stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע רוק

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1895
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל של גיברלטר
 מספר מתמודדים:  17 
 מדינות משתתפות:  גיברלטר גיברלטר
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  לינקולן רד אימפס (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  לינקולן רד אימפס (20 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגת העל של גיברלטר
 האתר הרשמי
 
גביע רוק (באנגלית: Rock Cup) הוא טורניר כדורגל בפורמט נוקאאוט הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל של גיברלטר ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל ממדינת גיברלטר (ה-GFA).
גביע זה החל למעשה כטורניר הבכיר של גיברלטר, והוא אחד הטורנירים העתיקים באירופה, והחל ב-1894 בשם "גביע הסוחרים הבכיר". בגלל חשיבותו נחשב גם למפעל המקדים של הליגה, אך למעשה הוא שוחק בפורמט גביע והיה גם למפעל הגביע הרשמי הראשון ששוחק בטריטוריה של גיברלטר. בשנת 1935 הוענק גביע חדש להתאחדות הכדורגל של גיברלטר על ידי הסוחרים, הסוחרים והמלונות של גיברלטר וכך נולד גביע רוק, כפי שהוא מוכר היום. שמו "גביע רוק" ניתן לו על שם צוק גיברלטר שהוא חלק חשוב במדינה, שבאנגלית מכונה "The Rock Of Gibraltar".
הזוכה בגביע רוק 2014 היה אמור להיות הראשון שישתתף בליגה האירופית, אך מכיוון שלינקולן רד אימפס כבר זכתה בתואר אליפות במפעל ליגת העל של גיברלטר, והעפילה דרך שם למוקדמות ליגת האלופות 2014/2015, הפיינליסטית של הגביע שהפסידה, יורופה העפילה לסיבוב המוקדמות הראשון בליגה האירופית.
עקב חסות עם Gibtelecom, הגביע היה ידוע בתור Gibtelecom Rock Cup מ-2018 עד 2021.
אלופות הליגה לפי עונות > זוכות הגביע של גיברלטר (1895–1999)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בליגת העל של גיברלטר באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
אלופות הליגה לפי עונות > גמר גביע רוק (החל משנת 2000)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה בליגת העל של גיברלטר באותה העונה והשלימה דאבל מקומי
| גביע רוק> עונה | גביע רוק> זוכה | גביע רוק> תוצאה | גביע רוק> סגנית | גביע רוק> אצטדיון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1999/2000 | גיברלטר יונייטד | 4–1 | גלאסיס יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2000/2001 | גיברלטר יונייטד | 0–0ה (4–3 פ) | לינקולן רד אימפס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2001/2002 | ניוקאסל (לינקולן) | 2–2 (3–2ה) | גיברלטר יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2002/2003 | מנצ'סטר 62 | 2–2ה (4–3 פ) | ניוקאסל (לינקולן) | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2003/2004 | ניוקאסל (לינקולן) | 9–0 | סט. ג'וזפס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2004/2005 | ניוקאסל (לינקולן) | 8–0 | גיברלטר יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2005/2006 | ניוקאסל (לינקולן) | 1–1ה (3–1 פ) | גלאסיס יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2006/2007 | ניוקאסל (לינקולן) | 6–0 | סט. ג'וזפס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2007/2008 | לינקולן רד אימפס | 3–0 | PWC לגונה | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2008/2009 | לינקולן רד אימפס | 4–0 | שמרוק 101 | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2009/2010 | לינקולן רד אימפס | 5–1 | גיברלטר יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2010/2011 | לינקולן רד אימפס | 2–1 | גלאסיס יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2011/2012 | סט. ג'וזפס | 2–0 | ליונס גיברלטר | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2012/2013 | סט. ג'וזפס | 3–1 | מנצ'סטר 62 | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2013/2014 | לינקולן רד אימפס | 1–0 | קולג' יורופה | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2014/2015 | לינקולן רד אימפס | 4–1 | לינקס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2015/2016 | לינקולן רד אימפס | 2–0 | יורופה | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
גביע רוק גיב-טלקום (Gibtelecom Rock Cup)
| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון |
| 2016/2017 | יורופה | 3–0 | לינקולן רד אימפס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2017/2018 | יורופה | 2–1 | מונס קאלפה | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2018/2019 | יורופה | 3–0 | גיברלטר יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
2019/2020: מפעל הגביע ננטש מפאת מגפת הקורונה העולמית
| 2020/2021 | לינקולן רד אימפס | 2–0 | גלאסיס יונייטד | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2021/2022 | לינקולן רד אימפס | 2–1 | ברונו'ס מגפיס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2022/2023 | ברונו'ס מגפיס | 1–1ה (4–2 פ) | לינקולן רד אימפס | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
| 2023/2024 | לינקולן רד אימפס | 3–0 | יורופה | אצטדיון ויקטוריה, גיברלטר |
זכיות לפי מועדון

| מועדון | זכיות | עונות זכייה |
| --- | --- | --- |
| לינקולן רד אימפס | 20 | 1985/1986, 1988/1989, 1989/1990, 1992/1993, 1993/1994, 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2010/2011, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2020/2021, 2021/2022, 2023/2024 |
| יורופה | 11 | 1939/1940, 1945/1946, 1949/1950, 1950/1951, 1951/1952, 1955/1956, 1957/1958, 1960/1961, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 |
| גיברלטר יונייטד | 10 | 1946/1947, 1953/1954, 1958/1959, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1998/1999, 1999/2000, 2000/2001 |
| סט. ג'וזפס | 8 | 1982/1983, 1983/1984, 1984/1985, 1986/1987, 1991/1992, 1995/1996, 2011/2012, 2012/2013 |
| בריטניה 11 | 6 | 1936/1937, 1937/1938, 1947/1948, 1954/1955, 1956/1957, 1961/1962 |
| פרינס אוף ויילס | 6 | 1900/1901, 1902/1903, 1903/1904, 1905/1906, 1948/1949, 1959/1960 |
| גלאסיס יונייטד | 5 | 1974/1975, 1980/1981, 1981/1982, 1997/1998 |
| מנצ'סטר 62 | 4 | 1976/1977, 1979/1980, 1996/1997, 2002/2003 |
| אקסיילס | 2 | 1899/1900, 1901/1902 |
| ג'ובילי | 2 | 1896/1897, 1897/1898 |
| ברונו'ס מגפיס | 1 | 2022/2023 |
| סנט תרסא'ס | 1 | 1994/1995 |
| חיל האוויר המלכותי של גיברלטר | 1 | 1987/1988 |
| סנט יאגוס | 1 | 1978/1979 |
| הגדוד השני של הרויאל גרין ג'אקטס | 1 | 1975/1976 |
| מנצ'סטר 62 (מילואים) | 1 | 1973/1974 |
| הגדוד הרביעי המלכותי הסקוטי | 1 | 1943/1944 |
| המחנה החדש של חיל האוויר המלכותי | 1 | 1942/1943 |
| המדור נגד מטוסים, הארטילריה המלכותית | 1 | 1941/1942 |
| הגדוד השני של המלך | 1 | 1938/1939 |
| HMS הוד | 1 | 1935/1936 |
| נבחרת הכדורגל של מחלקת החשמל | 1 | 1933/1934 |
| אתלטיק | 1 | 1904/1905 |
| אלביון | 1 | 1898/1899 |
| גיברלטר | 1 | 1894/1895 |
הערות שוליים

↑  מפעל הליגה הושעה בגלל מלחמת העולם השנייה
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
מתיה זקאני

מתיה זקאני (באיטלקית: Mattia Zaccagni; נולד ב-16 ביוני 1995) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בקבוצת לאציו מהסרייה א' ובנבחרת איטליה.
קריירת מועדונים

זקאני ערך את הופעת הבכורה שלו כמקצוען בליגה האיטלקית השלישית במדי ונציה בספטמבר 2014.
בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א' במדי הלאס ורונה.
ב-31 באוגוסט 2021 הושאל זקאני ללאציו עם אופציית העברה בסך 7 מיליון יורו. ב-17 בפברואר 2022, הוא כבש שער עם העקב, שנחשב גם לשערו הראשון בטורנירים אירופאיים, נגד פורטו בליגה האירופית.
קריירה בינלאומית

זקאני זומן לראשונה לסגל נבחרת איטליה הבוגרת בנובמבר 2020.
ב-23 במאי 2024 קיבל זקאני זימון לנבחרת איטליה כחלק מהסגל המורחב לטורניר יורו 2024, וב-6 ביוני נקבע סופית שיהיה חלק מ-26 השחקנים בסגל האיטלקי אחרי ניפוי.
תארים

שער העונה בסרייה א' (1): 2020/21
הערות שוליים

↑  "Mattia Zaccagni si trasferisce alla Lazio", hellasverona
↑  Mancini convoca anche Bastoni, Ferrari e Zaccagni. Alle 16 primo allenamento, figc
| נבחרת איטליה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 דונארומה •  2 די לורנצו •  3 דימרקו •  4 בונג'ורנו •  5 קלאפיורי •  6 גאטי •  7 פרטזי •  8 ז'ורז'יניו •  9 סקמאקה •  10 פלגריני •   11 רספאדורי •  12 ויקאריו • 13 דרמיאן •  14 קייזה • 15 בלאנובה • 16 כריסטנטה • 17 מנצ'יני • 18 בארלה • 19 רטגי • 20 זקאני • 21 פג'ולי • 22 אל שעראווי • 23 בסטוני • 24 קמביאזו • 25 פולורונשו • 26 מרט • מאמן: ספאלטי |  1 דונארומה •  2 די לורנצו •  3 דימרקו •  4 בונג'ורנו •  5 קלאפיורי •  6 גאטי •  7 פרטזי •  8 ז'ורז'יניו •  9 סקמאקה •  10 פלגריני •   11 רספאדורי •  12 ויקאריו • 13 דרמיאן •  14 קייזה • 15 בלאנובה • 16 כריסטנטה • 17 מנצ'יני • 18 בארלה • 19 רטגי • 20 זקאני • 21 פג'ולי • 22 אל שעראווי • 23 בסטוני • 24 קמביאזו • 25 פולורונשו • 26 מרט • מאמן: ספאלטי | איטליה |
לדיסלאב סלובאק

| --- | --- |

 לידה:  10 בספטמבר 1919 Veľké Leváre, סלובקיה 
 פטירה:  22 ביולי 1999 (בגיל 79) ברטיסלאבה, סלובקיה 
 מוקד פעילות:  צ'כוסלובקיה 
 מקום לימודים:  Konzervatórium v Bratislave, Academy of Performing Arts in Bratislava 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 פרסים והוקרה:  אמן לאומי (1977)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
לדיסלאב סלובאק (בסלובקית: Ladislav Slovák;‏ 10 בספטמבר 1909 – 22 ביולי 1999, ברטיסלאבה) היה אחד המנצחים הידועים של סלובקיה.
סלובאק עמד במשך שנים רבות בראש התזמורת הפילהרמונית הסלובקית, מחליפו בתפקיד של מורו ומדריכו, ואצלב טאליך. בין החשובות שבהקלטותיו הקובץ השלם של חמש-עשרה הסימפוניות של שוסטקוביץ', שיצא בחברת נאקסוס. סלובאק פגש את שוסטקוביץ' פנים אל פנים במהלך ביקור לימודי בסנקט פטרבורג, שם למד אצל המנצח הרוסי הנודע יבגני מראווינסקי.
בתו, קמילה מאגאלובה היא אחת משחקניות התיאטרון המפורסמות ביותר בסלובקיה וחברה בתיאטרון הלאומי הסלובקי.
תקופת בית שני

תקופת בית שני היא תקופה בתולדות עם ישראל. היא החלה בראשית שיבת ציון בשנת 538 לפנה"ס, והסתיימה בשנת 136 עם תום מרד בר כוכבא, שהסתיים בתבוסה והרס נרחב ליישוב היהודי בארץ ישראל. התקופה נקראת על שם בית המקדש השני, והתיקוף מקובל על היסטוריונים, אף שבית המקדש השני נבנה 22 שנה לאחר תחילת שיבת ציון, וחרב 65 שנה לפני תום מרד בר כוכבא.
דגם משוחזר של בית המקדש השני; מוזיאון ישראל
במהלך התקופה הייתה התפתחות תאולוגית ורוחנית שכללה יצירה תרבותית ודתית ענפה, ועלו ונפלו זרמים דתיים, כוהנים ומנהיגים. בסוף ימי בית שני, במאה הראשונה לספירה, הגיעה האוכלוסייה היהודית לשיא היסטורי מבחינת חלקה היחסי באוכלוסיית העולם. ההערכות השמרניות נוקבות בכ-2,000,000 יהודים (אומדנים מקסימליים מגיעים אף ל-8,500,000) מפרס במזרח ועד קרתגו במערב, כשאוכלוסיית האימפריה הרומית כולה מנתה על פי האומדן כ-60,000,000 נפש.
היסטוריה

בתקופה זו נכתבו חלק מספרי התנ"ך (למשל מגילת אסתר וספר דניאל), וחלקים נוספים נערכו ונחתמו. בין השאר נכתבו גם הספרים החיצוניים והמגילות הגנוזות. במשך הזמן החל תהליך ארוך של יצירת קובצי הדינים וההלכות הכלולים בתורה שבעל פה, שהפכו לימים למשנה ואחר כך לתלמוד. סדרי התפילה החלו להתגבש, והזהויות והגישות באוכלוסייה היהודית שינו צורה.
במהלך רוב תקופה זו היה בית המקדש בירושלים למרכזו הרוחני והדתי של עם ישראל, הגם שבמהלך חלק מתקופה זו היו קיימים בתי מקדש נוספים בגולה, אשר אף בהם היו מקריבים קורבנות, ונהוגה הייתה שם עבודת הכוהנים כפי שהייתה נהוגה בבית המקדש בירושלים. בימי זרובבל נבנה בית המקדש השני ברובו מחדש, הוא נהפך להיכל מרהיב בידי הורדוס ונהרס לבסוף בידי טיטוס. לאחר חורבן בית המקדש השני לא הוקם בית המקדש מחדש.
במשך התקופה היה עם ישראל עצמאי בארצו אך לתקופה קצרה – תקופת החשמונאים. רוב התקופה היה העם משועבד למעצמות אזוריות שונות – האימפריה הפרסית, מצרים התלמיית, הממלכה הסלאוקית, והאימפריה הרומית. דבקות העם באמונתו ורצונם של רבים בעצמאות מדינית, יצרו חיכוך מתמיד עם האימפריות השליטות, וכן עם תושבי הארץ שאינם יהודים.
ארבעת העימותים הגדולים בין היהודים לבין השלטון הזר בארץ ישראל היו: מרד החשמונאים, המרד הגדול, פולמוס קיטוס, ומרד בר כוכבא; שלושת האחרונים נוהלו מול האימפריה הרומית, וסופם היה חורבן בית המקדש, חיסול היישוב היהודי בירושלים, גירוש המוני של יהודים מן הארץ ואובדן העצמאות המדינית.
לאורך תקופה זו התחוללו גם עימותים פנימיים בין פלגים שונים בחברה היהודית, כמו מאבקי הכוח בין בית חשמונאי לצדוקים ולפרושים בימים בהם הגבירו החשמונאים את אחיזתם בשלטון, וכן המאבקים העזים על השלטון בממלכה, בטרם הגעת הרומאים לאזור.
החברה היהודית

מאפייני החברה היהודית בארץ ישראל בתקופת בית שני היו כלכלה הנשענת ברובה על חקלאות, ולצדה פעילות מסחרית ענפה.
הושם דגש על חיי הדת והתרבות. נוצרה יצירה ספרותית, שכללה את עריכת התנ"ך, המשנה, מגילות מדבר יהודה וכתבים נוספים שרובם אבדו; תפיסת ירושלים ובית המקדש הפעיל שבה כמרכז חיי האומה. חינוך הילדים קיבל מעמד עצמאי, ונערכו רפורמות מהותיות באופיו. וזאת במקביל לקיומן המשגשג של קהילות יהודיות בתפוצות.
תקופות משנה עיקריות

תקופות עיקריות בתקופת בית שני:
שיבת ציון ושלטון האימפריה הפרסית, ב-538 לפנה"ס, עד לכיבוש הארץ בידי אלכסנדר הגדול ב-332 לפנה"ס.
שלטון ההלניסטים – אלכסנדר הגדול ויורשיו – בית תלמי, בית סלאוקוס – בין 332 לפנה"ס ל-167 לפנה"ס.
שלטון בית חשמונאי – ממרד החשמונאים ב-167 לפנה"ס, עד לעלייתו של הורדוס לשלטון ב-40 לפנה"ס.
שלטון בית הורדוס – מ-40 לפנה"ס, עד שנת 6 לספירה.
שלטון הנציבים הרומים – תקופת הנציבות הראשונה, מ-6 עד 41 לספירה, תקופת ביניים של שלטון אגריפס הראשון ולאחריה תקופת הנציבות השנייה, בין 44–66 לספירה.
המרד הגדול – בין 66–73.
התקופה שבין המרידות עד מרד בר כוכבא – מ-73 עד 135 לספירה.
ראו גם

ירושלים בתקופת בית שני
העברית בתקופת בית שני
כרונולוגיה של המקרא
לקריאה נוספת

זאב ספראי, איל רגב, ארץ ישראל בתקופת בית שני המשנה והתלמוד, ירושלים: הוצאת כרטא, 2001. (הספר בקטלוג ULI)
מיכאל אבי-יונה, אטלס כרטא לתקופת בית שני, המשנה והתלמוד, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974. (הספר בקטלוג ULI)
יוסף קלוזנר, בימי בית שני: מחקרים בהיסטוריה של הבית השני, הוצאת מסדה, 1954. (הספר בקטלוג ULI)
דניאל שוורץ (ליקט),  מחקרים בתולדות ישראל בתקופת הבית השני, ירושלים: הוצאת מרכז זלמן שזר, תשנ"ו. (הספר בקטלוג ULI)
מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני, (עורכים: ישעיהו גפני, משה דוד הר, משה עמית), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"א–1991. (הספר בקטלוג ULI)
אלברט באומגרטן, הכיתתיות בימי הבית השני – מסה היסטורית-חברתית-דתית, תל אביב: משרד הביטחון, 2001. (הספר בקטלוג ULI)
Jack Pastor, Land and Economy in Ancient Palestine, New York, London, Routledge, 1997, 220 pp. (הספר בקטלוג ULI)
Lester L. Grabbe, A history of the Jews and Judaism in the Second Temple Period, Continuum International Publishing Group, 2008, Volume 1, (471 pp.) ISBN 9780567043528; Volume 2, The early hellenistic period, 335–175 BCE, (434 pp.) ISBN 9780567033963. (הספר בקטלוג ULI)
Tal Ilan, Integrating Women into Second Temple History (Texts and Studies in Ancient Judaism 76), Tübingen: J.S.B. Mohr, 1999. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  לסקירה עדכנית של ההערכות, ראו Thomas A. Robinson, Who Were the First Christians?: Dismantling the Urban Thesis. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2017. עמ' 42–45.
↑  רחל אליאור, הזרמים והמחלוקות בתקופת הבית השני, באתר פרויקט בן יהודה
↑  לקסיקון מן המסד ליהדות ולציונות – בית צדוק
↑  דוד גודבלט, איחוד הכהונה והמלוכה בארץ-ישראל בתקופת בית שני
↑  ביקורת: דב גרא, מחקרים בימי הבית השני, מדעי היהדות 32, 1992, עמ' 75–81.
↑  ביקורת: זאב ספראי, ‏אדמה וכלכלה בימי בית שני, קתדרה 87, אפריל 1998, עמ' 163–168
↑  ביקורת: יהושע שוורץ, [ביקורת], ציון 66 (3), 2001, עמ' 382–388.
היסטוריה של עם ישראל
ספקטרום (אולם ספורט)

| --- | --- |
 
הספקטרום, 2005
 שמות קודמים:  הספקטרום (1967–1994) קורסטייטס ספקטרום (1994–1998) פירסט יוניון ספקטרום (1998–2003) ווקוביה ספקטרום (2003–2009)
 מיקום:  ארצות הברית פילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°54′15″N 75°10′16″W﻿ / ﻿39.904166666667°N 75.171111111111°W﻿ / 39.904166666667; -75.171111111111
 אבן יסוד:  יוני 1966
 תקופת הפעילות:  30 בספטמבר 1967 – 31 באוקטובר 2009 (42 שנים)
 נהרס:  23 בנובמבר 2010 - 1 באפריל 2011
 עלות הבנייה:  7 מיליון דולר
 בעלים:  ארצות הברית "קומקאסט ספקטקור"
 מפעיל:  קומקאסט ספקטקור 
 אדריכל:  סקידמור, אווינגס ומריל 
 קבוצות:  פילדלפיה 76', 1967–1996 פילדלפיה פליירס, 1967–1996 קבוצות נוספות בהוקי קרח, לקרוס, כדורגל באולמות, פוטבול באולמות, הוקי רולר וטניס עד 2009
 מושבים:  18,136 (כדורסל) 17,380 (הוקי קרח)
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פילדלפיה מוגדלת) ספקטרום(למפת פילדלפיה רגילה) ספקטרום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
הספקטרום (באנגלית: The Spectrum) היה אולם ספורט בפילדלפיה, פנסילבניה, ארצות הברית. הוא היה, במשך 29 עונות, אולמן הביתי של קבוצת הכדורסל פילדלפיה 76' וקבוצת ההוקי קרח פילדלפיה פליירס, והיה גם אולמן הביתי של קבוצות נוספות במגוון ענפי ספורט עד סגירתו ב-2009. שימש גם לאירועי ספורט חד פעמיים שונים, אירועי תרבות ומופעי מוזיקה. ב-2011 הושלמה הריסתו של האולם, שארכה כ-5 חודשים.
שנים ראשונות

האולם החדש נהגה ותוכנן לאחר שליגת ה-NHL הודיעה על סיום תקופת "שש המקוריות", העידן בן 25 השנה שבו היו בליגה שש קבוצות קבועות, ועל התרחבות מתוכננת של הליגה ל-12 קבוצות לקראת עונת 1967/68 כאשר אחת מקבוצות ההתרחבות נועדה לקום בפילדלפיה. אבן הפינה לאולם החדש הונחה ב-1 ביוני 1966 במעמד מייסדי הקבוצה החדשה, שמאוחר יותר תיקרא פילדלפיה פליירס, וראש עיריית פילדלפיה ג'יימס טייט.
בניית האולם ארכה כ-16 חודשים ועלתה 7 מיליון דולר (46 מיליון דולר בערכי 2011). ב-30 בספטמבר 1967 התקיים האירוע הראשון באולם החדש - פסטיבל ג'אז.
הפליירס פתחו את עונתם הראשונה ב-NHL באולם החדש, ואליהם הצטרפה גם קבוצת ה-NBA הוותיקה פילדלפיה 76' ששיחקה קודם לכן ב"קונבנשן הול", אולם מיושן וקטן.
יזמי האולם בחרו את שמו, "ספקטרום", כדי לשקף את מגוון האירועים הנערכים בו: SP עבור sports (ספורט), E עבור entertainment (בידור), C עבור circus (קרקס), T עבור theatricals (מופעי תיאטרון), R עבור recreation (פעילות פנאי). בתחילת דרכו של האולם נמכרו לציבור מנויים משולבים לכל האירועים שנערכו בו, מכל הסוגים.
כבר בשנה הראשונה לפעולתו קרתה תקלה חמורה באולם, כאשר חלק מגגו הועף בסופה עזה ב-1 במרץ 1968 והוא הפך לבלתי שמיש. השבתת האולם היוותה בעיה קשה בעיקר לפליירס. בעוד ה-76' יכלו לשוב לביתם הישן, ה"קונבנשן הול", ולאולמות נוספים בסביבה, הרי שבעיר ובסביבותיה לא היה כל אולם חלופי שיכל לאפשר בניית זירת קרח. הפליירס העבירו במהירות את משחקי הבית הקרובים לניו יורק ולטורונטו בטרם מצאו להם בית חלופי בעיר קוויבק, באולם הביתי של קבוצה-בת שלהם שפעלה בעיר, למשך שארית העונה הרגילה. הגג תוקן בזמן כדי לאפשר לפליירס לשוב לאולמם הביתי למשחקי הפלייאוף.
שנות ה-70' וה-80' - ביתן של אימפריות

בשנות השיא שלו, בין הקמתו לאמצע שנות ה-80, היה הספקטרום גדוש בפעילות. מדי שנה התקיימו בו כ-250 אירועי ספורט ובידור מכל הסוגים, בנוסף לכינוסים ואירועים פרטיים. בכך הצדיק את הסיסמה שטבעו לו בעליו, "אתר ההופעות של אמריקה" (America's Showplace).
כאולם ספורט עלה האולם לגדולה בשנות ה-70 וה-80. ב-1970 התקיים בו לראשונה משחק ה"אולסטאר" של ה-NBA, וב-1974 הוענק בו לראשונה תואר מקצועני כאשר הפליירס השלימו בו ניצחון בסדרת הגמר של ה-NHL וזכו בגביע סטנלי. הפליירס זכו בגביע בפעם השנייה ברציפות ב-1975, ואירחו בספקטרום גם את משחקיהם הביתיים בסדרות הגמר של 1976, 1980, 1985 ו-1987. ב-1976 אירחו הפליירס בספקטרום את הקבוצה הטובה ביותר בהוקי קרח הבינלאומי, צסק"א מוסקבה, שקיימה מסע משחקים בצפון אמריקה. הפליירס היו קבוצת ה-NHL היחידה שניצחה את צסק"א במהלך המסע. הכינוי שדבק בפליירס בתקופת השיא שלהם בשנות ה-70 - "בריוני רחוב ברוד" (Broad Street Bullies) - נטבע על שם הרחוב בו ניצב הספקטרום.
מעט אחרי עלייתם של הפליירס לצמרת ה-NHL עלתה גם פילדלפיה 76' לצמרת ה-NBA כשבשורותיה מככבים שחקנים כג'וליוס אירווינג ("דוקטור ג'יי") ומוזס מלון. ה-76' אירחו בספקטרום את משחקיהם בסדרות הגמר של 1977, 1980, 1982 ולבסוף ב-1983 - השנה היחידה בה זכו באליפות. עם זאת, הקבוצה היחידה השלימה זכייה באליפות ה-NBA בספקטרום היא דווקא לוס אנג'לס לייקרס, כשניצחה את ה-76' במשחק השישי של סדרת הגמר של 1982.
הספקטרום אירח עוד פעם אחת את משחק ה"אולסטאר" של ה-NBA, ב-1976. ב-1976 אירח הספקטרום לראשונה גם את משחק ה"אולסטאר" של ה-NHL, ועד היום הוא האולם היחיד שאירח את משחקי האולסטאר של ה-NBA וה-NHL באותה שנה. באותה שנה עמוסה אירח הספקטרום בפעם הראשונה גם את טורניר הפיינל פור של אליפות ה-NCAA (ליגת המכללות) בכדורסל. ב-1981 אירח הספקטרום את הפיינל פור פעם נוספת.
ב-1988 שיחקה בפעם היחידה קבוצה ישראלית ב"ספקטרום", כאשר ה-76' אירחו את מכבי תל אביב למשחק טרום-עונה. ה-76' ניצחו במשחק 108:107.
שנות ה-90' והמאה ה-21 - דעיכה

בשנות ה-90 היה הספקטרום אולם מיושן לעומת האולמות שקמו אחריו. הוא חסר את תנאי הצפייה והחווייה של אולמות חדשים יותר, וכמו כן חסרו בו שטחי מסחר - חוסר שפגע בהכנסותיו הפוטנציאליות. גם אירועי הספורט הגדולים הלכו ונטשו אותו. רק עוד פעם אחת באותה תקופה, ב-1992, אירח הספקטרום אירוע ספורט גדול - משחק ה"אול-סטאר" של ה-NHL.
התיישנותו של האולם הביאו לבסוף לבניית אולם חדש ומודרני בסמוך לספקטרום, וב-1996 נטשו הפליירס וה-76' את הספקטרום ועברו לאולם החדש המשרת את שתי הקבוצות עד היום. בספקטרום נותרה קבוצת הוקי קרח בליגה משנית ומספר קבוצות בענפים קטנים יותר. האולם המשיך להיות פעיל עד 2009, אז נסגר לקראת תחילת הליך הריסתו. ב-16 בינואר 2010 התקיים האירוע האחרון בהחלט באולם - מסיבת פרידה שערכו לו בעליו.
אירועי ספורט מיוחדים

בספקטרום נערכו במשך השנים אירועי ספורט מיוחדים בענפים פחות שגרתיים, שהגדולים בהם היו מופעי רודיאו ומופעי ארגונים שונים של היאבקות מקצוענית.
אירועי תרבות ומוזיקה

במשך שנות קיומו של האולם הופיעו בו מיטב האמנים ולהקות הרוק בהיסטוריה. חלקם הופיעו בו עשרות פעמים, כששיאנית ההופעות הייתה להקת גרייטפול דד שהופיעה בו 53 פעמים. שלוש מההופעות יצאו לאור כאלבומים רשמיים של הלהקה.
אירוע יוצא דופן אירע ב"ספקטרום" בעת הופעתה של להקת פינק פלויד ב-1977, במסגרת סיבוב ההופעות "In the Flesh". באותה הופעה סבל רוג'ר ווטרס מכאבים עזים עד כדי חוסר יכולת לזוז. הוא המשיך בהופעה למשך זמן מסוים בעזרת משככי כאבים חזקים שהוזרקו לו, אולם לבסוף פונה לבית חולים וההופעה נמשכה בלעדיו. שירה של הלהקה "Comfortably Numb", שהופיע ב-1979 באלבום "The Wall", נכתב בהשראת אירוע זה.
האירוע האחרון הפתוח לציבור שהתקיים באולם היה הופעה של להקת פרל ג'אם ב-31 באוקטובר 2009.
הריסתו

ב-8 בנובמבר 2010 החל רשמית תהליך הריסתו של החלל הפנימי של האולם. שבועיים לאחר מכן התקיים טקס לציון התחלת ההריסה, שבו השתתפו בין השאר כוכבי הספורט שהאולם היה ביתם במשך השנים - ג'וליוס אירווינג וכוכבי הפליירס משנות ה-70 בובי קלארק וברני פראן. הריסתו של האולם התקדמה באיטיות והסתיימה רק ב-1 באפריל 2011, כיוון שבהליך ההריסה לא נעשה שימוש בחומר נפץ.
על מתחם האולם נסלל מגרש חנייה עבור מרכז קניות ומסחר שנבנה בסמוך.
הספקטרום לפני הריסתו (2004), מיד אחרי הריסתו (2011), ולאחר שנבנה מגרש החנייה על חורבותיו. שלוש התמונות צולמו מאותה נקודה במתחם האולם החדש המארח כיום את פילדלפיה פליירס ופילדלפיה 76'
הילדים שרודפים אחרי כוכבים

| --- | --- |

 בימוי:  מאקוטו שינקאי 
 הופק בידי:  מאקוטו שינקאי 
 תסריט:  מאקוטו שינקאי 
 עריכה:  מאקוטו שינקאי 
 מוזיקה:  טנמון 
 צילום:  מאקוטו שינקאי 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  CoMix Wave Films 
 חברה מפיצה:  Media Factory 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 במאי 2011 
 משך הקרנה:  116 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  אנימה ומאנגה רומנטית, דרמת אנימה ומנגה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
הילדים שרודפים אחרי כוכבים (ביפנית: 星を追う子ども) הוא סרט אנימה יפני מהסוגה פנטזיה, אשר יצא במקור לאקרנים בשנת 2011. הסרט נכתב ובוים על ידי מאקוטו שינקאי והופק על ידי אולפני CoMix Wave Films. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ביפן ב-7 במאי 2011.
תקציר העלילה

עלילת הסרט עוקבת אחר הנערה הצעירה אסונה וואטאזה, אשר חיה חיים שליווים ובודדים בעיירה כפרית ביפן. אסונה מבלה את רוב זמנה בהאזנה למוזיקה מסתורית ממקלט רדיו קריסטל שקיבלה במקור מאביה המנוח.
יום אחד, תוך כדי שהיא הולכת לביתה היא מותקפת על ידי מפלצת אימתנית אך נער מסותרי בשם שון מציל אותה מהמפלצת. עם זאת, שון נפטר בהמשך ובעקבות כך אסונה יוצאת למסע הרפתקאות אל עולם תת-קרקעי בשם אגארתה יחד עם המורה שלה מר מוריסאקי, על מנת להגיע ממנו לעולם המתים ולהחזיר לחיים את שון בו היא התאהבה, וכמו גם את אשתו המנוחה של מר מוריסאקי.
הדמויות הראשיות

אסונה ווטאס – נערה בת 11 שנאלצה להתבגר במהירות בעקבות אובדן אביה. אסונה מבלה את זמנה בבית עץ בו היא מאזינה למוזיקה מוזרה מרדיו שנתן לה אביה.
ריוג'י מוריסאקי – המורה המחליף של אסונה אשר על ידע רב על ארץ אגרתה. ריוג'י מעוניין להחיות את אשתו המנוחה באמצעות שער החיים והמוות. ריוג'י משמש כדמות אב לאסונה.
שון קאנא'אן פריסס – ילד מסתורי בן 14 מארץ אגרתה. אסונה מתאהבת בשון לאחר שהוא מציל אותה.
שין קאנא'אן פריסס – אחיו הצעיר של שון שנשלח מטעם הכפר שלו לשלוף את גביש הקלוויס מאסונה ומוריסאקי.
יואו יאזאקי – החברה הכי טובה של אסונה אשר היא גם תלמידה בכיתה של אסונה.
תולדות הכנסייה (אוסביוס)

| --- | --- |
כריכה קדמית של תרגום הספר לעברית
כריכה קדמית של תרגום הספר לעברית
 מידע כללי
 מאת:  אוסביוס מקיסריה
 שפת המקור:  יוונית עתיקה (קוינה)
 תורגם לשפות:  עשרות שפות
 סוגה:  כרונולוגיה
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אקדמון
 תאריך:  2001
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002128580
תולדות הכנסייה או היסטוריה כנסייתית (ביוונית:  Ἐκκλησιαστικὴ ἱστορία; בלטינית: Historia Ecclesiastica או Historia Ecclesiae) הוא חיבור כרונולוגי שחיבר אוסביוס, בישוף קיסריה במאה ה-4. מטרת החיבור, שהיה החשוב מסוגו בתקופתו, לספר באופן סדור ומאורגן את תולדות הנצרות הקדומה מאז צליבת ישו ועד זמנו של המחבר ולגבש על ידי כך את הנרטיב של הזרם המרכזי של הכנסייה. במהלך הרצאת דבריו מותח אוסביוס ביקורת על המינים (הגנוסיס, סיעתו של מרקיון, כת האביונים, המונטניזם ועוד) וכן על השומרונים ועל היהודים שלא הסכימו לקבל על עצמם את הנצרות, אולם דרך דברי הגינוי הללו הגיע לידינו תיעוד היסטורי מפורט ורב-ערך של קבוצות אלה. לדברי אריה קופסקי במבוא לתרגום הספר לעברית, אחרי הברית החדשה אין אף מסמך היסטורי התורם כה רבות לידיעתנו את הנצרות הקדומה (ואת תקופת שלוש המאות הראשונות לספירה בכלל) כמו ספר זה שזיכה את מחברו בכינוי "אבי ההיסטוריה הכנסייתית". הספר נכתב בקוינה (יוונית עתיקה מן התקופה ההלניסטית, הלינגואה פרנקה של מדינות הים התיכון), ושרד גם בתרגומים שנערכו עוד בעת העתיקה לסורית ולארמנית.