יחסי אוסטרליה–זימבבואה
היסטוריה > יחסי אוסטרליה–רודזיה

אוסטרליה וזימבבואה שתיהן היו בעבר מושבות שהוקמו על ידי הבריטים כחלק מהאימפריה שלהם בתקופות הג'ורג'יאנית והוויקטוריאנית. בעוד אוסטרליה חוותה כמויות משמעותיות של הגירה של לבנים מאירופה (החל מהמאה ה-19), זימבבואה יושבה על ידי האירופים רק בשנות ה-90 של המאה ה-19 והאוכלוסייה הלבנה של זימבבואה תמיד נשארה מיעוט. המושבה של רודזיה הדרומית קיבלה מעמד של שלטון עצמי בשנת 1923, אך לא קיבלה מעמד של דומיניון, בניגוד לאוסטרליה או דרום אפריקה. לאוסטרליה היו יחסי מסחר מוקדמים מוגבלים עם רודזיה, עם משרד סחר קטן שהוקם בסולסברי ב-1954, וב-1955 חתמה אוסטרליה על הסכם סחר עם הפדרציה של רודזיה וניאסלנד. בשנים 1964–1965, השנה האחרונה שקדמה להכרזת העצמאות החד-צדדית של רודזיה, הוערך היצוא של רודזיה לאוסטרליה ב-1.2 מיליון ליש"ט, הכולל בעיקר טבק (74%) וסגסוגות ברזל (14%); בעוד שהיצוא האוסטרלי לרודזיה הוערך ב-2 מיליון ליש"ט, הכולל בעיקר חיטה (50%) וחלב (10%).
המושבה של רודזיה התנתקה בסופו של דבר מהאימפריה הבריטית ב-1965, כאשר ממשלת המיעוט הלבן של איאן סמית' הכריזה על עצמאות חד-צדדית כמדינת רודזיה. המדינה החדשה הזו של רודזיה, למרות שזכתה לתמיכה לא רשמית מדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד ומשטר האסטדו נובו בפורטוגל (עד 1974), לא הצליחה לזכות בהכרה בינלאומית והפכה יותר ויותר מבודדת. ממשלת אוסטרליה של רוברט מנזיס לא הכירה רשמית בהצהרה, וציינה "לא יכולה להיות הכרה דיפלומטית של ממשלת אוסטרליה בממשלה שהוקמה כך".  למרות זאת, כמה חברי פרלמנט ממשלתיים מהספסל האחורי ביקרו ברודזיה בתפקיד פרטי בעקבות ה-UDI (ד"ר ווילי גיבס, ג'יימס קילן, איאן פטיט ווילפריד קנט יוז ב-1967 ודייוויד קונולי ב-1976).
למרות החלטת הממשלה הפדרלית לא להכיר רשמית במשטרו של סמית', לפני בחירת ממשלת ויטלם ב-1972 הייתה אוסטרליה אחת המדינות הבודדות שסיפקו לרודזיה תמיכה דיפלומטית. הסיבה לכך הייתה שכמה קבוצות באוכלוסייה היו אוהדות כלפי הרודזים הלבנים. תמיכתה של ממשלת אוסטרליה כללה הנפקת דרכונים אוסטרלים למספר דיפלומטים רודזים במהלך 1967 ו-1968 וסובלנות של מרכז המידע של רודזיה, הנציגות הדיפלומטית הבלתי רשמית של ממשלת רודזיה באוסטרליה. אוסטרליה גם נמנעה במהלך כמה הצבעות על צעדי האו"ם שכוונו לרודזיה.  מרכז המידע של רודזיה ואגודת רודזיה-אוסטרליה היו הארגונים העיקריים שדגלו בתמיכה במשטר הרודזי הלבן באוסטרליה, אך הסיקור התקשורתי של ממשלת רודזיה היה שלילי כמעט לחלוטין.
בשנת 1966 הקימה ממשלת רודזיה משרד של שירות המידע הרודזי במלבורן, לפני שעברה ב-1967 לסידני.  אולם משנת 1972, בעקבות שינוי בממשלה, ביקשה ממשלת הלייבור הפדרלית האוסטרלית של גוף ויטלם בקנברה לסגור את המשרד.  בשנת 1973, הממשלה הפדרלית ניסתה לנתק את קישורי הדואר והטלפון למרכז, אך הדבר נקבע בלתי חוקי על ידי המושב המלא של בית המשפט העליון.   מאוחר יותר בשנת 1973, הוועדה לענייני תאגידים של NSW ניסתה לבטל את הרישום של מרכז המידע של רודזיה על בסיס ששמו מרמז על קשר רשמי לממשלת רודזיה הבלתי מוכרת, וב-12 ביוני 1974 אישר בית המשפט לערעורים של NSW החלטה זו, מה שהביא במשרד שנרשם באופן רשמי כ"מרכז חבצלת הלהבה", אם כי עדיין כונה בדרך כלל כשירות המידע הרודזיאני.   המשרד נשאר פתוח למרות מאמצים נוספים לסגור אותו תחת ממשלתו של מלקולם פרייזר. הוא נסגר על ידי ממשלת זימבבואה במאי 1980.
במהלך ישיבת ראשי הממשלות של חבר העמים בשנת 1979 שהתקיימה בלוסקה, זמביה, ראש ממשלת אוסטרליה מלקולם פרייזר סייע לשכנע את ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר למנוע את ההכרה הבריטית בממשלת זימבבואה-רודזיה, מה שגרם לבריטניה לארח את הסכם בית לנקסטר. שבו הוסכם על עצמאות מלאה ושלטון רוב עבור זימבבואה.  במהלך תקופת היישום של הסכם בית לנקסטר והפסקת האש, שמרה אוסטרליה על הנוכחות הרשמית השנייה בגודלה ברודזיה, אחרי בריטניה. ב-21 בדצמבר 1979 הסירה אוסטרליה את הסנקציות הכלכליות שלה על רודזיה, ותרמה קבוצה של 152 חיילים אוסטרלים (בפיקודו של קולונל קווין קול) לכוח המעקב אחר הפסקת האש של חבר העמים בן 1300 איש (לצד בריטניה, פיג'י, קניה וניו זילנד), אשר נכח במדינה מ-23 בדצמבר 1979 עד 5 במרץ 1980.
משרד קשר אוסטרלי (בראשו עמד הדיפלומט צ'ארלס מוט כנציג המיוחד) הוקם בסולסברי ב-23 בדצמבר 1979 כדי "לסייע לנציגי המעקב אחר הפסקת האש ולמשקיפים בבחירות בתמיכה ועצות פוליטיות, ולשמש כנקודת קשר ישירה בין ממשלת אוסטרליה והרשויות הבריטיות בסולסברי". דיפלומט אוסטרלי בכיר, מיק שאן, מונה לצוות חבר העמים שצפה בבחירות הכלליות בדרום רודזיה ב-1980, ואוסטרליה שלחה גם קבוצת משקיפים לאומית לבחירות שהתקיימו בפברואר 1980.  בדו"ח שלה מ-11 במרץ 1980 ציינה הקבוצה כי "חופש והוגנות בבחירות אינם מוחלטים" והגיעה למסקנה "שבכל הנסיבות השיגו הבחירות ברודזיה ב-1980 רמה גבוהה מספיק בסולם (של חופש והגינות) שניתן לתאר כחופשי והוגן".
כהוקרה על תרומתו של פרייזר לעצמאות זימבבואה, הזמין ראש ממשלת זימבבואה החדש, רוברט מוגאבה, את פרייזר להשתתף בחגיגות העצמאות של זימבבואה בסולסברי ב-17–18 באפריל 1980.  פרייזר נפגש עם מוגאבה ב-18 באפריל, והכריז על סיוע של 5 מיליון דולר למדינה החדשה, וציין: "היו זמנים שבהם השלום בזימבבואה נראה כמטרה בלתי ניתנת להשגה. עם זאת, זוהי כעת מציאות שתאפשר לכוון את האנרגיות של האנשים במדינה זו לחיים טובים יותר לכולם, עם הזדמנויות לכולם. אוסטרליה מאחלת למר מוגאבה הצלחה במשימה הקשה שלפניו."