נישואים של זוגות מאותו המין

חוקי הכרה בזוגיות חד-מינית לפי מדינה או טריטוריה:  נישואים חד-מיניים
  הכרה בסוגים אחרים של שותפות (איחוד אזרחי)
  הכשרת נישואים בהמתנה, הממשלה/בית המשפט העליון הכשירו נישואים חד-מיניים אך החוק טרם נכנס לתוקף או בית המשפט פסק על הכשרה אך חקיקה בנושא טרם התקבלה
  ישנה הכרה בנישואים חד-מיניים ברמה הפדרלית אבל לא בשטח הטריטוריה
  הכרה מקומית מוגבלת (ידועים בציבור, הסכם אפוטרופסות, תעודות שותפות מוגבלות)
  הכרה משפטית מוגבלת (מתן תושבות בעקבות נישואים חד-מיניים שבוצעו במדינה זרה)
  נישואים חד-מיניים לא מוכרים אך המדינה כפופה לציות בית דין בינלאומי שפסק להכשרתם בשטחה (בית הדין האינטר-אמריקאי לזכויות אדם)
  אין הכרה בזוגיות חד-מינית
נישואים של זוגות מאותו המין (ידועים גם כנישואים חד-מיניים, נישואים גאים או נישואי להט"ב) הם נישואים של שני אנשים במערכת יחסים מאותו המין, שנחתמו בטקס אזרחי או דתי. נכון לפברואר 2024, נישואים של זוגות חד-מיניים נערכים ומוכרים באופן חוקי ב-37 מדינות ברחבי העולם, שאוכלוסייתן כוללת כ-1.4 מיליארד בני אדם (17% מאוכלוסיית העולם). המדינה הראשונה בעת המודרנית שהכירה בנישואים של זוגות מאותו המין היא הולנד (באפריל 2001), והאחרונה עד כה היא תאילנד (בינואר 2025). קיימים תיעודים היסטוריים של עריכת טקסי נישואים חד-מיניים החל מהמאה הראשונה לספירה.
מחקרים שנעשו לאורך השנים הראו כי הרווחה הכלכלית, הפסיכולוגית והפיזית של אנשים הומוסקסואלים נשואים טובה יותר מזו של זוגות מאותו המין שאינם נשואים, וכי ילדים להורים חד-מיניים מרוויחים מגידולם על ידי הורים נשואים במסגרת שמוכרת משפטית ונתמכת על ידי מוסדות חברתיים. מחקרים של מדעי החברה מצביעים על כך שההדרה של זוגות חד-מיניים מגישה להכרה משפטית בנישואים מפלגת וקוראת לאפליה ציבורית כלפיהם, כאשר המחקרים גם דוחים את התפיסה שלפיה ציוויליזציה או שמירה על הסדר החברתי תלויות בהגבלת הנישואים לזוגות הטרוסקסואלים בלבד.
נישואים של זוגות מאותו המין יכולים לספק לאלו המצויים במערכות יחסים חד-מיניות שירותים ממשלתיים רלוונטיים וכן להעניק להם הכרות משפטיות בנושאים שונים כגון ירושה, פנסיה, משכנתא, מסים, הגירה וזכויות ביקור בבית חולים. התנגדות להכרה חוקית בנישואים של זוגות מאותו המין מבוססת על טענות שלפיהן הומוסקסואליות אינה מקובלת על ידי מסורות ואמונות דתיות שונות והיא איננה נטייה מינית טבעית, ולכן הכרה חוקית בנישואים חד-מיניים תקדם הומוסקסואליות בחברה. מתנגדים להכרה בנישואים חד-מיניים טוענים גם כי גדילה של ילדים בקרב הורים הטרוסקסואלים הופכת את הילדים לטובים יותר מאלו שגדלים בקרב הורים הומוסקסואלים. מחקרים מדעיים חולקים על טענות אלו, וקובעים כי נטייה מינית הומוסקסואלית היא וריאציה טבעית ונורמלית במיניות האנושית כמו גם בקרב בעלי חיים, והיא איננה בחירה אלא נטייה מולדת.
מחקרים שנעשו לאורך השנים חשפו באופן עקבי שילדים שגדלו על ידי הורים חד-מיניים מסתדרים בחייהם באותה מידה כמו ילדים של הורים הטרוסקסואלים, ואף הראו יתרונות מסוימים בגידולם בקרב הורים חד-מיניים והצביעו על כך שהם נמצאו, בממוצע, מאושרים ובריאים יותר. כמו כן, נמצא שהורים להט"בים הם בעלי יכולת הורות שווה להורים הטרוסקסואליים שמורכבים מאם ומאב. הילדים להורים להט"בים נמצאו בריאים מבחינה פסיכולוגית ומותאמים היטב לאלה שגדלו על ידי הורים הטרוסקסואלים. מחקר שנערך בפריסה ארצית ברחבי ארצות הברית מינואר 1999 עד דצמבר 2015 העלה כי ההכרה בנישואים חד-מיניים קשורה לירידה משמעותית בשיעור ניסיונות ההתאבדות בקרב בני נוער להט"בים. המחקר הראה כי ההכרה החוקית בנישואים חד-מיניים הובילה לירידה בניסיונות ההתאבדות של בני נוער להט"בים, בממדים של כ-134 אלף פחות ניסיונות התאבדות מדי שנה.