stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאול קרס
מועמדויות לאליפות העולם 1948–1965

הגם שקרס השתתף בתחרות לקביעת אלוף העולם לאחר מותו של אלוף העולם אלכסנדר אלכין בשנת 1946 רמת משחקו הייתה רחוקה משיאו. בתחרות השתתפו חמישה שחקנים בלבד: מיכאל בוטביניק, וסילי סמיסלוב, קרס, שמואל רשבסקי ומקס אויבה. (ראובן פיין הוזמן גם כן אך דחה את ההזמנה). כל שחקן שיחק חמישה משחקים מול כל אחד מהאחרים. קרס סיים שלישי עם 10.5/20, כאשר בעימות בינו לבין מיכאל בוטביניק הפסיד בארבעת המשחקים הראשונים וניצח רק במשחק האחרון, כאשר תוצאת התחרות כבר נקבעה. תוצאה חריגה זו העלתה חשדות שקרס אולץ "לזרוק" את המשחקים כדי לאפשר לבוטביניק לנצח בתחרות. היסטוריון השחמט טיילור קינגסטון חקר את כל העדויות הקיימות והסיק כי שלטונות השחמט הסובייטים נתנו לקרס רמזים עבים כי אל לו להפריע לניסיונו של בוטביניק לנצח באליפות העולם. Log in or Subscribe – ChessCafe.com, chesscafe.com Log in or Subscribe – ChessCafe.com, chesscafe.com Log in or Subscribe – ChessCafe.com, chesscafe.com

בוטביניק גילה זאת בערך במחצית התחרות ומחה נמרצות על כך, ובכך הכעיס את הגורמים הסובייטים. קרס ככל הנראה לא הפסיד בכוונה משחקים לבוטביניק. עדויות שפורסמו במסמכים המצוטטים מעלה, מאששות הלחצים על קרס ועל כך כי בוטביניק ידע על כך.
הנה דוגמה ליכולתו במשחק מול מקס אויבה, המשחק התקיים ב-11.4.1948:
קרס, בשחור, זיהה כאן אפשרות טקטית מרהיבה: ר:ו4!! 20. ז:ו4 פ:ו4 21. פדו3 פה2+ 22. מז2 ח6!
ואויבה נכנע שלושה מסעים מאוחר יותר. המשחק כולו בהערת השוליים הבאה.
קרס הגיע למקום השני (או חלק מקום שני) בארבע תחרויות מועמדים (1953, 1956, 1959, 1962) ובכך היה לשחקן שהגיע למקום השני מספר פעמים רב ביותר. בתחרות המועמדים בשנת 1950 שהתקיימה בבודפשט הגיע במקום הרביעי, אחרי דוד ברונשטיין ויצחק בולסלבסקי עם 9.5/18 (+3 =13 -2). 

בשנת 1953 בתחרות ציריך, חלק מקום 2–4 עם דוד ברונשטיין ושמואל רשבסקי עם 16/28 (+8 =16 -4), שתי נקודות אחרי וסילי סמיסלוב. Rook House - Greatest Events - Zurich 1953, web.archive.org, ‏2008-06-18 

בתחרות המועמדים שהתקיימה באמסטרדם בשנת 1956 הגיע קרס למקום השני עם 10/18 (+3 =14 -1), נקודה וחצי אחרי וסילי סמיסלוב.

בתחרות המועמדים שהתקיימה ביוגוסלביה בשנת 1959 הגיע קרס למקום השני עם 18.5/28 (+15, =7, -6). לקרס היו תוצאות חיוביות או שוות מול כל המתחרים, כולל 1–3 מול מנצח התחרות מיכאל טל אך טל צבר 14.5/16 מול ארבעת האחרונים בטבלה. 

בתחרות המועמדים שהתקיימה בקוראסאו בשנת 1962 חלק קרס מקום 2–3 עם יפים גלר בצוברו 17/27 (+9 =16 -2) מחצית הנקודה אחרי טיגראן פטרוסיאן. באותה שנה ניצח קרס בדו-קרב מול יפים גלר על מקום בתחרות המועמדים לשנת 1965 בתוצאה 4.5-3.5 (+2 -1 =5). Rook House - Greatest Events - Curacao 1962, web.archive.org, ‏2008-06-18 

בתחרות המועמדים שהתקיימה בריגה בשנת 1965 הפסיד קרס בשלב רבע הגמר לזוכה בתחרות, בוריס ספסקי 6-4 (+2 -4 =4). זה ההפסד היחיד של קרס בדו-קרבות לאורך הקריירה הארוכה שלו.
אלוף ברית המועצות

קרס שלט במספר תחרויות לאחר תום מלחמת העולם השנייה. הוא ניצח באליפות ברית המועצות בשחמט- תחרות חזקה מאוד - שלוש פעמים. בשנת 1947 הוא ניצח בלנינגרד, באליפות החמש עשרה של ברית המועצות עם 14/19 (+10 =8 -1) כאשר כל שחקני הצמרת מלבד בוטביניק השתתפו WebCite query result, www.webcitation.org. בשנת 1950, ניצח קרס באליפות ברית המועצות השמונה עשרה עם 11.5/17. URS-ch18 Moscow 1950, web.archive.org, ‏2009-10-21 ועל הישגו זה חזר גם בשנת 1951, כאשר ניצח באליפות ברית המועצות התשע עשרה עם 12/17 והקדים את טיגראן פטרוסיאן, יפים גלר, וסילי סמיסלוב, מיכאל בוטביניק ועוד רבים מצמרת השחמט הסובייטית. WebCite query result, www.webcitation.org
קרס הגיע למקום השני באליפות ברית המועצות ה-24 עם 13.5/21 לאחר המנצח מיכאל טל עם 14/21.
URS-ch24 Moscow 1957, web.archive.org, ‏2009-10-21
באליפות ה-16 חלק מקום 6–9 עם 9.5/18 WebCite query result, www.webcitation.org (ניצחו: דוד ברונשטיין ואלכסנדר קוטוב עם 12 נקודות). באליפות ה-17 הגיע קרס למקום השמיני עם 11/19 (ניצחו: דוד ברונשטיין ווסילי סמיסלוב עם 13/19). WebCite query result, www.webcitation.org. באליפות העשרים חלק קרס מקום 10–11 עם 9.5/19 (ניצחו: מיכאל בוטביניק ומארק טיימנוב עם 13.5/19) URS-ch20 Moscow 1952, web.archive.org, ‏2009-10-21. באליפות ה-22 חלק קרס מקום 7–8 עם 11/19 (ניצחו: וסילי סמיסלוב ויפים גלר עם 12/19) URS-ch22 Moscow 1955, web.archive.org, ‏2009-10-21. באליפות ה-26 חלק קרס מקום 7–8 עם 10.5/19 (המנצח: טיגראן פטרוסיאן עם 13.5/19) URS-ch26 Tbilisi 1959, web.archive.org, ‏2009-10-21.
באליפות ה-29 חלק קרס מקום 8–11 עם 11/20 (המנצח: בוריס ספסקי עם 14.5/20) URS-ch29 Baku 1961, web.archive.org, ‏2009-10-27.
באליפות ה-33 הגיע קרס למקום השישי עם 11/19 (המנצח: לאוניד שטיין) URS-ch33 Tallinn 1965, web.archive.org, ‏2009-10-27.
באליפות ה-41 חלק קרס מקום 9–12 עם 8/17 (ניצח: בוריס ספסקי עם 11.5/17) URS-ch41 Moscow 1973, web.archive.org, ‏2002-12-12
תחרויות חזקות נוספות

קרס ניצח בתחרות פרנו בשנת 1947 עם 9.5/13 (+7 =5 -1) והקדים את אלכסנדר קוטוב, אנדור לילינטל, יצחק בולסלבסקי, דוד ברונשטיין, וסילי סמיסלוב ועוד WebCite query result, www.webcitation.org. בתחרות סצאונו-זדרוי בשנת 1950 ניצח קרס עם 14.5/19 (+11 =7 -1) והקדים בנקודה את לאסלו סאבו וגדעון ברצה Turniej Międzynarodowy Szczawno Zdrój 1950, web.archive.org, ‏2013-10-22. בתחרות בודפשט בשנת 1952 ניצח קרס עם 12.5/17 (+10 =5 -2) לפני מיכאל בוטביניק, יפים גלר, וסילי סמיסלוב, גדעון סטולברג, לאסלו סאבו וטיגראן פטרוסיאן 1952 Budapest, www.thechesslibrary.com. הניצחון בבודפשט, שהיה הניצחון הרביעי הרצוף בתחרויות חזקות מאוד עשוי להוות את שיא הקריירה השחמטאית של קרס. האמן ההונגרי אגון ורנוז שכתב שני ספרים על קרס מציין שבמועד התחרות היה קרס השחקן הטוב ביותר בעולם.
מורשתו וכתביו

קרס נמנה בין עשרת השחמטאים המובילים בעולם בין השנים 1936–1965, ולזכותו נזקף אחוז ניצחונות מהגבוהים בין כל רבי האמנים לאורך ההיסטוריה. אתר Chessmetrics מדרג את מד הכושר שלו בשיאו כ-2755, השביעי בהיסטוריה.
קרס היה אחד מהשחקנים הבודדים עם תוצאה חיובית מול חוסה ראול קפבלנקה. לקרס היו תוצאות חיוביות גם מול אלופי העולם מקס אויבה ומיכאל טל, ותוצאה מאוזנת מול וסילי סמיסלוב, טיגראן פטרוסיאן ואנטולי קרפוב.
במהלך הקריירה הארוכה שלו, שיחק קרס מול עשרה אלופי עולם וניצח כל אחד מהם למעט אנטולי קרפוב שאיתו סיים פעמיים בתיקו. בכך היה קרס לשחקן היחיד שניצח תשעה אלופי עולם רשמיים. רבי אמנים בולטים נוספים שמולם היו לו תוצאות חיוביות כוללים את ראובן פיין, סאלו פלור, ויקטור קורצ'נוי, יפים גלר, סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, מארק טיימנוב, מילן וידמר, סבטוזר גליגוריץ', יצחק בולסלבסקי, יפים בוגוליובוב ובנט לארסן.
קרס כתב מספר ספרי שחמט, כולל ניתוח מעמיק של מבחר משחקיו, ספר על אמנות משחק המציעה (עם אלכסנדר קוטוב וספר על סיומים פרקטיים. שלושת ספרים אלה עדיין נחשבים כטובים ביותר מסוגם עבור שחקנים מומחים השואפים להגיע לרמת אמן. בנוסף כתב קרס מספר ספרים המתעדים תחרויות, וביניהם תיאור חשוב של אליפות העולם בשנת 1948. הוא כתב מספר ספרים על פתיחות וביניהם מספרדית ועד צרפתית, פתיחת שלושת הפרשים עד גמביט המלך ופתיחת ארבעת הפרשים עד לספרדית. הוא תרם לכרך הראשון "C" של המהדורה הראשונה של אנציקלופדיית הפתיחות היוגוסלבית שהופיעה בשנת 1974, שנה לפני מותו. קרס גם היה שותף ליצירת ביטאון השחמט של ריגה Shakhmaty.
קרס תרם תרומות חשובות לתיאורית הפתיחה. ההסתעפות המוכרת ביותר היא התקפת קרס נגד הסתעפות שווינגן בהגנה הסיציליאנית. (1. ה4 ג5 2. פו3 ד6 3. ד4 ג:ד4 4. פ:ד4 פ6 5. פג3 ה6 6. ז4). הפתיחה זו נקט בשנת 1943 במשחק נגד יפים בוגוליובוב ועד היום הסתעפות זו נשארה אופנתית וחשובה. רעיון מקורי נוסף בצידו של השחור היה לו בפתיחה הספרדית הסגורה (1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רב5 א6 4. רא4 פו6 5. 0-0 רה7 6. צה1 ב5 7. רב3 ד6 8. ג3 0-0 9. ח3 פא5 10. רג2 ג5 11. ד4 פד7). רעיון זה יושם על ידי קרס לראשונה בתחרות המועמדים של 1962, ובמשך מספר שנים היה פופולרי. קרס גם הגה את הגנת קרס (1. ד4 ה6 2. ג4 רב4+) ורעיון חשוב בצידו של השחור בפתיחה האנגלית (1. ג4 ה5 2. פג3 פו6 3. ז3 ג6).
הסופר ההונגרי אגון ורנוז כותב כי קרס פרסם 180 בעיות שחמט ו-30 אטיודים. אחד מסיומי הצריחים שלו זכה בפרס ראשון בשנת 1947.
קרס ניצח בתחרויות על משנות ה-30 ועד שנות ה-70, בפרק זמן שמשתרע על כארבעים שנים, וניצח בתחרויות בכל רחבי העולם, כולל את אירופה, דרום אמריקה וצפון אמריקה. מיכאל בוטביניק לעומתו מעולם לא התחרה באמריקה.
יריבו שמואל רשבסקי ניסה להסביר מדוע קרס לא הפך לאלוף עולם, ותוך כדי הסבר החמיא לאישיות יריבו. "אני מאמין שקרס נכשל בהיבט זה משום שחסר את אינסטינקט "הרצח". קרס היה אדם מתון מכדי לתת את כל כולו במטרה להביס את יריביו. הוא לקח את הכל, כולל השחמט, באופן פילוסופי. קרס היה אחד האנשים הנחמדים ביותר שאי פעם פגשתי. בדרכו החברית וחיוכו הכנה הוא התחבב על אנשים במהירות והפך לחברם. לקרס היה אופי טוב ונעים. כן - הוא אהב שחמט, אבל להיות בן-אדם היה עדיפותו העליונה. בנוסף לשחמט התעניין קרס בטניס, פינג-פונג, שחיה וברידג']
משחקים מנותחים > פאול קרס  -אלפרד טרנובסקי (אנ') הלסינקי 1952

כדי לראות את המשחקים, יש לאפשר בדפדפן שלכם ג'אווהסקריפט.
[Event "Helsinki ol (Men) prel-C"]
[Site "Helsinki FIN"]
[Date "1952.08.12"]
[EventDate "?"]
[Round "3"]
[Result "1-0"]
[White "Paul Keres"]
[Black "Alfred Tarnowski"]
[ECO "C86"]
[WhiteElo "?"]
[BlackElo "?"]
[PlyCount "79"]
1.e4 e5 2.Nf3 Nc6 3.Bb5 a6 4.Ba4 Nf6 5.O-O Be7 6.Qe2 b5 7.Bb3
d6 8.c3 Na5 9.Bc2 c5 10.a4 b4 11.d3 Nc6 12.Nbd2 O-O 13.Rd1 h6 {במקום 13..ח6 עדיף 13...ד5}
14.Nc4 Qc7 15.Ne3 Re8 16.Nh4 Bf8 17.Qf3 Ne7 18.Nhf5 Nxf5
19.Nxf5 Nh7 20.Bb3 Be6 21.Bc4 bxc3 22.bxc3 Bxc4 23.dxc4 Re6
24.h4 Rb8 25.g4 Rb3 26.Bd2 Qb7 27.Qd3 Rg6 28.f3 h5 29.g5 f6
30.Kf1 fxg5 31.hxg5 Re6 32.Rdb1 Rxb1+ 33.Rxb1 Qf7 34.Qd5 g6
35.Rb7 Qe8 36.Ne7+ Kf7 37.Nc6+ Kg8 38.Nd8 Qxd8 39.Qxe6+ Kh8
40.Qf7 1-0
קרס הפעיל איומים באגף המלך, לאחר מכן בטור ב' באגף המלכה ולבסוף פרץ דרך מרכז הלוח. בעזרת הצריח בשורה השביעית השיג שליטה באגף המלכה, הפרש ב-ו5 שלט באגף המלך והמלכה הלבנה שלטה במרכז הלוח.
אטיוד שחמטאי

אטיוד של קרס מתוך Schachmaty w SSSR, 1946
- לבן מתחיל וכופה תיקו:
1. מו5 צו1+ 

2. מז5 צו3 

3. צה1 ז3 

4. ח:ז3 מ:ז3 

5. צה2! מח3 

6. צב2 צו2 

7. צב3 צו3 

8. צב2 מז3 

9. צה2! ותיקו.
הנצחתו

השטר של 5 קרון אסטוני נושא את דיוקנו של קרס. קרס הוא השחמטאי היחיד שזכה לכבוד הזה. Eesti Pank / Bank of Estonia, web.archive.org, ‏2012-01-03
בעיר טאלין הקימו פסל לזכרו של קרס וקראו רחוב על שמו. גם בעיר נרבה, עיר הולדתו של קרס, אחד הרחובות המרכזיים בעיר קרוי על שמו. שבשנת 1991 הדואר של ברית המועצות הוציא בול לזכרו של קרס עם דיוקנו של השחמטאי.
מדי שנתיים מתקיימת תחרות שחמט בינלאומית בעיר טאלין מאז שנת 1969. קרס ניצח בתחרויות בשנים 1971 ו-1975. החל משנת 1976 התחרות נקראת "תחרות לזכרו של פאול קרס". מדי שנה מתקיימת תחרות לזכרו גם בעיר ונקובר. Keres Memorial History Summary, keresmemorial.chessbc.ca
מספר מועדוני שחמט ברחבי העולם נקראים על שמו.

בשנת 2000 נבחר קרס לספורטאי האסטוני של המאה העשרים.
לקריאה נוספת

Evans, Larry; Glenn Petersen, editor: "The Tragedy of Paul Keres", "Chess Life", October 1996, New Windsor, NY, USA
Heuer, Valter, Jan Timman, editor:"The Troubled Years of Paul Keres, the Great Silent One", "New In Chess" #4, 1995, Amsterdam, Holland
Keres, Paul "Grandmaster of Chess: the Complete Games of Paul Keres," translated by Harry Golombek, Arco, New York,1977
Keres, Paul and John Nunn, "Paul Keres: the Quest for Perfection," International Chess Enterprises, 1997
Schroeder, James "Keres and Botvinnik", Malcolm Pein, editor. "CHESS," April 1996, London, UK
Paul Keres Best Games, Volume I: Closed Games, by Egon Varnusz, London 1994, Cadogan Chess, ISBN 1-85744-064-1
Paul Keres Best Games, Volume II: Semi-Open Games, by Egon Varnusz, London 1994, Cadogan Chess, ISBN 0-08-037139-6
Power Chess by Paul Keres. Great Grandmaster Battles from Russia XII+281p. McKay Chess Library
Keres & Nunn Paul Keres: The Quest for Perfection. Keres material translated by Harry Golombek 272p. Batsford "Algebraic Classics Series" Great Britain, 1997
Reinfeld, Fred Keres' Best Games of Chess 1931-1948 XIII+250p. Dover New York 1960
Keres, Paul & Kotov, Alexander, The Art of the Middle Game, Penguin Books, 1964
Paul Keres, The Road to the Top, Batsford, (translated by Harry Golombek, edited by John Nunn), 1996
Keres, Paul; Harry Golombek (ed. and trans.). Grandmaster of Chess: The Complete Games of Paul Keres. Arco, New York, 1977
Keres, Paul (1984), Practical Chess Endings, Batsford, ISBN 0-7134-4210-7
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1938

רודולף שפילמן מול פאול קרס, 18.6.1938, No One can Attack Paul Keres!
רודולף שפילמן מול פאול קרס, 18.6.1938, "I Don't Even See the Code, All I see is Blond, Brunette, Redhead"
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1954

מיכאל טל מול פאול קרס, 29.1.1954, Tal's First Encounter With Paul Keres
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1959

מיכאל טל מול פאול קרס, 22.9.1959,  Happy 100th Birthday, Estonia!   Mikhail Tal vs Paul Keres   1959. Candidates
פאול קרס מול מיכאל טל,  6.10.1959, The Mistake, The Attack and The King Move That Settled All   Keres vs Tal
הערות שוליים

↑  Paul Keres, Grandmaster of Chess: The Complete Games of Paul Keres, ed. and trans. by Harry Golombek, Arco, New York, 1977
↑  Championship of Georgia 1946, web.archive.org
↑  He
recounts (as described in Botvinnik's autobiography
"Achieving the Aim,") that before the last round of Moscow 1935, Soviet
chess czar Krylenko proposed that Rabinovich purposely lose,
to ensure Botvinnik 1st place. Botvinnik refused, saying "...
then I will myself put a piece en prise and resign" (p. 43). This
testimony is double-edged. It shows the Soviets already willing
to rig important results, but Botvinnik feeling honor-bound to
resist it.
↑  [Event "World Championship 18th"]
[Site "Den Haag/Moscow"]
[Date "1948.04.11"]
[Round "11"]
[White "Euwe, Max"]
[Black "Keres, Paul"]
[Result "0-1"]
[ECO "C74"]
[PlyCount "50"]
[EventDate "1948.03.02"]
[EventType "tourn"]
[EventRounds "25"]
[EventCountry "URS"]


1. e4 e5 2. Nf3 Nc6 3. Bb5 a6 4. Ba4 d6 5. c3 f5 6. exf5 Bxf5 7. d4 e4 8. Ng5
d5 9. f3 e3 10. f4 Bd6 11. Qf3 Qf6 12. Qxe3+ Nge7 13. Bxc6+ bxc6 14. O-O O-O
15. Nd2 Ng6 16. g3 Rae8 17. Qf2 Bd3 18. Re1 Rxe1+ 19. Qxe1 Bxf4 20. gxf4 Nxf4
21. Ndf3 Ne2+ 22. Kg2 h6 23. Qd2 Qf5 24. Qe3 hxg5 25. Bd2 Be4 0-1
↑  "The best player in the world was Paul Keres" (Paul Keres' Best Games, Volume I: Closed Games, p.xii).
↑  (Paul Keres' Best Games, Volume 1: Closed Games (Cadogan 1994
↑  Great Chess Upsets, by Samuel Reshevsky, Arco Publishing, New York 1976, p. 185.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299125005171  PLWABN: 9810635219805606  BNE: XX915057  BnF: cb121744871 (data)  GND: 118721925  ISNI: 0000 0000 8354 031X  LCCN: n82093714  NKC: mzk2003211097  NLA: 35267636  NLG: 72443  NTA: 068602804  SELIBR: 271913  SUDOC: 030300088  Trove: 889956  VIAF: 7432247   WorldCat (עם VIAF): 7432247 
דיוקנו של קרס על השטר של 5 קרונות אסטוניות
פרס נשר הזהב (רוסיה)

| --- | --- |

פסל הפרס
 תיאור:  פרס להפקות סרטים וטלוויזיה
 מיקום הטקס:  מוספילם
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 הגוף המעניק:  האקדמיה הלאומית למדעי ואמנויות הקולנוע של רוסיה 
 תקופת הפרס:  2002–הווה (כ־22 שנים)
 אתר הפרס
 
פרס נשר הזהב (ברוסית: Премия Золотой Орёл) הוא פרס לסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה שמוענק ברוסיה. את הפרס מעניקה האקדמיה הלאומית למדעי הקולנוע ואמנויות הקולנוע (NAKIN).
טקס חלוקת הפרסים הראשון נערך ב-23 בינואר 2003 באולפני מוספילם בהנחיית ניקיטה מיכאלקוב.
היסטוריה

הפרס נוסד ב-4 במרץ 2002. פסלון הפרס עשוי ברונזה ומציג עיט שכנפיו פרושות, ועל קצות הכנף התחתונה צבעי הטריקולור הרוסי. הפסלון עוצב על ידי ויקטור מיטרושין ומיוצר על ידי חברת Mercury.
הפרס הוענק לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ב-26 ביוני 2002, על תרומה לפיתוח אמנות הקולנוע. בשנה זו זכו בפרס אנדריי טרקובסקי, גאורגי ז'ז'נוב, פיודור חיטרוק, טטיאנה סמוילובה, מישל לגראן וברנרדו ברטולוצ'י.
שיאים > מרב הזכיות

"אגדה מספר 17" זכה ב-6 מתוך 11 מועמדויות
"מתקדמים למעלה" זכה ב-6 מתוך 10 מועמדויות
"האי" (2006) זכה ב-6 פרסים מתוך 9 מועמדויות
"12" זכה ב-5 מתוך 6 מועמדויות
"אורדה" זכה ב-12 פרסים
"הטיסה" זכה ב-5 פרסים מתוך 10 מועמדויות
"מכת שמש" זכה ב-6 פרסים
"רלוף העולם" זכה ב-5 פרסים מתוך 12 מועמדויות
"לוויתן" היה מועמד ל-4 פרסים
"ילנה" היה מועמד ל-4 פרסים
"אדמירל" היה מועמד ל-4 פרסים
"הנמר הלבן" היה מועמד ל-4 פרסים
ראו גם

פרס ניקה
פרנקפורטר (נקניקייה)

| --- | --- |
נקניקיית פרנקפורטר מקורית מוגשת עם סלט תפוחי אדמה
נקניקיית פרנקפורטר מקורית מוגשת עם סלט תפוחי אדמה
 
 מאכלים
 סוג:  בריוורסט 
 מוצא:  גרמניה 
 
בישול פרנקפורטר זמן ארוך מדי גורם לפתיחת המעטפת.
נקניקיית פרנקפורט או פרנקפורטר (בגרמנית: Frankfurter Würstchen) היא נקניקייה דקה מבושלת במעטפת של מעי כבשים.
מאפיינים

הטעם מושג בשיטה של עישון בטמפרטורה נמוכה. לצריכה, פרנקפורטרים מדי פעם לא מבושלים, הם מחוממים במים חמים למשך כשמונה דקות בלבד כדי למנוע מהעור להתפוצץ. נוהגים גם לצלות אותן על להבת גז בישול או פחם. הן מוגשות באופן מסורתי עם לחם, חרדל, חזרת ו/או סלט תפוחי אדמה.
היסטוריה

נקניקיות בשר כמומחיות של העיר פרנקפורט כבר מוזכרות במקורות מימי הביניים, והן הוגשו לעיתים קרובות במהלך טקסי ההכתרה הקיסריים ברמרברג. הפרנקפורטר המעושן היא בעלת הגנה של כינוי מקור בגרמניה מאז 1860 בערך. מאז 1929, הכינוי מותר לשימוש רק עבור נקניקיות המיוצרות באזור פרנקפורט, בעיקר בנוי-איזנבורג (Neu-Isenburg) ובדרייך (Dreieich).
במקור, פרנקפורטרים יוצרו ללא מלח משמר וניטריט (נותן לבשר צבע ורדרד וחיי מדף ארוכים יותר). לאחר שעברו תהליכי יישון ועישון ספציפיים, הנקניקיות, כעת בצבע זהוב, מוכנסות לקופסאות עץ עם גיליון קטן של נייר אפייה בין השכבות. לכן, לנקניקיות המסורתיות יש חתך מרובע, אבל יש כמה יוצאי דופן שבהם הנקניקייה עגולה.
במדינות אחרות

מחוץ לגרמניה, "פרנקפורטר" הוא כינוי נפוץ לנקניקיות מבושלות, כמו נקניקיות של הנקניקייה בלחמנייה הצפון אמריקאיות, הנקראות בגרמניה "נקניקיות וינה". רוב הנקניקיות כבר לא משתמשות במעי הכבשים והן חסרות עור אולם יש אנשים שעדיין מכינים נקניקיות מסורתיות. באוסטריה, נקניקיות וינה נקראות פרנקפורטר וירסטל כפי שלכאורה הובאו לווינה על ידי יוהאן גיאורג להנר (1772–1845), קצב שהוכשר בפרנקפורט, אשר בשנת 1805 החל לייצר נקניקיות מתערובת של בשר חזיר ובשר בקר.
פרוסאלירוס

| פרוסאלירוס |
| --- | --- |

תקופה
יורה תחתון 190 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: חסרי זנב
משפחה:: Prosaliridae
סוג:: פרוסאלירוס
מין:: פרוסאלירוס ביטיס
שם מדעי
 Prosalirus bitis

פרוסאלירוס הוא סוג צפרדע נכחדת שהמאובנים שלה נמצאו באריזונה בשנת 1981 על ידי פאריש ג'נקינס, פרופסור המתמחה בפליאונטולוגיה באוניברסיטת הרווארד. גודלו מוערך בכ-5 סנטימטרים ולא היו לו זנב.
שלדו של הפרוסאלירוס מציג מאפיינים פרימיטיביים יחסית, אף שמרבית המאפיינים הסלמנדריים של אבותיו חסרים. ניכר כי שלדו הותאם לספוג את זעזוען של קפיצות רבות בעזרת הרגליים האחוריות. עצמות הירכיים, הרגליים האחוריות והעקב מוארכות, בדומה לצפרדעים בנות-ימינו. נכון ל-2009, זהו המאובן המוקדם ביותר שמציג תכונות אלו.
על-פי המחקר, הפרוסאלירוס חיה ביורה התחתון לפני כ-190 מיליוני שנים, הרבה לפני הצפרדעים המודרניות הראשונות. נכון ל-2009, רק שלושה פרטי מאובנים של הפרוסאלירוס נמצאו.
מקור שמו במילה הלטינית prosalire, שפירושה: "לנתר קדימה". בסוג תואר מין אחד - Prosalirus bitis. פירוש המילה bitis, משפת הנאוואחו: "גבוה".
הערות שוליים

1 2  Douglas Palmer; et al. (2009). Prehistoric Life: The Definitive Visual History of Life on Earth (first American ed.). New York City: DK Publishing. p. 247. ISBN 9780756655730.
פרונסיס

פרונסיס (יוונית φρόνησις) ב"אתיקה של אריסטו" היא המעלה של חשיבה מוסרית, בדרך כלל מתורגמת כ"תבונה מעשית", ולעיתים כ"פיקחות".
אריסטו מבחין בין שתי מעלות אינטלקטואליות: סופיה ופרונסיס. סופיה (מתורגמת לעיתים קרובות כ"חוכמה עיונית") היא היכולת לחשוב בצורה טובה על טבעו של העולם, לראות מדוע נוהג העולם באופן שהוא נוהג (עניין זה מזוהה בדרך-כלל עם מדע); סופיה כוללת דיון בנוגע לאמיתות אוניברסליות. פרונסיס היא היכולת להתייחס לאופן הפעולה על מנת ליצור שינוי, בעיקר לשפר את איכות החיים. למרות זאת, אריסטו טוען כי פרונסיס אינה סוג של מיומנות, מכיוון שהיא אינה כוללת רק את היכולת להחליט כיצד להשיג תכלית מסוימת, אלא גם את היכולת להביט ולקבוע מהי אותה תכלית (הנקודה האחרונה נדחית על ידי מבקרים אחדים, אשר טוענים כי אריסטו ראה בתכלית הנחשקת, האושר, כנתונה בפנינו, כך שפרונסיס היא היכולת בלבד להשיג תכלית זו).
לדבריו של אריסטו, כדי להשיג פרונסיס יש להגיע לבגרות:
בעוד שאנשים צעירים מגיעים להישגים בגאומטריה ומתמטיקה, והם חכמים במסגרת גבולות אלו, נדיר למצוא אנשים צעירים נבונים. הסיבה היא שתבונה קשורה למקרים פרטניים בחיי היום יום כמו גם למקרים אוניברסליים, ומקרים פרטניים נצברים באמצעות ניסיון, אולם לאדם צעיר חסר ניסיון חיים, משום שנדרש פרק זמן מסוים על מנת לייצר אותו.
פרונסיס נקשרת עם מקרים פרטניים משום שהיא נוגעת לאופן שבו יש להתנהג במצבים מסוימים. אדם יכול ללמוד את עקרונות הפעולה, אולם יישומם בעולם האמיתי, במצבים שאדם עשוי שלא לצפות אותם, דורש ניסיון והכרה של העולם. לדוגמה, אם אדם יודע שיש להיות ישרים וכנים, הוא עלול לנהוג במצבים מסוימים בדרך פוגעת ומעליבה; היכולת ליישם יושר וכנות באופן מאוזן בשילוב עם שיקולים אחרים ובהקשר מסוים דורשת ניסיון.
החשיבות של אריסטו לתפישה האירופית של ימי הביניים הובילה את הפרונסיס להיכלל כאחת מארבע מידות המוסר העיקריות (אומץ, מתינות, תבונה, וצדק).
בנט פלוביאר, בספרו "כיצד להפוך את מדעי החברה למשמעותיים", טען כי במקום לנסות לאמץ את המדעים הטבעיים, יש לתרגל את מדעי החברה כפרונסיס. מדעי חברה פרונטיים מתבססים על ארבע שאלות היגיון ערכיות: (1) לאן מועדות פנינו? (2) מי מרוויח ומי מפסיד, ובאמצעות אילו מנגנונים של כוח? (3) האם ההתפתחות רצויה? (4) מה עלינו לעשות בנוגע לכך?
בספרו "מעבר למידה הטובה", אלסדייר מקינטאייר יוצא בקריאה דומה למדע חברתי פרונטי, בשילוב עם ביקורת כבדה על ניסיונות של סוציולוגיים לאמץ את מדעי הטבע. הוא מציין כי על כל הנחה של תאוריית מדע חברתי קיימת דוגמה נגדית שסותרת אותה. דבר זה נובע מאי היכולת לצפות את התנהגותם של בני האדם, ומתוך העובדה שבן אדם אחד בלתי-צפוי עשוי להוות השפעה מהפכנית לעולם. בעקבות פסקל, הוא מציין כי מבנה אפה של קלאופטרה שינה את פני ההיסטוריה, שהרי אם צדודיתה לא הייתה בעלת יופי קלאסי, אזי סיכוי קלוש שמרקוס אנטוניוס היה מחזר אחריה, דבר שהיה משנה באופן משמעותי את ההיסטוריה הפוליטית של הקיסרות הרומית.
לקריאה נוספת

אלסדייר מקינטאייר, מעבר למידה הטובה, 2006, הוצאת שלם.
פרנקה פוטנטה

| --- | --- |

פרנקה פוטנטה, 2005
 לידה:  22 ביולי 1974 (בת 50) מינסטר, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה
 מדינה:  גרמניה 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע  בית הספר אוטו פאלקנברג לאמנויות הבמה 
 בן או בת זוג:  דרק אנדרו (2012–?)   טום טיקוור 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס במבי (1998)  פרס הטלוויזיה הבווארית (1998)  פרס הקולנוע הגרמני 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
פְרַנְקָה פּוֹטֶנְטֶה (בגרמנית: Franka Potente; נולדה ב-22 ביולי 1974) היא שחקנית קולנוע גרמנייה, שהתפרסמה בסרטים "ראן לולה ראן" (1998) ו"זהות כפולה" (2002).
ביוגרפיה

פוטנטה נולדה במינסטר להילדגרד, אסיסטנטית רפואית, ולדיטר, מורה, והיא הבכורה מבין שתי אחיות.
לאחר שסיימה את לימודיה ב-1994 עברה לבית הספר "אוטו פאלקנברג" לאמנות הבמה במינכן, אך לא סיימה את לימודיה עקב מעבר לניו יורק, שם למדה בבית ספר מקומי לתיאטרון.
פוטנטה למדה בהאמבל טקסס במסגרת חילופי תלמידים במשך כמה חודשים.
קריירת משחק

ב-1995 שיחקה פוטנטה בסרטה הראשון, סרט מקומי בשם "זה ג'ונגל שם".
שלוש שנים לאחר מכן פרצה פוטנטה לתודעה העולמית עם תפקידה בסרט הגרמני "ראן לולה ראן", שבו גילמה את דמותה של לולה, הזוכה לשלוש הזדמנויות שונות להשיג 100,000 מרקים עבור חברהּ מאני, שהסתבך עם העולם התחתון.
בשנים 1999 ו-2000 נבחרה פוטנטה לשחקנית השנה בגרמניה ב"טקס האקדמיה הגרמנית" על תפקידה בסרטים המקומיים "אנטומיה" ו"הנסיכה והלוחם", שעל תפקידה בו קיבלה מועמדות ל"פרס האקדמיה האירופית".
תפקידה הראשון בהוליווד היה ב-2001 בדרמה הביוגרפית "שאיפות" ובדרמה הקומית "אגדות וסיפורים".
ב-2002 שיחקה פוטנטה בתפקיד ראשי במותחן הריגול "זהות כפולה", שבו גילמה את דמותה של תיירת גרמנייה המתאהבת בגיבור, אותו גילם מאט דיימון.
ב-2004 שיחקה פוטנטה בסרט ההמשך בטרילוגיה, "זהות במלכודת" באותו תפקיד אך בהופעה קצרה יותר, ובסרט האימה הבריטי "שרץ".
ב-2007 השתתפה פוטנטה בסרט האוסטרלי "אבי רומולוס", שם גילמה פוטנטה את אמו של ראימונד גאיטה, כמו כן גם חזרה לגלם את תפקידה של מארי הלנה קורץ בסרט השלישי המרשים ב"טרילוגיית ג'ייסון בורן", זוכה 3 פרסי אוסקר "זהות אבודה".
בשנת 2008 גילמה פוטנטה את לוחמת הגרילה הארגנטינאית תמרה "טניה" בונקה בסרט הביוגרפי של סטיבן סודרברג "צ'ה" שמבוסס על חייו של המהפכן הארגנטינאי ארנסטו צ'ה גווארה.
בשנת 2012 השתתפה בשני פרקים בעונה השנייה של הסדרה אימה אמריקאית, של הבמאי ריאן מרפי בתור הדמות אנה פרנק.
חיים אישיים

פוטנטה קיימה מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן אלייז'ה ווד ועם הבמאי הגרמני המפורסם טום טייקוור.
בשנת 2008 התארסה פוטנטה עם איש עסקים אמריקאי בשם דיו.
ב-2012 נישאה לבן זוגה, השחקן דרק ריצ'רדסון. לזוג שני ילדים.
פילמוגרפיה

זה ג'ונגל שם (1995)
ראן לולה ראן (1998)
אנטומיה (2000)
הנסיכה והלוחם (2000)
שאיפות (2001)
אגדות וסיפורים (2001)
זהות כפולה (2002)
כל מה שאני רוצה (2002)
צרות של עשירים (2003)
שירטוט (2003)
אנטומיה 2 (2003)
זהות במלכודת (2004)
שרץ (2004)
החלקיק האלמנטרי (2005)
אבי רומולוס (2007)
זהות אבודה (2007)
אייכמן (2007)
צ'ה (2008)
לשבור את השתיקה (2000)
לזמן את הרוע 2 (2016)
Between Worlds‏ (2018)
25 km/h‏ (2018)
הנסיכה איימי (2019) - דיבוב
פילמוגרפיה > טלוויזיה

קופר (2013-2012)
הגשר (2014)
חומר אפל (2016)
טפרים (2018)
טיטאנים (2022)
Echo 3‏ (2022- הווה)
קסטלווניה: נוקטורנו (2023) - דיבוב