stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע צוק איתן
תגובה ציבורית > תגובות בציבור היהודי בישראל

מתחילת המבצע וגם במהלכו ניכרה תמיכה גורפת בקרב הציבור היהודי בישראל להפעלת הכוח הצבאי בידי הממשלה. התמיכה באה לידי ביטוי בסיקור התקשורתי, ברחוב הישראלי, וברשתות החברתיות. למרות המספר הגבוה יחסית של החללים והפצועים בקרב החיילים והאזרחים, הצביעו כל הסקרים על כך שהציבור היהודי סבור כי היציאה למבצע והמהלכים הצבאיים שלה היו הכרחיים. רוב מוחלט של חברי הכנסת תמכו בפעולות צה"ל בעזה, כולל רוב הח"כים מהאופוזיציה. תמיכת האופוזיציה באה לידי ביטוי בדבריו של ראש האופוזיציה, יצחק הרצוג, שתמך במבצע ואמר: "אין בעניין הזה מחלוקת בין אופוזיציה לקואליציה, אנחנו מנהלים מאבק צודק על דמותה של המדינה ועל דמותו של עם ישראל".
עמדה מנוגדת למהלכי הממשלה והצבא הביעו חברי הכנסת של סיעת מרצ וכן חברי הכנסת של חד"ש בל"ד ורע"מ-תע"ל. תומכי מפלגות אלה, שלום עכשיו וכן פעילי שמאל ארגנו במהלך המבצע (9 באוגוסט) הפגנה בכיכר רבין בתל אביב בה השתתפו אלפי אנשים, וביניהם הסופר דויד גרוסמן, השדרן זוהיר בהלול הזמרת מירה עוואד ואחרים. מנגד נערכו גם הפגנות ועצרות תמיכה במבצע.
במהלך המבצע הביעו אזרחים רבים בישראל הזדהות עם תושבי הדרום שהותקפו ברקטות בתכיפות רבה יותר מאשר תושבים באזורים אחרים. בין היתר הועלתה קריאה לקנות מוצרים ושירותים מעסקים בדרום, שפעילותם הצטמצמה בלחץ האירועים, על מנת לתמוך בהם. מוסדות ואזרחים רבים במרכז הארץ ובצפונה אירחו את תושבי הדרום.
הזדהות הובעה גם עם חיילי צה"ל שהשתתפו במבצע, ואזרחים רבים התגייסו לשלוח להם ציוד רב ומגוון מחבילות שי ועד תחתונים וגנרטורים. בכל אזורי ישראל התנהלו קמפיינים על ידי גופים, והן יוזמות פרטיות לשם התארגנות המונית למטרת איסוף תרומות וחלוקתן לחיילים הקרביים על ידי הגעה אל המוצבים בגבול הרצועה. מבצע זה הגיע למצב בו פנו החיילים באמצעי התקשורת השונים אל האוכלוסייה האזרחית בהכרת תודה, אך גם בבקשה להפסיק לארגן תרומות לחיילים, מכיוון שהצטבר אצל החיילים עודף מצרכים בהם לא היה להם צורך. רבים הגיעו להשתתף בהלוויותיהם של חיילים בודדים שנהרגו בקרב. הדבר נעשה בעקבות קריאות ברשתות החברתיות באינטרנט, שנבעו מחשש שמספר המלווים בהלוויות יהיה קטן. מספר האזרחים שהגיעו לאחת ההלוויות הגיע על פי הערכה עד ל-20 אלף איש. קריאות דומות הועלו להשתתף בניחום האבלים של קרובי החיילים במהלך ימי השבעה. ברחבי הערים נתלו שלטי תמיכה במבצע ובצה"ל (כגון "איתנים בעורף, מנצחים בחזית", "חזקים ביחד" ו"העם עם צה"ל").
על רקע המצב הביטחוני החליטו תושבי הקיבוצים נחל עוז ועין השלושה, הנמנים עם יישובי עוטף עזה, לעזוב ולפנות משפחות עם ילדים ותושבים מבוגרים וזאת על אף שמספר ימים קודם לכן קרא להם הרמטכ"ל בני גנץ לשוב לבתיהם.
במהלך המבצע גבר השיח המתלהם בין הקצוות השונים של החברה הישראלית, הערבית והיהודית כאחד, והעלה לדיון את גבולות חופש הביטוי. בשל ביקורת ואמירות פוגעניות כנגד חיילי צה"ל, אזרחים יהודים וערבים פוטרו או הושעו מעבודתם, ועיתונאים אוימו ואף הותקפו.
ומאידך נחקרו ואף הוגשו כתבי אישום נגד אנשי ימין שקראו לאלימות נגד ערבים, וכנגד אנשי שמאל שקראו לחיילים להפנות את הנשק כלפי הכנסת והממשלה.
ארגוני זכויות אדם כדוגמת בצלם ויש דין פנו ב-21 ביולי 2014 ליועץ המשפטי לממשלה וטענו שיש חשד להפרות חמורות של הדין ההומניטרי הבין-לאומי בפעילות צה"ל בעזה. ארגונים אלו פנו ב-22 ביולי 2014 אל מועצת זכויות האדם של האו"ם בבקשה לגנות את הפגיעה הנרחבת באזרחים בעזה וברכושם, ולהקים ועדת חקירה בין-לאומית עצמאית לחקירת מבצע צוק איתן בעזה.
תגובה ציבורית > תגובת ערביי ישראל

ערב פרוץ המבצע לווה בגל של הפגנות והפרות סדר שכללו יידוי אבנים, ונדליזם, התקפות על כלי רכב בכבישים והתקפות על תשתית הרכבת הקלה בירושלים במזרח ירושלים במחאה על רצח מוחמד אבו ח'דיר. מהומות הערבים בירושלים התרכזו בשכונות מזרח העיר עם זליגה של ירי והצתה בשכונות המערביות. במשולש, בוואדי עארה ובנצרת התקיימו גם התפרעויות של ערבים ישראלים. עם פרוץ המבצע דעכו הפגנות אלו לאיטם.
בהמשך המבצע הכריזה ועדת המעקב העליונה של הציבור הערבי בישראל על ימי אבל ושביתת מסחר במחאה על מספר ההרוגים הפלסטינים במבצע. הכרזה זו גררה ביקורת ומחאה ושר החוץ אביגדור ליברמן שקרא לא לקנות בעסקים ששובתים במחאה על המבצע. בציבור הערבי-ישראלי אורגנו מספר הפגנות כנגד המבצע, ואף מעט הפגנות שמחה בעקבות הירי על ישראל. במספר מקומות (עכו, נצרת) קמה להפגנות התנגדות פנימית בקרב הציבור הערבי, חלקה עקב חשש כלכלי מחרם צרכנים יהודי.
בעקבות הפרות הסדר, ההפגנות, השביתה והמשכות המבצע, קטן באופן משמעותי מספר המבקרים היהודים בעסקים ערביים. לטענת גורמים שונים בקרב ערביי ישראל, המבצע גרם לגל התנכלויות כלפי האוכלוסייה הערבית, שהתבטא בפיטורי עובדים ערביים, סירוב להשכרת ומכירת דירות, והתנכלויות עוברי אורח, מאבטחים ונותני שירותים במקומות ציבוריים.
תגובה ציבורית > תגובות פלסטינים ביהודה ושומרון ובירושלים

על פי נתוני שב"כ חלה עליה תלולה במספר הפיגועים בזמן המבצע ביהודה ושומרון וירושלים. בחודש יולי 2014 בלבד נרשמו 507 פיגועים לעומת 100 שנרשמו בחודש שקדם לו. מרביתם של הפיגועים היו השלכת בקבוקי תבערה (424), ומיעוטן פיגועי מטען (35) וירי מנק"ל (13). במקביל חלה עלייה חדה במספר הפרות הסדר והעימותים עם כוחות הביטחון הישראליים.
בהפגנה של יותר מעשרת אלפים פלסטינים ליד מעבר קלנדיה, שמתוכה נורתה אש לעבר כוחות הביטחון, נהרגו מירי שני פלסטינים. בתקריות נוספות ביהודה ושומרון נהרגו פלסטינים אחדים.
ב-4 באוגוסט ביצע פלסטיני פיגוע דריסה בירושלים, שבו נרצח אברהם וואלעס ונפצעו חמישה. בהמשך אותו יום בוצע פיגוע ירי בירושלים, ובו חייל נפצע קשה. למחרת דקר פלסטיני מאבטח באזור מעלה אדומים.
לקראת סיום המבצע החלה יוזמה פלסטינית לחרם צרכנים על מוצרים ישראלים (בעיקר על מוצרי מזון). היוזמה נתמכה על ידי רשות הפלסטינית, שהציעה הטבות שונות (כגון הנחה בתעריף החשמל) לעסקים שיימנעו לחלוטין ממכירת סחורה ישראלית. בחלק מהמקרים סומנה סחורה ישראלית במדבקות מיוחדות על ידי פעילי החרם.
סקרים שנערכו בתום המבצע, הראו עלייה בתמיכת הציבור הפלסטיני בתנועת החמאס, מול ירידה בתמיכה בפת"ח, ותמיכה בחמאס ביהודה ושומרון גבוהה יותר מברצועת עזה.
הדיון הציבורי בישראל בהתנהלות המבצע > במערכת הפוליטית

הקבינט המדיני-ביטחוני התכנס עשרות פעמים במהלך המערכה ונציגיו הבכירים (נתניהו ויעלון ואתם הרמטכ"ל גנץ) הופיעו פעמים רבות באמצעי התקשורת. הרמטכ"ל, בני גנץ, הציג בפני הקבינט את החלופות השונות למבצע והביע התנגדות לאופציה של כיבוש רצועת עזה. הערכת צה"ל שהוצגה לקבינט הייתה שכיבוש רצועת עזה יעלה במאות רבות של חיילים ישראלים הרוגים, אלפי הרוגים פלסטינים, רבים מהם חפים מפשע, סכנה להסכמי השלום עם ירדן ומצרים ובידוד בין-לאומי. כן הוערך שיידרשו חמש שנים לטיהור רצועת עזה ושנים רבות עד לבניית אחיזה מודיעינית משמעותית בשטח רצועת עזה.
בקבינט נוצרה הסכמה בין ראש הממשלה בנימין נתניהו לשרים משה יעלון, יאיר לפיד וציפי לבני לגבי מטרת המערכה שהייתה "לפגוע משמעותית ביכולות הצבאיות של חמאס ולהגיע לשקט ארוך טווח בכל הזירה הפלסטינית", ולגבי צורת ניהול המערכה כתגובה לפעילות חמאס וארגוני הטרור ("שקט יענה בשקט" ו"התשה תענה בהכתשה") בהסלמה הדרגתית ומבוקרת, לעומת השרים אביגדור ליברמן, נפתלי בנט, גלעד ארדן ויצחק אהרונוביץ', שחשבו שיש להגדיר יעדים רחבים יותר ואף לנקוט בצעדים תקיפים יותר כמו התנגדות להפסקות אש, כניסה קרקעית, ואף "מיטוט החמאס".
שר החוץ אביגדור ליברמן הוביל את קו ההתנגדות החריף ביותר לציר של נתניהו-יעלון-גנץ. ב-7 ביולי כינס ליברמן מסיבת עיתונאים, והודיע על פירוק השותפות בין ישראל ביתנו לליכוד עקב חילוקי דעות בינו לבין נתניהו בסוגיית עזה. ב-15 ביולי כינס ליברמן מסיבת עיתונאים נוספת והודיע שהוא מתנגד להפסקת האש המתרקמת. באותו יום סגן שר הביטחון, דני דנון, פוטר על ידי נתניהו, לאחר שדנון מתח עליו ביקורת אישית בפומבי וטען שהוא "נכשל ומתנהל ברפיסות". הערכות סודיות של צה"ל לגבי כיבוש עזה שהוצגו בקבינט הודלפו לתקשורת על ידי אחד מחברי הקבינט.
השר נפתלי בנט ניסה לדרבן את נתניהו לנקוט צעדים חריפים יותר בכל שלב במבצע ולתקוף את החמאס כדי להגיע להכרעה, ואף התעמת עם שר הביטחון ובכירי צה"ל אודות התנהלות בעייתית של הצבא בטיפול במנהרות שלא דווחה לקבינט. בנט היה הראשון בקבינט שהתייחס לאיום מנהרות הטרור ברצועת עזה והניח תוכנית סדורה לטפל בהן, תוכנית שנתקבלה לבסוף על ידי הקבינט והממשלה, ויושמה בשטח על ידי צה"ל שהשמיד את המנהרות. ב-16 בספטמבר 2014 התפרסם כי תא"ל במילואים אביחי רונצקי הורחק במהלך המבצע ממפקדות צה"ל באזור הרצועה, לאחר שלטענת גורמים צבאיים עלה חשד כי הדליף מידע לשר נפתלי בנט אודות איום המנהרות.
לאחר 50 ימי לחימה נתניהו קיבל את הפסקת האש המוצעת על ידי מצרים ללא דיון והצבעה בקבינט, ועל כך התעוררו תרעומת ופולמוס נוסף אצל כחצי מחברי הקבינט ותומכיהם, שהתנגדו למתווה הפסקת האש.
בסרט "חומות של תקווה" שהופק בשנת 2016, ועוסק בתפקודה של ועדת החוץ והביטחון כגוף מפקח על הממשלה, טען חבר הוועדה, עופר שלח כי במבצע צוק איתן התגלו כשלים ובעיות יסוד חמורות יותר ממלחמת לבנון השנייה. חבר נוסף בוועדה, שאול מופז, אמר שחברי הוועדה לא ידעו מספיק ביחס למה שידעו חברי הקבינט או ראש הממשלה, במיוחד בהקשר של כמות מנהרות התקיפה של חמאס, כמה מהן חודרות לשטחה של ישראל ודרך הטיפול במנהרות. הוא טען שהיה ראוי שתהיה בדיקה של ועדת חוץ וביטחון לאחר המלחמה וכי דבר זה לא נעשה.
הדיון הציבורי בישראל בהתנהלות המבצע > הגדרת הלחימה

עם היציאה למבצע הוא נקרא בצה"ל "מבצע צוק איתן". עם התמשכותו של המבצע והגידול בנזקים ובמספר הקורבנות בשני הצדדים, גברה ההתייחסות הציבורית אליו כאל מלחמה. התייחסות זו באה לידי ביטוי בתקשורת הישראלית והעולמית, שבהן כונה המבצע בשמות הכוללים את המילה "מלחמה", כגון "מלחמת עזה", "המלחמה בדרום", "מלחמת צוק איתן" ו"מלחמת חמישים הימים".
ב-4 באוגוסט 2014, כארבעה שבועות לאחר תחילת המבצע, הגישו ח"כ נחמן שי ו"החזית להגנת הציבור" עתירה לבג"ץ, על מנת שיחייב את ממשלת ישראל להכריז שמדובר במלחמה. העותרים נימקו זאת: "איש לא יחלוק על אחריותה של הממשלה על פעולות צבאיות מטעם המדינה, ועתירה זו אינה עוסקת באחריותה הצבאית כאמור, כי אם בנגזרות הכלכליות והחברתיות הנובעות מן המצב המערכה הנוכחית, אשר בכל קנה מידה מהווה 'מלחמה' לכל דבר". העותרים ציינו כי "רוב תושבי ישראל מצויים בטווח הירי המתמשך ללא הרף של חמאס, ובכלל זה ריכוזי האוכלוסין הגדולים ביותר במרכז הארץ. אזרחי המדינה ותושביה זכאים לכך שהמדינה תפצה אותם בגין נזקיהם הישירים והעקיפים לנוכח האירועים". פרקליטות המדינה הגיבה שאין קשר בין ההכרזה על מלחמה לבין מתן פיצוי או סיוע כלכלי לתושבים שנפגעו ממנה. לאור תגובה זו משכו העותרים את עתירתם, בהמלצת בג"ץ.
בעקבות המבצע

בעקבות הפסקת הטיסות הזרות לנמל התעופה בן-גוריון במהלך המבצע, שר התחבורה ישראל כ"ץ קיבל החלטה להכשיר את נמל התעופה רמון (אז נמל התעופה תמנע), שהיה בבנייה, גם לתנועת מטוסי נוסעים גדולים, בעלות שמסתכמת בכמה עשרות מיליוני שקלים.
בשל האירועים עם הנגמ"שים בצוק איתן, צה"ל החליט להאיץ את הוצאת נגמ"שי M-113 משימוש קרבי בתהליך הדרגתי. להגדיל באופן משמעותי את מספר נגמשי המרכבה, ובנוסף לבחון פיתוח נגמ"ש קרבי שיהיה זול מנגמ"ש המרכבה. צה"ל אף השקיע בשיתוף עם ארצות הברית בפתרון טכנולוגי לאיום המנהרות באמצעות אלביט ורפא"ל. בנוסף נעשה מאמץ בנושא של הגנה מפני פצצות מרגמה, וביולי 2015 צה"ל החל להפעיל מערכת התראה חדשה נגד פצמ"רים באזור עוטף עזה. בנוסף, צה"ל הכניס את תחום הלת"ק (לוחמה תת-קרקע) בהכשרות ובאימונים ביחידות שונות, ביניהן חיל ההנדסה הקרבית, חיל רגלים ויחידות מיוחדות במהלך הכשרתם.
בערב 16 בספטמבר נורתה רקטה מרצועת עזה לראשונה לאחר תום המבצע. היא התפוצצה בשטח הפתוח ליד הגדר ולא גרמה לנזק. לא נשמעה אזעקה. ארגון החמאס התנער במהירות מהירי וטען כי הוא מחויב להפסקת האש וכי עצר את משגרי הרקטה. בהמשך ערך חמאס פעמים אחדות ניסויים בשיגור רקטות אל הים ובהטסת מזל"ט. בשנה שלאחר שרר רוב הזמן שקט בעוטף עזה, שהופר מספר פעמים בודדות בכל חודש בירי רקטות ופצמ"רים. על חלק משיגורי הרקטות לקחו הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני ושלוחה של דאעש אחריות.
צבא ארצות הברית שלח קבוצה של גנרלים בכירים ללמוד שיטות לחימה נגד הטרור מהמבצע בסמוך לסיומו.
בעקבות בדיקה של מנגנון בירור מטכ"לי, בראשות האלוף נעם תיבון, הורה הפרקליט הצבאי הראשי על פתיחת חקירה פלילית באירועים שהתרחשו במהלך המלחמה, לאחר שהתגלה חשד סביר לעבירות פליליות מצד חיילי צה"ל. בין היתר נחקרו מות 4 ילדים בהפגזה על חוף הים ותקיפת בית הספר של אונר"א, אך בכל המקרים שנבדקו החליט הפצ"ר לסגור את תיק החקירה ללא נקיטה בצעדים משפטיים – פליליים או משמעתיים – ביחס למי מהמעורבים באירוע, בהיעדר חשד לביצוע עבירה פלילית על ידי חיילי צה"ל. ארגון עדאלה הגיש עתירה לבג"ץ נגד סגירת החקירה של הרג ארבעה ילדים ששיחקו בחוף בעזה, אך בג"ץ דחה את העתירה.
האלוף לשעבר יום טוב סמיה, ששימש כסגן מפקד פיקוד דרום בזמן המבצע, טען במאי 2015, שהוא לא זומן לשום תחקיר לגבי המבצע והמנהרות. ואף האשים את הפיקוד הבכיר "בפסטיבל של צל"שים שבאו לכסות על משהו". באוקטובר 2016 פורסם כי ועדת בדיקה פנים צה"לית, בראשות האלוף יוסי בכר, שכללה 30 מומחים מתחומים שונים, חקרה את היערכות מערכת הביטחון והדרג המדיני ל"איום המנהרות". על פי פרסום גלי צה"ל, מצאה ועדת הבדיקה כי "ערב המבצע היו המנהרות ההתקפיות עבור רוב מפקדי הכוחות המתמרנים בחזקת נעלם. הייתה הכרה של האיום, אך עוצמתו וממדיו לא נתפסו". מסקנה נוספת של הוועדה הייתה ש"ההכנות של צה"ל להתמודדות עם האיום בהיקפים גדולים, היו לקויות וגרמו למבוכה בזמן אמת. הכוחות המתמרנים יצאו למשימה זרה להם שחרגה מתכנון אופרטיבי מקורי."
ביוני 2016, בעקבות משבר פוליטי בין ראש הממשלה נתניהו והשר נפתלי בנט שדרש מינוי מזכיר צבאי לקבינט, מונתה ועדה בה היו חברים יעקב עמידרור, יוחנן לוקר ויוסף צ'חנובר. הוועדה עסקה בעניין העברת מידע לקבינט, סמכויותיו וביקורי שרים במפקדות צה"ל. במאי 2017 הקבינט אימץ את המלצות הוועדה.
מבחינה טקטית, המבצע הוכתר כהצלחה צבאית נגד הטרור תוך כדי צמצום מספר ההרוגים אזרחיים וביצוע מקצועי של חיסול מחבלים בקרבות יריות וצליפה תוך כדי פגיעה אנושה בכוח האש של החמאס והג'יהאד האסלאמי.
פעולות השיקום של רצועת עזה התקדמו בעצלתיים, ונמשכו ההכנות בה לעימות נוסף.
בעקבות המבצע > אותות ועיטורים

בינואר 2015 אישר הרמטכ"ל הענקת עיטורים ותעודות הוקרה ל-53 חיילים ולעשר יחידות על חלקם בלחימה. עיטור המופת הוענק לסגן איתן פונד, שנכנס למנהרה באירוע החטיפה של סגן הדר גולדין. לארבעה לוחמים הוענק צל"ש הרמטכ"ל, וכן הוענקו 27 צל"שי אלוף הפיקוד. צל"ש הרמטכ"ל הוענק לשלוש יחידות: יחידת מגלן, גדוד הצמ"ה 7058 של פיקוד המרכז וסיירת מטכ"ל.
למשתתפים במבצע ניתן אות מערכה – אות מערכת צוק איתן, אות המערכה הראשון שהוענק בישראל למערכה שלא הוגדרה כמלחמה.
בעקבות המבצע > המאמץ להחזרת הגופות שבידי חמאס

גופתו של הדר גולדין מצויה בידי חמאס מאז המבצע, ב-18 בינואר 2025, במהלך מלחמת חרבות ברזל, חולצה גופתו של אורון שאול מרצועת עזה בפעילות חשאית מיוחדת של צה"ל ושב"כ, כעשור לאחר שנפל. משפחותיהם של גודלין ושאול הפעילו לחץ ציבורי כל השנים להשבתם לקבר ישראל. ממשלות ישראל בכל התקופה מאז המבצע מטפלות בעניין, אך לא הגיעו ל"עסקת חילופין". הפעם האחרונה שנעשתה עסקה כזו הייתה ב-2025 לשחרור חלק מחטופי מלחמת חרבות ברזל שבמסגרתה לא הגיעו להסכמה בנוגע לגופותיהם של גולדין ושאול.
בעקבות המבצע > עימותים לאחר המבצע

לאחר המבצע השתרר שקט משני צדי הגבול. על פי המרכז למורשת המודיעין הייתה ירידה דרסטית בירי הרקטות לישראל. בסך הכל נורו בשנה הראשונה לאחר המבצע 12 רקטות לנגב המערבי. וזו הייתה השנה השקטה ביותר מאז עלה החמאס לשלטון ברצועת עזה ב-2007 ועד לאותה שנה. שקט זה הופר פעמים מעטות.
בתחילת שנת 2016 דווח באמצעי התקשורת כי הלוחמה בין החמאס לצה"ל בתחום המנהרות התת-קרקעיות לכיוון יישובי עוטף עזה נמשכת עד עצם היום הזה. בחודשים ינואר ופברואר 2016 דווח כי צה"ל מוטט מספר מנהרות עליהן ידע בתחום עוטף עזה, דבר שהוביל להריגתם של מחבלים, אשר נכחו בתוך אותן מנהרות. בחודשים אפריל ומאי חשף צה"ל בפעילות יזומה מנהרות שחדרו לתוך שטח ישראל. במהלך העבודות בשטח, נורו פצמ"רים לעבר הכוחות, דבר שגרר תקיפות של צה"ל ברצועת עזה.
ב-30 באוקטובר 2017 פוצץ צה"ל מנהרת טרור של הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני שחדרה לתוך שטח ישראל. בפיצוץ נהרגו 14 מחבלים.
בתחילת דצמבר 2017 חלה הסלמה נוספת בירי הרקטות, בעקבות הכרזת ירושלים בה הכירה ארצות הברית בירושלים כבירת מדינת ישראל.
ב-12 בנובמבר 2019 החל צה"ל במבצע צבאי חגורה שחורה בעקבות סיכול ממוקד של בכיר הג'יאהד האסלאמי. המבצע הסתיים ב-17 בנובמבר 2019, ולפי דובר צה"ל נהרגו בו 26 מחבלים של הג'יהאד האסלאמי.
לקריאה נוספת

קובי סגל, יחד, ורק יחד, ננצח! : חטיבת "גבעתי" במבצע "צוק איתן", בן שמן: מערכות, 2018.
קובי סגל, חטיבת בני אור במבצע "צוק איתן": להתאמן, להילחם, ללמוד ולנצח, מערכות, 2019
קויאיקה

קוֹיַאִיקֶה (בספרדית: Coyhaique או Coihaique) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת מחוז אייסן ופרובינציית קויאיקה. העיר שוכנת במפגש הנהרות קויאיקה וסימפסון בחלק הצ'יליאני של פטגוניה. בעיר מתגוררים 57,818  תושבים (נכון ל-2017).
היסטוריה

עד המאה ה-19 היה אזור קויאיקה מיושב על ידי בני הטוולצ'ה (Tehuelche), הקאווסקר (Kawésqar) והצ'ונו (Chono). באמצע המאה ה-19 הידלדלה האוכלוסייה המקומית מאוד בעקבות גורמים שונים, בהם רצח בידי הצ'יליאנים, חיסול מקורות הפרנסה שלהם ומחלות שונות.
ההתיישבות הצ'יליאנית באייסן החלה בערך באותו זמן ונמשכה בעוצמה גדולה יותר בתחילת המאה ה-20. באותו זמן החלה לפעול "החברה התעשייתית של אייסן" (Sociedad Industrial de Aysén) שהחלה לכרות את היערות באזור ובנתה בו תשתיות כהכנה להתיישבות עתידית.
ב-1927 נוצרה טריטוריית אייסן, כהכנה להקמת מחוז נפרד בתחומי הטריטוריה. ב-1928 הורה מושל הטריטוריה לואיס מרצ'נט גונסאלס להקים התיישבות חדשה במרכזה בשם "בקדנו". ההתיישבות, שנוסדה באופן רשמי ב-12 באוקטובר 1929, נקראה על שמו של מנואל בקדנו, איש צבא צ'יליאני שהיה ממפקדי הצבא הצ'יליאני במלחמת האוקיינוס השקט. ב-1834 שונה השם לקויאיקה כדי למנוע בלבול עם התיישבות בעלת שם דומה במחוז אנטופגסטה בצפון צ'ילה. מקור השם הוא בשפת טוולצ'ה, ומשמעו "מחנה הלגונה".
ההתיישבות החדשה התפתחה במהירות והפכה למרכז העירוני של חלקים גדולים מאייסן. ב-1959 היא עקפה באוכלוסייתה את הבירה המחוזית פוארטו אייסן והפכה לגדולה במחוז. בשנות ה-70 של המאה ה-20 המשטר הצבאי ששלט בצ'ילה באותן שנים ארגן מחדש את המחוזות בצ'ילה. במסגרת המהלך נוצר מחוז אייסן במתכונתו הנוכחית, ובירתו הועברה מפוארטו אייסן לקויאיקה.
תחבורה

קויאיקה נמצאת על מסלול הקארטרה אאוסטרל, נתיב התחבורה המרכזי באזור המקשר בין העיר פוארטו מונט, בירת מחוז לוס לאגוס, ובין העיירה וייה או'היגינס בדרום אייסן.
במרחק של כ-50 קילומטרים מהמרכז העירוני של קויאיקה, אך עדיין בתחומי הקומונה, נמצא הכפר בלמסדה שבו שוכן נמל התעופה בלמסדה, המשרת את כלל המחוז.
ערים תאומות

ארגנטינה קומודורו ריבדביה, ארגנטינה
הערות שוליים

↑  WEB DISEMINACIÓN CENSO 2017, resultados.censo2017.cl
| מחוזות ופרובינציות צ'ילה צ'ילה |
| --- | --- | --- |
| או'היגינס (רנקגואה) | קולצ'גואה • קצ'אפואל • קרדנל קארו |  |
| אטקמה (קופיאפו) | ואסקו • צ'ניאראל • קופיאפו |  |
| אייסן (קויאיקה) | אייסן  • גנרל קאררה • קויאיקה • קפיטן פראט |  |
| אנטופגסטה (אנטופגסטה) | אל לואה • אנטופגסטה • טוקופייה |  |
| אראוקניה (טמוקו) | מאייקו • קאוטין |  |
| אריקה ופרינאקוטה (אריקה) | אריקה • פרינאקוטה |  |
| ביוביו (קונספסיון) | אראוקו • ביוביו • קונספסיון |  |
| ולפראיסו (ולפראיסו) | אי הפסחא • ולפראיסו • לוס אנדס • מרגה מרגה • סן אנטוניו • סן פליפה דה אקונקגווה • פטורקה • קיוטה |  |
| טרפקה (איקיקה) | איקיקה • טמרוגל |  |
| לוס לאגוס (פוארטו מונט​) | אוסורנו • יאנקיווה • פאלנה • צ'ילואה |  |
| לוס ריוס​ (ואלדיביה) | ואלדיביה • רנקו |  |
| מאולה (טלקה) | טלקה • לינארס • קאוקנס • קוריקו |  |
| מגאיאנס ואנטארקטיקה צ'ילנה (פונטה ארנס)​ | אולטימה אספרנסה • אנטארקטיקה צ'ילנה​ • טיירה דל פואגו • מגאיאנס |  |
| מטרופולין סנטיאגו (סנטיאגו דה צ'ילה​) | טלגנטה • מאיפו • מליפייה • סנטיאגו • צ'קאבוקו • קורדיירה |  |
| ניובלה (צ'ייאן) | איטטה • דיגואין • פונייה |  |
| קוקימבו (לה סרנה) | אלקי • לימארי • צ'ואפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562339605171  GND: 16079950-8  LCCN: n85137184  VIAF: 130250299   WorldCat (עם VIAF): 130250299
בלמאסדה

בלמאסדה (בבסקית: Balmaseda; בספרדית: Valmaseda, ולמאסדה) היא עיירה ספרדית בחבל הבסקים. בלמאסדה ממוקמת כ-30 קילומטר דרומית מערבית מבילבאו, בירת נפת ביסקאיה. אוכלוסייתה 7,583 תושבים (2011) ושטחה 340 קמ"ר. העיירה מהווה מרכז לתעשיות רהיטים ופלדה.
היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 1199.
ב-5 בנובמבר 1808 התקיים בה קרב בין כוחות צרפתיים וספרדיים במסגרת מלחמות נפוליאון.
יהודים

לא ידוע מתי התיישבו יהודים לראשונה, אולם חיים ביינארט מציין שייתכן שיש קשר בין ראשית ההתיישבות במקום להיתר ליהודים לרכוש קרקעות באזור, שנתן אלפונסו ה-11, על דעת הקורטס, בשנת 1348. בשנת 1474 הגיע המס שהוטל על יהודי בלמאסדה ל-1,100 מרבדי ובשנת 1482 הוא הגיע ל-1500 מרבדי. ברשימת הנכסים של בלמאסדה לשנת 1487 מנויים 473 בתי אב, מהם 11 בתי אב יהודיים. בשנת 1483 החליטה מועצת בלמאסדה לאסור נישואין של יהודים תושבי העיירה עם תושבים מחוץ לעיירה, כדי למנוע את התרבות היהודים בעיירה. בינואר 1486 הוציאו תושבי העיירה צו גירוש ליהודי המקום. אולם הצו בוטל על ידי מלך ספרד אשר הורה בצו נגדי מ-1 במרץ 1486 למנוע את גירוש היהודים. במקביל, מבלי לדעת על עמדת מלך ספרד, פנו היהודים למועצת הארץ בגרניקה ובקשו את ביטול הצו, אולם בקשתם נדחתה. הגירוש בוצע בכוח באפריל 1486 ויהודי בלמאסדה עברו להתגורר בשדות סביב העיר ובעיירה הסמוכה, ויליאסאנה די מנה.
הערות שוליים

↑  Letters from Portugal and Spain, 1809, page 211
↑  חיים ביינארט, גירוש יהודי בלמאסדה, ציון מ"ו, א', תשמ"א, עמ' 39-51
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567491405171  GND: 4400620-2  LCCN: n91035501  MusicBrainz: 3d012c54-1204-4209-b8c2-7ddf9ee19cdf  VIAF: 154904701   WorldCat (עם VIAF): 154904701
I Can See You

| --- | --- |

 שיר בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום Speak Now (Taylor's Version)
 יצא לאור:  7 ביולי 2023
 סוגה:  אינדי רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  4:33
 חברת תקליטים:  ריפבליק
 כתיבה:  טיילור סוויפט
 הפקה:  סוויפט, ג'ק אנטונוף
 
"I Can See You" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. יצא לאור ב-7 ביולי 2023 דרך חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, והוא נכלל כרצועה ה-18 באלבום Speak Now (Taylor's Version), ההקלטה החוזרת של Speak Now‏ (2010). את הפקתו המוזיקלית ביצעו סוויפט וארון דסנר, ומילותיו כוללות רמיזות מיניות, ומתארות את משיכתה של סוויפט לאדם שהיא נתקלת בו לעיתים קרובות.
מבקרי מוזיקה רבים הרעיפו על "I Can See You" מחמאות, ושיבחו את הפקתו הקצבית, מילותיו החושניות והקליטות שלו. חלקם סברו כי מדובר ברצועה החדשה הטובה ביותר מ-Speak Now (Taylor's Version). השיר הגיע למקום הרביעי בבילבורד גלובל 200 ונכנס לעשרת המקומות הפותחים במצעדי הפזמונים השבועיים באוסטרליה, קנדה, אירלנד, יפן, ניו זילנד, סינגפור, הממלכה המאוחדת וארצות הברית.
הווידאו קליפ הרשמי שלו, שנכתב ובוים על ידי סוויפט, פורסם גם כן ב-7 ביולי 2023, והוקרן בבכורה יום לפני כן בהופעתה הראשונה בקנזס סיטי כחלק מסיבוב ההופעות "The Eras Tour". הוא כולל את השתתפותם של ג'ואי קינג, טיילור לאוטנר ופרסלי קאש, ומתאר שוד שתוכנן על ידי השלושה ומטרתו לשחרר את סוויפט מתוך כספת נעולה. זוהי בעצם מטאפורה לתמיכת מעריציה של הזמרת בתהליך הקלטת ששת אלבומיה הראשונים מחדש בשל מחלוקת המאסטרס עם חברת התקליטים הקודמת שלה, ביג משין רקורדס.
רקע והוצאה

ב-25 באוקטובר 2010 הוציאה סוויפט לאור את אלבום האולפן השלישי שלה, Speak Now, תחת חברת התקליטים ביג משין רקורדס. לאחר שהוציאה שלושה אלבומי אולפן נוספים פג בנובמבר 2018 חוזה ההקלטות שלה עם החברה. היא חתמה על חוזה חדש עם ריפבליק רקורדס, שהבטיחה לה כי תהיה לה בעלות על כל זכויות המאסטרינג על ששת אלבומיה הראשונים אם תקליטן מחדש. בשנת 2019 רכש סקוטר בראון את ביג משין רקורדס, וכל זכויות המאסטרינג שלה הועברו לחזקתו. באוגוסט אותה השנה גינתה סוויפט את הרכישה, והכריזה כי היא תקליט ותוציא מחדש את אלבומיה בעתיד הקרוב. הראשון מביניהם, Fearless (Taylor's Version), יצא לאור בנובמבר 2020.
ב-5 במאי 2023, בהופעתה הראשונה בנאשוויל במסגרת סיבוב ההופעות השישי שלה, "The Eras Tour", הכריזה על תאריך יציאתו של Speak Now (Taylor's Version).‏ לאחר מכן מסרה בכלי התקשורת הצהרה רשמית ובה אמרה ”אני אוהבת את האלבום הזה כי הוא מספר על התבגרות, התנופפות, נסיקה והתרסקות”. סוויפט ציינה גם את הקשיים שחוותה בעת כתיבתו, בשל כנותו הרבה ותחושות נוסטלגיה. ב-5 ביוני 2023 הכריזה על רשימת הרצועות של Speak Now (Taylor's Version), הכוללת 22 שירים. ביניהם נמנו שש רצועות חדשות, שנכתבו ב-2010 עבור האלבום המקורי אך לבסוף לא נכללו בו. "I Can See You" הוכרז כרצועה ה-19. ב-3 באוגוסט ביצעה אותו כ"שיר הפתעה" בהופעתה בלוס אנג'לס.
ניתוח מוזיקלי

אורכו של "I Can See You" עומד על ארבע דקות ושלושים ושלוש שניות. הוא מונע מריפי גיטרה חשמלית, שתוארו כ"עצבניים" ו"חזקים" על ידי מבקרי המוזיקה. הפקתו הקצבית משלבת גיטרות מעוותות, בס וסינתסייזרים. מייק דוואלד מ-Riff Magazine ואנאבל נוג'נט מ-The Independent אפיינו את "I Can See You" כשיר אינדי-רוק. ג'ייסון ליפשוץ מבילבורד וכריס וילמן מ-Variety הוסיפו כי יש בו מוטיבים מז'אנר הפאנק. ורידנה יאגוטה מ-Pitchfork סברה כי הוא נשמע כמו שירי הטראפ-פופ מ-Reputation‏ (2017) מאשר שאר רצועות Speak Now (Taylor's Version).‏ מילותיו וסגנונו מלאי רמיזות מיניות וחושניות המזכירות את "Dress".
ביקורות

בביקורות על Speak Now (Taylor's Version) בחרו מספר מבקרים ב-"I Can See You" כרצועה החדשה הטובה ביותר שנכללה באלבום. דוואלד ונוג'נט שיבחו את הפקתו הקצבית, כשהראשון מביניהם תיאר אותו כשינוי מרנין ברצף האלבום. ליפשוץ סבר כי השיר היה יכול להיות תוספת נהדרת אילו היה יוצא ב-2010 עם השירים המקוריים.
בובי אוליבייה מ-Spin סבר שמילותיו החושניות מוסיפות היבט חדש לכתיבת השירים של סוויפט.‏ Sputnikmusic ציינו לטובה את הקליטות שלו, והכתירו אותו כ"מקצב המוכר ביותר של סוויפט" מאז "Style".‏ לורה סנייפ מ-The Guardian טענה כי הפקת השיר דומה מאוד לזו של מארון 5. ברשימת הבילבורד עבור "הרצועות החדשות של ההקלטות החדשות של סוויפט" דירג ליפשוץ את "I Can See You" במקום השני.
הצלחה מסחרית

"I Can See You" נכנס לעשרת המקומות הפותחים במצעדי הפזמונים השבועיים של אירלנד (4), ניו זילנד (4), אוסטרליה (5), הממלכה המאוחדת (6), סינגפור (7), קנדה (8) ויפן (8). בבילבורד גלובל 200 דורג במקום הרביעי עם נתונים של 52.9 מיליון השמעות בשירותי הזרמת המוזיקה ו-6,000 מכירות דיגיטליות.
בארצות הברית הופיע לראשונה בבילבורד הוט 100 במקום החמישי עם 24.7 מיליון השמעות בסטרימינג, 4,000 עותקים דיגיטליים ו-361,000 השמעות איירפליי ברדיו. זה הפך את סוויפט לאמן הראשון מאז הביטלס ב-1964 שהכניס שלושה שירים משלושה אלבומי אולפן שונים לעשירייה הפותחת של המצעד.