stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אומאו

ערך זה עוסק בעיר בשוודיה. אם התכוונתם לקבוצת כדורגל נשים מהעיר, ראו .
| --- | --- |
סמל אומאוסמל אומאו
בית-העם באומאו בחורף
בית-העם באומאו בחורף
 מדינה:  שוודיה שוודיה
 מחוז:  וסטרבוטן
 נפה:  קומין אומאו
 חבל ארץ:  וסטרבוטן וסטרבוטן
 תאריך ייסוד:  1622
 שטח:  33.46 קמ"ר
 גובה:  12 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  133,091 (31 בדצמבר 2023)
  ‑ במטרופולין:  111,570 (2007)
  ‑ צפיפות:  2,261 נפש לקמ"ר (2005)
 קואורדינטות:  63°49′37″N 20°16′01″E﻿ / ﻿63.826944°N 20.266944°E﻿ / 63.826944; 20.266944
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.umea.se
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שוודיה מוגדלת) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי אומאו(למפת שוודיה רגילה) סטוקהולם אופסלה גטבורג האלמסטד מאלמה קרלסקרונה יבלה קירונה קרלסטד ויסבי נורווגיה פינלנד לטביה ליטא אסטוניה דנמרק האוקיינוס האטלנטי  הים הבלטי אומאו(למפת מחוז וסטרבוטן רגילה) חולפטאו מלו אוסלה ליקסלה סטורומן טרנבי המפרץ הבוטני  נור. נורבוטן ימטלנד וסטרנורלנדאומאו(למפת מחוז וסטרבוטן מוגדלת) חולפטאו מלו אוסלה ליקסלה סטורומן טרנבי המפרץ הבוטני  נורווגיה נורבוטן ימטלנד וסטרנורלנדאומאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
נוף בהולמסונד, על המפרץ הבוטני
בית-הכלא הישן ב-2008
חוגגים את אמצע הקיץ במוזיאון הפתוח גאמליה
אוּמֵאוֹ (בשוודית: Umeå ‏האזנהקובץ:Sv-Umeå.ogg‏Ⓘ‏, בפינית: Uumaja) היא בירת מחוז וסטרבוטן שבצפון שוודיה, והעיר הגדולה ביותר בנורלנד. העיר, והחגורה המוניציפלית שהיא מהווה את מרכזה - קומין אומאו (Umeå Kommun - "עיריית אומאוֹ"), יושבות על הנהר אומאו, 15 ק"מ משפכו למפרץ הבוטני בים הבלטי. "עיר הלִבְנֵה", ככינויה על שום היערות שבתוכם היא נטועה, היא משכנה של האוניברסיטה החמישית בגודלה בשוודיה, אחת הערים בעלות הצמיחה הדמוגרפית הגדולה בממלכה. אומאו נבחרה לבירת התרבות של אירופה לשנת 2014 לצד ריגה שבלטביה.
גאוגרפיה ואקלים > גאוגרפיה

העיר אומאו יושבת בסמוך לשפכו של הנהר אומה (Umeälv) אל המפרץ הבוטני שהוא שלוחה של הים הבלטי, במזרחו של מחוז וסטרבוטן; והיא העיר השוודית הגדולה ביותר צפונית לאופסלה. היא, עם זאת, אינה צפונית כל כך: כ-400 ק"מ מפרידים בינה לבין החוג הארקטי. היא שוכנת כ-600 ק"מ מצפון לסטוקהולם, וכ-100 ק"מ (ימיים) מפינלנד. מלבד הנהר החוצה אותה, זורמים עוד 8 נהרות ונחלים בשטחה המורחב, 7 אגמים מקיפים את העיר - הגדול בהם, אגם טַבֶל, נמצא כ-25 ק"מ מצפון למרכז אומאו ויש לו מפלצת משלו. 6 ק"מ דרומית-מערבית למרכז העיר משתרעת שמורת טבע שנחנכה ב-2007 על ידי מועצת המחוז, והיא עשירה בפלורה. אזור אומאו, ככלל, הוא שטוח ומיוער. שטח השיפוט (הקומין) של העיר הוא 5,253 ק"מ שמתוכם מעל מחצית הם מים. בשטח זה כלולים, בנוסף לעיר עצמה ולהולמסונד, עוד כ-50 עיירות קטנות וכפרים.
גאוגרפיה ואקלים > אקלים

מבחינה אקלימית, נמצאת אומאו בין קצהו של האקלים יבשתי לח לבין אקלים סובארקטי. הקיץ קצר וחמים. החורפים ארוכים וקפואים, אך בדרך כלל מתונים יותר מאשר באזורים באותו קו רוחב עם אקלים יבשתי.
הטמפרטורה היומית הממוצעת בחודשים דצמבר, ינואר ופברואר היא מעט מתחת לנקודת הקפיאה. אף המפרץ הבוטני, שלחופו היא ממוקמת, קפוא. שיא הטמפרטורה המינימלית שנמדדה בחורף היה C ‏ °‏38‏-. 

הטמפרטורה היומית הממוצעת בחודש יולי, שהוא החודש החם בשנה, עשויה להגיע ל- C ‏ °‏20.

משקעים קיימים בכל חודשי השנה, שלג בחורף וגשמים בקיץ. החודשים הגשומים ביותר בשנה הם יולי ואוגוסט.
| אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> ינואר.10.6.-3.2.-11.1.-35.6.37.3 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> פברואר.9.0.-2.6.-11.1.-38.2.29.8 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> מרץ.14.2.1.8.-7.7.-32.4.27.7 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> אפריל.21.5.7.2.-2.4.-25.5.28.7 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> מאי.27.8.13.6.2.5.-9.0.45.0 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> יוני.33.5.18.0.7.0.-3.6.63.5 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> יולי.32.2.21.4.10.9.1.1.76.2 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> אוגוסט.30.2.19.8.9.7.-1.9.71.1 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> ספטמבר.24.5.14.9.5.2.-7.3.38.9 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> אוקטובר.18.8.7.4.-0.2.-20.2.51.9 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> נובמבר.13.2.2.3.-4.0.-28.0.52.3 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> דצמבר.9.5.-0.6.-8.1.-32.7.44.4 | אקלים בנמל התעופה אומאו טמפרטורות קיצון וממוצעים לעיר, שנמדדו החל מ-1901, נכון ל-2018> שנה.33.5...-38.2. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
ערים תאומות

גרמניה וירצבורג, בוואריה, גרמניה
קנדה ססקטון, ססקצ'ואן, קנדה
ראו גם

המלחמה הפינית
הערות שוליים

↑  בשוודיה מבחינים בין השטח הבנוי - סְטַד, או טֵטוֹרְט ובין השטח המינהלי המוניציפלי - הקומין. הנתון לעיל מתייחס לשטח העיר בלבד.
↑  "SMHI Open Data for Umeå Flygplats" (בשוודית). Swedish Meteorological and Hydrological Institute.
↑  "Statistik från Väder och Vatten - SMHI - SMHI". www.smhi.se.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4273179-3  MusicBrainz: bb1efcf5-b030-4928-9e5b-f61dadba0f81  NKC: ge443676  VIAF: 141346720   WorldCat (עם VIAF): 141346720
אופידיה

| אופידיה |
| --- | --- |
 גומצן לבן-שפה
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: בעלי שפיר עוברי
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
קבוצה:: אופידיה
שם מדעי
 Ophidia ‏לטריי, 1804

אופידיה או נַּחֲשָׁאִים (שם מדעי: Ophidia) היא קבוצה טקסונומית בסדרת הקשקשאים ובה כל מיני הנחשים המודרניים וכמה מיני נחשים נכחדים. בני קבוצה זו הופיעו לראשונה בעידן היורה התיכון ורובם שרד עד לימינו. רובם השתכללו מתקופת הפליאוקן, עקב התרבות אוכלוסיות היונקים והמכרסמים שהם יכלו לטרוף.
קבוצה זו קרובה לקבוצת דמויי כח, ושייכת לקבוצה אופידיומורפה, ממנה הסתעפה קבוצה זו; מינים אלו הם בעלי לשון מפוצלת, חוש ריח חזק ונשיכתם של  רבים מהם ארסית. המשפחה הכי קרובה אליהם הייתה המוסזאוריים הימיים הנכחדים, וקרוביהם האיגיאלוזוריים.
כל המינים בקבוצה היו חסרי רגליים, בעלי לשון מפוצלת, חסרי אוזניים ובעלי מספר רב של צלעות. דבר זה נכון גם לגבי כל הנחשים המודרניים.
מיון

קבוצה אופידיה (Ophidia)
סוג ללא מקור Coniophis
Diablophis
דיניליסיה (Dinilysia)
Eophis
Lapparentophis
Najash
פאצ'יראצ'יס (Pachyrhachis) - אולי שייך למשפחה Simoliophiidae
Parviraptor
Portugalophis
משפחה מדצואידיים (Madtsoiidae) - נכחדה
תת-סדרה נחשים (Serpentes)
אדוארד מאייר

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1855 המבורג, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  31 באוגוסט 1930 (בגיל 75) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 ענף מדעי:  היסטוריה עתיקה, היסטוריה, אשורולוגיה, אגיפטולוגיה, מזרחנות 
 מקום קבורה:  Parkfriedhof Lichterfelde 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת לייפציג  יוהאנאום 
 מנחה לדוקטורט:  גאורג אברס, Christoph Krehl 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייפציג  אוניברסיטת ורוצלב  אוניברסיטת האלה-ויטנברג  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תלמידי דוקטורט:  Ulrich Kahrstedt, אוטו נוירת 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה 
 
אדוארד מאייר (בגרמנית: Eduard Meyer; ‏25 בינואר 1855 - 31 באוגוסט 1930) היה היסטוריון גרמני.
ביוגרפיה

מאייר נולד בהמבורג ולמד ב-Gelehrtenschule des Johanneums ואחר-כך באוניברסיטאות בון ולייפציג. אחרי שסיים את לימודיו, שהה שנה אחת באיסטנבול. ב-1879 הוא התמנה למרצה באוניברסיטת לייפציג. הוא התמנה לפרופסור להיסטוריה עתיקה בורוצלב ב-1885, באוניברסיטת האלה-ויטנברג ב-1889 ובאוניברסיטת הומבולדט ב-1902. הוא שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד ב-1909. מאייר זכה לתואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות אוקספורד, סנט אנדרוז, פרייבורג ושיקגו.
כתביו

עבודתו העיקרית היא Geschichte des Altertums ‏ (1884-1902; המהדורה השלישית, 1913) הוא גם פרסם את הספרים הבאים:
Forschungen zur alten Geschichte (1892-1899)
Untersuchungen zur Geschichte der Gracchen (1894)
Wirtschaftliche Entwicklung des Altertums (1895)
Die Entstehung des Judentums (1896)
Zur Theorie und Methodik der Geschichte (1902)
Israeliten und ihre Nachbarstämme (1906)
Theopomps Hellenika (1909)
Der Papyrosfund in Elephantine (1912)
Ursprung und Geschichte der Mormonen (1912)
הוא גם כתב ערכים בEncyclopaedia Biblica‏ (1903) ובמהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה.
לקריאה נוספת

מאמר זה נלקח מ-New International Encyclopedia שהיא כיום ברשות הציבור.
המאמר מבוסס על הערך "Meyer, Eduard", באנציקלופדיה אמריקנה, 1920 שהיא כיום ברשות הציבור.
אטואי

תצלום האנדרטה לזכרו של אטואי בקובה
אטואי (נולד במהלך המאה ה-15 - הוצא להורג בשריפה ב-2 בפברואר 1512) היה מנהיג שבט הטאינו שלחם בספרדים בהיספניולה ובקובה בתקופת הכיבוש הספרדי באמריקה.
אטואי עמד בראש אימפריה אינדיאנית נרחבת שהשתרעה על פני רוב שטחה של קובה ומספר איים שכנים בים הקריבי. לאחר הכיבוש הספרדי עמד אטואי בראש מרד אינדיאני כנגד הכובשים. ההתנגדות המזוינת של אטואי החלה באי היספניולה (כיום האיטי והרפובליקה הדומיניקנית) בעידן קולומבוס, וככל הנראה התגברה לאחר 1502 כאשר צי של 30 ספינות ספרדיות הביא את המושל החדש ניקולה דה אובנדו. על אף שזכה להצלחה בתחילה, כאשר השתמש בלוחמת גרילה כנגד הצבא הספרדי, המרד נכשל בסופו של דבר ואטואי עצמו הוצא להורג. עם זאת אטואי היה לאינדיאני הראשון להרים נס מרד כנגד הכיבוש הקולוניאליסטי ובכך הפך לגיבור בעיני בני שבטו ושכניהם. כלוחם החופש הבולט הראשון של אמריקה, האטוי לא רק איחד אפריקאים ואנשים ילידים נגד הפולשים, אלא בהבאת עמו ולוחמיו מהיספניולה לקובה, הוא יזם את מאבק ההתנגדות הפאן-אמריקני הראשון. כיום פסל בקובה חוגג את אטואי כגיבור לאומי.
כתוצאה מדיכוי מרד שבטי הטאינו בהנהגתו של אטואי בידי הספרדים נטבחו מאות אלפי אינדיאנים והיתר מתו כתוצאה מעבודות פרך שהוטלו עליהם בידי הכובשים וכן ממגפות שהביאו הכובשים הזרים לעולם החדש, מפניהן תושבי האזור לא היו מחוסנים.
הערות שוליים

↑  William Loren Katz, ZINN EDUCATION PROJECT, Feb. 2, 1512: Taíno Leader Hatuey Executed in Cuba
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2022055215  VIAF: 16166653201522451825   WorldCat (עם VIAF): 16166653201522451825 
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוטו פניכל

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1897 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  22 בינואר 1946 (בגיל 48) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 צאצאים:  חנה פניכל פיטקין 
 
אוטו פניכל (בגרמנית: Otto Fenichel;‏ 2 בדצמבר 1897 בווינה – 22 בינואר 1946 בלוס אנג'לס) היה פסיכואנליטיקאי יהודי-אוסטרי של "הדור השני". אוטו פניכל היה נשוי לחנה פניכל, פסיכואנליטיקנית יהודייה-גרמניה, ושניהם הוריה של חנה פניכל פיטקין.
חינוך וזיקה לפסיכואנליזה

אוטו פניכל החל ללמוד רפואה בשנת 1915 בווינה. כבר כגבר צעיר מאוד, כשהיה עדיין בבית הספר, הוא נמשך למעגל הפסיכואנליטיקאים שסביב פרויד. בשנים 1915 ו-1919 הוא השתתף בהרצאות של פרויד, וכבר בשנת 1920, בגיל 23, הפך לחבר בחברה הפסיכואנליטית של וינה (Vienna Psychoanalytic Society).
בשנת 1922 עבר פניכל לברלין, שם התגורר עד שנת 1933. מאז 2007, נמצא בברלין לוח זיכרון, שנקרא "עם פרויד בברלין", ומתייחס לחייו ולעבודתו שם. בתקופתו בברלין היה חבר בקבוצת פסיכואנליטיקאים סוציאליסטים ומרקסיסטים, עם זיגפריד ברנפלד (Siegfried Bernfeld), אריך פרום, וילהלם רייך, ארנסט זימל (Ernst Simmel), פרנסס דרי (Frances Deri) ואחרים.
לאחר עליית הנאצים לשלטון הוא ברח ללוס אנג'לס, אליה הגיע לבסוף בשנת 1938, דרך אוסלו (1934) ופראג (1935). הוא ארגן את הקשר בין הפסיכואנליטיקאים המרקסיסטים המפוזרים ברחבי העולם באמצעות "עלונים" (Rundbriefe), סודיים ביותר, כלומר מכתבים המועברים בין החברים. כך, הוא למעשה בנה אופוזיציה מרקסיסטית, עם עמיתים בברלין, במסגרת האיגוד הפסיכואנליטי הבינלאומי (International Psychoanalytic Association). "העלונים" שלו (1934-1945) היו הבמה לאופרציה הזו, ובגלות הם הפכו לביתו הרוחני.
אותם "עלונים", שהתפרסמו רק בשנת 1998, יכולים להיחשב בין המסמכים החשובים ביותר הנוגעים להיסטוריה הבעייתית של הפסיכואנליזה בין השנים 1934 ל-1945, במיוחד בכל הנוגע לבעיית גירושו של וילהלם רייך מהאיגוד הפסיכואנליטי הבינלאומי בשנת 1934. בלוס אנג'לס הצטרף פניכל למעגלים הפסיכואנליטיים הקיימים ומאוחר יותר סייע בהקמת החברה והמכון הפסיכואנליטי בלוס אנג'לס (Los Angeles Psychoanalytic Society and Institute). אחד המדריכים שלו בלוס אנג'לס היה ראלף גרינסון (Ralph Greenson).
כתבים

פניכל היה כותב פורה בתחום הפסיכואנליזה, ופרסם כארבעים מאמרים בין "הפנמה ותסביך הסירוס" (1925) ו"אקטינג אאוט נוירוטי" (1945). פניכל תרם משמעותית לנושא המיניות הנשית, תחושת הניצחון והשלבים הקודמים לתסביך אדיפוס. הוא פרסם גם פרוטוקול פסיכואנליטי שהייתה לו השפעה רבה ונקרא "הבעיות של הטכניקה הפסיכואנליטית" (1939).
פניכל פרסם שלושה מאמרים בנושא המיניות הנשית שמשכו את תשומת ליבו של פרויד עצמו: והוא כתב ש"פניכל (1930) מדגיש, בצדק, את הקושי לזהות בחומר המיוצר באנליזה, אילו חלקים בו מייצגים את התוכן, ללא כל שינוי, של השלבים הטרום אדיפליים, ואילו חלקים עוותו על ידי רגרסיה". מאמרו משנת 1936 על המשוואה הסמלית של ילדה ופאלוס הפך מאוחר יותר להשראה עבור הפסיכואנליזה של ז'אק לאקאן.
במאמרו "גביע וניצחון", משנת 1939, ציין פניכל כי תחושת הניצחון "נובעת מעיכובה של החרדה בשל הזכייה בגביע", אך הוסיף כי "כגביע הוא נגזרת של הסופר-אגו מכיוון שהוא מסמל את הסמכות ההורית [...] הוא מאיים על האגו באותו אופן שבו הסופר-אגו מאיים על האגו".
ב-1944 התקיים בסן דייגו ”סימפוזיון על אנטישמיות", שיזמו פסיכואנליטיקאים שעסקו במאבק בדעות קדומות. הרצאותיהם פורסמו כמה שנים לאחר מכן בקובץ אנטישמיות: מחלה חברתית שערך ארנסט זימל (Simmel, 1946a) הקובץ כלל מאמרים מאת תאורטיקנים חברתיים ופסיכואנליטיקאים כגון מקס הורקהיימר, אוטו פניכל, ארנסט זימל ואלזה פרנקל-ברונסוויק, והיה אמור להפוך לקלאסיקה מפאת מעמדם הרם של חברי הקהילייה הפסיכואנליטית, אך למעשה נשכח מהר למדי. מאמרו של פניכל (Fenichel, 1940) היה עיבוד של מאמר שפורסם כבר ב-1940 בכתב העת הפסיכואנליטי אמריקן אימגו (American Imago). הוא טען שהיהודים שנואים משום שבהיותם זרים הם מייצגים את הלא-מודע המודחק של האנטישמי. בעבור האנטישמי, היהודי מהווה תחליף מּותק לנטיות רצחניות המוצפנות בלא-מודע שלו. האנטישמי רואה ביהודי את כל שהוא מבקש שלא להכיר בעצמו, בייחוד את הדוחה, כמו תוקפנותו שלו. הצגת היהודי כמלא כוונות זדון תוקפניות אינה אלא דרך להצדיק צעדים תוקפניים נגדו (Fenichel, 1946) במאמרו שבקובץ הדגיש זימל שאף על פי שהיחידים האנטישמים אינם פסיכוטיים, יש לראות באנטישמיות תופעה הדומה לפסיכוזת המונים, כעין סכיזופרניה פרנואידית של נפש ההמון. על פי זימל, פסיכוזת ההמונים הזו ניזונה מכוחות ההשלכה וההכחשה, שנובעים מפיצול של האני, הנפוץ בעיקר בנפש ההמון. ואולם, אנטישמים אינם יודעים שהם חולים ואינם מחפשים אחר טיפול תרפויטי כלשהו (Simmel, 1946b).
בהסתמך על עבודתו שלו ותרומת עמיתיו וקודמיו, הפיק פניכל את ספר הלימוד האנציקלופדי בשנת 1945: "עבור אינספור סטודנטים ואנשי מקצוע, השם 'פניכל', הוא שם נרדף ל'תיאוריה הפסיכואנליטית של הנוירוזה'; וטקסט זה נחשב כמילה נרדפת לידע פסיכואנליטי אמין ומקיף". אף על פי כן, העבודה הייתה גם שנויה במחלוקת, וערערה בין היתר על ממצאיה של מלאני קליין, הנאו-פרוידיאנים (neo-Freudians) וחלק ניכר מעבודותיו של פרנץ אלכסנדר, כמו גם הציגה את הנטייה המרקסיסטית של פניכל.
ביקורת

הרולד בלום כינה את פניכל "האנציקלופד העגום של הפסיכודינמיקה הפרוידיאנית"; אך דווקא ההיבט האנציקלופדי בעבודתו עורר את הביקורת על לאקאן עליו. בהשוואה בין עבודתו של פניכל ל"ספירה של מכסי ביוב ראשיים", הוא טען להבחנה בין קטלוג של פרשנויות עבר לבין היכולת למצוא את הפרשנות בפועל בסיטואציה האנליטית. הוא גם מתח ביקורת על השימוש של פניכל בשלבי התפתחות אורגניים בכתיבתו; ואילו אחרים ראו את פניכל כמפשט יתר על המידה את התיאור של הנוירוזה באמצעות טקסונומיה פשוטה.
אף על פי שפניכל עצמו הזהיר כבר בתחילת ספרו שהוא מציע רק דוגמאות ממחישות, ולא ניתוחי מקרה, ייתכן שהוא תרם, בתום לב, לניסיון לשלוט בתהליך האנליטי במקום לעקוב אחריו וללמוד ממנו.
ביבליוגרפיה

אוטו פניכל: פסיכואנליזה כגרעין של פסיכולוגיה דיאלקטית-מטריאליסטית עתידית (1934). בתוך: האימגו האמריקאי, כרך 24. (1967), עמ ' 290–311
אוטו פניכל: התיאוריה הפסיכואנליטית של הנוירוזה. 3 כרכים, 1945.
אוטו פניכל: 119 עלונים. נערך על ידי יוהנס רייכמאיר יוהנס ואלקה מוהלייטנר, 2 כרכים, פרנקפורט: סטרומפלד 1998.
אוטו פניכל ועמיתים. עורכים, אוסף מאמרים של אוטו פניכל (1987).
הערות שוליים

1 2  Gedenktafel für Otto Fenichel, www.berlin.de, ‏2014-06-25 (בגרמנית)
↑  https://www.encyclopedia.com/psychology/dictionaries-thesauruses-pictures-and-press-releases/los-angeles-psychoanalytic-society-and-institute
↑  Otto Fenichel, The Psychoanalytic Theory of Neurosis (London 1946) p. 610–611.
↑  Jean-Michel Quinodoz, Reading Freud (London 2005), p. 109.
↑  Peter Gay, Freud: A Life for Our Times (London 1988) p. 521
↑  Sigmund Freud, On Sexuality (London 1991) p. 390.
↑  Jacques Lacan, Ecrits: A Selection (London 1997) p. 207.
↑  Ralph R. Greenson, "On Gambling" in Jon Halliday and Peter Fuller eds., The Psychology of Gambling (London 1974), p. 210.
↑  ז'וזה ברונר, הפסיכואנליזה כנשק: הנאציזם על הספה האמריקנית (עמ' 26-27), באתר תיאוריה וביקורת, ‏2012
↑  Gay, Freud, p. 336 n.
↑  Russell Jacoby, The Repression of Psychoanalysis: Otto Fenichel and the Political Freudians (Chicago 1986). p. 24.
↑  Otto Fenichel, The Psychoanalytic Theory of Neurosis (London 1946) p. 64, p. 588-9 and p. 507.
↑  H. Bloom, The Anxiety of Influence (1973) p. 80
1 2  J. Lacan, Ecrits (1997) p. 51
↑  Jacques Lacan, The Four Fundamental Concepts of Psycho-Analysis (London 1994) p. 11.
↑  Peter Fuller, "Introduction" in Halliday/Fuller, Gambling p. 28.
↑  O. Fenichel, the Psychoanalytic Theory of Neurosis (1946) p. 8
↑  Patrick Casement, On Learning from the Patient (London 1990) p. 220.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261022805171  BnF: cb12319185t (data)  CiNii: DA01277451  GND: 118799991  ICCU: MILV085208  ISNI: 0000 0001 0866 9700  LCCN: n83151467  LNB: 000056521  NDL: 00466387  NKC: jn20000601546  NTA: 068338368  SNAC: w6p390bz  SUDOC: 03209549X  VIAF: 7459122   WorldCat (עם VIAF): 7459122
אדוארד למסון הנרי

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1841 צ'ארלסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  9 במאי 1919 (בגיל 78) אלנוויל, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה 
 תחום יצירה:  ציור 
 חתימה:   
 
אדוארד למסון הנרי (באנגלית: Edward Lamson Henry‏; 12 בינואר 1841 – 9 במאי 1919), היה צייר ז'אנר (אנ') אמריקאי.
ראשית חייו

הנרי נולד בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית. הוריו נפטרו כשהוא היה בגיל שבע, והוא עבר להתגורר אצל בני דודיו בניו יורק. הוא החל ללמוד ציור באקדמיה לאמנויות היפות בפנסילבניה (PAFA) בפילדלפיה. בשנת 1860 נסע לפריז, שם למד אצל שארל גלייר וגוסטב קורבה, בערך באותה תקופה יחד עם קלוד מונה, פייר-אוגוסט רנואר, פרדריק באזיל ואלפרד סיסלי.
בשנת 1862 הוא שב לארצות הברית, שם שימש כפקיד באוניית תובלה של האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית. לאחר המלחמה הוא חזר לצייר, עם עבודות רבות בהשראת קורותיו במלחמה. הוא עבר לבניין הסטודיו ברחוב העשירי בגריניץ' וילג', שם היה גם לוינסלו הומר סטודיו.
בשנת 1869 נבחר הנרי לאקדמיה הלאומית לעיצוב, ניו יורק.
הוא נפטר בביתו באלנוויל, ניו יורק ב־9 במאי 1919.
יצירה

ציוריו מתמקדים בסצנות מחיי היומיום, אירועים בחיי הכפר ותמות הקשורות בתחבורה של המאה התשע-עשרה. בין יצירותיו הידועות ביותר ניתן למנות כמה מסעות מוקדמים ברכבת, והוא הנציח תקריות ואירועים בפירוט רב.
הנרי היה חבר באגודה ההיסטורית בניו יורק. בגלל תשומת לבו הרבה לפרטים, בני תקופתו התייחסו לציוריו כאל שחזורים היסטוריים אותנטיים.
בשנת 1884 עברו הנרי ואשתו פרנסס ליווינגסטון וולס לעיירה קרגסמור בהרי קטסקיל שבאפסטייט ניו יורק, שם עזרו בהקמת כפר אמנים. הנרי רכש אוסף גדול של עתיקות, תמונות ישנות ומגוון יצירות אמריקאיות, שעסרו לו להעשיר את הידע הנחוץ לציוריו.
"הציורים ההיסטוריים" של הנרי תיארו לעיתים קרובות את אמריקה האידילית והחקלאית, כזו שלא הוטרדה יחסית ממלחמת האזרחים או מהתגברות התיעוש, העיור וההגירה בתקופתו.
ציוריו של הנרי היו פופולריים ביותר במהלך חייו. פרופסור לאמנות ויליאם ט. אודל כתב על מורשתו, "אולי אף אמן לא תיאר בצורה כה עקבית את פולחן הנוסטלגיה האמריקאי ברבע האחרון של המאה ה-19 כמו אדוארד למסון הנרי."
הערות שוליים

↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Henry, Edward Lamson". Encyclopædia Britannica. 13 (11th ed.). Cambridge University Press.
↑  Edward Lamson Henry, 1841-1919 The Peddler, 1879; essay by William T. Oedel, www.tfaoi.com
1 2  "Edward Lamson Henry". New-York Tribune. 1919-05-11. p. 19. נבדק ב-2021-06-11.
↑  Oedel, William T. "Edward Lamson Henry, 1841-1919, 1999. In Selections from the American Collection of the Museum of Fine Arts and the George Walter Vincent Smith Art Museum, ISBN 0-916746-18-6, pp. 100-102.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007445291205171  BnF: cb150694142 (data)  GND: 174381085  ISNI: 0000 0000 8080 6389  LCCN: n87932413  NLA: 35755797  NTA: 170389693  PIC: 294128  RKD: 37626  SNAC: w61c2gqw  SUDOC: 187907730  Trove: 1073040  ULAN: 500006188  VIAF: 812204   WorldCat (עם VIAF): 812204
אדוארד מאיה

| --- | --- |
אילי בשנת 2010
אילי בשנת 2010
 לידה:  29 ביוני 1986 (בן 38) בוקרשט, הרפובליקה הסוציאליסטית של רומניה 
 מוקד פעילות:  רומניה 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הלאומית למוזיקה בבוקרשט 
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, טק האוס, יורודאנס, האוס פרוגרסיבי, דיפ האוס, אלקטרו האוס, טכנו 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 כלי נגינה:  garmon 
 בן או בת זוג:  ויקה ג'יגולינה 
 www.edwardmaya.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אדוארד מריאן אילי (באנגלית: Eduard Marian Ilie; נולד ב-29 ביוני 1986) הידוע יותר בשם הבמה שלו אדוארד מאיה (באנגלית: Edward Maya), הוא מוזיקאי, מפיק מוזיקלי, די ג'יי, זמר ופזמונאי רומני. הוא ידוע בזכות הסינגל שלו "Stereo Love" מ-2009 בו השתתפה הזמרת ויקה ג'יגולינה.
קריירה

בשנת 2006 ולאורכה, מאיה עבד עם אמנים רומנים כמו הלהקה אקסנט והזמרת ויקה ג'יגולינה. הוא גם עבד על השיר "Tornerò", שבוצע על ידי הזמר הרומני מיכאי טראיסטאריו במסגרת אירוויזיון 2006. הוא הוסיף בריאיון שפורסם באתר Beat-Town.com ששיר זה ”היה תחילת הקריירה שלי”.
בקיץ 2009 השיק מאיה את השיר הראשון שלו כאמן, "Stereo Love", שהגיע למקום השני במצעד הסינגלים הרומני. מאוחר יותר באותה שנה, "Stereo Love" הפך ללהיט בין-לאומי במועדונים ברחבי העולם. בעוד שהצלחה זו גררה הופעות שונות ברחבי העולם, השיר עצמו נכנס לחמישיות הפותחות באוסטריה, דנמרק, פינלנד, צרפת, גרמניה, אירלנד, איטליה, הולנד, נורווגיה, ספרד, שוודיה, שווייץ והממלכה המאוחדת. "Stereo Love" צבר למעלה מ-610 מיליון צפיות ביוטיוב נכון לאפריל 2024.
ב-13 במאי 2010, מאיה הוציא את הסינגל השני שלו "This Is My Life" – גם הוא בהשתתפות הזמרת ג'יגולינה. באותה העת, הקים חברת תקליטים.
מאיה הוציא את השיר והווידאו קליפ לסינגל השלישי שלו "Desert Rain" בערב חג המולד ברחבי העולם. בריאיון דיבר על סיבוב ההופעות שלו במדבר, וציין שהוא יתחיל עם הודו ובהמשך הוא יופיע באירופה, ארצות הברית, דרום אפריקה ופקיסטן. הסינגל הרביעי שלו "Mono in Love" פורסם ב-29 בנובמבר 2012 בהשתתפות ג'יגולינה.
הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון למוזיקה ג'ורג' אנסקו בבוקרשט והמשיך בתור סטודנט בשנה האחרונה בקונסרבטוריון בוקרשט.
מאיה נבחר לדובב את הקול של גראג בסרט האנימציה "קדימה" (2020).
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2013: The Stereo Love Show
2014: Angels
הערות שוליים

1 2 3  Edward Maya & Vika Jigulina - Stereo Love (Official Music Video), נבדק ב-2024-04-24
↑  Mihai Traistariu - Tornerò - 🇷🇴 Romania - Grand Final - Eurovision 2006, נבדק ב-2024-04-24
↑  "Edward Maya speaks to Beat-Town" (in English and Greek). Beat-Town.
↑  ANT1 WEB TV / VIDEO ΧΡΗΣΤΩΝ / Stereo Love – Edward Maya & Vika Jigulina / ΜΟΥΣΙΚΗ
↑  "Edward Maya & Vika Jigulina: Stereo Love (Nummer)". Hung Medien.
↑  "Chartverfolgung / Maya, Edward Feat. Jigulina, Vika / Single". Musicline.de.
↑  "Search the Charts". irishcharts.ie.
↑  "The Official Charts Company: Edward Maya & Vika Jigulina". Official Charts Company.
↑  Edward Maya ft. Vika Jigulina - This Is My Life, נבדק ב-2024-04-24
↑  Deming, Mark. "Edward Maya > Biography". Allmusic. Rovi Corporation.
↑  "Exclusive Interview with Edward Maya". Mizzo.
↑  "Edward Maya's concert in Pakistan".
↑  EDWARD MAYA - Mono In Love feat. Vika Jigulina [Official video], נבדק ב-2024-04-24
↑  Edward Maya – www.edwardmaya.com (באנגלית אמריקאית)
↑  20 de ani de magie de la primul film Disney dublat în limba română - CineMagia.ro, m.cinemagia.ro
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 13005139  BnF: cb161856460 (data)  GND: 141188936  ISNI: 0000 0003 6861 8838  LCCN: no2011059051  MusicBrainz: 257891db-1f69-4660-894d-075e355431a8  NKC: mzk2010588564  SUDOC: 157703843  VIAF: 61145970152732251296   WorldCat (עם VIAF): 61145970152732251296