stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר הגלבוע
המעיינות

מהרכס נובעים יותר מעשרה מעיינות - השופעים שבהם נמצאים ברובם למרגלות ההר. בחלקים הגבוהים של ההר, נובעים מעיינות שכבה, המקבלים את מימיהם מגשמי ההר, 400 -500 מ"מ בשנה: עין שאול, עין נורית ועין הסמל. לרגלי ההר נובעים קבוצת מעיינות שופעים יותר: עין יזרעאל, מעיין חרוד, עין שוקק, עין מודע ועין עמל בגן השלושה (הסחנה). מעיינות אלה מקבלים את מימיהם מאקוויפר ההר, מאגן היקוות של צפון השומרון.
המעיינות פורצים בבסיס הרי הגלבוע בשל חשיפת השכבות הנושאות מים לאורך העתק גלבוע כרמל. בעקבות יצירת ההעתקים הופיעו בשטח המגע בין עמק בית שאן לבין הרי הגלבוע נביעות המים המרובות.
בגלל המעיינות הרבים באזור, אמר ריש לקיש "גן-עדן, אם בארץ ישראל הוא- בית שאן פתחו". (עירובין י"ט עא). שפע המעיינות הביא לכך שעל פי בקשת מועצה אזורית בקעת בית שאן שונה השם של האזור ל"עמק המעיינות". שפע זה גרם גם ליישובי הסביבה לפתח את תחום התיירות במקביל לחקלאות המסורתית.
הצומח

הר הגלבוע מתאפיין בצמחייה מסוג "בתה ים תיכונית" (צורת צמחייה בה שולטים בשטח בני שיח, שגובהם אינו עולה על 50 ס"מ, בשילוב עם צמחים עשבוניים).
בגלבוע גדלים מאות מינים של צמחים היוצרים בעונת הפריחה מרבדי פריחה מרהיבים, ובהם כלניות, נוריות, צבעוני ההרים, שבטן לבן ופרגים.
הייחודי שבהם הוא אירוס הגלבוע פורח בסוף מרץ ותחילת אפריל. אירוס הגלבוע נחשב מין אנדמי, הגדל רק בגלבוע ובצפון השומרון.
בסוף שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 נטעה קרן קיימת לישראל בגלבוע כ-20 אלף דונם של עצים, רובם ככולם אורנים.
החי

בגלבוע נמצאים בעלי חיים רבים כמו צבאים, זאבים, חזירי בר, ארנבים, שפני סלע, עטלפי פירות וקיפודים. כמו כן, נמצאים בגלבוע יונקים קטנים כמו מריון מצוי, גרביל הסלעים, עכבר הבית ונברן השדה. בהר נמצאים החיוויאי והצופית ונחשים כמו האפעה, צפעון שחור ועין החתול האדמדם. זוחלים המצויים בהר הם הקמטן, החומט המנומר, חומט הפסים, חומט ננסי וחומט נחשוני וכן חרדון מצוי, צב היבשה והזיקית.
היסטוריה

הגלבוע מוזכר בתנ"ך בשם "הר הגלעד" בסיפור גדעון, שופטים פרק ז', "וְעַתָּה, קְרָא נָא בְּאָזְנֵי הָעָם לֵאמֹר, מִי-יָרֵא וְחָרֵד, יָשֹׁב וְיִצְפֹּר מֵהַר הַגִּלְעָד" , ונזכר בשמו המוכר "גלבוע" בספר שמואל, ובספר דברי הימים, בסיפור על נפילת שאול ובניו במלחמה נגד הפלשתים כמקום שבו נפלו הבנים והתאבד שאול ובקינתו של דוד. בתנ"ך לא נזכרים יישובים על ההר, אבל במסגרת ההתיישבות הוקמו מספר יישובים ששמם שואב השראה מהקינה כדוגמת שדי תרומות ומגן שאול. בדומה לכך, מעיין חרוד, עמק חרוד, וקיבוצי עין חרוד (איחוד ומאוחד) שואבים את שמם מהפסוק הנזכר לעיל.
בתקופה הביזנטית התקיים יישוב קטן בחלקו הדרום מזרחי, שאת חורבותיו ניתן לראות גם כיום.
קרב קטן בין צבא הממלכה הצלבנית לסולטאן צלאח א-דין התרחש למרגלות הגלבוע ב-1183.
קרב עין ג'אלות ב-1260 נערך למרגלות הגלבוע. הצלחתם של הממלוכים המוסלמים מול המונגולים סימנה את סוף ההתקדמות מערבה של האימפריה המונגולית והבטיחה את הישרדותה של הסולטנות הממלוכית.
לפני מלחמת העצמאות היו בגלבוע כ-15 כפרים ערבים, כפרים אלו שימשו בסיסים לכנופיות בתקופת המרד הערבי ומלחמת העצמאות. בשנת 1937 נרצח על ההר סמל משה רוזנפלד, שנחשב להרוג הראשון במאורעות תרצ"ו-תרצ"ח. על שמו מעיין "עין הסמל". אנדרטה לזכרו נמצאת "בעמק הנעלם".  בתחילת מלחמת העצמאות ירו הערבים מהכפרים על הגלבוע על כלי רכב שנסעו בכביש בית-שאן עפולה, ועל עובדים בפרדס ובמחצבת גדעונה. בחודש מרץ 1948 עשתה מחלקה של אנשי ישובי האזור מגדוד גדעון של חט' גולני, מארב לכנופיות סמוך לכפר נוריס. המארב התגלה. התפתח קרב, שבסופו היו לנו שבעה הרוגים מבני העמק. לזכרם הוקם גלעד על גבעת יהונתן.
בהמשך כבש צה"ל את מחציתו הצפונית של הגלבוע עד שולי הרכס ובמלחמת ששת הימים נכבש גם יתר הגלבוע. כיום מצויים על ההר 12 כפרים ערביים ו-5 יישובים יהודיים: מלכישוע, מירב, מעלה גלבוע, גן נר ונורית, בעבר הייתה תוכנית להקמת יישוב שישי בשם "מיכל" אולם תוכנית זו נגנזה לאחר שהחברה להגנת הטבע התנגדה להקמה בגלל הפגיעה הסביבתית שתיגרם.
ייצור חשמל

על הר הגלבוע נבנתה תחנת הפקת חשמל בשיטת "אנרגיה שאובה". במערכת נבנים שני מאגרי מים, העליון על פסגת ההר בסמוך לקיבוץ מעלה גלבוע והתחתון למרגלותיו ליד קיבוץ רשפים. בין המאגרים מחבר צינור אנכי בגובה 500 מטר. הזרמת המים מהמאגר העליון לתחתון מאפשרת הפקת 300 מגה-וואט למשך כ-10 שעות. המערכת אמורה להיכנס לפעולה תוך 90 שניות, מה שיאפשר מענה מהיר לתקלות ברשת החשמל. העלאת המים בחזרה למאגר העליון אורכת כ-13 שעות ודורשת כ-380 מגה וואט, אך אמורה להתבצע בשעות הלילה, בהן תעריף החשמל זול משמעותית. סיום בניית הפרויקט מתוכנן לחודש יוני 2018.
סמוך לקיבוץ מעלה גלבוע ניצבת גם חוות הרוח במעלה גלבוע ובה 14 טורבינות רוח להפקת חשמל.
אזכורים בזמר העברי

הר הגלבוע מוזכר בכמה שירים ופזמונים עבריים מוכרים, ובהם: "קדרו פני השמים" של יהושע פרושנסקי ("על הר, על הר נשא גבוה שומרים עברים חונים, ואל הרי, הרי גלבוע פניהם מועדים"), "בהר הגלבוע" של לאה נאור ("יבש הקיץ בעתו בהר הגלבוע, נשען שאול על חניתו בהר הגלבוע"), "שיר העמק" של נתן אלתרמן ("באה מנוחה ליגע", ובהמשך: "אופל בהר הגלבוע, סוס דוהר מצל אל צל"), "בת שישים" של דידי מנוסי (שורת הפתיחה: "את ראשו של הגלבוע מישהו צבע אדום"), "זמר" של אברהם שלונסקי ("לא אורחת גמלים ירדה לכרוע, לא דבשת היא אל מול כוכב, זה הרים, הרים שבגלבוע, הררים צופים אלי מרחב"), "יעלה ויבוא" של יורם טהרלב ("על גלבוע כגבעול יעלה נורא המלך, יעלה נורא המלך והחרב בלבבו"). "שיר על רעי" של דני בירן ("כמו גם שאול וכמו בנו יונתן, להט האש של יום קשה. כך גם נפל בין תימרות העשן על הגלבוע גם משה"). "שאי לך מולדת" של יעקב ליכטמן ("מִמְּרוֹמֵי הַר תָּבוֹר וְגִלְבּוֹעַ שְׂאִי לָךְ מוֹלֶדֶת, שְׁבוּעַת אֱמוּנִים עַד עוֹלָם פֹּה לִחְיוֹת וְלִגְוֹעַ; בְּרִיתֵנוּ עָמָל וְדָמִים"). גם מחצבת גדעונה מונצחת בשיר "מחצבה" של יוסף אוקסנברג.
ראו גם

המוסד החינוכי גלבוע של השומר הצעיר
דרך נוף הגלבוע
צעדת הגלבוע
מצפור דובי וערן שמיר בגלבוע
לקריאה נוספת

ספי בן-יוסף ומנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש כרך 7, שומרון ובקעת הירדן, עמוד 60
כל מקום ואתר הוצאת משרד הביטחון והוצאת כרטא, תשל"ח 1978. עמוד 125
עמנואל הראובני, קום והתהלך הארץ - מדריך לשמורות טבע בישראל, הוצאת משרד הביטחון, 1985
עודד פורת, לצאת לטבע בשישי, מקור ראשון - 7 במאי 2008
הערות שוליים

↑  The survey of western Palestine : memoirs of the topography, orography, hydrography, and archaeology : Conder, C. R. (Claude Reignier), 1848-1910, באתר ארכיון האינטרנט, ‏1882'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'(באנגלית)'"`UNIQ--templatestyles-00000004-QINU`"'.
↑  ‏שמורת טבע גלבוע‏ (Q111487347)
↑  חיים גלעד, סיפור מלחמת גדעון במדין, בית מקרא כרך צ"ב, תשמ"ג, עמ' 29-38
↑  ענת אביטל,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'העמק הנעלם בגלבוע: טיול אתגרי בצפון |מטיילים עם ענת, באתר מטיילים עם ענת, ‏3 באוקטובר 2016
↑  גלעד לשבעה בני העמק שנפלו בקרב בנוריס, באתר www.izkor.gov.il
↑  עמיר בן-דוד,'"`UNIQ--nowiki-0000000D-QINU`"'הר החשמל: מפל המים בגלבוע שיספק חשמל בחירום, באתר ynet, 27 בנובמבר 2017
↑  מילות השיר "קדרו פני השמים" והאזנה לו, באתר זמרשת
↑  מילות השיר "מחצבה" והאזנה לו, באתר זמרשת
| גאולוגיה של ישראל |
| --- | --- | --- |
| כללי | הבקע הסורי-אפריקני • הלוח הלבנטיני • הקשת הסורית • אגם עובדיה • ימת הלשון • מצוק ההעתקים |  |
| צפון | גאולוגיה של הכרמל • גאולוגיה של הגולן • שדה א-שמה • שקע הבזלת של דלתון • אקוויפר החרמון • הר הגלבוע • קרן עין גב • מחצבות חפציבה • פארק הסלעים |  |
| מרכז | אקוויפר ההר • אקוויפר החוף • בורג' אל-מלח • חמאם אל-מליח  • מדבר יהודה |  |
| דרום | מכתשים בנגב • קיר האמוניטים • קניון באר שבע-עזה • בקעת תמנע • הקניון האדום • הרי אילת • השילד הערבו-נובי • לשון ים המלח |  |
לערכים נוספים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 6934149368808785980003   WorldCat (עם VIAF): 6934149368808785980003 
אירוס הגלבוע
מטיילים בשביל האירוסים בהר
אסתר חיות

אסתר חַיּוּת (נולדה ב־16 באוקטובר 1953) היא שופטת ישראלית, נשיאת בית המשפט העליון ה-12. קודם לכן הייתה עורכת דין, ושופטת בבתי משפט השלום המחוזי והעליון.
ביוגרפיה

נולדה בשם אסתר (אסתי) אבני במעברת "שביב" (במקור "שובקי"), כיום שכונת "יד התשעה" בהרצליה, ליהודה ויהודית, ניצולי השואה מיהדות רומניה. הוריה התגרשו כשהייתה כבת שנה וחצי, ואביה היגר לאנגליה. היא גדלה בבית סבהּ וסבתהּ בשכונת נווה עמל בהרצליה ולמדה בבית הספר גורדון בעיר.
בשנת 1970, בגיל 17, עברה לאילת להתגורר עם אמהּ שנישאה בשנית. סיימה את לימודיה התיכוניים בבית ספר תיכון עירוני מקיף גולדווטר בעיר בשנת 1971.
את שירותה בצה"ל עשתה בלהקת פיקוד מרכז. חיות השתתפה בתוכנית של הלהקה "שר מי ששר אחרון" בשנת 1972, שבה בלטו במיוחד השיר "האיש מן הבקעה" שכתב חיים חפר והלחין ועיבד מוני אמריליו, והשיר "מסביב למדורה", שכתב נתן אלתרמן והלחין ועיבד יאיר רוזנבלום. בין חברי ההרכב היו דורית ראובני, אלי גורנשטיין, עוזי חיטמן ורונית אופיר.
עם שחרורה מצה"ל, החלה ללמוד משפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת תל אביב. סיימה את לימודיה לתואר ראשון בשנת 1977 והוסמכה לעריכת דין. חיות היא הראשונה מבין בוגרות הפקולטה שמונתה לשופטת בבית המשפט העליון. החל משנת 1975 עבדה כספרנית במשרד עורכי דין צדוק ושות'. לאחר תום לימודיה המשיכה לעבוד כמתמחה במשרד זה, שבראשו חזר לעמוד שר המשפטים לשעבר חיים צדוק, ולאחר מכן כעורכת דין שכירה עד שנת 1985. באותן שנים עסקה בעיקר בדיני תאגידים ובמשפט מסחרי, ובין היתר נמנתה עם המטפלים בבוררות הבינלאומית ארוכת השנים בין האחים שמואל (סמי) ומשה יוחננוף בנוגע לשליטה בחברת גדות.
לאחר מכן עבדה כעורכת דין שותפה במשרד עם בעלה, עורך הדין דוד חיות, בתחום הנזיקין והמשפט המסחרי. באותן שנים טיפלה, בין היתר, בתיק כינוס נכסים של בנק צפון אמריקה.
ביוגרפיה > בית משפט השלום והמחוזי

במרץ 1990 מונתה לשופטת בבית משפט השלום בתל אביב ושובצה בבית משפט לעניינים מקומיים. באוקטובר 1996 החלה לכהן כשופטת בפועל בבית המשפט המחוזי בתל אביב לתקופה של שנה, ובספטמבר 1997 מונתה לשופטת בית המשפט המחוזי. בשנים אלה דנה בתיקים אזרחיים, תובענות ייצוגיות והליכים מנהליים. ישבה גם בהרכב ערעורים וכן בהרכב פשעים חמורים בראשותו של השופט אדמונד לוי.
ביוגרפיה > בית המשפט העליון

ב־1 במרץ 2003 החלה לכהן כשופטת בפועל בבית המשפט העליון, וב־24 במאי 2004 החלה לכהן כשופטת בית המשפט העליון במינוי קבע.
בחודש אפריל 2013 מונתה חיות לממלאת מקום יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית לקראת הבחירות לכנסת העשרים. ב־23 ביוני 2014 החליפה את עדנה ארבל כחברה בוועדה לבחירת שופטים, וב־1 ביולי 2015 הוחלפה על ידי סלים ג'ובראן. במאי 2015 מונתה ליושבת ראש ועדת הבחירות המרכזית, ונשאה בתפקיד עד 6 באפריל 2017. ב־16 בינואר 2015 החלה לכהן כיושבת ראש ועדת האתיקה של השופטים. חיות חברה לצד מנהל בתי המשפט ב"ועדת השניים", ועמדה בראש הוועדות לאיתור נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה ונשיא בית המשפט המחוזי בירושלים.
ב־2017, עם סיום תפקידה של מרים נאור כנשיאת בית המשפט העליון, הייתה חיות המועמדת הבולטת לתפקיד, על פי שיטת הסניוריטי הנהוגה. שרת המשפטים, איילת שקד, יזמה דיון בעניין ביטול שיטת הסניוריטי בטענה כי זו אינה מתיישבת עם לשון החוק ופוגעת בסמכות הוועדה לבחירת שופטים. בעקבות כך נפגשה חיות עם אנשי תקשורת לשיחות תדרוך, שבהן אמרה שגישתה להתנחלויות אינה שלילית, על אף שתמכה בהרס שכונת נתיב האבות והחליטה שלא לאפשר דחייה של הרס בתי עמונה, וכי "אין לה כל רצון לנהל את המדינה באמצעות בג"ץ, ולהחליף את הכנסת והממשלה".
ב־5 בספטמבר 2017 החליטה הוועדה לבחירת שופטים על מינויה לנשיאת בית המשפט העליון בתמיכת כל חברי הוועדה מלבד חברת הכנסת נורית קורן, שהחרימה את הישיבה במחאה נגד שיטת הסניוריטי. מינויה נכנס לתוקף ב־26 באוקטובר 2017 והיא כיהנה בתפקיד עד לפרישתה באוקטובר 2023.
באפריל 2020, החל שידורים ישירים של חלק מהדיונים בבית המשפט העליון כפרויקט ניסיוני, וזאת בהתאם להוראת נוהל שפרסמה חיות. העבודה על מערך השידורים החלה בימי הנשיא אשר גרוניס והדיון האחרון שבו ישב הנשיא גרוניס בראש ההרכב, שימש פיילוט. לאחריו מינתה הנשיאה מרים נאור ועדת היגוי שליוותה את ההליך. על שידורים אלה נוספו בינואר 2022 שידורי הקראת פסקי דין נבחרים מבתי משפט השלום והמחוזי ברחבי הארץ. ההחלטה על השידורים החיים מבתי המשפט התבססה, בין היתר, על המלצתו של צוות "פומביות הדיון בעידן הטכנולוגי", שנמסרו לנשיאת בית המשפט העליון ביולי 2021.
באפריל 2020 פרסם קלמן ליבסקינד סדרת כתבות העוסקות בניגודי עניינים של שופטי בית המשפט העליון, ובהם הנשיאה חיות. ניגודי העניינים כללו בין היתר מקרים שבהם דנה חיות בתביעות שבהן היו מעורבות חברות ביטוח שייצג באותה עת בעלה. עוד הציג מקרים שבהם העבירה הנשיאה חיות תיקי גישור לידידתה הקרובה, השופטת בדימוס הילה גרסטל. השופט בדימוס עודד מודריק חלק על חלק מטענותיו של ליבסקינד. בעקבות סדרת הכתבות פרסמה הרשות השופטת את רשימת המניעויות של שופטי העליון. ח"כ שלמה קרעי הגיש תלונה על חיות לנציב תלונות הציבור על שופטים, אורי שהם, שדחה את התלונה וקבע כי לא נפל רבב בהתנהלותה. בכנסת נדונה הצעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבדיקת ניגוד העניינים של שופטי בית המשפט העליון, אך לא אושרה. חיות הגיבה שההצעה נועדה "להלך עלינו אימים ולפגוע בעצמאות השיפוטית ובאמון הציבור בבתי המשפט".
ב-12 בינואר 2023 מתחה חיות ביקורת על יוזמתו של שר המשפטים יריב לוין לחולל רפורמה במערכת המשפט. חיות אמרה שזוהי "תוכנית לריסוק מערכת המשפט" וש"מדובר במתקפה שלוחת-רסן על מערכת המשפט, משל הייתה אויב שיש להסתער עליו ולהכניעו".
ב-16 באוקטובר 2023, עם הגיעה לגיל 70, פרשה לגמלאות.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

ב-23 בדצמבר 2024 קיבלה חיות תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת חיפה.
ב-7 במאי 2024 מונתה חיות ליו"ר ועדת השיפוט של פרס ספיר לספרות.
בינואר 2025 החליט מרכז רובינשטיין לאתגרים חוקתיים של אוניברסיטת רייכמן להעניק לחיות את פרס רובינשטיין למנהיגות חוקתית לשנת תשפ"ה.
פסיקותיה > משפט אזרחי

חיות מתמחה במשפט אזרחי, והחליפה את הנשיא גרוניס כשופטת הדנה בבקשות רשות ערעור על החלטות בתובענות ייצוגיות.
חיות פסקה, בהסכמת עמיתיה להרכב, שעל הבנקים חלה אחריות מוגברת כלפי בעלי הכספים המופקדים בידם, בגלל מעמדם ה"מעין ציבורי", הנובע מתפקידם המרכזי בחיי הכלכלה, בצירוף הדרישה מהם למלא לעיתים מדיניות שלטונית ומשימות ציבוריות. בפרשת הסיליקון בחלב צמצמה חיות את היקף הפיצויים שהושתו על "תנובה", לאחר שקבעה שבראש הנזק של פגיעה באוטונומיה יש לפצות רק את מי שחש בפועל בתחושות שליליות בעקבות שתיית החלב.
בפסק דין שעסק בשאלה האם ניתן להכיר בעסקה במקרקעין אף על פי שלא נעשתה בכתב, כתבה חיות כי עמידה דווקנית על דרישת הכתב עלולה לעורר קשיים לא מבוטלים במקרים "מיוחדים ויוצאי דופן" - מקרים שעולה מהם 'זעקת ההגינות' המצדיקה סטייה מעיקרון זה. במקרה אחר פסקה כי בעלים של נכס אינו נהנה מחופש מוחלט בבואו להגן על החזקתו, וייתכנו מקרים שבהם יוגבלו הסעדים להם הוא זכאי מכוח עקרון תום לב.
חיות תמכה בדעת המיעוט, שסברה שיש להחיל את חוק שעות עבודה ומנוחה על העובדים הזרים בענף הסיעוד.
בערעורים נגד שלילת תגמולי נכים בגלל "התנהגות רעה חמורה", בקשה חיות לקבוע, בעמדת מיעוט, סף נמוך, יחסית לעמדת עמיתיה, למונח "התנהגות רעה חמורה".
פסיקותיה > משפט חוקתי ומנהלי > שוויון

בעתירה שעסקה במדיניות שקבעה את הוצאת עובדי שירות בתי הסוהר לפנסיה בגיל 57, פסקה חיות שמדובר במדיניות מפלה לעומת עובדי מדינה אחרים ועל כן היא בטלה. בפסק דינה כתבה:
המופע של הפליה מחמת גיל בקשר עם הוצאת העובד או העובדת לגימלה הוא פוגעני ואכזר. פרישה מעבודה של אדם מבוגר נושאת משמעויות כבדות-משקל והשלכות מהותיות על חייו הן בהיבט הכספי, הן בהיבט החברתי, ולא פחות מכך על דימויו העצמי, בהינתן הפגיעה הנגרמת לכבודו של מי שיכול וחפץ להמשיך ולעבוד. על כן, לא ניתן להפריז בחשיבותה של החובה לנהוג באופן שוויוני בין עובדים בעניין קביעת גיל הפרישה.
בעתירה שדרשה להשוות את הקצבה המשולמת על ידי קרן פנסיה לאלמנים לזו המשולמת לאלמנות כתבה חיות: "לאפליה זו על שני רבדיה לא סיפקו הקרנות כל הסבר מניח את הדעת, למעט גישות סטריאוטיפיות לפיהן נתפסת האישה כמפרנס משני וכבעלת מעמד נחות בשוק העבודה מבחינת השכר שהיא מקבלת". חיות דרשה שהקרנות ימצאו הסדר שיבטיח יחס שוויוני לאלמנים ולאלמנות.
חיות הייתה חלק מדעת הרוב שפסקה שיש לרשום במרשם האוכלוסין הורה בהליך פונדקאות על פי תעודת לידה ממדינה זרה, ללא צורך בהליך בבית משפט לענייני משפחה בישראל.
בעתירה נגד התניית קצבת ילדים במתן חיסונים לילד החזיקה חיות בעמדה כי התניה זו כלל אינה פוגעת בזכות לשוויון. זאת בניגוד לעמדת עמיתותיה, עדנה ארבל ודפנה ברק-ארז, שפסקו שההתניה פוגעת בעקרון השוויון אלא שהיא עומדת בתנאי פסקת ההגבלה של חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו.
נמנתה עם השופטים שסברו כי אין לשלול באופן גורף לימודים אקדמיים מאסירים ביטחוניים רק בשל סיווגם כאסירים ביטחוניים, כאשר לאסירים פליליים ניתנת האפשרות ללימודים אקדמיים, עם זאת, בעניין העותרים שם סברה חיות כי אין מקום להתערב בשלילת הזכות ללימוד מהעותרים.
פסיקותיה > משפט חוקתי ומנהלי > ממשל ושלטון

בעניין מתווה הגז תמכה חיות בעמדת הרוב שיש לבטל את "פסקת היציבות", וכך כתבה: ”התחייבות אקטיבית זו מצד הממשלה לסכל - כך ממש - כל שינוי בחוק הנוגד את המתווה, חוצה בעיניי את כל הגבולות המותרים בדמוקרטיה פרלמנטרית והיא צובעת בצבע בלתי חוקי ברור ומובהק את הוראות הכבילה” עם זאת, בניגוד לעמיתיה שבקשו לפסול את כל המתווה לאור הצהרת המדינה שהמתווה הוא מקשה אחת, קבעה חיות שיש לבטל רק את פסקת היציבות.
בעתירה נגד הקמת ועדת וינוגרד, לבדיקת התנהלות הדרג המדיני ומערכת הביטחון במלחמת לבנון השנייה, שדרשה הקמת ועדת חקירה ממלכתית, הייתה חיות בעמדת הרוב שאין להתערב בהחלטת הממשלה, בניגוד לעמדת המיעוט שקבע שהקמת ועדת וינוגרד אינה עומדת בדרישות החוק. היא כתבה: "במקרה שלפנינו מבקשים העותרים להעביר תחת שבט הביקורת השיפוטית החלטה של הממשלה הניצבת בראש ההיררכיה השלטונית בעניינים הנושאים אופי מדיני-פוליטי. כל אלה מחייבים אותנו בריסון שיפוטי מרבי. הריסון המרבי שאנו מצווים בו בכגון דא".
במקרים אחרים נקטה חיות בעמדה של מעורבות מצומצמת יחסית לעמיתיה. למשל, בפרשנות האיסור על פיטורים של אישה בטיפולי פוריות הציגה חיות עמדה מצמצמת, שרק פיטורים הנובעים מהיעדרות מהעבודה בגלל הטיפולים היא האסורה על פי החוק.
בבג"ץ שיינפלד נגד הכנסת, הובילה חיות בפסק דינה את דעת הרוב לפיה מינויו של אריה דרעי לשר בממשלת ישראל ה-37 לוקה בחוסר סבירות קיצוני.
חיות הייתה בעמדת הרוב שאין לשר הפנים סמכות לשלול מעמד של תושב קבע מתושבי מזרח ירושלים בגלל השתתפותם בבחירות של הרשות הפלסטינית מטעם רשימה המזוהה עם החמאס ולצורך כך נדרשת חקיקה ראשית של הכנסת, ואולם הציעה (הצעה שהתקבלה) להשהות לפרק זמן של שישה חודשים את בטלות החלטת שר הפנים ביחס לעותרים כדי לאפשר לכנסת לחוקק הסדר מתאים.
חיות כתבה שלדעתה יש הסתייגויות מכך שתוכן תקנה 119 מעניקה סמכות להורות על הריסת בתים, אך היא אינה דנה בכך משום שהיא רואה חובה לכבד את התקדימים של בית המשפט העליון, שאותם יש לשנות רק בהרכב מורחב. בהתאם לעמדתה זאת, כתבה ש"השימוש באמצעי חמור זה של הריסת בתים הפוגע לעיתים גם בבני משפחה לא מעורבים צריך שייעשה במשורה, בהקפדה יתרה, ובאופן מידתי תוך בחינה מערכתית מתמדת של אפקט ההרתעה המושג כתוצאה מן השימוש בו". היא תמכה באחד המקרים בפסק דין של עמיתיה שיש לצמצם את ההריסה לקומה אחת ולא לשתי קומות בבניין המגורים ובמקרה אחר פסקה נגד אטימת בתיהם של שלושה מיידי אבנים שאמנם השתתפו בחבורה שזרקה אבנים וגרמה למותו של אדם, אך לא הם זרקו את האבן הממיתה.
חיות סברה, בדעת מיעוט, כי דברים שאמר חבר הכנסת עזמי בשארה מחוץ לכנסת אינם מוגנים בחסינות מהותית וניתן להעמידו לדין בגין תמיכה בארגון טרור על נאומים אלו. בפסק הדין היא כתבה: "קשה שלא לראות בדברי השבח וההלל שהרעיף על פעילותו של ארגון חזבאללה ... משום תמיכה במאבק המזוין שמנהל ארגון טרור זה נגד ישראל".
חיות הובילה את עמדת הרוב שצה"ל רשאי להחזיק בגופות מחבלים בקבורה ארעית, כקלפי מיקוח להשבת גופות חללים המוחזקות בידי האויב ונמנתה עם ארבעת שופטי המיעוט שבקשו לאשר את פסילתה של חברת הכנסת היבה יזבק מהתמודדות בבחירות לכנסת ה-23.
פסיקותיה > משפט חוקתי ומנהלי > פסילת חוקים

מתוך 20 חוקים או סעיפים בחוק שנפסלו בבג"ץ עד אוגוסט 2020, הייתה חיות שותפה ב־14 מקרים, ומעולם לא החזיקה בדעת מיעוט נגד ביטול חוק. מקרים אלה כוללים בין היתר את ביטול חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), בג"ץ אדם נגד הכנסת, בג"ץ איתן נגד ממשלת ישראל, חוק טל, מס ריבוי דירות, הסעיף בחוק עובדים זרים שחייב הפקדת 20% משכר המסתננים בפיקדון וחוק להסדרת ההתיישבות ביהודה והשומרון. חיות אף הייתה בעמדת המיעוט שגרסה בבג"ץ איחוד משפחות II שיש לבטל את חוק האזרחות והכניסה לישראל.
בבג"ץ גלאון נגד היועץ המשפטי לממשלה נמנתה חיות בין שופטי דעת המיעוט שסברו שיש לפסול את חוק האזרחות והכניסה לישראל, שהטיל הגבלות על איחוד משפחות של ערביי ישראל עם בני זוגם הערבים תושבי השטחים ועם תושבים ערבים שמוצאם ממדינות אויב.
בעתירה כנגד הרפורמה ברשות החשמל הביעה ביקורת על דרישות של שרים להעביר חקיקה כמקשה אחת. היא כתבה: "דרישה להעביר בוועדה של הכנסת הצעת חוק "as is" מבקשת, למעשה, למנוע דיון אמיתי, ביקורתי ואפקטיבי בוועדות ובכך היא חותרת תחת אחת התכליות המרכזיות שביסוד פעילותן של ועדות הכנסת. דרישה כזו אף פוגעת בעקרון העצמאות הפרלמנטארי". בעקבות זאת כתבה, ש"אילו הוכח כי הוועדה המיוחדת כמי שהופקדה על הדיון ברפורמה חלף ועדת הכלכלה, נכנעה לדרישה להעביר את הרפורמה "as is" כי אז הייתי רואה בכך פגם היורד לשורש הליך החקיקה המצדיק את פסילתו".
בפסק דין בעתירה נגד חוק טל כתבה חיות כי שופט בחברה דמוקרטית מחויב להגן על זכויות אדם ושלטון החוק מפני רשויות השלטון האחרות, ”המונעות לא אחת משיקולים קצרי-טווח ומאילוצים פוליטיים.”
פסק דין של בג"ץ, שניתן ב־23 במאי 2021, עסק בעתירה שביקשה להורות על בטלותו של תיקון מס' 50 לחוק יסוד: הכנסת, שבו נקבעו, בהוראת שעה, הוראות ביחס לתקציב המדינה לשנת הכספים 2020. פסק דינה של הנשיאה חיות קבע שבחקיקת הוראת שעה זו נעשה שימוש לרעה בסמכות המכוננת של הכנסת:
פסיקותיה > משפט חוקתי ומנהלי > חופש המידע

בהתאם לקו הכללי של בית המשפט העליון בנוגע לחופש המידע, תמכה חיות בחובת גילוי במספר מקרים שדנו בפרסום פרוטוקולים, דו"חות ביקורת פנימיים ופרוטוקולים של הליכים משמעתיים. חיות כתבה כמה מפסקי הדין בנושא. היא חייבה את אוניברסיטת חיפה לחשוף חומרים שנדונו בפני ועדת בדיקה מטעמה, שבעקבותיה הוחלט לפטר מספר מרצים בחוג לתיאטרון. חיות ציינה כי "ככל שקיים חשש מפני פגיעה בתפקודן של ועדות בדיקה אוניברסיטאיות, חשש זה נסוג מפני הצורך לאפשר לעובדים שנפגעו ממסקנותיהן של ועדות כאלה להתגונן מפני המיוחס להם ולהוכיח את טענתם כי ההחלטה בעניינם התקבלה שלא כדין" בפסק דין אחר ציינה: "הזכות לקבלת מידע על פעילותן של רשויות ציבוריות היא מאבני היסוד של חברה חופשית. היא נוגעת לעצם קיומו של המשטר הדמוקרטי, היא מזינה את חירות הביטוי וניזונה ממנה והיא משקפת את התפיסה המשפטית לפיה הרשות כנאמן הציבור מחויבת לדאוג לציבור ולא לעצמה במילוי תפקידיה". במקרה אחר התירה פרסום קלטת של חקירה של מתלוננת, אף על פי שהדיון במשפט היה בדלתיים סגורות, לאור הסכמת המתלוננת.
פסיקותיה > משפט פלילי

חיות נוטה במידת מה ליתר הרשעה וענישה מחמירה לעומת עמיתיה. באחד המקרים הייתה בדעת מיעוט שיש להותיר על כנה הרשעה של אדם על סמך הודאתו במשטרה, בעוד קרבן העבירה הנטענת הכחישה את עצם קרות האירוע, ועדותה נתפסה כמהימנה. במקרה אחר חיות התנגדה להקלה בעונש, שהוצעה על ידי השופט צבי זילברטל, של אדם שהורשע בהפקרה לאחר תאונת דרכים.
פסיקותיה > טוהר המידות ושחיתות עובדי ציבור

בתחילת 2006 כתבה חיות פסק דין שהרשיע איש ציבור בקבלת שוחד אף על פי שהכסף נתרם למטרה ציבורית ולא הגיע לידיו. חיות עמדה בראש הרכב השופטים שדחה את ערעורו של ראש עיריית נצרת עילית, שמעון גפסו, על הרשעתו בעבירת שוחד, ללא שקיבל כסף אלא רק בכך ש"נותן השוחד" נענה לדרישתו שיתפטר ממועצת העיר. חיות ציינה: "גפסו ניסה ל'זהם' את הליך הבחירות למועצת העירייה במטרה לקדם אינטרסים פוליטיים שלו תוך פגיעה בערכים מוגנים חשובים ובהם טוהר המידות של נבחרי ציבור והזכות לבחור ולהיבחר."
חיות תמכה בעמדת הרוב בבית המשפט העליון שחייבה אישי ציבור שהורשעו בפלילים ואף אלו שאך הוגש נגדם כתב אישום, בהתפטרות. בעתירה להורות על הדחתם של ראש הערים בנצרת עילית וברמת השרון דחתה חיות את טענת ראשי הערים כי יש לכבד את דין הבוחר וקבעה:
הזכות לבחור ולהיבחר בבחירות המקומיות חשובה וחוקתית ככל שהינה, לא ראוי לה כי תאפיל על עקרונות חשובים אחרים שביסוד שיטתנו המשפטית ובהם שלטון החוק וטוהר המידות של רשויות השלטון המרכזי והמקומי כאחד ... מראית פניו של השלטון המקומי במדינת ישראל אינו עניינם הפרטי של תושבי נצרת עילית, רמת השרון או כל רשות מקומית אחרת אשר להם הזכות לבחור ולהיבחר לאותה רשות. ... מעמדן של רשויות אלה כולן מושתת על אמון הציבור ביושרן ובניקיון כפיהן, ויש להיזהר מפני כרסום מסוכן והתערערות מעמדן בעיני הציבור נוכח העובדה שאנשים אשר התנהלותם הציבורית וטוהר מידותיהם עומדים למבחן פלילי, ממלאים תפקידים ציבוריים בכירים ומופקדים מתוקף כך על כספי ציבור ועל אינטרסים ומשאבים ציבוריים.
חיות עמדה בראש ההרכב שדחה את העתירות נגד הענקת המנדט לבנימין נתניהו, נאשם בפלילים, משום שלא נמצאה עילה משפטית להתערבות, תוכן החוק הקיים וכן כי התערבות בשיקול דעת של חברי הכנסת מוגבלת למצבים חריגים ונדירים ביותר ולנסיבות קיצוניות בלבד. לפי פסק הדין, בעוד בית המשפט נוקט בריסון רב בהתערבות בהחלטות הכנסת, ריסון הנובע ממעמדה המיוחד של הכנסת במשולש הרשויות, ריסון עצמי זה מיוחד הוא לכנסת ואין להחילו על גורמים שלטוניים אחרים כגון מועצת עירייה. זאת לצד קיומה של ההוראה המפורשת בסעיף 22 לחוק הרשויות המקומיות שהסמיכה את מועצת הרשות המקומית להעביר מכהונתו ראש רשות מקומית בשל התנהגות שאינה הולמת. היא ציינה שהחלטה זו אינה ממעיטה מחומרת האישומים התלויים והעומדים נגד נתניהו בעבירות על טוהר המידות, ומהקושי הנגזר מכהונה של ראש ממשלה הנאשם בפלילים. היא כתבה שתפקידו של בית המשפט מוגבל לבחינת עילות הביקורת השיפוטית הקבועות בדין.
פסיקותיה > זכות ההיוועצות בעורך דין

בהחלטת רוב לפסול הודאות שהוצאו על ידי פעילות אקטיבית מדי של מדובב הדגישה חיות את החשיבות של זכות השתיקה וזכות ההיוועצות בעורך דין וכתבה:
פסילה כזו של הראיות נדרשת באותם מקרים חריגים בכל מדינה המחויבת לערכים דמוקרטיים ולהגנה על זכויות אדם הנשמרת לבל תוקרב זכותו של חשוד או נאשם להליך פלילי הוגן על מזבח הצורך להילחם מלחמה בלתי מתפשרת בפשיעה. במילים אחרות, מלחמה נחושה בפשיעה - כן, מלחמה בכל מחיר תוך הקרבת ערכי יסוד דמוקרטיים - לא ולא.
חשיבות זכות ההיוועצות גם הביאה אותה לעמדת הרוב שפסלה תקנה המקנה אפשרות לנציב בתי הסוהר או מנהל בית הסוהר למנוע או להפסיק פגישת אסיר עם עורך דינו.