stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוכסות שלזוויג
היסטוריה > המאה ה-19 ושתי מלחמות שלזוויג

מסביבות 1800 עד 1840 החלה האוכלוסייה דוברת הדנית בחצי האי אנגלן שבין שלזוויג לפלנסבורג לעבור לגרמנית נמוכה ובאותה תקופה עברו גם צפון פריזים רבים לגרמנית נמוכה. השינוי הלשוני הזה יצר קו הפרדה חדש דה פקטו בין דוברי גרמנית ודנית מצפון לטונדר ומדרום לפלנסבורג.
מסביבות 1830, חלקים גדולים מהאוכלוסייה החלו להזדהות עם אזרחות גרמנית או דנית והתגייסו פוליטית. בדנמרק השתמשה המפלגה הליברלית הלאומית בשאלת שלזוויג כחלק מהתסיסה שלהם ודרשה לשלב את הדוכסות בממלכה הדנית בסיסמה "דנמרק לאידר". זה גרם לסכסוך בין דנמרק למדינות גרמניה על שלזוויג והולשטיין, שהוביל לשאלת שלזוויג-הולשטיין של המאה ה-19.
כאשר עלו הליברלים הלאומיים לשלטון בדנמרק בתחילת 1848, זה עורר התקוממות של גרמנים אתניים בדוכסות. זה הוביל למלחמת שלזוויג הראשונה (1848–1851). השלזוויג-הולשטיינרים נתמכו על ידי הקונפדרציה הגרמנית שהולשטיין (ולאוונבורג) הייתה חברה בה. למרות ששלזוויג מעולם לא הייתה חלק מהקונפדרציה, הקונפדרציה (והאימפריה הגרמנית הקצרה של אותה תקופה) התייחסה לשלזוויג במידה רבה ככזו. הטיעון האידאולוגי לא היה רק אתני אלא גם היסטורי: הצד הגרמני התייחס להסכם מימי הביניים שטען כי שלזוויג והולשטיין צריכות להיות מאוחדות לנצח (בגרמנית נמוכה: up ewig ungedeelt). הכוחות הפדרליים ולאחר מכן הקיסריים כללו בעיקר דיוויזיות פרוסיות.
בלחץ המעצמות הגדולות האחרות נאלצה פרוסיה לסגת (בקיץ 1848 ושוב בקיץ 1850). זה הותיר את המורדים בשלזוויג-הולשטיין לגורלם. בשנת 1851 פורקו ממשלת המורדים וצבאה. בפרוטוקול לונדון משנת 1852 אישרו המעצמות כי מלך דנמרק הוא דוכס הדוכסות אך גם את מעמדן של הדוכסויות כמובדלות מדנמרק ממש.
דנמרק ניסתה שוב לשלב את שלזוויג על ידי יצירת חוקה משותפת חדשה (מה שמכונה חוקת נובמבר) עבור דנמרק ושלזוויג ב-1863. זה נענה על ידי מדינות גרמניה בשתי דרכים:
הקונפדרציה הגרמנית שלחה חיילים להולשטיין (וללאוונבורג) שהייתה מדינה חברה. הוצאה פנימית זו נועדה לאלץ את הדוכס (=מלך דנמרק) לכבד את מעמדה של הדוכסות. הכוחות שכבשו את הולשטיין היו בעיקר מהנובר וסקסוניה, כאשר חיילים אוסטריים ופרוסים המתינו כעתודה.
אוסטריה ופרוסיה, בניגוד לרצונה של הקונפדרציה, הניחו בפברואר 1864 לחייליהן לחצות את הגבול בין הולשטיין ושלזוויג. לכיבוש שלזוויג הייתה אמורה להיות השפעה במקור על המלך הדני. מלחמה זו, מלחמת שלזוויג השנייה, לא הייתה קשורה לקונפדרציה.
המלך הדני המובס נאלץ להותיר את שלזוויג והולשטיין לאוסטריה ופרוסיה. הם כוננו שלטון משותף על שלזוויג והולשטיין. על פי אמנת גאשטיין מ-14 באוגוסט 1865, לאוונבורג נמסרה לפרוסיה, בעוד אוסטריה ניהלה את הולשטיין ופרוסיה את שלזוויג.
עם זאת, המתיחות בין שתי המעצמות הגרמניות הגיעה לשיאה במלחמת אוסטריה–פרוסיה של 1866. בעקבות שלום פראג, הפרוסים המנצחים סיפחו גם את שלזוויג וגם את הולשטיין, והקימו את פרובינציית שלזוויג-הולשטיין. תנאי לוויתור על צפון שלזוויג מצד דנמרק הועברה בעד משאל עם בעד זה. אולם ב-1878 חזרה אוסטריה על תנאי זה, ודנמרק הכירה בהסכם משנת 1907 עם גרמניה כי, בהסכם בין אוסטריה ופרוסיה, הוסדר סופית הגבול בין פרוסיה לדנמרק.
היסטוריה > מאז 1900

הסכם ורסאי קבע בחירות משאל עם כדי לקבוע את נאמנותו של האזור. כך, נערכו שני משאלי עם ב-1920, שהביאו לחלוקת האזור. צפון שלזוויג הצביעה ברוב של 75% להצטרף לדנמרק, ואילו מרכז שלזוויג הצביעה ברוב של 80% להישאר חלק מגרמניה. בדרום שלזוויג לא נערך משאל עם, שכן התוצאה הסבירה הייתה ברורה. השם דרום שלזוויג משמש כיום עבור כל שלזוויג הגרמנית. החלטה זו הותירה מיעוטים ניכרים משני צדי הגבול החדש.
לאחר מלחמת העולם השנייה, חלק ניכר מהאוכלוסייה הגרמנית בדרום שלזוויג שינתה את אזרחותה והכריזה על עצמה כדנית. שינוי זה נגרם על ידי מספר גורמים, ובעיקר התבוסה הגרמנית וזרם של מספר רב של פליטים ממחוזות פרוסיה המזרחית לשעבר, שתרבותם וחזותם שונים מהגרמנים המקומיים, שהיו ברובם צאצאי משפחות דניות אשר שינו את הלאום שלהם במאה ה-19.
השינוי בדמוגרפיה יצר רוב דני זמני באזור ודרישה למשאל עם חדש מצד האוכלוסייה הדנית בדרום שלזוויג וכמה פוליטיקאים דנים, כולל ראש הממשלה קנוד קריסטנסן. עם זאת, הרוב בפרלמנט הדני סירב לתמוך במשאל עם בדרום שלזוויג, מחשש ש"הדנים החדשים" אינם אמיתיים בשינוי הלאום שלהם. זה הוכיח את עצמו, ומשנת 1948 האוכלוסייה הדנית החלה להתכווץ שוב. עד תחילת שנות ה-50, הוא בכל זאת התייצב ברמה הגבוהה פי ארבעה מהמספר שלפני המלחמה.
בהצהרת קופנהגן-בון משנת 1955 הבטיחו גרמניה המערבית (לימים גרמניה כולה) ודנמרק לשמור על זכויותיה של אוכלוסיית המיעוטים זו של זו. כיום, שני החלקים משתפים פעולה כאזור אירו חוצה גבולות: אזור Sønderjylland–שלזוויג. מכיוון שדנמרק וגרמניה הן שתיהן חלק מאזור שנגן, אין פיקוח רגיל על הגבול.
הערות שוליים

↑  Peter Treschow Hanson: Reise durch einen Theil von Sachsen und Dänemark, Altona 1813, p. 44
↑  "Viking Find Reported", The New York Times, May 17, 1931, p. 5.
↑  Carsten Porskrog Rasmussen, "Innovative Feudalism. The development of dairy farming and Koppelwirtschaft on manors in Schleswig-Holstein in the seventeenth and eighteenth centuries," Agricultural History Review (2010) 58#2 pp 172-190.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4106688-1  VIAF: 233721532   WorldCat (עם VIAF): 233721532 
אזורי ההתיישבות הדנית (אדום), הגרמנית (כחול), הפריזית (צהוב) והסלאבית (חום) בשלזוויג/דרום יוטלנד והולשטיין (מ-800 עד 1100)
שינוי שפה במאה ה-19 בדרום שלזוויג, מציג מפה של השפה הדנית והגרמנית
שלזוויג עם גבולות מנהליים של ימינו
דוכסות רומא

| --- | --- |

 
 דוכסות רומא בתוך האימפריה הביזנטית בשנת 717
 היסטוריה
 תאריכי הקמה:  590 
 תאריכי פירוק:  754 
 ישות קודמת:  האקסרכיה של רוונה
 ישות יורשת:  מדינת האפיפיור
 
דוכסות רומא (בלטינית: Ducatus Romanus) הייתה מדינה בתוך האקסרכיה של רוונה הביזנטית. כמו מדינות ביזנטיות אחרות באיטליה, היא נשלטה על ידי פקיד אימפריאלי בעל התואר "דוקס". הדוכסות נקלעה לעיתים קרובות לעימות עם האפיפיורות על העליונות בתוך רומא. לאחר ייסוד מדינות האפיפיור ב-756, דוכסות רומא חדלה להיות יחידה מנהלית ו'דוכסי רומא', שמונו על ידי האפיפיורים ולא על ידי הקיסרים, הופיעו רק לעיתים נדירות.
היסטוריה

לא ברור מתי בדיוק הוקמה דוכסות רומא, אך ככל הנראה זה היה בסוף המאה ה-7, לאור היעדר התייחסויות מוקדמות יותר לטריטוריה כזו. ה"דוקס" מרומא היה כפוף לאקסרך של רוונה, שהחזיק בסמכות האימפריאלית הגבוהה ביותר באיטליה. במסגרת האקסרכיה, שני המחוזות הראשיים היו האקסרכיה של רוונה, שבה האקסרך היה מרכז ההתנגדות הביזנטית ללומברדים, ודוכסות רומא, שחיבקה את אדמות דרום אטרוריה מצפון לטיבר ולאטיום מדרום עד לגריליאנו (למעט קזינום ואקווינום). שם הוביל האפיפיור את האופוזיציה ללומברדים.
היסטוריה > חשיבותה של רומא לאיטליה הביזנטית

החשיבות האסטרטגית של דוכסות הפנטפוליס (רימיני, פסארו, פאנו, סיניגליה, אנקונה) ושל דוכסות פרוג'ה טמונה ביכולתן לשמור על השליטה במחוזות שבין רוונה לרומא, ואיתם תקשורת מעל הרי האפנינים. אם הקשר האסטרטגי הזה נשבר, היה ברור שרומא ורוונה לא יכלו לשמור על עצמאותן לבד לאורך זמן. זה הוכר גם על ידי הלומברדים. אותה רצועת אדמה צרה ניתקה את הקשר בין דוכסויות ספולטו ובנוונטו שלהם לבין החלק העיקרי של שטחי המלך בצפון. הלומברדים ביצעו התקפות מרובות נגד חזית זו כדי להעביר את השליטה בחצי האי מהביזנטים.
היסטוריה > הלומברדים תוקפים והגברת אחריות האפיפיור

בשנת 728 המלך הלומברדי ליותפראנד כבש את טירת סוטרי, ששלטה על הכביש המהיר בנפי על הכביש לפרוג'ה. עם זאת, ליותפראנד, שהתרכך על ידי הפצרותיו של האפיפיור גרגוריוס השני, שיקם את סוטרי "כמתנה לשליחים המבורכים פטרוס ופאולוס".
ביטוי זה של ה-Liber pontificalis פורש בטעות כמשמעותו שבמתנה זו יש להכיר בראשיתן של מדינות הכנסייה. זה לא נכון מכיוון שהאפיפיורים המשיכו להכיר בממשלה הקיסרית, ופקידים ביזנטים הופיעו ברומא עוד זמן מה. ואולם, כאן מתקיים לראשונה האסוציאציה של הרעיונות שעליהם היו אמורות להיבנות מדינות הכנסייה. האפיפיור ביקש מהלומברדים את החזרת סוטרי למען נסיכי השליחים ואיים בעונש על ידי המגינים הקדושים הללו. ליותפראנד האדוק היה ללא ספק רגיש לתחנונים כאלה, אך מעולם לא התחשב בביזנטים. מסיבה זו הוא העניק את סוטרי לפטרוס ולפאולוס, כדי שלא יחשוף את עצמו לעונשם. מה שהאפיפיור עשה איתו אז לא יהיה חשוב לו.
האמונה שהטריטוריה הרומית (בתחילה במובן המצומצם יותר, אך לאחר מכן גם במובן הרחב יותר) מוגנת על ידי נסיך השליחים הלכה וגברה. בשנת 738 כבש הדוכס הלומברדי טרנסאמונד השני מספולטו את טירת גאלזה, שהגנה על הדרך לפרוג'ה מצפון לנפי. האפיפיור גרגוריוס השלישי שילם לדוכס תשלום גדול כדי להחזיר לו את הטירה. האפיפיור חיפש ברית עם הדוכס טרנסאמונד כדי להגן על עצמו מפני ליותפראנד. עם זאת, ליותפראנד כבש את ספולטו, כיתר את רומא, השמיד את דוכסות רומא ותפס ארבעה מבצרי גבול חשובים (בלרה, אורטה, בומרזו ואמיליה), ובכך ניתק את הקשר עם פרוג'ה ורוונה.
הדבר גרם לאפיפיור בשנת 739 לפנות לראשונה לממלכה הפרנקית החזקה, שבחסותה החל בוניפציוס את פועלו המוצלח כמיסיונר בגרמניה. הוא שלח לקרל מרטל, "המאיורדומוס החזק של הארמון" של המלוכה הפרנקית ומפקד הפרנקים בקרב טור המפורסם, ללא ספק בהסכמת הדוקס היווני, ופנה אליו בבקשה להגן על קברו של שליח. קרל מרטל השיב לשגריר והודה במתנות, אך לא היה מוכן להציע עזרה נגד הלומברדים, שעזרו לו נגד הסרצנים.
בהתאם לכך, יורשו של גרגוריוס השלישי, האפיפיור זכריה, שינה את המדיניות שננקטה בעבר כלפי הלומברדים. הוא כרת ברית עם ליותפראנד נגד טרנסאמונד, ובשנת 741 קיבל בתמורה את ארבע הטירות כתוצאה מביקור אישי במחנה המלך בטרני. ליותפראנד גם החזיר מספר נחלות אבות שנתפסו על ידי הלומברדים, ובנוסף חתם על שלום של עשרים שנה עם האפיפיור.
לדוכסות הייתה כעת הפוגה מהתקפות לומברדיות. הלומברדים הסתערו על רוונה, שבה כבר החזיקו מ-731 עד 735. לאוטיצ'יוס לא היה מנוס מלבד לבקש את עזרתו של האפיפיור. ליותפראנד למעשה הושפע על ידי זכריה למסור את רוב הכיבושים שלו. גם המחוזות האלה לא היו חייבים פעם את הצלתם לאפיפיור. זמן קצר בלבד לאחר מותו של ליותפראנד בשנת 744, הצליח זכריה לדחות עוד יותר את האסון.
היסטוריה > נפילת האקסרכיה - תרומת פפין

בשנת 751 נפלה האקסרכיה של רוונה לידי הלומברדים תחת המלך אייסטולף. רומא, תחת האפיפיור סטפנוס השני, ניסתה משא ומתן דיפלומטי עם אייסטולף, ולאחר כישלון המשא ומתן הזה, הפצירה במלך הפרנקים, פפין הגוץ להתערב בשמה. פפין הביס את הלומברדים עד שנת 756 והעניק את אדמות דוכסות רומא וכן חלק מהנחלה הלומברדית לשעבר הקשורה לאקסרכיה של רוונה לאפיפיורות במה שמכונה מתת פפין, המציינת את ההתחלה האמיתית של מדינות האפיפיור.
דוכסים

הדוכסים היו בתחילה מינויו של האקסרך, אך באמצע המאה הם מונו על ידי האפיפיור.
פטר (-725)
מרינוס (725–)
סטפנוס (חי בסביבות 743)
טוטו (767–68)
גרטיוסוס (769–772)
יוחנן (772-)
תאודורה (חי בסביבות 772–795)
התפקיד של דוכס רומא נעלם בסביבות השנים 778–781, אך ישנן התייחסויות מפוזרות לדוכסים בקרב הקצינים האפיפיורים, שעשויים להיות ממשיכי דרכו של דוכסי רומא:
לאונינוס (חי בסביבות 772–795)
סרגיוס (815)
הערות שוליים

↑  Vocino, Giorgia (2018-07-09). "Looking up to Rome: Romanness through the hagiography from the duchy of Spoleto". Transformations of Romanness (באנגלית). De Gruyter. p. 198. doi:10.1515/9783110598384-014. ISBN 978-3-11-059838-4.
↑  For a map of the Duchy, see: B. Bavant, Le duché byzantin de Rome. Origine, durée et extension géographique, Mélanges de l'école française de Rome, Année 1979, 91-1, fig. 3
1 2 3  Schnürer, Gustav. "States of the Church", The Catholic Encyclopedia Vol. 14. New York: Robert Appleton Company, 1912. 24 April 2016
↑  Hodgkin, Thomas. Italy and her Invaders. Clarendon Press, 1895. pp 475–478.
↑  Mann, Horace K., The Lives of the Popes in the Early Middle Ages. Vol. I: The Popes Under the Lombard Rule, Part 2, 657–795. (1914) pp. 219–220
↑  Butler, Alban (1866). "Zachary, Pope and Confessor". The Lives of the Fathers, Martyrs, and Other Principal Saints. Vol. III. Dublin: James Duffy.
↑  Richards, Jeffrey. The Popes and the Papacy in the Early Middle Ages, 476–752. (1979) London. Routledge. p. 229
↑  Chapter XLIX: Conquest Of Italy By The Franks.—Part III.
↑  Frankpeople
↑  Thomas F. X. Noble, The Republic of St. Peter: The Birth of the Papal State, 680–825 (Philadelphia: University of Pennsylvania Press, 1984), 22.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 29.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 53.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 112–18, 128, 195–201, 236, 248–49.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 116–17, 234.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 130, 234.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 234–35.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 247.
↑  Noble, Republic of St. Peter, 210n.
דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-14

| --- | --- |
סמל הכוחות המיוחדים הסורים
סמל הכוחות המיוחדים הסורים
 פרטים
 מדינה:  סוריה סוריה
 שיוך:   הצבא הסורי
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  דמשק
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 מלחמות:  מלחמת האזרחים הלבנונית מלחמת האזרחים בסוריה
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס ה-2
דיוויזיית הכוחות המיוחדים ה-14 (בערבית: فرقة القوات الخاصة الرابعة عشرة) של הצבא הסורי היא דיוויזיית חיל רגלים סורית אשר לחמה במלחמת האזרחים הלבנונית ובמלחמת האזרחים בסוריה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1990, כדיוויזיית כוחות מיוחדים. חיילי הדיוויזיה גויסו מקרב העלווים הנאמנים למפלגת הבעת' הסורית. תוכנית האימונים של הכוחות המיוחדים הסורים הייתה תובענית וקשה מאוד. עם זאת, כיום, בצבא הסורי אין משמעות למונח "כוחות מיוחדים", וחיילי הדיוויזיה משמשים בפועל כחי"ר רגיל. הדיוויזיה השתתפה במלחמת האזרחים הלבנונית. כמו כן, השתתפה הדיוויזיה במלחמת האזרחים הסורית, בעיקר בקרבות סביב חומס.
סדר כוחות

נכון ל-2019, סדר הכוחות של הדיוויזיה היה כדלהלן:
רגימנט הכוחות המיוחדים ה-36
רגימנט הכוחות המיוחדים ה-554
רגימנט הכוחות המיוחדים ה-556
הערות שוליים

↑  "Syria's army holds the key to Assad regime's future"
↑  "syrian special force eating snake scorpion الجيش السوري القوات الخاصة".
↑  "Syrian soldiers dominate all snakes: vipers and terrorist"
↑  "The Syrian Army Doctrinal Order of Battle"
↑  "The Lion and The Eagle: The Syrian Arab Army's Destruction and Rebirth"
↑  Syria - The Special Forces and the Elite Units
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוריה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דימיטאר מקרייב

דימיטאר איבאנוב מקרייב (בבולגרית: Димитър Иванов Макриев; נולד ב-7 בינואר 1984 בגוצה דלצ'ב שבבולגריה) הוא כדורגלן עבר בולגרי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

בצעירותו שיחק מקרייב במחלקות הנוער של לבסקי סופיה, וב-2002 עבר ליריבתה העירונית, צסק"א סופיה, אך לפני שהספיק לשחק במדיה הוחתם באינטר מילאנו האיטלקית, ומשם הושאל לקבוצות בשווייץ ופולין.
בשנת 2005 עבר מקרייב לדיז'ון הצרפתית בתמורה לכחצי מיליון אירו. במועדון החדש לא הצליח להשתלב, ובתום העונה חתם במריבור הסלובנית, אשר במדיה הבקיע 23 שערים בשתי עונותיו במועדון. בעונתו הראשונה היה שותף לאחת ההפתעות של גביע אופ"א, כאשר קבוצתו הדיחה את אודינזה בסיבוב הראשון של הטורניר.
ב-3 בינואר 2008 הגיע מקרייב לישראל, וחתם במועדון ספורט אשדוד. במחצית הראשונה של עונתו הראשונה באשדוד הפגין יכולת טובה והבקיע 12 שערים ב-5 חודשים, ובסך הכל כבש 44 שערים בשלוש וחצי עונות בליגת העל. בשנת 2011 עבר לקבוצה הרוסית קריליה סובטוב סמרה, ובהמשך העונה עבר לקבוצת PFC אולקסנדריה האוקראינית. בקיץ 2012 חזר לאשדוד, ושיחק במדיה עונה נוספת שבסופה שוחרר מהקבוצה.
באוגוסט 2013 חתם בקבוצת נעוריו, לבסקי סופיה. בשנת 2014 שיחק בקבוצת סאות' צ'יינה מהונג קונג. בשנת 2015 עבר לקבוצת פסי מהונגריה.
החל משנת 2009 ועד שנת 2011 שיחק מקרייב בנבחרת בולגריה, ואת שער הבכורה שלו בנבחרת כבש במשחק נגד נבחרת קפריסין במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010.
דיילן טרי

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 2002 (בן 22) פיניקס, אריזונה, ארצות הברית
 שם מלא:  דיילן לי טרי
 עמדה:  סמול פורוורד, קלע
 גובה:  2.01 מטרים
 מספר:  25
 מכללה:  אוניברסיטת אריזונה (2020–2022)
 דראפט:  בחירה מספר 18, 2022 שיקגו בולס
 קבוצות כשחקן
 2022–:  שיקגו בולס
 
דיילן לי טרי (באנגלית: Dalen Lee Terry; נולד ב-12 ביולי 2002) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע בשיקגו בולס.
קריירת מכללות

לאחר ששיחק בתיכונים מקומיים, טרי בחר להצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת אריזונה. בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 4.6 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.5 אסיסטים למשחק, ובעונתו השנייה העמיד ממוצעים של 8 נקודות, 4.8 ריבאונדים, 3.9 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק.
קריירה מקצועית

ב-22 באפריל 2022 הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA. בדראפט נבחר טרי בבחירה ה-18 על ידי שיקגו בולס.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | שיקגו | 38 | 0 | 5.6 | 0.444 | 0.259 | 0.667 | 1.0 | 0.6 | 0.3 | 0.1 | 2.2 |
| קריירה |  | 38 | 0 | 5.6 | 0.444 | 0.259 | 0.667 | 1.0 | 0.6 | 0.3 | 0.1 | 2.2 |
הערות שוליים

↑  C. J. Holmes, ‘He’s like the centerpiece’: Dalen Terry’s impact on Arizona might extend beyond the court, The Athletic (באנגלית)
↑  Ryan Kelapire, Do-it-all freshman Dalen Terry is ‘living the dream’ at Arizona, Arizona Desert Swarm, ‏2020-12-15 (באנגלית)
↑  Ryan Kelapire, 4-star wing Dalen Terry commits to Arizona, Arizona Desert Swarm, ‏2019-07-23 (באנגלית)
↑  The Athletic Staff, Arizona's Dalen Terry to remain in NBA Draft, The Athletic (באנגלית)
דומיניק קולמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בינואר 1970 (בן 54) סוליהול, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  דומיניק אנדרו קולמן
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  Tudor Grange Academy, Solihull 
 פרופיל ב-IMDb
 
דומיניק אנדרו קולמן (באנגלית: Dominic Andrew Coleman; נולד ב-29 בינואר 1970) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

קולמן נולד בסוליהאל שבווריקשייר, ולמד באוניברסיטה בלידס. היא ידוע בעיקר מהופעותיו בתפקיד באטלר בסדרה "ננס אדום", דייוויד באופרת הסבון "איסטאנדרס" ודז בסדרה "The Bill". הוא כיכב בתוכנית המערכונים "Stupid!", בסרט הקומי "Sex Lives of the Potato Men", ובתפקיד וינסנט פארל בסדרה "The Cup". ב-2003 הנחה את התוכנית "The People's Book of Records". עוד הופיע קולמן בפרק "Shock, horror!" בסדרה "הגיבור שלי" בדמות העיתונאי קווין טרנט. עוד דיבב את דמותו של ארתור ויזלי בסדרת משחקי וידאו של הארי פוטר.
קולמן הופיע בתפקיד לקוח בסדרת הטלוויזיה הקומית "מירנדה" וחזר להופיע באותו תפקיד ב-2013 וב-2015. עוד כיכב בתפקיד ג'ייק, בעלה של נאן בתוכנית הטלוויזיה "Nan's Christmas Carol", ובתפקיד הדמות גאז באופרת הסבון "קורוניישן סטריט" של רשת ITV. ב-2012 שיחק קולמן בתפקיד נוויל בסיטקום "Trollied" של ערוץ Sky1. ב-2013 הופיע בדמות ג'יימי בסדרה "Heading Out". ב-2014 כיכב קולמן בדמות דייוויד קמרון בשידורי מפלגת הלייבור הבריטית. ב-2016 הופיע בדמות באטלר בסדרה הקומית "ננס אדום".
ברדיו משתתף קולמן בסדרת המערכונים "Recorded for training Purposes". עוד הופיע באלבום " If Everybody Looked The Same" של הצמד "Groove Armada". הוא כיכב בפרק בסדרה "Hank Zipzer" בתפקיד מיק מק'קלטי. כמו כן השתתף בסרט הטלוויזיה "Porridge" בדמות הסוהר מר ברת'ווייט.
חיים אישיים

קולמן חי בלונדון עם אשתו וילדיו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 |  | The White Room | גבר בלבן | סרט קצר |
| 2000 |  | Wetwork | לא ידוע | סרט קצר |
| 2001 |  | Large | דניס | סרט קצר |
| 2001 | הצגה ראשונה | Beginner's Luck | סקוט |  |
| 2001 |  | Cyclops | מייט | סרט טלוויזיה |
| 2002 |  | Dead Gorgeous | פועל | סרט טלוויזיה |
| 2004 |  | Sex Lives of the Potato Men | טולי |  |
| 2006 | אנשי המהפכה | Land of the Blind | קומיקאי |  |
| 2007 |  | Special People | ג'ספר |  |
| 2007 |  | Stuart: A Life Backwards | גבר | סרט טלוויזיה |
| 2007 |  | Ladies and Gentlemen | השוטר ג'קסון | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | Clubbed | קלינגר |  |
| 2009 |  | Brave Young Men | איין ביזלי | סרט טלוויזיה |
| 2011 |  | Verlobt, verliebt, verwirrt | לא ידוע | סרט טלוויזיה |
| 2011 |  | Weekend Retreat | דאנקן |  |
| 2013 |  | We Are the Freaks | מר פרסונס |  |
| 2014 |  | Morning Has Broken | לא ידוע | סרט טלוויזיה |
| 2014 | הדוב פדינגטון | Paddington | שוטר |  |
| 2015 | חינוך רע | The Bad Education Movie |  |  |
| 2016 |  | Porridge | השוטר ברת'ווייט | סרט טלוויזיה |
| 2016 | ברידג'ט ג'ונס בייבי | Bridget Jones's Baby | צלם |  |
הערות שוליים

↑  "findmypast.co.uk". search.findmypast.co.uk.
↑  "The Cup – a six-part comedy series for BBC Two". BBC. 6 באוגוסט 2008. נבדק ב-5 בנובמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Guardian (7 May 2014). "Labour video mocks Nick Clegg as the 'Un-Credible Shrinking Man'". The Guardian.
↑  Labour Party (7 May 2014). "The Un-credible Shrinking Man". YouTube.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175929107  LCCN: no2015095202  VIAF: 316797512   WorldCat (עם VIAF): 316797512
הביתה!

| --- | --- |

כרזת הסרט הרשמית
 בימוי:  קלייר נייט הארי קריפס
 הופק בידי:  דניאלה מזוקאטו
 תסריט:  גרגורי לסאנס הארי קריפס
 עריכה:  Marcus Taylor 
 מדבבים:  איילה פישר טים מינצ'ין אריק באנה גאי פירס מירנדה טספל אנגוס אימרי קית' אורבן ג'קי ויבר  שחר ירימי
 מוזיקה:  רופרט גרגסון-ויליאמס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית אוסטרליה אוסטרליה
 חברת הפקה:  נטפליקס אנימציה Reel FX Animation Studios Weed Road Pictures
 חברה מפיצה:  נטפליקס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 2021
 משך הקרנה:  95 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה מוזיקלית, סרט הרפתקאות, סרט מונפש 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הביתה! (באנגלית: Back to the Outback, "בחזרה לאאוטבק") הוא סרט הרפתקאות קומי אמריקאי-אוסטרלי בהנפשה ממוחשבת, שבוים על ידי קלייר נייט והארי קריפס שהשני כתב את התסריט יחד עם גרגורי לסאנס. בגרסת המקור של הסרט, בשפה האנגלית, מדבבים איילה פישר, טים מינצ'ין, אריק באנה, גאי פירס, מירנדה טספל, אנגוס אימרי, קית' אורבן וג'קי ויבר. הסרט הופק על ידי החברות נטפליקס אנימציה, Reel FX Animation Studios ו-Weed Road Pictures והפיקה אותו דניאלה מזוקאטו.
הסרט עלה לשידור בנטפליקס ב-10 בדצמבר 2021.
צוות המדבבים

איילה פישר/נעמה כתבי - מאדי, נחשית טובת לב
טים מינצ'ין/יובל בינדר - פריטי בוי, קואלה חמוד ונוראי
אריק באנה/גדי לוי - צ'אז, שומר גן החיות אשר רודף אחר מאדי והחבורה
גאי פירס/ערן מור - פרנק, עכביש שעיר ודחוי
מירנדה טספל/טליה ברקאי - זואי, מולך קוצני בעלת ביטחון עצמי
אנגוס אימרי/דן קיזלר - נייג'ל, עקרב רגיש
קית' אורבן/דן שצברג - דאג, קרפד ענק
ג'קי ויבר/אורנה כץ - ג'קי, תנינה
הפצה

ב-30 בנובמבר 2020, הכריזה נטפליקס על סרט האנימציה "Back to the Outback" אשר עומד לצאת לאור מאוחר יותר בשנת 2021. באוקטובר 2021, נודע כי הסרט ישודר ב-10 בדצמבר 2021. בנובמבר של אותה שנה נודע כי הסרט יוקרן לתקופה מוגבלת ב-3 בדצמבר 2021 בבתי קולנוע נבחרים לפני שידור הסרט בנטפליקס.
הערות שוליים

↑  McNary, Dave (30 בנובמבר 2020). "Eric Bana, Isla Fisher, Guy Pearce Voicing Netflix's Animated 'Back to the Outback'". Variety. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Milligan, Mercedes (30 בנובמבר 2020). "Netflix Heads Down Under with 'Back to the Outback' Movie in 2021". Animation Magazine. נבדק ב-30 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grobar, Matt (14 באוקטובר 2021). "'Back To The Outback' Teaser, Premiere Date: Netflix's Starry Animated Pic Sees Deadly Creatures Break Out Of Australian Zoo". Deadline Hollywood. נבדק ב-14 באוקטובר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
דיוויזיית הלנדווהר החמישית (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוקטובר 1914 – ינואר 1919 (כ־4 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים
דיוויזיית הלנדווהר החמישית (בגרמנית: 5. Landwehr-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה באוקטובר 1914 כדיוויזיית ואלדו, על שם מפקדה אדולף פון ולדו. היא הורכבה בעיקר מחיילי לנדווהר מחיל המצב של מץ. היא הפכה לדיוויזיית הלנדווהר החמישית בינואר 1915.
הדיוויזיה שירתה בחזית המערבית, ותפסה בדרך כלל את הקו בין נהרות המז והמוזל וסביב ורדן. מפברואר עד יולי 1916, היא השתתפה בקרב ורדן. בספטמבר 1918, היא נלחמה באמריקאים ובצרפתים בקרב סן-מייל. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרג רביעי; היא נחשבה בעיקר לדיוויזיית החזקת קו ולא למערך התקפי. הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.
מפקדים

גנרל-לויטננט אדולף פון ואלדו (25 באוקטובר 1914 – 15 בינואר 1915)
גנרל-לויטננט קרל אאולר (16 בינואר 1915 – 14 במרץ 1916)
גנרל-מיור פריץ פון אונגר (15 במרץ 1916 – 17 באפריל 1916)
גנרל חיל הרגלים קרל אאולר (18 באפריל 1916 – 14 באוגוסט 1918)
גנרל-לויטננט קרל פון לוינסקי (15 באוגוסט 1918 – 17 באוקטובר 1918)
גנרל-מיור פרידריך שפנמן (18 באוקטובר 1918 – ינואר 1919)
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הוחו ואן דן ואל באקה

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1913 ארנהם, הולנד הולנד
 פטירה:  22 בינואר 1981 (בגיל 67) וולפ, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 השכלה:  אקדמיית הצי ההולנדי המלכותי 
 השתייכות:   צבא הולנד
 תקופת הפעילות:  1933–1971 (כ־38 שנים)
 דרגה:   לוטננט אדמירל
 תפקידים בשירות
 יושב ראש מטה ההגנה המאוחד
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 קצין במסדר אורנז'-נסאו (18 באפריל 1959)  Huwelijksmedaille 1966  אביר במסדר האריה ההולנדי  מסדר ההצטיינות של הצי הברזילאי  Ereteken voor Orde en Vrede  Oorlogsherinneringskruis  לגיון ההצטיינות 
 
הוחו מאוריס ואן דן ואל באקה (בהולנדית: Hugo Maurice van den Wall Bake‏; 18 במרץ 1913 – 22 בינואר 1981) היה לוטננט אדמירל הולנדי אשר שימש כמפקד הצי המלכותי ההולנדי, ולאחר מכן כיושב ראש מטה ההגנה המאוחד (מקביל לרמטכ"ל).