קובנטרי
היסטוריה > המאה ה-20

בשנות מלחמת העולם הראשונה עברה תעשיית הרכב בקובנטרי לייצור רכבים צבאיים, כלי טיס ותחמושת בעבור מדינות ההסכמה. מאחר שפועלים רבים מקובנטרי גויסו ללחום בצבא הממלכה המאוחדת, מילאו את חסרונם נשים וגברים שעברו מרחבי המדינה לעבוד במפעלי העיר; אוכלוסייתה של קובנטרי אף צמחה בשנות המלחמה בכ-14,000 איש. בסך הכול גויסו כ-35,000 מתושבי קובנטרי להילחם במלחמת העולם הראשונה, מהם נהרגו 2,587 חיילים. אף על פי כן, לא נפגעה העיר מבחינה כלכלית, והמשיכה לשגשג ולהתרחב אף בשנים שלאחריה.
במלחמת העולם השנייה קובנטרי ספגה פגיעות קשות מהפצצות גרמניות בשל היותה מרכז תעשייתי חשוב. ההפצצה העיקרית על העיר, לה קרא הצבא הגרמני "מבצע סונטה לאור הירח", התרחשה בלילה של 14-15 בנובמבר 1940, ובמהלכה כ-500 מטוסים גרמניים הפילו על העיר כ-500 טון של חומר נפץ וכ-30,000 פצצות תבערה. בפשיטה האווירית הגרמנית נהרגו 554 איש ו-865 נוספים נפצעו קשה; כמו כן היא גרמה לנזק חמור במרכז העיר של קובנטרי, עם יותר מ-4,000 מבנים שנהרסו או נפגעו, ובפרט, נהרסה כליל קתדרלת קובנטרי ההיסטורית. על אף ההרס הרב, שלא פסח גם על מפעלי העיר, הצליחה קובנטרי לחזור לתפוקה מלאה במפעליה תוך כשבוע.
בשנים שאחרי המלחמה, קובנטרי נבנתה מחדש במידה רבה על פי תוכניות של מהנדס העיר דאז סר דונלד גיבסון. ההרס הרב בבליץ הגרמני איפשר לשנות את אופי מרכז העיר, והוקצו בו  שטחים נרחבים להולכי-רגל בלבד; כמו כן מערכת הכבישים בעיר תוכננה ונבנתה מחדש, והתבססה על כביש טבעת פנימי, כיכרות ומחלפים לזרימה שוטפת של התחבורה בעיר. תוכננו גם שני כבישי טבעת חיצוניים שבסופו של דבר כשלושה רבעים מהם נבנו. מבנים רבים שוקמו או הוקמו מחדש, הבולטת שבהם היא קתדרלת קובנטרי, אשר לפי הצעתו של האדריכל באזיל ספנס שולבו הריסותיה במבנה חדש בסגנון מודרני. נוסף לכך, בשנים אלה המשיכה העיר להתרחב, והוקמו בה שכונות פרבריות חדשות.
בשנות ה-50 וה-60 המשיכה העיר לשגשג, בעיקר בזכות תעשיית הרכב, שייצרה מכוניות, טרקטורים וכלי טיס; ב-1960 כ-81,000 פועלים הועסקו בקובנטרי בתעשייה זו, והמשכורת הממוצעת בעיר הייתה גבוהה ב-24% מהממוצע התעשייתי הכללי. לפיכך בתקופה זו פרחו בעיר הספורט והאומנויות: נחנך מרכז ספורט חדיש שכלל בריכות שחייה אולימפיות (מהיחידות בבריטניה באותה תקופה), מועדון הכדורגל קובנטרי סיטי עלה לליגה הראשונה, הוקם תיאטרון בלגרייד, וכן גלריית הרברט לאמנות. נוסף לכך, ב-1965 החלה לפעול אוניברסיטת ווריק, שעם השנים הייתה לאחת המובילות במדינה.
בשנים אלו הגיעו מהגרים רבים לעיר מחוץ למדינה, בייחוד מהקריביים ומאסיה, כתוצאה מהדרישה הגוברת לידיים עובדות בעיר. ב-1960 הוקם המסגד הראשון בעיר - ואחד מהראשונים בבריטניה - עבור מהגרים פקיסטנים שעברו לעיר.
בשנות ה-70 תעשיית הרכב הבריטית בכלל, וזאת בקובנטרי בפרט, חוותה ירידה משמעותית. עוד לפני כן, רוב חברות הרכב שפעלו בקובנטרי מוזגו או נמכרו, בעיקר לבריטיש ליילנד ולחטיבה האירופית של קרייזלר; בריטיש ליילנד לבדה, עם מותגים כמו יגואר, מיני ולנד רובר, שלטה בכ-40% משוק הרכב הבריטי ב-1968, והעסיקה כ-27,000 עובדים בקובנטרי. שתי החברות הללו ספגו ירידות חדות במכירות וקרסו עד לסוף העשור, מה שגרם לפיטורים המוניים בעיר; אחוז האבטלה עלה לכ-17% בעוד מספר התושבים ירד בכ-6.5% בעשור לכ-313,000 איש. הסיבות למשבר זה מגוונות, והוא נגרם בין השאר בשל הורדת מכסים על יבוא מכוניות אירופיות ויפניות, יעילות נמוכה של מפעלי הרכב הבריטיים, אינפלציה גבוהה בממלכה המאוחדת כתוצאה ממדיניות ממשלת אדוארד הית', ומשבר האנרגיה העולמי ב-1973.
בשנים אלה הופיע בקובנטרי ז'אנר המוזיקה "טו טון" (Two-tone), תחייה מחודשת של הסקא הג'מייקני ושילובו עם פאנק רוק ומוזיקת הגל החדש. אחת מלהקות הבולטות בז'אנר הם הספשלז, שלהיטם "Ghost Town" משנת 1981 מתאר את מצבה החמור של העיר קובנטרי אז.