stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפארק הלאומי עמק קויאהוגה
אקולוגיה > צמחייה

הצמחייה בפארק הלאומי עמק קויאהוגה היא פסיפס מגוון של סוגי צמחים טבעיים במקביל לאזורים חקלאיים. כ-80% משטח הפארק הם יערות מעורבים של מזופיטים, עצים נשירים הגדלים בסביבה בעלת לחות בינונית. חברת הצמחים הנפוצה ביותר היא של קאריה – אלון. חברות אחרות כוללות אדר–אלון, אלון–צפצפה–אדר, אדר–שקמה, אורן–אשוחית וצוגה (Tsuga)–צפצפה. יש אומנם כמה חורשות גדולות רציפות, אבל מרבית העצים גדלים במקטעים נפרדים. מפוזרים בין חורשות אלו יש בתי גידול אחרים, כולל שדות חקלאים לשעבר המצויים בשלבים שונים של סוקצסיה, ביצות וכרי עשב. פעילות חקלאית, שפעם הייתה נפוצה, קיימת גם היא, אם כי בעצימות נמוכה.
בין 943 מיני הצמחים הגדלים בפארק הלאומי עמק קויאהוגה כלולים:
עשבים – בין 90 מיני העשבים ו-70 מינים ממשפחת הכריך (Cyperaceae) כלולים: סיסנית האחו (Poa pratensis), נחלית גבוהה (Agrostis gigantea), זון רב-פרחים (Lolium multiflorum), איטן המפרקים (Phleum pratense)‏, Holcus lanatus (באנגלית velvet grass), עשב מהסוג עדן, Danthonia spicata (באנגלית Poverty oatgrass), דוחן וירגטום (Panicum virgatum), ברומית (Bromus), ציבורת ההרים (Dactylis glomerata)‏, Poa palustris (באנגלית Fowl meadowgrass), כריך מוזהב (Carex aurea)‏, Carex vulpinoidea (באנגלית Fox sedge) ואלוכריס אסיקולריס (Eleocharis acicularis).
פרחי בר – בין מיני הפרחים: Trillium flexipes (באנגלית Bent trillium)‏, Claytonia (באנגלית Spring beauty)‏, Erythronium americanum (באנגלית Yellow trout lily)‏, Cardamine (באנגלית toothwort)‏, hepatica, סנגווינריה (Sanguinaria canadensis)‏, Mertensia virginica (באנגלית Virginia bluebells)‏, Thalictrum thalictroides (באנגלית Rue-anemone)‏, Dicentra canadensis (באנגלית Squirrel corn)‏, Arisaema triphyllum (באנגלית Jack-in-the-pulpit), מטה-זהב קנדי (Solidago canadensis) ו-Symphyotrichum novae-angliae (באנגלית New England Aster).
עצים – בין מיני העצים: ליבנה צהוב (Betula alleghaniensis), צפצפה משולשת (Populus deltoides)‏, Carpinus caroliniana (באנגלית American hornbeam), מין של אלה לבנה, שושנן הצבעונים (Liriodendron tulipifera)‏, Sassafras albidum (באנגלית Sassafras)‏, צוגה קנדית (Tsuga canadensis), אורן לבן (Pinus strobus), ארזית מזרחית (Larix laricina)‏, אדר מכסיף (Acer saccharinum) וערמון קירח (Aesculus glabra).
Trillium flexipes בפארק
זון רב-פרחים
שושנן הצבעונים
צפצפה משולשת
מטה-זהב קנדי
היסטוריה > ילידים

פלאו-אינדיאנים (מלפני 13,000 ועד לפני 10,000 שנים) היו בני האדם הראשונים שהגיעו לעמק לפני כ-13,000 שנים. הם צדו מסטודונים ויונקים גדולים אחרים מעידן הקרח. לאחר שעידן הקרח הסתיים צמחו בעמק יערות של עצי אלון, אולמוס, ואדר. קבוצות של בני התקופה הארכאית באמריקה הצפונית (מלפני 10,000 עד לפני 3,000 שנים) צדו בעמק איילים, תרנגולי הודו ודובים. הם דגו דגים בנהרות ובפלגים וליקטו אגוזים, פירות יער, זרעים ומזונות צמחיים אחרים. תושבים ראשונים אלו של עמק קויאהוגה היו נוודים ונעו בעקבות חיות הציד והמזון הצמחי. הפלאו-אינדיאנים התגוררו ככל הנראה במחסות עשויות מענפי עצים מכוסים בעורות בעלי חיים, בעוד שבני התקופה הארכאית חיו במבנים עשויים מוטות עץ.
בתקופת וודלנד (אנ') (Woodland period מלפני 3,000 עד לפני 1,000 שנים) מבחינים בשתי תרבויות: אדינה (אנ') והופוול. בני תרבויות אלו הקימו יישובי קבע והקימו רשתות סחר עם אזורים מרוחקים כמו פלורידה ודקוטה הדרומית של ימינו. תרבות הופוול התאפיינה בהקמת תלים גדולים ובייצור כלים וחפצי נוי. עיקר יישובי תרבות הופוול היה בדרום והם הגיעו לצפון אוהיו לפני כ-2,100 שנים. התושבים התגוררו ביישובים קטנים, צדו, דגו וליקטו פירות ואגוזים, ובנוסף גידלו מזון כדוגמת דלעת. בדרום אוהיו הקימו בני הופוול תלים בצורות גאומטריות משוכללות. בצפון אוהיו, ובעמק קויאהוגה בכלל זה, הוקמו תלים פשוטים וקטנים יחסית, למשל באוורט וילאג' (Everett Village).
לא ידוע מדוע בני תרבות זו עזבו את האזור, אבל נראה שהאזור היה נטוש למשך זמן רב, למעט ציידים מזדמנים.
התרבות הבאה שישבה בעמק מכונה תרבות ויטלסי (Whittlesey) לכבודו של צ'ארלס ויטלסי (Charles Whittlesey), שמיפה אתרים שלהם ב-1871. בני תרבות זו חיו בעמק בין שנת 1000 לשנת 1600 בכפרים קטנים מפוזרים בבתים עשויים ממוטות עץ שבהם שכנו כמה משפחות. בניגוד לתרבות הופוול שקדמה להם, לא היו להם רשתות סחר והם חיו מציד באמצעות קשתות וחצים וגידלו תירס, דלעת ושעועית.
מדוע עזבו ולאן לא ידוע. חלק מההיסטוריונים סוברים שהם נדחקו על ידי שבטים שכנים במסגרת מה שכונה "מלחמות הבונים" שבמסגרתם שבטי אינדיאנים לחמו על שטחים בהם חיו בונים במסגרת סחר הפרוות באמריקה הצפונית הרווחי מאוד. אחרים סוברים שהם נדבקו במחלות שהביאו האירופאים שכנגדם לא היה להם חיסון טבעי ושהתפשטו בשל סחר עם שכניהם ממזרח. בכל מקרה העובדה ההיסטורית היא שאף אחד לא חי בצפון אוהיו בין 1650 לשנות ה-30 של המאה ה-18.
ילידים שבו לעמק בין אמצע לשלהי המאה ה-18. היו אלו שבטים שנדחקו מאדמתם. צפונית ליישוב בוסטון של ימינו היה מחנה של בני האוטווה, סמוך לברקסוויל (Brecksville) של ימינו היה יישוב של בני אוג'יבווה, וככל הנראה היה מחנה של בני הסנקה (Seneca) מבני האירקווי סמוך לאירה (Ira). השבטים באזור התאחדו במסגרת שכונתה הקונפדרציה המערבית (Western Confederacy) למלחמה כנגד ממשלת ארצות הברית שטענה לריבונות על השטח על פי תנאי חוזה פריז שסיים באופן רשמי את מלחמת העצמאות של ארצות הברית. צבא ארצות הברית הביס את הכוח האינדיאני, שכלל גם יחידה בריטית בקרב הגזעים הנפולים (Battle of Fallen Timbers) באוגוסט 1794, והשבטים ויתרו על כל שטחיהם מזרחית לנהר קויאהוגה בעקבות חוזה גרינוויל (Treaty of Greenville) מ-1795 שסיים את המלחמה. בהגיע 1805 נותרו ילידים מועטים בעמק קויאהוגה, לאחר שרובם הועברו לשמורות במערב אוהיו. ניסיון נוסף לחזור לאזור בעזרת הבריטים נעשה במלחמת 1812, אבל ניסיון זה הסתיים עם מותו של טקומסה, המנהיג של פדרציית השבטים בקרב תיימז ב-1813.
היסטוריה > חוואים

עם סיומה של מלחמת 1812 החלה תקופת התיישבות של חקלאים אמריקניים בחוות בעמק קויאהוגה. בין 1825 ל-1832 נחפרה תעלת אוהיו ואירי (Ohio and Erie Canal) בין קליבלנד על ימת אירי ונהר האוהיו בדרום מדינת אוהיו. התעלה הובילה מטענים מ-1827 ועד 1861 שעה שמסילות הברזל שנסללו אז ושהובילו מטענים מהר יותר וזול יותר היוו חלופה טובה יותר. חלק מתוואי התעלה עובר בתחומי הפארק הלאומי עמק קויאהוגה. החקלאות התרחבה מאוד עקב כך, כיוון שרשת התעלות העניקה לחקלאים גישה לשווקים חדשים. התעלה ואחר-כך מסילות הברזל השפיעו גם על התפתחותם של ענפים הקשורים לחקלאות, כגון מחלבות וטחנות קמח. בשיא, באמצע המאה ה-19 פעלו בעמק בין 700 ל-800 חוות, שבהן גידלו בעיקר תירס וחיטה.
במקביל להפסקת השיט בתעלה ירדה גם החקלאות בעמק מגדולתה. השגשוג הכלכלי שממנו נהנו הערים המתועשות של קליבלנד ואקרון משכו את אליהם את החקלאים שחיפשו דרכים קלות יותר להתפרנס, ואלו שנשארו בעמק נאלצו לעיתים קרובות להשלים את הכנסתם באמצעות עבודות מחוץ לחווה. החוות שנשארו עברו מגידול חיטה למשק חלב וייצרו גבינה וחמאה, אבל גם להם לא היה דור המשך, והחקלאות בעמק גוועה.
מכיוון שהפארק הלאומי רואה חשיבות גדולה בשמירה על המסורת הוא פתח ב-1999 ביוזמה הקרויה "יוזמת הכפר" (Countryside Initiative) להשכיר חלקות לחקלאות בת קיימא, שיפץ בתי חוות ישנים, וב-2015 פעלו בעמק 15 חוות.
היסטוריה > הפארק הלאומי

העמק החל לשמש אתר נופש עבור תושבי הערים משנות ה-70 של המאה ה-19, כאשר אנשים הגיעו מהערים הסמוכות במטרה לטייל בכרכרות או לשיט נופש בספינות לאורך התעלה. בשנות ה-80 של המאה ה-19, הפכה רכבת העמק (Valley Railroad) לדרך נוספת להימלט מהחיים העירוניים המתועשים. פיתוח הפארק בפועל החל בעשור הראשון של המאה ה-20 ובשנות ה-20 של המאה ה-20 עם הקמתם של מחלקות הפארקים בעיריות של קליבלנד ואקרון. בשנת 1929 תרם הייוורד קנדל (Hayward Kendall), איש עסקים מקליבלנד, את אחוזתו בת 1,700 הדונם סביב ריצ'י לדג'ס (Richie Ledges) וקרן נאמנות למדינת אוהיו. בצוואתו של קנדל נקבע כי "הנכס צריך להיות בשימוש לנצח למטרות הפארק". האחוזה הפכה לפארק וירג'יניה קנדל, לכבוד אמו. בשנות ה-30 של המאה ה-20 בנה חיל השימור האזרחי חלק גדול מתשתיות הפארק, כולל מבנה האירועים "Happy Days Lodge" והמחסות לצפייה בעופות באוקטאגון (Octagon), לדג'ס (Ledges) ואגם קנדל (Kendall Lake).
אף על פי שהפארקים האזוריים שמרו על מקומות מסוימים, החלו בשנות ה-60 האזרחים המקומיים לחשוש שהתפשטות של האזורים העירוניים תפגע ביופיו הטבעי של עמק קויאהוגה. אזרחים פעילים פעלו יחד עם אנשי הצוות של המדינה והממשל הפדרלי כדי למצוא פתרון לטווח ארוך. לבסוף, ב-27 בדצמבר 1974 חתם הנשיא ג'רלד פורד על הצעת החוק להקמת אזור הנופש הלאומי עמק קויאהוגה (Cuyahoga Valley National Recreation Area).
שירות הפארקים הלאומיים רכש בשנת 1985 את השטח בן 190 הדונם שבו פעלה מ-1940 עד 1980 מזבלת קרייצ'י (Krejci Dump), כדי לכלול אותו כחלק מאזור הנופש. הם ביקשו ניתוח מעמיק של מצב האתר מהסוכנות להגנת הסביבה. לאחר שהסוקרים זיהו חומרים רעילים ביותר, השטח נסגר ב-1986 ועובר שיקום יסודי במסגרת הקרן המיוחדת לשיקום (Superfund). תביעות אזרחיות הוגשו כנגד חברות המעורבות לכאורה בזיהום, כולל פורד, ג'נרל מוטורס, קרייזלר, 3M ומחלקת הזבל של אוהיו. כל החברות למעט 3M הסכימו להתפשר, 3M הפסידה במשפט. שיקום האתר החל ב-1987 ועדיין לא הושלם לגמרי נכון ל-2015, אם כי מרבית האזור הושבה למצבה המקורי כאדמת ביצות.
הגדרת האזור שונתה לפארק לאומי בהחלטה של הקונגרס של ארצות הברית ב-11 באוקטובר 2000, כאשר עבר "חוק ההקצבות של מחלקת הפנים והסוכנויות הנלוות של 2001", חוק 4578 בקונגרס ה-106. הפארק מנוהל על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית. הפארק הלאומי עמק קויאהוגה גם אחראי לטיפול באנדרטה David Berger National Memorial בביצ'ווד (Beachwood). את הקמת האנדרטה יזמה הקהילה היהודית של קליבלנד לזכרו של אחד מבניה, דוד ברגר, מרים משקולות וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן שביצע ארגון הטרור "ספטמבר השחור".
קולוסאום ריצ'פילד (Richfield Coliseum), היכל מופעים וספורט שהיה אולם הבית של קבוצת הכדורסל קליבלנד קאבלירס מ-1974 עד 1994 נהרס ב-1999, והאתר שפונה הפך חלק מהפארק הלאומי עמק קויאהוגה, שהוכרז שנה אחר-כך. האתר הפך לאחו נרחב הפופולרי בקרב צפרים. אתר נוסף הכלול בתחומי הפארק, אבל אינו חלק ממנו, הוא מרכז המוזיקה בלוסום (Blossom Music Center), אמפיתיאטרון שבו מנגנת תזמורת קליבלנד בחודשי הקיץ.
תיירות

בפארק מבקרים בממוצע קרוב ל-2.5 מיליון תיירים מדי שנה, מקום 12 בפארקים הלאומיים של ארצות הברית במספר המבקרים, והשלישי בפארקים שבמזרח ארצות הברית אחרי הפארק הלאומי גרייט סמוקי מאונטיינז והפארק הלאומי אקדיה. הפעילות המוצעת בפארק כוללת סיורים רגליים, נסיעה ברכבת נופית, צפרות, רכיבה על סוסים, צפייה בכוכבים ואסטרונומיה, משחקי גולף, חיפוש אוצרות טבע, שחייה, שיט, דיג, ומחנאות. "שביל נתיב הגרירה של תעלת אוהיו ואירי" (Ohio & Erie Canal Towpath trail), להלן "שביל התעלה", הוא שביל פופולרי למטיילים ברגל באופניים וברכיבה על סוסים שנתיבו מצפון לדרום המקביל לתעלה ועובר בחלקו בפארק.
תיירות > גישה ולינה

הגישה לפארק היא בלא תשלום, אם כי הפארק מעודד תרומות לארגון הידידים של הפארק (Conservancy for Cuyahoga Valley National Park), וגובה תשלום על השכרת ציוד או כניסה למופעים.
שדות התעופה הקרובים ביותר הם שדה התעופה הבינלאומי של קליבלנד ושדה התעופה האזורי של אקרון. מסופי האוטובוסים הקרובים ביותר שוכנים אף הם בשתי ערים אלו, ותחנת הרכבת הקרובה ביותר של אמטרק שוכנת בקליבלנד. לפארק עצמו ניתן להגיע באמצעות הרכבת הנופית היוצאת מאקרון.
אתר האינטרנט של הפארק מפרט את הכבישים השונים בהם יש לנסוע על מנת להגיע ברכב פרטי אל מרכז המבקרים Boston Store מקליבלנד, אקרון, קולומבוס, טולידו וינגסטאון.
אפשרויות הלינה בתוך הפארק עצמו כוללות שני מבנים משוחזרים המשמשים כבתי מלון קטנים : בית סטנפורד (Stanford House), בית חווה שנבנה במקור ב-1830 ו"הפונדק במפלי ברנדיוויין" (Inn at Brandywine Falls), בית חווה שנבנה במקור ב-1848, וחמישה אתרי מחנאות ברמת שירות פרימיטיבית. בסמוך לפארק יש אתרי מחנאות נוספים ומספר בתי מלון. הלינה בשטח הפתוח אסורה.
תיירות > מרכזי מבקרים ומבני ציבור

מרכז המבקרים של הפארק (Boston Store Visitor Center‏ 41°15′48″N 81°33′30″W﻿ / ﻿41.263252°N 81.558423°W﻿ / 41.263252; -81.558423) – שוכן סמוך לנהר ולשביל התעלה בבניין שנבנה במקור ב-1836 ושימש כמחסן, חנות, משרד דואר ומבנה למפגשים חברתיים. המרכז פתוח כל השנה וכולל אולם הקרנה, תערוכה קבועה וחנות מזכרות. שומרי הפארק מספקים מידע על אפשרויות הסיור והפעילויות בפארק.
מוזיאון התעלה (Canal Exploration Center‏ 41°22′21″N 81°36′47″W﻿ / ﻿41.372615°N 81.612999°W﻿ / 41.372615; -81.612999) שוכן בבניין ששירת את הנוסעים בתעלה סמוך לשביל התעלה בזמן שהמתינו למעבר דרך תא שיט מספר 38 בתעלה. הבניין שימש כפונדק, חנות, בניין מגורים ומרכז מבקרים של הפארק. במסגרת התערוכה במוזיאון מוצגים 12,000 שנות ההיסטוריה של העמק, כולל ההיסטוריה של התעלה. באמצע השבוע מדגימים אנשי הצוות ומתנדבים הלבושים בבגדי התקופה כיצד פעל תא השיט. על פי דרישה מוקרנים סרטים על הפארק ועל ההיסטוריה של התעלה. המוזיאון סגור בחורף.
בית האנט (Hunt House‏ 41°12′03″N 81°34′19″W﻿ / ﻿41.200899°N 81.571999°W﻿ / 41.200899; -81.571999) – בית חווה אופייני לחוות משפחתיות קטנות הרבות שהיו מפוזרות ברחבי עמק קויאהוגה בשלהי המאה ה-19. בבניין יש מידע על הפעילויות בפארק מוצגים על ההיסטוריה החקלאית של האזור. הבניין סמוך לשביל התעלה ואפשר לצאת ממנו לסיורים רגליים ובאופניים. הבניין פתוח בחודשי האביב והקיץ.
אכסניית ימים מאושרים (Happy Days Lodge‏ 41°13′49″N 81°30′31″W﻿ / ﻿41.230261°N 81.508688°W﻿ / 41.230261; -81.508688) – מבנה זו הוקם על ידי חיל השימור האזרחי בשנים 1938 ו-1939 כמחנה לילדים עירוניים. הפארק משכיר את המבנה לשם עריכת קונצרטים, הרצאות, הצגות, עריכת חתונות ואירועים מיוחדים. מספר מסלולי הליכה נמצאים בקרבת מקום.
אחו האו (Howe Meadow‏ 41°11′22″N 81°35′01″W﻿ / ﻿41.189307°N 81.583543°W﻿ / 41.189307; -81.583543) – באתר זה מתנהל שוק איכרים כל יום שבת, במבנה מעבירים שיעורי יוגה וכמו כן נערכים מופעים ללא תשלום.
תיירות > אתרים

מפלי ברנדיוויין (Brandywine Falls‏ 41°16′37″N 81°32′19″W﻿ / ﻿41.276908°N 81.538564°W﻿ / 41.276908; -81.538564) – המפלים בגובה 20 מטרים הם המפלים השניים בגובהם באוהיו, ואחד המקומות הפופולריים ביותר בפארק. שביל קורות עץ מוביל למרפסות תצפית על המפלים. ממרפסת התצפית העליונה אפשר להיכנס לקניון ברנדיוויין למסלול של כ-2 קילומטרים.
מדפי ריצ'י (Ritchie Ledges‏ 41°13′13″N 81°30′44″W﻿ / ﻿41.220319°N 81.512336°W﻿ / 41.220319; -81.512336) – תופעה גאולוגית של גושים גדולים של אבן חול בגוונים של כתום וצהוב בתצורות בנות למעלה מ-300 מיליון שנים. בקרבת מקום "מערת ארגז הקרח" (Ice Box Cave), אבל היא סגורה לציבור במטרה להגן על העטלפים בתוכה.
ביצת הבונים (Beaver MarshBrandywine Falls‏ 41°11′17″N 81°34′47″W﻿ / ﻿41.187948°N 81.579630°W﻿ / 41.187948; -81.579630) – גשר קורות עץ מוביל לביצה שבה אפשר לצפות בבונים, לוטרות, אונדטרות ועופות מים.
הגשר המקורה של אוורט (Everett Covered Bridge‏ 41°12′15″N 81°35′01″W﻿ / ﻿41.204053°N 81.583562°W﻿ / 41.204053; -81.583562) – הגשר המקורה היחיד במחוז סאמיט. הגשר המקורה נבנה במאה ה-19 ונהרס בשיטפון של 1913. הגשר המשוקם נהרס שוב ב-1975 ונבנה מחדש כשחזור מדויק ב-1986.
פעילויות

סיורים רגליים – הפארק מציע 200 קילומטרים של שבילי הליכה ברמות קושי שונות. בין השבילים הפופולריים: אל מפלי ברנדיוויין, "הינומת הכלה", ו"התרנגולת הכחולה", אל מדפי ריצ'י ואל תצפית אל האחו והיערות. את הפארק חוצים שני שבילים המתחילים ומסתיימים מחוץ לו: "שביל נתיב הגרירה של תעלת אוהיו ואירי" (Ohio & Erie Canal Towpath trail), השביל נסלל על הנתיב שבו גררו פרדות את הספינות בתעלה והוא נועד למטיילים ברגל, באופניים או רוכבים על סוסים. אורכו הכללי של שביל זה הוא קרוב ל-140 קילומטרים, ואורכו בתחומי הפארק הוא 32 קילומטרים. השביל השני הוא "שביל הערמון" (Buckeye Trail), שביל זה באורך 2,324 קילומטרים מקיף את כל מדינת אוהיו המכונה "מדינת הערמון" (Buckeye State).
רכיבה על אופניים – מלבד שביל התעלה שהוזכר לעיל הפארק מציע כמה מסלולים ייחודים לרכיבה על אופניים, וממליץ על שבילים נוספים העוברים בעמק קויאהוגה.
רכיבה על סוסים – הפארק מציע כ-60 קילומטרים של שבילים לרכיבה על סוסים.
נסיעה ברכבת נופית – "הרכבת הנופית של עמק קויאהוגה" (Cuyahoga Valley Scenic Railroad) היא רכבת הנוסעת בין פעם אחת ביום בחורף לכמה פעמים ביום בקיץ מאקרון ועד העיירה אינדפנדס, דרומית לקליבלנד, דרך הפארק הלאומי ועוצרת בכמה באתרי הפארק. הרכבת מעודדת אפשרות להעמיס אופניים עליה, וכך ניתנת האפשרות לחובבי האופניים להגיע בקלות לפארק.
צפייה בכוכבים – מכיוון שמרבית אזור הפארק שוממת מאנשים שמי הלילה נקיים יחסית מזיהום אור ומאפשרים צפייה בכוכבים בלילות שבהם השמיים נקיים מעננים.
שיט ודיג – שיט בחתירה בלבד אפשרי בנהר קויאהוגה, ובאגמים הרבים באזור. דיג אפשרי בכל רחבי הפארק. הפארק ממליץ על שחרור דגים לכודים והגבלת כמות הדגים הניצודים בנהר קויאהוגה.
גולף – חברות פרטיות מפעילות ארבעה מגרשי גולף בתחומי הפארק.
לקריאה נוספת

Cuyahoga Valley, Arcadia Publishing, 2004, ISBN 9780738532370
Trail Guide to Cuyahoga Valley National Park, Gray & Company, 2007, ISBN 9781598510409
Carolyn V. Platt, Cuyahoga Valley National Park Handbook, Kent State University Press, 2006, ISBN 9780873388580
Michael Joseph Oswald, Your Guide to Cuyahoga Valley National Park, Stone Road Press, 2012, ISBN 9781621280026
ביאורים

↑  באנגלית gravel bar משקעים גסים המצטברים בתחתית האפיק
↑  באנגלית outlier גבעה שנותרה מאזור שנסחף
הערות שוליים

↑  Cuyahoga Valley NP
↑  National Park Service Land Resources Division Listing of Acreage
1 2  Nature
↑  Weather
1 2 3  Watersheds
↑  Wetlands
↑  Lakes and Ponds
↑  Pepper, James; De Witt, Wallace; Demarest, David (1954). Geology of the Bedford Shale and Berea Sandstone in the Appalachian Basin, USGS Professional Paper 259 (PDF). Washington: US Government Printing Office. pp. 12, 70–71.
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Cuyahoga Valley National Park Species Search
↑  Cuyahoga River fire
↑  Rivers and Streams
1 2  Plants
↑  Grasses
↑  Wildflowers
↑  Learn to Identify Trees in CVNP
↑  Pine Trees of the Cuyahoga Valley
↑  Identifying Trees in Winter
↑  Insects
1 2 3  The Prehistoric People
1 2 3 4 5  American Indians
↑  The Battle of Fallen Timbers
↑  National Park Offers Farmland of the People, by the People, for the People
1 2  Welton Farm
↑  Making a Living
↑  The Countryside Initiative
↑  "Krejci Dump: A Story of Transformation"  National Park Service, Cuyahoga Valley
↑  3M to pay $15.5 million for Krejci dump site cleanup
↑  "Krejci Dump Site Cleanup and Restoration" National Park Service
↑  Park Statistics
↑  H.R. 4578 (106th): Department of the Interior and Related Agencies Appropriations Act, 2001
↑  Outdoor Activities
↑  Directions
↑  Lodging
↑  Camping
1 2  Operating Hours & Seasons
↑  Canal Exploration Center
↑  Howe Meadow
1 2 3 4  Half Day Visit
↑  Hiking
↑  Recommended Hikes
↑  Towpath trail
↑  Buckeye Trail
↑  Biking in the Park
↑  Horse Trails
↑  Cuyahoga Valley Scenic Railroad
↑  Lightscape / Night Sky
↑  Canoeing and Kayaking
↑  Fishing
↑  Golfing
מפלי ברנדיוויין
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007534226305171  LCCN: sh86008151  VIAF: 134061166   WorldCat (עם VIAF): 134061166 
אגם פרסת הסוס (Horseshoe Pond) הפארק הלאומי עמק קויאהוגה
השקעה של אבן חול בראה בתוך פצלי בדפורד במהלך קרבון מיסיסיפי
מפה גאולוגית של הפארק
צבעי הסתיו באגם סילוון (Sylvan Pond) הפארק הלאומי עמק קויאהוגה
"המדפים" בפארק הלאומי עמק קויאהוגה
מפלי ברנדיוויין אחרי סופת גשמים
הזדווגות של שפריריות מהמין Calopteryx maculata בפארק הלאומי עמק קויאהוגה
ברנטה קנדית בפארק
לילית אמריקנית בפארק
אתר קבורה של תרבות הופוול המתוארך סביב שנה 100 לספירה
בית החווה של אלן וולטון, חוואי, שהתיישב באזור באמצע המאה ה-19 והתעשר מגידול בקר לחלב
תחנת הרכבת ברקסוויל של רכבת העמק הנופית של עמק קויאהוגה, ברקע גשר הכביש מעל נהר קויאהוגה שנבנה ב-1931
תא השיט המשוחזר של תעלת אוהיו ואירי ליד מוזיאון התעלה
מרכז המבקרים של הפארק
בית סטנפורד המשמש כאכסניה
הגשר המקורה של אוורט
קטע מ"שביל נתיב הגרירה של תעלת אוהיו ואירי"
מפיק (קולנוע וטלוויזיה)

בקולנוע ובטלוויזיה, מפיק הוא המנהל הראשי בהפקתו (ייצורו) של סרט קולנוע או תוכנית טלוויזיה.
תפקיד המפיק ניהולי בעיקרו, כשבדרך-כלל יהיה המפיק איש עסקים בעל ניסיון רב בתעשיית הקולנוע, אך לא בהכרח בעל ידע טכני במלאכת עשיית הסרט.
המפיק מלווה את הסרט בכל שלביו, מהרעיון הראשוני ועד להפצת הסרט המוגמר. המפיק הוא המנהל של כל בעלי התפקידים בסרט, ובסמכותו לגייס וכן לפטר את הבמאי, השחקנים וכל איש צוות שהוא.
היסטוריה

עד לשנות ה-50 נהוג היה שלמפיק הקולנוע שליטה מוחלטת על כל היבטי הסרט, כולל ההיבט היצירתי. בשנות ה-50 חלה רפורמה ארגונית באולפני הקולנוע הגדולים בהוליווד, ומאז מקובל שהבמאי אחראי לניהול היצירתי. חיכוכים בין במאים ומפיקים בנושא זה אינם נדירים, ולמפיק, מתוקף היותו מנהל הסרט, זכות המילה האחרונה. בעבר קרה שבמאי קולנוע לא הסכימו לחתום את שמם על סרטים מסוימים, עקב סכסוך יצירתי עם המפיק או עקב חוסר שביעות רצון כללי מהתוצאה הסופית. במקרה זה נהוג היה שבמקום שמו האמיתי של הבמאי, הקרדיט ניתן למפיק.
תפקידים עיקריים

לגייס ולארגן מימון לסרט
להעסיק, לפטר ולהכווין אנשי צוות ושחקנים
לתאם את עשיית הסרט בהיבט המנהלתי: תיאום רישיונות צילום במקומות ציבוריים, שינוע הצוות והציוד וכדומה
לתאם את הפצת הסרט מול בתי קולנוע, ספריות וידאו וכדומה
תפקידים עיקריים > אנשי הפקה נוספים

מפיק בפועל (Executive Producer): תפקיד זה קשה מעט להגדרה, ובדיחות רבות קיימות בתעשיית הקולנוע באשר לתפקידו המעורפל של המפיק בפועל. בדרך-כלל מדובר בנציג ראשי על הסט, ואולי אף מנכ"ל (מנהל כללי), של אולפן הקולנוע שבמסגרתו נעשה הסרט. לעיתים ניתן קרדיט של מפיק בפועל לאנשים שתרמו כסף רב להפקה או שעזרו להפיץ או להשיג מימון לסרט.
המפיקים בפועל בסדרות טלוויזיה נקראים "שואוראנרים" (אנ'). באמריקה הצפונית מקובל שאלה הם יוצרי הסדרה והתסריטאים הראשיים שלה.
עוזר מפיק (Associate Producer): אחראי לניהול השוטף והיומיומי של הפקת הסרט. תואר זה ניתן במקרים רבים לאישים שתרמו ליצירת הסרט.
מנהל הפקה (Production Manager): המנהל הראשי של הצוות הטכני של הסרט. אחראי לתלבושות, לאיפור, לתפאורה, לציוד הצילום, התאורה והקול ולעיצוב הסט.
מפיק שותף (Co-Producer).
גיל ההסכמה

במשפט הפלילי, גיל ההסכמה הוא הגיל שבו אדם נחשב לבוגר לצורך מתן הסכמה משפטית לקיום יחסי מין. אדם המקיים יחסי מין עם קטינים שגילם קטן מגיל ההסכמה מבצע עבירה פלילית שיכולה להיות בעילת קטינה (שלעיתים דינה כדין אונס), מעשה סדום, בעילה אסורה בהסכמה או מעשה מגונה. גילו של הבוגר יכול להיות רלוונטי במדינות מסוימות, כגון ישראל, אם הפרש הגילים בין בני הזוג הוא בתחום מסוים, לצורך אפיון העבירה כחמורה פחות (או כבלתי מוגדרת כעבירה כלל בנסיבות המתאימות).
יש להבדיל בין גיל ההסכמה לגיל הבגירות, כמו גם בינו לבין גיל אחריות פלילית או בתחומי שיפוט מסוימים, בינו לבין גיל נישואין.
רוב המדינות קובעות את גיל ההסכמה בטווח הגילים שבין 14 ל-18 (פרט לארגנטינה, ניז'ר וסהרה המערבית, בהן גיל ההסכמה הוא 13, ומקסיקו, שבה גיל ההסכמה הוא בטווח הגילאים שבין 12 ל-18), ואילו אחרות ממדינות האסלאם ומקריית הוותיקן קובעות את ההסכמה בנישואין בלבד. גיל ההסכמה משתנה לעיתים גם לפי אופי וסוג יחסי המין ולעיתים על פי מין האדם הנדון. בישראל גיל ההסכמה הוא 16, למעט אם ההפרש בין הגילאים לא גדול מ-3 שנים, שאז ניתן כבר מגיל 14.
היחס החברתי והמשפטי

היחס החברתי והמשפטי כלפי גיל ההסכמה נעו מעלה בזמנים המודרניים. בעוד שגילים בטווח של 10 עד 13 היו מקובלים באמצע המאה ה-19, טווח הגילים המקובל בסוף המאה ה-20 הוא כ-15 עד 18 עבור יחסים הטרוסקסואליים.
קיום יחסים מיניים עם אדם שגילו מתחת לגיל ההסכמה הוא עבירה פלילית, עם עונשים קלים כגון קנסות סמליים ועד עונשים כבדים כגון מאסר עולם. בארצות הברית, עבירה מסוג זה נקראת בדרך כלל "אונס סטטוטורי", אולם במדינות אחרות העבירה מקבלת ייחוס תחת סעיף כללי יותר, כגון אונס.
מידת האכיפה של גיל ההסכמה נוטה להשתנות, והדבר תלוי ברגישות החברתית של התרבות המדוברת. לעיתים, האכיפה אינה מבוצעת כלשון החוק, כאשר ננקטת פעולה משפטית רק כאשר קיים פער שאינו קביל חברתית בין שני בני אדם, או אם העבריין נמצא במעמד של סמכות על הקטין (כגון מורה, רב או רופא). מינו של כל משתתף משפיע על תפיסת האשמה של האדם, ולכן הוא משפיע גם על רשויות האכיפה. ישנן מדינות, כגון ארצות הברית, הנמצאות בתהליכים למנוע מצבים שבהם ניתן לקיים יחסי מין כאשר אחד המשתתפים נמצא במעמד של סמכות אך הדבר חוקי למרות זאת (כגון מצב שבו מורה מקיים יחסים עם תלמידה בת 17, המבוגרת מגיל ההסכמה).
בדרך כלל טיעון יחסים בהסכמה אינו קו הגנה קביל בבתי משפט כאשר מדובר ביחסים עם אדם הקטן מגיל ההסכמה. למרות זאת, קיימים מספר קווי הגנה קבילים: הגנת זיהוי מוטעה של גיל הקטין והגנת גילים דומים. הגנת זיהוי מוטעה של גיל הקטין הוא קו הגנה בה הנאשם טוען כי האמין בשוגג כי גילו של הקורבן גבוה מזה של גיל ההסכמה. אולם, קו הגנה זה מוגבל בכך שהוא מחייב שגיל הקורבן יהיה מעל גיל מסוים. חיזוק לקו הגנה זה הוא יכולת ההוכחה כי הנאשם ניסה לברר בקפידה מהו גיל הקורבן.
הגנת גילים דומים הוא קו הגנה בה הנאשם טוען כי הפרש הגילים בין הקורבן ועצמו אינו עולה על מספר מסוים של שנים. בתחומי השיפוט בהן גיל הנישואין קטן מגיל ההסכמה, קו הגנה נוסף הוא נישואין.
ב-1977, פורסמה בעיתונות עצומה של אינטלקטואלים, רופאים ופסיכולוגים צרפתים, ביניהם מישל פוקו, ובה דרשו לבטל את ההפללה של כל היחסים בהסכמה בין מבוגרים לקטינים מתחת לגיל חמש עשרה.
היחס החברתי והמשפטי > היבטים משפטיים אחרים

מבחינה משפטית, היחסים בין מבוגרים ונערים אינם בהכרח כוללים יחסי מין. מרביתם כוללים משיכה מינית. יציאה לבילוי עם נער מתבגר הקטן מגיל ההסכמה הוא דבר חוקי לחלוטין בתחומי שיפוט מסוימים, אך ורק אם גיל הנער גדול מגיל הנישואין. בתחומי שיפוט אחרים, הדבר נוגד את החוק בלי קשר לגיל הנער.