קהילת יהודי גורליצה
תולדות הקהילה > התפתחות הקהילה

בשלהי המאה ה-18 הקימו יהודי העיר קהילה עצמאית, עם בית כנסת ובית קברות משלהם. תעודות רשמיות על מייסדי הקהילה לא השתמרו, אולם ניתן לשחזר את ראשית הקהילה על פי ראשית קביעתה של הרבנות בעיר. גורליצה הייתה משויכת לגליל צאנז, ולכן, רב גליל צאנז היה גם הסמכות הרבנית של גורליצה, אלא אם כן מינה בה רב עצמאי מטעמו. ידוע שבשנת 1830 התמנה ר' חיים הלברשטאם, בעל "דברי חיים", לרב העיר צאנז, ולאחר שמונה גם לרב הגליל מינה רב בגורליצה. היה זה מחותנו, הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים המכונה גם ר' זלמן לייב טייטלבוים ונודע בשם "ייטב לב" על שם ספרו. יש להניח שמינוי זה היה בסביבות 1838-40.
במחציתה השנייה של המאה ה-19 נרשמה עלייה מהירה במספר היהודים בגורליצה. בתקופה זו התפתחה בגורליצה תעשיית זיקוק הנפט, שמקורותיו התגלו בסביבות העיר, והביאה עושר ושפע לכל תושבי הסביבה. תעשיינים, בנקאים ובעלי הון יהודיים החלו לזרום לגורליצה, הקהילה גדלה, ומספר היהודים הגיע כמעט למחצית מאוכלוסיית העיר. היהודים עסקו בעיקר בסחר ובתעשיית הנפט, ואילו תושבי העיר הקתולים עסקו בעיקר בחקלאות ובמלאכה.
היחסים בין היהודים לשכניהם הפולנים ידעו עליות ומורדות. בגיליון "המגיד" מראש חודש חשוון תרל"א, (26 באוקטובר 1870) התפרסמה ידיעה, המתארת פרעות ביהודי גורליצה, ביום א' של ראש השנה תרל"א. על פי הידיעה, התנפלו "נוצרי העיר" על היהודים שנאספו בבית הכנסת, הכו בהם מכה רבה, פצעו אותם ואחר כך פשטו על בתיהם והחלו לבזוז. היהודים, לפי הידיעה, פנו אל ראש הפלך, שלא היה בידו להושיעם, ולכן היהודים הם אלה שעמדו על נפשם ככל יכולתם. רק לעת ערב, בעזרת המשטרה מקומית ("זענדארמען") הצליחו לעצור בעד הפורעים ולאסור רבים מהם. למחרת ניסו הפורעים להביא לעזרתם כפריים מהסביבה אולם המזימה נודעה והשוטרים מנעו את בואם וכך נרגעו המהומות
אירוע אלים נוסף פרץ עשרים וחמש שנה מאוחר יותר, בשנת 1896, כאשר איכרים יושבי הכפרים סביבות גורליצה התנפלו על יהודים חוכרי בתי המרזח, ואברכים צעירים יצאו באישון לילה לכפרים וחילצו משם את היהודים.
גם פגעי טבע ידעה הקהילה, כמו השיטפון שפקד אותה ביולי 1869, כפי שדווח בעיתון "המגיד" מאוגוסט אותה שנה, ובה הוצף ונפגע בית העלמין היהודי ומצבותיו נשברו לרסיסים, או "השרפה הגדולה" שפרצה בשבת שמחת תורה תרל"ד (3 בספטמבר 1874), שהתפשטה בכל חלקי העיר. שרפה זו כלתה 437 בתים שהיו בעיקר בתי עץ, ובתוכם בתי כנסת ובתי מדרשות. כל מוסדות העיר – היהודיים והגויים עלו בלהבות, והיו גם פגיעות בנפש, בהם יהודיה אחת שנספתה בשרפה. מיד לאחר השרפה החלו לבנות ולשקם את ההריסות, ובעקבות בנייה זו התפתחה בעיר תעשיית לבנים ומפעלי חומרי בניין שונים, שהיו רובם ככולם בידי יהודים. כמו כן נוצר מעמד מיוחד של יהודים בנאים.
בתקופה הראשונה שלאחר חלוקת פולין, גליציה, שנספחה לאוסטריה, עדיין לא השתלבה במעגל הכלכלה האוסטרי, ותעשיות ומפעלים שהיו קיימים קודם לכן נאלצו לעמוד בתחרות קשה, ועל פי רוב כשלו. בעקבות זאת, התדלדלה יהדות גליציה, ויהודים רבים יצאו לחפש פרנסה במקום אחר- רבים פנו לגרמניה, צעירים היגרו לאמריקה, זקנים עלו לארץ ישראל ואחרים נדדו אף רחוק יותר. ר' אשר הלוי, שנולד בגורליצה להורים עניים ב-1849, הרחיק נדוד והגיע עד כלכותה שבהודו ופרסם את קורות חייו בספר, שאף פורסם בעיתון "דבר" בפברואר 1938. בפרק על ילדותו בגארליץ הוא מתאר חיי עוני קשים. ולמרות זאת, בן גורליצה אחר, מ. יאקאב, "מורה הדת מורשה מטעם הממשלה בבתי ספר המדינות בגארליצא", הדפיס חוברת לכבוד חגיגות מלאת מאה שנים לחוקה הפולנית (3 למאי 1891). החוברת, שנקראה "מזכרת לבני ישראל לנמוס- החופש מן ג' מייא 1791", מתארת בקצרה את תולדות היהודים ונדודיהם בארצות השונות, והטובה שעשה הקב"ה עם היהודים כאשר הביאם אל אדמת פולין. כמו כן מכילה החוברת שבח לנדבת ליבו של העם הפולני כלפי בני ישראל במשך הדורות, והטובה הגדולה ביותר שהיטיב "עם פאהלן" ליהודים בחוקתו הנאורה האחרונה מ-3 במאי 1791. החוברת יצאה לאור בעברית ובפולנית ונדפסה בדפוס יאזעף קנאפיקא שהיה בגורליצה.
בהתאם למסורת האוסטרית, הקהילה היהודית לא קבלה תמיכה כספית מהשלטונות - לא העירוניים ולא הממשלתיים, והכנסותיה נשענו על "מס הבשר" (מס מיוחד שהותקן לפי "צו הסובלנות" של הקיסר האוסטרי יוזף השני משנת 9–1785), על ה"צימפל" – מס לקהילה, והכנסות קטנות אחרות.
עד מלחמת העולם הראשונה נמנתה גורליצה עם שבעה מחוזות בגליציה שאוכלוסיית היהודים בהם גדלה באופן יחסי (לא הגרו מהם, ולהפך, באו להתיישב בהם מבחוץ). מספר יהודי גורליצה בשנת 1910 נאמד בכ-3,500 נפש, שהוו 51.2% מכלל תושבי העיר באותה שנה. אולם במהלך מלחמת העולם הראשונה, עת אזור גורליצה היה בחזית הקרבות, ברחו ממנה יהודים רבים, וחלקם הגדול לא שב אליה עוד.