stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית ברודצקי
היסטוריה

הבית, שנקרא על שם פרופ' זליג ברודצקי, ממנהיגי ציוני בריטניה, נבנה על ידי הסוכנות היהודית כמרכז קליטה לעולים חדשים בעלי מקצוע מארצות המערב, בעזרת תרומות שגייסה הסתדרות ציוני בריטניה. המבנה תוכנן על ידי רוברט בנט בשנות ה-50, ואבן פינה למבנה הונחה ב-1 בספטמבר 1955, בהשתתפות גיורא יוספטל וחיים לבנון. המעון נבנה על ידי חברת רסקו ונחנך ב-6 ביוני 1957. הבית היה בן ארבע קומות. בשלוש הקומות העליונות היו 24 חדרי מגורים בכל קומה, 48 לזוגות ללא ילדים ו-24 ליחידים. בקומה התחתונה היו ספריה, אולם הרצאות, חדר אוכל, מטבח ומשרדים. הוא ממרכזי הקליטה הראשונים שנבנו בישראל.
המבנה שייך לקרן הפנסיה של עובדי הסוכנות היהודית, וב-2009 שודרג, שופץ ונצבע, והמטבחים והמקלחות חודשו.
חברת נ.כ.ס. (בבעלות אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת תל אביב) מתפעלת את המבנה ומשכירה את יחידות הדיור לציבור הסטודנטים. הסטודנטים יכולים לשכור את היחידות בעלות מופחתת בהשוואה למחירי השוק של דירות באזור.
במסגרת המגורים זוכים הדיירים לשירותים ייחודיים נוספים הכוללים שירותי אבטחה במשך כל שעות היממה, מתחם של מכונות כביסה אוטומטיות, כיתות לימוד, מועדון וניהול שוטף על ידי צוות שירות לקוחות ותחזוקה.
בבניין גם קיימים משרדים של הסוכנות היהודית ועמותות אחרות.
מבנה נוסף ברמת אביב שהחל את דרכו כמעון לקליטת עולים חדשים והיה למגורי סטודנטים הוא "בית מילמן" ברחוב טאגור.
גלריה

בית ברודצקי בחולות רמת אביב הירוקה, 1957
בית ברודצקי, 1957
בית ברודצקי, 1957
פנים המבנה, 1957
מסדרון באגף החדרים, 2016
חזית דרומית עם כניסה ראשית, 2016
הערות שוליים

↑  מעון למומחים ובעלי מקצוע יוקם בתל־אביב, למרחב, 28 באוגוסט 1955
אבן־פנה למעון עולים ע"ש פרופ' ברודצקי, הַבֹּקֶר, 2 בספטמבר 1955
↑  בית ברודצקי נחנך בת"א, חרות, 7 ביוני 1957
The Jewish Agency's Digest of Press and Events, Vol. 10, 1956, p. 1228.
↑  Amiram Harlap, New Israeli architecture, Fairleigh Dickinson University Press, 1982, p. 141.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בית בראודה

| --- | --- |

שביל הגישה לבית בראודה
 מידע כללי
 סוג:  וילת מגורים
 שימוש:  בית מגורים
 כתובת:  רחוב מקדונלד 16, שכונת תל בנימין
 מיקום:  רמת גן
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°05′08″N 34°48′33″E﻿ / ﻿32.085555555556°N 34.809166666667°E﻿ / 32.085555555556; 34.809166666667
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) בית בראודה(למפת גוש דן רגילה) בית בראודה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית בראודה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית בראודה  he בית בראודהhe בית בראודהמפת  __ רמת גן (in English: Ramat Gan)  __ גבעתיים (in English: Givatayim) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון ומערב: __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ גבעת שמואל (in English: Giv'at Shmuel), __ קריית אונו (in English: Kiryat Ono), __ מחנה דורי (in English: Tel HaShomer Base) מדרום: __ אור יהודה (in English: Or Yehuda), __ פארק אריאל שרון (in English: Ariel Sharon Park) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית בראודה הוא וילת מגורים ברחוב מקדונלד 16 בשכונת תל בנימין ברמת גן, המבנה הוא בית מגורים פרטי, ושימש לתקופה כמעונו של שגריר ארצות הברית בישראל, והיה משכנו הרשמי הראשון.
היסטוריה

שכונת תל בנימין, שבגבולה הדרומי שוכן הבית, נוסדה ב-1931 על ידי הנדבן יצחק לייב גולדברג בשטח פרדס שרכש מהטמפלרים שהתגוררו בשרונה במהלך שנות ה-20, ונועדה להיות שכונת גנים לסופרים, משוררים ואמנים. גולדברג גייס לטובת תכנון השכונה את המהנדס פרדריק קיש. השכונה נקראה על שם בנו שנהרג במהלך מאורעות תרפ"ט.
עם הקמת השכונה בחר אליעזר ברוידא, איש עסקים שהיה ממקימי חברות כלכליות רבות שחלקן מאוגדות בחברת אפריקה-ישראל ושימש בתפקיד יושב ראש בנק אנגלו-פלשתינה, להקים בה את ביתו, לצד בכירים אחרים בבנק אנגלו-פלשתינה.
במהלך שנות ה-50 שכרה המדינה את הבית ממשפחת ברוידא ושיכנה בו את שגריר ארצות הברית, ג'יימס מקדונלד, שעד למעבר לבית התגורר במלון גת רימון בתל אביב. שמו של הרחוב בו שכן הבית שונה ונקרא "רחוב מקדונלד" על שמו של השגריר. חמשת שגריריה הראשונים של ארצות הברית בישראל התגוררו בבית, עד תחילת שנות ה-60, אז עבר לבניין מרווח יותר בהרצליה פיתוח, מאז הבית משמש כבית מגורים פרטי.
גלריית תמונות

שער הבית ושביל הגישה, 2018
חזית בית הדירות שהוקם בסמוך לבית, 2015
כניסה לבית הדירות שהוקם בסמוך לבית, 2015
הערות שוליים

1 2 3 4  תמר טוכלר וננה שנקר, כשנדל"ן פוגש פיסת היסטוריה, המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארנון גולן

| --- | --- |

ארנון גולן, 2020
 לידה:  1956 (בן 68 בערך)
 ענף מדעי:  גאוגרפיה, היסטוריה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטת העברית
 מנחה לדוקטורט:  יהושע בן אריה, שלום רייכמן
 תרומות עיקריות
 השפעות מלחמה על הצורות המרחביות והנופים האנושיים במדינת-ישראל, עיצוב המרחב העירוני של ארץ-ישראל, המלחמה בערים במלחמת העצמאות.
ארנון גולן (נולד ב־1956) הוא גאוגרף היסטורי ישראלי, פרופסור מן המניין בבית הספר למדעי הסביבה באוניברסיטת חיפה. מחקריו מתמקדים בגורמים ההיסטוריים, התרבותיים, החברתיים והפוליטיים שעיצבו את תצורת ונופי המרחבים העירוניים במדינת ישראל.
ביוגרפיה

ארנון גולן גדל בראשון לציון, הוא בוגר הגימנסיה הריאלית בראשון לציון. במהלך שירותו הצבאי שימש כלוחם בחטיבת הצנחנים ובמילואים שרת כקצין מודיעין גדודי. אחיו הוא אלוף (מיל.) יאיר גולן.
גולן למד לתואר ראשון במחלקות לגאוגרפיה ולהיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולתארים שני ושלישי במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים. נושא עבודת המוסמך היה "שינויי המפה של מרכז אירופה ודרומה בתום מלחמת העולם הראשונה, בעקבות תהליכים של שנוי גבולות וחילופי אוכלוסייה" בהדרכת פרופ' שלום רייכמן והוא קיבל את התואר (בהצטיינות) ב-1986. בין השנים 1984 – 1987 השתתף בקורס צוערים ועבד במשרד החוץ ולאחריהן התמקד בעבודת הדוקטורט בהנחייתם של פרופ' יהושע בן אריה ופרופ' שלום רייכמן שנושאה "שינוי המפה היישובית באזורים שניטשו על ידי האוכלוסייה הערבית, כתוצאה ממלחמת העצמאות, בשטח בו קמה מדינת ישראל (1948–1950)" שאושרה ב־1994. הפוסט-דוקטורט נעשה ב יוניברסיטי קולג' לונדון במחלקה לגאוגרפיה בהנחיית פרופ' ריצ'רד דניס במהלכו גם לימד בחוג ללימודי יהדות ועברית. כששב לארץ בשנת 1995 החל ללמד בחוג לגאוגרפיה ולימודי סביבה באוניברסיטת חיפה. בשנת 2001 מונה למרצה בכיר והחל משנת 2015 כפרופסור חבר. בשנים 2018–2019 שימש כפרופסור אורח במרכז ללימודי ישראל ב Binghamton University בניו-יורק.
גולן נשוי, אב לשתי בנות ובן ומתגורר בזכרון יעקב.
מחקריו

תחום התמחותו של גולן הוא מחקר בסוגיות שונות בהשפעתם של אירועים מלחמתיים בעיצוב המרחב האנושי במערך היישובי במדינת ישראל.
מחקריו > שינוי מרחבי – תוצאת מלחמה: השטחים הערביים לשעבר במדינת ישראל, 1948–1950

ספר זה, המבוסס בחלקו על עבודת הדוקטורט, היה בין המחקרים החלוציים בתחום שבחן את השפעתה מרחיקת הלכת של מלחמת העצמאות בתקופת החירום המלחמתית והפוסט-מלחמתית על היווצרות הצורות המרחביות והנופים האנושיים במדינת-ישראל. גולן הראה כי השינוי המרחבי שהתחולל שינה כמעט לבלי היכר את הנוף האנושי של שטחים נרחבים שנכללו בתחומה של מדינת ישראל. לבד מההרס שנגרם לתשתיות פיזיות, פעולות הלחימה הביאו לתנועה גדולה של אוכלוסייה שנמלטה מאימת ההרס והמוות. גם במרחבים שבעורף אזורי הלחימה או באלה המרוחקים מהם ושלא נפגעו ישירות מפעולות ההרס, חלו שינויים ניכרים, כתוצאה של ארגון מהיר מחדש של המרחב לפי הצרכים שהמלחמה הכתיבה והתנאים הכלכליים, החברתיים והפוליטיים ששררו בתקופה זו. מחקר זה היה גם בין הראשונים למצב את מידת השפעתה של מלחמת העצמאות אל מול מחקרים דומים שנעשו על מלחמות בדרום אסיה ומרכז ומזרח אירופה.
מחקריו > המלחמה בערים במלחמת העצמאות

במסגרת הסדרה תש"ח: המלחמה על הערים לקח חלק יחד עם פרופ' אלון קדיש ופרופ' אברהם סלע במחקר שעסק בכיבושה של לוד ביולי 1948 (מבצע דני) שעמד במרכזו של פולמוס ציבורי והיסטוריוגרפי בשאלות של כיבוש, טבח וגירוש. מחקר זה בוחן מחדש את הפרשה לפרטיה ומציע, בין היתר בעקבות עיון במקורות ארכיוניים ואחרים שטרם נחשפו, נקודות מבט חדשניות לפולמוס זה. זהו המחקר המקיף הממוסמך והממצה ביותר שקיים עד היום לאירועי ונסיבות כיבושה של העיר. עוד במסגרת זו הוביל גולן כתיבת ספר שעסק במערכה על יפו בזמן מלחמת העצמאות. הספר מציג בחלקו הראשון את הרקע למערכה על יפו, את הגורמים האזרחיים, הצבאיים והמדיניים שהשפיעו על מערכה זו ואת הצדדים שהשתתפו בה: הערבים, היהודים והבריטים. פרקי המחקר מאירים את התפתחות המערכה מזוויות שונות, חלקן מפתיעות ולא מוכרות, ומתארים את מורכבות התהליך שבסופו הייתה יפו הערבית לחלק ממדינת ישראל. בחלק השני של הספר מובאות עשרות רבות של תעודות שלוקטו מארכיונים בארץ ובבריטניה, רובן ככולן טרם פורסמו במלואן, כתבות ורשימות מעיתוני התקופה ועדויות של בני הזמן.
מחקריו > עיצוב המרחב העירוני של ארץ ישראל בזמן המנדט, במלחמת העצמאות ובעשור הראשון למדינת ישראל

פרופ' גולן פרסם שורה של מאמרים שעסקו בעיצוב המרחב של תל אביב בתקופת המנדט ובעת ובעקבות המהפך המרחבי של ימי מלחמת העצמאות. בין היתר כתב על התפתחות מערך הרחובות העירוני ונופי השמע העירוניים בזמן המנדט, על המאמץ ליישב מחדש פליטים יהודים שנטשו את יפו בימי המרד הערבי, על סיפוחם ואכלוסם בזמן מלחמת העצמאות ואחריה של הכפרים אבו כביר, סלמה, (כפר שלם), על הריסתן של שכונת אבו כביר ומנשייה ועל סיפוח שכונותיה הערביות של יפו לתל אביב וקביעת גבולה העירוני של המטרופולין הראשי של מדינת ישראל. בנוסף כתב על עיצוב המרחב של ירושלים הישראלית ושל ערי שדה מעורבות והערביות לשעבר – טבריה, בית שאן, רמלה, לוד ומג'דל (אשקלון) בזמן מלחמת העצמאות ואחריה, על תופעת הפליטים היהודים בזמן מלחמת העצמאות, ועל תפרוסת מחנות הצבא הבריטי בארץ ישראל ומקומם בעיצוב המרחב הישראלי בשנות החמישים.
נושאים נוספים בתחומי הגאוגרפיה ההיסטורית והפוליטית בהם עוסקים מחקריו הם שאלת היותה של התנועה הציונית חלק מן האימפריאליזם הקולוניאלי האירופי, הגאוגרפיה הישראלית ויחסה אל השואה, ובתחום הגאוגרפי – תרבותי - שדרות רוטשילד כסמל של העיר תל אביב ותפקידן של שדרות ביצירת דימוין של ערים בכלל.
מחקריו > ישראל והרצועה: העשור הראשון, 1957-1947

בספרו האחרון (יצא בשנת 2021) גולן בוחן את לידתה של רצועת עזה וגבולותיה, שכוננו בהסכם פשרת השעה שבין ישראל למצרים בראשית 1950. במהלך העשור הראשון, למרות הסכמי שביתת הנשק והפשרה המשיכה לשרור מציאות של אלימות לאורך הקו שחצץ בין הרצועה שאוכלוסייתה שולשה עם הגעתם של עשרות אלפי פליטים פלסטינים חסרי כול ונתונים לחסדי אונר"א, לתחומה לבין מדינת ישראל שעיבתה והרחיבה את מערך ההתיישבות היהודי בצפון ובמערב הנגב ויצרה סביב הרצועה את המרחב היישובי של סְפָר עזה. מצרים, שהרצועה נותרה תחת שליטתה, סירבה להכיר בקו שביתת הנשק כגבול קבע ובקיומה של מדינת ישראל בכלל. לאורכו של הקו התפתחה מלחמת גבולות שראשיתה באביב 1949 ושנמשכה עד לפרוץ מלחמת סיני בשלהי אוקטובר 1956. ישראל מצדה ערכה תוכניות לכיבוש הרצועה שכללו העברה חלקית או מלאה של תושביה הערבים אל מחוץ לתחומה. בימי מלחמת סיני השלימה ישראל את כיבושה של רצועת עזה בלחימה שנמשכה כיומיים. למרות שבקרב הציבור ובממשלה בישראל שרר קונצנזוס כמעט כללי בדבר הצורך בסיפוח הרצועה, לחצן של ארצות הברית וברית המועצות ושל המערכת הבינלאומית בכללה הביא לסיום תקופת השלטון הישראלי הראשון ברצועת עזה במרס 1957.
בסְפָר עזה הוקם מערך יישובי יהודי, שלמרות שהתפתחותו לא הייתה חפה מבעיות, היה הישג מרשים של האסטרטגיה ההתיישבותית הישראלית שתכליתה הייתה חיזוק השליטה באמצעות עיבוי  ההתיישבות היהודית בפריפריה ולאורך הגבול. רצועת עזה וספר עזה היו תוצר של השינוי המרחבי תולדת המלחמה שהביא לפיצול מרחב מישור החוף הדרומי לשני חבלי ארץ שבינם הפריד קו של איבה ואלימות. אך גורלם נותר כרוך יחד עת היו ונותרו מוקד מרכזי של הסכסוך הישראלי-ערבי.
מחקריו > מחקרים ומאמרים אקדמיים

גולן חיבר עשרות מחקרים, יחידות לימוד ומאמרים שראו אור בספרים מדעיים וכתבי עת שונים ברחבי העולם. מבין פרסומיו הבולטים:
ממסד, פליטי מלחמה, עולים: העיצוב מחדש של המרחב העירוני במלחמת העצמאות ואחריה, מחקרים בגאוגרפיה של ארץ ישראל ט"ו (1996): 46-28.
בחירות עירוניות בתל אביב בשנות החמישים: תהליכים, תוצאות והשלכות, עיונים בתקומת ישראל 20 (2010): 100-80.
אבו כביר: מיישוב כפרי לשוליים עירוניים – תפיסת קרקע ערבית על ידי יישובים יהודים במלחמת העצמאות, קתדרה 160 (2016): 72-49.
The Transfer to Jewish Control of Abandoned Arab Land During the War of Independence, in: S.I. Troen, N. Lucas (eds.) Israel, The First Decade of Independence, Albany: State University of New York Press,(1995) pp. 403-440
,Jewish Nationalism, European Colonialism and Modernity: The Origins of the Israeli Public Housing System, Housing Studies 13 (4), (1998), pp. 487-505
European Imperialism and the Development of Modern Palestine: Was Zionism a Form of Colonialism? In: K.R. Cox (ed.) Political Geography: Critical Concepts in the Social Sciences, London: Routledge, vol. 2,(2005), pp. 38-58
The Resettlement of Greek Refugees, 1922-1930, in: A. Kacowicz and P. Lutomski (eds) Population Resettlement in International Conflicts: a Comparative Study, Lanham, MD: Lexington Books, (2007), pp. 21-40
Marginal Populations and Urban Identity in Time of Emergency: The Case of the 1936 Refugees in Tel Aviv, Journal of Modern Jewish Studies, 9(2),(2010), pp. 151-164
The 1948 Wartime Resettlement of Former Arab Areas in: West Jerusalem, Middle Eastern Studies, 51 (5),(2015), pp. 804-820
A Street as an Urban Icon? The Case of Tel Aviv’s Rothschild Boulevard, Urban Geography, 36 (5),(2015), pp. 721-734
ספריו

כיבוש לוד – יולי 1948, (עם אברהם סלע ואלון קדיש), משרד הביטחון והארכיון לתולדות 'ההגנה', 2000.
שינוי מרחבי – תוצאת מלחמה: השטחים הערביים לשעבר במדינת ישראל, 1950-1948, שדה בוקר: המכון למורשת בן-גוריון, 2001.
המערכה על יפו בתש"ח (עם יעקב פלג, אלון קדיש ויונה בנדמן), שדה בוקר: המכון למורשת בן-גוריון, 2017.
ישראל והרצועה: העשור הראשון - 1957-1947, אוניברסיטת חיפה: מוסד הרצל לחקר הציונות, 2021.
ספרים שערך

תל אביב חצי-יובל: אסופה תיעודית, (עם מעוז עזריהו ועמינדב דיקמן), ירושלים: כרמל, 2009.
ראו גם

קתדרת חייקין לגאואסטרטגיה
הערות שוליים

↑  מרדכי בראון, "בחזרה אל לוד ורמלה", קתדרה 99, תשס"א.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312436505171  LCCN: no00091824  VIAF: 7620121   WorldCat (עם VIAF): 7620121
ביג פן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בנובמבר 1971 הברונקס, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בפברואר 2000 (בגיל 28) וייט פליינס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Christopher Lee Rios 
 שם במה:  Big Pun 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 סוגה:  היפ הופ של החוף המזרחי, הארדקור ראפ, הורורקור, גנגסטא ראפ, בום באפ, mafioso rap 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  לאוד רקורדס, SRC רקורדס, Terror Squad Entertainment, קולומביה רקורדס 
 צאצאים:  Chris Rivers 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר לי ריאוס (10 בנובמבר 1971 - 7 בפברואר 2000) הידוע בשם הבמה שלו ביג פן (אנגלית: Big Pun) קיצור של 'המעניש הגדול' (Big Punisher) היה ראפר פוארטו ריקני שיצא מהזירה המחתרתית ברובע הברונקס בסוף שנות התשעים.
הקריירה המוזיקלית הקצרה שלו החלה בהקלטות באולפני לאוד רקורדס, אך את הופעת הבכורה המסחרית ערך בשנת 1995 כזמר אורח באלבום Jealous One's Still Envy של אומן הראפ פאט ג'ו. הצלחתו הובילה להקלטת 3 אלבומי סולו מצליחים.
ביוגרפיה

ריוס נולד בברונקס הדרומית בניו יורק להורים ממוצא פורטו ריקני.  הוא גדל בשכונת סאונדוויו והיו לו שתי אחיות ואח אחד.הוא שיחק בקביעות כדורסל והתאמן באגרוף.
הוא עבר מבית אמו בגיל 15 והיה חסר בית לתקופה מסוימת בסוף שנות ה-80. מאוחר יותר, הוא קיבל יישוב גדול מהעיר שנבע מתקרית ב-1976, שבה ריוס שבר את רגלו בזמן ששיחק בפארק. באמצעות כספי ההתנחלות שלו, ריוס התחתן עם אהובתו מהתיכון, ליזה, והשניים עברו לגור יחד.
ריוס נאבק בדיכאון שנבע מילדותו הסוערת, והוא התמודד איתו באכילת יתר.  בין הגילאים 18 ל-21, משקלו של ריוס זינק מ-180 ליברות (82 ק"ג) ל-300 ליברות (140 ק"ג);  כתוצאה מכך הוא לא היה מסוגל לקשור את נעליו בעצמו.
קריירה > 1989-1995

במהלך שנות ה-80 המאוחרות, הוא החל לכתוב מילות ראפ.  מאוחר יותר הוא הקים את קבוצת המחתרת Full-A-Clips עם Lyrical Assassin, Joker Jamz ו-Toom.  ריוס ביצע מספר הקלטות עם הקבוצה בשנות ה-90, שלא יצאו לאור.  בשלב זה ריוס פעל תחת הכינוי Big Moon Dawg ולאחר מכן שינה את שם הבמה שלו ל-Big Punisher, ריוס פגש את הראפר הפורטוריקני והברונקס Fat Joe ב-1995 וערך את הופעת הבכורה שלו בפרסומות באלבומו השני של Fat Joe, Jealous One's Envy, בנוסף להופיע בשיר, "Watch Out".  הוא גם הופיע בשיר "Off the Books" של The Beatnuts.
קריירה > 1997–1998

ב-1997, Big Pun החל להקליט שירים לאלבום הבכורה שלו Capital Punishment.  ב-1997, שותפו להפקה של המפיק קנובודי, שון סי, ניצל את תפקידו החדש כ-A&R ב-Loud Records כדי לנגן את השירים של קנובודי ל-Big Pun.  הראפר התרשם כראוי, ושכר את קנובודי לרמיקס "I'm Not a Player".  השיר הרמיקס, בהשתתפות ג'ו וכותרתו "Still Not a Player", הפך ללהיט המיינסטרים הגדול הראשון של Big Pun ולפריצת הדרך הגדולה עבור Knobody   הופעת הבכורה באורך מלא Capital Punishment הגיעה לאחר מכן ב-1998, והפכה לאלבום הראשון של ראפר לטיני סולו שהגיע לפלטינה, והגיע לשיא במקום ה-5 ב-Billboard 200. Capital Punishment היה מועמד גם לפרס הגראמי עבור הראפ הטוב ביותר  אַלבּוֹם.
קריירה > שיתוף פעולה עם Terror Squad

Big Pun הפך לחבר ב-Terror Squad, קבוצת ראפרים מניו יורק שנוסדה על ידי Fat Joe, כאשר רוב הסגל מסופק על ידי ה-Full-A-Clips שהוציאו כעת את אלבום הבכורה שלהם The Album ב-1999. האלבום  לא הצליח מבחינה מסחרית, אבל הוא התקבל היטב בביקורתיות והאלבום נועד להתחיל את הבסיס לכל שאר חברי Squad לשחרר את פרויקטי הסולו שלהם.
בעיות בריאות ומוות

ריוס נאבק בבעיות משקל כל חייו הבוגרים.  הוא שקל 180 פאונד (82 ק"ג) בגיל 18, אשר עלה ל-300 פאונד (140 ק"ג) בגיל 21. משקלו נע בתחילת שנות ה-90 בין השמנת יתר להשמנה חולנית . ריוס נרשם לתוכנית הרזיה באוניברסיטת דיוק בשנת 1999, והשיל 80 פאונד (36 ק"ג), אך הוא עזב את התוכנית בטרם עת ובסופו של דבר חזר במשקל. משקלו היה נושא מתמיד לוויכוחים בינו ובין חבריו, עד כדי כך שריוס לא יאכל סביבם.
ב-5 בפברואר 2000, ריוס פרש מהופעה המתוכננת של Saturday Night Live עם Fat Joe וג'ניפר לופז עקב מחלה. יומיים לאחר מכן כששהה במלון עם משפחתו בווייט פליינס, ניו יורק, הוא לקה בהתקף לב ואי ספיקת נשימה ופונה לבית חולים, שם נפטר בגיל 28 לאחר שהפרמדיקים לא הצליחו להחיות אותו.  משקלו הגיע לשיא של 698 פאונד (317 ק"ג) בזמן מותו. ריוס הותיר אחריו את אשתו, ליזה, ושלושת ילדיהם, סטאר, ונסה וכריסטופר ג'וניור.
ריוס נקבר בבית הקברות Woodlawn בברונקס.
מורשת ואלבומים שיצאו אחרי מותו

אלבומו השני של Big Pun, Yeeeah Baby, שהושלם לאחר מותו, יצא באפריל 2000. הוא הגיע למקום השלישי במצעד הבילבורד וזכה למעמד של תקליט זהב תוך שלושה חודשים מיציאתו.  אלבום אוסף שלאחר מותו, Endangered Species, יצא באפריל 2001. Endangered Species אסף כמה מהלהיטים הגדולים ביותר של Pun, חומרים שלא פורסמו בעבר, הופעות אורח רבות, ורימיקס של "הפסוקים הגדולים ביותר".  כמו באלבומים אחרים שלו, גם הוא הגיע לשיא בעשירייה הראשונה של בילבורד 200, והגיע למקום ה-7, אבל לא נמכר כמו האלבומים הקודמים של Big Pun.  הוא שיתף פעולה עם Fat Joe ב-Duets: The Final Chapter, אלבום רצועות בהשתתפות The Notorious B.I.G., גם הוא נפטר.  הרצועה "Get Your Grind On" מתחילה בראיון רדיו Big Pun בו אמר שהוא יבצע דואט עם ביגי בשערי גן עדן.[16]  Pun הופיע גם ברצועה מתוך אלבומה השני של Terror Squad המתחדש, True Story, ברצועה "Bring 'Em Back" עם ביג L, ראפר נוסף שגם הוא נפטר.
ב-2 במאי 2001, מועצת עיריית ניו יורק עצרה את התוכניות לשנות את השם של חלק קטן מרוג'רס פלייס כמחווה, עקב סלידה מהמילים של Big Pun ש"כוללות ניבול פה והתייחסויות לאלימות ולסחר בסמים".
אלבום שני לאחר המוות תוכנן לצאת על ידי Sony Music Entertainment ב-2006, אך נגנז עקב מחלוקת עם המפיק ג'ון "Jellybean" בניטז, שהיה בעל זכויות ההוצאה לרבים מהרצועות של האלבום המיועד. ביוני 2005, ליזה ריוס העמידה למכירה פומבית את מדליון "יחידת הטרור" של בעלה בשווי 100,000 דולר ב-eBay, תוך שהיא מציינת קשיים כלכליים בגלל שלא קיבלה תמלוגים ממכירת האלבום של Pun.[19]
ב-22 במרץ 2021, הצומת של East Fordham Rd ו-Grand Concourse בברונקס מולדתו נקראה "Big Pun Plaza" לכבודו של Pun.  טקס הכולל משפחה, חברים ופוליטיקאים מקומיים קדם למתן שם הרחוב.
דיסקוגרפיה

1998 Capital Punishment האלבום היה מועמד לפרס הגראמי בשנת 1998.
2000 Yeeeah Baby
לאחר מותו, בשנת 2001 יצא האלבום Endangered Species
פילמוגרפיה

(1998) Moesha - כעצמו
(1999) Thicker Than Water - כפני
(1999) Urban Menace - כקרואו
(1999) Whiteboyz - כדון פליפ קרואו
בלאנקיזם

לואי אוגוסט בלאנקי
בלאנקיזם הוא תפיסה מהפכנית המיוחסת למשנתו של לואי אוגוסט בלאנקי, שגרס כי מהפכה סוציאליסטית צריכה להתבצע בידי קבוצה קטנה יחסית של קושרי קשר מאורגנים היטב וסודיים. לאחר שייקחו את השלטון, על המהפכנים להשתמש בכוח המדינה על מנת להנהיג סוציאליזם או קומוניזם. תפיסה זו היא אחת מהתפיסות הסוציאליסטיות הדוגלות בהפיכה.
נדיר שאדם יאמץ את הבלאנקיזם כהגדרה עצמית. המושג שימש בעיקר למטרת התנצחות, על מנת להאשים מהפכן כלשהו בכישלון הנחלת ראיית עולמו בקרב מעמד הפועלים. קרל מרקס ופרידריך אנגלס דאגו להבדיל את תפיסת המהפכה שלהם מבלאנקיזם. כפי שאנגלס ניסח במאמרו "התוכנית של הנמלטים הבלאנקיסטים מהקומונה הפריזאית"
בלאנקי הוא במהותו מהפכן פוליטי. הוא סוציאליסט רק מבחינה רגשית, באמצעות הסימפטיה שלו לסבלם של האנשים, אך אין לו תאוריה סוציאליסטית, וגם לא הצעה מעשית לפתרונות חברתיים. בפעילותו הפוליטית הוא היה בעיקר "איש מעשה", המאמין שמיעוט קטן ומאורגן היטב, שינסה להנחית מכה פוליטית בזמן המתאים, יצליח לסחוב איתו את האנשים על ידי מספר הצלחות התחלתיות, ובכך יזכה למהפכה מנצחת.
חלק ממבקריו של לנין גורסים כי ראיית העולם המהפכנית שלו הייתה אליטיסטית ובמהותה "בלאנקיסטית". רוזה לוקסמבורג, לדוגמה, כחלק מקטע ארוך יותר על בלאנקיזם במאמרה "לניניזם או מרקסיזם?", כותבת:
עבור לנין, ההבדל בין סוציאל-דמוקרטיה לבלאנקיזם הוא בסך הכל העובדה שבמקום קומץ של קושרי קשר, יש לנו פרולטריון בעל תודעה מעמדית. הוא שוכח שהבדל זה הוא שינוי מוחלט של הרעיונות שלנו לגבי ארגון, ולכן זוהי תפיסה שונה לגמרי של ריכוזיות והיחסים הקיימים בין המפלגה והמאבק עצמו. הבלאנקיזם לא הסתמך על הפעולה הישירה של מעמד הפועלים. לכן, לא היה לו צורך לארגן את האנשים למהפכה. העם היה אמור לבצע את חלקו רק ברגע המהפכה. הכנות למהפכה נגעו רק לקבוצה קטנה של מהפכנים חמושים על מנת לבצע את ההפיכה. אכן, על מנת להבטיח את ההצלחה של קשירת הקשר המהפכני, זה נחשב חכם יותר להרחיק את ההמונים מקושרי הקשר.
יש לציין שבאומרה "סוציאל-דמוקרטיה", לוקסמבורג מתכוונת לשימוש המקורי של המושג על פי כתבי מרקס, והוא זהה ל"סוציאליזם". מושג רדיקלי הרבה יותר מהשימוש שלו כיום. היא ראתה במפלגה הסוציאל-דמוקרטית, מפלגה שמבוססת על מאבק של מעמד הפועלים.
למרות זאת, לנין התכחש לבלאנקיזם:
הבורגנות רוצה, על ידי שימוש במושג "בלאנקיזם", להמעיט בערכו, להשמיץ ולהכפיש את מאבק העם לשליטה. הבורגנות רק תרוויח אם הפרולטריון והאיכרים ילחמו רק עבור זיכיון מהשלטון הישן. הסוציאל-דמוקרטים הימניים משתמשים במילה "בלאנקיזם" רק ככלי רטורי בוויכוחים שלהם. הבורגנות הופכת את המילה הזו לנשק כנגד הפרולטריון: "פועלים, היו הגיוניים! הלחמו עבור הרחבת סמכויות המפלגה הליברלית! הוציאו את הקרשים מהאש עבור הבורגנות, אך אל תעזו לחשוב על טירוף שכזה, אנרכיזם, בלאנקיזם, כמאבק לשליטה מוחלטת של העם!"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12002056j (data)
בית העלמין בוגוסלובסקויה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  המאה ה-18
 שטח:  0.4 קילומטר רבוע
 אתר רשמי
 מיקום:  נפת קלינין, סנקט פטרבורג
 קואורדינטות:  59°59′26″N 30°23′41″E﻿ / ﻿59.990555555556°N 30.394722222222°E﻿ / 59.990555555556; 30.394722222222
  (למפת סנקט פטרבורג מוגדלת) בית העלמין בוגוסלובסקויה(למפת סנקט פטרבורג רגילה) בית העלמין בוגוסלובסקויה he
 
בית העלמין בוגוסלובסקויה (ברוסית: Богословское кладбище) הוא בית קברות, הממוקם בנפת קלינין, בסנקט פטרבורג.
אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין

ויקטור צוי
יבגני שוורץ
יבגני מראווינסקי
ולריאן פרולוב
מיכאיל קובליוב
קיריל לברוב
יעקב פרנקל
מיכאיל רימסקי-קורסקוב
יצחק מואיסייביץ זלצמן
ארסן לופן

| --- | --- |

 יוצרים:  מוריס לבלאן 
 גילום הדמות:  Georges Descrières, רומן דוריס, ז'אן-קלוד בריאלי, Robert Lamoureux, עומאר סיי 
 מידע
 תאריך לידה:  1874 
 מקצוע:  גנב
 אזרחות:  צרפת 
 דמויות קשורות
 אויבים:  Josephine Balsamo 
 
ארסן לופן (בצרפתית: Arsène Lupin) הוא גיבור הרומנים והסיפורים הקצרים של הסופר הצרפתי מוריס לבלאן (1864–1941) – "ג'נטלמן-שודד". הדמות הופיעה לראשונה בסיפור הקצר "ארסן לופן", שהתפרסם במגזין הצרפתי "Je sais tout" ביולי 1905. לבלאן כתב 28 ספרים. בנוסף, ישנם מספר ספרי המשך, שחלקם נכתבו על ידי מחברים אחרים, והדמות הופיעה בעיבודים קולנועיים שונים, בקומיקס ובטלוויזיה.
ביוגרפיה בדיונית

נעשו כמה וכמה ניסיונות לשחזר את הביוגרפיה של ארסן לופן באמצעות המידע הכלול ביצירותיו של מוריס לבלאן. המצליחות ביותר הן עבודותיהם של פ. לקאסן ואנדרו-פרנסואה רוד. בהתאם לכך, ביוגרפיות אלה נבדלות במספר נקודות. סביר להניח שארסן לופן ראול, בנם של הנרייטה ד'אנדרסי ותאופרסטוס לופן, יכול היה להיוולד בשנת 1874 (בסיפור "הרוזנת קליוסטרו", שמתרחש בשנת 1894, הוא בן 20). מקום הולדתו הוא בלואה.
כמה שנים לאחר לידתו של ארסן, אמו עוזבת את תאופרסטוס ומתיישבת עם בנה בבית משפחת דרו-סוביז. בנה, ארסן, גונב את המחרוזת היקרה של המלכה מארי אנטואנט, גאוותה של דרו-סוביז (בסיפורי "השרשרת החדשה של המלכה", "הרוזנת קליוסטרו"). החקירה אמנם לא מגלה כיצד ועל ידי מי בוצעה הגניבה, אך החשד נופל על הנרייטה ד'אנדרסי. היא נאלצת לעבור לאזור הכפרי, שם היא הולכת לעולמה כעבור כמה שנים.
ארסן הצטרף ללגיון הזרים ולחם לצד צרפת בצפון אפריקה (כמתואר בסיפור "שיני הנמר"). הוא למד משפטים ורפואה והופך למומחה לרפואת עור. הוא יודע גם לטינית קלאסית ויוונית. אביו היה מורה לאגרוף, סיף, והתעמלות ולכן הכשיר את בנו באמנויות לחימה. ארסן למד גם ג'ו ג'וטסו.
מראה חיצוני

ארסן לופן הוא אמן של תחפושות ולעיתים קרובות משנה תווי פנים, צבע שיער, סגנון לבוש ואפילו אופי. לכן, קשה לתת תיאור מדויק שלו. ידוע רק שהגיבור נאה, בעל מבנה גוף רזה, ושהוא חזק בצורה יוצאת דופן, מה שעוזר לו במקצועו כגנב.