stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ייק פול
דיסקוגרפיה

Shakey – 2015
It’s every day bro – 2017
Ohio Fried chicken – 2017
Jerica – 2017
That Ain't on the News – 2017
Jake Paulers – 2017
No competition – 2017
Saturday Night – 2017
2017 – (It’s every day bro(remix
Malibu – 2018
My teachers – 2018
Randy Savage – 2018
Cartier Vision – 2018
Champion – 2018
Im Single – 2019
אופאל

ערך זה עוסק במינרל. אם התכוונתם למונח בגנטיקה, ראו .
| --- | --- |

אופאל היאליט
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  סיליקה ממוימת SiO2·nH2O
 מערך קריסטלוגרפי:  אין, האופאל הוא מינרל אמורפי, נחשב בעבר כמינרלואיד.
 צורת הגביש:  מסיבי. בצורה דמוית כליה או דומה. המינרל נוטה למלא חללים כדוגמת שברים או מבנים כדוגמת הגאודה
 צבע:  לבן, חסר צבע, צהוב חיוור, אדום חיוור, אפור, חום או שחור עקב זיהומים. השתברות קרני האור תראה כתמי צבע בכל צבעי הקשת.
 ברק:  זגוגי עד שעוותי
 שקיפות:  האופאל שקוף עד שקוף למחצה.
 פצילות:  אין
 שבירה:  דמוית קונכייה.
 קשיות:  6.5 – 5.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.3 – 2.1
 שרטוט:  לבן
אופאל לומינסנטי
טבעות אופאל
אוֹפּאל (Opal) הוא מינרל אמורפי (חסר-סדר) המורכב מסיליקה ממוימת ונוסחתו היא SiO2·nH2O. תכולת המים במינרל מגיעה לשיעור של בין 6% ל-10%. מקור המילה "אופאל" מהמילה הלטינית opalus, שהגיעה מיוונית – ο̉πάλλιον – אוֹפאליון, ופירושה "לראות שינוי בצבע". אבן האופאל נחשבת אבן חן.
היווצרות ומבנה האופאל

האופאל נוצר כאשר תמיסות מימיות חמות מתקררות או מתנדפות ונוצר מהן ג'ל צורני החודר לתוך סדקים של כמעט כל סוגי הסלעים, בעיקר לימוניט, אבן חול, ריוליט ובזלת. במשך הזמן, ובהשפעות חימום ולחץ, הג'ל מתקשה. לעיתים, כשהג'ל מתייבש, נוצרים בו סדקים זעירים המתמלאים בסיליקה משנית, וכך נוצרות לוחיות בתוך האופאל בזמן התמצקותו. לעיתים מחליף ג'ל זה חומרים אורגניים, וכך ניתן למצוא אופאל השומר על צורת עץ אותו החליף ומאובנים אופאליים. מאובנים מסוג זה, אף שאין בהם עניין מיוחד בגאולוגיה, מהווים מקור משיכה לאספנים.
קיימים, כאמור, שני סוגי אופאל. האופאל הרגיל הוא אופאל בעל גוון אחיד. לעומתו, אופאל יקר מתאפיין במשחק צבעים שהפך אותו לאבן חן מבוקשת. שני הסוגים אמורפיים, אבל לאופאל יקר, המשמש כאבן החן, יש מבנה פנימי מיקרוסקופי, שהתגלה רק כשנבחן האופאל הצבעוני במיקרוסקופ אלקטרונים, המסביר את משחקי הצבע באבן. אבן האופאל היקרה בנויה מכדוריות סיליקה בקוטר של 150 עד 300 ננומטר, הדחוסות יחדיו למבנה קובייתי או הקסגונלי. כדוריות הסיליקה המסודרות מחוללות את הצבעים הפנימיים כתוצאה מתופעות של שבירה והתאבכות של קרני האור העוברים דרך המבנים הזעירים שבאופאל.
נהוג להשתמש בביטוי אוֹפּאלֶסצֶנְציה על מנת לתאר תופעה ייחודית זו, אם כי הזוהר האופאלי הוא "משחקי צבעים", והביטוי "אוֹפּאלֶסצֶנְציה" מתייחס למראה החלבי העכור של האופאל הרגיל, הסוג המכונה פּוֹטץ' (Potch), שבו אין "משחקי צבעים".
אופאל בהיסטוריה

האופאל היקר נחשב כאבן אצילה משחר ההיסטוריה , ורבים מאמינים[דרוש מקור] כי האבן מביאה מזל וניחנה בכוחות מאגיים.
הרומאים קבעו את האופאל כאבן חן יקרה שאותה כרו ממכרות באזור צ'כיה של היום או שקנו מסוחרים מהמזרח התיכון. פליניוס הזקן כתב כי האופאל מייצג את צירוף היופי של כל האבנים האחרות. מסופר על סנטור רומאי בשם נוניוס שהעדיף לצאת לגלות במקום למכור את אבני האופאל שלו למרקוס אנטוניוס שרצה לתת אותן מתנה לקלאופטרה.
מאות שנים אחר־כך כינה שייקספיר את האופאל "נס" ו"מלכת אבני החן".[דרוש מקור]. לבני דורו הייתה האבן אבן־מזל.[דרוש מקור]
בתקופה מסוימת הייתה אמונה כי האבן דווקא מביאה מזל רע לבעליה. הסיפור הידוע ביותר על כך קשור במלך אלפונסו ה-12 מספרד שקיבל טבעת אופאל במתנה מאהובה נכזבת ובזה אחר זה מתו כל יקיריו שענדו את הטבעת ובסופו של דבר מת המלך בעצמו לאחר שענד את הטבעת.
עד למחצית המאה ה-19 הייתה האופאל נדירה יחסית אבל אז משנתגלו מקורות נוספים (בעיקר באוסטרליה) הפכה האבן למבוקשת כאבן חן.
סוגי אופאל

קיימים שני סוגים עיקריים של אופאל, אופאל רגיל ואופאל יקר שהוא אבן חן יקרה. שני הסוגים הם אמורפיים (כלומר, אינם בנויים מגבישים) אך לאופאל יקר יש מבנה פנימי מסודר.
סוגי אופאל > אופאל רגיל

אופאל חלבי
אופאל שרף בגוונים כחלחל עד ירקרק חלבי
אופאל עץ בגוון צהוב־דבש עם ברק שעוותי שנוצר שעה שהחומר האורגני בעץ הוחלף באופאל
מניליט בגוונים של חום או אפור
היאליט שקוף בהיר
גייזריט השוקע סביב מעיינות חמים או גייזרים
סוגי אופאל > אופאל יקר

העורקים המכילים את האופאל הצבעוני דקים בדרך כלל ולכן קיימות שיטות לשימוש באופאל כאבן חן. למשל, doublet הוא שכבה דקה של אופאל צבעוני המודבקת על מינרל שחור כדוגמת אבן ברזל, בזלת או אובסידיאן המדגיש את הצבע. האופאל היא אבן עדינה יחסית ולכן קשה ללטשה על מנת ליצור ברק. החיתוך המכונה triplet פותר בעיה זו. בדומה ל-doublet מודבקת פיסת אופאל על רקע שחור ומעליה מודבקת פיסת קוורץ שקוף המגינה על האופאל ובנוסף ניתן ללטשה ברמה גבוהה.
אופאל שחור – אופאל שהרקע שלו שחור והוא מדגיש את משחק הצבעים. האופאל היקר ביותר.
אופאל שחור למחצה – דומה לאופאל שחור אלא שיש לו מראה מעורפל.
אופאל לבן – אופאל בעל רקע אטום.
אופאל בולדר – שכבת אופאל דקה על רקע של אבן ברזל כהה.
מקורות האופאל

כ-95% מהאופאל בעולם מקורו באוסטרליה. בייחוד מהעיירה קובר פידי באוסטרליה הדרומית שהיא מקור עיקרי. הסוגים אופאל רגיל, אופאל מים, אופאל ג'לי ואופאל אש מצויים בעיקר במקסיקו ובאמריקה התיכונה. עיירה אוסטרלית נוספת לייטינג רידג' בניו סאות' ויילס היא המקור העיקרי לאופאל שחור, אופאל המכיל בעיקר רקע שחור (אפור כהה עד שחור־כחול המציג "משחק צבעים").
המקור העיקרי לאופאל בולדר הוא בקילפיי שבקווינסלנד.
העיירה ספנסר שבמדינת איידהו שבארצות הברית היא מקור לאופאל לבן. רוב האופאל המצוי שם מתהווה בשכבות דקיקות. עקב כך, מרבית התפוקה מיועדת ליצירת doublet ו-triplet.
אופאל היא אבן החן הרשמית של אוסטרליה הדרומית ושל אוסטרליה.  אופאל שחור היא אבן החן הרשמית של נבדה. בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד אופאל הוא אבן ההולדת של חודש אוקטובר.
אופאל סינתטי

בתנאי מעבדה וגם מסחרית הצליחו לייצר את כל סוגי האופאל. גילוי המבנה הפנימי של כדוריות מסודרות של אבן החן אופאל הוביל ליצורה בידי פיטר גילסון ב-1974. ניתן להבחין בין האופאל הסינתטי לטבעי בשל היות האופאל הסינתטי מסודר. בהגדלה רואים כי כתמי הצבע מסודרים בדוגמת "עור הלטאה" או "רשת של לולים"[דרושה הבהרה]. האופאל הסינתטי שונה מהטבעי בכך שאין בו את תופעה הפלואורסצנציה בהשפעה של קרינה אולטרה סגולה. האופאל הסינתטי הוא בדרך כלל בעל צפיפות נמוכה יותר ולעיתים קרובות הוא נקבובי ביותר.
היצרנים הידועים ביותר של אופאל סינתטי הוא החברות קיוסרה ואינאמורי מיפן. אופאל סינתטי מכיל חומרים פלסטיים מייצבים ולכן הוא חיקוי לאופאל הטבעי. אופאל של גליסון שנמכר בחנויות תכשיטים הם בעצם חיקוי המורכב משכבות של זכוכית שביניהן לוחית של אופאל סינתטי.
הערות שוליים

↑  GemSociety.org, Opal Stones and Gems: Value, Price, and Jewelry Information
↑  Australian national gemstone, www.pmc.gov.au
↑  South Australia's Gemstone, web.archive.org, ‏2012-07-16
↑  Minerals in Nevada - Nevada Mining Association, www.nevadamining.org, ‏2017-12-19 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545899905171  GND: 4172602-9  LCCN: sh85094861  NDL: 00568903  NKC: ph433469
רכבת תחתית

ערך זה עוסק בכלי תחבורה. אם התכוונתם לארגון הברחת עבדים, ראו .
רכבת תחתית ברוסיה
רכבת תחתית בעיר אחת  רכבת תחתית בשתי ערים או יותר  רכבת תחתית בבנייה  רכבת תחתית בתכנון  אין רכבת תחתית
תחנה של רכבת תחתית בפינלנד
רכבת תחתית היא רכבת שמסילתה סלולה במנהרות תת-קרקעיות. לעיתים מונח זה הוא שם כולל למערכת להסעת המונים, אף אם היא כוללת קטעי מסילה מעל לקרקע. הנסיעה מתחת לפני הקרקע והשימוש במנהרות זיכתה אותה במקומות שונים בעולם בשמות כמו Tube (צינור), Underground (מתחת לפני הקרקע), Subway (דרך תחתית) והטיות נוספות המבוססות על שמות אלו. המונח הנפוץ ביותר לרכבת תחתית הוא "מטרו" (קיצור של מטרופולין, כדי לומר – "מערכת הרכבות של העיר").
רקע

הרכבות התחתיות אפשרו ציפוף עירוני ברחבי העולם. קשה לדוגמה לתאר את הקיום במנהטן הצפופה ללא חיבור רכבתי תת-קרקעי בתוך האי ולשאר חלקי ניו יורק. אולם, חסרונן הגדול של הרכבות התחתיות לעומת מערכות תחבורה עיליות הוא העלות הגבוהה שלהן (בעיקר עלות כריית המנהרות והתחנות התת-קרקעיות), ויש הטוענים כי מהבחינה הכלכלית עדיף להשקיע במערכת אוטובוסים עם נתיבים לתחבורה ציבורית. יש ערים גדולות מעטות שבהן רשת הרכבות המטרופוליטניות היא כמעט כולה בגובה הקרקע או על גשרים כמו באוסלו ושיקגו.
רכבת תחתית מוגדרת בדרך כלל באמצעות הקריטריונים הבאים:
מערכת עירונית, חשמלית להסעת המונים
הפרדה מלאה מתנועה אחרת והולכי רגל
תדירות שירות גבוהה
רכבות תחתיות פועלות בדרך כלל על יחידות חשמל המניעות אותן על גבי מסילות, אם כי קיימות רכבות תחתיות העובדות על טכנולוגית ריחוף מגנטי או רכבות בעלות צמיגי גומי הנוסעות על מסילות מונורייל.
ההפרדה של הרכבת התחתית ממערכות תנועה אחרות מאפשרת לה לנוע בין התחנות ברצף ללא צורך במתן זכות קדימה, וללא כל תלות בפקקי תנועה. יחד עם תדירות הרכבות וקיבולת הנוסעים הגדולה, היא נחשבת למערכת היעילה ביותר להעברת מספר גדול של נוסעים, במהירות, על פני מרחקים קצרים.
היסטוריה

הרכבת הראשונה שהופעלה מתחת לפני האדמה הייתה קטע באורך 830 מטרים שנחנך ב-1844 בברוקלין, ניו יורק. המערכת הראשונה נבנתה בלונדון בשנת 1863 על בסיס רכבות קיטור, ובשנות התשעים של אותה מאה החל המעבר לרכבות חשמליות. במהרה נבנו מערכות כאלו ברוב הבירות של אירופה. לאחר מלחמת העולם השנייה נפוצו הרכבות התחתיות גם ברחבי אסיה.
רכבות וקווים

מערכת הסעות המבוססת על רכבות התחתיות, כוללת בדרך כלל מספר קווים, העוברים בתדירות גבוהה לאורך מסלול קבוע של תחנות, בשני הכיוונים (ולעיתים במסלול מעגלי).
טופולוגית הקווים נקבעת על ידי מספר רב של גורמים, כולל מחסומים גאוגרפיים (למשל נהר), דפוסי הנסיעה הצפויה, עלויות הבנייה, פוליטיקה ולעיתים אף אילוצים היסטוריים. טופולוגיות נפוצות לקווים של רכבת תחתית יהיו בצורת האותיות "X", "I", "U", "S", או "O". המערכות בנויות לרוב ממספר קווים עם קווים מצטלבים, או בצורה מעגלית, ומתוכננות כך שתתאפשר נסיעה בין שתי נקודות במפה בצורה מהירה, וככל שניתן, מבלי הצורך לעבור בין מספר רב של קווים (במקרה של איחוד כמה קווים היסטוריים, ייתכנו מערכות לא יעילות, או קשות לניווט).
קו אחד. קיים למשל באלג'יר, בולטימור, גולד קוסט, קוואנגג'ו, הלסינקי, לימה, מומביי, פנמה סיטי, יקטרינבורג, חיפה
שני קווים מצטלבים. קיים למשל באטלנטה, אספהאן, גאושיונג, קיוטו, מינסק, ניז'ני נובגורוד, פילדלפיה, רומא, סנדאי, ורשה
קו מסתעף, בצורת X. קיים למשל באמסטרדם, בריסל, סן פרנסיסקו
שני קווים, שתי נקודות חיתוך. קיים למשל בקהיר, ליל, מילאנו, נירנברג, רוטרדם, מרסיי
שלושה קווים בצורת משולש. קיים למשל באתונה, בודפשט, קואלה לומפור, מינכן, סן פאולו, סנקט פטרבורג, טשקנט, טיינג'ין
מערכת בצורת כוכב. קיים למשל בבוסטון, שיקגו, טגו, קייב, סאפורו, וושינגטון די. סי.
קו עגול. קיים למשל בגלאזגו
קו עגול נחתך. קיים למשל בבייג'ינג, בוקרשט, לונדון, מדריד, מוסקבה, סיאול, שאנגחאי, סינגפור, טוקיו.
מערכת בצורת מטריצה. קיים למשל בברלין, ניו דלהי, גואנגג'ואו, מקסיקו סיטי, ניו יורק, אוסקה, פריז
ברכבת יהיו בדרך כלל בין 6 ל-12 קרונות היכולים להכיל כ-100 עד 150 נוסעים כל אחד, כתלות ביחס מקומות הישיבה מול מקומות העמידה. 

ההתמצאות ברכבת התחתית נעשית באמצעות שילוט בתחנות וברכבות עצמן, ובאמצעות מידע הזמין לנוסעים באתרי האינטרנט, בטלפונים החכמים, ובמידע מודפס. מאחר שהרכבות בעיקר בערים הגדולות משמשות לא מעט תיירים, השילוט יהיה קיים לרב גם בשפות נוספות, מעבר לשפה המקומית. השילוט כולל את מפת מערכת הרכבות התחתיות כולה, מפות הקווים והתחנות, שמות התחנות, שלטי הכוונה לתנועת הנוסעים בתוך התחנות, ומידע בזמן אמת לגבי לוחות זמנים ומועד הגעת הרכבת הבאה. 

זיהוי הקווים במפות הרכבת, מבוסס לרוב על סימונים בצבעים (הקו האדום, הקו הסגול וכו'), אותיות או מספרים (קו 5, קו A) או שילוב שלהם. כיוון הנסיעה מבוסס על שם התחנה האחרונה במסלול. במפת הקו יופיע שמות התחנות, וסימונים גרפיים המעידים על תחנות בהן ניתן להחליף רכבת או כל מידע אחר. במפת המערכת יופיעו כל הקווים, בדרך כלל על רקע מפת האזור אם כי בניגוד למפות קונבנציונליות, מפות הרכבת התחתית הן פחות מדויקות מבחינה גאוגרפית, ויותר מדגישות את הקשרים הטופולוגיים בין התחנות השונות.
על מנת למטב את מערכת ההסעות ולאפשר לנוסעים להגיע לכמה שיותר תחנות באמצעות הרכבת התחתית, קיימות מספר תחנות "מחלף" הממוקמות בעיקר בצירים מרכזיים, בהן ניתן בנקל לעבור מקו אחד לשני, ובכך להגיע ליעדים נוספים מלבד התחנות במסלול הקו שבו הם עלו. כמו כן ניתן למצוא במסלול של קווים מסוימים הסתעפות, המפצלת קו לשני "ענפים" שונים.
תחנות רכבת תחתית

ברוב הרכבות התחתיות בעולם הנסיעה היא בתשלום. הכניסה אליהן דורשת העברת כרטיס נסיעה (חד פעמי, או מנוי תקופתי) במכונות אוטומטיות המוצבות בכניסה לתחנות.
בתחנות, ברובן כאמור מתחת לאדמה (אם כי חלקן לעיתים גם מחוצה לה), ניתן למצוא עמדות מודיעין, קופות מאוישות, קופות אוטומטיות למכירת כרטיסים, מערכת מנהרות מדרגות ומעליות למעבר בין המפלסים השונים בתחנות בהן עוצרת יותר מרכבת אחת, דוכני רוכלים ולעיתים אף אזורי מסחר מוסדרים.
בחלק מהמערכות התחנות נקראות על שם מיקומם (למשל "תחנת מוזיאון הלובר"), ובאחרות בשמות קוד מבוססי אותיות, מספרים, או שילוב של השניים (למשל EW26 לסמן את תחנה מספר 26 בקו East-West).
לרציפים בתחנות השונות אורך קבוע על מנת לאפשר לרכבות (המאופיינות באורך קבוע אף הן), למלא בעת עצירתן את הרציף מתחילתו ועד סופו. על קירות הרציף יופיע בדרך כלל שם התחנה, על מנת לאפשר לנוסעים ברכבת להבין היכן הם נמצאים. ברכבות מסוימות, קיים כרוז המודיע על שם התחנה, עם כניסת הרכבת לרציף.
תופעות נפוצות המאפיינות את המעברים של הולכי הרגל בתחנות הרכבת התחתית הן קבצנים המבקשים לנצל את הכמות הגדולה של הנוסעים כדי לקבץ נדבות, ומוזיקאים המבקשים חשיפה להמון, המנגנים לעוברים ושבים (לעיתים אף בעידודה הרשמי של העיר).
רציפי הרכבת התחתית מהווים לא פעם מוקד להתאבדויות, תאונות הנגרמות מנפילה לרציף, או דחיפות. ביפן ובמקומות אחרים מכניסים בהדרגה מחסומים למניעת דחיפות או התאבדויות על הפסים. תופעת ההתאבדויות ביפן נעשתה נפוצה כל כך, עד שחברות הרכבות הודיעו על קנס בגובה מיליון דולר שיוטל על משפחתו של המתאבד, כפיצוי על העיכובים בתנועת הרכבות בעקבות המעשה.
הרכבת התחתית היא בלא מעט מקרים אזור עם אחוזים מוגברים של מקרי שוד, כייסות, גנבות ואלימות. הפשע ברציפים וברכבות התחתיות הוא אתגר המעסיק את מוסדות אכיפת החוק בערים בהן קיימת רכבת תחתית, בעיקר בלילות. כמו כן הצפיפות ברכבת התחתית היא כר נרחב להטרדות מיניות, ובכמה מדינות פתרו זאת בכך שהקדישו קרונות נפרדים לנשים. כך זה למשל בקהיר ובטוקיו.
מספר התחנות ברכבת התחתית והמרחקים ביניהן שונים מעיר לעיר עד כי באזורים מסוימים ניתן למצוא תחנות רכבת תחתית סמוכות במרחק של מספר דקות הליכה, ובאזורים אחרים התחנות מבודדות יותר. אולם, בדרך כלל, ניתן למצוא תחנות רכבת תחתית במרכזי הערים, אתרים מרכזיים, תחנות רכבת עילית ושדות תעופה, המאפשרים לנוסעים מעבר ישיר מהרכבת התחתית לנסיעת המשך באמצעי תחבורה אחרים כמו אוטובוסים, חשמליות ורכבות ארוכות טווח.
ישנן ערים בהן ניתן למצוא תחנות רפאים אשר הוצאו משימוש. דוגמה בולטת לתחנות כאלו הן תחנות האו-באן והאס-באן שבשל המלחמה הקרה והקמת חומת ברלין נסגרו על מנת למנוע מתושבי גרמניה המזרחית לעלות על רכבות הנוסעות למערב ברלין ובכך לברוח לגרמניה המערבית.
רכבות תחתיות בעולם

נכון לשנת 2014 פועלות בעולם כ-170 רכבות תחתיות בעולם ב-55 מדינות (ועוד כ-40 בשלבי הקמה). ברשימת המפורסמות שבהן ניתן למנות את:
ה-Метро (מטרו) במוסקבה
ה-Underground בלונדון
ה-Subway בניו יורק
ה-Metro בוושינגטון
ה-U-Bahn בברלין
ה-Metró בבודפשט
ה-Metro בפריז
ה-Metrô בסאו פאולו
ה-dìtiě בבייג'ינג
ה-Subte בבואנוס איירס
ה-Metro במדריד
ה-Metro בשאנגחאי
הרכבת התחתית בטורינו
מערכות הרכבת התחתית העמוסות בעולם (לפי מספר הנוסעים בשנה):
מוסקבה – 3.2 מיליארד.
טוקיו – 2.7 מיליארד.
הודו - 2 מיליארד.
ניו יורק – 1.7 מיליארד.
סיאול – 1.6 מיליארד.
מקסיקו סיטי – 1.3 מיליארד.
פריז – 1.2 מיליארד.
סאו פאולו – 1.1 מיליארד.
אוסקה – 957 מיליון.
לונדון – 886 מיליון.
הונג קונג – 798 מיליון.
סנקט פטרבורג – 784 מיליון.
הרכבת התחתית הארוכה בעולם, היא הרכבת התחתית של ניו-יורק, עם 469 תחנות ומסילות המשתרעות על פני 1355 ק"מ.
רכבות תחתיות בעולם > בישראל

נכון ל-2024, הקו האדום של הדנקל והכרמלית בחיפה, הם כלי התחבורה התת-קרקעיים שפועלים בישראל. הכרמלית היא רכבת מסוג פוניקולר (funicular). דהיינו, רכבת שמטפסת במתלול ויש לה, מלבד פסים רגילים, גם כבלי משיכה. הכרמלית פועלת מאז 1956 (אך נסגרה ושופצה מספר פעמים. השיפוץ המקיף האחרון שבוצע ב-2018 כלל את החלפת קרונותיה) ולה קו בודד ו-6 תחנות פעילות. הקו האדום של הדנקל עובר ברובו מעל פני הקרקע אך חלק מסוים ממסלולו, שעובר בתל אביב, רמת גן ובני ברק, נמצא מתחת לפני הקרקע.
על פי התוכניות, ב-2027 יחנך הקו הירוק שגם הוא יכלול מקטע תת-קרקעי של מספר קילומטרים במרכז תל אביב אך זו אינה נחשבת לרכבת תחתית (בדומה לקו האדום). בהמשך מתוכננים במערכת התחבורה במטרופולין כ-3 קווי מטרו שיהוו חלק ממערכת הרכבת התחתית של תל אביב, מערכת קווים זו צפויה להיות מערכת המטרו הראשונה בישראל (קיים תכנון מוקדם גם למערכת מטרו בירושלים).
גם בירושלים מתוכננים קטעי מסילה תת-קרקעיים עם מספר תחנות תת-קרקעיות בקו הכחול.
כמו כן במסילת הרכבת מתל אביב לירושלים ישנו קטע תת-קרקעי שכולל מנהרות לרכבת ותחנות תת-קרקעיות. תחילה נפתחו רק תחנת האומה ע"ש יצחק נבון בכניסה לעיר שרציפיה בעומק כ-80 מטרים תחת פני הקרקע וגם כן תחנת רכבת מודיעין מרכז. בהמשך מתוכננת הארכת המסילה התת-קרקעית לירושלים להגיע עד למרכז ירושלים ותכלול הקמת תחנות תת-קרקעיות, בהן תחנת הרכבת ירושלים מרכז.
ראו גם

עיר תת-קרקעית
הערות שוליים

↑  "מטרו" בויקימילון בצרפתית
↑  events leading to tunnel creation
↑  A brief history of the Underground
↑  Clive's Underground history
↑  כוכב נולד מתחת לאדמה
↑  כל הרחוב במה, שפת רחוב
1 2  הלית ינאי, ‏מיוחד: 7 דברים שלא ידעתם על רכבות תחתיות בעולם, באתר גלובס, 25 בינואר 2013
↑  List of metro systems
↑  אסף זגריזק, ‏תכנון המטרו בירושלים יוצא לדרך: איפה יעברו הקווים?, באתר גלובס, 2 ביולי 2024
| אמצעי תחבורה |
| --- | --- | --- |
| חלליים | מעבורת חלל • חללית • רכב הנחיתה הירחי • רכב הנדידה הירחי • תרמיל ריחוף |  |
| אוויריים | אוויריים |  |
| ממונעים | מטוס (מטוס סילון · מטוס קרב · מטוס מנהלים · מטוס מטען · מטוס קל · מטוס דו-כנפי) •  מסוק • ספינת אוויר • צפלין • תרמיל ריחוף |  |
| לא ממונעים | כדור פורח • דאון  • מצנח רחיפה • גלשן אוויר |  |
| ימיים | ימיים |  |
| ממונעים | אונייה (מכלית · מכלית נפט · אוניית צובר · אוניית נוסעים · משחתת · נושאת מטוסים) • סירת מנוע • אופנוע ים • יאכטה  • צוללת (צוללת גרעינית) • מעבורת (נחתת) • רחפת • ואפורטו |  |
| לא ממונעים | מפרשית (דאו) • גלשן רוח • סירה (סירת הצלה · קיאק · קאנו · גונדולה) • רפסודה • חסקה • אַרְבָּה • בוצית • ג'ונקה • אוניית מפרשים • אוניית קיטור |  |
| יבשתיים | יבשתיים |  |
| מכוניות | מכונית מיקרו •  מכונית מיני •  סופרמיני •  משפחתית •  משפחתית גדולה •  מונית • ניידת משטרה • גראן טוריסמו • מכונית משוריינת  • מיניוואן • אמבולנס • קרון מתים • קלנועית • מכונית ספורט • רודסטר • קבריולה • מכונית-על • מעונוע |  |
| רכבות | רכבת מהירה • רכבת פרוורית • רכבת בין-עירונית • רכבת נוסעים דו-קומתית • רכבת קלה • רכבת תחתית • מונורייל • פוניקולר • רכבל • חשמלית • גונדולה • קטר • קרון |  |
| אוטובוסים | אוטובוס מפרקי • אוטובוס קומתיים • אוטובוס נמוך-רצפה • מיניבוס • אוטובוס תלמידים • טרוליבוס • מערכת אוטובוסים מהירה |  |
| דו-גלגלי ממונע | אופנוע • קורקינט ממונע • קטנוע  • רכינוע |  |
| רכבי שטח | טרקטור • ג'יפ • SUV • טרקטורון • באגי • תומקאר • גארדיום • אוונגרד • רכבי שלג (אופנוע שלג · חתול שלג · מפלסת שלג) • רכב קרבי משוריין (טנק · נגמ"ש · שריונית · זחל"ם) • ציוד מכני הנדסי (דחפור · מחפר · יעה אופני · מיני-מעמיס · מחפרון · מפלסת) |  |
| משאיות | טנדר (מטענית) • מסחרית (ואן) • טיולית • כבאית • משאית עפר • משאית סמי-טריילר • פול-טריילר • רכבת כבישים |  |
| מונעים בכוח אדם | אופניים (אופני טנדם · חד-אופן · אופנוח · תלת-אופן) • קורקינט • גלגיליות • סקייטבורד  • אפריון • ריקשה • מגלשיים • עגלת תינוק |  |
| מונעים בכוח בהמה | כרכרה • מרכבה • מזחלת •  קוודריגה •  דיליז'נס • עגלה • קרון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810694400605606  BnF: cb11950823r (data)  GND: 4078569-5  NDL: 00573011  NKC: ph122786 
מפת הרכבת התחתית בסנקט פטרבורג, מבוססת צבעים
מסלול ותחנות קו 3, של הרכבת התחתית בפריז
מכונה אוטומטית למכירת כרטיסים בתחתית של פריז
נוסעים על קו ג'ובילי בתחתית של לונדון
הכרמלית ביום פתיחה, 6 באוקטובר 1959
רכבת של הקו האדום מגיעה לתחנת ביאליק ברמת גן, ספטמבר 2023
מרילין מונרו

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1926 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 התאבדה:  4 באוגוסט 1962 (בגיל 36) ברנטווד, לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 שם במה:  Marilyn Monroe 
 שם לידה:  Norma Jeane Mortenson 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1945–1962 (כ־17 שנים) 
 עיסוק:  שחקנית, זמרת, דוגמנית, מפיקת סרטים
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1962)  תיכון ון נויס  בית הספר התיכון יוניברסיטי  אולפן השחקנים 
 בן או בת זוג:  ג'יימס דוהרטי (19 ביוני 1942–13 בספטמבר 1946)  ג'ו דימאג'יו (14 בינואר 1954–31 באוקטובר 1955)  ארתור מילר (29 ביוני 1956–24 בינואר 1961)   ג'ון פיצג'רלד קנדי 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי (1959)  פרס לוח הזהב (1958)  פרס הנרייטה (1961)  פרס גלובוס הזהב (1960)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 https://marilynmonroe.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
מרילין מונרו,1953
מרילין מונרו (באנגלית: Marilyn Monroe;‏ 1 ביוני 1926 – 4 באוגוסט 1962) הייתה שחקנית, דוגמנית וזמרת אמריקאית. הנוכחות הבימתית שלה, יופייה, מאהביה הנודעים ופטירתה המסתורית הפכו אותה לסמל מין ולאייקון פופ נודע של התרבות הפופולרית.
ביוגרפיה

נולדה בלוס אנג'לס שבארצות הברית. עם לידתה ניתן למונרו השם נורמה ג'ין מורטנסן (באנגלית: Norma Jeane Mortenson) והיא הוטבלה בשם נורמה ג'ין בייקר (באנגלית: Norma Jeane Baker).
אמה, גלאדיס פרל מונרו, הייתה ממשפחה ענייה שהיגרה מהמערב התיכון ללוס אנג'לס. היא נולדה במקסיקו עקב עבודתו של אביה. בגיל 15, נישאה גלאדיס לג'ספר בייקר במאי 1917, ונולדו להם שני ילדים: רוברט (שנולד ב-1918) וברניס (שנולדה ב-1919). לאחר שהתגרשו, גלאדיס קיבלה משמורת מלאה על הילדים, אך בייקר חטף אותם לקנטקי. גלאדיס מונרו עברה לשם גם כן, כדי להתקרב לילדיה, ולאחר זמן מה שבה ללוס אנג'לס. היא עבדה בתעשיית הקולנוע המאוחדת. ב-11 באוקטובר 1924, נישאה למרטין אדוארד מורטנסון. הם נפרדו לאחר מספר חודשים, לפני הולדתה של נורמה ג'ין, והתגרשו במרץ 1927. בתעודת הלידה של מונרו נרשם מורטנסון כאביה, אך לא היה ידוע לציבור מיהו אביה הביולוגי, ומונרו עצמה בחרה להשתמש בשם "בייקר" כשם משפחתה. בשנת 2022, בדיקת DNA שבוצעה עבור סרט תעודי צרפתי אישרה שאביה הביולוגי הוא צ'ארלס סטנלי גיפורד, שעבד עם אמה בחברת הפקות וניהל איתה רומן.
גלאדיס מונרו התקשתה לגדל את נורמה ג'ין ולא הצליחה לשכנע את אמה לגדל אותה, לכן מסרה אותה למשפחת אומנה. הוריה האומנים, אלברט ואידה בולנדר, גידלו אותה על ערכי הנצרות האוונגליסטית, והיא גדלה אצלם עד גיל 7. אמה ביקרה אותה בכל שבת. היא לקחה אותה בחזרה לאחר שקנתה בית (1933), אך מספר חודשים לאחר המעבר סבלה האם מהתמוטטות עצבים. לאחר שאושפזה, חברתה הטובה של האם, גרייס מק'קי (לימים: גודארד), הפכה לאפוטרופוסית של נורמה ג'ין. מק'קי נישאה ב-1935, אז נשלחה נורמה ג'ין לבית יתומים בלוס אנג'לס, שם שהתה עד גיל 11. מאוחר יותר נשלחה לאורך השנים למספר משפחות אומנה.
ב-1942 חזרה נורמה ג'ין אל משפחת גודארד, למדה בתיכון והתחברה עם ג'יימס דוהרטי, בנם של השכנים. כאשר עמדה משפחת גודארד לעקור למערב וירג'יניה, הציעה גרייס שנורמה ג'ין תישאר בקליפורניה ותתחתן עם ג'יימס בנישואים פיקטיביים, כדי שלא תצטרך לעבור לבית יתומים או למשפחת אומנה. ב-19 ביוני התחתן הזוג, כשבועיים לאחר יום הולדתה ה-16 של נורמה ג'ין. לאחר מכן היא נטשה את לימודי התיכון והפכה לעקרת בית. בהמשך היא העידה כי היא "מתה משעמום" במהלך נישואיהם. ב-1943 גויס דוהרטי לצי ארצות הברית עקב מלחמת העולם השנייה והוצב בסנטה קטלינה. מונרו עברה להתגורר שם בעקבותיו.