stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moonlight Drive
הלחנה

השיר הוא אחד הראשונים שנכתבו על ידי הסולן ג'ים מוריסון. על פי הביוגרפיה של ג'רי הופקינס ודני סוגרמן No One Here Gets Out Alive, מוריסון כתב את "Moonlight Ride" במהלך ימי החול בחוף וניס, לוס אנג'לס, קליפורניה, בשנת 1965. מאוחר יותר, כשנתקל במקרה בחברו וחבר הלהקה לעתיד, ריי מנזרק, הוא אמר את השורות הבלתי נשכחות: "Let's swim to the moon, let's climb through the tide, penetrate the evening that the city sleeps to hide". על פי הדיווחים, מנזרק נדהם, והם החליטו להקים להקה. מוריסון כבר בחר שם ללהקה: הדלתות.
"Moonlight Drive" הוקלט יחד עם שירים אחרים במהלך הקלטות הדמו הראשונות של הלהקה באולפני Trans World Pacific Studios. השיר הוקלט בשנה שלאחר מכן עבור אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה, אך בסופו של דבר לא הופיע; הדבר נבע מחוסר שביעות רצונם של חברי הלהקה מהתוצאה, השונה מגרסת האלבום המאוחרת יותר. גרסה זו שוחררה לבסוף כתוצר, במהדורת יום השנה ה-40 של אלבום הבכורה.
כוח אדם

הדלתות
ג'ים מוריסון - שירה
ריי מנזרק - הוהנר קלאבינט, פסנתר טאק
רובי קריגר - גיטרת צוואר בקבוק
ג'ון דנסמור - תופים
מוזיקאים נוספים
דאג לובאן - גיטרה בס
פול ביבר - אפקטים קוליים מסינתיסייזר מוג
הערות שוליים

↑  Love Me Two Times / Moonlight Drive (single label). The Doors. Elektra Records. 1967. EKS-45624-B.
1 2 3 4  Strange Days (Album notes). The Doors. New York City: Elektra Records. 1967. Back cover. EKS-74014.
1 2 3  Fong-Torres, Ben, The Doors, עמ' 231, ISBN 978-1401303037
↑  Jerry Hopkins, Daniel Sugerman, No one here gets out alive, Updated trade ed, New York, N.Y: Warner Books, 2006, ISBN 978-0-446-69733-0
↑  "Remembering Ray Manzarek, Keyboardist for the Doors", NPR.org
↑  Moonlight Drive - The Doors | AllMusic (באנגלית), נבדק ב-2024-11-29
↑  Alan Paul published, The Doors' Robby Krieger Sheds Light — Album by Album — on One of Rock’s Most Mysterious Bands, guitarworld, ‏2016-01-08 (באנגלית)
↑  The Doors 40th Anniversary edition (Media notes). The Doors. New York City: Rhino Records. 2007. Back cover. R2 101184.
1 2  Heinz Gerstenmeyer, The Doors – Sounds for Your Soul – Die Musik Der Doors, BoD – Books on Demand, 2001-09, עמ' 49, ISBN 978-3-8311-2057-4. (בגרמנית)
| הדלתות |
| --- | --- | --- |
ג'ים מוריסון • ריי מנזרק • רובי קריגר • ג'ון דנסמור
| אלבומי אולפן | The Doors‏ (1967) • Strange Days‏ (1967) • Waiting For The Sun‏ (1968) • The Soft Parade‏ (1969) • Morrison Hotel‏ (1970) • L.A. Woman‏ (1971) • Other Voices‏ (1971) • Full Circle‏ (1972) • An American Prayer‏ (1978) |  |
| אלבומי הופעה | Absolutely Live‏ (1970) • Alive, She Cried‏ (1983) • Live at the Hollywood Bowl‏ (1987) • In Concert‏ (1991) |  |
| אלבומי אוסף | 13‏ (1970) • Weird Scenes Inside the Gold Mine‏ (1972) • The Best of the Doors‏ (1973) • Greatest Hits‏ (1980) • The Doors Classics‏ (1985) • The Best of The Doors‏ (1985) • Essential Rarities‏ (1999) • The Best of The Doors‏ (2000) • The Very Best of The Doors‏ (2001) • Legacy: The Absolute Best‏ (2003) • The Very Best of The Doors‏ (2007) • The Future Starts Here: The Essential Doors Hits‏ (2008) • The Platinum Collection‏ (2008) • The Singles‏ (2017) |  |
| אלבומי פסקול | The Doors‏ (1991) • When You're Strange: Music from the Motion Picture‏ (2010) |  |
| סינגלים | "Break on Through (To The Other Side)" / "End of the Night"‏ • "Light My Fire" / "The Crystal Ship"‏ • "People Are Strange"‏ • "Love Me Two Times" / "Moonlight Drive"‏ • "The Unknown Soldier" / "Waiting For The Sun"‏ • "Hello, I Love You" / "Love Street"‏ • "Touch Me"‏ • "Wishful Sinful"‏ • "Tell All the People"‏ • "Runnin' Blue"‏ • "You Make Me Real" / "Roadhouse Blues"‏ • "Love Her Madly" / "Riders on the Storm"‏ • "The Mosquito" / "Treetrunk"‏ • "Gloria" / "Moonlight Drive"‏ |  |
| ערכים נוספים | ערכים נוספים |  |
|  | הדלתות • פמלה קורסון • פול רוטשילד |  |
דיסקוגרפיה של הדלתות • שירי הדלתות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 25a9137d-5ef7-436a-a886-51be1a51c1d4 
חוף וניס, לוס אנג'לס, שם נפגשו ריי מנזרק וג'ים מוריסון
Barbarism Begins at Home

"Barbarism Starts at Home" הוא שיר של להקת הסמית'ס. השיר, שהופיע באלבום האולפן השני שלהם מ-1985, Meat Is Murder, כולל מילים המגונות התעללות בילדים ושיר בהשראת פאנק המבוסס על הבייסליין של אנדי רורק.
"Barbarism Starts at Home" יצא בהפצה מוגבלת בגרמניה ובאיטליה באפריל 1985, אך לא יצא כסינגל בבריטניה עד 1988. מאז זכה השיר לביקורות חיוביות והפך ללהיט במהלך חיי הלהקה.
רקע

"Barbarism Starts at Home" נכתב במשותף על ידי הסולן מוריסי והגיטריסט ג'וני מאר בחדר החזרות של הלהקה במנצ'סטר. כאשר הוצג לראשונה על ידי הלהקה, השיר נקרא "Fascism Begins at Home". מבחינה לירית, השיר היה ביקורת נלהבת על ענישה גופנית והתעללות בילדים. מוריסי אמר בריאיון למלודי מייקר במרץ 1985: "מהרגע שאתה חוטף מכות כשאתה ילד, אלימות היא התשובה היחידה. שיחה היא חסרת טעם".
מבחינה מוזיקלית, השיר הוא שיר בהשפעת פאנק שנבנה סביב הבייסליין הרפטטיבי של אנדי רורק וריף הגיטרה בהשפעת שיק של ג'וני מאר. השיר היה חזרה לתקופה של מאר ורורק לפני הסמית'ס בלהקה האינסטרומנטלית Freak Party, שכללה גם את סיימון וולסטנקרופט, המתופף העתידי של The Fall. על הבייסליין של השיר, מאר אמר: "אנדי, די בצדק, גאה בבייסליין הזה". המתופף מייק ג'ויס הסכים: "הבייסליין רוצח. מעניין לראות איך מוריסי הצליח לעקוף את זה. היינו מנגנים, וכשהיינו עוצרים אנדי היה ממשיך לעיתים קרובות עם בייסליין של סטנלי קלארק. זה מדהים איך שהוא יכול לעבור לזה". עם זאת, באופן כללי, מאר הצהיר שהוא "לא חושב [שהשיר] באמת מייצג את הלהקה" והרגיש שהשיר "קצת נדוש".
מהדורה

בנוסף לשחרורו באלבום Meat Is Murder, השיר יצא כסינגל בגרמניה ובאיטליה. אף על פי שהלהקה שקלה להוציא את השיר כסינגל בבריטניה, בתחילה היא ראתה רק הפצה מוגבלת לתקליטנים כסינגל שיווקי שם. סינגל משנת 1988 של השיר יצא לאור בבריטניה לאחר פירוק הלהקה.
עטיפת הסינגל הציגה את ויו ניקולסון, דמות צהובונית בריטית שהופיעה בעבר על העטיפה ל-"Heaven Knows I'm Miserable Now".
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Simon Goddard, Songs That Saved Your Life (Revised Edition): The Art of The Smiths 1982-87, Titan Books (US, CA), 2013-03-26, ISBN 978-1-78116-259-0. (באנגלית)
1 2  Richard Carman, Johnny Marr - The Smiths & the Art of Gunslinging, Bonnier Zaffre, 2015-11-05, ISBN 978-1-78418-930-3. (באנגלית)
1 2  John D. Luerssen, The Smiths FAQ: All That's Left to Know About the Most Important British Band of the 1980s, Hal Leonard Corporation, 2015-08-01, ISBN 978-1-4950-4596-7. (באנגלית)
↑  Johnny Rogan, Morrissey & Marr: The Severed Alliance, Omnibus Press, 2012-06-26, ISBN 978-0-85712-782-2. (באנגלית)
↑  Emily Barker, The Smiths - The Stories Behind All 27 Of Their Provocative Album And Single Sleeves, NME, ‏2015-08-03 (באנגלית בריטית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 4c4480b1-07a1-3d7b-bad0-54bc7cc60994
יצחק סמוקובליה

| --- | --- |

יצחק סמוקובליה
 לידה:  3 בספטמבר 1889 גוראז'דה, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  15 בינואר 1955 (בגיל 65) סרייבו, יוגוסלביה הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
 מדינה:  ממלכת יוגוסלביה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 לאום:  יהודי
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי הישן בסרייבו 
 עיסוק:  סופר, רופא
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 שפות היצירה:  לאדינו, סרבו-קרואטית
 סוגה:  סיפורים קצרים, רומנים, דרמה
 נושאי כתיבה:  יהדות בוסניה
 תקופת הפעילות:  1927–1954 (כ־27 שנים)
 
יצחק (איסאק) סָמוֹקוֹבְלִיָה (בסרבו-קרואטית: Isak Samokovlija, בסרבית קירילית: Исак Самоковлија;‏ 3 בספטמבר 1889, גוראז'דה, בוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 15 בינואר 1955, סרייבו, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה) היה סופר ורופא יוגוסלבי ממוצא יהודי, אשר תיאר בספריו את הווי חייהם של יהודי בוסניה.
ביוגרפיה

יצחק סמוקובליה נולד בגוראז'דה שבבוסניה, האימפריה האוסטרו-הונגרית למשפחה יהודית ספרדית שהיגרה מסמוקוב לבוסניה. הוא רכש השכלה תיכונית בסרייבו ולמד רפואה באוניברסיטת וינה בסיוע מלגת לימודים שקיבל מאגודת לה בנוולנצייה (La Benvolencia) אשר פעלה לקידום ההשכלה בקרב יהודי סרייבו. ב-1917, עם סיום לימודיו, שב לסרייבו והועסק כרופא בבית חולים צבאי. במקביל החל לפרסם מאמרים ושירים בעיתונות הקהילתית. ב-1927 הוציא לאור את סיפורו הקצר הראשון. לאורך שנות ה-30 הוציא לאור מספר ספרים אשר חלקם הומחזו. סיפוריו הבליטו את רובד האוכלוסייה קשת היום בקרב יהדות בוסניה, פרנסתם והווי חייהם.
במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, סולק סמוקובליה ממשרתו ובהמשך נעצר. הוא הצליח לברוח ממעצרו ולחמוק ממעצר נוסף. ב-1946, הוציא לאור אסופת סיפורים קצרים ובהמשך כיהן כיושב ראש אגודת הסופרים של בוסניה והרצגובינה אשר תחת יוגוסלביה. בשנים 1948–1951 ערך את מזגין הספרות "בראזדה" (בסרבו-קרואטית: Brazda). ב-1953, ביקר סמוקובליה בישראל לרגל חגיגות יום העצמאות ונטיעת יער קדושי יוגוסלביה.
יצחק סמוקובליה הלך לעולמו בסרייבו ב-1955 והוא בן 65. נקבר בבית העלמין הספרדי הישן. הוא היה נשוי להֶדָה לבית בְּרוּנֶר ואב ל-3 ילדים.
במהלך מלחמת בוסניה עלו חלק מבני משפחתו לישראל.
ספריו בתרגום עברי

עשרה סיפורים תרגם: יעקב מאסטרו; הקדים דברי מבוא: מיכאל לוי, תל אביב: התאחדות עולי יוגוסלביה, תשכ"ט.
בין אביב לאביב: (סיפורים); תרגם והוסיף מבוא: יעקב מאסטרו; ערך: משה גיורא אלימלך, ירושלים: מורשת – ועד עדת הספרדים בירושלים והמרכז לשילוב מורשת יהדות המזרח במשרד החינוך והתרבות, תשמ"ב 1982.
הערות שוליים

↑  'הקהילה היהודית בסרייבו', בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, ירושלים: יד ושם, 1988, עמ' 205.
1 2  'הקהילה היהודית בסרייבו' (1988), עמ' 209.
↑  ביקורת: גבריאל מוקד, יצרי מרגוע, דבר, 30 במאי 1969, המשך; מרדכי אבישי, סיפורים מחיי יהודי בוסניה, מעריב, 13 ביוני 1969.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267587305171  PLWABN: 9810651913405606  BnF: cb12067074x (data)  GND: 119440741  ISNI: 0000 0000 8140 4250  LCCN: nr90007687  NKC: jn20000701561  NTA: 167214314  SUDOC: 028938631  Trove: 1210930  VIAF: 61568366   WorldCat (עם VIAF): 61568366
פסק דין פלונית (אורה מור יוסף)

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 תאריך החלטה:  13 ביולי 2014
 החלטה
 הערעור נדחה - לא ניתן להכיר במערערת כהורה, על אף שיזמה ומימנה הליך להולדת ילדה באמצעות תרומת זרע, תרומת ביצית ושימוש באם פונדקאית
 חברי המותב
 חברי המותב:  אשר גרוניס, מרים נאור, סלים ג'ובראן, אסתר חיות, חנן מלצר, יורם דנציגר, ניל הנדל
 
בע"מ 1118/14 פלונית נ' משרד הרווחה הוא פסק דין מרכזי של בית המשפט העליון בתחום דיני משפחה, שניתן ביולי 2014 ועוסק במודלים של הורות במשפט הישראלי.
בית המשפט העליון קבע בהרכב מורחב בפסק הדין, לאחר גלגולו בבית המשפט לענייני משפחה ודחיית הערעור בבית המשפט המחוזי כי על פי המצב החוקי הקיים בישראל, לא ניתן להכיר בגברת אורה מור-יוסף כהורה, על אף שיזמה ומימנה הליך להולדת ילדה באמצעות תרומת זרע, תרומת ביצית ושימוש באם פונדקאית על בסיס הסכמים. למור-יוסף לא היה כל קשר גנטי או פיזיולוגי לילדה ועל כן בית המשפט סירב להכירה כהורה המשפטית של הילדה.
פסק הדין מהווה דוגמה למפגש בין אפשרויות הטכנולוגיה לבין המשפט הישראלי בתחום דיני המשפחה בכלל ודיני הורים וילדים בפרט.
עובדות המקרה

המבקשת, אורה מור-יוסף, היא רווקה שלוקה במחלת ניוון שרירים אשר מונעת ממנה לשאת הריון או להביא ילד לעולם בהליך גנטי טבעי. מור-יוסף ביקשה לממש את זכותה הטבעית להפוך להורה אך דרכה לא צלחה דרך הליך האימוץ שכן חוק אימוץ ילדים לא מאפשר אימוץ לרווקים ואף לא דרך הליך פונדקאות בישראל לפי חוק הסכמים לנשיאת עוברים (אישור הסכם ומעמד היילוד). לפיכך ניסתה מור-יוסף להפוך להורה בדרך אחרת והתקשרה עם אחייניתה בהסכם בעל פה לפיו האחיינית תשמש כנושאת ההיריון עבורה, והשיגה לשם כך תרומת זרע ותרומת ביצית. תהליך ההפריה והשתלת הביצית המופרית בגופה של האחיינית בוצעו בהודו ולאחר קליטת ההיריון שבו מור-יוסף ואחייניתה לישראל, ובישראל נולדה התינוקת. את ההליך כאמור ליוותה מור-יוסף מתחילתו ועד סופו ואף מימנה אותו.
במהלך תקופת ההיריון ביקשה מור-יוסף בפנייה למשרד הפנים ולמשרד הבריאות להיות מוכרת כאימה של הילדה ולהסדיר זאת טרם היוולדה של הילדה. משנענתה בשלילה ניסתה דרך האפיק המשפטי, לאחר הולדת הילדה, לבקש צו הורות פסיקתי על מנת שתוכר במעמד הורה, אך הבקשה לא אושרה בבית המשפט לענייני משפחה ואף בערעור לבית המשפט המחוזי, וגם ערעורה לבית המשפט העליון נדחה. 
בחודשים הראשונים לאחר לידת התינוקת מונתה לה עובדת סוציאלית כאפוטרופוסית בזמן שהייתה בבית החולים, לאחר מכן היא הועברה על ידי רשויות הרווחה למשפחת אומנה.
פסק-הדין נדון בשנת 2014 ברשות ערעור לבית המשפט העליון בהרכב מורחב של 7 שופטים, בית המשפט העליון דחה את הערעור בצורה מיידית לאור לחץ הזמנים, ובשנת 2015 פורסמו הנימוקים לפסק הדין שניתנו בראשות השופט ניל הנדל.
פסיקת בית המשפט העליון

לאורך פסק הדין מציין בית המשפט את המורכבות שבמקרה לאור הרגישות העולה ממנו, את הרצון העז של מור יוסף להיות הורה וכי המקרה מעורר אמפתיה רבה.
בית המשפט העליון קבע כי לפי מערכת החוקים הקיימת, מה שעשתה מור יוסף הוא אסור, הוא נימק את דחיית הערעור בכך שלפי סעיף 77 לחוק הכשרות המשפטית והאפוטרופסות מעמד ההורות ייקבע על פי מקום מושבו של הקטין, עם זאת התהליך שביצעה מור-יוסף לא עולה בקנה אחד עם הליך פונדקאות חו"ל שכן הילדה נולדה בישראל מתוך כוונה לגדלה בישראל וכן תוך שימת דגש על שיקולים נוספים ועל כן הדין החל הוא הדין הישראלי ולא הדין ההודי. נראה כי מבחינה עניינית מדובר בהליך כלאיים שבין פונדקאות לאימוץ.
בנוסף קבע בית המשפט כי מור-יוסף לא עומדת באף חלופה להורות המוכרת בישראל שכן אין לה זיקה גנטית לילדה, אין לה זיקה פיזיולוגית עקב אי נשיאת ההיריון, היא אינה עומדת בקריטריונים המצויים בחוק האימוץ לאמץ את הילדה לאור היותה רווקה וכן ההליך אינו הליך פונדקאות חו"ל.
מור-יוסף טענה שראוי להרחיב את ההכרה בהורות דרך הפסיקה ולתת לה צו הורות פסיקתי מכוח ההסכמים שהיו בינה לבין יתר המעורבים ביצירת הילדה ולאור העובדה שהיא הרוח החיה מאחורי התהליך, היא זו שיזמה את המהלך ובלעדיה הילדה לא הייתה נולדת כלל. בית המשפט קבע כי אין להרחיב את ארבעת המודלים של ההורות המוכרים בדין ובפסיקה וציין כי קיים הבדל משמעותי מעניינה של מור-יוסף לעניינים הנדונים בבג"ץ 566/11 ממט ומגד ובבג"ץ 5771/12 ליאת משה שכן במקרה הנ"ל התינוקת כבר נולדה וכן ההליך נוצר על ידי הסכמים פרטיים ולא היה מפוקח ומבוקר על ידי גורמים חיצוניים כמו פסיכולוגים, עובדים סוציאליים ועורכי דין שתפקידם היה הכרחי על מנת לשמר את זכויותיהם, מעמדם ואי ניצול של המעורבים בהליך ובכך למנוע מצב של סחר בילדים כפי שכונה על ידי בית המשפט "שוק תינוקות" ועל כן אין לגזור גזירה שווה. בהקשר זה סבר השופט חנן מלצר כי ההסכמים שערכה מור יוסף עם אחייניתה, עם תורמת הביצית ועם תורם הזרע הם הסכמים הנוגדים את תקנת הציבור ודינם בטלות.
בית המשפט העליון לא התייחס לשאלה האם ראוי יהא להכיר בעתיד במודלים נוספים של הורות ובהורות מכוח הסכמים בפרט, אך סבר כי הכרה במודל שכזה מחייבת הליך חקיקתי סדור שייבחן את מכלול השיקולים הנדרשים לעניין. הקושי שבמקרה הנ"ל, מקום בו התינוקת כבר נולדה, מדגיש את הצורך בבהירות ובוודאות המעוגנת בחוק ולא בבחינת מקרים פרטניים לאחר מעשה.
עם זאת בית המשפט חידש חידוש מפתיע בכך שהוסיף ואמר כי למור-יוסף תינתן האפשרות להגיש בקשה לבית המשפט לענייני משפחה על מנת להתחיל הליך של אימוץ התינוקת כדי לקבל "זכות עמידה" בהליכי האימוץ.
הביקורת על פסק הדין והשלכותיו

פסק-הדין זכה להד תקשורתי וחברתי רחב וגדול מצד 'מטה מאבק הנכים בישראל' שביקש להצטרף כידיד בית המשפט בערעורה של מור-יוסף לבית המשפט העליון דרך בקשה שהוגשה מטעם מערך הקליניקות לאנשים עם מוגבלויות של הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. המטה טען כי המבוי הסתום אליו נקלעה מור-יוסף אינו ייחודי רק לה אלא נפוץ יותר בקרב אנשים עם מוגבלות ומשותף לרבים מהם.
במור-יוסף הביעו תמיכה גם חברי הכנסת אילן גילאון (מפלגת מרצ), יו"ר השדולה למען אנשים עם מוגבלות בכנסת, וח"כ קארין אלהרר (יש עתיד), יו"ר השדולה לשילוב ילדים עם מוגבלויות במערכת החינוך, שמתניידת בעצמה בכיסא גלגלים.
לאור פסק הדין, הביעה מור-יוסף את מחאתה כשעברה לגור באוהל מחאה מול ביתו של שר הרווחה, ח"כ מאיר כהן בדימונה.
הורות הסכמית

הורות הסכמית היא הורות הנובעת מהסכם, בלא שלהורה על פי ההסכם ישנה כל זיקה ביולוגית, גנטית או פיזיולוגית, לילד. ההורות ההסכמית נוצרת כתוצאה מהסכם פרטי בין ההורה המשפטי להורה המיועד, בטרם יצירת העובר. ההורה על פי ההסכם יכול להיות בעל סמכות מקבילה או חליפו של ההורה המשפטי. להסכם ההורות עשויים להיות ארבעה גורמים שונים: תורם הזרע, תורמת הביצית, האם הפונדקאית וההורה המיועד.
יש הרואים גם בהורות על ילד בן הזוג שנוצר במהלך הזוגיות, "הורות הסכמית". לעומת זאת יש הרואים בכך הרחבה של "היסוד הגנטי".
מרבית המדינות ובכללן ישראל, אינן מכירות באופן אוטומטי בהורות הסכמית.
נימוקים בעד ונגד הורות הסכמית

חופש החוזים שולל התערבות בהסכם שנעשה בין בגירים מתוך רצון חופשי.
במצבים מסוימים, זהו הסיכוי היחיד להורות.
עשיית "חוזה להולדת ילדים" מנוגדת לתקנת הציבור.
מניעת "סחר" בתינוקות.
במצבים רבים, האם הנושאת היא צד מוחלש, והסכמתה אינה מודעת וחופשית.
"הסכם ההורות", עלול לקפח את טובת היילוד העתיד לבוא, העשוי להיות הפגיע ביותר ובה בעת מי שהאינטרסים שלו לא יילקחו בחשבון.
קומודיפיקציה של הריון, לידה ויילודים.
המצב החוקי בישראל

בישראל טרם קיימת הסדרה חקיקתית מקיפה בנושא הורות הסכמית. השופטת לוין מתחה על כך ביקורת, וקראה לרשות המחוקקת להסדיר את הנושא בחקיקה ראשית, בהקדם.
הפסיקה העדכנית בישראל בסוגיית הורות הסכמית, עסקה במקרה בו פלונית - אישה רווקה שחלתה בניוון שרירים ולא יכלה להיכנס להיריון, ביקשה ממכר לתרום זרע ומאחייניתה, צעירה בת 20, לשאת את ההיריון. הכל מתוך הסכמה מוקדמת שפלונית תהיה ההורה המשפטי היחיד. במהלך ההריון האחיינית בקשה להפיל את העובר, אך שוכנעה לחזור בה.
המדינה סירבה להכיר בתוקפה של ההורות ההסכמית ונמנעה מלרשום את פלונית כאם התינוק. ביהמ"ש למשפחה דחה את תביעתה של פלונית וכך גם בית המשפט המחוזי.
באפריל 2015 קבע בית המשפט העליון בהרכב מורחב, בדעת הרוב אותה כתב השופט ניל הנדל, כי אין להכיר ב"הורות הסכמית" המבוססת רק על הסכמים והנעת שרשרת פעולות שהובילה להליך "יצירת" התינוק.
לעומת זאת, בית המשפט העליון הביע הסכמה עקרונית להכיר בהורות מתוקף קשר זוגיות בו ההורה המיועד נמצא, עובר להריון וללידה, עם בעל או בעלת הזיקה הגנטית ליילוד - כאשר לא ניתן להביא צאצא מחומר גנטי של שני בני הזוג. בערכאות הנמוכות מפרשית הסכמה זו כהכרה מסוימת ב"הורות הסכמית".
לקריאה נוספת

יחזקאל מרגלית, עלייתו, שחיקתו ועלייתו המחודשת של היסוד הגנטי בקביעת הורות משפטית, משפט רפואי וביו אתיקה, כרך 3 עמוד 125, 2010
הערות שוליים

↑  למשל השופט ניל הנדל
↑  השופטת דליה דורנר, דנ"א 2401/95 נחמני נ' נחמני.
↑  פונדקאות נפסלה: אין הכרה ב'הורות הסכמית', באתר ynet, 11 באפריל 2015
↑  הסופטת סנונית-פורר, בתה"ס (משפחה ת"א) 855-10-13, כתבה שפיקוח הדוק  של הרשויות על הסכמים מסוג זה, עשוי למנוע פגיעה בזכויות היילוד העתיד לבוא
↑  ...פיתוחם המואץ ל הרפואה והמדע, וה'ליברליות' הקיימת במקומות שונים בכפר הגלובלי, מחייבים את המחוקק לפעול להסדרה חקיקתית, ובהקדם". בע"מ 1118/14 פלונית נגד משרד הרווחה והשירותים החברתיים ואח'
↑  סופי: חולת ניוון שרירים לא תוכר כאם התינוקת שנולדה מתרומות ביצית וזרע
↑  "העליון סירב להכיר בהורות של אישה ש"יצרה" ילד מתרומת ביצית ומפונדקאות", תקדין
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
אניס חאג' מוסא

אניס חאג' מוסא (בערבית: أنيس حاج موسى, בצרפתית: Anis Hadj Moussa; נולד ב-11 בפברואר 2002 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן אלג'יראי-צרפתי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פיינורד מליגת העל ההולנדית ובנבחרת אלג'יריה.
קריירת מועדונים

חאג' מוסא נולד בפריז שבצרפת. הוא שיחק במחלקות הנוער של US טורסי, FC מונפרמיי ולאנס. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצת המילואים של לאנס, ובקיץ 2022 חתם באולימפיק שרלרואה מהליגה הבלגית השלישית.
ב-9 ביוני 2023 חתם חאג' מוסא בפטרו אייסדן, העולה החדשה לליגת המשנה הבלגית. הוא ערך 16 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-6 בפברואר 2024 הושאל חאג' מוסא עד לתום עונת 2023/2024 לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. הוא ערך 14 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-3 באפריל 2024 חתם על חוזה לחמש שנים בפיינורד מליגת העל ההולנדית.
קריירה בינלאומית

חאג' מוסא שיחק בנבחרות הצעירות של אלג'יריה. ב-22 במרץ 2024 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בניצחון 3-2 על נבחרת בוליביה במשחק ידידות.
תארים

מגן יוהאן קרויף (1): 2024
הערות שוליים

1 2  3 joueurs Franciliens passés par le FC Montfermeil dont un du PSG appelés en équipe nationale Algérienne U20 pour disputer les éliminatoires de la CAN…, Panamefoot, ‏2020-10-15 (ב־)
↑  ANIS HADJ MOUSSA, RC LENS (בצרפתית)
1 2 3 4 5  Eloise De Mester, Formé à Lens, Anis Hadj-Moussa s'engage avec le Vitesse Arnhem, Lensois.com, ‏2024-02-06 (ב־)
↑  Jérémy Delforge & Vincent Maljean, Anis Hadj Moussa, le gros coup des Dogues, lavenir.net, ‏2024-11-27 (בצרפתית)
1 2  L’Olympic (N1) recrute un international algérien U23 du RC Lens: «Une aubaine!», sudinfo.be, ‏2022-07-29 (בצרפתית)
1 2  La Rédaction, Anis Hadj-Moussa quitte l'Olympic pour la D1B, DHnet, ‏2024-11-29 (בצרפתית)
↑  N1 |L’Olympic de Charleroi perd un grand talent: Anis Hadj-Moussa rejoint le Patro Eisden Maasmechelen en D1B, sudinfo.be, ‏2023-06-09 (בצרפתית)
↑  Feyenoord legt Vitesse-smaakmaker Hadj Moussa vast voor meerdere seizoenen, nos.nl, ‏2024-04-03 (בהולנדית)
↑  Manel Bousksou, Pays-Bas : Hadj Moussa supervisé par le PSV Eindhoven, Football Algérien - DZFOOT.COM, ‏2024-03-13 (ב־)
↑  Algeria 3-2 Bolivia (22 Mar, 2024) Final Score - ESPN (UK), ESPN (באנגלית)
רוג'ר קרוזייר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1942 ברייסברידג', אונטריו, קנדה
 פטירה:  11 בינואר 1996 (בגיל 53) וילמינגטון, דלאוור, ארצות הברית
 מידע כללי
 מדינה:  קנדה קנדה
 משקל:  75 קילו
 גובה:  1.73 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  הוקי קרח
 עמדה:  שוער
 תקופת הפעילות:  1960–1977 (כ־17 שנים)
 מועדון:  סנט קתרינס טיפיס באפלו ביזונס סולט סטה ת'נדרבירדס סנט לואיס ברייבס פיטסבורג הורנטס דטרויט רד וינגס פורט וורת' וינגס באפלו סייברס וושינגטון קפיטלס
 הישגים
 פרסים והוקרה:  גביע קאלדר (1965)  גביע קון סמיית' (1966) 
 
רוג'ר אלן קרוזייר (באנגלית: Roger Allan Crozier;‏ 16 במרץ 1942 - 11 בינואר 1996) היה שוער הוקי קרח מקצועני קנדי ששיחק 14 עונות בליגת ההוקי הלאומית עבור דטרויט רד וינגס, באפלו סייברס ווושינגטון קפיטלס. במהלך הקריירה שלו, קרוזייר נבחר פעם אחת לקבוצת האולסטאר הראשונה של ה-NHL, זכה בגביע קאלדר, והיה השחקן הראשון שזכה בגביע קון סמיית' בזמן ששיחק בקבוצה המפסידה בגמר גביע סטנלי. הוא היה השוער האחרון ב-NHL שהחל את כל משחקי קבוצתו בעונה הסדירה 65–1964.
החל מקריירת הנוער שלו ועד מותו, קרוזייר סבל מדלקת לבלב ובעיות בריאות אחרות. למרות כל אלו, הוא עזר לקבוצת הנוער עימה שיחק לזכות בגביע הזיכרון בשנת 1960, שיחק יותר מ-500 משחקים בעונה הרגילה של ה-NHL והשתתף בשלושה גמרים בגביע סטנלי. בעיות הבריאות שלו הובילו לפרישתו בשנת 1977 והוא הצטרף למשרד הקפיטלס זמן קצר לאחר מכן. קרוזייר עזב ב-1983 כדי לעבוד עבור בנק MBNA. בשנת 2000, הבנק תרם גביע חדש בשם פרס רוג'ר קרוזייר אשר הוענק מאז שנת 2000 ועד 2007 לשוער עם אחוז ההצלות הטוב ביותר במהלך העונה הסדירה ב-NHL.
ביוגרפיה

קרוזייר נולד וגדל בעיירה ברייסברידג', אונטריו. הוא היה אחד מארבעה עשר ילדיהם של לויד ומילדרד קרוזייר. בגיל שש החל קרוזייר לשחק כשוער, עמדה שעם השנים "יחבב". הוא זוהה כ"כישרון שוער מיוחד" על ידי קבוצת ההוקי הבכירה של עיירתו, ברייסברידג' ברס, והפך לשוער הפותח שלהם בגיל 14.
קריירת משחק > שנים ראשונות

קרוזייר בילה את הקריירה הצעירה שלו עם סנט קתרינס טיפיס ב-OHA משנת 1959 עד 1962. באותה תקופה, הטיפיס היו בחסות שיקגו בלאק הוקס מליגת ההוקי הלאומית. מערכת החסות העניקה לבלאק הוקס את הזכויות לכל שחקני הטיפיס. בשנת 1960, קרוזייר עזר לטיפיס לזכות בגביע הזיכרון. במהלך תקופתו עם הטיפיס, קרוזייר פיתח את הכיב הראשון שלו, בעיה שהפריעה לו למשך שארית הקריירה שלו.
קרוזייר בילה ברוב שנת 1961 ב-OHA. עקב גודלו ומידותיו הקטנים, הוא לא היה מועדף בקרב צופים או מבקרים. למרות זאת, באפלו ביזונס מליגת ההוקי האמריקאית גייסו את קרוזייר כדי למלא את מקומו של השוער הפותח הפצוע שלהם, דני דז'ורדי, באותה שנה. בשלושה משחקים צבר קרוזייר שני ניצחונות ו-2.31 שערים בממוצע ספיגת שערים. הוא חזר לטיפיס בעונת 1961–1962, במהלכה גם היו לו קדנציות קצרות עם הביזונים והסולט סטה מארי ת'נדרבירדס מ-EPHL.
בזמן ששיחק בליגת הנוער, קרוזייר אימץ את סגנון הפרפר, בו השתמש במהלך הקריירה שלו ב-NHL. בתחילה, מאמניו בליגת הנוער ניסו לשכנע אותו לנטוש את הסגנון הזה, מתוך מחשבה שהוא לעולם לא יצליח ב-NHL.