stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2002/2003 בסרייה א'
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  יובנטוס  | 34 | 21 | 9 | 4 | 64 | 29 | 35 | 72 | זכייה בליגה   העפלה לליגת האלופות |
| 2 | אינטר | 34 | 19 | 8 | 7 | 64 | 38 | 26 | 65 | העפלה לליגת האלופות |
| 3 | מילאן | 34 | 18 | 7 | 9 | 55 | 30 | 25 | 61 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לליגת האלופות |
| 4 | לאציו | 34 | 15 | 15 | 4 | 57 | 32 | 25 | 60 | העפלה לליגת האלופות |
| 5 | פארמה | 34 | 15 | 11 | 8 | 55 | 36 | 19 | 56 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6 | אודינזה | 34 | 16 | 8 | 10 | 38 | 35 | 3 | 56 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7 | קייבו ורונה | 34 | 16 | 7 | 11 | 51 | 39 | 12 | 55 |  |
| 8 | רומא | 34 | 13 | 10 | 11 | 55 | 46 | 9 | 49 | העפלה לגביע אופ"א |
| 9 | ברשה | 34 | 9 | 15 | 10 | 36 | 38 | 2- | 42 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 10 | פרוג'ה | 34 | 10 | 12 | 12 | 40 | 48 | 8- | 42 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 11 | בולוניה | 34 | 10 | 11 | 13 | 39 | 47 | 8- | 41 |  |
| 12 | מודנה | 34 | 9 | 11 | 14 | 30 | 48 | 18- | 38 |  |
| 13 | אמפולי | 34 | 9 | 11 | 14 | 36 | 46 | 10- | 38 |  |
| 14 | רג'אנה | 34 | 10 | 8 | 16 | 38 | 53 | 15- | 38 |  |
| 15 | אטאלנטה | 34 | 8 | 14 | 12 | 35 | 47 | 12- | 38 | ירדה ליגה |
| 16 | פיאצ'נצה | 34 | 8 | 6 | 20 | 44 | 62 | 18- | 30 | ירדה ליגה |
| 17 | קומו | 34 | 4 | 12 | 18 | 29 | 57 | 28- | 24 | ירדה ליגה |
| 18 | טורינו | 34 | 4 | 9 | 21 | 23 | 58 | 35- | 21 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

כריסטיאן ויירי שחקנה של אינטר כבש 24 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:
כדורגלן השנה - פאבל נדבד (צ'כיה צ'כיה), יובנטוס ופרנצ'סקו טוטי, רומא
כדורגלן זר של השנה - פאבל נדבד (צ'כיה צ'כיה), יובנטוס
כדורגלן איטלקי של השנה - פרנצ'סקו טוטי, רומא
שוער השנה - ג'אנלואיג'י בופון, יובנטוס, עונה שלישית ברציפות
בלם השנה - אלסנדרו נסטה, לאציו, בפעם הרביעית ברציפות
סמל הונדורס

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  הונדורס 
 תאריך אימוץ:  1825 
 
סמל הונדורס משלב מרכיבים המייצגים את ההיסטוריה והגאוגרפיה של המדינה.
בראש הסמל אשפת חצים המסמלת את הילידים האינדיאנים של הונדורס, ומתחתיה שתי קרנות שפע ובתוכן פירות ופרחים.
החלק האליפטי האמצעי לקוח מדגל ההפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה, שהונדורס הייתה אחת מהן, 
ומוקף בכתובת "רפובליקת הונדרוס החופשית, הריבונית והעצמאית" באותיות זהב. 
במרכזו פירמידה ושני מגדלים, ומעליהם קשת בענן. מתחת לקשת שמש עולה, סמל לתקווה, והר געש בין שני האוקיינוסים, האטלנטי והשקט, המייצג את הטריטוריה של הונדורס.
בחלק התחתון מוצגים עצי אלון ואורן, מכרות וכלי כרייה, המסמלים את אוצרות הטבע של הארץ.
סמל הונדורס נוצר בשנת 1825 על פי החלטת נשיא הונדורס (אנ') דיוניסיו דה הררה (אנ'), והשימוש בו עוגן בחוק בהחלטת הקונגרס של הונדרוס משנת 1935.
סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות

| --- | --- |

 מבוסס על:  סיפור מאת ג'ון סקיפ קרייג ספקטור לסלי בוהם דמויות מאת וס קרייבן
 בימוי:  סטיבן הופקינס 
 הופק בידי:  רוברט שיין רופרט הארבי
 תסריט:  לסלי בוהם 
 עריכה:  ברנט א. שוננפלד צ'אק וויס
 שחקנים ראשיים:  רוברט אנגלונד ליסה וילקוקס
 מוזיקה:  ג'יי פרגוסון 
 צילום:  פיטר לוי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  New Line Cinema's House of Horror 
 חברה מפיצה:  New Line Cinema
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 11 באוגוסט 1989
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט אימה, סרט נעורים, סרט סלאשר 
 תקציב:  $8,000,000
 הכנסות:  $22,168,359
 הכנסות באתר מוג'ו:   elmst5
 פרסים:  פרס פטל הזהב לשיר המקורי הגרוע ביותר (ברוס דיקינסון) 
 סרט קודם:  סיוט ברחוב אלם 4: אדון החלומות
 סרט הבא:  פרדי מת: הסיוט האחרון
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות (במקור: A Nightmare on Elm Street 5: The Dream Child) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 1989 אשר נכתב על ידי לסלי בוהם, על פי סיפור מאת ג'ון סקיפ, קרייג ספקטור ולסלי בוהם, על פי דמויות מאת וס קרייבן, אותו ביים סטיבן הופקינס. זהו הסרט החמישי בסדרת סרטי "סיוט ברחוב אלם".
בסרט מככבים ליסה וילקוקס ורוברט אנגלונד כפרדי קרוגר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות | גורל הדמות |
| --- | --- | --- | --- |
| רוברט אנגלונד | פרדי קרוגר |  | יופיע שוב בפרדי מת: הסיוט האחרון |
| ליסה וילקוקס | אליס ג'ונסון | אימו של ג'ייקוב |  |
| ביאטריס בויפל | אמנדה קרוגר |  |  |
| וויט הרטפורד | ג'ייקוב ג'ונסון | בנם של אליס ודן (שטרם נולד) |  |
| קלי ג'ו מינטר | איבון |  |  |
| דני האסל | דן ג'ורדן | אביו של ג'ייקוב | מת בתאונת דרכים שנגרמה על ידי פרדי לאחר שנרדם על ההגה |
| אריקה אנדרסון | גרטה גיבסון |  | פרדי גרם לה לחנוק את עצמה ליד שולחן בזמן ארוחת ערב חגיגית |
| ניקולאס מלה | דניס ג'ונסון | אביה של ליסה |  |
| ג'ו סיליי | מארק גריי |  | פרדי משסף את כל גופו עם הכפפה שלו |
| ולרי ארמסטרונג | דניס ג'ורדן | אימו של דן |  |
| בור דה-בנינג | מר ג'ורדן | אביו של דן |  |
| קלארנס פלדר | אדמונד ש. גריי | אביו של מארק |  |
ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות שליליות באופן כללי ולציון 29% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 28 ביקורות.
מועמדויות וזכיות בפרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Fantasporto | פרס המבקרים - סטיבן הופקינס | זכייה |
| 1990 | Fantasporto | International Fantasy Film Award - הסרט הטוב ביותר - סטיבן הופקינס | מועמדות |
| 1990 | פרס פטל הזהב | שיר הנושא הגרוע ביותר | זכייה |
| 1990 | פרס פטל הזהב | שיר הנושא הגרוע ביותר | מועמדות |
ראו גם

יום שישי ה-13 (סרט)
הערות שוליים

↑  "A Nightmare on Elm Street 5: The Dream Child‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| סיוט ברחוב אלם |
| --- | --- | --- |
| סרטים | סיוט ברחוב אלם (1984) • סיוט ברחוב אלם 2: נקמתו של פרדי (1985) • סיוט ברחוב אלם 3: לוחמי החלומות (1987) • סיוט ברחוב אלם 4: אדון החלומות (1988) • סיוט ברחוב אלם 5: ילד החלומות (1989) • פרדי מת: הסיוט האחרון (1991) • הסיוט החדש של וס קרייבן (1994) • פרדי נגד ג'ייסון (2003) • סיוט ברחוב אלם (2010) |  |
| יוצרים ושחקנים | רוברט אנגלונד • טום ארנולד • פטרישה ארקט • רוני בלקלי • רוזאן בר • קלנסי בראון • ז'ה ז'ה גאבור • ג'וני דפ • ג'קי ארל היילי • קלן לוץ • רוני מארה • ג'ון סקסון • לורנס פישבורן • קייטי קסידי • אליס קופר • וס קרייבן • קלי רולנד • ג'ייסון ריטר |  |
| דמויות | פרדי קרוגר |  |
עונת 2008/2009 בליגת המשנה ההולנדית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  8 באוגוסט 2008 – 8 במאי 2009 (274 ימים) 
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  פנלו וואלבייק
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1067 (2.81 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  סנדרו קלאברו  25 (פנלו)
 → עונת 2007/2008עונת 2009/2010 ←
 
עונת 2008/2009 בליגת המשנה ההולנדית הייתה העונה ה-53 של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו, פנלו וואלבייק העפילו לליגה הראשונה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 20 קבוצות, 18 ששיחקו בעונה הקודמת בליגה, אליהן הצטרפו, היורדות מליגת העל, פנלו ואקסלסיור רוטרדם, ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 19 משחקים כל אחד - 38 מחזורים בסה"כ. בסיומם הקבוצה במקום ה-1 וזוכת הפלייאוף העפילו לליגה הראשונה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פנלו  | 38 | 25 | 5 | 8 | 86 | 38 | 48 | 80 | העפלה לליגת העל |
| 2. | ואלבייק  | 38 | 18 | 17 | 3 | 68 | 31 | 37 | 71 | העפלה לסיבוב השני בפלייאוף העלייה |
| 3. | קמבור  | 38 | 20 | 9 | 9 | 68 | 49 | 19 | 69 | העפלה לסיבוב השני בפלייאוף העלייה |
| 4. | זוולה  | 38 | 18 | 9 | 11 | 58 | 49 | 9 | 63 | העפלה לסיבוב השני בפלייאוף העלייה |
| 5. | אקסלסיור רוטרדם  | 38 | 16 | 13 | 9 | 53 | 43 | 10 | 61 | העפלה לסיבוב השני בפלייאוף העלייה |
| 6. | מאסטריכט  | 38 | 16 | 12 | 10 | 60 | 42 | 18 | 60 | העפלה לסיבוב הראשון בפלייאוף העלייה |
| 7. | גו אהד איגלס  | 38 | 14 | 14 | 10 | 41 | 41 | 0 | 56 |  |
| 8. | דורדרכט 90  | 38 | 15 | 10 | 13 | 51 | 39 | 12 | 55 | העפלה לסיבוב הראשון בפלייאוף העלייה |
| 9. | דן בוס  | 38 | 15 | 8 | 15 | 59 | 51 | 8 | 53 |  |
| 10. | הלמונד ספורט  | 38 | 14 | 11 | 13 | 50 | 48 | 2 | 53 |  |
| 11. | אפלדורן  | 38 | 15 | 7 | 16 | 60 | 67 | 7- | 52 |  |
| 12. | הארלם  | 38 | 15 | 5 | 18 | 43 | 56 | 13- | 50 |  |
| 13. | אמן  | 38 | 13 | 8 | 17 | 48 | 68 | 20- | 47 |  |
| 14. | טופ אוס  | 38 | 11 | 9 | 18 | 50 | 63 | 13- | 42 | העפלה לסיבוב הראשון בפלייאוף העלייה |
| 15. | פורטונה סיטארד  | 38 | 11 | 9 | 18 | 42 | 59 | 17- | 42 |  |
| 16. | רוסנדאל  | 38 | 11 | 7 | 20 | 43 | 55 | 12- | 40 |  |
| 17. | טלסטאר ספורטקלאב  | 38 | 9 | 12 | 17 | 42 | 56 | 14- | 39 | העפלה לסיבוב הראשון בפלייאוף העלייה |
| 18. | מועדון הכדורגל איינדהובן  | 38 | 9 | 14 | 15 | 59 | 80 | 21- | 38 |  |
| 19. | פיינדאם  | 38 | 10 | 9 | 19 | 46 | 67 | 21- | 36 |  |
| 20. | אומניוורלד  | 38 | 8 | 6 | 24 | 40 | 65 | 25- | 30 |  |
1 2  לפיינדאם ואיינדהובן הורדו 3 נק' עקב עמידה בחוקים הפיננסים
טבלת הליגה > פלייאוף העלייה

| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | משחק 1 | משחק 2 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| טלסטאר ספורטקלאב | 0–1 | מאסטריכט | 0–0 | 0–1 |
| טופ אוס | 0–3 | דורדרכט 90 | 0–2 | 0–1 |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | משחק 1 | משחק 2 | משחק 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מאסטריכט | 4–5 | דה חראפסחאפ | 2–3 | 2–2 |  |
| אקסלסיור רוטרדם | 2–3 | ואלבייק | 1–2 | 1–1 |  |
| זוולה | 3–6 | קמבור | 2–1 | 1–3 | 0–2 |
| דורדרכט 90 | 1–2 | רודה | 1–1 | 0–1 |  |
| קבוצה 1 | תוצאה | קבוצה 2 | משחק 1 | משחק 2 | משחק 3 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ואלבייק | 4–2 | דה חראפסחאפ | 2–0 | 1–2 | 1–0 |
| קמבור | 3–3 | רודה | 0–0 | 1–1 | 2–2 |
↑  רודה גברה 3-1 על קמבור בפנדלים לאחר סיום הארכה
| עונות בליגת המשנה ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת המשנה ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 |  |
עורק עצם הזרוע הכותר האחורי

| --- | --- |
 שיוך:  subdivision of subclavian artery 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (589) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  arteria circumflexa humeri posterior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.017 
 TA2 (2019):  4631 
 FMA:  22684 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226424 
 
עורק בית השחי וסעיפיו. עורק עצם הזרוע הכותר האחורי מסתעף ממנו לקראת סופו.
עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַכּוֹתֵר הָאֲחוֹרִי (TA: arteria circumflexa humeri posterior), שנקרא בעבר עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַגַּבִּי הַכּוֹתֵר (arteria circumflexa humeri dorsalis), הוא עורק בזרוע המסתעף מחלקו השלישי של עורק בית השחי ומספק דם לכתף. העורק הוא אחד משני עורקים כותרים המסתעפים מעורק בית השחי.
עורק עצם הזרוע הכותר האחורי יוצא מחלקו התיכון של עורק בית השחי, נגדי לעורק עצם הזרוע הכותר הקדמי הקטן ממנו, בגבולו התחתון של השריר התת-שכמי. הוא נע אחורנית יחד עם עצב בית השחי דרך המרווח המרובע, אשר נוצר מהשריר העגול הגדול, השריר העגול הקטן, הראש הארון של שריר הזרוע התלת-ראשי והצוואר הכירורגי של עצם הזרוע שלהם הוא מספק דם, ומתעקל סביב צוואר עצם הזרוע, שם הוא נותן סעיפים לשריר הדלתא ולמפרק הזרוע. בסופו הוא יוצר השקה עם עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי ועורק הזרוע העמוק.
עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי

| --- | --- |
 שיוך:  subdivision of subclavian artery 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (589) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  Arteria circumflexa humeri anterior 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A12.2.09.016 
 TA2 (2019):  4630 
 FMA:  22680 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0226423 
 
עורק בית השחי וסעיפיו. עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי מסתעף ממנו לקראת סופו.
עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַכּוֹתֵר הַקִּדְמִי (TA: arteria circumflexa humeri anterior), שנקרא בעבר עוֹרֵק עֶצֶם הַזְּרוֹעַ הַכַּפִּי הַכּוֹתֵר (arteria circumflexa humeri volaris), הוא עורק בזרוע המסתעף מחלקו השלישי של עורק בית השחי ומספק דם לכתף. העורק הוא אחד משני עורקים כותרים המסתעפים מעורק בית השחי.
עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי יוצא מחלקו הצדי של עורק בית השחי, נגדי לעורק עצם הזרוע הכותר האחורי הגדול ממנו. העורק נע בצורה אופקית, מתחת לשריר החרטום והזרוע ולראש הקצר של שריר הזרוע הדו-ראשי וקדמית לצוואר עצם הזרוע.
בהגיעו למענית הבין-גבשושיתית יוצא ממנו ענף העולה במענית כדי לספק את ראש עצם הזרוע ומפרק הזרוע. לאחר מכן העורק ממשיך מתחת לראש הארוך של שריר הזרוע הדו-ראשי ושריר הדלתא ויוצר השקה עם עורק עצם הזרוע הכותר האחורי.
סמל האימפריה הרומית הקדושה

סמלו של הקיסר יוזף השני, 1765
הסמל ב-1510, תקופת הקיסר מקסימיליאן הראשון
סמל האימפריה הרומית הקדושה (בגרמנית: Die Siegel der deutschen Kaiser und Könige) הוא שלט אצולה ששימש את קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומייצג את הסמכות הקיסרית העליונה. הסמל כולל כתבנית בסיס את עיט הרייך השחור הדו-ראשי ובין כנפיו את אוסף שלטי הגיבורים של מדינות האימפריה. המבנה הפרטני של הסמל השתנה בין קיסר למשנהו. הצבעים השולטים בסמל הם שחור וזהוב. שלטי הנסיכים הבוחרים (ברנדנבורג, סקסוניה, טריר, מיינץ, קלן, פפאלץ ובוהמיה) מוצגים בדרך כלל בסמלים גדולים יותר מאשר שאר המדינות.
עיט הרייך

מקורו של הסמל בעיט ההראלדי בנס הלגיון של הצבא הרומי. העיט הופיע לראשונה בשלט האצולה של קארל הגדול ויורשיו במאה ה-9. סמל של עיט דו-ראשי יוחס גם לפרידריך השני לבית הוהנשטאופן על ידי ה"כרוניקה מאיורה" של מתיו פריס בסביבות 1250. זיגמונד לבית לוקסמבורג השתמש בעיט דו-ראשי שחור לאחר שהוכתר לקיסר ב-1433, בעוד שעיט בעל ראש אחד שימש כסמל "מלך הרומאים" הנבחר בלבד, הקיסר לעתיד.
עד ימי אלברכט השני, מלך גרמניה (1397 – 1439) היה העיט הסמל הבלבדי של הקיסר, אולם ממועד זה כולל הסמל האימפריאלי את סמלי המדינות על כנפיו של העיט.
ראו גם

הנס המלכותי של האימפריה הרומית הקדושה
עונת 1996/1997 ביורוקאפ

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  17 בספטמבר 1996
 תאריך סיום:  15 באפריל 1997
 מספר משתתפות:  48
 ערים מארחות:  משחק הגמר:אולם אלפטריה, ניקוסיה
 זוכה:  ספרד ריאל מדריד
 מספר משחקים:  271
 מלך הסלים:  גאורגי מלדנוב בולגריה, ספרטק פלבן  29.3 למשחק
 מלך הריבאונדים:  דאלאס אלונסו קומגיס ארצות הברית, פנרבחצ'ה  12.0 למשחק
 מלך האסיסטים:  רוי מנואל אמורים דוס סנטוס פורטוגל, פורטו  7.3 למשחק
 → 1995/19961997/1998 ←
 
עונת 1996/1997 ביורוקאפ הייתה העונה ה-31 של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה. זו הייתה העונה הראשונה, במתכונת החדשה.
המשחק הראשון התקיים ב-17 בספטמבר 1996 ומשחק הגמר התקיים ב-15 באפריל 1997. בתחרות השתתפו 48 קבוצות.
במשחק הגמר של התחרות גברה ריאל מדריד על ורונה בתוצאה 64:78, וזכתה בגביע בפעם הרביעית בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

בתחילת התחרות התקיימו משחקים ב-8 בתים בשיטת משחק בית/משחק חוץ.32 קובצות (4 מכל בית) קבוצות בפלייאוף בשיטת משחק בית/משחק חוץ. משחק הגמר התקיים במגרש שנקבע בתחילת התחרות.
מהלך התחרות - השלבים המתקדמים > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 באפריל 1997 | ספרד ריאל מדריד | 64:78 | איטליה ורונה | פרננדו בואסה ארנה, ויטוריה צופים: 4,000 שיפוט: איסטק רמס (סלובניה),  ניקולאוס פיצילקס (יוון) |
| 15 באפריל 1997 | אלברטו הררוס (19) |  | דוד לונדרו (13) | פרננדו בואסה ארנה, ויטוריה צופים: 4,000 שיפוט: איסטק רמס (סלובניה),  ניקולאוס פיצילקס (יוון) |
ישראל בתחרות

העונה לישראל היו שתי נציגות:
הפועל ירושלים התחילה את התחרות בבית ד', סיימה אותו במקום הרביעי והעפילה לשלב הפלייאוף. היא הצליחה לעבור 2 שלבים אך בשלב רבע הגמר הפסידה לאירקליס היוונית.
הפועל גליל עליון התחילה את השלב המוקדם בבית ג' אותו היא סיימה במקום החמישי בלבד וסיימה את השתפפותה בתחרות.
סמל האיים הקנריים

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  האיים הקנריים 
 תאריך אימוץ:  1982 
 
הסמל בעיצובו האחרון
סמל האיים הקנריים הוא סמלה הרשמי של הקהילה האוטונומית האיים הקנריים שבספרד.
הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" כחול ובו שבעה איים לבנים מסודרים בשלושה צמדים אחד מעל השני, והשביעי בתחתית. הם מעוצבים כהרים ומסמלים את שבעת איי האוטונומיה שנוצרו מהרי געש תת-ימיים. במגן תומכים שני כלבים חומים זקופים שלצוואריהם קולר כחול מקושט בפנינים. הם מייצגים את משמעות שמם של האיים: בלטינית Canariae Insulae משמעו אי הכלבים. דמות כלב מופיעה בסמלים ההיסטוריים של האיים כבר ממאה ה-16 ועיצוב המגן עם שבעת האיים היה בשימוש במאה ה-17. מעל המגן מותקן כתר ממלכת ספרד, ומעליו המוטו "Oceano" באותיות שחורות על סרט לבן, לסמל את מיקומם של האיים באוקיינוס האטלנטי.
הסמל עבר שינויים לא משמעותיים במהלך השנים. עיצוב דומה לנוכחי נקבע בחוק ב-1982 והוא השתנה בפעם האחרונה ב-1990. עיצוב גרפי נוסף נעשה ב-2005 אך הוא נועד לשימוש במסמכים וכדומה, ואינו סמל הרלדי.
ראו גם

דגל האיים הקנריים
הערות שוליים

↑  היסטוריית הסמל
| סמלי ספרד |
| --- | --- | --- |
| ממלכת ספרד | סמל ספרד |  |
| הקהילות האוטונומיות | אזור מורסיה • אנדלוסיה • אסטוריאס • אקסטרמדורה • אראגון •  גליסיה • האיים הבלאריים •  האיים הקנריים • ולנסיה • חבל הבסקים • לה ריוחה • נווארה • מדריד • קטלוניה • קנטבריה • קסטיליה-לה מנצ'ה •  קסטיליה ולאון |  |
| הערים האוטונומיות | סאוטה • מלייה |  |
ספר יוחסין (תלמוד)

ספר יוחסין בתלמוד הוא חיבור קדום שמוזכר בתלמוד שהיה מצוי בימי חז"ל. החיבור עסק בתחום היוחסין והכיל דרשות רבות. בתלמוד מובא כי בימי האמוראים החיבור נגנז. וכי היעדרותו השפיעה על חכמי התלמוד.
מהות החיבור, תוכנו והיקפו, היעלמותו והשפעת הדבר - אינם מפורשים בתלמוד, ובמפרשי התלמוד קיימים על כך ביאורים שונים ומגוונים. קו אחיד העולה מתוך כלל המפרשים מצביע על כך כי למרות שרב הנעלם בו על הגלוי, מדובר בחיבור ייחודי ובעל השפעה.
החיבור ותוכנו

בתלמוד לא מבואר מה היה תוכן החיבור, אלא רק מצוין שהכיל דרשות רבות על פסוקים מסוימים בספר דברי הימים. במפרשים נאמרו כמה אופנים למהות התוכן של החיבור:
לדעת רב עמרם גאון היה בו את פירוט הייחוס של כל משפחה - על סגניה, שריה, ראשיה, נביאיה, צדיקיה ובעלי התורה שבה, וכן פסוליה ופגומיה; ועל פי זה היו החכמים יודעים עם מי להינשא ולהשיא, וממי להתרחק. לדעתו אף ה"דרשות" שבו שהוזכרו בחז"ל, לא היו הן דרשות רגילות של חז"ל על התורה, אלא ”מדרש מעשה משפחות - מה עשו ומה היה ביניהם”.
לדעת רש"י הוא הכיל ברייתות שמפרשות את ספר דברי הימים לפי ייחוסי השבטים ומשפחותיהם, אך היו בו גם דרשות וטעמי תורה.
לדעת מפרשים רבים (על פי מקבילה בתלמוד ירושלמי) מדובר בדברי אגדה דרשניים (בעיקר אטיולוגיים) שנדרשו על שמות האישים המוזכרים בדברי הימים. מהם שציינו למקומות אחרים בספרות חז"ל שבהם צוינו דרשות כאלו על אישים המוזכרים בדברי הימים, ולדעתם באופן דומה היו שאר הדרשות שבספר יוחסין. רבי יהודה ליב אדל מבאר כי מטרת ספר יוחסין הייתה להכיל את כל המסרים והאמונות הנכונות שאותם רצו חז"ל להעביר לדורות הבאים, שאותם שזרו חז"ל עם שמות האנשים על מנת שייזכרו שמות האנשים עם המסרים השזורים בהם.
לדעת רבי יוסף חיים מבגדד ספר יוחסין הכיל ביאורים וסודות שעל ספר דברי הימים, שהם שימשו כהקדמות נשגבות בתורת הנגלה ותורת הנסתר לפירושים, דרשות וביאורי מעשיות בכל המקרא.
בכמה מקומות בספרות חז"ל מסופר על "מגילת יוחסין" שנמצאה בירושלים, ובה נשנו פסולי ייחוס ועוד פרטים נוספים. יש הסוברים כי היא ספר יוחסין המוזכר בתלמוד.
כמו כן נחלקו המפרשים באופן פרסומו:
בפשטות לשון התלמוד משתמע כי הועלה על הכתב, וכן פירשו רבי יהודה בן נתן ורבי יוסף חיים מבגדד והוסיפו כי אף על פי שבאותה התקופה עדיין לא נכתבה תורה שבעל פה, ספר יוחסין כן הועלה על הכתב.
רבי יחזקאל לנדא מפרש בדעת רש"י כי מחמת האיסור של "דברים שבעל פה אי אתה רשאי לכותבן" החיבור נשנה בעל פה ולא נכתב.
החיבור ותוכנו > כמות הדרשות בו

בתלמוד במסכת פסחים מובא:
אמר רמי בר רב יודא אמר רב מיום שנגנז ספר יוחסין תשש כחן של חכמים וכהה מאור עיניהם אמר מר זוטרא בין אצל לאצל טעינו ארבע מאה גמלי דדרשא
פירוש הדבר, כי על קטע מסוים בספר דברי הימים - המתחיל ב'אצל' ומסתיים ב'אצל', היה בספר יוחסין כמות דרשות שהצריכה 400 גמלי. המפרשים נחלקו מהו אותו קטע ומה הכוונה 'גמלי':
החיבור ותוכנו > כמות הדרשות בו > זיהוי הפסוקים בדברי הימים

"אָצֵל" היה דור תשיעי למיכה בן מריב בעל - בנו של יהונתן, והוא הוזכר עם בניו בשני פרקים סמוכים בדברי הימים:
בפרק ח': ”וּמוֹצָא הוֹלִיד אֶת בִּנְעָא, רָפָה בְנוֹ, אֶלְעָשָׂה בְנוֹ, אָצֵל בְּנוֹ. וּלְאָצֵל שִׁשָּׁה בָנִים, וְאֵלֶּה שְׁמוֹתָם: עַזְרִיקָם, בֹּכְרוּ וְיִשְׁמָעֵאל וּשְׁעַרְיָה וְעֹבַדְיָה וְחָנָן; כָּל אֵלֶּה בְּנֵי אָצַל”, ובפרק ט': ”וּמוֹצָא הוֹלִיד אֶת בִּנְעָא, וּרְפָיָה בְנוֹ, אֶלְעָשָׂה בְנוֹ, אָצֵל בְּנוֹ. וּלְאָצֵל שִׁשָּׁה בָנִים, וְאֵלֶּה שְׁמוֹתָם: עַזְרִיקָם, בֹּכְרוּ וְיִשְׁמָעֵאל וּשְׁעַרְיָה וְעֹבַדְיָה וְחָנָן; אֵלֶּה בְּנֵי אָצַל”. בתלמוד הוזכר הקטע העמוס בדרשות כמי שנסוב על המקרא ש"בין אצל לאצל", ונחלקו המפרשים בזיהוי המדויק של הפסוקים:
לדעת רש"י הדרשות נסובות על הפסוקים שבין האזכור הראשון בפרק ח' לאחרון שבפרק ט' (קרוב ל-50 פסוקים).
לדעת הערוך וכן לדעה א' אצל רבי אברהם בן הרמב"ם מדובר בפסוק בפרק ח' שפותח ב"ולאצל" ומסיים ב"בני אצל" (ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוק ל"ח).
לדעה ב' אצל רבי אברהם בן הרמב"ם מדובר בשני הפסוקים בפרק ח' שבהם מוזכר אצל (ספר דברי הימים א', פרק ח', פסוקים ל"ז–ל"ח).
החיבור ותוכנו > כמות הדרשות בו > ביאור ה'גמלי'

בפשטות לשון התלמוד, הכוונה על גמלים: שכמות הדרשות הכתובות על אותו הקטע הייתה כה גדולה עד כי היה צורך לגייס 400 גמלים לשאת את החומר הנכתב.
לדעת רבי יוסף חיים מבגדד הכוונה ל-400 לוחות עצים קטנים שהיו כותבים עליהם.
יש מי שהציעו לגרוס "גוילי", במשמעות של קלף לכתיבה.
על גודלו של החיבור ניתן לראות גם מדברי התלמוד במסכת פסחים, שם הובא שרבי שמלאי, שהיה דרשן ובעל אגדה בולט, ביקש מרבי יוחנן שישנה לו את ספר יוחסין. לאחר שענה לרבי יוחנן ואמר לו את עיר הולדתו - לוד - ואת עיר מגוריו - נהרדעא, אמר לו רבי יוחנן שאין מלמדים את בני לוד ונהרדעא את ספר יוחסין. אמנם לאחר דין ודברים הוא ניאות. רבי שמלאי ביקש ללמוד זאת בתוך שלושה חודשים, אך רבי יוחנן הבהיר לו שאין אפשרות כזו, שכן גודל החיבור הוא כה רב עד שאפילו ברוריה, אשתו של רבי מאיר ובתו של רבי חנינא בן תרדיון, שלמדה בכל יום שלוש מאות עניינים, לא הספיקו לה שלוש שנים בשביל ללמוד את כל ספר יוחסין.
לדעת רבי אברהם בן הרמב"ם כמות הדרשות המתוארת בספר יוחסין היא בלשון גוזמה. כך מופיע גם אצל רבי יואל לייב הלוי הרצוג. אמנם רבי יוסף חיים מבגדד מתקשה לקבל שהדבר נאמר בלשון גוזמה, ומנסה למזער את הכמות המתוארת.
היעלמות החיבור וההשפעה מכך

בתלמוד מצוין כי החיבור "נגנז", וכי כתוצאה מכך ”תשש כֹחן של חכמים וכהה מאור עיניהם”. רש"י מבאר כי החיבור השתכח במרוצת השנים, אך המהרש"א מבאר כי נגנז ממש. הוא מוסיף כי סיבת הגניזה הייתה מחמת שבדיקת היוחסין בפומבי סיכנה את העוסקים בה, שכן היו אנשים אלימים שיוחסיהם נפסלו בבדיקה והיו מוסגלים להרוג את העוסקים בכך, ולכן גנזו את החיבור והחלו ללמד אותו בעל פה מרב לתלמיד פעם או פעמיים בשבוע.
המפרשים אף נתנו ביאורים שונים לסיבת ההשפעה הכה מהותית כתוצאה מהיעלמות החיבור:
רב עמרם גאון מבאר את תשות הכוח ואת כהיית מאור העיניים שהיו לחכמים עם גניזת החיבור בכך שלא היו יודעים לברר עם מי ראוי להינשא, וכן שלא היו יודעים את ייחוסם העצמי שלהם, וחששו מיחסו השלילי של התלמוד למי שנושא אישה "שאינה הוגנת לו" שנגרם להם מחמת אי הכרת הייחוסין כיאות.
רש"י מבאר כי תשות הכוח הייתה משום שנעלמו מהם "טעמי תורה" שהיו בו.
רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס מבאר - בהתאם לשיטתו - כי לימודו בעל פה מדי שבוע פעם או פעמיים התיש את החכמים. את "מאור העיניים" של החכמים, שכהה, מזהה רבי שמואל אליעזר איידלס ככוח הנבואה, שנחלש משום שהחכמה שבבסיסו נחלשה ומשום הכלל התלמודי שהנבואה אינה שורה אלא על המיוחסים שבישראל.
רבי משה מיינשטרש מבאר כי הסמכות והשררה שניתנה ביד חכמים הייתה מכוח הייחוס שלהם, ומכיוון שעומעם הייחוס בהיעדר ספר יוחסין, הוחלש כוח החכמים. באופן דומה מבאר גם רבי מנשה קליין כי משום שאין השכינה שורה אלא על משפחות מיוחסות שבישראל, לכך כיוון שאבד הייחוס שלהם איבדו את השראת השכינה ואת האפשרות לכוון על ידי לטעמי תורה.
רבי יוסף חיים מבגדד מבאר כי תשות כוח החכמים הייתה משום שנחסרו מהם הביאורים והסודות שעל ספר דברי הימים שהיו כתובים ספר יוחסין, שהם שימשו כהקדמות בתורת הנגלה ותורת הנסתר לפירושים, דרשות וביאורי מעשיות בכל המקרא. את כהות הראייה הוא מבאר בכך שספר יוחסין היה הספר היחידי שהכיל את תורת הנגלה בתורה שבעל פה בכתב (שאר תורה שבעל פה נאסרה בכתיבה), ומשנגנז שוב ”לא היה להם לימוד ללמדו באור עיניהם מתוך הספר בתורה שבעל פה”.
רבי יהודה ליב אדל מבאר כי ההשפעה הדרמטית בהיעלמות החיבור היא משום שנקטעה דרך העברת המסרים והאמונות שאותם העמיסו חז"ל בשמות האנשים שבדברי הימים, ולכן ”תשש כחן של החכמים, ורפו בידם כל מה שקבלו מזולתם, וכהה גם כן מאור עיניהם להביט ולהשקיף אל הענינים אשר היו יכולים להמציא ולהוליד, מהדברים הקודמים, כנ"ל”.
ראו גם

מגילת סתרים