stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דאריק וייטהד
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023/2024 | ברוקלין | 2 | 0 | 12.0 | 0.200 | 0 | 0.500 | 3.8 | 2.0 | 0 | 0.5 | 1.5 |
| קריירה |  | 2 | 0 | 12.0 | 0.200 | 0 | 0.500 | 4.0 | 2.0 | 0 | 0.5 | 1.5 |
הערות שוליים

↑  Adam Zagoria | For NJ Advance Media, N.J.'s Dariq Whitehead might have to decide: Straight to the NBA or a year in college?, nj, ‏2020-01-15 (באנגלית)
↑  Jason Jordan, Southern JamFest: Dariq Whitehead Reminding the Masses He’s Elite, SI All-American, ‏2021-05-24 (באנגלית)
↑  Adam Zagoria | For NJ Advance Media, Newark native, Duke pledge Dariq Whitehead named Naismith Boys’ High School Player of the Year, nj, ‏2022-03-04 (באנגלית)
↑  Kiki Rice, Dariq Whitehead win 2022 Naismith High School Player of the Year, USA TODAY High School Sports, ‏2022-03-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  Shawn Krest, Three Jon Scheyer Recruits Named McDonald's All-Americans, Sports Illustrated Duke Blue Devils News, Analysis and More, ‏2022-01-26 (באנגלית)
↑  Villanova, Duke recruits star in McDonald's game, ESPN.com, ‏2022-03-30 (באנגלית)
↑  Duke lands second top-20 commit in four days, ESPN.com, ‏2021-08-01 (באנגלית)
↑  Adam Zagoria | For NJ Advance Media, Newark native and Montverde Academy star Dariq Whitehead commits to Duke for Class of 2022, nj, ‏2021-08-01 (באנגלית)
↑  Dariq Whitehead - 2022-23 - Men's Basketball, Duke University (באנגלית)
↑  Men's Basketball vs Boston College on 1/7/2023–Box Score, Duke University (באנגלית)
↑  Duke's Dariq Whitehead says he will declare for NBA Draft, NBA.com (באנגלית)
↑  Scott Polacek, Dariq Whitehead's Draft Scouting Report: Pro Comparison, Updated Nets Roster, Bleacher Report (באנגלית)
סנטי אלדמה

סנטיאגו אלדמה טולדו (בספרדית: Santiago Aldama Toledo; נולד ב-10 בינואר 2001) הוא כדורסלן ספרדי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בממפיס גריזליס מה-NBA.
קריירת נוער ומכללות

אלדמה גדל בלאס פאלמאס, גראן קנריה, ספרד. הוא החל לשחק כדורסל בגיל שלוש, ושיחק באקדמיית הכדורסל קנטרברי בעיר על אף הצעות ממועדונים גדולים כמו ברצלונה, ריאל מדריד וגראן קנריה. באליפות ספרד עד גיל 16 2017 הוא העמיד ממוצעים של 18.9 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים למשחק ועזר לקבוצתו להגיע למקום השלישי והמפתיע אחרי ברצלונה וריאל מדריד. ב-2018 שיחק אלדמה בהשאלה בברצלונה עד גיל 18 בטורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול.
ב-5 באוגוסט 2019 התחייב אלדמה לשחק כדורסל מכללות בארצות הברית עבור אוניברסיטת לויולה מרילנד. הוא החמיץ את שלושת החודשים הראשונים של עונתו הראשונה בשל פציעה בברך שדרשה ניתוח, וערך את הופעת הבכורה שלו רק ב-1 בפברואר 2020, כשקלע 11 נקודות בניצחון 79–73 על האקדמיה הימית של ארצות הברית. הוא זכה בתואר רוקי השבוע של הפטריוט ליג שלוש פעמים בתוך ארבעה שבועות, ובתום העונה הסדירה נבחר לחמישיית הרוקיז של הפטריוט ליג. ב-3 במרץ הוא קלע שיא עונתי של 23 נקודות בהפסד 75–78 לאוניברסיטת ליהיי בסיבוב הראשון של טורניר הפטריוט ליג. כפרשמן הוא העמיד ממוצעים של 15.2 נקודות, 7.6 ריבאונדים, 2.1 אסיסטים ו-1.7 חסימות ב-10 משחקים.
ב-13 בפברואר 2021 רשם אלדמה דאבל דאבל של 30 נקודות ו-22 ריבאונדים בהפסד בהארכה משולשת 94–97 למכללת לפאייט, ובכך שבר את שיא האוניברסיטה והשווה את שיא הפטריוט ליג של אדונל פויל בריבאונדים במשחק. ב-10 במרץ 2021 הוא קלע שיא קריירה של 33 נקודות ו-12 ריבאונדים כולל 13 מ-15 מהשדה בניצחון 67–63 על האקדמיה הצבאית של ארצות הברית בחצי גמר טורניר הפטריוט ליג, ובכך הוביל את לויולה לגמר לראשונה בתולדותיה. כסופומור העמיד אלדמה ממוצעים של 21.2 נקודות, 10.1 ריבאונדים, 2.3 אסיסטים ו-1.7 חסימות למשחק, ונבחר לחמישיית העונה בפטריוט ליג. ב-14 באפריל 2021 הוא הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA.
קריירה מקצועית > ממפיס גריזליס (2021–הווה)

אלדמה נבחר בבחירה ה-30 בדראפט ה-NBA ‏2021 על ידי יוטה ג'אז, וזכויותיו הועברו לממפיס גריזליס. ב-8 באוגוסט 2021 חתם על חוזה בקבוצה. ב-2 בדצמבר 2021 קלע אלדמה שיא קריירה של 18 נקודות יחד עם 10 ריבאונדים, 3 אסיסטים, חטיפה וחסימה בניצחון 152–79 על אוקלהומה סיטי ת'אנדר, הניצחון בהפרש הכי גדול בהיסטוריה של ה-NBA.
אלדמה שיחק במדי הגריזליס בליגת הקיץ של ה-NBA ‏2022, ונבחר לחמישייה השנייה של הטורניר. ב-2 בפברואר 2023 הוא רשם שיא קריירה ודאבל דאבל של 21 נקודות ו-10 ריבאונדים בהפסד 113–128 לקליבלנד קאבלירס.
קריירה בנבחרת הלאומית

אלדמה ייצג את ספרד לראשונה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2017 בפודגוריצה, מונטנגרו, בה העמיד ממוצעים של תשע נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק. הוא הוביל את נבחרתו לזכייה באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2019 בוולוס, יוון, ועם ממוצעים של 18 נקודות, 7.6 ריבאונדים, 2.6 אסיסטים, 2.3 חסימות ו-1.9 חטיפות למשחק נבחר ל-MVP של הטורניר והצטרף לחברו לנבחרת עוסמן גרובה בחמישיית הטורניר.
הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד בכדורסל ב-26 באוגוסט 2023 כשקלע 8 נקודות בניצחון 94–64 על חוף השנהב במסגרת גביע העולם בכדורסל 2023. במהלך הטורניר הוא העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות ו-4.2 ריבאונדים למשחק.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021/2022 | ממפיס | 32 | 0 | 11.3 | 0.402 | 0.125 | 0.625 | 2.7 | 0.7 | 0.2 | 0.3 | 4.1 |
| 2022/2023 | ממפיס | 77 | 20 | 21.8 | 0.470 | 0.353 | 0.750 | 4.8 | 1.3 | 0.6 | 0.6 | 9.0 |
| קריירה |  | 109 | 20 | 18.7 | 0.457 | 0.318 | 0.727 | 4.2 | 1.1 | 0.5 | 0.5 | 7.6 |
סטטיסטיקות הקריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | % מהשדה | % משלוש | % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | ממפיס | 6 | 0 | 16.8 | 0.455 | 0.467 | 1.000 | 4.3 | 1.2 | 0.5 | 0.0 | 6.5 |
| קריירה |  | 6 | 0 | 16.8 | 0.455 | 0.467 | 1.000 | 4.3 | 1.2 | 0.5 | 0.0 | 6.5 |
חיים אישיים

אביו של אלדמה, סנטיאגו אלדמה (אנ'), ודודו סנטי טולדו (ספ'), שיחקו כדורסל באופן מקצועי, ואביו אף ייצג את ספרד בטורניר הכדורסל באולימפיאדת ברצלונה (1992). בילדותו העריץ את הכדורסלנים פאו גאסול וקובי בראיינט.
הערות שוליים

↑  פרופיל, באתר טורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול
↑  "Prized recruit Santi Aldama out indefinitely for Loyola Maryland men's basketball after knee surgery". בולטימור סאן. 5 בנובמבר 2019. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spanish phenom Santi Aldama is leading a turn around at Loyola (MD)". Mid Major Madness. 19 בפברואר 2020. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aldama Earns Second-Straight Patriot League Weekly Award". אוניברסיטת לויולה מרילנד. 2 במרץ 2020. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Loyola's Andrew Kostecka Earns All-Patriot League First Team, Three Tabbed To Rookie Team". Press Box Online. 2 במרץ 2020. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סיקור המשחק, באתר ESPN
1 2  סטטיסטיקת מכללות, באתר Sports-Reference.com
↑  "Aldama Breaks School Rebound Record, But Lafayette Wins In Triple Overtime". אוניברסיטת לויולה מרילנד. 13 בפברואר 2021. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Aldama scores 33 to carry Loyola (Md.) into Patriot final". Associated Press. 10 במרץ 2021. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Loyola Maryland forward Santi Aldama entering draft, will retain eligibility, ESPN, ‏14 באפריל 2021
↑  "Grizzlies acquire draft rights to Santi Aldama from Jazz". ממפיס גריזליס. 7 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Grizzlies sign 2021 first round draft picks Ziaire Williams and Santi Aldama". ממפיס גריזליס. 8 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  זו לא טעות. צפו: 79:152 היסטורי לממפיס על הת'אנדר, באתר ערוץ הספורט, 3 בדצמבר 2021
↑  "Memphis Grizzlies 2022 NBA2K23 Summer League Roster". NBA. נבדק ב-2024-03-06.
↑  Rudder, Paul (2022-07-19). "Who made the 2022 NBA All-Summer League teams? Full player list". אס. נבדק ב-2024-03-06.
↑  סיקור המשחק, באתר ESPN
↑  פרופיל, באתר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2017
↑  פרופיל, באתר אליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2019
↑  "Unstoppable Aldama headlines the All-Star Five of the FIBA U18 European Championship". פיב"א. 4 באוגוסט 2019. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פרופיל, באתר גביע העולם בכדורסל 2023
1 2  "Eurohopes interviews Santi Aldama". Eurohopes. 24 במאי 2019. נבדק ב-2024-03-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סנטיאגו אלדמה אלסון, באתר המשחקים האולימפיים
ירושלים הנצורה (אוניית מעפילים)

| --- | --- |
ירושלים הנצורה
ירושלים הנצורה
 שם צופן:  הקדושה
 ארגון:  המוסד לעלייה ב'
 קורות ההפלגה
 נמל המוצא:  צ'יוויטווקיה
 מספר מעפילים:  670
 רב החובל:  איטלקי שנשכר על ידי עדה סרני יחד עם הצוות.
 מפקד האונייה:  סגן יהודה צפתי
 גדעוני:  דני סנדלר
 נתפסה:  קרבת חיפה
 נתוני האונייה
 סוג האונייה:  אוניית משא
 שם קודם:  Ambrosiana
 תפוסה:  300 טון
 שוקע:  4 מטר
 הנעה:  מנוע מרצדס 400 סל"ד
 מהירות:  7.5 קשר
 מצבה כיום:  נגרטה
 גורלה:  נתפסה ונגררה על ידי הבריטים
ירושלים הנצורה הייתה אוניית מעפילים. זו הייתה אוניית משא דו-תרנית עשויה עץ, בעלת מבנה רחב המגיעה לעומק של עד 4 מטרים. במקור, נקראה האונייה "Ambrosiana" אך שמה שונה בעקבות המצור על ירושלים במלחמת העצמאות.
הכנה

האונייה נרכשה על ידי עדה סרני והמוסד לעלייה ב' באיטליה, באמצעות איש קשר מקומי במילאנו. היא הוכנה על ידי מפקד המשימה, יהודה צפתי, אנשי המוסד לעלייה ב' אנשי פלי"ם וגדעונים והצוות המקומי שכלל מכונאי אוסטרי, רב מלחים ושלושה מלחים. כחלק מארגונה לשייט סודרו מקומות לעולים, נבנה מטבח בצריף עץ, נבנו סליקים בחרטום. בספינה היו שתי סירות הצלה ל-20 איש כל אחת. כן הוטען מזון שאמור היה להספיק ל-5–10 ימים ו-5 טון מים.
מבחינת התקשורת, הגדעוני הכין את האונייה שבועיים לפני ההפלגה. היה בה משדר קריסטל ונמתחה אנטנה מראש התורן האחורי אל הגשר. נבנה סליק למכשיר בחדר המכונות, בין מכל הדלק לדופן התא, ובו היו ארבעה מכשירי שידור והקלטה תוצרת ארצות הברית. לא היה מכשיר "SOS" על האונייה.
יציאה לישראל

ב-3 בפברואר 1948 בשעה 03:00 יצאה מנמל פשיה רומנה (אנ') באיטליה ההפלגה של אוניית "ירושלים הנצורה", כשעל סיפונה 670 מעפילים, והצטרפה לצי הצללים. ב-10 בפברואר בשעה 10:00 הגיח מטוס "ליברייטור" בריטי, וחג מספר פעמים מעל הספינה, אשר הייתה במרחק 80 מיל מחופי הארץ. כעבור מספר שעות הגיע מטוס נוסף. כדי להקשות בזיהוי הספינה, האנשים הסתתרו בבטן האנייה ומבני השירותים והמטבח הושלכו לים. לפנות ערב, הופיעה משחתת של הצי הבריטי, אשר ליוותה את הספינה במשך כל הלילה. למחרת, 11 בפברואר, הופיעו שתי משחתות נוספות אשר חסמו את נתיב השיט לתל אביב. מפקד האונייה הורה למעפילים שלא להתנגד בכוח לפינוי. מפקד המשחתת הודיע שלא יעשה שימוש בנשק אם לא יתנגדו. בשעות לפנות בוקר של 12 בפברואר הגיעה הספינה לפתח נמל חיפה, וניסתה להיכנס בכוחות עצמה. במרחק 600 מטר מהחוף, ניסו הבריטים להשתלט עליה ולהכניסה לנמל. כדי למנוע מהם להשתלט על האונייה, חיבלו המעפילים במכונות. לבסוף נאלצו הבריטים לגרור את הספינה למעגן צדדי בנמל חיפה. בנמל חיפה הורדו העולים והועברו באמצעות ספינת משמר בריטית לספינת הגירוש "אושן ויגור".
אחראי הספינה משה דפני העיד כי לא היה טעם להתנגד והמעפילים אף הגישו מים ומזון לחיילים ועזרו להם לעלות לגשר. רב החובל והצוות הונחו להיטמע בין המעפילים והמלווים הסתתרו בסליק ואחר כך הצליחו להתחמק. מפקד האונייה סגן יהודה צפתי עבר עם המעפילים לספינת הגירוש.
לאחר שסיימה את שירותה נמכרה האונייה לגריטה.
מסלול ההפלגה של "ירושלים הנצורה"
הערות שוליים

↑  סגן צפתי, יהודה (יהודה'לה), נזכור את כולם
↑  דיוויד סלע, 700 מעפילים נתפסו בים וגורשו לקפריסין, באתר ישראל היום, 16 בפברואר 2018
↑  סיפור הפלגת 'ירושלים הנצורה'
צנע

מורה בבית ספר יסודי בוושינגטון די. סי. ב-1943, מלמדת כיצד להשתמש בתווי קיצוב שהונפקו בארצות הברית במלחמת העולם השנייה.
במקרו-כלכלה, צנע מתייחס למדיניות של הקטנת גירעון תקציבי באמצעות צמצום הוצאות על ידי הפחתת ההטבות והשירותים הציבוריים הניתנים. מדיניות צנע לרוב מאומצת על ידי ממשלות כדי לצמצם את הגירעון, יחד עם מדיניות העלאת מיסים שנועדו לחזק את כושר הפרעון הפיסקלי לנושים בטווח הארוך.
התומכים במדיניות צנע צופים שכתוצאה מהתכווצות תקציבית, כלומר, צמצום משמעותי בהוצאות הממשלתיות, יעודד צריכה פרטית והתייעלות עסקית, משקית וממשלתית, ויוביל בעתיד להתרחבות כלכלית.
המתנגדים טוענים, כי בתקופות של שפל ואבטלה גבוהה, מדיניות צנע פוגעת בצמיחה. בנוסף, מכיוון שצמצום הוצאות ממשלתיות יכול להעלות את שיעור האבטלה, אשר גורם בתורו להעלאת הוצאות רשת הביטחון הסוציאלי תוך צמצום הכנסות ממיסים, יעילותו נפגעת נדרשים קיצוצים נוספים. בנוסף לכך צמצום הוצאות ממשלתיות גורם להפחתה בתמ"ג, אשר גורם לפגיעה בהערכת היחס בין החוב הלאומי לבין התמ"ג בעיני נושים וחברות דירוג. המתנגדים טוענים עוד כי הוצאות ממשלתיות בטווח הקצר המתוקצבות על ידי כספי גירעון, תומכות בצמיחה כלכלית בתקופה שבה צרכנים ועסקים אינם מוכנים או מסוגלים לעשות זאת.
את החידוש צֶנַע (ואת הפועל צִנַּע) טבע המילונאי ראובן אלקלעי ב-1939.
באותו הזמן עבד בלשכת העיתונות הממשלתית המנדטורית ותרגם את המילה האנגלית "austerity", שהופיעה בתקנות הקיצוב שהונהגו במלחמת העולם השנייה בבריטניה.
תקופת הצנע בישראל

מדיניות צנע קיצונית הונהגה בישראל בין השנים 1949–1959, וזכתה לכינוי תקופת הצנע. מטרתה של מדיניות כלכלית זו הייתה ליצור שער חליפין יציב וכך לחסוך במטבע חוץ. מדיניות זו באה לידי ביטוי בשתי דרכים מרכזיות: הכוונת אשראי והשקעות, אך בעיקר הגבלת הרכישה של מזון ומוצרי צריכה. בתחום המזון כל אזרח שובץ לחנות מכולת קבועה שבה קיבל את מוצרי המזון הבסיסיים על פי הקצבה קבועה, תמורת נקודות שהוקצבו לו בפנקס אישי לצורך זה. נוסף על כך, הוטלו הגבלות על כספים שניתן להוציא מהארץ. אזרח ישראלי שיצא לחו"ל באותה תקופה יכול לשאת עמו רק סכום קטן של מטבע חוץ. בהמשך הורחבה המדיניות באמצעות ייצור מוצרים "עממיים" במחיר זול, בין השאר רהיטים, בגדים וכלי בית.
הערות שוליים

↑  ראובן אלקלעי, מלון עברי שלם, כרך 3, הוצאת גליל, 1994
↑  תום שגב, 1949 : הישראלים הראשונים, עמ' 281. לתרגום המושג, שקל אלקלעי גם את המילים: "פשטות", "קפד", "קפידות", "קפידה", "יושר", "ישרות" ו"ענווה", ובין היתר נועץ לשם כך במשורר אברהם שלונסקי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4431627-6 
תחנה לתלונות הציבור של משרד האספקה והקיצוב, 1949
אלחנן הלפרן

| --- | --- |

 לידה:  1914 גוניונדז, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1995 (בגיל 81 בערך) 
 לאום:  ישראלי
 פרסים והוקרה:  פרס דיזנגוף לאמנות הציור והפיסול (1960) 
 
אלחנן הלפרן (19 בנובמבר 1914 – 6 באפריל 1995) היה צייר ומורה לציור ישראלי. פעיל הלח"י וברית הבריונים בצעירותו. יו"ר אגודת הציירים והפסלים בישראל בשנים 1967-1963.
קורות חיים

הלפרן נולד בעיירה גוֹניוֹנְדְז (Goniądz) שבפולין ב-1914, ועלה לארץ ישראל, לתל אביב, עם משפחתו, בשנת 1921. למד בבית ספר יסודי "תחכמוני" ואחר כך ב"תיכון אליאנס", שניהם בתל אביב. כבר בתקופה זו החל לצייר כאוטודידקט. בשנת 1932 החל ללמוד בסמינר בית הכרם בירושלים, שם השתתף בכיתת ציור של אהרן שאול שור.
בשנת 1933, בן 19 הצטרף הלפרן ל"ברית הבריונים" ובהמשך היה לאחד מלוחמי הלח"י. כחבר הלח"י הוא אף נכלא במחנה המעצר בלטרון ואחר כך בכלא עכו.
בין השנים 1948-1945 שימש כעורך לילה בביטאון האצ"ל, "חרות".
בשנת 1950 החל לעבוד במרכז החקלאי, שם המשיך במשך כעשרים וחמש שנים, עם הפסקות קצרות כאשר שימש כשליח מטעם הסוכנות היהודית בתוניס וכשנסע לפריז, צרפת, ב-1953, להשתלם בציור. כשחזר מפריז היה ממקימי "קבוצת העשרה", שניסתה דרך אלטרנטיבית לציור המקומי, מול קבוצת אופקים חדשים, שדגלה בציור אוניברסלי ומופשט.
ב-1960 זכה בפרס דיזנגוף.
בין השנים 1967-1962 כיהן כיו"ר אגודת הציירים והפסלים בישראל ובין השנים 1967-1963 היה חבר נבחר בוועד הציירים הבינלאומי שעל יד אונסק"ו.
ב-1975 פרש מעבודתו במרכז החקלאי והתמסר לציור.
הוא לימד ציור במדרשה לאמנות ברמת השרון ובמכון אבני. עבד בטכניקות האקוורל והשמן וצייר בעיקר ציורי נוף של ארץ ישראל.
נפטר ב-6 באפריל 1995, ונטמן בבית העלמין קריית שאול .על מצבתו נכתב -צייר .לוחם חירות ישראל.
לקריאה נוספת

אלחנן הלפרן; עריכה והפקה: רמי הלפרן; תצלומים: רובין טרי, ישראל: המשפחה, 1997. (יצא לאור לזכרו על ידי בניו ובנותיו: רמי הלפרין, לאה שחם, ציפי שפירא ואפי הלפרין.)
הערות שוליים

↑  בבית זה - סיור עצמאי: הצפון החדש א', באתר עיריית תל אביב-יפו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273693  NLI: 987007289163505171  ISNI: 0000 0000 3392 2598  LCCN: n97118565  ULAN: 500484822  VIAF: 58372514   WorldCat (עם VIAF): 58372514 
לוחית זיכרון על ביתו של אלחנן הלפרן ברח' יהודה המכבי 1 בתל אביב, שנקבעה ב-1 באפריל 2012
ג'ון סי וודס

| --- | --- |

 לידה:  5 ביוני 1911 ויצ'יטה, קנזס
 נהרג:  21 ביולי 1950 (בגיל 39) אנווטאק, איי מרשל
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השתייכות:  צי ארצות הברית (1929-30)   צבא ארצות הברית (1943-50)
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1943 – 21 ביולי 1950 (כ־7 שנים)
 דרגה:  מאסטר סרג'נט (רב-סמל ראשון)
 תפקידים בשירות
 תליין
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   משפטי נירנברג
 
ג'ון קלרנס וודס (באנגלית: John Clarence Woods, נולד ב-5 ביוני 1911 – 21 ביולי 1950) היה נגד אמריקאי, שלצד ג'וזף מאלטה היה תליינם של נאשמי משפטי נירנברג ב-16 באוקטובר 1946. אף על פי שלא היה תליין מקצועי, וודס תלה בין 60 ל-70 אנשים, ביניהם חיילים אמריקאים ופושעי מלחמה גרמנים.
ביוגרפיה

וודס נולד וגדל בוויצ'יטה שבקנזס, וב-1929 התגייס לצי האמריקאי, אולם ערק לאחר כמה חודשים. הוא נשפט בבית דין צבאי, נבחן על ידי ועדה פסיכיאטרית ונקבע כי הוא לא מתאים לשירות ושוחרר. עד מלחמת העולם השנייה עבד כפועל בניין. ב-1940 הוא נרשם למערכת השירות הסלקטיבי, ובאוגוסט 1943 גויס לצבא ארצות הברית והוצב בגדוד הנדסה קרבית.
לפני מבצע אוברלורד וכניסת בעלות הברית לצרפת, הוצאות להורג בתלייה של חיילים בוצעו בידי אלברט פיירפוינט ודודו, תליינים אנגלים מקצועיים, אולם עם הגעת כוחות הברית לאירופה היבשתית לא היו להם תליינים בשירות. כאשר הצבא האמריקאי חיפש תליין בשורות חייליו, שמו של וודס עלה: הוא טען לשווא ששימש כעוזר תליין בשתי תליות בטקסס ושתיים באוקלהומה. ככל הנראה הצבא לא בדק את הרקע שלו: בתקופה ובמדינות שבהן טען וודס שעבד כעוזר תליין, הוצאות להורג בוצעו על ידי כיסא חשמלי בלבד.
וודס מונה לתליין וקודם מטוראי לרב-סמל ראשון (מאסטר סרג'נט). וודס הוציא להורג בתלייה 34 חיילים אמריקאים בצרפת במהלך 1944 עד 1945. ב-1946, לאחר גזירת הדין במשפטי נירנברג הראשיים, היה התליין של עשרה מהנאשמים לצד התליין ג'וזף מאלטה, ואף שימש בתפקידו בהוצאה להורג של פושעים אחרים ממשפטי נירנברג הנוספים. נטען על ההוצאות להורג שלו כי לא בוצעו כהלכה: רבים נפגעו בראשם בפתיחת דלת הרצפה, הנידונים לא מתו משבירת המפרקת אלא מחנק וחלק מההוצאות להורג נמשכו כחצי שעה – ההוצאה להורג של וילהלם קייטל, לדוגמה, נמשכה 24 דקות.
לאחר המלחמה, וודס המשיך לשרת עד למותו מהתחשמלות ב-21 ביולי 1950, באנווטאק שבאיי מרשל. וודס קבור בטורונטו, קנזס.
לפני שירותו הצבאי התחתן עם הייזל צ'ילקוט, אחות במקצועה, ולא היו להם ילדים.
ראו גם

משפטי נירנברג
הערות שוליים

↑  Tom Zeller Jr, The Nuremberg Hangings -- Not So Smooth Either, The Lede, ‏2007-01-17 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1204659036  ISNI: 0000 0004 1014 4139  LCCN: no2013063855  VIAF: 304391772   WorldCat (עם VIAF): 304391772
חגי משגב

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1958 (בן 66) בני ברק
 ענף מדעי:  מקרא ולימודי ארץ ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
חגי משגב (מושקוביץ) (נולד ב-25 באפריל 1958) הוא פרופסור ומרצה למקרא וללימודי ארץ ישראל באוניברסיטה העברית, במכללת הרצוג ובגבעת וושינגטון.
ביוגרפיה

נולד בבני ברק, בנם של חנה וד"ר יחיאל צבי מושקוביץ, מנהל ומפקח במשרד החינוך וממחברי סדרת דעת מקרא. למד בישיבה התיכונית נתיב מאיר וישיבות ההסדר מעלות והר עציון.
בעל תואר שלישי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים בתחום המזרח הקדום, עוסק באפיגרפיה ופליאוגרפיה שמיות. תלמידו של פרופ' יוסף נוה.
משגב פענח ופרסם לראשונה אודות האוסטרקון בחורבת קייאפה שידוע כ"חרס הקדום ביותר הכתוב בשפה העברית". בעקבות גילוי זה הציע משגב הבנה חדשה לגבי תהליך התפתחות הכתב והתפשטותו במזרח התיכון הקדום. המודל החדש תואם את מהלכו הכללי של הסיפור המקראי על ימי ממלכת ישראל המאוחדת, כמסקנת חופרי חירבת קייאפה.
בשנת 2015 פענח את "כתובת אשבעל" על גבי חרס שנמצא בחורבת קייאפה.
משגב גם פענח ופרסם 400 כתובות מהר גריזים, עיר המקדש השומרונית מהתקופה הפרסית וההלניסטית, שנחפרו על ידי קמ"ט ארכאולוגיה יצחק מגן. הפרסום נערך בידי לבנה צפניה.
בשנת 2021 התפרסם פיענוחו לכתובת מן המאה ה-15 לפנה"ס, שהתגלתה בתל לכיש על ידי משלחת בראשות הארכאולוג האוסטרי פליקס הופלמייר. זוהי הכתובת האלפביתית המתוארכת הקדומה ביותר שנתגלתה בישראל.
ב-2023 מונה לפרופסור חבר במכללת גבעת וושינגטון.
משגב שותף לפרויקט CIIP - קורפוס הכתובות של יודיאה-פלשתינה הכולל תיעוד כל הכתובות בכל השפות מארץ ישראל מימי אלכסנדר מוקדון ועד מוחמד. משגב התמקד (יחד עם עדה ירדני) בכתובות היהודיות והארמיות ובכתובות ירושלים.
משגב מתגורר בשכונת 'אחוזת אתרוג' במרכז שפירא, נשוי לרבקה ואב לארבעה.
מפרסומיו

(בשיתוף עם חנן אשל) "תעודה מן המאה הרביעית לפסה"נ מכתף יריחו", תרביץ, שנה נו חוברת ד, תמוז-אלול תשמ"ז, עמ' 461–478. ונקרות צורים 14, ינואר 1988, עמ' 21–33.
"הסיסמה השלישית - עיון בתחילת פרשת וארא", מגדים ז', תשמ"ט, עמ' 27–30.
"ארבע פיסות קלף כתובות ממדבר יהודה", מכמנים 7, שבט תשנ"ד, עמ' 37–43.
"קטע מרצף אלפביתי על גלוסקמא", עתיקות 29, תשנ"ו, עמ' 50-*47*.
בתי הדין היהודיים לאור תעודות מדבר יהודה, קתדרה 82, תשנ"ז, עמ' 17–24.
"הערות לכינויים ושמות משפחה בסוף ימי הבית השני שעל כתובות הגלוסקמאות", תרביץ, שנה סו חוברת א, תשרי-כסלו תשנ"ז, עמ' 123–130.
"מאגיה בכתובות בתי הכנסת העתיקים, דברים – קובץ מאמרים במלאת עשור למרכז יעקב הרצוג", בעריכת יוסף אחיטוב וחנה ודוד עמית, עין צורים תשנ"ט, עמ' 31–36.
"הערות אפיגרפיות", ארץ ישראל כ"ו (ספר קרוס), ירושלים תשנ"ט, עמ' 109–111.
"על ארכאולוגיה, על היסטוריה ועל חקר הכתובות העתיקות", על אתר ז, תש"ס, עמ' 101–110.
"תאריכים והשימוש בהם בתעודות יהודיות מימי בית שני, המשנה והתלמוד, מדידה ושקילה בימי קדם", מוזיאון הכט – קטלוג מס' 17, חיפה תשס"א, עמ' 67–74 (*41 - *46).
(בשיתוף עם יצחק מגן ולבנה צפניה) "הכתובות הארמיות והעבריות מהר גריזים", קדמוניות 120, תשס"א, עמ' 133–143.
"כתב התורה במסורת חז"ל", נטועים ח, תשסב, 21-9.
"התפתחות מנהגי זיכרון יהודיים בתקופה הרומית-ביזנטית לאור כתובות הקבורה", מחקרי יהודה ושומרון י"א, תשס"ב, עמ' 123–136.
"קמעות והשבעות מארץ ישראל מתקופת התלמוד", מחניים 14, 2002, עמ' 29–42.
"כתובות בתי הכנסת מתקופת המשנה והתלמוד, ועשו לי מקדש – בתי כנסת מימי קדם ועד ימינו", בעריכת יעקב אשל, אהוד נצר, דוד עמית ודוד קאסוטו, אריאל תשס"ד, עמ' 49–56
(בשיתוף עם יששכר שטרן) "ארבע מצבות נוספות מצוער", תרביץ עד, תשס"ה, 151-137.
(בשיתוף עם יוסף גרפינקל וסער גנור) "האוסטרקון מחורבת קיאפה, חידושים בארכאולוגיה של ירושלים וסביבותיה", קובץ מחקרים כרך ג, עורכים: דוד עמית, גיא ד' שטיבל, אורית פלג–ברקת, ירושלים 2009, עמ' 111–123
"אוסטרקון מחורבת קיאפה". קדמוניות 141 (תשעא) 2-12 . עמ' 13–16.
"אבן מקיר תזעק", סגולה 11 תשע"א, עמ' 54–59
מפרסומיו > פרסומים נבחרים באנגלית

(בשיתוף עם חנן אשל) A Fourth Century B.C.E. Document from Ketef Yeriho, IEJ 38, 1988, pp. 158-176
(with Yitzhak Magen & Levana Tsfania) Mount Gerizim Excavations (I) – The Aramaic, Hebrew and Samaritan Inscriptions (JSP 2), Jerusalem 2004
(with J. J. Price), Jewish Inscriptions and Their Use, in S. Safrai, Z. Safrai, J. Schwartz & P. J. Tomson (eds.), The Literature of the Sages II, Assen 2006, pp. 461-484
(with Y. Garfinkel & S. Ganor) The Ostracon, in Y. Garfinkel & S. Ganor (eds.), Khirbet Qeiyafa I – Excavation Report 2007-2008, Jerusalem 2009, pp. 243-258
Corpus Inscriptionum Iudaeae/Palestina (CIIP), A multi-lingual corpus of the inscriptions from Alexander to Muhammad, Volume I, part 1. Ed. by H. Cotton, L. Di Segni, W. Eck, B. Isaac, A. Kushnir-Stein, H. Misgav, J. Price, I. Roll and A. Yardeni. Berlin: Walter de Gruyter, 2010.
הערות שוליים

↑  מאמר באתר "אקדמיה", עמוד 116
↑  Höflmayer, F., Misgav, H., Webster, L., & Streit, K. (2021). Early alphabetic writing in the ancient Near East: the ‘missing link’from Tel Lachish. Antiquity, 95(381), 705-719.
↑  אישורי הדרגות בתחומי החינוך, הרוח והאמנויות 2020-2023, באתר המועצה להשכלה גבוהה.
↑  עופר אדרת, הכתובת היתה על האבן, באתר הארץ, 2 במרץ 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265423705171  BIBSYS: 1678650009301  BnF: cb15934759k (data)  GND: 1162587156  ISNI: 0000 0000 6666 1099  LCCN: nr2002045390  NTA: 297193104  SUDOC: 151929297  VIAF: 24540832   WorldCat (עם VIAF): 24540832
ידו של אוברון

| --- | --- |

כריכת הספר במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  רוג'ר זילאזני
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פנטזיה
 הוצאה
 הוצאה:  דאבלדיי 
 תאריך הוצאה:  1976
 מספר עמודים:  191 (במהדורה העברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  1991
 תרגום:  דורית לנדס
 סדרה
 סדרת ספרים:  אמבר (סדרת ספרים)
 ספר קודם:  בסימן החדקרן
 הספר הבא:  ממלכות התוהו
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0-385-08541-9
 הספרייה הלאומית:  000862568
 
ידו של אוברון (באנגלית: The Hand of Oberon) הוא רומן מסוגת הפנטזיה, והרביעי בסדרת ספרי אמבר של הסופר רוג'ר זילאזני. הספר יצא לאור לראשונה בפורמט של סיפור בהמשכים בירחון "Galaxy Science Fiction"(אנ'). הספר ממשיך את סיפורו של קורווין בדיוק בנקודה שבה הסתיים הספר השלישי.