stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלאודיה שיינבאום

קלאודיה שיינבאום פרדו (בספרדית: Claudia Sheinbaum Pardo;‏ נולדה ב-24 ביוני 1962) היא מדענית חוקרת, ופוליטיקאית מקסיקנית-יהודייה, המכהנת כנשיאת מקסיקו מאז ה-1 באוקטובר 2024. לפני כן כיהנה מאוגוסט 2018 עד יוני 2023 כראש עיריית מקסיקו סיטי מטעם סיעת הקואליציה "Juntos Haremos Historia". בשנת 2007 זכתה, ביחד עם שאר חברי הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים של האו"ם, בפרס נובל לשלום. מועמדת של מפלגת השלטון "מורנה" (MORENA) לנשיאות בבחירות שהתקיימו ביוני 2024. הביעה תמיכה בביטול האיסור הפלילי על הפלות של מקסיקניות, דוגלת בהשקפת עולם פרוגרסיבית ומתמקדת בסיוע לעניים ולקהילות הילידים של מקסיקו.
ב-2 ביוני 2024 נבחרה לנשיאות מקסיקו. היא האישה הראשונה בתפקיד נשיאת מקסיקו, וכמו-כן גם כנשיאה הראשון של מקסיקו שמגיעה ממשפחה ממוצא יהודי בעיקרה.
בהכשרתה, דוקטור להנדסה סביבתית.
ביוגרפיה > משפחה

קלאודיה שיינבאום נולדה במקסיקו סיטי, עיר הבירה של מקסיקו. היא בתם השנייה של המהנדס הכימי קרלוס שיינבאום-יוסלביץ (1933–2013), ושל הביולוגית אנני פרדו-סמו (לבית בנימינוב) ילידת 1941. שיינבאום היא נכדתם של מהגרים יהודים-אשכנזים מליטא מצד אביה, ושל יהודים-ספרדים מצד אמה מסופיה, בולגריה; שנמלטו בשואה.
סיפרה שחגגה את החגים היהודיים, בביתם של סביה וסבתותיה. הוריה היו פעילי שמאל, ולפיכך לא-נטלו חלק פעיל בחיי הקהילה היהודית במקסיקו.
לאחר שנשיא מקסיקו לשעבר ויסנטה פוקס התבטא בצורה מסיתה ואנטישמית-גבולית, כשניסה להציגה כ"יהודיה בולגריה" בלבד, שיינבאום הציגה את תעודת הלידה שלה בתגובה, על-מנת להבהיר לציבור שהיא "100% מקסיקנית".
ביוגרפיה > השכלה גבוהה, אקדמיה ופרס נובל קבוצתי

לשיינבאום תואר ראשון בפיזיקה עם התמחות בתרמודינמיקה, וכן תואר שני בהנדסת אנרגיה. את הדוקטורט בהנדסה סביבתית עשתה במעבדה הלאומית לורנס ברקלי האמריקנית (LBNL), מטעם האוניברסיטה האוטונומית הבינלאומית של מקסיקו (UNAM).
היא חיברה למעלה מ-100 מאמרים אקדמיים ושני ספרים מדעיים על אנרגיה, סביבה ופיתוח בר-קיימא.
בשנת 2007 הצטרפה כפאנליסטית לדיון הבינממשלתי לשינוי אקלים וסביבה (ראו: הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים) של האו"ם כמומחית בתחום הסביבה והתעשייה, ובמסגרת פעילות זו כתבה, ביחד עם שאר חברי פאנל המומחים, ביניהם סגן-נשיא ארצות הברית לשעבר אל גור, את דו"ח AR4 (אנ'), שעליו זכתה הקבוצה בפרס נובל לשלום בשלהי אותה שנה.
ביוגרפיה > נשיאת מקסיקו

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא נשיאת מקסיקו ובקושי יש מידע על כך.
מסע הבחירות לנשיאות של 2024 התנהל בצל אלימות קשה של קרטלי הסמים המקסיקניים, הנחשבים שנים רבות למקורבים למפלגת מורנה (MORENA) אותה ייצגה. במסגרת מערכת בחירות זו, נרצחו 37 מתמודדים לתפקידים שונים במערכת הממשל המקסיקנית.
כנשיאת מקסיקו, החלה שיינבאום לפעול לקידום רפורמה משפטית שבמסגרתה הציבור המקסיקני יבחר את השופטים, בצורה ישירה.
חיים אישיים

בתחילת 1987 נישאה לראשונה לקרלוס אימאז גיספרט אותו פגשה באוניברסיטת סטנפורד שבארצות הברית, ואף בשלהי שנת 1987 ונולדה להם בת משותפת. שיינבאום וגיספרט התגרשו ב-2016. בנובמבר 2023 נישאה בשנית לחזוס מריה טאריבה-אונגר, בנקאי בכיר מהבנק המרכזי של מקסיקו.
הערות שוליים

↑  יוחנן בלייך, ‏ראשת העיר היהודיה: "חגגנו את כל חגי ישראל", באתר כיכר השבת, 2 ביולי 2018
↑  קואליציה של שלוש המפלגות MORENA, PT ו-PES
↑  "Nobel Prizes 2007". www.nobelprize.org. נבדק ב-2018-06-08.
↑  צעד אחד מהארמון: ראש העיר היהודייה של מקסיקו סיטי מתקרבת לנשיאות, באתר ynet, 6 בספטמבר 2023
↑  מקסיקו: המועמדת היהודייה ניצחה בבחירות לנשיאות, באתר ערוץ 7, 3 ביוני 2024
1 2  ""Me separé de Carlos Ímaz de común acuerdo hace un año"". La Razón de México. אורכב מ-המקור ב-2018-01-05. נבדק ב-2017-05-08.
↑  "Niega Delegada de Tlalpan relación con Carlos Imaz". El Occidental. אורכב מ-המקור ב-2018-01-04. נבדק ב-2018-01-04.
1 2  "Another Milestone in Mexico: Its First Jewish President". The New York Times. 2024-06-03.
↑  Romero, Simon; Kitroeff, Natalie. "Climate Change 2007 - Mitigation of Climate Change: Working Group III" (באנגלית אמריקאית). IPCC-03. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2024-06-03.
↑  "Mexico City Gets First Female Jewish Mayor". Jewish Press. 2 ביולי 2018. ארכיון מ-19 במאי 2019. נבדק ב-25 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Climate Change 2007 - Mitigation of Climate Change: Working Group III". IPCC.
↑  "Nobel Prizes 2007". www.nobelprize.org. נבדק ב-2018-06-08.
↑  Mexico elects 1st female president following deadliest election campaign in country's modern history. Here's what to know., Yahoo News, ‏2024-06-03 (באנגלית אמריקאית)
↑   בלומברג, נשיאת מקסיקו הנבחרת מקדמת רפורמה משפטית שנויה במחלוקת — ומפילה את הפסו, באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9814077793505606  GND: 171513762  LCCN: no2009027678  ORCID: 0000-0002-7626-7735  VIAF: 201194683   WorldCat (עם VIAF): 201194683
רעות רווחה

רעות רווחה (נולדה ב-21 במאי 2000) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת כנף ימין במכבי בנות עמק חפר מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירת מועדונים

רווחה החלה לשחק כדורגל באופן מקצועי רק בגיל 15 אז הצטרפה לקבוצת הנערות של מ.ס. קריית גת, את אותה עונה סיימה כמלכת השערים בליגת העל לנערות עם 44 כיבושים.
היכולת הטובה שלה בעונה הזו סידרה לה זימון לאקדמיה לכדורגל עונה לאחר מכן.
בעונת 2017/2018 שיחקה באקדמיית הכדורגל של ההתאחדות לכדורגל במכון וינגייט ובמקביל המשיכה לשחק בליגת הנערות במדי מ.ס. קריית גת.
בעונת 2018/2019 החלה לשחק במדי מ.ס. קריית גת בליגת העל לנשים במדיה שיחקה עד ינואר 2021.
בחלון העברות בינואר 2021 חתמה בקבוצת ק.ק.פ. בידגושץ' מהליגה הפולנית, במדיה שיחקה עד לסיום העונה.
בקיץ 2021 הצטרפה למועדון הכדורגל מכבי בנות עמק חפר.
בנבחרת ישראל

רווחה שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א בסרביה ב-2016 אז ערכה את הופעת הבכורה שלה בניצחון 6:0 על מונטנגרו.
הופיעה בנבחרת הצעירה עד גיל 19 במוקדמות אליפות אירופה ובשלב העילית.
החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים עשתה בניצחון 4:0 על נבחרת גאורגיה במוקדמות אליפות אירופה
תארים אישיים

בעונת 2017/2018 רעות רווחה זכתה בפרס תגלית העונה של ההתאחדות לכדורגל.
הערות שוליים

↑  דף משחק, באתר ההתאחדות לכדורגל
↑  דף משחק, באתר UEFA
ולדימיר פרלוג

| --- | --- |

 לידה:  23 ביולי 1906 סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  7 בינואר 1998 (בגיל 91) ציריך, שווייץ
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום קבורה:  בית הקברות מירוגוי
 עיסוק:  ביוכימיה  כימיה אורגנית
 מקום לימודים:  III Gymnasium Osijek  האוניברסיטה הטכנית הצ'כית בפראג 
 מנחה לדוקטורט:  Emil Votoček 
 מוסדות:  אוניברסיטת זאגרב  המכון הטכנולוגי של ציריך
 תלמידי דוקטורט:  הר גובינד קוראנה 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה  מדליית דייווי
 
ולדימיר פרלוג (באנגלית: Vladimir Perlog;‏ 23 ביולי 1906 – 7 בינואר 1998) היה כימאי קרואטי-שווייצרי יליד סרביה, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1975 יחד עם ג'ון קורנפורת' "על מחקרו בעניין הסטריאוכימיה של מולקולות ותגובות אורגניות".
ביוגרפיה

ולדימיר פרלוג פישר נולד ב-23 ביולי 1906 בסרייבו שבאימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה קרואטית. אביו היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת זאגרב. בגיל 8 פרלוג היה עת לרצח פרנץ פרדיננד בסרייבו. הוא למד בתחילה בסרייבו ובשנת 1915 עבד עם משפחתו לזאגרב. כשהיה בתיכון, החל פרלוג להתעניין בכימיה. בשנת 1922, כנער בן 16, פורסמה עבודתו המדעית הראשונה בכתב עת מדעי גרמני. כשנתיים לאחר מכן פרלוג סיים את לימודיו התיכוניים בזאגרב ונסע ללמוד בפראג.
בשנת 1929 סיים פרלוג את התואר הראשון שלו בהנדסה כימית. בשנת 1935 פרלוג חזר להרצות בזאגרב והחל לעסוק בביוכימיה וכימיה אורגנית. בשנת 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, ברח פרלוג לשווייץ בעזרתו של המדען לבוסלב רוז'יצ'קה. לאחר שרבים מהמדענים היהודים ברחו לארצות הברית, פרלוג הצליח להשתלב במהירות במכון הטכנולוגי של ציריך. הוא קיבל אזרחות שווייצרית רק בשנת 1959.
בשנת 1967 זכה פרלוג במדליית דייווי.
פרלוג נפטר ב-7 בינואר 1998 בציריך שבשווייץ בגיל 91. הוא נקבר בבית הקברות מירוגוי.
פניה ברגשטיין

| --- | --- |

 לידה:  11 באפריל 1908 שצ'וצ'ין, רפובליקת פולין 
 פטירה:  18 בספטמבר 1950 (בגיל 42) עפולה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 אירועים משמעותיים:  עלייה לארץ ישראל (1930) 
 שפות היצירה:  עברית 
 בן או בת זוג:  אהרן ישראלי 
 
פניה ברגשטיין (11 באפריל 1908, י' בניסן תרס"ח – 18 בספטמבר 1950, ז' בתשרי תשי"א) הייתה סופרת ומשוררת ישראלית, חברת קיבוץ גבת.
ביוגרפיה

פניה ברגשטיין נולדה בשנת 1908 בעיר שצ'וצ'ין שבאימפריה הרוסית (בתחומי בלארוס של ימינו). אביה, שהיה מורה עברי, הקנה לה את ידיעת הלשון העברית וספרותה. היא נדדה עם משפחתה בעקבות מקומות העבודה של האב, לסטוויסקי ואחריה לטיקטין שעל גדות הנהר נרב. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה לעיירה סלביאנסק, שם למדה בבית ספר רוסי. אחר כך עברה המשפחה לעיר סומי. לאחר מהפכת אוקטובר 1917 נאסרה הוראת השפה העברית ברוסיה, והמשפחה עברה לעיירה אוגוסטוב שבפולין. בעודה לומדת בבית הספר התיכון, הצטרפה לתנועת "החלוץ הצעיר" (תנועת הנוער של "החלוץ"). בגיל 18, לאחר שהשתתפה בסמינריון ראשון של "החלוץ" שנערך בוורשה, הצטרפה להכשרה בצ'רלונה, שם נודע לה על מחלת הלב ממנה סבלה בשארית חייה. היא החלה לפרסם שירים ורשימות בעיתוני התנועה. על שירה הראשון, "חלומי", שהתפרסם ב"היום", חתמה בשם העט "בת אור".
בשנת 1930 עלתה לארץ ישראל עם חברה לחיים אהרן ישראלי (ויינר) (סופר בעצמו), והתיישבה בקיבוץ גבת. לזוג נולד בן יחיד, גרשון. מחלתה גברה, ובמהלך זמן רב נאלצה להישאר רתוקה למיטתה בביתה או בבית החולים.
בקיבוץ עבדה ברגשטיין בעבודת אריזה בעונות בציר הענבים. בנוסף עבדה בתחום החינוך והייתה מדריכת נוער של ילדי גבת בתנועת הנוער העובד. בתחום התרבות ערכה את יומן המשק של גבת, ניהלה חוג לספרות ונשאה הרצאות בתחום זה. בנוסף נבחרה כנציגה לוועידות הקיבוץ המאוחד וההסתדרות.
בהמשך אילצה אותה מחלת הלב לעבוד כתופרת במחסן הבגדים במתפרת הקיבוץ. בחמש שנות חייה האחרונות היא נותרה רתוקה למיטתה וכמחצית מתקופה זו שהתה בבית החולים "העמק" בעפולה.
בשנת 1950 נפטרה בבית החולים העמק, בעודה בת 42 בלבד, והובאה לקבורה בקיבוץ גבת. בנה היחיד, גרשון ישראלי, נהרג במלחמת ששת הימים.
יצירתה

את שירה הראשון לילדים, "ילדים קטנים בגבת", פרסמה בשנת תרצ"ב (1932) בדבר לילדים. לאחר מכן פרסמה שירים וסיפורים לילדים בדבר לילדים ובמשמר לילדים. בשנת ה'תש"ה יצא לאור ספרה "בוא אלי פרפר נחמד", עם איוריה של אילזה קנטור, שהפך לקלאסיקה.
ברגשטיין כתבה בעיקר שירי ילדים ואלו כתובים מנקודת מבטם של הילדים ועוסקים בהם. שיריה עוסקים בחוויות שעוברות על ילדים בחיי היומיום שלהם בקיבוץ (רצתי, מעגל, ניסע אל השדה, בברכה, טרקטור, האוטו שלנו, יש לי קוביות קטנות), בהתייחסות הילדים לטבע (אין עוד גשם, ברוך הבא), או בחיות בטבע ובמשק (בוא אלי פרפר נחמד, טלה קטן, אמא הדוגרת, חיפושית, לפרה האדומה). רבים מהספרים הכוללים סיפורים ושירים פרי עטה יצאו לאור לאחר מותה.
בין שיריה:
בוא אלי פרפר נחמד
האוטו שלנו גדול וירוק
זמר הבאנו (ללחן עממי, ולו מספר ביצועים, בין היתר של עוזי מאירי)
יש בדיר טלה קטן
ניגונים (הולחן בידי דוד זהבי, ובוצע על ידי שלישיית המעפיל עם הסולנית עירית סנדנר)
פרח לי
הדוגרת
עגלה קטנה
בן-ארבע
קוביות (הידוע גם כ"יש לי קוביות קטנות", הולחן בידי שולמית ליפשיץ, ובוצע על ידי חוה אלברשטיין)
שירה "שיר-ערש לתרזה" ("לילה, לילה, נום-ננס / מהלך לו עם פנס"), המופיע בספרה "ניסע אל השדה", הוא תרגום עברי לשיר-הערש האנגלי Wee Willie Winkie, אשר נכתב במקור על ידי המשורר ויליאם מילר בשנת 1841.
בימינו מוענק פרס על שמה לכותבי ספרות ילדים.
עם זאת, היא כתבה גם למבוגרים (בקבצים "בציר", "אסיף" ו"עבים חולפות"), כמו השירים "ניגונים", "עוד שדי פורח" (שהולחנו בידי דוד זהבי) ועוד.
ארכיונה האישי מופקד במכון גנזים - ארכיון הסופרות והסופרים העבריים בישראל, שבבית אריאלה בתל אביב.
ספריה לילדים

ברווזי הזהב של דני (הספר בקטלוג ULI) (1945) – סיפורו של ילד סקרן ועשיר-דמיון.
בוא אליי, פרפר נחמד (1945) – בתי-שיר על חוויותיהם של ילדי קיבוץ. (הספר בקטלוג ULI) השתתף במצעד הספרים תשע"ו
– בתי-שיר על חוויותיהם של ילדי קיבוץ.
הקוקייה (1947) – מעשה בשעון-קוקייה שקיבלו יל הגן.
רחלי, עמוס ואילנה (1948)
ויהי ערב (הספר בקטלוג ULI) (1949) – עיבוד שירי לאגדת אנדרסן, על ילדה שהלכה לומר "ליל מנוחה" לאפרוחים. יצא פעם נוספת בהוצאת הקיבוץ המאוחד ב־2021.
ניסע אל השדה (1952) – 32 חרוזים לטף. (הספר בקטלוג ULI)
שיר ידעתי (1953) (הספר בקטלוג ULI) – 64 שירים ערוכים בשני שערים:
בשערי ביתי – שירים מהווי המשק והמשפחה.
בין נירים וגנים – שירי טבע, נוף ועונות-השנה.
חרוזים אדומים (1956) – 21 סיפורים ואגדות. (הספר בקטלוג ULI) השתתף במצעד הספרים תשע"ו
בני וגיטה (1960) – חיי ילד וילדה, שנמלטו עם הוריהם בפרוץ המלחמה אל אזור כפרי נידח, שם עוררום בדידותם ודמיונם למעשים נועזים ולשיקום זקנה גלמודה.(הספר בקטלוג ULI)
שירים לפעוטות (1960. עם לחנים מאת מרדכי זעירא)
עיניים שמחות (1961) – שישים שירים, שני מחזות וארבעה סיפורים, שהופיעו ברובם בספרים קודמים.(הספר בקטלוג ULI)
תכלת ואדום (1967) – חמישים שירים.(הספר בקטלוג ULI)
נעלי הפלא של רחלי (2013), הוצאת הקיבוץ המאוחד (הספר בקטלוג ULI)
ספריה לילדים > תרגומים

פתחו את השער לקדיה מולודובסקי
לקריאה נוספת

מוקי צור, פניה ברגשטיין - סיפורה של משוררת וחלוצה ומבחר משיריה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2014
אביבה קרינסקי, קריאת השיר "כרמי" על פי תורת ה"התקבלות" של הנס רוברט יאוס. נדפס בספרה "הדגם של ה"התקבלות" בהוראת הספרות- למידה בסביבה מתוקשבת". מכון מופת. בית ספר למחקר ולפיתוח *תוכניות בהכשרת עובדי חינוך והוראה במכללות, 1997
שלמה אבן-שושן, "סיפור חיי המשוררת", נספח לספר חרוזים אדומים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ב
דרורה פריאור, 'טיף טיף טף - שיר לטף: על מים ושעשועים בשירי פניה ברגשטיין', מסד 1, תשס"ג 2003
רויאל נץ ומאיה ערד, מקום הטעם - מסות על ספרות ישראלית: בין צליל להיסטוריה, הוצאת אחוזת בית, 2008, הפרק "מי נובח כל הזמן?", עמ' 59–78 - על הספר "בוא אלי פרפר נחמד"
הַמּוּסָךְ מוסף לספרות, מחווה ל"פרפר נחמד" של פניה ברגשטיין, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 09.09.2020
רתם פרגר וגנר, הַמּוּסָךְ מוסף לספרות, "שיר ידעתי": פניה ברגשטיין, שבעים שנה למותה, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 09.09.2020
על כתיבת פניה ברגשטיין בקובץ "חברות בקיבוץ" (1943) ראו תמר שכטר, לדובב שפתי שותקות: עיונים בקובץ חברות בקיבוץ, יד טבנקין 2023
ביאורים

↑  כדוגמה מהארכיון, ראו כתב ידה הנאה בשיר שכתבה "הדקלים ב'הפועל'", ואשר נחשף בבלוג של מכון גנזים - ראו כאן.
הערות שוליים

↑  פרסים ספרותיים חדשים, באתר וואלה, 5 ביולי 2001
↑  ברגשטיין, פניה, מס. בעל ארכיון 618, באתר מכון גנזים ע"ש אשר ברש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007287598705171  PLWABN: 9810682230205606  BnF: cb16316090z (data)  GND: 1049792866  ISNI: 0000 0000 6697 5434  LCCN: no94020636  VIAF: 36494247   WorldCat (עם VIAF): 36494247 
השיר "בוא אלי פרפר נחמד" בגרפיטי בשדרה בתל אביב (קיץ 2012)
אדלברט דשו

אדלברט דשו (ברומנית: Adalbert Deșu, בהונגרית: Dezső Béla; ‏24 במרץ 1909 – 6 ביוני 1937) היה כדורגלן רומני, ששיחק בעמדת החלוץ שמאלי.
ביוגרפיה

דשו, ממוצא הונגרי, נולד בגטאייה שבאימפריה האוסטרו-הונגרית בשנת 1909. הוא התחיל לשחק כדורגל בעיר הולדתו. לאחר זמן מה עבר לעיר רשיצה שם שיחק במשך שנתיים ב-CSM רשיצה. יו"ר המועדון, וולפגנג אושניט, סירב לשלם לו משכורת במהלך המונדיאל ולאחריו דשו עזב כתוצאה מכך.
הוא זומן לראשונה לנבחרת רומניה בשנת 1929 ובהופעת הבכורה שלו כבש במשחק ידידות נגד בולגריה. דשו נכלל בסגל למונדיאל 1930 שהיה לראשון בהיסטוריה, וגם כבש בניצחון 1–3 על פרו בשלב הבתים כבר בדקה ה-1'. עם שער זה היה לשחקן הרומני הראשון שכבש עבורה בתולדות התחרות. לאחר המשחק השני שלהם נגד המארחת אורוגוואי דשו פרש מהנבחרת.
מאוחר יותר ב-1930 הצטרף למועדון בנאטול טימישוארה, אך נאלץ לפרוש מכדורגל כבר ב-1933 עקב מחלת דלקת ריאות. דשו בסופו של דבר נפטר מאותה מחלה ב-6 ביוני 1937 כשהוא בן 28 בלבד.
אורניינבורג

| --- | --- |
סמל אורניינבורגסמל אורניינבורג

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  ברנדנבורג ברנדנבורג
 ראש העיר:  אלכסנדר לאסיקה
 תאריך ייסוד:  המאה ה-12
 שטח:  162.37 קמ"ר
 גובה:  34 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  48,492 (31 בדצמבר 2023)
  ‑ צפיפות:  260 נפש לקמ"ר (2013)
 קואורדינטות:  52°45′16″N 13°14′13″E﻿ / ﻿52.754444444444°N 13.236944444444°E﻿ / 52.754444444444; 13.236944444444 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.oranienburg.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאורניינבורג(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניאורניינבורג(למפת ברנדנבורג רגילה) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןאורניינבורג(למפת ברנדנבורג מוגדלת) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןאורניינבורג  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אורניינבורג (בגרמנית: Oranienburg) היא עיר במדינת ברנדנבורג שבגרמניה, על גדת הנהר האוול (Havel), כ-35 ק"מ מצפון למרכז ברלין. העיר מונה כ-44 אלף תושבים, והיא מהווה מעין פרבר צפוני של העיר ברלין. באורניינבורג פעל מחנה הריכוז הראשון בגרמניה הנאצית - מחנה הריכוז אורניינבורג, ובהמשך הוקם בה מחנה הריכוז זקסנהאוזן.
העיר נוסדה במאה ה-12 תחת השם בצוב (Bötzow), ונזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1216.
במרץ 1933, שבועות אחדים לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, נפתח מחנה ריכוז מאולתר בעיר, לאחר שכוחות אס אה השתלטו על מפעל נטוש והשתמשו בו לכליאת מתנגדים פוליטיים. מחנה זה מילא תפקיד חשוב בתקופה הראשונה של התבססות המשטר הנאצי בברלין באמצעים של טרור, רדיפת האופוזיציה והעלמתה. מתנגדים פוליטיים שהצליחו להימלט מגרמניה לגלות הפיצו ידיעות על הזוועות המתחוללות במחנה אורניינבורג, ומכונת התעמולה הנאצית גויסה להזמתם. לאחר חיסולו המעשי של האס אה בליל הסכינים הארוכות עבר מחנה אורניינבורג לידי האס אס, שהחליט על סגירתו ב-13 ביולי 1934. כעבור שנתיים, ב-1936, הקים האס אס תחתיו מחנה חדש, מודרני, מתוכנן בקפידה, שמוקם ברובע זקסנהאוזן שבפאתי העיר ולא במרכזה, ונודע בשם מחנה ריכוז זקסנהאוזן (KZ Sachsenhausen). העיר אורניינבורג עצמה נודעה כ"עיר האס אס", בה התגוררו רבים מבכירי הארגון עם משפחותיהם, ובה מוקמו חלק ממתקניהם ומטותיהם, בצד מחנה זקסנהאוזן.
באפריל 1945 נפלה אורניינבורג לידי הצבא האדום, עם התקרבותו לשערי ברלין. העיר נשארה באזור ההשפעה הסובייטי של מזרח גרמניה לאחר סיום מלחמת העולם השנייה ועל פני שנות המלחמה הקרה, על לנפילת חומת ברלין (1989) ואיחוד גרמניה (1990).
לפני מלחמת העולם השנייה הייתה באורניינבורג קהילה יהודית. בית הכנסת העירוני נהרס בהפצצה אמריקאית לקראת סוף המלחמה.
ראו גם

צלנדורף (אורניינבורג)
קול זיכרון חוזר

"קול זיכרון חוזר" הוא סינגל מתוך האלבום "עילי בוטנר" בהשתתפות עילי בוטנר והזמרת-יוצרת הישראלית ריטה, שיצא לאור במאי 2010. השיר נכתב על ידי ריטה ועילי בוטנר, הולחן על ידי עילי בוטנר ועובד על ידי אריאל קשת.
מאוחר יותר נכלל השיר באלבום האוסף של ריטה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2010)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 12 |  |
רשימת השמעה

| קול זיכרון חוזר> מס' | קול זיכרון חוזר> שם | קול זיכרון חוזר> מילים | קול זיכרון חוזר> לחן | קול זיכרון חוזר> עיבוד | קול זיכרון חוזר> משך | קול זיכרון חוזר>  | קול זיכרון חוזר>  | קול זיכרון חוזר>  | קול זיכרון חוזר>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | קול זיכרון חוזר  | ריטה, עילי בוטנר | עילי בוטנר | אריאל קשת | 3:38 |  |  |  |  |
ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
השיר זכה לביקורת חיובית מצד יוסי חרסונסקי: "לא ממש סיפור קונקרטי אלא סיעור תחושות אהבה. מבחינה זו, ידע בוטנר נפש ריטה. התאים לה לחן כמו כפפה לידה. העיבוד לגיטרה אקוסטית מוסיף לאינטימיות של השיר. האקורדיון בנגינת סלעית להב – וצליל הקסטיינטות הם מסוג הטאץ' השנסוני שמחניף".
יגאל לרנר

אין תמונה חופשית
יגאל לרנר (נולד ב-1977 בברית המועצות) הוא איש תקשורת וקולנוע ישראלי.
לאחר שסיים את לימודי התקשורת במסלול האקדמי המכללה למינהל, החל לעסוק בגופי מדיה, כיוצר, במאי, מרצה ועיתונאי.
עבודתו כוללת בין היתר עשרות כתבות, סרטים וסדרות בערוצי הטלוויזיה: ערוץ 8, yes דוקו וערוצים 2 ו-10.
במקביל מפרסם לרנר כתבות בעיתונות המשודרת (אולפן שישי - חדשות 2, יומן - הערוץ הראשון, שומר מסך - ערוץ 10) ובעיתונות המודפסת (ידיעות אחרונות, מעריב, פורבס) ובעל טור במגזין טיים אאוט ישראל.
בשנת 2006 ביים את הביוגרפיה אודות נתן שרנסקי ששודרה בערוץ הביוגרפיה. בשנת 2008 ביים את הסרט "זעקי ארץ אהובה" המגולל את סיפורו של חבר הכנסת לשעבר יוסף תמיר. לרנר מעורב ביצירה ופיתוח של תוכניות טלוויזיה (שעות אמיתיות, נתיבי אילון, סוגרות חשבון - ערוץ 10) ישר לב, יש לה את זה (ערוץ 2) וסרטים תיעודיים ("דרק רוט - התיק נפתח", "מלחמות השכול" שניהם ביס דוקו).
בשנת 2013 ביים מיני סדרה תיעודית בהנחיית מאיר סויסה אודות יפה ירקוני ואת הסרט "מחיר האמונה" המגולל את סיפורה של קהילת היהודיים המשיחיים בישראל.
בשנת 2014, התחרה סרטו "גוליאנו" אודות השחקן והיוצר ג'וליאנו מר ז"ל, בפסטיבל הסרטים חיפה.
בשנת 2019 הפיק וביים את הסרט "שמיר, בדרכו" שהוקרן בסינמטק ת"א (הבכורה בנוכחות נשיא המדינה מר ראובן ריבלין) ובערוץ 8.
בשנת 2020 יצר את פסטיבל הסרטים הבינלאומי בכנרת.
בשנת 2015 סיים לימודי MA בחוג לתרבות הקולנוע באוניברסיטת חיפה והקים את האתר babymovie.co.il המציע תיעוד תהליכי הריון ולידה.
במקביל לתחומי העשייה, גם מלמד במוסדות אקדמיה שונים בתחומי ניו מדיה, בימוי ותוכן.
במהלך מלחמת חרבות ברזל העביר בישראל ובחו"ל פעילויות עיבוד ללוחמים משוחררים.
נשוי באושר ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  הקרנת בכורה "זעקי ארץ אהובה" באתר "הסביבה", 24 בנובמבר 2008
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאיה חיטמן

מאיה חיטמן (נולדה ב-19 באפריל 1999) היא כדורגלנית ישראלית, המשחקת בעמדת הקשרית באס"א תל אביב מליגת העל ובנבחרת ישראל.
קריירה בספורט

חיטמן החלה לשחק בקבוצת הילדות של אס"א תל אביב במדיה שיחקה עונה אחת ובסיומה עברה לאקדמיה לכדורגל בנות במדיה שיחקה שתי עונות בליגת הילדות. כשהיא עוד לא בת 15 ערכה את הופעת הבכורה שלה בליגת העל במדי האקדמיה לכדורגל בנות. באקדמיה שיחקה שלוש עונות ורשמה 52 הופעות בליגת העל וכבשה תשעה שערים.
בעונת 2017/2018 חתמה במועדון הכדורגל רמת השרון במדיה שיחקה במשך עונה אחת ובסיומה זכתה עם הקבוצה בגביע המדינה.
בעונת 2018/2019 הצטרפה למועדון הכדורגל הפועל רעננה עד לאמצע העונה, אז עזבה לUTRGV College בטקסס. בקולג׳ שיחקה במשך חצי שנה וחזרה לישראל בינואר 2020 למדי מ.ס. קריית גת, שם שיחקה ארבעה משחקים עד שהליגה בוטלה בעקבות מגפת הקורונה.
בתחילת עונת 2020/2021 חתמה על חוזה לעונה אחת בהפועל פתח תקווה מליגת העל.
בסיום העונה הפועל פתח תקווה נשרה לליגה הלאומית וחיטמן הצטרפה לקבוצת מכבי בנות עמק חפר בתחילת עונת 2021/2022.
בתחילת עונת 2022/2023 הצטרפה לעולה החדשה לליגת העל הפועל קטמון ירושלים. חיטמן סיימה את העונה עם 4 שערי ליגה, 2 שערים בגביע המדינה ושער בגביע אתנה, כאשר הקבוצה מסיימת את עונת הבכורה שלה בליגת העל במקום השני, וחיטמן מועמדת לפרס השחקנית הישראלית של העונה. חיטמן המשיכה בקבוצה גם בעונת 2023/2024, הופיעה 17 פעמים בליגה, 3 פעמים בגביע המדינה, ו-4 פעמים בגביע אתנה, כשהיא כובשת שני שערים בליגת העל ושניים בגביע המדינה.
בקיץ 2024 חתמה חיטמן בשורות אס"א תל אביב, בה החלה את הקריירה.
נבחרת ישראל

חיטמן שיחקה במדי נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 16 בטורניר הפיתוח של אופ"א שהתקיים בישראל ב-2015. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים ערכה בניצחון 1:2 על אוקראינה. לחיטמן 24 הופעות במדי נבחרות ישראל הצעירות.
החל משנת 2021 היא חלק מסגל הנבחרת הבוגרת. את הופעת הבכורה שלה במדים הלאומיים ערכה בהפסד 1:0 מול נבחרת גרמניה במוקדמות מונדיאל 2023.
תארים > מ.כ. רמת השרון

גביע המדינה: 2017/2018
תארים > הפועל קטמון ירושלים

גביע אתנה: 2023/2024
הערות שוליים

↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי משחק, באתר www.football.org.il
↑  יגאל גולדשטיין, ‏העולות, ביטול היורדות וגודל הליגות: עושים סדר, באתר ערוץ הספורט, 13 באפריל 2020
↑  איתי קאשי, ‏מתחזקת: מאיה חיטמן חתמה בהפועל י-ם, באתר ערוץ הספורט, 1 ביולי 2022
↑  נבחרי העונה: מי השחקנית הישראלית של העונה?, באתר ONE‏, 10 במאי 2023
↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - עמוד משחק, באתר www.football.org.il
↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - עמוד משחק, באתר www.football.org.il
בהרט

ערך זה עוסק בתערובת תבלינים. אם התכוונתם ליצרנית מערכות חימוש וטילים הודית, ראו .
| --- | --- |
בהרט תוצרת בית
בהרט תוצרת בית
 
 מאכלים
 סוג:  תערובת תבלינים 
 
בהרט (בערבית: بَهَارَات, תעתיק מדויק: בהאראת) הוא תערובת תבלינים האופיינית למטבח הערבי ולמטבחים מזרח תיכוניים.
בהרט משמש כתבלין עיקרי בבישול עוף, בקר, קובה (על גרסאותיו השונות), חמוצים, אורז וטבית (החמין העיראקי). משמעות השם בהרט בערבית היא 'תבלינים' (צורת רבים של בהאר 'תבלין').
מרכיבים עיקריים בבהרט הם פלפל אנגלי, קינמון, פלפל שחור, וציפורן. קיימות גרסאות שונות לתערובת, ובחלקן מוסיפים גם תבלינים כמו אגוז מוסקט, הל, כמון או כוסברה יבשה. גרסאות שונות של בהרט נבדלות זו מזו בהרכב המדויק וביחס בין התבלינים השונים.
ישנן השערות שונות לגבי מקור שם התבלין, תיאוריה אחת מצביעה על המילה הפרסית באהר, ותיאוריה נוספת מצביעה על מקור הודי לתבלין אשר כונה פשוט בשם העתיק של מדינת המקור.