stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רודולף ברנדט
ביוגרפיה

רודולף ברנדט, בנו של עובד ברכבת, נולד ב-2 ביוני 1909, וגדל בצנע בפרנקפורט על האודר. ברנדט היה חבר במועדון קצרנות, ובשנת 1927, בהיותו בן 18, זכה בתחרות של המועדון שבמהלכה כתב 360 סמלי מילים בדקה.
הוא למד באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת פרידריך שילר (1928-1932), במקביל לעבודתו בין השנים 1928 עד 1930 כרשם בבית המשפט המחוזי. בערבים המשיך להתאמן בקצרנות יחד עם חברו לספסל הלימודים מפרנקפורט.
ברנדט קיבל תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת שילר ביולי 1933. הוא הצטרף למפלגה הנאצית בינואר 1932 ולשורות האס אס באוקטובר 1933. בפברואר 1934 הבחין היינריך הימלר בברנדט ובכישורי התמלול שלו, והעסיק אותו בצוותו.
ולטר שלנברג, ראש שירותי הביון המאוחדים של גרמניה הנאצית, שהיה כפוף להימלר, אמר על ברנדט:
"בשל יכולתו כקצרן מושלם, דייקנותו, חריצותו שאינה יודעת לאות, הוא הפך למכשיר הכתיבה והתזכורות הנוח של הימלר, המתלונן על ניצולו, אך מצד שני, הצהיר בגאווה שהיה עליו לייצר בין 3,000 ל-4,000 מכתבים יוצאים בשנה".
"ברנדט היה מתחיל את עבודתו בשבע בבוקר, לא משנה מה הייתה השעה בה הלך לישון בלילה שלפני כן. שלוש או ארבע שעות שינה היו מספיקות לו. ברגע שהימלר קם בבוקר והתקלח, ברנדט ניגש אליו עמוס בתיקים ובניירת, ובעוד הימלר מתגלח היה מקריא לו את מכתבי הבוקר החשובים ביותר. כל זה היה נעשה ברצינות נעלה. אם היו בשורות רעות, ברנדט היה מוסיף "סליחה, הר רייכספיהרר", וכך היה מזהיר את הימלר, שהפסיק את פעולת הגילוח מחשש שייחתך. ברנדט ללא ספק היה חשוב מאוד. הוא היה העיניים והאוזניים של אדונו, והאופן שבו מסר עניין כלשהו להימלר היה בעל חשיבות נמרצת".
משנת 1938 שימש ברנדט כיועץ השר ומנהל לשכת שר הפנים של הרייך.
רודולף ברנדט היה חבר בפמליה שהתלוותה להימלר בניסיון ההסתתרות שלו. הם עזבו את פלנסבורג ב-10 במאי 1945 וניסו להגיע לבוואריה. הוא הופרד מהימלר ונכנע יחד עם רוב חברי הקבוצה לכוחות בריטיים ב-21 במאי. הימלר נתפס, אם כי לא הזדהה, ב-22 במאי יחד עם שלישיו בוואפן אס אס, ורנר גרוטמן והיינץ מאכר.
ברנדט הציץ מעבר לגדרות התיל במחנה המעצר וסטרטימקה (Westertimke), וראה את הימלר מוכנס למחנה יחד עם עוזריו ב-23 במאי 1945. ברגע זה זיהה הימלר את עצמו בפני מפקד המחנה. הימלר התאבד מאוחר יותר באותו ערב, באמצעות קפסולת ציאניד שהייתה ברשותו.
ביוגרפיה > לאחר מלחמת העולם השנייה

רודולף ברנדט הועמד לדין בפני בית דין צבאי אמריקאי, והואשם בסעיפים הבאים:
קשירת קשר לביצוע פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
פשעי מלחמה בכך שביצע ניסויים רפואיים בבני אדם מבלי שניתנה הסכמת הנבדקים. הניסויים בוצעו על שבויי מלחמה ואזרחים במדינות כבושות, וכן סיוע לרצח המוני של אסירים במחנות הריכוז.
פשעים נגד האנושות בביצוע מעשי פשע המתוארים בסעיף 2 גם על אזרחים גרמנים.
חברות בארגון פשע, האס אס.
ברנדט זוכה מאשמה מסיעוף האישום הראשון, כפי שזוכו בו נאשמים רבים במשפט הרופאים, כיוון שנקבע כי הדיון באישום זה אינו בסמכות בית הדין הצבאי.
הוא נמצא אשם בכל שלושת סעיפי האישום הנותרים, עקב היותו אחראי לתיאום ולרישום הניסויים שנערכו במחנות. 
הוא הוצא להורג בתלייה ב-2 ביוני 1948, יום הולדתו ה-39.
קנת ורגאס

קנת' חרארדו ורגאס ורגאס (בספרדית: Kenneth Gerardo Vargas Vargas; נולד ב-17 באפריל 2001) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת הקיצוני בהארטס.
קריירת מועדונים

ורגאס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ארדיאנו. בקיץ 2020 הושאל למוניסיפל גראסיה מליגת העל הקוסטה ריקאית על מנת לצבור דקות משחק. במהלך עונת 2021/2022 חזר לארדיאנו. עונה לאחר מכן רשם 10 שערים ב-33 משחקים.
ב-7 באוגוסט 2023 ורגאס הושאל להארטס מליגת העל הסקוטית עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישה. ב-26 במרץ 2024 הארטס מימשה את האופציה ורכשה את ורגאס.
קריירה בינלאומית

בצעירותו שיחק בנבחרת קוסטה ריקה בכדורגל עד גיל 23. באוקטובר 2022 זומן לסגל הנבחרת הבוגרת, אך לא רשם דקות משחק במדיה.
ב-12 בספטמבר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–4 לאיחוד האמירויות הערביות שנערך באצטדיון מקסימיר שבזגרב.
קנת טובו

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1961 (בן 63) לונג איילנד, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1983–2018 (כ־35 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית  סגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה  סגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית  מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת המפרץ מלחמת עיראק מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות   כוכב הארד (2)
 
קנת ארנסט טובו (באנגלית: Kenneth Ernest Tovo) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של הצבא.
ביוגרפיה

טובו גדל בלונג איילנד. ב-1983 סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-82, עבר קורס הכשרה של הכוחות המיוחדים וב-1987 עבר לשרת בפיקוד המבצעים המיוחדים. שימש מפקד פלוגה, מפקד הגדוד השלישי של הכוחות המיוחדים ומפקד קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית.
כמפקד הגדוד השלישי בקבוצת הכוחות המיוחדים העשירית, הוטלה עליו במהלך "מבצע חופש לעיראק" המשימה לתקוף את ארגון אנצאר אל-אסלאם המקושר לאל-קאעידה ואת הארגון האסלאמי של כורדיסטן, שפעלו בצפון עיראק באזור הגבול עם איראן. המשימה קיבלה את הכינוי "מבע פטיש ויקינגי", טובו הצטרף עם פלוגה מהגדוד שלו לכוח פשמרגה המזוהה עם ג'לאל טאלבאני והשמיד את האיום.
תפקידים נוספים אותם מילא הם קצין תכנון של כוח דלתא, עוזר מפקד כוח הייצוב בבוסניה, ראש מטה פיקוד הכוחות המיוחדים של הצבא, סגן מפקד הכוחות המיוחדים בפיקוד אירופה וסגן מפקד הדיוויזיה המשוריינת הראשונה בעת שהוצבה באזור אל-אנבר שעיראק ב-2010. ב-2011 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הכוחות המיוחדים של פיקוד מרכז, לאחר מכן שירת כמפקד מפקדת ההכשרה והאימונים של צבא אפגניסטן מטעם ארצות הברית ונאט"ו. ב-2012 מונה לסגן מפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. בשנת 2013 הוא החליף את דניאל בולגר בפיקוד הכוחות המוצבות באפגניסטן.
ביולי 2015 מונה למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית. שירת בתפקיד עד יוני 2018.
במהלך שירותו השתתף במלחמת המפרץ, בחילוץ פליטים מצפון עיראק, בפעולת חילוץ אזרחים מסיירה לאון, בשתי משימות במסגרת כוח שמירת השלום בבוסניה, בחמישה סבבים במלחמת עיראק ובסבב אחד במלחמת אפגניסטן.
הערות שוליים

↑  מייקל ר' גורדון וברנרד א' טריינור, "קוברה 2", הוצאת מערכות, 2010, פרק יז, עמ' 366–367
↑  Operation Viking Hammer, באתר sofrep.com
↑  USASOC welcomes Tovo as Commanding General, אתר צבא ארצות הברית, 2 ביולי 2015
קלטיוד

קלטיוד (בספרדית: Calatayud; במקור הערבי (וממנו גם בספרות היהודית): قلعة أيوب, קלעת איוּבּ) היא עיר באראגון, במזרח ספרד. ב-2023 נמנו בה 19,677 תושבים. קלטיוד היא העיר השנייה בגודלה אחרי הבירה, סרגוסה, והגדולה ביותר באראגון מלבד שלושת בירות המחוזות באראגון. אוכלוסייתה של העיר ירדה בשנים האחרונות עקב ההגירה.
היסטוריה

קלטיוד נוסדה בשנת 40 על ידי הרומאים בשם אוגוסטה בילביליס (Augusta Bilbilis) והייתה עיר הולדתו של המשורר הרומי מרטיאליס. העיר הוקמה על יישוב איברי. אתר העיר הרומית אוגוסטה בילביליס נמצא כארבעה קילומטרים צפונית לעיר קלטיוד. העיר החדשה הוקמה בערך בשנת 716 על ידי המורים סביב טירת איוב.
השם קלטיוד מגיע מערבית: قلعة أيوب – קלעת איוּבּ – "טירת איוב" (גרסה של השם המקראי איוב, הוא שם ערבי נפוץ ביותר). העיר הייתה מקום אסטרטגי בין הרמה המרכזית של חצי האי האיברי לנהר נהר אברו. העיר שמרה על חשיבותה מאות שנים אחר כך. העיר נכבשה מידי המוסלמים בשנת 1120  באחת ממערכות הרקונקיסטה של אלפונסו הראשון, מלך אראגון. דוגמאות רבות לאדריכלות כנסיות בסגנון מודחאר ששרדו עד העת המודרנית מראות שההשפעה המורית עדיין חיה בה.
קהילת יהודי קלטיוד

העדות הראשונה ליהודים בעיר היא אבן מצבה משנת 919. הקהילה היהודית, שהייתה מרוכזת ברובע יהודי, שגשגה תחת השלטון המוסלמי והמשיכה להתקיים גם לאחר הרקונקיסטה המקומית ב-1120, תוך כדי קבלת זכויות שונות מהשלטון הנוצרי ובהן גם כאלה הקשורות לניהול עצמאי של הקהילה. לפי הערכות בסוף מאה ה-13 חיו בעיר בין 750 ל-900 יהודים שהחזיקו מספר בתי כנסת.
הקהילה סבלה מפרעות בימי המוות השחור בסביבות 1349, וכן מהחרמת רכוש על ידי העירייה של יהודים שמתו במגפה ללא יורשים וממלחמת שני הפדרואים בין ממלכת קסטיליה וממלכת אראגון בהמשך המאה ה-14. ככל הנראה לא היו בקהילה פגיעות בנפש בגזירות קנ"א (1391), אך המצב הכלכלי הורע, יהודים רבים היגרו ממנה לנווארה וב-1398 מרטין, מלך אראגון, אסר על היהודים לגור מחוץ לרובע שלהם. ב-1397 התגוררו בעיר בין 760 ל-860 יהודים, כ-12% מהאוכלוסייה הכללית. במהלך המאה ה-15 נעשו מספר ניסיונות לנצר את בני הקהילה והם סבלו מגזרות שונות, עד שהקהילה הגיעה אל קצה בגירוש ספרד ב-1492. הרב יצחק עראמה היה רבה האחרון של העיר וניהל בה ישיבה עד הגירוש.
ערים תאומות

לקלטיוד יש ארבע ערים תאומות:
איטליה דואבילה (אנ'), איטליה
ספרד גאלדר (אנ'), ספרד
ארצות הברית גלן אלין (אנ'), ארצות הברית
צרפת אוש, צרפת
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  קלטיוד, בספרייה היהודית המקוונת (באנגלית)
1 2  קהילת יהודי קאלטאיוד באתר בית התפוצות
↑  ריצ'רד גוטהייל ומאיר קייזרלינג, ‏"קלטיוד", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  Ciudades Hermanadas
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552520305171  BnF: cb12518845m (data)  GND: 4085119-9  LCCN: n79119186  MusicBrainz: 1ff33d93-d88e-45f4-902e-4e38581a4e6b  NKC: ge1151419  VIAF: 139545443   WorldCat (עם VIAF): 139545443 
הכניסה לבית הכנסת בקלטיוד.
שרידי מצודת קלטיוד
רודולפטלפ

רודולפטלפ (בהונגרית: Rudolftelep) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. הכפר הוקם ככפר נפרד מאיז'ופלווה בשנת 1994. אוכלוסיית רודולפטלפ קטנה מ-790 תושבים בשנת 1995 עד 706 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-10%).
קרנובט

| --- | --- |
מראה העיר קרנובט
מראה העיר קרנובט
 מדינה:  בולגריה בולגריה
 מחוז:  בורגס
 ראש העיר:  גאורגי דימיטרוב
 שטח:  109.66 קמ"ר
 גובה:  174 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  19,529 (15 ביוני 2024)
 קואורדינטות:  42°38′N 26°59′E﻿ / ﻿42.633°N 26.983°E﻿ / 42.633; 26.983
 אזור זמן:  UTC +2
 http://karnobat.acstre.com
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת בולגריה מוגדלת) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור קרנובט(למפת בולגריה רגילה) סופיה פלובדיב וארנה בורגס רוסה פלבן סטארה זאגורה טורקיה יוון מקדונ. הצפו.  סרביה רומניה הים השחור קרנובט(למפת מחוז בורגס רגילה) בורגס אייטוס פומורייה נסבר סרדץ צארבו שומן וארנה הים השחור טורקיה ימבול ח. סליבן טר.קרנובט(למפת מחוז בורגס מוגדלת) בורגס אייטוס פומורייה נסבר סרדץ צארבו שומן וארנה הים השחור טורקיה ימבול ח. סליבן טר.קרנובט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שרידי בית העלמין היהודי בקרנובט
קרנובט (בולגרית: Карнобат) היא עיר במזרח בולגריה, השלישית בגודלה מבחינת אוכלוסין בשטח מחוז בורגס בו היא שוכנת. צפונה של העיר גובל ברכס הרי הבלקן. העיר מרוחקת 50 קילומטרים מן הערים בורגס, סליבן וימבול ו-300 קילומטרים מהבירה סופיה.
היסטוריה

ראשית ההתיישבות מאורגנת במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמקום נבנה מבצר. במאה ה-1 לפנה"ס נכבש המקום על ידי האימפריה הרומית והמבצר הורחב וכונה מָרְקָלַה. בסמוך לעיר קיימים שרידי מצודה מתקופת החאן קארדאם, שליט האימפריה הבולגרית הראשונה המכונה מצודת מרקלי. היישוב מוזכר בכתביו של מוחמד אל-אדריסי מ-1153 עת נשלט על ידי האימפריה הביזנטית. בסוף המאה ה-14 נכבש האזור על ידי צבא האימפריה העות'מאנית ונודע בשם קָרְנוֹבוֹ ולקראת סוף המאה ה-18 השתנה לשם המודרני.
במהלך מרד אפריל הבולגרי והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הותקפו האוכלוסיות היהודית והנוצרית במקום בידי מיליציות מתנדבים פרו-עות'מאניות שכונו בָּאשִי בּוּזוּק והורכבו מלוחמים צ'רקסים. העיר נכבשה בידי צבא האימפריה הרוסית ב-24 בינואר 1878 ולאחריה נכללה בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 אוחד מחוז רומליה המזרחית עם נסיכות בולגריה ומאז נמצאת קרנובט בחזקת הבולגרים.
כלכלה ודמוגרפיה

אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון מתונה (ילודה לעומת תמותה), הזהה למגמה בכל בולגריה.
בעיר ממוקמת אחת מתחנות הרכבת הגדולות ביותר בבולגריה המקשרת בין צפון המדינה לדרומה.
לאחר הקמת נסיכות בולגריה, התפתחה בסביבת העיר תעשיית מזון, מחלבות, בשר וכן חוות לגידול צאן ובקר לצורכי תעשיות אילו. בשטח הרשות המקומית מגדלים גם עצי פרי המניבים אפרסקים, משמשים, תפוחים, שקדים וכן מגדלים תות שדה ואוכמניות.
אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה ממתנת מכוון הים השחור. הטמפרטורה השנתית הממוצעת 11.4oc וערכי הקיצון הממוצעים, נעים מ 0oc בחודש ינואר ועד 19oc בחודש יולי. כמות המשקעים השנתית עומדת על 549 מילימטרים.
הקהילה היהודית

קהילת קרנובט הופיעה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות של יהודי בולגריה. כ- 5 קילומטרים דרומית לעיר קיים בית קברות יהודי, מהגדולים שנותרו בבולגריה אשר ניתן לתארך את המצבות שבו לראשית המאה ה-17 ולפיהן ניתן לקבוע את מועד תחילת ההתיישבות בעיר. כאמור, עברו יהודי העיר התקפות של מיליציות מוסלמיות לקראת תום המלחמה העות'מאנית-רוסית ולאחריה התנכלויות אנטישמיות מצד הקהילה הנוצרית וחיילי הצבא הרוסי, עניין שכמעט והביא לחורבנה של הקהילה. בראשית המאה ה-20 מנתה הקהילה כ-500 נפשות והמשטר הליבראלי תחת חוקת טרנובו של אלכסנדר בטנברג ולאחריו המלך פרדיננד הראשון, הביאו להתאוששותה.
בקרנובט הייתה פעילות ציונית ענפה החל מסוף המאה ה-19 ובבחירות לוועדי הקהילות היהודיות שנערכו ב-13 במאי 1907 זכתה סיעת ציוני העיר ברוב, בניגוד להפסדה הצורב בכל שאר הקהילות הגדולות ובכלל זה בסופיה. מנתוני מערכת החינוך היהודית עולה, כי חלה ירידה הדרגתית ומתונה של אוכלוסיית יהודי העיר לאורך שנות ה-20. יצוין כי להבדיל מערים אחרות בבולגריה בה הנוער היהודי למד לא רק בבתי ספר יהודיים, הרי שבקרנובט כל אוכלוסיית התלמידים מגן הילדים ועד תום בית הספר היסודי, התחנכה במוסדות יהודיים בלבד .
ערב מלחמת העולם השנייה מנתה קהילת יהודי העיר כ-700 נפשות, חלקם גורשו מן העיר במסגרת גירוש היהודים מערי בולגריה, שבוצע בחודשים מאי – יולי 1943 בצו המלך בוריס השלישי. הרוב המוחלט של יהודי העיר עלה לישראל בין השנים 1947 – 1949. ב-28 במאי 1949 בשלהי גל העלייה, ערך הקונסיסטוריון של יהודי בולגריה מפקד ובקרנובט נמנו 17 יהודים. בראשית המאה ה-21 לא התגוררו יהודים בעיר.
הערות שוליים

↑  צבי קרן, "הקהילה היהודית בקרנובט" באתר "כולנו בולגרים" אתר הבית של יהודי בולגריה.
↑  אלברט רומנו, יהדות בולגריה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 244.
↑  לוחות סטטיסטיים, בתוך:אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 662.
↑  חיים קשלס, קורות יהודי בולגריה - כרך ד', מאחורי מסך הברזל, הוצאת דבר, תל אביב, 1969, עמוד 296.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537693105171  GND: 4328550-8  LCCN: n95051693   WorldCat (עם LCCN): n95-051693
רודולף אגריקולה

| --- | --- |

פורטרט של רודולף אגריקולה, מאת לוקאס קראנאך האב
 לידה:  28 באוגוסט 1443 בפלו, חרונינגן, הולנד 
 פטירה:  27 באוקטובר 1485  (בגיל 42) היידלברג, נסיכות הבוחר מפפאלץ 
 ענף מדעי:  פילוסופיה 
 מקום מגורים:  הולנד, איטליה, גרמניה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הישנה של לוון 
 מוסדות:  אוניברסיטת היידלברג 
 תרומות עיקריות
 אבי ההומניזם בצפון ארצות השפלה
 
רודולף אגריקולה (בהולנדית: Rodolphus Agricola במקור רולוף הוסמן Roelof Huusman)‏ ( 17 בפברואר 1444 או 28 באוגוסט 1443 בפלו - 27 באוקטובר 1485 היידלברג), נודע כאבי ההומניזם בצפון ארצות השפלה וכמקור השפעה מרכזי עבור ארסמוס מרוטרדם. הוא היה מחנך, מוזיקאי, משורר ואמן בבניית עוגבי כנסייה. הוא התפרסם בעיקר בזכות חיבורו De inventione dialectica העוסק בחשיבה מחודשת של המסורת הקלאסית הדנה באמנות השכנוע תוך שימוש בדיאלקטיקה יצירתית ובטכניקות המבוססות על אסוציאציות מילוליות. כמו כן זכה למוניטין בכך שהקדיש חלק ניכר מחייו להנחלת הלימודים הקלאסיים בגרמניה הוא התפרסם גם בשל שליטתו בשפה הלטינית והיוונית ובשל כישוריו הדיאלקטיים וידיעותיו בפילוסופיה.
ביוגרפיה

רודולף אגריקולה נולד בכפר בפלו (Baflo), כיום במחוז חרונינגן בהולנד, שם למד בבית הספר סנט מארטן. בשנת 1458 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ארפורט ובשנת 1465 קיבל תואר שני באמנויות מאוניברסיטת לוון, שם זכה למוניטין בשל רהיטותו בשפה הלטינית, בשפה היוונית ובשל כישוריו הרטוריים. לקראת סוף חייו למד עברית, כדי להימנע מקריאת תרגומים משובשים, שאינם משקפים נאמנה את שפת המקור וכדי להגשים את שאיפתו לתרגם את ספר תהילים.
בשנת 1460 נסע לאיטליה ויצר קשרים אמיצים עם אנשי רוח ומדינאים הומניסטים. בין השנים 1468–1475, למד משפט אזרחי באוניברסיטת פאביה, שהייתה מקור משיכה לסטודנטים רבים מצפון ארצות השפלה. תוך כדי לימודיו, נתן הרצאות בשפה הלטינית על המשורר ההומניסט האיטלקי פרנצ'סקו פטרארקה, שהיה ממבשרי הרנסאנס האיטלקי ואבי ההומניזם ושכתביו היוו בסיס ליצירת השפה האיטלקית הספרותית. בשלב מסוים זנח את לימודי המשפטים, והקדיש את מרב זמנו להרחבת ידיעותיו בספרות הלטינית ובשיפור שליטתו בשפה. בשנת 1475 עבר להתגורר בפרארה והיה לבן טיפוחיו של הנסיך מבית אסטה.
עם שובו לגרמניה, שהה תקופה מסוימת בדילינגן ומשם התכתב עם חבריו ההומניסטיים שהיו פזורים בכל רחבי אירופה, במטרה לקדם את הלימודים הקלאסיים וההומניסטיים. עם זאת, סירב במשך כל חייו להתחבר באופן רשמי לאוניברסיטה כלשהי ולמוסדות דתיים. עצמאותו האינטלקטואלית, הפכה במשך השנים לסימן ההיכר שלו בקרב המלומדים ההומניסטיים.
בין השנים 1480 – 1484, שימש כמזכיר העיר חרונינגן. בשנת 1481 שהה במשך חצי שנה בחצרו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. חבריו שחששו פן יאבד את עצמאותו, ניסו להניאו מלקבל את חסותו. באותה עת דחה הצעה להיות מנהל בית הספר ללימודים לטיניים באנטוורפן.
בשנת 1484 נענה להצעתו של יוהאן פון דלברג (Johann von Dalberg), הבישוף של וורמס ועבר להתגורר בהיידלברג. השניים נפגשו שנים קודם בפאביה והפכו להיות חברים קרובים. בשנת 1485 נשלח דלברג לשמש כשגריר ברומא. אגריקולה התלווה אליו ובמהלך המסע חלה באופן אנוש. זמן קצר לאחר חזרתו להיידלברג, הלך לעולמו.
עבודות

De inventione dialectica (1479) A modern edition (and translation into German) by Lothar Mundt, Rudolf Agricola. De inventione dialectica libri tres (Tübingen: Niemeyer, 1992)
Letters: The letters of Agricola, of which fifty-one survive, offer an interesting insight in the humanist circle to which he belonged. They have been published and translated with extensive notes in: Agricola, Letters; edited by Adrie van der Laan and Fokke Akkerman (2002)
A Life of Petrarch
לקריאה נוספת

Gerda H. Huisman, Rudolph Agricola: A Bibliography of Printed Works and Translations, Nieuwkoop: De Graaf, 1985.
J.R. McNally, "Dux illa Directrixque artium: Rudolph Agricola's Dialectical System," Quarterly Journal of Speech, 52.4 (1966): 337-47.
J.R. McNally, "Prima pars dialecticae': The Influence of Agricolan Dialectic upon English Accounts of Invention," Renaissance Quarterly 21 (1968): 166-77.
J.R. McNally, "Rector et dux populi: Italian Humanists and the Relationship between Rhetoric and Logic," Modern Philology 67.2 (1969): 168-76.
J.R. McNally, "Rudolph Agricola's De inventione dialectica libri tres: A Translation of Selected Chapters," Speech Monographs 34.4 (1967): 393-422.
Walter J. Ong, S.J., "Ramus: Method and the Decay of Dialogue: From the Art of Discourse to the Art of Reason." (1958) Chicago: University of Chicago Press, 2004.
Matthew DeCoursey, "Continental European Rhetoricians, 1400-1600, and Their Influence in Renaissance England," British Rhetoricians and Logicians, 1500–1660, First Series, DLB 236, Detroit: Gale, 2001, pp. 309–343.
רודולפו וולש

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1927 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  25 במרץ 1977 (בגיל 50) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 שם עט:  Juan, Domingo, Peron Jr 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 יצירות בולטות:  Operación Masacre 
 צאצאים:  María Victoria Walsh, Patricia Walsh 
 
רודולפו חורחה וולש (בספרדית: Rodolfo Jorge Walsh; ‏9 בינואר 1927 - 25 במרץ 1977) היה סופר ועיתונאי חוקר ארגנטינאי ממוצא אירי. התפרסם מאוד בשל "מכתב פתוח מסוֹפר אל החונטה הצבאית" שכתב ופרסם באופן מחתרתי יום לפני שנרצח בארגנטינה בידי החונטה הצבאית ששלטה במדינה, בתקופה שכונתה "המלחמה המלוכלכת".
ביוגרפיה

וולש נולד בלמרקה (ספ') עיירה קטנה בריו נגרו שבצפון פטגוניה, ארגנטינה. ב-1941 עקרה משפחתו לבואנוס איירס שם סיים את לימודיו בבית הספר התיכון. אף שהחל ללמוד פילוסופיה באוניברסיטה, נטש את הלימודים ועבד בעבודות מזדמנות, בעיקר כסופר ועורך. בשנים 1944–1945 היה חבר ב-"Alianza Libertadora Nacionalista"‏ (ALN) (בתרגום חופשי: ברית השחרור הלאומית) שאותה יגנה מאוחר יותר כ"נאצית".
הוא חיבר סיפורים קצרים וספרות בלשית וזכה בפרסים שונים לספרות.
אחרי שתמך במהפכה הצבאית שסיימה את תקופת נשיאותו השנייה של חואן פרון ב-1955. ב-1957 סיים לכתוב את "Operación Masacre" (מבצע טבח), רומן עיון של עיתונאות חוקרת הנחשב לראשון שנכתב בסוגה זו (9 שנים לפני פרסום "בדם קר" של טרומן קפוטה), שחשף מעשים לא-חוקיים שבוצעו בידי המשטר הצבאי של פדרו אאוחניו ארמבורו (אנ') במהלך דיכויו של ניסיון הפיכה כושל להחזרת הפרוניזם לשלטון ביוני 1956.
ב-1960 נסע לקובה ויסד בה יחד עם חורחה מסטי (אנ') את סוכנות הידיעות פרנסה לטינה (אנ'), נטען כי בעודו בקובה פענח במסגרת פעילותו העיתונאית החוקרת את הטלקס של סוכנות הביון המרכזית (CIA) שהוביל לחשיפת הפלישה למפרץ החזירים בידי פידל קסטרו. ב-1961 שב לארגנטינה.
בסוף שנות השישים ערך את השבועון של "CGT de los Argentinos", הפלג של הקונפדרציה הכללית של העובדים של ארגנטינה, שהתנגד לשלטון הצבאי ששלט מארגנטינה מאז ההפיכה של 1966. עם חזרתו של פרון לשלטון בבחירות דמוקרטיות ב-1973 הצטרף וולש לתנועת השמאל הרדיקלית והחמושה "מונטונרוס", וירד איתה למחתרת בספטמבר 1974. לאחר עליית משטר החונטה ב-1976 המשיך להיות מבוקש ונמלט בין מקומות מסתור רבים. לאחר שבתו בת ה-26, ויקי, מתה באחד ממחנות המוות, נשבר וולש. הוא פרסם "מכתב פתוח מסוֹפר אל החונטה הצבאית" שבו גולל את כל הנתונים שהיו בידיו על ההשמדה השיטתית של יסודות שמאליים בחברה הארגנטינאית וטען כי המדיניות הכלכלית (של שוק חופשי) שהנהיגה החונטה ושהביאה לדעתו לירידה של מרבית האוכלוסייה אל מתחת לקו העוני, הוא הפשע העיקרי שבשמו מתבצעים כל שאר הפשעים.
למחרת כתיבת המכתב, שעות לאחר שהעביר את העותקים שהכין להפצה מחתרתית, נקלע למארב מתוכנן, נלחם בחוטפיו ונהרג לפני שהובל למעצר. גופתו נשרפה ונזרקה לנהר.
בתו השנייה של וולש, פטריסיה (אנ'), הייתה לפוליטיקאית.
רודולף אדום האף

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  חוברת מ-1939
 הופעה אחרונה:  Fred Claus (סרט, 2007)
 יוצרים:  Robert L. May 
 מידע
 גזע:  אייל צפון
 מין:  זכר
 
רודולף – אייל הצפון אדום־האף (Rudolph the red-nosed reindeer) הוא דמות בדיונית מסיפור פופולרי לחג המולד. הסיפור הופיע בגרסאות שונות לרבות שירה, טלוויזיה וקולנוע.
מקורות לסיפור

סיפורו של רודולף נכתב במקור על ידי רוברט ל. מיי עבור רשת חנויות הביגוד "מונטגומרי וורד" ב-1939. הסיפור הופץ בבתי הכלבו בחינם בתקופת חג המולד לילדים שנכנסו לחנות. מיי היה יהודי ששירותיו נשכרו על ידי הרשת ככותב.
הסיפור

על פי הסיפור רודולף היה בנו של דונר (donner), אחד משמונת איילי הצפון המקוריים של סנטה קלאוס. רודולף נולד עם אף אדום זוהר, שהפך אותו למנודה חברתית בקרב איילי הצפון האחרים. אולם ערב חג מולד אחד השמיים היו מעוננים מדי וסנטה קלאוס לא יכול היה לעוף עם מזחלתו רתומת האיילים. לפתע הבחין סנטה קלאוס באפו הזוהר של רודולף והחליט שאפו ישמש כפנס, ושהוא יעמוד בראש האיילים הגוררים. מאז כלל צוות גרירת מזחלתו של סנטה קלאוס 9 איילים.
השיר

ג'וני מרקס גיסו של מיי החליט לאמץ את הסיפור וכתב עליו שיר, שבמשך השנים הוקלט ובוצע על ידי מספר רב של אמנים. השיר נחשב לנכס תרבותי במדינות דוברות אנגלית.
רודולפו פוגוויל

| --- | --- |

רודולפו פוגוויל
 לידה:  15 ביולי 1941 קילמס, ארגנטינה 
 פטירה:  21 באוגוסט 2010 (בגיל 69) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 לאום:  ארגנטינאי
 עיסוק:  סוציולוג וסופר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואנוס איירס 
 שפות היצירה:  ספרדית 
 יצירות בולטות:  ארמדילים: תמונות מקרב תת-קרקעי
 צאצאים:  ורה פוגוויל 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 
רודולפו אנריקה פוגוויל (בספרדית: Rodolfo Enrique Fogwill;‏
15 ביולי 1941 – 21 באוגוסט 2010) היה סוציולוג וסופר ארגנטינאי. הוא נודע לראשונה כמנהל משרד פרסום ולאחר מכן כסופר.
תולדות חייו

רודולפו פוגוויל נולד ב-1941 בקילמס (Quilmes), פרוור של בואנוס איירס. הוא עשה תואר בסוציולוגיה באוניברסיטת בואנוס איירס ולאחר מכן היה למרצה באוניברסיטה. שם כתב שירים, סיפורים קצרים ומאמרים שעוסקים בקשר שבין תקשורת, ספרות ופוליטיקה.
בהמשך חייו עבד כמנהל משרד פרסום וכאיש עסקים. זכייתו ב-1980 בפרס חשוב על סיפורו "Muchacha punk" אפשרה לו להגיע להכרה ולהקדיש את זמנו לכתיבה.
בנוסף לספריו, חלק מכתביו שולבו באנתולוגיות שהתפרסמו בארצות הברית, בקובה, במקסיקו ובספרד. ב-2003 זכה במלגת גוגנהיים, ובשנה שאחריה זכה בפרס הלאומי לספרות בארצו, על ספרו "Vivir afuera" ("לחיות בחוץ").
ב-2010 נפטר פוגוויל עקב נפחת בריאות שנגרמה מהתמכרותו לעישון.
ספריו שיצאו לאור בעברית

עד כה יצא לאור ספר אחד מיצירתו: ארמדילים: תמונות מקרב תת-קרקעי, תרגם מספרדית: יורם מלצר. הוצאת כרמל, 2009.
הספר עוסק בקבוצה של חיילים ארגנטינאים במלחמת מלווינס אשר מסתתרים בתוך מחפורת ומנסים לחמוק מלחימה, שפירושה עבורם מוות. הספר כתוב בסגנון היפר-ריאלסטי אשר מנכיח את המלחמה על כל נוראותה. עם זאת, הרומן מתרחק משיפוט מוסרי ואינו מציג את העריקים באור שונה או הומניסטי. כל הדמויות מתוארות בחדות מינימליסטית במציאות שבה אין טובים ורעים.
קרן פול

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1971 (בת 53) צ'אדוול הית', הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרופיל ב-IMDb
 
קרן פול (באנגלית: Karen Ann Poole; נולדה ב-8 בינואר 1971) היא זמרת-יוצרת בריטית.
ביוגרפיה

קרן פולי נולדה בלונדון למשפחת מוזיקאי. בתחילת הקריירה היא הייתה שרה עם אחותה בדואט Alisha's Attic. הרכב של אחיות זכה להצלחה באירופה והוציא שלושה אלבומים, כאשר אחד מהם זכה למעמד אלבום פלטינה. האחיות נפרדו בשנת 2004 והחלו בקריירה נפרדת.
קרן פולי זכתה לפרסום נוסף ככותבת שירים לזמרים מפורסמים כמו קיילי מינוג, לילי אלן, שוגאבייבז, ואני. שירים רבים של קרן פולי הגיעו לטופ 20 במצעד השירים בבריטניה.
בשנת 2015 היא כתבה מחזמר ביחד עם לילי אלן.
רודולף גרוסמן

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1882 פרייבורג, הרייך הגרמני 
 פטירה:  28 בנובמבר 1941 (בגיל 59) פרייבורג, הרייך הגרמני 
 תחום יצירה:  ציור 
 
רודולף גרוסמן (בגרמנית: Rudolf Großmann‏; 25 בינואר 1882 – 28 בנובמבר 1941) היה צייר וגרפיקאי גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. ידוע במיוחד בזכות רישומי הדיוקן שצייר של אישים מפורסמים.