stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית אל

ערך זה עוסק בהתנחלות בהרי בנימין, ישראל. אם התכוונתם לישוב או מושג מקראי, ראו .
הסמליל הראשון עד לשנת העשור
הסמליל השני
סמליל עד לשנת 2022
מבט על שכונת האולפנה (לפני הפינוי)
בֵּית אֵל היא התנחלות דתית ברכס הרי גופנה שבהרי בנימין, מצפון לרמאללה. היישוב הוכרז כמועצה מקומית בשנת 1997, וגרים בו מעל 6,000 נפש.
היישוב קרוי על שם העיר המקראית בית אל שבנחלת שבט בנימין, הנזכרת רבות בתנ"ך. השם של בית-אל המקראית השתמר גם בשמו של הכפר הערבי הסמוך ביתין.
בסמל היישוב מופיע סולם יעקב כמוטיב מרכזי שהשתנה במהלך השנים להצגה באופן מרומז יותר כמאמר הפסוק ”וַיֹּאמֶר אֱלֹהִים אֶל יַעֲקֹב: קוּם עֲלֵה בֵית אֵל וְשֶׁב שָׁם...” (בראשית, ל"ה, א') שהופיע גם בסמל. הגבעות אמורות לסמל גם את לוחות הברית.
היסטוריה

ההתנחלות בית אל הוקמה בנובמבר 1977 בידי גרעין שהורכב בעיקר משש-עשרה משפחות בעלי מקצועות חופשיים דתיים ובוגרי ישיבת מרכז הרב, ליד המחנה הצבאי בה"ד 4, לא הרחק מהכפר הפלסטיני ביתין. בדומה למספר התנחלויות שהוקמו באותה עת, ההתנחלות הוקמה בתוך בסיס צבאי, והאחריות עליה הועברה למחלקה להתיישבות של ההסתדרות הציונית העולמית בהתאם להחלטת ממשלה. כעבור שנה אושרה הקמת ההתנחלות מחוץ לשטח הבסיס הצבאי.
זמן קצר לאחר הקמתה התחלקה בית אל לשני יישובים. האברכים, ובראשם הרב זלמן מלמד, פנו להתרכז סביב ישיבה חדשה שהקימו, ישיבת בית אל, צעד שיצר למעשה יישוב נוסף, כאשר ריכוז היישוב המקורי נותר במקומו הראשון. פילוג היישוב לשני יישובים אושר בהחלטת ממשלה מ־1978. היישובים השתייכו למועצה אזורית מטה בנימין. באוגוסט 1997, לאחר כ-20 שנה, ובעקבות גידול האוכלוסייה ביישובים וסמיכותם זה לזה, שבו היישובים והתאחדו תחת רשות מקומית חדשה אחת, כאשר היישובים הישנים מכונים "שכונה א" ו"שכונה ב".
ראש המועצה הראשון הממונה היה אורי אריאל. כיום מכהן בראשות המועצה שי אלון. בסך הכל כיהנו ארבעה ראשי מועצות:
אורי אריאל (ממונה) – 1997–2001
ישראל רוזנברג – 2002–2004
משה רוזנבוים – 2004–2013
שי אלון – 2013 ועד היום
רבני היישוב

הרב זלמן ברוך מלמד: תשל"ח – תשע"ד
הרב שלמה אבינר: תשמ"א – תשע"ג
הרב אריאל בראלי: תשע"ט – הווה.
מעמד הקרקעות ביישוב

הקרקעות עליהן בנוי היישוב כיום הן ברובן קרקעות בבעלות פרטית של פלסטינים שנתפסו לצורכי שטח בסיס בה"ד 4 הסמוך ושטחי אש סביבו. בסיס זה הוקם על חורבות בסיס ירדני ששכן במקום עד מלחמת ששת הימים. לאדמות אלו פורסם צו תפיסת מקרקעין (1/70) בשנת 1970. בצו לא הוגדר זמן לפקיעת התפיסה, וייעוד התפיסה הוגדר בו כ"צרכים ביטחוניים דחופים והכרחיים". בעקבות ייסוד יישוב אזרחי על הקרקעות שנתפסו במסגרת הצו מ־1970, עתרו בעלי הקרקע לבג"ץ בטענה כי צרכים ביטחוניים אינם מצדיקים הקמת יישוב אזרחי בקרקעות פרטיות שנתפסו. בפסק הדין דחו שופטי בג"ץ את העתירה, וקיבלו את עמדת המדינה שנסמכה על חוות דעתו של מתאם פעולות הממשלה בשטחים, אברהם אורלי, שסבר כי ישנה משמעות ביטחונית בהקמת יישוב אזרחי בסביבה עוינת. פסק דין זה התפרסם בשם "בג"ץ בית אל", וצוטט רבות לאחר מכן. ב־1979, כשנה לאחר פרסום פסק הדין, התקבלה החלטת ממשלה לפיה התיישבות יהודית ביהודה ושומרון תוקם אך ורק על אדמות מדינה.
על פי דו"ח שחיבר תא"ל (מיל.) ברוך שפיגל לבקשת מערכת הביטחון בעשור הראשון של המאה ה־21, היישוב בנוי על אדמות פרטיות פלסטיניות שנתפסו בתפיסה צבאית, על אדמות מדינה שחלקן הופקעו בתקופת השלטון הירדני ועל אדמות פרטיות שנקנו מבעליהן על ידי חברת הימנותא. חלק מהמבנים נבנו מחוץ לגבולות היישוב. לדברי ארגון יש דין, בעקבות כך התנהלו במנהל האזרחי ב־2007 מעל ל־100 הליכים בנושא בנייה בלתי חוקית בבית אל.
בשנת 2019 החלה בנייה של כ-300 יחידות דיור בדרום היישוב, יישומה של הבטחה של ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, לבנייה ביישוב.
מעמד הקרקעות ביישוב > שכונת האולפנה

בסמוך ליישוב, מחוץ לתחום השיפוט שלו, נבנתה שכונה בשם "גבעת האולפנה", בה נבנו בניינים (חמישה מתוך ארבעה עשר) על חלקות הרשומות בטאבו על שם שני פלסטינים תושבי הכפר דורא אל קרע הסמוך, שלא נכללו במסגרת צו התפיסה הצבאי. בשל כך נמצאה השכונה בשנת 2012 במרכזה של סערה פוליטית ומשפטית, לאחר שהמדינה ביקשה לחזור בה מהתחייבותה, שקיבלה מעמד של פסק דין, להרוס חמישה בתים, ולפתוח מחדש את הדיון. לפי הוראת בג"ץ היה צריך להרוס את המבנים עד 1 ביולי 2012. במערכת הפוליטית חיפשו פתרון שיאפשר להימנע מההריסה, אך הצעת חוק ההסדרה, שנועד למנוע את הפינוי, נדחתה על ידי מליאת הכנסת.
ב-28 ביוני 2012 הסתיים פינוי המשפחות שגרו בשכונה לקרוונים זמניים שניתנו להן בבסיס הצבאי שעל יד בית אל. התושבים נשארו שלוש שנים בקרוונים הזמניים שניתנו להן.
בית אל כיום

כמחצית מן התושבים עובדים בתחומי היישוב בחינוך, שירותים, מסחר ותעשייה והשאר עובדים בירושלים ובערים אחרות.
במקום קיימים מוסדות לימוד רבים, החל מגני ילדים, בתי ספר יסודיים לבנים ובנות, תלמוד תורה, ארבעה בתי ספר תיכוניים- שניים לבנות (אולפנת רעיה, אולפנת בית אל) ושניים לבנים (ישיבת בני צבי, וישיבה תיכונית מטה בנימין), מכינה קדם צבאית וכלה בישיבה גבוהה. בנוסף נמצאים בבית אל ספרייה, מתנ"ס, מרכז תעסוקה, סניפים של תנועות הנוער בני עקיבא, אריאל ותנועת הילדים עוז, מועדונית לילדים עם צרכים מיוחדים – נח"ל, מועדון גיל הזהב ופינת חי.
בבית-אל יש 4 מעונות יום, 17 גני ילדים כולל 3 גני חינוך מיוחד, 2 בתי ספר יסודיים ממלכתי דתי וכאמור 4 בתי ספר על-יסודיים.
על פי מחלקת התיירות של המועצה, עשרות אלפי תיירים מישראל ומן העולם ביקרו בבית אל מיום הקמת המועצה.
אקלים

| אקלים בבית אל> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבית אל> ינואר.10.8.5.2.139 | אקלים בבית אל> פברואר.11.9.5.5.131 | אקלים בבית אל> מרץ.14.9.7.7.76 | אקלים בבית אל> אפריל.19.6.10.4.19 | אקלים בבית אל> מאי.24.1.14.2.1 | אקלים בבית אל> יוני.26.7.16.7.0 | אקלים בבית אל> יולי.28.3.18.7.0 | אקלים בבית אל> אוגוסט.28.3.18.7.0 | אקלים בבית אל> ספטמבר.26.6.17.1.0.6 | אקלים בבית אל> אוקטובר.23.3.15.1.18 | אקלים בבית אל> נובמבר.17.8.11.7.58 | אקלים בבית אל> דצמבר.13.2.7.4.109 | אקלים בבית אל> ... |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Israel Weather
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בבית אל 6,442 תושבים, מתוכם 6,424 תושבי ישראל (מקום 220 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+6.7% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 88.5%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,793 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
מאחזים סמוכים

גבעת אסף (לוז) – הוקם בשנת 2001 כ-4 קילומטרים דרומית לבית אל ונחשב חלק ממועצה אזורית מטה בנימין.
עוז ציון – הוקמה בשנת 2011, ומרחקה מבית אל דומה למרחקה של נקודת ההתיישבות גבעת אסף.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הצהרה לתקשורת על הסמל החדש בדף הפייסבוק של המועצה
1 2  דו"ח שפיגל, באתר שלום עכשיו
↑  בית אל, באתר דעת
↑  אלירן אהרון, הרב אריאל בראלי הוכתר לתפקיד רב היישוב בית אל, באתר ערוץ 7, 1 בספטמבר 2019.
↑  בג"ץ 606/78, 610/78, סולימאן תופיק אויב ואח' נגד שר הביטחון ואח'
↑  עתירת ארגון יש דין לבג"ץ ב־2008
↑  חיים לוינסון, היזם של שכונת האולפנה בבית אל: ידענו שמדובר בקרקע פלסטינית פרטית, באתר הארץ, 10 במאי 2012
↑  אביעד גליקמן, בג"ץ דחה בקשת המדינה: גבעת האולפנה תיהרס, באתר ynet, 7 במאי 2012
↑  פרופיל בית אל באתר הלמ"ס
↑  מאחז חדש: עוז ציון, באתר ערוץ 7
| מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת יהודה ושומרון חופפת את שטח המחוז | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| ערים | אריאל • ביתר עילית • מודיעין עילית • מעלה אדומים | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות מקומיות | אורנית • אלפי מנשה • אלקנה • אפרת • בית אל • בית אריה-עופרים • גבעת זאב • היישוב היהודי בחברון • הר אדר • מעלה אפרים • עמנואל • קדומים • קריית ארבע • קרני שומרון • שער השומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| מועצות אזוריות | גוש עציון • הר חברון • מגילות • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון | מפת מחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477937105171  GND: 4006099-8  LCCN: no2004112423  VIAF: 153960613   WorldCat (עם VIAF): 153960613
רועי יוזביץ'

| --- | --- |

 לידה:  30 באפריל 1982 (בן 42) ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסת אלקטרוניקה ומדעי המחשב
 עיסוק:  סופר, מרצה וחוקר
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת אריאל
 מנחה לדוקטורט:  בועז בן משה
 www.yozevitch.com
 
רועי יוזביץ' (נולד ב-30 באפריל 1982) הוא סופר, מרצה וחוקר ישראלי רב-תחומי, בעל תואר דוקטור בהנדסת אלקטרוניקה ומדעי המחשב. יוזביץ' ידוע לציבור הרחב בעיקר בזכות הרצאותיו, סרטיו הלימודיים וספריו העוסקים במצוינות והשכלה.
ביוגרפיה

יוזביץ' נולד בישראל, שירת כקצין בחיל האוויר בשנים 2005–2008, בעל תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 2018 קיבל תואר דוקטור להנדסת חשמל ומחשבים באוניברסיטת אריאל על עבודת מחקר בהנחיית פרופסור בועז בן משה.
משנת 2012 מלמד באוניברסיטת אריאל, כיהן בעבר כמנהל פרויקט הלוויין הזעיר החברתי הראשון בישראל, במסגרת מעבדת KCG באוניברסיטת אריאל. תחומי המחקר שלו כוללים בין היתר בינה מלאכותית, שיפור דיוק GPS, יעילות אבחונים פסיכולוגיים ושיפור מיומנויות למידה. על אחד ממחקריו יוזביץ' זכה בשנת 2017 במלגת וולף לקידום המדע והאומנות.
בנוסף לפעילותו האקדמית מרצה בכנסים של חברות וארגונים, בהם הוא מעביר הרצאות וסדנאות בנושאי בינה מלאכותית, מצוינות ולמידה מקוונת. יוזביץ' מעביר הרצאות גם לקהל הרחב ולנוער שוחר מדע. בשנים 2010–2018 שיתף פעולה באופן הדוק עם תוכנית עתידים מטעם מכון ברנקו וייס, בעיקר בהקשר קידום נוער הפריפריה.
מאז שנת 2005 מעלה מופעי בידור ואומנות חושים בהפקות שונות.
בשנת 2007 כתב והוציא לאור את הספר "ראש גדול - הישגיות, הנאה והבלתי אפשרי". הספר עוסק במצוינות, מתוך סקירה של מחקרים וספרים בתחומי מדעי החברה והמתמטיקה. הספר זכה לשבחים מזוכי פרס נובל פרופסור ישראל אומן, פרופסור אהרן צ'חנובר, פרופסור דן אריאלי, פרופסור טל בן שחר ועוד. בשנת 2017 הוציא לאור את הספר "מהפכת ההשכלה" בהוצאת ידיעות ספרים. הספר עוסק בשיפור מיומנויות למידה עצמאית עם דגש על השכלה מקוונת. בשנת 2019 יצא לאור הספר "האמת הלא נעימה על אינטליגנציה", בו ד"ר יוזביץ' מציג את מחקרו בתחום האינטליגנציה האנושית, מתוך נקודת מבטו של מומחה לבינה מלאכותית. בשנת 2021 יצא לאור ספרו ״הצלחה בלימודים״.
בשנת 2020 עלה הקורס הדיגיטלי שלו, "אלגוריתמי ניווט ושערוך מיקום" לאתר קמפוס IL ובשנת 2021 עלה הקורס לפלטפורמת edX העולמית.
יוזביץ מגיש פודקאסט פילוסופי בו הוא מראיין מדענים ואנשי רוח שונים.
בנוסף הוא מעביר ביישובו מדי שבוע שיעור במורה נבוכים אשר מועלה ליוטיוב ולאפליקציות הפודקאסטים.
ביוגרפיה > חיים אישיים

נשוי ואב לארבעה ילדים, מתגורר בנופים.
ספריו

ראש גדול - הישגיות, הנאה והבלתי אפשרי, הוצאת לודי, 2007
מהפכת ההשכלה, הוצאת ידיעות ספרים, 2017
האמת הלא נעימה על אינטליגנציה, הוצאת לודי, 2019
הצלחה בלימודים, הוצאת לודי, 2021
הערות שוליים

↑  שואפים לחלל: לבנות לוויין זעיר בשלושה חודשים, באתר ynet, 17 בינואר 2019
↑  מתוך דבריו בטקס הזכייה
↑  ראש גדול - הישגיות, הנאה והבלתי אפשרי
↑  אלגוריתמי ניווט ושערוך מיקום, באתר קמפוס IL
↑  Bayesian algorithms for Self-Driving Vehicles, edX (באנגלית)
↑  העולם של יוזביץ, באתר Spotify
↑  מורה נבוכים - הרמב"ם - ד"ר רועי יוזביץ - YouTube, באתר www.youtube.com
↑  מורה נבוכים לרמבם - מאת ד״ר רועי יוזביץ, באתר pod.link (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007359219905171  ISNI: 0000 0003 6139 7980  LCCN: n2011087943  VIAF: 220949306   WorldCat (עם VIAF): 220949306 
יוזביץ' עם פרופסור דן שכטמן בטקס המענק מקרן וולף
ברווז (סוג)

| ברווז |
| --- | --- |
 ברווז צהוב מקור
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: אווזאים
משפחה:: ברווזיים
סוג:: ברווז
שם מדעי
 Anas ‏לינאוס, 1758

ברווז ערמוני
ברווז לבן-לחיים.
ברווז אמריקאי שחור
ברווז (שם מדעי: Anas) הוא סוג של עופות מים ממשפחת הברווזיים הכולל הרבה ברווזים נפוצים ומוכרים, ביניהם הברכייה, ממנה בוית ברווז הבית.
מינים אלה בעלי מקור ארוך ושטוח, בעלי צוואר בינוני באורכו ורגליים ארוכות בעלות קרומי שחייה. הם ניזונים מסינון של צמחי מים, פלנקטון ובעלי חיים מימיים קטנים. מינים אלה בעלי תפוצה נרחבת ורבים מהם נודדים למרחקים גדולים. חלקם חיים בישראל.
מיון

סוג זה כלל מינים רבים בעלי מראה דומה, אך לפי בדיקות מולקולריות שנערכו ב-2009 החליטו חוקרים שונים לסווג את מיני הסוג לסוגים אחרים. המינים שדמו למרית עברו לסוג מרית והמינים שדמו לברווז צהוב המצח עברו לסוג מריקה. ישנה מחלוקת גם על שיוכם של המינים ברווז באיקל, ברווז מצויץ וברווז כנף-ברונזה לסוג או להפרידם לסוגים עצמאיים.
כיום כלולים בסוג 31 מינים, נוסף לברווז מאוריציוס (Anas theodori) ולברכיית מריאנה (Anas oustaleti) שנכחדו:
| שם | שם מדעי | תמונה | תפוצה |
| --- | --- | --- | --- |
| ברווז אפריקאי שחור | Anas sparsa |  | לאורך אפריקה שמדרום לסהרה מדרום סודאן ואתיופיה עד לדרום אפריקה |
| ברווז צהוב-מקור | Anas undulata |  | אפריקה המזרחית ואפריקה הדרומית |
| ברווז מלר | Anas melleri |  | מזרח מדגסקר |
| ברווז פסיפי | Anas superciliosa |  | אינדונזיה, גינאה החדשה, אוסטרליה, ניו זילנד ואיי האוקיינוס השקט עד פולינזיה הצרפתית |
| ברווז לייסן | Anas laysanensis |  | איי הוואי |
| ברווז הוואי | Anas wyvilliana |  | איי הוואי |
| ברווז לוזון | Anas luzonica |  | הפיליפינים |
| ברווז מוכתם-מקור | Anas poecilorhyncha |  | הודו ופקיסטן |
| ברווז מוכתם-מקור מזרחי | Anas zonorhyncha |  | דרום-מזרח אסיה |
| ברכייה | Anas platyrhynchos |  | תפוצה גלובלית מאמריקה הצפונית, גרינלנד, אירואסיה עד לסיביר וסין וכן במזרח התיכון, צפון אפריקה ודרום-מזרח אוסטרליה וניו זילנד |
| ברווז מנומר | Anas fulvigula |  | מפרץ מקסיקו בין אלבמה לטמאוליפס במקסיקו ופלורידה |
| ברווז אמריקאי שחור | Anas rubripes |  | קנדה מססקצ'ואן לחופי האוקיינוס האטלנטי ודרומה עד ניו יורק והימות הגדולות |
| ברווז מקסיקני | Anas diazi |  | מקסיקו ודרום ארצות הברית |
| שרשיר הכף | Anas capensis |  | אפריקה שמדרום לסהרה |
| ברווז לבן-לחיים | Anas bahamensis |  | אמריקה הדרומית, האיים הקריביים ואיי גלאפגוס |
| שרשיר אדום-מקור | Anas Erythrorhyncha |  | אפריקה המזרחית ואפריקה הדרומית |
| חד-זנב צהוב-מקור | Anas georgica |  | אמריקה הדרומית עד איי פוקלנד ואיי ג'ורג'יה הדרומית |
| ברווז איטון | Anas eatoni |  | איי קרגלן וקרוזה שבאוקיינוס ההודי |
| ברווז חד-זנב | Anas Acuta |  | אירואסיה ואמריקה הצפונית |
| שרשיר מצוי | Anas crecca |  | צפון אירואסיה |
| שרשיר קרוליינה | Anas carolinensis |  | אפריקה הצפונית |
| ברווז נקוד | Anas flavirostris |  | דרום אמריקה הדרומית |
| ברווז האנדים | Anas andium |  | הרי האנדים בקולומביה, ונצואלה ואקוודור |
| ברווז סונדה | Anas gibberifrons |  | אינדונזיה |
| ברווז אנדמן | Anas albogularis |  | איי אנדמן לחופי הודו ואיי קוקו במפרץ בנגל |
| ברווז אוסטרלי אפור | Anas gracilis |  | אוסטרליה וניו זילנד |
| ברווז ערמוני | Anas castanea |  | טסמניה, דרום ויקטוריה, גינאה החדשה ואי הלורד האו |
| ברווז מדגסקרי | Anas bernieri |  | צפון ומזרח מדגסקר |
| ברווז חום | Anas chlorotis |  | ניו זילנד |
| ברווז אוקלנד | Anas aucklandica |  | איי אוקלנד, דרומית לניו זילנד |
| ברווז קמבל | Anas nesiotis |  | ניו זילנד |
מיון > מינים פרהיסטוריים

Anas sp - סוף המיוקן של סין
Anas sp - סוף המיוקן של הונגריה
Anas greeni
Anas ogallalae
Anas pullulans
Anas cheuen
Anas bunkeri
Anas pachyscelus
Anas schneideri
Anas elapsum
Anas gracilipes
Anas moldovica
Anas sansaniensis
Anas strenuum
Anas itchtucknee
Anas kisatibiensis
Anas kurochkini
Anas lambrechti
שלמה בידרמן (פילוסוף)

ערך זה עוסק בפילוסוף שלמה בידרמן. אם התכוונתם למלחין, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1947 (בן 78 בערך)
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב המכללה האקדמית תל אביב-יפו
 זרם:  פילוסופיה השוואתית
 תחומי עניין:  פילוסופיה הודית, פילוסופיה של הדת, פילוסופיה של הנפש, הינדואיזם, בודהיזם, פילוסופיה של הפסיכולוגיה, ספרות
 עיסוק:  פילוסוף, מרצה באוניברסיטה 
 הושפע מ:  אפלטון, קאנט, הבודהה,  פטנג'לי, שנקרה, נגרג'ונה, רמב"ם, ישעיהו ליבוביץ, בן עמי שרפשטיין
 השפיע על:  דניאל רוה, רועי צהר, גליה פת-שמיר
 מדינה:  ישראל 
 
שלמה בידרמן (נולד ב-1947) הוא פילוסוף ישראלי, פרופסור אֶמֶרִיטוּס לפילוסופיה המתמחה בפילוסופיה הודית, פילוסופיה של הדת ובפילוסופיה השוואתית, לשעבר דיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, לשעבר נשיא המכללה האקדמית תל אביב-יפו.
קורות חיים

בשנת 1971 קיבל תואר שני בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב.
פרופ' בידרמן לימד במשך שנים רבות בחוג לפילוסופיה של אוניברסיטת תל אביב, והוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטה זו.
בשנת 2015 התמנה פרופ' בידרמן לנשיא האקדמית תל אביב יפו. בינואר 2018 הוא נבחר ליו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות. בשנת 2020 סיים את תפקידו כנשיא המכללה. כנשיא המכללה, פרופ' בידרמן הוביל וקידם את פרויקט הקמת מעונות הסטודנטים במכללה. כהונתו הייתה שנויה במחלוקת.
בנו הוא ד"ר שי בידרמן, מומחה לפילוסופיה של הקולנוע ולפילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה. מרצה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב, בבית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה ובמכללה האקדמית בית ברל, המדרשה לאמנות, המחלקה לקולנוע.
ספריו

פילוסופיה הודית - קווי יסוד, אוניברסיטה משודרת, הוצאת משרד הביטחון, 1980
ראשית הבודהיזם, אוניברסיטה משודרת, הוצאת משרד הביטחון, 1995
מסעות פילוסופיים - הודו והמערב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
תשוקה יחד עם רינה לזר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007
Philosophy West, Philosophy East (with B.A. Scharfstein - General Editor)
I. Basil Blackwell, Oxford, 1978
II. Oxford University Press, New York, 1979
III. פילוסופיה במזרח ופילוסופיה במערב - בן עמי שרפשטיין, שלמה בידרמן, דן דאור, יואל הופמן. יחדיו, 1978
Knowledge and Scripture: An Essay in Religious Epistemology Numen Series), E.J. Brill, Leiden, 1995
Crossing Horizons: World, Self, and Language in Indian and Western Thought, Columbia University Press, New York, 2008
הערות שוליים

↑  מקבלי התוארים והתעודות באוניברסיטת ת"א תשל"א, דבר, 25 ביוני 1971
↑  בילי פרנקל, 400 דירות לסטודנטים: ההרשמה למעונות החדשים של האקדמית תל אביב יפו תיפתח מחר, באתר כלכליסט, 12 במרץ 2019
↑   טלי חרותי-סובר, נשיא האקדמית תל אביב יפו: "הוועד המנהל הדיח אותי - זה צעד תמוה והרה אסון", באתר TheMarker‏, 28 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299416105171  GND: 1157359353  ISNI: 0000 0000 9943 3180  LCCN: n88196457  NKC: ola20241233451  NTA: 074686461  SUDOC: 034297111  VIAF: 73958533   WorldCat (עם VIAF): 73958533 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופים ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי אלג'יריה – הרשות הפלסטינית

| יחסי אלג'יריה – הרשות הפלסטינית |
| --- | --- |
אלג'יריה: הרשות הפלסטינית


אלג'יריה: הרשות הפלסטינית
שטח (בקילומטר רבוע)
2,381,740: 6,220
אוכלוסייה
47,179,113: 5,550,725
תמ"ג (במיליוני דולרים)
239,899: 17,396
תמ"ג לנפש (בדולרים)
5,085: 3,134
משטר
דמוקרטיה סמי נשיאותית: רפובליקה

יחסי אלג'יריה–הרשות הפלסטינית מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אלג'יריה להרשות הפלסטינית. כיום אלג'יריה תומכת בתהליך השלום במזרח התיכון, אך אין לה שום יחסים עם ישראל.
היסטוריה

אלג'יריה תמכה בפלסטינים נגד ישראל מאז שזכתה בעצמאות מצרפת בשנת 1962. החזית לשחרור לאומי של אלג'יריה תמכה בעקביות בעניין הפלסטיני. במהלך מלחמת העצמאות האלג'יראית בין השנים 1954–1962, פלסטינים רבים ראו באלג'יריה ובמאבק שלה לעצמאות מודל טוב ללמוד ממנו. אלג'יריה תמכה בארגון לשחרור פלסטין מאז 1970 ואף סיפקה נשק והכשרה למיליטנטים פלסטינים. בשנת 1974 נפתחה שגרירות פלסטינית באלג'יר ובשנת 1975, אלג'יריה נתנה חסות והצביעה לתמיכה בהחלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם אשר השוותה את הציונות לגזענות (ההחלטה בוטלה מאוחר יותר עם החלטה 4686 של העצרת הכללית של האו"ם בשנת 1991, אך אלג'יריה הצביעה נגד אותה החלטה).
לאחר הסכמי קמפ דייוויד ב־1979 אלג'יריה ניתקה את כל היחסים הדיפלומטיים עם מצרים והמשיכה לתמוך בפלסטינים, אם כי הפעם בצורה פחות ברורה. במהלך האינתיפאדה הראשונה, אלג'יריה גינתה בחריפות את פעולות ישראל וכינסה את פסגת הליגה הערבית ב-1988. הכרזת העצמאות הפלסטינית התקיימה ב-15 בנובמבר 1988 באלג'יר, ואלג'יריה הייתה המדינה הראשונה בעולם שהכירה במדינת פלסטין עוד באותו יום וכוננה רשמית יחסים דיפלומטיים מלאים עימה ב-18 בדצמבר 1988. אולם אלג'יריה נכנסה במהרה לסערה פוליטית ועד מהרה התפתחה למלחמת אזרחים לאחר הבחירות לפרלמנט באלג'יריה בדצמבר 1991 שבוטל על ידי הצבא האלג'יראי בינואר 1992.
יחסים עכשוויים

לאחר הסכמי אוסלו משנת 1993, אלג'יריה המשיכה לתמוך בעמדה הפלסטינית, ותמכה גם ביוזמת השלום הערבית משנת 2002. במהלך מבצע עופרת יצוקה אמר ראש ממשלת אלג'יריה אחמד אויחיא "בשם הממשלה, אני מביע את גינוינו החזק לפשעים נגד האנושות שביצעה ישראל למשך שבוע נגד בני עזה". לאחר המשט לעזה ב-2010, אלג'יריה גינתה "במילים החזקות ביותר" את ההתקפה הישראלית נגד צי הסיוע הבינלאומי לעזה וביקשה תגובה "חזקה פה אחד" מהקהילה הבינלאומית. במהלך מבצע עמוד ענן בנובמבר 2012, גינתה אלג'יריה, באמצעות דובר משרד החוץ, עמר בלני, את "התוקפנות הישראלית נגד רצועת עזה" וקראה למועצת הביטחון של האו"ם ולקהילה הבינלאומית לקחת על עצמם את אחריותם "ולשים סוף להסלמה מסוכנת זו" ב-29 בנובמבר 2012. במהלך מבצע צוק איתן בשנת 2014, שר החוץ רמטנה לממרה דחק בקהילה הבינלאומית לפעול כדי לגרום לישראל לחדול מיידית מהתקפותיה נגד פלסטין ולכבד את ההפוגה מנובמבר 2012. "תוך שהוא מגנה בחומרה את ההתקפות הברבריות נגד לעם הפלסטיני חסר ההגנה, אנו מאמינים כי התקפות אלה עודדו על ידי שתיקתה השאננה של הקהילה הבינלאומית למדיניות ההרחבה הישראלית והשפעתן השלילית על השלום והביטחון באזור", אמר לממרה. הוא גם הדגיש את הצורך בפעולה דחופה בתוך האומות המאוחדות כדי להגיע לנוסחה שמאלצת את ישראל לעצור את התוקפנות שלה בעזה.
ביולי 2022 אירחה אלג'יריה את יו"ר הרשות הפלסטינית אבו מאזן ואת יו"ר המועצה המדינית של חמאס איסמעיל הניה בטקס יום העצמאות של המדינה.
במהלך כנס בחירות באוגוסט 2024 הצהיר נשיא אלג'יריה עבד אל-מג'יד תבון כי "הצבא שלנו מוכן לגיע לעזה" עם מצרים תפתח את הגבול.
מערת המכפלה

| --- | --- |

מערת המכפלה
 נתונים כלליים
 גובה מעל פני הים:  890 מ' 
 עיר:  חברון
 קואורדינטות:  31°31′29″N 35°06′39″E﻿ / ﻿31.524628°N 35.110697°E﻿ / 31.524628; 35.110697
  (למפת הר חברון מוגדלת) מערת המכפלה(למפת הר חברון רגילה) מערת המכפלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת המכפלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מערת המכפלה he
 
מערת המכפלה בלילה
מערת המכפלה (מכונה בערבית: الحرم الإبراهيمي, בתעתיק מדויק: אלחרם אלאבראהימי, תרגום: "המקום הקדוש של אברהם") היא מבנה במזרח העיר חברון. על פי המסורת היהודית והכתובים, המערה היא מקום קבורתם של אדם וחווה; אבות האומה אברהם, יצחק ויעקב; ואמהות האומה שרה, רבקה ולאה (חוץ מרחל, שנקברה בקבר רחל בבית לחם). מערת המכפלה היא מהמקומות המקודשים ביותר ליהדות ולאסלאם.
שם

פשר שמה של מערת המכפלה אינו מפורש במקרא. מספר פירושים ניתנו לשם זה במסורת היהודית:
לדעת רב: כיוון שבנויה משתי מערות, זו על גב זו.
לדעת שמואל: על שם הזוגות הקבורים שם (אדם וחוה, אברהם ושרה, יצחק ורבקה, יעקב ולאה).
על פי רבי אבהו: "שכפל הקב"ה קומתו של אדם הראשון וקברו בתוכה".
לדעת רשב"ם, רמב"ן ורד"ק: המערה נמצאה בשדה ששמו מכפלה, "ואין צורך לבקש טעם לשם המקומות".
חשיבות דתית > באסלאם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הנוסע המוסלמי אבן בטוטה עבר בחברון במאה ה-14. הוא נסע לארץ ישראל לאורך חוף הים התיכון והגיע לעיר עזה. משם חצה לרוחב את הארץ והגיע לחברון. בחברון הוא ביקר במערת המכפלה ושאל את האימאם: אם אבות האומה אכן קבורים פה? האימאם השיב שכל המלומדים שפגש מעידים על אמיתות המסורת, אשר עברה בעל פה מדור לדור: "זו מסורת עתיקה ואין ספק בה". האימאם הוסיף גם שלפי מסורת בעל פה, ציווה שלמה המלך על ה"ג'ינים" – השדים שפועלים לפי פקודתו – לבנות את המבנה המפואר שמעל למערת המכפלה.