stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאנוש קמני
חייו

קמני היה צאצא למשפחת אצילים ידועה בטרנסילבניה. לפי הכרוניקה ההונגרית של גאשאפר הלטאי Magyar Cronica, אחד מאבות משפחת קמני, שימון קמני, היה הלוחם שהתחפש למפקדו יאנוש הוניאדי ונהרג על ידי הטורקים במקומו. אביו של יאנוש קמני היה בולדיז'אר קמני.
קמני מילא תפקידים פוליטיים וצבאיים בנסיכות טרנסילבניה, בימי שלטונם של הנסיכים גאבור בתלן וג'רג' ראקוצי הראשון.
תחת שלטון ג'רג' ראקוצי השני קמני הפך ליועץ הראשי של הנסיך וניהל עבורו מסעות צבאיים בנסיכות מולדובה ב-1653 ובפולין ב-1657, כשהמסע השני נועד להשיג לראקוצי את כתר המלכות של פולין. האימפריה העות'מאנית התנגדה בתוקף לשאיפות הפולניות של ראקוצי ואסרה על כל פעילות צבאית מסוג זה נגד פולין. גם יאנוש קמני בעצמו ניסה להניא את השליט מהיוזמה הצבאית הנ"ל ופיקד באי רצון על המסע בפולין. המסע הסתיים בכישלון חרוץ:צבאו של קמני, שננטש על ידי בני הברית השוודים, נפל בשבי בידי הטטרים של קרים.
קמני עצמו היה שבוי בידי הטטרים עד אוגוסט 1659 כששוחרר תמורת כופר ענק. בימי השבי כתב קמני אוטוביוגרפיה בהונגרית, הנחשבת לאחד מנכסי צאן הברזל של הספרות הממוריאליסטית ההונגרית במאה ה-17.
בשובו לטרנסילבניה, קמני מצא מדינה קרועה בין שאפתנותו של ג'רג' ראקוצי השני, שלא היה מוכן להתפטר, לתומכים בטוענים הרבים לכתר.
הטורקים העות'מאנים  לא סלחו לטרנסילבנים על אי הציות לפקודותיהם. "השער הנשגב" לא הכירה שוב בזכות הפרלמנט (הדיאטה) הטרנסילבני לבחור בשליט. משראה זאת ולאחר הפהשיטות החוזרות ונשנות של הטורקים ושל בני בריתם הטטרים של קרים לטרנסילבניה, קמני חשש מאוד לאבדן האוטונומיה של מולדתו והחליט לפנות לעזרת ההבסבורגים.
ב-1 בינואר 1661 אחרי שהשליט אקוש ברצ'אי, איש הטורקים, נאלץ להתפטר, הדיאטה הטרנסילבנית בחרה ביאנוש קמני לשליט. באפריל 1661 הדיאטה הטרנסילבנית, בראשות קמני, הכריזה על השתחררות מדינתו מחסות העות'מאנים וקראה לעזרתה של אוסטריה. כתגובה, ביוני 1661 הותקפה טרנסילבניה על ידי צבא טורקי-טטרי גדול. קמני הובס ואולץ להימלט לשטח הונגריה שבשליטה הבסבורגית. הטורקים העלו את מיהאי אפּאפי על כס הנסיכות של טרנסילבניה. בהתחלת ספטמבר 1661 שב יאנוש קמני לטרנסילבניה, כשהוא מלווה בכוח צבאי אוסטרי בפיקוד הגנרל ריימונדו מונטקוקולי. אולם במהרה ננטש על ידי האוסטרים ונהרג בקרב נאג'סלש נגד הטורקים.
לקריאה נוספת

Kemény János és Bethlen Miklós művei, Budapest 1980 Szépirodalmi Kiadó
Magyar Életrajzi Lexikon 1000-1990 online Javított, átdolgozott kiadás,Főszerkesztő: Kenyeres Ágnes
הערות שוליים

↑  מבוטא כ-קֶמֵן, כשבסוף המילה ן מרוככת
↑  תרגום ועיבוד של הכרוניקה הלטינית של אנטוניו בונפיני  משנות ה-1560
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119617039 (data)  GND: 11898456X  ISNI: 0000 0000 2971 6118  LCCN: n85109292  VIAF: 69729445   WorldCat (עם VIAF): 69729445
יחסי בולגריה–הונגריה

| יחסי בולגריה–הונגריה |
| --- | --- |
בולגריה: הונגריה


בולגריה: הונגריה
שטח (בקילומטר רבוע)
110,879: 93,028
אוכלוסייה
6,746,791: 9,665,063
תמ"ג (במיליוני דולרים)
101,584: 212,389
תמ"ג לנפש (בדולרים)
15,057: 21,975
משטר
רפובליקה

יחסי בולגריה–הונגריה הם יחסי החוץ בין בולגריה להונגריה.
היסטוריה

שתי המדינות העצמאיות ניהלו יחסים דיפלומטיים מאז 1920. הן לחמו באותו צד במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה, ולאחר מכן היו חלק מברית ורשה בהנהגת ברית המועצות.
שתי המדינות חברות מלאות באיחוד האירופי ובנאט"ו. בולגריה נכנסה כחברה באיחוד האירופי בשנת 2007 ולנאט"ו בשנת 2004. הונגריה הצטרפה כחברה באיחוד האירופי בשנת 2004 ולנאט"ו בשנת 1999.
נציגויות דיפלומטיות

בולגריה מחזיקה שגרירות בבודפשט.
הונגריה מחזיקה שגרירות בסופיה וקונסולית כבוד בווארנה.
יאנוש רדזיוויל

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1880 ברלין, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  4 באוקטובר 1967 (בגיל 87) ורשה, רפובליקת פולין 
 מדינה:  פולין 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תפקיד:  שגריר פולין לספרד  member of the Sejm of the Second Polish Republic 
 מפלגה:  גוש לא מפלגתי לשיתוף פעולה עם הממשלה, Stronnictwo Prawicy Narodowej 
 בן או בת זוג:  אנה מאיה לובומירסקי (9 בדצמבר 1905–?) 
 
הנסיך (אנ') יַאנוּשׁ פְרַנְצִ'ישֶׁק קְסָוֵרִי רַדְזִיוִיל (בפולנית: Janusz Franciszek Ksawery Radziwiłł; 3 בספטמבר 1880 –  4 באוקטובר 1967), היה אציל פולני ופוליטיקאי.
משפחתו הקרובה

הנסיך רדזיוויל נולד ב-3 בספטמבר 1880 בברלין שבאימפריה הגרמנית. הוא היה בנם של הנסיך פרדיננד רדזיוויל (1834–1926) והנסיכה פלאגיה סאפיחה (Pelagia Sapieha‏; 1844–1929). אחיו היו מיכל רדזיוויל רודי וקרול פרדיננד רדזיוויל.
סבו וסבתו מצד אביו היו הנסיך פרדיננד רדזיוויל והרוזנת לאונטינה פון קלארי אונד אלדרינגן. סבו וסבתו מצד אימו היו הנסיך לאון סאפיחה-קודנסקי והרוזנת יוהאנה טישקייביץ'. סבא רבא שלו היה הנסיך אנטון היינריך רדזיוויל וסבתא רבתא הייתה הנסיכה לואיזה (אנ') מפרוסיה (1770–1836).
קריירה

הוא היה חבר בממשלת ממלכת פולין ופוליטיקאי שמרן ברפובליקה הפולנית השנייה. בין השנים 1919 עד 1920, הוא היה השליח הפולני ללונדון וכיהן כשר החוץ הפולני בין השנים 1920 ל-1921.
הוא היה תומך של יוזף פילסודסקי, חבר בקואליציית ה-BBWR (אנ') שלו, חבר בסיים מ-1928 עד 1935 וחבר בסנאט הפולני מ-1935 עד 1939. למרות היותו תומך בממשלה, הוא מתח ביקורת על הקיצוניות של הסנאציה (רדיפה של יריבים פוליטיים, צנזורה). ב-1937 הצטרף למחנה האחדות הלאומית (אנ') (OZON).
לאחר פלישת ברית המועצות לפולין ב-1939, הוא נעצר על ידי ה-נ.ק.ו.ד.. נכלא בכלא לוביאנקה הידוע לשמצה, הוא נחקר אישית על ידי לברנטי בריה. הוא שוחרר לאחר מספר חודשים לאחר לחץ בינלאומי מצד, בין היתר, משפחת המלוכה האיטלקית (בשל יוקרתה של משפחת רדזיוויל). הוא חזר לפולין הכבושה (אנ') בידי הנאצים, שם ניסה לנצל את יוקרתו כדי לשפר את היחס הנאצי לפולנים; הוא נפגש עם הרמן גרינג (אותו הכיר מלפני המלחמה) אך מאמציו היו חסרי תועלת. הוא נכלא לזמן קצר על ידי הגרמנים במהלך מרד ורשה ב-1944.
לאחר המלחמה ב-1945 הוא שוב נעצר על ידי ה-נ.ק.ו.ד.. אשתו עתידה למות בכלא קומוניסטי ב-1947. בסופו של דבר הוא שוחרר, כאשר רוב רכושו הוחרם והולאם על ידי הממשלה הקומוניסטית. בשנת 1959, ממשלת פולין נתנה לבן ה-77 דרכון לבקר את בנו ובתו באנגליה ובספרד.
משפחתו

ב-9 בדצמבר 1905, רדזיוויל נישא לנסיכה אנה יאדוויגה מריה לובומירסקה (1882–1947) ברובנו, פולין. היא הייתה בתם של הנסיך סטניסלב לובומירסקי והנסיכה ונדה לובומירסקה. יחד, הם היו ההורים של:
הנסיך אדמונד פרדיננד רדזיוויל (יליד 1906), שנישא ב-2 ביוני 1934 לנסיכה איזבלה רדזיוויל (ילידת 1915), בתם של הנסיך קרול רדזיוויל והנסיכה איזבלה רדזיוויל.
הנסיכה קריסטינה מריה רדזיוויל (נולדה ב-1908), שנישאה לרוזן יוזף אלפרד פוטוצקי (1895–1968), בנם של הרוזן יוזף פוטוצקי והנסיכה הלנה רדזיוויל, ב-8 באוקטובר 1930. הנסיך פוטוצקי היה שגריר ממשלת פולין בגולה בספרד.
הנסיך לודוויק פרדיננד רדזיוויל (1911–1928), שמת בגיל 16.
הנסיך סטניסלב אלברכט רדזיוויל (1914–1976), שהיה נשוי שלוש פעמים, ולבסוף ללי רדזיוויל (1933-2019), אחותה של הגברת הראשונה של ארצות הברית ג'קלין קנדי.
רדזיוויל מת בדירת שני החדרים שלו בוורשה, פולין ב-4 באוקטובר 1967, לפני המלחמה היו בבעלותו שני ארמונות בוורשה. הוא נקבר בפולין.
הערות שוליים

↑  Orr, Peter David (2005). Peace at Daggers Drawn (באנגלית). Beachfront Press. p. 50. ISBN 9781413748291. נבדק ב-13 באוקטובר 2017. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  "NEW POLISH PARTY HAS RICH BACKERS; Prince Radziwill Returns to Warsaw With Pledges From Magnates of Lodz. WANT PILSUDSKI AS KING Monarchists Get Support From Powerful Landowners In Other Parts of Country". The New York Times. 19 בנובמבר 1926. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Zimmerman, Joshua D. (2015). The Polish Underground and the Jews, 1939–1945 (באנגלית). Cambridge University Press. p. 81. ISBN 9781107014268.
↑  Lee, Loyd E. (1991). World War II: Crucible of the Contemporary World : Commentary and Readings. M.E. Sharpe. p. 77. ISBN 9780873327329.
↑  Cooper, L. (2000). In the Shadow of the Polish Eagle: The Poles, the Holocaust and Beyond. Springer. p. 138. ISBN 9780333992623.
↑  Williamson, David G. (2012). The Polish Underground 1939-1947. Pen and Sword. p. 44. ISBN 9781848842816.
↑  "Poland Gives Prince Passport". The New York Times. 17 בינואר 1959. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  "PRINCE RADZIWILL BURIED IN POLAND". The New York Times. 8 באוקטובר 1967. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Haslam, Nicky (7 בפברואר 2013). "The Real Lee Radziwill". The New York Times T magazine. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Prince Janusz Radziwill Dies; Leader in Polish Aristocracy". The New York Times. 7 באוקטובר 1967. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810552823605606  BnF: cb16605223f (data)  GND: 123921546  ISNI: 0000 0001 0980 7757  LCCN: no2002115194  NKC: js2012676818  SUDOC: 136847250  VIAF: 64926738   WorldCat (עם VIAF): 64926738
יום אימונים מסוכן

| --- | --- |

 בימוי:  אנטואן פוקואה 
 הופק בידי:  רוברט ניומאייר 
 תסריט:  דייוויד אייר 
 עריכה:  קונרד באף ה-IV 
 שחקנים ראשיים:  דנזל וושינגטון (Alonzo Harris) ריימונד ג'יי. בארי שרלוט איאנה טרי קרוז ריימונד קרוז פיטר גרין Jaimé P. Gomez דייוויד אייר Seidy López שרה דניאל מדיסון פרן קראנץ Samantha Esteban ניק צ'ינלונד Denzel Whitaker טום ברנג'ר סקוט גלן אית'ן הוק אווה מנדז האריס יולין ד"ר דרה קליף קרטיס מייסי גריי סנופ דוג Namrata Singh Gujral 
 מוזיקה:  מארק מנקינה 
 צילום:  מאורו פיורה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Village Roadshow Pictures  Outlaw Productions
 חברה מפיצה:  InterCom 
 הקרנת בכורה:  2 בספטמבר 2001 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט פעולה, מותחן פשע, סרט באדי קאפ, הוד פילם, סרט דרמת פשע 
 תקציב:  45 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   trainingday
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (דנזל וושינגטון)  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (דנזל וושינגטון) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
יום אימונים מסוכן (באנגלית: Training Day) הוא סרט מותחן פשע אמריקאי משנת 2001 בבימויו של אנטואן פוקואה, על פי תסריט מאת דייוויד אייר. דנזל וושינגטון ואית'ן הוק מככבים כקצינים במֶחלק הסמים של משטרת לוס אנג'לס במהלך 12 שעות בשכונות מוכות הפשע של ווסטלייק, אקו פארק ודרום-מרכז לוס אנג'לס.
הסרט יצא לאקרנים ב-5 באוקטובר 2001 והרוויח 104 מיליון דולר ברחבי העולם. הוא זכה לביקורות חיוביות; הופעתו של וושינגטון התקבלה בהערכה וזיכתה אותו בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-74. אית'ן הוק היה מועמד לשחקן המשנה הטוב ביותר. סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט, שהופקה על ידי ג'רי ברוקהיימר, הוכרזה באוגוסט 2015 ושודרה ב-2 בפברואר 2017 ברשת CBS, אך בוטלה לאחר עונה אחת.
שחקנים ודמויות

דנזל וושינגטון - אלונזו האריס
אית'ן הוק - ג'ייק הויט
סקוט גלן - רוג'ר
אווה מנדס - שרה
קליף קרטיס - סמיילי
ריימונד קרוז - צלף
סנופ דוג - בלו
עיבוד טלוויזיוני

ב-7 באוגוסט 2015 פורסם כי אנטואן פוקה החליט לפתח סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט, ושיתף פעולה עם ג'רי ברוקהיימר לפיתוח הקונספט. האחים וורנר רכשו את הסדרה להפצה לרשתות השידור האמריקאיות. וויל ביל כתב את הסדרה, ואילו פוקואה שימש כמפיק בכיר. CBS הזמינה פיילוט ב-14 באוגוסט 2015. בנוסף לפוקואה, ברוקהיימר, ביל, וג'ונתן ליטמן שימשו כמפיקים בפועל לסדרה, שמתרחשת 15 שנה אחרי הסרט המקורי. במאי 2016 CBS הזמינה עונה שלמה לסדרה.
בסדרת הטלוויזיה של רשת CBS מוזכר אלונזו על ידי המשנה לראש המשטרה ג'וי לוקהרט כאשר הוא מתדרך את הקצין קייל קרייג במדור החקירות המיוחד של המשטרה כדי לחקור הבלש פרנק רוארקה. פרנק מזכיר בקצרה את אלונזו בסוף העונה הראשונה. הסדרה, בכיכובם של ביל פקסטון וג'סטין קורנוול, עלתה לראשונה ב-2 בפברואר 2017.
ב-17 במאי 2017 הודיע פוקואה כי הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת וארבעה חודשים, לאחר מותו של פקסטון.
סרט מקדים

באוקטובר 2019 דווח כי האחים וורנר מפתחים פריקוול, סרט מקדים. הפריקוול עוקב אחר אלונזו האריס הצעיר בסוף אפריל 1992, יומיים לפני הכרעת הדין במשפט רודני קינג ומהומות לוס אנג'לס.
הערות שוליים

↑  "Training Day". נבדק ב-7 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (7 באוגוסט 2015). "'Training Day' TV Series From Antoine Fuqua & Jerry Bruckheimer Eyed By Nets". Deadline Hollywood. נבדק ב-8 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Melrose, Kevin (14 באוגוסט 2015). "'Training Day' TV Series Finds a Home at CBS". comicbookresources.com. נבדק ב-14 באוגוסט 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Andreeva, Nellie (13 במאי 2016). "'Training Day', 'Bull', 'MacGyver', 'The Great Indoors', Matt LeBlanc Comedy & Jason Katims Drama Picked Up By CBS". Deadline Hollywood. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jeff Snider (10 באוקטובר 2019). "Exclusive: 'Training Day' Prequel in the Works at Warner Bros". Collider. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2004079993  VIAF: 180382471   WorldCat (עם VIAF): 180382471
טירת הילסבורו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טירה, אתר ארכאולוגי 
 שימוש:  מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד
 כתובת:  הילסבורו 
 מיקום:  Small Park 
 מדינה:  צפון אירלנד צפון אירלנד
 בעלים:  המלוכה הבריטית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־18
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־18 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ג'ורג'יאנית 
 קואורדינטות:  54°27′40″N 6°05′10″W﻿ / ﻿54.4612°N 6.08609°W﻿ / 54.4612; -6.08609
 אתר רשמי
  (למפת צפון אירלנד מוגדלת) בלפסט דרי קרייגבון באלמינה ניורי אירלנדטירת הילסבורו(למפת צפון אירלנד רגילה) בלפסט דרי קרייגבון באלמינה ניורי אירלנדטירת הילסבורו
 
הכניסה הרשמית לטירת הילסבורו
טירת הילסבורו (באנגלית: Hillsborough Castle) היא בית אחוזה המצוי במחוז דן שבצפון אירלנד. הטירה היא בית מגורים רשמי של בית המלוכה הבריטי ומשמש כיום את צ'ארלס השלישי, מלך הממלכה המאוחדת. בטירה מתגורר דרך קבע מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד המהווה נציג בית המלוכה בצפון אירלנד. באחוזה נוהגים להתגורר בני בית המלוכה הבריטי בבקרם בצפון אירלנד מאז שנת 1920.
היסטוריה

המבנה, על אף שמו, אינו טירה, ולמעשה הוא בית אחוזה הבנוי בסגנון ג'ורג'יאני. המבנה נבנה במאה ה-18 עבור המרקיז מדנשייר, והיה בבעלות המשפחה עד שנת 1922 עת המרקיז השישי מדנשייר מכר את המבנה לממשלה הבריטית. הבית נרכש על מנת למנוע מחלוקת פוליטית, מאחר שעל פי חוק ממשלת אירלנד, 1920 נוצרה מדינה בשם צפון אירלנד והופרד הממשל בין צפון אירלנד ודרום אירלנד. לאחר החלוקה משל הלורד הסגן של אירלנד על כל אירלנד, אולם בעקבות החוזה האנגלי אירי משנת 1921 ניתנה עצמאות לאירלנד הדרומית והיא הפכה למדינת אירלנד בוטלה משרת הלורד סגן, ולא היה למעשה נציג לכתר הבריטי בצפון אירלנד, וכן לא היה לו מקום מגורים רשמי (מקום המגורים של הלורד הסגן היה משכן המשנה למלך בדבלין. טירת הילסבורו, המצויה בסמוך לבירת צפון אירלנד - בלפסט הייתה מקום מתאים למגורי נציג בית המלוכה. המושל הראשון של צפון אירלנד, ג'יימס אלברט אדוורד המילטון, הדוכס השלישי של אברקורן עבר להתגורר במבנה בשנת 1925.
מזכיר המדינה

בעקבות ההחלטה לשינוי שיטת הממשל בצפון אירלנד וביטול שלטון הרוב בצפון אירלנד בוטלה משרת המושל של צפון אירלנד וראש הממשלה של צפון אירלנד, ובמקומם נוצר תפקיד מזכיר המדינה של צפון אירלנד, ובעל תפקיד זה עבר להתגורר באחוזה.
מגורי בית משפחת המלוכה

בית המלוכה הבריטית נוהג, בביקוריהם בצפון אירלנד, להתגורר בטירת הילסבורו. המלכה אליזבת ובעלה הנסיך פיליפ התגוררו במבנה במהלך ביקורים במסגרת סיורי שנת היובל למלכותה של אליזבת בשנת 2002.
ההסכם האנגלי אירי

בטירה נחתם ההסכם האנגלי אירי בשנת 1985. ראש ממשלת אירלנד גארט פיצג'ראלד האמין שחתימה על ההסכם בטירה תעזור לפייס את היוניוניסטים (תומכי האיחוד) האירים, אולם דווקא החתימה על ההסכם באולם הכתר של הטירה הביאה להתנגדות רבה יותר להסכם מצד היוניוניסטים.
חדשנות בארמון

טירת הילסבורו היא בית המגורים המלכותי הבריטי הראשון בו התגוררו בגלוי זוג הומוסקסואלי - מזכיר המדינה של צפון אירלנד פיטר מנדלסון התגורר במבנה עם בן זוגו לחיים.
טירת היבר

| --- | --- |

טירת היבר
 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים שהוסב למוזיאון, טירה מרובעת, בית אחוזה אנגלי, טירה 
 שימוש:  טירה תיירותית
 כתובת:  Edenbridge TN8 7NG 
 מיקום:  היבר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1270 – המאה ה-16
 תאריך פתיחה רשמי:  1271 
 סגנון אדריכלי:  ימי ביניים
 קואורדינטות:  51°11′13″N 0°06′50″E﻿ / ﻿51.186944°N 0.113889°E﻿ / 51.186944; 0.113889
 www.hevercastle.co.uk
 מפה  לונדון ברמינגהאם לסטר בריסטול פורטסמות' פלימות' צרפת ויילס איר.טירת היבר
 
טירת היבר (באנגלית: Hever Castle) היא טירה בהיבר, קנט, כ-48 קילומטרים דרומית-מזרחית ללונדון, בירת אנגליה. היא החלה כאחוזה כפרית במחצית השנייה של המאה ה-13. בין 1462 ל-1539 היא הייתה ביתם של בני משפחת בולין. טירת היבר היא בניין רשום בדרגה I.
אן בולין, המלכה-הרעיה השנייה של המלך הנרי השמיני ואמה של המלכה אליזבת הראשונה, גדלה בטירה לאחר שאביה ירש אותה ב-1505 לאחר מות אביו. כיום הטירה והגנים סביבה פתוחים לציבור הרחב בכל ימות השנה.
היסטוריה

ישנם למעשה שלושה שלבים עיקריים בבניית טירת היבר. חלקה העתיק ביותר של הטירה מתוארך ל-1270, אז נבנה בית השער וחצר פנימית (bailey) מוקפת חומה. השלב השני, שהחל ב-1462 עם כניסת בני משפחת בולין לטירה, שיפוץ של המבנה המקורי והפיכתו לאחוזה על ידי אחיו הצעיר של תומאס בולין (הכומר), ג'ופרי, כשהוסיף מבנה מגורים בסגנון ארכיקטטורי טיודור (אנ'), שהיה נפוץ בעיקר בתחילת המאה ה-16 באנגליה. השלב השלישי של שיפוץ המבנה התקיים במאה ה-20, כשנקנתה על ידי ויליאם ולדורף אסטור (William Waldorf Astor).
נכדו של ג'ופרי, הדיפלומט והפוליטיקאי תומאס בולין, אביה של המלכה אן בולין, ירש את הטירה ב-1505. הוא חי שם עם אשתו, הרוזנת אליזבת בולין ועם ילדיו ג'ורג', מרי ואן. לא ידוע האם אן נולדה בטירת היבר (או בבליקלינג הול, שם נולדו אחיה) כי לא נותר תיעוד מהימן לתאריך לידתה (בין יולי 1501 ל-1507), אך היא גדלה שם עד שנשלחה להולנד ב-1513 כדי לרכוש השכלה בחצרה של הדוכסית מרגרטה מאוסטריה, בתו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ב-1539, לאחר מותו של תומאס בולין, הטירה עברה לרשותו של הנרי השמיני. הנרי העניק אותה לאן מקלווה, אשתו הרביעית, כחלק מההסכם לאחר ביטול נישואיהם ב-1540. אחד ממנעוליו הפרטיים של הנרי, שלקח עימו בכל ביקור בבתי האצולה ושיכל לפתוח כל דלת ודלת, עדיין קיים בתוך הטירה.
עד תחילת המאה ה-20 המשיכה הטירה לעבור ידיים מעת לעת, כולל אצל משפחת וולדגרייב (Waldegrave) בין 1557–1715, משפחת המפריס (Humfreys) עד 1749 ומשפחת מיד וולדו (Meade Waldo) בין 1749–1903. במשך המאות הללו הטירה הושכרה לאנשים שונים, ומצבה התדרדר עקב חוסר טיפול ותחזוקה ראויה.
ב-1903 נרכשה הטירה על ידי המיליונר האמריקאי ויליאם ולדורף אסטור, שהשתמש בה כבית אחוזה פרטי. אסטור הוסיף את הגן האיטלקי כדי להציג לראווה את אוסף פסליו. ב-1983 מכרה משפחת אסטור את הטירה לברודלנד נכסים בע"מ (Broadland Properties Limited) בבעלות משפחת גתרי (Guthrie).
אתר תיירות

במאה ה-21 משמשת הטירה כאתר תיירותי, ומתהדרת בקשר שלה לאן בולין ולהנרי השמיני, במבוכיה, בגניה ובאגמה. הטירה מארחת אירועים רבים, בין היתר תצוגות ג'אוסטים וירי בחץ וקשת בחודשי הקיץ, וכן תחרויות ריצה ושחייה. בטירה עצמה נמצאים ריהוט העתיק, אוסף ספרי התפילה הפרטי של אן בולין ואוסף דיוקנות מתקופת טיודור. מאז 1988 מארחת הטירה את מוזיאון חיל הפרשים של קנט. בית השער המקורי מ-1270 עדיין עומד על תילו ובו השער המתרומם העתיק ביותר באנגליה שעדיין פועל.
גלריה

טירת היבר
טירת היבר - מבט מהצד
מבוך המין
גשר מעל החפיר
בתוך הגן
ורדים בגן הטירה
פסלים בגן
הערות שוליים

↑  מידע על הטירה, (באנגלית)
↑  ההיסטוריה של טירת היבר, באתר הרשמי (באנגלית)
↑  ילדותה של אן בולין, מגזין היסטורי (באנגלית)
↑  הנרי השמיני בטירת היבר, מתוך ה-BBC, (באנגלית)
↑  תחרויות השחייה בטירה, מתוך האתר הרשמי, (באנגלית)
↑  תיאור קצר של הטירה, (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 316596711   WorldCat (עם VIAF): 316596711
טימואה באקאיוקו

טימואה באקאיוקו (בצרפתית: Tiemoué Bakayoko; נולד ב-17 באוגוסט 1994 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בפאוק סלוניקי.
קריירת מועדונים > סטאד רן

באקאיוקו גדל במחלקות הנוער של פריז 15ème O., של פריז-שארנטון ושל מונטרוז' FC 92, עד שבשנת 2008 הגיע אל מחלקת הנוער של סטאד רן. בעונת 2013/2014 החל באקאיוקו לשחק בסטאד רן ב', קבוצת המילואים של המועדון. ב-24 באוגוסט 2013 ערך באקאיוקו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על אוויאן במסגרת המחזור השלישי בליגת העל הצרפתית. ב-26 באוקטובר הבקיע באקאיוקו את שערו היחיד במועדון, שער בדקה ה-34 בניצחון 0–5 על טולוז במסגרת המחזור ה-11 בליגה. בסך הכל ערך באקאיוקו 24 הופעות ליגה במועדון.
קריירת מועדונים > מונקו

לקראת עונת 2014/2015 חתם באקאיוקו במונקו מליגת העל הצרפתית. ב-10 באוגוסט 2014 ערך באקאיוקו את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 32 דקות והוחלף על ידי ואלר ז'רמן בהפסד 1–2 ללוריאן במסגרת המחזור הראשון בליגה. בעונתו הראשונה במועדון ערך באקאיוקו 12 הופעות ליגה.
ב-10 בדצמבר 2015 שיחק באקאיוקו לראשונה בליגה האירופית, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–4 לטוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור השישי בשלב הבתים לעונת 2015/2016. ב-6 בפברואר 2016 הבקיע באקאיוקו את שער הבכורה שלו בליגת העל הצרפתית, שער בדקה ה-81 בניצחון 0–1 על ניס במסגרת המחזור ה-25. בעונתו השנייה במועדון ערך באקאיוקו 19 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
בתחילת עונת 2016/2017 באקאיוקו היה שותף להעפלה של מונקו לליגת האלופות 2016/2017 דרך המוקדמות. ב-14 בספטמבר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של המפעל, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על טוטנהאם הוטספר במסגרת המחזור הראשון. ב-15 במרץ 2017 הבקיע באקאיוקו את שער הבכורה שלו במפעלים האירופיים, שער בדקה ה-77 בניצחון 1–3 על מנצ'סטר סיטי במסגרת משחק הגומלין של שלב שמינית הגמר של ליגת האלופות. שער זה הבטיח למונקו את התוצאה 6-6 בסיכום שני המשחקים, והעפלה לשלב רבע הגמר בזכות חוק שערי חוץ. מונקו ובאקאיוקו הגיעו עד לשלב חצי הגמר של הטורניר, בו הודחו על ידי יובנטוס. בליגה ערך באקאיוקו 32 הופעות והבקיע שני שערים, כשהוא שותף מלא לזכייתה של מונקו באליפות צרפת.
קריירת מועדונים > צ'לסי

ב-15 ביולי 2017 בקאיוקו חתם בצ'לסי תמורת 32.5 מיליון ליש"ט שהועברו למונקו. ב-20 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–1 על טוטנהאם הוטספר. ב-12 בספטמבר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–6 על קרבאך בליגת האלופות. ב-14 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג בהפסד 1–2 לקריסטל פאלאס.
קריירת מועדונים > מילאן

ב-14 באוגוסט 2018 הושאל בקאיוקו למילאן לעונה אחת תמורת 5 מיליון ליש"ט עם אופציית רכישה ב-35 מיליון ליש"ט. בסוף העונה חזר לצ'לסי. ב-20 בספטמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 0-0 נגד F91 דודלאנג'. ב-17 במרץ 2019 הבקיע את שערו הראשון בהפסד 2–3 בדרבי לאינטר מילאנו.
קריירת מועדונים > חזרה למונקו

ב-31 באוגוסט 2019 חזר בקאיוקו למונקו והושאל עד לסוף העונה. בעונת ההשאלה כבש שער אחד ב-23 הופעות בכל המסגרות.
קריירת מועדונים > נאפולי

ב-5 באוקטובר 2020 הושאל באקיוקו לנאפולי לעונה אחת. ב-17 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 1–4 על אטאלנטה. ב-10 בינואר 2021 הבקיע את שערו הראשון בניצחון 1–2 על אודינזה.
קריירת מועדונים > חזרה למילאן

ב-30 באוגוסט 2021 חזר למילאן והושאל לעונה אחת.
קריירת מועדונים > לוריאן ופאוק סלוניקי

ב-31 באוגוסט 2023 חתם בלוריאן בהעברה חופשית.
ב-31 באוגוסט 2024 חתם בפאוק סלוניקי היוונית לעונה אחת.
קריירה בינלאומית

באקאיוקו זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת לקראת משחק מוקדמות מונדיאל 2018 נגד נבחרת לוקסמבורג ומשחק ידידות נגד נבחרת ספרד בחודש מרץ 2017, במקומו של פול פוגבה הפצוע. ב-28 במרץ 2017 ערך באקאיוקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשהחליף את אדריאן רביו בפתיחת המחצית השנייה בהפסד 0–2 לנבחרת ספרד.
תארים

אליפות צרפת: 2016/2017
הגביע האנגלי: 2017/2018
מילאן
אליפות איטליה: 2021/2022
הערות שוליים

↑  LE MONÉGASQUE BAKAYOKO REMPLACE POGBA CHEZ LES BLEUS באתר לה פיגארו, 18 במרץ 2017 (בצרפתית)
טוגרול חאן

טוֹגרוּל חאן או טוּריל חאן, הידוע גם כאונג חאן או ואנג חאן (בכתב מונגולי: ᠣᠩ ᠬᠠᠭᠠᠨ - טוריל חאן, או Ван хан - ואן חאן, בסינית: 王汗 - ואנג חאן, סביבות 1130–1203; משמעות שמו "טוגרול" הייתה "בז") היה חאן החריידים (קֶרֶייטים). הוא היה "אנדה" (אח בדם) של המנהיג המונגולי יסוגיי בטיר, אביו של טמוג'ין, לימים ג'ינגיס חאן. טמוג'ין היה בהתחלה בן חסותו ובן בריתו ומאוחר יותר יריבו.
את התואר "ואנג חאן" קיבל טוגרול חאן מידי הקיסרות של שושלת ג'ין (1115–1234) הג'ורצ'נית ששלטה באותה תקופה בחלק גדול מסין. החאנות הקריידית של טוגרול השתרעה ממרכז מונגוליה של ימינו ועד גבול עם סין בדרומו של מדבר גובי.
בשלב מסוים חששו טוגרול ובמיוחד בנו, אילגה, מכוחו העולה של טמוג'ין והם קשרו קשר עם ג'אמוקה לרצוח אותו. אחרי שקיבל עזרה מטמוג'ין שחילץ את בנו בקרבות עם הניימאנים, בשנת 1203 שוב פרץ סכסוך בינו לטמוג'ין והובס על ידו. אז נמלט טוגרול אל מדבר גובי ונהרג על ידי בני ניימאן שאולי לא זיהו אותו.
ג'ינגיס חאן השיא את אחד מבניו, טולוי, עם אחת מאחייניותיו של טוגרול, בת אחיו, ג'אקה גמבו, סורחאגטני בכי, שהייתה נוצרייה נסטוריאנית. טולוי וסורחאגטני בכי הולידו את החאנים מונגקה, הולאגו חאן, קובלאי ואריק בוק.
במאה ה-13 היה טוגרול אחד מאותם המנהיגים באסיה שזוהו באירופה עם הכומר האגדי יוחנן, ייתכן גם בגלל הדמיון בצלילים בין השמות וונג חאן ויוהאנס.
ביוגרפיה > ילדותו כעבד אצל המרקיטים והטטרים

ילדותו של טוגרול הייתה קשה במיוחד. בגיל שבע נלקח בשבי על ידי הטורקים המרקיטים שאילצו אותו לעבוד כעבד בטחינת דוחן.
בסופו של דבר שוחרר, ככל הנראה על ידי אביו בעת פשיטה (לפי השערות אחרות ייתכן כי שוחרר באמצעות כופר או שאולי נמלט). עם זאת, לפי "ההיסטוריה הסודית", בגיל 13 הוא נחטף פעם נוספת יחד עם אמו, בידי הטטרים. אלו העבידו אותו כרועה גמלים.
ביוגרפיה > ראש החריידים

כשחזר משבי אביו קורצ'קוס נפטר. טוגרול לקח את מקומו ובסביבות שנת 1165 הפך לראש החיריידים. אחיו היו ארקה-גארה, ג'אחה-גמבו (שהיה תקופה ארוכה אחד ממרעיו של ג'נגיס חאן), טאי טימור טאישי, בוגה-טימור ואילגה-סלנגון.
שניים מהם, בוגה - טימור וטאי-טימור טאישי קינאו במעמדו של טוגרול. הוא ביקש לרוצחם אך הם ברחו ומצאו מקלט אצל טוקטואה בקי, החאן הראשי של המרקיטים. אולם זה הסגיר אותם לידי טוגרול שהוציאם להורג. אח אחר, ארקה-קארה ברח גם הוא אל שבט הניימאנים.
ביוגרפיה > אופיו של טוגרול

כפי שמצטייר במקורות היה טוגרול אדם אכזר, בעל נטייה לחמדנות ושחיתות, שאופיו לא היה יציב במיוחד, פשרן ואדיב, הססן ומוג לב, נתון להשפעות.