stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לואיז אליזבת, נסיכת צרפת
ביוגרפיה

לואיז אליזבת נולדה יחד עם אחותה התאומה הנרייט, נסיכת צרפת ב-14 באוגוסט 1727 בארמון ורסאי, ללואי החמישה עשר, מלך צרפת ולמריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין. לואיז אליזבת גדלה יחד עם אחיותיה בארמון, וחונכה על ידי מארי איזבל דה רואן, דוכסית טלאר (אנ') מבית רואן.
ב-26 באוגוסט 1739 התחתנה לואיז אליזבת על ידי שליח עם בן דודה פליפה, הרוזן השנים עשר של צ'ינצ'ון, בנו של פליפה החמישי, מלך ספרד, וב-25 באוקטובר אותה שנה מומשו הנישואים באלקלה דה אנארס. כללי ההתנהגות בחצר המלוכה הספרדי היו יותר מחמירים, ועד מהרה נכנסה לואיז אליזבת לחיכוכים עם חמותה אליזבטה פארנזה.
בשנת 1748 עם סיום מלחמת הירושה האוסטרית, הועברה השליטה בדוכסות פארמה מידי בית הבסבורג לידי בעלה פליפה, שהוכתר כ"פיליפו, דוכס פארמה". בשנת 1749 הגיעה לואיז אליזבת לפארמה, לאחר ביקור בן כמה חודשים בארמון ורסאי. בשנת 1752 מתה אחותה התאומה הנרייט, נסיכת צרפת, ולואיז אליזבת נסעה להלווייתה בצרפת, ונשארה שם כמעט שנה. בשנת 1757 נסעה לואיז אליזבת שוב לצרפת, על מנת להסדיר את נישואי בתה איזבלה, נסיכת פארמה ליוזף, ארכידוכס אוסטריה.
ב-6 בדצמבר 1759 מתה לואיז אליזבת בעת שהותה בצרפת, וב-27 במרץ 1760 נקברה על יד אחותה הנרייט. בשנת 1793 לאחר המהפכה הצרפתית, חוללו קבריהם של השתיים.
משפחתה

בשנת 1739 התחתנה לואיז אליזבת עם פליפה, דוכס פארמה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
איזבלה מפארמה (1741–1763)
פרדיננדו, דוכס פארמה (1751–1802)
מריה לואיסה מפארמה (1751–1819)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810603670805606  BnF: cb14957387q (data)  GND: 128731524  ISNI: 0000 0001 2328 3435  LCCN: no2018028052  RKD: 11476  SELIBR: 173455  SUDOC: 087550245  ULAN: 500098519  VIAF: 172989709   WorldCat (עם VIAF): 172989709
ליאון קייזרלינג

| --- | --- |

 לידה:  11 בינואר 1908 ביופורט, ארצות הברית 
 פטירה:  9 באוגוסט 1987 (בגיל 79) וושינגטון די. סי., ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קולומביה  בית הספר למשפטים בהרווארד 
 תפקיד:  Chair of the Council of Economic Advisers (2 בנובמבר 1949–10 במאי 1950)  Chair of the Council of Economic Advisers (10 במאי 1950–20 בינואר 1953) 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 בן או בת זוג:  מרי דבלין קייזרלינג 
 
ליאון הירש קייזרלינג (cao nkt באנגלית: Leon Hirsch Keyserling; ‏11 בינואר 1908 – 9 באוגוסט 1987) היה כלכלן ועורך דין יהודי-אמריקאי. במהלך הקריירה שלו הוא עזר לנסח חלקים חשובים של חקיקת העסקה ההוגנת (אנ') (Fair deal) של נשיא ארצות הברית הארי טרומן כראש המועצה של יועצים כלכליים. היה אחד המקדמים של הרעיון שצמיחה כלכלית היא ערך חשוב, שממשלות צריכות לפעול למענו.
נעורים והשכלה

קייזרלינג נולד בשנת 1908 בצ'ארלסטון בדרום קרולינה וגדל באי סנט הלנה. הוא קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קולומביה בשנת 1928 וכן תואר במשפטים של אוניברסיטת הרווארד בשנת 1931. הוא חזר לאוניברסיטת קולומביה בתור סטודנט לתואר שני במחלקה לכלכלה מ־1931 עד 1933, שם הוא גם לימד במשך זמן קצר. בעודו שם, קייזרלינג למד בהנחיית רקספורד טגוול, אך מעולם לא סיים את עבודת הדוקטורט שלו.
הוא היה נשוי למרי דבלין קייזרלינג, גם היא כלכלנית.
קריירה ממשלתית

בשנת 1933 הפך קייזרלינג לעורך דין של מנהל ההתאמה החקלאית החדש, סוכנות ניו דיל אשר חילקה סובסידיות לצמצום שטח היבול. מ־1933 עד 1946 הוא היה כלכלן יועץ לסנאט במגוון נושאים חברתיים, כלכליים, תעשייתיים ופיננסיים, שבמהלכם שימש גם עוזר פרלמנטרי לסנטור הדמוקרטי של ניו יורק רוברט פ. וגנר (1933–1937) וכיהן במספר תפקידים נוספים, כולל יועץ משפטי כללי, לרשות השיכון האמריקאית, שמוזגה לתוך סוכנות השיכון הארצית (1937–1946). במהלך זמנו עם וגנר קייזרלינג השתתף בניסוח יוזמות ניו דיל שונות, כולל חוק השיקום התעשייתי הלאומי, חוק הביטוח הלאומי, וחוק יחסי העבודה הלאומי.
בשנת 1946 התמנה קייזרלינג לסגן יושב הראש של מועצת היועצים הכלכליים שנוצרה זמן קצר לפני־כן. הוא הפך ליושב הראש שלה בפועל ב־1949 וליושב ראש ב־1950. ב־1952 הותקפו קייזרלינג ואשתו על ידי ג'וזף מקארתי במסגרת "הבהלה האדומה" השנייה, שטען שהם "משתייכים לקבוצות חזית קומוניסטיות". קייזרלינג עזב כיו"ר בשנת 1953.
חיים מאוחרים יותר

לאחר התקופה שבה ייעץ לנשיא טרומן, יעץ קייזרלינג עם לקונגרס במגוון נושאים כלכליים ועסק גם בעריכת דין. ב־1954 ייסד את הוועידה לקידום הכלכלה (CEP), ושימש בתפקיד הנשיא שלה עד 1987. אשתו עזבה את מחלקת המסחר ב־1953 והצטרפה אליו בייעוץ וכן בהקמת ה־CEP, שם כיהנה כמנהלת עמיתה מראשיתה ועד שנת 1963.
בשנת 1969 כיהן קייזרלינג ייעץ להסתדרות העובדים הכללית בישראל.
הוא מת ב־9 באוגוסט 1987, בוושינגטון.
כתבים

מבוסס על אוסף המאמרים של ליאון ה. קייזרלינג בספרייה ובמוזיאון הנשיאים על שם הארי טרומן.
Redirecting Education (with Rexford Tugwell) (1934)
Toward Full Employment and Full Production (1954)
Consumption-Key to Full Prosperity (1957)
The Federal Budget and the General Welfare (1959)
The Peace by Investment Corporation (with Benjamin Javitts) (1962)
Taxes and the Public Interest (1963)
Progress or Poverty (1964)
The Move Toward Railroad Mergers (1965)
A Freedom Budget for All Americans (1966)
The Scarcity School of Economics (1973)
Liberal and Conservative National Economic Policies and Their Consequences, 1919-79 (1979)
The Current Significance of the New Deal (1984)
לקריאה נוספת

Brazelton, W. Robert (2001). Designing U.S. Economic Policy: An Analytical Biography of Leon H. Keyserling. New York: Palgrave. ISBN 0-333-77575-9.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  "Leon H. Keyserling Papers". Harry S. Truman Library and Museum. נבדק ב-2009-01-11.
↑  פרק 91: האיש שרצה יותר – מתוך ההסכת (פודקאסט) "חיות כיס" | כאן תאגיד השידור, נבדק ב-2019-01-24
↑  Keyserling, Leon Hirsch, South Carolina Encyclopedia (באנגלית)
↑  Virgo, John M. (בספטמבר 1987). "Articles In Memoriam: Leon H. Keyserling 1908–1987". Atlantic Economic Journal. Springer Netherlands. 15 (3): 1. doi:10.1007/BF02316880. ISSN 1573-9678. {{cite journal}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
↑  Brazelton, W. Robert (Fall 1997). "Retrospectives: The Economics of Leon Hirsch Keyserling". Journal of Economic Perspectives. 11 (4): 189–197. doi:10.1257/jep.11.4.189.
1 2  Wayne, Leslie (1987-08-11). "Leon Keyserling, Economic Aide to Truman, Dies". The New York Times.
↑  "Red Scare Politics and the Suppression of Popular Front Feminism: The Loyalty Investigation of Mary Dublin Keyserling". Journal of American History. 90 (2): 491–524. 2003-09-01. doi:10.2307/3659442. ISSN 0021-8723.
↑  "Keyserling, Mary (Dublin) Papers, 1924-1988: A Finding Aid". Harvard University Library. אורכב מ-המקור ב-2010-07-09. נבדק ב-2009-01-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304902005171  PLWABN: 9810575942705606  GND: 123033322  ISNI: 0000 0000 8368 7290  LCCN: n80080214  NARA: 10568189  NTA: 07256010X  SNAC: w6vd7c38  SUDOC: 08591410X  VIAF: 30434420   WorldCat (עם VIAF): 30434420
לחם נקניקייה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם, מגדנאות 
 מוצא:  ארצות הברית 
 מרכיבים עיקריים:  נקניק 
 
לחם נקניק (באנגלית: Sausage bread) הוא מאכל אמריקאי העשוי מנקניקייה ומרכיבים נוספים מגולגלים או סגורים בבצק ואפויים בתנור.
מאפיינים

לחם נקניקייה עשוי בדרך כלל מבצק פיצה וכולל סאלסיצ'ה איטלקיות, גבינת מוצרלה (או גבינת תחליף דומה) ומרכיבים אחרים כגון פטריות, בצל, ירקות ואחרים, עשבי תיבול, תבלינים ורטבים שונים בהתאם למתכון. אם משתמשים בבצק, בדרך כלל מפוררים או חותכים את הנקניקייה והיא נאפית יחד עם הגבינה בתוך חתיכה ארוכה של בצק פיצה מגולגל. המתכון The Bread Bible של Beth Hensperger מציע לשים את המרכיבים על מלבן בצק ובסגנון ג'לי-רול לאורך כדי ליצור לחם נקניק בשכבות.
לחם נקניקייה עודכן ושוּנָה ל"פודינג לחם נקניקייה" במתכון של הלוס אנג'לס טיימס.
ראו גם

פיצה
הערות שוליים

↑  "Sausage Bread". New York Times. 20 בינואר 2009. נבדק ב-2009-01-23. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "WAFB Channel 9 http://www.wafb.com/Global/story.asp?S=3618416 (אורכב 19.02.2012 בארכיון Wayback Machine)
↑  Hensperger, Beth (2004-10-14). The Bread Bible: 300 Favorite Recipes (באנגלית). Chronicle Books. ISBN 978-0-8118-4526-7.
↑  "Recipe: Fennel and sausage bread pudding". Los Angeles Times. נבדק ב-23 במאי 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
לווייתן אומורה

לווייתן אומורה (שם מדעי: Balaenoptera omurai) הוא מין של לווייתן מזיפות מהסוג לווייתן ואחד מהקטנים ביותר בסוג זה. לווייתן זה התגלה על ידי מדענים יפנים והוא קרוי ע"ש החוקר היפני הידאו אומורה. קודם לכן שוויך למין לווייתן בריד הגדול ממנו.
הלווייתן מזכיר במראהו את הלווייתן גדול-הסנפיר והוא בעל גוף כחול עם בטן ולסת תחתונה לבנים, פס כהה מעל העין וסנפירי חזה גדולים וארוכים. כמו רוב בני המשפחה הוא בעל מזיפות בתוך הלסת, העוזרים לו לסנן את הפלנקטון. מתחת ללסת ישנם קפלי עור עד לזנב.
זהו הלווייתן הקטן ביותר בסוג לאחר שני מיני לווייתן המינקי. אורכו הממוצע 7–11.5 מטרים.
הוא נפוץ באזור הטרופי של האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט המזרחי. הם נצפו באיי קוקוס, תאילנד, מלזיה, אינדונזיה, הפיליפינים, סין, טאיוואן, ים יפן, הים הפנימי סטו, ים טימור, קלדוניה החדשה, דרום ומערב אוסטרליה, ים שלמה ומאורטניה. הם כנראה נפוצים גם בחופים הצפוניים של מדגסקר.
הם חיים בבדידות או בזוגות ועוצרים את נשימתם עד 20 דקות. הם ניזונים בעיקר מפלנקטון או מלהקות דגים קטנים.
הערות שוליים

↑  לווייתן אומורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
לווייתן שצולם ליד חופי מדגסקר.
לחם מנומר

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם 
 מוצא:  הולנד 
 תאריך יצירה:  1909 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
לחמים מנומרים לפני אפייה מרוחה במשחת אורז
לחם מנומר (בהולנדית: Tijgerbrood), הידוע גם כ"קראנץ' הולנדי" ומיוצר תחת שמות מותגים שונים, הוא לחם ממוצא הולנדי בעל קרום מנומר.
הקרום

בדרך כלל מכינים את הלחם בתבנית אפיה כאשר את החלק העליון מורחים (צובעים) במשחת אורז על פני כל שטח הלחם לפני האפייה. משחת האורז המקנה גם את הטעם האופייני ללחם מתייבשת ונסדקת בתהליך האפייה. ללחם עצמו יש מראה חיצוני קרומי, אבל הוא רך מבפנים. לחם מנומר עשוי בדרך כלל ככיכר לחם לבן או כלחמנייה, אך ניתן ליישם את הטכניקה על כל צורה של לחם.
השמות הנוספים

מקור השם בהולנד, שם הוא מכונה tijgerbrood (לחם נמר) או tijgerbol (לחמניית נמר) ונמכר לפחות מאז תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. רשת הסופרמרקטים האמריקאית וגמאנס (אנ') מוכרת אותו בשם לחם "מרקו פולו". באזור מפרץ סן פרנסיסקו קוראים לו "קראנץ' הולנדי".
בינואר 2012 הודיעה רשת הסופרמרקטים הבריטית סיינסבורי'ס (אנ') כי תשווק את המוצר תחת השם "לחם ג'ירפה", לאחר שהוריה של ילדה בת שלוש כתבו לחברה והציעו זאת.
הערות שוליים

↑  Stamm, Mitch (1 ביוני 2009). "Snap, crackle, crunch bread". Modern-baking.com. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2011. נבדק ב-4 ביולי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Tiger bread renamed giraffe bread by Sainsbury's". BBC News. 31 בינואר 2012. נבדק ב-26 בינואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tiger Bread". BBC Good Food. נבדק ב-9 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ayto, John (2012). The diner's dictionary : word origins of food & drink (2nd ed.). Oxford: Oxford University Press. ISBN 9780191744433.
↑  "Marco Polo Bread - Wegmans". אורכב מ-המקור ב-3 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kauffman, Jonathan (11 בנובמבר 2010). "Dutch Crunch: According to Nick Malgieri, a San Francisco Treat". SF Weekly. אורכב מ-המקור ב-28 בדצמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לחם מנומר".
מאפיית ודש

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  לוי ודש
 תקופת הפעילות:  1940–הווה (כ־84 שנים)
 חברת אם:  מאפיית ברמן
 משרד ראשי:  החרושת 19, רמת השרון
 בעלות:  מאפיית ברמן (100%)
 ענפי תעשייה:  מזון
 מוצרים עיקריים:  לחם, לחמניות, בלילות ופירורים לציפוי
 עובדים:  300
  
 אתר רשמי
 
מאפיית ודש באזור התעשייה של רמת השרון
מאפיית ודש היא מאפייה ברמת השרון הפועלת מאז 1940. מאז 2001 המאפייה בבעלות קבוצת ברמן, בעליה של מאפיית ברמן הירושלמית.
היסטוריה

המאפייה הוקמה ב-1940 על ידי לוי ודש, שעלה לארץ ישראל שנה קודם לכן מבודפשט. הוא הקים בתחילה מאפייה קטנה בשכונת התקווה בתל אביב, ומכר את הלחם שאפה בעגלה רתומה לסוס, עמה הסתובב ברחבי העיר. ב-1949 העתיק ודש את המאפייה לאזור התעשייה נוה מגן ברמת השרון, והיא סיפקה את כל תצרוכת הלחם של המושבה באותם ימים - כמאתיים כיכרות לחם ביום. קצב הייצור של המאפייה עלה בהדרגה ולכן ב-1977 העתיק ודש את המפעל פעם נוספת לשטח גדול יותר באזור התעשייה החדש ברמת השרון, שם המאפייה נמצאת כיום. המאפייה החלה לספק לחם גם לערים נוספות כמו הרצליה ופתח תקווה, ובסופו של דבר סיפקה לכל רחבי הארץ, והייתה לאחת המאפיות הגדולות בישראל, למעשה השלישית בגודלה אחרי מאפיות אנג'ל ומאפיית ברמן. בשנת 1991 הלך לעולמו לוי ודש והשאיר את המאפייה בידיו של בנו קובי (יעקב) ולאחר מכן האב העביר לנכדו אמיר ודש.
בשנת 2001 נרכשה המאפייה בידי קבוצת ברמן, בעליה של מאפיית ברמן, שהפכה בשל כך למאפייה השנייה בגודלה בישראל. על אף רכישתה, המשיכה מאפיית ודש לשמור על מותג נפרד, המשמש את מכירת מוצריה השונים. לאחר המכירה פנה אמיר למגזר הפרטי ופתח מאפייה קטנה משלו בשם "ג'ייקובס" על שם אביו.
כיום

בקבוצת מאפיות ברמן/ודש מועסקים כ-300 עובדים. במאפייה מספר קווי ייצור אוטומטיים שבכל אחד מהם מיוצרים כ-3,000 לחמים בשעה. לצד ההפצה הסיטונאית, מפעילה המאפייה גם חנות מפעל בה נמכרים מוצריה.
מאפיית ודש עוסקת גם בייצור מערכות ציפוי, בלילות ופירורים לתעשיית הבשר והדגים, תוצרת אשר נמכרת בישראל ומחוצה לה.
לורי ביצ'מן

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1953 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  8 במרץ 1998 (בגיל 44) וייט פליינס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Montefiore Cemetery 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש, בית הספר התיכון של העיר האדון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1982) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לורי הופ ביצ'מן (אנגליה: Laurie Hope Beechman;‏ 4 באפריל 1953 – 8 במרץ 1998) הייתה שחקנית וזמרת יהודייה-אמריקאית, הידועה בזכות עבודתה במחזות זמר בברודוויי. הייתה לה גם קריירה כשחקנית קברט ואמנית הקלטות. לאחר מותה, שונה שם בית הקפה: West Bank Cafe Downstairs Theater Bar בניו יורק ל-תיאטרון לורי ביצ'מן.
ביוגרפיה > שנותיה המוקדמות

ביצ'מן נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה. היא סיימה את לימודיה ב-1971 בבית הספר התיכון האדון טאון, בעיר האדון, ניו ג'רזי. בבית הספר התיכון כישרונותיה זכו להכרה מיידית, והיא זכתה בתפקידים ראשיים במחזות זמר רבים בבית הספר.
לורי הופיעה בלהקת פולק-רוק אקוסטית עם ריק פרנטה ורוי בייקר בשם The Destiny Trio במהלך הקיץ של 1971 ו-1972 ב-נורת' וויילדווד, ניו ג'רזי, במועדון קטן בשם Manor Lounge. לאחר מכן היא נרשמה לאוניברסיטת ניו יורק. ב-1977, לאחר שנשרה מהאוניברסיטה, עשתה ביצ'מן את הופעת הבכורה שלה בברודוויי כחלק מהקאסט המקורי של המחזמר "אנני" וגילמה חמישה תפקידים שונים. זה הוביל לתפקידים קטנים בהפקה של התיאטרון הציבורי של "שודדי פנזנס" ובגרסה הקולנועית של "שיער" משנת 1979.
ב-1980 שינתה ביצ'מן כיוון לרוקנרול ודרך חברת אטלנטיק רקורדס הוציאה את האלבום Laurie and the Sighs. בשל תמיכה מועטה מצוות הניהול החדש, האלבום נכשל וביצ'מן חיפשה עבודה אחרת על הבמה.
ביוגרפיה > ברודוויי

ביצ'מן עשתה את הופעת הבכורה שלה בברודוויי בליהוק המקורי של "אנני". היא שיחקה בתפקידים שונים במחזמר, ובראשם "Star to Be", תפקיד שנכתב עבורה לאחר שהצוות היצירתי שמע את קולה העוצמתי, והיא זוכה בקרדיט, בהקלטת הליהוק המקורית בברודוויי.
היא שיחקה את התפקיד הראשי של המספר בליהוק המקורי בברודוויי של "ג'וזף ומעיל החלומות המדהים", במהלך ההפקה הראשונה שלו בברודוויי ב-1982, והייתה מועמדת לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזות זמר ופרס עולם התיאטרון.
בדצמבר 1983, ביצ'מן הפכה להיות השחקנית הראשונה שגילמה את התפקיד של גריזבלה בהפקת הסיורים הלאומית של ארצות הברית של "Cats". בתוך ארבעה חודשים היא קיבלה את התפקיד בברודוויי, והחליפה את זוכת הטוני בטי באקלי. כשהיא מבצעת את שיר הלהיט של התוכנית "Memory", ביצ'מן גילמה את התפקיד בברודוויי במשך יותר מארבע שנים ועוד פעמים מזדמנות במהלך העשור הבא.
בסוף 1988, בעת ההכנות לתפקיד Fantine בהפקה בברודוויי של "Les Misérables", אובחנה ביצ'מן כחולה בסרטן השחלות. אחרי חודשים של טיפול, עם חברתה הוותיקה קן גילמוריי לצידה, חזרה ביצ'מן עם מופע קברט חגיגי Little Me, שהתקיים באולם הנשפים האגדי של ניו יורק. לאחר מכן הופקה במהירות הפקה חדשה של "ג'וזף ומעיל החלומות המדהים" בתיאטרון רחוב וולנאט בפילדלפיה.
בתחילת 1990, עשתה ביצ'מן את הופעת הבכורה המיוחלת שלה בתור Fantine בהפקה בברודוויי של Les Misérables. ההפקה המשיכה מספר חודשים, ובסופו של דבר יצאה לסיבוב הופעות שהסתיים בפילדלפיה, בעונת חג המולד של 1990. במהלך תקופה זו, פורסמה הקלטת סולו בהפקה עצמית של ביצ'מן, Listen To My Heart, וזכתה לשבחים רבים. בסתיו שלאחר מכן היא חגגה את החזרה לבריאותה, לאחר שנלחמה בחזרתו של הסרטן, בחוזרה שוב לאולם הנשפים.
ביוגרפיה > שנותיה המאוחרות ומוות

במהלך שנות חייה המאוחרות יותר, ביצ'מן נישאה לניל מזלה, בונה תפאורות בברודוויי, ב-1992, ביצעה קונצרטים רבים, שרה בטקס ההשבעה השני של הנשיא ביל קלינטון, זכתה בפרס "It's Always Something" של מועדון גילדה וחזרה לשיר ולשחק.
ביצ'מן הקליטה שלושה אלבומי סולו נוספים: "The Time Between the Time", "The Andrew Lloyd Webber Album" ו-"No One is Alone: Songs of Hope and Inspiration From Broadway". היא הקליטה רצועה "If We Only Have Love" של ז'אק ברל, עם אחותה, קלאודיה ביצ'מן, ורצועה נוספת עם סם האריס, ערבוב של "Candide" ו-"West Side Story" מאת לאונרד ברנשטיין
בתחילת 1995 חזר הסרטן של ביצ'מן. היא בילתה שעה בתוכנית פיל דונהיו בשירה ודיון במצבה וברצונה להמשיך.
לאחר שחזרה לגלם את גריזאבלה של "Cats", בברודוויי, להצגה התשיעית (1991) והעשירית (1992), היא שוב חזרה אל התפקיד ממאי עד ספטמבר 1997, וכך הייתה בליהוק של ה-19 ביוני של אותה שנה, כאשר "Cats" עקפה את "שורת המקהלה" והפכה למחזמר הארוך ביותר בתולדות ברודוויי באותה תקופה.
למרות שהטיפולים כנגד הסרטן שלה נמשכו, ביצ'מן המשיכה להופיע עד כמה חודשים לפני מותה ב-8 במרץ 1998, בגיל 44. חודש לאחר מכן, נערכה לה אזכרה בתיאטרון גן החורף, התיאטרון בו שיחקו "Cats" שנים רבות. היא הותירה אחריה את אמה, דולי ביצ'מן שנאל, אב חורג, ד"ר נייט שנאל, שתי אחיות, קלאודיה ביצ'מן כהן וג'יין ביצ'מן סגל, ובעלה, ניל מזלה. היא נקברה בבית הקברות מונטיפיורי, ברוקלדג', פנסילבניה.
הנצחה

תיאטרון לורי ביצ'מן ברחוב 42 בניו יורק נקרא על שמה. גם הקברט לורי ביצ'מן באוניברסיטה לאמנויות בפילדלפיה, נקרא על שמה. בשנת 1999, שנה לאחר מותה, נוסדה על שמה מלגה, בחוג לתיאטרון מוזיקלי, באוניברסיטה לאמנויות. ג'ון ד. פוקס, המייצג את המחוז ה-13 של פנסילבניה, בו מתגוררים הוריה ואחיותיה של ביצ'מן, הגיש לקונגרס שתי הצעות חוק לזכרה של ביצ'מן - האחת להקציב 50 מיליון דולר לחינוך בנושא סרטן השחלות. הצעת החוק השנייה תסמיך את משרד האוצר הפדרלי לטבוע מטבע, מוטבע בדמותה של ביצ'מן. ההכנסות ממכירת מטבע הזיכרון ישמשו לחינוך ותמיכה לחולי סרטן.
דיסקוגרפיה

| Title | Year |
| --- | --- |
Listen To My Heart: 1990
Time Between the Time: 1993
The Andrew Lloyd-Webber Album: 1995
No One Is Alone: 1996
הערות שוליים

1 2 3 4  סטיבן הולדן, לורי ביצ'מן מתה בגיל 44; שיחקה את גריזבלה ב"חתולים, באתר ניו יורק טיימס, ‏10 במרץ, 1998 (באנגלית)
1 2 3  כוכבת החתולים לשעבר מתה מסרטן, באתר ניו יורק טיימס, ‏10 למרץ 1998 (באנגלית)
↑  ג'יי הנדלמן, המוזיקה של חוויד וובר - ביצ'מן, באתר סרסוטה הראלד טריביון, ‏5 בינואר 1996 (באנגלית)
↑  רנדי ווסט, אלבום האינטרנט של אנדרו לויד, באתר People, ‏29 למאי 1995 (באנגלית)
↑  סטיבן הולדן, סקירה/קברט; שירים של לורי ביצ'מן, באתר ניו יורק טיימס, ‏30 באוקטובר 1989 (באנגלית)
↑  סינתיה מגריאל וצלר, מול הווילון ומאחוריו, באתר ניו יורק טיימס, ‏28 באפריל 1996 (באנגלית)
↑  Sir Andrew seduces, טיים מגזין, ‏10 למאי 1992 (באנגלית)
↑  ראנדי ווסט, אף אחד לא לבד: שירים של תקווה והשראה מברודוויי, באתר People, ‏16 לדצמבר 1996
↑  סטפן הולדן, בביצוע, קברט, באתר גאלה אקדמיק, ‏16 ביולי, 1996 (באנגלית)
↑  מערכת, $50M Cancer Bill Honors Laurie Beechman, Back Stage 39, גיליון 29, 1998 אנגלית, עמ' 1,2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012548062905171  ISNI: 0000 0000 5554 1913  LCCN: n82113533  MusicBrainz: 18b7b022-bb97-4b7c-9089-d6bbd9fcdaf0  VIAF: 72743751   WorldCat (עם VIAF): 72743751
מאפיית הצבי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  צבי כהן
 משרד ראשי:  רחוב השומר 78, בני ברק
 ענפי תעשייה:  מזון
 מוצרים עיקריים:  לחמניות, חלות ועוגות
 
מאפיית הצבי היא מאפייה ישראלית, הגדולה ביותר בבני ברק.
חלות של מאפיית הצבי
היסטוריה

מאפיית הצבי נוסדה בשנת 1935 בעיר מאקו שבהונגריה, על ידי יהודה כהן. לאחר שעלה לישראל בתחילת שנות החמישים, פתח מאפייה בקריית ויז'ניץ בבני ברק, שאפתה לחמים וחלות.
בראשית שנות השישים פרצה שריפת ענק שכילתה את כל תכולת המאפייה. כהן בנה אותה מחדש.
המאפייה הייתה הראשונה בארץ שייבאה מכשור מודרני למאפייה, כשעד אז נעשה הכול באופן ידני.[דרוש מקור]
בשנות התשעים, לאחר פטירתו נסגרה המאפייה, ובנו צבי פתח אותה שוב בשם "מאפיית הצבי" על שמו ברחוב השומר בבני ברק.
במקום נמכרים חלות ולחמניות, סלטים ומעדנים, פוקאצ'ה, בורקס, עוגיות ומאפים חלביים, עוגות שמרים, עוגות קרם, עוגות לאירועים וימי הולדת, מאפים ללא סוכר, קמח מלא, קמח סובין וקמח שיפון.
"מאפית הצבי" מייצרת גם חלות בצורות ייחודיות ובגדלים שונים, לשמחות ולאירועים ועוד.
למאפייה 10 סניפים בבני ברק, וסניף ברמת גן בשילוב בית קפה.
"מאפיית הצבי" עומדת תחת הכשרות של הכשר הרב לנדא.
הערות שוליים

↑  אלי בן דוד, מאפיית הצבי מציג: תערוכת חלות מרהיבות לחג השבועות, אתר jdn 14.5.2013
↑  'מאפיית הצבי" פתחה לראשונה חנות קונספט במגזר הכללי, אתר חדשות ישראל בעסקים 17.7.2016
מגנושב

| --- | --- |
סמל מגנושבסמל מגנושב

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  קוז'יניצה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  958 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°45′00″N 21°23′00″E﻿ / ﻿51.75°N 21.38333°E﻿ / 51.75; 21.38333 
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימגנושב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימגנושב(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהמגנושב(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהמגנושב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מגנושב (בפולנית: Magnuszew; ידועה גם כמגנישוב) הוא כפר במחוז קוז'יניצה שבפרובינציית מזוביה בפולין, לצד נהר ויסלה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12, ובשנת 1377 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17, בעת פלישת האימפריה השוודית, נשרף היישוב, אך שוקם לאחר מכן. בסוף המאה ה-18 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.
יהודי מגנושב

כבר במאה ה-18 ישבו בעיר יהודים רבים. בין המפורסמים שבילידיה, נמנים רבי יצחק מאיר אלתר, בעל החידושי הרי"ם ומייסד חסידות גור, ורבי אברהם יוסף קרייזווירט, בעל הספר בית אברהם ואביו של רבי חיים קרייזווירט.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-750 יהודים, כמחצית מתושביו. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו עבודות כפייה, ובמרץ 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם במקום, אליו הועברו גם יהודים מכפרי הסביבה.
בספטמבר 1942 הועברו כ-1,200 יושבי הגטו שביישוב לגטו קוז'יניצה, וממנו שולחו תוך זמן קצר למחנה ההשמדה טרבלינקה.
מאפיית דוידוביץ'

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אריה דוידוביץ'
 תקופת הפעילות:  1957–הווה (כ־67 שנים)
 משרד ראשי:  יוסף בצרי 10, עיר גנים (קריית נחום), קריית אתא
 בעלות:  יורשי יעקוב דוידוביץ ויורשי שייקה (ישעיהו) דוידוביץ
 מוצרים עיקריים:  לחם, לחמניות, פיתות ועוגות
  
 www.dv-group.org
 
מאפיית דוידוביץ' היא  אחת המאפיות הגדולות בישראל. המאפייה הוקמה בשנת 1957 על ידי אריה דוידוביץ', שהיה עולה חדש מהונגריה.
היסטוריה

אריה דוידוביץ', שעלה מהונגריה זמן מה קודם לכן, הקים בשנת 1957 מאפיה קטנה שכונתית במעברת עולים באזור הצפון, וחילק את מוצריו לתושבי השכונה על גבי תלת-אופן. הוא העביר את המאפייה לבניו יעקב ושייקה דוידוביץ'.
עם השנים הוקמה במאפייה טחנת קמח הפועלת בתוך המאפיה ומייצרת את כל סוגי הקמחים המלאים בסמוך למועד האפיה מה שלטענת אנשי המאפייה, שומר על הערכים התזונתיים של גרעין החיטה המועברים אל מוצרי המאפה השונים, וזהו ייחודה של המאפייה ביחס למתחרותיה שקונות את הקמח מספק משנה שטוחן את הקמח שמגיע אליהם רק כמה ימים לאחר מכן.
המאפייה התרחבה והפכה לקבוצה במהלך השנים ומחזיקה בכמה מפעלים בתחומי האפייה מלבד המפעל המקורי בקריית אתא:
מאפיית אחדות חיפה (93) הנמצאת בחיפה והחל את דרכה כקואופרטיב בחיפה.
מאפיית אלומות חולון הנמצאת בחולון
מותג חטיפים מן הטבע שהחל דרכו כמפעל בקריית שמונה וכיום הוא מפעל נוסף בקריית אתא.
המאפייה מנוהלת על ידי זאב ושובל דוידוביץ' בני הדודים אשר יחד עם יורשי יעקוב דוידוביץ ויורשי שייקה דוידוביץ  מחזיקים גם בחלק מבעלות שותפים על מאפיות קטנות אחרות בארץ בהן מאפיית דגנית עין בר.
באוגוסט 2012 הגישה רשות ההגבלים העסקיים כתב אישום נגד אחד מבעלי המאפייה, ישעיהו (שייקה) דוידוביץ', על חלקו ב"קרטל הלחם" - הסדר כובל לתיאום מחירי הלחם בין ראשי מאפיות אנג'ל, מאפיית ברמן ומאפיית דוידוביץ'. בעקבות הסדר טיעון נדון דוידוביץ' לשנת מאסר בפועל וקנס של 300 אלף ש"ח, ונאסר עליו לכהן כדירקטור בחברה ציבורית במשך 5 שנים. על מאפיית דוידוביץ' הוטל קנס של 700 אלף ש"ח. ב-13 באוקטובר 2020 הלך ישעיהו (שייקה) דוידוביץ' לעולמו.
למאפייה יש כשרות בד"ץ העדה החרדית המאפייה היא בעלת תו תקן איכות בינלאומי 2015:ISO 9001, תקן HACCP,תקן FSSC ותקן אורגני.
בנוסף לדברי מאפה וקונדיטוריה, המאפייה מייצרת גם קרוטונים, חטיפי גרנולה, שקדי מרק, פירורים לציפוי ועוד.