stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עומר ברק
הערות שוליים

↑   רשימות רבי המכר 10.3.2017, באתר הארץ, 10 במרץ 2017
↑   ספרים חדשים שכדאי לבדוק, באתר "ידיעות אחרונות", 14 בפברואר 2017
↑   גילי איזיקוביץ, גבר לבן ושבור? יש לנו ספרים בדיוק עליך, באתר הארץ, 20 באפריל 2017
↑  ליאור קסוס‏, הרומן הוא עגול: "לחוץ חתונה" הוא מסע חכם וקורע מצחוק בדרך לאהבה, באתר וואלה, 17 במרץ 2017
1 2  עומר ברק, והגבר הזה הוא אני, באתר ynet, 16 בפברואר 2006
↑    עומר ברק, האמת העירומה, באתר "ידיעות אחרונות", 23 בנובמבר 2016
↑  הוט מדווחת על שיא בצריכת VOD לילדים: רבע מיליון הורדות ל"כח שש-בש", ‏2011
↑   רשימת רבי המכר 17.2.17, באתר הארץ, 17 בפברואר 2017
↑   רשימת רבי המכר, באתר הארץ, 24 בפברואר 2017
↑   הארץ, רשימות רבי המכר, באתר הארץ, 10 במרץ 2017
↑  נבחרי מצעד העשור, באתר www.e-vrit.co.il
↑    סהר שלו, אם הגבר הישראלי ילבש ז'קט הוא יקלל פחות, באתר "ידיעות אחרונות", 2 בפברואר 2016
↑  איתי יעקב, רביעי בז'קט: למה כולם בפייסבוק פתאום לובשים ז'קטים מחויטים?, באתר Xnet‏, 27 בינואר 2016
↑  קובי עוזיאלי, הסופר בפוסט ששבר את הרשת: "גאה ביהדות שלי", באתר בחדרי חרדים, 7 בנובמבר 2023
↑  עומר ברק, פוסט בפייסבוק
↑  ידידיה מאיר, אני הילד עם הקסקט?, באתר www.inn.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007438618905171  LCCN: n2018037896  VIAF: 2568149068486165730008   WorldCat (עם VIAF): 2568149068486165730008
אופוסום הצ'אקו

| אופוסום הצ'אקו> מצב שימור |
| --- | --- |
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אופוסומאים
משפחה:: אופוסומיים
סוג:: אופוסום הצ'אקו
מין:: אופוסום הצ'אקו
שם מדעי
 Chacodelphys formosa ‏Shamel, 1930
תחום תפוצה


אופוסום הצ'אקו או אופוסום ננסי צ'אקואני (שם מדעי:  Chacodelphys formosa) הוא סוג של אופוסום זעיר ונדיר שאנדמי לאזור הצ'אקו במרכז אמריקה הדרומית ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1930 על ידי הזואולוג האמריקני הנרי הרולד שאמל על בסיס דגימה בודדת שנאספה ב-1920, ונחשב לאורך המאה ה-20 כשייך לסירוגין לסוגים אחרים: אופוסום עכברי, אופוסום חינני או אופוסום קצר-זנב; רק בשנת 2004 הוא הוכר כטקסון מונוטיפי על בסיס מחקר יסודי שהתבצע על פרטים שנתפסו בחיים לראשונה מזה 94 שנים. אופוסום הצ'אקו הוא הסוג הקטן ביותר שידוע כיום ממשפחת האופוסומיים.
תיאור

אופוסום הצ'אקו הוא המין הקטן ביותר במשפחתו, ואחד הכיסאים הקטנים בעולם: אורך ראשו וגופו עד 6.8 ס״מ, אורך זנבו 5 ס״מ ומשקלו כנראה בסביבות ה-7 גרם. ממדי גופו מזכירים מאוד את מיני הפלניגל מאוסטרליה והוא בעל מראה חינני. מבנה גופו קומפקטי בצורה קיצונית, הראש צר ומחודד, הלחיים נפוחות והאוזניים קטנות ועגולות. העיניים גדולות מאוד ביחס לפנים, האף קטן וריבועי ועטור בזיפים שחורים. הידיים והרגליים קטנטנים עם טפרים זעירים. בין המאפיינים שמיחדים אותו מהאופוסומים הקטנים, ניתן למנות זנב עבה במקצת שקצר יותר מהגוף, פרווה רבגונית יותר, רגליים אחוריות ארוכות יחסית, ואמה ארוכה במיוחד ברגליים הקדמיות.
לאופוסום הצ'אקו פרווה קצרה וצפופה עם מרקם צמרירי, והיא מוכתמת במספר צבעים. אזור הגב, הכתפיים, הזרועות והירכיים בצבע שוקולד כהה או פחם, הצלעות, הצוואר וחלק מהירכיים והזרועות מוכתמים בחום קפה, ועל המותניים ובאזורים נוספים בגוף יש כתמים לבנים. הצד התחתון בהיר יותר ונע בין לבן שמנת לצהבהב-קרמי. אזור העורף וחלק מהצוואר מוכתם בחום זהוב. הפנים גם הן משקפות את הגוונים הרבים בפרווה: צדדי הראש מוכתמים בחום זהוב וחום קפה, המצח חום כהה או מפוחם, והלחיים והסנטר בצבע לבנבן או צהבהב. העיניים מוקפות בטבעות שחורות גדולות ומסביבן יש לעיתים גם טבעות לבנות צרות יותר. החוטם ורוד והאף אדמוני. האוזניים והזנב בצבע סגלגל או ורוד כהה וכפות הידיים והרגליים בצבע ורוד בהיר יותר.
תפוצה

כפי שמרמז שמו, אופוסום הצ'אקו אנדמי לאזור הגראן צ'אקו בדרום-מרכז אמריקה הדרומית; בתוך הצ'אקו גופא, הטווח שלו מצומצם מאוד, עם אוכלוסיות מנותקות ומבודדות ששוכנות בפרובינציית פורמוסה, פרובינציית צ'אקו ופרובינציית קוריינטס בצפון ארגנטינה הסמוכות לגבול עם פרגוואי. ככל הנראה, המין מעולם לא היה נפוץ במיוחד באזור. בית הגידול שלו מורכב מסוואנות-שיחים קוצניות ויערות לחים האופיינים לאקלים הסובטרופי של צפון הצ'אקו. בשל נדירותו הרבה והעדר מחקרים, לא ידוע כלום על האקולוגיה, ההתנהגות ואורח החיים של המין.
מצב

אופוסום הצ'אקו מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור קרוב לסיכון (NT), בשל נדירותו הרבה, תפוצתו המקוטעת שהיקפה אינה עולה על 35,000 קמ״ר, ירידה מתמשכת בגודל האוכלוסייה עקב אובדן בית גידול שנובע מבירוא יערות לחקלאות, וישנה סבירות גבוהה שמצבו גרוע יותר מהידוע והוא על סף קטגוריית הפגיע (VU). האופוסום מצוי במספר אזורים מוגנים ברחבי הצ'אקו, ונדרשים מחקרים נוספים כדי לקבוע את הטווח המדויק של תפוצתו.
אורניתופודה

| אורניתופודה |
| --- | --- |
 אורניתופודים שונים
תקופה
דוגר - קרטיקון עליון, 169–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
אינפרא־סדרה:: אורניתופודה
שם מדעי
 Ornithopoda

Tethyshadros
השוואת גדלים לאדם
אורניתופודה (שם מדעי: Ornithopoda) היא אינפרא-סדרה[דרושה הבהרה] של דינוזאורים בעלי אגן דמוי עוף. האורניתופודים היו קבוצה גדולה של דינוזאורים צמחונים. פרוש השם אורניתופוד הוא "בעל רגל עוף". שם זה ניתן לקבוצה מפני שחלק מהאורניתופודים הקטנים יותר הותירו טביעות רגליים הדומות לאלה של עופות.
האורניתופודים היו דינוזאורים קטנים עד גדולים (באורך של 1–15 מטר) שהלכו רוב הזמן על רגליהם האחוריות. הם היו שכיחים במשך המזוזואיקון ונמנו על אוכלי הצמחים המצליחים ביותר.
האורניתופודים התקיימו לאורך כל עידן הדינוזאורים. חלק מהדינוזאורים הקדומים ביותר היו אורניתופודים שחיו בחלקה הדרומי של אפריקה לפני כ-215 מיליון שנים. הם היו הראשונים בקבוצה בעלי אגן דמוי עוף. סוגים שונים של אורניתופודים התקיימו עד לפני כ-66 מיליון שנה, אז נכחדו כל הדינוזאורים והזוחלים הגדולים.
תיאור

משפחת האיגואנודונטיה הייתה משפחה של אורניתופודים שהתקיימה לפני 140 עד 65 מיליון שנים. רובם חיו באירופה ובצפון אמריקה, אך היו כמה שחיו באפריקה ובאוסטרליה. הם הגיעו לאורך של חמישה עד עשרה מטרים.
ההיפסילופודוניים היו אורניתופודים קטנים או בינוניים. הם התהלכו על רגליהם האחוריות, והשתמשו בקדמיות כדי לאחוז בצמחייה בעוד הם תולשים ענפים ועלים. סוגים רבים של היפסילופודונים התקיימו בכול רחבי כדור הארץ.
האורניתופודים המפותחים והגדולים ביותר היו ההדרוזאוריים, שלצד כרבולות שונות ומגוונות על ראשם, אופיינו בסוללות דנטליות מתקדמות - מערכים של מאות שיניים - שבאמצעותן הם לעסו את המזון.
מיון

סוג Burianosaurus
סוג Convolosaurus
סוג Gideonmantellia?
סוג Weewarrasaurus
משפחה היפסילופודוניים (Hypsilophodontidae)?
קבוצה אלסמריה (Elasmaria)?
קבוצה איגואנודונטיה (Iguanodontia)
קבוצה Rhabdodontomorpha
קבוצה Dryomorpha
משפחה דריוזאוריים (Dryosauridae)
קבוצה אנקילופולקסיה (Ankylopollexia)
משפחה קמפטוזאוריים (Camptosauridae)
קבוצה Hadrosauriformes
משפחה איגואנודונטידים (Iguanodontidae)
על-משפחה דמויי הדרוזאורים (Hadrosauroidea)
קבוצה הדרוזאורומורפה (Hadrosauromorpha)
משפחה הדרוזאוריים (Hadrosauridae)
חמור בעור אריה

| --- | --- |

חמור בעור אריה, איור מאת ארתור רקהאם, 1912
 מידע כללי
 מאת:  איזופוס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  משל 
 
חמור בעור אריה הוא אחד ממשלי איזופוס, שיש לו שתי גרסאות שונות בשפה היוונית. ישנן גם כמה גרסאות מתרבות המזרח, והפרשנות של הסיפור משתנה בהתאם.
המשל

אחת מבין שתי הגרסאות היווניות של סיפור זה, המקוטלג במספר 188 לפי סיווג פרי (Ben Edwin Perry), מתארת את סיפורו של חמור העוטה על עצמו עור של אריה, ומשעשע את עצמו על ידי הפחדתן של החיות התמימות שאינן מזהות אותו. כאשר פונה החמור לשועל, ומנסה להפחיד אף אותו, מגיב השועל לאחר שהוא מזהה את קולו של החמור, ומיד אומר: "ייתכן וגם אותי היית מפחיד, אילולא שמעתי קודם את קול הנעירה שלך". מוסר ההשכל של הסיפור מתומצת, לעיתים, באופן הבא: לעיתים קרובות בגדים עשויים להסוות טיפש, אבל דבריו יסגירו אותו מיד. גרסה זו מופיעה כמשל מס' 56 באוסף של בבריוס (Babrius).‏
הגרסה השנייה מקוטלגת במספר 358 במדריך פרי. בגרסה זו, החמור עוטה על עצמו את עור האריה על מנת שיהיה מסוגל לרעות בשדה באין מפריע, אולם אוזניו הגדולות והבולטות מסגירות אותו, והוא נחשף ונענש. בנוסף לגרסאות יווניות, קיימת גם גרסה מאוחרת יותר בשפה הלטינית, מהמאה ה-5, שנכתבה על ידי אביאנוס. במקרה זה, מוסר ההשכל של הסיפור מזהיר מפני יומרות. לעיתים תכופות היו רמיזות ספרותיות למשל זה בעידן הקלאסי וכן במהלך הרנסאנס, שבו, למשל, קיים אזכור למשל במחזה המלך ג'ון מאת ויליאם שייקספיר. משל מס' 5.21 מבין משלי לה פונטן (1668) הוא גרסה מאוחרת יותר למשל זה. המוסר במשלו של לה פונטיין הוא שאין לשפוט אדם על פי הופעתו, וכי הבגדים אינם עושים את האדם.
מוטיבים עממיים ושימושים

בהודו, סיפור דומה מתואר בסיפורי הג'טאקה הבודהיסטים. בגרסה זו, אדונו של החמור קושר עליו עור של אריה, ומשלח אותו לרעות בשדות, במהלך מסעותיו. האדון נודד מכפר לכפר, ובכל מקום - שומר הכפר, בדרך כלל, פוחד מדי מהאריה כדי לעשות דבר מה. עד שלבסוף, שומר בכפר אחד מזעיק לעזרה את יתר תושבי הכפר, ויחד הם רודפים אחר החמור, עד אשר הוא נוער, ובכך מסגיר את זהותו האמיתית, ולאחר מכן - החמור מוכה למוות. סיפור דומה משחק על המוטיב של הסגרת הזהות האמיתית על ידי קול. בסיפור זה, אריה מוליד בן לנקבת תן; הבן נראה כמו אביו, אך יש לו יללה של תן. לפיכך, מייעצים לו להיות תמיד בשקט בעתיד. גרסה אירופאית לסיפור זה של יהדות ספרד, בשפה הלאדינו, היא הפתגם "Asno callado, por sabio contado", שפירושו: "חמור שקט הוא חמור חכם". פתגם מקביל בשפה האנגלית הוא (בתרגום לעברית): "זהותו של טיפש איננה ידועה, עד אשר יפתח את פיו".
הסיפור, על גרסותיו, מוזכר, בצורה כזו או אחרת, בשפות אחרות שונות. בלטינית זה הוא נקרא Leonis exuvium super asinum.‏ בסינית-מנדרינית הסיפור הוא yang zhi hu pi - "עז בעור של נמר". בסיפור הסיני, עז מניחה על עצמה תחפושת, אבל ממשיכה לאכול עשב, כרגיל. כאשר העז מבחינה בזאב, האינסטינקט משתלט על העז, והיא יורדת על ברכיה.
אזכורים מאוחרים יותר

בתרבות הפוליטית האמריקאית, חמור בעור אריה היה אחד ממשלי איזופוס שבהם עשה שימוש הקריקטוריסט תומאס נאסט, כאשר היו שמועות בשנת 1874 כי הנשיא הרפובליקני יוליסס גרנט ינסה לרוץ לכהונה שלישית - מהלך חסר תקדים נכון לאותן השנים. בערך באותו הזמן, היה דיווח חדשותי כוזב אודות מספר חיות אשר נמלטו מגן החיות שבסנטרל פארק, וכי הן משוטטות חופשי ברחבי העיר ניו יורק. נאסט שילב את שני הנושאים הללו לקריקטורה השבועית אשר פורסמה בעיתון Harper's Weekly ב-7 בנובמבר, תחת הכותרת "פאניקה מכהונה שלישית", בה מוצג חמור בעור של אריה (תחת הכיתוב "קיסרות"), מבריח בעלי חיים שונים, המייצגים אינטרסים שונים.
במאה ה-20, נעשה שימוש ספרותי במשל זה על ידי הסופר ק.ס. לואיס. בספרו "הקרב האחרון", הספר השביעי והאחרון בסדרת ספרי דברי ימי נרניה, קוף נכלולי בשם טריק מערים על חמור טיפש בשם בהיה ללבוש עור של אריה שהשניים מצאו. לאחר מכן, הקוף מוליך שולל את תושבי נרניה התמימים לחשוב כי אסלן, האריה האגדי, חזר אל ארצם. קת'רין לינדסבוג, החוקרת את יצירותיו של לואיס, מזהה את גרסתו של אביאנוס כמקור של פרק זה.
הערות שוליים

↑  Aesopica
↑  The Fables of Babrius, translated by Rev. John Davies, London 1860, P.178
↑  Aesopica
↑  Francisco Rodríguez Adrados, History of the Graeco-Latin Fable, Brill 2003
pp.259-62
↑  Janet Clare, Shakespeare’s Stage Traffic, Cambridge 2014, p.33
↑  "An English version is at Gutenberg". Gutenberg.org. 2008-05-06. נבדק ב-2012-08-22.
↑  Tales 188-9, The Jataka, tr. by W.H.D. Rouse, Cambridge 1895, Vol. II pp.75-6; an online version
↑  Concise dictionary of European proverbs, London 1998, proverb 146; available online
↑
407 in Laura Gibbs' Latin via Proverbs (2006)
↑  Xianxia.com
↑  "View online". אורכב מ-המקור ב-2012-08-19. נבדק ב-2012-08-22.
↑  Kathryn Ann Lindskoog, Journey into Narnia (1998), p. 184.
"פאניקה מכהונה שלישית" - קריקטורה מאת הקריקטוריסט האמריקאי תומאס נאסט.
האריה והחסידה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  איזופוס 
 שפת המקור:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  משל 
 
פסלו של סטפן הורוטה, 1968, פארק טרפטו, ברלין
האריה והחסידה הוא משל המיוחס לאיזופוס, העוסק במערכת היחסים החברתיים שבין הרודן לחלש ממנו. למשל זה ישנן מקבילות בספרות המזרח ובספרות חז"ל. לעיתים החיות במשל מתחלפות, אך תפקידיהן נותרים בעינם. במקום האריה מופיע לרוב זאב ובמקום החסידה מופיעים עופות בעלי מקור ארוך כגון נקר, עגור, קורא או אנפה. המשל משויך לטיפוס סיפורי 76 בסיווג ארנה-תומפסון ולפי סיווג פרי מספרו 426.
המשל

האריה היה עסוק בזלילת בשר טרף  שצד, אך לפתע עצם קטנה נתקעה בגרונו והוא לא היה יכול לבלעה או להקיאה. הוא חש בכאבים עזים ותר אחר מזור לכאבו. הוא ניסה לפתות את כל מי שנקרה בדרכו, בהבטיחו פרס למי שיחלץ את העצם מגרונו. בסופו של דבר, ניאותה החסידה שראתה את סבלו של האריה לנסות ולסייע לו. היא בקשה ממנו לשכב על צדו ולפתוח ככל יכולתו את לסתותיו. היא הכניסה את צווארה הארוך במורד גרונו של האריה ובאמצעות מקורה שלפה את העצם החוצה. לאחר מכן ביקשה מן האריה להעניק לה את הפרס שהבטיח. האריה חשף את שיניו, גיחך ואמר: היי מרוצה. הכנסת את ראשך ללוע הארי והצלחת להוציאו בבטחה. זה אמור להיות גמול מספק עבורך.
המשל > הגרסה הבודהיסטית

משל האריה והחסידה, דומה מאוד בפירוט שבו למשל האריה והנקר שמופיע בשפת הפאלי בסיפורי הג'טאקה – אסופה של כ-500 משלים הודיים, (כנראה מהמאה הרביעית לפני הספירה), שחלק הארי שבהם שייך למסורת הבודהיסטית והדמויות שמופיעות בהם מייצגות גלגולים שונים בעברו של הבודהה. השוני בין שני המשלים, הוא אמצעי הזהירות שנקט הנקר בעת שסייע לאריה. הוא תחב ליתר ביטחון מקל מאונך בין לסתות האריה וכך שלף ללא חשש את העצם מגרונו.
המשל > הגרסה היהודית

במדרש בראשית רבה, פרשה ס"ד, פסקה י', מובא המשל בליווי עלילה היסטורית, שבה מתואר כיצד החליטו השלטונות הרומיים בתקופת אדריאנוס, לסכל את הגזרה המלכותית להתיר לתושבי הארץ היהודים לבנות מחדש את בית המקדש החרב, מחשש למרד, וכיצד ניסה רבי יהושע בן חנניה למנוע את המרד באמצעות משל שנשא בפני העם.
בִּימֵי רַ' יְהוֹשֻׁעַ בֶּן חֲנַנְיָה גָּזְרָה מַלְכוּת הָרְשָׁעָה שֶׁיִּבָּנֶה בֵּית הַמִּקְדָּשׁ.

הוֹשִׁיבוּ פַּפּוֹס וְלוּלְיָנוֹס טְרָפֵיזִין מֵעַכּוֹ עַד אַנְטוֹכְיָא וְהָיוּ מְסַפְּקִים לְעוֹלֵי גּוֹלָה כֶּסֶף וְזָהָב וְכָל צָרְכָּם. הָלְכוּ הַכּוּתִים הַלָּלוּ וְאָמְרוּ: יֵדַע הַמֶּלֶךְ, מָרְדוּ בְּךָ יְהוּדִים.

אָמַר לָהֶם: מָה אֶעֱשֶׂה וַהֲרֵי כְּבָר גָּזַרְתִּי?

אָמְרוּ לוֹ: שְׁלַח וֶאֱמֹר לָהֶם אוֹ שֶׁיְּשַׁנּוּ אֶת מְקוֹמוֹ שֶׁל הַבַּיִת אוֹ שֶׁיּוֹסִיפוּ עָלָיו חָמֵשׁ אַמּוֹת אוֹ שֶׁיִּפְחֲתוּ מִמֶּנּוּ חָמֵשׁ אַמּוֹת – וּמֵאֲלֵיהֶם יַחְזְרוּ בָּהֶם.

 

הָיָה כָּל הָעָם כָּנוּס בְּבִקְעַת בֵּית רִמּוֹן.

כֵּוָן שֶׁהִגִּיעַ כְּתַב הַמֶּלֶךְ הִתְחִילוּ בּוֹכִים.

בִּקְּשׁוּ לִמְרֹד בַּמֶּלֶךְ.

אָמְרוּ: יָבוֹא חָכָם אֶחָד וִיפַיֵּס אֶת הַצִּבּוּר.

מִי יֵלֵךְ?

יֵלֵךְ רַ' יְהוֹשֻׁעַ בֶּן חֲנַנְיָה, שֶׁהוּא אָב בַּתּוֹרָה.

נִכְנַס רַ' יְהוֹשֻׁעַ בֶּן חֲנַנְיָה וְדָרַשׁ: אֲרִי טָרַף טֶרֶף וְעָמַד עֶצֶם בִּגְרוֹנוֹ,

אָמַר: כָּל מִי שֶׁיָּבוֹא וְיוֹצִיאוֹ אֶתֵּן לוֹ שְׂכָרוֹ.

בָּא קוֹרֵא מִצְרִי שֶׁמַּקּוֹרוֹ אָרֹךְ, נָתַן מַקּוֹרוֹ לְתוֹךְ פִּיו וְהוֹצִיא אֶת הָעֶצֶם.

אָמַר לוֹ: תֵּן לִי שְׂכָרִי.

אָמַר לוֹ הָאֲרִי: לֵךְ וֶהֱיֵה מִשְׁתַּבֵּחַ וְאוֹמֵר: נִכְנַסְתִּי לְפִי אֲרִי בְּשָׁלוֹם וְיָצָאתִי בְּשָׁלוֹם – וְאֵין לְךָ שָׂכָר גָּדוֹל מִזֶּה;

כָּךְ דַּיֵּנוּ שֶׁנִּכְנַסְנוּ לְאֻמָּה זוֹ בְּשָׁלוֹם וְיָצָאנוּ בְּשָׁלוֹם.
המשל במדרש רבה מתייחס לאריה, כמו בגרסה ההודית, ולא לזאב כבגרסת איזופוס היוונית.  ג'וזף ג'ייקובס סבור שאילו הכיר רבי יהושע  את הגרסה היוונית בוודאי היה מותיר את דמות הזאב על כנה, שהרי זיהויו של הזאב עם רומא היה מחזק את זיקת המשל נמשל. לעומת זאת מציין חיים שורצבאום שגרסת המדרש קרובה יותר לגרסה היוונית, בכך שאין מוזכר בה אמצעי הזהירות שנקט העוף בגרסה ההודית: תחיבת מקל בין לסתותיו של הזאב; פרט נוסף שמשותף לגרסת המדרש ולגרסה היוונית, ונעדר מהגרסה ההודית, הוא הבטחת הזאב להעניק פרס למי שישלוף את העצם מגרונו. שורצבאום סבור שרבי יהושע המיר את הזאב באריה בהשפעת המעשייה המוכרת על אנדרוקלס והאריה, עקב הדמיון בין המשל למעשייה זו.
המשל > הגרסה של ג'ון לידגייט

ג'ון לידגייט (John Lydgate), היה משורר אנגלי שנולד בשלהי המאה ה-14. בין יצירותיו ישנן אדפטציות למשליו של איזופוס.  בגרסה שכתב, שכותרתה "כיצד רימה האריה את החסידה", מופיעה האחרונה כמנתחת שהוטל עליה לבצע פעולה כירורגית עדינה, תמורת שכר. לידגייט דימה את האריה לאצולה רודנית המדכאת את העניים הכפריים - המשולים לחסידה - שנמנעת מהם התמורה הראויה לשירותיהם.
המשל > הגרסה של ז'אן לה פונטיין

ז'אן לה פונטיין בדומה לג'ון לידגייט, מדמה את פעולת החסידה כשירות כירורגי, אך כאשר החסידה דורשת את שכרה, מוקצנת תגובתו של הזאב, בכך שהוא נוזף בה 
על כפיות הטובה שהיא מפגינה בדרישה זו.
המשל > אזכור המשל אצל לסינג

גוטהולד אפרים לסינג אזכר בספרו משלים (1759), את משל הזאב והחסידה בתוך משל "הזאב החולה", כדי להמחיש עד כמה נלעגים מעשיו ה"טובים" של הזאב. 

זאב שכב על ערש דווי ובנשימותיו האחרונות נזכר באירועים שחלפו בחייו. "אמת, חוטא אני", אמר בעצב, "אך מקווה אני שאיני אחד מהגרועים ביותר. ללא ספק גרמתי רוע, עם זאת עשיתי גם הרבה דברים טובים. זכורני כי פעם התקרבה אלי כבשה גועה שאבדה מהעדר, עד שיכולתי לחונקה בקלות ובכל זאת נמנעתי מכך. באותה עת הקשבתי באדישות מפתיעה לדברי הלעג והקלס שהשמיעה כבשה כועסת, למרות שלא היו בנמצא כלבי שמירה בסביבה שיאיימו עלי." 

"לכל הדברים הללו אני יכול לשמש עד מהימן," אמר חברו השועל שסעד אותו בשעותיו האחרונות. "אני זוכר בבירור את כל הפרטים. האירועים הללו התרחשו  בעת שסבלת מאוד מעצם שנתקעה בגרונך".
המשל > התרחשות הסיפור בבית המרקחת

זאב נכנס לבית מרקחת שנראה כמו מעבדה של אלכימאי וחסידה בלבוש רוקחת קידמה את פניו. הזאב אחז בידו ממחטה שהצמידה לצד ראשו, הצביע על מקור החסידה החד וביקש ממנה לסייע לו. גרסה זו שכתב רנדל ג'וזף בנג'מין (Rundell Joseph Benjamin), מופיעה בספר משלים של איזופוס מהמאה ה-19 ומלווה באיור של ארנסט גרייסט  (Ernest Griset).
המשל > הגרסה הבולגרית

אצל הסופר הבולגרי רן בוסילק, הדובה היא זו שצריכה את עזרת החסידה, בסיפור זה הדובה והחסידה מסכימים על התשלום מראש, אבל הדובה מסרבת לשלם אחרי הטיפול, וטוענת שלהוציא ראש מפיה זה כבר תשלום מספיק. אחרי זמן מה, הדובה נזקקת שוב לעזרה מסיבה זהה. הפעם החסידה מגיעה עם מלקחיים כדי קודם לתלוש לדובה את כל השיניים, כדי שלא תוכל להשתמש בלוגיקה הזאת פעם שנייה.
הערות שוליים

↑  סיפורי ג'אטאקה באתר ספר
↑  Haim Schwarzbaum, The Mishle Shu'alim of Rabbi Berechiah Ha-Nakdan: A Study in Comparative Folklore and Fable Lore, Kiron: Institute for Jewish and Arab Folklore Research, 1979, pp. 52-54.
↑  Aesop: Medieval Education, Chaucer, and His Followers‏University Press of Florida, ‏ Edward Wheatley, עמ' 133 באתר גוגל ספרים
↑  ‏ הזאב והחסידה ז'אן לה פונטיין, פיסקה 9, באתר oaks.nvg.org
↑  הזאב החולה ‏ Fables and epigrams; with essays on fable and epigram. From the German of Lessing, London, 1825, באתר גוגל ספרים
↑  גרסתו של ארנסט גרייסט באתר oldbookillustrations
↑  ЗАДАВИ СЕ МЕЦА, Ран Босилек
איור המשל הזאב והחסידה מהמאה ה-15
גרסת הזאב והחסידה, מילו ווינטר 1919
חיתוך עץ - משל הזאב והחסידה של איזופוס, ארנסט גרייבס, המאה ה-19
פיסול של שניים ממשליו של איזופוס: משל הזאב והחסידה ומשל הזאב והכבש על מזרקת פונטנה מג'ורה בפרוג'ה, ניקולה פיזנו וג'ובאני פיזנו, 1275 בערך
זוהדי קאדרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1972 (בן 53 בערך) נחף, ישראל 
 תחום יצירה:  אמנות פלסטית, ציור 
 
זוהדי קאדרי (נולד ב-1972) הוא אמן חזותי ישראלי-פלסטיני.
ביוגרפיה

זוהדי קאדרי נולד בשנת 1972 בכפר נאחף בגליל המערבי. באמצע שנות ה-90 הוא החל לימודים אקדמיים באקדמיה לאמנות ולתעשייה בסנט פטרסבורג ברוסיה, וכן השלים את לימודי התואר השני שלו בציורי קיר ברוסיה. הוא עבד בסנט פטרסבורג במשך כמה שנים, ולקראת סוף שנת 2004 שב לארץ. עבודתו קשורה בצורה הדוקה להיסטוריה הפלסטינית, והוא ידוע כאמן פלסטי המביא את הבעיות החברתיות-היסטוריות של הפלסטינים לשדה האמנות באמצעות ציור מודרני ופשוט.
בהקשר לעבודתו של קאדרי מציין איסמעיל נאשף כי האמנות הפלסטינית משקפת ומעצבת את הסיפור השבירה וההגירה של אוכלוסייה שלמה למקומות אחרים. בשדה החברתי-היסטורי הזה, הפלסטינים מתמודדים באופן יומיומי עם תרבויות, בחירות וכוחות שלא התמודדו איתם בעבר. החוויות לאחר הנכבה ב-1948 הובילו לניסיונות של האמנות הפלסטינית להתמודד ולחבר בין היצירה האמנותית להיסטוריה הפלסטינית.
התשתית לאמנות הפלסטית של קאדרי נוצרה מחיבור החוויה הפלסטינית עם המורשת של האמנות הרוסית כפי שלמד באקדמיה בסנט פטרסבורג. יצירתו של קאדרי בעלת הקשרים רחבים, הנובעים ממסלול חייו והמעבר לרוסיה, ומשלבת סגנון מודרניסטי אמנותי פלסטיני-רוסי. קאדרי העיד כי על אף ההכשרה הריאליסטית שקיבל, מבחינה פנימית נמשך דווקא לאוונגארד הרוסי, ובחזרתו לארץ ניסה לחמוק מהציור הריאליסטי ולבחון את האפשרויות של המופשט, תוך ניסיון להשתחרר מהשאלות אודות זהותו ולעמוד על חירותו כאדם וכאמן.
פעילותו האמנותית > תמות ציוריות

הבית היה מוטיב מרכזי ביצירתו של קאדרי בין השנים 1996–2003. בציור "נאחף" (1999) נראה מבט חיצוני ממרחק על בתי נחף שבצלע ההר. הבתים והמינרט של המסגד הנראים בתמונה נתפסים כייצוג של נוסטלגיה. קאדרי יצר סדרת ציורים של עצי זית בין השנים 2002–2003. בסדרה זו הוא נע בין ייצוג של עץ בודד לכמה עצים, וכן אימץ טכניקה תלת-ממדית באמצעות גריד ריבועי. בהתבוננות בציוריו מ"המשפחה" (2002) ועד "משהו בתוכך" (2011) ניתן לראות את המעבר מסגנון פיגורטיבי לאבסטרקטי.
פעילותו האמנותית > תמות גאומטריות

בשנים האחרונות קאדרי משתמש בצורות גאומטריות כשפה האמנותית שלו. עבודות אלו לא מייצגות את המציאות אלא את הלוגיקה של צורה והתהוות, הן חומרית והן צורנית. גוף עבודות זה מציע שאלות אסתטיות על האופן בו העקרונות והמהות של האמנות הפלסטית ויצירתה פועל בקונטקסט הפלסטיני-קולוניאלי, וכיצד מוקנות ליצירה משמעויות חברתיות והיסטוריות באופן כללי.
בתערוכת Memory of Migration (2012) המבוססת על הרעיון של המחשת הטרגדיה הפלסטינית ("הנכבה") באופן ויזואלי, קאדרי כולל כמה סדרות של ציורים גאומטריים. אוצר התערוכה, איסמעיל נאשף, הסביר כיצד יצירתו של קאדרי מבטאת טרגדיה זו בציורים: "בציור מסדרת 'הפצעים' (2008)... תוספת של כתם שחור של חומר על גבי השחור על מנת להופכו לחומר שחור כבד יותר... דרך ההצטברות ההדרגתית של החומר ישנה התרחשות חוזרת של האירוע הטרגי/ההתהוות הפיזית/רכיבי הציור".
קאדרי לקח חלק בתערוכה הקבוצתית "ציור, למשל" (ספטמבר 2016) במוזיאון פתח תקווה לאמנות. האוצר לארי אברמסון הסביר כי הציורים המוצגים בתערוכה אינם ייצוגים רומנטיים של חורבות והרס בנוף מרוחק, אלא הם כשלעצמם חורבות, ערמות מאורגנות של שרידי אידאולוגיות, שפות מופשטות ופיגורטיביות, אתרים של ממשות ואלגוריה. שגיא רפאל תפס את ציוריו של קאדרי כמודרניזם פורמליסטי עם תמצית פוליטית נסתרת החוסמת כל קשר לעולם האמיתי, ומעממת את הצופה עם עולם סגור. חגי אולריך כתב כי עבודותיו של קאדרי, הפועלות על פי מושגים של צורה, גוון ומשקל, התלויות בחלל העיקרי של הגלריה, אמנם אינן גדולות ממדים כשאר העבודות, אך האופן בו הן תלויות יוצרת חוויה פיזית של צפיפות וכובד. קאדרי עצמו העיד, כאשר הוציא את הסדרה "Non-Subject", כי "כצייר חשוב לי לנסח במסגרת פורמט הציור הרבה שאלות והרבה תשובות, ולא לדבוק בכל חוק או ערך אמנותי או חברתי, השואף לשלוט בי ולהכתיב את גורלי."
השכלה

Vera Mukhina Higher School of Art and Design, סנט פטרסבורג, רוסיה
תערוכות יחיד

2005: גלריה פרי, סנט פטרסבורג
2009: "תריסי פלסטיק כחול לבן", גלריה טובה אוסמן, תל אביב; בית הגפן, חיפה; מרכז התרבות הרוסי, תל אביב
2012: "מוראד", גלריה טובה אוסמן, תל אביב
2014: "אני אדיש", גלריה טובה אוסמן, תל אביב
2015: "מוג'ראד", הגלריה לאמנות אום אל-פחם
2016: "מלודיה גאומטרית", גלריה נ&נ אמן, תל אביב.
תערוכות קבוצתיות

2001: "Fall Exhibition", איגוד אמני סנט פטרסבורג
2003: “From the Avant-garde to the Present Day”, איגוד אמני סנט פטרסבורג
2005: "ביחד", בית האמנים ע"ש שאגאל, חיפה
2005: "In Living Color", דובאי
2008: "התכתבות: אמנים ערבים בני זמננו", מוזיאון האסלאם, ירושלים
2009: "מחמוד דרוויש", גלריה אל-מחאטה, רמאללה
2011: הביאנלה לקרמיקה, גלריה לאמנות אום אל-פחם
2012: "Memory of Immigration", גלריה לאמנות אום אל-פחם
2013: הביאנלה הים-תיכונית לאמנות, סכנין
2016: "ציור, למשל", מוזיאון פתח תקווה לאמנות
2016: "סמלים למכירה", גלריה נ&נ אמן, תל אביב.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Esmail Nashif (Curator), Memory and Immigration (Exhibition Catalogue), Umm el-Fahem Gallery, 2012. (באנגלית)
↑  Esmail Nashif, On Palestinian Abstraction: Zohdy Qadry and the Geometrical Melody of Late Modernism, Haifa: Dar Raya Publishing, 2014. (באנגלית)
1 2 3  לארי אברמסון, ציור, למשל, באתר מוזיאון פתח תקווה לאמנות, 15 ספטמבר 2016 - 24 דצמבר 2016(הקישור אינו פעיל)
↑  שגיא רפאל, ציור כמשל פוסט-אמת בתערוכות עכשוויות בישראל, באתר ערב רב, ‏11.12.2016
↑  חגי אולריך, יחסים פנימיים, באתר מגזין תוהו, ‏22.12.2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 299191  NLI: 987007524642405171  VIAF: 315204762   WorldCat (עם VIAF): 315204762 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "זוהדי קאדרי".
מחלות של מערכת הדם

| --- | --- |
 תחום:  המטולוגיה 
 מיקום אנטומי:  המערכת ההמטופויטית 
 טיפול:  פרדניסולון  מתילפרדניזולון  ruxolitinib  פרדניזון  דקסמתזון  ריברוקסבאן 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006402
 
מחלות של מערכת הדם הן מגוון מחלות של מערכת הדם.
למערכת הדם שלושה מרכיבים: הדם, כלי הדם והלב. המחלות התוקפות כל אחד מהמרכיבים הן נפרדות בדרך-כלל, ואינן משפיעות על שני המרכיבים האחרים. למרות זאת, ישנם יוצאי דופן; מחלת כלי דם המקשה על זרימת הדם, למשל, עלולה לגרום ללב לשאוב ביתר חוזקה ולהחלישו במשך הזמן. בנוסף למחלות התוקפות את שלושת מרכיבי המערכת, קיימים כמה מצבים רפואיים כלליים הקשורים ישירות למערכת הדם.