המגיד ממזריטש
הערות שוליים

↑  האדמו"ר מטשורטקוב ר' נחום מרדכי פרידמן, דורש טוב, י"ט בכסלו, מאמר ד, ירושלים, תשנ"ג
↑  למסורת חב"ד לא ידוע תאריך היוולדו המדויק, אולם קיימת ברשותם גם מסורת לפיה הרב המגיד היה גדול בשנים יותר מהבעל שם טוב כפי שנזכר בספר "בית רבי" עמוד ה' ועל פי מסורת זו נולד או לפני שנת ה'ת"ן שהיא השנה המוקדמת המשוערת של לידת הבעש"ט ועד שנת ה'ת"ס, שהיא השנה המאוחרת המשוערת של לידת הבעש"ט. התאריך תס"ד מוזכר בהחסידות מאת יצחק אלפסי (הוצאת ספרית מעריב, מהדורה שנייה, 1977, עמ' 34), לפי מסורת קדומה של רבי אברהם יעקב פרידמן מסדיגורה (הראשון) נולד בשנת ה'תנ"ח (1698)
↑  מרטין בובר, אור הגנוז - סיפורי חסידים, הוצאת שוקן 2005, עמ' 97
↑  אדמור"י חסידות צ'רנוביל ותולדותיה (טולנא, רחמסטריווקא ועוד) נוהגים לספר זאת בקידוש שעורכים בי"ט כסליו לזכרו. לפי ד"ר מור אלטשולר ההיסטוריונית עדה רפפורט-אלברט הזמה מסורת זו מכיוון ש"לא הייתה עדה או חצר לרשתה" (ר' ד"ר אלטשולר: 'ירושת' הבעש"ט ודב בער ממזריטש).
↑  רשימה מלאה נמצאת אצל גריס ספרות ההנהגות ה'תש"ן, עמ' 152. ראו כאן מאמר נוסף מכתב יד. קיים כתב יד "ירושלים 3282 8", שהיה ברשות רבי שמואל מאמדור, מקביל של ליקוטים יקרים.
↑  מגיד דבריו ליעקב
↑  על פי ההקדמה שרשם המגיד מלוצק
↑  אור תורה
↑  צוואת הריב"ש, באתר היברובוקס
↑  ווייס, יצחק ישעיהו, הגהות כתי"ק בעל התניא על סדור המגיד ממעזריטש, היכל הבעש"ט, לו, כסלו תשע"ה
↑  אור הגנוז, סיפורי חסידים, מרטין בובר
↑  חיי שלמה מיימון, כתוב בידי עצמו, פרק י"ט, תרגום י. ל. ברוך
↑  חיי שלמה מימון עמוד 109-108
↑  על אמינות סיפור זה ראו, דוד אסף, בת? דינו להלקאה! החסיד כאדם משחק.
↑  מאמר ההתקפה על 'בער ממזריטש' במקורו הגרמני
↑  (את דבריו אלו לקח גרץ מהספר 'סיפור חיי שלמה מימון' ספרו האוטוביוגרפי שלמה מימון)
↑  כנראה תרגום של "חברי גנבים כולו אוהב שוחד ורודף שלמונים" (ישעיהו)
↑  (פרק החסידות, פסקה המתחילה: In den österreichisch-polnischen Provinzen). גרץ ממשיך ומתאר את פנייתם לבתי המשפט ולמערכות הפוליטיות בארצות שונות אשר מנעו בחוק את לימוד הקבלה או את הפצת הדעות החסידיות. אך הוא מסיים את דבריו בכך שכל יהודי המזרח כאחד התנגדו לרפורמה של הקיסר יוזף ה-II ללמד גרמנית בכל בתי הספר. קמה התנגדות גדולה לשיטת מנדלסון במזרח ובפרט אצל החסידים. כל האמצעים לדכא את תנועת החסידות במזרח לא צלחו, "...מכיוון שהצד השני היה אף הוא משועבד לתלמוד... עד תום המאה ה-18 כבר היו בידיהם 100,000 נפשות, וכיום הם נוכחים בכל המקומות בהם נרדפו, ועדיין מטיפים את דעתם בקול גדול".
↑  אדם טלר 'ספר הזיכרונות של שלמה מימון: בחינת מהימנות', גלעד כתב עת לתולדות יהודי פולין ותרבותם (המרכז לחקר התפוצות אונ. ת"א). כרך יד עמ' יג. ועוד.
↑  תקווה שריג וספריה. גם אסף ענברי כתב על הצד החיובי של הסיפור החסידי כחלק חשוב וחיובי בהתפתחות הספרות העברית (אסף ענברי - 'לקראת ספרות עברית') ומייצג את הגישה הזו(הקישור אינו פעיל, 10 בדצמבר 2017)
↑  שאלה בהכנה למבחן בגרות בהיסטוריה: "ציינו שלשה שלבים אותן עברה החסידות, ותארו אותם." התשובה המצופה היא: חצר הבעל שם טוב, חצר מזריטש וחצרות ה'צדיקים'. באתרי "שיעורי בית מקוונים" נמצאים התשובות הללו בניסוחים שונים, רובם עוקבים אחרי הניסוח המרוכך הנ"ל. (ולדוגמה שלשה שלבים בהתפתחות החסידות באתר סקול סאקס ישראל.)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260418205171  PLWABN: 9811326555005606  GND: 1012639371  ISNI: 0000 0001 2026 5012  LCCN: n85171068  MusicBrainz: e53ee087-52de-4ab1-9f99-54bf50383ec5  NKC: zmp20191056524  NLA: 35855864  NTA: 300922647  SUDOC: 245197060  VIAF: 58054272   WorldCat (עם VIAF): 58054272 
המבנה (אוהל) בו נטמן המגיד, לצד רבי זושא מאניפולי.
המצבה שעל קברו, בהאנופיל (אניפולי)
עמוד השער של הספר מגיד דבריו ליעקב (מהדורת קורץ 1781)