stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Handmade Heaven
ביקורות והצלחה > הצלחה מסחרית

בממלכה המאוחדת, "Handmade Heaven" לא נכנס למצעד הסינגלים הבריטי, אם כי נכנס למצעד ההורדות במהלך השבוע של ה-15 בפברואר 2019. הוא דורג לראשונה במקום ה-52. באופן דומה, נכנס השיר למצעד המכירות הבריטי, שם גם כן הופיע לראשונה ובשיאו במקום ה-52. במצעד הסקוטי, הגיע השיר בשיאו למקום ה-46. במקומות אחרים באירופה, דורג השיר לראשונה במקום ה-92 במצעד הסינגלים הדיגיטליים היווני, מחוץ לאירופה, הגיע "Handmade Heaven" למקום ה-25 במצעד הסינגלים החמים הניו זילנדי.
וידאו קליפים

את הקליפ המקורי של "Handmade Heaven" ביימה הבמאית האנגלית סופי מולר, שמאוחר יותר ביימה גם את הקליפ ל-"Orange Trees", הסינגל השלישי מתוך Love + Fear. הקליפ הופק על ידי סופי ברוקס, וג'ולייט לארת', וצולם באסטוניה, בינואר 2019. בהכרזה הרשמית על הקליפ נחשף כי יוצג לראשונה בשעה 17:00 (GMT), ב-8 בפברואר 2019, ולאחר מכן יעלה לערוץ היוטיוב של מרינה. הקליפ נפתח כשמרינה הולכת בשביל מכוסה שלג באמצע יער, והיא לבושה בז'קט אדום וגדול. בהמשך, מביטה מרינה מול גוף מים ושרה את השיר בנוף יער אפלולי.
לצד יציאת הקליפ ביוטיוב, הוא הפך זמין להורדה דרך אפל מיוזיק ב-8 בפברואר 2019. ביילי קאלפי מ-Nylon ניתחה את המסר של הקליפ, וחזתה כי בלי קשר למקום שבו נמצאת מרינה, היא מסוגלת לשגשג ו-"למצוא נחמה בגן העדן הדמיוני שלה". הקליפ זכה לביקורות חיוביות מהמבקרים, כאשר ואס כינה אותו "מדהים". מוריי גם כן אהבה את הקליפ, והדגיש את הכיוון הבולט של מולר, המציג את מרינה "שברירית, אנושית, ויצירתית בצורה נחרצת". חברת ההפקה האסטונית Nafta פרסמה מונטאז' מאחורי הקלעים של קטעים שנשארו מצילומי הווידאו, באופן בלעדי באתר שלהם. בנוסף לווידאו קליפ הרשמי, פורסם קליפ ורטיקלי נפרד ל-"Handmade Heaven", ובו מרינה שרה את השיר כשהקרנות של פרחים מועברות על פניה. הקליפ לערוץ היוטיוב שלה ב-19 בפברואר 2019.
הופעות חיות

"Handmade Heaven" נכלל ברשימת הרצועות לסיבוב ההופעות "Love + Fear Tour" של מרינה בשנת 2019, ונבחר כשיר הפתיחה של ההופעות. במהלך השיר, רקדו לצידה מספר רקדנים. רומן גוכמן מ-Riff, שסקר את ההופעה של מרינה בסן פרנסיסקו, הרגיש כי עדיף שהיו מוזיקאים על הבמה, שכן הוא חש שקבוצת רקדני הרקע שלה לא הייתה עקבית. אימאן חלאלי מ-LA Excites, שצפתה בהופעה בלוס אנג'לס, שיבחה את הביצוע החי של "Handmade Heaven", וציינה כיצד מרינה מרגישה בנוח עם הקהל, מה שעזר לחשוף את "אישיותה המרתקת והקסומה".
לציון יום כדור הארץ בשנת 2020, מרינה הקליטה בעצמה ביצוע לייב של "Handmade Heaven" ופרסמה אותו בחשבונות המדיה החברתית השונים שלה. חודש לאחר מכן, ב-13 במאי, היא העלתה את הביצוע לערוץ היוטיוב שלה.
רשימת רצועות

| הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג> מס' | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג> שם | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג> משך | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  | הורדה דיגיטלית/סינגל CD שיווקי/סטרימינג>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Handmade Heaven  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)> מס' | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)> שם | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)> משך | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Handmade Heaven (Krystal Klear remix)  | 6:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)> מס' | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)> שם | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)> משך | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  | הורדה דיגיטלית/סטרימינג – רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי)>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Handmade Heaven (Krystal Klear remix)  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים > שיר

הקרדיטים שלהלן לקוחים מהערות האלבום של Love + Fear.
מרינה דיאמנדיס – כתיבה, שירה
ג'ואל ליטל – הפקה, הנדסה, קלידים, סינת'ים, כלי הקשה, תכנות תופים
דן גרץ'-מרגורט – מיקסינג, תכנות נוסף
דייב קוץ' – מאסטרינג
קרדיטים > וידאו קליפ

הקרדיטים להלן לקוחים מחשבון היוטיוב של מרינה ומ-Nafta.
קרדיטים > וידאו קליפ > הפקה

Prettybird UK – חברת הפקה
קרדיטים > וידאו קליפ > אנשי צוות

סופי מולר – במאית
אבגני ביסטרוב – צלם קולנוע
ג'ולייט לארת' – מפיק בפועל
האנה מיי – ראש הפקה, EP
סופי ברוקס – מפיקה
סיסל-מריה מאגי – עוזרת הפקה
קן רול – מנהל מיקום
קריז'אן דניאל אסקו – עוזר מנהל מיקום
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2019)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | - |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד ההורדות | 52 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 46 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך | פורמט (ים) | גרסה | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 8 בפברואר 2019 | הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה | מקורית | אטלנטיק |  |
| בנלוקס | 8 בפברואר 2019 | סינגל CD שיווקי | מקורית | אטלנטיק • וורנר מיוזיק גרופ |  |
| פינלנד | 8 בפברואר 2019 | סינגל CD שיווקי | מקורית | אטלנטיק |  |
| עולם | 8 במרץ 2019 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | רמיקס של קריסטל קליר (גרסת אפל מיוזיק) | אטלנטיק |  |
| ארצות הברית | 8 במרץ 2019 | סטרימינג | רמיקס של קריסטל קליר (גרסת ספוטיפיי) | אטלנטיק |  |
הנס פון אוהיין

| --- | --- |

 לידה:  14 בדצמבר 1911 הקיסרות הגרמנית דסאו, אנהלט
 פטירה:  13 במרץ 1998 (בגיל 86) ארצות הברית מלבורן, פלורידה
 ענף מדעי:  פיזיקה, אווירודינמיקה, תרמודינמיקה
 מקום מגורים:  גרמניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Davids Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גטינגן 
 מוסדות:  היינקל 
 פרסים והוקרה:  מדלית דניאל גוגנהיים (1991)  היכל התהילה הלאומי של התעופה (1990)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2003)  פרס צ'ארלס סטארק דרייפר (1991)  טבעת לודוויג פרנטל (1992)  פרס רודולף דיזל 
 תרומות עיקריות
 מנוע סילון
 
הנס פון אוהיין (בגרמנית: Hans Joachim Pabst von Ohain, דצמבר 1911 – 13 במרץ 1998) היה מהנדס גרמני, אחד הממציאים של מנוע סילון והאחראי לפיתוחו.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

הנס פון אוהיין נולד בעיר דסאו בגרמניה ב-1911. ב-1930 בהיותו בן 19, הוא התקבל לאוניברסיטת גטינגן ללימודי פיזיקה ואווירודינמיקה. לאחר שסיים את לימודיו ב-1935 וקיבל את תואר הד"ר, הוא התמנה לעוזרו האישי של דיקן הפקולטה.
כבר במהלך לימודיו באוניברסיטה, פון אוהיין התחיל לחשוב ולתכנן דרכי הנעה חדשות למטוסים שלא יכללו מדחפים. ב-1936, פון אוהיין רשם את הפטנט הראשון שלו על מנוע סילון. זמן קצר לאחר מכן פון אוהיין ביקש מידידו מקס הן, מהנדס מכונות, לבנות לו דגם ראשוני של המנוע שאותו תכנן. מקס הן אכן בנה לו את הדגם ופון אוהיין לקח אותו לאוניברסיטה על מנת להמשיך את מחקריו. הניסויים הראשונים של המנוע הסתבכו עד מאוד, הבעיה העיקרית של המנוע הייתה הזרימה של האוויר והערבוב של אוויר דחוס עם דלק. הדלק והאוויר עברו ישר לטורבינה ושם עברו תהליך הצתה שגרם להתחממות אדירה והמתכות פשוט נמסו.
ביוגרפיה > עבודה עם היינקל

הדיקן שתחתיו עבד פון אוהיין רשם מכתב המלצה לארנסט היינקל, באותם הזמנים היה מהנדס מטוסים מפורסם בגרמניה. במכתב הוא כתב והסביר על רעיונותיו המהפכניים של פון אוהיין ליצור זן חדש של מנועים להנעת מטוסים. היינקל התרגש מהרעיון ורצה לראות את עבודתו של פון אוהיין בעצמו. זמן קצר לאחר מכן, היינקל וצוות מהנדסים והנדסאים מוכשרים הגיעו לאוניברסיטת גטינגן על מנת לבחון את הדגם של פון אוהיין. המומחים אומנם קבעו כי המנוע שתכנן ובנה פון אוהיין לעולם לא יוכל להניע מטוס, אך עם זאת העיקרון שעליו בנוי המנוע הוא נכון ואפילו יכול לעבוד.
באותה השנה פון אוהיין עבר לעבוד תחת החברה של היינקל. הוא ביחד עם מהנדסים והנדסאים מהשורה הראשונה של החברה התחילו לעבוד ולבנות מנוע חדש על העיקרון שאותו פיתח עוד קודם. המנוע הראשון שסיימו לעבוד עליו ברבעון הראשון של 1937, נקרא HeS 1. המנוע היה פשוט מאוד במבנהו הפיזי והיה מורכב מפיסות מתכת דקות שמחוברות יחדיו. עקרון הפעולה היה פשוט גם הוא, המדחס והטורבינה היו צמודים אחד לשני ואוויר דחוס היה מעורבב עם גז מימן לפני ההצתה. הניסויים של המנוע הזה נכשלו אףהם, השימוש במימן הביא לטמפרטורות גבוהות במיוחד שהמיסו את המתכת הדקה. לאחר הניסויים הוחלט על מבנה חדש של מנוע.
ב-1938 הצוות של פון אוהיין התחיל לעבוד על מנוע חדש שקיבל את השם HeS 3. במנוע הזה היו את מעט שיפורים שהיו נחוצים על מנת שאפשר יהיה להניע ולהטיס מטוס. השיפור המרכזי היה במבנה המנוע, שבו נפתח מרווח בין המדחס עצמו לבין הטורבינה ותאי ההצתה הושמו ביניהם. השימוש במימן הופסק ובמקמו החלו להשתמש בדלק נוזלי רגיל (Gasoline). למרות השיפורים הגדולים בביצועים המנוע עדיין היה רחוק משימוש. המנוע שופר במעט וקיבל את שמו החדש HeS 3b.
טיסת הניסויים הראשונה בוצעה ב-27 באוגוסט 1937. המטוס שעליו הותקן המנוע נקרא היינקל He 178 והוא המטוס הראשון שהונע על ידי מנוע סילון. לאחר הצלחה מסחררת וטיסת ניסויים מוצלחת, היינקל שהיה חבר במפלגה הנאצית, הציג את המטוס לבכירים המפלגה. במפלגה הוחלט כי הפרויקט בעל פוטנציאל אדיר לשנות את חיל האוויר הגרמני. היינקל ופון אוהיין קיבלו תקציב עתק לייצר מנועים מסחריים לטובת חיל האוויר הנאצי.
עבודה על דגמים משופרים של המנוע החלה מיד הראשון היה HeS 6 שהיה פשוט הגרסה המוגדלת של קודמו HeS 3b. המנוע השני בסדרה היה HeS 8, המבנה הפיזי שלו שונה לגמרי והוא יועד לשמש במטוסי הפצצה. ב-HeS 8, הטורבינה והמדחס הופרדו למרחק גדול וחוברו על ידי מוט ברזל ביניהם. הפיתוח של HeS 8 התעכב ובסופו של דבר הפרויקט בוטל בכלל.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה פון אוהיין הגיע לארצות הברית כחלק ממבצע "פייפרקליפ", שמטרתו הייתה הבאת מדעני טילים נאצים לעבוד תחת ממשלת ארצות הברית ולפתח את תוכנית החלל שלהם. עם הגעתו לארצות הברית הוא מונה לעבוד כמפתח בחיל האוויר האמריקאי. שם התקדם וקידם רבות את חיל האוויר האמריקאי.
ב-1956 הוא מונה למנהל מחלקה במעבדה שעסקה במחקרים אווירונאוטיים ובשנות ה-60, התחיל לעבוד על מנועים יעילים להנעת טילים. ב-1975 מונה להיות המדען הראשי של מעבדת חקר ההנעה במעבדות רייט לאווירודינמיקה (אנ').
פון אוהיין לא הכיר את פרנק ויטל ולא את עבודתו, ולכן שניהם נחשבים לאבות מנועי הסילון. לאחר המלחמה נפגשו השנים והפכו לחברים טובים. פרנק ויטל רשם פטנט ראשון בשנת 1930 לעומתו פון אוהיין רשם פטנט בשנת 1936, אך המנוע הראשון שנוסה והצליח היה זה של פון אוהיין.
פון אוהיין זכה בהרבה מאוד עיטורים על עבודתו ותרומתו. הוא פרש מחיל האוויר ב-1979 ומונה למרצה באוניברסיטת דייטון. הוא נפטר ב-1998 והשאיר אחריו 4 ילדים.
הערות שוליים

↑  Cyrus B. Meher-Homji, Erik Prisell, Pioneering Turbojet Developments of Dr. Hans von Ohain — From the HeS 1 to the HeS 011, Volume 1: Aircraft Engine; Marine; Turbomachinery; Microturbines and Small Turbomachinery, American Society of Mechanical Engineers, 1999-06-07 doi: 10.1115/99-gt-228
↑  Lutz Warsitz, The first jet pilot : the story of German test pilot Erich Warsitz, Barnsley: Pen & Sword Aviation, 2008, ISBN 978-1-84415-818-8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 124221823  ISNI: 0000 0001 1491 6181  LCCN: n2002015741  NTA: 240742818  SELIBR: 286748  SNAC: w6pm5s9p  SUDOC: 061188867  VIAF: 50155430   WorldCat (עם VIAF): 50155430
מערכת פולטון להנצלת קרקע-אוויר

מערכת פולטון, החץ מראה את מקומו של האדם המועלה
מערכת פולטון להנצלת קרקע-אוויר הייתה התקן בשימושו של חיל האוויר והצי האמריקאי להעלאת בני אדם וציוד מהקרקע אל מטוס C-130 "הרקולס" שטס בגובה נמוך.
המערכת כללה רתמת גוף ובלון מתנפח עצמית ממולא בגז קל, שנשא אל-על כבל ניילון מחוזק. מטוס HC-130H ייעודי היה לוכד את הכבל תוך כדי טיסה באמצעות מוטות בצורת V שהוצמדו לחרטומו, הכבל היה נגלל והאדם נאסף אל בטן המטוס. דגלים אדומים ואורות שנשא הכבל שימשו להכוונת הטייס ביום ובלילה. ערכות פולטון להנצלה נופקו עבור אדם אחד או שניים.
המערכת פותחה על ידי הממציא רוברט אדיסון פולטון ג'וניור עבור ה CIA בראשית שנות החמישים. היה זה פיתוח של מערכת דומה שהייתה בשימוש במלחמת העולם השנייה בכוחות הבריטיים והאמריקאים. המערכת המוקדמת לא כללה בלון, אלא שני מוטות ארוכים שכבל חיבר את ראשיהם והיה מחובר גם לאדם. מטוס C-47 "דקוטה" היה משלשל וו שתפס את הכבל והרים את האדם לאוויר.
מערכת "סקייהוּק"

בשנת 1950 החל פולטון בניסויים באמצעות בלון מזג-אוויר, כבל ניילון ומשקולות של 5–8 קילוגרם במטרה לפתח אמצעי אמין לאיסוף אנשים מהקרקע למטוס בעת טיסתו. כשנחל הצלחה, לאחר ניסויים מרובים, לקח את סרט התיעוד שצילם בנו לאדמירל דה-פלורנז שהיה מנהל המחקר הטכני הראשון של ה-CIA. דה-פלורנז האמין שהמערכת מתאימה יותר לשימוש צבאי וקישר את פולטון עם ה-ONR (המשרד למחקר של הצי). הודות להשפעתו של דה-פלורנז, קיבל פולטון חוזה ומימון מחטיבת התעופה של ה ONR.
במהלך השנים הבאות שכלל פולטון את המצאתו בבסיס ניסויים שהקים באל סנטארו, קליפורניה. הוא ביצע טיסות רבות מעל המדבר במטוס P2V "נפטון" של הצי ששימש להנצלה. הוא הגדיל את המשקל בהדרגה עד אשר נתקל בבעיית קריעה של הכבל, שנפתרה על ידי שימוש בכבל שזור וקל משקל שנבחן בכוח קריעה של 2,000 קילוגרם. קשיים נוספים נתגלו במנגנון נעילת הכבל למקומו לאחר ההנצלה, שכונה Sky Anchor (עוגן שמיימי). פולטון ראה בבעיה זו כמאתגרת ביותר, אך הצליח למצוא לה פתרון טכני בסופו של דבר.
בשנת 1958 קיבלה המערכת, שכונתה "סקייהוּק" ("וו שמיימי") את צורתה הסופית. חבילה קטנה למדי הכילה את כל ציוד הקרקע הנדרש להנצלה : רתמה עבור אדם או מטען, כבל ניילון שזור ומחוזק באורך 500 רגל (כ 160 מטר) ובלון הליום קטן שניפח בלון דמוי שק שנשא את הכבל אל-על.
על מטוס ההנצלה הותקנו שתי "קרניים" מצינורות פלדה בחרטומו, באורך 10 מטרים ובזווית של 70 מעלות ביניהן. המטוס היה אמור לטוס אל הכבל שסומן בדגל בולט בגובה 425 רגל וללכוד אותו בין ה"קרניים". כשנתפס הכבל, שוחרר בלון ההליום אוטומטית והכבל ננעל למקומו באמצעות מנגנון קפיץ טעון. הכבל עם האדם או המטען בקצהו השתלשל מאחורי המטוס ונלכד על ידי צוות המטוס מהדלת האחורית באמצעות וו ארוך דמוי האות J. כשהצוות תפס את הכבל, חובר זה האחרון לכננת במטוס שמשכה את האדם או המטען פנימה. על המטוס הותקנו גם כבלים מקצות ה"קרניים" לקצות הכנפיים, על מנת להגן על המדחפים במקרה של כישלון ההנצלה.
הניסיונות הראשונים במערכת המבצעית נעשו על בובות דמויות אדם בהן הותקנו מכשירי מדידה. לאחר מכן נוסתה המערכת על חזיר, שמערכת העצבים שלו דומה לשל אדם. כשהורם החזיר מהאדמה הוא החל להסתחרר במהירות 125 מייל לשעה ונאסף למטוס כשהוא מסוחרר לחלוטין. לכשהתאושש, תקף החזיר את אנשי הצוות.
הנצלות אדם ראשונות

ההנצלה הראשונה של אדם הייתה ב 12 באוגוסט 1958. סמל לוי ו. וודס מחיל הנחתים הועלה בהצלחה למטוס P2V. וודס תיאר את המגע הראשוני כ"בעיטה במכנסיים", הוא עלה באיטיות לגובה של 100 רגל ונאסף אל בטן המטוס בתהליך שארך כשש דקות. פרישת ידיו ורגליו מנעה ממנו את הסחרור שתקף את החזיר.
באוגוסט 1960 הטיס קפטן אדוארד א. רודג'רס, מפקד יחידת הפיתוחים האוויריים של הצי, מטוס P2V שצויד ב"סקייהוּק" לפוינט בארו, אלסקה. שם נערכה סדרת ניסויי אמת עבור ד"ר מקס ברואר, מפקד מעבדת המחקר הארקטית של הצי. פולטון היה בבטן המטוס והשגיח על איסוף שק דואר מאי קרח צף, איסוף ממצאים (ביניהם חטי מסטודון) ממשלחת ארכאולוגית בטונדרה ודגימות גאולוגיות ממחנה פיטרס לייק. פסגת הניסוי הייתה הטלת חבילת ציוד הצלה בסמוך לשוברת הקרח "ברטון איילנד", זו נאספה על ידי מלחי האונייה, הובאה לסיפון ונמסרה חזרה למטוס באמצעות מערכת פולטון.
מבצע "קולדפיט"

לאחר סדרת הניסויים המוצלחת באלסקה, הוכשרה הקרקע לשימוש מבצעי במערכת, במה שנודע כמבצע "קולדפיט" והחל במאי 1961, כאשר מטוס סיור של הצי הבחין בתחנת ביון סובייטית נטושה על קרחון צף. מספר ימים לאחר מכן נודע כי הסובייטים נטשו את תחנת NP-9 (המטרה הסופית הייתה תחנה אחרת, NP-8) משום שמסלול הנחיתה על הקרחון שלה נסדק והפך לבלתי שמיש.
האפשרות של בחינה מדוקדקת תחנת ביון סובייטית קסמה ל-ONR, שלפני שנה התקין רשת של תחנות ניטור אקוסטי אחרי צוללות סובייטיות על גבי קרחונים צפים. הצי סבר שהסובייטים פיתחו מערכת דומה למעקב אחרי צוללות אמריקאיות מתחת לכיפת הקרח של הקוטב וביקשו לבחון את הטכנולוגיה המקבילה לשלהם. הבעיה המרכזית הייתה הגישה ל NP-9, ששכנה עמוק בכיפת הקרח מכדי להגיע אליה בשוברת קרח, ומחוץ לטווח המסוקים. מערכת פולטון נראתה כמענה המושלם.
בעקבות המלצותיהם של בכירי הצי, החל תכנון מוקדם למבצע בהמתנה לאישור מפיקוד הצי. המבצע תוכנן לספטמבר, חודש עם מזג אוויר טוב יחסית ושפע שעות אור. NP-9 שכנה 600 מייל מבסיס חיל האוויר האמריקאי תולה בגרינלנד, שנבחר כנקודת היציאה.
למבצע נבחרו שני חיילים בעלי כישורים גבוהים : מייג'ור ג'יימס סמית' מחיל האוויר האמריקאי, צנחן מנוסה ובלשן רוסי ששירת בתחנות הביון האמריקאיות אלפא וצ'ארלי; לוטננט לאונרד א. לה-שק, מילואי הצי, גאופיזיקאי מומחה לאזורי הקוטב שהתקין מספר תחנות ביון בקוטב בעברו. הצמד אומן במהירות במהלך הקיץ במרילנד יחד עם צוות מנוסה במטוס הנצלה P2V.
בשנת 1962 הוצנח הצמד ממטוס B-17 מוסב של ה-CIA בתחנת NP-8 הסובייטית. לאחר 72 שעות באתר נאסף ציוד סובייטי רב ושני האנשים בשלוש גיחות הנצלה מוצלחות באמצעות מערכת פולטון.
שימושים מאוחרים

בשנים 1965 ו 1966 נעשה שימוש במערכת מעל גבי מטוסי C-130 הרקולס. למרות שהשיטה נראית מסוכנת, אירעה רק תאונה קטלנית אחת ב17 שנות השימוש בה (ב-1982). כניסתם לשירות של מסוקים לטווח ארוך כ MH-53 "פייב לואו", HH-60 "פייב הוק" ו MH-47 צ'יינוק, המצוידים ביכולת תדלוק אווירי הפכה את מערכת פולטון למיותרת ברובה. בספטמבר 1996 הודיע פיקוד המשימות המיוחדות של חיל האוויר האמריקאי שהוא מפסיק לתחזק את יכולת השימוש במערכת פולטון.
בתרבות הפופולרית

בסרט האביר האפל, באטמן משתמש במערכת כדי לחטוף את לאו, מנהל החשבונות של המאפיה.
בסדרת משחקי המחשב מטאל גיר ישנם אזכורים ושימוש במערכת סקייהוק במספר כותרים.
בסרט כדור הרעם, ג'יימס בונד נאסף מן הים באמצעות מערכת סקייהוק.
מיכאלה משה

| --- | --- |

מיכאלה משה עם רועי דרור ב-2024
 לידה:  2003  (בת 21 בערך) ישראל ישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  קשתות
 מועדון:  מכבי תל אביב
מיכּאלה משה (נולדה בשנת 2003) היא קשתית ישראלית. מייצגת את ישראל באולימפיאדת פריז (2024).
קריירה

משה התאמנה בצעירותה בהתעמלות אמנותית במשך כ-15 שנים. בשנת 2022 עשתה הסבה לקשתות.
היא סיימה במקום השמיני באליפות העולם לנוער, ובמקום החמישי בסבב העולמי באולם בצרפת.
קריירה > המשחקים האירופיים (2023)

במשחקים האירופיים שנערכו בשנת 2023 סיימה במקום 31 בקטגוריית יחידות, ובמקום 17 בקטגוריית זוגות מעורבים יחד עם רועי דרור.
ב-25 ביוני 2024 הבטיחה את השתתפותה באולימפיאדת פריז באמצעות דירוגה האולימפי.
קריירה > אולימפיאדת פריז (2024)

במקצה הדירוג של התחרויות באולימפיאדת פריז השיגה מקום 18 ושיא של 660 נקודות.
הפסידה בסיבוב הראשון נגד מדאלינה אמאיסטראיה מרומניה וסיימה את התחרות.
הערות שוליים

↑  ynet ספורט, לראשונה אי פעם: שני קשתים ישראלים ישתתפו במשחקים האולימפיים, באתר ynet, 25 ביוני 2024
↑  אורן אהרוני, היסטוריה: אחרי 15 שנה בהתעמלות, מיכאלה משה תייצג את ישראל בפריז בענף חדש, באתר ישראל היום, 25 ביוני 2024
↑  כשהקשתות נדרכות, אסור לנשום ואסור למצמץ | דיווח מיוחד, באתר ynet, 26 ביולי 2024
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת פריז (2024)  |
| --- | --- | --- |
|  אופניים | איתמר איינהורן • רותם גפינוביץ • תומר זלצמן • מיכאל יעקובלב |  |
|  אתלטיקה | גשאו איילה • גירמה אמרה • בלסינג אפריפה • מאור טיורי • מארו טפרי • לונה צ'מטאי-סלפטר |  |
|  בדמינטון | מישה זילברמן |  |
|  ג'ודו | טוהר בוטבול • מאיה גושן •  רז הרשקו • ים וולצ'ק •   ענבר לניר • שגיא מוקי •  תמנע נלסון-לוי •  פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר   נבחרת ישראל בג'ודו (טוהר בוטבול • מאיה גושן • רז הרשקו • ים וולצ'ק • ענבר לניר • שגיא מוקי • תמנע נלסון-לוי • פיטר פלצ'יק • גפן פרימו • שירה ראשוני • ברוך שמאילוב • גילי שריר) |  |
|  גלישת גלים | ענת ליליאור |  |
|  התעמלות אמנותית | דריה אטמנוב    נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (שני בקנוב, דיאנה סברצוב, הדר פרידמן, רומי פריצקי, אופיר שחם) |  |
|  התעמלות מכשירים |  ארטיום דולגופיאט • ליהיא רז |  |
|  טאקוונדו | אבישג סמברג |  |
|  טריאתלון | שחר שגיב |  |
|  ירי תחרותי | סרגיי ריכטר |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (מוחמד אבו ניל, איתן אזולאי, ניב אליאסי, נועם בן הרוש, עמרי גאנדלמן, שון גולדברג, אוסקר גלוך, אושר דוידה, עדי יונה, אור ישראלוב, סתיו למקין, אלעד מדמון, עומר ניראון, ליאל עבדה, עיליי פיינגולד, איינאו פרדה, רוי רביבו, עידו שחר, דור תורג'מן) |  |
|  סיף | יובל פרייליך |  |
|  שחייה | אביב ברזלי • איתן בן שטרית • דריה גולובטי • אנסטסיה גורבנקו • אלכסיי גליבינסקי • דוד גרצ'יק • מירון חרותי • גל כהן גרומי • דניס לוקטב • אנדראה מורז • אדם מראענה • בר סולובייצ'יק • איילה ספיץ • לאה פולונסקי • רון פולונסקי • תומר פרנקל • מרטין קרטאבי |  |
|  שחייה אומנותית | שלי בובריצקי • אריאל נשיא |  |
|  שחייה במים פתוחים | מתן רודיטי |  |
|  קשתות | רועי דרור • מיכאלה משה |  |
|  רכיבה | אשלי בונד • דניאל בלומן • רובין מוהר • איזבלה רוסקוף |  |
|  שיט | עומר ורד וילנצ'יק • דור זרקה • ניתאי חסון • נועה לסרי • גל צוקרמן •  שרון קנטור •  תום ראובני • שי קקון |  |
טלור

טלור (Tellurium) הוא יסוד כימי מסדרת המתכות למחצה, שסמלו הכימי הוא Te ומספרו האטומי 52.
תכונות

טלור הוא יסוד נדיר ממשפחת המתכות למחצה. בצורת גביש, לטלור צבע כסוף-לבן ובצורתו הטהורה יש לו ברק מתכתי. גביש הטלור הוא חלש ביותר, והוא מתעוות מעצמו בטמפרטורת החדר. ניתן להפיק טלור אמורפי מתמיסת חומצת טלור (Te(OH)6), אך יש מחלוקת האם הוא באמת אמורפי או עשוי מגבישים זעירים. טלור הוא מוליך למחצה מסוג P, אשר מוליכותו משתנית בהתאם לכיוון המערך האטומי שלו וגוברת כשנחשף לאור. מבחינה כימית טלור דומה לסלניום וגופרית. טלור בוער בלהבה ירקרקה-כחולה ויוצר טלור דו-חמצני (TeO2). בצורתו המותכת, טלור גורם לקורוסיביות בנחושת, ברזל ופלדה.
לטלור 22 איזוטופים שונים אשר משקלם האטומי משתרע בין 114Te ו-135Te.
שימושים

לטלור שימושים בעיקר בסגסוגות, למשל כשמוסף לעופרת הוא מחזק אותה ומגביר את עמידותה בפני חומצה גופרתית. שימושים נוספים:
לטלור יישומים בקרמיקה.
לתרכובת Bi2Te3 שימושים במכשירים תרמואלקטריים.
לתרכובת הקדמיום והטלור CdTe יישומים בתאים סולריים.
לתרכובת CdZnTe תפקיד בתור גלאי קרני X.
סגסוגת טלור, קדמיום וכספית היא מוליך למחצה רגיש לאור תת אדום.
טרנזיסטור זעיר.
היסטוריה

היסוד טלור זוהה בשנת 1782 על ידי ההונגרי פרנץ מילר פון רייכנשטיין (Franz-Joseph Müller von Reichenstein) כאשר בחן מחצבי זהב בטרנסילבניה. הוא כינה את היסוד החדש שהעריך שנמצא עם הזהב, "מטלום פרובלמטיקום".
טלור בודד בשנת 1798 על ידי מרטין היינריך קלפרות (Martin Heinrich Klaproth) שנתן לו את שמו (על שם טלוס בלטינית - אלת האדמה) והבחין בינו לבין אנטימון. בשנת 1832, יונס יעקב ברצליוס חקר באופן שיטתי את תכונותיו של הטלור.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 גבר השימוש בטלור בעקבות היישומים התרמואלקטריים החדשים.
צורה בטבע

טלור נמצא בטבע לעיתים קרובות ביחד עם זהב בתרכובת AuTe2 ולפעמים עם מתכות אחרות, ככסף, עופרת וברזל. מעריכים את שכיחותו בטבע כמיליארדית של קליפת כדור הארץ. מחצבי טלור נמצאו במדינות רבות, בין השאר בארצות הברית, קנדה, שוודיה וזמביה.
אמצעי זהירות

אדם שנחשף לריכוזים נמוכים של טלור באוויר עלול לפתח "נשימת טלור", שגורמת לריח המזכיר שום מהפה, בעקבות כימיקל מסוים שנוצר בגוף בזמן השאיפה.
טלור מתכתי ותרכובות טלור נחשבות רעילות ויש לטפל בהן בהתאם.
הערות שוליים

↑  היסוד הנדיר והטרנזיסטור הזעיר, באתר מכון דוידסון, 6 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565705505171  BNE: XX530277  BnF: cb12138330x (data)  GND: 4184665-5  LCCN: sh85133642  NDL: 00572907  NKC: ph126528
נחום וייספיש

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1887 י"ט באייר ה'תרמ"ז ירושלים
 נרצח:  3 ביולי 1938 (בגיל 51) ד' בתמוז ה'תרצ"ח פוריידיס
 מדינה:  ישראל
 מקום קבורה:  הר הזיתים
 מקום מגורים:  ירושלים, המושבה מאיר שפיה
 מקצוע:  חקלאי
 צאצאים:  יעקב וייספיש, מינה לאה (וייספיש) אייזנשטיין, יוכבד (וייספיש) לוי,  ר' שלמה זלמן וייספיש, מרים (וייספיש) לונדין, יחיאל וייספיש, אהובה ליבא (וייספיש) אפל, מלכה (וייספיש) גולדברג, עקיבא יוסף וייספיש, מנוחה (וייספיש) רקובסקי, חיה אסתר (וייספיש) נוביק
 מספר צאצאים:  11
נחום וייספיש (י"ט באייר ה'תרמ"ז, 13 במאי 1887 – ד' בתמוז ה'תרצ"ח, 3 ביולי 1938) היה מבני קהילת מאה שערים בירושלים ומאיכרי המושבה מאיר שפיה. פעל לקרב בין אנשי היישוב הישן בירושלים לבין ההתיישבות העובדת והחלוצים. נרצח על ידי כנופיית פורעים ערבים ב-1938. רציחתו גרמה להתפוררות ההתיישבות החקלאית בשפיה.