stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרפין דיאטה
הערות שוליים

↑  Aliou Cisse dévoile les 26 Lions pour Qatar באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הסנגלית, 11 בנובמבר 2022 (בצרפתית)
↑  La liste des 27 lions du Sénégal qui vont disputer l’édition 2023 de la Coupe d’Afrique des Nations en Côte d’Ivoire. בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הסנגלית, 29 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2019 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 דיאלו •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 גייה •  6 סאנה •  7 קונאטה •  8 קויאטה •  9 ניאנג •  10 מאנה •   11 באלדה •  12 סבאלי • 13 אנדיאיה •  14 סווה • 15 דיאטה • 16 מנדי • 17 אנדיה • 18 סאר • 19 דיאן • 20 תיוב • 21 גסאמה • 22 ואגה • 23 גומיס • מאמן: סיסה |  1 דיאלו •  2 סיס •  3 קוליבאלי •  4 סיסה •  5 גייה •  6 סאנה •  7 קונאטה •  8 קויאטה •  9 ניאנג •  10 מאנה •   11 באלדה •  12 סבאלי • 13 אנדיאיה •  14 סווה • 15 דיאטה • 16 מנדי • 17 אנדיה • 18 סאר • 19 דיאן • 20 תיוב • 21 גסאמה • 22 ואגה • 23 גומיס • מאמן: סיסה | סנגל |
| נבחרת סנגל – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה |  1 ס. דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 פ. סיסה •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מ. אנדיאייה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 דיידהיו • 20 ב. דיאנג • 21 סבאלי • 22 דיאלו • 23 גומיס • 24 נאמה • 25 לום • 26 פ. גייה • מאמן: א. סיסה | סנגל |
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה |  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה | סנגל |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קלנסווה

קַלַנְסַוַה, בהגייה ספרותית: קַלַנְסֻוַה (בערבית: قلنسوة; מילולית: "קסדה" או "טורבן") היא עיר ערבית בשרון אשר במחוז המרכז בישראל. היא הוכרזה כעיר בשנת 2000.
גאוגרפיה

קלנסווה שוכנת באזור המרזבה של השרון, סמוך לנחל אלכסנדר. היא אינה ממוקמת על גבעה, בניגוד לרוב הכפרים הערביים בסביבה.
היסטוריה

כיוון שקלנסווה אינה שוכנת על גבעה היא נבנתה מראשיתה כמקום מבוצר ובתי הכפר יצרו חומת הגנה. במקום הייתה מצודה צלבנית (מצודת המישור) וכנסייה ששרידיה ניכרים היום במסגד. היישוב הגן על דרך לוד-קיסריה. חלקו נמסר למסדר ההוספיטלרים ב-1129. הוא נכבש ב-1189 בידי כוחות צלאח א דין והוחזר זמן קצר אחר כך לידי הצלבנים. ב-1265 נכבש בידי הסולטאן הממלוכי ביברס וניתן כאחוזה לאחד מאנשיו.
השם קלנסווה מוזכר לראשונה בספר "מעג'ם אלבולדאן" (מילולית: 'ילקוט המקומות') של הגאוגרף המוסלמי יאקות אל-חמאווי מהמאה ה-13, המספר שבכפר נשחטו 750 אנשים ממשפחת אומיה.
ברשימות[דרוש מקור] העות'מאניות של סוף המאה ה-16 קלנסווה נזכרת ככפר ובו כ-250 תושבים. היישוב ננטש זמן מה לאחר מכן ואוכלס מחדש במאה ה-17.
על פי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 היו בכפר 1,069 תושבים. במניין זה נכללו גם שבטי הבדואים אלרומילאת ואלע'זאזיה. בכפר היו 225 בתים נושבים.
בתקופת המנדט הייתה קלנסווה חלק מנפת טולכרם. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל התגוררו בה 1,540 תושבים ושטחה הכולל השתרע על 17,249 דונמים. בתקופה זו, השתרעו אדמות הכפר מערבה והגיעו עד לבית הקברות שבשכונת "ותיקים" שבדרום נתניה. תושבי הכפר נטעו פרדסים שהושקו מבתי באר רבים שנבנו בתקופה. אחד מבתי הבאר הללו שרד בחלקו הצפוני של יער אילנות ונתגלו בו איורים נדירים המתארים סצנות מחיי היום יום של הפועלים בפרדס.
בתחילת מלחמת העצמאות, הייתה קלנסווה בסיס קדמי להתקפות על המושב גאולים.
בהמשך המלחמה היה הכפר בסיס לצבא העיראקי. הוא לא נכבש בידי צה"ל ועבר לשלטון ישראל בעקבות הסכמי שביתת הנשק עם ממלכת ירדן ב-7 במאי 1949. אפרים תלמי תיאר את כניסת צה"ל לכפר:
תושבי הכפר קיבלו אזרחות ישראלית והיו נתונים לממשל צבאי עד 1966.
קלנסווה הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1955.
בשנת 1957 חובר היישוב למים זורמים. בשנת 2000 הוכרזה כעיר.
ב-10 בינואר 2017 הרסה היחידה הארצית לאכיפת דיני התכנון והבנייה של משרד האוצר 11 מבנים בלתי חוקיים בעיר. במחאה על כך התפטר ראש העירייה וכן הוכרזה שביתה כללית של יום אחד במגזר הערבי.
פוליטיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במשך שלוש שנים וחצי הראשונות לקיום המועצה המקומית כיהן בראשותה עבדול כרים ח'טיב. הבחירות למועצה ב-1959 נפסלו על רקע סימון פתקי ההצבעה. הבחירות החוזרות התקיימו בסוף ינואר 1960 ובעקבותיהן הצליח אחמד חוסיין חדיג'ה להיבחר לראשות המועצה במקום חטיב. לאחר הבחירות של 1969 ההסכם הקואליציוני כלל הסכם רוטציה בין סלמן קשקוש וחליד מלמה בתפקיד ראש המועצה.
בשנות השבעים התחלפו ראשי מועצות שונים עד לשנת 1978, השנה שבה הוחלט לבחור בראש המועצה בבחירות ישירות. ראש המועצה הראשון שנבחר בבחירות ישירות היה חירי רעד. אחריו, בשנת 1983, נבחר נבהאן קשקוש כראש המועצה ומשנת 1988 ועד 1998 כיהן כראש המועצה יוסף תקרורי, שבתקופתו ראה היישוב התקדמות רצינית מאוד בתחום התשתיות, התכנון והבנייה, ובניית מוסדות חיוניים ליישוב ותושביו. בשנת 1998 עלו לסיבוב שני נבאן קשקוש וראש המועצה המכהן יוסף תכרורי. תכרורי פרש מהתמודדות ובהצבעת אמון נבחר קשקוש לראשות העיר. החליפו באותה קדנציה עבד אלרחמאן סלאמה עד לשנת 2003. בתקופה זו שונה הסטטוס של היושב קלנסואה מכפר לעיר. בבחירות שנת 2003 נבחר יוסף תקרורי שוב כראש עיר וכיהן עד שנת 2008.
בשנת 2008 נבחר מחמוד חדיג'ה לראשות העיר. בתקופת כהונתו אירעו מספר מקרים חריגים והוא אף הואשם בפלילים ולכן משהוגש נגדו כתב אישום לא יכל עוד לכהן בתפקידו. בתקופת נבצרותו של מחמוד חדיגה כיהן כממלא מקומו בתפקיד ראש העירייה עבד אלכרים גמל אשר כיהן בתפקיד עד לבחירות בשנת 2013. בשנת 2013 נבחר עבד אל באסט סלאמה לראש העירייה. בפברואר 2016 הורשע חדיג'ה בעבירות אשר יוחסו לו בכתב האישום שהוגש נגדו.
אוכלוסייה

קלנסווה נחשבת לכפר ותיק וקדום, ומקור תושביה המקוריים לא נודע. מפקד הבריטי שנערך בשנת 1922 נמנו בכפר 871 נפשות: 450 גברים ו-421 נשים, כולם מוסלמים. במפקד שנערך ב-1931 גדלה האוכלוסייה ל-1069נפשות: 641 גברים ו-528 נשים, כולם מוסלמים. הם התגוררו ב-225 בתים.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים בקלנסווה 24,608 תושבים (מקום 95 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎1.4%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 84.0%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,905 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
להלן גרף התפתחות האוכלוסייה ביישוב:
גלריית תמונות

בניין העירייה
מצעד השיגעון

מצעד השיגעון בסלוודור ברזיל 2009
מצעד השיגעון (באנגלית: Mad Pride) הוא תנועה ציבורית של צרכני בריאות הנפש, צרכנים לשעבר ובעלי בריתם. האירוע המוכר הראשון של התנועה התקיים ב-18 בספטמבר 1993 בטורונטו שבקנדה. הוא אורגן על ידי אנשים שהזדהו כניצולי הפסיכיאטריה, צרכנים של שירותי בריאות הנפש ומטופלים לשעבר, ונקרא "יום הגאווה לניצולי הפסיכיאטריה".
רקע

האירוע בא כתגובה לדעות קדומות מצד הקהילה המקומית ביחס לאנשים המתמודדים עם מגבלה נפשית שהתגוררו בבתי מחסה באזור פארקדייל בעיר. מאז התקיים מדי שנה, להוציא 1996. בשנות התשעים המאוחרות אורגנו אירועים דומים ברחבי העולם, ביניהם מצעד שיגעון בלונדון, וכן באוסטרליה, דרום אפריקה וארצות הברית. הארגון האמריקני לסנגור צרכני בריאות הנפש, MindFreedom International, דיווח כי אירועים אלה משכו אליהם אלפי משתתפים, והארגון מקדם ועוקב אחרי אירועים אלה ברחבי העולם.
פעילי מצעד השיגעון מנכסים מושגים כמו "שיגעון", "מחלת נפש", "אוטיזם" וכדומה, בניסיון לתקן את השימוש השגוי, הרווח בציבור ובתקשורת ביחס אליהם. באמצעות סדרת קמפיינים בתקשורת המונים מנסים הפעילים לחנך מחדש את הציבור בנושאים כגון הפרעות נפש, חוויותיהם של צרכני מערכת בריאות הנפש ומגפת ההתאבדות הגלובלית. אחד מיוזמי מצעד השיגעון הוא פיט שונסי, שלאחר מכן שם קץ לחייו. בין מייסדי התנועה האחרים: רוברט דלר, ו"פריקי פיל" מרפי.
הספר Mad Pride: A celebration of mad culture מתעד את ימיה הראשונים של התנועה. On Our Own: Patient-Controlled Alternatives to the Mental Health System (לבדנו: חלופות למערכת בריאות הנפש בשליטת מטופלים) שפורסם ב-1978 על ידי ג'ודי צ'מברלין הוא יצירה מכוננת של התנועה, אף שפורסמה לפני הקמתה.
לימודי שיגעון

כפי שנאמר ב-Mad matters: a critical reader in Canadian mad studies (השיגעון משמעותי: מקראה ביקורתית ללימודי שיגעון קנדיים מאת ל'פרנסואה, מנזיס וראומה, 2013): "לימודי שיגעון ניתנים להגדרה כוללנית כפרויקט של חקירה, ייצור ידע ופעילות פוליטית המוקדשים לביקורת ולהתעלות על צורות ההתנהגות, ההתנהלות, ההתייחסות והקיום שהם ממוקדי חשיבה פסיכיאטרית. המקראה "השיגעון משמעותי" מציעה דיון ביקורתי בלימודי בריאות הנפש ושיגעון בדרך המציגה את מאבקיהם, דיכוים, חתרנותם ונקודת מבטם של מתמודדי הנפש בניסיון לאתגר את התפיסות השולטות בתחום בריאות הנפש. לימודי שיגעון הוא תחום מתפתח, רב-תחומי שבו ריבוי קולות, של אקטיביזם, תאוריה, פראקסיס ולימוד.
היסטוריה

בשנת 2000 התפרסם ספר "מצעד שיגעון: חגיגה של תרבות שיגעון" (Mad Pride: A celebration of mad culture) שהושק במצעד השיגעון ב-11 במאי 2000. העיתונאית גבריאל גלייזר תיעדה את מצעד השיגעון בניו יורק טיימס. גלייזר ציינה כי "בדיוק כשם שפעילים לזכויות הקהילה הגאה ניכסו את מילת הגנאי קוויר כתווית של כבוד, גם פעילים אלה מכנים את עצמם משוגעים בגאווה, וטוענים כי מצבם לא מונע מהם לנהל חיים פרודוקטיביים." תנועת מצעד השיגעון אוזכרה גם בהפינגטון פוסט.
תרבות שיגעון ואירועים רלוונטיים

מצעד שיגעון הצמיח אירועים תרבותיים חוזרים בטורונטו, לונדון וערים אחרות ברחבי העולם. אירועים אלה כוללים בדרך כלל מוזיקה, הקראת שירה, הקרנת סרטים ואירועי תיאטרון רחוב, כדוגמת "דחיפת מיטות" שתכליתה לעורר מודעות למידת הבחירה המועטה המתאפשרת בטיפולים בבריאות הנפש ולשימוש הנפוץ בכוח במוסדות אשפוז פסיכיאטריים. אירועי התרבות במצעד לובשים צורות מגוונות.
דחיפת מיטות

העיר טורונטו מציינת את שבוע מצעד השיגעון, ושיאו הוא אירוע דחיפת המיטות. זוהי שנתו ה-14 של הפסטיבל. סדרה של אירועי דחיפת מיטות מתקיימים ברחבי לונדון מדי שנה. תוכנית של ערוץ הטלוויזיה האמריקני איי.בי.סי ושמה "צפיית שיא: האאוטסיידר" שידרה כתבה על אודות מצעד השיגעון שהתקיים ב-25 באוגוסט 2009. בין היתר כללה התוכנית ראיונות עם שחקן  הקולנוע והטלוויזיה האמריקני ג'ו פנטוליאנו והאקטיביסט דייוויד וו. אוקס, יו"ר תנועת MindFreedom International .
בישראל

ב-2004 וב-2005 יזמו האקטיביסטים צביאל רופא ודליה וירצברג-רופא שני מצעדי שיגעון בתל אביב בסיוע עמותת אנוש. הם נקראו "צועדים בראש מורם", והסלוגן שלהם היה: "אם תכירו אותי, תשתגעו עליי".
ראו גם

פרנקו בזאלייה
מלאווי

רפובליקת מלאווי (באנגלית: Republic of Malawi) היא מדינה במזרח אפריקה, הגובלת בטנזניה בצפון, בזמביה במערב ובמוזמביק במזרח ובדרום-מערב. בירתה והעיר הגדולה במדינה היא לילונגווה.
היסטוריה

בני בנטו התיישבו בשטחי מלאווי בסביבות המאה ה-16. בסביבות המאה ה-17 הגיעו הפורטוגלים למלאווי, ובמאה ה-19 הגיעו לאזור ערבים וסוחרי עבדים. בשנת 1859 הגיע למלאווי המיסיונר והרופא הסקוטי דייוויד ליווינגסטון, שהקים בה את מוסדות המיסיון, והביא להפסקת סחר העבדים.
ב-1891 הוקם בשטח מלאווי אזור החסות הבריטי שנקרא תחילה "פרוטקטורט מרכז אפריקה הבריטי" ומאוחר יותר, ב-1907 – "פרוטקטורט ניאסלנד" או "ניאסלנד". 
בשנת 1915 על רקע ניצול של בריטניה את המשאבים המקומיים וגיוסם של מקומיים רבים להילחם לצד מדינות ההסכמה בזירה האפריקאית של מלחמת העולם הראשונה, פעיל חברתי בשם ג'ון צ'ילמבווה (אנ') עורר מרד מקומי אלים נגד הבריטים, שדוכא על ידי הבריטים. צ'ילמבווה הפך לימים לסמל לאומי של מלאווי.
בשנים 1953–1963 הייתה ניאסלנד חלק מהפדרציה של רודזיה וניאסלנד. ב-1964 היא זכתה בעצמאות ואימצה את השם "מלאווי". אחרי העצמאות עמד בראש המדינה הנשיא ד"ר הייסטינגס באנדה, וב-1966 אושרה כהונתו לכל ימי חייו. הוא הקים משטר חד-מפלגתי, שנשמר עד 1994, ומאז מתקיימות במדינה בחירות דמוקרטיות.
ביולי 2011 התרחשו במדינה מהומות בהם נהרגו לפחות 18 אזרחים. ב-2015, הצפות במדינה הביאו למותם של כ-100 אזרחים.
ביוני 2024 נהרג סגן הנשיא סאולוס צ'ילימה (אנ') בהתרסקות מטוס בצפון המדינה יחד עם תשעה בני אדם נוספים.
פוליטיקה

מייסודה כמעט ועד 1993 שרר במלאווי משטר חד-מפלגתי. המפלגה החוקית היחידה הייתה מפלגת הקונגרס של מלאווי ובראשה עמד כל אותן שנים הייסטינגס באנדה, שקבע כל פרט במדיניותה של מלאווי. בעוד רוב מדינות אפריקה החדשות השתייכו לגוש המדינות הבלתי מזדהות, כיוון באנדה את ארצו לאוריינטציה מערבית. מלאווי קיימה קשרים דיפלומטיים עם דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד ולא ניתקה את יחסיה עם מדינת ישראל לאחר מלחמת יום כיפור, כפי שעשו כמעט כל מדינות היבשת.
משטרו הרודני של באנדה רדף מתנגדי משטר וניהל צנזורה מחמירה. עם זאת טיפח הממשל שוויון זכויות נשים, עודד נשים להצטיינות ופתח בפניהן משרות, קידם את החינוך ואת התשתיות במדינה בתקן גבוה מהמקובל ביבשת. כל עוד הייתה מלאווי מוצב אנטי-קומוניסטי יציב בפינה זו של העולם, נהנה המשטר מהעלמת-עין של מדינות המערב. אולם, לאחר תום המלחמה הקרה גבר לחץ הקהילה הבינלאומית לכיוון של מודרניזציה והן אף התנו המשך סיוע בפתיחות ובמתן דין וחשבון בנושאי זכויות אדם. במהלך 1992 החלה להתגבש אופוזיציה שהורכבה מאנשי כמורה, סטודנטים ומנהיגי איגודי עובדים שקראה לקיום משאל עם לגבי עתידו של המשטר החד-מפלגתי. הגורמים זכו לתמיכת הקהילה הבינלאומית וב-14 ביוני 1993 נערך משאל העם, במסגרתו זכתה ההצעה לדמוקרטיזציה לכ-64% מקולות המצביעים. המעבר למשטר דמוקרטי עבר באופן שקט ומסודר. באנדה לא התנגד לנטילת תואר "נשיא לכל ימי חייו" ורוב סמכויותיו, אך טען שבני עמו ("ילדיו") עוד יתגעגעו לשלטון-הברזל שלו.
במאי 1994 התקיימו הבחירות הדמוקרטיות הראשונות של מלאווי בהן ניצחה מפלגת "חזית העם המאוחדת" בהנהגת בקילי מולוזי, שזכתה גם בבחירות של שנת 1999. המשטר החדש שאף לבצע רפורמות כלכליות וחברתיות מקיפות. עם זאת, מפלגת הקונגרס שהנהיג באנדה המשיכה להיות כוח פוליטי מרכזי במדינה. בין השנים 2004 ל-2012 כיהן כנשיא בינגו וה מותריקה מטעם המפלגה הדמוקרטית הפרוגרסיבית. לאחר מותו החליפה אותו ג'ויס באנדה. בשנים 2014 - 2020 כיהן כנשיא אחיו של בינגו וה מותריקה, פיטר מותריקה. החל מ-2020 הנשיא הוא לזרוס צ'אקוורה.
מלאווי מדורגת מקום 10 בנישואי קטינים. ב-2015, הממשלה העלתה את גיל הנישואין החוקי מ-15 ל-18. הומוסקסואליות נחשבת כלא חוקית. ביוני 2021, נערך מצעד הגאווה הראשון בעיר הבירה, לילונגי.
דמוגרפיה

אוכלוסיית מלאווי מונה כ-20 מיליון תושבים. רוב התושבים משתייכים לשבטי הבנטו השונים, בעיקר: צ'ווה, יאו, טונגה, טומבוקה וצ'יפוקה. בניגוד לשכנותיה, אין במלאווי מתיחות רבה על רקע אתני. כרבע מהאוכלוסייה מתגוררת בערים. תוחלת החיים היא כ-64.2 שנים, נתון נמוך ביחס לרוב העולם, אך ממוצע ביחס למדינות אפריקה שמדרום לסהרה. בשנת 1990, היה ממוצע הילודה 7 ילדים לאישה, וכיום הוא עומד על 4 ילדים לאישה.
83% מהאוכלוסייה הם נוצרים, מרביתם פרוטסטנטים, ומיעוטם קתולים, כ-13% מוסלמים והשאר מאמיני דתות מקומיות.
מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 פועל במדינה ארגון "עין הילד" – ארגון לא ממשלתי הפועל למען רווחת הילדים.
כלכלה

מלאווי היא בין המדינות הפחות מפותחות בעולם, עם כלכלה המבוססת ברובה הגורף על חקלאות. 75% מהאוכלוסייה מתגוררת בכפרים.
עיקר כלכלת מלאווי היא החקלאות, שתורמת 37% מהתל"ג ומעסיקה 86% מכוח העבודה. במלאווי יש כ־16,000 קמ"ר של גידולי שדה. הגידולים העיקריים: תירס, תה (עלים), תפוחי אדמה, טבק, קנה סוכר, קסאווה, דורה, קפה וקטניות. משק חי: בקר, עיזים. מכיוון שמלאווי תלויה בחקלאות, בצורת - שהיא די נפוצה - יכולה לפגוע קשות בכלכלתה.
התעשייה תורמת 29% מהתל"ג ועוסקת בעיקר בעיבוד התוצרת החקלאית. היא מייצרת בעיקר: סוכר, טבק (מעובד), תה (מוכן) ועוד.
אדמת מלאווי מכילה בוקסיט, אזבסט ופחם, אשר אינם מנוצלים כראוי.
תובלה

מלאווי, יחד עם זימבבואה, זמביה ומדינות אחרות הנמצאות במרכז יבשת אפריקה ושאין להם חופים ימיים, משתמשות בנמל ביירה שבמוזמביק לייצוא וייבוא סחורות. הייצוא העיקרי מנמל ביירה כולל: סוכר, טבק, תירס, כותנה, סיבי אגבה, כרום, נחושת עופרת ופחם.
גאוגרפיה

מלאווי היא מדינה מוארכת הנמצאת בדרום מזרח אפריקה. היא גובלת בטנזניה בצפון, בזמביה במערב, במוזמביק בדרום ובאגם מלאווי במזרח. אין למדינה מוצא לים.
ימת מלאווי, המשתרעת כמעט לכל אורך המדינה ונהר שירה הזורם מדרומו לנהר הזמבזי, הם חלק מהשבר הסורי-אפריקאי. ממערב לאגם רמות בגובה של כ-1,000 מ' מעל פני הים. צפון המדינה הררי יותר, ובו שוכן הר ניקה, המתנשא לגובה של 2,527 מ'. ההר הגבוה במדינה, הר מולנג'ה, נמצא דווקא בדרום, ממזרח לנהר שירה ובסמוך לגבול עם מוזמביק, ומתנשא לגובה של 3,002 מ'. 36% משטחה של מלאווי מיוער.
במלאווי שורר אקלים סובטרופי. בשטחים הנמוכים חם ויבש מאוד בקיץ והחורף יבש, ובאזורים הגבוהים הקיץ חם וגשום והחורף נעים וקריר.
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  John Chilembwe, Harvard Magazine
↑  "Malawi army deployed over anti-Mutharika protests". BBC News (באנגלית בריטית). 2011-07-21. נבדק ב-2022-01-19.
↑  ציקי ברנדוין, מלאווי: סגן הנשיא וצוותו נהרגו בהתרסקות המטוס, באתר ערוץ 7
↑  תוצאות משאל העם
↑   רויטרסו אי-פי, מנהיג האופוזיציה הפסיד בשנה שעברה בבחירות. עכשיו נגד כל הסיכויים — הוא הנשיא, באתר הארץ, 28 ביוני 2020
↑  https://www.worlddata.info/life-expectancy.php נתוני תוחלת חיים עולמיים 2020
| מדינות אפריקה |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אוגנדה • אלג'יריה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בורונדי • בורקינה פאסו • בוטסואנה • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • לוב • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • מצרים • מרוקו • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניז'ר • ניגריה • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה • סיישל • סיירה לאון • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה • תוניסיה |  |
| חבלי ארץ  "לא מוכרים" | סומלילנד • רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית |  |
| שטחים תלויים | הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה • האיים הקנריים • סאוטה • מלייה • מדיירה • מיוט • ראוניון • סוקוטרה |  |
| מדינות היסטוריות במלאווי |
| --- | --- | --- |
| השלטון הקולוניאלי | מרכז אפריקה הבריטית מרכז אפריקה הבריטית (1893–1907) • רודזיה הדרומית ניאסלנד הבריטית (1907–1964) • הפדרציה של רודזיה וניאסלנד הפדרציה של רודזיה וניאסלנד (1953–1963) |  |
| מלאווי העצמאית | מלאווי הרפובליקה של מלאווי (החל מ-1979) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552788005171  PLWABN: 9810538247205606  BIBSYS: 5056180  BNE: XX453562  BnF: cb12141219n (data)  GND: 4074495-4  HDS: 003454  ISNI: 0000 0001 2186 7269  LCCN: n80089996  MusicBrainz: b4d3ff41-ead2-300f-9c11-f73f8ad39678  NARA: 10044541  NDL: 00567487  NKC: ge129934  RERO: 02-A003553605  SUDOC: 029879302  TDVİA: malavi  UKPARL: jffpQVEE  VIAF: 138148995952859751705   WorldCat (עם VIAF): 138148995952859751705
רדיקל בראון-מקוי

בתורת החוגים, רדיקל בראון-מקוי הוא רדיקל המוגדר כחיתוך הגרעינים של כל ההומומורפיזמים לחוגים פשוטים עם יחידה. אם החוג מכיל אבר יחידה, אז רדיקל בראון-מקוי שלו שווה לחיתוך האידיאלים המקסימליים. בהתאם, אומרים כי חוג הוא בראון-מקוי (או שווה לרדיקל בראון-מקוי של עצמו) אם אין לו תמונה הומומורפית המכילה אבר יחידה. באנליזה פונקציונלית הוא נקרא גם הרדיקל החזק.
רדיקל בראון-מקוי מכיל את רדיקל ג'ייקובסון של החוג; בחוגים קומוטטיביים שני הרדיקלים שווים.
גם בחוגים המקיימים זהויות פולינומיות הרדיקלים משתווים, בגלל משפט של קפלנסקי הקבוע כי חוג פרימיטיבי עם זהויות הוא פשוט ובעל אבר יחידה (וסוף ממדי מעל המרכז).
אם  R חוג נילי אז  R[x_{1},\dots ,x_{n}] הוא בראון-מקוי (וגם חוג הפולינומים במשתנים לא קומוטטיביים הוא כזה).
לפי תוצאה של אגטה סמוקטונוביץ' ואדמונד פוצ'ילובסקי חוג הפולינומים  R[x] הוא בראון-מקוי אם ורק אם ל- R אין תמונה הומומורפית ראשונית בעלת מרכז החותך באופן לא-טריוויאלי כל אידיאל שונה מאפס.
אם H הוא מרחב הילברט ספרבילי, אז הרדיקל החזק של אלגברת האופרטורים החסומים  \ B(H) הוא האידיאל הכולל את כל האופרטורים הקומפקטיים.
קרפילזומיב

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  719.425799 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D 
 מזהים
 קוד ATC:  L01XX45 
 מספר CAS:  868540-17-4
 PubChem:  11556711
 ChemSpider:  9731489
 
קרפילזומיב (Carfilzomib; שם מסחרי: קיפרוליס (Kyprolis)) היא תרופה כנגד סרטן. היא פועלת באמצעות עיכוב סלקטיבי של הפרוטאוזום.
שמה הכימי הוא טטרפפטיד אפוקסיקטון, אנלוג של אפוקסימיצין.
ה-FDA, אישר את השימוש בתרופה בארצות הברית ב-20 ביולי 2012 לטיפול בחולי מיאלומה נפוצה שקיבלו בעבר לפחות שני קווי טיפול הכוללים בורטזומיב ותכשירים אימונומודולטורי, לחולים המראים התקדמות מחלה מוכחת במהלך 60 יום ממועד סיום הטיפול.
רקע

קרפילזומיב היא נגזרת של אפוקסימיצין, תוצר טבעי שהראה עיכוב של הפרוטאוזום במעבדות אוניברסיטת ייל על ידי קרג קראוס (Criag Crews).
בעקבות גילוי זה, פתחה המעבדה נגזרת ספציפית יותר של אפוסקימיצין בשם YU101 שאושרה עבור מחקר של חברת פרוטאוליקס (Proteolix).
מדעני החברה המציאו תרכובת חדשה בעלת פוטנציאל לטיפול בבני אדם, הידועה בשם קרפילזומיב. החברה פיתחה את התרופה במחקרים בפאזה ראשונה ושנייה, כולל מחקר בפאזה שנייה שייעודו היה רישום התרופה.
המחקר הקליני של התרופה המשיך תחת חברת אוניקס (Onyx) שרכשה את חברת פרוטאוליקס ב 2009.
ביולי 2011, העניק ה-FDA לקרפילזומיב, מעמד של "מסלול מהיר" (Fast-track status), שאפשר לחברת אוניקס להתחיל את תהליך הגשת התרופה לשימוש.
בדצמבר 2011, ניתן לתרופה סטטוס של אישור על תנאי לשימוש שהתבסס על פרסום מחקר פאזה שנייה (מחקר ה 003-A1). המחקר כלל 266 חולי מיאלומה נפוצה עם מחלה עמידה או נישנת שקבלו בעבר טיפולים רבים ועברו לפחות שני קווי טיפול שכללו בורטזומיב ותלידומיד או לנולידומיד.
התרופה משווקת על ידי חברת אוניקס-אמג'ן בעולם, ובישראל על ידי חברת מדיסון.
מנגנון פעולה

קרפילזומיב נקשר בצורה בלתי הפיכה לאזור 20S בפרוטאוזום ומעכב את פעילות הציטוטריפסין (אנזים שמפרק חלבוני תא שאינם רצויים).
עיכוב זה גורם להצטברות של חלבונים המסומנים לפירוק (Polyubiquinnated Proteins). 
עקב כך נגרמת חסימה של מחזור חיי התא, מוות תאי ועיכוב של התפתחות הגידול.
מחקרים

מחקר ה 003-A1 שהביא לרישום התרופה ברשויות התרופות בארצות הברית הראה כי המשך החציוני של תגובה לתרופה זו כתרופת יחיד לחולים מרובי הטיפולים האלו היה כ- 7 חודשים.
מחקרים נוספים בודקים כיום את האפשרות הטיפולית בתרופה זו בשילובים שונים בקווים מוקדמים יותר של המחלה, וכמו כן בודקים אפשרות של מתן חד שבועי באופן המקל על החולים.
מחקר האספייר (ASPIRE) בדק את ההשפעה של שילוב קרפילזומיב, לנולידומיד ודקסמטזון על חולים שמחלתם נשנתה לאחר קבלת 1-3 קווים טיפולים לעומת ההשפעה של טיפול בלנולידמיד ודקסמטזון. נמצא כי השילוב של שלוש התרופות כולל קרפילזומיב הביא לחציון הישרדות ללא התקדמות המחלה של 26.3 חודשים לעומת 17.6 חודשים על לנולידמיד ודקסמטאזון.
מריו טסטינו

| --- | --- |
טסטינו בשנת 2014
טסטינו בשנת 2014
 לידה:  30 באוקטובר 1954 (בן 69) לימה, פרו 
 שם לידה:  מריו אדוארדו טסטינו סילבה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פסיפיק  האוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פרו  אוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית (2014)  קצין בלגיון הכבוד  עיטור פור לה מריט על שירות למופת 
 www.mariotestino.com
 
מריו אדוארדו טסטינו סילבה (באנגלית: Mario Eduardo Testino Silva; נולד ב-30 באוקטובר 1954) הוא צלם אופנה ופורטרט פרואני.
הוא נחשב לצלם בין-לאומי שעבודותיו נכללו בווג, V (אנ'), ואניטי פייר ו-GQ. הוא גם עבד עם גוצ'י, ברברי, ורסצ'ה, מייקל קורס, שאנל, סטיוארט ויצמן (אנ'), קרולינה הררה ואסתי לאודר (אנ'). לצד עיסוקו כצלם, עבד טסטינו גם כמנהל קריאייטיב, עורך אורח, מייסד מוזיאון, אספן אמנות ויזם. עבודתו המקצועית כצלם ספגה האשמות רבות בגין הטרדה מינית ותקיפה.
ארון היקלין מאובזרבר תיאר אותו כ"צלם המגזין והאופנה הפורה ביותר בעולם".
הערות שוליים

↑  Biography, mariotestino.com (באנגלית אמריקאית)
↑  "Testino's World: A Revealing Look Inside a Photographer's Private Art Collection - Artphaire"
↑  "Mario Testino | The Business of Fashion"
↑  Super Mario World, The Business of Fashion, ‏2014-10-15 (באנגלית)
↑  Tatiana Siegel, Inside the Fashion World’s Dark Underbelly of Sexual and Financial Exploitation: ‘Modeling Agencies Are Like Pimps For Rich People’, Variety, ‏2023-06-20 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hicklin, Aaron (2012-10-20). "Mario Testino interview: the man who makes models super". The Observer (באנגלית בריטית). ISSN 0029-7712. נבדק ב-2023-10-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389429805171  PLWABN: 9810531539005606  BNE: XX5012373  BnF: cb13772040z (data)  GND: 12160604X  ISNI: 0000 0001 1687 8879  LCCN: n99015702  MusicBrainz: 28d0bf6d-7f03-4bbb-94f9-ad19b9ad2f08  NKC: xx0036295  NTA: 183132874  PIC: 17747  RKD: 240441  SNAC: w6rv3ps0  SUDOC: 165833858  ULAN: 500348599  VIAF: 93584670   WorldCat (עם VIAF): 93584670
קרפיוניים

| קרפיונאים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קרפיוניים
שם מדעי
 Cyprinidae ‏רפינסק, 1810

קרפיוניים (שם מדעי: Cyprinidae) היא משפחה של דגי גרם החיים רק במים מתוקים, רבים מהם דגי מאכל נפוצים וגם דגי נוי כמו דג הזהב או הקוי.