stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קדחת הקרח
הערות שוליים

↑  ‘Frozen Fever’ to Feature Music by Christophe Beck באתר "Film Music Reporter", פורסם ב-6 בפברואר 2015
↑  Exclusive First Look at Disney's 'Frozen Fever' Trailer באתר "abc news", פורסם ב-7 באוקטובר 2015
1 2 3 4  'Frozen Fever' will warm kids' hearts באתר "USA Today", פורסם ב-28 בפברואר 2015
↑  First FROZEN FEVER Footage Brings Back Elsa, Anna, Kristoff, Olaf and More באתר "Collider", פורסם ב-25 בפברואר,2015
↑  Disney's 'Frozen 2' Plot Updates: Anna and Elsa Battle A Wicked King באתר "Christianity Daily", פורסם ב-8 במאי 2015
| לשבור את הקרח |
| --- | --- | --- |
| סרטים ראשיים | לשבור את הקרח • לשבור את הקרח 2 • לשבור את הקרח 3 |  |
| סרטים נוספים | קדחת הקרח • ההרפתקה של אולף • היה היה איש שלג • אולף מציג |  |
| דמויות | אנה • אלזה • קריסטוף • אולף |  |
| מוזיקה | Let It Go • Do You Want to Build a Snowman?‎ • For the First Time in Forever • In Summer • Love Is an Open Door • Reindeer(s) Are Better Than People • Fixer Upper |  |
| צוות | הפקה: פיטר דל וצ'ו בימוי: ג'ניפר לי • כריס באק שחקנים: קריסטן בל • אידינה מנזל • ג'ונתן גרוף • ג'וש גד |  |
| נושאים קשורים | מלכת השלג • לשבור את הקרח (מחזמר) |  |
עת הזמיר (דיסני)

| --- | --- |

 בימוי:  קלייד ג'רונימי, המילטון לוסק, וילפרד ג'קסון, ג'ק קני 
 הופק בידי:  וולט דיסני 
 תסריט:  וינסטון היבלר, ארט סקוט, ג'ו רינלדי, בוב מור, ויליאם קוטרל, ג'סי מארש, טד סירס, ארדמן פנר, הומר ברייטמן, הארי ריבס, קן אנדרסון, ג'ון וולברידג' 
 עריכה:  דונלד האלידיי, תומאס סקוט 
 שחקנים ראשיים:  רוי רוג'רס טריגר דניס דיי האחיות אנדרוז פרד וורינג פרדי מרטין את'ל סמית' פרנסס לנגפורד באדי קלארק בוב נולן בובי דריסקול לואנה פאטן ג'רי קולונה מל בלאנק בלי לי
 מדבבים:  דניס דיי באדי קלארק פינטו קולביג (Aracuan Bird) 
 מוזיקה:  אליוט דניאל פאול סמית'
 צילום:  וינטון הוך 
 אנימטור:  אריק לארסון, דון לוסק, Hal King, מרווין וודוורד, Wetzel Whitaker, Rudy Larriva, Hal Ambro, Robert Cannon, Jack Boyd, George Rowley, ג'ושוע מידור, Ken O'Brien, קליף נורדברג, אולי ג'ונסטון, מילט קאהל, וורד קימבל, John Sibley, ג'ון לונסברי, Harvey Toombs, לס קלארק, Edwin Aardal, דן מקמנוס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני ההנפשה של וולט דיסני
 חברה מפיצה:  RKO
 הקרנת בכורה:  27 במאי 1948 ישראל28 בפברואר 1953
 משך הקרנה:  75 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ילדים, סרט מונפש למחצה, סרט מוזיקלי 
 הכנסות:  1,850,000 דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
עת הזמיר (באנגלית: Melody Time) הוא סרט משנת 1948 של אולפני ההנפשה של וולט דיסני. זהו אחד מסרטי החבילה של החברה (סרטים הכוללים בתוכם מספר קטעים קצרים) שהופצו בשלהי שנות ה-40. סרט זה, בזהה לסרט "הבה לי מוזיקה", מהווים גרסה מודרנית עם שירי עם של הסרט "פנטסיה".
זהו סרט החבילה החמישי של אולפני ההנפשה של וולט דיסני לאחר "סלודוס אמיגוס", "שלושת הקבלרוס", "הבה לי מוזיקה" ו"חופשי ומאושר".
זהו הסרט העשירי בסרטי ההנפשה של חברת וולט דיסני.
הפקה

בסוף 1947, דיסני הכריז כי יפיץ שני סרטים המאחדים מספר סרטונים קצרים תחת השמות "עת הזמיר" ו"שתי דמויות מרתקות", אשר יופצו באוגוסט 1948 ו-1949 בהתאמה. "עת הזמיר" הופץ לבסוף מוקדם מן המתוכנן, בחודש מאי. עת הזמיר נחשב כאחרון סרטי האנתולוגיה שנעשה על ידי חברת וולט דיסני (הסרט הבא שהופץ כך היה "הרפתקאות איכבוד ומר טוד", אשר כולל שני פרקים).
אותם "סרטי חבילה" היו "אוספי סרטים קצרים ולא מוכרים אשר דיסני הפיקו והפיץ כסרטים באורך מלא במהלך מלחמת העולם השנייה". הסרטים היו זולים מבחינה כלכלית ואומנותית ונועדו לשם החזקת החברה, כדי שלא תקרוס, עד שהחברה תוכל לשוב ולהפיק סרטים באורך מלא (מה שהצליח לאחר שנתיים, עם הפצת הסרט "סינדרלה").
עת הזמיר היה הסרט האחרון של דיסני אשר לקחו בו חלק האחיות אנדרוז. הוא גם היה הסרט האחרון באורך מלא של דיסני שהופיעו בו דונלד דאק וחוזה קריוקה, עד לשנת 1988, כשהופיעו בסרט "מי הפליל את רוג'ר רביט".
צוות שחקנים

רוי רוג'רס - בתפקיד עצמו, קריין וזמר (בקטע "פקוס ביל").
טריגר (אנ') - "הסוס החכם בעולם הסרטים", בתפקיד עצמו.
דניס דיי - קריין, זמר, דמויות בקטע "ג'וני אפלסיד".
האחיות אנדרוז - זמרות (בקטע "הסירה הקטנה").
פרדי מרטין - מנצח מוזיקלי (בקטע "במבל בוגי").
את'ל סמית' - פסנתרנית (בקטע "אשמת הסמבה").
פרנסס לנגפורד - זמרת (בקטע "סיפור בשלג").
באדי קלארק - זמר וקריין.
בוב נולאן - בתפקיד עצמו, זמר וקריין (בקטע "פקוס ביל").
להקת "בני החלוצים" - בתפקיד עצמם, זמרים וקריינים (בקטע "פקוס ביל").
להקת "אחיות הסעודה" - זמרות (בקטע "אשמת הסמבה").
בובי דריסקול - בתפקיד עצמו (בקטע "פקוס ביל").
לואנה פאטן - בתפקיד עצמה (בקטע "פקוס ביל").
מל בלאנק - הסירה הקטנה (קולות רקע ושריקות).
שלומברגר

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בניו יורק (SLB) 
 מייסדים:  האחים שלומברגר 
 תקופת הפעילות:  1926–הווה (כ־99 שנים) 
 חברות בנות:  שלומברגר (צרפת)  שלומברגר (נורווגיה)  שלומברגר (איי הבתולה הבריטיים)  Schlumberger Moscow Research Center  שלומברגר (קנדה)  שלומברגר (אירלנד)  שלומברגר (הולנד)  שלומברגר (ההמלכה המאוחדת)  שלומברגר (גרמניה) 
 מיקום המטה:  יוסטון 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הנפט 
 הכנסות:  28,091,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח תפעולי:  5,011,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 רווח:  3,441,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2022) 
 הון עצמי:  41,529,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־31 בדצמבר 2016) 
 עובדים:  100,000 (נכון ל־4 במרץ 2019) 
  
 www.slb.com
 
שלומברגר (באנגלית: Schlumberger Ltd.‏ NYSE:SLB) היא החברה הגדולה בעולם לשירותי שדות נפט. לחברה מעל 125,000 עובדים במעל 85 ארצות שונות. משרדים ראשיים נמצאים בארבע ערים מרכזיות: יוסטון, פריז, לונדון והאג.
החברה נוסדה בשנת 1926 על ידי האחים שלומברגר, קונרד (1878-1936) ומרסל (1884-1953).
בשנת 1992 החברה רכשה את חברת GeoQuest Systems המתמחה בבניית בסיסי נתונים גאלוגיים.
הערות שוליים

↑  הפרופיל של שלומברגר באתר Google Finance
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ko2007416516  VIAF: 14149066565265601503   WorldCat (עם VIAF): 14149066565265601503 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות ובנושא נפט וגז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אליפות צרפת בטניס 1926

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  2 ביוני 1926 – 14 ביוני 1926 (13 ימים) 
 מספר תחרות:  31 
 עיר מארחת:  פריז
 אצטדיון:  אצטדיון של מועדון רוגבי
 זוכה:  גברים:אנרי קושה (צרפת) נשים:סוזן לנגלן (צרפת) זוגות גברים:אנרי קושה/ז'אק בריניון (צרפת) זוגות נשים:סוזן לנגלן/דידי ולאסטו (צרפת) זוגות מעורבים: סוזן לנגלן/ז'אק בריניון (צרפת)
 
 → אליפות צרפת הפתוחה 1925 אליפות צרפת הפתוחה 1927 ← 
 
אליפות צרפת 1926 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר של מועדון הרוגבי בפריז. התחרות התחילה ב-2 ביוני והסתיימה ב-14 ביוני. זו הייתה התחרות ה-31 מאז ייסודה והשנייה בה אושרה השתתפות אזרחים זרים.
באליפות זו בלטו טניסאים מצרפת שזכו ברוב התארים: סוזן לנגלן זכתה בתחרות נשים, זוגות נשים וזוגות מעורבים. אנרי קושה זכה בתחרות גברים. הזוג האמריקאי זכה בתחרות זוגות גברים.
התחרות > תחרות הגברים

בתחרות זו השתתפו 74 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
וינסנט ריצ'רדס (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי גמר
רנה לקוסט (צרפת צרפת), מנצח תחרות 1925, הפסיד בגמר
הווארד קינסי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח ברבע גמר
אנרי קושה (צרפת צרפת), ניצח בתחרות
ז'אן ואשר (בלגיה בלגיה), הודח ברבע גמר
ז'אן בורוטרה (צרפת צרפת), הפסיד בחצי גמר
צ'ארלס אשלימן (שווייץ שווייץ), הודח בסיבוב הרביעי
אלי אתאר פייזי (הודו הבריטית הודו הבריטית), הודח בסיבוב השני
בלה פון קרלינג (הונגריה הונגריה), הודח ברבע הגמר
ניקולס מישו (רומניה רומניה), הודח ברבע הגמר
הנדריק טימר (הולנד הולנד), הודח בסיבוב השני
יאן קוז'לוח (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודח בסיבוב הרביעי
חוסה מריה טחדה (ספרד ספרד), הודח בסיבוב הרביעי
לאונס אסלנגול (ארמניה ארמניה), הודח בסיבוב הרביעי
גיז'רמו רובסון (ארגנטינה ארגנטינה), הודח בסיבוב הרביעי
קולין גרגורי (בריטניה בריטניה), הודח בסיבוב הרביעי
בגמר התחרות נפגשו אנרי קושה (צרפת צרפת) ורנה לקוסט (צרפת צרפת). אנרי קושה ניצח ב-3 מערכות ובכך זכה באליפות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 32 טניסאיות. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
סוזן לנגלן (צרפת צרפת), מנצחת תחרות 1925, זכתה בתחרות
הלן וילס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בסיבוב השני
מרי קנדל בראון (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה בגמר
אליזבת ריין (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה ברבע הגמר
ג'ואן פריי לייקמן (בריטניה בריטניה), הודחה בחצי הגמר
קתלין מקיין-גודפרי (בריטניה בריטניה), הודחה ברבע הגמר
דידי ולאסטו (צרפת צרפת), הודחה בסיבוב הראשון
איבון בורז'ואה (צרפת צרפת), הודחה בסיבוב הראשון
במשחק הגמר סוזן לנגלן (צרפת צרפת) ניצחה את מרי קנדל בראון (ארצות הברית ארצות הברית) בשתי מערכות ובכך זכתה בפעם השנייה ברציפות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 15 זוגות. במשחק הגמר אנרי קושה וז'אק בריניון (צרפת צרפת) נפגשו עם וינסנט ריצ'רדס והאוורד קינסי (ארצות הברית ארצות הברית) והפסידו ב-4 מערכות. באותה שנה הם ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 18 זוגות. במשחק הגמר מנצחות תחרות 1925 סוזן לנגלן ודידי ולאסטו (צרפת צרפת) שיחקו נגד הזוג אוולין קולייר וקיטי מקיין גודפרי (בריטניה בריטניה) וניצחו אותן בשתי מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 34 זוגות. במשחק הגמר התחרות מנצחי תחרות 1925 סוזן לנגלן וז'אק בריניון (צרפת צרפת) נפגשו עם הזוג סוזן לבסנרה וז'אן בורוטרה (צרפת צרפת) וניצחו אותם בשתי מערכות.
אנרי קושה, מנצח תחרות הגברים
סוזן לנגלן, מנצחת תחרות הנשים
שובו של ג'אפר

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  טאד סטונס, אלן זאסלוב 
 הופק בידי:  טד סטונס
 תסריט:  Kevin Campbell 
 מדבבים:  סקוט ויינגר (אלאדין) גילברט גוטפריד (יאגו (אלאדין)) דן קסטלנטה (ג'יני) ג'ונתן פרימן (ג'אפר) לינדה לרקין (הנסיכה יסמין) ג'ייסון אלכסנדר פרנק ולקר 
 מוזיקה:  מרק ווטרס 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני הנפשת הטלוויזיה של דיסני, אולפני דיסניטון, חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  וולט דיסני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  20 במאי 1994
 משך הקרנה:  69 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, מעשייה, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  $3,000,000
 הכנסות:  $100,000,000
 סרט קודם:  אלאדין
 סרט הבא:  אלאדין ומלך הגנבים
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
שובו של ג'אפר (באנגלית: The Return of Jafar) הוא סרט ההמשך לסרט ההנפשה המצליח "אלאדין" של חברת וולט דיסני משנת 1992. זהו סרט ההמשך הראשון בהפקת החברה שלא הופץ בבתי הקולנוע אלא ישירות לווידאו ול-DVD. הסרט הופץ במאי 1994. בסרט ההמשך משתחרר המכשף ג'אפר ממנורת הקסמים וחוזר לנקום באלאדין שסיכל את תוכניותיו בסרט הראשון. יאגו, התוכי שהיה עוזרו של ג'אפר, חובר לאלאדין ולחבריו והופך לאחד הגיבורים הראשיים בסרט.
הסרט עלה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
דמויות

אלאדין - נער רחוב לשעבר ובן זוגה של יסמין. במהלך הסרט ג'אפר מפליל אותו ברצח הסולטאן כדי שהוא יוצא להורג. אך ניצל בידי ג'יני בזכות יאגו. הגיבור הראשי של הסרט.
יסמין - נסיכת אגרבה ובת זוגו של אלאדין. במהלך הסרט היא נחטפת בידי ג'אפר. לבסוף ניצלה בזכות יאגו.
ג'יני - שד וחבר טוב של אלאדין. במהלך הסרט הוא נחטף בידי ג'אפר. לבסוף שוחרר בידי יאגו כדי להציל את אלאדין.
אבו - קוף המחמד של אלאדין. במהלך הסרט הוא נחטף בידי ג'אפר. לבסוף שחורר בזכות יאגו.
יאגו - תוכי המחמד של ג'אפר, אך במהלך הסרט הוא חובר לאלאדין וחבריו, ובסוף הסרט הוא אף מביס את ג'אפר.
מרבד הקסמים - שטיח מעופף. במהלך הסרט הוא נחטף בידי ג'אפר. לבסוף שחורר בזכות יאגו.
סולטאן - הסולטאן של אגרבה הוא אביה של יסמין. במהלך הסרט הוא נחטף בידי ג'אפר. לבסוף שחורר בזכות יאגו.
ראג'ה - טיגריס המחמד של יסמין.
ג'אפר - בעברו הוא היה יועצו המרושע של הסולטאן, אך בסוף הסרט הראשון הוא נהפך לשד ונכלא במנורה שלו על ידי אלאדין. לאחר שאביס מאל משחרר אותו מהמנורה שלו, הוא מנסה להרוג את אלאדין כנקמה. הנבל הראשי של הסרט.
אביס מאל - מנהיג של כנופיית גנבים. במהלך הסרט הוא משתף פעולה עם ג'אפר. נבל המשנה של הסרט.
ראזול - מפקד המשמר המלכותי באגרבה, לא מחבב את אלאדין ומנסה להציאו להורג אותו בפקודת ג'אפר.
פאזאל חכים וזגולין - שלושה משומרי אגרבה.
מדבבים

| דמות | מדבב/ת (אנגלית) | מדבב/ת (עברית) |
| --- | --- | --- |
| אלאדין | סקוט ויינגר | אלון אופיר |
| יסמין | לינדה לרקין | רמה מסינגר |
| ג'יני | דן קסטלנטה | טוביה צפיר |
אבו: פרנק ולקר
| יאגו | גילברט גוטפריד | אוהד שחר |
מרבד: ללא קול
| ג'אפר | ג'ונתן פרימן | אלי גורנשטיין |
| סולטאן | ואל בטין | אברהם מור |
| ראזול | ג'ים קאמינגס | שמעון כהן |
ראג'ה: פרנק ולקר
| אביס מאל | ג'ייסון אלכסנדר | יובל זמיר |
את מוכר הביצים ואחד השודדים מדבב יהויכין פרידלנדר. גיל זמק ויעקב בוך מדבבים שודדים נוספים, ואת חכים ופאזאל (שומרים ששמם מוזכר רק בסדרה).
שירים ומבצעיהם

לילות ערב- השיר מופיע בתחילת הסרט, על ידי בריאן חאנן.[דרוש מקור] בעברית מבצע יובל זמיר, המדובב של אביס מאל.
מהיום אני דואג אך ורק לעצמי- יאגו.
אין עוד בעולם כמו חבר- ג'יני, אלאדין ויסמין.
עזבי את הבחור- יאגו, אלאדין ויסמין.
אתה רק סוג ב'- ג'אפר.
ראו גם

אלאדין (סרט, 1992)
אלאדין ומלך הגנבים
אלאדין (סדרת טלוויזיה)
אלאדין ונקמתה של נאסירה
הרקולס והלילה הערבי
הסוד של קלס

| --- | --- |

 בימוי:  נורה טומיי, טום מור 
 הופק בידי:  פול יאנג, דידה ברונר, Viviane Vanfleteren 
 תסריט:  Fabrice Ziolkowski, טום מור 
 מדבבים:  ברנדן גליסון Evan McGuire מיק לאלי נורה טומיי 
 מוזיקה:  ברונו קולה, Kíla 
 מדינה:  צרפת, בלגיה, אירלנד 
 חברת הפקה:  Celluloid Dreams, Canal+, Cartoon Saloon 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 בינואר 2009 
 משך הקרנה:  75 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, אירית 
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט ילדים, סרט תקופתי (ימי הביניים) 
 הכנסות באתר מוג'ו:   secretofkells
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הסוד של קלס (באנגלית: The Secret of Kells) הוא סרט פנטזיה מונפש של סטודיו Cartoon Saloon. הקרנת הבכורה התקיימה ב-8 בפברואר 2009 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ה-59. הסרט הופץ בבלגיה ובצרפת ב-11 בפברואר, ובאירלנד – ב-3 במרץ. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הטוב ביותר, אך הפסיד לסרט למעלה.
השפעות

הסרט מבוסס על סיפור יצירת הספר של קלס שהוא כתב יד מאויר בלטינית, שכולל בתוכו את ארבע הבשורות הנוצריות המתייחסות לברית החדשה, הממוקם בדבלין, אירלנד. הסרט מתבסס בנוסף גם על המיתולוגיה הקלטית. דוגמאות לכך הן אזכורו של קרום קרואך, אל פגאני שבו האמינו הקלטים לפני הופעת הנצרות, ודמיון מרוחק יותר, כגון הקבלות בין מאבקו המטאפיזי של ברנדן עם קרום קרואך למפגש התת-מימי בין ביאוולף לאמו של גרנדל.
כמה משמות הדמויות בסרט לקוחים מהתרבות האירית. פיית היער שאותה פוגש ברנדן קרויה על שם סגנון השירה אשלינג (אנ'), סגנון אירי מהמאה ה-17 המתאר חיזיון שבו רוחה של אירלנד מופיעה כאישה צעירה ויפה. כמו כן, שמו של החתול לקוח מהשיר פנגור באן שנכתב על ידי נזיר אירי במאה ה-9 אודות חתול במנזר.
תהליך יצירת הסרט הסוד של קלס החל בשנת 1999, כאשר טום מור וכמה מחבריו קיבלו השראה מסרטו המצויר של ריצ'רד ויליאמס הסנדלר והגנב, מסרטו של דיסני מולאן, מציורי גוסטב קלימט, מאיורי ג'ון באואר ומיצירות הייאו מיאזאקי שביסס את סגנונם הוויזואלי על אומנות מסורתית בהתאם לתרבויות המתוארות בכל אחד מהסרטים. הם החליטו לעשות משהו דומה לסרטי סטודיו ג'יבלי, אך מבוסס על אומנות אירית. במאי הסרט טום מור הסביר שהסגנון הוויזואלי נוצר בהשראת האמנות הקלטית ואמנות ימי הביניים, שהיו "שטוחות, בעלות פרספקטיבה מזויפת וגוונים רבים". אפילו שלב הקלין אפ תוכנן כדי להגיע לאפקט הוויטרז' שבו הקווים החיצוניים הם עבים יותר".
הערות שוליים

↑  Scott, A. O. (5 March 2010). "Outside the Abbey's Fortified Walls, a World of Fairy Girls and Beasts". The New York Times. Retrieved 9 April 2010.
↑  Ryzik, Melena (2 March 2010). "An Indie Takes on Animation's Big Boys". The New York Times. Retrieved 9 April 2010..
↑  The Secret of Kells, www.newvideo.com
↑  Hartl, John (13 May 2010). "'The Secret of Kells': An enchanting tale of a boy in barbarian times". Seattle Times.
↑  O'Hehir, Andrew (4 March 2010). ""The Secret of Kells": Oscar's dazzling Irish surprise". Salon.com.
↑  "The Secret of Kells: the circle and the serpent". Basement Garden. 1 June 2010. Archived from the original on 12 August 2011.
↑  טריוויה, הסוד של קלס באתר imdb.com
↑  Cohen, Karl (16 March 2010). "The Secret of Kells – What is this Remarkable Animated Feature?". Animation World Network. Archived from the original on 16 October 2012.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810685050705606  BNE: XX5145767  GND: 1124469931  LCCN: no2019054841  VIAF: 229681365   WorldCat (עם VIAF): 229681365 
עמוד מתוך הספר של קלס המראה את המלכתו של ישו
תחנת מוסון

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  אוסטרליה
 תאריך ייסוד:  1954 
 על שם:  דאגלס מוסון 
 שטח:  0.10264253 הקטאר
 גובה:  15 מטרים
 קואורדינטות:  67°36′09″S 62°52′25″E﻿ / ﻿67.60258°S 62.8736°E﻿ / -67.60258; 62.8736 
 אזור זמן:  Antarctica/Mawson
 http://www.aad.gov.au/default.asp?casid=6909
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיתחנת מוסון(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיתחנת מוסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תחנת מוסון מצילום אווירי
מטוסי אוסטר מצוידים במגלשיים ומזחלות על הקרח ליד תחנת מוסון 1955
תחנת מוסון (באנגלית: Mawson Station) הנקראת בדרך כלל מוסון, היא אחת משלושה בסיסים קבועים ומוצבי מחקר באנטארקטיקה המנוהלים על ידי החטיבה האנטארקטית האוסטרלית (אנ')(AAD). מוסון שוכנת במפרץ הולם באדמת מק. רוברטסון, מזרח אנטארקטיקה בטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית, טריטוריה שנתבעה על ידי אוסטרליה. מוסון, שהוקמה בשנת 1954, היא התחנה האנטארקטית הוותיקה ביותר של אוסטרליה וזו המאוכלסת זמן רב ביותר ברציפות מדרום לחוג האנטארקטי.היא מאכלסת כ-20 עובדים במהלך החורף ועד 53 בקיץ.
מוסון נקראת על שמו של חוקר אנטארקטיקה האוסטרלי סר דאגלס מוסון.
רקע

תחנת מוסון היא בסיס לתוכניות מחקר מדעי הכוללות גלאי קרניים קוסמיות תת-קרקעיות, מחקרים מטאורולוגיים שונים ארוכי טווח ומחקרים גיאומגנטיים, כמו גם מחקרים מתמשכים בשימור ביולוגי, בפרט של הפינגווין אוסטר רוקרי, ואזור רבייה לפינגווינים קיסרים ולפינגווין אדלי.
היסטוריה

בשנת 1946, שר החוץ האוסטרלי הביע את תמיכתו בהצעה של דאגלס מוסון להקמת בסיס אוסטרלי קבוע באנטארקטיקה. עברו עוד שבע שנים עד שניתן היה לשכור את הספינה המתאימה להקמת מתקנים ביבשת הדרומית.
אתר התחנה נבחר בשנת 1953 על ידי פיליפ לאו, המנהל הראשון של ה-AAD, שצייר צילומי אוויר שצולמו במהלך מבצע קפיצה לגובה (OpHjp) של ארצות הברית בשנים 1946–1947 וזאת כדי לבחור את האתר לנמל הטבעי הגדול שלו. התחנה נבנתה במהלך שנת 1954. חלק מהבקתות הקטנות הטרומיות ששימשו בשנים הראשונות נותרו בתחנה, אך אלו מואפלות על ידי מבנים מודולריים גדולים עם מסגרת פלדה המתוארכת לתוכנית בנייה מחדש גדולה שהחלה בסוף שנות ה-70.
ב-1959, המתקנים בתחנת מוסון התרחבו באופן משמעותי. הצוות באותה תקופה כלל 6 מדענים, 4 טכנאים, 2 טייסים, 2 תצפיות מזג אוויר ו-10 אחרים. דיסציפלינות מדעיות המיוצגות כללו קרטוגרפיה, גאולוגיה וגאומגנטיות, גליציולוגיה, סייסמולוגיה, פיזיקה יונוספירה זוהר הקוטב, מטאורולוגיה ופיזיולוגיה.
גאוגרפיה

תחנת מוסון ממוקמת במפרץ הולם באדמת מק. רוברטסון, מזרח אנטארקטיקה, שצוינה בינואר 1930 על ידי סר דאגלס מוסון במהלך ההפלגה הראשונה של מסע המחקר הבריטי לאוסטרקטיקה של אוסטרליה וניו זילנד (BANZARE), על סיפון דיסקברי. היא ממוקמת באזור שמוסון הכריז עליו כשטח בריטי במספר הזדמנויות בשנים 1930 ו-1931 (כולל באיפרוקלמיישן, סקלין מונולית וקייפ ברוס), ולאחר מכן הפך לטריטוריה אנטארקטית אוסטרלית.
כמה מאפיינים גאוגרפיים בולטים באזור כוללים את הרי פראמנס, המהווים את הרקע הדרמטי לתחנת מוסון. הרי פראמנס נקראו בשנות ה-30 על ידי מגלי ארצות נורווגיים במימון בעל הספינה ואיל ציד הלווייתנים לארס כריסטנסן.
אקלים

תחנת מוסון חווה אקלים קוטבי:
מחקר

בשנת 2018, האסטרונאוט ואיש האקדמיה ג'יי סי באקי ערך מחקר באמצעות מציאות מדומה בתחנת מוסון של חטיבת אנטארקטיקה האוסטרלית, שבו הנסיינים השתמשו באוזניות VR כדי לצפות בסצנות חוף אוסטרליות, סצנות טבע אירופאיות וסצנות טבע בצפון אמריקה של יערות וסביבות עירוניות, שהיו שונות מהבידוד של הלובן והשקט של אנטארקטיקה. המחקר יספק טכניקות פסיכולוגיות לתמוך בטיסות חלל ארוכות, כמו אסטרונאוטים היוצאים למאדים.
לוגיסטיקה

מוסון ממוקמת 5,475 ק"מ מהובארט, מרכז האספקה העיקרי של ה-AAD לפעולות אנטארקטיקה, ו-5,201 ק"מ מפרימנטל.
לוגיסטיקה > תקשורת

התשתית של מוסון כוללת תחנת אנטנת לוויין ANARESAT Earth לתקשורת.
לוגיסטיקה > אנרגיית רוח

מוסון היא התחנה האנטארקטית היחידה שמשתמשת בטורבינות רוח שנועדה לנצל את הרוחות הקטבטיות העזות. שתי טורבינות רוח של 300 קילוואט כל אחת הותקנו בשנת 2003, אך אחת נהרסה בשנת 2017.
לקריאה נוספת

Bowden, Tim. The Silence Calling – Australians in Antarctica, 1947–97. Allen & Unwin.
הערות שוליים

↑  Mawson station: a brief history – Australian Antarctic Program, www.antarctica.gov.au, ‏2018-08-08 (באנגלית)
↑  Australian Philatelic Bulletin, Vol.
↑  "Mawson science". Australian Antarctic Division. 21 באוגוסט 2006. נבדק ב-8 ביולי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "International Antarctic Analysis Centre". The Polar Record. 9 (62): 4765–87. 1959. doi:10.1017/S0032247400066651.
↑  Virtual reality beaches in Antarctica beating isolation and helping future astronauts, Carla Howarth, ABC News Online, 2018-10-10
↑  Stations Australian Antarctic Division.
↑  Yates, Peter (1 במרץ 2006). "Wired for sound…and email…and video" (PDF). Australian Antarctic Magazine. Australian Antarctic Division (10): 10. אורכב מ-המקור (PDF) ב-10 באוגוסט 2019. נבדק ב-26 באפריל 2017. The first satellite earth-station, which includes a 7.3 m dish antenna, was installed and commissioned at Davis in March 1987. Mawson was commissioned in January 1988, Casey in March 1988, and Macquarie Island in December 1988. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Wind power, Australian Antarctic Division.
| שדות תעופה ומסלולי נחיתה באנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| שדות תעופה | טרול • פגסוס |  |
| מסלולי נחיתה | אודל • די 10 • סיפל |  |
| אנטארקטיקה |
| --- | --- | --- |
| היסטוריה | העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה • המשלחת האנטארקטית הבלגית • המשלחת השוודית לאנטארקטיקה • משלחת הקוטב הדרומי • משלחת טרה נובה • אמנת אנטארקטיקה |  |
| תביעות טריטוריאליות |  ארץ אדלי •  אנטארקטיקה הארגנטינאית • אוסטרליה הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית •  הטריטוריה האנטארקטית הבריטית • צ'ילה אנטארקטיקה צ'ילנה • ניו זילנד שטח חסות רוס • ברזיל "אזור האינטרסים" של ברזיל באנטארקטיקה • נורווגיה ארץ המלכה מוד ואי פטר הראשון •  שוואביה החדשה (1939–1945) • ארץ מרי בירד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007477924705171  LCCN: n2004115117  VIAF: 168524110   WorldCat (עם VIAF): 168524110
מעבדה לבריאות הציבור

בניין המעבדות המרכזיות והמכון לביקורת ותקנים של חומרי רפואה, ברחוב יעקב אליאב 9, ירושלים (משרד הבריאות)
מעבדה לבריאות הציבור היא מעבדה ממשלתית בישראל השייכת למשרד הבריאות ועוסקת בבדיקות מעבדה, שתכליתן לסייע בהגנה על הציבור מפני מחלות וסיכונים בריאותיים אחרים.
רקע

בישראל קיימות חמש מעבדות לבריאות הציבור. המעבדות לבריאות הציבור של שירותי בריאות הציבור שותפות לגופי הפיקוח על הגורמים הקריטיים לבריאות הציבור בתחומי המים, המזון והמחלות המדבקות. המעבדות לבריאות הציבור מספקות לקובעי המדיניות מידע מקצועי המבוסס על נתונים מעבדתיים. המעבדות מקיימות מערך בדיקות בריאות סביבה למים ולמזון, ומערך של מרכזים ארציים.
המעבדות לבריאות הציבור בישראל > כפיפות

המעבדות לבריאות הציבור שייכות למשרד הבריאות, כפופות באופן ישיר למנהל המחלקה למעבדות ובאופן עקיף לראש שירותי בריאות הציבור.
המעבדות לבריאות הציבור בישראל > מסגרת משפטית

המעבדות לבריאות הציבור פועלות מתוקף "פקודת בריאות העם, 1940" ו"תקנות בריאות העם (מעבדות רפואיות), התשל"ז – 1977", ובהתאם לתקנים והתקנות, על פי דרישות גופי ההכרה, ההסמכה וההתעדה (כאשר הדבר ישים), ולפי צורכי הציבור.
המעבדות לבריאות הציבור בישראל > אתרי המעבדות לבריאות הציבור

המעבדה הארצית לבריאות הציבור ע"ש פליקס, תל אביב
המעבדה המרכזית לנגיפים, מרכז רפואי ע"ש שיבא, תל-השומר
המעבדות המרכזיות, ירושלים
מעבדה מחוזית לבריאות הציבור, חיפה
מעבדה מחוזית לבריאות הציבור, באר שבע
המעבדות לבריאות הציבור בישראל > גורמים המקבלים שירות מהמעבדות לבריאות הציבור > גורמי פנים במשרד הבריאות

יחידות משרד הבריאות השונות ובעיקר שירותי בריאות הציבור על כל יחידותיה:
לשכות בריאות הציבור המחוזיות והנפתיות (גורמי בריאות סביבה וגורמי שירות המזון)
האגף לאפידמיולוגיה
האגף לבריאות הסביבה
שירות המזון הארצי
שירות המזון בנמלי תעופה ונמלים ימיים
המעבדות לבריאות הציבור בישראל > גורמים המקבלים שירות מהמעבדות לבריאות הציבור > גורמי חוץ

מעבדות רפואיות בבתי חולים
קופות החולים
מעבדות פרטיות
רשויות מקומיות
יבואני מזון
חברת מקורות
צה"ל
משטרה
שב"ס
מד"א
משרדי ממשלה
גופים ציבוריים ופרטיים אחרים
תפקידי המעבדות לבריאות הציבור

הייעוד של המעבדות לבריאות הציבור הוא ביצוע בדיקות מעבדה בתחומי העיסוק הרלוונטיים, תוך התמקדות בבריאות הציבור.