stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחשבון גרפי
היסטוריה

המחשבון הגרפי הראשון שהיה זמין מסחרית הופק על ידי חברת קסיו היפנית בשנת 1985. חברת שארפ החלה למכור את המחשבון הגרפי הראשון שלה בשנת 1986. חברת היולט פקארד החלה למכור את המחשבון הגרפי הראשון שלה בשנת 1988, וחברת טקסס אינסטרומנטס החלה למכור את המחשבון הגרפי הראשון שלה בשנת 1990.
תכונות

מחשבוני הגרפים התפתחו באופן משמעותי לאורך השנים. תכונות בולטות שנמצאות בחלק ממחשבוני הגרפים המודרניים כוללות:
צגים צבעוניים ברזולוציות גבוהות יחסית אשר מאפשרים ליצור גרפיים מפורטים וברורים יותר.
מעבד חזק יחסית אשר מאפשר למכשיר לבצע חישובים שונים באופן מהיר יותר.
מסכי מגע ההופכים את האינטראקציה עם המכשיר לקלה יותר.
אפשרות לחבר את המחשבון למחשב באמצעות חיבור USB או בלוטות'.
אפשרות ליצור ולהפעיל סקריפטים או תוכנות מותאמות אישית
בישראל

בישראל אסור להשתמש במחשבוני גרפים בבחינת הבגרות במתמטיקה.
גלריה

מחשבון גרפי fx-7000GA מתוצרת קסיו, משנת 1987 לערך
מחשבון גרפי HP28S משנת 1989 לערך. זהו המחשבון הגרפי הראשון מתוצרת היולט פקארד
מחשבון גרפי מסוג TI-81 משנת 1990 לערך. זהו המחשבון הגרפי הראשון מתוצרת טקסס אינסטרומנטס
מחשבון גרפי מסוג HP48 משנת 1992 לערך זהו המחשבון הגרפי הראשון של HP שמשתמש ב-Reverse Polish Notation (RPN) ובאפשרות להשתמש בכרטיס SD
מחשבון גרפי מסוג TI-92 משנת 1996 לערך. זהו המחשבון הגרפי הראשון שהיה מסוגל ליצור גרפים תלת־ממדיים
מחשבון גרפי TI-83 משנת 1996 לערך
מחשבון גרפי Classpad 300 מתוצרת קסיו משנת 2003 לערך. זהו המחשבון הגרפי הראשון עם מסך מגע
מחשבון גרפי fx-CG 20 מתוצרת קסיו משנת 2011 לערך. זהו המחשבון הגרפי הראשון עם מסך תצוגה צבעוני
ראו גם

מחשבון
הערות שוליים

↑  Tribune Content Agency, LLC. (10 באוגוסט 2021). "Evolution of the graphing calculator". NY Daily News. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  http://meyda.education.gov.il/sheeloney_bagrut/2012/1/HEB/35807.PDF The instructions for conducting the 5-point exam Bagrut in math, 2012 in Hebrew.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546530105171  LCCN: sh90000868
וילה ג'וסטי

ערך זה עוסק בארמון בסמוך לעיר פדובה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  וילה 
 מיקום:  פדובה 
 מדינה:  איטליה 
 
 קואורדינטות:  45°22′15″N 11°50′34″E﻿ / ﻿45.3708°N 11.8428°E﻿ / 45.3708; 11.8428
 villagiusti.it
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןוילה ג'וסטי(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןוילה ג'וסטי(למפת ונטו רגילה) ונציה ורונה פדובה ויצ'נצה טרוויזו רוביגו קיוג'ה אוסטריה פריולי-ונציה ג'וליה  אמיליה-רומאניה לומברדיה טרנטינו אלטו אדיג'ה  הים האדריאטי וילה ג'וסטי(למפת ונטו מוגדלת) ונציה ורונה פדובה ויצ'נצה טרוויזו רוביגו קיוג'ה אוסטריה פריולי-ונציה ג'וליה  אמיליה-רומאניה לומברדיה טרנטינו אלטו אדיג'ה  הים האדריאטי וילה ג'וסטי
 
החדר שבו נחתם הסכם שביתת הנשק, ובמרכזו השולחן עליו נחתם ההסכם
וילה ג'וסטי (באיטלקית: Villa Giusti) או וילה ג'וסטי דל ג'ארדינו (באיטלקית: Villa Giusti del Giardino) היא ארמון הממוקם בסמוך לעיר פדובה באזור ונטו שבצפון איטליה.
היסטוריה > היסטוריה של המבנה

המבנה המקורי באתר נבנה על ידי משפחת זאמבליני במחצית הראשונה של המאה ה-17. בראשית המאה ה-19 עבר האזור לבעלות ג'ירולמו אסיניו מולין (Girolamo Ascanio Molin).
הווילה הייתה במקורה בבית חווה חקלאית השייכת לווילה מולין הסמוכה, שהייתה שייכת למשפחת קאפודיליסטה (Capodilista). המבנה הפך לארמון בשנת 1875 ביוזמת לאורה פיזאני צוסטו (Laura Pisani Zusto) ובעלה הרוזן ג'ירולמו ג'וסטי דל ג'ארדינו.
הארמון נבנה בסגנון אקלקטי.
למבנה שתי קומות, למעט במרכז המבנה בה יש קומה שלישית קטנה, שלה גג משולש ומשני צידיה קמרונות.
היסטוריה > ההיסטוריה של הגנים

בחלקו האחורי של המבנה גן חורף שתוכנן ונשתל בשנת 1880. לארמון מבנה חממה עשוי זכוכית, בסגנון אופייני לווילות באזור ונטו.
היסטוריה > הסכם שביתת הנשק של וילה ג'וסטי

הווילה ידועה בכך שבה נחתם הסכם שביתת הנשק של וילה ג'וסטי (אנ') שנחתמה ב-3 בנובמבר 1918 - אשר סיימה את מלחמת העולם הראשונה בחזית איטליה, וסיימה את הקרבות בין איטליה והאימפריה האוסטרו הונגרית.
בשל כך מכונה הווילה גם "וילת שביתת הנשק" (באיטלקית: Villa Armistizio).
הדיונים בין הצדדים החלו ב-1 בנובמבר, שביתת הנשק נכנסה לתוקפה לאחר 24 שעות, ב-4 בנובמבר, בשעה 15:00.
לפני החתימה על הסכם שביתת הנשק, בין נובמבר 1917 וינואר 1918, שימשה הווילה למגורי המלך ויטוריו אמנואלה השלישי, אשר גר בווילה בשל ההפצצות האוויריות של העיר פאדובה.
הווילה שימשה כמפקדת הצבא האיטלקי בתקופת מגורי המלך בווילה. בחדר שבו נחתם הסכם שביתת הנשק נותרו הרהיטים המקוריים לזכר האירוע.
ראו גם

וילה מולין - וילה סמוכה בה נערך המשא ומתן לקראת הסכם שביתת הנשק של וילה ג'וסטי
לקריאה נוספת

• Antonello Biagini, Giovanna Motta, , P 100
• John Gooch, , P 299
• Bullitt Lowry, , P 112
• Manfried Rauchensteiner, , P 1005
הערות שוליים

1 2  ההיסטוריה של הסכם שביתת הנשק (באיטלקית)
1 2 3 4 5 6 7 8  היסטוריה של המבנה ותיאור המבנה (באיטלקית)
↑  מראה הוילה בעת החתימה על הסכם שביתת הנשק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1197000054  VIAF: 1132157162093978980005   WorldCat (עם VIAF): 1132157162093978980005
עמי טרייבטש

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1948
 פטירה:  8 בספטמבר 2010 (בגיל 62 בערך)
 מוקד פעילות:  רמלה
 עיסוק:  מתופף, פקיד בנק
 כלי נגינה:  תופים
 שיתופי פעולה בולטים:  הצ'רצ'ילים, אריק איינשטיין
 
עמיחי (עמי) טרייבטש (1948 - 8 בספטמבר 2010) היה מתופף בראשית צמיחת הרוק הישראלי. היה חבר להקת הצ'רצ'ילים לכל אורך שנות קיומה ושיתף פעולה עם שלום חנוך ואריק איינשטיין בתקליטים פורצי הדרך "פוזי" ו"שבלול" ועם איינשטיין ומיקי גבריאלוב בתקליטים "בדשא אצל אביגדור" ו"סע לאט".
ביוגרפיה

בשנת 1965, בגיל 17, הצטרף ללהקת "הצ'רצ'ילים" שפעלה ברמלה, יחד עם חבריו יצחק קלפטר (שהיה אז בן 15), חיים רומנו (שהיה בן 14) ומיקי גבריאלוב (שהיה בן 16). במקצועו היה טרייבטש פקיד בנק.
יואב קוטנר ומיקי גבריאלוב השוו אותו למתופף הביטלס, רינגו סטאר. לדברי קוטנר, "גדולתו הייתה שהוא עשה בדיוק מה שצריך, הוא אף פעם לא היה שוויצר. הוא אף פעם לא עשה סולואים מיותרים כדי לנסות להראות איזה מתופף ענק הוא. עם זאת, היה לו סאונד מאוד ייחודי. כששומעים אותו מיד יודעים שזה הוא".
טרייבטש נפטר בערב ראש השנה ה'תשע"א מדום לב.
הערות שוליים

↑  ליה פן, מת מתופף "הצ'רצ'ילים" עמי טרייבטש, באתר הארץ, 20 בספטמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: fff83d0d-9b22-4345-b130-316985cd494c 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מייסון יואינג

| --- | --- |

 לידה:  9 באפריל 1982 (בן 42) קמרון דואלה, קמרון
 שם לידה:  Mason Cyrille Elong Ewing
 מדינה:  קמרון, צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  מנכ"ל ומייסד מייסון יואינג, במאי קולנוע, סטייליסט
 יצירות בולטות:  Coup de Foudre à Yaoundé
 פרופיל ב-IMDb
 
מייסון סיירל אלונג יואינג (באנגלית: Mason Cyrille Elong Ewing; נולד ב-9 באפריל 1982) הוא מפיק, במאי, תסריטאי ומעצב אופנה. בעל לאום צרפתי, קמרוני ואמריקאי. מתגורר בצרפת וארצות הברית. החברה שלו, מייסון יואינג, הוקמה בשנת 2011 וממוקמת בלוס אנג'לס. למרות עיוורונו, מייסון בנה עסק מצליח וקריירה משגשגת כאמן.
ביוגרפיה > ראשית חייו

אביו של מייסון, פרדריק יואינג, היה איש עסקים אמריקאי שנפטר בנובמבר, שנת 2010. עד גיל 4, חי מייסון בקמרון עם אימו היהודייה מריה פרנצ'סקה אלונג, שהייתה דוגמנית ותופרת, ודרכה נחשף לעולם האופנה. מייסון בילה איתה את רוב זמנו, בעודה מכינה בגדים לכל ילדיה.
בגיל 4 מתה אמו האהובה במרץ 1986, וסבתא רבתא של מייסון, פילס, טיפלה בו במשך שלוש השנים הבאות.
ב־1989 עבר להתגורר בפריז, אצל דודו לוסיאן ואשתו ג'נט קוואלה. במהלך מגוריו איתם הוא עבר התעללות קשה, נכלא בחדר בביתם והוכה במשך שנים.
ב־1993, מתוך מצוקה קשה, ברח מייסון מהבית לעיתים תכופות ופנה למשטרה ולשופטים, בבקשה להעביר אותו מחזקתם של דודו ודודתו.
כחלק מהתעללותם במייסון, היו זורקים צ'ילי חריף לתוך עיניו, ובעקבות כך איבד את ראייתו באפריל 1996, ונפל לתרדמת של שלושה שבועות בבית החולים Necker-Enfants malade שבפריז. הוא שרד בנס והתגלגל לרחובות, ללא בית. ב-2001 הגיע מייסון לשירותי הבריאות הדחופים של צרפת (SAMU), והתחיל ללמוד פיזיותרפיה. לאחר מכן, זכה במשפט נגד דודו ודודתו ובית המשפט הטיל עליהם עונש של 5,000 אירו ושנת מאסר על תנאי. הכסף מעולם לא שולם למייסון.
ביוגרפיה > קריירה

ב-20 בספטמבר 2006, ארגן מייסון את תצוגת האופנה הראשונה שלו בפריז, בה השתתפו מפורסמים רבים כמו סלין בליטראן (שחקנית קולנוע), לורן פטיטגוילאמה (מנחה רדיו וטלוויזיה) ואוליבר לאפידוס (מעצב אופנה). בנובמבר 2008, הוא ארגן את התצוגה השלישית שלו על נהר הסיינה. רייצ'ל לגריאן-טראפאני (מיס צרפת לשנת 2007) סגרה את התצוגה בשמלת כלה.
חברת הקוסמטיקה הענקית לוריאל תמכה במשך שנים בעבודות של מייסון.
ב-2017 הוא עבד עם יצרן השוקולד אנדריי קנייקן כדי ליצור שמלה בשביל תצוגת האופנה של סלון השוקולד שבמוסקבה. רבקה איוקו (Rebecca Ayoko) שהייתה אחת המוזות האהובות על איב סן-לורן בשנות השמונים, הייתה הדוגמנית הסוגרת של תצוגת האופנה של מייסון יואינג פעמיים ברציפות ב-2017.
במהלך השנים תמכו במייסון לא מעט מפורסמים ובעלי השפעה כגון לורן פטיטגוילאמה (מנחה תוכניות הטלוויזיה ששידר כמה מתצוגות האופנה של מייסון), אוליבר לאפידוס- (לשעבר המנהל האמנותי של Lanvins), פירמין ריצ'רד (שחקנית קולנוע צרפתייה), פרדריק מיטרנד (פוליטיקאי), אדריאן טאקו (נשיא השירות למען הגנת הילד) ודומיניקה טורס (עיתונאית שהיא גם הסנדקית של מייסון). גם ספורטאים רבים הביעו תמיכה רבה כמו הכדורגלנ>ים עמנואל פטיט, ברונו בלונה, לוק סונור, אוליבייה דאקור ואליון טור, לואיס פרננדס שגם ניהל קבוצות רבות ואלופת אירופה בכדורסל פאולינה אקאמבי.
לצד הקריירה שלו בעולם האופנה, יואינג יוצר סרטים וסדרות בצרפת ובארצות הברית, כמו סדרות הילדים הרפתקאותיה של מדיסון, ומיקי בום. ב-2011 הוא עבר לארצות הברית להיות מפיק סרטים והחברה שלו, מייסון אוונג בע"מ, הפיקה מספר פרויקטים כמו הסדרה Eryna Bella והסרט הקצר Descry.
בנוסף לחברה, יש לו גם חברת בת ששמה Les Entreprises Ewing, והחל מאפריל 2015 היא ממוקמת באחד המחוזות הצפוניים של פריז, קלישי. מייסון הוא גם חבר פעיל באיגוד המפיקים.
אחרי מגורים של כמה שנים בלוס אנג'לס, מייסון שב לצרפת כדי להשקיע את כל מאמציו בסדרת הטלוויזיה המצליחה Mickey Boom, שהשראתה הייתה תוכניות אמריקאיות שמייסון אהב לצפות בהן כמתבגר. הסדרה שודרה בערוצים צרפתיים וכמו כן בערוצים בינלאומיים.
ההפקה האחרונה של מייסון הייתה סרט קומדיה רומנטית בשם Love in Yaoundé, שהופק בשנת 2019.
פרסים

מייסון תמך במשך מספר שנים באגודות רבות, כמו האגודה למען העיוורים ולקויי הראייה, הוועדה נגד עבדות מודרנית. הוא שימש כשגריר ל-Humanity & Inclusion, לאגודה למען הפליטים ולתנועה למען נוער גאה בסיכון.
בשנת 2018, הוענק ליואינג פרס A.I.M על ידי מגזין Afrimpact שבפנסילבניה על פועלו למען הקהילה. בין תומכיו של מייסון נמנה נשיא השירות למען הגנת הילד אדריאן טקאו.
פילמוגרפיה > סרטים באורך מלא

Love in Yaounde : 2020
פילמוגרפיה > סרטים קצרים

Descry : 2011
Névroses : 2017
Comme Les Autres : 2017
Le Plus Beau Cadeau de ma Mère : 2017
הערות שוליים

↑  Mason Ewing Corp, Naledi Sô - 19 février 2020, Vimeo.com, ‏24 במרץ, 2020
↑  Or Medias Enogo, Vox Ladies défile en mode Ewing, Youtube.com, ‏29 באוקטובר 2015
↑  Matilda, Feature Writer Alena Roberts – Think a Blind Man Can’t Be a Fashion Designer? Think Again, Matilda Ziegler Magazine for the Blind
↑  Katelyn Haynes, Acting in Style – Blindness and Cruelty Don’t Deter Fashion Designer and TV Producer Mason Ewing, Actors Entertainment ®
↑  Mildrade Cherfils, The triumph of a blind clothing designer, GlobalPost
↑  , Designer Profile: Mason Ewing, The Cut Off
↑  Mason Ewing Corp, Greenpills - Sans Filtre - 15 décembre 2019, Vimeo.com, ‏15 במרץ, 2020
↑  Mason Ewing Corp, Report about Mason Ewing - People TV הקישור לא תקין 8.11.2023, באתר Vimeo.com, ‏17 ביוני 2016
↑  Octavi Marti, La moda, salvavidas de Mason Ewing, El Pais
↑  Foc Kan, Mason Ewing The Blind Stylist 2006 Private Fashion Show - September 20, 2006, gettyimages.in, ‏20 בספטמבר 2006
↑  , Mason Ewing : L'autre vision de la mode, Cameroon Tribune
↑  Flora Moussa, De gourmandes robes en chocolat défilent à Moscou, Russia Beyond
↑  Marion Van Renterghem, Mason Ewing : la vie comme il la voit, Le Monde
↑  Bob Pool, Blind fashion designer aims to make TV shows, Los Angeles Times
↑  Mason Ewing, producteurscinema.fr
↑  Terrell Jermaine Starr, Blind, African-Born French Designer Hopes To Make It Big In Hollywood, NewsOne
↑  Alexandre Arlot, Meaux : le styliste aveugle a tourné « Coup de foudre à Yaoundé », Le Parisien
↑  Solenn de Royer, Cyril, enfant battu et négligé par l'administration, La Croix
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb178977887 (data)  ISNI: 0000 0005 0446 5478  MusicBrainz: 21b71fcb-c546-4434-a49b-55e4505079d2  VIAF: 2982160211347948920004   WorldCat (עם VIAF): 2982160211347948920004
נאמנות ותשוקה

נאמנות ותשוקה הוא אלבומה הראשון של להקת אלג'יר, שיצא לאור בשנת 1995. סגנון האלבום היה רוק שהושפע ממוזיקה אתנית ומחזנות והוא לא הצליח מסחרית.
רקע

אלג'יר הוקמה בתחילת שנות התשעים על ידי אביב גדג', יחד עם חבריו למושב תלמי אליהו - גבריאל בלחסן ודביר לביא. חיים שמש, מפיק מחברת הד ארצי, ראה את הלהקה מופיעה בתל אביב והחתים את הלהקה על חוזה בחברה. בדצמבר 1995 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "נאמנות ותשוקה", והופק על ידי אסף שריג, חבר להקת "איפה הילד?". להקלטות הצטרף אחיו של אביב גדג', שלום גד, בגיטרה בס.
האלבום ניחן במוזיקה עוצמתית ובועטת ובמילים ייחודיות וקשות. הוא עוסק בדיכאון, אלימות ואלוהים. יש בו שירים שקטים ומלודיים, כדוגמת "שלי", "אני צריך אותך" ו"אזהרות לנפש 1995", ושירי רוק אלימים יותר, כדוגמת "צרפת", "קח את הזעם" ו"נאמנות ותשוקה".
שירי האלבום

צרפת (אביב גדג'/ אביב גדג')
שלי (אביב גדג'/ אביב גדג')
קח את הזעם (אביב גדג'/ אביב גדג')
מכתבים למיכלי (אביב גדג'/ אביב גדג')
אני צריך אותך (אביב גדג'/ אביב גדג')
נאמנות ותשוקה (אביב גדג'/ אביב גדג' וגבריאל בלחסן)
אזהרות לנפש 1995 (אביב גדג'/ אביב גדג')
משתתפים באלבום

אביב גדג' - שירה, גיטרה, פסנתר
גבריאל בלחסן - גיטרות, שירה ב"נאמנות ותשוקה"
דביר לביא - תופים
שלום גד - גיטרה בס
אסף שריג - הפקה מוזיקלית (מלבד "שלי" - אלג'יר), גיטרה ב"אזהרות לנפש 1995"
תמיר ימני - כלי הקשה ב״צרפת״
הערות שוליים

↑  קובי בן-שמחון, היישר מתלמי אליהו, באתר הארץ, 24 ביוני 2004
סעדה צובירי

| --- | --- |

 לידה:  16 באוקטובר 1919 שמחת תורה ה'תר"פ צ'ליימה, תימן
 פטירה:  26 בינואר 2002 (בגיל 82) י"ג בשבט ה'תשס"ב הר המנוחות, ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 שפות היצירה:  עברית, ערבית
 
סעדה צובירי (שרווי) (שמחת תורה ה'תר"פ, צ'ליימה - י"ג בשבט ה'תשס"ב; 16 באוקטובר 1919 – 26 בינואר 2002) הייתה משוררת עממית וזמרת ישראלית מיהדות תימן.
קורות חיים

נולדה בעיר צ'ליימה ממחוז עמראן שבתימן. אביה, רבי יוסף שרווי, היה רב בעיר ובן לשושלת רבנים. אמה הייתה גם היא נצר לשושלת רבנים, בתו של רבי דוד בן רבי חיים ממשפחת גדיס.
נתייתמה מאביה בהיותה בת שישה חדשים, ואחיה יוסף, הגדול ממנה בשלוש שנים, נחשב לה לאב במקום אביה, כבת ארבע עשרה נישאה, אלא שנישואים אלה הסתיימו באסון משולש, הבעל ושני הבנים שנולדו נפטרו בזה אחר זה.
עלתה לישראל בשנת 1950 במבצע "על כנפי נשרים", עם העלייה הגדולה מתימן. לאחר כמה חודשים נישאה בשנית, ובני הזוג התגוררו בירושלים. שני בנים ובת נולדו לה מנישואים אלה.
כבר בגיל צעיר מאוד הייתה מטה אוזן לשירת גברים ונשים בתימן, ובמרוצת השנים אף ידעה לדקלם עשרות שירים בעל פה. בינה לבין עצמה חרזה עשרות שירים בערבית ובעברית, ולעצמה הייתה מזמזמת אותם. העובדה שלא ידעה קרוא וכתוב העיקה עליה מאוד. אישה יהודיה בתימן הייתה פטורה מלימודים כלשהם, והיא לא יכלה להיות יוצאת דופן,
לאחר עלייתה לישראל למדה קרוא וכתוב, וכבר ידעה לתת ביטוי לרגשותיה בכתב. על דפי מחברת רגילה העלתה על הכתב עשרות שירים. נושאים לא חסרו לה: היא הייתה מאזינה לחדשות ברדיו, וכעבור שעות ספורות היה לה מה לומר בחרוז על הנושא שעמד על סדר היום. הלכה ברחוב ופגשה ילד מוטל ללא השגחה, ולמחרת היו בתי השיר על אודות אותו ילד מונחים לפניה.
בשיר על מלחמת ששת הימים היא כותבת:
צִיוֹן צָעַקָה לה' לְעֶזְרָה,
 הֵקִיפוּ אוֹתִי בְנֵי קְטוּרָה,
 וְזָרַח אוֹר לִבְנֵי הַגְּבוּרָה.
על חללי המלחמה היא כותבת:
שֵׁשֶֶׁת יָמִים עַבַדְְתֶּם וּבַיּוֹם הַשְּׁבִיעִי נַחְתֶּם,
 עַד שֶׁיָּבוֹא בֶּן דָּוִד וְהוּא יָעִיר אֶתְכֶם,
 מִי זֶה בְּכָל הָעוֹלָם שֶׁעָשָׂה כְּמַעֲשֵׂיכֶם,
 שָׁלוֹם עַל מִשְׁכַּבְְכֶם, שָלוֹם.
עיקר שיריה עסקו באהבתה לארץ ישראל ולירושלים, ובכמיהתה לגאולה.
ב-26 בינואר 2002 הלכה לעולמה בגיל 83, ונטמנה בהר המנוחות בירושלים.
לקריאה נוספת

ניסים בנגאמין גמליאלי, חביון תימן: זכרונות, סיפורים, אגדות : חיים מעולם אחר.
אמנון שילוח, כתב עת - "תצליל: למחקר המוזיקה ולביבליוגרפיה. חיפה", עולמה של משוררת עממית תימניה [סעדה צובירי], כרך ד', עמ, 149-144.
הערות שוליים

↑  יהודי תימן: היסטוריה, חברה, תרבות, כרך 3, בת ציון עראקי-קלורמן, עמ' 390
↑  חביון תימן: זכרונות, סיפורים, אגדות : חיים מעולם אחר, ניסים בנגאמין גמליאלי, עמ' 185
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987013216207605171 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סעדה צובירי".
פתנה

פִתְנה ( فِتنة ) הוא מונח בערבית בעל פירושים רבים, אולם כיום משתמשים בו בעיקר כדי לתאר מלחמת אזרחים, חוסר הסכמה וחלוקה בקרב המוסלמים. המונח מתייחס גם לתקופה הכוללת מבחנים וניסיונות של אמונת המאמינים בתקופה לפני יום הדין. המילה אוצרת בתוכה גם רמיזה לפילוג, פרישה, תהפוכות ואנרכיה.
מקור המונח בא מעולם ליטוש המתכות להסרת חלודה ותרכובות מחומצנות אולם הוא הפך לנפוץ בכתבים אפוקליפטיים. לעיתים קרובות משתמשים בו כדי לתאר את מלחמת האזרחים האסלאמית הראשונה (656–661) – המאבקים הממושכים לאחר ההתנקשות בח'ליף עת'מאן אבן עפאן. הפִתְנה השנייה או מלחמת האזרחים האסלאמית השנייה מתייחסת בדרך כלל לעימותים הפנימיים בקרב בית אומיה (683–685) סביבות השליטה על הח'ליפות. יש המכנים כ"פִתְנה השלישית" את המאבק בקרב השליטים המוסלמיים של ספרד בתקופת שלטון בית אומיה בקורדובה.
תרגומים שונים של הקוראן מדגימים את הפירושים הרבים של המונח:
בספרות אסכטולוגית אסלאמית פִתְנה מתוארת כמצב בו נתונים המאמינים ללחץ פסיכולוגי בו עליהם להתפשר בנוגע להיבטים מסוימים באמונתם, כדי לזכות ברווח גשמי. הם נאלצים לבחור, לעיתים מבלי לדעת לעיתים מהו טוב ומהו רע.
לטענת המזרחן הצרפתי ז'יל קפל: "הקהילה המוסלמית מפולגת בשל איבוד הפרופורציות, תחושת המציאות והאינטרסים של הקהילה. לפיכך, היא מוגשת לשדי הקיצוניות וצועדת לעבר אבדונה. זהו הג'יהאד שחוזר כבומרנג ומחליש את הקהילה. הפִתְנה היא חששם הכפייתי של חכמי הדת המוסלמים מאז הווסדות האסלאם."
ברשות הפלסטינית הביעו לעיתים קרובות מנהיגי פת"ח וחמאס כאחד חשש מהידרדרות לפתנה על רקע המאורעות האלימים בין הפלגים ב־2005–2007.
ראו גם

פתנה (סרט)
ג'יהאד
הערות שוליים

↑  תרגום המונח על פי מילון איילון-שנער של האוניברסיטה העברית הוא:  פיתוי, חן (של אשה), ניסיון, מבחן, מהומה, מרד, פירוד, מחלוקת, מלחמת אזרחים וכפירה.
↑  Arab - English Lexicon, Lane E. : התכת (מתכות) לצורך הפרדה בין הטוב לרע. מלבד זאת: ענישה, ייסורים, חרחור מלחמה ומונחים שהוזכרו בתרגום העברי.
↑  תרגום לאנגלית של יוּסֻף עלי. ראו כאן השוואה עם עוד שני תרגומים נוספים.
↑  מקור: תרגום אורי רובין, אוניברסיטת תל אביב, 2005.
↑  
David Cook - Studies in Muslim Apocalyptic. Darwin Press, March 1, 2003 (ISBN 0-87850-142-8)
↑  בריאיון לעיתון אל-וטן בצרפתית, ראו כאן.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh93006175
קתרין הרולד

| --- | --- |

 לידה:  2 באוגוסט 1950 (בת 74) Tazewell, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 מקום לימודים:  קולג' מילס  Tazewell High School  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  לורנס או'דונל 
 פרופיל ב-IMDb
 
קתרין הרולד (באנגלית: Kathryn Harrold; נולדה ב-1950) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה

הרולד נולדה בווירג'יניה, היא למדה דרמה בקולג' באוקלנד וגם למדה בסטודיו אייץ' בי. היא החלה את הקריירה שלה באופרת הסבון "The Doctors" ששודרה ב-NBC, אחרי שעזבה את התוכנית, קת'לין טרנר החליפה אותה. אחרי כן גילמה פסיכיאטרית עיוורת במספר פרקים של הסדרה "The Rockford Files".
ב-1979 ביצעה את הופעתה הראשונה בסרט כששיחקה בסרט האימה "Nightwing", ב-1980 גילמה את לורן באקול בסרט טלוויזיה ביוגרפי, ב-1985 שיחקה בקומדייה השחורה "Into the Night", ב-1986 הייתה בתפקיד הנשי הרשי בסרט "Raw Deal" לצד ארנולד שוורצנגר.
היא גילמה את הלן רולנד, אמו של ג'ון רולנד, הגנן איתו גבריאל סוליס מנהלת רומן בסדרה עקרות בית נואשות.
שייבס (מחוז)

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 מדינה:  אוסטריה תחתית אוסטריה תחתית
 מושל:  Johann Seper
 שטח:  1,023 קמ"ר
 גובה:  463 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  41,403 (1 בינואר 2019)
 קואורדינטות:  48°00′40″N 15°05′20″E﻿ / ﻿48.011°N 15.089°E﻿ / 48.011; 15.089 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.noel.gv.at/service/bh/sb/bhsb.htm
  מפת מיקום  מפה מפורטת    he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שייבס (בגרמנית: Scheibbs) הוא מחוז בדרום-מערב מדינת אוסטריה תחתית שבאוסטריה.
במחוז 18 ערים ועיירות:
| --- | --- |
 אוברנדורף אן דר מלק  גמינג  גסטלינג אן דר איבס  גרשטן  גרשטן-לנד  וולפפסינג  ויזלבורג  ויזלבורג-לנד  ונג:  לונץ אם זי  סנקט אנטון אן דר יסניץ  סנקט גאורגן אן דר לייס  פוכנשטובן  פורגשטל אן דר ארלאוף  ריינסברג  רנדג  שטיינקירכן אם פורסט  שייבס
חוק שירות הביטחון הפדרלי (רוסיה)

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  רוסיה
 שם רשמי:  החוק הפדרלי מ-3 באפריל 1995 מספר 40 "אודות שירות הביטחון הפדרלי"
 נוסח החוק (ברוסית)
 
החוק הפדרלי מ-3 באפריל 1995 מספר 40 "אודות שירות הביטחון הפדרלי" הוא חוק פדרלי של הפדרציה הרוסית, שנכנס לתוקף ב-10 באפריל 1995 ומחליף את חוק הפדרציה הרוסית מ-8 ביולי 1992, "אודות הגופים פדרליים לביטחון המדינה", שהוצג על ידי צו המועצה העליונה של הפדרציה הרוסית.
החוק החדש הסדיר את הקמתו של שירות הביטחון הפדרלי מתוך השירות הפדרלי למודיעין מסכל.
רקע

בדצמבר 1993 נשיא רוסיה, בוריס ילצין, חתם על צו לפירוק משרד הביטחון של הפדרציה הרוסית והקמת השירות הפדרלי למודיעין מסכל. הגוף החדש כלל את כלל היחידות שפעלו במשרד הביטחון, למעט יחידות משמר הגבול שהפכו לגוף עצמאי בשם שירות הגבול הפדרלי – הפיקוד הראשי של משמרות הגבול של רוסיה.
אימוץ החוק

הצעת החוק אומצה על ידי צירי הדומה ב-22 בפברואר 1995. ב-3 באפריל 1995 חתם נשיא הפדרציה הרוסית בוריס ילצין על החוק הפדרלי אודות גופי שירות הביטחון הפדרלי של פדרציה הרוסית, שנכנס לתוקף ב-10 באפריל 1995.
ביוני 2003 שונה החוק הפדרלי שנקרא "אודות גופי שירות הביטחון הפדרלי של פדרציה הרוסית", והוא נקרא מאז, החוק "אודות שירות הביטחון הפדרלי" במסגרתו הורחבו סמכויות הארגון, שכללו תפקידי מלחמה בטרור, מודיעין אותות וביטחון תקשורת, כאשר משמר הגבול הפך לחלק ממנו.
תוכן

החוק מכיל 6 פרקים ו-38 סעיפים.
בהתאם לפרק השני לחוק הפדרלי, עיקר פעילותם של הגופים בשירות הביטחון הפדרלי היא:
פעילויות סיכול ריגול;
מלחמה בטרור;
מלחמה בפשע מאורגן;
פעילויות מודיעיניות;
פעילויות שמירת גבולות;
אבטחת מידע;
הזכויות והחובות של שירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית נקבעות על פי סעיפים 12 ו-13 לחוק הפדרלי.
יישום

בהתאם לחוק הפדרלי ולצו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 23 ביוני 1995 מספר 633, החל מה 12- באפריל 1995, השירות הפדרלי למודיעין מסכל הפך לשירות הביטחון הפדרלי של הפדרציה הרוסית. כך השירות החדש למעשה אורגן מחדש מתוך השירות הקודם ולא היה גוף חדש שהוקם מאפס.
תיקונים

32 תיקונים בוצעו לחוק שעיקרן הוא הרחבת סמכויותיו של הארגון.
הערות שוליים

↑  "Закон Российской Федерации «О федеральных органах государственной безопасности»".
↑  "Постановление Верховного Совета Российской Федерации «О введении в действие Закона Российской Федерации "О федеральных органах государственной безопасности"»". Ведомости Съезда народных депутатов Российской Федерации и Верховного Совета Российской Федерации.
↑  "Федеральный закон «Об органах федеральной службы безопасности в Российской Федерации»". Собрание законодательства Российской Федерации.
↑  "Федеральный закон «О внесении изменений и дополнений в некоторые законодательные акты Российской Федерации, признании утратившими силу отдельных законодательных актов Российской Федерации, предоставлении отдельных гарантий сотрудникам органов внутренних дел, органов по контролю за оборотом наркотических средств и психотропных веществ и упраздняемых федеральных органов налоговой полиции в связи с осуществлением мер по совершенствованию государственного управления»".
↑  Федеральный закон от 3 апреля 1995 года № 40-ФЗ «О Федеральной службе безопасности».