stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
2010 ברוסיה
נפטרו

(קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2010)
11 בפברואר – אירינה ארכיפובה, זמרת אופרה סובייטית ורוסית (נולדה ב-1925)
22 במרץ – ולנטינה טולקונובה, זמרת רוסיה (נולדה ב-1946)
27 במרץ – וסילי סמיסלוב, שחמטאי רוסי בדרגת רב-אמן (נולד ב-1921)
5 באפריל – ויטאלי סבסטיאנוב, קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1935)
1 ביוני – אנדריי ווזנסנסקי, משורר רוסי (נולד ב-1933)
3 ביוני – ולדימיר ארנולד, מתמטיקאי רוסי (נולד ב-1937)
9 ביוני – מרינה סמיונובה, בלרינה רוסיה (נולדה ב-1908)
14 ביוני – לאוניד קיזים, קוסמונאוט סובייטי (נולד ב-1941)
24 בספטמבר – גנאדי ינאייב, פוליטיקאי רוסי, קומוניסט, שמרני דוקטרינרי, שעמד בשנת 1991 בראש הפיכת ינאייב (הפוטש של אוגוסט) להפלת שלטונו של מיכאיל גורבאצ'וב (נולד ב-1937)
2 בנובמבר – רודולף בארשאי, מנצח ונגן כינור רוסי (נולד ב-1924)
3 בנובמבר – ויקטור צ'רנומירדין, מדינאי רוסי ששימש כראש ממשלתה השני של הפדרציה הרוסית לאחר התפרקות ברית המועצות (נולד ב-1938)
29 בדצמבר – בלה אחמדולינה, משוררת רוסיה (נולדה ב-1937)
תל כנרות

מצפה
רמון
מצפה
רמון
חלקו המערבי של תל כנרות
שרידי מבנים על פני התל
תל כִּנְרׂות הידוע גם כתל אל-עורימה בערבית, הוא האתר ארכאולוגי הנמצא בחופה הצפון מערבי של הכנרת, 10 קילומטר צפונית לעיר טבריה ודרומית לצפת. כביש 90 עובר על יד חלקו הצפוני של התל. באתר התקיימו יישובים מאז התקופה הכלכוליתית ועד התקופה העותמאנית. לתל עיר עליונה ועיר תחתית. בתקופת הברזל I, היא תקופת ההתנחלות של שבטי ישראל, התקיימה במקום עיר שהייתה מרכז אזורי חשוב המוזכרת בתנך בשם "כנרת". מאחר ששרידי האתר השתמרו בצורה טובה, האתר משמש אתר מפתח בהבנת תקופת הברזל I השנויה במחלוקת.
האתר

תל כנרות הוא תל ארכאולוגי שנוצר על גבי גבעת סלע גיר, בגבוה של 125- מטר מתחת לפני הים. חלקו המערבי של התל משתפל באופן מאוד תלול בעוד חלקו הדרום-מזרחי משתפל באופן מתון לכיוון מי הים. שטחו הכולל של התל הוא כ-40 דונם, אך כמעט כל חלקו הדרום-מערבי, כולל מעיין עין תינה שלרגלו חסום לכניסה בעקבות בניה של תחנה לשאיבת מים של חברת מקורות בשנות ה-60. בין תל כנרות וחלקה הצפוני של העיר טבריה משתרעת בקעת גינוסר הפורייה. בבקעה מספר נחלי אכזב הזורמים מכיוון הרי הגליל במערב אל תוך הכנרת, כאשר הנחל הקרוב ביותר לאתר הוא נחל עמוד. מצפון לאתר ניתן למצוא את בקעת עין שבע (עין טבח'ה) ובה מספר מעיינות. מקורות מים רבים אלה כמו גם המישורים הפוריים מצידי התל ומזג האוויר הנוח הפכו את המקום הזה למצוין להתיישבות. הגבעה עליה התפתח התל מאפשרת הגנה ושליטה קלה על האזור שמסביב. מיקומו של התל על חוף הכנרת אפשר לתושבי המקום גם להתעסק בדייג וגם בפעולות של מסחר. האתר שוכן על יד דרך הים שהיא הדרך העתיקה המחברת בין ארצות מצרים וסוריה.
זיהוי

במאה ה-19, היה תל כנרות מוצע כמיקומו של כפר נחום, אתר חשוב בנצרות. הארכאולוגיים האירופאים גוסטב דלמן וויליאם פוקסוול אולברייט שניהם בנפרד כי יש לזהות את האתר עם העיר כנרת. העיר "כנרות" מוזכרת ברשימת הערים אותן כבש תחותמס השלישי באמצע המאה ה-15 לפנה"ס (עיר מספר 34 ברשימה). פפירוס מאוחר יותר, כנראה מתקופת יורשו, אמנחותפ השני, מזכירה משלוחים מכנרות כחלק ממנחות לפרעה מארץ כנען. העיר מוזכרת יחד עם ערים חשובות אחרות כגון מגידו, תענך, אשקלון וחצור, דבר המעיד על חשיבותה בתקופה זו. באתר נמצאה אסטלה ובה מסופר על אחד מפרעוני מצרים ששמו אינו מצוין, אשר הביס את ממלכת מיתני. על פי בדיקת לשונית של הכתב, נראה כי האסטלה הזו היא מתקופת שלטונו של תחותמס השלישי המוזכר לעיל. אסטלה זו, אשר נמצאת כיום במוזיאון בית גורדון שבדגניה א', מהווה ראייה לקשרים הדוקים בין האתר לבין מצרים בתקופת השושלת ה-18, כמו גם שהיא מחזקת את הזיהוי. העיר מוזכרת גם בתנ"ך, בספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ל"ה, בתור אחת הערים שבנחלת שבט נפתלי. לדעת החוקרים רשימת הערים כתובה מדרום לצפון, ולאחר זיהוי רוב הערים המופעים ברשימה, מיקמה של העיר כנרת בתל כנרות מתאים. השם "כנרת" הפך עם השנים בשפה הארמית לגינוסר ולאחר מכן בשפה היוונית לגנסרת. ייתכן ושמו הערבי של האתר במאה ה-19, תל חנאזיר ("תל החזירים"), הוא אולי עיוות של השם גנסרת, אך טענה זו אינה נתמכת על ידי כל החוקרים.
תולדות המחקר

את האתר חקר פאול קרגה (Karge) בין 1909–1911 שמצא בה את האסטלה המצרית כמו גם חרפושית הנושאת את שמה של המלכה המצרים תיה, אשתו של אמנחותפ השלישי. רוברט קפל (Köppel) חפר באתר ב-1932, ושב אליו ב-1939 כשקיים חפירות בשיתוף של המכון הגרמי לארכאולוגיה וקהילת גרס (Görres-Gesellschaft). החפירות נפסקו בגלל פרוץ מלחמת העולם השנייה. בצלאל רבני וגרשון אדלשטיין חקרו את האתר בחלקו הדרום מזרחי בשנת 1963. הארכאולוג הגרמני פולקמר פריץ (אנ') ניהל באתר חפירות בשתי תקופות, ב-1982–1985 ו-1994–1996. פריץ ניהל את החפירות מטעם אוניברסיטאות אירופאיות שונות, ובמקביל חפר באופן עצמאי בשנת 1982 בחלק אחר של התל יחד עם ג'ק יקר מאוניברסיטת תל אביב ושן ווין ממיסיסיפי. ב-2001 החלו באתר חפירות מטעם "פרויקט אזורי כנרת" (Kinneret Regional Project - KRP), בו משתתפות אוניברסיטת ברן (שווייץ), אוניברסיטת הלסינקי (פינלנד), ואוניברסיטת מיינץ (גרמניה). חפירות אלה מנוהלות על ידי שטפן מונגר, יוהה פקלה ויורגן זנגנברג. החפירות הנוכחיות מתמקדות בחשיפת חלקו הנמוך של התל בסמוך לחוף, בניגוד לחפירות המוקדמות שהתמקדו בחלקו הגבוה.
היסטוריה > תקופת הברונזה

שכבת היישוב הקדומה ביותר שנמצאה באתר היא מתקופת הברונזה הקדומה. בחלקו המערבי של האתר התקיים יישוב בתקופת הברונזה הקדומה I (בין 3300-3000 לפנה"ס), שהיא תחילת תקופת העיור בארץ ישראל. היישוב המשיך להתקיים בתקופת הברונזה הקדומה II (בין 3000-2700 לפנה"ס). האתר ניטש ככל הנראה בסוף תקופת הברונזה התיכונה III (בין 2700-2200 לפנה"ס) ונשאר שומם עד תקופת הברונזה התיכונה IIב (בין 1750-1550 לפנה"ס). מתקופת הברונזה המאוחרת (1550-1200 לפנה"ס), בה הפך האתר לעיר חשובה ביחסי כנען ומצרים, נמצאו באתר כלים מיובאים מקפריסין ומיקנה.
היסטוריה > תקופת הברזל

במאה ה-10 לפנה"ס הוקמה באתר עיר חדשה ששטחה היה כ-25 דונם. מתיישבי העיר פינו ככל הנראה את שרידי היישובים הקודמים והרימו חומה מרשימה ששרידיה הגיעו בחלקם לעובי של 11 מטרים. מתקופה זו נמצאו גם מבנים מדגם בית ארבעת המרחבים האופייניים לתקופה. בין סוף המאה ה-9 לפנה"ס ותחילת המאה ה-8 לפנה"ס, תקופת ממלכת ישראל הצפונית, הצטמצמה העיר לראש התל. החומה החדשה הייתה בעובי של בין 3 ל-4 מטרים והיא הקיפה מתחם ששטחו היו 8 דונם בלבד. החומה תוגברה על ידי סוללת עפר בחלקה הצפוני. בחלקה הדרומי של העיר החדשה ובפסגת התל נמצא האקרופוליס של העיר המוגן על ידי חומה נוספת. שער העיר נמצא בחלקה המזרחי והוא פונה לכיוון הים. שער זה נמצא בין שני מגדלי שמירה ומאחוריו הייתה במה. המעבר היה מרוצף בלוחות אבן. בעיר זאת נמצאו כלים רבים המעידים על השפעה פיניקית גדולה בעיר. נמצאו גם כמות גדולה של כלי ברזל כגון סכינים וראשי חיצים. ממצא חשוב הוא צלמית עשויה ברונזה של דמות המזוהה כאל הכנעני אל. הצלמית נמצאה בשרידי תקופת הברזל אך על פי עיצובה נראה כי הוא נוצרה בתקופת הברונזה המאוחרת. שרידי השריפות ומפולות אבנים מעידים על כך שהעיר חרבה בפתאומיות ועל פי ממצא החרסים סביר שהעיר נחרבה, כמו שאר הערים בצפון ארץ ישראל, במהלך מסעו של תגלת-פלאסר השלישי, מלך אשור, בסביבות שנת 732 לפנה"ס. לאחר הכיבוש האשורי נבנה על חלקו העליון של התל בניין שאורכו כ-22 מטר, בסגנון אשורי. לא ניתן לתארך במדויק את הופעת המבנה אך נראה כי הוא נבנה בין הכיבוש האשורי לכיבוש הבבלי (732-539 לפנה"ס), תקופה שבה קמו ארמונות מסוג דומה בערים חצור ומגידו. ייתכן גם שהמבנה נבנה בתקופה הפרסית (539-332 לפנה"ס).
היסטוריה > התקופה ההלניסטית והרומאית

לאחר כיבושי אלכסנדר ב-332 לפהנ"ס הוקמו במורדות התל מספר בתי חקלאים, כנראה במאה ה-3 לפנה"ס. היישוב הכפרי הקטן ניטש כנראה באמצע התקופה הרומית, אולי בסיבובות המרד הגדול (66-70 לספירה).
הערות שוליים

↑  יוהה פקלה, סטפן מונגר ויורגן זנגנברג, "פרויקט אזורי כנרת: חפירות תל כנרות", ונטה, 2004 (באנגלית), עמ. 6-8
↑  "פרויקט אזורי כנרת: חפירות תל כנרות", 2004, עמ. 8-11
↑  וולקמר פריץ, "כנרות, תל", בתוך: אפרים שטרן ואחרים, האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכיאולוגיות בארץ ישראל, בהוצאת החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, משרד הביטחון וכרטא, 1992, כרך 2, עמ' 810
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל; עמ. 810-811
↑  "פרויקט אזורי כנרת: חפירות תל כנרות", 2004, עמ. 11
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל; עמ. 811
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל; עמ. 811-813
↑  האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל; עמ. 813
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498879205171  BnF: cb12498152f (data)  GND: 4252978-5  SUDOC: 034198679  VIAF: 237347604   WorldCat (עם VIAF): 237347604
717

ערך זה עוסק בשנה בלוח היוליאני. אם התכוונתם לדגם של מטוס נוסעים, ראו .
שנת 717 היא השנה ה-17 במאה ה-8. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

מעבר בירת ממלכת אל-אנדלוס לקורדובה.
תחילת המצור הערבי השני על קונסטנטינופול. המצור הופסק במהלך 718 ללא כיבוש העיר.
25 במרץ – לאו השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית הדיח את תאודוסיוס השלישי שפורש למנזר
ראו גם

ילידי 717‎
נפטרים ב-717‎
711

שנת 711 היא השנה ה-11 במאה ה-8. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

19 ביולי – כוחות מוסלמיים תחת פיקודו של טארִק בִן זיאד מביסים את הויזיגותים בראש מלכם רודריק. בעקבות הניצחון, המוסלמים נכנסו לטולדו וקורדובה
ראו גם

ילידי 711‎
נפטרים ב-711‎
719

שנת 719 היא השנה ה-19 במאה ה-8. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

הכוחות המוסלמים תקפו בדרום צרפת וניסו להתבסס באזור לנגדוק.
ראו גם

ילידי 719‎
נפטרים ב-719‎
1492: מעבר לאופק

| --- | --- |

כרזת הסרט "1492: מעבר לאופק"
 בימוי:  רידלי סקוט
 הופק בידי:  רוזלין בוש, רידלי סקוט 
 תסריט:  רוסלין בוש
 עריכה:  ויליאם אנדרסון, פרנקויס בונו, הרמן מינסיאן 
 שחקנים ראשיים:  ז'ראר דפארדיה סיגורני ויבר
 מוזיקה:  ואנגליס
 צילום:  אדריאן בידל 
 מדינה:  צרפת, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, ספרד 
 חברת הפקה:  Légende Entreprises, France 2, גומון, Due West 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 באוקטובר 1992
 משך הקרנה:  142 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט הרפתקאות, סרט דרמה, סרט היסטורי 
 תקציב:  47,000,000‏$
 הכנסות:  59,000,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   1492
 דף הסרט ב־IMDb
 
1492: מעבר לאופק (באנגלית: 1492 Conquest of Paradise) הוא סרט דרמה/הרפתקאות משנת 1992 שבוים על ידי רידלי סקוט ונכתב על ידי רוסלין בוש.
הסרט היה כישלון כלכלי בארצות הברית אבל הצליח ברוב ארצות אירופה. הבמאי רידלי סקוט האשים מאוחר יותר את הכישלון של הסרט בכך שהאמריקאים לא מבינים מבטאים אירופיים: "הם לא שומעים כלום אלא אם כן זה מטקסס או אמריקה, נכון?"  והוסיף: "זה אחד הסרטים האהובים עליי. מה שמעניין, שהם לא ידעו איך להוציא אותו באמריקה. אבל באירופה, הוא גרף 57 מיליון דולר."
מוזיקת הרקע שחיבר המלחין ואנגליס הפכה לאלבום מוזיקת עולם מצליח.
העלילה מספרת על כריסטופר קולומבוס שמגלה את העולם החדש (אמריקה), ובוחנת את ההשפעה של המפגש על המקומיים.
צוות השחקנים

ז'ראר דפארדיה (בתפקיד כריסטופר קולומבוס)
סיגורני ויבר (בתפקיד המלכה איזבלה)
ארמנד אסנטה
פרננדו ריי
פרנק לנגלה
צ'קי קריו
סטיבן וודינגטון – ברתולומאו קולומבוס
ראו גם

Conquest of Paradise - שיר הנושא של הסרט
Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991

Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991 הוא אלבום אוסף שיצא לאור לאחר מותו של טופאק שאקור. הוא יצא לאור בשנת 2007 והוא מכיל כמה משיריו הראשונים של שאקור שהוקלטו בשנת 1988. אוסף של שירים יצא לאור לראשונה ב-18 באפריל בשנת 2000 תחת הכותרת The Lost Tapes: Circa 1988, אך ירד במהרה מהחנויות על ידי אמו של טופאק, אפני שאקור, בשל הפרת זכויות יוצרים. בשנת 2007 אותם השירים יצאו שוב תחת אישורה של אפני והאלבום נקרא "Beginnings: The Lost Tapes 1988–1991". באלבום 10 שירים של טופאק עם הצוות הקודם שלו דיגיטל אנדרגראונד, שלרוב שרו על סמים.
רשימת השמעה

Panther Power
The Case of the Misplaced Mic
Let Knowledge Drop
Never Be Beat
A Day in the Life
My Burnin' Heart
Minnie the Moocher
The Case of the Misplaced Mic II
Static Mix I
Static Mix II
תחליף בשר

המבורגר צמחוני לצד צ'יפס בטטה
ארוחת בוקר אנגלית טיפוסית, הכוללת נקניקיות צמחוניות במקום נקניקיות בשר החזיר המקובלות.
"גאנמודוקי", מאכל יפני צמחוני. משמעות שמו היא "דמוי-אווז".
תחליף בשר הוא מזון הדומה בתכונותיו לבשר אך אינו מיוצר מבעלי חיים. המטרה העיקרית של תחליפי הבשר היא להקנות למזון תכונות דומות לבשר כמו טעם, מרקם וערך תזונתי, זאת במטרה לתת מענה סביבתי ואקולוגי לתעשיית ייצור הבשר, ולהבטיח ביטחון תזונתי לאוכלוסיית העולם הגדלה בעשורים הבאים.
חלבונים מן הצומח מהווים את המקור העיקרי לבסיס תחליפי הבשר. הרכיב הבולט ביותר בתעשיית תחליפי הבשר הוא חלבון הסויה הנחשב מקור לחלבון צמחי איכותי בעל ערך תזונתי גבוה. לצד חלבון הסויה נעשה שימוש בחלבונים נוספים כמו חלבון אפונה, חלבון תפוח אדמה, חלבון עדשים, חלבון חומוס ועוד. בנוסף, תחליפי הבשר מיוצרים גם באמצעות שיטות ביוטכנולוגיות מתקדמות הכוללות הדפסה תלת-ממדית של חומרי גלם מבוססי חלבון צמחי, גידול בשר מתורבת שמקורו מתא חיה בתנאי מעבדה ועוד. מקובל להתייחס לכלל החלבונים שלא ממקור בעל חיים כאל "חלבונים אלטרנטיביים".
שוק תחליפי הבשר הולך וגדל ברחבי העולם. בשנת 2020 תחליפי בשר צמחי בארצות הברית הכניסו יותר מ-1.4 מיליארד דולר, גידול של 45% לעומת שנת 2019. במקביל, מספר החברות בתחום החלבון האלטרנטיבי ברחבי העולם גדל במהירות, גם בתחום המזון המתורבת וגם בתחום המזון מן הצומח.
היסטוריה

צריכת מוצרים מעובדים מצמחים החלה בתרבויות עתיקות כמו הבודהיזם ובמדינות כמו סין והודו עוד בימי קדם. המאכל הראשון שיכול להיחשב כתחליף בשר הוא טופו, מוצר העשוי מסויה שהחל להיות מיוצר בסין עוד לפני 2000 שנה. כמו כן, קיים תיעוד של סייטן וטמפה מאותה התקופה.
באירופה ובארצות הברית הטופו התפרסם רק בשנת 1960. בשנות השישים חל גידול בביקוש לתחליפי בשר במדינות מערביות מפותחות בעקבות מספר הצמחונים הגדל. במקביל יצאו לשוק תחליפי בשר נוספים מבוססי סויה שניסו לחקות את מרקם הבשר, ובשנות השבעים החל פרסום שיווקי נרחב של מוצרים אלה כתחליפי בשר. בשנות השמונים התרחשה פריצת דרך בתחום תחליפי הבשר כאשר החלו לפתח מוצרים מפטריות בעקבות הדמיון הרב בטעם ובמרקם לבשר.
במאה ה-21 מוצרים רבים מיוצרים בשיטות שונות, ממקורות שונים כמו אפונה, חיטה, חרקים, חלבוני חלב וחלבון המיוצר במעבדה. בערת טכנולוגיות חדשניות קיימים אמצעים לייצר תחליפי בשר בעלי מרקם ועסיסיות הדומים יותר מבעבר לתכונות הבשר האמיתי.
תחליפי בשר > סוגים והרכבים

טופו - מוצאו של הטופו הוא בסין והוא נחשב ל "תחליף הבשר" הראשון, על אף שלא הומצא לשם מטרה זו ובסין נאכל לעיתים לצד בשר, ולא במקומו. הטופו מיוצר מחלב סויה שהומצק באמצעות תהליך הדומה להגבנה. הטופו עשיר בחלבונים ומכיל מגוון רחב של חומצות אמינו, ויטמינים ומינרלים. מלבד מוצר הטופו, ניתן להכין מפולי סויה גם שבבי סויה, טמפה ויובה.
סייטן - התפתח לראשונה בסין. הכנת הסייטן נעשית באמצעות שטיפה של בצק המורכב מקמח חיטה ומים, המבוצעת מספר רב של פעמים על מנת לנקות את הבצק מעמילנים . לאחר השטיפה נשאר הגלוטן, שנקרא גם חלבון חיטה והוא המרכיב העיקרי בסייטן. הגלוטן עובר בישול כדי לייצב את מרקמו. טעמו של הסייטן אינו דומיננטי והוא מוכר בעיקר בזכות מרקמו שדומה מאוד למרקם "בשרני".
חלבונים מהצומח - ניתן להפיק חלבון ממגוון רב של מוצרים מן הצומח כמו אפונה, חומוס, תורמוס, אורז, תירס וקטניות. מגוון החלבונים הרב אותם ניתן להפיק מאפשרת לתעשיית תחליפי הבשר להתפתח וליצור מוצרים הדומים יותר בתכונותיהם ובטעמם לבשר. בנוסף חלבונים אלו נותנים מענה לתחליף בשר שלא מכיל גלוטן (בשונה מהסייטן).
בשר מתורבת (cultured meat) - תאי בעל חיים המגודלים בתנאי מעבדה ומעובדים לאחר מכן ליצירת מוצר מוגמר. בשר מתורבת מפותח במגוון רב של מעבדות וחברות כבר במשך 15 שנים, ורק בסוף שנת 2020 היה זמין לראשונה לשיווק לציבור הרחב במסעדת "1880" בסינגפור, שהייתה למדינה הראשונה שאישרה שיווק של בשר מתורבת. המסעדה מגישה מנת עוף מתורבת של חברת Eat Just תחת המותג GOOD Chicken. המכשול העיקרי העומד בפני תעשייה זו, מלבד מכשול רגולטורי, הוא מכשול כלכלי שכן תהליך ייצור בשר מתורבת עדיין נחשב ליקר מאוד ולא כדאי מבחינה כלכלית.
בנוסף קיימים תחליפי בשר נוספים העשויים מקטניות, פטריות ואגוזים.
היבט תזונתי

בשר מן החי אינו מכיל רק חלבון, ומכיל באופן טבעי גם ברזל, ויטמין B12 ואבץ, אותם לא ניתן למצוא בחלבונים מן הצומח. על מנת להקנות לתחליפי הבשר ערכים תזונתיים הדומים לבשר, מוספים בתהליך העיבוד ברזל, ויטמין B12 ואבץ. תעשיית תחליפי הבשר שמה דגש רב על ערכי החלבון במוצרים ולכן תחליפי הבשר בעלי אחוז חלבון גבוה ועשירים במגוון רחב של חומצות אמינו. עם זאת, תהליכי העיבוד דורשים תוספות של חומרי טעם, ריח ומייצבים למיניהם שגורמים למוצרים להיחשב כמוצרי מזון אולטרה מעובד (אנ') ולהיות בעלי תכולת נתרן גבוהה ביחס למוצרי בשר.
תהליכי עיבוד

שיטה מקובלת להכנת תחליפי בשר היא הכנת אמולסיה בשילוב של חלבונים, שומן מלח ורכיבים נוספים וחימום האמולסיה בלחץ גבוה. הלחץ גורם לארגון מרחבי של שרשראות החלבון והחום משנה את מבנה החלבון ומקנה יציבות למוצר.
שיטה שכיחה נוספת לייצור תחליפי בשר היא אקסטורזיה (בישול בשיחול). שיטה זו יעילה ואינה צורכת הרבה אנרגיה ביחס לשיטות אחרות. השיטה מתחלקת לאקסטרוזיה יבשה (עד 30% לחות במוצר) ואקסטורזיה רטובה (40%-80% לחות במוצר). תהליך האקסטרוזיה הרטובה מקנה לתחליף הבשר תכונות אורגנולפטיות (תחושתיות) דומות יותר למוצרי בשר. תהליך האקסטרוזיה מבוסס על בישול בטמפרטורה ולחץ גבוהים, לרוב על ידי קיטור ועיצוב צורת הבשר על ידי מכונה ייעודית. התהליך משנה את התכונות הפיזיות והכימיות של המזון אך איכות החלבון ונעכלותו אינם נפגעים.
בשיטות עיבוד מסורתיות ניתן לייצר בעיקר תחליפים למוצרים טחונים (כמו בשר בקר, בשר עוף טחון ונקניקיות), אולם ייצור נתחים שלמים הוא מורכב יותר. הדפסה תלת-ממדית של חומרי גלם ממקור צמחי מהווה את הפתרון הנוכחי על מנת לייצר מבנה תלת־ממדי מורכב שמשויך לנתחים שלמים, שמכילים בין היתר גם מבנה תלת־ממדי של שומן המפוזר ברקמה. החברה הישראלית Redefine Meat מיישמת טכנולוגיה זו והשיקה בסוף שנת 2021 מספר מוצרים המחקים נתחים שלמים של בשר בקר.
הצורך בתחליפי בשר

הסיבות העיקריות לגידול העולמי בשוק תחליפי הבשר הן סיבות סביבתיות-אקולוגיות המקושרות לגידול בשר (בעיקר בקר) וסיכונים בריאותיים הכרורכים בצריכה רבה של בשר אדום. סיבות נוספות הן ביטחון תזונתי לאוכלוסיית העולם ההולכת וגדלה ודאגה לרווחת בעל חיים.
ענף החקלאות אחראי לשימוש של כ-70%–85% מצריכת המים העולמית ולפליטה של כ-30% מכלל גזי החממה הנפלטים לסביבה, כאשר חלק אינטגרלי מצריכה זו שייך לתעשיית הבשר, בעיקר בשר בקר. תהליכי ייצור בשר אינם ידידותיים לסביבה בעקבות שימוש רב במים, אדמות ומשאבים ביחס לתהליכי יצור אחרים. בעקבות גידול האוכלוסייה הכללית והגידול בצריכת המזון לאדם, ייצור המזון צפוי לעלות ב-70% עד לשנת 2050 בעקבות כך גם ההשפעה ההרסנית על הסביבה. במטרה לתת מענה לבעיה אקולוגית זו יש צורך להפחית ביצור בשר בקר באמצעות פיתוח תחליפי בשר ועידוד צריכתם. החלפה חלקית של בשר בקר במזון צמחי יכולה להפחית את פליטת גזי החממה ב-5%–15%, להפחית את השימוש בקרקעות ולחסוך במים. גם הפחתה בצריכת בקר לטובת צריכת מוצרי עוף עדיפה מבחינה סביבתית שכן גידול עופות דורש פחות משאבים.
מבחינה תזונתית, ארגון הבריאות העולמי ממליץ להפחית בצריכה של מוצרי בקר, ובפרט במוצרי בקר מעובדים שמסווגים לפי הגדרתו ככאלו שמעלים את הסיכוי לחלות בסרטן.
מבחינה מוסרית קיימות בעיות הקשורות לרווחת בעלי החיים וכוללות סוגיות אתיות כמו סבל בעלי החיים בעת החזקתם ובעת תהליך השחיטה. קיימים ארגונים רבים שמטרתם לשמור על הספקת צורכיהם של בעלי החיים בניהם ארגונים ממשלתיים ולא ממשלתיים. ארגונים אלה פועלים במטרה לעודד צריכת חלופות בשר צמחיות.
בעיה נוספת העולה מצריכת בשר היא גידול בפערים הסוציואקונומיים הקיימים. גידול בקר למאכל מהווה ניצול לא יעיל של משאבי הטבע וגורם לשימוש מוגבר במשאבים חיוניים להשרדות כלל שכבות האוכלוסייה. על מנת להאכיל בקר יש צורך במי שתייה רבים, בשטחי מרעה ובדגנים המשמשים כמזון העיקרי, כאשר לטובת גידול של קילוגרם אחד של בשר בקר למאכל יש לספק שבעה ק"ג דגנים. לעומת זאת, עבור בשר עוף היחס עומד על 2 ק"ג דגנים עבור קילוגרם מזון אחד. בעקבות הביקוש הגובר מחיר הדגנים עולה ומגביר את הרעב במדינות עניות בהם ניזונים בעיקר מדגנים.
חברות מייצרות

קיימות מספר רב של חברות העוסקות בפיתוח תחליפי בשר, ומספרן הולך וגדל משנה לשנה כשהתעניינות בשוק גוברת. בתחום הבשר המתורבת הושקו בשנת 2020 לבדה 23 חברות חדשות וסה"כ פועולת בתחום 76 חברות.
החברה המוכרת ביותר שמשכה תשומת לב עולמית, היא beyond meat אשר הוקמה בלוס אנג'לס בשנת 2009 על ידי איתן בראון. מאז ועד היום פיתחה החברה מוצרים רבים ביניהם תחליפי עוף ובקר המבוססים על רכיבים צמחיים. חברה נוספת היא impossible foods שהוקמה בשנת 2011 על ידי פטריק בראון. בשנת 2016, בשיתוף עם חברת בורגר קינג, פיתחה החברה המבורגר ממקור צמחי העונה לשם impossible whopper שהחל להימכר בתפוצה רחבה בשנת 2019.
ישראל נחשבת למדינה חלוצה וחדשנית גם בתחומי מזון מן הצומח ותחליפי בשר, והיא מדורגת שנייה בעולם בהשקעות ובחברות בתחום זה, כאשר במקום הראשון ניצבת ארצות הברית. בין החברות הישראלית העוסקות בתחליפי בשר מן הצומח ניתן למצוא את Redefine Meat ו-Savoreat, ובין החברות העוסקות בבשר מתורבת נמצאת Aleph Farms שהשלימה בשנת 2021 גיוס של 105 מיליון דולר ומתכננת להשיק את מוצר הדגל במהלך 2022.
ההתעניינות הגוברת בתחום מושכת גם את יצרניות הבשר הקלאסיות לשוק, ובשנת 2021 זוגלובק השיקה תחת המותג Wonders of Nature תחליפי בשר צמחיים. בין המוצרים שהחברה מייצרת ניתן למצוא נקניקיות צ'וריסו, קבב, המבורגר ובשר טחון המיוצרים מרכיבים צמחים בלבד.
The Good Food Institute Israel (GFI Israel) הוא ארגון מדעי ללא מטרות רווח ששם למטרה להאיץ את פיתוח פתרונות החלבון האלטרנטיבי על ידי עידוד מחקרים והשקעות בתחום לצד עבודה ממשלתית לקידום רגולציה מתאימה בנושא. הסניף הישראלי נוסד בשנת 2019 והוא חלק מרשת סניפים עולמית עם מטרה משותפת.
פיתוח התחום

תחום תחליפי הבשר נמצא בתהליכי פיתוח נרחבים וממשיך להתפתח משנה לשנה. על פי הערכות של קמעונאית המזון האמריקאית Cargill (אנ') שפורסמו ביוני 2021, תוך מספר שנים מוצרי בשר צמחי יהוו 10% מנתח שוק המזון.
בתחילת דרכם, תחליפי בשר נוצרו בעיקר ממקורות צמחיים כמו חלבוני קטניות או דגנים, אך קיימת מגמה לבדוק אפשרויות נוספות ליצור תחליפי בשר. אחת האפשרויות הנבדקות היא יצור של תחליפי בשר ממיקרופרוטאינים שמקורם בין היתר מפסולת חקלאית. מיקרופרוטאינים מהווים מקור לחומצות אמינו חיוניות, פחמימות, ויטמינים וקרוטנים ולכן יכולים להחליף באופן חלקי את הצורך בבשר ובכך לתרום רבות לשמירה על הסביבה.
בנוסף קיימת התקדמות בתחום הדפסת תלת-ממד אשר מטרתה היא הדפסת בשר בר קיימא בתנאי מעבדה. בתנאים אלה מתאפשרת שמירה על ערכים תזונתיים אידיאלים ומוקנה מרקם הדומה מאוד למרקם הבשר. כמו כן, גם תחום גידול תאי שריר במעבדה, שמטרתו יצור רקמות בשיטות ביוטכנולוגיות, מתפתח עם השנים וקיימות יותר חברות המנסות לייצר מוצר מסוג זה. שיטות אלה שמות דגש על שיפור המרקם הטעם והערך התזונתי של תחליפי בשר על מנת להגדיל את השוק העתידי ולעודד צריכה של תחליפי בשר.
חלק מתחליפי הבשר שמקורם מן הצומח נחשבים למזון אולטרה מעובד מכיוון שעברו מספר תהליכי עיבוד תעשייתיים. למרות העלייה המשמעותית של שוק תחליפי הבשר הצמחוניים, קיימת ביקורת רבה מצד הציבור ומצד גורמי בריאות כלפי מוצרים אלו. משרד הבריאות ממליץ להימנע מצריכה מוגברת של מזונות אולטרה מעובדים ומקשר ביניהם לבין עודף משקל, תחלואה בסרטן, התפתחות דלקות והזדקנות מוקדמת.
ראו גם

תחליף חלב
BelAZ

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1948–הווה (כ־76 שנים) 
 חברות בנות:  MaAZ  Kuzlitmash 
 מיקום המטה:  ז'ודזינה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  משאית 
 הכנסות:  165,250,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2011) 
 רווח:  −110,290,000 אירו (נכון ל־2015) 
 הון עצמי:  134,044,000 אירו (נכון ל־2015) 
 מנכ"ל:  Piotr Parkhomchyk 
 עובדים:  10,614 (נכון ל־2020) 
  
 belaz.by
 
BelAZ (ראשי התיבות בבלארוסית של: Беларускі аўтамабільны завод, מפעל הרכבים של בלארוס) היא יצרנית ציוד מכני הנדסי ומשאיות ענק שבסיסה בז'ודזינה בבלארוס. המפעל הוקם בשנת 1948, בתקופת ברית המועצות.
משאית הכרייה 75710 BelAZ

אחד הדגמים הידועים ביותר של החברה הוא משאית המכרות 75710 BelAZ שנחשב למשאית הגדולה ביותר בעולם. מדובר במשאית המכרות הגדולה בייצור כיום עם יכולת העמסה של 450 טון בארגז המטען, ומשקל כולל של 810 טון. לשם ההשוואה – המשאית הגדולה עד כה הייתה ה-MT 6300AC מתוצרת טרקס, שמסוגלת לשאת מטען מרבי בן 400 טון.
כיחידת כוח משמשים צמד מנועי דיזל עצומים מתוצרת סימנס הגרמנית (מדגם MMT 500), כל אחד בנפח 65 ליטר (65,000 סמ"ק) הבנויים מ-16 צילינדרים והמייצרים כל אחד 2,300 כ"ס. הצמיגים הם מתוצרת מישלן ומערכות הבטיחות, הבלימה וההרתעה בפני שיפועים והעמסות יתר עומדות בסטנדרט המתקדם ביותר כיום.
משאית הכרייה 75710 BelAZ > ממדי המשאית

ממדי המשאית הם: האורך הוא 20.6 מ', הרוחב 9.87 מ' והגובה 8.16 מ'. למרות התצורה הקונבנציונלית הנשענת על צמד סרנים, בשל הממדים כאן כל ארבעת הגלגלים מצוידים בצמיגים כפולים (בסה"כ שמונה, במידה 59/80 R63) כאשר מנוע חשמלי מניע כל גלגל בנפרד. חריג בדגם זה הוא גם ההיגוי, המתבצע על ארבעת הגלגלים ולא רק על הקדמיים. כפועל יוצא מוצע כאן רדיוס סיבוב מינימלי ביחס לממדי הכלי, בן כ-20 מ'. תא המפעיל מתיימר להציע את התנאים הטובים ביותר לשהייה ממושכת, וכולל בין השאר בקרת אקלים, מסכי LCD המעבירים תמונה של הנעשה מסביב למשאית, כיסא מפעיל מתקדם ומתכוונן ורמת רעש מרבית של 80 דציבלים באזור ראש המפעיל. משאית ראשונה כבר נמסרה לאתר כריית הפחם הגדול בעולם בקוזבס שבסיביר.
משאית 75710 BelAZ
1852 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1851   1850  1849 |  דגל ארצות הברית | 1852  בארצות הברית |  »»»  1853   1854   1855 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-1852 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 1852
1852 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 76 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: מילרד פילמור (המפלגה הוויגית)
סגן הנשיא: התפקיד לא אויש
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
20 במרץ – יוצא לאור הספר "אוהל הדוד תום", ספרה של מתנגדת העבדות בארצות הברית הארייט ביצ'ר סטואו
2 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852: הסנאטור הדמוקרטי פרנקלין פירס מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית
2 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852: הסנאטור הדמוקרטי פרנקלין פירס מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית