stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל באירוויזיון הילדים
פרשנים ומגישי הניקוד

| שנה | פרשן | מגיש הניקוד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | אין פרשן | לא השתתפה |  |
| 2006 | אין פרשן | לא השתתפה |  |
| 2007 | אין פרשן | לא השתתפה |  |
| 2008 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2009 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2010 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2011 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2012 | אין פרשן | מעיין אלוני |  |
| 2013 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2014 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2015 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2016 | אין פרשן | איתי לימור |  |
| 2017 | אין פרשן | לא השתתפה |  |
| 2018 | דודו ארז ועלמה זהר | עדי |  |
| 2019 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2020 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2021 | לא שודר | לא השתתפה |  |
| 2022 | לא שודר | לא השתתפה |  |
ראו גם

ערכים על שירי ישראל באירוויזיון
פסטיבל הזמר והפזמון
קדם-אירוויזיון
הכוכב הבא לאירוויזיון
תחרות הזמר של האירוויזיון
ישראל באירוויזיון
ישראל באירוויזיון למוזיקאים צעירים
הערות שוליים

↑  "Eurovision Israel getting into the JESC spirit". ESC Today. 22 בנובמבר 2007. נבדק ב-2 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mikheev, Andy (23 בנובמבר 2012). "Junior Eurovision Song Contest 2012". esckaz.com. ESC Kaz. נבדק ב-24 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Farren, Neil (22 בנובמבר 2017). "Israel: KAN to Broadcast Junior Eurovision 2017". Eurovoix. נבדק ב-22 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
נינה סובלאטי

| --- | --- |

סובלאטי ב-2015
 לידה:  31 בינואר 1995 (בת 29) רוסיה מוסקבה, רוסיה
 שם לידה:  נינו סולאברידזה
 מוקד פעילות:  גאורגיה
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית
 סוגה:  רוק אלטרנטיבי, אמביינט, סינת'פופ
 כלי נגינה:  פסנתר
 ninasublatti.com
נינה סוּבּלָאטִי (בגאורגית: ნინო სულაბერიძე; נולדה ב-31 בינואר 1995) היא זמרת, כותבת שירים ודוגמנית גאורגית. ייצגה את גאורגיה באירוויזיון 2015.
ביוגרפיה וקריירה

סובלאטי נולדה במוסקבה, רוסיה, להורים גאורגים. שם הולדתה הוא נינו סולאברידזה. זמן קצר לאחר לידתה, משפחתה חזרה להתגורר בגאורגיה. סובלאטי התגוררה תקופה בילדותה בריגה, לטביה. כבר בגיל 13, בשנת 2008, הוחתמה סובלאטי בסוכנות דוגמנות והחלה לדגמן. בתחילת 2009 פנו לסובלאטי עוד מספר סוכנויות דוגמנות עבורן החלה לדגמן וגם עבור מגזינים מובילים בגאורגיה. בין היתר הופיעה סובלאטי ברחבי גאורגיה ועבדה עם להקות מוזיקליות דוגמת The Mins. בשנת 2011 החלה סובלאטי לעבוד עם סטודיו החלומות הגאורגי, בית מוזיקה משפיע בו עבדה עם הזמרת ברה איוונישווילי.
בשנת 2013, סובלאטי הוכרזה כזוכה בעונה השישית של תוכנית הטלוויזיה Sakartvelos Varskvlavi, הגרסה הגאורגית לאיידול. בשנה שלאחר מכן הוציאה את אלבום הבכורה שלה "מעז להיות נינה סובלאטי", האלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר בגאורגיה בכל הזמנים.
בעקבות ההצלחה עם האלבום, בדצמבר 2014 הוכרזה כאחת מחמשת המועמדים לייצג את גאורגיה באירוויזיון 2015 בווינה, אוסטריה. היא התמודדה בתחרות השיר "לוחם". ב-14 בינואר 2015, סובלאטי התמודדה בגמר הלאומי והוכרזה כזוכה. באירווייזיון, הוגרלה סובלאטי לחצי הגמר הראשון אשר נערך ב-19 במאי, היא שרה אחרונה בסדר השירים והעפילה לגמר לאחר שסיימה במקום ה-4 מתוך 16 מדינות. בגמר היא סיימה במקום ה-11 מתוך 27 מדינות, עם 51 נקודות.
לאחר האירוויזיון, זכה השיר "לוחם" עמו הופיעה באירוויזיון להצלחה במספר מדינות ברחבי אירופה. באירלנד הגיע השיר לטופ 50 במצעד המקומי כאשר מיקום השיא שלו היה 44. באוקראינה הגיע השיר לטופ 40, ברוסיה, הגיע ל-30 הראשונים במיקום שיא של 29 ובטורקיה, השיר הגיע עד למקום השני.
בשנת 2016 הפכה לשופטת בגרסה הגאורגית של התוכנית אקס פקטור. בחודש אוקטובר 2017, היא נעשתה לשופטת בגרסה הגאורגית בתוכנית בה התפרסמה בעצמה כמתמודדת, איידול.
חיים אישיים

סובלאטי מספרת שאת ההשפעות המוזיקליות שלה שאבה מג'ניס ג'ופלין, בריאן מולקו וביורק. לסובלאטי מספר קעקועים על גופה, אותם היא משרטטת ומקעקעת בעצמה.
סובלאטי נשואה לחצוצרן הגאורגי ג'ורג' שמנאורי איתו היא משתפת פעולה מדי פעם ביצירות מוזיקליות.
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה של נינה סובלאטי, באתר intermedia.ge (ב־)
↑  YouTube, www.youtube.com
1 2  Georgia: Get to know national selection finalist Nina Sublatti, wiwibloggs, ‏25 בדצמבר 2014 (באנגלית)
↑  Georgia: GPB have announced the five finalists for national selection, wiwibloggs, ‏23 בדצמבר 2014 (באנגלית)
↑  Anthony Granger, Georgia: Nina Sublatti Is Off To Eurovision, Eurovoix, ‏14 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  Georgia: Eurovision 2015 star Nina Sublatti will judge X Factor, wiwibloggs, ‏8 במרץ 2016 (באנגלית)
↑  Eurovision 2015 star Nina Sublatti joins Georgian Idol judging panel, wiwibloggs, ‏4 בנובמבר 2017 (באנגלית)
↑  Exclusive: Nina Sublatti chats with wiwibloggs about Georgia's Eurovision Selection, wiwibloggs, ‏3 בינואר 2015 (באנגלית)
↑  LISTEN: Nina Sublatti releases new single "Vision of Mind", wiwibloggs, ‏29 ביוני 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1191322378  ISNI: 0000 0004 6278 981X  MusicBrainz: 9dd99a09-eb41-4f31-a81d-6c4a31078952  VIAF: 3854156434633112120001   WorldCat (עם VIAF): 3854156434633112120001
ניקול (זמרת גרמנייה)

| --- | --- |

 לידה:  25 באוקטובר 1964 (בת 60) זארבריקן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  ניקול הולוך
 שם במה:  Nicole 
 מוקד פעילות:  גרמניה גרמניה
 תקופת הפעילות:  מ-1981 
 סוגה:  מוזיקת פופ, ג'אז, רוק, מוזיקת שלאגר, גוספל 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של חבל הסאר (1999)  Goldene Stimmgabel (1993)  Goldene Stimmgabel (1992)  Goldene Stimmgabel (1996)  Goldene Stimmgabel (1999)  Goldene Stimmgabel (1998)  Goldene Stimmgabel (2000)  Goldene Stimmgabel (1990)  Goldene Stimmgabel (1983)  פרס המוזיקה אקו (1992)  Goldene Stimmgabel (1987)  טבעת פאול לינקה (2001)  Goldene Stimmgabel (1982)  Goldene Stimmgabel (2001) 
 nicole-4-u.de
 פרופיל ב-IMDb
 
ניקול זייברט (בגרמנית: Nicole Seibert; נולדה ב-25 באוקטובר 1964, זארבריקן, גרמניה), המוכרת בשם הבמה ניקול (Nicole), היא זמרת גרמנייה, אשר זכתה בתחרות אירוויזיון 1982 עם השיר "Ein bißchen Frieden" ("מעט שלווה"), שהגיע גם לראש מצעד הסינגלים הבריטי.
קריירה

ניקול ניצחה במוקדמות ארציות וייצגה את גרמניה המערבית בתחרות האירוויזיון 1982, שם ביצעה את השיר "Ein bißchen Frieden", שהולחן על ידי ראלף סיגל ונכתב על ידי ברנד מיינונגר ופול גרידוס. השיר זכה במקום הראשון, וכאשר ביצעה ניקול את השיר שנית, לאחר סיום ההצבעה וההכרזה על הזכייה, היא אף שילבה חלקים מהשיר בשפות האנגלית, הצרפתית וההולנדית, יחד עם הגרמנית המקורית.
ניקול גברה בפער של 61 נקודות על פני נציג ישראל אבי טולדנו שהגיע למקום השני עם שירו "הורה", עם הפרש שיא שנשבר רק ב-1997 ו-2009. ניקול קיבלה באותו ערב 9 פעמים דוז פואה ו-3 פעמים 10 נקודות, לא קיבלה נקודות כלל מלוקסמבורג, וסיימה עם 161 נקודות בסיכום הכללי. זו הייתה הזכייה הראשונה מבין השניים של גרמניה באירוויזיון.
הגרסה האנגלית המלאה של השיר "Ein bißchen Frieden" (באנגלית: "A Little Peace") הפך לסינגל ה-500 שכבש את ראש מצעד הסינגלים הבריטי. הוקלטו גם גרסאות של השיר בצרפתית ("La Paix sur Terre"), הולנדית ("Een beetje vrede"), ספרדית ("Un poco de paz"), דנית ("En smule fred"), סלובנית ("Malo miru"), רוסית ("Немного мира"), פולנית ("Troszeczkę ziemi, troszeczkę słońca"), והונגרית ("Egy kis nyugalmat kívánok én").
ב-1983, זכתה ניקול במקום השני (לאחר שירה של הלהקה ההונגרית ניוטון פמיליה) בפסטיבל השירים הפופולריים העולמי בטוקיו עם השיר של ראלף סיגל/רוברט יונג - "So viele Lieder sind in mir".
בחודש אוקטובר 2010, פרסמה ניקול אלבום להיטים, "30 Jahre mit Leib und Seele".
בתוכנית אירוויזיון בערוץ ה-BBC4 תיארה ניקול את רגשותיה ותחושותיה כאשר הבינה כי ישראל העניקה לה את 12 הנקודות המלאות עבור השיר. היא המשיכה ואמרה כמה חשוב לה הדבר, בהתייחס להיסטוריה בין המדינות, ובהמשך הוזמנה להופיע בירושלים, בעיצומו של הסכסוך עם לבנון.
ניקול נישאה לווינפריד סייברט בשנת 1984 ולהם שתי בנות - מארי-קלייר, ילידת 1984, מטפלת בדיבור, וג'ואל. בשנת 2011 נולדה לניקול נכדה.
הערות שוליים

↑  Rice, Jo (1982). The Guinness Book of 500 Number One Hits (1st ed.). Enfield, Middlesex: Guinness Superlatives Ltd. p. 224. ISBN 0-85112-250-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 132281023  ISNI: 0000 0000 7756 602X  LCCN: no2005023051  MusicBrainz: 2adb0ccf-24c5-4b69-85dd-dc5093020db2  NTA: 070654239  VIAF: 88133761   WorldCat (עם VIAF): 88133761
זואבים

לוחמים זואבים צרפתים במלחמת קרים, ציור מאת אלכסנדר ראצ'ינסקי, 1858
שני חיילים הולנדים מיחידת הזואבים של מדינת האפיפיור בשנת 1870
זואבים (בצרפתית -  Zouaves מהמילה הברברית "זואווה", שם של שבט קבילי, ביחיד: זואווי) היה שמם של לוחמים של "לוחמה רגלית קלה", שהשתייכו ל"צבא אפריקה" (Armée d'Afrique) במסגרת הצבא הצרפתי.
בשנים הראשונות הם היו ילידים מוסלמים מצפון אפריקה ובהמשך מוצאם היה נוצרי אירופי, לרוב צרפתי.
שמם נקשר במיוחד למלחמות של האימפריה הצרפתית השנייה והם נודעו במדיהם הייחודיים בהשראה צפון-אפריקאית: מעילים קצרים פתוחים מקדימה, שרוול ולעיתים קרובות - אבנטים וכובעים מיוחדים ללא מצחיה. יחידות הזואבים היו קיימות בשנים 1962-1830. תחילה התגייסו מקרב האוכלוסייה הקבילית באלג'יריה אחרי כיבוש ארץ זו במחצית הראשונה של המאה ה-19. החל משנת 1842 גויסו אליהן רק חיילים אירופיים, רובם צרפתים. אחרי רפורמת הצבא הצרפתי בצפון אפריקה בין נובמבר 1942-מאי 1945 יחידות הזואבים קלטו שוב מוסלמים מקומיים 
גדודי הזואבים יחד עם אלו של הצלפים האלג'יראים זכו למספר הרב ביותר של עיטורים צבאיים בצבא הצרפתי, אחרי גדוד הרגלי הקולוניאלי ממרוקו (RICM) וגדוד הצועדים של לגיון הזרים.
גם ארצות אחרות הקימו לתקופות קצרות יחידות זואבים לפי הדגם של הצבא הצרפתי: האימפריה העות'מאנית, מדינת האפיפיור, ארצות הברית בימי מלחמת האזרחים האמריקנית (1865-1861) וברזיל בימי מלחמת פרגוואי (1870-1867).
מקור המושג

המילה "זואב" בא משם אחד משבטי הקבילים שהתגורר בפסגות הרי ג'ורג'ורה. התושב הילידי הראשון שגויס לשירות צרפת בעת כיבוש אלג'יר היה זואווי, בן לאותו שבט זואווה, ומשם המושג הוכלל כאל כל הלוחמים הילידים שגויסו. בני זוואווה שימשו קודם לכן כחיילים, לרבות יניצ'רים, בממלכת אלג'יר בת חסות של האימפריה העות'מאנית ושירתו את הדיי של אלג'יר. אחרי כיבוש אלג'יר על ידי הצרפתים ב-1830 הצבא הצרפתי שילב אותם ביחידה מיוחדת שנקראה "גיס הזואבים" (Corps des zouaves) שמעמדו סודר רשמית על ידי צו מלכותי בשנת 1831.
הזואבים הצרפתים > כיבוש אלג'יריה

ביוני 1830 נחת הצבא הצרפתי בסידי פרג' או סידי פרוש וב-5 ביולי הכניעה את העיר אלג'יר. ב-15 באוגוסט 1830 הרוזן בומון, מפקד חיל המשלוח הצרפתי, החליט בעצת הקולונל אלפרד ד'אוביניוסק, לגייס 500 זואבים ראשונים מתוך יחידה ששירתה את שלטון הכיבוש העות'מאני. הייתה זו פלוגת הזואבים הראשונה.
ב-1 באוקטובר 1830 גייס יורשו בתפקיד, הגנרל ברטראן קלאזל, לשירותו, בנוסף לשאריות יחידת הזואבים של הדיי של אלג'יר ושל סגנו, עוד לוחמים "מורים", ערבים וקולוגלי, והקים על בסיס זה את גיס הזואבים (Corps des zouaves). 
גיס זה הורכב משתי פלוגות בסך הכל - 700 לוחמים. קמו גם שתי יחידות (escadrons) של פרשים זואבים, אך אלו שולבו החל מ-1831 ב"גדוד הציידים האפריקני". יחידה זו הייתה מעורבת כששולבו בה גם ילידים וגם צרפתים שורשיים, עם משכורת זהה. נעשה ניסיון כושל לשלב בתוכם גם מתנדבים פריזאים. בסופו של דבר אלו האחרונים שובצו בגדוד הרגלים מס. 67.
בשנת 1838 הוקמה פלוגה נוספת ושלוש היחידות הרכיבו את הגדוד בפיקודו של המייג'ור למוריסייר. זמן מה אחרי הקמת יחידת הצלפים האלג'יראים ה"טורקוס" כגוף צבאי המורכב מחיילים מוסלמים, שונה אופיו של גדוד הזואבים והוא גייס חיילים מצרפת המטרופוליטנית בלבד.
בימי כיבוש אלג'יריה על ידי צרפת שירתו הזואבים שירות צבאי ארוך. בין אוקטובר 1831 לינואר 1831 השתתפו הזואבים בקרבות נגד הביי של טיטרי ובכיבוש הזמני של בלידה ושל מדאה. הצלחתם המהדהדת הראשונה התרחשה במבצע במעבר מוזאיה ב-3 ביולי 1831 [דרוש מקור] כשהם חיפו על נסיגת חיל המצב הצרפתי ממדאה.
אחר כך הצטיינו בקרבות מיטיג'ה בספטמבר 1836 ובמצור על העיר קונסטנטין ב-1837. מגויסים בהתנדבות או על ידי העברה מיחידות אחרות אחרי ותק של לפחות שנתיים, זכו הזואבים למעמד אליטיסטי ב"צבא אפריקה" שבמסגרת הצבא הצרפתי.
אחרי ההתלהבות הראשונית (בנוגע לשוויון התנאים בין הילידים והצרפתים), שתי טעויות עיקריות, יש סבורים, מנעו את ההתפתחות הנורמלית של גיס הזואבים. לאמיתו של דבר נראה כי הייתה הערכה מופרזת לגבי יכולות ההתגייסות של הילידים באזור אלג'יר וחמור מזה, אף אחד מהבכירים הצרפתים לא הקדיש מחשבה על התאמת הפעילות הצבאית של הילידים על רקע מנהגיהם ודתם השונה. משום כך בצו המלכותי מ-7 במרץ 1833 הוחלט על פיזור שני הגדודים הקיימים כדי ליצור אחד בלבד, עדיין מעורב, אך תוך שינויים בתנאי הגיוס של המוסלמים המקומיים, מבחינת אורך השירות וכו'. כמו כן התאפשר גיוסם המוגבר של הצרפתים שהתיישבו באלג'יר. אחרי 1835 הוקם גדוד מעורב  שני בצורה דומה וגדוד שלישי ב-1837.
הגדוד הראשון הועמד תחת פיקודו של מייג'ור למרויסייר. הוא הצטיין בקרב אוארנסיס (1842), בקרב איסלי (1844) ובכיבוש זעטשה ב-1849. 
צו מלכותי מ-8 בספטמבר 1841 שהורה על ארגון מחדש של הצבא הצרפתי, ציין הקמתו של גדוד זואבים המורכב משלוש הפלוגות שתכלולנה אך ורק תושבי צרפת המטרופוליטנית ותושבים צרפתים מצפון אפריקה לרבות אחוז די משמעותי (לפעמים רבע) של יהודים אלג'יראים. ב-7 בדצמבר 1841 הוקמה יחידת צלפים ילידים אלג'יראים שנודעו בכינוי "טורקוס".
הזואבים הצרפתים > מערכות האימפריה הצרפתית השנייה

בשנת 1852 הצבא הצרפתי כלל שלושה גדודי זואבים. כל אחד מהם שובץ במחוז אחר של אלג'יריה, שבו החזיק מחסנים וחיל מצב משלהם לעת שלום.
זאת בעקבות צו מ-13 בפברואר 1852 החתום על ידי הנסיך לואי-נפוליאון שהעלה לשלושה את מספר גדודי הזואבים, כשכל אחת מהפלוגות הקיימות הייתה גרעין לגדודים החדשים. כדי להבחין ביניהם צבע הכיסים המדומים במעיל הקצר היה שונה:
הגדוד הראשון שהה בבלידה, במחוז "אלז'ירואה", ולבש כיס מדומה בצבע אדום כהה (garance)
הגדוד 2 שהה באוראן, בקסרקטין שאטו נף, במחוז "אוראנה", צבע לבן
הגדוד 3 שהה בפיליפוויל בקסרקטין "פראנס" במחוז "קונסטנטינואה", צבע צהוב.
מלחמת קרים הייתה המקרה הראשון שבו  שירתו הזואבים מחוץ לאלג'יריה. בהמשך הם שירתו גם במלחמת צרפת-אוסטריה בשנת 1859, בהתערבות צרפת במקסיקו ב-1866-1864 ומלחמת צרפת–פרוסיה ב-1870 (תחת פיקודו של הגנרל, הברון שרט דה לה קונטרי (אנ')). מדי הזואבים והתנהלותם עשו אותם מוכרים היטב מחוץ לצרפת ותמונותיהם פורסמו תכופות בתקשורת הכתובה  המאוירת של התקופה. חיילי גדוד הזואבים מס. 2, שנודעו בכינוי "תני אוראן" זכו להיות מעוטרים בלגיון הכבוד בעקבות קרב מג'נטה ב-1859.
ב-23 בדצמבר 1854 נוצר גדוד רביעי - "הזואבים של משמר הקיסר". גיוס החיילים שבו עוכב עד 15 במרץ 1855 כשהוחזרו לצרפת חלק מהזואבים שלחמו במלחמת קרים. הזואבים של משמר הקיסר נשלחו לשרת גם הם במלחמת קרים ואחר כך בכל מערכות האימפריה הצרפתית השנייה. חיל המצב שלהם בעת שלום נמצא בהתחלה בסן קלו (Saint Cloud), אחר כך, החל משנת 1857 בוורסאי. חיילי הגדוד הזה לבשו את מדי הזואבים הקלאסיים, כשהכיסים המדומים במעיליהם בצבע כחול.
הזואבים הצרפתים > מערכות האימפריה הצרפתית השנייה > מלחמת קרים

בקרב אלמה בקרים גדוד הזואבים מס. 3 הפתיע את הרוסים, אחרי שטיפסו על מתלולים סלעיים וכבשו מידיהם את התותחים וכיוונו אותם אליהם. זה היה קרב מכריע בגורל הקרבות. לזכר ניצחון זה הוקם מאוחר יותר פסל הזואב של גשר אלמה שמעל נהר הסן בפריז. במותו המרשל סן-ארנו ציווה שכיתת זואבים תלווה את ארונו בלוויה. 
בעקבות קרב זה הורה נפוליאון השלישי על הקמת גדוד הזואבים של משמרו.
הזואבים הצטיינו במעשי גבורה גם בעת הקרבות בבלקלאווה ואינקרמן. שלושה מתוך שבעה גדודים שהשתתפו בקרב לכיבוש המגדל מלקוף היו גדודי זואבים.
הזואבים הצרפתים > מערכות האימפריה הצרפתית השנייה > המערכה באיטליה 1859

בין לבין דיכוין של מרידות שבטים בקביליה, נאלצו הזואבים להתגייס גם למלחמת אוסטריה-סרדיניה שהתרחשה באיטליה בשנת 1859.
הזואבים לחמו בגבורה בקרבות מג'נטה וסולפרינו. ב-20 ביוני 1859 זכה דגל הגדוד 2 לעיטור לגיון הכבוש כפרס על תפיסת הדגל של גדוד הרגלים 9 של אוסטריה בקרב מג'נטה. אותו מעשה גבורה בוצע על ידי שליש בשם סוויין וזואב בשם דורייר. 
הזואבים בלטו בהשתתפותם בכל שלבי המלחמה באיטליה. למשל הגדוד 3 הצטיין קרב פלסטרו.
זואבים במדינות אחרות > הזואבים האפיפוריים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
זואבים במדינות אחרות > הזואבים הספרדים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
זואבים במדינות אחרות > הזואבים הפולניים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
זואבים במדינות אחרות > הזואבים במלחמת האזרחים של ארצות הברית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאה נוספת

Bruno Carpentier, La légende des zouaves Ed. Sopaic
Jean -François Catteau, Militaria n° 129 & 197, Histoire & Collection
פסל הזואב בגשר אלמה, שהוקם לזכר מעשי הגבורה של הזואבים בקרב אלמה ב-20 בספטמבר 1854 בימי מלחמת קרים
"הזואב" מאת וינסנט ואן גוך
סטפן (זמר)

| --- | --- |

 לידה:  24 בדצמבר 1997 (בן 27) אסטוניה אסטוניה
 שם לידה:  סטפן ארפטיין
 מוקד פעילות:  אסטוניה
 תקופת הפעילות:  מ-2018
 עיסוק:  זמר-יוצר
 סוגה:  פופ • נשמה
 שפה מועדפת:  אסטונית
 כלי נגינה:  שירה
 פרופיל ב-IMDb
 
סטפן איירפטיין (באסטונית: Stefan Airapetjan; נולד ב-24 בדצמבר 1997) הוא זמר-יוצר אסטוני ממוצא ארמני. הוא השתתף שלוש פעמים בקדם האסטוני לאירוויזיון אסטי לאול.
קריירה

בשנת 2018, כחבר בלהקת Vajé, הוא שר את השיר "Laura" באסטי לאול. הם סיימו במקום השלישי. שנה לאחר מכן התחרה פעם נוספת בקדם האסטוני לאירוויזיון 2019, עם השיר "Without You", שהגיע למקום השלישי גם כן. ב-13 בנובמבר 2019 הכריזה רשות השידור האסטונית (ETV) כי סטפן ישתתף באסטי לאול לאירוויזיון 2020, עם השיר "By My Side". הוא העפיל לגמר מחצי הגמר הראשון של האירוע, וסיים במקום השביעי.
ב-4 בדצמבר 2021 השתתף ברבע הגמר השלישי של הקדם האסטוני לאירוויזיון 2022, אסטי לאול, והעפיל לשלב חצי הגמר, ששודר ב-5 בפברואר 2022. הוא הגיע למקום הראשון בגמר הקדם, עם השיר "Hope". ב-12 במאי 2022 ביצע סטפן את "Hope" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-14 במאי הופיע סטפן בגמר התחרות. עם תום הקראת התוצאות הוא דורג במקום ה-13 עם 141 נקודות (43 מהשופטים ו-98 מהקהל).
דיסקוגרפיה > סינגלים

"Without You"
"Better Days"
"We'll Be Fine"
"By My Side"
"Hope"
הערות שוליים

↑  Davies, Megan (10 בנובמבר 2022). "Estonia: Eesti Laul 2018 Participants Announced". Eurovoix (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Farren, Neil (1 בדצמבר 2018). "Estonia: Eesti Laul 2019 Entries Released". Eurovoix (באנגלית). {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Charlotte Jensen, Eurovision 2022: Semi-final 2 result – these are the lucky qualifiers, ‏12th May 2022
↑  eurovisionworld, Eurovision 2022 Grand Final
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0005 0707 5424  MusicBrainz: 221621a1-a1cb-4756-9906-0f3107f9de41  VIAF: 20165264846310192515   WorldCat (עם VIAF): 20165264846310192515
רוז פוסטאנס

| --- | --- |

רוז פוסטאנס במהלך הופעתה בעכו לרגל יום העצמאות 2014
 לידה:  2 בינואר 1967 (בת 58) טאגיג, הפיליפינים
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ, R&B, סול
 חברת תקליטים:  "ארומה מיוזיק"
 
רוז אוסנג פוסטאנס (באנגלית: Rose Osang Fostanes; נולדה ב-2 בינואר 1967) היא זמרת פיליפינית. זוכת המקום הראשון בעונתה הראשונה של תוכנית המציאות "אקס פקטור ישראל".
ביוגרפיה

פוסטאנס נולדה בעיר טאגיג (אנ') שבפיליפינים. בשנת 1990 החלה לעבוד כמטפלת באירופה. בין השנים 2008 –2013, עבדה כמטפלת בישראל. לפני השתתפותה בתוכנית "אקס פקטור ישראל" הייתה סולנית בלהקה שהופיעה בבר קטן בנווה שאנן שבתל אביב.
פוסטאנס השתתפה בעונה הראשונה של "אקס פקטור ישראל", וזכתה בה במקום הראשון. במסגרת התוכנית ביצעה את "The Best" של בוני טיילר. הזמרת שירי מימון שימשה כמנטורית שלה בתוכנית.
בינואר 2014, נעתר שר הפנים, גדעון סער, לבקשתה של פוסטאנס, והעניק לה ויזה מיוחדת לעבוד כזמרת בישראל, זאת על אף שאינה בעלת אזרחות או מעמד של תושבת ישראלית. במרץ 2014 התארחה בהופעה של שירי מימון. באוקטובר 2015 החליט שר הפנים סילבן שלום להעניק לה ויזת אמן לשנה.
פוסטאנס היא לסבית מוצהרת, חיה עם בת זוג והתגוררה בתל אביב עד 2013.
פוסטאנס חזרה לפיליפינים, ומתפרנסת כמטפלת ומהופעות קטנות.[דרוש מקור]
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2014: (Rose Fostanes (My Way
הערות שוליים

↑  The X Factor Israel (2013-12-04), ישראל X Factor - רוז פוסטנס - (Best (Simply The Best, נבדק ב-2018-11-01
↑  רוז פוסטאנס קיבלה אישור לעבוד כזמרת בישראל, באתר nana10‏, 20 בינואר 2014
↑  אסף נבו, ‏שלגיה בשרב: שירי מימון פצצת פופ מושלמת, באתר ‏מאקו‏, 22 במרץ 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: c0c72f4a-f10d-4b47-81b9-25bb492b3600 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הדיסה

| --- | --- |

 לידה:  22 באוקטובר 1985 (בת 39) מול, בלגיה
 שם לידה:  הדיסה אצ'יקגז
 מוקד פעילות:  בלגיה • טורקיה
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  זמרת-יוצרת, רקדנית, מנחת טלוויזיה
 סוגה:  פופ • R&B
 שפה מועדפת:  אנגלית, צרפתית, טורקית, הולנדית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  חברות תקליטים שונות
 http://hadiseacikgoz.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
הדיסה אצ'יקגז (בטורקית: Hadise Açıkgöz; נולדה ב-22 באוקטובר 1985) היא זמרת-יוצרת, רקדנית ומנחת טלוויזיה בלגית-טורקייה. הדיסה זכתה להצלחה בינלאומית לאחר שהוציאה את אלבום הבכורה שלה Sweat, בשנת 2005. הסינגל השני מתוכו "Stir Me Up", זכה להצלחה בטורקיה, והגיע אל המקום השני במצעד השירים הרשמי של המדינה. בשנת 2008, יצא אלבומה השני הקרוי על שמה, Hadise. האלבום זכה להצלחה, ומתוכו יצאו הלהיטים "A Good Kiss", ‏"My Body", ‏ו-"Deli Oğlan".
בשנת 2009, יצא אלבומה השלישי Fast Life. הסינגל הראשון מתוכו "Düm Tek Tek", היה ללהיט בינלאומי, אשר ייצג את טורקיה באירוויזיון 2009. בחצי הגמר הגיע השיר אל המקום השני עם 172 נקודות, בעוד בגמר הגיע אל המקום הרביעי עם 177 נקודות. השיר הפך לראשון של הדיסה אשר הגיע לפסגת מצעד השירים של פלנדריה. לאחר הצלחתה באירוויזיון, החליטה הדיסה להמשיך את הקריירה שלה בהוצאת אלבומים בטורקית בלבד.
אלבומה השישי Tavsiye, יצא לאור בשנת 2014, ומתוכו יצא הלהיט הטורקי "Prenses", אשר הפך לאחד מהשירים והקליפים הטורקיים המצליחים ביותר בכל הזמנים.
ביוגרפיה

הדיסה אצ'יקגז נולדה בעיירה מול, שנמצאת בסמוך לעיר אנטוורפן בבלגיה, ב-22 באוקטובר 1985. שמה נבחר על ידי אחד מהסבים שלה, לאחר שבמקור יועד לאחותה הגדולה. הוריה של הדיסה היגרו לבלגיה מסיוואס, טורקיה. להדיסה שתי אחיות ואח. כשהייתה בת 11, הוריה התגרשו.
בהמשך, למדה הדיסה כלכלה ושפות מודרניות באוניברסיטה. היא דוברת חמש שפות: טורקית והולנדית (שהן שפות האם שלה), צרפתית, גרמנית ואנגלית.
בגיל 18 ובתמיכת משפחתה, השתתפה הדיסה בעונה הראשונה של תוכנית הטלוויזיה Idols, הגרסה הפלמית לתוכנית הטלוויזיה Pop Idol. היא לא הצליחה להעפיל לגמר, אך עם זאת, הופעתה זכתה להכרה מצד המנהל הקרוב שלה, יוהאן הנדריקס. הנדריקס יצר קשר עמה והסביר עד כמה הוא התרשם מביצועיה בתוכנית, והציע לה לחתום על חוזה הקלטות, במהלכו היא תוציא אלבום מוזיקה.
קריירה > 2004–2008: Sweat ו-Hadise

בשנת 2004, הוציאה הדיסה את סינגל הבכורה שלה "Sweat", שנכלל באלבום הבכורה שלה, Sweat. שנה לאחר מכן, יצא השיר "Stir Me Up" שהיה ללהיט בטורקיה. הסינגל השלישי "Milk Chocolate Girl", יצא אחריו, ולא שחזר את הצלחתו. הסינגל הרביעי "Ain't No Love Lost", יצא לאור בשנת 2006. הסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום היה ללהיט בטורקיה, וכבש שם את פסגת מצעד השירים הרשמי של המדינה. האלבום עצמו יצא לאור בנובמבר 2006, והגיע עד למקום ה-17 במצעד האלבומים של בלגיה.
את השיר "A Good Kiss", הוציאה הדיסה בשנת 2007. השיר היה ללהיט בטורקיה ותיפקד כסינגל הראשון מתוך אלבומה השני, Hadise. הסינגל השני "My Body", יצא לאור בשנת 2008, והגיע אל המקום השלישי במצעד הטורקי, והשמיני במצעד של פלנדריה. בהמשך, יצא לאור השיר "My Man and the Devil on His Shoulder", שזכה להצלחה נאה בטורקיה. הסינגל הרביעי "Deli Oğlan", היה ללהיט בין-לאומי. לבסוף, הוציאה הדיסה את השיר "Aşkkolik" כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום.
קריירה > 2009–2010: תחרות הזמר של האירוויזיון, Fast Life ו-Kahraman

בשנת 2009, יצא אלבומה השלישי Fast Life. הסינגל הראשון מתוכו "Düm Tek Tek", היה ללהיט בינלאומי, אשר ייצג את טורקיה באירוויזיון 2009. בחצי הגמר הגיע השיר אל המקום השני עם 172 נקודות, בעוד בגמר הגיע אל המקום הרביעי עם 177 נקודות. השיר הפך לראשון של הדיסה אשר הגיע לפסגת מצעד השירים של פלנדריה. שיר הנושא של האלבום "Fast Life", יצא לאור בשנת 2009 כסינגל השני והאחרון מתוכו. השיר זכה להצלחה נאה בטורקיה ובפלנדריה, ונכנס למצעדים הרשמיים של שתי המדינות.
בסמוך להוצאת אלבומה שלישי, הוציאה הדיסה את השיר "Evlenmeliyiz", כסינגל הראשון מתוך אלבומה הרביעי שיצא בשנת 2009 גם כן. השיר זכה להצלחה בטורקיה, והגיע אל המקום השישי במצעד השירים של המדינה. הסינגל השני "Kahraman", יצא לאור בשנת 2010, וזכה להצלחה נאה. האלבום עצמו, יצא לאור ביוני 2009, והגיע לפסגת מצעד האלבומים של טורקיה.
קריירה > 2011–2013: Aşk Kaç Beden Giyer? ו-Tavsiye

בשנים 2011–2020 שימשה הדיסה כמנטורי בגרסה הטורקית של תוכנית המציאות "The Voice" בתשע עונותיה הראשונות.
בשנת 2011, הוציאה הדיסה את הלהיט "Superman", אשר תיפקד כסינגל הראשון מתוך אלבומה החמישי העתידי. השיר זכה להצלחה חסרת תקדים בטורקיה, וכבש שם שלוש פסגות מצעדים. הקליפ הרשמי של השיר הועלה ליוטיוב ב-4 במרץ 2014, וצבר למעלה מ-6.5 מיליון צפיות. הסינגל השני מתוך האלבום "Aşk Kaç Beden Giyer?", שחזר את הצלחת קודמו, והגיע אל המקום השני במצעד השירים של טורקיה. בהמשך, הוציאה את השיר "Biz Burdayız", כסינגל שלא מתוך אלבום. בשנת 2013, הוציאה את הלהיט "Visal", שכבש את פסגת מצעד השירים של טורקיה.
את אלבומה השישי Tavsiye, הוציאה הדיסה בשנת 2014. מתוך האלבום יצא הלהיט "Nerdesin Aşkım", אשר הגיע לפסגת מצעד השירים של טורקיה. הקליפ שלו הפך לוויראלי וצבר למעלה מ-80 מיליון צפיות. הסינגל השני מתוך האלבום "Prenses", יצא לאור ב-2 בדצמבר 2014. השיר הפך לאחד מהשירים הטורקיים המצליחים ביותר בכל הזמנים, והקליפ שלו צבר למעלה מ-280 מיליון צפיות, דבר אשר הופך אותו לאחד מהקליפים הטורקיים הנצפים ביותר בכל הזמנים, ולקליפ הנצפה ביותר של הדיסה. הקליפ הוא הקליפ הטורקי השני הנצפה ביותר בשנת 2014, כשמלפניו עומד הקליפ של השיר "Kalbimin Tek Sahibine", של אירם דריג'י.
הסינגל השלישי מתוך האלבום "Yaz Günü", זכה להצלחה גם כן, כאשר כבש את פסגת מצעד השירים של טורקיה. השיר "Bu Aralar", שיצא כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום הגיע אל המקום הרביעי במצעד.