stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תומאס-אמיל פון ויקדה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באפריל 1893 פרדן אן דר אלר, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  23 ביוני 1944 (בגיל 51) רטנג, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית  רייכסווהר ורמאכט ורמאכט
 תקופת הפעילות:  1913–1944 (כ־31 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים (ורמאכט)
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-30 מפקד הקורפוס ה-10
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)   צלב הברזל דרגה שנייה (1914)   צלב הברזל דרגה ראשונה (1939)   צלב הברזל דרגה שנייה (1939)
 
תומאס-אמיל אוגוסט קרל לודוויג פון ויקדה (בגרמנית: Thomas-Emil August Karl Ludwig von Wickede;‏ 23 באפריל 1893 – 23 ביוני 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

ויקדה נולד ב-23 באפריל 1893 בפרדן אן דר אלר. הוא היה נכדו של הפוליטיקאי ועורך הדין פרידריך אוגוסט פון ויקדה. ב-2 בספטמבר 1913 הוא התגייס כצוער לצבא הקיסרות הגרמנית והוצב ברגימנט הפוסילרים ה-90 (מקלנבורג - הקיסר וילהלם). ב-6 באוגוסט 1914 הוא הועלה לדרגת לויטננט. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה ובמהלכה עוטר בשתי הדרגות של צלב הברזל. לאחר המלחמה התגייס לרייכסווהר ושימש כמפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-6. ב-1 ביוני 1924 הוא הועלה לדרגת אובר-לויטננט. ב-1 בפברואר 1929 הוא הועלה לדרגת האופטמן, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-4. ב-1 במרץ 1938 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

במהלך המערכה בפולין פיקד ויקדה על הגדוד ה-2 וזכה בשתי הדרגות של צלב הברזל. במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה שימש כמפקד רגימנט הרגלים ה-4. ב-15 באוגוסט 1940 הוענק לו צלב האבירים של צלב הברזל. בתחילת אוקטובר של אותה שנה הוא הועבר לפקד על רגימנט הרגלים ה-409. ב-1 בפברואר 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט. הוא השתתף עם הרגימנט שלו במבצע ברברוסה. ב-30 בינואר 1942 הוא פרש מתפקידו. ב-1 ביוני 1942 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה למפקד הדיוויזיה ה-30 אשר עמה לחם בחזית המזרחית. ב-1 בינואר 1943 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-29 באוקטובר של אותה שנה הוא עזב את תפקידו כמפקד הדיוויזיה, וב-4 ביוני מונה למפקד הקורפוס ה-10. ב-1 בינואר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים.
ב-23 ביוני 1944 התרסק מטוס יונקרס Ju 52 שהוביל את פון ויקדה יחד עם הגנרלים אדוארד דיטל, קרל אגלזר ופרנץ רוסי באזור שטיריה. לא היו ניצולים.
תומאס אבילס

תומאס אגוסטין "טוטו" אבילס מאנסיז'ה (בספרדית: Tomás Agustín "Toto" Avilés Mancilla; נולד ב-3 בפברואר 2004 בריו גז'גוס שבארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אינטר מיאמי מה-MLS.
קריירת מועדונים

אבילס גדל במחלקות הנוער של בוקסינג קלוב, CAI וראסינג קלוב. ב-27 בפברואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ראסינג קלוב, בניצחון 2-1 על לנוס במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הארגנטינאית לעונת 2023.
ב-1 באוגוסט 2023 חתם לשלוש וחצי שנים באינטר מיאמי.
קריירה בינלאומית

אבילס היה חלק מסגל נבחרת ארגנטינה עד גיל 20 לטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2023.
הערות שוליים

↑  La lista de CONVOCADOS de Argentina para el Mundial Sub 20 באתר TyC Sports, ‏ 26 במאי 2023 (בספרדית)
שכיבה

שכיבה היא תנוחת גוף, לרוב בזמן מנוחה, אצל בני אדם ובעלי חיים, בה הגוף הוא במצב אופקי ברובו או במידה מסוימת.
בשונה מעמידה או מישיבה, בשכיבה הגוף אינו נשען על איבר כלשהו, אלא נתמך לאורכו באמצעות הקרקע שמתחתיו. שכיבה היא התנוחה המצויה ביותר בהיות הגוף מחוסר הכרה או משותק, כגון בעת שינה, עילפון, או לאחר איבוד שיווי המשקל בעקבות פגיעה פיזית ובעת קיום יחסי מין.
רהיט המיועד לשכיבה ולמנוחה הוא מיטה.
תנוחות

הגוף עשוי להניד את עצמו למגוון תנוחות של שכיבה, ביניהן:
פרקדן (או אפרקדן) – שכוב על הגב בפריסת ידיים ורגליים.
שכיבה על הבטן – שכוב על החזה כשהגב מופנה כלפי מעלה.
תנוחת עובר – שכוב (או מיושב) על הצד עם גוף מכונס, כשהאיברים קרובים לגו והברכיים כפופות כלפי הראש.
תנוחת החלמה – שכוב בתנוחת אדם שנפגע או שנאנק מכאבים על מנת להקל על הכאבים.
שבר המתאגרף

| --- | --- |

שבר של הראש המטאקרפלי החמישי כתוצאה מאגרוף בקיר
 שמות נוספים:  שבר בצוואר המטאקרפאלי של האצבע הקטנה
 תחום:  רפואה דחופה, אורתופדיה
 שכיחות:  20 אחוזי משברי כף היד
 סיבות:  פגיעה באובייקט עם אגרוף סגור
 טיפול:  תחבושת איבופרופן פרצטמול
 סיווגים
 ICD-10:  S62.3 
 
שבר המתאגרף הוא שבר שמתרחש כאשר ישנה פגיעה בעצמות כף היד היוצרות את הפרקים. עצמות המטאקרפל שביד מחברות את העצמות באצבע לעצמות בפרק כף היד. ישנן חמש עצמות מטאקרפליות, אחת לחיבור כל אצבע לפרק היד. לכל העצמות המטאקרפליות יש מבנה אנטומי זהה. כל אחת מהן מורכבת מהבסיס, פיר, הצוואר, והראש. הבסיס של עצם המטאקרפל הוא החלק שמתחבר לעצמות פרק היד, הפיר הוא החלק הארוך, הדק של העצם. הצוואר הוא החלק של העצם שמחברת את הפיר לראש. וראש עצם המטאקרפל מחברת את עצם המטאקרפל לעצם האצבע. ראש העצמות המטאקרפיות יוצר את מפרק האגרוף הסגור.
עצמות כף היד

עצמות שורש כף היד (TA: Ossa carpi; Ossa Carpalia) הן שמונה עצמות קטנות המקובצות יחדיו בין הגומד והחישור לעצמות המסרק. אף אחת מהן אינה משויכת לאחת מאצבעות היד, להבדיל מעצמות המסרק שכל אחת מהן משויכת לאחת האצבעות. ביחד הן מרכיבות את מפרק שורש כף היד.
צורתן של עצמות שורש כף היד אינה סדירה, למרות זאת, ניתן לזהות מספר מאפיינים משותפים לרובן:
לכל העצמות (למעט עצם העדשה) שישה פנים. הפנים הכפיים או הקדמיים (שפונים לכיוון כף היד) והגביים או האחוריים (שפונים לכיוון גב כף היד) מחוספסים מהיותם אזורי אחיזה לרצועות שונות. הפנים המרוחקים והמקורבים חלקים ויוצרים מפרק יחד עם העצמות השכנות. הפנים הצידים והתיכונים חלקים ומופרקים אם יש עצם שכנה באותו כיוון, או מחוספסים וגבשושיים אם אין עצם שכנה.
את עצמות שורש כף היד, ששמן ניתן להן לפי צורתן, מחלקים לשתי קבוצות על פי מקומן: השורה המקורבת והשורה המרוחקת.
השורה המקורבת

| --- | --- |

מבט אחורי: מבט קדמי
(עצם הפיקן ("מיד שמאל") ומשטחיה המפרקיים) מעיון בתמונות עצם הפיקן ובאיור משטחיה המפרקיים, אפשר להתרשם מרמת המורכבות של צורתה של עצם שורש כף יד כמו מרמת המורכבות של מפרקיה עם העצמות השכנות לה. אין עצם שורש כף יד אחת זהה לשכנתה מבחינת צורה או מבחינת מספר וכיווני המפרקים שלה.
השורה המקורבת כוללת את (מהצד החישורי לצד הגומדי) עצם הסירה, עצם הסהר, עצם הטריז ועצם העדשה.
עצם הסירה ועצם הסהר מחברות בעזרת מפרקים בין קבוצת העצמות של שורש כף היד לחישור ולגומד. למרות קרבת עצם הטריז לגומד היא אינה מופרקת איתה. עצם העדשה, היא למעשה עצם ססמואידית והיא בעלת משטח מפרקי יחיד (עם עצם הטריז).
לעצם הסירה, אספקת דם דלה, המאיטה את יכולת החלמתה משבר. אף על פי שאין היא נשברת בקלות, שברים של עצם הסירה מהווים 60% מכלל השברים של עצמות שורש כף היד.
סימנים ותסמינים

התסמינים האופייניים הם כאב או רוך המתמקדים במיקום מסוים בהתאם לאחת העצמות המטאקרפליות שנשברו. האדם יכול גם להרגיש כאב קל עד קשה ופגיעה בטווח התנועה של היד באזור האצבעות הרביעית והחמישית. סימפטומים נוספים כוללים: נפיחות של האזור, עלול להיווצר עיוות של העצם השבורה או של המפרק. תיתכן גם תנועה לא תקינה של שברי העצמות השבורים ביד שתגרום לכאב נוסף. שריטות או חתכים על היד צפויים גם הם להתרחש. אך, חתך בעור עשוי להצביע גם על סוג חמור יותר של שבר בכף היד.
סיבות

שבר של מתאגרף מתרחש כאשר הצוואר של המטאקרפל עצם באצבע הקטנה נשברת. הסיבה השכיחה ביותר לשברים אלה היא מחבטות או מכות באובייקטים קשים ללא טכניקה נאותה. השבר נגרם כתוצאה של הפעלת כוח כנגד אובייקט בזווית לא נכונה הגורמת ליצירת עיקול על גבי העצם. כתוצאה מכך נגרם שבר כאשר העצם כפופה רחוק מדי. אובייקטים קשיחים יכולים להיות קיר, רצפה קשה, מכה מאובייקט קשיח כתוצאה של נפילה על היד כאשר היד מיושרת או מכה לא נכונה במהלך קרב אגרוף בעצם קשיח כגון לסת או פנים.
אבחון

בדיקה גופנית בשיתוף עם צילומי רנטגן חיוניים כדי לאבחן כראוי שבר מתאגרף. ממצאים המצביעים על הצורך בצילומי רנטגן כוללים פעילויות המגבירות את הסיכון לשבר, עיוות היד, רוך מקומי, נפיחות ביד, שינוי צבע, ירידה ביכולת להזיז את היד את שורש כף היד או האצבעות, חוסר תחושה, שינוי הטמפרטורה באזור הפצוע לדוגמה הרגשת קור או חום, או חתך שנגרם עקב החבלה. הרופא יקבע אם צילומי רנטגן מוצדקים בהתאם לנסיבות הפגיעה. לאחר שהרופא מקבל מידע מפורט על אופן פציעת היד, בדיקה גופנית היא השלב הבא בהערכה. נפיחות ושינויי צבע נפוצים נראים עם שברים והם קשורים לנזק שנגרם כתוצאה מטראומה ישירה לעצם ולאזורים הסובבים ביניהם: השרירים, הרצועות, הגידים, העצבים וכלי הדם. ירידה ביכולת להזיז את היד בכיוונים הרגילים עלול לנבוע מנפיחות או כאב הקשורים בשבר. הרופא יבקש מהחולה לעשות אגרוף. זה עוזר לקבוע את מידת הפציעה, כמו גם את סוג הטיפול כי ייתכן שיהיה צורך בטיפול כירורגי. קרעים ברצועות לא יופיעו על צילומי רנטגן סטנדרטיים, אבל הם מתרחשים לעיתים עם שברים. צילומי רנטגן של היד מבוצעים כדי להסתכל על היד משלושה כיוונים שונים. הערכת היד מנקודות מבט שונות מפחיתה את הסיכון לא לראות שבר על ידי צילום הרנטגן. לאחר הערכת העצמות על הרנטגן, הרופא יכול לקבוע איזה סוג של שבר קיים. במקרים מסוימים, הרופא עשוי להזמין עוד צילומי רנטגן, עם תצוגות מיוחדות כדי לחפש שברים שקשה למצוא. מצב זה קורה כאשר צילומי הרנטגן הסטנדרטיים אינם מראים שבר, והמידע הנוגע לפציעתו של המטופל או לבדיקה הגופנית מעיד על נוכחות של שבר קשה.
מניעה

הדרך החשובה ביותר למנוע שבר מתאגרף בקרב ספורטאי לחימה היא ללמוד טכניקות אגרוף נכונות כך שהקשר הראשוני עם האובייקט הוא לא עם המפרקים הרביעי והחמישי. ספורטאים או מתאמנים אשר באימוניהם נוהגים להכות באובייקטים קשיחים נוהגים להשתמש בכפפות או בחבישת תחבושת שיעזרו להגנה על היד. כמו כן, ישנם מקרים חריגים בהם הגורם לשבר הוא גורם נפשי הנובע מתחושת תסכול, עצב, רוגז, דיכאון ורצון לפרוק עצבים במהרה. חלק מדרכי הטיפול כוללים מפגש עם גורם מטפל, תזונה נכונה, סביבה אוהבת, ותחביבים יכולים לעזור במניעה של פציעה עקב פריקת עצבים ומתו מכה באובייקט קשיח.
טיפול

הטיפול בשבר משתנה בהתאם לשאלה האם השבר פתוח או סגור, מידת הזווית, הסיבוב ופגיעות נוספות. אימוביליליזציה (פעולה בה מקבעים חלק של הגוף, שהוא בדרך-כלל בר-תנועה. הקיבוע מסייע לריפוי של רקמה פצועה או חולה) עם שבב מרזב אולנארי עשוי להיות הטיפול הסופי עבור שברים סגורים. בעוד ששברים פתוחים, שברים מזוהמים משמעותית או אלה הכרוכים בפגיעה במבנים נירווסקולרים (העצבוב התחושתי לכף היד עשיר במיוחד, ותפקוד תקין של כף היד דורש תחושה תקינה) דורשים הפניה למנתח יד.טיפול ביתי לשברים של מתאגרף מחולקים לטיפול לפני בדיקת הרופא וטיפול לאחר אבחנה. המטרות המידיות של טיפול ביד פגועה הן למזער כאב ונפיחות, למזער את הסיכון של זיהום של כל החתכים הפתוחים וכדי למנוע פגיעה נוספת שנגרמה על ידי שבר לא יציב. הגישה הטובה ביותר להפחית כאב ונפיחות היא להניח חבילת קרח על גבי האזור הפגוע. אם הקרח אינו זמין, הנחת מגבת ספוגה במים קרים על היד הפגועה תעזור בדומה להנחת הקרח. חתך פתוח בזמן הפציעה מצביע על שבר פתוח בסיכון מוגבר לזיהום וריפוי לקוי ולכן יש לשטוף עם מים וסבון ולחבוש עם תחבושת בשביל למנוע זיהום. טיפול ביתי לאחר האבחון של שבר מתאגרף מבוסס על איך הרופא טיפל ביד. טיפול ביתי כולל טיפול בכאב, טיפול בסדקים או שבבים, ובקרה אחר סימני זיהום. יש לשמור על פצעים נקיים ומכוסים עד להשלמת הריפוי. אם תפרים משמשים כדי לסגור את החתך, הרופא יספק הוראות נוספות על איך לטפל בתפרים ומתי הם צריכים להיות מוסרים. חשוב לעקוב אחר ההוראות האלה בזהירות כדי למזער את הסיכון לזיהום.
פרוגנוזה

הפרוגנוזה עבור שברים אלה היא בדרך כלל טובה, עם זמן ריפוי שלא יעלה על 12 שבועות במקרים קלים. בשבועיים הראשונים תראה ירידה בנפיחות, עם שיפור ביכולת האחיזה ושיפור איטי יותר ביכולת להאריך את האצבעות לכל הכיוונים. יציקות קשות נדרשות לעיתים רחוקות למטרת קיבוע העצם אם ישנו שימוש בגבס רך למטרת קיבוע היד ניתן להסירו לתקופות קצרות של זמן על מנת לאפשר ניקוי וייבוש העור מתחת לסד. הכאב מהפציעה משתנה מאדם לאדם כמו עם פציעות אחרות ולפעמים תרופות כאב נרקוטיות יספיקו להקלה בכאב, ניוון שרירים של 5 עד 15 אחוזים עשוי להיות צפוי.
אפידמיולוגיה

ההיארעות של שברים בצוואר המטאקרפאלי המופיעים עבור טיפול בבית החולים בארצות הברית היא 13.6 ל-100,000 שנות אדם. שברים בצוואר מטקראפל מהווים 40% מכלל השברים בכף היד
. כאשר, שברים של הצוואר המטאקרפלי החמישי מהווים 10% מכלל שברים.
שכיחות הפציעה אצל גברים גבוהה פי חמישה מאשר אצל נשים. ולגברים בגילאי 10 עד 19 יש את השכיחות הגבוהה ביותר כאשר אחריהם גברים בני 20 עד 29.
פציעות אגרוף נמצאו גם בסיכוי גבוה יותר אצל גברים עם מחסור חברתי והפרעות פסיכיאטריות.
טרמינולוגיה

משום שמדובר במונחים דו-לשוניים, טקסטים ומילונים רפואיים אינם מסכימים באופן אוניברסלי על משמעויות מדויקות. רשויות שונות מציינות כי "שבר של מתאגרף" פירושו הפסקה, נקודת השבר, בחלק השני של עצם המטאקרפל או עצם המטאקרפל השלישית יחד עם "שבר בחדר הבר", הספציפי לעצם המטאקרפלית הרביעית או לעצם המטאקרפלית החמישית. כאשר" חדר הבר" וה"מתאגרף" הם מונחים שונים המייצגים פציעות בעצמות שונות.
ראו גם

עצמות שורש כף היד
שבר עצם הסירה
לקריאה נוספת

Muller, M. G. S., Poolman, R. W., van Hoogstraten, M. J., & Steller, E. P. (2003). Immediate mobilization gives good results in boxer's fractures with volar angulation up to 70 degrees: a prospective randomized trial comparing immediate mobilization with cast immobilization. Archives of orthopaedic and trauma surgery, 123(10), 534-537.
Altizer, Linda. "Boxer's fracture." Orthopaedic Nursing 25.4 (2006): 271-273.
MCCUE, Frank C.; MEISTER, Keith. Common sports hand injuries. Sports medicine, 1993, 15.4: 281-289.
Potenza, V., Caterini, R., De Maio, F., Bisicchia, S., & Farsetti, P. (2012). Fractures of the neck of the fifth metacarpal bone. Medium-term results in 28 cases treated by percutaneous transverse pinning. Injury, 43(2), 242-245.
Porter, M. L., Hodgkinson, J. P., Hirst, P., Wharton, M. R., & Cunliffe, M. (1988). The boxers' fracture: a prospective study of functional recovery. Emergency Medicine Journal, 5(4), 212-215.
Gudmundsen, T. E., & Borgen, L. (2009). Fractures of the fifth metacarpal. Acta Radiologica, 50(3), 296-300.
הערות שוליים

↑  Linda Altizer, Boxer's Fracture, Orthopaedic Nursing 25, 2006-07-01, עמ' 271–273
1 2  Hand Fractures-OrthoInfo - AAOS, web.archive.org, ‏2017-06-17
1 2  Justin S. Mitchell, Mark Pallis, Justin D. Orr, Nicholas Kusnezov, The Boxer's Fracture: Splint Immobilization Is Not Necessary, Orthopedics 39, 2016-03-29, עמ' 188–192 doi: 10.3928/01477447-20160315-05
↑  Martin Keenan, Managing boxer’s fracture: A literature review, journals.rcni.com, ‏2013-05-21 (באנגלית)
↑  Journal of Hand Surgery, www.jhandsurg.org
↑  SAGE Journals: Your gateway to world-class journal research, SAGE Journals (באנגלית)
↑  Rebecca K. Jeanmonod, Donald Jeanmonod, Sara Damewood, Cheryl Perry, Punch Injuries: Insights into Intentional Closed Fist Injuries, Western Journal of Emergency Medicine 12, 2011-2, עמ' 6–10
↑  Boxer fracture | Radiology Reference Article | Radiopaedia.org, web.archive.org, ‏2015-06-26
↑  Accident and Emergency Radiology: A Survival Guide E-Book - Nigel Raby, Laurence Berman, Simon Morley, Gerald de Lacey - Google Books, web.archive.org, ‏2017-10-12
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
כף יד ימין. משמאל מבט אחורי, מימין מבט קדמי.
  A.עצם הסירה
  B.עצם הסהר
  C.עצם הטריז
  D.עצם העדשה
  E.העצם רבת הזוויות הגדולה
  F.העצם רבת הזוויות הקטנה
  G.עצם הפיקן
  H.עצם האנקול
1.חישור, 2.גומד, 3.עצמות המסרק.
फ

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

אלפבית דוונאגרי
תנועות
| अ | आ | इ | ई | उ | ऊ | ऋ |  |
| ए | ऐ | ओ | औ |  |  |  |  |
עיצורים
| क | ख | ग | घ | ङ | च | छ |  |
| ज | झ | ञ‌ | ट | ठ | ड | ढ |  |
| ण | त | थ | द | ध | न | प |  |
| फ | ब | भ | म | य | र | ल |  |
| व | श | ष | स | ह |  |  |  |
הגיית האות फ
फ פְּהַה היא האות ה-33 והעיצור ה-22 (אחרי प) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות פ' דגושה אך מנושפת (pʰ), כך שלעיתים  היא נשמעת כמו פ' רפה. האות הבאה אחריה היא האות ब.
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
र

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

אלפבית דוונאגרי
תנועות
| अ | आ | इ | ई | उ | ऊ | ऋ |  |
| ए | ऐ | ओ | औ |  |  |  |  |
עיצורים
| क | ख | ग | घ | ङ | च | छ |  |
| ज | झ | ञ‌ | ट | ठ | ड | ढ |  |
| ण | त | थ | द | ध | न | प |  |
| फ | ब | भ | म | य | र | ल |  |
| व | श | ष | स | ह |  |  |  |
הגיית האות र
र - רָה היא האות ה-38 והעיצור ה-29 (אחרי य) באלפבית הדוונאגרי. המקבילה העברית הקרובה ביותר היא אות ר' מגולגלת (כבערבית וכמו בהגייה שבפי היהודים ילידי ארצות ערב וחלק מיהודי אשכנז). האות הבאה אחריה היא האות ल.
תוכינון מיקרורינוס

| תוכינון מיקרורינוס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: דקראים
תת־סדרה:: דמויי-שפתן
משפחה:: תוכינונים
סוג:: Chlorurus
מין:: תוכינון מיקרורינוס
שם מדעי
 Chlorurus microrhinos ‏בליקר, 1854

תוכינון מיקרורינוס (שם מדעי: Chlorurus microrhinos) הוא מין דג טרופי ממשפחת התוכינונים החי בשוניות אלמוגים ולגונות לאורך החופים הטרופיים של מזרח האוקיינוס ההודי ובאוקיינוס השקט מאיי בונין ואיי ריוקיו מצפון לעבר אינדונזיה, שונית המחסום הגדולה האוסטרלית, אי הלורד האו, קלדוניה החדשה ופולינזיה הצרפתית ועד להוואי ואי הפסחא במערב. בדרך כלל הוא נפוץ בעומק 2–50 מטרים ולא יותר עמוק והוא נותר קרוב לסלעים ולאלמוגים. הוא נחשב למין נפוץ ומצב שימורו הוא "ללא חשש".
תוכינון זה מגיע לאורך 80 ס"מ וצבעו כחול-ירקרק עם פס בחלק התחתון של הפנים, צידיים בעלי גוון צהוב עד כחול בהיר ואף לבן וסנפירים כחולים-סגולים בהירים ובקצוות צהובים. החלק העליון נוטה לירוק כהה-כחול והעיניים כתומות. דג זה בעל מקור גדול וכהה העוזר לו לשבור מזון קשה בקרבת אלמוגים וספוגים והוא בעל "בליטה" עגלגלה בין המקור למצח. הזנב רחב ובעל צורת סהר. אצל מין זה ישנם הבדלים בין אוכלוסיות החיות באזורים שונים. הפרטים הצעירים בעלי גוון שחור מוקף בפסים צהובים אופקיים לאורך גופם.
רוב הזמן התוכינון חי בקבוצות של עד 40 דגים ומחפש אצות או תולש פיסות חולות מאלמוגים. הצעירים חיים לבדם.
הערות שוליים

↑  תוכינון מיקרורינוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
שיירת גת גלאון

שיירת גת גלאון הייתה שיירה צבאית של חטיבת גבעתי שפרצה במהלך מלחמת העצמאות את החסימה שערביי פלוג'ה הקימו ביישובם על ציר הגישה לקיבוצים גת וגלאון. תוך כדי הפריצה נהרגו בטעות שבעה חיילים מאש חבריהם. בחזרה ביצעה שיירה זו פעולת תגמול גדולה בפלוג'ה.
רקע היסטורי

הקיבוצים גת וגלאון היו מוקפים בכפרים ערביים ולא נכללו בתחום המדינה היהודית על פי החלטת החלוקה. הדרך אליהם עברה בפלוג'ה שאחריה הסתעפה דרך עפר לגת.
ב-6 בדצמבר 1947 הותקפה מכונית יהודית שנסעה מגת לנגבה על יד הכפר הערבי כרתיה. שניים מנוסעי המכונית שניסו להימלט נרצחו וגופותיהם נמצאו למחרת כשהן מדוקרות ובהן סימני התעללות. לאחר תקרית זו נסעו המכוניות לגת רק בשיירות ובליווי צבאי צמוד, בתחילה על ידי אנשי המשמר הנע של הנוטרים בדרום ואחר כך על ידי חיילי חטיבת גבעתי שנעו במשוריינים. מדי פעם הותקפו השיירות אך אנשיהן השיבו אש ולא היו נפגעים. ב-11 בדצמבר 1947 ערך גדוד 52 של חטיבת גבעתי פעולת תגמול נגד כרתיה ומספר בתים פוצצו.
מפקד הכוחות הערביים הבלתי סדירים בדרום היה הקולונל טארק בי אל-אפריקי שהגיע ארצה ממצרים עם יחידות האחים המוסלמים ונתמנה על ידי המופתי חאג' אמין אל-חוסייני למפקד אזור מג'דל. הוא היה אז בן 60, ממוצא סודני. במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה נלחם באיטלקים וכונה בפיהם השד השחור. עיקר הפעילות הערבית כוונה על ידי אל-אפריקי, שהיה מומחה למלחמת גרילה, לפגיעה בתחבורה העברית לדרום ולנגב וליישובים היהודיים המבודדים: ניצנים במערב וגת-גלאון במזרח.
מיד עם הגיעו של אל-אפריקי לאזור הורע מצב הביטחון. נעקרו עצי זית של גת והושחת ציוד חקלאי, נעקרו 60 עמודי טלפון בקטע פלוג'ה-גת ונותק הקשר הטלפוני. הוא ניסה לעורר את ערביי פלוג'ה והסביבה גם לפגיעה בנפש אבל הכפריים לא התלהבו מזה לאחר פעולת התגמול בכרתיה.
ב-24 בפברואר 1948 הותקפה שיירה יהודית ליד הכפר ברברה (באזור מג'דל, כיום מבקיעים). בחילופי היריות נהרגו מספר ערבים בתוכם שלושה מאנשי פלוג'ה. אל-אפריקי ניצל את ההזדמנות. הוא הגיע לפלוג'ה עם אנשיו ומכונית עמוסה נשק ותחמושת. במרכז הרחוב הראשי של פלוג'ה הונחו שלוש הגופות ומסביבן קהל נסער. הוא נשא נאום לפני תושבי פלוג'ה וביקש מהם להקים מחסומים בכביש העובר בתוך העיירה ובדרך זו לנקום את נקמת ההרוגים. ערביי פלוג'ה הקימו מחסומים ובנו עמדות בבתים החולשים על הכביש.
למחרת יצאה שיירה מקיבוץ גת. בהגיע השיירה לפלוג'ה נתקלה במחסומים ונפתחה עליה אש עזה. רוב המשאיות הצליחו להסתובב ולחזור לגת אבל המשאית של קיבוץ גת נתקעה. הנהג ועוזרו נטשו אותה ורצו תחת אש למשוריין. נהג המשאית, חבר גת אריה ברמן, נפצע קשה ומת לאחר הגיעו למרפאת גת. משאית הקיבוץ הועלתה באש על ידי הערבים.
הבריטים דרשו מנכבדי פלוג'ה לא להפריע לשיירות לגת וגלאון אך נענו בסירוב. באותו יום הם פתחו באש על שיירה לגת שהייתה מלווה על ידי הבריטים. לבסוף חזרו בהם הבריטים מרצונם ללוות את השיירות והציעו את עצמם בעזרה לפינוי גת וגלאון.
תכנון

משימת פריצת הדרך לגת וגלאון הוטלה על גדוד 53 של חטיבת גבעתי בפיקודו של יצחק פונדיק. המבצע תוכנן כדלהלן:
שיירה בת שתים עשרה מכוניות - חמישה אוטובוסים משוריינים, חמישה משוריינים של מלווי שיירות ושתי משאיות שתא הנהג שלהן משוריין, מלווה בכוח של פלוגה מוגברת בחבלנים וחמושה בנשק רב תצא מנגבה לגת. סך הכל מנו אנשי השיירה כ-135 לוחמים. תוכנן שבמידה ולא תתקל השיירה בהתנגדות אויב בפלוג'ה, יסתפקו אנשי השיירה בפיזור כרוזים בערבית הקוראים לערבים לשמור על השקט ולאפשר מעבר השיירות. אם תהיה התנגדות, תובקע הדרך בכוח ותבוצע פעולת עונשין רחבת ממדים בפלוג'ה שכוללת הריסת בתים ברחוב הראשי. כדי למנוע תגבורות ערביות מכיוון בית ג'יברין תוצב חסימה מכוח גבעתי שהיה בגת, ממזרח לפלוג'ה.
ביצוע

השיירה יצאה מנגבה ב-13 במרץ 1948 בשעה 16:00, כשאווירון סיור מלווה אותה. בתוך פלוג'ה לא נפתחה אש על השיירה ולפיכך פיזרו אנשיה כרוזי שלום לאורך הרחוב הראשי. נראה היה שהשיירה עוברת בשלום.
כשהגיע חוד השיירה ליציאה המזרחית מפלוג'ה נתקלו במחסום חביות ליד הסתעפות הדרך לגת. כשניסו לסלק אותו נפתחה עליהם אש עזה. אנשי השיירה השיבו אש ובלהט הקרב החמיצו את מסעף דרך העפר לגת והמשיכו מזרחה לכוון בית ג'יברין. אנשי החסימה סימנו להם לעצור אך אנשי השיירה חשבו שהם ערבים ופתחו עליהם באש. מיד נהרגו שבעה מאנשי החסימה ושבעה נפצעו. כעבור זמן קצר התבררה הטעות והאנשים היו בהלם. תחת חיפוי אש הסתובבה השיירה והגיעה לגת עם חשיכה.
פעולת התגמול בפלוג'ה

תחת הלם האסון תוכננה פעולת תגמול בפלוג'ה. היה צורך לפנות אזרחים ופצועים מהקיבוץ ולכן נקבע לפצל את השיירה לשני חלקים. השיירה ה"אזרחית" תצא ראשונה ותעבור במהירות דרך שדה התעופה בצפון פלוג'ה. תשומת הלב של ערביי פלוג'ה תוסט אליה והיא תשמש כעין הטעייה. באותה שעה תפרוץ השיירה הצבאית דרך הרחוב הראשי של העיירה ותבצע פעולת עונשין.
ב-14 במרץ 1948 בשעה 06:30 יצאה במהירות השיירה ה"אזרחית", חלפה במהירות דרך שדה התעופה והגיעה בשלום לנגבה.
בשעה 07:00 יצאה השיירה הצבאית ופרצה לרחוב הראשי של פלוג'ה. כאן עצרה השיירה ופתחה באש לכל הכיוונים. בחסות אש זו ירדו החבלנים והניחו 100 ק"ג חומר נפץ בבית העירייה, 150 בגוש החנויות ו-75 בבית הקפה ובבתים סמוכים. הפעולה נעשתה במהירות. החבלנים הפעילו את פתילי ההשהיה וחזרו למכוניות. השיירה המשיכה במהירות מערבה ולאחר 300 מטר נשמע קול נפץ אדיר וכל הרחוב הראשי של פלוג'ה נהרס. 15 אנשים נהרגו.
תוצאות הפעולה

ערביי פלוג'ה היו המומים. יומיים לאחר מכן התייצבה משלחת מערביי פלוג'ה בפני שלטונות הצבא הבריטי ובקשו מהם לדאוג שלהבא ילוו חיילים בריטים את השיירות היהודיות העוברות בפלוג'ה. מאותו יום עד לפינוי הבריטי היו השיירות היהודיות עוברות בפלוג'ה בליווי בריטי באין מפריע.
הנצחת הנופלים

שבעת הנופלים הובאו לקבורה בקיבוץ גת. ב-15 בנובמבר 1949 הם הועברו לקבורה בחלקה בצבאית בבית הקברות נחלת יצחק.
בקיבוץ גת הוקמה לזכרם אנדרטה (אנדרטת השבעה). באנדרטה חקוקים שמותיהם וצמוד לזה לוח פסיפס ובו נראים שבעה חיילים חבושים בקסדות.
ראו גם

חטיבת גבעתי (תש"ח)
לקריאה נוספת

חטיבת גבעתי במלחמת הקוממיות, הוצאת מערכות, 1958.
אנדרטה לשיירה לגת וגלאון ליד צומת פלוגות
אנדרטה בקיבוץ גת לזכר שבעת הנופלים בשיירת גת - גלאון
שמות הנספים בשיירת גת-גלאון, באנדרטה לזכרם בקיבוץ גת
שלמה שוסטר

ערך זה עוסק ברבה של לודז' ומתיר עגונות. אם התכוונתם לחבר תנועת "דרור" מצעירי המורדים בגטו ורשה, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בנובמבר 1907 טרקאי, ליטא 
 פטירה:  17 במרץ 1968 (בגיל 60) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ליטא, ישראל, ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  ? – 17 במרץ 1968 
 
רבי שלמה שוסטר (כ"ט בחשוון ה'תרס"ח, 6 בנובמבר 1907 - י"ז באדר ה'תשכ"ח, 17 במרץ 1968) היה רב ופוסק הלכה שהתפרסם בשל זכרונו ובקיאותו ובשל התפקיד המכריע שמילא בהתרת עגונות מלחמת העולם השנייה בשנים שלאחר השואה כרבה של לודז' וראש בית הדין הרבני בעיר.
ביוגרפיה

נולד בטרקאי שבמחוז משנה טרקאי בסביבות וילנה, ליטא. אביו היה הרב יצחק הלוי שוסטר, לימים רבה של סוקולקה, ואמו הייתה בתו של רבי נחום גרינהויז מטרקאי ונכדתו של רבי שלמה הכהן.
גם אביו נחשב בישיבות ליטא לעילוי, אך בנו התפרסם יותר בשל היקף ידיעותיו כבר בגיל צעיר וכונה "העילוי מסוקולקה", לפי האגדה ידע לצטט בלשונם המדויק, רבים מספרי הראשונים מלבד ספרי התלמוד. בגיל צעיר החל ללמוד אצל הרב שמעון שקאפ בישיבת שער התורה בגרודנה ובשנת 1928 עבר לישיבת מיר. בפרוץ מלחמת העולם השנייה שהה בווילנה ועמד בראש כולל אברכים שהוקם אז בקלויז הישן ביוזמת הרב חנוך אייגש. הוגלה לסיביר ושרד שם את שנות המלחמה.
הוא פעל בקרב שארית הפליטה ובשנת ה'תש"ח (1948) התמנה כרבה של לודז' ואב בית הדין הרבני בה. פעילותו התמקדה בטיפול אינטנסיבי בבעיית עגונות מלחמת העולם השנייה שרבות מהן שהו עדיין באירופה ובפולין בפרט. לאחר שלוש שנים של עבודה מתמשכת בנושא זה, עלה לישראל בשנת 1951, והתגורר בסמוך לישיבת חברון כנסת ישראל. הוא נהג ללמוד במהלך כל היום בהיכל הישיבה ולהתנצח בלימוד עם תלמידיה. סירב להתעסק עוד במשרות רבניות וחי חיי עוני. ב-1958 היגר לארצות הברית שם פרנסו אותו בצמצום כמה ממעריציו. הוא נפטר כמעט אלמוני בי"ז באדר ה'תשכ"ח, 17 במרץ 1968. ארונו הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים.
אלמנתו נפטרה בשנת 1997 בניו יורק ובשנותיה האחרונות התגוררה בביתם של הרב שמואל ברנבוים ואשתו.