stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מר שושני
אישיותו

מר שושני לא היה אדם קל, והיה חריף ועוקצני. עמנואל לוינס, סיפר שמר שושני פתח בפניו את שערי התלמוד, כינה אותו בשם "מורה מופלא ואכזרי". אחד מתלמידיו סיפר שבתקופה שבה הכיר את שושני, הוא לא שמר על מראהו החיצוני, לא הקפיד להחליף בגדים ולא התרחץ. אשת לוינס לא הסכימה ששושני ילמד אותו בביתם, ולכן היו לומדים ברציפי הרכבת התחתית. לעומתו הרב קוק מתאר את הלל פרלמן כ"אחד הצעירים היותר מצוינים... חריף, בקיא, שלם ורב תבונות" ונעים הליכות. תלמידיו מציינים קודם כל את זכרונו המופלא, שלפי פרופ' רוזנברג כלל את כל ספרי היסוד של היהדות בנוסף למתמטיקה, לפיזיקה ולפילוסופיה המודרנית.
מר שושני היה דמות נערצת על ידי מאות תלמידיו, עד שפרופ' שלום רוזנברג אמר כי "העולם נחלק לאלו שהכירו אותו, ולאלו שלא". כמורה הוא עורר אי-שקט בתלמידיו, ועודד אותם להשתפר ולהתקדם כל הזמן.
אלי ויזל כתב עליו ב'שיר המתים':
אף אחד לא ידע את שמו או את גילו, מאין בא, מה שימח אותו ומה היה טיבם של פחדיו, מה הוא ניסה להשיג או לשכוח, זאת לא ידענו. מוצאו נע בין מרקש לווילנה, בין קישינב לצפת, בין כלכותה לפירנצה. הוא שלט בכשלושים שפות עתיקות ומודרניות, כולל הינדית והונגרית. הצרפתית שלו היתה טהורה, האנגלית שלו מושלמת, והיידיש שבפיו הותאמה למבטא של בן-שיחו. הוא היה מדקלם בעל-פה מתוך הוֶודות ההודיות ומסֵפר הזוהר. מאחר שהיה יהודי נודד, הרגיש כבן-בית בכל תרבות. תמיד מלוכלך, מוזנח, הוא דמה לקבצן או לליצן. הוא היה חובש כובע פצפון, תמיד אותו הכובע, על ראש ענקי, עגול, תפוח. מי שנתקל בו ברחוב ולא הכירוֹ, התרחק בגועל, אגב, לסיפוקו הרב. במשך שלוש שנים, בפאריס, הייתי גם אני תלמידו. לצדו למדתי הרבה על סכנות השפה והתבונה, על דחפיו של החכם, וגם של המטורף, על דרך המסתורין של המחשבה לאורך המאות, על הפקפוק דרך המחשבות, אבל לא למדתי דבר על הסוד שייסר אותו או הגן עליו אל מול אנושיות חולה.
תלמידו עמנואל לוינס מספר שכשראהו לראשונה לא התרשם ממראהו, אך לאחר פגישה זו אמר "מה שהאיש הזה יודע איני יודע, אך כל מה שאני יודע הוא יודע". לוינס העריץ את שושני עד סוף ימיו, ואמר עליו כך: "כשהיה מלמד לא היה מונח ספר לפניו. הוא ידע הכול בעל פה, וכשהייתי מפענח בקושי את האותיות הקטנות בתוספות, הוא היה מפסיק אותי: 'אתה שם, בסוף השורה דילגת על מילה' … היה למר שושני כח דיאלקטי בלתי רגיל: כמות המושגים שהיה מסוגל לתפוס ולהרכיב בבת אחת הייתה משאירה רושם של פראות, בתגליותיה הבלתי צפויות". לוינס למד ממנו בצורה אינטנסיבית במשך כמה שנים עד שזה נעלם.
פרופ' שלום רוזנברג שמתייחס אל מר שושני כאל מורהו המובהק, ורואה בדמותו אחד מגדולי העולם, כינה אותו "סוקרטס ללא אפלטון". בריאיון למקור ראשון הוא אמר "אם אתה שואל אותי איך היה נראה תנא, איך היה נראה הגאון מווילנה, אז אני יודע - הוא!".
כתבים > הסתרת כתביו

מר שושני לימד את תלמידיו בעל-פה. תלמידו דוד רטנר סיפר כי ראה את מר שושני כותב הרבה ולעיתים תכופות מאוד אך תמיד לאחר מכן תמיד שרף את כתביו.
תלמידו עמנואל לוינס טען שלא השאיר שורה אחת כתובה "הוא היה כולה תורה שבעל-פה", סיפר. עם זאת בתחקיר של מיכאל גרינשפן על מר שושני (בעקבותיו ביים את הסרט הדוקומנטרי "חידת שושני") - חשף מיכאל מסמכים המעידים כי הייתה עמותה בצרפת שייעודה היה לשמר את כתביו של מר שושני ואחד החתומים עליה היה לוינס תחת התואר "מזכיר ראשי", מה שמעיד שכן היה מודע לכתביו הרבים וכנראה בכוונה שמר זאת בסוד.
כתבים > חשיפת כתביו

גרינשפן נפגש עם תלמיד נוסף בשם משה שוובר אשר חשף בפניו כי הוא היה איש הקשר של העמותה בישראל, שוובר אף חשף בפניו כי כל כתבי העמותה נמצאים היום בידו למשמר והעביר את כל הכתבים לידיו של גרינשפן, המחברות עוסקות בין היתר בתלמוד, תנ"ך, מוסר, מתמטיקה, מדעים ואף מסמכים וסיפורים של שושני על עצמו. חלק מהמחברות נמצאו ברשותו של תלמידו, פרופ' רוזנברג.
ב-2019 נמכרו שש מחברות במכירה פומבית תמורת כעשרים אלף דולר.
בשנת 2021 נמסרו חלק ממחברותיו על ידי פרופ' רוזנברג לספרייה הלאומית, וצילומיהן הועלו לאתר אינטרנט ייעודי שכיום אפשר למצוא בו 106 מחברות.
כתבים > הקושי שבהבנת כתביו

לאורך השנים, נערכו ניסיונות שונים על ידי תלמידיו ומלומדים נוספים, לפענח את המחברות או חלקים מתוכן, המחברות כתובות באופן תמציתי, מלאות רמיזות ודילוגים. זו הסיבה שקשה להבין ולקשר בין הדברים הכתובים בתוך המחברות. אך מתוך שלל הכתיבה והסימנים השונים במחברות, נראה שלמרות הקושי הגדול בהבנתן, הן מהוות עדות ללימודו של מר שושני ושיטתו בלימוד בתוכנן ובאופן כתיבתן.
סגנון כתיבתו של שושני מתאפיין בכתיבת מקורות רבים בזה אחר זה כשעל הקורא לפענח את הקשר ביניהם ולהבין את המחשבה העומדת מאחורי צירופם יחדיו. לעיתים, במהלך הכתיבה מודגש חלק מהציטוט, לעיתים חלק אחר מהציטוט מושמט ולעיתים מקורות מחוברים זה לזה. מקורות רבים (ובעיקר פסוקי תנ"ך) לא מובאים בלשונם אלא בהפניה למיקומם במקרא (לרוב הפניה מספרית) או לחלופין במילות מפתח על פי הבנתו של מר שושני. כמו כן, כתיבתו נעזרת בסימונים גרפיים, המוכרים מהשפה המתמטית. במעקב ועיון אחרי המקורות השונים המובאים, השמטות מתוך מקורות אלה, הדגשות בתוך המקורות וקישורם עם המקורות שסביבם, אפשר לנסות ולהתחקות אחר אופי לימודו של מר שושני ומתוך כך לנסות ולגלות מתוך ההקשרים הטקסטואליים את כוונותיו ופרשנותו.
תופעה נוספת במחברות, היא רשימות של מילים ומספרים. פעמים רבות מר שושני לא כתב את דבריו ברצף, אלא ערך רשימה. רשימות אלה ממוספרות, כאשר לאחר כל מספר מתוך הרשימה, מופיעות מספר הפניות למקורות. חלק מהרשימות הן רשימות מוכרות וידועות שכנראה מר שושני התייחס אליהן בלימודיו, וחלקן נראות כרשימות פרי יוזמתו ומחשבתו.
על פי רוב, המחברות כתובות בשורות לרוחב העמוד, אך לעיתים מופיעות מעין השלמות לכתוב או הערות עליו הכתובות במאונך. העמודים עצמם מחולקים לעיתים ליחידות שונות, הנפרדות על ידי מרווח בין הפסקאות או על ידי קו שחוצה את העמוד. לעיתים קרובות ניתן להבחין במחברות בגלישה של פסקה לעבר מקומה של הפסקה הבאה. גלישה זו לרוב מתוחמת על ידי קו שמבדיל בינה לבין הפסקה המקבילה. המחברות מלאות ברווחים בין הפסקאות. יכול להיות שהשארת מרווחים אלה נועדה לאפשר השלמה לאחר זמן של הפסקאות. תופעה נוספת שקשורה לרווחים היא דילוג על דפים. בחלק מן המחברות דילג מר שושני על דפים ועל עמודים. אפשר לראות דילוג זה לא כסתם טעות, אלא כהשארת מקום להרחבת הנושא הקודם בו עסק.
בתוך הפסקאות עצמן מצויים כמה סימנים גרפיים החוזרים על עצמם. סימנים אלה מושאלים מהעולם המתמטי ומשמשים במחברות כמעין צורת כתיבה מקוצרת. הסימנים הרווחים הם:
שלוש נקודות המופנות כלפי מעלה - משמעות סימן זה הוא "לפיכך". (סימון זה מופיע בתעתיק כמשולש כשקודקודו כלפי מעלה).
שלוש נקודות המופנות כלפי מטה - משמעות סימן זה הוא "מפני ש". (סימון זה מופיע בתעתיק כמשולש כשקודקודו כלפי מטה).
סימן שוויון - משמעות סימן זה הוא שהדברים שווים זה לזה.
סימן שוויון עם שלושה קווים (זהות) - משמעות סימן זה הוא שיש זהות בין כל המרכיבים.
שימושו של מר שושני בסימונים המתמטיים מעיד על אופי חשיבתו והקשר בין התחומים בהם עסק, שילוב בין מדעים מדויקים לבין עולם רוח ותרבות. כמו כן אפשר לראות שימוש זה כדוגמה נוספת לכתיבה התמציתית אך המובנית בתוך המחברות.
בחלק מן המחברות אפשר לזהות עטים שונים בהם כתב מר שושני. אפשר לשער ששימוש בעט שונה מעיד גם על זמן כתיבה שונה.
מתלמידיו

הפילוסוף עמנואל לוינס
הסופר אלי ויזל, שגם כתב עליו שיר
פרופ' אנדרה נהר
פרופ' שלום רוזנברג, אשר החזיק בכמה מכתביו שאותם תרם לספרייה הלאומית
הרב מנשה קליין
פרופ' צבי בכרך, שהיה תלמידו ועוזרו של שושני בקיבוץ בארות יצחק בסתיו 1952
פרופ' יעקב (ז'אק) גולדברג
פרופ' שמעון שוורצפוקס
פרופסור רולנד גוטשל(צר')
הרב אליהו אביחיל
הרב יהודה ליאון אשכנזי
הרב אברהם אירגאס
ד"ר משה קטן
המהנדס דניאל רובינשטיין, נשיא בית הכנסת אשכנזי
האדריכל ג'ורג פולדס - כונה "הצדיק" בפי ערביי ירושלים
הרב ישראל בודנהיים - מרבני ישיבת קול תורה
הרב דניאל סטבסקי העיד אשר בילדותו ראהו ולימדו
משה אורן
בתרבות

ב-2023 יצא לאור סרט דוקומנטרי בשם "חידת שושני" בבימויו של מיכאל גרינשפן. הסרט מתחקה אחר קורותיו של מר שושני ומנסה לפענח חלק מהחידות והמסתורין האופפים את דמותו. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים ה-39 בחיפה. ב-4 במאי 2024 שודר הסרט בכאן 11 והועלה לעמוד היוטיוב של הערוץ. הסרט מתעד את מסע החיפוש של גרינשפן, שהתחקה במשך 11 שנים אחר שושני, בתהליך שכלל מאות ראיונות ברחבי העולם.
לקריאה נוספת

משה נחמני, נגלה ונסתר: מאמרים וסיפורים על מר שושני, צפת, תשפ"ד.
זאב הרוי, 'שושני על נבואת משה רבנו', בתוך: בנימין איש-שלום (עורך), בדרכי שלום: עיונים בהגות היהודית, מוגשים לשלום רוזנברג, ירושלים: בית מורשה בירושלים – מכללת רוברט מ. ברן, תשס"ז, עמ' 459–465 (ובמקורות שבהערות 1–2, 14).
מאשה טורנר, 'ערב אחד עם מר שושני: מעשה שהיה', בתוך: בדרכי שלום (תשס"ז), עמ' 467–468.
Salomon Malka, Monsieur Chouchani: l’énigme d’un maître du XXe siècle: entretiens avec Elie Wiesel, suivis d’une enquête, Paris: JC Lattès, 1994. (בצרפתית)
Shmuel Wygoda, 'Le maître et son disciple: Chouchani et Lévinas,' Cahiers d’Etudes Lévinassiennes 1 (2002), 149-183. (בצרפתית)
Hanooch Ben Pazi, A Philosopher in the eye of the Storm, Monsieur Chouchani and Levinas's Nameless Essay", AJS Review 41:2 (November 2017), 315–331
Yair Mintzker, "I, Ahasverus: Monsieur Chouchani in Israel, 1952-56," Jewish Social Studies 28 (2023), 49-78.
David Lang, Yoel Finkelman, and Admiel Kosman, "The Will is Man's Only Property: A Reading of a Short Passage From Mr. Shoshani" https://thelehrhaus.com/scholarship/the-will-is-mans-only-property-a-reading-of-a-short-passage-from-mr-shoshani/
הודיה סמט הר שפי, 'אש שחורה על גבי אש לבנה - דרך לימודו של מר שושני, כתבי היד של מר שושני'. עבודת מאסטר, המחלקה לפילוסופיה יהודית, בר-אילן, תשע"ו.
חידו"ת שושני: מסעות אישיים לצדו של איש סתרים, באתר המקום, ‏22 במאי 2024
ביאורים

↑  במסמכים רשמיים נכתב עאיין הידוע כוויקטור סושון (לכך יש לכתוב את ״ויקטור״ בסוגריים).
↑  החוקר משה נחמני הסביר שמקור התאריך הוא מכיוון שה"חברותא" של פרלמן מישיבת הרב קוק בוודאות נולד בשנה זו ובישיבה נהגו לקבוע חברותות באותם שכבות גילאים
טארקו תעופה

טארקו תעופה (בערבית: تاركو للطيران, באנגלית: Tarco Aviation) היא חברת תעופה סודאנית, שבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי ח'רטום, אשר הוקמה בשנת 2009 תחת השם Tarco Airlines וקוד בינלאומי TRQ. בשנת 2018 החברה שינתה את שמה ל-Tarco Aviation וכתוצאה מכך גם שונה הקוד ל-TQQ. החברה מעסיקה כיום קרוב ל-1,000 עובדים, מחזיקה בצי של 7 מטוסים ומפעילה טיסות פנים וטיסות בינלאומיות ל-14 יעדים על בסיס סדור וכן טיסות שכר.
לחברה ישנה ברית בשם BDAT יחד עם חברה סודאנית נוספת, באדר איירליינס (אנ'), יחד מתאפשרת רשת של טיסות פנים בתוך סודאן.
ב-11 בנובמבר 2010 התרחשה תאונה אווירית (אנ') כאשר מטוס החברה מסוג אנטונוב An-24 כשל בנחיתתו בעיר זלינגיי (אנ') שבמערב סודאן, בטיסה שהגיעה מהבירה ח'רטום. כתוצאה מכך, נספו מספר קורבנות שנע בין 1 ל-6 לפי דיווחים שונים.
הפארק הלאומי גרנד קניון

מבט מהגדה הצפונית על הגרנד קניון
הפארק הלאומי גרנד קניון (באנגלית: Grand Canyon National Park) הוא פארק לאומי הנמצא בצפון־מערב מדינת אריזונה בארצות הברית. הפארק משתרע על חלקו המרכזי של הגרנד קניון, הקניון הגדול של נהר הקולורדו. זהו אחד מאתרי הטבע הנודעים בעולם. הוא כלול בכמה מרשימות פלאי עולם, וב־1979 הכריז ארגון אונסק"ו עליו אתר מורשת עולמית. בפארק, המשתרע על שטח של 4,926 קילומטרים רבועים במחוזות קוקונינו ומוהאבי, ביקרו בשנת 2016 קרוב לשישה מיליון תיירים, מספר המבקרים השני בגודלו בין הפארקים הלאומיים של ארצות הברית אחרי הפארק הלאומי גרייט סמוקי מאונטיינז.
הגרנד קניון > גאוגרפיה

הגרנד קניון משתרע מצפון־מזרח למערב בצפון מדינת אריזונה. הוא מפריד בין חלקה הצפון־מערבי של המדינה, המכונה רצועת אריזונה, מיתר המדינה. אין גשרים מעל הגרנד קניון. הכבישים המחברים את הגדה הצפונית והדרומית של הקניון חוצים את הקולורדו מזרחית לקניון ליד ליז פרי (גשר נאוואחו) או ליד פייג' (גשר קניון גלן), או כ־400 קילומטרים מערבה בנבדה סמוך לסכר הובר (גשר מייק או'קלאהן ופט טילמן). הגדה הצפונית של הקניון ורצועת אריזונה מיושבים בדלילות כשהעיר הקרובה ביותר היא סנט ג'ורג' ביוטה. צפיפות האוכלוסייה גדולה יותר בגדה הדרומית, כשהעיר הגדולה ביותר היא פלגסטף באריזונה.
אורכו של הגרנד קניון הוא 446 קילומטרים, רוחבו עד 18 קילומטרים ועומקו המקסימלי הוא 1,857 מטרים. הקניון כלול בתחומי הפארק הלאומי גרנד קניון, היער הלאומי קאיבאב (Kaibab National Forest), המונומנט הלאומי גרנד קניון־פראשנט (Grand Canyon-Parashant National Monument), ושמורות האינדיאנים של שבטי הוולאפאי, והוואסופאי ואומת נאוואחו. קרוב לשני מיליארד שנים של ההיסטוריה הגאולוגית נחשפו כאשר הנהר קולורדו ויובליו חצבו את ערוציהם תוך סחיפה לאחור בשכבות הסלעים זו אחר זו כשמקביל התרוממה רמת קולורדו. מרבית המחקרים תומכים בהשערה שמסלולו הנוכחי של נהר הקולורדו דרך האזור נקבע לפני 5 עד 6 מיליון שנים. מאז היה הנהר קולורדו הכוח המניע מאחורי תהליכי ההתחתרות לעומק של יובליו ונסיגת הצוקים, במקביל להעמקת והרחבת הקניון.
האזור סביב הקניון מחולק לשלושה חלקים: הגדה הדרומית (South Rim), בגובה ממוצע של 2,100 מטרים מעל פני הים, הקניון הפנימי (Inner Canyon), שבמרכזו זורם הקולורדו בגובה 760 מטרים מעל פני הים, והגדה הצפונית (North Rim), הגבוהה בכ־300 מטרים מהגדה הדרומית ולכן היא קרירה יותר ומקבלת יותר משקעים.
הגרנד קניון > גאולוגיה

הגאולוגיה של הגרנד קניון חושפת את אחד הרצפים השלמים והנחקרים ביותר של סלעים על פני כדור הארץ. גילן של קרוב ל־40 שכבות סלעי המשקע שנחשפו בגרנד קניון ובשטח הפארק הלאומי גרנד קניון נע בין 200 מיליון שנים לקרוב ל־2 מיליארד שנים. מרביתן התגבשו במים רדודים וחמימים בסמוך לחופי ים, שמזמן כבר אינם קיימים, במערב אמריקה הצפונית. בין השכבות יש ייצוג הן למשקעים ימיים והן למשקעים יבשתיים, כולל דיונות מאובנות ממדבר נכחד. נתגלו לפחות 14 מקרים של אי התאמה בטור הסטרטיגרפי של שכבות סלעי המשקע באזור הגרנד קניון.
האזור החל להתרומם לפני כ־75 מיליון שנים במהלך האורוגנזה הלרמידית - אירוע של בניית רכסי הרים שהיה הגורם העיקרי ליצירת הרי הרוקי במזרח. בסך הכול התרוממה רמת קולורדו כ־3.2 קילומטרים.
פרובינציית אגן ורכס הסמוכה ממערב החלה להיווצר לפני כ־18 מיליון שנים כתוצאה מהתמתחות קרום כדור הארץ. המים של מערכת הניקוז זרמו דרך מה שכיום הוא מזרח הגרנד קניון ונשפכו לתוך מה שהוא כיום חלקה התחתון של פרובינציית אגן ורכס. פתיחתו של מפרץ קליפורניה לפני כ־6 מיליון שנים אפשרה לנהר גדול לחצוב את דרכו מהמפרץ בכיוון צפון מזרח. הנהר החדש השתלט על מערכת הניקוז הישנה על מנת ליצור את נהר הקולורדו שהחל לחצוב את הגרנד קניון.
אקלימים לחים יותר, תוצאה של עידני קרח שהחלו לפני 2 מיליון שנים הגבירו במידה ניכרת את חציבת הגרנד קניון, שלפני 1.2 מיליון שנים כבר היה עמוק כמו בימינו. פעילות געשית השקיעה לבה על האזור בתקופה שבין לפני 1.8 מיליון שנים ל־500,000 שנים. לפחות 13 סכרי לבה חסמו את נהר הקולורדו תוך יצירת אגמים שעומקם הגיע עד 600 מטרים. סוף עידן הקרח האחרון ופעולותיו של האדם במאה השנים האחרונות הפחיתו מאוד את עוצמת החתירה של הנהר בקניון. סכרים במיוחד שינו לגמרי את תבניות הסעת הסחף בנהר והשקעתו. נעשו ניסיונות ליזום שיטפונות מבוקרים מסכר קניון גלן במעלה הנהר על מנת לראות האם יש לפעולה זו אפקט משקם. רעידות אדמה ואירועי סחיפה מסוג תנועת בלית עדיין משפיעים על עיצוב פני האזור.
היסטוריה של הפארק

הגרנד קניון הוכרז רשמית כפארק לאומי ב־1919, אם כי אתר הטבע היה ידוע היטב לאמריקנים מעל לשלושים שנים קודם לכן. ב־1903 ביקר נשיא ארצות הברית תאודור רוזוולט באתר ואמר:
"הגרנד קניון ממלא אותי ביראת כבוד, זה מעבר להשוואה - מעבר לתיאור: לחלוטין אין לו אח ורע בעולם הרחב ... תנו לפלא הטבע הגדול הזה להישאר כפי שהוא כעת. אל תעשו דבר שיפגום בגדולתו, בנשגבותו וביופיו. אינך יכול לשפר אותו. אבל מה שאתה כן יכול לעשות זה לשמר אותו עבור בניך ובני בניך, וכל מי שיבוא אחריך, כמראה הנוף הנפלא שכל אמריקאי צריך לראות".
למרות ההתלהבות של רוזוולט והעניין הגדול בשימור אדמות לשימוש ציבורי, לא יועד הגרנד קניון לשמש כפארק לאומי בתחילה. הניסיון הראשון לחוקק חוק שיקבע את הפארק הלאומי גרנד קניון נעשה על ידי הסנאטור (ולימים נשיא ארצות הברית) בנג'מין הריסון. הצעת החוק הייתה אמורה לקבוע את הגרנד קניון כפארק הלאומי השני אחרי הפארק הלאומי ילוסטון. הריסון ניסה בלא הצלחה להעלות את הצעת החוק שוב ב־1883 וב־1886. לאחר שהריסון נבחר כנשיא ב־1888 הוא הקים את "שמורת היער גרנד קניון" (Grand Canyon Forest Reserve) ב־1893. תאודור רוזוולט הקים את "שמורת הציד גרנד קניון" (Grand Canyon Game Preserve) באמצעות צו נשיאותי ב־28 בנובמבר 1906, ואת "המונומנט הלאומי גרנד קניון" ב־1908. הצעות חוק נוספות להגדיר את האתר כפארק לאומי הועלו בסנאט ב־1910 ו־1911 ונכשלו בשל מאמצי השידול של מתנגדים כדוגמת בעלי אדמות ובעלי זיכיונות לכרייה. הם הצליחו לבלום מאמצים להגדיר מחדש את המונומנט כפארק לאומי במשך 11 שנים. הפארק הלאומי גרנד קניון נקבע לבסוף כפארק הלאומי מספר 17 בחוק של הקונגרס שנחתם על ידי הנשיא וודרו וילסון ב־26 בפברואר 1919. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, שהוקם ב־1916, הופקד על ניהול הפארק.
הקמת הפארק הייתה ניצחון לתנועת השימור בארצות הברית. מעמדו כפארק לאומי עזרה ככל הנראה לחסום הצעות לסכור את נהר הקולורדו בתחומי הפארק (מאוחר יותר נבנה סכר קניון גלן במעלה הנהר). ב־1932 הוקמה אגודת הגרנד קניון (Grand Canyon Association בראשי תיבות GCA), ארגון ללא כוונת רווח שהוא שותף רשמי של שירות הפארקים הלאומיים. הארגון מגייס כספים שנועדו לסייע בפארק הלאומי גרנד קניון באמצעות הפעלת חנויות קמעונאיות ומרכזי מבקרים בשטח הפארק, ועורך הרצאות על הטבע והיסטוריה של התרבות של האזור. ב־1975 צורף המונומנט הלאומי קניון מרבל, ששכן צמוד לפארק במעלה הנהר עד ליז פרי, לפארק הלאומי גרנד קניון. ב־1979 הכריז ארגון אונסק"ו על הפארק אתר מורשת עולמית.
ב־2010 הוטבע מטבע קוורטר שבו צד הערך היה מוקדש לפארק הלאומי גרנד קניון במסגרת "הקוורטרים של אמריקה היפה" (America the Beautiful Quarters).
גאוגרפיה של הפארק

הגרנד קניון, כולל המערכת הנרחבת של קניוני המשנה של היובלים של הקולורדו, זכה להערכה בשל השילוב בין גודלו, עומקו ושכבות הסלע הצבעוניים שנחשפו בקירותיו והמתוארכים אחורה בזמן עד לפרקמבריון. הקניון עצמו נוצר בהתחתרות של הקולורדו ויובליו לאחר שרמת קולורדו התרוממה, וגרמה למערכת הנהר קולורדו להתפתח לאורך נתיבה הנוכחי.
האזורים הציבוריים המרכזיים של הפארק הם הגדות הדרומית והצפונית של הגרנד קניון. יתרת שטח הפארק משתרעת על אזורי טרשים מרוחקים, אף שמקומות רבים נגישים באמצעות שבילי הליכה ודרכי עפר.
מטה הפארק שוכן בגרנד קניון וילאג' (Grand Canyon Village, כפר גרנד קניון), קרוב לכניסה הדרומית לפארק, בסמוך לאחת מנקודות התצפית הפופולריות ביותר. מרבית מקומות הלינה באתר מנוהלים על ידי חברה פרטית: קזנטרה פארקס אנד ריזורטס (Xanterra Parks and Resorts).
גאוגרפיה של הפארק > הגדה הצפונית

הגדה הצפונית היא אזור מרוחק יותר של הפארק שבו יש פחות מבקרים יחסית לגדה הדרומית, והיא פתוחה למבקרים בין אמצע מאי לאמצע אוקטובר. הגישה לגדה הצפונית של הגרנד קניון היא דרך כביש 67 של אריזונה.
בהשוואה לגדה הדרומית יש בה פחות שירותים ומקומות לינה. אלו כוללים את אכסניית גרנד קניון (Grand Canyon Lodge) ההיסטורית המנוהלת בידי חברת "פוראוור ריזורטס" (Forever Resorts) ואתר מחנאות בסמוך לאכסניה, המנוהל על ידי אנשי הצוות של הפארק.
גאוגרפיה של הפארק > הגדה הדרומית

הגישה לגדה הדרומית של הגרנד קניון קלה יותר והיא פתוחה לביקורים כל השנה. מרבית המבקרים המגיעים לפארק (כ־90%) מגיעים לגדה הדרומית באמצעות כביש 64 של אריזונה. הכביש נכנס לפארק דרך הכניסה הדרומית, סמוך לטוסאיאן (Tusayan) ואז פונה מזרחה ויוצא מהפארק בכניסה המזרחית אליו. הגישה לכביש 64 היא מדרום מכביש בין־מדינתי 40. מצפון, כביש 89 מקשר בין יוטה, קולורדו והגדה הצפונית עם הגדה הדרומית. בסך הכול קרוב ל־50 קילומטרים של הגדה הדרומית נגישים באמצעות הכביש.
גאוגרפיה של הפארק > הגדה הדרומית > שירותים

כפר גרנד קניון שוכן בנקודה שבה כביש 64 פונה מזרחה. יישוב זה מתפרנס מנתינת שירותים למבקרים הרבים המגיעים לפארק כולל, לינה, דלק, מזון, מזכרות, בית חולים, כנסיות, וגישה לשבילים ולסיורים מודרכים והרצאות.
גאוגרפיה של הפארק > הגדה הדרומית > לינה

כמה אפשרויות לינה קיימות לאורך הגדה הדרומית. בתי מלון ומקומות לינה אחרים כוללים את מלון אל טובר (El Tovar Hotel), אכסניית ברייט אנג'ל (Bright Angel Lodge), אכסניית קצ'ינה (Kachina Lodge), אכסניית תאנדרבירד (Thunderbird Lodge) ואכסניית מאסוויק (Maswik Lodge), כולם שוכנים באזור הכפר, ופנטום רנץ' (Phantom Ranch, "חוות הרפאים") שוכנת בקרקעית הקניון. כל המתקנים הללו מנוהלים על ידי חברת "קזנטרה פארקס אנד ריזורטס", בעוד שאכסניית יאוואפאי (Yavapai Lodge), אף היא באזור הכפר, ואתר הקראוונים המכונה "טראיילר וילאג'" (Trailer Village) מנוהלים על ידי חברת "דלוור נורת'" (Delaware North).
מחנאות על הגדה הדרומית והצפונית מוגבלת לאתרי מחנאות מסודרים ורישום מוקדם מומלץ מאוד בייחוד בגדה הדרומית העמוסה יותר. אתרי המחנאות בגדה הצפונית פתוחים רק באביב ובקיץ בשל סגירת הכבישים בשל תנאי מזג האוויר והצטברות שלג. כל לינה בשטח מתחת לגדה דורשת אישור מיוחד. כל שנה מתקבלים בפארק הלאומי גרנד קניון כ־30,000 בקשות מסוג זה. הפארק מנפיק כ־13,000 אישורים מדי שנה, וכ־40,000 אנשים לנים בשטח הפארק מדי לילה. המועד הראשון שבו אפשר לקבל אישור הוא ארבעה חודשים לפני מועד הלינה המתוכננת.
גאוגרפיה של הפארק > אקלים

האקלים בפארק הלאומי גרנד קניון משתנה בהתאם לגובה. גדות הקניון המיוערים שוכנות בגובה שבו יורד שלג בחורף, אבל לאורך נהר הקולורדו בערוץ הפנימי, הטמפרטורות דומות לאלו של טוסון ומקומות מדבריים אחרים באריזונה. התנאים באזור הגרנד קניון הם בדרך כלל יבשים, אבל כמות משקעים משמעותית יורדת באזור פעמיים בשנה: במהלך שינויי דפוס עונתיים בחורף, כאשר הסופות מהאוקיינוס השקט מביאות בכנפיהן ממערב גשמים בכמות בינונית ושלג למקומות הגבוהים, ובשלהי הקיץ, בשל המונסון של אמריקה הצפונית המביא לחות מדרום־מזרח, כשהוא גורם לסופות רעמים מקומיות המונעות מחום היום.
כמות משקעים שנתית ממוצעת בגדה הדרומית היא פחות מ־410 מילימטרים, ו־150 סנטימטרים שלג. הגדה הצפונית הגבוהה יותר מקבלת 690 מילימטרים גשם בממוצע לשנה ו־370 סנטימטרים שלג. באכסניית פנטום רנץ', עמוק מתחת לגדת הקניון בסמוך לנהר קולורדו בגובה 762 מטרים מעל פני הים, ממוצע המשקעים לשנה הוא רק 200 מילימטרים והשלג נדיר.
הטמפרטורות משתנות באופן קיצוני במהלך השנה, כאשר הטמפרטורות המרביות בקיץ בנקיק הפנימי גבוהות בדרך כלל מ־39°C והטמפרטורות בחורף יורדת מתחת לאפס פרנהייט (17.8°C-) לאורך גדות הקניון. המבקרים מופתעים לעיתים קרובות מתנאים קיצוניים אלו, והם, יחד עם הגובה הרם של גדות הקניון, יכולים להוביל לתופעות לוואי בלתי נעימות כדוגמת התייבשות, כוויות שמש והיפותרמיה.
תנאי האקלים יכולים להשפיע מאוד על הטיולים והסיורים בקניון, ועל המבקרים מוטלת החובה לברר תחזית מדויקת בשל הסכנות הטמונות בחשיפה לטמפרטורות קיצוניות, סופות חורף ומונסונים בקיץ. אף ששירות הפארקים מציג מידע על תנאי מזג האוויר החזויים בשערי הכניסה ובמרכזי המבקרים, זהו קירוב גס בלבד, ואין להסתמך עליו בתכנון הטיול. לתחזית מדויקת של מזג האוויר בקניון צריכים המטיילים להתייעץ בדיווחי הרדיו של שירות מזג האוויר הלאומי או של מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי או באתר האינטרנט הרשמי של שירות מזג האוויר הלאומי.
לשירות מזג האוויר הלאומי יש תחנת מדידה בגדה הדרומית מאז 1903. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בגדה הדרומית הייתה 41°C ב־26 ביוני 1974, והטמפרטורה הנמוכה ביותר הייתה 29°C- ב־1 בינואר 1919, 1 בפברואר 1985 ו־23 בדצמבר 1990.
פעילויות > הגדה הדרומית

לרשות המבקרים בגדה הדרומית עומדות מגוון פעילויות. כביש הגדה הדרומית (South Rim Drive) הוא מסלול לסיורים בן 56 קילומטרים המחולק לשני מקטעים. הקטע המערבי בן 13 קילומטרים שבו כמה נקודות תצפית לאורך הדרך, כולל נקודת מוהאבי (Mohave Point), נקודת הופי (Hopi Point), ואנדרטת פאוול (Powell Memorial). בין מרץ לדצמבר הגישה לכביש המוביל עד הרמיט'ס רסט (Hermit's Rest - "מנוחת המתבודד") מוגבלת לשירות ההסעות בחינם שמספק הפארק. הקטע המזרחי הוא בן 40 קילומטרים ופתוח לרכבים פרטיים כל השנה.
סיורים רגליים כולל את שביל הגדה (Rim Trail) שכיוונו מערבה מנקודת התצפית "פייפ קריק" (Pipe Creek – "נקיק הצינור") שבו 13 הקילומטרים הראשונים הם כביש סלול ואחר־כך 11 קילומטרים של דרך לא סלולה עד הרמיט'ס רסט. מטיילים יכולים להתחיל בכל נקודה לאורך שביל זה, ואוטובוס ההסעות יכול להחזיר את המטיילים למקום שממנו יצאו. נקודת מאתר (Mather Point), נקודת התצפית הראשונה שאליה מגיעים מרבית המבקרים המגיעים מהכניסה הדרומית היא מקום פופולרי להתחיל בו את הטיול הרגלי.
בין נקודות התצפית הפופולריות ביותר מצויה נקודת התצפית ליפאן (Lipan Point), כף סלע בולט על הגדה הדרומית. נקודת תצפית זו שוכנת מזרחית לכפר גרנד קניון לאורך הכביש Desert View Drive. במקום יש מגרש חניה למבקרים המעוניינים לנהוג יחד עם אוטובוס השירות של הקניון שעוצר דרך קבע בנקודה זו. תחילת שביל טאנר (Tanner Trail) המוביל אל הנהר נמצאת מעט לפני מגרש החניה. מהתצפית מנקודת ליפאן ניתן לראות מגוון רחב של שכבות סלע ואת אזור נקיק אונקר (Unkar Creek) בקניון הפנימי.
פעילויות פופולריות מלבד הצפייה בנוף מהגדה הדרומית (בגובה ממוצע של 2,100 מטרים מעל פני הים) כוללות צניחה חופשית, רפטינג, מסעות רגליים, ריצה וסיורים במסוקים. "ריצת האולטרה מרתון של הגרנד קניון" (Grand Canyon Ultra Marathon) היא מרוץ לאורך 126 קילומטרים (שלוש פעמים ריצת מרתון) במשך 24 שעות. אל קרקעית העמק ניתן להגיע ברגל, על גבי פרדות, בסירה או ברפסודה משיוטים שיוצאים מליז פרי במעלה הנהר. הנהלת הפארק מזהירה בפני מסע רגלי במורד הקניון מגדת הקניון אל הנהר וחזרה ביום אחד בשל המרחק, השבילים התלולים והסלעיים, השינויים בגובה, והסיכון לתשישות חום בשל הטמפרטורות הגבוהות בקרקעית העמק. כל שנה נדרשים מאמצי חילוץ של מטיילים שנכשלים בביצוע מסע רגלי זה. עם זאת, מאות מטיילים כשירים מבחינה גופנית משלימים את הטיול כל שנה.
מבקרים המעוניינים במבט מגבוה בגרנד קניון יכולים לבצע צניחה חופשית, לטוס במסוקים או במטוסים קלים הממריאים מבולדר, לאס וגאס, פיניקס ושדה התעופה הפארק הלאומי גרנד קניון (Grand Canyon National Park Airport, כ־11 קילומטרים מהגדה הדרומית) לשם טיסה מעל לקניון. טיסות תצפית אינן מורשות להתקרב יותר מ־300 מטרים מהגדה בתחומי הפארק בשל תאונה אווירית שהתרחשה ב־1986. הסרט האחרון שצולם מתחת לגדה נעשה ב־1984. עם זאת, חלק מטיסות המסוקים נוחתות בתחומי שמורות האינדיאנים של ההוואסופאי והוואלאפי בתוך הגרנד קניון (מחוץ לגבולות הפארק).