stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קהילת יהודי קייב
היסטוריה > בתקופת השואה

ערב מלחמת העולם השנייה (ספטמבר 1939) ישבו בקייב כ־140,000 יהודים.
ב־19 בספטמבר 1941 התקדמו הנאצים מזרחה וכבשו את קייב. לפני הכיבוש הצליחו יותר מ-100,000 מתוך 160,000 יהודי העיר להימלט ממנה. ב-28 בספטמבר 1941 פורסמה ברחבי קייב הודעת גירוש לכאורה, ורוב תושבי העיר האמינו שמדובר בגירוש מהעיר התייצבו בשעה היעודה כאמור בהוראות. אלה הופנו אל בית הקברות היהודי ואל באבי יאר ושם נורו למוות. לפי דו"ח של האיינזצגרופן, 33,771 יהודים נטבחו ב-29 וב-30 בספטמבר בבאבי יאר. במהלך השנה שלאחר הרצח הובלו לבאבי יאר והומתו שם בהריגה 15,000 יהודים נוספים שנתפסו בעיר ובסביבתה.
אחרי המלחמה קבעה ועדת-חקירה סובייטית שבקייב נרצחו 195,000 אזרחים ושבויי-מלחמה בתאי-גאזים ניידים וביריות, מהם יותר ממאה אלף בבאבי-יאר. במאי 1943 נשרפו הגוויות בכבשנים שנחפרו בהר.
ניסיונות להקים יד-זיכרון לחללי באבי יאר סוכלו בידי השלטונות, והמקום הפך לסמל המאבק נגד האנטישמיות בברית המועצות, בפי אנשי רוח כגון המשורר הרוסי יבגני יבטושנקו וויקטור נקראסוב.
היסטוריה > לאחר מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה חזרו היהודים ששרדו לעיר. ב־4-7 בספטמבר 1945 התרחש פוגרום, כמאה יהודים הוכו, מתוכם שלושים ושש אושפזו וחמישה מתו מפצעים.
היהודים שחזרו לקייב המשוחררת נתקלו באיבת התושבים, שרבים מהם יצאו נשכרים ברכוש מן הטבח הגדול. ובכל זאת תוך 15 שנים צמח בעיר יישוב יהודי בן 200,000 ומעלה (על פי מפקד רשמי משנת 1959 רק 154,000), %13.9 מכלל תושבי העיר.
כ-%15 הצהירו על יידיש כשפת-אם, לעומת %33 בקרב היהודים תושבי הערים הקטנות במחוז קייב.
בשנת 1946 היה בקייב בית כנסת אחד בלבד. הרב האחרון שכיהן בקייב היה הרב פאנטס, שפרש בשנת 1960 ונפטר בשנת 1968, ולאחריו במשך עשרות שנים לא מונה רב חדש.
רופאים יהודיים רבים תושבי העיר פוטרו ממשרתם במשפט הרופאים ב-1953. אחרי המלחמה חזרו אלפי יהודים לקייב המשוחררת ונתקלו באיבת התושבים, שרבים מהם יצאו נשכרים ברכוש מן הטבח הגדול. ובכל זאת תוך 15 שנים צמח בעיר יישוב יהודי בן 200,000 ומעלה (על פי מפקד רשמי משנת 1959 רק 154,000), 13.9% מכלל תושבי העיר.
ב-1957 נידונו ארבעה יהודים למאסר על "פעילות ציונית", ביניהם ברוך מרדכי וייסמן שיומנו העברי הוברח ופורסם בישראל. ב-1959, ביובל המאה להולדת שלום-עליכם, תלו היהודים שלט זיכרון על פתח הבית שבו התגורר הסופר בשעתו; באותה שנה סגרה העירייה את בית-העלמין הישן ליד באבי-יאר אך התירה ליהודים את העברת העצמות לבית-עלמין חדש. לבקשת נשיא מדינת ישראל, יצחק בן-צבי, התירה הממשלה הסובייטית להעלות את עצמות בורוכוב למדינת ישראל.
בשנות הששים פעל בעיר בית-כנסת אחד לכאלף מתפללים ולידו מקווה, משחטה לעופות ומאפיית מצות; "מניינים" פרטיים נסגרו. הרב פאנץ, אחרון הרבנים בקייב, פרש ב-1960. בתקופת כהונתו של בארדאך כראש הוועד של בית-הכנסת הייתה האווירה נינוחה יחסית ואורחים מחוץ-לארץ היו מתקבלים בעין טובה. ב-1961 השתנה המצב לרעה עם בחירתו של הנדלמן כיו"ר הוועד, עד שפרש בלחץ המתפללים כעבור שש שנים.
ב-1966 דחה הוועד המרכזי של המפלגה במוסקבה בקשה מטעם יהודי העיר לחדש את פעולת התיאטרון היידי. קייב הוסיפה לשמש מרכז לסופרים ביידיש, רבים מהם יוצאי מחנות מתקופת סטלין, כגון: איציק קיפניס, הירש פוליאנקר, נתן זבארה, אלי שכטמן ויחיאל פאליקמן. הודפסו ספרים יהודיים במקור ובתרגום לרוסית ואוקראינית.
ב-1966 נהרו רבבות יהודים מאוקראינה כולה לדוכן הישראלי בתצוגה בין-לאומית בענף הלול וכעבור שנה, בעקבות מלחמת ששת הימים, ניתן ביטוי פומבי לרגשות היהודים בניסיונות חוזרים להביע את זהותם הלאומית ביום-השנה לטבח באבי-יאר.
המהנדס בוריס קוצ'ובייבסקי נאסר ב-1968 באשמת "הוצאת דיבה על המשטר הסובייטי", לאחר שביקש היתר יציאה לישראל בשבילו ובשביל אשתו הלא-יהודיה; בקיץ 1970 חתמו עשרה יהודים מקייב על מכתב גלוי שלפיו ויתרו על אזרחותם הסובייטית וביקשו להיות אזרחי מדינת ישראל.
בשנים 1911–1913 סערה קייב מסביב לעלילת-הדם שהייתה קשורה בשמו של מנחם מנדל בייליס. המסורת האנטישמית הגסה בעיר מצאה לה ביטוי מחודש בשנות השישים עם פרסום ספריו של ט' קיצ'קו מטעם האקדמיה האוקראינית למדעים.
ב-1970 התגוררו בקייב 152,000 יהודים (כ-%10 מכלל האוכלוסייה).
אחרי התמוטטות השלטון הקומוניסטי בראשית שנות התשעים של המאה העשרים, חלה התעוררות דתית בקרב היהודים, למרות הירידה במספרם. בתי כנסת, בתי ספר יהודיים ומוסדות קהילה החלו לפעול ולהתרחב.
היסטוריה > לאחר קריסת ברית המועצות

לאחר קריסת ברית המועצות בשנת 1991, רוב האוכלוסייה היהודית היגרה מקייב. לאחר עצמאות אוקראינה התחוללה תחייה בחיי הקהילה היהודית, עם הקמתם של שני בתי ספר יהודיים ואנדרטת זיכרון בבאבי יאר, שם מתקיים טקס רשמי מדי שנה.
בשנת 1997, אחרי העלייה הגדולה לישראל, התגוררו בקייב כ־110,000 יהודים, יותר משליש מיהודי אוקראינה כולה. האוכלוסייה היהודית בעיר מונה כ-110,000 נפש. בתחילת שנות ה-2000 קייב הייתה למרכז החיים היהודיים באוקראינה. בקייב מרוכזים המשרדים של הארגונים היהודיים המקומיים והזרים, ביניהם חב"ד הג'וינט, הסוכנות היהודית ועוד.
הקהילה במאה ה-21

לפי נתוני הקונגרס היהודי האוקראיני האוכלוסייה היהודית בעיר מונה כ־110,000 נפש, אף שישנם גם הערכות נמוכות יותר של כ-50,000 יהודים. קייב מהווה את מרכז החיים היהודיים באוקראינה ומרוכזים בה המשרדים של הארגונים היהודיים המקומיים והזרים, ביניהם חב"ד הג'וינט, הסוכנות היהודית ועוד.
בית כנסת חב"ד שמנוהל על ידי רבה הראשי לקייב הרב יונתן בנימין מרקוביץ', נמצא ברחוב saksaganskoho 67. בקייב פועלים בתי כנסת נוספים: בית הכנסת ברודסקי, ביה"כ "גליטסקה" בשיתוף המדרשה הציונית, בראשותו של הרב שלמה נאמן. ובית כנסת "פודול". ליד ביה"כ "גליטסקה" נמצא המרכז לתרבות והיסטוריה יהודית המקיים פעילות לנוער ומבוגרים ומוזיאון יהודי.
הקהילה היהודית מקיימת שיתוף פעולה עם גופים אוקראינים שאינם יהודים, שיש להם זיקה לנושאים יהודיים. בקייב פועל סניף של "אש- התורה" בהנהלתו של נתן קיטיקישר ורעייתו. זה מרכז לתרבות יהודית ולחוזרים בתשובה.
בשנת 2000 הרב יונתן בנימין מרקוביץ' עבר יחד עם משפחתו לקייב ויחד עם אשתו החלו להקים מוסדות חינוך ולקיים אירועים לקהילה היהודית. לאחר שהוצע לו לכהן כרבה הראשי של העיר קייב ושליחה הראשי של תנועת חב"ד, הרב מרקוביץ' החל להקים יחד עם זוגתו מוסדות חינוך ולקיים אירועים לקהילה היהודית. מאז פיתחו את הקהילה והיא מונה מרכז קהילתי, בית חב"ד גן ילדים בית ספר פרטי יהודי (פרלינה) ברמה גבוהה, וגן ילדים פרטי לילדים בעלי מוגבלויות הפונה לכלל אוכלוסיית העיר יהודים ושאינם יהודים, מערכת כשרות, תוכניות לצעירים בהם מעורבים מאות צעירים, בית חב"ד לישראלים ומערך סיוע של פעילויות, מזון ותרופות לאלפי קשישים ונזקקים.
לחסידות קרלין (בראשות הרב יעקב דב בלייך) שני בתי כנסת מרכזיים, בית הכנסת של ברודסקי ובית הכנסת הכוראלי הגדול.
ניתן למצוא בעיר גם גן ילדים ובית ספר יהודי, מסעדות כשרות, בית אבות, מועדון קשישים, מועדון לקהילה הצעירה ועוד
הקהילה במאה ה-21 > בתי ספר

נכון ל-2019 בעיר 3 בתי ספר יהודיים: בית ספר היהודי של חב"ד "פרלינה" בראשות הרב יונתן בנימין מרקוביץ', השני שמחה, שיסד השליח הרב דב בער קרסיק, ועוד אחד של קהילת אורח חיים. הרב יונתן בנימין מרקוביץ' משמש כרב העיר משנת 2000.
הקהילה במאה ה-21 > בתי ספר > בית הכנסת ברובע פודיל

בית הכנסת כורל הגדול נבנה בשנת 1895 בתכנונו של האדריכל ניקוליי גרדרינה, ובתרומת הסוחר גבריאל יעקב רוזנברג. בית הכנסת הורחב על ידי של אדריכל ולריאן ריקוב, במימון התעשיין ולדימיר גינזבורג בנו של הוראצי גינצבורג וחתנו של אליעזר ברודסקי.
אחרי מהפכת אוקטובר, בשנת 1929 הפך מבנה בית הכנסת לבית מלאכה, אך עם סיום מלחמת העולם השנייה בשנת 1945 חזר לשימושו הראשוני. לאורך תקופה ארוכה זה היה בית הכנסת הפעיל היחיד בקייב. בשנת 1990 כאשר יעקב דב בליך התמנה לרב ראשי לקייב ולאוקראינה, בית הכנסת שופץ. ב-2002 המבנה עבר שיפוץ נוסף.
הקהילה במאה ה-21 > בתי ספר > בית הכנסת של ברודסקי

בית הכנסת של ברודסקי (ביידיש: די בראָדסקי שיל) הוא בית כנסת היסטורי במרכז העיר קייב שבאוקראינה.
בית הכנסת נבנה בשנת 1898 לפי תכנונו של האדריכל גאורגיי שלייפר, ובמימון הסוחר והתעשיין אליעזר ברודסקי. הפרויקט בוצע על ידי חברת הבנייה של לב גינזבורג.
הקהילה במאה ה-21 > בתי ספר > בית כנסת פודל

בית הכנסת "פדול" נבנה בשנת ה' תרס"ב ונפתח מחדש בשנת ה'תש"ז. בשנת ה'תשס"ב, הוא עבר שיפוץ אשר חידש את פניו, באווירה המיוחדת אשר אפיינה את בתי הכנסת העתיקים של התקופה הקומוניסטית. אחד הדברים הבולטים בבית הכנסת הוא המשפט המופיע על אחד מקירות בית הכנסת: "מה נורא המקום הזה", משפט שאינו נפוץ בבתי כנסת כיום. המסורת מספרת שיהודים כתבו את המשפט על קיר בית הכנסת לא כפסוק המתייחס לתפילה או לקדושת המקום, אלא לסובייטים. מה נורא המקום הזה, כפשוטו. המדינה הזאת, השלטון הזה.
המראה המודרני
מראה בית הכנסת בשנות ה-70, עת שימש כתיאטרון בובות
ארון הקודש
פרוכת
מספר היהודים בקייב

| שנה | כמות ע"פ מוזיאון העם היהודי | כמות ע"פ הספרייה היהודית הווירטואלית |
| --- | --- | --- |
| 1815 | 1,500 |  |
| 1910 | 50,800 |  |
| 1913 | 81,000 |  |
| 1917 | 87,240 |  |
| 1919 | 114,520 |  |
| 1923 |  | 128,041 |
| 1926 |  | 140,256 |
| 1939 | 140,000 | 224,236 |
| 1959 | 154,000 |  |
| 1970 | 152,000 |  |
| 1997 | 110,000 |  |
אנטישמיות

ה- CFCA (פורום התיאום למאבק באנטישמיות) דיווח על יותר משלושה אירועים אנטישמיים שהתרחשו בקייב מאז סיפוח חצי האי קרים ב-2014. גם האוקראינים הפרו-רוסים וגם תומכי ממשלת אוקראינה האשימו זה את זה במצבם של יהודי קייב.
החל מ-2018 הרב  מרקוביץ מתקשר ישירות עם שר הפנים על כל מקרא כזה או אחר של אנטישמיותFollowing Virulent Anti-Semitic Wave in Ukraine, Minister of Internal Affairs Meets Kiev Rabbi [PHOTOS – The Yeshiva World], www.theyeshivaworld.com (באנגלית אמריקאית)
מנורת הזיכרון בבאבי יאר, צפונית-מערבית לקייב, חוללה פעמיים עם צלב קרס מרוסס, בראש השנה וכעבור כמה חודשים. במהלך יוני 2015 אירע פיצוץ בחנות בבעלות יהודית בקייב. ארגון ימין קיצוני לקח אחריות על האירוע. מאוחר יותר באותו החודש חוללה אנדרטת הזיכרון בבאבי יאר.
לקריאה נוספת

Natan M. Meir, Kiev, Jewish Metropolis: A History, 1859–1914, Indiana University Press, 2010, ISBN 978-0253222077
Victoria Khiterer, Jewish City or Inferno of Russian Israel? A History of the Jews in Kiev before February 1917, בוסטון: Academic Studies Press, 2016, ISBN 9781618114761
דעת זקנים מבעלי התוספות

דעת זקנים או דעת זקנים מבעלי התוספות הוא חיבור הכולל פירוש על התורה, המיוחס לבעלי התוספות. חיבור זה אימץ גישה לפירוש המקרא, המשלבת בין פשט לדרש. וכך נכתב בשער המהודרה הראשונה ”הוא חיבור מרבותינו בעלי התוספות ז"ל על ביאור התורה, ושקלא וטריא על פירש"י כדרך שעשו על הש"ס, אשר היה עד הנה בכת"י ישן נושן”.
מלבד חיבור זה ישנם חיבורים נוספים שמיוחסים לבעלי התוספות על התורה: ספר הדר זקנים, ומושב זקנים.
רקע היסטורי

בעלי התוספות פעלו בעיקר בצרפת ובאשכנז (גרמניה) בין המאות ה-12 וה-14, ורבים מהם היו תלמידיו ונכדיו של רש"י. הם נודעו בעיקר בזכות פירושיהם על התלמוד, אך חיברו גם פירוש על התורה.
חיבור זה החל להיווצר כבר בחיי רש"י ובשנים הסמוכות לפטירתו, ומהווה אסופת הערות, הגהות וחידושים על פירוש רש"י לתורה. כדרך חיבור התוספות על התורה, אף חיבור זה כולל חידושים מכלל בעלי התוספות, כשזהותם אינם ידועה, עם זאת רבים מהחידושים מופעים בחידושי הרא"ש לתורה רובים בלשון זהה ממש.
מבנה ותוכן החיבור

כאמור, חיבור דעת זקנים סובב על המקרא, אך הוא כולל גם הן הערות על פירוש רש"י: דיונים והבהרות לדברי רש"י, לעיתים תוך הצעת פרשנות חלופית או הרחבה. וכן חידושים דרשות ורעיונות מקוריים המתבססות על הפסוקים. כן משלב החיבור מובאות ממדרשי חז"ל, לביסוס והרחבת הפירוש.
החיבור בנוי בצורה של שקלא וטריא: דיונים מעמיקים, שאלות ותשובות, בדומה לסגנון התוספות על התלמוד. והוא כולל לעיתים שילוב של פשט ודרש: התייחסות הן למשמעות הפשוטה של הכתוב והן לדרשות שונות מהכתוב. החיבור מציע מגוון דעות פרשניות, לעיתים ללא הכרעה חד-משמעית.
הדפסת החיבור

החיבור נותר בכתבי יד במשך מאות שנים, עד שהודפס לראשונה בליוורנו בשנת תקמ"ג (1783) על ידי בנו של הרב יצחק נוניס ואיס, רבי יעקב נוניס ואיס, במהדורה זו שולב חיבורו של רבי יהודה בן אליעזר ספר "מנחת יהודה" על פירושו של רש"י על התורה. כן הוסיף בסופו מפתחות על הספר בשם 'עפר יעקב'.
את השם 'דעת זקנים' קבע המוציא לאור לשלושת הספרים, ו"חיבור מרבותינו בעלי התוספות" קבע כשם החיבור הנוכחי. אמנם במשך השנים התקבע השם 'דעת זקנים מבעלי התוספות' כשמן של החיבור.
מהדורות נוספות

לאחר המהדורה הראשונה, יצאו לאור מספר מהדורות נוספות:
מהדורת אופן (1834): הודפסה על ידי הרב אהרן קוטנא, שהוסיף חיבור בשם "שארית יוסף" בסוף כל פרשה, עם הסכמתו של החת"ם סופר שכתב בדבריו :”מרבותינו בעלי התוספות רבינו תם ור״י ותלמידיהן, ונמצא בספר הנ״ל דברים נפלאים אשר לא שמעתן אוזן מעולם”.
מהדורת ורשה (1875): במהדורה זו הושמט לגמרי השם "דעת זקנים", והחיבור נקרא "רבותינו בעלי התוספות על חמשה חומשי תורה".
כיום, החיבור מודפס בדרך כלל כחלק ממקראות גדולות או קובצי מפרשים על התורה, ואינו מצוי כספר בפני עצמו: כך למשל בהוצאת המאור, החיבור מופיע בסוף הכרך תחת השם "דעת זקנים מבעלי התוספות", לצד פירוש הרא"ש על התורה. ובהוצאת עוז והדר החיבור נדפס בגוף הספר בצמוד לפסוקי התורה, תחת השם "דעת זקנים".
הערות שוליים

↑  באתר תורה שבכתב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 3622151433037256420003   WorldCat (עם VIAF): 3622151433037256420003
יודית אלק

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1937 (בת 87) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1960) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (2008)  אות מסדר ההצטיינות של הונגריה בדרגת קצין (2006)  Master of Hungarian Motion Picture (2009)  פרס בלה באלאז' (1987)  פרס מבקרי הקולנוע ההונגרי (2018) 
 פרופיל ב-IMDb
 
יודית אלק (בהונגרית: Elek Judit;‏ בודפשט, 10 בנובמבר 1937) היא במאית ותסריטאית יהודייה-הונגרית, זוכת פרס בלה באלאז' (פרס הקולנוע ואמנות הממלכתי הגבוה בהונגריה) ופרס קושוט (הפרס הממלכתי הגבוה בהונגריה מקביל לפרס ישראל).
קורות חייה

יודית אלק נולדה במשפחה יהודית ושרדה את השואה כילדה בת שבע תחילה באחד הבתים המוגנים ברחוב פוז'וני ולאחר מכן בגטו בודפשט.
בין 1956 לבין 1961, הייתה סטודנטית באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, בכיתתו של פליקס מריאשי. חבריה לספסל הלימודים כללו, בין היתר, את פאל גאבור, אווה זינגר ואישטוואן סאבו. במהלך תקופה זו, היא הייתה חברה מייסדת של סטודיו על שם בלה באלאז'.
בשנת 1968 עשתה את סרטה העלילתי הראשון, "האי ביבשת". משנות ה-80 ואילך יצרה סרטים היסטוריים (חקירת המקרה של אב המנזר איגנץ מרטינוביץ' וחבריו מססוואר - 1980). סרטה "יום מריה" (1984) הוצג במקטע של "Un certain regard" (חלק עצמאי של הבחירה הרשמית של פסטיבל קאן מחוץ לתוכנית התחרות) בפסטיבל קאן 1984. בשנות ה-90 צילמה סרטים בנושאים יהודיים.
סרטיה > כבמאית

היכל השוק (1962)
מפגש- מודעה מסווגת (1963)
פגישה (1963) (גם תסריטאית)
תושבי הטירה (1966)
עד מתי אדם חי? I.-II. (1967)
אי על היבשת (1968) (גם תסריטאי)
בחושך-באור (1970)
נתראה ב-1972
על שדה אלוהים בשנים 73–1972 (1971-1973) (גם תסריטאית)
סיפור פשוט (1971–1975) (גם תסריטאית)
חקירת המקרה של אב המנזר איגנץ מרטינוביץ' וחבריו מססוואר (1980)
רק מחר (1980)
יום מריה (1984)
משיטי הרפסודות (1987–1989) (גם תסריטאית)
יוז'ף שאנטה : הגדול ביותר (1992)
התעוררות (1994) (גם תסריטאית ועורכת)
לאמר את הבלתי ניתן לאמר: המסר של אלי ויזל (1996) (גם תסריטאית ועורכת)
אדם חופשי - חייו של ארנה פיש (1998)
היום השמיני של השבוע (2006) (גם תסריטאית ומפיקה)
השיבה (2011) (גם תסריטאית ומפיקה)
סרטיה > כתסריטאית

יתומונת (1976)
סרטיה > כשחקנית

היום הוא שלנו (2002)
סרטיה > סרטים אחרים שלה

אישה בחווה (1963)
הנערה שהורקדה לחיים (1964)
ככה באתי (1965)
ספריה

Ébredés; Magvető, Bp., 1964 (Új termés)
Szabó Borbála: Budapesti napló. 1944. november–1945. január; sajtó alá rend., jegyz. Elek Judit; Magvető, Bp., 1983, (a Tények és tanúk sorozatban)
Vizsgálat Martinovics Ignác szászvári apát és társai ügyében. Filmforgatókönyv, eredeti iratok; filmforgatókönyv Elek Judit, dokumentum vál., szerk. Benda Kálmán, Elek Judit; Magvető, Bp., 1983 (Nemzet és emlékezet)
Tutajosok. Technikai forgatókönyv 1-2.; írta és rend. Elek Judit, dramaturg Bíró Zsuzsa, operatőr Halász Gábor; Budapest Filmstúdió, Bp., 1987
Tutajosok. Filmforgatókönyv / A tiszaeszlári per dokumentumai; Magvető, Bp., 1990
Elek Judit–Sükösd Mihály: A tiszaeszlári per dokumentumai; Jelenkor–Dánielfilm Stúdió, Pécs–Bp., 2013
פרסים והוקרה

הפרס הגדול של העיר מישקולץ (1968)
פרס מיוחד של פסטיבל לוקרנו (1968) כמה זמן חי אדם? I.-II.
פרס CIDALC (1970)
פרס FIPRESCI (1975) ב-Istenmeze בשנים 74–1973
אביר המסדר הצרפתי לספרות ואמנויות (1986)
פרס בלה באלאז' (1987)
פרס חבר השופטים בפסטיבל מונטריאול (1989) "משיטי הרפסודות" (Tutajosok)
הפרס המרכזי של פסטיבל כרתיל (1990) "משיטי הרפסודות"
הפרס הגדול של פסטיבל סלרנו (1996)
צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (2006)
פרס סקירות הסרטים (2007)
פרס קושוט (2008)
מאסטר הסרט ההונגרי (2009)
פרס מבקרי קולנוע הונגרי - פרס מפעל חיים (2018)
פרס מפעל חיים של האקדמיה ההונגרית לקולנוע (2024)
לקריאה נוספת

Hermann Péter: Ki kicsoda 2002 CD-ROM, Biográf Kiadó ISBN 963-8477-64-4 (פטר הרמן:מיהו מי?)
MTI Ki kicsoda 2009. Szerk. Hermann Péter. Budapest: Magyar Távirati Iroda. 2008. ISBN 978-963-1787-283 (מיהו מי סוכנות הידיעות ההונגרית)
הערות שוליים

↑  "Egy társadalom sokféleképpen tud ölni?". kultura.hu. נבדק ב-2022-10-05.
↑  A Balázs Béla Stúdió
↑  Cannes-i filmfesztivál
↑  admin, Piros Ildikó és Elek Judit is életműdíjat kap a Magyar Mozgókép Fesztiválon, Színház.online, ‏2024-04-19 (בהונגרית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279251105171  PLWABN: 9811810832405606  BnF: cb140958558 (data)  CiNii: DA09243919  GND: 1177705982  ISNI: 0000 0000 8357 6232  LCCN: n84129151  NKC: xx0185597  SNAC: w6bx1b6f  SUDOC: 167874918  VIAF: 12512199   WorldCat (עם VIAF): 12512199
לוסי (גשושית)

| --- | --- |
   
הדמיה של הגשושית לוסי בקרבת אחד מהגופים הטרויאנים של צדק
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  נאס"א, מכון המחקר הדרום-מערבי 
 יצרן:  לוקהיד מרטין
 תאריך שיגור:  16 באוקטובר 2021 09:34 UTC
 משגר:  אטלס 5 401 
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל כן שיגור 41 
 www.nasa.gov/lucy
 משימה
 ביצוע יעף על:  אסטרואיד אחד בחגורת האסטרואידים, 6 אסטרואידים טרויאנים של צדק
 תאריך ביצוע היעף:  2025-2033
 משך המשימה הכולל:  16 באוקטובר 2021 – הווה (3 שנים) 
 משך המשימה:  12 שנה (מתוכנן)
 מידע טכני
 משקל:  821 ק"ג 
 אורך:  2.78 מ' 
 קוטר:  13 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  49328
 מאגר המידע הלאומי:  2021-093A
 
לוסי (באנגלית: Lucy) היא גשושית של נאס"א שמטרתה לחקור את האסטרואידים הטרויאנים של כוכב הלכת צדק, גופים שמימיים קטנים שמקורם והרכבם אינו ברור, ונמצאים במסלול זהה לזה של צדק סביב השמש, מאחוריו ומלפניו במסלול. הגשושית שוגרה ב-16 באוקטובר 2021. בשנת 2025 תגיע לאסטרואיד אחד מחגורת האסטרואידים המרכזית, ובין השנים 2027 ל-2033 תחקור שישה גופים טרויאנים באמצעות יעפים בקרבתם.
המשימה מכונה על שם המאובן ההומינידי לוסי, מכיוון שלטענת חוקרי המשימה, חקר גופים אלו עשוי לחשוף את ה"מאובנים של היווצרות כוכבי הלכת", או החומרים הפרימורדיאליים שהתגבשו יחדיו בשלביה הראשונים של מערכת השמש ומהם נוצרו כוכבי הלכת ושאר הגופים במערכת.
הגשושית פותחה במסגרת תוכנית דיסקברי של נאס"א, המיועדת למשימות מחקר של מערכת השמש בעלות "זולה" יחסית, וב-2017 נאס"א בחרה בה ובמשימה נוספת, פסיכה, לפיתוח סופי בתום תחרות לקביעת המשימות הבאות בתוכנית. תקציב המשימה הכולל עומד על 989.1 מיליון דולר, מתוכם 560 מיליון עבור פיתוח הגשושית, 149 מיליון עבור השיגור ו-280 מיליון עבור ניהול המשימה והמחקר המדעי שלה לאורך 12 שנות פעילותה המתוכננות.
יעדי המשימה

יעד המשימה המרכזי של הגשושית לוסי הוא לחקור את הרכבם ומקורם של האסטרואידים הטרויאנים של צדק, גופים שעד כה לא הצליחו החוקרים לקבוע בבירור את הרכבם ומוצאם על בסיס תצפיות טלסקופיות, והם מעולם לא נחקרו מקרוב.
גופים אלו נמצאים במסלול ייחודי סביב השמש - הם מחולקים לשתי קבוצות שנמצאות על שתי נקודות לגראנז' (L4 ו-L5) במסלול של צדק סביב השמש. בנקודות אלו כוח המשיכה של צדק והשמש מתאזן והם נשארים יציבים באזורים אלו, לפני ואחרי צדק במסלולו סביב השמש.
עד כה כאמור החוקרים לא הצליחו לקבוע בוודאות את מקורם. לפי אחת ההערכות, שנכללת במודל ניס של נדידת כוכבי הלכת, מקורם בחגורת קויפר בשולי מערכת השמש, והם הוסטו ממנה ונלכדו במסלולם הייחודי בעקבות האנדרלמוסיה שהתחוללה בחגורת קויפר במאות המיליונים הראשונות של מערכת השמש, שנגרמה על ידי נדידת ענקי הגזים.
חקר הגופים הטרויאנים הועמד כאחד מיעדי דוח הסקר להמלצות למשימות מחקר למערכת השמש לעשור שבין 2013 ל-2022. בדוח נכתב:
אסטרואידים טרויאנים, בגבול שבין מערכת השמש הפנימית והחיצונית, הם אחד המפתחות להבנת היווצרות מערכת השמש. בעוד שבתחילה הוערך כי גופים אלו נלכדו מהאזורים החיצוניים של חגורת האסטרואידים, תיאוריות חדשות מציעות כי האסטרואידים הטרויאנים נלכדו במקום מחגורת קויפר במהלך שלב של ערבוב קיצוני של גופים קטנים במערכת השמש. מחקר מעמיק של גופים אלו יספק הזדמנות להבין את רמת הערבוב במערכת השמש ולקבוע את ההרכב והמאפיינים הפיזיים של גופים, אשר הם מבין הפרימיטיביים ביותר במערכת השמש.
יעדי המשימה הם למפות את הרכב פני השטח של אותם גופים; לחקור את הגאולוגיה של פני השטח; לקבוע את מאסתם וצפיפותם, וכן את מבנם הפנימי, בין היתר באמצעות "חלונות" אל מתחת לפני הקרקע כגון מכתשים וסדקים; ולחפש אחר ירחים וטבעות סביב אותם גופים.
פרופיל המשימה

לוסי שוגרה בהצלחה לחלל ב-16 באוקטובר 2021 על גבי משגר מסוג אטלס 5, מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה. לאורך השנה הראשונה שלאחר השיגור היא תשהה במסלול סביב השמש הדומה לזה של כדור הארץ, ובאוקטובר 2022 תתקרב אליו ותיעזר בכוח המשיכה שלו - שיטה המכונה מקלעת כבידתית - על מנת להאיץ את מהירותה ולשנות את מסלולה, באופן שחוסך דלק רב. לוסי תבצע יעף נוסף בקרבת כדור הארץ בדצמבר 2024. ב-2025, בדרכה אל הגופים הטרויאנים של צדק, היא תחלוף סביב חגורת האסטרואידים המרכזית, שנמצאת בין מאדים וצדק, שם תבצע יעף בקרבת האסטרואיד 52246 Donaldjohanson (שכונה על שם המדען שגילה את המאובן לוסי, דונלד ג'והנסון).
המשימה הראשית של לוסי מתוכננת להימשך עד שנת 2033: ב-2027 תגיע לוסי לקבוצת הטרויאנים של צדק המכונסים בנקודת לגראנז' L4, ה"מובילה" את צדק במסלולו בכ-60°. היא תבצע יעף בקרבת ארבעה גופים בקבוצה זו. בדצמבר 2030 תחזור לקרבת כדור הארץ ותיעזר שוב בכוח הכבידה שלו. משם תמשיך לקבוצה השנייה של הטרויאנים בנקודת לגראנז' L5, הנמצאת כ-60° מאחורי צדק במסלולו סביב השמש, אליה היא תגיע בשנת 2033. בקבוצה זו לוסי תבצע יעף בקרבת אסטרואיד טרויאני כפול, מערכת של שני אסטרואידים הסובבים סביב מוקד משותף.
פרופיל הטיסה של לוסי נקבע בעזרת קונפיגורציה אורביטלית ייחודית, כזו שהתאפשרה על ידי שיגורה בשנת 2021.
האסטרואידים שנבחרו כיעדי המשימה:
אפריל 2025: 52246 Donaldjohanson, אסטרואיד מסוג ספקטרלי C (אנ') בקוטר של 4 ק"מ, הנמצא בחגורת האסטרואידים המרכזית.
אוגוסט 2027: 3548 Eurybates, אסטרואיד טרויאני של צדק מסוג ספקטרלי C בקוטר של 64 ק"מ, הנמצא בקבוצת הטרויאנים L4 של צדק.
ספטמבר 2027: 15094 Polymele, אסטרואיד טרויאני מסוג P בקוטר של 21 ק"מ, בקבוצת L4.
אפריל 2028: 11351 Leucus, אסטרואיד טרויאני מסוג D בקוטר של 34 ק"מ, בקבוצת L4.
אוקטובר 2028: 21900 Orus, אסטרואיד טרויאני מסוג D בקוטר של 51 ק"מ, בקבוצת L4.
מרץ 2033: 617 Patroclus, מערכת טרויאנית כפולה מסוג P, המורכב מהאסטרואיד הגדול Patroclus, בקוטר של 113 ק"מ, ובן זוגו Menoetius בקוטר של 104 ק"מ. המרחק בין השניים עומד על 680 ק"מ. בקבוצת הטרויאנים הנמצאים בנקודת לגראנז' L5.
היסטוריה ופיתוח

לוסי הוצעה במסגרת התחרות למשימה ה-13 במספר של תוכנית דיסקברי של נאס"א, לצד 27 הצעות אחרות. התחרות נפתחה בפברואר 2014, וב-30 בספטמבר 2015 נאס"א הכריזה על חמש הצעות שתמשכנה לשלב הסופי, ולוסי ביניהן. יוזמי ההצעות זכו בתקציב של שלושה מיליון דולר, כדי להפיק עיצוב משימה מעמיק ויסודי יותר. יחד עם לוסי נבחרו ההצעות פסיכה לחקר האסטרואיד המתכתי 16 פסיכה, שתי הצעות לחקר כוכב הלכת נוגה והצעה לטלסקופ חלל שיאתר אסטרואידים קרובי ארץ קטנים העלולים להתנגש בו. ב-4 בינואר 2017 לוסי נבחרה כזוכה בתחרות, יחד עם משימת פסיכה, שתשוגר שנתיים אחריה.
צוות המשימה מורכב ממנהלים, מהנדסים ומדענים מהמוסדות השותפים הבאים: אוניברסיטת המדינה של אריזונה (ASU), תאגיד לוקהיד מרטין, מרכז טיסות החלל גודרד, מכון המחקר הדרום-מערבי (SwRI), המעבדה לפיזיקה יישומית (APL) באוניברסיטת ג'ונס הופקינס וחברת קינטקס תעופה וחלל מטמפה, אריזונה.
את המשימה מנהל עבור נאס"א מרכז טיסות החלל גודרד בגרינבלט, מרילנד. מרכז טיסות החלל אחראי לניהול המשימה הכולל, להנדסת המערכות ולבטיחות המשימה. החוקר הראשי של המשימה הוא הארולד לויסון (אנ'), פרופסור למדעים פלנטריים במכון המחקר הדרום-מערבי שבעיר בולדר בקולורדו. סגניתו היא קת'רין אולקין. הגשושית נבנתה על ידי חברת לוקהיד מרטין במפעל של החברה בדנוור, קולורדו.