stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוגיאקרטה
היסטוריה > הקמת סולטנות יוגיאקרטה (1745–1800)

בשנת 1745 פרצה מלחמה בסולטנות מטאראם בין פאקובוונו השני, השליט האחרון של סורהקרטה, לבין אחיו הצעיר ויורש העצר לכס המלוכה, האמנגקובוונו הראשון (אנ') שעוד כונה באותה תקופה הנסיך סוג'ונו מנגקובומי ולימים הפך לסולטנה הראשון של יוגיאקרטה כשייסד את בית המלוכה האמנגקובוונו (אנ'), בית המלוכה ששולט ביוגיאקרטה עד היום. המלחמה נמשכה ארבע שנים והעילה למלחמה הייתה הסכמתו של פאקובוונו השני לשיתוף פעולה עם חברת הודו המזרחית ההולנדית, תוך שהוא מוסר לידי ההולנדים חלק משטח מטאראם. אחיו הצעיר הנסיך מנגקובומי, התנגד להסכם, מתוך דאגה שמא יהפוך העם לעבדים תחת השלטון ההולנדי. במהלך המלחמה הביס הנסיך מנגקובומי את כוחותיו של פאקובוונו והכריז על ריבונותה של סולטנות יוגיאקרטה, תוך שהוא כובש את החלקים הדרומיים של סולטנות מטאראם לשעבר.
בתחילת 1755 פאקובוונו השני מת ממחלה, וב-13 בפברואר של אותה שנה, נחתמה אמנת גיאנתי (אנ') (באינדונזית: Perjanjian Gianti) בין הנסיך מנגקובומי לבין חברת הודו המזרחית ההולנדית ובני בריתו של פאקובוונו השני, שהייתה האישור הסופי להקמת סולטנות יוגיאקרטה, ובית האמנגקובוונו ששולט ביוגיאקרטה עד היום. ב-7 באוקטובר 1756 עברו הסולטאן האמנגקובוונו הראשון ובני ומשפחתו באופן רשמי לקראתון, אירועים אלה סימנו את סופה של סולטנות מטאראם, והולידו את היריבות בין סולטנות יוגיאקרטה לסולטנות סורהקרטה. רק בשנת 1928 נבנה ה"קראתון" בצורתו המודרנית, שהוא מקום מושבו של הסולטן המכהן עד ימינו.
היסטוריה > סולטנות יוגיאקרטה תחת השלטון הקולוניאלי (1800–1945) > 1800–1825

ראשית המאה ה-19 כללה מספר אירועים חשובים שראשיתם בפשיטת הרגל של חברת הודו המזרחית ההולנדית ופירוקה, במקביל הולנד הפסידה לכוחותיו של נפוליאון בונפרטה בערך באותה תקופה, וטריטוריות שהיו בשליטת הולנד עברו תהפוכות כשב-14 בינואר 1808, הפך הרמן וילם דנדלס (אנ') למושל הכללי של הודו המזרחית ההולנדית בשליטת צרפת. דנדלס ביצע שינויים מהותיים שהפכו את כל הממלכות שבמושבות חברת הודו המזרחית ההולנדית לשעבר לכפופות לממלכת הולנד, ודרש מסולטן יוגיאקרטה לקבל על עצמו את מלך הולנד, הסולטן סונדורו האמנגקובוונו השני סירב לתנאים שהציבו בפניו ההולנדים וכתוצאה מכך ב-1810 הגיע דנדלס עם 3,300 חיילים, הגלה אותו ומינה את בנו סורוג'ו האמנגקובוונו השלישי תחתיו וחייב אותו לחתום על התנאים בתחילת 1811. אולם לא היה צורך ביישום התנאים עקב הגעה של כוחות בריטים ונסיגה הולנדית, האמנגקובוונו השני ניצל זאת כדי לחזור לכס הסולטנות, וחזר להציג קו תקיף כנגד הכובשים הזרים.
שמועות על תוכניותיו ביוגיאקרטה להתססת מרד גרמו לאי נוחות בקרב השלטונות הקולוניאליים. וב־20 ביוני 1812 כוח בריטי בן 1,200 חיילים בהובלתו של תומאס סטמפורד ראפלס יצא לתקוף את עיר המלוכה. הג'אווניסים שהופתעו מההתקפה, נכנעו בקלות, ויוגיאקרטה נפלה ביום אחד, העיר נהרסה וארמונה נבזז והאירוע הותיר את הסולטנות חסרת כוח והשפעה. האמנגקובוונו השני נלכד והוגלה לפננג ובנו מונה שוב לסולטן תחתיו. בתקופתו הבריטים שינו מהיסוד את סולטנות יוגיאקרטה, כשקרעו ממנה שטחים רבים. בנובמבר 1814 נפטר האמנגקובוונו השלישי ובמקומו מונה בנו איבנו ג'ארוט האמנגקובוונו הרביעי שהיה רק בן 10, ועל כן מונה לו אפוטרופוס, דודו הנסיך נוטוסוקומו עד שיגיע לבגרות. בשנת 1820, בהגיעו לגיל 16, הועברו לידיו מלוא הסמכויות, אך לאחר 3 שנים בלבד בתפקיד הוא נפטר. בשנת 1823 מונה תחתיו בנו, גטהוט מנול האמנגקובוונו החמישי, בגיל 3 בלבד. עקב גילו הצעיר של הסולטן החדש הוקם חבר נאמנים שהורכב מאימו, סבתו ודודו שניהל את ענייניה המשפטיים והכספיים של הסולטנות בעוד העניינים המנהליים הופקדו בידי פאטיה דנורג'ו השלישי, תחת פיקוח הולנדי.
היסטוריה > סולטנות יוגיאקרטה תחת השלטון הקולוניאלי (1800–1945) > 1825–1855

החיים ביוגיאקרטה ובג'אווה תחת השלטון הקולוניאליסטי הגיעו לנקודת רתיחה ב-1825 כאשר השילוב של מיסים שהוטלו על הקהילה, הופעת מגפת הכולרה ויבולים שנחשבו אומללים, במקביל ליחסם של גורמים הולנדים רבים שפגעו בגאוות הארמון על ידי שילוב מנהגים ואורח חיים אירופי, גרמו לפרוץ המלחמה הגדולה ביותר שחוותה הממשלה הקולוניאלית, המלחמה הונהגה בידי הנסיך דיפונגורו וכונתה מלחמת ג'אווה (אנ'), כיוון שהיא כללה לא רק את סולטנות יוגיאקרטה אלא רבים מאוכלוסיית דוברי הג'אוונית באי. ב-1826 עם רוח גבית של מלחמת ג'אווה שב מהגלות אבי סבו של הסולטן האמנגקובוונו החמישי - האמנגקובוונו השני וקיבל לידיו את סמכויות הסולטנות אולם את המלחמה כל העת המשיך להנהיג הנסיך דיפונגורו. ב-1828 נפטר האמנגקובוונו השני והסמכויות שבו לנינו וחבר הנאמנים שלו. המלחמה גבתה מחיר כבד מההולנדים שנאלצו לשלוח עוד ועוד כוחות, עד שבמרץ 1830 הצליחו ההולנדים להכניע את דיפונגרו והגלו אותו, והסדר שב על כנו. ב-1836 עת מלאו להאמנגקובוונו החמישי 16 שנים הוא קיבל את מלוא הסמכויות בסולטנות. והמשיך לשלוט ביציבות יחסית עד שנפטר ב-1855 אך כיוון שנפטר ללא בן עבר השלטון לאחיו מוסטוג'ו האמנגקובוונו השישי.
היסטוריה > עידן הרפובליקה של אינדונזיה (1945–הווה)

ב-17 באוגוסט 1945 הכריז סוקרנו על עצמאותה של הרפובליקה האינדונזית, הסולטן האמנגקובוונו התשיעי שלח מייד מכתב לסוקארנו ובו הביע את תמיכתו במדינה שזה עתה נולדה באינדונזיה והכריז על סולטנות יוגיאקרטה כחלק מהרפובליקה האינדונזית. סולטנת סורהקרטה עשתה כך גם כן, ושתי הממלכות הג'אווניות קיבלו בהתאם סטטוסים מיוחסים כ"מחוזות מיוחדים" ברפובליקה האינדונזית. עם זאת, בגלל התקוממות בסורהקרטה, איבדה סולטנות סורקרטה את מעמדה המינהלי המיוחד בשנת 1946 והוכפפה למחוז מרכז ג'אווה.
תמיכתה של יוגיאקרטה הייתה חיונית במאבק לעצמאות אינדונזית במהלך המהפכה הלאומית האינדונזית (1945–1949). העיר יוגיאקרטה הפכה לבירת הרפובליקה האינדונזית בשנים 1946 עד 1948, לאחר נפילת הבירה ג'קרטה לידי ההולנדים. מאוחר יותר פלשו ההולנדים גם ליוגיאקרטה, מה שגרם להעברת בירת הרפובליקה פעם נוספת, הפעם מחוץ לג'אווה כשב-19 בדצמבר 1948 עברה הבירה לבוקיטינגי שבמערב האי סומטרה. המתקפה הכללית ב-1 במרץ 1949 הביאה לניצחון חטוף של האינדונזים בפקוד סוהארטו על ההולנדים, שהחזיק בעיר כ 6 שעות ממשעה 6 בבוקר עד לצהרים, לפני שנהדפו כוחותיו ממנה, על ידי ההולנדים. וב-29 ביוני 1949 בעקבות לחץ של האו"ם, נסגו כלל הכוחות ההולנדים מיוגיאקרטה. שם שוחרר סוקארנו, ב 6 ביולי 1949. בעקבות תרומתה המשמעותית להישרדות הרפובליקה האינדונזית, גם לאחר שהסתיימה המלחמה נותרה יוגיאקרטה עם המעמד האוטונומי של "מחוז מיוחד", מה שהפך אותה למחוז היחיד באינדונזיה שבראשו עומדת מונרכיה מוכרת. הפיכתה של יוגיאקרטה לחלק מאינדונזיה לוותה בשינויים אדמיניסטרטיביים בעיר כשב-1947 מונה לעיר ראש עיר שהיה אחראי על ניהולו של המחוז והעיר, והסולטן המשיך בתפקיד שהוא יותר ייצוגי. שנות ה-60 וה-70 ביוגיאקרטה הושפעו רבות מהתהפוכות הפוליטיות שהתרחשו באינדונזיה כשסוקרנו הודח מהשלטון בידי סוהארטו ואינדונזיה חוותה צמיחה כלכלית שבאה לידי ביטוי גם בצמיחת התעשייה ביוגיאקרטה, יחד עם צמיחה נוספת במוסדות האקדמיים בעיר שהבולטת שבהם היא אוניברסיטת גדג'ה מדה (אנ') שנחנכה ב-1949 וצברה תאוצה במקביל לצמיחה של יוגיאקרטה.
היסטוריה > רעידת האדמה בשנת 2006

ב 27 במאי 2006, בסביבות השעה 05:53:58 בבוקר לפי זמן אינדונזיה המערבי, רעדה האדמה ביוגיאקארטה במשך 57 שניות, בעוצמה של 5.9 לפי מקור אינדונזי או 6.3 לפי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, המוקד היה בעומק 12.5 קילומטרים. ההרס היה עצום: הגרסאות אודות מספר ההרוגים היו: 5778, 5800, 6000, 6234. אינדונזים צלמו את הר הגעש מראפי כשנראה כמו שבקע נפער בצדו, וזרם צהוב של לבה נראה בבקע. אתרי תירות מפורסמים בעיר ובסביבתה נזוקו קשות. שלטונות העיר התלוננו על מחסור בתרופות, העזרה, בין בכוחות, בין בכסף, הגיעה מהממלכה המאוחדת, ארצות הברית, אוסטרליה, הולנד, סין העממית, יפן, וארגון יוניצף של האו"ם.
גאוגרפיה

העיר יוגיאקרטה ממוקמת במרכזו של האי ג'אווה בחלקו הדרומי כ-25 ק"מ מחופו הדרומי של האי. המרחק בין יוגיאקרטה לשתי הערים הגדולות של האי ג'אווה ג'קרטה וסורבאיה הוא 425 ק"מ ו-200 ק"מ בהתאמה.
שטחה של העיר יוגיאקרטה הוא 32.5 קמ"ר, והיא מקיפה את רובע הקראטון בו ממוקם ארמונו של הסולטאן. ליבת העיר המודרנית היא מצפון לקראטון, שבמרכזה מבנים מהתקופה הקולוניאלית ההולנדית והאזור המסחרי ג'לאן (רחוב) מליובורו, המאופיין בשורות של דוכנים וקניונים סמוכים, המשמש מוקד הקניות העיקרי לתיירים בעיר. צפונית מזרחית אליו נמצא ג'לאן סולו, שהוא אזור הקניות בו מבקרים יותר התושבים המקומיים. השוק המקומי הגדול ברינגהרג'ו והמבצר ההולנדי המשוחזר ורדהבורג ממוקמים בחלק הדרום מזרחי של ג'לאן מליובורו.
מסביב לקראטון נמצאת שכונת מגורים מאוכלסת בצפיפות היושבת על אדמות שהיו בעבר נחלתו הבלעדית של הסולטאן. וניתן להבחין בחומות ישנות הפזורות בשכונה כעדות לכך יחד עם הגן המלכותי טמנסארי שנבנה בשנת 1758 כגן נוי הכולל בריכות רחצה, ולא זכה לשימוש רב לפני שנהרס, אולם ב-2004 החלו מאמצי שיקום והאתר מהווה כיום מוקד תיירות פופולרי. מה שהפך את האזור שמדרום אליו לאזור בו מרוכזות תשתיות לתיירות. בצפון העיר ניתן למצוא את אוניברסיטת גדג'ה מדה, שמהווה מקור משיכה לסטודנטים רבים מכל רחבי המדינה.
בסמוך לעיר יוגיאקרטה נמצא הר מראפי, כאשר פאתי העיר הצפוניים מטפסים עד המורדות הדרומיים של ההר בנפת סלמן. הר מראפי (מילולית "הר האש"), הוא הר געש פעיל הממוקם בגבול שבין המחוזות מרכז ג'אווה ליוגיאקרטה. זהו הר הגעש הפעיל ביותר באינדונזיה והוא מתפרץ באופן קבוע מאז 1548, כאשר ההתפרצות האחרונה התרחשה בינואר 2021.
אקלים

האקלים ביוגיאקרטה הוא אקלים מונסון טרופי, באוגוסט החודש היבש ביותר יורדים מתחת ל-60 מ"מ גשם, ובינואר החודש הרטוב ביותר יורדים 350 מ"מ גשם. האקלים מושפע מגשמי המונסון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 26 מעלות צלזיוס. החודש החם ביותר הוא אפריל עם טמפרטורה ממוצעת של 27 מעלות צלזיוס.
| אקלים ביוגיאקרטה> חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים ביוגיאקרטה> ינואר.31.28.22.20.350 | אקלים ביוגיאקרטה> פברואר.32.28.22.20.330 | אקלים ביוגיאקרטה> מרץ.32.29.22.18.310 | אקלים ביוגיאקרטה> אפריל.33.30.22.20.210 | אקלים ביוגיאקרטה> מאי.32.30.22.18.120 | אקלים ביוגיאקרטה> יוני.32.30.21.16.80 | אקלים ביוגיאקרטה> יולי.32.29.20.17.40 | אקלים ביוגיאקרטה> אוגוסט.32.30.20.16.20 | אקלים ביוגיאקרטה> ספטמבר.34.30.21.17.30 | אקלים ביוגיאקרטה> אוקטובר.35.31.22.18.90 | אקלים ביוגיאקרטה> נובמבר.35.30.22.20.220 | אקלים ביוגיאקרטה> דצמבר.32.29.22.20.340 | אקלים ביוגיאקרטה> שנה.35.30.21.16.2,180 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: http://www.weatherbase.com/weather/weather.php3?s=35869&cityname=Yogyakarta-Daerah-Istimewa-Yogyakarta-Indonesia&units=metric
אדמיניסטרציה

העיר יוגיאקרטה היא חלק מהמחוז המיוחד יוגיאקרטה אשר מחזיק במעמד של מחוז באינדונזיה. בשנת 2015 החזיקה העיר יוגיאקרטה בצפיפות האוכלוסייה הגבוהה ביותר במחוז יוגיאקרטה רבתי, עם למעלה מ-12,000 תושבים לקמ"ר, נפות סלמן ובנטול החזיקו במקום השני והשלישי עם צפיפות אוכלוסייה של 2,000 ו-1,900 תושבים לקמ"ר בהתאמה. בתוך מחוז יוגיאקרטה רבתי שוכנת העיר יוגיאקרטה הנקראת "קוטה יוגיאקרטה".
המחוז המיוחד של יוגיאקרטה כולל ארבע נפות ועיר אחת:
קולון פרוגו; שבירתו היא ווטס
סלמן; שבירתו היא קוטה סלמן
בנטול; שבירתו היא קוטה בנטול
גונונג קידול; שבירתו היא וונוסארי
קוטה יוגיאקרטה
יוגיאקרטה מחולקת ל-14 רבעים (Kemantren), המפורטים להלן עם אוכלוסיותיהם נכון למפקד 2010:
| שם | שם בשפת מקור | תושבים |
| --- | --- | --- |
| מנטריג'רון | Mantrijeron | 31,267 |
| קראטון | Kraton | 17,471 |
| מרגאנגסאן | Mergangsan | 29,292 |
| אומבולהארג'ו | Umbulharjo | 76,743 |
| קוטגדה | Kotagede | 31,152 |
| גונדוקוסומאן | Gondokusuman | 45,293 |
| דנאורג'אן | Danurejan | 18,342 |
| פאקואלאמן | Pakualaman | 9,316 |
| גונדומאנאן | Gondomanan | 13,029 |
| נגמפילאן | Ngampilan | 16,320 |
| ווירוברג'ן | Wirobrajan | 24,840 |
| גדונג טנגן | Gedong Tengen | 17,185 |
| ג'טיס | Jetis | 23,454 |
| טגלרג'ו | Tegalrejo | 34,923 |
דמוגרפיה

על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה 373,589 תושבים. המטרופולין שלה, המכונה קרטאמנטול, המורכבת מיוגיאקרטה, סלמאן ובנטול, מנתה באותה עת כ-2.485 מיליון תושבים. מדד הפיתוח האנושי (HDI) שלה עומד על 0.837, אחד הגבוהים באינדונזיה כולה מה שהופך אותה לעיר יחסית מפותחת.
רובה הגדול של אוכלוסיית יוגיאקרטה הם ג'אוונים. עם זאת, כעיר עם מספר רב של בתי ספר ואוניברסיטאות ויוקר מחיה נמוך יחסית בהשוואה לערים אינדונזיות אחרות, יוגיאקרטה מושכת אליה מספר משמעותי של סטודנטים מכל רחבי אינדונזיה. כתוצאה מכך, יש הרבה קבוצות אתניות אינדונזיות אחרות שחיות ביוגיאקרטה, בעיקר מאזורים מזרחיים של אינדונזיה, בנוסף למספר קהילות זרות המורכבת בעיקר מסטודנטים ותיירים זרים.
מבחינת דת החלוקה היא כדלהלן: מוסלמים (82.32%) נוצרים קתולים ופרוטסטנטים (10.66% קתולים ו-6.54% פרוטסטנטים), ואחריהם שיעורים קטנים של בודהיסטים (0.34%), הינדואיסטים (0.13%) וקונפוציאנים (0.01%), כמו רוב המוסלמים בג'אווה המסורת הג'אוונית ביוגיאקרטה נשמרת באופן חזק למדי.
דמוגרפיה > שפה

על פי סוכנות השפה, ניב הג'וגג'ה-סולו של הג'אוונית היא השפה האזורית המדוברת על ידי רוב האוכלוסייה בעיר יוגיאקרטה. אולם השפה הרשמית של סוכנויות ממשלתיות בעיר יוגיאקרטה היא אינדונזית.
כלכלה

בשנת 2017 התוצר המקומי הגולמי האזורי (GRDP) של העיר יוגיאקרטה במחיר הנוכחי היה 31.31 טריליון רופיה. מגזר השירותים שיחק תפקיד חשוב בכלכלה. הוא כלל את הקטגוריות של הסחר הסיטונאי והקמעונאי, תיקון מכוניות ואופנועים, הובלה ואחסנה, שרותי אירוח והסעדה, קטגוריות של מידע ותקשורת, קטגוריות של שירותים פיננסיים וביטוחים, נדל"ן, שירותים תאגידיים, מינהל ממשלתי, ביטחון וביטוח לאומי, שירותי חינוך, שירותי בריאות ופעילויות חברתיות וכן קטגוריית שירותים אחרים. תרומת מגזר השירותים ל-GRDP הייתה 78.28%. בשנת 2017 הצמיחה הכלכלית של העיר יוגיאקרטה הגיעה ל-5.24%, גדולה יותר בהשוואה לשנת 2016, שהגידול בה הגיע ל-5.11%.
כלכלה > יצור חשמל

ביוגיאקרתה יש כור גרעיני, הקרוי על שם ראדן איו אג'נג כארתיני המופעל על ידי BATAN, ראשי תבות של: BADAN TENAGA ATOM NASIONAL, "גוף הכח האטומי הלאומי".
תיירות

יוגיאקרטה היא ביתם של שלל מבני מורשת, ציוני דרך ומונומנטים חשובים.
בגלל קרבתה למקדשי בורובודור ופראמבאנאן, נוכחותה של תרבות הקראטון הג'אוונית בארמון יוגיאקרטה, וקוטגדה בירת סולטנות מטאראם ההיסטורית הממוקמת גם כן בתוך העיר, משמשת יוגיאקרטה בסיס לענף תיירותי גדול.
תיירות > נקודות עניין

מקדש בורובודור, האתר הארכאולוגי הבודהיסטי הגדול בעולם, ממוקם כ-40 ק"מ צפונית מזרחית לעיר.
מקדש פראמבאנאן, המקדש ההינדואיסטי הגדול באינדונזיה ממוקם כ-18 ק"מ מזרחית לעיר.
קוטגדה, בירת סולטנות מטאראם ההיסטורית הממוקמת בתוך העיר.
ארמון טמאן סארי, ארמון מים של הסולטן שממוקם בעיר ושופץ.
רחוב מליובורו, אזור קניות וקולינריה פופולרי בתוך העיר, עם מדרחוב להולכי רגל.
קראטון יוגיאקרטה, ארמון מושבו של הסולטן המכהן מיוגיאקרטה הממוקם בעיר, הוא מרכז התרבות הג'אוונית, והוא מכיל מוזיאון המציג חפצי מלוכה.
אנדרטת טוגו ג'וגג'א, נקודת ציון חשובה ביוגיאקרטה.
אנדרטה האחד במארס, הממוקמת בג'לאן מליובורו הוקמה להנצחת המתקפה הכללית ב־1 במרץ 1949 במהלך המהפכה הלאומית האינדונזית.
חברה ומסורות

מסורות ומקומות שוק בולטים ביוגיאקרטה כוללים:
שוק הבטיק המפורסם ביותר שנמצא בשוק ברינגהארג'ו.
שוק התכשיטים המציג עבודות כסף ותכשיטי פילגרי משובחים, עם מרכז הייצור הראשי בקוטגדה.
הפקת מסכות אינדונזית, בכפר בובונג, בוונוסארי.
הופעות של מחול ג'אווני מסורתי, במיוחד הראמאיאנה מוצג בריקוד שנקרא וויאנג וונג (אנ') שניתן לצפות בו בפראמבאנאן ופורוויסאטה, ריקודי חצר ג'אווניים נוספים מבוצעים גם בארמון המלוכה.
וויאנג קוליט, בובות עור ג'אווניות מסורתיות המשמשות לתיאטרון צלליות.
תיאטרון בובות עכשווי, למשל תיאטרון הבובות פייפרמון.
מוזיקת גמלאן, כולל מוזיקת "גמלאן יוגיאקרטה" מקומית שפותחה בחצרות המלוכה, מנוגנת בארמון השלטאן.
פסטיבלים ג'אוונים מסורתיים, כמו סקאטן (Sekaten), או גרבג (Grebeg).
ספורט

קבוצת הכדורגל PSIM יוגיאקרטה, משחקת כיום בליגה האינדונזית השנייה, וממוקמת ביוגיאקרטה.
חינוך

יוגיאקרטה היא ביתן של אוניברסיטאות רבות שהבולטת שבהן היא אוניברסיטת גדג'ה מדה (אנ'), האוניברסיטה הגדולה ביותר באינדונזיה ואחת הבולטות בה.
רשימת האוניברסיטאות ביוגיאקרטה היא ארוכה והיא כוללת את האוניברסיטאות הציבוריות:
אוניברסיטת המדינה ביוגיאקרטה
האוניברסיטה האסלאמית סונאן קאליגה
המכון האינדונזי לאמנויות
ואת האוניברסיטאות הפרטיות:
אוניברסיטת מוחמדייה יוגיאקרטה
המכללה למדעי הבריאות אחמד יאני יוגיאקרטה
האוניברסיטה האסלאמית באינדונזיה
אוניברסיטת אטמה ג'יה
אוניברסיטת דוטא ווקאנה כריסטיאן
אוניברסיטת סנטה דהרמה.
תחבורה > שדה תעופה

יוגיאקרטה מונגשת על ידי שדה התעופה הבינלאומי יוגיאקרטה (אנ') שממוקם כ-7 ק"מ ממרכז העיר ומחבר את העיר עם ערים מרכזיות אחרות באינדונזיה, כמו ג'קרטה וסורבאיה שבג'אווה, דנפסאר שבאי באלי, קוטה לומבוק שבאי לומבוק, מקאסאר שבסולאווסי, באליקפאפאן, בנג'ארמסין ופונטיאנק שבקלימנטן ופקאנבארו ופלמבאנג שבסומטרה. כמו כן יש ממנו גם טיסות בינלאומיות לקואלה לומפור שבמלזיה, ולסינגפור.
תחבורה > תחבורה ציבורית

מבחינת תחבורה ציבורית לעיר ישנה מערכת מורכבת של אוטובוסים עירוניים ציבוריים, והיא מהווה נקודת יציאה מרכזית לאוטובוסים בין עירוניים לערים אחרות בג'אווה ובבאלי, כשבתוך העיר ניתן להתנייד גם באמצעות מוניות, אופנועי מוניות וריקשות.
הריקשות הלא ממונעות עשויות מאופנים של הנהג המחוברים אל מושב זוגי. הן נקראות BECAK ("ביצ'א'"). הריקשות הממונעות נקראות BEMO, BAJAJ, ודומות במשהו ל"תוק תוק" התאילנדי.
תחבורה > תחבורה ציבורית > רכבת

החל משנת 1872 החלה לפעול בעיר רכבת. העיר ממוקמת על אחד משני קווי הרכבת העיקריים העוברים ברחבי ג'אווה בין ג'קרטה במערב לסורבאיה במזרח.
ליוגיאקרטה שתי תחנות רכבת, תחנת יוגיאקרטה (אנ') המשרתת רכבות ברמת מחלקת עסקים ומנהלים, ותחנת למפויאנגן (אנ') המשרתת רכבות ברמת מחלקת תיירים, שתי התחנות ממוקמות במרכז העיר. רכבת הנוסעים כוללת את פרמבנאן אקספרס (Prameks), הנוסעת מתחנת למפויאנגן ומגיעה לתחנת סולו בלפן בעיר סורקרטה, ולתחנת קוטארוג'ו בקוטארוג'ו. רכבות נוסעים נוספות נוסעות מתחנת מדיאון ג'איה ללמפויאנגן, ו-ג'וגולוסמר הנוסעת מתחנת סמרנג פונקול ללמפויאנגן.
כחלק מתהליך הפיתוח של יוגיאקרטה מפותחת תוכנית בנייה לשלב השני של הרכבת המהירה שתגיע מבאנדונג ליוגיאקרטה וסולו, על פי התוכנית הבנייה צריכה להתחיל עד 2020, ולהסתיים עד שנת 2024.
תחבורה > תחבורה ציבורית > אוטובוסים

מאז תחילת 2008 מפעילה העיר מערכת אוטובוסים מהירה שנקראת טרנס ג'וגג'ה, הידועה גם בכינוי "TJ". טרנס ג'וגג'ה פועל על פי המודל של מערכת טרנס-ג'קרטה בבירה, אך בניגוד לטרנס-ג'קרטה, ביוגיאקרטה אין נתיבים מיוחדים לאוטובוסים של טרנס ג'וגג'ה, והם נאלצים לנסוע בנתיבים הרגילים. ישנם כיום שישה קווי טרנס ג'וגג'ה שחלקם חופפים. והם מכסים את הנתיבים שמטרמינל ג'ומבור בצפון עד מסוף האוטובוסים גוואנגן בדרום. במזרח מגיעים קווי טרנס ג'וגג'ה עד מסוף האוטובוסים בפראמבאנאן דרך נמל התעופה של יוגיאקרטה.
תחבורה > כבישים

אופנועים הם ללא ספק התחבורה האישית הנפוצה ביותר, אך מספר גדל והולך של תושבים קונים מכוניות. ליוגיאקרטה יש גם כביש מהיר הידוע בכינויו כביש הטבעת, ומחלפים רבים הכוללים את מחלף ג’אנגי, מחלף למפויאנגן, ומחלף שנבנה לאחרונה בחלקו הצפוני של כביש הטבעת.
מתקני בריאות

בתי חולים בולטים ביוגיאקרטה:
בית החולים ד"ר סרדויטו (בבעלות המדינה, בית החולים הגדול ביותר ביוגיאקרטה)
בית חולים בת'סדה
בית חולים פנטי רפיה
בית החולים PKU מוחמדייה
ערים תאומות

דרום קוריאה גאנגבוק-גו (אנ'), סיאול, דרום קוריאה
לבנון בעלבכ, לבנון
וייטנאם הואה, וייטנאם
הונג קונג הונג קונג, הונג קונג
הרפובליקה העממית של סין חפיי, אנחווי, הרפובליקה העממית של סין
יפן קיוטו, יפן
סורינאם קומוויג'נה, סורינאם
מלזיה איפוה, פרק, מלזיה
ברוניי באנגאר, ברוניי
קלדוניה החדשה לה מון-דור, קלדוניה החדשה
אריה שחר

ערך זה עוסק בגאוגרף ישראלי. אם התכוונתם לקצין בצה"ל ומנהל חברות, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1935  חיפה, פלשתינה (א"י) פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  7 בספטמבר 2006 (בגיל 71 בערך) 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  דוד עמירן 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1999) 
 תרומות עיקריות
 עריכת תוכניות בניין ערים, אטלסים
 
אריה שחר (1935 – 7 בספטמבר 2006) היה גאוגרף ישראלי וחתן פרס ישראל לגאוגרפיה.
הערות שוליים

↑  מקבלי תארים באוניברסיטה העברית (מחזור ל״ב, תשכ"ב}, הארץ, 28 ביוני 1962
↑  מקבלי התארים  באוניברסיטה העברית, למרחב, 26 ביוני 1966
↑  מחקר גאוגרפי בירושלים על מרכז העסקים בעיר, הַבֹּקֶר, 30 בדצמבר 1965
1 2  אורי דרומי, אבי הגאוגרפיה העירונית בישראל, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2006
↑  אפי לנדאו, אטלס אקדמי חדש, חדשות, 12 בדצמבר 1989
↑  שחר, א. וחובריו, 1978, אזורים חברתיים באגד הערים תל אביב, מחקרים בגאוגרפיה של ארץ ישראל, כרך י' עמ 1-30
↑  שרון קדמי, ‏המועצה הארצית הפקידה את תוכנית המתאר המחוזית למחוז ת"א, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2004
↑  דליה טל, ‏המועצה הארצית לתכנון ובנייה אישרה את תכנית המתאר המחוזית הכוללת של תל-אביב, באתר גלובס, 24 באוקטובר 2007
↑  איחוד הרשעויות המקומיות, באתר הארץ, 20 ביוני 2003
↑  הוועדה המליצה ובג"ץ אישר, אך מאז לא נעשה דבר, באתר הארץ, 30 ביולי 2002
שדות הארנונה של חוף השרון, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2004
↑  גדי גולן, ‏בכירים במשרד הפנים ממליצים לוועדת מומחים לאחד כ-50 רשויות מקומיות, באתר גלובס, 4 במרץ 1997
↑  גדי גולן, ‏ועדת שחר: לא לבצע מיזוג של חלק ניכר מהרשויות המקומיות שהיו מועמדות לאיחוד, באתר גלובס, 31 במרץ 1998
↑  דליה טל, ‏משרד הפנים הקים ועדות לבדיקת תלונות ראשי הרשויות המקומיות נגד תוכנית האיחוד, באתר גלובס, 10 באפריל 2003
אברהם טל, לקצץ? בהחלט, אבל לא בג'ובים, באתר TheMarker‏, 24 ביולי 2003
↑  נעה ווסרמן, ‏קבוצה בראשות אסיף ושחר זכתה במיכרז להכנת תמ"א 35, באתר גלובס, 3 בנובמבר 1997
↑  דליה טל, ‏המחוזית לא תתנגד לתמ"א 35, באתר גלובס, 29 באפריל 2001
הארץ, בסוף השנה הערים ייהפכו לצפופות הרבה יותר, באתר TheMarker‏, 15 בפברואר 2004
דליה טל, ‏מתפשרים: תמ"א 35 עם מנגנון עדכון, באתר גלובס, 20 ביוני 2004
↑  דליה טל וגדי גולן, ‏הערכות: תוכנית המתאר הארצית 35 תאושר בקרוב בדיונים במועצה הארצית, באתר גלובס, 3 בינואר 2005
↑  הארץ, לראשונה: ישראל מתכננת את עתידה, באתר TheMarker‏, 30 במאי 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267967805171  BIBSYS: 90522906  BNE: XX1112852  BnF: cb15590826g (data)  CiNii: DA01221264  GND: 128429836  ISNI: 0000 0000 8094 7376  LCCN: n85203513  NTA: 073113093  RERO: 02-A003824737  SUDOC: 069564612  VIAF: 15091516   WorldCat (עם VIAF): 15091516
ILAC

| --- | --- |
 מדינה:  קנדה 
 מטה הארגון:  טורונטו 
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים) 
 www.ilac.com
 
האקדמיה הבינלאומית לשפה בקנדה (אנגלית: The International Language Academy of Canada, ILAC) הוא בית ספר פרטי ללימוד השפה האנגלית (בה הוא מתנהל), המציע קורסים באנגלית הן לטווח הקצר, והן לטווח הארוך לסטודנטים מרחבי העולם. ILAC מפעיל כיום קמפוסים במרכז העיר טורונטו, אונטריו, ובמרכז העיר וונקובר, קולומביה הבריטית אשר בקנדה.
עם למעלה מ 10,000 סטודנטים בשנה מכשבעים וחמש מדינות שונות, ל-ILAC יש רשת של יותר מאלף שותפים בינלאומיים ברחבי העולם.[דרוש מקור]
האקדמיה מציעה מגוון תוכניות ושירותים הכוללים: אנגלית כללית, אנגלית עסקית, הכנת בחינות (IELTS, TOEFL, קיימברידג 'FCE & CAE), מסלול מכללות ואוניברסיטה, מסלול נוער לבני נוער, בית ספר לילי, שנת GAP, דיור, ופעילויות.
המוסד מספק גם שירותי השמה באוניברסיטה ובמכללות, וייעוץ על תיכוני. קורס מסלול האוניברסיטאות שלהם מוכר על ידי למעלה מ־70 אוניברסיטאות ומכללות קנדיות.
היסטוריה

ILAC נוסדה על ידי ג'ונתן קולבר, אילן כהן וברנרדו ריוורוס בשנת 1997.
תפוצת הסטודנטים

מדי שנה ILAC מקבל אלפי סטודנטים מלמעלה מ 75 מדינות. בעוד שמספרי ההרשמה משתנים ללא הרף, האקדמיה הבינלאומית לשפה בקנדה שומרת לרוב על יחס קבוע בין התלמידים, לפי החלוקה הבאה:
1/3 מאסיה
1/3 מאמריקה הלטינית
1/3 מאירופה והמזרח התיכון
מגורים

לסטודנטים המגיעים ללמוד במוסד מוצע להשתכן אצל משפחות הגרות בעיר (או ברחבי המטרופולין שלה), ולקבל מהן שלוש ארוחות ביום (או פחות, תלוי בתשלום).
מנגד, ניתן גם לשכור דירה באופן עצמאי ברחבי העיר ללא תיווך של בית הספר, ולשלם לבית הספר אך ורק על הלימוד עצמו. ישנם גם סטודנטים המתארחים אצל קרובי משפחה.
לימודים

הלימודים מתקיימים בימים שני עד שישי. מדי שבוע מגיעים סטודנטים חדשים בימי שני, ועוברים בחינה לצורך סיווגם לפי רמת השליטה שלהם בשפה. בהתאם הם מסווגים לכיתות, אליהן הם מצטרפים למחרת. הכיתות ("Main Class"), הן כיתות האם, בהן שוהים הסטודנטים במהלך היום. בנוסף, בימים שני עד חמישי יש שיעור נוסף בסוף היום ("Power Class"), בו לומד הסטודנט בכיתה אחרת (לרוב), כאשר שיעור זה מתמקד בנושא מסוים (כגון דקדוק, אוצר מילים וכדומה), לפי בחירת התלמיד, בהתאם לרמתו. חלק מהסטודנטים בוחרים במסלול שלא כולל את שיעור זה. בימים שלישי וחמישי בשיעור שלפני ה־Power יש שיעור נוסף במתכונת דומה ל־Power הנקראת Elective. אחת לשבועיים יש מבחן בכיתת האם, ומי שמצליח בו יכול לעלות רמה. כל כיתה מכילה שתי רמות (3 ו 4 לדוגמה, מתוך 18), ולימוד של רמה לוקח כחודש, כך שבאופן סטנדרטי סטודנט יחליף כיתה ורמה אחת לחודשיים (כאשר חודש נמדד כארבעה שבועות, ולא בהכרח בחפיפה לחודשי השנה הלועזית). במהלך לימודיו ברמה מסוימת רשאי התלמיד להחליף כיתה אחרת הלומדת באותה רמה, אם ברצונו בכך. כשנגמר חודש הלימוד (לפי הכיתה, סטודנט עשוי להצטרף במהלכו), יש יום קצר במיוחד (שני שיעורים בבוקר יום שישי, במקום שלושה בשישי סטנדרטי), ובסיומם הולכת הכיתה לבילוי מסוים עם המורה (מסעדה, באולינג וכו'). הרמות הן מחזוריות, כך שכל חודשיים הן חוזרות על החומר, ולמעשה המורה מלמד בכיתתו חומר מסוים במחזוריות דו חודשית, וכל הזמן יש תחלופה של תלמידים. אלו האפשרויות הסטנדרטיות, אף שישנן עוד אופציות (כגון לימוד של שני שיעורים ביום בלבד).
שני השיעורים הראשונים מתקיימים בשעות 8:45 - 11:45 (8:30 - 11:30 ב"זמן קיץ", סביבות מאי עד ספטמבר, אז יש שעות אור רבות יותר, ומזג האוויר נוח יחסית, אז יש רצון לאפשר לסטודנטים להיות פחות זמן בכיתות, ולהשאיר להם יותר זמן להסתובב בחוץ), שיעור שלישי בשעות 12:30 - 14:00 (12:00 - 13:30 בקיץ), והרביעי בשעות 14:15 - 15:45 (13:50 - 15:20 בקיץ). בחודשי הקיץ ניתן לקחת מסלול מיוחד של "ינשופי לילה" המאפשר לימוד בשעות מאוחרות יותר לסטודנטים המעוניינים בכך.
פעילויות

המוסד מקיים קשר עם חברה המספקת פעילויות לסטודנטים, חלקם במהלך היום (כמו תחרויות בהפסקות), חלקם אחריו (כמו סיור בעיר), וחלקם ארוכים יותר עם לינה מחוץ לעיר (כגון נסיעה לעיר סיאטל שבארצות הברית הקרובה לוונקובר לדוגמה, או נסיעה לאזור באנף). חלק מהפעילויות ניתנות בחינם, חלקן בתשלום לחברה, כאשר באופן גס ניתן לומר כי הפעילויות במהלך הלימודים הן בחינם, הסיורים בסופי השבוע בתשלום, והסיור בעיר לאחר הלימודים תלויים במקום אליו נוסעים.
הערות שוליים

↑  http://www.ilac.com/
↑  https://www.ilac.com/pathway/