stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוגיה חברתית
דוגמאות לסוגיות חברתיות בולטות במדינות > בארצות הברית

דוגמאות בולטות לסוגיות מרכזיות בחברה האמריקנית בשנות ה-20 של המאה ה-21:
אי שוויון בהכנסה - ישנם הפערים הולכים ומתרחבים בין האוכלוסייה האמידה ליתר האוכלוסייה וכמו גם ישנה מחלוקת רבה לגבי המיסוי של האוכלוסייה האמידה והתוכניות החברתיות שנועדו להבטיח חלוקה שוויונית יותר של משאבים.
גישה לשירותי בריאות - גישה לשירותי בריאות במחירים סבירים מהווה אתגר משמעותי בחברה האמריקנית, ולמיליוני אמריקנים עדיין אין ביטוח בריאות. ישנם מחלוקות לגבי הצורך בביצוע רפורמה שתבטיח גישה אוניברסלית לשירותי בריאות לכלל האוכלוסייה באופן אשר יפחית במידה ניכרת את העלויות הכרוכות.
קיטוב פוליטי - עם השנים הקיטוב הפוליטי בארצות הברית גדל והדבר פגע באופן מהותי באפקטיביות של הממשל הפדרלי ובאחדות הלאומית.
גישה לדיור - העלייה המתמדת במחיר הדיור מהווה אתגר מהותי עבור אמריקאים רבים, והיא תרמה לכך שאמריקאים רבים הפכו חסרי בית, וגם למקרים של ג'נטריפיקציה.
השמנת יתר חולנית - השכיחות של השמנת יתר חולנית (Obesity) מהווה בעיה חברתית מהותית בחברה האמריקנית במאה ה-21 כאשר כמות האנשים שמסווגים כבעלי השמנת יתר חולנית הולכת וגדלה בהתמדה כל העת. ההערכה היא שמאז תחילת שנות ה-60 שכיחות המקרים של השמנת יתר חולנית בקרב מבוגרים בני 20 ומעלה עלתה מ-13.4 אחוזים ל-35.7 אחוזים. נכון ל-2024 שניים מכל שלושה אנשים מבוגרים בארצות הברית סובלים מעודף משקל או מהשמנת יתר חולנית, ונכון ל-2024 אחד מכל שישה ילדים בגילאים 6 עד 19 סובלים מהשמנת יתר חולנית. להשמנת יתר חולנית מיוחסים עלייה בסיבוכים שונים כמו מחלות לב וכלי דם, סוכרת, דיכאון, דום נשימה בשינה וסוגים שונים של סרטן ודלקת מפרקים ניוונית.
משבר האופיואידים - מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ישנה עלייה ניכרת ומתמדת בהתמכרות ובמספר מקרי המוות עקב שימוש יתר, שימוש לרעה ומינון יתר, בקבוצת התרופות הנקראות אופיואידים.
ירי בבתי ספר - מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 ישנה עלייה מתמדת במקרי ירי בבתי ספר ציבוריים בארצות הברית. במרבית בתי הספר הציבוריים נוהגים לתרגל תרחיש בו אקדוחן מבצע ירי המוני בתחומי בית הספר. ניתן לייחס את העלייה במספר תקריות הירי בבתי הספר בין היתר לזמינות של כלי נשק בארצות הברית ובמיוחד לגישה לכלי נשק בעלי קיבולת גבוהה.
דוגמאות לסוגיות חברתיות בולטות במדינות > בישראל

דוגמאות בולטות לסוגיות מרכזיות בחברה הישראלית בשנות ה-20 של המאה ה-21:
הסכסוך הישראלי-פלסטיני - הסכסוך הישראלי-פלסטיני המתמשך והמורכב נותר נושא חברתי מרכזי בחברה הישראלית ותורם למתחים מתמשכים ואתגרים ליציבות באזור.
ביטחון - האיום המתמיד של פיגועי טרור וחוסר יציבות אזורית, משפיע באופן ניכר על החברה הישראלית.
מתחים בין האוכלוסייה הדתית והחילונית - סוגיה מרכזית המתבטאת במחלוקות לגבי המדיניות הציבורית, תוכנית הלימודים של אזרחי ישראל, ונורמות חברתיות. יצירת איזון בין שמירה על מסורות דתיות לבין השאיפה של רבים לחיות בחברה חילונית יותר מהווה אתגר מתמשך בחברה הישראלית.
עלות הדיור - עליית מחירי הדיור בישראל, ובמיוחד במרכזים העירוניים, מהווה אתגר מהותי עבור ישראלים רבים.
מבקשי מקלט - ישראל מתמודדת עם מורכבויות הקשורות למבקשי מקלט, כולל מחלוקות הנוגעות לזכויות הפליטים, ומדיניות שנוגעת לשילוב שלהם בחברה הישראלית.
ראו גם

חברה סגורה
הערות שוליים

↑  "Overweight and Obesity Statistics". Weight Control Information Network. ארכיון מ-13 בפברואר 2013. נבדק ב-4 במרץ 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Essay on Obesity For Students". Indiacelebratings (באנגלית אמריקאית). 2020-01-17. ארכיון מ-14 בפברואר 2021. נבדק ב-2021-02-08. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551036305171  BNE: XX524764  BnF: cb135492109 (data)  LCCN: sh85123988  NARA: 10644586  NDL: 00571881  NKC: ph125804
נשפונים

| נשפונים |
| --- | --- |
 נשפון כפור מאפיר
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: נשפוניים
תת־משפחה:: נשפונים
שם מדעי
 Vespertilioninae ‏גריי, 1821

Pipistrellus subflavus
להקה של Corynorhinus townsendii נחים
נִּשְׁפּוֹנִים (שם מדעי: Vespertilioninae) היא תת-משפחה של עטלפי חרקים במשפחת הנשפוניים.
עטלפים אלה הם פעילי לילה בעלי פנים קטנות וחוטם דק ועם אוזניים גדולות. הם מסתמכים להתמצאות באקולוקציה שלהם והם מעופפים מהירים המחפשים בעיקר חרקים מעופפים אותם הם תופסים עם זנבם באוויר ואז הורגים בשיניהם החדות. העטלפים שוכנים במערות במשך היום ותלויים הפוך.
הם חיים בכל העולם כמעט ובכל היבשות. כמה מינים חיים גם בישראל.
סוגים

סוג: אפלול (Eptesicus)
סוג: אפלול מדומה (Hesperoptenus)
סוג: אריאלון (Arielulus)
סוג: רמשן (Nyctalus)
סוג: רמשן אמריקני (Nycticeius)
סוג: עטלפון (Pipistrellus)
סוג: עטלפון מדומה (Falsistrellus)
סוג: עטלפון אפריקני (Afronycteris)
סוג: עטלפון רחב-אגודל (Glischropus)
סוג: עטלפון חנית (Neoromicia)
סוג: עטלפון חנית מדומה (Pseudoromicia)
סוג: עטלפון ניצי (Hypsugo)
סוג: עטלפון ניצי מדומה (Parahypsugo)
סוג ומין יחיד: עטלפון דורמר (Scotozous dormeri)
סוג ומין יחיד: עטלפון הקניון (Parastrellus hesperus)
סוג ומין יחיד: עטלפון טריקולור (Perimyotis subflavus)
סוג ומין יחיד: עטלפון ז'ופר (Mirostrellus joffrei)
סוג: בלומף (Barbastella)
סוג ומין יחיד: אודנן (Otonycteris hemprichii)
סוג: אוזנן (Plecotus)
סוג: אוזנן אמריקני (Corynorhinus)
סוג: אוזנן אפריקני (Laephotis)
סוג: אוזנן אוסטרלי (Nyctophilus)
סוג: אוזנן מפרשי (Histiotus)
סוג ומין יחיד: אוזנן פפואני (Pharotis imogene)
סוג ומין יחיד: אוזנן מנומר (Euderma maculatum)
סוג ומין יחיד: אוזנן אלן (Idionycteris phyllotis)
סוג ומין יחיד: אוזנן חיוור (Antrozous pallidus)
סוג ומין יחיד: אוזנן ואן-גלדר (Bauerus dubiaquercus)
סוג: נשפון במבוק (Tylonycteris)
סוג: נשפון הקסדה (Cassistrellus)
סוג: נשפון יערוני (Vespadelus)
סוג: נשפון דו-גוני (Vespertilio)
סוג: נשפון שעיר-זנב (Lasiurus )
תת-סוג: נשפון אדום (Lasiurus)
תת-סוג: נשפון צהוב (Dasypterus)
תת-סוג: נשפון הכפור (Aeorestes)
סוג: נשפון רוג'הסה (Rhogeessa)
סוג: נשפון בתים (Scotophilus)
סוג: נשפון בתים זוטר (Scotoecus)
סוג: נשפון רחב-חוטם (Scotorepens)
סוג: נשפון דלדלים (Chalinolobus)
סוג: נשפון פרפרי (Glauconycteris)
סוג ומין יחיד: נשפון עקוד (Niumbaha superba)
סוג ומין יחיד: נשפון איו (Ia io)
סוג ומין יחיד: נשפון ארלקינו (Scotomanes ornatus)
סוג ומין יחיד: נשפון דיסקתי (Eudiscopus denticulus)
סוג ומין יחיד: נשפון מולוני (Mimetillus moloneyi)
סוג ומין יחיד: נשפון רוהו (Philetor brachypterus)
סוג ומין יחיד: נשפון רופל (Scoteanax rueppellii)
סוג ומין יחיד: נשפון שליפל (Nycticeinops schlieffeni)
הערות שוליים

↑  השם נגזר משם המשפחה עם סיומת מתאימה לרמה הטקסונומית של תת-משפחה
סופלי

| --- | --- |
צלחת עם סופלי
צלחת עם סופלי
 
 מאכלים
 סוג:  חטיף, מנה 
 מטבח:  המטבח האיטלקי 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  מוצרלה 
 
סוּפְּלִי (Supplì) (איטלקיזציה של המילה הצרפתית surprise, שפירושה בעברית "הפתעות") הוא חטיף איטלקי מטוגן האופייני למטבח הרומאי. המנה עשויה כדור ריזוטו ברוטב עגבניות ובמילוי מוצרלה המטוגן בציפוי פירורי לחם.
במקור, הם היו ממולאים באיברי פנים של עוף, בשר טחון או פרובאטורה (סוג של גבינה מאזור מחוז לאציו). [דרוש מקור]
הסופלי דומה לארנצ'יני ולקרוקט הסיציליאניים. כמו כן, ניתן להכין סופלי גם ללא רוטב עגבניות.
הם נאכלים בדרך כלל בידיים כאשר אחד נשבר לשני חלקים, והמוצרלה המותכת נמתחת בדומה לחוט המחבר מכשיר טלפון. זה הוביל לכך שמנות אלה ידועות בשם "סופלי בסגנון טלפון" (supplì al telefono).
הסופלי מוגש בדרך כלל בפיצריות ברחבי איטליה כאנטיפסטו.
סהרה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קלייב קאסלר 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, רומן
 הוצאה
 הוצאה:  סיימון אנד שוסטר 
 תאריך הוצאה:  1992 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת מודן
 תאריך:  1995
 תרגום:  מרים יחיל-וקס
 מספר עמודים:  554
 סדרה
 ספר קודם:  Dragon 
 הספר הבא:  זהב האינקה 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001312324
 
סהרה (באנגלית: Sahara), הוא הספר האחד עשר בסדרת ספרים של הסופר האמריקני קלייב קאסלר. הספר יצא לאור ב-1992.
עלילה

מנהל סוכנות NUMA, אדמירל ג'יימס סאנדקר, הטיל על דרק פיט, מהנדס ימי והרפתקן רב תושייה אשר לחם במלחמת וייטנאם כטייס קרב בחיל האוויר האמריקני, וחבריו, אל ג'ורדינו ורודי גאן, לצאת בשליחות סודית למאלי שבאפריקה כדי לחקור ולמצוא את המקור לזיהום סביבתי המאיים על יציבות האקולוגיה העולמית. לפיט וחבריו מתגלה כי מסארד, מילארדר צרפתי תאב בצע שחבר לגנרל מושחת השולט במאלי, קאזים, הקים במדבר מפעל לסילוק פסולת תעשייתית מזוהמת. הגנרל ושותפו עושקים את האוכלוסייה, גורמים למוות איום ושולחים אנשים לעבודות כפייה של בתנאים של מחנות ריכוז. בנוסף מחלה מסתורית גורמת לכמה מבני השבטים במדבר סהרה שגעון, קניבליות ומוות. כאשר תיירים נעלמים במרחבי המדבר, נשלח במקביל צוות של ארגון הבריאות העולמי של האו"ם יוצא לחקור, ובו הד"ר אווה רוחס, את החשד להתפרצות מגפה רחבת ממדים. שתי המשלחות מוצאות עצמן נאבקות על עצם הישרדותן.
עיבודים לקולנוע

הספר עובד גם לסרט פעולה באותו שם משנת 2005. את הסרט ביים ברק אייזנר ומככב בו מתיו מקונוהיי כדרק פיט, פנלופה קרוז כאווה רוחס, ויליאם ה. מייסי כאדמירל סאנדקר וסטיב זאן כאל ג'ורדינו.
הערות שוליים

↑  קלייב קאסלר, "סהרה", הוצאת מודן, 1995, עמוד 77.
↑  "סהרה", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נחל סמר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מוצא:  עין א-תראבה
 שפך:  ים המלח
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) נחל סמר(למפת הרי ירושלים רגילה) נחל סמר(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סמר(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל סמרhe
נחל סמר הוא נחל בצפון מדבר יהודה בתחום שמורת קנה וסמר. מקור שמו בא מהשפה הערבית ואדי א-תראבה (בעברית: "נחל העפר"), ומקור שמו העברי הוא צמח הסמר. צמח זה גדל במעיינות סמר (עין א-תראבה), הזורמים דרך הנחל לים המלח.
תוואי הנחל

הנחל מתחיל ליד הקצה הצפוני-מערבי של עין א-תראבה, צפונית מערבית למצוקי דרגות. ערוצו של הנחל יורד לכיוון מזרח ממצוקי דרגות לכיוונם של מצוק ההעתקים במדבר יהודה. הנחל חוצה את אפיקו במזרחו של מדבר יהודה, ממצוקי דרגות אל ראש צוקים (בערבית: ראס אלפשח'ה) ואל ג'בל חרמון. כ-100 מטר מזרחית מגיע הנחל אל מצוק העתקים ושם ניתן לצפות במפלים גבוהים אך צרים. מניפת הסחף שהנחל יוצר קטנה לאורכה מעיינות מים (עין א-תוראבה).
מעיינות סמר, הם מעיינות העתק. זרימת המים מרובה לאורך כל השנה. זרימת המים נאמדת בכמה מיליוני מ"ק בשנה. במקום נמצא מתקן קידוח ומכון שאיבה, אשר מנצל את מימי המעיינות. מעיינות המים המתוקים מרוכזות דרומית למכון השאיבה.
סביבות הנחל

בשנת 1935 גילה הארכאולוג ג.ס. בלייק את מצודה בסמוך לנחל. הארכאולוג פסח בר אדון  חפר שוב בשנות ה-60 של המאה ה-20. המבנה שהתגלה מתוארך למאה השמינית-שביעית לפני הספירה.
הצמחייה בסביבת הנחל

בסביבת הנחל ניתן לחזות בקנה מצוי שעל שמו נקראת קבוצת הנביעות הצפונית. בנוסף צומחים באזור הנחל עצי אשל אברהם, עבקנה וצמח הסמר ליד עינות סמר. כמו כן, בתחום השמורה נמצאת האוכלוסייה הגדולה בישראל של הסחלב בן-חורש גדול.
הערות שוליים

1 2  מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול - כרך 13: מדבר יהודה ובקעת ים המלח, ספי בן-יוסף עורך, ירושלים, כתר הוצאה לאור, ידיעות אחרונות ישראל, משרד הביטחון, 2001, עמ' 177
↑  מרדכי נאור, ים המלח ומדבר יהודה : 1900-1967 : מקורות, סיכומים, פרשיות נבחרות וחומר עזר, ירושלים, בן צבי, 1990, עמ' 41
סוון ואן בייק

סוון ואן בייק (בהולנדית: Sven van Beek; נולד ב-28 ביולי 1994 בחאודה שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת הירנפיין מליגת העל ההולנדית.
קריירת מועדונים

ואן בייק נולד בחאודה שבהולנד. הוא גדל במחלקת הנוער של פיינורד. ב-30 בינואר 2013 ערך ואן בייק את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 83 בהפסד 2-1 לפ.ס.וו. איינדהובן במסגרת הגביע ההולנדי. ב-18 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-1 לאייאקס במסגרת המחזור השלישי. הוא סיים את עונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת עם 10 הופעות ליגה וללא שערים.
ב-18 בספטמבר 2014 ערך ואן בייק את הופעת הבכורה שלו בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בהפסד 2-0 לסביליה במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2014/2015. ב-2 באוקטובר 2014 הבקיע ואן בייק את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-47 בניצחון 2-1 על סטנדרד לייז' במסגרת המחזור השני בשלב הבתים של הליגה האירופית. ב-1 בנובמבר 2014 הבקיע ואן בייק את שער הבכורה שלו בליגת העל ההולנדית, שער בדקה ה-50 בניצחון 2-0 על זוולה במסגרת המחזור ה-11. הוא סיים את עונתו השנייה בקבוצה הבוגרת עם 33 הופעות ליגה ושער אחד.
קריירה בינלאומית

בחודש ספטמבר 2014 זומן ואן בייק לראשונה לסגל נבחרת הולנד הבוגרת, אך לא שיחק בה עד כה.
סידני פרנקלין

סידני פרנקלין
סידני פרנקלין (באנגלית: Sidney Franklin‏; 11 ביולי 1903 – 26 באפריל 1976) היה ללוחם שוורים יהודי אמריקאי הראשון בעולם.
ביוגרפיה

פרנקלין נולד בברוקלין, ניו יורק, בן חמישי מתוך תשעה ילדים למשפחה יהודית אורתודוקסית שהיגרה מרוסיה. אביו עבד כשוטר. הוא למד באוניברסיטת קולומביה אמנות מסחרית. ביוני 1922 עזב את הבית בגלל ויכוח אלים עם אביו. הוא חצה את הגבול למקסיקו סיטי על מנת ללמוד על ההיסטוריה של המאיה. בוווראקרוס הוא ראה לראשונה מלחמת שוורים ונישבה בקסמה. הוא החל בקריירה של לוחם שוורים. הקרב הראשון שלו היה ב-23 בספטמבר 1923. הוא לחם בספרד, בפורטוגל, במקסיקו, בקולומביה ובפנמה.
ארנסט המינגוויי חברו הקרוב, כתב עליו בספרו "מוות אחר הצהריים": "אין ספרדי אחד, שראה אותו בקרב, אשר יתכחש לאמנותיות ולמצוינות שלו", "הוא היה מוצלח יותר, מדעי יותר, אינטליגנטי יותר ומלוטש יותר מאשר כל המטאדורים בספרד למעט שישה, ולוחמי השוורים יודעים את זה ורוחשים לו כבוד עצום".
פרנקלין הופיע במספר סרטים בארצות הברית ובמקסיקו. בשנת 1952 לאחר סיום הקריירה שלו כמטאדור, שב לארצות הברית וכתב אוטוביוגרפיה בשם "לוחם שוורים מברוקלין". חברו הקרוב היה השחקן ג'יימס דין, שהיה חובב גדול של מלחמות שוורים.
פרנקלין, שהיה הומו, מעולם לא יצא מהארון.[דרוש מקור]
בשנת 1976 נפטר פרנקלין בגיל 72 שנים בבית אבות בגריניץ' וילג' שבעיר הולדתו.
נשפון צהוב

| נשפון צהוב |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי נשפון
משפחה:: נשפוניים
סוג:: נשפון צהוב
מינים
 4
שם מדעי
 Dasypterus ‏פטרס, 1870

נשפון צהוב (שם מדעי: Dasypterus) הוא סוג או תת-סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת הנשפוניים, ובו 4 מינים, שחיים ביבשת אמריקה. הוא תואר במקור כתת-סוג של נשפון שעיר-זנב בשנת 1870 על ידי הזואולוג הגרמני וילהלם פיטרס ומאז נמצא בליבה של מחלוקת טקסונומית בקהילה המדעית האם הוא זכאי למעמד של סוג עצמאי. במחקר משנת 2017, נמצא שרמת הסטיה של הנשפון הצהוב לבין תת-הסוגים האחרים גדולה יותר מהנדרש עבור סוג עצמאי; בשל כך, ערך זה מתייחס לנשפון הצהוב כאל סוג עצמאי.
מיון וטקסונומיה

הנשפון הצהוב מסווג בשבט Lasiurini בתת-משפחת נשפונים דו-גוניים שבמשפחת הנשפוניים, לצד קרוביו הנשפון האדום ונשפון הכפור, ומשמעות שמו המדעי: ״שעיר-כנף״. הסיווג שלו התחלף פעמים רבות במשך השנים. במקור, וילהלם פיטרס תיאר אותו כתת-סוג של נשפון שעיר-זנב. בשנת 1893, הזואולוג האמריקני הריסון אלן העלה אותו לרמה טקסונומית של סוג, וכך סבר גם בהמשך הזואולוג הספרדי אנחל קבררה. במשך 60 השנים הבאות, היחס אליו בספרות הזואולוגית היה כאל סוג עצמאי.
בשנת 1961, צמד זואולוגים סברו שיש להוריד את מעמדו חזרה לתת-סוג, ועמדה זו התקבלה על ידי ארגוני שימור וחלק מהקהילה המדעית. היחס אליו עד תחילת המאה ה-21 היה חצוי בין מצדדי הסוג לבין מצדדי התת-סוג. המחלוקות הטקסונומיות נמשכו גם בעשור השני של המאה ה-21, כשמחקרים בשנת 2015, 2016, 2017 ו-2018 העלו ממצאים סותרים. במחקר משנת 2017, רמת הסטיה הגנטית בין הנשפון הצהוב, הנשפון האדום ונשפון הכפור נמצאה גדולה בהרבה מהסטיה שנצפתה בין סוגים אחרים של עטלפים (במיוחד בין הנשפון הצהוב לשניים האחרים), ולכן המסקנה הייתה שהשלושה הם סוגים נפרדים. גם מחקר משנת 2018 תמך בכך, אולם הזואולוגים שערכו אותו סברו שהיות ומרבית ארגוני השימור מתייחסים לשלושת הסוגים הללו כאל סוג אחד (נשפון שעיר-זנב), יש להשאיר אותם כתת-סוגים כדי למנוע בלבול טקסונומי.
תיאור

הנשפון הצהוב מתאפיין בגוף דק, כנפיים ארוכות וצרות, ראש עגול נפוח וחרטום קצר ושטוח. הלוע מחודד ורחב עקב נוכחות של בלוטות משני צדדיו. העיניים קטנות וחרוזיות והאף רחב עם נחיריים עגולים. הניבים גדולים וחדים. האוזניים קצרות, מעוגלות ומופרדות זו מזו ויש להן צפירים קטנים. הזנב ארוך ונכלל לחלוטין בכנף הזנב השעירה והרחבה. אורך הראש והגוף של מיני הנשפון הצהוב 60–124 מ״מ, אורך הזרוע 43–64 מ״מ ואורך הזנב 40–81 מ״מ; משקלם נע בין 6 ל-30 גרם. מלבד הצבע החיצוני, הנשפון הצהוב נבדל מהנשפון האדום ונשפון הכפור בכך שיש למיניו רק מלתעה אחת בלסת העליונה.
הפרווה של הנשפון הצהוב ארוכה ורכה כמשי; היא חלקה ומבריקה ומשתרעת גם על חלק מהכנפיים וכנף הזנב. צבעה הכללי נע בין צהוב-קש לצהבהב בהיר, זהוב, כתמתם, בז׳ או אוכרה. האוזניים והמצח כתומים או זהובים והפנים ורודות-אדמדמות. הזרועות והרגליים בצבע בורדו או ורוד מלוכלך. הכנפיים שחרחרות-אפורות, אולם לעיתים קרובות נראות צהובות בשל כתמי השיער הצהובים שמעטרים את חלקים ניכרים מקרומי התעופה.
תפוצה וביולוגיה

הנשפונים הצהובים מצויים באמריקה הצפונית, באמריקה הדרומית ובאזור הים הקריבי. טווח התפוצה של הסוג כולל את דרום ומזרח ארצות הברית, מרבית מקסיקו, בליז, ניקרגואה, גואטמלה, הונדורס, קובה, אי הנעורים, אל-סלבדור, קוסטה ריקה, פנמה, וונצואלה, קולומביה, אקוודור, פרו, ברזיל אזור גויאנה, טרינידד וטובגו, בוליביה, אורוגוואי, פרגוואי וארגנטינה. בית הגידול של הסוג מגוון למדי, וכולל יער גשם טרופי, יער עננים, יער מנגרובים, יער סובטרופי יבש, חורש, סוואנה טרופית, ערבות-עשב של הפמפס, ביצות הפנטנל, שדות של דגניים, ומדבריות עם בתה נמוכה וקקטוסים דוגמת מדבר סונורה ומדבר מוהאבי.
הנשפונים הצהובים פעילים בלילה, ושיא הפעילות שלהם מתרחשת בשעתיים הראשונות לאחר השקיעה. את שעות היום הם מבלים בעלווה צפופה, חללי עצים, גבעולי תירס יבשים, אפיפיטים סבוכים דוגמת אזוב ספרדי וטילנדסיה ותחת כפות של דקל, קוקוס ובננה. הנשפונים הצהובים חיים בבדידות או בקבוצות קטנות של עד 15 פרטים. הם ניזונים מחרקים קטנים ובינוניים ומחפשים אותם בשטחים פתוחים בגובה 5–7 מטר בסמוך לאתרי הלינה וליד מקורות מים. התזונה שלהם כוללת זבובים, יתושים, שפיריות, שפריריות, ציקדות וחיפושיות.
מינים החיים בצפון אמריקה נוטים לנדוד בסוף הקיץ ובתחילת הסתיו לעבר הדרום החמים יותר, ועשויים לעשות קיצור דרך מעל האוקיינוס האטלנטי במרחק של מאות קילומטרים מהחוף כדי להסתייע ברוחות חזקות ומהירות. אלו שנשארים בצפון במהלך החורף נכנסים לתרדמת כאשר הטמפרטורות צונחות. הנשפוניות מתרבות לפני החורף (לעיתים קרובות תוך כדי הנדידה), אך מאחסנות את הזרע במשך 6 חודשים. ההיריון נמשך 3.5-3 חודשים ולאחר מכן הנשפונית ממליטה 1–4 וולדות. למרות האופי המתבודד של הסוג, הנשפוניות עשויות להקים מושבת המלטות גדולה של עד 100 פרטים כדי לשמר את חום גופם. הגורים נגמלים לאחר כחודשיים.
מינים

בסוג זה 4 מינים:
נשפון צהוב דרומי (Dasypterus ega)
נשפון צהוב צפוני (Dasypterus intermedius)
נשפון צהוב מערבי (Dasypterus xanthinus)
נשפון צהוב קובני (Dasypterus insularis)
נשפון צהוב מערבי.
סהרון (גאומטריה)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |


סהרונים (באפור)
בגאומטריה אוקלידית, סהרון הוא שטח החסום בין שתי קשתות מעגליות, אחת מבפנים למעגל והשניה מבחוץ. לעומת זאת, השטח החסום בין שתי קשתות מעגליות בתוך שני המעגלים קרוי עדשה. בשני המקרים, לשתי הקשתות מיתר משותף יחיד.
פורמלית, סהרון הוא משלים לעיגול כאשר שטחו איננו מוכל כולו בעיגול. כלומר, אם  A,B עיגולים אזי  A\cap B הוא עדשה ו- A-(A\cap B) הוא סהרון.
שטח הסהרון

שטח הסהרון הנוצר על ידי עיגולים שרדיוסיהם הם a ו-b (כאשר b>a) והמרחק בין מרכזיהם הוא c הוא:
כאשר  {\text{sec}}^{-1} הוא הפונקציה ההפוכה של הפונקציה הטריגונומטרית סקאנס וכאשר
הוא שטח המשולש שצלעותיו הן a, b ו-c.
תרבוע הסהרון

במאה ה-5 לפנה"ס, בנסיונותיו לפתור את אחת הבעיות הגאומטריות של ימי קדם – תרבוע העיגול, הראה המתמטיקאי והאסטרונום היווני היפוקרטס מכיוס כי הסהרון של היפוקרטס ועוד שני סהרונים מיוחדים ניתנים לתרבוע בסרגל ומחוגה.
ב-1766 המתמטיקאי הפיני Daniel Wijnquist, בהתבססו על דניאל ברנולי, הציג חמישה הסהרונים הניתנים לתרבוע, בהשלימו את הרשימה של היפוקרטס מכיוס. ב-1771 לאונרד אוילר הציג גישה כללית לבעיה. ב-1933 וב-1947 הוכיחו ניקולאי צ'בוטריוב (אנ') ותלמידו אנטולי דורונדוב, באמצעות תורת גלואה, שחמישה סהרונים אלה הם היחידים הניתנים לתרבוע.
ראו גם

וסיקה פיסקיס
סאלינון
הערות שוליים

1 2  סהרון, באתר MathWorld (באנגלית)
הסהרון של היפוקרטס
סופית כהה

| סופית כהה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: רליתיים
סוג:: סופית
מין:: סופית כהה
שם מדעי
 Gallinula tenebrosa ‏גולד, 1846

סוּפית כהה (שם מדעי: Gallinula tenebrosa) היא מין של סופית גדולה החיה מהודו עד אוסטרליה באזורי ביצות. היא מזכירה בצורתה מינים החיים באותו אזור כמו הפורפיריה או האגמייה.
הסופית היא עוף בינוני, קטן מעט מהפורפיריה ששוקל 570 גרם בזכרים ו43 גרם בנקבות ואורכו 25–32 ס"מ ואצל האוכלוסייה האוסטרלית 34–38 ס"מ. צבעם שחור ונתן להם את שמם והמקור אדום עם קצה צהוב. הרגליים כתומות ולא צהובות כמו אצל שאר הסופיות.
הסופית חיה בביצות ואגמים ולעיתים גם בסכרים וגדות נהרו, בהודו, אינדונזיה, בורנאו וגינאה החדשה. הם נפוצים באוסטרליה במזרח עד לצפון קווינסלנד, ויקטוריה וניו סאות' ויילס ונפוצים גם במזרח אוסטרליה. הם יותר נדירות בטסמניה ובדרום אוסטרליה.
הסופיות הם יצורים חברתיים, חוץ מעונת הרבייה בה הפרטים טריטוריאליים ונלחמים על נקבות. עונת הרבייה היא בדרך כלל מאוגוסט - ינואר בצופן וינואר - יוני בצפון ואז הסופיות קוראות בקולות אחרי בני מינם. הנקבות בונות קיני עשבים לא הרחק מהמים ובתוכו מטילות 5–11 ביצים.
הערות שוליים

↑  סופית כהה באתר הרשימה האדומה של IUCN
סלאבים מערביים

בירוק: סלאבים מערביים, באפור כהה: שאר הסלאבים
סלאבים מערביים הם עם סלאבי הדוברים את השפות הסלאביות המערביות. הם נפרדו משאר הסלאבים בסביבות המאה ה-7, והתרכזו בעיקר במרכז אירופה במדינות פולין, צ'כיה וסלובקיה.
כיום, הסלאבים המערביים הם הפולנים, הצ'כים, הסלובקים והסורבים. רוב הסלאבים המערביים הם נוצרים קתולים, הם אימצו את האלפבית הלטיני וקרובים יותר למערב אירופה מאשר הסלאבים המזרחיים, שדתם היא נצרות אורתודוקסית ואימצו את האלפבית הקירילי.
ראו גם

רוס של קייב – הייתה ישות פוליטית סלאבית מזרחית, שטחיה נמצאים בימינו בתחומי אוקראינה, בלארוס ורוסיה
סלאבים מזרחיים - רוסים, אוקראינים ובלארוסים
יוגוסלביה (איחודי עמים סלאבים דרומיים (אנ'))
סידני פריור הול

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1842 ניומרקט, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1922 (בגיל 79 בערך) 
 מקום לימודים:  בית הספר טיילור למסחר  קולג' פמברוק 
 בן או בת זוג:  מרי ל. גו 
 צאצאים:  הנרי הול 
 
סידני פריור הול (באנגלית: Sydney Prior Hall‏; 18 באוקטובר 1842 – 15 בדצמבר 1922) היה צייר ומאייר בריטי ואחד מהאמנים המובילים בתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת.
ביוגרפיה

בנו של צייר בעלי החיים הארי הול, סידני התחנך בבית ספר פרטי בעל מוניטין.
הוא החליט על קריירה כאמן באוניברסיטת אוקספורד והצטרף לצוות העיתון "הגרפיק", זמן קצר לאחר הקמתו בסוף 1869. הוא ביסס את שמו מיד עם סדרה של רישומים חיים שעשה בחזית בתקופת מלחמת צרפת-פרוסיה.
כפי שנכתב The Art Journal, רישומיו של בישיבות ועדת פארנל היו בין ההישגים הטובים ביותר שלו בתחום העיתונות הגרפית: "הוא היה בבית המשפט כל הזמן, מתעד בעיפרון חושפני ומהיר ולא החמיץ שום דבר."
הוא אייר מספר ספרים, ביניהם "ימי בית הספר של טום בראון" (מקמילן, 1885) ו"טום בראון באוקספורד" מאת תומאס יוז.
הול התחתן עם אמה הולנד, בשנת 1877. נולד להם בן, הנרי ר' הול (1873–1930), שהפך לעובד מחלקת העתיקות המצריות והאשוריות במוזיאון הבריטי.
לאחר מות אשתו הראשונה, נישאה הול לציירת מרי גו (1851–1929), בשנת 1907.
הול נפטר בביתו בלונדון ב-15 בדצמבר 1922.
הערות שוליים

↑  "Hall, Sydney Prior"
↑  Who's who, A. & C. Black, 1907. (באנגלית)
↑  Biography of Harry Hall
↑  Sydney Prior Hall - National Portrait Gallery, www.npg.org.uk (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283298705171  PLWABN: 9811304254205606  AGSA: 10628  GND: 1055205764  ISNI: 0000 0000 7974 589X  LCCN: n2005003407  RKD: 35482  SNAC: w6df7mdh  SUDOC: 136828647  ULAN: 500004999  VIAF: 46627496   WorldCat (עם VIAF): 46627496
סלאבקו באריץ'

| --- | --- |

סלאבקו באריץ'
 לידה:  27 באפריל 1957 (בן 67) בוקנג'בצ'י, יוגוסלביה יוגוסלביה 
 השתייכות:   צבא קרואטיה
 תקופת הפעילות:  1991–2018 (כ־27 שנים)
 דרגה:   גנרל פולקובניק
 תפקידים בשירות
 סגן ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות של קרואטיה
 
סלאבקו באריץ' (בקרואטית: Slavko Barić;‏ נולד ב-27 באפריל 1957) הוא גנרל קרואטי בדימוס, אשר כיהן כסגן ראש המטה הכללי הקרואטי בין השנים 2003–2012.
ביוגרפיה

באריץ' נולד ב-27 באפריל 1957 בכפר בוקנג'בצ'י. הוא למד באוניברסיטת זגרב, והשלים דוקטורט ב־1981. בעקבות הכרזת העצמאות של קרואטיה ב-1991, הוא התגייס לצבא קרואטיה ולחם במלחמת העצמאות של קרואטיה. בתחילת המלחמה הוא מונה למפקד הבריגדה ה-132 של הצבא הקרואטי, וב-1992 הועבר לפקד על הבריגדה ה-136. בין השנים 1993–1995 הוא שימש כסגן מפקד המחוז הצבאי אוסייק. בין 1995–1996 הוא שימש כעוזרו הצבאי של נשיא קרואטיה. בין השנים 1996–1997 הוא שימש כשליח הצבאי של הנשיא לאזור הדנובה הקרואטי. בין השנים 1997–1999 הוא היה הנציג הנשיאותי לשירותי פירוק המוקשים האזרחיים. בין 2001–2003 הוא שימש כמושל הצבאי של אוסייק. בין 2003–2012 הוא שימש כסגן ראש המטה הכללי הקרואטי. בין 16 בינואר 2008 ל-28 בפברואר של אותה השנה, הוא שימש כממלא מקום הרמטכ"ל. מ-1 בנובמבר 2012 עד 31 בדצמבר 2017, הוא היה מנהל האקדמיה הצבאית הקרואטית "פטר זרינסקי". הוא פרש מהצבא בתחילת 2018.
סהרה (שיר)

"סהרה" הוא שיר של הראפר הישראלי טונה, מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו, מזרח פרוע (2021), שיצא לאור ב-17 בדצמבר 2021, בהוצאת חברת התקליטים נענע דיסק. ב-17 ביוני 2022 יצא השיר כסינגל מתוך ביצוע בהופעה, בהשתתפות הזמרת הישראלית יסמין מועלם.