stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמן דוד
מסע המחקר במרכז ובמזרח טיבט (26 במאי 1868 - 24 ביוני 1870) > מואופין, ארץ הפנדה (מזרח טיבט) > גילוי הפנדה הענק

ב-11 במרץ 1869, כששב ממסע מחקר של הר חונְגְשָׁאנְדִינְג (红 山顶), הוא הוזמן לשתות תה עם מר לי, ואז ראה עור של מה שנראה כדוב קוטב לבן ושחור. לשמחתו הבטיח מארחו להביא לו את החיה בתוך כמה ימים. ב-23 במרץ הגיעו ציידים למיסיון עם "דוב קוטב" ששבו חי, אבל הרגו על מנת להקל על סחיבתו. "דוב הקוטב הצעיר שהם מכרו לי את במחיר גבוה הוא לבן לחלוטין למעט ארבעת הגפיים, האוזניים והאזור סביב העיניים שהם בצבע שחור מוחלט" כתב דוד. "חודש אחר-כך הגיע דוב בוגר ויכולתי לוודא שהצבעים של חיה זו אינם משתנים עם הגיל...היא חיה בהרים הבלתי נגישים ביותר, כשהיא ניזונה מצמחים, בייחוד שורשי חזרן" נכתב בפתק שהוצמד לפוחלץ. תגלית יפה זו של מין חדש, הפנדה הענק, תתואר על ידי מילנה-אדוואר בפריז ב-1870. החיה שפעילה בעיקר בלילה ושוכנת בגבהים של כ-3,000 מטרים באזורים בלתי נגישים, לא הייתה ידועה מחוץ לקהילה המקומית. הפנדה עתיד היה להתפרסם בכל העולם, כולל בסין, רק משלהי המאה ה-20.
על פי עדותו של סדריק באסה (Cédric Basset) במאמר "בעקבותיו של האב דוד" "כיום, העיירה הקטנה באושינג מוקירה את זכרו של האב דוד בהצבת פסל בדמותו ותגליתו המפורסמת של הפנדה. במעקות לאורך הנהר חקוקים רבים ממיני הצמחים ובעלי החיים שהוא גילה כאשר שהה באזור זה".
מסע המחקר במרכז ובמזרח טיבט (26 במאי 1868 - 24 ביוני 1870) > החזרה לפריז

האב דוד החליט לחזור לבייג'ינג דרך שאנגחאי. ב-22 בנובמבר 1869 עזב "את ארץ המנטדזה, לאחר שסבל מעייפות, כאב, מחסור וחולי", אבל הוא לא יכול היה "לעמוד בפיתוי לערוך סיור קצר לקוקונור, לפני שנפרד לעולמים מהמדינה". סטייה קלה זו לרמות של צ'ינגהאי (דצמבר 1869 - מרץ 1870) הניבה תגלית מרכזית נוספת - סלמנדרת ענק סינית (Andrias davidianus או גם Sieboldia davidii), מין הסלמנדרה הגדול ביותר בעולם, אורכה עד 1.80 מטרים והיא חיה במשך 50 שנים, אורך חיים יוצא דופן לגבי דו-חי. "הסינים דגים את ה-Sieboldia על מנת לפשוט את עורו שאותו הם מוכרים לרוקחים. הם כמעט ולא אוכלים את בשרו שהוא לבן ומצחין כפי שחשתי זאת בעצמי קודם לכן," כך כתב כמה שנים מאוחר יותר, ב-1873. לאחר שלכד אוזנים וגילה מיני מונאל חדשים, הוא חזר לצ'נגדו למסע במורד היאנגצה לשאנגחאי, לשם חזרה לצרפת.
ספינתו עגנה בטיינג'ין ב-24 ביוני 1870, שלושה ימים אחר טבח טיינג'ין, שכוון כלפי הנוצרים ובייחוד הצרפתים. ככל הנראה העיכוב שחל בהפלגתו ספינתו משאנגחאי הציל אותו ממוות בידי ההמון המוסת. כאדם בעל השקפה דתית עמוקה, המשוכנע בצדקת אמונתו ובזכותם של אומות אירופה לפעול בסין, הוא לא היה מסוגל לרדת לשורשי הסיבה לטבח. החוויה שעבר הייתה טראומטית והוא פיתח חשדנות עמוקה כלפי "הסינים האכזרים".
כאשר הגיע לבסוף למרסיי נכנס הצבא הפרוסי לפריז. משום כך נסע לידידיו ותלמידיו לשעבר באיטליה בטרם שהגיע לפריז. הוא השקיע מאמצים בהעתקת הרשימות שכתב תוך כדי ביצוע המחקר, ובכתיבת סיכום מסעות החקר שערך.
לאחר שהתאושש הגה רעיון לבצע מסע מחקר מעמיק של מרכז סין במשך כמה שנים.
שארית חייו בפריז

עם שובו לפריז השתכן האב דוד ב-Maison-mère ברחוב סוור (Rue de Sevres). בשנותיו האחרונות עסק בסידור הרשימות ממסעות בסין ובהדרכת סמינריסטים בתחום שהיה כה קרוב ללבו, תולדות הטבע. זה היה בית הספר השלישי שבו לימד את הנושא לאחר סאבונה באיטליה ופֵּיטָאנְג בבייג'ינג.
ב-1875 פרסם בהוצאת האשט (Hachette) שני כרכים בהם סיכם את "יומן המסע השלישי במחקר באימפריה הסינית". שנתיים אחר-כך הוציא לאור את הספר "העופות של סין".
בניגוד לחייו העמוסים ומלאי ההרפתקאות בסין, חי דוד בשלווה בפריז ויצא למסעות מחקר קצרים בלבד (לתוניסיה ב-1881 ולאיסטנבול ב-1883), וכמו כן השתתף בקונגרס המדעי הקתולי ב-8 באפריל 1888, שם זכה לקריאות בוז מהקהל שעה שניסה להגן על תורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין.
ארמן דוד נפטר בפריז ב-10 בנובמבר 1900. היה בן 74 במותו.
מחוות אותות הוקרה

כהוקרה על תגליותיו צורף דוד ב-1872 לאקדמיה הצרפתית למדעים.
הוענקה לו מדליית זהב בסורבון מטעם ה-Société de géographie.
ב-1896 הוענק לו אות לגיון הכבוד מטעם ממשלת צרפת, לאחר שפעמיים לפני כן דחה את קבלת האות.
פרסומיו

1872 : Voyage de l'abbé David en Chine, lettre au secrétaire général, Bulletin de la Société géographique.
1874 : Voyage dans la Chine occidentale, Bulletin de la Société géographique.
1875 : Journal de mon troisième voyage d'exploration dans l'Empire chinois (Hachette, Paris, deux volumes).
1875 : Voyage en Mongolie, Bulletin de la Société géographique.
1876 : Second voyage d'exploration dans l'Ouest de la Chine, Bulletin de la Société géographique.
1877 : avec Émile Oustalet (1844-1905), Les Oiseaux de la Chine (G. Masson, Paris, deux volumes).
1888 : Notice sur quelques services rendus aux sciences naturelles par les missionnaires de l'Extrême-Orient, Missions catholiques.
1889 : La Faune chinoise. Mémoire présenté au Congrès scientifique international des catholiques tenu à Paris en 1888, Annales de philosophie chrétienne.
לקריאה נוספת

George Bishop, Travels in Imperial China The Intrepid explorations and Discoveries of Père Armand David, Cassell, 1990, ISBN 0-304-34802-3
Helen M. Fox, Abbé David's Diary, being an account of the French naturalist's journeys and observations in China in the years 1866 to 1869, prefaced by Elmer Drew Merrill, Harvard University press, Cambridge, 1949.
Emmanuel Boutan, Le Nuage et la vitrine, Une vie de Monsieur David, Ed. R. Chabaud, 1991, ISBN 2877490297.
Jean-Marie Pelt, "Père David et le panda" dans La Cannelle et le panda : les grands naturalistes explorateurs autour du Monde, éd. Fayard 1999 ISBN 9782213604664
הערות שוליים

↑  המידע על ילדותו ונעוריו נלקח מתוך הביוגרפיה שכתב Scott (ראו קישורים חיצוניים)
↑  Édouard ROBERT, Le Père Armand DAVID
↑  九江;‏; Jiujiang, עיר על הגדה הדרומית של היאנגצה בג'יאנגשי
↑  גן בוטני שהוא חלק מהמוזיאון לתולדות הטבע בפריז
↑  הסינים האשימו את המיסיונרים בחטיפת ילדים סינים ובביצוע שטיפת מוח. במהומות שפרצו נרצחו 18 זרים, בהן עשר נזירות לזריטיות, והקונסול הצרפתי
↑  הדף הראשון ב-Bernard Scott, Père Jean Pierre Armand David Cm
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295963105171  PLWABN: 9810701349005606  BnF: cb15360031w (data)  Botanist: David  GND: 143745298  ISNI: 0000 0001 1838 6851  LCCN: nr91035966  Léonore: 102392  NKC: xx0180214  NTA: 07502716X  SUDOC: 056994036  Trove: 1139085  VcBA: 495/189065  VIAF: 27865404   WorldCat (עם VIAF): 27865404 
אייל דוד ( Elaphurus davidianus)
מסעותיו של ארמן דוד בסין: באדום - המסע הראשון, בירוק - המסע השני, ובחום - המסע השלישי. הפסים הכחולים מסמנים את שני הנהרות הגדולים של סין: הנהר הצהוב והיאנגצה
פנדה ענקית
דווידיה אינוולוקרטה (Davidia involucrata) הקרוי על שם האב דוד, בפריחה
סלמנדרת ענק סינית
(Andrias davidianus)
עגלת מטען סינית מאזור בייג'ינג. צולם בתחילת המאה ה-20
ערפל מסתלסל סביבת פסגות לושאן במחוז ג'יאנגשי. העצים הם אורנים מהמין Pinus hwangshanensis
ארמן דוד ב-1884
גילי ארגוב

| --- | --- |

גילי ארגוב בהופעה בקאנטרי קלאב בת ים, יולי 2017
 לידה:  1 בספטמבר 1973 (בן 51)
 שם לידה:  גיל עובד
 עיסוק:  זמר
 שפה מועדפת:  עברית 
 
גיל עובד (גילי) ארגוב (נולד ב-1 בספטמבר 1973) הוא זמר ישראלי. בנו של זוהר ארגוב.
ביוגרפיה

גילי הוא בנו היחיד של הזמר זוהר ארגוב, וגרושתו ברכה. הוא נולד כאשר אביו היה בן 18. בדומה לאביו, גם הוא הפך לזמר, וסבל מהתמכרות לסמים. במהלך חייו עבר תקופות של גמילה מסמים לצד משברים אישיים, ובמקביל המשיך לשיר ולהוציא אלבומים.
גילי התייתם מאביו, שנמצא ללא רוח חיים בתא המעצר בשנת 1987, בעת שהיה בן 14. הוא החל להופיע על במות בגיל 16. בשנת 1989 הוציא את אלבום הבכורה שלו, "אבא שלי", אשר כלל את הלהיטים "מי המציא את המילה אהבה" (שזכה לחידוש מאוחר על ידי להקת מוניקה סקס), "בלילות הקרים" ואת שיר הנושא "אבא שלי". האלבום נמכר בהצלחה גדולה, הושמע בתחנות הרדיו וללהיטיו היה ביקוש רב .
בשנת 1991 הוציא ארגוב את אלבומו השני, "נשיקה ראשונה", אשר כלל את הלהיטים "נשיקה ראשונה", "אין לי עוד מילים יפות אליך" ו"כל כך קר לי". האלבום יצר תהודה בישראל ומחוצה לה, בעקבות כך יצא ארגוב לסיבוב הופעות בלוס אנג'לס ובניו יורק.
בשנת 1992, בגיל 19, הוציא את האלבום "עגלה זוהרת", אלבום אוסף אשר כלל שני שירים חדשים ושני ביצועים מחודשים לשיריו של אביו ("עיניך החומות", "בעבר היו זמנים").
במהלך ההקלטות, טס לניו יורק ופתח שם אולפן הקלטות פרטי. האולפן כשל וכעבור שנה, חזר ארגוב לארץ והקליט אלבום נוסף.
בשנת 1999 יצא האלבום הרביעי, "מתגעגע לאבא", כלל שמונה ביצועים מחודשים לשיריו של אביו ואת הלהיט "אבא שלי" מהאלבום הראשון. אף על פי שהוקלט באיכות ירודה, נמכר האלבום בעשרות אלפי עותקים[דרוש מקור].
בשנת 2003 הוציא ארגוב את אלבומו החמישי, "לא נולדתי מלך", תחת הפקתו המוזיקלית ועיבודיו של ננסי ברנדס. האלבום כלל עשרה שירים מקוריים, ביניהם שלושה שירים שכתב ארגוב בעצמו (שלושה טקסטים ושני לחנים). בסופה של אותה שנה, לאחר התייעצות עם רב מקובל, החליט גילי ארגוב לשנות את שמו ל-"גיל" - כסגולה להצלחה במלחמתו בסמים, בתקליט החדש ובזוגיות.
בקיץ 2004 נשא לאישה את יעל, לאחר היכרות בת שנתיים וחצי, ובשנת 2005 נולד להם בן. בהמשך בני הזוג התגרשו.
בשנת 2014 השתתף בעונה השלישית של תוכנית הריאליטי "The Voice ישראל", אך לאחר שלא הופיע לחזרה הגנרלית ולצילומי שלב הדו-קרב, הופסקה השתתפותו בה.
ב-22 בפברואר 2016, ביקשה ברכה ארגוב, אימו של גילי ארגוב, עזרה מהציבור בהצלתו מסמים. בעקבות הקריאה נרתם אייל גולן והחליט לממן לו אשפוז וגמילה.
במרץ 2017 נישא ארגוב בשנית לורד כשהיא בחודש השלישי להריונה, וכעבור חצי שנה נולדה בתו שנקראה זוהר, על שם אביו. בשנת 2018 נולד לזוג בן, וב-2019 נולדה לזוג בת נוספת. בשנת 2020 השניים נפרדו.
מאז שנגמל, ארגוב נוהג להתנדב למען הכלל, לספר על חייו ולהופיע בבסיסי צה"ל ובמסגרת ארגונים שונים.
אלבומים

אבא שלי (1989)
נשיקה ראשונה (1991)
להיטי זהב (1992)
מתגעגע לאבא (1999)
לא נולדתי מלך (2003)
לא נולדתי מלך - מהדורה מחודשת (2018)
הילד בתוכי  [אלבום גנוז]- (2019)
סינגלים

אבא שלי (1989)
נשיקה ראשונה (1990)
מחרוזת עד מתי אלוהי זכריני (עם רינת בר) (1998)
לא נולדתי מלך (2003)
בלדה לחבר (עם דורון מירן) (2003)
יש דברים נסתרים/אל נבקש (2004)
לגלגל את הצחוק (2010)
תרקדי (2012)
אחרי 20 שנה (עם רפאל רוזליו) (2012)
כל העולם (2013)
אני איתך חבר (עם שריף) (2013)
פונה לאלוקים (2014)
לשכוח את העבר (עם תמיר גל) (2014)
חולשות אנושיות (עם בן סנוף) (2016)
בדרכים (2016)
לקבל הכל באהבה (עם שירל) (2016)
השפיות היחידה (2017)
המלך ואני (2017)
הילד בתוכי (2017)
לכה דודי (2017)
זיכרון אביב בתוכי (2017)
בזמנים שלנו (2017)
סגאפו (2017)
דברי איתי (2017)
זוהר שלי (2018)
בלי דאווינים (2018)
מחרוזת מהי אהבה עם גל חייק ועדן מיארה (2018)
ריקודים עד אור הבוקר (עם אליאור ארגוב וחנן דהן) (2018)
סחור סחור (2018)
חטאים (2018)
ילדתי (עם שמעון אלמליח) (2018)
לספר (2018)
מרוב אהבה (2018)
גן עדן (2019)
מיכאל (2019)
לך אקרא (2019)
חזרתי (עם טל עזאני) (2019)
הקצוות הפרומים (2019)
לחייך כמו ילד (עם גדי סול) (2019)
לחיות עם הכאב (2019)
You Saved Me (עם מיכל כהן בידה) (2019)
אהובתי (2020)
הפרח בגני (עם אמיר שמאי) (2020)
זו את (2020)
היחידה שבליבי (2020)
ביום שתחזרי (2020)
הצילי אותי (2020)
מחרוזת שירים ישנים (עם מיכל כהן בידה) (2021)
אני חרד (2021)
אין מדינה לאהבה (עם חנן דהן) (2021)
זכרונות (עם תמיר סולטנה) (2021)
ניצול רגשות (2022)
הערות שוליים

↑  אבי כאכון, ‏ברכה ארגוב מבקשת עזרה: "גילי ימות בקרוב", באתר ‏מאקו‏, 22 בפברואר 2016
↑  אנשים, ‏"סוף סוף אני מרגיש שאני ממשיך את אבא שלי", באתר ‏מאקו‏, 6 בנובמבר 2017
↑  בתי לוין, גילי ארגוב מפרק את החבילה: "עכשיו כשהאשה והילדים לא בבית – יש לי זמן ליצירה", באתר השקמה, ‏3 במאי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305764905171  ISNI: 0000 0004 0283 4404  VIAF: 298815661   WorldCat (עם VIAF): 298815661
האשה שאתי

יהונתן גפן מדקלם את מילות השיר האשה שאתי, במופע מיוחד "האשה שאתי - 25 שנים אחרי", 5 באוגוסט 2009
דויד ברוזה במופע "האשה שאתי - 25 שנים אחרי", 5 באוגוסט 2009
האשה שאתי הוא תקליט של דויד ברוזה משנת 1983. התקליט הגיע לאלבום פלטינה מרובע (160 אלף עותקים) ב-1994 ועד 2008, במלאת 25 שנים להפקתו, הגיע למעמד של פלטינה מחומשת (230,000 עותקים) והוא אחד מהאלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
כל השירים בתקליט למעט "הרומבה", שהוא לחן מקורי של ברוזה, הם תרגומים של שירים ספרדיים. התרגומים הותקנו על ידי יהונתן גפן. ההפקה המוזיקלית של התקליט הופקדה בידיו של לואי להב.
רקע

התקופה הייתה תקופת מלחמת לבנון הראשונה, ברוזה היה בשירות מילואים בהופעות לחיילים בלבנון ושקע בדיכאון עקב החוויות הקשות שחווה בלבנון. המלחמה קטעה גם את מכירות תקליטו הקודם, "קלף", שלא זכה לתהודה ציבורית. ברוזה צוות לצוות הווי יחד עם יהונתן גפן ובמהלך ההופעות חיברו השניים את השיר "הרומבה". רותי, בת זוגו של ברוזה, שכנעה אותו להפיק תקליט שיכיל את שירי האהבה הספרדיים שנהג לשיר לה, כדרך להוציא אותו מהדיכאון.
גפן הכיר את השירים עוד מהופעותיו המשותפות עם ברוזה בפסטיבל נביעות 1978, אז שר ברוזה את השירים בספרדית להנאת חבריו.
הפקת התקליט

ברוזה העביר ליהונתן גפן מספר שירים לתרגום לעברית. גפן לא ידע ספרדית וקיבל מברוזה תרגום מילולי, אותו עיבד לפי האזנה לשירים המקוריים עד ליצירת גרסה עברית. במקביל עיבד את הלחנים יחד עם לואי להב שנתן להם גוון של מוזיקת רוק יחד עם דגש על נגינת הגיטרה הספרדית של ברוזה. לאלבום היה צליל "מלא", יוצא דופן במוזיקה הישראלית של אז, אשר לו תרמו הנגנים אילן וייל בטרומבון, רמי לוין בסינטיסייזרים, דניאל לאונרדו פרנקל, אלון הלל וז'אן פול זימבריס בתופים, ויקטור לוסקי בכלי הקשה ומיקי שביב ופדרו זיידמן בגיטרה בס וקונטרבס. יהודה עדר ניגן בגיטרה נוספת ומיקי קם, גיא יפה וענת רקם שרו קולות רקע.
התקליט הוקלט בתוך פחות מחודש באולפני "טריטון" ויצא בחברת התקליטים CBS Records (כיום: אן אם סי).
ההצלחה

התקליט היה להצלחת ענק. תוך שמונה ימים הגיע למעמד של אלבום פלטינה (40 אלף עותקים) וכעבור שלושה חודשים נמכר כבר ב-80 אלף עותקים. עד סוף שנת 1983 נמכרו ממנו 125 אלף עותקים וזאת למרות ששיר הנושא שלו היה בעייתי להשמעה ברדיו. השיר כלל את המילה (שלא נשמעה לפני כן מעולם בשיר זרם מרכזי בעברית) "זיונים". תחנות הרדיו השמיעו את תקליט השדרים המקורי של השיר, שכלל בשביל הצנזור צליל אלקטרוני קצר ("פיפס") בקטע בו נאמרת המילה הזו, והדבר עורר סקרנות ודיון ציבורי (כיום, משמיעות תחנות הרדיו את השיר ללא צנזור). הפקת הרוק של שירים ספרדים סנטימנטליים הצליחה לגשר בין דורות מאזינים ובין קהלים רבים ושונים. שירים רבים מהתקליט הפכו ללהיטים ששודרו תכופות ברדיו, בהם "האשה שאתי", "סיגליות", "טיו אלברטו", "כמו שאת" ועוד.
ההצלחה הפכה את ברוזה לזמר מוכר ואהוד ביותר והקנתה ללואי להב מעמד של מפיק מהשורה הראשונה. במרץ 1984 יצא לאור האלבום "ברוזה", שכמו "האשה שאיתי" הורכב גם הוא ברובו מתרגומים של יהונתן גפן לשירים ספרדיים.
בעקבות הצלחת התקליט, בספטמבר 1984, הגיעה מחבר השיר "האשה שאתי", ז'ואן מנואל סראט, לסיבוב הופעות בישראל.
רשימת רצועות

כל השירים תורגמו על ידי יהונתן גפן ועובדו על ידי דויד ברוזה ולואי להב.
האשה שאתי. מילים ולחן: ז'ואן מנואל סראט (Joan Manuel Serrat - La Mujer Que Yo Quiero)
בנהר של סביליה. מילים: פדריקו גארסיה לורקה, לחן: פאקו איבנז (Federico García Lorca - Mi Niña se Fue a la Mar)
נולדת בשבילי. מילים ולחן: חוזה הרדיה (Por tu ausencia)
כמו שאת. מילים:ליאון פליפה לחן: פאקו איבנז (Paco Ibáñez - Como tú)
טיו אלברטו. מילים ולחן: ז'ואן מנואל סראט (Joan Manuel Serrat - Tio Alberto)
סיגליות. מילים ולחן: אוונחלינה סוברדו (Evangelina Sobredo Galanes - Un Ramito De Violetas)
אהבה עד השמיים. מילים ולחן: ז'ואן מנואל סראט (Joan Manuel Serrat - Qué Va A Ser De Ti)
בלבך. מילים ולחן: חוזה הרדיה (Jose Heredia - Dentro De Tu Alma)
הרומבה. מילים: יהונתן גפן, לחן: דויד ברוזה
הוצאות מחודשות

בשנת 1994, לרגל הגעת האלבום לפלטינה מרובעת (160 אלף עותקים) הוא יצא במהדורה מוזהבת.
ביוני 2009 הוצא האלבום יחד עם הקלטת ההופעה האחרונה במסע ההופעות שביצע ברוזה בהמשך לאלבום, במהדורה הכוללת 3 תקליטורים. ב-5 באוגוסט 2009 הופיע ברוזה בהופעה בהיכל התרבות "האשה שאתי - 25 שנים אחרי". בסיום המופע הוענק לברוזה עיטור כבוד מטעם מלך ספרד חואן קרלוס עבור פועלו הרב במוזיקה הספרדית ופועלו למען השלום.
בפברואר 2023 האלבום עבר Remaster ושוחרר לשירותי הסטרימינג לרגל 40 שנה לאלבום.
הערות שוליים

↑  שמעון פרנס, הקלף הספרדי, כותרת ראשית, 9 במרץ 1983
↑  תקליט חדש - דויד ברוזה - האישה שאתי, כותרת ראשית, 16 במרץ 1983
↑  חיים נגיד, סיפור הצלחה ישראלי, מעריב, 10 במאי 1983
↑  דובי לנץ, דויד ברוזה, כותרת ראשית, 7 בספטמבר 1983
↑  יוסי חרסונסקי, האשה שאיתו: פרק ב', מעריב, 29 במרץ 1984
↑  איציק יושע, האורגינל של ברוזה מגיע, חדשות, 10 בספטמבר 1984
↑  תימורה לסינגר, מגיע לו, באתר ynet, 6 באוגוסט 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f3bc935a-86e5-3a3e-bf87-248df8585ed6
מחזור (לימודים)

תמונת המחזור הראשון של גימנסיה הרצליה, 1913
תמונת מחזור של בית הספר תחכמוני בתל אביב משנת 1932. בתמונה מצוינים מספרו הסידורי של המחזור (י"ג) ושנת סיום הלימודים (תרצ"ב).
במסגרת לימודית, ובפרט בבית ספר, מחזור הוא קבוצת תלמידים המסיימת לימודיה באותה שנה. ההתייחסות למחזור מסוים נעשית בשתי דרכים:
לפי שנת הלימודים שבה סיים המחזור את לימודיו. דוגמה: מחזור תש"ס הוא המחזור שסיים לימודיו בשנת תש"ס.
לפי מספרו הסידורי של המחזור בבית הספר. מחזור א' הוא המחזור הראשון שסיים לימודיו בבית ספר זה.
ניתן להתייחס למחזור לימודים על פי שנת הלידה של מרבית התלמידים במחזור. דוגמה: מחזור 1990 הוא המחזור שבו מרבית התלמידים נולדו בשנה זו.
בנוסף להתייחסות הנפוצה למחזור, לפי בית ספר, מקובלת גם התייחסות מצומצמת יותר, לקבוצה בתוך בית הספר, למשל מחזור של החוג לכלכלה, או רחבה יותר, למשל מחזור כל מסיימי התיכון בישראל בשנה מסוימת. בחלק מתנועות הנוער, כמו בני עקיבא ועזרא, נקרא כל מחזור בשם ייחודי שנקבע להם עם המעבר לקבוצת הבוגרים. בחלק מהישיבות התיכוניות והאולפנות נקראים המחזורים על שם השבט בו היו חברים בני המחזור, לדוגמה "מחזור איתנים".
גודלו של מחזור לימודים נמדד במספר התלמידים שבו או במספר הכיתות שבו. כיוון שאדם עובר במסגרות לימוד רבות במהלך חייו, הוא משתייך למחזורים רבים, כגון מחזור בית הספר היסודי, מחזור בית הספר התיכון, מחזור טירונות וכו'.
תמונת מחזור היא תצלום שבו מופיעים כל בני מחזור מסוים. סיום לימודיו של מחזור מסוים מצוין במסיבת סיום. ספר מחזור הוא ספר בו מופיעות תמונות וסיכומים בכתב על בני המחזור ועל חוויות ההכשרה במחזור
פגישת מחזור

לעיתים מאורגנת פגישת מחזור, שבה נפגשים, כעבור עשר שנים למשל, בוגריו של מחזור מסוים למפגש נוסטלגי. בפנימיות דתיות נעשה לעיתים מפגש כזה בשבת, וקרוי "שבת מחזור". ביחידות צבאיות מאורגנות לרוב "פגישות מחזורים", בהם מתכנסים כל בוגרי מחזורי ההכשרה מעשורים מסוימים.
אחד האתגרים הגדולים ביותר בארגון פגישות כאלו הוא מציאת כל בוגרי המחזור או המחזורים כדי להזמינם לפגישת המחזור/ים, אחרי שהקשר עמם ניתק לפני עשרות שנים. לעיתים, בשל המספר הגדול של בוגרי תוכנית הלימודים במחזור אחד, קשה גם לזכור את מי בכלל צריך לחפש. תמונת המחזור וספר המחזור יכולים לעזור בזה וניתן לפרסם גם מודעות בעיתונות לצורך איתור הבוגרים. כיום, פייסבוק מסייע במציאת הבוגרים לצורך ארגון פגישות מחזור.
בפגישת המחזור, כמו בספר המחזור, מעלים זכרונות ונואמים נאומים נוסטלגיים. לרוב מזמינים גם צלם ומפיצים תמונות של הפגישה עצמה.
לקריאה נוספת

Vered Vinitzki-Saroussi, After Pomp and Circumstance: High School Reunion as an Autobiographical Occasion, University of Chicago Press, 1998
ואם פרידה (שיר)

"ואם פרידה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבומה הרביעי בעל אותו השם, ואם פרידה. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2014, כסינגל הראשון מתוך האלבום, תחת חסותה של חברת התקליטים "Helicon Music - הליקון".
עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-1 ברוב מצעדי הפזמונים השבועיים בישראל, ובין היתר ברשת ג', ומדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי דיקלה, הולחן על ידי דיקלה ועידו אוחיון והופק על ידי דיקלה, אוחיון ורוני בראון. השיר משלב בתוכו שלושה סגנונות אשר מאפיינים את מרבית שיריה של דיקלה; מוזיקה ים תיכונית, ערבית ומערבית.
על השיר אמרה דיקלה כי: "המנגינות והמילים עושות בי כרצונן. אני עומדת חזקה וחלשה, מתערבבת בהן וסוערת עד שמתאחדת איתן ושרה. ואז אני מבינה שמניגון אחד אני יוצאת אל העולם. השיר 'ואם פרידה' הוא אחד מניגוני לבי מתוך אלבום שכולו מנגינה אחת ארוכה שלא נגמרת לי".
הצלחה

השיר זכה להצלחה רבה כאשר האודיו שפורסם ביוטיוב צבר קרוב ל-8 מיליון צפיות, ובכך הפך לנצפה ביותר של דיקלה.
בנוסף לכך, השיר היה לשיר ה-6 המושמע ביותר בישראל לשנת 2014, עם כ-1,243 השמעות בסך הכל, ואף דיקלה בעצמה נכנסה לרשימת האמנים המושמעים ביותר בישראל לאותה השנה עם קרוב ל-1,600 השמעות בסך הכל.
במצעדי סוף השנה הצליח השיר להיכנס אל המקום ה-4 במצעד השנתי של רשת ג'.
וידאו קליפ

במקום ווידאו קליפ מלא אשר היה צריך לצאת לשיר, הוחלט כי יעלה ליוטיוב אודיו רשמי של השיר, בו נראית גם עטיפתו של הסינגל, ובו מוצגות גם מילותיו. בעטיפה ניתן לראות את שם השיר ושמה של דיקלה, את רגלה עם מגף בצבע שחור וגם חלק משמלה אדומה.
האודיו זכה להצלחה רבה, ונכון למאי 2023, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-12 מיליון צפיות.
גרסאות כיסוי

לשיר בוצעו עשרות גרסאות כיסוי, ביניהן ניתן למנות את גרסתם של:
רותם כהן, שביצע את השיר בשנת 2014 בתוכנית "בני ברדיו" של בני בשן.
מאור אדרי, שביצע את השיר בשידור חי בגלגלצ בשנת 2016.
ג'ולייטה, שביצעה את השיר בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון", באחד מהאודישנים שלה.
סתיו וקנין, שביצעה את השיר בתוכנית "הכוכב הבא לאירוויזיון" גם כן, באודישן הראשון שלה.
אלקנה מרציאנו, שביצע את השיר בליווי נגינת פסנתר בשנת 2017.
דורון מירן, שהקליט והוציא את השיר כסינגל בשנת 2017.
מירי מסיקה, שביצעה את השיר ביחד עם דיקלה בהופעה משותפת.
ליאור סרוסי, שביצעה את השיר באודישן שלה בתוכנית "The Voice ישראל".
חוני אסור, שביצע את השיר בשלב ה-"Live" של התוכנית "אקס פקטור ישראל".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 1 |  |
|  ישראל | רדיו אמצע הדרך | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 6 |  |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
|  ישראל | אקו"ם | 7 |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Helicon Music - הליקון (2014-02-24), דיקלה - ואם פרידה - Dikla, נבדק ב-2018-06-28
↑  ואם פרדה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  אסף נבו, ‏ואם פסגה: דיקלה מובילה ארצית, באתר ‏מאקו‏, 7 במרץ 2014
↑  "דיקלה – ואם פרידה – אלבום חדש! | | Helicon Music". Helicon Music. 2014-11-12. נבדק ב-2018-06-28.
1 2  אסף נבו, ‏דיקלה חוזרת: "ואם פרידה", באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2014
↑  שובה של דיקלה: "ואם פרידה". שיר חדש, באתר tribona.co.il
↑  Helicon Music - הליקון, באתר YouTube
1 2  Media Forest, mediaforest.biz (ארכיון)
↑  דיקלה – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  idan (2014-11-17), רותם כהן - ואם פרידה, נבדק ב-2018-08-15
↑  גלגלצ, הערוץ הרשמי (2016-09-07), מאור אדרי - ואם פרידה (חי באולפן גלגלצ), נבדק ב-2018-08-15
↑  ImTheOne (2017-02-06), ג'ולייטה - ואם פרידה, נבדק ב-2018-08-15
↑  קשת 12 - הטלוויזיה של ישראל (2017-12-04), הכוכב הבא לאירוויזיון 2018, פרק 9 | סתיו וקנין – "ואם פרידה", נבדק ב-2018-08-15
↑  all blogs (2017-02-21), אלקנה מרציאנו ואם פרידה של דקלה, נבדק ב-2018-08-15
↑  דורון מירן - הערוץ הרשמי (2017-03-05), דורון מירן - ואם פרידה Doron Miran, נבדק ב-2018-08-15
↑  יובל אראל (2018-05-27), דיקלה ומירי מסיקה - אם פרידה, נבדק ב-2018-08-15
↑  The Voice ישראל (2017-03-22), ישראל 4 The Voice: ליאור סרוסי - ואם פרידה, נבדק ב-2018-08-15
↑  Eklairrvaan News (2018-01-17), חוני אסור בביצוע לשיר - ואם פרידה - אקס פקטור עונה 3, נבדק ב-2018-08-15
↑  מסכמים את שנת 2014 במוסיקה באמצעות ACUM ON AIR, באתר אקו"ם, ‏2015-01-19
| דיקלה |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | אהבה מוסיקה • עולם • ארלוזורוב 38 • ואם פרידה • סיפור אופטימי • חופשייה • אליפות |  |
| חברות תקליטים | הד ארצי • התו השמיני • הליקון |  |
קטגוריה (אלבומים • שירים)
| דיקלה – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| אהבה מוסיקה | "בוקר טוב" • "בוחרת להיות" • "אהבה מוסיקה" • "אהבתך" • "תבלינים" |  |
| עולם | "עולם" • "בונבוניירות" • "תראי" • "געגועים" |  |
| ארלוזורוב 38 | "לבכות" • "מזל" • "חולת אהבה" |  |
| ואם פרידה | "ואם פרידה" • "בסמה" • "שבע בערב" • "Here Comes the Rain Again" • "אין עוד אהבה כזאת" • "יהיה לנו טוב" • "קופנגן" |  |
| סיפור אופטימי | "הוא כותב לי מאמי" • "אל תלך" • "בדידותי הנהדרת (מישהו אוהב אותי)" • "מסקרה שחורה" |  |
| חופשייה | "אתי" • "תודה" • "פסנתר לבן" • "הו ליבי" • "שבועיים" • "רק תגיד" |  |
| השתתפות בסינגלים | "איפה בעולם" • "מחמל נפשי" • "ואז את תראי" |  |
| סינגלים אחרים | "ביי ביי" • "ואולי" • "כל הפרפרים" • "לא מתנצלת" • "אבא" • "לבד" • "Bring Them Home" |  |
| סינגלים שיווקיים | "בשביל אהבתה" • "Confide in Me" • "כמו צמח בר" |  |
לין רמזי

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1969 (בת 54) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נפייר אדינבורו  National Film and Television School 
 פרסים והוקרה:  גביע סאת'רלנד (1999)  פרס באפט"א לסרט הביכורים הטוב ביותר של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי (2000)  פרס באפט"א לסרט הקצר הטוב ביותר (2013) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לין רמזי (באנגלית: Lynne Ramsay; נולדה ב-5 בדצמבר 1969) היא במאית, תסריטאית ומפיקת קולנוע סקוטית.
ביוגרפיה

נולדה בגלאזגו בשנת 1969 למשפחה ממעמד הפועלים. הוריה היו חובבי קולנוע וחשפו אותה מגיל צעיר לסרטים מן הקולנוע ההוליוודי הקלאסי.
העניין שלה באמנות החל בצילום סטילס, כצעירה התנסתה בצילום ופיתוח בחדר חושך. למדה צילום במכללת נאפייר באדינבורו (היום אוניברסיטת נאפייר). בין השנים 1992–1995 למדה בימוי וצילום בבית הספר הלאומי לקולנוע וטלוויזיה בביקונספילד, אנגליה.
קריירה

במרבית סרטיה, מעורבת רמזי בכל שלבי ההפקה, היא כותבת את התסריט ושותפה בליהוק, בבחירת הלוקיישנים ובעיצוב התלבושות. מאפיינים בולטים של יצירתה כוללים עיסוק בתמות של אובדן הילדות, מוות וזיכרון. כמו כן, במרבית סרטיה קיים מיעוט בדיאלוגים. מרבית מסרטיה באורך מלא הם אדפטציות קולנועיות של ספרים או סיפורים קצרים.