stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנדי רודן

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  17 באפריל 1929 יאשי, ממלכת רומניה ממלכת רומניה 
 פטירה:  9 במאי 2009 (בגיל 80) ירושלים, ישראל ישראל 
 שם לידה:  מנדי רוזנבלום
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מוקד פעילות:  רומניה, ישראל 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה בבוקרשט  האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט
 עיסוק:  מנצח, מורה למוזיקה
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  רומנית 
 כלי נגינה:  כינור 
 שיתופי פעולה בולטים:  האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים  בית הספר למוזיקה על שם בוכמן-מהטה  התזמורת הפילהרמונית הישראלית  התזמורת הסימפונית ירושלים  התזמורת הלאומית של בלגיה  המרכז למוזיקה ירושלים  הסינפונייטה הישראלית באר שבע  התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2006) 
 
מנדי רודן (17 באפריל 1929 - 9 במאי 2009) היה מנצח ומורה למוזיקה ישראלי ממוצא יהודי רומני, זוכה פרס ישראל למוזיקה בשנת 2006.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

מנדי רוזנבלום נולד ביאשי, רומניה כאחד משלושת ילדיהם של סולומון ומרים רוזנבלום. בגיל חמש התחיל לנגן בכינור בגן הילדים. הוריו דאגו להעשרת השכלת ילדיהם בתחום השפות, המתמטיקה, החינוך הגופני וגם בתחום החינוך מוזיקלי.
בשנת 1941 נרצחו אביו ובני משפחה אחרים בפוגרום נגד היהודים בעיר. מנדי, אמו ואחיו שרדו את שנות המלחמה אך נקלעו למצוקה כלכלית קשה.
לאחר השחרור מהשלטון הפשיסטי ברומניה החל בלימודי הנדסה, אך הפסיק אותם.
מוריו בלימודים המוזיקליים היו, בין השאר, מירצ'ה ברסאן, כמו כן הכנר ממוצא ארמני גארבט אוואקיאן שהיה מורו לכינור. למד אחר כך גם ניצוח אצל המנצח הידוע קונסטנטין סילבסטרי באקדמיה למוזיקה של רומניה בבוקרשט. בתחום המוזיקה הקאמרית היה תלמידו של המלחין מיכאי אנדריקו. בשנת 1957 השתלם בניצוח ובמוזיקה קאמרית באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט, הונגריה.
ביוגרפיה > פעילותו ברומניה

מגיל 16, בין 1945 ל-1953 ניגן בכינור (כקונצרטמייסטר) בתזמורת הרדיו הלאומי של רומניה תחת שרביטו של קונסטנטין בובסקו. כדי להתפרנס נתן בזמנו הפנוי גם שיעורים פרטיים במתמטיקה וניגן בכינור בהזדמנויות ובהרכבים שונים. בגיל 24, משנת 1953 עד 1958 היה למנצח הראשי של תזמורת זו.
ב-1953 התחתן עם אשתו יהודית ולזוג נולדו שני ילדים. באותן השנים שינה את שם המשפחה ל"רודן", שם קצר יותר ובעל צליל רומני, קליט יותר בסביבתו.
בשנת 1958, לאחר הגשת הבקשה לעלייה לישראל פוטר מכל תפקידיו בתזמורת בבוקרשט ונאלץ להתגורר בעיר בקאו שם מצא עבודה עד לעלייתו ארצה.
ביוגרפיה > פעילותו בישראל

בשנת 1960 עלה לישראל עם משפחתו ומשנת 1961 עד 1963 ניצח על התזמורת הקאמרית רמת גן.
משנת 1963 עד 1972 היה מנצח ראשי של התזמורת הסימפונית ירושלים.
משנת 1964 היה מנצח אורח של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בפסטיבל ישראל ובפסטיבל רובינשטיין.
בין 1972 ל-1976 היה מנצח אורח קבוע של התזמורת הפילהרמונית של אוסלו, נורווגיה.
משנת 1977 עד 1991 היה המנהל המוזיקלי של הסינפונייטה הישראלית באר שבע ולאחר מכן שימש בתור מנצח כבוד.
משנת 1980 עד 1983 היה יועץ מוזיקלי במרכז למוזיקה ירושלים שבמשכנות שאננים.
משנת 1985 עד 1989 היה מנהל מוזיקלי של התזמורת הלאומית של בלגיה.
בשנת 1992 התמנה ליו"ר הוועדה הציבורית של התזמורת הקאמרית אשדוד.
משנת 1993 עד 1997 היה מנצח עמית בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
משנת 1997 עד 2005 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ולאחר מכן שימש בתור מנצח כבוד לכל חייו.
מנדי רודן ניצח על תזמורות מן הטובות בעולם, בין השאר התזמורת הפילהרמונית של לונדון והתזמורת הסימפונית של וינה. כמו כן שימש פרופסור אורח ומנצח באוניברסיטאות שונות בעולם, בין היתר בבית הספר איסטמן למוזיקה ברוצ'סטר שבניו יורק ובאוניברסיטת בריגהאם יאנג שבסולט לייק סיטי, יוטה.
בישראל עמד בראש האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, היה חבר המועצה לתרבות ולאמנות במשרד החינוך והתרבות וחבר המועצה להשכלה גבוהה בישראל. בשנת 2004 היה פרופסור לניצוח בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2006 קיבל רודן את פרס ישראל למוזיקה. בנימוקים לפרס הכתירוהו השופטים "מבכירי המוזיקאים הישראלים ומן האמנים המובילים בתחום הביצוע המוזיקלי בארץ".
מנדי רודן התגורר בירושלים. נפטר ב-9 במאי 2009 בגיל 80, לאחר מאבק של מספר חודשים במחלת הסרטן. הוא נטמן בבית העלמין בהר המנוחות.
רודן הותיר אחריו את רעייתו, שני ילדים ונכדים.
לאחר מותו הספידו אותו אישים רבים. בקונצרט שהתקיים ביום מותו עמדו הקהל והתזמורת הפילהרמונית הישראלית דקת דומיה. זובין מהטה והתזמורת הפילהרמונית הישראלית פרסמו הודעה לפיה הם משתתפים באבלה של משפחת רודן וקהיליית המוזיקה בישראל ומרכינים את ראשם "על מותו של מוזיקאי ענק, אדם מרגש, איש אשכולות, חבר וידיד ומנצח מחונן וייחודי".
הנצחה

ב-2012 החליטה האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים להנציח את מנדי רודן ולקרוא לתזמורת הסימפונית של האקדמיה על שמו.
הרחוב המוביל אל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים קרוי על שמו.
הערות שוליים

↑  כרמית ספיר ויץ, תכירו: התזמורת על שם פרופ' מנדי רודן, באתר nrg‏, 11 בדצמבר 2012
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: קראל שלמון | מנהל מוזיקלי, התזמורת הסימפונית ירושלים 1963 - 1972  | הבא: לוקס פוס |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אבי אוסטרובסקי | מנהל מוזיקלי, הסינפונייטה הישראלית באר שבע 1977 - 1991  | הבא: אורי מאיר |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ז'ורז' אוקטור | מנהל מוזיקלי, התזמורת הלאומית של בלגיה 1983 - 1989  | הבא: רונלד זולמן |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אשר פיש | מנהל מוזיקלי, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון 1997 - 2005  | הבא: דן אטינגר |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298640705171  PLWABN: 9810674689505606  BNE: XX1552063  BnF: cb13963174x (data)  GND: 13449976X  ISNI: 0000 0001 1625 2091  LCCN: n82131640  MusicBrainz: 0bd63a90-8a76-439e-9a38-a30dd86a1922  SNAC: w6w09cmx  SUDOC: 085647721  VIAF: 39569042   WorldCat (עם VIAF): 39569042 
משמאל לימין: זובין מהטה, מנדי רודן, דודו פישר ודן שילון באולפן ב"שידור חי עם דן שילון". היכל התרבות תל אביב 1993
פוליגמיה

פּוֹלִיגַמְיָה (בעברית נִשּׂוּאֵי כֶּפֶל או רב-זוגיות) היא ריבוי בני זוג. מקור המילה ביוונית ומשמעותה המילולית היא נישואים רבים.
באנתרופולוגיה, פוליגמיה מתייחסת לנישואין עם בני זוג רבים והיא ההפך ממונוגמיה (בן זוג אחד בלבד). רוב סוגי הפוליגמיה הנפוצים הם של פוליגיניה - גבר אשר לו מספר בנות זוג. פוליאנדריה - אישה בעלת מספר בני זוג - היא תופעה נדירה בהרבה בתרבות ובהיסטוריה האנושית, אך גם היא קיימת. לעיתים המונח פוליגמיה מציין ריבוי בני זוג בפועל, ללא קשר לשאלה האם בני הזוג מוכרים כנשואים על ידי המדינה.
מקרה פרטי של פוליגמיה הוא ביגמיה: מצב שבו גבר נשוי לשתי נשים או אישה הנשואה לשני גברים.
בביולוגיה, פוליגמיה מציינת כל סוג של ריבוי בני זוג. במובן צר יותר, פוליגמיה מציינת אצל זואולוגים קשר עם בן זוג מבני המין השני, ייתכן זמני.
איור של איש הנשוי לשתי נשים.
איור של אישה הנשואה לחמישה גברים. האיור המתאר את המלכה המיתולוגית ההודית דראופאדי, לה היו חמישה בני זוג, על פי המסופר במהאבהארטה.
פוליגמיה נחשבת לפשע במדינות רבות, וכאשר היא מתרחשת בהקשר זה, לעיתים קרובות בן הזוג הראשון איננו מודע לבן הזוג הנוסף. במדינות בהן יש חוקים נגד פוליגמיה, הסכמת בן הזוג לכך שהאדם לו הוא נשוי יתחתן עם אדם אחר בעודם נשואים איננה משנה את עובדת אי החוקיות של הנישואין השניים.
סוגי פוליגמיה

פוליגמיה מתחלקת לכמה סוגים:
פוליגיניה – כאשר גבר אחד נשוי למספר נשים – דבר זה קורה, בתרבות פטריארכלית בה הגברים הם השולטים בחברה, והנישואים למספר נשים מעידים על מצב כלכלי וחברתי גבוה של הגבר. בנוסף לכך, צורת נישואים זו מאפשרת לגבר להעמיד מספר רב יותר של צאצאים מאשר בנישואים מונוגמיים. נישואים למספר נשים מותרים בדת האסלאם ולפיכך מותרים ברוב מדינות האסלאם.
פוליאנדריה – כאשר אישה אחת נשואה למספר גברים – תפוצתה נדירה, אך הייתה קיימת, בין השאר, בקבוצת הינדים המכונה מהבהרטה. בשבט ה"תודה" בהודו הפוליאנדריה קיימת בתרבות פטריארכלית בה היצע האדמות הראויות לגידולים חקלאיים קטן. כאשר לראש משפחה אין מספיק אדמות לחלק לכל בניו, הבנים מקבלים ביחד את האדמה, ונישאים לאותה אישה. פוליאנדריה גם התקיימה אצל נוודים טיבטיים, כאשר שני אחים עניים חלקו את אותה אישה. בחברה פטריארכלית בה הדומיננטיות גברית, פוליאנדריה אין פרושה אישה המחזיקה במספר גברים, אלא במספר גברים החולקים ביניהם אישה משותפת.
נישואין קבוצתיים – בהם יותר מגבר אחד ויותר מאישה אחת חולקים יחידה משפחתית אחת.
ביגמיה – נישואים לשני (בי = שניים) בני זוג, בחברות בהן החוק או הנורמה אוסרים זאת.
טריגמיה – נישואים בו זמנית לשלושה בני זוג.
פוליגמיה ברחבי העולם

לפי האטלס האתנוגרפי של ג'ורג' מרדוק, בבדיקה של 1,231 תרבויות בין השנים 1960–1980 נמצאו 186 תרבויות מונוגמיות, 453 תרבויות עם אחוז קטן של פוליגיניה, 588 תרבויות עם שכיחות גבוהה של פוליגיניה ו-4 תרבויות עם פוליאנדריה.
ברוב התרבויות המאפשרות פוליגיניה, מספר הגברים אשר להם יותר מאישה אחת הוא מצומצם, מכיוון שהדבר דורש מהם משאבים חומריים רבים אשר אינם בנמצא לרוב האוכלוסייה. כך המצב כנראה בחברות איסלמיות ובסין. עם זאת, ריבוי נשים הופך בחברות מסוימות לסמל סטטוס. גם בחברות מונוגמיות, אחזקת פילגש מעבר לאישה החוקית או החלפת בנות זוג בתדירות גבוהה, יכולה להעלות את קרנו של אדם בעיני החברה.
ישנם חוקרים המוצאים שכיחות יחסית גבוהה לפוליגמיה באזורים מוכי מחלות (במיוחד אזורים טרופיים). החוקרים משערים שגנים לנטייה פוליגמית שורדים יותר טוב באזורים אלו. לעומת זאת, באזורים אחרים בהם טיפול אינטנסיבי בתינוקות הוא יותר חשוב, יש העדפה גנטית לאנשים עם נטיות מונוגמיות.
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה ביהדות

התורה אוסרת את הפוליאנדריה באיסור אשת איש, אך מתירה את הפוליגיניה וקובעת במקומות שונים חוקים המסדירים אותה. כך למשל, בספר דברים (פרק כ"א) נקבע כי גבר אשר לו שתי נשים, אהובה ושנואה, אינו רשאי לבכר, לעניין ירושה, את בן האהובה על פני בן השנואה הבכור. בספר ויקרא, פרק י"ח, פסוק י"ח נכתב איסור מיוחד על נשיאת שתי אחיות: ”וְאִשָּׁה אֶל אֲחֹתָהּ לֹא תִקָּח לִצְרֹר לְגַלּוֹת עֶרְוָתָהּ עָלֶיהָ בְּחַיֶּיהָ.” בעקבות לשון 'צרור' שבפסוק, נשותיו של אדם נקראות "צרות" זו לזו. דווקא על המלך נאסר להרבות נשים: ”ולא ירבה-לו נשים ולא יסור לבבו”. במשנה ובתלמוד יש דיונים רבים הנוגעים למקרי פוליגמיה, במיוחד במסכת יבמות. הצרות נחשבות בין חמש קרובות המשפחה אשר מוחזקות לשנוא זו את זו וחשודות בכך שהן רוצות להזיק האחת לשנייה.
חז"ל הטילו תנאי שלא להתחתן עם כמה נשים רק אם יש לו יכולת לפרנס את כולן וכן המליצו שלא להתחתן עם יותר מארבע נשים כדי שיוכל לקיים מצוות עונה לכל אחת פעם בחודש.
אף על פי שהפוליגמיה מותרת ביהדות, לא ברור מה היה היקפה של התופעה. התנ"ך מעיד על מקרים של פוליגמיה בעיקר אצל מלכים כדוד שנשא נשים אחדות ושלמה שהיו לו שבע מאות נשים ושלוש מאות פילגשים, ושופטים כגדעון שנאמר עליו שהיו לו נשים רבות.
מקרים אחרים של פוליגמיה בתנ"ך נובעים מעקרות של אשתו העיקרית של הגבר, כמו אצל שרה אשתו של אברהם שנשא גם את הגר. ככל הנראה, זהו הרקע גם לשתי נשותיו של אלקנה, חנה - אמו של שמואל - ופנינה, שהרי חנה הייתה עקרה.
יעקב אבינו מתואר כנושא שתי נשים כיוון שלבן רימה אותו. על למך מסופר שנשא שתי נשים ובעקבות כך ביקרו חז"ל את בני דורו שנהגו לשאת שתי נשים, אחת ליופי ואחת לבנים.
לא ידוע על תנאים או על אמוראים שהיו נשואים לשתי נשים יחד. על פי זה, הסיק הרב ראובן מרגליות שריבוי נשים, גם אם הוא מותר - איננו מומלץ, ואף מגונה.
פוליגמיה נאסרה בקרב יהדות אשכנז בחרם דרבנו גרשום - מאור הגולה, בסביבות שנת 1000 לספירה. בהמשך התפשט חרם זה בקרב בני עדות המזרח וכיום והיא אסורה גם בדין הרבני והאזרחי בישראל. גם ביהדות אתיופיה לא הייתה נהוגה פוליגמיה, עוד בטרם נודע בה על חרם דרבנו גרשום.
יחד עם זאת תופעת הפוליגמיה קיימת עדיין בקרב היהודים בישראל, בעיקר אצל יוצאי תימן מבוגרים שנישאו לשתי נשים לפני שעלו לארץ. ישנם גם יהודים מעטים הנשואים פורמלית לשתי נשים, אף על פי שהם מקיימים שגרת חיים רק עם השנייה, במקרים בהם בית דין רבני מתיר לגבר עגון לשאת אישה נוספת בהיתר מאה רבנים.
על-פי ההלכה היהודית, הפוליאנדריה אסורה בהחלט. חל איסור חמור על אישה נשואה לשכב עם גבר אחר, ואם היא עושה כך הרי ש"אבדה כתובתה" והעונש הן לאשת האיש עצמה, והן לאדם שזנה עימה, הוא מיתה בחנק. חוזה הנישואין היהודי המעוגן בכתובה ובמעמד הקידושין מבטיח כי מיניותה של האישה תוקדש מעתה לבעלה בלבד, ובתמורה הוא יזון ויפרנס אותה ואת ילדיה. וקבעה התורה שאשה נשואה שזנתה לא תוכל יותר להמשיך לחיות עם בעלה ואסור לבעלה ולבועלה, והיא צריכה להתגרש ממנו תוך ויתור על הכתובה. ואף לאחר גירושיה הוסיפה התורה עוד מצווה האוסרת על האיש והאשה שחטאו להינשא. במילים אחרות: אשת-איש שחטאה בזנות נאסרה על שני אנשים לעולם, האחד הוא בעלה, והשני הוא זה שחטאה עימו. בנוסף אם ממעשה הזנות של אשת האיש נולד ילד, אותו ילד הוא 'ממזר'. ובעולם הבא דינו של הבועל אשת איש להתגלגל בגלגול נשמות בריחיים וכך כתב האריז"ל בספר הגלגולים "והנה הבא על אשת איש, אשר מיתתו בחנק, מתגלגל בריחיים, שנותנים בהם החטים, וטוחנים על ידי המים המגלגלים הריחים, ושם נידונים האיש והאשה ההיא, בסוד הכתוב תִּטְחַן לְאַחֵר אִשְׁתִּי וְעָלֶיהָ יִכְרְעוּן אֲחֵרִין".
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה בשאר הדתות > בנצרות

למרות שלילת הפוליגמיה על ידי הנצרות, יש מדי פעם תנועות של חזרה לתנ"ך, ובכללן חזרה לפוליגיניה המתוארת בתנ"ך.
ב־14 בפברואר 1650, הפרלמנט בנירנברג קבע שבגלל מותם של גברים רבים במלחמת שלושים השנים, הכנסיות לא תקבלנה לשורותיהם גברים מתחת לגיל 60 למשך 10 שנים. כמו כן, כמרים שלא היו שייכים למנזר הורשו להתחתן. בנוסף לכך, נקבע שכל גבר רשאי להתחתן עם עד 10 נשים. הגברים הוזהרו להתנהג בצורה מכובדת, לדאוג לנשותיהם ולמנוע עוינות ביניהן.
האופנה המודרנית של ריבוי נישואין וגירושין מכונה לעיתים על ידי נוצרים שמרנים - פוליגמיה סדרתית.
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה בשאר הדתות > בנצרות > בכנסייה המורמונית

בראשית דרכה, עודדה הכנסייה המורמונית "נישואים מרובים" (וכן נהגו מנהיגיה הראשונים), אך בשלב מאוחר יותר, נאסרה הפוליגמיה, מתוקף החוק האמריקאי. ב-1904, יצא מניפסט האוסר פוליגמיה לגמרי, ללא קשר לחוק האזרחי. על רקע איסורים אלה חל פילוג בתוך הכנסייה המורמונית, והקבוצה שדבקה בפוליגמיה פרשה ממנה.
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה בשאר הדתות > באסלאם

באסלאם הפוליגמיה מותרת עד ארבע נשים לאותו גבר בתנאי שהגבר יעניק שוויון מלא ומוחלט לכל נשותיו. היות שכגבר לא ניתן להעניק שוויון מוחלט בין שתי נשים ומעלה, ניתן לומר כי באופן אידיאלי לשאת יותר מאישה אחת הוא בגדר של מותר תאורטי אך אסור למעשה. בפועל גברים מוסלמים רבים נושאים יותר מאישה אחת.
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה בשאר הדתות > בדת הדרוזית

הדת הדרוזית מצווה על מאמיניה לחיות במונוגמיה.
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה בשאר הדתות > בהינדואיזם

ההינדואיזם אדישה לפוליגמיה. פוליגיניה ופוליאנדריה התקיימו שתיהן בחברות הינדיות שונות. אף על פי כן, בשנת 1955 הוציא הפרלמנט ההודי חוק (אנ') האוסר את הפוליגמיה על הינדים (ועל בעלי דתות דהרמיות אחרות). הינדים החיים במדינות מוסלמיות, כגון בנגלדש, עדיין יכולים לשאת יותר מאישה אחת. ברהמינים תמיד חויבו לשאת רק אישה אחת.
פוליגמיה ברחבי העולם > פוליגמיה בשאר הדתות > זרמים נוספים

גם בני דתות נוספות, בעיקר בעולם הלא מערבי, כדתות אפריקאיות ואסיאתיות מסוימות מקיימות צורות משפחה פוליגמית. בישראל קיימת קהילת העבריים מדימונה, המקיימת גם היא צורת משפחה פוליגמית.
פוליגמיה בחוק הישראלי

פוליגמיה אסורה על פי חוק העונשין בישראל: ”נשוי הנושא אשה אחרת, ונשואה הנישאת לאיש אחר, דינם – מאסר חמש שנים”. איסור הפוליגמיה מכוון דווקא כלפי בני זוג נשואים, אך לא חל כלפי ריבוי בני זוג כידועים בציבור, ללא נישואים רשמיים.
באפריל 1957 כתבו הרב הראשי של צה"ל, אלוף-משנה שלמה גורן, ואליעזר ליבנה, שפג תוקפו של חרם דרבנו גרשום, ומבחינה הלכתית, מותר עתה גם לאשכנזי לשאת אישה נוספת. לדבריהם, רק חוקי המדינה האוסרים ביגמיה, הם המונעים עתה ריבוי נשים. מספר חודשים אחר כך הגיש שר המשפטים רוזן לקריאה ראשונה בכנסת את החוק נגד ריבוי נשים. "סעיפי החוק הפלילי, וכן חוק שיווי זכויות האישה שנתקבל בשנת 1951, השאירו פתח לאפשרויות ספורות של ריבוי נשים. החוק המוצע [...] בא לסתום פרצות אלה". החוק לתיקון דיני עונשין (ריבוי נישואין) התקבל פה אחד בכנסת ב-20 ביולי 1959.
לאיסור על ריבוי נשים יש מספר סייגים בחוק: אם הנישואים השניים הם נישואים לפי דין תורה לא יעבור אדם עבירה אם בית דין רבני התיר לו לשאת אישה שנייה והפסק אושר על ידי נשיא בית הדין הרבני הגדול, ואם אינם לפי דין תורה יכול בית דין להתיר לו להינשא אם בן הזוג לקה במחלת נפש ובגללה אינו יכול להסכים לביטול הנישואים, או אם בן הזוג נעדר למעלה משבע שנים בנסיבות המעוררות חשש לחייו.
אף שחוק העונשין אוסר פוליגמיה, הוא אינו מבטל את תוקפם של נישואים כאלו, והמוסד לביטוח לאומי אף משלם קצבת הבטחת הכנסה למשפחות פוליגמיות תוך התחשבות ותוספת תשלום לפי מספר הנשים. במסגרת המאבק בפוליגמיה, משרד הפנים מסרב לאשר מעמד בישראל לבני זוג שנישאו בנישואין פולגימיים ומדיניות זאת אושרה על ידי בית המשפט העליון.
פוליגמיה בחוק הישראלי > פוליגמיה בקרב הבדואים בישראל

למרות שאיסור הפוליגמיה בישראל אינו תלוי בעדה ולאום, נפוצה התופעה של פוליגמיה בקרב הבדואים בישראל, בשיעור מצומצם בנישואים רשמיים, ובשיעור רחב בנישואים לא רשמיים (כלומר נישואים שאינם מדווחים לרשויות). לפי הערכת רשויות הרווחה, כ-30% מהמשפחות הבדואיות בדרום הארץ מקיימות אורח חיים פוליגמי. הרשויות אינן נוהגות למנוע את התופעה.
פוליגמיה מודרנית

בקרב תנועת ילדי הפרחים, ותנועות פוסט-מודרניות אחרות, מופיעה לעיתים פוליגמיה בצורת משק בית הכולל מספר גברים ומספר נשים המקיימים גם "שיתוף מיני". תמיכה אידאולוגית במשקי בית מעין אלו הופיעה בקרב הוגים אקזיסטנצליסטיים שונים דוגמת ז'אן-פול סארטר וסימון דה בובואר, בקרב הוגי רעיון "הקבוצה האינטימית" כצבי שץ, ובמחזה "ליל העשרים" של יהושוע סובול. לטענת הוגים אלו, ערכים מסורתיים כמשפחה ונישואין אינם רלוונטיים בעידן הפוסט-מודרני, וכל מבנה של משק בית הוא לגיטימי.
אחד הכינויים המשמשים לתיאור מערכת היחסים הלא-מונוגמית בקרב קבוצות אלו כיום הוא "פוליאמוריה", כלומר ריבוי אהבות. בארצות הברית פעלה קבוצה יהודית של פוליאמורים אשר אתר האינטרנט שלה נקרא "אהבה רבה" (ציטוט מן הסידור, מוזח מהקשרו הרגיל).
מעמד משפטי

רוב מדינות המערב אינן מכירות בנישואים פוליגמיים, ורואים בביגמיה פשע. במספר מדינות אף אוסרים על אנשים לחיות חיים פוליגמיים.
מעמד משפטי > לפי מדינה

| --- | --- |
 אוסטרליה אוסטרליה – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר.  בלגיה בלגיה – לא חוקי. 5-10 שנות מאסר.  ברזיל ברזיל – לא חוקי. 2-6 שנות מאסר.  קנדה קנדה – לא חוקיים לפי החוק הפלילי, סעיף 290.  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין – לא חוקיים. עד שנתיים מאסר, ועד 3 שנים מאסר על ביגמיה עם חיילים.  קולומביה קולומביה – לא חוקיים למעט מקרים חריגים (כגון מטעמי דת).  מצרים מצרים – חוקי אם האשה הראשונה מסכימה לכך.  אריתריאה אריתריאה – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר.  האיחוד האירופי כל 27 מדינות האיחוד האירופי – לא חוקי.  איסלנד איסלנד – לא חוקי.  גרמניה גרמניה – לא חוקי. יש ענישה על כך.  גאנה גאנה – לא חוקי. עד שישה חודשי מאסר.  הונג קונג הונג קונג – לא חוקי. עד 7 שנות מאסר.  אירלנד אירלנד – ביגמיה היא עבירה סטטוטורית.  הודו הודו – חוקי רק למוסלמים. עד עשר שנות מאסר עבור אחרים, למעט עבור הינדים במדינת גואה.  אינדונזיה אינדונזיה – החוקיות משתנה משבט לשבט.  איראן איראן – חוקי אם האשה הראשונה מסכימה. מעטים מקרי הביגמיה.  ישראל ישראל – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר. אולם, המדינה מעלימה עין מעבירה זו במגזר הבדואי, ויהודי יכול להיות נשוי לשתי יהודיות אם הוא עלה לארץ עם שתיהן, במצב זה (ממדינה בה הביגמיה מותרת) או אם קיבל אישור 70 רבנים לשאת אישה שנייה, משום שאינו מצליח להתגרש מאשתו הראשונה.  איטליה איטליה – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר.  לוב לוב – חוקי על פי תנאים מסוימים.  מלזיה מלזיה – לא חוקי עבור האוכלוסייה הלא מוסלמית. עד 7 שנות מאסר לאוכלוסייה הלא מוסלמית שנמצאת אשמה בביגמיה או בפוליגמיה.:  המלדיביים המלדיביים – הביגמיה חוקית.  מלטה מלטה – לא חוקי.  הולנד הולנד – לא חוקי. עד 6 שנות מאסר. אם השותף החדש מודע לביגמיה הם יכולים גם להיכלא במשך 4 שנים לכל היותר.  ניו זילנד ניו זילנד – לא חוקי. עד 7 שנות מאסר.  מרוקו מרוקו – חוקי למוסלמים במגבלות מסוימות.  פקיסטן פקיסטן – חוקי במגבלות מסוימות.  הפיליפינים הפיליפינים – חוקי עבור מוסלמים. אחרים עומדים בפני 6-12 שנות מאסר וביטול של הנישואים הראשונים.  רומניה רומניה – לא חוקיים לפי חוק העונשין הרומני.  ערב הסעודית ערב הסעודית – ביגמיה היא חוקית.  דרום אפריקה דרום אפריקה – על פי החוק כל נישואין שמתקיימים לאחר שאדם כבר נשוי אינם חוקיים (אך המעשה איננו נחשב פלילי).  סומליה סומליה – ביגמיה היא חוקית.  טאיוואן טאיוואן – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר.  תאילנד תאילנד – לפני ה-1 באוקטובר 1935 פוליגמיה הייתה חוקית בתאילנד. מאז ביטול החוקיות של הפוליגמיה בתאילנד עדיין ישנם מקרים רבים של פוליגמיה אך הם אינם מוכרים על פי החוק.  תוניסיה תוניסיה – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר.  טורקיה טורקיה – לא חוקי. עד 5 שנות מאסר.  בריטניה בריטניה – לא חוקי. עד 7 שנות מאסר.  ארצות הברית ארצות הברית – לא חוקיים בכל אחת ממדינות ארצות הברית. עד 5 שנות מאסר.  אוזבקיסטן אוזבקיסטן – לא חוקי.
בתרבות

הביגמיה נמצאת במרכז ספרו של אברהם ב. יהושע, "מסע אל תום האלף". גיבור הספר, הסוחר בן־עטר המתגורר בטנג'יר יוצא עם שתי נשותיו למסע לפריז, על מנת לשכנע את אשתו האשכנזית של שותפו אבולעפיה שאין כל רע בהיותו נשוי לשתי נשים, ושתחדל מהתנגדותה לכך.
ראו גם

מונוגמיה
לקריאה נוספת

רונית כרמלי, "פלורליזם דתי ומגבלותיו: המורמונים ושאלת הפוליגמיה", זמנים 115, קיץ 2011.
סקוט אנדרסון, הכל נשאר במשפחה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 141, פברואר 2010
ד"ר ראויה אבורביעה, בתוך החוק, מחוץ לצדק: פוליגמיה, אזרחות ממוגדרת וקולוניאליזם במשפט הישראלי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2022
הערות שוליים

↑  Goldstein, Pahari and Tibetan Polyandry Revisited, Ethnology. 17(3): 325–327, 1978
↑  Ethnographic Atlas Codebook, גרסת ארכיון באתר ארכיון האינטרנט
↑  ספר דברים, פרק י"ז, פסוק י"ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף ס"ה
↑  תלמוד יבמות דף מ"ד ושולחן ערוך אבן העזר סימן א' הלכה ט
↑  בתלמוד (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף כ"א, עמוד א') מובא כי נשא 18 נשים.
↑  רש"י בביאורו למקרא
↑  עוללות, מוסד הרב קוק, תש"ז עמ' 13
↑  הנרי אהרן שטרן, Wanderings Among the Falashas in Abyssinia, Wertheim, Macintosh, and Hunt, 1862, עמ' 188
↑  משנה סוטה ה א – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  יהדות, שיעורים, זמנים, באתר ישיבה
↑  האם תשובה מועילה על ניאוף עם אשת איש?, באתר www.hidabroot.org, ‏2014-02-25
↑  שער הגלגולים/הקדמה כב – ויקיטקסט, באתר he.wikisource.org
↑  הרב מאיר אליהו (2017-10-25), הרב מאיר אליהו | גלגולי נשמות פרק י״ב - הבא על אשת איש | יזדים, נבדק ב-2024-09-12
↑  Bangladesh: Family code (באנגלית)
↑  חוק העונשין, סימן ח': ריבוי נישואין, סעיפים 176-183
↑  מיכל אביב, ריבוי נישואין: מה הדין הפלילי על פוליגמיה?, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏08/06/2016
↑  כך למשל במקרה של גואל רצון לא ניתן היה להאשים אותו בפוליגמיה היות שמעולם לא נישא לאף אחת מנשותיו
↑  "'פג תוקף החרם של רבנו גרשון' גילו אלוף-משנה ש. גורן וא. ליבנה באספה", עיתון "הארץ", 23 באפריל 1957
↑  "הוגש חוק חדש נגד ריבוי נשים", עיתון "הארץ", 26 בנובמבר 1957
↑  חוק לתיקון דיני עונשין (ריבוי נישואין), התשי"ט-1959, באתר הכנסת
1 2  שירי ספקטור בן-ארי, ‏פוליגמיה בקרב האוכלוסייה הבדואית בישראל - עדכון, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת, 8 באוקטובר 2013
↑  עע"ם 3091/21 משרד הפנים נ' פלוני, ניתן ב־22 במאי 2022
↑  "CBC News in Depth: Polygamy". CBC.ca. 2008-04-25. ארכיון מ-9 בפברואר 2009. נבדק ב-2009-01-11. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Icelandic Act on Marriage No. 31/1993". Icelandic Ministry of Justice. 2008-01-09. אורכב מ-המקור ב-2009-03-02. נבדק ב-2009-01-11.
↑  "Offences Against The Person Ordinance Cap 212 s 45 Bigamy". נבדק ב-2017-01-20.
↑  "Malaysia". Islamic Family Law. Emory Law School. אורכב מ-המקור ב-2012-07-28. נבדק ב-2012-07-30.
↑  "Art. 376 Noul Cod Penal Bigamia Infracţiuni contra familiei". legeaz.net. נבדק ב-28 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Art. 273 Noul cod civil Bigamia Condiţiile de fond pentru încheierea căsătoriei Încheierea căsătoriei". legeaz.net. אורכב מ-המקור ב-2016-03-25. נבדק ב-28 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563261005171  BNE: XX525754  BnF: cb11978002x (data)  GND: 4175193-0  LCCN: sh85104627  NARA: 10665454  NDL: 00575837  NKC: ph685865
סטולוטו

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־13 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  לוטו 
 מוצרים עיקריים:  הלוטו הרוסי 
  
 www.stoloto.ru
 
סטולוטו (ברוסית: Столото) הוא מותג רוסי בבעלות חברת TK Center (לפני שינוי שמה ב-17 במאי 2018, נקראה בשם TD Stoloto), במסגרתו מופצים הגרלות בפדרציה הרוסית. מארגני הגרלות המדינה ברוסיה הם משרד האוצר של הפדרציה הרוסית ומשרד הספורט של הפדרציה הרוסית. המפיץ הגדול ביותר של הגרלות אלה הוא חברת TC Center, לצד חברת המניות המשותפת GSL וחברת LLC Sportloto.
סטולוטו שייכת לאיש העסקים ארמן סרגסיאן, שלפי מגזין פורבס רוסיה הוא נחשב למונופול בתחום עסקי ההגרלות.
החברה נוסדה בשנת 2012 והיא חברה באיגוד ההגרלות האירופי וכן חברה באיגוד ההגרלות העולמי (WLA). לרשת המסחר הפדרלית יש יותר מ-60 אלף נקודות מכירה ומאחדת את כל ענף ההגרלות ברוסיה, כולל הלוטו הרוסי, גוסלוטו, ספורטלוטו ועוד.