stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יקותיאל קרן
ביוגרפיה

קרן נולד ב-1909 ועלה לארץ ישראל ב-1922 היה ממתנדבי היישוב לצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה ושירת כקצין ומפקד סדנה בפלוגת הובלה 179, כולל במהלך הלחימה בצפון אפריקה. כמו כן היה פעיל ההעפלה והברחת אמצעי לחימה לארץ ישראל. לאחר שחרורו שימש עוזרו של ישראל ברנע שהיה מפקדו בפלוגה 179 והיה ממקימי שירות התחבורה של ההגנה.
קרן היה ממייסדי המשטרה בישראל ושימש בה אחד משלושת ראשי האגפים בארגון בדרגת סגן המפקח הכללי. משנת 1950 ועד 1970 עמד בראש אגף מנהלה. בין היתר פיקד על סידורי המשטרה במשפט אייכמן.
חיים אישיים

קרן היה נשוי לעמליה שושני, בתם של מנחם שושני (אחיו של סעדיה שושני) ודבורה קלוזנר (אחייניתו של יוסף קלוזנר).
קרן נפטר ב-1997 ונקבר בבית הקברות הצבאי קריית שאול.
הערות שוליים

1 2  יקותיאל קרן באתר GRAVEZ
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עופות מים

| עופות מים |
| --- | --- |
 משמאל למעלה בכיוון השעון: אנפה אפורה, שחף אגמים, צולל מצויץ וטבלן מצויץ.
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: עופות
תת־מחלקה:: עופות בתראים
פלמינגו מצוי ושקנאי מצוי באגם רדוד בנמיביה
עופות מים הם עופות ממספר סדרות, בהם מינים המותאמים לחיים במים או בסביבתם, ומצויים בהם רוב זמנם או מחפשים שם את מזונם.
מיני אלה שונים אחד מהשני במראם ובהתנהגותם אך יש כמה דברים דומים אצלם: כפות רגליים שטוחות ובעלות קרומי שחייה, יכולת לראות מבעד לשבר של קו המים וכך לתפוס טרף מיימי כמו סרטנים ודגים קטנים, נחיריים מוגבהים ובעלי שסתומים לעופות הצוללות ושכבת שומן מבלוטות בקצה הזנב (דבר הנפוץ בעיקר אצל הברווזים).
חלק מעופות אלה הן עופות יבשה המחפשים במים את טרפם (כמו השלדגיים ומיני העיטם והשלך), אחרים מותאמים הן למים והן ליבשה ואחדים נמצאים כמעט כל זמנם בתוך המים והם נעים באיטיות מחוץ למים. חלק מהמינים מעדיפים לשחות ולצלול במים מתוקים ואחרים שוחים בים הפתוח. חלקם צוללים לעומק רב ואחרים עפים מלמעלה ואף לא מסוגלים לשחות (כמו עופות הפרגטה).
הרבה מיני עופות מים מתקבצים יחדיו כשהתנאים טובים ויוצרם להקות גדולות. דבר זה מתרחש בביצות שונות, אגמים ואף בחופי הים, אז ישנם עופות רבים המתקבצים יחדיו לאכול.
עופות המים נפוצים בכל היבשות והימים בעולם כולל באנטארקטיקה שבה אין כלל עופות יבשתיים.
סדרות ומשפחות

סדרת החופמאים (Charadriiformes) – בה רוב המשפחות חיים בקרבת המים וחלק מהמשפחות יכולים לשחות, הן במים מתוקים והן בים
סדרת האווזאים (Anseriformes) – בה 2 משפחות המותאמות לחיי מים מובהקים: משפחת הברווזיים ומשפחת האווזים עורבניים ומשפחה נוספת, הקמיקיים חיה בסביבות ביצות ואגמים.
סדרת הטבלנאים (Podicipediformes)
סדרת הצוללנאים (Gaviiformes)
סדרת הפינגווינאים (Sphenisciformes)
סדרת היסעוראים (Procellariiformes)
סדרת החסידאים (Ciconiiformes)
סדרת השקנאים (Pelecaniformes)
סדרת הפתונאים (Phaethontiformes)
סדרת הפלמינגואים (Phoenicopteriformes)
סדרת העגוראים (Gruiformes)
מסדרת הכחלאים (Coraciiformes) ישנם את השלדגיים המותאמים לציד במים
מסדרת דורסי יום (Accipitriformes) ישנם כמה מיני נציים כמו העיטם והשלך המותאמים לציד דגים
מסדרת דורסי לילה (Strigiformes) מצוי המין קטופה מצויה המותאם לחיים בביצות ותזונה של דגים
מסדרת ציפורי שיר (Passeriformes) ישנה את משפחת האמודאיים
ראו גם

עופות ימיים
אוכלי דגים
גלריה

שחף ימי
ברבור שחור
טבלן בינוני
צוללן צפוני
פינגווין אדלי
יסעור הכף
חסידן אפריקני
אנפת לילה מצויה
פתון ים סוף
להקה של פלמינגו זוטר
פורפיריה סגולה
שלדג גמדי
עיטם לבן-גחון
קטופה מצויה
אמודאי אירופי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph116607
שבת חנוכה

לעיתים היום השמיני של חנוכה 'זאת חנוכה' חל בשבת
שבת חנוכה היא השבת שחלה בתוך ימי חנוכה. ישנם מנהגים ודינים שונים בשבת זו, הנוגעים בעיקר למצוות הדלקת נרות חנוכה.
המצווה העיקרית בחנוכה היא הדלקת הנרות, המתבצעת בדרך כלל סמוך לשקיעת החמה. הדלקת הנרות היא מלאכה האסורה בשבת (מלאכת מבעיר), ולכן קיום המצווה בכניסת השבת וביציאתה יוצר התנגשות מסוימת עם דיני השבת. בשל כך, יש להקדים את הדלקת נרות החנוכה בערב שבת יותר מאשר בשאר הימים, כדי שהיא תתבצע קודם כניסת שבת, ובצאת השבת יש לדחות את הדלקת הנרות עד לאחר צאת השבת.
מאחר שימי החנוכה הם תמיד שמונה, בכל שנה יש לפחות שבת חנוכה אחת. לעיתים, כאשר היום הראשון של חנוכה חל בשבת, גם היום האחרון של חנוכה ('זאת חנוכה') יחול בשבת ובשנה כזו ישנן שתי שבתות חנוכה. מצב זה מתרחש בכ-18.5% מהשנים (שנים מסוג זשג וזשה). ברוב השנים שבת חנוכה היא שבת פרשת מקץ, אך ב-10% מהשנים שבת חנוכה היא פרשת וישב, ובפרשת מקץ קוראים את הפטרת מקץ. כאשר ישנן שתי שבתות חנוכה, אלה תמיד שבתות וישב ומקץ.
כאשר שבת חנוכה היא גם שבת ראש חודש (כאשר ראש חודש טבת חל בשבת), ברכת המזון היא הארוכה ביותר בשנה וכוללת שלוש הוספות מיוחדות - רצה (לציון השבת), יעלה ויבוא (לציון ראש חודש), ועל הנסים (לציון חנוכה).
הדלקת נרות חנוכה בשבת זו > ערב שבת חנוכה

דיני הדלקת נרות חנוכה בערב שבת שונים משאר ימי החנוכה:
זמן הדלקת נרות חנוכה הוא בערב שבת קודם השקיעה לפני כניסת השבת, ולא כבשאר הימים שמדליקים בזמן השקיעה או בזמן צאת הכוכבים.
יש מהאחרונים שכתבו שלכתחילה יש להקדים ולהתפלל מנחה בערב שבת, קודם שמדליקים נרות חנוכה, על מנת שלא יהיה תרתי דסתרי.
על אף שבשאר הימי חנוכה די בכך שהנר דולק חצי שעה, אך בהדלקת הנר בערב שבת צריך לדלוק זמן ארוך יותר, מאחר שהחצי שעה נחשבת רק מהזמן שאחרי צאת הכוכבים.
הראשונים נחלקו איזה מהנרות יש להדליק קודם. יש שכתבו להדליק קודם את נרות השבת ולאחריהם את נרות חנוכה מדין תדיר ושאינו תדיר - תדיר קודם. ויש שכתבו להדליק קודם את נרות החנוכה, ורק לאחר מכן נרות שבת, מפני שלדעתם מיד בהדלקת נרות שבת מקבלים שבת וכן פסק בשולחן ערוך.
כבתה אין זקוק לה - יש שכתבו שאף שההלכה היא שאם הנרות כבו לאחר ההדלקה, אין צריך להדליקם שנית, אך בערב שבת, אם כבו קודם שנכנסה שבת, חייב להדליקם. אך לדעת הרמ"א אף בזה הדין, כבשאר הימים ואין זקוק להדליק שנית.
הדלקת נרות חנוכה בשבת זו > מוצאי שבת חנוכה

במוצאי שבת חנוכה נחלקו האם יש להבדיל קודם ולאחר מכן להדליק או להדליק קודם ההבדלה.
במוצאי שבת נוהגים להזדרז ולהתפלל מעריב על מנת להדליק את נרות חנוכה בהקדם האפשרי. הנוהגים כשיטת רבנו תם כל השנה, יש שכתבו שאם נוהגים כן רק בדרך חומרא, בשבת חנוכה לא יחמירו וידליקו מיד בצאת הכוכבים כדעת הגאונים. אך הנוהגים כדעת רבנו תם מעיקר הדין ימתינו עד צאת הכוכבים כדעת ר"ת, 72 דקות (או 90 דקות) לאחר השקיעה. ויש סוברים שאף אלו שחוששים לשיטת רבינו תם בתורת חומרא יעשו כן גם בשבת זו, מכיוון שאיסור הדלקה בשבת הוא מדאורייתא והדלקת נרות חנוכה אינה אלא מצווה דרבנן.
הדלקת נרות חנוכה בשבת זו > נר שבת ונר חנוכה

בתלמוד, הסתפק רבא באדם שאין לו כסף על מנת לקנות נרות לשבת ולחנוכה, איזה מהם יעדיף. למסקנת הסוגיה נפסק כי נר חנוכה עדיף משום פרסום הנס. לדעת המאירי ועוד ראשונים נר שבת קודם גם כשאין לו פת, אך לדעת הרשב"א והר"ן נר חנוכה קודם רק בתנאי שיש לו פת לקדש עליה.
מנהגים נוספים

בתלמוד הבבלי ישנה מחלוקת האם בשבת זו מוסיפים את תפילת על הנסים, המתווספת לכל תפלות חנוכה, גם בתפילת מוסף של שבת, או שכיוון שתפילת מוסף מיוחדת לשבת ואינה נאמרת משום חנוכה, אין מוסיפים בה על הנסים. להלכה, נפסק שמוסיפים על הנסים גם בתפלת מוסף.
הבן איש חי כתב להרבות בסעודת שבת של חנוכה במאכלים יותר משאר שבתות על מנת לפרסם את הנס.
מנהגים נוספים > קריאת התורה

לפי הנפסק להלכה, אין מפסיקים בשבת חנוכה מסדר קריאת התורה הרגיל, וקוראים בה את פרשת השבוע הקבועה. לאחר פרשת השבוע, בעליית המפטיר, מוסיפים את קריאת התורה של חנוכה בקרבנות הנשיאים בחנוכת המשכן. לשבת חנוכה הפטרה מיוחדת: מפטירים בספר זכריה בחזון המנורה שראה זכריה הנביא. אם ישנן שתי שבתות, מפטירים בשבת השנייה בפרשה העוסקת ביצירת המנורה לבית המקדש הראשון בימי שלמה.
מנהגים נוספים > פיוטים

שבת חנוכה נחשבת לאחת השבתות החגיגיות והחשובות במהלך השנה. בשל כך, נכתבו פיוטים שונים נתחברו לשבת חנוכה. בגניזת קהיר נתגלו פיוטים רבים לשבת חנוכה, שלא שרדו במנהגים הממוסדים השונים, ביניהם קדושתאות, קרובות ויוצרות. גם במנהגים האירופיים נהגו לומר פיוטים רבים בשבת זו, אך בשנות האלפיים, קהילות מעטות בלבד עודן אומרות אותם. במחזור חזונים כמנהג המערביים שהתגוררו בסיציליה, שקרוב כנראה לנוסח צפון אפריקה הקדום, נמצאים פיוטים אחרים לנשמת ויוצר לשבת חנוכה, ובהם בין השאר שני פיוטים של רבי משה אבן עזרא. מנהג זה לא נהוג היום באף קהילה.
בין הפיוטים הידועים לשבת זו:
יַחַד בְּאוֹרְךָ - פיוט לחנוכה מאת רבי יהודה הלוי. הפיוט נועד להשתלב בברכת "יוצר אור", הברכה הראשונה טרם קריאת שמע שבתפילת שחרית, יש המשערים שהפיוט נועד במקור להיאמר בשבת חנוכה, משום שהבית האחרון בו מתייחס למנורת המקדש המופיעה בזכריה הנביא הנקראת בהפטרת שבת חנוכה.
שני זיתים נכרתים - פיוט של ר' שלמה אבן גבירול שנתקן לברכת יוצר המאורות לפני החתימה. את הפיוט נהגו להוסיף בשבת חנוכה (אם ישנן שתי שבתות בחנוכה, בשבת הראשונה) בנוסח אשכנז המערבי והמזרחי, ובק"ק פוזנא אמרוהו גם בשבת שנייה של חנוכה ובשבת בהעלותך. הפיוט עוסק במנורת הזהב ובעיקר במנורה שבחזון זכריה הנביא (זכריה, ד'), המופיעה בהפטרה לשבת חנוכה, ובתפילה לחזרת הכהונה והמלכות שמכונות "שני זיתים" על פי הפירוש לשני הזיתים שבצידי המנורה המוזכרים באותה הפטרה.
אשר יצר אור - פיוט של רבי אפרים מרגנסבורג במבנה הפיוט שני זיתים, הפיוט נתקבל במנהג אשכנז המזרחי לשבת שנייה של חנוכה וכן לשבת בהעלותך.
בנוסף לפיוטים אלה, שנועדו להשתלב במהלך התפילה, ישנם גם זמירות מיוחדות לשבת חנוכה. בין הידועים שבהם הם:
אבני יקר - מאת רבי אברהם אבן עזרא, הנהוג ביהדות תימן.
אכלו משמנים - הנהוג בחלק מיהדות אשכנז. הזמר עורר ביקורת רבה ויש שהתנגדו לאמירתו.
ראש חודש טבת

בחלק מהשנים חל ראש חודש טבת בשבת.
בשנה שחל ראש חודש טבת בשבת מוצאים שלושה ספרי תורה: בראשון קוראים את פרשת השבוע כבכל שבת, השני הוא לקריאת ראש חודש כנהוג בכל ראש חודש. והשלישי הוא לקריאת קורבנות הנשיאים כבשאר ימי חנוכה. ישנם מנהגים שונים לגבי הקדיש שאומרים לאחר הקריאה.
הערות שוליים

↑  יוסף עופר, "שכיחותן של קביעות השנה ושל ההפטרות", סיני קכא (תשנ"ח), עמ' רי–רכד, ובפרט עמ' רכ.
↑  כך כתב בט"ז. באחורנים הובאו טעמים נוספים.
↑  כך כתב הרמב"ן ועוד ראשונים.
↑  בעל הלכות גדולות (הוצאת מקיצי נרדמים ח"א עמ' 165).
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרע"ט.
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף כ"ד.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרפ"ב, סעיף ב'.
↑  בן איש חי פרשת וישב כח
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ל"א, עמוד א'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרפ"ד, סעיף ב'.
↑  https://www.machonso.org/hamaayan/?gilayon=66&id=2190
↑  https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=42160&st=&pgnum=17
↑  ראה רש"י בפסוק יד שם
↑  ראו "סדר עבודת ישראל", עמ' 640
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרפ"ד, סעיף ג'.
אליזבת בלקוול

| --- | --- |

 לידה:  3 בפברואר 1821 בריסטול, הממלכה המאוחדת
 פטירה:  31 במאי 1910 (בגיל 89) הייסטינגס, הממלכה המאוחדת
 לאום:  הממלכה המאוחדת
 מקום קבורה:  קילמון 
 לימודי רפואה:  קולג' בדפורד, בית ספר לרפואה ז'נבה, בית הספר לרפואה של אפסטייט ניו יורק 
 תפקידים:  האישה הראשונה שהוסמכה לרפואה בארצות הברית האישה הראשונה שנרשמה בפנקס הרופאים בממלכה המאוחדת
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה הלאומי לנשים (1973)  היכל התהילה של נשות אוהיו (1986) 
 
אליזבת בלקוול (באנגלית: Elizabeth Blackwell; ‏3 בפברואר 1821, בריסטול, הממלכה המאוחדת – 31 במאי 1910, הייסטינגס, הממלכה המאוחדת) הייתה האישה הראשונה אשר הוסמכה לרפואה בארצות הברית וכן הראשונה אשר נרשמה בפנקס הרופאים המוסמכים בממלכה המאוחדת. בלקוול הייתה חלוצה בקידום השתלבותן של נשים בענף הרפואה בארצות הברית ובממלכה המאוחדת, ופעילה בארגונים לקידום זכויות ומעמד הנשים.
קורות חייה

אליזבת בלקוול נולדה בבריסטול לסמואל בלקוול, שעסק בזיקוק סוכר, ולהאנה (ליין) בלקוול. ב-1832 היגרה המשפחה לארצות הברית והשתקעה בניו יורק. אביה המשיך בעיסוקו ובמקביל התערה בחוג אנשי התנועה לביטול העבדות. ב-1838 לאחר שעסקי האב נקלעו לקשיים כלכליים, עקרה המשפחה לסינסינטי וזמן קצר לאחר הגעתם הלך אבי המשפחה לעולמו, תוך שהוא מותיר את אלמנתו ותשעת ילדיו במצב כלכלי קשה ותחת חובות.
בעקבות קשיים כלכליים, אליזבת ואחיותיה אנה ומריאן הקימו בית ספר לנערות. בנוסף היא למדה אמנות וכתבה סיפורים קצרים. בתחילת שנות ה-40 היא החלה לכתוב על זכויות נשים ביומניה ובמכתביה והשתתפה בקמפיין הפוליטי של ויליאם הנרי הריסון בשנת 1840.
ב-1844 קיבלה בלקוול משרת הוראה אך לאחר מספר חודשים עזבה את עבודתה ושבה לסינסינטי.
קריירה מקצועית

הרעיון ללמוד רפואה עלה אצלה לראשונה בעקבות חברה שחלתה במחלה קשה, וסיפרה לאליזבת שהרגישה שאילו טיפלה בה רופאה אישה היה לה הרבה יותר נוח. סיבה נוספת להחלטתה ללמוד רפואה היה רצונה לחיות חיים עצמאיים מגבר ומכבלי הנישואין. היא לא הבינה עד כמה קשה יהיה לה להתגבר על המחסומים הפטריארכליים, אך אלו רק תרמו לנחישותה.
היא עברה לפילדלפיה, ניסתה להתקבל לבתי ספר לרפואה ונדחתה על רקע מגדרי. בלקוול לא ויתרה, עברה למדינת ניו יורק ובאוקטובר 1847 התקבלה ללימודי רפואה במכללת ג'ניבה. קבלתה הייתה חצי-טעות, לאחר שהדיקן וסגל ההוראה לא הצליחו להגיע להחלטה בנושא והחליטו לערוך הצבעה בקרב 150 סטודנטים גברים בנושא, כאשר אם אחד מהם יסרב היא לא תתקבל. הגברים הצעירים חשבו שהבקשה אבסורדית וכבדיחה הצביעו פה אחד לקבלה.
במהלך לימודיה נתקלה בלקוול בקשיים רבים על רקע היותה אישה יחידה במוסד, אך ב-23 בינואר 1849 סיימה בהצלחה את לימודיה והייתה האישה הראשונה שהוסמכה לרפואה בארצות הברית, תוך שהיא זוכה לפרסום רב בעיתונות המקומית. באפריל החליטה בלקוול להמשיך את לימודיה באירופה והגיעה לבריטניה ובהמשך לפריז, אך בקשתה להתקבל ללימודים נדחתה שוב ושוב. בלקוול ויתרה על רצונה להיות מנתחת, בעקבות זיהום שנדבקה מתינוק שבו טיפלה, שגרם לאיבוד ראייתה בעין אחת. היא התקבלה לעבודה כמיילדת ולא כרופאה באחד מבתי החולים וכך רכשה ניסיון מקצועי. עד סוף השנה ציין פול דובואה, הרופא המיילד הנחשב בתקופתו, שהיא תהיה הרופאה המיילדת הטובה בארצות הברית, ללא קשר למגדר.
ב-1851 שבה בלקוול לארצות הברית, ופתחה קליניקה עצמאית בניו יורק. אף על פי שהעניין זכה לתהודה מסוימת בעיתונות, מספר המטופלים במרפאה היה קטן. ב-1852 החלה להרצות בתחום הרפואה. עם הזמן הייתה גם המנטורית של מריה זקרזווסקה, גרמניה צעירה שרצתה להיות רופאה, שהצטרפה אל בלקוול ואל אחותה אמילי, אשר הרחיבו את המרפאה לכלל בית חולים קטן, בו נשים ישבו בדירקטוריון, כמנהלות וכרופאות.
ב-1858 תוקנו בבריטניה תקנות חדשות לעוסקים ברפואה ובמסגרתן הוכרו רופאים אשר רישיונם נרכש מחוץ לגבולות הממלכה. ב-1 בינואר 1859 הייתה אליזבת בלקוול לאישה הראשונה שנרשמה בפנקס הרופאים בממלכה המאוחדת. ב-1866 גדלה תעבורת החולים במרפאתה של בלקוול לכדי 7,000 מטופלים בשנה.
ב-1869 בעקבות קרע בין אליזבת לאחותה אמילי, עזבה אליזבת בלקוול לבריטניה. ב-1874 פתחה בלונדון את בית הספר לרפואה לנשים בלונדון ביחד עם סופיה ג'קס-בלייק, אשר אף היא הוסמכה לרפואה בארצות הברית. ב-1877 פרשה אליזבת בלקוול מניהול המוסד על רקע חילוקי דעות עם ג'קס בלייק והפסיקה לעסוק ברפואה.
פעילות ציבורית

בין 1880 ל-1895 הייתה בלקוול פעילה בארגונים לקידום מעמד וזכויות הנשים.
כתביה

במהלך חייה הוציאה לאור 13 ספרים וספרי לימוד. בתוכם:
1852 ספר העוסק בהתפתחותן הפיזית והנפשית של נערות מתבגרות.
1895 אוטוביוגרפיה אשר לא זכתה להצלחה משמעותית
חיים אישיים

בלקוול מעולם לא נישאה. ב-1910 הלכה אליזבת בלקוול לעולמה והיא בת 89 שנים.
הוקרה והנצחה

מדליית אליזבת בלקוול (אנ') הנקראת על שמה, מוענקת מדי שנה על ידי האגודה האמריקאית לנשים ברפואה, לנשים בעלות תרומה מיוחדת בתחום הרפואה. בין מקבלות הפרס נמנות אסתר פול לאבג'וי, אליז ל'ספרנס ומיי ג'מיסון.
הונצחה על בולי ארצות הברית
הונצחה בהיכל התהילה הלאומי לנשים בארצות הברית
ראו גם

דורותיאה ארקסלבן
קיי אוקמי
ג'יימס בארי
הערות שוליים

↑  סמדר כהן-טרקל, רק ביום מותה התגלה כי ד"ר בארי היה אישה, באתר ynet, 4 במרץ 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463478205171  PLWABN: 9810543181605606  BIBSYS: 97024880  BNE: XX1778905  BnF: cb12316787f (data)  CiNii: DA02008400  GND: 119222965  ISNI: 0000 0001 1021 8482  LCCN: n50008488  NDL: 00943242  NKC: nlk20000085542  NLA: 35019120  NTA: 068376308  RERO: 02-A023341845  SELIBR: 250418  SNAC: w6gc2x4p  SUDOC: 067037607  Trove: 793474  VIAF: 17291291   WorldCat (עם VIAF): 17291291
תיאטרו קולון

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  בית אופרה 
 על שם:  כריסטופר קולומבוס 
 כתובת:  San Nicolás, Buenos Aires 
 מיקום:  בואנוס איירס 
 מדינה:  ארגנטינה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1908
 תאריך פתיחה רשמי:  1908 
 אדריכל:  Luca Pierotti 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אקלקטית 
 קואורדינטות:  34°36′04″S 58°22′59″W﻿ / ﻿34.601083333333°S 58.383083333333°W﻿ / -34.601083333333; -58.383083333333
 teatrocolon.org.ar
 he
 
הכניסה המזרחית
תיאטרו קולון (בספרדית: Teatro Colón; מילולית: "תיאטרון קולומבוס") הוא בית האופרה הראשי של בואנוס איירס, ארגנטינה ונחשב לאחד מחמשת בתי האופרה הטובים בעולם. תיאטרו קולון נפתח ב-25 במאי 1908 בהפקת אאידה של ורדי. התיאטרון היה סגור לצורך שיפוצים מאוקטובר 2006 עד מאי 2010. עונת 2010 נפתחה ב-24 במאי.
עיקרי דברים

התיאטרון הנוכחי, השני הנושא שם זה, נפתח ב-25 במאי 1908 אחרי עשרים שנות בנייה ונחנך בהצגת "אאידה" עם הלהקה האיטלקית, בניצוחו של לואיג'י מצ'ינלי ובהשתתפות הטנור אמדאו באסי, הסופרן לוצ'יה צ'סטאני (בתפקיד אאידה).
ההפקה השנייה הייתה "המלט" עם הבריטון הגדול טיטה רופו. בעונת הפתיחה הוצגו שבע-עשרה אופרות עם כוכבים מפורסמים כמו רופו, פיודור שאליאפין (כ"מפיסטופלה" של בויטו), אנטוניו פאולי כאותלו, והצגת הבכורה העולמית של "אורורה" מאת המלחין הארגנטינאי הקטור פאניצה.
אולם התיאטרון בנוי בצורת פרסה, מכיל 2,487 מושבים (קצת יותר מבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון, לשם השוואה), מקומות עמידה לאלף צופים ובמה ברוחב 20 מטר, בגובה 15 מטר ובעומק 20 מטר. בתחום האקוסטיקה נחשב בית האופרה הזה לאחד מחמשת הטובים בעולם.
לפני הקמת תיאטרו קולון הנוכחי, התקיימו הצגות אופרה בתיאטראות אחדים, שתיאטרו קולון הראשון וה"תיאטרו אופרה" היו החשובים שבהם. הלהקה הראשית שהופיעה בתיאטרו אופרה עברה לתיאטרו קולון בשנת 1908. עם זאת, להקות חשובות הופיעו גם ב"תיאטרו פוליטאמה" וה"תיאטרו קוליסאו", שנפתח ב-1907.
במשך שנים רבות הייתה ארגנטינה מדינה משגשגת ומצליחה כלכלית, ותיאטרו קולון היה מוקד משיכה לזמרים ולהקות אופרה מן השורה הראשונה, שאף המשיכו לעיתים מבואנוס איירס אל ערים אחרות, מונטווידאו, ריו דה ז'ניירו וסאו פאולו.
תיאטרו קולון הראשון

באמצע שנות ה-50 של המאה ה-19, עם שגשוג הפקות אופרה של להקות נודדות, התברר הצורך בתיאטרון חדש. רק בשנת 1854 בלבד בוצעו 53 אופרות שונות בעיר, בניית תיאטרו קולון הראשון, שהוקם בכיכר מאיו, התחילה ב-1856 והתיאטרון נפתח ב-27 באפריל 1857 בלה טרוויאטה של ורדי, רק ארבע שנים אחרי הצגת הבכורה שלה באיטליה. בהפקה כיכבו סופיה ורה לוריני בתפקיד ויולטה ואנריקו טמברליק כאלפרדו. אדריכל התיאטרון היה קרלוס אנריקה פלגריני, אביו של נשיא ארגנטינה העתידי קרלוס פלגריני, והבניין נחל הצלחה בשלושים השנים הבאות, עם 2,500 מושבים ובתוספת יציע נפרד, שנשמר לנשים בלבד.
תיאטרו קולון הנוכחי

אבן הפינה של התיאטרון הנוכחי הונחה ב-1889 בניהול האדריכל פרנצ'סקו טמבוריני ותלמידו ויטוריו מיאנו. התיאטרון שתכננו היה בסגנון איטלקי ותאם במידותיו ובאווירת הנועם שהשרה את המקובל באירופה. ואולם, הבנייה התעכבה בגלל קשיים כספיים, ויכוחים בשאלת המיקום, מות טמבוריני ב-1891, רצח מיאנו ב-1904 ומותו של אנג'לו פרארי, איש עסקים איטלקי שמימן את התיאטרון החדש. הבניין הושלם לבסוף ב-1908 בפיקוחו של האדריכל הבלגי ג'וליו דורמל, שהכניס אי-אילו שינויים במבנה והטביע את חותמו בסגנון הצרפתי של העיטורים. התבליטים והפסלים בחזית הבניין הם פרי יצירתו של הפסל לואיג'י טרינקר.
במשך השנים התארחו בתיאטרו קולון מלחינים, מנצחים וזמרים מן הגדולים בעולם המוזיקה, בהם איגור סטרווינסקי וריכרד שטראוס, ארטורו טוסקניני ותומאס ביצ'ם, מריה קאלאס, אנריקו קארוזו ורנאטה טבאלדי, אם למנות רק מעטים.
לפני מלחמת העולם השנייה ובעיקר במהלכה, פיתחו המנצחים אריך קלייבר, פליקס ויינגרטנר, פריץ בוש ואוטו קלמפרר את "העונה הגרמנית" עם זמרים כמו לאוריץ מלכיור, לוטה להמן, קירסטן פלגסטד ואחרים. העונה הגרמנית של תיאטרו קולון התחרתה בשנים ההן עם העונה של המטרופוליטן אופרה בניו יורק.
כוכבי בלט - אנה פבלובה, ואצלב ניז'ינסקי, רודולף נורייב, מרגוט פונטיין ועוד - הופיעו בקולון לצד רקדנים ארגנטינאים
ונגנים קלאסיים, אם ארתור רובינשטיין ויבגני קיסין ואם ארגנטינאים כמו דניאל בארנבוים ומרתה ארחריץ'. בעשורים האחרונים של המאה ה-20 גם כוכבי מוזיקה פופולרית הופיעו בתיאטרו קולון, בהם אסטור פיאצולה ומרסדס סוסה, בין השאר.
גלריית תמונות

צד מערבי
החדר הזהוב (Salón dorado)
אולם הקונצרטים והבמה
ציורי תקרה אלגוריים של ראול סולדי
הערות שוליים

↑  IHT.com (הקישור אינו פעיל, 14.11.2010)
1 2  Historia del Edificio del Teatro Colón, באתר Plan de Obras Teatro Colon
↑  http://www.operas-colon.com.ar/index1.htm
↑  Official site (הקישור אינו פעיל, 14.11.2010)
↑  Marshall Long,‏ What Is So Special About Shoebox Halls? Envelopment, Envelopment, Envelopment, באתר Marshall Long Acoustics
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e3612847-f020-4754-a91a-cae353a535c8 
תמונה משנת 1864 של תיאטרו קולון המקורי (משמאל) ושדרת העמודים בפלאסה דה מאיו הישנה, שנהרסו שניהם זה מכבר
וולגוגרד ארנה

| --- | --- |

 מיקום:  רוסיה וולגוגרד, רוסיה
 קואורדינטות:  48°44′04″N 44°32′55″E﻿ / ﻿48.73444°N 44.54861°E﻿ / 48.73444; 44.54861
 אבן יסוד:  2015
 תקופת הפעילות:  21 באפריל 2018 – הווה (6 שנים)
 בעלים:  ממשלת מחוז וולגוגרד
 מפעיל:  ממשלת מחוז וולגוגרד (משנת 2020)  Sport Engineering (עד 2020)
 משטח:  דשא
 קבוצות:  רוטור וולגוגרד
 מושבים:  45,568
 he
 
וולגוגרד ארנה (ברוסית: Волгоград Арена) הוא אצטדיון כדורגל בעיר וולגוגרד בירת מחוז וולגוגרד, רוסיה. האצטדיון אירח חלק ממשחקי מונדיאל 2018 שהתקיים במדינה. בנוסף מהווה את מגרשה הביתי של מועדון הכדורגל רוטור וולגוגרד. תכולת האצטדיון עומדת על 45,568 מקומות.
היסטוריה

האצטדיון נבנה על האתר שבו שכן האצטדיון הקודם ("האצטדיון המרכזי") למרגלות גבעת מאמייב שם שוכן קומפלקס זיכרון לזכר חללים שנפלו בהגנה על העיר. האצטדיון הקודם נבנה ב-1958 במסגרת הריסות העיר לאחר המלחמה על מה שהיה בעבר אתר של מסוף נפט. האזור היה לא מפותח ומאופיין במבנים בעלי ערך נמוך ומחסנים.
הבנייה החלה בשנת 2015 והושלמה ב-3 באפריל 2018. במהלך הבנייה נמצאו מאות קליעים ופצצות שנותרו מתחת לשטח עוד מתקופת קרב סטלינגרד, שהתחולל בתחומי העיר. בנייתו לוותה בסכסוכים רבים בין ממשלת מחוז וולגוגרד לחברות הבנייה בשל מימון שעוכב ומשרד הספורט הרוסי אף הגיש תביעה נגד חברת Stroitransgaz שבנתה את האצטדיון, בשל הפרת חוזים מול הממשלה על אי עמידה בזמנים. עם זאת, המשרד משך את תביעתו במרץ 2018 והבנייה הושלמה כאמור באפריל 2018.
משחק הבכורה נערך ב-21 באפריל 2018, במסגרת המחזור ה-34 של ליגת הכדורגל הלאומית כשרוטור וולגוגרד אירחה את לוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק וניצחה בתוצאה 2:1 לעיני 19,421 צופים. ב-9 במאי 2018 האצטדיון אירח את משחק הגמר של הגביע הרוסי בכדורגל וכמה ממשחקי מונדיאל 2018. במהלך חודש האירוח האזור ספג סערת גשמים ורוחות שיצרו סדקים גדולים בשבילים ובדרכים המובילות לאצטדיון. ב-16 ביולי 2018, יום לאחר סיום הטורניר דווח על שיטפונות בתוך האצטדיון עצמו בשל סדקים במבנה.
בקיץ 2019 דווח שוב על ליקויים שנמצאו במבנה, ברם זה לא מנע מקבוצת רוטור וולגוגרד לרשום את האצטדיון לאירוח משחקים בליגת הכדורגל הלאומית ובמסגרת הגביע הרוסי בכדורגל.
בקיץ 2024 אירח את משחק הסופר קאפ הרוסי בכדורגל, בין זניט סנקט פטרבורג וקבוצת קרסנודאר.
הערות שוליים

↑  Тестовую игру на стадионе «Волгоград-Арена» посетили 20 тыс. человек
↑  Рядом с построенной к чемпионату мира «Волгоград Ареной» после дождя обвалился грунт, דיווח הטלוויזיה הציבורית הרוסית (ברוסית)
↑  Новый стадион сдался под натиском стихии не только снаружи, но и внутри.
וולגוגרד ארנה לפני משחק בין איסלנד לניגריה
זקיף

ערך זה עוסק במונח בגאולוגיה. אם התכוונתם לאדם המוצב בכניסה לאתר מסוים, ראו .
זקיף במערות קרלסבד שבניו מקסיקו, ארצות הברית.
בגאולוגיה, זָקִיף (סְטָלַגְמִיט) הוא סוג של ספלאותם, עמוד שנוצר על הקרקע כתוצאה מטפטוף חוזר של טיפות מים מעורבות במינרלים. זקיפים יכולים להיווצר רק במערה, המגינה עליהם מאיתני הטבע במשך הצמיחה האיטית. הזקיף נוצר כאשר מים מחלחלים דרך סדקים בתקרת המערה, סופחים בדרכם מינרלים שונים, בעיקר גיר, ונופלים ארצה.
תהליך דומה יוצר נטיפים, הצומחים מתקרת המערה כלפי מטה.
זקיפים ונטיפים הם ערך טבע מוגן על פי חוק בישראל.
ראו גם

נטיף
מערת אבשלום
מערת נטיפים
הערות שוליים

↑  אכרזת גנים לאומיים, שמורות טבע, אתרים לאומיים ואתרי הנצחה (ערכי טבע מוגנים), ה'תשס"ה-2005, ק"ת 6369, ה'תשס"ה, 15 בפברואר 2005 (תוקן ב־17 בדצמבר 2019), בספר החוקים הפתוח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531600605171  GND: 4636317-8  LCCN: sh85127270 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמברגו נשק

אמברגו נשק הוא איסור או הגבלה על מכירת כלי נשק או טכנולוגיה דו-שימושית למדינה כלשהי.
אמברגו נשק על מדינה כלשהי עשוי לשרת מטרה אחת או יותר, למשל:
גינוי פעולות שנעשו על ידי המדינה
שמירה על נייטרליות בסכסוך מתמשך,
ניסיון לכפות תהליך שלום על צדדים הנמצאים בעימות,
הגבלת יכולת התקיפה של המדינה,
החלשת ההגנה הצבאית של המדינה, לקראת סכסוך צבאי.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק

אמברגו נשק מוטל בדרך כלל על ידי האומות המאוחדות, האיחוד האירופי או הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, בתמיכה של ארצות הברית. ברוב המקרים מוטלות גם סנקציות כלכליות וחרם דיפלומטי.
להלן מספר דוגמאות בולטות של מקרים בהם הוטל אמברגו נשק על מדינה.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > אזרבייג'ן וארמניה

בשנת 1992, בתגובה למלחמת נגורנו קרבאך בין אזרבייג'ן לארמניה, ביקש הארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה למנוע מכירת נשק לצדדים בסכסוך. לרוב הבקשה כובדה, אם כי היו מספר מקרים בהם מדינות אירופאיות סיפקו נשק לאזרבייג'ן או לארמניה.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > אינדונזיה

ממשלת ארצות הברית הטילה אמברגו נשק על אינדונזיה בשנת 1999 עקב רצח העם במזרח טימור. האמברגו הוסר בשנת 2005.
מדינות עליהן הוטל אמברגו נשק > איראן

ארצות הברית הטילה אמברגו נשק וסנקציות כלכליות על איראן בעקבות המהפכה האיראנית בשנת 1979, אך למעשה המשיכה למכור נשק למשטר האייתולות באיראן בעסקה סיבובית בתיווך ישראלי שנקראה פרשת איראן-קונטראס. האמברגו נאכף רק לאחר חשיפת הפרשה, בשנת 1986.
בשנת 1995 הרחיבה ארצות הברית את הסנקציות והן הוטלו גם על חברות שמכרו לאיראן נשק וציוד.
במרץ 2007, בהחלטה 1747 של מועצת הביטחון של האו"ם, הוחמרו הסנקציות שהוטלו על איראן עקב תוכנית הגרעין האיראנית. סנקציות אלה הוסרו ב-16 בינואר 2016, אך האמברגו של מועצת הביטחון נמשך עד אוגוסט 2020.
בספטמבר 2020 הטילה ארצות הברית אמברגו נשק מחודש על איראן עקב תוכנית הגרעין האיראנית, וכן על ונצואלה, שסיפקה נשק לאיראן.