stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע אירופה לאלופות 1990
הדרך אל הגמר > מילאן

אלופת אירופה החלה את דרכה בטורניר בסיבוב הראשון מול ה.י.ק. הלסינקי הפינית. במשחק הראשון בסן סירו הביסה מילאן את הלסינקי בתוצאה 4-0. היא השלימה ניצחון כפול בגומלין כשגברה על יריבתה 1-0 והעפילה עם 5-0 בסיכום שני המשחקים.
בשמינית הגמר פגשה מילאן יריבה חזקה בדמותה של ריאל מדריד הספרדית. במשחק הראשון בסן סירו כבשה מילאן פעמיים (פרנק רייקארד ומרקו ואן באסטן בפנדל) בתוך רבע השעה הראשונה וקבעה את תוצאת המשחק, 2-0. בגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו העלה אמיליו בוטרגניו את ריאל ליתרון על סף המחצית, אך ריאל כשלה לכבוש בשנית, ומילאן העפילה עם 2-1 בסיכום שני המשחקים.
לאחר שגברה על היריבה הקשה ממדריד, פגשה מילאן את מכלן הבלגית ברבע הגמר. הקבוצות נפרדו בשוויון 0-0 באצטדיון הייזל, ובתוצאה זהה בתום 90 דקות בגומלין בסן סירו. המפגש הכפול הגיע להארכה, שם נכנעה מכלן והפסידה 2-0 משערים של ואן באסטן ומרקו סימונה במחצית השנייה של ההארכה.
בשלב חצי הגמר פגשה מילאן את באיירן מינכן מגרמניה. באיירן החזיקה מעמד בסן סירו עד לדקה ה-77, אז ואן באסטן כבש בפנדל וקבע את תוצאת המשחק, 1-0. במשחק הגומלין במינכן כבש תומאס שטרונץ בדקה ה-59, והשווה את המפגש הכפול. התוצאה נשמרה בתום 90 דקות, והקבוצות הלכו להארכה. בדקה ה-100 למשחק כבש סטפאנו בורגונובו את שער השוויון של מילאן, שער חוץ יקר שקבע כי באיירן תצטרך שני שערים כדי להעפיל. אלן מקינלי עוד העלה את באיירן ליתרון בדקה ה-106, אך ברבע השעה הנותרת שמרה מילאן על התוצאה והעפילה לגמר בזכות חוק שערי חוץ.
הדרך אל הגמר > בנפיקה ליסבון

בנפיקה החלה את הטורניר מול דרי סיטי האירית. במפגש הראשון בחוץ ניצחה בנפיקה 2-1 והשיגה מקדמה לקראת הגומלין, בו הביסה את יריבתה בתוצאה 4-0 והעפילה עם 6-1 בסיכום שני המפגשים.
בשלב שמינית הגמר פגשה בנפיקה את בודפשט הונבד מהונגריה. לאחר 2-0 בחוץ במשחק הראשון, רשמה בנפיקה הופעה מרשימה מאוד בשלב הגומלין, בו הביסה את בודפשט בתוצאה 7-0. שלושה שחקנים - ססאר בריטו, אבל קמפוס ומאטס מגנוסון - כבשו צמד במשחק. עם 9-0 מוחץ בסיכום, העפילה בנפיקה לרבע הגמר.
בנפיקה פגשה בשלב רבע הגמר את דניפרו דניפרופטרובסק, נציגת ברית המועצות. פנדל מוקדם של מגנוסון במשחק הראשון בליסבון קבע את תוצאת המשחק, 1-0 לבנפיקה. בגומלין השלימה בנפיקה ניצחון כפול נוסף, כשגברה 3-0 על דניפרו והשלימה ניצחון 4-0 בסיכום. בנפיקה העפילה לחצי הגמר לאחר שישה ניצחונות בשישה משחקים, ומאזן שערים מוחץ של 17-1.
בשלב חצי הגמר רשמה בנפיקה את הפסדה הראשון בטורניר, כשפגשה את אולימפיק מרסיי הצרפתית והפסידה לה 2-1 בסטאד ולודרום, על אף יתרון מוקדם במשחק. במשחק הגומלין, בנפיקה הייתה חייבת לנצח את מרסיי, אך במשך דקות רבות לא הבקיעה שער. בדקה ה-82, שמונה דקות בלבד לסיום ההתמודדות, כבש ואטה מטאנו גרסיה את שער הניצחון שהעניק לקבוצתו את המקום בגמר בזכות חוק שערי חוץ.
| איטליה מילאן | איטליה מילאן | איטליה מילאן | איטליה מילאן | סיבוב | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון | פורטוגל בנפיקה ליסבון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| פינלנד ה.י.ק. הלסינקי | 5 – 0 | 4 - 0 (בית) | 1 - 0 (חוץ) | סיבוב ראשון | אירלנד דרי סיטי | 6 – 1 | 2 - 1 (חוץ) | 4 - 0 (בית) |
| ספרד ריאל מדריד | 2 – 1 | 2 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) | שמינית הגמר | הונגריה בודפשט הונבד | 9 – 0 | 2 - 0 (חוץ) | 7 - 0 (בית) |
| בלגיה מכלן | 2 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 2 - 0ה (בית) | רבע גמר | ברית המועצות דניפרו דניפרופטרובסק | 4 – 0 | 1 - 0 (בית) | 3 - 0 (חוץ) |
| גרמניה באיירן מינכן | 2 – 2 | 1 - 0 (בית) | 1 - 2ה (חוץ) | חצי הגמר | צרפת אולימפיק מרסיי | 2 – 2 | 1 - 2 (חוץ) | 1 - 0 (בית) |
סיכום המשחק

מילאן הגיעה למשחק כאלופת אירופה המכהנת. הקבוצה של אותן השנים זכתה לכינוי "גראנדה מילאן" (מילאן הגדולה), והיא זכורה כאחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה. היא הציגה סגל איטלקי איכותי, שבו שילבה את שלושת השחקנים ההולנדים - פרנק רייקארד, רוד חוליט ומרקו ואן באסטן. המאמן אריגו סאקי, שהוביל את הקבוצה לזכייה שנה קודם לכן, הציב הרכב זהה כמעט לחלוטין לזה שפתח בגמר הקודם. השינוי היחידי היה מאולץ, בעקבות פציעתו של רוברטו דונאדוני, ועשרה שחקנים שפתחו בגמר הקודם פתחו בהרכב פעם נוספת. מנגד, המאמן סוון-יוראן אריקסון בקדנציה השנייה שלו כמאמן בנפיקה, הוביל אותה לראשונה בקריירה שלו לגמר גביע אירופה. הקבוצה הגיעה שנתיים לאחר ההפסד בדו-קרב בעיטות עונשין לפ.ס.וו. איינדהובן, אך מאז החליפה מאמן וכמעט לחלוטין את ההרכב, כשרק שלושה שחקנים שפתחו באותו הגמר פתחו גם מול מילאן.
המשחק הוכרע משער בודד, שנכבש בדקה ה-68. אלסנדרו קוסטקורטה התנהל עם הכדור במרכז המגרש, ומסר כדור עומק למרקו ואן באסטן. ההולנדי, ששנה קודם לכן כבש צמד במשחק הגמר, המשיך בנגיעה בכדור עומק לרייקארד, שבפריצה מהירה ניצב לבד מול השוער והכניע אותו.
התוצאה נותרה על כנה עד לסיום, ופרנקו בארזי, קפטן מילאן, הניף את הגביע הרביעי בתולדות המועדון.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במאי 1990 | איטליה מילאן | 1 - 0 | פורטוגל בנפיקה ליסבון | אצטדיון פראטר, וינה, אוסטריה צופים: 57,558 שיפוט: אוסטריה הלמוט קוהל |
| 23 במאי 1990 | פרנק רייקארד  68' | (סיקור) |  | אצטדיון פראטר, וינה, אוסטריה צופים: 57,558 שיפוט: אוסטריה הלמוט קוהל |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מילאן :               בנפיקה ליסבון
דב סיני

| --- | --- |

סא"ל דב סיני דובר צה"ל 1960.
 לידה:  1922 ביאליסטוק, פולין
 פטירה:  1 באפריל 2008 (בגיל 86 בערך) ישראל
 מקום קבורה:  עינת 
 תאריך עלייה:  1944
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  צבא אנדרס    ההגנה    צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1941–1944, 1946 – 1963
 דרגה:    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 דובר צה"ל
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני
 תפקידים אזרחיים
 קונסול ישראל ביוהנסבורג  קונסול ישראל במונטריאול
 
דב סיני (גראד) (1922 – 1 באפריל 2008) היה קצין בצה"ל בדרגת סגן-אלוף ששירת כדובר צה"ל (1959–1963) ודיפלומט.
קורות חיים

דב גראד נולד בשנת 1922 בעיר ביאליסטוק שבפולין. במלחמת העולם השנייה הצטרף לצבא אנדרס, ויצא לחזית איטליה, לאחר שחצה את המזרח התיכון דרך איראן וארץ ישראל. בשנת 1944 חמק מצבא אנדרס ועלה לארץ ישראל. עִברת את שם משפחתו לסיני, על שם אחיו שנספה בשואה. עבד ב"סולל בונה", בסלילת כביש טבריה-צמח. הצטרף לש"י, שירות המודיעין של "ההגנה". לאחר מלחמת העצמאות שירת בקהילת המודיעין. ב-1952 החליף את אלי זעירא כקצין קישור לכוחות האו"ם. לאחר מכן שהה בשליחות בלונדון ובברזיל. עם שובו לישראל נתמנה ב-1957 לראש ענף נספחים צבאיים. בפברואר 1959 נתמנה לדובר צה"ל.
מינויו לדובר צה"ל כלל גם מינוי להממונה על יחסי הציבור של מערכת הביטחון.
אירועי התקשורת המרכזיים בתקופת כהונתו כדובר צה"ל היו פרשת "ליל הברווזים" ב-1959 והסערה הפוליטית והתקשורתית שהחלה ב-1960 בעקבות ספיחי "העסק הביש" מ-1954, ונודעה בכינוי "הפרשה".
פרשת ליל הברווזים: ב-1 באפריל 1959 שודרה בחדשות השעה 9 בערב "קול ישראל" הודעת גיוס פומבי, שקראה להתייצבותן של שלוש יחידות מילואים שסיסמאות הגיוס שלהן היו "ברווזי מים", "להקת אמנים" ו"ארשת חשיבות". הסיסמאות שודרו בעברית ובמספר שפות נוספות, ללא הודעה על כך שמדובר בתרגיל. ההכרזה הדרמטית זרעה בהלה רבה בישראל, עוררה מתיחות מיידית בין ישראל לבין שכנותיה, וגרמה לגיוסי חירום בצבאות מצרים וסוריה, ולמצב כוננות בירדן. הציבור בישראל היה משוכנע שבכל רגע עומדת לפרוץ מלחמה. בבדיקת הנושא התברר שמדובר בתרגיל גיוס פומבי שלא אושר על ידי שר הביטחון דוד בן-גוריון והרמטכ"ל חיים לסקוב ונעשה ללא ידיעתם. בעקבות זאת הודחו מתפקידיהם ראש אג"ם אלוף מאיר זורע וראש אמ"ן האלוף יהושפט הרכבי. דובר צה"ל דב סיני ליווה את האירוע הן בהסברת התקלה והרגעת הציבור והן בהודעה על העברת שני הקצינים הבכירים מתפקידיהם.
הפרשה: ב-25 בדצמבר 1960 פרסמה את מסקנותיה ועדה שהורכבה משבעה שרי ממשלה, שכללה נציגים מכל מפלגות הקואליציה, שמונתה לחקור את ספיחי פרשת "העסק הביש". הוועדה קבעה פה-אחד ששר הביטחון בעת הפרשה, פנחס לבון, לא נתן את ההוראה לביצוע הפעולה הכושלת במצרים, ואף לא ידע על הפעולה. בעקבות מסקנות אלה, התפטר אל"ם בנימין גיבלי, מי שהיה ראש אמ"ן בעת הפרשה, מצה"ל. דב סיני התמודד עם הנושא הרגיש, שנגע לא רק בנעשה בצה"ל אלא גם במערכת הפוליטית הישראלית.
אירועי התקופה גרמו לביקורת רבה של התקשורת על צה"ל. אחת מדרכי התגובה החריגות של סא"ל סיני הייתה פרסום חמשיר ב"ידיעות אחרונות" ובו הבעת תודה לאנשי צבא הקבע, תוך עקיצה לעבר מקצוע העיתונות. על פעילותו כדובר צה"ל זכה למכתב הוקרה מהרמטכ"ל, רב-אלוף צבי צור.
באוגוסט 1963 סיים דב סיני את תפקידו כדובר צה"ל ונתמנה לקונסול ישראל ביוהנסבורג. ב-1965 עבר לכהן כקונסול ישראל במונטריאול.
עם שובו לישראל, ב-1969, התמנה דב סיני לשגריר לתפקידים מיוחדים ועסק בגיוס תרומות לפרויקט שיקום השכונות. אחר כך עבד שנים רבות במגבית בניו יורק.
היה נשוי לפרופ' יהודית סיני לבית גולדבלום, חוקרת במכון הביולוגי בנס ציונה (גיסתו של יחיאל די-נור (פיינר), "ק. צטניק") בני הזוג היו הורים לשתי בנות: ד"ר תמרה סיני, פסיכיאטרית, ורותי סיני, עיתונאית.
נישא בשנית למישל סיני.
דב סיני נפטר ב-1 באפריל 2008, והוא בן 86.
הערות שוליים

↑  סגן אלוף דב סיני דובר צה"ל, חרות, 27 בפברואר 1959
↑  ס/א דב סיני - דובר צה"ל, הצופה, 1 במרץ 1959
↑  עופר אדרת, אחרי מות |. מסרי ליישוב את צוואתנו, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2013.
דבלולי עיניים

| דבלולי עיניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: דבלולי עיניים
שם מדעי
 Platysteiridae

Batis soror
דבלולי עיניים או חנקני חטפיות (שם מדעי: Platysteiridae) היא משפחה של ציפורי שיר אפריקניות הקרובות לחנקניים. בעבר קישרו אותם למשפחת החטפיתיים אך כיום מסווגים כמשפחה עצמאית.
מאפיינים

דבלולי עיניים חיים רק באפריקה שמדרום לסהרה. האורך הממוצע 8–16 ס"מ והם בעלי מקור נוקשה ועיניים גדולות בעלות דלדל אדום לפניהם. הם יציבים ובעלי רגליים חזקות וזנב ארוך היכול לאזן אותם בעמידה. רובם בעלי צבעים כהים ובטן לבנה אך כמה מהם צבעוניים. המקור אדום או אפור, תלוי במין.
עופות אלה חיים בערבות הסוואנה או ביערות העבותים של אפריקה, כשכמה מינים חיים גם בביצות ובביצות מנגרובים. הם מסתתרים בחורשים ומחפשים טרף קטן - בעיקר חרקים או עכבישים שיעופו לידם, ואז חוטפים אותו כמו החטפיות. אפשרות אחרת היא לעוט על טרף השוכן על הקרקע.
אלו עופות חברתיים ווקאליים מאוד ומשתמשים גם בדבלולי העיניים שלהם לצרכים חברתיים שונים.
מיון

משפחה דבלולי עיניים (Platysteiridae)
סוג ומין יחיד Megabyas flammulatus
סוג ומין יחיד Bias musicus
סוג Platysteira - בו 10 מינים
סוג Batis - בו 18 מינים
סוג ומין יחיד Lanioturdus torquatus
ד'קס"ה

ד'קס"ה (4165)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-22 בספטמבר 404 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 10 בספטמבר 405. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנת שמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
גמר גביע אירופה לאלופות 1989

גביע ליגת אירופה 1989
גמר גביע אירופה לאלופות 1989 התקיים בקאמפ נואו בברצלונה, ספרד ב-24 במאי 1989, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1988/1989 היא מילאן האיטלקית, שניצחה במשחק את סטיאווה בוקרשט הרומנית בתוצאה 4-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-34 של גביע אירופה לאלופות.
עבור מילאן הייתה זו ההופעה הרביעית בגמר גביע אירופה, והראשונה מזה עשרים שנים בדיוק. היא זכתה בתואר בפעם השלישית בתולדותיה, והשוותה את פער השערים הגבוה ביותר למשחק גמר, אותו השיגו בעבר ריאל מדריד (7-3 מול איינטרכט פרנקפורט ב-1960) ובאיירן מינכן (4-0 על אתלטיקו מדריד ב-1974). סטיאווה בוקרשט חזרה בפעם השנייה בתולדותיה לגמר גביע אירופה, שלוש שנים לאחר שהפתיעה את ברצלונה וזכתה על חשבונה בתואר. גם הגמר הקודם בו השתתפה שוחק בספרד, באצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן בסביליה.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר בעקבות זכייתן באליפות בעונת 1987/1988. מילאן זכתה באליפות איטליה בפער שלוש נקודות מנאפולי, בעוד סטיאווה זכתה באליפות רומניה בעונה ללא הפסד ליגה, עם 30 ניצחונות ב-34 משחקים, ובפער נקודה אחת מיריבתה העירונית, דינמו בוקרשט.
במשחק עצמו גברה שלטה מילאן ללא עוררין, והביסה את יריבתה הרומנית. רוד חוליט ההולנדי כבש ראשון, לפני שבן ארצו מרקו ואן באסטן הכפיל את התוצאה. עוד לפני המחצית השלים חוליט צמד, ושתי דקות בתוך המחצית השנייה קבע ואן באסטן, שהשלים צמד משלו, את תוצאת המשחק - 4-0 למילאן.
הדרך אל הגמר > מילאן

מילאן פגשה בסיבוב הראשון את לבסקי סופיה הבולגרית, ששיחקה אז תחת השם "ויטושה". מילאן השיגה ניצחון 2-0 בסופיה, לפני שהביסה בגומלין את ויטושה 5-2, עם ארבעה שערים של מרקו ואן באסטן. עם 7-2 בסיכום שני המשחקים, מילאן התקדמה לשלב הבא.
בשמינית הגמר פגשה מילאן יריבה עיקשת בדמותה של הכוכב האדום בלגרד. במשחק הראשון בסן סירו הפתיע דראגן סטויקוביץ' את הקהל הביתי בדקה ה-47 והעלה את קבוצתו ליתרון, אך כעבור דקה בלבד איזן פייטרו פאולו וירדיס את התוצאה וקבע את תוצאת המשחק, שוויון 1-1. מפגש הגומלין במפגש הגומלין בבלגרד התקרבה מילאן להדחה מפתיעה, כשדיאן סביצ'ביץ' העלה את קבוצתו ליתרון בדקה ה-50, ופייטרו פאולו וירדיס הורחק בכרטיס אדום. בדקה ה-65, בעקבות ערפל כבד ותנאי ראות גרועים, הוחלט להפסיק את המשחק. הוחלט על קיום משחק חוזר מחדש יום אחר כך, עם אותם הרכבים פותחים למעט שני שחקני מילאן שנענשו במשחק המבוטל - קרלו אנצ'לוטי, שספג כרטיס צהוב שני בטורניר, ופייטרו פאולו וירדיס שהורחק באותו משחק. ואן באסטן העלה את מילאן ליתרון במשחק החוזר בדקה ה-34, אך ארבע דקות אחר כך השווה סטויקוביץ' את התוצאה. השוויון נשמר עד לסיום ההארכה, וההכרעה עברה לדו-קרב בעיטות עונשין. מילאן צלחה את הדו-קרב עם 4-2 לאחר ארבע בעיטות, והעפילה בקושי רב לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה מילאן את נציגת גרמניה, ורדר ברמן. המשחק הראשון בברמן הסתיים בשוויון 0-0, וההכרעה עברה לגומלין בסן סירו. בדקה ה-32 של משחק הגומלין כבש ואן באסטן בפנדל את השער היחיד במפגש הכפול, ששלח את מילאן לחצי הגמר.
בחצי הגמר המתינה למילאן יריבה חזקה בדמותה של ריאל מדריד הספרדית. ריאל, שהדיחה בשלב הקודם את האלופה המכהנת פ.ס.וו. איינדהובן, עלתה ליתרון במשחק הראשון באצטדיון סנטיאגו ברנבאו משער של הוגו סאנצ'ס בדקה ה-42. בדקה ה-77 כבש ואן באסטן את השער שקבע את תוצאת המשחק, 1-1 בסיום. בשלב הגומלין הציגה מילאן את אחת מתצוגות התכלית המרשימות ביותר בטורניר, כשהביסה את ריאל 5-0. אנצ'לוטי, פרנק רייקארד ורוד חוליט קבעו את תוצאת המחצית 3-0, ואן באסטן ורוברטו דונאדוני הוסיפו במחצית השנייה, ומילאן הבטיחה את מקומה בגמר הטורניר.
הדרך אל הגמר > סטיאווה בוקרשט

סטיאווה בוקרשט החלה את הטורניר במפגש קשה מול ספרטה פראג, נציגת צ'כוסלובקיה. במפגש הראשון בפראג הראתה סטיאווה עוצמה רבה, כשהפכה פיגור 1-0 לניצחון מרשים 5-1, עם צמדים של שניים מטובי הכדורגלנים ברומניה באותן שנים, מריוס לקאטוש וגאורגה חאג'י. השניים כבשו גם בגומלין בבוקרשט שהסתיים בשוויון 2-2 ושלח את סטיאווה לשלב הבא.
בשמינית הגמר פגשה סטיאווה את ספרטק מוסקבה מברית המועצות. המשחק הראשון הביתי הסתיים עם ניצחון 3-0 לסטיאווה מצמד של חאג'י ושער של איליה דומיטרסקו. היא השלימה ניצחון כפול עם ניצחון חוץ קשה, 2-1 במוסקבה.
בשלב רבע הגמר פגשה סטיאווה את גטבורג השוודית. במשחק הראשון בגטבורג רשמה סטיאווה את הפסדה הראשון בטורניר, 1-0 משער של קלאס אינגסון. בגומלין בבוקרשט מחקה סטיאווה במהרה את הפיגור מהמשחק הראשון, וכבר במחצית הובילה 3-0. המשחק עצמו הסתיים בניצחון 5-1 לרומנים, שנהנו משלושער של לקאטוש ועלו בזכות ניצחון 5-2 בסיכום שני המשחקים.
בשלב חצי הגמר פגשה סטיאווה את גלאטסראיי הטורקית. במפגש הראשון בבית המשיכה סטיאווה את יכולתה מהסיבוב הקודם, והביסה 4-0 את הטורקים. שוויון 1-1 בגומלין הספיק לסטיאווה כדי להבטיח מקום בגמר השני בתולדות המועדון.
| איטליה מילאן | איטליה מילאן | איטליה מילאן | איטליה מילאן | סיבוב | רומניה (1965-1989) סטיאווה בוקרשט | רומניה (1965-1989) סטיאווה בוקרשט | רומניה (1965-1989) סטיאווה בוקרשט | רומניה (1965-1989) סטיאווה בוקרשט |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| בולגריה (1971–1990) ויטושה | 7 – 2 | 2 - 0 (חוץ) | 5 - 2 (בית) | סיבוב ראשון | צ'כוסלובקיה ספרטה פראג | 7 – 3 | 5 - 1 (חוץ) | 2 - 2 (בית) |
| הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה הכוכב האדום בלגרד | 2 – 2 (4 - 2פ) | 1 - 1 (בית) | 1 - 1ה (חוץ) | שמינית הגמר | ברית המועצות ספרטק מוסקבה | 5 – 1 | 3 - 0 (בית) | 2 - 1 (חוץ) |
| גרמניה המערבית ורדר ברמן | 1 – 0 | 0 - 0 (חוץ) | 1 - 0 (בית) | רבע גמר | שוודיה גטבורג | 5 – 2 | 0 - 1 (חוץ) | 5 - 1 (בית) |
| ספרד ריאל מדריד | 6 – 1 | 1 - 1 (חוץ) | 5 - 0 (בית) | חצי הגמר | טורקיה גלאטסראיי | 5 – 1 | 4 - 0 (בית) | 1 - 1 (חוץ) |
סיכום המשחק

תחת המאמן אריגו סאקי, זכתה מילאן של אותן שנים לכינוי "גראנדה מילאן" (מילאן הגדולה), והיא זכורה כאחת הקבוצות הטובות בהיסטוריה. לשלד השחקנים האיטלקי והאיכותי של הקבוצה, הצטרפו שלושת ההולנדים - פרנק רייקארד, רוד חוליט ומרקו ואן באסטן. מילאן הגיעה למשחק כפייבוריטית ברורה לניצחון, ונעזרה בכ-80,000 אוהדים שהגיעו לעודד את הקבוצה. ואן באסטן הגיע כמלך השערים של הטורניר באותה עונה, כשכבש שמונה שערים בשמונה משחקים עד לגמר. חוליט, שעבר ניתוח בסחוס לאחר חצי הגמר מול ריאל מדריד, עמד לרשות המאמן על אף הספקות בנוגע לכשירותו.
מנגד ניצבה סטיאווה בוקרשט, שהגיעה בנחיתות הן מבחינת היכולת והן מבחינת כמות הקהל, באופן דומה מאוד למה שהתרחש במשחק הגמר ב-1986. באותו משחק גברה סטיאווה בדו-קרב בעיטות עונשין על ברצלונה, שהגיעה כפייבוריטית מוחלטת למשחק שנערך בשטח מדינתה. המאמן אנגל יורדנסקו, שבאותו הגמר עדיין היה שחקן פעיל ועלה מהספסל, הוביל סגל שהורכב מרומנים בלבד עד לשלב הגמר. סטיאווה נאלצה להסתדר ללא איליה דומיטרסקו המושעה, אך גם בלעדיו הציגה חלק התקפי משובח, שמטרתו היה לתפוס את מילאן לא מוכנה בהתקפות מתפרצות.
מילאן עלתה למשחק וכבר מהדקות הראשונות הוכיחה את עליונותה. מילאן תקפה את שערה של סטיאווה תוך הצטרפות בלתי פוסקת של רייקארד ממרכז הקישור ושל שחקני הכנף, מאורו טאסוטי ופאולו מלדיני. בדקה ה-15 הגיעה מילאן למצב משמעותי ראשון, לאחר שפרנקו בארזי הכניס כדור עומק לכיוונו של חוליט, שבעט שטוח לפינה הרחוקה והכניע את סילביו לונג, אך נעצר בקורת השער.
בדקה ה-18 הלחץ של מילאן הניב שער ראשון במשחק. בעיטה חזקה ממרחק של ואן באסטן נהדפה על ידי לונג למרכז הרחבה, ולאחר מאבק על הכדור החוזר התגלגל הכדור לעברו של חוליט. מול הרשת החשופה, גלגל חוליט את הכדור פנימה והעלה את מילאן ליתרון של 1-0. בדקה ה-27 הכפילה מילאן את היתרון, לאחר שטאסוטי עבר את המגן שלו באגף ימין והגביה לרחבה. ואן באסטן התרומם גבוה מכולם ונגח לפינה הרחוקה, 2-0 למילאן.
בדקה ה-39 כבשה מילאן את שערה השלישי באופן מרשים במיוחד. הגבהה של רוברטו דונאדוני מאגף שמאל מצאה את רוד חוליט 16 מטרים מהשער. חוליט עצר את הכדור שקפץ פעם אחת על הדשא, ובבעיטה חזקה מהאוויר הכניע את לונג. שער שני של חוליט במשחק, שקבע את תוצאת המחצית, 3-0 למילאן.
שתי דקות בלבד מפתיחת המחצית השנייה, כבשה מילאן את השער הרביעי במשחק. פרנק רייקארד הכניס כדור עומק לתוך הרחבה, ומרקו ואן באסטן הקדים את המגן שלו כדי לגלגל פנימה בנגיעה, להשלים צמד אישי ולקבוע את תוצאת המשחק, 4-0 למילאן.
עד לסיום, המשיכה מילאן ליצור מצבי הבקעה, אך לא הוסיפה עוד לכבוש. היא השיגה את התוצאה הטובה ביותר בגמר המפעל מזה 15 שנים, וקפטן הקבוצה פרנקו בארזי הניף את גביע האלופות השלישי בתולדות מילאן.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 במאי 1989 | איטליה מילאן | 4 - 0 | רומניה (1965-1989) סטיאווה בוקרשט | קאמפ נואו, ברצלונה, ספרד צופים: 98,000 שיפוט: גרמניה המערבית קרל-היינץ טריטשלר |
| 24 במאי 1989 | רוד חוליט  39', 18'   מרקו ואן באסטן  47', 27' | (סיקור) |  | קאמפ נואו, ברצלונה, ספרד צופים: 98,000 שיפוט: גרמניה המערבית קרל-היינץ טריטשלר |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              מילאן :               סטיאווה בוקרשט
גן החיות בקלקיליה

| --- | --- |

 מיקום:  הרשות הפלסטינית קלקיליה
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 שטח:  20 דונם
 מספר מינים:  170
 קואורדינטות:  32°11′43″N 34°58′15″E﻿ / ﻿32.1953845°N 34.9707511°E﻿ / 32.1953845; 34.9707511
 http://qnzoo.ps/
 he
 
היפופוטם בגן החיות בקלקיליה, 2006
גן החיות בקלקיליה (בערבית: حديقة الحيوانات الوطنية, גן החיות הלאומי) הוא גן החיות היחיד שנמצא בשטחי הרשות הפלסטינית (לאחר סגירתו של גן החיות בעזה). שטח הגן הוא כ-20 דונם בהם חיים כ-170 בעלי-חיים,  כמו כן, במתחם גן החיות נמצא מוזיאון להיסטוריה של הטבע ובעלי החיים, מתחם שעשועים לילדים ומסעדה.
אודות

גן החיות הוקם ונחנך בשנת 1986, ביוזמתו של ראש עיריית קלקיליה דאז. מרבית בעלי החיים שבו הגיעו מגני חיות בישראל. עם תחילת האינתיפאדה השנייה בשנת 2000 נאסרה הכניסה למבקרים שאינם מקלקיליה. 
במהלך שנות פעילות גן החיות נפגעו חלק מהחיות כתוצאה מהסכסוך הישראלי-פלסטיני, למשל זברות שמתו משאיפת גז מדמיע וג'ירף שמת כשנבהל מקול ירי.
הווטרינר של גן החיות, ד"ר סמי חאדר, השתמש בידע שלו בפחלוץ לשימור חלק מהחיות.
במהלך השנים הוסיף הגן לקבל בעלי חיים מגני חיות בישראל, כגון גן החיות התנ"כי בירושלים והספארי ברמת גן, כחלק ממהלך שנועד לסמל את שיתוף הפעולה הפלסטיני-ישראלי. מאז הקמת גן החיות, סייע הווטרינר הישראלי, ד"ר מוטקה לויסון, בייעוץ לד"ר חאדר ובהעברת ציוד רפואי בשעות חירום. כמו כן, לויסון שימש כמתווך בעסקאות העברת בעלי-חיים לגן החיות וטיפל בחיות.
בספטמבר 2004, שלושה אריות, שלושה יעלים ושתי זברות נתרמו על ידי הספארי ברמת גן לגן החיות שבקלקיליה.
ב-12 ביוני 2009 שני אריות, זברה ואנטילופה נתרמו על ידי הספארי ברמת גן לגן החיות בקלקיליה.
בעלי חיים

ג'ירף דרום אפריקני
היפופוטם
אריה
דוב חום סורי
תנין היאור
אליגטור אמריקני
גמל חד-דבשתי
יעל נובי
יען מצוי
זברה מצויה
צבוע מפוספס
מספר מיני אייליים, צבאיים, זוחלים, ציפורים, נחשים ומספר מיני קופים.
הערות שוליים

1 2  Laurie Copans (2004-09-10). "Israeli lions and zebras make new home in Palestinian zoo". JWeekly. (באנגלית)
1 2  Huggler, Justin. "The world's loneliest zoo: Amid the violence and poverty of the West Bank is a besieged but beautiful animal park, treasured by families on both sides of the divide". הגרדיאן, 14/12/2003.
↑  Glover, Julia. "Zebras, giraffes and tear gas". CBC News, 05/08/2004.
↑  אבי אשכנזי, מחווה לפלסטינים: אריות ואנטילופה מרמת גן לקלקיליה, באתר nrg‏, 14 ביוני 2009
ד'קס"ד

ד'קס"ד (4164)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 בספטמבר 403 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 404. שנה מסוג השג, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
גמר גביע אירופה לאלופות 1992

גמר גביע אירופה לאלופות 1992 התקיים באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה ב-20 במאי 1992, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1991/1992 היא ברצלונה הספרדית, שניצחה במשחק את סמפדוריה האיטלקית בתוצאה 1-0 לאחר הארכה. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-37 של גביע אירופה לאלופות, והאחרונה בהיסטוריה לפני המעבר למתכונת ליגת האלופות. לראשונה בטורניר שולב בו שלב בתים, כששמונה העולות מהסיבוב השני של הטורניר חולקו לשני בתים, מהם העפילו המסיימות במקום הראשון למשחק הגמר.
ברצלונה זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה, בהופעה השלישית בתולדותיה בגמר המפעל. היא הייתה הקבוצה הספרדית השנייה בהיסטוריה שזוכה בתואר, אחרי ריאל מדריד, והראשונה מזה 26 שנים. בנוסף, היא הייתה לזוכה ה-19 בתולדות הטורניר. עבור סמפדוריה הייתה זו הופעתה הראשונה, והיחידה עד כה, בגמר הטורניר. הופעתה של סמפדוריה בגמר החלה רצף של שבעה משחקי גמר רצופים בהם השתתפה קבוצה מאיטליה.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב זכייתן באליפות בארצן בעונת 1990/1991. ברצלונה זכתה באליפות ספרד בפער עשר נקודות מאתלטיקו מדריד, בעוד סמפדוריה זכתה באליפות איטליה בפער של חמש נקודות ממילאן. שתי הקבוצות, תחת אותם מאמנים (יוהאן קרויף בברצלונה, וויאדין בושקוב בסמפדוריה), נפגשו שלוש שנים קודם לכן בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע 1989, אשר הסתיים בניצחונה של ברצלונה בתוצאה 2-0.
במשחק עצמו, החמישי בהיסטוריה במעמד זה שהתקיים באצטדיון ומבלי הישן, ניצחה ברצלונה את סמפדוריה בתוצאה 1-0 משער בבעיטה חופשית של רונאלד קומאן בדקה ה-112.
הדרך אל הגמר > ברצלונה

ברצלונה החלה את דרכה בטורניר בסיבוב הראשון, בו הוגרלה לשחק מול הנזה רוסטוק מגרמניה. לאחר שגברה על יריבתה 3-0 במשחק הראשון בבית, נוצחה ברצלונה 1-0 בגומלין, אך העפילה לשלב הבא בזכות פער שערים עדיף.
בסיבוב השני פגשה ברצלונה קבוצה נוספת מגרמניה, פ.צ. קייזרסלאוטרן. צמד של צ'יקי בגיריסטיין העניק לה ניצחון ביתי 2-0, ובגומלין הייתה קרובה ברצלונה להדחה מהטורניר, לאחר שקייזרסלאוטרן עלתה ליתרון 3-0 פחות מרבע שעה לסיום. בדקה ה-90 של המשחק כבש חוסה מריה באקרו את שער החוץ שהעניק לקבוצתו העפלה דרמטית לשלב הבתים בזכות חוק שערי חוץ.
בהגרלת שלב הבתים הוגרלה ברצלונה לבית ב', לצידן של ספרטה פראג, בנפיקה ליסבון ודינמו קייב. ברצלונה ניצחה שלושה מארבעת משחקיה הראשונים, אך נקלעה לשוויון נקודות עם ספרטה פראג ערב מחזור הסיום, לאחר שנוצחה על ידה 1-0. במחזור הנעילה הבטיחה ברצלונה את העפלתה לגמר לאחר שגברה 2-1 על בנפיקה, בעוד ספרטה פראג נוצחה בקייב וסיימה במקום השני. בסך הכול רשמה ברצלונה מאזן של ארבעה ניצחונות, תיקו והפסד, והעפילה לגמר השלישי בתולדותיה. חריסטו סטויצ'קוב הבולגרי כבש ארבעה שערים בשלב הבתים, והיה למלך שערי הקבוצה במפעל. הוא לא כבש באף אחד משלבי הטורניר האחרים.