stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צבי סבר
ביוגרפיה

סבר נולד בתל אביב, גדל והתחנך בקיבוץ יפתח. החל את לימודיו היסודיים בבית הספר בקיבוץ ולאחר מכן עבר לבית הספר האזורי "מבוא הגליל" בקיבוץ איילת השחר, שם השלים את לימודיו התיכוניים.
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1970 התנדב לצנחנים והתקבל לסיירת החטיבתית. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר, שבסיומו מונה למפקד צוות בסיירת צנחנים. לאחר מכן התנדב לקורס טיס, אך לא השלים אותו. לאחר השחרור מצה"ל נסע למזרח אפריקה על מנת לעבוד בהתנדבות בשמורות טבע ולצוד בעלי חיים למען גני חיות ברחבי העולם. בזמן שהותו באתיופיה חי עם השבט היהודי (ביתא ישראל), ולאחר שובו נפגש עם הראשון לציון, הרב עובדיה יוסף, וסייע לו בניסיונותיו לשכנע את הרב הראשי האשכנזי, שלמה גורן, לפסוק כי מדובר ביהודים ועליהם לעלות לישראל.
עם שובו מאתיופיה חזר לשירות קבע בחטיבת הצנחנים ושימש כסגן מפקד פלוגה תחת גיורא איילנד. במילואים שירת כמפקד יחידת סיור למתארי עומק אויב באיגוף אנכי, נטל חלק במבצעי הסיירת בסוריה במלחמת יום הכיפורים והשתתף במבצע כותונת ובמבצע דוידקה. בהמשך שירת במפקדת כוחות האוויר המיוחדים ולקח חלק במבצעי העלייה הגדולים של יהודי אתיופיה – מבצע משה ומבצע שלמה.
למד בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב, החל מהתואר הראשון ועד קבלת תואר דוקטור. את התזה בתואר השני כתב על פרקים בביולוגיה של הדרבן Histrix indica במישור החוף, ואת הדוקטורט על דגמי תקשורת בדרבנים Histrix indica, שניהם בהנחייתו של הפרופסור היינריך מנדלסון.
בין השנים 1995–2015 חדל מלעסוק בתחום הזואולוגיה ופנה לשירות הציבורי, במסגרתו ניהל פרויקטים חינוכיים במשרד החינוך, וכיהן כראש לשכתה של שלומית עמיחי כמנכ"לית המשרד. בתקופה זו היה חבר ב"מטה מחר 98" בלשכת סמנכ"לית משרד החינוך שתפקידו היה ליישם את מסקנות ועדת הררי בתחום קידום החינוך למדעים וטכנולוגיה בישראל.
עוד ריכז את הוועדה לגיבוש עקרונות להקמת מרכזי מורים אזוריים ולהפעלתם, בשנת 1997. בהמשך היה חבר במטה מרכזי מורים אזוריים, שהפעיל את המרכזים וקבע את תקצובם ופעילותם.
בין השנים 2000 ל-2015 היה שותף בצוות הלאומי לקידום תלמידי הפריפריה המגזרית והגאוגרפית לסביבות עתירות טכנולוגיה. פעילותו התמקדה באיתור וליווי תלמידי חטיבות ביניים ותיכונים מהפריפריה לשירות בעתודה האקדמית, במסגרת תוכנית עתידים. סבר היה יועץ לוועדת ההיגוי לקידום החינוך למחוננים בישראל בשנת 2004, ושותף לניסוח הצעת חוק זכויות תלמידים מחוננים ומצטיינים, התשס"ו-2006, שעברה בקריאה טרומית כמרכיב בחוק חינוך מיוחד, התשמ"ח-1988.
בשנת 2003 השתתף בהקמתו של קמפוס מאר אליאס באעבלין, כשלוחה של אוניברסיטת אינדיאנאפוליס. הקמפוס פעל עד 2006 וסבר המשיך את פעילותו באוניברסיטת אינדיאנפוליס עד יולי 2020.
בשנת 2015 חזר לעסוק בזואולוגיה, טס לאוגנדה והחל בהקמת תחנת מחקר ביער הגשם סמוליקי ובחקר רצפת היער.
נוסף על פעילותו זו, סבר מרצה בתחומי התמחותו בפורומים שונים בישראל ומחוצה לה, וכן מדריך טיולים באפריקה.
מתגורר בתל אביב. נשוי ואב לשלושה ילדים.
פעילות אקדמית

סבר עוסק בעיקר בתחום האקולוגיה ההתנהגותית ובקשר שבין התנהגות החיה לבין תנאי הסביבה. במסגרת מחקריו הגיע לשתי תגליות חדשות על אוכלוסיית הדורבנים – האחת שהיא מונוגמית, והשנייה שהיא מזדווגת בכל לילה לאורך כל חייה לא בהכרח לרבייה אלא לטובת הידוק וקיום הקשר הזוגי. גילויים אלה נחשבו חדשניים בחקר האבולוציה של המיניות, משום שהזדווגות שלא רק לצורכי רבייה אלא גם לקיום קשר, יוחסה עד אז רק לאדם, לקופי בּוֹנוֹבּוֹ ולחלק ממיני הדולפינים.
סבר יזם שני פרויקטים בינלאומיים: הראשון עוסק בהשבת האוקאפי לאוגנדה במסגרת "פרויקט שימור האוקאפי". האוקאפים נמצאים בסכנת הכחדה ומשום שהם חיים רק בקונגו הנחשבת לא יציבה ובה חסרה מודעות לשימור החיה, השבה של האוקאפי ליער הגשם סמוליקי שבאוגנדה תסייע לשימור המין כולו.
בפרויקט השני מתמקד סבר בניסוח קוד אתי לפעילות בחלל, על מנת לפתח את מה שהוא מגדיר "חברה מבוססת מוסר" בחלל. לדבריו, ההתיישבות בכדור הארץ ללא קוד אתי הביאה בראייה היסטורית לתוצאות הרסניות כגון: מלחמות, השמדות עמים, עבדות, פגיעה במערכת האקולוגית ועוד, ועל כן הוא מקדם אימוץ קוד אתי לפעילות ולהתיישבות עתידית בחלל, על פי המודל של לוחות הברית. את המודל הזה שואף סבר להביא בפני עצרת האו"ם על מנת לרתום את האנושות כולה לקידומו.
פעילות אקדמית > מבחר פרסומים

Sever Z. and Mendelssohn, H. 1988. Copulation as a possible mechanism to maintain monogamy in porcupines, Hystrix indica. Animal Behavior, 36: 1541- 1542.
Sever Z. and Mendelssohn, H. 1991. Spatial movement patterns of porcupines (Hystrix indica). Mammalia, 55: 487-500.
Sever, Z. 2011. Nurturing gifted and talented pupils as leverage towards a knowledge-based economy. In: Zhou Q. (Ed.), Applied Social Science, ICASS 2011, Vol. 1: 454- 458. IERI Press, Delaware USA.
Sever, Z. 2006. The resemblance to the environment is not necessary for camouflage. Israel Journal of Ecology & Evolution, 52, No1: 80-81.
Sever Z. 2021. Searching for the okapi (Okapia johnstoni) in Semuliki National Park, Uganda. Afr. J. Ecol. 59, pp. 286–292
Gibbon, G.E.M. and Sever, Z. 2022. A lowland bongo (Tragelaphus eurycerus eurycerus) recorded in Uganda, African Journal of Ecology, 60 (4), pp. 1340–1345
Sever, Z., 2024. What If I Told You Camouflage is a Myth? Animal Coloration is Mainly A-biotic and not Biotic (Camouflage). Research in Ecol­ogy. 6 (1), pp. 14–27
פעילות ציבורית > בישראל

בשנת 1998 הקים סבר את הארגון לזואותרפיה בישראל במטרה לקדם את תחום הטיפול באמצעות בעלי חיים. הארגון הצליח להציג את נושא הזואותרפיה לוועדה לבחינת מקצועות הרפואה המשלימה במשרד הבריאות והניע מהלך להקמת ועדה לאומית מקצועית במשרד החינוך, בה היה סבר חבר. כיום מכשירות עשר מכללות בישראל סטודנטים בתחום הזואותרפיה. העמותה נסגרה לאחר 17 שנות פעילות כאשר בוגרי המכללות בתחום הקימו עמותה נוספת שמובילה את הפעילות בתחום.
בנוסף, חבר בעמותת "בשער" המשמשת כקהילה אקדמית למען החברה בישראל, ומאגדת חברי סגל אקדמי על מנת לקדם ולהפיץ את תרומת האקדמיה לחברה בישראל.
פעילות ציבורית > בעולם

סבר הוא ממקימי העמותה לשמירת קופי האדם באפריקה (The Last Great Ape organization) וחבר בה מאז 1998. העמותה עוסקת בעיקר באיתור צייד וסחר לא חוקיים בבעלי חיים ופעולות לטובת אכיפת החוק.
עוד משמש כיועץ מומחה לפרויקט Horizon 2020 של האיחוד האירופי שמטרתו קידום מוסדות חינוך והשכלה גבוהה במדינות בגבולו המזרחי של האיחוד.
הערות שוליים

↑  לפי מכתב מהאוניברסיטה שנמצא באתרו, תחת "רקע מדעי"
↑  סבר צבי (עורך),, צייד וחיים עם שבטים במזרח אפריקה – יומן ומכתבים 1974, תל אביב, ‏2009
↑  סבר צבי, עם הפלשים – יהודי חבש/אתיופיה 1974, 2007, תל אביב, ‏נלקח ב-8.6.2020
↑  צבי סבר ואחרים, סיירת צנחנים: שלושים שנה למבצעי מלחמת יום כיפור (המלחמה = 24-6 באוקטובר 1973), תל אביב, צ. סבר, 2005
↑  סבר צבי (עורך), אבא היית במלחמה? באיזה מלחמות השתתפת?, תל אביב: צ. סבר, 2008
↑  פרקים בביולוגיה של הדרבן (HYSTRIX INDICA) במישור החוף, בקטלוג של ספריית אוניברסיטת תל אביב
↑  דגמי תקשורת בדרבנים (HYSTRIX INDICA), בקטלוג של ספריית אוניברסיטת תל אביב
↑  מחר 98: דו"ח הוועדה העליונה לחינוך מדעי וטכנולוגי, תשנ"ב 1992
↑  מרכזי מורים אזוריים – דו"ח הוועדה לגיבוש עקרונות להקמת מרכזי מורים אזוריים ולהפעלתם, ‏אוגוסט 1998
↑  צבי סבר, המטה לאיתור ומעקב אחר קידומם של תלמידים למסגרות אקדמיות עתירות טכנולוגיה ומדעים –סקירה היסטורית של הפרויקט: 2000–2013, ‏מרץ 2013
↑  דו"ח ועדת ההיגוי לקידום החינוך למחוננים בישראל, באתר משרד החינוך והתרבות, ‏יולי 2004
↑  יוסף אלגזי, הקמפוס של אעבלין, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2003
University of Indianapolis announces campus in Israel, University of Indianapolis, October 1st, 2003
↑  Sever Zvi, The invertebrate fauna on the forest floor of the Semuliki rain forest, Final report of findings to the Monitoring & Research unit of the UWA, University of Indianapolis, ‏July 2017
↑  פרופ' צבי סבר, באתר "עולם אחר"
↑  צבי סבר, הדרבנים – הורים טובים אך לא מתערבים, באתר טבע הדברים, גיליון 98, ע"מ 52–67
↑  נעה שנדר, הנאמנות, המין והדרבנים (עמ' ע"מ 40–41.), באתר מדע – עיתון מדעי לכל, ל"ג (1), ‏1989
↑  איריס מילנר, בזהירות, באתר מוסף הארץ, ‏23 בדצמבר 1988
↑  Regular sex keeps porcupines faithful, New Scientist, ‏Nov.12, 1988
↑  צבי סבר, סקר אוקפי והמלצה – השבת האוקפי לאוגנדה, המחלקה לביולוגיה, אוניברסיטת אינדיאנפוליס, אינדיאנפוליס, ארצות הברית, ‏2018
↑  Zvi Sever, An ethical code for living in space, ROOM – space journal of asgardia, ‏נלקח בתאריך 8.6.2020
↑  פרופ' צבי סבר, אתר "הקוד האתי בחלל"
↑  צבי סבר, מהי זואותרפיה? (עמ' עמ' 21–22), באתר "קו-ורשת" – כתב עת מרכזי מורים אזוריים גיליון 2
↑  רשימת המכללות המלמדות חינוך בעזרת בעלי חיים, באתר שנהר, באתר שנהר, ‏נלקח בתאריך 8.6.2020
↑  עמותת LAGA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304806405171  ISNI: 0000 0004 0257 9968  VIAF: 298539246   WorldCat (עם VIAF): 298539246
אלפרד קינסי

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1894 הובוקן, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 פטירה:  25 באוגוסט 1956 (בגיל 62) בלומינגטון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביולוגיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Rose Hill Cemetery 
 מקום לימודים:  מכללת באודוין  אוניברסיטת הרווארד  תיכון קולומביה 
 מוסדות:  אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון 
 פרסים והוקרה:  Eagle Scout 
 בן או בת זוג:  Clara McMillen (1921–1956) 
 תרומות עיקריות
 מייסד ענף הסקסולוגיה במדעי האדם.
 
אלפרד צ'ארלס קִינְסִי (באנגלית: Alfred Charles Kinsey, נהגה קִינְזִי; 23 ביוני 1894 – 25 באוגוסט 1956) היה ביולוג אמריקאי שנחשב למייסד ענף הסקסולוגיה במדעי האדם ו"אבי המהפכה המינית". הכשרתו המקורית הייתה בתחומי הזואולוגיה והאנטומולוגיה (חקר החרקים), והוא אף כיהן כפרופסור בתחומים האלה.
ב-1948 חיבר את הדוח המפורסם "התנהגות מינית בזכר האדם" שהתבסס על מחקר שכלל ראיונות ושאלונים שנערכו עם סטודנטים במכללות אמריקניות. ספרו של קינסי הפך ללהיט בארצות הברית, ובעקבות הצלחתו פרסם קינסי ב-1953 את "התנהגות מינית בנקבת האדם". הדוחות העלו על פני השטח נושאים שנחשבו לטאבו כמו הומוסקסואליות, ביסקסואליות, אוננות, תשוקה מינית בקרב נשים ועוד. הדוחות חוללו סערה בארצות הברית, ועוררו ביקורת. עם זאת, הם נחשבים כפריצת דרך בתחום חקר האדם והשפיעו על המשך המחקר בתחום. קינסקי גם פרסם את סולם קינסי לנטייה מינית המציג אותה כרצף במקום כחלוקה דיכטומית.
ביוגרפיה

אלפרד קינסי נולד במדינת ניו ג'רזי שבמזרח ארצות הברית. הוריו היו עניים, והוא סבל כילד מתנאי מחיה ירודים. הוריו היו נוצרים אדוקים, שהשתייכו לכנסייה המתודיסטית. קינסי העיד כי המסגרת הדתית בה גדל מנעה ממנו כל מידע בנושאי מין ומיניות. במסגרת לימודיו בתיכון החל להתעניין בביולוגיה, ובפרט בבוטניקה ובזואולוגיה. יש הטוענים כי המורה שלו לביולוגיה בתיכון, נטלי רות, היא זו שהשפיעה עליו להיות למדען.
כזואולוג חקר קינסי צרעות באוניברסיטה, באינדיאנה. הוא קיבל תואר דוקטור למדעים מאוניברסיטת הרווארד ב-1919 על עבודת דוקטורט שכתב על צרעת העפצים. לאחר קבלת התואר, עבר למחלקה לזואולוגיה של אוניברסיטת אינדיאנה. מאוחר יותר מונה לפרופסור באוניברסיטה זו.
התפנית בתחום המחקר של קינסי אירעה בשנת 1933, אז החל להתעניין בנושא מיניות האדם. יש אומרים שהקשר שלו עם מיניות הושפע מכך שגילה את בורותם של הסטודנטים שלו בנושא.[דרוש מקור] קינסי אף נתבקש ללמד כיתת סטודנטיות על מיניות וגילה שאין ספרים העוסקים בנושא, כך החל לראיין סטודנטים בנושא מיניות. באותה התקופה הייתה החברה בארצות הברית שמרנית במיוחד, והתאפיינה בעקרות בית למופת ובנערות בתולות. קינסי גילה שהאמריקאים אינם פתוחים לנושא זה משום שנחשב לסטייה, אך מממצאיו של קינסי עולה כי מיניות היא נורמה אצל רוב האמריקאים ולא סטייה. ב-1935 נשא הרצאה באוניברסיטה שבה תקף את הבורות השוררת בתחום זה, והביע את דעתו כי "נישואין מאוחרים" (כלומר, לשיטתו, קיום יחסי מין בגיל מאוחר) מזיקים מבחינה פיזיולוגית, כמו כן, ככל שרמת ההשכלה עולה כך גם הפתיחות כלפי המיניות.
קינסי היה ביסקסואל. הוא ואשתו הסכימו ביניהם שהם יכולים לקיים יחסי מין עם אנשים אחרים. קינסי עצמו קיים יחסי מין עם גברים אחרים, ובניהם תלמידו קלייד מרטין.
אלפרד קינסי מת ב-25 באוגוסט 1956, בגיל 62, בעקבות בעיית לב ודלקת ריאות. הוא נקבר בבית עלמין במקום מגוריו בלומינגטון, אינדיאנה.
מכון קינסי לחקר מין, מגדר ופריון

ב-1947 הקים פרופ' קינסי את המכון לחקר המין באוניברסיטת אינדיאנה, המכון נקרא כיום על שמו: "מכון קינסי לחקר מין, מגדר ופריון". ב-1948 חיבר את הדוח המפורסם "התנהגות מינית בזכר האדם" (Sexual Behavior in the Human Male). דוח זה התבסס על מחקר שכלל ראיונות ושאלונים שנערכו עם סטודנטים במכללות אמריקניות. ספרו של קינסי הפך ללהיט בארצות הברית, ובעקבות הצלחתו המשיך קינסי במחקר על מיניות האישה האמריקאית וב-1953 פרסם דוח משלים: "התנהגות מינית בנקבת האדם" (Sexual Behavior in the Human Female), שהתבסס על מחקר דומה שנערך עם סטודנטיות, אך נתקל בבעיה משום שבארצות הברית של אותן שנים הייתה שמרנות גדולה, שהולידה קושי ממשי לקבל את הנשים כבעלות יצר מיני ותשוקה. שני הדוחות הללו כוללים תיאורים של תופעות בהתנהגות המינית וניתוח סטטיסטי של תפוצתן. בין השאר נטען בהם כי שיעור ההומוסקסואליות באוכלוסייה הכללית גבוה בהרבה מאשר שיערו החוקרים עד אז, וכי כמעט כל בני-האדם מאוננים. הדוחות חוללו סערה בארצות הברית, ועוררו ביקורת. עם זאת, הם נחשבים כפריצת דרך בתחום חקר האדם.
את המחקר שהוביל לכתיבת הדוחות על מיניות האדם שפורסמו ב-1948 וב-1953 ערכו קינסי ועוזריו באמצעות ראיונות אישיים אנונימיים (כלומר, בלי לתעד את זהות המרואיין) עם סטודנטים וסטודנטיות, וכן באמצעות ניתוח יומנים אישיים של פדופילים. העובדה כי קינסי הסתמך גם על מידע שהושג מאנשים שנחשבים לסוטי מין הייתה הציר המרכזי לביקורת נגדו. הביקורת הייתה גם מתודולוגית - טענה כי המדגם שלו היה מוטה, וגם מוסרית - מתן ביטוי לעברייני מין. על אף הביקורות הללו, קינסי החל את תחום חקר המיניות וחשף לעולם עובדות מרחיקות לכת לגבי עולם שלם ומגוון של מיניות, כמו כן, מחקריו של קינסי נחשבים אמינים למדי, גם אם במשך הזמן נערכו מחקרים נוספים ששינו במידה מסוימת את הניתוחים הסטטיסטיים שלו.
בספרו "התנהגות מינית של זכר האדם" (1948) כתב קינסי:
לאחר מותו

בניו יורק טיימס נכתב עליו לאחר מותו: "מותו בטרם עת של אלפרד קינסי לוקח מהעולם האמריקאי דמות חשובה ורבת ערך, באותה מידה שהייתה שנויה במחלוקת. יהיו אשר יהיו התגובות לממצאיו, והשימוש חסר המצפון בחלקם, העובדה הנשארת שהיה מדען בכל רמ"ח איבריו. לטווח הרחוק הערך שקיים, בחשיבה של זמננו, בדיון שעורר, נשען פחות על ממצאיו ויותר על המתודה בה השתמש כדי לאשר אותם. כל סוג של גישה מדעית לבעיות, שנוגעות למיניות הוא קשה, כיוון שמדובר בתחום אפל, שעמוס בהגדרות כמו: צו מצפון, טאבו, הכשרות קבוצתיות ואינדיבידואליות ותבניות התנהגות ארוכות וממוסדות. חלקן אולי טובות בפני עצמן, אך לא תורמות למדען בדרכו אל האמת. דוקטור קינסי התגבר על מכשול זה על ידי שיטת הפרד ומשול. עבודתו הייתה מצפונית ומקיפה, ובאופן טבעי נעצרה משמעותית עם מותו. בוא נקווה בכנות שהרוח המדעית, שהשרה לא תיפגם בצורה דומה."
חייו היו הנושא של הסרט הביוגרפי "קינסי" (2004) בכיכובו של ליאם ניסן. הספר "המעגל הפנימי" מאת ת. ק. בויל סוקר גם הוא באופן נרחב את עבודתו של קינסי.
מכון לחקר מין, מגדר ופריון שהוא הקים בשנת 1947 קיבל את שמו. בין מטרות המכון גם חקר החומר הרב שקינסי השאיר לאחר מותו. במהלך השנים במכון הועסקו חוקרים בולטים בתחום, בין היתר ג'ון גגנו שפיתוח תאוריית התסריט המיני.
הערות שוליים

↑  "Kinsey History". www.kinseyinstitute.org. ארכיון מ-2019-09-14. נבדק ב-2018-04-09.
↑  Look Both Ways: Bisexual Politics - Jennifer Baumgardner - Google Books. Books.google.com. נבדק ב-2013-12-04.
↑  Insatiable Wives: Women Who Stray and the Men Who Love Them - David J. Ley - Google Books. Books.google.com. 2009-12-16. נבדק ב-2013-12-04.
↑  Baumgardner, Jennifer (2008-03-04). "kinsey+was+bisexual"#v=onepage&q=%22kinsey%20was%20bisexual%22&f=false "Look Both Ways: Bisexual Politics". ISBN 9780374531089.
↑  בתיה גור, האיש שגילה לאמריקה את הדגדגן, באתר הארץ, 1 בפברואר 2005
| מיניות האדם |
| --- | --- | --- |
| תופעות פיזיולוגיות | זוויג • עוררות מינית • זקפה • נוזל טרום-שפיכה • סיכוך נרתיקי • אורגזמה (שפיכה נשית / שפיכה גברית) • היריון |  |
| בגרות מינית וחינוך מיני | התבגרות מינית • מניעת הריון • קונדום • מין בטוח • חינוך מיני • טיפול מיני • סרוגייט • מדריך למיניות |  |
| זהות | זהות מגדרית • זהות מינית • נטייה מינית (הומוסקסואליות / ביסקסואליות / לסביות / א-מיניות) • הטרוסקסואליות • אינטרסקס • טיפול המרה • גברים המקיימים יחסי מין עם גברים • נשים המקיימות יחסי מין עם נשים • יחסי מין הומוסקסואליים • יחסי מין לסביים |  |
| מין וחוק | חוק למניעת הטרדה מינית • גיל ההסכמה • הדבקת HIV במזיד‏ • גילוי עריות • מעשה מגונה • חוסר צניעות בציבור • מעשה מגונה בפומבי • אונס • התעללות מינית • ניצול מיני • הטרדה מינית • התנהגות מינית פסולה • אלימות מינית • מעשה סדום • בעילה אסורה בהסכמה • פדופיליה • חטיפת נשים |  |
| סקסולוגיה ותופעות היסטוריות | האבולוציה של הרבייה המינית • היסטוריה של ייצוגים מיניים • מיניות ברומא העתיקה • זנות ביוון העתיקה • זנות ברומא העתיקה • פדרסטיה ביוון העתיקה • המהפכה המינית |  |
| זוגיות וחברה | חיי מין • משיכה מינית • אהבה • מונוגמיה • פוליאמוריה • מין מזדמן • סווינגינג • נישואים • פיקוח ילודה • פאראפיליה • מופקרות • דת ומיניות • התנזרות ממין • הון ארוטי • אתיקה מינית • אובייקטיפיקציה מינית • מתאם אינטימיות • דיבור ארוטי • סלנג מיני |  |
| יחסי מין | מין קבוצתי • מזמוז • אוננות • משחק מקדים • החדרת אצבעות • תנוחות מין • יחסי מין מחוץ לנישואים • יחסי מין ללא נישואים • יחסי מין ללא חדירה • מין אוראלי • מין אנאלי • מציצה עצמית • BDSM • פטיש לכפות רגליים • פטישיזם (סקסולוגיה) • פטיש לכפות ידיים • פוטג'וב • הנדג'וב • אורגיה • גאנג באנג • שלישייה • רביעייה • סייברסקס • שיחה ארוטית • חנק ארוטי • מעגל מאוננים • יחסי מין בפומבי • קשירה • קונילינגוס |  |
| שירותי מין | תעשיית המין • ארוטיקה • פורנוגרפיה • סרט פורנוגרפי • תיירות מין • מוזיאון מין • מועדון מין • מועדון חשפנות • חשפנות • זנות (זנות קטינים / זנות גברית / בית בושת / עבדות מין) • יחסי מין תמורתיים • חנות מין • אביזר מין • בובת מין • מכונת מין • רובוט מיני |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298379705171  PLWABN: 9810627924405606  BIBSYS: 90682391  BNE: XX969647  BnF: cb12415012j (data)  CiNii: DA01213732  GND: 11877719X  ICCU: CUBV086102  ISNI: 0000 0001 0857 455X  LCCN: n79065235  LNB: 000012064  NDL: 00523246  NKC: skuk0003393  NLA: 35272697  NLG: 247335  NSK: 000419692  NTA: 069671699  RERO: 02-A003455227  RKD: 412855  SELIBR: 193581  SNAC: w6wh2sgm  SUDOC: 033266638  Trove: 892089  VcBA: 495/263121  VIAF: 51777372   WorldCat (עם VIAF): 51777372
כוכב השביט מגיע לעמק המומינים

| --- | --- |

כריכת הספר בגרסתו המקורית
 מידע כללי
 מאת:  טובה ינסון
 איורים:  טובה ינסון 
 שפת המקור:  שוודית
 סוגה:  ספרות ילדים
 הוצאה
 הוצאה:  Schildts Förlags Ab
 תאריך הוצאה:  1946
 מספר עמודים:  154
 סדרה
 ספר קודם:  משפחת המומינים והשיטפון הגדול
 הספר הבא:  משפחת המומינים - הסיפור על מגבעת המכשף
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 0140302867
 הספרייה הלאומית:  001050929
 
כוכב השביט מגיע לעמק המומינים (בשוודית: Kometjakten) הוא ספר מאת הסופרת השוודית-פינית טובה ינסון, ואשר פורסם לראשונה בשנת 1946 על ידי המוציא לאור "Schildts Förlags Ab". זהו הספר השני בסדרת ספרי המומינים. הספר תורגם לעברית על ידי רות דנור ויצא לראשונה לאור בשנת 1984 בהוצאת זמורה ביתן. בשנת 2019 יצא הספר שנית לאור בעברית בתרגומה של דנה כספי.
עלילת הספר

אל בית המומינים מגיע אורח מוזר בשם עכבר המושק אשר מספר להם על היקום ועל הכוכבים המסוכנים המשוטטים בו. כמו כן הוא מציין בפניהם כי הוא חש לאחרונה כי אסון גדול עומד לקרות. בעקבות כך, סניף ומומין מחליטים ללכת למצפה כוכבים מרוחק כדי לברר פרטים נוספים על כוכב שביט אשר לדעתם צפוי להתרסק בקרוב על כדור הארץ.
במהלך מסעם הם נתקלים בסנופקין הנווד שמצטרף אליהם. הסירה של החבורה נתקעת בהמשך במערה והחבורה כמעט ונופלת לתוך בור עמוק אך מר המיולין מציל אותם באמצעות רשת הפרפרים שברשותו. לאחר מסע רב הרפתקאות בהרים המבודדים החבורה מאתרת את מצפה הכוכבים והחוקרים במצפה הכוכבים מיידעים אותם בכך שכוכב השביט אכן עושה דרכו לכדור הארץ ומציינים בפניהם את המועד המדויק בו כוכב השביט צפוי להתרסק על כדור הארץ.
בעקבות כך החבורה מחליטה לחזור באופן מיידי לביתם כדי להזהיר את תושבי עמק המומינים. בדרכם חזרה לעמק המומינים מצטרפים אל החבורה סנורקה, סנורק ומר המיולין. לאחר שהחבורה פוגשת במומינאמא ומומינאבא, החבורה מחליטה למצוא מחסה במערה המסתורית. עם זאת, כוכב השביט לא מתרסק בסוף הסיפור בעמק המומינים.
בספר זה הוצגו סנופקין, סנורק, סנורקה ומר המיולין לראשונה בסדרת ספרי המומינים.
עיבודים

על בסיס ספר זה ינסון כתבה ואיירה 26 רצועות קומיקס שבועיות תחת השם "מומינטרול וסוף העולם". גרסת הקומיקס המחודשת נבדלת במובנים רבים מהגרסה המקורית של הסיפור - לדוגמה, המומינים שומעים על כוכב השביט במהדורת החדשות ברדיו ולא מהחוקרים במצפה הכוכבים. כמו כן, בגרסה זו מאי הקטנה נכללת גם כן בניגוד לגרסת הספר. בגרסה זו כוכב השביט פוגע ישירות בעמק המומינים וגורם לנזק רב.
הספר עובד מספר פעמים לסרטי אנימציה:
סרט האנימציה הרוסי "Moomin-troll and the comet" שהופק בשנת 1978
סרט האנימציה "כוכב השביט" שהופק בשנת 1992 בשיתוף פעולה פיני-יפני, סרט זה שודר בטלוויזיה החינוכית בתחילת שנת 2000.
סרט אנימציית הסטופ מושן הפיני "Moomins and the Comet Chase" שהופק בשנת 2010
כריכת הספר בגרסה העברית
זן הבר

פרי של בננת בר – בעלת מראה שונה לחלוטין מבננה מבויתת
זן הבר (Wild type) מתייחס לפנוטיפ האופייני של הזן כפי שהוא מצוי בטבע. במקור, זן הבר הוגדר כתוצר של אלל "נורמלי" תקין, בניגוד לתוצר לא תקני שנוצר מאלל "מוטנטי". אללים "מוטנטיים" יכולים להשתנות במידה רבה, ובמקרים של סחף גנטי הם יכולים ליצור זן בר חדש.
ההתפתחות ביכולות המיפוי הגנטי מעניק הבנה טובה יותר כיצד מוטציות מתרחשות, יוצרות קשרים עם גנים אחרים ובכך מובילות לשינויים פנוטיפיים.
התפיסה הרווחת כיום היא שלכל אלל ישנם מופעים שונים המצויים בטבע, ותדירות ההופעה שלהם משתנה לאורך טווח גאוגרפי של מינים, וכי זן בר אחד אינו קיים. באופן כללי, עם זאת, האלל הנפוץ ביותר – כלומר האלל בעל תדירות ההופעה הגבוהה ביותר – נחשב כאלל המייצג את זן הבר.
הרעיון של זן הבר שימושי בחיות מודל למחקרים, כגון זבוב הפירות. בזבוב זה הוגדרו פנוטיפים סטנדרטיים עבור תכונות כגון צבע עיניים או צורת הכנף, אשר ידוע כי הם יכולים להשתנות על ידי מוטציות בפרט המייצרים פנוטיפים ייחודיים, כגון "עיניים לבנות" או "שרידי כנפיים". האללים של זן הבר מיוצגים ב"+" בכתב עילי, לדוגמה +w ו - +vg לעיניים אדומות וכנפיים בגודל מלא, בהתאמה. שינויים בגנים הרלוונטיים לתכונות אלו הוביל לתובנות על התפתחות יצורים וכיצד תכונות משתנות באוכלוסייה. למחקרים המערבים שינויים של אללי זן הבר יישומים בתחומים רבים, וביניהם מציאת תרופות למחלות ושיפור התזונה.
יישומים בעולם הרפואה

מחקרים רפואיים רבים עוסקים בהשוואה בין הגנום של יצור מזן הבר ליצור "מוטנטי" (לדוגמה, בין חולה במחלה מסוימת לאדם בריא). המחקרים עוסקים בהשוואה ברמת רצף ה-DNA וכן בתוצרים החלבוניים ובתפקודם, שעלול להשתנות. באמצעות הבנה טובה יותר של תהליכים אלו חוקרים מקווים לפתח שיטות למניעה וריפוי של מחלות חשוכות מרפא, כגון זיהום מנגיף ההרפס.
יישומים בעולם החקלאות

החקלאות בנויה על הכלאות ברירתיות כדי להשאיר את התכונות המועדפות על המגדל. מניפולציות גנטיות האיצה את תהליך האבולוציה כדי להגדיל את תנובת הצמחים ובעלי החיים ואת העמידות שלהם למחלות. בתהליך זה הושארו מאחור גנים שיכולים לתרום לעמידות הצמח, לכמות החלבון המצויה בזרע, תנובת הצמח וכדומה, בעקבות אפקט דמוי אפקט המייסדים. כיום ישנו צורך להפיק יותר מזון מכמות שטח הולכת וקטנה, לאכלסייה הולכת וגדלה. בעזרת השוואה בין זן הבר לזן המתורבת, ניתן לזהות גנים רצויים, ובעזרת הנדסה גנטית להחזיר תכונות שאבדו במהלך הביות.
יישומים בייצור מזונות ומשקאות

ייצור מזון ומשקאות שעברו תהליך של תסיסת חומרי הגלם מבוססת על הוספה של סטארטרים של תסיסה, המורכבים מגזעי-בר של מיקרואורגניזמים המצויים במיקרוביוטה של חומרי הגלם או גזעים מסחריים שפותחו באמצעים ביוטכנולוגיים.  המיקרואורגניזמים מורכבים מחיידקים, שמרים ועובשים הנמצאים על פני הצמחים, בדרכי העיכול של בעלי חיים כגון, דגים, או בתוך חומרי הגלם, כגון חלב. ההתפתחות ההיסטורית של מוצרי מזון שעברו תסיסה מבוססת באופן מסורתי על השימוש בגזעי הבר בתרבויות אנושיות רבות.
ראו גם

פנוטיפ
גנוטיפ
הכלאה לאחור
אפרים ברוידא

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בינואר 1912 ביאליסטוק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  14 במרץ 1994 (בגיל 82) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם 
 שפות היצירה:  גרמנית, צרפתית, אנגלית, עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס טשרניחובסקי 
 
אפרים ברוידא (Ephraim Broido;‏ 1 בינואר 1912, תרע"ב – 14 במרץ 1994) היה מסאי, עורך ומתרגם ישראלי; מייסדו ועורכו של כתב-העת "מולד".
ביוגרפיה

נולד בשנת 1912 בביאליסטוק, בן לבתיה ונח ברוידא. בשנים 1915–1918 התגוררה משפחתו במוסקבה. בשנים 1919–1924 למד בגימנסיה העברית בביאליסטוק.
בשנת 1925 עלה לארץ ישראל ולמד בגימנסיה הרצליה בתל אביב. לאחר מכן למד באוניברסיטאות ברלין ולונדון.
בשנים 1933–1934 היה חבר מרכז "החלוץ" בברלין, ובמסגרת זו ערך מקראה ללומדי עברית ("נתיב") ואנתולוגיה גרמנית ("ישראל, אומה וארץ"), וחיבר מילון עברי-גרמני.
משנת 1935 היה חבר מערכת "דבר". בעת מלחמת העולם השנייה היה כתב שטח של עיתון "דבר" באנגליה, וניהל את מדור קשרי העיתונות במחלקה המדינית של הסוכנות היהודית בלונדון. באפריל 1948 ייסד את כתב העת "מולד – ירחון מדיני וספרותי" וערך אותו.
ביוגרפיה > משפחתו

היה נשוי לעתל ברוידא, מייסדת גלריה גורדון, ולהם שני ילדים: מיקי, שנשואה לישראל גוריון, ויונתן, שהיה מתמטיקאי והוגה דעות.
לאחר שהתגרש, נישא ברוידא בשנית, לג'נטילה, מתרגמת מאנגלית, שנודעה בשם העט "ג. אריוך", בתו של המשורר היידי והעסקן הציוני-סוציאליסטי דניאל לייבל וגרושתו של העיתונאי ברוך נאדל.
מתרגומיו

"המלך פחם" מאת אפטון סינקלר (הוצאת מצפה, תר"ץ)
"השושנה הלבנה" מאת ב. טראוון (הוצאת שטיבל, 1932; הוצאת עם עובד, 1962)
"פביאן" מאת אריך קסטנר (הוצאת שטיבל, 1933)
"מקבת'" מאת ויליאם שייקספיר (הוצאת שוקן, 1954)
"הסופה", "חלום ליל קיץ", "רוב עסק על לא דבר", ו"קומדיה של טעויות" – ארבע קומדיות מאת ויליאם שייקספיר (מוסד ביאליק, 1964–1965); על תרגום זה זכה בפרס טשרניחובסקי לשנת תשכ"ו.
"סונטות שייקספיר", הוצאת דביר, 1977
"ויליאם בטלר ייטס, 100 שירים בתרגום אפרים ברוידא", הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2002