stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פטריק גודפרי
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | אבק לוהט | Heat and Dust | סונדרס, רופא צבאי |  |
| 1985 | זיכרונות אהבה מפירנצה | A Room with a View | הכומר מר איגר |  |
| 1986 | בקצב השעון | Clockwise | מנהל בית ספר מס' 6 |  |
| 1986 |  | Foreign Body | סימונס |  |
| 1987 | מוריס | Maurice | סימקוקס |  |
| 1988 | מניפסטו | Manifesto | ד"ר לומברוסו |  |
| 1988 | על הגבעה השחורה | On the Black Hill | מנהל מכירה פומבית |  |
| 1988 | הנערה על הנדנדה | The Girl in a Swing | חוקר מקרי המוות |  |
| 1992 |  | Black and White |  |  |
| 1993 | המשפט | The Trial | סדרן בבית המשפט |  |
| 1993 | שארית היום | The Remains of the Day | ספנסר |  |
| 1993 |  | Genghis Cohn | מולר |  |
| 1995 |  | Io no spik inglish |  |  |
| 1997 | המהמר | The Gambler | פרופסור אולקין |  |
| 1998 | עכשיו ולתמיד | Ever After | לאונרדו דה וינצ'י |  |
| 2000 |  | The Miracle Maker | מתיו / אנאס | דיבוב |
| 2002 | הרוזן ממונטה קריסטו | The Count of Monte Cristo | מורל |  |
| 2002 | חשיבותה של רצינות | The Importance of Being Earnest | מרימן |  |
| 2005 |  | The Headsman | ברטרם |  |
| 2005 | אוליבר טוויסט | Oliver Twist | מוכר ספרים |  |
| 2006 | נערי ההיסטוריה | The History Boys | כומר ישן |  |
| 2008 | הדוכסית | The Duchess | ד"ר נוויל |  |
| 2009 |  | Shadows in the Sun | ד"ר קלדר |  |
| 2011 |  | Dimensions |  |  |
| 2011 |  | National Theatre Live: Collaborators | ואסילי |  |
| 2012 | עלובי החיים | Les Miserables | מסייה גילנורמנד |  |
| 2013 |  | The Borderlands | האב קלווינו |  |
| 2014 | מר טרנר | Mr Turner | לורד אגרמונט |  |
| 2016 | כטוב בעיניכם | National Theatre Live: As You Like It | אדם |  |
| 2017 | לנשום | Breathe | מר טולנד |  |
| 2018 | מוגלי: אגדת הג'ונגל | Mowgli: Legend of the Jungle | הזאב הזקן | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1966–1971 | דוקטור הו | Doctor Who | טור / מייג'ור קוסוורת' | סדרת טלוויזיה (6 פרקים) |
| 1970 | שש נשותיו של הנרי השמיני | The Six Wives of Henry VIII | סר תומאס ריות'סלי |  |
| 1970–1971 |  | Z Cars | מר דוורו / פקיד קבלה | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1984 | קוריולנוס | Coriolanus | קומיניוס | BBC Shakespeare |
| 1987–1996 |  | The Bill | תפקידים שונים | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 1993 | המפקח מורס | Inspector Morse | ד"ר גריר | בפרק "Deadly Slumber" |
| 2000 | חדר מיון | Casualty | לארי קלארק | בפרק "Marking Time" |
| 2002 | המלחמה של פויל | Foyle's War | ארנסט בנרמן | בפרק "The White Feather" |
| 2003 | המשפחה שלי | My Family | בארי הול | בפרק "Sixty Feet Under" |
| 2007 |  | 2057 | ג'ון גייטר | בפרק "The City" |
| 2007 | דוק מרטין | Doc Martin | מר קלירי | בפרק "The Apple Doesn't Fall" |
| 2019 | חומריו האפלים | His Dark Materials | באטלר |  |
פילמוגרפיה > משחקי וידאו

| שנה | שם | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2010 | BioShock 2 | Buck Raleigh (Multiplayer) |
| 2010 | Red Dead Redemption | The Local Population |
| 2018 | Red Dead Redemption 2 | The Local Pedestrian Population |
הערות שוליים

↑  Desk, BWW News. "Patrick Godfrey, Emma Hamilton & More Complete Cast Of Almeida's MASTER BUILDER". BroadwayWorld.com.
1 2  Patrick Godfrey profile, filmreference.com; accessed 26 March 2015.
↑  Carlton Hobbs Bursary winners at BBC.co.uk, accessed 23 January 2018
↑  "Patrick Godfrey". nationaltheatre.org.uk. National Theatre. אורכב מ-המקור ב-30 באוקטובר 2015. נבדק ב-8 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ever After: A Cinderella Story (1998) - Andy Tennant | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related". AllMovie.
↑  "Patrick Godfrey". TV.com. CBS Interactive.
↑  "Patrick Godfrey – Movies and Filmography – AllMovie". AllMovie.
↑  "Patrick Godfrey". bfi.org.uk. BFI. נבדק ב-8 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5868746  GND: 1061657116  ISNI: 0000 0000 4654 3589  LCCN: no2007151723  MusicBrainz: 5c7bcbb3-a936-4170-afc0-173decb9adc9  NKC: xx0176269  VIAF: 44093820   WorldCat (עם VIAF): 44093820
פרדיאל

| --- | --- |
סמל פרדיאלסמל פרדיאל

פרדיאל וברקע הר פוסטבארו
 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  בראשוב
 מושל:  Sorin-Ioan Ciobanu
 בירת העיירה:  פרדיאל 
 תאריך ייסוד:  26 בפברואר 1705 
 שטח:  58.40 קמ"ר
 גובה:  1,059.000000 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,020 (1 בדצמבר 2021)
  ‑ צפיפות:  107 נפש לקמ"ר (2002)
 קואורדינטות:  45°30′17″N 25°34′43″E﻿ / ﻿45.504722222222°N 25.578611111111°E﻿ / 45.504722222222; 25.578611111111 
 אזור זמן:  UTC +2
 www.primaria-predeal.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור פרדיאל(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור פרדיאל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תחנת הרכבת בפרדיאל
פְּרֶדְיאָל (ברומנית: Predeal) היא עיירת סקי בעמק הפרחובה, במחוז בראשוב שברומניה. היא נמצאת בגובה 1,060 מ' מעל פני הים, והיא העיירה הגבוהה ביותר ברומניה.
פּרדיאל מונה 5,615 תושבים (נכון לשנת 2002).
מקור השם

השם פרדיאל מקורו בשפה הרומנית - "Pre Deal", שפירושו "לפני הגבעה", או במילה הסלבית "פּרֶדֶל", שפירושה "גבול", "תחום".
פרנסיס ספריגס

דמותו של הפיראט פרנסיס ספרינגס, ציור משנת 1888
פרנסיס ספריגס (אנגלית: Francis Spriggs) היה פיראט בריטי, והיה מזוהה עם הפיראט ג'ורג' לותר ואדוארד לואו. הוא היה פעיל בקריביים ובמפרץ הונדורס בראשית 1720.
קריירה מוקדמת

אף על פי שחלק גדול מראשית חייו אינם ידועים, פרנסיס ספריגס הוזכר לראשונה כראש צוות של הפיראט אדוארד לואו (אולי כחלק מאנשי הצוות המקוריים שעזבו את שירותם אצל של קפטן ג'ורג' לותר). עם זאת, לאחר שקיבל פיקוד על הכיבוש האחרון של הפריגטה הבריטית בת 12 תותחים ״סקוורל״ (ששינתה את שמה ל״דלייט״ זמן קצר לאחר מכן), הוא ולואו נפלו ככל הנראה קורבן למרד של אחד מאנשי הצוות, סביב חג המולד 1724, וכתוצאה מכך שניהם ברחו באמצע הלילה מהאוניה.
הדייג פיליפ אשטון שנאלץ לשרת באוניה של לואו וקצין חדש בשם ג'ון ראסל ביוני 1723, נמלט בשנה שלאחר מכן כאשר הספינה של לואו עצרה ליד רואטן. בשנת 1724 הבחין הוא וכמה אנשים אחרים בכלי שנכנס לאזור וקיווה להצלה. כשהבינו שהמלחים הם הפיראטים של ספריגס (וחששו שספריגס עשוי להכיר אותם), הסתתר אשטון, והעדיף לקחת את הסיכויים שלו ברואטן ולא לחזור לפיראטיות.
ספריגס ודלייט

לאחר שעזב את לואו, ספריגס והצוות החלו להניף דגל פירטים שחור הדומה לזה של קפטן לואו והפליגו לכיוון איי הודו המערבית. ב 28 בינואר 1725, הוא בזז ליד רוד איילנד ספינה של קפטן ריצ'רד דאפי.  בנוסף, הם תפסו ספינה פורטוגזית ובזזו את מטענה בזמן שהצוות הועבר סדרת עינויים בו הדליקו טבעת נרות סביב התורן וכל איש צוות נדרש להיכנס למעגל ולהתרוצץ סביבו בזמן שהפיראטים חבטו ונדפקו בהם בסכינים, וכלי נשק אחרים. לאחר שסיימו עם העינויים, הצוות הוחזר לספינתם, שאותה הציתו הפיראטים.
עם הגעתם לקריביים, ספריגס וצוותו כבשו ספינה סוחר נוספת ממרטיניק ליד סנט לוסיה וכן כלי שיט עם מטען עץ, שרובו הושלך לים לאחר שהפיראטים לקחו ככל יכולתם. בתחילת 1724, בעודם במימי ניו אינגלנד, ספריגס ודלייט קיבלו הודעה על מותו של המלך ג'ורג 'הראשון ושוחחו על האפשרות לקבל חנינה מלכותית במהלך השנה לאחר שיט מאי רוד ב־27 במרץ 1724.
במפרץ הונדורס

בתחילת אפריל עגן ספריגס ברוטאן ליד מפרץ הונדורס, שם הוריד לחוף את האסירים שנלכדו במהלך ההפלגות. רבים מהאסירים הללו הציגו את הפגיעות הגופניות שנגרמו על ידי הפיראטים במהלך שבייתם כשהיו נתונים לצורות עינויים שונות כמו שנאלצו לאכול צלחות עם שעוות נרות.
כשהם תיקנו ושיפצו את ספינתם באי מערבית לרוטאן, ספריגס ודלייט הפליגו לסנט קיטס מתוך כוונה לפגוש את קפטן מור מספינת ״איגל״, ספינה שתקפה קודם לכן את ג'ורג' לותר ליד בלנקו.
עם זאת, עד מהרה הם פגשו בפריגטה צרפתית ונאלצו לברוח. לאחר בריחתם הם תפסו ספינה ליד ברמודה ואז, כשהתקרבו לסנט קיטס, הם תפסו ספינה נוספת ב־4 ביולי 1724. במהלך הלכידה האחרונה הם עינו את הצוות בשיטות שלמדו מלואו - הניפו את האסירים גבוה ככל האפשר על התורן המרכזי, על המפרשים העליונים והפילו אותם משם חזרה לסיפון.
חזרה למפרץ הונדורס

ספריגס איחד כוחות יחד עם קפטן ריצארד סיפטון, שקיבל פיקוד על הספינה של לואו ״הפי קריסמס״ לאחר שאנשי צוותו של לואו התפזרו. לאחר לכידת הספינה ליד פורט רויאל, ספריגס נאלץ לסגת ממפגש עם שתי אוניות מלחמה בריטיות, ״דיאמונט״ ו ״ספאנס״. לאחר בריחתם האחרונה, ספריגס כבש ספינה נוספת בדרכו חזרה למפרץ הונדורס. הוא תפס עוד עשרה או שנים עשר כלי שיט אנגלים לפני שנרדף על ידי פריגטה בריטית.
ספריגס נמלט מאותה ספינת מלחמה בריטית בה נתקל בעבר. הוא שוב הצליח להימנע מלכידה, אף על פי שציו התפרק כשהוא נפרד מסיפטון. ייתכן והיה זה הזמן שהסגן של ספריגס, פיליפ לין, לקח את ספינת הפרסים ״נימפה״ והשאיר את ספריגס לבדו שיצא להפלגה לניו-פאונדלנד.
מעט ידוע על הקריירה המאוחרת שלו. על פי דיווחי העיתונים, הוא היה עדיין פעיל באזור ובאפריל 1725 כבש כמה ספינות נוספות.
על פי דיווח בעיתון אחד, ספריגס היה פעיל עד סוף שנת 1726, כאשר נישבה על אי עם ריצארד סיפטון ועם פיראט אחר מפורסם, אדוארד לואו. הדו"ח מקורו בעיתון ״פוסט-בוי״ מיום 25 ביוני 1726. המקור היחיד הידוע הוא כאמור העיתון "פוסט-בוי" שעדיין קיים. בדיווח בעמוד הראשון, נכתב כי ״ספינה ממפרץ הונדורס נלכדה על ידי ספינה ספרדית, ואחר כך נלכדו הספרדים והועלו על סיפון של ספינת מלחמה שתפסה פירטים, ויצאה איתם לג׳מייקה. [וגם] כי לואו וספריגס היו בין השבויים, שרובם היו אינדיאנים."
לדברי מקור אחר, ספריגס וסיפטון עדיין נרדפו על ידי ספינות בריטיות. אנשיו של ספריגס נלכדו לצד סיפטון שישן, ואילו ספריגס וגם לואו עצמו נמלטו שוב .  קופר פוצץ את ספינתו באבקת שרפה ולא נתפס.
הערות שוליים

↑  Flemming, Gregory N. (2014). At the Point of a Cutlass: The Pirate Capture, Bold Escape, and Lonely Exile of Philip Ashton. Lebanon NH: ForeEdge. ISBN 9781611685626. Retrieved 31 January 2018.
↑  Elizabeth Donnan (1932), Documents Illustrative of the History of the Slave Trade to America, vol. III, p. 118.
↑  Dow, George Francis; Edmonds, John Henry (1923). The Pirates of the New England Coast, 1630-1730. Salem MA: Courier Corporation. p. 287. ISBN 9780486290645. Retrieved 18 June 2017.
↑  Earle, Peter (2013). The Pirate Wars. Lebanon NH: Macmillan. p. 205. ISBN 9781466849075. Retrieved 5 June 2017.
↑  "Greg Flemming - America's Worst Pirates". Retrieved 22 June 2017.
פסכתר

איור הפסכתר
צורת פסכתר, כלי נפוץ לקירור יין בתרבות היוונית
פסכתר (מיוונית, ψυκτήρ פסיקטר – 'כלי לצינון יין'/ בארמית כלי גדול) הוא גיגית נחושת גדולה, ששימשה כאחד מכלי השרת בבית המקדש. הפסכתר מכילה לתך אחד (כ־125 ליטר לדעת ר' חיים נאה), והיא בעלת גלגלים כדי שתוכל לנוע בחופשיות על גבי מזבח העולה מבלי לגרום פגימה באבנים ופסילתם. על מנת למנוע ממנה להתדרדר מהכבש בשעת הסעתו, חיברו אליה שתי שרשראות, בהן אחזו שני כהנים, האחת לגרירת הפסכתר והשנייה לייצובה.
השימוש בפסכתר

לפסכתר היו שלשה שימושים כפי שמזכירה המשנה במסכת תמיד:
השימוש בפסכתר > הסרת הדשן ממזבח העולה

לעיתים התמלא התפוח (ערמת אפר שהצטברה על מזבח העולה והייתה עגולה כתפוח) בדשן והיה צורך להוציא אותו מבית המקדש.
בשלב זה היו מעלים את הפסכתר על המזבח והיו מכניסים לתוכו את הדשן.
לאחר מכן היו מוציאים בעזרת הפסכתר את כל הדשן שהיה בתפוח אל בית הדשן שהיה מחוץ לירושלים.
השימוש בפסכתר > שרצים בשבת

כאשר מצאו שרץ בשבת בתוך העזרה, היו מניחים עליו את הפסכתר כדי שהכהנים לא ידרכו על השרץ ויטמאו.
השימוש בפסכתר > גחלים בשבת

בכל בוקר היה הכהן שאחראי על הקטרת הקטורת עולה למזבח העולה ובעזרת מחתת כסף היה חותה גחלים ממערכת הקטורת.
לאחר מכן הכהן היה מעביר את הגחלים שעל מחתת הכסף למחתת זהב.
מחתת הזהב הייתה קטנה יותר ממחתת הכסף ולכן התפזרו על רצפת העזרה גחלים.
בכל יום רגיל היו מטאטאים את הגחלים לאמת מים אבל בשבת היה אסור לעשות את זה
ולכן היו מניחים על הגחלים את הפסכתר.
השימוש בפסכתר > מגן מפני אש התמיד

מלבד שימושיו של הפסכתר שמוזכרים במשנה, מוזכר שימוש נוסף שהיה תקף רק במשכן העדות. 
מובא בתלמוד: "תניא, אש תמיד תוקד על המזבח לא תכבה בשעת מסעות מה היו עושין לה? היו כופין עליה פסכתר, דברי רבי יהודה.
כלומר: אם אש בערה באופן קבוע על המזבח, איך היו מסתדרים עם האש בשעת המסעות? וכיצד לא נשרף הבד המכסה את כלי המשכן. יוצא שלדעת רבי יהודה, בעת המסעות היה לפסכתר שימוש נוסף – סיר מגן מפני אש.
הערות שוליים

↑  אברהם אבן שושן, מילון אבן שושן, מחודש ומעודכן לשנות האלפיים, המילון החדש בע"מ, תשע"ג
↑  תרגום לסיר או סירה ”וְעָשִׂיתָ סִירוֹתָיו לְדַשְּׁנוֹ” (ספר שמות, פרק כ"ז, פסוק ג') – תרגום: פְּסַכְתֵּירְוָתֵיהּ.
↑  רמב"ם, הלכות בית הבחירה, פרק ב', הלכה ב'.
↑  מסכת תמיד, פרק ה' משנה ה'.
↑  בעניין הוצאת שרץ מהעזרה בשבת רבי עקיבא אומר כל מקום שחייבין על זדונו כרת ועל שגגתו חטאת, משם מוציאים אותו, ושאר כל המקומות כופין עליו פסכתר - תלמוד בבלי,  מסכת עירובין, דף ק"ד, עמוד ב'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יומא, פרק ד', משנה ו'.
| מזבח העולה |
| --- | --- | --- |
| מערכות מזבח העולה | המערכה הגדולה • מערכה שנייה של קטורת • מערכת התמיד |  |
| מקומות על מזבח העולה | הכבש • התפוח • השיתין • בית הדשן |  |
| כלי מזבח העולה | פסכתר • מגרפה • מזרק • מחתה |  |
| עבודות במזבח העולה | תרומת הדשן |  |
צב רך חלק

| צב רך חלק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: צבים רכים
סוג:: צב רך אמריקני
מין:: צב רך חלק
שם מדעי
 Apalone mutica ‏לסואר, 1827
תחום תפוצה


צב רך חלק (שם מדעי: Apalone mutica) הוא מין של צב ממשפחת צבים רכים החי באמריקה הצפונית.
מאפיינים

אצל צבים אלה ישנה דו-צורתיות זוויגית והנקבות גדולות בהרבה מהזכרים. אורכם של הנקבות 16-35 ס"מ ואורך הזכרים 11-17 ס"מ. הם בעלי שריון חלק בצבעי חום עד כתום ובעלי ראש קטן עם חוטם המופנה כלפי מעלה. כפות הרגליים ארוכות אך הזנב קטן.
הצב נפוץ ברחבי נהר המיסיסיפי ויכול לשחות גם בזרמים חזקים אך מעדיף בריכות, אגמים וביצות הסמוכים לנהר. הוא רובץ במים בקרקעית ומחכה לטרף קטן. הוא טורף סרטני נהרות, דגים ומינים קטנים אחרים וגם צמחייה מיימית, אצות או פירות.
תת-מינים

Apalone mutica calvata
Apalone mutica mutica
הערות שוליים

↑  צב רך חלק באתר הרשימה האדומה של IUCN
פריקי

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  כריסטופר ב. לאנדון 
 הופק בידי:  ג'ייסון בלאם
 תסריט:  כריסטופר ב. לאנדון, Michael Kennedy 
 עריכה:  בן בודואין
 שחקנים ראשיים:  קתרין ניוטון וינס ווהן סלסט אוקונור מישה אושרוביץ' אוריה שלטון דנה דרורי קייטי פינרן אלן רוק
 מוזיקה:  ביר מקרירי
 צילום:  לורי רוז
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  בלאמהאוס הפקות
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 13 בנובמבר 2020
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה סלאשר קומדיה שחורה
 www.freaky.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
פריקי (באנגלית: Freaky) הוא סרט סלאשר קומי שחור אמריקאי שביים כריסטופר לנדון לפי תסריט מאת לנדון ומייקל קנדי, והפיק ג'ייסון בלאם. עלילת הסרט מתרחשת באותו יקום קולנועי בו מתקיים הסרט "מז"ל טוב". בתפקידים הראשיים משחקים וינס ווהן וקתרין ניוטון.
הסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-13 בנובמבר 2020 בהפצתה של "סרטי יוניברסל". בישראל, הסרט עלה לאקרנים במהלך יוני 2021.
תקציר העלילה

הסרט מתמקד בדמותה של מילי קסלר בת השבע עשרה שמנסה רק לשרוד את מסדרונות צמאי הדם של תיכון בליספילד ואת אכזריותם של התלמידים הסובבים אותה; אבל כאשר הפגיון העתיק המיסטי של "הקצב", רוצח סדרתי ידוע לשמצה ששם לעצמו למטרה את מילי, גורם ל"קצב" ולמילי להתעורר אחד בגופה של השנייה, מילי מגלה שעומדת לרשותה רק יממה לשוב לגופה לפני שחילוף הגופים יהפוך לקבוע והיא תילכד לנצח בגופו של "הקצב". הבעיה היחידה היא שהיא נראית כעת כמו פסיכופת המבוקש ברחבי העיר ואילו "הקצב" נראה כמוה – והוא מפתח תיאבון לקטל המוני במהלך נשף "השיבה הביתה".
צוות השחקנים והדמויות

קתרין ניוטון – מילי קסלר, תלמידת תיכון שמינסטית שמחליפה גוף עם "הקצב", רוצח סדרתי סוציופתי.
וינס ווהן – "הקצב", רוצח סדרתי מזדקן ומפורסם שמעולם לא נתפס, שמחליף גוף עם מילי בעקבות קללה מיסטית.
סלסט אוקונור – נילה, חברתה הטובה ביותר של מילי, שמאוד מודעת לקורות אותה.
מישה אושרוביץ' – ג'ושוע, חברה ההומוסקסואל של מילי.
אוריה שלטון – בוקר, בן כיתתה של מילי, בו היא מאוהבת.
אלן ראק
קייטי פינרן
דנה דרורי
הפקה

בתחילת אוגוסט 2019, הוכרז כי הבמאי כריסטופר לנדון יכתוב ויביים סרט אימה חדש, כשג'ייסון בלאם ישמש כמפיק תחת דגלה של חברת "בלאמהאוס הפקות" ואדם הנדריקס ישמש כמפיק תחת החברה שלו, "Divide / Conquer". לא נחשפו פרטי עלילה ספציפיים, אך על פי הדיווחים העלילה עקבה אחר דמות אלימה שזורעת הרס בעיירה קטנה. ההפקה התעתדה להתחיל באוקטובר באטלנטה, ג'ורג'יה, והשמועות גרסו שמדובר באתחול מחודש ל"צעקה". עם זאת, מאוחר יותר, לנדון דחה את השמועות שהסרט הוא אתחול מחודש ל"צעקה", והצהיר כי הפרויקט עתיד להיות סיפור מקורי שלוקח השראה מהספר "שישי הפוך" מאת מרי רודג'רס.
מאוחר יותר, באוגוסט, הוכרז כי קתרין ניוטון ווינס ווהן הצטרפו לצוות השחקנים הראשי של הסרט, ושהתסריט נכתב על ידי לנדון ומייקל קנדי. באוקטובר 2019 אוריה שלטון, אלן רוק, קייטי פינרן, סלסט אוקונור ומישה אושרוביץ' הצטרפו לצוות השחקנים.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט נמשכו 35 יום תחת הכותרת המקורית "שישי ה-13 הפוך" ("Freaky Friday the 13th"). צילומי הסרט החלו ב-21 באוקטובר 2019 והסתיימו ב-12 בדצמבר 2019.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים ב-13 בנובמבר 2020, יום שישי ה-13, בהפצת "סרטי יוניברסל". בישראל, הסרט עלה לאקרנים ביוני 2021.
בסוף השבוע הראשון לצאתו גרף הסרט כ-3.7 מיליון דולר בצפון אמריקה, נתון נמוך ביחס לציפיות בגלל עליית התחלואה של מגפת הקורונה, כשרק 47% מבתי הקולנוע בארצות הברית פתוחים. כולל הרווחים של הסרט מחוץ לארצות הברית גרף הסרט בימים הראשונים לצאתו כ-5.6 מיליון דולר.
הערות שוליים

↑  @creetureshow (September 11, 2020). "It's not the craziest idea — they certainly exist in the same Universe" (Tweet). Retrieved September 11, 2020 – via Twitter.
1 2  N'Duka, Amanda (August 29, 2019). "Vince Vaughn, Kathryn Newton Topline Chris Landon Body-Swapping Blumhouse Thriller". Deadline Hollywood. Retrieved October 24, 2019.
↑  Fisher, Jacob (August 6, 2019). "Christopher Landon Set To Write & Direct New Horror Film For Blumhouse (EXCLUSIVE)". DiscussingFilm. Retrieved October 24, 2019.
↑  Cavanaugh, Patrick (August 14, 2019). "Happy Death Day Director Offers an Update on His Upcoming Blumhouse Project". ComicBook. Retrieved October 24, 2019.
↑  Galuppo, Mia (October 23, 2019). "'Looking for Alaska' Actor Uriah Shelton Joins Blumhouse Body Swap Movie". The Hollywood Reporter. Retrieved October 24, 2019.
↑  N'Duka, Amanda (October 24, 2019). "'Succession' Star Alan Ruck, Katie Finneran & More Join Chris Landon Blumhouse Film". Deadline Hollywood. Retrieved October 24, 2019.
↑  "Georgia film and TV production at 36 in November, down from 43 in November 2018". AJC. November 12, 2019. Retrieved November 12, 2019.
↑  "Day 1 - AND SO IT BEGINS!! #bodyswap". Instagram. October 21, 2019. Retrieved November 12, 2019.
↑  "Day 35 - THE LAST DAY. Gonna miss all these people... 😭 #bodyswap". Instagram. December 12, 2019. Retrieved December 16, 2019.
↑  D'Alessandro, Anthony (September 10, 2020). "Universal Sets Blumhouse Body-Swap Movie 'Freaky' For Fall Theatrical Release". Deadline Hollywood. Retrieved September 10, 2020.
1 2  Box Office: 'Freaky' Battles COVID-19 Surge With $3.7M Opening, Hollywood Reporter
פרדי שטוייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 באפריל 1938 (בן 86) גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 
פרדי (אלפרד) שטוייר (נולד ב-1 באפריל 1938) היה האדם היחיד בישראל אשר הורשע בבעילת גופות וריצה על כך עונש מאסר בפועל. מעשי הנקרופיליה שלו הוגדרו בישראל כעבירות על שני סעיפים בפקודת החוק הפלילי כפי שנוסחה באותם ימים - כניסה שלא ברשות לבתי קברות וביזוי גופת אדם.
ביוגרפיה

שטוייר נולד בגרמניה הנאצית ב-1 באפריל 1938 לאם יהודייה וקצין גרמני ששירת באס אס. כילד נאלץ לנדוד עם אמו מבית לבית וממקלט למקלט בניסיון לחמוק מהפצצות של מטוסי בעלות הברית על ערי גרמניה. בפברואר 1945 שהו שטוייר ואימו בדרזדן כשהעיר ספגה הפצצה מאסיבית, בלילה שבין ה-13 ל-14 בפברואר נחרבה דרזדן לחלוטין ו-25 אלף אזרחים נהרגו. בין הקורבנות הייתה אימו של שטוייר, שככל הנראה לקתה בהתקף לב. בנה, אז ילד בן שש, שכב לצד גופתה במשך ימים. "הפכתי לנקרופיל בגלל הנאצים", טען שטוייר. לאחר המלחמה נדד שטוייר ברחבי אירופה ובתקופה זו היה עד למעשי רצח ואונס רבים במהלך הקרבות על אדמת גרמניה.
בשנת 1948 שטוייר עלה ארצה, גדל והתחנך בתל אביב, בבית הספר התיכון "מונטיפיורי" במגמת מכניקה וחשמל. בתחילת שנות ה-60, נשא לאישה את רינה, והחל לעבוד במפעל הפלדה "סולפק" בכפר סבא. לאחר כשנה ושמונה חודשים פוטר מעבודותו ובאותה תקופה החלה גם הידרדרות ביחסים עם אשתו אשר לקחה את בנם המשותף וטסה לגרמניה. נראה שכאן חלה נקודת השבר שבה השתנו חייו, לאחר שהתגרש הוא החל לצלם בחורות צעירות ונערות ובנוסף לכך, היה עורך להן מבחני בד, ומי שנבחרו היו מככבות בסרטי פורנוגרפיה בבימוי עליהן היו מקבלות תשלום רחב מצידו. בחלק מהסרטים הופיעו הנערות ביחד עם כלבים. כאשר בהמשך כשנתפס, הורשע בין היתר בסעיף "משכב עם בעלי חיים", הפרעה נוספת, נדירה גם היא הנקראת זואופיליה, משיכה לבעלי חיים.
שטוייר נהג לפתות נערות מאזור השרון באמצעות כסף על מנת לקיים עימן יחסים. מעט קודם שתכנן נסיעה לגרמניה שטוייר הלך לבית הקברות להוציא גופה. שם התחילה תחילת דרכו הנקרופילית בה נהג להגיע לבית העלמין בחולון בשעות הבוקר על מנת לברר על מועד הלוויתן של נערות שקרובות אליו. לאחר שהיה מגלה את מועד ההלוויה של אותן נערות, היה מגיע ונטמע בקהל האבלים על מנת לשנן את מיקום הקבר. בליל אותו היום היה חוזר עם מכוניתו על מנת להוציא את הגופה, לבצע בה את זממו ולהחזירה השכם בבוקר לפני הגעת עובדי בית הקברות.
חקירת המשטרה העלתה שעובדי בית העלמין הבחינו לא פעם ברגבי עפר שכיסו את הקברים הטריים של הנערות אך לא העלו על דעתם כי מדובר במעשה נקרופילי, ובעיקר חשבו כי מדובר בבעלי חיים שעברו במקום. שטוייר נעצר במקרה על ידי בלשי ימ"ר תל אביב שם גילו לראשונה על פעילותו של נקרופיל ישראלי שפעל במדינת ישראל. לאחר תפיסתו, הודה שטוייר בארבעה מקרים אשר כולם תועדו בביתו באמצעות מצלמה, לצורך הפקת סרטים שנועדו לסיפוקו. באחד מהמקרים הללו, שטוייר לא החזיר את גופת הנערה לבית העלמין וקבר אותה בחורשת ביתו. לאחר שנים, נהג בולדוזר תמים שעבד במקום גילה את השלד של הנערה המדוברת. בעת תפיסתו על ידי חוקרי משטרת תל אביב, שטוייר לא הכחיש את העובדות והודה בביצוע מעשיו. הוא הורשע בבית המשפט המחוזי בתל אביב במספר סעיפים:
מעשים מגונים בקטינות.
קיום יחסים עם קטינות מתחת לגיל ההסכמה
משכב עם בעלי חיים
ביזוי גוויות
שטוייר ריצה את עונשו בכלא רמלה ושוחרר לאחר פחות משנתיים בגיל 31, ומשם נשלח לטיפול בבית חולים פסיכיאטרי באר יעקב, שם סייע לרופאים מתמחים בכתיבת עבודות אוניברסיטאות. כאדם חופשי, חזר שטוייר לגור בתל אביב ועסק למחייתו בגרפיקה ובתיקון מכשירי חשמל ואלקטרוניקה. בשנת 1975 טס לאנגליה וזמן קצר לאחר מכן טס לתאילנד על מנת לפתוח עסק למכירה ותיקון מוצרי חשמל.
לא ברור מה עלה בגורלו של פרדי שטוייר ואם הוא עדיין בין החיים. כל ניסיון לאתר אותו ואת משפחתו עלה בתוהו. מאז היעלמותו של שטוייר לא תועד עוד מקרה של נקרופיליה בישראל.
הערות שוליים

↑  שמעון איפרגן, ‏וידויים של מוח מעוות, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2018
פרס אוסקר להישגים מיוחדים

| --- | --- |
 מיקום הטקס:  לוס אנג'לס, קליפורניה
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה האמריקאית לקולנוע
 תקופת הפרס:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 
פרס אוסקר להישגים מיוחדים (באנגלית: Special Achievement Academy Award) הוא פרס אוסקר הניתן מטעם האקדמיה האמריקאית לקולנוע להישגים התורמים באופן יוצא דופן לסרט קולנוע, אשר לא מוענק בגינם פרס באף אחת מקטגוריות הפרסים הקבועות של האקדמיה. בשנות ה-70 וה-80 הוענק הפרס כמעט מדי שנה, אך מאז 1990 הוא חולק פעמיים בלבד – בשנת 1995 לג'ון לאסיטר (צעצוע של סיפור) ובשנת 2017 לאלחנדרו גונסלס איניאריטו (Flesh and Sand).
הפרס חולק לראשונה בטקס פרסי אוסקר ה-45 אשר נערך בשנת 1973 (בו הוענקו פרסים לסרטים שיצאו בשנת 1972). החל משנת 2009 מוענק הפרס במהלך טקס פרסי הנאמנים ("Governors Awards") בו מחולקים גם פרס אוסקר לשם כבוד, הפרס לזכר אירווינג תלברג ופרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית.
רשימת הזוכים בפרס

| שנה | זוכים | הישג | סרט |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 | אל. בי. אבוט ואיי. די. פלאוורס | אפקטים חזותיים | הרפתקה בפוסידון |
| 1974 | גלן רובינסון, אלברט וייטלוק ופרנק ברנדל | אפקטים חזותיים | רעידת אדמה (אנ') |
| 1975 | פיטר ברקוס | אפקטי קול | ההינדנבורג |
| 1975 | גלן רובינסון ואלברט וייטלוק | אפקטים חזותיים | ההינדנבורג |
| 1976 | גלן רובינסון, קרלו רמבאלדי ופרנק ואן דר ויר | אפקטים חזותיים | קינג קונג |
| 1976 | גלן רובינסון, אל. בי. אבוט ומת'יו יוריצ'יץ' | אפקטים חזותיים | בריחתו של לוגן (אנ') |
| 1977 | בן ברט | קולות | מלחמת הכוכבים |
| 1977 | פרנק וורנר | עריכת אפקטי קול | מפגשים מהסוג השלישי |
| 1978 | לס בואי, קולין צ'ילברס, דניס קופ, רוי פילד, דרק מדינגס וזוראן פריסיץ' | אפקטים חזותיים | סופרמן |
| 1979 | אלן ספלט | עריכת קול | הסייח השחור (אנ') |
| 1980 | בראיין ג'ונסון, ריצ'רד אדלנד, דניס מורן וברוס ניקולסון | אפקטים חזותיים | מלחמת הכוכבים: האימפריה מכה שנית |
| 1981 | בן ברט וריצ'רד אנדרסון | עריכת אפקטי קול | שודדי התיבה האבודה |
| 1983 | ריצ'רד אדלנד, דניס מורן, קן ראלסטון ופיל טיפט | אפקטים חזותיים | מלחמת הכוכבים: שובו של הג'דיי |
| 1984 | קיי רוז | עריכת אפקטי קול | הנהר |
| 1987 | סטפן האנטר פליק וג'ון פוספיסיל | עריכת אפקטי קול | רובוקופ |
| 1988 | ריצ'רד ויליאמס | בימוי אנימציה | מי הפליל את רוג'ר רביט |
| 1990 | אריק ברוויג, רוב בוטין, טים מקגוברן ואלכס פונק | אפקטים חזותיים | זיכרון גורלי |
| 1995 | ג'ון לאסיטר | סרט ההנפשה הממוחשבת הראשון באורך מלא | צעצוע של סיפור |
| 2017 | אלחנדרו גונסלס איניאריטו | מציאות מדומה | Flesh and Sand (אנ') |