stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוהאג'רון

מוהאג'רון (בערבית: مهاجرون - מהגרים, תעתיק מדויק מערבית: "מהאג'רון") הוא כינויה של הקבוצה שיצאה עם מוחמד ממכה והתיישבה יחד איתו בעיר מדינה במסגרת ההג'רה בשנת 622.
חברי קבוצה זו נחשבים לחסידיו הראשונים של מוחמד, ויש להם גם הילה דתית מפני שהאמינו במוחמד בשעתו הקשה ביותר. על פי המסורת, הם החליטו להצטרף למוחמד על אף הסיכון הפיזי, החברתי והכלכלי שהיה בהצטרפות לקבוצה נרדפת. הם התנתקו מבני משפחתם, היגרו למדינה, ושם חברו לאנצאר, אחיהם לאמונה תושבי מדינה. שתי הקבוצות האלו, של המהגרים ממכה ושל התומכים ממדינה, יצרו יחד את האומה האסלאמית הצעירה.
לאחר מות מוחמד נקבע כי הקריטריון המרכזי לבחינת המעמד של אדם בחברה המוסלמית יהיה הוותק שלו באסלאם: ככל שאדם קיבל עליו את האסלאם מוקדם יותר, כך זכה למעמד גבוה יותר. מכאן שהמוהאג'רון היו בעלי הייחוס הגבוה ביותר בחברה המוסלמית בראשיתה.
את העיקרון הזה קבע אבו בכר, חתנו של מוחמד ומוהאג'ר בעצמו. עם מותו של מוחמד, רצו בני האנצאר, מאמיניו שהצטרפו אל מוחמד במדינה, לבחור יורש למוחמד מקרבם. כנגדם, טען אבו בכר שאומנם האנצאר היו מסייעיו של מוחמד וסיפקו לו מקום מקלט, ולפיכך מגיע להם מקום של כבוד באומה האסלאמית, אך הזכאות לרשת את מוחמד מגיעה למהאג'רון, משום שהיו הראשונים לעבוד את אללה ולהאמין במוחמד כשליחו, ומשום שהם אלו שסבלו יחד איתו את הנידוי והרדיפות.
ארבעת הח'ליפים הראשונים היו כולם מבני המוהאג'רון.
מאור כהן (1975)

| --- | --- |

מאור כהן
 לידה:  13 ספטמבר 1975 (בן 49) פתח תקווה
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  עמק חפר
 פעילות בולטת:  עורך האתר המדעי אקונומרקס
 השכלה:  ד"ר לגאוגרפיה וסביבה
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 תפקיד:  מרצה, סופר, מחזאי, תסריטאי ומוזיקאי ישראלי
 תואר:  Phd
 economarks.com
מאור כהן (נולד ב-13 בספטמבר 1975), הוא ד"ר לגאוגרפיה וסביבה, תסריטאי זוכה פרס אמי הבינלאומי, מרצה, סופר, מחזאי ומוזיקאי ישראלי, עורך ובעלים של אתר האינטרנט המדעי אקונומרקס.
ביוגרפיה

מאור כהן נולד בפתח תקווה בשנת 1975 וגדל בהוד השרון (בשכונת רמתיים). הוא בנו של מנכ"ל המכללה האקדמית תל אביב יפו ואוניברסיטת תל אביב לשעבר, מרדכי כהן ואשתו מרים ולו אח אחד (מתן). כבר בשנות ה-80 החל כהן לעסוק במוזיקה, לכתוב, להלחין ולהופיע. בתיכון הגיש עבודת גמר במוזיקה, מחזמר מקורי (עלילה, מילים ולחנים) העוסק בשואה. המחזמר, "הד מלחמה", הועלה במספר תיכונים בארץ (מגמות תיאטרון ומוזיקה) לאחר שכהן זומן למפקח על המוזיקה במשרד החינוך וקיבל אות הצטיינות (כתבה).
את שירותו הצבאי עשה כהן בחיל השריון בגדוד 430 בחטיבה 500, כחייל מבצעי, כמפקד טנק ויותר מאוחר כקצין. הוא סיים כמפקד צוות בבית הספר לקצינים בה"ד 1, ולבסוף כסמג"ד / קצין ניהול. לאחר השחרור אובחן כחולה בסוכרת נעורים. הוא ביקש להתנדב לצבא אך נדחה.
באקדמיה > השכלה

מאור כהן החל את לימודיו האקדמאים באוניברסיטת תל אביב. הוא רכש תואר ראשון (B.A) במדעי המדינה ובגאוגרפיה, ותואר שני בגאוגרפיה עם תזה בגאופוליטיקה.
כהן החל את לימודי התואר השלישי באוניברסיטת בן-גוריון, במחלקה לגאוגרפיה, והוא רכש התמחות בלימודי סביבה ובריאות הציבור. מחקרו: "בנייתו של מקום מקיים בתוך מרחב כולא אצל מיעוט אתני" עסק בשני הכפרים הבדואים הלא מוכרים בנגב, ואדי אל נעם ואל פורעה, הסובלים ממפגעים סביבתיים חמורים. במסגרת העבודה ניסח כהן אינדקס לבחינת קיימות בקרב אוכלוסיות בעלות מאפיינים ילידיים. מנחי העבודה היו פרופסור אבינועם מאיר וד"ר מידד קיסינגר.
כהן קיבל תואר ד"ר בשנת 2018.
באקדמיה > כמרצה

משנת 2001 מאור כהן מלמד ומרצה במספר מסגרות שונות. הוא החל את דרכו כמרצה במכינה הקדם אקדמית הייחודית "רום פרט" המתמחה בלקויות למידה, ומשם עבר ללמד במכינה הקדם אקדמית ובמכינה הייעודית במכללת לוינסקי לחינוך, במכינה הקדם אקדמית וינגייט, באוניברסיטת בר-אילן, באוניברסיטה הפתוחה, ומטעם משרד החינוך במסגרות שונות להכשרת מורים. כהן מעביר קורסים והרצאות במכללה להישגים כמו גם בפניי קהלים שונים (הגיל השלישי וימי תרבות). בין היתר עוסקות הרצאותיו במדע פופולרי, גאופוליטיקה, טרור ולימודי אקלים וסביבה.
הרצה במסגרות הבאות:
כנס האגודה הגאוגרפית הישראלית, דצמבר 2017: הרצאה בנושא "מקום מקיים" של אוכלוסיות ילידיות במדינות מודרניות.
סמינר מחלקתי, המחלקה לגאוגרפיה, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, נובמבר 2017: הרצאה בנושא המרחב בכולא הילידי.
כנס האגודה הגאוגרפית הישראלית, דצמבר 2016: הרצאה בנושא מרחב כולא בקרב המיעוט הבדואי.
קריירה ניהולית ופוליטית

ועדת ערר - בין השנים 2001-2002 ניהל מאור כהן את ועדת הערר לתכנון ובנייה של מחוז דן כששימש כמזכיר הוועדה. תחת ניהולו עסקה הוועדה בין היתר בתיקי "נתב"ג 2000", "איילון דרום" ו"כלובי הדגים באילת". כהן עזב את הוועדה על מנת להמשיך בקריירה האקדמאית. כשכיהן בוועדת הערר פגש כהן את נציג הציבור, אל"ם חי אדיב, לימים ראש עיריית הוד השרון. כהן חבר לחי והריץ אותו כמועמד לקדנציה הראשונה שלו לראשות העיר. הוא שימש כעוזרו האישי במשך שנתיים.
מנהל מחלקה בעיריית הוד השרון - ביולי 2006 ייסד כהן את המחלקה לחינוך משלים – מרכז הצלח"ה שבאגף החינוך בעריית הוד השרון וניהל אותה במשך חמש שנים. המחלקה הקימה מרכזי למידה, העבירה קורסים להוראה מתקנת והכנה לכיתה א'. לקראת סוף עבודתו בעירייה הקים כהן את פרויקט אקדמיה לנוער, המעניק נקודות זכות באקדמיה לתלמידי תיכון, אך פרויקט זה לא יצא לפועל לאחר שהחליט לסיים את תפקידו בעירייה ולצאת ללימודי תואר שלישי.
נדל"ן – כהן הוא בעל חברת פרטית להשקעות נדל"ן ולייעוץ.
יצירות אמנותיות > מוזיקה

כהן עוסק במוזיקה מתקופת שירותו הצבאי, הוא הקים והיה שותף להרכבים מוזיקליים רבים והוציא לאור מספר אלבומים:
סדר הפוך (2000). הפקה: עובד אפרת ועדי דרוקר. כהן כתב והלחין את כל שירי ההרכב, וביצע אותם כזמר.
מפעלי הזמן (2012). אלבום סולו. מפיק: עדי דרוקר.
סדר הפוך (2012). הפקה: ארז כספי ועדי דרוקר.
רעשקט (2013). מפיק: ערן ויץ. כהן שימש כזמר, ככותב וכמחלין של חלק מהשירים.
בתוכנו (2018). אלבום סולו. מפיק: עדי דרוקר. באלבום זה היו שותפים בין היתר ג'ורג' סמעאן, משה אביגדור וארז כספי.
בין היתר הלחין כהן את המוזיקה לשלושת המחזות המוזיקליים שכתב, וסרט הקולנוע "ליל ירח בהיר", תסריטאי ובמאי: מתן שירם.
בתעשיית המוזיקה בארץ עבד כהן והופיע עם טל שגב, אריק סיני, ג'וזי כץ, בן ארצי, מיקה קרני ואדם.
מאור כהן עם ג'וזי כץ בפסטיבל בראשית
מאור כהן ובן ארצי בהופעה במרכז סוזן דלל
יצירות אמנותיות > תיאטרון

מאור כהן כתב מספר מחזות למסגרות שונות. שלושה מחזות מוסקליים ומחזה קצר.
"בת המדבר" – מחזה מוזיקלי מאת מאור כהן וטליק ניניו. מוזיקה ושירים מאת מאור כהן. דרמטורגיה וניהול אומנותי: אורי פסטר. המחזמר נכתב עבור פסטיבל חג המחזמר 2018, אך לבסוף לא הופק בשל ביטול הפסטיבל.
"בדידותו של אדם" -מחזמר (רוק אופרה) מאת מאור כהן (מוזיקה, שירים וסיפור). הופק ועלה במסגרת פסטיבל חג המחזמר המקורי 2013 - במאי: איקה זוהר. מנהל אומנותי: אורי פסטר. העיבודים המוזיקליים והתזמור נעשו על ידי עדי דרוקר שאף הלחין מספר קטעים. שחקנים ראשיים: דדי זהר, גיל אלון, אורי הוכמן וליאור ורוצלבסקי.
"הד מלחמה" - מחזה מוזיקלי על השואה, עלה במגמות תיאטרון שונות בארץ, 1997-1998.
"הכפתור" – מחזה קצר. בימוי: איקה זהר.
מחזמר בדידותו של אדם
צדי צרפתי ומאור כהן
יצירות אמנותיות > טלוויזיה

מאור כהן הוא אחד משלושת היוצרים של סדרת המתח "טהרן", יחד עם דנה עדן ומשה זונדר. הסדרה הופקה בתאגיד השידור "כאן" 11 והופצה ברחבי העולם לאחר שנמכרה ל-Apple TV. לתפקידים הראשיים לוהקו ניב סולטן, שון טוב ונוויד נגהבאן, לירז צ'רכי ומנשה נוי. הפקה: דנה עדן ושולה שפיגל, בימוי דניאל סירקין. תסריטאים משה זונדר ועומרי שנהר. הסדרה זכתה בפרס אמי הבינלאומי לשנת 2021.
יוצרי הסדרה טהרן בערב הפרימיירה
מאור כהן ומשה זונדר לאחר הזכיה בטקס האמי הבינלאומי
פעילות נוספת

מאור כהן פרסם מספר מאמרי דעה בעיתון "מעריב" ובאתר ynet. בין היתר התייחס במאמריו לסוגיית הבדואים בכפרים הלא מוכרים בנגב, לנושא המוכנות לרעידות אדמה, למשק המים בישראל ולתחום הדמוגרפיה (לינקים).
בסוף שנת 2018 הקים מאור כהן את אתר האינטרנט אקונומרקס יחד עם שותפו, הביולוג ד"ר מתי כהן. האתר מפרסם תכנים מדעיים שונים בעברית ובאנגלית ומגובה במערך פרסום ברשתות החבריות השונות. בין היתר עוסק האתר בביולוגיה, גאוגרפיה, גאופוליטיקה, אקולוגיה וסביבה, היסטוריה וחברה. מטרתו- לייצר מודעות לתחומים אקולוגיים ולהנגיש ידע מדעי לציבור. מאור כהן הוא עורך האתר ואחד מהבעלים. עד עתה התפרסמו באתר עשרות רבות של מאמרים, פודקאסטים, ותמונות, יש בו מרקטפלייס אקולוגי וסרגל המתעדכן בשלל נתונים דמוגרפיים, אקלימיים וגאולוגיים.
מאור כהן הוא טייס חובב ומחזיק ברישיון טייס על מטוסים קלים (אולטראלייט) משנת 2007.
כהן שותף בבעלות על מטוס ואף עסק בהדרכת תיאוריה לטייס במסגרת עמותת יעלים המכשירה נערים ונערות ממוצא אתיופי להיות טייסים.
כהן הוא חובב גינון ואגרונומיה. יש בידיו אוסף של מאות צמחים עמידי יובש (קקטוסים וסוקולנטים).
חייו האישיים

כהן נשוי לעינת לבי כהן. לזוג שני ילדים.
מאמרים אקדמאים וספרים

מאור כהן פרסם מספר מאמרים אקדמאים וספרים:
Kohn, M., Meir, A., Kissinger, M., 2018, "Spatial constraints, environmental hazards and Bedouin in Israel: Towards spatial conceptualization of a changing Indigenous society", Geojournal, pp1-18.
DOI: 10.1007/s10708-018-9954-4.
Kohn, M., Kissinger, M., Meir, A., 2019, "Towards measuring indigenous sustainability: Merging vernacular and modern knowledge", (forthcoming).
Kohn, M., Cohen, M., 2019, "A beginner`s guide to skepticism", Amazon, U.S.A., ISBN 978-965-92633-1-8.
כהן, מ., מאיר, א., קיסינגר, מ., 2020, אילוצים מרחביים ואיום סביבתי בכפרים הבדואים הלא מוכרים בישראל: לקראת המשגה מרחבית של חברות בתהליכי מעבר, אופקים בגאוגרפיה (יפורסם).
כהן, מ., 2019, "הרפתקאות אלעד הנווד – אגדות מסע לילדים", הוצאת המחבר.
ג'ונס, ג'יל, 2017, "השיניים שחיפשו פה חדש", תרגום לעברית – מאור כהן. הוצאת סיפור פשוט.
מחוז מונאהן

מחוז מונאהן (באנגלית: County Monaghan, באירית: Contae Mhuineacháin) הוא מחוז באירלנד. המחוז ממוקם בפרובינציית אלסטר, והוא המחוז הקטן ביותר בה - הן מבחינת אוכלוסייה והן מבחינת שטח.
בירת המחוז היא העיר מונאהן, על שמה הוא נקרא.
לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-60,483 תושבים, רובם נוצרים קתולים. המחוז גובל במחוז לאות' מדרום מזרח ובמחוז קאוואן מדרום מערב, ובמחוז פרמנה ממערב, במחוז טיירון מצפון מערב, ובמחוז ארמה ממזרח, שלושת האחרונים בצפון אירלנד. בעקבות מלחמת העצמאות האירית וחתימת האמנה האנגלו-אירית ב-1921, מונאהן היה לאחד משלושת המחוזות היחידים באלסטר שהצטרפו למדינת אירלנד החופשית ולא לצפון אירלנד.
השטחים הכפריים במחוז נפגעו קשות מרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הן בשל מוות מרעב או מחלות והן בשל הגירה. אוכלוסיית המחוז צנחה בהדרגתיות מאז הרעב ועד לאמצע המאה ה-20 - אם בשנת 1841 התגוררו במחוז כ-200,442 תושבים, בסוף המאה ה-19 התגוררו בו כ-74,611 תושבים בלבד, ואילו עד שנות ה-60 של המאה ה-20 חלה ירידה נוספת והתגוררו בו כ-45,732 תושבים. עלייה החלה להרשם רק משנות ה-70 של המאה ה-20, למרות שעד היום לא הצליחה אוכלוסיית המחוז להתאושש, והיא עומדת על כ-30% מאוכלוסייתו המקורית.
מוחמד רזא שג'ריאן

| --- | --- |

שג'ריאן, 2007
 לידה:  23 בספטמבר 1940 משהד, איראן 
 פטירה:  8 באוקטובר 2020 (בגיל 80) טהראן, איראן 
 מקום קבורה:  קבר פירדוסי 
 מוקד פעילות:  המדינה האימפריאלית של איראן, איראן 
 תקופת הפעילות:  1959–2016 (כ־57 שנים) 
 סוגה:  מוזיקה פרסית מסורתית 
 סוג קול:  טנור 
 שפה מועדפת:  פרסית 
 כלי נגינה:  טנור 
 צאצאים:  Homayoun Shajarian, Mojgan Shajarian 
 מספר צאצאים:  5 
 mohammadrezashajarian.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
מוחמד רזא שג'ריאן (בפרסית: محمدرضا شجريان; 23 בספטמבר 1940 – 8 באוקטובר 2020) היה סולן ומאסטרו של מוזיקה פרסית מסורתית (אנ'). הוא נחשב לגדול זמרי המוזיקה הקלאסית האיראנית, ונודע גם בפעילות הפוליטית וההומניטרית שלו.
שג'ריאן החל את קריירת השירה שלו בשנת 1959 ברדיו ח'וראסאן, והתפרסם בשנות ה-60 בסגנון השירה הייחודי שלו. הוא למד מוזיקה פרסית מסורתית אצל מומחים בתחום זה, ובין השאר למד את הסגנונות הקוליים של זמרים וזמרות פרסים מדורות קודמים, בהם רזה גולי, מירזה זלי, פאריבורז מנוצ'רי, גאמר מולוק וזירי, אגבל אזאר וטאג' איספהאני. במיוחד השפיע עליו נגן הטאר האגדי ג'ליל שחנז, ובשירתו ניסה לעיתים קרובות לחקות את סגנון הנגינה של שחנז.
שג'ריאן שיתף פעולה עם אמנים איראנים רבים, בהם חוסיין אליזדה. הוא זכה בשנת 1999 בפרס פיקאסו מטעם אונסק"ו, ובשנת 2006 זכה במדליית מוצרט מטעם אונסק"ו.
בשירתו כיסה שג'ריאן מגוון סגנונות של מוזיקה אתנית פרסית, בהם שירה כורדית, שירה מאזרבייג'ן ושירת לורים.
קורות חייו

מוחמד רזא שג'ריאן נולד ב-23 בספטמבר 1940 למשפחה דתית במשהאד, איראן. אביו וסבו היו חזני קוראן (קארי), הקוראים בקוראן בטעימות נגינה על פי כללי התג'ויד. הוא היה הבכור מבין חמישה אחים, ומגיל חמש למד לשיר קטעים מהקוראן.
בגיל 12 החל ללמוד מוזיקה פרסית מסורתית, ללא הסכמת אביו שביקש להתמקד בשירה דתית בלבד. בשנת 1959 החל לשיר ברדיו ח'וראסאן, והתפרסם בשנות השישים בסגנון השירה הייחודי שלו. לאחר מכן לימד מוזיקה באוניברסיטת טהראן, עבד בתחנות רדיו וטלוויזיה, וחקר את המוזיקה הפרסית המסורתית.
הוא השתתף במספר הרכבים של מוזיקה פרסית מסורתית, בהם ניגנו בכלים עממיים. במקרים רבים השתתפו בהרכבים אלה גם בנו או בנותיו. בשנת 2008 ערך שג'ריאן סיבוב הופעות עולמי בליווי תזמורת גדולה. התזמורת נקראה על שמו של נגן הטאר ג'ליל שחנז, וההכנסות מסיבוב ההופעות נתרמו לטיפולי בריאות עבורו.
שג'ריאו היה פרופסור למוזיקה באוניברסיטת טהראן, ורבים מתלמידיו זכו לפרסום באיראן.
פעילות פוליטית והומניטרית

לאחר יום שישי השחור בספטמבר 1978, במהלכו נורו מפגינים על ידי כוחות ביטחון איראניים בכיכר ז'אלה בטהראן, שג'ריאן פרסם מכתב בכתב ידו שבו הודיע כי לא יופיע עוד ברדיו ובטלוויזיה הממלכתיים.
בשנת 1985 הקליט שג'ריאן את האלבום Bidaad בו הוא שר על מקום נפלא שהפך לעיי חרבות ודם, ושואל כיצד זה קרה. זו בעצם ביקורת על המהפכה האיראנית, שבעיניו הרסה את המדינה המשגשגת בה גדל.
אחרי רעידת האדמה בעיר בם בשנת 2003 הוא יצא לסיבוב הופעות והקדיש את כל הכנסותיו לנפגעי רעידת האדמה.
בשנת 2009, בזמן הבחירות לנשיאות איראן, הביע שג'ריאן תמיכה במחאה נגד מחמוד אחמדינז'אד, וביקש מהרדיו הממלכתי להפסיק לשדר את שיריו. באותה שנה הקליט את השיר "שפת האש" למילותיו של המשורר פרידון משירי (אנ'), המכוונות לאנשי הבסיג' שהכו מפגינים במהלך הפגנות המחאה:
הנח לרובה,

הרובה שבידך הוא שפת הברזל והאש,

שפת הזעם והדם,

שפת האלימות המצמיתה.

בוא, שב, דבר, הקשב,

אולי ניצוץ האנושיות יפרוץ דרכים בליבך.
שג'ריאן העיד על עצמו: "אני רואה את עצמי כנציג העם, ולא מעוניין שישתמשו במוזיקה שלי כדי להצדיק דיכוי." לאחר מכן הפופולריות שלו עלתה והוא זכה לאהדה ציבורית, אף על פי שכמעט לא הושמע בתחנות הרדיו והטלוויזיה.
השיר המזוהה ביותר עם שג'ריאן הוא הבלדה "ציפור השחר (אנ')", שהולחנה על ידי מורתזא ניי-דאווד וזכתה לביצועים רבים. השיר נושא מסרים פוליטיים וחברתיים. הוא נכתב בתקופת המהפכה החוקתית בפרס ונחשב להמנון החופש של העם האיראני.
חיים אישיים

שג'ריאן נישא לפרחונדה גולפשן, מורה למוזיקה, בשנת 1962. נולדו להם בן ושלוש בנות, העוסקים אף הם במוזיקה. הם התגרשו ב-1993. הוא נישא בשנית בשנת 1995 ונולד לו בן.
במרץ 2016 חשף שג'ריאן שהוא חולה בסרטן הכליה משנת 2001. במהלך שנת 2020 הוא אושפז שלוש פעמים בבית חולים בטהראן, ונפטר ב-8 באוקטובר 2020 בגיל 80.
שג'ריאן זכה בפרסים רבים באיראן ומחוצה לה. הוא זכה להכרה בינלאומית, ובין היתר היה מועמד פעמיים לפרס גראמי, ובשנת 2010 רדיו NPR ציין אותו כאחד מחמישים הקולות הטובים בעולם.
הערות שוליים

↑  Mohammad Reza Shajarian: Protest Through Poetry, באתר NPR, ‏27 בספטמבר 2010 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494012605171  BnF: cb13934184v (data)  CiNii: DA17266760  GND: 131486012  ISNI: 0000 0000 8057 3060  LCCN: nr97023085  MusicBrainz: 1e6c8164-a1a1-457f-9c39-efbef12942c6  NKC: jx20140707001  SUDOC: 079114334  VIAF: 122088986   WorldCat (עם VIAF): 122088986 
שג'ריאן (מימין, במשקפיים) בהופעה בפסטיבל האמנויות בשיראז בשנת 1976
מוהאבי (מחוז)

| --- | --- |
סמל מוהאביסמל מוהאבי
בית המשפט המחוזי בקינגמן
בית המשפט המחוזי בקינגמן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  אריזונה אריזונה
 בירת המחוז:  קינגמן
 תאריך ייסוד:  9 בנובמבר 1864
 על שם:  מוהאבי 
 שטח:  34,864 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  213,267 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  35°40′55″N 113°51′47″W﻿ / ﻿35.681944444444°N 113.86305555556°W﻿ / 35.681944444444; -113.86305555556 
 אזור זמן:  UTC -7
 http://www.mohavecounty.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה    שטח המחוז במפת אריזונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז מוהאבי (אנגלית: Mohave County) הוא מחוז בפינה הצפון-מערבית של אריזונה, ארצות הברית. במפקד האוכלוסין שנערך ב-2010 נמנו במחוז מוהאבי קצת יותר מ-200 אלף נפש. קינגמן היא בירת המחוז, ולייק האווסו סיטי העיר הגדולה ביותר בו.
מדלן, נסיכת שוודיה

הנסיכה מדלן לבושה בתלבושת עממית שוודית
מדלן תרזה אמליה ז'וזפין (בשוודית: Madeleine Thérèse Amelie Josephine‏; נולדה ב-10 ביוני 1982) היא נסיכת שוודיה. בתם השלישית של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה וסילביה, מלכת שוודיה.
ביוגרפיה

מדלן נולדה ב-10 ביוני 1982 בשעה 19:05 בארמון דרוטנינגהולם שבכפר דרוטנינגהולם מערבית לסטוקהולם. היא בתם הצעירה ביותר של קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה וסילביה, מלכת שוודיה. יש לה אחות גדולה בשם ויקטוריה ואח גדול בשם קרל פיליפ. ב-31 באוגוסט היא הוטבלה בכנסיית הארמון. סנדקיה היו אנדראס, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה, אחי אמה וולטר סומרלאט, דודניתו של אביה בנדיקטה, נסיכת דנמרק ואחותו הגדולה של אביה כריסטינה, נסיכת שוודיה. מדלן קרויה גם ז'וזפין, על שם ז'וזפין מלוכטנברג (אשר בעצמה נקראה על שם סבתה ז'וזפין דה בוארנה) אשתו של אוסקר הראשון, מלך שוודיה. עם לידתה, קיבלה מדלן את התואר "דוכסית הלסינגלנד ויסטריקלנד".
לאחר סיום לימודיה, התגוררה מדלן תקופה מסוימת בלונדון כדי ללמוד את השפה האנגלית. בינואר 2003 היא נרשמה לאוניברסיטת סטוקהולם שם החל ללמוד את תולדות האומנות. בסתיו 2004 היא החלה גם קורס באנתולוגיה באותה אוניברסיטה. היא סיימה תואר ראשון ב-23 בינואר 2006, ובמהלך 2007 למדה גם פסיכולוגיית ילדים. מדלן ממלאת חובות שונות מטעם בית המלוכה. היא משתתפת בחגיגות היום הלאומי של שוודיה, בטקס הענקת פרס נובל, ארוחות ערב מיוחדות וביקורים מלכותיים. היא ייצגה את שוודיה בפתיחת "גלריית שוודיה החדשה" ב-5 ביוני 2011 ב"מוזיאון ההיסטורי האמריקאי-שוודי" (American Swedish Historical Museum) בפילדלפיה.
הנסיכה מדלן היא הפטרונית של הארגון "Min Stora Dag" (המקבילה השוודית למשאלת לב), כמו גם של הסניף השוודי של אאורופה נוסטרה, של "קרן הילדים העולמית" וארגונים נוספים. ב-2006 היא התנדבה ב-UNICEF ועבדה בחלוקת שירותים להגנת הילד. ב-2012 היא הובילה קמפיין אשר נועד להעלות את המודעות להתעללות בילדים ולמלחמה של קרן הילדים העולמית בה.
פרט לשוודית, הנסיכה דוברת גם אנגלית וגרמנית בצורה שוטפת, וצרפתית ברמה בינונית. הנסיכה היא רוכבת נלהבת, ומחזיקה במספר סוסים משלה אשר שמורים באורוות המלכותיות. היא התחרתה בקפיצות ראווה על סוס תחת השם "אנה סוונסון". במחוז יבלבורג פועלת קרן מלגות על שמה, אשר נועדה לעודד צעירים להתעניין ברכיבה. הנסיכה מתעניינת גם בסקי, תיאטרון, מחול ואמנות.
משפחתה

מדלן ניהלה רומן עם עורך הדין יונאס ברגסטרום. ביוני 2009 אושרו יחסיהם בידי המלך, והם התארסו באלנד. החתונה הייתה אמורה להתקיים במחצית השנייה של 2010 אולם נדחתה שוב ושוב. בהדרגה החלו לדלוף שמועות שהיחסים נקלעו למשבר. בני הזוג לא נראו יחד מאז דצמבר 2009. אמה של מדלן, המלכה סילביה, הכחישה את השמועות, טענה שהסיבה לעיכוב היא חתונתה של הנסיכה יורשת העצר ויקטוריה ביוני 2010. עם זאת, היא הודתה שהחתונה לא תתקיים באותה שנה. ב-24 באפריל 2010 הודיעה מדלן רשמית על הפסקת מערכת היחסים.
לאחר שסיימה את יחסיה עם ברגסטרום, עברה מדלן לניו יורק לזמן מה, וב-25 באוקטובר 2012 הודיעה על אירוסיה לכריסטופר א'וניל, איש כספים אמריקאי יליד בריטניה. החתונה, בה השתתפו רבים מבני האצולה של אירופה, התקיימה בסטוקהולם ב-8 ביוני 2013. עם זאת, א'וניל לא קיבל שום תואר אצולה כפי שנהוג בדרך כלל, כיוון שחבר במשפחת המלוכה השוודית מחויב להחזיק באזרחות שוודית שאותה א'וניל דחה. בספטמבר של אותה שנה הודיעו בני הזוג כי הם מצפים לילדם הראשון. ב-7 בדצמבר כתבה מדלן בפייסבוק שהיא מצפה לבת, ושהיא לא תוכל לנסוע מניו יורק לסטוקהולם לטקס חלוקת פרס נובל באותה שנה. ב-20 בפברואר 2014 נולדה הבת לאונור בניו יורק.
ב-19 בדצמבר 2014, הודיעה מדלן שהיא מצפה לבנה השני. הנסיך ניקולס נולד בסטוקהולם ב-15 ביוני 2015. עוד לפני כן יצאה הודעה רשמית מטעם בית המלוכה השוודי כי מדלן ומשפחתה עברו לגור בניו יורק. זמן מה לאחר לידתו של ניקולס עברה המשפחה ללונדון שם נמצא העסק של א'וניל. א'וניל הודיע לעיתונות כי הוא ומדלן מתכוונים להקים משפחה גדולה עם שלושה או ארבעה ילדים לפחות. ב-9 במרץ 2018 נולדה בתם השלישית, הנסיכה אדריאנה.
תואר

תארה הרשמי של מדלן הוא ”הוד מעלתה הנסיכה מדלן משוודיה, דוכסית הלסינגלנד ויסטריקלנד”. זו הפעם הראשונה מאז המאה ה-17 (כאשר תארים אלו עוד היו יותר מסתם תואר כבוד), שבה תואר דוכסות שוודי נקרא על שם יותר ממחוז אחד.
הערות שוליים

↑  רשימה מלאה באתר בית המלוכה
↑  Princess Madeleine
↑  ThankYou
↑  Sweden's Princess Madeleine gets engaged
↑  Prinsessan Madeleine och jur.kand. Jonas Bergström förlovade
↑  Silvia: Inget bröllop – i år
↑  Princess Madeleine breaks up with fiancé
↑  SWEDISH PRINCESS TO MARRY NEXT JUNE
↑  The Princess Couple are expecting a child
↑  עמוד הפייסבוק של הנסיכה
↑  Princess Madeleine registers as a Swedish resident
↑  Royal Baby News: Princess Madeleine's Husband Chris O'Neill Reveals the Couple Wants More Kids
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1043519432  KulturNav: 1c44956a-e9a0-42fa-9e0d-aefce4133aa3  LCCN: n2020036463  SELIBR: 363733  SUDOC: 176521585  VIAF: 305331757   WorldCat (עם VIAF): 305331757
מדובר באלבום

מדובר באלבום הוא האלבום השני של פנחס ובניו, שיצא בשנת 2018.
רקע

האלבום מומן בקמפיין מימון המונים באתר הדסטארט. עיקר הקמפיין והתשורה המרכזית הייתה "ההקלטות הפתוחות" - קונספט הקלטה שפיתח ההרכב, במסגרתו יגיעו התומכים ליום ההקלטות וישתתפו בהקלטת השירים החדשים.
האלבום מורכב מסוגים שונים של הקלטה: חלקו הוקלט באולפן באופן "מסורתי", קטע אחד ממנו הוקלט מהופעה חיה, קטע נוסף הוקלט במהלך חזרה, והשאר בהקלטות הפתוחות.
מבחינה סגנונית, האלבום דומה לקודמו ומאחד שלל סגנונות מוזיקליים. הקטע הפותח "פרלוד" הוא עיבוד של ההרכב לפרלוד מס' 1 של יוהאן סבסטיאן באך. השירים "עץ שנופל" ו"מחול הטירוף" הם חידוש לשירים שהופיעו באלבום הקודם.
באלבום מתארחים המוזיקאי גיא מזיג ("כן זה חסר סיכוי") והזמרת שירן אברהם ("שני שושנים"). השיר "שני שושנים" הוא עיבוד שנעשה במסגרת פרויקט מחווה לשירי שושנה דמארי.
רשימת השירים

| מדובר באלבום> מס' | מדובר באלבום> שם | מדובר באלבום> משך | מדובר באלבום>  | מדובר באלבום>  | מדובר באלבום>  | מדובר באלבום>  | מדובר באלבום>  | מדובר באלבום>  | מדובר באלבום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פרלוד  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Bound  | 3:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ליל סתיו  | 4:02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | עץ שנופל  | 5:56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | פשוט  | 5:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | מחול הטירוף  | 3:51 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | דברים שאני שוכח להגיד בהופעות  | 0:54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | תמונה  | 3:41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | שני שושנים (עם שירן אברהם)   | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | לילה קר  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | למה  | 4:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | כן זה חסר סיכוי אני יודעת אך ביני לבין עצמי הכל מותר (עם גיא מזיג)   | 5:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 51:58 |  |  |  |  |  |  |  |
משתתפים

פנחס ובניו:
נועה קרדוד - שירה
עופר פנחס - פסנתר ושירה
ברק סובר - חליל
מושיקו ג'יואן - כינור
דניאל תנחלסון - ויולה
ברק סרור - גיטרות, עוד
ליאור עוזרי - גיטרה בס
שרון פטרובר - תופים
מתן ארבל - כלי הקשה
אמיר ליברזון - ויולה
עמית שרון - כלי הקשה
אורחים:
גיא מזיג - שירה, גיטרה (כן זה חסר סיכוי)
שירן אברהם - שירה (שני שושנים)
קרן טננבאום - כינור, ויולה (מחול הטירוף, ליל סתיו)
יונתן גבעוני - מרימבה, כלי הקשה (Bound, פרלוד)
גלעד דוברצקי - כלי הקשה (לילה קר, תמונה)
אייל סלע - קלרינט (לילה קר)
עופר עמר - גיטרה ספרדית (לילה קר)
עמרי אגמון - גיטרה (מחול הטירוף, ליל סתיו)
אייל רג'יניאנו - קונטרה בס (תמונה)
גל לוי - קולות (Bound, פשוט, למה)
גל טימור, רונה עמישי, ארז טל - קולות
יובל בילגוראי - שירה (לילה קר)
משתתפי ההקלטות הפתוחות:
ארז טל (ניצוח), עידו עמר, טיפני לוזנו, יעל פירר, ענבר שניידר, אבישי לביא, אביגיל פגי, נמרוד גלבוע, רע לבנת, תומר לוי, אלון שטרן, עדי שטרן, רויטל רפאלי, רון הרשקוביץ, יהלה לחמיש, עודד ניר, שירן בן טוב, אילה רענן, מעיין וטרסקו, עינב קדר, דניאל סעדו ועופר שטרן - מקהלה
גיא אילון - צ'לו
אורי יוסף - חצוצרה
תמר קרניאל - סקסופון סופרן
איתמר שוחט - סאז
עינב קדר - מנדולינה
אופיר קדר - קלרינט
דניאל סעדו - גלוקנשפיל
יובל גור - כינור חשמלי
עופר שטרן - מלודיקה
רון הרשקוביץ - תיפוף גוף
נדב פרי, עופר בן ישראל - כלי הקשה
אייל בית יוסף, עומר פישביין - גיטרה
מוחמד רשיד

מוחמד רשיד (מכונה גם חאלד סלאם) הוא איש עסקים, יועץ כלכלי ופעיל פוליטי פלסטיני. רשיד שימש כיועץ הכלכלי וכאיש סודו של יאסר ערפאת במשך שנים רבות, ונחשב לאחד האנשים החזקים ברשות הפלסטינית בתקופת שלטונו של ערפאת.
שנים מוקדמות

רשיד ממוצא עיראקי-כורדי, והיה פעיל במפלגת הפועלים של כורדיסטן. רשיד החל לפעול באש"ף בשנים בהן מרכז הארגון היה בלבנון, והפך בהדרגה ליועץ הכלכלי האישי ואיש הכספים של יאסר ערפאת. ערפאת ניהל את כספי הארגון באופן אישי, ורשיד היה איש סודו הבלעדי בנושא זה. בתקופה מסוימת שימש כעורך עיתון של אש"ף.