stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבורה נילפוטנטית
ראו גם

חבורה פתירה
קומוטטור
אלגברת לי נילפוטנטית
הערות שוליים

↑  D. M. RILEY AND MARK C. WILSON, ASSOCIATIVE ALGEBRAS SATISFYING A SEMIGROUP IDENTITY
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543476805171  BnF: cb119825293 (data)  GND: 4171906-2  LCCN: sh85057511
ח'רבת קנפאר

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  אל-בקאע
 נפה:  מערב הבקאע
 גובה:  949 מטרים
 קואורדינטות:  33°38′20″N 35°43′20″E﻿ / ﻿33.63901705726°N 35.722111090691°E﻿ / 33.63901705726; 35.722111090691 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןח'רבת קנפאר(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןח'רבת קנפאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ח'רבת קָנָפָאר (בערבית: خربة قنفار; לעיתים נכתב: خربة قنافار, בתעתיק מדויק: ח'רבת קנאפאר) הוא כפר נוצרי בלבנון, בנפת מערב הבקאע שבמחוז אל-בקאע. הכפר שוכן בגובה 949 מטרים מעל פני הים ליד כביש (מצפון לדרום) בעלבכ – שתורא – א-נבטיה, במרחק של כ-8 קילומטרים מערבית לג'ב ג'נין (מרכז הנפה) וכ-3 קילומטרים צפונית לעין זבדה (אנ').
אטימולוגיה

פירוש המילה הראשונה בערבית הוא חורבה, דבר המרמז שהיישוב הנוכחי הוקם על חורבות יישוב קדום. מקור השם קנפאר לא ידוע. בפי התושבים (פולקלור) זה היה שמו של שליט קדום.
אוכלוסייה

בשנת 2014 היו רשומים בכפר 2,228 בעלי זכות בחירה לפרלמנט הלבנוני.
לצד הרוב הנוצרי (כ-90%) מתגוררים בכפר גם מוסלמים (כ-9.9%) וכן מספר דרוזים.
אתרים

במרכז הכפר, ליד בית הספר היסודי, גדל עץ אלון "זקן", שעל פי האגדה המקומית הוא "בן אלפי שנים".
כ-2 קילומטרים ממזרח לכפר נבנה יקב "שאטו קנפאר" (Château Qanafar).
הערות שוליים

↑   مشوار بلبنان - خربة قنافار, סרטון  באתר יוטיוב
↑  معلومات عن بلدة خربة قنافار - Kherbet Qanafar، قضاء البقاع الغربي في محافظة البقاع، حسب لوائح الناخبين الرسمية الصادرة عن وزارة الداخلية اللبنانية لسنة ٢٠١٤, إعْرَفْ لبنان (בערבית)
↑  أسماء العائلات في بلدة خربة قنافار، قضاء البقاع الغربي، محافظة البقاع في لبنان, إعْرَفْ لبنان (באנגלית)
↑  Tele Liban - تلفزيون لبنان (2018-08-13), مشوار بلبنان - خربة قنافار, נבדק ב-2024-07-05
חוק עבודת הנוער

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  23 ביולי 1953
 תאריך חקיקה עברי:  י"א באב תשי"ג
 גוף מחוקק:  הכנסת השנייה
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 128, עמ' 115
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד הכלכלה והתעשייה
 מספר תיקונים:  20
 נוסח מלא:  הנוסח המלא
 
חוק עבודת הנוער, תשי"ג-1953, מסדיר את העסקת הנוער בישראל.
חוק עבודת הנוער הוא אחד מחוקי המגן הקיימים במדינת ישראל. מטרתו היא להסדיר את זכויותיהם של הנערים העובדים מגילאי 15 עד 18 ולמנוע פגיעה בחייהם: בלימודיהם, בבריאותם או בהתפתחותם התקינה.
היסטוריה חקיקתית

חוק עבודת הנוער נחקק ב-1953 וקובע את תנאי ההעסקה הייחודיים לבני הנוער.
כשהחוק נחקק רוב הנוער העובד לא למד במקביל בבית הספר מתוך קשיים כלכלים באותה תקופה, אך עם הזמן החוק השתנה בהתאם לזמן בעיקר בשנות ה-70 וה-90.
בשנת 2012 בעקבות כניסתו לתוקף של החוק להגברת האכיפה של דיני העבודה, רבים מן המעסיקים של בני הנוער נקנסו על ידי הפקחים של המשרד תמ"ת בשל שעות עבודה שבני הנוער עבדו מעבר למסגרת שעות העבודה על פי החוק. שר התמ"ת באותה תקופה, שלום שמחון, החליט לבחון מחדש את החוק באמצעות מועצת הנוער שבה השתתפו נציגי ההסתדרות, תנועות נוער ונציגי הממשלה. לבסוף המחלקה משפטית של המשרד הכינה הצעת חקיקה שהתקבלה ונכנסה לעדכון האחרון של החוק בשנת 2016.
מבנה החוק

החוק מורכב מ-7 חלקים. זה פירוט החלקים העיקריים:
מבנה החוק > גיל עבודה ועבודות אסורות

גיל העסקה המינימלי לנוער במהלך שנת הלימודים הוא 16 אם חל עליו חוק לימוד חובה. אם לא חל על הנער חוק לימוד חובה הגיל המינימלי להעסקתו הוא 15. גיל העסקה מינימלי במהלך חופשות רשמיות (החופש הגדול) הוא מי שמלאו לו 14 שנים.
מבנה החוק > גיל עבודה ועבודות אסורות > העסקות בתקופת הלימודים

העסקת בני נוער בגילאי 15-16 במהלך שנת הלימודים מותרת רק אם ניתן אחד מהאישורים הבאים:
אישור משר החינוך להפסיק את הלימודים (על פי חוק לימוד חובה)
אישור ממפקח מטעם משרד החינוך כי הנער השלים את חובותיו לפי חוק לימוד חובה בתקופה הקצרה מהתקופה של בני גילו (הקפצת כיתה)
העסקת בני נוער בגילאי 16-18 במהלך שנת הלימודים מותרת באחד מהמקרים הבאים:
ההעסקה נעשית לאחר שעות הלימודים.
ניתן לנערים אישור לנשור מהלימודים.
השלימו את חובת הלימוד בתקופה קצרה מתקופה של בני גילם.
מבנה החוק > גיל עבודה ועבודות אסורות > עבודות אסורות

החוק אוסר על העסקת בני הנוער בעבודות מסוכנות או שאינן הולמות כמו עבודות פיזיות, סביבתיות ולא הולמות. כגון:
עבודת בניין.
עבודה תת-קרקעית במכרה.
עבודה בבית מטבחיים.
ריתוך אוטוגני וחשמלי וכן חיתוך בחמצן או גז אחר.
עבודה בבית חולים לחולי נפש או חולי שחפת או צרעת אלא אם מלאו לנער 17 שנה והוא למד בבית ספר לאחיות ואחים.
ייצור ועיבוד של חומרי נפץ.
עבודות שגורמות לנער להיות חשוף לחומרים רדיואקטיביים ומסוכנים.
מבנה החוק > בדיקות רפואיות

התנאי להעסקת נער הוא בדיקה רפואית על ידי רופא משפחה וקבלת אישור רפואי להעסקתו.
הבדיקה כוללת:
אנמנזה רפואית כללית (ראיון רפואי בע"פ)
בדיקה קלינית כללית (בדיקה גופנית)
כל בדיקה נוספת הדרושה לדעת רופא המשפחה לאור תוצאות הבדיקות שצוינו.
לא כולל בדיקות מיוחדות בעבודות המחייבות בדיקות התאמה.
מבנה החוק > שעות עבודה ושכר

חוק עבודת הנוער מפרט את זכויותיהם של בני הנוער שעובדים ואת חובות מעסיקיהם.
על פי החוק נער יכול לעבוד עד 40 שעות שבועיות ושכרו גם בהתאם (נכון לשנת 2020):
נער שטרם מלאו לו 16 שנה: 21.45 ש"ח לשעה.
נער שמלאו לו 16 שנה וטרם מלאו לו 17 שנה: 22.98 ש"ח לשעה.
נער שמלאו לו 17 שנה וטרם מלאו לו 18 שנה: 25.43 ש"ח לשעה.
חניך, שהוא נער עובד הלומד לפחות יומיים בשבוע שיעורי מקצוע בהתאם לחוק החניכות: 16.73 ש"ח לשעה.
שכר המינימום לבוגר (מי שמלאו לו 18 שנה): 29.12 ש"ח לשעה.
מבנה החוק > שעות עבודה ושכר > חופשה שנתית

מכסת החופשה השנתית לנער גדולה מזו הניתנת לבוגר, והיא 18 יום בשנה לעומת 14 יום לבוגר (בשני המקרים כוללים ימי חופשה אלה גם את המנוחה השבועית). נער שעבד רק בחופשת הקיץ זכאי למכסה זו כפול מספר ימי עבודתו חלקי 240 (כלומר יותר מהמתבקש באופן יחסי למשך תקופת ההעסקה). אם לא ניתנה לנער חופשה בתשלום כמתבקש מכלל זה, יש לשלם לו פדיון חופשה בסיום עבודתו.
מבנה החוק > הוראות בדבר היתרים

כדי להעסיק בני נוער ישנם על המעסיק לעמוד במספר תנאים: ראשית, לא יינתן היתר להעבדת נער אם העבודה תפגע בביטחונו, בריאותו, חינוכו והתפתחותו, הנער יקבל הפסקות במהלך היום ובין הימים עצמם, כמו כן הנער יוכל לחוות את דעתו והיא תילקח בחשבון על פי בגרותו וגילו.
לקריאה נוספת

מנחם גולדברג ונחום פינברג, דיני עבודה, הוצאת סדן, פרק 26 - חוק עבודת הנוער.
הערות שוליים

1 2  חוק עבודת הנוער, באתר כל זכות
↑  עבודת בניין הוספה לרשימת העבודות האסורות בשנת 2018, וזאת לחמש שנים, ראה תקנות עבודת הנוער (עבודות אסורות ועבודות מוגבלות), התשנ״ו–1995.
↑  תקנות עבודת הנוער (עבודות אסורות ועבודות מוגבלות), התשנ״ו–1995.
↑  דוד שי, עבודת נוער, באתר חילן
↑  חוקים ואמנות - חוק עבודת הנוער, באתר זכויות התלמיד
טיינולופוס

| טיינולופוס> תקופה |
| --- | --- |
קרטיקון תחתון 120–113 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: יונקי הביב
משפחה:: Teinolophidae
סוג:: טיינולופוס
מינים
 Teinolophos trusleri
שם מדעי
 Teinolophos ‏ריץ', 1999

טיינולופוס (שם מדעי: Teinolophos; פירוש השם: "רכס שיניים מורחב") הוא סוג יונק נכחד מקבוצת יונקי הביב שהתקיים במשך הקרטיקון התחתון שלפני 120 עד 113 מיליון שנה מזמננו באוסטרליה. סוג זה תואר ב-1999 והוא נחשב למונוטיפי במשפחה Teinolophidae, בו נכלל מין יחיד - Teinolophos trusleri, הקרוי על שם האמן פיטר טרוסלר. הממצאים שלו התגלו בתצורות וונטאגי (אנ') שבדרום ויקטוריה.
היה זה יונק בעל צורה בסיסית דומה מעט לסינאפסידים שהיה קרוב בעיקר לסטרופודון ואולי היה בעל דמיון רחוק לברווזן מודרני. אצל היונק הקדום היו שיניים חותכות בעלי שחיקה מאוד מהירה וטוחנות גבוהות, אשר התאימו לקדמת פני הלסת והיו גבוהות יותר משאר הלסת (מה שנתן למין את שמו). גודל שיניים אלה היה כשישית מגודל היונק וכנראה ששימשו לאכילת חרקים וטרף דומה. ליונק זה היו אוזניים פרימיטיביות, כאשר היה חיבוק סחוס דק בין האף לסנטר.
ככל הנראה הטיינולופוס היה אחד מהסוגים הבסיסיים ביותר בקבוצתו ומספר חוקרים אף רואים בו אב קדמון של היונקים מקבוצת התריה לבין יונקי הביב האחרים.
הערות שוליים

↑  Flannery, T. F.; Rich, T. H.; Vickers-Rich, P.; Ziegler, T.; Veatch, E. G.; Helgen, K. M. (2022). "A review of monotreme (Monotremata) evolution". Alcheringa: An Australasian Journal of Palaeontology. Online edition. doi:10.1080/03115518.2022.2025900
חבורה מוצגת סופית

בתורת החבורות, חבורה מוצגת סופית (מ"ס) היא חבורה שיש לה הצגה עם מספר סופי של יוצרים ומספר סופי של יחסים. חבורה כזו אפשר לראות כאוסף המילים בקבוצה סופית של אותיות, בכפוף למספר סופי של תנאים המגדירים אלו מילים שקולות זו לזו.
סימון

סימון מקובל ושימושי לחבורה מוצגת סופית הוא  \langle S\mid R\rangle  כאשר  S היא קבוצת יוצרים ו- R קבוצה של יחסים. לדוגמה את החבורה הציקלית מסדר  n ניתן לכתוב כ- \mathbb {Z} _{n}=\langle a\mid a^{n}=1\rangle .
חבורות נוצרות סופית

חבורות מוצגות סופית מהוות מחלקה חשובה של חבורות נוצרות סופית, אבל לא כל חבורה נוצרת סופית אפשר להציג באופן סופי. יש רק אָלֶף אֶפֶס חבורות מ"ס, לעומת אלף חבורות נוצרות סופית. משום כך, "כמעט כל" חבורה נוצרת סופית אינה ניתנת לתיאור באמצעות מספר סופי של יחסים. תוצאות אלה הוכיח ב-1937 B.H. Neumann, שגם נתן את הדוגמה המפורשת הראשונה לחבורה נוצרת סופית שאינה מ"ס.
לפי "משפט השיכון של Higman", חבורה נוצרת סופית אפשר לשכן בחבורה מוצגת סופית, אם ורק אם יש לה הצגה רקורסיבית.
ההגדרה

מתברר שהתנאי על סופיות מספר היחסים אינו תלוי בבחירת היוצרים: אם  G חבורה מוצגת סופית, אז לכל קבוצת יוצרים סופית של  G קיימת קבוצת יחסים סופית המגדירה את החבורה. קיומה של הצגה סופית היא תכונה גאומטרית: כל חבורה שהיא קוואזי-איזומטרית לחבורה מוצגת סופית, מוצגת סופית בעצמה.
דוגמאות עיקריות

כל הרחבה של חבורה מ"ס בחבורה מ"ס היא מ"ס בעצמה. כל חבורה נילפוטנטית נוצרת סופית היא מ"ס. יתרה מזו, כל חבורה פולי-ציקלית נוצרת סופית היא מ"ס. מאידך, יש חבורות פתירות נוצרות סופית, שאינן מ"ס.
החבורה היסודית של כל יריעה חלקה קומפטית היא מ"ס. ולהפך: כל חבורה מ"ס היא החבורה היסודית של יריעה קומפקטית חלקה כלשהי מממד 4.
כל סריג בחבורת לי ממשית קשירה הוא מ"ס. לעומת זאת, החבורה 
 \operatorname {SL} _{3}(\mathbb {F} _{q}[t]) אינה מ"ס לכל חזקת ראשוני  q. החבורות 
 \operatorname {SL} _{n}(\mathbb {F} _{q}[t]), 
 n\geq 4, כן מוצגות סופית.
תכונות

אם  H תת-חבורה מאינדקס סופי של חבורה  G, אז אחת מהן מ"ס אם ורק אם השנייה כזו. התהליך לחישוב היחסים של  H מתוך היחסים של  G נקרא אלגוריתם ריידמייסטר-שרייר.
בחבורות מוצגות סופית פשוטות, בעיית המילה פתירה. כך גם בכל חבורה מוצגת סופית שהיא residually finite; לעומת זאת יש חבורות נוצרות סופית עם הצגה רקורסיבית שהן residually finite אבל בעיית המילה בהן אינה פתירה.
תכונות > החבורה המוצגת-סופית האוניברסלית

קיימת "חבורה מוצגת סופית אוניברסלית", שהיא חבורה מוצגת סופית, שכל חבורה מוצגת סופית איזומורפית לתת-חבורה שלה. יש גם חבורה מוצגת סופית שכל חבורה עם הצגה רקורסיבית משוכנת בה (Higman, 1961).
הדרגה וה'חיסרון'

הדרגה של חבורה מוצגת סופית שווה למספר היוצרים הקטן ביותר האפשרי עבורה. ידוע (Higman-Neumann-Neumann 1940) שכל חבורה מוצגת סופית אפשר לשכן בחבורה עם שני יוצרים ואותו מספר יחסים. החיסרון (deficiency) של חבורה מוצגת סופית הוא, לפי ההגדרה, ההפרש הגדול ביותר האפשרי בין מספר היוצרים למספר היחסים שלה. כל החבורות בעלות חיסרון חיובי הן אינסופיות. כל חבורה בעלת חיסרון > 1 מכילה עותק של החבורה החופשית על שני יוצרים.
לקריאה נוספת

Pierre de la Harpe, Topics in Goemtric Group Theory.
חורחה קמפוס

חורחה פרנסיסקו קמפוס (בספרדית: Jorge Campos Navarrete; נולד ב-15 באוקטובר 1966 באקפולקו מקסיקו) הוא כדורגלן עבר מקסיקני ששיחק בעמדת השוער, ונחשב אחד השוערים הבולטים של הכדורגל בתקופתו.
חיישן תאונה

חיישנים במערכת להתראה מפני התנגשות הכוללת מכ"ם (כחול) ומצלמות תת־אדום (ורוד) המותקן במכונית מדגם לקסוס LS 600
חיישן תאונה הוא סוג של חיישן אשר מותקן לרוב בכלי תחבורה, ומטרתו לזהות מצב של תאונת דרכים. חיישני תאונה נפוצים כיום בכלי רכב מודרניים, ומשמשים בעיקר להפעלת אמצעים שונים בעת זיהוי תאונה, שמטרתם להגן על הנוסעים.
סוגי חיישני תאונה

מאחר שתאונות מסוגים שונים יכולות להפגין מאפיינים שונים, בהתאם לסוג ואופי התאונה, קיימים גם סוגים שונים של חיישני תאונה והתנגשות.
דרך אחת לאפיין תאונה היא תאוצה גבוהה הפועלת על הרכב, החורגת משמעותית מהיכולת המכנית של הרכב בתנאי הפעלה נורמליים, כמו יכולת ההאצה של המנוע, או כושר הבלימה של הבלמים. בתאונות בהן הרכב פוגע או נפגע מגוף כלשהו (רכב או עצם דומם אחר), הפגיעה יוצרת תאוצה (או תאוטה) גבוהה, אשר נקלטת על ידי החיישן כמצב תאונה.
חיישנים עשויים לנסות ולזהות מאפיינים אחרים של תאונה, כמו למשל התהפכות הרכב.
להלן מספר דוגמאות לחיישני תאונה:
חיישן אלקטרו־מכני המורכב מצינור קטן עם מפסק בקצהו האחד וכדור מתכת מצופה זהב בקצהו השני. כדור הזהב מוחזק במקומו על ידי מגנט קטן. במצב של תאוצה רבה, כדור המתכת משתחרר מהמגנט, מתגלגל במורד הצינור, מכה במפסק וסוגר את המעגל החשמלי. הצינור נוטה כלפי מעלה כך שכדור המתכת חוזר למקומו המקורי לאחר הפגיעה.
מד תאוצה אלקטרוני המבוסס על גביש פיאזואלקטרי או MEMS ולרוב מסוגלים למדוד תאוצה בשני צירים לפחות, מה שמאפשר לזהות הן תאונה צידית והן תאוצה חזיתית באותו הרכיב. בחיישנים האלקטרוניים התאוצה לרוב נמדדת באופן רציף, והחיישן מחליט על תאונה כאשר התאוצה חורגת מסף מוגדר מראש, שנקבע כאמור בהתאם ליכולות המכניות של הרכב בתנאי הפעלה שגרתיים.
שימושים לחיישני תאונה

ניתן לשלב מספר חיישני תאונה וכריות אוויר ברכב באמצעות חיבורם למחשב בקרה מרכזי. לדוגמה, חיישנים המותקנים בצידי הרכב מסוגלים לזהות תאונה צידית וזאת בנוסף לחיישנים הרגילים המזהים תאונה חזיתית.
כאמור, חיישני תאונה ברכבים משמשים לרוב להפעלת אמצעי מיגון פעילים בעת זיהוי תאונה, על מנת להגן על הנוסעים. אמצעים שכאלה עשויים להיות: ניפוח כריות האוויר, מתיחת חגורות הבטיחות, שחרור קורות הגנה חבויות (כמו ברכבי קבריולה) ועוד.
שימוש נוסף לחיישני תאונה הוא לצורך תחקור בדיעבד של תאונות וזיהוי הגורם לתאונה. במקרים כאלה לחיישן התאונה זיכרון עליו מוקלטות מדידות מהירות הרכב.
בנוסף, חברות שירותים בתחום הטלמטיקה לרכב עושות שימוש בחיישני תאונה לצורך מתן שירותי סיוע בעת זיהוי של תאונה. במקרה שזוהתה תאונה, משדר המותקן ברכב משדר אות מצוקה למוקד השירות, אשר מזעיק במהירות למקום האירוע את כוחות ההצלה.
ראו גם

טכנולוגיות בטיחות ברכב
זרע יעקב, קיסר אתיופיה

ערך זה עוסק בקיסר אתיופיה מן המאה ה-15. אם התכוונתם להוגה אתיופי מן המאה ה-17, ראו .
זָרע יעקב (געז: ዘርአ ያዕቆብ, זרא יעקב) היה קיסר האימפריה האתיופית בשיא תקופת תור הזהב. זרע יעקב נולד בטילק שבפטגר ב-1399 והיה בנו הרביעי של הקיסר ניואיה קראסטוס מאשתו השלישית וויזרו יגזי כברה. זרע יעקב ירש את אחיינו עמדה ייאסוס במאי 1434 והוכתר בעיר אקסום שבתיגראי תחת שם ההכתרה "עמדה ציון" ב-1439, מאוחר יותר אימץ את שם המלכות "קונסטנטינוס" על שמו של קיסר האימפריה הביזנטית קונסטנטינוס הגדול.
ההיסטוריון אדוארד אולנדורף מסכם, שזרע יעקב:
היה ללא ספק השליט הגדול ביותר של אתיופיה מאז אזנה, קיסרה של קיסרות אקסום, ואף קיסר לא משתווה אליו פרט לקיסרים מנליק השני והיילה סלאסי שיכולים להתמודד מולו.
חייו > תקופת מלכותו

בעקבות מות הקיסר דווית הראשון, כלא אחיו הגדול תוודרוס הראשון את זרע יעקב באמבה גישן ב-1414. במשך 20 שנים הבאות הייתה תחלופה רבה של אחיו הגדולים על כס הקיסרות עד שהגיע תורו.
החוקר דוויד בוקסון מציין את ההשפעה שהייתו על זרע יעקב עקב היותו מרותק ומבודד באמבה גישן:
מנוע מכל גישה לאנשים רגילים או חיים נורמלים, נדחף לעמדת המנהיג, בלי ניסיון בענייני ניהול מדינה, הוא (זרע יעקב) התמודד עם ממלכה מלאה בקשירות ובמרידות, כנסייה משוסעת, ואויבים מבחוץ שמאיימים לפלוש כל רגע.
בוקסון ממשיך וכותב כך:
בנסיבות אלה קשה היה לצפות מהמלך החדש להראות כושר הסתגלות, סובלנות או מיומנות דיפלומטית, מכיוון שתכונות אלה נרכשות לאחר ניסיון רב ביחסים בין אנושיים. מעומת עם הייאוש והמצב הכאוטי שהיה נתון בו, הוא הפך לחסר פשרות אכזרי שממעט להשלים. לקראת מותו איבד את החיבה והנאמנות של משפחתו והחצר המלכותית שלו והוא נהיה דמות מבודדת וחשדנית. אולם למרות הכל שמו של זרע יעקב הוא בין הגדולים ביותר בהיסטוריה האתיופית.
למרות שזרע יעקב מלך בשנת 1434 הוא לא הוכתר (על ידי האבונא) עד לשנת 1436 בה הוכתר רשמית באקסום. לאחר ההכתרה הוא נשא לאישה את הלני שהמירה את דתה מהאסלאם לנצרות. הלני הייתה ביתו של מלך ממלכת האדייה אחת ממלכות הסידאמים הנמצאת מדרום לנילוס הכחול. הלני לא הביאה ילדים לעולם אבל נהייתה לאישיות פוליטית חזקה בחצר והייתה עוצרת או יועצת של הקיסרים באדה מריאם הראשון, אסכנדר ונהואד.
אחרי שיום אחד נראה אור משונה בשמי אתיופיה (שרוב היסטוריונים זיהו אותו כשביט היילי, בשנת 1456), זרע יעקב הקים את העיר דברה ברהן וקבע אותה כבירת ממלכתו.
כעבור מספר שנים שלטונו של זרע יעקב נעשה רודני יותר. כאשר תקלה האוואריאט, ראש מנזר דברה ליבנוס, יצא כנגד הרציחות וההכאות של גברים בממלכה, הקיסר כלא אותו, והוא מת בכלאו אחרי חודשים ספורים. כאמור, לקראת סוף שנות שלטונו הוא החל להיות פרנואיד ובשנת 1453 הוא היה משוכנע שישנה עלילה כנגדו, מה שגרם ליותר פעולות אכזריות כנגד תושבים רבים בממלכה. כאשר בשנת 1445 סולטנות אדאל ומנהיגה באדלאי אבן סעד א-דין מרדו בקיסר הוא יצא לאזור המרידות עם צבאו, הביס את צבא אדאל בקרב גומיט וגיבש את שליטתו על הממלכות של הסידמאים בדרום, ועל הממלכות המוסלמיות החלשות שמעבר לנהר האוואש.
חייו > מרד היהודים

זרע יעקב היה נוצרי אדוק ולא היה סובלני כלפי דתות אחרות, ולכן, תחת שלטונו הורע מצבם של יהודי אתיופיה. הקיסר דרש מכלל תושבי ממלכתו ובכללם היהודים, להתנצר, והיה אם יסרבו דינם יהיה מוות. אחת מנשות הקיסר -ציון ציפורה (או "ציון מורגשה" - על פי מקורות נוצריים) הייתה יהודיה שהוכרחה להתנצר ולהינשא לקיסר לאחר שהוא התאהב בה עקב יופיה. היא שינתה את שמה ל"ולטה קדיסן", וילדה לו שלושה בנים: אסקאל, באדה מריאם הקיסר לעתיד ומאדאם.
כשהקיסר היה במערכה צבאית כנגד המוסלמים בדרום, ניצלו יהודי אתיופיה את ההזדמנות ומרדו בקיסר בהנהגת אשת הקיסר ציפורה. היהודים, שסבלו רבות משלטון הקיסר, תכננו להכתיר לקיסר את בנו הבכור של זרע יעקב, אסקאל. כאשר הקיסר שמע כי היהודים מרדו בו, וכי אשתו היהודייה, היא למעשה מנהיגת המרד, הוא הפנה את צבאו צפונה אל עבר מחוזות היהודים, השמיד כפרים יהודיים רבים, הרג את אשתו ציון ציפורה ולקח רבים בשבי. בעקבות זאת זרע יעקב כינה את עצמו "משמיד היהודים". למרות הטבח שביצע ביהודים הוא לא הצליח להביס אותם לחלוטין, מאחר שהם התבצרו בהרי סאמיאן. במרד השני כוחות היהודים הביסו את צבאו והוא בקושי הצליח להימלט.
מרד נוסף שדוכא על ידי זרע יעקב בצפון היה של האגאווים.
חייו > זרע יעקב והכנסייה האתיופית

זרע יעקב ראה בכנסייה ובנצרות את הכלים הראשיים לגיבושה של מדינה ולקידומה של לאומיות אתיופית. הקיסר הבין כי מספר הולך וגדל של אתיופים בעלי רקע דתי ותרבותי שונה החלו לאמץ לחיקם את הדת הנוצרית, עד אשר באמצע המאה ה-14, האחריות הנוספת אשר הוטלה על הכנסייה האתיופית הייתה מעל ומעבר לכוחותיה ויכולותיה וכי המתקנים החינוכיים והארגוניים שלה, לא יכלו להמשיך ולספק שירותים לכל המאמינים החדשים. לשם כך, היו חייבים להתבצע צעדים דרסטיים בארגונם מחדש של מוסדות הכנסייה, וכתיבה מחדש של חוקים בממלכה. 
בתקופה קריטית זו תפס זרע יעקב את השלטון והציב לעצמו את המטרה לבצע את הרפורמות בכנסייה האתיופית. תשומת לבו הופנתה מהר מאוד לנושא אשר במשך זמן רב היווה מחלוקת בין קבוצות דתיות רבות באתיופיה ובין הבישוף באלכסנדריה, והוא שמירת השבת. נוהג שמירת השבת התפשט בין קהילות רבות ואף בחצר המלכותית באתיופיה, כל זאת בניגוד לעמדת הבישוף ממצרים אשר ראה בנוהג שמירת השבת השפעה יהודית אשר יש לעקור אותה מן השורש. אולם גם זרע יעקב, כמו אביו לפניו, היה בעד שמירת נוהג זה, לא רק בגלל אמונות דתיות אלא גם בגלל סיבות פוליטיות. העובדה כי זרע יעקב המשיך בנוהג שמירת השבת הביאה לכך שכוחו של הבישוף המצרי ונאמניו, המעטים וחסרי הכוח בממלכה, נשארו בעמדה נחותה זו, כך שהם לא היוו סיכון על שלטונו.
נושא נוסף אשר העסיק את מחשבתו לאורך כל תקופת שלטונו, הייתה העובדה כי אתיופיה הייתה מוקפת בפגאנים ומוסלמים ממזרח וממערב, אשר עלולים להשפיע לרעה על אנשיו -המאמינים הנוצרים אשר בממלכה. כדי לפתור בעיה זו, הוא החל בסדרה של פעילויות אנרגטיות אשר באו כדי לבצע רפורמות דתיות, ואשר הוכיחו כמה קטנה הייתה השפעתה של הכנסייה במחוזות הנרחבים של הממלכה. הוא דרש ואף קיבל מהבישוף של מצרים שני אבונאות שיבואו לאתיופיה כדי להשתלט על כמות המאמינים אשר גדלה בה (דבר אשר מעולם לא נעשה לפני כן, שכן הבישוף ממצרים הסתפק תמיד באבונא אחד שישרת את הקהילה באתיופיה).
נראה היה כי זרע יעקב, בניגוד לקיסרים האחרים של השושלת הסולומונית, היה היחיד אשר הצליח להבין את גודל הבעיה אשר הביאו עימם הפגאנים והמוסלמים לעדת המאמינים הנוצרים יותר מכל דבר אחר. בעקבות הבנה זו הוא תכנן את תוכנית הרפורמות שלו עוד לפני שהוא תפס את שלטון הכתר בממלכה.
אין ספק כי ניסיונותיו של זרע יעקב לשלב את השטחים הכבושים, להטמיע את תושביהם בתרבות האתיופית הנוצרית ולספק בסיס איתן הן לכנסייה והן למדינה, עלו על אלה של קודמיו או של יורשיו, והפכו אותו לשליט הבולט בתקופה הסולומונית כולה.
חייו > יחסי חוץ

זרע יעקב שלח משלחת דיפלומטית לאירופה בשנת 1450, שהובלה על ידי הסיציליני פיאטרו רומבאלו, שעוד לפני משימה זו, נשלח להודו בשליחות דומה, והצליח שם. אנשי המשלחת, בראשות פיאטרו רומבאלו, נפגשו עם מספר אנשים חשובים, ביניהם האפיפיור ניקולאוס החמישי, ופגישתם העיקרית הייתה עם אלפונסו החמישי מלכה של ממלכת אראגון.
ספריו

הקיסר זרע יעקב ידוע בכתיבת יותר מ-20 ספרים והגשתם לדורות הבאים. ספרים אלה מיוחסים אליו ללא וודאות מוחלטת. ביניהם:
1. መጽሐፈ ብርሐን ספר האור
2. መጽሐፈ ሚላድ ספר הלידה
3. መጽሐፈ ሥላሴ ספר השילוש
4. መጽሐፈ ባሕርይ ספר הדמויות
5. ተዓቅቦ ምስጢር סוד שמור
6. ጦማረ ትስብእት
7. ስብሐተ ፍቁር דברי שנאה
8. ክሂዶተ ሰይጣን חידות השטן
9. እግዚአብሔር ነግሠ אלוהים שולט
10. ድርሳነ መላእክት דרשת המלאכים
11. ተአምረ ማርያም הנס של מרים
12. ዜና አይሁድ חדשות יהודיות
13. ጊዮርጊስ ወልደአሚድ
14. ተአምረ ማርያም ወኢየሱስ נס מריה וישו
15. ተአምረ ትስብኢት נס הדרשה
16. ልፉፈ ጽድቅ אהבת צדק
17. ትርጓሜ መላእክት פירוש המלאכים
18. ተአምረ ጊዮርጊስ הנס של ג'ורג'
19. ትርጓሜ ወንጌላት פירוש הבשורה
20. መልክዓ ማርያም חזון מרים
21. መስተብቁዕ ዘመስቀል הצלב הראוי
ספרים אלו הם דתיים באופיים.
הערות שוליים

↑  Edward Ullendorff, The Ethiopians: An Introduction to the Country and People, p. 69
↑  Taddesse Tamrat, Church and State in Ethiopia, p. 222
↑  David Buxon, The Abyssinians, p. 47
↑  David Buxon, The Abyssinians, p. 48
↑  Richard K. P. Pankhurst, The Ethiopian Royal Chronicles, p. 32
↑  Richard K. P. Pankhurst, The Ethiopian Royal Chronicles, p. 34
↑  Chronique de zar'a Ya'eqob P.95
| השושלת הסולומונית |
| --- | --- | --- |
| תור הזהב | יקונו אמלק • יאגבה ציון • סינפה ערד הרביעי • חיזבה אסגד • קידמה אסגד • ג'ין אסגד • סבא אסגד • וואדם ערד • עמדה ציון הראשון • ניואיה קראסטוס • ניואיה מריאם • דווית הראשון • תוודרוס הראשון • יסחק הראשון • אנדראיאס • תקלה מריאם • סארוו ייאסוס • עמדה ייאסוס • זרע יעקב • באדה מריאם הראשון • אסכנדר • עמדה ציון השני • נהואד |  |
| תקופת השפל | דווית השני • גלאוודיוס • מינאס • סרצה דנגל • יעקב • זה דנגל • יעקב |  |
| ענפים | השושלת הגונדרית • השושלת השאוונית • השושלת התיגראינית • השושלת הגוג'אמית |  |
האימפריה האתיופית
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: עמדה ייאסוס | קיסר האימפריה האתיופית  מאי 1434 - 26 באוגוסט 1468 | הבא: באדה מריאם הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285173205171  BIBSYS: 1470399607129  BnF: cb12311109s (data)  GND: 174122802  ICCU: CFIV138453  ISNI: 0000 0001 1674 7983  LCCN: nr93014635  NTA: 067472265  RERO: 02-A011414954  SELIBR: 342485  SUDOC: 058645764  VIAF: 76187185   WorldCat (עם VIAF): 76187185
חיסכון לאומי

חיסכון לאומי (אנגלית: National saving) הוא מונח בכלכלה המביע את חלק ההכנסה הלאומית שלא הוצא לתצרוכת.
החיסכון במשק מורכב משלושה מרכיבים:
חיסכון אישי (הכנסה פנויה פחות תצרוכת המשפחות).
חיסכון עסקי (רווחים בלתי-מחולקים של חברות).
חיסכון ממשלתי (עודף המִסים על הוצאות הממשלה לסחורות ושירותים בתקציב).
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זרע יעקב (פילוסוף)

ערך זה עוסק בהוגה אתיופי מן המאה ה-17. אם התכוונתם לקיסר אתיופיה מן המאה ה-15, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1599 אקסום, אתיופיה 
 פטירה:  1692 (בגיל 93 בערך) 
 השקפה דתית:  נצרות קופטית 
 זרם:  פילוסופיה אתיופית 
 עיסוק:  פילוסוף, סופר 
 יצירות ידועות:  הטטה 
 
המסה של דקארט
זרע יעקב (1599–1692, געז: ዘርአ ያዕቆብ), פילוסוף אתיופי מהמאה ה-17. בשנת 1667 כתב מסה הקרויה בגעז "הטטה" (ሐተተ - חקירה). המסה השוותה פעמים רבות על ידי קומץ מלומדים חיצוניים, ל"מאמר על המתודה" של דקארט משנת 1637.
סגנונו הספרותי נבדל מסגנון הספרות הפילוסופית האפריקאית בת זמנו, ששיקפה הגות שבעל פה. הוא האמין בהליכה אחרי ההגיון הפנימי במקום להאמין במה שאחרים אומרים לפרט.
ביוגרפיה > השנים המוקדמות

יעקב נולד למשפחת חקלאים ליד אקסום שבצפון אתיופיה, שהייתה בירתה של אתיופיה בעבר תחת ממלכת אקסום הקדומה.
אף על פי שאביו היה עני, הוא תמך בחינוכו של יעקב בבתי ספר מסורתיים, שם הוא התוודע לספר תהילים והתחנך על פי מסורת האמונה הנוצרית הקופטית.
יעקב הוקע על ידי סוסניוס, שהמיר את דתו לנצרות קתולית והורה לנתיניו להמיר את דתם גם כן. יעקב סירב לאמץ את האמונה הקתולית ונמלט לגלות, כשברשותו מעט זהב וספר תהילים. בדרכו לשאווה שבדרום, מצא מערה במורדות נהר התכזה וחי בה כנזיר במשך שנתיים, כאשר עיקר עיסוקו בתפילה ופילוסופיה. הוא כתב על חוויותיו: "בזמן שחייתי לבד במערה, למדתי יותר מאשר כשחייתי בין אנשים מלומדים, כתבתי בספרי מעט מאוד, אולם חוויתי מצב מדיטטיבי על דברים נוספים רבים".