stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נהלל
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  "בעמק יזרעאל מחזירים עטרה לישנה, עמקניוז, 6 באוגוסט 2023
1 2  תנועת המושבים מי אנחנו?, באתר tmoshavim
1 2  ההסתדרות הציונית העולמית, באתר wzo
1 2  תנועת המושבים נהלל – המושב הראשון בהיסטוריה, באתר tmoshavim
1 2  https://shimur.org/activities/סדנת-היישוב-בראשיתו/
↑  ספר יהושע, פרק י"ט, פסוק ט"ו.
↑  ספר שופטים, פרק א', פסוק ל'.
↑  תלמוד ירושלמי, מגילה, פ"א ע"א.
↑  תלמוד ירושלמי, מעשר שני, פ"ה ה"ב.
↑  יואל פיקסלר, מעין-חי לכפר מל"ל, באתר מוזיאון עין חי – כפר מל"ל
↑  ממייסדי יסוד המעלה ומראשוני נהלל. כונתה "אשת הברזל", ממייסדות החינוך ההתיישבותי אותו ניהלה במרכז החקלאי עד קרוב למותה
↑  עבודת מחקר של עפר אבידב, בן למייסדי נהלל.
↑  נעמה דגן, מגדל המים בנהלל, מגדל המים – היבטים חדשים, בצלאל, 2010
↑  מושבי העובדים בעמק, דבר, 25 בספטמבר 1939
↑  ריכרד קאופמן, מהלול כפר נהלל. תצלום מפה מתוך תכניות בניה בשביל ארץ ישראל. אוסף המפות ע"ש לאור, הספרייה הלאומית, ‏1922
1 2 3 4 5 6  מיכאל לוין, ‏עיר גנים כמקור לתכנון נהלל, קתדרה 14 ינואר 1980
↑  Susan G. Solomon, Louis I. Kahn's Trenton Jewish Community Center, Princeton Architectural Press, New York, 2000, p. 21
↑   הורה נהלל באתר הספרייה הלאומית
↑  יהונתן גפן, בעיקר שירי אהבה, דביר, 1976
↑  ב"רומן רוסי" העלילה, פרי דמיון המחבר, סובבת סביב מושב בעמק יזרעאל. בספרו "הדבר היה ככה" נהלל מוזכרת בשמה המלא, ובו תיאר שלו דיון נוקב שערכו לו בני נהלל הוותיקים, שזיהו דמויות ואירועים אמיתיים מתולדות המושב שהופיעו בספרו "רומן רוסי".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540446305171  GND: 1164707183  LCCN: nr95025216  VIAF: 143519685   WorldCat (עם VIAF): 143519685 
בית העם נהלל 2023  צילמה הדס רגב ירקוני
כיכר בנהלל. מגדל המים הלבן הוקם בשנת 1924
אנדרטה של מרדכי כפרי בנהלל לנופלים במערכות ישראל
בראשית (חברה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־20 שנה)
 משרד ראשי:  יפתח
 בעלות:  12 קיבוצים ומושבים
 מוצרים עיקריים:  פירות
  
 http://www.pri-beresheet.co.il/
 
בראשית הוא תאגיד ישראלי העוסק באריזה ובשיווק של פירות.
התאגיד הוקם בשנת 2005, עם מיזוגם של בתי האריזה פירות הגולן (בהקמתו של היזם שמשון ולנר) ופרי פסגות. שותפים בו חמישה קיבוצים מהגליל העליון (יפתח, יראון, מלכיה, מנרה וסאסא) ושמונה קיבוצים ומושבים מהגולן (אורטל, אלוני הבשן, אל-רום, יונתן, מרום גולן, עין זיוון, קשת ורמת מגשימים), וכן הוא משווק את תוצרתם של מטעים פרטיים. בתי האריזה ממוקמים בסמוך ליפתח ולמרום גולן.
נכון לשנת 2012, משווק "בראשית" כ-50 אלף טון פירות נשירים בשנה, שהם כ-30% משוק הפירות הנשירים בישראל. בין היתר, משווק התאגיד אגסים, אפרסקים, דובדבנים, ליצ'ים, משמשים, נקטרינות, קיווים, שזיפים, שסקים ותפוחים. בנוסף לשיווק בישראל, מייצא "בראשית" פירות גם לבריטניה, דרום אפריקה, קפריסין ורוסיה.
יוסף פיש

| --- | --- |

 לידה:  1912 הונגריה 
 התאבד:  16 במאי 1957 (בגיל 45 בערך) 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 סוגה:  חזנות 
 שפה מועדפת:  הונגרית 
 מספר צאצאים:  1 
 
יוסף פיש (1912 — 15 במאי 1957) היה חזן יהודי-הונגרי. כחודשיים לאחר עלייתו לישראל, יומיים לאחר שהתקבל למשרת חזן בבית הכנסת הגדול ברמת גן, שם קץ לחייו.
קריירה כחזן

פיש נולד בפהרגיארמט במחוז סאטמר שבצפון הונגריה, בנם הצעיר של אברהם צבי ורחל פיש. בצעירותו ביטא כישרון מוזיקלי, והיה חזן בעיירת הולדתו. בהמשך תפקד כחזן שני בבית הכנסת הגדול בעיר הסמוכה מישקולץ, לצד החזן הראשי יהושע וידר.
במהלך מלחמת העולם השנייה נשלח למחנה הריכוז מאוטהאוזן שבאוסטריה. במהלך שואה נספו אשתו ובתו. הוא נותר צולע באחת מרגליו, ומוראות השואה נותרו בנפשו ובגופו שנים רבות.
משנת 1946 שירת פיש כחזן ראשי בקהילת בית הכנסת האורתודוקסי קאזינצי שבבודפשט. ב-1948 נישא לרחל (רוז'יקה) לבית ארנסט, ילידת יוגוסלביה, שאיבדה בשואה את בעלה ישראל (סרוּלצ'י) אדלשטיין לאחר שלושה חודשי נישואין. לבני הזוג נולדו שני ילדים: יהודה דב ואברהם צבי. באותה שנה התפרסמה בבודפשט יצירתו "לקל ברוך" (Lukel Boruch) בתקליט. הוא החל להופיע אחת לשבועיים בתחנת הרדיו ההונגרי-ממלכתי "קושוט" (Kossuth), בתוכנית "חצי שעה דתית-ישראלית" (Izraeli vallási félóra), בקטעי מוזיקה יהודיים, לעיתים בליווי ילד ממקהלת בית הכנסת.
העלייה לישראל ופרשת ההתאבדות

בעקבות המרד ההונגרי נגד ברית המועצות באוקטובר 1956, החליטה משפחת פיש לעזוב את הונגריה ולהגר לישראל.
בפברואר 1957 הציע בלה וינגרטן, ידידו של פיש מהונגריה וממתפללי בית הכנסת הגדול ברמת גן, את מועמדותו של פיש למשרת חזן בבית הכנסת הגדול בתל אביב. מעט לפני כן (ביוני 1956) התאבד חזן בית הכנסת הגדול בתל אביב, אהרון עמיהוד (קיפניס); בעיתונות נחלקו הדעות באשר לסיבות ההתאבדות - דיכאון או פגיעה קשה בשל יחס מזלזל מהנהלת בית הכנסת. באותה תקופה (פברואר 1957) התקיים סכסוך בין המתפללים בבית הכנסת סביב הבחירות לוועד בית הכנסת.
משפחת פיש הפליגה לישראל במרץ 1957 באניה "ארצה" לנמל חיפה, והתאכסנה בסמוך לבית הכנסת הגדול בתל אביב. לאחר מספר תפילות ניסיון במהלך אפריל-מאי 1957, נכשל המשא ומתן בין פיש לגבאי בית הכנסת לגבי גובה השכר, לאחר שהובטח לו סכום גבוה עוד בהיותו בבודפשט. פיש קיבל במקום זאת את משרת החזן שהוצעה לו על ידי ועד בית הכנסת הגדול ברמת גן. יומיים אחר כך שם קץ לחייו.
התאבדותו של פיש עוררה עניין תקשורתי במיוחד לאור סמיכות הזמנים להתאבדותו של החזן אהרן עמיהוד קודם לכן. בעיתונות סוקרו האשמות של ידידיו ושל קהילת העולים מהונגריה נגד הנהלת בית הכנסת בתל אביב, שלטענתם הייתה קשורה לנסיבות שהובילו להתאבדות. הדעות נחלקו באשר לרקע ההתאבדות - דיכאון בעקבות קשייו בשואה, או פגיעה בעקבות משא ומתן שלא בתום לב ויחס מתנכר לעולה החדש מצד הנהלת בית הכנסת בתל אביב. נציגי עולי הונגריה דרשו להקים ועדה ציבורית לחקר נסיבות אלו. עלה גם חשש שהדבר ינוצל על ידי אנשי אגודת ישראל ונטורי קרתא בווינה ובודפשט, שניהלו באותה תקופה מאבק נגד עלייה לישראל. יוסף (פרנץ) ימבור, חבר מועצת העיר תל אביב, פנה לראש העיר חיים לבנון בבקשה להקים ועדת חקירה ציבורית לבדיקת נסיבות ההתאבדות, אך היא נדחתה.
פיש נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הערות שוליים

↑  ד"ר בלה הונגר, "בשולי התאבדות טרגית", 24 במאי 1957, אוי קלט (Új Kelet), עמ' 3 (בהונגרית)
↑  "לזכרו של החזן הראשי פיש", 24 ביוני 1957, אוי קלט
↑  יוסף פיש באתר GRAVEZ
החוק נגד תעמולה הומוסקסואלית

| --- | --- |


 פרטי החוק
 מדינה:  רוסיה
 כינוי:  "חוק התעמולה האנטי-הומוסקסואלי", "חוק התעמולה הגאה"
 שם רשמי:  "החוק הפדרלי אודות הגנה על ילדים מפני מידע הדוגל בהכחשת ערכים משפחתיים מסורתיים"
 גוף מחוקק:  הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית
 שטחים שעליהם חל החוק:  רוסיה 
 מטרת החוק:  "מניעת תעמולה הומוסקסואלית בקרב ילדים"
 
"החוק הפדרלי הרוסי למטרת הגנה על ילדים מפני מידע הדוגל בהכחשת ערכי המשפחה המסורתיים", הידוע גם בתקשורת בשפה האנגלית כ-"חוק התעמולה ההומוסקסואלי" ו-"החוק האנטי-הומוסקסואלי", היא הצעת חוק שאושרה פה אחד (למעט חבר הפרלמנט איליה פונומארב שנמנע), על ידי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ב־11 ביוני 2013  ונחתמה כחוק על ידי הנשיא ולדימיר פוטין ב־30 ביוני 2013.
מטרתו המוצהרת של החוק היא להגן על ילדים מפני חשיפה להומוסקסואליות בדגש על תוכן המציג הומוסקסואליות כנורמה בחברה, בטענה שהיא סותרת את ערכי המשפחה המסורתיים. החוק תיקן את חוק הגנת הילדים במדינה ואת קוד הפדרציה הרוסית לעבירות מינהליות, ואסר הפצת "תעמולה של יחסי מין לא מסורתיים" בקרב קטינים. הגדרה זו כוללת חומרים "המעוררים עניין במערכות יחסים כאלה, הגורמים לקטינים ליצור נטיות מיניות לא מסורתיות", או "רעיונות מעוותים בהווה לגבי הערך החברתי השווה של יחסים מיניים מסורתיים ולא מסורתיים" כלשון החוק. עסקים וארגונים יכולים גם להיאלץ להפסיק זמנית את פעולתם אם יורשעו על פי החוק (עד 90 יום) ולהיקנס בסך מיליון רובל. זרים עשויים להיעצר למשך עד 15 יום ולהיות מגורשים, או להיקנס בסכום של עד 5,000 רובל ולהיות מגורשים.
החוק זכה בתמיכת הימין הקיצוני והלאומני הרוסי, וכן בתמיכה רחבה בקרב העם הרוסי והכנסייה הרוסית האורתודוקסית. החוק גונה על ידי ועדת ונציה של מועצת אירופה (בה רוסיה חברה), על ידי ועדת האו"ם לזכויות הילד ועל ידי ארגוני זכויות אדם בהם אמנסטי אינטרנשיונל ומשמר זכויות האדם. על החוק נמתחה ביקורת בשל הנוסח הרחב והכוללני שלו (אשר כולל את האמירה "מעלה עניין" ו"בקרב קטינים"), שמבקרים רבים אפיינו כאיסור לקידום זכויותיה ותרבותה של קהילת הלהט"ב הרוסית. החוק ספג ביקורות שליליות רבות על כך שהביא להגברה והצדקה של אלימות הומופובית ברחבי המדינה .
ביום 27 באוקטובר 2022, הורחב החוק כך שהוא אוסר על תעמולה להט"בית לכול קבוצות הגיל, במקום לקטינים בלבד. בחוק המורחב נכלל גם איסור על חומרים המעניקים לקטינים "רצון לשנות את מינם", או מהווים קידום של "פדופיליה", לקטגוריות החומרים המכוסות בחוק. הצעת החוק התקבלה פה אחד על ידי מועצת הפדרציה ב-2 בדצמבר 2022 ונחתמה על ידי פוטין ב-5 בדצמבר 2022. גם ההרחבה לחוק זכתה לשלל גינויים שביקרו את החוק, הן מהפן של האיסור גורף על כל פעילות פרו-להט"בית, והן על השילוב הכוזב בין הומוסקסואליות לפדופיליה.
רקע

למרות העובדה כי בערים מוסקבה וסנקט פטרבורג צמחו ושגשגו קהילות להט"ב, חלה התנגדות גוברת כלפי זכויות להט"ב ברוסיה בקרב פוליטיקאים מאז 2006. העיר מוסקבה סירבה באופן פעיל לאשר מצעדי גאווה, וראש עיריית מוסקבה לשעבר, יורי לוז'קוב, תמך בסירובה של העירייה לאשר את שני אירועי הגאווה הראשונים במוסקבה, תיאר אותם כ-"שטניים" ואת משתתפי כ-"מתרוממים", והאשים קבוצות מערביות בהפצת "סוג כזה של הארה" במדינה. חבר הפרלמנט מטעם רוסיה הוגנת, אלכסנדר צ'וב, התנגד גם הוא לזכויות להט"ב וניסה להכניס חוק "תעמולה" דומה בשנת 2007. בתגובה, פעיל זכויות הלהט"ב הבולט ומייסד מצעד הגאווה במוסקבה ניקולאי אלכסייב חשף בתוכנית הראיונות בטלוויזיה "К барьеру!" כי צ'וב היה מעורב בפומבי במערכות יחסים חד-מיניות לפני תקופת כהונתו.
בשנת 2010 נקנסה רוסיה על ידי בית הדין האירופי לזכויות אדם על רקע טענותיו של אלכסייב לפיהן ערים רוסיות מפלות אנשי להט"ב בסירובם לאשר עצרות גאווה (ראו: פסק דין אלכסייב נגד רוסיה). במרץ 2012 חסם שופט רוסי את הקמתו של בית הגאווה בסוצ'י לקראת אולימפיאדת החורף 2014, וקבע כי הוא "יפגע בביטחון החברה הרוסית", וכי הוא נוגד את "המוסר הציבורי והמדיניות בתחום המשפחה, אמהות והגנת ילדות". באוגוסט 2012 אושר במוסקבה פסק דין הדוחה את בקשתו של ניקולאי אלכסייב לאישור של 100 שנה לקיום עצרות גאווה במוסקבה מדי שנה, ואסר קיום של מצעדי גאווה למשך 100 שנה בעיר מוסקבה, תוך ציון האפשרות לאי סדר ציבורי.
הצעת החוק אשר כללה את הנימוק "הגנה על ילדים מפני מידע הפוגע בבריאותם והתפתחותם" הציגה חוקים האוסרים על הפצת חומר "מזיק" בקרב קטינים אשר כולל תוכן ה-"עשוי לעורר פחד, אימה או בהלה בקרב ילדים" פורנוגרפיה, לצד חומרים המהללים אלימות, פעילויות בלתי חוקיות, שימוש בסמים או פגיעה עצמית. תיקון לחוק שהתקבל בשנת 2012 ייסד מערכת דירוג תוכן חובה לחומרים המופצים באמצעות "רשת מידע וטלקומוניקציה" (המכסה טלוויזיה ואינטרנט), והקימה "רשימה שחורה" לצנזורה אתרים המכילים פורנוגרפיית ילדים או תכנים המהללים שימוש לרעה בסמים והתאבדות.
התיקון משנת 2013, שהוסיף "תעמולה של יחסים מיניים לא מסורתיים" כמעמד של תוכן מזיק על פי החוק נועד, לדברי ממשלת רוסיה, "להגן על ילדים מפני חשיפה לתכנים המציגים הומוסקסואליות כהתנהגותית נורמלית" בו הושם דגש במטרה להגן על ערכי המשפחה "המסורתיים". מחברת הצעת החוק ילנה מיזולינה (יו"ר ועדת הדומא למשפחה, נשים וילדים, שתוארה לעיתים כ-"צלבנית מוסר"), טענה כי יחסים מסורתיים בין גבר ואישה "דרשו הגנה מיוחדת על פי החוק הרוסי". מיזולינה, הידועה בהיותה מתנגדת בולטת להומוסקסואליות, טענה לא אחת כי הביטוי "הומואים הם גם בני אדם" צריך להיחשב כקיצוני על ידי השירות הפדרלי לפיקוח על זכויות הצרכן ורווחת האדם והיא תומכת בלקיחת ילדים מהורים הומוסקסואלים (גם אם הם ההורים הביולוגיים). תיקון החוק הורחב גם על חוקים דומים שנחקקו על ידי כמה אזורים ברוסיה, כולל ריאזאן, ארכנגלסק (שם בוטל החוק המקומי זמן קצר לאחר העברת הגרסה הפדרלית) וסנקט פטרבורג.
תוכן החוק

סעיף 1 להצעת החוק בנושא הגנה על ילדים מפני מידע הפוגע בבריאותם והתפתחותם תוקן בהוראה המסווגת "תעמולה של יחסי מין לא מסורתיים" למעמד של חומרים שאסור להפיץ בקרב קטינים. המונח מוגדר כחומרים שמטרתם "לגרום לקטינים ליצור נטיות מיניות לא מסורתיות, מושגים של אטרקטיביות של יחסים מיניים לא מסורתיים, רעיונות מעוותים לגבי הערך החברתי השווה של יחסים מיניים מסורתיים ולא מסורתיים, או הטלת מידע אודות יחסי מין לא מסורתיים אשר מעלים עניין ביחסים כאלה אם מעשים אלה אינם מסתכמים בעבירה פלילית".
סעיף 2 מבצע תיקונים דומים למשפט -"על ערבות בסיסית לזכויות הילד בפדרציה הרוסית", המצווה על הממשלה להגן על ילדים מפני חומר כזה.
סעיף 3 להצעת החוק תיקן את קוד הפדרציה הרוסית לעבירות מנהליות בסעיף 6.21, הקובע עונשים בגין הפרות של איסור התעמולה: אזרחים רוסים שנמצאו אשמים יכולים לקבל קנסות של עד 5,000 רובל, ופקידים ציבוריים יכולים לקבל קנסות של עד 50,000 רובל. ארגונים או עסקים יכולים להיקנס בסכום של עד מיליון רובל ולהיאלץ להפסיק את הפעילות עד 90 יום. ניתן לעצור זרים ולעצור אותם עד 15 יום לאחר מכן לגרשם, או להטיל קנסות של עד 5,000 רובל ולגרשם. הקנסות ליחידים גבוהים בהרבה אם העבירה בוצעה באמצעות מדיה המונית או באינטרנט.
תגובות

על פי סקר שנערך ביוני 2013 על ידי המרכז הרוסי לחקר דעת הקהל (הידוע גם בשם VTsIOM),  מעל ל-90 אחוז מהרוסים שנשאלו היו בעד החוק. למעלה ממאה קבוצות שמרניות ברחבי העולם חתמו על עצומה לתמיכה בחוק, כאשר לארי ג'ייקובס, מנהל הקונגרס העולמי למשפחות, תמך במטרתו "לאסור על הסברה שמטרתה לשתף קטינים באורח חיים שיפגע בבריאותם הגופנית והמוסרית". נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ענה להתנגדויות מוקדמות להצעת החוק שהוצעה אז באפריל 2013 ואמר כי "אני רוצה שכולם יבינו שברוסיה אין פגיעה בזכויות המיעוטים המיניים. הם אנשים, בדיוק כמו כולם, והם נהנים מזכויות וחירויות מלאות". בהמשך אמר כי בכוונתו לחתום על הצעת החוק משום שהעם הרוסי דרש זאת. כלשונו, "האם אתה יכול לדמיין ארגון המקדם פדופיליה ברוסיה? אני חושב שאנשים באזורים רבים ברוסיה היו מתחילים לאחוז בנשק... הדבר נכון גם לגבי מיעוטים מיניים: אני בקושי יכול לדמיין שנישואים חד מיניים יהיו מותרים בצ'צ'ניה. אתה יכול לדמיין את זה? זה היה מביא לפגיעות בבני אדם". פוטין ציין בנוסף כי הוא מודאג משיעור הילודה הנמוך ברוסיה, באומרו כי מערכות יחסים חד-מיניות אינן מייצרות ילדים. באוגוסט 2013 הגן שר הספורט הרוסי ויטאלי מוטקו על החוק, והשווה אותו להגנה על ילדים מפני "תכנים המעודדים שימוש באלכוהול או התמכרות לסמים".
תגובות > מחאות

נגד החוק התקיימו הפגנות מקומיות ובינלאומיות. פעילים הפגינו מחוץ למרכז לינקולן בעיר ניו יורק בערב הפתיחה של האופרה המטרופוליטן ב-23 בספטמבר 2013, שתוצג באופרה של צ'ייקובסקי "יוג'ין אונייגין". ההפגנות התמקדו בנטייה ההומוסקסואלית של פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי עצמו ובמעורבותם של שני רוסים בהפקה' הסופרנית אנה נטרבקו והמנצח ואלרי גרגייב, שכן הם זוהו כתומכים קולניים של ממשלת פוטין.
ב-12 באוקטובר 2013, למחרת יום היציאה מהארון הבינלאומי, נערכה בסנט פטרסבורג מחאה שאורגנה על ידי לפחות 15 פעילים. אתר המחאה נכבש על ידי מספר רב של מפגינים, אשר חלקם היו לבושים ככמרים רוסים אורתודוקסים וקוזאקים. בסיום המחאה, נעצרו כ-67 מפגינים נעצרו בגין הפרת סדר.
פעילים קראו גם להחרים את הוודקה סטוליצ'נאיה, שמיתגה את עצמה באופן בולט כוודקה רוסית ("אם כל הוודקות מארץ האם של הוודקה" בקמפיין פרסומי). עם זאת, לוקסמבורג, הגיבה למאמץ החרם, וציינה כי "החברה אינה רוסית באופן טכני", הדגישה את התנגדותה לדעת הממשלה הרוסית כלפי הומוסקסואליות, ותיארה את עצמה בתור "תומכת נלהבת זכויות חברי קהילת הלהט"ב וחברה קרובה של אנשיה".
תגובות > תביעות והשפעות אחרות

המעצר הראשון שנעשה על פי חוק התעמולה התרחש שעות ספורות לאחר ביצוע חקיקתו, הפעיל בן ה-24 דמיטרי איסקוב נעצר בקאזאן על שהחזיק בפומבי בשלט "חופש להומואים והלסביות של רוסיה. בוז לפשיסטים ולהומופובים". הוא נעצר (בגין שימוש בקללות), אך שוחרר ללא אישומים. חודשים מאוחר יותר, לאחר שהוגשה כנגדו תלונה, הוא הואשם והורשע בתעמולת להט"ב, נקנס ב-4,000 רובל.
הראשונים שנקנסו לאחר כניסת החוק לתוקף הם ניקולאי אלכסייב וירוסלב יבטושנקו פעילי זכויות להט"ב,  שעמדו מחוץ לספרייה הציבורית בארכנגלסק עם כרזות שעליהן נכתב: "תעמולה הומוסקסואלית לא קיימת. אנשים לא הופכים הומוסקסואלים, אנשים נולדים הומוסקסואלים" הם נקנסו ב-4,000 רובל. הערעור שהגישו נדחה.
בינואר 2014, נקנס אלכסנדר סוטורין, העורך הראשי של עיתון העיר חברובסק, מולודוי דלנבוסטוצ'ניק, ב-50 אלף רובל (1,400 דולר) בגין פרסום ידיעה הדנה במורה אלכסנדר ירמושקין, הומוסקסואל מוצהר, שפוטר בשל הודאתו בהחזקת כרזות תמיכה באנשי להט"ב ובלונים בצבעי "קשת בענן" עם תלמידיו, וכתוצאה מכך הותקף על ידי פעילי ימין קיצוני בשל נטייתו המינית. הקנס התרכז סביב ציטוט במאמרו של ירמושקין, שקבע כי עצם קיומו הוא "הוכחה יעילה לכך שהומוסקסואליות היא תקינה".
אלנה קלימובה הואשמה על פי החוק פעמים רבות בגין הפעלת קבוצת תמיכה מקוונת לבני נוער להט"ב בשירותי הרשתות החברתיות "VKontakte" ופייסבוק. הראשון מבין האישומים הללו בוטל בפברואר 2014, לאחר שבית משפט קבע בהתייעצות עם איש מקצוע בתחום בריאות הנפש כי הקבוצה "מסייעת לבני נוער לחקור את מיניותם להתמודד עם נושאים רגשיים קשים ובעיות אחרות שהם עלולים להיתקל בהם", וכי פעילויות אלה לא היווה "תעמולה של יחסי מין לא מסורתיים" כהגדרתם בחוק. בינואר 2015 הוגש נגדה כתב אישום. בית המשפט בניז'ני טאגיל הרשיע את קילמובה ופסק לה קנס של 50,000 רובל, קלימובה ערערה, ובמרץ 2015, לאחר הגשת ערעור, בוטל פסק הדין.
ביולי 2015 הואשמה ונקנסה קלימובה בשלישית, בסך של 50,000 רובל.
בנובמבר 2014, יום לאחר שמנכ"ל חברת אפל בע"מ הנוכחית, טים קוק הודיע בפומבי כי הוא גאה בהיותו הומוסקסואל כתוצאה מהשלכות החוק, דווח כי אנדרטה בצורת אייפון המכבדת את מייסדו המשותף סטיב ג'ובס, הוסרה מקמפוס אוניברסיטה בסנט פטרסבורג על ידי המתקין שלה, האיחוד הפיננסי במערב אירופה (ZEFS). נטען כי האנדרטה הוסרה עקב החוק משום שהייתה באזור בו מבקרים קטינים. בספטמבר 2015, הפכה אפל לחקירת גורמים רשמיים של מחוז בקירוב על יישום אמוג'ים במערכות ההפעלה שלה המתארות מערכת יחסים הומוסקסואלית, בשאלה האם הם עשויים לקדם יחסי מין לא מסורתיים בקרב קטינים. מאוחר יותר קבע רוסקומנדזור כי כשלעצמם, "אימוג'ים המתארים זוגות חד מיניים אינם מהווים הפרה של חוק התעמולה, שכן האם יש להם קונוטציה חיובית או שלילית תלוי בהקשר שלהם ובשימוש בפועל".
במרץ 2018 חסם רוסקומנדזור את הגישה בתוך המדינה לאתר בולט עבור קהילת הלהט"ב הרוסית, "Gayrussia.ru" בגין הפרת החוק.
תגובות > השפעות על משחקי וידאו

במאי 2014 נחשף כי בהתאם לחוק התעמולה, משחק המחשב "The Sims 4", אשר הופץ על ידי "Electronic Arts" המאפשר לדמויות להשתתף במערכות יחסים חד-מיניות, הוגבל לשימוש רק מגיל 18+ בלבד במערכת הדירוג הרוסית RARS (רו'), מה שמגביל את מכירתו למבוגרים בלבד ברחבי המדינה. לשם השוואה, לוח הרייטינג הפאן-אירופי דירג היסטורית את משחקי הסימס כמתאימים לבני 12 ומעלה לצד גילאי 6 בגרמניה.
בדצמבר 2016, משחק הווידאו "FIFA 17" (שיוצא לאור גם על ידי "Electronic Arts") אפשר למשתמשיו להשיג שרוכי נעליים בצבעי קשת עבור הכדורגלנים הווירטואליים שלהם, בתמיכה בקמפיין תמיכה עבור אנשי להט"ב בגיבוי ליגת העל. חברת הפרלמנט אירינה רודנינה הצהירה כי הרשויות הרלוונטיות צריכות "לאמת את האפשרות להפיץ את המשחק הזה בשטח הפדרציה הרוסית".
בדצמבר 2016, יצרנית משחקי הווידאו "Blizzard Entertainment" חסמה תוכן מהמשחק "Overwatch" ברוסיה, משום שהכילה סצנה של הדמות טרייסר, הידועה כלסבית, מנשקת את בת זוגה. "Blizzard Entertainment" ציטטה את חוק התעמולה כנימוק לחסימה אם כי המשחק עצמו לא נחסם במדינה.
צונמי

ערך זה עוסק באסון טבע המתבטא בתופעת גלי ענק. אם התכוונתם לשיר, ראו .
אנימציה של התפשטות גלי הצונמי ברעידת האדמה בדרום אסיה בסוף 2004
איור המתאר היווצרות צונמי בעקבות רעידת אדמה.


מקרא: 1. העתק; 2. גאות; 3. התרוממות לוח; 4. מוקד רעידת אדמה; 5. שפל; 6. שקיעת לוח; 7. משרעת; 8. אורך גל; 9. חפיפת גלים ראשוניים; 10. הפחתת מהירות
סכמה של צונמי שמגיע אל החוף
שלט מילוט מצונמי בחוף תל אביב
צוּנַמי (מיפנית 津波 – גל בנמל, "צו"=נמל ו"נאמי"=גל, בעברית: נחשול רעש) הוא תופעה של גלי ים גדולים המתפרצים בעוצמה רבה אל תוך חופי ים. צונמים בדרך כלל מתרחשים בשל התפרצויות געשיות ורעידות אדמה, ובמקרים נדירים יותר אף בשל פיצוצים תת-מימיים, המלטות קרח ואירועי התנגשות. לעומת גלי מים, שנוצרים כתוצאה מכוח המשיכה של הירח והשמש, צונמים נוצרים בשל אובייקט גדול המחליף או המרעיד את המים.
סיבות אפשריות להיווצרות גלי צונמי

גלי צונמי נוצרים בעיקר אחרי רעידת אדמה במעמקי האוקיינוס. קצהו של הלוח הטקטוני העליון "נדחס" במשך זמן רב כלפי מטה, עקב לחץ שנגרם כתוצאה מחדירת הלוח שכנגדו. כאשר קצהו של הלוח העליון, הדרוך בדומה לקפיץ, משתחרר בבת אחת ונע בעוצמה מלמטה למעלה, הוא חובט במי הים במהירות עצומה; פעולה זו גורמת לשחרור אנרגיה רבה, המזעזעת את המים ויוצרת גלים סייסמיים חזקים מאוד מהמרכז החוצה, הנעים במהירות שבין 400 ל-1,000 קמ"ש. לעיתים, הרעידות הסייסמיות שיוצרים נחשולים אלה מגיעות בצרורות, כך שגלי צונמי עוצמתיים יכולים לבוא זה אחר זה, בהפרש של דקות זה מזה.
גורם נוסף, פחות שכיח, העלול לגרום לגלי צונמי, הוא מפולות תת-מימיות. במקרה כזה הר או רכס תת-מימי מתמוטט במעמקי האוקיינוס וגורם לדחיקה של המים בעוצמה אדירה.
אפיון הגלים

בשני המקרים שתוארו לעיל הגלים מסוגלים לעבור אלפי קילומטרים ממקום ההתרחשות מבלי לאבד כמעט מעוצמתם. ככל שהגלים מתקרבים לחוף, עומק האוקיינוס פוחת במהירות, וכתוצאה מזה גובה הגל – שאינו נראה בלב האוקיינוס מהיותו תחת פני המים – גדל לממדים נצפים. בהגיע גל ההדף למדף היבשתי הרדוד, מתפתח נחשול ענק המתנפץ לעבר החוף; גל המים "עבה", מאחוריו ועל גביו פני הים עולים, ולכן הצונמי חודר ליבשה, ככל שגובה פני הים עולה. גל ענק זה מכה בחוף בעוצמה רבה, ואף שמהירותו יכולה להיות קטנה יחסית (כמה עשרות קמ"ש בלבד) הוא מחריב את כל העומד בדרכו בטווח שבין מאות מטרים לאלפי מטרים מקו החוף, בהתאם לתלילות החוף.
אורך גל צונמי אופייני, ממקום ההתרחשות הסייסמית, הוא מאות קילומטרים, ותלוי באופי ההפרעה היוצרת אותו. בשל עומק האוקיינוס במקום בו הוא נוצר, יכול גובהו להגיע לסדר גודל של מטר אחד, כך שבלב ים הוא כמעט לא יורגש; היו מקרים שבהם צונמי עז עבר מתחת לסירות של דייגים יפניים שדגו בלב ים, שנדהמו לגלות – כששבו לביתם בתום הדיג – שכפרם נמחה כליל מעל פני האדמה. עוצמת גלי הצונמי ומהירותם יכולות להיות שונות ממקום למקום, לפי פרמטרים שונים, כמו צורת ומידת תלילות החוף. לעיתים, בחוף אחורי של אי נוצר אפקט צליפה שמגביר את גובהם וחוזקם של הגלים. באופן כללי ניתן לומר, שאם היחס בין עומק קרקעית הים במקום בו נוצר הגל לבין נקודה כלשהי בחוף הוא  x^{4}, אזי מהירותו באותה נקודה תהיה פי  x^{2} קטנה יותר ממהירותו ההתחלתית וגובהו פי  x מגובהו ההתחלתי (חוק גרין).
התרעה ומחקר

מאפיין מקדים לבואו של צונמי – היכול לתת שהות של עשרות שניות – הוא נסיגה מהירה של המים מהחוף וחשיפת קרקעית הים, שכן הגל המתקרב נבנה כלפי מעלה מן המים שהוא שואב. לעיתים, אפקט זה חזק כל כך, עד שמעגני סירות שלמים מתרוקנים בבת אחת מכל מימיהם עד כדי כך שהסירות נופלות על הקרקעית הבוצית. כך קרה בעת הצונמי הגדול ששטף את חופי האגן ההודי ב-2004, שבמהלכו טילי סמית', ילדה אנגליה בת 10 שלמדה על גלי צונמי בבית הספר, ראתה את הים נסוג במהירות והתריעה בבהלה על הגל המגיע; בעשותה כן הצילה עשרות נופשים שהיו בקרבתה. יש המתפתים להיכנס לים ש"התייבש" לפתע כדי לאסוף את שלל המציאות שהותירו המים הנסוגים, אך מעשה זה מהווה מלכודת מוות לאוספים, שכן הנחשול מכה בשיא העוצמה בכל הנמצא בדרכו לחוף.
חופי ים החשופים לצונמי נמצאים בעיקר בדרום מזרח אסיה וכן בים הקריבי. במקומות מועדים לפורענות, כדוגמת חופי יפן, הוקמו חומות הגנה בגובה של כעשרים מטר, להגנה מפני גלי צונמי. ישנו מרכז התרעה אמריקני לגלי צונמי באוקיינוס השקט, שמאתר רעידות אדמה באוקיינוס, ומתריע על צפי לצונמי מבעוד מועד לאזורים העלולים להיפגע, לפי מיקום האירוע הסייסמי. בעקבות הצונמי הגדול בדרום מזרח אסיה ב-2004, הוחלט על הקמת מרכז התרעה דומה גם באוקיינוס ההודי.
אחרי הצונמי של 2004 נערכו מחקרים על עמידות בתים בפני גלי צונמי. התברר שהבתים העמידים ביותר לצונמי הם מבני בטון מזוין על עמודים, כי העמודים מאפשרים לאנרגיית המים לעבור ביניהם כמעט מבלי לספוג אותה.
הסבר על המכניקה של יצירת הצונמי. באזור סגירת לוחות, שני לוחות טקטונים נלחצים אחד כלפי השני.
א. הלוח הטקטוני משמאל (האפור) נע ונכנס מתחת ללוח הטקטוני הימני (החום)
ב. קצה הלוח הטקטוני הימני העליון "נדחס" במשך זמן רב כלפי מטה ומתקמר בשל הלחץ שמופעל עליו
ג. קצה הלוח הטקטוני העליון משתחרר בבת אחת בעוצמה אדירה ו"חובט" במים כלפי מעלה
ד. עקב החבטה נוצרים גלים סייסמיים, שמתפשטים לכל הכיוונים במהירות גבוהה
מגה-צונמי

גלי מגה-צונמי הם גלי ים עצומים בסדרי גודל של מאות מטרים, שנובעים מאחת משתי הסיבות הבאות:
התמוטטות חלק מאי או מקטע חוף של יבשה אל תוך הים
צניחת מטאוריט ענק אל מימיו של האוקיינוס
המגה-צונמי החזק ביותר שתועד עד כה הגיע לגובה של 524 מטרים, והוא אירע ב-9 ביולי 1958 במפרץ ליטויה (Lituya Bay) באלסקה, לאחר רעידת אדמה שם בעוצמה של 8.3 בסולם מגניטודה לפי מומנט.
צונמי בישראל

מחקר שנערך על ידי גאולוגים מאוניברסיטת חיפה בחופי קיסריה חשף באמצעות קידוחים תת-ימיים עדויות לארבעה אירועי צונמי שפקדו את החוף בעבר: בסביבות שנת 1500 לפני הספירה, 100–200 לספירה, 500–600 לספירה ו-1100–1200 לספירה.
המחקר העלה שקיים סיכוי סביר לפגיעת גלי צונמי בחופי ישראל ב-50 השנים הקרובות. על פי הערכות, במקרה כזה תינתן התרעה של בין רבע שעה לשעתיים, תלוי במיקום רעידת האדמה.
ועדת ההיגוי לעניין רעידות אדמה שאחראית על הנושא בישראל, הגישה לממשלה ב-2014 דו"ח המפרט את הנזקים הצפויים במקרה של צונמי: פגיעה בתחנות הכוח של חברת החשמל, נזק למבנים לאורך החוף, הצפת נחלים וכן השבתת מתקני התפלה.
תמרור המזהיר מפני גלי צונמי עליו כתוב "במקרה של רעידת אדמה לך למקום גבוה"
גלי צונמי בחוף תאילנד
גלי הצונמי של 2004 מכים בחופי האוקיינוס ההודי
ספינה הפוכה לאחר הצונמי ביפן 2011
לאחר הצונמי במינטו, יפן 2011
הערות שוליים

↑  World's Tallest Tsunami. Geology.com
↑  Biggest Tsunami Countdown #4: The 1908 Messina-Reggio Earthquake. Biggest Tsunami Countdown
↑  נחשול מים שהתנשא לגובה 10 מטר גרף, מעריב, 19 באוגוסט 1976
↑  גיא כהן, אינדונזיה: 2,045 נהרגו, 5,000 נעדרים, באתר ערוץ 7, 11 באוקטובר 2018
↑  מחקר: סיכוי סביר שגלי צונמי יפגעו בישראל, באתר nrg‏, 25 באוקטובר 2009
↑  יוסי מזרחי, האם ישראל בסכנת צונמי?, באתר מאקו, 24 בספטמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007553520605171  BNE: XX541964  GND: 4261303-6  LCCN: sh85138348  LNB: 000136677  NARA: 10648584  NDL: 00573521  NKC: ph305439 
ראשית התהוותו של הצונמי בתאילנד, ב-2004
שלט התרעת צונמי במרינה שבהרצליה