stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היועץ המדעי לנשיא ארצות הברית
סקירה כללית

לאחר מלחמת העולם השנייה, הנשיא הארי טרומן החליף את המשרד למחקר ופיתוח מדעי ב"וועדה המייעצת למדע" בשנת 1951, כסוכנות ממשלתית עצמאית. המשרד הועבר אל הבית הלבן ב-21 בנובמבר 1957 על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר כדי לספק ייעוץ והמלצות במסגרת המירוץ לחלל. המירוץ התחיל בהשקת ברית המועצות את ספוטניק 1, הלוויין המלאכותי הראשון ששוגר על ידי האדם לחלל.
ועדה זו המשיכה לפעול גם בממשליהם של דווייט אייזנהאואר, ג'ון פיצג'רלד קנדי, לינדון ג'ונסון וריצ'רד ניקסון עד לשנת 1973. ניקסון סיים את פעילות הוועדה במקום למנות מחליף ליועצו המדעי שהתפטר מתפקידו. אחר כך, בשנת 1976, הקים הקונגרס של ארצות הברית את "משרד המדע והמדיניות הטכנולוגית" (OSTP) חלק ממשרד הרשות המבצעת של נשיא ארצות הברית, ובכך תפקידו של היועץ המדעי הוקם מחדש. המשרד עוסק השפעות המדע והטכנולוגיה על עניינים מקומיים ובינלאומיים, והחוק שייסד את המשרד גם מסמיך אותו להוביל מאמצים בין-סוכנותיים לפיתוח ויישום מדיניות תקציבית של מדע וטכנולוגיה, ולעבודה עם המגזר הפרטי, ממשלות מדינות ארצות הברית והממשלות המקומיות, קהילות המדע וההשכלה גבוהה, כמו גם מדינות אחרות בעולם.
בשלהי יולי 2018 מינה הנשיא דונלד טראמפ את המטאורולוג קלווין דרוגמייר (אנ') ליועצו המדעי. מינויו של דרוגמייר אושר על ידי מליאת הסנאט של ארצות הברית ב-2 בינואר 2019, במהלך היום האחרון למושב הקונגרס ה-115. ב-11 בפברואר, דרוגמייר הושבע לתפקידו בידי סגן הנשיא מייק פנס.
בינואר 2021, הכריז הנשיא הנבחר של ארצות הברית ג'ו ביידן כי התפקיד יהיה במהלך ממשלו בדרגת קבינט, והודיע על מינויו של אריק לנדר לתפקיד. ב-7 בפברואר 2022 התפטר לנדר מתפקידו לאחר שהושמעו טענות כנגדו על כך שהתעמר בעובדיו ונהג בהם בבריונות.. את מקומו מילא במשך שמונה חודשים פרנסיס קולינס, מחוקרי פרויקט גנום האדם, עד אשר החליפה אותו אראטי פרבהאקר.
הערות שוליים

↑  שרה רירדון ואלכסנדרה ויץ, The wait is over: Trump taps meteorologist as White House science adviser, באתר Nature‏, 31 ביולי 2018 (באנגלית)
↑  מרסיה סמית', DROEGEMEIER OFFICIALLY SWORN IN AS OSTP DIRECTOR, באתר Space Policy‏, 11 בפברואר 2019 (באנגלית)
↑  סת' ברונסטיין, Biden picks geneticist as science adviser, puts in Cabinet, באתר וושינגטון טיימס, 15 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  Thompson, Alex (7 בפברואר 2022). "Biden's top science adviser, Eric Lander, resigns amid reports of bullying". Politico. נבדק ב-7 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
כוחה של אהבה (שיר של נטלי פרץ)

כוחה של אהבה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת המזרחית-ים תיכונית נטלי פרץ. השיר יצא לאור ב-13 במרץ 2018, כסינגל שלא מתוך אלבום, תחת חסות של חברת התקליטים, "Mobile1 Music".
בסמוך לצאתו של השיר כסינגל, העלתה פרץ קליפ עם מילותיו של השיר, לערוץ היוטיוב הרשמי שלה.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי ניסים מרי, הופק על ידי אלי קשת והולחן על ידי אבי גוטמן. השיר זכה להצלחה רבה, וכעבור כמה ימים מצאתו, הודיעה פרץ בעמוד הפייסבוק שלה כי השיר הפך לאחד מן השירים העבריים המושמעים ביותר באפל מיוזיק, במרץ 2018.
קליפ המילים שיצא לשיר זכה להצלחה נאה, ונכון ל-26 במאי 2018, מונה הצפיות שלו עומד על כ-364 אלף צפיות.
ביקורת

אתר המוזיקה "הכותל הישראלי" סקר את השיר ואמר עליו כי: "יש כאן יותר מדי שבירות של מילים בביצוע ומשיכה של אחרות, אבל בסך הכלל נטלי פרץ מפגינה יכולת ביצוע מצוינות. החוזק שיוצא מהשירה שלה מבטא היטב את המילים של האישה שלא נותנת עוד הזדמנות לגבר שנטש לטובת אחרת: בטוחה בעצמה, יציבה, אמינה".
הערות שוליים

1 2 3  NataliPeretzOfficial (2018-03-13), נטלי פרץ - כוחה של אהבה | Natali Peretz, נבדק ב-2018-03-24
↑  NataliPeretzOfficial, YouTube
↑  Natali Peretz, www.facebook.com
↑  הכותל הישראלי- כל מה שנשמע במוזיקה | שחר אמאנו, באתר הכותל הישראלי- כל מה שנשמע במוזיקה | שחר אמאנו (באנגלית)
אסון העטלפים בחדרה

| --- | --- |

חלק קטן ממושבת העטלפים באחד החללים במבנה הגדול, צולמה ב-2010 כחלק מקורס באוניברסיטת בר-אילן על התנהגות בעלי חיים
 תאריך:  16 ביוני 2016
 מיקום:  חדרה 
 הרוגים:  אלפי עטלפים
 
אסון העטלפים בחדרה אירע ב-16 ביוני 2016, כאשר נהרס בניין נטוש ברחוב תרנ"א בעיר, שהיה מיועד לשמש כמשכנו החדש של שוק חדרה הוותיק בעיר. באותה עת שהו במבנה אלפי עטלפי פירות ועטלפים ממינים אחרים, שמצאו בו את ביתם למעלה מ-20 שנה. בשטח הבניין שנהרס הוקם מרכז המגורים והמסחר "פרויקט ויוה". הבניין נהרס בניגוד להבנות שהיו עם עיריית חדרה ועם יזם הבנייה על פינוי העטלפים לפני ההריסה כדי להצילם. אלפי עטלפים מצאו את מותם בעת ההריסה או מפציעות בימים שאחריה, במה שהיה אסון העטלפים הגדול ביותר הזכור בישראל.
רקע

בניין השוק שכונה גם "הפיל הלבן" היה מבנה נמוך בשטח של 3,000 מ"ר שנבנה בסביבות 1990, במטרה לשמש שוק עירוני. השוק לא הוקם, ומבנה הבטון החשוף עמד בשיממונו יותר מרבע מאה. במשך הזמן קיננו בו אלפי עטלפי פירות, והמושבה העצומה הייתה מוקד לעניין ולימוד.
במאי 2016 הבחין תושב חדרה, פטר ויט, בתכונה במתחם בנין השוק, והודיע לעמותת ע.ט.ל.ף על הסכנה. הפעילים פנו לעיריית חדרה וליזם צפריר בלכנר, כדי לפנות את העטלפים לפני ההריסה ולמנוע הרג המוני. ב-11 ביוני 2016 התקיימה פגישה בה נכחו חדוה יחזקאלי סגנית ראש עיריית חדרה מטעם הירוקים, נורה ליפשיץ מנהלת עמותת ע.ט.ל.ף, וכן נכח בפגישה זואולוג. ליפשיץ ביקשה שהות כדי לפנות את מושבת העטלפים, שמנתה לפי הערכות בין 5,000 ל-10,000 פרטים, ולפי הערכות אחרות אף יותר. סגנית ראש העירייה הבטיחה לעמוד בקשר עם היזם ולמנוע את הרג בעלי החיים במבנה. הפעילים שהגיעו לאתר כדי לסקור את המקום דיווחו "נתגלתה לעינינו ממלכה מופלאה מלאה בחיים. מערכת אקולוגית קסומה".
שלושה ימים מאוחר יותר, ב-14 ביוני, דיווח ויט שבניגוד להסכמות התחילה פעילות הריסה במבנה, לקראת טקס הנחת אבן הפינה. ב-16 ביוני נצפתה הריסה מסיבית, ועמותת ע.ט.ל.ף הסיקה שעיריית חדרה הפנתה לה עורף.
פעולות הצלה

המתנדבים שהגיעו למקום גילו זירת הרס ובה אלפי עטלפים מתים או פצועים לכודים מתחת לאבנים ומשופדים על תיילי ברזל. בעמוד הפייסבוק של העמותה התפרסם קול קורא להתגייסות למבצע הצלה. לקראת ערב התגבר זרם הפעילים ועשרות אנשים עסקו בחילוץ עטלפים מתוך כוכים וכיסים מתחת להריסות. נורה ליפשיץ ניהלה את המבצע והקימה עמדת מיון, עמדת עזרה ראשונה, ותינוקייה.
צוותי החילוץ תרו אחרי עטלפים פצועים, תקועים או מבולבלים. בין העטלפים היו ולדות ותינוקות רבים. לדברי ד"ר מאיה וינברג מהגן הזואולוגי באוניברסיטת תל אביב, ההריסה התבצעה בשיא עונת ההמלטות, ובנוסף היו לידות מוקדמות רבות בגלל הבהלה. הפעילה קרן לסרי שעסקה בחילוץ תיארה ולדות עם חבל טבור ועיניים עצומות, שנתפסו על אמותיהן בקצה הכנף. פטר ויט שהתריע לראשונה על ההריסה סיפר: "כשאתה רואה שני גורים קבורים כשמעליהם הנקבות חגות בצווחות זו לא סיטואציה פשוטה". וטרינרים מתנדבים נתנו לעטלפים הפצועים טיפול ראשוני, ועטלפים שלא היה להם סיכוי הורדמו במקום כדי לקצר את סבלם.
המחלצים ביקשו מצביקה גנדלמן, ראש עיריית חדרה, קו חשמל כדי להאיר את הבניין, אך הוא סרב, ופעולות החילוץ נמשכו עד הבוקר לאור פנסים. למחרת בשעות אחר הצהריים הגיעו שוטרים כדי לפנות את המתנדבים. לדברי השוטרים הם הגיעו בעקבות תלונה שהוגשה על ידי היזם.
ב-17 ביוני השיגה המחלקה המשפטית של תנו לחיות לחיות צו מניעה זמני נגד ההריסה; כשהקבלן התייצב באתר עם עובדיו, הוא קיבל את הצו והתרחק מהמקום. עבודות ההצלה נמשכו כדי לחלץ את מי שעוד ניתן היה להציל, ולהרדים את הגוססים.
300 עטלפים פצועים הגיעו לבית החולים לחיות בר בספארי ברמת גן ולבית החולים הווטרינרי של הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב, והרופאים ביצעו בהם ניתוחי חירום. מאות עטלפים פצועים קל יותר נקלטו בבית המחסה של עמותת ע.ט.ל.ף, ועטלפים שהתאוששו אחרי הניתוחים הועברו גם הם מבתי החולים למחסה בעמותה.
ב-27 ביוני נסגר הסכם בין עורכי הדין של תנו לחיות לחיות, זואולוגים של החברה להגנת הטבע, פקחים של רשות הטבע והגנים, עמותת ע.ט.ל.ף ויזם הבניין. ב-28 לחודש לעת לילה פינו הפעילים את העטלפים שעדיין נשארו בבניין.
שיקום וחזרה לטבע

לגן הזואולוגי באוניברסיטת תל אביב הגיעו כמאה עטלפים פצועים, וטופלו על ידי הוטרינרים יוסי יובל ומאיה וינברג, שביצעו ניתוחי הצלה רבים. הגיעו גם גורים שאומצו על ידי נקבות מניקות במושבת הגן.
מאות עטלפים הועברו למחסה של עמותת ע.ט.ל.ף, ומאות נוספים הגיעו אליה אחרי טיפול בבתי החולים הוטרינריים. חלק מהעטלפים מתו במחסה, הפצועים קל שהחלימו שוחררו. ב-4 ביולי נותרו במקלט של עמותת ע.ט.ל.ף 350 עטלפים מפצועי חדרה. חלק מהעטלפים הם נכים ויישארו כל חייהם ב"אגף הקבועים" שבמחסה.
ב-8 בספטמבר 2016, שלושה חודשים אחרי ההריסה, שוחררו מהמקלט אחרוני העטלפים שהיו כשירים לחזור לטבע.
ראו גם

רותי (צבועה)
אסון הרעלת הדיות
הערות שוליים

1 2 3   הילו גלזר, 4,000 עטלפים נמחצו למוות בחדרה. כך נראו המאמצים להציל את הפצועים, באתר הארץ, 23 ביוני 2016
↑  אורי חודי, ‏מושבת עטלפים במקום שוק שוקק, באתר גלובס, 8 ביוני 2014
↑  בדף הפייסבוק של העמותה על ההסכם על התוכנית להרוס והשיחה עם העירייה
↑  מחריד: מאות עטלפים מתו בהריסת בניין בחדרה, כתבה בynet, בתאריך16.6.2016
↑  קריאה לעזרה בדף הפייסבוק של עמותת ע.ט.ל.ף, 16 ביוני 2016 בשעה 11 בבוקר]
↑  איתי בלומנטל ורענן בן צור, הבניין נהרס ואלפי עטלפים מתו: "ברבריות, אכזריות", באתר ynet, 17 ביוני 2016.
↑  דב גיל-הר‏, "העטלפים גססו במשך שעות": הפעילים זועמים על הריסת המבנה בחדרה, באתר וואלה, 19 ביוני 2016.
↑  סיכום בין הפעילים, רשות שמורות הטבע והחברה להגנת הטבע והיזמים על פינוי יתרת העטלפים מהבניין
↑  חוקרי הגן הזואולוגי של אוניברסיטת תל אביב התגייסו למאמץ הצלת העטלפים שנפגעו בהריסת המבנה בחדרה באתר של אוניברסיטת תל אביב.
↑  350 4 ביולי 350 עטלפים מפצועי חדרה עדיין שוהים בעמותת ע.ט.ל.ף, בפייסבוק.
↑  אחרוני העטלפים מפצועי חדרה משוחררים מהמקלט, פוסט וידאו בפייסבוק.
| החי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| קבוצות טקסנומיות | יונקים • זוחלים (נחשים ארסיים) • עופות • דו-חיים • חרקים (פרפרים, דבורים, נמלים, תנשמיתיים) • רכיכות לא ימיות • עכבישנים (עקרבים • עכבישים • עכשובאים) |  |
| קבוצות לא טקסנומיות | החי בים התיכון • החי במפרץ אילת • החי בכנרת • חולייתנים בעלי דם קר של מים מתוקים • בעלי חיים שנכחדו • בעלי חיים אנדמיים • בעלי חיים פולשים • בעלי חיים בתנ"ך |  |
| אירועים ותופעות | חזירי הבר בחיפה • היעלים במצפה רמון • הכרישים בחדרה • אסון העטלפים בחדרה • רותי (צבועה) • חומיבבה (נמרה) • אסון הרעלת הדיות |  |
| מוסדות ומפגש עם האדם | חקר החי • צפרות • רשות הטבע והגנים • חי-בר • החברה להגנת הטבע • אגודת חובבי הפרפרים בישראל • בית החולים לחיות בר • למען חיות הבר • המרכז הארצי להצלת צבי ים • חוות בולוטין • עמותת ע.ט.ל.ף • עמותת כרישים בישראל |  |
עטלפים פצועים ומתים לכודים בהריסות מבנה השוק בחדרה. 16 ביוני 2016
עמדת המיון באתר ההריסה, וטרינרים ומתנדבים ממיינים עטלפים פצועים, נותנים עזרה ראשונה ומרדימים את הפצועים אנושות
עטלפים יתומים ב"תינוקייה" שבאתר ההרס
המרכז המסחרי ובניין המגורים בו שכן המבנה שבו אירע האסון
הקפה של גברת אושר

"הקפה של גברת אושר" הוא שיר ילדים שכתבה מיכל חזון ומבוסס על שיר ילדים איטלקי בשם "Il caffè della Peppina" ("הקפה של פפינה") משנת 1971.
רקע

את השיר כתבו טוני מרטוצ'י, וולטר ואלדי ואלברטו אנלי והוא בוצע על ידי הילדות סימונטה גרופיוני (בת 5 מבולוניה) ומרינה ד'אמיצ'י (בת 4, מקולפרו) במסגרת פסטיבל לשירי ילדים בשם Zecchino d'Oro, שנערך באיטליה מדי שנה מ-1953.
השיר

השיר המקורי נכתב בהשראת שיר עם איטלקי, ומספר על גברת מבוגרת בשם פפינה שמכינה קפה ומכניסה לתוכו הכל, מהדברים הכי נורמליים לדברים הכי אבסורדיים: שוקולד, ריבה, שבע כנפי פרפרים, ארבע או חמש סוכריות, מלח, פלפל, חצי קילו בצל, רוזמרין, חמישה שקי קמח, מעט גבינה, רגל תרנגול הודו, נוצה של אפרוח, מים, חומץ, שמן וסלט. בסופו של השיר כשהיא מנסה להוסיף TNT, הקפה שהכינה מתפוצץ.
הגרסה בעברית

את הגרסה בעברית כתבה מיכל חזון ועיבדה נורית הירש עבור קלטת הילדים "עולם קטן" משנת 1994.
השיר מופיע גם באלבום "דיג דיג דוג - האוסף" משנת 2000.
הערות שוליים

↑  עולם קטן - שירי ילדים מסביב לעולם, באתר דיסק סנטר
↑  הקפה של גברת אושר, באתר הספרייה הלאומית
ייזיס

ייזיס (Adidas Yeezy) הוא מותג של אופנת רחוב שנוצר עקב שיתוף פעולה בין חברת האופנה הגרמנית, אדידס, לבין המוזיקאי והמעצב האמריקאי, קניה וסט. החברה ידועה בציבור הרחב בעיקר בזכות הנעליים האקסקלוסיביות שלה.
לפני שהחל שיתוף הפעולה בין וסט לאדידס, וסט שיתף פעולה עם מספר חברות אופנה אחרות, ביניהן נייקי, שיצרה שלושה דגמים של נעליים במסגרת שיתוף הפעולה עמו. שיתוף הפעולה בין אדידס ווסט החל ב-29 ביוני 2016. הוא הסתיים באוקטובר 2022, בעקבות התבטאויות אנטישמיות של וסט ודברי שנאה אחרים שפרסם. אנליסטים העריכו שמכירות המותג הגיעו לכ-2 מיליארד דולר בשנה, כ-10% מסך ההכנסות של אדידס, והחברה צפתה שביטול המותג יעלה לה כ-250 מיליון אירו ב-2022.
רקע שיתוף פעולה

ייזיס הוא מותג אשר החל בתור קונספט שנולד משיתוף פעולה בין הראפר קניה וסט לבין נייק. שיתוף פעולה זה כשל לאחר שמנכ"ל נייק לא הסכים לדבר עם קנייה בטלפון. קנייה אמר: "הוא בסך הכל נתן לי לבנות בשבילו משהו".
לאחר שעזב את נייק לא ניגש ישר לאדידס אלא החל במשא ומתן עם החברה "פומה". ניסיון זה בסופו של דבר לא צלח וסט אף אמר כי "מי שלא נתן לו לעבוד בפומה צריך להביא לפיטורו לאות הצלחת המותג". לאחר כישלון המשא ומתן ניגש וסט לאדידס והציע את שיתוף הפעולה להשקת המותג, ההחלטה על שיתוף הפעולה אושרה ב-8 בפברואר 2015.
רקע שיתוף פעולה > ביגוד

הקולקציה הראשונה של הביגוד של ייזיס תחת המותג של אדידס הושקה ב-29 באוקטובר 2015. הקולקציה הראשונה הייתה בעלת מאפיינים צבאיים, ושווקה לייצור בשיטת ה-"ready to wear" (המוכן ללבישה), כלומר בגדים המיוצרים במפעלים שמטרתם היא לזרז תהליכי ייצור ולהוריד עלויות ומידותיהם מתאימות לרוב האנשים. בריאיון ללנדר לני מקלווי סיפר וסט כי דיבר עם לואי ויטון על שיתוף פעולה ביניהם להשקת קו ביגוד אלא שהעסקה לא אושרה על ידי הדירקטוריון של לואי ויטון.
רקע שיתוף פעולה > הנעלה

בין הדגמים הפופולריים של ייזיס ניתן למצוא את הייזיס 350, ייזיס 350 v2, ייזיס 700, ייזיס 700 v2, ייזיס 500.
שיטת המכירה

שיטת המכירה של ייזיס מבוססת על ייצור מוגבל וקנייה בזמן מוגבל. רכישת הנעליים מתבצעת ב"דרופ". "דרופ" היא מכירה זמנית בעלת כמות מוגבלת של זוגות נעליים המתבצעת לרוב כל כמה חודשים על ידי אדידס או קניה וסט באתר הפרטי שלו, ונגמרת לאחר מספר דקות מזמן התחלתה לאור הכמות הנמוכה שנמכרת לציבור על ידיהם. כמו כן, יש שווקים אינטרנטיים ומכירות יד שנייה של אנשים שהצליחו לשים את ידיהם על הנעליים בדרכים שונות, לרוב על ידי השגת הנעליים מדרופים.
שוק הזיופים בתחום זה הוא רחב.
הערות שוליים

↑  A Brief History of Kanye West's Historic adidas Collaboration, High Snobiety, ‏6/7/2016
↑  Matt Williams, This is Why Kanye Left Nike, Sneaker Freaker, ‏2/5/2018
↑  Jaclyn Peiser and Jacob Bogage, "Kanye West’s antisemitism cost him Adidas and most of his empire", The Washington Post, October 25, 2022
↑  YEEZY - ADIDAS AND KANYE WEST MAKE HISTORY WITH TRANSFORMATIVE NEW PARTNERSHIP ADIDAS + KANYE WEST, adidas, ‏29/6/2016
↑  kanye west / charlamagne interview, youtube, ‏1/5/2018
↑  A Complete adidas Yeezy Shoe Archive Appears On Yeezy Supply, Sneaker News, ‏16/8/2018
↑  מארי הנבורי, Kanye West’s secret to building a footwear empire to compete with Nike, Business Insider, ‏26/4/2018
ייזי זברה 350 v2
טרומבון

| --- | --- |

 
 סיווג:  אירופוניים
 קבוצה:  כלי נשיפה
 מנעד
 
 
טרומבון הוא כלי נשיפה ממתכת. כמו בכל כלי הנשיפה ממתכת, הצליל מופק על ידי הרטטת השפתיים.
מקור שם הכלי הוא באיטלקית ופירושו: "חצוצרה גדולה". מנעדו של הגרסה הנפוצה כיום, טרומבון הטנור, גבוה באוקטבה מזה של הטובה, ונמוך באוקטבה מזה של החצוצרה. כמו כן, טרומבון הטנור מכוון בסי במול ללא טרנספוזיציה.
עיצוב הכלי ואופן הנגינה

עיצובו של הטרומבון ייחודי בקרב כלי הנשיפה ממתכת. במקום שסתומים, הקיימים כמעט בכל כלי הנשיפה ממתכת האחרים והמשמשים להפקת התווים השונים, בטרומבון נעשה שימוש בצינור מחליק טלסקופי (הקרוי חָליק או מחלקת, ובאנגלית: Slide - סלייד), אשר את אורכו הנגן משנה כדי להאריך את הכלי וכך לשנות את גובה הצליל. קיימים שבעה מיקומים על המחלקת, כאשר מעבר למיקום הבא מנמיך את הצליל בחצי טון. המיקום הראשון הוא כאשר הסלייד סגור (קרוב לפיו של הנגן) והשביעי כאשר הסלייד פתוח (רחוק מפיו של הנגן). על הנגן לזכור בעל-פה את המיקומים השונים. בטרומבונים מודרניים רבים קיים גם שסתום המחובר לצינור נוסף, אשר נועד להאריך את הכלי ולהנמיך את הצליל המופק בקוורט, ומכאן בא שמו - קוורט.
הגרסאות הנפוצות ביותר הן טרומבון הטנור וטרומבון הבס, ובנוסף לאלו קיימים גם טרומבון קונטרה בס, אלט, סופרן, סופרנינו ופיקולו. טרומבון האלט היה בעבר נפוץ גם הוא, אך השימוש בו פחת.
בנוסף לטרומבון הקלאסי קיים טרומבון שסתומים. ההבדל העיקרי ביניהם הוא שיטת הארכת הכלי. בטרומבון הקלאסי היא המחלקת ובטרומבון השסתומים נמצאים לרוב שלושה שסתומים אשר מחוברים למערכת צינורות כאשר השסתום הראשון (הקרוב לפיה) מנמיך את הצליל בטון שלם, השסתום השני בחצי טון והשסתום השלישי בטון וחצי.
לטרומבון ניתן להרכיב עמעם. קיימים מספר סוגי עמעמים כגון ישר, כובע, הרמון ועוד.
כאשר הנגן משנה את מיקום הסלייד באיטיות, תוך כדי הפקת הצליל, מתקבל צליל רציף, עולה או יורד, הקרוי גליסנדו. באפקט זה נעשה שימוש בעיקר בג'אז ומוזיקה קומית.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הטרומבון למעשה התפתח מהסַקְבּוּט (אנ'), שהיה לטרומבון המוקדם של הרנסאנס והבארוק, שהיה בשימוש בין המאות ה-15 ל-18, עם קנה דק משל הטרומבון המודרני. פירוש השם הכלי בצרפתית הוא, 'דחוף-משוך'.
יצירות מפורסמות

לטרומבון יש רפרטואר סולו נרחב, החל מהתקופה הקלאסית ועד לימינו. בנוסף, יש לו כמות נכבדה של סולואים ברפרטואר הסימפוני ותפקיד חשוב בתור כלי מלווה ברפטואר מקהלתי.
ברפרטואר קונצ'רטי לטרומבון ולתזמורת, המפורסמת שביצירות היא הקונצ'רטינו של פרדיננד דוויד. עם זאת, מלחינים אחרים כתבו קונצ'רטי לטרומבון כגון רימסקי-קורסקוב, לאופולד מוצרט, תומאסי, גרונדהל, דריוס מיו, בריו, קסנאקיס, ארנסט בלוך, נינו רוטה, צ'יק קוריאה ועוד. מקובל לנגן בטרומבון גם יצירות שנכתבו לצ'לו, כמו הסוויטות של באך או הסונטות של וויואלדי.
מלחינים מוכרים נוספים כתבו יצירות סולו עבור הטרומבון כגון ובר, סן-סאנס, ליסט, הולסט, הינדמית, ברנשטיין ואחרים.
מוצרט כתב לטרומבון תפקיד סולו משמעותי ברקוויאם שלו בפרק ה"טובה מירום". באורטוריה של היידן, "בריאת העולם" יש סולו משמעותי לטרומבון בס. גם בתקופה הרומנטית מלחינים רבים "גילו" את עוצמתו של הטרומבון ואת צלילו הדרמטי והשירתי, ובתקופה הרומנטית נכתבו עבורו תפקידי סולו רבים. למשל ביצירות הסימפוניות של צ'ייקובסקי (בסימפוניות השנייה והרביעית למשל), בסימפוניה השישית (הגדולה) של שוברט, בסימפוניית העולם החדש של דבוז'אק (בפרק הראשון והרביעי בייחוד), בסימפוניות של ברהמס, מאהלר (בעיקר בסימפוניה השלישית והחמישית), וגנר (בדהרת הוולקירות), ברוקנר (בסימפונייה השמינית), שומאן (בסימפונייה השלישית), אצל ראוול (בתזמור ל"תמונות בתערוכה" ובבולרו), הינדמית, בסימפונייה הפנטסטית של ברליוז ומחול החרבות של חאצ'טוריאן.
מבנה הטרומבון

הטרומבון בנוי מאחד עשר חלקים עיקריים:
צינור כיוון
משקולת
פיה
טבעת נעילת הסלייד
פעמון
מעצור/מעמד
שסתום להוצאת מים
סלייד ראשי
נקודת חיזוק ראשונה של הסלייד
נקודת חיזוק שנייה של הסלייד
טבעת נעילת גוף הטרומבון
מבנה הטרומבון > הטרומבון במוזיקה המודרנית

הטרומבון הוא מרכיב עיקרי חשוב בהרכבים רבים. הרכבי ג'אז למיניהם, תזמורות סימפוניות ואף להקות שונות עושות שימוש בטרומבון בזכות מאפייניו וייחודו.
מבנה הטרומבון > הטרומבון במוזיקה המודרנית > נגני טרומבון מפורסמים

קלאסי:כריסטיאן לינדברג (Christian Lindberg),ג'וזף אלסי (Joseph Alessi),יאן בוספלד (Ian Bousfield), בן ואן דייק (Ban Van Dijk)
ג'אז:ג'יי ג'יי ג'ונסון (J.J.johnson), קרטיס פולר (Curtis Fuller), "סלייד" המפטון (Slide Hampton),קארל פונטנה (Carl Fontana) קיד אורי
גלן מילר
טרומבּוּן

הטרומבּוּן (Tromboon, בניגוד ל-Trombone) הוא כלי נגינה פרודי שהומצא על ידי המוזיקאי האמריקני פיטר שיקלי, ומשתתף בכמה יצירות של המלחין הבדיוני פד"ק באך. הכלי (ושמו) הוא שילוב בין טרומבון ובסון, וצלילו הצורם מוגדר במקרה הטוב כקומי. בתמונה ניתן לראות בצד שמאל את פיית הבסון המחוברת לטרומבון.
הערות שוליים

↑  ז'ראל ארנו ז'אק שנל, גאז, לדורי
| כלי נגינה מרכזיים במוזיקה המערבית |
| --- | --- | --- |
| כלי נשיפה ממתכת | חצוצרה • קרן יער • טרומבון • בריטון • טובה |  |
| כלי נשיפה מעץ | פיקולו • חליל צד • אבוב • קלרינט • בסון • סקסופון • קרן אנגלית |  |
| כלי פריטה | נבל • גיטרה • גיטרה בס |  |
| כלי קשת | כינור • ויולה • צ'לו • קונטרבס |  |
| כלי הקשה | תופים • מצלתיים • קסילופון • טימפני • צ'יימס |  |
| כלי מקלדת | פסנתר • עוגב • צ'מבלו • אורגן חשמלי • מקלדת אלקטרונית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550995605171  GND: 4046865-3  LCCN: sh85137992  MusicBrainz: f6100277-c7b8-4c8d-aa26-d8cd014b6761  NDL: 00573325  NKC: ph840184 
טרומבון עם שסתומים (ימין) וטרומבון מסורתי

טרומבּוּן, כלי נגינה המשלב בין טרומבּוֹן ובסון
חינוך קטן לתפילין

חינוך קטן לתפילין הוא מנהג שמקורו בתלמוד, לפיו קטן חייב במצוות תפילין מדין חינוך.
מקור הדין

בתוספתא על מסכת חגיגה מובא:
”קטן... יודע לשמור תפילין אביו לוקח תפילין אליו”.
ועוד מובא במסכת ערכין:
”'הכל חייבין בתפילין', לאיתויי מאי? לאיתויי קטן היודע לשמור תפלין, דתניא: קטן היודע לשמור תפילין - אביו לוקח לו תפילין”.
מכאן שכאשר קטן (שעדיין לא מלאו לו שלוש עשרה שנה) יודע לשמור על קדושת התפילין, אביו צריך לחנכו במצוות התפילין.
מחלוקת הראשונים

נאמר במשנה במסכת ברכות: ”נשים ועבדים וקטנים פטורין מקריאת שמע ומן התפילין, וחייבין בתפילה ובמזוזה ובברכת המזון”.
מחלוקת הראשונים > שיטת רש"י

רש"י מפרש שהקטן עליו מדובר במשנה זו, הוא קטן שכבר הגיע לגיל חנוך, ולמרות זאת פטור מהתפילין: ”קטנים - אפילו קטן שהגיע לחנוך, לא הטילו על אביו לחנכו בקריאת שמע, לפי שאינו מצוי תמיד כשמגיע זמן קריאת שמע. ומן התפילין - משום דסתם קטן אינו יודע לשמור גופו שלא יפיח בהן”.
מחלוקת הראשונים > שיטת התוספות - רבנו תם

התוספות שם מקשים על רש"י, שמהתוספתא והגמרא בערכין עולה שקטן שהגיע לגיל חינוך חייב בתפילין, ולאור זאת מבארים את המשנה במסכת ברכות על קטן שלא הגיע לגיל חינוך, ולכן הוא פטור מתפילין, אך קטן שהגיע לגיל חינוך (ויודע כמובן לשמור את התפילין בגוף נקי וכו' כמו שיתבאר בהמשך) חייב בתפילין:
"וקטנים פטורים מק"ש - פירש הקונטרס: קטן שהגיע לחנוך, ולא נהירא, דהא פ' לולב הגזול (סוכה דף מב.) אמרינן 'קטן היודע לשמור תפילין - אביו חייב לקנות לו תפילין' אלמא כשהגיע לחנוך, דשייכי ביה תפילין, חייב בתפילין. ובק"ש נמי יש לחייבו יותר מסתמא, מדאשכחן התם 'קטן היודע לדבר - אביו מלמדו תורה ופסוק ראשון של קריאת שמע'! ונראה לר"ת דמיירי (שמדובר) בקטן שלא הגיע לחנוך... ופי' ר"ת דודאי איירי הכל בקטן שלא הגיע לחנוך, ו'חייבין' דסיפא קאי אנשים ועבדים (על נשים ועבדים) לחוד, אבל קטנים פטורים מכל וכל, כיון דלא הגיע לחנוך".
מחלוקת הראשונים > שיטת הרשב"א

הרשב"א מסכים עם התוספות שכאשר הקטן יודע לשמור תפיליו בטהרה, אביו רוכש לו תפילין, ומחדש הרשב"א שגם רש"י שלכאורה אמר שקטן אינו חייב, יודה ויסכים אם הקטן יכול לשמור את התפילין בטהרה, וכדעת התוספות.
"ונראה שהזקיקו לרבינו ז"ל (כלומר לרש"י) לפרש כן (שמדובר בקטן שהגיע לגיל חינוך), דאי בשלא הגיע לחינוך מאי שנא הני? אפילו מכל מצות האמורות בתורה ואפילו מן התפלה נמי פטור? ומ"מ אין פירושו מחוור! דאי בשהגיע לחינוך, אביו קונה לו תפילין כדאמרינן בסוכה בפ' לולב וערבה קטן היודע לשמור תפליו אביו מניח לו תפילין, ויש לתרץ דה"נ (שכאן מדובר) בסתם תינוק שאינו יודע לשמור תפליו והיינו דקתני התם יודע לשמור תפליו הא בסתם תינוקות אף על פי שהוא כבן תשע כבן עשר אם לא ראינוהו זריז ונזהר בעצמו לא".
מחלוקת הראשונים > שיטת ספר העיטור

מאידך, דעת ספר העיטור היא שקטן פטור מתפילין, כפי העולה מהמשנה במסכת ברכות, ו'קטן היודע לשמור תפילין' הכוונה לנער בן 13 שנה, המסוגל לשמור על קדושת התפילין, שהוא למעשה נחשב הלכתית ל'גדול' שחייב במצוות: ”תפלין כן? תלמוד לומר: 'ושמרת את החוקה הזאת', לא אמרתי אלא במי שיודע לשמור תפלין. מכאן אמרו: קטן היודע לשמור תפלין - אביו לוקח לו תפלין, וקטן היודע להתעטף - חייב בציצית ומסתב' לן דהאי קטן גדול בן י"ג שנה הוא”.
מחלוקת הראשונים > פסיקת הראשונים

דעת רובם הגדול של הראשונים כדעת התוספות, שאכן ישנו חיוב לחנך קטן למצוות תפילין.
פסיקת ההלכה

רבי יוסף קארו, בספרו בית יוסף, אינו מקבל את פירושו של העיטור המוציא את התוספתא מפשוטה, ובנוסף לכך רובם הגדול של הראשונים חולקים עליו:
"קטן היודע לשמור תפילין אביו חייב לקנות לו תפילין לחנכו. ברייתא בסוף פרק לולב הגזול (מב.) ופירש רש"י לשמור תפילין שלא יכנס בהם לבית הכסא ובספר התרומה (סוף הל' תפילין) כתב דהיינו שיהא נקי לשמור אותם בטהרה כאלישע בעל כנפים כלומר שלא יישן בהם ולא יפיח בהם וכן כתב סמ"ק (סי' קנג): כתב העיטור (הל' תפילין ח"ז סא ע"ג) מסתברא לן דהאי קטן גדול בן י"ג שנה ויום אחד הוא והביא ראיה לדבריו. ואינה כדאי להוציא הברייתא מפשוטה דמשמע דקטן ממש קאמר וכן נראה דעת כל הפוסקים שכתבו קטן סתם דמשמע דבקטן ממש מיירי:"
וכן פסק בשולחן ערוך: ”קטן היודע לשמור תפילין בטהרה וכו' חייב אביו לקנות לו תפילין לחנכו”.
אולם הרמ"א, חלק עליו וכתב: ”וי"א דהאי קטן דוקא שהוא בן י"ג שנים ויום אחד. (בעל העיטור) וכן נהגו, ואין לשנות”.
והביאור הלכה פירש שם שיש מקום להתחשב גם באופיו של הילד, שאם ניכר עליו שכבר בגיל 12 הוא כבר כשיר להנחת תפילין מתוך שמירה על כבודם, יש לחנכו לכך כבר אז - וכן נהגו - ”עיין במ"ב ועיין בפמ"ג שמצדד לפסוק כמש"כ הב"ח דעכ"פ קטן בן י"ב שנה הלומד תלמוד ומבין יכול להניח תפילין דעליו בודאי נוכל לסמוך אם יודע לשמור את עצמו מהדברים הנזכרים בסמוך”.
המנהג

בפועל בקרב ארצות הספרדים נהגו לחנך קטן לתפילין כאשר הגיע לגיל חינוך, לפני גיל שלוש עשרה. וכן נהגו בארץ ישראל, מרוקו, אלג'יריה, תוניס, סלוניקי, איזמיר, חאלב וכן מנהג בני עדות המזרח תימן. אולם בקרב יוצאי אשכנז ישנם כמה מנהגים סביבות גיל שלוש עשרה, ורבים נוהגים להקדים חודש אחד לפני בר המצווה, ויש המקדימים שניים או שלושה חודשים לפני גיל שלוש עשרה.