stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכתב
חשיבותו של מכתב בעיני היסטוריון

מכתב שנכתב על ידי מושא ביוגרפיה, יכול לשמש כמקור בעל חשיבות להבנת תפישת עולמו, רעיונותיו ואף גרסתו למאורעות היסטוריים שחלו בתקופתו או בהשתתפותו (הפעילה או הסבילה). חשיבותו של המכתב בכך שהוא מביא עדות אותנטית מזמנו של מושא הביוגרפיה ויכול להכיל פרטים, שאינם מופיעים (בדרך-כלל) בהיסטוריוגרפיה של התקופה. הכתיבה היא תמיד אישית וקריאה מדוקדקת גם יכולה לשפוך אור על אישיותו של הכותב.
מצד שני, המכתב אינו נכתב כתעודה היסטורית אובייקטיבית. אין הוא מביא את המסכת הכוללת להתרחשויות שאירעו בזמן או קודם הכתיבה. הכותב יכול לצאת מהנחה שפרטים או אירועים מסוימים ידועים זה מזמן לקורא - נמען המכתב, ומסתפק ברמיזות. המניעים של הכותב לעיתים אינם ידועים או ברורים: האם הוא מבקש להאדיר את שמו ולייחס לעצמו מעשים שחלקו בהם מועט? האם הוא מנסה להצדיק מעשה שנעשה? האם הוא מנסה לשכנע את הקורא בדבר מה ומביא פרשנות (נכונה או מעוותת) לדברים או לרעיונות מסוימים? חשוב גם לציין, שיש לבחון את הדברים מבעד לעיניו של בן התקופה. יש להניח שמשמעותם של מילים, מושגים, רעיונות וכו' השתנתה במשך הזמן וניסיון לייחס להם פרשנות מודרנית (בזמנו של ההיסטוריון) יכול לעוות או לסלף את דברי הכותב. חיסרון נוסף –אופייני לארצות ולתקופות מסוימות: מכתבים נתפסו ונקראו על ידי השלטונות ויכלו להוות הוכחת אשם הן כלפי הכותב והן כלפי הנמען, לכן התבטאו כותבים בזהירות, ברמיזות ובחוסר בהירות.
אכן, יש אתגר בקריאת מכתבים (היסטוריים). קריאה היא תמיד מתן פרשנות מסוימת לדברים שנכתבו זה-מכבר, פרשנות שתלויה בתפישת עולמו של הקורא, ידיעותיו ודעותיו. הניסיון להבין את הכותב ותקופתו צריך להיות מנותק מתפישת עולמו של הקורא, ומצד שני, אין להוציא דברים מהקשרם, לא להיסחף ולא לתת להם פרשנות שגויה.
פרסום מכתבים

במכתביהם של מנהיגים ואנשים מפורסמים יש עניין לציבור, ופעמים רבות מתפרסמים מכתבים אלה, בדרך כלל לאחר מותו של הכותב, כספר. דוגמאות לכך:
אסתרליין יקירתי : מכתבים תרפ"ד-תרצ"א (1924-1931) חליפת מכתבים בין ש"י עגנון לאשתו, שיצאה לאור בשנת 1983
זיגמונד פרויד וקרל גוסטב יונג, חליפת מכתבים 1914-1906, יצאה לאור בעברית בשנת 2008
גרשם שלום וולטר בנימין, חליפת מכתבים 1940-1933, יצאה לאור בעברית בשנת 2008
מנחם מנדל שניאורסון, אגרות קודש, אסופת מכתבים תרפ"ד - תשל"ה בעברית וביידיש, שלושים כרכים (עד כה), יצאה לאור החל משנת תשמ"ז, 1987
ראו גם

כתובת (מען)
מעטפה
דואר
בול דואר
טיפוגרפיה
איגוד הדואר העולמי
איגרת רשות
איגרת (נצרות)
כתב האמנה
מכתב אשראי
מכתב מוצלב
לקריאה נוספת

פרופ' נחום רקובר, פרק רביעי: ההגנה על צנעת הפרט, "חרם דרבינו גרשום על קריאת מכתבים", 107-148. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשס"ו-2006.
הערות שוליים

↑  U.S. Supreme Court, EX PARTE JACKSON, 96 U.S. 727 (1877) 96 U.S. 727
↑  חוק  הדואר, התשמ"ו-1986 , באתר משרד התקשורת
↑  חוק הדואר, התשמ"ו-1986, סעיף 90
↑  חוק הדואר, התשמ"ו-1986, סעיף 101
↑  חוק טיפול בחולי נפש, התשנ"א-1991, סעיף 35
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562928205171  GND: 4008240-4  LCCN: sh85076220  LNB: 000089945  NKC: ph119563 
מלחמת יום הכיפורים: חיילים כותבים מכתב לעורף
קריאת מכתב והצורך בפרטיות.
מכתבם המפורסם של אלברט איינשטיין ולאו סילארד לנשיא פרנקלין רוזוולט המציע מיזם פצצת אטום
ריצ'רד תומאס

| --- | --- |

תומאס בטקס חלוקת פרס פיבודי במאי 2015
 לידה:  13 ביוני 1951 (בן 73) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1958 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה  בית הספר מק'ברני  בית הספר אלן-סטיבנסון 
 פרסים והוקרה:  פרס אמי לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה (1973) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ריצ'רד ארל תומאס (באנגלית: Richard Earl Thomas; נולד ב-13 ביוני 1951) הוא שחקן אמריקאי. תפקידו הידוע ביותר הוא בדמות ג'ון-בוי וולטון בסדרת הדרמה "משפחת וולטון" (אנ') של רשת CBS. על הופעתו בסדרה זכה תומאס בפרס אמי, והיה מועמד לפרס אמי נוסף ולשני פרסי גלובוס הזהב.
מ-2013 עד 2016 כיכב תומאס בסדרה "האמריקאים" של רשת הכבלים FX.
קורות חייו

תומאס נולד ב-1951 במנהטן, בנם של ברברה וריצ'רד ס. תומאס. הוריו היו רקדנים בניו יורק סיטי בלט ובבעלותם היה בית ספר לבלט בניו יורק. תומאס למד בבית הספר אלן סטיבנסון ובבית הספר מקבורני במנהטן. ב-1958 בגיל שבע הופיע לראשונה בברודוויי במחזה "Sunrise at Campobello" וגילם את ג'ון רוזוולט, בנו של הנשיא לעתיד פרנקלין דלאנו רוזוולט.
חיים אישיים

ב-14 בפברואר 1975 התחתן תומאס עם אלמה גונזלס. לבני הזוג נולד בן אחד, ריצ'רד פרנסיסקו יליד 1976, ושלישיית בנות, ברברה איילה, גווינית' גונזלס ופילאר אלמה, שנולדו ב-26 באוגוסט 1981. בני הזוג התגרשו ב-1993.
ב-20 בנובמבר 1994 התחתן תומאס עם ג'ורג'ינה בישוף. ב-28 ביולי 1996 נולד בנם המשותף, מונטנה ג'יימס תומאס. לפני נישואיה לתומאס היו לבישוף שתי בנות מנישואים קודמים.
הפקה

(1996) What Love Sees - עוזר מפיק
(1995) Summer of Fear - מפיק בפועל
(2000) For All Time - מפיק בפועל
(2000) Camping with Camus - מפיק
בימוי

משפחת וולטון
הערות שוליים

↑  Filmreference.com
↑  Tucker, Ken (30 בינואר 2013). "The Americans premier review: Are you rooting for these Russians?". Entertainment Weekly.com. נבדק ב-31 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
| פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1956‏-1970 | רוברט יאנג (1956) • רוברט יאנג (1957) • ריימונד באר (1959) • רוברט סטאק (1960) • ריימונד באר (1961) • א.ג'. מרשל (1962) • א.ג'. מרשל (1963) • ביל קוסבי (1966) • ביל קוסבי (1967) • ביל קוסבי (1968) • קרל בץ (1969) • רוברט יאנג (1970) |  |
| 1971‏-1990 | האל הולברוק (1971) • פיטר פאלק (1972) • ריצ'רד תומאס (1973) • טלי סוואלס (1974) • רוברט בלייק (1975) • פיטר פאלק (1976) • ג'יימס גארנר (1977) • אד אסנר (1978) • רון ליבמן (1979) • אד אסנר (1980) • דניאל ג'יי. טראוואנטי (1981) • דניאל ג'יי. טראוואנטי (1982) • אד פלאנדרס (1983) • טום סלק (1984) • ויליאם דניאלס (1985) • ויליאם דניאלס (1986) • ברוס ויליס (1987) • ריצ'רד קיילי (1988) • קרול או'קונור (1989) • פיטר פאלק (1990) |  |
| 1991‏-2010 | ג'יימס ארל ג'ונס (1991) • כריסטופר לויד (1992) • טום סקריט (1993) • דניס פרנץ (1994) • מנדי פטינקין (1995) • דניס פרנץ (1996) • דניס פרנץ (1997) • אנדרה בראואר (1998) • דניס פרנץ (1999) • ג'יימס גנדולפיני (2000) • ג'יימס גנדולפיני (2001) • מייקל צ'יקליס (2002) • ג'יימס גנדולפיני (2003) • ג'יימס ספיידר (2004) • ג'יימס ספיידר (2005) • קיפר סאת'רלנד (2006) • ג'יימס ספיידר (2007) • בריאן קראנסטון (2008) • בריאן קראנסטון (2009) • בריאן קראנסטון (2010) |  |
| 2011-היום | קייל צ'נדלר (2011) • דמיאן לואיס (2012) • ג'ף דניאלס (2013) • בריאן קראנסטון (2014) • ג'ון האם (2015) • ראמי מאלק (2016) • סטרלינג קיי בראון (2017) • מת'יו ריס (2018) • בילי פורטר (2019) • ג'רמי סטרונג (2020) • ג'וש או'קונור (2021) • לי יונג-ג'ה (2022) • קירן קאלקין (2023) ‏•‏‏ הירויוקי סנאדה (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460892705171  PLWABN: 9810692210205606  BIBSYS: 11037358  BNE: XX1538484  BnF: cb13986991v (data)  GND: 137444184  ISNI: 0000 0001 1585 3960  LCCN: no2014161072  NLK: KAC2020M3549  NTA: 072822988  SUDOC: 154942685  VIAF: 1341752   WorldCat (עם VIAF): 1341752 
תומאס בסט של הסדרה "משפחת וולטון, 1973
אדולף שרף

אדולף שרף (20 באפריל 1890 - 28 בפברואר 1965) היה פוליטיקאי אוסטרי מטעם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, שכיהן כסגן קנצלר אוסטריה מ-1945 ועד 1957 וכנשיא הפדרלי השישי של אוסטריה בין השנים 1957–1965.
ראשית חייו

אדולף שרף נולד בעיר ניקולשבורג (כיום מיקולוב שבצ'כיה) למשפחה ענייה ממעמד העובדים. החל מ-1899 הוא התגורר בווינה. הוא התחנך בבית ספר תיכון ברובע הרנלס (Hernals) ולמד באוניברסיטת וינה. שרף היה צעיר מוכשר והוא למד בבית ספר למשפטים תוך כדי שהוא מממן את לימודיו בעבודה חלקית ובאמצעות מלגת הצטיינות שהוענקה לו. ב-1914 הוא קיבל תואר דוקטור וארבעה שבועות לאחר מכן, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, הוא התנדב לשירות בצבא האוסטרו-הונגרי.
קריירה פוליטית

עם תום המלחמה השתחרר שרף בדרגת לוטננט משנה. כמי שהיה עד לתבוסתה ולפירוקה של האימפריה האוסטרו-הונגרית, הוא נכנס לפוליטיקה בתיווכו של אוטו גלקל ומצא תעסוקה כמזכירו של נשיא המועצה הלאומית מטעם הסוציאל-דמוקרטים, קרל זייץ. במשרה זו הוא החזיק לאורך כל שנותיה של הרפובליקה האוסטרית הראשונה, עד להתפטרותו של נשיא המועצה, קרל רנר במרץ 1933. שרף, יחד עם קרל זייץ ויחד עם אוטו באואר, האיץ ברנר לפרוש מתפקידו, מהלך שהתברר כפטאלי, שכן הוא נתן לקנצלר, אנגלברט דולפוס את ההזדמנות להפיל את המשטר הפרלמנטרי באוסטריה.
ב-1933 היה שרף לסגן נשיא המועצה הפדרלית ואף על פי שהוא הבדיל את עצמו מפעילויותיה של השוצבונד, הוא נעצר לאחר המרידה של פברואר 1934 ואיבד את תפקידיו הפוליטיים במהלך כינונה של הדיקטטורה האוסטרופשיסטית. לאחר פירוקה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הוא נותר מובטל וב-1934 הוא עבר את בחינות לשכת עורכי הדין ועבד כשותף במשרד עורכי דין.
לאחר סיפוח אוסטריה (האנשלוס) על ידי גרמניה הנאצית במרץ 1938, נעצר שרף וישב בכלא זמן מה כאסיר של הגסטפו. עם זאת, שלושה חודשים לאחר מכן, במסגרת האריזציה של משרד עורכי הדין של ארנולד איזלר, עורך דין יהודי, וחבר במפלגתו של שרף, שנאלץ לעזוב את אוסטריה, קיבל שרף את משרדו של איזלר, ומעולם לא השיב לו את הבעלות על המשרד. מאוחר יותר סייע שרף באריזציה של מבנים בווינה. לעומת זאת, שרף ניסה להימנע, ואף הצליח, מלהיות חבר ב"אגודה הנציונל-סוציאליסטית של בעלי מקצועות המשפט" (NSRB) והוא היה מקושר לגופי התנגדות גרמנית לנאציזם. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, גויס בנו היחידי רינהולד לורמאכט והוא נהרג בקרב ב-1941. לאחר כישלון קשר העשרים ביולי ב-1944, בילה שרף חמישה שבועות נוספים בכלא.
מייד לאחר כיבוש וינה על ידי הצבא האדום באפריל 1945, היה שרף ליושב ראש בפועל של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שחזרה לפעילות והוא הצטרף לממשלת האחדות בראשותו של הקנצלר קרל רנר. יחד עם רנר ועם הפוליטיקאי השמרן, לאופולד פיגל ועם המנהיג הקומוניסטי, יוהאן קופלניג, הוא הקים את הממשלה הזמנית הראשונה של הרפובליקה האוסטרית השנייה. לאחר הבחירות שנערכו ב-1945, היה שרף לחבר במועצה הלאומית שהוקמה מחדש. הוא שירת כסגן הקנצלר בממשלות הקואליציוניות שבהן היו שותפות מפלגת העם השמרנית והסוציאל-דמוקרטים (הקומוניסטים הוצאו מהממשלה ב-1947), בראשותם של פיגל ושל יורשו, יוליוס ראב, עד 1957.
לשרף היו הסתייגויות בנוגע להשבת הרכוש היהודי לבעליו וכן בנוגע לשיבתם של מהגרים כמו ברונו קרייסקי. הוא התנגד לשיתוף פעולה של הסוציאל-דמוקרטים עם המפלגה הקומוניסטית ותחת זאת הוא התקרב לפדרציית העצמאיים הימנית, מהלך שלא מנע ירידה באחוזי ההצבעה לטובת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בבחירות של 1949. בבחירות של 1953 הפכה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שוב למפלגה הגדולה ביותר, אך הישג זה לא היה מספיק כדי שימונה קנצלר מטעמה. ב-1955, לקחו שרף, ראב ופיגל חלק במשא ומתן שנערך במוסקבה על אמנת המדינה האוסטרית, אז הוא הביע את הסתייגויותיו הקשות בנוגע להכרזת הנייטרליות האוסטרית.
נשיא

ב-4 בינואר 1957 לאחר שהנשיא תאודור קרנר מת בעת כהונתו, היה שרף למועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לבחירות לנשיאות שהתקיימו ב-5 במאי. לאחר שנבחר לתפקיד הושבע שרף כנשיא ב-22 במאי. ביוני 1961 הוא אירח את פסגת וינה בהשתתפותם של נשיא ארצות הברית, ג'ון פיצג'רלד קנדי וראש ממשלת ברית המועצות, ניקיטה חרושצ'וב, שבמסגרתה התקיימה סעודה רשמית בארמון שנברון, שבה היה שרף המארח הרשמי יחד עם בתו מרתה כגברת הראשונה, שכן שרף היה אלמן מאז 1956.
כתומך נלהב של מערכת ה"פרופורז" (Proporz, שיטה שעל פיה קיבלו המפלגות בקואליציה את תפקידי השרים על פי המגזר הציבורי שכל אחת מהן ייצגה) וכמי ששיתף פעולה עם שלושה קנצלרים (יוליוס ראב, אלפונס גורבך ויוזף קלאוס), זכה שרף להכרה כמי שביצע את תפקידו על פי העיקרון הבלתי-מפלגתי. עם זאת, הוא התערב בענייניה הפנימיים של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, ובעקבות זאת התפטר ב-1964 שר הפנים, פרנץ אולה. לאחר שש שנים בכהונתו כנשיא, היה שרף לראשון מנשיאי אוסטריה שנבחר פעם שנייה לתפקיד בתקופה שלאחר מלחמת העולם השנייה. בבחירות לנשיאות שהתקיימו ב-1963 הוא הביס את יריבו, יוליוס ראב.
אדולף שרף מת בעודו מכהן כנשיא ב-1965. הוא נקבר בבית הקברות המרכזי בווינה. ב-1983 נקראה על שמו כיכר ברובע דונאושטט שבווינה. ב-1985 נחנכה אנדרטה לזכרו ליד בניין עיריית וינה, שעוצבה על ידי הפסל אלפרד הרדליקה, בטקס שנערך בהשתתפות בתו.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר חריס, שוב נשיא סוציאליסטי לאוסטריה, הארץ, 13 במאי 1957
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12294628n (data)  CiNii: DA10978402  GND: 118606301  ICCU: LO1V019265  ISNI: 0000 0001 2095 4379  LCCN: n83137844  NKC: skuk0001211  NTA: 068714254  RERO: 02-A013089061  SUDOC: 067029833  VIAF: 74746   WorldCat (עם VIAF): 74746
מיריי אינוס

| --- | --- |

 לידה:  22 בספטמבר 1975 (בת 49) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בריגהם יאנג  בית הספר התיכון לאמנויות המופע ולאמנות ויזואלית 
 בן או בת זוג:  אלן ראק (4 בינואר 2008–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
מארי מיריי אִינוֹס (באנגלית: Marie Mireille Enos;‏ נולדה ב-22 בספטמבר 1975) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית. אינוס התפרסמה תחילה בשל תפקידיה בתור התאומות ג'ודין וקתי מרקווארט בסדרה "אהבה גדולה" (2010-2007), ולאחר מכן קיבלה את תפקיד הפריצה שלה בתור הבלשית שרה לינדן בסדרה "ההריגה" (2014-2011), עבורו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולפרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה. בהמשך, היא הופיעה בקופרודוקציה המשותפת של אמזון ו-BBC "בשורות טובות" (2019), בתור קרמיין "רד" צויגיבר, כתבת מלחמה שהיא למעשה מלחמה, אחת מארבעת פרשי האפוקליפסה. באותה שנה החלה לגלם את מריסה וויגלר בסדרת הטלוויזיה "האנה" (2019-הווה) מבית אמזון פריים וידאו, המבוססת על הסרט באותו שם משנת 2011.
בשנת 2005 הופיעה במחזה של ברודוויי "מי מפחד מווירג'יניה וולף?"; עבורו הייתה מועמדת לפרס טוני. בקולנוע, שיחקה אינוס בין היתר בסרטים "יחידת גנגסטרים" (2013), "מלחמת העולם Z‏" (2013), "אם אשאר" (2014).
ביוגרפיה

אינוס נולדה ב-22 בספטמבר 1975 בקנזס סיטי, מיזורי; בתם של מוניק, מורה לצרפתית, וג'ון גורי אינוס. אביה אמריקאי במקור מטקסס, ואמה צרפתייה. היא הרביעית מתוך חמישה ילדים שכולם עובדים בתעשיית הבידור בדרך כלשהי. אחיה הגדולים הם ג'ונגיורג'י (יליד 1964) ורפאל, והאחיות הן ורוניק (ילידת 1969) וג'ינג'ר. אחותה הצעירה, ג'ינג'ר, היא רקדנית מודרנית.
משפחתה עברה ליוסטון, טקסס כאשר אינוס הייתה בת חמש, שם למדה בתיכון קינדר לאמנויות הבמה ואמנות חזותית. לאחר מכן למדה אינוס  בחוג לתיאטרון באוניברסיטת בריגהם יאנג, וסיימה תואר ראשון במשחק בשנת 1997. בהיותה סטודנטית, היא זכתה במלגה על שם איירין ראיין (אנ') במרכז קנדי (אנ') בוושינגטון הבירה, פרס המוענק מדי שנה לשחקני המכללות הבכירים במדינה.
קריירה

ביססה את קריירת המשחק שלה בניו יורק והתגלתה בהפקת התיאטרון "מי מפחד מווירג'יניה וולף?" בשנת 2005, בתפקיד עליו הייתה מועמדת לפרס טוני.
ב-2007 התפרסמה לראשונה בטלוויזיה בסדרת הדרמה "אהבה גדולה" בתפקיד ג'ודיאן מרקוט, אשתו השנייה של ג'ואי הריקסון.
בשנת 2011 נכנסה לתודעה ציבורית בזכות תפקידה הראשי בסדרת הפשע "ההריגה". בסדרה גילמה אינוס את הבלשית שרה לינדן למשך 4 עונות. על הופעותייה בעונה הראשונה של הסדרה היא הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה ולפרס אמי באותה קטגוריה, וגם לפרס סטלייט, שני פרסי סאטורן ואחרים.
בשנת 2013 שיחקה בסרטו של רובן פליישר "יחידת גנגסטרים" ובסרט "מלחמת העולם Z" בכיכובו של בראד פיט.
בשנת 2019 היא הופיעה בקופרודוקציה המשותפת של אמזון ו-BBC "בשורות טובות" בתור קרמיין "רד" צויגיבר, כתבת מלחמה שהיא למעשה מלחמה, אחת מארבעת פרשי האפוקליפסה. באותה שנה החלה לגלם את מריסה וויגלר בסדרת הטלוויזיה "האנה" מבית אמזון פריים וידאו, המבוססת על הסרט באותו שם משנת 2011.
בשנת 2023 כיכבה כבת זוגו של השחקן בוב אודנקירק בסדרה "המזל של האנק".
חיים אישיים

ב-4 בינואר 2008 אינוס נישאה לשחקן הקולנוע אלן ראק (אנ'), לאחר שלוש שנות זוגיות, ולהם שני ילדים; בת, ואספר (2010) ובן, לארקין (יולי 2014), ועוד שני ילדים חורגים מנישואיו הקודמים של רוק.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | מישהו כמוך | מדריכת יוגה |  |
| 2013 | יחידת גנגסטרים | קוני אומ'ארה |  |
| 2013 | מלחמת העולם Z | קארין ליין |  |
| 2013 | קשר שטני (אנ') | ויקי האצ'סון |  |
| 2014 | חבלה | ליזי מארי |  |
| 2014 | שבויה | טינה ליין |  |
| 2014 | אם אשאר | קאט האל |  |
| 2016 | Katie Says Goodbye | טרייסי |  |
| 2017 | Never Here | מירנדה פול |  |
| 2018 | אל דאגה, הוא לא יגיע רחוק ברגל | מגי לינץ' |  |
| 2018 | Dark Was the Night | ננסי |  |
| 2018 | השקר | רבקה מרסטון |  |
| 2023 | Miranda's Victim | זיאולה וייר |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1994 | Without Consent | נעמי | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1996 | Face of Evil | בריאנה דויר | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1999 | סקס והעיר הגדולה | ג'נה | פרק: "Shortcomings" |
| 2001 | The Education of Max Bickford | קרלה בירד | 2 פרקים |
| 2003 | רפואה שלמה | פרן | פרק: "Speculum for a Heavyweight" |
| 2004 | הצילו | קארן | פרק: "Mom" |
| 2006 | ללא עקבות | ג'סיקה לוסון | פרק: "911" |
| 2006 | בקו העימות | דיינה | פרק: "Man of Steele" |
| 2006 | שארק | קלואי גורמן | פרק: "Dial M for Monica" |
| 2007 | ג'ורדן | סנדי וולש | פרק: "Crazy Little Thing Called Love" |
| 2007 - 2010 | אהבה גדולה | ג'ודין וקתי מרקווארט | תפקיד ראשי (עונות 4-2); 25 פרקים |
| 2008 | מספ7ים | גרייס פררו | פרק: "End Game" |
| 2008 | CSI: מיאמי | לוסי מדוקס | פרק: "Down to the Wire" |
| 2008 | מדיום | קלי ווינטרס | פרק: "Drowned World" |
| 2009 | שקר לי | שריל אמברוז | פרק: "The Better Half" |
| 2009 | חוק וסדר: כוונה פלילית | ג'וליאנה מורגן | פרק: "Identity Crisis" |
| 2010 | American Experience | לוסיה קאטס | פרק: "Dolley Madison" |
| 2011 - 2014 | ההריגה | שרה לינדן | תפקיד ראשי (4 עונות); 44 פרקים מועמדת פרס אמי לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2011) מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסדרת דרמה (2011) |
| 2016 - 2017 | תופסת | אליס ווהן | תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים |
| 2018 | חלומות חשמליים | אמא | פרק: "Father Thing" |
| 2018 | ארוחת ערב עם הרווה | קאטי סאלף | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2019 | בשורות טובות | "מלחמה" | מיני-סדרה |
| 2019 - 2021 | האנה | מריסה וויגלר | תפקיד ראשי (3 עונות); 22 פרקים |
| 2023 | המזל של האנק | לילי דבארו | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים |
| TBA | Task | סוזן ברנדיס | מיני-סדרה עתידית של HBO |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001 | המצאת האהבה | קתרינה האוסמן | 29 במרץ - 30 ביוני 2001 |
| 2002 | אגדת חורף | פרדיטה (אנ') | 27 באוגוסט - 20 באוקטובר 2002 |
| 2005 | מי מפחד מווירג'יניה וולף? | האני | 20 במרץ - 4 בספטמבר 2005 |
| 2005 | Absurd Person Singular | אווה | 18 באוקטובר - 4 בדצמבר 2005 |
פיבי פוקס

| --- | --- |

 לידה:  1987 (בת 38 בערך) האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Phoebe Mercedes Fox 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (2010)  בית הספר צ'יסוויק 
 בן או בת זוג:  קייל סולר 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיבי פוקס סולר (באנגלית: Phoebe Fox Soller; נולדה ב-16 באפריל 1987) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

פוקס נולדה בהאמרסמית' שבלונדון. היא בתם של השחקנים סטיוארט פוקס ופרו קלארק. היא למדה משחק באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA). ב-2010 הופיעה במחזה "חודש בכפר" מאת איוואן טורגנייב בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר. בשנה לאחר מכן כיכבה במחזה "כטוב בעיניכם" בתיאטרון רוז שבקינגסטון, במחזה "The Acid Test" בתיאטרון רויאל קורט, ובמחזה "There Is A War" בתיאטרון הלאומי. על הופעותיה אלה הייתה פוקס מועמדת בשנת 2011 לפרס התיאטרון של איבנינג סטנדרד לשחקנית החדשה המצטיינת.
ב-2011 נכללה פוקס ברשימת "כוכבי המחר" של Screen International.
ב-2012 הופיע פוקס בתפקיד גרייס בסדרת הטלוויזיה "Switch" אודות מכשפות החיות בעיר. ב-2014 שיחקה בסדרה "המוסקטרים" בתפקיד הדוכסית סאבוי. עוד באותה שנה הופיעה בסרט הטלוויזיה "משורר בניו יורק", ובסרט "האישה בשחור: מלאך המוות".
ב-2015 גילמה פוקס את דמותה של האמנית ואנסה בל בדרמה "Life in Squares" של ה-BBC אודות קבוצת בלומסברי, והופיעה בסרט המתח "עין בשמיים".
ביוגרפיה > חיים אישיים

פוקס נשואה לשחקן קייל סולר אותו הכירה כשלמדה ב-RADA. בני הזוג חיים בלונדון.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 |  | One Day | נערה במועדון לילה |  |
| 2011 | מראה שחורה | Black Mirror | האלאם | בפרק "תולדות חייך" |
| 2012 |  | Coming Up | מאשה הוקינס | בפרק "If We Dead Awaken" |
| 2012 | תחבולות חדשות | New Tricks | אלינור היגינס | בפרק "Old School Ties" |
| 2012 |  | Switch | גרייס ווטקינס | תפקיד ראשי |
| 2014 | משורר בניו יורק | A Poet in New York | ליז רייטל | סרט טלוויזיה |
| 2014 | המוסקטרים | The Musketeers | דוכסית סאבוי | בפרק "The Good Soldier" |
| 2014 |  | War Book | קייט |  |
| 2015 | האישה בשחור: מלאך המוות | The Woman in Black: Angel of Death | איב פרקינס |  |
| 2015 |  | Eye in the Sky | קארי גרשון |  |
| 2015 |  | Life in Squares | ואנסה בל |  |
| 2016 | הכתר החלול | The Hollow Crown: Wars of the Roses | ליידי אן נוויל | בפרקים "הנרי השישי, חלק שני" ו"שלישי", "ריצ'רד השלישי" |
| 2016 |  | NW | ליאה הנוול | סרט טלוויזיה של BBC Two |
| 2016 |  | Close to the Enemy | קאתי | מיני-סדרה בבימויו של סטיבן פוליאקוף |
| 2018 |  | Blue Iguana | קתרין רוקווד |  |
| 2019 |  | Curfew | קיי ניומן | סדרת טלוויזיה של Sky One |
| 2019 | השמיים הם הגבול | The Aeronauts | אנטוניה |  |
| 2020 | הגדולה | The Great | מריאל | סדרת טלוויזיה (10 פרקים) |
| TBA |  | Task | שרה | מיני-סדרה עתידית של HBO |
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | חודש בכפר | A Month in the Country | ורה אלכסנדרובה | תיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר |
| 2011 | כטוב בעיניכם | As You Like It | סיליה | תיאטרון רוז, קינגסטון |
| 2011 |  | The Acid Test | רות | תיאטרון רויאל קורט |
| 2011 |  | There Is A War | אן | התיאטרון המלכותי הלאומי |
| 2011 |  | All the trees of the field in response to Isaiah | אש | תיאטרון בוש |
| 2012 | המלך ליר | King Lear | קורדליה | תיאטרון אלמיידה |
| 2014 | מראה מעל הגשר | A View from the Bridge | קתרין | יאנג ויק |
| 2015/2016 | מראה מעל הגשר | A View from the Bridge | קתרין | תיאטרון ליסאום, ברודוויי |
| 2017 | הלילה השנים עשר | Twelfth Night | אוליביה | התיאטרון המלכותי הלאומי |
| 2019 |  | Anna | אנה | התיאטרון המלכותי הלאומי |
תפקידים ברדיו

| שנה | שם | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Fugue State | פולי / רוכבת אופניים | רדיו 4 של ה-BBC |
| 2018 | Mythos: Glamis and Albion | פארקר | רדיו 4 של ה-BBC |
| 2018 | The Case of Charles Dexter Ward | לוסי הות'ורן | רדיו 4 של ה-BBC |
| 2019 | The Whisperer in Darkness | פארקר | רדיו 4 של ה-BBC |
הערות שוליים

↑  Phoebe Fox Profile, RADA, 2010
↑  "Screen International's Stars of Tomorrow tips Phoebe Fox for the top |". WestEndTheatre.com - London Theatre Tickets.
↑  Wiseman, Andreas (15 באוגוסט 2018). "Felicity Jones-Eddie Redmayne Ballooning Pic 'The Aeronauts' Under Way In UK, Amazon Releases Striking First-Look". Deadline. נבדק ב-6 בנובמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  A Month In The Country, Chichester Festival Theatre, 2010, אורכב מ-המקור ב-23 בנובמבר 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "As You Like It", Evening Standard, 2011, אורכב מ-המקור ב-5 במרץ 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  The Acid Test, Royal Court Theatre, 2011
↑  Bush Theatre, Sixty Six Project, 2011, אורכב מ-המקור ב-1 באוקטובר 2011 {{citation}}:  (עזרה)
↑  A View from the Bridge, Young Vic, 2014, אורכב מ-המקור ב-30 במרץ 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  A View from the Bridge production details, Lincoln Center Theater
↑  "Fugue State". www.bbc.co.uk. נבדק ב-2020-08-27.
↑  "Mythos Glamis". www.bbc.co.uk. נבדק ב-2020-08-27.
↑  "BBC Radio 4 - The Case of Charles Dexter Ward". נבדק ב-6 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Whisperer in Darkness". www.bbc.co.uk. נבדק ב-2020-08-27.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010188909205171  BNE: XX5592717  GND: 1095806564  LCCN: no2016104952  NKC: xx0219427  VIAF: 21146030603535862399   WorldCat (עם VIAF): 21146030603535862399
פום קלמנטיף

| --- | --- |
פום קלמנטיף בכנס "קומיק-קון" בשטוטגרט, יוני 2019
פום קלמנטיף בכנס "קומיק-קון" בשטוטגרט, יוני 2019
 לידה:  3 במאי 1987  (בת 37) קנדה קוויבק סיטי, קוויבק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2007
 עיסוק:  שחקנית
 מקום לימודים:  Cours Florent
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
פום אלכסנדרה קלמנטיף (באנגלית: Pom Alexandra Klementieff; נולדה ב-3 במאי 1987) היא שחקנית ודוגמנית צרפתייה. היא הופיעה במספר סרטים צרפתיים, לפני שביצעה את הופעת הבכורה שלה בסרט האמריקאי "שבעה צעדים" (2013) של ספייק לי.
קלמנטיף קיבלה הכרה עולמית על תפקידה בתור גיבורת העל מנטיס בסרטי היקום הקולנועי של מארוול, "שומרי הגלקסיה: חלק 2" (2017), "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018), "הנוקמים: סוף המשחק" (2019), "תור: אהבה ורעם" (2022) ובסרט "שומרי הגלקסיה: חלק 3" (2023).
ביוגרפיה

פום אלכסנדרה קלמנטיף נולדה ב-3 במאי 1987 בעיר קוויבק סיטי שבפרובינציית קוויבק בקנדה, לאם קוריאנית ולאב רוסי-צרפתי. אף על פי שנולדה בקנדה, קלמנטיף מגדירה עצמה כצרפתייה. שמה, "פום", נבחר על ידי הוריה מכיוון שהוא דומה בהגייה למילים הקוריאניות "אביב" (봄) ו"נמר" (범). אביה, אלכסנדר קלמנטיף, עבד כקונסול בממשלת צרפת, ותוצאה מכך היא ומשפחתה נדדו בין מדינות רבות ברחבי העולם. לאחר מגורים קצרים ביפן וחוף השנהב, המשפחה התיישבה בצרפת לאחר פרישת האב מעבודתו. היא אזרחית צרפתייה, אך אין לה אזרחות קנדית מכיוון שדין הקרקע אינו חל על ילדי דיפלומטים. סבה היה הצייר הרוסי יוג'ין קלמנטיף.
אביה של קלמנטיף מת מסרטן כשהיא הייתה בת חמש, ואימה סבלה מסכיזופרניה שמנעה ממנה לטפל באופן ראוי בילדיה. כתוצאה מכך, היא נלקחה למשמורת אצל דודה ודודתה ששימשו עבורה הורים. דודה מת ביום הולדתה ה-18, ואחיה הגדול התאבד שבע שנים לאחר מכן, ביום הולדתה ה-25. היא החלה ללמוד עריכת דין על מנת לרצות את דודתה, אך היא לא מצאה עניין בפיתוח קריירה זו ויצאה לעבודות מזדמנות. בגיל 19, היא החלה ללמוד משחק בבית ספר למשחק פרטי ויוקרתי בפריז, בו הצליחה בצורה ניכרת וזכתה להכרה רבה. כמה חודשים לאחר תחילת לימודיה, היא זכתה בתחרות תיאטרון שהעניקה לה מלגת לימודים למשך שנתיים עם המורים הבכירים של בית הספר.