stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיודור ימליאננקו

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1976 (בן 48) רוביז'נה, ברה"מ 
 מידע כללי
 שם לידה:  Фёдор Влади́мирович Емелья́ненко 
 מדינה:  רוסיה 
 השכלה:  Belgorod State University 
 משקל:  106 ק"ג 
 גובה:  1.83 מטרים
 www.fedoremelianenko.tv
 ספורט
 ענף ספורט:  סמבו
 הישגים
 פרסים והוקרה:  מדליה על הישגים למען המולדת דרגה שנייה (21 במאי 2007)  2002 World Sambo Championships  אליפות אירופה בסמבו  1997 European Sambo Championships  תואר של כבוד בספורט של רוסיה  2008 World Sambo Championships  2007 World Sambo Championships  World Sambo Championships  Master of Sports of International Class  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
פיודור ולדימירוביץ ימליאננקו (ברוסית: Фёдор Влади́мирович Емелья́ненко; נולד ב-28 בספטמבר 1976) הוא פוליטיקאי רוסי, סמבוקה לשעבר וספורטאי מקצועי בולט בתחום אמנויות הלחימה ככלל ולחימה משולבת בפרט. כספורטאי זכה בטורנירים ובתארים רבים בתחומים השונים בהם התחרה, בין הישגיו הבולטים הייתה זכייתו באליפות ה-MMA פרייד 2004 ביפן, וארבע זכיות באליפות העולם בסמבו.
פרשני ספורט רבים, כמו גם מתחרים בתחום, רואים בימליאננקו את לוחם ה-MMA הטוב ביותר בעולם אי פעם. ימליאננקו נותר בלתי מנוצח בתחום ה-MMA כמעט לאורך עשור, תקופה שבה הוכר כלוחם ה-MMA הטוב בעולם במשקל כבד.
תולדות חייו

ימליאננקו נולד בשנת 1976 בעיר רוביז'נה באוקראינה, עת עדיין הייתה חלק מברית המועצות. בשנת 1978 עקרה משפחתו לסטארי אוסקול, במחוז בלגורוד ברוסיה. אמו עסקה בהוראה ואילו אביו היה רתך. ימליאננקו היה השני מבין ארבעת אחיו. שני אחיו הצעירים, אלכסנדר ואיוואן, עסקו באמנויות הלחימה.
ימליאננקו סיים לימודי תיכון בשנת 1991, ובשנת 1994 סיים בהצטיינות את לימודיו בבית ספר למקצועות המסחר. בין השנים 1995 ועד 1997 הוא שירת בכוחות היבשה הרוסיים כלוחם. בשנת 1999 הוא התחתן ובאותה שנה נולדה בתו מאשה. בשנת 2006 הוא התגרש ובשנת 2007 נולדה לו בת שנייה, ואסיליסה, מחברתו מארינה עימה התחתן בשנת 2009. ימליאננקו הוא נוצרי אורתודוקסי אדוק.
קריירה ספורטיבית

ימליאננקו החל את דרכו כמקצוען במסגרת ארגון RINGS היפני, בשנת 2000, שם זכה באליפות במשקל כבד, וב-15 בפברואר 2002 זכה באליפות הכללית במסגרת ארגון זה, שלאחריה עבר להתחרות במסגרת ארגון פרייד (PRIDE). לאחר ניצחונות במספר קרבות, זכה בשנת 2003 באליפות הפרייד במשקל כבד בקרב נגד אנטוניו רודריגו נוגיירה, תואר שאותו לא הפסיד עד תום הקריירה. מאותה עת הגן על תוארו בסדרה ארוכה של קרבות, חלקם נגד מתחרים בולטים בתחום ה-MMA במסגרת ארגון זה. אף שלא התחרה מעולם במסגרת הארגון המקביל, ה-UFC, ניצח ברוב הקרבות בהם התמודד עם יריבים מדורגים מארגון זה. בשנת 2007 בתחרות השנה החדשה הוא ניצח את צ'וי הונג-מן תוך פחות מ-2 דקות.
הפסדו הראשון של ימליאננקו, מזה כעשר שנים, היה ב-26 ביוני 2010 כאשר התמודד נגד פבריציו ורדום. ורדום הצליח ללפות את ידו של ימליאננקו וזה נאלץ להיכנע באופן מפתיע. להבדיל מהפסדיו האחרים של ימליאננקו בקרבות MMA עד לאותו מועד, אשר היו כולם בהחלטת שופטים, היה זה ההפסדו הראשון בהכנעה מאז החל להתחרות בתחום זה. לאחר קרב זה הודיע ימליאננקו כי הוא שוקל פרישה מן התחום לאור גילו ופציעותיו.
בפברואר 2011 התמודד ימליאננקו נגד אנטוניו סילבה בו ספג מהלומות קשות מסילבה. הקרב הופסק עם תום הסיבוב השני בהחלטת רופא הזירה, וסילבה הוכרז מנצח מכיוון שימליאננקו איבד את היכולת לראות בעינו הימנית מפאת נפיחות. ימליאננקו התמודד מול דן הנדרסון ב-30 ביולי 2011 והפסיד בקרב, פעם שלישית ברציפות, לאחר שלא היה יכול להשיב למטר המהלומות שזה המטיר עליו. לאחר קרבות במוסקבה וביפן, בהם ניצח, הוא התמודד ב-21 ביוני 2012 בסנקט פטרבורג נגד פדרו ריצו. לאחר שניצח בקרב הודיע ימליאננקו על פרישתו מן הזירה כמתחרה, אף שימשיך לעסוק בתחום אמנויות הלחימה כנשיא איחוד ה-MMA הרוסי.
דרכו כמדינאי

בשלהי הקריירה שלו כספורטאי מקצועי הודיע ימליאננקו כי בדעתו לעסוק בפוליטיקה. ב-10 באוקטובר 2010 הוא נבחר לכהונה בת חמש שנים למועצת מחוז בלגורוד (אנ') כמתמודד מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת. ב-2 באוגוסט 2012 מונה ימליאננקו כחבר צוות במועצת רוסיה לכושר גופני ולספורט. מינויו נחתם על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
הערות שוליים

↑  Emelianenko defeated in Strikeforce Grand Prix. The Seattle Times, February 12, 2011
↑  Russian Warrior Who Doesn’t Battle for Acclaim. New York Times, January 20, 2009
↑  "It's possible to win even lying on your back". efedor.ru, from Rossiya, February 15-21, 2007
↑  Emelianenko ready to cement his stature. ESPN, July 19, 2008
אצטדיון אליג'אנט

| --- | --- |


אצטדיון אליג'אנט, 2021
 כינוי:  כוכב המוות (Death Star)   הפנינה השחורה (the Black Pearl)
 על שם:  אליג'אנט אייר 
 שמות קודמים:  אצטדיון ריידרס (במצגות הראשוניות)   אצטדיון לאס וגאס (בשלב התכנון/הבנייה)
 כתובת:  דרך אל דייוויס 3333‏ (Al Davis Way ‏3333)
 מיקום:  ארצות הברית פרדייז, נבדה, ארצות הברית
 קואורדינטות:  36°05′27″N 115°10′59″W﻿ / ﻿36.090777777778°N 115.183°W﻿ / 36.090777777778; -115.183
 אבן יסוד:  13 בנובמבר 2017
 תקופת הפעילות:  יולי 2020 – הווה (כ־4 שנים)
 עלות הבנייה:  1.84 מיליארד דולר
 בעלים:  Las Vegas Stadium Authority
 מפעיל:  Anschutz Entertainment Group‏
 משטח:  דשא טבעי (ריידרס)   דשא מלאכותי (UNLV)
 אדריכל:  MANICA Architecture   HNTB
 קבוצות:  לאס וגאס ריידרס (2020–הווה)   UNLV רבלס פוטבול (2020–הווה)
 מושבים:  פוטבול אמריקאי: 65,000 (ניתן להרחבה ל-72,000)   כדורגל: 61,000‏
 www.allegiantstadium.com
 he
 
בניית האצטדיון דצמבר 2018
אצטדיון אַלִיגַ'אנְט (באנגלית: Allegiant Stadium) הוא אצטדיון מקורה הממוקם בפרדייז במדינת נבדה, שבארצות הברית. אצטדיון אליג'אנט משמש כאצטדיון הביתי של קבוצת לאס וגאס ריידרס מליגת הפוטבול הלאומית, ושל קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת נבדה בלאס וגאס, UNLV רבלס פוטבול. האצטדיון משתרע על שטח של כ-250 דונם (מערבית למפרץ מאנדליי) ב"דרך ראסל" ו"שדרת האסיאנדה" ובין "שדרת פולריס" ל"דין מרטין דרייב", מעט מערבית לכביש המהיר 15. בניית האצטדיון בעלות 1.8 מיליארד דולר החלה ב-13 בנובמבר 2017, והסתיימה ב-31 ביולי 2020, בסמוך לפתיחת עונת 2020 של ה-NFL.
היסטוריה > 2016

בינואר 2016 התפרסמו דיווחים כי חברת לאס וגאס סנדס שוקלת לבנות אצטדיון בשיתוף עם Majestic Realty ו-אוניברסיטת נבדה בלאס וגאס (UNLV), באתר של 170 דונם (42 אקרים) ב"שדרת טרופיקנה" שבבעלות UNLV.‏ UNLV חיפשה אצטדיון חדש שיחליף את אצטדיון סם בויד מאז שנת 2011 לפחות. בעלי האוקלנד ריידרס, מארק דייוויס, ביקר בלאס וגאס ב-29 בינואר כדי לסייר במקום ולהיפגש עם יו"ר ה"סנדס" שלדון אדלסון ואישים מקומיים אחרים. הריידרס, שניסו לבנות אצטדיון חדש לקבוצה מאז שנות ה-80, בדיוק החמיצו את המעבר ללוס אנג'לס באותו החודש, כאשר נקבע כי הסנט לואיס ראמס והסן דייגו צ'רג'רז יעברו לאצטדיון חדש באינגלווד שבקליפורניה והריידרס נשארו תקועים במבוי סתום באוקלנד. על מנת שהקבוצה תעבור ללאס וגאס, נדרש אצטדיון חדש, מכיוון שאצטדיון סם בויד היה קטן מהגודל המתאים עבור ה-NFL, ולא היו עוד אצטדיונים מקצועיים ברמה הדרושה בנבדה.
ב-21 במרץ 2016, כשנשאל על לאס וגאס, אמר דייוויס, "אני חושב שהריידרס אוהבים את תוכנית לאס וגאס", ו"זו תוכנית מאוד מאוד מסקרנת ומרגשת". דייוויס נפגש גם עם מושל נבדה בריאן סנדובל בנוגע לתוכנית האצטדיון. ב-1 באפריל 2016, דייוויס נפגש עם גורמים רשמיים ב-UNLV וסייר באצטדיון סם בויד כדי להעריך האם הוא יכול לשמש כבית זמני לקבוצה.
ב-28 באפריל 2016, דייוויס אמר שהוא רוצה להעביר את הריידרס ללאס וגאס והתחייב לשלם 500 מיליון דולר לשם הקמת האצטדיון המקורה בשווי 2.4 מיליארד דולר. "ביחד נוכל להפוך את מדינת הכסף (כינוי למדינת נבדה) למדינת הכסף והשחור (צבעי הריידרס)", אמר דייוויס.
באביב 2016 דחה דירקטוריון "לאס וגאס סנדס" את הצעת האצטדיון של אדלסון. אדלסון החליט להתקדם עם האצטדיון כהשקעה אינדיבידואלית, תוך שהוא משעבד 650 מיליון דולר מהונו האישי לפרויקט.
הכדאיות של האתר ב"שדרת טרופיקנה" נקבעה בסימן שאלה רציני ביוני 2016, כאשר סאות'ווסט איירליינס התנגדה למיקום מכיוון שקרבתו לקצה הצפוני של אחד ממסלולי ההמראה של נמל התעופה הבינלאומי מקארן עלולה להשפיע לרעה על הבטיחות והיכולת של התנועה האווירית בשדה התעופה. רשימת המיקומים הפוטנציאליים התרחבה עד מהרה לתשעה מועמדים, ביניהם אתרי "קזינו ויילד ויילד וסט", "מסלול הגולף וין", "קזינו ריביירה", "פארק הפסטיבל בלאס וגאס" ו"מרכז קשמן". עד ספטמבר הצטמצמה הרשימה לשתי אפשרויות: מועדון הגולף באלי האי, דרומית למפרץ מאנדליי, ומגרש פנוי ב"דרך ראסל", מעט מערבית לכביש Interstate 15.
ב-25 באוגוסט 2016 הריידרס הגישו בקשה לרשום את "לאס וגאס ריידרס" כסימן מסחרי, ובאותו היום שוחררו המצגות המדמות את עיצוב אצטדיון. ב-15 בספטמבר 2016, הוועדה לתשתיות תיירות בדרום נבדה הצביעה פה אחד להמליץ ולאשר 750 מיליון דולר לתוכנית האצטדיון בלאס וגאס.
Majestic Realty חשפה באוקטובר 2016 שהיא נסוגה מפרויקט האצטדיון.
באוקטובר 2016 קרא המושל סנדובל לישיבה מיוחדת של בית המחוקקים בנבדה לשקול את האצטדיון והצעות אחרות הקשורות לתיירות. הצעת המימון לאצטדיון אושרה בהצבעה של 16–5 בסנאט ועל ידי 28–13 באספה, ונחתמה לחוק על ידי סנדובל ב-17 באוקטובר. הצעת החוק אפשרה למחוז קלארק להעלות את מס המלונות שלו כדי לגייס את המימון בסך 750 מיליון דולר.
היסטוריה > 2017

הריידרס הגישו מסמכי רילוקיישן ב-19 בינואר כדי לעבור מאוקלנד ללאס וגאס. ב-26 בינואר 2017 הגישו הריידרס הסכם שכירות מוצע לאצטדיון. דווח כי הריידרס בחרו באתר ב"דרך ראסל" כמיקום האצטדיון, הקבוצה תשלם דמי שכירות של דולר אחד, וכי היא תוכל לשלוט בזכויות השיום הן לאצטדיון והן לרחבה ובנוסף לשמור על ההכנסות מחסות השילוט.
ימים אחדים לאחר ההצעה שהודיעו הריידרס, אדלסון יצא מפרויקט האצטדיון ומשך את תשלום ה-650 מיליון דולר שהציע לפרויקט. זמן קצר לאחר הודעה זו, קבוצת גולדמן זקס, שתכננה לממן חלק מהפרויקט, נסוגה גם היא. כתוצאה מכך, הריידרס הוצרכו להגדיל את תשלומם מ-500 מיליון דולר ל-1.15 מיליארד דולר.
ב-6 במרץ, הריידרס חשפו שבנק אוף אמריקה ילווה 650 מיליון דולר כדי להחליף את חלקו של אדלסון מהמימון.
בעלי ה-NFL הצביעו לאשר את הרילוקיישן של הריידרס ברוב של 31–1 ב-27 במרץ. למחרת החלו הריידרס ו"רשות אצטדיון לאס וגאס" לקבל פיקדונות למינויים עונתיים לאצטדיון החדש. הריידרס הודיעו כי הם מתכוונים להישאר באוקלנד עד להשלמת האצטדיון.
הריידרס סגרו את עסקת רכישת האדמות לאצטדיון באתר "דרך ראסל" ב-1 במאי. מחיר הרכישה שדווח היה 77.5 מיליון דולר. ב-11 במאי הוכרז כי במיזם משותף, "מורטנסון בנייה" ו"מקרתי בנייה" תהינה חברות הבנייה של האצטדיון. מורטנסון עבדה בעבר באצטדיון יו. אס. בנק שבמיניאפוליס. רשות האצטדיון אישרה את הסכם שכירות האצטדיון עם הריידרס ב-18 במאי. החכירה היא למשך 30 שנה עם ארבע אפשרויות הארכה רצופות של חמש שנים כל אחת.
ב-18 בספטמבר החלה פעילות בנייה באתר האצטדיון בהכנת האתר. טקס התחלת הבנייה נערך ב-13 בנובמבר. בטקס השתתפו נציב ליגת ה-NFL רוג'ר גודל, בעלי הריידרס מארק דייוויס, אמו קרול דייוויס, אגדות ריידרס שונות ובהן האוי לונג, ג'ים פלאנקט, טום פלורס וריי גאי, פוליטיקאים בלאס וגאס ונבדה כמו המושל בריאן סנדובל, ראש עיריית לאס וגאס, קרולין גודמן, נציב מחוז קלארק סטיב סיסולאק וראש רשות האצטדיון סטיב היל. את האירוע אירח ג'ורג' לופז וכלל ידוענים נוספים כמו קרלוס סנטנה, אייקון וגאסי ותיק ויין ניוטון, והאווי דורו וניק קרטר מהבקסטריט בויז. כמו כן הוצג מחווה לקורבנות הטבח בסטריפ של לאס וגאס בשנת 2017, כולל מופע של ג'ודית' היל ו"מקהלת הבשורה של בית הבלוז של לאס וגאס" בביצוע השיר "Rise up" והדלקת 58 קרני אור, המסמלות את 58 הקורבנות שנהרגו בירי.
היסטוריה > 2018

בינואר החלו צוותי הבנייה לפוצץ סלע נארי עם דינמיט כדי לחפור וליצור את צורת הקערה של האצטדיון. ב-3 בפברואר, הריידרס פתחו מרכז תצוגה מקדימה של האצטדיון בשטח של 700 מ"ר (7,500 רגל רבוע) ב"טאון סקוור", הנמצא כמה קילומטרים מאתר האצטדיון, ובו תערוכות אינטראקטיביות ומזכרות קבוצתיות, עם תוכניות להדמיות זווית הראייה ממושבים בודדים ודגם של האצטדיון בקנה מידה גדול.
ב-27 באוגוסט, מחוז קלארק קבע לאצטדיון כתובת חדשה, הכתובת שונתה מהכתובת המקורית "דין מרטין דרייב 5617", ל-"דרך אל דייוויס 3333" ("שדרת אלדברן" לשעבר).
היסטוריה > 2019

ב-24 במאי 2019 הוכרז כי יתווספו לאצטדיון 20 סוויטות נוספות באזור הקצה הדרומי, כאשר שש סוויטות נמצאות במתחם הסוויטות הראשי ו-14 סוויטות במפלס הסוויטות התחתון, קטע אחד מעל המתחם הראשי. הסוויטות נוספו במאמץ להפוך את האצטדיון לאטרקטיבי יותר לאירוח הסופרבול.
היסטוריה > 2020

האירוע המתוכנן הראשון באצטדיון החדש היה הופעה של גארת' ברוקס ב-22 באוגוסט 2020, אך הוא נדחה ל-2021 בשל מגבלות מגפת הקורונה. האירוע הראשון שהתקיים בפועל באצטדיון זה היה משחק העונה הסדירה הראשון שהתקיים ביום שני בלילה בין הריידרס לניו אורלינס סיינטס ב-21 בספטמבר 2020.
עיצוב

לאצטדיון אליג'אנט, מארק דייוויס שמר על אותה חברת אדריכלות, MANICA Architecture, שתכננה את "אצטדיון קרסון" שהוצע בעבר ליד לוס אנג'לס. דייוויס שמר על חלק ניכר מהמראה מאצטדיון קרסון מכיוון שהוא "התאהב בעיצוב הכללי של זה". האצטדיון הוא אצטדיון כיפתי בגובה 10 קומות, עם גג ETFE (סוג של פולימר פלסטי) שקוף, קירות חיצוניים בצבעים שחור וכסף (כצבעי הריידרס) עם רצועות תאורה לבנות בקצוות הקירות שהותקנו על ידי "YESCO", וחלונות צד גדולים הניתנים להזזה המהווים את הכניסה הראשית לאצטדיון ומספקים נוף אל עבר לאס וגאס סטריפ. באזור הקצה הצפוני מול החלונות הנפתחים ממוקם לפיד גדול המכיל להבה מלאכותית לכבוד אל דייוויס, הבעלים המנוח של הריידרס, ואבא של מארק. גובה הלפיד יהיה 26 מטר (85 רגל) וכשיושלם, יהיה האובייקט המודפס התלת-ממדי הגדול ביותר בעולם.
באצטדיון מגרש דשא טבעי המונח על משטח הזזה הדומה לזה שבאצטדיון סטייט פארם בגלנדייל שבאריזונה. בעוד שהריידרס ישחקו על המגרש, UNLV רבלס העדיפו לשחק על משטח דשא מלאכותי. הדשא המלאכותי יונח ישירות על רצפת הבטון של האצטדיון, והמשטח עליו מונח מגרש הדשא הטבעי מתוכנן כך שהוא יכול להתגלגל פנימה והחוצה מבלי להרוס את הדשא המלאכותי שמתחתיו.
מימון

תקציב פיתוח האצטדיון מוערך בכ-1.8 מיליארד דולר. מתוכם הוצאו 78 מיליון דולר לרכישת האדמה, ההערכה היא כי 1.33 מיליארד דולר הושקעו על הבנייה, 123 מיליון דולר על ריהוט, אביזרים וציוד, 234 מיליון דולר על תכנון והנדסה ו-31 מיליון דולר על שירותים ותשתיות. כמה דוחות אחרים העריכו תקציב של 1.9 מיליארד דולר, שכלל גם 100 מיליון דולר לבניית מתקן האימונים הנפרד של הריידרס.
המימון לפרויקט צפוי להגיע בצורה של 750 מיליון דולר ממימון ציבורי ו-1.1 מיליארד דולר מהריידרס. החלק הציבורי של המימון יגיע מאג"ח עירוניות שהונפקו על ידי מחוז קלארק, המגובות בתשלום ממס מיוחד שהוטל על חדרי מלונות באזור לאס וגאס, שנכנס לתוקף במרץ 2017. תשלום הריידרס היה צפוי לכלול הלוואה של 650 מיליון דולר מבנק אוף אמריקה, 200 מיליון דולר מתוכנית ההלוואות של ה-NFL וכ-300 מיליון דולר ממכירת רישיונות מושבים אישיים באצטדיון, ממכירת זכויות שיום האצטדיון ומחסויות.
השלטון המקומי לא יכול לקבל כל דמי שכירות או חלוקת הכנסות מהאצטדיון, מכיוון שהסדר כזה לא יהיה תואם למעמד הפטור ממס של איגרות החוב. התומכים טענו במקום זאת כי המימון הציבורי יהיה מוצדק על ידי הפעילות הכלכלית המוגברת וההכנסות ממסים הקשורות לאצטדיון. המבקרים טענו כי התחזיות הכלכליות התבססו על הנחות אופטימיות מדי.
סך של 645 מיליון דולר באג"ח לבנייה נמכרו תוך 90 דקות באפריל 2018, מה שמייצג את תשלום מחוז קלארק לפרויקט מעבר למסי החדרים שכבר גבו.
זכויות שיום האצטדיון

ב-5 באוגוסט 2019 הריידרס הודיעו כי הקבוצה הגיעה להסכם עם הבעלים של חברת החסך אליג'אנט אייר, חברת ".Allegiant Travel Co", לגבי מכירת זכויות שיום האצטדיון למשך שלושים שנים החל משנת 2020.
קבוצות ואירועים

אצטדיון אליג'אנט יחליף את אצטדיון סם בויד וישמש כביתם של הריידרס וגם של UNLV רבלס. משחק הפוטבול הראשון של UNLV רבלס באצטדיון מתוכנן נגד קליפורניה גולדן ברס ליום שבת, 29 באוגוסט 2020.
קבוצות ואירועים > כדורגל מכללות > משחק אליפות ה-Pac-12 בפוטבול

ב-24 ביולי 2019, הודיע ארגון Pac-12 Conference כי משחק האליפות בפוטבול של ה-Pac-12 בשנים 2020 ו-2021 ישוחקו באצטדיון אליג'אנט, לאחר שהיו משוחקים באצטדיון ליוואייס לפני כן.
קבוצות ואירועים > כדורגל מכללות > לאס וגאס בול

האצטדיון יארח את ה-Las Vegas Bowl השנתי שעובר מאצטדיון סם בויד. המשחק מפגיש בין קבוצה מה-Pac-12 המתמודדת נגד קבוצה מה-Big Ten Conference או מ-Southeastern Conference.
קבוצות ואירועים > הופעות

| תאריך | אמן | ביצוע הפתיחה | שם המופע | קהל | הכנסות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 באוגוסט 2020 | גארת' ברוקס |  | The Garth Brooks Stadium Tour | לא הוכרז | לא הוכרז | המופע הראשון באצטדיון אליג'אנט |

ב-3 במרץ 2020 הוכרז כי גארת' ברוקס יעמוד בראש המופע הגדול באצטדיון אליג'אנט, שיתקיים ב-22 באוגוסט 2020. על פי אתר האינטרנט של ברוקס, כל 65,000 המושבים אזלו תוך 75 דקות ב-13 במרץ 2020. נכון ל-26 במאי 2020 המופע לא נדחה, למרות מגפת נגיף הקורונה.
קבוצות ואירועים > אירועים פוטנציאליים אחרים

תומכי הקמת האצטדיון מעריכים כי יהיו 20 עד 25 אירועים נוספים בשנה מחוץ למשחקי הריידרס, ובנוסף לאפשרויות סבירות נוספות כגון אירוח הסופרבול עם קיבולת של 71,835 מושבים, הפרו בול, דראפט ה-NFL, רסלמניה, פיינל פור אליפות המכללות בכדורסל, טורניר "USA Sevens" ברוגבי שביעיות, ה-"Monster Jam", קרבות אגרוף, אירועי UFC, משחקי פוטבול מכללות נייטרליים אחרים, משחקי כדורגל בינלאומיים, ומופעי תאגידים.
דייוויד בקהאם ביקר בלאס וגאס בשנת 2016 כדי לדאוג לאצטדיון שישמש כבית אפשרי לקבוצת ההרחבה עתידית שלו בליגת ה-MLS, למרות שבסופו של דבר בקהאם הודיע על השקת הקבוצה עם אצטדיון במיאמי. בשנת 2019 נחשף כי הבעלים של וגאס גולדן נייטס, ביל פולי, החל במגעים עם ה-MLS כדי להקים קבוצת הרחבה שתשחק באצטדיון אליג'אנט.
האצטדיון הוגש כאתר פוטנציאלי לאירוח משחקים במסגרת מונדיאל 2026, אך מאוחר יותר נשלל מהשיקול.
גלריה

האצטדיון זמן בסמוך לסיום בנייתו
חזית האצטדיון
פנים האצטדיון
צ'אק לידל

| --- | --- |
צ'אק 'אייסמן' לידל 
צ'אק 'אייסמן' לידל 
 לידה:  17 בדצמבר 1969 (בן 55) סנטה ברברה, קליפורניה, ארצות הברית
 מידע כללי
 שם לידה:  Charles David Liddell 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  האוניברסיטת הפוליטכנית של מדינת קליפורניה  תיכון סן מרקוס 
 משקל:  96 ק"ג 
 גובה:  187 ס"מ
 www.chuckliddell.com
 ספורט
 ענף ספורט:  MMA
 משקל:  חצי כבד
 
צ'ארלס דייוויד "צ'אק" לידל (באנגלית: Charles David 'Chuck' Liddell,  נולד ב-17 בדצמבר 1969) ידוע גם בתור אייסמן (איש הקרח) הוא לוחם MMA לשעבר, ואלוף העולם לשעבר במשקל קל כבד של ה-UFC.
ביוגרפיה

ב-9 במאי 2007 לידל הפך ללוחם ה-UFC הראשון שהופיע על השער של מגזין ESPN. ב-29 בינואר 2008 הוציא לידל אוטוביוגרפיה הנקראת "Iceman: My Fighting Life" (בתרגום חופשי: "איש הקרח: חיי הקרב שלי").
מאזן התוצאות של לידל עומד על 21 ניצחונות (14 בנוקאאוט ו-1 בהכנעה), 6 הפסדים ו-0 תיקו.
בשנת 2009 התמודד בעונה התשיעית של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים, והיה למודח החמישי.
יחד עם עמיתו למקצוע, רנדי קוטור, לידל נחשב לאדם אשר הביא את תחרויות ה-MMA למיינסטרים של הספורט והבידור האמריקאי. לאחר שספג מספר נוקאוטים שפגעו בלסתו נאלץ לפרוש.
ביוגרפיה > משחק

בשנת 2001 שיחק בקומדיה "קיץ אחד של סוטול" בכיכובו של מת'וד מן, וב-2005 הופיע לידל בקליפ של להקת הרוק, ניקלבק לשיר "רוקסטאר".
חשוב לציין שצאק לידל הופיע גם בפמליה
בשנת 2008 הופיע בקומדיה "שומר ראש במבצע" בכיכובו של אוון וילסון.
בשנת 2013 שיחק בתפקיד עצמו בסרט "קיק אס 2". בשנת 2015 שיחק לצד דולף לונדגרן בסרט הפעולה "מהומה" וגם בסרט המלחמה והפעולה "חזירי המלחמה".
בשנת 2019 שיחק במותחן האקשן "האצה", לצדם של דולף לונדגרן ודני טרחו.
הערות שוליים

↑  Chuck "The Iceman" Liddell - Official UFC® Fighter Profile
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5634739  BnF: cb15565894j (data)  ISNI: 0000 0001 1492 4544  LCCN: n2007075847  NKC: xx0222770  VIAF: 61866496   WorldCat (עם VIAF): 61866496
בלל מוחמד

| --- | --- |

 לידה:  9 ביולי 1988 (בן 36) שיקגו ארצות הברית
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  הקולג' למשפטים של אוניברסיטת אילינוי 
 גובה:  178 ס"מ
 ספורט
 ענף ספורט:  ג'ו ג'יטסו ברזילאי
 משקל:  חצי בינוני (welterweight)
 הישגים
 דרגה:  חגורה ארגמן בג'ו ג'יטסו ברזילאי
 
בלל מוחמד (באנגלית: Belal Muhammad; נולד ב-9 ביולי 1988), הידוע בכינוי 'זכרו את השם' (באנגלית: Remember the Name) הוא לוחם MMA אמריקאי ממוצא פלסטיני המתחרה ב-UFC בקטגוריית משקל חצי בינוני (welterweight).
ביוגרפיה

מוחמד נולד וגדל בשיקגו, ארצות הברית, בן למהגרים פלסטינים. בנעוריו התאמן בהיאבקות במסגרת בית הספר. הוא קיבל תואר במשפטים מטעם אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. בשנת 2010, לאחר שסיים את לימודיו, החל להתאמן ב-MMA. באוגוסט 2012, עם מאזן קרבות בלתי מנוצח בקריירה החובבנית, החל מוחמד להתחרות ב-MMA מקצועני. הוא התחרה בארגונים שונים (כולל בלאטור (אנ') וTitan FC (אנ')). ב-30 באפריל 2016, זכה מוחמד בתואר האליפות של Titan FC במשקל חצי-בינוני לאחר שניצח בנוק-אאוט טכני את סטיב קרל (אנ') בסיבוב הרביעי. לאחר ניצחון זה, חתם מוחמד על חוזה עם ה-UFC (עם מאזן קרבות מקצועני של 9 ניצחונות ללא הפסדים). ביולי 2016, הפסיד לראשונה כשהתמודד מול אלן ג'ובן (אנ') בהמשך של אות השנה הוא הפסיד לויסנטה לוקה. נכון לתחילת 2022, מאזן הקרבות של מוחמד עומד על 20 ניצחונות ב-24 קרבות.
הערות שוליים

↑  Belal Muhammad, tapology
עודאי א-דבאח

עודאי אבראהים מוחמד א-דבאח (בערבית: عدي ابراهيم محمد الدباغ, בתעתיק לעברית: עדי אבראהים מחמד אלדבאע'; נולד ב-3 בדצמבר 1998 ב ירושלים שבישראל) הוא כדורגלן פלסטיני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אברדין  מליגת העל הסקוטית ובנבחרת פלסטין.
קריירת מועדונים

בתחילת הקריירה שלו שיחק א-דבאח בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית, עמה זכה בשלוש אליפות ובגביע פלסטין של הגדה המערבית. בהמשך, שיחק א-דבאח במספר קבוצות מליגת העל הכוויתית, ובעונת 2021 זכה באליפות כווית עם אל-ערביה, בה שיחק כמושאל, כשהוא מסיים כמלך השערים של הליגה עם 13 שערים.
ב-21 באוגוסט 2021 חתם א-דבאח בארוקה מליגת העל הפורטוגלית. ב-28 באוגוסט ערך א-דבאח את הופעת הבכורה שלו במועדון, הפסד 3-0 לפורטו במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית

ב-27 במרץ 2018 ערך א-דבאח את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בהפסד 1-0 לנבחרת עומאן במסגרת מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2019. ב-6 בספטמבר 2018 הבקיע א-דבאח את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קירגיזסטן במשחק ידידות.
א-דבאח היה חלק מסגל נבחרת פלסטין בטורניר גביע אסיה 2019.
נכלל בסגל נבחרת פלסטין לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים > קבוצתיים

אליפות פלסטין (3): 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019
גביע פלסטין של הגדה המערבית (1): 2017/2018
הסופר קאפ הכוויתי (1): 2019
אליפות כווית (1): 2020/2021
תארים > אישיים

מלך השערים של ליגת העל הכוויתית (1): 2020/2021
הערות שוליים

↑  العربي بطلاً للدوري الكويتي الممتاز באתר אל-ג'רידה, 3 ביוני 2021 (בערבית)
↑  OFICIAL: Arouca contrata avançado internacional palestiniano באתר Mais Futebol, ‏ 21 באוגוסט 2021 (בפורטוגזית)
↑  الإعلان عن قائمة منتخبنا الوطني المشاركة في كأس آسيا 2023 באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הפלסטינית, 1 בינואר 2024 (בערבית)
| נבחרת פלסטין – גביע אסיה בכדורגל 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 עלי •  2 מוסטפא •  3 באסים •  4 מ. סאלח •  5 ת. סאלח •  6 שעבאן •  7 אלבטאט •  8 קנטיאנה •  9 סיאם •  10 מרעבה •   11 אסלאמה •  12 סאלם • 13 עישבה •  14 ג'אבר • 15 בחדארי • 16 קאדורה • 17 טמבוריני • 18 א-דבאח • 19 ואדי • 20 אל-בדאווי • 21 נורמבואנה • 22 חמאדה • 23 דרוויש • מאמן: ולד עלי |  1 עלי •  2 מוסטפא •  3 באסים •  4 מ. סאלח •  5 ת. סאלח •  6 שעבאן •  7 אלבטאט •  8 קנטיאנה •  9 סיאם •  10 מרעבה •   11 אסלאמה •  12 סאלם • 13 עישבה •  14 ג'אבר • 15 בחדארי • 16 קאדורה • 17 טמבוריני • 18 א-דבאח • 19 ואדי • 20 אל-בדאווי • 21 נורמבואנה • 22 חמאדה • 23 דרוויש • מאמן: ולד עלי | הרשות הפלסטינית |
| נבחרת פלסטין – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 קדורה •  2 ח'ליל •  3 באסם •  4 חאמד •  5 סאלח •  6 ע. ח'רוב •  7 אל-בטאט •  8 חסן •  9 סיאם •  10 אבו ורדה •   11 א-דבאח •  12 סלדניה • 13 ש. אל-קונבר •  14 א-זביידי • 15 טרמניני • 16 אבו בכר • 17 פיראווי • 18 מחאג'נה • 19 ואדי • 20 ז. אל-קונבר • 21 אל-בטראן • 22 חמאדה • 23 ג'אבר • 24 עיסא • 25 ג'ונדי • 26 ב. ח'רוב • מאמן: דבוב |  1 קדורה •  2 ח'ליל •  3 באסם •  4 חאמד •  5 סאלח •  6 ע. ח'רוב •  7 אל-בטאט •  8 חסן •  9 סיאם •  10 אבו ורדה •   11 א-דבאח •  12 סלדניה • 13 ש. אל-קונבר •  14 א-זביידי • 15 טרמניני • 16 אבו בכר • 17 פיראווי • 18 מחאג'נה • 19 ואדי • 20 ז. אל-קונבר • 21 אל-בטראן • 22 חמאדה • 23 ג'אבר • 24 עיסא • 25 ג'ונדי • 26 ב. ח'רוב • מאמן: דבוב | הרשות הפלסטינית |
ראובן מס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1894 האימפריה הרוסית וישטיטיס, האימפריה הרוסית
 פטירה:  2 ביוני 1979 (בגיל 84) ישראל ירושלים, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 תאריך עלייה:  1933
 
בית ראובן מס בשכונת טלביה בירושלים
ראובן מָס (Rubin Mass;
ו' בסיון ה'תרנ"ד, 10 ביוני 1894 – ו' בסיון ה'תשל"ט, 2 ביוני 1979) היה מוציא לאור ומייסד בית ההוצאה לאור שעל שמו, "הוצאת ראובן מס".
ביוגרפיה

נולד בחג השבועות תרנ"ד בווישטינֶץ (Vištytis) שבליטא, אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית. בימי מלחמת העולם הראשונה עבר עם משפחתו לגרמניה, ושם עבד בהוצאת "מנורה" ובהוצאת "ילקוט". בשנת 1927 רכש בברלין את הוצאת "ילקוט".
בשנת 1933 עלה עם משפחתו לארץ ישראל, והתיישב בירושלים, בשכונה הערבית טלביה, שבהּ היה מראשוני המתיישבים היהודים. שכר את ביתו בשכונה מבעלי הבית הערביים, הזוג לולו ג׳מאל ויוּסף רג׳אר. שימש כמוכתר היהודי של השכונה לצד עמיתו המוכתר הערבי. עד לסתיו 1948, ובין היתר, מנע ככל יכולתו השתלטות פרועה על בתים לאחר בריחת תושביה הערבים.
עם עלייתו, העביר מס את הוצאת הספרים שלו לישראל והמשיך בפעילות ההוצאה לאור. בין היתר הוציא לאור מחקרים, סיפורים ופרסומים רבים.
אשתו של ראובן, חנה, התפרסמה כציירת. בנם יונתן מס היה מדען וחתן פרס ביטחון ישראל. בן נוסף, דני מס, היה מפקד מחלקת ההר (מחלקת הל"ה), ונפל בקרב בדרך לגוש עציון טרם הקמת מדינת ישראל. ראובן מס כיהן תקופה ארוכה כיו"ר ארגון יד לבנים.
בשנת תשל"ג (1973) קיבל את פרס יקיר ירושלים.
בשנת 1979 הלך לעולמו, בגיל 85.
על שמו נקרא רחוב בשכונת רמות ב' בירושלים.
ארכיון מכתביו שמור בספריה הלאומית.