stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קריוקי (סרט, 2022)
תקציר העלילה

מאיר (ששון גבאי) וטובה (ריטה שוקרון), זוג בגיל העמידה, חיים בחולון בתחושת החמצה. לדירת הפנטהאוז בבניין בו הם גרים נכנס שכן חדש - איציק מרציאנו (ליאור אשכנזי), סוכן דוגמניות ממיאמי, רווק, נהנתן ומוחצן, המארח מסיבות קריוקי בביתו. בקרבת איציק מאיר וטובה מתמלאים בתחושת חיות מפתיעה. טובה מתחילה לפנטז על חופשות משותפות וארוחות ערב עם השכן הכריזמטי, ואילו מאיר נוהה אחר סגנונו של איציק ומגלה צדדים חדשים בנפשו. כשהשניים מבינים שהם אינם השכנים היחידים שאיציק מוצא בהם עניין, זיקתם לשכן האטרקטיבי הופכת עד מהרה לאובססיה של ממש.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ששון גבאי | מאיר | בעלה של טובה |
| ריטה שוקרון | טובה | אשתו של מאיר |
| ליאור אשכנזי | איציק מרציאנו |  |
| אריה צ'רנר | יגאל | שכן |
| קובי פרג' | מתי | שכן, רואה חשבון |
| אלמה דישי |  | הבת של מאיר וטובה |
תימור כהן: 
| קרן צור | בלה |  |
אליה לסרי: 
עופרי פוקס:
מועמדויות ופרסים

| שנה | ארגון | קטגוריה | מועמד/ת | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר | קריוקי | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לבמאי הטוב ביותר | משה רוזנטל | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר | משה רוזנטל | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לשחקן הראשי הטוב ביותר | ששון גבאי | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר | ריטה שוקרון | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר | איזבל רמדאן | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לשחקן המשנה הטוב ביותר | ליאור אשכנזי | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לצילום הטוב ביותר | דניאל מילר | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר | דפי פרבמן | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר למוזיקה המקורית הטובה ביותר | גל לב וליאור פרלה | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לעיצוב האמנותי הטוב ביותר | עדו דולב | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר | ים ברוסילובסקי | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לאיפור הטוב ביותר | אינגריד זיברט | מועמדות |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לפסקול הטוב ביותר | ויטלי גרינשפון ואבי מזרחי | זכייה |
| 2022 | פרס אופיר | פרס אופיר לליהוק הטוב ביותר | חמוטל זרם | מועמדות |
ביקורות ותגובות

מבקרי הקולנוע שיבחו את הסרט. כך, למשל, כתב אבנר שביט:
"קריוקי מפגין מיומנות מוחלטת בכל ההיבטים: היכולת הסיפורית, עיצוב הדמויות, השילוב בין הומור ודרמה, בניית המתח וההתרה שלו, הצילום והעיצוב האמנותי והיכולת להוציא את המיטב מצוות השחקנים המעולה מלכתחילה."
הערות שוליים

↑  דורית אסרף מזרחי, הנציג שלנו באוסקר: "סינמה סבאיא" זכה בפרס אופיר 2022, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 18 בספטמבר 2022
↑  אבנר שביט‏, עם אולמות מלאים וסרטים מוצלחים, כולם יצאו מנצחים מהתחרויות של פסטיבל ירושלים, באתר וואלה, 29 ביולי 2022
הפוטבול הגרעיני

הפוטבול הגרעיני (ידוע גם כערכת הנשיא לשעת חירום, הקופסה השחורה או רק הפוטבול) הוא תיק אשר נועד לשמש את נשיא ארצות הברית לאשר מתקפה גרעינית כאשר הנשיא נמצא רחוק ממרכזי ההפעלה השלטוניים, כגון חדר המצב.
לכל מקום אשר אליו הולך הנשיא, מתלווה אליו שליש צבאי אשר נושא את מזוודת הפוטבול (מזוודה מסוג זירו האליברטון) במשקל של 20 ק"ג שמכילה את הצפנים לשיגור נשק גרעיני.
כאשר מתחלף נשיא בארצות הברית, מכין הצבא שני תיקי פוטבול. אחד לנשיא היוצא ואחד לנכנס, זאת על מנת להימנע ממצב של מתקפות פתע במצב חוסר החפיפה.
תכולה

ביל גלבי, שניהל את משרד הצבא בבית הלבן כתב בספרו "Breaking Cover" שיצא לאור ב-11 באוגוסט 1980:
ישנם ארבעה דברים בתוך הפוטבול. ספר שחור המכיל את אפשרויות התגובה, ספר המכיל רשימת מיקום אתרים סודיים, תיקייה עם שמונה או עשרה דפים משודכים יחדיו המפרטים את דרך הפעלת מערכת התראת החירום (אנ'), וכרטיס בגודל שלושה על חמישה אינץ' (7.5x13 סנטימטר) עם קודי הזדהות. הספר השחור הוא בגודל 9 על 12 אינצ'ים (23x30 סנטימטרים) וכולל 75 דפי דפדפת מודפסים בשחור ואדום. הספר עם האתרים הסודיים הוא באותו הגודל של הספר השחור וגם הוא שחור. הוא מכיל מידע על אתרים ברחבי המדינה שאליהם יילקח הנשיא בשעת חירום.
אנטנה קטנה שמבצבצת מהתיק ליד הידית, מרמזת כי הוא מכיל כנראה אמצעי תקשורת מסוג כלשהו.
הפעלה

אם הנשיא (המשמש כמפקד העליון) מחליט על שימוש בנשק גרעיני, הוא ונושא המזוודה נלקחים הצידה והמזוודה נפתחת. ברגע הפתיחה נשלח אות פקודת התראה לראש המטות המשולבים. לאחר מכן הנשיא יבחן את אפשרויות התקיפה ויחליט על בחירת התוכנית, היכולה לכלול שיגור טיל שיוט בודד ועד שיגור מרובה של טילים בליסטיים בין-יבשתיים.
לפני שהפקודה תצא לפועל על ידי הצבא, הנשיא חייב להזדהות באמצעות קוד המונפק לו על כרטיס פלסטיק המכונה "ביסקוויט" ("Biscuit"). ארצות הברית מיישמת את עיקרון "אישור 2 אנשים", ובעוד רק הנשיא יכול להורות על מתקפה גרעינית, על מזכיר ההגנה של ארצות הברית לאמת את הפקודה (סדר הירושה קיים במקרה והנשיא נהרג במתקפה). ברגע שכל הקודים אושרו, הצבא יבצע את הפקודות שקיבל.
נושא התיק הוא אחד העוזרים הצבאיים של הנשיא, שלוח הזמנים שלו מוגדר סודי ביותר. לעיתים המזוודה מחוברת לפרק כף היד של העוזר באמצעות כבל ביטחון. העוזר הוא קצין בדרגת מייג'ור/לויטננט קומנדר (דרגות מקבילות בצי או בצבא) והוא עובר את בדיקת הרקע ברמה הקפדנית ביותר בארצות הברית. על הקצין לשמור על המזוודה זמינה לנשיא בכל רגע, כולל באייר פורס 1, במארין 1 ובשיירה הנשיאותית.
ראו גם

המזוודה הגרעינית (רוסיה) - המקבילה הרוסית
הנשיא ברק אובמה והסנאטור צ'אק שומר עומדים מחוץ למארין 1, כשמאחוריהם ניצב השליש הצבאי עם הפוטבול הגרעיני
Mr. Lonely

"Mr. Lonely" הוא שיר פופ שנכתב במקור על ידי בובי וינטון וג'ין אלן. השיר בוצע במקור על ידי בובי וינטון בשנת 1962.
היסטוריה

השיר נכתב על ידי וינטון במקור בזמן שהוא שירת בצבא ארצות הברית בסוף שנות ה-50, ופורסם לראשונה בשנת 1962 באלבומו של וינטון Roses Are Red. השיר עוסק בחייל אשר הוצב הרחק ממדינתו, אשר מרגיש בודד ועצוב ומקווה שיוכל לחזור במהרה לביתו.
אף על פי שווינטון לחץ על חברת התקליטים אפיק רקורדס, שבה הוא היה חתום, להוציא את השיר כסינגל, אפיק רקורדס העדיפו במקום זאת להוציא במקור את השיר כסינגל בביצוע מחודש של הזמר באדי גרקו (אנ'). הגרסה של גרקו לא זכתה להצלחה רבה במצעדים (מקום 64 במצעד הבילבורד האמריקני).
שנתיים לאחר מכן חברת Epic פרסמה את אלבום האוסף של וינטון וכללה בו את הגרסה המקורית של השיר בביצועו של וינטון. הגרסה של וינטון הפכה ללהיט זמן קצר לאחר מכן ואף הגיעה בדצמבר 1964 למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקני. אחת מהסיבות לפופולריות הרב שהשיר צבר באותה העת נבעה מכך שהגרסה בביצועו של וינטון יצאה לשווקים במקביל להסלמה של מלחמת וייטנאם, כאשר באותה העת חיילים ומתגייסים אמריקנים רבים חוו מצב דומה מאוד לזה המתואר בשיר. בעקבות העלייה בפופולריות, בסוף 1964 יצא לראשונה הסינגל עם גרסת השיר בביצוע המקורי של וינטון.
בשנת 1966, וינטון וג'ין אלן כתבו שיר המשך בשם "Coming Home Soldier" אשר הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד האמריקני.
גרסאות כיסוי

לאורך השנים בוצעו גרסאות כיסוי רבות לשיר, כאשר הבולטות שבהם כוללות את גרסת הכיסוי שביצעה תזמורתו של גלן מילר והשיר "Lonely" משנת 2005 בביצועו של זמר ההיפ הופ הסנגלי אייקון אשר התבסס כולו על דגימה משיר זה.
הזמר הישראלי אורי פיינמן הקליט גרסה עברית לשיר, במסגרת אלבומו "לך בנשיקה" משנת 1998, שהורכב כולו מגרסאות עבריות לשירים משנות השישים. את המילים העבריות כתב הפזמונאי דודו ברק, שבגרסתו נקרא השיר "את לי", ואין קשר בין המילים של גרסה זו למילים המקוריות.
אזכורים בתרבות

לאורך השנים נעשה שימוש רב בשיר בתוכניות טלוויזיה וסרטים רבים בהם אסקימו לימון, הנסיך המדליק מבל אייר, חיים בזרם, שמש וטים אמריקה: משטרת העולם.
הערות שוליים

↑  מילות השיר "את לי" באתר שירונט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bb2441b4-854d-4e43-bad7-1883e9660049
מיכאל ימרו

ליג' מיכאל ימרו (באמהרית: ሚካኤል እምሩ, ‏1929–2008) היה פוליטיקאי אתיופי, אשר כיהן כראש ממשלת אתיופיה החמישי והראשון שמונה לא על ידי הקיסר אלא על ידי החונטה הצבאית האתיופית.
ביוגרפיה

מיכאל ימרו היה בנו של ראס לאול ימרו היילה סלאסי מאשתו ציג מריאם. אביו היה בן דודו של הקיסר היילה סלאסי. ימרו היה בן יחיד במשפחתו שבה היו שבע אחיות. למד באוניברסיטת אוקספורד.
כיהן כשר החקלאות (1958–1959), שגריר בארצות הברית (1959–1961), שר החוץ (1961), ושגריר בברית המועצות (1961–1965). הוא עבד בוועדת האו"ם לסחר ופיתוח (1965–1968) וכיהן כמזכיר המסחר והתעשייה בוועדה זו עד מינויו לראש ממשלה ב-1974. ימרו החזיק בתפקיד ראש הממשלה עד ההכרזה של הדרג ב-15 בספטמבר. לאחר ההכרזה של הדרג בוטלה משרת ראש הממשלה וימרו שיתף פעולה עם החונטה וכיהן כשר ההסברה. לאחר מכן כיהן כשר להתפתחות הכפר ושליח אתיופיה לבנק העולמי.
ימרו מת לאחר מחלה באדיס אבבה.
לקריאה נוספת

Bahru Zewde, A history of modern Ethiopia, 1855-1974, J. Currey, 1991.
Marina Ottaway, David Ottaway, Ethiopia: empire in revolution, Africana Pub. Co., 1978.
| ראשי ממשלת אתיופיה |
| --- | --- | --- |
| האימפריה האתיופית | מקונן אנדלקטצ'או • אבבה ארגאי • אקלילו הבט-וולד • אנדלקטצ'או מקונן • מיכאל ימרו |  |
| החונטה הצבאית | משרת ראש הממשלה מבוטלת |  |
| הרפובליקה העממית | פיקר סלאסי ווגדראס • היילו ימאנו • טספאי דינקה |  |
| הרפובליקה הפדרלית | תמרת לאינה • מלס זנאווי • היילמריאם דסלן |  |
דיוויזיית הפאנצר ה-12 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:  ורמאכט ורמאכט
 סוג:  שריון
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  10 בינואר 1941 – 8 במאי 1945 (4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
דיוויזיית הפאנצר ה-12 הייתה דיוויזיה משוריינת של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה בחזית המזרחית בקרבות רבים, ביניהם מבצע ברברוסה, הקרב על לנינגרד וקרב קורסק.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-10 בינואר 1941 על בסיס הדיוויזיה הממונעת ה-2 והועמדה תחת פיקוד יוזף הרפה. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-57 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, ולאחר מכן פעלה כחלק מהקורפוס הממונע ה-39. בספטמבר הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס הממונע ה-39 לארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, בתחילת נובמבר כבשה את העיר טיכווין. הדיוויזיה להילחם בקרבות סביב לנינגרד, כחלק מהארמיות ה-16 וה-18, ולזמן קצר אף כחלק מהארמייה ה-11. בנובמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לזירה המרכזית, שם לחמה כחלק מהארמיות התשיעית והשנייה, וארמיות הפאנצר השלישית והשנייה לסירוגין, ואף השתתפה בקרב קורסק. בסתיו 1944 הוחזרה הדיוויזיה לזירה הצפונית, שם לחמה עד סוף המלחמה.
מפקדים

יוזף הרפה (10 בינואר 1941 - 15 בינואר 1942)
ולטר וסל (15 בינואר 1942 - 1 במרץ 1943)
ארפו פון בודנהאוזן (1 במרץ 1943 - 28 במאי 1944)
גרהרד מילר (28 במאי 1944 - 16 ביולי 1944)
ארפו פון בודנהאוזן (16 ביולי 1944 - 12 באפריל 1945)
הורסט פון אוזדום (12 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)
לקריאה נוספת

Martin Windrow, The Panzer Divisions, UK: Osprey Publishing, 1972.
רימייק

האיש שידע יותר מדי (סרט, 1956) הוא רימייק של היצ'קוק לסרטו שלו באותו השם מ-1934.
רימייק (מאנגלית: Remake; על פי האקדמיה ללשון העברית: מֶחְדָּשׁ) הוא תיאור של יצירת אמנות מצורה מסוימת, אשר מבוססת בעיקר על עבודה מוקדמת יותר, באותו המדיום (ראו גם: ריבוט). זאת לעומת יצירה המבוססת על עבודה מוקדמת, אך במדיום אחר ונקראת אדפטציה.
בתעשיית הקולנוע, רימייק הוא יצירה חדשה של סרט קולנוע, לרוב בהתבסס על התסריט המקורי עם שינויים, תוך שימוש באותו עולם ואותן דמויות ראשיות. האלמנטים החדשים בסרטי רימייק הם לרוב הבמאי ובימוי, צוות השחקנים והאפקטים המיוחדים. למעשה, שיפור ביכולות הטכניות של אפקטים מיוחדים ושילוב גרפיקה ממוחשבת, שלרוב לא היו זמינים בעת צילום הסרט המקורי, הם סיבה נפוצה לצילום רימייק. לעיתים יש גם שינויים בתסריט, ואם השינויים גדולים (ומהווים התחלה לסרטת סרטים חדשה) הסרט נקרא "ריבוט/אתחול". תהליך נפוץ פחות הוא עיבוד סרט או סדרה לחוברת קומיקס צילום (אנ') או קומיקס קולנועי.
לפי קביעת האקדמיה ללשון העברית משנת תשע"ב, 2012, המונח העברי ל"רימייק" הוא "מֶחְדָש".
ראו גם

סיקוול
עיבוד קולנועי
פריקוול
ריבוט
הערות שוליים

1 2  מֶחְדָּשׁ במילון תקשורת המונים (תשע"ב), באתר האקדמיה ללשון העברית
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Off the Table

| --- | --- |

 שיר בביצוע אריאנה גרנדה בהשתתפות דה ויקנד
 מתוך האלבום Positions
 יצא לאור:  30 באוקטובר 2020
 סוגה:  R&B
 שפה:  אנגלית
 אורך:  4:00
 חברת תקליטים:  ריפבליק
 כתיבה:  כותבים שונים
 הפקה:  מפיקים שונים
"Off the Table" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה והזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד, מתוך אלבום האולפן השישי של גרנדה, Positions. השיר יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020, ביחד עם שאר שירי האלבום, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.
רקע וכתיבה

את השיר כתבו גרנדה ודה ויקנד יחד עם שינטרו יסודה, טומי בראון, מיסטר פרנקס וטראוויס סיילס, והפיקו אותו יסודה, בראון, פרנקס וסיילס. השיר, בדומה לשאר שירי האלבום, הוא בלדה בסגנון ה-R&B, המתארת מערכת יחסים. מקורות רבים טענו כי המילים של השיר מתייחסות אל בן זוגה לשעבר של גרנדה, הראפר המנוח מק מילר.
השיר הוא שיתוף הפעולה השני של גרנדה ודה ויקנד, לאחר הסינגל "Love Me Harder", שיצא לאור בשנת 2014, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן השני של גרנדה, My Everything.
וידאו קליפ

טרם פורסם וידאו קליפ נלווה לשיר. ב-30 באוקטובר 2020, בסמוך לשאר שירי האלבום, פורסם האודיו הרשמי של השיר בערוץ היוטיוב של גרנדה. תוך שעות ספורות, צבר האודיו למעלה ממיליון צפיות.
ביקורת

יחד עם צאת האלבום, סקרו את השיר מבקרי מוזיקה שונים, תוך שהפנו אליו בעיקר ביקורות חיוביות. מגזין Elle סקר את תוכן השיר והמאפיינים השונים בו, ונטען בו כי השיר מציג "מבט אינטימי על מרחב הראש והריפוי של גרנדה". מגזין הבילבורד דירג את השיר כשיר התשיעי הטוב ביותר באלבום, באומרו: "המילים לשיתוף הפעולה עם דה ויקנד, 'Off the Table', מוכנים לניתוח יתר על המידה – על מי שרה גרנדה כשהיא מתמקדת באהבה ש'כל כך קשה להחליף אותו'? עם זאת, צעד אחורה וניתן לעכל את הרצועה כדואט קלאסי של R&B עם קונספט משפיע, כשגרנדה מודה שהיא לא יכולה להיות נוכחת במערכת יחסים כמו שהייתה פעם ודה ויקנד מנסה לעבד את ההסתייגות הזו".
הצלחה

יחד עם צאתו של האלבום, הגיע השיר למקום השישי במצעד השירים העולמי של ספוטיפיי, ולמקום ה-21 במצעד השירים העולמי של אייטונס. נכון לנובמבר 2020, השיר עומד על למעלה מ-8 מיליון השמעות בספוטיפיי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2020)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 18 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 32 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 35 |  |
|  ארצות הברית | רולינג סטון טופ 100 | 2 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 93 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 56 |  |
|  ליטא | AGATA | 69 |  |
|  צרפת | SNEP | 164 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 27 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 30 באוקטובר 2020 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ריפבליק |  |
ג'סי אולדנדורף

| --- | --- |

אדמירל ג'סי אולדנדורף
 לידה:  16 בפברואר 1887 ריברסייד, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 פטירה:  27 באפריל 1974 (בגיל 87) פורטסמות', וירג'יניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  מכללת המלחמה של הצי  מכללת המלחמה של צבא ארצות הברית  האקדמיה הימית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצי האמריקני הצי האמריקני
 תקופת הפעילות:  1909–1948 (כ־39 שנים)
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד זירת הגבול הימי המערבי
 פעולות ומבצעים
  מלחמת העולם הראשונה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב הצי   מדליית השירות המצוין של הצי    מדליית השירות המצוין
 
ג'סי אולדנדורף (באנגלית: Jesse Oldendorf; ‏16 בפברואר 1887 - 27 באפריל 1974) היה אדמירל בצי האמריקאי, ידוע בעיקר בעיקר בשל ניצחונו על הכוחות היפניים בקרב מפרץ לייטה במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > לפני מלחמת העולם הראשונה

אולדנדורף נולד ב-16 בפברואר 1887 בריברסייד, קליפורניה, וסיים את לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנת 1909, במקום 141 מתוך 174 צוערים. טרם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שירת אולדנדורף על הסיירת המשוריינת "קליפורניה," הסיירת "דנבר," על המשחתת "ויפל" ושוב על הסיירת קליפורניה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

במהלך מלחמת העולם הראשונה, פיקד אולדנדורף על כוח המשמר על אוניית התובלה "סרטוגה," שטבעה בהתנגשות בניו יורק, ולאחר מכן שימש קצין נשק על אוניית התובלה "הנשיא לינקולן," אשר הוטבעה מול חופי אירלנד במאי 1918.
ביוגרפיה > בין מלחמות העולם

בין מלחמות העולם, שירת אולדנדורף במגוון תפקידים. לאחר שמונה לסגן מפקד אוניית התובלה "פטרישה," מונה אולדנדורף למפקד תחנת גיוס בפיטסבורג, קצין הנדסה ראשי בבסיס בבולטימור וכקצין במשרד ההידרוגרפיה של הצי. בשנים הבאות, שימש אולדנדורף כעוזרם של מספר קציני צי בכירים.
בין השנים 1928-1930, למד אולדנדורף במכללת המלחמה של הצי ובמכללת המלחמה של צבא ארצות הברית, ולאחר מכן שירת כקצין ניווט על אוניית המערכה "ניו יורק." באותו זמן, אף לימד באקדמיה הימית את מקצוע הניווט. לאחר מכן, מונה לסגן מפקד אוניית המערכה "מערב וירג'יניה." לאחר שמונה לדרגת קפטן, מונה אולדנדורף בשנת 1939 למפקד הסיירת הכבדה "יוסטון."
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בחודש ספטמבר 1941, חזר אולדנדורף למכללת המלחמה של הצי, שם לימד ניווט עד בפברואר 1942. ב-31 במרץ 1942, קודם אולדנדורף לדרגת אדמירל-משנה, והוצב בגזרת ארובה-קוראסאו שבים הקריבי. באוגוסט 1942, עבר לגזרת טרינידד, שם תפקידו העיקרי היה לוחמה נגד צוללות.
אולדנדורף הוצב בגזרת האוקיינוס השקט בינואר 1944, שם קיבל את הפיקוד על "שייטת הסיירות הרביעית." שייטת זו, שכללה אוניות מערכה וסיירות, סיפקה סיוע לנושאות המטוסים ולכוחות הנוחתים על איי מרשל, פלאו, איי מריאנה ולייטה.
ב-24 באוקטובר 1944, פיקד אולדנדורף על "פלגת משימה 77.2," במהלך קרב מפרץ לייטה. הוא הציב את כליו - שמנו שש אוניות מערכה, ארבע סיירות כבדות, ארבע סיירות קלות, עשרים ושמונה משחתות ושלושים ותשע ספינות טורפדו - במארב במצר סוריגאו. בליל ה-25-24 באוקטובר, במהלך קרב מצר סוריגאו, הצליח הכוח של אולדנדורף לחצות את ה-T של הכוח היפני, ולהשמידו. בכך סיכל אולדנדורף את תוכניתם של היפנים לתקוף את הכוחות הנוחתים על האי לייטה. על תפקודו בקרב זה, קיבל אולדנדורף את עיטור צלב הצי, וב-15 בדצמבר, קודם לדרגת תת-אדמירל.
ב-23 בספטמבר 1945, פיקד אולדנדורף על כיבוש וקאיאמה, שבאי הונשו, יפן, ולאחר מכן הכתיב את תנאי הכניעה של תת-אדמירל הוקה ואדמירל-משנה יופאיי.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

בנובמבר 1945, מונה אולדנדורף למפקד רובע הצי ה-11. שנה לאחר מכן, הוא פיקד על בסיס הצי בסן דייגו, ושנה לאחר מכן, פיקד על זירת הגבול הימי המערבי של ארצות הברית. בספטמבר 1948, פרש אולדנדורף מהצי, עם קבלת דרגת אדמירל.
ג'סי אולדנדורף נפטר ב-27 באפריל 1974, בפורטסמות', וירג'יניה.
על שמו נקראת המשחתת האמריקאית "אולדנדורף."
לקריאה נוספת

Reynolds, Clark B. Famous American Admirals, US Naval Institute Press, 2002, pp. 243–244. ISBN 978-1557500069.
אלפרד אילג

| --- | --- |

 לידה:  30 במרץ 1854 פרוינפלד, שווייץ 
 פטירה:  7 בינואר 1916 (בגיל 61) ציריך, שווייץ 
 מדינה:  שווייץ 
 מקום קבורה:  Enzenbühl cemetery 
 השכלה:  המכון הטכנולוגי של ציריך 
 תפקיד:  שר החוץ של אתיופיה 
 
אלפרד אילג ובני משפחתו בתחנת דירה דאווה בשנת 1906 או קודם לכן
אלפרד היינריך אילג (Alfred Heinrich Ilg, ‏30 במרץ 1854 – 7 בינואר 1916) היה מהנדס שווייצרי, מדינאי ושר באימפריה האתיופית, וידידו האישי של קיסר אתיופיה מנליק השני. אילג שימש כשר החוץ של אתיופיה בין השנים 1897–1907, והוא נודע בשל כך שתכנן את מסילת אדיס אבבה-ג'יבוטי ומיזמי תשתית נוספים במדינה.
ביוגרפיה

אילג נולד בפראונפלד שבצפון שווייץ. הוא למד הנדסת מכונות בפוליטכניון הפדרלי בציריך בין השנים 1873–1876, ולאחר מכן עבר בחברת "מרקאר" (Marquard) בברן. בשנת 1879 נשלח לעבוד באתיופיה. הוא שימש כיועץ למנליק השני, שהיה בשנת 1889 לקיסר. הוא למד אמהרית במהירות, וסייע בהקמתה של הבירה החדשה, אדיס אבבה.
ב-11 בפברואר 1893 מינה הקיסר את אילג למהנדס קו הרכבת בין אדיס אבבה לנמל העיר ג'יבוטי. אילג תכנן את הקו והקים לשם כך את "החברה הקיסרית האתיופית" (Compagnie Impériale Ethiopienne, ראשי תיבות C.I.E.). במלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה, שהתרחשה בשנים 1895–1896, סייע אילג למאמץ המלחמתי האתיופי בתכנון כלי נשק ותחמושת, ושחרר את הקיסרות במידה רבה מתלותה ברכש מאירופה. בתמורה, ב-1897, העניק הקיסר לאילג את התואר "יועץ לקיסר" ומינה אותו לשר החוץ של הקיסרות, תפקיד בו נשא עד שעזב את אתיופיה בשנת 1907. עוד שימש אילג כמזכירו של הקיסר וזכה בעיטור "כוכב אתיופיה", העיטור הגבוה ביותר באתיופיה.
תרומתו של אילג לאתיופיה הייתה עצומה. הוא היה אחראי, בין היתר, לתכנונו ולהנחתו של צינור המים הראשון שסיפק מים לבירה ולהתקנת מערכת חשמל בארמון הקיסר בשנת 1905. הוא תרם להקמת מערכת הדואר ולביסוס מטבע לאומי אחיד. עם זאת, כאשר המזרחן הגרמני פרידריך רוזן (Friedrich Rosen) מונה לנציגה של האימפריה הגרמנית באתיופיה בשנת 1904, החלו השפעתו וכוחו של אילג להיחלש. בשנת 1907 התפטר מכל תפקידיו ושב לשווייץ. הוא מת בגיל 61 בציריך. אילג פרסם מספר ספרים ומאמרים אודות הפוליטיקה, המשפט והצבא האתיופי.
בשנת 2003 צולם הסרט השווייצרי "אלפרד אילג - החבשי הלבן" (Alfred Ilg - Der weiße Abessinier) העוסק בחייו.
ספרים אודותיו

"Prunk und Pracht am Hofe Menileks", הומאת נויה ציריכר צייטונג, ציריך, 2004.
"Ethiopian records of the Menilek era", הוצאת הרסוביץ, ויסבאדן, 2000.
"Staatsminister Alfred Ilg 1854-1916", קינג והריברט, הוצאת תסיס, ציריך 1999.
פקודת goto

פקודת goto (‏"go to", בעברית: "לך אל" או "עבור ל-") היא פקודה בסיסית בשפות תכנות. הפקודה שייכת לקבוצת הפקודות העוסקות בבקרת זרימה של תוכנית המחשב. פקודות בקרת זרימה מאפשרות להורות למחשב לשנות את סדר קריאת שורות הפקודה: ברירת המחדל של המחשב היא לבצע את הפקודות באופן סדרתי לפי סדר הופעתן, ופקודות בקרת זרימה מאפשרות למתכנת להתנות ביצוע של חלק מהתוכנית, לבצע לולאות, לדלג וכו'. משמעות הפקודה goto למחשב: עבור לפקודה הנמצאת במקום אחר בתוכנית.
זיהוי המקום שאליו תתבצע הקפיצה נעשה בדרך כלל באמצעות מתן תגית (label) למקום זה. בשפת BASIC ניתן מספר (בסדר עולה) לכל שורת פקודה, והקפיצה נעשית באמצעות ציון מספר השורה בפקודת ה־goto. בשפת פסקל יש להגדיר את התווית באמצעות פקודת label לפני שניתן להשתמש בה.
ירידת קרנה של פקודת goto

בשנת 1968 פרסם אדסחר דייקסטרה מאמר מפורסם בשם "פקודת GOTO נחשבת מזיקה", ובו שלל את השימוש בפקודת goto. לטענת דייקסטרה ורבים אחרים, ניתן לכתוב כל תוכנית מחשב ללא שימוש בפקודת goto. גישתו של דייקסטרה הפכה למקובלת ביותר בעולם התכנות, אך אל מול שלילה מוחלטת של הפקודה הציב דונלד קנות' גישה המתירה שימוש בפקודה במקרים מסוימים, במאמרו "תכנות מובנה הכולל שימוש ב-GOTO".
שימוש מופרז בפקודה goto עלול להביא לקוד לא מובנה ולא קריא, המכונה לעיתים קוד ספגטי. כיום, כחלק ממוסכמות תכנות מקצועי, נחשבת פקודת ה־goto מוקצה מחמת מיאוס, וזאת על מנת להקל על תחזוקה והרחבה של קוד קיים: קוד אשר משתמש ב־goto, ולו לעיתים נדירות, עלול ליצור תופעות לוואי שקשה לעקוב אחריהן, ומקשה על הבנה של קוד ירושה. מוסכמה זו נאכפת לרוב גם בשפות המאפשרות שימוש ב־goto. עם זאת, במקרים כגון יציאה מקינון מרובה, שימוש ב־goto עשוי להיות הפתרון הנכון (במקרים כאלו ניתן להשתמש בשפות תכנות חדשות במנגנון הטיפול בשגיאות על מנת להשיג תוצאה דומה).
ברוב השפות שתומכות בתכנות פרוצדורלי ומאפשרות שימוש בפקודת goto לא ניתן לקפוץ מחוץ לשגרה הנוכחית. בשפת C ישנו צמד פונקציות (setjmp ו־longjmp) שנועד לביצוע goto שאינו מקומי על ידי שמירת מצב המחסנית לפני הקפיצה ושחזורה לאחריה.
בשפות חדשות יותר כמו Java לא ניתן להשתמש בפקודה זו - ב־Java, למשל, ישנה מילת מפתח בשם goto שכל מטרתה היא "נעילת" מילת המפתח, כדי למנוע חזרה לשימוש בה.
דוגמאות שימוש

בשפת C, שימוש בפקודה יראה כך:
.
 .
 goto LABEL;
 .
 .
 .
 LABEL:
 .
 .
ראו גם

בקרת זרימה
קוד ספגטי
הערות שוליים

↑  Edsger Dijkstra, Go to Statement Considered Harmful, Communications of the ACM, 3 11, מרץ 1968, עמ' 147–148
↑  Donald E. Knuth, Structured Programming with go to Statements, Computing Surveys, 4 6, דצמבר 1974, עמ' 261–301
כספיאנא

כספיאנא הוא מחוז היסטורי שהיה שייך לממלכת פרס האחמנית, בשטחים הגובלים בדרום מערב הים הכספי. באזורים שהם כיום דרום מזרח אזרבייג'ן וצפון מערב איראן. השם נגזר משמם של השבטים הכספיים שהתגוררו באזור, באלף הראשון לפנה"ס. מאוחר יותר סופח האזור לאימפריה של אלכסנדר מוקדון. עם התפוררות האימפריה המקדונית עבר המחוז לשלטונה של מדי-אטרופטנה.
כספיא המקראית

ייתכן שישנה זיקה בין מחוז כספיאנא לבין כספיא המקראית המוזכרת בספר עזרא בעניין הבקשה מאידו בקשר להבאת המשרתים לבית ה'; אידו מסייע לעזרא ושולח משלחת של 38 לויים מבני ישראל ו-220 מנתיניהם שהוגלו לאזור בחזרה למחנה של עזרא ושבי ציון.
ראו גם

מדי
יהודי ההרים
לקריאה נוספת

Starbon, Geography, XI, XIV, 5
הערות שוליים

↑  עזרא פרק ח', פסוק י"ז
הלודרמה ארסית

| הלודרמה ארסית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: חולייתנים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי קמטן
משפחה:: הלודרמיים
סוג:: הלודרמה
מין:: הלודרמה ארסית
שם מדעי
 Heloderma horridum ‏ויגמן, 1829
תחום תפוצה


הלודרמה ארסית (שם מדעי: Heloderma horridum) היא מין של לטאה, מבין הלטאות היחידות בעולם בעלות שיני ארס. היא קרובת משפחתה של הלודרמה מרירית ונפוצה כמותה באזורים טרופיים ומדבריים, בשטח שמשתרע ממקסיקו ועד גואטמלה.
לטאה זו נפוצה יחסית בתחומי מחייתה. מספר הפרטים של ההלודרמה פוחת בין השאר עקב ציד לא חוקי ופגיעה בבית הגידול של הלטאות.
לטאות מתת-המין הלודרמת גואטמלה, שנפוצות באזור נהר מוטגואה בגואטמלה, פגיעות במיוחד, ומוערך שמספרן, נכון לתחילת המאה ה-21, פחות מ-200.