולרה" ו"מאה שנים של בדידות" מאת גבריאל גרסיה מארקס, "חצוצרה בואדי" מאת סמי מיכאל, ו"הנסיך הקטן" מאת אנטואן דה סנט־אכזופרי.
בשנים 2000–2011 כיהן כמנכ"ל ההוצאה ירון סדן. בדצמבר 2011 נבחר יעקב בריי למנכ"ל הוצאת עם עובד. הליך מינויו והיותו קצין משטרה לשעבר, עוררו מחלוקת והביאו להתפטרותו של יו"ר מועצת המנהלים של ההוצאה, רוני פיינשטיין, לפרישתה של העורכת והמתרגמת אילנה המרמן ולמחאה של עורכים נוספים.
בקיץ 2014 נקלעה ההוצאה לקשיים, בעקבות חוב גדול של רשת סטימצקי שלא שולם, ויישום חוק להגנת הספרות והסופרים בישראל. רק לאחר בקשת פירוק נגד סטימצקי היא שילמה את החוב.
באוקטובר 2015 מונתה חניטל סויסה למנכ"לית ההוצאה.
סדרות ספרים וכתבי עת

להוצאה שתי סדרות בולטות, בהם ספרים מתורגמים וספרי מקור, שנמכרות בחנויות הספרים:
ספריה לעם, סדרה של סיפורת, שבמסגרתה יוצאים לאור 12 ספרים בשנה. הסדרה החלה לצאת לאור באפריל 1958‏, וזוכה להצלחה רבה.
ספרית אפקים, סדרה של ספרי עיון. הסדרה החלה לצאת לאור בנובמבר 1969. מאז שנת 2023 עורך סדרה זו הוא ד"ר אבי שילון.
סדרות בולטות בעבר כללו את:
מועדון ספריית דן חסכן שיצאה בין שנת 1963 ועד שלהי שנות ה-80, בסדרה יצאו 160 ספרי ילדים, בהן קלאסיקות רבות. עורכי הסדרה היו ט. כרמי, חיים באר ונירה הראל.
עם עובד - מדע בדיוני סדרה בה התפרסמו כמה מהתרגומים המוכרים ביותר לספרות מדע בדיוני, כגון "מבחר הסיפורת הבדיונית", סדרת "חולית", ועוד.
הסדרות "לדור", "שחרות" ו"מן המוקד" שיצאו עם הקמת ההוצאה, החל מ-1942, אחר כך אחדו לתוך סדרות אחרות.
הוצאת "עם עובד" הוציאה לאור גם כתבי עת:
"אלפיים", כתב עת רב-תחומי לעיון, הגות וספרות.
"רבעון לכלכלה".
לקריאה נוספת

ג. קרסל, 'הוצאת הספרים "עם עובד" – במלאת ארבעים שנה לראשית פעילותה הסדירה', שנתון הספר היהודי 40 (1982/3), 67–75.
ספרי עם עובד: קטלוג כללי תש"א–תשנ"ח, 1941–1997; הקטלוג לשנים 1941–1982 הוכן בידי איזה וג. קרסל, הקטלוג לשנים 1983–1991 הוכן בידי יעקב דן ועדנה צחור, הקטלוג לשנים 1992–1997 הוכן בידי עדנה צחור, תל אביב: עם עובד, תשנ"ט 1998.
אניטה שפירא, ברל, עם עובד 1980, כרך ב, עמ' 646–663.
נירה הראל, "הסופר והמו"ל", מאזנים, ס"ז (2), 1992, עמ' 26–27. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
מוטי נייגר, "שנות הארבעים והחמישים והלאה: הוצאת ספרים מפלגתיות-אידאולוגיות – הוצאות הספרים של תנועות הפועלים ("עם עובד", "הקיבוץ המאוחד" ו"ספריית פועלים") ותפקידן בהתגבשות התרבות הישראלית", בספר: מוציאים לאור כמתווכי תרבות: היסטוריה תרבותית של מאה שנות מו"לות עברית בישראל (2010-1910), ירושלים: הוצאת מן, 2017, עמ' 255–406.
1868 במדע

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1868  במדע |  |
< · 1866 · 1867 — 1868 — 1869 · 1870 · >
כל ערכי השנים במדע במאה ה-20 · כל ערכי השנים במדע במאה ה-21 · פורטל מדע בישראל
ארכאולוגיה

צ'ארלס וורן החל בחפירות ביריחו.
גילוי מצבת מישע
גילוי מקום של Porta Capena ברומא.
גילוי שרידים של קרו-מניון בצרפת.
ביולוגיה

30 בינואר – צ'ארלס דרווין מציג את עבודתו The Variation of Animals and Plants under Domestication בו הוא הציג רעיון של פנגנזיס להסבר של תורשה.
ז'ול פלנשון (Jules Émile Planchon) משער שכנימת הפילוקסרה מהווה סיבה למחלה שהתפשטה ביקבי צרפת.
כימיה

20 באוקטובר – גילוי הליום תוך חקר קווי פראונהופר של השמש.
לואי דיקו דה אורו (Louis Ducos du Hauron) מקבל פטנט על צילום בצבע.
רפואה

תיאור טרשת נפוצה על ידי ז'אן-מרטן שארקו.
שימוש ראשון בגסטרוסקופ.
נולדו

2 במאי – רוברט ווד, פיזיקאי אמריקאי (נפטר ב-1955)
6 ביוני – רוברט פלקון סקוט, חוקר ארצות אנגלי (נפטר ב-1912)
4 ביולי – הנרייטה ליוויט אסטרונומית אמריקנית, מחקרה על אופי השינוי בבהירות הכוכבים הנקראים משתנים קפאידים מהווה אמצעי חשוב למדידת מרחקים ביקום (נפטרה ב-1921)
14 ביוני – קרל לנדשטיינר, ביולוג אוסטרי (נפטר ב-1943)
23 באוקטובר – פרדריק לנצ'סטר, ממציא אנגלי (נפטר ב-1946)
8 בנובמבר – פליקס האוסדורף, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1942)
9 בנובמבר – פריץ הבר, כימאי גרמני, חתן פרס נובל (נפטר ב-1934)
נפטרו

10 בפברואר – דייוויד ברוסטר, פיזיקאי סקוטי (נולד ב-1781)
11 בפברואר – לאון פוקו, פיזיקאי צרפתי (נולד ב-1819)
24 בפברואר – יוליוס פלוקר (Julius Plücker), פיזיקאי גרמני (נולד ב-1801)
25 ביוני – קרלו מטוצ'י, פיזיקאי איטלקי (נולד ב-1811)
26 בספטמבר – אוגוסט פרדיננד מביוס, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1790)
רוזלין קרטר

אלינור רוזלין סמית' קרטר (באנגלית: Eleanor Rosalynn Smith Carter;‏ 18 באוגוסט 1927 – 19 בנובמבר 2023) הייתה אשת נשיא ארצות הברית ג'ימי קרטר והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1977–1981.
ביוגרפיה

אלינור רוזלין סמית' נולדה בפליינס שבמדינת ג'ורג'יה, והיא הבכורה מבין ארבעת ילדיהם של פרנסס אלת'אה "אלי" מורי (Frances Allethea "Allie" Murray), תופרת שמלות (1904–1997) ואדגר סמית' (Edgar Smith), מכונאי רכב וחקלאי (1896–1940).
בגיל 13 נפטר אביה מלוקמיה ורוזלין עזרה בגידול אחיותיה. רוזלין סיימה בהצטיינות את לימודיה התיכוניים ולמדה באוניברסיטת המדינה של דרום מערב ג'ורג'יה.
אף שהשניים הכירו קודם לכן, בשנת 1945 החל הקשר הרומנטי בינה לבין קרטר, בעת שלמד באקדמיית הצי של ארצות הברית שבאנפוליס. ב-7 ביולי 1946 בני הזוג נישאו, ונולדו להם ארבעה ילדים: ג'ון ויליאם קרטר (John William Carter) המכונה "ג'ק" (נולד ב-1947), ג'יימס ארל קרטר השלישי (James Earl III) המכונה "צ'יפ" ("Chip") (נולד ב-1950), דונל ג'פרי קרטר (Donnel Jeffrey) המכונה "ג'ף" (נולד ב-1952), ואיימי לין קרטר (Amy Lynn) (נולדה ב-1967).
שלושת בניהם הראשונים של בני הזוג נולדו בעת שירותו הצבאי של ג'ימי, בעת מגורי בני הזוג בבסיסים שונים של הצי ברחבי המדינה. איימי נולדה בג'ורג'יה.
בשנת 1953 עזב ג'ימי את הצי ורוזלין והוא ניהלו את חוות הבוטנים המשפחתית (רוזלין טיפלה בחשבונאות של החווה), ולאחר מכן, משהחל לעסוק בפוליטיקה סייעה רוזלין לג'ימי, פעילות שהלכה וגברה עם מינויו, בשנת 1962 לסנטור בסנאט מדינת ג'ורג'יה.
ביוגרפיה > הגברת הראשונה של ג'ורג'יה

בהיותה הגברת הראשונה של ג'ורג'יה מונתה רוזלין לוועדת המושל לשיפור שירותי בריאות הנפש והשירותים לפגועים נפשית. הוועדה הגישה מסקנותיה למושל קרטר, ומרבית המסקנות אומצו והפכו לחוק.
רוזלין המשיכה בפעילות למען פגועים נפשית ועבדה כמתנדבת בבית החולים המקומי לחולי נפש באטלנטה, וכן כיהנה במשך חמש שנים בהתנדבות כיו"ר של כבוד של אולימפיאדת הנכים של ג'ורג'יה.
בשנת 1975, לאחר סיום כהונת בעלה כמושל, החלו בני הזוג לפעול למען בחירתו כנשיא. רוזלין נסעה לבדה ב-41 ממדינות ארצות הברית ונכחה בכנסי בחירות ואף נאמה בהם למען בעלה.
במהלך העבודה למען בחירת בעלה, נבחרה רוזלין לחבר המנהלים של האיגוד הלאומי לבריאות הנפש של ארצות הברית, וכן קיבלה את אות ארגון הנשים הלאומי בשל תמיכתה ועבודתה למען תיקון הזכויות השוות לחוקת ארצות הברית. כמו כן קיבלה רוזלין את אות מתנדבת השנה של איגוד המתנדבים הדרום מערבי של ארצות הברית.
ביוגרפיה > הגברת הראשונה של ארצות הברית

בינואר 1977, לאחר בחירתו של בעלה לנשיא הפכה לגברת הראשונה של ארצות הברית, וזכתה לכינוי "מגנוליה מפלדה" ("The Steel Magnolia") על ידי עיתונאי הבית הלבן בשל התנהלותה והנחישות שלה.
רוזלין הייתה היועצת הקרובה ביותר של בעלה, וישבה במרבית ישיבות ממשלת ארצות הברית. היא הייתה הגברת הראשונה שנהגה לשאת תיק מסמכים למשרדה בבית הלבן.
בעת היותה הגברת הראשונה כיהנה בתפקיד יו"ר של כבוד בוועדה הנשיאותית לבריאות הנפש, ובעקבות פעילותה בוועדה התקבל חוק מערכות בריאות הנפש. היא אף הוכרזה כ"מתנדבת העשור" על ידי איגוד בריאות הנפש הלאומי.
במהלך בחירות 1980 פעלה רוזלין בנחישות למען בחירת בעלה (וזאת אף שהסקרים צפו את בחירתו של רונלד רייגן).
ביוגרפיה > לאחר כהונת קרטר

לאחר סיום כהונתו של קרטר שבו בני הזוג לפליינס, שם היא כתבה את האוטוביוגרפיה שלה "הגברת הראשונה מפליינס" (First Lady from Plains) שפורסמה במאי 1984.
רוזלין הייתה חברה של כבוד באיגוד הפסיכיאטרים של ארצות הברית, וכן חברה של כבוד באיגוד בריאות הנפש הלאומי של ארצות הברית. ב-1999 הוענקה לה מדליית החירות הנשיאותית וב-2001 נבחרה רוזלין להיכל התהילה הלאומי לנשים.
במאי 2023 פורסם כי רוזלין קרטר חולה בדמנציה.
רוזלין נפטרה ב-19 בנובמבר 2023 בגיל 96.
הערות שוליים

↑  Karl de Vries,Betsy Klein, Former first lady Rosalynn Carter has dementia, Carter Center says, CNN, ‏30 במאי 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457635305171  PLWABN: 9810698754905606  BIBSYS: 90070304  BnF: cb165393908 (data)  CiNii: DA04491866  GND: 12394063X  ISNI: 0000 0001 2232 7328  LCCN: n77009358  NARA: 10581867  NKC: xx0153302  NTA: 07039749X  SNAC: w6427q3f  SUDOC: 144290243  VIAF: 161677094   WorldCat (עם VIAF): 161677094 
קרטר בגיל 17
רוזלין קרטר (מימין) עם בעלה ג'ימי קרטר בשנת 2016
יפה קרינקין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 באוקטובר 1917 מרחביה, ישראל 
 פטירה:  17 במרץ 1987 (בגיל 69) הוד השרון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
יפה קרינקין (26 באוקטובר 1917 – 17 במרץ 1987, ט"ז באדר תשמ"ז) הייתה משוררת, סופרת ומתרגמת ישראלית.
ביוגרפיה

קרינקין נולדה ב-1917 במרחביה, בעמק יזרעאל, לגרוניה וד"ר דב מאיר קרינקין, שגורשו מתל אביב עם רוב האוכלוסייה היהודית שהתגוררה ביפו ותל אביב, על ידי האימפריה העות'מאנית ששלטה בארץ ישראל. בשנת 1918 חזרו לתל אביב, והתגוררו ברחוב אלנבי. יפה הייתה היחידה שהגיעה לבגרות מאחד-עשר הצאצאים של הזוג. דודה אהרון זליג קרינקין היה בעל בית המרקחת הראשון בתל אביב, ברחוב הרצל 10, בית מרקחת "קרינקין".
קרינקין הייתה בוגרת הגימנסיה העברית הרצליה בתרצ"ו, 1935. קרינקין סיימה תואר שני בפקולטה למדעי הרוח במקצועות : ספרות, תורת הלשון והיסטוריה כללית, באוניברסיטה העברית בירושלים, בהר הצופים, ב- תש"ב, 1941.
עשייה

קריקין הייתה חברה באקו"ם, באגודת הסופרים העבריים בישראל, באיגוד הנשים האקדמאיות, במועדון "מלוא" (מועדון לסופרים ואמנים) ובחברה הפילוסופית באוניברסיטת ירושלים.
ב-2 באפריל 1972 השתתפה בוועידה הכ"ה של אגודת הסופרים העבריים שנערכה בבית הסופר בתל אביב, בהשתתפות גולדה מאיר ו-זלמן שזר.
קרינקין כתבה שירים עוד בילדותה. שירה הראשון בדפוס "המחוגים והמטוטלת" הופיע ב"דבר לילדים" בשנת תרצ"ט. מאז שיריה הודפסו בכל עיתוני הילדים כולל "משמר לילדים", "הארץ שלנו" ולכמה מהם הולחנו מנגינות והם מושרים ונדפסים בישראל ומחוצה לה ואף תורגמו לאנגלית ופורסמו בארצות הברית.
יפה קרינקין גם פרסמה במקראות שונות ומגוונות וכמעט בכל העיתונות הבוגרת במשך שנים רבות: שירים ליריים, סיפורים לילדים ומאמרי ביקורת על ספרים והצגות. היא ערכה ספרים ותרגמה מרוסית ומאנגלית.
תקופה מסוימת ריכזה את החוג לספרות בבית מאניה ביאליק.
יפה קרינקין פורסמה ב־Who Who's Oxford University 1987 כמשוררת החוץ מהבולטות ביותר. כמה מהפרסים שהוענקו לה: "פרס יציב", תשי"ט, 1960, "מענק העירייה", "פרס אקו"ם".
בעשר השנים האחרונות לחייה יפה קרינקין התעוורה. נפטרה מדום לב בבית אבות בהוד השרון ב-1987. ונקברה בבית העלמין הדרום (בת ים). השאירה בת ושני נכדים.
מספריה

השלשיה, ציורים: יהודית ארן, הוצאת ב' בירנבוים, תשי"?
הבית הורוד, (שירים לילדים), ציור : שמואל כץ, (ספרית הפועלים : אנקורים), מוציא לאור : מרחביה, הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר, 1955.
האי האחד, (שירים), (ספרית מקור), מוציא לאור : אגודת הסופרים בישראל, ליד הוצאת מסדה, 1966, (138 עמודים).