stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות וימבלדון 2024
התחרויות > יחידות

בתחרות השתתפו 128 טניסאיות, 32 מהן דורגו. להלן 16 המדורגות הראשונות:
איגה שוויונטק פולין, מנצחת תחרות 2022, הודחה בסיבוב השלישי
קוקו גוף ארצות הברית מנצחת תחרות 2023, הודחה בשמינית הגמר
ארינה סבלנקה (בלארוס), פרשה
ילנה ריבאקינה קזחסטן, הודחה בחצי הגמר
ג'סיקה פגולה ארצות הברית, הודחה בסיבוב השני
מרקטה וונדרואושובה צ'כיה, הודחה בסיבוב הראשון
ג'סמין פאוליני איטליה, הפסידה בגמר
ג'נג צ'ין ון הרפובליקה העממית של סין, הודחה בסיבוב הראשון
מריה סקארי יוון, הודחה בסיבוב השלישי
אונס ג'אבר תוניסיה, הודחה בסיבוב השלישי
דניאל קולינס ארצות הברית, הודחה בשמינית הגמר
מדיסון קיז ארצות הברית, פרשה בשמינית הגמר
ילנה אוסטפנקו לטביה, הודחה ברבע הגמר
דריה קסטקינה,(רוסיה)  הודחה בסיבוב השלישי
ליודמילה סמסונובה, (רוסיה), הודחה בסיבוב השלישי
ויקטוריה אזרנקה, (רוסיה), פרשה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |  13 |   לטביה ילנה אוסטפנקו | 4 | 64 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  31 |   צ'כיה ברבורה קרייצ'יקובה | 6 | 77 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  31 |   צ'כיה ברבורה קרייצ'יקובה | 6 | 77 |   |   |   |  31 |   צ'כיה ברבורה קרייצ'יקובה | 3 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  31 |   צ'כיה ברבורה קרייצ'יקובה | 3 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  4 |   קזחסטן ילנה ריבאקינה | 6 | 3 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   קזחסטן ילנה ריבאקינה | 6 | 6 |   |   |   |  4 |   קזחסטן ילנה ריבאקינה | 6 | 3 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  4 |   קזחסטן ילנה ריבאקינה | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |  21 |   אוקראינה אלינה סביטולינה | 3 | 2 |   |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  31 |   צ'כיה ברבורה קרייצ'יקובה | 6 | 2 | 6 |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  7 |   איטליה ג'סמין פאוליני | 2 | 6 | 4 |
|   |  Q |   ניו זילנד לולו סאן | 7 | 4 | 1 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  - |   קרואטיה דונה וקיץ' | 5 | 6 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  - |   קרואטיה דונה וקיץ' | 5 | 6 | 6 |   |   |  - |   קרואטיה דונה וקיץ' | 6 | 4 | 68 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  - |   קרואטיה דונה וקיץ' | 6 | 4 | 68 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |  7 |   איטליה ג'סמין פאוליני | 2 | 6 | 710 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  7 |   איטליה ג'סמין פאוליני | 6 | 6 |   |   |   |  7 |   איטליה ג'סמין פאוליני | 2 | 6 | 710 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  7 |   איטליה ג'סמין פאוליני | 6 | 6 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |  19 |   ארצות הברית אמה נבארו | 2 | 1 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
מנצחת תחרות 2023 קוקו גוף הודחה בשמינית הגמר. ברבורה קרייצ'יקובה (צ'כיה) (מדורגת 31) נפגשה במשחק הגמר עם ז'סמין פאוליני (איטליה) וניצחה ב-3 מערכות.
התחרויות > זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות, 16 מהם דורגו:
מרסל גראנויירס ספרד והוראסיו סבאיוס ארגנטינה, הודחו בחצי הגמר
רוהאן בופאנה הודו ומת'יו אבדן אוסטרליה, הודחו בסיבוב השני
רג'יב ראם ארצות הברית וג'ו סולסברי הממלכה המאוחדת, הודחו בסיבוב השני
מרסלו ארוואלו אל סלוודור ומטה פביץ' קרואטיה, הודחו ברבע הגמר
סימונה בוללי ואיטליה אנדראה ואוואסורי איטליה, הודחו בסיבוב הראשון
סנטיאגו גוסאלס מקסיקו ואדואר רוז'ר-וסלין צרפת, הודחו בסיבוב השני
וסלי קולהוף הולנד וניקולה מקטיץ' קרואטיה, הודחו בסיבוב השני
קווין קרביץ גרמניה וטים פיטס גרמניה, הודחו ברבע הגמר
ניל סקופסקי הממלכה המאוחדת ומייקל ונוס ניו זילנד, הודחו בחצי הגמר
איוואן דודיג קרואטיה ואוסטין קרייצק ארצות הברית, הודחו בסיבוב הראשון
מקסימו גונסאלס ארגנטינה ואנדרס מולטני ארגנטינה, הודחו ברבע הגמר
נתניאל לאמונס וג'קסון וית'רו ארצות הברית, הודחו בסיבוב השלישי
הוגו ניס מונקו ויאן זיילינסקי פולין, הודחו בסיבוב הראשון
סאנדר ז'יל ויוראן וליגן בלגיה, הודחו בסיבוב השני
מקס פרס וג'ורדן תומפסון אוסטרליה, הפסידו בגמר
סאדיו דומביה ופביאן רבול צרפת, הודחו בסיבוב השלישי
מנצחי תחרות 2002 וסלי קולהוף וניל סקופסקי שיחקו עם פרטנרים שונים.  הארי הליווארה (פינלנד) והנרי פאטן (הממלכה המאוחדת), שלא דורגו, ניצחו בגמר את מקס פרסל וג'ורדן תומפסון מאוסטרליה ב-3 מערכות.
התחרויות > זוגות נשים

בתחרות השתתפו 64 זוגות, 16 מהם דורגו:
סיי סו-ויי טאיפיי הסינית ואליס מרטנס בלגיה, הודחו בחצי הגמר
גבריאלה דברובסקי קנדה וארין רוטליף ניו זילנד, הפסידו בגמר
ניקול מליצ'אר-מרטינס ארצות הברית ואלן פרס אוסטרליה, הודחו בסיבוב השני
קתרינה סיניאקובה צ'כיה וטיילור טאונסנד ארצות הברית, ניצחו בתחרות
שרה אראני וג'סמין פאוליני איטליה, הודחו בסיבוב השלישי
דמי סחורס הולנד ולואיסה סטפאני ברזיל, הודחו בסיבוב השני
קרוליין דולהייד ודיסאייר קרפצ'יק ארצות הברית, הודחו בחצי הגמר
ברבורה קרייצ'יקובה צ'כיה ולורה סיגמונד גרמניה, הודחו ברבע הגמר
ליודמילה קיצ'נוק אוקראינה וילנה אוסטפנקו לטביה, הודחו ברבע הגמר
מריה בוזקובה צ'כיה ושרה סוריבס ספרד, הודחו בסיבוב השני
קוקו גוף וג'סיקה פגולה ארצות הברית, הודחו ברבע הגמר
צ'אן האו-צ'ינג טאיפיי הסינית וורוניקה קודרמטובה (רוסיה), הודחו בסיבוב השלישי
ג'וליאנה אולמוס מקסיקו ואלכסנדרה פנובה (רוסיה), הודחו בסיבוב הראשון
סופיה קנין ובת'אני מאטק-סנדס ארצות הברית, הודחו בסיבוב השלישי
אסיה מוחמד ארצות הברית ואלדילה סוטג'יאדי אינדונזיה, הודחו בסיבוב השלישי
אולריקה אייקרי נורווגיה ואינגריד ניל אסטוניה, הודחו בסיבוב השני
מנצחות תחרות 2023 שיחקו עם פרטנריות שונות. במשחק הגמר קתרינה סיניאקובה (צ'כיה) וטיילור טאונסנד (ארצות הברית) שיחקו נגד גבריאלה דברובסקי (קנדה) וארין רוטליף (ניו זילנד) וניצחו ב-2 מערכות. לקתרינה סיניאקובה זה היה הניצחון השלישי בתחרות זו באליפות וימבלדון (ניצחה עם פרטנרית אחרת).
זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. 8 זוגות החזקות קיבלו דירוג כדלקמן:
הלן פרס ומתהיו אבדן אוסטרליה, הודחו בסיבוב הראשון
ארין רוטקליף ומייקל ונוס ניו זילנד, הודחו בחצי הגמר
ליודמילה קיצ'נוק אוקראינה ומטה פביץ' קרואטיה, מנצחי תחרות 2023, הודחו בסיבוב השני
לורה סיגמונד גרמניה ואוסטין קרייצ'ק ארצות הברית, הודחו בסיבוב הראשון
שרה אראני ואנדאה ואוסורי איטליה, הודחו בסיבוב הראשון
דזירה קרבצ'וק ארצות הברית וניל סקופסקי הממלכה המאוחדת, הודחו ברבע הגמר
שיה שוויי טאיפיי הסינית ויאן זלינסקי פולין, ניצחו בתחרות
ג'אן האוצ'ינג  טאיפיי הסינית ואיוואן דודיג קרואטיה, הודחו בסיבוב הראשון
מנצחי תחרות 2023 ליודמילה קיצ'נוק (אוקראינה) ומטה פביץ' (קרואטיה) הודחו בסיבוב השני. במשחק הגמר שיה שוויי (טאיפיי הסינית) ויאן זלינסקי (פולין) נפגשו עם הזוג הלא מדורג ג'וליאנה אוסמוס וסנטיאגו גונסאלס (מקסיקו) וניצחו ב-2 מערכות.
הערות שוליים

1 2  סכום הפרס הוא לכל הצוות ולא לכל אחד
1 2 3 4 5 6 7 8  ספורטאים מ-רוסיה רוסיה ו-בלארוס בלארוס יתחרו ללא דגל
המגרש המרכזי של אצטדיוני הטניס בווימבלדון, בו יתקיים גמר האליפות
מנצח תחרות - קרלוס אלקרס
מנצחת תחרות - ברבורה קרייצ'יקובה
יצחק נחשוני

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1954 י"ב באייר ה'תשי"ד ישראל בני ברק, ישראל
 פטירה:  15 במאי 2023 (בגיל 69) כ"ד באייר ה'תשפ"ג ישראל פתח תקווה, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות סגולה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  ישיבת חברון כנסת ישראל  ישיבת איתרי  ישיבת היישוב החדש 
 תקופת הפעילות:  1971–2023 (כ־52 שנים)
 מעסיק:  בעצם, גלי צה"ל, קול ישראל, יום השישי, רדיו קול חי, ארבע כנפות, שופר ניוז, מרכז העניינים, משפחה, רדיו קול ברמה
 צאצאים:  קובי נחשוני, אהרלה נחשוני 
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  ynachshoni
 
יצחק אייזיק נחשוני (י"ב  באייר תשי"ד, 15 במאי 1954 – כ"ד באייר תשפ"ג, 15 במאי 2023) היה עיתונאי חרדי ישראלי, עורך העיתונים "יום השישי", "ערב שבת" ו"מרכז העניינים".
ביוגרפיה

נחשוני נולד בבני ברק לסאסי ויהודה נחשוני, שהיה מראשי תנועת פא"י, עורך עיתון "שערים", מחבר ספרים, והוגה דעות.
בילדותו למד בתלמוד תורה, מרכז של החינוך העצמאי בבני ברק. בכיתה ה' עבר ל"ישיבת תל אביב", וממנה המשיך לישיבות "היישוב החדש", "איתרי" ו"חברון".
את דרכו העיתונאית החל בעיתון "בעצם" שפנה לנוער דתי, והשתלב בתוכניות רדיו של מחלקת המסורת ב"קול ישראל". היה מראשוני העורכים של "מצעד הזמירות" החסידי. בהמשך השתתף גם בתוכנית "מנחת ערב" – תוכנית האקטואליה הדתית הראשונה. לאחר לימודיו בישיבה התגייס לצה"ל ושירת בתחנת גלי צה"ל, לאחר שהיה החרדי הראשון שעבר את המיונים, שם שירת במשך 8 שנים ככתב וכעורך. במקביל שימש כדובר הרבנות הצבאית.
בשנת 1983 הקים יחד עם ישראל קצובר את השבועון "יום השישי" שנחשב לפורץ דרך בתחומו והופיע עד לשנת 2001, בזמנו נודע כאחד הלוחמים נגד ההופעות המוזיקליות.
ב-2001 מונה לעורך התוכניות ברדיו "קול חי", וכן ערך את השבועונים של הרב אמנון יצחק "ארבע כנפות" ו"שופר ניוז", וכן כתב טורי אקטואליה באתר בחדרי חרדים. הוא הגיש את התכנית "מדינה בתוך מדינה" ברדיו קול חי. ב-2010 מונה לעורך הראשי של עיתון "מרכז העניינים". ב-2021 הוא פרש מתפקידו.
ביולי 2021 נחשוני הצטרף לצוות הפרשנים של עיתון "משפחה" וכתב טור שבועי בעיתון.
ב-2022 הקים והפעיל בית ספר חרדי לתקשורת.
נחשוני שימש כפרשן לענייני חרדים בכלי תקשורת שונים בישראל וכמגיש תוכנית הבוקר של רדיו קול ברמה, לצד איש התקשורת נועם זיגמן.
ב-15 במאי 2023 נפטר נחשוני בגיל 69 לאחר שסבל מבעיות בריאותיות והובא למנוחות בבית העלמין סגולה בפתח תקווה.
חיים אישיים

נחשוני היה נשוי לבלומה ואב לחמישה בנים ובת. בהם קובי נחשוני - עיתונאי ynet, ידיעות אחרונות ובשבע, יהודה נחשוני - מנכ"ל עיתון משפחה והמוזיקאי אהרל׳ה נחשוני. אחיו הוא הרב משה נחשוני, רב שכונה בראשון לציון וראש מחלקת הכשרות בעיר. התגורר בפתח תקווה.
פורמולה 2 עונת 2025

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  15 במרץ 2024
 תאריך סיום:  7 בדצמבר 2024
 מספר עונה:  9
 מספר מרוצים בעונה:  28
 
 → פורמולה 2 עונת 2024 פורמולה 2 עונת 2026 ← 
 
עונת 2025 בפורמולה 2 היא העונה התשיעית של אליפות הפורמולה 2 המאורגנת על ידי הפדרציה הבינלאומית לרכב (FIA). קטגוריית מרוצי הפורמולה 2 מדורגת כרמה השנייה של מרוצי מכוניות גלגל-פתוח אחרי הפורמולה 1 בהתאם לתוכנית השלבים הגלובלית. אירועי האליפות יתנהלו במקביל לאירועים נבחרים של הקטגוריה הבכירה.
קבוצות ונהגים

| קבוצה | מספר | נהג | מרוצים |
| --- | --- | --- | --- |
| בריטניה אינוויקטה רייסינג | 1 | איטליה לאונרדו פורנרולי | 1 |
| בריטניה אינוויקטה רייסינג | 2 | צ'כיה רומן סטאנק | 1 |
| ספרד קמפוס רייסינג | 3 | בריטניה ארביד לינדבלד | 1 |
| ספרד קמפוס רייסינג | 4 | ספרד פפה מרטי | 1 |
| הולנד MP Motorsport | 5 | הולנד ריצ'רד ורשחור | 1 |
| הולנד MP Motorsport | 6 | גרמניה אוליבר גתה | 1 |
| בריטניה הייטק פולס-אייט | 7 | שוודיה דינו בגנוביץ' | 1 |
| בריטניה הייטק פולס-אייט | 8 | בריטניה לוק ברונינג | 1 |
| איטליה פראמה רייסינג | 9 | איטליה גבריאל מיני | 1 |
| איטליה פראמה רייסינג | 10 | קולומביה סבסטיאן מונטויה | 1 |
| צרפת DAMS Lucas Oil | 11 | ארצות הברית ג'ק קרופורד | 1 |
| צרפת DAMS Lucas Oil | 12 | הודו קוש מאיני | 1 |
| צרפת ART Grand Prix | 14 | צרפת ויקטור מרטינס | 1 |
| צרפת ART Grand Prix | 15 | יפן ריטמו מיאטה | 1 |
| ניו זילנד רודין מוטורספורט | 16 | אוסטרליה כריסטיאן מנסל | 1 |
| ניו זילנד רודין מוטורספורט | 17 | אירלנד אלכס דיון | 1 |
| גרמניה AIX רייסינג | 20 | פרגוואי ג'ושוע דירקסן | 1 |
| גרמניה AIX רייסינג | 21 | בריטניה קיאן שילדס | 1 |
| איטליה טרידנט | 22 | ארצות הברית מקס אסתרסון | 1 |
| איטליה טרידנט | 23 | צרפת סמי מגוטוניף | 1 |
| הולנד ון אמרספורט רייסינג | 24 | בריטניה ג'ון בנט | 1 |
| הולנד ון אמרספורט רייסינג | 25 | מקסיקו רפאל וילגומז | 1 |
רשימת מרוצים

| סיבוב | מדינה | תאריך | פול פוזישן | הקפה מהירה | מנצח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אוסטרליה אלברט פארק, אוסטרליה | 15 במרץ |  | איטליה גבריאל מיני | פרגוואי ג'ושוע דירקסן |
| 1 | אוסטרליה אלברט פארק, אוסטרליה | 16 במרץ | צרפת ויקטור מרטינס | מרוץ בוטל בשל תנאי מזג האוויר | מרוץ בוטל בשל תנאי מזג האוויר |
| 2 | בחריין סאח'יר, בחריין | 12 באפריל |  |  |  |
| 2 | בחריין סאח'יר, בחריין | 13 באפריל |  |  |  |
| 3 | ערב הסעודית ג'דה, ערב הסעודית | 19 באפריל |  |  |  |
| 3 | ערב הסעודית ג'דה, ערב הסעודית | 20 באפריל |  |  |  |
| 4 | איטליה אימולה, איטליה | 17 במאי |  |  |  |
| 4 | איטליה אימולה, איטליה | 18 במאי |  |  |  |
| 5 | מונקו מונקו | 24 במאי |  |  |  |
| 5 | מונקו מונקו | 25 במאי |  |  |  |
| 6 | ספרד ברצלונה, ספרד | 31 במאי |  |  |  |
| 6 | ספרד ברצלונה, ספרד | 1 ביוני |  |  |  |
| 7 | אוסטריה שפילברג, אוסטריה | 28 ביוני |  |  |  |
| 7 | אוסטריה שפילברג, אוסטריה | 29 ביוני |  |  |  |
| 8 | בריטניה סילברסטון, בריטניה | 5 ביולי |  |  |  |
| 8 | בריטניה סילברסטון, בריטניה | 6 ביולי |  |  |  |
| 9 | בלגיה סטבלוט, בלגיה | 26 ביולי |  |  |  |
| 9 | בלגיה סטבלוט, בלגיה | 27 ביולי |  |  |  |
| 10 | הונגריה מוגיורד, הונגריה | 2 באוגוסט |  |  |  |
| 10 | הונגריה מוגיורד, הונגריה | 3 באוגוסט |  |  |  |
| 11 | איטליה מונזה, איטליה | 6 בספטמבר |  |  |  |
| 11 | איטליה מונזה, איטליה | 7 בספטמבר |  |  |  |
| 12 | אזרבייג'ן באקו, אזרבייג'ן | 20 בספטמבר |  |  |  |
| 12 | אזרבייג'ן באקו, אזרבייג'ן | 21 בספטמבר |  |  |  |
| 13 | קטר (מדינה) לוסיל, קטר | 29 בנובמבר |  |  |  |
| 13 | קטר (מדינה) לוסיל, קטר | 30 בנובמבר |  |  |  |
| 14 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 6 בדצמבר |  |  |  |
| 14 | איחוד האמירויות הערביות אבו דאבי, איחוד האמירויות הערביות | 7 בדצמבר |  |  |  |
מקור:
שיטת הניקוד

הנקודות ניתנות לעשרת הנהגים המהירים במרוץ המלא ולשמונת הנהגים המהירים במרוץ הספרינט. שתי נקודות נוספות ניתנות לנהג המזנק מהפול פוזישן במרוץ המלא. נקודה נוספת מוענקות לנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה בכל אחד משני המרוצים, בתנאי שסיים באחד מעשרת המקומות הראשונים.
הזינוק למרוץ הספרינט נקבע בהתאם לסדר הסיום של מרוץ הפתיחה, כאשר שמונה המקומות הראשונים נקבעים בסדר הפוך לתוצאות שמונה הנהגים הראשונים במרוץ הפתיחה, כך שנהג שהגיע למקום שמיני במרוץ הפתיחה יזנק מהמקום הראשון במרוץ הספרינט. לא מוענקות נקודות נוספות על זינוק מהפול פוזישן במרוץ זה.
שיטת הניקוד > מרוץ מלא

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | פול פוזישן | הקפה מהירה |
| נקודות | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 2 | 1 |
שיטת הניקוד > מרוץ ספרינט

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | הקפה מהירה |
| נקודות | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 | 1 |
הערות שוליים

↑  "Josep María Martí continues with Campos Racing for 2025 season". FIA_F2® - The Official F2® Website. נבדק ב-10 בדצמבר 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jak Crawford to remain with DAMS Lucas Oil for 2025 F2 season". DAMS Lucas Oil (באנגלית אמריקאית). 2024-10-09. נבדק ב-2024-10-09.
↑  "Joshua Duerksen confirmed for second season with AIX Racing". FIA_F2® - The Official F2® Website (באנגלית). נבדק ב-2024-12-14.
↑  "FIA Formula 2 Championship 2025 season calendar announced". FIA_F2® - The Official F2® Website (באנגלית). נבדק ב-2024-05-22.
כתב חרטומים

הירוגליפים בכניסה להיכל העמודים במקדש כרנך שבלוקסור
פרט של כתב חרטומים על גבי אובליסק בפיאצה דל פופולו, 12/08
כתב חרטומים או כתב הירוגליפי מצרי הוא צורת כתב שהייתה נהוגה במצרים העתיקה על ידי המלומדים ומכשפים, שנקראו בתורה חַרְטֻמִּים. כתב זה ייחודי בכך שהוא מבוסס על שילוב של לוגוגרמות (סימנים שכל אחד מהם מייצג מילה שלמה) יחד עם סימנים אלפאביתיים (שכל אחד מהם מייצג עיצור או תנועה). טקסטים בכתב חרטומים נמצאו על מגילות פפירוס ממצרים העתיקה, וכן על קירות קברים ומקדשים מתקופה זו. הכתב כולל אלפי סימנים, חלקם בדמויות אנשים, אלים ובעלי חיים.
הכינוי הלועזי המקובל לכתב חרטומים הוא הירוגליפים, על פי המילה היוונית: ἱερογλύφος (היירוס - קדוש, גליף – תחריט או כתב מגולף). היוונים השתמשו בכינוי זה עבור הכתב המצרי בלבד, אם כי בעת החדשה התפשט השימוש בו לכל כתב שבו נעשה שימוש בסמלי תמונות כתווים, כדוגמת כתביהם של החתים, המאיה, האצטקים, ילידי אי הפסחא ותרבות עמק האינדוס. בנוסף להירוגליפים, נכתבו טקסטים במצרים העתיקה גם בכתב ההיראטי (ששימש בעיקר לכתבי קודש) והכתב הדֶמוטי (ששימש יותר לצורכי יום־יום).
לאורך התקופה ההלניסטית ובהמשך תחת שלטון רומי נמשך השימוש בכתב זה באנדרטאות על פועלם של השלטונות, אך השימוש בהם ונפוצות הבנת הכתיבה ואף הקריאה בהם הלכה ודעכה. בשנת 391 לספירה, בהוראת תיאודוסיוס הראשון, הקיסר הרומאי הנוצרי, הוחרבו כל המקדשים במצרים, ואיתם אבד סוד פענוח כתב החרטומים. בגלל האופי הציורי של הכתב, נקשרה בשמו של כתב זה הילה של מסתורין וכשפים. פענוח אבן רוזטה על ידי קפטן שמפוליון ב-1799, שנה אחר כיבושי נפוליאון במצרים, הובילה להבנת הכתב, הבנה שפתחה פתח חדש לתרבות מצרים העתיקה.
עותק של מצבת סתי הראשון בבית שאן
בישראל נמצאו כתבי חרטומים במקדשים מצריים בתמנע, בבית שאן (כתובת של סתי הראשון) ובקיסריה ('ייבוא' רומי של 'עתיקות' ממצרים). בסיני נמצאו מקדשים בערי מכרות כמו זו שבסרביט אל-ח'אדם (מכרה טורקיז) ובאל עריש, המזוהה עם סוכות הקדומה.
הביטוי "כתב חרטומים" משמש בהשאלה בעברית כתיאור לכתב בלתי קריא ובלתי מובן.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי

הופעתו הראשונה של הכתב ההירוגליפי המצרי קדמה להופעתו של כתב היתדות השומרי. הכתובת ההירוגליפית העתיקה ביותר הידועה מתוארכת לשנת 3250 לפנה"ס. הכתובות ההירוגליפיות הראשונות שימשו כהערות לתמונות שנחקקו על לוחות אבן צפחה ששימשו כמנחות במקדשים או בקברים.
אף שלא ניתן לקרוא כיום את כל הסימנים בכתובות אלו, סביר להניח שהם היו מבוססים על השיטה של הכתב ההירוגליפי "הקלאסי". במקרים מסוימים ניתן לומר בביטחון שהציורים בכתובת לא ייצגו את הציורים, אלא מילה שבהגייתה דומה לציור. כלומר, כנראה שכבר מתחילת התפתחות הכתב, ההירוגליפים ייצגו סמלים פונטיים. נראה שבמצרים הקדומה, לא היה כלל שלב מוקדם שכלל רק ציור של המילים המיועדות.
היו שניסו להוכיח קשר ישיר בין הירוגליפים לתווים ששימשו בכתב היתדות השומרי שהיה נהוג בדרום מסופוטמיה. אך עקב השוני המוחלט בין השיטות חוקרים סבורים שהדבר מן הנמנע. הוכח, לעומת זאת, שאכן הייתה השפעה רבה, ומעבר של מגמות ואף צורות ייצוג, עם התפתחות הכתב הקדום בסיני והקדם-כנעני, בין כתב החרטומים לכתב היתדות, בצורתם המאוחרת.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי > המצאת הכתב ההירוגליפי ושימושיו הראשונים

המצאת הכתב ההירוגליפי מיוחסת לצורך ליצור ייצוג ציורי למאורע ייחודי, כגון מסע ציד או קרב מסוים. כתובת הירוגליפית נוספה לאיור על מנת להסביר שהאיור מייצג מלחמה מסוימת ולא קרב סתמי או מלחמה באופן כללי. גישה חדשה זו כלפי הזמן וכלפי ההיסטוריה כאוסף של מאורעות ייחודים בזמן הובילה להמצאת הכתב ההירוגליפי. שיטת כתב זו הופיעה לראשונה רק בהקשר לאיורים על תבליטים, שלהם הכתובת הוסיפה שמות מקומות.
החל בשושלת הראשונה של הפרעונים (2925 עד 2775 לפנה"ס), החלו להתווסף לדמויות החקוקות של אנשים גם שמם או תוארם, צעד נוסף לקראת ביטוי של ייחודיות ומיוחדות.
הלוחות המתארים את תולדות שתי השושלות הראשונות מכילים ציורים המייצגים מאורעות שקרו במהלך השנים, ובהם כתובות המתארות שמות אנשים, מקומות ואירועים.
למשל, לתמונת ניצחון של פרעה על אויביו נוסף הכיתוב: "הפעם הראשונה בה הובסו הלובים". במקביל, החלו להופיע כתובות שאינן מלוות ציורים, במיוחד בחותמות גליליות.
את החרפושיות - חותמות העשויות אבן שצורתן גליל ועליהן חקוקה כתובת, היו מגלגלים על חימר לח ששימש כפקק של הכד, וחתם אותו. הכתובת מנעה את האפשרות שכד חתום יפתח שלא בידיעת המקבל, ובאותה עת תארה את תוכנו ואת הפקיד האחראי לו. במקרה שהכד הכיל יין, הכתובת הכילה את שם הכרם, יעד המשלוח ושם המלך. מכתובות האבן של השושלת הראשונה אנו יודעים רק את שמות הפרעונים. בשושלת השנייה מופיעים גם תוארי אצולה ושמות המִנחות. בסוף שושלת זו מתחילים להופיע משפטים שלמים. קדם לשימוש בכתב, השימוש בפתיל חותם - קשר של חוטים, שהוחתם בחימר, והיה ייחודי לשולח.
עם זאת, גילויה של מגילת פפירוס ריקה בקברו של פקיד גבוה, מעידה שטקסטים ארוכים יותר נכתבו על גבי חומר מתכלה, אפילו בתחילת השושלת הראשונה.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי > הקשר בין כתב לאמנות

צורת ההירוגליפים של תקופה מוקדמת זו (השושלות הראשונה והשנייה) תואמות לסגנון האמנות של עידן זה. אף על פי שמסורות מוגדרות או מוסכמות לגבי בחירת הפרספקטיבה נוצרו במהירות – כף יד תארה יד, עין או פה צוירו רק מהחזית, הפרופורציות נותרו גמישות.
תנאי היסוד לכל שיטת כתב היא סטנדרטיזציה בסיסית, אבל סטנדרטיזציה כזו אינה זהה לקנון (אוסף מבוסס של חוקים ועקרונות) ברמת האחידות האומנותית שהיא דורשת. קנון מוכר של כתב הירוגליפי מצרי קם בשושלת השלישית ונשמר עד סוף השימוש בכתב.
בכך שהסימנים ההירוגליפים ייצגו ציורים של בעלי חיים או חפצים דוממים הם שמרו על קשר קרוב לאמנות. אותם דגמים שימשו בסיס הן לאמנות והן לכתב, וסגנון הסמלים המצוירים בדרך כלל השתנה כשהשתנה הסגנון האומנותי. מעל לכל, התאמה זו ארעה משום שאותם אמנים ציירו או חרטו הן את התמונות והן את הכתב.
הסטייה מן האמנות קרתה כאשר הכתב, שהיה כפוף יותר למוסכמות, שמר על תבניות שהאמנות הפסיקה לעשות בהן שימוש. דוגמה אחת היא הציור מן החזית. למעט מקרים מיוחדים, ייצוג זה (ציור מהחזית) הפסיק להיות מקובל כסגנון אומנותי והפרצוף האנושי הוצג תמיד בפרופיל. לעומת זאת, השימוש בתמונת החזית של הפרצוף, נשמרה כהירוגליף מהתקופה הקדומה ועד סוף השימוש בכתב ההירוגליפי.
דוגמאות נוספות הם איורים של כלים שונים. על אף שהופסק השימוש בכלים מסוימים במהלך ההיסטוריה (למשל אלות ככלי מלחמה), תמונתם נשמרה בכתב ההירוגליפי, אף שהכותבים כבר לא ידעו את משמעותם. ההירוגליפים המייצגים חפצים שנעלמו מחיי היום־יום ולכן היו בלתי מוכרים, הם לעיתים מעוותים עד שלא ניתן לזהותם.
מצד שני סגנון הציור של ההירוגליפים נותר עדיין צמוד לסגנון האמנות של התקופה. ולכן מופיעים האיורים לעיתים כדמויות כחושות ונוקשות או כדמויות בעלות בשר, או דמויות מנופחות לגמרי בהתאם לסגנון האומנות של התקופה.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי > החומרים בשימוש הכתב ההירוגליפי

בתקופה שבין 2800 לפנה"ס ועד שנת 300 לספירה נעשה שימוש בכתב הירוגליפי:
בחריטה על מצבות אבן והוא מופיע בטכניקות תבליט מצריות.
על מתכת, לעיתים הכתובת יצוקה, לעיתים חרוטה.
על עץ.
בנוסף הירוגליפים מופיעים בעבודות מתכת ועץ משובצים.
טקסטים הירוגליפיים מופיעים בעיקר על קירות של מקדשים וקברים, אך הם מופיעים גם על מצבות זיכרון, על פסלים, על ארונות קבורה ועל כלי קיבול וכלי עבודה שונים.
בכתב ההירוגליפי נעשה שימוש בטקסטים חילוניים: תיאורים היסטוריים, שירים, מסמכים משפטיים ומסמכים מדעיים, וגם בטקסטים בעלי אופי דתי: פולחני דת, מיתוסים, מזמורי דת, כתובות הקדשה על קברים ותפילות.
כתובות אלו היו כמובן רק בשימוש כשהיה צורך בכתב מפואר ומקושט, אך לצורכי יום־יום כתב זה לא התאים. לשימוש עממי יותר פותח הכתב ההיראטי, צורה מקוצרת של סמלי ציורים, הנוחה יותר לכתיבה באמצעות מברשת ודיו על משטחים חלקים כדוגמת פפירוס, עץ, ואבן גיר.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי > הכתב והדת

השפעת הרעיונות הדתיים על הכתב ההירוגליפי מוגבלת לשני מקרים:
באלף השלישי לפנה"ס הייתה הימנעות מסימנים מסוימים או שהסימנים עוותו בכתובות על מצבות, שמא בעלי החיים המיוצגים על ידי סימנים אלו יפגעו במתים ששכבו חסרי אונים בקברם. בין הסמלים האסורים היו דמויות אנוש וחיות מסוכנות, כגון עקרבים ונחשים.
בכל התקופות ובכל צורות השימוש בכתב, סמלים שלהם הייתה משמעות דתית חיובית מוקמו לפני סמלים אחרים, אף שהיה צריך לקרוא אותם אחר כך. ביניהם היו הירוגליפים המייצגים אלוהים, או אליל מסוים, וכן אלו שיצגו פרעה או ארמון. לדוגמה: שני הסימנים המייצגים את הצירוף "משרת האלהים" (כהן) נכתבו כך שהסמל לאלוהים נכתב לפני הסמל המסמל משרת, אף שהאחרון נקרא קודם.
יותר מכך, המיתוס הדתי ייחס את המצאת הכתב לאל תחות, אף שלמיתוס זה לא הייתה כל השפעה על התפתחות הכתב. בתקופה המאוחרת, טקסטים מצריים מתייחסים לכתובות הירוגליפיות כ"כתיבה במלות האלהים". בניגוד לכך, בתקופות קודמות הם פשוט נקראו ציורים.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי > ידיעת קרוא וכתוב והכרת הכתב ההירוגליפי

בכל התקופות, רק קבוצה מצומצמת הבינה את הכתב. רק אלו שהיו זקוקים לידע במקצועות שדרשו את אמנות הקריאה והכתיבה. קבוצה זו כללה: פקידים, רופאים, וכוהנים (במידה והיו צריכים להיות מסוגלים לקרוא טקסטים קדושים). כמו כן אמנים שעבודתם כללה את יצירת הכתובות.
תחת השלטון היווני, ובמיוחד תחת השלטון הרומאי, הידע הלך ופחת ולבסוף היה מוגבל למקדשים, בהם הכוהנים הורו לתלמידיהם את לימוד הכתב ההירוגליפי.
בתקופת בית תלמי (305 לפנה"ס ועד 30 לפנה"ס), התודעה הלאומית הלכה והצטמצמה לכיוון הדת, והדת ראתה בכתב ההירוגליפי המסורתי אך ורק סמל דתי. נעשו ניסיונות רבים להחליף את הכתב ההירוגליפי המסורבל שהלך ואיבד קשר עם השפה המדוברת, בכתב היווני הפשוט והנוח יותר. הניסיונות נכשלו בשל הערך הרגשי שהיה לכתב העתיק כשהארץ הייתה תחת שלטון זר של היוונים והרומאים.
התפתחות הכתב ההירוגליפי המצרי > הנצרות והכתב היווני

המצב השתנה כשמצרים עברה לנצרות במאות השנייה והשלישית לספירה. הדת החדשה לחמה במסורות המצריות של אמונה באלים רבים. וכשניצחה, ניצח גם הכתב היווני.
מהתחלה השתמשו הנוצרים המצריים בכתב היווני על מנת לרשום את שפת הדיבור המצרית. נוהג זה כלל הוספת שבע אותיות לאלפבית היווני עבור צלילים מצריים שלא היו ביוונית. כתוצאה מכך, הידע של הכתב ההירוגליפי הלך ונעלם במהירות. העדות האחרונה לשיטת כתב זו היא כתובת בסלע מהאי פילה שתאריכה 24 באוגוסט 394 לספירה, מתקופת שלטונו של הקיסר הביזנטי תאודוסיוס הראשון. השפה ושיטת הכתב של הנוצרים המצרים קרויה קוֹפְּטִית.