stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לילי איימן
הקשר לדת הבהאית

על פי עדותה, אף על פי שהייתה קרובה לדת הבהאית כל חייה, רק כשהייתה בסיור במדינות האנדים באמריקה הדרומית היא הבינה את החשיבות והמשמעות של הדת הבהאית. בביקור למרכז הבהאי העולמי בשנת 1974 היא אימצה באופן רשמי את הדת הבהאית. כשחזרה לאיראן היא מונתה לוועדה העולמית לקידום וחינוך נשים בחינוך הבהאי.
בינואר 1979 בעקבות המהפכה האיראנית לילי ואיראג' שלחו את בנם הקטן לחיות בשיקגו אצל אחותו, כדי שיוכל להשלים את לימודיו התיכוניים. לאור כך שהוצא צו מעצר נגד איראג' והסיכון בהוצאה להורג לילי ואיראג' עזבו לארצות הברית גם הם, במה שקיוו שיהיה ביקור קצר עד יעבור זעם. אבל לאחר שהגיעו לארצות הברית הודיעה לה חברה שלה שהוצא גם נגדה צו מעצר וקיימות קריאות להוציאה להורג לאור השקפותיה הפרוגרסיביות וזיקתה לדת הבהאית. לא עבר זמן רב לפני שכל רכושם הוחרם על ידי המשטר האיראני החדש. כך, הימים הפכו לשנים ולילי ואיראג' לא חזרו לאיראן.
מיד עם ההתמקמות בשיקגו לילי הרגישה צורך עז ללמד את השפה הפרסית לילדים בפזורה האיראנית הגדלה. כדי לממש צורך זה היא כתבה ספרים חדשים ומדריכי הוראה. למרות מצבם הכלכלי הירוד לאחר ההגירה לארצות הברית, לילי אפשרה לפרסם את הספרים ללא זכויות יוצרים. זאת בשביל לאפשר תפוצה רחבה ככל הניתן של הספרים, כדי לאפשר גם לבני המעמדות הנמוכים גישה אליהם.
אחרי שעזבה את איראן מעורבותה בקהילה הבהאית גדלה באופן אקספוננציאלי. הקהילה הבהאית בארצות הברית מינתה אותה למועצת החינוך, והקהילה הבהאית בשיקגו מינתה אותה לשמש כחברה בוועדה הרוחנית של הקהילה בעיר.
ב־1983 איראג' קיבל מינוי מטעם אונסק"ו בבנגקוק, ולילי ואיראג' עברו לבנגקוק ופריז כחלק מהמינוי. בשתי הערים לילי מונתה כחברה בוועדה הרוחנית של הקהילה הבהאית בעיר. בזמן שהותה בתאילנד לילי למדה גם את השפה המקומית, בנוסף לכל השפות שהיא כבר ידעה עד אז (פרסית, רוסית, צרפתית, אנגלית ותאית). לילי שירתה כראש אגודת הנשים התאילנדיות מטעם האו"ם, וכחברה בפנל החינוך לאוריינות מטעם אונסק"ו באזור אסיה ובאזור האוקיינוס השקט.
ב־1988 איראג' פרש מאונסק"ו והם עברו לסנט-גאלן שבשווייץ. שם הם השתתפו בניהול והקמת אקדמיית לנדאג (Landegg Academy), כשהם מפתחים את המקום למרכז לימודים בהאי שוקק. בשש השנים הבאות לילי תיאמה תוכניות חינוך וחיי משפחה, וניהלה את התכנית לחינוך לשלום באקדמיה. עם הגעתם לשווייץ, לילי מונתה מטעם בית הצדק העולמי של הדת הבהאית לשרת בכוח משימה מיוחד בנושא חינוך. כחלק מתרומתה למאמץ היא כתבה את הספר "LITERACY: Some Practical Suggestions", אשר פורסם תחת כוח המשימה בשנת 1992.
כשחזרה לשיקגו ב־1994 היא הוזמנה ללמד פרסית באוניברסיטת שיקגו. ביחד עם בעלה היא עזרה לקדם ולפתח את הכנס השנתי של אגודת החברים לתרבות פרסית (the Association of the Friends of Persian Culture), פעילות שהם התחילו במקור באקדמיית לנדאג.
למשך שארית חייה, הקדישה את כל מרצה לקהילה הבהאית בשיקגו, כשהיא משמשת כמנהלת של האספה הרוחנית שלה, עורכת העלון וחברה במספר ועדות ניהוליות. בד בבד, היא המשיכה לעזור בלימודי פרסית. איימן הקפידה לבקר בבתי חברי הקהילה, ארגנה פעילויות חברתיות והייתה דמות נערצת ודומיננטית בקהילה בשיקגו.
נפטרה ב־6 בספטמבר 2018, ונקברה בבית הקברות הקהילתי בשיקגו, ליד המקום שעבד אל-בהאא ביקר בשנת 1912.
יצירות נבחרות

Farsi Beyamuzim (Teaching Persian)
Iran ra Beshenasim (To Know Iran)
Shadmaneh Kudakaneh (A Collection of Parables for Children)
Yek Hezar Vajeh Páyeh Zaban-e Farsi” (One Thousand Basic Persian Words)
LITERACY: Some Practical Suggestions
ראו גם

לילי איימן, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הספד מתוך הלוויה של לילי איימן
מאמר לזכר לילי איימן
מאמר אינטרנטי בנוגע לפעילותה של לילי איימן בתחום החינוך
אקדמיית לנדאג
הערות שוליים

1 2 3 4  iraj ayman. lights of irfan, vol 20, memoriam, lily ayman, 2019, p264-270.
↑  find a grave
↑  ראה לקריאה נוספת על האקדמיה
↑  מתוך ההספד בלווייתה מטעם בנה ראמה איימן
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
בלדות עממיות

שלושה בני עורב - בלדה עממית סקוטית
בלדות עממיות הן בלדות שראשיתן במאה ה-13 והתפתחו בממלכת סקוטלנד וחוברו באיטליה, צרפת וצפון אירופה. בבלדות העממיות מופיעים בדרך כלל ערכים כמו נאמנות, אהבה, צניעות ורדיפת הצדק והאמת. האדם שסביבו העלילה מתרחשת הוא בדרך כלל אביר, שנעשה לו עוול קשה הכרוך בבגידה או ברצח. הבלדה העממית מתפתחת לרוב באמצעות דיאלוג, תוך התמקדות במקרה או אירוע בולט, ואילו האירועים שקדמו למקרה זה ואלו שבאו אחריו, הם לרוב מרומזים או שאינם מוזכרים כלל. הדמויות הראשיות המופיעות בבלדות הסקוטיות לרוב מהמעמד הגבוה.
האמצעים הספרותיים > אמצעים אפיים

המספר בבלדה העממית מתווך בין חומרי הסיפור ובין השומעים. המספר בבלדה מרבה לדלג על פרטים בבלדה שגורמים לפערי מידע. באמצעות הפערים בסיפור הוא שומר על המתח העלילתי. התבניות הקבועות ורמזים המשתמעים בין המשמעות הגלויה למשמעות הסמויה בונים את הרובד האירוני בבלדה.
האמצעים הספרותיים > אמצעים דרמטיים

האמצעי הבולט בבלדה העממית הוא הדיאלוג, הנותן לבלדה מימד של מיידיות, קונקרטיות ועניין. הדיאלוג מחדד את הקונפליקט ומגביר את קצב ההתרחשות על ידי קידום העלילה אל השיא או לפואנטה (גילוי האמת); הדיאלוג בבלדה הוא לרוב קצר ותמציתי וקצבו מהיר.
הבלדה מציגה גיבורים המצויים בעיצומו של עימות. המספר מתחיל את סיפור הבלדה בעיצומו של הרגע הדרמטי, ללא דברי רקע. האירועים מוצגים בסדרה של מעין "הבזקים" שהקשר שלהם זה לזה מרומז יותר מאשר נאמר והם בונים את המתח בעלילה, המתפרק בנקודת השיא.
האמצעים הספרותיים > אמצעים אידאיים

הגיבורים בבלדה העממית הם גיבורים המייצגים ערכים, רעיון, עמדה ותפיסת עולם מסוימת. הבלדה מושלכת את לב השומעים בשילוב בין צורת הביטוי העממית הקיצבית, אווירת המסתורין, הטון האירוני וההתנגשות בין התפיסות המנוגדות.
הבלדות מסתיימות מבחינה עלילתית, אך לעולם אינן נסגרות מבחינת הדיון הרעיוני.
מאפייני הבלדות העממיות

לבלדות העממיות ישנם מאפיינים משותפים הבונים את הבלדה:
פתיחה דרמטית - הבלדה העממית מתחילה באירוע מותח, דרמטי וללא התרחשות מוקדמת.
דיאלוג - לאורך הבלדה העממית מתקיימים דיאלוגים רבים העוזרים להגברת ההתרחשות וקידום העלילה (לעיתים, הבלדה מסופרת כולה על ידי הדיאלוג).
חזרה - בבלדה ישנה חזרה על אירועים וביטויים מסוימים. החזרה עוזרת ליצירת קצב, להדגשת הרעיון בבלדה ולשמירה על קצב שומעי הבלדה.
פערי מידע - ישנם אירועים ופרטים שאינם מוסברים בבלדה ונותרים ללא תשובה.
הסוף הטראגי - הבלדה מסתיימת במוות, בדרך כלל של הגיבור.
ראו גם

סר פטריק ספנס
שלושה בני עורב
אדוארד אדוארד
לורד רנדל
הערות שוליים

↑  לעיתים ישנם מקרים שבהם אחד מהמאפיינים או יותר אינם באים לידי ביטוי בבלדה העממית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4188511-9  NKC: ph138714
אנדרדוס

| --- | --- |

סמליל אנדרדוס
 מוקד פעילות:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  הרכב, הומור, בידור
 www.underdos.co.il
 חברים
 מתן צור  יאיר יעקבי   נדב נוה  אשר בן-אבו
אנדרדוס במופע "גברים שהשתיקה יפה להם"
אנדרדוס הוא הרכב קומי ישראלי, שהחל את פעילותו ביוטיוב, בשנת 2012. סרטוני הקבוצה פונים לציבור הדתי לאומי וכוללים התייחסויות מגזריות רבות.
נכון ליוני 2024, לערוץ היוטיוב של ההרכב יש מעל ל-74 מיליון צפיות ביוטיוב וכ-78 אלף מנויים.
ב־9 בפברואר 2013 חברי ההרכב השיקו מופע חי על במה. מאז העלו חברי ההרכב עוד 6 מחזות ו-2 מופעים נוספים שהועלו עשרות פעמים ברחבי הארץ.
חברי ההרכב

חברי ההרכב הם מתן צור, יאיר יעקבי ונדב נוה – שלושתם בוגרי ישיבת ההסדר קריית שמונה, ואשר בן-אבו – בוגר ישיבת מעלות.
תחילתו של ההרכב הייתה בשנת ה'תשס"ז (2007), כאשר נוה פנה לצור והציע לו להקים ביחד הרכב קומי. צור, נוה ויעקבי הציגו אז ביחד במספר הזדמנויות בישיבת ההסדר בקריית שמונה ובעקבות זאת נוה חשב על הרעיון. למרות זאת, הרעיון לא התפתח לכדי מעשה ודבר לא נעשה בעקבותיו.
בשנת ה'תשע"א (2011) נוה חידש את היוזמה, והציע שוב את ההצעה לצור. צור הסכים והרעיון החל לקרום עור וגידים. לדבריו של נוה, יעקבי צורף לחבורה מכיוון ש"היה לי ברור שאם ארצה לעשות משהו כזה, האדם הראשון שאני אעבוד איתו הוא יאיר, כי בישיבה הוא היה על תקן המצחיקן". את בן אבו, היחיד מבני החבורה שלא למד בישיבה בקריית שמונה, צירף לקבוצה יעקבי. נוה הכיר את בן אבו לאחר שבן אבו שיחק בסרטים שנוה צילם אז, כחלק מלימודי הקולנוע שלו.
בנוסף לחברי ההרכב הרגילים, כאשר נדרשה דמות נשית במערכון, שיחקו אותה נעמה קלינמן, שרלין חזיזה, תמר שילה, אביטל בן-גד, תמר אלקן ועוד.
עיסוקים נוספים

לבד מהמשחק בסרטונים, נדב נוה גם אחראי לבימוי ולעריכה שלהם, יעל נוה-הרשברג, אשתו של נדב, מסייעת בצילום, נעם, אחיו של נדב, מסייע בכתיבת מערכונים ורון אביטל משמש כעוזר הפקה וכאיש הטכני במופע של אנדרדוס.
ההרכב אינו העיסוק היחידי של החברים בו:
בן אבו כותב טור בעולם קטן, וב ''מקום בעולם'' עובד בערוץ מאיר לילדים, מלמד באולפנת בני עקיבא "שירת הים" ולומד באקדמיה למוזיקה;
צור עובד ככתב במקום בעולם ובמקומות נוספים;
יעקבי עובד כבמאי ותסריטאי בחברת רוגטקה, כותב טור קבוע בעיתון בשבע ומופיע גם לבדו בהופעת סטנד-אפ; ונוה כותב מדור קבוע באותיות וילדים ובעלון לנוער של "עולם קטן"- מקום בעולם, עוסק בצילום ועריכת וידאו לגופים שונים, בהם ידיעות ספרים וגופים נוספים וכן מצלם ומשחק יחד עם ילדיו בסדרה "בול בפוני" בערוץ מאיר לילדים.
לדבריו של נוה, "הכיוון לא היה להיפגש ולעשות צחוקים. מלכתחילה לא רצינו שזה יסתכם בכך שהחברים שלנו יצפו ביוטיוב וייהנו. כיוונו גבוה ורצינו שזה יהיה יותר מסתם תחביב. לכן מלכתחילה היה ברור שכולנו הולכים להיות טוטליים על הפרויקט. יצרנו השקעה גדולה בקונספט, בדמויות, בצד הטכני ובשם הקבוצה, לפני שבכלל התחלנו לצאת עם זה". בנוסף, נוה טען שהוא לא הופתע מההצלחה של ההרכב, אלא רק מהעובדה שהדבר קרה כל כך מהר.
תוכן הסרטונים

המערכונים עוסקים בסיטואציות מהווי החיים בציבור הדתי לאומי. כל סרטון נפתח או נסגר בסמליל של כלב עם כיפה בפה, ונשמעות מספר נביחות. בדרך כלל הסרטון מכיל מערכון בודד, אך לעיתים הוא מכיל רצף של קטעים המכונה: "דיבוק". בסיום חלק מהסרטונים מופיעה פרפרזה הומוריסטית של משפט ידוע מן המקורות. במספר סרטונים שונה המבנה שלהם, בהקשר לתוכן שהציגו (פורים לא נעים, אחלה חסודה, פינג פונג).
על אף שהסרטונים עוסקים רבות בהומור על החיים הדתיים, חברי ההרכב מדגישים שהכוונה היא לא לצחוק על הדת. לדבריהם, ”אנחנו ממש לא דתיים-לייט. בציבור הדתי יש קטע כזה, שמי שרוצה להיות דתי ומצחיק – או ששוחט פרות קדושות, או שחותר להומור קלאסי אורתודוקסי. אנחנו הלכנו לכיוון חדש – לא שוחטים את הפרה, אלא רק דוחפים אותה קדימה.” בראיון לערוץ 7, מתן צור, חבר ההרכב, אמר: ”אנחנו לא מזלזלים בהלכה, לא מזלזלים בתורה, רק מוסיפים קצת חיות והומור.” בראיון לעיתון בשבע, הבהיר נדב נוה את הקווים האדומים של הקבוצה: ”בכל מקרה, יהיו קווים אדומים מבחינתנו, שלגביהם לא נתגמש: קללות, צניעות, תכנים ומסר.”
תוכן הסרטונים > דמויות בולטות

מר פודלמן (נדב נוה)
ליימך שטוץ (יאיר יעקבי)
מר מסעוד (אשר בן אבו)
פריינטה הדרשן (מתן צור)
תוכן הסרטונים > דמויות בולטות > ישיבת הנהלה

יונתן (יאיר יעקבי)
חיים (נדב נוה)
הרב יגאל (אשר בן אבו)
מנשה (מתן צור)
עלמה (שרלין חזיזה)
תוכן הסרטונים > שירים וקאברים שביצעו

| שם השיר | שיר מקור | שיר מקור שני | תאריך העלאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אחלה חסודה | אחלה חמודה של בני בשן |  | 2 באוגוסט 2012 |  |
| סנדלים | Chandelier של הזמרת האוסטרלית סיה | מתנות של אביתר בנאי |  |  |
| שיר הסמס | 50 Ways to Say Goodbye של Train |  |  |  |
| מתלבט | Haven't Met You Yet (אנ') של מייקל בובלה |  | 4 בפברואר 2016 | שחקנית ראשית: תמר אלקן |
| מזרוחניק | Ironic של אלאניס מוריסט |  |  |  |
| אחת בלילה | Hey There Delilah של פליין וייט טיז |  |  |  |
| הקטניות שלך | חברות שלך | שני משוגעים של עומר אדם | 14 באפריל 2019 | יצא לקראת פסח |
| אולי נוותר | אולי נדבר של נדב גדג' |  |  |  |
| אצלי הכל בסגר (ביט של קורונה) | אצלי הכל בסדר של ג'וזי כץ |  | 19 במרץ 2020 | יצא במהלך הסגר הראשון שהוכרז בעקבות מגפת הקורונה בישראל |
| קוקוס | זהב של סטטיק ובן אל |  |  |  |
| תעשה מצווה | קומסי קומסה של סטפן לגר |  | 1 באוגוסט 2018 |  |
| רוצה בואש (קליפ לפורים) | טיסה 5325 של משה פרץ |  | 3 במרץ 2020 |  |
| שבויים בהייטק | שרוטים של סאבלימינל ועדן גבאי |  |  |  |
| אח שלי מתחסן | אח שלי מתחתן של דולי ופן ומוש בן ארי |  |  |  |
| בחוף הנפרד | שיר מקורי של אשר בן אבו |  | 22 באוגוסט 2019 | השיר הראשון שלהם שהוא לא פרודיה |
| נרדם לפני צפון | Mood של 24kGoldn ואיאן דיור |  |  | בשיתוף רנן רובין מצמד ילד |
| מזל טוב נהוראי | Mamma Mia של אבבא |  |  | פרודיה על שירים באירועים משפחתיים. היה חלק מהמופע השלישי |
השפעה

סרטוני הקבוצה הפכו לפופולריים, ובמיוחד בציבור הדתי לאומי, והביטוי "אחלה חסודה" הפך לשגור בפיהם של רבים.
בין הביטויים להשפעת הקבוצה, היו ממים וקומיקסים שנעשו עליה, ציונים לשבח וגרסאות כיסוי לסרטונים שלה.
המאייר אור רייכרט הקדיש להרכב קריקטורה, על בסיס תמונה מאחד הסרטונים שלהם, המציגה את חברי הקבוצה בצורה דומה לציור "הסעודה האחרונה".
המגזין מוצש דירג ב-2013 את ההרכב במקום ה-27 ברשימת "100 האנשים שעושים לנו את המגזר" (רשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר במגזר הדתי לאומי).
בסקר שערך העיתון שביעי נבחר ההרכב במקום הראשון ב"מצעד השנה" בקטגוריית הסטנדאפ לשנת 2014.
במסגרת "נבחרי שנת תשע"ז במוזיקה" של אתר סרוגים נבחר ההרכב להרכב השנה.
בסוף שנת 2022 נערך במועדון הגולה ערב מחווה להרכב לרגל העשור להיווסדו.
ביקורות

בעקבות המופע שהקבוצה העלתה ב-9 בפברואר 2013 זכתה הקבוצה לביקורות נלהבות.
העיתונאית אמילי עמרוסי, שנכחה במופע ב-9 בפברואר 2013, ציינה בדף הפייסבוק שלה: ”ראיתי אתמול את המופע החדש של אנדרדוס. תתפסו את הנעליים הראשונות שאתם רואים ופשוט רוצו. השתעלתי מצחוק... בשנייה שהמופע התחיל היה ברור שהם עלו על המגרש של הגדולים. מצחיקים מאוד, מדויקים מאוד ומהודקים מאוד... כמו סרטוני היוטיוב שלהם – היו שם מקצוענות, כישרון כתיבה ענק, כישרון משחק מהמם, הקפדה על פרטים, ביקורת פנים מגזרית חריפה והכי טוב: ההרגשה שזר לא יבין. שזה שלנו, רק שלנו, ורק אנחנו יכולים לצחוק ככה מהקטעים האלה, של בתוך המשפחה”.
גם העיתונאי חנוך דאום נכח בהופעה. ברשמיו לאחר ההופעה כתב דאום בדף הפייסבוק שלו: ”היום יש יוטיוב, ובוגרי ישיבת ההסדר קריית שמונה העלו לשם מערכונים. פחדתי שהגרסה הבימתית תאבד את הקסם. היא לא. ההופעה של אנדרדוס היא באמת מצוינת... מי שלא הולך יש לו עסק איתי”.
המופע זכה לביקורות נלהבות גם מהאתר כיפה, הסופרת ליאת רוטנר, המגזין מוצש והעיתונאי אבי סגל.
הערות שוליים

1 2  יוני קמפינסקי, בואו להכיר את צוות ה"אנדרדוס", באתר ערוץ 7, 28 בינואר 2012
↑  אנדרדוס - העמוד הרשמי - YouTube, באתר www.youtube.com
↑  אודות, באתר הרשמי של אנדרדוס(הקישור אינו פעיל, 10.06.2018)
1 2  לירון נגלר-כהן, דוסים? זה מצחיק אותי, באתר ynet, 12 בינואר 2012
↑  אנדרדוס – מספר הודעות, באתר YouTube,‏ 9 בינואר 2012
↑  אנדרדוס – המירוץ למיליון 3, באתר YouTube,‏ 10 בינואר 2012
↑  האנדרדוס לט"ו באב: את אחלה חסודה (וידאו), באתר חורים ברשת, 3 באוגוסט 2012
↑  את אחלה חסודה, באתר mako, ‏8 באוגוסט 2012
↑  את אחלה חסודה – מתן צור בריאיון על הקליפ המוצלח, באתר YouTube, ‏12 באוגוסט 2012
↑  ליטל לוין, "אחלה חסודה" כובש את הרשת, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2012
↑  אנדרדוס - אחלה חסודה, נבדק ב-2022-07-07
↑  הזמנה לטקס גמר מעלה 3/1/13 אנדרדוס, באתר YouTube, ‏11 בדצמבר 2012
↑  איפה היא עושה שרות ?? מרכז לזהות יהודית, באתר YouTube, ‏4 בדצמבר 2012
↑  אנדרדוס – שנה טובה ביוטיוב, 30 באוגוסט 2013.
↑  אנדרדוס – שיר הסמס, באתר YouTube, ‏20 בפברואר 2014
↑  הסרטונים הבולטים ביותר ב-2014 (ישראל), באתר YouTube
↑  חיים אקשטיין, ים של בדיחות – ביקורת הצגה, באתר ערוץ 7, ‏30 בנובמבר 2017
↑  לאחר הקורונה מחקו אותו ובפברואר 2023 העלו אותו מחדש ויש לו 101,000 צפיות
↑  יצחק טסלר, הדתיות שמככבות בהרכב קומי נשי: "גם חילונים נהנו", באתר ynet, 8 במרץ 2022
↑  "פורים לא נעים" – בקרוב בבתי הקולנוע, באתר YouTube, ‏29 בפברואר 2012
↑  ה' רועי קהת, בקורות ארוכות יותר בדרך, באתר פייסבוק, 10 בפברואר 2013
↑  האחים שלפין, מחווה לאנדרדוס, באתר פייסבוק, 19 בפברואר 2013
↑  אלחנן בן אורי, קומיקס על אנדרדוס, באתר פייסבוק, 20 בפברואר 2013
↑  אלקנה איצקוביץ, כנגד ארבעה בנים, באתר פייסבוק, 14 במרץ 2013
↑  ציון לשבח מהמגזין מוצש
↑  אנדרדוס – קאבר לקטע מתוך דיבוק#2 – חיובים, באתר YouTube, ‏28 במרץ 2012
↑  אחלה חסודה – שבט נאמן שדה אליהו, באתר YouTube, ‏17 בנובמבר 2012
↑  "הסעודה האחרונה" – גרסת אור רייכרט, באתר פייסבוק, 25 במרץ 2012
↑  מגזין מוצש, גיליון 100, 21 במרץ 2013, י' בניסן ה'תשע"ג
↑  עיתון השבת שביעי, גיליון 130, 24 בספטמבר 2014, כ"ט באלול ה'תשע"ד
↑  לינוי משעלי, ‏סיכום נבחרי שנת תשע"ז במוזיקה, באתר "סרוגים", 18 בספטמבר 2017
↑  אמילי עמרוסי, ראיתי אתמול את המופע החדש של אנדרדוס באתר פייסבוק, 10 בפברואר 2013
↑  חנוך דאום, ההופעה של אנדרדוס במועדון הגולה, בדף הפייסבוק שלו, 10 בפברואר 2013
↑  נטעאל בנדל, הצחקתם אותנו: אנדרדוס במופע חדש שפורץ את גבולות היוטיוב, באתר כיפה, 11 בפברואר 2013
↑  ליאת רוטנר, דעות קדומות, באתר פייסבוק, 14 בפברואר 2013
↑  מגזין מוצש, מופע ההשקה של אנדרדוס, 15 בפברואר 2013
↑  אבי סגל, מחלוקת לשם שוליים, באתר ערוץ 7, 21 בפברואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575407705171  MusicBrainz: e0b0662d-b1f8-4c2f-a099-97d2cb08ae6d  VIAF: 107146461449827730401   WorldCat (עם VIAF): 107146461449827730401 
המחזמר מערת האוצר
תמר זנדברג

תמר זנדברג (נולדה ב-29 באפריל 1976, כ"ט בניסן ה'תשל"ו) היא פוליטיקאית ישראלית. כיהנה כשרה להגנת הסביבה מטעם מפלגת מרצ, וכיהנה גם כיו"ר מרצ בשנים 2018–2019 וכחברת הכנסת מהכנסת ה־19 ברציפות עד 24 כולל. כיום היא עומדת בראש המכון לחקר מדיניות אקלים לאומית (INCPR) באוניברסיטת בן-גוריון.
קודם לכהונתה בכנסת, הייתה חברת מועצת עיריית תל אביב-יפו, יו"ר סיעת "הבית החברתי" בנעמת ויו"ר הוועד המנהל בארגון "ישראל בשביל אופניים".
ביוגרפיה

זנדברג נולדה ברמת גן, בת לאסתר זנדברג, עיתונאית ילידת הארץ, ויואל זנדברג, מהנדס מכונות יליד ברית המועצות. אחותו הגדולה של כדורגלן נבחרת ישראל לשעבר מיכאל זנדברג. גדלה והתחנכה בעיר הולדתה, ולמדה בתיכון בליך. בצה"ל שירתה כמורה חיילת ברשות שמורות הטבע באזור הגליל המערבי. התגוררה בקיבוץ אפק.
תמר זנדברג היא נכדתו (מצד אמה) של ישראל אילן (בוים), אשר הוא ושני אחיו: משה ודוד אילן (בוים) היו ממתנדבי היישוב בא"י לצבא הבריטי, לחיל החפרים שלחמו במסגרת חיל המשלוח הבריטי במערכה על יוון אפריל עד יוני 1941, שבסיומה נפלו בשבי הנאצי, במהלכו שהו בסטלאג 344 בלמסדורף שבשלזיה עד 1945. חלק מבני משפחותיהם חברים בפורום משפחות פדויי השבי - לוחמי חיל החפרים.
זנדברג בעלת תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, תואר ראשון בפסיכולוגיה וכלכלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני (בהצטיינות יתרה) בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב. הייתה דוקטורנטית לפוליטיקה וממשל באוניברסיטת בן-גוריון, ושימשה מרצה במחלקה למינהל ומדיניות ציבורית במכללת ספיר מ-2003 ועד כניסתה לכנסת ב-2013. כתבה טור קבוע באתר האקטיביזם למען מדינת רווחה בישראל, "עבודה שחורה".
ביוגרפיה > פעילות ציבורית

בשנת 2003, בעת לימודיה באוניברסיטת תל אביב, החלה את פעילותה הפוליטית כעוזרת פרלמנטרית של חבר הכנסת מטעם מרצ רן כהן, משרה שבה החזיקה עד שנת 2008. בסוף הקדנציה שלו, כשהודיע שאינו מתכוון להמשיך להתמודדות נוספת, החליטה להתמודד בעצמה לתפקיד פוליטי ונבחרה למקום השני ברשימת מרצ תל אביב-יפו למועצה. מרצ תל אביב-יפו זכתה לשלושה מנדטים בבחירות לעיריית תל אביב בשנת 2008, וזנדברג נכנסה למועצת העיר. סיעת מרצ נכנסה לקואליציה העירונית, ממנה פרשה בהמשך, וזנדברג נבחרה לעמוד בראשות הוועדה לקידום מעמד האישה, בנוסף לחברותה בוועדת הכספים ובוועדת המועצה. פעלה נגד פתיחת מועדון חשפנות חדש בקולוסיאום בכיכר אתרים בתל אביב שנפתח בסופו של דבר בשנת 2012, והביעה מחאה בנושא נישואים אזרחיים ונישואים חד מיניים וקידום יזמות נשית זעירה. שימשה חברת דירקטוריון ויו"ר ועדת הביקורת ברשות לפיתוח כלכלי תל אביב-יפו. הנחתה צעדה מקומית בתל אביב במסגרת האירוע הליכות ג'יין בנוגע למאבק המכולות המקומי.
זנדברג הגתה תוכנית ל"חינוך מגדרי" בגיל הגן; במסגרת היוזמה לומדות הגננות מבוא כללי לפמיניזם וכלים שונים שנועדו לעזור להן לקדם תפיסה מגדרית שוויונית בגן הילדים, בהם העמקת המודעות לסטראוטיפים מגדריים.
בתחום התחבורה יזמה הצעה להפעלת תחבורה ציבורית בשבת, בהחלטה החורגת מהסכם הסטטוס קוו. לאחר התנגדות משרד התחבורה, הגישה ביחד עם חברי סיעתה עתירה לבג"ץ נגד שר התחבורה בעניין זה. היא תומכת בהפחתת השימוש בכלי רכב פרטיים, ועידוד שימוש בתחבורה ציבורית ובאופניים להתניידות כחלק מאג'נדה סביבתית-עירונית.
לקחה חלק במחאת האוהלים, בה שימשה כחברה בצוות דיור תכנון ותחבורה של צוות המומחים המייעץ למחאה (צוות ספיבק-יונה). במהלך ההפגנות הובילה ביחד עם חברי סיעתה את מהלך פרישת מרצ מהקואליציה העירונית של רון חולדאי, בשל דיכוי ההפגנות באופן אלים. במהלך המחאה התגבשה אצלה המחשבה כי אל מול המשבר הכלכלי-חברתי שהמחאה מציגה, קיימת תחושת חידלון מפעולות ההסתדרות בראשות עופר עיני. ביחד עם חבר הכנסת איתן כבל הייתה חלק מסיעת "הבית החברתי" שניסתה להדיח את עיני ולהביא להישגים פוליטיים ברוח דרישות המחאה.
זנדברג התמודדה לראשות נעמת, הפסידה לגליה וולוך, וכיהנה כיו"ר סיעת "הבית החברתי" בנעמת, וכחברת ועדת המבקר בבית נבחרי ההסתדרות מטעם סיעת הבית החברתי שבאופוזיציה לעיני.
זנדברג ארגנה הפגנות יומיות מתחת לביתו של שר הביטחון, אהוד ברק, שנערכו במשך שבועיים, במחאה כנגד כוונתו של ברק, לטענת המוחים, לתקוף באיראן. בהפגנות עלו שאלת מוכנות העורף הישראלי, מחיר הדמים של המבצע הצבאי, ושאלת האופציה הדיפלומטית.
ב-2010 ביקרה בקברו של יאסר ערפאת במסגרת ביקור פוליטי במוקטעה ברמאללה, ואף העלתה לאתרה האישי ולפליקר תמונה שלה ליד הקבר. צילום זה הפך לוויראלי ברשתות החברתיות באינטרנט ושימש גולשים רבים לתקוף את זנדברג. ב-2018 הכחישה כי ביקרה בקבר.
בפברואר 2024 הצטרפה לסגל אוניברסיטת בן-גוריון לעמוד בראש המכון הלאומי לעיצוב וחקר מדיניות אקלים. המכון פועל בצומת שבין מחקר אקדמי, מדיניות ציבורית, חברה אזרחית והסקטור הפרטי להוות כלי לגיבוש ועיצוב מדיניות אקלים מבוססת ידע, רלוונטית ומשפיעה.
בספטמבר 2024 נבחרה לכהן כיו"ר ארגון "חיים וסביבה", ארגון הגג של ארגוני הסביבה בישראל. יחד איתה, נבחרו עוד שלושה נציגים מאוניברסיטת בן-גוריון: פרופ' רז ילינק, סגן נשיא האוניברסיטה, פרופ' נדב דוידוביץ וד"ר אבנר גרוס, שכולם מחויבים לקידום מדיניות סביבתית מבוססת נתונים.
פעילות פוליטית > הכנסת ה-19 וה-20

בשנת 2013 נבחרה למקום השישי ברשימת מרצ בבחירות לכנסת ה-19, לאחר שאת קמפיין הבחירות שלה מימנה באמצעות אתר תרומות אינטרנטי, בו אנשים יכלו לתרום לקמפיין בסכומים של עד 1,000 ש"ח. אחת מפעולותיה הראשונות כחברת הכנסת ה-19 הייתה התלוות לתפילת ראש חודש של ארגון נשות הכותל, מתוך הזדהות עם מאבקן למען חופש דת ברחבת הכותל המערבי. זנדברג כתבה מאמר למען הפעילות באתר "צו פיוס", ולדבריה בעקבות הנוכחות והחסינות הפרלמנטרית של חברות הכנסת, לראשונה זה מספר חודשים לא היו עצורות בתפילה.
כחברת הכנסת הקימה וכיהנה כיו"ר משותף של השדולה לתחבורה בת קיימא, הפועלת לטובת קיומה של תחבורה ציבורית יעילה, שבילי אופניים, מדרכות, דרכי גישה ועוד. בנוסף, יזמה וכיהנה כיו"ר משותף של שדולת העירוניות, הפועלת לחיזוק והרחבת הערים הקיימות מתוך מניעים כלכליים, חברתיים ואקולוגיים. כמו כן כיהנה כראש ועדת המשנה לנושא חופי ישראל.
במהלך הקדנציה הראשונה שלה, כיהנה בוועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת קידום מעמד האישה ושוויון מגדרי לצד היותה חברה במשלחות הכנסת לאיגוד הבין-פרלמנטרי IPU, לאספה הפרלמנטרית לארגון לשיתוף פעולה וביטחון באירופה – אבש”א (OSCE) ולאסיפה הפרלמנטרית של מועצת אירופה.
זנדברג תומכת בלגליזציה של קנאביס, והגישה הצעת חוק לאי הפללה של צרכני שימוש עצמי. היא תמכה במאבק החולים המטופלים בקנאביס רפואי מול משרד הבריאות, והוזמנה לדבר בעצרת המאבק ללגליזציה בכיכר רבין. בריאיון עמה סיפרה כי היא נוהגת לעשן קנאביס, והיא רואה בכך התנהגות נורמטיבית.
בינואר 2015, לקראת הבחירות לכנסת העשרים, שובצה זנדברג במקום החמישי ברשימת מרצ ונבחרה לכנסת העשרים. במהלכה מונתה לראש הוועדה למאבק בנגעי הסמים והאלכוהול והייתה לראש הוועדה הראשונה שתומכת בלגליזציה של קאנביס וחברה בוועדת הפנים והגנת הסביבה. היא הובילה מספר שדולות בכנסת העשרים, כיו"ר שותפה: השדולה לתחבורה בת קיימא ביחד עם ח"כ אורי מקלב (יהדות התורה), שדולת העירוניות העוסקת בקידום התחדשות עירונית והדגשת חשיבות המרחב העירוני במדינת ישראל ביחד עם ח"כ דב חנין (הרשימה המשותפת), והשדולה הסביבתית-חברתית ביחד עם רחל עזריה (כולנו) וח"כ חנין.
בתחילת דרכה של הכנסת העשרים זכתה בפרס הגלובוס הירוק מטעם הארגון "חיים וסביבה", על עבודתה הציבורית למען איכות הסביבה וקידום חקיקה ירוקה ובת קיימא.
בינואר 2018 קראה כלפי חברי הליכוד בוועדת הפנים "אתם חברים של נאצים". בעקבות כך החליטה ועדת האתיקה של הכנסת להטיל עליה נזיפה.
פעילות פוליטית > יושבת ראש מפלגת מרצ

במהלך הבחירות לכנסת העשרים ואחת, ב-11 בינואר 2018 הצהירה כי תתמודד בבחירות המוקדמות לראשות מרצ. ב-22 במרץ 2018 נבחרה ליושבת ראש מרצ ברוב של 71%, כשהיא משיגה שיעור תמיכה גבוה במיוחד של 98% במגזר הערבי-דרוזי. זמן קצר לאחר הבחירות פורסם כי זנדברג קיבלה ייעוץ ממשה קלוגהפט, שייעץ בעבר לקמפיינים של נפתלי בנט ו"אם תרצו". לאחר פרסום המפגש ביניהם, הכחישה כי ייעץ לה, אולם לאחר מכן חזרה בה ואמרה שקלוגהפט סייע לה ללא תשלום, והתנצלה על הפרשה. המפלגה זכתה ב-4 מנדטים וזנדברג נבחרה לכהונתה השלישית בה הייתה חברה בוועדה המסדרת. באותה שנה, נכללה ברשימת הנשים החזקות של עיתון פורבס ישראל במקום ה-22.
בתחילת אפריל 2018 תקפה את מערכת הביטחון על הריגת 15 פלסטינים במאבק בצעדת השיבה הגדולה וקראה לחקירה. תגובתה גררה ביקורת קשה משני צידי המפה הפוליטית.