stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנצ'סטר יונייטד
היסטוריה > שנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20

סר מאט באזבי החליט לפרוש מהכדורגל. המחליף שלו היה וויף מקגניוס שהחל בשורה של החלפות שחקנים. בנוסף לכך, העובדה שהכוכב הגדול ג'ורג' בסט לא הסתדר איתו רק הוסיפה לבעיות של היונייטד. הוא פוטר מהקבוצה, וכמחליפו הזמני מונה מאט באזבי עד לסוף העונה. ביוני 1971 מונה למנג'ר החדש פרנק אופרל שהגיע מלסטר, ולמרות עונה מצליחה בעונת 1971/1972 הוא פוטר מהקבוצה בדצמבר 1972. במקומו מונה המאמן טומי דוקרטי. ביולי 1973 החליט דוקרטי למכור את דניס לאו. בדיעבד, הייתה זו טעות כאשר דניס לאו כבש נגד היונייטד במדי היריבה העירונית באפריל 1974, וחרץ את גורל המועדון לירידה לליגה השנייה. אבל דוקרטי החזיר את היונייטד במהרה לליגה הבכירה כאשר זכה באליפות הליגה השנייה בעונת 1974/1975. בעונות הבאות הגיעה הקבוצה, תחת שרביטו של דוקרטי, פעמיים לגמר גביע ה-FA, כאשר פעם אחת הפסידה לסאות'המפטון, ובפעם השנייה זכתה בגביע לאחר שניצחה את ליברפול 2:1 ומנעה ממנה טרבל. לאחר חודשיים פוטר דוקרטי כאשר התגלה שוכב עם אשתו של פיזיותרפיסט הקבוצה. במקומו מונה למאמן דייב סקסטון, שלקח את היונייטד פעמיים למקום העשירי, אך גם לגמר גביע ה-FA בשנת 1979, בו הפסידה יונייטד 2:3 לארסנל במשחק בלתי נשכח הנחשב לדרמטי ביותר בתולדות המפעל: היונייטד הישוו לאחר שחזרו מפיגור 0:2 בשלוש הדקות האחרונות של המשחק רק כדי לספוג שער ניצחון בדקה האחרונה.
הקבוצה החלה לא טוב את שנות ה-80: בעונת 1980/1981 הקבוצה סיימה את העונה במקום השמיני ובסוף אותה עונה סקסטון פוטר. במקומו מונה רון אטקינסון כמנג'ר. הדבר הראשון שעשה אטקינסון היה להחתים את בריאן רובסון מווסט ברומיץ' אלביון. תחת הדרכתו, הקבוצה סיימה במקום השלישי ולאחר מכן במקום הרביעי. ב-1983 היונייטד זכתה בגביע האנגלי, כאשר ניצחה בגומלין 4:0. ב-1985 שוב זכתה הקבוצה בגביע האנגלי, לאחר ניצחון על אברטון 1:0 משער של נורמן וייטסייד.
היסטוריה > עידן פרגוסון: 1986–2013 > תחילת דרכו של פרגוסון: 1986–1992

אטקינסון פוטר מאימון הקבוצה עקב אי הצלחתו בליגה הבכירה, ובמקומו מונה למאמן אלכס פרגוסון הסקוטי בנובמבר 1986. פרגוסון הוכיח את עצמו באברדין הקטנה מסקוטלנד כשזכה איתה באליפות סקוטלנד (לאחר עשרות שנים שהליגה הסקוטית נשלטה בידי 2 קבוצות בלבד מהעיר גלאזגו: גלאזגו ריינג'רס סלטיק), וגם בגביע אירופה. למרות זאת, פרגוסון נתקל בקשיים רבים ונאלץ לבצע לא מעט שינויים. בעונת 1986/1987 הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-11.
היסטוריה > עידן פרגוסון: 1986–2013 > אליפויות בפרמיירליג והטרבל: 1992–2003

תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 בישרו על סופו של עידן ליברפול ותחילת עידן מנצ'סטר יונייטד. היונייטד זכו בגביע האנגלי לאחר ניצחון על קריסטל פאלאס, דבר שהציל את פרגוסון מפיטורים אחרי עונה כושלת בליגה. עונה לאחר מכן הקבוצה הגיע לגמר גביע המחזיקות, וניצחה את ברצלונה 2:1 משני שערים מרהיבים של מארק יוז. עונה לאחר מכן היונייטד סיימה את הליגה במקום השני אחרי לידס יונייטד. בעונה הבאה מכרה לידס את אריק קאנטונה למנצ'סטר יונייטד. השפעתו של קאנטונה הייתה מידית והוא סחף את הקבוצה לעונה מצוינת ולזכייה באליפות בעונת 1992/1993, 26 שנה לאחר האליפות האחרונה של היונייטד. שנה לאחר מכן, קאנטונה הוביל את הקבוצה לדאבל היסטורי. עונה לאחר מכן, קאנטונה הושעה לאחר הבעיטה המפורסמת באוהד של קריסטל פאלאס. בעקבות השעייתו של קאנטונה היונייטד סיימו את הליגה במקום השני במרחק של נקודה אחת מבלקברן רוברס ואף הפסידה בגמר גביע ה-FA לאברטון 0:1. בעונת 1995/1996 ביצע פרגוסון מהפכה בהרכב כאשר העלה הרבה מאוד צעירים לקבוצה הבוגרת (דייוויד בקהאם, פול סקולס, פיליפ וגארי נוויל, ניקי באט וקית גילספי), והקבוצה, אשר קאנטונה חזר אליה מהשעייתו, זכתה שוב בדאבל. בסוף אותה עונה קאנטונה החליט לפרוש מכדורגל, דבר שפגע קשות ביונייטד. למרות זאת, עונת 1998/1999 נחשבת לעונה הטובה ביותר בהיסטוריה של מנצ'סטר יונייטד: היא זכתה בטרבל. בעונה זו זכתה הקבוצה באליפות לאחר מאבק אדיר עם ארסנל; זכתה בגביע האנגלי לאחר משחק חוזר עם ארסנל בחצי הגמר, וזכתה בליגת האלופות לאחר מהפך שנחשב לאחד מהמהפכים הגדולים בהיסטוריה של הכדורגל, בניצחון 1:2 בגמר על באיירן מינכן באצטדיון קאמפ נואו בברצלונה, לאחר שני שערים בתוספת הזמן, של טדי שרינגהאם ושל אולה גונאר סולשיאר.
מנצ'סטר יונייטד החלה את העשור החדש באופנה חלוצית וטיפוסית: היא נכנסה לתחרות חדשה בשם אליפות העולם לקבוצות בברזיל. לאחר שחזרה לאנגליה הקבוצה לא התקשתה לזכות באליפות פעמיים נוספות ברציפות בעונות 1999/2000 ו-2000/2001. בכך, זכתה יונייטד בשלוש אליפויות ברציפות, מה שהפך את פרגוסון למאמן הראשון באנגליה שהגיע להישג כזה, ב 2023 שחזר פפ גווארדיולה הישג זה וב 2024 שבר אותו עם זכייה 4 ברציפות.
היסטוריה > עידן פרגוסון: 1986–2013 > אליפויות נוספות ותקופת רונאלדו: 2003–2009

ב-2003 רכש פרגוסון את החלוץ כריסטיאנו רונאלדו, וב-2004 את ווין רוני, שהפכו לכוכבי הקבוצה ולכובשי השערים הפוריים ביותר בה.
במאי 2005 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים המיליארדר האמריקאי-יהודי מלקולם גלזר (אנ'). במהלך תקופת שליטתו של גלזר, צברה הקבוצה חובות רבים למספר בנקים. עובדה זו גרמה למשבר אמון חריף בין גלזר לחלק מאוהדי הקבוצה, אשר האשימו אותו בניהול כלכלי רשלני אשר עלול למוטט את הקבוצה.
בעונת 2001/2002 הודיע פרגוסון כי הוא פורש מאימון הקבוצה אך התחרט ונשאר, ועונה לאחר מכן זכה איתה פעם נוספת באליפות, לאחר פתיחה צולעת.
בעונת 2002/2003 שיחקה מנצ'סטר יונייטד מול מכבי חיפה הישראלית בשלב הבתים של ליגת האלופות. במשחק הבית הביסה מנצ'סטר יונייטד את חיפה בתוצאה 5:2 אך במשחק החוץ הפסידה 0:3.
בעונת 2003/2004 זכתה הקבוצה בגביע האנגלי לאחר ניצחון 3:0 בגמר על מילוול. בעונת 2005/2006 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה האנגלית, וזכתה בגביע הליגה אחרי ניצחון 4:0 על ויגאן.
בעונת 2006/2007 זכתה מנצ'סטר באליפות פעם נוספת. כמו כן, הגיעה הקבוצה לחצי גמר ליגת האלופות עם ניצחון גדול על רומא ברבע גמר ליגת האלופות בתוצאה 7:1 (לאחר שבמשחק הראשון ברומא הפסידה 1:2). בחצי הגמר הודחה מנצ'סטר יונייטד מליגת האלופות על ידי מילאן.
בעונת 2007/2008, זכתה מנצ'סטר באליפות אנגליה בפעם השנייה ברציפות, לאחר ניצחון במחזור האחרון על ויגאן אתלטיק 2:0. היה זה לאחר שצ'לסי תחת הדרכת אברם גרנט הייתה צמודה אליה ערב מחזור הסיום עם 84 נקודות לשתי הקבוצות, אך ניצחון שהשיגה מנצ'סטר חתם את האליפות לטובתה. בגמר ליגת האלופות 2008 נפגשו מנצ'סטר וצ'לסי בשנית במשחק שנערך ב-21 במאי במוסקבה. במשחק ניצחה לבסוף, גם בפעם זו, מנצ'סטר יונייטד בהכרעה בבעיטות עונשין בתוצאה 5:6. בדצמבר 2008 זכתה מנצ'סטר יונייטד באליפות העולם לקבוצות.
בעונת 2008/2009, זכתה הקבוצה פעם נוספת באליפות ובכך השלימה בפעם השנייה בתולדותיה זכייה בשלוש אליפויות רצופות. בעקבות הזכייה היא השתוותה לליברפול בראש דירוג הזכיות באליפויות אנגליה, עם 18 זכיות. באותה עונה, הפסידה מנצ'סטר יונייטד 0:2 לברצלונה בגמר ליגת האלופות שנערך בסטאדיו אולימפיקו שברומא.
בסוף אותה עונה מכרה יונייטד את כריסטיאנו רונאלדו לריאל מדריד תמורת סכום שיא באותה תקופה של 94 מיליון אירו. במקומו הביאה את חלוץ ליברפול לשעבר מייקל אואן, וכמו כן את אנטוניו ולנסיה מוויגאן.
היסטוריה > עידן פרגוסון: 1986–2013 > שלהי תקופת פרגוסון: 2009–2013

עונת 2009/2010 הייתה עונה רעה עבור מנצ'סטר יוניטד. למעט גביע הליגה היא לא זכתה באף תואר, והפסידה את האליפות לצ'לסי.
בניגוד לעונה שעברה, את עונת 2010/2011 פתחה מנצ'סטר טוב, בניצחון 3:1 על צ'לסי בגביע מגן הקהילה בוומבלי, ולמרות יכולת טובה של צ'לסי בפתיחת העונה זכתה מנצ'סטר באליפות ה-19 שלה ושברה את שיא האליפויות של ליברפול העומד על 18 זכיות. בנוסף, השדים האדומים גם הגיעו לרבע גמר גביע הליגה, שם הודחו בהפסד חוץ 0:4 מול ווסטהאם יונייטד של אברהם גרנט, ולחצי גמר הגביע האנגלי, כאשר במשחק זה הודחו באצטדיון ומבלי מול מנצ'סטר סיטי משער של יאיא טורה. בעונה זו הגיעה מנצ'סטר יונייטד לגמר ליגת האלופות בוומבלי, בו הפסידה לברצלונה 1:3.
ב-2011 פרשו מספר כוכבים וסמלים של מנצ'סטר יונייטד: גארי נוויל (שחקן יונייטד במשך יותר מ-19 שנה וקפטן הקבוצה בין השנים 2005–2010), פול סקולס (קשר ותיק ביונייטד) ואדווין ואן דר סאר. את פרישתם כיבדה הקבוצה, בין השאר, במשחקי הוקרה חגיגיים.
ב-14 בינואר 2012 חזר פול סקולס רשמית מהפרישה ונכנס כמחליף במשחק גביע נגד בולטון.
עונת 2011/2012 הסתיימה באקורד צורם עבור השדים האדומים. לאחר עונה מלאת תהפוכות בצמרת הפרמייר ליג, הגיעו השדים האדומים למחזור הסיום עם אותו מספר נקודות כמו של יריבתה המושבעת מנצ'סטר סיטי, בידיעה שרק ניצחון שלהם על סנדרלנד ומעידה של הסיטי מול ק.פ.ר תזכה אותם באליפות ה-20 בפריימרליג. היונייטד אכן הצליחו לנצח את סנדרלנד בתוצאה 1:0, אך לרוע מזלם הסיטי הצליחו לעשות מהפך של 3:2 מול ק.פ.ר בתוספת הזמן וקטעו את חגיגות האליפות של היונייטד. מעבר לאובדן האליפות לסיטי במחזור הסיום, עונה זו גם תחקק לרעה בקרב זכרונם של האוהדים, עקב הדחתה המביכה של הקבוצה ממפעל ליגת האלופות בשלב הבתים, ואי העפלתה לשלב שמינית הגמר מאז שנת 2005.
לצורך חיזוק סגל הקבוצה והחזרת ההגמוניה של העיר מנצ'סטר לצד האדום, ביצעה יונייטד בפתחה של עונת 2012/2013 שתי רכישות עיקריות: שינג'י קגאווה נרכש בסכום של 16 מיליון ליש"ט מבורוסיה דורטמונד ורובין ואן פרסי נרכש בסכום של 24 מיליון ליש"ט מארסנל.
בעונת 2012/2013 זכתה מנצ'סטר באליפות ה-20 שלה, חמישה מחזורים לסיום העונה. בסיום העונה הודיע פרגוסון על פרישתו מאימון הקבוצה, לאחר 27 שנים מוצלחות במועדון. פרגוסון נפרד ממנצ'סטר יונייטד בגיל 71, לאחר ניצחון של 2:1 על סוונסי סיטי בחגיגת האליפות האחרונה שלו עם המועדון.
אצטדיון > 1910-הווה: אולד טראפורד

ראה ערך: אולד טראפורד
בעקבות עונת האליפות הראשונה של מנצ'סטר יונייטד ב-1908 והזכייה בגביע האנגלי בעונה העוקבת, מועצת המועדון התכנסה והחליטה שאצטדיון בנק סטריט מגביל מאוד את הקבוצה ולא עונה על שאיפותיו של דייוויס. בפברואר 1909, שישה שבועות לאחר התואר הראשון של המועדון בגביע האנגלי, אולד טראפורד תוכנן כביתה החדש של מנצ'סטר יונייטד. המועדון רכש את הקרקע בסביבות 60,000 פאונד. האדריכל ארצ'יבלד לייטץ' קיבל תקציב מוגבל של 30,000 פאונד לבנייה עצמה. התוכניות המקוריות כללו קיבולת מושבים של 100,000, לבסוף אילוצי התקציב אילצו לעדכן את הקיבולת ל-77,000. שיא הצופים באצטדיון נרשם ערב מלחמת העולם השנייה ב-25 במרץ 1939, במהלך משחק חצי גמר הגביע האנגלי בין הקבוצות וולברהמפטון וונדררס וגרימסבי טאון והיו בו 76,962 צופים.
במהלך הבליץ על מנצ'סטר במלחמת העולם השנייה, הפצצות הלופטוואפה (חיל האוויר הנאצי) הרסו חלק ניכר מהאצטדיון. המנהרה המרכזית ביציע הדרומי הייתה השריד האחרון שנותר מאותו היציע. לאחר המלחמה קיבל המועדון פיצויים מוועדת נזקי המלחמה הבריטית בסך 22,278 פאונד. במהלך שחזור האצטדיון, הקבוצה שיחקה את משחקי ה"בית" שלה במגרש מיין רואד של היריבה העירונית מנצ'סטר סיטי. מנצ'סטר יונייטד חויבה ב-5,000 פאונד לשנה, בתוספת אחוז נומינלי מסוים במהלך שיפוץ זה. שיפורים המאוחרים יותר כללו הוספת גגות, תחילה ליציע סטרטפורד אנד ולאחר מכן ליציע הצפוני והמזרחי. הגגות נתמכו על ידי עמודים שחסמו את טווח הראייה של צופים רבים, ולבסוף הם הוחלפו בגג ללא עמודי תמיכה. הסטרטפורד אנד היה היציע האחרון שזכה לגג, שהושלם לפני עונת 1993–94.
הדרישה של דוח טיילור לאצטדיון שבו לכל אוהד צריך להיות מושב מסומן הורידה את הקיבולת באולד טראפורד לבערך 44,000 עד 1993. בשנת 1995, היציע הצפוני פותח מחדש לשלוש קומות, מה שהעלה הקיבולת לכ-55,000 צופים. בסוף עונת 1998–1999 נוספו מפלסים שניים ליציע המזרחי והמערבי, דבר אשר העלה את הקיבולת לכ-67,000, ובין יולי 2005 למאי 2006, נוספו כ-8,000 מושבים נוספים בזכות המפלס השני בצד הצפון-מערבי של האצטדיון.
יריבויות

לידס – היריבות בין לידס ליונייטד החלה בשנת 1455, כאשר עדיין לא הומצא משחק הכדורגל. אותה עת בהיסטוריה של אנגליה אופיינה באלימות קשה ובמלחמות על שטח ושלטון בתוך האי הבריטי. אחת המלחמות הקשות והידועות באותה תקופה הייתה מלחמת השושנים, שהייתה מלחמה בין אזור יורקשייר ללנקשייר. במלחמה הזו הערים לידס ומנצ'סטר נלחמו האחת בשנייה. המלחמה הסתיימה אחרי לא פחות מ-32 שנה. בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 האלימות בין שני מחנות האוהדים, לידס ויונייטד, התחילו לגבור.
מנצ'סטר סיטי – דרבי עירוני. המפגש הראשון בין שתי הקבוצות נערך ב-12 בנובמבר 1901, כאשר ווסט גורטון (הסיטי – לעתיד) אירחה את ניוטון הית' (יונייטד – לעתיד). המשחק הסתיים בתוצאה 0:3 לזכות ההית'ים.
ליברפול – שתי הקבוצות הללו הן המעוטרות ביותר באנגליה. כל עשור ועשור באנגליה משנות החמישים ומעלה, נחשב לעשור "של" יונייטד או "של" ליברפול. מנצ'סטר יונייטד של תינוקות באזבי הייתה השולטת בשנות החמישים והשישים, כאשר בשנות השבעים והשמונים השליטה עברה לליברפול, ויונייטד התחילה להידרדר. ואז, בנובמבר 1986, כאשר אלכס פרגוסון הגיע, הוא הביא שחקנים שגרמו לליברפול לאבד את השליטה בכדורגל האנגלי בתחילת שנות ה-90, ולאחר שפרשו העלה פרגוסון מהנוער לקבוצה הבוגרת שחקנים "אלמונים" שהמשיכו את השושלת וזכו בטרבל האנגלי. פרגוסון תמיד טען שהמטרה שלו כאשר הצטרף ליונייטד הייתה להדיח את ליברפול מהשליטה באנגליה. בעונת 2012/2013 זכה פרגוסון באליפות ה-13 שלו עם יונייטד וה-20 של יונייטד, ובכך שבר את שיא הזכיות של ליברפול.
בספטמבר 2012, לאחר זיכויים של אוהדי ליברפול מאחריות על אסון הילסבורו בו נהרגו 96 אוהדים, קרא סר אלכס פרגוסון לסיום היריבות והעוינות בין מנצ'סטר יונייטד לבין ליברפול: "אנחנו שני מועדונים גדולים, יונייטד וליברפול. אנו צריכים להבין את הבעיות שלנו, רק ככה תשתנה ההתנהגות אחד כלפי השני".
נותני חסות לקבוצה

אלה הן החברות נותנות החסות של מנצ'סטר יונייטד לאורך השנים:
1982–2000 – שארפ: עסקה זאת הייתה שווה כ-500,000 פאונד. שארפ הפכה לחסות הראשונה של הקבוצה והיא גם החסות הארוכה ביותר של הקבוצה.
2000–2006 – וודאפון: עסקה זאת הייתה שווה כ-36,000,000 פאונד במשך ארבע שנים. הקבוצה האריכה את מתן החסות בשתי עונות נוספות.
2006–2010 – AIG: בתחילת עונת 2006/07 חברת הביטוח AIG החליטה לתת חסות לקבוצה במשך ארבע שנים. עסקה זאת הייתה שווה כ-56,500,000 פאונד.
2010–2014 – AON: לאחר שנותנת החסות הקודמת, חברת AIG, החליטה שלא תמשיך לשתף פעולה עם המועדון לאור המשבר הכלכלי העולמי, מנצ'סטר יונייטד עברה לקבל חסות מ-AON, חברת ביטוח אחרת, למשך ארבע שנים. עסקה זו הייתה שווה כ-80,000,000 פאונד.
2014 – שברולט: החברה החליפה את AON. שווי העסקה עבור היונייטד כ-80 מיליון דולר בשנה, החל מפתיחת עונת 2014/15. מדובר בהסכם החסות הגבוה בתולדות הכדורגל העולמי והספורט בפרט.
2021 - 2024: Team Viewer.
2024 - הווה: Snapdragon. שווי העסקה הוא כ-74.8 מיליון דולרים בשנה.
השחקנים המפורסמים בתולדות המועדון

בטבלה הימנית מופיעים 21 השחקנים הראשונים מבחינת מספר ההופעות. בטבלה השמאלית מופיעים 21 השחקנים הראשונים מבחינת מספר השערים.
כתב מודגש מסמן שחקנים שעדיין פעילים בקבוצה.
כתב נטוי מסמן שאותו שחקן נמצא בשתי הטבלאות.
נכון ל-6 ביוני 2018
השחקנים המפורסמים בתולדות המועדון > שחקנים נוספים

אנגליה דאנקן אדוארדס (קשר)
אנגליה סטיב ברוס (בלם)
צרפת אריק קנטונה (חלוץ)
הולנד אדווין ואן דר סאר (שוער)
דרום קוריאה פארק ג'י-סונג (קשר)
סרביה נמניה וידיץ' (בלם)
אנגליה דייוויד בקהאם (קשר ימני)
דנמרק פטר שמייכל (שוער)
אנגליה טדי שרינגהאם (חלוץ)
טרינידד וטובגו דווייט יורק (חלוץ)
הולנד יאפ סטאם (בלם)
פורטוגל נאני (קיצוני ימני)
אקוודור אנטוניו ולנסיה (מגן ימני)
הולנד רובין ואן פרסי (חלוץ)
פורטוגל ברונו פרננדש (קשר התקפי)
צרפת פטריס אברה (מגן שמאל)
מאמני הקבוצה לאורך השנים

| דירוג | שם | לאום | תאריך התחלה | תאריך סיום | תארים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | לא ידוע | לא ידוע | 1878 | 1892 |  |  |
| 2 | א.ה. אלבוט | אנגליה אנגליה | 1892 | 1900 |  |  |
| 3 | ג'יימס ווסט | אנגליה אנגליה | 1900 | ספטמבר 1903 |  |  |
| 4 | ארנס מנגנול | אנגליה אנגליה | 10 באוקטובר 1903 | 9 בספטמבר 1912 | 2 אליפויות. 2 מגן הקהילה. 1 גביע אנגלי |  |
| 5 | ט.י. וולווארט | אנגליה אנגליה | 9 בספטמבר 1912 | 20 באוקטובר 1912 |  |  |
| 6 | ג'ון בנטלי | אנגליה אנגליה | 28 באוקטובר 1912 | 28 בדצמבר 1914 |  |  |
| 7 | ג'ק רובסון | סקוטלנד סקוטלנד | 28 בדצמבר 1914 | 31 באוקטובר 1921 |  |  |
| 8 | ג'ון צ'אפמן | סקוטלנד סקוטלנד | 31 באוקטובר 1921 | 8 באוקטובר 1926 |  |  |
| 9 | לאל הילדיץ | אנגליה אנגליה | 8 באוקטובר 1926 | 13 באפריל 1927 |  | (מאמן-שחקן) |
| 10 | הרברט באמלט | אנגליה אנגליה | 13 באפריל 1927 | 9 בנובמבר 1931 |  |  |
| 11 | וולטר קיקמר | אנגליה אנגליה | 9 בנובמבר 1931 | 13 ביוני 1932 |  |  |
| 12 | סקוט דאנקן | סקוטלנד סקוטלנד | 13 ביוני 1932 | 7 בנובמבר 1937 | אליפות אחת (בליגה השנייה לשעבר) |  |
| - | וולטר קיקמר | אנגליה אנגליה | 9 בנובמבר 1937 | 15 בפברואר 1945 |  |  |
| 13 | מאט באזבי | סקוטלנד סקוטלנד | 1 באוקטובר 1945 | 4 ביוני 1969 | 5 אליפויות. 2 גביע אנגלי. 5 מגן הקהילה (2 במשותף). 1 ליגת האלופות |  |
| 14 | ג'ימי מרפי | ויילס ויילס | פברואר 1958 | יוני 1958 |  | מאמן זמני בעת שבאזבי התאושש מתאונת המטוס |
| 15 | וילף מקגינס | אנגליה אנגליה | 4 ביוני 1969 | 29 בדצמבר 1970 |  |  |
| - | מאט באזבי | סקוטלנד סקוטלנד | 29 בדצמבר 1970 | 8 ביוני 1971 |  |  |
| 16 | פרנק אופארל | אירלנד אירלנד | 8 ביוני 1971 | 19 בדצמבר 1972 |  |  |
| 17 | טומי דוקרטי | סקוטלנד סקוטלנד | 22 בדצמבר 1972 | 4 ביוני 1977 | 1 גביע אנגלי. אליפות אחת (בליגה השנייה לשעבר). |  |
| 18 | דייב סקסטון | אנגליה אנגליה | 14 ביוני 1977 | 30 באפריל 1981 | 1 מגן הקהילה (במשותף) |  |
| 19 | רון אתקינסון | אנגליה אנגליה | 9 ביוני 1981 | 6 בנובמבר 1986 | 2 גביע אנגלי. 1 מגן הקהילה |  |
| 20 | אלכס פרגוסון | סקוטלנד סקוטלנד | 6 בנובמבר 1986 | 19 במאי 2013 | 13 אליפויות. 5 גביע אנגלי. 4 גביע הליגה. 10 מגן הקהילה (1 במשותף). 2 ליגת האלופות. 1 גביע אירופה למחזיקות גביע. 1 הסופר קאפ האירופי. 1 הגביע הבין-יבשתי. 1 אליפות העולם לקבוצת. |  |
| 21 | דייוויד מויס | סקוטלנד סקוטלנד | 1 ביוני 2013 | 22 באפריל 2014 | 1 מגן הקהילה |  |
| 22 | ריאן גיגס | ויילס ויילס | 22 באפריל 2014 | 11 במאי 2014 |  | שימש כמאמן-שחקן זמני בעקבות פיטוריו של דייוויד מויס. |
| 23 | לואי ואן חאל | הולנד הולנד | 16 ביוני 2014 | 23 במאי 2016 | 1 גביע אנגלי | מאמן ראשון מחוץ לאיים הבריטיים |
| 24 | ז'וזה מוריניו | פורטוגל פורטוגל | 27 במאי 2016 | 18 בדצמבר 2018 | 1 מגן הקהילה. 1 גביע הליגה האנגלי. 1 הליגה האירופית |  |
| 25 | אולה גונאר סולשיאר | נורווגיה נורווגיה | 19 בדצמבר 2018 | 21 בנובמבר 2021 |  |  |
| 26 | ראלף ראנגניק | גרמניה גרמניה | 29 בנובמבר 2021 | 29 במאי 2022 |  |  |
| 27 | אריק טן האח | הולנד הולנד | 21 באפריל 2022 | 28 באוקטובר 2024 | 1 גביע ה-FA‏, 1 גביע הליגה האנגלי |  |
| 28 | רוד ואן ניסטלרוי (מאמן זמני) | הולנד הולנד | 28 באוקטובר 2024 | 11 בנובמבר 2024 |  |  |
| 29 | רובן אמורים | פורטוגל פורטוגל | 11 בנובמבר 2024 | מכהן |  |  |
קפטנים

1878–1882 – לא ידוע
1882–1883 – א. תומאס (הקפטן הידוע הראשון)
1883–1887 – אנגליה סם בלאק
1887–1891 – ויילס ג'ק פאוול (הקפטן הזר הראשון)
1892–1891 – סקוטלנד בוב מקפרליין
1892–1893 – סקוטלנד ג'ו קאסידי
1893–1894 – לא ידוע
1894–1896 – סקוטלנד ג'יימס מקנוט
1896–1897 – ויילס סיזר ג'נקינס
1897–1903 – אנגליה הארי סטפורד (הקפטן הראשון של מנצ'סטר יונייטד)
1903–1904 – אנגליה ג'ון וילי סאטקליף
1904–1905 – סקוטלנד ג'ק פדי
1905–1913 – אנגליה צ'ארלי רוברטס
1915–1917 –  (דגל אירלנד בשליטת בריטניה) פטריק או'קונל
1917–1918 – אנגליה גורג אנדרסון
1918–1919 – אנגליה ג'ק מיו
1919–1922 – אנגליה לאל הילדיץ
1922–1928 – אנגליה פרנק בריסון
1929–1929 – אנגליה ג'ק וילסון
1929–1930 – אנגליה צ'רלי ספנסר
1930–1931 – אנגליה ג'ק סילקוק
1931–1932 – סקוטלנד ג'ורג' מקלכלן
1932 – אנגליה לואיס פייג'
1932–1934– אנגליה ג'ק סילקוק
1934–1935 – סקוטלנד ביל מק'קיי
1935–1937 – סקוטלנד ג'יימס בראון
1937–1939 – אנגליה ג'ורג' ריינולד
1939–1940 – סקוטלנד ביל מק'קיי
1940–1944 – *לא היה כדורגל תחרותי בעקבות מלחמת העולם השנייה
1944–1945 – אנגליה ג'ורג' ריינולד
1945–1953 – אירלנד ג'וני קארי (הקפטן הראשון מחוץ לבריטניה)
1953 – אנגליה סטן פירסון
1953–1955 – אנגליה אלנבי צ'ילטון
1955–1958 – אנגליה רוג'ר ביירן (נפטר בהאסון האווירי של מינכן)
1958–1959 – אנגליה ביל פולקס
1959–1960 – אנגליה דניס ויול
1960–1962 – אנגליה מוריס סטרס
1962–1967 – אירלנד נואל קנטוול (שיתף פעולה יחד עם דניס לאו בשנים 1964–1967)
1964–1968 – סקוטלנד דניס לאו (שיתף פעולה יחד עם נואל קנטוול בשנים 1964–1967)
1968–1973 – אנגליה בובי צ'רלטון
1973–1974 – סקוטלנד ג'ורג' גרהאם
1974–1975 – סקוטלנד וילי מורגן
1975–1982 – סקוטלנד מרטין באקן
1982 – אנגליה ריי ווילקינס
1982–1994 – אנגליה בריאן רובסון – השחקן ששימש כקפטן לתקופה הארוכה ביותר בתולדות המועדון (שיתף פעולה עם סטיב ברוס בשנים 1992–1994)
1992–1995 – אנגליה סטיב ברוס (שיתף פעולה עם בריאן רובסון בשנים 1992–1994)
1996–1997 – צרפת אריק קאנטונה (הקפטן הראשון שלא נולד בבריטניה או אירלנד)
1997–2005 – אירלנד רוי קין
2005–2011 – אנגליה גארי נוויל
2011–2014 – סרביה נמניה וידיץ' (הקפטן הראשון ממזרח אירופה)
2014–2017 – אנגליה ויין רוני
2017–2018 – אנגליה מייקל קאריק
2018–2019 – אקוודור אנטוניו ולנסיה (הקפטן הראשון שהוא לא אירופי)
2019–2020 – אנגליה אשלי יאנג
2020–2023 – אנגליההארי מגווייר
2023–הווה – פורטוגלברונו פרננדש
תארים > תארים מקומיים

אליפות אנגליה:
זכייה: 20 (שיא)
1907/1908, 1910/1911, 1951/1952, 1955/1956, 1956/1957, 1964/1965, 1966/1967, 1992/1993, 1993/1994, 1995/1996, 1996/1997, 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001, 2002/2003, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2010/2011, 2012/2013
סגנית: 21
1891/1892, 1905/1906, 1924/1925, 1927/1928, 1946/1947, 1947/1948, 1948/1949, 1950/1951, 1958/1959, 1963/1964, 1967/1968, 1979/1980, 1987/1988, 1991/1992, 1994/1995, 1997/1998, 2005/2006, 2009/2010, 2011/2012, 2017/2018, 2020/2021
אליפות הליגה השנייה : 2
1936, 1975
גביע ה-FA:
זכייה: 13
1908/1909, 1947/1948, 1962/1963, 1976/1977, 1982/1983, 1984/1985, 1989/1990, 1993/1994, 1995/1996, 1998/1999, 2003/2004, 2015/2016, 2023/2024
סגנית: 9
1956/1957, 1957/1958, 1975/1976, 1978/1979, 1994/1995, 2004/2005, 2006/2007, 2017/2018, 2022/2023
גביע הליגה:
זכייה: 6
1991/1992, 2005/2006, 2008/2009, 2009/2010, 2016/2017, 2022/2023
סגנית: 4
1982/1983, 1990/1991, 1993/1994, 2002/2003
מגן הקהילה:
זכייה: 21 (שיא)
1908, 1911, 1952, 1956, 1957, 19651, 19672, 19773, 1983, 19904, 1993, 1994, 1996, 1997, 2003, 2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2016
4-1(מחזיקה במשותף)
סגנית: 11
סגנית 10: 1948, 1964, 1986, 1990, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004, 2009, 2024
תארים > תארים בין-לאומיים

גביע אירופה לאלופות/ליגת האלופות
מחזיקת הגביע: 3 זכיות
1967/1968 4–1ה נגד בנפיקה ליסבון
1998/1999 2–1 נגד באיירן מינכן
2007/2008 1–1(6–5 בפנדלים) נגד צ'לסי
סגנית (2): 2008/2009, 2010/2011
הליגה האירופית: 1
2016/2017
גביע אירופה למחזיקות גביע: 1 (גביע המחזיקות)
1991
אליפות העולם לקבוצות: 1
2008
הגביע הבין-יבשתי: 1
1999
הסופר קאפ האירופי: 1
1991
סגנית 3: 1999, 2008, 2017
סך הכול: 69 תארים בכל הזמנים
סטטיסטיקה כללית

ניצחונות והפסדים:
ניצחון 10–0 נגד אנדרלכט, 26 בספטמבר 1956.
ארבע פעמים מנצ'סטר יונייטד הפסידה בתוצאה 0–7:
פעם ראשונה נגד בלקברן רוברס, 10 באפריל 1926.
פעם שנייה נגד אסטון וילה, 27 בדצמבר 1930.
פעם שלישית נגד וולבס, 26 בדצמבר 1931.
פעם רביעית נגד ליברפול, 5 במרץ 2023.
שיא הבקעות לעונה:
דניס לאו – 46 שערים בעונת – 1963/1964.
העברות שחקנים:
קנייה גדולה: פול פוגבה מיובנטוס. 97,000,000 מיליון יורו שיא העברות בתולדות הכדורגל העולמי וגם הרכש הכי יקר בתולדות הפרמייר ליג, 2016.
מכירה גדולה: 80,000,000 לירות שטרלינג – כריסטיאנו רונאלדו לריאל מדריד, 2009.
ראו גם

האסון האווירי במינכן
הערות שוליים

↑  סקר: מנצ'סטר יונייטד היא הקבוצה האהודה בעולם, באתר כלכליסט, 14 באוקטובר 2011
↑  World’s Most Valuable Soccer Teams|2024, Forbes
↑  שרון בורנשטיין, ‏מהפך: ריאל מדריד הקבוצה היקרה בעולם - שווה 3.3 מיליארד ד', באתר גלובס, 18 באפריל 2013
↑  Glazer gets 98% of Man Utd shares, באתר BBC,‏ 28 ביוני 2005
↑  בעיטת פתיחה מאכזבת של מנצ'סטר יונייטד בוול סטריט, באתר TheMarker‏, 10 באוגוסט 2012
↑  FA Cup Final 1948, באתר www.fa-cupfinals.co.uk (באנגלית)
↑  nrg מעריב, מנצ'סטר יונייטד זכתה בגביע העולם לקבוצות, באתר nrg‏, 21 בדצמבר 2008
↑  ynet ספורט, בפעם ה-20, יונייטד אלופה אחרי 0:3 על וילה, באתר ynet, 22 באפריל 2013
↑  מנצ'סטר יונייטד הודיעה: אולה גונאר סולשיאר מונה למאמן עד סוף העונה, באתר וואלה, 19 בדצמבר 2018
↑  מערכת ONE, סיום: מנצ'סטר יונייטד - סאות'המפטון 0:9, באתר ONE, ‏3 בפברואר 2021
↑  Man Utd stun Man City to win FA Cup, www.premierleague.com, ‏24/5/2024
↑  שברולט היא הספונסרית הראשית של מנצ'סטר יונייטד החל מ-2014, באתר גלובס, 30 ביולי 2012
↑  פרל ג'וזפין נזרה, Man Utd confirm Qualcomm's Snapdragon as new shirt sponsor, reuters, ‏13.09.23
↑  סגל המועדון, באתר הרשמי
1 2  Legends Player Profiles. Manutd.com
↑  הנתונים מעודכנים ל-11 במאי 2023
↑  Paul Pogba: Manchester United re-sign France midfielder for world-record £89m. BBC. August 9, 2016
| עונת 2024/2025 בליגה האירופית |
| --- | --- | --- |
| דרג א' | איטליה רומא • אנגליה מנצ'סטר יונייטד • פורטוגל פורטו • הולנד אייאקס • סקוטלנד ריינג'רס • גרמניה איינטרכט פרנקפורט • אנגליה טוטנהאם • איטליה לאציו • צ'כיה סלביה פראג |  |
| דרג ב' | ספרד ריאל סוסיאדד • הולנד א.ז. אלקמאר • פורטוגל ספורטינג בראגה • יוון אולימפיאקוס • צרפת ליון • יוון פאוק סלוניקי • טורקיה פנרבחצ'ה • ישראל מכבי תל אביב • הונגריה פרנצווארוש |  |
| דרג ג' | אזרבייג'ן קרבאך • טורקיה גלאטסראיי • צ'כיה ויקטוריה פלזן • נורווגיה בודה/גלימט • בלגיה אוניון סן-ז'ילואז • אוקראינה דינמו קייב • בולגריה לודוגורץ ראזגרד • דנמרק מיטיולן • שוודיה מאלמה |  |
| דרג ד' | ספרד אתלטיק בילבאו • גרמניה הופנהיים • צרפת ניס • בלגיה אנדרלכט • הולנד טוונטה • טורקיה בשיקטש • רומניה סטיאווה בוקרשט • לטביה ריגה פוטבולה סקולה • שוודיה אלפסבורג |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007601843505171  BNE: XX5680729  BnF: cb14607076p (data)  GND: 6509184-X  ISNI: 0000 0001 2300 2509  LCCN: n82237215  MusicBrainz: 975127e7-5be1-4c40-a70d-a51409c0ed4a  NDL: 01189794  NKC: pna2005285575  SELIBR: 380906  SUDOC: 081854099  VIAF: 167809407   WorldCat (עם VIAF): 167809407 
שחקניו של באזבי בשנת 1955, בדרכם למשחק בדנמרק
סר אלכס פרגוסון, מנג'ר הקבוצה משנת 1986 ועד 2013, תקופת כהונתו הייתה הארוכה והמוצלחת ביותר בתולדות המועדון
ריאן גיגס, כוכב הקבוצה בשנים 1991–2014 ואחד מגדולי שחקניה בכל הזמנים
כריסטיאנו רונאלדו, כוכב הקבוצה שהגיע למועדון בשנת 2003 ועזב לריאל מדריד בקיץ 2009
ויין רוני, מלך השערים של מנצ'סטר יונייטד בכל הזמנים עונת 2016/17
האצטדיון הנוכחי של יונייטד, אולד טראפורד, לאחר הרחבתו ב-2006.
אוסף של מדי הקבוצה לאורך השנים