stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמה לדרר
עבודותיה העיקריות

מידות נפח הונגריית ישנות (Századok, 1923)
היווצרות מעמד התעשיינים ההונגרי הוותיק ביותר (Századok, 1928)
תולדות עסקאות כסף בימי הביניים בהונגריה 1000–1458 (1932)
ההיסטוריה התרבותית האוניברסלית (1935);
היווצרות החברה ההונגרית מהתיישבות המדיארים במרכז אירופה ועד 1918 (1947)
תפקיד הכנסייה בהונגריה בתקופת בית ארפאד (1949)
ראשיתו של הקפיטליזם התעשייתי בהונגריה (1952)
התפתחות הפיאודליזם בהונגריה (1959)
המדעיות של ההיסטוריה (1968)
תולדות היסטוריוגרפיה אזרחית הונגרית (1969)
לקריאה נוספת

אמה לדרר. אינדקס ביוגרפי הונגרי. המוזיאון הספרותי פטפי.
אגנש קניירש (עורכת ראשית), אמה לדרר, בלקסיקון הביוגרפי ההונגרי 1000–1900 (ברומנית) מסת"ב 9630525003
אמה לדרר. בית קברות לאומי. המכון למורשת לאומית. nori.gov.hu
מסמכים של ועדת השכנוע והתעמולה (APB) של הוועד המרכזי של מפלגת העם הסוציאליסטית ההונגרית 1969. 9 בדצמבר 1969
Gerics János – Bertényi Iván: Léderer Emma születésének centenáriumán. Magyar tudomány, 1997. (42. (104.) köt.) 11. sz. 1394-1395. p.
Gerics József: In memoriam Emma Lederer. Annales Universitatis Scientiarum Budapestinensis de Rolando Eötvös Nominatae. Sectio historica, 1978. 19. tom. 319-320. p.
Lederer Emma műveinek bibliográfiája. Történelmi szemle, 1977. (20. évf.) 3-4. sz. 677-682. p.
Szokolay Katalin: Léderer Emma: A magyar polgári történetírás rövid története. Társadalmi szemle, 1970. (25. évf.) 3. sz. 95-97. p.
Bónis György: Szöveggyűjtemény Magyarország történetének tanulmányozásához. I. rész, 1000-től 1526-ig. Szerk. Lederer Emma. A szemelvényeket összeáll., jegyzetekkel és apparátussal ellátták Bertényi Iván, Bolla Ilona, Gerics József, Molnár József, Rottler Ferenc. Budapest, 1964. Századok, 1966. (100. évf.) 1. sz. 166-172. p.
Bogyay Tamás: Kétféle őstörténetírás [László Gyula: Őstörténetünk legkorábbi szakaszai – a finnugor őstörténet régészeti emlékei a Szovjetunióban; Elekes Lajos, Lederer Emma, Székely György: Magyarország története. Az őskortól 1526-ig c. könyvről]. Új látóhatár, 1962. (5. (13.) évf.) 4. sz. 367-374. p.
Nemes Dezső: Léderer Emma: Az ipari kapitalizmus kezdetei Magyarországon. Társadalmi szemle, 1952. (7. évf.) 12. sz. 1308-1315. p.
Mérei Gyula: Lederer Emma: A magyar társadalom kialakulása a honfoglalástól 1918-ig. Budapest, 1947. Századok, 1947. (8. évf.) 1-10. sz. 244-250. p.
A magyar polgári történetírás útja: Lederer Emma könyvéről. Világosság, 1971. (12. évf.) 1. sz. 49-51. p.
Molnár Erik: Lederer Emma: A magyar társadalom kialakulása. Társadalmi szemle, 1947. (2. évf.) 7-8. sz. 590-592. p.
Komoróczy György: Lederer Emma: Egyetemes művelődéstörténet. Budapest, 1935. Századok, 1937. (71. évf.) 1-3. sz. 119. p.
Holub József: Lederer Emma: A középkori pénzüzletek története Magyarországon, 1000-1458. Budapest, 1932. Századok, 1936. (70. évf.) 9-10. sz. 437-442. p.
Sziklay László: Léderer Emma: Egyetemes művelődéstörténet. Szabolcs-Szatmár-Beregi szemle, 1935. 8. sz. 283-284. p.
Sziklay László: Léderer Emma: Egyetemes művelődéstörténet. Szabolcsi szemle, 1935. (2. évf.) 8. sz. 283-284. p.
Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái. Bp., Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete, 1939-2002. 7. kötettől sajtó alá rend. Viczián János.
Magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Benedek Marcell. Bp., Akadémiai Kiadó, 1963-1965.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
Új magyar irodalmi lexikon. Főszerk. Péter László. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
Új magyar lexikon. Bp., Akadémiai Kiadó, 1959-1962.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 1918/1897. folyószáma alatt".
↑  Lederer Emma. Nekrológ. Petőfi Irodalmi Múzeum. .
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810545144205606  BnF: cb12768122d (data)  ISNI: 0000 0001 0868 293X  LCCN: n98060654  NKC: xx0092724  SUDOC: 135740932  VIAF: 9162790   WorldCat (עם VIAF): 9162790
אן ל'ווילייה

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1958 (בת 66) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Anne Geneviève L'Huillier 
 ענף מדעי:  פיזיקה, attophysics, ultrafast imaging 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פייר ומארי קירי (1986)  École normale supérieure de Fontenay-aux-Roses 
 מנחה לדוקטורט:  Bernard Cagnac 
 מוסדות:  אוניברסיטת לונד (1 בינואר 1997)  אוניברסיטת לונד (1 ביולי 1995–31 בדצמבר 1996) 
 תלמידי דוקטורט:  Philippe Balcou 
 פרסים והוקרה:  פרס לוריאל-אונסק״ו לנשים במדע (2011)  קצינה בלגיון הכבוד (29 בדצמבר 2022)  פרס מקס בורן (2021)  פרס וולף לפיזיקה (2022)  פרס נובל לפיזיקה (2023)  מפקדת בלגיון הכבוד (29 בדצמבר 2023)  פרס חזית הידע של קרן BBVA (2022)  אות מסדר כוכב הקוטב - מפקד הצלב הגדול (21 במרץ 2024)  פרס דייוויסון-גרמר בפיזיקה אטומית ופיזיקת פני שטח (2024)  Göran Gustafsson Prize for physics (1998)  פרס קרל צייס (2013)  Emmy Noether Distinction for Women in Physics (2014)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  אבירה בלגיון הצרפתי  חבר באגודה האמריקאית לאופטיקה 
 בן או בת זוג:  Claes-Göran Wahlström (16 ביולי 1994–?) 
 אתר רשמי
 
אן לְ'וִוילִיֶיה (בצרפתית: Anne L'Huillier; נולדה ב-16 באוגוסט 1958 בפריז שבצרפת) היא פיזיקאית צרפתייה ופרופסור לפיזיקה אטומית באוניברסיטת לונד, כלת פרס נובל לפיזיקה לשנת 2023, הנמצאת בחזית מדעי הלייזר המהירים (אנ') ומובילה בה מחקרים פורצי דרך.
ביוגרפיה

אן ל'ווילייה נולדה ב-1958 וגדלה בפריז שבצרפת. בשנת 1977 למדה מתמטיקה במוסד הצרפתי ללימודים גבוהים (אנ') בפונטייני-או-רוז (אנ') ובהמשך למדה לתואר שני בפיזיקה תאורטית באוניברסיטת פייר ומארי קירי בפריז. לאחר ההשכלה התאורטית החליטה ל'ווילייה להיכנס לפיזיקה אטומית ניסיונית עבור התזה שלה.
קריירה מקצועית

את הפוסט-דוקטורט שלה העבירה ל'ווילייה בשנת 1986 במכון צ'למרס לטכנולוגיה (אנ') שבגטבורג, שוודיה, ובאותה השנה הגישה את התזה שלה בנושא יינון רב-פוטוני-מרובה, שהוא תהליך בו אטומים הופכים ליונים (אטומים בעלי מטען חשמלי) בעזרת כמות רבה של פוטונים - חלקיקים יסודיים המהווים את הקוונטום של השדה האלקטרומגנטי ונשאי הכוח של הכוח האלקטרומגנטי. ל'ווילייה קיבלה משרה קבועה כחוקרת ב- CEA (French Alternative Energies and Atomic Energy Commission) ב-1986. בשנת 1988 המשיכה את הפוסט דוקטורט שלה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בשנת 1987 השתתפה בניסוי בו נצפו הרמוניות (אנ') גבוהות (כלומר אותות חוזרים, מעין גלי תדר) לראשונה באמצעות מערכת לייזר פיקוס-שנייה (אנ'), שהיא מערכת לייזר המשתמשת בגביש המשמש כאמצעי שריפת לייזרים במצב מוצק. היא הוקסמה מהניסוי והחליטה להקדיש לכך את המחקר שלה (ועדיין מקדישה אותו לכך 23 שנה מאוחר יותר).
בשנת 1988, ל'ווילייה שיתפה פעולה בניסוי במרכז לחקר הגרעין הצרפתי (אנ') בסאקליי (אנ') בצרפת עם מערכת לייזר במצב פיקוס-שניות מוצקה (אנ'), שהייתה בין הראשונות לייצר הרמוניה מסדר גבוה (אנ') בגזים. ייצור הרמוניה מסדר גבוה היא תהליך לא ליניארי שבמהלכו מואר יעד (גז, פלזמה או מדגם מוצק) באמצעות דופק לייזר אינטנסיבי, ובתהליך זה פולט היעד הרמוניות גבוהות. שש שנים מאוחר יותר, בשנת 1992, במתקן הלייזר העוצמתי הגבוה של לונד בדרום שוודיה, עבדה ל'ווילייה עם לייזר ספיר-טיטניום (אנ'), שהוא לייזר הניתן להתאמה הפולט אור אדום וכמעט אינפרא אדום בטווח שבין 650 ל-1,100 ננומטר. לייזרים כאלה משמשים בעיקר במחקר מדעי בגלל כושר ההתאמה שלהם ויכולתם לייצר פולסים אולטרה-קצרים. מערכת זו הייתה אחת ממערכות הפמטו-שנייה (אנ') בעלת העוצמה השנייה בגובהה באירופה. היא ביקרה כמדענית אורחת במעבדה הלאומית לורנס ליברמור (אנ') בשנת 1993. בשנת 1994 עברה לשוודיה, שם עבדה באוניברסיטת לונד כמרצה בשנת 1995 ומונתה לפרופסור בשנת 1997.
בשנת 2005 השיגה קבוצת המחקר של ל'ווילייה את מה שהיה אז אחד מקטעי האור הקצרים ביותר, 170 אטו-שניות (אנ'), באמצעות ייצור הרמוני גבוה. בשנת 2013 זכתה ל'ווילייה בפרס קארל צייס, הפרס היוקרתי ביותר בתחום האופטיקה. כאשר הכריזו על הזוכה, אמרו השופטים: "פרופ' ל'ווילייה לא רק הציגה את תאוריית טכנולוגיית האטו-שניות, אלא גם הוכיחה אותה בפועל בעזרת ניסויים". השופטים תיארו את עבודתה כמפתח להמשך התקדמות בטכנולוגיה הזו - כיוון שניתן להשתמש בדחפי האטו-שנייה של'ווילייה מצאה כדי לצפות בתנועת אלקטרונים בתוך אטומים או מולקולות בזמן אמת, מחקרה מהווה מרכיב עיקרי בהמשך התפתחות הטכנולוגיה ובהבנת תנועות פיזיות כלליות או תגובות כימיות ברמה האטומית. הטכנולוגיה שלה יכולה לתת לנו את האפשרות לצלם קטעי וידאו אולטרה-קצרים מתוך הפנים של אטומים ומולקולות. ל'ווילייה מובילה עד היום קבוצה העוסקת בפיזיקה של אטו-שניות (אנ'),ענף של פיזיקה שבו פולסים באורך אופייני של אטו-שנייה (10−18 שניות) של אלקטרונים או פוטונים משמשים לבדיקת תהליכים דינמיים בחומר ברזולוציית זמן חסרת תקדים, המאפשרת לחקור את תנועות האלקטרונים בזמן אמת.
פרסים והוקרה

פרס יוליוס שפרינגר (2003)
חברות באקדמיה השוודית למדעים (אנ') (2004)
חברות בוועדת הנובל לפיזיקה (אנ') (2007–2015)
פרס לוריאל-אונסק"ו לנשים במדע (2011)
פרס קארל צייס (2013)
מדליית בלז פסקל (אנ') (2013)
תואר כבוד באוניברסיטת פייר ומארי קירי (UPMC) (אנ'), פריז. (2013)
חברה זרה של האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית (2018)
פרס וולף בפיזיקה (2022)
פרס נובל בפיזיקה (2023)
אנתוני סנטאסירה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1904 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  13 בינואר 1977 (בגיל 72) הוליווד, ארצות הברית 
 הישג בולט:  היה מס' 53 בעולם בשנת 1931
 מד כושר מרבי:  2556 (ינואר 1947)
 השכלה:  הסיטי קולג' של ניו יורק 
 מקצוע נוסף:  מורה
 מדינה:  ארצות הברית
 
אנתוני סנטאסירה  (באנגלית: Anthony Edward Santasiere;‏ 9 בדצמבר 1904, ניו-יורק – 13 בינואר 1977, הוליווד) היה שחמטאי אמריקאי.
קריירת השחמט

בשנת 1923 חלק סנטאסירה מקום 13-14 בתחרות אגם הופטקונג (ניצחו: אברהם קופצ'יק ופרנק מרשל). בשנת 1924 הגיע למקום השלישי בתחרות ניו יורק אחרי פרנק מרשל וקרלוס טורה רפטו . בשנת 1927 חלק מקום שלישי-רביעי בתחרות ניו יורק (ניצח: אלברט פינקוס). בשנת 1928 ניצח סנטאסירה בתחרות בופלו, ובשנת 1929 הגיע למקום השלישי אחרי הרמן שטיינר ויעקב ברנשטיין. בשנת 1930 חלק מקום ראשון בתחרות אוטיקה עם נורמן לסינג.
בשנת 1931 הגיע למקום השביעי בתחרות ניו יורק (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה) וחלק מקום שלישי-רביעי בתחרות רומא (אליפות מדינת ניו-יורק- ניצח: פרד ריינפלד).
בשנת 1934 חלק מקום 9-10 בתחרות סירקוז (ניצח: שמואל רשבסקי).
בשנת 1935 הגיע למקום השביעי בתחרות מילווקי (ניצח: ראובן פיין).
בשנת 1938 חלק מקום 10-11 באליפות השנייה של מדינת ניו-יורק (ניצח: שמואל רשבסקי). באותה שנה הגיע למקום החמישי בתחרות בוסטון (ניצחו:  ישראל הורוביץ ויצחק קשדן).
בשנת 1944 סנטאסירה הגיע למקום השני, אחרי שמואל רשבסקי באליפות הפתוחה ה-45 של ארצות הברית שהתקיימה בבוסטון, וניצח בתחרות הפתוחה ה-46 שהתקיימה בשנת 1945.
בדו-קרב ההיסטורי של שנת 1945 בין נבחרות ארצות הברית וברית המועצות, דו-קרב שהתקיים באמצעות הרדיו שיחק סנטאסירה נגד דוד ברונשטיין והפסיד בשני משחקיו. בשנת 1949 הגיע למקום השני, אחרי סנדרין באליפות הפתוחה של ארצות הברית.
סנטאסירה ניצח בתחרות באיטליה בשנת 1953, וניצח את בובי פישר הצעיר בשנת 1957 בתחרות פתוחה. באותה שנה בובי פישר כבר היה אלוף הנוער של ארצות הברית וכן ניצח באליפות הפתוחה של ארצות הברית לבוגרים.
תחרויות בהן השתתף

תחרות ניו יורק 1931
עיסוקים מעבר לשחמט תחרותי

סנטאסירה היה מורה למתמטיקה בתיכון. תחביביו כללו כתיבה יצירתית וציור תמונות שמן. בנוסף כתב בצורה נרחבת על נושאי שחמט בביטאון  American Chess Bulletin.
ספרים שכתב

The Futuristic Chess opening: Santasiere's Folly (Paperback) by Anthony E Santasiere
King’s Gambit - Analysis and Games, Anthony Santasiere
444

ערך זה עוסק בשנת 444. אם התכוונתם לכביש המחבר את מחלף בן-שמן דרך ראש העין אל כפר סבא ואל טייבה, ראו .
שנת 444 היא השנה ה-44 במאה ה-5. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 444 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נפטרו

27 ביולי – קירילוס האלכסנדרוני, ממורי הכנסייה (נולד ב-376)
ראו גם

ילידי 444‎
נפטרים ב-444‎
445

שנת 445 היא השנה ה-45 במאה ה-5. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 445 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

אטילה ההוני רוצח את אחיו בלדה והופך לשליט יחיד על ההונים
ראו גם

ילידי 445‎
נפטרים ב-445‎
אמאלפי

אמאלפי (באיטלקית: Amalfi) היא עיר בנפת סלרנו במחוז קמפאניה שבאיטליה, השוכנת לחוף מפרץ סאלרנו, כ-37 קילומטר דרומית מזרחית לנאפולי. העיר נמצאת לרגלי הר מונטה צ'רטו (באיטלקית: Monte Cerreto) שגובהו 1,315 מטרים. העיר הייתה בירת רפובליקת אמאלפי ששלטה באזור זה של הים התיכון בשנים 839–1200. החוף האמאלפיטאני (Costiera amalfitana), הכולל גם את העיר, הוכרז בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית.
היסטוריה

לפי הידוע, אמאלפי מוזכרת לראשונה במסמכים מהמאה ה-6. העיר הוקמה כמקלט של קבוצות פליטים שברחו מפני האוסטרוגותים. בתחילה צמחה העיר תחת חסותם של הביזנטים, ובשלב מאוחר יותר נהנתה העיר מעצמאות הודות לחוסר התעניינותם של הביזנטים בה. החל מהמאה ה-8 הפכה העיר למעצמה ימית מסחרית. העיר סחרה בדגנים, מלח ועבדים, שמקורם באיטליה, וייבאה לאיטליה זהב ממצרים וסוריה וכן משי מהאימפריה הביזנטית.
סוחרי אמאלפי הנפיקו מטבעות משל עצמם, בעוד שאותה עת, במרבית שטחי איטליה השתמשו עדיין בסחר חליפין ולא במטבעות.
במאה השמינית שלטה העיר אמאלפי בצפון הים האדריאטי וספינותיה סייעו לאפיפיור לאו הרביעי בשנת 848 במלחמתו במוסלמים הסרצנים.
בשנת 1000 לערך הגיעה העיר לשיא כוחה. בעיר, שהייתה תחת שלטון מאנסו הראשון דוכס אמאלפי (966–1004), חיו כ-70,000 תושבים. העיר נותרה עצמאית עד שנת 1073 עת שנכבשה על ידי רובר גיסקאר הנורמני שליט פוליה, אולם ניתנה לעיר אוטונומיה מסוימת. בשנת 1131 נהרסה העיר על ידי רוג'רו השני מסיציליה ובשנים 1135, 1137 נכבשה העיר על ידי פיזה. לאחר כיבושים אלה איבדה העיר את מעמדה כמעצמה ימית ואזורית. בשנת 1343 נהרסה העיר על ידי צונאמי, ומאותה שנה איבד הנמל של העיר את חשיבותו.
היסטוריה > הקתדרלה וקבר אנדראס הקדוש

הקתדרלה נבנתה במאה ה-9 אך מאז נבנתה ועוצבה מחדש כמה וכמה פעמים. הבולטות שבהם הן במאה ה-13 ובמאה ה-18. מגדל הפעמונים הצמוד לכנסייה נבנה בין השנים 1180 ל-1270. חזיתה של הקתדרלה ניזוקה קשות בשנת 1861 אך שוחזרה למתכונתה המקורית. בחזית משולבים אלמנטים גותיים עם אלמנטים של אומנות ערבית - אנדלוסית. כמו גם הקלויסטר - חצר מוקפת עמודים - הצמודה למבנה הקתדרלה וקרויה "הקלויסטר של גן העדן". החצר משלבת סגנון בנייה ערבי עם פסלים וסרקופגים בסגנון רומאי ואף יסודות מאדריכלות ימי הביניים.
בשנת 1206 לאחר סיום הקמת הקתדרלה של העיר הועברו לקתדרלה מהעיר קונסטנטינופול שרידיו של אנדראס הקדוש הנוצרי על ידי פייטרו, הקרדינל של קפואה. הקתדרלה הוקדשה לקדוש אנדראס (נקרא גם אנדריאס), שהיה אחד משליחיו של ישו ונצלב בצורת האות X.  זאת כדי להבדיל עצמו מישו, שנצלב בצורה אנכית. אנדראס, שהוא גם פטרונן של ארצות וערים נוספות, הפך לקדוש המגן של העיר. על פי המסורת אנדראס הקדוש הציל את העיר בשנת 1544 מפני מתקפה מוסלמית על ידי כך שחולל סערת ים גדולה שמנעה מהמוסלמים לכבוש את העיר.
כלכלה ותיירות

אמאלפי מהווה אתר תיירות ונופש מועדף (יחד עם ערים סמוכות נוספות ובהם פוזיטנו ורוולו), השוכנות לחופי מפרץ סלרנו. באמאלפי מתחילה (או מסתיימת) הדרך האמאלפיטנית, שהיא כביש צר ומפותל, העושה דרכו לאורך החוף האמאלפיטאני (קוסטיירה אמאלפיטנה), עד לעיירה סורנטו, ועובר גם דרך פוזיטנו. יש המוסיפים לדרך גם את הקטע המזרחי יותר עד סלרנו. הדרך היא אחד מיעדי התיירות המובילים באיטליה, ולכן גם מאוד עמוסה ופקוקה בעונות התיירות.
בשל יופייה הוכרזה העיר, ביחד עם כל ערי רצועת החוף האמלפיטאני, כאתר מורשת עולמית על ידי ארגון אונסק"ו.
העיר והאזור כולו, ידועים בייצור ליקר הלימונצ'לו, משקה לימון אלכוהולי.
ערים תאומות

ארצות הברית ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית
קתדרלת אנדראס הקדוש באמלפי
6,000,001

ערך זה עוסק בסדרת הדפסים מאת משה הופמן. אם התכוונתם לסרט של דוד פישר, ראו .
| --- | --- |

יצירה MH-129: ערימת גופות, על ידה של אחת מהן מקועקע המספר 6000001
 מידע כללי
 צייר:  משה הופמן
 תאריך יצירה:  1967
 טכניקה וחומרים:  חיתוך עץ
 נתונים על היצירה
 מיקום:  ארכיון סדנת ההדפס ירושלים; יד ושם
"6,000,001" היא סדרת הדפסים מאת האמן הישראלי משה הופמן. הסדרה, המונה עשרה חיתוכי-עץ, עוסקת בנושא השואה.
היסטוריה

משה הופמן, ישראלי ניצול שואה יליד הונגריה, יצר בשנת 1967 סדרה של עשרה חיתוכי עץ העוסקים בנושא השואה. העבודות הודפסו על ניירות בריסטול לבן בסטודיו של האמן בירושלים. הדפסים אלו, שהודפסו מפלטות בגודל של כ-60x80 ס"מ, הם מן הגדולים ביותר שיצר האמן בחייו. הסדרה הוצגה לראשונה בשנת 1974 בתערוכה שנערכה בעקבות מלחמת יום הכיפורים בבית האמנים בירושלים. אחד מעותקי הסדרה נתרם על ידי האמן לאוסף סדנת ההדפס ירושלים. חלק מן הסדרה הוצג בתערוכה "חיתוך העץ בישראל 1986-1920" (1986), שהתקיימה בסדנת ההדפס ירושלים וכן הוצגה במלואה בתערוכה הרטרוספקטיבית של הופמן במוזיאון ישראל (1997).
בעבודות בולט השימוש באיקונוגרפיה נוצרית. הדבר מתבטא בתיאורי צליבה ובשימוש בהילות. בהדפס MH-128, לדוגמה, מעוטרים ראשי היהודים במסדר בהילות כדוגמת קדושים נוצריים. גדעון עפרת הצביע על שלוש גישות ייצוג שונות בעבודות - ריאליזם, תיאור אלגורי והפשטה. המעורבות זו בזו. בהדפס MH-124, לדוגמה, הופך התיאור הריאלי של הסלקציה לתיאור אלגורי, על ידי עיצובו בצורה של צלב.
הופמן פירש בטקסט אוטוביוגרפי את ה"אחד" בשמה של הסדרה - 6,000,001 - כביטוי למותו של האל ואת אובדן האמונה של האדם. יהודית שפיצר תיארה את סדרה זו כביטוי מאשים כנגד הדת וכנגד האל עצמו.
העותקים מן הסדרה נמצאים באוסף סדנת ההדפס ירושלים ובאוסף יד ושם.
הדפסי הסדרה

| מס' יצירה | נושא ההדפס | תמונה |
| --- | --- | --- |
| MH-121 | יהודי מורד מן הצלב על ידי חייל גרמני |  |
| MH-122 | רכבת טרנספורט |  |
| MH-123 | קבוצת אנשים מתקדמת והופכת לעשן ולטקסטים יהודיים: "לא ינום ולא ישן", "ותשובה ותפילה וצדקה מעבירין את רוע הגזרה" |  |
| MH-124 | סלקציה המעוצבת בקומפוזיציה של צלב |  |
| MH-125 | צלבים שבורים |  |
| MH-126 | שלד תלוי על גדר |  |
| MH-127 | דמויות בתא גזים |  |
| MH-128 | קבוצת שבויים עטורי הילה ולפניהם שלוש גופות עם הילה, לצידן חייל גרמני |  |
| MH-130 | סדק של אור עם צללית של ילדה |  |
הערות שוליים

↑  עפרת, גדעון, משה הופמן: חיתוכי עץ 1966-1980, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1989, עמ' 15.
↑  עפרת, גדעון, משה הופמן: חיתוכי עץ 1966-1980, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 1989, עמ' 16.
↑  שפיצר, יהודית, והרוח נהפך לחומר: משה הופמן 1983-1938, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1997, עמ' 20.
↑  שפיצר, יהודית, והרוח נהפך לחומר: משה הופמן 1983-1938, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1997, עמ' 20.
↑  המספור הוא על פי המספר בקטלוג האמן
420-429 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 429 – 420 לפנה"ס
אירועים בולטים בעולם

המלחמה הפלופונסית (431 – 404 לפנה"ס):
430 לפנה"ס – ספרטה תוקפת את אטיקה ומסבה אבדות רבות. חרף זאת מסרב פריקלס לתקוף ישירות את ספרטה ויוצא שוב להוביל מסע ימי במטרה לבזוז את חופי הפלופונסוס תוך צירופן של 100 אוניות מלחמה אתונאיות
אתונה כובשת את פוטידאה
קיץ 430 עד 429 לפנה"ס: מגפת טיפוס הבטן פורצת באתונה וגובה כ-30,000 קורבנות, כרבע מן האוכלוסייה. המגפה קשה עד כדי כך, שהספרטנים נוטשים את אטיקה הכבושה, מתוך חשש להידבק בה
חוסר האמון בפריקלס, על רקע המגפה והמצב הצבאי, מוביל להדחתו הזמנית כסטרטגוס (מוחזר בו בשנה) ; נפטר מן המגפה ב-429 לפנה"ס
429 לפנה"ס – קרב רִיוֹן – שייטת אתונאית, בפיקוד פוֹרְמִיוֹן, מנחילה תבוסה לצי הקורינתי במהלך המלחמה הפלופונסית
429 לפנה"ס – קרב נאופקטוס – צי הברית הפלופונסית, בהנהגת ספרטה, נוחל תבוסה שנייה מיד האתונאים במפרץ הקורינתי
427 לפנה"ס – קרב קרקירה בין צי קרקירי בסיוע שייטת אתונאית לבין צי פלופונסי בפיקוד ספרטני
425 לפנה"ס – קרב פילוס בין האתונאים לספרטנים, הקרב התחולל במהלך המלחמה הפלופונסית והסתיים בניצחון האתונאים
430 לפנה"ס – (שנה משוערת) אנכסגורס מואשם בכפירה, ובתחילה נידון למוות; אך פריקלס ממתיק את עונשו והוא מוגלה ללמפסקוס
28 ביוני 430 לפנה"ס – קליפוס מתחיל בתצפיותיו על השמש
מגפת הדבר באתונה (אנ') שפורצת בשנת 430 לפנה"ס. המגפה מתועדת בעיר על ידי תוקידידס, שמתאר כיצד במהלך מצור ספרטני בשנת 427 לפנה"ס מתים כשליש מתושבי העיר מהמגפה. בעקבות המצור הצפוף נפגעת אתונה מהמגפה בצורה הקשה ביותר, ואנשיה מפרשים את הנזק החמור הספציפי של אתונה כעונש מהאלים, והדבר מוביל לשינויים בקשר הין האתונאים והאלים, ובין היתר לעליית חשיבותו של אל הרפואה, אסקלפיוס.
בין 430 ל-420 לפנה"ס – נבנה מקדש אפולו אפיקוריוס בבאסאי
427 לפנה"ס – המחזה הטראגי "הפרסים" לאייסכילוס מוצג לראשונה באתונה
422 לפנה"ס – על פי המסורת היהודית סוף מלכות צדקיהו ביהודה, ואיתה סוף מלכות יהודה.
422 לפנה"ס – לפי המסורת היהודית חורבן בית המקדש הראשון
נולדו

427 לפנה"ס – אפלטון
נפטרו

429 לפנה"ס – פריקלס, מגדולי מנהיגיה של אתונה, מת במגפת הדבר
425 לפנה"ס (לערך) – הרודוטוס, היסטוריון יווני
422 לפנה"ס – קליאון, מהבולטים במנהיגיה של אתונה במלחמה הפלופונסית.
הערות שוליים

↑  George C. Kohn, Encyclopedia of Plague and Pestilence: From Ancient Times to the Present
| עשורים במאה ה-5 לפנה"ס |
| --- | --- | --- |
|  | << • 490–499 לפנה"ס • 480–489 לפנה"ס • 470–479 לפנה"ס • 460–469 לפנה"ס • 450–459 לפנה"ס • 440–449 לפנה"ס • 430–439 לפנה"ס • 420–429 לפנה"ס • 410–419 לפנה"ס • 400–409 לפנה"ס • >> |  |
אליסון אירהטה

| --- | --- |

 לידה:  27 באפריל 1992 (בת 32) גלנדייל, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 סוגה:  פופ רוק 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  19 רקורדינגס, 19 Entertainment 
 www.allisoniraheta.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אליסון אירהטה (באנגלית: Allison Iraheta; נולדה ב-27 באפריל 1992) היא זמרת אמריקאית מלוס אנג'לס, קליפורניה, שהגיעה למקום הרביעי בעונה השמינית של "אמריקן איידול". אירהטה בלטה בתחרות במיוחד בשל גילה הצעיר בהשוואה לקולה הבוגר.
ביוגרפיה

אירהטה נולדה בגלנדייל, קליפורניה לזוג מהגרים מאל סלוודור. היא הצעירה מבין שלושה אחים. לפי הוריה, היא שרה מאז שהייתה פעוטה. ב-2001 החלה לקחת שיעורי פיתוח קול עם רפאל אנריקז בבית הספר למוזיקה ואמנות של לוס אנג'לס. לפני שהתפרסמה, אירהטה הייתה מופיעה באופן קבוע בסופר-מרקט הלטיני La Curaçao ("לה קורסאו") ובאירוע הצדקה השנתי של בית הספר למוזיקה ואמנות של לוס אנג'לס, Stars for the Arts ("כוכבים למען האמנויות").
אירהטה היא תלמידה בתיכון Los Angeles' Animo Ralph Bunche Charter High School.
קריירה

ב-2006, אירהטה זכתה בתוכנית המציאות Quinceañera של רשת טלמונדו, בה היא שרה באנגלית ובספרדית. אירהטה זכתה בפרס של $50,000 וחוזה הקלטות, על אף שרק הפרס הכספי ניתן לה.
קריירה > "אמריקן איידול" (2009)

אירהטה נבחנה ל"אמריקן איידול" בסן פרנסיסקו ב-2009. היא שרה את "(You Make Me Feel Like (A Natural Woman" של אריתה פרנקלין ועברה לשלב האודישנים בהוליווד, שם ביצעה את "Because of You" של קלי קלארקסון והתקדמה לשלב ההצבעה (36 הטובים ביותר).
במהלך הופעותיה בתוכנית אירהטה קיבלה מחמאות רבות על קולה והופעתה, במיוחד כאשר השופטת קארה דיוגווארדי אמרה: "את שרה כאילו שאת שרה כבר 400 שנה".
ב-6 במאי 2009, אירהטה הודחה מהתחרות בהגיעה למקום הרביעי. סלאש, המדריך באותו שבוע, הצהיר שההדחה הייתה לא מוצדקת, וכך גם דיוגווארדי, שהצהירה על אכזבתה.
קריירה > "אמריקן איידול" (2009) > ביצועים ותוצאות

| שבוע | נושא | שיר (ים) | אמן מקורי | סדר הופעה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אודישן | בחירת המתמודד | "(You Make Me Feel Like) A Natural Woman" | אריתה פרנקלין | - | מתקדמת |
| הוליווד | סולו ראשון | - | - | - | מתקדמת |
| הוליווד | הופעה קבוצתית | - | - | - | מתקדמת |
| הוליווד | סולו שני | "Because of You" | קלי קלארקסון | - | מתקדמת |
| 36 הטובים ביותר/קבוצה 2 | 100 להיטים של בילבורד | "Alone" | הארט | 5 | מתקדמת |
| 13 הטובים ביותר | מייקל ג'קסון | "Give In to Me" | מייקל ג'קסון | 7 | בטוחה |
| 11 הטובים ביותר | גרנד אול אופרי | "Blame It on Your Heart" | פאטי לאבלס | 2 | 3 האחרונים |
| 10 הטובים ביותר | מוטאון | "Papa Was a Rollin' Stone" | הטמפטיישנס | 10 | בטוחה |
| 9 הטובים ביותר | מצעד ההורדות | "Don't Speak" | נו דאוט | 4 | 3 האחרונים |
| 8 הטובים ביותר | השנה בה נולדו | "I Can't Make You Love Me" | בוני רייט | 6 | בטוחה |
| 7 הטובים ביותר חלק א' | שירים מהקולנוע | "I Don't Want to Miss a Thing" | אירוסמית' | 1 | בטוחה |
| 7 הטובים ביותר חלק ב' | דיסקו | "Hot Stuff" | דונה סאמר | 4 | 3 האחרונים |
| 5 הטובים ביותר | ראט פאק | "Someone to Watch Over Me" | גרטרוד לורנס | 2 | בטוחה (2 הטובים ביותר) |
| 4 הטובים ביותר | רוקנ'רול | "Cry Baby", "Slow Ride" | ג'ניס ג'ופלין, פוגהאט | 2, 6 | מודחת |
קריירה > Just Like You

אירהטה התארחה בתוכניות אירוח רבות לאחר הדחתה מ"אמריקן איידול". ב-9 ביוני 2009, אושרו השמועות לפיהן אירהטה חתמה על חוזה הקלטות עם ג'ייב רקורדס ו19 אנטרטיינטמנט. בספטמבר 2009, לאחר שהופיעה בסיבוב ההופעות של "אמריקן איידול", החלה אירהטה לעבוד על אלבום הבכורה שלה יחד עם קווין רודולף, דייוויד הודג'ס ומקס מרטין.
אלבום הבכורה של אירהטה, Just Like You, יצא ב-1 בדצמבר 2009 בהוצאת חברת התקליטים ג'ייב רקורדס. האלבום הגיע למקום ה-35 במצעד האמריקאי ולמקום ה-14 במצעד האלבומים הדיגיטליים, ונכון למרץ 2010 נמכר בכ-90,000 עותקים. האלבום זכה לרוב לביקורות חיוביות. הסינגל הראשון מתוכו, "Friday I'll Be Over You", יצא ב-5 באוקטובר 2009 ונמכר במעל 50,000 עותקים. בפברואר 2010 הופיעה אירהטה כאורחת במסגרת העונה התשיעית של "אמריקן איידול", וביצעה בתוכנית את הסינגל השני מאלבומה, "Scars".
להקת הליווי

דייוויד אימרמן - גיטרה, קולות
פריסיליה פייר - בס, קולות
זוקס - קלידים, קולות
ולרי פרנקו - תופים, קולות
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Just Like You - 2009
דיסקוגרפיה > סינגלים

"Friday I'll Be Over U" - 2009
"Scars" - 2010
דיסקוגרפיה > סינגלים דיגיטליים

"Slow Ride" - 2009
פרסים ומועמדויות

| שנה | מסגרת | פרס | תוצאות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | בחירת הנוער | מופע הקיץ - יחד עם "אמריקן איידול" | מועמדת |