stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שי רשף
הערות שוליים

↑  Free Online University Receives Accreditation, in Time for Graduating Class of 7, New York Times, 13-02-2014.
↑  דרור פויר, ‏חינוך מניב, באתר גלובס, 30 באוקטובר 2008
↑  זהבה דברת, ‏סילבן האמריקנית רכשה %9 ממניות קבוצת קידום תמורת 3 מיליון דולר, באתר גלובס, 5 בנובמבר 1997
↑  הדס מנור, ‏איך אומרים באנגלית לך תצטיין, באתר גלובס, 7 באוגוסט 2005
↑  הדס מנור, ‏חברת קפלן מקבוצת וושינגטון-פוסט האמריקנית רוכשת את חברת קידום, באתר גלובס, 3 באוגוסט 2005
גליה שילה, חברה של ואשינגטון פוסט להכנה לבחינות רכשה את הבעלות על קבוצת קידום, באתר הארץ, 4 באוגוסט 2005
↑  זהבה דברת, ‏האופציה ההולנדית, באתר גלובס, 30 באוקטובר 2001
↑  שי שלו, ‏אלרון השקיעה 6 מיליון דולר במיזם האינטרנט של קידום, באתר גלובס, 11 במאי 2000
↑  זהבה דברת, ‏תארים אקדמיים באוניברסיטה וירטואלית, באתר גלובס, 17 באפריל 2001
↑  קידום ואוניברסיטת ליברפול מציעות לימודים אקדמיים בינלאומיים באינטרנט לאנשי היי-טק, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2001
↑  זהבה דברת, ‏שלוחה סינית ל-K.I.T., באתר גלובס, 6 במאי 2001
↑  הדס גייפמן, ‏אלרון מכרה את חלק בקיט אי-לרנינג בתמורה לכ-5.7 מיליון דולר במזומן, באתר גלובס, 1 באפריל 2004
הארץ, אלרון ודסק"ש מכרו את קיט ב-9 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 2 באפריל 2004
↑  רן דגוני, ‏חשיפה גדולה ב"ניו יורק טיימס" למיזם החדש של שי רשף: אוניברסיטה מקוונת להמונים - בחינם, באתר גלובס, 26 בינואר 2009
תמר לוין, תן לעכבר ללכת במקומך לאוניברסיטה, באתר הארץ, 27 בינואר 2009
↑   אשר שכטר, רוצים תואר בלי שכר לימוד ובלי לצאת מהבית? לשי רשף יש הצעה בשבילכם, באתר TheMarker‏, 21 בפברואר 2014
1 2 3  איתמר אייכנר, "פרס הנובל של החינוך" לישראלי שהקים את אוניברסיטת ההמונים, באתר ynet, 28 בספטמבר 2023
↑  נטשה מוזגוביה, שי רשף, ישראלי שהקים אוניברסיטה מקוונת ברשימת 100 "המובילים בעולם", באתר הארץ, 22 באוקטובר 2010
↑  Representative From University of the People to Ring The NASDAQ Stock Market Closing Bell. August 17, 2010
↑  http://www.wired.co.uk/magazine/archive/2012/02/features/the-smart-list?page=1 The Smart List 2012: 50 people who will change the world
↑
↑  איתמר אייכנר, "פרס הנובל של החינוך" לישראלי שהקים את אוניברסיטת ההמונים, באתר ynet, 28 בספטמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  S2AuthorId: 65807768
שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב)

.
| --- | --- |

עטיפת הספר במהדורה עברית בהוצאת "כתר"
 מידע כללי
 מאת:  ג'רום ק. ג'רום
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן קומי
 מקום התרחשות:  ברקשייר 
 תקופת התרחשות:  התקופה הוויקטוריאנית 
 הוצאה
 הוצאה:  ג'. וו. ארוסמית'
 תאריך הוצאה:  1889
 הוצאה בעברית
 תרגום:  א. אפשטיין, יאיר בורלא, בינה אופק, דני קרמן
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורה מוערת:  "שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב)", אריה ניר הוצאה לאור, 2002 - תרגם והעיר: דני קרמן
 סדרה
 הספר הבא:  שלושה גברים בבומל 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001157498, 001220505, 002293512, 001870098, 002321205, 002141644, 002204327, 001074896, 001870091, 002210082, 002359481, 001105272
 
שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב) (באנגלית: (Three Men in a Boat (to Say Nothing of the Dog‏ הוא ספר שנכתב בשנת 1889 בשפה האנגלית על ידי הסופר והמחזאי האנגלי ג'רום ק. ג'רום.
ג'רום כתב ופרסם עשרות נובלות, סיפורים קצרים ומחזות, אולם "שלושה בסירה אחת" היא יצירתו הידועה ביותר. שמו של הספר נודע כמייצג נאמן של ההומור האנגלי היבש. "שלושה בסירה אחת, מלבד הכלב" התפרסם תחילה בהמשכים ויצא לאור כספר ב־5 במרץ 1889, כשג'רום היה בן 30. הספר זכה להצלחה ותורגם לעשרות שפות.
בשנת 1900 יצא לאור ספר ההמשך "שלושה גברים בבומל", על חוויותיהם של השלושה בטיול אופניים ביער השחור בגרמניה.
תקציר העלילה

ג'רום עצמו הוא גיבור הסיפור, כאשר הוא ועוד שני חברים טובים (ג'ורג' והאריס) מחליטים לדאוג לבריאותם, לעזוב את העיר הרועשת ולצאת למסע מרענן ומרגיע בטבע. לאחר התארגנות לא פשוטה יוצאים החברים עם מונמורנסי הכלב, לשיט בסירה קטנה על פני נהר התמזה שבאנגליה.
הם עוברים חוויות שונות, נעימות יותר ונעימות פחות, הם מספרים זה לזה חוויות שעברו בעבר, עד שכמה ימי גשם מכריעים אותם והם נוטשים את הסירה.
חשיבות הספר

יחודו של הספר אינו בעלילה שלו, אלא באנקדוטות המשעשעות הפזורות לכל אורכו, בשפתו העשירה ובביטויים הציוריים ומלאי ההומור. הדמויות מבוססות על דמויות אמיתיות, וחוויותיהן המשעשעות משקפות אירועים שהתרחשו במציאות.
באופן לא ברור מאליו החוויות והמחשבות אותן מתאר ג'רום בצורה קולחת ורהוטה, רלוונטיות לקורא המודרני אף על פי שנכתבו בעולם ויקטוריאני שונה לחלוטין. היכולת המופלאה של ג'רום לתאר דירות שכורות, מלונות, פאבים, ובעיקר אנשים גורמת לספר להיות רלוונטי כאילו נכתב לאחרונה.
קטעים מפורסמים

(שמות הקטעים לפי תרגומו של דני קרמן)
קורבן למאה ושבע מחלות אנושות - ג'רום מגלה שהוא חולה בכל המחלות הקיימות באנציקלופדיה למעט "ברכי עוזרת".
איך בעל משפחה מבוגר תולה תמונה - הכותרת מדברת בעד עצמה יותר טוב מכל הסבר.
מעשה מפוקפק בדג סכרים - שבעה דייגים מספרים כיצד דגו דג, ולבסוף גם האמת נחשפת.
החסרונות שבמגורים בבית אחד עם זוג אוהבים - רלוונטי כאילו נכתב היום.
תרגומים לעברית

במהלך השנים הודפס הספר בשפה העברית בהוצאות שונות ובתרגומים שונים, לעיתים שונים מאוד באופיים ובהצמדותם למקור האנגלי.
בין התרגומים:
תרגום של א. אפשטיין (הוצאת אמנות, 1924)
תרגום של יאיר בורלא (הוצאת "כתר",  בעריכת עדה תמיר).
בתרגום זה הושמטו כמה קטעים מהספר המקורי, ומבחינה זו הוא אינו תרגום מדויק.[דרוש מקור]
תרגום של אהרון בר (הוצאת "תמוז", 1985).
תרגום של בינה אופק (הוצאת "עופרים", 2001).
תרגום של דני קרמן (הוצאת "אריה ניר", 2002).
לכל אורכו של הספר נוספו הערות רבות, המסייעות לקורא העברי להבין במה מדובר. בסוף הספר מצורף נספח, ובו 12 מסלולי טיול בעקבות הספר.
תרגום של יונתן יבין ורוית בן שלום-יבין (הוצאות מודן ואוקיינוס, סדרת הרפתקה, 2017)
אזכורים בתרבות > בספרות המודרנית

בשנת 1997 יצא לאור ספר הנקרא "מלבד הכלב" (To Say Nothing of the Dog באנגלית), מאת סופרת המדע הבדיוני האמריקנית קוני ויליס. ספר זה מוקדש ל"שלושה בסירה אחת" המקורי, ודומה לו במובנים רבים, למרות שהוא ספר מסוגת המדע הבדיוני. רובו של הספר מתרחש בתקופה ובאזור של התרחשות הספר המקורי - כתוצאה מעלילה שמערבת הרבה מסעות בזמן. זהו ספר קומי ומלא בהומור ובהתייחסויות סטיריות לתקופה הוויקטוריאנית, בדומה לספר שבהשראתו נכתב. כמו כן, השתלשלות האירועים בו דומה למדי לזו שבספר המקורי, בכלל זה המסע על נהר התמזה. ספר זה זכה לפרס הוגו היוקרתי לרומן הטוב ביותר בתחום המדע הבדיוני לשנת 1999.
ספר נוסף בהשראת הספר הוא "שלוש בסירה" של מיכל ווזנר המתאר שיט של שלוש נשים ישראליות יוצאות לשיט במעלה נהר התמזה בעקבות גיבורי "שלושה בסירה אחת".
אזכורים בתרבות > ברדיו הישראלי

בשנות ה-60 יזם והנחה יצחק שמעוני תוכנית רדיו הומוריסטית בשם שלושה בסירה אחת אשר שודרה בקול ישראל. שמה ניתן לה כהומאז' לספר של ג'רום. בשנות ה-70 שידרה התוכנית לאם ולילד תסכיתים על פי הספר "שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב)". בשנות ה-80 שידרה רשת ג' תוכנית בשם "שלושה בגיגית".
הערות שוליים

1 2  גבריאל רוזן (רוזנבאום), מבוא ל"שלושה בבומל", תל אביב: גמיר, תשמ"ב, עמ' 5–6
↑  מיכל ווזנר, שלוש בסירה : שיטוט ושיט בעקבות ג’רום, ג’ורג’ והריס, ירושלים: הוצאת כתר, 2001, ISBN 9650709975
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 126db91c-adbc-4a0d-bc1f-3b796c5c80dd  VIAF: 178154387297730970000   WorldCat (עם VIAF): 178154387297730970000
שרירי הפנים

| --- | --- |

 שיוך:  superficial muscle of head 
 מזהים
 לטינית (TA98):  musculi faciei 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A04.1.03.001 
 TA2 (2019):  2060 
 FMA:  71288 
 קוד MeSH:  A02.633.567.400 
 מזהה MeSH:  D005152 
 
שרירי הפנים הם קבוצה של שרירי שלד (אנ') מפוספסים שלתנועות שלהם אחראי עצב הפנים והם שולטים בין היתר על הבעת הפנים. הם נמצאים רק ביונקים, למרות שהם נובעים מתאי הרכס העצבי שנמצאים בכל החולייתנים. הם השרירים היחידים שמתחברים לדרמיס.
מבנה

שרירי הפנים נמצאים ממש מתחת לרקמה התת-עורית (אנ'). כשהם מתכווצים, עור הפנים זז. שרירים אלו גורמים גם לקמטים בעור הפנים בזווית ישרה לקו הפעולה של השרירים.
לתנועות שרירי הפנים אחראי עצב הפנים, כאשר כל עצב משרת צד אחד של הפנים. לעומת זאת, לשרירי הלעיסה הסמוכים אחראי העצב המנדיבולרי (אנ'), ענף של העצב המשולש.
מבנה > רשימת שרירים

בשרירי הפנים כלולים:
שריר Occipitofrontalis (אנ')
השריר הטמפורופריאלי (אנ')
שריר הפרוצרוס (אנ')
שריר האף
השריר המדכא (אנ')
שריר העין החוגי
שריר Corrugator supercilii (אנ') (שריר קטן קרוב לעין)
שריר Depressor supercilii (אנ') (שריר בעין)
שרירי האוזן החיצונית (אנ') (קדמי (אנ'), עליון (אנ') ואחורי (אנ'))
שרירי האורביקולריס אוריס (אנ') (שרירים המקיפים את הפה)
אנגולי אוריס (אנ')
שריר הצחוק
שרירי הזיגומאטיקוס (אנ') (הגדול והקטן)
שריר ההבעה (אנ')
Levator labii superioris alaeque nasi (אנ')
שריר הדפרסור (אנ')
Levator anguli oris (אנ')
שריר המחצצר
מנטליס
לשריר הפלטיזמה (אנ') אחראי עצב הפנים. למרות שהוא נמצא בעיקר בצוואר וניתן למנות אותו עם שרירי הצוואר, הוא יכול להיחשב גם כשריר הבעת פנים.
לשרירי הסטילוהיואיד (אנ'), הסטפדיוס (אנ') והבטן האחורית של השריר הדו-בטני אחראי עצב הפנים, אך הם אינם נחשבים לשרירים של הבעת פנים.
התפתחות

שרירי הפנים נגזרים מהקשת הענפית/פרינגיאלית השנייה. בבני אדם, הם בדרך כלל מתחילים להיווצר בסביבות השבוע השמיני להתפתחות העובר.
משמעות קלינית

חוסר יכולת ליצור הבעות פנים בצד אחד של הפנים עשוי להיות הסימן הראשון לפגיעה בעצב של השרירים הללו. פגיעה בעצב הפנים גורמת לשיתוק פנים של שרירי הבעת הפנים. נזק זה יכול להתרחש בשבץ מוחי, שיתוק על שם בל או סרטן בלוטת מיצד האוזן מכיוון שעצב הפנים עובר דרך הבלוטה. בלוטת מיצד האוזן יכולה להינזק לצמיתות על ידי ניתוח או זמנית על ידי טראומה. מצבים אלו של שיתוק לא רק מעכבים את הבעת הפנים אלא גם פוגעים קשות ביכולתו של המטופל לדבר, באופן קבוע או זמני.
ראו גם

שרירי הלעיסה
תזמורת כלי הנשיפה באר שבע

| --- | --- |

תזמורת כלי הנשיפה באר שבע ב-2008
 תאריך ייסוד:  1996
 מייסד:  נסים אלשיך
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  באר שבע, ישראל
 אולם קונצרטים:  הקונסרבטוריון העירוני באר שבע
 מנצח:  מיכה דוד
 http://www.tizmoretb7.co.il
 
"תזמורת כלי הנשיפה באר שבע, על שם ניסים אלשיך" היא תזמורת כלי נשיפה הפועלת בבאר שבע. היא הוקמה בשנת 1996 על ידי נסים אלשיך ושרונה קפון ושמה הוסב על שם מייסדה ומנהלה, כהוקרה לו, עם הגיעו לגבורות.
היסטוריה

התזמורת הוקמה על מנת לתת מענה לבוגרי תזמורת הנוער העירונית בבאר שבע, תלמידי הקונסרבטוריון העירוני, שהיו מעוניינים להמשיך ולנגן בגוף תזמורתי גם לאחר סיום שירותם הצבאי, וכן לנגנים אחרים, שחיפשו מסגרת מסודרת ורצינית עבור נגנים חובבים.
במהלך השנה הראשונה לייסודה נאסף לתזמורת גרעין נגנים מבוגרי תזמורת הנוער העירונית באר שבע. התזמורת, שהוקמה בתחילה בחסות הקונסרבטוריון העירוני, וזכתה עם השנים להכרה ולמימון מעיריית באר שבע.
בין השנים 1996–2010 שימש אלשיך כמנצח התזמורת ומנהלה האמנותי. קפון שימשה כמנהלת האדמיניסטרטיבית וחברת ועד נגני התזמורת ב-12 השנים הראשונות לקיומה של התזמורת.
בקונצרט חגיגי שהתקיים במשכן לאמנויות הבמה בבאר שבע ב-1 ביולי 2010 העביר אלשיך את שרביט הניצוח למיכה דוד, נגן התזמורת בעבר, אשר שימש גם כמנצח משנה של התזמורת בשנים 2008–2010.
בשנת 2010 זכתה התזמורת במקום ראשון בתחרות בינלאומית בהונגריה ובפברואר 2015 זכתה התזמורת בפרס שני בפסטיבל בינלאומי לכלי נשיפה שנערך בפראג, צ'כיה.
בעשור השני של המאה ה-21, משמש אולם הקונסרבטוריון העירוני באר שבע כאולם הבית של התזמורת ובו נערכות גם חזרותיה.
התזמורת ממומנת ממספר מקורות: עיריית באר שבע, תרומות מפעלים ועסקים בבאר שבע, דמי חבר המשולמים על ידי הנגנים ותמיכת עמותת ידידי תזמורת כלי נשיפה באר שבע על שם נסים אלשיך. כל חברי התזמורת, ובכללם המנצח, פועלים בהתנדבות מלאה.
הרפרטואר

התזמורת מנגנת יצירות מסגנונות מגוונים, שעובדו עבור תזמורות כלי נשיפה: מוזיקה קלאסית, ג'אז, שירי לכת ומוזיקה פופולרית קלה. ברפרטואר התזמורת גם יצירות מקוריות ועיבודים מאת המנצח, המלחין והמעבד חיים גפטר, בוגר תזמורת הנוער העירונית, שבמשך מספר שנים היה חבר פעיל בתזמורת.
התזמורת מופיעה, מדי שנה, בקונצרטים משותפים עם תזמורות כלי נשיפה אחרות, בהן התזמורות העירוניות של קריית אונו, כפר סבא, ראשון לציון, תזמורת משטרת ישראל, תזמורת צה"ל ותזמורת בוגרי תזמורת צה"ל וכן בקונצרטים ובאירועים עירוניים בבאר שבע.
נכון לסיום עונת הקונצרטים 2016–2017 מונה התזמורת כ-73 נגנים, בטווח גילאים גדול ומכל שכבות החברה, מבאר שבע, מיישובים אחרים בסביבה וגם סטודנטים מרחבי הארץ הלומדים במוסדות ההשכלה הגבוהה בבאר שבע.
הערות שוליים

↑  גאווה מוזיקלית בבאר שבע: תזמורת כלי הנשיפה של הקונסרבטוריון העירוני באר שבע זכתה במקום השני בעולם בפסטיבל לתזמורות כלי נשיפה, באתר באר שבע סיטי, 22 בפברואר 2015
תזמורת יוהאן שטראוס

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1987 
 מייסד:  אנדרה ריו 
 מדינה:  הולנד הולנד
 מיקום:  מאסטריכט, הולנד
 אולם קונצרטים:  כיכר וריחטהוף (אנ')
 מנצח:  אנדרה ריו
 אתר רשמי
 
תזמורת יוהאן שטראוס (באנגלית:  Johann Strauss Orchestra) היא תזמורת הולנדית שבסיסה במאסטריכט שבהולנד. התזמורת נוסדה בידי אנדרה ריו בשנת 1987.
התזמורת מלווה את אנדרה ריו בהופעותיו ומנגנת קטעים קלאסיים קלים בביצוע הומוריסטי.
היסטוריה

גמה סרפנטי והכנר והמנצח אנדרה ריו הקימו תזמורת קאמרית בשם "תזמורת הסלון של מאסטריכט" בשנת 1978 (MSO). בתחילה ההופעות יועדו לקהל מצומצם והרפרטואר כלל בעיקר יצירות מז'אנר הפופ האופראי.
עם ההצלחה הוחלט בשנת 1987 על שינוי השם של התזמורת הוחלו על שינוי השם ל"תזמורת יוהאן שטראוס" כדי לאפיין אותה מוזיקת הואלס. בקונצרט הראשון של התזמורת ב-1 בינואר 1988 היו בה 12 מוזיקאים.
הופעות והקלטות

ריו התזמורת מופיעים ברחבי העולם, ובעיקר באירופה, צפון אמריקה, יפן ואוסטרליה (אך גם בישראל בה הופיע בשנת 2018 ושוב ב-2022).
התזמורת זכתה במספר פרסים, ביניהם שני פרסי המוזיקה העולמית, והקלטות התזמורת זכו בתואר תקליט זהב ותקליט פלטינה במדינות רבות, כולל שמונה פעמים בהולנד.
בסטודיו של ריו במאסטריכט התזמורת הקליטה יצירות מסוגות שונות - מוזיקה קלאסית, פופולרית, פולק, מוזיקה לסרטים ולתיאטרון.
חברי התזמורת

בשנת 2008 התזמורת כללה 43 חברים, ועם ההצלחה בשנות ה-2010 גדלה התזמורת ל80 עד 150 חברים (תלוי בהיקף ההופעה). המוזיקאי הוותיק ביותר הוא יאן סאסן, שהצטרף בשנת 1987.
שאול, נסיך הונגרי

| --- | --- |
 לידה:  1114?
 פטירה:  1131 (בגיל 17 בערך)
 מדינה:  ממלכת הונגריה (1000–1301) 
 
שאול, נסיך הונגרי (בהונגרית: Saul magyar herceg; בערך 1114 – 1131) היה נסיך הונגריה, יורש העצר בתור אחיינו של אישטוואן השני, מלך הונגריה.
ביוגרפיה > חייו ומוצאו

אביו היה שאול, האישפאן של מחוז ביהאר (המחוז הגדול ביותר בשטח של ממלכת הונגריה), אמו הייתה הנסיכה ז'ופיה, בתם הבכורה של קלמן, מלך הונגריה ושל המלכה ההונגרית פליסיה. מעט ידוע על נעוריו, דברי הימים מתחילים להזכיר אותו רק לאחר שמונה ליורש העצר על ידי דודו חסר הילדים. ייתכן שהקביעה שלו ליורש העצר התרחשה בסביבות 1127.
הכרוניקה המאוירת מדווחת על החלטתו של אישטוואן:
"ולפני שהמלך שמע ידיעות על בלה, החליטה המדינה שבנה של אחות המלך ז'ופיה, שאול שמו, ישלוט אחרי המלך."
אולם כאשר מת דודו באביב 1131, שאול לא הפך למלך. אחר כך נעלם מהכרוניקות, כנראה מת בקרבות על כס המלכות, שכן זמן רב ויוצא דופן חלף מאז מותו של אישטוואן השני לבין ההכתרה של בלה.
לפי דעות אחרות, שאול שרד את מלחמות הכס. הכרוניקה המאוירת מדווחת על האלכוהוליזם של בלה, כדלקמן:
"לאחר שהמדינה התחזקה בידיו, התמכר המלך בלה לשתיית יין. אנשי החצר היו רגילים לקבל מהמלך כל מה שביקשו ממנו, רק כשהיה שיכור, ואת מה שהמלך לא יכול היה לקחת בחזרה כשהתפכח. בשכרותו מסר לידי אויביהם את פוש ואת שאול, שהיו אנשים תמימים, והם הרגו אותם ללא סיבה."
על פי כמה הנחות, ייתכן שהאיש (מרמז על נזיר) בשם שאול שמוזכר לעיל היה הנסיך שאול. על סמך אלה, שאול שרד את הכתרתו של בלה וככל הנראה בדרך כלשהי הפך לבלתי כשיר לשלוט, ורק מאוחר יותר נרצח בהוראת בלה. עם זאת, רוב החוקרים רואים ברעיון זה חוסר סבירות.
לקריאה נוספת

Gyula Kristó - Pál Engel - Ferenc Makk (עורך): לקסיקון היסטורי הונגרי מוקדם. הוצאה לאור אקדמית, בודפשט. מסת"ב 963-05-6722-9
Gyula Kristó - Ferenc Makk: בית ארפאד - נסיכים ומלכים (Szukits Könyvkiadó, Szeged, 2003) מסת"ב 963-9278-48-3
טמאש קאדאר: הנסיך שאול, האישפאן בורש ולורד איבאן. הערות על ההיסטוריה של מאבקי הירושה סביב סוף שלטונו של המלך אישטוואן השני. מאות, כרך 151 מס' 4 (2017) 787‒808.
פרנץ מאק: הערות לסיפור של בלה השני. Acta Universitatis Szegediensis. אקטה היסטוריקה, כרך 40, (1972) 31-49. הוא.
פיטר רוקאי: בוט ושאול. בתוך: "הונגרים מההתחלה". לימודים חגיגיים לכבוד פרנץ מאק בן השישים. עורך פרנץ פיטי. סגד 2000. 451–455.
ראו גם

Grandpierre K. Endre (1991). Királygyilkosságok. Magyarok Titkos Története. ISBN 963-7707-00-X.
הערות שוליים

↑  Vajay Szabolcs: I. Géza családja. Turul, 79. (2006) 34. o.
↑  Kádár 791. o.
↑  Makk 39. o.
↑  Rokay 451-455. o.
↑  Kádár 798-799. o.
שמואל וסל

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
הרב שמואל וסל
 לידה:  25 במאי 1871 ואץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  12 באפריל 1928 (בגיל 56) דוברובניק, ממלכת יוגוסלביה ממלכת יוגוסלביה 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים 
 השכלה:  אוניברסיטת ברן  ישיבת פרשבורג  אוניברסיטת מינכן 
 מקום פעילות:  סרייבו
 תקופת הפעילות:  1898 – 12 באפריל 1928 (כ־30 שנה) 
 השתייכות:  יהדות אורתודוקסית
 תפקידים נוספים:  הרב הראשי האשכנזי של יהדות סרייבו
 בני דורו:  הינקו אורבך
 
הרב ד"ר שמואל וסל (במקורות בעברית מופיע גם כשמואל וועסעל, בסרבו-קרואטית: Samuel Vesel;‏ 25 במאי 1871, ואץ, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 באפריל 1928, דוברובניק, ממלכת יוגוסלביה) היה הרב הראשי האשכנזי ליהודי סרייבו בראשית המאה ה-20.
קורות חייו

שמואל וסל נולד בעיר ואץ שבהונגריה למשפחה מסורתית. למד בישיבת פרשבורג אשר בברטיסלאבה, שם נסמך לרבנות. בהמשך, רכש תואר בפילולוגיה השוואתית של שפות שמיות ותאולוגיה באוניברסיטת מינכן, ודוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת ברן.
לאחר תום לימודיו הועסק כמטיף וכן כרב, בהמבורג, מינכן, וינה ורוטרדם. ב-1898 פרסם בברלין את ספרו "תרגום" שעסק בביאורים למגילת רות. בשנה זו קיבל משרת רבנות בקהילה האשכנזית של סרייבו, ב-1902 מונה לרב בית הכנסת האשכנזי בסרייבו וניהל בו את התפילות, וב-1909 מונה רשמית לרב האשכנזי הראשי של סרייבו רבתי. וסל היה חבר בית הדין הרבני העליון של יהדות סרייבו. הוא כתב שורת מאמרים בעיתונות היהודית והכללית שעסקו בפילוסופיה ובתורת המוסר. עסק במחקר אודות הרמב"ם וכתב באנציקלופדיה היהודית. כן היה חבר במועצת הרבנות הראשית של ממלכת יוגוסלביה וחבר הנהלת "איחוד הקהילות היהודיות ביוגוסלביה".
הלך לעולמו בדוברובניק ב-1928 והוא בן 56 שנים ובמקומו מונה לתפקיד הינקו אורבך.
הערות שוליים

↑  שמואל וסל, באתר elmundosefarad (בסרבו-קרואטית).
↑  שמואל וסל תקציר ביוגרפי, באתר jews.ba (בסרבו-קרואטית).
↑  הקהילה היהודית בסרייבו, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמ' 204, 214.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011600959905171  VIAF: 976166479507707840008   WorldCat (עם VIAF): 976166479507707840008
שלושה דורות (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Gaby Dellal 
 הופק בידי:  פטר סראף, מארק טורטלטאוב, Dorothy Berwin 
 תסריט:  Nikole Beckwith, Gaby Dellal 
 שחקנים ראשיים:  אל פנינג טייט דונובן מריה דיזיה סם טראמל לינדה אמונד נעמי ווטס סוזן סרנדון טסה אלברטסון 
 מוזיקה:  מייקל ברוק 
 צילום:  דייוויד ג'ונסון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Big Beach 
 חברה מפיצה:  חברת ויינסטין 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 ביולי 2017 
 משך הקרנה:  87 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, ספרדית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט דרמה, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   aboutray
 דף הסרט ב־IMDb
 
שלושה דורות (באנגלית: 3 Generations) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2015, בבימויה של גבי דלאל, שנכתב על ידי ניקול בקווית' ודלאל. בסרט מככבים אל פנינג בתפקיד ריי - נער טרנסג'נדר (ftm) צעיר המגלה את זהותו המגדרית כגבר ורוצה לעבור תהליך להתאמה מגדרית, נעמי ווטס בתפקיד אימו מגי, סוזן סרנדון בתפקיד סבתו הלסבית דולי, טייט דונובן בתפקיד אביו קרייב וסם טראמל. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2015, תחת השם "About Ray".‏ הסרט עלה לאקרנים ב-5 במאי 2017 בהפצת The Weinstein Company.
תקציר העלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| אל פנינג | ריי | נער צעיר המגלה את זהותו המגדרית כגבר ורוצה לעבור תהליך להתאמה מגדרית |
| נעמי ווטס | מגי | אמא של ריי |
| סוזן סרנדון | דולי | לסבית, סבתא של ריי |
| טייט דונובן | קרייג | אבא של ריי |
| לינדה אמונד | פרנסיס |  |
| ג'ורדן קרלוס | ג'ייק |  |
| סם טראמל | מת'יו |  |
| מריה דיזיה | סינדה |  |
| טסה אלברטסון | ספון |  |
הפקה

ניקול בקווית' וגבי דלאל החלו לעבוד על התסריט בסתיו 2012. באביב 2013 בקווית' סיימה לכתוב את הטיוטה הראשונה. ב-30 באוקטובר 2014, פורסם כי אל פנינג, נעמי ווטס וסוזן סרנדון לוהקו לסרט. ב-18 בנובמבר 2014 טייט דונובן הצטרף אף הוא לצוות השחקנים. ב-25 בנובמבר 2014 סם טראמל הצטרף. הצילומים נערכו בניו יורק ובמחוז וסטצ'סטר שבמדינת ניו יורק, במהלך 25 ימים בנובמבר ודצמבר 2014.‏ באוגוסט 2015, פורסם כי מייקל ברוק יהיה המלחין של הסרט.
בחודש אפריל 2016 פרסמה דלאל תמונות באינסטגרם וכתבה כי בכוונתה לערוך מחדש את הסרט. כתוצאה מכך, הלחן של ברוק הוחלף בזה של דילן ת'ורדסון.
הפצה

ב-15 במאי 2015 נרכשו זכויות ההפצה של הסרט - שמו בשלב זה היה "שלושה דורות" (" Three Generations") - על ידי The Weinstein Company, בעסקה של 6 מיליון דולר. ביוני 2015 פורסם כי הסרט צפוי לעלות לאקרנים ב-18 בספטמבר 2015, בשם "About Ray".‏ הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-12 בספטמבר 2015, שם זכה לביקורות פושרות. כתוצאה מכך, נדחתה עלייתו המתוכננת לאקרנים. בחודש מרץ 2017 פורסם כי הסרט צפוי לצאת ב-5 במאי 2017, תחת השם "3 דורות" ("3 Generations").‏
ביקורות

באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 30% על בסיס 38 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.2 מתוך 10. על פי רוב הדעות, נכתב כי הסרט "מחמיץ בסיס ראוי לסיפור המתמקד בציוני דרך דרמטיים על חשבון פיתוח אמיתי של הדמויות. על פי Metacritic, לסרט ציון 47 מתוך 100, המבוסס על 21 מבקרים.
מחלוקת

הסרט היה שנוי במחלוקת בשל הליהוק של אל פנינג, שחקנית סיסג'נדרית, לתפקיד גבר טרנסג'נדר. בראיון משנת 2015 עבור Refinery29, אמרה במאית הסרט גבי דלאל כי ריי היא דמות שעדיין לא עברה תהליך של שינוי מאישה לגבר, ואמרה: "התפקיד הוא של בחורה שמעמידה פנים שהיא בחור". דבריה של דלאל הובילו לביקורת מצד קהילת הטרנס שהאשימה אותה בטרנספוביה. ב-2017, דלאל הכחישה טענה מוטעית וציינה כי ההערה "לא הובנה", ואמרה: "כאשר עשיתי את הראיון הזה, זה היה בגלל שדיברתי על אל פנינג כשחקנית, ואני כל הזמן התייחסתי אליה כמו שהיא".
שאוהאו

מקדשו של שאוהאו בצ'ופו
שָׁאוהָאו (少昊), הידוע גם בכינויים שָׁאו הָאו (מילולית: "האו הצעיר"), אדון גִ'ין טְייֵן (מילולית: "אדון שמי הזהב"), אדון צְ'יוֹנְג סָאנְג (מילולית: "אדון עץ התות שבגבול"), אדון יוּ'ן יָאנְג, ושׂוֵ'אנְשְׂיָאו היה קיסר סיני בסביבות 2600 לפנה"ס. על פי חלק מהמסורות, ביניהן זו המועברת בהקדמה לקלאסיקה של המסמכים), הוא נחשב לאחד מחמשת הקיסרים. במסגרת תאוריות חמשת האלמנטים שנפוצו בתקופת האן שייחסו צבע וכיוון לכל אחד מחמשת הקיסרים, יוחסו לו הצבע הלבן וכיוון מערב.
שמו הפרטי היה גְ'ה, שם משפחתו היה יִינְג או גִ'י, ומקום הולדתו, על פי "רשומות איסוף האבדות", היה בצְ'יוֹנְג סָאנְג, שנמצא באזור צ'וּ'פֿוּ במחוז שָׁאנְדונְג של היום. כאשר עבר לדרום-מערב שאנדונג הצטיין בהסדרת שיטפונות ובתחומי החקלאות.
על פי המסורת הוא ירש את הסגולה של טָאי הָאו, אשר פירוש שמו "האו הגדול", ומכאן הכינוי "האו הצעיר" לשָׁאוהָאו.
אגדות

על פי האגדה המופיעה ב"רשומות איסוף האבדות", אמו הייתה חְוָאנְג אֶה אשר עסקה באריגה (ובמהלך השנים נודעה בפולקלור כאלת הירח היפהפייה). היא התאהבה ברוחו של כוכב נוגה שהיה בנו של הקיסר הלבן, בעודה משייטת על רפסודה.. חְוָאנְג אֶה ונוגה בילו לילות אינטימיים רבים על הרפסודה וילדו בן. אותו בן היה שָׁאוהָאו, אשר גדל והיה לעלם יפה ומבטיח. דודו, הקיסר הצהוב, התרשם ממנו כל כך שמינה אותו לאל של שמי המערב.[דרוש מקור]
בגרסה אחרת לאגדה, ששרידיה נמצאים בספר"עידן הקיסרים", נולד שָׁאוהָאו לנוּ'גְ'יֵה, אשתו השנייה של הקיסר הצהוב, לאחר שהיא חלמה כי נפגשה עם כוכב שנפל וחוותה ריגוש.
המיתוס המקובל מספר כי שָׁאוהָאו יצר ממלכה בחמשת ההרים של גן העדן המזרחי, אשר תושביה היו ציפורים מסוגים שונים. בהיותו שליט הממלכה, וראש המערכת הבירוקרטית בה, לקח לעצמו שָׁאוהָאו את דמות הנשר. ציפורים אחרות פעלו תחת פיקוחו: ביניהן הפניקס כראש השרים, הנץ כאחראי על אכיפת החוק, והיונה בתור האחראית על החינוך. שלטונם של שָׁאוהָאו והציפורים במדינתם נחשב מופתי, ושָׁאוהָאו עצמו נחשב כבעל הישגים בתחומי המוזיקה, הרפואה, השליטה בהצפות והממשל.
על אף שממלכתו התנהלה בהצלחה שנים רבות, הוא לבסוף חזר למערב, והשאיר את ממלכת הציפורים לבנו, צ'ונְג. את ביתו החדש קבע בהר צָ'אנְגְלְיוֹ, ביחד עם בנו ז'וּ שׁוֹאוּ, ומשם יכול היה למשול על השמיים המערביים. האב ובנו היו אחראים על הצבת השמש מדי יום. בנוסף נחשב שָׁאוהָאו למי שהציג לסינים את כלי המיתר בעל 25 המיתרים.