stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי הרקליון
היסטוריה > נתוני תעופה שנתיים

| שנה | טיסות | נוסעים | שינוי מספר נוסעים (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | 39,290 | 5,046,726 | -2.0  |
| 2002 | 36,664 | 4,791,729 | -5.1  |
| 2003 | 39,523 | 4,833,507 | +0.9  |
| 2004 | 38,170 | 4,712,508 | -2,5  |
| 2005 | 38,266 | 4,932,911 | +4.7  |
| 2006 | 43,740 | 5,345,652 | +8.4  |
| 2007 | 46,012 | 5,438,369 | +1.7  |
| 2008 | 45,280 | 5,437,068 | -0.02  |
| 2009 | 44,842 | 5,052,840 | -7.1  |
| 2010 | 42,396 | 4,907,337 | -2.9  |
| 2011 | 44,520 | 5,292,687 | +7.9  |
| 2012 | 40,856 | 5,076,329 | -4.6  |
| 2013 | 43,544 | 5,792,429 | +14.7  |
| 2014 | 43,637 | 6,024,958 | +5.2  |
| 2015 | 43,970 | 6,057,355 | +0.5  |
| 2016 | 47,804 | 6,865,681 | +13.3  |
| 2017 | 50,754 | 7,480,408 | +9.0  |
| 2018 | 55,680 | 8,098,465 | +10.4%  |
| 2019 | 52,294 | 7,933,558 | -2.0  |
הרחבת הנמל

באוקטובר 2017 החלו פרויקטים של הרחבת שדות תעופה. הפרויקטים, שימומנו במלואם על ידי ה-Duty Free Shops SA, בהתאם להסכם עם משרד התשתיות והתחבורה ומשרד המים ההלני, ללא עלות ממשלת יוון, כוללים:, הרחבות ניכרות של הטרמינל, הגדלת השערים ושדרוגים אלקטרונים.
ההארכה החלה באוקטובר 2017 והסתיימה ב-30 במרץ 2018 ותהיה מוכנה לקראת עונת הקיץ.
מתקנים אחרים

בסיס הפעולה המרכזי של חברת בלו בירד איירווייז נמצא בנמל התעופה הבינלאומי הרקליון.
פעילות צבאית

לעיתים קרובות מבקשים מהנוסעים לא לצלם תמונות במסלול. הסיבה היא כי בסיס של חיל האוויר היווני פועל במקום.
הערות שוליים

↑  אודות ההרחבה בנמל התעופה (ביוונית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007566729505171  LCCN: n81003348   WorldCat (עם LCCN): n81-003348 
מטוס ארקיע במסלול בנמל התעופה הרקליון
נמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס

נמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס או נמל התעופה של וולוס (ביוונית: Κρατικός Αερολιμένας Νέας Αγχιάλου; באנגלית: Nea Anchialos National Airport;‏ IATA: VOL, ICAO: LGBL) הוא נמל תעופה הממוקם ליד העיירה ניאה אנכיאלוס (אנ') ביוון. הוא משרת את היחידה האזורית של מגנסיה ומכונה גם נמל התעופה של מרכז יוון.
סקירה כללית

נמל התעופה נמצא בקו גובה של 25 מטרים (82 רגל) מעל גובה פני הים הממוצע. יש לו מסלול טיסה אחד עם משטח אספלט. הוא מיועד להשתדרג במהלך השנים הבאות על מנת להתאים לגדילה בטיסות ושדרוגו מתוכננים במסגרת של שישה שלבים. כרגע יש לו טרמינל אחד.
נמל התעופה פותח על ידי שותפות ציבורית והחל לפעול בפברואר 1991. זהו נמל התעופה האזרחי היחיד המשרת את הערים וולוס, אלמירוס, לאמיה, לאריסה, פארסאלה, קלבקה, טריקלה וקרדיצה. נמל התעופה ממוקם כ-24 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר וולוס, ביחידה האזורית מגנסיה מגנסיה, במחוז תסליה.
חברות תעופה ויעדים

חברות התעופה הבאות מפעילות טיסות סדירות וצ'רטר לנמל התעופה הלאומי ניאה אנכיאלוס:
| חברות תעופה | יעדים |
| --- | --- |
אוסטריאן איירליינס: עונתי: וינה
קונדור איירליינס: עונתי: מינכן
יורווינגס: עונתי: דיסלדורף
סקיי אקספרס (אנ'): עונתי: הרקליון
תחבורה קרקעית

יש אוטובוס המחבר בין נמל התעופה ותחנת האוטובוס של וולוס. אוטובוסים ממתינים לאסוף מטיילים לאחר שמטוס נוחת. נמל התעופה נגיש גם על ידי הכביש המהיר E75.
הערות שוליים

1 2 3  "Volos Airport: About Us". אורכב מ-המקור ב-29 במאי 2011. נבדק ב-18 באפריל 2011. Nea Anchialos National Airport operated for the first time in 1991. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Condor NS24 Short-Haul Network Additions – 02OCT23".
↑  "Eurowings flies to more destinations in summer 2022 than ever before".
↑  Hellenic Civil Aviation Authority: Greek Airports (אורכב 10.10.2007 בארכיון Wayback Machine)
נמל התעופה הבין-לאומי זוורטנוץ

נמל התעופה הבינלאומי זוורטנוץ (בארמנית: Զվարթնոց միջազգային օդանավակայան), ממוקם ליד זוורטנוץ, כ-15 ק"מ מערבית לירוואן, בירת ארמניה. הוא פועל כנמל התעופה הבינלאומי הראשי של ארמניה. זוורטנוץ הוא נמל התעופה העמוס ביותר במדינה, ומשמש כבסיסה של חברת התעופה ארמניה אייר קומפני, בעבר שימש כנמל הבית של חברת ארמאוויה.
היסטוריה

נמל התעופה נפתח בשנת 1961. בעקבות תחרות עיצוב שנערך ב-1970, חמישה אדריכלים (מ. קצ'יקיאן, א. טרחניאן, ס. קלשניאן, ל. צ'רקזיאן, ומ. בגדסריאן) זכו לעצב את בניין הטרמינל הראשון. נמל התעופה שופץ בשנת 1980, אז נוסף מסוף חדש, על מנת לענות על הצרכים התחבורתיים הגדלים של ברית המועצות.
כאשר ארמניה הכריזה על עצמאותה מברית המועצות בשנות ה-90, הייתה צמיחה בתחבורה תעשייתית, אשר הובילה לבניית טרמינל מטענים חדש ב-1998, אשר יכול להתמודד עם תעבורה של כ-100,000 טון של מטען בשנה. ב-2001, נחתם הסכם זיכיון לניהול תפעולי בן 30 שנה לנמל התעופה עם חברת "נמלי תעופה בינלאומיים ארמניה CJSC", חברת בת של החברה הארגנטינאית Corporación America, אשר בתורה נמצאת בבעלותו של איש העסקים הארמני-ארגנטינאעי אדוארדו יורנקיאן. במסגרת הסכם זה, CJSC שיפצה את המסלול הראשי ואת מסלולי ההמראה והנחיתה, ואת הרמפה. התנועה של נמל התעופה זברנוטס כמעט הוכפלה, מ-1.11 מיליון נוסעים בשנת 2005 ל-2.05 מיליון בסוף 2014. עד 2020 מתוכנן נמל התעופה בירוואן להגיע לכ -3 מיליון נוסעים מדי שנה. ב-2006, נפתח אזור הגעה חדש עם שערים ואולם למקבלי פנים, ואחרי זה גם אולם נוסעים יוצאים חדש, וכן מתקן חנייה עם קיבולת של 1,000 כלי רכב ב-2011. ב-30 בינואר 2013, זברנוטס זכתה בפרס "נמל התעופה הטוב ביותר בחבר העמים" במהלך טקסי השווקים המתפתחים לנמלי תעופה (EMAA) שנערך בדובאי, איחוד האמירויות הערביות.
סקירה כללית

נמל התעופה מתואם למטוסים עד (וכולל) גודל של אנטונוב An-225, בואינג 400–747 ו-איירבוס A380. מסלול 9 מצויד ב-ILS CAT II, אשר מאפשר פעולת מטוסים בסייג רום נמוך (30 מטרים) ונראות מוגבלת (350 מטר).
נמל התעופה הבינלאומי זוורטנוץ לאחרונה התקין מערכת תצוגת מידע טיסות חדש (FIDS), ומערכת זיהוי אוטומטית ביומטרית להפקדת מטען והרשמת נוסעים (צ'ק-אין). כמו כן, נוספו 150 מצלמות מעקב ברחבי שדה התעופה.
הגישה לאזורי העלייה למטוס מאובטחים ברמה גבוהה, על ידי מערכת שלושה שלבים: פיקוח מוקדם (באמצעות טביעות אצבעות וכרטיס עלייה למטוס), פיקוח דרכונים, ופיקוח במערכות רנטגן.
תנועה וסטטיסטיקה

| שנה | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר נוסעים (סך הכל) | 1,111,400 | 1,125,698 | 1,387,002 | 1,480,000 | 1,447,397 | 1,612,016 | 1,600,891 | 1,691,815 | 1,691,710 | 2,045,058 | 1,879,667 | 2,105,540 | 2,448,250 |
| מספר נוסעים יוצאים | 546,000 | 562,825 | 698,614 | 751,310 | 729,835 | 816,866 | 807,953 | 845,700 | 830,000 | 1,019,765 | 944,373 | 1,048,153 | 1,218,340 |
| מספר נוסעים באים | 547,400 | 562,873 | 688,388 | 628,690 | 717,562 | 795,150 | 792,944 | 846,115 | 861,710 | 1,025,293 | 935,294 | 1,057,387 | 1,229,910 |
| מטען (טון) | 9,119 | 9,276 | 10,004 | 10,774 | 8,400 | 8,800 | 10,014 | 12,251 | 10,361 | 10,345 | 10,123 | 18,269 | 22,324 |
| מטען ייצוא (טון) | 3,701 | 4,080 | 3,515 | 4,000 | 3,100 | 3,300 | 4,741 | 6,687 | 6,109 | 6,450 | 6,607 | 13,784 | 16,983 |
| מטען ייבוא (טון) | 5,418 | 5,196 | 6,489 | 6,700 | 5,200 | 5,500 | 5,273 | 5,564 | 4,252 | 3,895 | 3,516 | 4,485 | 5,341 |
| תנועת מטוסים (נחיתות והמראות) | 6,897 | 6,746 | 7,953 | 8,624 | 8,699 | 9,783 | 9,858 | 10,392 | 8,721 | 10,409 | 9,012 | 9,266 | 10,621 |
תחבורת קרקע

יש מגוון גדול של מוניות זמינות מחוץ לטרמינל, אך רק חברה אחת מורשית על ידי רשות התעופה, והיא מוניות איירפורט. חברה זו משרתת רק לנסיעות אל ומנמל התעופה, ואינה מספקת שירותי הסעה בתוך העיר.
בשנת 2017, הושק שירות אוטובוסים חדש, אשר מסיע נוסעים בין העיר ירוואן ונמל התעופה זוורטנוץ. האוטובוס יוצא כל חצי שעה בין 7:00 בבוקר ל-22:00 בלילה, וכל שעה בין השעות 22:30 ו-7:00. השירות מופעל על ידי חברת Elitebus. נכון ל-2018, כרטיס לכיוון אחד עולה 300 דראם, והאוטובוס עוצר במספר תחנות במרכז ירוואן הקרובות למטרו ולאתרים מרכזיים אחרים, ביניהם כיכר הרפובליקה, צומת רחובות אבוויאן וסאיאט נובה, ושדרת משטוטס.
הערות שוליים

↑  "About us - Zvartnots". נבדק ב-25 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  administrator. "Airports". אורכב מ-המקור ב-27 ביוני 2015. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yerevan Airport counting on liberalization of air travel, Russian Aviation Insider, ‏24 בדצמבר 2015
↑  "Armenia's Zvartnots named best airport in CIS". PanARMENIAN.Net. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Armats.am – Aerodrome ground Movement and Aircraft Parking Chart" (PDF). Armats.com. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 באפריל 2016. נבדק ב-6 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Airport website – Handles any type of modern commercial aircraft
↑  "armats". אורכב מ-המקור ב-2015-09-23. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  General Department of Civil Aviation of Armenia – 2005–2006 Statistics
↑  General Department of Civil Aviation of Armenia – 2006–2007 Statistics
↑  2008 Statistics for Zvartnots airport(הקישור אינו פעיל, July 2016) Dead link
↑  "Overall passenger transportation via Zvartnots airport reached 1.6mln in 2010". PanARMENIAN.Net. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Zvartnots Airport serviced over 1,6 million passengers in 2011". PanARMENIAN.Net. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Zvartnots Airport posts passenger traffic of 1,7 mln in 2012". PanARMENIAN.Net. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  administrator. "Statistics 2013-2014". אורכב מ-המקור ב-2 באפריל 2015. נבדק ב-7 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  General Department of Civil Aviation of Armenia – 2014–2015 Statistics
↑  "Վիճակագրություն". Aviation.am. אורכב מ-המקור ב-26 בינואר 2016. נבדק ב-2017-02-25. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Yerevan: New Schedule for Zvartnots Airport Express Bus - Hetq - News, Articles, Investigations" (באנגלית). נבדק ב-2018-01-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019010984  VIAF: 1636154867592260100006   WorldCat (עם VIAF): 1636154867592260100006 
הטרמינל הישן בצד שמאל (כבר אינו בשימוש) ואולם מקבלי הפנים החדש מימין, ב-2007
אולם הצ'ק-אין
אולם יציאה ושערים
שדה התעופה קמישלי

שדה התעופה קמישלי (בערבית: مطار القامشلي; קוד יאט"א: KAC, קוד ICAO:‏ OSKL) הוא שדה תעופה המשרת את קמישלי, עיר בצפון מזרח סוריה. זהו גם השדה היחידי אשר נמצא בצפון המדינה.
היסטוריה

אף על פי ששדה התעופה היה סגור לאזרחים בסביבות אוקטובר 2015, הוא נפתח מחדש, וחברות הטיסות הסוריות מספקות כעת טיסות סדירות לקמישלי מדמשק, לטקיה וביירות.[דרוש מקור] שדה התעופה נהג לקבל טיסות זרות עונתיות מגרמניה ושוודיה. ב־21 בינואר 2016 דווח לראשונה על פעילותה של רוסיה שמטרתה להקים בסיס צבאי חדש בשדה התעופה הנשלט על ידי הממשלה ובעיקר נטוש.
ב־7 בדצמבר 2024 יום לפני נפילת משטר אסד, השתלטו כוחות הכוחות הסוריים הדמוקרטיים [SDF] בעקבות נסיגת החמושים התומכים במשטר. מספר ימים לאחר מכן, התפרסמו דיווחים כי תקיפות אוויריות ישראליות כוונו למחסני נשק שנותרו במתקן. מאוחר יותר באותו חודש, ב־16 בדצמבר, נסוגו משדה התעופה שני מטוסי תובלה צבאיים מסוג אילויישין.
אבי יפה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1965 (בן 59) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
אבי יפה (נולד ב-21 באוגוסט 1965) הוא שחקן, מדבב ועורך ישראלי.
ביוגרפיה

יפה התחיל את דרכו במשחק כשהחל ללמוד בבית ספר לאמנויות הבמה בית צבי. בשנת 1993 השתתף בשתי קלטות הוידאו לילדים בשם "קסם בג'ימבורי" (בתפקיד ג'ימבו הליצן) יחד עם המדריכה דגנית אשל. ובשנת 1994 שיחק את השכן מנשה כצנלסון בסדרה "סטרייט ולעניין" ששודרה בערוץ הראשון.
בשנים 1995 ו-1996 השתתף בשתי קלטות הוידאו לילדים בשם "הקסם של ימבה" (בתפקיד ימבה) יחד עם דנה דבורין ועודד מנשה ושיחק את פאקלי הסנאי במחזמר "ספר הג'ונגל" בבימויו של חנוך רוזן לצדם של טוביה צפיר, תום אבני, ששי קשת, ואחרים. בשנת 1997 שיחק במחזמר "רובין הוד" לצידם של ליאור מילר, נתן דטנר, ישראל (פולי) פוליאקוב, רות גונזלס, וסיגל שחמון. באותה השנה הגיש את התוכנית "החופש הגדול" ששודרה בטלוויזיה החינוכית. בשנת 1998 שיחק את מוקי בוצר בסרט הקולנוע "סופר בוי" בבימויו של חנוך רוזן בתפקיד מוקי בוצר. בשנת 1999 השתתף בתפקיד אורח בסדרה "ספי".
בתחילת שנות ה-2000 השתתף בפרסומת של תפוצ'יפס לצד השחקן סער בן יוסף.
בשנת 2000 השתתף במחזמר "אנני" שתרגם הפיק וביים מנחם גולן, בתפקיד רוסטר הניגן. בשנת 2001 הופיע במחזמר "בחדר של חני" בבימויה ובכיכובה של חני נחמיאס, שבוסס על התוכנית "החדר של חני". בשנת 2002 הופיע בהפקה המחודשת למחזמר "ספר הג'ונגל" פעם נוספת בתור פאקלי הסנאי. ובאותה שנה השתתף לצד מיכל צפיר ושרון שחל בתוכנית לפעוטות "הורים וגורים" בתפקיד לולי האפרוח ששודרה בטלוויזיה החינוכית ולאחר מכן השתתף בהצגה "דיג דיג דוג" בתפקיד חיים הארנב, בשנת 2005 שיחק את מנשה כצנלסון ועוד מספר דמויות בסדרה הקומית "בצפר" בבימויו של ארז בן הרוש ובקלטת הווידאו לילדים "במבוני אין כמוני" לצד שייקה לוי. בשנת 2006 הופיע בהפקה המחודשת למחזמר "הקוסם!" המבוסס על הספר "הקוסם מארץ עוץ" בתפקיד טוטו הכלב לצדם של רוני דואני, גיא אריאלי, מוסקו אלקלעי ואחרים.
בנוסף לקריירת המשחק, יפה דיבב בסדרות וסרטים כדוגמת "שלגיה ושבעת הגמדים", "מרלין", "היה היה - ממציאים", "מועדון ווינX" ו"סיפורי כתם שמש - של מי הביצה הזאת?".
משנת 2009 משמש כעורך טלוויזיה, כאשר ערך בין השאר את הישרדות הפיליפינים, מאסטר שף, הרווק עם דודו אהרון, האח הגדול VIP, היחידה, כחולים, גולסטאריות, חנוך דאום מחשב מסלול מחדש וטיול לחמישה.
ב-2024 חזר לגלם את פאקלי הסנאי בחידוש למחזמר "ספר הג׳ונגל".
ספר הג'ונגל המחזמר, יפה בדמות פאקלי הסנאי השישי משמאל. אוגוסט 2024
מד גובה אלקטרוני

תמונה המדגימה מחוון מג"א
מד גובה אלקטרוני או מד גובה אלחוטי (בראשי תיבות: מג"א; באנגלית: Radar altimeter, בראשי תיבות: RA; מכונה גם מד גובה מכ"ם או מד גובה רדיו; מכונה באנגלית גם RADALT, ראשי תיבות של Radar Altimeter; או LRRA, ראשי תיבות של Low Range Radio Altimeter) הוא מד גובה מבוסס מכ"ם הפועל על בסיס גלי רדיו. מכשיר המג"א נמצא בשימוש בעיקר על מטוסים ומודד גובה מעשי מעל פני השטח (בראשי תיבות מעפה"ש) בניגוד למדידת לחץ ברומטרי (במכשיר מד גובה) שמודד לחץ סטטי במקום בו נמצא המטוס ומחשב את גובהו על פי הפרש הלחצים יחסית לנקודת ייחוס (דאטום) מוגדרת, לרוב מוגדר ללחץ ברומטרי עדכני שנמדד בגובה פני הים (מעל פני הים; בראשי תיבות: מעפ"ם) או QNH (אנ'). המכשיר מודד את הגובה מהקרקע ישירות תחת המטוס או החללית על ידי תזמון מסע אלומת גלי רדיו המשודרת מן המטוס ומוחזרת אליו מן הקרקע.
היסטוריה

בשנת 1924, המהנדס האמריקאי לויד אספנשיד (Lloyd Espenschied) המציא את מד הגובה האלחוטי.
ב־1938, מעבדות בל (כיום "מעבדות נוקיה בל") החליטו להתאים את המכשיר של אספנשיד לשימוש בכלי טיס.
ב־1938 בשיתוף פעולה עם מעבדות בל, התקינה יונייטד איירליינס את המכ"ם בחלק ממטוסיה כמכשיר למניעת התנגשות בתוואי קרקע.
הגדרה

על פי סעיף 1.108 של "תקנות הרדיו של ה־ITU", שנכתב על ידי איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU), מד גובה אלחוטי הוא:
מד גובה אלחוטי: ציוד ניווט רדיו (Radionavigation), במטוס או בחללית, הנועד לקבוע את גובה כלי הטיס, או החללית מעל פני השטח של כדור הארץ או של משטח אחר.
המקור באנגלית
:  equipment, on board an aircraft or , used to determine the height of the aircraft or the  above the Earth's surface or another surface.
ציוד ניווט רדיו יהיה מסווג על ידי שירות תקשורת הרדיו שבו הוא פועל באופן קבוע או זמני. השימוש במד גובה אלחוטי, מוגדר כ"שירות בטיחות החיים", חייב להיות מוגן מהפרעות, ומהווה חלק חיוני בניווט. במרבית כלי הטיס הכוללים מג"א המערכת מוגדרת כמערכת בטיחות טיסה, שתקלה בה מקרקעת את כלי הטיס.
עקרון פעולה

עקרון הפעולה של המערכת מבוסס על מכ"ם בו גלי רדיו משודרים אל עבר הקרקע והזמן שלוקח להם לפגוע בקרקע ולחזור חזרה נמדד. מכיוון שאות הרדיו נע במהירות האור ניתן לחשב את הגובה על פי הזמן בין שידור האות וקליטתו לאחר שהוחזר מהקרקע.
מד גובה מכ"ם בדרך כלל פועל בתחומי התדרים E band ו־Ka-band, או, עבור מדידות משוכללות יותר של גובה פני הים, ב־S band. המכ"ם מספק גם מקור אמין לשיטת מדידה של גובה מעל פני הים כאשר עורכים מסע על ימי ארוך. שימוש כזה הוא קריטי במסעות אל ומאסדת קידוח.
בכלי טיס לרוב מערכת מג"א תהיה מורכבת משתי אנטנות, אחת משדרת והשנייה קולטת, המותקנות בדרך כלל באזור המבנה האחורי או הזנב של כלי הטיס. שתי האנטנות יחוברו למחשב או מגבר, המחולל ומגביר את האותות שלהם וגם מקבל את ההחזר ומחשב את המרחק. המחשב או המגבר יספק את הנתון המחושב בצורה אנלוגית או דיגיטלית למערכות המטוס וכן למחוון לטייס. למערכת יכול להיות מחוון ייעודי, או שהאות יוצג לטייס על גבי צגים רב תכליתיים. הטייס יכול לקבוע גובה התראה בו המחוון או מערכת האוויוניקה תתריע לטייס בהגעה לגובה המוגדר.
אלטימטריה מוגבלת אלומה

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: חסרים הסברים.
נניח מכ"ם המקרין ממשואה הנעה כלפי מטה, אלומות שפוגעות בפני אוקיינוס שטוחים. האיור הבא מציג חתך אורך של אלומת המכ"ם
מד הגובה מודד את עצמת האלומה המוחזרת מהמשטח של פני האוקיינוס. מרווח הזמן בין הקרנת אלומת המכ"ם לבין הגעת האלומה המוחזרת נמדד ועל ידי כך מוערך המרחק בין המשטח המחזיר למד הגובה; אי סדרים על פני השטח עשויים להיות מוערכים אף הם.[דרושה הבהרה] על פי התשואה הצפויה הדופק יכול לנבוע מכמה שיקולים מתמטיים בסיסיים. האלומה הצפויה להיות מוחזרת ניתנת לחישוב בכמה צעדים מתמטיים פשוטים.
מהאיור של חתך אורך של אלומת המכ"ם, ניתן למצוא את רדיוס הקצה החיצוני באמצעות משפט פיתגורס:
H^{2}+r_{p}^{2}=(H+l_{p})^{2}=H^{2}+l_{p}^{2}+2Hl_{p}
כאשר rp הוא הקצה המוביל של האלומה. אם נניח ש־lp2 קטן ויכול להיות מוזנח אז ניתן לפתור עבור rp:
r_{p}={\sqrt {2Hl_{p}}}={\sqrt {2Hct_{p}}}
את טווח הזמן הנדרש לאלומת בעלת עצמה נמדדת מהמכ"ם לאחר שחזרה מהמשטח של פני האוקיינוס ניתן לתאר בשלושה שלבים:
הזמן לפני הגעת האלומה
זמן אחרי תחילת הגעת האלומה ולפני הגעת "זנב האלומה"
אחרי הגעת זנב האלומה.
פונקציית העצמה ניתנת לתיאור על ידי:
P(t)={\begin{cases}0&t<t_{o}\\{\frac {(t-t_{0})}{t_{p}}}&t_{o}<t<t_{o}+t_{p}\\\ 1&t>t_{o}+t_{p}\\\end{cases}}
באמצעות המשוואה ל־ r_{p}, ונרמול על ידי נקודת שיא כוח, נקבל:
הגרף הבא ממחיש פונקציית עצמה לאלומת מכ"ם. פונקציית העצמה צריכה להיות קבועה עם הזמן, לאחר שהאלומה הגיעה במלואה לפני הים או לקרקע ב־ (t-t_{o})/t_{p}=1, אולם העצמה למעשה תרד עם הזמן בהתאם לדפוס ההארה של המכ"ם ביחס לפני הים או לקרקע.
מכ"ם עיכוב דופלר

ההבדל העיקרי בין מכ"ם עיכוב דופלר (או מכ"ם מִפתח סינתטי; באנגלית: Synthetic Aperture Radar) ומד גובה אלומה הוא שאלטימטריית עיכוב דופלר מסתכלת על חלק צר יותר של חתימת המכ"ם, אולם פולט מספר רב יותר של אלומות כדי לתת אפקט המכסה את אותה חתימה אך עם רזולוציה גבוהה יותר. המבט מעלה־מטה שבאיור מראה שטח חתימה נמוך של אות עיכוב דופלר.
כדי לקבוע את עצמת האות במכ"ם עיכוב דופלר כפונקציה של הזמן, נצטרך להניח שחתימת המכ"ם של מכ"ם אלומה קטן דיו כדי להיחשב כשני מרובעים ברוחב W.
לאור זאת, פונקציית העצמה יכולה להיכתב כ:
 P(t)={\begin{cases}0&t<t_{o}\\\ 2Wr(t)&t_{o}<t<t_{o}+t_{p}\\\ 2W[r(t)-r(t-t_{p})]&t>t_{o}+t_{p}\\\end{cases}}
אם נשתמש במשוואה לרדיוס מהמשוואה הקודמת, העצמה כנגד הזמן, מנורמלת עם הזמן ביחס להגעה של הקצה המוביל,  t'=t-t_{o}, נותן:
P(t')={\begin{cases}0&t'<0\\\ ({\frac {t'}{t_{p}}})^{\frac {1}{2}}&0<t'<t_{p}\\\ ({\frac {t'}{t_{p}}})^{\frac {1}{2}}-({\frac {t'}{t'-t_{p}}})^{\frac {1}{2}}&t'>t_{p}\\\end{cases}}
המחשה של העצמה המנורמלת לזמן מוצגת להלן:
ישנם שני יתרונות מרכזיים שיטת עיכוב דופלר על מד גובה אלומה "מסורתי". ראשית, המכ"ם מכסה שטח קטן יותר ולכן האלומה הנפלטת על ידי לוויין דורשת עצמה נמוכה יותר. היא מכסה את שטח חתימת המכ"ם בתדירות גבוהה יותר, אך בעזרת עצמה נמוכה יותר. שנית, צורת הגל המוחזר בעלת חתימה מורכבת יותר, המאפשרת לזמן ההגעה של האלומה, להיות מרוכז יותר.
מאזן שגיאות

להלן רשימה של גורמים העשויים לגרום שגיאות מדידה במערכת RA:
גאות ושפל – שינויי גאות ושפל גדולים באופן משמעותי מאשר וריאציות דינאמיות בגובה פני הים.
שגיאה אלקטרומגנטית – בסביבה ימית קורה שאזור השפל (trough) של פני הגל (של הים) נוטה למקד את הגל (המוקרן מהמכ"ם ומוחזר מפני הים) חזרה לכוון המכ"ם, ואילו השיא (crest) של פני הגל נוטה לפזר את הגל המוחזר.
שגיאה יונוספירית – היונוספירה יכולה להשית עיכוב על האות החוזר למכ"ם, כאשר הפלזמה האלקטרונית מאטה את מהירות החבורה של האלומה.
טרופוספירה יבשה – שבירה כתוצאה מפגיעה בשכבת גז יבש של האטמוספירה יכולה לגרום לעיכוב נוסף באות הנקלט במכ"ם. שגיאה זו ניתנת להערכה בעזרת משוואת ססטמוינן (Saastamoinen):
טרופוספירה רטובה – אדי מים עשויים אף לצור עיכוב באות הקשה יותר לתיקון.
הטייה גאומטרית – מכיוון שקרן המכ"ם נורית בניצב לגחון המטוס, הטיות של המטוס יכוונו את הקרן הצידה ויצרו הגדלה מכנית של זמן ההחזר ומכאן חיווי גובה שגוי.
הערות שוליים

↑  "Radio Altitude: The instrument of choice". Cygnus Interactive. אורכב מ-המקור ב-2011-05-24. נבדק ב-2016-06-26.
↑  "Towers Flash Radio Beams To Detect Warplanes" Popular Mechanics, September 1941
↑  Radio Regulations, edition of 2016: Volume 1: Articles
1 2 3 4 5  Sandwell, David T. "Radar Altimetry" (PDF). נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Radar Altimetry Tutorial: From radar pulse to altimetry measurements". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Radar Altimetry Tutorial: Delay-Doppler (or SAR) Altimetry". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raney, R. K. (1998). "The Delay/Doppler Radar Altimeter". IEEE Trans. Geoscience and Remote Sensing. 36: 1578–1588.
1 2  "Radar Altimetry Tutorial: Ocean tides". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Radar Altimetry Tutorial: Electromagnetic Bias". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Radar Altimetry Tutorial: Ionospheric corrections". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Radar Altimetry Tutorial: Dry troposphere correction". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Radar Altimetry Tutorial: Wet troposphere correction". CNES. נבדק ב-1 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
דוגמה לחבילת מג"א של חברת גרמין הכוללת שתי אנטנות ומחשב. המחשב מספק נתונים דיגיטליים המגיעים למערכות המטוס ומוצגים לטייס
Satellite Radar Diagram
Delay-Doppler Radar Ground Footprint
Satellite Delay-Doppler Radar Return Pulse Power
בשקיריאן איירליינס

מטוס טופולב Tu-154 של בשקיריאן איירליינס במוסקבה, 2005
בשקיריאן איירליינס (ברוסית: Башкирские авиалини, נתיבי אוויר בשקיריים, בבשקירית: БАЛ Башҡортостан авиалиниялар) היה שמה של חברת תעופה שהמשרד הראשי שלה שכן בנמל התעופה הבינלאומי אופה בעיר אופה, שברוסיה. החברה פעלה כחברת תעופה אזורית שביצעה גם טיסות מטען מאופה לאירופה, אסיה וצפון אפריקה.
החברה נוסדה בשנת 1991 על בסיס חטיבה מקומית של אירופלוט ונסגרה ב-2007 בעקבות הפרת חוקי בטיחות.
היסטוריה

חברת התעופה הוקמה על שרידי חטיבה מקומית אירופלוט והייתה חלק מחברה שפעלה בסמרה בשם Aerovolga.‏ 1,513 עובדים הועסקו בעת פירוקה.
באוקטובר 2006, רישיון התפעול שלה בוטל על ידי הסוכנות הפדרלית לתחבורה אווירית (FTOA), זאת בשל השקתם מחדש בדצמבר 2006, של מטוסי טופולב Tu-154 באיראן, כאשר הסוכנות קבעה שמטוסים אלה אינם בטיחותיים.
יעדים

בינואר 2005, בשקיריאן איירליינס הפעילה טיסות ליעדים הבאים:
טיסות פנים למוסקבה, נאדים, ניז'נווארטובסק, נובי אורנגוי, סנקט פטרבורג, סורגוט ואופה.
טיסות בינלאומיות לבאקו, ברצלונה, דושנבה, איסטנבול וירוואן.
בשקיריאן איירליינס הפעילה גם טיסות צ'רטר לשארם-אל-שייח', ע'רדקה, קהיר, תוניס וברצלונה.
צי המטוסים

בשקיריאן איירליינס הפעילה צי של 21 מטוסים, כולם מתוצרת רוסית:
| דגמי מטוסים | כמות |
| --- | --- |
טופולב Tu-154M: 9
טופולב Tu-134A: 8
אנטונוב An-24: 4
סך הכל: 21
תאונות ותקריות

טיסת 2937 של בשקיריאן איירליינס (2002): טיסה 2937 (RA-85816) הייתה טיסת שכר ממוסקבה, רוסיה לברצלונה, ספרד. המטוס, טופולב Tu-154 טס מעל דרום גרמניה כאשר התנגש במטוס מטען של חברת DHL, מדגם בואינג 757, שטס מהעיר ברגמו, איטליה לבריסל, בלגיה, מעל העיר איברלינגן ליד הגבול הגרמני-שווייצרי. בהתנגשות נהרגו 2 אנשי צוות ממטוס הבואינג 757 וכל 69 הנוסעים ואנשי הצוות שעל הטופולב, בעיקר תלמידים רוסים מבשקורטוסטן שטסו לחופשה, שאורגנה על ידי ועדת מקומית של אונסק"ו, לקוסטה דוראדה שבספרד.
הערות שוליים

↑  Bashkirian Airlines v. Federal Republic of Germany (בגרמנית). District Court of Kostanz. Retrieved on September 11, 2011. "BASHKIRIAN AIRLINES
vertreten durch d. Generaldirektoren Flughafen d. Stadt UFA, Russische Föderation, 450056 Russland-UFA"
↑  Information about Bashkirskie Avialinii at the Aviation Safety Network
ז'אן ז'נבייב גרנרן

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1775 פריז, ממלכת צרפת 
 פטירה:  14 ביוני 1847 (בגיל 72) former 10th arrondissement of Paris, המונרכיה של יולי 
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  אנדרה-ז'אק גרנרין 
 
מסייה ומאדאם גרנרן 1803
קהל צופה בגרנרן עולה בכדור פורח ב-28 במרץ 1802. יצירות אמנות שפורסמו בשנות ה-70 במגזין אופנה פריזאי היסטורי.
תיאור סכמטי של המצנח הראשון של גרנרן בשימוש בירידה בפארק מונסו ב-22 באוקטובר 1797. האיור הוא מתחילת המאה התשע-עשרה.
ז'אק גרנרן משחרר את הבלון שלו ויורד בעזרת מצנח, 1797. איור מסוף המאה ה-19.
ז'אן ז'נבייב לאברוס גרנרן (בצרפתית: Jeanne Geneviève Labrosse ‏7 במרץ 1775 – 14 ביוני 1847) הייתה טייסת כדורים פורחים וצנחנית צרפתייה. היא הייתה הראשונה שביצעה צניחה מכדור פורח (בתוך סל), מגובה של 900 מטרים ב-12 באוקטובר 1799.
לאברוס טסה לראשונה ב-10 בנובמבר 1798 והייתה אחת הנשים הראשונות שטסו בכדור פורח. היא הייתה אשתו של אנדרה-ז'אק גרנרן, מפיץ בלוני מימן וממציא המצנח חסר המסגרת.