stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיפוזאורוס

| גיפוזאורוס |
| --- | --- |
 מודל בשחור  שלד
תקופה
יורה תחתון, 196.5–189.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
משפחה:: אנצ'יזאוריים
סוג:: גיפוזאורוס
מינים
 Gyposaurus capensis  Gyposaurus capensis
שם מדעי
 Gyposaurus ‏ברום, 1911

גיפוזאורוס (שם מדעי: Gyposaurus; משמעות השם: "לטאת נשר") הוא סוג של דינוזאור מקבוצת הפרוזאורופודים שהיה קרוב לאנצ'יזאורוס. הוא חי באזור דרום אפריקה במשך תור היורה הקדום, לפני 196.5-189.6 מיליון שנה. מאובן נוסף תואר ב-1940 ממצאים ביונאן שבסין.
הגיפוזאורוס קיבל את שמו עקב דמיונו של ראשו וצווארו לאלה של נשר. הוא קיבל את שמו מהחוקר הסקוטי רוברט ברום ב-1911. המאובנים התגלו בתצורות אליוט (Elliot Formation) שבמדינת אורנג' החופשית, דרום אפריקה והכילו שלד חלקי. מראה השלד דמה לזה של האנצ'יזאורוס מאמריקה הצפונית. מאובנים נוספים ששויכו לסוג ממין חדש בשם Gyposaurus sinensis, הועברו בהמשך לסוג הקרוב לופנגוזאורוס ובהמשך לאנצ'יזאורוס.
לזאורופוד זה היה ראש וצוואר קצרים וגוף קצר באורך שני מטרים, אם כי ייתכן שמדובר בפרטים צעירים בעוד בוגרים הגיעו לאורך ארבעה מטרים. ייתכן שנעו על שתי רגליים ולא רק על ארבע בדומה לזאורופודים הגדולים יותר. מבנה השיניים של הגיפוזאורוס לא הותאם במיוחד ללעיסת עלים, ובשל כך שמשערים שהיה אוכל-כול.
רצה סולו

| --- | --- |

 מיני-אלבום מאת אנה זק
 יצא לאור:  7 במרץ 2021
 הוקלט:  2020–2021
 סוגה:  פופ
 שפה:  עברית
 אורך:  14:26
 חברת תקליטים:  NMC
 הפקה:  רובי פאייר
רצה סולו הוא מיני-אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית אנה זק. האלבום יצא לאור ב-7 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים NMC.
רקע והכרזה

ב-22 באוקטובר 2020 פרסמה זק בעמוד האינסטגרם שלה פוסט בו קטע מתוך וידאו קליפ לשיר בשם "בחורים יפים", בו הסבירה כי החליטה לגנוז את השיר בעקבות התכתבותו של תוכן השיר עם האונס הקבוצתי באילת. בסופו של דבר, נכלל השיר במיני-אלבום זה. ב-5 במרץ, יומיים לפני צאת המיני-אלבום, פרסמה זק כי מיני-אלבום חדש ייצא בקרוב.
על המיני-אלבום סיפרה זק:
עברתי תקופה שלא התכוננתי אליה מראש. זה תפס אותי ביום בהיר אחד ופתאום הרגשתי שכל חיי משתנים. בהתחלה היה לי קשה להכיל את זה, אבל עם הזמן למדתי שמה שלא הורג אותנו פשוט מכשל. את התקופה הכואבת הזו ניצלתי כדי לעבוד על האלבום שלי, להתחזק ולהחלים. אין לי מילים להודות לכולם על החיבוק הגדול שקיבלתי, האהבה האינסופית והדאגה. זה לא ברור מאליו ואני מתרגשת כל כך להשיק את האלבום החדש, לפגוש את הקהל המדהים שלי, וכמובן לחזור לבמות
רשימת רצועות

| רצה סולו> מס' | רצה סולו> שם | רצה סולו> משך | רצה סולו>  | רצה סולו>  | רצה סולו>  | רצה סולו>  | רצה סולו>  | רצה סולו>  | רצה סולו>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בחורים יפים  | 2:28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | רצה סולו  | 2:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | כל החברים שלך (בהשתתפות דודו פארוק)   | 2:45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | לילה טוב  | 2:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | רוק 2000  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 14:26 |  |  |  |  |  |  |  |
היסטוריית יציאות לאור

| מדינה | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם | 7 במרץ 2021 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | NMC |  |
הערות שוליים

1 2 3  מערכת mako מוזיקה, ‏רצה סולו: אנה זק חוזרת עם EP חדש ומפתיע ודואט עם דודו פארוק, באתר ‏מאקו‏, 7 במרץ 2021
↑   בחורים יפים, ברשת החברתית אינסטגרם
↑  רז ישראלי, סערת עדי ביטי: אנה זק התחמקה מהאש, באתר ישראל היום, 27 באוקטובר 2020
↑   רצה סולו, ברשת החברתית אינסטגרם
↑  רצה סולו - EP by Anna Zak
| אנה זק |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| מיני-אלבומים | רצה סולו |  |
| סינגלים | "Money Honey"‏ •  "My Love"‏ • "Bang Bang"‏ • "Tik Tok"‏ • "Call It Out"‏ • "Hola Mamacita"‏ • "בלוק" • "קוביות" • "כל החברים שלך" • "שמור על העולם" • "בוקר טוב עולם" • "גבר בפוראבר" • "כל הבאז" • "לך לישון" • "מי זאת" • "מה נשאר לי ממך" • "ראשון בבוקר" • "Hoodie" • "אולסטאר וגופיות" • "כולם מזיזים" • "לא להתאבסס" |  |
| סינגלים שיוקיים | "סימן שאנחנו מגזימים" • "שמור עליי" • "סוף אחר" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Gravity" |  |
ראש שירות הביטחון הכללי

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  רונן בר
 תאריך כניסה לתפקיד:  13 באוקטובר 2021
 דרכי מינוי:  ממשלת ישראל, בהצעת ראש הממשלה, בייעוץ הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה
 כפוף:   ראש ממשלת ישראל
 משך כהונה קצוב:  חמש שנים
 איוש ראשון:  איסר הראל
 
ראש שירות הביטחון הכללי (מכונה בקיצור: ראש השב"כ או ראש השירות) הוא העומד בראש שירות הביטחון הכללי, הכפוף למשרד ראש הממשלה. ראש השב"כ הוא גם חבר בוועדת ראשי השירותים.
תפקידיו ומינויו

לפי חוק שירות הביטחון הכללי, ”ראש השירות מופקד על ניהול השירות, על הפעלתו ועל פיתוח יכולתו, ויקבע לענין זה את נהלי השירות, ובאישור ראש הממשלה, את הוראות השירות.” החלטות בתחומי הפעלת השירות ופיתוחו, מתקבלות גם בוועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי.
ראש השירות מתמנה על ידי הממשלה בהצעת ראש הממשלה, לתקופה קצובה של חמש שנים, אלא אם כן היא קבעה תקופה קצרה יותר מלכתחילה. הממשלה רשאית להפסיק את כהונתו בטרם תימלא, ולהאריך אותה בתקופה של שנה בודדת לכל היותר.
החוק קובע בנוסף כי במקרה בו אדם שהורשע בעבירה ”אשר מפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי להתמנות לראש השירות” לא יוכל לשמש בתפקיד, גם אם כהונתו כבר החלה. הוועדה המייעצת למינוי בכירים בשירות המדינה, שהוקמה מכוח החלטת ממשלה, בודקת את כשרותם והתאמתם של המועמדים לתפקיד.
ראשי שירות הביטחון הכללי

ראש השב"כ הנוכחי הוא רונן בר.
| מניין | דיוקן | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | איסר הראל | 1948 | 1952 | ראש השב"כ הראשון וגם לימים ראש "המוסד" השני |
| 2 |  | איזי דורות | 1952 | 1953 | כיהן גם כסגן ראש המוסד |
| 3 |  | עמוס מנור | 1953 | 1964 |  |
| 4 |  | יוסף הרמלין | 1964 | 1974 | קדנציה ראשונה |
| 5 |  | אברהם אחיטוב | 1974 | 1980 |  |
| 6 |  | אברהם שלום | 1980 | 1986 | התפטר מתפקידו בעקבות פרשת קו 300 |
| (4) |  | יוסף הרמלין | 1986 | 1988 | קדנציה שנייה |
| 7 |  | יעקב פרי | 1988 | 1995 | ראש השב"כ בעת האינתיפאדה הראשונה, לימים נשיא סלקום ושר המדע, הטכנולוגיה והחלל |
| 8 |  | כרמי גילון | 1995 | 1996 | התפטר מתפקידו עקב רצח רבין |
| 9 |  | עמי אילון | 1996 | 2000 | בעל עיטור הגבורה, לשעבר מפקד שייטת 13 ומפקד חיל הים הישראלי, לימים חבר כנסת ושר. |
| 10 |  | אבי דיכטר | 2000 | 2005 | ראש השב"כ בעת האינתיפאדה השנייה, לימים השר לביטחון פנים, השר להגנת העורף ושר החקלאות ופיתוח הכפר |
| 11 |  | יובל דיסקין | 2005 | 2011 | ראש השב"כ בעת ביצוע תוכנית ההתנתקות ומבצע עופרת יצוקה, מקים מערך הסיכולים הממוקדים |
| 12 |  | יורם כהן | 2011 | 2016 | ראש השב"כ בעת מבצע עמוד ענן, מבצע שובו אחים, מבצע צוק איתן וגל הטרור הפלסטיני |
| 13 |  | נדב ארגמן | 2016 | 2021 | ראש השב"כ בעת מבצע שומר החומות והמהומות בישראל |
| 14 |  | רונן בר | 2021 | מכהן | ראש השב"כ הנוכחי בעת מלחמת חרבות ברזל |
ראו גם

חוק שירות הביטחון הכללי
שירות הביטחון הכללי
הערות שוליים

1 2  חוק שירות הביטחון הכללי, התשס"ב – 2002, באתר שב"כ חוק שירות הביטחון הכללי,  באתר ויקיטקסט
↑  ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי, באתר GOV.IL
↑  טובה צימוקי, זאת הוועדה שתאשר את מינוי המפכ"ל וראש המוסד, באתר ynet, 15 בדצמבר 2020
↑  איתמר אייכנר, יואב זיתון, רועי רובינשטיין, כבר לא ר': אושר מינויו של רונן בר לראש השב"כ, באתר ynet, 3 באוקטובר 2021
חרם אנקונה

חרם אנקונה הוא חרם יהודי שהוטל במאה ה-16 על המסחר עם עיר הנמל אנקונה שבמדינת האפיפיור (כיום באיטליה).
רקע

בשנות ה-40 של המאה ה-16 ביקשה קבוצה של אנוסים עשירים מפורטוגל לשבת באנקונה. למרות שהאפיפיור, פאולוס השלישי, ידע שהמבקשים הם מומרים שחזרו ליהדות (וזאת בניגוד לחוקי הנצרות), הוא שמח לבואם והבטיח להם הגנה וחופש.
כמה שנים לאחר מכן, בשנת 1555, אפיפיור חדש בשם פאולוס הרביעי התעלם מההבטחות של קודמיו בתפקיד, ציווה לאסור את האנוסים, להחרים את רכושם, לכלוא אותם במרתפי האינקוויזיציה ולהעלותם על המוקד. הגזרה חלה רק על האנוסים ולא על היהודים היות שאלו נחשבו כנוצרים. היו גם יהודים שניצלו בשל היותם נתיני האימפריה העות'מאנית. אוצר ישראל שחובר בסוף המאה ה-19 מספר כי "עד היום קוראים באנקונא בתשעה באב קינה על מות הקדושים אשר יסד ר' מרדכי בן אליהו צבלאניס או ר' יעקב די צאנו".
סך הכל הועלו על המוקד בכיכר העיר בכיכר דלה מוסטרה (Piazza della Mostra), עשרים וארבעה מומרים (23 גברים ואישה אחת).
כמה מהאסירים נמלטו מיד מעניהם וקיבלו מחסה בעיר הנמל פזארו, שהייתה אז חלק מדוכסות אורבינו (אנ'). הדוכס גוידובלדו השני (אנ') ניאות לקלוט את הנמלטים בתנאי שהם יפתחו את המסחר ואת עיר הנמל שלו.
הטלת החרם

לאחר שדונה גרציה ודון יוסף נשיא לא הצליחו להציל את יהודי אנקונה, ביוזמתם התכנסו חכמים רבים בעיר הבירה קושטא והטילו חרם על כל מי שימשיך לנהל מסחר עם אנקונה וחרם על נמל אנקונה, שהיה נוח מאוד למעגן אניות. האניות שהיו קשורות עם סוחרים יהודים הצטוו להפליג לנמל הקרוב בפזארו. קהילות ישראל התפלגו: קהילת פזארו והנספחים אליה עודדו את החרם, אך יהודי אנקונה והקרובים אליה התנגדו לו. יהודי אנקונה חששו פן יעלה החרם את חמתו של האפיפיור ויסכן מאוד את מצבם של היהודים במדינת האפיפיור.
הדעה המקובלת היא כי החרם נתן את אותותיו באנקונה רק לזמן קצר, העיר שותקה והמסחר נדם. בחוף לא עגנו יותר אניות והמצב הכלכלי הורע. אך החרם לא ארך זמן רב. הנמל בפזארו לא יכול לשמש תחליף הולם לנמל העמוק והרחב של אנקונה. בינתיים מת האפיפיור והחרם חדל להיות אפקטיבי. עם זאת קיימת דעה אחרת לפיה החרם היה אחד הגורמים שגרמו לירידה במעמדו של הנמל, אליו לא חזר לאחר ביטול החרם.
רבנים ספרדיים התנגדו למהלך מה שתרם לחוסר הצלחתו על אף הסכמתם של המבי"ט ורבי יוסף קארו.
לקריאה נוספת

יוסף ויכלדר, חרם אנקונה, "המבשר תורני" ט"ו סיון תשע"א
הערות שוליים

↑  עוד אחד התאבד ו-27 שהודו נשלחו לעבודת פרך לאי מלטה אך נמלטו בדרך
↑  השמות הם: Simeon Ben Menachem, Yoseph Guascon, Samuel Guascon, Abraham Falcon, Isac Nahmias, Salomon Alguades, Moses Paggio, Salomon Pinto, Yoseph Molcho, Abraham Sirolia, David Nahas, Abraham di Spagna, Moses Bar-Zilon, David Reuben, Salomon Yahia, David Saqueira, Yoseph Edrei, Yoseph Papo, Yacob Cohen, Yacob Montalban, Abraham Lobo, Yacob Mosso, Abraham Cohen http://www.italian-family-history.com/jewish/_Ancona.html מקור
↑  Bernard Dov Cooperman' In Iberia and Beyond page 298
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007408303905171
וגר זאב עם כבש

בפרק י"א בספר ישעיהו מופיעה נבואה שבה מנבא ישעיהו כי באחרית הימים "וגר זאב עם כבש ונמר עם גדי ירבץ", יגיע קץ למלחמות ויכון מצב של "לא ירעו ולא ישחיתו בכל הר קדשי". נבואה זו הייתה לאות ולמופת כי ייכון שלום עולמי וכי יתמתנו ניגודי הדעות והשנאה בין עמים ואנשים. ישעיהו מוסיף לנבא, בחציו השני של הפרק, כי לעתיד לבוא יתחדשו נסים, כעין הנסים שהיו ביציאת מצרים. עם קיבוץ הגלויות יהיה נס נוסף של קריעת ים סוף וכן נס פיצול נהר פרת לשבעה נחלים, על מנת שתתאפשר עלייה נוחה של הגולים החוזרים לארץ ישראל.
פרשנות > זיהוי הנביא

לפי פשוטו של מקרא, הנבואה נאמרה על ידי ישעיהו בן אמוץ, שפעל בממלכת יהודה באמצע תקופת בית ראשון. אולם להערכת חוקרים אחדים, הנבואה נאמרה על ידי נביא מאוחר יותר, בימי גלות בבל. חוקר המקרא יאיר זקוביץ מנמק הערכה זו במילים הפותחות נבואה זו, ”וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי”, המלמדות שהעץ, שושלת בית דוד נכרת, אך יש תקווה שמהגזע הכרות תתחדש צמיחה חדשה, וישוב שליט מבית דוד.
פרשנות > נבואה לזמנה או לעתיד לבוא

הפרשנים נחלקו בשאלה האם תיאור זה הוא שבחו של חזקיהו המלך, בן זמנו של ישעיהו, או שזה תיאור של מצב עתידי, כאשר ימשול בישראל מלך המשיח, מצאצאי בית דוד -"חוטר מגזע ישי" או "שורש ישי". רש"י, רבי יוסף קרא, רד"ק, רבי ישעיה מטראני מפרשים שמדובר במלך המשיח. רבי אברהם אבן עזרא פירש: "רובי המפרשים אמרו כי זה המשיח, והטעם שימות מחנה אשור הצר על ירושלם, ועוד יבא עת גאולת ירושלם השלימה. ולפי דעת רבי משה הכהן שעל חזקיהו רמז, כי הוא דָבֵק עם הפרשה". רבי יוסף כספי הצטרף לעמדתם של רבי משה הכהן ואבן עזרא. מלבי"ם עורך ניתוח בלשני לפסוק הפותח, ”וְיָצָא חֹטֶר מִגֵּזַע יִשָׁי וְנֵצֶר מִשָּׁרָשָׁיו יִפְרֶה”, ומגיע למסקנה לפיה בנבואה יש כפל משמעות: אם יזכו תהיה הגאולה תיכף בימי חזקיהו, ואם לא יזכו תהיה הגאולה באחרית הימים. אליה שמואל הרטום מציג בפירושו את שתי האפשרויות: "הנמשל הוא מלך אידיאלי של יהודה או המלך המשיח באחרית הימים".
פרשנות > שינוי טבע החיות - מציאות או משל

הנבואה מתארת שינוי מהותי בטבעם של בעלי החיים, שבעקבותיו טורפים ונטרפים יחיו בשלום אלה עם אלה.
רב סעדיה גאון רואה בנבואה תיאור של מציאות עתידית, שבה שינוי טבע החיות הוא אחד מחמשת מאפייני הגאולה. כמותו גם הרמב"ן רואה בכך תיאור מציאותי של העתיד לבוא, מימוש של ההבטחה ”וְהִשְׁבַּתִּי חַיָּה רָעָה מִן הָאָרֶץ” (ספר ויקרא, פרק כ"ו, פסוק ו'). גם דון יצחק אברבנאל רואה בנבואה תיאור של מציאות עתידית, ומציין "שברצות ה' דרכי איש גם בעלי חיים הטורפים המזיקים לא יזיקוהו". בין הפרשנים הנוקטים בדעה זו, יש הרואים את שינוי טבע החיות בארץ ישראל בלבד, ויש הרואים שינוי זה בכל העולם.
הרמב"ם כותב כי לדבריו של ישעיהו יש משמעות סמלית בלבד וגם בימות המשיח לא יתבטל דבר ממנהגו של עולם. לדעתו, לא יהיה שום חידוש במעשה בראשית אלא, הפירוש הוא כי "ישראל שישבו לבטח עם רשעי עכו"ם המשולים לזאב ולנמר". גם רבי אברהם אבן עזרא מציין שהנבואה היא "דרך משל, מהשלום שיהיה בימיו".
ומכל מקום, נבואה זו נכתבה על מנת לתאר את המצב של השלום והשפע אשר יהיו בעולם בעת הגאולה, כדוגמת הנבואה של "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה", וכך החיות לא יצטרכו לאכול זו את זו, למרות שזהו טבען.
בתרבות ימינו

בשיר יהיה טוב של דויד ברוזה שנכתב על ידי יהונתן גפן ועובד על ידי דני סנדרסון, בבית האחרון מופיעה התקווה "אני מביט מהחלון לראות אם כל זה אמיתי מביט מהחלון וממלמל את תפילתי עוד נגור זאב עם כבש ונמר ירבץ עם גדי אך בינתיים אל תוציאי את ידך מכף ידי אני מביט מהחלון לראות אם כל זה אמיתי"
סאטירה מאת עגנון: לאחר שנאלץ לעזוב את ביתו בפרעות תרפ"ט, וזה הפך לבלתי ראוי למגורים, פרסם עגנון סאטירה בשם "מדרש זוטא", המבוססת על הפסוק ”וְגָר זְאֵב עִם כֶּבֶשׂ”. בחלקה הראשון, "פרשת וגר זאב עם כבש", מתווכח הזאב עם ישעיהו על שהוא מציג מצב זה כנבואה לעתיד לבוא, והרי, אומר הזאב, "מיום שנברא העולם אנו דרים כאחד". להוכחת דבריו מביא הזאב מובאות מהתורה ומדברי חז"ל, אך בסופו של הוויכוח "נכנס הזאב לתוך עדר של כבשים, מהם טרף ואכל, מהם הפיל והרג, מהם חמס ושדד". בחלקה השני, "פרשת כבשים בני שנה תמימים", קבוצה של כבשים דנה כיצד לפייס את הזאב. בשני משלים אלה מייצג הזאב את ערביי ארץ ישראל, והכבשים - את יהודי הארץ. המשלים נתפסו כמתקפה של עגנון על גישתם הפייסנית של ידידיו, אנשי "ברית שלום".
הפזמון "והיה ביום ההוא": בשנת 1968 ביצעה להקת פיקוד הדרום את שירו של יובב כץ, "והיה ביום ההוא". השיר משלב בתוכו מילים רבות מחזון השלום של ישעיהו, כפי שהוא בא לידי ביטוי בפרק י"א (”וְגָר זְאֵב עִם כֶּבֶשׂ וְנָמֵר עִם גְּדִי יִרְבָּץ וְעֵגֶל וּכְפִיר וּמְרִיא יַחְדָּו וְנַעַר קָטֹן נֹהֵג בָּם”) ובפרק ב (”וְכִתְּתוּ חַרְבוֹתָם לְאִתִּים וַחֲנִיתוֹתֵיהֶם לְמַזְמֵרוֹת לֹא יִשָּׂא גוֹי אֶל גּוֹי חֶרֶב וְלֹא יִלְמְדוּ עוֹד מִלְחָמָה”).
הפזמון "אף אחד לא קם": שלישיית הגשש החיוור הופיעו עם שיר הומוריסטי, שהלחין יצחק גרציאני, בחלק האומנותי של פסטיבל הזמר והפזמון של שנת תשל"ד (1974). בשיר, שאת מילותיו כתב יוסי בנאי, מופיעות המילים האלה על חזון אחרית הימים: "ומי שכבד לו עכשיו על הלב (ומי שכבד לו עכשיו על הלב), ולא מאמין שיבוא יום (ולא מאמין שיבוא יום), יטיפו ההרים עסיס (עסיס, עסיס, עסיס), וכל הרמזורים תתמוגגנה (אדום, צהוב, רפורט), וגר זאב עם שיפוד (וגר זאב עם שיפוד), וכבש בתנור (וכבש בתנור), וכל הנשמה תהלל י'ה סב-בה".
בפזמון "אם" של שמוליק קראוס, העוסק במצב אוטופי של שלום בין יהודים לבין ערבים, יש שורה, שאומרת "אז יגור זאב עם כבש ונמר עם גדי ירבץ ועבדאללה עוד ישב עם כ"ץ".
בפזמון "שיר התאנים": בשיר פארודי זה שולבה פראפרזה על הביטוי: "עוד יבוא שלום, בלי נדר/ אז נישא בלב תפילה// עוד יגור טלה עם כבש/ אל תתפוס׳תי במילה".
ֶבבית השלישי לתרגום האודה לשמחה מאת אפרים דרור ישנו שימוש בחזון "גר נמר וגדי יחדיו" לתיאור עולם מלא אחווה, שלום ושמחה.
בשירו "the Hebrew man"', אהוד בנאי בפרפרזה על חזון השלום של אחרית הימים, כותב "והיה ביום ההוא אור חדש גדול יאיר, לאט נפתח הסדק לאט נופל הקיר וכשתגיע השעה יבוא אחד בשם אחד, יכירו וידעו כל העולם שפה אחת, ספיק דה לנגוויג' אוף דה היברומאן."
כביטוי מושאל: בהשאלה משמש הביטוי "וגר זאב עם כבש" לתיאור שיתוף פעולה בין גורמים שלכאורה לא סביר שיתוף פעולה ביניהם. דוגמה: כותרת בעיתון "הארץ: "מיקרוסופט וקוד פתוח: וגר זאב עם כבש?"
לקריאה נוספת

ב"צ לוריא, "הנבואה על קיבוץ הגלויות בישעיהו י"א, יא-טז", בית מקרא, כרך כו, חוברת ב (פ"ה), טבת-אדר תשמ"א. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
עמוס פריש, "על ארבעה מקומות של ברכה למלוכה ולמשיחיות", בית מקרא, כרך טז, חוברת ד (מז), אלול תשל"א. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
יאיר זקוביץ, משמיע שלום מבשר טוב – שבעה פרקי חזון לשלום ירושלים, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה תשס"ד, הפרק "גן עדן בהר הקודש בירושלים (ישעיה יא א-י)", עמ' 71–101.
הערות שוליים

↑  יאיר זקוביץ, משמיע שלום מבשר טוב – שבעה פרקי חזון לשלום ירושלים, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, תשס"ד, עמ' 73
↑  עמוס פריש, "על ארבעה מקומות של ברכה למלוכה ולמשיחיות", בית מקרא, כרך טז, חוברת ד (מז), אלול תשל"א. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
↑  פירוש מלבי"ם לישעיהו פרק י"א
↑  ספר ישעיה, מפורש על ידי א. ש. הרטום, הוצאת יבנה
↑  הנבחר באמונות ובדעות, בתרגום יוסף קאפח, מאמר שמיני - פרק ח, באתר "דעת"
↑  רמב"ן, דרשת תורת ה' תמימה, מצוטט במאמר: יהודה איזנברג, עיונים בספר ישעיהו, פרק יא, באתר "דעת"
↑  דון יצחק אברבנאל, פירוש על נביאים אחרונים, ישעיהו פרק יא, באתר היברובוקס
↑  רד"ק: "טבע החיות לא תתחלף, ויטרפו ויאכלו בשר כמו שהם עושים עתה, אלא הבטיח את ישראל, שהחיות הרעות לא יזיקו בכל ארץ ישראל"
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות מלכים ומלחמות, פרק י"ב, הלכה א'.
↑  ש"י עגנון, "מדרש זוטא", מאזנים  כ"ח/ב, כ"ג חשון תרצ"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה). הסאטירה נכללת גם בקובץ "מעצמי אל עצמי"
↑  אהוד בן עזר, "צל הפרדסים והר הגעש - שיחות על השתקפות השאלה הערבית ודמות הערבי בספרות העברית בארץ-ישראל מסוף המאה הקודמת ועד ימינו", שיחה תשיעית: הזאבים והכבשים
↑  והיה ביום ההוא, באתר הספרייה הלאומית
↑  אל השמחה, באתר www.zemereshet.co.il
↑  עודד ירון, מיקרוסופט וקוד פתוח: וגר זאב עם כבש?, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2008
אריחים מאוירים עם הכיתוב "וגר זאב עם כבש..."
"וגר זאב עם כבש" תחריט מאת ויליאם סטראט, 1896
"וגר זאב עם כבש" בית הספר העירוני, רחוב אחד העם, תל אביב
ארנן עזריהו

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1917 חיפה, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  26 בנובמבר 2008 (בגיל 91) יראון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 
ארנן (סינִי) עזריהו (26 ביוני 1917, חיפה - 26 בנובמבר 2008, יראון) היה מוותיקי הפלמ"ח, עסק בפעילות ציבורית בתנועה הקיבוצית, והיה יועץ קרוב לשניים מראשי תנועת העבודה, ישראל גלילי ויגאל אלון.
עזריהו שני מימין, יחד עם מטה הפלמ"ח, מאי 1948
מימין לשמאל: משה פרלמן, חיים הרצוג, זאב הים, יהושפט הרכבי, ארנן עזריהו, רייזמן, 1949
ביוגרפיה

עזריהו נולד בחיפה לשרה עזריהו, מורה ופעילה ציונית-פמיניסטית; וליוסף עזריהו, איש חינוך ומראשי הסתדרות המורים. הוריו היו ממייסדי אחוזת בית, שהפכה לימים לתל אביב. ארנן כונה "סינִי" בשל עיניו המלוכסנות.
כשהיה בן שנתיים עברה המשפחה לירושלים, כאשר אביו מונה למפקח על בתי הספר של ההסתדרות הציונית. בגיל 13 הצטרף עזריהו לתנועת המחנות העולים, ובהמשך הצטרף לארגון "ההגנה" ושימש שליח על אופניים להעברת מסרים. בתיכון למד תחילה בגימנסיה הרצליה, ומ-1934 עבר לבית הספר החקלאי כדורי, כתלמיד המחזור הראשון של בית הספר. שם הכיר את יגאל פייקוביץ, שלימים החליף את שמו ליגאל אלון, שהיה גם הוא תלמיד מחזור זה.
בגיל 19 התנדב לתפקיד נוטר במשטרת היישובים, שפעלה בחסות שלטון המנדט הבריטי בארץ ישראל. ב-1937 היה ממקימי קיבוץ גינוסר. ב-1941 גויס לפלוגה א' של הפלמ"ח, יחידת ריגול שפעלה לקראת פלישת הבריטים לסוריה וללבנון, בפיקודו של משה דיין. במהלך מלחמת העולם השנייה עבר קורס מ"כים בכפר גלעדי, ובהמשך הופסק הקורס ועזריהו ירד עם חבריו להגן על דרום ארץ ישראל, בעקבות התקדמות כוחותיו של רומל במצרים.
בשנת 1943 מונה לקצין תרבות וראש מטה ההסברה של הפלמ"ח, בתקופת הוויכוח על נחיצות הארגון ועל מטרותיו. שירת בתפקיד זה עד פירוק הפלמ"ח ב-1948. מ-1947 שימש כשלישו של ישראל גלילי, ראש המפקדה הארצית של "ההגנה". ב-1948 התמנה לקצין שלישות של חזית הדרום במלחמת העצמאות, תחת פיקודו של יגאל אלון. השתתף ב-1949 בוועדה שקבעה את הסכם שביתת הנשק עם מצרים.
לאחר סיום המלחמה, מ-1949 עד 1951, היה חבר מזכירות הקיבוץ המאוחד. ב-1957 היה שליח הקיבוץ המאוחד לארצות הברית. ב-1962 הצטרף אל רעייתו ריקה ועבר להתגורר בקיבוץ יראון. לבני הזוג נולדו שתי בנות (לעזריהו בן נוסף מנישואים קודמים). ב-1965 התמנה ליועצו הצבאי והאסטרטגי ומנהל לשכתו של השר ישראל גלילי, ושימש כעוזרו הקרוב ואיש סודו, עד שנת 1977.
ב-1979 הקים את "מרכז גלילי", שעסק בנושאי ביטחון בישראל, ביד טבנקין, המרכז הרעיוני של התנועה הקיבוצית. בשנות ה-80 היה פעיל מרכזי ביד טבנקין. במקביל עבד במפעל "פסקל רוכסנים" בקיבוץ יראון, והיה שותף לוועדות בקיבוץ.
ב-2008 יצא לאור ספר ראיונות עמו, שערכה אורה ערמוני - "חבר ואיש סוד: שיחות עם סיני". בראיונות תיאר אירועים ותהליכים היסטוריים ופוליטיים מתקופת שירותו כאיש סודו של גלילי, בהם נושא מדיניות הגרעין של ישראל. בראיון נוסף, לאבנר כהן, תיאר עזריהו את המידע שקיבל מגלילי, על הצעתו של שר הביטחון, משה דיין, ביום השני למלחמת יום הכיפורים, להפעלת נשק גרעיני, הצעה שנדחתה בתוקף על ידי ראש הממשלה, גולדה מאיר.
לקריאה נוספת

אורה ערמוני, חבר ואיש סוד: שיחות עם סיני, הוצאת הקיבוץ המאוחד ויד טבנקין, 2008.
הערות שוליים

↑  יחיעם ויץ, חבר ואיש סוד: שיחות עם סיני, היועץ ליועץ, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2008
↑  Arnan "Sini" Azaryahu, Woodrow Wilson International Center for Scholars
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301692905171  ISNI: 0000 0000 6697 7018  LCCN: no2009009447  VIAF: 51524377   WorldCat (עם VIAF): 51524377
דב דרום

| --- | --- |

דב דרום בביתו
 לידה:  מאי 1927
 פטירה:  1997 (בגיל 69 בערך)
 שם לידה:  ברנהרד דרוקר
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  מחנך, מרצה לחינוך
 
דב דרום (שם לידה: ברנהרד דרוקר; בגרמנית: Bernhard Drucker; מאי 1927– 1997) היה מחנך ומרצה לחינוך במוסד החינוכי נעמן בכפר מסריק, בסמינר למורים אורנים ובאוניברסיטת חיפה.
ילדות

דרום נולד בברלין כברנהרד דרוקר במאי 1927, בן שני לרחל וחיים-צבי דרוקר.
בשנת 1939 נמלטה משפחתו מהשלטון הנאצי לאנגליה, שם סיים את בית הספר התיכון והחל ללמוד באוניברסיטה כימיה ופיזיקה.
כנער דתי, הצטרף לבני עקיבא אך לא מצא שם את מקומו ולאחר חיפושים הגיע לתנועת "השומר הצעיר" (אליה השתייך גם אחיו הגדול יואל שעלה לארץ בעלייה החמישית). דב היה למדריך נלהב, הפסיק את לימודיו הגבוהים, התמסר כולו לפעילות התנועתית, עלה לארץ ישראל ועברת את שמו לדב דרום.
משפחה

בגיל 22 נישא בישראל לשושנה, יוצאת אוסטריה וחניכת השומר הצעיר, נולדו להם שתי בנות, מיכל ונועה.
יחד היו ממקימי קיבוץ יסעור בגליל המערבי. לאחר שנפטרה שושנה, נישא דב שוב לחיה חברת הקיבוץ.
לדב וחיה נולדו שלושה בנים: יאיר, עמוס ועמית.
בשנת 1997 נפטר דרום בגיל 70, והובא למנוחות בבית העלמין של קיבוץ יסעור.
עשיה חינוכית

דב החל את דרכו החינוכית כמורה ומחנך במוסד החינוכי האזורי "נעמן" בכפר מסריק. משם המשיך להכשרת מורים בסמינר למורים באורנים, בסמינר באורנים הדריך, לימד, כתב ופרסם את רעיונותיו החינוכיים. במשך שנים עמד דב בראש המדור לחינוך חברתי של החטיבה האוניברסיטאית באורנים.
בשנות עבודתו האחרונות עסק בעיקר בניהול סדנאות למחנכים על מנת לקרבם להשקפת עולמו ההומניסטית.
משנתו החינוכית

משנתו החינוכית של דרום דגלה בהומניזם, חירות הפרט, כבוד לאישיות התלמיד, אמפתיה, הימנעות מגישה שיפוטית, מבלי לוותר על העמדת תביעות מוסריות של מילוי חובות לאדם ולחברה.
דב פרסם עשרות מאמרים בישראל ובכתבי עת בינלאומיים. שיא יצירתו היה חיבור הספר "אקלים של צמיחה - חופש ומחויבות בחינוך", שיצא לאור בספרית הפועלים בשנת 1989.
מיכאל זייפה

אין תמונה חופשית
מיכאל (מיכי) זייפה (נולד ב-1945) הוא מפקד גדוד שירותי הדם המטכ"לי במפקדת קצין הרפואה הראשי של צה"ל בדרגת אלוף-משנה במילואים, ואחד משבויי צה"ל במצרים במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה

זייפה נולד בארץ ישראל ב-1945 להורים ניצולי השואה. הוא למד בבית הספר אליאנס תל אביב, ובשנת 1963 התגייס לצה"ל כחובש קרבי.
כשהשתחרר מצה"ל, החל ללמוד רוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים. בסיום הלימודים עבר קורס קצינים במילואים למקצועות הפארא-רפואיים. שימש כחובש במילואים במלחמת ששת הימים ובמהלך מלחמת ההתשה בחזית הדרומית-המצרית, בחזית המזרחית-הירדנית ובחזית הצפונית-הסורית.
בגיל 28, בזמן לימודי הדוקטורט שלו במדעי הרוקחות באוניברסיטה העברית בירושלים הוצעו לזייפה תפקיד של קצין קישור למשקיפי האו"ם, בשל מחסור בקצינים דוברי אנגלית. בספטמבר 1973 נשלח זייפה למוצב הצפוני ביותר בקו בר לב.
ביוגרפיה > הנפילה בשבי

בבוקר 8 באוקטובר 1973, יומיים אחרי פרוץ מלחמת יום הכיפורים הגיעו כוחות צבא מצרים בפיקוד סגן אלוף למוצב, שבו שהה עם שני קצינים מכוח המשקיפים של האו"ם. זייפה הספיק להשאיר בידי קציני האו"ם מכתב קצר להוריו, לפני שנפל בשבי ונשלח לכלא עבאסייה שבפאתי קהיר, שם עבר במשך 6 שבועות עינויים פיזיים ונפשיים. כשחשב כי המצרים עומדים לירות בו למוות, חרץ עם קצה הציפורן על קיר את הכיתוב 'חיסלו אותי, מיכי'.
ב-15 בנובמבר הגיע לכלא שר ההגנה המצרי, אחמד איסמאעיל עלי, ובישר לזייפה ולשבויים האחרים, כי מצרים הסכימה לשחרר אותם. ב-19 בנובמבר נלקח באוטובוס יחד עם שבויים נוספים אל נמל התעופה בקהיר, ומשם הוטסו בחזרה לישראל.
ביוגרפיה > לאחר השחרור מהשבי

זייפה השלים דוקטורט ברוקחות, ובמשך יותר מ-35 שנה עסק בפיתוח. היה מנהל בכיר בתחום המחקר בחברת טבע, וריכז את הקורס "מבוא לפיתוח תרופות ומכשור רפואי" באוניברסיטה העברית בירושלים.
זייפה ממשיך לשרת בשירות מילואים פעיל, ונחשב לאחד מחיילי המילואים המבוגרים ביותר בצה"ל. ומאז 1995 משמש כמפקד גדוד שירותי הדם המטכ"לי במפקדת קצין הרפואה הראשי של צה"ל. באוקטובר 2023 חזר לשרת במילואים במלחמת חרבות ברזל.
חיים אישיים

זייפה מתגורר ברעננה מאז 1983, נשוי לחיה, ואב לבן ולבת. הוא חבר פעיל בעמותת "ערים בלילה" לתמיכה בנפגעי פוסט טראומה, ובעבר היה סגן יו"ר ודובר העמותה.
בשנת 2018 יצא לאור בהוצאת ידיעות אחרונות ספרו "נקישות של תקווה" בו תיעד את קורותיו בשבי,