stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירוויזיון 2023
מורשת והשפעה > הצלחה מסחרית של שירי אירוויזיון 2023

לאחר זכייתו בתחרות הפך "Tattoo" ללהיט בין-לאומי. ב-19 במאי 2023 הגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי, ומאוחר יותר הפך לשיר האירוויזיון הראשון מזה 27 שנים ששהה שבועיים בחמשת המקומות הפותחים של אותו דירוג. הוא בילה ארבעה שבועות רצופים בעשירייה הפותחת בממלכה המאוחדת. בנוסף לכך, הוא דורג במקום הראשון בעשר מדינות שונות. יום לאחר הגמר גרף "Tattoo" ‏4,275,290 השמעות בספוטיפיי – מספר ההשמעות הגבוה ביותר לשיר אירוויזיון ביום בודד, שיא שהוחזק על ידי זוכה אירוויזיון 2021 "Zitti e buoni".‏
אל "Tattoo" הצטרפו שלושה שירים נוספים לעשירייה הפותחת של המצעד הבריטי: "Cha Cha Cha" הפיני במקום השישי, "I Wrote a Song" הבריטי במקום התשיעי ו-"Queen of Kings" הנורווגי במקום העשירי. למעט "I Wrote a Song" כל שלושת השירים נכנסו למצעדי הבילבורד גלובל 200 והבילבורד גלובל 200 ללא ארצות הברית. "Unicorn" הישראלי ו-"Due vite האיטלקי נכנסו גם הם למצעד האחרון במקומות ה-153 וה-174 בהתאמה.
בישראל הגיעו "Tattoo" ו-"Queen of Kings" למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של היטליסט. "Unicorn" עשה זאת במשך חמישה שבועות לא רצופים במצעד הישראלי. בפעם הראשונה בהיסטוריה של גלגלצ, שלושה שירים דורגו ב-20 המקומות הפותחים של המצעד השנתי הבין-לאומי: "Queen of Kings" במקום השישי, "Cha Cha Cha" במקום השביעי ו-"Tattoo" במקום ה-11.
מורשת והשפעה > מחלוקות בדבר זכייתה של שוודיה

ניצחונה של שוודיה בתחרות, על-אף שפינלנד הובילה בהצבעות הקהל, עורר מחלוקת בקרב חלק מצופי התחרות. במספר הזדמנויות בעת מתן "12 הנקודות" מפי דוברי המדינות ניתן היה לשמוע את קריאות התמיכה לקרייה ולשירו. לורן הצהירה מאוחר יותר כי הדבר אינו הפריע לה, ואף גרם לה להעריך את התלהבותם של מעריצי האירוויזיון מהשיר הפיני, שגרף 376 נקודות מהקהל – המספר הרב ביותר לשיר שלא זכה בשילוב עם קולות השופטים. שוודיה לעומת זאת לא קיבלה את מירב הנקודות מהקהל באף מדינה. איגוד השידור האירופי לא התייחס לכך באופן פומבי.
לאחר פרסומו של השיר השוודי, "Tattoo", החלו להתפרסם סרטונים ביוטיוב הטוענים כי המלודיה שלו נגנבה משירים אחרים, כמו "Easy on Me" של אדל, "V Plenu" של מיקה ניוטון, "Flying Free" של ההרכב פונט איירי ו-"Journey to the Past" מהסרט "אנסטסיה". עוד נטען על ידם כי המקצב האיטי, שנבנה אט-אט, דומה לזה ב-"The Winner Takes it All" של להקת אבבא, זוכת אירוויזיון 1974.
פרסים אחרים

בנוסף לזכייה בתחרות הוענקו גם פרסי מרסל בזנסון ויור א ויז'ן המסורתיים. גם הסקר השנתי נערך על ידי OGAE, "הארגון הכללי של אוהדי האירוויזיון".
פרסים אחרים > פרסי מרסל בזנסון

פרסי מרסל בזנסון, שמאורגנים מאז 2002 על ידי נציג שוודיה לאירוויזיון 1992, כריסטר ביורקמן והזוכה של אירוויזיון 1984, ריצ'רד הרי, מעניקים מדי שנה שלושה פרסים: פרס התקשורת, פרס המלחין ופרס האמן. הזוכים בהם נחשפו זמן קצר לאחר שידור הגמר ב-13 במאי.
| קטגוריה | מדינה | שיר | מבצע | כותבים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האמן | שוודיה שוודיה | "Tattoo" | לורן | ג'ימי "ג'וקר" תורנפלדט, ג'ימי ג'ונסון, לורן, קאזי אופיה, פיטר בוסטרום, תומאס גיסון |
| פרס התקשורת | שוודיה שוודיה | "Tattoo" | לורן | ג'ימי "ג'וקר" תורנפלדט, ג'ימי ג'ונסון, לורן, קאזי אופיה, פיטר בוסטרום, תומאס גיסון |
| פרס המלחין | איטליה איטליה | "Due vite" | מרקו מנגוני | מרקו מנגוני, דוויד פטרלה, דוויד סיומנטה |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס באפט"א לטלוויזיה | 2024 | הופעת הבידור הטובה ביותר | האנה וודינגהם | מועמדות |  |
| פרס באפט"א לטלוויזיה | 2024 | סיקור האירוע החי הטוב ביותר | אירוויזיון 2023 | זכייה |  |
ביאורים

↑   – ערים שהביעו את רצונן לארח את התחרות, אך לבסוף לא שלחו הצעה למכרז.
 – ערים ששלחו הצעה למכרז, ונכללו ברשימה הארוכה.
 – הערים שנכללו ברשימה הקצרה של ההצעות, לאחר סינון על ידי איגוד השידור האירופי
 – העיר שהגיעה למקום השני במכרז.
 – העיר המארחת שנבחרה.
↑  מכיל מילים באיטלקית.
↑  מכיל כמה מילים בעברית.
↑  מכיל מילים בלטבית.
↑  מכיל מילים בליטאית.
↑  מכיל מילים באיטלקית ובלטינית.
↑  בשנים 2008–2009 תשע מהעולות לגמר נקבעו על ידי הקהל, ואחת נבחרה על ידי השופטים.
↑  אילנית היא הזמרת הראשונה שייצגה את ישראל באירוויזיון, עם השיר "אי שם" שהגיע למקום הרביעי באירוויזיון 1973.
נחשון גאון

נחשון גאון (ובשמו המלא: רב נחשון בן רבי צדוק גאון), כונה הרנ"ג, היה רב, אסטרונום ומתמטיקאי. כיהן כראש ישיבת סורא בבבל במשך 7 שנים (ד'תרל"ב - ד'תרל"ט (872-879).
תלמידיו

בישיבתו למדו תלמידים רבים מכל רחבי העולם היהודי אחדים מהם אף התפרסמו בדורם ותשובתיהם נכנסו אף הם לקובצי תשובות הגאונים. 
אחד המפורסמים שבהם רב אלעזר בר שמואל אלוף.
מהגותו

פירש מסכתות בתלמוד וביאר מילים קשות במקרא. רב נחשון עסק רבות בלוח השנה העברי, במיוחד בחשבונות העיבור, ומיחסים לו את הטענה המוטעית שבכל 13 מחזורי עיבור של 19 שנים, שהם 247 שנים (רמ"ז בגימטריה), סימני הקביעות של השנים חוזרים תמיד, והמועדים חלים באותם ימים בשבוע. כתב "פירוש פיתגוראי" - פירוש נומרולוגי וסטטיסטי של פסוקים בתנ"ך. הוא פירש את התורה באמצעות מתמטיקה פיתגוראית, הביא פרשנות מדעית בתקופת ימי הביניים והיה בין הראשונים לכרוך את הדת (היהודית) עם המדע.
יורשו בהנהגת אחת משתי הישיבות הגדולות בבבל בתקופת הגאונים הוא אחיו החורג (מצד אמו), הגאון צמח בן חיים.
לקט מתשובותיו ופסקיו נקרא נימוקי רב נחשון גאון ושרידים ממנו נדפסו בתוך גאון הגאונים, ש"א ורטהיימר, ירושלים, תרפ"ה. לוח המכונה עיגול דרבי נחשון מיוחס לו ונדפס בתוך תשובות הגאונים גרש ירחים, בני ברק, תשנ"ב
אינדיאנפוליס

ערך זה עוסק בבירת מדינת אינדיאנה. אם התכוונתם לסיירת כבדה במלחמת העולם השנייה, ראו .
אינדיאנפוליס (באנגלית: Indianapolis) היא בירת מדינת אינדיאנה בארצות הברית ומספר תושביה הוא כ-807,584 והיא ממוקמת במקום ה-12 ברשימת הערים הגדולות ביותר בארצות הברית, והגדולה ביותר באינדיאנה. ראש העיר הוא ג'ו הוגסט.
בתוספת הפרברים, אינדיאנפוליס היא העיר השנייה בגודלה במערב התיכון של ארצות הברית, אחרי שיקגו.
מקור השם אינדיאנפוליס הוא בהצעתו של שופט מבית המשפט העליון של אינדיאנה, ג'רמיה סאליוון (אנ'), שהציע את שם העיר כצירוף של אינדיאנה (המדינה) ופוליס, המילה היוונית לעיר.
היסטוריה

אינדיאנפוליס נוסדה כבירת אינדיאנה בשנת 1821. לפני הקמתה של אינדיאנפוליס שטחה היה ביצתי ולא מיושב. רבים רואים כתושבה הראשון של אינדיאנפוליס את ג'ורג פוג, שב-1819 הקים את ביתו ליד "הנהר הלבן", כעת פארק לאומי. אלכסנדר רלסטון היה מתכנן העיר. לעיר החדשה היגרו צאצאים למשפחות מערב אירופיות, בעיקר אירים וגרמנים. המהגרים היו ברובם קתולים, זאת בניגוד לרוב ההגירה לצפון אמריקה, אשר הייתה פרוטסטנטית.
בינואר 1820 העצרת הכללית של אינדיאנה החליטה כי העיר החדשה תהיה בירת המדינה.
אחרי פתיחת כביש מרכזי אשר עובר בעיר בשנת 1827, החלה צמיחה בכמות התושבים בעיר.
בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית, אינדיאנה תמכה באיחוד. הנשיא הנבחר אברהם לינקולן אף ביקר בעיר כחודש לפני השבעתו. כתוצאה מהמלחמה, רבים מבני העיר התגייסו לשורות צבא האיחוד. על פי ההערכות, כ-4,000 גברים מאינדיאנפוליס התגייסו לצבא האיחוד, וכ-700 נהרגו בקרבות. ב-30 באפריל 1865 עברה דרך העיר רכבת הלוויה של לינקולן, וישנן הערכות כי 100 אלף איש עברו על פני ארונו.
באותו העשור הכפילה כמות התושבים את עצמה. התעשייה פרחה. העיר היוותה מרכז לאומי של יצרני כלי רכב ושל תעשיות נוספות.
במאה ה-20, אינדיאנפוליס הייתה שיאנית הערים בצפון באחוז האוכלוסייה האפרו-אמריקאית, שעמד על 10%.
במהלך שנות ה-2000, המשיכה העיר להשקיע רבות בתחום התשתיות.
אקלים

| אקלים באינדיאנפוליס > חודש.שיא טמפרטורה מרבית (C°).טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).שיא טמפרטורה מזערית (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים באינדיאנפוליס > ינואר.22.2.0.-6.4.−33.68 | אקלים באינדיאנפוליס > פברואר.25.4.6.-4.5.−29.59 | אקלים באינדיאנפוליס > מרץ.29.10.9.0.4.−22.90 | אקלים באינדיאנפוליס > אפריל.32.17.4.5.9.−8.97 | אקלים באינדיאנפוליס > מאי.36.22.7.11.4.−2.128 | אקלים באינדיאנפוליס > יוני.40.27.7.16.7.3.108 | אקלים באינדיאנפוליס > יולי.41.29.4.18.8.8.116 | אקלים באינדיאנפוליס > אוגוסט.39.28.9.18.0.5.80 | אקלים באינדיאנפוליס > ספטמבר.38.24.3.13.4.−1.79 | אקלים באינדיאנפוליס > אוקטובר.33.18.5.7.1.−7.79 | אקלים באינדיאנפוליס > נובמבר.27.11.2.1.7.−21.94 | אקלים באינדיאנפוליס > דצמבר.23.3.8.-4.2.−31.81 | אקלים באינדיאנפוליס > שנה.32.16.9.6.6.−30.1,078 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: NOAA
דמוגרפיה

נכון לשנת 2015, התגוררו בעיר כ-853,000 תושבים.
דמוגרפיה > חלוקה גזעית

החלוקה הגזעית על פי מפקד האוכלוסין 2010:
61.8% לבנים
27.5% אפרו-אמריקאים
2.1% אסיאתיים (0.4% בורמזים, 0.4% הודים, 0.3% סינים, 0.3% פיליפינים, 0.1% קוריאנים, 0.1% וייטנאמים, 0.1% יפנים, 0.1% תאילנדים, 0.1% אחרים);
0.3% אינדיאנים
5.5% אחרים
% 2.8 מגזע מעורב
הקהילה ההיספנית של העיר מהווה 9.4% מאוכלוסיית העיר (לפי המפקד משנת 2010). ההיספנים חולקים כך: 6.9% מקסיקנים, 4% פורטוריקנים, 1% קובניים, ו-2% אחרים.
דמוגרפיה > דת

כ-42.42% מאוכלוסיית העיר העידו על עצמם כדתיים. החלוקה הדתית היא כזו:
קתולים - 11.31%
בפטיזם - 10.31%
מתודיזם - 4.97%
פרסביטריאניזם - 2.13%
8.57% - זרמים נוצריים אחרים
יהודים - 0.68%
מוסלמים - 0.29%
פוליטיקה

אינדיאפוליס נחשבת לאחת הערים השמרניות ביותר בארצות הברית ולעיר מתונה מאוד. חברי המפלגה הרפובליקנית החזיקו לאורך ההיסטוריה בעמדות כוח רבות. המפלגה הרפובליקנית דומיננטית בעיקר במחוזות הדרומיים ומערביים בעיר, בעוד שהמפלגה הדמוקרטית דומיננטית בעיקר במחוזות הצפוניים והמזרחיים שבה.
עובדות נוספות וטריוויה

הכינויים של אינדיאנפוליס הם "אינדי", העיר העגולה (על שם הצורה ההתחלתית של העיר) ונפטאון ("עיר השינה" - מהמילה Nap שפירושה נמנום, שינה, ביטוי לשיעמום).
חיל הים האמריקאי קרא לשתיים מספינותיו על שם העיר, הסיירת הכבדה אינדיאנפוליס וצוללת תקיפה מסדרת לוס אנג'לס.
תחנת הרכבת בעיר, אחת מהתחנות העמוסות ביותר באותם ימים, העסיקה את תומאס אדיסון הצעיר כמפעיל טלגרף.
אינדיאנפוליס ממוקמת במקום ה-16 מערי ארצות הברית לפי גודל אוכלוסייה, והיא הרביעית בגודלה מתוך ערי הבירה של מדינות ארצות הברית.
העיר מפורסמת בזכות אירוע מרוץ המכוניות השנתי אינדיאנפוליס 500 או "אינדי 500" שאורכו 500 מיל. האירוע מושך קהל רב מדי שנה ולעיתים פוקדים אותו קרוב ל-350,000 צופים.
76 ק"מ צפון-צפון-מערבית לעיר אינדיאנפוליס, נמצא פארק שיידס, הפארק היחיד בארצות הברית הכולל בתוכו שדה תעופה.
הסופר האמריקאי המפורסם קורט וונגוט נולד וגדל באינדיאנפוליס, והעיר, תולדותיה ומאפייני תושביה מוזכרים בכמה מיצירותיו.
הופעתו האחרונה של אלביס פרסלי נערכה בעיר.
ערים תאומות

טאיוואן טאיפיי, טאיוואן (מ־1978)
גרמניה קלן, גרמניה (מ־1988)
איטליה מונצה, איטליה (מ־1993)
סלובניה פיראן, סלובניה (מ־2001)
ברזיל קמפינאס, ברזיל (מ־2009)
הממלכה המאוחדת נורת'האמפטונשייר, הממלכה המאוחדת (מ־2009)
ניגריה אוניטשה, ניגריה (מ־2017)
ראו גם

התזמורת הסימפונית של אינדיאנפוליס
הערות שוליים

↑  List of United States cities by population
| דגל אינדיאנה מדינת אינדיאנה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | אינדיאנפוליס |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של סינסינטי • המטרופולין של שיקגו • עמק ואבאש |  |
| היישובים הגדולים ביותר | אינדיאנפוליס • פורט ויין • אוונסוויל • סאות' בנד • כרמל • בלומינגטון • פישרס • האמונד • גארי • מאנסי • לפאייט • טרה הוט • קוקומו • אנדרסון • נובלסוויל • גרינווד • אלקהרט • מישאוואקה • לורנס • ג'פרסונוויל |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות אינדיאנה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561806005171  BNE: XX5069687  BnF: cb11974094f (data)  GND: 4095953-3  LCCN: n79055094  MusicBrainz: 3bb238a4-c2a4-44e5-9843-a63e71b17e83  NARA: 10045696  NKC: xx0118838  NLA: 35696312  SUDOC: 118967444  VIAF: 154230519   WorldCat (עם VIAF): 154230519
יואב חייק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1936 (בן 89 בערך) בגדאד, ממלכת עיראק 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
יואב חייק (נולד ב-1936 - נפטר  בתאריך 04/10/2024 ב' תשרי תשפ"ה) הוא משורר, סופר ועורך ישראלי.
ביוגרפיה

יואב חייק נולד בבגדאד. בשנת 1951 עלה לישראל ביחד עם משפחתו. הוא למד משפטים באוניברסיטת תל אביב ועוסק בעריכת דין.
חייק פרסם את קובץ שיריו הראשון, "שלא בדרך המלך", בשנת תשכ"ב (1962) תחת הפסבדונים "יואב לימור". בשנת 1970 פרסם כרך שירה שני בשם "שירים על כפות המנעול", המורכב משש חטיבות שיריות ליריות, שכל אחת מהן מורכבת מכמה שירים. בשירים אלו בולט רובד הלשון המקראי, ובמיוחד מהדהד שיר השירים, שכן חלק מהשירים עוסקים בעולם האהבה של הדובר השירי. על ספר זה זכה בפרס טלפיר לשנת 1971.
בשנים 1973-2012 חיבר חייק עוד שמונה קובצי שירה, וכן רומאן בשם "אני ועוד אחד" (1984) העוסק ביהדות עיראק. בשנת 2010 זכה בפרס אקו"ם לספרות.
חייק כיהן בתור עורך כתב-העת "חתך" ביחד עם יעקב בסר ושולמית גלבוע וכן כתב העת "ב. הסופר" שיצא לאור בשנות התשעים. שימש כממלא מקום יושב-ראש אגודת הסופרים העברים וסגן הסניף הישראלי של פא"ן.
כיום חייק מתגורר בפתח תקווה. הוא גרוש ואב לשלושה ילדים. בתו הבכורה הילת היא מלחינה וחברה באיגוד הקומפוזיטורים.
ספריו

שלא בדרך המלך: שירים (תל אביב: אורינט, תשכ"ב) <תחת שם-העט 'יואב לימור'>
שירים על כפות המנעול (תל אביב: עקד, 1970)
קולות : שירים (תל אביב: א' לוין אפשטין, תשל"ג)
עיגול לפנים עיגול: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ט)
אני ועוד אחד: רומאן (תל אביב: יחדיו, 1984)
צלומי תצפית תלת-ממדיים על רובינזון קרוזו (תל אביב : אל"ף, תשמ"ח 1988)
חוש שביעי: שירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ט 1988) <איורים - רוני רכב>
לוח מודעות (תל אביב: ביתן, תשנ"ז 1997)
חילוף חומרים: שירים (בני ברק: הקיבוץ המאוחד, 2002)
כרטיס ביקור: מבחר שירים (תל אביב: עקד, 2007)
על קו המשווה: שירים (תל אביב: עמדה, תשע"ב 2012)
בית הצללים : רומן (תל אביב :בימת קדם, הוצאת ספרים, 2022)
לקריאה נוספת

אלמוג בהר, תפקידו של מבקר(הקישור אינו פעיל), מקום לשירה, גל' 31 (יולי 2008).
חנה יעוז, 'ריאיון עם המשורר יואב חייק', פסיפס, גל' 87 (קיץ תשע"ב 2012), עמ' 4-6.
אורציון ברתנא, 'שירה ציורית במיטבה'. ראש, גל' 5 (1980), עמ' 35-37.
יואב חייק, 'לגדול עם שפה חדשה: המחבר מתאר כיצד אימץ לעצמו את השפה העברית לאחר עלייתו מעיראק'. הכיוון מזרח, חוב' 7 (2003), עמ' 82.
ישראל יצחק קאליש

.
רבי ישראל יצחק קאליש מוורקא (ה'תקל"ט, 1779 – כ"ב בניסן ה'תר"ח, 15 במאי 1848) היה מנהיג חסידי בן המאה ה-19. אבי חסידות וורקא. הוא ידוע בעיקר בשמו השני, ונקרא בפי כל הרבי הזקן מוורקא.
תולדותיו

נולד כילד שמיני לאחר שבע בנות בעיירה זלושין, ליד קאליש במערב פולין למשפחה רבנית המתייחסת אל רבי מרדכי יפה בעל "הלבוש". אביו ר' שמעון היה סוחר סדקית שנהג להפריש חצי מרווחיו לצדקה וכונה בשל כך "בעל הרחמנות" ואמו מרת יוטא. בגיל 14 נישא לרחל, בתו של מאיר מז'אריק שאף הוא היה סוחר. שני האבות סיכמו את השידוך בשוק.
בילדותו גדל אצל רבי דוד בידרמן אבי חסידות לעלוב, ר' דוד לקח אותו כשנסע אל הרבי מלובלין ונהיה תלמיד הרבי מלובלין. שם גם הושפע מ"היהודי הקדוש מפשיסחה".
בשנת תקע"ה (1815) נפטרו שלושת רבותיו, והוא פנה לרבי שמחה בונים מפשיסחה, תלמידו וממלא מקומו של היהודי הקדוש, ונחשב לאחד מגדולי תלמידיו. עד מהרה התבלט בחצרו של ר' שמחה בונים.
לאחר פטירתו של רבי שמחה בונים, בשנת תקפ"ז (1827) התפלגו החסידים. חלקם בראשות רבי יצחק מאיר אלתר ורבי חנוך הניך מאלכסנדר הכתירו את רבי מנחם מנדל מקוצק, וחלקם בראשות רבי יעקב אריה מראדזמין ורבי דוב בעריש מביאלה פנו לרבי יצחק שיכהן כאדמו"ר, רבי יצחק סירב והכתירו ברבי אברהם משה מפשיסחה, בנו של רבי שמחה בונים. באותה תקופה התקבל לרב בעיירה גוברטשוב(אנ'). בהמשך נטש את הרבנות ועבר לכפר רודה, שהיה בחכירתה של הגבירת תמר'ל, שאצלה עבד.
שנתיים לאחר פטירת רבי שמחה בונים נפטר גם רבי אברהם משה, על אף שתחילה סירב לבקשת חסידיו לכהן באדמו"רות, לבסוף כך היה והחסידים התחילו לנסוע לרודה, אולם לאחר זמן עזב את רודה עקב מחלוקת, ועבר לוורקא. שם הקים את חצרו, פתח בית מדרש, והעמיד אלפי תלמידים וחסידים.
חלק ניכר מפעילותו הקדיש לענייני הציבור יחד עם ידידו רבי יצחק מאיר אלתר, ולמאבק בהשכלה. בשנת 1846 נפגש עם משה מונטיפיורי וניסה לשכנעו להצטרף למאבק כנגד גזירות על הלבוש היהודי. וגזירת החינוך.
רבי יצחק עמל להחדיר בחסידיו ובתלמידיו ענווה, אחדות ואהבת רעים כדרך שקיבל מרבו רבי דוד מלעלוב, תוך שהוא עוסק במיסטיקה קבלית וצירופי אותיות השם. לדבריו גם הרוע הוא חלק מהבריאה ומהתוכנית האלוהית ואין האדם צריך לחוש עצמו כקורבן אלא כשותף של הבורא. לדבריו על האדם לצאת ממצב הפחד ובעזרת אמונה בעצמו ובאלוהים לשנות את העולם. אם בני האדם יעשו כך, תהייה אפשרות לקיומה של ממלכת השמיים על פני האדמה והמשיח יגיע.
עבודת האל של חסידי וורקא הייתה משולבת בשירים, בנגינה, בריקודים ובשתיית משקאות חריפים. חסידי וורקא נודעו לכל כ'אמני השתיה' (החריפה) שכן נהגו להסב יחדיו בכל הזדמנות וללגום לחיים, על פי מאמר חז"ל: "גדולה לגימה שמקרבת את הלבבות".
נפטר ביום טוב אחרון של פסח תר"ח ונקבר בבית הקברות בוורקא. מעט מדברי תורתו וסיפורים אודותיו כונסו לספר אהל יצחק.
אחר פטירתו מילא את מקומו רבי שרגא פייבל מגריצא, וחצי שנה לאחר מכן, עם פטירתו, פנו החסידים אל בני רבי יצחק. רוב החסידים בחרו בבנו הצעיר רבי מנחם מנדל קאליש, שהיה שתקן וצנוע. חלק קטן בחר בבנו הבכור, שהיה מפורסם כתלמיד חכם, רבי יעקב דוד קאליש, שכיהן באמשינוב, וממנו יצאה חסידות אמשינוב. כמו כן החל לכהן תלמידו רבי יעקב אריה מרדזימין.
מלבד שני בניו אלו, היה לו בן בשם שמעון מסקרנביץ, וכן היו לו חמש בנות: צפורה אשת הרב צבי מרדכי בונהורד (בנו של רבי אברהם משה מפשיסחה), דבורה אשת הרב אהרן זקהיים מנדרזין (אנ'), שרה חוה אשת הרב ישראל צבי רובינשטיין ובלומא אשת הרב אברהם מאיר מושקט מביאלוברזיג (בן רבי דן יונגרלייב מראדוויל), וחתנו הנוסף היה ר' נחמיה (גיסו של ר' יעקב יהודה מנדרזין).
תלמידיו

רבי יעקב אריה מראדזימין
רבי שרגא פייבל מגריצא
רבי דוב בעריש מביאלה
רבי אלכסנדר זושא מפלוצק
רבי יחיאל מאלכסנדר
רבי ישראל יהושע מקוטנא
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, אישים, אות י', הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים.
ספר יזכור העיר וורקא.
"בית יצחק", הוצאת מוסד הרי"ם לוין, ירושלים, תשל"ח, הביא לדפוס ישראל אוצ'ין.
אברהם יצחק ברומברג, מגדולי החסידות חלק ג', על רבי יצחק מוורקא, רבי יעקב דוד מאמשינוב, רבי מנדל מוורקא, רבי בונים מאוטבוצק ורבי מנחם מאמשינוב.
זאב קיציס, המורים הגדולים של החסידות, ידיעות ספרים 2023, עמ' 326–343
הערות שוליים

↑  עזריאל חיים זאמלונג, מערכה ג' - אות א', עשר זכיות, עמ' 17, פיוטרקוב: תרצ"א (ד"צ בני ברק: תשל"ד), באתר היברובוקס
↑  פנחס זליג גליקסמן, דער קאצקער רבי, עמוד כב, פיטרקוב: ה'תרצ"ח (1938), באתר אוצר החכמה
מתורגם לעברית – יחזקאל רונטברג ומשה שנפלד, פרק שישי - האדמו"ר רמ"מ בטומשוב, הרבי מקוצק וששים גיבורים סביב לו א', עמ' לד, תל אביב: תשי"ט, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום)
↑  בשם רבי יוסף לוינשטין, אב"ד סרוצק.
יועץ קים קדיש ראקאץ, שיח שרפי קודש, עמ' 10, לודז': ה'תרפ"ח 1928, באתר אוצר החכמה
↑  צבי מאיר רבינוביץ, אישים ושיטות בחסידות פולין, ה'תשנ"ז, עמ' 323
↑  ספר מנחם משיב נפשי עמ' 24.[דרושה הבהרה]
↑  עזריאל חיים זאמלונג, מערכה ג' - אות ט"ז, עשר זכיות, עמ' 21, פיוטרקוב: תרצ"א (ד"צ בני ברק: תשל"ד), באתר היברובוקס
| חסידות אמשינוב |
| --- | --- | --- |
| אבי השושלת | רבי ישראל יצחק קאליש מוורקא |  |
| שושלת האדמו"רים: הדור הראשון והשני | רבי יעקב דוד קאליש • רבי מנחם קאליש |  |
| הדור השלישי: בני רבי מנחם מאמשינוב | רבי יוסף קאליש מאמשינוב • רבי שמעון שלום קאליש מאמשינוב-אוטבוצק |  |
| ענף רבי יוסף קאליש מאמשינוב | רבי יעקב דוד קאליש • רבי יצחק קאליש • רבי יוסף קאליש • בניו: רבי מנחם קאליש • רבי אשר חיים קאליש מאמשינוב בית שמש |  |
| ענף רבי שמעון שלום קאליש מאמשינוב-אוטבוצק | רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש • רבי יעקב אריה מיליקובסקי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312845605171  PLWABN: 9810602000205606  ISNI: 0000 0000 7087 509X  LCCN: nr92032930  VIAF: 97230438   WorldCat (עם VIAF): 97230438
מחסום כתיבה

ייצוג של מחסום כתיבה מאת ליאוניד פסטרנק
מחסום כתיבה הוא מצב בו כותב יוצר מפסיק ליצור. כל כותב נתקל במחסומים מפעם לפעם, אך כאשר המחסום מתפרס על פני זמן ארוך הוא עלול להיות משמעותי ליצירה, להפריע לה ואף לפגום בה באופן מכריע, עד כדי אי-השלמה. מחסום כתיבה אינו חיצוני כי אם רגשי.
ישנם סוגים רבים של מחסומי כתיבה, אחד מהם הוא מצב בו "אוזל" הדמיון, ומאגר הרעיונות אינו מצליח להתחדש. לכותב יש מילים, אך אין לו מה לכתוב. סוג אחר של מחסום כתיבה, אינו נובע מהמחסור ברעיונות כי אם מפרפקציוניזם; מחסום זה נובע מן ההרגשה, כי המשפטים אותם כותב הכותב אינם מוצלחים דיים. הכותב מרגיש תסכול כיוון שאינו מצליח לכתוב את שיש לו להגיד בצורה מתקבלת על הדעת. ג'יימס ג'ויס וש"י עגנון, הם דוגמה לכותבים שלקו במחסום שכזה.
על אף החסרונות הברורים הנובעים ממחסום הכתיבה, רבים טוענים כי דווקא מתוך אותם מחסומים עולים ופורצים הטקסטים המוצלחים ביותר. למשל, סיפורו המפורסם של בורחס, "בורחס ואני", נכתב מתוך מחסום כתיבה. אחרים טוענים גם כי שייקספיר היה נוהג לכתוב אחת מן הסונטות שלו בכל פעם שהיה נתקל במחסום שכזה. [דרוש מקור]
אין שיטה שהוכחה באופן מדעי לטיפול במחסומי כתיבה. לרוב, כותבים נוהגים לטפל במחסום שכזה על ידי כתיבת רצף, אולם אחרים חולקים על כך וטוענים שיש לקרוא על מנת לצאת מן המחסום. המשורר יקיר בן משה המליץ פעם למשוררים הנתקלים במחסום כתיבה לקחת ספר שירה שהם אוהבים ולהעתיקו מתחילתו ועד סופו. הוא סיפר שכאשר הוא נתקל במחסום כתיבה, הוא נוהג להעתיק ספרים של יונה וולך ונתן אלתרמן. כנגד כל אלו יש גם הסבורים כי מחסום כתיבה הוא דבר שאי אפשר לטפל בו, יש לחכות שיחלוף.
הערות שוליים

↑  Sarah Ahmed, An Analysis of Writer's Block: Causes, Characteristics, and Solutions, UNF Graduate Theses and Dissertations, 2019-01-01
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529633805171  BNE: XX4969730  BnF: cb12491957p (data)  LCCN: sh85148635  SUDOC: 034130667
התבגרות (מיני-סדרה)

| --- | --- |
 סוגה:  דרמת פשע התבגרות
 יוצרים:  ג'ק ת'ורן סטיבן גראהם
 כותבים:  ג'ק ת'ורן סטיבן גראהם
 בימוי:  פיליפ ברנטיני
 שחקנים:  אוון קופר סטיבן גראהם אשלי וולטרס ארין דוהרטי פיי מרסיי כריסטין טרמרקו מארק סטנלי ג'ו הארטלי אמלי פיז
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 מפיק:  ג'ו ג'ונסון
 מפיקים בפועל:  מארק הרברט אמילי פלר סטיבן גראהם האנה וולטרס ג'ק ת'ורן פיליפ ברנטיני בראד פיט דידי גרדנר ג'רמי קליינר נינה וולארסקי
 חברת הפקה:  Warp Films It's All Made Up Productions Matriarch Productions Plan B Entertainment One Shoe Films
 הפצה:  נטפליקס
 אורך פרק:  51–65 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  13 במרץ 2025 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
התבגרות (באנגלית: Adolescence) היא מיני-סדרה בריטית מסוגת דרמת פשע-התבגרות שנוצרה ונכתבה על ידי ג'ק ת'ורן וסטיבן גרהאם ובוימה על ידי פיליפ ברנטיני.
המיני-סדרה עלתה לשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-13 במרץ 2025.
רקע עלילתי

לאחר שג'יימי מילר, נער בן 13, מואשם ברציחתה של בת כיתתו, משפחתו, הפסיכולוגית שלו והבלש שאחראי על החקירה מנסים כולם לענות על אותה השאלה – מה באמת קרה?
צוות השחקנים

אוון קופר – ג'יימי מילר
סטיבן גראהם – אדי מילר
אשלי וולטרס – הבלש לוק בסקום
ארין דוהרטי – בריוני אריסטון
פיי מרסי – הבלשית מישה פרנק
כריסטין טרמרקו – מנדה מילר
מארק סטנלי – פול בארלו
קיין דייוויס – ראיין
ג'ו הארטלי – גברת פנומור
אמלי פיז – ליסה מילר
אוסטין היינס – פרדו
ליל צ'ארווה – בריון
אלודי גרייס ווקר – ג'ורג'י
הפקה > פיתוח

במרץ 2024, הוכרזה לראשונה על פיתוחה של דרמת פשע-התבגרות שעל כתיבתה יופקדו ג'ק ת'ורן וסטיבן גראהם. עוד נמסר כי פרויקט זה יהיה מיני-סדרה בת ארבעה פרקים שתצולם בזמן אמת באמצעות וואן שוט ללא הפסקה, כי על בימוי המיני-סדרה מופקד פיליפ ברנטיני וכי חברות ההפקה "Warp Films",‏ "Matriarch Productions" ו-"Plan B Entertainment" אמונות על הפקת המיני-סדרה עבור שירות הזרמת המדיה "נטפליקס". על הפקת המיני-סדרה הופקד המפיקים ג'ו ג'ונסון, מארק הרברט, אמילי פלר, האנה וולטרס, ג'רמי קליינר, דידי גרדנר ונינה וולארסקי, כשלצדם משמשים גראהם, ת'ורן וברנטיני כמפיקים בפועל.
הפקה > צילומים

צילומי המיני-סדרה החלו בבריטניה ביולי 2024, והסתיימו בסביבות אוקטובר 2024. הלוקיישנים שנבחרו לצילומים כוללים בין היתר את דרום קירקבי, סאות' אלמסל ושפילד ביורקשייר.
ביקורות

באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", קיבלה המיני-סדרה ציון טרי של 100% על בסיס 39 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 9.2/10. בקונצנזוס הביקורתי של האתר נכתב: ”כשהיא נועזת מבחינה סגנונית ומבוצעת היטב על כל שלל חלקיה, "התבגרות" היא כיתת אומן בסטוריטלינג טלוויזיוני.” באתר "Metacritic", קיבלה המיני-סדרה את הציון 90/100 על בסיס 24 ביקורות, דבר המצביע על "שבחים אוניברסליים".