stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פאטי מילס
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | פורטלנד | 3 | 0 | 4.0 | 0.500 | 1.000 | 1.000 | 0.0 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 2.0 |
| 2010/2011 | פורטלנד | 2 | 0 | 2.5 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.5 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| 2011/2012 | סן אנטוניו | 8 | 0 | 3.9 | 0.545 | 0.600 | 0.000 | 0.4 | 0.6 | 0.1 | 0.0 | 1.9 |
| 2012/2013 | סן אנטוניו | 9 | 0 | 3.4 | 0.500 | 0.286 | 0.000 | 0.3 | 0.2 | 0.0 | 0.0 | 1.3 |
| 2013/2014 | סן אנטוניו | 23 | 0 | 15.3 | 0.447 | 0.405 | 0.769 | 1.5 | 1.4 | 0.7 | 0.0 | 7.3 |
| 2014/2015 | סן אנטוניו | 7 | 0 | 16.0 | 0.500 | 0.571 | 1.000 | 2.7 | 1.1 | 0.3 | 0.0 | 10.1 |
| 2015/2016 | סן אנטוניו | 10 | 0 | 16.7 | 0.434 | 0.361 | 0.636 | 1.4 | 2.0 | 0.7 | 0.0 | 6.6 |
| 2016/2017 | סן אנטוניו | 16 | 6 | 26.0 | 0.407 | 0.360 | 0.864 | 2.1 | 2.7 | 0.8 | 0.1 | 10.3 |
| 2017/2018 | סן אנטוניו | 5 | 5 | 33.0 | 0.439 | 0.371 | 0.800 | 2.0 | 2.6 | 0.6 | 0.2 | 13.4 |
| 2018/2019 | סן אנטוניו | 7 | 0 | 21.7 | 0.326 | 0.136 | 0.600 | 2.1 | 3.6 | 1.0 | 0.1 | 5.3 |
| 2021/2022 | ברוקלין | 4 | 0 | 18.0 | 0.563 | 0.538 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 0.0 | 0.3 | 6.3 |
| 2022/2023 | ברוקלין | 1 | 0 | 5.0 | 0.000 | 0.000 | 0.000 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 | 0.0 |
| קריירה |  | 95 | 11 | 16.0 | 0.432 | 0.384 | 0.800 | 1.5 | 1.6 | 0.5 | 0.1 | 6.7 |
הערות שוליים

↑  ‏ Freshman Mills scores 37 points as Saint Mary's upsets Oregon, ‏ ESPN, ‏ 20 בנובמבר 2007 (באנגלית)
↑  No second thoughts for St. Mary's Patty Mills about staying in draft, סן חוזה מרקיורי ניוז, 15 ביוני 2009 (באנגלית)
↑  TRAIL BLAZERS SIGN PATRICK MILLS (טרייל בלייזרס מחתימה את פטריק מילס), אתר ה-NBA, ‏ 16 באוקטובר 2009 (באנגלית)
↑  ‏Idaho picks up 123-109 win over Reno (איידהו מנצחת את רנו 109-123), ‏NBA D-League (באנגלית)
↑  בלייזרס נגד הקליפרס, אתר ה-NBA, ‏ 4 בינואר 2014 (באנגלית)
↑  ‏Tigers sign NBA star Boomer Patty Mills (טייגרז החתימו את כוכב ה-NBA פאטי מילס), The Age, ‏29 באוגוסט 2011 (באנגלית)
↑  פרופיל שחקן, ‏ FOX SPORTS PULSE (באנגלית)
↑  ‏ Spurs Sign Patrick Mills (ספרס מחתימים את פטריק מילס), אתר ה-NBA, ‏23 במרץ 2012 (באנגלית)
↑  ספרס נגד הווריורס, אתר ה-NBA, ‏ 26 באפריל 2012 (באנגלית)
↑  ‏ Aussie Patty Mills shines again in NBA (פאטי מילס האוסטרלי נוצץ שוב ב-NBA), ‏ ‏ The Sydney Morning Herald, ‏ 27 באפריל 2012 (באנגלית)
↑  מילס מסכם על הארכת חוזה בסן אנטוניו, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2017
| נבחרת אוסטרליה – אולימפיאדת לונדון (2012) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 קרופורד •  5 מילס •  6 גיבסון •  7 אינגלס‏ •  8 ניולי •  9 דלאבדובה •  10 ברלו •   11 ורת'ינגטון •  12 ביינס • 13 אנדרסן •  14 נילסן • 15 מאריץ' • מאמן: בראון |  1  •  2  •  3  •  4 קרופורד •  5 מילס •  6 גיבסון •  7 אינגלס‏ •  8 ניולי •  9 דלאבדובה •  10 ברלו •   11 ורת'ינגטון •  12 ביינס • 13 אנדרסן •  14 נילסן • 15 מאריץ' • מאמן: בראון | אוסטרליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 1276148390823510830001   WorldCat (עם VIAF): 1276148390823510830001
בימה מתרוממת ניידת

החלפת פרסום פוסטר בלונדון באמצעות בימה מתרוממת ניידת
בימה מתרוממת ניידת (באנגלית: Aerial Work Platform, מוכרת גם כ"במת הרמה"), היא מכשיר מכני המשמש לגישה זמנית עבור אנשים או ציוד בגובה. ישנם סוגים שונים של בימות מתרוממות ניידות, בהם כאלו המורמים על ידי מנוף טלסקופי וכאלו המורמים על ידי מספריים.
בימה מתרוממת ניידת משמשת בעיקר למטרות תחזוקה, בנייה או חירום. היא נועדה להרים משקל מוגבל יחסית, בדרך כלל פחות מטון. גובה העבודה המרבי הנוכחי של הבימות המתרוממות, נקבע בשנת 2014, לאחר שחברת JLG Industries (אנ') האמריקנית הציגה בימה בגובה 56.4 מטרים, ובכך שברה את השיא הקודם של חברת Genie (אנ'), שנקבע על 54.9 מטרים.
מנגנוני הרמה

ישנם מספר סוגים שונים של מנגנוני הרמה. המנגנון המקובל ביותר הוא הידראולי או פנאומטיקה.
אחד מסוגי הבימות המתרוממות, מתרומם אנכית בעזרת מנגנון של תומכות מתקפלות בצורת "X" המכונה גם מנגנון מספריים. על מנגנון זה הוגש פטנט בשנת 1963.
הערות שוליים

↑  חברת בת של אושקוש.
↑  ידיעה בנושא באתר Machinery News
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532568305171  LCCN: sh99002951
רלית רוגט

| רלית רוגט |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: עגוראים
משפחה:: רליתיים
סוג:: רלית רוגט
מין:: רלית רוגט
שם מדעי
 Rougetius rougetii ‏Guérin-Méneville, 1843

רלית רוגט (שם מדעי: Rougetius rougetii) היא מין של עוף מים ממשפחת הרליתיים והיא המין היחיד בסוגה. היא חיה בכמה אגמים באפריקה, במדינות אריתריאה ואתיופיה.
זהו עוף קטן בגודלו שאורכן כ-30 ס"מ והוא בעל מקור עדין ורדרד, פלג גוף עליון וכנפיים חומים, בטן וחזה כתומים, ושת לבן. הרגליים ארוכות ועוזרות לעוף לשוטט בביצות שבהן הוא מצוי.
הרלית חיה באזורים לחים ובאזורי שיחים הרריים עד גבהים 1,500–4,100 מ' ומצויה גם ברמת אתיופיה. היא חיה שם בערבות, בביצות, בנחלים ולעיתים גם בפארקים ובאזורים עירוניים.
הרלית מאוימת בטבע על ידי פגיעה בערבות והביצות ההרריות בהם היא חיה. מצבה מוגדר כ"קרובה לסיכון".
הערות שוליים

↑  רלית רוגט באתר הרשימה האדומה של IUCN
דרך הפילוסוף

דרך הפילוסוף בעונות שונות
הדרך תחת מעטה שלג, פברואר 2005
הדרך בתקופת "חזית פריחת הדובדבן".
דרך הפילוסוף (ביפנית: 哲学の道) היא שדרת עצי דובדבן באורך 2 ק"מ הנמצאת בעיר קיוטו, יפן.
הדרך נפתחה בשנת 1890 והורחבה בשנת 1912, וקיבלה את שמה כיוון ששני פילוסופים ופרופסורים יפנים מאוניברסיטת קיוטו במאה ה-20, נישידה קיטארו והג'ימה טנבה, נהגו להלך לאורכה לצורכי פעילות גופנית ומדיטציה. הדרך חולפת על פני מספר מקדשים, ביניהם המקדש הבודהיסטי אייקן דו זנרין ג'י.
נשים ונפלאות

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  טדאוש או'סאליבן
 הופק בידי:  כריס קרלינג
 תסריט:  ג'ימי סמולהורן, טימותי פרגר, ג'ושוע מורר
 עריכה:  פרנק קלארק
 שחקנים ראשיים:  לורה ליני קתי בייטס  מגי סמית' מגי סמית' אגנס או'קייסי
 מוזיקה:  אדמונד באט
 צילום:  ג'ון קורנוי
 מדינה:  בריטניה בריטניה אירלנד אירלנד
 חברת הפקה:  Zephyr Films 
 חברה מפיצה:  Lionsgate UK
 הקרנת בכורה:  9 ביוני 2023
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  דרמה קומית 
 הכנסות:  5.8 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נשים ונפלאות (באנגלית: The Miracle Club) הוא סרט דרמה בריטי-אירי משנת 2023 בבימויו של טדאוש או'סאליבן, עם מגי סמית', קתי בייטס, לורה ליני ואגנס או'קייסי בתפקידים הראשיים.
העלילה היא על ארבע נשים מקהילה דתית בדבלין שיוצאות למסע צליינות לעיר לורד בצרפת בתקווה שזה יפתור את בעיותיהן.
תקציר העלילה

דבלין 1967 באחת השכונות נמצאת קהילה דתית הקשורה לכנסייה של האב בירן. הוא מארגן כמה נשים למסע לעיר הניסים לורד אך אומר להן שניסים לא קורים שם אלא שזה יחזק את התקווה והידידות ביניהן.
לילי פוקס (מגי סמית') היא המבוגרת בהן. בנה היחיד, דקלן, התאבד בטביעה לאחר אהבה נכזבת. היא יוצאת ללורד למרות התנגדות בעלה טומי (ניאל באגי).
איילין דאן (קתי בייטס) נוסעת ללורד לאחר שגילתה גוש בשד ומקווה לנס. היא יוצאת ללורד למרות התנגדות בעלה פרנק (סטיבן ריאה).
דולי הנסן (אגנס או'קייסי) היא אם לילד שאינו מדבר ומקווה לנס שיחזיר לו את דיבורו. היא יוצאת ללורד למרות התנגדות בעלה ג'ורג' (מארק מק'קנה) שלא מאמין בניסים.
לפני הנסיעה מגיעה למקום מארצות הברית כריסי ארן (לורה ליני) לרגל מות אימה מורין (ברנדה פריקר). היא עזבה את הקהילה לפני 40 שנה לאחר שנכנסה להיריון מבנה של לילי. לילי שכנעה אותה לעזוב ולהפסיק את ההיריון ולא סיפרה זאת לבנה שלקה בדיכאון והתאבד. כל הקהילה מאשימה את כריסי והיא מתקבלת במבטים עוינים.
כריסי מוצאת בבית אימה מכתב וכרטיס ללורד והיא מחליטה ברגע האחרון להצטרף לקבוצת הנשים. במשך השהייה בלורד והטבילה במים הקדושים עוזרת כריסי ללילי הקשישה והן מתפייסות. דולי מספרת כי רצתה להפיל את דניאל ולכן אלוהים נוקם בה וכריסי מספרת להן את האמת על הסיבה בגללה עזבה את אירלנד וכולן מתפייסות. הן חוזרות לבעליהן שמקבלים אותן בשמחה. איילין מרגישה שהגידול קטן והילד מתחיל למלמל את המילה "Home". לילי וכריסי הולכות לשפת הים לאתר ההנצחה במקום בו טבע דקלן.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| מגי סמית' | לילי פוקס |  |
| לורה ליני | כריסי ארן |  |
| קתי בייטס | איילין דאן |  |
| אגנס או'קייסי | דולי הנסי |  |
| סטיבן ריאה | פרנק דאן | בעלה של איילין |
| מארק לו'הלורן | האב בירן | כומר |
| מארק מק'קנה | ג'ורג' הנסי | בעלה של דולי |
| ניאל באגי | טומי פוקס | בעלה של לילי |
| ברנדה פריקר | מורין ארן | קול |
גשר הדרדנלים

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  גשר תלוי, גשר פלדה, גשר אגרה, גשר, גשר חוצה ימים 
 על שם:  מערכת גליפולי 
 כתובת:  Sütlüce, גליבולו, Kocaveli, לאפסקי 
 מיקום:  גליבולו 
 מדינה:  טורקיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 18 במרץ 2022
 תאריך פתיחה רשמי:  18 במרץ 2022 
 חומרי בנייה:  פלדה 
 אדריכל:  Tekfen Construction and Installation Co.Inc. 
 מידות
 אורך:  4,608 מ' 
 רוחב:  45.06 מ' 
 גובה:  334 מ' 
 מידע טכני
 מפתחים:  3 
 מִפְתָּח מרבי:  2,023 מ' 
 
 קואורדינטות:  40°20′22″N 26°38′14″E﻿ / ﻿40.33937°N 26.63715°E﻿ / 40.33937; 26.63715
 www.1915canakkale.com
 he
 
גשר הדרדנלים (בטורקית: Çanakkale 1915 Köprüsü, באנגלית: Dardanelles Bridge, או Çanakkale 1915 Bridge), הוא גשר תלוי בצ'נקלה שבצפון מערב טורקיה. הגשר נחנך ב-18 במרץ 2022, והוא מחבר את העיירה גליבולו, הממוקמת בצד האירופי של מחוז צ'נקלה שבצפון-מערב טורקיה, עם העיירה לאפסקי בצד האסייתי.
הגשר מאפשר למטיילים לחצות את מצר הדרדנלים – המחבר את הים האגאי עם ים מרמרה – בשש דקות בלבד, בהשוואה לשעה וחצי שלקחה עד אז המעבורת.
הגשר הוא החלק המרכזי של פרויקט כביש קינאלי-בליקסיר באורך 321 ק"מ ונבנה בעלות של 2.8 מיליארד דולר, והוא מחבר את הכבישים המהירים O-3 ו-O-7 במזרח טורקיה לכביש המהיר O-5 באנטוליה.
המרווח בין מגדליו של "גשר צ'נקלה 1915" עומד על 2,023 מטר, מה שהופך אותו לגשר התלוי הארוך בעולם (עד אז גשר אקשי-קייקיו ביפן הקצר ב-32 מ' היה הגשר התלוי הארוך בעולם).
טקס החניכה של הגשר נקבע במקביל ליום השנה ה-107 לניצחון צי האימפריה העות'מאנית על צי משותף של בריטניה וצרפת שתקף את הדרדנלים בזמן מלחמת העולם הראשונה. כישלון זה הוביל את בעלות הברית – בראשות בריטניה וצרפת יחד עם חיילים מאוסטרליה וניו זילנד – לכישלון המערכה בחצי האי גליפולי ב-1915.
ראו גם

גשר הבוספורוס
גשר פתיה סולטאן מהמט
מרמריי
הערות שוליים

↑   טורקיה חנכה את הגשר התלוי הארוך ביותר בעולם, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2022
↑  "Groundbreaking ceremony for bridge over Dardanelles to take place on March 18". Hürriyet Daily News. 2017-03-17. נבדק ב-2017-03-19.
גשר מקורה

גשר עץ 1613
גשר מקורה הוא גשר עץ (או מבנה דמוי גשר) המכוסה מכל צדדיו ומלמעלה. מטרת הכיסוי היא להגן על מבנה הגשר העשוי עץ מפני פגעי מזג האוויר, בעיקר גשם ושמש. גשרי עץ שאינם מקורים שורדים בדרך כלל כ-10 עד 15 שנים. גשרים בעלי כיסוי שנועד למטרה אחרת לעיתים מכונים אף הם גשרים מקורים, המטרות האחרות עשויות להיות הגנה על האנשים ההולכים, וכן למניעת סוסים מהבהלה מהמים.
היסטוריה והתפתחות

בעבר הכיסוי של הגשרים המקורים היה נעשה על ידי קורות שהונחו לאורך הגשר בין עמודים שהיו תקועים בקרקע הנחל או הנהר משני צידי הגשר. הבעיה בשיטה זו היא שהיא הגבילה את הרוחב המרבי של הגשר לאורך של הקורות. פיתוח מסבך העץ של הגשר פתר בעיה זו ואפשר את הרחבת הגשרים מעבר לגודל אליו היו מוגבלים בגשרים שנבנו בצורת הקורות או בצורת הקשתות. הדבר התאפשר בגשרים הבנויים מכל חומר, בין אם עץ, אבן או אחרים. גשרים אירופאים קדומים השתמשו בדרך כלל במסבך המבוסס על עמוד מלך (אנ') או עמוד מלכה (אנ'). גשרים מקורים קדומים בגרמניה השתמשו לעיתים במסבך המבוסס על לוחות שהונחו על קורות שהונחו בצורה אלכסונית וחוזקו במיתרים עיליים ותחתיים מקבילים.
הגשרים המקורים הראשונים שהחלו להיבנות באמריקה הצפונית נבנו בתחילת המאה ה-19. באמצע המאה ה-19 נטו ליצוק את הגשרים מברזל ולא לבנותם מעץ, להוציא אזורים בהם יש שפע עצים.
גשר באומגרדנר. בתמונה נראה השלד העשוי עץ של הגשר מוגן על ידי הכיסוי.
מירון חרותי

נבחרת ישראל בשחייה שהשתתפה באליפות העולם ובאליפות אירופה בשחייה לנוער 2019. עומדים מימין: מירון חרותי, יונתן קופלב, רון פולונסקי, מיכאל לייטרובסקי, לאה פולונסקי, איתי גולדפדן, יעקב טומרקין, המאמן ניקיטה שקילנקו, המאמן חנן שטרלינג, המאמנת לודמילה זליצ'ונוק. יושבים מימין: דניאל נמיר, תומר פרנקל, אנדראה מורז, אנסטסיה גורבנקו, דניס לוקטב וגל כהן גרומי
מירון עמיר חרותי (נולד ב-19 באוקטובר 1997) הוא שחיין ישראלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל הנוכחי, במשחה ח-50 מטר חופשי ובמשחה ל-50 מטר פרפר. מקום שמיני באירופה (לונדון 2016) במשחה ל-50 מטר פרפר. השחיין הישראלי הראשון ששחה 50 מטר חופשי מתחת ל-22 שניות. ייצג את ישראל בשתי אולימפיאדות (טוקיו 2020 ופריז 2024).
ביוגרפיה

חרותי התאמן בקבוצת הפועל קריית טבעון, בקבוצת מכבי חיפה ובהמשך במכון וינגייט בהדרכתו של לאוניד קאופמן.
ביוגרפיה > 2015

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינגייט בדצמבר 2015 זכה חרותי בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 21.98 שניות, אחרי מרקוס שלזינגר מהפועל דולפין נתניה (21.87 שניות) ולפני זיו קלונטרוב מהפועל עומר (22.13 שניות) ומדליית ארד, במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 23.45 שניות, אחרי גיא ברנע מהפועל ירושלים (23.21 שניות) ומרקוס שלזינגר (23.23 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 53.48 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 54.21 שניות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.21 שניות.
ביוגרפיה > 2016

באליפות הפנימייה שנערכה בווינגייט באפריל 2016 זכה חרותי במדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 22.65 שניות, לפני אור סבטייה (22.79 שניות) ומרקוס שלזינגר (22.86 שניות).
ביוגרפיה > 2016 > שיאן ישראל

באליפות אירופה שנערכה בלונדון, הממלכה המאוחדת במאי 2016 סיים חרותי במקום 8 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.93 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא ישראלי חדש של 23.70 שניות שיפור לשיא הישראלי בן השנה של תומר זמיר (23.76 שניות). נוסף לכך, הוא סיים במקום 24 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.85 שניות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות ישראל שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2017 זכה חרותי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 22.22 שניות, לפני מרקוס שלזינגר (22.61 שניות) וגלב איאוניצ'ב (22.84 שניות). את המשחה ניצח מייקל צ'דוויק, שחיין אורח מארצות הברית שקבע שיא ישראלי בינלאומי חדש של 21.99 שניות ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.96 שניות, לפני תומר פרנקל (23.98 שניות) וגיא ברנע (24.52 שניות), שינהם מהפועל ירושלים. נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.18 שניות ובמקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.20 שניות.
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בקופנהגן באמצע דצמבר אותה שנה, סיים חרותי במקום 16 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.61 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 21.44 שניות ועלה מהמקום ה-12. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי ביחד עם מרקוס שלזינגר, דניס לוקטב ותומר פרנקל בתוצאה של 1:29.49 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 21.83 שניות ובמקום 27 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 23.39 שניות.
שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.52 שניות, לפני מרקוס שלזינגר (21.72 שניות) ואהרון גרינברג מהפועל דולפין נתניה (21.85 שניות). מדליות כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 48.33 שניות, אחרי דוד גמבורג מהפועל ירושלים שקבע שיא ישראלי חדש של 47.66 שניות ולפני אהרון גרינברג (48.37 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.41 שניות, אחרי מרקוס שלזינגר (23.10 שניות) ולפני אהרון גרינברג (23.98 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש שלך 52.36 שניות, אחרי תומר פרנקל שקבע שיא ישראלי חדש של 51.82 שניות ומרקוס שלזינגר (51.96 שניות).
ביוגרפיה > 2018

בתחרות שנערכה בקליפורניה, ארצות הברית ב-25 ביוני 2018 קבע חרותי במשחה ל-50 מטר פרפר שיא ישראלי חדש של 23.57 שניות.
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, סקוטלנד באוגוסט אותה שנה הוא סיים במקום 15 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.77 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 23.75 שניות ועלה מהמקום ה-16 ובמקום 48 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 50.40 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 16 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם דניס לוקטב, זיו קלונטרוב ודוד גמבורג בתוצאה של 3:19.40 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 49.94 שניות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 21.27 שניות, שיפור לשיאו שעמד על 21.44 שניות ובמשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 47.41 שניות שיפור לשיא בן השנה של דוד גמבורג (47.66 דקות). מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 23.30 שניות, אחרי מרקוס שלזינגר (23.14 שניות).
ביוגרפיה > 2019

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית בסוף יולי אותה שנה סיים חרותי במקום 14 במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 22.01 שניות, שמהווה קריטריון לאולימפיאדת טוקיו (2020). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 22.06 שניות, שיפור לשיא בן ה-4 שנים של זיו קלונטרוב (22.16 שניות) ועלה מהמקום ה-12 לשלב חצי הגמר. במקום 15 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.62 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 23.49 שניות ועלה מהמקום ה-12 לשלב חצי הגמר.
ביוגרפיה > 2019 > הראשון ששחה 50 מטר חופשי מתחת ל-22 שניות

שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל בשחייה זכה חרותי ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 21.87 שניות ובכך היה לשחיין הישראלי הראשון ששחה משחה זה מתחת ל-22 שניות, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.00 שניות, 7 מאיות השנייה איטי משיא ישראל ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש נוסף של 23.40 שניות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בסוף דצמבר אותה שנה זכה חירותי ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 ארד וזכה בתואר השחיין המצטיין של האליפות. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 21.08 שניות, לפני מרקוס שלזינגר (21.59 שניות) ואהרן גרינברג (21.88 שניות), כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא ישראלי חדש של 21.26 שניות, שיפור במאית אחת לשיאו בן השנה, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 47.08 שניות, שיפור לשיא בן השנה שלו (47.41 שניות), לפני מרקוס שלזינגר (48.43 שניות) וזיו קלונטרוב (49.03 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש נוסף של 22.86 שניות, שיפור לשיא הטרי מהמוקדמות של מרקוס שלזינגר (22.88 שניות), לפני מרקוס שלזינגר (23.00 שניות) ואהרן גרינברג (23.57 שניות). מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 52.11 שניות, אחרי תומר פרנקל שקבע שיא ישראלי חדש של 50.60 שניות ויעקב טומרקין (51.60 שניות).
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו, חירותי התחרה בשני משחים. במשחה ל-50 מטר חופשי הוא סיים במקום ה-17 בתוצאה של 22.01 שניות והיה איטי 4 מאיות מעליה לחצי הגמר. במשחה ל-100 מטר חופשי הוא סיים במקום ה-29 בתוצאה של 49.26 שניות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 סיים במקום 19 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.58 שניות במקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם תומר פרנקל, גל כהן גרומי ודניס לוקטב בשיא ישראלי חדש של 3:15.35 דקות.
ביוגרפיה > 2023

בתחרות גביע האיגוד שנערכה ב-22 באפריל 2023 קבע במשחה ל-50 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 21.84 שניות שיפור של 3 מאיות השנייה לשיאו בן 4 השנים וכן התואצה השנייה בטיבה בעולם באותה העת.
ביוגרפיה > 2024

בתחרות שנערכה בפריז, צרפת ב-25 במרץ 2024 זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 23.29 שניות, אחרי נואה פונטי משווייץ (23.18 שניות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה באיינדהובן ב-14 באפריל הוא זכה במדליית זהב לאחר ששיפר את שיאו והעמידו על 23.01 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 21.84 שניות (2019), שיא ישראל
100 מטר חופשי: 49.00 שניות (2019)
50 מטר פרפר: 23.01 שניות (2024), שיא ישראל
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 21.08 שניות (2019), שיא ישראל
100 מטר חופשי: 47.08 שניות (2019), שיא ישראל בעבר
50 מטר פרפר: 22.86 שניות (2019)
כומר

ערך זה עוסק באיש דת נוצרי. אם התכוונתם לסרט, ראו .
כמרים קתולים בלבוש מסורתי ברומא
כומר הוא איש דת המופקד על קיום טקסים דתיים, המשמש לעיתים גם מנהיגה הרוחני של קהילה. המונח מתייחס בעיקר לכמרים נוצרים, אך הוא משמש גם לכהני דת בדתות אחרות, ומשום כך ניתן לכנות גם אנשי דת סיקים או זורואסטרים בשם "כמרים".
בשל הקשר המונח כומר לעבודה זרה, בקרב נוצרים דוברי עברית נקראים אנשי הדת ״כהן״ או "כהן דת".
מקור המונח

מקור המונח העברי ״כומר״ בתנ"ך ובספרות חז"ל לציון כהני עבודה זרה. מצודת ציון מפרש כי הם נקראים כך על שם מלבושיהם השחורים, מלבי"ם סובר כי מדובר בכהני השמש השזופים ורש"ר הירש מסביר כי מלאכתם של הכמרים היא להכמיר את לב שומעיהם.
בשפות אירופאיות רבות משמש מושג הנובע מהמילה הלטינית Presbyter בעצמה מיוונית πρεσβύτερος (פְּרֵסְבִּיטֵרוֹס, זקן) ששימשה לציון מנהיגים דתיים נוצרים ויהודים בתקופה ההלניסטית. בשפות אחרות היא נובעת מהמונח הלטיני Sacerdos (מ-Sacer, קדושה + סיומת עשייה).
בקרב יהודים דוברי עברית מקובל לכנות כוהני דת נוצרים בשם "כמרים" אך קהילת הנוצרים דוברי השפה העברית מסתייגת משם זה ומעדיפה את המילה "כהנים".
בנצרות

בנצרות האורתודוקסית ובנצרות הקתולית מוסמך הכהן לקיים את הסקרמנטים ולבצע שלל תפקידים דתיים אחרים: לשמוע וידוי, לקיים מיסה, לחתן, לקבור את המתים, להטביל ועוד. כהן, נהיה כהן אך ורק דרך ההסכמה לכהונה - בה, הבישוף, סומך את ידו על ראשו, ובעודו אומר את מילות ההסמכה, הכהן, על פי האמונה והמסורת הנוצרית, מקבל את החסד של הכהונה, בה היה ראשי לעשות את כל תפקידו. כהן לרוב יוסמך לא מוקדם מגיל 25, אף כי לכלל זה יש חריגים במקרים יוצאים מן הכלל. בנצרות האורתודוקסית יכולים גברים נשואים להיות כהנים, אך אסור להם להינשא לאחר הסמכתם. כהנים קתולים ואורתודוקסים מחויבים בפרישות, ואינם מורשים להינשא. חריגים לכלל זה, לעיתים, הם אנשים שהמירו דתם לנצרות והיו נשואים לפני כן. חובת הפרישות הפכה כלל מחייב במאה השביעית, אך במקרים רבים לא יושמה החובה בפועל, ורוב הכמרים היו נשואים או חלקו משק בית עם אם ילדיהם. עוד במאה השש־עשרה מונו למשרת האפיפיור אנשים שנישאו קודם לכן. כללי הפרישות הפכו קפדניים יותר, לפחות כלפי חוץ, אחרי הקונטרה-רפורמציה.
כמרים קתולים לבושים בדרך כלל בלבוש מסורתי, הכולל בגדים שחורים וצווארון לבן ומעומלן. הלבוש המסורתי של כמרים אורתודוקסיים מורכב מגלימות שחורות וארוכות, עם צלב גדול המעטר את חזם.
בכנסיות הפרוטסטנטיות, בהן בוטלו הסקרמנטים ונדחה הרעיון שכהן הדת מקבל תכונות אמיתיות ויכולות חדשים בזכות הסמכתו ככומר, חל פיחות במעמדו של הכומר. והוא נושא בתואר מחייב פחות כמו: רועה, שר, כהן דת, או נכבד. תפקידו בכנסייה הפרוטסטנטית נושא אופי המדגיש הדרכה רוחנית, סיוע, הנחיה של תפילה ונשיאת דרשות בפני עדת המאמינים. הכמרים בכנסייה הפרוטסטנטית אינם מתייחדים בלבוש מיוחד השונה מזה של בני קהילתם, אך בזרמים מסוימים, כמו בכנסייה האנגליקנית והלותרנית, עדיין מקובלת לבישת צווארון הכמורה הלבן. הכמרים הפרוטסטנטים אינם מחויבים לחיי פרישות והם רשאים להינשא. בכנסייה האנגליקנית ובכנסיות הלותרניות הן גברים והן נשים יכולים להתמנות לכמורה (אם כי יש זרמים שמרניים המתנגדים בתוקף להסמכת נשים לכהונה).
בספרות ההלכתית מכונים הכמרים הנוצריים פעמים רבות בכינוי 'גלחים'.
ראו גם

כמורה
כהן
נזיר
שאמאן
הערות שוליים

1 2  אביתר מרינברג, קתוליות עכשיו: מבוא להבנת הכנסייה הקתולית בת ימינו, ירושלים: הוצאת כרמל, עמ' 17
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ג, פסוק ה', ספר הושע, פרק י', פסוק ה', ספר צפניה, פרק א', פסוק ד'
↑  לדוגמה: תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף כ', עמוד ב', מסכת סנהדרין, דף ס"ד, עמוד א', מסכת עבודה זרה, דף נ"א, עמוד ב'
↑  על מלכים ב', כ"ג, ה'
↑  על הושע, י', ה'
↑  על בראשית, מ"ג, ל'
↑   נקודת מפנה - איך אומרים נוצרים בעברית?, סרטון בערוץ "כאן 11", באתר יוטיוב
↑  רש"י, פירוש על הבבלי, סנהדרין דף ק עמוד ב
↑  רבי יואל סירקיש, בית חדש, יורה דעה סימן קנ אות ג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 00560844  NKC: ph202928 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אנשי דת נוצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ציון יעקב

ערך זה עוסק בכדורגלן. אם התכוונתם לספורטאי ספורט נכים, ראו .
ציון יעקב במכבי הרצליה (שני משמאל בשורה תחתונה)
ציון יעקב (נולד ב-15 ביוני 1953) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

ציון יעקב, המכונה "פוגל", החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצת הפועל עליה כפר סבא בליגה ג', שהייתה קבוצת הבת של הפועל כפר סבא וייצגה את שכונת שיכון עליה. בעונת 1973–1974 העפיל עם קבוצתו לליגה ב' דרום א' אחרי שסיימה במקום הראשון במשחקי המבחן. בתחילת עונת 1976–1977 ניסתה קבוצת האם הפועל כפר סבא לצרפו לשורותיה, לאחר שהרשים את המאמן אריה רדלר במהלך משחק אימון. למורת רוחם של הנהלת עליה כפר סבא שזעמו על ההעברה שלבסוף בוטלה והשחקן נשאר בעליה כפר סבא.
בעונת 1977–1978 הצטרף למכבי הרצליה מליגה א' צפון, במדיה כבש ובישל שערים רבים תוך תפיסת מקום של קבע בהרכב. בסוף העונה העפיל עם מכבי הרצליה לליגה הארצית והמשיך עונה נוספת.
בעונת 1979–1980 הצטרף לקבוצת מכבי יבנה ששיחקה בליגה א' דרום. יעקב ניהל את משחקה של הקבוצה במרכז המגרש ובסיום העונה העפיל עימה לליגה הארצית. בסיום עונת 1981–1982 העפיל עם יבנה לליגה הלאומית, כשהוא מבקיע 12 שערים. ציון יעקב ששימש כקפטן הקבוצה, נחשב לשחקן הוגן ולא הרבה לקבל כרטיסים צהובים במהלך המשחקים.
בעונת 1984–1985 זכה ציון יעקב עם מכבי יבנה בגביע הטוטו. בסיום עונת 1986–1987 ירד עם יבנה לליגה הארצית. בסך הכל שיחק יעקב ביבנה 10 עונות ברציפות, מהן 5 עונות בליגה הבכירה. לזכותו בישולים ושערים רבים שהבקיע מעמדת הקשר.
את עונת 1989–1990 פתח עם מכבי יבנה ולאחר מספר מחזורים עבר לבית"ר רמלה מליגה א' דרום עד סוף העונה, אותה סיימה במקום ה-7.
קריירת אימון

ציון יעקב מונה למאמן מכבי יבנה בעונת 1990–1991 ובסיום העונה העלה אותה בחזרה לליגה הלאומית מהמקום השני. בעונה שלאחר מכן בליגה הבכירה, התפטר יעקב לאחר הפסד החוץ במחזור ה-7 לקבוצת הפועל ירושלים. במהלך השנים אימן שוב את מכבי יבנה מספר פעמים, ללא הישגים בולטים. אימן גם בהפועל מרמורק ובית"ר יבנה. בשנת 2011 שימש בסקאוט של הפועל תל אביב ובעונת 2011–2012 אימן את קבוצת הנוער שלה.