stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סם ויטוור
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | דמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | קראנק |  |  |
| 2007 | הערפל | ג'סאפ |  |
| 2008 | Pathology |  |  |
| 2009 | גיימר | עובד סוציאלי |  |
| 2010 | No God, No Master | יוג'יניו ראוואריני |  |
| 2011 | The Return of Joe Rich | ג'ו נידרמן |  |
| 2014 | כלבים בחלל | קצבק | בדיבוב לאנגלית |
| 2015 | Tales of Halloween | האנק |  |
| 2015 | Wrestling Isn't Wrestling | צ'יינה | סרט קצר |
| 2015 | מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר | דמויות שונות | דיבוב |
| 2016 | רוג אחת: סיפור מלחמת הכוכבים | דמויות שונות |  |
| 2016 | Officer Downe | ברנהאם |  |
| 2017 | מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי | דמויות שונות |  |
| 2018 | סולו: סיפור מלחמת הכוכבים | דארת' מול | דיבוב |
| 2019 | מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר | דמויות שונות |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | ER | טומי |  |
| 2001 | Arliss |  |  |
| 2001–2003 | ג'אג |  |  |
| 2002 | מלאך שחור | מארו |  |
| 2002 | מרגלות בע"מ | ג'ייסון |  |
| 2003 | אנג'ל | ג'ון סטולר |  |
| 2003 | גוב האריות |  |  |
| 2003 | מסע בין כוכבים: אנטרפרייז |  |  |
| 2004 | פשע מן העבר | ג'יימס קרייטון |  |
| 2004 | NCIS | רפאל |  |
| 2004 | Star Trek: New Voyages |  |  |
| 2004–2005 | בטלסטאר גלקטיקה |  |  |
| 2006 | דקסטר | ניל פרי |  |
| 2006 | בונז | מיטצ'ל דאונס |  |
| 2007 | פילדלפיה זורחת |  |  |
| 2007 | שארק | ריצ'רד לי פרנקו |  |
| 2007–2008 | CSI | קאסלה |  |
| 2008–2009 | סמולוויל | דייוויס בלום |  |
| 2010 | המתים המהלכים | חייל בטנק |  |
| 2011–2014 | Being Human | איידן ווייט |  |
| 2011–2020 | מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים | דארת' מול |  |
| 2012 | Lego Star Wars: The Empire Strikes Out | דארת' מול פלפטין |  |
| 2014 | גרים | מקס רובינס |  |
| 2015–2018 | Star Wars Rebels | דארת' מול פלפטין |  |
| 2015 | Stalker | ג'יימי טוליבר |  |
| 2015 | רוזווד | הית קזבלנקה |  |
| 2016 | עד עצם היום הזה | מיסטר הייד |  |
| 2017 | חלומות חשמליים | כריס |  |
| 2018–2020 | סופרגירל | בן לוקווד |  |
| 2018–2020 | Star Wars Resistance | יו סיון |  |
| 2019–2020 | ריברדייל | צ'יפינג |  |
| 2020 | DC Universe All Star Games | עצמו |  |
| 2020 | Star Wars: Jedi Temple Challenge | סוכן |  |
סמל מלייה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מלייה 
 תאריך אימוץ:  11 במרץ 1913 
 
סמל מלייה הוא סמלה הרשמי של העיר האוטונומית הספרדית מלייה.
הסמל מעוצב כמגן "ספרדי" שבו שדה כחול מוטען בשני סלים, אחד מעל השני. הסלים משובצים אדום וזהב ובכל אחד מהם שתי קבוצות של שבעה נחשים ירוקים. סביב המגן גבול עשוי מתשעה סמלי ממלכת לאון ותשעה סמלי ממלכת קסטיליה, לסירוגין. סמל ממלכת לאון הוא שדה לבן שבו אריה אדום זקוף וכתר לראשו. סמל ממלכת קסטיליה הוא שדה אדום שבו טירת זהב בעלת שלושה צריחים משוננים שחלונותיה ודלתה כחולים. הסמל יורש את עיצובו מסמלו של הדוכס אלונסו פרס דה גוסמן (Alonso Pérez de Guzmán;‏ 1256–1309), שכבש את העיר מידי המורים.

במגן תומכים שני עמודים לבנים שעליהם מגילה עם הכתובת הלטינית "Non Plus Ultra", דהיינו "אין עוד מעבר". עמודים אלו מייצגים את עמודי הרקולס והם מופיעים גם בסמל ספרד עם הכתובת "Plus Ultra". מעל המגן, כתר דוכס זהב וצריח זהב שבו עומד אביר בבגדים לבנים שמשליך חרב מידו. מעליו סרט עם המוטו "Praeferre Patriam Liberis Parentem Decet" שפירושו: "ראוי להעדיף את המדינה על פני המשפחה". חלק זה של המגן מסמל את הסיפור על הדוכס דה גוסמן, שעמד במצור בעיר טריפה (Tarifa). האויב המורי תפס את בנו ואיים להוציאו להורג אם העיר לא תיכנע. בתגובה, השליך הדוכס את פגיונו לאויב באומרו "אני מעדיף את מדינתי על פני משפחתי".

תחת המגן דרקון ירוק, שעל פי האגדה הרג בתושבי העיר עד שהדוכס דה גוסמן הרג אותו.
הסמל משמש מ-11 במרץ 1913.
ראו גם

דגל מלייה
המנון מלייה
סטיב מונייה

סטיב מישל מונייה (בצרפתית: Steve Michel Mounié; נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת החלוץ באאוגסבורג ובנבחרת בנין.
קריירה

מונייה גדל באקדמיית הנוער של מונפלייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת ב-28 באוקטובר 2014, כשעלה כמחליף בדקה ה-86 במשחק גביע הליגה הצרפתית נגד אז'אקסיו.
ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לעונה אחת לנים מהליגה הצרפתית השנייה. מונייה כבש 11 שערים ב-32 משחקי ליגה, סיים את העונה כמלך השערים של קבוצתו ושב למונפלייה. ב-26 ביוני 2016 האריך את חוזהו במונפולייה עד ליוני 2019. בחודשים פברואר ומרץ 2017 כבש בחמישה משחקי ליגה ברציפות.
ב-5 ביולי 2017 נרכש על ידי האדרספילד טאון מהפרמייר ליג ב-13 מיליון אירו, כשהוא חותם על חוזה לארבע עונות והופך לשחקן היקר בתולדות המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה ב-12 באוגוסט, וכבש שני שערי בכורה בניצחון 3–0 על קריסטל פאלאס. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 9 שערים ב-31 משחקים וסיים כמלך השערים של הקבוצה, אך בעונתו השנייה כבש שני שערים בלבד ב-32 משחקים, והקבוצה סיימה במקום ה-20 בטבלה וירדה לצ'מפיונשיפ. בעונת 2019/2020 כבש 8 שערים ב-32 משחקים, והקבוצה סיימה בתחתית בצ'מפיונשיפ אך ניצלה מירידת ליגה נוספת.
ב-9 בספטמבר 2020 נרכש על ידי ברסט בחמש מיליון אירו.
ב-5 ביולי 2024 חתם באאוגסבורג.
קריירה > קריירת נבחרות

מונייה משחק בנבחרת בנין, והגיע עם נבחרתו עד לרבע גמר גביע אפריקה לאומות 2019.
הערות שוליים

↑  "Montpellier vs Ajaccio 0–1". Soccerway. 29 באוקטובר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Trois recrues pour Nîmes". L'Équipe. 31 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Montpellier : Steve Mounié prolonge son contrat". L'Équipe. 29 ביוני 2016. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Sala nets winner as Nantes beat Montpellier". ligue1.com. 11 במרץ 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Steve Mounie: Huddersfield sign Montpellier striker for a club-record fee". BBC. 5 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Doyale, Paul. "Steve Mounié double gives Huddersfield perfect start against Crystal Palace". The Guardian.
↑  "Stade Brestois. Steve Mounié à Brest, c'est officiel". Ouest France (בצרפתית). 9 בספטמבר 2020. נבדק ב-9 בספטמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Benin - S. Mounié - Profile with news, career statistics and history - Soccerway, int.soccerway.com
| נבחרת בנין – גביע אפריקה לאומות 2019 |
| --- | --- | --- |
|  1 פארנולה •  2 בראזה •  3 אדנון •  4 אנאנה •  5 סלומון •  6 ורדון •  7 ג'יגלה •  8 אדאוטי •  9 מונייה •  10 פוטה •   11 אימורו •  12 קיקי • 13 עאדילהו •  14 סוקו • 15 ד'אלמיידה • 16 אלאגבה • 17 ססנון • 18 סייבו • 19 סגבה-אזנקפו • 20 דוסו • 21 קוסי • 22 פאסינו • 23 קאקפו • מאמן: דוסייר |  1 פארנולה •  2 בראזה •  3 אדנון •  4 אנאנה •  5 סלומון •  6 ורדון •  7 ג'יגלה •  8 אדאוטי •  9 מונייה •  10 פוטה •   11 אימורו •  12 קיקי • 13 עאדילהו •  14 סוקו • 15 ד'אלמיידה • 16 אלאגבה • 17 ססנון • 18 סייבו • 19 סגבה-אזנקפו • 20 דוסו • 21 קוסי • 22 פאסינו • 23 קאקפו • מאמן: דוסייר | בנין |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיב לואיס

סטיבן "סטיב" ארל לואיס (באנגלית: Steven "Steve" Earl Lewis; נולד ב-16 במאי 1969) הוא אתלט עבר אמריקאי. הוא אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 3 זהב ושיאן עולם.
ביוגרפיה

לואיס נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה. הוא למד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA).
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת סיאול (1988) קבע לואיס שיא עולם לנוער עד גיל 20 בריצת 400 מטר בשלב חצי הגמר בתוצאה של 44.11 שניות. בשלב הגמר הוא סיים שלישי בתוצאה של 44.37 שניות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר בתוצאה של 43.87 שניות (שיא עולם לנוער הנוכחי, 2012), לפני חבריו לנבחרת שיאן העולם בוץ' ריינולדס (43.93 שניות) ודני אוורט (44.09 שניות) ובריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם אוורט, קווין רובינזיין וריינולדס בהשוואת שיא העולם, 2:56.16 דקות, לפני ג'מייקה (3:00.30 דקות) ומערב גרמניה (3:00.56 דקות). בתוצאה שנמדדה לו הייתה, 43.69 שניות.
באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA) שנערכה בשנת 1990 זכה לואיס במדליית זהב בריצת 400 מטר ובהמשך אותה שנה הוא זכה גם באליפות ארצות הברית שנערכה בנורווק, קליפורניה במדליית זהב בריצה זו.
באולימפיאדת ברצלונה (1992) זכה לואיס בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בריצת 400 מטר בתוצאה של 44.21 שניות, אחרי קווינסי ווטס שקבע שיא אולימפי חדש של 43.50 שניות ולפני סמסון קיטור מקניה (44.24 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו ומדליית זהב בריצת שליחים 4x400 מטר, ביחד עם אנדרו ואלמון, ווטס ומייקל ג'ונסון בשיא עולם חדש של 2:55.74 דקות, לפני קובה (2:59.51 דקות) ובריטניה (2:59.73 דקות). בתוצאה שנמדדה לו הייתה, 43.41 שניות.
הקריירה של לואיס הופרעה רבות עקב מספר פציעות.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 300 מטר: 31.82 שניות (1992)
ריצת 400 מטר: 43.87 שניות (1988)
סימן קרונקר

בתורת המספרים סימן קרוניקר הוא הרחבה של סימן לז'נדר ושל סימן יעקובי המוגדרת עבור כל המספרים השלמים. המושג הוגדר על ידי לאופולד קרונקר בשנת 1885.
הגדרה פורמלית

נזכיר שעבור כל  מספר טבעי  a ומספר ראשוני אי-זוגי  p סימן לז'נדר מוגדר על ידי:
| --- | --- |
  a מתחלק ב־ p ללא שארית.  a זר ל־ p והוא שארית ריבועית מודולו  p.  a זר ל־ p ואינו שארית ריבועית מודולו  p.:  \left({\frac {a}{p}}\right)={\begin{cases}0&:a\equiv 0{\pmod {p}}&\\1&:a\not \equiv 0{\pmod {p}},&a\equiv x^{2}{\pmod {p}}\\-1&:a\not \equiv 0{\pmod {p}},&a\not \equiv x^{2}{\pmod {p}}\end{cases}}
כעת נגדיר:
\left({\frac {a}{2}}\right):={\begin{cases}0&{\mbox{if }}a{\mbox{ is even,}}\\1&{\mbox{if }}a\equiv \pm 1{\pmod {8}},\\-1&{\mbox{if }}a\equiv \pm 3{\pmod {8}}.\end{cases}}
נגדיר גם
\left({\frac {a}{-1}}\right):={\begin{cases}-1&{\mbox{if }}a<0,\\1&{\mbox{if }}a\geq 0.\end{cases}}
כעת עבור     d שלם (שונה מ - 0) כלשהו מפרקים את   d לגורמים ראשוניים (לאו דווקא שונים)  d=up_{1}\cdots p_{n} כאשר  u=\pm 1 ונגדיר את סימן קרונקר:
\left({\frac {a}{d}}\right):=\left({\frac {a}{u}}\right)\prod _{i=1}^{n}\left({\frac {a}{p_{i}}}\right)
לבסוף נגדיר \left({\frac {a}{0}}\right):={\begin{cases}1&{\text{if }}a=\pm 1,\\0&{\text{otherwise.}}\end{cases}}
הערות שוליים

↑  Kronecker, L. (1885), "Zur Theorie der elliptischen Funktionen", Sitzungsberichte der Königlich Preussischen Akademie der Wissenschaften zu Berlin: 761–784
סטיב לופז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 71 בערך) פיטסבורג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של סן חוזה 
 מעסיק:  לוס אנג'לס טיימס 
 פרסים והוקרה:  פרס אתניאום לספרות (1994)  Carey McWilliams Award (2023) 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר:  LATstevelopez
 
סטיבן מ. לופז (באנגלית: Steven M. Lopez, נולד ב-1953) הוא עיתונאי אמריקאי, בעל טור בלוס אנג'לס טיימס מאז 2001. הוא בן למהגרים, אב ספרדי ואם איטלקייה.
חייו ועבודתו

לופז הוא יליד פיטסבורג, קליפורניה, ולמד באוניברסיטת המדינה של סן חוזה. הוא נמנה עם סגל תאגיד טיים וכותב למגזיני טיים, לייף, אנטרטיינמנט ויקלי וספורטס אילוסטרייטד. נוסף לכך, כתב בקביעות ב"פילדלפיה אינקוויירר",  "סן חוזה מרקיורי ניוז" ו"אוקלנד טריביון". הוא כתב את הרומנים Third and Indiana,  
The Sunday Macaroni Club ו-In the Clear. כמו כן ערך קובץ של עבודותיו מן ה"פילדלפיה אינקוויירר", שנקרא "ארץ הענקים", וקובץ של טוריו מן ה"לוס אנג'לס טיימס" בשם "חלומות ומזימות".
סדרת הטורים של לופז על הקשר יוצא-הדופן שלו עם הצ'לן הסכיזופרני נתניאל אנתוני איירס הייתה לספר רב-מכר בשם "הסולן", שהיווה השראה לסרט באותו שם, עם רוברט דאוני ג'וניור בתפקיד לופז. לופז התראיין בסרט התיעודי "Skid Row" מ-2007.
הקשר של איירס ולופז הוצג בהבלטה גם בפרק של התוכנית 60 דקות מן ה-22 במרץ 2009.
באוקטובר 2010 הזמינה פרקליטת העיר לוס אנג'לס, כרמן טרוטאניץ', את לופז להשתתף במבחן נהיגה תחת השפעת מריחואנה. מטרת המחקר הזה הייתה למדוד את ההשלכות האפשרויות של הצעת חוק קליפורניה 19 (2010).
פרסים ואותות הוקרה

לופז זכה במספר רב של פרסי עיתונות אמריקאיים, בהם פרסי ה. ל. מנקן וארני פייל, והיה ברשימת המועמדים הסופיים לפרס פוליצר על טורים בנושא הטיפול בקשישים ובריאותו המתערערת של אביו.
בשנת 2008 קיבל לופז את פרס הנשיא ממועדון העיתונות של לוס אנג'לס בחגיגת היובל להענקת פרסי העיתונות של דרום קליפורניה.
ספרו, "הסולן", זכה בפרס PEN של ארצות הברית לספרות לא-בדיונית.
לופז זכה גם בשלושה פרסי אמי לחדשות מקומיות וחלק בפרס קולומביה דופונט על דיווח על נושאים עירוניים ברשת הטלוויזיה KCET בלוס אנ'לס.
ב-29 באפריל 2011 קיבל לופז תואר דוקטור לשם כבוד מן האלמה מאטר שלו, אוניברסיטת סן חוזה.
הערות שוליים

↑  לוס אנג'לס טיימס, "סטיב לופז: מצביע מערבה"
↑  "lopez-soloist">Lopez, Steve (2008). The Soloist: A Lost Dream, an Unlikely Friendship, and the Redemptive Power of Music. Berkley Trade ISBN  "הסולן: חלום אבוד, ידידות בלתי צפויה וכוחה המשקם של המוזיקה."
↑  לוס אנג'לס טיימס, "סטיב לופז על נתניאל אנתוני איירס
↑  לוס אנג'לס טיימס, סטיב לופז, "הוא אסון רכבת מאחורי ההגה" 20 באוקטובר 2010
↑  Honored SJS alumnus criticizes Cal State cuts as blocking path of upward mobility. mercurynews.com בוגר כבוד של אוניברסיטת סן חוזה מותח ביקורת על הקיצוצים באוניברסיטה, החוסמים את מסלול ההתקדמות כלפי מעלה]
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307911205171  PLWABN: 9810659740705606  BIBSYS: 90830580  BnF: cb124993360 (data)  CANTIC: a10834205  GND: 118177389  ISNI: 0000 0001 1769 1061  LCCN: n93123706  LNB: 000247759  NDL: 01162190  NKC: pna2017964488  NLK: KAC200906893  NTA: 124506747  SUDOC: 034213767  VIAF: 69720132   WorldCat (עם VIAF): 69720132
סמל מניטובה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מניטובה 
 תאריך אימוץ:  10 במאי 1905 
 
סמל פרובינציית מניטובה או, בשמו הרשמי שלט האצולה של הוד מלכותה בעבור הפרובינציה של מניטובה (באנגלית: The Arms of Her Majesty in Right of the Province of Manitoba), הוא שלט אצולה שהוענק בצו מלכותי על ידי מלך בריטניה אדוארד השביעי ב-10 במאי 1905.
תיאור שלט האצולה

שלט האצולה הוא שלט לבן שעליו צלב ג'ורג' הקדוש - סמל אנגליה, ומתחתיו ביזון המסמל את בעלי החיים של המדינה.
הסמל שונה בשנת 1992 בצו מלכותי ונוספו לו ייתרת האלמנטים:
מעל המגן נוספה קסדה בצבע זהב הפונה שמאלה, ומסמלת את מעמדה של מניטובה בקונפדרציה, וכן מעטה בצבעי קנדה (אדום ולבן). מעל הקסדה מצוי בונה, החיה המסמלת את קנדה, המחזיק כרכום - הפרח המסמל את הפרובינציה. מעל הבונה מצוי כתר המסמל את הסמכות של בית המלוכה.
משני עברי הסמל מצויים שני תומכים - חד-קרן משמאל וסוס לבן מימין. שניהם לובשים קולרי חרוזים אינדיאנים.
שני התומכים עומדים על חלקה של שיבולי חיטה (משמאל) פרחי כרכום (באמצע) ויער אורנים מימין, המסמלים את המשאבים החקלאיים והטבעיים של הפרובינציה.
מוטו המדינה Gloriosus et Liber  - "מלאי תהילה וחופשיים" -  מופיע מתחת לסמל.
| סמלי קנדה |
| --- | --- | --- |
| סמלים כלליים | סמל קנדה |  |
| סמלי פרובינציות וטריטוריות | אונטריו • אלברטה • אי הנסיך אדוארד • הטריטוריות הצפון-מערביות • יוקון • מניטובה • נובה סקוטיה • נונאווט • ניופאונדלאנד ולברדור • ניו ברנזוויק • ססקצ'ואן • קוובק • קולומביה הבריטית |  |
| סמלי ערים | אדמונטון • אוטווה • ויניפג • טורונטו • מונטריאול • קלגרי • ונקובר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא סמלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטיב מורס

| --- | --- |

 לידה:  28 ביולי 1954 (בן 70) המילטון, אוהיו
 שם לידה:  סטיבן ג'יי מורס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיאמי, אקדמיית מחוז ריצ'מונד, Frost School of Music 
 עיסוק:  מוזיקאי
 סוגה:  רוק, רוק מתקדם 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה
 שיתופי פעולה בולטים:  דיפ פרפל, Dixie Dregs, להקת קנזס
 www.stevemorse.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סטיבן ג'יי "סטיב" מורס (אנגלית: Steven J. "Steve" Morse; ‏נולד ב־28 ביולי 1954) הוא גיטריסט ומלחין אמריקאי. ידוע בעיקר כמייסדה של להקת Dixie Dregs, ומשנת 1994 עד שנת 2022, היה הגיטריסט של להקת דיפ פרפל. למורס קריירה מגוונת הכוללת מוזיקת רוק, קאנטרי, פאנק רוק, ג'אז, קלאסי ואיחוי של ז'אנרים מוזיקליים אלה.
ביוגרפיה

סטיב מורס נולד בהמילטון, אוהיו, ארצות הברית. את ילדותו בילה בעיקר באיפסילנטי, מישיגן. במהלך ילדותו למד פסנתר וקלרינט, ובסופו של דבר התעניין בעיקר בגיטרה.
מורס היה חלק מלהקה בשם "המגפה", יחד עם אחיו הבכור, עד שהמשפחה עברה לאוגוסטה, ג'ורג'יה. כמו כן, בזמן שהיה בתיכון, ניגן בלהקה בשם טרי יחד עם אחיו הבכור ואת חברו ללימודים בחטיבת הביניים, ויליאם ג'רלד (ג'רי) ווטן, שניגן קלידים. השלושה הופיעו במועדון נוער פסיכדלי מקומי, הבצל הירוק, ובעוד מקומות.
במהלך לימודיו באקדמיה של מחוז ריצ'מונד, מורס נפגש עם הבסיסט אנדי וסט ויחד הם הקימו את להקת Dixie Grit. היו חברים אחיו הגדול של מורס, דייב, כמתופף, פרנק בריטינהם כסולן וכגיטריסט מלווה וג'וני קאר על הקלידים. זמן קצר לאחר שסטיב מורס רשם את עצמו ל"אוניברסיטת מיאמי למוזיקה", חדלה הלהקה מלהתקיים. וסט ומורס הופיעו יחד כדואט, כשהם מכנים את עצמם "Dixie Dregs", והוא חבר בלהקה מאז הקמתה.
במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20, אוניברסיטת מיאמי אירחה מספר מוזיקאים שיהיו רבי השפעה מאוחר יותר, ובהם ברוס הורנסבי, פט מתיני, וג'אקו פסטוריוס. בשנת 1975 חבר אנדי וסט יחד עם מורס, המתופף בארט יארנולד, הקלידן פרנק יוסף והכנר אלן סלואן, לשיתוף פעולה בפרויקט שנקרא Rock Ensamble II. הפרויקט הוקלט במסגרת מאמצי קידום מכירות. הקלטה זו בסופו של דבר שוחררה בשנת 1997 בשם The Great Spectacular.
בנוסף לקריירת הסולו המוצלחת שלו, בין השנים 1986–1991 היה חבר בלהקת קנזס, והשתתף בשני אלבומים.
החל מסוף 1987 ועד לתחילת 1988, מורס עבד בתור טייס בחברת תעופה מסחרית.
בשנת 1994 הצטרף ללהקת דיפ פרפל.
Dixie Dregs

מורס חבר בלהקת הDixie Dregs וכתב חלק ניכר מהמוזיקה שלה. ב-1976 יצא אלבום הבכורה שלה "The Great Spectacular".
בסוף 1976, הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים "Capricorn Records", ושנה לאחר מכם הוציאה את אלבומה השני "Free Fall", בו השתתף כנגן קלידים סטיב דוידובסקי. באלבום זה מורס כתב את כל 11 השירים ואלבום זה זכה לתגובות חיוביות ממבקרי מוזיקה. מיד לאחר הוצאת האלבום פרש דוידובסקי מהלהקה, ואת מקומו תפס מארק פאריש. הצלחת "Free Fall" הובילה את הלהקה לכתיבת אלבומם השלישי "What If" שיצא ב-1978, וזכה לביקורות חיוביות ביותר. אלבום זה סימן את פריצתה של הלהקה לתודעה הציבורית, והיה בסגנון הפיוז'ן המשלב רוק, קאונטרי וקצת אלמנטים קלאסיים. על הפקת האלבום היה מופקד המפיק המפורסם קן סקוט. לאחר הוצאת האלבום, ערכה הלהקה לראשונה מסעי הופעות ברחבי ארצות הברית.
באפריל 1979 יצא אלבומם הרביעי "Night of the Living Dregs", שהיה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הרוק האינסטרומנטלי הטוב ביותר", בו זכתה לבסוף להקת Wings של פול מקרטני. באוקטובר 1979, הכריזה חברת התקליטים "Capricorn Records" על פשיטת רגל, ובינואר 1980 הוחתמה הלהקה על ידי "אריסטה רקורדס" על חוזה של שלושה אלבומים. באותה התקופה, פרש הקלידן מארק פאריש, והוחלף על ידי טי לאביץ. מאוחר יותר באותה שנה, הוציאה הלהקה את אלבומה החמישי "Dregs of the Earth" שזיכתה את הלהקה במועמדות נוספת לפרס גראמי בקטגוריית "ביצוע הרוק האינסטרומנטלי הטוב ביותר".
באלבום השישי "Unsung Heroes" שיצא ב-1981, שינתה הלהקה את שמה ל-The Dregs, במאמץ לזכות בתשומת לב ציבורית. ניסיונותיה הנואשים של הלהקה לזכות בהצלחה מסחרית ותשומת לב תקשורתית וציבורית, כמו שינוי שמם, הכנסת סולן ועריכת מסעי הופעות חיות, כשלו והלהקה התפרקה כשחבריה פונים לפרויקטים אישיים.
דיפ פרפל

ב-1994, מורס הצטרף ללהקת דיפ פרפל, כדי להחליף את ריצ'י בלקמור ,(אף על פי שג'ו סטריאני כבר החליף אותו באופן זמני כשפרש בסיבוב ההופעות לקידום האלבום "...The Battle Rages On" ב-1993).
אחרי קרוב ל30 שנה בלהקה שבהן ניגן בכל האלבומים שהוציאה, מורס הודיע במרץ 2022 על לקיחת פסק זמן מהלהקה לאחר שאשתו אובחנה כחולה בסרטן. הגיטריסט סיימון מקברייד החליף אותו בסיבוב ההופעות המחודש.
ב-23 ביולי 2022 הודיע על פרישתו מהלהקה כדי לטפל באשתו.
סמל מלטה

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מלטה 
 תאריך אימוץ:  1988 
 
סמל מלטה התקבל בחוק משנת 1988 ומציג את דגל המדינה בצורת מגן. מעל המגן מתנוסס כתר מוראלי מוזהב ובו שמונה מגדלים, אם כי רק חמישה מהם נראים. אלה מייצגים את ביצורי מלטה. משני צידיו של המגן שני ענפים - ענף דקל מימין וענף זית משמאל - המסמלים באופן מסורתי את מלטה ואת השלום. בבסיס השלט סרט לבן ועליו הכיתוב במלטזית "הרפובליקה של מלטה" (Repubblika ta' Malta).
סמל מלטה הראשון
לסמל הנוכחי קדמו שני סמלים קודמים, הראשון התקבל עם קבלת העצמאות בשנת 1964 והיה מורכב בעיקרו מהסמל הנוכחי, וכלל בנוסף לכך שני דולפינים שאחזו במגן משני צידיו, קסדה מעליו ואת הכיתוב בלטינית "Virtute et Constantia" ("באומץ ובנחישות") מתחתיו.
בשנת 1975, שנה לאחר שמלטה הפכה לרפובליקה, התקבל הסמל השני שכלל לראשונה את הכיתוב "הרפובליקה של מלטה", ותיאר סצנת חוף שכללה מספר פריטים הקשורים למדינה כמו סירה מלטזית מסורתית (Dgħajsa), את חפירה וקלשון.
ראו גם

דגל מלטה
המנון מלטה
ספארי הקילימנג'ארו

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מתקן שעשועים 
 כתובת:  ממלכת החיות של דיסני 
 מיקום:  פלורידה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  28°21′39″N 81°35′37″W﻿ / ﻿28.3608°N 81.5936°W﻿ / 28.3608; -81.5936
  (למפת אורלנדו מוגדלת) ספארי הקילימנג'ארו(למפת אורלנדו רגילה) ספארי הקילימנג'ארו
 
ספארי הקילימנג'ארו (באנגלית: Kilimanjaro Safari) הוא מתקן שעשועים בארץ "אפריקה" בממלכת החיות של דיסני שנמצא במתחם דיסניוורלד באורלנדו, פלורידה.
מבנה

במתקן זה נוסעים קבוצה של כ-15 אנשים בג'יפ הנוסע על מסילת ברזל. לג'יפ יש לכאורה נהג, שהוא בעצם שחקן מעובדי דיסני, שמדמה נהיגה בג'יפ. הג'יפ עובר במתחם דמוי ספארי באפריקה, כשבדרך ניתן לצפות בחיות אמיתיות. הנהג בשלב מסוים, מוציא "רובה" ו"יורה" כביכול בחיה שמאיימת לטרוף את נוסעי הג'יפ. הג'יפ עובר דרך נהר ודרך בוץ, ונותן לנוסעים בו חוויה של נסיעה בספארי אמיתי באפריקה.
גלריית תמונות

הג'יפ מבחוץ
הג'יפ מבפנים
ג'יפ אחר נוסע
עופות באגם מלאכותי
פילים
סוחוי KR-860

| --- | --- |
דגם של המטוס
דגם של המטוס
 מאפיינים כלליים
 סוג:  מטוס נוסעים רחב גוף דו-קומתי
 ארץ ייצור:  רוסיה רוסיה
 יצרן:  סוחוי
 יחידות שיוצרו:  0
סוחוי KR-860 (ברוסית: КР-860, באנגלית: Sukhoi KR-860, או בשמו הקודם סוחוי SKD-717, מכונה Kryl'ya Rossii "הכנפיים של רוסיה") הוא דגם של מטוס נוסעים רחב גוף דו-קומתי שפותח על ידי יצרנית המטוסים הרוסית סוחוי.
פיתוח

תכנון המטוס החל בשנת 1990, והדגם הראשון תוכנן לטוס את טיסת הבכורה שלו בשנת 2000. עלות הפרויקט שהוערכה בתחילה בין 4-5.5 מיליארד דולרים, התעדכנה במהלך התכנון לכ-10 מיליארד, דבר שגרם להעלאת מחירים; מ-150 מיליון דולר לבין 160-200 מיליון דולר ליחידה.
תוכניתה של סוחוי הייתה לשווק כ-300 מטוסים, ולייצרם במפעליה שבקאזאן. בתחילה תוכנן המטוס כמטוס נוסעים בלבד, אולם לאחר מכן הציעה סוחוי דגם מטען בשם KR-860T. המטוס הוצע גם לשמש כמכלית שתוביל גז טבעי נוזלי, משדה הנפט והגז סחלין-II שבסחלין, תוך שהוא מתדלק בגז במקום בדלק סילוני.
המטוס תוכנן לשאת משקל מרבי של כ-650 טון, מתוכם כ-300 טון מטענים. בסיפון התחתון תוכננו שלושה מעברים ותצורת ישיבה של 12 בשורה, ובסיפון העליון שני מעברים ופריסת מושבים של 9 בשורה, והוא נועד לשאת בין 860-1000 נוסעים. בעיצוב הכנפיים שולבו כנפונים, ונוספה אפשרות לקיפולם.
הפרויקט התקדם עד לשלב של מודלים שיווקיים. דגם בקנה מידה מוקטן של 1/24 הוצג בסלון האווירי בפריז של שנת 1999 (‏לחצו לצפייה‏  ). אם היה נבנה, היה זה המטוס הגדול בעולם.
מאפיינים > מאפיינים כללים

נוסעים: 860-1000
אורך: 80 מטר
מוטת כנפיים: 88 מ', כנפיים מקופלות: 64 מ'
שטח כנף: 700 מ"ר
משקל המראה מרבי: 650,000 ק"ג
הנעה: 4 מנועי R-3350 תוצרת כרטיס רייט
מאפיינים > ביצועים

מהירות מרבית:1000 קמ"ש
טווח: 15,000 ק"מ
ראו גם

מקדונל דאגלס MD-12
הערות שוליים

↑    Dmitry Litovkin, Izvestia, ‏Russia Now: Interview with Mikhail Simonov - the inventor of the Sukhoi jet fighters, The Telegraph, 28 October 2009
↑  ‏‏Giant dreams באתר Flight International ‏, 22 בדצמבר 1999
↑  ‏‏Sukhoi displays 900-seater concept באתר Flight International ‏, 23 ביוני 1999
↑  ‏‏ Russia plans to build world's largest passenger airliner באתר אינדפנדנט 17 באפריל 1998
| מטוסים תוצרת סוחוי  |
| --- | --- | --- |
| מטוסי קרב | סוחוי 9 • סוחוי 11 • סוחוי 15 • סוחוי 27 • סוחוי 30 • סוחוי 33 • סוחוי 35 • סוחוי 37 • סוחוי 47 • סוחוי-57 • סוחוי 75 |  |
| מטוסי תקיפה | סוחוי 2 • סוחוי 4 • סוחוי 7 • סוחוי 17/20/22 • סוחוי 24 • סוחוי 25 • סוחוי 34 |  |
| מטוסי ביון | סוחוי 12 |  |
| כלי טיס בלתי מאוישים | סוחוי S-70 |  |
| אבות טיפוס | סוחוי P-1 • סוחוי T-4 • סוחוי Su-47 • סוחוי FGFA |  |
| מטוסי אימון | סוחוי 28 • סוחוי 29 |  |
| מטוסי נוסעים | Su-38 • Su-80 • סופרג'ט 100 • KR-860 • סופרג'ט ניו |  |
סוזן פיינשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1938 (בת 86 בערך) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מוסדות:  אוניברסיטת קולומביה  אוניברסיטת ראטגרס 
 
סוזן פיינשטיין (באנגלית: Susan Fainstein; נולדה ב-1938) היא פרופסור לתכנון ערים בבית הספר לתארים מתקדמים באוניברסיטת הרווארד. היא תאורטיקנית פוליטית וחוקרת תכנון ערים. מחקריה וכתיבתה מתמקדים בהשפעות ההפצה של אסטרטגיות פיתוח עירוני ומגה-פרויקטים, תפקיד הדמוקרטיה והשליטה בקהילה במוסדות ציבוריים מקומיים, ובקביעת תיאוריה מוסרית של "העיר הצודקת". היא כתבה ספרים רבים, הידוע שבהם הוא "העיר הצודקת" (2010), וערכה כרכים רבים במגוון נושאים מתיירות עירונית, למגדר ותכנון. פיינשטיין מוכרת במיוחד בכך ששמה לה למטרה לתכנן עיר צודקת שפיתוחה ותכנונה יהיו על פי אלמנטים של צדק בקביעת מדיניות העיר ותכנון העיר.
ביוגרפיה

סוזן פיינשטיין נולדה ב-1938 בקליבלנד, אוהיו, בארצות הברית. היא בעלת תואר ראשון בממשל מאוניברסיטת הרווארד, בעלת תואר שני בלימודי אפריקה מאוניברסיטת בוסטון ובעלת דוקטורט במדעי המדינה מ-MIT. בסוף שנות ה-60, במסגרת עבודת הדוקטורט שלה, פגשה פיינשטיין את מרסיה מרקר פלד שהזמינה אותה להצטרף אל הפקולטה לתכנון עירוני באוניברסיטת ראטגרס, על אף שפיינשטיין הייתה בכלל חוקרת בתחום מדעי המדינה. פיינשטיין הצטרפה לפקולטה ונשארה שם כ-30 שנים.
לאורך השנים היא לימדה תכנון ושימור באוניברסיטת קולומביה ותכנון ומדיניות ציבורית באוניברסיטת ראטגרס. כמרצה אורחת הרצתה בין השאר באוניברסיטת אמסטרדם ובאוניברסיטה הלאומית של סינגפור.
ב-2006 היא הצטרפה כעמיתה בכירה למחקר בבית הספר לתארים מתקדמים לעיצוב של אוניברסיטת הרווארד, תפקיד אותו היא ממלאה עד היום.
בשנת 2004 היא קיבלה את "פרס המחנך הנכבד" של התאחדות בתי הספר האמריקאיים לתכנון (ACSP) ובשנת 2011 את "פרס דוידוף" של ה-ACSP עבור ספרה "העיר הצודקת". ב-2020 זכתה בפרס "סר פטריק הול" עבור תרומתה למחקר בתחום העיר והמחקר האזורי של העמותה ללימודי האזור- RSA1.