stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח ורדית בקרקנוט
חקירת הרצח

המשטרה ניהלה חקירה וכמה ימים אחרי הרצח עצרה את המפקד לשעבר של בקרקנוט, קצין חיל האוויר בדרגת סגן-אלוף. הקצין הכחיש כל קשר לרצח ושוחרר כעבור עשרה ימים.
חרף פעולות חקירה מאומצות לאורך השנים ואף שבזירה אותרו שרידי DNA שהיו שייכים לפי החשד למבצע העבירה, רוצחה לא נתפס.
מקרה האונס והרצח של ורדית בקרקנוט הוצג בתוכנית הטלוויזיה "בשידור חוקר", שנגעה בכל העדויות שהמשטרה חקרה, והגיעה לכיון ברור על כך שוורדית עלתה על רכב מסוג סובארו לגאסי בגשר לה-גווארדיה, לאחר סיום לימודיה בדרכה לביתה. בשחזור נתנו דגש לכך שכנראה הנהג ברכב הוא אותו אדם שפגע בוורדית. בעקבות השידור הגיעו למשטרה עדים נוספים שהעידו שראו את ורדית יושבת עם אחת מחברותיה טרם עלתה על הטרמפ, אולם לא הגיעו עדויות נוספות שיספקו קצה חוט למציאת הרוצח.
בשנת 2014 הוקם צוות חדש בימ"ר אשר חזר לבדוק את התיק בשנית. הממצאים של הצוות היו חד משמעיים אשר קבעו שהאדם אשר ביצע את הרצח הכיר את הזירה טוב. הצוות יזם פעולת חקירה מול מעבדת DNA במטה הארצי וזאת על מנת לבדוק האם קרוב משפחה של הרוצח נמצא במאגר דגימות ה-DNA של משטרת ישראל. באותה נשימה ביצע צוות החקירה המיוחד גם את הבדיקה בתיק רצח נועה אייל שנרצחה ב-1998. בתיק של נועה אייל נמצא קרוב משפחה אשר נדגם ב-2007, והוכנס למאגר. בתיק של ורדית בקרקנוט נתקל הצוות בבעיה שכן אף קרוב משפחה של הרוצח לא נדגם והוכנס למאגר.
כבר בשנת 2014 שמו של החשוד המרכזי ולרי סאקוביץ' היה במאגר של החשודים הדרושים לדגימה, שכן החזיק בסובארו לגאסי, וענה על הקריטריונים לקלסתרון שהופץ. הנ"ל לא נדגם שכן היה בחו"ל באותה תקופה. צוות החקירה המיוחד פעל במשך שנתיים עד שפורק.
בשנת 2018 צוות חקירה מיוחד של המשטרה חזר לבחון שוב את התיק. הצוות ניתח את דגימת ה-DNA מזירת הרצח בהתאם לטכנולוגיות חדישות שהתפתחו בשנים לאחר הרצח, והשווה את הממצאים לפרופילים של בני לאומים שונים כמקובל במחקר גניאולוגי. הבדיקה מצאה שהדגימה מתאימה לפרופיל הגנטי האופייני לאזור גאוגרפי מסוים, שרק כמה עשרות אנשים שהגיעו ממנו היו בישראל בשנת 1993, והיו עשויים לבצע את הרצח. לאחר מכן הוצלבה רשימת החשודים הפוטנציאליים עם מי שבאותה תקופה היו בעלי מכונית סובארו לגאסי, עליה עלתה בקרקנוט על פי עדי ראייה. כתוצאה מההצלבה הכפולה עלה שמו של ולרי סאקוביץ'. על מנת שיסכים לספק לחוקרים דגימת DNA, חוקרי המשטרה הגיעו להוסטל שבו מתגורר סאקוביץ', וביקשו מכל השוהים במקום בדיקת רוק שגרתית. הבדיקה אימתה את היותו מקור ה-DNA שנמצא בזירת הרצח.
בפברואר 2019, למעלה מ-25 שנים לאחר הרצח, עצרה המשטרה את ולרי סאקוביץ' בן ה-64 בחשד לאונס ולרצח. במרץ הוגש נגדו כתב אישום בגין רצח.
סאקוביץ' עלה לארץ ב-1990, עזב ב-1994 לבלארוס וחזר ארצה ב-1995. תחילה התגורר ברחוב, ובהמשך נמצא עבורו הוסטל.
ביולי 2022 הוא הודה והורשע ברצח. במסגרת עסקת טיעון נמחק האישום במעשה סדום. נגזר עליו עונש מאסר עולם. הוא נפטר באוקטובר 2024.
ראו גם

רצח נועה אייל
לקריאה נוספת

דורון ברוש, "מי רצח אותך?", גיליון "סופשבוע" של עיתון מעריב, 28 בדצמבר 2003
הערות שוליים

1 2  ישיבת ועדה של הכנסת ה-14 מתאריך 07/12/1998, באתר כנסת פתוחה, ‏7 בדצמבר 1998
↑  "נמצאה גופתה של תושבת קריית ענבים שנעדרה מאז יום ג׳; נרצחה בחניקה", עיתון "הארץ", 3 בדצמבר 1993
↑  לא נחים לרגע, באתר ישראל היום, 13 בינואר 2012
↑  גלעד כהן, אחרי כמעט 30 שנה: הנאשם הודה ברצח ורדית בקרקנוט וירצה מאסר עולם, באתר ynet, 10 ביולי 2022
1 2 3  רוני זינגר, העד מ"בשידור חוקר" יכול עוד לעזור, באתר הארץ, 28 בפברואר 2008
↑  יוסי אלי‏, אחרי נועה אייל: התעלומות הירושלמיות שנותרו פתוחות, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2014
↑  שלומי בוחניק, אמה של ורדית בקרקנוט ז"ל: "קשה להאמין שרוצח בתי יימצא בעודי בחיים", באתר mynet‏ ירושלים, 13 בינואר 2019
↑  הודעת הרבנות הראשית, נרשמו לנשואין במשרדי הרבנות והמועצות הדתיות, הצופה, 6 ביולי 1966 (עמ' 5)
↑  אבנר הופשטיין, אחרי מות, באתר העין השביעית, 1 בפברואר 1998
↑   אסף רונאל, המשטרה משכללת את יכולות הזיהוי הפלילי - ומומחים חוששים שאת המחיר ישלמו חפים מפשע, באתר הארץ, 29 באוגוסט 2018
↑   יהושע בריינר, אמה של צעירה שנרצחה ב-1993: "אני מקווה שיתפסו את הרוצח לפני שאמות", באתר הארץ, 6 בפברואר 2019
↑  ישי פורת, דגימת DNA וסובארו מ-1993 שהותאמו לחשוד: כך פוענח רצח ורדית בקרקנוט, באתר ynet, 13 בפברואר 2019
↑  יוסי אלי, הותר לפרסום: נעצר חשוד ברצח מלפני 26 שנה בירושלים, באתר חדשות 13 (לשעבר ערוץ עשר), 6 בפברואר 2019
↑  ישי פורת, הותר לפרסום: נעצר חשוד ברצח ורדית בקרקנוט בירושלים לפני 25 שנה, באתר ynet, 13 בפברואר 2019
↑  יעל פרידסון, אסף בטרמפ - ורצח: כתב אישום בגין רצח ורדית בקרקנוט, באתר ynet, 3 במרץ 2019
↑  אחרי כמעט 30 שנה: הנאשם ברצח ורדית בקרקנוט הודה והורשע ברצח, באתר מעריב אונליין, 10 ביולי 2022
↑  לירן תמרי, 26 שנה אדם חופשי, 5 שנים בכלא: מת רוצח ורדית בקרקנוט, באתר ynet, 8 באוקטובר 2024
טדאוש פנקייביץ'

| --- | --- |
טדאוש פנקייביץ' בחדר האחורי של בית המרקחת שלו. 1941
טדאוש פנקייביץ' בחדר האחורי של בית המרקחת שלו. 1941
 לידה:  21 בנובמבר 1908 האימפריה האוסטרו-הונגרית סמביר, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  5 בנובמבר 1993 (בגיל 84) פולין קרקוב, פולין
 מקום קבורה:  בית הקברות ראקוביצקי 
 מדינה:  פולין פולין
 מקצוע:  רוקח
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (10 בפברואר 1983)  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה  צלב ההצטיינות המוזהב 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  טדאוש פנקייביץ'
 
טדאוש פַּנְקְיֵיבִיץ' (בפולנית: Tadeusz Pankiewicz‏; 21 בנובמבר 1908 – 5 בנובמבר 1993) היה רוקח פולני וחסיד אומות העולם, שסייע ליהודים בגטו קרקוב בתקופת השואה. פנקייביץ' היה בעל בית המרקחת בשם "מתחת לעיט", שמוקם בכיכר זגודי שהייתה בתוך שטח הגטו. הוא סייע ליהודי הגטו בתרופות, בכסף ובמזון ואף זייף מסמכים על מנת לעזור ליהודי הגטו.
ביוגרפיה

פנקייביץ' נולד בעיר סמבור (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית וכיום באוקראינה) כבנו של רוקח, ולמד לימודי רוקחות באוניברסיטה היגלונית בקרקוב. ב-1933 הועברו לידיו הבעלות והניהול של בית המרקחת של אביו, שהוקם ב-1910 ושכן בכיכר זגודי שבלב רובע פודגוז'ה. לקוחותיו עד המלחמה היו פולנים ויהודים כאחד.
במרץ 1941, תחת שלטון הכיבוש הנאצי, הוכרז רובע פודגוז'ה כגטו היהודי של קרקוב. לפנקייביץ' הוצע, כמו ליתר בעלי העסקים הפולניים ברובע שהפך לגטו, ובכללם ארבעה בתי מרקחת, לקבל חנות חלופית באזור הארי של העיר.
פנקייביץ' היה היחיד שסירב להצעה והעדיף להישאר במקומו, בין השאר מתוך מחשבה שיצטרך להחזיר את המבנה החלופי לבעליו המקוריים לאחר הפסדם הצפוי של הגרמנים במלחמה. הוא קיבל אישור להמשיך לפעול במקום ואף להתגורר באותו בניין, ועובדות בית המרקחת קיבלו רישיונות מעבר שאיפשרו את המשך עבודתן במקום. פנקייביץ', וכן עוזרותיו, פעלו להציל את חיי היהודים באמצעים שעמדו לרשותם. פנקייביץ' היה הפולני היחיד שנותר לעבוד ולחיות בתוך גטו קרקוב עד לחיסול הגטו. מחנותו, חזה פנקייביץ' בפשעים שביצעו הגרמנים באוכלוסייה היהודית בגטו, ותיעד מעשים אלו ביומנו.
כששני חברי המחתרת הפולנית הורשו להיכנס לגטו לצורך ביצוע עבודות לכאורה הם הביאו עימם ניירות מזויפים, תעודות זהות, חותמות וכתבים של המחתרת. בית המרקחת שימש כנקודת חלוקה של החומר המחתרתי והמזויף. כמו כן, שימש בית המרקחת מקום לחלוקת אמצעים קוסמטיים ומזון, שהובאו על ידי ד"ר לודוויק ז'ורובסקי (רופא העיר הפולני שקיבל היתר כניסה לגטו). בית המרקחת שימש כמקום חלוקה בחינם לתכשירים, כגון מאות ליטרים של צבע לשערות, ששימשו זקנים ולבני-שיער על מנת להציל אותם מסיווג כבלתי כשירים לעבודה ועל כן כנידונים להשמדה.
יומנו של פנקייביץ'

יומנו של פנקייביץ', שבו תיעד את המתרחש בגטו, יצא מאוחר יותר כספר בשם "בית-מרקחת בגטו קרקוב". אחד הפשעים אותם תיעד פנקייביץ' אירע בסתיו 1941. כל היהודים שהתגוררו בסביבות העיר קרקוב הצטוו להתרכז בגטו קרקוב, כאשר יום הכיפורים היה המועד האחרון למעבר לתוך הגטו. לאחר חודשיים, ציוו הגרמנים להוציא מהגטו 1,000 איש בשל הצפיפות הרבה. הראשונים לסילוק היו הזקנים ומחוסרי העבודה. היודנראט והמשטרה היהודית, שמילאו אחר הפקודה, סחבו בלילה אנשים ממיטתם אל תחנת המשטרה, משם הוליכו אותם לכיוון מחנה פלאשוב.
הוקרה והנצחה

ב-10 בפברואר 1983 הוענק לפנקייביץ' תואר חסיד אומות העולם מטעם יד ושם על פועלו שהיה כרוך בסכנת מוות, ועץ ניטע על שמו בשדרת חסידי אומות העולם בירושלים. באפריל אותה שנה נפתח מוזיאון במקום בו שכן בית המרקחת שלו. הוא נפטר בקרקוב ב-1993 ונקבר בבית העלמין רקוביצקי שבעיר.
לקריאה נוספת

תדאוש פאנקייוויץ', בית-מרקחת בגטו קרקוב, בהוצאת יד ושם, 1985.
בית המרקחת "מתחת לעיט", קרקוב
בית המרקחת, תשס"ז. מבט מהאומשלאגפלץ
העץ שניטע לכבוד טדאוש פנקייביץ' ביד ושם
מינרווה

| --- | --- |

 תפקיד:  אלת החוכמה, המסחר, האמנויות, המדע והמלחמה
 תרבות:  דת רומא העתיקה 
 אלים מקבילים:  אתנה, בליסאמה, סנואה, סוליס 
 אב:  יופיטר 
 אם:  מטיס 
 
ערך זה עוסק באלה רומית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מינרווה (לטינית: Minerva) היא אלת החוכמה, המסחר, האמנויות, המדע, המלחמה והאסטרטגיה הצבאית במיתולוגיה הרומית. כמינרווה מדיקה היא אלת הרפואה והרופאים. היא נחשבה לממציאת המספרים וכלי הנגינה. מקבילתה היוונית היא האלה אתנה, ומקבילתה האטרוסקית היא האלה מנרווה. מינרווה היא אחת הדמויות הבולטות במיתולוגיה הרומית, ומופיעה לאורך מיתוסים ידועים רבים.
מינרווה, אלת החוכמה והמלחמה הרומאית.
מינרווה היא אחת משלוש האלות הבתולות, לצד דיאנה ווסטה. היא שמרה בקנאות על בתוליה, מעולם לא נישאה ולא העמידה צאצאים.
מינרווה היא בתו של יופיטר, שליט האלים. בדומה למיתוסים היוונים בנוגע לאתנה, גם המיתוס הרומי מספר שמינרווה לא נולדה בדרך הרגילה, אלא זינקה כאישה בוגרת וחמושה היטב מראשו של אביה.
תיאוריה לעיתים קרובות כוללים ינשוף, המכונה "ינשוף מינרווה", המסמל את הקשר שלה עם ידע, חכמה ותפיסה חדה. מינרווה מתוארת בדרך כלל כגבוהה עם מבנה גוף אתלטי ושרירי, ופעמים רבות מתוארת כלובשת שריון ונושאת חנית. המלומד הרומי מרקוס טרנטיוס וארו ראה בה את התגלמות היקום.
פולחן

למינרווה סגדו בכל איטליה, אולם רק ברומא תוארה כאלת המלחמה. בהתאם לכך, לרוב היא מתוארת באמנות כאשה עוטה שריון קשקשים, קסדה ונושאת רומח.
הפסטיבל הרומאי החשוב ביותר לכבוד מינרווה היה הקווינקואטריה. פסטיבל זה נמשך חמישה ימים, מ-19 במרץ ועד 23 במרץ, ובמהלכו הוקרבו קורבנות לכבוד האלה, נערכו קרבות ראווה של גלדיאטורים, ואנשי החינוך - הן מורים והן תלמידים - נהנו מחופשה קצרה. חג נוסף לכבוד האלה נערך ב-13 ביוני. יתרה מזאת, לכבודה של מינרווה היו שני מקומות פולחן, האחד בפומריום (התחום המקודש של העיר) ובנוסף, הוקם מקדש מפואר על הגבעה הקפיטולינית, ושם התבצע פולחנה המרכזי, יחד עם הפולחן ליופיטר וליונו.
ב-207 לפנה"ס, הוקמה גילדת משוררים ושחקנים כדי להתכנס במקדשה של האלה בגבעת האוונטין ולהביא לה מנחה מיוחדת בצורת שירה ומשחק. אחד מחברי הגילדה היה המשורר והמחזאי ליביוס אנדרוניקוס. מקדש מינרווה באוונטין המשיך להיות מרכז אמנויות חשוב במהלך מרבית שנותיה של הרפובליקה הרומית.
מינרווה הייתה האלה השלישית החשובה ביותר באימפריה הרומית, אחרי יופיטר ומארס.
מיתוסים > המיתוס על מינרווה ומדוזה

מדוזה היא דמות מיתולוגית מפלצתית אשר הייתה בעבר אישה יפה. על פי המיתולוגיה, כאשר מינרווה גילתה שנפטון נישק את מדוזה במקדש המוקדש למינרווה, הפכה מינרווה את מדוזה למפלצת והחליפה את שערה בנחשים לוחשים. לאחר מכן, מדוזה הפכה כל יצור חי שעליו הסתכלה לאבן. כשפרסאוס התקרב למדוזה הוא השתמש בבבואתה במגן שלו כדי להימנע ממגע עם עיניה, ואז ערף את ראשה. פרסאוס מסר את ראשה הכרות של מדוזה למינרווה, שמאז הציבה את תמונתו על האגיס (מעין מגן) שלה.
מיתוסים > המיתוס על מינרווה וארכנה

ארכנה הייתה אישה העוסקת באריגה וברקמה. יופיין של יצירותיה ושל תהליך היצירה שלה, משך נימפות לצאת מסביבתן הטבעית כדי לצפות בארכנה בשעת עבודתה, "כי אכן אומנות טהורה היא". ארכנה התפארה בכך שכישוריה עולים על אלו של מינרווה, והודיעה כי היא מוכנה להתמודד מול מינרווה בענף זה. הדבר הכעיס את מינרווה, שבתגובה לבשה צורה של אישה זקנה כדי לגשת לארכנה, והציעה לה הזדמנות לחזור בה מדבריה ולהתנצל. כשארכנה סירבה, מינרווה פשטה את דמות הזקנה שלה והסכימה להתמודד עם ארכנה. ארכנה החלה לטוות שטיח שהראה את חסרונות האלים, בעוד מינרווה רקמה את עימותה עם נפטון והאלים בעודם מביטים בשאט נפש על בני תמותה שהעזו לקרוא עליהם תיגר. האריגה של מינרווה הייתה אזהרה אחרונה בפני ארכנה. לאחר מכן מינרווה הרסה את יצירותיה של ארכנה, ונגעה לה במצח. הדבר גרם לארכנה להתבייש במעשיה, ולהתאבד בתליה. מינרווה חשה אשם עבור ארכנה והחזירה אותה לחיים, אך בדמות עכביש, כעונש על מעשיה וכתזכורת נצחית על כך שפגעה באלים. מיתוס זה שימש כאזהרה לבני התמותה שלא לאתגר את האלים.
מיתוסים > המיתוס על המצאת החליל

לפי המיתולוגיה, מינרווה היא שהמציאה את החליל, באמצעות ניקוב חורים לתוך עץ תאשור. מינרווה נהנתה מצלילי החליל, אך נעשתה נבוכה מהאופן שבו נראתה כאשר לחייה התנפחו בעת הנגינה. בשל כך, מינרווה זרקה את החליל על גדת הנהר, שם הוא נמצא על ידי פאון.
בתרבות הפופולרית

האלה מינרווה מופיעה בסמל מדינת קליפורניה בארצות הברית
דימוי האלה מינרווה מגולף על מדליית הזהב של החברה הגאוגרפית הצרפתית וכן על מדליית הזהב של החברה הגאוגרפית המלכותית הבריטית
האסטרואיד 93 Minerva (אנ') שהתגלה ב-1867 על ידי ג'יימס קריג ווטסון נקרא על שמה.
הערות שוליים

↑  Philosophy of Right (1820), "Preface"
↑  Augustine, of Hippo, Saint, 354-430. (2008). The city of God. Catholic University of America Press. ISBN 978-0-8132-1108-4. OCLC 647919892.{{cite book}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Apollodorus; Hyginus (2007). Apollodorus' Library and Hyginus' Fabulae: Two Handbooks of Greek Mythology (באנגלית). Hackett Pub. ISBN 978-0-87220-820-9.
1 2  Bulfinch, Thomas. (2010). The Age of Fable, or Stories of Gods and Heroes. Neeland Media LLC. ISBN 978-1-59625-257-8. OCLC 1028955021.
1 2  Ovid, 43 B.C.–17 A.D. or 18 A.D. (2018). Metamorphoses. ISBN 978-0-253-03359-8. OCLC 1007036859.
↑  "OVID, FASTI BOOK 6 - Theoi Classical Texts Library". www.theoi.com. נבדק ב-2020-03-31.
| המיתולוגיה הרומית ודת רומא העתיקה |
| --- | --- | --- |
| אלים עיקריים | אפולו • דיאנה • וולקן • ויקטוריה • ונוס • יונו • יופיטר • לארס • מינרווה • מרס •  מרקוריוס • נפטון • סול אינוויקטוס • פורטונה • פלוטו • קווירינוס • קרס |  |
| אלים משניים | אדראנוס • אוורונקי • אוורונקוס • אורקוס • איניואוס • בונה דיאה • בלונה • ברומיוס • האדס • וריטאס • טיברינוס • טרה • יאנוס • לופרקוס • לימנטינוס • סטורנוס • פאונוס • פבריס • פולגורה • פומונה • פורינה • פרוסרפינה • פריאפוס • קאלוס • קופידון • קליטוני • קסטור ופולוקס • רומא |  |
| גיבורים מרכזיים | איניאס • הרקולס • רמוס ורומולוס |  |
| נושאי משרה דתית | אוגור • בתולה וסטלית • הרוספקס • פונטיפקס מקסימוס • פלאמן • רקס נומרנסיס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009156716205171  GND: 118986155  LCCN: no2018111002  NKC: jo2018983368  SELIBR: 166791  SUDOC: 027697118  VIAF: 13107718   WorldCat (עם VIAF): 13107718
הלגנדריום של טולקין

הלגנדריום הוא מכלול יצירתו של ג'ון רונלד רעואל טולקין המתאר את היקום הדמיוני שיצר, המהווה את הרקע לעלילת שר הטבעות וסיפורים נוספים, כמו ילדי הורין וברן ולותיין. הלגנדריום מתאר את המיתולוגיה, ההיסטוריה, הגאוגרפיה, הבלשנות, התרבות ושלל היצורים הכלולים בעולם הטולקינאי ונפרש על פני מספר יצירות שרובן נערכו ופורסמו רק לאחר מותו של המחבר על ידי בנו, כריסטופר טולקין. במונח נעשה שימוש על ידי חוקרי יצירתו של טולקין והוא אף השתמש בו בעצמו. מונח זה מדויק יותר מהכינוי הרווח "עולם הארץ התיכונה", כיוון שהלגנדריום מתייחס למרחבים נוספים ביקום הטולקינאי מלבד הארץ התיכונה.
היצירות המרכיבות את הלגנדריום

ההוביט
שר הטבעות
סילמריליון, ראה אור לראשונה ב-1977 ומהווה את הגרסה המוכרת ביותר לחובבי טולקין
ילדי הורין
ברן ולותיין
מפלת גונדולין
סיפורים שלא נשלמו
מפלת נומנור
תולדות הארץ התיכונה (The History of Middle Earth - HoME), סדרת ספרים בת 12 ספרים שראתה אור בין 1983 ל-1996 בעריכת כריסטופר טולקין ומכילה גם חומרים שלא היו מוכרים לו בעת שערך את הסילמריליון. החלקים החשובים ביותר הנכללים ב-12 כרכי ההיסטוריה הם;
ספר הסיפורים האבודים (The Book of Lost Tales - BOLT I), חלק ראשון (1983)
ספר הסיפורים האבודים (The Book of Lost Tales - BOLT II), חלק שני (1984) - שני ספרים שנערכו על סמך טיוטות של טולקין, הכוללים מידע וסיפורים שהופיעו לאחר מכן בסילמריליון בגרסאות אחרות, לרוב מקוצרות יותר
הבלדות שירת ילדי הורין, סיפורם של ברן ולות'יין ומפלת גונדולין
סקיצות מוקדמות של הסילמריליון, כולל איורי המפות שצייר טולקין עצמו
לוחות השנים של ואלינור ובלריאנד – כרונולוגיה של האירועים בעידנים הראשון והשני
לוחות השנים של אמן
אינולינדלה - גרסה ראשונה לקוסמולוגיה של בריאת העולם
ה־Lhammas - סקירת השפות בארץ התיכונה ואותיותיהן
האטימולוגיות - מילון אטימולוגי לשפות הארץ התיכונה
מספר גרסאות מוקדמות של קוונטה סילמריליון
גרסאות מוקדמות ל"שר הטבעות" כולל שירים רבים המופיעים ביצירה בגרסאותיהם המלאות
מספר גרסאות של ההיסטוריה של נומנור ומפלתה
הסברים לגבי נושאים שונים, בהם מהות היותם של בני האדם בני תמותה, מקור הרוע, משמעותה של צורת העולם ועוד
אילנות יוחסין של כל המשפחות והדמויות בעלות החשיבות
טיוטות לסיפורים שונים שלא ראו אור, המתרחשים בעולם הלגנדריום
ספרים נוספים הקשורים ללגנדריום

אלו הספרים שבונים את עולם הלגנדריום, אך פרטים מסוימים ו"אופי הדמויות" שונה לעיתים.
ההוביט - הקשר של ההוביט ללגנדריום אינו פשוט. ההוביט התחבר כספר ילדים לפני שרקם טולקין את המבנה של הלגנדריום. אופיין של דמויות וגזעים בהוביט שונה באופן ניכר מתכונותיהם בלגנדריום. כך למשל עלפים בהוביט הם שדונים-קונדסונים, שונים בתכלית מבני הלילית של הלגנדריום. גם הנשרים בהוביט אינם נושאים עמם את אותו מטען מיתולוגי כמו בלגנדריום, וגם הופעתם של הטרולים שונה לחלוטין מן הטרולים בלגנדריום. ייתכן, עם זאת, שההוביט השפיע על הלגנדריום בנוגע לפיתוח טבעם של הגמדים.
הרפתקאות תום בומבדיל
הערות שוליים

↑  למשל Flieger, Verlyn and Hostetter, Carl F. (eds.) (2000). Tolkien's Legendarium: Essays on The History of Middle-earth. Greenwood Press. ISBN 0-313-30530-7
↑  לגנדריום: מחקר התפתחותי, באתר נומנור
↑  ראו במכתבי טולקין מספר 131, 153, 154, 163
↑  רן בר-זיק, על הסילמריליון כיצירה עצמאית – כיצד מפרידים בין הסילמריליון להיסטוריה של הארץ התיכונה?
↑  רן בר-זיק, האם ה'הוביט' הוא חלק מהקאנון הטולקינאי?
↑  Bradford Lee Eden  (Editor), The Hobbit in Tolkien's Mythology: Essays on Revisions and Influences  ISBN 978-0786479603
כיתוב בשפת טנגוור עתיקה, אחת השפות שהמציא טולקין עבור עולמו
הקלות מס לעולה חדש ולתושב חוזר

הקלות מס לעולים חדשים ניתנות במדינת ישראל במטרה מוצהרת לשם עידוד העלייה.
בתנאים מסוימים מוענקות הקלות מס גם לתושבים חוזרים - בעיקר פטור מדיווח ומתשלום מס על הכנסות בחו"ל למשך 10 שנים - במה שמכונה "חוק מילצ'ן".
מס הכנסה > נקודות זיכוי

על פי סעיף 35 לפקודת מס הכנסה, עולה חדש זכאי לנקודות זיכוי נוספות בשנים הראשונות לעלייתו:
למי שעלה עד 31 בדצמבר 2021:
1/4 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 18 החודשים הראשונים לעלייה. סה"כ 4.5 נקודות זיכוי שנתיות בגין כל השנה וחצי.
1/6 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 12 החודשים שלאחריהם. סה"כ 2 נקודות זיכוי שנתיות בגין כל השנה.
1/12 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 12 החודשים שלאחריהם. סה"כ נקודת זיכוי שנתית אחת בגין כל השנה.
למי שעלה החל מ-1 בינואר 2022:
1/12 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 12 החודשים הראשונים לעלייה. סה"כ 3 נקודת זיכוי שנתית אחת בגין כל השנה.
1/4 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 18 החודשים שלאחריהם. סה"כ 4.5 נקודות זיכוי שנתיות בגין כל השנה וחצי.
1/6 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 12 החודשים שלאחריהם. סה"כ 2 נקודות זיכוי שנתיות בגין כל השנה.
1/12 נקודת זיכוי שנתית לחודש – עבור 12 החודשים שלאחריהם. סה"כ נקודת זיכוי שנתית אחת בגין כל השנה.
הזכאות מתחילה עם קבלת תעודת עולה ונמשכת גם כאשר אין הכנסה. אך ניתן לנצל זכאות בחודשי אבטלה להפחתת המיסים באותה השנה בלבד.
ניתן להקפיא זכאות במקרה של גיוס לצה"ל, לימודים במוסד אקדמאי מוכר או עזיבת הארץ לתקופה של בין חצי שנה לשלוש שנים.
מי שעזב את ישראל כקטין וחזר אליה כעבור תקופה של חמש שנים לפחות זכאי לנקודות זיכוי אלה כאילו הוא עולה חדש.
מס הכנסה > חוק מילצ'ן

ב-1 בינואר 2003 נכנס לתוקף תיקון מס' 132 לפקודת מס הכנסה, שבמסגרתו תוקן סעיף 2 לפקודת מס הכנסה ונקבע בו שגם הכנסתו של תושב ישראל שהופקה או נצמחה מחוץ לישראל חייבת במס הכנסה בישראל. תוצאה של תיקון זה הייתה שמי שעלה לישראל או שב אליה וחזר להיות תושב בה מצא עצמו חייב במס הכנסה בישראל על הכנסות שהפיק בחו"ל (למשל מנכסים שהשאיר שם) ובחובת דיווח לרשות המסים בישראל (בנוסף לחובות אלה כלפי המדינה שבה הופקה ההכנסה, אך תוך מניעת כפל מס). כדי למנוע פגיעה זו נכללו בתיקון הקלות מס שונות, לזמן מוגבל, לעולה חדש ולתושב חוזר.
בשנת 2008, בעת כהונתם של אהוד אולמרט כראש הממשלה ורוני בר-און כשר האוצר אושר תיקון מס' 168 לפקודת מס הכנסה, הפוטר עולה חדש ותושב חוזר ותיק (יחיד ששב והיה לתושב ישראל לאחר שהיה תושב חוץ במשך עשר שנים לפחות) ממס הכנסה בישראל על הכנסותיהם בחו"ל במשך 10 שנים מבואם לישראל, ואף פוטר אותם מחובת דיווח על הכנסות אלה. לשר האוצר ניתנה סמכות להאריך את הפטור ממס בעשר שנים נוספות, אך סמכות זו לא מומשה. עוד נקבע בתיקון זה שסכום המס על פנסיה שמקורה מחוץ לישראל שמקבל עולה חדש או תושב חוזר ותיק בשל עבודתו במדינת חוץ, לא יעלה על סכום המס שהיה משלם על אותה פנסיה במדינה שבה היא משולמת, אילו היה נשאר תושב אותה מדינה. דברי ההסבר להצעת החוק ציינו: "מטרותיו העיקריות של החוק המוצע הן קליטת עליה, החזרת הון אנושי איכותי למדינת ישראל ועידוד משקיעים בעלי יכולת כלכלית גבוהה להיות לתושבי ישראל".
בהצעת "חוק ההסדרים" לשנים 2013 ו-2014 נכללה הצעה לצמצם הקלות אלה, ובפרט לבטל את הפטור מחובת הדיווח, אך חלק זה בהצעה לא אושר.
בדו"ח מבקר המדינה מ-2013 נקבע שאומנם החוק מעודד תושבים חוזרים אך פותח פתח להלבנת הון. למרות רצון של משרד האוצר לשנות פטור זה, החוק לא שונה.
אחד הנהנים הנודעים מתיקון זה הוא איש העסקים ארנון מילצ'ן, ועקב כך מכונה התיקון באמצעי התקשורת בשם "חוק מילצ'ן". בסיכום חקירת תיק 1000, שפרסמה משטרת ישראל בפברואר 2018, נכלל גם הסעיף הבא:
על פי החשד, ראש הממשלה פעל לקדם את הארכת פטור ממס לתושב חוזר, מעל 10 שנים, הטבה שיש לה ערך כלכלי רב עבור מילצ'ן. על פי החשד, ראש הממשלה פנה בעניין לגורמי משרד האוצר, אולם אנשי האוצר בלמו את קידום הנושא בהסבר כי ההטבה כאמור איננה עולה בקנה אחד עם האינטרס הלאומי ושמירה על הקופה הציבורית.
בעת הדיון בשנת 2008 בתיקון 168 תמכה רשות המיסים בתיקון, אך בדיון שנערך בשנת 2018 בוועדה לביקורת המדינה בהקלת מס זו אמר מנהל רשות המיסים, משה אשר:
החוק הפך את ישראל למקלט מס מהטובים שיש בעולם, לא מצאנו דבר כזה בכל העולם. אין לנו מידע כמה החוק הזה עולה לנו בגלל חובת הדיווח. אנחנו חולקים מידע עם מדינות אחרות, במסגרת המאבק בהון השחור. החוק הזה לא מאפשר לנו להחליף מידע. ב-OECD דורשים מאיתנו לתקן את זה. החוק הזה מעודד אנשים עשירים לרדת מישראל לעשר שנים, ואז להשאיר את הכסף שלהם בחו"ל ולא בארץ. זה מעורר מוטיבציה הפוכה. בעיניי לא ראוי שיש קבוצה מיוחסת שמקבלת פטור בלי גבולות לתקופה מאוד ארוכה ולא צריכה לדווח על כלום.
מכס ומס קנייה

עולה חדש, קטין חוזר, אזרח עולה ומי שהפך לתושב קבע בישראל זכאים לפטור מתשלום מיסים, או תשלום מיסים מופחתים, בעת יבוא לשימושם של חפצים אישיים, חפצי-בית, כלי עבודה ומכונית.
ביטוח לאומי וביטוח בריאות

עולה חדש זכאי לביטוח בריאות ממלכתי מיד עם קבלתה של תעודת עולה בהגעתם לנמל התעופה בישראל.
תושב חוזר נדרש לקבל הכרה של המוסד לביטוח לאומי בהיותו תושב חוזר, ובמשך תקופת המתנה של חודשיים עד ששת חודשים הראשונים לחזרתו לישראל עליו לשלם דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות בלי שיהיה זכאי לשירותים הרפואיים מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי. התושב החוזר יכול לפדות תקופת המתנה זו בתשלום בסך 11,460 ש"ח (בשנת 2018).
הערות שוליים

↑  כללי מס הכנסה (זיכוי לעולים במקרים מיוחדים), התשל"ח-1977, באתר "נבו"
↑  חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 132), התשס"ב-2002, באתר הכנסת
↑  חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 168 והוראת שעה), התשס"ח-2008, באתר הכנסת
↑  סעיף 14 לפקודת מס הכנסה
↑  סעיף 134ב לפקודת מס הכנסה
↑  סעיף 9ג לפקודת מס הכנסה
↑  הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 167 והוראת שעה), התשס"ח-2008, ה"ח הממשלה 396 מ-30 ביוני 2008
↑  הצעת חוק לשינוי סדרי עדיפויות לאומיים (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנים 2013 ו-2014), התשע"ג-2013, ה"ח הממשלה 768 מ-11 ביוני 2013
↑  מקלט המס של ארנון מילצ'ן, באתר גלובס, 13 באוקטובר 2009;
 איתן אבריאל, היד הנעלמה שדואגת להעניק מדי שנה מתנה גדולה ויקרה לארנון מילצ'ן, באתר TheMarker‏, 25 בפברואר 2017
↑  סיום חקירות "תיק 1000" ו"תיק 2000", באתר משטרת ישראל, 13 בפברואר 2018
↑  אמרי לוי סדן‏, מנהל רשות המסים: חוק מילצ'ן הפך את ישראל למקלט מס מהטובים בעולם, באתר וואלה, 27 בפברואר 2018
↑  מדריך לעולה ותושב חוץ, באתר רשות המסים בישראל
↑  רישום עולים לקופות חולים, באתר משרד העלייה והקליטה
↑  תושבים חוזרים, באתר המוסד לביטוח לאומי;
הצטרפות תושב חוזר לביטוח בריאות, באתר כל זכות
↑  תושב ישראל השוהה בחו"ל - תשלום מיוחד לפדיון תקופת ההמתנה, באתר המוסד לביטוח לאומי
ביקרבונט

ביקרבונט (מימן פחמתי, Bicarbonate) הוא יון שנוסחתו -HCO3 ומסתו המולרית 61.01 דלטון. אטום פחמן מרכזי מוקף בשלושה אטומי חמצן במבנה של משולש מישורי ואטום מימן הקשור לאחד החמצנים, הביקרבונט אִיזוֹ-אלקטרוני לחומצה חנקתית (אותו מספר אלקטרונים באותה קונפיגורציה).
יון הביקרבונט, הקו המקווקו מסמן רזוננס
לביקרבונט מטען שלילי אחד, הוא החומצה המצומדת ליון הקרבונט 2-CO3 והבסיס המצומד לחומצה פחמתית H2CO3.
במים יהיה יון הביקרבונט חלק מתגובות שיווי המשקל הבאות:
2CO_{3}^{2-}+2H_{2}O\leftrightarrows HCO_{3}^{-}+H_{2}O+OH^{-}\leftrightarrows H_{2}CO_{3}+2OH^{-}
המלחים המכילים ביקרבונט נקראים גם ביקרבונטיים, כמו סודיום ביקרבונט (סודה לשתייה) 
NaHCO3.
ביקרבונטים, בבואם במגע עם חומצה פולטים פחמן דו-חמצני.
 HCO_{3}^{-}+H_{3}O^{+}\Rightarrow CO_{2}+2H_{2}O
מערכת היונים הביקרבונט/פחמן משמשת גם כבופר במערכת הדם ובמערכת הפחמן הימית.
רוב הפחמן הדו-חמצני, כ-80%, מובל בדם בצורת יון ביקרבונט שנוצר כתוצאה מריאקציה של הפחמן הדו-חמצני עם מולקולת מים. בריאקציה הזו נוצרת חומצה קרבונית וממנה נוצר יון ביקרבונט.
על פי "אפקט בוהר", ככל שכמות הפחמן הדו-חמצני גבוהה, ההמוגלובין ישחרר יותר חמצן.
בים, מערכת הקרבונט קובעת את ויסות ה-PH.
בתאים של בעלי חיים רב תאיים, נמצאה מערכת בקרת כניסת ביקרבונט לתאים, שבאמצעותה מבוקרות יצירת נוקלאוטידים והשגשוג התאי. מערכת זו משתמשת במוביל משותף (קו-טרנספורטר) של נתרן וביקרבונט (sodium bicarbonate cotransporter), בשם  SLC4A7 (אנ').