stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרב קייב (1943)
לאחר מכן

למרות שהסובייטים לא הצליחו לנתק את מסילת הרכבת המקשרת עם קבוצת ארמיות מרכז או לכתר את קבוצת ארמיות דרום, הם פרצו את קו הדנייפר, כבשו את קייב, העיר השלישית בגודלה בברית המועצות, וגרמו אבדות משמעותיות לארמיית הפאנצר הרביעית. הגרמנים, מצדם, הקיזו דם של כמה יחידות סובייטיות מרכזיות ושמרו על נתיב הרכבת החיוני פתוח, אך כשלו בניסיונות לכתר ולהשמיד את ראשי החנית הסובייטיים. כמה ימים לאחר שקורפוס הפאנצר ה-48 הוצא למנוחה ולהתאוששות, פתחו הסובייטים במבצע דנייפר-קרפטי בערב חג המולד. מתקפת חזית וורונז' ששמה שונה דחקה את הגרמנים בחזרה לגבול הפולני של 1939 עד 3 בינואר 1944.
הערות שוליים

↑  "1943: Kiev in Flames : IN OUR PAGES:100, 75 AND 50 YEARS AGO". International Herald Tribune. 8 בנובמבר 1993 – via NYTimes.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Czechoslovak military units in the USSR (1942–1945)". Michal Gelbič. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2007. נבדק ב-26 באוגוסט 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541946805171  LCCN: sh95002338 
המפה הסובייטית של קייב (1943)
פאנצר IV בז'יטומיר, נובמבר 1943
הבחירות לנשיאות ישראל (1988)

הבחירות האחת-עשרה לנשיאות ישראל נערכו בכנסת בה' באדר ה'תשמ"ח, 23 בפברואר 1988, בעקבות סיום תקופת כהונתו הראשונה בת חמש השנים של חיים הרצוג.
הרצוג התמודד שוב על הכהונה, ולמרות שהוא נבחר בשעתו כמועמד מטעם המערך, הוחלט במפלגת הליכוד, שעמדה בראש הקואליציה באותה תקופה, לכבד את המסורת לפיה לא מציבים תחרות לנשיא מכהן, ולא להציג מועמד מטעמם. לפיכך לא התייצב נגד הרצוג כל מועמד נוסף, ולחברי הכנסת ניתנה האפשרות להצביע בעד בחירתו, או נגדה.
תוצאות הבחירות

בשל העובדה כי רוב חברי הכנסת תמכו בבחירת הרצוג לכהונה שנייה, הושבע הנשיא הרצוג לכהונתו השנייה.
| המועמד | מפלגה | מפלגה | קולות |
| --- | --- | --- | --- |
| חיים הרצוג |  | המערך | 82 |
| נגד | נגד | נגד | 2 |
| פתק לבן | פתק לבן | פתק לבן | 2 |
| נמנעו | נמנעו | נמנעו | 18 |
| לא הצביעו | לא הצביעו | לא הצביעו | 16 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 120 |
דילוג איים

.
מפה של מלחמת האוקיינוס השקט משנת 1943. ניתן לראות את שני מסלולי הדילוג על האיים במרכז ובדרום מערב האוקיינוס השקט
דילוג איים (באנגלית: Leapfrogging מילולית: קפיצת מדרגה) ידוע גם בשם קפיצת איים, הייתה אסטרטגיה צבאית אמפיבית שהופעלה על ידי בעלות הברית במהלך המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט נגד יפן במלחמת העולם השנייה, הרעיון המרכזי היה לעקוף איי אויב מבוצרים במקום לנסות לכבוש כל אי בדרך, הנימוק היה שאפשר פשוט לנתק את האיים האלה משרשרת האספקה שלהם מה שיגרום לכניעתם במקום לכבוש אותם, ובכך להאיץ את ההתקדמות ולצמצם אובדן של חיילים וציוד.
היסטוריה

עד סוף המאה ה-19, לארצות הברית היו כמה אינטרסים במערב האוקיינוס השקט להגן עליהם; כלומר, גישה לשוק הסיני ולמושבותיו הפיליפינים וגואם, שארצות הברית זכתה בו כתוצאה ממלחמת ארצות הברית–ספרד ב-1898, לאחר ניצחונה של יפן במלחמת סין–יפן הראשונה ובמלחמת רוסיה-יפן, החלה ארצות הברית לראות ביפן איום פוטנציאלי על האינטרסים שלה במערב האוקיינוס השקט, אנטגוניזם זה התעצם בשל התנגדותה של יפן לניסיון לספח את הוואי לארצות הברית וכן בשל התנגדותה של יפן לאפליה של מהגרים יפנים הן בהוואי והן בקליפורניה. כתוצאה מכך, כבר ב-1897 החל הצי האמריקני לנסח תוכניות מלחמה נגד יפן, שבסופו של דבר זכו לשם הקוד "תוכנית מלחמה אורנג' ", תוכנית המלחמה של 1911, שנוסחה תחת אדמירל המשנה ריימונד פ. רוג'רס, כללה אסטרטגיית דילוג על איים להתקרבות ליפן.
לאחר מלחמת העולם הראשונה, חוזה ורסאי העניק ליפן מנדט על מושבות גרמניות לשעבר במערב האוקיינוס השקט - ספציפית, איי מריאנה, איי מרשל ואיי קרוליין, אם האיים הללו היו מבוצרים, יפן תוכל באופן עקרוני למנוע מארצות הברית גישה לאינטרסים שלה במערב האוקיינוס השקט. לכן בשנת 1921, מייג'ור ארל הנקוק אליס מחיל הנחתים האמריקאי ניסח את "תוכנית 712, פעולות בסיס מתקדם במיקרונזיה", תוכנית למלחמה נגד יפן אשר עדכנה את "תוכנית המלחמה אורנג' " על ידי שילוב טכנולוגיה צבאית מודרנית (צוללות, מטוסים וכו') ששוב כללה אסטרטגיית דילוג על איים, זמן קצר לאחר מכן, הסופר הבריטי הקטור צ'ארלס בייווטר, פרסם את הסיכוי למלחמה יפנית-אמריקאית בספריו "כוח ים באוקיינוס השקט" (1921) ו"מלחמת האוקיינוס השקט הגדולה" (1925), אשר פירטו אסטרטגיית דילוג איים. הספרים נקראו לא רק על ידי אמריקאים אלא על ידי קצינים בכירים של הצי היפני הקיסרי, שהשתמשו ב"דילוג על איים" במתקפותיהם בדרום מזרח אסיה ב-1941 וב-1942.
היסטוריה > נימוק ושימוש

אסטרטגיה זו הייתה אפשרית בין השאר משום שבעלות הברית השתמשו בהתקפות צוללות ומטוסים כדי לבצע הסגר ולבודד בסיסים יפניים, להחליש את החיילים שלהם ולהפחית את היכולת היפנית לאספקה מחדש. לפיכך, חיילים באיים שעקפו, כמו הבסיס העיקרי ברבאול, היו חסרי תועלת למאמץ המלחמה היפני. הגנרל דאגלס מקארתור תמך מאוד באסטרטגיה זו במאמץ שלו להחזיר את הפיליפינים מהכיבוש היפני, אסטרטגיה זו החלה להיות מיושמת בסוף 1943 במבצע גלגל עגלה בעוד מקארתור טען שהמציא את האסטרטגיה, היא יצאה בתחילה מהצי, בעוד אסטרטגיה זו קדמה למלחמת העולם השנייה בעשורים רבים, מקארתור היה מפקד הראשון של בעלות הברית שתרגל זאת במהלך המתקפה של בעלות הברית בתיאטרון הפסיפיק.
מבצע גלגל עגלה של מקארתור, מבצע פזיז ומבצע רדיפה היו השיטות המוצלחות הראשונות של בעלות הברית של דילוג איים במונחים של נחיתה על חופים עם שמירה קלה ונפגעים נמוכים מאוד, אך ניתוק חיילים יפנים במרחק מאות קילומטרים מנתיבי האספקה שלהם. מקארתור אמר כי הגרסה שלו לדילוג איים הייתה שונה ממה שהוא כינה אי-דילוג, שזה היה הסגנון המועדף על אזור מרכז האוקיינוס השקט בפיקודו של אדמירל צ'סטר נימיץ, שהעדיף תקיפות ישירות על חופים ואיים מוגנים בכבדות שהובילו לנפגעים מסיביים עבור חלקות אדמה קטנות כל כך. כמו ב-קרב איוו ג'ימה, קרב טאראווה, הקרב על גואם, הקרב על סאיפאן, הקרב על פלליו, קרב קווג'לין וקרב אוקינאווה, מקארתור עבד יחד עם אדמירל וויליאם האלסי, מפקד אזור דרום האוקיינוס השקט אך כפוף למקארתור במבצע Cartwheel, בשכלול דילוג האיים.
היסטוריה > יתרונות

דילוג איים תאפשר לכוחות ארצות הברית להגיע ליפן במהירות ולא לבזבז את הזמן, כוח האדם והאספקה כדי לכבוש כל אי שבידי יפן בדרך. זה ייתן לבעלות הברית את יתרון ההפתעה ויוציא את היפנים מאיזון, אסטרטגיית הדילוג הכוללת תכלול שני חודים. כוח בראשות נימיץ, עם כוח יבשתי קטן יותר וצי גדול יותר, יתקדם צפונה לכיוון האי ויתפוס את איי גילברט ואיי מרשל ואיי מריאנה, בדרך לכיוון איי בונין, הכוח הדרומי, בראשותו של מקארתור ועם כוחות יבשה גדולים יותר, ייקח את איי שלמה, גינאה החדשה, ארכיפלג ביסמרק, ויתקדם לעבר הפיליפינים.
היסטוריה > חסרונות

הכוחות היפניים שדולגו היו צפויים להיות לא יעילים ולרעוב תוך מספר חודשים, אך זה לא קרה. הם טיפחו גנים באמצעות זרעים וציוד שיובאו במטוסים ובצוללות ועבדו עם כוח אדם מקומי, ונשארו חזקים ומאורגנים היטב. ואף היה להם יכולת לפעולות התקפיות, ועשו התקפות נגד נגד הכוחות האמריקאים בקרב על נהר דריניומור ובהתקפת הנגד של בוגנוויל, הכוחות היפניים הללו ריתקו למקומם שש דיוויזיות אמריקאיות, ואיימו להפוך את הצבא האמריקני לבלתי יעיל מבחינה אסטרטגית.
הכוחות האמריקנים לא רדפו אחרי כוחות יפנים מובסים, ועסקו בסיורים מועטים מעבר למתחם ההגנה שלהם, מה שאפשר ליפנים המובסים להתארגן מחדש. זה גם השאיר את המקומיים נתונים לחסדיהם של היפנים. כאשר מקארתור חזר לפיליפינים, הוא זנח את אסטרטגיית דילוג האיים לטובת מדיניות השמדה מוחלטת של הכוחות היפנים, בעיקר על בסיס ציווי פוליטי על שחרור הפיליפינים. הכוחות האוסטרליים שחררו את חיל המצב האמריקאי בסוף 1944 וניהלו התקפות נגד היפנים בבוגנוויל ובאיאטפה.
לקריאה נוספת

Asada, Sadao (2006). From Mahan to Pearl Harbor: The Imperial Japanese Navy and the United States. Annapolis, Maryland, USA: Naval Institute Press. ISBN 9781557500427.
Collier, Basil (1967). The Second World War: a Military History. New York: William Morrow & Co.
Long, Gavin (1963). The Final Campaigns. Canberra: Australian War Memorial. OCLC 1297619. נבדק ב-25 במרץ 2019. {{cite book}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Asada 2006, pp. 11, 18.
↑  On this occasion, Japan sent the cruiser Naniwa to Honolulu, Hawaii; the Naniwa arrived at Hawaii on February 23, 1894. See: William L. Neumann, "The First Abrasions" in: Ellis S. Krauss and Benjamin Nyblade, ed.s, Japan and North America: First contacts to the Pacific War, Volume 1, (London, England: RouteledgeCurzon, 2004), page 114.
↑  Asada 2006, p. 10.
↑  Asada 2006, pp. 10, 11, 18, 20.
↑  Asada 2006, pp. 12–13, 22.
↑  Bywater, Hector C. (1921). Sea-power in the Pacific: A Study of the American-Japanese Naval Problem. London, England: Constable and Co., Ltd.
↑  Honan, William H (דצמ' 1970). "Japan Strikes: 1941". American Heritage. 22 (1): 12–15, 91–95. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  https://history.army.mil/html/books/005/5-5/CMH_Pub_5-5.pdf. Retrieved 14 April 2021
1 2  Collier 1967, p. 480.
↑  Long 1963, pp. 66–69.
הלם תרבות (הרכב)

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2016–2023 (כ־7 שנים)
 סוגה:  היפ הופ ישראלי, ראפינג 
 שיתופי פעולה בולטים:  איזי
 חברים
 חן פורתי  אוראל שמאילוב (אנדרדוג)  דור סורוקר (סטילה)
 
הלם תרבות הוא הרכב ראפ ישראלי המונה שלושה חברים: חן פורתי, אוראל שמאילוב (אנדרדוג) ודור סורוקר (סטילה).
ובשנת 2023 חברי ההרכב התפרקו.
היסטוריה

בשנת 2016 החלו חברי ההרכב להתכתב דרך קבוצת הפייסבוק הישראלית "Underground Israel Live", כאשר פורתי שלח הודעה לראפרים ישראלים במטרה ליצור קבוצת וואטסאפ שתאגד ראפרים במטרה ליצור מוזיקה ביחד. חברי ההרכב החלו להפגש במפגשי פריסטייל בתל אביב. עוד באותה שנה העלו החברים סרטונים שלהם עם סקיצות לשירים יחד. לאחר סיום שירותם הצבאי של חברי ההרכב הם עברו לגור ביחד בדירת שותפים בחולון.
ב-27 באפריל 2017 יצא השיר הראשון כהרכב, "השמש תזרח". השיר כולל קולות רקע של נוי גולן.
ב-29 במרץ 2018 יצא השיר "יא ראבנן", הכולל סימפול מתוך השיר "Tintarella di Luna" של הזמרת האיטלקית מינה. ב-13 באפריל של אותה שנה התארחו בסייפר של המפיק גלדי בשם "גלדי סייפר" לצד אסקר, זולוד אדם וסייקו קיד. ב-25 באוקטובר של אותה שנה יצא השיר "קיבינימט", השיר כולל הופעת אורח של הראפר הישראלי זולוד אדם.
ב-16 בפברואר 2019 יצא השיר "עושים את זה שוב", הכולל קולות רקע של הראפר הישראלי אסקר. ב-18 ביולי של אותה שנה יצא השיר "אלף קנאים". ב-27 בנובמבר יצא השיר "בא לי חופש".
ב-23 באפריל 2020 יצא השיר "הזמן רץ" וב-1 בדצמבר של אותה שנה יצא השיר "לתת ת'מכה".
ב-27 ביוני 2021 הוציאו את השיר "תמיד בתנועה", בו התארח ההרכב "מבוא הדודאים". ב-1 באוגוסט יצא השיר "שקט", הסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה, וב-21 בנובמבר של אותה שנה יצא השיר "דיזנגוף סנטר", בו התארח הראפר איזי, בתור הסינגל השני מתוך האלבום. ב-19 באוגוסט עלה ההרכב להופעה מלאה ראשונה.
ב-12 ביוני 2020 יצא האלבום "יא ראבנן", שמורכב כולו משירים של ההרכב שיצאו לאור בשנים 2017–2021.
אלבום הבכורה של ההרכב, "דירת שותפים", יצא לאור ב-7 ביולי 2022. באלבום התארחו הראפרים איזי ושרק.
דיסקוגרפיה

דירת שותפים (2022)
יא ראבנן (2020)
הערות שוליים

↑  יא ראבנן, 2020-06-12, נבדק ב-2024-06-28
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012846851005171
The Fool on the Hill

| --- | --- |

 סינגל בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום Magical Mystery Tour
 יצא לאור:  1967 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה:  אנגלית 
 כתיבה:  ג'ון לנון, פול מקרטני 
 לחן:  ג'ון לנון, פול מקרטני 
 
"The Fool on the Hill" (בעברית: "הטיפש על הגבעה") הוא שיר של להקת הרוק האנגלית הביטלס מתוך האלבום Magical Mystery Tour משנת 1967. הוא נכתב והושר על ידי פול מקרטני ונכתב תחת הקרדיט לנון-מקרטני.
כתיבה והקלטה

המילים מתארות את ה"טיפש" הבודד שאינו מובן על ידי אחרים, אך למעשה הוא חכם. מקרטני טען כי הרעיון לשיר הוא מקלף הטארוט בעל אותו השם, ואולי מהמהרישי מהש יוגי.
מקרטני השמיע את השיר לג'ון לנון במהלך העבודה על "With a Little Help from My Friends" במרץ 1967. בשלב זה, למקרטני היה את הלחן בלבד, והמילים הושלמו רק בספטמבר.
הביטלס הקליטו את "The Fool on the Hill" לפרויקט הקולנועי Magical Mystery Tour. זה היה הפרויקט הראשון של הלהקה לאחר מותו של האמרגן שלה, בריאן אפשטיין. מקרטני הקליט לראשונה סקיצה של השיר ב-6 בספטמבר 1967. גרסה זו שוחררה מאוחר יותר באוסף Anthology 2. ההקלטות עצמן החלו ב-25 בספטמבר בטכניקת אובר-דאבינג. ב-27 בספטמבר מקרטני הקליט קטעי שירה נוספים. ב-20 באוקטובר נוספו קולות החלילים.
קליפ בסרט "Magical Mystery Tour"

הקטע של השיר בסרט הטלוויזיה "Magical Mystery Tour" צולם בנפרד משאר הסרט וללא ידיעת חברי הביטלס האחרים. מקרטני הצטלם לבדו מבצע את השיר, בהרים שליד ניס שבצרפת. הצילומים בוצעו על ידי הצלם אוברי דיואר ב-31 באוקטובר. המיקום היה בהרים בפנים הארץ מהעיר. בקליפ נראה מקרטני עושה פנטומימה לשיר בזמן שדיואר צילם את הזריחה. הקליפ היה הקטע המוזיקלי היחיד בסרט שצולם באמצעות צילום מקצועי, ולמעשה בוצע כששאר הסרט היה כבר בשלב העריכה. פיטר בראון, שתיאם את ענייני העסקים של הביטלס לאחר מותו של אפשטיין, טען כי עלויות הצילום היו כ-4,000 פאונד. העריכה לקליפ הייתה מורכבת, מכיוון שדיואר ומקרטני לא השתמשו בקלאפר.
פרסום השיר והסרט

"The Fool on the Hill" וחמשת השירים הנוספים מסרט הטלוויזיה קובצו לאלבום כפול. בארצות הברית בחרה קפיטול רקורדס להוסיף סינגלים קודמים לאלבום שיצא ב-27 בנובמבר 1967, בעוד שפרלופון הוציאה את האלבום ב-8 בדצמבר.
הסרט שודר בבריטניה ב-BBC1 ב-26 בדצמבר, אך בשחור-לבן במקום בצבע. הסרט נחשב לכישלון, ובארצות הברית סירבו להקרינו. בניגוד לסרט, האלבום Magical Mystery Tour התקבל בביקורת חיובית.
ביקורת וגרסאות כיסוי

בשנת 2018, צוות המוזיקה של Time Out London דירג אותו במקום ה-34 ברשימת שירי הביטלס הטובים ביותר.
עד סוף שנות ה-70, "The Fool on the Hill" היה לאחת הבלדות המוקלטות ביותר של מקרטני. בשנת 1968 סרז'יו מנדז הקליט גרסת כיסוי לשיר שהגיעה לעשירייה הראשונה בארצות הברית.
בשנת 1971 ביצוע של שירלי באסי הגיע למקום ה-48 במצעד הסינגלים הבריטי. הלן רדי הקליטה אף היא את השיר. תשע שנים לאחר התפרקות הצמד, יורית'מיקס התאחדו בינואר 2014 כדי לבצע את "The Fool on the Hill" כהצדעה לביטלס.
ב-1973, שלוש שנים לאחר פירוק הביטלס, "The Fool on the Hill" נכלל באלבום האוסף של הלהקה The Beatles 1967-1970. השיר מתנגן על כותרות הפתיחה של הסרט אידיוט מושלם משנת 2010. דיווחים טענו שסרטי פרמאונט ודרימוורקס שילמו כמיליון דולרים וחצי עבור השיר, אם כי בפרמאונט טענו מאוחר יותר שהנתון נמוך ממיליון דולר. בשנת 2011, מיקס חדש של השיר יצא לאייטונס.
קרדיטים

פול מקרטני – שירה, פסנתר, גיטרה אקוסטית, חלילית, בס, חלילית אירית
ג'ון לנון – גיטרה קלאסית, מפוחית, נבל פה
ג'ורג' האריסון – גיטרה אקוסטית 12 מיתרים, מפוחית
רינגו סטאר – תופים, מאראקס, מצלתיים אצבע
מוזיקאים נוספים
כריסטופר טיילור, ריצ'רד טיילור, ג'ק אלורי – חלילים
סיידי הסקסית
הערות שוליים

↑  Time Out London Music (24 במאי 2018). "The 50 Best Beatles songs". Time Out London. אורכב מ-המקור ב-15 בדצמבר 2018. נבדק ב-31 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Shirley Bassey". Official Charts Company. נבדק ב-27 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kaye, Ben (11 בפברואר 2014). "Watch: The Beatles tribute concert featuring Paul McCartney, Dave Grohl, Eurythmics, and more". נבדק ב-27 ביולי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldstein, Patrick; Rainey, James (22 ביולי 2010). "The Big Picture: How did Jay Roach get a Beatles song for 'Dinner for Schmucks'?". Los Angeles Times. נבדק ב-18 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  EMI Music/Apple Corps Ltd/Cirque du Soleil (1 בפברואר 2011). "The Beatles' Grammy-Winning 'LOVE' Album and 'All Together Now' Documentary Film to Make Digital Debuts Exclusively on iTunes Worldwide". PR Newswire. נבדק ב-2 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 8e22c635-445d-3c22-803c-f1707bc9536e
יואב בלומן

| --- | --- |

סמ"ר יואב בלומן
 לידה:  26 בדצמבר 1951 כ"ז כסלו, תשי"ב רשפים, ישראל
 נהרג:  10 באוקטובר 1973 (בגיל 21) י״ד בתשרי, תשל״ד רמת הגולן
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1970–1973 (כ־3 שנים)
 דרגה:    סמל ראשון
 תפקידים בשירות
 מפקד טנק בגדוד 77 בחטיבה 7   טען קשר בטנק סמח״ט בחטיבה 188  מפקד טנק בגדוד 266 בחטיבה 679
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים
 עיטורים
   עיטור העוז
 הנצחה
 אתר הנצחה לחללי גדוד עז 77 עמק הבכא ברמת הגולן  אנדרטת יד לשריון  אנדרטת יד לנופלים בני התנועה הקיבוצית יערות מנשה במשמר העמק  אנדרטה לנופלים מיישובי עמק בית שאן, מועצה אזורית עמק המעיינות
 
יואב בלומן (26 בדצמבר 1951 – 10 באוקטובר 1973) היה מפקד טנק ישראלי, אשר שימש כמפקד טנק בגדוד 77 בחטיבה 7 עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים ונפל במהלך המלחמה בקרב ברמת הגולן. הוא עוטר בעיטור העוז על לחימתו.
ביוגרפיה

יואב, בן הדסה ומשה, נולד ב-26 בדצמבר 1951 (כ"ז בכסלו תשי"ב) בקיבוץ רשפים. הוא למד בבית-הספר היסודי במשק, פעיל בתנועת השומר הצעיר. אחרי שסיים את הלימודים בבית-הספר היסודי ברשפים, עבר יואב למוסד החינוכי גלבוע בבית אלפא. יואב גויס לצה"ל בסוף נובמבר 1970, עבר את האימון הבסיסי במסגרת חיל השריון והצטרף לגדוד שריון כנהג טנק. הוא התגלה כנהג מעולה ולכן צירפוהו תמיד כנהג למשימות מיוחדות, כגון: בחינות עבירות בשטחים שונים וגיבוש תורת-לחימה. הוא לא נשלח בין הראשונים לקורס מפקדי טנקים, עקב חיכוכים עם מפקדיו.
לאחר תקופת שירות קצרה בגדוד מבצעי, נשלח לקורס מפקדי-טנקים ואחרי גמר הקורס חזר לגדודו הראשון, גדוד 77 מחטיבה 7 ושם פעל בתחום ההדרכה עד פרוץ המלחמה. אותה תקופה יצאו לו מוניטין כמפקד הטנק המעולה ביותר בגדוד. אמר עליו אחד מחבריו לשירות:
[…] כשבאתי לפלוגה, יואב היה כבר מט"ק ותיק והוא עשה רושם של אדם מחוספס, עוקצני ושחצן. אולם כאשר הכרתי אותו, נתגלה לי כחבר נהדר עם הרבה רגש והתחשבות בזולת; אדם בעל נתונים טבעיים גבוהים, מוכשר מאוד. ליואב הייתה מחשבה מבוגרת והתנהגות מפוכחת, הוא גילה זריזות וכוח מפתיעים. כמט"ק נחשב כאחד הטובים ביותר.
יואב הקדיש התעניינות רבה למתמטיקה ובחופשתו האחרונה, לפני פרוץ המלחמה, נבחן ונרשם לבית-הספר להנדסאים של הטכניון באוהל שרה, כדי להתחיל את לימודיו אחרי שישתחרר משירותו בצה"ל, בנובמבר אותה שנה.
ביוגרפיה > מלחמת יום הכיפורים

כשפרצה מלחמת יום הכיפורים היה יואב בחופשה ברשפים. הוא נסע ליחידתו, ונשלח מיד לאזור הקרבות. בפרוץ המלחמה נועד להיות בכוח טנקי המח"ט, אביגדור בן-גל, והוא התחמק מכך. ועבר לשרת עם הפלוגה שלו תחת הפיקוד של אמי פלנט בפיקוד סא"ל יוס אלדר ליד עמק הבכא, בלילה הראשון למלחמה, נפגע הטנק של יואב, ותותחו לא צידד, אנשי צוותו יצאו ללא פגע. סא"ל יוס אלדר, המג"ד, פגש את סמל בלומן ופקד עליו לנסוע לאחור כדי שהצוות הטכני ינסה לתקן את הליקוי. סמל יואב הודיע למג"ד כי את הפקודה יבצע רק אם יקבל פקודה אישית מסגן אמי פלנט, המ"פ. סגן פלנט פקד עליו לעשות כן וסמל בלומן הגיע לאזור החוליה הטכנית כשבפיו תלונות על שנאלץ לעזוב את שדה הקרב: ”לעזאזל, תראו איזה מזל מחורבן. רק החלה המלחמה, נפגעתי ולא עשיתי שום דבר, צריך למצוא פתרון”. אחרי שנפגע הטנק הראשון שלו, לא חזר לגדודו אלא נלחם במסגרת גדודים אחרים. הוא ארגן לעצמו טנק אחר ויצא לקרב. סמל בלומן מצא טנק שמפקדו נפגע, השתלט עליו, הצטרף לטנק של סא"ל דוד ישראלי, סמח"ט 188, בתור טען-קשר שנלחם באזור ציר הנפט, והטנק שלו נפגע בשעה 11:30. כאשר נפגע הטנק השני תיקן אותו תחת מטר אש.
אחרי שגם טנק זה יצא מכלל שימוש, הוא הגיע למחנה נפח, ושם לא נמצא טנקים, אך שמע שבסדנה ליד חיפה יש טנקים. עם חברים אחדים הגיע יואב לאזור חיפה, למחנה כורדני, נטל טנק וחזר אתו על שרשראות לרמת הגולן. בהגיעו למחנה נפח בבוקר יום א, נפגש עם קצינים אחרים מגדוד 77, אשר הטנקים שלהם נפגעו, הם ביקשו להצטרף אליו. הוא קיבל אותם בתנאי שהוא ימשיך להיות מפקד הטנק והם יהיו אנשי צוות. הקצינים קיבלו את התנאי בשמחה. וכפי שהעיד אחד מהם: ”אצל אף אחד לא הייתי מוכן להיות תותחן, אבל על יואב אני סומך בעיניים עצומות […] יואב היה מקצועי מאוד ו'ספץ' בכל הקשור לטנקים”. הטנק הצטרף לגדוד 266 בפיקוד ששי קרן מחטיבה 679, הטנק עלה על מארב נ"ט סורי באזור תל יוסיפון, בלומן חטף פגיעה ישירה מRPG. הטנק נפגע, יואב נפצע ומת מפצעיו. רק אז החליפו אחד הקצינים בפיקוד על הטנק, שאר אנשי הצוות נותרו בחיים.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה הובא יואב לקבורה בקיבוץ רשפים. השאיר אחריו הורים ואחות. לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-סמל.
במאי 1975 עוטר יואב לאחר מותו בעיטור העוז, בתארו את מעשיו, אמר הרמטכ"ל, רב-אלוף מרדכי גור:
סמ"ר יואב בלומן ז"ל שימש כסמל-מחלקה בפלוגת טנקים, שהשתתפה בקרבות הבלימה ברמת-הגולן. במוצאי יום-הכיפורים, תוך כדי לחימה, נפגע הטנק שלו והוא פונה לאחור. בעורף ארגן לו טנק אחר והצטרף ליחידה, שהגנה על מחנה נפח. בקרב זה נפגע הטנק השני שלו, והוא פונה שנית לאחור. מ'נפח' נסע עד למחנה 'כורדני', והביא טנק נוסף. עם שני קצינים מהגדוד, שנשארו ללא טנקים, כאנשי צוות, הצטרף לכוח שלחם באזור 'הר-שיפון'. במעשיו אלה גילה אומץ-לב ודבקות במשימה.
כתב עליו מפקדו, אביגדור קהלני, מפקד גדוד 77 בחטיבה 7:
...יואב נחשב כמט"ק מצטיין, בעל יכולת בלתי-מוגבלת. הוא היה מפקד על טנק כאילו הייתה זו מכונית צעצוע. שליטתו בכל מערכות הטנק הייתה מקסימלית. באימוני המחלקה והפלוגה, בדרך-כלל היה הטנק שלו הראשון שעולה לעמדה ופותח באש, דבר שאליו ניסינו להגיע בכל האימונים שלנו...יודע אני היטב כמה כואבים אתם את מותו. מנסה אני למצוא נחמה, ולו קטנה, על מותו ועל מותם של אלפי חיילי צה"ל שנפלו במלחמה. יואב ללא ספק נפל כגיבור. הוא גרם נזק לאויב, שטעם את נחת זרועו של יואב. כפי שהכרתי אותו וכפי שאתם הכרתם אותו, שאב את כוחו מן הערכים שעליהם אתם חינכתם אותו. הוא ידע שעליו להיות בין הראשונים, שיבואו במגע עם האויב. הוא ידע שעבודה זו אין להשאיר לאחרים, וכל זמן שהוא עדיין מסוגל לכך, יעמוד ויגן על כבודו, על מעמדו, עליכם שבעורף. אני גאה ביואב שהיה לוחם בגדוד שלי.
כתב עליו מפקדו הישיר, סגן אמי פלנט:
שימש דוגמא ומופת לכל פקודיו, בידע מקצועי, באהבת החיילים, במסירות ואומץ לב, הנו הדוגמה המעולה ביותר, לנכונות אין קץ, ודוגמה מוחשית ביותר ליוזמה של לוחם. הוא היה כך באימונים והוא היה כך.
סיפורו של יואב בלומן השאיר על האלוף מנחם מרון, שהיה אחראי על חלוקת הצל״שים לאחר המלחמה, רושם מיוחד:
סמל מחלקה, שהטנק שלו נדפק בקרב הבלימה בגולן, והוא וחלק מהצוות נפגעו ופונו, שמע שבמפקדת החטיבה יש כמה טנקים שלא אוישו, אז הוא בדרך אסף עוד כמה חיילים, הרכיב איזה צוות, הגיע למפקדת החטיבה בנפאח, לקח טנק וחזרו לקרב. פעם שנייה הטנק שלהם נדפק. והוא כבר יודע, הוא הולך למפקדת החטיבה למצוא טנק שלישי ולא היו שם טנקים מישהו אומר לו שמע, במחסני החירום ליד חיפה נשארו טנקים כי המילואים לא באו. הבחור בטרמפ נוסע למחנה כורדני, לוקח טנק משם, נוהג אותו על הכביש, מגיע לרמת הגולן, אוסף בדרך עוד איש צוות אחד, פוגש קצין שלו שנשאר בלי טנק ואומר לו 'אתה רוצה להצטרף?', והוא אומר לו כן, ודאי... (בלומן) הרכיב לו צוות שלישי, ובפעם השלישית הטנק שלו נפגע והוא נהרג. את הסיפור הזה אנחנו שומעים מהקצין.אני שואל אותו, אתה קצין והוא סמל, איך הסכמת להיות תותחן שלו? אז הוא עונה 'לא היה לי טנק, והכרתי אותו, הוא היה מפקד טנק לא רע'
שמו של יואב בלומן הונצח על גבי מספר אנדרטאות, וביניהן אתר הנצחה לחללי גדוד עז 77 עמק הבכא ברמת הגולן, אנדרטת יד לשריון, אנדרטת יד לנופלים בני התנועה הקיבוצית יערות מנשה במשמר העמק, אנדרטה לנופלים מיישובי עמק בית שאן, מועצה אזורית עמק המעיינות.
הערות שוליים

↑  רשת טופי – חלקים, מתוך: דודו – ספר לזכרו של דוד ישראלי, עמ' 93
↑  סא"ל (במיל') אברהם זהר ועופר ישראלי, כל הלילה בערה האש: הקרב האחרון של דודו ישראלי: פרקי חיים, המכון לחקר מלחמות ישראל, 2015, עמ' 220
↑   שלושת האריות, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 49:42)
↑   ששי קרן סא"ל בדימוס מג"ד בחטיבה 679 מ"פ בחטיבה 179 במלחמת יום הכיפורים 1973, סרטון בערוץ "Yakov Horin", באתר יוטיוב (אורך: 02:13:59)
↑  מלחמת יום הכיפורים, גדוד 266, עמ' 7, מחלקת היסטוריה, ארכיון צהל, תיק 1986/157/329
↑  מלחמת יום הכיפורים - חטיבה 679 תחקירי מפקד החטיבה, עמ' 15, ארכיון צה"ל, תיק 1986/157/366
↑  עיטור העוז שהוענק ליואב בלומן, באתר הגבורה
↑  קורות החיים של יואב בלומן, באתר "יזכור" של משרד הביטחון
↑  אילן סהר, מורשת חטיבה 7 בקרבות רמת הגולן במלחמת יום הכיפורים - חלק א' - קרבות הבלימה, זרקור - מחלקת היסטוריה צהל, 2013, עמ' 303
↑   אמיר אורן, "סבלנו מעודף ביטחון עצמי": אחרון פרשי האפוקליפסה נזכר ביום הכיפורים, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305151805171  ISNI: 0000 0000 8423 2335  LCCN: nr95008104  VIAF: 7278545   WorldCat (עם VIAF): 7278545
חמדאן בן מוחמד בן ראשד אאל מכתום

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1982 (בן 41) דובאי, איחוד האמירויות 
 מדינה:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 השכלה:  Rashid School For Boys  האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט  Mohammed bin Rashid School of Government  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 hamdan.ae/en-us/
 
 פרסים והוקרה
 הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי (2008) 
 
שייח' חמדאן בן מוחמד בן ראשד אאל מכתום (בערבית: حمدان بن محمد بن راشد آل مكتوم; נולד ב-14 בנובמבר 1982) הוא נסיך הכתר של דובאי, שבאיחוד האמירויות הערביות. חמדאן ידוע בכינויו פאזה Fazza (בערבית: فزاع), שם העט בו הוא מפרסם את שירתו.
קורות חיים > ילדותו וחינוך

חמדאן למד בדובאי בבית הספר ראשיד לבנים, ולאחר מכן בבית הספר לממשל של דובאי (كلية محمد بن راشد للإدارة الحكومية). הוא המשיך בלימודיו בבריטניה וסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט ב-2001, ולאחר מכן למד בבית הספר לכלכלה של לונדון.
קורות חיים > תפקידים

בספטמבר 2006 מונה חמדאן ליושב ראש הרשות המבצעת של דובאי. ב-1 בפברואר 2008 הוכרז חמדאן כיורש העצר של דובאי (נסיך הכתר של דובאי).
ביוני 2009 הוא מונה לנשיא אוניברסיטת חמדאן בן מוחמד סמארט.
הוא גם ראש מפעל השייח' מוחמד בן ראשד ליזמים צעירים, ויושב במועצת הספורט בדובאי ובוועד מרכז האוטיזם של דובאי.
חמדאן היה חלק מהמשלחת של דובאי לאקספו 2020 אשר זכתה באירוח היריד העולמי.
חמדאן ייסד את פרס חמדאן לצילום שניתן החל משנת 2011.
חמדאן החל ביוזמה להפוך את דובאי ל”עיר הנתינה העולמית ומרכז הסובלנות והחמלה”, ובמסגרת זאת מקדם פעילות שמירת טבע וניקיון סביבתי במפרץ הפרסי.