stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
על הקפות כיפות השמיים
תוכן

חיבורו של קופרניקוס "על הקפות כיפות השמיים" הוקדש לאפיפיור פאולוס השלישי,
הספר מחולק לשישה חלקים:
החלק הראשון כולל הצגה כללית של המודל ההליוצנטרי, וסיכום רעיונותיו על העולם.
החלק השני הוא תאורטי בעיקר, ומדבר על עקרונות האסטרונומיה, וכן כלולה בה רשימת כוכבים (כבסיס לטענותיו המובאות בהמשכו של חלק זה).
החלק השלישי עוסק בעיקר בתנועותיה לכאורה של השמש, ולתופעות הקשורות בה.
החלק הרביעי כולל תיאור דומה של הירח, של תנועותיו ושל מסלולו.
החלקים החמישי והשישי כוללים תיאור של המודל החדש.
תפוצה והשפעה > השלכות על אסטרונמיה ופיזיקה

ארתור קסטלר בספרו על ההיסטוריה של הקוסמולוגיה בעולם המערבי טען כי הספר של קופרניקוס לא נקרא מעולם (על אף שהופץ ב-5 מהדורות). טענה זו הופרכה על ידי אוון גינגריץ' (אנ') בספרו "הספר שאף אחד לא קרא", לאחר סקירה שארכה 35 שנה. גינגריץ' בחן את כל הספרים ששרדו משתי המהדורות הראשונות, 276 ספרים מהמהדורה הראשונה ו-325 ספרים מהמהדורה שנייה והראה כי כל המתמטיקאים והאסטרונומים המובילים של התקופה קראו ורשמו הערות שוליים על עותקיהם, על אף שהתעלמו מהפרקים המתעסקים בקוסמלוגיה בחלק הראשון. על עבודתו זו גינגריץ' קיבל אות הוקרה מממשלת פולין.
התיאוריה של קופרניקוס שימשה תשתית לתצפיותיו של טיכו ברהה (1546–1601). על בסיס תצפיות אלו עוזרו, יוהנס קפלר (1571–1630), ניסח את מה שנקרא היום "חוקי קפלר", המגדירים את המסלולים של כוכבי הלכת. ואז הצטרף למהפכה גלילאו גליליי (1564–1642), אשר נעזר בטלסקופ שבנה, והוסיף תצפיות אשר חיזקו את המודל ההליוצנטרי. גלילאו אף כתב את ספרו "דיאלוג בעניין שתי מערכות העולם העיקריות" בשפה האיטלקית ופנה לקהל הרחב, בניגוד לקודמיו, אשר כתבו לטינית ופנו רק למלומדים. את ההסבר הפיזיקלי השלם לתמונה שהתקבלה מהגילויים של קופרניקוס, ברהה, קפלר וגלילאו סיפק המדען האנגלי אייזק ניוטון, בחוקי התנועה שלו.
במישור של האסטרונומיה עצמה, תיאורית קופרניקוס שימשה תשתית למדע מודרני, מבוסס תצפיות מדויקות, בלי ניסיון לתרץ פערים בין תיאוריה לתופעות קיימות.
בסופו של דבר גם הכנסייה הפנימה את השינוי ובשנת 1757 הוסרו הספרים של קופרניקוס ושל גלילאו מרשימת הספרים האסורים. רק בשנת 1992 האפיפיור יוחנן פאולוס השני הכיר בכך שכדור הארץ אכן סובב סביב השמש ושקופרינקוס, קפלר וגלילאו צדקו. הדבר התרחש קרה 449 שנה אחרי פרסום ספרו של קופרניקוס ו־360 שנה אחרי פרסום ספרו של גלילאו.
תפוצה והשפעה > השלכות על התרבות

לתאוריות של קופרניקוס יש חשיבות רבה בהיסטוריה של הידע האנושי, מעבר לשינוי בגישה האסטרונומית. רבים טוענים כי רק לגאומטריה האוקלידית, לתאוריית האבולוציה של דרווין ולפיזיקה של ניוטון הייתה השפעה דומה על התרבות האנושית ככלל ועל המדע בפרט.
ישנן משמעויות רבות לתאוריה של קופרניקוס, לבד מהערך המדעי שלה. אפשר לראות כאן תרומה אדירה של אסטרונום, איש כנסייה, רופא, שחי בכנסייה נידחת בפולין, והביא למהפיכה בהבנת מבנה היקום. חיבורו היה מהפכני ביחס שלו למחקר המדעי ולסתירת תיאוריות מהעת העתיקה, אשר שימשו עדיין נכסי צאן ברזל.
עמנואל קאנט, לדוגמה, ראה את המשמעות הסמלית של המהפכה הקופרניקאית כמייצגת את הדעה שהרציונליות האנושית היא המקור האמיתי להבנת התופעות הנצפות. גם פילוסופים מודרניים רואים חשיבות רבה בקופרניקניזם.
שנת 1543, שנת פרסום הספר של קופרניקוס "על הקפות כיפות השמיים" נחשבת בימינו כמועד תחילתה של המהפכה המדעית ושנת 1609, שבה החל גלילאו את תצפיותיו, כשנת תחילתה של האסטרונומיה המודרנית.
הערות שוליים

↑  Dorrit Hoffleit, The quest for stellar parallax, Popular Astronomy 57, Northfield, Minnesota: John August Media, 1949, עמ' 259
1 2  דן מלר בעקבות הרצאות של צבי מזא"ה, המהפיכה הקופרניקאית, באתר hofesh, ‏מרץ 2004
1 2  John Louis Emil Dreyer,, A History of Astronomy from Thales to Kepler, New York: Dover Publications, (1953) [1906]
↑  George Kish, A Source Book in Geography, Cambridge,Mass.: Harvard University Press, 1978
↑  Victor Roberts, The Solar and Lunar Theory of Ibn ash-Shāṭir: A Pre-Copernican Copernican Model, Isis 48(4), Chicago: History of Science Society, 1978
↑  E. Rosen, When did Copernicus write the 'Revolutions'?, Sudhoffs Arch. 61(2), Aachen: Franz Steiner Verlag, 1977, עמ' 144-155
↑  צוות האתר, "Copernicus, Nicholas." Complete Dictionary of Scientific Biography, Encyclopedia.com, ‏מאי 2018
↑  • Alexandre Koyré, The Astronomical Revolution: Copernicus – Kepler – Borelli., Ithaca, NY: Cornell University Press, 1973, עמ' 35,90, ISBN 978-0-8014-0504-4
↑  J.J. O'Connor and E.F.Robertson, Nicolaus Copernicus, MacTutor, ‏נובמבר 2002
↑  Jack Repcheck, Copernicus' Secret: How the Scientific Revolution Began., New York: Simon & Schuster, ISBN 978-0-7432-8951-1
↑  Charles Coulston Gillispie, The edge of objectivity; an essay in the history of scientific ideas, Princeton, N.J.: Princeton Univ. Press, 1960, עמ' 47
↑  Nicholas Copernicus, De Revolutionibus (On the Revolutions), WebExhibits online museum, Translation and Commentary by Edward Rosen
The Johns Hopkins University Press
Baltimore and London, ‏1543 (בלטינית)
↑  David C Lindberg and Ronald L. Numbers, Beyond War and Peace: A Reappraisal of the Encounter between Christianity and Science, Church History 55 (3), 1986, עמ' 338–354 doi: 10.2307/3166822.‏, JSTOR 3166822
↑  Alexandre Koyré, The Astronomical Revolution: Copernicus – Kepler – Borelli., Ithaca, NY: Cornell University Press, 1973, עמ' 27,90, ISBN 978-0-8014-0504-4
↑  E. Rosen, Erna Hilfstein (ע), Copernicus and his Successors, London: Hambledon Press, 1995, עמ' 64,184, ISBN 978-1-85285-071-5
↑  Robert S. Westman, The Copernican Question: Prognostication, Skepticism, and Celestial Order, Los Angeles: University of California Press, 2011, עמ' 194, ISBN 978-0-520-25481-7
↑  Czesław Miłosz, The History of Polish Literature, שניה, Berkeley: University of California Press, 1969, ISBN 0-520-04477-0
↑  אליעזר בראדט, "יחסה של הספרות היהודית לקופרניקוס במשך הדורות" חקירה 13 (2012), עמ' ה–מח.
↑  Nicholas Copernicus, תרגום: Edward Rosen, On the Revolutions of the Heavenly Bodies, London: Macmillan, 1972, עמ' 3-5. (בלטינית)
↑  A.Koestler, The Sleepwalkers, London: Penguin, 1989, הדפסה מחודשת של מהדורת 1959
↑  O.Gingerich, The Book Nobody Read: Chasing the Revolutions of Nicolaus Copernicus, New York: Walker & Company, 2004
↑  יאתי נבו, המהפכה הגדולה ביותר, באתר מכון דוידסון, ‏נובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007585845705171  BNE: XX3385674  BnF: cb15103703q (data)  GND: 4518712-5  LCCN: n86827078  NLA: 36532295  SUDOC: 061716677  VIAF: 305991592   WorldCat (עם VIAF): 305991592
רות רבה

רות בשדה בפוגשה את בועז
מדרש רות רבה הוא מדרש למגילת רות, והוא אחד ממדרשי רבה לחמש מגילות. מדרשים אלו נמנים עם קבוצת המדרשים הבתר קלאסיים, שראשית עריכתם עוד בתקופת האמוראים, ולפני סוף המאה ה-5, והם כוללים גם חלקים מאוחרים יותר, שלגבי תיארוכם חלוקים החוקרים.
רות רבה הוא מדרש ארץ-ישראלי, רוב החומר בו שייך לתקופה הקלאסית, לפני סוף המאה החמישית, ועריכתו הסופית נעשתה ככל הנראה לא יאוחר מן המאה השמינית.
שמו של המדרש

מדרש רות רבה מופיע במקורות קדומים בשמות שונים. כך למשל, מדרש רות ואגדת רות. השם המקובל של המדרש היום מדרש "רות רבה", אינו נזכר לפני המאה השש-עשרה.
אופיו הפרשני של המדרש

מדרש רות רבה הוא מדרש פרשני, הדורש את רוב רובם של פסוקי מגילת רות על פי הסדר. הפסוקים עצמם הובאו במקומם במדרש, כך שהוא כולל למעשה כמעט את כל הספר המקראי. הפרשנות של רות רבה לפסוקים היא לרוב על דרך הפשט. ניתן למצוא בו גם מקומות של פרשנות אלגורית, אך אלה מעטים למדי.
החלוקה המקובלת של המדרש היא לשמונה פרשיות. חלוקות קדומות יותר הן לשלוש פרשיות, ולשש פרשיות. עריכה נוספת של המדרש יצרה את החלוקה הנוכחית לשמונה פרשיות.
החכמים המוזכרים בו

ניתן למצוא ב'רות רבה' דרשות המופיעות בשמם של תנאים החל מן הדור השני (ר' אליעזר ור' יהושע) ועד לדור השישי (בר-קפרא). ובעיקר מן הדור הרביעי: רבי מאיר, ר' יהודה, ר' נחמיה, ר' יוסי, ר' שמעון, רבי יהושע בן קרחה ורבי נהוראי. חלק מן החכמים שבשמם מובאות דרשות, מופיעים גם כדמויות במעשי החכמים שברות רבה, אך ישנם גם חכמים המוזכרים בסיפורים, שאין בשמם דרשות על רות. כך למשל: רבי עקיבא, אלישע בן אבויה, רבי יהושע בן חלפתא, ר' שמעון בן חלפתא ורבי חייא.
רוב החומר הפרשני שבמדרש הוא חומר אמוראי. האמוראים מופיעים הן כבעלי דרשות: ר' יוחנן, ר' שמואל בר נחמן, ר' סימון, ר' יהודה ברבי סימון ור' ברכיה, והן כדמויות בחלק מן הסיפורים: ר' יוחנן, ריש לקיש, ר' שמלאי, ר' מישא בר בריה דריב"ל, רב הונא ורב חסדא.
נושאים מרכזיים במדרש רות רבה

בין הנושאים העולים במדרש ניתן למצוא גם את הנושאים הבאים:
קלקול הדור, צניעות, דברים שבינו לבינה, עוני, צדיקים עושי צדקה וגומלי חסדים, שכר ועונש, זכות אבות, "עמוני ולא עמונית מואבי ולא מואבית", גיור ויחס לגר, הסנהדרין, מעמדה האישי של רות, דוד ובית דוד, המלך המשיח.
מקורותיו של רות רבה

מדרש רות רבה מביא בצורה מפורשת (הכוללת דיבורי הצעה) מקורות מן המשנה, התוספתא, מדרשי הלכה, ברייתות ואף חומר תנאי אנונימי. על-פי הריכוז הרב של דרשות לספר דברי הימים נראה שבפני עורך המדרש היה גם מדרש לספר דברי הימים.
כמו כן, קיימות זיקות שונות בין רות רבה לבין מקורות אחרים, בעיקר ארץ ישראליים. כגון תלמוד ירושלמי, בראשית רבה, ויקרא רבה ופסיקתא דרב כהנא. במספר לא מבוטל של מקרים, ניתן לראות השפעה ברורה של המדרש על רות (זה שבידינו, או נוסח קדום לו) על המקורות האחרים.
אין השפעה רבה של מדרש רות-רבה על התלמוד הבבלי, ואף ההשפעה של הבבלי על מדרש זה מועטת ביותר.
לשון וסגנון

מדרש רות רבה כתוב ברובו במה שמכונה על ידי החוקרים "לשון חז"ל ב'" כלומר עברית שלאחר תקופת המשנה. עם זאת בעל המדרש משתמש גם בשפה הארמית האופיינית לא"י – ארמית מערבית ארץ-ישראלית.
צורות ספרותיות במדרש רות רבה

מלבד דרשות פסוקים 'רגילות' על הסדר, ניתן למצוא ברות-רבה טקסטים המאופיינים כ'סיפור': משלים, סיפורים דרשניים ומעשי חכמים.
מהדורות

מלבד המהדורה הרגילה למדרש, מהדורת דפוס וילנא, קיימת גם מהדורה מדעית, מהדורת לרנר. מהדורה זו מופיעה רק כחלק מעבודת הדוקטור של פרופ' מירון ביאליק לרנר, ולא ראתה אור בדפוס. עם זאת, הנוסח שלה מופיע בפרויקט השו"ת של אוניברסיטת בר-אילן.
ראו גם

רות זוטא
לקריאה נוספת

תמר מאיר, נערה מואבייה: על התקבלות והלכה במדרש רות רבה, הוצאת רסלינג, 2019.
הערות שוליים

↑  יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, "'מי את, רוח או אישה?' – בועז ורות בגורן על פי מדרשי מגילת רות", בתוך: גם כך לא כתוב בתנ״ך, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009, פרק כז, עמ' 307.
↑  אצל יאיר זקוביץ, אביגדור שנאן, "'מי את, רוח או אישה?' – בועז ורות בגורן על פי מדרשי מגילת רות", בתוך: גם כך לא כתוב בתנ״ך, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2009, פרק כז, עמ' 307: נכתב ככל הנראה במאה ה-6 או ה-7.
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד • פרקי רבי יוסי |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| מדרש רבה |
| --- | --- | --- |
| קובצי מדרש קדומים | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • רות רבה • קהלת רבה |  |
| קבצים מספרות התנחומא | שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה |  |
| קבצים אירופים מאוחרים | שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286639105171  LCCN: n88241110  VIAF: 173837160   WorldCat (עם VIAF): 173837160
קונצפטואליזם

פייר אבלר, פילוסוף, תאולוג ולוגיקן בולט, הציג את תורת הקונצפטואליזם
במטאפיזיקה, קוֹנְצֶפְּטוּאַלִיזְם היא תאוריה שמסבירה את האוניברסליות של הפרטים כמסגרות מומשגות הממוקמות בתוך המוח החושב. שרויה בין נומינליזם לריאליזם, התפיסה הקונצפטואליסטית ניגשת למושג המטאפיזי של אוניברסליים (אנ') מנקודת מבט השוללת את נוכחותם בפרטים מחוץ לתפיסת הנפש אותם. הקונצפטואליזם הוא אנטי-ריאליסטי (אנ') לגבי אובייקטים מופשטים (אנ'), בדיוק כמו ריאליזם מתון (אנ') (ההבדל ביניהם הוא שהריאליזם המתון מקבל שיש עובדות בלתי תלויות בתודעה לגבי האם האוניברסליים מומחשים).
היסטוריה > פילוסופיה של ימי הביניים

האבולוציה של הטרמינולוגיה הסכולסטית המאוחרת הביאה להופעתו של הקונצפטואליזם, שנבע מדוקטרינות שנחשבו בעבר לנומינליסטיות. ההבחנה הטרמינולוגית נעשתה על מנת להדגיש את ההבדל בין הטענה כי מעשים מנטליים אוניברסליים מתכתבים עם אובייקטים מכוונים אוניברסליים לבין הפרספקטיבה שפוסלת את קיומם של אוניברסליים מחוץ לנפש. נקודת המבט הקודמת של דחיית האוניברסליות האובייקטיבית הוגדרה באופן מובהק כקונצפטואליזם.
פייר אבלר היה הוגה דעות מימי הביניים שעבודתו מסווגת כיום כבעלת הפוטנציאל הרב ביותר בייצוג שורשי הקונצפטואליזם. השקפתו של אבלר הכחישה את קיומם של אוניברסליים ממשיים בתוך הדברים. ויליאם איש אוקאם היה הוגה דעות מפורסם אחר של סוף ימי הביניים שהיה לו פתרון קונצפטואליסטי למהדרין לבעיה המטפיזית של אוניברסליים. הוא טען שלמושגים מופשטים אין יסוד מחוץ למוח.
במאה ה-17 זכה הקונצפטואליזם לאהדה במשך כמה עשורים במיוחד בקרב הישועים: פדרו אורטאדו דה מנדוסה (אנ'), רודריגו דה אריאגה (אנ') ופרנסיסקו אוביידו (Francisco Oviedo) הם הדמויות הראשיות. אף על פי שהמסדר חזר במהרה לפילוסופיה הריאליסטית יותר של פרנסיסקו סוארס, לרעיונותיהם של הישועים הללו הייתה השפעה רבה על הפילוסופיה המודרנית המוקדמת.
היסטוריה > פילוסופיה מודרנית

הקונצפטואליזם אומץ במפורש או במרומז על ידי רוב ההוגים המודרניים המוקדמים, כולל רנה דקארט, ג'ון לוק, ברוך שפינוזה, גוטפריד וילהלם לייבניץ, ג'ורג' ברקלי ודייוויד יום - לעיתים קרובות בצורה פשוטה למדי בהשוואה לתאוריות הסכולסטיות המשוכללות.
לפעמים המונח מיושם אפילו על הפילוסופיה השונה בתכלית של עמנואל קאנט, שגורס שלאוניברסליים אין קשר עם דברים חיצוניים מכיוון שהם נוצרים באופן בלעדי על ידי המבנים והתפקודים הנפשיים האפריוריים שלנו.
בפילוסופיה המודרנית המאוחרת, הוחזקו עמדות קונצספטואליסטיות על ידי גאורג וילהלם פרידריך הגל.
היסטוריה > פילוסופיה עכשווית

בתקופה עכשווית, פילוסופיה של המתמטיקה של אדמונד הוסרל התפרשה כצורה של קונצפטואליזם.
הריאליזם הקונצפטואליסטי (Conceptualist realism, השקפה שהעלה דיוויד ויגינס (אנ') ב-1980) קובע שהמסגרת המושגית שלנו ממפה את המציאות.
אף על פי שהוא נפרד מהוויכוח ההיסטורי בנוגע למעמדם של אוניברסליים, קיים ויכוח משמעותי בנוגע לאופי הרעיוני של החוויה מאז יציאתו לאור של "השכל והעולם" (Mind and World) על ידי ג'ון מקדואל (אנ') ב-1994. אבן הבוחן של מקדואל היא ההפרכה המפורסמת שווילפריד סלרס סיפק למה שהוא כינה "מיתוס הנתון" (Myth of the Given) - התפיסה שכל ידע אמפירי מבוסס על פריטים מסוימים שהונחו או 'נתונים', כגון נתוני חושים. לפיכך, בדחיית מיתוס הנתון, מקדואל טוען לקונצפטואליזם תפיסתי (perceptual conceptualism), לפיו תוכן תפיסתי הוא מושגי "מהיסוד", כלומר כל חוויה תפיסתית היא סוג של חוויה מושגית. פילוסופיית ההצדקה (אנ') של מקדואל נחשבת לסוג של מסדתנות (אנ'): היא צורה של מסדתנות כיוון שהיא מאפשרת ששיפוטים מסוימים מתחייבים מניסיון, והיא צורה קוהרנטית של השקפה זו מכיוון שהיא טוענת שניסיון יכול להצדיק שיפוטים מסוימים מכיוון שניסיון הוא קונצפטואלי בלתי ניתן להפחתה.
מניע ברור של הקונצפטואליזם העכשווי הוא שסוג התפיסה שממנה נהנים יצורים רציונליים כמו בני אדם הוא ייחודי בעובדה שיש לו אופי קונצפטואלי. מקדואל הסביר את עמדתו:
טענתי בתוקף שהיחס התפיסתי שלנו לעולם הוא מושגי עד להשפעות העולם על יכולות הקליטה שלנו. יש להבין את הרעיון של המושגי שאני מתכוון לעורר בקשר הדוק עם רעיון הרציונליות, במובן זה שזה פועל בהפרדה המסורתית של בני אדם בוגרים, כבעלי חיים רציונליים, משאר בעלי החיים בממלכת בעלי החיים. יכולות מושגיות הן יכולות השייכות לרציונליות של הסובייקט שלהם. אז דרך נוספת לנסח את טענתי היא לומר שהחוויה התפיסתית שלנו חדורת רציונליות. כמו כן, הצעתי, בדרך אגב, שיש לומר משהו מקביל על הסוכנות שלנו.
הקונצפטואליזם של מקדואל, על אף שהוא נבדל למדי (פילוסופית והיסטורית) מהקונצפטואליזם המקורי, שותף לדעה כי אוניברסליים אינם "ניתנים" בתפיסה מחוץ לתחום התבונה. אובייקטים מסוימים נתפסים, כביכול, כבר חדורים במושגיות הנובעת מהספונטניות של הסובייקט הרציונלי עצמו.
היישום הרטרואקטיבי של המונח "קונצפטואליזם תפיסתי" על פילוסופיית התפיסה (אנ') של קאנט שנוי במחלוקת. רוברט האנה (Robert Hanna) טען לפרשנות מתחרה ליצירתו של קאנט המכונה אי-קונצפטואליזם תפיסתי (perceptual non-conceptualism).
הערות שוליים

↑  Laos, Nicolas (2015). The Metaphysics of World Order: A Synthesis of Philosophy, Theology, and Politics. Wipf and Stock Publishers. p. 37. ISBN 9781498201025.
↑  "Conceptualism." The Oxford Dictionary of Philosophy. Simon Blackburn. Oxford University Press, 1996. Oxford Reference Online. Oxford University Press. 8 April 2008
↑  "Turner, W. "William of Ockham." The Catholic Encyclopedia. Vol. 15. New York: Robert Appleton Company, 1911. 27 Oct. 2011
↑  David Bostock, Philosophy of Mathematics: An Introduction, Wiley-Blackwell, 2009, p. 43: "All of Descartes, Locke, Berkeley, and Hume supposed that mathematics is a theory of our ideas, but none of them offered any argument for this conceptualist claim, and apparently took it to be uncontroversial."
↑  De Wulf, Maurice. "Nominalism, Realism, Conceptualism." The Catholic Encyclopedia. Vol. 11. New York: Robert Appleton Company, 1911. 27 Oct. 2011
↑  Zahar, Elie (2001). Poincaré's Philosophy: From Conventionalism to Phenomenology. Chicago: Open Court Pub Co. p. 211. ISBN 0-8126-9435-X.
↑  McDowell, John (1994). Mind and World. Cambridge: Harvard University Press. ISBN 978-0-674-57610-0.
↑  "Wilfrid Sellars".
↑  "The Togetherness Principle, Kant's Conceptualism, and Kant's Non-Conceptualism" – Stanford Encyclopedia of Philosophy
↑  Robert Hanna, "Kantian non-conceptualism", Philosophical Studies 137(1):41–64 (2008).
צמד פסיפי

| צמד פסיפי |
| --- | --- |
 צמד פסיפי
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
תת־מערכה:: חולייתנים
על־מחלקה:: עגולי הפה
מחלקה:: דמויי צפלספיסים
סדרה:: צמדאים
משפחה:: צמדיים
סוג:: Entosphenus
מין:: צמד פסיפי
שם מדעי
 Entosphenus tridentatus ‏ריצ'רדסון, 1836

צמד פסיפי בסכר בונוויל (אנ') בוושינגטון
צמד פסיפי חופר קן
צמד פסיפי עובר דרך סכר בונוויל
צמד פסיפי (שם מדעי: Entosphenus tridentatus) הוא צמד טפיל אנדרומי מחוף האוקיינוס השקט בצפון-מערב אמריקה הצפונית ואסיה. הוא שייך למשפחת ה-Petromyzontidae.
תיאור

הצמדים הפסיפיים גדלים לאורך של כ-80 סנטימטרים כבוגרים. הם אנדרומיים, ומתרבים רק פעם אחת בחייהם. יש להם גוף דק ומוארך עם שני סנפירי גב העולים הרחק מאחור על הגוף. סנפירי השת הם בסיסיים והאונה התחתונה של סנפיר הזנב גדולה מהאונה העליונה ושתי האונות הם המשך של סנפיר הגב וסנפיר השת. הבוגרים החיים בים הם בצבע כחלחל-שחור או ירקרק מלמעלה וחיוור מתחת, אך אלו החיים במים מתוקים חומים. מין זה נבדל מצמדים אחרים בכך שיש לו שלוש (או מדי פעם שתיים) שיניים חדות מעל הפה. הצמד הפסיפי נמצא לעיתים קרובות בים או לעיתים רחוקות רחוק מהחוף. בים, הוא נמצא מקרוב לפני השטח ועד לעומק של 1,508 מטרים.
ביולוגיה

אף על פי שהשלבים הבוגרים והצעירים בולטים יותר, הצמדים הפסיפיים מבלים את רוב חייהם כפגיות הקרויות אמוצטס (Ammocoetes). האמוצטס חיים במים מתוקים שנים רבות (בדרך כלל 3–7 שנים, אך לפחות מין אחד תועד במשך +17 שנים). האמוצטס מסננים מזון מתוך המים שהם שואבים מעל למחילות שהם חופרים בתוך מצעי הקרקעית הרכים. לאחר תקופת האמוצטס, הוא עובר מטמורפוזה ומקבל את המורפולוגיה של צמד צעיר/בוגר. לצעירים/בוגרים יש פה חסר לסת, דמוי משפך המשמש ליניקה המאפשר להם להפוך לטפילים על דגים אחרים וראשתן גדול-ראש. הם ניזונים מדם ונוזלי גוף של פונדקאי על ידי הצמדת פיהם לגופו וחיתוך הרקמות החיצוניות באמצעות שיניהם. הבוגרים חיים לפחות שנה עד שנתיים באוקיינוס ואז חוזרים למים מתוקים כדי להשריץ. לא ידוע אם הצמד הפסיפי חוזר לגוף המים שבו נולד או מחפש אזורי השרצה על סמך סימנים אחרים. הם בדרך כלל משריצים בבית גידול דומה לאלתית פסיפית וטרוטה. הצמדים בונים קן באבני חצץ קטנות והנקבות יכולות להטיל למעלה מ-100,000 ביצים, המופרות מבחוץ על ידי הזכר. לאחר ההטלה, הבוגרים מתים בדרך כלל תוך ארבעה ימים. כמו כן, בדומה לאלתית, הצמד הפסיפי אינו ניזון בזמן הנדידה להשרצה.
שימוש תרבותי ומזון

צמדים פסיפיים הן מזון טקסי חשוב לשבטי הילידים באגן הנהר קולומביה ובני היורוק ובני הקארוק של הנהר קלאמת ובני הוויוט של הנהר איל (אנ') בצפון קליפורניה. מספר הצמדים הפסיפיים שעלו בנהר קולומביה הצטמצם מאוד עם בניית המערכת ההידרואלקטרית של הנהר קולומביה. כמעט ולא נותרה הזדמנות לדוג אותם לאינדיאנים בנהר קולומביה ויובליו למעט אירוע שנתי קטן במפלי וילאמט (אנ') על הנהר וילאמט (יובל של נהר הקולומביה). היורוק והוויוט חוטפים צמדים בקצף הגלים בשפך הנהר קלאמת, לעיתים קרובות בלילה, תוך שימוש ב"ווים" מעץ מגולף ביד. זו עבודה מסוכנת. מכיוון שהצמדים שומניים ובעלי כמות קלוריות גבוהה מאוד, שבטים כמו הוויוט והיורוק האכילו בהם באופן מסורתי תינוקות וילדים צעירים. כמות הקלוריות הגבוהה הופכת גם את הצמדים לחלק חשוב מהמערכת האקולוגית של הנהר, שכן גם בעלי חיים אחרים מסתמכים עליהם. הסרט הדוקומנטרי, "הדג האבוד" (The Lost Fish), מתאר כיצד קהילות השבטים הנוכחיות לומדים, מרבים דגים ופועלים באופן פעיל כדי להחזיר את הצמדים ובתי הגידול של הצמדים לנתיבי המים של אזור הפסיפיק נורת' וסט.
בעיות אקולוגיות

כמות הצמדים הפסיפיים הצטמצמה מאוד בגלל תשתית אנושית. סכירת נהרות, שינויים של הערוצים וירידה באיכות המים השפיעו על בית הגידול של הצמדים הפסיפיים ועל יכולתם להתקיים. עם זאת, שיקום נהרות ונחלים בדרום קליפורניה השיב את הדגים בחלקים מתחום התפוצה הדרומי ההיסטורי שלהם. הצמד הפסיפי שב מחדש לנהר סנטה מרגריטה (אנ') במחוז סן דייגו באוגוסט 2019, בפעם הראשונה מאז 1940, האתר הדרומי הרחוק ביותר שהמין התיישב מחדש, 420 קילומטרים דרומית מההתיישבות הקודמית נחל סן לואיס אוביספו קריק (אנ') בסן לואיס אוביספו בשנת 2017. ההתיישבות מחדש של הנהר סנטה מרגריטה יוחסה לסכר קטן שנבנה מחדש ולסולם דגים חדש בקמפ פנדלטון (אנ') שאיפשרו לצמד למצוא מעבר לנהר.
צמד פסיספי הוא מין דג שונה מהמין צמד הים (Petromyzon marinus) שפלש לימות הגדולות דרך תעלת אירי וגרם נזק גדול לדגה בהן.
ביאורים

1 2  דגים הנולדים במים מתוקים, נודדים לים וחוזרים ועולים בנהרות בהם נולדו כדי להתרבות
הערות שוליים

↑  צמד פסיפי באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2  Entosphenus tridentatus (Richardson, 1836)
1 2  Patricia Leigh Brown (15 באפריל 2015). "Hooking a Slippery Prize Where the Klamath River Meets the Pacific". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Freshwaters Illustrated (2013). "The Lost Fish". Freshwaters Illustrated.
↑  Close, David A.; Fitzpatrick, Martin S.; Li, Hiram W. (2002). "The Ecological and Cultural Importance of a Species at Risk of Extinction, Pacific Lamprey". Fisheries. 27 (7): 19–25. doi:10.1577/1548-8446(2002)027<0019:TEACIO>2.0.CO;2. ISSN 1548-8446.
↑  Stewart B. Reid, Damon H. Goodman (3 במרץ 2020). "Natural Recolonization by Pacific Lampreys in a Southern California Coastal Drainage: Implications for Their Biology and Conservation". North American Journal of Fisheries Management. 40 (2): 335–341. doi:10.1002/nafm.10412. S2CID 216409874. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  News Release: Pacific Lamprey Found In Santa Margarita River, For The First Time In Decades