stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פליקס סיפנייבסקי
הערות שוליים

↑  Courtly Lives - Felixs Sypniewski - Polish Artist, www.angelfire.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810560148205606  ISNI: 0000 0004 0900 9757  RKD: 460243  VIAF: 302084018   WorldCat (עם VIAF): 302084018 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פליקס סיפנייבסקי".
יוהאן פרידריך אנגל

| --- | --- |

דייגית
 לידה:  27 באפריל 1844 Bernkastel 
 פטירה:  2 במרץ 1921 (בגיל 76) מינכן, רפובליקת ויימאר 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 חתימה:   
 
יוהאן פרידריך אנגל (בגרמנית: Johann Friedrich Engel‏; 24 באפריל 1844 – 2 במרץ 1921) היה צייר ומאייר גרמני.
ביוגרפיה

בגיל שמונה עבר אנגל לארצות הברית עם הוריו. הם התיישבו באלבני שבניו יורק. אנגל למד בשיעורי הצייר הבלגי פרנסואה. הוא חזר לגרמניה בשנת 1861 והצטרף לאקדמיה לאמנויות בדיסלדורף. ב־18 בינואר 1862 הצטרף לאקדמיה המלכותית לאמנויות במינכן. לאחר שסיים את לימודיו בשנת 1868, חזר לארצות הברית. בשנת 1873 שב לגרמניה והתיישב במינכן, שם נפטר ב־2 במרץ 1921.
קריירה

אנגל היה צייר פורטרטים וצייר סצנות ז'אנריות. עבודותיו כוללות פורטרטים של ילדים בתלבושות בוואריות מסורתיות או סצנות המתרחשות באזור בוואריה עילית, למשל הדייגת (1879) או חזרה מהדייג.
משפחתו של אנגל שימשה לו השראה, כשנכדו הוגו היה דוגמן לציור אחד לפחות.
עבודתו המאוחרת כוללת סצנות ז'אנריות, בעיקר ציורים כמו מזל טוב, סבתא שלנו, אורחים ליד הקיר, בדידות עליזה (1898) והסוד (1901). בשנת 1910 הוא יצר שלושה ציורים עם ייצוגים אלגוריים של עונות השנה.
עיקר עבודתו היא באוספים פרטיים.
גלריה

דיוקן של ילד
ילדים
איכר צעיר
סירת חתירה
קיץ
סתו
הערות שוליים

↑  Johann Friedrich Engel Artwork for Sale at Online Auction | Johann Friedrich Engel Biography & Info, invaluable.com (באנגלית)
↑  Körner, Hans-Michael; Jahn, Bruno (2005). Große Bayerische Biographische Enzyklopädie (in German). Muchen: K. G. Saur. p. 451.
↑  Die Jahreszeiten (Sommer) - Johann Friedrich Engel as art print or hand painted oil., www.myartprints.co.uk
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11648747X  ISNI: 0000 0001 1877 7908  LCCN: n2011022925  RKD: 26266  ULAN: 500110671  VIAF: 72146519   WorldCat (עם VIAF): 72146519 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יוהאן פרידריך אנגל".
ארנולד פורסטמן

| --- | --- |

 לידה:  16 ביוני 1842 דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  1914 (בגיל 71 בערך) 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 חתימה:   
 
ארנולד פורסטמן (בגרמנית: Arnold Forstmann;‏ 16 ביוני 1842 – 1914 ?), צייר נוף גרמני. מלבד הנופים הרומנטיים האופייניים לפי המסורת של בית הספר לציור של דיסלדורף, פורסטמן צייר נופים בעמק הריין והאלפים.
ביוגרפיה

ארנולד פורסטמן נכנס לאקדמיה של דיסלדורף ברבע השלישי של שנת 1867. את השכלתו האמנותית החל בכיתה של ציירי נוף בהנחיית אוסוולד אכנבאך (1827–1905) עד שנת 1871. בפברואר 1872 עזב את האקדמיה לאמנות; המורה האחרון שלו היה אלברט פלם (1823–1906). ברשימת הסטודנטים של האקדמיה לאמנות צוין פורסטמן כחרש-אילם. לאחר השלמת השכלתו התגורר ארנולד פורסטמן בדיסלדורף כצייר נוף. בשנת 1904 עבר מדיסלדורף לקלן.
לא ידוע על תאריך מותו של ארנולד פורסטמן. התיעוד האחרון בחייו לקוח מדיוקן ז'אנרי "במסירות נפש", מיום 1914.
יצירה

בדרך כלל, ציוריו של ארנולד פורסטמן מפורטים מאוד. הקומפוזיציה הבסיסית נתמכת על ידי שימוש בניגודים חזקים ופלטה מופחתת המכוונת לרוב על צבע בסיסי אחד. במסורת הציור המאוחרת-רומנטית פורסטמן משתמש לעיתים קרובות בדמויות במיקום האחורי האופייני.
בנופים המורכבים, תמיד נמצא את האלמנטים הרים, בתים בודדים או בקתות, נהרות או אגמים. משטח המים מכיל סירות קטנות עמוסות אנשים, ספינת מפרש אחת או יותר ולעיתים ספינת קיטור הרחק באופק.
הציור של פורסטמן אינו העתק מדויק של הנופים האמיתיים. פורסטמן משתמש באלמנטים נבחרים של הנוף במטרה להעצים את הביטוי האמנותי. אך וריאציות אלה לעולם לא יהרסו את הרושם המקורי של הנוף האמיתי. מלבד ציורי נוף ידועים נותרו כמה ציורי ציד בודדים, ציורי טבע דומם ודיוקן ז'אנרי אחד.
למעט כמה יוצאים מן הכלל, ציוריו של ארנולד פורסטמן אינם מתוארכים. ציורים מתוארכים ידועים הם: אגם בהרי האלפים (אלפנזה) משנת 1869, נהר הריין משנת 1883, יום קיץ באלטנהאר, משנת 1904, מרינה דרומית משנת 1905 (קלן), במסירות נפש משנת 1914.
עבודת אומנות

נופי עמק נהר הריין ושל הרי האלפים ידועים וישנם ציורי נופים רבים שלו. חלקם עוסקים בז'אנר "רומנטי פראי" כביכול, מראים נחלי הרים פראיים הגובלים בטחנות מים וחוצים גשרים גבוהים. סצנות אלה מוארות לעיתים קרובות על ידי ירח מלא המכוסה חלקית בעננים. אור הירח הוא גם התאורה המועדפת על סצנות הדייגים של פורסטמן.
מצד שני, פורסטמן צייר סצנות אור יום שלוות המציגות כרי דשא שטופי שמש עם פלג או אגמי הרים, המכילים סירות קטנות או ספינות מפרש. יתר על כן, פורסטמן צייר פיורדים ומרינות.
כנוהג מקובל בקרב ציירי המאה ה-19 פורסטמן צייר מספר פעמים את פטרוניו המצליחים. ישנם עד 4 עותקים של יצירה ידועה. אבל כל "עותק" מציג וריאציות. לפעמים פורסטמן רק משנה את גודל הציור, או שהוא משקף את התמונה או שהוא משנה את האור (אור יום / אור ירח) או את העונה, לפעמים הוא משנה רק כמה פרטים.
הערות שוליים

↑  Carsten Roth: Arnold Forstmann. In: Allgemeines Künstler Lexikon Band 42. K.G. Saur Verlag, München Leipzig 2004, S. 459
↑  Wend von Kalnein (Ed.): Die Düsseldorfer Malerschule. Verlag Philipp von Zabern, Düsseldorf/Darmstadt/Mainz 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 217941
אדואר דלדווז

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1817 פריז, צרפת 
 פטירה:  6 בנובמבר 1897 (בגיל 80) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Edme-Marie-Ernest Deldevez 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 זרם:  מוזיקה קלאסית, המוזיקה הקלאסית בתקופה הרומנטית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  כינור 
 פרסים והוקרה:  פרס רומא (1838) 
 חתימה:  
 
אדואר מארי ארנסט דֶלְדֶוֶוז (בצרפתית: Édouard Marie Ernest Deldevez;‏ 31 במאי 1817 – 6 בנובמבר 1897) היה כנר, מנצח במוסדות מוזיקליים חשובים בפריז, מלחין ומורה.
ביוגרפיה

דלדווז נולד ומת בפריז, צרפת. הוא זכה בפרסים רבים ככנר. ממשרת כנר באופרה של פריז התקדם לניצוח. הוא היה מנצח ראשי של תזמורת הקונסרבטואר של פריז מ-1872 עד 1885.
באופרה-קומיק של פריז ניצח דלדווז על ההפקה המחודשת של "בת הגדוד" מאת דוניצטי (עם מארי קאבל) ב-1857, "רוז וקולא" (ביצוע ראשון בתיאטרון, נוסף ל-50 הופעות ב-1862, ביצוע הבכורה של "Lalla-Roukh" ב-12 במאי 1862, ההפקה הראשונה בסאל פאוואר של "השפחה הגברת" של פרגולזי ב-12 באוגוסט 1862 (הופעת הבכורה של סלסטין גאלי-מרייה בבית האופרה), הצגות חוזרות של "הגברת הלבנה" מאת בואלדייה (כולל ההצגה האלף במספר בדצמבר 1862), "Le pré aux clercs" מאת פרדיננד ארול ו"Fra Diavolo" מאת דניאל אובר (כולל ההצגה ה-500 במרץ 1863), והפקה מחודשת של "יוסף" ב-1866.
באופרה של פריז ניצח דלדווז על היהודייה של ז'אק פרומנטל הלוי בליל הפתיחה של אופרה גרנייה ב-1875, ועל הצגת הבכורה של "מלך לאהור" מאת מאסנה ב-1877, יחד עם הפקות מחודשות של "לה פבוריטה" מאת דוניצטי, וילהלם טל מאת רוסיני, "המלט" מאת אמברואז תומא, "ההוגנוטים", "הנביא" ו"רוברט השד" של מאיירבר.
ביוגרפיה > כתבים

ב-1867 פרסם דלוודז את "Notation de la musique classique". הוא כתב עוד כמה ספרים וב-1874 היה לאביר לגיון הכבוד. בשנת 1890 פרסם את זכרונותיו.
בלבול מסוים קיים בנוגע לשמו, המסווג לעיתים בטעות כ"ארנסט", אם כי לא במקורות מהימנים מן התקופה. מקור אחד מציין את שמו כ"אֶדְמָה אדואר דלוודז". במהדורה הצרפתית הסטנדרטית של כתביו המוזיקולוגיים, שנערכה מחדש ב-1998 וב-2005 בידי ז'אן-פיליפ נאוואר, הוא מופיע רק כ"אדואר-מארי-ארנסט דלוודז".
ביוגרפיה > תאוריית סודר

דלוודז הצטרף לקבוצת מוזיקאים שבמרכזה פרנסואה סודר (1864-1787), שניסו לפתח דרך להעברת שפה באמצעות מוזיקה. סודר הכשיר את דלוודז ואת שארל לארסונה לנגן ולפרש את האלף-בית שלו. תו נתון היה מייצג מילה או אות של האלף-בית. השלישייה סיירה בצרפת והשיבה לשאלות מן הקהל באמצעות כינורו של סודר. עד מהרה הוצע יישום צבאי לשיטה. חצוצרן בשדה הקרב יוכל להעביר פקודות לגדוד בנגינת הנעימה המתאימה. ההיפותזה המבטיחה הזו נגנזה, משום שהמערכת הייתה פגיעה מדי לרוח ולמזג האוויר.
סודר, שמיאן לוותר על חזונו, הציע לצבא קובץ של קאנונים, אבל הם דחו את הצעתו. ב-1829 החל סודר לפתח את השיטה, הידועה כיום כתיווי המוזיקה בשיטת דו-רה-מי.
ביוגרפיה > יצירות מוזיקליות

יצירותיו של דלוודז כוללות את האופרות "ליונל פוסקארי" (1841), Le Violon enchanté" (1848)"("L'Éventail" ,(1854) ו"La Ronde des sorcières", ועוד כמה סצנות ליריות ובלטים.
הרקוויאם שלו, אופוס 7, מוקדש לזכרם של ברטון, כרוביני והאבנק.
שאר יצירותיו הן: "שישה שירים ללא מילים" לפסנתר, "שלושה פרלודים לפסנתר", מזמורים לשלושה קולות וקנטטה שבוצעה באופרה של פריז ב-15 בפברואר 1853.
דלוודז כתב גם את הפרטיטורה המקורית לבלט "פאקיטה" (פריז 1846), אבל ההפקה המחודשת בשנת 1881 על ידי מריוס פטיפה כללה פרקים נוספים מאת לודוויג מינקוס |(1917-1826), והגרסה הזאת מוכרת ומקובלת כיום בשימוש.
הערות שוליים

↑  Score of Requiem at the IMSLP פרטיטורה של הרקוויאם ב-IMSLP
↑  יוטיוב
↑  פאקיטה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434509105171  PLWABN: 9810679054905606  BIBSYS: 4026899  BNE: XX5630438  BnF: cb13167721k (data)  GND: 120655306  ISNI: 0000 0001 2118 7749  LCCN: n82025111  MusicBrainz: 1288c888-cb50-4b05-933a-1d8882b54154  NTA: 185344348  RERO: 02-A003166139  SNAC: w6f32fj6  SUDOC: 078617030  VIAF: 5069412   WorldCat (עם VIAF): 5069412
אוגוסט בקר

| --- | --- |

וילה אוהנלו
 לידה:  27 בינואר 1821 דרמשטאדט, הדוכסות הגדולה של הסן 
 פטירה:  19 בדצמבר 1887 (בגיל 66) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות של דיסלדורף 
 הושפע על ידי:  Johann Heinrich Schilbach, וילהלם שירמר 
 
אוגוסט בקר (בגרמנית: August Becker‏;  27 בינואר 1821 – 19 בדצמבר 1887) היה צייר נוף גרמני מבית הספר דיסלדורף.
ביוגרפיה

אוגוסט בקר החל את לימודי הציור שלו בשנת 1837 בדרמשטאדט אצל צייר התפאורות יוהאן היינריך שילבך. במסע הלימוד הראשון היה בליכטנברג, רודסהיים. הוא גם צייר נופים רבים באזור דרמשטאדט.
בשנת 1840 הוא נרשם כסטודנט בכיתת ציור הנוף של יוהאן וילהלם שירמר באקדמיה לאמנות בדיסלדורף.
הוא גם בילה בדיסלדורף את חורף 1841/1842, שבהשוואה לדרמשטאדט הציעה שוק גדול יותר לאמנות, ובזכות בית הספר לציור בדיסלדורף קיבל מעמד של מרכז אמנות בינלאומי. באותו הזמן הצליח בקר לבנות לעצמו קיום יציב על ידי מכירת ציוריו.
ב־1844 וב־1847 בקר נסע לנורווגיה. לאחר מכן הוא צייר תמונות רבות של נופי פיורדים נורווגיים ומפלים מרשימים, אך לעיתים נדירות תיאר סצנות נורדיות כמו מישורים, קרחונים ואזורים ארקטיים. בקר נחשב לבקיא במיוחד בקרב הציירים בכל הנוגע לארגון נסיעה לימודית בצפון הרחוק.
בקר ומשפחת המלוכה הבריטית

בשנת 1854, אוגוסט בקר שהה בלונדון מספר שבועות כדי ללמוד ולבקר במוזיאונים שם. אחיו של אוגוסט בקר, ארנסט, נכנס לשירות המלוכה הבריטי בשנת 1851 כספרן ומורה דרך. ולפיכך ארגן פגישה עם הנסיך אלברט, שקנה מאוחר יותר את ציורו של בקר "היונגפראו" תמורת 80 פאונד ונתן אותו למלכה ויקטוריה לחג המולד.
מאז נהנה בקר מהערכה מתמשכת בחצר המלכות באנגליה. בשנים הבאות רכשה המלכה ויקטוריה ציורים נוספים. בשנת 1864 בקר סייר בסקוטלנד בהזמנת המלכה, ובשנת 1869 ביקר את המלכה באחוזתה הכפרית בבית אוסבורן על האי ווייט.
נסיעות נוספות

לאחר שהמוניטין שלו התחזק, הוא נסע לסקוטלנד (1867), שווייץ (1876), הונגריה (1876) ורומניה (1882). שהותו בסיגמרינגן כמו גם בטירות רבות וברומניה הייתה בקשר לבקשות ממשפחת הוהנצולרן-זיגמרינגן. בפרט העביר שיעורי ציור לנסיכה אנטוניה פון הוהנצולרן-זיגמרינגן.
ציור ויצירה

אוגוסט בקר הושפע מאוד מאמנות המחצית הראשונה של המאה ה-19 בסגנון הציור ובשיטת העבודה שלו. הוא לא היה אימפרסיוניסט שעשה ציור שמן רישומי במקום. ספרי השרטוטים שלו מראים כיצד האמן תיעד בתחילה את התנאים האטמוספיריים ותנאי התאורה המשתנים וכך הכין רישומים וטיוטות שסיימם בהמשך בקפידה.
יצירתו כוללת כ-360 ציורים, כשמונים ציורים ורישומי שמן של אוגוסט בקר נמכרו באנגליה.
גלריה

מבט מוילה אוהנלו
גלן גלדר
היונגפראו
פיורד נורווגי
הערות שוליים

↑  Peck, H. T.; Colby, F. M., eds, Becker, August (painter), The New International Encyclopædia
↑  Die Würzburger Bischöfe von 1746 bis 1802. Die Bistümer der Kirchenprovinz Mainz. Das Bistum Würzburg 9, De Gruyter Akademie Forschung, 2020-06-22, עמ' 163–232, ISBN 978-3-11-068349-3
↑  Katalog der Prinz Albrecht Gesellschaft 2003 zu: August Becker und das englische Königshaus, Seite 16 ff(הקישור אינו פעיל)
↑  Katalog der Prinz Albrecht Gesellschaft 2003 zu: August Becker, Malweise, Seite 15/16(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 5056005  GND: 116102535  ISNI: 0000 0003 5454 6327  LCCN: nr2001052135  NKC: xx0129281  RKD: 5457  SUDOC: 092378803  ULAN: 500014770  VIAF: 95771565   WorldCat (עם VIAF): 95771565
פלואוקסטין

| --- | --- |

 
 שם IUPAC
 (RS)-N-methyl-3-phenyl-3-[4-(trifluoromethyl)phenoxy]propan-1-amine
 שמות מסחריים בישראל
 פלוטין, פרוזק ופריזמה
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C17H18NF3O 
 מסה מולרית:  309.33 g·mol−1
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  72%
 מטבוליזם:  בכבד, בעיקר בתיווך האנזים CYP2D6
 זמן מחצית חיים:  1-3 ימים בשימוש ראשון, 4-6 ימים בשימוש קבוע
 הפרשה:  שתן (80%), צואה (15%)
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם, נכללת בסל הבריאות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 סיכון לתלות:  נמוך
 דרכי מתן:  אוראלי
 מזהים
 קוד ATC:  N06AB03 
 מספר CAS:  54910-89-3
 PubChem:  3386
 ChemSpider:  3269
 
פלואוקסטין (באנגלית: Fluoxetine, ידועה בשמות המסחריים: פרוזק, פריזמה ופלוטין) היא תרופה נוגדת דיכאון מקבוצת SSRI (מעכבי ספיגה חוזרת של סרוטונין), הנכללת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
פלואוקסטין משמשת לטיפול בהפרעת דיכאון מג'ורי, הפרעה טורדנית-כפייתית (OCD), חרדה, בולימיה נרבוזה, הפרעת פאניקה והפרעה דיספורית קדם-וסתית. התרופה אושרה לטיפול גם בהפרעת דיכאון מג'ורי אצל מתבגרים וילדים מגיל 8 ומעלה, ולטיפול בשפיכה מוקדמת. פלואוקסטין נלקחת דרך הפה.
תופעות לוואי חמורות כוללות: תסמונת סרוטונין, מאניה, פירכוסים, סיכון מוגבר לאובדנות אצל אנשים מתחת לגיל 25 וסיכון מוגבר לדימום. תופעות הלוואי השכיחות כוללות: הפרעות עיכול, בעיות שינה, הפרעות בתפקוד המיני, אובדן תיאבון, בחילות, יובש בפה ופריחה. פלואוקסטין שנלקח במהלך ההיריון קשור לעלייה משמעותית במומי לב מולדים בילודים. השימוש בפלואוקסטין במהלך ההנקה אפשרי אם נעשה בה שימוש במהלך ההיריון או אם תרופות נוגדות דיכאון אחרות לא היו יעילות.
זו התרופה הראשונה ממשפחת ה-SSRI שאושרה לשימוש על ידי ה-FDA בשנת 1987. פיתוחה הביא לפיתוחן של תרופות רבות נוספות נוגדות דיכאון וחרדה, שלהן פרופיל תופעות לוואי בטוח יותר בהשוואה לתרופות הישנות לטיפול בדיכאון וחרדה.
התרופה פותחה בחברת אלי לילי ב-1972, ונכנסה לשימוש רפואי ב-1986. נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי. ב-2021 הייתה התרופה ה-25 הנפוצה ביותר בארצות הברית, עם יותר מ-22 מיליון מרשמים. לילי משווקת גם את סימביאקס (Symbyax) כדור המשלב שתי תרופות במינון קבוע: פלואוקסטין עם אולנזפין. הכדור אינו משווק בישראל.
שימושים רפואיים

פלואוקסטין משמשת לעיתים קרובות לטיפול: בהפרעת דיכאון קליני, הפרעה טורדנית-כפייתית (OCD), הפרעת דחק פוסט טראומטית (PTSD), בולימיה נרבוזה, הפרעת פאניקה, הפרעה דיספורית קדם וסתית וטריכוטילומניה. משמש גם: לקטפלקסיה, השמנת יתר, ותלות באלכוהול,. נראה כי פלואוקסטין אינה יעילה להפרעת חרדה חברתית. מחקרים אינם תומכים בתועלת בילדים עם אוטיזם, אם כי יש עדויות טנטטיביות לתועלת שלו באוטיזם מבוגרים. פלואוקסטין יחד עם fluvoxamine הראו הבטחה ראשונית כלשהי כטיפול פוטנציאלי להפחתת חומרת COVID-19 אם ניתן מוקדם.
שימושים רפואיים > דיכאון

פלואוקסטין אושרה לטיפול בדיכאון קליני בילדים ומבוגרים. במטא-אנליזה של ניסויים במבוגרים אפשר לראות כי פלוקסטין עולה במידה מתונה על פלצבו. פלואוקסטין כנראה פחות יעילה מתרופות נוגדות דיכאון מהדור הקודם אך יש לה פחות תופעות לוואי, ואלו שיש פחות מסוכנות.
עבור ילדים ומתבגרים עם הפרעת דיכאון בינונית עד חמורה פלואוקסטין מומלצת כטיפול קוו ראשון (בשילוב עם טיפול התנהגותי קוגניטיבי או טיפול שיחתי דינמי). יש צורך במחקר נוסף לוודא איזה טיפול או שילוב טיפולים הוא המועדף.
שימושים רפואיים > דיכאון > התאבדות

ארגון FDA פרסם אזהרת קופסה שחורה עבור תרופות נוגדות דיכאון, המזהירה מפני מחשבות אובדניות והתנהגות אובדנית של ילדים ומבוגרים צעירים. אזהרה זו מבוססת על ניתוח בן עשור של נתוני ניסויים קליניים. לאחרונה, ניתוח מחודש ומקיף של נתונים הראה כי מחשבות אובדניות יורדות אצל חולים מבוגרים וגריאטריים שטופלו בתרופות נוגדות דיכאון בהשוואה לפלסבו. לא נמצאו הבדלים עבור בני נוער. אצל מבוגרים, הפחתה ברעיונות התאבדות ובניסיונות התרחשה במקביל לירידה בתסמיני דיכאון. בכל קבוצות הגיל, חומרת דיכאון השתפרה תחת הטיפול התרופתי ובמקביל הייתה ירידה באובדנות. נראה כי SSRI, כמו גם סרוטונינורדרנלין מעכבי ספיגה חוזרת (SNRIs), בעלי השפעה מגנה מפני התאבדות המתווכת על ידי ירידה בתסמיני דיכאון עם הטיפול.
לא נצפתה עדות לסיכון התאבדות מוגבר בקרב צעירים שקיבלו תרופות. חשוב לזכור ש-SSRI, כמו כל תרופות נוגדות דיכאון, נועדו למנוע התאבדות פוטנציאליות בהיותן תרופות נגד דיכאון. בפרקטיקה הקלינית, יש אחוז קטן מהמטופלים שבתחילת הטיפול עם SSRI נעשים מודאגים ונסערים. הופעת תסמינים אלו עלולה לעורר או להחמיר מחשבות אובדניות. לכן חולים הסובלים מדיכאון צריכים להיות במעקב צמוד במהלך תקופת הסיכון המרבי, שהיא בימים ובשבועות הראשונים בהם נוטלים SSRI.
שימושים רפואיים > הפרעות חרדה > הפרעה טורדנית-כפייתית (OCD)

פלואוקסטין יעילה בטיפול בהפרעה טורדנית-כפייתית (OCD) בכל הגילאים (מבוגרים, ילדים ונוער).האקדמיה האמריקנית לפסיכיאטריה של ילדים ומתבגרים קובעת כי SSRI (ובכללם פלואוקסטין) מומלצים כקו טיפול ראשון בילדים, בשילוב עם טיפול קוגניטיבי התנהגותי (CBT), לטיפול ב-OCD בינוני עד חמור.
שימושים רפואיים > הפרעות חרדה > הפרעת פאניקה

יעילות הפלואקסטין בטיפול בהפרעת פאניקה הוכחה בשני מחקרים אקראיים. המחקרים כללו חולים ש ובחנו כסובלים מהפרעת פאניקה, עם או בלי אגורפוביה.בניסוי הראשון, 42% מהנבדקים שטופלו בפלואוקסטין לא סבלו מהתקפי פאניקה בסוף המחקר, לעומת 28% מאלו שטופלו בפלצבו. בניסוי השני, 62% מהמטופלים שטופלו בפלואוקסטין לא סבלו מהתקפי פאניקה בסוף המחקר, לעומת 44% מאלו שטופלו בפלצבו.
שימושים רפואיים > הפרעות חרדה > הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD)

טיפול תרופתי עבור הפרעת דחק פוסט-טראומטית (PTSD) מכוון לארבע קבוצות של תסמינים: חוויה חוזרת, הימנעות, שינוי לרעה במצב הרוח ובחשיבה, ועוררות. בטיפול לאורך זמן נראה שלתרופות מקבוצת ה-SSRI יש מענה יותר רחב מאשר לקבוצות אחרות של תרופות נגד חרדה ודיכאון (TCAs ו-MAOIs). תרופות מקבוצת ה-SSRI עוזרות לשיפור הן בתסמינים חודרניים והן בתסמינים נמנעים.
שימושים רפואיים > הפרעות חרדה > הפרעת חרדה חברתית

SSRIs נחשבות לתרופות בקוו הראשון לטיפול בחרדה חברתית. הן יעילות בטיפול בפוביה בסימפטומים הנלווים אליה. נמצאו יעילים כמו נרדיל (Nardil השייך לקבוצת ה-MAOI). הם בטוחים יותר לשימוש מה-MAOI או הבנזודיאזפינים.
שימושים רפואיים > הפרעות חרדה > הפרעת חרדה כללית

תרופות מקבוצת ה-SSRI נמצאו יעילות להפרעת חרדה כללית. לפני התחלת הטיפול נדרשת הערכה יסודית של כל מקרה, ובהתאם לבדיקה יש להתאים את הטיפול למטופל. הטיפולים האפשריים הם: טיפול תרופתי, טיפול קוגניטיבי-התנהגותי או טיפול פסיכותרפויטי אחר. גם שילוב של טיפול תרופתי עם אחד הטיפולים האחרים יכול להתאים.
שימושים רפואיים > הפרעות חרדה > פוביה ספציפית וחרדת פרידה

ייתכן כי תרופות ה-SSRI מסוגלות לעזור לאנשים הסובלים מפוביות ספציפיות ומחרדת פרידה.
שימושים רפואיים > בולמיה נרבוזה

ב-2011 נעשתה סקירה שכללה שבעה מחקרים שהשוו בין פלואוקסטין לפלצבו בטיפול בבולימיה נרבוזה, שישה מהם מצאו הפחתה מובהקת סטטיסטית בתסמינים כמו הקאות ובולמוסי אכילה. עם זאת, לא נצפה הבדל כשהשוו טיפול בפלואוקסטין משולב עם פסיכותרפיה לטיפול בפסיכותרפיה כטיפול יחיד.
שימושים רפואיים > הפרעה דיספורית קדם וסתית

הפרעה דיספורית קדם וסתית היא הפרעה בה נשים הסובלות מתסמינים רגשיים וסומאטיים מדי חודש במהלך השלב הלוטאלי של הווסת. פלואוקסטין נמצאה יעילה לטיפול בהפרעה, המינון המומלץ 20 מ"ג ליום, למרות שגם מינונים של 10 מ"ג ליום נרשמו כיעילים.
שימושים רפואיים > תוקפנות אימפולסיבית (Intermittent outburst disorder)

פלואוקסטין היא תרופת קו ראשון לטיפול בתוקפנות אימפולסיבית בעוצמה נמוכה. Fluoxetine הפחיתה התנהגות אגרסיבית בעוצמה נמוכה באנשים הסובלים מ-Intermittent explosive disorder והפרעת אישיות גבולית. Fluoxetine גם הפחיתה התפרצויות אלימות של אלכוהוליסטים עם היסטוריה של התנהגות אלימה במשפחה.
שימושים רפואיים > השמנת יתר ומבוגרים בעודף משקל

תרופות מקבוצת ה-SSRI יכולות לגרום לעליה במשקל. עד 1/3 מהמטופלים יכולים לעלות במשקל, עליה שהיא עמידה לדיאטה ולפעילות גופנית.
בסקירה שנעשתה ב-2019 בדקו השפעת מינונים שונים של פלואוקסטין על משקל במבוגרים שמנים ובעלי בעודף משקל. המינונים שנבדקו היו: 60 מ"ג ליום, 40 מ"ג ליום, 20 מ"ג ליום, 10 מ"ג ליום. ההשוואה הייתה לפלצבו, נראה כי בכל מינון ה-Fluoxetine תורם לירידה במשקל. במקביל היו תופעות לוואי: סחרחורת, נמנום, עייפות, נדודי שינה ובחילות. המסקנות היו ברמת ודאות נמוכה. בהשוואת אותה סקירה את השפעת ה-Fluoxetine לתרופות אחרות נגד השמנת יתר, או אי קבלת טיפול - לא הגיעו המחברים לתוצאות חותכות.
שימושים רפואיים > ילדים ובני נוער

בילדים ובני נוער פלואוקסטין נוגד הדיכאון המומלץ כקוו ראשון, בשל ראיות המראות את יעילותו וסבילותו.
שימושים רפואיים > נשים בהיריון ונשים מניקות

הסוכנות הרגולטורית לתרופות ומוצרי בריאות (MHRA) של בריטניה הזהירה רופאים ומטופלים משימוש בפלואוקסטין בטרימסטר הראשון (שזהו השלב בו נוצרים אברי העובר) כי קיים סיכון לעלייה קלה בסיכוי למומים לבביים מולדים ביילוד. הראיות התומכות בחשש לסיכון מוגבר למומים עובריים גדולים הנובעים מחשיפה לפלואוקסטין במהלך ההיריון מוגבלות. קיים מחקר בו נצפה קשר בין שימוש ב-פלואוקסטין במהלך השליש הראשון להיריון לבין סיכון מוגבר למומים קלים בעובר.
בניגוד לזה בסקירה שיטתית ומטא-אנליזה של 21 מחקרים - שפורסמו ב-Journal of Obstetrics and Gynecology Canada - נמצא שהסיכון המוגבר לכאורה למומי לב עובריים הוכח גם בנשים מדוכאות שלא טיפול ב-SSRI בהריון. לכן ככל הנראה הממצא משקף הטיית הוכחה. נראה כי נשים המטופלות Fluoxetine במהלך השליש הראשון של ההיריון אינן בעלות סיכון מוגבר למומים עובריים.
ארגון FDA מזהיר שתינוקות שנחשפו ל-SSRI בסוף ההיריון עלול להיות להם סיכון גבוה יותר ליתר לחץ דם ריאתי מתמשך של היילוד. נתונים מוגבלים תומכים באזהרה זו, אך ה-FDA ממליץ לרופאים לשקול הפחתה של SSRIs כגון פלואוקסטין במהלך השליש השלישי להיריון. סקירה מ-2009 ממליצה שפלואוקסטין לא ישמש כקו ראשון במהלך הנקה. ההמלצה: "יש לראות בפלואוקסטין כ-SSRI הפחות מועדף עבור אימהות מניקות, במיוחד עם תינוקות שזה עתה נולדו, ואימהות שצרכו Fluoxetine במהלך ההיריון." Sertaline הוא לרוב ה-SSRI המועדף במהלך ההיריון בשל החשיפה המינימלית יחסית לעובר ופרופיל הבטיחות שלו בזמן הנקה.
שימושים רפואיים > טיפול בחרדת נטישה של כלבים וחתולים

פלואוקסטין נמצא יעיל לטיפול בחרדת נטישה של כלבים וחתולים.
תופעות לוואי

בניסויים קליניים נבדקו תופעות הלוואי באנשים שטופלו בפלואוקסטין לעומת כאלו שקבלו פלצבו. המדד היה שכיחות של מעל 5% ולפחות פי שניים אצל אלו שקבלו את התרופה לעומת אלו שקבלו פלצבו. תופעות הלוואי שנמצאו כוללות: תסמונת דמוית שפעת, בחילות, שלשולים, סיוטים, דיספפסיה, כאבי ראש, חרדה, אנורקסיה, עליה במשקל, סחרחורת, יובש בפה, עייפות, ירידה בחשק המיני, הפרעה בזקפה, נדודי שינה, דלקת הלוע, פריחה, סינוסיטיס, נמנום, הזעה, רעד, הרחבת כלי דם ופיהוק. Fluoxetine נחשב למעורר ביותר מבין ה-SSRIs (כלומר, הוא נוטה ביותר לגרום לנדודי שינה ותסיסה) לכן ממליצים לרוב לקחת אותו בבקר. נראה שהוא גם המועד ביותר מבין תרופות ה-SSRI לייצור תגובות דרמטולוגיות (למשל אורטיקריה (כוורות), פריחה, גירוד וכו').
חלק גדול מתופעות הלוואי חולפות עם הזמן וביניהן: תסמונת דמוית שפעת, בחילות, שלשולים, דיספפסיה, כאבי ראש, חרדה, עייפות, נמנום. גם תופעות הלוואי האחרות חלקן דועך עם הזמן והסתגלות הגוף לתרופה.
תופעות לוואי > תופעות לוואי של מערכת העיכול

תופעות הלוואי היותר שכיחות של הפלואוקסטין קשורות למערכת העיכול. הן נעות מאי נוחות בבטן דרך בחילות, הקאות ושלשולים. הקלה לתופעות הלוואי הללו יכולה לבוא מלקיחת הכדורים אחרי אוכל. בנוסף יכולה להיות אנורקסיה - ירידה במשקל וירידה בתיאבון המגיעות לשיאן כ-20 שבועות אחרי לקיחת התרופה. כל תופעות הלוואי שמצוינות עד כה הן זמניות ודועכות עם הזמן.
עליה במשקל היא תופעת לוואי הפחות שכיחה בפלואוקסטין מתרופות אחרות ממשפחת ה-SSRI, אך בניגוד לתופעות הקודמות אינה דועכת עם הזמן.
תופעות לוואי > הפרעות בתפקוד המיני

כל התרופות מקבוצת ה-SSRI יכולות לגרום לחוסר תפקוד מיני. זו תופעה שכיחה במקרים של שימוש ארוך זמן בתרופה. הערכה היא שזה קורה ב-50-80% מהמקרים. התלונות השכיחות: היעדר אורגזמה, אורגזמה מעוכבת, ירידה בליבידו. חלק מהמחקרים טוענים שהתופעה היא תלוית מינון, אך הדבר לא הוכח. בניגוד לתופעות לוואי אחרות הפרעה בתפקוד המיני אינה נעלמת במהלך שבועות ספורים אלא במקרים נדירים. לרוב היא נמשכת לאורך כל הזמן שהתרופה נלקחת.
יש גישות טיפוליות רבות, אף אחת מהן לא הוכחה כיעילה. ההצעות האפשריות: ירידה במינון, תוספת תרופה אחרת (ויאגרה או וולבוטרין), החלפה ל-SSRI אחר. בסופו של דבר לעיתים צריך להחליף לתרופה מקבוצה אחרת שאינה משפיעה על התפקוד המיני.
תופעות לוואי > הארכת מרווח QT

SSRI מאריכים את מרווח ה-QT באק"ג, וגורמים לתסמונת QT מוארך (long QT syndrome). תופעה זו שכיחה יותר: בלקיחת מינון יתר, שילוב של נוגדי דיכאון ונוגדי פסיכוזה. תופעה זו נדירה ברוב סוגי ה-SSRI, ציטלופראם בולט בקבוצת ה-SSRI בהשפעתו על המרווח QT. ההשפעה של הציטלופראם היא תלוית מינון. מחקר שהושלם בשנת 2011 מצא כי פלואוקסטין אינו משנה את מרווח ה-QT ואין לו השפעות משמעותיות מבחינה קלינית על פוטנציאל הפעולה הלבבי.
תופעות לוואי > היריון

חשיפה לתרופות נוגדות דיכאון (כולל פלואוקסטין) קשורה למשך היריון ממוצע קצר יותר (בשלושה ימים), סיכון מוגבר ללידה מוקדמת (ב-55%), משקל לידה נמוך יותר, וציוני אפגר נמוכים יותר (ב<0.4 נקודות).