stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סונאטה מס' 32 של בטהובן
היסטוריה

בטהובן הגה את התוכנית לשלוש הסונאטות לפסנתר האחרונות שלו (אופוס 109, 110 ו-111) במהלך קיץ 1820, בזמן שעבד על המיסה סולמניס שלו. עם זאת, ניתן למצוא את התמה הראשונה של הפרק הראשון של סונאטה 32 כבר בספר טיוטה שכתב בטהובן בשנים 1801–1802, תקופת הסימפוניה השנייה שלו. עיון בספרי טיוטה אלה מרמז כי לבטהובן היו בתחילה תוכניות לסונאטה בשלשה פרקים, שונים לחלוטין מאלו שאנו מכירים. לימים, הפך הפרק הראשון המתוכנן לרביעיית המיתרים מספר 13, והפרק השני ננטש. רק הפרק השלישי נשמר והוא הבסיס לפרק הראשון של הסונאטה שאנו מכירים היום. גם לגבי הפרק השני – האריאטה – השתמרו טיוטות רבות וקיים נפח ניכר של מחקר. על פי הטיוטות שנמצאו, כאשר סיים בטהובן את האריאטה, נראתה לו הסונאטה אידיאלית והוא החליט לוותר על הרעיון של פרק שלישי.
הסונאטה מהווה נדבך חשוב בקבוצת יצירותיו האחרונות של בטהובן, לצד וריאציות דיאבלי (1823) ושני אוספי הבגטלות שלו – אופ. 119 (1822) ואופ. 126 (1823). במשך שנים רבות היצירה זכתה לתשומת לב מועטה מאוד, ורק במחצית השנייה של המאה ה-19 מצאה את דרכה לרפרטואר של הפסנתרנים המובילים.
צורה

לסונאטה שני פרקים, מנוגדים לגמרי זה מזה:
מאסטוסו - o con brio ed appassionato
אריאטה - Adagio molto semplice e cantabile
נגינה אופיינית אורכת 7–10 דקות לפרק הראשון, ו-15–20 דקות לשני. עם זאת, טווח התזמונים רחב מאוד, וקיימות הקלטות שמשכן ארוך יותר, לדוגמה זו של הפסנתרן אנטול אוגורסקי האורכת 38 דקות (לכל היצירה).
צורה > הפרק הראשון - Maestoso – Allegro con brio ed appassionato

הפרק הראשון, כמו יצירות רבות אחרות של בטהובן בדו מינור, הוא סוער ונלהב - את סימני הקצב אפשר לתרגם, בהתאמה, כ"מלכותי" ו"זריז, עם תשוקה". הוא עשיר בספט-אקורדים מצטמצמים, למשל בתיבה הראשונה של הפתיחה, שייתכן וסיפקה את ההשראה לפתיחת סונאטה לפסנתר מס' 2 של שופן:
בניגוד לפרקים אחרים בסי מינור בעלי צורת הסונאטה של בטהובן, הצגת הנושא הזה עוברת אל הסובדומיננטה (לה במול מז'ור), ולא אל המדיאנטה, במפתח השני שלה. הנושא השני שקט יותר ומזכיר את הנושא השני בפרק האחרון של הסונאטה לפסנתר ה-14. בסך הכל, הפרק הראשון מכיל מוטיבים דומים לאדג'יו ופוגה בסי מינור של מוצרט, אותם עיבד בטהובן לרביעיית מיתרים.
נושא הסיום העיקרי בלה במול של האקספוזיציה, המבוסס על המוטיב הראשון של הנושא הראשון, מציג ירידה כרומטית לדומיננטה שלו עם המוטיב לה-במול - דו - סול, ואותו מוטיב מופיע בחזרת הנושא, הפעם בשיא הירידה הכרומטית במקום בהתחלה.
במהלך שמזכיר את סונאטת הפסנתר אופ. 49 מספר 1 וסונאטת הצ'לו אופ. 5 מס' 2, בטהובן מסיים את הפרק בסיום פיקראדי שמכין את המצב המז׳ורי של הפרק השני.
צורה > הפרק השני - Arietta: Adagio molto semplice e cantabile

הפרק השני, בדו מז'ור, הוא מערך של חמש וריאציות על נושא של 16 תיבות במקצב 9/16, עם קודה לסיום. הווריאציות מוצגות בסדר הולך ועולה, כאשר שתי הווריאציות האחרונות (4 ו-5) מפורסמות בהצגת תווים קטנים המחלקים את התיבה ל-27 פעימות, דבר נדיר בהלחנה. בסוף הפרק בטהובן מציג סלסול שנותן רושם של תאוצה נוספת במקצב. ניתן לתרגם את סימון הקצב "לאט, פשוט מאוד ושירי".
על פי הסימונים, כוונתו של בטהובן הייתה שווריאציות 2–4 יושמעו באותו מקצב בסיסי כמו הנושא, הווריאציה הראשונה והקטעים הבאים (כלומר, שכל אחת משלוש קבוצות התווים שבתוך התיבה ינועו באותה מהירות ללא קשר לזמן חתימה; בטהובן משתמש בסימון "L'istesso tempo" בכל שינוי חתימת זמן). חתימות הזמן הפשוטות (מ-6/16 אל 18/32 ומ-12/32 אל 36/64; שתיהן מרמזות על שלישיות לא מסומנות) תומכות בכך. עם זאת, בביצועים, הנושא והווריאציה הראשונה נשמעים איטיים הרבה יותר, עם רווחים רחבים בין האקורדים, והווריאציה השנייה (ויותר מכך, הווריאציה השלישית) מהירה יותר, בגלל ערכי התווים הקצרים יותר שיוצרים הכפלה וריבוע של קבוצות הזמן האפקטיביות המורכבות. לווריאציה השלישית יש אופי עוצמתי, רוקע, דמוי ריקוד עם תווים נופלים של שישים וארבע, וסינקופציה כבדה. מיצוקו אוצ'ידה העירה כי לאוזן מודרנית וריאציה זו דומה מאוד לבוגי ווגי עליז, לג'אז ורגטיים, שהופיעו רק כ-70 שנה מאוחר יותר. זו לא הפעם הראשונה שסונטה זו מושווית למוזיקה עתידית. ג'רמי דנק, למשל, מתאר את התנועה השנייה תוך שימוש במונחים כמו "פרוטו-ג'אז" ו"בוגי-וווגי". לעומת זאת, אנדראש שיף גורס כי לסונאטה זו אין שום קשר לג'אז או סגנונות דומים[10]. מהווריאציה הרביעית ואילך חתימת הזמן חוזרת ל-9/16 המקורית, אך הפעם היא מחולקת לשלשות של תוי 1/32, ויוצרת למעשה משקל כפול (שווה ערך ל-27/32).
קבלת הסונאטה על ידי פסנתרנים וחוקרי מוזיקה

היצירה היא אחת הקומפוזיציות המפורסמות ביותר של "התקופה המאוחרת" של המלחין והיא מבוצעת והוקלטה בהרחבה. הפסנתרן רוברט טאוב כינה אותה "יצירה של דרמה והתעלות ללא תחרות ... ניצחון הסדר על הכאוס, של האופטימיות על הייסורים". ג'ון ליל רואה במאבקו של בטהובן "המחלחל לתנועה הראשונה.. אתגר קשה לפסנתרנים המבצעים יצירה זו. אפילו בפתיחת הסונאטה, למשל, יש קפיצה מטה של שביעית ביד שמאל - בטהובן עושה את שלו פסנתרנים נאבקים פיזית להגיע לתווים".
אלפרד ברנדל העיר על התנועה השנייה ש"מה שמתבטא כאן הוא ״חוויה מזוקקת״ ו״אולי בשום מקום אחר בספרות הפסנתר החוויה המיסטית לא מגיעה כל כך קרוב״.
ג'רמי דנק מציין כי בטהובן "מזקק הכל עד להבדל המוחלט בין שתי התנועות... אלגרו ואדג'יו, שני קטבים מנוגדים... כמו ביצירות הגדולות האחרות של בטהובן, המבנה עצמו הופך למסר".
מורשת

שופן העריץ מאוד סונאטה זו. בשתיים מיצירותיו, הסונאטה לפסנתר השנייה ואטיוד "המהפכה", רומז שופן לפתיחה ולסיום של התנועה הראשונה של הסונאטה, בהתאמה. כדי להיווכח בזה, יש להשוות בין תיבות הפתיחה של שתי הסונאטות, ובין תיבות 77–81 של האטיוד ותיבות 150–152 בפרק הראשון של הסונאטה של בטהובן).
פרוקופייב ביסס את מבנה הסימפוניה מספר 2 שלו על סונאטה זו.
בשנת 2009 כתב המלחין האיטלקי לורנצו פררו קומפוזיציה לסולו לפסנתר שכותרתו Op. 111 – Bagatella su Beethoven, שהיא שילוב של נושאים מהסונאטה הזו והמונוגרמה המוזיקלית DSCH של דמיטרי שוסטקוביץ'.
הסונאטה מוזכרת בפרק 8 ברומן דוקטור פאוסטוס של תומאס מאן. וונדל קרצ'מר, נגן העוגב והמורה למוזיקה של העיירה, מעביר הרצאה על הסונאטה לקהל מבולבל, בעיירה הבדיונית קייזרששרן שעל גדות נהר הסייל, מנגן את היצירה על פסנתר ישן תוך שהוא מרצה עליה:
"הוא ישב על השרפרף המסתובב שלו,... ובכמה מילים הביא לסיומה את הרצאתו על מדוע בטהובן לא כתב פרק שלישי לאופ. 111. היינו רק צריכים, לדבריו, לשמוע את היצירה כדי לענות על השאלה בעצמנו. תנועה שלישית? גישה חדשה? המשך הנגינה אחרי סיום כזה - הוא בלתי אפשרי! הסונטה הגיעה, בפרק השני הכביר, לסיומה, סיום שממנו אין מוצא. וכשאמר 'הסונטה', הוא התכוון לא רק לזו בדו מינור, אלא לסונטה באופן כללי, כמין, כצורת אמנות מסורתית; הסונטה שהסתיימה, הובאה לסיומה, הגשימה את ייעודה, פתרה את עצמה, עזבה ללא חזור - מחוות הפרידה של מוטיב הרה-סול-סול, המנוחם על ידי צליל דו חד, הייתה גם היא עזיבה ללא חזור, נהדרת כמו כל היצירה עצמה, מחוות הפרידה של הסונטה."
סיכת מהגרים

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 מעצב:  אסתר קנובל
 תאריך יצירה:  1990-1987
 טכניקה וחומרים:  פח ממחוזר, אלפקה, חוט פלדת אל-חלד, חוט אלסטי ובד צבוע
 ממדים בס"מ
 רוחב:  0.62
 גובה:  1.1
 עומק:  0.13
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  M.60-2014
 מיקום:  מוזיאון ויקטוריה ואלברט, לונדון
"מהגרים" (1990-1987) היא סיכה מאת האמנית הישראלית אסתר קנובל.
תיאור

בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 יצרה אסתר קנובל סדרת סיכות בשם "מהגרים", שעבודה זו הייתה הראשונה שבהן. הסדרה עושה שימוש בדמויות הגזורות מקופסאות פח שונות, כדוגמת קופסאות של תה סיני. במרכז העבודה דמות של ארנב הרוכב על מעין חד אופן. הוא אוחז בידו מעין מגילה בצבע צהוב. הדמות ניצבת בתוך מבנה המורכב ממוט אלפקה, וחוט מפלדת אל-חלד שבראשו מתנוסס דגל. חוט זה משמש גם כאמצעי להצמדת הסיכה אל הבגד. על המוטות מתוח חוט אלסטי, ההופך את המבנה למעין סירה.
על פי קנובל, "המהגרים יכולים להיות דימויים הנודדים בין ארצות ותרבויות, אבל בעבודי הם מגלמים מצב רוח שמח, שעשוע, מעוף ואתנחתא מכובד היצירה".
הסיכה נמצאת כיום באוסף מוזיאון ויקטוריה ואלברט, כחלק מאוסף מעזבונה של לואיז קלאפיש (Louise Klapisch).
הערות שוליים

↑  מתוך שיחה עם תמר מנור פרידמן, בתוך: אסתר קנובל: מלאכת מחשבת, כרמל, ירושלים, 2008, עמ' 9
סטיב בונד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באפריל 1953 (בן 71) חיפה, ישראל 
 שם לידה:  Shlomo Goldberg 
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  אשלי בונד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיב בונד (נולד ב-22 באפריל 1953) הוא שחקן ודוגמן ישראלי-אמריקאי. אביה של רוכבת קפיצות הראווה אשלי בונד.
ביוגרפיה

בונד נולד בחיפה בשם שלמה גולדברג לאם שעלתה מרומניה ולאב שעלה מהונגריה. כילד שיחק בסרט ההרפתקאות "טרזן ונער הג'ונגל" מסדרת סרטי טרזן.
בשנת 1969 שיחק את דמותו הצעירה של קירק דאגלס בסרט "ההסדר".
ב-1974 הופיע בפרק של הסדרה המשטרתית "McCloud".
באוקטובר 1975 הופיע בעירום מלא במגזין פלייגרל.
בשנת 1976 שיחק בסרט האימה המתרחש בבית ספר תיכון "Massacre at Central High".
ב-1979 שיחק בקומדיית הסקס "H.O.T.S." שלצידו כיכבו מספר נערות פלייבוי.
בשנת 1981 גילם עיתונאי בסרט "נס על הקרח" העוסק בנבחרת ארצות הברית בהוקי קרח במהלך אולימפיאדת לייק פלאסיד.
מ-1983 ועד 1985 שיחק תפקיד קבוע באופרת הסבון "בית חולים כללי". בשנת 1988 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הפעולה "Picasso Trigger".
ב-1989 הצטרף לקאסט של הסדרה "סנטה ברברה". באותה שנה גם שיחק בפרק של צער גידול בנות.
הערות שוליים

↑  https://people.com/archive/whos-the-hottest-name-in-soaps-since-tony-geary-its-shlomo-goldberg-vol-21-no-19/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14157288d (data)  ISNI: 0000 0000 7748 1114  VIAF: 107600573   WorldCat (עם VIAF): 107600573
נסירה (קבלה)

נסירה היא מונח בקבלה היהודית, המתאר את תהליך הבריאה של אדם הראשון ואשתו (אדם וחווה) מראשית בריאתם ועד מצבם הסופי. סוד הנסירה מוחל גם בהבנה של הקשר בין השכינה והאלוקות לעם ישראל, בהקבלה מסוימת לקשר בין איש לאשתו. סוד הנסירה הוא חלק מרכזי בכוונות האר"י והרש"ש בתפילה בברכות ובמצוות, בעיקר בעשרת ימי תשובה וחגי תשרי.
הנסירה מורכבת מ־4 שלבים:
בריאת האדם ואשתו כאשר הם מחוברים בעורפם- שני אחוריהם מחוברים.
נסירה- פירוד אדם וחווה לכדי 2 ישויות שונות- מתרחקות אחת מהשנייה.
סיבוב- במקום מצב של גב אל גב וריחוק, מצב של פנים אל פנים (חצי מעגל של אדם וחווה)- קירוב.
חזרה לדיבוק אך בפנים אל פנים ולא גב אל גב.
רקע

בתהליך בריאת האדם בספר בראשית, קיימת מעין סתירה פנימית. בפרק א' נכתב שאדם וחווה נבראו שניהם, "זכר ונקבה ברא אותם". לעומת זאת בפרק ב' מסופר שחווה נבראה מהירך של אדם. כתירוץ לסתירה זו, מתואר בתלמוד ובקבלה היהודית תהליך הבריאה כתהליך נסירה. אכן בתחילה נבראו באופן של ׳גב אל גב׳, אך דרוש היה כלל התהליך להגעה למצבם הסופי.
בקבלה

בספרות הקבלה מוסבר כי סיפור הנסירה בבריאת האדם מרמז לנסירה של זעיר אנפין המקביל לזכר, מספירת מלכות המקבילה לנקבה. כאשר נבראו היו זעיר אנפין ומלכות מחוברים "אחור באחור", ונכנסו לתרדמה (בלשון הקבלה: "דורמיטא"), לאחר מכן נעשתה הנסירה ואז הזדווגו "פנים בפנים".
בקבלה מבואר כי אילו היו נבראים מלכתחילה פנים אל פנים, היו יונקים ה"חיצונים" מהאחוריים המגולים ולוקחים את ה"שפע" אליהם, ולכן נבראו בדווקא אחור באחור כי מה"פנים" אין כח לחיצונים לינק. רק לאחר שנברא אדם הראשון והחל לקיים מצוות, הוסר החשש מיניקת החיצונים וניתן היה לעשות את הנסירה. בגלל חטא אדם הראשון לא הושלם הייחוד באופן מלא.
תהליך זה חוזר על עצמו בכל ראש השנה שאז מתחדש העולם על פי היהדות. בזמן תפילות ראש השנה ותקיעת שופר נעשה תהליך ה"דורמיטא" והנסירה אך הנסירה אינה מושלמת ובכל יום ננסרת ספירה נוספת עד להשלמת הנסירה ביום הכיפורים.
| יום בחודש | תהליך הנסירה |
| --- | --- |
א' בתשרי: כתר
ב' בתשרי: חכמה
ג' בתשרי: בינה
ד' בתשרי: דעת
ה' בתשרי: חסד
ו' בתשרי: גבורה
ז' בתשרי: תפארת
ח' בתשרי: נצח
ערב יום הכיפורים: הוד, יסוד ומלכות
יום הכיפורים: נסירה פנימית
מיום הכיפורים עד יום טוב ראשון של סוכות: המשכת חסדים לבינה
חג הסוכות - נטילת לולב: המשכת חסדים לזעיר אנפין ב"אור פנימי"
חג הסוכות - הושענות: המשכת חסדים לזעיר אנפין ב"אור מקיף"
הושענא רבה - חבטת ערבה: המשכת חמש "גבורות מומתקות" מבינה אל המלכות
שמיני עצרת - שמחת תורה: השלמת הייחוד
מלבד הנסירה בחגי תשרי ישנן כוונות נסירה גם בשנת האדם בכל לילה המרמזת לדורמיטא, ובתפילת שחרית.
גם בפורים יש "נסירה" לאחר "דורמיטא", כש'יסוד אבא' המרומז במרדכי נעלם בשורשו, ומתגלה אחר כך.
בהגות מודרנית

בהגות המודרנית נעשה שימוש בנסירה כדי להסביר תופעות חברתיות והיסטוריות.
הרב קוק הסביר שבאופן כללי האדם מראש מתוכנן לעשות רק דברים טובים, אלא שבתקופות מסוימות נופלת 'תרדמה' על האדם, ונדמה לו שהוא מנותק מהחיבור המחייב שלו לתורה ולמוסר. אמנם האדם במצב הזה מתרחק מהתורה והמצוות, אך בעצם דווקא אז הוא מסוגל לבחור בהם מרצונו החופשי, בדומה לאדם וחווה שיכלו לבחור אחד בשני רק לאחר שהם הופרדו.
הרב יהודה ליאון אשכנזי הסביר על פי המהר"ל שהאדם לאחר הנסירה הוא בעל חסרון ושואף לשלמות. הפער בין האדם שנברא חסר ובין השלמות הוא זה שיוצר את ההיסטוריה, שהיא מהלך ההתקדמות אל עבר היעד השלם.
לקריאה נוספת

חביבה פדיה, גוף הנסירה ואינדיבידואציה, בתוך "אל העצמי – תהליכי אינדיבידואציה ומעברי חיים", ירושלים ה'תשע"ד, עמודים 297 - 332
חיים אורי בריזל, סוד הנסירה, ירושלים ה'תשס"ח, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  עץ חיים שער הכללים פרק יג באתר ויקיטקסט
↑  מאור ושמש על פרשת בשלח דיבור המתחיל "והנה"
↑  שער הכוונות דרושי הלילה דרוש ד'
נאם וו-יון

| --- | --- |

 לידה:  8 בפברואר 1991 (בן 33) סיאול, קוריאה הדרומית
 שם לידה:  נאם וו-יון
 מוקד פעילות:  קוריאה הדרומית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  Dong-Ah Institute of Media and Arts 
 עיסוק:  זמר-יוצר, שחקן
 סוגה:  קיי-פופ, דאנס, פופ-רוק, אלקטרוניק
 סוג קול:  שירה
 שפה מועדפת:  קוריאנית 
 חברת תקליטים:  וולים אנטרטיינמנט
 שיתופי פעולה בולטים:  אינפיניט
 ifnt7.com
 
זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
נאם וו-יון (בקוריאנית: 남우현; ‏נולד ב־8 בפברואר 1991) הוא זמר-יוצר ושחקן דרום קוריאני. מוכר שם הבמה שלו וו-יון. משמש כזמר ראשי בלהקת הבנים הדרום-קוריאנית אינפיניט, הנמצאת בניהול חברת התקליטים וולים אנטרטיינמנט.
ביוגרפיה

נאם וו-יון נולד בסיאול ולמד במוסד דונג-הא לאומנות ומדיה, כשהוא מתמחה במוזיקה מעשית. לוו-יון אח גדול בשם נאם בו-יון. בבעלותו חנות ידועה של ברביקיו הממוקמת בסויו, סיאול.
בראיון עבור 10asia, וו-יון אמר כי בילדותו הוא שאף להיות שחקן כדורגל. אך, בסופו של דבר הוא מימש את חלומו השני להפוך לזמר כאשר הוא היה בתיכון. הוא נבחן באודישן עבור חברת התקליטים וולים אנטרטיינמנט כדי לקדם את הקריירה שלו בתחום המוזיקה כזמר סולו. הוא עבר את האודישן כאשר הוא מבצע גרסת כיסוי עבור השיר של סטיבי וונדר, Lately. באותו זמן הוא התקבל לוולים ועוד שתי חברות תקליטים נוספות, שאחת מהן היא YG אנטרטיינמנט. בסופו של דבר הוא החליט להישאר בוולים, והחל את אימוניו להיות איידול בלהקה. הוא הודה שהוא היה קצת מאוכזב שכן הוא רצה להיות זמר סולו ולא בלהקה. אך למרות זאת עבד קשה כדי לתרגל ריקוד במקום. לפני הופעת הבכורה עם אינפיניט, וו-יון היה דוגמן עבור קניון לצד ג'ון- היונג מהלהקה Beast ו- ג'י-היון מהלהקה T-ara. הוא התחרה בתחרות השישית של Hello Star כשהוא מבצע את השיר "U Go Girl" של Lee Hyori. באחד מההופעות הראשונות שלו בשידור חי, הוא כיכב בתפקיד הראשי בקליפ ווידאו של KooPD ב-2007. מאוחר יותר ב-2009, הוא הופיע בתוכנית Girl Punch של ערוץ Mnet וביצע את השיר "Words That Are Hard To Say" של Lee Seung-gi.
וו-יון ידוע מאוד בזכות האהבה שהוא מרעיף על המעריצים שלו. במהלך המסע העולמי של הלהקה בשנת 2013 אהבתו למעריצים התבטאה בקנייה של טבעות כסף ופרחים בסך 3 מיליון וון.
קריירת מוזיקה > אינפיניט

וו-יון עשה את הופעת הבכורה שלו כחבר בלהקת הבנים הדרום קוריאנית, אינפיניט בשנת 2010. הוא משמש כמנהיג וזמר ראשי של הלהקה. הקבוצה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-9 ביוני 2010.
קריירת מוזיקה > טוהארט

תת להקה חדשה שהוקמה בשנת 2014 העונה לשם טוהארט, זהו בעצם פרויקט משותף של שתי חברות התקליטים וולים אנטרטיינמנט ו-S.M Entertainment. חברי הלהקה מורכבים מ- וו-יון חבר הלהקה אינפיניט, ומ-קי חבר הלהקה שייני. ב -20 בפברואר פורסם סרטון הקדמה בערוץ היוטיוב הרשמי של S.M אנטרטיינמנט ובו רואים את שני הבנים.
ב-10 במרץ 2014 יצא לאור אלבום המיני שלהם ששמו Delicious וזה גם שמו של שיר הנושא שלו. בנוסף לכך פורסם קליפ וידאו לשיר הנושא בערוץ היוטיוב הרשמי.
קריירת מוזיקה > פעילויות נוספות

בספטמבר 2011 וו-יון הצטרף כחבר קבוע בתוכנית "Immortal Song 2". הופעתו הראשונה בתוכנית שודרה ב-1 באוקטובר. ב-1 בנובמבר, נודע כי וו-יון יעזוב את התוכנית בשל הופעות הקידום של הלהקה ביפן. הפרק האחרון שבו הוא מופיע שודר ב-5 בנובמבר.
בדצמבר 2012, וו-יון נבחר לקחת חלק בפרויקט הקבוצתי של מופע סוף השנה של ערוץ SBS. הוא נבחר להיות בקבוצה, Dramtic Blue, לצד חברים נוספים כמו יוסוב מBeast, ג'וקוון מ 2AM, ג'י.או מMBLAQ וניל מTeen Top. תחת הכותרת "הצבע של קיי-פופ", הקבוצה הוציאה לאור וביצעה בהופעה חיה בטקס את השיר "Tearfully Beautiful" שהופק על ידי Sweetune.
בתחילת 2013 הוא לקח חלק בפרויקט דואט, תחת השם Re;code, שהוא ביצע עם הזמרת פופ האינדית, לוסיה, כשהם עושים גרסה חדשה לשיר "Cactus" של Epitone Project.
שיר הפסקול שלו, "When Love Comes" עבור הדרמה "Modern Farmer" יצא לאור באופן דיגיטלי ב-24 באוקטובר 2014.
הוא ביצע את הופעת הבכורה שלו כשחקן במחזמר, יחד עם סונג-קיו במחזמר "גוואנגהוואם הסונטה" בתפקיד ג'יונג, שהוא הבן של הדמות הנשית הראשית במחזה. המחזה הוצג מה -3 בינואר ועד 11 במרץ 2012. הוא שיחק באותו תפקיד במחזמר שהועלה ביפן מ-4 בינואר עד 6 בינואר ב-2013.
Toheart at the Yeouido in March 2014
סיטרואן TUB

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Citroën Traction Utilitaire Basse
 יצרן:  סיטרואן
 שנות ייצור:  1939–1941
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל אחריו:  סיטרואן H ואן
 סיווג:  מכונית מסחרית
 אורך:  4,040 מ"מ
 רוחב:  1,960 מ"מ
 גובה:  2,130 מ"מ
 משקל:  1,330-1,380 ק"ג (כושר מטען מקסימלי - 1,020 ק"ג)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,628 סמ"ק, המפיק 5 כ"ס (מנוע קירור מים)  4 צילינדרים, 1,911 סמ"ק, (מנוע קירור מים, הורכב בדגם מספטמבר 1939)
 הילוכים:  תמסורת ידנית
סיטרואן TUB (בצרפתית: Citroën TUB, שם מלא: Traction Utilitaire de type B) הייתה מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית סיטרואן אשר יוצרה בין השנים 1939–1941.
מאפיינים

יוצרו 1,748 יחידות.
מנוע קדמי, נלקח מדגם סיטרואן טראקסיון אוואנט.
נפח תא מטען - 7 מטר מעוקב.
משקל מטען מקסימלי - 1,020 ק"ג.
דגמי "סיטרואן TUB" שירתו כאמבולנסים צבאיים במלחמת העולם השנייה.
תמונות

"סיטרואן TUB", שנת 1941
"סיטרואן TUB", שנת 1941
"סיטרואן TUB"
"סיטרואן TUB"
"סיטרואן TUB" - מבט לתא הנהג
"סיטרואן TUB"
"סיטרואן TUB" - מבט לתא המטען
"סיטרואן TUB"
ראו גם

סיטרואן
סיטרואן H ואן
סיטרואן טוביק
הערות שוליים

↑  Automobilia". Toutes les voitures françaises 1940 - 46 (les années sans salon). Paris: Histoire & collections. Nr. 26: Page 24. 2003.
↑  דגמי: "סיטרואן TUB", "סיטרואן TUC" citroenet.org.uk/utilities/tub
↑  "סיטרואן TUB" de.autoviva.com/citroen_tub
↑  "סיטרואן TUB" lesamisdutypeh.chez.com/html/thetub
סטיבן הנדרי

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1969 (בן 55) סאות קווינספרי, הממלכה המאוחדת 
 מידע כללי
 מדינה:  סקוטלנד 
 השכלה:  תיכון אינברקייטינג 
 ספורט
 ענף ספורט:  סנוקר 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית (12 ביוני 1993)  היכל התהילה של הסנוקר 
 
סטיבן הנדרי
סטיבן גורדון הנדרי (באנגלית: Stephen Gordon Hendry; נולד ב-13 בינואר 1969) הוא שחקן סנוקר עבר סקוטי. הנדרי זכה שבע פעמים באליפות העולם בסנוקר ודורג במקום הראשון בעולם במשך תשע עונות, שיאים שטרם נשברו בסנוקר המודרני עד היום. שליטתו בעולם הסנוקר בשנות ה-90 הייתה כמעט מוחלטת. נחשב לאחד משחקני הסנוקר הטובים והמצליחים ביותר בכל הזמנים.
קריירה

כבר בצעירותו נחשב הנדרי לילד פלא. הוא הופיע לראשונה בטלוויזיה בשנת 1983 בטורניר "ג'וניור פּוּט בלאק" בגיל 14. בשנת 1985, בגיל 15, זכה בפעם השנייה ברציפות באליפות סקוטלנד לחובבים. בעונת 1985/1986, בגיל 16, החל לשחק סנוקר מקצועני בסבב העולמי. בשנת 1989, זכה הנדרי לראשונה בטורניר המאסטרס ובאליפות בריטניה. בשנת 1990, בגיל 21 ו-106 ימים, זכה הנדרי באליפות העולם בסנוקר בפעם הראשונה, לאחר שניצח בגמר את ג'ימי וייט האנגלי בתוצאה 12–18, ובכך היה לאלוף העולם בסנוקר הצעיר ביותר בהיסטוריית המשחק, ולשחקן הסנוקר הצעיר ביותר בהיסטוריית המשחק שהשלים זכייה בכל שלושת טורנירי הכתר המשולש, שיאים שלא נשברו עד היום.
לאחר זכייתו הראשונה באליפות העולם, עונת 1990/1991 הייתה מרשימה במיוחד עבור הנדרי, בכך שזכה בחמישה טורנירי דירוג בעונה אחת. במשך עשרה חודשים תמימים נותר הנדרי בלתי מנוצח. בשנות התשעים שליטתו בעולם הסנוקר הייתה מוחלטת. מעונת 1990/1991 עד עונת 1997/1998, דורג הנדרי במקום הראשון בעולם בדירוג שחקני הסנוקר העולמי במשך שיא של שמונה עונות רצופות. בשנת 1999 זכה הנדרי באליפות העולם בסנוקר בפעם השביעית והאחרונה. בעונת 2006/2007 שב הנדרי למקום הראשון בעולם, בפעם התשיעית והאחרונה בקריירה שלו.
36 הניצחונות הרצופים שלו בטורנירי דירוג בין מרץ 1990 לינואר 1991, ו-29 ניצחונותיו הרצופים באליפות העולם בסנוקר בין השנים 1992 ל-1997, נותרו שיאים בעידן המודרני של ענף הסנוקר.
הנדרי זכה ב-80 תארים מקצועניים (36 תוארי דירוג, 40 תארים ללא דירוג, ו-4 תארים קבוצתיים), בהם 18 זכיות בתוארי "הכתר המשולש" (שלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר: שיא מספר הזכיות בתקופה המודרנית של שבע זכיות באליפות העולם, חמש זכיות באליפות בריטניה, ושש זכיות בטורניר המאסטרס), והוא שני רק לשיאו של רוני או'סאליבן, המחזיק ב-23 תארים של הכתר המשולש.
הנדרי הוא שחקן הסנוקר היחיד בהיסטוריית המשחק שזכה פעמיים ב"כתר המשולש" (כינוי לזכייה בשלושת התארים החשובים והיוקרתיים ביותר בעולם הסנוקר בעונה אחת: אליפות העולם, אליפות בריטניה, וטורניר המאסטרס), והוא ביצע הישג זה בעונות 1989/1990 ו-1995/1996.
הנדרי ביצע 777 רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה, וכן השלים 11 רצפים מקסימליים רשמיים של 147 נקודות.
בעונת 2011/2012, כשהוא מדורג במקום ה-19 בדירוג העולמי, בגיל 43, לאחר שהובס 2–13 על ידי סטיבן מגווייר בשלב רבע הגמר של אליפות העולם בסנוקר לשנת 2012, הודיע הנדרי על פרישתו מסנוקר תחרותי.
החל משנת 2016, הגביע המוענק לזוכה באליפות סקוטלנד הפתוחה נקרא על שמו.
בעונת 2020/2021, חזר לשחק סנוקר מקצועני לאחר תשע שנות פרישה, כשהתחרה באליפות גיברלטר הפתוחה לשנת 2021, והיה במהמשך שחקן פעיל אך השתתף בסבב העולמי בתדירות נמוכה יותר. בסוף עונת 2023/2024, בגיל 55, פרש הנדרי בשנית מסנוקר תחרותי.
סגנון משחק

הנדרי נחשב על ידי רבים לשחקן הסנוקר הגדול בהיסטוריית המשחק, לא רק בשל הישגיו, אלא גם בשל היותו פורץ דרך בסגנון המשחק ההתקפי, כשלמעשה היה הראשון שהשתמש כטקטיקה בהטבעת הכדור הכחול לפיזור הכדורים האדומים ול"פתיחת" השולחן להשלמת רצפים גבוהים. טקטיקה זו היא חלק מרכזי במשחק המודרני, ומיושמת באופן גורף על ידי כלל השחקנים בסבב המקצועני היום. בשל משחקו האגרסיבי, יכולתו בהטבעות כדורים ארוכי טווח, דיוק בהטבעות כדורים לכיסי האמצע, משחק הגנה משובח, שליטה מדויקת להפליא בכדור הלבן, יכולת שמירה על קור רוח במצבי לחץ, והתשת היריב באמצעות משחק שקול ומדוד, השיג הנדרי דומיננטיות מוחלטת בענף בשנות ה-90.
עם זאת, בשלהי הקריירה שלו, דווקא נטייתו לסגנון משחק התקפי הביאה ליריביו הזדמנויות רבות לנצחו כשיכולת דיוקו בהטבעות כדורים ירדה.
בשל שמירתו בזמן התמודדויות על ארשת פנים רצינית נטולת רגש ויכולתו לבצע מהלכי סנוקר מרשימים תחת לחץ, כונה הנדרי בפי הפרשנים "The Ice Man" (איש הקרח).
שיאים

הנדרי נחשב לאחד משחקני הסנוקר הטובים ביותר בכל הזמנים. הוא החזיק שיאים רבים בענף, ובהם:
המספר הרב ביותר של עונות במקום הראשון בעולם (9) ושל עונות רצופות במקום הראשון בעולם (8) (דורג במקום הראשון בעולם במשך 418 שבועות ברציפות ו-471 שבועות בסך הכל).
שחקן הסנוקר הצעיר ביותר שזכה באליפות העולם בהיסטוריית המשחק (גיל 21 ו-106 ימים).
המספר הרב ביותר של זכיות (7) (השיא הושווה על ידי רוני או'סאליבן), זכיות רצופות (5), והופעות בשלב הגמר (9), של אליפות העולם בסנוקר בעידן המודרני שלה, כלומר מאז היווסדו של איגוד הביליארד והסנוקר המקצועני העולמי - WPBSA
(World Professional Billiards and Snooker Association)
המספר הרב ביותר של רצפים רשמיים של מאה נקודות ומעלה במשחק אחד בכל הזמנים (7) - גמר אליפות בריטניה 1994 מול קן דוהרטי (השיא הושווה על ידי דינג ג'ונווי בחצי גמר אליפות העולם בסנוקר 2016, נגד אלן מקמנוס, ועל ידי ג'אד טראמפ, בגמר אליפות העולם בסנוקר 2019 מול ג'ון היגינס).
סכום הזכיות הכולל הגבוה ביותר בקריירת סנוקר מקצוענית (8.97 מיליון פאונד) - השיא נשבר על ידי רוני או'סאליבן, שהרוויח עד עתה למעלה מ-14 מיליון פאונד במהלך הקריירה.
המספר הרב ביותר של זכיות בתוארי דירוג מקצועניים עולמיים (36) - השיא נשבר על ידי רוני או'סאליבן בעונת 2019/2020, ומחזיק כיום ב-41 תוארי דירוג.
המספר הרב ביותר של זכיות בתוארי "הכתר המשולש" - שלושת התארים הבכירים ביותר בעולם הסנוקר: אליפות העולם, אליפות בריטניה וטורניר המאסטרס (18) - השיא נשבר על ידי רוני או'סאליבן, המחזיק כיום ב-23 תארים של הכתר המשולש.
המספר הרב ביותר של רצפים רשמיים בני מאה נקודות ומעלה בקריירה (775) - השיא נשבר על ידי רוני או'סאליבן, אשר ביצע מעל 1,200 רצפים רשמיים בני מאה נקודות ומעלה.
המספר הרב ביותר של רצפים מקסימליים רשמיים בני 147 נקודות בקריירה (11) - השיא נשבר על ידי רוני או'סאליבן, אשר ביצע עד כה 15 רצפים מקסימליים רשמיים.
הכי הרבה זכיות של טורנירי דירוג בעונה אחת (עונת 1990/1991) - (5 זכיות) - השיא נשבר על ידי ג'אד טראמפ בעונת 2019/2020 כשזכה בשישה תוארי דירוג.
שחקן הסנוקר הצעיר ביותר שנהיה למקצוען בהיסטוריית המשחק (גיל 16) - השיא נשבר על ידי ג'אד טראמפ כשעלה לסבב הסנוקר העולמי בעונת 2005/2006 בגיל 15.
חיים אישיים

בשנת 1995, התחתן הנדרי עם אמנדה (מנדי), ולהם שני בנים: בליין (נולד ב-1996) וקרטר (נולד ב-2004). בשנת 2014 התגרש הזוג לאחר 19 שנות נישואים. תחביביו כוללים את משחקי הפוקר והגולף.
ב-1994 הוענק לו תואר כבוד, חבר במסדר האימפריה הבריטית (MBE).
הערות שוליים

↑  סטיבן הנדרי פורש לאחר הפסדו באליפות העולם BBC Sport‏, 2 במאי 2012
↑  "The Greatest". World Snooker. World Professional Billiards and Snooker Association. 2 במאי 2012. נבדק ב-7 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811781039405606  ISNI: 0000 0001 1362 2595  NTA: 244776024  VIAF: 166024497   WorldCat (עם VIAF): 166024497