ציר הזמן של האנטישמיות
העת החדשה המוקדמת > המאה ה-16

1501 – יהודי פרובאנס מגורשים.
1504 – יהודים המתגוררים בפלזן מגורשים באשמת חילול לחם הקודש.
מספר חוקרים יהודים נשרפים על המוקד בגלל גיור שעשו במוסקבה.
1505 – עשרה מיהודי צ'סקה בודייוביצה מעונים ומוציאים להורג לאחר שהואשמו ברצח ילדה נוצרייה; מאוחר יותר, על ערש דווי, הרועה שדיווח על המקרה מתוודה שהמציא את ההאשמה.
1506 – מראנו מביע את ספקותיו בקשר לאמיתות חזיונות התגלות בכנסיית סנט דומיניקס בליסבון, פורטוגל. ההמון, בראשותם של נזירים דומיניקנים, הורג אותו, ואז בוזז בתים יהודיים ושוחט כל יהודי שמוצא. מקומיים נוספים שומעים על הטבח ומצטרפים. למעלה מ-2,000 מראנויים נהרגים תוך שלושה ימים.
1509 – המשומד יוהנס פפרקורן מקבל את סמכותו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להשמיד את התלמוד וספרים דתיים יהודיים אחרים, למעט התנ"ך העברי, בפרנקפורט.
1510, 23 בנובמבר – ארבעים יהודים מוצאים להורג בברנדנבורג, גרמניה, על פי שחיללו לכאורה את לחם הקודש. השאר מגורשים. יהודים ממעמד הביניים מגורשים מנאפולי. 38 יהודים נשרפים על המוקד בברלין.
הספרדים משיגים שליטה על קלבריה ומגרשים את כל היהודים והנוצרים החדשים.
ספרד משתלטת על נאפולי ומגרשת את האוכלוסייה היהודית.
1511 – פקידים בקונליאנו מנסים לגרש את האוכלוסייה היהודית אך לא מצליחים.
שמונה מתגיירים רומאיים-קתולים מיהדות נשרפו על המוקד מפני שחזרו בתשובה לכאורה.
רוב יהודי פוליה מגורשים או מעונים למוות. רכוש יהודי נתפס ובתי הכנסת מוחלפים בכנסיות קתוליות.
1514 – האוכלוסייה היהודית במיטלברג מואשמת בחילול לחם הקודש.
1515 – יהודים מגורשים מלייבאך.
יהודים מגורשים מגנואה, אך מורשים לחזור כעבור שנה.
מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מגרש יהודים מליובליאנה.
1516 – הגטו הראשון באיטליה מוקם, באחד האיים בוונציה.
1517 – פרעות חברון : יהודים מוכים, נאנסים ונהרגים בחברון, כאשר בתיהם ועסקיהם נבזזים ונגנבים.
פרעות צפת: יהודי צפת מותקפים על ידי כוחות ממלוכים וערבים מקומיים. יהודים רבים נהרגים ובתיהם נשדדים.
1519, 21 בינואר – הקהילה היהודית ברגנסבורג מגורשת. בית הכנסת נהרס ומוחלף בקפלה. אלפי מצבות יהודיות נעקרות ונלקחות ומשמשות למבנים.
מרטין לותר מוביל את הרפורמציה פרוטסטנטית ומטיף נגד תורתו של קורפוס יוריס קיוויליס "להתנהג בכבוד ליהודים ולהרשות להם לחיות בינינו".
1520 – האפיפיור לאו העשירי מאפשר ליהודים להדפיס את התלמוד בוונציה.
1523 – כיבוש קודונגלור על ידי הפורטוגלים מוביל להרס מוחלט של הקהילה היהודית המקומית. רוב הפליטים בורחים לקוצ'י.
מקסיקו אוסרת הגירה ממי שאינו יכול להוכיח שהוא נצר לארבעה דורות ממוצא קתולי.
1526 – יהודים מגורשים מהונגריה, קרואטיה וסלובקיה בעקבות קרב מוהאץ'.
1527 – יהודים מצווים לעזוב את פירנצה, אך הצו מתבטל במהרה.
1528 – שלושה מתייהדים נשרפים על המוקד באוטו דה פה הראשון של מקסיקו סיטי.
1529 – 30 גברים, נשים וילדים יהודים נשרפים על המוקד בפזינוק.
1532 – שלמה מולכו נשרף על המוקד על סירובו לחזור לקתוליות לאחר שחזר ליהדות.
1535 – לאחר שהכוחות הספרדים כובשים את תוניס, כל יהודי המקום נמכרים לעבדות.
1539 – יהודים מגורשים מנאוהיים.
קטרזינה וייגלווה (אנ'), קתולית מממלכת פולין שהתגיירה נשרפת על המוקד בקרקוב באשמת כפירה על סירובה לקרוא לישו "המשיח בן האלוהים". היא נחשבת בעיני היהודים (בין היתר) כאשה שמתה על קידוש השם.
1540 – כל היהודים מגורשים מפראג.
1542 – משה פישל מקרקוב מואשם בגיור ומת על קידוש השם.
1543 – יהודים גולים מבזל.
ג'רונימו דיאז, רופא נוצרי חדש, נשרף על המוקד על כך שהוא מחזיק בדעות כפירה בגואה, הודו.
במסה שלו על היהודים ושקריהם, מרטין לותר דוגל בתוכנית של שמונה נקודות להיפטר מהיהודים כקבוצה מובחנת או על ידי גירוש. לותר "גירש את היהודים מסקסוניה בשנת 1537, ובשנות ה-40 של המאה ה-15, הוא גירש אותם מעיירות גרמניות רבות. הוא ניסה ללא הצלחה לגרום ליוהאן פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה לגרש אותם מברנדנבורג בשנת 1543. חסידיו המשיכו להתסיס נגד היהודים שם: הם ביזו את בית הכנסת בברלין בשנת 1572 ובשנה שלאחר מכן הצליחו סוף סוף להשיג את יעדם, היהודים נאסרו בכל הארץ."
1546 – בדרשותיו, מרטין לותר הטיף ביהודים אשמות רצח פולחני, קסם שחור והרעלת בארות. לותר לא הכיר בחובה האפיפיורית להגן על היהודים.
1547 – איוון האיום הופך לשליט רוסיה ומסרב לאפשר ליהודים לחיות בממלכתו ואף להיכנס אליה כיוון שהם "מביאים לרוע גדול".
10 מתוך 30 היהודים המתגוררים באסולו נהרגים ובתיהם נשדדים.
1550 – ד"ר ג'וזף הכהן מגורש מגנואה על מנת לעסוק ברפואה; עד מהרה מגורשים כל היהודים.
1553 – האפיפיור יוליוס השלישי אוסר על הדפסת תלמוד ומורה לשרוף כל עותק שנמצא. האינקוויזיטור הכללי של רומא, הקרדינל קראפה (לימים האפיפיור פאולוס הרביעי) בולהף ספרי קודש בפומבי בראש השנה, ומתחיל גל של שריפות ספרים ברחבי איטליה. כ-12,000 עותקים נשרפים.
1554 – קורנליו דה מונטלצ'ינו, נזיר פרנציסקני שהתגייר, נשרף חי ברומא.
1555 – בבולת האפיפיור Cum nimis absurdum, האפיפיור פאולוס הרביעי כותב: "נראה אבסורדי ובלתי מותר שיהודים, שאלוהים גינה לעבדות נצחית באשמתם, יהנו מאהבתנו הנוצרית". הוא מחדש את החקיקה האנטי-יהודית ומתקין גטו לילי נעול ברומא. הבולה מאלצת גם יהודים גברים לחבוש כובע צהוב, לנשים - מטפחת צהובה. אסור ליהודים להחזיק במקרקעין או לעסוק ברפואה בנוצרים. היא מגבילה גם את הקהילות היהודיות לבית כנסת אחד בלבד.
. 25 יהודים באנקונה נתלים או נשרפים על המוקד על סירובם להתנצר כתוצאה מהבולה של האפיפיור פאולוס הרביעי משנת 1555.
1556 – שמועה נפוצה כי אישה ענייה בסוכצ'ב בשם דורותי מכרה ליהודים את לחם הקודש שקיבלה במהלך התפילה, וכי הלחם נדקר עד שדימם. הבישוף של חלם מאשים את היהודים המקומיים, ובסופו של דבר שלושה יהודים יחד עם דורותי לז'נץ' נעצרים, מונחים על המתלה ונידונים למוות באשמת חילול לחם הקודש. הם נשרפים כולם על המוקד. לפני מותם הצהירו היהודים המעונים הצהרה: "מעולם לא דקרנו את המארח (הכוונה ללחם הקודש), כי איננו מאמינים שהמארח הוא הגוף האלוהי, בידיעה שלאלוהים אין גוף או דם. אנו מאמינים, כמו אבותינו, שהמשיח אינו אלוהים, אלא שליחו. אנו יודעים גם מניסיון שלא יכול להיות דם בקמח".
1557 – יהודים מגורשים זמנית מפראג.
1558 – רקנאטי, איטליה: יהודי מוטבל, יוסף פאול מור, נכנס לבית הכנסת ביום כיפור תחת חסותו של האפיפיור פאולוס הרביעי ומנסה להטיף לניצר. הקהילה מגרשת אותו. זמן קצר לאחר מכן מגורשים היהודים מרקנאטי.
1559 – האפיפיור פיוס הרביעי מתיר תלמוד בתנאים שהוא מודפס על ידי נוצרי והטקסט מצונזר.
1560 – האינקוויזיציה של גואה מוקמת.
1561 – פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה נשבע לגרש את היהודים. מרדכי צמח נוסע לרומא ומשכנע את האפיפיור פיוס הרביעי לבטל את הגזרה.
1563 – כוחות רוסים כובשים את פולוצאק מליטא, היהודים מקבלים אולטימטום: לחבור להכנסייה האורתודוקסית הרוסית או למות. כ-300 גברים, נשים וילדים יהודים נזרקים אל מי הקרח של נהר דווינה.
1564 – ברסט-ליטובסק: בנו של גובה מיסים יהודי עשיר מואשם ברצח המשרת הנוצרי של המשפחה למטרות פולחן. הוא מעונה ומוצא להורג בהתאם לחוק. זיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין אוסר על האשמות עתידיות ברצח פולחני, ומכנה אותן חסרות בסיס.
1565 – יהודים מגורשים זמנית מפראג בשנית.
1566 – אנטוניו גיסלרי נבחר כאפיפיור פיוס החמישי, ומחזיר את החוקים האנטי-יהודיים הקשים של האפיפיור פאולוס הרביעי. בשנת 1569 הוא מגרש יהודים השוכנים מחוץ לגטאות רומא, אנקונה ואביניון ממדינות האפיפיור, ובכך מבטיח שהם יישארו תושבי ערים.
1567 – ליהודים מותר לגור בצרפת.
1569 – האפיפיור פיוס החמישי מגרש את כל יהודי בולוניה. לאחר מכן עןקר את בית הקברות שלהם ושולח את כל המצבות היהודיות להריסה.
האפיפיור פיוס החמישי מנפיק את בולת Hebraeorum gens sola אשר מורה על גירוש כל היהודים המסרבים להתנצר.
1571 – יהודים בברלין נאלצים לעזוב ורכושם מוחרם.
האינקוויזיציה המקסיקנית נוסדת.
1574 – אוטו דה פה נערך במקסיקו.
1581 – האפיפיור גרגוריוס ה-12 מנפיק בולה האוסרת על שימוש ברופאים יהודים.
1583 – שלושה ממומרים פורטוגזים נשרפים על המוקד ברומא.
1586 – האפיפיור סיקסטוס החמישי אוסר על הדפסת התלמוד.
1590 – הרובע היהודי במיקולוב נשרף עד היסוד ו-15 בני אדם מתים בזמן שנוצרים צופים מהצד או בוזזים. פליפה השני, מלך ספרד מורה על גירוש יהודים מלומברדיה. הרשויות המקומיות מתעלמות מהפקודה שלו עד 1597, אז 72 משפחות יהודיות נאלצות לגלות.
1591 – פיליפה השני, מלך ספרד, מגרש את כל היהודים מדוכסות מילאנו.
1592 – אסתר צ'יירה מוצאת להורג עם אחד מבניה בהוראת הסולטאן מוראט השלישי.
1593 – האפיפיור קלמנס השמיני מאשר את הבולת האפיפיור של פאולוס השלישי שמגרש יהודים ממדינות האפיפיור למעט גטאות ברומא ואנקונה ומנפיק את Caeca et obdurata ("עקימות עיוורת"): "כל העולם סובל מהריבית של היהודים, מהמונופולים ומהרמאות שלהם. ... אז כמו עכשיו צריך להזכיר לסירוגין ליהודים שהם נהנים מזכויות בכל מדינה מאז שעזבו את ארץ ישראל ואת המדבר הערבי, ובעקבות כך הדוקטרינות האתיות והמוסריות שלהם כמו גם מעשיהם ראויים להיחשף לביקורת בכל מדינה בה הם חיים".
לפחות 900 מגורשים מבולוניה.
1595 – 10 בני אדם מואשמים כי נהגו ביהדות בלימה שבפרו. ארבעה מהם משתחררים ואחד בשם פרנסיסקו רודריגס, נשרף חי.
1596 – פרנצ'סקה נונז דה קרבחל, אנוסה בספרד החדשה, הוצאה להורג על ידי האינקוויזיציה באשמת "ייהוד".
1598 – 3 יהודים בלובלין מעונים באכזריות ומוציאים להורג, לאחר שגופת נער נוצרי נמצאת בביצה סמוכה.