הרברט ווסט – מחיה המתים
עלילה

הפרק הראשון "מתוך החשכה" נפתח בתיאור חוויותיו המשותפות של המספר חסר השם עם חברו הטוב הרברט ווסט, אשר נעלם לאחרונה בנסיבות פתאומיות. כסטודנט לרפואה באוניברסיטת מיסקטוניק נדהם המספר לשמוע את התיאוריות המופרכות של ווסט, הטוען כי גוף האדם הוא אינו יותר ממכלול אורגני שיכול לעבור "אתחול", ובמהרה מתחיל לבדוק את רעיונותיו על נסיינים אנושיים.
שני החברים הצעירים גונבים ציוד רפואי מהאוניברסיטה ומקימים מעבדה מאולתרת משלהם באסם נטוש. תחילה הם משלמים למספר אנשים לשדוד עבורם קברים, אך משניסוייו של ווסט נכשלים, כספם אוזל והם במהרה מתחילים לשדוד את הקברים בעצמם.
לילה אחד הם גונבים את גופתו של עובד בניין שמת באותו הבוקר בתאונת עבודה ולוקחים אותה חזרה איתם לאסם הנטוש. ווסט מזריק לגופה את הנסיוב שפיתח, אך שום דבר לא קורה. מאוחר יותר נשמעת לפתע צרחה לא אנושית מתוך החדר בו הגופה נמצאת. ללא מחשבה ומתוך אינסטינקט, בורחים השניים אל תוך הלילה, אך ווסט מועד בטעות על עששית בדרכו החוצה ושריפה פורצת במקום.
למחרת מופיע דיווח בעיתון על הקבר ששניהם השחיתו ועל סימני חפירה בצורת "טפרים" בסמוך אליו. פרט זה נשגב מבינתם, שכן לאחר הוצאת הגופה הם השיבו את האדמה למקומה וכיסו את עקבותיהם.
הפרק השני "שד המגפה" מציג את עצירתם המיידית של מחקריו של ווסט בגין התערבותו של דוקטור אלן האלסי, דקאן האוניברסיטה, המסרב לאפשר לו גישה לפגרים אנושיים או למעבדת הניתוחים של הפקולטה. אולם המזל משחק לטובתו של ווסט כאשר התפרצות טיפואיד חריפה פוקדת את העיר והוא וחברו נקראים לעזור במתן עזרה לחולים גוססים.
ווסט מזריק לגופות את הנסיוב החדש שפיתח, אך לא מסתמנת השפעה משמעותית כלשהי פרט לכך שהן פוקחות את עיניהן למספר שניות. בסופו של דבר נדבק גם דוקטור האלסי בנגיף וכאקט ניצחון סופי, גונב ווסט את גופתו בניסיון להחיותה. השניים לוקחים את הגופה לאכסניה בה הקימו את מעבדתם החדשה ומזריקים לה את הנסיוב החדש.
הגופה מתעוררת לחיים אך מתגלה כאלימה ביותר וחסרת אינטלקט. האלסי מכה את הסטודנטים עד לאובדן הכרה ונמלט מהמקום. הוא פותח במסע הרג קטלני הגוזל את חייהם של למעלה מתריסר קורבנות לפני שהוא נעצר בידי המשטרה. "הרוצח-הקניבל" מאושפז במהרה במוסד לחולי נפש. ווסט מאשים את תוצאות הניסוי בכך שחלף זמן רב מדי מאז שהאלסי מת וש"מוחו נרקב".
הפרק השלישי "שש יריות לאור הירח" מתרחש כעבור מספר שנים כאשר הן המספר והן ווסט סיימו את חוק לימודיהם והפכו לרופאים מורשים. השניים פותחים את מרפאתם בעיר בולטון שבניו אינגלנד, בבית קטן ליד בית הקברות המקומי וזאת כדי שיהיה להם מלאי זמין של גופות. עדיין נחושים להצליח במשימתם, הם מוציאים מתוך אחד הקברים גופה השייכת למתאגרף שמת במהלך קרב אגרוף לא חוקי לאחר שקיבל מכה בראשו.
ווסט וחברו לוקחים במהרה את הגופה חזרה למעבדתם ומזריקים לה נסיוב משופר, אך משלא קורה דבר הם נפטרים ממנה בשדה אקראי. מספר אירועים מוזרים מתרחשים בימים הבאים, החל בהיעלמותו המסתורית של ילד מקומי, מותו של אמו ההיסטרית מהתקף לב, וכלה בנקישות אגרסיביות על דלת חדרם של ווסט וחברו בשעת לילה מאוחרת.
משפותחים השניים את הדלת בזהירות, הם מוצאים את עצמם עומדים פנים אל פנים מול גופתו של המתאגרף המכוסה כולה בטל ואדמה רטובה, עם ידו של הילד הנעלם תלויה מפיה מלא הדם. ווסט שולף את אקדחו בקור רוח ויורה בה שש פעמים.
הפרק הרביעי "צרחות המתים" מתחיל זמן-מה לאחר פטירתו (השנייה) של המתאגרף. המספר חוזר מחופשה לביתו המשותף עם ווסט ומגלה גופה אשר נשמרה במצב כמעט מושלם. ווסט מסביר כי הוא פיתח נוזל המסוגל למנוע ריקבון וזאת על ידי הזרקתו הישירה למחזור הדם ברגעי המוות הראשונים. הגופה שייכת, לדבריו, לאיש עסקים שמת מהתקף לב במרפאתו במהלך בדיקה רפואית שגרתית.
הם מזריקים את הנסיוב וסימני חיים קלושים מתחילים להופיע על פני הגופה. המספר מנסה לדבר עמה והיא פולטת כמה מילים לא מובנות בניסיון ברור לתקשר. רגעים ספורים לפני שהיא שבה חזרה לעולם המתים, מתחילה הגופה לצרוח ולהתעוות, וחושפת בצרחה נוראית שהלכה למעשה, היא נרצחה בידי ווסט.
הפרק החמישי "האימה מהצללים" מתקיים תחת התופת של מלחמת העולם הראשונה, כעבור חמש שנים, בעוד ווסט וחברו משתמשים במלחמה כאמצעי להשגת גופות. לאחר שנשלחו לפלנדריה לשרת כחובשים, ויתר ווסט על רעיון החייאת הגופות והחל להתנסות בהחייאת איברים בודדים.
בשדה הקרב מתיידד ווסט עם מפקדו הישיר סר מייג'ור אריק מורלנד קלפהאם לי, ומספר לו על חזונו. כעבור זמן-מה מתרסק מטוסו של מורלנד וגופתו נמצאת בידי ווסט אשר עורף את ראשה ומזריק לגוף המנותק את הנסיוב. הגוף מתעורר וחובט באלימות בכל הנקרה בדרכו, בעוד שהראש הערוף צורח מצדו השני של החדר. הבניין בו הקים ווסט את מעבדתו מופצץ בידי מרגמה ונהרס, ולא נותר אף זכר לגופו של מורלנד או לראשו.
הפרק השישי "לגיונות הקברים" לוקח חלק כעבור שנה מתום המלחמה. ווסט עובר לגור בבית המחובר ישירות למערכת תת-קרקעית של קטקומבות מזמני המתיישבים. לילה אחד הוא נתקל בכתבה בעיתון המתארת סדרה של אירועים מוזרים אשר התרחשו במוסד לחולי נפש. אדם בעל "ראש שעווה" (מייג'ור מורלנד) מוקף בחבורת אנשים מוזרה וסוחב בידיו קופסה שתכולתה לא ברורה, הופיע בפתח המוסד ודרש מצוות העובדים לשחרר לידיו את אחד המטופלים הידוע בתור "הרוצח-הקניבל" (דוקטור האלסי). משסורב בתוקף, לקחו אותו הוא ושותפיו בכוח.
ווסט מעביר את שארית הלילה במצב קטטוני עד להישמען של דפיקות בדלת. בפתחה עומדת קבוצת אנשים המביאה למספר קופסה גדולה, והוא בתורו נותן אותה לווסט. השניים יורדים למרתף ושורפים אותה. קירות הקטקומבות מתחילים להיסדק וזומבים שועטים אל תוך הבית ולעברו של ווסט. הם מבתרים את גופתו בחולניות וכצעד סופי של אלימות, עורף מייג'ור מורלנד את ראשו.
המספר נותר בריא ושלם, בגופו לפחות, ומאותר חסר הכרה בבוקר למחרת בידי המשרתים. השוטרים המגיעים לזירת המקום צוחקים ופוטרים אותו כמשוגע או כרוצח, ככל הנראה האפשרות הראשונה, ובכך הוא נותר רדוף לנצח בידי הזוועות שראה, נתפש בידי כולם כמטורף.