stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שריר הסובך השלש ראשי

| --- | --- |

 שיוך:  superficial part of posterior compartment of leg 
 אספקה עורקית:  posterior tibial artery 
 עצבוב:  עצב השוקה
 פעולת שריר:  כפיפה כפית 
 תחל שריר:  עצם הירך 
 אחז שריר:  גיד אכילס, עצם העקב 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (482) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. triceps surae 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.7.02.043 
 TA2 (2019):  2656 
 FMA:  51062 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224458 
 
שְׁרִיר הַסֹּבֶךְ הַשְּׁלָשׁ רֹאשִׁי (TA: Musculus triceps surae) מתייחס לסיווג של שני שרירים (לפי הסיווג המקובל) כשריר אחד בעל שלושה ראשים. שני ראשי שריר הסובך נוספים לראש האחד של שריר הסוליה ליצירת הסובך השלש ראשי.
הקצה המרוחק (התחתון) של שריר הסובך השלש ראשי, או הקצוות המרוחקים של שריר הסובך ושל שריר הסוליה, מתאחדים לגיד אחד משותף בשם גִּיד הַשָּׁרִיר הַשְּׁלָשׁ רֹאשִׁי (tendo musculus tricipitis) או גיד העקב (Tendo calcaneus). הגיד מוכר גם בשם גיד אכילס, לפי האגדה שנקשרה באזור עקבו של אכילס. הגיד נאחז בחלק האחורי של עצם העקב.
ראו גם

רפלקס הקרסול
רצון (פילוסופיה)

רצון הוא תכונה של התודעה ומאפיין של פעולות שהתבצעו בכוונה תחילה.
בפילוסופיה, המונח רצון אינו מתייחס לתשוקה מסוימת או שאיפה לדבר מסוים, אלא ליכולת הכללית לקיים רגשות מסוג זה ולקבל החלטות המבוססות עליהן לצורך פעולות עתידיות. פעולות שנעשו בהתאם לרצונו של האדם נקראות "פעולות רצוניות".
הרצון הוא מושג חשוב בפילוסופיה משום שהוא אחד החלקים המובחנים ביותר בתודעתו של האדם, כמו היגיון והבנה. לרצון יש חשיבות רבה גם במסגרת האתיקה, משום שהוא חייב להיות נוכח לצורך קיומה של פעולה מכוונת של האדם.
רצוניות

התכוונות, רצוניות או אינטנציונאליות – מושג פילוסופי הבא להבחין בין החומרי לבין הרעיוני או רוחני כתופעות רגשיות או שכלתניות של המוח. לחומר ולמושגים פיזיים במציאות אין צורך ב'התכוונות', והם קיימים "כשלעצמם". בעוד שלמושגים אחרים – רעיוניים או שכליים – יש בהכרח ייחוס והתכוונות למשהו שמחוץ להם.
בפסיכולוגיה ההתכוונות מובדלת מתהליכים אחרים בכך שנדרשת פעולה כלשהי של רצון מודע ליצירתם.
ביטויים ומושגים הקשורים ברצון

במילה "רצון" נעשה שימוש במספר ביטויים ומושגים הקשורים אליה.
ביטויים ומושגים הקשורים ברצון > רצון חופשי

בחירה חופשית או רצון חופשי הם ביטויים הבאים לציין שהתנהגותו של האדם (מעשיו, החלטותיו, מחשבותיו ורגשותיו) הם פרי רצון עצמאי ובן-חורין, ואינם קבועים מראש ומוכתבים בידי הסיבתיות הדטרמיניסטית ואף לא על ידי הגורל, או כוחות על-אנושיים. לפי תפיסה זו לאדם יש יכולת להחליט וחופש לבחור את מעשיו והלכי-רוחו, ובכך לקבוע במידה מסוימת את השתלשלות חייו.
ביטויים ומושגים הקשורים ברצון > הרצון הכללי

הרצון הכללי הוא מושג מתוך הפילוסופיה הפוליטית של ז'אן-ז'אק רוסו, המופיע בספרו "על האמנה החברתית". מושגי המפתח "הרצון הפרטי" ו"הרצון הכללי" מייצגים את הבידול הקיים בין האינטרס של היחיד לאינטרס הכולל של החברה.
הערות שוליים

↑  By Bargh, John A. Kazdin, Alan E. (Ed), (2000). Encyclopedia of psychology, Vol. 1., (pp. 347-348). Washington, DC, US: American Psychological Association; New York, NY, US: Oxford University Press, xiv, 495 pp.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558405405171  BNE: XX528168  BnF: cb11933815f (data)  GND: 4317555-7  LCCN: sh85146775  NDL: 00564248  NKC: ph127403
שום אשרסון

| שום אשרסון |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: צמחים וסקולריים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: נרקיסיים
סוג:: שום
מין:: שום אשרסון
שם מדעי
 Allium aschersonianum

שום אשרסון (שם מדעי: Allium aschersonianum) הוא גאופיט, הנמנה עם הסוג שום. נוף הצמח מתפתח מבצל. למין זה תפרחת אופיינית לסוג, צבע עלי העטיף סגול. עמוד התפרחת שלו באורך של 30–70 סנטימטרים. גדל בקרקעות חוליות בצפון הנגב, בקרבת סלעים בהר הנגב וגם על קרקעות המתפתחות על חוואר הלשון בבקעת הירדן. קרוב לשום תל אביב, שבעבר הוגדר כתת-מין שלו, הנבדל ממנו בתפרחת נמוכה יותר ובעלים בהירים יותר.
מאפיינים

העלים ערוכים בבסיס הצמח, לפעמים גם בחלקו התחתון של הגבעול. לעלה נדן רחב העוטף את נדני העלים שמעליו ואת הגבעול. העלה סרגלי, שטוח או מרזבי. יש והוא גלול ונבוב. הגבעול (עמוד הפריחה) יחיד, לא מסתעף, חסר עלים לפחות בחלקו העליון.
בראש הגבעול נשאת התפרחת הערוכה כסוכך פשוט. לרב צורתה כדורית. לפני הפריחה עטופה התפרחת בכיסוי קרומי המהווה את סימן ההיכר לסוג. לקראת הפריחה נסדק הכיסוי לאורכו, ומתחלק ל-2 עד 8 רצועות. לעיתים הוא גם נושר כליל.
הפרח קטן דמוי פעמון או פתוח לרווחה. ששת עלי הקטיף מאוחים בשיעור שונה במינים השונים אך תמיד הם מאוחים לפחות בבסיסם. זירי האבקנים קבועים בבסיס עלי העטיף. עמוד העלי נימי.
גלריה

שום אשרסון ליד הסרטבה
רצון הלוי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1922 
 פטירה:  2007 (בגיל 85 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 
רצון הלוי (1922, תרפ"ב - 12 במרץ 2007, כ"ב באדר תשס"ז) היה משורר ישראלי.
ביוגרפיה

רצון הלוי נולד בשרעב שבתימן בשנת 1922, והתייתם מאביו בגיל 5. בתימן למד חמש שנים עם מורי בתלמוד תורה מקומי. בשנת 1933 עלה לארץ ישראל עם משפחתו, התגורר בדרום תל אביב ועבד כסבל בשוק ועובד בניין בעבודות מזדמנות. באותה עת החל לכתוב בתשלום מכתבי אהבה בשם נערים לנערות. בארץ ישראל לא למד במסגרת חינוכית מסודרת, אך קרא בשקיקה ספרות ושירה ולמד באופן אוטודידקטי את שירת ספרד ותימן ובעיקר את שירתו של רבי שלום שבזי. הלוי החל לפרסם שירה בשנת 1949, ולצד זאת התמיד בעבודתו כפועל בניין עד גיל 74.
ספר שיריו הראשון, "המי יונת לב", פורסם בשנת 1967, עם הקדמה מאת פרופ' אהרן מירסקי. לדברי אלמוג בהר: ”כבר בספר שיריו הראשון השתמש הלוי בידענות רבה בצורות השיריות של שירת החול העברית מאז ימי דונש בן לברט ועד השירה בתימן, בעלת משקל היתדות והתנועות, באוצר הלשוני הכביר של הפיוט המוקדם והמאוחר, ובז’אנרים שונים כשירי ידידות, יין ודודים, וזאת במקביל להיכרות מעמיקה עם השירה החדשה”. במהלך חייו פרסם הלוי עוד שבעה קובצי שירה פרי עטו. בספרו "מראש ומקדם" כלל פואמה ארוכה בשנים-עשר פרקים על השואה, שהיא למעשה סיפור של ניצול שואה אשר שירת בצה"ל לצד הלוי בזמן מלחמת העצמאות.
אחד ממפעליו החשובים ביותר של הלוי הוא דיוואן בן שלושה כרכים של שירת תימן ("שירת ישראל בתימן : ממבחר השירה השבזית-תימנית") שיצא לאור בעריכתו. שלושת כרכי הדיוואן הכילו הן שירה עברית, חלקה מתוך כתבי יד נדירים, והן שירה בערבית יהודית, אשר הלוי הוסיף לה תרגום לעברית. בהקדמה לדיוואן סיפר על שהניע אותו לקבץ מבחר משירת תימן ולהוציאה לאור: ”עניין זה של השירה השבזית-תימנית תפס אותי מאז גיל הילדות... פעמים הייתי פורש באמצע המשחק, נכנס הביתה, פורש לפני עיני דיוואנים כתובי יד, וצולל בתוך אותן מלים נפלאות, שנחרתו בתודעתי מראשית ילדותי. מביט החוצה אל חברי הנערים המשתוללים במשחקם, ושואל עצמי: האם אלה מודעים, ויהיו מודעים לערך השירים הללו, שהיו מנסרים בכפרים ספוני ההרים השגיאים של ‘ארץ התימן’?... כבר בגיל נערות החלו תהיות מעיקות לפרפרני: מה יהיה על הדברים הללו הכתובים בדיוואנים? מה צריך לעשות למען מורשת אבות זו?”
מלבד תרגום שירת קודש מערבית יהודית לעברית, במהלך חייו תרגם הלוי גם שירי עם מפי נשים יהודיות מתימן, שירים ערביים קלאסיים מתקופת הג'אהליה (מֻעַלַּקַאת) ופסוקים מהקוראן. הלוי התעניין גם בשירה הערבית בת ימינו, ובין היתר תרגם שירים פמיניסטיים של שוקייה עַרוּק, משוררת צעירה מנצרת וכן התפלמס באחד משיריו עם קביעתו של המשורר הסורי המפורסם ניזאר קבאני כי "היהדות הנה תופעה חולפת ותחלוף לאין".
הלוי פיתח באחדים מספריו את מסורת "השילוב" שהייתה נהוגה במידה מעטה בתימן, לפיה משורר צעיר מוסיף ומשלב שורות מקוריות לשירים של משוררי עבר. כך עשה הלוי לעשרות רבות של שירים, בעיקר של משוררי ספרד מימי הביניים, אך גם משוררים עבריים חדשים כגון אלתרמן וכן כותבים מערביים כשייקספיר, ביירון והיינה. כדרך משוררי תימן, הוסיף בית נוסף לשיר על כל בית קיים.
הלוי היה שותף להקמת כתב העת אפיקים בשנת 1964 וממייסדי מכון אבא שלם שבזי לחקר מורשת יהדות תימן. נישא בגיל 18 והיה אב לשישה ילדים. נפטר בכ"ב באדר תשס"ז (12 במרץ 2007).
ספריו

המי יונת לב: שירים, תל אביב: מחברות לספרות בסיוע הקרן לעידוד השכלה ומפעלי תרבות מיסודם של עולי תימן, 1967.
הנצח האחד: שירים, תל אביב: אפיקים, 1979.
בסוד הנצחות: שירים ושירות, תל אביב: אפיקים - לתחיה רוחנית וחברתית, 2001.
מעולם לעולם, תל אביב: אפיקים, מכון אבא שלם שבזי, 2002.
מראש מקדם: שירי נעורים וזקונים, תל אביב: אפיקים, מכון אבא שלם שבזי, 2003.
עלילות מעולם לעולם, תל אביב: אפיקים, מכון אבא שלם שבזי, 2005.
דרכים מעולם לעולם, תל אביב: אפיקים, מכון אבא שלם שבזי, 2006.
ענפי שיר, תל אביב: הוצאת אפיקים, מכון אבא שלם שבזי, 2006.
ספריו > בעריכתו

שירת ישראל בתימן: ממבחר השירה השבזית-תימנית / אסף מכתבי יד, ערך, תרגם, פירש וההדיר רצון הלוי, קריית אונו: מכון משנת הרמב"ם, 1998-2001, ג' כרכים.
לקריאה נוספת

עוזיהו משולם, 'מחנה יהודה כמקור השראתו של המשורר רצון הלוי', תהודה 29 (תשע"ג), עמ' 129–134.
יוסף דחוח הלוי, 'שירת ציון בציון : על שירתו של רצון הלוי', אפיקים עב (תש"ם), עמ' 12–16.
אהרן מירסקי, 'על "הנצח האחד"', אפיקים, עה (תשמ"א), עמ' 12–13.
חלי אברהם-איתן, 'רצון הלוי : שירה רליגיוזית בתוך שני עולמות', תימא יא (תשע"א), עמ' 210–227.
יוסף עוזר, 'הערות קטנות על משורר גדול : רצון הלוי', הפיוט כצוהר תרבותי (תשע"ג), עמ' 421–449.
הערות שוליים

↑  שירת ישראל בתימן, כרך א, עמ' 7.
↑  מראש מקדם, עמ’ 217-253.
↑  ענפי שיר, עמ’ 93-104.
↑  ענפי שיר, עמ’ 103
↑  בסוד הנצחות, עמ’ 264-266
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297353305171  ISNI: 0000 0000 6693 6523  LCCN: n98075672  VIAF: 4251103   WorldCat (עם VIAF): 4251103
שמאי גלנדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 במאי 1931 וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה 
 פטירה:  26 במאי 2019 (בגיל 88) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  מזרע 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  אוניברסיטת חיפה 
 
שמאי גֶלַנְדֶר (25 במאי 1931 - 26 במאי 2019) היה סופר עברי, חוקר מקרא, מוזיקאי והומוריסט, חבר קיבוץ מזרע.
קורות חיים

גלנדר נולד בווינה בירת אוסטריה בשנת 1931. מוצא משפחתו בשושלת רבנים שמתייחסת לבית ויז'ניץ. בשנת 1939, לאחר האנשלוס, עלה לארץ ישראל עם הוריו. אביו, יצחק גלנדר, היה ממפתחי הדפוס המודרני בארץ וממייסדי קואופרטיב הדפוס "דייג". מאז 1955 חבר קיבוץ מזרע.
סיים תואר שני בספרות עברית (1976) ותואר דוקטור במקרא (תשמ"ג) מאוניברסיטת תל אביב.
כיהן כמנהל בית-הספר התיכון "עמקים". לאחר מכן כיהן כראש החוג למקרא במכללת אורנים וכמרצה בכיר בחוגים למקרא ולתולדות עם ישראל באוניברסיטת חיפה.
גלנדר נפטר ב-26 במאי 2019. הותיר אחריו אישה, חמישה ילדים ונכדים. הובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוצו מזרע.
מספריו

צעירים (מרחביה: ספרית פועלים, 1960)
כפריחה באביב (מרחביה: ספרית פועלים, 1964)
המסע הלבן, סיפורים (מרחביה: ספרית פועלים בשיתוף עם איגוד סופרי הקיבוץ הארצי, תשכ"ח-1967)
המסיבה: רומן, (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ו-1976)
צלחת מעופפת: סיפורים (תל אביב: עם עובד, תשל"ח)
יום אחד של חופשה מתקדמת: רומאן (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ג-1983)
כולם ביחד וכל אחד לחוד, לילדים; איורים, דני קרמן (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ח-1988)
ילד בן מחרתיים, לילדים; איורים, דני קרמן (תל אביב: ספרית פועלים, תשנ"ח-1998)
כבוד הפרופסור: רומן (הוד השרון: אסטרולוג, 2002)
The Good Creator, Literature and Theology in Genesis 1-11 (Atlanta: Scholars, 1997)
משני עמים לעם אחד, אמונה, דת והווי בישראל וביהודה בסיפורת ובהיסטוריוגרפיה שבמקרא (ירושלים: מוסד ביאליק: ספריית האנציקלופדיה המקראית, 2008)
ספר בראשית (בשני כרכים) (תל אביב – רעננה: האוניברסיטה הפתוחה, 2009)
From Two Kingdoms to One Nation – Israel and Judah (Leideb – Boston: Brill, 2011)
החוויה הדתית במזמורי תהלים (ירושלים: מוסד ביאליק: ספריית האנציקלופדיה המקראית, 2013)
תחת השמש - תפיסת החיים וההווה אצל קהלת, רסלינג, 2016
לקריאה נוספת

י. פלדי, 'אב ובת בקיבוץ': על "המסיבה" של שמאי גלנדר, מאזנים, מ"ד, תשל"ז-1977. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הערות שוליים

↑  תאריך הלידה המדויק על פי: Osterreichischen Nationalbibliothek (Hrsg.), Handbuch österreichischer Autorinnen und Autoren jüdischer Herkunft (K.G. Saur, 2002), p. 408.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261662205171  BIBSYS: 90598919  BnF: cb144792895 (data)  CiNii: DA13601739  GND: 1013556291  ISNI: 0000 0001 2144 0097  LCCN: n83206338  NLA: 36506104  NTA: 112112811  RERO: 02-A003286378  SUDOC: 085819492  VIAF: 94676746   WorldCat (עם VIAF): 94676746 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שקע טונגה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שקע אוקייני 
 נתונים ומידות
 עומק:  Horizon Deep 
 מיקום
 מיקום:  טונגה 
 קואורדינטות:  22°56′41″S 174°43′59″W﻿ / ﻿22.944722222222°S 174.73305555556°W﻿ / -22.944722222222; -174.73305555556
  (למפת האוקיינוס השקט מוגדלת) שקע טונגה(למפת האוקיינוס השקט רגילה) שקע טונגה
 
שקע טונגה הוא שקע אוקייני באוקיינוס השקט, מזרחית לטונגה, דרומית לסמואה האמריקנית וצפונית לשקע קרמדק, המפריד בינו לבין האי הצפוני של ניו זילנד. עומקו המרבי של השקע מגיע ל-10,882 מטר, והוא המקום השני בעומקו בעולם, לאחר שקע מריאנה, שעומקו המרבי מגיע ל-11,022 מטר.
מבחינה גאולוגית, השקע נמצא באזור בו הלוח הפסיפי נוחת מתחת ללוח האוסטרלי. ההערכות המקובלות הן שהלוחות מתקרבים זה לזה בקצב של 15 ס"מ לשנה, ואולם מדידות שנערכו באמצעות GPS הראו קצב התקדמות של 24 ס"מ בחלקו הצפוני של השקע. זוהי תנועת הלוחות המהירה ביותר הידועה.
שפה ברורה
לקריאה נוספת

אליעזר רפאל מלאכי, '"שפה ברורה" לתולדות תחית הדבור העברי', בתוך: אלחנן ריינר וחגי בן-שמאי (עורכים), מנגד תראה: אסופה ממאמרי א.ר. מלאכי בענייני ארץ-ישראל, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2001, עמ' 17–97.
הערות שוליים

↑  נתן אפרתי, מלשון יחידים ללשון אומה, ירושלים: האקדמיה ללשון העברית, תשס"ד, עמ' 14-16
שפה דלילה

בתורת החישוביות והסיבוכיות, שפה דלילה היא שפה שמכילה "קצת" מילים. באופן פורמלי: שפה L תיקרא דלילה אם קיים פולינום  p(*) כך שעבור כל  n\in N מספר המילים מאורך n בשפה קטן או שווה ל- p(n). כלומר,  \ \forall n\in N,\ \left|L\ \cap {\{0,1}\}^{n}\right|\ \leq p(n). שפות דלילות משמשות בעיקר לחקר הקשרים בין מחלקת הסיבוכיות NP למחלקות אחרות. מחלקת הסיבוכיות של כל השפות הדלילות מכונה SPARSE.
שפה דלילה נקראת כך היות שיש סך הכל 2n מחרוזות באורך n, ואם שפה מכילה רק מספר פולינומי מהן, אז היחס של מספר המחרוזות באורך n שהיא מכילה שואף במהירות לאפס, ככל ש-n גדל.
שפה אונארית היא מקרה פרטי של שפה דלילה, בו יש רק מילה אחת בשפה. 
דוגמה לא טריוויאלית לשפה דלילה היא קבוצת המחרוזות שמכילות בדיוק k אחדות, ל-k קבוע כל שהוא; לכל n, ישנן  {\binom {n}{k}} מחרוזות בלבד בשפה, ביטוי החסום על ידי nk.
קשרים למחלקות סיבוכיות אחרות

SPARSE מכילה את TALLY, מחלקת השפות האונאריות, כיון שהן מכילות לכל היותר מילה אחת מכל אורך. אף על פי שלא כל השפות ב-P/poly הן דלילות, קיימת רדוקציה פולינומית מכל שפה ב-P/poly לשפה דלילה.
כל שפה דלילה נמצאת ב-P/Poly, מכיוון שניתן לבקש שמחרוזת העצה תהיה כל המילים בשפה מאורך n משורשרות אחת לשנייה.
פורצ'ן הראה ב-1979 שאם קיימת שפה דלילה שמשלימתה היא NP-שלמה (co-NP-complete), אז P=NP.
מהניי השתמש בכך כדי להראות ב-1982 שאם שפה דלילה כל שהיא היא NP-שלמה, אז P = NP (משפט מהניי)
הוכחה פשוטה יותר לכך ניתנה ב-1991.
הטיעון של מהניי למעשה לא דורש שהשפה תהיה ב-NP, כך שלמעשה יש שפה דלילה שהיא NP-קשה אם ורק אם P = NP.
מעבר לכך, E ≠ NE אם ורק אם קיימת שפה דלילה ב-NP שאינה ב-P.
קיימת רדוקצית טיורינג (בניגוד לרדוקציית קארפ ממשפט מהניי) משפה NP-שלמה לשפה דלילה אם ורק אם  {\textbf {NP}}\subseteq {\textbf {P}}/{\text{poly}}.
ב-1999 הוכח שאם קיימת שפה דלילה שהיא P-שלמה, אז L = P.
הערות שוליים

↑  Jin-Yi Cai. Lecture 11: P=poly, Sparse Sets, and Mahaney's Theorem. CS 810: Introduction to Complexity Theory. The University of Wisconsin–Madison. September 18, 2003 (PDF)
↑  S. Fortune. A note on sparse complete sets. SIAM Journal on Computing, volume 8, issue 3, pp.431–433. 1979.
↑  S. R. Mahaney. Sparse complete sets for NP: Solution of a conjecture by Berman and Hartmanis. Journal of Computer and System Sciences 25:130–143. 1982.
↑  M. Ogiwara and O. Watanabe. On polynomial time bounded truth-table reducibility of NP sets to sparse sets. SIAM Journal on Computing volume 20, pp.471–483. 1991.
↑  Balcázar, José Luis; Díaz, Josep; Gabarró, Joaquim (1990). Structural Complexity II. Springer. pp. 130–131. ISBN 3-540-52079-1.
↑  Juris Hartmanis, Neil Immerman, Vivian Sewelson. Sparse Sets in NP-P: EXPTIME versus NEXPTIME. Information and Control, volume 65, issue 2/3, pp.158–181. 1985. At ACM Digital Library
↑  Jin-Yi Cai and D. Sivakumar. Sparse hard sets for P: resolution of a conjecture of Hartmanis. Journal of Computer and System Sciences, volume 58, issue 2, pp.280–296. 1999. ISSN 0022-0000. At Citeseer
שאול חיים הלוי הורוויץ

| --- | --- |

הרב שאול חיים הלוי הורוויץ
 לידה:  תקפ"ח
 פטירה:  1915 (בגיל 87 בערך) י"ג בטבת תרע"ו 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תאריך עלייה:  אלול תרמ"ג
 מקום פעילות:  מאה שערים
 תקופת הפעילות:  ?–1915 
 הקים את הישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים
 
קבר ר' שאול חיים הלוי הורוויץ
הרב שאול חיים הלוי הורוויץ (תקפ"ח – 20 בדצמבר 1915, י"ג בטבת תרע"ו) היה ראב"ד דוברובנה שבמחוז ויטבסק ברוסיה הלבנה ואחד מגדולי התורה החשובים בדורו. עלה לארץ ישראל והקים את הישיבה הגדולה ותלמוד תורה מאה שערים, וכיהן גם כרב שכונת מאה שערים.
חייו

נולד בווילנה לרב אברהם הורוויץ, מו"צ בעירו, והתגלה כעילוי. למד בישיבות רבות בווילנה, ואף שמע שיעורים מרבי ישראל מסלנט. אחר נישואיו עם ביתו של הרב דוד טביל ממינסק, התמנה בשנת תרכ"ה בדוברובנה. באלול תרמ"ג עלה לארץ ישראל ובתרמ"ה הקים יחד עם הרב זרח ראובן ברוורמן את ישיבת מאה שערים והעניק לה את השם "פרי עץ חיים" כששמה המלא היה "הישיבה הגדולה והתלמוד תורה ובית תבשיל מאה שערים פרי עץ חיים". כן נבחר גם לרבה של השכונה.
במלחמת העולם הראשונה הפיץ שטר הגרלה על חלקת אדמה בחדרה כדי לממן את הישיבה שהקים. הטורקים שגילו את השטרות דנו אותו למאסר. הדבר ערער את בריאותו והוא נפטר כעבור כשלושה חודשים ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים.
לא נולדו לו בנים.
עקב זקנתו, בן אחותו, הרב יוסף גרשון הורוביץ שעלה עמו לארץ ישראל, החליפו בתרס"ה כראש ישיבה ורב השכונה.
כתביו

הרב הורוויץ הוציא ספרים בהלכה ודרוש:
כלילת שאול, באתר היברובוקס - כללים בסוגיות הש"ס
מצפה שאול - דרשות, נדפס בסוף נחלת דוד, באתר היברובוקס
פרי עץ חיים, באתר היברובוקס
יד שאול - חידושים
לקריאה נוספת

אנציקלופדיה של הציונות הדתית, ב, ירושלים תש"ך, עמ’ 63-64.
שריר העין החוגי

| --- | --- |

 שיוך:  שרירי הפנים 
 אספקה עורקית:  עורק אופתלמולוגי, zygomatico-orbital artery, angular artery 
 עצבוב:  עצב הפנים
 שריר נגדי:  levator palpebrae superioris muscle 
 תחל שריר:  medial palpebral ligament 
 אחז שריר:  Lateral palpebral raphe 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (380) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  m. orbicularis oculi 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.1.03.013 
 TA2 (2019):  2066 
 FMA:  46779 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0224122 
 
שרירי הפנים
שריר העין החוגי (TA: Musculus orbicularis oculi) הוא אחד משרירי הפנים. שריר העין החוגי הוא שריר סוגר הסובב את העין. כיווץ השריר מצר את פתח העין וסוגר את העפעפיים בזמן עצימת עיניים או מצמוץ. הכיווץ מסייע בריקון שק הדמעות, הנעת נוזל הדמעות ופיזורו על פני גלגל העין. כיווץ חזק של השריר מקמט את עור הפנים מסביב לעיניים.
תיאור

סיבי שריר העין החוגי עוטפים את השוליים הארובתיים ואת העפעפיים במבנה מעגלי. לשריר שלושה חלקים. החלק הארובתי (Pars orbitalis musclusorbicularis oculi) הוא הגדול בהם והוא עוצם את העיניים בחוזקה. החלק העפעפי (Pars palpebralis musclusorbicularis oculi) סוגר את העפעפיים בעדינות ומשמר את לחלוחית העין. החלק העמוק של החלק העפעפי (Pars profunda partis palpebralis musclusorbicularis oculi) או חלק שק הדמעות מניע את העפעפיים וחלקים ממערכת הדמעות בדרך שתגרום לנוזל לזרום ולכסות את העיניים.
עצבוב

שריר העין החוגי מעוצבב על ידי ענף העול של עצב הפנים (CN VII).
שום גמדים לא יבואו

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  שרה שילה
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  סיפורת דומסטית
 נושא:  סדרת מונולוגים של בני משפחה בצל ירי קטיושות
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  2005
 מספר עמודים:  254
 עורך:  יובל שמעוני
 פרסים
 פרס ספיר
 
שום גמדים לא יבואו הוא רומן מאת הסופרת הישראלית שרה שילה, שיצא לאור בשנת 2005 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת "עם עובד". הספר נערך על ידי יובל שמעוני וזכה בפרס ספיר.
עלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
הספר מתאר עיירת ספַר בצפון הארץ בשנות ה-70 של המאה ה-20 בה חיים התושבים באימה מתמדת מפני האויב שמעבר לגבול לבנון (קל לזהות את המקום כמעלות-תרשיחא אך השם לא מוזכר בסיפור). הספר מתחיל בערב של ירי קטיושות על העיר, כשלמחורת חל יום השנה השישי לפטירתו של מסעוד דדון, מלך הפלאפל המקומי.
כתיבת הספר

בשנת 1998 החלה הסופרת הישראלית שרה שילה להתמסר לכתיבת הספר שום גמדים לא יבואו.
את תהליך כתיבת הספר הספר תיארה שילה:
מה שקרה זה שליום הולדת ה-40 שלי קיבלתי במתנה את 'שתהיי לי הסכין' של דויד גרוסמן. קראתי את 'שתהיי לי הסכין' והספר הזה עשה לי משהו שאי אפשר בכלל לתאר. משהו התחיל לזוז בתוכי. לא ידעתי מנוח. לפני זה היו לי כמה ניסיונות כתיבה לא מוצלחים לילדים אבל עכשיו קרה משהו אחר. היה חודש יוני ואני ממש לא יכולתי לקום מהמיטה וללכת לעבודה ובשביל מי שמגיל 18 לא הפסידה יום אחד של עבודה, למעט חופשות לידה קצרות במיוחד, זה היה משהו בהחלט יוצא דופן. הייתי בשוק. הרגשתי שכל מה שאני רוצה זה לשוטט על הגבעות עם מחברת ביד ולכתוב. כתבתי מכתב לדוד גרוסמן על הספר שלו והוא ענה לי שהחיים קצרים מכדי שמי שאין לו כישרון יבזבז אותם על כתיבה אבל לי הוא אומר שכדאי שאשב ואכתוב... הייתי קמה ב-4 בבוקר ויוצאת מהבית עם בלוק ביד וכותבת.
לאחר תהליך כתיבה ממושך היא הגישה את הספר להוצאת עם עובד, שפרסמה אותו ב-2005 בשיתוף מפעל קסת לספרות ביכורים. הספר זכה להצלחה מסחרית יוצאת דופן, לביקורות משבחות ולמספר פרסים, ביניהם פרס ספיר, פרס קרן טובה ויצחק וינר לעידוד יצירה ספרותית מקורית ובפרס שרת החינוך בתחומי היצירה הספרותית.
הספר עובד גם למחזה על ידי רויטל איתן, שהוצג בין היתר ב-2014 בפסטיבל לבי במזרח (מוזיקה מקורית: ישראל כסיף, משחק: שנטל כהן).
הערות שוליים

↑  שום גמדים לא יבואו, באתר www.am-oved.co.il
↑  דרור בורשטיין, קראו וירחב לבבכם: "שום גמדים לא יבואו", באתר הארץ, 25 בדצמבר 2005
↑  שום גמדים לא יבואו, באתר תיאטרון בסלון
שרה שילה בחגיגה של עם עובד לרגל זכייתה בפרס ספיר, שבוע הספר, יולי 2008
שבר (מסדי נתונים)

שבר של מסד נתונים (באנגלית: Shard, תרגום: שבר של כלי חרס) היא מחיצה (Horizontal Partition) של מידע של מסד נתונים או מנוע חיפוש. כל מחיצה נקראת שבר כאשר כל שבר מנוהל ומתוחזק על מופע מסד נתונים נפרד כדי לפזר עומס.
המידע לא מתחלק באופן קבוע בין השברים. חלק מהמידע יכול להימצא על כל השברים וחלק עלול להימצא רק על שבר אחד. כל שבר הוא בפועל שרת מסד נתונים המתפקד כמקור מידע עצמאי עבור תת-הקבוצה של הערכים והמידע המוכלים בו.
ארכיטקטורה

היתרון המשמעותי של מחיצה (מאוזנת) הוא שהיא מורידה את סך השורות בטבלה עמוסה ובכך מאפשרת שיפור ביצועים ניכר. ישנם מקרים בהם אפשר לשמור שורות של טבלאות בשברים שונים (לדוגמה נתונים של כל שנה בשבר אחר, או חלוקה דוגמת "לקוחות בצפון", "לקוחות במרכז" ו"לקוחות בדרום") כאשר האפליקציה בצד המשתמש אמורה לדעת על איזה שבר לבצע שאילתה ובכך לקבל שיפור בביצועים. שברים אף יכולים לשפר ביצועים על ידי פיזור גאוגרפי של שרתים. לדוגמה, יצירת שבר במערכת בינלאומית על שרת באירופה, אשר מכיל מידע בעל רלוונטיות גבוהה יותר עבור אזור זה, יתן ביצועים מוגברים עבור אותה תת-קבוצה של מידע אשר הגישה אליו מהירה יותר עקב החלוקה הלוגית של מיקום השרתים.
לעומת זאת אם לצד המתשאל אין מידע מוקדם כלשהו על השברים, הוא יצטרך לבצע שאילתה שתכיל את המידע מכל השברים כדי לקבל תמונה כוללת ודבר זה לא רק שלא ישפר ביצועי זמן גישה וזמן חישוב, אלא קרוב לוודאי שהשאילתה תאופיין בביצועים מופחתים עקב מיזוג מידע ותשאול מספר רב של שרתים.
שולת מוקשים

ערך זה עוסק בספינת מלחמה. אם התכוונתם למשחק מחשב, ראו .
שולת המוקשים "גרומיץ" הפעילה בצי הגרמני
שולת מוקשים היא ספינת מלחמה שנועדה לפנות מוקשים ימיים אשר בדרך כלל מונחים על ידי מקשת. הספינה הופיעה לראשונה במלחמת העולם הראשונה.
מאפיינים וציוד > עיצוב

שולת מוקשים מודרנית מתוכננת ובנויה באופן שיפחית את סיכויי הספינה להיפגע ממוקשים 
בעצמה; החומרים מהם נבנית הספינה נבחרים כך שהחתימות השונות שלהם - אקוסטית ומגנטית, לדוגמה - יהיו קטנות ככל האפשר. לרוב גוף הספינה בנוי מעץ (בעבר), פיברגלס או מתכת לא-ברזלית, להקטנת החתימה המגנטית שלה. גם לעיצוב הגאומטרי של גוף הספינה יש חשיבות.
הדבר מקביל לעיצוב ספינות ומטוסים כך שיחמקו מגילוי על ידי מכ"ם או סונאר של צוללת, אך עם התאמות לשיטות בהן משתמשים מוקשים לגילוי ספינות.
מאפיינים וציוד > ציוד ייעודי

לצורך מילוי יעודה, שולת מוקשים מצוידת בסורקים מושרים או מכניים לפיצוץ מוקשים.
סורקים מכניים הם מכשירים הבנויים כך שיחתכו את העוגן של מוקשים קבועים, ויכולים לחבר תגית שתעזור לעקוב אחרי מיקומו ולניטרולו. הם נגררים מאחורי שולת המוקשים, ומשתמשים בגופי עזר כדי לשמור על הסריקה בעומק ובמיקום הרצויים.
סורקים מושרים הם מכשירים, לרוב נגררים, המחקים חתימה של ספינה מסוימת, ועל ידי כך מפעילים מוקשים המיועדים נגד ספינות מסוג מסוים. הסורקים המושרים הכי נפוצים הם מחוללי שדה מגנטי ומחוללי צליל.
כלי שיט נוגדי מוקשים

שולת המוקשים נבדלת מציידת מוקשים; ציידת מוקשים מגלה ומנטרלת מוקשים יחידים באופן פעיל. שולת מוקשים באה במקרים רבים כהשלמה לציידת מוקשים, בהתחשב בפעילות ובתנאי הסביבה.
שולת מוקשים מותאמת יותר לניקוי שטחי מים פתוחים בעלי מספר גדול של מוקשים.
שני סוגי כלי השיט נקראים באופן כללי כלי-שיט ללוחמה נגד-מוקשים, שם המתייחס גם לספינות המשלבות את שתי השיטות בכלי שיט אחד.
כלי השיט המשולב הראשון היה אה"מ מילטון, שהייתה גם ספינת המלחמה הראשונה שיוצרה מפיברגלס.