stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנון לורד
ביוגרפיה > קריירה עיתונאית

את דרכו העיתונאית החל בכתיבה בשבועון התנועתי "השבוע בקיבוץ הארצי", ובהמשך פרסם כמה כתבות במוסף "חותם" של העיתון "על המשמר".
ב-1984, עם הופעת העיתון "חדשות", השתלב במשרה מלאה בתחום העיתונות. עבד ב"חדשות" ככותב וכעורך עד סוף 1991. פרסם כתבות רבות בנושאי אקטואליה בסגנון הניו-ג'ורנליזם, והיה שותף בעיצוב סגנון העריכה הייחודי של מוסף האקטואליה "השבוע" (אותו ערך רמי רוטהולץ).
מ"חדשות" עבר ל"ידיעות תקשורת", למקומון "תל אביב", ושימש בו מבקר קולנוע ועורך של גיליונות מיוחדים במשך עשר שנים.
עד שנות התשעים, לורד זוהה עם השמאל בישראל ואף לקח חלק בהפגנות של תנועת "שלום עכשיו". באמצע שנות ה-90 החל לגבש מחדש את דעותיו הפוליטיות. בעקבות הסכמי אוסלו החל לפרסם מאמרים אופוזיציוניים שחרגו מתחומי הכיסוי שאיתם היה מזוהה.
לקראת הבחירות של 1996 פרסם כי הוא מתכוון לתמוך בבנימין נתניהו והליכוד. מכאן ואילך הפך למבקר חריף של השמאל. פעל יחד עם קבוצה קטנה של ידידים, שהחלו לזהות את עצמם באותה תקופה כמודל מקומי של נאו-שמרנות, מודל שהיה מבוסס בעיקר על ביקורת המיתוסים של השמאל והתנגדות לדוגמטיות של השמאל בישראל – יותר מאשר על הזדהות עם הימין. עם קבוצה זו נמנו, בין השאר, ד"ר יובל שטייניץ ופרופ' מעוז עזריהו.
ב-1998 יצא לאור ספר ראשון שלו, רומן קצר בשם "דודיק היפה" (הוצאת כתר). בשנת 2000 יצא לאור ספרו על השמאל הישראלי, "איבדנו כל אשר יקר היה" (הוצאת תמוז). באותה תקופה גם ערך והגיש סדרה בטלוויזיה החינוכית על ראשית הקולנוע הישראלי ("היו סרטים").
בשנת 1999 עבר לעיתון "מקור ראשון", שהיה אז בראשית דרכו. הוא החל לפרסם שם טור בשם "נגד הרוח" המופיע מאז.
בשנת 2001 זכה בפרס הישראלי לביקורת התקשורת של האגודה לזכות הציבור לדעת.
בשנת 2003 יצא לאור ספרו "מלחמה בבית", שהוא אסופה של טורים וכתבות משנות האינתיפאדה השנייה. באותה שנה רכש שלמה בן צבי את "מקור ראשון" מידי מייקל כריש, ובסוף ינואר 2004 מינה את לורד כעורך בפועל של העיתון. הוא שימש בתפקיד זה כחמש שנים, עד אמצע 2009.
באותן שנים התמקד בזיהוי נושאים ייחודיים. מדובר בעיקר בדיווח על הכיוון הבעייתי של צה"ל ועל שיטות הלחימה השנויות במחלוקת שפיתח. כמו כן עסק העיתון בדיווח על מגמותיה ופועלה של הקרן החדשה לישראל. הנושא חדר לתודעת הציבור בעקבות דו"ח גולדסטון. כן הירבה העיתון לעסוק בתופעת "האנטישמיות החדשה".
בשנת 2010 יצא לאור ספרו "רצח בין ידידים – סיפור מלחמה פוליטי", ביוגרפיה פוליטית על אורי אבנרי, דמות מרכזית בתולדות השמאל הרדיקלי. לורד חושף את שורשיו הקומוניסטיים של אבנרי ומציע תזה חדשנית בדבר היותו, למעשה, סוכן מדיח. בשנת 2013 יצאה לאור ספרו "הדור האבוד - סיפורה של מלחמת יום הכיפורים".
ביוני 2017 הצטרף לורד ל"ישראל היום". טור פרי עטו מתפרסם מדי שבוע בכפולה הפותחת של המוסף "ישראל השבוע".
חיים אישיים

אמנון לורד מתגורר בירושלים עם אשתו, הסופרת גיל הראבן, ולזוג שתי בנות.
ספריו

דודיק היפה (נובלה), ירושלים: כתר ספרים, 1998
איבדנו כל אשר יקר היה (על שורשיו של השמאל הפוסט יהודי), תל אביב: תמוז, 2000
מלחמה בבית, תל אביב: תמוז, 2003
רצח בין ידידים, קריית גת: דני ספרים, 2010
הדור האבוד - סיפורה של מלחמת יום הכיפורים, ידיעות ספרים, 2013.
פרשת לוקאצ'ב. 2020.
הערות שוליים

↑  מאיר גואטה, התסריטים של החוג  לקולווע, מעריב, 17 בנובמבר 1980
↑  אורה עריף, קצין צה"ל המסתבך עם רעים וטובים ביהודה ושומרון, מעריב, 20 בינואר 1984
↑  שלומית לן, רונן טל ואביבה קרול, ‏מז'יטון לעיתון, באתר גלובס, 31 במאי 2007
↑   נרי ליבנה, נראה שמערכת ההסתה של נתניהו עובדת היטב גם על אינטלקטואלים, באתר הארץ, 17 בפברואר 2015
↑  חנן עמיאור, גויים של שבת, באתר העין השביעית, 1 במרץ 2004
↑  טקס פרסי "האגודה לזכות הציבור לדעת" לא ישודר בעתיד, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2001
↑  עיון - מקור, באתר הארץ, 7 בדצמבר 2003
↑  ענת באלינט, מאחז בלב התקשורת, באתר הארץ, 15 במרץ 2005
↑  יעל גאוני, ‏מו"ל "מקור ראשון" שלמה בן-צבי לוקח לידיו את תפקיד העורך הראשי, באתר גלובס, 3 בספטמבר 2008
יועד קדרי, "מקור ראשון", במחשבה שנייה, באתר העין השביעית, 3 ביוני 2009
↑  ביקורות:
שלמה נקדימון, "רצח בין ידידים: אורי אבנרי, סיפור אהבה פוליטי" מאת אמנון לורד | הצד השלישי של המטבע, באתר הארץ, 26 בינואר 2011
יורם קניוק, האביר הנצחי, באתר ynet, 5 בינואר 2011
↑   הארץ, ספרים חדשים, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2013
↑  יונתן כיתאין, ‏עוד שינויים ב"ישראל היום": דרור אידר מונה לעורך הדעות, באתר גלובס, 15 ביוני 2017
↑  נרי ליבנה, אהבה כמדע בדיוני, באתר הארץ, 19 ביוני 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463174405171  BnF: cb150247930 (data)  GND: 1096361736  ISNI: 0000 0000 4039 9782  LCCN: no99019268  VIAF: 22420609   WorldCat (עם VIAF): 22420609
אסלן אוסויאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1937 טביליסי, ברה"מ 
 פטירה:  16 בינואר 2013 (בגיל 75) מוסקבה, רוסיה 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות חובאנסקויה 
 השקפה דתית:  יזידיה 
 
אסלן רשידוביץ' אוסויאן (ברוסית: Аслан Рашидович Усоян;; ‏28 בפברואר 1937 - 16 בינואר 2013) היה מראשי המאפיה הרוסית שהשפעתו הגיעה לעולם הפשע של המרחב הפוסט-סובייטי ולחלק נכבד ממערב אירופה. היה ידוע בכינויים סבא חסן וסבא.
על פי נתונים מבצעיים וחומרי תקשורת, אוסויאן היה מנהיג קבוצות הפשע הקווקזיות (בפרט "טביליסי" וה"כורדיות"), וכן אחד ממנהיגי הפשע וגנבים בחוק החזקים ביותר ברוסיה.
אוסויאן דבק בדעות האורתודוקסיות על קהילת הפשע והשתייך ל"גנבים" של מה שמכונה האסכולה הישנה, כלומר אלה שמכבדים את מערכת הכללים הבלתי כתובים של הפושעים. פעל לעיתים קרובות כ"בורר" בסכסוכים פליליים.
משפחת הפשע של אוסויאן היא אחת החזקות ברוסיה, השתתפה בכמה מלחמות פליליות רחבות היקף של התקופה הפוסט-סובייטית. בשנת 2010, אסלן אוסויאן נפצע קשה, אך שרד התנקשות, אך בתחילת 2013 הוא נורה למוות על ידי צלף.
הערות שוליים

↑  Russian crime boss gunned down in Moscow
אליפות ברזיל בכדורגל 1960

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  6 בספטמבר 1960 – 28 בדצמבר 1960 (114 ימים)
 מספר משתתפות:  17
 הזוכה:  פלמיירס
 מספר משחקים:  37
 מספר שערים:  119 (3.22 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  7 - בצסה, פורטלזה
 → 19591961 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1960 (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית:1960 Taça Brasil) הייתה העונה השנייה של התחרות הארצית בכדורגל שנערכה בברזיל ואורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-6 בספטמבר והסתיימו ב-28 בדצמבר 1960. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.
בתחרות השתתפו 17 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. היא נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.
פלמיירס זכתה באליפות תוך ניצחון על פורטלזה בסדרת הגמר. בעקבות הניצחון, הקבוצה העפילה לגביע ליברטדורס
בצסה, שחקנה של פורטלזה כבש 7 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מהלך התחרות

בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-2 בתים.
בית הצפון כלל שבע קבוצות. בגמר הבית פורטלזה ניצחה את באהיה ועלתה לחצי הגמר הארצי.
בית הדרום כלל שמונה קבוצות. בגמר הבית פלומיננסה ניצחה את גרמיו ועלתה לחצי הגמר הארצי.
פלמיירס וסנטה קרוז (רסיפה) העפילו ישירות לחצי הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   פלמיירס |   פלמיירס | 0 | 1 |  |  | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   פלומיננסה |   פלומיננסה | 0 | 0 |  |  | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   פלומיננסה |   פלומיננסה | 0 | 0 |  |  | 0 |   |   |   פורטלזה |   פורטלזה | 1 | 2 |  |  | 3 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   פורטלזה |   פורטלזה | 1 | 2 |  |  | 3 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   פלמיירס |   פלמיירס | 3 | 8 |  |  | 11 |
|  |   סנטה קרוז |   סנטה קרוז | 2 | 1 |  |  | 3 |   |   |   פלמיירס |   פלמיירס | 3 | 8 |  |  | 11 |
|  |   סנטה קרוז |   סנטה קרוז | 2 | 1 |  |  | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   פורטלזה |   פורטלזה | 2 | 2 |  |  | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 בדצמבר 1960 | פורטלזה | 3:1 | פלמיירס | אצטדיון פרזידנטה וארגס, פורטלזה צופים: 23,000 שיפוט: ז'ואאו אצל פילו |
| 22 בדצמבר 1960 | בנדיטו  , 52' |  | רומיירו  8', 17'   אומברטו  , 19' | אצטדיון פרזידנטה וארגס, פורטלזה צופים: 23,000 שיפוט: ז'ואאו אצל פילו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בדצמבר 1960 | פלמיירס | 2:8 | פורטלזה | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו צופים: 40,000 שיפוט: ריקרדו בונדיה |
| 28 בדצמבר 1960 | זקניה  8'   שינזיניו  10', 69' רומיירו  12' ז'וליניו  21'  אוסבלדו קרוז  53', 56'  אומברטו  , 77' |  | צ'רוטו  6', 44' | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו צופים: 40,000 שיפוט: ריקרדו בונדיה |
אמפייר סטייט (סרט, 2013)

| --- | --- |

 בימוי:  Dito Montiel 
 תסריט:  Adam Mazer 
 שחקנים ראשיים:  ליאם המסוורת' פול בן-ויקטור ניקי ריד מייקל ריספולי שניי גריימס רוג'ר גווינבר סמיט שרון אנג'לה Wayne Pére מייקל אנגרנו ג'יימס רנסון דוויין ג'ונסון ג'רי פררה אמה רוברטס גיה מנטניה כריס דיאמנטופולוס Tara Holt 
 צילום:  דנה גונזלס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Grindstone Entertainment Group 
 חברה מפיצה:  ליונסגייט פילמס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  2013 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט דרמה, סרט פשע 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמפייר סטייט (באנגלית: Empire State) הוא סרט שוד-דרמה אמריקאי משנת 2013 בבימויו של דיטו מונטיאל. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי של אחד מהשודים הגדולים ביותר בארצות הברית. בתפקידים הראשיים מככבים ליאם המסוורת', דוויין ג'ונסון ומייקל אנגרנו. הסרט מתאר את התפתחות העלילה סביב גניבת סכום כסף עצום מחברת אבטחה והניסיונות של רשויות החוק לתפוס את האחראים. הוא מבוסס על הסיפור האמיתי של גניבת חברת השליחויות המשוריינת Sentry (אנ') משנת 1983.
עלילה

הסרט מתרחש בתחילת שנות ה-80 ועוקב אחרי כריס פוטמאקי (ליאם המסוורת'), צעיר ממוצא יווני אשר לאחר שלא התקבל לאקדמיית השוטרים, מוצא עבודה כמאבטח בחברת אבטחה ששומרת על סכומי כסף גדולים. לאחר שהוא מגלה כי החברה מאובטחת באופן רופף, הוא משתף את חברו הטוב ביותר, אדי (מייקל אנגרנו), בתוכנית לגנוב את הכסף מהחברה. יחד הם מתכננים את אחד משודדי הכספים הגדולים בהיסטוריה האמריקאית.
במקביל, הבלש ג'יימס רנסון (דוויין ג'ונסון) יוצא בעקבותיהם בניסיון לחשוף את השודדים ולהחזיר את הכסף הגנוב. העלילה מתפתחת כאשר השניים מנסים להימנע מהמשטרה, מה-FBI, ומגורמים נוספים המעוניינים להשיג את הכסף בעצמם.
צוות השחקנים

ליאם המסוורת' – בתפקיד כריס פוטמאקי, צעיר שמוצא עצמו מעורב בשוד לאחר שאיבד את התקווה להתקבל למשטרה.
דוויין ג'ונסון – בתפקיד הבלש ג'יימס רנסון, השוטר הנחוש שמנסה לעצור את כריס ואת חברו.
מייקל אנגרנו – בתפקיד אדי, חברו הטוב ביותר של כריס והשותף שלו לשוד.
אמה רוברטס – בתפקיד ננסי מייקלס, דמות המשולבת באירועים שמסבכים את כריס.
ביקורות והצלחה

הסרט "אמפייר סטייט" קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים. רבים ציינו לשבח את הופעתו של ליאם המסוורת' והאווירה התקופתית שהסרט הצליח להעביר, אך היו גם ביקורות על הפיתוח של העלילה והדמויות שהרגישו צפויים או חד-ממדיים. באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 22%, המעיד על ביקורות שליליות בעיקרן. אתר Metacritic העניק לסרט ציון של 33 מתוך 100, המצביע על ביקורות מעורבות עד שליליות.
מבחינת הצלחה מסחרית, הסרט לא הוקרן בהפצה רחבה בבתי הקולנוע אלא שוחרר במהדורה מוגבלת ובשירותי וידאו על פי דרישה (VOD), ולכן לא הפך להצלחה כלכלית משמעותית.
הערות שוליים

↑  Jagernauth, Kevin (2021-06-28). "First Pics From Dito Montiel's Heist Flick 'Empire State' Starring Liam Hemsworth & Dwayne Johnson". IndieWire. נבדק ב-2021-07-27.
אליפות ברזיל בכדורגל 1961

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  12 ביולי 1961 – 27 בדצמבר 1961 (169 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  סנטוס
 מספר משחקים:  37
 מספר שערים:  119 (3.22 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  9 - פלה, סנטוס
 → 19601962 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1961 (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית:1961 Taça Brasil) הייתה העונה השלישית של התחרות הארצית בכדורגל שנערכה בברזיל ואורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-12 ביולי והסתיימו ב-27 בדצמבר 1961. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.
בתחרות השתתפו 18 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. היא נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.
סנטוס זכתה באליפות תוך ניצחון על באהיה בסדרת הגמר. בעקבות הניצחון, הקבוצה העפילה לגביע ליברטדורס
פלה, שחקנה של סנטוס כבש 9 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מהלך התחרות

בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-2 בתים.
בית הצפון כלל שמונה קבוצות. בגמר הבית באהיה ניצחה את פורטלזה ועלתה לחצי הגמר הארצי.
בית הדרום כלל שמונה קבוצות. בגמר הבית פלומיננסה הפסידה לאמריקה ריו דה ז'ניירו שעלתה לחצי הגמר הארצי.
סנטוס ונאוטיקו (רסיפה) העפילו ישירות לחצי הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   אמריקה ריו דה ז'ניירו |   אמריקה ריו דה ז'ניירו | 2 | 1 |  |  | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   סנטוס |   סנטוס | 6 | 0 |  |  | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   סנטוס |   סנטוס | 6 | 0 |  |  | 6 |   |   |   באהיה |   באהיה | 1 | 1 |  |  | 2 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   באהיה |   באהיה | 1 | 1 |  |  | 2 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 5 | 1 |  |  | 6 |
|  |   נאוטיקו |   נאוטיקו | 0 | 0 |  |  | 0 |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 5 | 1 |  |  | 6 |
|  |   נאוטיקו |   נאוטיקו | 0 | 0 |  |  | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   באהיה |   באהיה | 0 | 1 |  |  | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 בדצמבר 1961 | באהיה | 1:1 | סנטוס | אצטדיון פונטה נובה, סלבדור צופים: 41,893 שיפוט: אולטן אלטס דה אבראו |
| 22 בדצמבר 1961 | מריטו  , 53' |  | קואטיניו  3' | אצטדיון פונטה נובה, סלבדור צופים: 41,893 שיפוט: אולטן אלטס דה אבראו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 בדצמבר 1961 | סנטוס | 1:5 | באהיה | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו צופים: 18,662 שיפוט: באיומונילסו ליסבוא |
| 27 בדצמבר 1961 | פלה  24', 30', 31'   קואוטיניו  33', 60' |  | פלוריסוואלדו  90' | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו צופים: 18,662 שיפוט: באיומונילסו ליסבוא |
אליפות ברזיל בכדורגל 1963

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  7 באוגוסט 1963 – 28 בינואר 1964 (175 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  סנטוס
 מספר משחקים:  45
 מספר שערים:  120 (2.67 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  9 - רויטר, קונפיאנסה
 → 19621964 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1963 (בפורטוגזית: 1963 Taça Brasil) הייתה העונה החמישית של התחרות הארצית בכדורגל שנערכה בברזיל ואורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-7 באוגוסט 1963 והסתיימו ב-28 בינואר 1964. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. היא נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.
סנטוס זכתה באליפות תוך ניצחון על באהיה בסדרת הגמר. זו הייתה הזכייה השלישית ברציפות. בעקבות הניצחון, הקבוצות שהששתפו במשחק הגמר העפילו לגביע ליברטדורס.
רויטר, שחקנה של קונפיאנסה כבש 9 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מהלך התחרות

בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-2 בתים.
בית הצפון כלל עשר קבוצות. בגמר הבית באהיה ניצחה את רסיפה ועלתה לחצי הגמר הארצי.
בית הדרום כלל שמונה קבוצות. בגמר הבית גרמיו ניצחה את אתלטיקו מיניירו ועלתה לחצי הגמר הארצי.
סנטוס ובוטפוגו העפילו ישירות לחצי הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   באהיה |   באהיה | 1 | 0 |  |  | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   בוטפוגו |   בוטפוגו | 0 | 0 |  |  | 0 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   בוטפוגו |   בוטפוגו | 0 | 0 |  |  | 0 |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 6 | 2 |  |  | 8 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 6 | 2 |  |  | 8 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   באהיה |   באהיה | 0 | 0 |  |  | 0 |
|  |   גרמיו |   גרמיו | 1 | 3 |  |  | 4 |   |   |   באהיה |   באהיה | 0 | 0 |  |  | 0 |
|  |   גרמיו |   גרמיו | 1 | 3 |  |  | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   סנטוס |   סנטוס | 3 | 4 |  |  | 7 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 בינואר 1964 | סנטוס | 0:6 | באהיה | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו שיפוט: ארמנדו מרקס |
| 25 בינואר 1964 | פלה      פפה     קואוטיניו  מנגלוין   |  |  | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו שיפוט: ארמנדו מרקס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 בינואר 1964 | באהיה | 2:0 | סנטוס | אצטדיון פונטה נובה, סלבדור שיפוט: ארמנדו מרקס |
| 28 בינואר 1964 |  |  | פלה  28', 85' | אצטדיון פונטה נובה, סלבדור שיפוט: ארמנדו מרקס |
אליפות ברזיל בכדורגל 1964

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  26 ביולי 1964 – 19 בדצמבר 1964 (147 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  סנטוס
 מספר משחקים:  49
 מספר שערים:  152 (3.1 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  7 - פלה, סנטוס
 → 19631965 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1964 (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית:1964 Taça Brasil) הייתה העונה השישית של התחרות הארצית בכדורגל שנערכה בברזיל ואורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-26 ביולי 1964 והסתיימו ב-19 בדצמבר 1964. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.
בתחרות השתתפו 22 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. היא נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.
סנטוס זכתה באליפות תוך ניצחון על פלמנגו בסדרת הגמר. זו הייתה הזכייה הרביעית ברציפות. בעקבות הניצחון, היא העפילה לגביע ליברטדורס.
פלה, שחקנה של סנטוס כבש 7 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
מהלך התחרות

בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-2 בתים.
בית הצפון כלל עשר קבוצות. בגמר הבית סיארה ניצחה את נאוטיקו ועלתה לרבע הגמר הארצי.
בית הדרום כלל שמונה קבוצות. בגמר הבית אתלטיקו מיניירו ניצחה את מטרופול ועלתה לרבע הגמר הארצי.
סנטוס ופלומיננסה העפילו ישירות לרבע הגמר. 
פלמנגו ופלמיירס העפילו ישירות לחצי הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |    |    |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |    |    |  |  |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |    |    |  |  |   |   |   |   פלמנגו |   פלמנגו | 3 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   פלמנגו |   פלמנגו | 3 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   סיארה |   סיארה | 2 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   סיארה |   סיארה | 1 | 2 | 2 |   |   |   סיארה |   סיארה | 2 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   סיארה |   סיארה | 1 | 2 | 2 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   פלומיננסה |   פלומיננסה | 2 | 0 | 0 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   פלמנגו |   פלמנגו | 1 | 0 |   |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 4 | 3 |   |
|   |    |    |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |    |    |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |    |    |  |  |  |   |   |   פלמיירס |   פלמיירס | 2 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   פלמיירס |   פלמיירס | 2 | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 3 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   סנטוס |   סנטוס | 4 | 5 |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 3 | 4 |   |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   סנטוס |   סנטוס | 4 | 5 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   אתלטיקו מיניירו |   אתלטיקו מיניירו | 1 | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 1964 | סנטוס | 1:4 | פלמנגו | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו שיפוט: ארמנדו מרקס |
| 16 בדצמבר 1964 | פלה       קואוטיניו  |  | פאולו צ'וקו   | אצטדיון פקאמבו, סאו פאולו שיפוט: ארמנדו מרקס |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 בדצמבר 1964 | פלמנגו | 0:0 | סנטוס | מרקנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 52,508 שיפוט: ארמנדו מרקס |
| 19 בדצמבר 1964 |  |  |  | מרקנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 52,508 שיפוט: ארמנדו מרקס |
אליפות ברזיל בכדורגל 1959

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  23 באוגוסט 1959 – 29 במרץ 1960 (220 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  באהיה
 מספר משחקים:  36
 מספר שערים:  103 (2.86 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  8 - לאו בריליה, באהיה
 1960 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1959 (השם הרשמי בזמן קיום המשחקים בפורטוגזית: 1959 Taça Brasil) הייתה העונה הראשונה של התחרות הארצית בכדורגל שנערכה בברזיל ואורגנה על ידי קונפדרציית הספורט הברזילאית. המשחקים החלו ב-23 באוגוסט 1959 והסתיימו ב-29 במרץ 1960. בשנת 2010 התחרות קיבלה הכרה של אליפות ברזיל.
בתחרות השתתפו 16 קבוצות שהצגו את מדינות ברזיל. היא נערכה בשיטת הנוקאוט תוך קיום משחק בית ומשחק חוץ. במידה ולא הייתה הכרעה, נערך משחק נוסף.
באהיה זכתה באליפות תוך ניצחון על סנטוס בסדרת הגמר. בעקבות הניצחון, הקבוצה העפילה לגביע ליברטדורס.
לאו בריליה, שחקנה של באהיה כבש 8 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
משתתפי התחרות

| קבוצה | עיר | בית |
| --- | --- | --- |
| ABC | נאטאל, ריו גראנדה דו נורטה ריו גראנדה דו נורטה | בית צפון מזרח |
| סיארה | פורטלזה, סיארה סיארה | בית צפון מזרח |
| סי.סי.א. | מסייאו, אלגואס אלגואס | בית צפון מזרח |
| באהיה | סלבדור, באהיה באהיה | בית צפון מזרח |
| טונה לוסו | בלם, פארה פארה | בית הצפון |
| פרווויאריו | סאו לואיס, מרניאו מרניאו | בית הצפון |
| אוטו ספורט קלוב | ז'ואאו פסואה, פאראיבה פאראיבה | בית הצפון |
| רסיפה | רסיפה, פרנמבוקו פרנמבוקו | בית הצפון |
| אתלטיקו פרנאאנסה | קוריטיבה, פרנה (מדינה) פרנה | בית הדרום |
| הרצ'יליו לוז | טובאראן, סנטה קטרינה סנטה קטרינה | בית הדרום |
| גרמיו | פורטו אלגרה, ריו גראנדה דו סול ריו גראנדה דו סול | בית הדרום |
| ריו ברנקו | ויטוריה, אספיריטו סאנטו אספיריטו סאנטו | בית המזרח |
| מנופאטורה | ניטרוי, ריו דה ז'ניירו (מדינה) ריו דה ז'ניירו | בית המזרח |
| אתלטיקו מיניירו | בלו הוריזונטה, מינאס ז'ראיס מינאס ז'ראיס | בית המזרח |
| סנטוס | סנטוס, סאו פאולו סאו פאולו | העפלה ישירות לחצי הגמר |
| ואסקו דה גאמה |  ריו דה ז'ניירו, ריו דה ז'ניירו (מדינה) ריו דה ז'ניירו | העפלה ישירות לחצי הגמר |
מהלך התחרות

בשלב הראשון הקבוצות המשתתפות חולקו ל-4 בתים, כאשר סנטוס וואסקו דה גאמה העפילו ישירות לחצי הגמר. מנצחי בתים שיחקו בשלב נוסף ממנו הקבוצות המנצחות העפילו לחצי הגמר.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   סנטוס |   סנטוס | 4 | 0 |  | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   גרמיו |   גרמיו | 1 | 0 |  | 1 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   גרמיו |   גרמיו | 1 | 0 |  | 1 |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 2 | 2 | 1 |  | 5 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   סנטוס |   סנטוס | 2 | 2 | 1 |  | 5 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   באהיה |   באהיה | 3 | 0 | 3 |  | 6 |
|  |   ואסקו דה גאמה |   ואסקו דה גאמה | 0 | 2 | 0 |  | 2 |   |   |   באהיה |   באהיה | 3 | 0 | 3 |  | 6 |
|  |   ואסקו דה גאמה |   ואסקו דה גאמה | 0 | 2 | 0 |  | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   באהיה |   באהיה | 1 | 1 | 1 |  | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בדצמבר 1959 | סנטוס | 3:2 | באהיה | אצטדיון ויל הבלמירה, סנטוס צופים: 23,000 שיפוט: אלברטו דה גאמה מלר |
| 10 בדצמבר 1959 | פלה  , 14'  פפה  , 77' |  | ביריבה  , 26' אלנקר  , 57', 89' | אצטדיון ויל הבלמירה, סנטוס צופים: 23,000 שיפוט: אלברטו דה גאמה מלר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בדצמבר 1959 | באהיה | 2:0 | סנטוס | אצטדיון פונטה נובה, סלבדור צופים: 40,000 שיפוט: חוזה מונטיירו אלנקר |
| 30 בדצמבר 1959 |  |  | קואוטיניו  , 26' פלה  , 28' | אצטדיון פונטה נובה, סלבדור צופים: 40,000 שיפוט: חוזה מונטיירו אלנקר |
בהתאם לתקנון התחרות נערך משחק הכרעה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במרץ 1960 | באהיה | 1:3 | סנטוס | מרקנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 20,000 שיפוט: וילסון לופס דה סואוזה אי אליטון |
| 29 במרץ 1960 | ויסנטה אלינרי  , 37'  לאו בריליה  , 46' אלנקר  , 76' |  | קואוטיניו  , 27' | מרקנה, ריו דה ז'ניירו צופים: 20,000 שיפוט: וילסון לופס דה סואוזה אי אליטון |
אנדריאה ואקארו

| --- | --- |

 לידה:  8 במאי 1604 נאפולי, ממלכת נאפולי 
 פטירה:  18 בינואר 1670 (בגיל 65) נאפולי, ממלכת נאפולי 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  בארוק 
 צאצאים:  נקולה ואקארו 
 
אנדריאה ואקארו (באיטלקית: Andrea Vaccaro;‏ נאפולי, 8 במאי 1604 – נאפולי, 18 בינואר 1670 ), היה צייר איטלקי בתקופת הבארוק.
ואקארו חי בנאפולי בתקופת השלטון הספרדי, הושפע מקראווג'ו והרבה לצייר בנושאים דתיים ומיתולוגיים ובלט בעיבוד הנטורליסטי של הדמויות בציוריו.