stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שבתי בן דב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1924 וילנה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1978 (בגיל 54 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 
שבתי בן דב (31 במאי 1924 – 29 בדצמבר 1978) היה לוחם בארגון הלח"י, הוגה דעות וחוקר המשפט העברי, ומשפטן בשירות המדינה.
ביוגרפיה

שבתי בן דב נולד בווילנה שבליטא בשנת 1924 כשבתי דרביינסקי. הוא עלה לארץ ישראל עם אמו בשנת 1935 ולמד בבית הספר התיכוני למסחר; אביו, דב, נפטר לפני כן. כנער הצטרף לארגון צבאי לאומי כדי להילחם בשלטון המנדט הבריטי, והתפלג ממנו יחד עם קבוצת אברהם שטרן (יאיר) בעת הקמת מחתרת לח"י. כשהיה בן שמונה עשרה כבר היה אסיר. ישב במאסר בכלא עכו, בלטרון במזרע, באריתריאה, בסודאן, בקניה ובעתלית. הוא שוחרר רק עם קום מדינת ישראל ולחם לשחרור הנגב בגדוד 89 של צה"ל.
בשנות מאסרו העמיק והרחיב בן דב את השכלתו הכללית, אך רק כאשר למד משפטים ופילוסופיה באוניברסיטה העברית, בתחילת שנות ה-50, חל מִפנה עמוק באישיותו והוא עבר לעסוק באינטנסיביות, בהגיון ובשיטה המשפטית של תורת ישראל; בחודשים ספורים למד אז את מסכתות סדר נזיקין בתלמוד הבבלי.
בשנת 1954 החל לעבוד במשרד המשפטים במחלקת החקיקה, בה פיתח טיוטה לפיתוח חוק דיני ממונות על בסיס המשפט עברי. בן דב ביצע מחקר מקיף השוואתי בין שיטות המשפט האנגלית, גרמנית, צרפתית, רומית, שווייצרית וזו הנהוגה במשפט הישראלי. הצעתו נגנזה עקב התנגדות שר המשפטים דאז, דב יוסף. בן דב עזב את משרתו במשרד המשפטים ועבר לשמש יועץ משפטי במשרד המסחר והתעשייה.
בשנת 1966 שימש עוזר בכיר במחלקת חקיקה אצל היועץ המשפטי לממשלה.
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
היה נשוי ליעל לבית ברנדווין, לוחמת לח"י שהייתה אמורה להתנקש בגנרל אוולין יו בארקר, וכן בשחרורו של ישראל אלדד מידי הבריטים. לשבתי וליעל נולדו 2 ילדים.
הגותו

המסה הראשונה שכתב – מכוח התוודעותו אל עולמה של היהדות – היא: "הקדמות לחירות המחשבה העברית" (בהוצאת סולם, ה'תשי"ג, 1953), לאחר מכן כתב במשך חמש שנים את ספרו העיקרי: "גאולת ישראל במשבר המדינה", אשר הכנתו הסתיימה בראשית שנת ה'תשי"ח (1957) והוא ראה אור ב"הוצאת המתמיד", (ה'תש"ך, 1960).
שלושה חלקים בספרו זה: "שורשים ציוניים", "משבר המדינה" (משבר המצמית, לשיטתו, כל אפשרות של התקדמות לגאולה), ולבסוף – "המוצָא". בפרק אחרון זה מצביע בן דב על הדרך "להבראת האומה מניוונה התרבותי ולחילוצה מן החול הטובעני אל תנופת הקודש, לשחרור ארצי ורוחני. שחרור אשר יעלה את העם היהודי אל אופקיה של מלכות ישראל היעודה, הראויה לבוא, החבויה עדיין עמוק בשכבות מי-התהום של התודעה".
בן דב המשיך ופיתח את שיטתו זו במשך שלושה עשורים של כתיבה אינטנסיבית. יותר משלושים חיבורים יצאו מתחת ידו, מקצתם בהיקף של ספרים.
זוויות המבט בכתיבתו משתנות: בחלק מהמקומות מוצגת שיטתו לאור ניתוח דברי ימי בית שני ולעיתים לאור ניתוח תולדות הציונות, לעיתים מבחינה מדינית ביטחונית וכלכלית ולעיתים מבחינה משפטית או אמנותית, לעיתים נדון סיבוכה של היהדות בפילוסופיה ובקבלה ולעיתים נדון סיבוכה בתרבות אירופה.
בשבט ה'תשס"ז הופיעו כל כתבי הגותו הלאומית של שבתי בן דב בהוצאת "סולמות" ובעריכתו של יהודה עציון.
הגותו > כתביו המשפטיים

במהלך עבודתו במחלקה לתכנון החוק במשרד המשפטים משנת תשי"ד ואילך הכין שב"ד שתי הצעות חוק המבוססות לחלוטין על המשפט העברי. הצעה מקיפה ביחס לדיני הקניין במקרקעין והצעת חוק הבוררות. במסגרת הכנת החוקים הוא ערך מחקר ענק מונומנטלי בו הוא ערך השוואה בין דיני הקניין בשבע שיטות משפט (האנגלי, הצרפתי, הגרמני, האיטלקי, והשווייצרי והמשפט הנוהג במדינת ישראל) לבין משפט התורה - המשפט העברי. מחקר זה מחולק ל-4 ספרים: ספר א' - מושג הקנין ומערכת זכויות הממון, ספר ב' - ההחזקה ודיניה, ספר ג' - דיני הקנין במוחזק וספר ד' - דיני הקנייה. ספרים אלו פורסמו במרשתת בשנת תשע"ט באתר "משפט התורה" על ידי מיכאל פואה.
הערות שוליים

↑  שנתון הממשלה לשנת תשכ"ז, עמ' 235, בארכיון המדינה
↑  שנתון הממשלה לשנת תשכ"ו, עמ' 277, בארכיון המדינה
↑  ארכיון שבתי בן דב, בספרייה הלאומית
↑  עמיחי רדזינר, חוק מקרקעין עברי: על עוד ניסיון (מרשים אך כושל) להחדרת המשפט העברי לחקיקה הישראלית, שנתון המשפט העברי כח, תשע"ד- תשע"ה, עמ' 239-313.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308968705171  GND: 13596590X  ISNI: 0000 0000 6689 1839  LCCN: n89120141  VIAF: 77906378   WorldCat (עם VIAF): 77906378
שאיר

שאיר הוא קרוב משפחה של אדם הנותר בחיים לאחר מותו של אדם זה, כולל מי שנולד לו לאחר מותו. חוקים וכללים שונים מקנים זכויות, כספיות ואחרות, לשאירים, וכן חלות על השאירים חובות מסוימות.
בישראל

אחדים מחוקי מדינת ישראל מקנים זכויות לשאירים:
חוק הירושה קובע את השאירים היורשים את עזבונו של אדם שלא הותיר אחריו צוואה. ראשונים בסדר הירושה הם בן זוגו וילדיו של המנוח, ובהיעדרם עוברת הזכות להוריו, ובהיעדרם - להורי הוריו.
בהתאם לחוק הביטוח הלאומי, שאירים זכאים לתשלום של קצבת שאירים מהמוסד לביטוח לאומי. שאירים אלה כוללים אלמנה, אלמן העומד במבחן הכנסה, יתומים עד גיל 18 ובתנאים מסוימים, כגון לימודים או שירות בצה"ל, גם יתומים עד גיל 24. כאשר המנוח נפטר כתוצאה מפגיעה בעבודה, זכאים שיריו לגמלת תלויים (קצבה או מענק), וילדיו המקבלים קצבת תלויים ומקדישים זמנם ללימודים זכאים גם לדמי מחיה. אלמנים ואלמנות הזכאים לקצבת שאירים או שבן זוגם נפטר כתוצאה מפגיעה בעבודה זכאים בתנאים מסוימים גם להכשרה מקצועית.
חוק שירות המדינה (גמלאות) מקנה זכות לפנסיית שאירים לשאיריו של המבוטח בפנסיה תקציבית לפי חוק זה. זכות כזו ניתנת מכוח חוקים שונים לשאירים של עובדי ציבור נוספים, למשל שאיריו של ראש רשות מקומית מכוח חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו), תשל"ז–1977.
חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) מסדיר מתן תגמולים מהמדינה לשאירים של חללי צה"ל.
חוק לפיצוי נפגעי גזזת קובע מענק חד-פעמי לשאיריו של מי שנפטר כתוצאה מהקרנות נגד גזזת שקיבל.
פקודת מס הכנסה מקנה פטור מלא ממס הכנסה לקצבת שאירים מהמוסד לביטוח לאומי ולתגמולים המשולמים לשאירים של חלל צה"ל, ופטור ממס בגבולות תקרה לפנסיית שאירים.
חוק יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל מקנה לשאירים של חלל מערכות ישראל להיעדר בתשלום מעבודתם ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. השאירים עלים חל חוק זה הם הורים, הורי הורים, בן זוג, ילדים, אחים ואחיות.
בתקנונים של קרנות הפנסיה ההסתדרותיות קבועים כללים מחייבים בדבר זכותם של שאירים לפנסיית שאירים. בהסדרים אחרים של ביטוח פנסיוני, כגון קרנות הפנסיה החדשות וביטוח מנהלים ניתנת לעמית גמישות בקביעת שאיריו שיהיו זכאים לפנסיית שאירים.
לבת זוג של נפטר נתונה הזכות להשתמש בזרעו לשם הפרייתה, ובכך לאפשר למנוח הולדה לאחר המוות. כאשר אדם נפטר ללא בת זוג, ניתנת להוריו הזכות להשתמש בזרעו לשם הפרייתה של אם פונדקאית, בתנאי שיוכיחו כי הבן הסכים לכך.
בהלכה

חובת אבלות חלה על מי שמת אחד משבעת הקרובים לו: אב, אם, אח, אחות, בן/בת זוג, בן, בת.
כאשר מת אדם שלא השאיר אחריו צאצאים, מצווה על אחיו לייבם את אלמנת אחיו, כלומר לשאת אותה לאישה, ו'להקים לאחיו שם' על ידי העמדת צאצאים מאשת אחיו. לחלופין, מתבצע טקס חליצה בו האח מצהיר בפומבי על סירובו לייבם את אשת אחיו, ולאחריו האישה מותרת להינשא לכל גבר.
הערות שוליים

↑  אתה/את נמנה/ית עם שאיריו של הנפטר/ת, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  זכויות בני משפחה של נפטר מפגיעה בעבודה, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑   חוק הרשויות המקומיות (גמלאות לראש רשות וסגניו), תשל"ז–1977, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑  קצבת שאירים, באתר "עמיתים"
↑  עמ"ש (תל אביב-יפו) 15896-04-19 ר׳ ש׳ נ' בית חולים אסף הרופא פוריות הגבר ובנק הזרע, ניתן ב-15 בדצמבר 2019
שוך הסערה

שוך הסערה הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הישראלית יעל לוי. הוא יצא לאור בשנת 1997 בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי.
רקע

האלבום שוך הסערה שיצא לאור בשנת 1997 בהפקתו של ג'וני שועלי כלל לראשונה שירים אותם כתבה לוי בתור פזמונאית ויוצרת. שוך הסערה זכה להצלחה נאה ובלט בו להיט אחד: "אל תאכזב אותי" (מילים: יעל לוי, לחן: ג'וני שועלי). הוא דורג בשיאו במקום השני במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
"שוך הסערה" שפורסם בתור שיר הנושא מתוך האלבום דורג בעשירייה הפותחת ברשת ג' גם כן.
רשימת רצועות

| שוך הסערה> מס' | שוך הסערה> שם | שוך הסערה> משך | שוך הסערה>  | שוך הסערה>  | שוך הסערה>  | שוך הסערה>  | שוך הסערה>  | שוך הסערה>  | שוך הסערה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אל תאכזב אותי  | 4:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | בית שתקן  | 2:21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | שוך הסערה  | 3:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | תזכור  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | אנשים מרופדים  | 4:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | פעם  | 3:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אשה עוזבת  | 3:23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ספקות  | 3:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | יד ביד  | 2:08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | אני רוצה  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | שוב לצידי  | 4:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 36:47 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2 3  יעל לוי – שוך הסערה
↑  19.1.1997 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
↑  9.2.1997 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
שילד גויאנה

ערך זה עוסק באזור גאוגרפי בצפון אמריקה הדרומית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

נוף בשילד
 מידע כללי
 סוג:  שילד 
 מיקום
 קואורדינטות:  5°08′36″N 60°45′45″W﻿ / ﻿5.1433333333333°N 60.7625°W﻿ / 5.1433333333333; -60.7625
  
 
שילד גוּיָאנָה (באנגלית: Guiana Shield) היא אזור שילד בצפונה של יבשת אמריקה הדרומית. שילד גויאנה הוא מבנה גאולוגי בן 1.7 מיליארד שנים מתקופת הפרקמבריון.
השילד מורכב מסלעים מותמרים, המכוסים על ידי סלעי קוורציט, פצלים, אבני חול ומחדרים פלוטוניים כגון גברו. השילד נמצא כיום בתחומן של גיאנה, סורינאם, גיאנה הצרפתית, החלק הדרומי של ונצואלה, וכן חלקים מברזיל וקולומביה.
רולנד קאלבר

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1900 הייגייט, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1 במרץ 1984 (בגיל 83) הנלי על התמזה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (1926)  בית ספר הייגייט 
 צאצאים:  Michael Culver 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
רולנד ג'וזף קאלבר, OBE (באנגלית: Roland Joseph Culver;‏ 31 באוגוסט 1900 - 1 במרץ 1984) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

רולנד קאלבר נולד בהייגייט שבלונדון בשנת 1900. הוא למד בבית הספר בהייגייט ואחר כך הצטרף לחיל האוויר המלכותי שם שירת כטייס בשנים 1918 ו-1919. לאחר ששקל קריירה בתחומים שונים בחר במשחק וסיים תואר באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה. הופעת הבכורה שלו על הבמה הייתה ב-1924 בתיאטרון הרפרטוארי של האל, וב-1931 החל להופיע בסרטי קולנוע בדמות של ג'נטלמן אנגלי ללא דופי שאינו מגלה את רגשותיו. בשנות השישים של המאה העשרים החל קאלבר לשחק גם בטלוויזיה, והמשיך להופיע עד לפרישתו ב-1982.
בשנת 1960 שיחק במחזה "תרגיל בחמש אצבעות" בתיאטרון מוזיק בוקס בעיר ניו יורק. ב-1966 היה קאלבר מועמד לפרס טוני לשחקן הראשי הטוב ביותר במחזה על הופעתו במחזה "איוואנוב". ב-1974 גילם את דמותו של הדוכס מאומניום וגאת'רום בסדרת הדרמה הפופולרית של ה-BBC "משפחת פאליסר".
קאלבר כתב מחזה בשם "A River Breeze", ואוטוביוגרפיה בשם "Not Quite a Gentleman".
חיים אישיים

קאלבר היה נשוי פעמיים. ב-1932 התחתן עם השחקנית, הבמאית והמלהקת דפני ריי לה היה נשוי עד 1946. ב-1947 התחתן עם נאן הופקינס, לה היה נשוי עד למותו מהתקף לב ב-1984. לקאלבר ולאשתו הראשונה היו שני בנים השחקן מייקל קאלבר ורובין קאלבר.
ב-1980 הוענק לקאלבר תואר קצין מסדר האימפריה הבריטית (OBE) על שירותיו לתחום הדרמה.
הערות שוליים

↑  "Roland Culver". BFI. אורכב מ-המקור ב-2015-12-22. נבדק ב-2017-08-18.
↑  "Roland Culver movies, photos, movie reviews, filmography, and biography - AllMovie". AllMovie.
↑  "ROLAND CULVER IS DEAD AT 83 -  A CHARACTER ACTOR 55 YEARS - NYTimes.com". nytimes.com. 3 במרץ 1984. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "A RIVER BREEZE. By Roland Culver. (Phtenix.) THE savagery with". The Spectator Archive.
↑  "BFI Screenonline: Culver, Roland (1900-1984) Biography". screenonline.org.uk.
↑  Roland Culver, NNDB
1 2  ROLAND CULVER IS DEAD AT 83; A CHARACTER ACTOR 55 YEARS
↑  "Roland Joseph Culver (1900 - 1984) - Find A Grave Memorial". findagrave.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007605530005171  BNE: XX4893874  BnF: cb138928773 (data)  GND: 1062150953  ISNI: 0000 0000 3785 0843  LCCN: no89018126  NKC: xx0157058  SNAC: w6qs4smc  SUDOC: 176548300  VIAF: 24786795   WorldCat (עם VIAF): 24786795
שואת יהודי קרואטיה

מחנות ריכוז בקרואטיה
שואת יהודי קרואטיה הוא רצח עם של יהודים בקרואטיה שבוצע במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה על ידי ממשלת בובות פשיסטית ששלטה בישות המדינית שכונתה המדינה העצמאית של קרואטיה והונהגה על ידי משטר האוסטאשה. מתוך 39,000 היהודים, שחיו באזור קרואטיה ב-1941, יותר מ-30,000 נרצחו לפי ההערכות. מתוכם, 6,200 נשלחו לגרמניה הנאצית, והשאר נרצחו בשטח קרואטיה, רובם המכריע הושמדו במחנות ריכוז שנוהלו על ידי אנשי האוסטאשה, ובהם יאסנובאץ. האוסטאשה היו הכוחות הקוויזלינגים היחידים באירופה, שהפעילו בעצמם מחנות השמדה, במטרה לרצוח יהודים ובני קבוצות אתניות אחרות.
מתוך 9,000 יהודים שהצליחו לשרוד, 50% מהם עשו זאת על ידי הצטרפות לפרטיזנים.
השואה > חקיקה אנטישמית ותחילת רדיפת היהודים

חוקי הגזע בקרואטיה, מעוצבים על פי חוקי הגזע הנאציים, אומצו ונחתמו על ידי מנהיג האוסטאשה אנטה פאבליץ' ב-30 באפריל 1941. גזירות אלו הגדירו מיהו יהודי, ושללו את זכויות האזרח של כל היהודים והסרבים. בסוף אפריל 1941, חודשים לפני שהנאצים יישמו צעדים דומים בגרמניה, דרשו האוסטאשה מכל היהודים לענוד טלאי צהוב.
ב-26 ביוני 1941 פרסם אנטה פאבליץ' את הצו שקבע: "מאחר שיהודים מפיצים דיווחים כוזבים במטרה להטריד את האוכלוסייה, ומשתמשים בספקולציות אנו רואים אותם אחראים קולקטיבית ועל כן נתייחס אליהם בהתאם, ונמקם אותם בנוסף ליישום אמצעי ענישה במחנות כלא". זה היה האות לגירוש ההמוני של יהודים למחנות הריכוז של האוסטאשה, שקודם בקמפיינים תקשורתיים, בסיסמה המרכזית: "אין מקום ליהודים במדינת קרואטיה העצמאית". ב-10 באוקטובר 1941 הכריז האוסטאשה על "הצו המשפטי להלאמת רכושם של יהודים וחברות יהודיות".
ב-10–11 באפריל 1941 נעצרה קבוצה של יהודים בולטים בזאגרב והוחזקו תמורת כופר. ב-13 באפריל מעשה דומה בוצע באוסייק, שם הרסו את בית הכנסת ואת בית הקברות היהודי. הליך המעצר והחזקת יהודים תמורת דמי כופר גבוהים חזר על עצמו בשנים 1941 ו-1942 מספר פעמים.
השואה > מחנות הריכוז

בקרואטיה פעלו מספר מחנות ריכוז (אנ').
כבר באפריל 1941 הקימו האוסטאשה את מחנה הריכוז דניקה (אנ') (ליד קופריבניצה), מחנה הריכוז קרוסקיקה (אנ') ומחנה הריכוז קראסטינק, שם, יחד עם קומוניסטים ומתנגדים פוליטיים אחרים, כלאו האוסטאשה יהודים.
השואה > מחנות הריכוז > מחנה הריכוז יאסנובאץ

העיתון של האוסטשה מכריז על חוקי הגזע ומציין כי המנהיג אנטה פאבליץ' חתם עליהם
יהודי נאלץ להסיר את טבעתו בהגעתו למחנה הריכוז יאסנובאץ
הוצאה להורג של יהודים מעל קבר אחים ליד יאסנובאץ'
שבע אימהות

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  יוכי ברנדס
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  פרשנות
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת-שרף
 תאריך הוצאה:  2010
 מספר עמודים:  381
 סדרה
 ספר קודם:  מלכים ג
 הספר הבא:  הפרדס של עקיבא
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789655176599
 הספרייה הלאומית:  002709764, 003783206
 
שבע אימהות הוא ספר פרשנות בחיבורה של הסופרת יוכי ברנדס שנכתב בשנת 2010. בחיבור זה מתארת המחברת שבע דמויות נשיות מרכזיות בתנ"ך.
תקציר

שבע הדמויות עליהן כותבת יוכי ברנדס הן: בת לוט (אימו של מואב), תמר (כלתו של יהודה), מרים הנביאה, בת פרעה, רות המואביה, מיכל בת שאול, ואסתר המלכה. ברנדס מתארת ומפרשת את תפקיד הנשים האלו בדברי ימי עם ישראל תוך כדי שימוש במקורות מקראיים נוספים, מקורות תלמודיים ופרשנות אישית שמנסה להסביר את המניעים של סופרי המקרא ופרשנות חז"ל בהמעטת דמותן של הנשים.
המחברת מנסה להסביר את מניעיה של בתו של לוט לאנוס את אביה לאחר חורבן סדום ועמורה, מעריצה את תושייתה של תמר, כלתו של יהודה, שהצליחה באמצעות נשיותה להעמיד זרע שיהפוך אף לזרע המלוכה, מנסה להסביר מדוע מרים הנביאה שהייתה גם אחות משה רבנו כמעט ואינה מוזכרת בתורה, מעריצה נשים כמו בת פרעה ואשת רבי עקיבא שהעזו למרוד בהוריהן בשם הצדק, מפארת את דמותה של נעמי ורות המואביה שאף זכתה להיות סבתו של דוד המלך, חוזרת על הערצת אהבתה של מיכל בת שאול לדוד ועל הישגי חוכמתה של אסתר המלכה שהצילו את עם ישראל מאבדון.
יש שביקרו את העמדות המבוטאות בספר.
הערות שוליים

↑  יעל לוין, "אהבה מקלקלת את השורה, מקור ראשון, כ' בתמוז תש"ע, 2 ביולי 2010, מוסף שבת, עמ' 18–19.
| ספרים מאת יוכי ברנדס |
| --- | --- | --- |
| ספרים | גְמר טוב (1997) • הגר (1998) • לכבות את האהבה (2001) • גרעינים לבנים (2003) • וידוי (2005) • מלכים ג (2008) • שבע אימהות (2010) • הפרדס של עקיבא (2012) • היהדות שלא הכרנו (2014) • אדל (2018) |  |
שבע אבנים

שבע אבנים הוא משחק ילדים שמקורו בהודו הכולל כדור משחק וערימת אבנים. המשחק משוחק בין שתי קבוצות, לרוב באזור פתוח גדול.
בתחילת המשחק בונים מגדל משבע אבנים שטוחות, בדרך כלל שברי מרצפות, שיש או אבנים מסותתות. בפתיחת המשחק שחקן מקבוצה א' זורק כדור (לרוב כדור טניס) על המגדל, ומטרתו להפיל כמה שפחות אבנים. קבוצה א' עכשיו מנסה לבנות את המגדל מחדש, אם הם הצליחו - הקבוצה ניצחה. באותו זמן קבוצה ב' מנסה לפסול ("לשרוף") את שחקני קבוצה א' על ידי פגיעה בהם עם הכדור. אם קבוצה ב' פסלה את כל שחקני קבוצה א' היא מנצחת.
שמות נוספים

המשחק נקרא בצורה שונה בכל מדינה, אך רוח המשחק נשארת זהה.
Haft Sang (איראן)
Sat Chara (בנגלדש)
Pitho Garam, Pitthu Garam, Pitthu Gol Garam, Pittu Garam, Pittu Gol Garam (פקיסטן)
Cantracon (אפגניסטן)
שמות נוספים > בהודו

למשחק יש שמות רבים בהודו, שם המשחק נפוץ במיוחד.
pithu garam (פנג'אב, הימאצ'ל פרדש)
Lagori (קרנאטקה, מהאראשטרה)
Lingoj (טלנגאנה)
Lingorcha, Seven Tilo (מהאראשטרה)
Pitto, Pithu (הריאנה, אוטראקהאנד, אוטר פרדש, ראג'סטאן, מערב בנגל)
Sitoliya (ראג'סטאן, ביהר, מאדהיה פרדש)
Satodiyu (גוג'ראט)
Bam Pitto, pittu (ביהר)
Yedu penkulata, Yedu rallu, dikori, pittu (אנדרה פרדש)
Seventees, Dabba kali (קרלה, שם משחקים עם כדור עשוי עלי קוקוס הנקרא "olapanthu")
Ezhu kallu (טאמיל נאדו)
Garmaan, Garam, Minto (קשמיר)
Basketgoal (אודישה)
Olapanthu - כדור שעשוי עלי קוקוס, איתו משחקים את המשחק בקרלה
רולנד רצנברגר

רולנד רצנברגר (בגרמנית: Roland Ratzenberger‏; 4 ביולי 1960, זלצבורג – 30 באפריל 1994, בולוניה) היה נהג מרוצים אוסטרי אשר התחרה בספורט פרוטוטייפ, פורמולה פורד, פורמולה 3000 ופורמולה 1. הוא נהרג בשנת 1994 במהלך הקפות הדירוג בגרנד פרי של סן מרינו. למחרת נהרג באותו המסלול איירטון סנה.
נעוריו

רולנד רצנברגר נולד בזלצבורג ב-4 ביולי 1960 (רצנברגר טען שהוא נולד ב-1962, על מנת להיחשב כצעיר יותר ולהאריך את קריירת המרוצים). ב-1983 התחיל רצנברגר להתחרות בפורמולה פורד, ב-1985 זכה באליפויות אוסטריה ומרכז אירופה במסגרת פורמולה פורד.
קריירה

ב-1985 התחרה רצנברגר בפסטיבל פורמולה פורד בברנדס הטץ', אנגליה וסיים במקום השני. ב-1986 התחרה פעם נוספת והפעם זכה בתחרות. בעונה הבאה התקדם לפורמולה 3 בבריטניה ובזמן הזה התחיל לצבור פופולריות כיוון ששמו דמה לבובת הטלוויזיה רונלד ראט.
בשתי העונות בפורמולה 3 סיים במקום ה-12 באליפות. רצנברגר התחרה במקביל גם במספר מרוצים במסגרת אליפויות מכוניות תיור.
ב-1989 התחרה בפורמולה 3000 בבריטניה וסיים שלישי בתום העונה.
לה מאן

באותה השנה התחרה רצנברגר במרוץ 24 השעות של לה מאן, עם פורשה 962 של קבוצת ברן מוטוספורט. בקבוצה נהגו גם מאוריציו סנדרו סאלה ווולטר לצ'נר אולם הקבוצה נאלצה לפרוש בשעה השלישית למרוץ. הוא התחרה בארבעה מרוצי לה מאן הבאים, ב-1991 עם ברן מוטוספורט פעם נוספת, ועם קבוצת SARD ב-1990, 1992 ו-1993 כאשר המיקום הגבוהה ביותר הגיע ב-1993 כאשר סיים ביחד עם מאורו מרטיני ונאוקי נאגאסאקה במקום החמישי עם המכונית טויוטה 93 C-V.
תחרות ביפן

בתחילת שנות ה-90 עבר רצנברגר להתחרות ביפן, הוא זכה בשני מרוצים אחד ב-1990 והשני ב-1991 בפרוטוטייפ היפני עם אותה קבוצת SARD שהייתה קבוצתו גם בתחרות הלה מאן. הוא גם חזר למרוצי הטורינג והשתתף באליפות יפן במרוצי טורינג ב-1990 ו-1991 כשהוא נוהג ב-BMW M3 וסיים שביעי בכל אחת מהעונות.
תוצאות אלה סללו לו את הדרך חזרה לפורמולה 3000 היפנית, עם קבוצת סטלר בעונת 1992. העונה התחילה לא טוב אך כאשר קבוצתו שדרגה את מכוניות הלולה הצליח רצנברגר לנצח במירוץ אחד וסיים את העונה במקום השביעי. בעונת 1993 סיים במקום ב-11.
פורמולה 1

ב-1994 חתם על הסכם לחמישה מרוצים עם קבוצת סימטק מהפורמולה 1.
ההתחלה שלו בגרנד פרי בברזיל באינטרלגוס הייתה חלשה והוא לא העפיל למרוץ, אך במרוץ הבא ביפן הצליח להעפיל מהמקום ה-11 משום שכבר הכיר את המסלול ממרוצי הטורינג ביפן והיה הנהג היחיד שכבר התחרה במסלול זה.
מותו

מקצה הדירוג של המירוץ השלישי בעונה, הגרנד פרי של סן מרינו במסלול אימולה, התקיים ב-30 באפריל 1994. לקראת סיום המקצה היה רצנברגר קרוב לתפוס את אחד המקומות האחרונים למירוץ. באחת ההקפות לקראת סיום המקצה ירד מהמסלול והכנף הקדמית שלו נפגעה. רצנברגר החליט להמשיך להקפה נוספת במטרה להעפיל למירוץ במקום להיכנס לרחבת הטיפולים. בהקפה הבאה נכנעה הכנף הקדמית של מכוניתו ללחצים הגדולים שהופעלו עליה במהלך ישורת ארוכה ונשברה. הכנף נכנסה מתחת לרכב ושיתקה את ההיגוי, כך שהרכב המשיך לכיוון קיר במהירות 314.9 קילומטר לשעה.
רצנברגר הובהל באמבולנס ואז הועבר במסוק. מותו הוכרז בעת הגעתו לבית החולים בבולוניה. סיבת המוות הייתה שבר בגולגולת. רצנברגר היה הנהג הראשון שנהרג בגרנד פרי מאז מותו של ריקרדו פאלטי בגרנד פרי קנדה ב-1982 והראשון שנהרג במכונית פורמולה 1 מאז מותו של אליו דה אנג'ליס במהלך נהיגת מבחן בשנת 1986.
ברני אקלסטון לחץ על קבוצת סימטק לקחת חלק במרוץ ביום למחרת. מתוך כבוד, עמדת הזינוק של רולנד רצנברגר נשארה ריקה. חברו של רצנברגר לקבוצה, דייוויד ברבאהם, פרש בהקפה ה-27. באותו המרוץ ארעה טרגדיה נוספת, כאשר איירטון סנה, מגדולי נהגי הפורמולה 1, נהרג בתאונה בהקפה השביעית. לאחר התאונה, נבדקה מכוניתו של סנה ונמצא בה דגל אוסטריה. התברר כי הוא תכנן להניף אותו לאחר המרוץ כאות זיכרון לרצנברגר.
בגרנד פרי הבא, במונקו, נשארו שתי עמדות הזינוק הראשונות ריקות לזכרם של סנה ורצנברגר. במקומם הוצגו דגלי המדינות שלהם: ברזיל ואוסטריה.
נהגי הגרנד פרי המובילים, ביניהם מיכאל שומאכר וגרהרד ברגר, חברו לאחר הגרנד פרי על מנת לשפר את בטיחות המכוניות והמסלולים כדי למנוע טרגדיות נוספות. ב-2003 הוכנסה לשימוש מערכת ה-HANS בפורמולה 1 שנועדה למנוע פגיעות מהסוג שגרם למותו של רצנברגר.
נשיא הפורמולה 1, מקס מוסלי, בחר להשתתף בהלווייתו של רצנברגר למרות שמרבית תשומת הלב הופנתה להלווייתו של סנה. לאחר 10 שנים אמר: "רצנברגר נשכח, לכן הלכתי להלווייתו כדי שלא ישכח, כול העולם התמקד בהלווייתו של סנה, חשבתי שזה חשוב שיהיה מישהו בהלווייתו". בהלווייתו נכחו מספר בכירי פורמולה 1 וארבעה נהגי פורמולה בלבד.
רצנברגר תכנן גם להשתתף במרוץ 24 השעות של לה מאן באותה שנה. אדי אירוויין החליפו, אולם שמו של רצנברגר נשאר על המכונית. הקבוצה סיימה את המירוץ במקום השני.
רצנברגר נקבר במקסגלן, זלצבורג, אוסטריה.
רחם דידלפי

| --- | --- |
 תחום:  גינקולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D000093642
 סיווגים
 ICD-10:  Q51.1 
 
תמונת אולטראסאונד של רחם דידלפי
רחם דידלפי (מלועזית: Uterus didelphys, לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: רחם פציל) הוא מום רחמי בו הרחם מוצג בתור איבר כפול. מצב זה נוצר כאשר ההלחמה העוברית של הצינורות המולריים (Müllerian ducts) אינה מתרחשת. כתוצאה מכך, נוצר רחם כפול עם שני צווארי רחם, לעיתים רחוקות גם נרתיק כפול ("פות פציל"). לכל רחם יש קרן אחת הקשורה לחצוצרת הרחם האיפסילטראלית הפונה אל השחלה שבצידה. אצל מינים שאינם אנושיים (לדוגמה, נמטודות), איברי מין דידלפיים עשויים להיות נורמליים ולא נחשבים למום. מינים שונים אלו מתוארים כדידלפיים (כפולים), בניגוד למונודלפיים.
אטיולוגיה

הרחם נוצר במהלך שילוב של שני צינורות (הנקראים גם צינורות מולריים). תהליך זה בדרך כלל משלב את שני הצינורות המולאריים לרחם אחד, אך לא מתרחש אצל אותן נשים בעלות המום הרחמי, אצלן הוא נשאר בצורתו הכפולה. ברחם דידלפי צוואר הרחם כפול והוא מזוהה בדרך כלל כנרתיק כפול. הגורם לכישלון בתהליך ההתאחות של הצינורות איננו ידוע. הפגמים שעלולים להתרחש כתוצאה מהמום יכולים להוביל להשפעה על הנרתיק, על מערכת כליות, ובמקרים פחות שכיחים גם על השלד. מצב זה פחות נפוץ מאשר מומים רחמיים כמקושת הרחם, מחיצה ברחם ורחם דו-קרני. המצב הוערך להתרחש אצל אחת מתוך 3,000 נשים.
תסמינים

נשים בעלות רחם כפול עשויות לא לסבול מתסמינים, ועל כן עשויות להיות בלתי מודעות למצבן. עם זאת, מחקר שנערך על ידי היינונן (Heinonen), הראה כי תנאים מסוימים עשויים להיות נפוצים יותר אצל נשים עם רחם כפול. כך למשל, במחקר אשר כלל 26 נשים בעלות רחם כפול, תלונות גינקולוגיות כללו דיסמנוריאה ודיספראוניה (Dyspareunia) - כאב במהלך או אחרי קיום יחסי מין, ואצל כל המשתתפות נמצאה וגינה כפולה. בקרב 18 נשים שילדו, שיעור הישרדות העובר היה 67.5%. 21% מההריונות הסתיימו בלידה מוקדמת. לידת עכוז היוותה 43% מסך הלידות, ובוצעו ניתוחים קיסריים ב-82% מהמקרים.
אבחון

בדיקה גניקולוגית שגרתית בדרך כלל תוכל לחשוף נרתיק כפול וצוואר הרחם כפול. על בסיס בדיקה זו מתבצעות בדיקות וחקירות מעמיקות יותר לבחינת הממצאים המאובחנים בבדיקה, כמו גם כאשר נתקלים ומגלים בבעיות פוריות בבדיקות. לא כל מקרי הרחם הדידלפי מערבים שכפול של צוואר הרחם והנרתיק.
טכניקות מועילות כדי לחקור את מבנה הרחם הן על ידי ביצוע בדיקת אולטרה סאונד וגינלי (Transvaginal ultrasonography), סונוהיסטריוגרפיה, היסטרוסלפינגוגרפיה (בקיצור: HSG - צילום רחם), MRI והיסטרוסקופיה. בדיקת אולטרה סאונד תלת־ממדי חדשנית נמצאה כשיטה נוספת טובה, שגם אינה פולשנית, לשם אבחון מומים רחמיים.
חשוב לציין כי רחם דידלפי מבולבל לעיתים קרובות עם מחיצת רחם מלאה. לעיתים קרובות נדרשת יותר מאשר שיטה אחת של בדיקות לצורך אבחון מדויק של התופעה. אבחון נכון הוא חיוני לצורך מתן טיפול נכון בין שני המקרים השונים הללו. בעוד שרוב הרופאים ממליצים הסרה של מחיצת הרחם, הם בדרך כלל מסכימים כי עדיף שלא להתערב באותו אופן במקרה של רחם דידלפי. בכל מקרה, יש להתייעץ עם אנדוקרינולוג מומחה לפוריות.
תדירות התופעה

בארצות הברית אחוז המקרים המדווחים של רחם דידלפי הם אצל כ-0.1% -0.5% מהנשים. קשה לדעת באופן מדויק את תדירותה של תופעה חריגה זו. כמו כן, היא יכולה להיות נסתרת אם לא נצפו או תועדו סיבוכים או תסמינים יוצאי דופן כלשהם במערכת הרבייה אצל האישה.
התנהלות רפואית

נשים הלוקות ברחם דידלפי עשויות להזדקק לתשומת לב מיוחדת במהלך הריונן בשל מקרים נפוצים של לידות מוקדמות או מיקום לא נכון או מסוכן של העובר בתוך הרחם. ע"פ מחקרו של היינונן דווח כי בכ-82% ממקרי הרחם הכפול בנשים בוצעו ניתוחים קיסריים להוצאת העובר. במחקרים מסוימים הרחם הדידלפי נמצא קשור לשיעור גבוה יותר של בעיות פוריות, הפלות, פיגור בגדילה תוך רחמית, ודימומים לאחר לידה.