stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סבדקיגיוש
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
| יישובים במחוז בקש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | בקשצ'בה  |  |
| ערים |  בטוניה •  בקש •  • צ'ורוואש •  דוואוואניה •  אלק •  פיזשדיארמט •  גיומנדרד •  גיולה •  קונדורוש •  קרשלדאן •  מדגיישג'האזה •  מזברן •  מזהגייש •  מזקובאצ'האזה •  אורושהאזה •  שרקד •  סרווש •  סגהאלום •  טוטקומלוש •  אויקיגיוש •  וסטה |  |
| כפרים | בקשסנטאנדראש • צ'בסבדי • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • דומבג'האז • קוורמש • אלמאשקמראש • דומבירטוש • קספר • קישדומבג'האז • קונאגוטה • מגיארבאנהגייש • מגיארדומבג'האז • מדגיישבודזאש • נג'באנהגייש • נג'קמראש • פוסטאוטלקה • וגג'האזה • צ'אדסאלאש • אצ'גפלבה • הוניה • בלמגייר • קמוט • קרשטרצ'ה • טרהוש • מורון • קרשויפלו • קרטססיגט • בוצ'ה • קטגיהאזה • לוקשהאזה • אורמניקוט • קרדוש • צ'בצ'וד • בקשאמשון • צ'נאדאפאצה • גאדורוש • קרדושקוט • נג'סנאש • פוסטפלדוואר • ביהראוגרה • גסט • קרשנג'הרשאן • קטגיאן • מהקרק • מזגיאן • שרקדקרסטור • אויסלונטה • ז'דאן |  |
| יישובים בנפת בקשצ'בה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | בקשצ'בה • צ'בסבדי • צ'ורוואש • דובוז • גרנדאש • קטשופרון • סבדקיגיוש • טלקגרנדאש • אויקיגיוש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 137065315   WorldCat (עם VIAF): 137065315
סדיה ג'סטטוריה

האפיפיור פיוס השמיני נישא בסדיה ג'סטטוריה (המאה ה-19)
האפיפיור אורבנוס השני נישא על הסדיה ג'סטטוריה. תחריט מסביבות 1650
הסדיה ג'סטטוריה של האפיפיור פיוס השביעי בארמון ורסאי
סדיה ג'סטטוריה (באיטלקית: Sedia gestatoria - "כס נשיאה") הוא כס טקסי נישא על-גבי אפריון, אשר שימש לנשיאת האפיפיור, כך שקהל המאמינים יוכל לראותו. האפיפיורים פאולוס השישי ויוחנן פאולוס הראשון הסתייגו מהסדיה ג'סטטוריה, אך עשו בו שימוש למרות זאת. עם זאת, עם מינויו לאפיפיור בשנת 1978, סירב יוחנן פאולוס השני להנשא על הכס, ומאז הוא אינו בשימוש והוא הוחלף לחלוטין בפופמוביל.
הכס עצמו מכוסה משי בצבע השני ומעוטר בעושר. בכל אחד מצדדיו קבועות שתי טבעות מצופות זהב, שדרכן עוברים שני מוטות. המוטות נישאים על כתפיהם של 12 "חתנים" ("פאלפרניירי" - palafrenieri) במדים אדומים. שתי מניפות ליטורגיות גדולות (flabella) עשויות נוצות יען לבנות נישאות בכל אחד משני צדדיו של הכס, ומסמלות את סמכות האפיפיור. כס נוסף קטן יותר שנישא על ידי שמונה אנשים היה גם הוא בשימוש במקומות צרים.
מקורו של הכס מיוחס לאימפריה הביזנטית שקיסריה נישאו באופן דומה, או לטקסים קדומים יותר באימפריה הרומית. מאז שימש הכס משך כאלף שנים, בעיקר לנשיאת האפיפיור במהלך אירועים טקסיים אל ומבזיליקת פטרוס הקדוש ובזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו. בין היתר שימש הכס מאז המאה ה-16 לפחות, גם בטקסי הכתרת אפיפיורים, ומקורו של מנהג זה, שרווח בעבר בטקסי הכתרת בישופים במספר מדינות, הוא, אולי, בנוהג לשאת את הקונסול הנבחר ברומא העתיקה על גבי הסלה קורוליס (sella curulis). אירועים נוספים בהם נעשה שימוש בכס כללו את הטקסים בהם קיבל האפיפיור את ברכת המדינות הווסאליות שהיו נתונות למרותו, וכאשר חגג את סעודת האדון בפומבי, אירוע שלשמו הוצמד אל הכס משטח דמוי שולחן.
נוריאל טוביאס

אין תמונה חופשית
נוריאל טוביאס (נולד ב-1968) הוא מחזאי ובמאי תיאטרון ישראלי.
ביוגרפיה

טוביאס גדל בחיפה, ובנעוריו עבד בתיאטרון חיפה כשחקן, מוזיקאי ובמאי משנה. שיחק בין השאר בהצגות "נישואי פיגארו", "מר מאני" ו"משפט הקופים".
החל מראשית שנות התשעים עוסק בכתיבת מחזות. מחזהו הראשון שהועלה הוא "אולם מספר 6" (1992), על פי סיפור קצר מאת אנטון צ'כוב, שהוצג בתיאטרון חיפה. מחזהו "מעיין הגפרית" (1999), העוסק בסיפורם של צעיר חוזר בתשובה ואמו שרוקמת מזימה להחזיר אותו אליה (בכיכובם של לאורה ריבלין ואלון אופיר) הועלה בתיאטרון הקאמרי בתל אביב ועורר סערה ציבורית בשל טיפולו החריף בסוגיית החזרה בתשובה. מחזהו "הגברת הראשונה של הרייך השלישי", הצגת יחיד על שעתה האחרונה של מגדה גבלס, אשתו של יוזף גבלס, בכיכובה של דליה שימקו ובבימוי משותף של טוביאס ושל שימקו, הועלה לראשונה בפסטיבל תיאטרונטו 2006. 
מחזהו "אחוזת וייס", סיפורה של משפחת פשע יהודית מתפוררת בטורונטו, הועלה לראשונה ביולי 2010 על ידי אנסמבל "אספמיה", בבימויה של דליה שימקו. בשנת 2014 הועלה במוזיאון תל אביב מחזהו "וינסנט" בבימויה של דליה שימקו ובכיכובו של תומר גלרון.
מחזותיו שהועלו

אולם מספר 6, תיאטרון חיפה, 1992.
תשובה, תיאטרון חיפה, 1996.
מעיין הגפרית, תיאטרון הקאמרי, 1999.
יעקב השקרן, תיאטרון חיפה, 2005.
הגברת הראשונה של הרייך השלישי, פסטיבל תיאטרונטו ותיאטרון גבעתיים, 2006.
אחוזת וייס, אנסמבל אספמיה, 2010.
וינסנט, מוזיאון תל אביב, 2014.
תרגום

בריאת העולם ועסקים אחרים מאת ארתור מילר, תיאטרון חיפה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008700983005171  VIAF: 38159335291812961863   WorldCat (עם VIAF): 38159335291812961863
סטפנוס הראשון

סטפנוס הראשון (בלטינית: Stephanus I; מת ב-2 באוגוסט 257) היה אפיפיור בין 12 במאי 254 ו-2 באוגוסט 257. לפי התיעוד המוקדם ביותר היה סטפנוס רומאי מלידה, בנו של יוביוס שמוצאו היה אולי יווני.
חייו

מרבית הידע על סטפנוס מקושר ישירות או בעקיפין למחלוקת עם נובטוס, שהתנגד לגישה הסלחנית של הבישוף קיפריאנוס והאפיפיורים שבחסותו, קורנליוס ולוקיוס הראשון לטבילה מחדש של נוצרים שהתכחשו לנצרות בזמן רדיפות דקיוס (המכונים "לפסי", lapsi). המנהג העתיק כאן היה שללפסי לא תוענק טבילה חוזרת כלל אלא רק רשות להנחת הידיים בעת התפילה. סטפנוס גרס שכדי להתקבל חזרה לכנסייה באופן מלא אין צורך כלל בטבילה.
עמדתו זו של סטפנוס הייתה מנוגדת לזו של הנובטיאנים, שגרסו שאין צורך בטבילה ואין לקבל חזרה את הכופרים, ולדעתם של קיפריאנוס ודיוניסיוס מאלכסנדריה, שגרסו כי יש לקבל חזרה את הכופרים אחרי טבילה מחדש. בסופו של דבר, עמדתו של סטפנוס היא שנתקבלה על דעת רוב הבישופים. הנצרות הקתולית קיבלה גישה זו, אולם בנצרות האורתודוקסית הנושא עדיין תחת מחלוקת.
המסורת הנוצרית טוענת כי סטפנוס מת כמרטיר, כאשר חיילים רומיים ערפו את ראשו כאשר ישב על כיסא האפיפיור. לסיפור זה אין ככל הנראה אחיזה במציאות.
נקניק דיולאי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  הונגריה 
 
נקניק דיולאי
נקניק דיולאי (בהונגרית: Gyulai kolbász או Gyulai pároskolbász) הוא סוג של נקניק חריף העשוי ממרכיבים ספציפיים ואופייניים ייחודיים להונגריה, בעל כינוי מקור מוגן, כלומר מיוצר רק בגבולות המנהליים של הערים דיולה ובקשצ'בה.
תיאור

נקניק דיולאי, שנמצא תחת הגנה על זכויות תעשייתיות, עשוי מבשר חזיר קצוץ וסאלו קשה מגזע חזיר גדול-לבן הונגרי המוצלב עם גזעי מנגליצה ואחרים כמו גזעי המפשייר, Duroc ו-Pietrain ברביית כלאיים שלהם. החזירים מפוטמים עד 135 ק"ג לפחות. איכות הבשר התקינה הנדרשת לייצור מובטחת על ידי טכנולוגיית הוצאת העצם הידנית מתוך הבשר, המאפשרת הסרה מקצועית של הגידים במהלך עיבוד הבשר התעשייתי. הנקניק כולל כמעט את כל חלקי הבשר של בשר החזיר החתוך.
נקניק דיולה מכיל לפחות 15% חלבון ללא רקמת חיבור ומורכב מבשר חזיר ובייקון קשה קצוצים לגודל 4–6 מ"מ, ממולאים לתוך המעי הדק של חזיר. מוצר הבשר מתובל במלח, פפריקה מתוקה וחריפה, שום, פלפל שחור וכרוויה תרבותית טחונה, מעושן בעיקרו עם עץ בוק, מיושן ומשומר בייבוש.
בהשוואה לנקניק צ'באי, ההבדל הגדול ביותר של נקניק דיולאי טמון בעובדה שהדיולאי מפולפל (פלפל שחור), בעוד שהצ'באי לא. יתר על כן, דיולאי כבר מזמן מיוצר תעשייתית בעוד שצ'באי יוצר בעיקר בבית, עד שנת 2000, דיולאי היה מוכר יותר בכל הונגריה מאשר צ'באי.
תיאור > הרכב כימי

פעילות מים עד 0.91
יחס המים-חלבון אינו עולה על 1.5
יחס שומן-חלבון של עד 2.7
תכולת חלבון ללא רקמת חיבור לפחות 15%
תכולת נתרן כלוריד עד 5.0%
היסטוריה

משנות ה-80 של המאה ה-19, הסביבה הקרובה של דיולה ובקשצ'בה הפכה למקום מנוחה חשוב עבור שיירות שהגיעו מהבלקן בדרכן לירידים לווינה. היערות והנהרות היוו מקום אידיאלי למלווי בעלי החיים לנוח, להאכיל, להשקות ולרחוץ. בעיר ניתן היה לשחוט ולעבד בעלי חיים פצועים. הקצבים, ובעלי הפונדקים התארגנו לאספקת המספר הרב של הזרים ובכך הניחו את היסוד לתעשיית הבשר המאוחרת יותר של העיר.
לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר ההלאמה ומיזוג חברות, הם המשיכו בייצור נקניק דיולאי, כמובן תוך שמירה על המסורת בת מאות השנים, בנוסף לפיתוח המתמשך של הטכנולוגיה והטכניקה, כפי שמעידות הצלחות הרבות ופרסי האיכות.
ראו גם

נקניק צ'באי
לקריאה נוספת

Gyulai Húskombinát Zrt.
A gyulai kolbász története – újratöltve!; szerk. Durkó Károly, Csarnai József, Dinya Imre; Gyulai Évszázadok Alapítvány, Gyula, 2017
Valódi gyulai hentesáruk készítésének könyve; összeáll. Szabó József, szerk. Durkó Károly; Gyulai Évszázadok Alapítvány, Gyula, 2018 (Gyula anno könyvek)
נחל גדנ"ע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 שפך:  נחל רחם 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת דרום הנגב מוגדלת) נחל גדנ"ע(למפת דרום הנגב רגילה) נחל גדנ"ע(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גדנ"ע(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל גדנ"ע
 
נחל גדנ"ע  הוא יובלו הקטן של נחל רחם. הוא יורד מהמצוק הדרומי-מערבי של מכתש תמנע לכיוון העמק בו עובר נחל רחם.
הנחל קרוי על שם חוות הגדנ"ע בבאר אורה. דרך עתיקה עוברת לאורך הנחל עד שפכו של הנחל בנחל רחם.
בנחל התרחש ב-1968 אסון המוקש בבאר אורה בו מסתננים ירדנים הניחו מוקש מתחת לאוטובוס מטיילים ורצחו 2 יהודים.
תוואי הנחל

ראשיתו של הנחל באזור הר גדנ"ע. מאזור ההר הוא יורד בין קירות סלעי גיר לעבר עמק נחל רחם. בהמשך מתחתר הנחל מתחת לסלעים העשויים גיר.
צמחיית הנחל

בסביבת הנחל צומחים שיחי צלף סחוס.
הערות שוליים

1 2 3  מנחם מרקוס (ע), מדריך ישראל החדש:הר הנגב והערבה, כרך 5, ירושלים: כתר, 2001, עמ' 146
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ישראל ובנושא נהרות ונחלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטפנובריכיים

| סטפנובריכיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: סטפנובריכיים
שם מדעי
 Stephanoberyciformes

סטפנובריכיים (שם מדעי: Stephanoberyciformes) היא סדרת דגים ממחלקת מקריני סנפיר החיים בעומק האוקיינוס. סדרה זו מכילה 68 מינים, רובם הגדול שייך למשפחת Melamphaidae. דגם אלה הם קרוביהם של דגי הלווייתן וכן של החכאים. הם חיים בעומק רב מתחת לפני המים ולכן הם כמעט לא נצפו ולא ידוע עליהם הרבה.
לדגים אלה אין כמעט שיניים והגולגולות שלהם מאוד דקות ומכוסות בקוצים. רובם בעלי צבעים כהים וסנפירים קטנים והם מפיצים אורות ביולוגים.
מיון

סדרה זו מכילה 68 מינים ב-11 סוגים ו-4 משפחות:
סדרה סטפנובריכיים (Stephanoberyciformes)
משפחה Melamphaidae
משפחה Gibberichthyidae
משפחה Stephanoberycidae
משפחה Hispidoberycidae - בה סוג ומין יחיד Hispidoberyx ambagiosus
סגה (חרגול)

| סגה |
| --- | --- |
 סגה בוגרת
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: חגבאים
תת־סדרה:: Ensifera
משפחה:: חרגוליים
סוג:: סגה
שם מדעי
 Saga ‏Charpentier, 1825

סגה (שם מדעי: Saga) הוא סוג במשפחת החרגוליים, החרק הגדול בישראל והחרגול הגדול בעולם. אורכו עד 14 ס"מ והוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה.
הסגה הוא חרגול טורף. ניזון לרוב מחרגולים ומחרקים שונים אך לא יהסס לתקוף גם לטאות, נחשים ובמקרים מסוימים אף ציפורים קטנות. רגליו חזקות מאוד ומשוננות ובעזרתן הוא אוחז בטרף. בסוג סגה שלושה מינים: סגה קטנה, סגה ענקית וסגה עדינה.
תמונות

סגה על מצוף
סגה על עץ
נוריאל (זמר)

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1994 (בן 30) Hato Rey, ארצות הברית 
 שם לידה:  Noel Santos Román 
 שם במה:  Noriel, El Danger 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 סוגה:  טראפ לטיני, רגאטון 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק לטין 
 פרופיל ב-IMDb
 
נואל סנטוס רומן (בספרדית: Noel Santos Román) הידוע בשם הבמה שלו נוריאל (באנגלית: Noriel), הוא ראפר וכותב שירים פוארטו ריקני, החתום בחברת התקליטים סוני מיוזיק לטין. נוריאל נודע לאחר ששר עם מאלומה בשיר שלו "Cuatro Babys" והוציא אלבום מצליח בשם, Trap Capos: Season 1.
בשנת 2018, השתתף בלהיט הבינלאומי "Duro y Suave" של לזלי גרייס.
קריירה

הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו ב-2011 כחלק מהצמד קנסיאל & נוריאל, איתו הוציאו כמה שירים עד 2014 כשהצמד התפרק ובשנת 2015 נוריאל החל קריירה כסולן. הוא עבד עם אמנים דדי יאנקי, אנואל AA ומאלומה. המופע הראשון שלו אירע בקולוסיאום מריו קיחוטה בפוארטו ריקו כחלק מפסטיבל מוכר בשם Trap Capos; הוא הופיע ביחד עם דארקיאל, בריטיאגו, אנונימוס, ומאלומה. הקריירה שלו זכתה להצלחה בינלאומית ב-2016. שיתוף הפעולה עם אנואל AA נדחה בעקבות כך שזה היא כלוא בבית סוהר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2016: Trap Capos: Season 1
2018: Trap Capos: Season 2
2021: Cerrando Capitulo
2024: Trap Island
הערות שוליים

↑  Noriel | Biography & History | AllMusic, web.archive.org, ‏2018-06-20
↑  Juhn El All Star - Biografía, historia y legado musical | BuenaMusica.com, web.archive.org, ‏2018-06-23
↑  Leslie Grace, Noriel - Duro y Suave (Official Video), נבדק ב-2022-05-04
↑  Anuel AA sentenciado a 30 meses de cárcel, Primera Hora, ‏2017-06-19 (בספרדית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6679 4851  MusicBrainz: cd277e93-dbc4-4565-be57-44264413f28b
נוריד ת'חולצה

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
"נוריד ת'חולצה" (צורת סלנג לנוריד את החולצה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עדן חסון. השיר יצא לאור ב-29 באפריל 2021, בהוצאת חברת התקליטים "שרית הפקות", ונכלל באלבום 2. השיר נכתב על ידי חסון עצמו, מיהאן פאול & קווין סקוט וג'וני גולדשטיין, שגם הפיק את השיר. "נוריד ת'חולצה" הוא שיתוף הפעולה הראשון של חסון וגולדשטיין. קליפ השיר בוים על ידי לירן סגל וצול בבית פרטי בעיר קיסריה. הווידאו קליפ יצא לאור במסגרת שבוע האופנה בתל אביב, וכלל 12 רקדנים ושש דוגמניות.
ביקורות

מבקר המוזיקה הישראלי יוסי חרסונסקי כתב כי ”השיר טוב להעמדה סימטרית של רקדנים כמו בקליפ השבלוני לרחבת מועדונים, אך הוא אינו מספר סיפור אישי בדומה לשיריו של חסון”. חרסונסקי העניק לשיר שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה.
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 23 באפריל 2021 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | שרית הפקות |  |
הערות שוליים

↑  עדן חסון, ג'וני גולדשטיין, מיהאן פאול, קווין סקוט
1 2  עדן חסון נוריד ת'חולצה
↑  נוריד ת'חולצה: עדן חסון בשיר קצבי חדש, אושר סיגרון, אתר פרוגי, 29 באפריל 2021
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏הקיץ כאן וגם הוא מוכן: עדן חסון משחרר את "נוריד ת'חולצה", באתר ‏מאקו‏, 29 באפריל 2021
↑  נוריד ת'חולצה, באתר ספוטיפיי
| עדן חסון |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | שמישהו יעצור אותי • אלבום 2 |  |
| עדן חסון - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| שמישהו יעצור אותי | "שמישהו יעצור אותי" • "ילדים כאלה" • "שיכורים" • "מתפוצץ לי הראש" • "אני מבולבל" • "היי DJ" • "כפיות" • "איך את אוהבת" • "עיניים" |  |
| אלבום 2 | "כשנגמרת הסופה" • "שמפניה" • "מה עבר עליי" • "את חסרה לי" • "איתך" • "אל תשברי לי את הלב" • "שבועיים" • "סיבובים" • "שקיעות אדומות" • "גדל לי קצת זקן" • "נוריד ת'חולצה" • "שימי פס" • "מבטיח" • "מדליקה לי הכל" |  |
| סינגלים אחרים | "לא מרגיש טוב" • "מה פספסתי" • "כולם רוצים אהבה" • "ככה כל יום" • "בואי נישן על זה" • "עושה לי צרות" • "מטפסים על הקירות" • "עד שתבואי עד אליי" • "שוב" • "אז מה עכשיו" • "חישגוזים" • "החיים לפניי" • "לא תראה אותי בוכה" • "ישיבות" • "לא שותה לא מעשן" • "שניפגש רק בשמחות" • "אנחנו זה גורל" • "אהובה שלי" • "צוחקת ובוכה" • "אין אותי" • "שיבולים" • "מה עשית לי" • "חורף באילת" • "לב שביר" • "אין מרחק בינינו" |  |
| שירים אחרים | "אין יותר מועדונים" |  |
סבגיל מוסאייבה

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1987 (בת 37) Juma, אוזבקיסטן 
 מדינה:  אוקראינה 
 השכלה:  Taras Shevchenko National University of Kyiv, Institute of Journalism 
 מעסיק:  Ukrainska Pravda 
 פרסים והוקרה:  Nieman Fellowship (2019)  Free Media Awards (2023)  טיים 100 (2022)  CPJ International Press Freedom Awards (2022)  Presszvanie 
 
סבגיל מוסאייבה (באוקראינית: Севгіль Мусаєва; נולדה ב-18 ביוני 1987) היא עיתונאית אוקראינית מחצי האי קרים, אוקראינה, העורכת הראשית של ההוצאה לאור באינטרנט "Ukrayinska Pravda" ויוזמת יצירת פורטל האינטרנט Krym_SOS.
קורות חיים

סבגיל, שנולדה ב-18 ביוני 1987 בג'ומה ליד סמרקנד, שבאוזבקיסטן חזרה עם משפחתה לקרים בשנת 1989  כשההגבלות נגד הטטרים של קרים בברית המועצות בוטלו. הם התיישבו בקרץ'. בשנים 2004–2010 למדה במכון לעיתונאות של אוניברסיטת קייב. במהלך אותה תקופה עבדה מוסאייבה גם עבור סוכנויות חדשות עסקיות וגופי תקשורת כגון "Ekonomichni novyny",‏ "DELO", ו-"Vlast deneg".
מיוני 2011 עד אוגוסט 2013 היא עבדה ככתבת עבור "פורבס אוקראינה" עד שנרכשה על ידי סרגיי קורצ'נקו. עם תחילת יברומאידאן, מוסאייבה הייתה פעילה בהפגנות ויצרה דוחות עבור הפרויקט Hubs בפייסבוק. בפברואר 2014, היא השיקה את Hubs כפורטל אינטרנט נפרד לחדשות עסקיות והפכה לעורכת הראשית שלו. לאחר סיפוח חצי האי קרים, היא גם הפכה לאחת המייסדות של פרויקט האינטרנט Krym_SOS. מאז אוקטובר 2014 מוסאייבה היא העורכת הראשית של "Ukrayinska Pravda".
בשנת 2022 נכללה ברשימת טיים 100.
הערות שוליים

↑  Korkodym, O. Sevgil Musayeva: The first photo of Kurchenko (out of his passport), we received from a Forbes reader. Telekrytyka. 3 September 2013
↑  Musayeva, S. My Crimea. Hubs. 28 February 2014
↑  Akymenko and Musayeva leave Forbes due to investigation against Kurchenko (updated). Telekrytyka. 1 August 2013
↑  The new chief editor of publishing Ukrayinska Pravda was appointed Sevgil Musayeva. Focus. 23 October 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1139285033  LCCN: nb2017015112  NKC: xx0240008  VIAF: 4150170547600012020   WorldCat (עם VIAF): 4150170547600012020 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סבגיל מוסאייבה".
נוריאל רוביני

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1958 (בן 66) איסטנבול, טורקיה 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת בוקוני 
 מנחה לדוקטורט:  ג'פרי סאקס 
 מוסדות:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת ייל 
 תלמידי דוקטורט:  Shioji Etsuro, Kim So-young 
 www.roubini.com
 
נוריאל רוביני
נוריאל רוביני (באנגלית: Nouriel Roubini; נולד ב-29 במרץ 1959) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי, פרופסור לכלכלה בבית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת ניו יורק ויושב ראש מועצת המנהלים של חברת הייעוץ "RGE מוניטור" (רוביני גלובל אקונומיקס). רוביני נחשב לאחד מהכלכלנים הבודדים שחזו את משבר האשראי העולמי כבר ב-2004, ולנביא זעם לגבי הכלכלה העולמית.
קורות חיים

רוביני נולד באיסטנבול למשפחה יהודית ממוצא איראני. בהיותו בן שנתיים עברה משפחתו לטהראן ושנה אחר כך עלתה לישראל. כשהיה בן חמש עזבה משפחתו לאיטליה. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת בוקוני במילאנו. וקיבל תואר דוקטור לכלכלה בינלאומית באוניברסיטת הרווארד ב-1988.
בשנות ה-90 שילב רוביני הוראה באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת ניו יורק עם מחקר אקדמי ובמקביל עבד בקרן המטבע הבינלאומית, הבנק הפדרלי, הבנק העולמי ובנק ישראל.
ברוב שנים אלו עסק בחקר משברים בכלכלות השווקים המתעוררים בארצות מזרח אסיה ובדרום אמריקה.
ב-1998 החל לעבוד עם ממשלו של ביל קלינטון. תחילה ככלכלן בכיר במועצת היועצים הכלכליים לנשיא ארצות הברית ובהמשך כיועץ בכיר לטימותי גייטנר שהיה אז תת-שר לעניינים בינלאומיים במחלקת האוצר של ארצות הברית. ב-2001 שב לעבוד במסגרת קרן המטבע הבינלאומית כחוקר אורח והתמקד במשבר החריף שעברה כלכלת ארגנטינה. בעקבות ניסיונו זה כתב, יחד עם עמיתו בראד סטצר, את הספר Bailouts or Bail-ins? העוסק בחילוץ כלכלות ממשבר. ב-2004 פתח את חברת הייעוץ הכלכלי RGE Monitor.
חיזוי משבר האשראי העולמי

ניסיונו של רוביני בעבודה עם כלכלות כושלות באסיה ומרכז אמריקה סייע לו בחיזוי המשבר, וכדבריו: "חקרתי שווקים מתעוררים במשך 20 שנה וראיתי בארצות הברית את אותם סימני משבר שראיתי בהם. סימנים שאמרו שאנו נמצאים בבועת אשראי גדולה".
רוביני בדק מדינות כמו מקסיקו, תאילנד, וקוריאה הדרומית, והגיע למסקנה כי המשותף לכולן הוא ההתבססות על גירעון גדול במאזן התשלומים ומימונו באמצעות הלוואות במטבע חוץ, וכן רגולציה רופפת על המערכת הבנקאית. מאוחר יותר הגיע למסקנה כי ארצות הברית, עם גירעון במאזן התשלומים של קרוב ל-800 מיליארד דולר, היא הבאה בתור.
על רקע זה אופיין רוביני בגישה פסימית לכלכלת העולם ולשוקי ההון הבינלאומיים כבר מספר שנים לפני פרוץ המשבר. בפברואר 2007 התעמת עם יעקב פרנקל, סגן יו"ר חברת הביטוח AIG ונגיד בנק ישראל לשעבר, באומרו כי הכלכלה העולמית עומדת לפני נחיתה קשה.
פרוץ משבר הסאבפריים באמצע 2007 והתאמתות תחזיותיו הקנו לרוביני מעמד-על בקרב החזאים הכלכליים. יוחסו לו אימרות כמו "זאת עלולה להיות תחילת הסוף של האימפריה האמריקאית". (אוגוסט 2008)
הוא המשיך לדבוק בעמדותיו האפוקליפטיות גם לאחר החרפת המשבר בספטמבר 2008, והחזיק בהן עד אמצע 2009. במרץ 2009 התבטא כי העליות בשוקי ההון העולמיים אינן אלא "ראלי של שוק דובי"
הערות שוליים

↑  Roubini Sees Global Gloom After Davos Vindication, Bloomberg.com
↑  Roubini Sees Global Gloom After Davos Vindication Bloomberg.com
↑  נוריאל רוביני: "זה אולי סופה של האימפריה האמריקאית", TheMarker‏
↑  פרופ' נוריאל רוביני: "בנקים נוספים עוד יקרסו, ראלי של שוק דובי", Bizportal
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007499170605171  PLWABN: 9810586428405606  BIBSYS: 98030630  BnF: cb13183967w (data)  CANTIC: a11016401  CiNii: DA06842564  GND: 128969997  ISNI: 0000 0001 1768 7580  LCCN: n89607310  MGP: 228516  NDL: 01150395  NKC: jx20100528025  NLA: 35627599  NLK: KAC201007262  NSK: 000459064  NTA: 072801530  RERO: 02-A003764731  SUDOC: 03535495X  Trove: 1020885  VIAF: 69071277   WorldCat (עם VIAF): 69071277
נתן שפיגלגלס

ערך זה עוסק בראש ישיבה ונדבן וורשאי. אם התכוונתם לסב אביו, ראב"ד ורשה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1882 תרמ"ב 
 פטירה:  1942 (בגיל 60 בערך) ה'תש"ב טרבלינקה, גנרלגוברנמן 
 כינוי:  ר' נת'קה
 תקופת הפעילות:  ?–1942 
 תפקידים נוספים:  רב וראש ישיבה
 
רבי נתן שפיגלגלס (כונה: ר' נת'קה; תרמ"ב, 1882 בערך – קיץ 1942, ה'תש"ב) היה רב וראש ישיבה יהודי פולני. פילנתרופ וראש ישיבת "עמק הלכה" בוורשה. נספה בשואה.
קורות חיים

נולד בוורשה לרב יחזקאל שפיגלגלס, יהודי עשיר מחסידי זוואלין, שהיה ממקורבי האדמו"ר רבי שמואל אליהו טאוב מזוואלין, בנו של רבי יחזקאל מקוזמיר. הוא נקרא על שם סב אביו, הדיין מוורשה, רבי נתן שפיגלגלס, שכונה רבי נתק'ה דיין. בילדותו נחשב לעילוי, ובגיל 13 כבר אמר פלפולים בסגנון הפולני. אביו לקח אותו אל האדמו"ר רבי מאיר יחיאל הולשטוק מאוסטרובצה, שהיה שם דבר בעולם הלמדנות הפולני, והתרשם מיכולותיו של הצעיר. שיטתו בלימוד הושתתה על שיטת רבו "האוסטרובצאי", והוא גם נהג בעקבות רבו זה לצום ולהסתגף כל חייו.
בהיותו בן שבע עשרה נישא לפרל קליין בתו של פרנס הקהילה היהודית בוורשה, הגביר מרדכי שמואל קליין. אביו וחותנו רכשו בית עבור בני הזוג ופירנסו אותם. בתקופת מלחמת העולם הראשונה השקיע את כל כספי הנדוניה שלו ברכישת בתים, שערכם ירד מאוד בשל המלחמה. הוא גם שכנע את אביו למשוך כספים משותפויות שהיו לו ולהשקיעם בבתים להשכרה, למרות ששוק שכירות הבתים כמעט וחדל להתקיים בזמן המלחמה. עם תום המלחמה וכינון פולין העצמאית, האמירו מחירי הדירות ודמי השכירות, והם הפכו לעשירים גדולים.
רבי נתן שהיה בשנות ה-30 שלו, השאיר את ניהול עסקיו לאביו, והמשיך בלימודיו. הוא גם היה מחלק מדי חג סכומי כסף גדולים למשפחות נזקקות ברחבי וורשה, כשהוא נוסע מבית לבית בעצמו. הוא גם נהג "להלוות" סכומים נכבדים לאנשים שנקלעו לקשיים, ולא דרש את כספו בחזרה.
בתור מי שנמנה עם שכבת היהודים האמידים בפולין, נהג לחלק מתנות יקרות ערך, כמו שעוני זהב, לילדים שנבחנו אצלו בעל פה על מסכתות מן התלמוד הבבלי.
בניגוד לאביו שהיה חסיד מובהק, רבי נתן לא נסע לאדמו"רים, אם כי היה קרוב ברוחו לחסידות, היה מתפלל מדי יום בשטיבל של חסידי ראדזימין ליד ביתו, ובימים הנוראים בבית המדרש של חסידות מודז'יץ באוטבוצק. היה ממעריצי רבי מאיר יחיאל הולשטוק, האדמו"ר מאוסטרובצה, ואף נסע אליו פעם אחת, אך לא היה מחסידיו.
בשלב מסוים התוודע במרינבאד לרבי מאיר שמחה הכהן מדווינסק, שחשף בפניו את עולם הלמדנות הליטאי. הוא גם התיידד עם רבי אברהם לופטביר, רבי מנחם זמבה, רבי צבי גליקסון (ראש ישיבת "תורת חיים" בוורשה, וחתנו של רבי חיים מבריסק), ורבי מרדכי קאלינו, שהיו פולניים אך הושפעו מדרך לימודו של רבי חיים סולובייצ'יק מבריסק. לדברי תלמידו רבי שמחה עלברג, בעקבות ידידיו אלו, נטש את הפלפול בנוסח אוסטרובצה, ושילב את הסגנון הפולני עם למדנות אנליטית יותר המושפעת מהסגנון הבריסקאי.
בין גדולי התורה שהיו מיודדים עמו נמנה רבי אלחנן וסרמן שבאחת מן השבתות התארח בביתו שבוורשה, והתפעל ממנו.
הקים את ישיבת "עמק הלכה" בוורשה ברחוב שליסקה 43, ואביו - בשיתוף עם ר' אייזיע וולאדובר - נשא בנטל הכלכלי של החזקת הישיבה.
למרות שנמנע מעסקנות ציבורית, השתתף בכנסייה הגדולה הראשונה של אגודת ישראל בווינה בשנת תרפ"ג, לפי בקשתו של רבי אברהם מרדכי אלתר, האדמו"ר מגור.
אף שלא היה כהן, נזהר כל ימיו מטומאת מת, אך הפר את מנהגו זה בעת מלחמת העולם השנייה, לאחר ההפצצה הגרמנית על בית היתומים באוטבוצק, אז עסק בעצמו בפינוי גופות הילדים וקבורתם.
נספה בטרבלינקה בקיץ 1942, ה'תש"ב. לפניו נספו רעייתו, שלושת בניו הנשואים עם נשותיהם וילדיהם, בנו אברהם בן ה-20, ובתו פרייד'לה בת ה-14.
לדמותו מוקדש הספר "וורשה של מעלה" של תלמידו הרב שמחה עלברג.
מתלמידיו

הרב שמחה עלברג
הרב דוד הלחמי
משפחתו

בנו נחום - חתן יצחק לייב ארנברג מגורליץ.
בנו יחיאל - חתן דוד וידנפלד מוורשה.
לקריאה נוספת

הרב יצחק לוין (עורך), אלה אזכרה: אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, חלק שביעי, "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשל"ב. עמ' 197–215
הערות שוליים

↑  ישראל אידלמן, "אוטבוצק - בירת האדמו"רים", בתוך: ספר קהילה - אוטבוצק קרצ'ב, תל אביב תשכ"ח.
↑  רבי מרדכי קאלינו התגורר בביתו של רבי נתן, והיה סמוך על שלחנו כ-20 שנה
↑  רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם מקלויזנבורג שמע ממנו שיעורים בתקופת שהותו בורשה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282277905171  ISNI: 0000 0004 0230 9124  VIAF: 297746530   WorldCat (עם VIAF): 297746530