stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'אבלי ססטרה גונזלס
ביוגרפיה

גונזלס נולדה בשנת 1994 בהוואנה בקובה. בגיל 6 היא עברה לאיטליה להתגורר ברומא עם משפחתה. ברומא החלה לקחת שיעורי משחק וקורסי תיאטרון בין השנים 2016 ל-2018. בעבר, סיפרה גונזלס שהיא מקבלת השראה מדיוות העבר וההווה, החל ממרילין מונרו ועד פנלופה קרוז.
הקריירה הטלוויזיונית שלה החלה לראשונה בתפקיד בו גילמה את דמותה של קמילה בסדרה "בייבי", שמופצת על ידי נטפליקס, ושודרה בין השנים 2018–2020.
חיים אישיים

למעט משחק, לגונזלס תחביבים כגון ריקוד סלסה קובנית ורכיבה על סוסים.
פילמוגרפיה > קולנוע

Lagonegro - 2019 (סרט קצר)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

2018-2020 - בייבי
פילמוגרפיה > קליפ מוזיקלי

2019 - Random – Scusa a a a
הערות שוליים

↑  Clara Mazzoleni, Baby e le nuove attrici italiane, Rivista Studio, ‏6 בדצמבר 2018
1 2  CHABELI SASTRE GONZALEZ, Moviement
↑  GIOVANNA GALLO, Chabeli Sastre Gonzalez, chi è Camilla di Baby su Netflix che ha Cuba nel sangue?, Cosmopolitan, ‏19/10/2019
פרדריק פאסיוס

| --- | --- |

 לידה:  19 במרץ 1809 המבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  8 בינואר 1891 (בגיל 81) הלסינקי, האימפריה הרוסית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייטניימי 
 מוקד פעילות:  המבורג, פינלנד 
 מקום לימודים:  יוהאנאום 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  פינית 
 כלי נגינה:  כינור 
 צאצאים:  Maria Collan 
 פרסים והוקרה:  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3 (1856)  אביר במסדר ואסה (1857)  מפקד במסדר איזבלה הקתולית (1882) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פסל לזכר פרדריק פאסיוס בפארק קאיסניאמי בהלסינקי
פרדריק פאסיוס על גבי בול פיני משנת 1948
פרדריק פאסיוס (בפינית: Fredrik Pacius, בגרמנית: Friedrich Pacius‏; 19 במרץ 1809 – 8 בינואר 1891) היה מנצח, מלחין וכנר גרמני שחי ופעל בעיקר בפינלנד. הלחן שלו הפך ברבות הימים להמנון של  פינלנד, אסטוניה וליבוניה.
בזכות פועלו בפינלנד נחשב בעיני רבים ל"אבי המוזיקה הפינית".
קורות חייו

נולד בהמבורג למריה מרגרטה שומאכר וליוהאן קונראד פאציוס, סוחר יינות. ככל הנראה מקור משפחתו של אביו הוא בפירנצה שבאיטליה. בנעוריו הצטיין בנגינה, ציור ושפות וסיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הומניסטית בעיר. הוא למד מוזיקה בקאסל אצל לואי שפור ומוריץ האופטמן. לאחר לימודיו עבד ככנר בתזמורת המלכותית בסטוקהולם.
בשנת 1834 הוזמן לאוניברסיטת הלסינקי לשמש שם כמורה למוזיקה. בפועל שימש כמנהל המוזיקלי שם עד שנת 1869, בה יצא לגמלאות. בשנת 1842 נישא לנינה מרטין.
בתקופת עבודתו באוניברסיטת הלסינקי עשה רבות לקידום החיים המוזיקליים בפינלנד, בין השאר הקים מקהלת סטודנטים ותזמורת סימפונית שם.
בשנת 1848 הלחין שיר למקהלה בשם "ארצנו" (Vårt land) למילים של המלחין הפיני ממוצא שוודי לודוויג רונברג. יצירתו של רונברג "הצוער שטאל" (Fänrik Ståls sägner), שבה נכלל השיר, היא אוסף של סיפורים ושירים מן המלחמה הפינית והמוטיב העיקרי בהם הוא האהבה למולדת המאחדת את כל שכבות העם וגורמת לכולם להירתם למטרה אחת בלא כל מניעים אנוכיים. הלחן הוא עיבוד מוזיקלי לשיר סטודנטים גרמני בשם "האפיפיור והסולטאן" (Papst und Sultan).
בשנת 1852 כתב את האופרה הפינית הראשונה, "מסע הציד של המלך קארל" (Kung Karls Jakt) ללברית בשפה השוודית של זכריס טופליוס. האופרה עוסקת באיי אולנד.
בשנת 1860 כתב את האופרה השנייה שלו, "הנסיכה הקפריסאית" (Prinsessan av Cypern), גם היא ללברית של זכריס טופליוס.
ב-1866 כתב את "לורליי", האופרה השלישית שלו, ללברית של המשורר הגרמני עמנואל גייבל (Emanuel Geibel).
לאחר צאתו לגמלאות עבר פאסיוס עם משפחתו בשנת 1871 לגרמניה. בתקופה זו ניסה להתפרסם בגרמניה ובמערב אירופה אולם ללא הצלחה. כיוון שמרכז חייו נותר בפינלנד ושם גם זכה להכרה, החליט ב-1874 לשוב לפינלנד.
פרדריק פאסיוס נפטר בהלסינקי ונטמן בבית העלמין היאטניאמי (Hietaniemi) בעיר.
"ארצנו" כהמנון

את השיר "ארצנו" תרגם לראשונה לפינית החוקר יוליוס קרון (Julius Krohn), פיני ממוצא גרמני, בשנת 1867. בהתבסס על תרגום זה יצר המשורר פאבו קאיאנדר (Paavo Cajander) בשנת 1889 את הגרסה הרשמית להמנון פינלנד.
יוהאן וולדמאר יאנסן תרגם את "ארצנו" לאסטונית ב-1869 בשם "מולדתי, האושר והשמחה שלי" (באסטונית: Mu isamaa, mu õnn ja rõõm) והוא הושר לראשונה כיצירה מקהלתית בפסטיבל הזמר הראשון של אסטוניה באותה שנה. עד מהרה הפך השיר לסמל התחייה הלאומית באסטוניה.
הנצחתו

בשנת 1895 הוסר הלוט מעל פסל לזכרו בפארק קאיסניאמי (Kaisaniemi) בהלסינקי.
הלחן של פאסיוס אומץ בחוק כהמנון הלאומי של אסטוניה בשנת 1920 ושוב בשנת 1990.
בשנות ה-40 הופק בפינלנד סרט על חייו.
משנת 1991 מעניקה אוניברסיטת הלסינקי פרס שנתי על שמו לאדם או ארגון שהתבלטו בפועלם המוזיקלי בפינלנד.
צ'אנג סונג-טק

זהו שם קוריאני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בינואר 1946 Kangwon Province, קוריאה הצפונית 
 הוצאה להורג:  12 בדצמבר 2013 (בגיל 67) פיונגיאנג, קוריאה הצפונית 
 מדינה:  קוריאה הצפונית 
 השכלה:  אוניברסיטת מוסקבה  אוניברסיטת קים איל-סונג 
 מפלגה:  מפלגת הפועלים של קוריאה 
 בן או בת זוג:  קים קיונג-הוי (1972–12 בדצמבר 2013) 
 פרסים והוקרה
 מסדר קים ג'ונג-איל (2012)  מסדר קים איל-סונג 
 
צ'אנג סונג-טק (הנגול: 장성택; 22 בינואר 1946 –  12 בדצמבר 2013) היה פוליטיקאי צפון קוריאני וגיסו של מנהיגה הקודם של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג איל. צ'אנג נחשב לדמות מפתח במשטר הצפון קוריאני. חוקרים דרום קוריאנים אף העריכו שהוא שלט בפועל לאחר שקים לקה בשבץ מוחי ב-2008, ולאחר מכן לאחר מותו. ב-2009 מונה לתפקיד סגן יושב ראש ועדת ההגנה הלאומית.
קורות חיים

החל משנת 1965 למד כלכלה פוליטית באוניברסיטת קים איל-סונג. בשנים 1969–1972 למד באוניברסיטת מוסקבה. לאחר חזרתו מברית המועצות התחתן עם קים קיונג הוי, אחותו הצעירה של קים ג'ונג-ייל. צ'אנג סונג-טק היה סגן ראש מחלקת ההדרכה וההכוונה של הוועד המרכזי של מפלגת הפועלים של קוריאה.
במערב נחשב למי שעתיד לרשת את מקומו של קים ג'ונג-ייל. אולם, בעת שימוע בפרלמנט הדרום קוריאני ב-24 בינואר 2004 הוכרז שסונג-טק הודח מתפקידו בעקבות טיהורים פוליטיים במפלגה. סונג-טק נראה לראשונה בחזרה בפומבי במרץ 2006, מאז ההדחה, כשלקח חלק במשלחת של קים ג'ונג-ייל ברפובליקה העממית של סין. באוקטובר 2007 הכריזה סוכנות הידיעות המרכזית של קוריאה על מינויו לראש המזכירות של המפלגה האחראי על גופי ביטחון הפנים והגופים הממונים על ביטחון הלאומי (המשטרה החשאית). החל מדצמבר 2008 קודם לעמוד בראש מחלקת ההדרכה והארגון. החל משנת 2009 היה חבר בוועדה הלאומית להגנה ומשנת 2010 סגן יושב ראש הוועדה.
בוועידת המפלגה השלישית בשנת 2010 נבחר כחבר-מועמד בלשכה הפוליטית של המפלגה, ואילו אשתו נבחרה לחברה בלשכה הפוליטית. בוועידת המפלגה הרביעית בשנת 2012 נבחר כחבר ללשכת הפוליטית, ואילו אשתו נבחרה, בהמשך לחברותה בלשכה הפוליטית, למזכירות המפלגה. אחרי מות קים ג'ונג איל ב-2011, סין, בהנהגתו של הו ג'ינטאו, ניסתה לקדם את השפעתה בסיוע קבוצה פרו-סינית בהנהגת סונג-טק.
בהתאם להחלטת הלשכה הפוליטית של המפלגה ב-8 בדצמבר 2013 הודח מתפקידיו כסגן יו"ר הוועדה הלאומית להגנה ורשות מחלקת ההדרכה והארגון. סונג-טק הודח, לכאורה, בעקבות: "פשעי שחיתות" וכן, "שימוש בסמים, יחסים מגונים עם נשים, הימורים ועוד פשעים". בעקבות ההדחה הוצא משורות המפלגה ונעצר. סוכנות הידיעות המרכזית הקוריאנית פרסמה תמונתו בעת המעצר. מספר ימים לאחר מכן הודיעה סוכנות הידיעות של המדינה כי הוא הוצא להורג, יחד איתו חוסלה הסיעה הפרו-סינית במפלגה.
הערות שוליים

↑  רודן צפון קוריאה הדיח את דודו וחיסל עוזריו, באתר ynet, 3 בדצמבר 2013
↑  דודו של רודן צפון קוריאה הוצא להורג, באתר ynet, 13 בדצמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007933270705171  PLWABN: 9811719727005606  BnF: cb17871323p (data)  GND: 1192681916  ISNI: 0000 0004 6813 6078  LCCN: n2014027287  NLK: KAC201749962  VIAF: 22151351963852601388   WorldCat (עם VIAF): 22151351963852601388
צוללת רטובה

אילוסטרציה של צוללת רטובה לשני אנשים בתצורת "אופנוע"
דוגמה לצוללת רטובה בה הצוללנים חשופים למים
צוללת רטובה (באנגלית: Wet Sub) היא כלי רכב תת-מימי אשר אינו מספק סביבה יבשה עבור המאיישים אותו. בדרך כלל צוללנים בחליפות צלילה ירכבו עליו (בדומה לרכיבה על אופנוע או מזחלת) או שישהו בתוכו בחלל סגור המאפשר תצורה בעלת גרר נמוך.
שימוש צבאי

הכלי יכול לשמש כמערכת להנחת מיקוש ימי כגון הצמדת מוקשי עלוקה לספינות. בנוסף כלי כזה יכול לשמש לאיסוף מודיעין, כאשר תנועה תת-מימית מאפשרת יכולות מוגברות לחמקנות והסוואה. יש פיתוחים המותאמים להאזנות לכבלי תקשורת תת-ימיים.
ישנם כלים היברידים כאלו המסוגלים לנוע גם על פני המים כמעין סירת מנוע בעת הצורך בנוסף ליכולות התת-מימיות.
דוגמה לכלי כזה היא MRCC ‏(Multi-Role Combatant Craft) בייצור STIDD Systems האמריקאית.
ראו גם

טורפדו מאויש
חזיר (כלי ימי)
פרדריק סקינר

| --- | --- |

 לידה:  20 במרץ 1904 סוסקנה דיפו, ארצות הברית 
 פטירה:  18 באוגוסט 1990 (בגיל 86) קיימברידג', ארצות הברית 
 שם לידה:  Burrhus Frederic Skinner 
 ענף מדעי:  פסיכולוגיה אקספרימנטאלית, ניתוח התנהגות
 מקום מגורים:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 מקום לימודים:  קולג' המילטון (1926)  אוניברסיטת הרווארד (1931) 
 מנחה לדוקטורט:  William John Crozier 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת מינסוטה  אוניברסיטת שיקגו 
 תלמידי דוקטורט:  Richard Herrnstein, William Kaye Estes, Nathan Azrin 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1942)  פרס מדליית זהב של החברה הגאוגרפית המלכותית (1971)  פרס עמיתי ויליאם ג'יימס (1989)  פרס האגודה האמריקנית לפסיכיאטריה למפעל חיים בפסיכולוגיה (1990)  פרס א. ל. תורנדייק (1966)  Kenneth D. Herman, Ph.D., J.D. Career Contribution Award (1972)  מדלייית הווארד קרוסבי וורן (1942)  המדליה הלאומית למדעים (1968)  הומניסט השנה (1972)  פרס האגודה האמריקנית לפסיכולוגיה לתרומות מדעיות נכבדות לפסיכולוגיה (1958)  עמית הוועדה למחקר סקפטי  Honorary Fellow of the British Psychological Society 
 בן או בת זוג:  Yvonne Blue 
 צאצאים:  Julie Vargas, Deborah Buzan 
 תרומות עיקריות
 חתימה:   
 
בורהוס פרדריק סקינר(נודע גם כ-ב' פ' סקינר; באנגלית: Burrhus Frederic Skinner;‏ 20 במרץ 1904 - 18 באוגוסט 1990) היה פסיכולוג אמריקני רב השפעה, הנחשב לדמות המשפיעה ביותר בגישה הביהביוריסטית במאה ה-20.
חייו

סקינר נולד בפנסילבניה, ארצות הברית, בן זקונים להורים דתיים אדוקים מאוד.
למד בקולג' של האמילטון, ניו-יורק, ועשה תואר ראשון בספרות אנגלית. מאוחר יותר ניסה לעסוק בכתיבה ולהפוך לסופר אך ללא הצלחה. בשנת 1928 החל את לימודיו באוניברסיטת הרווארד. לאחר שקיבל תואר שלישי בפסיכולוגיה, סקינר עבד כ-5 שנים בבית הספר הרפואי בהרווארד בחקר מערכת העצבים של בעלי חיים. בשנת 1936 הפך למרצה באוניברסיטת מינסוטה. סקינר ציין בגאווה שכמה מתלמידיו באותו הזמן התקבלו לאספירנטורה[דרושה הבהרה] והפכו לביהביוריסטים בעצמם.
בשנת 1938 פרסם סקינר את ספרו הראשון, "התנהגות האורגניזמים". הספר כולל סדרת מחקרים מעבדתיים באמצעות תיבת סקינר, שקרויה על שמו. הניסויים, שנערכו במשך כשבע שנים, עסקו בחקר התניה אופרנטית על חולדות ותיארו מתודולוגיה חדשה לחקר ההתנהגות. הספר היווה את הבסיס לתחום מדעי שיסד - ניתוח התנהגות ניסויי (אנ').
ב-1948 סקינר פרסם את ספרו "וולדן השני". זהו ספר אוטופי-ניסויי שמתאר קהילה קטנה שחייה על פי עקרונות ניתוח ההתנהגות. הרעיון של הספר מהווה אלטרנטיבה לתרבויות הנוכחיות ומציע את האפשרות לעצב תרבויות חדשות עם תנאים טובים יותר.
סקינר היה בין הפסיכולוגים הבודדים שקיבלו (בשנת 1968) את המדליה הלאומית למדעים מידי נשיא ארצות הברית.
מבין ספריו, שניים תורגמו לעברית:
ביהביוריזם, תרגם עמשי לוין (1976)
מעבר לחירות ולכבוד, תרגם עמשי לוין (1973)
ראו גם

התניה אופרנטית
פרויקט יונה
ביהביוריזם
ניתוח התנהגות יישומי
התניה קלאסית
איוואן פבלוב
ג'ון ב. ווטסון
הערות שוליים

↑  B.F. Skinner Foundation - About B.F. Skinner
| פסיכולוגיה |
| --- | --- | --- |
פסיכולוג • פסיכותרפיה • פילוסופיה של הפסיכולוגיה
| ענפי מחקר | פסיכוביולוגיה • קוגניטיבית • התפתחותית • חברתית • אישיותית • השוואתית • פסיכופתולוגיה • פסיכופיזיקה • פסיכובלשנות • פסיכולוגיה אבולוציונית • נוירופסיכולוגיה  • פסיכולוגיה תרבותית • פסיכולוגיה בין תרבותית • ראו גם: פסיכיאטריה |  |
| תחומי עיסוק | קלינית • חינוכית • ארגונית/תעסוקתית • שיקומית • רפואית • משפטית • צבאית • ספורט |  |
| אסכולות | סטרוקטורליזם • פונקציונליזם • פנומנולוגיה • פסיכואנליזה • אינדיבידואלית • הומניסטית • ביהביוריזם • אקזיסטנציאליזם • גשטלט • פסיכולוגיה חיובית • פסיכודינמיקה |  |
| מושגים כלליים | תודעה • תפיסה • לא-מודע • זיכרון • למידה • רווחה נפשית • הפרעה נפשית •  טראומה נפשית • מבחני אישיות • אינטליגנציה • מיינד • רגש |  |
הקטגוריה "פסיכולוגיה" במיזמים אחרים של קרן ויקימדיה: ויקימילון • ויקיספר • ויקיציטוט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305724005171  PLWABN: 9810607747605606  BIBSYS: 90088822  BNE: XX939349  BnF: cb11924970w (data)  CANTIC: a10157827  CiNii: DA00669092  GND: 118614878  ICCU: CFIV024941  ISNI: 0000 0000 8400 5968  LCCN: n79023302  LNB: 000002147  MusicBrainz: ac9ef802-16af-4b15-9f34-f86110ece9d0  MGP: 155510  NDL: 00456770  NKC: xx0008664  NLA: 35503400  NLG: 316502  NLK: KAC199625504  NSK: 000037515  NTA: 068721080  RERO: 02-A003836652  SELIBR: 225919  SNAC: w6ns1f0d  SUDOC: 027140970  Trove: 976819  VcBA: 495/134044  VIAF: 92601840   WorldCat (עם VIAF): 92601840 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צ'אנגג'נג

המשגר צ'אנגג'נג 3B
צ'אנגג'נג או צעדה ארוכה (בסינית: 长征, בפין-יין: Chángzhēng, "המסע הארוך" – על שם מצעדו המפורסם של מאו דזה־דונג) הוא שמה של משפחת משגרי לוויינים וחלליות מתוצרת סין העממית. המשגרים פותחו ומיוצרים על ידי "חברת התעשייה החומה הגדולה של סין" (China Great Wall Industry Corporation).
במשפחת משגרי צעדה ארוכה חמישה דגמים עיקריים (לחלקם גם דגמי משנה):
צ'אנגג'נג 1: פיתוחו החל בשנת 1965. משגר מדגם זה שימש את סין לשיגור הלוויין הראשון שלה לחלל בשנת 1970. משגר זה אינו מיוצר עוד.
צ'אנגג'נג 2: משגר תלת־שלבי, שוגר לראשונה בשנת 1974. אורכו 31 מטרים (אם כי יש דגמים ארוכים יותר) ומשקלו 191 טון. מסוגל לשגר מטען במשקל 2,200 ק"ג למסלול נמוך בחלל. הדגם כולל מספר תת-דגמים שחלקם פעילים גם בשנת 2024 ומנוצילם גם לטיסות מאוישות.
צ'אנגג'נג 3: שוגר לראשונה בשנת 1984. אורכו 43.25 מטרים ומשקלו 200 טון. יכול לשגר מטען במשקל 1,500 ק"ג למסלול גבוה בחלל. המשגר יצא משימוש.
צ'אנגג'נג 4: שוגר לראשונה בשנת 1986. אורכו 42 מטרים ומשקלו 249 טון. כושר הנשיאה שלו מגיע ל־4 טון למסלול נמוך ו־1,500 ק"ג למסלול גבוה.
צ'אנגג'נג 5: הדור הבא של סדרת הצ'אנגג'נג, שוגר בהצלחה בנובמבר 2016.
צ'אנגג'נג 6: משגר המיועד ללוויינים קטנים. שיגור בכורה בוצע בשנת 2015.
צ'אנגג'נג 7: גרסה חדשה של משגר לוויינים שנועד להחליף לבסוף את הדגם הנפוץ צ'אנגג'נג 4.[דרושה הבהרה] שיגור בכורה בוצע ביוני 2016.
צ'אנגג'נג 8: המשגר מבוסס על צ'אנגג'נג 7. הוא יכול לשאת עד 5,000 ק"ג למסלול מסונכרן-שמש בגובה 700 ק"מ. שיגור בכורה בוצע בשנת 2020.
צ'אנגג'נג 9: סופר משגר שנמצא עדיין בתחילת פיתוחו, הוא מיועד לשאת 130,000 ק"ג למסלול לוויני נמוך' או 50 טון למסלול לירח. התכנון להביא ציוד וטיסות מאוישות לירח בשנות ה-2030.
צ'אנגג'נג 11: משגר תלת שלבי מונע בדלק מוצק, המשוגר מרכב ייעודי. נועד לשיגור מהיר של לוויינים. שיגור בכורה בוצע בשנת 2015.
סין העממית מציעה את המשגרים שלה במחיר זול לצורך שיגור לוויינים, ואכן, בעקבות המחסור החמור באמצעי שיגור והדרישה המוגברת לשיגור לוויינים לחלל, ניצלו זאת מדינות שונות. המשגרים הסיניים נחשבים לאמינים ויש להם תקלות מועטות.
מגבלות אמריקאיות על שיגור לוויינים מסין

ארצות הברית הובילה מהלך שמטרתו לנוון את יכולתה של סין לשגר לוויינים על בסיס מסחרי, בטיעון העיקרי של חשש מדליפת טכנולוגיות רגישות לסין, וסיוע לתוכנית הטילים הבליסטיים של המדינה. כתוצאה מאיסור מוחלט של הממשל האמריקני על חברות מארצות הברית לשגר לוויינים באמצעות טילים סיניים נפגעה מאוד היכולת המסחרית של סין לשגר לוויינים, שכן המגבלות האמריקאיות נוגעות גם ללוויינים הכוללים מרכיבים שמיוצרים בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  מוכר בתקשורת המערבית כ־Long March
↑  שיגור בכורה למשגר לונג מארץ 5, אתר nasaspaceflight מתאריך 2 בנובמבר 2016
↑  שיגור הבכורה של משגר צ'אנג ז'נג 7 שידור ב-YouTube מיוני 2016
↑  China could become a major space power by 2050 מגזין מדע פופולרי, ג'פרי לין ופ' סינגר] 18 בדצמבר 2018
↑  China Working on a New Heavy-Lift Rocket as Powerful as Saturn V קייל מיזוקאמי, 20 במרץ 2018
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏  • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה •   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M) •   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה • הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏ •  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון •   איראן סימורג • Qaem •  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3) •  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏ •  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 • Stratolaunch |  |
צ'אבלה ורגאס

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1919 סן חואקין דה פלורס, קוסטה ריקה 
 פטירה:  5 באוגוסט 2012 (בגיל 93) קוארנבקה, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 שם לידה:  María Isabel Anita Carmen de Jesús Vargas Lizano
 מוקד פעילות:  מקסיקו 
 תקופת הפעילות:  1961–2012 (כ־51 שנים) 
 סוגה:  רנצ'רה 
 שפה מועדפת:  ספרדית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי הלטיני למפעל חיים (2007)  הצלב הגדול במסדר איזבלה הקתולית (2000) 
 פרופיל ב-IMDb
 
צ'אבלה ורגאס (בספרדית: Chavela Vargas; ‏17 באפריל 1919 – 5 באוגוסט 2012) הייתה זמרת מקסיקנית ילידת קוסטה ריקה, שהתפרסמה במקסיקו ובעולם כמבצעת של מוזיקת ראנצ'רה (אנ'). בשל קולה המחוספס והחושני ובשל שיריה, כונתה "הקול המחוספס של האהבה המלטפת" (Voz áspera de la ternura).
צ'אבלה ורגאס שרה בככר אספניה במדריד בחגיגות הגאווה ביולי 2006
קורות חייה

נולדה בשם איסאבל ורגאס ליסאנו (Isabel Vargas Lizano) בשנת 1919 בסאן חואקין דה פלורס, במחוז פלורס, בקוסטה ריקה לפרנסיסקו ורגאס וארמיניה ליסאנו. היא הוטבלה בכנסיית גואדלופה ב-15 ביולי 1919 בשם "מריה איסבל אניטה כרמן דה חסוס" (María Isabel Anita Carmen de Jesús). השם "צ'אבלה" הוא כינוי חיבה שניתן לה במקום "איסבל". בילדותה לקתה בפוליו והייתה עיוורת לזמן מה. ורגאס סיפרה לימים כי החלימה הודות לרופא אלילים אינדיאני. לכן כונתה לפעמים "השאמאנית" (La Chamána). היא ניטשה על ידי הוריה וחיה בנעוריה כזמרת רחוב ובגיל 14 היגרה למקסיקו, שם המשיכה לשיר בברים וברחובות.
ורגאס התגלתה בשנות השלושים לחייה על ידי הזמר והמלחין חוסה אלפרדו חימנס שכתב חלק מלהיטיה. במקור, שירי הראנצ'רה נועדו לביצוע על ידי גברים. ורגאס, נמשכה מגיל צעיר לנשים ונהגה תכופות להופיע בתלבושת גברית, עישנה בשרשרת, ושתתה משקאות חריפים "כמו גבר" ואף היו שמועות כי החזיקה באמתחתה נשק. עם מאהבותיה נמנתה הציירת פרידה קאלו והיא הייתה מקורבת לדמויות נוספות מהתרבות והפוליטיקה של מקסיקו כדוגמת הצייר דייגו ריברה, בעלה של קאלו, הסופר חואן רולפו והנשיא לואיס אצ'ווריה אלברס.
בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-20, הופיעה ורגאס תכופות בהוליווד שם קשרה קשרים הדוקים עם כמה מכוכבי הקולנוע בתקופה זו. בשנת 1961 הקליטה אלבום ראשון ומאז הקליטה למעלה משמונים נוספים. היא פרשה מהבמה בסוף שנות ה-70 ונאבקה כ-15 שנה עם האלכוהוליזם עד שהצליחה להיגמל.
לעיתים הופיעה בברים של גייז.  אף שהיותה לסבית היה סוד גלוי, בשנת 1981 הצהירה בפומבי בראיון בערוץ טלוויזיה קולומביאני על נטייתה המינית. היא הפכה לגיי אייקון עבור הקהל הלסבי הלטיני שאימץ את שירי האהבה שלה.
ורגאס חזרה להופיע בשנת 1991 כשהבמאי פדרו אלמודובר ביקש ממנה להקליט שיר לסרטו, Tacones lejanos. משנת 1993 חזרה להקליט ושירים בביצועה הוכנסו לפסקול של אחדים מסרטיו של אלמודובר כדוגמת "La flor de mi secreto" וכן בסרטו של אלחנדרו גונסאלס איניאריטו, "בבל", בו שרה את הבולרו "Tú me acostumbraste", מאת פרנק דומינגס.
בשל לבושה המסורתי בהופעותיה על הבמה, כונתה "האישה עם הפונצ'ו האדום".
בשנת 2000 הופיעה בפני קהל של 20,000 מעריצים בכיכר הראשית של מקסיקו סיטי, סוקאלו. במהלך 2002 שיחקה את תפקיד "המוות" בסרט "פרידה" של ג'וליה טיינור כששרה את השיר המסורתי "האישה הבוכה" (La Llorona) ו"פאלומה נגרה". בגיל 83, בשנת 2003 עשתה את הופעת הבכורה שלה בקרנגי הול והוצגה לקהל על ידי השחקנית סלמה הייק.
בשנותיה האחרונות התגוררה במקסיקו: תחילה בווראקרוס ולאחר מכן בטפוסטלאן (Tepoztlan) במדינת מורלוס על מורדות ההר סרו דל טפוסטקו (Cerro del Tepozteco).
באפריל 2012, בגיל 93, השיקה ורגאס את הדיסק האחרון שלה, "Luna grande" המבוסס על שירי פדריקו גארסיה לורקה. ביולי 2012 נסעה לספרד כדי להציג את האלבום בפני סטודנטים במדריד. יומיים לאחר הגעתה למדריד, ב-12 ביולי התאשפזה בעיר בשל עייפות וטכיקרדיה. לאחר שהתאוששה חזרה למקסיקו, אך ב-30 ביולי נדרשה להתאשפז שוב בבית חולים בעיר קוארנבקה, שם נפטרה ב-5 באוגוסט 2012. למחרת, הועברה גופתה לכיכר גריבלדי במקסיקו סיטי, שם התקיים מופע לזכרה בהשתתפות הזמרות אוחניה לאון, טניה ליברטד ולילה דואנס ובליווי להקת מריאצ'י. מופע נוסף לכבודה התקיים בארמון לאמנויות בבירה, בהשתתפות הזמרות שהיו חברותיה הקרובות ביותר.
בפברואר 2017 יצא סרט אודותיה בשם צ'אבלה, בבימויין של קתרין גונד ודארשה קיי, ובהשתתפותם של פדרו אלמודובר, אלנה בנרוך, מיגל בוסה, ודמויות תרבותיות אחרות מן העולם דובר הספרדית.
ספרים

Mis verdades (האמת שלי) עם מריה קורטינה
פרסים ומחוות כבוד

2000 - הצלב הגדול של איסבל קטוליקה – לאמנויות – מטעם ספרד
2007 - גראמי לטינו
עיטור זהב של אוניברסיטת מדריד
עיטור של אוניברסיטת אלקאלה דה אנארס
אורחת כבוד של העיר בואנוס איירס
2009 - אזרחות כבוד של העיר מקסיקו סיטי, לרגל יום הולדתה ה-90
דיסקוגרפיה נבחרת

Piensa en mí, 1991
Boleros, 1991
Sentimiento de México (vol. 1), 1995
De México y del mundo, 1995
Le canta a México, 1995
Volver, volver, 1996
Dos, 1996
Grandes Mementos, 1996
Macorina, 1996
Colección de Oro, 1999
Con la rondalla del amor de Saltillo, 2000
Para perder la cabeza, 2000
Las 15 grandes de Chavela Vargas, 2000
Grandes éxitos, 2002
Para toda la vida, 2002
Discografía básica, 2002
Antología, 2004
Somos, 2004
En Carnegie Hall, 2004
La Llorona, 2004
Cupaima, 2006
Soledad, 2007
Piensa en mí, on Splendor in the Grass by Pink Martini, 2009
Luz de Luna, on San Patricio by The Chieftains featuring Ry Cooder, 2010
Por mi Culpa!, 2010
לקריאה נוספת

Yvonne Yarbro Bejarano, Crossing the Border with Chabela Vargas: A Chicana Femme's Tribute, New York, New York University Press, 1997.
הערות שוליים

↑  Chavela on IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 9027910  BNE: XX860965  BnF: cb14010466z (data)  GND: 128434880  ISNI: 0000 0001 1507 0480  LCCN: no98017149  MusicBrainz: 77586a91-4586-4962-b836-e496d3a05432  NKC: xx0044231  SUDOC: 158750772  VIAF: 37113742   WorldCat (עם VIAF): 37113742
פרדריק פורסט

| --- | --- |
פרדריק פורסט, 1977
פרדריק פורסט, 1977
 לידה:  23 בדצמבר 1936 ווקסהאצ'י, טקסס, ארצות הברית 
 פטירה:  23 ביוני 2023 (בגיל 86) סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Frederic Fenimore Forrest Jr. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1967–2006 (כ־39 שנים) 
 בן או בת זוג:  מרילו הנר (1980–1983) 
 פרופיל ב-IMDb
 
פרדריק פנימור פורסט, ג'וניור (באנגלית: Frederic Fenimore Forrest, Jr.;‏ 23 בדצמבר 1936 – 23 ביוני 2023) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי שהופיע במספר סרטים חשובים בסוף שנות ה-70 והיה מועמד לפרס אוסקר.
ביוגרפיה

פורסט נולד בווקסהאצ'י (Waxahachie) שבטקסס, ומגיל צעיר שאף להיות לשחקן. לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה הנוצרית של טקסס, ושירות צבאי, עבר לניו יורק, ושם החל את דרכו המקצועית.