stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של האנה מונטנה
אלבומים > פסקולים

| שם | תאריך הוצאה לאור | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> גרמניה | מיקומי שיא> אירלנד | מיקומי שיא> נורווגיה | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> בריטניה | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hannah Montana | 24 באוקטובר 2006 | 1 | 35 | 10 | — | — | 10 | 22 | 7 |  ארצות הברית פלטינה x3  בריטניה זהב  קנדה זהב  מקסיקו זהב  ברזיל זהב | : 3,740,000 (נכון לאפריל 2020) |
| Hannah Montana 2: Meet Miley Cyrus | 26 ביוני 2007 | 1 | 20 | 3 | — | — | 8 | 6 | 8 |  ארצות הברית פלטינה 4×  קנדה פלטינה x2  אוסטרליה פלטינה  בריטניה זהב  מקסיקו זהב | : 3,280,000 (נכון לאפריל 2020) |
| Hannah Montana: The Movie | 23 במרץ 2009 | 1 | 6 | 1 | 10 | — | 2 | 1 | 3 |  ארצות הברית פלטינה x2  גרמניה זהב  אוסטרליה פלטינה  מקסיקו פלטינה  ברזיל זהב  אוסטריה פלטינה  מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ פלטינה | : 2,100,000 (נכון לאפריל 2020) |
| Hannah Montana 3 | 6 ביולי 2009 | 2 | 27 | 2 | 13 | — | 16 | 16 | 5 |  ארצות הברית פלטינה x2  גרמניה זהב  אירלנד זהב |  |
| Hannah Montana Forever | 15 באוקטובר 2010 | 11 | 66 | — | — | 21 | — | 32 | 38 |  ארצות הברית זהב  ברזיל זהב |  |
אלבומים > אלבומי הופעה

| שם | תאריך הוצאה לאור | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> גרמניה | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> בריטניה | תואר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Best of Both Worlds Concert | 11 במרץ 2008 | 3 | 16 | 3 | 94 | 27 | 29 |  ברזיל זהב |
סינגלים > סינגלים שיווקיים

| שם | שנה | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> ארצות הברית פופ | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Who Said" | 2006 | 83 | 63 |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana |
| "The Other Side of Me" | 2006 | 84 | 64 |  | Hannah Montana |
| "Rockin' Around the Christmas Tree" | 2007 | — | — |  | Hannah Montana |
| "Every Part of Me" | 2009 | — | — |  | Hannah Montana 3 |
| "Are You Ready" | 2010 | — | — |  | Hannah Montana Forever |
| "Gonna Get This" (עם איאז) | 2010 | 66 | — |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana Forever |
הופעות נוספות במצעדים

| שם | שנה | מיקומי שיא> ארצות הברית | מיקומי שיא> ארצות הברית פופ | מיקומי שיא> קנדה | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Just Like You" | 2006 | 99 | 79 | — |  | Hannah Montana |
| "Pumpin' Up the Party" | 2006 | 81 | 62 | — |  | Hannah Montana |
| "I Got Nerve" | 2006 | 67 | 51 | — |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana |
| "If We Were a Movie" | 2006 | 47 | 38 | — |  ארצות הברית פלטינה | Hannah Montana |
| "This Is the Life" | 2006 | 89 | 68 | — |  | Hannah Montana |
| "We Got the Party" (עם האחים ג'ונאס) | 2007 | — | — | 98 |  | Hannah Montana 2 |
| "Rock Star" | 2007 | 81 | 53 | 80 |  ארצות הברית פלטינה | Hannah Montana 2 |
| "One in a Million" | 2007 | — | 96 | — |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana 2 |
| "True Friend" | 2007 | 99 | 82 | — |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana 2 |
| "You'll Always Find Your Way Back Home" | 2009 | 81 | — | 76 |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana: The Movie |
| "I'll Always Remember You" | 2010 | — | — | — |  ארצות הברית זהב | Hannah Montana Forever |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
1 2 3  Disney Dominates Kids' Streaming And Album Sales, בילבורד, ‏6 במאי 2020
| מיילי סיירוס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות • סיבובי הופעות | דיסקוגרפיה • וידאוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות • סיבובי הופעות |  |
| אלבומי אולפן | Meet Miley Cyrus • Breakout • Can't Be Tamed • Bangerz • Miley Cyrus & Her Dead Petz • Younger Now • Plastic Hearts • Endless Summer Vacation |  |
| מיני-אלבומים | The Time of Our Lives • She Is Coming |  |
| אלבומי הופעה | Best of Both Worlds Concert • Attention: Miley Live |  |
| פסקולים | Hannah Montana • Hannah Montana 2 • The Movie • 3 • Forever |  |
| סיבובי הופעות | Best of Both Worlds Tour • Wonder World Tour • Gypsy Heart Tour • Bangerz Tour • Milky Milky Milk Tour • Attention Tour |  |
| קולנוע וטלוויזיה | האנה מונטנה (דיסקוגרפיה) • "האנה מונטנה ומיילי סיירוס: מופע הטוב שבשני העולמות" • "רייצ'ל, ג'ק ואשלי טו" |  |
| ערכים קשורים | בילי ריי סיירוס • טרייס סיירוס • נואה סיירוס • Backyard Sessions • Happy Hippie Foundation |  |
קטגוריה
| מיילי סיירוס – שירים |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה • שירים
| Meet Miley Cyrus | "See You Again" • "Start All Over" • "I Miss You" |  |
| Breakout | "Breakout" • "7 Things" • "Girls Just Wanna Have Fan" • "Fly on the Wall" |  |
| The Time of Our Lives | "Party in the U.S.A." • "When I Look at You" |  |
| Can't Be Tamed | "Liberty Walk" • "Who Owns My Heart" • "Can't Be Tamed" • "Every Rose Has Its Thorn" |  |
| Bangerz | "Adore You" • "We Can't Stop" • "Wrecking Ball" • "FU" |  |
| Miley Cyrus & Her Dead Petz | "Dooo It!" • "BB Talk" |  |
| Younger Now | "Younger Now" • "Malibu" • "Week Without You" • "Inspired" |  |
| She Is Coming | "Mother's Daughter" • "D.R.E.A.M." • "Slide Away" |  |
| Plastic Hearts | "Prisoner" • "Midnight Sky" • "Angels like You" • "Night Crawling" • "Heart of Glass" • "Zombie" |  |
| Endless Summer Vacation | "Flowers" • "River" • "Jaded" • "Used to Be Young" |  |
| סינגלים נוספים | "The Climb" • "Hoedown Throwdown" • "Send It On" • "On a Roll" • "Nothing Else Matters" |  |
| שיתופי פעולה | "Ready, Set, Don't Go" • "Just Stand Up!" • "We Are the World: 25 For Haiti" • "Decisions" • "Ashtrays and Heartbreaks" • "Fall Down" • "23" • "Real and True" • "Feelin' Myself" • "Come Get It Bae" • "Lucy in the Sky with Diamonds" • "Nothing Breaks Like a Heart" • "Happy Xmas (War Is Over)" • "Don't Call Me Angel" • "Without You" • "Wrecking Ball" |  |
| שירים נוספים | "I Thought I Lost You" • "Santa Claus Is Comin' to Town" • "Part of Your World" • "Butterfly Fly Away" |  |
היכל התהילה של כדורסל המכללות

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  קנזס סיטי, מיזורי
 מדינה:  ארצות הברית 
 מנהל:  קווין הֶנדרסון
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2006
 תאריך פתיחה רשמי:  2006
 קואורדינטות:  39°05′54″N 94°34′50″W﻿ / ﻿39.09836°N 94.58050°W﻿ / 39.09836; -94.58050
 האתר הרשמי
 he
 
היכל התהילה הלאומי של כדורסל המכללות (באנגלית: National Collegiate Basketball Hall of Fame) הוא היכל תהילה ומוזיאון הממוקם בעיר קנזס סיטי שבמיזורי, ארצות הברית. היכל זה הוא משלים להיכל התהילה של הכדורסל, ומונצחים בו אישים שתרמו באופן משמעותי לליגות כדורסל המכללות בארצות הברית.
ההיכל נחנך בשנת 2006, וב-17 בנובמבר נערך בו טקס ההנצחה הראשון. בטקס זה הוצגו 172 כדורסלני עבר, מאמנים ותורמים אחרים כחלק מהמחזור המייסד של היכל התהילה. אוסקר רוברטסון, ביל ראסל, דין סמית', ג'ון וודן, ומשפחתו של ג'יימס נייסמית' נבחרו לייצג את המחזור כולו בטקס ההנצחה.
מאז שנת 2007 נוספים להיכל מדי שנה בין שישה לעשרה חברים חדשים. עד מחזור 2020 (כולל), הוצגו בהיכל התהילה בסך הכול 156 כדורסלנים, 84 מאמנים, 33 "תורמים" ו-4 קבוצות.
ראו גם

היכל התהילה של כדורסל הנשים
הערות שוליים

↑  היכל התהילה מציג את המחזור המייסד, באתר ארגון מאמני הכדורסל האמריקאי, 18 בנובמבר 2006
↑  רשימת חברי היכל התהילה, באתר הרשמי
דרלין יונגווה

דרלין זידאן יונגווה אנגמני (בצרפתית: Darlin Zidane Yongwa Ngameni; נולד ב-22 בספטמבר 2000 בדואלה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת לוריאן מליגת העל הצרפתית ובנבחרת קמרון.
קריירת מועדונים

יונגווה גדל במחלקת הנוער של EFBC הקמרונית. ב-27 בפברואר 2019 חתם בשאמו ניור מליגת המשנה הצרפתית. ב-27 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד אוסר במסגרת המחזור התשיעי בליגה לעונת 2019/2020. בסך הכל ערך 66 הופעות ליגה במדי המועדון.
ב-24 ביוני 2022 חתם יונגווה על חוזה לארבע עונות בלוריאן מליגת העל הצרפתית. ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 5-2 ללאנס במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2022/2023.
קריירה בינלאומית

ב-23 בספטמבר 2022 ערך יונגווה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, בהפסד 2-0 לנבחרת אוזבקיסטן במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  Darlin YONGWA signe aux Chamois Niortais (France) באתר הרשמי של EFBC, ‏ 27 בפברואר 2019 (בצרפתית)
↑  DARLIN YONGWA S'ENGAGE AVEC LES MERLUS באתר הרשמי של לוריאן, 24 ביוני 2022 (בצרפתית)
↑  Liste des Lions Indomptables sélectionnés pour la CAN 2023 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הקמרונית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת קמרון – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 אונדואה •  2 מוקודי •  3 אנגמלאו •  4 וו •  5 טולו •  6 קמן •  7 אנז'י •  8 זמבו אנגיסה •  9 מגרי •  10 אבובקאר •   11 נקודו •  12 טוקו אקמבי • 13 אטבה •  14 צ'מאדו • 15 גונסאלס • 16 אפאסי • 17 נייו • 18 יונגווה • 19 מומבניה • 20 אליוט • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 אנגפנדואטנבו • 24 אוננה • 25 בוקלה • 26 צ'אטו • 27 דואלה • מאמן: סונג |  1 אונדואה •  2 מוקודי •  3 אנגמלאו •  4 וו •  5 טולו •  6 קמן •  7 אנז'י •  8 זמבו אנגיסה •  9 מגרי •  10 אבובקאר •   11 נקודו •  12 טוקו אקמבי • 13 אטבה •  14 צ'מאדו • 15 גונסאלס • 16 אפאסי • 17 נייו • 18 יונגווה • 19 מומבניה • 20 אליוט • 21 קסטלטו • 22 אנצ'אם • 23 אנגפנדואטנבו • 24 אוננה • 25 בוקלה • 26 צ'אטו • 27 דואלה • מאמן: סונג | קמרון |
הוראס גרילי

הוראס גרילי (באנגלית: Horace Greeley;‏ 3 בפברואר 1811 – 29 בנובמבר 1872), היה מו"ל אמריקאי, המקים והעורך של עיתון הניו יורק טריביון, בין העיתונים הידועים בזמנו. הוא גם היה פוליטיקאי, שירת בקונגרס מטעם ניו יורק, והיה מועמדה של המפלגה הרפובליקנית-ליברלית לנשיאות בבחירות של שנת 1872. הוא התמודד מול הנשיא המכהן, יוליסס ס. גרנט, ונחל תבוסה קשה.
גרילי נולד למשפחה ענייה באמהרסט, ניו המפשייר שם החל לעבוד כמדפיס בורמונט, ולאחר מכן עזב לניו יורק ב-1831 כדי לחפש את מזלו. הוא כתב לכמה עיתונים והצטרף למפלגה הוויגית, כשהוא תומך בויליאם הנרי הריסון לנשיאות ב-1840. בשנת 1841 ייסד את העיתון ניו יורק טריביון, שהפך לעיתון הנפוץ ביותר במדינה בעזרת הפצת העיתון בדואר. הוא כיהן כעורך ראשי כל חייו, בהשתמשו בעיתון כבמה להעלאת רעיונותיו, אף כי נודע בחוסר עקביות. כך, תמיכתו במדינות הדרום ובזכותן לפרוש מהברית הפכה לתמיכה בצפון ובשיחרור העבדים בעת מלחמת האזרחים. חיבתו לפרטים ניכרת בהבדלים בעריכה שבין עיתוניו דאז לסגנונם של עיתונים מודרניים – ההפרדה בין כתיבה מבוססת עובדות וסטטיסטיקות לבין הכתבות בעלות האופי הסובייקטיבי והמתדיין.
גרילי נודע כתומך ביישוב המערב האמריקני, שאותו ראה כהזדמנות להשגת עושר עבור צעירים מובטלים. הוא היה האדם שטבע את המונח "לך מערבה, איש צעיר, ותגדל עם המדינה".
בריתו של גרילי עם ויליאם סיוארד עזרה לו להיבחר לבית הנבחרים לשלושה חודשים, במהלכם הכעיס את חברי הקונגרס בכך שניהל חקירות כנגד הקונגרס בעיתונו. ב-1854, הוא עזר לממן את המפלגה הרפובליקנית החדשה. העיתונים הרפובליקנים ברחבי המדינה פרסמו את מאמריו. בעת מלחמת האזרחים, הוא תמך בלינקולן, ותבע ממנו להתחייב לסיים את העבדות עוד בראשית המלחמה. לאחר רצח לינקולן, הוא תמך ברפובליקנים הרדיקליים בקונגרס והתנגד לנשיא אנדרו ג'ונסון. הוא הסתכסך עם הנשיא הרפובליקני יוליסס ס. גרנט בגלל השחיתות בממשלו ותחושתו של גרילי שאין יותר צורך בשיקום הדרום.
גרילי היה המועמד של המפלגה הרפובליקנית-ליברלית לנשיאות במהלך הבחירות של שנת 1872. הוא הפסיד תבוסה קשה, למרות שזכה גם לתמיכת המפלגה הדמוקרטית. התבוסה הרסה אותו והוא מת כעבור שלושה שבועות.
נעוריו

גרילי נולד ב-3 בפברואר 1811, בחווה באזור אמהרסט, ניו המפשייר.
בעשרים הדקות הראשונות בחייו, הוא לא יכול היה לנשום. רבים טענו שדבר זה גרם לו לפתח תסמונת אספרגר, שגרמה להתנהגויותיו המוזרות במשך חייו. הוא היה ממוצא אנגלי, ואבותיו היו מהמתיישבים הראשונים במסצ'וסטס ובניו המפשייר.
גרילי היה בנם של זקיאוס ומרי (וודבורן) גרילי, חקלאים עניים. זקיאוס לא היה חקלאי מוצלח והעביר את משפחתו כמה פעמים, עד לפנסילבניה. הוראס נכח בבתי הספר המקומיים והצטיין.
השכנים, שזיהו את האינטליגנציה של הילד, ביקשו לממן את לימודיו, אולם המשפחה סירבה לקבל צדקה. ב-1820, מצבו הכלכלי של זקיאוס הוביל את המשפחה לברוח מניו המפשייר מתוך חשש שייעצר בעקבות חוב, ולהתיישב בוורמונט. אביו התקשה להתפרנס כשכיר, אולם הוראס קרא ככל יכולתו- שכן של המשפחה אפשר לו להשתמש בספרייתו. ב-1822, הוראס ברח מהבית כדי להפוך לשוליית מדפיס, אולם נחשב לצעיר מדי.
ב-1826, בגיל 15, הוא הפך לשוליה של עורך עיתון בוורמונט. שם למד כיצד להדפיס עיתונים, ונחשב לידען במיוחד. כשהעיתון נסגר ב-1830, האיש הצעיר נסע מערבה כדי להצטרף למשפחתו בפנסילבניה. הוא נשאר שם לזמן קצר בלבד, ועבר מעיר לעיר כדי לחפש עבודה בעיתונות, עד שהעיתון המקומי החליט להעסיק אותו. גרילי נשאר בעבודתו עד 1831 כדי לתמוך באביו.
ניסיונות ראשונים בהוצאה לאור

בסוף 1831, עבר גרילי לניו יורק סיטי כדי לחפש את מזלו. בעיר היו מדפיסים צעירים רבים, והוא יכול היה למצוא רק עבודות זמניות. ב-1832, החל לעבוד בכתב עת. הוא חסך כסף והקים חנות להדפסה. ב-1833, ניסה לערוך עיתון יומי, שלא צלח. למרות הכישלון, גרילי פרסם עיתון שפרסם את תוצאות ההגרלות המקומיות.
ב-22 במרץ 1834, פרסם את המהדורה הראשונה של "הניו יורקר". העיתון היה פחות יקר והכיל בעיקר פרשנות פוליטית.
מספר המנויים היה כ-9,000, מספר מכובד דאז, אולם המשבר הכלכלי של 1837 פגע בעיתון שלא נוהל כראוי. בנוסף, העיתון פרסם את מסע הבחירות של המפלגה הוויגית החדשה בניו יורק במהלך 1834, וגרילי החל לתמוך במפלגה, ובשוק חופשי עם עזרה ממשלתית לפיתוח.
לאחר המעבר לניו יורק סיטי, פגש גרילי את מרי יאנג צ'יין. שניהם גרו באותו מלון. מרי, מורה, עברה לקרוליינה הצפונית כדי ללמד ב-1835, והתחתנה עם הוראס ב-5 ביולי 1836. גרילי חזר לעבוד מיד אחרי חתונתו.
אחת מהעמדות בעיתון דרשה שמובטלי ניו יורק ינסו להתיישב במערב (טריטוריית המערב התיכון), שהחל להתפתח באותן השנים. החורף הקשה של 1836 ו-1837, והמשבר הכלכלי, גרם לניו יורקרים רבים לאבד את ביתם. גרילי דרש מהמהגרים לקנות מדריכים למערב, ומהקונגרס לאשר רכישה של קרקעות ציבוריות במערב תמורת מחירים זולים. גרילי טען שהמערב הוא עתיד המדינה, וייעץ לצעירים ללכת לשם. השורה "לך מערבה, איש צעיר, ותגדל עם המדינה" הפכה לאהודה מאוד בזכותו.
ב-1838, נפגש עם עורך עיתונות מאלבי, ת'ורלו וויד. וויד היה ראש האגף הליברלי של הוויגים, ושכר את גרילי כעורך העיתון הוויגי של המדינה. העיתון, שהתפרסם ב-1838, עזר לניצחונו של המועמד הוויגי לתפקיד המושל, ויליאם סיוארד. ב-1839, גרילי עבד עבור כמה עיתונים.
הוא תמך במועמד הוויגי לנשיאות ב-1840, ויליאם הנרי הריסון, וכתב שירים לכבוד מערכת הבחירות. הוא גם ארגן אסיפות בחירות המוניות. הריסון וג'ון טיילר נבחרו בקלות.
עורך הטריביון > שנים ראשונות (1841-1848)

לאחר הבחירות ב-1840, עיתונו של גרילי סופק לכ-80,000 מנויים, והוא החליט להקים עיתון יומי, הניו יורק טריביון. בניו יורק היו עיתונים רבים, ובראשם הניו יורק הראלד, שלו היו 55,000 יותר מנויים מאשר כל המנויים לעיתונים המתחרים. עלות פרסום העיתונים צנחה בעקבות הקדמה הטכנולוגית, ועיתונות יומית הפכה לנפוצה יותר משבועית. גרילי לווה כסף מחבריו, ופרסם את עיתונו לראשונה ב-10 באפריל 1841- ביום בו התרחשה צעדה בניו יורק לזכרו של הנשיא הריסון, שמת לאחר חודש בתפקיד והוחלף בידי טיילר.
במהדורה הראשונה, הבטיח גרילי שעיתונו יהיה "עיתון שיביא שחר חדש לפוליטיקה, ספרות ואינטליגנציה כללית". הקהל לא אהד את העיתון בתחילה, ההכנסות היו כ-92 דולרים לעומת הוצאות של 525 דולרים. העיתון נמכר במחיר של סנט בידי נערי עיתונים שרכשו עיתונים רבים בהנחה. מחיר הפרסום היה ארבעה סנטים לשורה, וזה עלה במהירות לשישה סנטים. בשנות הארבעים, העיתון פורסם במהדורה של ארבעה עמודים. היו לו 6,000 מנויים וחמשת אלפים עותקים של המהדורה הראשונה נמכרו.
עוזרו של גרילי בימיו הראשונים של העיתון היה הנרי ריימונד, שהקים כעבור עשור את הניו יורק טיימס. גרילי מכר מניות בעיתון לעורך דין עשיר למען מימון וניהול הצד העסקי. מבחינה פוליטית, העיתון תמך בהנרי קליי, שניסה להיות המועמד הוויגי לנשיאות, ותמך בתוכניותיו הכלכליות לפיתוח המדינה. גרילי היה מהעיתונאים הראשונים ששלחו כתבים לוושינגטון, אמצעי ששאר העיתונים העתיקו מהר. גרילי החליט להפוך את עיתונו לעיתון שעוסק בחדשות לאומיות ולא מקומיות בלבד. לשם כך, ייסד את הוויקלי טריביון בספטמבר 1841, במחיר מנוי של שני דולרים לשנה. העיתון נשלח לרבים בארצות הברית בדואר, והיה אהוד במערב. בדצמבר 1841, הוצע לגרילי לערוך את העיתון הוויגי הלאומי. הוא דרש שליטה מלאה, ודחה את ההצעה כשזו לא ניתנה לו.
בעיתונו, תמך גרילי בתוכניות הוויגיות. לאחר הסכסוך בין קליי והנשיא טיילר, תמך גרילי בקליי לנשיאות. כשקליי נבחר, הוא הובס בידי המושל הדמוקרטי לשעבר מטנסי, ג'יימס פולק, למרות תמיכה של גרילי בקליי. גרילי התנגד לעבדות בסוף שנות השלושים, והתנגד לסיפוחה של רפובליקת טקסס כמדינת עבדות. בשנות הארבעים, הוא היה מתנגד חריף להרחבת העבדות.
גרילי קבע אמות מידה חדשות לעיתונות האמריקנית. שערוריות, דיווחים משטרתיים, פרסומות רפואיות שנויות במחלוקת ושקרים לא פורסמו בעיתון. העיתון היה מדויק ואמין, ופרסם ביקורות ספרים והרצאות רבות.
גרילי, שפגש את אשתו במלון צמחוני, תמך בתנועות חברתיות אחרות, וקידם אותן בעיתונו. הוא התחייב לדעותיו של המתמטיקאי והוגה הדעות הצרפתי, שארל פורייה, שהציע הקמת 'פאלאנקס', קומונה חקלאית אוטונומית ואוטארקית שתמנה כ-1,600 איש ובה יחיו כל בני האדם חיים המבוססים על קניין שיתופי, עבודה משותפת, חינוך משותף וארוחות משותפות, במשטר שבו יש שוויון זכויות בין נשים לגברים ודמוקרטיה ישירה. גרילי, נוסף לקידום רעיונותיו של פורייה, ניסה להקים שני 'פאלאנקס', שנכשלו. העיר שהוקמה לצד אחד מהם בפנסילבניה לאחר מותו נקראה על שמו, גרילי.
עורך הטריביון > חבר קונגרס (1848-1849)

בנובמבר 1848, נציג המחוז של גרילי מטעם ניו יורק, דמוקרט, הודח מתפקידו בגלל רמאות בבחירות. הקונגרס התכנס בדצמבר כדי לבחור במחליפו של הנציג, עד מרץ 1849. הוויגים במדינה בחרו בגרילי כמועמדם. המחוז הכיל קהילה אירית חזקה, וגרילי תמך בדרישתם לעצמאות מבריטניה. הוא נבחר לקונגרס בדצמבר 1848.
במשך שלושת החודשים בהם היה בקונגרס, הגיש גרילי חוקים לצורך רכישת קרקעות למתיישבים בשיעורים נמוכים. הוא משך תשומת לב לאחר שתקף את השחיתות בקונגרס, ואיבד מתמיכתו בקרב חברי הקונגרס. בדצמבר 1848, הטריביון פרסם סדרת תשלומים שהוצעו לחברי קונגרס. בינואר 1849, תמך גרילי בחוק שנועד למנוע זאת, אולם החוק נוצח. גרילי עצמו טען שבית הנבחרים היה מפולג לשתי מפלגות: אחת שרצתה שיישרף, ואחת שרצתה לשרוף אותו.
חקיקה אחרת, שגם היא נכשלה, והוצגה בידי גרילי, דרשה לסיים את ההלקאות בצי, ולמנוע שתיית אלכוהול בספינות. הוא ניסה לשנות את שמה של ארצות הברית ל"קולומביה", לבטל את העבדות במחוז קולומביה, ולהעלות את מכסי המגן. גרילי התיידד עם נציג וויגי אחר, ששירת בפעם היחידה בבית הנבחרים, אברהם לינקולן. במרץ 1849, כהונתו של גרילי הסתיימה והוא חזר לערוך את הטריביון.
עורך הטריביון > השפעה (1849-1860)

בסוף שנות הארבעים, הטריביון התבסס כעיתון יומי בניו יורק, והשפיע מאוד ברמה הלאומית בזכות חלוקת המהדורה השבועית שלו למנויים. במערב התיכון, רק התנ"ך השפיע יותר ממנו. הוא השפיע על הדעה הציבורית יותר מהנשיא.
הטריביון המשיך לתמוך בוויגים, אולם גרילי עצמו נקט עמדה עצמאית. ב-1848, הוא לא תמך מיד במועמד הוויגי, הגנרל זאכרי טיילור, גיבור מלחמת ארצות הברית–מקסיקו. גרילי התנגד למלחמה ולהרחבת העבדות לטריטוריות החדשות, וחשש מתמיכה של טיילור בהרחבת העבדות. גרילי שקל לתמוך בנשיא לשעבר, מרטין ואן ביורן, שייצג את מפלגת הארץ החופשית, אולם תמך בטיילור לבסוף. לאחר היבחרו של טיילור, היסס גרילי בנוגע לפשרת 1850, שניסתה לקרוץ לשני הצדדים בנושא העבדות, ולבסוף התנגד לה. בבחירות של 1852, הוא תמך בגנרל וינפילד סקוט, אולם התנגד למצע הוויגי שתמך בפשרה. הפילוג המפלגתי הוביל לתבוסתו של סקוט מול פרנקלין פירס.
ב-1853, כשהמפלגה התפלגה בנוגע לעבדות, הכריז גרילי בעיתונו שהעיתון כבר אינו וויגי אלא לא מפלגתי. הוא סמך על נאמנות קוראיו והיה סבור שהעיתון לא ייפגע מכך. הוויגים לא חששו מפניו ולעגו לו בעיתוניו. ב-1854, כשהסנאטור מאילינוי סטיבן דאגלס הציג את חוק קנזס נברסקה, שהרשה לתושבי הטריטוריות להחליט בנוגע לעבדות אצלם, התנגד גרילי לחוק. לאחר שהחוק עבר, והחלה קטטה לגבי החוק בטריטוריית קנזס, ניסה גרילי ליישב שם מתנגדי עבדות, והפסיק משלוחי עיתונים לדרום. למרות זאת, ב-1858, הטריביון הגיע ל-300,000 מנויים במהדורתו השבועית, ונחשב לעיתון המוביל במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית.
חוק קנזס נברסקה חיסל את המפלגה הוויגית, אולם מפלגה חדשה שהתנגדה לעבדות כבר עמדה לקום. בתחילת 1853, השתתף גרילי בדיונים שהובילו להקמתה של המפלגה הרפובליקנית, ואף נתן לה את שמה. גרילי נכח בוועידה הרפובליקנית הראשונה ב-1854, והתאכזב שלא נבחר להיות מועמד למושל או לסגן מושל. לאחר מכן פירק את בריתו עם סיוארד. גרילי כעס בנוגע למינויים פוליטיים, והרגיש שסיוארד מנסה להשיג את תמיכת הניו יורק טיימס.
ב-1853, שכר גרילי חווה, שבה ניסה להתנסות בחקלאות. ב-1856, ניסה להקים חווה בניו יורק, שהייתה אחד ממבני הבטון הראשונים במדינה.
הטריביון המשיך להתפשט. ב-1851, קרל מרקס נשכר ככתב בלונדון. מרקס ופרידריך אנגלס עבדו ביחד, ופרסמו 500 כתבות. ב-1859, גרילי נסע ברחבי היבשת כדי לראות את המערב ולכתוב עליו בטריביון. הוא תמך בהקמת מסילה ברחבי היבשת, ותמך במפלגה הרפובליקנית. לאחר מכן נסע לשיקגו ולקנזס, ולא התרשם מהמתיישבים שם.
עורך הטריביון > בחירות 1860

למרות שהיה ידיד של סיוארד, גרילי לא רצה לתמוך בו בניסיונו להיבחר לנשיא, ובמקום זאת, תמך באדווארד בייטס, שהתנגד להרחבת העבדות. גרילי טען שבייטס יוכל לנצח בצפון ואף בחלק מהדרום. אולם כשאברהם לינקולן, מועמד הסוס השחור הגיע לניו יורק ונאם, ליווה אותו גרילי. הוא סבר שלינקולן יוכל להיות הסגן של בייטס.
גרילי נכח בוועידה כמחליפו של ציר מאורגון. הוא היה בטוח שלמרות תמיכתו בבייטס, סיוארד יבחר. הוא סבר שסיוארד לא יוכל לנצח במדינות מפתח. בשני הסיבובים הראשונים, סיוארד הוביל, אם כי בפער קטן מלינקולן בסיבוב השני. בסיבוב השלישי, לינקולן ניצח.
תומכי סיוארד סימנו את גרילי כאחראי לתבוסתו של הסנאטור. גרילי הודיע על התנגדותו לשחיתות במועצת ניו יורק וקיווה שייבחר לסנאט במקום סיוארד ב-1861, כשייבחרו מחליפים לנציגים במועצה המחוקקת. פעילותו הראשית במסע הבחירות הייתה תמיכה בלינקולן. הוא הבהיר שהממשל החדש לא ינסה להתערב בעבדות, והכחיש שלינקולן תומך במתן זכויות הצבעה לשחורים. הוא המשיך כך עד שלינקולן נבחר בנובמבר.
לינקולן הבהיר שסיוארד ימונה למזכיר המדינה, כלומר שלא יוכל להיבחר מחדש לסנאט. מתנגדי סיוארד תמכו בגרילי. לרפובליקנים היה רוב במועצה, והקרב על זהותו של המועמד הייתה חשובה. גרילי לא יכול היה להיבחר בעצמו, אולם חסם את יריבו. לבסוף נבחר מועמד שלישי.
עורך הטריביון > מלחמת האזרחים > המלחמה פורצת

לאחר היבחרו של לינקולן, הדרום רצה לפרוש מהאיחוד. הטריביון תמך בתחילה בפרישה, כשהדרום יהפוך לאומה נפרדת. גרילי טען שאם המדינות בטוחות שהן יוכלו להצליח מחוץ לאיחוד, הן יכולות לפרוש. הוא התנגד לפיוס עם הדרום, והאמין שהפרישה עדיפה על מלחמה. הרצון לפלג את האיחוד פגע בגרילי, ושומש נגדו כשניסה להיבחר לנשיאות ב-1872.
לקראת כניסתו של לינקולן לתפקיד, הטריביון החריף את הקו, התנגד לפשרות, לפיצויים ל"בוגדים" ולשינויים בחוקה. גרילי נכח בטקס הכניסה של לינקולן, וישב ליד הסנאטור דאגלס. כשהכוחות הדרומיים תקפו את פורט סאמטר, הטריביון הצטער על אובדן המבצר, והריע על הקרב מול קונפדרציית המדינות של אמריקה. העיתון ביקר את לינקולן על היסוסו בשימוש בכוח.
באביב וקיץ 1861, הטריביון נקט קו מיליטנטי. הוא דרש לכבוש את ריצ'מונד, בירת המורדים, לפני כינוס קונגרס הקונפדרציה. הלחץ הציבורי הוביל לשליחת צבא האיחוד אל קרב בול ראן הראשון, באמצע יולי, בו הוא נוצח. התבוסה גרמה לגרילי להתייאש, ויש אומרים שסבל מהתמוטטות עצבים.
עורך הטריביון > מלחמת האזרחים > "תפילה של עשרים מיליונים"

לאחר שחזר לקו הבריאות בחווה שרכש, חזר גרילי לערוך את הטריביון, וגיבה את ממשל לינקולן, וגם את סיוארד. הוא תמך בו גם במהלך התבוסות הצבאיות בשנה הראשונה של המלחמה. לאחר מכן הציע ללינקולן לקבל מידע מראש על מהלכיו, בתמורה לכיסוי ידידותי בטריביון. לינקולן הסכים, מתוך רצון להעלות את מורל הצבא.
בתחילת 1862, שוב החל גרילי לבקר את הממשל, וזעם על חוסר היכולת לנצח בשדה הקרב. הוא טען שהנשיא מהסס בשחרור העבדים לאחר תבוסת הקונפדרציה, דבר שהטריביון תמך בו במאמרי המערכת. כאן שינה גרילי את עמדותיו: מלחמה לא למען שמירת האיחוד, אלא למען ביטול העבדות. במרץ, לינקולן רק הציע שחרור עבדים במדינות הגבול שנשארו באיחוד, עם פיצויים לבעלי העבדים, למרות ביטול העבדות במחוז קולומביה. לינקולן ביקש מגרילי לחכות קצת עם דברי הביקורת שלו.
ב-19 באוגוסט 1862, שלח גרילי מכתב ללינקולן, שהתפרסם בטריביון כ"תפילה של עשרים מיליונים". לינקולן כבר יידע את הקבינט שלו על הצהרת האמנציפציה שניסח, וביום פרסום המאמר הדבר נודע לגרילי. גרילי דרש את שחרור העבדים המידי.
תגובתו של לינקולן הייתה "אם הייתי יכול להציל את הברית בלי לשחרר אף עבד - הייתי עושה זאת. מטרתי אינה ביטול העבדות, אלא שימור הברית". מתנגדי העבדות כעסו על לינקולן, ואשתו של סיוארד טענה ששמירת הברית, לפי לינקולן, חשובה יותר מחירות האדם. גרילי הרגיש שלינקולן לא ענה לו, אולם היה מוכן לסלוח לו על כך בתנאי שההצהרה תפורסם. היא פורסמה ב-22 בספטמבר, וגרילי תמך בה.