stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרמקופיאה
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה בריטית

עד 1617, תרופות ושיקויים שהיו בשימוש נפוץ, נמכרו בממלכת אנגליה על ידי מרפאים ובעלי מכולות שהיו שייכים לגילדת הפילפלנים. באותה השנה יצרו מרפאים גילדה נפרדת והוענקו להם זכויות, לפיהן, בין השאר, נאסר על בעלי מכולות להחזיק חומרי מרפא.
מאותה השנה, הכנת מרשמים הייתה קשורה ישירות במרפאים, והם נדרשו להכין את השיקויים באופן מדויק כפי שנכתב בפרמקופיאה שאושרה במאי 1618 על ידי מכללת הרופאים, ופקחים מטעם המכללה בדקו במשך החודשים הבאים את כלל בתי המרקחת של לונדון והשמידו כל תרופה שהוכנה בצורה לא אמינה. אותה הפרמקופיאה הרשמית הראשונה של לונדון התבססה בעיקר על עבודותיהם של מזוא וניקולאוס מסלרנו (Mezue and Nicolaus de Salerno). נמצאו בה טעויות רבות, שבעקבותיהם היא נגנזה והמהדורה המתוקנת יצאה רק בדצמבר הבא.
באותו הזמן, תרופות ושיקויים הוכנו מ־20 עד 70 ואף יותר מרכיבים, והרבה תרופות מרפא הוכנו מאותם מרכיבים שנחשבו לבעלי השפעה שונה בהתאם למקור או התנאים בהם נאספו. כך לדוגמה, עיני סרטן (כלומר, אבני כיבה), פנינים, צדפות, קונכיות ואלמוגים היו אמורים להיות בעלי תכונות מרפא שונות. מרכיבים אחרים בנוסחאות הללו היו הפרשות בני אדם, כלבים, עכברים, אווזים וחיות אחרות, גולגולות האדם וטחב עליהן, גורים עיוורים, שלשולים וכדומה.
המהדורות של 1621, 1632, 1639, 1677 לא כללו שינויים משמעותיים. רק במהדורה של 1721, תחת חסותו של הנס סלואן, נכללו שינויים רציניים, כגון השמטת התרופות הרבות שנמצאו מגוחכות, עם זאת, נשארו כ"תרופות" צואת כלבים, שלשולים וטחב הגולגולת. כמו כן, לשמות התרופות הרשמיות נוספו שמות בוטניים, המים המזוקקים אוחדו לתקן אחיד, מהרשימות הוסרו אלכוהוליים ממותקים – ליקרים שנחשבו לעוזרים בבעיות לב, רכז שקדים וחומרים אחרים – שלא נחשבו לתרופות בלונדון אך עדיין היו באופנה במקומות אחרים. במהדורה מ־1746 נכללו רק התרופות שקיבלו רוב קולות בוועדת הפרמקופיאה, ולאלו נוספה רשימת התרופות היעילות ביותר. נעשה ניסיון לפשט עוד את ההכנות הישנות על ידי השמטת מרכיבים מיותרים. במהדורת 1788 אף הוגברה נטייה זו, ונמחקו תרופות מורכבות ביותר אשר שמשו את המרפאים כבסיס יותר מאלפיים שנים, וכמה תרופות שנחשבו למסוכנות בפרמקופיאת 1765 הוחזרו לרשימות. בשנת 1809 התקבלה לשימוש הנומנקלטורה הצרפתית לחומרים כימיים וב־1815 הונפקו הרישומים המעודכנים שלה. המהדורות הבאות הודפסו ב־1824, 1836 וב־1851.
הפרמקופיאה הראשונה של אדינבורו הודפסה ב־1699 והאחרונה ב־1841.
הפרמקופיאה הראשונה של דבלין הודפסה בשנת 1807 והאחרונה ב־1850.
הרשומות הכלולות בשלושתן לא היו אחידות, דבר שגרם לאי נחת וסכנות רבות לציבור הרחב, כאשר תמיסות חזקות כמו החומצה הציאנית המדוללת נרשמו כמועילות על ידי מדינה אחת ובוטלו לפי פרמקופיאה של מדינה אחרת באי הבריטי הסמיך צו רפואי של 1858 את המועצה הרפואית הכללית לפרסם ספר המכיל רשימה בלטינית של תרופות ותרכובות שיקרא פרמקופיאה הבריטית (en:British Pharmacopoeia), אשר יהיה תחליף ברחבי בריטניה ואירלנד עבור הפרמקופיאות הנפרדות. הפרמקופיאה הראשונה באנגלית פורסמה ב־1864 אך יצרה אכזבה בקרב כימאיים ורופאים, כך שהמועצה פרסמה מהדורה מתוקנת ב־1867. חוסר שביעות הרצון נבע, כנראה, מכך שרוב כותבי הפרמקופיאה לא היו רוקחים בעצמם ובמקום סוגי הכנות התייחסו יותר לשיטות ייצור התרופות.
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה גרמנית

פרט לפרמקופיאה האירופאית ישנן 2 פרמקופיאות גרמניות:DAB:Deutsches Arzneibuch המרכזת את רוב התרופות ו־HAB:Homöopathisches Arzneibuch המגדירה דרישות ההכנה לחומרים הומאופתיים.
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה דנית

ב-1658 פורמולאר ראשון של ממלכת דנמרק בשם דיספנסאטוריום של קופנהגן (Dispensatorium Hafniese) שכלל אופני הכנה של 636 תרופות וכ-800 דברים מרפאים הופיע כתוצאה של עבודה משותפת של הפרופסורים של הפקולטה לרפואה באוניברסיטת קופנהגן שעיקר העבודה נעשתה על ידי תומאס ברתולין שגם היה רשום על השער של הפורמולאר ותחילה היה מחייב רק כלפי בתי מרקחת של העיר קופנהגן בלבד שלזמן פרסומו היו שלוש במספר ושנה אחרי התרחבו לארבע ברחבי העיר. כלל בתי המרקחת של דנמרק חוייבו להשתמש בו רק בעקבות פרסום הפקודה הרפואית ב-1672. בפועל הפורמולאר היה ברובו העתק של פרמקופיאה של העיר אאוגסבורג שהודפסה ב-1640.
הפרמקופיאה הדנית המעודכנת ושאיננה מבוססת פרמקופיאות אחרות (Pharmacopoeia Danica) הודפסה ב-1772 על ידי הוועדה הרפואית (Collegium Medicum) שהוקמה עוד ב-1740 לצורך כך אז תחת שם המועצה הלאומית לבריאות (National Board of Health). לפרמקופיאה הזו היו 9 מהדורות בשנים: 1805, 1840, 1850, 1868, 1893 (הראשונה שהודפסה בשפה הדנית ולא בלטינית ובין הפרמקופאיות הראשונות שתיארו גלולות כצורת מתן תרופות), 1907, 1933 ו-1948.
ב-1963 יחד עם מדינות נורדיות אחרות הוציאה פרמקופיאה נורדית  (Pharmacopoea Nordica) ולאחר הצטרפות דנמרק לאיחוד האירופי ב-1973 הצטרפה לעבודת הפרמקופיאה האירופאית ב-1978.
כמו כן, בדנמרק פורסמו פרמקופאיות לסוגי אוכלוסיה ומקומות מסויימים: פרמקופיאה לבתי חולים, פרמקופיאה לעניים (Pharmacopoea Pauperum), פרמקופיאה צבאית (Pharmacopoea militaris) ואף פורמולארים לבתי מרקחת להכנת תרופות במקום (האחרון בעיקר בשביל שימשיכו להוות תחרות לתעשייה הפארמצבטית).
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה יפנית

הפרמקופיאה הראשונה ביפן על בסיס הפרמקופיאה הגרמנית פורסמה ב־7 ביולי 1886 ביפנית ולטינית בעקבות הוראתו של שר הפנים מצוקטה מאסיושי מ־1880, אך נהייתה רשמית רק שנה מאוחר יותר. המהדורה השנייה פורסמה ב־1891, גם היא בשתי השפות (במהדורה השנייה השמות הלטיניים עברו התאמה לכתיב גרמני־אוסטרי). המהדורה השלישית עודכנה ונכתבה במשך 7 שנים – מ־1900 עד 1907 ולא הייתה לה גרסה לטינית. כעת היא מופקת כל חמש שנים וב 2011 פורסמה המהדורה ה־16 (ביפנית ואנגלית).
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה פולנית

הפרמקופיאה הפולנית הראשונה נכתבה ב־1665 תחת שם Dispensatorium Gedanensae. לאחר מכן ב־1683 נכתבה Dispensatorium Pharmakopea Cracoviensi בקרקוב. מאז 1817 נקראת פרמקופאה פולנית (Farmakopea Polska), אף על פי שלפרמקופיאה הזאת היה גם שם נוסף: פרמקופיאה של מלך פולני Pharmacopea Regni Poloniae (אף על פי שבפועל שליט פולין היה מלך רוסיה, לו גם ייחסו את התואר של המלך הפולני). פרמקופיאה של מדינת פולין (ה־שנייה לפי המספור) הופיעה ב־1937 והודפסה מחדש ב־1946, מאז הגיעה למהדורה השמינית בשנת 2008.
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה רוסית

לראשונה פורסמה ב־1778 תחת השם «Pharmacopoea Rossica», המהדורה השנייה – ב־1871. מאז עד המהפכה הבולשביקית יצאו עוד 4 מהדורות ב־1880, 1891, 1902 ו־1910. הפרמקופיאה הראשונה של ברית המועצות הודפסה ב־1925 ועד פירוק ברית המועצות הודפסו 5 מהדורות. המהדורה הראשונה והאחרונה של רוסיה המודרנית ראתה אור בשנת 2008.
היסטוריה > פרמקופיאות של מדינות שונות > פרמקופיאה אמריקאית

הפרמקופיאה האמריקאית מורכבת משני חלקים – הפרמקופיאה עצמה (United States Pharmacopeia) והפורמולאר הלאומי (en:National Formulary) שמהווה גם סוג של סל קליטה, מכיוון שחומרים לא רשומים בו עלולים לעלות יותר לדורשי התרופה. על כתיבת הפרמקופיאה הוחלט בפגישת 11 הרופאים הבחירים בבניין הקפיטול ב־1 בינואר 1820 והמהדורה הראשונה שלה יצאה לאור ב־15 בדצמבר אותה השנה. תחילה היו רשומים בה מתכונים להכנת תרופות ועם הזמן היא הפכה לאוסף נהלים לקביעת זיהוי ואיכות של מרכיבי תרופות על ידי בדיקות מתאימות. מ־1820 עד 1942 היא הודפסה פעם ב־10 שנים, עד שנת 2000 – כל חמש שנים, ומ־2002 כל שנה יוצאת מהדורה חדשה.
הפורמולאר הלאומי התחיל להתפרסם על ידי האיגוד הפרמצבטי האמריקאי (en:American Pharmaceutical Association) מ־1888 תחת שם (The National Formulary of Unoficinal Preparations) וב־1975 נרכש על ידי הפרמקופיאה.
להבדיל משאר הפרמקופיאות השימושיות לאמריקאית אין תוקף של חוק אך היא הוכרה בחוק פדרלי על ניקיון המזון והתרופות מ־1906 (:en:Pure Food and Drug Act) ועל ידי חוק הפדרלי למזון, תרופות וקוסמטיקה (:en:Federal Food, Drug, and Cosmetic Act) מ־1938.
היסטוריה > פרמקופיאה מאוחדת

גלובליזציה גורמת לצורך בדרישות אחידות בהכנת תרופות, כדי להקטין סיכון לטעויות כאשר מרשם מונפק לחולה במדינה אחרת מזו שבה הוא נכתב. ניסיונות לקבוע בסיס שעליו יכולה להתפרסם פרמקופיאה בינלאומית נעשו על ידי כנסי רוקחים וכנסים רפואיים בינלאומיים, אך בשל הגישה הלאומית וניסיון לכלול יותר מדי תרופות ללא הצלחה.
התקדמות מסוימת נצפית תחת הארגון ICH (The International Conference on Harmonisation of Technical Requirements for Registration of Pharmaceuticals for Human Use:www.ich.org), ארגון תלת אזורי המייצג את רשויות הפיקוח של האיחוד האירופי, יפן וארצות הברית. נציגי שלושת האזורים נפגשו פעמיים בשנה מאז 1990 בקבוצת דיון על פרמקופיאה על מנת לנסות ולפעול "הרמוניזציה מסוכמת". מונוגרפים מסוימים מוצעים לתהליך ואם הנ"ל מתקבלים דרך שלבי ביקורת והתייעצות מובילה לקבלת מונוגרף משותף המספק אוסף משותף של בדיקות ומפרטים עבור חומר מסוים.
ניתן למצוא מסמך מסכם לפעילותם בתחום האיכות בהערת השוליים כאן.
היסטוריה > פרמקופיאה – הסטאטוס בישראל

לישראל אין פרמקופיאה משלה.
בראשית הדרך, על פי החוק המנדטורי, נקבע שבישראל יהיו תקפות שתי פרמקופיאות. ב 1921 – בפקודת הרוקחים הראשונה של ארץ ישראל, נקבע שהפרמקופיאה התקיפה בארץ היא הבריטית והצרפתית. עם השנים כאשר נמצא שיש הבדלים בין השתים, עלתה ב־1980 הצעת חוק על פיה הפרמקופיאה הרשמית בישראל הייתה אמורה להיות הפרמקופיאה האירופית. . אלא שבסופו של דבר נקבע כי כל בית מרקחת מחויב להחזיק עותק של האקסטרה פרמקופיאה שפורסמה על ידי החברה המלכותית הרוקחית הבריטית. הדרישה עוגנה בתקנות פתיחת בית מרקחת בישראל בסעיף21.
לאור זאת, נכון להיום חובה על כל בית מרקחת בישראל להחזיק עותק מודפס או דיגיטלי של האקסטרה פרמקופיאה מרטינדייל , כמו כן כל הכנה רוקחית צריכה להציג אסמכתא מהפרמקופיאה שעליה הסתמכה בבנית הפורמולה וזאת על פי נוהל 132 של משרד הבריאות.
מבנה

פרמקופיאות נבדלות באופן חלוקה לנושאים.
מבנה > פרמקופיאה אמריקאית

פרמקופיאה אמריקאית היא בעצם איחוד של פרמקופיאה עצמה והפורמולאר הלאומי (NF). לפי כך, כל מונוגרף של הרכבי תרופות שנמצאו בטוחות ויעילות מופרדים לפי החלוקה ההיסטורית. כמו כן, פרט למבוא, הערות כלליות ומילון מונחים, ישנו פרק של בדיקות כלליות בו תת־סעיפים של בדיקות פיזיות, כימיות ומיקרוביולוגיות, פרקי מגיבים המשמשים לבדיקות הכימיות, טבלאות הנדרשות, תוספי תזונה וקולונות לכרומטוגרפיה.
מבנה > פרמקופיאה אירופית

פרמקופיאה אירופית מופיעה בשלוש שפות: אנגלית, צרפתית וספרדית. מופיעים בה הפרקים הבאים: מבוא, הערות כלליות, שיטות האנליזה, חומרים ומכלי אריזה, מגיבים, טקסטים ומונוגרפים כלליים, צורות מינון, חיסונים, תגובות חיסוניות, תרופות המכילות חומרים רדיואקטיביים, דברים הקשורים בתפירה רפואית, צמחי מרפא, חומרים הומאופתיים, מונוגרפים של הרכבי תרופות ואינדקס.
הערות שוליים

↑  Index of World Pharmacopoeias and Pharmacopoeial authorities, www.who.int (באנגלית)
↑  ארגון הבריאות העולמי (WHO), סקירת פרמקופיאות בעולם - מפגש בינלאומי של פרמקופיאות בעולם - ג'נבה - 29.2.2012-2.3.2012, באתר WHO, ‏2013
↑  Poul R. Kruse "The History of the Danish Pharmacopoeias", Publication of The International Society for the History of Pharmacy
↑  Full text of "The Pharmacopoeia of Japan"
↑  קווים מנחים לאיכות מטעם המועצה הבינלאומית להרמוניזציה של דרישות טכניות ורוקחיות לשימוש בבני אדם., באתר The International Council for Harmonisation (ICH), ‏2012
↑  הצעת חוק 457,, באתר כנסת ישראל, ‏28.5.1980
↑  שר הבריאות, אליעזר שוסטק, תקנות הרוקחים (תנאי פתיחה וניהול של בתי מרקחת וחדרי תרופות) 1982, באתר משרד הבריאות, ‏28.1.1982
↑  Martindale: The Complete Drug Reference, Pharmaceutical Press (באנגלית בריטית)
↑  אגף הרוקחות, נוהל 132: תנאי הכנה נאותים בבתי מרקחת להכנות פשוטות ובינוניות לא סטריליות., באתר משרד הבריאות, ‏3.1.2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541287605171  BnF: cb12225846x (data)  GND: 4003114-7  LCCN: sh85100601  NDL: 00574190  NKC: ph122517
Doomguy

| --- | --- |

הדמות כפי שהופיעה במשחק דום הנצחי
 סוג:  גיבור
 הוצאה לאור:  id Software, Bethesda Softworks
 הופעה ראשונה:  דום (1993)
 הופעה אחרונה:  דום הנצחי
 יוצרים:  ג'ון רומרו
 דיבוב:  מתיו ווטרסון (דום הנצחי) ג'ייסון א. קליי (דום הנצחי: האלים העתיקים - חלק 2)
 מידע
 שם אמיתי:  לא ידוע
 כינויים:  Doom Marine ("הנחת"), Doom Slayer Hellwalker
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אדם
 מין:  זכר
 מקצוע:  נחת חלל, אביר במסדר אבירים
 נטייה:  תוהו טוב (Chaotic Good)
 מומחיות:  לחימה
 כוחות:  לפני DOOM 2016: ללא כוחות על, אך בעל כוח פיזי רב, סיבולת יוצאת מן הכלל ומיומנות בשימוש במגוון כלי נשק. לאחר DOOM 2016: כוח, סיבולת וזריזות מעבר לגבול היכולת האנושית, עמידות מוגברת בפני פגיעות, יכולת שליטה באנרגיית "ארג'נט".
 כלי נשק:  רבים, וביניהם: מסור שרשרת, רובה ציד, רובה ציד דו-קני, מקלע גאטלינג דמוי מיניגאן, רובה פלזמה, ותותח "BFG9000".
 כלי רכב:  ספינת חלל בשם "Fortress of Doom".
 חבר לשעבר בקבוצה:  מסדר האבירים Night Sentinels
 דמויות קשורות
 משפחה:  אישה ששמה אינו ידוע (נהרגה) ילד ששמו אינו ידוע (נהרג) ארנבת מחמד בשם דייזי (נהרגה)
 אויבים:  שדים מהגיהנום ח'אן מאיקר אדון האופל (השטן)
Doomguy (בתרגום חופשי: "איש האבדון" או "הבחור מדום") הוא הכינוי הנפוץ לדמות הראשית בסדרת משחקי Doom שפותחה על ידי id Software. הדמות, ששמה המלא ופרטי הרקע שלה לא ידועים לשחקן, הופיעה לראשונה במשחק דום משנת 1993, ומאז הופיעה גם ביתר משחקי הסדרה, אם כי לעיתים תחת שמות שונים (Doom Marine - הנחת מדום, Doom Slayer - דום סלייר, ועוד) ומראה חיצוני אחר.
דמותו של Doomguy מתוארת כנחת חלל הלבוש בשכפ"ץ בצבע ירוק, ולעיתים גם בקסדה המסתירה את פניו, הנשלח לרוב להציל את סביבתו מפני פלישה של זומבים, מפלצות ושדים שהגיעו מהגיהנום. עד לכותר "דום הנצחי" שיצא בשנת 2020, תואר Doomguy כ"פרוטוגוניסט שקט" - דמות שאינה מדברת כלל לאורך המשחק. הדמות זכתה לפופולריות רבה ואף הופיעה במספר משחקים נוספים מבית id Software, וביניהם Quake 3 ו-Quake Champions.
יצירת הדמות

זמן קצר לאחר יציאת המשחק הראשון בסדרה, נשאל ג'ון רומרו, אחד ממייסדי איד ואחד מאנשי המפתח שעמדו מאחורי המשחק, לגבי שמו המלא וסיפור הרקע של Doomguy (אליו התייחס רומרו בזמנו בפשטות כ"הנחת"). כתשובה, הסביר רומרו ש"לנחת מעולם לא היה שם, כיוון שהוא אמור להיות אתה!".
שנים רבות מאוחר יותר, בשנת 2014, פרסם רומרו בערוץ הטוויטר שלו מספר טיוטות עיצוב של הדמות מהשנים שקדמו לפיתוח המשחק הראשון, לרבות דגם של נחת החלל העשוי מחימר. כמו כן, רומרו אישר כי דמותו של הנחת כפי שצוירה על גבי עטיפת המשחק הראשון, צוירה בהשראת דמותו שלו עצמו.
על פי "התנ"ך של דום", מסמך עיצובי שנכתב על ידי טום הול (אף הוא אחד מאנשי המפתח באיד שעבדו על פיתוח המשחק הראשון), הועלו מספר הצעות ורעיונות לגבי דמויות במשחק. הדמות מהמסמך העיצובי שדמתה הכי הרבה ל-Doomguy המוכר מהמשחק הסופי, הייתה דמות ששמה היה Buddy Dacote, כאשר Dacote מציין ראשי תיבות של Dies at conclusion of this episode - רמז לכך שהיא עתידה להיהרג בסוף אחד הפרקים במשחק. במשחק הסופי, הנחת כמעט ונהרג על ידי הבוס הראשון במשחק, אך מצליח להינצל, בשונה מאב הטיפוס שהגה הול.
בשלב יותר מאוחר, רומרו והול אישרו ש-Doomguy כפי שהופיע בשני המשחקים הראשונים הוא צאצא של בילי בלייז, גיבור משחקי קומנדר קין, ובילי בלייז הוא בעצמו נכדו של ויליאם "בי.ג'יי." בלאזקוביץ' מהמשחק הקודם אותו פיתחה איד לפני דום - Wolfenstein 3D, "הטירה הנאצית".
הוגו מרטין, הבמאי של דום הנצחי, ציין כי בשלב מסוים נשקלה הכנסת דמות Doomguy ממין נקבה, אך הרעיון נזנח עקב המאמץ שהיה צריך להשקיע במהלך עבודת הפיתוח.
ביוגרפיה בדיונית

ביוגרפיה זו מתבססת על הקאנון ה"רשמי" של משחקי דום, מאז יציאת דום 2016 לאור, הכורכת את שלושת המשחקים הישנים - דום, דום 2 ודום 64 - יחד עם קורותיה של הדמות מאז אירועי דום 2016.
ביוגרפיה בדיונית > במשחקים הקלאסיים (דום, דום II: גיהנום על כדור הארץ, דום 64)

במשחק הראשון בסדרה, השחקן נכנס לנעליו של נחת חלל אלמוני, אשר הוגלה למאדים לאחר שתקף קצין בכיר אשר פקד עליו להרוג אזרחים לא חמושים, ונאלץ למצוא תעסוקה בחברת איגוד התעופה והחלל (The Union Aerospace Corporation) – תאגיד צבאי-תעשייתי המבצע ניסויים סודיים בטלפורטציה בין הירחים של מאדים, פובוס ודימוס. באחד הימים, עקב תקלה במתקני החברה, יצורים מהגיהנום מגיחים דרך שערי הטלפורטציה. תגובת ההגנה של יחידות האבטחה לא מצליחה לעצור את הפלישה, ובמהרה השדים משתלטים על הבסיסים הצבאיים; כל אנשי הצוותים בבסיסים נהרגים או הופכים לזומבים. באותו הזמן, דימוס נעלם לגמרי. צוות של חברת איגוד החלל נשלח ממאדים לפובוס כדי לחקור את המקרה, אבל תוך זמן קצר ניתק עמו הקשר. חברי הצוות, למעט שורד אחד בודד – הנחת, מצאו כולם את מותם. עד מהרה הנחת מפלס את דרכו בין השדים והמפלצות, מצליח להגיע לגיהנום, לחסל את השד שאחראי לפלישה - שד ענק בדמות עכביש - ולחזור לכדור הארץ. עם זאת, מגלה הנחת כי השדים פלשו גם לשם, טבחו במיליארדי בני אדם, וביניהם גם אשתו, בנו, וארנבת המחמד שלו, דייזי. הנחת ממשיך ללחום בשדים, גם בכדור הארץ וגם בגיהנום, עד שהוא מוצא את השד הגדול ביותר שפגש עד כה, שד מפלצתי ענק דמוי בפומט המכונה "איקונין החטא" (Icon of Sin).
לאחר שהציל את כדור הארץ, משוחרר הנחת משירותו הצבאי, אך לאחר מספר שנים נקרא שוב לפעולה עקב פלישת שדים נוספת לתחנת חלל. הנחת מצליח לגבור על הפלישה ומבין שעליו להיכנס שוב אל הגיהנום על מנת לעצור את הפלישה אחת ולתמיד. בגיהנום, פוגש הנחת ב"אם כל השדים" ומביס אותה. אך אחותה, שדה בשם Resurrector, מבקשת לנקום את דמה ומשגרת אותו אל כדור הארץ על מנת להביס אותו שם, ולאחר מכן לשלוח שוב את צבא השדים לכדור הארץ. הנחת בסופו של דבר מביס אותה, ולאחר מכן מחליט להישאר בגיהנום על מנת למנוע מקרה של פלישה עתידית.
ביוגרפיה בדיונית > בין דום 64 לאתחול מ-2016

בשלב מסוים, מצא הנחת את עצמו במימד בשם "ארג'נט דינור", שם נלכד בידי חיילים והובא למשפט אצל כוהני המימד. ניכר כי השהייה הממושכת בגיהנום ערערה את שפיותו, כיוון שלאורך זמן זה הנחת נראה ממלמל ללא הפסקה על השדים, וכן את המילים "לקרוע ולרטש". הכוהנים מחליטים לבחון אותו בזירת קרב במהלכה יאלץ להתמודד עם הלוחמים הקשוחים ביותר של המימד והנחת מצליח להביס את כולם. כוחו יוצא הדופן של הנחת מעורר את תשומת ליבם של המאיקרים - ישויות דמויות מלאכים המפקחות על המימד - ובהחלטת המנהיגה, הח'אן מאיקר, מחליטים הכוהנים לגייסו לשורות צבאם, ומאמנים אותו על מנת שיעזור להפיץ את תורת המאיקרים. זמן קצר לאחר מכן צבא הגיהנום פולש למימד ארג'נט ובמהלך המלחמה, מחליט המלך נוביק, מלך ארג'נט דינור, לגייס אותו למסדר דמוי מסדר אבירים בשם "Night Sentinels".
בעיצומה של המלחמה פולש למימד ארג'נט טיטאן, שד ענקי ורב-עוצמה הנמצא סמוך לראש היררכיית השדים. דמות מסתורית בשם "שרפים" מציעה לו עזרה, במהלכה הוענקו לו כוחות על-אנושיים אשר סייעו לו לאחוז בנשק האולטימטיבי של מסדר הסנטינלים - חרב עשויה אנרגיית ארג'נט בשם "להב כור המצרף" (Crucible). בעזרת כוחותיו מביס הנחת את הטיטאן, ובעקבות כך זוכה למעמד של גיבור נערץ המכונה בפי כל - Doom Slayer, "דום סלייר".
תחת הנהגתו, מוביל הדום סלייר את הסנטינלים לקרבות רבים בתוך הגיהנום כנגד השדים השורצים בו, ומנצח אותם בכל הזדמנות, ובכך מאפשר לח'אן מאיקר לבנות בהסתר מפעלי ענק בהם נשמות שמגיעות לגיהנום הופכות לאנרגיית ארג'נט תוך כדי כריתת ברית עם השטן - "אדון האופל" שליט הגיהנום. לאחר שבגידתם של המאיקרים נחשפת, מחליט הסלייר להישאר בצד של הסנטינלים, כנגד המאיקרים. בקרב האחרון שמתנהל בין מימד ארג'נט לבין הגיהנום, מחליטים כוהני ארג'נט לעבור לצידה של הח'אן מאיקר, וכתוצאה מכך חלק נכבד מהמימד "נבלע" בגיהנום ונקטלים כל הסנטינלים, למעט הסלייר וסנטינל נוסף בשם ואלן שנודה מהמסדר בגין כריתת ברית עם השדים, שתאפשר לו להחיות את בנו המת.
הזעם של הסלייר מוביל אותו שוב אל הגיהנום להילחם בשדים בכל הכוח שנותר לו. בשלב מסוים הוא פוגש בטיטאן אחר, ומביס גם אותו. השדים, שיראים מפניו ואינם מצליחים להביס אותו פנים אל פנים, מחליטים להערים עליו ומפתים אותו לעבר מקדש הנמצא באזור "קאדינגיר סנקטום" שבגיהנום. שם, גוברים עליו השדים וכולאים אותו בתוך סרקופג, שם יישאר במשך זמן רב, עד שיימצא בידי צוות המחקר של "איגוד התעופה והחלל".
ביוגרפיה בדיונית > דום (2016)

בתחילת המשחק, הסלייר מתעורר מתרדמתו ומוצא מהסרקופג בו היה קבור, כשהוא מגלה שהוא נמצא על בסיס צבאי השייך ל"איגוד התעופה והחלל" על כוכב מאדים, וששדים מהגיהנום פלשו לבסיס. עד מהרה יוצר איתו קשר מדען בשם סמואל היידן, המצייד את החליפה שלו בממשק תקשורת עם בינה מלאכותית בשם "VEGA", ומנסה לנצל את הסלייר שיגן על המתקן, אבל הסלייר מתעלם מהוראותיו ויוצא למסע לסגור את השער לגיהנום ולהרוג כל שד מהגיהנום שיעמוד בדרכו. השחקן מגלה כי ראש צוות המחקר במתקן, אוליביה פירס, חברה בכת שטנית שמטרתה לשחרר את השדים מהגיהנום אל פני האדמה. השחקן רודף אחרי אוליביה אל מגדל הארג'נט ובראש המגדל היא משליכה את עצמה לתוכו וגורמת לשער הגיהנום להיפתח עוד יותר ובכך לוכדת את הסלייר בגיהנום.
לאחר שהסלייר חוזר חזרה למאדים, הוא מגלה כי מגדל הארג'נט ניזוק ללא תקנה וכי השער לא יכול להיסגר על ידי המתקנים שבמאדים. לפיכך הסלייר צריך לגלות את המקום בו התחילה הפלישה, שהוא מתקן "לזרוס" הסודי של אוליביה, ובכך לחזור לגיהנום שנית ולעצור את הפלישה. לאחר מסע הרה סכנות בהם הוא משיג מחדש את פגיון "כור המצרף", הדומה לנשק אשר שימש אותו קודם לכן, מצליח הסלייר לאתר את אוליביה במעמקי אותו האזור בארג'נט דינור שנבלע בגיהנום לפני שנים רבות. אוליביה הופכת לשד מפלצתי ונורא בדמות עכביש, ולאחר שהוא מצליח להביס את השד, הוא משוגר חזרה על ידי סמואל היידן שכולא אותו במקום לא ידוע למשך זמן מה.
ביוגרפיה בדיונית > דום הנצחי

בתחילת המשחק, הסלייר חוזר לאחר תקופת מה אל חללית שנבנתה במיוחד עבורו - "מבצר האבדון", הנשלטת על ידי הבינה המלאכותית VEGA. בעזרתה, מגלה הסלייר כי השדים פלשו שוב אל כדור הארץ וזרעו בו הרס וחורבן. הוא מגלה כי על מנת לעצור את הפלישה, עליו לקטול את ארבעת "כוהני הגיהנום" - אותם הכוהנים ששירתו את מימד ארג'נט ובגדו בו על מנת לשרת את הח'אן מאיקר. מסע החיפוש שלו מוביל אותו למסע בין-ממדי הכולל את כדור הארץ, הגיהנום וארג'נט דינור. לאחר חיסולו של הכוהן האחרון, מגלה הסלייר כי הח'אן מאיקר מתכוונת לשסות טיטאן נוסף בכדור הארץ - שד מפלצתי דמוי בפומט המכונה (בדומה לבוס האחרון בדום II) "איקונין החטא". הנחת מגלה כי כדי ללחום בשד זה, עליו לחזור שוב אל מימד "ארג'נט דינור", ולהשיב משם את "להב כור המצרף" הישן שלו מגופת הטיטאן הראשון אותו חיסל. הנחת בסופו של דבר מגיע אל מימד הבית של המאיקרים - אורדאק (Urdak), שמכונה "גן עדן" על ידי יושבי מימד ארג'נט - שם הוא מוצא את הח'אן מאיקר יחד עם עושי דברה, ומסכל את הטקס הפולחני שיעניק למאיקרים שליטה על "איקונין החטא". סיכול הטקס מוציא את הטיטאן מכלל שליטה, וזה זורע הרס וחורבן באורדאק ופונה אל כדור הארץ במטרה להחריבו. בזמן שהנחת מנסה למצוא דרך לחזור מאורדאק אל כדור הארץ, הח'אן מאיקר מנסה לעצור אותו, אך הוא נלחם בה ומביס אותה. השחקן חוזר לכדור הארץ כדי להתעמת עם "איקונין החטא", אותו הוא מחסל על ידי תקיעת "להב כור המצרף" במוחו החשוף.
בחבילת ההרחבה "האלים העתיקים - חלק 1", מגלה הנחת כי מותה של הח'אן מאיקר "שבר" את הברית בין מימד גן עדן (אורדאק) לבין הגיהנום ואיפשר לצבא הגיהנום לכבוש באין מפריע את ממלכת גן עדן והחשש הוא שמשם הם יוכלו להשתלט גם על עולמות אחרים באותה הקלות. כדי לסכל את התוכנית, עליו למצוא מחדש את "שרפים". לאחר שהוא מוצא את "שרפים" - ששמו האמיתי סאמור מאיקר - הוא מתבקש לחלץ עבור סאמור את כדור אנרגיית החיים של ישות מסתורית בשם "האב". הנחת מחליט במקום זאת לחלץ את כדור אנרגיית החיים של השטן על מנת שיוכל ללחום בו ולהרוג אותו, דבר שאכן קורה במהלך עלילת ההרחבה השנייה, "האלים העתיקים - חלק 2". במהלך הקרב הסופי ביניהם, מגלה השטן כי הוא היה אחראי, בעקיפין, להפיכתו של הנחת ל"דום סלייר". הנחת מצליח להביס ולחסל את השטן, ועם מותו מושמדים כל יצירי כפיו, אך עם זאת מגלה כי גם הוא שותף לגורל זה, מאבד את כוחותיו, ונקבר על ידי קבוצה של מאיקארים בסרקופג דומה לסרקופג ממנו התעורר במשחק הקודם.
הופעה במדיות אחרות > דמויות קשורות > נחת החלל מהמשחק Doom 3

במשחק דום 3, שיצא לאור ב-2004 כמעין אתחול לסדרת המשחקים, השחקן שוב מגלם את דמותו של נחת חלל אלמוני המגיע אל תחנת חלל צבאית מאוישת במאדים הנקראת "Mars City". פרט לכך שדרגתו הצבאית היא קורפורל (רב"ט), ושהרקע להגעתו למאדים הוא הדרישה להחליף חייל אחר בשם רב"ט אלן שנאלץ לחזור לכדור הארץ, דבר אינו ידוע על סיפור הרקע שלו. מפקדו האישי הוא סרג'נט (אנ') (מקביל לסמל) בשם קלי, שנותן לו את פקודותיו גם לאחר פלישת השדים אל תחנת החלל, ולאורך המשחק, פונה אליו קלי כ"נחת" (Marine) במקום בשמו הפרטי. הנחת אינו מדבר כלל במהלך המשחק, בדומה לשני המשחקים הקודמים.
במהלך הפלישה, מגלה הנחת כי בין אנשי הצוות של תחנת החלל ישנו בוגד - מדען בשם ד"ר מלקולם בטרוגר - שמשתף פעולה עם השדים והוא זה שבעצם גרם לפלישתם לתחנת החלל. לאחר שהנחת נלכד בגיהנום על ידי בטרוגר, הוא מצליח לחלץ את עצמו משם ותוך כדי כך משיג נשק מסתורי בדמות קובייה מכושפת המאכסנת בתוכה דיבוקים של נשמות, המסייעת לו ללחום באויביו. באמצעות נשק זה מצליח הנחת להילחם ב"סייבר-שד" השומר על הפורטל מהגיהנום למאדים, ולעצור את הפלישה.
המדריך למשתמש של Doom 3: BFG Edition, הגרסה המחודשת למשחק שיצאה ב-2012, רומז כי דמותו של הנחת מדום 3 היא אותה הדמות שהופיעה במשך כל המשחקים, לרבות המשחקים הקלאסיים, תוכני הבונוס, וחבילות ההרחבה, דבר הנראה כסתירה לאירועי המשחקים המאוחרים יותר, שקושרים את גיבור המשחקים דווקא לדמות שהופיעה במשחקים הקלאסיים. עם זאת, מציין המדריך למשתמש כי הדמות עברה מספר הרפתקאות דומות, כך שייתכן שמדובר ביקום אלטרנטיבי, או פשוט כסיפור מחדש של עלילת המשחק הראשון.
הופעה במדיות אחרות > דמויות קשורות > נחת החלל מהמשחק Doom 3: Resurrction of Evil

בחבילת ההרחבה Resurrction of Evil שיצאה עבור דום 3 ב-2005 מופיעה דמות נוספת של חייל נוסף, מהנדס קרבי המשרת אף הוא ב-Mars City, אותה תחנת החלל במאדים, ונדרש אף הוא לעצור פלישה נוספת של צבא השדים מהגיהנום לתחנת החלל, כאשר גם בפעם זו מצליח המהנדס הקרבי לגבור על השדים ולחסל את מנהיגם "המלדיקטוס".
כמצוין לעיל, במדריך המשתמש של BFG Edition - אשר כוללת גם את חבילת ההרחבה הנ"ל ומספר שלבים נוספים - נרמז כי מדובר באותה הדמות שהופיעה גם במשחק הבסיס, אך מדובר בסתירה לכך שבמשחק עצמו מראהו החיצוני שונה, אפוד המגן שלו נראה אחרת, והרקע הצבאי של הדמות אינו תואם לחלוטין לרקע הצבאי של הדמות ממשחק הבסיס.
הופעה במדיות אחרות > דמויות קשורות > בי. ג'יי בלאזקוביץ' מהמשחק Doom RPG

הדמות מופיעה גם במשחק הווידאו Doom RPG, משחק ג'אווה לטלפונים ניידים ישנים אשר יצא לאור ב-2005. באתר הרשמי של המשחק צוין כי מדובר באותה הדמות אשר הופיעה בכל המשחקים שיצאו עד כה: דום, דום 2 ודום 3. עם זאת, במספר אזורים במשחק מצוין כי שמו הוא בי. ג'יי. בלאזקוביץ', ובמקומות אחרים במשחק מצוין כי הוא למעשה שיבוט של בי. ג'יי. בלאזקוביץ' ממשחקי Wolfenstein.
הופעה במדיות אחרות > דמויות קשורות > סטן בלאזקוביץ' מהמשחק Doom II RPG

אחת מהדמויות הניתנות לבחירה במשחק הווידאו Doom II RPG, אשר שוחרר למערכת ההפעלה iOS ב-2010, היא דמות בשם סרג'נט סטן בלאזקוביץ', ומצוין כי הוא צאצא של בי. ג'יי. בלאזקוביץ' מסדרת Wolfenstein.