stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסטרה (כדורגל)
היסטוריה

מועדון הכדורגל "איסטרה" הוקם בשנת 1997. הנהלת מחוז איסטרה והנהלת חברת PSO-13 בראשות יורי וורוטנין, החליטו להחיות את קבוצת הכדורגל, שבתקופה הסובייטית השתתפה באליפות ברית המועצות לקבוצות חובבניות. הקבוצה הורכבה בעיקר ממיטב שחקני מחוז איסטרה, ולדימיר אנטיפוב היה המאמן הקבוצה באותה תקופה. בשנה הראשונה לקיומה, הקבוצה סיימה במקום השני בטורניר.
בשנה שלאחר מכן, הפוטנציאל והתוצאות של הקבוצה עלו באופן משמעותי, ובעיקר עם הזמנת גנאדי שטרומברגר לתפקיד המאמן, נודע בעבר כחלוץ של קאיראט אלמטי וצסק"א. לאחר שמונה למאמן, הוא הזמין לקבוצה כמה שחקנים מנוסים ממוסקבה. המשחק של "איסטרה" בפיקוחו של מאמן מנוסה השתנה, ובעונה הראשונה המועדון זכה בכל הטורנירים בהם השתתף - אליפות המחוז ומחזיקת גביע איסטרה.
ההצלחה של איסטרה בשנת 1998 אפשרה לה להתחיל את העונה הבאה בטורניר אליפות רוסיה בקרב קבוצות חובבניות, הליגה השלישית. בשנת 1999 הקבוצה סיימה במקום ה-14 ואחרי כן היא מעולם לא התדרדרה מתחת למקום הרביעי. באותן שנים שיחקו בשורותיה שחקנים שהתפרסמו בהמשך, כמו קשר "זניט" רומן שירוקוב ואלכסיי שצ'פינוב שאימן את קבוצת "פורטונה". בשנת 2007 הקבוצה זכתה באליפות רוסיה בקרב קבוצות חובבניות והצליחה להעפיל לליגה השנייה.
בעונת 2011/2012 העפילה לשלב 16 האחרונות בגביע, אך לא הצליחה לגבור על יריבתה ספרטק מוסקבה, שניצחה בתוצאה 1:0.
מאז 2014 המועדון התמודד בליגות החובבניות ובשנת 2017 חדל מלהתקיים.
אל צ'לטן

הכניסה לעיירה וברקע פיץ רוי
תצפית לכיוון פיץ רוי מפאתי העיירה

אל צ'לטן (בספרדית: El Chaltén) היא עיירה קטנה הנמצאת בעמק על גדות נהר "ריו דה לאס וואלטס" (Rio de las Vueltas) בפרובינציית סנטה קרוס בארגנטינה.
היא ממוקמת בקצהו של שדה הקרח הפטגוני הדרומי והיא חלק מהפארק הלאומי לוס גלסיירס (הפארק הלאומי של הקרחונים). סמלה הוא הר פיץ רוי המפורסם.
העיירה נקראת גם "בירת הטרקים של ארגנטינה", זאת בזכות מיקומה אשר משמש בסיס יציאה למסלולי טיולים רבים ומסודרים המשקיפים על נופים מדהימים ובייחוד בזכות הר הפיץ רוי.
העיר הקרובה לעיירה היא אל קלפטה, היא נמצאת במרחק 220 ק"מ דרומה. בסמוך לאל קלפטה נמצא גם שדה תעופה המשרת את תושבי האזור ואת התיירים.
הבתים בעיירה בני קומה או שניים ולמעט הדרכים הראשיות הסלולות רוב הדרכים בה הן דרכי עפר. יש בה מספר מכולות, טרמינל אוטובוסים, סניף של בנק (Banco de la Nacion), מרכז מבקרים ומגוון של מסעדות ודוכני אוכל.
היסטוריה

בשנת 1877 הגשש ומגלה הארצות פרנסיסקו מורנו נתן להר צ'לטן את השם הר פיץ רוי, על שם רוברט פיצרוי, שהיה הקפטן במסע השני של אה"מ ביגל ב-1830.
בשנת 1985 התקיימה מחלוקת בין צ'ילה וארגנטינה ושתיהן תבעו בעלות על השטחים רכס האנדים המפריד ביניהן.
ב-12 באוקטובר 1985 החליטה ארגנטינה להקים את העיירה כדי לעבות את ההתיישבויות באזור רכס האנדים במערב המדינה (מעין "חומה ומגדל" ארגנטינאי). המחלוקת הוכרעה ללא מלחמה לטובתה של ארגנטינה והשטח נשאר בשטחה של פרובינציה סנטה קרוס. באוקטובר 2014 העניק המגזין לונלי פלאנט את המקום השני ברשימת "הערים הטובות ביותר להכיר בעולם" לאל צ'לטן והיא היישוב הראשון בארגנטינה הנמצא ברשימה.
מקור שמה

ילדי המקום המקוריים, בני שבט טוולצ'ה (Tehuelche), קראו למקום צ'לטן ובתרגום לשפתם זהו "הר מעשן". הם האמינו שזוהי פסגה של הר געש שרוב הזמן מכוסה בעננים.
אטרקציות ותיירות

עיירה זו היא עיירה תיירותית המשמשת כבסיס יציאה למסלולים באזור וזהו עיקר כלכלתה, בעיירה ניתן למצוא מידע על הפארק הלאומי והאתרים באזור, ניתן לקנות ציוד קמפינג ולהצטייד במזון ומצרכים אחרים.
בעבר היו מעט מקומות לינה אך עם ההתפתחות המואצת של העיירה וגדילתה נפתחו מגוון הוסטלים ומלונות המאפשרים מגוון אפשרויות לינה החל ממעונות, אכסניות וכלה בחדרי מלון מצוידים היטב.
בנוסף ישנם מספר אזורי מחנה חינמיים בשמורה המקיפה את העיירה המאפשרים שינה בשטחה והקמת אוהלים ובישול. המחנות הללו לא דורשים הזמנה מראש והכניסה אליהם היא בחינם.
המסלולים באזור כוללים מגוון רחב, החל מטיפוס בהרים, צפייה והליכה על הקרחונים ואף שיט ברפסודה בנהר.
מספר התיירים הפוקדים את העיירה גדל בכל שנה, רוב התיירות היא תיירות חוץ ארגנטינאית. היא מתמלאת בתיירים בעיקר בחודשי העונה - נובמבר-פברואר ואילו בחודשי החורף (אפריל-ספטמבר) היא כמעט שוממת.
אטרקציות ותיירות > אתרים באזור

פיץ רוי הוא גולת הכותרת של הביקור בעיירה ומשם ניתן להשקיף על כל הפסגות והנופים באזור כולו. בסמוך לבסיסו של ההר נמצאת לגונה דה לוס טרס (Laguna de los Tres).
מסלולים נוספים הם ללגונה טורו (Laguna Toro) ולהר טורו, צפייה בקרחונים שונים ולגונות נוספות שבשמורה: קרחון טורה (Torre Glacier), לגונה קפרי (Laguna Capri), קרחון פיידרס בלנקס (Piedras Blancas Glacier), צ'ורייו דל סלטו (Chorrillo del Salto), הר טומבדו (Tumbado), קרחון ויידמה, אגם ויידמה ועוד.
באזור נמצא גם מסלול מעבר הרוחות אשר לעיתים הרוחות בו במהירות גבוהה מאוד ומסוכנת והדרך אל המסלול אינה מתאפשרת.
אקלים

העיירה מוקפת בדרך כלל בשלג וקרח. האקלים בעיירה הוא אקלים ימי (Cfc) בלתי צפוי כאשר יש כמות גדולה של משקעים אשר מתפרסת על מספר רב של ימים (אך בכל זאת לא בצורה כבדה כמו בפטגוניה הצ'יליאנית).
בקיץ יש ימים ארוכים מאוד ועם הרבה רוח וטמפרטורות נמוכות בדר"כ בין 18 מעלות ביום ל-5 מעלות בלילה. לעיתים גם בקיץ יכולה להתרחש קרה.
בחורף יורד שלג בכמויות בינוניות והטמפרטורה הממוצעת היא בין 3 מעלות צלזיוס ביום לבין 4- מעלות בלילה. בימים קרים הטמפרטורה יכולה לצנוח לטמפרטורה נמוכה הרבה יותר מזה ובשנות ה-40 של המאה ה-20 נמדדה אף טמפרטורה מינימלית של 20- מעלות צלזיוס באמצע החורף בחודש יוני.
דמוגרפיה

| הגידול באוכלוסיית אל צ'לטן בין השנים 1991–2015 |
| --- | --- | --- |
  קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני –  ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
גלריה

הדרך לאל צ'לטן
אל צ'לטן במבט ממערב
אחד הרחובות בעיירה
העיירה והעמק
תצפית מאל קונדור אל פסגות ההרים: מימין סרו גראנדה (Cerro Grande) ומשמאל סרו סולו (Cerro Solo)
אגם לאגו דל דסיירטו (Lago del Desierto) וברקע פיץ רוי
אגם לאגו דל דסיירטו (Lago del Desierto) וברקע פיץ רוי
הערות שוליים

↑  El Chaltén | PATAGONIA-ARGENTINA.COM |, www.patagonia-argentina.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 246958552   WorldCat (עם VIAF): 246958552 
נופים בשמורה הקרובה לעיר
אמיל פילה

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1882 כרופיניה, צ'כיה 
 פטירה:  6 באוקטובר 1953 (בגיל 71) פראג, צ'כוסלובקיה 
 מקום קבורה:  Střešovice cemetery 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות יפות בפראג 
 זרם באמנות:  קוביזם 
 פרסים והוקרה:  מסדר טומאש מסריק, דרגה 3 (1998) 
 בן או בת זוג:  האנה פילובה 
 חתימה:   
 
אמיל פילה (בצ'כית: Emil Filla;‏ 4 באפריל 1882 - 7 באוקטובר 1953) היה צייר ממוראביה, מנהיג האוונגרד בפראג בין מלחמות העולם וצייר קוביסטי מוקדם.
ביוגרפיה

פילה נולד בכרופיניה שבמוראביה, ואת ילדותו בילה בברנו, אך מאוחר יותר עבר לפראג. החל משנת 1903 למד באקדמיה לאמנויות היפות בפראג, אך עזב את הלימודים ב-1906.
ביוגרפיה > יצירה

פילה היה חבר בקבוצת "אוסמה" ("השמינייה") בשנים 1907–1908, שהיו לה מאפיינים משותפים עם הפוביסטים וגם היו לה קשרים ישירים לקבוצה האקספרסיוניסטית הגרמנית "הפרש הכחול". יצירות חשובות של פילה מתקופה זו כוללות את "קריאת דוסטויבסקי" (1907) ואת "שחקני שחמט" (1908). בשנת 1909, הוא הפך לחבר באיגוד מאנס לאמנויות יפות.
החל משנת 1910 הוא צייר בעיקר בסגנון קוביסטי מושפע חזק מפיקאסו ובראק. הוא גם החל לצייר טבע דומם באותה תקופה. ב-1911 הוא ערך מספר גליונות של Volné směry, קידם את הקוביזם והוציא לאור רפרודוקציות של יצירות פיקאסו. לאחר שגם הקוראים וגם מנהיגי מאנס הגיבו בשלילה, הוא ואחרים פרשו מהאיגוד מאנס והקימו את קבוצת האמנים החזותיים, שהייתה קבוצה בעלת אוריינטציה קוביסטית.
בסביבות 1913, הוא ואוטו גוטפרוינד ייצרו כמה מהפסלים הקוביסטיים המוקדמים ביותר שנעשו. לפני מלחמת העולם הראשונה הוא עבר לפריז, אך היגר להולנד כשפרצה המלחמה. הוא חזר לפראג לאחר המלחמה. במהלך שנות ה-20, הוא פיתח עוד יותר את הגרסה שלו לקוביזם סינתטי והצטרף מחדש לאיגוד מאנס. כמו מודרניסטים צ'כים אחרים, הוא היה פעיל בעיצוב וגם בציור. ב-1925 עיצב ציורים על זכוכית עבור הביתן הצ'כוסלובקי בתערוכה הבינלאומית לאמנויות תעשייתיות ודקורטיביות בפריז. בסוף שנות ה-20 ותחילת שנות ה-30 החל לעצב בהשפעה סוריאליסטית גם בציור וגם בפיסול שלו. הוא היה שותף ב־1932 בתערוכה בינלאומית בפראג שהציגה את הסוריאליזם לציבור הצ'כי. עם זאת, הוא לא הפך לסוריאליסט.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה ואחריה

ביום הראשון של מלחמת העולם השנייה הוא נעצר על ידי הגסטפו יחד עם הצייר יוזף צ'אפק ואחרים ולאחר מכן נכלא במחנות הריכוז הגרמנים דכאו ובוכנוולד. עם זאת, הוא שרד את המחנות, חזר הביתה והחל ללמד באקדמיה לאמנויות, אדריכלות ועיצוב בפראג.
הוראתו של פילה באקדמיה הבטיחה את המשך הקוביזם הצ'כי, והשפעתו ניכרת בין היתר בעבודותיו של תלמידו מילוש ריינדל. בשנת 1945, הוא היה האמן הראשון שהציג תערוכה לאחר המלחמה. הוא הציג בעיקר עבודות בנושאי קרבות ומאבקים, ובהמשך יצר בעיקר נופים.
במהלך חייו היה פעיל כצייר, פסל, אספן, תאורטיקן, עורך, מארגן ודיפלומט.
הוא מת בפראג ונקבר בשטרשוביץ' בפראג הגדולה.
הערות שוליים

↑  Cooper, Philip. Cubism. London: Phaidon, 1995, p. 102.
↑  s.r.o, TOVARNA CZ. "LAHODA, Vojtěch : Emil Filla". search.mlp.cz (in Czech)
↑  Gagnon, François-Marc (January 21, 2002). Milos Reindl: Peintures 1967-1999. Montreal, Quebec: Éditions 400 Coups. pp. 1–159.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007341521805171  PLWABN: 9810622864405606  BNE: XX1367921  BnF: cb121733567 (data)  GND: 118969161  ISNI: 0000 0000 6636 2099  LCCN: n81094966  NKC: jk01031203  NTA: 102437246  RERO: 02-A025235149  RKD: 28005  SNAC: w6np5xd2  SUDOC: 03028483X  ULAN: 500030233  VIAF: 22183173   WorldCat (עם VIAF): 22183173
אמיל פוסט

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1897 אוגוסטוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 באפריל 1954 (בגיל 57) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Emil Leon Post 
 ענף מדעי:  מתמטיקה 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט היברון 
 מקום לימודים:  תיכון טאונסנד האריס (1913)  הסיטי קולג' של ניו יורק (1917)  אוניברסיטת קולומביה (1920) 
 מנחה לדוקטורט:  קסיוס ג'קסון קייזר 
 מוסדות:  הסיטי קולג' של ניו יורק (1932–1954)  אוניברסיטת קורנל (1924–1927)  אוניברסיטת קולומביה (1921–1924)  אוניברסיטת פרינסטון (1920–1921)  הקמפוס החינוכי ג'ורג' וושינגטון (1927–1932) 
 
פרופ' אמיל לאון פּוֹסְט (באנגלית: Emil Leon Post;‏ 11 בפברואר 1897 - 21 באפריל 1954) היה מתמטיקאי ולוגיקן יהודי אמריקאי.
קורות חיים

פוסט נולד למשפחה יהודית-פולנית אשר היגרה לארצות הברית בעודו ילד והתיישבה בניו-יורק.
פוסט סיים תואר דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת קולומביה, וקיבל משרת פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון. בפרינסטון, הגיע לגילוי הפגמים שב"Principia Mathematica", שהוכיח בהמשך קורט גדל ב-1931. אך חשש מלפרסם את תגליתו. בהמשך עבד פוסט כמורה למתמטיקה בבית ספר תיכון בניו יורק, וב-1936 מונה למרצה במתמטיקה בסיטי קולג' של ניו יורק, שם עבד עד מותו.
נישא לגרטרוד זינגר, ולהם בת אחת. נראה כי פוסט סבל במהלך חייו הבוגרים מהפרעה דו-קוטבית.
תורת הרקורסיה

ב-1936 פיתח פוסט, בנפרד מאלן טיורינג, מודל מתמטי של חישובים אשר בבסיסו היה זהה למכונת טיורינג. אי היכולת לפתור את בעיית ההתאמה של פוסט הובילה בדיוק לתוצאות הבלתי פתירות בחישוביות לפי טיורינג וכן בתאוריה של שפות פורמליות.
מבחר ממאמריו

1936, "Finite Combinatory Processes - Formulation 1," Journal of Symbolic Logic 1: 103-105.
1943, "Formal Reductions of the General Combinatorial Decision Problem," American Journal of Mathematics 65: 197-215
1944, "Recursively enumerable sets of positive integers and their decision problems," Bulletin of the American Mathematical Society 50: 284-316. Introduces the important concept of many-one reduction.
ראו גם

בעיית ההתאמה של פוסט
אליס מידלטון בורינג

| --- | --- |

אליס מידלטון בורינג, 1927
 לידה:  22 בפברואר 1883 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  18 בספטמבר 1955 (בגיל 72) קיימברידג', ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה של התא, דו-חיים, זוחלים 
 מקום לימודים:  מכללת ברין מאר  אוניברסיטת מיין  אוניברסיטת וירצבורג 
 מנחה לדוקטורט:  נטי סטיבנס 
 מוסדות:  אוניברסיטת מיין (1910–1918)  מכללת ולסלי (1920–1923)  אוניברסיטת קולומביה (1944–1945)  מכללת סמית' (1950–1953)  Peking Union Medical College (1918–1920)  Yenching University (1923–1950)  מכללת מאונט הוליוק (1945–1946) 
 
אליס מידלטון בורינג (באנגלית: Alice Middleton Boring;‏ 28 בפברואר 1883 – 18 בספטמבר 1955) הייתה ביולוגית והרפרטולוגית אמריקאית, שבילתה חלק גדול מחיה האקדמיים בסין. היא הייתה פרופסור מן המניין באוניברסיטת מיין (אנ') וב-Peking Union Medical College וכיהנה כראש המחלקה לביולוגיה ב-Yenching University שבסין. במהלך שהותה בסין חקרה את הטקסונומיה ואת התפוצה של דו-חיים וזוחלים.
קורות חיים

אליס מידלטון בורינג נולדה בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית בשנת 1883 למשפחה קווקרית מצד אמהּ ולנוצרית מצד אביה. משפחתה של בורינג חיה מעל חנות סבהּ יחד עם סבה, סבתה, אביה, אמהּ, ושלושת אחיה, לידיה טרומן, קתרין ג'נטר ואדווין גאריג'ס בורינג (אנ'). למרות החיים יחדיו הוריה של אמהּ לא חיבבו את אביה ואף התנגדו בתחילה לנישואיה.
קורות חיים > ראשית דרכה המדעית

במהלך לימודי התואר הראשון שלה (B.A) היא הייתה עוזרת מחקר של חתן פרס נובל תומאס הנט מורגן, אשר ממנו למדה טכניקות מחקר בביולוגיה התפתחותית. עד סיום התואר שלה היא פרסמה מאמר משותף עם מורגן על עוברי צפרדעים, ומאמר נוסף משלה בנושא ביולוגיה התפתחותית. ביוני 1904 סיימה בורינג את התואר הראשון שלה באוניברסיטת Woods Hole, Massachusetts.
בין השנים 1904–1905 עשתה ב-מכללת ברין מאר לנשים את התואר השני שלה בהנחיית נטי סטיבנס בנושאי פיזיולוגיה ומורפולוגיה. כתוצאה מכך נכתבו שני פרסומים משותפים שלהן. לאחר מכן בין השנים 1905–1906 עברה בורינג לאוניברסיטת פנסילבניה על מנת להשלים לימודי דוקטורט בהוראת אדווין גרנט קונקלין (אנ'). כתוצאה מעזיבתו של קונקלין את אוניברסיטת פנסילבניה, חזרה בורינג לברין מאר וסיימה בשנת 1910 את לימודי הדוקטורט של בהנחיית נטי סטיבנס. בורינג עסקה במסגרת הצעת המחקר שלה במעקב אחר מהלך הזרע של קבוצות שונות של חרקים. כתוצאה מכך הרחיבה בורינג את עבודתה של סטיבנס שעסקה בזיהוי כרומוזום Y ובקשר שלו בנוגע לקביעת המין הזכרי. בנוסף, בורינג ללמדה וחקרה במחלקה לזואולוגיה ואף מונתה לפרופסור באוניברסיטת Maine בין השנים 1910–1918.
קורות חיים > החיים בסין

ב-1918 קיבלה אליס מידלטון בורינג משרה בת שנתיים בבייג'ינג בתור עוזרת בביולוגיה ב-Peking Union Medical College שמומנה על ידי קרן רוקפלר. לאחר סיום המשרה בורינג חזרה ב-1920 לארצות הברית ולימדה במכללת ולסלי עד שחזרה בשנת 1923 למשרה זמנית באוניברסיטת ינצ'ינג. במסגרת עבודתה באוניברסיטת ינצ'ינג, בשנת 1923 מונתה לראש המחלקה לביולוגיה. בורינג עבדה באוניברסיטה זאת עד לסגירתה בשנת 1941 על ידי היפנים, היא חקרה עד אז את האורגניזמים המצויים בסין ואף גילתה זנים חדשים. היא גרמה להבנת עולם הדו-חיים והזוחלים הסינים, בשל פרסום 21 מאמרים שעסקו בהבנת עולם זה.
קורות חיים > הפלישה היפנית לסין

אף על פי שאוניברסיטת ינצ'ינג נסגרה רק בשנת 1941, הפלישה היפנית לסין ב-1937 הפכה את החיים באוניברסיטה לקשים ומשלוחי הדואר לאוניברסיטה הצטמצמו. בורינג נמנתה עם חברי הסגל של האוניברסיטה אזרחי בעלות הברית, רובם אנגלים ואמריקאים, שנכלאו ב-1941 במחנה הריכוז היפני בשנדונג. במהלך שהותה במחנה לא היה לבורינג קשר עם משפחתה. לאחר שנתיים, בשנת 1943, חזרה בורינג לארצות הברית לאחר שהוחלפה בעסקת חילופי שבויים בעזרת שווייץ.
קורות חיים > אחר המלחמה

בשנת 1946 חזרה בורינג ללמד בינצ'ינג. ב-1950 נאלצה לעזוב כתוצאה מכך שהשלטונות הקומוניסטים בסין לא חפצו יותר בנוכחותם של זרים. בורינג, שנקשרה מאוד לתרבות הסינית, לא חידשה לאחר שובה לארצות הברית את מחקריה אף שקיבלה משרה במכללת סמית'. היא נפטרה בקיימברידג', מסצ'וסטס, כתוצאה מפקקת מוחית, ב-18 בספטמבר 1955, חמש שנים אחרי שובה מסין.
לקריאה נוספת

Ogilvie, Marilyn Bailey & Clifford J. Choquette, A Dame Full of Vim and A Dame Full of Vim and Vigor: A Biography of Alice Middleton Boring: Biologist in China, Amsterdam: Hardwood Academic, 1999, ISBN 978-90-5702-575-4. OCLC 40684429
Zheng, Shu., "Alice M. Boring: a pioneer in the study of Chinese amphibians and reptiles", Protein Cell 6, 2015, pp. 625–627
הערות שוליים

1 2 3  Marilyn Bailey Ogilvie, Clifford J. Choquette, A Dame Full of Vim and Vigour, Routledge, 1999, עמ' 16-17
1 2 3 4  C. Kenneth Dodd Jr., (Review of) A Dame Full of Vim and Vigor. A Biography of Alice Middleton Boring: Biologist in China., Researchgate, ‏ינואר 2016
↑  Barbara Morgan, Boring, Alice Middleton (1883–1955), encyclopedia.com, ‏11 בדצמבר 2023
1 2  Shu Zheng, "Alice M. Boring: a pioneer in the study of Chinese amphibians and reptiles", Protein & Cell, 6 (9), September 2015, עמ' 625–627
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447242105171  BnF: cb13746664z (data)  GND: 12858839X  ISNI: 0000 0000 5244 2098  LCCN: no99086894  NTA: 230027121  VIAF: 15826542   WorldCat (עם VIAF): 15826542
איסור עבודת זר במקדש

| --- | --- |
 מקרא:  במדבר יח,ד; במדבר יח,כב
 תלמוד בבלי:  מסכת זבחים פרק ב
 משנה תורה:  הלכות ביאת מקדש פרק ט
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות לרמב"ם: לאו עד, ספר החינוך: מצווה שצ, ספר מצוות גדול: לאו שט
 
איסור עבודת זר במקדש הוא מצוות לא תעשה מתרי"ג מצוות, לפיה אסור לזר לעבוד עבודות מסוימות במקדש שמיועדות לעבודת הכהנים.
מקור וטעם המצוה

בספר במדבר נאמר:
וְנִלְווּ עָלֶיךָ וְשָׁמְרוּ אֶת מִשְׁמֶרֶת אֹהֶל מוֹעֵד לְכֹל עֲבֹדַת הָאֹהֶל וְזָר לֹא יִקְרַב אֲלֵיכֶם.
וכן נאמר:
וְלֹא יִקְרְבוּ עוֹד בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֶל אֹהֶל מוֹעֵד לָשֵׂאת חֵטְא לָמוּת.
בטעם המצוה כתב ספר החינוך שכבוד המקדש הוא שיעבדו שם אנשים קבועים משבט קבוע בדומה למלך שיש לו משרתים קבועים, שלא ראוי שיתחלפו בתכיפות.
דיני המצוה

הכינוי "זר" ניתן לכל מי שאינו כהן זכר וכוונתו שהוא כזר לעניין עבודה במקדש.
אמרו חכמים - ”מקבלת הדם ואילך מצות כהונה”, כלומר רק בעבודות המיוחדות לכהנים אסור לזר לעבוד ועבודות אלו הם החל מקבלת הדם לאחר השחיטה. אבל שחיטה, הולכת העצים ואפילו הדלקת הנרות (במקרה שהוציא הכהן את המנורה החוצה לאחר שהכין אותם) מותרות בזר.
האיסור נוהג בין בזכרים ובין בנקבות, בין בזמן שבית המקדש קיים ובין בזמן שאינו. האיסור תקף גם לגבי כהן טמא או כהן בעל מום שחייבים על עבודה כשם שחייב עליה זר.
אם זר עבר ועבד עבודה אסורה לו, העבודה פסולה.
מתוך העבודות האסורות לזר ישנן ארבע עבודות שהעונש עליהן הוא מיתה והן: זריקת הדמים על המזבח, הקטרה, הקרבת הקורבן וניסוך המים והיין, ועליהן נאמר - ”וְהַזָּ֥ר הַקָּרֵ֖ב יוּמָֽת”. בשאר העבודות מי שעבד, עובר בלאו ולוקה והכלל הוא - אם אחרי עבודת הזר הכהן צריך לעשות עוד עבודה וזה לא גמר ההקרבה, לוקה ולא חייב מיתה. אמנם, בעבודות סילוק כגון דישון המזבח אינו חייב מיתה למרות שאין אחריהם עבודה.
דיני המצוה > זריקת דמים

חייב מיתה בין אם זרק בתוך ההיכל או זרק בעזרה בחוץ. בתוך זריקת דמים כלולה גם הזאת קרבנות המצורע.
דיני המצוה > הקטרה

חייב מיתה אם הקטיר (אפילו כזית) איברים או קומץ או לבונה על המזבח ואפילו אם הזיז את האיברים שלא נשרפו וקירב את זמן השריפה שלהם. וכן אם הקטיר קטרת על מזבח הזהב. אמנם מי שמקטיר קטורת ביום הכיפורים בקדש הקדשים אינו חייב מיתה עד שיקטיר מלא חפניו.
וכן מי שמסדר שני גזרי עצים על המערכה חייב מיתה מכיוון שהעצים נחשבים כקורבן.
דיני המצוה > שני איסורים

אם אדם שחלים עליו שני איסורי עבודה, עבד - חייב לגבי כל אחד מהאיסורים וכן התרת עבודה במקדש בשבת אינה חלה על זר. לדוגמה, אם זר עבד בשבת במקדש עבר גם על חילול שבת וגם על איסור עבודת זר. וכן אם כהן בעל מום עבד במקדש טמא, חייב בשני האיסורים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ל"ב
אמנות אבולוציונית

תמונה שנוצרה באמצעות אלגוריתם אבולוציוני
אמנות אבולוציונית היא ענף של אמנות גנרטיבית, שבה האמן אינו בונה את היצירה בעצמו, אלא נותן למערכת ממוחשבת לבצע את העבודה. באמנות אבולוציונית, יצירת האמנות שנוצרת עוברת תהליך חוזר של בחירה ושינוי באמצעות מערכת ממוחשבת, עד שהיא מגיעה לתוצר הסופי, כאשר האמן הופך להיות הסוכן הפעיל.
יש להבדיל בין אמנות אבולוציונית לבין ביו-ארט, המשתמשת באורגניזמים חיים כמדיום החומרי במקום בצבע, אבן, מתכת וכולי.
סקירה כללית

במשותף לאבולוציה ביולוגית באמצעות ברירה טבעית או גידול בעלי חיים, אוכלוסייה העוברת אבולוציה מלאכותית משנה את צורתה או התנהגותה במשך דורות רבים של רבייה בתגובה למשטר סלקטיבי.
באמנות אינטראקטיבית המשטר הסלקטיבי עשוי להיות מיושם על ידי הצופה באופן מפורש על ידי בחירת פרטים אסתטיים. לחלופין, לחץ ברירה טבעית יכול להיווצר באופן מרומז, למשל לפי משך הזמן שהצופה מבלה ליד יצירת אמנות ההולכת ומתפתחת.
באותה מידה ניתן להשתמש בתהליכים אבולוציוניים כמנגנון ליצירת עולם דינמי של אינדיבידואלים מסתגלים, שבו לחץ הברירה הטבעית מופעל על ידי התוכנה, והצופה ממלא תפקיד בבחירה, כמו בפרויקט Black Shoals (אנ').
ראו גם

מוזיקה אבולוציונית
לקריאה נוספת

Bentley, Peter, and David Corne. Creative Evolutionary Systems. Morgan Kaufmann, 2002.
Metacreations: Art and Artificial Life, M Whitelaw, 2004, MIT Press
The Art of Artificial Evolution: A Handbook on Evolutionary Art and Music, Juan Romero and Penousal Machado (eds.), 2007, Springer
Evolutionary Art and Computers, W Latham, S Todd, 1992, Academic Press
Genetic Algorithms in Visual Art and Music Special Edition: Leonardo. VOL. 35, ISSUE 2 - 2002 (Part I), C Johnson, J Romero Cardalda (eds), 2002, MIT Press
Evolved Art: Turtles - Volume One, ISBN 978-0-615-30034-4, Tim Endres, 2009, EvolvedArt.biz
אמיל פאיול

| --- | --- |

אמיל פאיול
 לידה:  14 במאי 1852 לה פוי-אן-ולה, הקיסרות הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  27 באוגוסט 1928 (בגיל 76) פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מקום קבורה:  Vault of Governors 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1873–1919 (כ־46 שנים)
 דרגה:   מרשל צרפת
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית המילואים ה-70   מפקד הקורפוס ה-33   מפקד הארמייה השישית   מפקד הארמייה הרביעית   מפקד הארמייה הראשונה   מפקד קבוצת הארמיות המרכזית   מפקד חיל המשלוח הצרפתי באיטליה   מפקד קבוצת הארמיות של המילואים
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 הצלב הגדול של לגיון הכבוד   המדליה הצבאית   צלב המלחמה (1914 - 1918)
 
אמיל פאיול (בצרפתית: Marie Émile Fayolle;‏ 14 במאי 1852 – 27 באוגוסט 1928) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שפיקד על הארמיות הרביעית, השישית, והראשונה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

אמיל פאיול נולד ב-14 במאי 1852 בלה פוי-אן-ולה. בשנת 1873 התגייס פאיול לצבא הצרפתי ושירת בחיל התותחנים. בשנת 1914 פרש פאיול מהצבא בדרגת גנרל של חטיבה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה מונה פאיול למפקד דיוויזיית המילואים ה-70, ופיקד עליה במהלך הקרב על המארן. במאי 1915 מונה פאיול למפקד הקורפוס ה-33, ופיקד עליו במהלך קרב ארטואה השני. ב-26 בפברואר 1916 מונה פאיול למפקד הארמייה השישית, ופיקד עליה במהלך הקרב על הסום. ב-19 בדצמבר 1916 מונה פאיול למפקד הארמייה הרביעית, וב-31 בדצמבר מונה למפקד הארמייה הראשונה. ב-4 במאי 1917 מונה פאיול למפקד קבוצת הארמיות המרכזית, וב-16 בנובמבר באותה שנה מונה למפקד חיל המשלוח הצרפתי באיטליה. ב-14 בפברואר 1918 מונה פאיול למפקד קבוצת הארמיות של המילואים, ופיקד עליה בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמהלך מתקפת מאה הימים.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בשנת 1920 מונה פאיול כחבר במועצת המלחמה העליונה, ובשנת 1921 מונה למפקח הכללי על התעופה. ב-19 בפברואר 1921 קיבל פאיול את דרגת מרשל צרפת, כאות הוקרה על פעולותיו במהלך המלחמה.
ב-27 באוגוסט 1928 מת פאיול בביתו שבפריז.
הערות שוליים

↑  דרגה המקבילה לדרגת תת-אלוף בצה"ל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb112537637 (data)  GND: 123488850  ISNI: 0000 0000 0091 0996  Léonore: 139472  NLG: 152255  SUDOC: 154222038  VIAF: 39370616   WorldCat (עם VIAF): 39370616
איסטנבול (נפה)

| --- | --- |

 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מחוז מרמרה
 מושל:  Davut Gül
 בירת הנפה:  איסטנבול
 שטח:  5,343.02 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  15,655,924 (דירוג: 1, 2023)
 קואורדינטות:  41°00′44″N 28°58′34″E﻿ / ﻿41.012195397077°N 28.976085471989°E﻿ / 41.012195397077; 28.976085471989 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.istanbul.gov.tr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת איסטנבול (בטורקית: İstanbul ili) היא נפה הנמצאת בצפון-מערב טורקיה. שטח הנפה הוא 5,343.02 קמ"ר (להשוואה: כמעט רבע משטח ישראל) ומתגוררים בה 15,462,452 תושבים (2020). הנפה מוקפת בנפות טקירדא ממערב, קוג'אלי ממזרח, בים השחור מצפון ובים המרמרה מהדרום. מצר הבוספורוס מחלק את הנפה לשני חלקים; הצד האירופי והצד האסייתי. בערך 3.85 תושבים חיים בצד האסייתי על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010 ו-9.4 בצד האירופי.
בירת הנפה היא העיר איסטנבול, שמאז שנת 2004, גבולות העיר הם גבולות המחוז.
תת-נפות בתוך נפת איסטנבול

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  איי הנסיכים  ארנוותקוי  אטשהיר  אבישלר  באוג'ילר  בחצ'יליבר  בקירקוי  בשקשהיר  באיירמפשה  בשיקטאש |  בייקוז  בייליקדוזו  בייאורלו  בוקצ'קמז'ה  שאטלג'ה  צ'קמקוי  אסנלר  אסניורט  איופ  פתיא |  גזיוזמנפשה  גונגורן  קדיקוי  ג'ראטנה  קרטל  קוצ'וצ'קמז'ה  מלטפה  פנדיק  סאנג'קטפה  סרייאר |  סיליברי  סולטנביילי  סולטנגזי  שילה  שישלי  טוזלה  אומרנייה  אושקודר  זייטינבורנו |
אמיל פוקס

| --- | --- |

 לידה:  9 באוגוסט 1866 וינה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  13 בינואר 1929 (בגיל 62) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  האקדמיה הפרוסית לאמנות 
 תחום יצירה:  פיסול 
 
אמיל פוקס (בגרמנית: Emil Fuchs;‏ 9 באוגוסט 1866 – 13 בינואר 1929) היה פסל, מדליסט (אנ'), צייר וסופר אוסטרי-אמריקאי, שפעל בווינה, לונדון וניו יורק. הוא צייר דיוקנאות של המלכה ויקטוריה ואדוארד השביעי והיה אופנתי בקרב החברה הגבוהה בלונדון בתחילת המאה ה-20.
ביוגרפיה

הוא נולד בווינה ב־9 באוגוסט 1866. בשנים שפעל באוסטריה, גרמניה ורומא היה פסל ומדליסט, שבסופו של דבר החל ללמוד גם ציור. הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה בהנהלת אדמונד פון הלמר וויקטור אוסקר טילגנר. לאחר מכן למד באקדמיה הפרוסית לאמנויות בברלין שם למד אצל פריץ שפר ואנטון פון ורנר. בשנים 1891 עד 1897 הוא היה ברומא, לאחר שזכה במלגה גרמנית בשנת 1891.