stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וורן בייטי
ביוגרפיה

בייטי נולד בריצ'מונד, בירת וירג'יניה, לאב אמריקני ממוצא בריטי ולאם קנדית ממוצא אירי-סקוטי. משפחתו משתייכת לזרם הבפטיזם בנצרות. אחותו הגדולה היא השחקנית שירלי מקליין.
הופעת הבכורה של בייטי בקולנוע הייתה בתפקיד הראשי בסרטו של איליה קאזאן "זוהר בדשא" (1961) לצד נטלי ווד. על תפקיד זה קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב. בגיל 30 (1967) כיכב בסרטו הנודע של ארתור פן "בוני וקלייד" שגרף עשר מועמדויות לפרס אוסקר, מתוכן שתי מועמדויות ראשונות לבייטי: כשחקן וכמפיק (לפרס הסרט הטוב ביותר).
בשנת 1971, הופיע בסרטים כדוגמת "הקלפן והיצאנית" של רוברט אלטמן, ובשנת 1974 יצא לאקרנים המותחן הפוליטי "The Parallax View" שבו הוא כיכב. ב-1975, שיחק בסרט "שמפו" ו"השמיים יכולים לחכות" (1978) שהיה לסרטו המצליח ביותר מאז "בוני וקלייד", עליו קיבל ארבע מועמדויות לפרס האוסקר: לשחקן ראשי, לבימוי, לסרט הטוב ביותר, ולתסריט המעובד. את אותן המועמדויות לפרס קיבל גם שלוש שנים אחר כך, על "אדומים" (1981), אפוס היסטורי על העיתונאי הקומוניסטי המפורסם, ג'ון ריד במהפכת אוקטובר. מבין 12 המועמדויות לאוסקר, זכה הסרט בשלושה פרסים, ביניהם על הבימוי של בייטי. היה זה פרס האוסקר היחיד שזכה בו, מתוך 14 מועמדויות במשך שלושה עשורים. בנוסף, היה בייטי היחיד, פרט לאורסון ולס, שבשנה אחת היה מועמד לאוסקר על ארבע קטגוריות - משחק, בימוי, תסריט והפקה, הישג אשר חזר על עצמו פעמיים: ב-1978 וב-1981. בנוסף, היה ממנחי טקס האוסקר שהתקיים בשנת 1977, לצד ג'יין פונדה ואלן בורסטין.
ב-1990 הוא שיחק, ביים וגם הפיק את הסרט "דיק טרייסי", המבוסס על הקומיקס, בתור בלש פרטי שפועל בשנות השלושים לצד מדונה ואל פצ'ינו. הסרט זכה להצלחה בביקורות ובקופות, כולל שלושה פרסי אוסקר, ולבייטי נהייתה פופולריות רבה בתור "דיק טרייסי". לסרט תוכנן סרט המשך, אולם הפרויקט התעכב ובסופו של דבר בוטל בעקבות בעיית זכויות אשר הובילה לתביעה בבית משפט שנמשכה תקופה ארוכה, בה זכה לבסוף בייטי רק בשנת 2011.
בשנת 1991, שיחק בסרט "באגסי". ב-2016, ביים את הסרט "יוצא מן הכלל", הראשון בבימויו של בייטי מזה 18 שנה, בו הוא גם מככב לצד אשתו אנט בנינג. גם סרט זה נכשל באופן מוחלט בקופות.
חיים אישיים

בייטי, אשר היה ידוע כרודף שמלות, קיים מערכות יחסים עם שורה ארוכה של כוכבות הוליווד, בהן: מדונה (שגם הופיעה בסרטו), קנדיס ברגן, ג'ולי כריסטי, ג'ואן קולינס, קתרין דנב, פיי דאנאוויי, ג'יין פונדה, מלאני גריפית', דריל האנה, גולדי הון, דיאן קיטון, דיאנה רוס, קרלי סיימון, ברברה סטרייסנד, ליב אולמן, נטלי ווד ולסלי קארון.
בשנת 1992, בגיל 55, התמסד ונישא לשחקנית אנט בנינג, אותה פגש על סט הצילומים של הסרט "באגסי", בו גילמה בנינג את בת זוגו. מאז נולדו לזוג ארבעה ילדים. בשנת 2012, יצא בנם הבכור מהארון כטרנסג'נדר.
בנובמבר 2006 נודע כי איגוד הכתבים הזרים האמריקני החליט להעניק לבייטי את פרס ססיל ב. דה-מיל על מפעל חיים בטקס פרסי גלובוס הזהב שיתקיים בפברואר 2007.
קריירה פוליטית

במשך זמן רב היה בייטי אקטיביסט שהשמיע את דעותיו הליברליות באירועים פומביים והיה מעורב שנים רבות בבחירות לראשות המפלגה הדמוקרטית, עוד מימיו של רוברט קנדי. הוא שקל התמודדות לתפקיד ראשות המפלגה לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2000, מאחר שלא היה שבע רצון משני המועמדים לתפקיד (אל גור והסנטור לשעבר ביל בראדלי), אך לבסוף בחר שלא להתמודד.
רשימת סרטיו

"זוהר בדשא" (1961) - מועמדות לפרס גלובוס הזהב
"האביב הרומאי של גב' סטון" (1961), לצד ויויאן ליי, על פי רומן מאת טנסי ויליאמס
"החיים בשפל" (1962)
"לילית" (1964)
"מיקי אחד" (1965) של ארתור פן
"הבטחתי לה הכל" (1965)
"קליידוסקופ" (1966)
"בוני וקלייד" (1967), גם מפיק, שתי מועמדויות לפרס האוסקר (שחקן ומפיק)
"המשחק היחיד בעיר" (1970) של ג'ורג' סטיבנס
"הקלפן והיצאנית" (1971) של רוברט אלטמן, עם ג'ולי כריסטי, גם תסריטאי (ללא קרדיט)
"$" ("השוד המושלם") (1971) של ריצ'רד ברוקס
"ממבטו של פראנואיד" (1974) של אלן ג'יי פאקולה
"ההון" (1975) של מייק ניקולס
"שמפו" (1975) - גם מפיק, מועמדות לפרס האוסקר עבור תסריט מקורי, מועמדות לפרס גלובוס הזהב
"השמיים יכולים לחכות" (1978) - גם במאי (לראשונה) ומפיק, ארבע מועמדויות לפרס האוסקר
"אדומים" (1981) - גם במאי, ארבע מועמדויות לפרס האוסקר, זוכה בפרס הבימוי
"הבטלנים מאישתר" (1987), גם מפיק
"דיק טרייסי" (1990), גם במאי ומפיק
"באגסי" (1991) - שתי מועמדויות לפרס האוסקר (שחקן ומפיק)
"סיפור של אהבה" (1994), גם תסריטאי ומפיק
"בולוורת'" (1998) - גם במאי ומפיק, מועמדות לפרס האוסקר עבור תסריט מקורי, מועמדות לפרס גלובוס הזהב
"משחקי חברה" (2001), אחד הכשלונות הקופתיים הגדולים בתולדות הקולנוע: תקציב הסרט - 90 מיליון דולר, הכנסותיו בארצות הברית - 6.7 מיליון דולר.
"יוצא מן הכלל" (2016), גם במאי ומפיק, ומככב לצד אשתו אנט בנינג. נכשל באופן מוחלט בקופות.
סך הכול שיחק בייטי ב-23 סרטי קולנוע, מתוכם ביים חמישה.
קריד (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ראיין קוגלר 
 הופק בידי:  אירווין וינקלר רוברט צ'רטוף צ'ארלס וינקלר ויליאם צ'רטוף דייוויד וינקלר קווין קינג-טמפלטון סילבסטר סטאלון
 תסריט:  ארון קובינגטון, ראיין קוגלר 
 עריכה:  מייקל פי. שוובר קלאודיו קאסטלו
 שחקנים ראשיים:  מייקל בי. ג'ורדן סילבסטר סטאלון
 מוזיקה:  לודוויג גורנסון 
 צילום:  מריסה אלברטי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 בנובמבר 2015 (הפצה מוגבלת) 25 בנובמבר 2015 (ארצות הברית) 31 בדצמבר 2015 (ישראל)
 משך הקרנה:  133 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמת ספורט
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 תקציב:  35 מיליון דולר
 הכנסות:  173,567,581 דולר (3 במרץ 2016)
 הכנסות באתר מוג'ו:   creed
 פרסים:  גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר
 סרט קודם:  רוקי בלבואה
 סרט הבא:  קריד 2
 סרטים בסדרה:  סדרת סרטי רוקי
 creedthemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
קריד (באנגלית: Creed) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת ספורט משנת 2015, בבימויו של ראיין קוגלר על פי תסריט שכתב קוגלר יחד עם ארון קובינגטון.
בסרט מככבים בתפקידים הראשיים מייקל בי. ג'ורדן בתפקיד אדוניס ג'ונסון קריד, בנו של אפולו קריד מסרטי רוקי וסילבסטר סטאלון שחוזר לגלם את דמותו של רוקי בלבואה לראשונה מאז "רוקי בלבואה", השישי בסדרת סרטי רוקי, משנת 2006. נוסף עליהם מופיעים בסרט טסה תומפסון, פלישיה רשאד, המתאגרף טוני בלוו וגרהאם מקטאביש. הסרט הוא השביעי בזיכיון סרטי רוקי, אך מהווה גם ספין אוף מהסדרה המקורית. הסרט מאחד שוב בין הבמאי/כותב קוגלר לבין ג'ורדן ששיתפו פעולה בעבר בסרט תחנת פרוטווייל, ובין ג'ורדן לווד האריס שעבד איתו בסדרת הטלוויזיה הסמויה.
צילומי הסרט החלו בליברפול ב-19 בינואר 2015, ולאחר מכן המשיכו בפילדלפיה, העיר בה נולד וגדל רוקי. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-25 בנובמבר 2015, יום השנה ה-40 לסצנת הפתיחה של הסרט "רוקי" המקורי. הסרט זכה לשבחי המבקרים שטענו שהוא הסרט הטוב ביותר בסדרה מזה שנים רבות. סטאלון זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על משחקו בסרט. זו הפעם הראשונה שסטאלון היה מועמד לפרסים אלה מאז "רוקי" הראשון, וזכייתו הראשונה בפרס גלובוס הזהב.
הערות שוליים

↑  סקוט מנדלסון, Box Office: 'Creed' Rocks Record-Breaking $1.4M Tuesday, Pixar's 'The Good, באתר פורבס, 29 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  דניאל קרפס, Hear Future's Knockout 'Creed' Cut 'Last Breath', באתר רולינג סטון, 11 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  קייטי ריץ', Creed: The Oscar Contender We Should Have Seen Comingf, באתר Vanity Fair‏, 18 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  ג'ים טודור, Review: CREED (AKA ROCKY VII) Goes The Distance, באתר Twitch Film‏, 24 בנובמבר 2015 (באנגלית)
↑  ג'וש טרי, REVIEW: 'Creed': half-Rocky sequel, half-Rocky spinoff, באתר וושינגטון טיימס, 25 בנובמבר 2015 (באנגלית)
מישהו שם למעלה אוהב אותי

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  אוטוביוגרפיה של רוקי גרציאנו
 בימוי:  רוברט ווייז
 הופק בידי:  צ'ארלס שני
 תסריט:  ארנסט להמן
 עריכה:  אלברט אקסט
 שחקנים ראשיים:  פול ניומן פייר אנג'לי
 מוזיקה:  ברוניסלאו קאפר
 צילום:  ג'וזף רוטנברג
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 ביולי 1956
 משך הקרנה:  114 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט אגרוף 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקציב:  1,920,000 דולר
 הכנסות:  3,360,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   somebodyuptherelikesme
 פרסים:  פרס אוסקר לסינמטוגרפיה הטובה ביותר, שחור-לבן (ג'וזף רוטנברג)  פרס אוסקר לארטדיירקשן הטוב ביותר, שחור-לבן (סדריק גיבונס, Malcolm Brown, אדווין בי ויליס, F. Keogh Gleason)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מישהו שם למעלה אוהב אותי (באנגלית: Somebody Up There Likes Me) הוא סרט ביוגרפי אמריקאי בשחור לבן משנת 1956 בבימויו של רוברט ווייז, עם פול ניומן ופייר אנג'לי בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על האוטוביוגרפיה בשם זה של המתאגרף רוקי גרציאנו (אנ') שהפך מנער עבריין ואסיר, לאלוף העולם באגרוף במשקל בינוני.
זה סרטו השני של פול ניומן והצלחתו בו הזניקה את הקריירה שלו. הוא החליף את ג'יימס דין שעמד לשחק את התפקיד הראשי אך נהרג לפני תחילת הצילומים. פייר אנג'לי שמשחקת למולו של ניומן, הייתה חברתו הצמודה של דין לפני שנהרג.
סטיב מקווין משחק בתפקיד קטן בתור נער עבריין ברחובות מנהטן. סאל מינאו משחק בתור נער עבריין מחבריו של רוקי. ניומן ומינאו נפגשו כעבור ארבע שנים בסרט אקסודוס.
השיר "מישהו שם למעלה אוהב אותי" מושר בפי פרי קומו בהתחלה ובסוף הסרט.
תקציר העלילה

רוקי ברבלה (פול ניומן) גדל בלואר איסט סייד בשכונת עוני, עם אביו המובטל והשתיין, ניק (הרולד סטון), מתאגרף לשעבר שמכה אותו ואמו (איילין הקרט) שחסה עליו. הוא בורח מהבית למתחבר לכנופיית עבריינים צעירים ובתוכם רוצמולו (סאל מינאו) ופידל (סטיב מקווין). הם גונבים, שודדים עד שנתפסים. רוקי מועבר למאסר ושם מסבך בקטטה עם אסיר ותיק. הוא מצליח להתגבר עליו ואחד האסירים, פרנקו פפו (רוברט לוג'יה) מייעץ לו לעסוק באגרוף).
עם שחרורו הוא מגויס לצבא ארצות הברית אך מסתבך שם בקטטה עם מפקדו ובורח. הוא מתייצב באולם אגרוף ומציג את עצמו לפני המאמן אירווינג כהן (אוורט סלון) בשם רוקי גרציאנו. כהן מבחין בכישרונו והוא מתחיל להופיע בתחרויות אגרוף עד ששלטות הצבא עוצרים אותו והוא נשפט לשנת מאסר בכלא צבאי שלאחריהן הוא מגורש מהצבא בחרפה.
לאחר שחרורו הוא מתקבל שוב על ידי כהן, מתחיל לנצח בתחרויות ומרוויח כסף "נקי".
אחותו מכירה לו את חברתה היהודיה, נורמה (פייר אנג'לי). היא מוכנה לקבל אותו על כל מגרעותיו והוא מתייעץ עם בעל המסעדה השכונתית, בני (יוסף בולוף), איש עם ניסיון חיים. היחסים עם נורמה יודעים עליות וירידות עד שבסוף נורמה לוחצת עליו להתחתן והוא מסכים ונולדת להם בת.
רוקי מתכונן לקרב נגד אלוף העולם באגרוף במשקל בינוני טוני זייל (אנ') שהביס אותו בקרב קודם. פרנקו פפו, ידידו מהכלא לוחץ עליו לבטל את הקרב עם זייל ולקיים אותו נגד מתאגרף אחר בקרב קנוי מראש אחרת יפרסם פרטים על עברו בעיתון. רוקי מסרב ופפו מפרסם בעיתונים את עברו של רוקי ושחרורו בחרפה מהצבא. ועדת האגרוף מאשימה את רוקי שלא דיווח על ניסיון הסחיטה הזה וסירב לגלות את שמות הסוחטים וממליצה להשעות את רישיון האגרוף שלו אך לבסוף מאשרים לו להילחם נגד זייל בשיקגו.
רוקי מגיע לשיקגו עם נורמה וכהן אך הוא חסר שקט. הוא נוסע ברכבת לניו יורק, נפגש עם רומולו שמוסר לו שכל חבריו העבריינים בכלא. הוא מגיע לביתו ומתפייס עם אביו.
רוקי מנצח את זייל וזוכה לתואר אלוף העולם באגרוף במשקל בינוני.
כל תושבי השכונה מריעים לו ולנורמה כשם הם נוסעים בשכונה במכונית פתוחה יחד עם משפחתו של רוקי.
רוקי מביט למעלה ואומר לנורמה: "שם למעלה מישהו אוהב אותי" והיא משיבה לו "וגם למטה".
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| פול ניומן | רוקי ברבלה/ גרציאנו |  |
| פייר אנג'לי | נורמה גרציאנו |  |
| איילין הקרט | גב' ברבלה | אמא של רוקי |
| אוורט סלון | אירווינג כהן | מאמן אגרוף |
| סאל מינאו | רומולו | עבריין |
| יוסף בולוף | בני | בעל מסעדה |
| הרולד סטון | ניק ברבלה | אבא של רוקי |
| רוברט לוג'יה | פרנקי פפו | עבריין |
פרסים

מועמדות לפרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר.
מועמדות לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר שחור-לבן.
מועמדות לפרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר שחור-לבן.
מבחן קומבס

תרשים של מבחן קומבס בעל תוצאה חיובית
מבחן קומבס (באנגלית: Coombs test, נקרא גם בדיקת קומבס או סקר נוגדנים) היא בדיקת דם לגילוי נוכחות נוגדנים בדם כנגד אנטיגנים על פני תאי דם אדומים, העלולים לגרום להמוליזה. מבחן קומבס משמש לברור מקרים של אנמיה המוליטית אוטואימונית או המוליזה ביילוד (אנמיה עוברית עקב גורם רזוס).
השם מבחן קומבס מתייחס לשתי בדיקות דם: בדיקה ישירה (Coombs Direct) ובלתי ישירה (Coombs indirect).
היסטוריה

מבחן קומבס תואר לראשונה בשנת 1945 על ידי אימונולוגים מאוניברסיטת קיימברידג', רובין קומבס (אנ') (שהבדיקה נקראת על שמו), ארתור מוראנט (אנ') ורוברט ראסל ראצ' (אנ').
בדיקה ישירה (Coombs Direct)

המבדק משמש לאבחון אנמיה המוליטית אוטואימונית או לבירור בעקבות תגובה לא רצויה לעירוי דם, הבדיקה נועדה לגלות נוגדנים או חלבוני משלים הספוחים על פני תאי הדם האדומים.
בישראל לא נדרש מבחן קומבס ישיר כמבדק חובה בבירורים שלפני עירוי דם.
בדיקה ישירה (Coombs Direct) > אופן הבדיקה

נלקחת דגימת דם ורידי, כדוריות הדם האדומות נשטפות בתמיסת מלח, ולאחר מכן מודגרות עם ריאגנט antihuman immunoglobulin (הידוע גם כריאגנט Coombs). אם הדגרה זו יוצרת אגלוטינציה (אנ') (היצמדות) של הכדוריות האדומות, משמע שיש נוכחות של נוגדנים עצמיים או חלבוני משלים הספוחים על הכדוריות האדומות, ותוצאת המבחן מוגדרת כחיובית.
בדיקה בלתי ישירה (Coombs indirect)

המבדק משמש כמבחן חובה עבור מנות דם לעירוי לזיהוי סוג דם וגורם רזוס או כבדיקות הריון לזיהוי גורמי סיכון לאנמיה עוברית. מבחן זה מגלה האם ישנה בנסיוב הנבדק נוכחות נוגדנים כנגד כדוריות דם אדומות, שאינם ספוחים לכדוריות אלה.
בדיקה בלתי ישירה (Coombs indirect) > אופן הבדיקה

נלקחת דגימת דם ורידי, הדם מסורכז והנסיוב מודגר עם כדוריות דם עם אנטיגניות ידועה, לאחר מכן מוסיפים ריאגנט antihuman immunoglobulin. אם הדגרה זו יוצרת אגלוטינציה (אנ') (היצמדות) של הכדוריות האדומות משמע שהנסיוב הנבדק הכיל נוגדנים עצמיים לאנטיגנים מסוימים (בהתאם לכדוריות שנבחנו).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562861105171  LCCN: sh85032195 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ז'אן-קלוד ואן דאם

| --- | --- |

ואן דאם, 2012
 לידה:  18 באוקטובר 1960 (בן 64) בלגיה בריסל, בלגיה 
 שם במה:  ז'אן-קלוד ואן דאם
 שם לידה:  Jean-Claude Camille François Van Varenberg 
 סוגה מועדפת:  אקשן ופעולה
 מדינה:  בלגיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1979
 בן או בת זוג:  גלאדיס פורטוגז (1999–?) 
 צאצאים:  כריסטופר ואן ורנברג, ביאנקה ברי 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר הכתר הבלגי 
 https://www.jcvdworld.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'אן-קלוד ואן דאם (בצרפתית ובהולנדית: Jean-Claude Van Damme, בראשי תיבות: JCVD; נולד ב־18 באוקטובר 1960) הוא שחקן קולנוע, אמן לחימה ומפיק בלגי.
סרטיו בהוליווד הניבו עד כה הכנסות בסכום כולל של כמיליארד דולר, נתון שמעמיד אותו בשורה אחת עם שחקני סרטי פעולה בולטים אחרים כגון סטיבן סיגל, ג'קי צ'אן וברוס לי.
ביוגרפיה

נולד בשם ז'אן-קלוד קמיל פרנסואה ואן ורנברג (Jean-Claude Camille François Van Varenberg) בבריסל, בלגיה למשפחה נוצרית-קתולית ממוצא בלגי-פלמי בעיקרה, אם כי סבתו מצד אביו הייתה יהודייה. הוריו הם אליאנה ויוג'ין ואן ורנברג. אמו עסקה בסידור פרחים, ואביו היה רואה חשבון. בגיל עשר החל ללמוד אמנויות לחימה, לאחר שאביו רשם אותו לבית ספר ללמידת שוטוקאן. הוא הגיע לחגורה שחורה בגיל 16 כשבמקביל למד בלט במשך חמש שנים. בגיל 18, פתח ואן דאם מכון כושר בשם California Gym בבריסל.
קריירה > כאמן לחימה וספורטאי

בצעירותו, התאמן תחת חסותו של המאמן הבלגי קלוד גאץ, מחלוצי הקראטה האירופאי ותלמידו של טסוטומו אושימה, שהיה מחסידיו של יוצר השוטוקאן, הקראטקה היפני גיצ'ין פונאקושי. ז'אן-קלוד למד מאוחר יותר גם טאקוונדו וגם מואי תאי. ואן דאם למד את השוטוקאן במשך כ-36 שנים, ואת המואי תאי במשך כ-5 שנים.
ב-1976 השתתף בתחרות הראשונה שלו בחסות איגוד הקראטה האירופאי. במסגרת התחרויות בהן השתתף, ב-1980 זכה באליפות אירופה לקראטה מקצועי, במשקל בינוני מול יריבו האנגלי מייקל ג'יי המינג.
לפני פרישתו מתחרויות, כשבאמתחתו 17 ניצחונות והפסד אחד, ביקש ואן דאם להתחרות בשנית נגד היחיד שהצליח להביסו, פטריק טויגלס הבלגי; כשבפעם השנייה הביס את טויגלס בשנת 1980.
חיים אישיים

ואן דאם היה נשוי חמש פעמים, ביניהם פעמיים לאשתו האחרונה, מפתחת הגוף והשחקנית גלדיס פורטוגז, לה נישא ב-1987 ובשנית ב-1999 (לאחר שהתגרשו ב-1992), ולהם שני ילדים משותפים. יש לו ילד נוסף מאשתו הרביעית, הדוגמנית והשחקנית דארסי להפייר.
ב-1998 אובחן כסובל מהפרעה דו-קוטבית. בשנת 2011, הוא התייחס למצב בתוכנית הבריטית "מאחורי דלתיים סגורות", ובה ואן-דאם סיפר על עצמו: ”לפעמים אתה הולך לאהוב אותי, ולפעמים אתה הולך לשנוא אותי. מה אפשר לעשות? אני לא מושלם, בי-פולארי בקיצוניות, ואני לוקח תרופות בשביל זה. [...] כשהייתי צעיר, סבלתי ממצבי-רוח משתנים שכאלה. בבוקר השמיים היו כחולים [כשנסענו] לבית הספר, ולי השמיים היו שחורים. הייתי כל כך עצוב”.
הישגי תחרויות מואי טאי

| שנה | יריב | אירוע | תוצאה | שיטה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977 | בלגיה טון ואן אוסטרום | European Karate Union (EKU) (semi-contact) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
| 1977 | בלגיה מוריס דבוס | Netherlands Kickboxing Federation (NKBB) | זכייה | נוקאאוט סיבוב 1 | אנטוורפן, בלגיה |
| 1978 | גרמניה אריק ברונו סטראוס | European Karate Union (EKU) Tournament | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | אנטוורפן, בלגיה |
| 1978 | בלגיה מישל ג'ובילייר | European Karate Union (EKU) Tournament | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | אנטוורפן, בלגיה |
| 1978 | בלגיה אורלנדו לאנג | European Karate Union (EKU) Open Tournament | זכייה | נוקאאוט טכני בסיבוב 1 | אנטוורפן, בלגיה |
| 1978 | בלגיה אמיל ליבמן | World All-Style Karate Organization (WAKO) Tournament(semi-contact) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | איזגאם, בלגיה |
| 1978 | בלגיה סיריל נולט | World All-Style Karate Organization (WAKO) Tournament(semi-contact) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | איזגאם, בלגיה |
| 1979 | בלגיה אדרה רובאייס | World All-Style Karate Organization (WAKO) promotion (semi-contact) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
| 1979 | בלגיה ז'אק פיניארסקי | World All-Style Karate Organization (WAKO)promotion (semi-contact) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
| 1979 | גרמניהרולף ריסברג | World-All Style Karate Organization (WAKO) promotion (semi-contact) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
| 1979 | ארצות הברית שרמן ברגמן | 2nd WAKO World Championships (Men's Semi-Contact 69kg) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | טמפה, פלורידה |
| 1979 | פורטוגל ג'ילברטו דיאז | 2nd WAKO World Championships (Men's Semi-Contact 69kg) | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | טמפה, פלורידה |
| 1979 | בלגיה פטריק טוגלס | 2nd WAKO World Championships (Men's Semi-Contact 69kg) | הפסד | החלטה לאחר 2 סיבובים | טמפה, פלורידה |
| 1980 | אלג'יריה מוסטפא-אחמד בנאמו | European Professional Karate Association (EPKA) promotion | זכייה | נוקאאוט בסיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
| 1980 | אלג'יריה בקים-מוסה מוחמד | European Professional Karate Association (EPKA) promotion | זכייה | נוקאאוט טכני בסיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
| 1980 | אנגליהמייקל ג'יי המינג | European Professional Karate Association (EPKA) promotion | זכייה | נוקאאוט טכני לאחר 2 סיבובים | בריסל, בלגיה |
| 1980 | צרפת ז'ורזס ורלוגלס | Professional Karate Association (PKA) promotion | זכייה | נוקאאוט לאחר 2 סיבובים | בריסל, בלגיה |
| 1980 | בלגיה אנדרס קובאק | European Professional Karate Association (EPKA) | זכייה | נוקאאוט לאחר 2 סיבובים | בריסל, בלגיה |
| 1980 | בלגיה פטריק טוגלס | WAKO Tournament | זכייה | נעצר לאחר סיבוב 1 | בריסל, בלגיה |
פילמוגרפיה > סרטים וסדרות

1986 - איש קטלני (No Retreat, No Surrender)
1988 - הנשר השחור (Black Eagle)
1988 - ספורט הדמים (Bloodsport)
1989 - מכונת תופת (Cyborg)
1989 - קיקבוקסר (Kickboxer)
1990 - בשליחות החוק (Death Warrant)
1991 - לב אריה (Lionheart)
1991 - דאבל אימפקט (Double Impact)
1992 - חייל אוניברסלי (Universal Soldier)
1993 - אין לאן לברוח (Nowhere to Run)
1993 - מטרה קשוחה (Hard Target)
1994 - טיימקופ (Timecop)
1994 - סטריט פייטר (Street Fighter)
1995 - משחק על זמן (Sudden Death)
1996 - התקווה לניצחון (The Quest)
1996 - מקסימום ריסק (Maximum Risk)
1997 - דאבל טים (Double Team)
1998 - לגיונר (Legionnaire)
1998 - חיסול קטלני (Knock Off)
1999 - חייל אוניברסלי: הדור הבא (Universal Soldier: The Return)
1999 - שועל המדבר (Inferno)
2001 - הכפיל (Replicant)
2001 - סודות המסדר (The Order)
2002 - טרור על פסי הרכבת (Derailed)
2003 - הבריחה מגיהנום (In Hell)
2005 - הנוקם (Wake of Death)
2006 - יחידת הברזל (The Hard Corps)
2006 - סגן המפקד (Second in Command)
2007 - משחק המוות (Until Death)
2008 - רועה החוק (The Shepherd: Border Patrol)
2008 - ז'.ק.ו.ד (JCVD)
2009 - חייל אוניברסלי 3 (Universal Soldier: Regeneration)
2010 - דרך הנשר
2011 - קונג פו פנדה 2 (Kung Fu Panda 2)
2011 - משחקי התנקשות (Assassination Games)
2012 - עיני דרקון (Dragon Eyes)
2012 - חייל אוניברסלי: יום הדין (Universal Soldier: A New Dimension)
2012 - בלתי נשכחים 2 (The Expendables 2)
2012 - דרך הנשר (The Eagle Path)
2012 - שישה קליעים (6 Bullets)
2013 - U.F.O.
2013 - ברוכים הבאים לג'ונגל (Welcome to the Jungle)
2013 - אויבים קרובים (Enemies Closer)
2014 - מזיעים (Swelter)
2015 - ליטרים של בשר (Pound of Flesh)
2016 - קיקבוקסר: הנקמה (Kickboxer: Vengeance)
2017 - להרוג את כולם (Kill'em all)
2017 - ז'אן קלוד ואן ג'ונסון (Jean-Claude Van Johnson)
2018 - קיקבוקסר: פעולת תגמול (Kickboxer: Retaliation)
2018 - מים שחורים (Black Water)
2018 - שומר הסף (The Bouncer\Lukas)
2019 - אנחנו מתים צעירים (We die young)
2021 - שכיר החרב האחרון
2022 - המיניונים: עלייתו של גרו (דיבוב)
הערות שוליים

↑  Jean-Claude Van Damme | No retreat, no surrender,Black eagle,Blood sport,Kickboxer,Cyborg,Lion Heart (A.W.O.L),Death warrant,Double impact,Universal soldier,Nowhere to run,Hard target, Timecop,Street fighter,Sudden death,The quest,Maximum risk,Double team,Knock off,Legionnaire,Universal soldier: The return,Inferno (Coyote moon),Replicant,The order,Derailed,In hell,Wake of death,Cover play,Monk,Kumite,jeanclaudevandamme,vandamme,van damme,jean claude van damme, www.vandamme.ru
↑  שוד ושבר, באתר החיים בתהיתי, ‏2009-02-06
↑  dlxzvs, Jean-Claude Van Damme, Ethnicity of Celebs | EthniCelebs.com, ‏2015-07-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Jean-Claude Van Damme, IMDb
↑  JCVD, JCVD ~ TIFF Talk, ‏2008-09-05
↑  JCVD, נבדק ב-2021-10-24
↑  Godfrey, Alex (10 August 2012). "Jean-Claude Van Damme: 'I tried to play the system; I was blacklisted'". The Guardian.
↑  Truitt, Brian (19 August 2012). "For Jean-Claude Van Damme, comeback is sweet". USA Today.
↑  Bloch, Jon P.; Naser, Jeffrey A. (2006). The everything health guide to adult bipolar disorder. Everything Books. p. 47. ISBN 978-1-59337-585-0. נבדק ב-31 באוגוסט 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Stars Who've Battled Mental Health Issues". US Weekly. Retrieved 29 November 2013.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450315405171  PLWABN: 9810590839405606  BNE: XX1726159  BnF: cb13937040p (data)  GND: 119052113  ISNI: 0000 0001 0920 1149  LCCN: n92105375  NKC: jn20000700361  NTA: 125876653  SNAC: w6gx4j5v  SUDOC: 078077591  Trove: 844122  VIAF: 84033028   WorldCat (עם VIAF): 84033028 
ואן דאם לצידה של אשתו הרביעית לשעבר דרסי לה-פייה בפסטיבל קאן, 1993
אושיק לוי

| --- | --- |

אושיק לוי
 לידה:  7 באפריל 1944 (בן 80) המנדט הבריטי בני ברק, פלשתינה (א"י) 
 שם לידה:  אושר לוי
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1960
 סוגה:  זמר עברי רוק פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  פונוקול ישראדיסק אן אם סי הי פידלטי 
 מספר צאצאים:  4
 oshiklevy.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אושיק לוי כשופט בתוכנית "בסוד העניינים"
אושיק (אושר) לוי (נולד ב-7 באפריל 1944) הוא זמר ושחקן ישראלי.
חיים אישיים

לוי היה נשוי לעירית רזילי, שהייתה דוגמנית ושחקנית, ולהם בן ובת. לאחר גירושיהם נישא לעדנה, ממנה התאלמן ב-2020, ולהם שתי בנות. הוא מתגורר בהרצליה.
דיסקוגרפיה > עם רביעיית הטיילת

רביעיית הטיילת (1964)
דיסקוגרפיה > עם שלישיית התאומים

הערב יוצאים (1966)
רבותי פצצה (1969)
רבותיי פצצה - שירים ומערכונים (הוצאה מחודשת, 2003)
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

"קצת שקט" (יוני 1971)
"אושיק לוי" (ינואר 1974),
"איפה טעינו" (ספטמבר 1976)
"חדש וקצת ישן" (ינואר 1979)
"לילות שרב" (דצמבר 1984)
"בקצה ילדות" (1990)
"לפעמים, לא בכוונה" (1995)
"אומר שירו בשקט" (2005)
"קול וחומר" (2010)
דיסקוגרפיה > הופעות

אבל כולם - אושיק לוי וחברים (2003)
דיסקוגרפיה > אוספים

זה מכבר (1998)
אושיק לוי האלבומים המקוריים (2011)
שירים מובחרים (2013)
דיסקוגרפיה > שיתופי פעולה

תמונה (2021) - עם נתן סלור
שובו של מרדכי (2022) - עם טונה וטדי נגוסה
פילמוגרפיה

שני קוני למל (1966)
ארבינקא (1967)
הצד השני (1968)
תעלת בלאומילך (1969)
מרגו שלי (1969)
לופו (1970)
ז'אקו והיצאניות (1972)
חכם גמליאל (1973)
גבעת חלפון אינה עונה (1976)
לופו בניו יורק (1976)
מבצע ספטמבר השחור (1976)
סופו של מילטון לוי (1981)
אני והמאהב של אשתי (1983)
עדות מאונס (1984)
השגעון הגדול (1986)
מעבר לים (1991)
נקמה יהודית (1997)
חוזה לך ברח (2003)
ד"ר פומרנץ (2012)
בננות (2013)
קופה ראשית (2018)
הערות שוליים

↑  על פי הכתבה יוסי חרסונסקי, אושיק לוי מבקש קצת שקט, מעריב, 9 ביוני 1971
↑  היכל האומנות על הר הכרמל, מעריב, 24 באוקטובר 1965
↑  יוסי חרסונסקי, אושיק לוי מבקש קצת שקט, מעריב, 9 ביוני 1971
↑  דודי פטימר, ‏השקט שנשאר: אושיק לוי חוזר אל תקליטו הראשון, באתר מעריב אונליין, 6 באוגוסט 2016
↑  יוסי חרסונסקי, הפזמונים ה"חזקים" של אושיק, מעריב, 25 בדצמבר 1974
↑  תקליט שני לאושיק לוי, דבר, 15 בינואר 1975
↑  אושיק לוי מציין יום הולדת 80 עם שיר חדש - 'מחר', באתר ערוץ 7, 7 באפריל 2024
↑  ירין כץ, כחומר ביד היוצר: על האלבום החדש של אושיק לוי, באתר nrg‏, 27 בספטמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310678205171  ISNI: 0000 0000 7077 6761  MusicBrainz: efb391b6-85a5-45d8-a11a-980aeefeb1ce  VIAF: 97302658   WorldCat (עם VIAF): 97302658 
אושיק לוי בתוכנית "בסוד העניינים" עם נתן נתנזון (מימין) וחני נחמיאס (במרכז)