איזק מאסה
קורות חיים

אייזק מאסה נולד למשפחת עשירה של סוחר משי. אביו אברהם מאסה העביר את המשפחה מלייז' להארלם לפני שנולד איזק. אבות אבותיו היו כנראה הוגנוטים צרפתים שברחו ממולדתם בראשית הרפורמציה. שם המשפחה נודע גם בשמות מאסרט, מסהרט, מה שמרמז על מקורותיהם הצרפתיים, משם מוצאם של רוב ההוגנוטים. תחת רדיפה דתית הם בדרך כלל עברו לארצות פרוטסטנטיות, כמו אנגליה וארצות צפון אירופה.
בשנת 1601 עזב מאסה את הארלם למוסקבה כדי לסייע לסחר המשפחתי. מאסה היה עד למחצית השנייה של תקופת שלטונו של בוריס גודונוב, במהלכה פרצה מלחמת אזרחים, המכונה "תקופת הצרות". הוא שרד את כיבוש מוסקבה על ידי דמיטריי הראשון ועזב את רוסיה בשנת 1609, לפני נפילתו של הצאר וסילי שויסקי.
מאסה כתב תיאור על אירועי 1601–1609, שהגיש לשלטונות ההולנדיים. מסמך זה שוחזר בדפוס במאה התשע עשרה. בשנים 1612–1613 פרסם מאסה שני מאמרים על האירועים ברוסיה והגאוגרפיה של ארץ סמוידס, בליווי מפת רוסיה, שפורסמו באלמנך שערך הסל חריץ. רשימותיו על מסעותיו השונים פורסמו בשילוב עם מפות שנערכו על ידי החוקר הנרי הודסון.
מאמרים אלה תורגמו והועתקו באופן אנונימי לשפות אירופיות, מכיוון ששמו של הכותב הוסר בהוצאה ההולנדית המוקדמת. התרגומים השלמים ביותר פורסמו ברוסית בשנת 1937 (הוצאו מחדש בשנת 1997) ובאנגלית בשנת 1982. כתיבתו של מאסה התבססה על תפיסה דתית בסיסית של עונש על חטאים בלתי ניסלחים. הוא האמין כי גודונוב, דימיטרי והאומה עצמה שילמו עבור חטאיהם כבני התמותה. (מסה האמין שגודונוב הרג את פיודור הראשון ואת הצאר דימיטרי). מקורות רוסיים רואים בו את העד המערבי הכי פחות מוטה מאותה תקופה, ומודעים היטב לדברים. (בן זמנו, ג'ייקוב דה לה גרדי, אפיין את מסה כ"כמעולה בלימוד סודותיהם של אנשים אחרים ").
לזכות מאסה מיוחסות חמש מפות שפורסמו על רוסיה ומחוזותיה. האחרונות נערכו בסביבות שנת 1633 ושתי מפות של העיר מוסקבה, כולל התיאור הסכמטי של קרב 1606 בין וסילי שויסקי לצבאותיו של איבן בולוטניקוב. אחזור מפות מקוריות של העיר יכול היה להיות מסוכן עבור מאסה עצמו וקטלני עבור מקורותיו הרוסיים. מיפוי של מאסה את חוף סיביר ייצג התקדמות בגאוגרפיה. במשך עשרות שנים זו הייתה המפה היחידה של אזור זה. לאחר מכן הועתקה על ידי ג'רארדוס מרקטור וג'ודוקוס הונדיוס, ג'אן ג'נסוניוס ווילאם בלאו.
בשנת 1614 חזר מאסה למוסקבה, הפעם בליווי אחיו, כשליח של כלל המדינות ההולנדיות להשיג הסכם סחר בלעדי הדומה לחוזה ההולנדי-עות'מאני האחרון, ולחקור את דרכי הסחר לפרס. לא רק שההולנדים רצו לרכוש דגנים אלא גם משי פרסי. באותה מידה, הם יצאו דרך ארכנגלסק. באותה עת גילה העם הרוסי עניין רב בארטילריה כמו עופרת ואבקת שרפה.
בממוצע שלושים אוניות הפליגו מדי שנה לארכנגלסק, הנמל ליד בים הלבן - במהלך שנת 1619 פרצה שרפה והרסה את העיר לחלוטין, ובכך הרסה את מלאי הסחורה של מאסה. בנוסף, עם שובו ספינה של מאסה נקלעה לסערה קשה ליד לאפלנד.
באפריל 1622 נישא לביטריקס ואן דר לין. בשנת 1623/24 נקרא מאסה על ידי הפרלמנט ההולנדי להפוך לשגריר במוסקבה. עם זאת, מינויו גרם למחלוקת ועורר התנגדות קשה. לאחר מכן עשה מאמצים מוצלחים להגביר את התעניינותו של גוסטף השני אדולף משוודיה להתחיל בסחר עם רוסיה. בעודו מטפח את מערכות היחסים בין רוסיה לשוודיה, הוא קיבל תואר אבירות על ידי המלך השוודי בשנת 1625 בשל מאמציו לטובת שוודיה. שנה לאחר מכן, בשנת 1626, הוא ניסה להשיג זכויות בלעדיות על ייצוא התבואה מחוץ לרוסיה.
מאסה קידם את הרעיון להקים קרטל סחר הדומה לחברת מוסקבה האנגלית, אך בעיות פנימיות בהולנד עיכבו את איחוד הסוחרים לשנת 1628. במהלך המסע הבא שלו, בשנת 1629, הוא נסע למוסקבה כדי לסלול את הדרך לחברו אליאס טריפ שעד אז יזם קונסורציום מסחרי. מאסה יעץ בחשאי למייקל הראשון מרוסיה ואביו של מיכאל, פילרט (הפטריארך של מוסקבה) בענייני הפנים של הרפובליקה ההולנדית. בכך ניסה לפגוע במוניטין של מתחריו ומתנגדיו האישיים.
בגלל המלחמה המתמשכת בין שוודיה לפולין לא ניתן היה לייצא תבואה דרך העיר דנציג. אחד מתנגדיו, קלנק, היה בעצמו סוחר עשיר של קוויאר, קיבל אישור מרוסיה לייצא עשרה או שנים עשר מטענים של שיפון.
בשנת 1630 מחיר התבואה נשאר גבוה במיוחד בגלל התחרות הגוברת. אלברט בורג ניסה להבטיח מונופול לעיר אמסטרדם. במקביל, מדינות כמו שוודיה ואנגליה התאמצו לעשות זאת. סוחרים רוסיים ניסו להצר את המסחר על ידי הגבלת הייבוא והייצוא באופן בלעדי דרך ארכנגלסק. במשך שני העשורים הבאים שילב מאסה שירות דיפלומטי עם עסק משלו.