stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פפירולוגיה
פפירוסים חשובים

במוזאונים ואוניברסיטאות בעולם שמורים עשרות אלפי פפירוסים, שנתגלו במהלך השנים. בין החשובים שבהם:
הלניקה מאוקסירינכוס - פפירוס המגולל את תולדות יוון בשלהי המאה ה-5 ותחילת המאה ה-4 לפנה"ס
מכתבי יב - אוסף של מסמכים ותעודות שנכתבו בקהילה היהודאית ששכנה באי יב (אלפנטין) שבמצרים במאה ה-5 לפנה"ס. האוסף הוא עתיק יותר מכל כתבי היד של המקרא ששרדו, וכך נותנים לחוקרים הצצה חשובה מאוד לאופן בו נהגה היהדות במאה החמישית לפני הספירה.
פפירוסי הכישוף היווניים - אוסף של פפירוסים, בהם טקסטים שנכתבו ביוונית עתיקה (חלקם נכתבו בכתב דמוטי ובקופטית) שנמצאו במצרים, ונכתבו בין המאה השנייה לפני הספירה למאה החמישית לספירה.
פפירוס הרסט - פפירוס מצרי קדום מן המחצית הראשונה של האלף השני לפנה"ס שתוכנו ענייני רפואה
פפירוס אברס - פפירוס מצרי קדום בענייני רפואה, המתוארך ל-1550 לפנה"ס
פפירוס לונדון הרפואי - הפפירוס נשמר במוזיאון הבריטי בלונדון. הפפירוס הוא שילוב של מתכונים ועצות רפואיות מעשיות ולחשים מאגים.
מגילות מדבר יהודה - רוב המגילות שנתגלו כתובות על קלף. עם זאת נתגלו מגילות ומסמכים רבים כתובים על פפירוס. כמו מכתבי בר כוכבא וארכיון בבתא.
ראו גם

אפיגרפיה
פלאוגרפיה
לקריאה נוספת

אביגדור צ'ריקובר, היהודים במצרים בתקופה ההלניסטית-הרומית לאור הפאפירולוגיה, מהדורה 2 מתוקנת, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 1963
פרנקנטל

פרנקנטהל (בגרמנית: Frankenthal) היא עיר עצמאית (Kreisfreie Städte, עיר שאינה כפופה למחוז) במדינת ריינלנד-פפאלץ שבגרמניה.
היסטוריה

פרנקנטהל מוזכרת לראשונה ב-772. בשנת 1119 נבנה במקום מנזר אגוסטיני, שחורבותיו ניצבות עד היום במרכז העיר.
במחצית השנייה של המאה ה-16, התיישבו במקום הולנדים שנרדפו בשל אמונתם הדתית. הם היו חרוצים ומוכשרים והביאו איתם שגשוג כלכלי לעיר. חלקם היו אורגי שטיחים, תכשיטנים ואומנים שהקימו את בית הספר לציור של פרנקנטהל (Frankenthaler Malerschule) שזכה לתהילה. ב-1577 קיבל היישוב מעמד של עיירה שהוענק לו על ידי רוזן פלטין, יוהאן קזימיר (Johann Casimir).
ב-1600 הפכה פרנקנטהל למבצר. ב-1621 הוטל עליה מצור על ידי הספרדים במלחמת שלושים השנים ובאותה תקופה היא הייתה תחת כיבוש רצוף של שני הצדדים הלוחמים. התעשייה והמסחר נהרסו והעיר לא נבנתה מחדש עד ל-1682.
ב-1689 נשרפה פרנקנטהל עד היסוד על ידי כוחות צרפתים במלחמת תשע השנים. העיר לא התאוששה לחלוטין מאסון זה במשך יותר מחמישים שנה.
יחד עם זאת, ב-1750 תחת שלטונו של הנסיך הבוחר של בוואריה, קארל תאודור (Karl Theodor), הפכה פרנקנטהל להיות מרכז תעשייתי. כמה בתי חרושת נפתחו בעיר, והם נשארו פעילים עד' לשנת 1800.
ב-1797 הייתה פרנקנטהל תחת שלטון צרפתי במהלך מלחמות המהפכה הצרפתית. העיר הועברה לשלטונה של בוואריה ב-1816.  תחילתו של העידן התעשייתי של העיר הוא ב-1859.
בית הכנסת של העיר, שנבנה בשנת 1884, נשרף בליל הבדולח בשנת 1938. ב-1943, במהלך ההפצצות האוויריות, מרכז העיר נחרב כמעט לחלוטין. ב-1945, לקראת סיומה של מלחמת העולם השנייה, היו מפעלי התעשייה של העיר הרוסים לחלוטין. העיר נכבשה על ידי האמריקנים  ובהמשך על ידי הצרפתים.
ב-1946 הייתה פרנקנטהל לחלק מהמדינה הפדרלית של ריינלנד-פפאלץ. כיום פועלים בעיר שוב כמה מפעלי תעשייה בינוניים.
ערים תאומות

צרפת קולומב, צרפת
גרמניה שטראוסברג, גרמניה
פולין סופוט, פולין
רואנדה בוטאמווה, רואנדה
גרמניה נויקלן, ברלין, גרמניה
רוסיה פושקין, רוסיה
ברזיל בלומנאו (אנ'), ברזיל
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557541605171  GND: 4018114-5  ISNI: 0000 0004 0480 1702  LCCN: n82235152  LNB: 000286648  MusicBrainz: fc9cbaec-1437-4ac8-ac2f-6445fb38da90  NKC: ge259769  VIAF: 152475308   WorldCat (עם VIAF): 152475308
פרוטוקול קריפטוגרפי

בקריפטוגרפיה, פרוטוקול קריפטוגרפי (לעיתים נקרא גם פרוטוקול אבטחה או פרוטוקול הצפנה) הוא פרוטוקול מופשט או מעשי המפרט כיצד להשיג משימה הקשורה בביטחון מידע תוך שימוש בשיטות ואלגוריתמים קריפטוגרפיים (או אוסף של פרימיטיבים קריפטוגרפיים). פרוטוקול קריפטוגרפי עשוי לכלול גם פרטים לגבי מבנה ודרך הצגת הנתונים לפי תקנים ידועים כדי לפשט ולהקל על תהליך יישומו והטמעתו במערכת אבטחת מידע.
פרוטוקול קריפטוגרפי לעיתים מיושם בצורה של פרוטוקול תקשורת בין שרת לקוח כמו במערכת PGP או על ידי מספר משתמשים או ישויות כמו בהצבעה אלקטרונית או מכרז מקוון. לעיתים מטרת הפרוטוקול היא להבטיח ניהול בטוח של מערכת לאור מצב שבו משתתפים בהפעלתה מספר משתמשים, שחלקם עלולים להיות לא הגונים.
בניגוד לאלגוריתם, בהגדרה הבסיסית פרוטוקול הוא אוסף של כללים המכתיבים כיצד המערכת אמורה לעבוד, מהם התנאים הנחוצים לתפקוד תקין שלה ולא פחות חשוב התיאום בין כל חלקיה. על כל פנים, אופן הפעולה של חלקי המערכת השונים, סדר הפעלתם וכן התוצאה הסופית אינם בהכרח פרט מהותי בפרוטוקול. משימת הפרוטוקול להבטיח שכל חלקי המערכת ייושמו בתאם לכללים וההוראות. זה לא מחויב בהגדרה שהפרוטוקול יכתיב למערכת איזה חלק יבוצע קודם או מה יהיה פלט המערכת.
פרוטוקולים קריפטוגרפיים מיושמים לרוב בשכבת האפליקציה וכוללים מספר היבטים חשובים באבטחת מידע, ביניהם:
שיתוף מפתחות
אימות זהויות
הצפנה (סימטרית ואסימטרית)
מניעת הכחשה
שיתוף סוד
חישוב רב משתתפים בטוח
דוגמאות

פרוטוקול קרברוס הוא פרוטוקול קריפטוגרפי לאימות זהויות ושיתוף מפתח הצפנה סודי מזוהה בין שרת ולקוח באמצעות צד שלישי ובשיטות הצפנה סימטריות ואסימטריות. הפרוטוקול נועד בעיקר לאימות משתמשים ברשת תקשורת מחשבים אך מאפשר גם העברת מפתח בטוחה ונמצא בשימוש נרחב על ידי מערכות ההפעלה הנפוצות.
פרוטוקול אבטחת שכבת התעבורה (Transfer Layer Security) מיישם פרוטוקולים ופרימיטיבים קריפטוגרפיים שונים לאבטחת קישוריות הרשת (HTTP). שכבה זו כוללת מנגנון אימות המבוסס על מערכת X.509 וכן פרוטוקול הכנת והעברת מפתחות הצפנה כמו פרוטוקול דיפי-הלמן, צופן סימטרי כמו AES להצפנת נתונים ומערכת מפתח ציבורי לצורך חתימה דיגיטלית כמו DSA.
פרוטוקול מיסור שלא לפרסום הוא פרוטוקול קריפטוגרפי המספק הצפנה מקצה לקצה שפותח במיוחד עבור תוכנות מסרים מיידיים ויחודו הוא בכך שהוא מאפשר מידה של אנונימיות ויכולת הכחשה ומונע ציתות מצד גורמים חיצוניים כולל השרת עצמו המנהל את השיחות.
פרוטוקול אינטראקטיבי

פרוטוקול קריפטוגרפי אינטראקטיבי, מערב אינטראקציה (חילופי דברים) בין שתי ישויות ברשת, כמו שרת ולקוח. הדוגמה הקלאסית היא פרוטוקול דיפי-הלמן כך קיימים פרוטוקולים נוספים כמו:
פרוטוקול אתגר-מענה, פרוטוקול הוכחת זהות אינטראקטיבי, בו הטוען מוכיח את זהותו לגורם אחר הנקרא המאמת בהוכחת ידיעת סוד המשותף לו ולאותו גורם מבלי לחשוף את הסוד עצמו במהלך הפרוטוקול. פרוטוקול אתגר מענה משמש באימות זהות משתמש מול השרת, על ידי העברת מסר מוצפן באמצעות אלגוריתם הצפנה כאשר המפתח מופק מהסיסמה הסודית המשותפת לו ולמאמת בעזרת פונקציה מוסכמת.
פרוטוקול הוכחה באפס ידע, פרוטוקול הוכחה אינטראקטיבי, בו הטוען מוכיח ידיעת סוד כלשהו לגורם אחר הקרוי מוודא. זאת מבלי לחשוף במהלך הפרוטוקול שום רמז לגבי מהות הסוד עצמו, מלבד עצם קיומו.
פרוטוקולים קריפטוגרפיים מתקדמים

קיים מגוון רחב של פרוטוקולים, שייעודם הוא בהיקף נרחב יותר מאשר הסתרת מידע, הבטחת שלמות או אימות זהויות. פרוטוקולים קריפטוגרפיים משמשים גם בהיבטים שונים אבטחת של מדיה דיגיטלית כגון:
חתימה עיוורת, טכניקה לאבטחת העברה אנונימית, של מזומנים דיגיטליים ברשת. בהוכחת סמכותם של הגורמים המעורבים בתהליך ההעברה מבלי לחשוף את זהותם.
אבטחת חותם זמן דיגיטלי, המשמש להוכחת קיומו של מידע נתון בנקודת זמן כלשהי (מערב בדרך כלל צד שלישי כמו נוטריון).
חתימה בלתי ניתנת להכחשה, פרוטוקול אינטראקטיבי שמאפשר לחותם, להגביל את מי שיוכל לאמת את החתימה, על ידי כך שאימות החתימה מחייב את מעורבותו. דוגמה לצורך כזה היא, כאשר החותם מעוניין למנוע מהמאמת להוכיח לצד-שלישי את חתימתו על מסר מסוים, העלולה להסגיר מידע אחר שאינו מעוניין בחשיפתו.
הצפנה מקצה-לקצה. פרוטוקול הצפנה שמאפשר לשתי ישויות להתקשר ביניהם בנוכחות שרת הנמצא בתווך מבלי שהשרת יוכל לפענח את המסרים. שיטת הצפנה זו קיבלה תאוצה בעקבות החשיפות האחרונות של פרשת סנאודן שבה התגלה שארגוני ביון מצותתים דרך קבע לשיחות סלולריות המוצפנות על ידי שרתי חברות התקשורת. הרעיון הוא להוציא את האחריות לניהול הצפנת התוכן מהשרת ולהעבירה לידי המשתמשים עצמם.
הצפנה הניתנת להכחשה, שיטה המרחיבה את ההצפנה הרגילה באופן שמאפשר פענוח צופן נתון ליותר ממסר אחד. בכך מונע הוכחת קיומו של מידע ספציפי שצופן זה מתייחס אליו. שיטה זו שימושית במקרה שנכפה על המצפין לחשוף את מפתח ההצפנה הסודי שברשותו. ביכולתו למסור מפתח הצפנה מדומה (אחר), שבפענוח הצופן בעזרת מפתח זה מתקבל מסר בעל משמעות אחרת. בשיטה זו אין דרך להוכיח מתמטית לאיזה מפתח משויך הצופן, היות שייתכנו יותר מספר מסרים מהם אפשר לקבל צופן זהה ובכך ניתן להסתיר את המסר האמיתי.
פרוטוקול אבטחת מטבע מבוזר כמו ביטקוין, הוא פרוטוקול קריפטוגרפי המספק הגנה על עסקאות מטבע מבוזר באופן כזה שלא ניתן יהיה לבצע בזבוז כפול.
פרוטוקול חישוב רב משתתפים שומר סודיות, הוא פרוטוקול קריפטוגרפי שנועד לאפשר תשתית לביצוע חשיבוים מעל גבי ערוץ פתוח מבלי לחשוב את הנתונים האמיתיים עליהם מבוצעים החישובים. מתאים במיוחד למחשוב ענן ומכרזים דיגיטליים.
פיליפ סטמה

| --- | --- |

 לידה:  1715 חלב, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1755  (בגיל 40 בערך) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 הישג בולט:  היה בין השחמטאים המובילים באנגליה במאה ה-18
 מקצוע נוסף:  פרובלמאי, כותב ספרי עיון, מתרגם 
 מדינה:  סוריה,בריטניה
 
פיליפ סטמה (בצרפתית: Philipp Stamma)‏ (c.1755 – c.1715) יליד חאלב שבסוריה, ולאחר מכן תושב אנגליה וצרפת, היה אמן שחמט ואחד מחלוצי השחמט המודרני. סטמה היה מבקר קבוע בבית הקפה סלוטרס בלונדון, מרכז שחמטאי המאה ה-18 ונחשב לאחד מהשחקנים החזקים באנגליה.
המוניטין שלו נשען בעיקר אל ספרו "שחמט - המשחק האצילי" שפורסם בשנת 1737 בצרפת ותורגם בשנת 1745 לאנגלית. ספר זה הציג את הגישה המזרח-תיכונית לסיומי משחק לאירופאים וסייע להחייאת העניין האירופאי בחקר תורת הסיומים.
בשנת 1747 הובס סטמה על ידי פרנסואה אנדרה פילידור בתוצאה +8 =1 -1 בדו-קרב מפורסם שציין את עלייתו של פילידור לגדולה. העובדה שפילידור שיחק בכלים השחורים בכל המשחקים רק מעצימה את תבוסתו של סטמה.
על שמו קרוי מט סטמה, המציג אפשרות למט כפוי בעזרת מלך ורץ מול מלך ורגלי או מלך ופרש מול מלך ורגלי.
בעמדה זו זוכה הלבן בין אם תורו ובין אם תור השחור.
אם הלבן מתחיל: 1. פב4+ מא1 2. מג1 א2 3. פג2 מט
אם השחור מתחיל : 1...מא1 2. פג1 א2 3. פב3 מט
הנה דוגמה להתרחשות מט כזה במשחק בין נוגוריס- גונגורה באליפות קובה לשחמט, משנת 2001:
81. מג2 מא1 82. פג5 מא2 (אם 82...א2 83. פב3 מט) 83. פד3 (והגענו לעמדת הדיאגרמה הראשונה) מא1 84. פג1 א2 85. פב3 מט.
לקריאה נוספת

Gaige, Jeremy (1987), Chess Personalia, A Biobibliography, McFarland & Company, pp. 403, ISBN 0-7864-2353-6
John Roycroft: Philip Stamma, in: British Chess Magazine, 124 (2004), pp. 544-549, 603-608
פפירוס 46

מקטע מתוך פפירוס 46 הכולל מקטע מהאיגרת השנייה אל הקורינתים (פרק י"א, פסוק 33–פרק י"ב, פסוק 9).
פפירוס 46 (המסומן  {\mathfrak {P}}46) הוא ככל הנראה מקטע מהברית החדשה הקדום ביותר ששרד עד ימינו. מגילת פפירוס זו נכתבה ככל הנראה בין השנים 175–225 והייתה חלק מפפירוסי צ'סטר ביטי. התיארוך מראה כי יש סבירות גבוהה שהפפירוס נכתב בסביבות השנה 200.
תוכן הפפירוס

פפירוס 
 {\mathfrak {P}}46 מכיל את מרבית איגרות פאולוס. חלק מהעמודים מצויים בספריית צ'סטר ביטי וחלק בספריית אוניברסיטת מישיגן:
| עמוד | תוכן | מיקום |
| --- | --- | --- |
| 1-7 | רומאים, א',  1–ה',  17 | חסר |
| 8 | רומאים, ה',  17–ו',  14 | צ'סטר ביטי |
| 9-10 | רומאים, ו',  14–ח',  15 | חסר |
| 11-15 | רומאים, ח',  15–י"א,  35 | צ'סטר ביטי |
| 16-17 | רומאים, י"א,  35–י"ד,  8 | אוניברסיטת מישיגן |
| 18 (מקטע) | רומאים, י"ד,  9–ט"ו,  11 | צ'סטר ביטי |
| 19-28 | רומאים, ט"ו,  11–עברים, ח',  8 | אוניברסיטת מישיגן |
| 29 | עברים, ח',  9–ט',  10 | צ'סטר ביטי |
| 30 | עברים, ט',  10–26 | אוניברסיטת מישיגן |
| 31-39 | עברים, ט',  26–קורינתים א', ב',  2 | צ'סטר ביטי |
| 40 | קורינתים א', ב',  3–ג',  5 | אוניברסיטת מישיגן |
| 41-69 | קורינתים א', ג',  6–קורינתים ב', ט',  7 | צ'סטר ביטי |
| 70-85- | קורינתים ב', ט',  7 עד סוף האיגרת, אפסיים, גלטים, א',  1–ו',  10 | אוניברסיטת מישיגן |
| 86-94 | גלטים, ו',  10 עד סוף האיגרת, פיליפיים, קולוסים, תסלוניקים א', א',  1–ב',  3 | צ'סטר ביטי |
| 95-96 | תסלוניקים א', ב',  3–ה',  5 | חסר |
| 97 (מקטע) | תסלוניקים א', ה',  5, 23–28 | צ'סטר ביטי |
| 98-104 | תוכן לא ידוע (ראו בהמשך) | חסר |
תוכן הפפירוס > גודל העמוד

עמוד הטקסט הוא בגודל של 28 על 16 ס"מ. העמוד מכיל עמודה אחת של כיתוב בה בין 26 ל-32 שורות. השורות בתחתית כל עמוד נפגעו או חסרות.
תוכן הפפירוס > תוכן שאבד

שבעת העמודים הראשונים של הפפירוס שאבדו הכילו בלא ספק את ראשית האיגרת אל הרומאים. תוכן שבעת העמודים שאבדו מסוף הפפירוס אינו ידוע - ייתכן שמדובר באיגרת השנייה אל התסלוניקים או באיגרת על פילימון אולם אין די מקום להכיל את איגרות הרועים (האיגרת הראשונה אל טימותיוס, האיגרת השנייה אל טימותיוס והאיגרת אל טיטוס).
תוכן הפפירוס > סימנים לקריאה

בפפירוס נמצאו סימוני נקודות - סימונים אלה לא מהוות חלק מהטקסט המקורי (שכן הם חלשים יותר) ולכן ככל הנראה בסימון מאוחר שנועד להקל על הקריאה בציבור של הטקסט.
גילוי הפפירוס

ככל הנראה מדובר בפפירוס שנשמר במנזר במצרים. הפפירוס התגלה בקהיר על ידי סוחר עתיקות, חולק למספר מקטעים ונמכר. עשרה עמודים נרכשו על ידי סר אלפרד צ'סטר ביטי בשנת 1930 ושישה על ידי אוניברסיטת מישיגן בשנת 1931. האוניברסיטה רכשה 24 עמודים נוספים בשנת 1933 וצ'סטר ביטי רכש 46 עמודים נוספים בשנת 1935.
פרס מאסרי

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 נקרא על שם:  שאול מסרי 
 keck.usc.edu/massry-prize
 
פרס מסרי (באנגלית: Massry Prize) נוסד בשנת 1996 על-ידי עמותת מאירה ושאול מסרי. בכל שנה ניתן הפרס לחוקרים אשר השיגו הישגים משמעותיים בתחום הביו-רפואה. עד היום קיבלו את הפרס 54 מדענים, מתוכם 21 (38.9%) קיבלו אחר כך פרס נובל.
היסטוריה

את הפרס יזם ד"ר שאול מסרי, פרופסור אמריטוס לרפואה, פיזיולוגיה וביופיזיקה בבית הספר לרפואה על שם קק, באוניברסיטת דרום קליפורניה. ד"ר מסרי שימש בבית הספר לרפואה כראש היחידה לנפרולוגיה בין השנים 1974 ו-2000. את עמותת מאירה ושאול מסרי, עמותה ללא מטרת רווח, יסד ד"ר שאול מסרי בשנת 1996, והיא נועדה לקדם חינוך ומחקר בתחומי נפרולוגיה, פיזיולוגיה ותחומים קשורים.
בכל שנה בוחרת ועדת הפרס נושא בתחום הביו-רפואה. חברי הוועדה מייצגים את אוניברסיטת דרום קליפורניה ואת אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. טקס הענקת הפרס נמשך שלושה ימים. ביום חמישי המועמדים מבקרים באוניברסיטת דרום קליפורניה, נפגשים עם חברי סגל וסטודנטים ונותנים הרצאה מדעית. ביום שישי מתקיים ביקור דומה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. ביום שבת נערך הטקס המרכזי בבית עיריית בברלי הילס, במהלכו המועמדים נותנים הרצאות פופולריות קצרות.
זוכים

2021. סוונטה פאבו, דייוויד רייך, ולירן כרמל זכו בפרס על תרומתם לחקר הדנ"א העתיק.
2020. הפרס לא ניתן בשל מגפת הקורונה.
2019. רישזארד קול וסטנלי קרוק זכו בפרס על תרומתם לפיתוח טכנולוגיות ריפוי מבוססות אוליגונוקלאוטידים שנקשרים ל-mRNAs.
2018. גרג סמנזה, וויליאם קיילין, ופיטר רטקליף. בשנת 2019 זכו שלושתם בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2017. נורמן פייס, רוב נייט, וג'פרי גורדון זכו בפרס על תרומתם לגילוי המיקרוביום.
2016. ג'ירו מיסנבוק, פיטר היגמן, וקארל דייסרוס זכו בפרס על תרומתם לפיתוח האופטוגנטיקה.
2015. פיליפ הורוות', עמנואל שרפנטייה, וג'ניפר דאודנה זכו בפרס על תרומתם לפיתוח שיטת הקריספר לעריכת דנ"א. בשנת 2020 זכו עמנואל שרפנטייה וג'ניפר דאודנה בפרס נובל לכימיה.
2014. סטיבן רוזנברג, זליג אשחר, וג'יימס אליסון זכו בפרס על תרומתם לפיתוח האימונותרפיה. בשנת 2018 זכה ג'יימס אליסון בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2013. מיכאל שיץ, ג'יימס ספודיץ, ורונלד וויל זכו בפרס על תרומתם להבנת התהליכים המולקולריים של מוטיליות תוך-תאית.
2012. ג'פרי הול, מייקל רוסבאש, ומייקל יאנג זכו בפרס על תרומתם להבנת הבסיס הגנטי של שעונים ביולוגיים. בשנת 2017 זכו שלושתם בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2011. פראנץ-אולריך הרטל וארתור הורביץ זכו בפרס על תרומתם להבנת תהליכי קיפול חלבונים.
2010. ג'יימס רותמן ורנדי שקמן זכו בפרס על תרומתם להבנת מבנה הממברנה. בשנת 2013 ג'יימס ורנדי היו שניים משלושת הזוכים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2009. גארי רובקון וויקטור אמברוז זכו בפרס על תרומתם לגילויים ולהבנת פעולתם של microRNAs.
2008. שיניה יאמאנקה, רודולף יאניש, וג'יימס תומסון זכו בפרס על תרומתם למחקר תאי גזע פלוריפוטנטים. בשנת 2012 היה שיניה יאמאנקה אחד משני הזוכים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2007. מייקל פלפס זכה בפרס על תרומתו לפיתוח טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים.
2006. אקירה אנדו זכה בפרס על תרומתו לגילוי הסטטינים.
2005. אנדרו פייר, קרייג מלו, ודייוויד בולקומב זכו בפרס על תרומתם לגילוי מנגנון ה-RNA interference. בשנת 2006 זכו אנדרו פייר וקרייג מלו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2004. הארי נולר ועדה יונת זכו בפרס על לגילוי מבנה הריבוזום. בשנת 2009 הייתה עדה יונת לאחת משלושת הזוכים בפרס נובל לכימיה.
2003. דייוויד אליס, רוג'ר קורנברג, ומייקל גרונשטיין זכו בפרס על תרומתם לחקר הכרומטין. בשנת 2006 זכה רוג'ר קורנברג בפרס נובל לכימיה.
2002. מריו קפקי ואוליבר סמיתיס זכו בפרס על תרומתם לפיתוח שיטות ל-gene trageting באמצעות תאי גזע. בשנת 2007 היו מריו קפקי ואוליבר סמיתיס שניים משלושת הזוכים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
2001. אלכסנדר ורשבסקי ואברהם הרשקו זכו בפרס על תרומתם לגילוי מערכת האוביקוויטין. בשנת 2004 היה אברהם הרשקו אחד משלושת הזוכים בפרס נובל לכימיה.
2000. לילנד הרטוול זכה בפרס על תורמתו לגילוי החלבונים השולטים במחזור התא. בשנת 2001 היה לילנד הרטוול אחד משלושת הזוכים בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
1999. גינתר בלובל זכה בפרס על תרומתו לגילוי הסיגנלים החלבוניים שקובעים את תנועתם ומיקומם בתא. באותה שנה זכה גינתר בלובל בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה.
1998. יהודה פולקמן זכה בפרס על תרומתו לאנגיוגנזה והקשר שלהם לפקטורי גדילה.
1997. מרק טשנה זכה בפרס על תרומתו להבנת תהליכים של בקרת גנים.
1996. מייקל ברידג' זכה בפרס על תרומתו להבנת תהליכי מעבר אותות.
פרנקנשטיין (סרט עתידי)

| --- | --- |
 מבוסס על:  "פרנקנשטיין" מאת מרי שלי
 בימוי:  גיירמו דל טורו
 הופק בידי:  ג'יי. מיילס דייל גיירמו דל טורו
 תסריט:  גיירמו דל טורו
 שחקנים ראשיים:  אוסקר אייזק ג'ייקוב אלורדי מיה גות' כריסטוף וולץ
 מוזיקה:  אלסנדו דספלט
 צילום:  דן לאוסטסן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית מקסיקו מקסיקו
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט דרמה, סרט מדע בדיוני, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 דף הסרט ב־IMDb
 
פרנקנשטיין (באנגלית: Frankenstein) הוא סרט אימה-מדע בדיוני אמריקאי שנכתב ובוים על ידי גיירמו דל טורו על בסיס הרומן באותו שם שנכתב על ידי מרי שלי בשנת 1818. בסרט מככבים אוסקר אייזק, ג'ייקוב אלורדי, מיה גות', כריסטוף וולץ, פליקס קאמרר, לארס מיקלסן, דייוויד בראדלי, כריסטיאן קונברי וצ'ארלס דאנס.
הסרט עתיד לעלות לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס".
צוות השחקנים

אוסקר אייזק – ויקטור פרנקנשטיין
ג'ייקוב אלורדי – המפלצת
מיה גות'
כריסטוף וולץ
פליקס קאמרר
לארס מיקלסן
דייוויד בראדלי
כריסטיאן קונברי
צ'ארלס דאנס
הפקה > פיתוח

בשנת 2007, הצהיר גיירמו דל טורו כי אחד מפרויקטי חלומותיו יהיה בימוי גרסת "טרגדיה מילטונית" נאמנה של הרומן "פרנקנשטיין". בדברו על כך, העיר דל טורו כי ”מה שאני מנסה לעשות זה לקחת את המיתוס ולעשות איתו משהו, אבל לשלב אלמנטים מתוך "פרנקנשטיין" ו"כלתו של פרנקנשטיין" מבלי להפוך אותו רק למיתוס קלאסי של המפלצת. הרגעים הטובים ביותר במוחי מתוך "פרנקנשטיין" הספרותי טרם צולמו [...] האדם היחיד שאי-פעם צלח בעיני בתיאור הריקנות, לא הממד הטרגי, לא את המימד המילטוני של המפלצת, אלא הריקנות, הוא כריסטופר לי בסדרת הסרטים של "סרטי האמר", שם הוא באמת נראה כמו משהו חי בצורה מגונה. לבוריס קרלוף יש את האלמנט הטרגי, אבל יש כל כך הרבה גרסאות, כולל התסריט הנהדר ההוא של פרנק דרבונט, שבסופו של דבר לא צולמו.”
בספטמבר 2008, נמסר כי הסרט יופק במסגרת חוזה בן שלוש שנים בין דל טורו לסרטי יוניברסל, לצד סרטי "מפלצות יוניברסל" נוספים. דל טורו ציין כמקור השראה עבורו את איורי "פרנקנשטיין" מאת ברני רייטסון, והעיר שהסרט לא יהווה עיבוד ישיר לרומן של מרי שלי, אלא "סיפור הרפתקאות שהמפלצת מעורבת בהם." בנוסף, העיר דל טורו שהוא ישמח אם רייטסון יהיה זמין לעצב את הגרסה שלו למפלצת של פרנקנשטיין.
ביוני 2009, דל טורו הצהיר כי הפקת הסרט אינה צפויה להתחיל בארבע השנים הקרובות לכל הפחות. למרות זאת, נמסר כי דל טורו כבר ליהק את משתף הפעולה הקבוע שלו, דאג ג'ונס, לגילום דמות המפלצת של פרנקנשטיין והחל ליזום מבחני איפור עם השחקן. מאוחר יותר, חשף ג'ונס כי הפרויקט נגנז עקב תוכניותיה העתידיות של "סרטי יוניברסל" לזיכיון היקום האפל שלהם. בשנת 2013, נודע כי דל טורו הביע עניין בליהוקו של בנדיקט קמברבאץ' לתפקיד המפלצת. בשנת 2020, בריאיון לקידום הסרט "Antlers", הצהיר דל טורו שאם יהיה לו המימון, הוא יפיק עיבוד ל"פרנקנשטיין" שיתפרש על פני שניים עד שלושה סרטים בשל מורכבות הספר ונקודות המבט המשתנות.
במרץ 2023, הוכרז כי פיתוחו של הסרט עבר לידיה של "נטפליקס", וכי דל טורו נפגש עם השחקנים אוסקר אייזק, אנדרו גארפילד ומיה גות' על מנת לנהל משא ומתן על ליהוקם לסרט. עוד צוין כי ליהוקים אלו טרם רשמיים שכן דל טורו עדיין עסק בכתיבת התסריט. באוקטובר 2023, אישר דל טורו את מעורבותם של אייזק, גארפילד וגות', במקביל להכרזת ליהוקו של כריסטוף וולץ ואישור כי צילומי הסרט עתידים להתחיל בפברואר 2024. בינואר 2024, נמסר כי גארפילד עזב את הפרויקט בשל אי-יכולתו להיות זמין לצילומי הסרט, וכי במקומו לוהק ג'ייקוב אלורדי. כמו כן, נחשף שאייזק יגלם את דמותו של ויקטור פרנקנשטיין. עוד נמסר על ליהוקם של פליקס קאמרר, לארס מיקלסן, דייוויד בראדלי, כריסטיאן קונברי וצ'ארלס דאנס לתפקידים שטרם פורסמו.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-12 בפברואר 2024 בטורונטו, ועתידים להסתיים ביולי 2024.
פפירוס האריס 500

פפירוס האריס 500 הוא פפירוס בכתב היראטי ממצרים העתיקה, מתקופת הממלכה החדשה מימי השושלות ה-19 וה-20. הפפירוס נמצא היום במוזיאון הבריטי ומספרו "British Museum 10060". הוא נתגלה בתוך תיבה ב'רעמסאום' בתבאי. אורכו של הפפירוס הוא 143.5 ס"מ ורוחבו 20.3 ס"מ. הטקסט כתוב בשני צידי הפפירוס, והוא מחולק לשמונה עמודות. בצד אחד מסופרים שני סיפורים, בצד השני שירי אהבה. הפפירוס אינו שלם.
הסיפורים

הפפירוס כולל העתקי סיפורים ממצרים העתיקה. את הסיפור כיבוש יפו על ידי צחותי שלדעת מרבית האגיפטולוגים אינו אמיתי וכי הוא נכתב כדי לפאר את כיבושיו של תחותמס השלישי. סיפור נוסף המתוארך לימי השושלת ה-18 הוא סיפורו של הנסיך שגורלו נחרץ המספר על מלך מצרי שלא היו לו ילדים, בעקבות תפילותיו אשתו הרתה, אבל האלה חתחור ניבאה שהוא עתיד למות על ידי קרוקודיל או נחש או כלב. בגלל נזק שנגרם לפפירוס סופו של הסיפור אינו ידוע.
שירי האהבה

על גב הפפירוס נכתבו שלוש קבוצות של שירים, שנחלקו ליחידות על ידי סימן הפסקה (ציור של זרוע). לכל יחידה יש כותרת בצבע אדום. בפפירוס יש 17-19 שירים בסך הכל. חלקם שירי אהבה וחלקם מהסוגה הספרותית הנקראת שירי נבל.
קבוצה 1+2
הכותרת שנתן הסופר המצרי לקבוצה זו היא "תחילת שירי הבידור". 
להלן חלק משיר 15 (דברי הנערה)
קבוצה 3
הפפירוס מכיל שירים מהסוגה הספרותית הנקראת שירי נבל. מקור השירים הם מקברו של המלך אנטפ מהשושלת ה-11, מתקופת הממלכה התיכונה. השירים שימשו כתפילות לאחר המוות במסע לוויה.
הכותרת שניתנה לשיר על ידי הסופר המצרי היא "השיר מקברו של המלך אנטפ". זהו שיר יחיד עם שלושה בתים, כשכל אחד מהם מתחיל בשם של פרח. זהו שיר פסימי, והמוטיב העיקרי בו: צריך ליהנות מהחיים כעת, כי זה כל מה שיש. לא ניתן לדעת מה יהיה מחר, אחרי המוות, כי אף אחד לא חזר משם כדי לספר על כך. הטענה הזאת של הסופר עומדת בניגוד לאמונה המצרית המקובלת בחיים שלאחר המוות. זמנו של השיר הוא מסוף המאה ה-18 לפני הספירה. זווית ראייה אחרת של השיר טוענת כי זהו שיר אהבה והלל לחיים העכשוויים. להלן חלק מהשיר:
'לך אחרי לבך כל עוד אתה חי, שים בושם מור על ראשך, לבש בגדי פשתן-לבן משובח, משח את גופך בשמן הטוב שבא מהאלים, הרחב את הנאותיך, אל תתן את לבך להיעצב. צריך ליהנות עכשיו, כי איש לא יכול לקחת את עושרו איתו לאחר המוות'.
להמחשת דבריו מפנה אותנו הסופר אל הקברים של המצרים הקדמונים (אמנחותפ וג'דפחור, שני חכמים מתקופת הממלכה הקדומה), שהיו מכובדים ומפוארים בזמנם, ועתה (בזמנו של המחבר) הם מתפוררים, כמו אלה שלא היו מעולם.
הפפירוס היה חלק מאוספו של אספן העתיקות הבריטי אנתוני צ'ארלס האריס. הפפירוס נמכר להאריס בעודו שלם והוא נפגע בעת פיצוץ שהתרחש בביתו של האריס באלכסנדריה, הבית נהרס בפיצוץ. בשנת 1872 לאחר מותו, נמכר האוסף על ידי בתו למוזיאון הבריטי ביחד עם פפירוסים נוספים.
הפפירוס תורגם לראשונה בשנת 1883 על ידי האגיפטולוג הצרפתי גסטון מספרו.
ראו גם

פפירוס האריס א
לקריאה נוספת

T. Eric Peet, The Legend of the Capture of Joppa and the Story of the Foredoomed Prince. Being a Translation of the Verso of Papyrus Harris 500, The Journal of Egyptian Archaeology 11, 1925, עמ' 225–229 doi: 10.2307/3854145
James Baikie, Egyptian Papyri and Papyrus-Hunting, Kessinger Publishing 2003
Gaston C. Maspero, Popular Stories of Ancient Egypt, Kessinger Publishing 2003
Miriam Lichtheim, Ancient Egyptian Literature, Vol.1, University of California Press 1973
הערות שוליים

↑  "שירי דודים ממצרים העתיקה", פוקס מיכאל, ירושלים, תשמ"ה, 27
↑  בתרגום חופשי מתוך: Fox, M. "The Song of Songs and the Ancient Egyptian Love Songs", Madison, 346-7
↑  השווה לקוהלת, (ה יז-יח: ט ז-י), וגם לעלילות גילגמש - שם אומרת סידורי המוזגת לגילגמש: אכול ושמח, רקוד ושחק, רחץ במים, לבש בגדים לבנים ונקיים, שמח בבנך וברעיתך, כי כזהו משפט האדם. (לוח עשירי, שורות 73ה-73יט, מתוך: "בימים הרחוקים ההם", שפרה, ש., וקליין,י., 1996, 264-265)
↑  והשווה לקהלת ב, יד: "החכם עיניו בראשו והכסיל בחושך הולך, וידעתי גם אני שמקרה אחד יקרה את כולם".
פפירוס האריס 500
פורד קורטינה

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד בריטניה 
 מודל קודם:  פורד קונסול קלאסיק 
 מודל אחריו:  פורד סיירה 
 
פורד קורטינה (דור 1) שנת 1965
פורד קורטינה, 2 דלתות (דור 1) שנת 1965
פורד קורטינה GT (דור 1) שנת 1964, מבט לתא הנהג
פורד קורטינה (דור 2) שנת 1970
פורד קורטינה (דור 2) מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
פורד קורטינה 1,600 (דור 3) שנת 1976
פורד קורטינה 1,600 (דור 3) שנת 1972
פורד קורטינה 1,600 (דור 3) שנת 1976
פורד קורטינה 1,600 סמ"ק, 2 דלתות (דור 3) שנת 1971
פורד קורטינה 1,600 (דור 4)
פורד קורטינה (דור 4)
פורד קורטינה 1,600 (דור 5), משמאל פורד קורטינה דור 2
פורד קורטינה סטיישן (דור 5)
פורד קורטינה (באנגלית: Ford Cortina) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי חברת פורד בריטניה בין השנים 1962–1982. יוצרו כ-2,600,000 יחידות בבריטניה בלבד, במשך חמשת הדורות שבהם יוצרה הפורד קורטינה.