stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ווהין
יהודי ווהין

התיעוד הראשון לישיבת יהודים בווהין הוא משנת 1566, ובשנת 1594 הותר להם לבנות במקום בית כנסת ולקדש בית עלמין. בשנים 1577 ו-1683 הופצו נגד יהודי היישוב עלילות דם.
בין מלחמות העולם הוחמר מצבם הכלכלי של יהודי היישוב, ובשנות השלושים סבלו ממשמרות חרם פולניות בסמוך לחנויותיהם. בשנים אלה פעלו בכפר מפלגות ותנועות נוער ציוניות, וצביון הקהילה במקום היה דתי.  ביישוב נמנו 1,025 יהודים, מתוך 2,579 תושבים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהיישוב יהודים רבים, בשל הפגזת בתי הכפר בידי הגרמנים. מששבו לבתיהם, נאלצו להצטופף במספר מועט של בתים ששרדו, ונלקחו בידי הגרמנים ופולנים מקומיים לעבודות כפייה. עד קיץ 1942 גורשו כל יהודי היישוב למחנות ההשמדה.
לאחר תום המלחמה, נרצחו בידי פולנים 6 יהודים ששבו ליישוב.
הערות שוליים

↑  http://wohyn.home.pl/j15/gmina-wohy/43-historia/141-historia-gminy-wohy
וילהלם קמפף

| --- | --- |

 לידה:  25 בנובמבר 1895 ייטרבוג, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  23 במאי 1991 (בגיל 95) פוזיטנו, איטליה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  פסנתר, עוגב 
 צאצאים:  Diana Kempff 
 פרסים והוקרה:  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1984)  אביר מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 
וילהלם קמפף (בגרמנית: Wilhelm Kempff‏; 25 בנובמבר 1895 – 23 במאי 1991) היה פסנתרן ומלחין גרמני.
ביוגרפיה

קמפף נולד בייטרבוג, ברנדנבורג בגרמניה, במשפחה של מוזיקאים לותרנים. אביו, שנקרא גם כן וילהלם קמפף, היה מלחין ונגן עוגב שהתמנה למנהל המוזיקה המלכותית בכנסיית ניקולאוס הקדוש בפוטסדם. הוא היה מורו הראשון של בנו בנגינת פסנתר וכינור. הסב מצד האב היה גם כן נגן עוגב ואחיו גאורג נהיה לימים מנהל אחראי על המוזיקה כנסייתית באוניברסיטת ארלנגן.
בהמשך קמפף למד אצל אידה שמידט-שלזיקה. בגיל 9 בתיווכו של גאורג שומאן זכה מידי יוזף יואכים לשתי מלגות - לפסנתר ולהלחנה - כדי ללמוד בבית הספר המלכותי הגבוה למוזיקה בברלין. שם למד אצל קארל היינריך בארט (פסנתר) ואצל רוברט קאהן (הלחנה).
בשנת 1916 זכה בפרסים על שם פליקס מנדלסון לפסנתר ולהלחנה שציינו את פריצת הקריירה שלו כמוזיקאי מצטיין.
אחרי השירות הצבאי בימי מלחמת העולם הראשונה ארתור ניקיש ביקש ממנו לנגן כסולן בקוצ'רטו לפסנתר בסול מז'ור מאת בטהובן עם הפילהרמונית של ברלין. קמפף המשיך לנגן עם התזמורת הזאת עד שנת 1979.
אחרי המלחמה קמפף למד גם פילוסופיה והיסטוריה של המוזיקה באוניברסיטת ברלין.
הוא הרבה לסייר באירופה ובחלק גדול משאר העולם. בין 1936 ל-1979 הופיע עשר פעמים ביפן ואי יפני קטן נקרא קמפו-סאן על שמו. בלונדון הופיע לראשונה ב-1951 ובניו יורק ב-1964. הופעתו הפומבית האחרונה הייתה בפריז ב-1981 והוא מת בפוזיטאנו, בקמפניה איטליה, בגיל 95.
כיום זכור קמפף לטוב הודות להקלטות שומאן, ברהמס, שוברט, מוצרט, באך, ליסט, שופן ובייחוד בטהובן. הקלטותיו מתפרשות על תקופה של כשישים שנה. קמפף היה בין הראשונים להקליט את מכלול הסונאטות של שוברט, הרבה לפני שהיצירות האלה נעשו פופולריות. הוא הקליט גם שני סטים נודעים לתהילה של כל הסונאטות של בטהובן, האחד מונו (1951–1956) והשני בסטריאו מוקדם (1964–1965). בין השנים 1926–1945 היה עוד סט מוקדם, כמעט מלא, על לוחות לכה דקים (שלאק).
קמפף ניגן מוזיקה קאמרית עם יהודי מנוחין ופייר פורנייה, בין השאר. בייחוד התפרסמו הקלטותיו לכל הסונאטות לכינור ופסנתר של בטהובן עם מנוחין.
בשנת 1957 פתח קמפף קורס שנתי לפרשנות בטהובן בווילה שלו בפוזיטאנו. שש שנים לאחר מותו לקח עליו ידידו ותלמידו לשעבר ג'ון או'קונור את ניהול הקורס.
קמפף עסק גם בהלחנה, פן מוכר פחות של פעילותו המוזיקלית. הוא הלחין כמעט בכל סוגה וחיבר לעצמו את הקדנצות לקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן, ממס' 1 עד 4. הסימפוניה השנייה שלו הושמעה בביצוע בכורה בשנת 1929 על ידי תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, בניצוח וילהלם פורטוונגלר. כמו כן עיבד מספר יצירות של באך, ביניהן הסיציליאנה מתוך הסונאטה לחליל במי מז'ור.
יש הקלטות של עיבוד זה, בנגינתו ובנגינת אחרים.
לקריאה נוספת

Alan Pâris. Dictionnaire des Interprètes et de l'interprétation musicale au XXe siècle. Laffont, Paris, 1995
וורלד בייסבול קלאסיק 2026

| --- | --- |

 ענף:  בייסבול 
 מספר תחרות:  6 
 מספר מתמודדים:  20 
 
וורלד בייסבול קלאסיק 2026 תהיה אליפות העולם השישית לנבחרות לאומיות בבייסבול שמנוהלת על ידי התאחדות הבייסבול הבינלאומית (IBAF) ותתקיים בשנת 2026.
שלב הבתים יתקיים בטוקיו, סן חואן, מיאמי ויוסטון. שלבי ההכרעה יערכו במיאמי ויוסטון.
הנבחרות שהעפילו

20 נבחרות ישתתפו בתחרות, 16 הנבחרות שסיימו באחד מארבעת המקומות הראשונים בשלב הבתים של האליפות הקודמת העפילו לתחרות. 4 הנבחרות הנוספות יעפילו מתחרות העפלה.
| נבחרת | סיבת העפלה | מספר הופעות בטורניר | הישג שיא | דירוג WBSC בפתיחת התחרות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | אלופה (2017) |  |
|  יפן | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | אלופה (2006, 2009, 2023) |  |
|  מקסיקו | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | חצי גמר (2023) |  |
|  קובה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | מקום שני (2006) |  |
|  ונצואלה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | מקום שלישי (2009) |  |
|  פוארטו ריקו | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | מקום שני (2013, 2017) |  |
|  איטליה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | רבע הגמר (2013, 2023) |  |
|  אוסטרליה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | רבע הגמר (2023) |  |
|  הרפובליקה הדומיניקנית | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | אלופה (2013) |  |
|  קנדה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | שלב הבתים (2006, 2009, 2013, 2017, 2023) |  |
|  קוריאה הדרומית | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | מקום שני (2009) |  |
|  הולנד | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 5 | מקום רביעי (2013, 2017) |  |
|  ישראל | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 2 | רבע הגמר (2017) |  |
|  בריטניה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 1 | שלב הבתים (2023) |  |
|  צ'כיה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 1 | שלב הבתים (2023) |  |
|  פנמה | וורלד בייסבול קלאסיק 2023 | 3 | סיבוב ראשון (2006, 2009, 2023) |  |
|  | טורניר מוקדמות |  |  |  |
|  | טורניר מוקדמות |  |  |  |
|  | טורניר מוקדמות |  |  |  |
|  | טורניר מוקדמות |  |  |  |
הרכבת התחתית של סמרה

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 עיר:  סמרה
 מידע על ההקמה
 פתיחת המערכת:  26 בדצמבר 1987
 מידע על המערכת
 אורך המערכת:  11,6 ק"מ
 רוחב המסילה:  1,520 מטר
 מספר נוסעים ביום:  36,000 (2019)
 מספר נוסעים בשנה:  13.124 מיליון (2019)
 מספר הקווים:  1
 מספר התחנות:  10
 metrosamara.ru
 תרשים המערכת
 
 
הרכבת התחתית של סמרה (ברוסית: Самарский метрополитен) היא מערכת הסעת המונים ותיקה, הפועלת בסמרה ברציפות מאז שנת 1987.
זו הרכבת התחתית החמישית שנחנכה ברוסיה, השנייה במחוז הפדרלי של הוולגה אחרי מטרו של ניז'ני נובגורוד וה-12 במספר שנחנכה בברית המועצות.
במטרו ישנן 10 תחנות, 9 מהן תת-קרקעיות ואחת עילית. נכון ל-2018, המטרו מורכב מקו אחד שאורכו הוא 12.6 ק"מ.
גלריה

תחנת אלבינסקאיה
תחנת מוסקובסקאיה
הערות שוליים

↑  https://samadm.ru/authority/mp_-samara_metro/about-the-company-metro/
וטרלו

ערך זה עוסק בפרוור בסידני. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

נוף לדרך בוטאני, וטרלו
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  סידני העיר
 תאריך ייסוד:  1815
 על שם:  קרב ווטרלו 
 שטח:  1.1 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  16,379 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  33°54′01″S 151°12′28″E﻿ / ﻿33.900277777778°S 151.2077778°E﻿ / -33.900277777778; 151.2077778 
 אזור זמן:  UTC +10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןוטרלו(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןוטרלו(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן וטרלו(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן וטרלו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וטרלו (באנגלית: Waterloo) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני.
גאוגרפיה

וטרלו ממוקם כ-4 ק"מ דרומית למרכז העסקים הראשי של סידני. הוא גובל באלכסנדריה, אווליי וארסקינוויל ממערב, זטלנד בדרום, רדפרן בצפון וסנטניאל פארק במזרח. גרין סקוור (הכיכר הירוקה) באלכסנדריה נמצאת סמוך לפינתו הדרום-מערבית, שם מצויה תחנת הרכבת גרין סקוור.
היסטוריה

וטרלו קיבל את שמו מקרב ווטרלו, בו כוחותיו של נפוליאון בונפרטה הובסו על ידי דוכס ולינגטון וכוחות פרוסיים ב-18 ביוני 1815, אותה שנה בה נוסד הפרוור. בשנות העשרים של המאה ה-19 נבנו בווטרלו מספר טחנות קמח ומפעלי ייצור נייר, והפרוור התבסס כאזור תעשייה. ויליאם הצ'ינסון, מפקח אסירי הכפייה דאז, קיבל את שטר הקרקע הראשון על האזור. הוא מכר את השטח לדניאל קופר וסלומון לוי, והאחוזה עברה דורות וידיים עד שהגיעה לידי נכדו של קופר, שהיה יושב ראש המועצה המחוקקת של ניו סאות' ויילס.
במרוצת המאה ה-20 היה וטרלו פרוור עני, אך תהליכים חברתיים מואצים של ג'נטריפיקציה בשנות האלפיים השפיעו על המרקם הסוציו-אקונומי בו, ונכון ל-2006 חציון ההכנסה בו גבוה במקצת מזה של כלל המדינה.
תרבות

בווטרלו אזור גדול שיועד לשימור אורבני, ובו שופצו עשרות בניינים מהמאה ה-19 ומשמשים למגורים לצד בניינים מודרניים. בין הבתים ששומרו קוטג'ים ובתי טרסות מהתקופה הוויקטוריאנית. בפרוור מספר כנסיות, המשרתות קהילות נוצריות שונות, בין השאר קתולים ואוניטריאנים.
בווטרלו מצוי מגרש ההחלקה וטרלו, מגרש החלקה למחליקים ורוכבי אופניים חובבניים ומקצועיים, הכולל חצאי צינור, מעקות וספסלים שיועדו לרוכבי סקייטבורדים ואופניים.
הערות שוליים

↑  פנחס פיק, וטרלו, האנציקלופדיה העברית ט"ז, תשכ"ג, עמ' 47
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 767a2324-3a11-4d8d-82c8-5b0cb9c5ca84
וילהלם קופה

| --- | --- |

 לידה:  15 ביוני 1896 הילדסהיים, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  2 ביולי 1975 (בגיל 79) בון, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מקום קבורה:  Rüngsdorf Cemetery 
 מעסיק:  גסטפו 
 תפקיד:  chief of police  מפקד האס אס והמשטרה (יוני 1940)  חבר הרייכסטאג של גרמניה הנאצית 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה:  אות הזהב המפלגתי 
 
וילהלם קופה (Wilhelm Koppe‏; 15 ביוני 1896 – 2 ביולי 1975) היה קצין בכיר באס אס בעת מלחמת העולם השנייה, והיה אחראי על פשעי מלחמה רבים נגד יהודים בזמן השואה.
ביוגרפיה

קופה נולד בהילדסהיים, בסקסוניה התחתונה. הוא היה חיל במלחמת העולם הראשונה, ואחרי המלחמה היה סוחר וסיטונאי. ב-1930 הצטרף למפלגה הנאצית; ב-1931 הצטרף לאס אה, ושנה לאחר מכן הצטרף לשורות האס אס. קופה עלה במהירות בסולם הדרגות של האס אס: ב-1934 כבר היה בריגדפירר (דרגת ביניים בין אלוף-משנה לתת-אלוף), ושנתיים לאחר מכן עלה לדרגת גרופנפיהרר, תת-אלוף. ב-1933 נבחר כציר ברייכסטאג. קופה התמנה כמפקד האזורי של האס אס והאס דה במינסטר, ולאחר מכן מילא אותו תפקיד בדנציג, לייפציג ודרזדן.
מלחמת העולם השנייה החלה ב-1 בספטמבר 1939, בפלישת הכוחות הגרמניים לפולין. גרמניה כבשה את רובה של פולין, ולאחר השלמת כיבוש פולין וחלוקתה עם ברית המועצות חילקו הגרמנים את השטח שנפל לידיהם לשני חלקים עיקריים: החלק המרכזי, שכלל את מחוזות ורשה, לובלין, ראדום וקרקוב, הוגדר כיחידה מנהלית בפני עצמה - גנרל גוברנמן, ממשל כללי; לעומת זאת, חבליה המערביים של פולין סופחו לגרמניה. אחד מן האזורים הגדולים שסופחו נקרא בפי הגרמנים ורטגאו (Warthegau). אזור זה כלל חלק מאזור לודז' ואת אזור פוזנן. למושל חבל ורטגאו התמנה ארתור גרייזר, וקופה התמנה כ"מפקד העליון של כל כוחות המשטרה והאס אס בחבל ורטגאו" (Höhere SS und Polizei Führer in Reichsgau Wartheland).
בתפקידו זה היה קופה מעורב ישירות היישום חוקי הגזע הנאציים. בנובמבר הכריז קופה שיהפוך את פוזנן, בירת החבל, לעיר "נקייה מיהודים" (judenrein). בעקבות כך החל גל של הוצאות להורג וגירוש של פולנים ויהודים מהעיר. הוא השתתף גם ביישום תוכנית תוכנית T4 - אותנסיה כמפקד הכללי של יחידה מיוחדת בשם "זונדרקומנדו לנגה", על שם מפקדה הישיר של היחידה, הרברט לנגה. בחודשים מאי - יוני 1940 רצחה יחידתו של לנגה 1,558 חולי נפש, שהיו מאושפזים בבית חולים לחולי נפש במחנה הריכוז סולדאו, במזרח פרוסיה.
ב-30 בינואר 1942 עלה קופה לדרגת אובר-גרופנפיהרר (אלוף). באוקטובר 1943 החליף את פרידריך וילהלם קריגר בתפקיד המפקד העליון של כל כוחות המשטרה והאס אס בגנרלגוברנמן. הוא היה אחראי להשמדת הגטאות בעיירות בחבל ורטגאו, להקמת מחנה ההשמדה חלמנו, בו נרצחו כ-300,000 יהודים. הוא עסק בדיכוי המחתרת הפולנית, והורה על הוצאתם להורג של כל קרוביהם הגברים של חברי המחתרת ומשלוח יתר משפחותיהם למחנות ריכוז. קופה הורה על רציחתם של כ-30,000 פולנים חולי שחפת. המחתרת הפולנית הורתה על התנקשות בו, אך ניסיון שנעשה בקרקוב ביולי 1944 לפגוע בו נכשל. עם התקרבותו של הצבא האדום הורה קופה על הוצאתם להורג של אסירים ושבויים, כדי שלא ייפלו בידי הסובייטים.
ביוגרפיה > אחרי מלחמת העולם השנייה

לאחר המלחמה הסתיר קופה את זהותו וחי תחת השם הבדוי לומאן (שם נעוריה של אשתו). הוא היה מנהל בית חרושת לשוקולד. ב-1961 נחשפה זהותו, הוא נעצר אך שוחרר בערבות ב-19 באפריל 1962. משפטו נפתח ב-1964 בבון, והוא הואשם בסיוע לרצח 145,000 איש. משפטו הופסק בשל בריאותו הלקויה ובית המשפט בבון החליט על הפסקת ההליך המשפטי מסיבה זו. ממשלת גרמניה סירבה לבקשת ממשלת פולין להסגירו לידיה.
קופה נפטר בבון ב-1975.
הערות שוליים

↑  ראו: GERMAN ADMINISTRATION OF POLAND
↑  מפת האזורים המסופחים ראו: כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263872305171  PLWABN: 9810682324305606  BnF: cb137502758 (data)  GND: 120475782  ISNI: 0000 0000 6634 6080  LCCN: n83203096  VIAF: 37748772   WorldCat (עם VIAF): 37748772
ווצ'ין

| --- | --- |
כנסייה בווצ'ין
כנסייה בווצ'ין
 מדינה:  קרואטיה קרואטיה
 מחוז:   מחוז וירוביטיצה-פודרבינה
 חבל ארץ:  סלאבוניה
 תאריך ייסוד:  המאה ה-12
 שטח:  296.6 קמ"ר
 גובה:  215 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,896 (31 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  45°37′N 17°33′E﻿ / ﻿45.617°N 17.550°E﻿ / 45.617; 17.550
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.vocin.hr/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי ווצ'ין(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי ווצ'ין  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ווֹצִ'ין (בקרואטית: Voćin) הוא כפר ורשות מקומית במזרח קרואטיה, השוכן בחבל סלאבוניה, מזרחית לעיר דארובאר. האזור הוא מרכז חקלאי ובו גם מרכזי תעשיית עץ ומזון. במפקד האוכלוסין שנערך בקרואטיה ב-2011 נמנו בווצ'ין 2,382 נפשות, 51.39% גברים ו-48.61% נשים.
היסטוריה

התיעוד הראשון בכתובים ליישוב במקום הוא מהמאה ה-12 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1543 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עבר היישוב לחזקת ממלכת הבסבורג.
בהמשך, נכלל בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לחזקת ממלכת יוגוסלביה. ב-1921 מנתה האוכלוסייה 6,437 נפשות, וב-1931 נמנו בווצ'ין 7,057 נפשות. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור ווצ'ין לחזקת ממשלת הבובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה. לאחר המלחמה נכללה ווצ'ין בשטחי יוגוסלביה.
ב-1991, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה, הפך האזור לזירת קרב, מקצת מתושביו נפגעו ונגרם נזק לבתים ומבני ציבור. כוחות מיליציה סרביים רצחו 43 מתושבי הכפר במהלך נסיגתם.
לאחר סיום המלחמה נכלל הכפר בשטחי קרואטיה.
הקהילה היהודית

קהילה יהודית אשכנזית מתועדת בכפר בשלהי המאה ה-19. בני הקהילה היו אומנים וחלקם הקטן תעשיינים. בשלהי מלחמת העולם הראשונה הותקפו בני הקהילה על ידי כוחות הקאדר הירוק, נטשו את הכפר ועברו לאוסייק.
לאחר המלחמה חודשה הקהילה, וב-1921 נמנו בה 39 נפשות – פחות מאחוז מכלל האוכלוסייה. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית והקמת משטר האוסטאשה, גברו רדיפות היהודים בכפר, בעיקר על ידי הפולקסדויטשה. בני הקהילה גורשו למחנות ההשמדה ואיש לא ניצל.
ראו גם

טבח ווצ'ין
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין בווצ'ין, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של קרואטיה (באנגלית).
1 2  הקהילה היהודית בווצ'ין, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמודים 117 - 118.
↑  Villagers in Croatia Recount Massacre by Serbian Forces, באתר הניו יורק טיימס, 19 בדצמבר 1991 (באנגלית).
↑  שמואל ספקטור, ג'פרי ויגודר, ‏The Encyclopedia of Jewish Life Before and During the Holocaust: Seredina-Buda-Z, הוצאת אוניברסיטת ניו יורק, 2001, עמוד 1410, אוחזר ב-30 ביולי 2016 (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007469852805171  LCCN: n2004040646  NKC: ge1096439  VIAF: 151473335   WorldCat (עם VIAF): 151473335
ווז' (מחוז)

ווז' (בצרפתית: Vosges) הוא מחוז בצפון צרפת. הוא אחד מהמחוזות המרכיבים את חבל גראנד אסט. את שמו קיבל מהרי הווז' שנמצא במזרח המחוז.
מחוז ווז' היה אחד מ-83 המחוזות הראשונים שנוצרו במהלך המהפכה הצרפתית ב-4 במרץ 1790. כשליש משטח מהמחוז עבר לשליטת הפרוסים ב-1871 בעקבות כניעת צרפת במלחמת צרפת–פרוסיה. השטח הוחזר לצרפת לאחר מלחמת העולם הראשונה במסגרת חוזה ורסאי.
במזרח המחוז נמצאים הרי הווז' כאשר הפסגה הגבוהה ביותר ברכס, גראן באלון, שפסגתו מגיעה ל-1,424 מטר מעל לגובה פני הים נמצא במחוז ווז'. הערים הגדולות של המחוז נמצאות בעמק כאשר מראשם נמצאת בירת המחוז אפינאל שבמטרופולין שלה גרים כ-89,000 אנשים שמהווים כרבע מאוכלוסיית המחוז.
הרי הווז' זורם נהר המוזל מדרום המחוז לצפונו שם הוא ממשיך אל מחוז מורת ומוזל בדרכו אל נהר הריין.
עד סוף שנת 2015 השתייך המחוז לחבל לורן.
ועדת המודיעין המשולבת (הממלכה המאוחדת)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תחום שיפוט:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 משרד אחראי:  משרד הקבינט
 סוכנות אם:  קבינט ממשלת בריטניה 
 תאריך הקמה:  1936
 מנהל:  מדלן אלסנדרי
 מטה מרכזי:  לונדון לונדון
 אתר רשמי
 
ועדת המודיעין המשולבת (באנגלית: Joint Intelligence Committee) היא גוף מרכזי בקהילת המודיעין הבריטית, האחראי על ניתוח והערכה של מידע מודיעיני, והצגתו בפני מקבלי ההחלטות בממשלה הבריטית. ועדת המודיעין המשולבת הוקמה בשנת 1936 במטרה לשפר את שיתוף הפעולה בין סוכנויות המודיעין השונות ולספק תמונה ברורה ומדויקת של המצב הביטחוני העולמי. ועדת המודיעין המשולבת מורכבת מנציגים בכירים מכל סוכנויות המודיעין הבריטיות, ביניהם: MI5, MI6 ,GCHQ ומודיעין ההגנה.
היסטוריה

על רקע עליית הנאציזם והתחזקות גרמניה עלתה החשיבות בשיתוף הפעולה בין סוכנויות המודיעין השונות של בריטניה. תחילה, תפקידה היה מוגבל, אך עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, גדלה חשיבותה והיא הפכה לגוף מרכזי בקבלת החלטות מודיעיניות. במהלך מלחמת העולם השנייה, ועדת המודיעין המשולבת שימשה ככלי מרכזי לניתוח מידע מודיעיני הנוגע למלחמה, וסיפקה הערכות מצב חיוניות למפקדים הצבאיים ולממשלה הבריטית.
בתקופת המלחמה הקרה, המשיכה ועדת המודיעין המשולבת לשמש כגוף מרכזי בקהילת המודיעין הבריטית, והתמקדה בניתוח האיום הסובייטי. עם נפילת ברית המועצות, התרחבו תחומי פעילותה של הוועדה, והיא החלה להתמקד במגוון רחב של איומים, ביניהם טרור, הפצת נשק להשמדה המונית, וסכסוכים אזוריים.
תפקיד וסמכויות > תפקידי ועדת המודיעין המשולבת:

הערכת אירועים ומצבים הקשורים לענייני חוץ, ביטחון, טרור, פשיעה מאורגנת בינלאומית, מדע, טכנולוגיה, כלכלה, ונושאים בינלאומיים נוספים.
לפקח על התפתחויות העלולות להוות איומים או הזדמנויות ישירים ועקיפים לאינטרסים הבריטיים ולביטחון הבינלאומי, ולהתריע עליהן מראש.
מעקב אחר איומים על הביטחון הלאומי והבינלאומי ולטפל באירועי אבטחה המופנים אליה.
גיבוש מדיניות לאיסוף מודיעין ולביצוע משימות מודיעיניות על ידי סוכנויות המודיעין השונות.
קיום עם שותפים מודיעיניים ממדינות שונות וארגונים בינלאומיים.
ראו גם

חטיבת המחקר (ישראל)
משרד ראש המודיעין הלאומי (ארצות הברית)
המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור (צרפת)
הערות שוליים

1 2  Joint Intelligence Committee, GOV.UK
↑  "Madeleine Alessandri to chair Joint Intelligence Committee" (באנגלית בריטית). 2023-05-05. נבדק ב-2024-09-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nb2007014133  VIAF: 124594356   WorldCat (עם VIAF): 124594356
ווהלן

| --- | --- |
סמל ווהלןסמל ווהלן

 מדינה:  שווייץ שווייץ
 קנטון:  ארגאו ארגאו
 מחוז:  ברמגרטן
 שפה רשמית:  גרמנית
 שטח:  12.4 קמ"ר
 גובה:  421 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  16,078 (31 בדצמבר 2017)
  ‑ צפיפות:  1,200 נפש לקמ"ר (2014)
 קואורדינטות:  47°21′N 8°17′E﻿ / ﻿47.350°N 8.283°E﻿ / 47.350; 8.283
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.wohlen.ch/de/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.ווהלן(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.ווהלן(למפת קנטון ארגאו רגילה) אראו וטינגן אופטרינגן ריינפלדןווהלן(למפת קנטון ארגאו מוגדלת) אראו וטינגן אופטרינגן ריינפלדןווהלן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ווהלן (בגרמנית: Wohlen) היא עיר במחוז ברמגרטן שבקנטון ארגאו שבשווייץ.
היסטוריה

היישוב העתיק ביותר הידוע במיקומה של ווהלן מתוארך לתרבות האלשטאט (המאה ה-6 לפנה"ס). מיישוב זה נותרו שני מקבצים של תילי קבורה באזור. למרות שאתרי קבורה אלו נתגלו ונחפרו בין השנים 1925 – 1930, מקומו של  היישוב לא ידוע. במהלך התקופה הרומית בשווייץ נבנו באוברדורף ובברינישלדה שתי אחוזות גדולות. שתי האחוזות מתוארכות לשנת 50 לספירה לערך. הדגנים שגודלו באחוזות אלו שמשו ככל הנראה לכוחות הצבא הרומי שישב במחנה הסמוך בוינדוניסה (Vindonissa). מאחוזות אלו שרדו שרידי מבנים, אריחים, קטעי פסיפס, מטבעות וכמה יסודות מבנים.
במהלך תקופת ההגירה של השבטים האלמאנים אל האזור במאה ה-5 לספירה, הם בנו את היישובים שלהם על גדתו הימנית של נהר הבינץ (Bünz) בשאפל, בשטינגאסה, בקירשה, לאורך הרחוב הראשי של ווהלן של היום ועל הגדה השמאלית של הנהר בוויל. האוכלוסייה הגאלית המקומית התמזגה אט אט עם האלמאנים. עם הגעתם של השבטים האלמאנים החל המקום להיקרא בשם ווהלן. השם מוזכר לראשונה במסמך משנת 1178 – 1179 בשם Vuolon או Volen ושורשיו נטועים במונח Walh בגרמנית הגבוהה העתיקה, שמשמעותו ולאכים. השמות האלמאניים, Vuolon או Volen מתייחסים לתושבים הקדומים של המקום.
אחת הסיבות למיזוג האיטי של שתי האוכלוסיות היא העדרו של מרכז כנסייתי. לווהלן לא הייתה כנסיית רובע, אך היא התפצלה בין שלוש הכנסיות של נידרוויל, גוסליקון וווילמגרן. זמן קצר לאחר תחילת המאה ה-12 תרם איש אצולה את בנייתה של כנסייה קטנה עבור הכפר. כנסייה זו פעלה עד לשנת 1518, אך היא לא שירתה את כל האוכלוסייה. האצילים של ווהלן היו אלו שהחזיקו ברוב הקרקעות של הכפר והמשפחה המקומית היחידה שעברה את השלב מאיכרות לחברות באצולה הצבאית של בית הבסבורג. גם בקרב האוכלוסייה הכללית הם היו עשירים ובבעלותם היו שדות ושטחי מרעה נרחבים ומקנה רב.
עם פרוץ מגפת המוות השחור ב-1350 התיישבו פליטים מהאזורים הסמוכים בבתי החווה בווהלן שבהם לא פגעה המגפה, ובכך חדלה האוכלוסייה המקומית להיות נבדלת. החל מתחילת המאה ה-16 החלה אוכלוסייתה של ווהלן לגדול שוב. מספר בתי האב טיפס מ-48 (כ-240 תושבים) ב-1540, ל-60 (כ-300 תושבים) ב-1570. החל משנת 1635 קיים תיעוד לרשומות כנסייתיות, כך שמצוי מידע על האוכלוסייה. עד שנת 1800 המשיכה האוכלוסייה לגדול בקצב איטי, שכן הכלכלה המקומית לא יכלה לתמוך בקצב גידול מהיר. בראשית המאה ה-19 התגוררו בווהלן 1397 תושבים, יותר מברמגרטן שבה התגוררו 599 תושבים ומוילמרגן שבה התגוררו 888 תושבים. משלב זה, כאשר החלו להתפתח אפשרויות תעסוקה חדשות בווהלן, החלה אוכלוסיית העיר לגדול בהתמדה. בין השנים 1800 – 1890 היא גדלה בשיעור של 87%, עד 1950 היא גדלה ב-154% נוספים ועד 2004 ב-109%.
ב-1830 התקיים בווהלן הכינוס בו נעשה ניסיון להעביר רפורמה בחוקה של הקנטון. בעקבות אי ההסכמה על השימוש בכוח או בדיפלומטיה כדי לגרום לממשלה להסכים לרפורמה, עזב יוהאן היינריך פישר את ווהלן למרנשוונד כי להקים מיליציית מורדים. יומיים לאחר מכן התכנסה המיליציה ליד ווהלן וצעדה לאראו. בעקבות הפלישה העקובה מדם לאראו, שנודעה בכינוי Freiämtersturm, הסכימה הממשלה לכל דרישותיהם של המורדים.
גאוגרפיה ודמוגרפיה

שטחה של ווהלן הוא 12.4 קמ"ר. מתוכם 39.5% משמשים לחקלאות, 27.9% הם שטחים מיוערים, 32.1% הם שטחים מיושבים ו-0.6% הם שטחי נהרות ואגמים.
נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסיית ווהלן 15,446 תושבים.
תחבורה

את ווהלן משרתות שלוש תחנות רכבת. תחנת הרכבת המרכזית ממוקמת על מסילת הרכבת הדרומית של ארגאו, שהוא קו המקשר את לנצבורג לרוטקרוץ וכן היא התחנה הסופית של קו ברמגרטן-דייטיקון. שתי התחנות הנוספות הם תחנות עצירה משניות על קו הרכבת S17.
הערות שוליים

1 2  משרד הסטטיסטיקה הפדרלי של שווייץ
↑  משרד הסטטיסטיקה הפדרלי של שווייץ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555183805171  GND: 4066730-3  HDS: 001681  LCCN: n81103137  MusicBrainz: 49ecc6f5-47a6-4072-b9d1-e71370e3e6e8  VIAF: 152456390   WorldCat (עם VIAF): 152456390
ווזאבה, מלך אקסום

ווזאבה (תחילת המאה ה -4) היה מלך אקסום. הוא ידוע בעיקר הודות למטבעות שטבע במהלך שלטונו. הוא היה המלך הראשון של אקסום שכתב על מטבעותיו בשפת הגעז והיחידי מבין מלכי אקסום שהשתמש בשפת הגעז על מטבעות הזהב שלו.
מואנרו-האי מציע, בהתבסס על מספר מטבעות שנמצאו שבהם דמותו של ווזאבה בצידו האחד המטבע ודמותו של אוסאנאס בצדו האחר, כי ייתכן שלמעשה שני המלכים היו שותפים בשלטון.
הערות שוליים

↑  בדרך כלל מלכי אקסום נהגו לחרוט על מטבעותיהם בשפה היוונית שהייתה השפה הבינלאומית של האזור.
↑  S. C. Munro-Hay, Aksum: An African Civilization of Late Antiquity' .(Edinburgh: University Press, 1991), p. 189.
 Munro-Hay, Aksum, p. 76..
↑  Munro-Hay, Aksum, p. 76.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אפילאס | קיסר אקסום | הבא: אוסאנאס |
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.