stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ לאת'אם
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1955 | פורצי הסכרים | The Dam Busters | סמל טיסה | ללא קרדיט |
| 1959 |  | Left Right and Centre | כתב | ללא קרדיט |
| 1962 |  | Locker 69 | ד"ר טרנט |  |
| 1962 |  | The Wild and the Willing | דון | ללא קרדיט |
| 1963 |  | The Rivals | לורנס |  |
| 1964 |  | Ring of Spies | קפטן ריי |  |
| 1964 |  | The Devil-Ship Pirates | מילר |  |
| 1965 |  | The Secret of Blood Island | קפטן דרייק |  |
| 1966 |  | Dracula: Prince of Darkness |  |  |
| 1968 | מידלמארץ' | Middlemarch | מר קזובון |  |
| 1970 |  | The Last Grenade | אדמס | ללא קרדיט |
| 1976 |  | Spy Story | פרדי פוקסוול |  |
| 1978 | גיבורי נברון | Force 10 from Navarone | ג'נסן |  |
| 1974 | משפחת פאליסר | The Pallisers | פלנטג'נט פאליסר |  |
| 1981 |  | From a Far Country | כומר |  |
| 1982 | המקצוענים | The Professionals | הוגן | בפרק "Discovered in a Graveyard" |
| 1983 | דוקטור הו | Doctor Who | בורוסה | בפרק "The Five Doctors" |
הערות שוליים

1 2 3  "Philip Latham".
↑  "Theatre/Music/Art/Broadcasting - Felsted School". אורכב מ-המקור ב-2017-07-06. נבדק ב-2017-04-11.
↑  "STUDENT & GRADUATE PROFILES: Philip Latham".rada.ac.uk. Retrieved 7 December 2016.
↑  "BFI Screenonline: Mogul/Troubleshooters, The (1965-72)".
↑  "Dracula: Prince of Darkness (1966) - Terence Fisher - Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related - AllMovie".
↑  "Philip Latham - Movies and Filmography - AllMovie".
↑    Gerard O Donovan,Gerard Odonovan, ‏Why can't  we make drama like The Pallisers anymore?, The Telegraph, 5 May 2014
↑  "Philip Latham".
↑  TV.com. "Philip Latham".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14038633w (data)  ISNI: 0000 0001 1443 8220  LCCN: nr2001023770  VIAF: 241149066361965600751   WorldCat (עם VIAF): 241149066361965600751
פיליפ ירגנסן

פיליפ ירגנסן (בשוודית ובדנית: Filip Jörgensen; נולד ב-16 באפריל 2002 בלומה שבשוודיה) הוא כדורגלן שוודי-דני המשחק בעמדת השוער בקבוצת צ׳לסי מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים

בשנת 2017 עבר ירגנסן למחלקת הנוער של ויאריאל, לאחר ששיחק במחלקות הנוער של GIF Nike, מאלמה, סנטה קטלינה, פנייה ארבאל ומיורקה. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון במסגרת הליגה הספרדית השלישית, ובעונת 2022/2023 אף שיחק עמה במסגרת הליגה הספרדית השנייה.
ב-15 בדצמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1–7 על אתלטיקו סנלוקניו במסגרת הסיבוב השני בגביע המלך הספרדי. ב-30 בינואר 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בהפסד 0–1 לראיו ואיקאנו במסגרת המחזור ה-19 לעונת 2022/2023.
ב-30 ביולי 2024 חתם לשבע שנים בצ'לסי תמורת סכום שהוערך בכ-20 מיליון פאונד.
קריירה בינלאומית

ירגנסן נולד בשוודיה לאב דני ולאם שוודית. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של שוודיה, ובחודש מאי 2021 עבר לשחק בנבחרת דנמרק עד גיל 21.
הערות שוליים

↑  Jorgensen, otro candidato para el reto pendiente de la cantera del Villarreal, ELMUNDO, ‏2020-11-16 (בספרדית)
↑  El Villarreal B mata al Racing con dos zarpazos, MARCA, ‏2022-08-14 (בספרדית)
↑  Villarreal CF | Official website, ‏2021-01-13 (באנגלית בריטית)
↑  Chelsea agree deals for Jorgensen and Anselmino, BBC. 27 July 2024
פורמנטרה

קו החוף ליד קאלה סונה בפורמנטרה
פורמנטרה (בקטלאנית ובספרדית: Formentera; הגייה קטלאנית: [furmənˈteɾə], הגייה ספרדית: [formenteɾa]) הוא אי ספרדי באיי האורן (האיים הפיטיוסיים) הממוקם דרומית לאי איביזה בים התיכון. קבוצת איים זו היא חלק מארכיפלג האיים הבלאריים המהווים קהילה אוטונומית בספרד. שטחו הוא 83.24 קילומטר מרובע והנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בגובה 119 מטר מעל פני הים. אוכלוסיית האי מונה כ-12,000 איש וצפיפותו היא 129.23 לקמ"ר. באי נמצאת העיירה פורמנטה וכמה כפרים מסביבה.
לחופים הלבנים של פורמנטרה אי אפשר להגיע במטוס, אלא אך ורק בסירה מאיביזה, מה שתורם לתחושת השלווה והבידוד מהעולם העוטפת את התייר המבקר במקום.
גאוות האי היא על צלילותם התמידית של מי הים, תוצאה של מאמץ שימור סביבתי מודע. בזכות המודעות הסביבתית בפרמנטרה, האיזון הטבעי בחופים לא הופר מעולם, ולכן לא נגרם נזק לאוכלוסיית עשבי הים posidonia prairie, הסופחים אליהם לכלוך ומרככים את השפעות גלי הים.
בין העשבים שוחים מגוון יצורי ים קטנים - תמנונים, דגיגים וסרטנים - וצלילות המים הופכת את הישיבה על הסלעים לספארי תת-מימי בזעיר אנפין. הצמחים והמים הצלולים כה איקוניים, עד שהוכרזו כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו. פרמנטרה מציע לתיירים 20 ק"מ של חופים לבנים ומים צלולים, מסעדות טובות והרבה שלווה.
אופיו המיוחד של האי משך אליו מגוון אמנים ובעלי מלאכה שקבעו בו את מושבם, ומציעים עתה מגוון יצירות, תכשיטים ועיצובים מקוריים לתיירים המזדמנים לאיים הבלאריים.
מעריכים כי שמו של האי נובע מהמילה הלטינית frumentarium, שמשמעותה "אסם". האי נכבש על ידי קרתגו ולאחר מכן הועבר לרומא העתיקה. במהלך שקיעת האימפריה הרומית, האי עבר לוויזיגותים, הביזנטים, הוונדלים, והערבים. האי נכבש על ידי הקטלונים, וסופח לממלכת ארגון, ומאוחר יותר הפך לחלק מממלכת מיורקה.
פורמנטרה ידוע ברחבי אירופה הודות לחופים הלבנים הרבים ולעובדה ששיזוף בעירום מותר ברובם, ועל כן מהווה יעד תיירות פופולרי בחודשי הקיץ.
החופים העיקריים הם:
סס אילטס
סאס אילטס
פלאיה דה סאלגה
קאלה סונה
פלאיה דה לוונט
הגישה לפורמנטרה היא רק בדרך הים. ספינות לפורמנטרה יוצאות מאיביזה, כל חצי שעה בעונת התיירות. בעונה זו יש גם ספינות היוצאות מספרד היבשתית.
ראו גם

איביזה
הערות שוליים

↑  מטרופוליס, YNET חופש, באתר ynet, 17 באוגוסט 2013
↑  Leon Beckenham, culture trip, The Most Beautiful Beaches in Formentera, ‏22-11-2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007545719605171  BNE: XX451096  BnF: cb11973966f (data)  GND: 4017869-9  MusicBrainz: b23d1a14-c20f-4712-975d-99678433f903  VIAF: 236340065   WorldCat (עם VIAF): 236340065
פרננדו סנדרה

| --- | --- |

 לידה:  1949 (בן 75 בערך) מאר דל פלאטה, ארגנטינה 
 מקום לימודים:  Instituto Libre de Segunda Enseñanza 
 תחום יצירה:  קומיקס 
 
פרננדו חבייר סנדרה (בספרדית: Fernando Javier Sendra; נולד ב-1949 במאר דל פלאטה, ארגנטינה) הוא קריקטוריסט ארגנטינאי. הוא ידוע בעיקר כיוצר הסרט המצויר יו, מטיאס ("אני, מטיאס"). הוא מחברם של למעלה מ-20 ספרים, כולל 10 מסדרת יו, מטיאס. יש לו שני בנים ושתי בנות.
הוא החל את הקריירה שלו כקריקטוריסט בשנת 1973 בעבודה אצל סייטה דיאס. מאז הוא צייר דמויות מצוירות לכמה כתבי עת ארגנטינאים, כמו פארה טי, ג'וקר ולה סמנה, כמו גם את העיתונים טיימפו ארחנטינו ולה רסון (בואנוס איירס). בשנת 1990, הקומיקס שלו פרודנסיו החל להופיע בחלק האחורי של קלארין, העיתון היומי הפופולרי ביותר בארגנטינה. בשנת 1993 שמו של הקומיקס שונה ל-Yo, Matías. הוא ייצר גם קומיקס בשם קלודומירו וצ'אצ'ו קפיטן בשנות השבעים.
קאשה

ערך זה עוסק במאכל מזרח אירופאי. אם התכוונתם לזמרת, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קאשה 
 מטבח:  המטבח הבלארוסי, המטבח הרוסי, המטבח האוקראיני, המטבח הפולני, המטבח הליטאי, המטבח הסלובני 
 מרכיבים עיקריים:  buckwheat seed 
 
קערת קאשה (כוסמת)
קאשה (Kasha; ביידיש: קאשע) היא דייסה שמקורה במטבח המזרח-אירופי. בעברית ובאנגלית, הכוונה היא בדרך כלל לדייסת כוסמת, אך בשפות סלביות, קאשה היא שם כולל לדייסה מכל סוג, ויכולה להיות עשויה מכוסמת, חיטה, שיבולת-שועל או שיפון ועוד. כשם כללי לדייסה, קאשה היא אחת המנות הידועות הקדומות ביותר מהמטבח המזרח אירופי וגילה למעלה מאלף שנה. הלחם לבדו עולה על קאשה בחשיבותו ההיסטורית.
חשיבותה של הקאשה בתרבות הרוסית באה לידי ביטוי בפתגם העממי: "щи да каша — пища наша" בתרגום חופשי: "מרק כרוב וקאשה הם כל מה שאנו צריכים", או בתרבות האוקראינית, "борщ и каша — пища наша" בתרגום חופשי: "חמיצה וקאשה הם האוכל שלנו".
"קאשע מיט וורנישקעס" הוא שמה היידישאי של מנה המורכבת מקאשה ואיטריות או פסטה פרפר. אין להתבלבל עם מאכל בעל שם דומה ורניקס המוכר גם כקרפלך - כיסוני בצק ממולאים ומבושלים ומוכרים.
ראו גם

המטבח הפולני
פיליפ לה פולט

פיליפ פוקס לה פולט (באנגלית: Philip Fox La Follette;‏ 8 במאי 1897 –  18 באוגוסט 1965) היה פוליטיקאי אמריקאי מוויסקונסין, עד 1934 איש המפלגה הרפובליקנית, ולאחר מכן ממייסדי המפלגה הפרוגרסיבית של ויסקונסין, שכיהן כמושל ויסקונסין ה-27 וה-29 בשנים 1931–1933 ובשנים 1935–1939.
ראשית חייו

פיליפ לה פולט נולד במדיסון כבן למשפחה שבלטה בפוליטיקה, משפחת לה פולט. הוא היה בנם של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, הסנאטור ומושל ויסקונסין רוברט לה פולט ושל הפעילה למען זכות הבחירה לנשים וזכויות האזרח והשלום בל קייס לה פולט (אנ'), אחיהם של הסנאטור רוברט מ. לה פולט (אנ') הבן ושל השחקנית, אשת החינוך ופעילת זכות הבחירה לנשים וזכויות העובדים פולה לה פולט (אנ'), שהייתה נשואה למחזאי ג'ורג' מידלטון (אנ'), ודודו של התובע הכללי של ויסקונסין ברונסון לה פולט (אנ').
פיליפ לה פולט שירת כקצין בחיל הרגלים של צבא ארצות הברית בדרגת לוטננט משנה ב-1918 במלחמת העולם הראשונה. ב-1919 הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, וב-1922 תואר במשפטים. ב-1923 הוא נשא לאישה את איזבל בייקון, ולשניים נולדו בן אחד ושתי בנות.
קריירה פוליטית

בשנים 1925–1927 היה לה פולט התובע של מחוז דיין שבוויסקונסין.
בבחירות למשרת מושל ויסקונסין של 1930 נבחר לה פולט כמועמד סיעת הפרוגרסיביים של המפלגה הרפובליקנית. הוא כיהן בתקופת כהונתו הראשונה כמושל בשנים 1931–1933. בבחירות המקדימות של הרפובליקנים ב-1932 הוא הובס, אך יחד עם אחיו, רוברט מ. לה פולט הבן, הוא הקים את המפלגה הפרוגרסיבית של ויסקונסין, ובבחירות של 1934 התמודדו השניים מטעמה וניצחו, פיליפ לתקופת כהונה שנייה כמושל, ורוברט לתקופת כהונה נוספת בסנאט של ארצות הברית. פיליפ החברותי נודע ברחובות מדיסון במהלך תקופת כהונתו כמושל בכינוי "פיל", ממש כפי שאביו נודע בפשטות בכינוי "בוב". תקופת כהונתו כמושל עמדה בסימן של יישום צעדים פרוגרסיביים של הניו דיל, כשלה פולט היה אחראי ליישום כמה מהם ברמת המדינה עוד לפני שממשל רוזוולט הצליח ליישמם ברמה הלאומית.
בבחירות של 1938 נוצח לה פולט בניסיונו להיבחר לתקופת כהונה נוספת. באותה אביב הוא ניסה להפוך את המפלגה הפרוגרסיבית הלאומית של אמריקה למפלגה שלישית (כפי שהוא עשה בוויסקונסין). מפלגה זו נקראה עם הקמתה הפרוגרסיביים הלאומיים של אמריקה. מטרות המפלגה היו להוביל יישור מחדש של הפוליטיקה האמריקאית לצד קווים מוחשיים ליברלים ושמרנים יותר. על אף מאמציו, לא צלחה דרכה של המפלגה, ולאחר 1939 לא החזיק לה פולט יותר במשרה ציבורית.
שנותיו האחרונות

כפי שאביו התנגד לכניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה, התנגד לה פולט נחרצות, כמו אמריקאים רבים, לכניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם השנייה. אך משעה שהוכרזה המלחמה, הוא חדל מהתנגדותו, והתגייס לצבא ארצות הברית, ושירת במטהו של הגנרל דאגלס מקארתור. בוועידה הארצית של המפלגה הרפובליקנית של 1948 הוא היה ראש משלחת ויסקונסין לוועידה ותמך במועמדותו של מקארתור לנשיאות. הביקורת החריפה על מקארתור נמתחה על ידי אנשים רבים שלה פולט התנגד להם בשנות השפל הגדול, אך הפכה לאינטרס משותף לתמיכה במקארתור, עובדה שהביכה רבים מבני התקופה.
בשנים 1955–1959 שימש לה פולט כנשיא חברת הזלטיין אלקטרוניקה, וקבע את ביתו בדאגלסטון שבניו יורק. בהמשך הוא שב לוויסקונסין, כתב את האוטוביוגרפיה שלו, והיה פעיל במסגרת החברה ההיסטורית המדינתית של ויסקונסין.
פיליפ לה פולט נפטר במדיסון ב-18 באוגוסט 1965. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר.
לקריאה נוספת

La Follette, Philip Fox, Adventure in politics: the memoirs of Philip La Follette edited by Donald Young, New York: Holt, Rinehart and Winston, 1970.
Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1748-1749
פרדי בוביץ'

פרדי בוביץ' (בגרמנית: Fredi Bobic, בסלובנית: Fredi Bobič, נולד ב-30 באוקטובר 1971 במריבור שביוגוסלביה, כיום בסלובניה). הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא סלובני וקרואטי ששיחק בעמדת החלוץ בעיקר בשטוטגרט ובנבחרת גרמניה.
קריירת מועדונים > דיצינגן ושטוטגרטר קיקרס

בוביץ' נולד בשנת 1971 במאריבור שביוגוסלביה לאב סלובני ולאם קרואטית. מספר חודשים לאחר שנולד, היגרה משפחתו של בוביץ' עמו לגרמניה המערבית, והתמקמה בעיר דיצינגן הקרובה לעיר שטוטגרט, ובהמשך בשטוטגרט עצמה, כשבמקביל קיבל בוביץ' אזרחות גרמנית. בוביץ' שיחק במועדון הנוער של שטוטגרט ובשטוטגרטר קיקרס, ובשנת 1990 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של TSV דיצינגן. במועדון זה, ששיחק אז בליגה השישית בהיררכיית הליגות בגרמניה, בוביץ' שיחק שתי עונות, שבהן הבקיע 32 שערים. בעונתו הראשונה במועדון סייע לקבוצה להעפיל לליגה החמישית. בשנת 1992 עבר בוביץ' לשטוטגרטר קיקרס, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בוביץ' שיחק שתי עונות במועדון, בהן הבקיע 26 שערים ב-62 הופעות בליגה.
קריירת מועדונים > שטוטגרט

בקיץ 1994 חתם בוביץ' בשטוטגרט, יריבתה העירונית של שטוטגרטר קיקרס, ולראשונה בקריירה שיחק בבונדסליגה. בשטוטגרט בוביץ' שיחק חמש עונות רצופות, כאשר בכל אחת מהן הבקיע לפחות שמונה שערים, וסך הכל 69 הבקעות ב-148 הופעות בבונדסליגה. בוביץ' הפך עד מהרה לחלק ממשולש התקפי איכותי שכלל את קרסימיר באלקוב וג'ובאני אלבר, שאף כונה "משולש הקסם". את עונת 1996 סיים בוביץ' כמלך השערים של הבונדסליגה עם 17 שערים. עונת 1997 הייתה טובה אף יותר מבחינתו של בוביץ', כאשר הבקיע בעונה זו 19 שערים, אך כמות זו לא הספיקה לו לזכייה נוספת בתואר מלך השערים, שכן אולף קירסטן וטוני פולסטר הבקיעו יותר שערים. עם זאת, בוביץ' זכה עם שטוטגרט באותה עונה בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 2-0 בגמר על אנרגי קוטבוס מצמד של ג'ובאני אלבר. בגמר זה פתח בוביץ' בהרכב והוחלף לקראת הסיום. זכייה זו בגביע הקנתה לשטוטגרט את הכרטיס לגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1998. בטורניר זה, בוביץ' הבקיע שישה שערים. במפגש הכפול בחצי הגמר מול לוקומוטיב מוסקבה הבקיע בוביץ' שער בכל אחד משני המפגשים, ותרם רבות לעליית הקבוצה לגמר. במשחק הגמר הפסידה שטוטגרט לצ'לסי בתוצאה 1-0 משער של ג'אנפרנקו זולה, כאשר בוביץ' השלים 90 דקות.
קריירת מועדונים > בורוסיה דורטמונד וההשאלה לבולטון

בקיץ 1999 חתם בוביץ' בבורוסיה דורטמונד. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה בוביץ' המבקיע המוביל בקבוצה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע שבעה שערים, כאשר בורוסיה דורטמונד סיימה במקום ה-11, חמש נקודות מעל הקו האדום. בעונה השנייה של בוביץ' בקבוצה, הוא הבקיע עשרה שערים, ובורוסיה דורטמונד סיימה במקום השלישי, שהקנה כרטיס למוקדמות ליגת האלופות. בקיץ 2001 חתמו בבורוסיה דורטמונד החלוצים יאן קולר ומרסיו אמורוזו, שדחקו את בוביץ' מהרכב הקבוצה. לאורך כל המחצית הראשונה של עונת 2002 בוביץ' לא הבקיע כלל בבונדסליגה, ומיעט לשחק, בעוד שהקבוצה התמודדה על האליפות. בפגרת החורף של אותה עונה הושאל לבולטון וונדררס מהפרמייר ליג. בוביץ' סייע לבולטון במאבקי התחתית ולהינצל מנשירה לליגת המשנה. באותה העונה כבש בוביץ' שלושער מול איפסוויץ' טאון, שירדה בסיום העונה לליגת המשנה, וסך הכל ארבעה שערים ב-16 הופעות.
קריירת מועדונים > האנובר, הרטה ברלין ורייקה

בתום ההשאלה לבולטון וונדררס, חזר בוביץ' לגרמניה, וחתם בקיץ 2002 בהנובר 96, העולה החדשה לליגת הבונדסליגה. בהאנובר בוביץ' שיחק עונה אחת, שהייתה מוצלחת מאוד מבחינתו האישית, בה הבקיע 14 שערים ב-27 הופעות, וקבוצתו סיימה במקום ה-11. בתום עונה זו חתם בוביץ' בהרטה ברלין, שם שיחק שתי עונות, אך תפוקתו ירדה משמעותית, והוא הבקיע שמונה שערים ב-54 הופעות. בתום עונת 2005 עבר בוביץ' לליגת העל הקרואטית וחתם ברייקה, עמה זכה בגביע הקרואטי בתום עונת 2006, לאחר ניצחון במפגש כפול על ורטקס. במשחק הראשון ניצחה רייקה בתוצאה 4-0, כאשר בוביץ' מבקיע את השער הרביעי לאחר שנכנס כמחליף. בגומלין ורטקס כמעט הצליחה למחוק את הפיגור הגדול כאשר ניצחה 5-1, כששלושה מהשערים מובקעים מהדקה ה-84 ואילך, אך שער החוץ שהבקיעה רייקה באותו משחק הספיק לה לזכייה בגביע הקרואטי. בוביץ' לא שיחק בגומלין. בסיום עונה זו פרש בוביץ' ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

לבוביץ' 37 הופעות במדי נבחרת גרמניה, בהן הבקיע עשרה שערים. בוביץ' נטל חלק ביורו 1996 בו זכתה הנבחרת הגרמנית, ופתח בשלושה משחקים בטורניר זה. בוביץ' לא שיחק בטורנירים גדולים עד ליורו 2004, בו נבחרת גרמניה הודחה בשלב הבתים, כאשר בוביץ' פתח במשחק אחד ונכנס כמחליף במשחק נוסף. לטורניר זה בוביץ' הגיע לאחר תקופה של ארבע שנים בה לא זומן כלל לנבחרת. לאחר טורניר זה, בוביץ' לא זומן יותר.
לאחר הפרישה

בשנת 2009 חבר בוביץ' שוב לקרסימיר באלקוב, והחל לעבוד בצ'רנומורץ בורגס מליגת העל הבולגרית כמנהל.
ביולי 2010 החל בוביץ' לעבוד כמנהל ספורטיבי בשטוטגרט, וחוזהו הוארך בשנת 2012 עד לשנת 2016. עם זאת, פוטר בוביץ' מהתפקיד בשנת 2014.
תארים > קבוצתיים

הגביע הגרמני (1997) עם שטוטגרט
אליפות הבונדסליגה (2002) עם בורוסיה דורטמונד
הגביע הקרואטי (2006) עם רייקה
תארים > אישיים

מלך השערים של הבונדסליגה: 1996 (17 כיבושים)
פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג

פיליפ לודוויג, רוזן פפאלץ-נויבורג (גרמנית: Philip Ludwig. von Pfalz-Neuburg; ‏2 באוקטובר 1547 – 22 באוגוסט 1614), היה רוזן פפאלץ-נויבורג בין השנים 1569–1614.
ביוגרפיה

פיליפ לודוויג נולד ב-2 באוקטובר 1547 בצווייבריקן, לוולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן ואנה מהסן, בתם של פיליפ הראשון, רוזן הסן וכריסטינה מסקסוניה.
בשנת 1569 נהרג אביו וולפגנג, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, במהלך מלחמות הדת בצרפת. לאחר מותו חילקו בניו את נחלותיו ביניהם: פיליפ לודוויג קיבל את פפאלץ-נויבורג, יוהאן קיבל את פפאלץ-צווייבריקן, אוטו היינריך קיבל את פפאלץ-זולצבאך, פרידריך קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-ווהנשטראוס-פארקשטיין וקרל קיבל את פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד.
בין השנים 1577–1584 שימש פיליפ לודוויג כעוצר, עבור ארנסט פרידריך, מרקיז באדן-דורלאך ויקוב השלישי, מרקיז מבאדן-הכברג. בשנת 1604 מת אחיו אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-זולצבאך ללא יורשים, ופיליפ לודוויג ירש את נחלותיו. בשנת 1609 מת יוהאן וילהלם, דוכס יוליך קלווה-ברג ללא יורשים, ובעקבות כך פרץ סכסוך בין פיליפ לודוויג ליוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג על ירושת נחלותיו. בשנת 1613 המיר בנו וולפגנג וילהלם את דתו לקתולית, מה שגרם לזעזוע גדול עבור פיליפ לודוויג, והוא אף רצה לנשלו מירושתו. בשנת 1614 נחתמה אמנת קסנטן, ולפיה בנו וולפגנג וילהלם קיבל את דוכסויות יוליך וברג, בעוד יריבו יוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג קיבל את דוכסות קלווה ואת רוזנויות מארק וראבנסברג.
ב-22 באוגוסט 1614 מת פיליפ לודוויג, ובניו חילקו את נחלותיו: וולפגנג וילהלם קיבל את פפאלץ-נויבורג, אוגוסט קיבל את פפאלץ-זולצבאך, ואילו יוהאן וילהלם קיבל את פפאלץ-זולצבאך-הילפולשטיין.
משפחתו

ב-27 בספטמבר 1574 התחתן פיליפ לודוויג עם אנה מקלווה, בתם של וילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג ומריה מאוסטריה, דוכסית יוליך-קלווה-ברג, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
אנה מריה, רוזנת פפאלץ-נויבורג (1575–1643), התחתנה עם פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר
דורותיאה סבינה, רוזנת פפאלץ-נויבורג (1576–1598)
וולפגנג וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג (1578–1653)
אוטו היינריך, רוזן פפאלץ-נויבורג (1580–1581)
אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך (1582–1632)
אמליה הדוויג, רוזנת פפאלץ-נויבורג (1584–1607)
יוהאן וילהלם, רוזן פפאלץ-זולצבאך-הילפולשטיין (1587–1644)
סופיה ברברה, רוזנת פפאלץ-נויבורג (1590–1591)
קאשה מוש

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1987 (בת 37) רודה שלונסקה, פולין
 מקום הקמה:  ביטום 
 מוקד פעילות:  פולין 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  זמרת, פזמונאית
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  פולנית, אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Fonografika
 פרופיל ב-IMDb
 
קטז'ינה מוש (בפולנית: Katarzyna Moś; נולדה ב-3 במרץ 1987), הידועה בכינוי הבמה קאשה מוש (בפולנית: Kasia Moś) היא זמרת פולנייה אשר ייצגה את פולין בתחרות האירוויזיון בשנת 2017 עם השיר "Flashlight".
קורות חייה

מוש נולדה ברודה שלונסקה בפולין למשפחה מוזיקלית. אביה מארק מוש הוא כנר ומנהל התזמורת הקאמרית AUKSO, אמה יואנה כנרת ואחיה מטאוש הגדול ממנה בשנתיים הוא כנר ומלחין אשר הפיק את אלבומה הראשון. בילדותה חונכה בבית ספר למוזיקה בביטום ובמהלך לימודיה למדה לנגן על צ'לו ופסנתר. בגיל חמש עשרה לקחה שיעורים בפיתוח קול והתחילה את דרכה כחברה בלהקות מקומיות. היא התמודדה במוקדמות תחרות האירוויזיון 2005 לייצוג פולין ולא זכתה ובשנת 2016 התמודדה שנית עם השיר "Addiction" וסיימה במקום השישי. בשנת 2009 סיימה את לימודיה באקדמיה למוזיקה בקטוביץ. היא הגיעה לגמר תוכנית השירה Must Be the Music בגרסתה הפולנית. באוקטובר 2015 שחררה את אלבום הבכורה שלה Inspination. בשנת 2017 התמודדה בפעם השלישית במוקדמות לאירוויזיון באותה שנה עם השיר "Flashlight" וזכתה בגמר. ב-9 במאי 2017 ביצעה את שירה בחצי הגמר הראשון במקום האחד עשר בסדר ההשמעה והעפילה לגמר שנערך ב-13 במאי. בגמר סיימה במקום ה-22 מתוך 26 מדינות.
פורטוגל במלחמת העולם הראשונה

| --- | --- |
דגל פורטוגל
 צד בעימות:  חלק ממדינות ההסכמה
 תאריך כניסה לעימות:  9 במרץ 1916
 העילה למלחמה:  הכרזת המלחמה של האימפריה הגרמנית
 תאריך סיום העימות:  11 בנובמבר 1918
 אירועי הסיום:  שביתת הנשק
 ראש המדינה בפועל:  אלפונסו קוסטה
 נתוני הצבא
 חיל המשלוח הפורטוגלי   כוח הארטילריה הכבדה העצמאי:  55,000 חיילים    1,000 חיילים
 תוצאות המלחמה
 אבדות בנפש:  8,145 הרוגים  13,751 פצועים   12,318 שבויים
 אבדות בציוד:  80 ספינות סוחר
 
חיילים פורטוגליים טוענים מרגמה
חיילים פורטוגליים בשבי הגרמני
בראשית 1916 החלה פורטוגל להשתתף במלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה. חייליה נלחמו בחזית המערבית במסגרת חיל משלוח לקרבות בצרפת ובמקביל התנהלה מלחמה קולוניאלית בין המושבה הפורטוגלית במוזמביק למזרח אפריקה הגרמנית. בעורף היה המצב הפוליטי מעורער והקשיים שהציב מצב המלחמה ערערו את היציבות עד כדי מלחמת אזרחים בסמוך לסיום המלחמה העולמית.
לפני הכניסה למלחמה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ביקשה פורטוגל לשמור על נייטרליות. אולם ספינותיה סבלו מהתקפות צוללות במסגרת מערכת הצוללות במלחמת העולם הראשונה. כמו כן הוטרדה מושבתה אנגולה על ידי שכנתה, דרום-מערב אפריקה הגרמנית (כיום נמיביה).
ב-23 בפברואר 1916 התבקשה ממשלת פורטוגל על ידי ממשלת בריטניה לעצור בנמליה ספינות גרמניות, כענישה על הפעלת צוללות כנגד הצי הבריטי מול חופיה. ממשלת פורטוגל נענתה לעתירה, דבר שגרר הכרזת מלחמה של האימפריה הגרמנית על פורטוגל ב-9 במרץ. לפורטוגל היה אינטרס נוסף להשתתף במלחמה בשל תביעתה לשחרור נמל קיונגה (Kionga) במוזמביק, שנכבש על ידי גרמניה ב-1894.
חיל המשלוח הפורטוגלי לצרפת

ב-7 באוגוסט אישר הפרלמנט של פורטוגל הקמת חיל משלוח של 55,000 לוחמי חיל רגלים ו-1,000 תותחנים שיוכפפו למפקדת הצבא הבריטי בצרפת. במקביל הוקם חיל המשלוח הפורטוגלי (Corpo Expedicionário Português, CEP) על סמך גיוס 30,000 חיילים מתנדבים שהחל עוד ביוני. חיילי הכוח הגיעו לחופי צרפת בינואר 1917. הכוח היה בהיקף של שתי דיוויזיות והוכפף לארמייה הבריטית הראשונה. על ה-CEF פיקד הגנרל פרננדו טמגיני דה אבראו א-סילבה ( General Fernando Tamagnini de Abreu e Silva).
באותה עת נשלחו לצרפת גם 1,000 התותחנים של כוח הארטילריה הכבדה העצמאי (Corpo de Artilharia Pesada Independente, CAPI), שפעל תחת פיקוד צבא צרפת.
הכוח הפורטוגלי נשלח להחזיק בקו חפירות בחזית איפר, שהה בו במהלך החורף של 1917-1918 וסבל שחיקה מתמשכת. עד ראשית אפריל נפגעו 10% מהחיילים, המורל בקרב החיילים היה נמוך ביותר ונשמעו קולות של מרד כנגד הפיקוד הבריטי, שלא היה אהוד על החיילים. ב-4 באפריל החליט הפיקוד הבריטי להחזיר את הדיוויזיות הפורטוגליות לרענון בעורף. אולם ב-9 באפריל 1918, היום בו תוכננה החלפתם, תקפו את הגזרה כוחות גרמניים עדיפים (כ-100,000 חיילים גרמניים מול 20,000 פורטגלים) במסגרת מבצע "ג'ורג'ט" של מתקפת האביב הגרמנית (נקרא גם "קרב איפר הרביעי" ו"קרב ליס").
בשל הנחיתות המספרית והמורל הנמוך ניסו הפורטוגלים להחזיק בקווי ההגנה, אך לא יכלו לגלי התקפה גרמניים ונכנעו. בכך, העיר ההיסטוריון באזיל לידל הארט, עצרו את המומנטום של המתקפה הגרמנית (שנאלצה להתמודד עם אלפי שבויים) והצילו את בעלי-בריתם.‏ 6,500 חיילים פורטוגלים נלקחו בשבי ו-400 נהרגו באותו יום. גיבור היום היה הטוראי אניבל מילהיש (Aníbal Milhais), שהפך לגיבור לאומי בארצו. הוא חיפה לבדו באמצעות מקלע לואיס על נסיגת חבריו ועמד מול גדוד אופנוענים גרמני. בהמשך הצליח לברוח מהשבי הגרמני וחזר ללחום בשורות הצבא הבריטי.
לאחר קרב זה, נשלח רוב הכוח הפורטוגלי לעורף ודיוויזיה אחת המשיכה בלחימה תוך שילובה בארמייה החמישית של הצבא הבריטי.
המלחמה באפריקה

ב-1916 כבשו כוחות פורטוגל את משולש קיונגה מידי הגרמנים אך ב-25 בנובמבר 1917 פלש כוח גרמני בפיקודו של הגנרל פאול פון לטו-פורבק (Paul Emil von Lettow-Vorbeck) ממזרח אפריקה הגרמנית למוזמביק. הכוח הגרמני החזיק בצפון המושבה הפורטוגלית כבסיס אספקה לצורך פשיטותיו על רודזיה הצפונית.
הבעיות בעורף

הקריסה בסחר הימי והשימוש בכוחות צבא במלחמה גרמו לבעיות רבות בחברה ובכלכלה של פורטוגל. האינפלציה דהרה והאספקה של חומרי גלם ומזון הייתה מקוטעת ודלה בשל הסגר הצוללות הגרמני על נמלי הים של המדינה. בתנועת העובדים, אותה הוביל ארגון האנרכו-סינדיקליסטים לא ראו ברפובליקה גוף המייצג את עניינם, ועל כן נקטו בפעולות מחאה, כגון ריבוי שביתות ואף פנו לאלימות פוליטית.
בדצמבר 1917 ביצע סידוניו פאיש (Sidónio Pais) הפיכה שמטרתה הייתה הקמת רפובליקה נשיאותית, תוך שילוב תומכי המונרכיה והקתולים. בחלוף שנה נרצח פאיש, ובראשית שנת 1919 פרצה מלחמת אזרחים מוגבלת בהיקפה בין תומכי המונרכיה לתומכי המשטר הרפובליקני, שבעקבותיה הוחזרה על כנה החוקה של 1911. המערכת השלטונית הזו שרדה במשך שמונה שנים ונדרשה להתמודד עם בעיות חברתיות לא מעטות וכן עם התקוממויות וניסיונות הפיכה. ב-1926 ביצעו אנשי צבא הפיכה וכפו על פורטוגל דיקטטורה צבאית.
תוצאות המלחמה

פורטוגל קיבלה ייצוג בועידת השלום בפריז (1919) ובחוזה ורסאי. לפי תביעתה נסוגו כל הכוחות הגרמניים ממוזמביק ועיר הנמל קיונגה חזרה לשליטת פורטוגל.
הערות שוליים

↑  Liddell Hart, B. H. (1997). History of the First World War. Papermac. ISBN 0333582616 p. 401
↑  על הגיבור הלאומי של פורטוגל
| מדינות במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| מדינות ההסכמה | איטליה • ארצות הברית • בלגיה • האימפריה הבריטית (אוסטרליה • אירלנד • דרום אפריקה • ניו זילנד • קנדה) • יוון • האימפריה היפנית • ליבריה • מונטנגרו • סין • סרביה • פורטוגל • צרפת • רומניה • האימפריה הרוסית • לוקסמבורג |  |
| מעצמות המרכז | האימפריה האוסטרו-הונגרית (הונגריה) • בולגריה • הקיסרות הגרמנית • האימפריה העות'מאנית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2010119560 
ראש הממשלה אלפונסו קוסטה