stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק על המקום השלישי
בכדורסל

ליגת הכדורסל המקצוענית BIG3 מציגה משחק על המקום השלישי, והוא כולל את שתי הקבוצות שהודחו בשני חצאי הגמר.
בגביע העולם ברוגבי

עד 1999, היה נהוג בגביע העולם ברוגבי להעניק כרטיס אוטומטי לעלייה למהדורה הבאה (שהייתה 4 שנים מאוחר יותר) לשלושת הקבוצות שהגיעו בשלושת המקומות הראשוניים, ובכך הפך משחק על המקום השלישי לחשוב בגביע זה.
ראו גם

שיטת גביע
הערות שוליים

↑  המונחים במילוני האקדמיה, באתר האקדמיה ללשון העברית (ארכיון)
↑  "Explained: Two Bronze Medals are Awarded in the Olympics Boxing Competition". olympics.com. ארכיון מ-2022-07-18. נבדק ב-8 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "How Are Bronze Medals Decided At The Olympics". olympics.com. ארכיון מ-2022-11-22. נבדק ב-8 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Third-place magic for Germany". 10 ביולי 2010. אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2010. נבדק ב-9 ביולי 2018 – via The Globe and Mail. {{cite web}}:  (עזרה)
נבחרת ג'מייקה בכדורגל נשים

נבחרת ג'מייקה בכדורגל נשים מייצגת את ג'מייקה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של ג'מייקה.
משחקה הראשון של הנבחרת נערך ב-1991 במסגרת גביע הזהב הראשון, ובו היא הפסידה 1-0 למארחת האיטי. באליפות זו היא הפסידה בכל שלושת משחקיה והודחה בשלב הבתים. רק 15 שנים לאחר מכן, היא ניצחה בפעם הראשונה במסגרת גביע הזהב - 0-2 במשחק הסיבוב הראשון מול פנמה.
ב-2019, העפילה ג'מייקה בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, לאחר שסיימה במקום השלישי בגביע הזהב ששימש כטורניר המוקדמות. בגביע העולם, היא שובצה לבית אחד עם אוסטרליה, איטליה וברזיל, הפסידה בכל שלושת משחקיה והודחה בסיום שלב זה.
ארבע שנים אחר כך הנבחרת עלתה בשנית לגביע העולם, והפעם צלחה את שלב הבתים לאחר שצברה 5 נקודות. בשמינית הגמר היא נוצחה 1-0 על ידי נבחרת קולומביה והודחה מהטורניר.
הדירוג הנוכחי של נבחרת ג'מייקה ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-42 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ללא שינוי לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 37 נמדד לראשונה ביולי 2023, והדירוג הכי נמוך 136 נמדד לראשונה בנובמבר 2011.
כל גביעי העולם

1991 עד 1995 - לא העפילה
1999 - לא נכנסה
2003 עד 2007 - לא העפילה
2011 - לא נכנסה
2015 - לא העפילה
2019 - שלב הבתים
2023 - שמינית גמר
כל גביעי הזהב של CONCACAF

1991 - שלב הבתים
1993 - לא נכנסה
1994 - מקום חמישי
1998 עד 2000 - לא נכנסה
2002 - שלב הבתים
2006 - מקום רביעי
2010 - לא נכנסה
2014 - שלב הבתים
2018 עד 2022 -  מקום שלישי
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
משפט קזוראטי-ויירשטראס

משפט קזוראטי-ויירשטראס הוא משפט מתמטי מתחום הפונקציות המרוכבות, הנותן מידע בדבר תמונת פונקציה הולומורפית בסביבה של נקודת סינגולריות עיקרית.
המשפט קרוי על שם המתמטיקאי האיטלקי פליס קזוראטי (אנ') והמתמטיקאי הגרמני קארל ויירשטראס. בספרות מתמטית רוסית המשפט קרוי משפט סוחוצקי, על שם המתמטיקאי הרוסי-פולני יוליאן סוחוצקי (אנ').
ניסוח

תהי  f פונקציה הולומורפית בתחום  U\subset \mathbb {C} , מלבד נקודת סינגולריות עיקרית אחת  z_{0}\in U. אזי לכל סביבה  V\subset U של  z_{0}, הקבוצה  f(V\ \backslash \ \{z_{0}\}) צפופה במישור המרוכב. למעשה קובע המשפט כי תנאי זה שקול להיות  z_{0} נקודת סינגולריות עיקרית של  f.
משפט פיקארד מחזק את המשפט, וקובע שתמונת פונקציה הולומורפית בסביבה נקובה של נקודת סינגולריות עיקרית, היא לא רק צפופה אלא ממש שווה למישור המרוכב כולו פרט אולי לנקודה אחת.
הוכחה

ההוכחה היא על דרך השלילה.
נניח בשלילה, שקיימת סביבה  S של הנקודה  z_{0}, בה  f אנליטית פרט לנקודת סינגולריות עיקרית  z_{0}, ו- f(S) לא צפופה במישור המרוכב.
כידוע, קבוצה היא צפופה במרחב אם ורק אם היא פוגשת כל קבוצה פתוחה. לכן, קיימים  a\in C ו- r>0, כך ש- f(S)\cap B(a,r)=\phi  (כאשר  B(a,r) הוא כדור פתוח ברדיוס  r סביב הנקודה  a).
לכן, לכל  z\in S, מתקיים  f(z)\notin B(a,r), לכן  |f(z)-a|>r. לכן, בקבוצה  S מוגדרת הפונקציה  r(z)={\frac {1}{f(z)-a}}. מהגדרתה, הפונקציה אנליטית באופן מיידי בכל  S פרט אולי ל- z_{0}.
באשר ל- z_{0}, הפונקציה חסומה סביבה:  |r(z)|<{\frac {1}{r}}, לכן  z_{0} נקודה סינגולרית סליקה של  r. לכן קיים  L\in C, כך ש- \lim _{z\rightarrow {z}_{0}}{r(z)}=L.
נפריד למקרים - אם  L\neq 0, אז מכך ש- f(z)=a+{\frac {1}{r(z)}} נקבל  \lim _{z\rightarrow {z}_{0}}{f(z)}=a+{\frac {1}{L}}.
אחרת, אם  L=0 נקבל כי  \lim _{z\rightarrow {z}_{0}}{f(z)}=\infty . שני המקרים מובילים לסתירה, שכן גבול הפונקציה בנקודה סינגולרית עיקרית לא קיים כלל.
דוגמה

נביט בפונקציה האנליטית  {e}^{\frac {1}{z}}:\mathbb {C} -\{0\}\rightarrow \mathbb {C} . ניתן לוודא על ידי פתרון ישיר, כי תמונת הפונקציה היא  \mathbb {C} -\{0\}. תוצאה זו צפויה ממשפט פיקארד, שכן לא ייתכן שהנקודה 0 תתקבל, ולכן כל שאר הנקודות חייבות להתקבל. בפרט, התמונה ודאי צפופה ב- \mathbb {C} .
ראו גם

משפטי פיקארד
מצפה הר וילסון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מצפה כוכבים 
 כתובת:  הר וילסון שבקליפורניה 
 מיקום:  מחוז לוס אנג'לס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפעיל:  מכון קרנגי למדע 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1904
 תאריך פתיחה רשמי:  1904 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  1,742 מ' 
 קואורדינטות:  34°13′30″N 118°03′26″W﻿ / ﻿34.225027777778°N 118.05719444444°W﻿ / 34.225027777778; -118.05719444444
 www.mtwilson.edu
  (למפת לוס אנג'לס מוגדלת) מצפה הר וילסון(למפת לוס אנג'לס רגילה) מצפה הר וילסון
 
הטלסקופ "הוקר" בגודל 100 אינץ' בהר וילסון שינה באופן יסודי את ההשקפה המדעית על היקום
מצפה הר וילסון (באנגלית: Mount Wilson Observatory) הוא מצפה כוכבים אסטרונומי במחוז לוס אנג'לס בקליפורניה שבארצות הברית. המצפה נמצא על הר וילסון, בפסגה בגובה 1,740 מטר בהרי סן גבריאל ליד פסדינה, צפונית מזרחית ללוס אנג'לס.
המצפה מכיל שני טלסקופים חשובים מבחינה היסטורית: טלסקופ הוקר במפתח של 100 אינץ' (2.5 מטרים), שהיה טלסקופ הצמצם הגדול ביותר בעולם מהשלמתו ב-1917 עד 1949, וטלסקופ 60 אינץ' שהיה הטלסקופ הגדול ביותר בעולם כאשר הושלם ב-1908. במצפה נמצא גם טלסקופ שנבנה בשנת 1905, מגדל שמש בגובה 18 מטר שבנייתו הסתיימה בשנת 1908, מגדל שמש בגובה 46 מטר שהושלם בשנת 1912, ומערך CHARA, שנבנה על ידי אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה, שהחל לפעול באופן מלא ב-2004 והיה האינטרפרומטר האופטי הגדול ביותר בעולם עם השלמתו.
בשל שכבת אינוורסיה שלוכדת ערפיח מעל לוס אנג'לס, בהר וילסון יש אוויר טבעי קבוע, מה שהופך אותו אידיאלי עבור אסטרונומיה בפרט עבור אינטרפרומטריה. זיהום האור ההולך וגדל בשל הצמיחה של לוס אנג'לס מגביל את היכולת של מצפה הכוכבים לעסוק באסטרונומיה של החלל העמוק, אבל הוא עדיין מרכז פרודוקטיבי, עם מערך CHARA שממשיך לתרום למחקר כוכבים.
המצפה הוקם על ידי ג'ורג' אלרי הייל (George Ellery Hale), שבנה בעבר טלסקופ במפתח מטר אחד במצפה ירקס ושהיה הטלסקופ הגדול בעולם באותה העת. מצפה השמש בהר וילסון מומן תחילה על ידי מכון קרנגי של וושינגטון בשנת 1904, שהחכיר הקרקע מבעלי מלון הר וילסון. בין תנאי החכירה היה לאפשר גישה לציבור.
טלסקופי שמש

ישנם שלושה טלסקופי שמש במצפה הר וילסון. היום, רק אחד הטלסקופים האלה, מגדל שמש בגובה 60 רגל, משמש עדיין למחקר השמש.
טלסקופי שמש > טלסקופ סנו

טלסקופ השמש על שם סנו (Snow Solar Telescope) היה הטלסקופ הראשון שהותקן במצפה השמש בהר וילסון. זה היה טלסקופ השמש הראשון הקבוע במקומו בהר, להבדיל מטלסקופי שמש שקדמו לו שהיו ניידים כדי לאפשר שימוש בהם בתצפיות על ליקויי חמה ברחבי העולם. הטלסקופ נתרם למצפה יירקס על ידי הלן סנו משיקגו. ג'ורג' אלרי הייל, מנהל מצפה הכוכבים יירקס, הביא את הטלסקופ אל הר וילסון כדי להכניסו לשימוש ככלי מדעי במצפה. לטלסקופ זה מראה ראשית בגודל 24 אינץ' (61 סנטימטרים) ואורך מוקד של 60 רגל (18 מטרים), ויחד עם ספקטרוגרף נעשו איתו עבודות פורצות דרך כדוגמת למידה של הספקטרום של כתמי השמש ותמונות יומיות של השמש באורכי גל שונים. לאחר מכן נעשה באמצעותו מחקר של כוכבים בהירים, שבו הספקטרום שלהם נמדד עם חשיפות ארוכות מאוד על לוחות זכוכית. כיום טלסקופ סנו משמש בעיקר סטודנטים לתואר ראשון שמתנסים בפיזיקה של השמש ובספקטרוסקופיה. הטלסקופ היה גם בשימוש הציבור עבור המעבר של כוכב חמה על פני השמש ב-9 מאי 2016.
טלסקופי שמש > מגדל שמש של 60 רגל

זמן קצר אחרי התחלת העבודה עם טלסקופ סנו, החלה בנייתו של מגדל שמש בגובה 60 רגל (18 מטרים). בהשלמתו בשנת 1908 הודות לתכנון המגדל האנכי של טלסקופ השמש, שלו אורך מוקד של 18 מטר, התאפשר להשיג ספקטרום ותמונה של השמש ברזולוציה גבוהה יותר מאשר זו שיכול היה להשיג טלסקופ סנו. ב-25 ביוני 1908 תיעד הייל את אפקט זימן בספקטרום של כתם שמש, והראה לראשונה ששדות מגנטיים קיימים במקום כלשהו מלבד כדור הארץ. גילוי מאוחר יותר היה של הקוטביות הפוכה בכתמי השמש של מחזור השמש החדש של 1912. הצלחתו של מגדל ה-60 רגל הניעה את הייל לקדם מגדל טלסקופ נוסף. בשנות ה-60 של המאה ה-20 גילה רוברט לייטון שלשמש יש תנודה של 5 דקות, ונולד תחום ההליוסייסמולוגיה. מגדל 60 הרגל מופעל על ידי המחלקה לפיזיקה ואסטרונומיה באוניברסיטת דרום קליפורניה.
טלסקופי שמש > מגדל שמש של 150 רגל

המגדל שלו אורך מוקד של 150 רגל (46 מטרים) תוכנן כמגדל בתוך מגדל, כשגובה המגדל הוא למעשה 176 רגל (54 מטרים). המגדל הפנימי תומך באופטיקה של הטלסקופ, ואילו המגדל החיצוני, אשר מקיף לחלוטין את המגדל הפנימי, תומך בכיפה וברצפות סביב האופטיקה. תכנון זה אפשר בידוד מוחלט של האופטיקה מהשפעת הרוח. שתי מראות מזינות את אור השמש לעדשות בגודל 12 אינץ' (30 סנטימטרים) שממקדות את האור בקומת הקרקע. המגדל הושלם בשנת 1910, אבל בעיות בציוד האופטי גרמו לעיכוב של שנתיים עד להתקנתה של עדשה כפולה מתאימה. המחקר במגדל כלל בין היתר סיבוב השמש, קוטביות של כתמי שמש, רישום יומי של כתמי שמש ומחקרים רבים של השדה המגנטי. טלסקופ השמש היה לגדול מסוגו בעולם במשך 50 שנים עד להשלמתו של טלסקופ השמש McMath-Pierce בפסגת קיט באריזונה בשנת 1962. בשנת 1985 החלה אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס להפעיל את מגדל השמש במסגרת מצפי קרנג'י לאחר שהוחלט להפסיק את מימון המצפה.
טלסקופ 60 אינץ'

עבור טלסקופ 60 אינץ', עשה ג'ורג' אלרי הייל שימוש במראה תוצרת סן גובן הצרפתית, שקיבל מאביו ויליאם הייל ב-1896. זו מראת זכוכית בעובי 19 ס"מ ובמשקל 860 ק"ג. עם זאת, רק ב-1904 קיבל הייל מימון ממכון קרנג'י לבניית מצפה כוכבים. ליטוש המראה החל ב-1905 ונמשך שנתיים. הרכבה והמבנה של הטלסקופ נבנו בסן פרנסיסקו ובקושי שרדו את רעידת האדמה של 1906. העברת החלקים לראש הר וילסון הייתה משימה מורכבת. התמונה הראשונה שנלקחה באמצעות הטלסקופ נעשתה ב-8 בדצמבר 1908. באותה העת היה זה הטלסקופ המבצעי הגדול בעולם. הטלסקופ היה קטן במקצת מטלסקופ 72 אינץ' (1.8 מטר) "הלווייתן של פרסונטאון" שנבנה ב-1845, אך בשנות התשעים של המאה ה-19 כבר היה מחוץ לשימוש.
אף על פי שהיה קטן במקצת מהלווייתן, היה לטלסקופ ה-60 אינץ' יתרונות רבים, בהם אתר טוב בהרבה, מראת זכוכית במקום סגסוגת speculum metal ואפשרות לעקוב אחרי כל כיווני השמיים.
טלסקופ 60 אינץ' הוא טלסקופ מחזיר אור שנבנה עבור תצורות טלסקופ ניוטוני, קסגרייני ו-coudé. כיום מופעל בתצורת טלסקופ קסגרייני. הוא הפך לאחד הטלסקופים הפוריים והמצליחים ביותר בהיסטוריה האסטרונומית. הודות לתכנונו התאפשרה עבודת ניתוח ספקטרוסקופית חלוצית, מדידות פרלקסה, צילומי ערפיליות וצילום פוטומטרי. אף על פי שגודלו קטן משל טלסקופ הוקר שהוקם תשע שנים לאחר מכן, הטלסקופ 60 האינץ' נשאר אחד הגדולים בשימוש במשך עשורים.
כיום, הטלסקופ משמש את הקהל הרחב. זהו הטלסקופ השני בגודלו בעולם המיועד לציבור הרחב. קבוצות יכולות להזמין את הטלסקופ לערב של תצפית.
טלסקופ הוקר

במצפה הר וילסון נמצא גם טלסקופ הוקר שהוא טלסקופ 2.5 מטר (100 אינץ'), שהושלם בשנת 1917, והוא היה הטלסקופ הגדול ביותר בעולם בין השנים 1917–1949. זהו אחד הטלסקופים המפורסמים ביותר באסטרונומיה תצפיתית במאה ה-20. אדווין האבל השתמש בו כדי לערוך תצפיות שהובילו לתוצאות ששינו את ההשקפה המדעית על היקום. באמצעות תצפיות שעשה ב־1922–1923, הצליח האבל להוכיח כי היקום נמצא גם מעבר לגלקסיה של שביל החלב, ולהצביע על ערפיליות שנמצאות מיליוני שנות אור מכדור הארץ. לאחר מכן הוא הראה כי היקום היה מתרחב.
| שנה | תיאור |
| --- | --- |
1923: אדווין האבל מראה שערפילית אנדרומדה נמצאת מחוץ לגלקסיית שביל החלב
1929: האבל ומילטון הומסון מגלים שהיקום מתרחב, מודדים את קצב ההתפשטות שלו ומודדים את גודל היקום הידוע
שנות השלושים: פריץ צוויקי מוצא ראיות לחומר אפל
1938: ד"ר סת ניקולסון מוצא שני לוויינים של צדק, המסומנים #10 ו-#11.
שנות ה-40: התצפיות של ולטר באדה מובילות הגדרה של אוכלוסיות כוכבים ולגילוי שני סוגים שונים של משתנים קפאידים, המכפילים את הגודל של היקום הידוע שחושב בעבר על ידי האבל
טלסקופ הוקר > בנייה

בעיצומו של הפרויקט לבניית טלסקופ של שישים אינץ', חשב הייל על הקמת טלסקופ גדול יותר. ג'ון ד' הוקר סיפק סכום של $45,000 לרכישה ושחיקה של מראה לטלסקופ, בעוד אנדרו קרנגי מימן את השלמת הטלסקופ והכיפה. בית-החרושת של סן-גובין נבחר שוב לקחת חלק בפרויקט ב-1906, והוא הושלם ב-1908. לאחר בעיות רבות בציוד, הושלם הטלסקופ של הוקר וראה "אור ראשון" ב-2 בנובמבר 1917.
בשנת 1919 צויד טלסקופ הוקר בתוספת מיוחדת, אינטרפרומטר אסטרונומי אופטי של 6 מטרים שפותח על ידי אלברט מייקלסון. מייקלסון השתמש בציוד כדי לקבוע את הקוטר המדויק של כוכבים, כגון ביטלג'וז, וכך התאפשר לראשונה למדוד גודל של כוכב. על בסיס תצפיותיו, פיתח הנרי נוריס ראסל מערכת סיווג כוכבים.
בשנת 1935 ציפוי הכסף ששימש מאז 1917 על המראה של הוקר הוחלף בציפוי אלומיניום מודרני יותר ששיקף 50% יותר אור מאשר ציפוי הכסף הישן יותר. השיטה החדשה יותר של ציפוי עבור מראות טלסקופ נבדקה לראשונה על מראה 1.5 מטר ישנה יותר.
רבים מהחישובים החשובים של אדווין האבל התבססו על עבודה עם טלסקופ הוקר. בשנת 1923, גילה האבל את המשתנה הקפאידי הראשון בערפילית הספירלית של אנדרומדה תוך שימוש בטלסקופ 2.5 מטר. תגלית זו אפשרה לו לחשב את המרחק לערפילית הספירלית של אנדרומדה ולהראות כי למעשה הייתה זו גלקסיה מחוץ לגלקסיית שביל החלב. האבל, בסיועו של מילטון ל. הומסון, הבחין בעוצמת ההיסט לאדום בגלקסיות רבות ופרסם מאמר ב-1929 שהראה כי היקום מתרחב.
במשך שלושה עשורים היה הוקר הטלסקופ הגדול ביותר, עד שב-1948 השלים קונסורציום קאלטק-קרנגי את טלסקופ הייל שגודלו 200 אינץ' (5.1 מטרים) במצפה פלומר, 144 ק"מ דרומה, במחוז סן דייגו, קליפורניה.
בשנות השמונים של המאה ה-20, ההתמקדות המחקר האסטרונומי עבר לתצפיות בחלל העמוק, שדרשה שמיים חשוכים יותר ממה שניתן היה למצוא באזור לוס אנג'לס, בשל הבעיה ההולכת ומתגברת של זיהום אור. בשנת 1989, מכון קרנגי, אשר ניהל את מצפה הכוכבים, מסר אותו למכון הר וילסון. הפעילות בטלסקופ של 2.5 מטר הופסקה, אך הוא הופעל מחדש ב-1992 וב-1995 הוא צויד במערכת אופטית חדשה, ומאוחר יותר ב-1997, הוא שימש UnISIS, מערכת אופטית מכוונת לייזר.
עם הירידה בשימוש בטלסקופ לעבודה מדעית הוחלט להמיר אותו לשימוש לתצפיות חזותיות. בגלל המיקום הגבוה של המוקד הקסגרייני מעל רצפת התצפית, פותחה מערכת של מראות ועדשות כדי לאפשר צפייה מעמדה בתחתית צינור הטלסקופ. עם השלמתה בשנת 2014, החל טלסקופ ה-2.5 מטר לשמש כטלסקופ הציבורי הגדול בעולם. החל מ-2015 נעשות בו תצפיות מתוכננות.
אינטרפרומטריה

בהר וילסון נעשתה לאורך השנים עבודה רבה בתחום האינטרפרומטריה האסטרונומית. לא פחות מ-7 אינטרפרומטרים הופעלו בהר. הסיבה לכך היא האוויר היציב על הר וילסון שמתאים מאוד לאינטרפרומטריה. השימוש במספר נקודות צפייה מאפשר להגדיל את הרזולוציה מספיק כדי לאפשר מדידה ישירה של פרטים כגון קוטר של כוכבים.
אינטרפרומטריה > האינטרפרומטר הכוכבי של 20 רגל

האינטרפרומטר הראשון בהר אינטרפרומטר של 20 רגל. בשנת 1919 היה טלסקופ הוקר של 100 אינץ' צויד באינטרפרומטר אסטרונומי אופטי של 20 רגל שפותח על ידי אלברט א' מייקלסון ופרנסיס ג' פיז. הוא חובר לקצה הטלסקופ של 100 אינץ' והשתמש בטלסקופ כפלטפורמה מנחה כדי לשמור על כיוון עם הכוכבים הנחקרים. בדצמבר 1920 הצליחו מייקלסון ופיז להשתמש בציוד כדי לקבוע את קוטרו המדויק של כוכב, הענק האדום ביטלג'וז, והייתה זו הפעם הראשונה שבה נמדד הגודל הזוויתי של כוכב. בשנה הבאה, מייקלסון ופיז מדדו את הקוטר של 6 ענקים אדומים נוספים לפני שהגיעו לגבול הרזולוציה.
אינטרפרומטריה > אינטרפרומטר כוכבי של 50 רגל

כדי להרחיב על העבודה של אינטרפרומטר 20 רגל, פיז, מייקלסון וג'ורג' א' הייל תכננו אינטרפרומטר 50 רגל אשר הותקן במצפה הר וילסון בשנת 1929. בעזרתו נמדדה בהצלחה קוטרו של ביטלג'וז, אבל, מלבד בטא אנדרומדה, האינטרפרומטר לא יכול היה למדוד כוכבים שלא נמדדו כבר על ידי זה של ה-20 רגל.
אינטרפרומטריה אופטית הגיעה לקצה גבול יכולתה הטכנולוגית, ורק לאחר כשלושים שנה עם מחשוב מהיר, גלאים אלקטרוניים ולייזרים אפשרו להרחיב את יכולותיהם אינטרפרומטרים גדולים.
אינטרפרומטריה > אינטרפרומטר תת-אדום

האינטרפרומטר התת-אדום (Infrared Spatial Interferometer; ISI), מופעל על ידי זרוע של אוניברסיטת קליפורניה, ברקלי. האינטרפרומטר הוא מערך של שלושה טלסקופים של 1.65 מטר. הטלסקופים הם ניידים לחלוטין והמיקום הנוכחי שלהם על הר וילסון מאפשר מיקומם עד 70 מטרים זה מזה, וכך להנות מטלסקופ של קוטר זה. האותות מומרים לתדרי רדיו באמצעות מעגלי הטרודין (heterodyne) ולאחר מכן ממוזגים אלקטרונית באמצעות שיטות שהועתקו רדיו אסטרונומיה.
אינטרפרומטריה > מערך CHARA

מערך CHARA (ובשם המערך Center for High Angular Resolution Astronomy), שנבנה ומופעל על ידי אוניברסיטת המדינה של ג'ורג'יה, הוא אינטרפרומטר שנוצר משישה טלסקופים של מטר אחד, המסודרים לאורך שלושה צירים עם הפרדה מרבית של 330 מטר. אלומות האור עוברות בצינורות ואקום, מתעכבות ומשולבות אופטית, ולכך נדרש מתקן של 100 מטר עם מראות ניידות על עגלות כדי לשמור על האור. השימוש המדעי ב-CHARA החל בשנת 2002. שישה טלסקופים נמצאים בשימוש קבוע עבור תצפיות מדעיות.
בשנת 2007 לראשונה בוצעה מדידה ישירה של כוכב לכת חוץ-שמשי. בשנת 2013 בעזרת CHARA לראשונה הובחנו כתמים על כוכב (בדומה לכתמי שמש). בשנת 2017 פורסמו תוצאות מחקר מעמיק של צוות בין-לאומי שהוקדש ל-3 כוכבי תת-ענק (HD 197989, HD 189276, HD 161976).
טלסקופים אחרים

טלסקופ של 61 ס"מ עם גלאי תת-אדום שימש את אריק בקלין ב-1966 כדי לקבוע את מרכז שביל החלב בפעם הראשונה.
בשנת 1968 נערך סקר שמיים ראשון מסוגו על ידי ג'רי ניוגבאור ורוברט ב לייטון.
היסטוריה

מכתבים למצפה הר וילסון מוצגים בתערוכה קבועה ב-Museum of Jurassic Technology בלוס אנג'לס, קליפורניה. חלק ממכתבים אלה קובצו גם בספר No One May Ever Have the Same Knowledge Again: Letters to Mt. Wilson Observatory 1915–1935 ISBN 0-9647215-0-3
המשורר האנגלי אלפרד נויס היה נוכח ב"אור הראשון" של טלסקופ הוקר ב-2 בנובמבר 1917. נויס השתמש בלילה זה כפתיח ליצירתו Watchers of the Sky. על פי דיווחו על הלילה, האובייקט הראשון שנצפה בטלסקופ היה צדק, ונויס עצמו היה הראשון שראה את אחד הירחים של הפלנטה דרך הטלסקופ.
הערות שוליים

1 2  Hansen, Wendy (6 ביולי 2008). "Mount Wilson Observatory an astronomical gem". Los Angeles Times. נבדק ב-2008-07-06. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  חלון אל עולמות אחרים – SGVTribune.com
1 2  http://www.mtwilson.edu/Simmons2.html
↑  http://physics.kenyon.edu/people/turner/cureaweb/turner_aas07poster.pdf
↑  http://physics1.usc.edu/solar/history.html
↑  http://obs.astro.ucla.edu/150_hist.html
↑  http://www.mtwilson.edu/Simmons3.html
↑  "Astronomical Observing through the Mount Wilson 60-inch Telescope" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-28 בדצמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שיקגו טריביון archives - מאחזר 2017-05-16
↑  Serviss, Garrett P. (27 בינואר 1907), The Greatest Telescope in the World; Monster Instrument Ordered by Carnegie Institution Will Far Exceed in Power All Other Watchers of the Skies (PDF), New York Times, נבדק ב-3 בספטמבר 2015 {{citation}}:  (עזרה)
↑  היסטוריה של הר וילסון Observatory - בניית טלסקופ 2.5 מטר . מאמר שנכתב על ידי מייק סימונס בשנת 1984 עבור הר המצפה הר וילסון (MWOA).
↑  "אלומיניום מצופה מראות Boost כוח של טלסקופ ענק" יולי 1935 פופולרי מדע חודשי
↑  http://www.mtwilson.edu/cent.html
↑  http://www.lairdthompson.net/
↑  http://www.mtwilson.edu/100in.html
↑  http://www.mtwilson.edu/vir/100/20fti/
↑  http://articles.adsabs.harvard.edu/cgi-bin/nph-iarticle_query?bibcode=1967ASPL...10...57V&db_key=AST&page_ind=0&plate_select=NO&data_type=GIF&type=SCREEN_GIF&classic=YES
↑  "Infrared Spatial Interferometer Array – System Overview". University of California at Berkeley. נבדק ב-31 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  CHARA measures an exoplanet | Astronomy.com, Astronomy Magazine, ‏15 בינואר 2007
↑  ‘Starspot’ Images that Give Insight into Early Sun Captured by University’s CHARA Telescope Array ‘Starspot’ Images that Give Insight into Early Sun Captured by University’s CHARA Telescope Array, Georgia Stae University, ‏4 במאי 2016 (באנגלית)
↑  A. Chiavassa, R. Norris, M. Montargès, R. Ligi, L. Fossati, L. Bigot, F. Baron, P. Kervella, J. D. Monnier, D. Mourard, N. Nardetto, G. Perrin, G. H. Schaefer, T. A. ten Brummelaar, Z. Magic, R. Collet, M. Asplund, Asymmetries on red giant branch surfaces from CHARA/MIRC optical interferometry, Astronomy & Astrophysics 600, 2017-04-01, עמ' L2 doi: 10.1051/0004-6361/201730438
↑  "מפלצת שביל החלב", NOVA PBS Airdate: 31 באוקטובר 2006 Monster of the Milky Way, www.pbs.org (באנגלית)
↑  Noyes, Alfred (1922). Watchers of the Sky.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011289496105171  BIBSYS: 5093258  GND: 505707-3  ISNI: 0000 0001 2168 8877  LCCN: n82051171  SUDOC: 110271300  VIAF: 139038373   WorldCat (עם VIAF): 139038373 
בסיס של מגדל השמש 150 רגל.
ראש מגדל השמש המכיל את המראות
טלסקופ 60 אינץ' (1.5 מטרים) בהר וילסון
טלסקופ חמש רגל מועלה על ההר
כיפת פלדה של טלסקופ 60 אינץ' בשנת 1909

המראה של טלסקופ הוקר בדרכו במעלה כביש הר וילסון על משאית בשנת 1917.
אחת משישה טלסקופים של מערך CHARA
טלסקופ סנו של השמש (1906)
נטשה הנסטרידג'

| --- | --- |

הנסטריג' 2009
 לידה:  15 באוגוסט 1974 (בת 50) ספרינדייל, ניופאונדלנד, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 עיסוק:  דוגמנית
 בן או בת זוג:  דמיאן צ'פה (26 באוגוסט 1995–1996)  דאריוס קמפבל (14 בפברואר 2011–27 בפברואר 2018)   ליאם ווייט (1996–2004) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
נטשה הנסטרידג (באנגלית: Natasha Henstridge; נולדה ב-15 באוגוסט 1974) היא שחקנית ודוגמנית קנדית. ידועה בעיקר בתפקידה כחייזרית בסרט "מין מסוכן", ובסדרה "המעגל הסודי" כדון צ'מברלין.
ילדותה ונעוריה

הנסטרידג' נולדה בעיר ספרינדייל, מזרח קנדה, להלן ובריאן הנסטרידג', עקרת בית ומנהל שיפוץ ובנייה. הנסטרידג' גדלה בעיר פורט מקמרי במערב קנדה.
קריירת דוגמנות

בגיל 13 נכנסה לתחרות "מראה השנה" של סוכנות הדוגמנות ״קזבלנקה״, וזכתה במקום הראשון. היא דגמנה בפריז שנה לאחר מכן. בגיל 15 כבר כיכבה על עמוד השער של הגרסה הצרפתית למגזין קוסמופוליטן.
קריירת סרטי קולנוע

בשנת 1995 לוהקה כחייזרית מסוכנת לתפקיד הראשי במותחן הבדיוני שובר הקופות "מין מסוכן", ובשנת 1998 חזרה על תפקידה בסרט ההמשך "מין מסוכן 2" אשר נכשל בקופות.
בהמשך דרכה קיבלה תפקיד קטן בסרט עצמאי "דוג פארק", ובשנת 1996 לוהקה לשחק בסרט שובר הקופות המצליח "מקסימום ריסק" לצידו של השחקן הידוע ז'אן-קלוד ואן דאם.
בשנת 2000 קיבלה הנסטרידג' תפקיד ראשי בקומדיה הרומנטית "זה היה חייב להיות אתה" לצד מייקל ורטן, וקיבלה תפקיד משני בסרט הקומי המצליח "ללכת על הכל" לצידם של ברוס ויליס ומת'יו פרי, דבר שהעלה את קריירת משחקה, למגוון סרטים בהמשך דרכה.
בין השנים 2002 עד ל-2004 שיחקה במשך 2 עונות בתפקיד הראשי של קייסי מק'ביין בסדרת הפעולה "מרגלות בע"מ" ברשת NBC, אודות שלוש פושעות מורשעות שמועסקות כמרגלות על ידי חברה סודית ממשלתית.
בשנת 2010 שיחקה בסרט "להתחיל את המשחק". בשנת 2016 כיכבה במותחן "פלישה לבית", לצדו של סקוט אדקינס.
קריירת סרטי טלוויזיה וסדרות טלוויזיה

את משחקה בסרטי טלוויזיה העבירה נטשה בתפקידים שונים ובסרטים וסדרות שונים כגון: "סאות' פארק", "הגבול החיצוני", "מפקד בפיקוד", "אגדה אורבנית", ועוד מגוון רחב של תוכניות.
בשנת 2014 גילמה תפקיד אורח בסדרה הקומית "סלפי" של רשת ABC, בתפקיד ג'סמין ספרשטיין.
חייה הפרטיים

בשנת 1995 נישאה לשחקן במאי דמיאן צ'אפה, לאחר כשנה התגרשו בשנת 1996.
מהשחקן ליאם ווייט יש לנטשה שני ילדים, שנולדו בשנים 1998 ו-2001.
בשנת 2011 נישאה הנסטרידג' לשחקן זמר הסקוטי דאריוס קמפבל. בני הזוג התגרשו ביולי 2013.
הערות שוליים

↑  Natasha Henstridge Biography (1974-), www.filmreference.com
↑  newfoundlandersabroad.com/ Home, web.archive.org, ‏2007-09-08
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007344687205171  PLWABN: 9810548199205606  BNE: XX1265863  BnF: cb14186608d (data)  CANTIC: a1105203x  GND: 142267368  ISNI: 0000 0001 1950 5939  LCCN: no96000486  NTA: 190001917  SNAC: w6183cxp  SUDOC: 071202587  VIAF: 64216483   WorldCat (עם VIAF): 64216483
נבחרת גאנה בכדורגל נשים

נבחרת גאנה בכדורגל נשים מייצגת את גאנה בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של גאנה.
משחקה הראשון של הנבחרת התקיים ב-1991 במסגרת אליפות אפריקה הראשונה, ובו היא הפסידה 5-1 לניגריה. היא הגיעה שלוש פעמים לגמר האליפות (1998, 2002 ו-2006), אך מעולם לא הצליחה לזכות בה, זאת אף על פי שהיא נחשבת לאחת הנבחרות הטובות ביותר באפריקה.
ב-1999, העפילה גאנה בפעם הראשונה בתולדותיה לגביע העולם של פיפ"א, ובכך הייתה לנבחרת האפריקאית השנייה (אחרי ניגריה) שמפעילה לגביע העולם לנשים. בטורניר זה, היא השיגה רק נקודה אחת ולא עברה את שלב הבתים. בטורניר שנערך ארבע שנים לאחר מכן, היא כבר השיגה ניצחון ראשון (1-2 על אוסטרליה), אבל בכל זאת לא צלחה את שלב הבתים. גביע העולם האחרון בו השתתפה היה זה של 2007, ובו הפסידה בכל משחקיה.
הדירוג הנוכחי של נבחרת גאנה  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-66 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, ירידה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 42 נמדד לראשונה ביוני 2008, והדירוג הכי נמוך 66 נמדד לראשונה באוגוסט 2024.
כל גביעי העולם

1991 - לא העפילה
1995 - לא העפילה
1999 - שלב הבתים
2003 - שלב הבתים
2007 - שלב הבתים
2011 עד 2019 - לא העפילה
כל אליפויות אפריקה

1991 - רבע גמר
1995 -  מקום שלישי
1998 -  מקום שני
2000 -  מקום שלישי
2002 -  מקום שני
2004 -  מקום שלישי
2006 -  מקום שני
2008 - שלב הבתים
2010 - שלב הבתים
2012 - לא העפילה
2014 - שלב הבתים
2018 - שלב הבתים
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל