stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסילת הרכבת אדלייד-דרווין
המסילה

המסילה מתמשכת מדרום לצפון בין הערים אדלייד, פורט פירי, פורט אוגוסטה, טארקולה, אליס ספרינגס ודרווין.
חמשת קטעי המסילה מדרום לצפון הם:
|  | הקטע | אורך בקילומטר | שנת פתיחה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אדלייד - פורט פירי | 223 | 1982 |
| 2 | פורט פירי - פורט אוגוסטה | 89 | 1937 |
| 3 | פורט אוגוסטה - טארקולה | 415 | 1917 |
| 4 | טארקולה - אליס ספרינגס | 828 | 1980 |
| 5 | אליס ספרינגס - דרווין | 1,420 | 2004 |
תחנות רבות התקיימו לאורך שתי המסילות הצרות שהושבתו בעקבות הקמת המסילה הסטנדרטית. לאורכה, לעומת זאת, יש תחנות בודדות בלבד, בנוסף למתקנים טכניים המשרתים את הרכבות הנוסעות בה.
למסילה נקודות מפגש עם מסילות המובילות מזרחה אל סידני ומערבה אל פרת'.
תנועת הרכבות העיקרית על המסילה היא של רכבות מטען, המובילות בעיקר מחצבים ממכרות במרכז היבשת. רכבת הנוסעים היחידה הפועלת על המסילה בין שני קצותיה היא הגאן (אנ'), שהיא רכבת תיירות. הרכבת יוצאת לדרך פעם בשבוע וזמן הנסיעה שלה לאורך הקו, כולל זמני עצירה מוגדלים בתחנות, הוא 53:15 שעות.
כנרת קרן

| --- | --- |

כנרת קרן, ינואר 2016
 לידה:  5 בספטמבר 1972 (בת 52) ירושלים, ישראל 
 שם לידה:  כנרת לינדנשטראוס 
 ענף מדעי:  ביופיזיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  מכון ויצמן למדע 
 מנחה לדוקטורט:  ארז בראון, אורי סיון 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (1 בפברואר 2008) 
 פרסים והוקרה:  פרס קריל של קרן וולף, פרס החוקר הצעיר של EBSA
 
כנרת קרן (נולדה ב-5 בספטמבר 1972) היא פרופסור לביופיזיקה ולמכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל בטכניון, מדענית ישראלית החוקרת ביופיזיקה של התא. בשנת 2004 צורפה קרן לרשימת TR-100 – רשימת "100 הממציאים הצעירים המובילים בעולם" של כתב העת Technology Review של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). בשנת 2010 זכתה בפרס קריל למצוינות במחקר מדעי של קרן וולף, ובשנת 2011 זכתה בפרס החוקר הצעיר של האגודה האירופית לביופיזיקה (EBSA).
ביוגרפיה > ילדותה ומשפחתה

כנרת קרן נולדה בשם כנרת לינדנשטראוס בשנת 1972 בירושלים, בת ליורם לינדנשטראוס, מתמטיקאי, פרופסור במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, ולנעמי לינדנשטראוס לבית זלינגר, דוקטור למדעי המחשב באוניברסיטה העברית.
אחותה של כנרת היא איילת לינדנשטראוס לרסן, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אינדיאנה; אחיה, אילון לינדנשטראוס הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטה העברית, חתן מדליית פילדס לשנת 2010; אחות נוספת של כנרת, גליה לינדנשטראוס, היא דוקטור ליחסים בינלאומיים. בן דוד של אביה, מיכה לינדנשטראוס היה מבקר המדינה.
כנרת קרן מתגוררת בחיפה, נשואה, ואם לשלושה ילדים.
ביוגרפיה > באקדמיה

בשנת 1996 קיבלה תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה (בהצטיינות יתרה) מהאוניברסיטה העברית. ב-1998 קיבלה תואר שני בפיזיקה תאורטית ממכון ויצמן למדע, שם קיבלה את פרס ההצטיינות הלימודית של המכון. בשנת 2003 קיבלה תואר דוקטור בביופיזיקה ניסיונית מהטכניון, ובהנחייתם של פרופסור ארז בראון ופרופסור אורי סיון מהפקולטה לפיזיקה. בפברואר 2008 השלימה פוסט דוקטורט במחלקה לביוכימיה באוניברסיטת סטנפורד.
משמשת כפרופסור לביופיזיקה ולמכניקה סטטיסטית מחוץ לשיווי משקל בטכניון.
בשנת 2004 נבחרה לרשימת 100 הממציאים הצעירים הבולטים בעולם של כתב העת Technology Review של המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT). זכתה בפרס קריל בפיזיקה לשנת 2010.
הייתה חברה מעת הקמתה בוועדת ארנון, אשר הוקמה במטרה לייעץ למל"ג ולות"ת בעניין ייצוג וקידום נשים במוסדות להשכלה גבוהה.
תחומי המחקר של פרופסור כנרת קרן הם ביופיזיקה, התארגנות עצמית ביולוגית, תנועת תאים המבוססת על אקטין ותאים מלאכותיים.
מחקרה עוסק בתחום המשלב פיזיקה וביולוגיה. מחקריה עוסקים בעיקר בהיבטים הביופיזיקליים של ארגון עצמי ושינוי ויצירת דפוסים בביולוגיה, ובפיתוח מודלים של מערכות ביולוגיות. במעבדתה, המחקר מתמקד בשלוש דרכי מחקר עיקריות, לחקירת ההתמיינות העצמית של האקטין, חלבון בעל תפקיד מרכזי בשלד התא.
ראשית, מחקר המתעסק בניצול המודל הביולוגי הטבעי של תנועת החלבון אקטין, בשביל לנסות לגלות פיסות מידע על המכניקה של תנועת תאים.
שנית, מחקר העוסק בבעלי חיים רב תאיים, בהתמקדות בתפקיד האקטין במשך תהליך ההתחדשות של ההידרה.
ולבסוף, המחקר השלישי עוסק בפיתוח תאים מלאכותיים, על מנת לחדש את תנועת האקטין בהם באופן מלאכותי בסביבה מבוקרת.
ביוגרפיה > מחקר על יכולת ההידרה לגדל חלקי גוף חסרים > ההידרה

ההידרה היא טורף זעיר. היא חיה במים מתוקים, ולוכדת את הטרף שלה בעזרת זרועות סביב פיה. כבר מאות שנים שההידרה מעניינת את החוקרים בעולם המדע עקב יכולתה להתחדש ליצור שלם מפיסות של רקמות או תאים. עד מחקר זה, יכולת מיוחדת זו של ההידרה הוסברה בכך שאותות כימיים נותנים לרקמה רמזים מספיקים היכן עליה להצמיח את האיברים החסרים לה. המחקר החדש שנערך בפקולטה לפיזיקה בטכניון על ידי פרופ' כנרת קרן, ושותפיה: פרופ' ארז בראון ותלמידי המחקר אנטון ליבשיץ, ליטל שני-זרביב ויונית מרודס-זקס, מקשר את יכולת ההתחדשות לכדי יצור רקמות חדשות מפיסות של תאים (רגנרציה) של ההידרה ל"זיכרון מכני מבני" הקיים בתאי גופה.
ביוגרפיה > מחקר על יכולת ההידרה לגדל חלקי גוף חסרים > חידושים במחקר

החידוש העיקרי במחקר זה, הוא הזיכרון המכני-מבני, שגילויו שם דגש על מידת הצורך של התהליכים המכניים בתהליך הרגנרציה. זיכרון זה, שעוזר להידרה להתחדש ליצור שלם, הוא דפוס של כוח מכני שקיים בסיבי חלבון דקים שמשמשים כשלד התאי. כשחלק מרקמה כלשהי נקטע מגופה של ההידרה, השלד של הרקמה שנקטעה נשאר ושורד, ויודע לסדר את התאים בצורה שתתאים על מנת לייצר צורת מבנה גוף של הידרה בוגרת.
ביוגרפיה > מחקר על יכולת ההידרה לגדל חלקי גוף חסרים > מהלך המחקר

מהלך המחקר מתבסס על דרך הפעולה של ההידרה: חתיכת רקמה שנקטעת מההידרה מתקפלת תחילה למין כדור קטן. סיבי החלבון מתעוותים, ומאולצים למצוא איזון בין שימור השלד הישן ובין התאמה לצורה החדשה. על סמך התבנית שאצורה בשלד, חלקי הגוף מתפתחים להידרה שלמה: הרקמה הכדורית הופכת לגליל ומצמיחה פה שסביבו זרועות.
פרופ' קרן ושותפיה למחקר מצאו שהפרעה בכוונה תחילה במבנה השלד מספיקה על מנת לשבש את התהליך ואת יצירת ההידרה המתחדשת בצורה בו היא צריכה להיבנות. באחד הניסויים, החוקרים חתכו רקמה להידרה בוגרת לטבעות. לאחר שהטבעות התקפלו כאמור לכדור, הרקמה כללה מספר אזורים שונים של סיבים המסודרים בכיוונים שונים בגלל האילוץ הגאומטרי של הקיפול. כתוצאה מכך, נוצרה הידרה דו-ראשית. אך, כאשר החוקרים גרמו לטבעות הרקמה להישאר מעוגנות בעזרת חיבור חוטי מתכת, התפתחה הידרה חד-ראשית. המסקנה מניסוי זה, היא שהתגובה המכנית שקיימת ברקמה מעודדת היווצרות סדר בהידרה כאשר היא מתפתחת.
ביוגרפיה > מחקר על יכולת ההידרה לגדל חלקי גוף חסרים > חשיבות המחקר לאנושות

הידרות הן יצורים פשוטים יחסית לרוב היצורים הדומים להם במערכת החי. אבל בכל זאת, בדפוס הבסיסי של סיבי שלד אשר מסודרים בצורות שונות ניתן להבחין גם ברקמות בגוף האדם: שרירים, לב, מעיים, שיער או עור. עקב העובדה שמנגנונים דומים פועלים גם בתהליכי הגדילה של יצורים רבים משלב העובר ועד לחיה הבוגרת, הבנה מעמיקה של תהליכי ההתחדשות בהידרה עשויה לעזור בהבנה של המנגנונים המכניים והאותות הביוכימיים, שמשתתפים בתהליכי ההתפתחות הביולוגית.
ביוגרפיה > פיתוח מכשיר טיפולי בגודל של תא

מענק מחקר – 900 אלף יורו מטעם האיחוד האירופי.
מטרת המחקר לפתח שחיין מהונדס, אשר יורכב מקרום שומני דקיק העוטף טיפת מים, ומכיל חלבונים הדרושים לקיומו ולתנועתו. גודלו יהיה כ־10 מיקרון — גודלו של תא טבעי. דרך התנועה שנחקרת מתבססת על סוג של מנוע ביולוגי העשוי מחלבונים, אשר גורמים לחומרים כימיים להפוך לאנרגיה מכנית. המטרה היא להשתמש באנרגיה כימית על מנת לגרום לתנועה, כיום אין מנוע שמתבסס על חומרים כימיים.
על פי כנרת קרן, ידוע כבר הרבה מאוד על החומרים שישמשו יחד להנעת התא. לדבריה, לא הצליחו עדיין להבין כיצד כל החלקים הללו פועלים כמכלול, ואיך יהיה אפשר להתערב בפעולה שלהם, ולשלוט בתנועה. בנקודה זו בעיקר מתמקדים ארבעת המדענים שחוקרים יחד איתה. הם מתבוננים, מנתחים סרטים מיקרוסקופיים על מנת לבדוק את תנועת מערכת התא, ומשווים למודלים במערכות ממוחשבות.
תא מלאכותי יוכל לשמש לאריזת תרופות, ולטיפל במחלות באופן מכוון מטרה ומדויק מפעם.
ביוגרפיה > ציון שמה ברשימת "100 הממציאים הצעירים המובילים בעולם" של MIT

זכייתה של קרן מתבססת על כיוון המחקר החדיש והשונה שלה בתחום האלקטרוניקה. כלומר, שיטה חדשה בה ניתן, באמצעות מולקולות כגון פחמן לבנות מעגלים חשמליים חדישים. בעוד שחוקרים אחרים מנסים לפתח טרנזיסטורים מתוך צינורות מוליכים למחצה, קרן החליטה לנסות לשנות את התהליך של הרכבת טרנזיסטורים כאלה. השיטה שלה, הייתה לחבר חתיכות משלימות של DNA לננו-צינור ולסיליקון. עקב העובדה שחלקי ה-DNA נקשרים זה לזה מטבעם, הם עשו את העבודה של הרכבת הצינור והסיליקון ויצירת הטרנזיסטור, באופן יעיל ומהיר יותר. על אף שהניסוי של קרן נותר אז כמתאים רק למעבדה, הוא בסופו של דבר יכול לעזור לפתח שיטות חדשות לייצר באופן יעיל מעגלים חשמליים שבהם כל טרנזיסטור הוא מולקולה בודדת.
ביוגרפיה > כדורסל

במקביל לקריירה האקדמית קרן היא גם כדורסלנית ששיחקה בליגת העל בכדורסל נשים ובליגות נוספות, ובין השאר שיחקה באס"א ירושלים ובמכבי חיפה.
פרסומים

קרן פרסמה מאמרים רבים, ביניהם:
Keren, K., Krueger, M., Gilad, R., Ben-Yoseph, G., Sivan, U., & Braun, E. (2002). Sequence-specific molecular lithography on single DNA molecules. Science, 297(5578), 72-75.
Keren, K., Berman, R. S., Buchstab, E., Sivan, U., & Braun, E. (2003). DNA-templated carbon nanotube field-effect transistor. Science, 302(5649), 1380-1382.
Keren, K., Pincus, Z., Allen, G. M., Barnhart, E. L., Marriott, G., Mogilner, A., & Theriot, J. A. (2008). Mechanism of shape determination in motile cells. Nature, 453(7194), 475-480.
Keren, K., Yam, P. T., Kinkhabwala, A., Mogilner, A., & Theriot, J. A. (2009). Intracellular fluid flow in rapidly moving cells. Nature cell biology, 11(10), 1219-1224.
Keren, K. (2011). Cell motility: the integrating role of the plasma membrane. European Biophysics Journal, 40(9), 1013-1027.
Livshits, A., Shani-Zerbib, L., Maroudas-Sacks, Y., Braun, E., & Keren, K. (2017). Structural Inheritance of the Actin Cytoskeletal Organization Determines the Body Axis in Regenerating Hydra. Cell Reports, 18(6), 1410-1421.
פרסים

1998 – פרס הצטיינות של מכון ויצמן למדע.
2000 – פרס מלגת הצטיינות של הצ'ארלס קלור למצוינות אקדמית.
2003 – מלגת קרן רוטשילד לפוסט-דוקטורט.
2004 – שמה הופיע ברשימת 100 החוקרים והממציאים הצעירים המובילים במדע וטכנולוגיה בעולם (TR100), על ידי מגזין הטכנולוגיה של MIT.
2005–2007 – מלגת קרן דיימון ראניון לחקר הסרטן, לפוסט-דוקטורט.
2008 – מלגת אלון לחוקרים צעירים מצטיינים.
2010 – פרס קריל למצוינות במחקר מדעי בפיזיקה של קרן וולף
2011 – פרס החוקרת הצעירה של הארגון האירופי לביופיזיקה (EBSA).
לקריאה נוספת

שי חורב, "כנרת קרן", בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 327, 2018.
הערות שוליים

↑  יעל ברנובסקי, לראשונה: ישראלי זכה ב"פרס נובל למתמטיקה", באתר ynet, 19 באוגוסט 2010
1 2 3  כנרת קרן – פרופסור חבר, באתר הטכניון – הפקולטה לפיזיקה
↑  40 הצעירים המבטיחים 2010 – החוקרים, באתר TheMarker‏, 7 בספטמבר 2010
↑  Kinneret Keren, Russell Berrie Nanotechnology Institute
↑  "Two Israelis selected as world's 'top young innovators'". ISRAEL21c (באנגלית). 3 באוקטובר 2004. נבדק ב-2017-11-04. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  ד"ר כנרת קרן (Dr. Kinneret Keren), באתר קרן וולף
↑  אישור הרכב הוועדה ותקנון לקידום ייצוג נשים במוסדות להשכלה גבוהה, באתר המועצה להשכלה גבוהה, ‏8 באפריל 2014
↑  ynet, מחקר בדק את יכולת ההידרה לגדל חלקי גוף חסרים, באתר ynet, 9 בפברואר 2017
↑  כיצד יודעת ההידרה היכן לגדל מחדש חלקי גוף חסרים?, באתר "הידען", 10 בפברואר 2017
↑  השחיין המהונדס שירפא מחלות, באתר כלכליסט, 28 במרץ 2010
1 2  Lok, Corie (1 באוקטובר 2004). "TR 100 Nanotech". MIT Technology Review. נבדק ב-2017-11-04. While other researchers have already made transistors out of individual semiconducting nanotubes, Keren decided to address the process of assembling such transistors. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  Curriculum Vitae Kinneret Keren, European Biophysical Societies' Association
↑  יובל דרור, ד"ר כנרת קרן, מדענית ישראלית נוספת ברשימת 100 הממציאים הצעירים הבולטים בעולם, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2004
↑  "Prizes and medals awarded by EBSA". European Biophysical Societies' Association. נבדק ב-2017-11-04.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405998505171  ORCID: 0000-0002-2962-6977  VIAF: 138155105758776320008   WorldCat (עם VIAF): 138155105758776320008 
הידרה – טורף זעיר
מיס תבל 1980

| --- | --- |

שון ות'רלי, מיס תבל 1980
 תקופת התחרות:  8 ביולי 1980 
 מספר מתמודדים:  69 
 עיר מארחת:  Sejong Center 
 
מיס תבל 1980 היא תחרות מיס תבל ה-29 במספר, התחרות נערכה בסיאול שבקוריאה הדרומית.
תוצאות > מיקום

| תואר | זוכה |
| --- | --- |
מיס תבל 1980:  ארצות הברית ארצות הברית - שון ות'רלי
סגנית ראשונה:  סקוטלנד סקוטלנד - לינדה גלאגר
סגנית שנייה:  ניו זילנד ניו זילנד - דיאנה נוטל
סגנית שלישית:  הפיליפינים הפיליפינים - מריה רוסאריו סיליין
סגנית רביעית:  שוודיה שוודיה - אווה בירגיטה אנדרסון
12 המועמדות הסופיות:  קנדה קנדה - תרזה מקאיי  קולומביה קולומביה - מריה פטרישיה ארבלז  איסלנד איסלנד - גוביורג סיגורדארדוטיר  קוריאה קוריאה - קים יון-יונג  פנמה פנמה - גלוריה קרמאניטס דייוויס  פוארטו ריקו פוארטו ריקו - אגנס טאנון קוריה  טהיטי טהיטי - טילדה פולר
תוצאות > שופטים

מרגרט גרדינר
איילין פורד
פאולין פיליפס
הערות שוליים

↑  Shared Article, jpress.org.il
| מיס תבל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 |  |
| שנות השישים | 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 |  |
| שנות השבעים | 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 |  |
| שנות השמונים | 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 |  |
| שנות התשעים | 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 |  |
| שנות העשרים | 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
קישאר

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  6,769 מ' 
 מדינה:  נפאל 
 מיקום:  נפאל, נפאלנפאל
 רכס הרים:  Mahalangur Himal (Himalaya)
 קואורדינטות:  27°45′18″N 86°49′22″E﻿ / ﻿27.75500°N 86.82278°E﻿ / 27.75500; 86.82278
 Location in Nepal
 
הקישאר הוא רכס הרים בגובה 6,769 מ' באזור ח'ומבו בנפאל, ממזרח לנמצ'ה באזאר. הוא ממוקם בתוך הפארק הלאומי מקאלו-בארון.
מצפון לרכס שוכנת קנגטגה (6,783 מ'), מצד דרום-מערב Kusum Kangguru (6,367 מ'), ופסגת מרה (6476 מ') נמצאת 6.77 ק"מ מצד דרום-מזרח.
עד שנת 1983 נקרא ההר "שיא 43". הרשויות בנפאל שינו שמות של הרים ומיקומים גאוגרפיים אחרים, כדי "למחוק" מספר רב של שמות מערביים מהמפה. משנת 1983 שם ההר הוא קישאר.  להר יש גם שם שלישי, Thangnaktse. ברמה המקומית מופיע גם השם Charpate, שפירושו "ריבוע", שהוא תיאור של צורת פסגת ההר.
טיפוס על ההר

ב־18 באוקטובר 2003 ברוס נורמנד, אנדראס פרנק וסם ברודריק טיפסו לראשונה על ההר. מסלול העלייה הוביל מעל הרכס המערבי והקיר המערבי.
ב־11 בנובמבר 2012, יאסוהירו הינטאני היפני, הירויושי מנום וטטסויה אאוקי עלו לראשונה על ההר.
הערות שוליים

↑  Kyashar at Peakbagger
↑  Asia, Nepal, Renamed Nepalese Peaks” .
↑  Young Hoon Oh (28 juni 2014).
↑  Akademischer Alpen-Club Zürich
↑  Alpine Club Library - Himalayan Index
↑  "Himalayan Climbs". אורכב מ-המקור ב-2017-11-07. נבדק ב-2017-11-22.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קישאר".
בסל ואן דר קולק

| --- | --- |

 לידה:  1943 (בן 82 בערך) האג, הולנד 
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה, הפרעת דחק פוסט-טראומטית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הוואי (1965)  בית הספר לרפואה על שם פריצקר (1970) 
 מוסדות:  אוניברסיטת בוסטון  Boston State Hospital  בית הספר לרפואה של הרווארד 
 www.besselvanderkolk.com
 
בסל ואן דר קולק (בהולנדית: Bessel van der Kolk; נולד ב-1943) הוא פסיכיאטר, סופר, חוקר ומחנך בבוסטון, ארצות הברית. מאז שנות ה-70 חוקר הפרעת דחק פוסט-טראומטית. הוא חיבר רב מכר של הניו יורק טיימס, The Body Keeps the Score שתורגם לעברית בשם "נרשם בגוף" (פרדס, 2021). ואן דר קולק היה נשיא האגודה הבין-לאומית לחקר לחץ טראומטי, והיה מנהל שותף ברשת הלאומית ללחץ טראומטי בילדים בארצות הברית. הוא פרופסור לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בוסטון ונשיא הקרן לחקר טראומה בברוקליין, מסצ'וסטס.
ואן דר קולק פרסם למעלה מ-150 מאמרים מדעיים. בין ספריו: הפרעת דחק פוסט-טראומטית (1984), טראומה פסיכולוגית (1987), לחץ טראומטי (1996, עם אלכסנדר מקפרלן ולארס וייסת', ו"נרשם בגוף" (2014).
ראשית חייו

ואן דר קולק נולד בהולנד בשנת 1943. הוא למד תוכנית לימודים קדם-רפואית עם התמחות במדעי המדינה באוניברסיטת הוואי ב-1965. הוא קיבל דוקטורט ברפואה (MD) בבית הספר לרפואה פריצקר באוניברסיטת שיקגו בשנת 1970, והשלים התמחות פסיכיאטרית במרכז לבריאות הנפש של מסצ'וסטס, בית הספר לרפואה של הרווארד, בשנת 1974.
לאחר הכשרתו עבד כמנהל בית החולים של מדינת מסצ'וסטס בבוסטון. הוא היה פסיכיאטר צוות במרפאת החוץ של מינהל החיילים המשוחררים של בוסטון. הוא החל לחקור מתח טראומטי בשנת 1978 תוך כדי עבודה עם ותיקי מלחמת וייטנאם הסובלים מ-PTSD. הוא היה עוזר מחקר בגיבוש מהדורת 1980 של המדריך האבחוני והסטטיסטי של הפרעות נפשיות (DSM).
קריירה

בשנת 1982 הקים את מרכז הטראומה בברוקליין, מסצ'וסטס בזמן שהיה חבר סגל זוטר בבית הספר לרפואה של הרווארד. הוא ערך תוכניות הכשרה וניסויים קליניים. הוא ביצע מחקרים על אופי הזיכרון הטראומטי  והיה בין המובילים במחקרים הראשונים על הטיפולים הפסיכו-פרמקולוגיים של הפרעת דחק פוסט-טראומטית. הוא ערך כמה מהמחקרים המוקדמים ביותר על התשתיות הביולוגיות של הפרעת דחק פוסט-טראומטית ועל שיכוך הכאבים שגורם המתח. הוא מעורב במחקרי דימות מוחי של הפרעת דחק פוסט-טראומטית והפרעת זהות דיסוציאטיבית, ואן דר קולק קיבל מענקים מהמכונים הלאומיים לבריאות לשם לימוד EMDR ויוגה וחקר השפעתם.
לוואן דר קולק יש עניין מיוחד בפסיכופתולוגיה התפתחותית ובחקר ההשפעה הדיפרנציאלית של טראומה, בהתאם לשלב ההתפתחותי ולביטחון שבמערכת ההתקשרות. הוא טבע את המונח "הפרעת טראומה התפתחותית" עבור הטווח המורכב של תגובות פסיכולוגיות וביולוגיות לטראומה במהלך ההתפתחות, הידועה גם בשם הפרעת דחק פוסט טראומטית מורכבת (CPTSD).
בשנת 1999 יזם ואן דר קולק את הקמת הרשת הלאומית ללחץ טראומטי בילדים. עד 2019, היא גדלה לרשת של 150 אתרים המתמחים בטיפול בילדים בטראומה ובמשפחותיהם ברחבי ארצות הברית. הוא דגל בטיפולים חדשניים ללחץ טראומטי אצל ילדים ומבוגרים, כגון יוגה רגישה לטראומה, טיפולי גוף ונפש, נוירופידבק וטיפולים פסיכדליים.
מאז 1989 הוא מנהל קורס של ועידת הטראומה הבין-לאומית השנתית של בוסטון, המאגדת מדענים וקלינאים מובילים המתמחים בטראומה, פסיכופתולוגיה התפתחותית, לימודי התקשרות, טיפולים מוכווני גוף, תיאטרון ואומנויות הבעה.
ספרו של ואן דר קולק, The Body Keeps the Score, יצא לאור ב-2014. נכון לספטמבר 2022, הספר היה למעלה מ-200 שבועות ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
בשנת 2017 ון דר קולק הושעה מארגון האם של מרכז הטראומה, Justice Resource Institute (מכון משאבי צדק), עקב האשמות על יצירת סביבה עוינת שאפשרה לו, בתפקידו אז כמנכ"ל מרכז הטראומה, לעסוק בפרקטיקות פוגעניות. ואן דר קולק הצהיר שהשעייתו הייתה ניסיון של המכון להפחית את אחריותו המשפטית להתנהגות הפסולה לכאורה. צוות ההנהלה מחה פה אחד על ההשעיה וכל בכירי המרכז התפטרו. ואן דר קולק הגיש תביעה נגד המכון על מספר סעיפים, כולל מצג שווא והשמצה. התביעה הסתיימה בהסכם סודיות (NDA). התביעה הוכרעה במהירות מחוץ לבית המשפט. בשנת 2020 נסגר לצמיתות מרכז הטראומה במכון משאבי צדק.
במאי 2018, ואן דר קולק השתמש בכספים שקיבל בהסדר עם מכון משאבי הצדק כדי לייסד את הקרן לחקר טראומה. הקרן לחקר טראומה נרשמה כארגון ללא מטרות רווח ביולי 2018.
ואן דר קולק מלמד בארצות הברית ובעולם. הוא לימד בכל אירופה וכן בסין, יפן, אוסטרליה, אינדונזיה, הודו, ניו זילנד, מצרים, ישראל, איחוד האמירויות הערביות, טורקיה ודרום אפריקה.
ספרים

Van der Kolk, B. A., ed. Post-traumatic Stress Disorder: Psychological and Biological Sequelae. Washington DC: American Psychiatric, 1984.
Van der Kolk, B. A., Psychological Trauma. Washington DC: American Psychiatric, 1987.
Van der Kolk, B. A., McFarlane, Alexander C., Weisæth, L (editors): Traumatic Stress: the effects of overwhelming experience on mind, body and society. New York: Guilford, 1996
The Body Keeps the Score: Brain, Mind, and Body in the Healing of Trauma. Viking, 2014. ISBN 9780670785933. Hardcover. 464 pages. English (translated into 32 different languages) - תורגם לעברית ויצא לאור בשם "נרשם בגוף" (פרדס, 2021)
סרגיי בלטאצ'ה

סרגיי פבלוביץ' בלטאצ'ה (ברוסית: Сергей Павлович Балтача́; נולד ב-17 בפברואר 1958) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדת המגן, וכיום מאמן כדורגל.
ביוגרפיה

בלטאצ'ה גדל במחלקת הנערים של קבוצת לוקומוטיב ז'דנוב, בגיל 17 התקבל להרכב הראשון של קבוצת מטאליסט חרקוב. כעבור שנה זומן על ידי ולרי לובנובסקי לדינמו קייב, קבוצת צמרת של ליגה הסובייטית הבכירה. בלטאצ'ה שיחק במדי דינמו קייב את מירב שנות הקריירה שלו. זכה עמה בגביע אירופה למחזיקות גביע, ב4 אליפויות וב4 גביעי ברית המועצות. ב-1988 היה בין הראשונים שקיבלו אישור לשחק בקבוצות כדורגל מחוץ לברית המועצות. הוא שיחק במשך 7 שנים בקבוצות מהליגות הנמוכות באנגליה ובסקוטלנד.
בלטאצ'ה שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. הוא השתתף עם הנבחרת במונדיאל 1982 (נטל חלק בכל חמשת המשחקים של הנבחרת בטורניר והבקיע שער אחד) וביורו 1988, בו שותף רק במשחק אחד - משחק הגמר מול נבחרת הולנד. כמו כן היה בסגל נבחרת ברית המועצות שסיימה במקום ה-3 באולימפיאדת 1980.
לאחר פרישתו של בלטאצ'ה ממשחק פעיל הוא נשאר לגור בבריטניה. עבד כעוזר מאמן בקבוצות מהליגה הנמוכה בסקוטלנד. בסוף שנות ה-90 פרש מאימון קבוצות ועבד כמורה לחינוך גופני במכללה. החל משנת 2012 מאמן ילדים ונוער בבית הספר לכדורגל של המועדון האנגלי צ'רלטון את'לטיק.
בלטאצ'ה היה נשוי לאולגה בלטאצ'ה, ספורטאית אולימפית בתחום האתלטיקה הקלה. מנישואין אלו נולדו שני ילדים: בן- סרגיי ובת -ילנה. סרגיי הבן, הלך בדרכו של אביו, היה שחקן כדורגל מקצועי. הבת ילנה הייתה טניסאית מקצועית. בשנת 2014 היא מתה ממחלת הסרטן. נכון להיום מתגורר בלטאצ'ה בלונדון עם אשתו השנייה, אוקסנה.
תארים

אליפות העולם לנוער - 1977
אליפות אירופה עד גיל 21 - 1980
מקום שלישי באולימפיאדת מוסקבה ב-1980
מקום שני באליפות אירופה - 1988
גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
אליפת ליגת העל הסובייטית - 1980, 1981, 1985, 1986
גביע ברית המועצות - 1978, 1982, 1985, 1987
מזניילו

| --- | --- |
מזניילו בציור המיוחס לאונופריו פלומבו, 1647, (מוזיאון סן מרטינו)
מזניילו בציור המיוחס לאונופריו פלומבו, 1647, (מוזיאון סן מרטינו)
 לידה:  29 ביוני 1620 נאפולי, ממלכת נאפולי 
 פטירה:  16 ביולי 1647 (בגיל 27) נאפולי, ממלכת נאפולי 
 שם לידה:  Tommaso Aniello d'Amalfi
 
טומאזו אנילו ד'אמלפי ידוע בכינוי מזניילו (באיטלקית:Tommaso Aniello d'Amalfi או Masaniello‏ 29 ביוני 1620 - 16 ביולי 1647) היה דייג ומוכר דגים איטלקי מנאפולי, הגיבור הראשי של ההתקוממות שפרצה ב- 16-7 ביולי בעיר נאפולי נגד עול המסים שנכפה על ידי ממשל משנה למלך הספרדי. 
בחייו לא ניתן להבחין בנקל בין אירועים שהתרחשו במציאות ובין סיפורים שנגזרו מהמיתוס שנרקם סביב דמותו. 
המרד שמזניילו הפך למנהיגו פרץ מתוך יאוש השכבות העניות בנאפולי כתוצאה מהגאבלות שהוטלו על ידי שלטון על הצרכים הבסיסיים, אמצעי שהיה חלק מהיקף רחב יותר של המדיניות הכלכלית שננקטה על ידי המלכים ההבסבורגים של ספרד על רקע ההוצאות הצבאיות המפליגות בימי מלחמת שלושים השנים הארוכה. 
משום כך לפחות בימי חייו של מזניילו לא נתפס המרד כהתקוממות שהתכוונה במפורש נגד הכיבוש הספרדי או נגד המונרכיה, כפי שפירשו בדיעבד היסטוריונים איטלקים מן המאה ה-19 שראו בו פטריוט שביקש להשתחרר מהשלטון הזר.    
האירועים מיולי 1647 נקשרו למציאות הפוליטית, הכלכלית והחברתית המורכבת בנאפולי הספרדית במחצית הראשונה בל המאה ה-17. ברקע עמד גם הקשר אירופיה, שהתאפיין ביריבות הקשה בין ספרד לצרפת, שכללה מחלוקת מסורתית על כתר נאפולי. 
מזניילו עורר ב-7 ביולי את ההמון בסיסמה:"יחי מלך ספרד, מוות לממשל הרע!"
(!Viva 'o Re 'e Spagna, mora 'o malgoverno)  בהתאם למנהג  עם באותה תקופה למצוא מגן במלך מפני רשעות פקידיו. רק אחרי מות מזניילו, ביטא המרד 
דרישות פוליטיות וחברתיות מפורשות, בעלות אופי אנטי-פאודלי ואנטי-ספרדי, ואף רמזים לפלגנות, לפי מגמות שנצפו באותן השנים בארצות השפלה, פורטוגל, קטלוניה וסיציליה.
אחרי עשרת ימי התקוממות שאילצו את הספרדים לעשות ויתורים לדרישות ההמון, 
בעילת התנהגותו האקסטרווגנטית, כנראה מונעת מטקטיקה מחושבת "לעשות שטויות"
הואשם מזניילו רשמית ב"אי שפיות" ונרצח לפי פקודות המשנה למלך, כמה מראשי העם ובשיתוף  חלק מהאספסוף.
על אף משכו הקצר, המרד של מזניילו החליש את השליטה הספרדית הממושת בעיר, וסלל את הדרך, חמישה חדשים אחרי מותו, להכרזת רפובליקה נפוליטנית מלכותית, פרו-צרפתית,