stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סרגל הפרצופים לדירוג הכאב של וונג-בייקר
הערות שוליים

↑  Coté, Charles J.; Jerrold Lerman; I. David Todres (2009). A practice of anesthesia for infants and children. Elsevier Health Sciences. p. 940. ISBN 978-1-4160-3134-5.
↑  כאב וחרדה בילדים במלר"ד - הנחיה קלינית - ויקירפואה
↑  היסטוריית הסרגל (באנגלית)
↑  Drendel, AL; Kelly, BT; Ali, S (באוגוסט 2011). "Pain assessment for children: overcoming challenges and optimizing care". Pediatric Emergency Care. 27 (8): 773–81. doi:10.1097/PEC.0b013e31822877f7. PMID 21822093. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Hockenberry, Marilyn J.; Wilson, David, eds. (2015). "Chapter 5: Pain Assessment and Management". Wong's nursing care of infants and children (10th ed.). Mosby. ISBN 9780323222419.
↑  Study Reviews Faces Scales for Reporting Pain in Kids אתר Medscape
ביג ואן ויידר

| --- | --- |

ויידר ב-1997
 לידה:  14 במאי 1955 לינווד, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  18 ביוני 2018 (בגיל 63) דנוור, ארצות הברית
 שם לידה:  Leon Allen White
 משקל:  204 ק"ג
 גובה:  1.96 מטרים
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  1985–2017 (כ־32 שנים)
 מאמנים:  בראד ריינגנס
 
לאון אלן וייט (באנגלית: Leon Allen White;‏ 14 במאי 1955 – 18 ביוני 2018) הידוע בשם הבמה "ביג ואן ויידר" (Big Van Vader) או "ויידר", היה מתאבק אמריקאי. ויידר הופיע בין היתר, ב-WWF (שמו הקודם של ה-WWE) וכן ב-WCW, שם זכה בשלוש אליפויות עולם. לפי האתר CBS Sports הוא נחשב לאחד המתאבקים הגדולים במשקל סופר-כבד בכל הזמנים.
ביוגרפיה

ויידר החל את הקריירה בשנת 1985, אחרי קריירה של שנתיים כשחקן פוטבול בהן שיחק במדי לוס אנג'לס ראמס מה-NFL.
הוא זכה להכרה במסגרת ארגון ההיאבקות AWA, לפני שעבר ליפן והחל להתאבק, כשהוא עטוי במסכה, תחת השם "ביג ואן ויידר". ויידר הפך לאחד המתאבקים הגדולים של ארגון ההיאבקות היפני NJPW. הוא נהנה מהצלחה בזירת ההיאבקות היפנית לפני שחזר לארצות הברית והפך לאחד הכוכבים של ה-WCW, שם זכה שלוש פעמים באליפות העולם במשקל כבד וכן באליפות ארצות הברית במשקל כבד. במשך שהותו בארגון ניהל עימותים עם סטינג ורון סימונס. בשנת 1996 עבר ויידר ל-WWF ושם בלט בעימותים עם שון מייקלס ועם אנדרטייקר. בשנת 1998 עזב את ה-WWF וחזר להתאבק ביפן ובארגוני היאבקות שונים.
חרף משקלו הכבד (170 קילו), היה ידוע במהלך המונסולט (moonsault) (סלטה אחורית) מהקורה העליונה ביותר, אותו ביצע באופן קבוע בקרבותיו. בשנת 1996 נכנס להיכל התהילה של מגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter (אנ')
בשנת 2016 אובחן כחולה במחלת לב, ולפי הערכות הרופאים הותירו לו שנתיים לחיות. בשנת 2018 הלך ויידר לעולמו.
הערות שוליים

↑  "וייט הוא אחד המתאבקים הגדולים במשקל סופר-כבד בכל הזמנים" באתר CBS Sports
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, הלב נכנע בסופו של דבר: אגדת ה-WWE ביג ואן ויידר מת בגיל 63, באתר וואלה, 20 ביוני 2018
| אלופי ה-WCW |
| --- | --- | --- |
| WCW | ריק פלייר • לקס לוגר • סטינג • ביג ואן ויידר • רון סימונס • האלק הוגן • הענק • רנדי סאבאג' • גולדברג • קווין נאש • דיאמונד דאלאס פייג' • ברט הארט • כריס בנואה • סיד וישס • ג'ף ג'ארט • דייוויד ארקט • בוקר טי • וינס רוסו • סקוט סטיינר |  |
| WWE | בוקר טי • קורט אנגל • הרוק • כריס ג'ריקו |  |
| אלופי ארצות הברית של ה-WWE |
| --- | --- | --- |
| MACW/JCP (1975–1988) | הארלי רייס • ג'וני ולנטיין • טרי פאנק • פול ג'ונס • בלאקג'ק מאליגן • בובו ברזיל • ריק פלייר • ריקי סטימבוט • מר. היאבקות • ג'ימי סנוקה • רודי פייפר • וואהו מקדניאל • הסמל סלוטר • גרג ולנטיין • דיק סלייטר • מגנום T.A. • טולי בלאנשארד • ניקיטה קולוף • לקס לוגר • דאסטי רודס • בארי וינדהאם |  |
| WCW (1988–2001) | מייקל הייז • סטן הנסן • סטינג • ריק רוד • גולדאסט • סטיב אוסטין • ג'ים דאגן • ביג ואן ויידר • קנסוקה ססאקי • וואן מאן גאנג • קונאן • אדי גררו • דין מלנקו • ג'ף ג'ארט • סטיב מקמייקל • קורט הניג • דיאמונד דאלאס פייג' • רייבן • גולדברג • ברט הארט • סקוט הול • סקוט סטיינר • דייוויד פלייר • כריס בנואה • סייקו סיד • לאנס סטורם • ביל דמוט • שין דאגלס • ריק סטיינר • בוקר טי |  |
| WWF/E (2001, 2003–היום) | בוקר טי • כריס קניון • טאג'ירי • ריינו • קורט אנגל • אדג' • אדי גררו • ביג שואו • ג'ון סינה • קרליטו קריביאן קול • אורלנדו ג'ורדן • כריס בנואה • ג'ון "בראדשו" לייפילד • בובי לאשלי • פינלי • מר קנדי • מונטל וונטביוס פורטר • מאט הארדי • שלטון בנג'מין • קופי קינגסטון • המיז • ברט הארט • R-טרות' • דניאל בריאן • שיימוס • דולף זיגלר • זאק ריידר • ג'ק סוואגר • סנטינו מארלה • אנטוניו סזארו • דין אמברוז • רוסב • סת' רולינס • אלברטו דל ריו • קאליסטו • רומן ריינס • כריס ג'ריקו • קווין אואנס • AJ סטיילס • ברון קורבין • בובי רוד • רנדי אורטון • ג'ינדר מהאל • ג'ף הארדי • שינסקה נקאמורה (נוכחי) • סמואה ג'ו • ריי מיסטריו • ריקושט • אנדרדה • אפולו קרוז • רידל • דמיאן פריסט • פין באלור • ת'יאורי/אוסטין ת'יאורי • לוגאן פול • אל. איי. נייט |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספירלת ארכימדס

שלושה סיבובים מלאים של זרוע אחת של ספירלת ארכימדס
ספירלת ארכימדס מוצגת על מערכת קואורדינטות קוטביות. קרן היוצאת ממוקד הספירלה פוגשת סיבובים עוקבים של הספירלה בנקודות הרחוקות זו מזו מרחק קבוע (כאן 1)
ספירלת ארכימדס (מכונה גם ספירלה חשבונית) היא ספירלה הקרויה על שם המתמטיקאי היווני ארכימדס בן המאה ה-3 לפנה"ס, שתיאר ספירלה כזאת בספרו על ספירלות. ספירלת ארכימדס היא מקום גאומטרי של נקודות התואמות את המיקומים לאורך זמן של נקודה המתרחקת מנקודה קבועה במהירות קבועה לאורך קו המסתובב במהירות זוויתית קבועה. באופן שקול, ספירלת ארכימדס יכולה להיות מוגדרת בקואורדינטות קוטביות (r, θ) על ידי המשוואה
עם מספרים ממשיים a ו - b. שינוי הפרמטר a יגרום לסיבוב הספירלה, בעוד b שולט על המרחקים בין סיבובים עוקבים.
מאפיינים

קרן היוצאת מהמוקד של ספירלת ארכימדס פוגשת סיבובים עוקבים של הספירלה בנקודות הרחוקות זו מזו מרחק קבוע (השווה ל-2πb אם θ נמדד ברדיאנים). מכאן השם "ספירלה חשבונית". נבדלת ממנה הספירלה הלוגריתמית שבה מרחקים אלה יוצרים סדרה הנדסית.
לספירלת ארכימדס שתי זרועות, אחת עבור θ > 0 ואחת עבור θ < 0. שתי הזרועות מחוברות באופן חלק במוקד. האיורים כאן מראים רק זרוע אחת של הספירלה. את הזרוע השנייה ניתן לקבל על ידי תמונת מראה סביב ציר y במערכת הצירים המוצגת.
עבור ערכי θ גדולים הנקודה מתקדמת לאורך הספירלה בתאוצה קבועה בקרוב רב. ראו אצל גיצ'ניקוב(הקישור אינו פעיל).
מאפיינים > מרחק בין סיבובים

מספר מקורות מתאר את ספירלת ארכימדס כספירלה בעלת "מרחק מפריד קבוע" בין הסיבובים. תיאור זה מטעה במקצת, כיוון שהמרחקים הקבועים נמדדים בעזרת קרן היוצאת מהמוקד שאינה חוצה את הספירלה בזוויות ישרות. זאת בניגוד למרחק בין עקומים מקבילים הנמדד בעזרת אנכים לעקומים. קיים עקום ספירלי (אינוולוט) שונה במקצת מספירלת ארכימדס בו המרחקים בין הסיבובים העוקבים הם קבועים לפי הגדרת המרחק האחרונה עבור עקומים מקבילים.
ספירלת ארכימדס כללית

לפעמים המונח ספירלת ארכימדס משמש לתאר משפחה רחבה יותר של ספירלות מהצורה
כאשר  c = 1 מתקבלת ספירלת ארכימדס הרגילה.
עקומים ספיראלים שאינם ארכימדים השייכים למשפחה זאת כוללים את הספירלה ההיפרבולית (c = -1), את ספירלת פרמה (c = 2), ואת ספירלת ליטוס (c = -2). כמעט כל הספירלות המופיעיות הטבע הן ספירלות לוגריתמיות ולא ארכימדיות. בכל זאת, ספירלות דינמיות רבות (כמו ספירלת פארקר של רוח השמש) הן ארכימדיות.
יישומים

ארכימדס הראה דרך לרבע את המעגל וגם לחלק זווית לשלוש זוויות שוות בעזרת ספירלת ארכימדס. הוכח כבר ששתי הפעולות האלה אינן אפשריות בעזרת סרגל ומחוגה בלבד.
לספירלת ארכימדס מגוון רחב של יישומים. מדחסי מגילות המשמשים לדחיסת גזים כוללים זוג אינוולוטים של מעגל בגודל זהה, הדומים מאוד לספירלת ארכימדס. ספירלת ארכימדס משמשת גם בקפיצי האיזון של שעונים ובחריצי תקליטים מוקדמים (אף על פי שמאוחר יותר נעשה שימוש גם בתקליטים עם מרחק משתנה בין החריצים כדי לאפשר את הגדלת כמות המוזיקה שניתן לשים בתקליט).
דרך אפשרית לעזור באבחון ובהערכת המידה של רעד נוירולוגי היא לבקש מהמטופל לצייר ספירלת ארכימדס.
בספירלות ארכימדס נעשה גם שימוש במקרני DLP כדי להפחית את "תופעת הקשת". בנוסף, ספירלות ארכימדס משמשות בתעשיית המזון כדי להעריך את ריכוז החיידקים על צלוחית ספירלית. הן משמשות גם כדי למדל את הצורה הנוצרת מנייר או סרט בעל עובי קבוע העוטף גליל.
ראו גם

ספירלה
ספירלה לוגריתמית
על ספירלות
בורג ארכימדס
הערות שוליים

↑  "successive turnings of the Archimedean spiral have a constant separation distance" Havil, Julian (2007). Nonplussed! Mathematical Proof of Implausible Ideas. Princeton, New Jersey: Princeton Universoty Press. p. 109. ISBN 978-0-691-12056-0.
↑  Boyer, Carl B. (1968). A History of Mathematics. Princeton, New Jersey: Princeton University Press. pp. 140–142. ISBN 0-691-02391-3.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294833405171  BnF: cb122113122 (data)  LCCN: sh85006546 
מנגנון מדחס מגילות
סקוריה

| --- | --- |

 סוג הסלע:  סלע יסוד
 סביבת היווצרות:  געשית
 הרכב:  פלגיוקלז, פירוקסן, אמפיבול ומגנטיט, לעיתים מכיל גבישי אוליבין ופירוקסן
 תכונות וזיהוי:  צבעים: אפור-שחור עד חום-אדום, נקבובי, גבישי, קשה, אבקה מגנטית
סְקוֹרִיָה (באנגלית: Scoria) היא סוג של סלע געשי כהה בעל נקבוביות גדולות. היא בדרך כלל בזלתית או אנדזיטית בהרכבה. הסקוריה קלה כתוצאה ממספר גדול של נקבים אליפטיים נראים לעין, אך רוב הסקוריה היא בעלת משקל סגולי גדול מ-1 ושוקעת במים. הנקבוביות הן תוצאה של התנדפות גזים ואדים מתוך הלבה במהלך תהליך הצינון. סלעי הסקוריה מוגדרים לפי המראה החיצוני שלהם, כאשר הרכב המינרלים הבונים אותם שונה ממקום למקום.
הסקוריה שונה מן הפומיס בכך שיש לה חללים גדולים יותר, ו"קירות" עבים יותר בין החללים. כתוצאה מכך היא כהה יותר וצפופה יותר. ההבדל במרקם הוא כנראה תוצאה של צמיגות נמוכה יותר במאגמה, המאפשרת פעולות מהירות יותר של התנדפות, גידול הבועיות, התמזגות והתנפצות.
הסקוריה יכולה להיווצר כחלק מהלבה, או כחלקים מן הטפרה – חומרי הפליטה הגעשיים בהם אפר געשי ופצצות געשיות. לדוגמה, התפרצויות הר הגעש סטרומבולי יוצרות חרוטי סקוריה בעלי פאה תלולה. סקוריה מורכבת מחלקים זכוכיתיים, ולעיתים גם פנוקריסטים.
המחצבה בפונה פאו, אי הפסחא, היא המקור לסקוריה בצבע אדום אשר שימשה את הילידים ליצירת כיפות הסלע המכסות את ראשם של המואי, וכן ליצירת כמה פסלים שלמים.
שמה של הסקוריה מגיע מן המילה היוונית σκωρία, חלודה.
אבני סקוריה אדומה המשמשים לחיפוי קרקע
היווצרות

כאשר מאגמה בהתפרצות מגיעה למקום בו הלחצים נמוכים, מים וגזים מומסים יכולים להתנדף וליצור את הנקבוביות הנראות לעין. כמה מהחללים הקטנים הללו נכלאים כאשר המאגמה מתקררת, ומתקשים. הנקבים בדרך כלל קטנים, כדוריים או אליפטיים, ולא חודרים האחד לשני, ובמקום זאת נוצרים חיבורים קטנטנים בין ה"חדרים". ניתן למצוא חרוטים געשיים המורכבים מסקוריה לאחר התפרצות, מה שיוצר הרי געש עם לועות בפסגתם. כמה דוגמאות הן הר וולינגטון באוקלנד, ניו זילנד או כמה הרים בקווינסלנד, אוסטרליה, בהם נמצאו סוגים מיוחדים של סקוריה שלא נמצאו באף מקום אחר.
שימושים

חברת "טוף מרום גולן" עוסקת בכרייה של סקוריה בכמה אתרים ברמת הגולן, כדוגמת המחצבה בהר חרמונית. החברה משווקת את הסלעים תחת השם "טוף", למרות שמדובר בסקוריה. החברה הצליחה לשכנע גננים רבים להשתמש בסקוריה המרוסקת כתחליף לקרקע גידול. למצע זה כמה יתרונות בהשוואה לקרקע רגילה: הסקוריה שומרת על יציבות המבנה לאורך שנים, הסקוריה נקייה מזרעי עשבים, ומשמשת מצע יציב שאין בו חלקיקי חרסית. על פי אתר המפעל, 70% מהחממות בארץ משתמשות בסקוריה כמצע גידול, וכן משתמשים בו גם בשטחים פתוחים, לדוגמה בגינון של מיני ישראל. כן נוהגים להשתמש בסקוריה מרוסקת באופן גס לחיפוי על אדמה באדניות למניעת לכלוך והתזת בוץ על קירות הבית בחורף.
ראו גם

טוף
בזלת
פומיס
הערות שוליים

↑  אור אליאסון, סלעי קיומנו, באתר מכון דוידסון, ‏19 בספטמבר 2021
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
מחצבה ישנה של סקוריה דקת-גרגר בדרום הבנטל, רמת הגולן
שכבת סקוריה אדומה דקת-גרגר שנחשפה בצד הדרומי של תל בנטל, רמת הגולן
שכבת סקוריה שחורה דקת-גרגר שנחשפה בצד הדרום-מערבי של תל בנטל, רמת הגולן
ספיגה (פרמקולוגיה)

ספיגה היא תהליך שעוברת תרופה מרגע הנטילה ועד לרגע הפעולה. פרק הזמן נקרא משך הספיגה.
כל תרופה נספגת בדרך כלשהי של מתן (פומי, תת-עורי, מקומי-עורי וכו'). במתן פומי, הספיגה איטית, ונמשכת חצי שעה. במתן תוך-שרירית, תת-עורית, תוך-שומנית, תוך ורידית, הספיגה מהירה יותר, ונמשכת כמה דקות. במתן תוך וסקולרי, תהליך הספיגה היא מיידית, ואין משך ספיגה. דרך המתן עוד יותר מהירה היא בשאיפה.
ספיגה היא תהליך חשוב בפיתוח תרופות ובכימיה תרופתית, מכיוון שתרופה חייבת להיספג לפני כל השפעה רפואית. יתרה מכך, ניתן לשנות בקלות ובאופן משמעותי את הפרופיל הפרמקוקינטי של התרופה על ידי התאמת גורמים המשפיעים על הספיגה.
התמוססות

מתן פומי (בליעה דרך הפה) היא הדרך הנפוצה ביותר למתן תרופות.  התרופה עוברת דרך הוושט לקיבה, תכולת הקפסולה או הטבליה נספגת בדרכי העיכול אל תוך מחזור הדם. לאחר מכן, התרופה שנספגה עוברת דרך הכבד והכליות .
קצב ההתמוססות הוא פרמטר מרכזי לשליטה על משך השפעת התרופה. קצב זה עשוי להבדיל בין הזמינות הביולוגית של מספר תכשירים המכילות את אותו חומר פעיל, השונים רק בקצב התמוססותם. אם תרופה מסופקת בצורה שאינה מומסת בקלות, היא תשתחרר בהדרגה ותפעל למשך זמן ארוך יותר. משך ספיגה ארוך יותר עשוי לשפר את ההיענות כיוון שאין צורך ליטול את התרופה בתדירות גבוהה. בנוסף, צורות מינון בשחרור איטי עשויות לשמור על ריכוזים בטווח טיפולי לאורך תקופה ארוכה יותר, בעוד שלצורות מינון בשחרור מהיר עשויות להיות רום וגאות קיצוניים יותר בריכוז בסרום.
קצב ההתמוססות מתואר על ידי משוואת נויס-וויטני כלהלן:
אֵיפֹה:
{\frac {dW}{dt}} הוא קצב ההתמוססות.
A הוא שטח הפנים של המוצק (התרופה).
C הוא ריכוז המוצק במדיום ההתמוססות.
C_{s} הוא ריכוז המוצק בשכבת הדיפוזיה המקיפה את המוצק.
D הוא מקדם הדיפוזיה.
L הוא עובי שכבת הדיפוזיה .
כפי שניתן להסיק ממשוואת נויס-וויטני, ניתן לשנות את קצב הפירוק בעיקר על ידי שינוי שטח הפנים של המוצק על ידי שינוי גודל החלקיקים (למשל, עם מיקרוניזציה ). עבור תרופות רבות, הקטנת גודל החלקיקים מפחיתה את המינון הדרוש להשגת אותו אפקט טיפולי. הפחתת גודל החלקיקים מגדילה את שטח הפנים הספציפי ואת קצב הפירוק ואינה משפיעה על ההתמוססות.
ניתן לשנות את קצב הפירוק גם על ידי בחירת פולימורף מתאים של תרכובת. לפולימורפים שונים יש מאפייני מסיסות וקצב פירוק שונים. באופן ספציפי, צורות גבישיות מתמוססות לאט יותר, מצורות אמורפיות, מכיוון שהן דורשות יותר אנרגיה כדי לעזוב את הסריג במהלך ההתצוססות. לפולימורף הגבישי היציב ביותר יש את קצב הפירוק הנמוך ביותר. התמוססות שונה גם בין צורות מימיות, ואנהידריות (anhydrious) של תרופה. צורות מימיות מתמוססות לעיתים קרובות מהר יותר, אך לפעמים הן פחות מסיסות.
אסטריפיקציה משמשת גם לשליטה על קצב ההתמוססות. לדוגמה, אסטרים של סטארט ואסטולט של תרופות מפחיתים את המסיסות בנוזל הקיבה. מאוחר יותר, אנזימי אסטראזות בדופן מערכת העיכול (GIT) ודם מבצעים הידרוליזה של אסטרים אלה כדי לשחרר את תרופת האם.
ציפוי של טבלית או גלולה עשוי גם לשמש מחסום להתמוססות. ציפוי עשוי גם לשלוט היכן מתרחש ההתמוססות. לדוגמה, ציפוי אנטרי מתמוסס רק בסביבה הבסיסית של המעיים.
תרופות המוחזקים בתמיסה אין צורך להמיס לפני ספיגתן.
ככלל, תרופות מסיסות בשומן נספגות מהר יותר מאשר תרופות מסיסות במים.
יינון

מערכת העיכול מרופדת בתאי אפיתל. תרופות חייבות לעבור או לחדור דרך התאים הללו כדי להיספג בזרם הדם. קרומי התא גם עשויים לשמש מחסומים לתרופות מסוימות. הם בעצם דו-שכבות שומנים היוצרות קרום חדיר למחצה. דו-שכבות שומנים טהורות חדירות בדרך כלל רק למומסים קטנים ולא טעונים (כגון אלכוהול, כולסטרול, ועוד). אם מולקולה מיוננת, אז היא לא תיספג, שכן מולקולות יוניות טעונות. ההתמוססות קלה עבור מולקולה מיוננת, אבל הספיגה קלה עבור מולקולות נייטרליות. לחלק מהמולקולות יש חלבוני טרנסלוקציה מיוחדים ותעלות מעבר כדי להקל על הספיגה מהלומן למחזור הדם. [ <span title="This information is too vague. (February 2024)">מעורפל</span> ]
יונים אינם יכולים להתפזר באופן פסיבי דרך מערכת העיכול מכיוון שממברנת תאי האפיתל מורכבת משכבה דו-שכבתית של פוספוליפידים, הכוללת שתי שכבות של פוספוליפידים שבהן הראשים ההידרופיליים הטעונים פונים החוצה ושרשראות חומצות השומן ההידרופוביות הלא טעונות נמצאות באמצע השכבה. שרשראות חומצות השומן דוחות מולקולות מיוננות וטעונות. המשמעות היא שהמולקולות המיוננות אינן יכולות לעבור דרך קרום המעי ולהיספג.
משוואת הנדרסון-האסלבלך מציעה דרך לקבוע את היחס של חומר מיונן ב-pH נתון. בקיבה, תרופות שהן חומצות חלשות (כגון אספירין) יופיעו בעיקר בצורתן הלא יונית, ובסיסים חלשים יופיעו בצורתם היונית. מכיוון שמולקלות נייטרליות מתפזרות בקלות רבה יותר דרך ממברנות התא, לחומצות חלשות תהיה ספיגה גבוהה יותר בקיבה החומצית מאוד.
ההפך הוא הנכון בסביבה הבסיסית של המעיים - בסיסים חלשים (כגון קפאין ) יספגו ביתר קלות מכיוון שהם יהיו לא יוניים.
תהליך הספיגה ניתן לוויסות על ידי ביוכימאים. לדוגמה, הם עשויים לבחור אנלוג של תרופה שסביר יותר שיהיה בצורה נייטרלית (לא יונית). כמו כן, הביוכימאים עשויים לפתח קדם-תרופות (תרכובות אב של התרופה)- גרסאות כימיות אלו עשויות להיספג בקלות רבה יותר ולאחר מכן לעבור מטבוליזם על ידי הגוף לתוך התרכובת הפעילה. עם זאת, שינוי המבנה של מולקולה לא תמיד צפוי לשפר את התרופה, שכן שינויים במבנה הכימי עשויים להשפיע על התכונות הפרמקודינמיות של התרופה.
ההתמוססות והספיגה של מועמד לתרופה הן תכונות פיזיקוכימיות חשובות שהמדען רוצה לדעת מוקדם ככל האפשר.
גורמים אחרים

גורמים נוספים המשפיעים על הספיגה של תרופה כוללים:
האופן שבו תרופה מתוכננת ומיוצרת
תכונות הפיזיקליות וכימיות
מרכיבים נוספים בתרופה
המאפיינים הפיזיולוגיים של האדם הנוטל את התרופה
איך התרופה מאוחסנת
סוגים

סוגי ספיגה בפרמקוקינטיקה כוללים את התהליכים הבאים:
ספיגה מיידית: ספיגה כמעט מיידית. דוגמה נפוצה היא הזרקת בולוס תוך ורידי.
ספיגה מסדר אפס: קצב הספיגה קבוע. דוגמה נפוצה היא עירוי תוך ורידי מתמשך.
ספיגה מסדר ראשון: קצב הספיגה הוא פרופורציונלי לכמות התרופה שנותרה להיספג. דוגמאות מייצגות כוללות מקרים טיפוסיים של מתן דרך הפה, הזרקה תת-עורית והזרקה תוך שרירית .
ראו גם

זמן מעבר במערכת העיכול
קינטיקה של כפכפים
הערות שוליים

↑  Alsanosi, Safaa Mohammed M.; Skiffington, Craig; Padmanabhan, Sandosh (2014). "Pharmacokinetic Pharmacogenomics". Handbook of Pharmacogenomics and Stratified Medicine. Elsevier. pp. 341–364. doi:10.1016/b978-0-12-386882-4.00017-7. ISBN 978-0-12-386882-4.
↑  Yang, Y.; Zhao, Y.; Yu, A.; Sun, D.; Yu, L.X. (2017). "Oral Drug Absorption". Developing Solid Oral Dosage Forms. Elsevier. pp. 331–354. doi:10.1016/b978-0-12-802447-8.00012-1. ISBN 978-0-12-802447-8.
↑  LE.JENNIFER (2020-03-27). "Drug Absorption - Clinical Pharmacology". MSD Manual Professional Edition. נבדק ב-2020-03-28.
↑  Shimizu, Shinya. "Routes of administration" (PDF). The Laboratory Mouse. 1: 527–543.
↑  Jean, Kim; Orlando, Jesus. "Medication Routes of Administration". StatPearls Publishing. 1: 121–141.
↑  Ermer, James (2007). "Bioavailability of triple-bead mixed amphetamine salts compared with a dose-augmentation strategy of mixed amphetamine salts extended release plus mixed amphetamine salts immediate release". Current Medical Research and Opinion. 23 (5): 1067–1075. doi:10.1185/030079907x182095. PMID 17519073.
↑  Mayor, Susan (2017). "Pharmacokinetics: Optimising safe and effective prescribing". Prescriber. 28 (3): 45–48. doi:10.1002/psb.1551.
↑  Curatolo, William (1 בדצמבר 1998). "Physical chemical properties of oral drug candidates in the discovery and exploratory development settings". Pharmaceutical Science & Technology Today. Elsevier. 1 (9): 387–393. doi:10.1016/S1461-5347(98)00097-2. נבדק ב-21 ביולי 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Drug Absorption - Drugs". Merck Manual Consumer Version (בCanadian English). נבדק ב-2025-01-19.
↑  Miles Hacker; William S. Messer; Kenneth A. Bachmann (19 ביוני 2009). Pharmacology: Principles and Practice. Academic Press. pp. 212–. ISBN 978-0-08-091922-5. {{cite book}}:  (עזרה)
ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (נולד ב-1954)

ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (בגרמנית: Ernst August (V.) von Hanover; ‏נולד ב-26 בפברואר 1954), הוא בנו של ארנסט אוגוסט הרביעי, נסיך הנובר וראש בית הנובר משנת 1987.
ביוגרפיה

ארנסט אוגוסט נולד בהנובר ב-26 בפברואר 1954, לארנסט אוגוסט, נסיך הנובר ולאורטרוד, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של אלברכט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג והרטה, נסיכת איזנבורג-בידינגן.
ב-28 באוגוסט 1981 התחתן ארנסט אוגוסט עם שנטאל הוכולי השווייצרית, בתם של יוהאן גוסטב הוכולי ורוזמרי למבק, לאחר שקיבל את אישור אביו להינשא, כדי שהנישואים ייחשבו לנישואים לגיטימיים. נולדו להם 2 ילדים.
לאחר מות אביו בשנת 1987 ירש ארנסט אוגוסט את תאריו, והפך לראש בית הנובר. בשנת 1988 התאבדה גיסתו הרוזנת איזבל פון ת'ורן וללוסינה-קומו-ורצ'לי, ובעקבות כך ביקש ממנו אחיו לודוויג רודולף, נסיך הנובר שיאמץ את בנו אוטו היינריך. זמן קצר לאחר מכן התאבד גם לודוויג רודולף, אולם ילדו אומץ על ידי הורי אשתו, ולא כפי שרצה שיאומץ על ידי ארנסט אוגוסט.
בשנת 1997 התגרש ארנסט אוגוסט מאשתו, בעקבות טענתה כי בגד בה, וב-23 בינואר 1999 התחתן ארנסט אוגוסט עם קרוליין, נסיכת מונקו, בתם של רנייה השלישי, נסיך מונקו וגרייס קלי, לאחר שקיבל אישור מבית המלוכה הבריטי, ממשלת צרפת וחמיו נסיך מונקו, ונולדה להם בת אחת.
ב-3 באפריל 2005 אושפז ארנסט אוגוסט בשל דלקת לבלב חריפה, ולמחרת נכנס לתרדמת, אולם כעבור תקופה קצרה החלים וחזר להיראות בציבור. בשנת 2009 נפרדו ארנסט אוגוסט וקרוליין, אולם לאחר תקופה קצרה השלימו השניים וחזרו להתגורר יחד.
משפחתו

ב-28 באוגוסט 1981 התחתן ארנסט אוגוסט עם שנטאל הוכולי, בתם של יוהאן גוסטב הוכולי ורוזמרי למבק, ממנה יש לו 2 ילדים:
ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (נולד ב-1983)
כריסטיאן, נסיך הנובר (נולד ב-1985)
ב-23 בינואר 1999 התחתן ארנסט אוגוסט עם קרוליין, נסיכת מונקו, בתם של רנייה השלישי, נסיך מונקו וגרייס קלי, ממנה נולדה לו בת אחת:
אלכסנדרה, נסיכת הנובר (נולדה ב-1999)
איריס דוידסקו

| --- | --- |
איריס דוידסקו ואביה בזכייתה בטקס "מלכת המים", ספטמבר 1971
איריס דוידסקו ואביה בזכייתה בטקס "מלכת המים", ספטמבר 1971
 לידה:  1955 
 פטירה:  1996 (בגיל 41 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
איריס דוידסקו (24 בספטמבר 1955 – 1996) הייתה דוגמנית ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

דוידסקו נולדה כבת הצעירה של אלימלך ורינה בחיפה. עדיאל דוידסקו (לימים, צייר) הוא אחיה הבכור.
אביה, אלימלך דוידסקו, היה עורך דין פלילי חיפאי מצליח ואמה, רקדנית (למדה אצל גרטרוד קראוס) באופרה. אביה נשפט והורשע במעילה. בעקבות כך נשלח למאסר והוריה התגרשו כשהייתה בת שנתיים וחצי.
אמה לא טיפלה בה, תחילה גרה אצל סבתה ובהמשך חיה במשפחות אומנות.
אביה נישא בשנית בזמן ריצוי עונשו. לאחר שאביה השתחרר מהכלא הוא לקח אותה ואת אחיה והם גדלו עם האם החורגת ובתה מנישואים קודמים. היחסים עם האם היו בעיתיים ולאחר שלוש שנים נפרדו בני הזוג.
בהשפעת אמה הביולוגית, שנישאה גם היא בשנית, נשלחה בגיל 13 לפנימיית הדסים.
באותה עת הכירה את אבי אביבי ויפתח-פלמח זאבי (בנו של רחבעם זאבי).
בגיל 14 הכירה את אורי גלר, אז בחור צעיר ולא מוכר, יוצא צבא. בהמשך הפכו לבני זוג.
בסוף 1968 הציעה לגלר להצטלם עימה לפרסומת. דרך פרסומת זו פיתח גלר קריירה כדוגמן. 
 
בשנת 1969 נבחרה כמועמדת בתחרות "מלכת המים" מטעם השבועון "העולם הזה" אולם נאלצה לפרוש בשל גילה (הייתה אז בת 14). ב-1971 התמודדה שנית וזכתה בתואר. באותה עת עזב גלר את ישראל. כיוון שלא הייתה בגירה, אביה מנע ממנה להצטרף אליו והשניים נפרדו.
בעקבות זכייתה בתואר עברה לתל אביב ולמדה בגימנסיה שלווה (בכיתה י').
דוידסקו נחשבה לנערת זוהר בבוהמה התל אביבית .
בעת שיצאה עם בעז שרעבי כתבה את המילים לשירו Adios My Friends (הופיע באלבום "בעז" (העטיפה הירוקה) ,1973)
בשנת 1972 השתתפה בסרט "הצד השני" של ברוך דינר.
ב-1973 שיחקה בסרט "מתנה משמיים" לצד עדנה לב ודבורה קידר, בשנה זו גם שיחקה בסרט "אדם" כאשתו של שמוליק קראוס, ב-1978 הופיעה בסרט בלפר.
היא קיבלה פטור משירות צבאי ושימשה בזמן מלחמת יום הכיפורים כמתנדבת בבית החולים איכילוב. בהמשך יצאה ללונדון ועבדה במגזין "ווג".
בגיל 18 וחצי חזרה לביקור בארץ ונפגעה בפניה כאשר רכב התנגש ברכבה. לאחר התאונה סבלה מכאבים והסניפה הרואין שהשאירו לה חברים שבאו לבקר אותה.
ב-1977 הזמין אותה גלר לביקור בלונדון. דוידסקו לא ידעה שההזמנה הייתה לרגל השקת התקליט שגלר הפיק.
הייתה מכורה לסמים לתקופה, עברה מספר טיפולי גמילה בשנות ה-80. לאחר מכן השתקעה בכפר סבא ועבדה כסוכנת נדל"ן.
על כריכתו של ספרה "מרתון לחיים" משנת 1988 היא מציינת כי היא חיה "חיים קשים יותר, ונקיים יותר".
בתחילת שנות ה-90 העבירה סדנאות לגמילה מסמים במסגרת שירות בתי הסוהר.
איריס דוידסקו נפטרה בשנת 1996.
ביוגרפיה > ספריה

"דברים שאינם", הוצאת תמוז, 1976
"מרתון לחיים", שירים, הוצאת תמוז, 1988
הערות שוליים

↑  נתי גבאי, חושפים את אורי גלר, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 19.12.2017
↑  שלוש הנערות של "הצד השני", מעריב, 23 בפברואר 1973
↑  שלוש הנערות של "הצד השני", מעריב, 23 בפברואר 1973
↑  איריס דוידסקו בסרט "אדם", מעריב, 13 בספטמבר 1974
↑  פרופיל נמוך, מעריב, 12 ביוני 1988
↑
↑  מה קורה לדוידסקו?, מעריב, 3 ביוני 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007428204405171  VIAF: 77148874529749621500   WorldCat (עם VIAF): 77148874529749621500 
איריס דוידסקו ואורי גלר, סביבות 1971