stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמנון בן-תור
השקפתו בנוגע לפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא > רקע

ב-29 באוקטובר 1999 התפרסמה במוסף "הארץ" כתבת-שער נרחבת בכותרת "התנ"ך - אין ממצאים בשטח" מאת הארכאולוג זאב הרצוג. הכתבה הביאה לידיעת הציבור הרחב את עמדתם של ארכאולוגים בכירים כישראל פינקלשטיין ונדב נאמן לפיה (באופן מדויק יותר מהמשתמע בכותרת הפולמוסית) לא התקיימה בארץ ישראל ממלכה מאוחדת בראשות בית דוד, ששלטה הן על יהודה והן על השומרון והגליל (אזורי ממלכת ישראל לעתיד), לא כל שכן ממלכה אימפריאלית כזו המתוארת בספר שמואל ובספר מלכים. זאת ועוד, אם הייתה ממלכה ביהודה, אזי הייתה זו עיר-ממלכה קטנה וחלשה בירושלים. דברים נוספים בכיוון זה התפרסמו בהרחבה ב-2003 בספר "ראשית ישראל" של ישראל פינקלשטיין. בעקבות פרסום כתבה זו והפולמוס הציבורי שעוררה יזמו מרכז דינור של האוניברסיטה העברית ויד יצחק בן-צבי כנס בכותרת "הפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא". ההרצאות שנישאו בכנס רוכזו בספר בשם זה שיצא בהוצאת יד יצחק בן צבי ב-2001‏. אמנון בן-תור היה בין הדוברים בכנס אשר הגנו על העמדה שהפרשנות הארכאולוגית המדעית של הממצאים מצביעה דווקא על קיומה של ממלכה מאוחדת ביהודה ובישראל. נוסף הוא מוצא את סיפור הכיבוש וההתנחלות של שבטי ישראל בכנען (הכיבוש המהיר בו תמכו יגאל ידין וויליאם פוקסוול אולברייט) כסביר ארכאולוגית ונתמך על ידי ממצאים. עם זאת מדגיש בן תור שאין כמובן לקבל את הסיפור המקראי בעניינן של פרשות אלו כפשוטו שכן משולבות בו השקפות תאולוגיות, אלא יש להתמקד בחיפושם של גרעינים היסטוריים ששולבו בפרשות הנדונות וכאלו ישנם לא מעטים.
השקפתו בנוגע לפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא > גישתו של בן-תור לפולמוס

בן-תור טען שהמאמינים בתנ"ך אינם זקוקים לארכאולוגיה כלל, וגם אלו המחזיקים בדעה פוליטית שארץ ישראל שייכת כולה לעם ישראל אינם צריכים להתלות בממצאים ארכאולוגיים. לפיכך, הוא מבסס את עמדתו על פרשנות לפי "המתודה ולפי השכל הישר". תקופת הזמן עליה דן בן-תור היא מסיום ההתנחלות הישראלית בכנען ועד נפילת חצור בפני צבא אשור ב-732 לפנה"ס והוא מבסס את רוב טיעוניו על ממצאים מעיר זו.
השקפתו בנוגע לפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא > גישתו של בן-תור לפולמוס > תקופת הכיבוש וההתנחלות

בן-תור אמנם סבר כי הכתיבה בתנ"ך היא מגמתית וכי היא נערכה זמן רב לאחר קרות האירועים המתוארים, אך מוצא ממצאים בשטח שאין להכחיש כי הם עולים בקנה אחד עם המסופר. למשל שכבת השריפה בתל חצור מראה כי העיר הכנענית נשרפה עד היסוד, דבר העולה בקנה אחד עם התיאור בספר יהושע י' י–י"ד.
בן-תור תקף את הכותרת שניתנה למאמרו של זאב הרצוג לפיה "אין ממצאים בשטח" מתקופת הכיבוש וההתנחלות ומונה למעלה מ-200 ממצאים מאתרים המשויכים לתקופת הברזל א', המקבילה לתקופת הכיבוש וההתנחלות המתוארת בספר יהושע. בפרט הוא מציין את הכתובת המופיעה על גבי אסטלת ישראל שנכתבה על ידי מרנפתח, המלך המצרי שכתב ברברבנות: "נבוזה כנען בכל רע...ינועם הייתה כלא הייתה, ישראל הושם – אין לו זרע". כלומר מציין מקור חוץ-מקראי המתייחס לישראל כאל כוח חשוב בארץ כנען באותה תקופה.
השקפתו בנוגע לפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא > גישתו של בן-תור לפולמוס > תקופת הממלכה המאוחדת

בן-תור חזר במחקרו בחצור לבחון את גישתו של יגאל ידין לפיה מציאת שלושה שערים זהים באופן בנייתם בחצור (הגלילית) בגזר (בשפלת יהודה) ובמגידו (בצפון השומרון) מאשרים את הפסוק (מלכים א ט' ט"ו) לפיו בנה שלמה "את חצור ואת מגידו ואת גזר", כלומר שלט על שטח ניכר מארץ ישראל. בניגוד לידין, שתיארך את השערים למאה העשירית לפני הספירה לפי ממצא קרמי בהתאם למקור המקראי (שיטה אותה תקף קשות ישראל פינקלשטיין כלא מדעית) מתארך בן-תור את השערים לפי בחינה ישירה של הרצף הסטרטיגרפי באתר ומגיע למסקנה שיש לתארך את השער בחצור למאה העשירית, תוך הפרכה של התיארוך המאוחר של פינקלשטיין כלא הגיוני מבחינה ארכאולוגית ולוגית.
ספר לכבודו

ארץ ישראל מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה – ספר אמנון בן תור, כרך ל, הוצאת החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 616 עמודים. הספר יצא בשנת 2011 והוא כולל 38 מאמרים בעברית ו-12 מאמרים באנגלית. לספר נכתבו דברי פתיחה על ידי נדב נאמן ושרון צוקרמן, ומאמר מחווה על ידי ויליאם דוור. הספר כולל את כל רשימת פרסומיו של בן תור.
רשימת פרסומים > ספרים פרי עטו

בחזרה למצדה, הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2009
Two Burial Caves of the Proto Urban Period at Azor, 1971; The First Season of Excavations at Tel-Yarmouth, 1970 (Qedem 1), Jerusalem 1975.
Cylinder Seals of Third Millennium Palestine (Supplements to the Bulletin of the American Schools of Oriental Research 22), 1978, 121 pp.
Excavations at Athienou, Cyprus, 1971-1972, (Qedem 16), Jerusalem 1983 (co-author T. Dothan).
The Yoqne'am Regional Project: Tel Qiri, A Village in the Valley of Jezreel, Archaeological Report (Qedem 25), Jerusalem 1987.
Yoqne'am I: The Late Periods (Qedem Reports 3), Jerusalem 1996 (co-authors M. Avissar and Y. Portugali).
Tel Qashish, A Village in the Jezreel Valley (Qedem Reports 5), Jerusalem, 2003 (co-authors R. Bonfil and S. Zuckerman).
Back to Masada, Jerusalem 2009
רשימת פרסומים > ספרים בעריכתו

מבוא לארכאולוגיה של ארץ-ישראל בתקופת המקרא, האוניברסיטה הפתוחה 1989–1992
The Archaeology of Ancient Israel, Yale University Press and Open University, New Haven 1992 (Hebrew version, Open University, Tel Aviv 1989) תרגום מקוצר של ספר הקורס בעברית
Hazor III-IV, Jerusalem 1989.
Hazor V, Jerusalem 1997 (co-editor R. Bonfil).
Yoqne‘am II: The Iron Age (Qedem Reports 6), Jerusalem 2005 (co-authors A. Zarzecki-Peleg and S. Cohen-Anidjar).
Yoqne'am III: The Bronze Age (Qedem Reports 7), Jerusalem 2005, in press (co-authors D. Ben-Ami and A. Livneh).
הערות שוליים

1 2  נועם (דבול) דביר, הארכיאולוג אמנון בן תור זכה בפרס ישראל, באתר ישראל היום, 27 במרץ 2019
↑  אמנון בן-תור, בחזרה למצדה, הוצאת יד בן-צבי והחברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, 2009
↑  היום - חלוקת תארים באוניברסיטה העברית בירושלים, דבר, 7 ביולי 1969
↑  Itzhak Greenberg, The General Staff's Discussions on the Issue of Borders after Six Day War, IYUNIM Multidisciplinary Studies in Israeli and Modern Jewish Society 37, 2022-07-15, עמ' 91–117 doi: 10.51854/bguy-37a134
↑  קורות חיים באתר המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית
↑  המאבק על סל התרופות: חתן פרס ישראל חלה בסרטן נדיר ומבקש עזרה מהמדינה, באתר mynetjerusalem, ‏2022-01-04
↑  אסף גולן, חתן פרס ישראל לארכיאולוגיה אמנון בן-תור הלך לעולמו בגיל 88, באתר ישראל היום, 22 באוגוסט 2023
↑  התנ"ך - אין ממצאים בשטח, המאמר, תגובות ועוד מאתר הארץ
↑  ישראל לוין ועמיחי מזר (עורכים), הפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא, יד בן צבי תשס"א
↑  מאמרו בכותרת ארכאולוגיה - מקרא - היסטוריה הוא המאמר השני בספר, בעמודים 17–25
↑  ישראל לוין ועמיחי מזר (עורכים), הפולמוס על האמת ההיסטורית במקרא, יד בן צבי תשס"א, עמוד 18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258451505171  BIBSYS: 90660209  BNE: XX1683247  BnF: cb16211538v (data)  CiNii: DA0659710X  GND: 130029947  ICCU: UBOV104768  ISNI: 0000 0000 7980 1011  LCCN: n84150292  NKC: uk2012682640  NLA: 35017229  NSK: 000371463  NTA: 069884951  RERO: 02-A002988953  SUDOC: 070717486  Trove: 791799  VcBA: 495/285331  VIAF: 97554888   WorldCat (עם VIAF): 97554888
אליסון ופיטר סמיתסון

| --- | --- |
פיטר ואליסון סמיתסן
 זרם באמנות:  ברוטליזם 
 יצירות ידועות:  Smithdon High School, The Economist Group (including Office Tower, Residential Block, Former Bank And Podium), Robin Hood Gardens 
 
קטע ממתחם רובין הוד גרדנס במזרח לונדון
האדריכלים הבריטיים אליסון סמיתסון (יוני 1928 – 14 באוגוסט 1993) ופיטר סמיתסון (1923 – 3 במרץ 2003) היו בני זוג ושותפים למשרד אדריכלים, ממובלי סגנון הברוטליזם וחברי הקבוצה העצמאית.
פיטר ואליסון הכירו בעת לימודי האדריכלות באוניברסיטת דורהם ונישאו ב-1949. עם תום לימודיהם הצטרפו לתקופה קצרה לצוות המתכננים של עיריית לונדון וב-1950 פתחו את משרדם העצמאי. את פרסומם זכו לקבל כבר מהפרויקט הראשון שתכננו - בית ספר תיכון בהנסטנטון (Smithdon High School). בניין בית הספר, שבנייתו הושלמה ב-1954, הורכב משלד פלדה וגימור שהותיר את חומרי הבנייה במצבם הגולמי. עם אותו פרויקט ניסחו למעשה את סגנון הברוטליזם והיו בין הבולטים בבריטניה. ב-1953 וב-1956 הציגו שתי תערוכות שארגנה הקבוצה העצמאית, בין השאר הציגו מודל בקנה מידה אנושי של בית העתיד שזכה לפרסום בינלאומי.
פרויקט נוסף שנחשב לחדשני היה בניין מערכת האקונומיסט במרכז לונדון שאת בנייתו השלימו ב-1965.
ב-1969 החלו בתכנון אחד מהפרויקטים החדשניים והשנויים במחלוקת, רובין הוד גרדנס, מתחם מגורים במזרח לונדון. הפרויקט שמכיל 215 דירות ומימש את חזון המגורים החדשני של בני הזוג, הפך לסמל לדיור ציבור של אוכלוסייה נחשלת, מוקד של אבטלה ושל פשע.
האהבה הישנה

"האהבה הישנה" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי שלמה ארצי, מתוך אלבום האולפן העשרים שלו, שניים (1996). הוא יצא לאור בינואר 1996, בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום. את השיר כתב והלחין ארצי להפקה מוזיקלית של בן ארצי.
השיר הגיע למקום הראשון במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
במרוצת השנים, הקליטו את השיר מספר מוזיקאים שונים, ביניהם הזמר אייל גולן שכלל אותו באלבום, חלומות (2003).
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי שלמה ארצי והופק על ידי בן ארצי. במצעד שיריו של שלמה ארצי שנערך ברשת ג' במרץ 2007, נבחר "האהבה הישנה" להיכלל בעשירייה הפותחת ודורג במקום התשיעי בסך הכול. במצעד של המדינה שכלל את "500 השירים הטובים ביותר בזמר העברי" דורג במקום ה-429.
שלושה עשורים לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-3 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

האודיו הרשמי של "האהבה הישנה" פורסם ב-26 בינואר 2011, שלושה עשורים ליציאתו המקורית.
נכון לינואר 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 1 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1995)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השנתי של רשת ג' | 7 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד של המדינה | 429 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | ינואר 1996 | תקליטור | הד ארצי |  |
אלף כוכבים

"אלף כוכבים" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר והזמרת הישראלים איל גולן ועדן בן זקן. הוא יצא לאור ב-29 במאי 2022 בהוצאת חברות התקליטים ליאם הפקות, שרית הפקות והליקון ארומה מיוזיק, ונכלל בתוך אלבום האולפן השישי של בן זקן עם או בלי לאהוב שיצא במאי 2022, וגם באלבומו של גולן 2023 שיצא במרץ 2023.
"אלף כוכבים" נכתב על ידי בן זקן, ביחד עם סתיו בגר, איתי שמעוני ורון ביטון. הוא הגיע למקום השלישי במדיה פורסט.
רקע וכתיבה

לאחר שנחשף כי גולן ובן זקן מתכוונים להקליט שיר יחד, נודע כי שמו הוא "אלף כוכבים"; הוא נכתב והולחן על ידי רון ביטון, סתיו בגר, איתי שמעוני ובן זקן והופק על ידי בגר בלבד. כשיצא, זכה לתשומת לב והקליפ שלו תואר במעריב ככזה הכולל "אווירת קיץ וחופש". על אף שיצא לבסוף, תוכנן השיר להיגנז ולא לצאת לאור.
ביקורת

לאחר יציאתו של השיר, הופנו כלפיו מספר ביקורות. באת נכתב: "הפעלתי את 'רדאר הפמיניסטית' שלי כשהקשבתי ל"אלף כוכבים", אבל לא מצאתי בו טקסטים שגרמו לי לעקם את האף. מדובר בשיר אהבה גנרי עם ביט מוצלח וקליפ שמציג את התהילה של השניים וציפיית הקהל לשיתוף פעולה ביניהם. אבל אם יורשה לי לפנות מעל במה זו לעדן בן זקן: באמת?".
יוסי חרסונסקי העניק לו שלושה כוכבי זהב וכתב: "לעצם העניין: הדואט הזה הוא חלק ממגמת האינסטנט שמאפיינת את שירי האוטוסטרדה המצויים. להיט דאנס אלקטרו חפלאי חלול שמתהדר בקולות ליגת על. הוא יגיע להיכלים, למועדונים, לאצטדיונים. יעשה את העבודה. מבחינת הנפשות המזמרות – זה-מה-חשוב. תרצו או לא, השיר הזה יעשה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 3 |  |
|  ישראל | היטליסט | 74 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 29 במאי 2022 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ליאם • שרית • הליקון ארומה |  |
ואת אינך

"ואת אינך" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר הישראלי איל גולן, מתוך אלבום האולפן העשרים-ושבעה שלו, 2023‏ (2023). הוא יצא לאור ב-1 בינואר 2023, בהוצאת חברת התקליטים ליאם הפקות, כסינגל מתוך האלבום. את השיר כתבו והלחינו רותם חן ודביר קהלני והפיק תמיר צור.
השיר הגיע למקום השני במצעד של מדיה פורסט.
רקע וכתיבה

השיר נכתב והולחן על ידי רותם חן ודביר קהלני והופק על ידי תמיר צור. באתר האינטרנט ישראלה נכתב ”אייל גולן פותח את שנת 2023 עם סינגל וקליפ חדש 'ואת אינך' בו מחזיר עטרה ליושנה, יצירה באורך של 5:30 בניחוח של פעם שמסמל את הקו המוזיקלי של אלבומו החדש שעתיד לצאת בחודשים הקרובים”.
בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-1.5 מיליון השמעות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-1 בינואר 2023 בשידור חי.
נכון לאפריל 2024 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-10 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 30 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 1 בינואר 2023 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | ליאם הפקות |  |
הגביע האוקראיני

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1992
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל האוקראינית
 מספר מתמודדים:  64
 מדינות משתתפות:  אוקראינה אוקראינה
 יבשת:  אירופה
 זוכה:  שחטאר דונצק
 הכי הרבה זכיות:  שחטאר דונצק (14 זכיות)
 מפעל גבוה יותר:  הסופר קאפ האוקראיני
 מפעל מקביל:  ליגת העל האוקראינית
 הגביע האוקראיני - איגוד הכדורגל האוקראיני
 
סמל עבר
הגביע האוקראיני בכדורגל (באוקראינית: Кубок України з футболу) הוא טורניר כדורגל, הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל האוקראינית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל מקצוענים מאוקראינה.
השתתפות

כל המועדונים המשחקים בליגת העל האוקראינית, הליגה האוקראינית הראשונה והליגה האוקראינית השנייה, שהם מועדונים מקצוענים בלבד, מתחרים בגביע האוקראיני.
שיטת התחרות

הטורניר נערך תחת שיטת "נוק-אאוט". קבוצות הליגה השנייה מתחילות לשחק משלב 512 הגדולות, 256 הגדולות או בשלב המסיים של 128 הגדולות, תלוי במספר הקבוצות באזור המתאים של הליגה השנייה. קבוצות הליגה הראשונה נכנסות לטורניר משלב 32 הגדולות, וקבוצות ליגת העל מתחילות משלב שמינית הגמר. כל השלבים משוחקים כמשחק אחד. משחק הגמר נערך כמשחק בודד בקייב, אך עשוי להשתנות בהתאם להחלטות ההתאחדות. משחקי הסיבוב הראשון משוחקים תמיד בנובמבר, בעוד הגמר משוחק במאי.
הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ האוקראיני מול זוכת אליפות אוקראינה. לאורך כל תולדות הטורניר, חמישה מועדונים זכו בגביע - צ'רנומורץ אודסה, דינמו קייב, שחטאר דונצק, וורסקלה פולטבה, וטבריה סימפרופול.
היסטוריה

תחרויות גביע אוקראינה נערכו מאז 1936 לפחות. העונה הראשונה ב-1936 היה ידוע רשמית בשם "אליפות האביב", שההחלטה לגביה התקבלה על ידי מדור הכדורגל הכל-אוקראיני שהיה קיים אז. מה שנקרא כאמור בתחילה אליפות האביב, מתישהו במהלך עונת 1937 שונה שם הטורניר על ידי תקשורת ההמונים ל"גביע ה-SSR האוקראיני" (באוקראינית: "Kubok URSR, Kubok URSR"). השינוי הרשמי אומץ על ידי ועידת הכדורגל הרפובליקנית רק באפריל 1938. להנצחת האירוע, בשנת 1979 פרסם משרד התקשורת הסובייטי מעטפה עם תיאור הגביע. בכותרת על גבי תמונה כתוב בשפה הרוסית "הגביע הראשון של אוקראינה בכדורגל" (ברוסית: "Pervyy kubok Ukrainy po futbolu, Pervyi kubok Ukrainy po futbolu"), בעוד שאותו הדבר כתוב בכותרת התחתונה של התמונה בשפה האוקראינית (באוקראינית: Ukrainy z futbolu, Perhyi kubok Ukrayiny z futbolu).
בשנת 1944 כפיצוי על אליפות הרפובליקה שבוטלה נערך הטורניר הבא בחודש ספטמבר. ההחלטה לקיים את הטורניר התקבלה ב-6 בספטמבר 1944 על ידי הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית של אוקראינה. הטורניר היה ידוע גם בתור הגביע האוקראיני או ה"קערה האוקראינית" (באוקראינית: Kelix URSR, Kelykh URSR). לאחר מלחמת העולם השנייה, העונות הבאות של הגביע הלאומי שודרגו לתחרות גביע רפובליקנית שהוגבלה למועדוני הליגה הנמוכה ולקבוצות המשתתפות בתחרויות KFK (החובבנים). מסגרת הזמן של הטורניר עברה גם מזמן האביב לסתיו (בסוף השנה הקלנדרית). כבר בשנת 1948 המועדון לוקומוטיב חרקוב, כאחד ממועדוני הליגה הסובייטית העליונה מאוקראינה בחר שלא להשתתף בתחרות הגביע האוקראיני. בשנת 1959 בוטל הטורניר לחלוטין והוחלף ב"גביע הכדורגל בקרב קולקטיב התרבות הגופנית" (קודם לגביע החובבים האוקראיני).
בשנות ה-70 התחדשו התחרויות בגביע האוקראיני ונערכו במקביל לגביע החובבים האוקראיני במשך מספר עונות. במחצית השנייה של 1970 הופסק הטורניר פעם נוספת עד 1990.
לתחרות הגביע הראשונה באוקראינה העצמאית היה מנצח אנדרדוג יחסית, בדומה לאליפות של 1992. המתמודדת הראשית, דינמו קייב, הסתפקה בתיקו במשחקה הראשון בבית מול קבוצה שהייתה מועדון חובבים בימי ברית המועצות, סקאלה סטרי. בשלב רבע הגמר שלאחר מכן, הקבוצה התמודדה עם תבוסה מול טורפדו זפוריז'יה. בסופו של דבר בתחרות זו זכה צ'ורנומורץ אודסה.
בשנת 2008, התאחדות הכדורגל של אוקראינה חתמה על חוזה עם חברת Datagroup, ושמה את החברה כנותנת החסות הראשית של הטורניר לארבע השנים הבאות. Datagroup הציגה את הגרסה החדשה שלה לגביע הגביע, שהזוכה הראשון בו הפך לשחטאר דונייצק. בשנת 2010 היה ניסיון להשיק אתר עצמאי לתחרות, שהיה פעיל רק כמה חודשים.
כל גמרי הגביע > גמרי הגביע האוקראיני תחת הרפובליקה הסובייטית (1936–1991)

גביע זה לא מתועד ולא מוכר על ידי ההתאחדות האוקראינית כיום.
קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל האוקראינית הסובייטית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
כל גמרי הגביע > הגביע האוקראיני (1992 ואילך)

קבוצה המסומנת בכתב מודגש זכתה באליפות ליגת העל האוקראינית באותה העונה והשלימה דאבל מקומי.
| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון | קהל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | צ'רנומורץ אודסה | 0:1ה | מטאליסט חרקוב | אצטדיון הרפובליקה, קייב | 12,000 |
| 1992/1993 | דינמו קייב | 1:2 | קרפטי לבוב | אצטדיון הרפובליקה, קייב | 47,000 |
| 1993/1994 | צ'רנומורץ אודסה | 0:0ה (3:5 פ) | טבריה סימפרופול | אצטדיון הרפובליקה, קייב | 5,000 |
| 1994/1995 | שחטאר דונצק | 1:1ה (6:7 פ) | דנייפר דנייפרופטרובסק | אצטדיון הרפובליקה, קייב | 42,500 |
| 1995/1996 | דינמו קייב | 0:2 | ניבה ויניצה | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 47,000 |
| 1996/1997 | שחטאר דונצק | 0:1 | דנייפר דנייפרופטרובסק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 26,000 |
| 1997/1998 | דינמו קייב | 1:2 | צסק"א קייב | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 43,500 |
| 1998/1999 | דינמו קייב | 0:3 | קרפטי לבוב | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 71,000 |
| 1999/2000 | דינמו קייב | 0:1 | קריוובס | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 45,500 |
| 2000/2001 | שחטאר דונצק | 1:2ה | צסק"א קייב | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 55,000 |
| 2001/2002 | שחטאר דונצק | 2:3ה | דינמו קייב | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 81,000 |
| 2002/2003 | דינמו קייב | 1:2 | שחטאר דונצק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 71,000 |
| 2003/2004 | שחטאר דונצק | 0:2 | דנייפר דנייפרופטרובסק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 60,000 |
| 2004/2005 | דינמו קייב | 0:1 | שחטאר דונצק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 68,000 |
| 2005/2006 | דינמו קייב | 0:1 | מטאלורג זפורוז'יה | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 25,000 |
| 2006/2007 | דינמו קייב | 1:2 | שחטאר דונצק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 64,500 |
| 2007/2008 | שחטאר דונצק | 0:2 | דינמו קייב | אצטדיון מטאליסט, חרקוב | 28,000 |
| 2008/2009 | וורסקלה פולטבה | 0:1 | שחטאר דונצק | דניפרו ארנה, דניפרו | 25,700 |
| 2009/2010 | טבריה סימפרופול | 2:3ה | מטאלורג דונצק | אצטדיון מטאליסט, חרקוב | 21,000 |
| 2010/2011 | שחטאר דונצק | 0:2 | דינמו קייב | אצטדיון יובלייני, סומי | 27,800 |
| 2011/2012 | שחטאר דונצק | 1:2ה | מטאלורג דונצק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 47,314 |
| 2012/2013 | שחטאר דונצק | 0:3 | צ'רנומורץ אודסה | אצטדיון מטאליסט, חרקוב | 40,003 |
| 2013/2014 | דינמו קייב | 1:2 | שחטאר דונצק | אצטדיון אוליקסיי בוטובסקי וורסקלה, פולטבה | 9,700 |
| 2014/2015 | דינמו קייב | 0:0ה (4:5 פ) | שחטאר דונצק | מרכז הספורט האולימפי, קייב | 53,455 |
| 2015/2016 | שחטאר דונצק | 0:2 | זוריה לוהנסק | ארנה לבוב, לבוב | 21,720 |
| 2016/2017 | שחטאר דונצק | 0:1 | דינמו קייב | אצטדיון מטאליסט, חרקוב | 25,000 |
| 2017/2018 | שחטאר דונצק | 0:2 | דינמו קייב | דניפרו ארנה, דניפרו | 28,155 |
| 2018/2019 | שחטאר דונצק | 0:4 | אינהולץ פטרובה | סלביוטיץ' ארנה, זפוריז'יה | 11,100 |
| 2019/2020 | דינמו קייב | 1:1ה (7:8 פ) | וורסקלה פולטבה | אצטדיון מטאליסט, חרקוב | ללא קהל |
| 2020/2021 | דינמו קייב | 0:1 | זוריה לוהנסק | האצטדיון העירוני בטרנופול על שם רומן שוקוביץ', טרנופול | 3,000 |
2021/2022: לא נערך בעונות אלה עקב מלחמת רוסיה-אוקראינה
2022/2023: לא נערך בעונות אלה עקב מלחמת רוסיה-אוקראינה
| 2023/2024 | שחטאר דונצק | 1:2 | וורסקלה פולטבה | אצטדיון אוונגרד, רובנו | 3,500 |
זכיות לפי מועדון

| מועדון | זכיות | סגנויות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| שחטאר דונצק | 14 | 6 | 1994/95, 1996/97, 2000/01, 2001/02, 2003/04, 2007/08, 2010/11, 2011/12, 2012/13, 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2018/19, 2023/2024 |
| דינמו קייב | 13 | 5 | 1992/93, 1995/96, 1997/98, 1998/99, 1999/00, 2002/03, 2004/05, 2005/06, 2006/07, 2013/14, 2014/15, 2019/20, 2020/21 |
| צ'רנומורץ אודסה | 2 | 1 | 1992, 1993/94 |
| טבריה סימפרופול | 1 | 1 | 2009/10 |
| וורסקלה פולטבה | 1 | 1 | 2008/09 |
הערות שוליים

↑  КУБОК УКРАЇНИ. ФІНАЛЬНИЙ МАТЧ СЕЗОНУ-2020/2021 «ДИНАМО» — «ЗОРЯ» РОЗПОЧНЕТЬСЯ 13 ТРАВНЯ О 19.00
| כדורגל באוקראינה אוקראינה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האוקראינית • מנהלת ליגת העל האוקראינית בכדורגל • ליגת הכדורגל המקצוענית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל האוקראינית • הליגה האוקראינית הראשונה • הליגה האוקראינית השנייה • ליגת הנשים |  |
| תחרויות גביע | הגביע האוקראיני • הסופר קאפ האוקראיני |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • אוקראינה עד גיל 20 • נבחרת הנשים |  |
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אופ"א) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • צפון מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • יוגוסלביה • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
אוניברסיטת אורל הפדרלית

| --- | --- |


 אוניברסיטה פדרלית
 על שם:  בוריס ילצין 
 תקופת הפעילות:  1920–הווה (כ־104 שנים) 
 מייסדים:  סובנארקום 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Viktor Koksharov 
 סגל:  5,640 
 תלמידים
 :  57,000 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  56°50′39″N 60°39′15″E﻿ / ﻿56.844053°N 60.654283°E﻿ / 56.844053; 60.654283
 urfu.ru/ru/
 he
 
אוניברסיטת אורל הפדרלית, או בשמה המלא האוניברסיטה הפדרלית באורל על שם נשיאה הראשון של רוסיה ב.נ. ילצין (ברוסית: Уральский федеральный университет имени первого Президента России Б.Н. Ельцина) הוא אוניברסיטה פדרלית שנוצר על ידי מיזוג של האוניברסיטה הטכנית של אוראל ואוניברסיטת אוראל ביקטרינבורג) והוא אחד ממוסדות החינוך המובילים באזור אוראל ברוסיה.
האוניברסיטה הפדרלית משמשת כמרכז מחקר וחדשנות של אזור אוראל ומשתפת פעולה עם האקדמיה הרוסית למדעים. ידועה בראשי התיבות באנגלית UrFU והיא מציעה תוכניות חינוכיות בארבעה תחומי ידע עיקריים וב-108 מגמות אקדמיות. ישנם קשרים מפותחים באופן פעיל בין האוניברסיטה למוסדות חינוך אחרים והיא פועלת בעקביות להקמת שותפויות אסטרטגיות עם מעסיקים למען פיתוח הכלכלה האזורית: מעסיקים מעורבים בסביבה החינוכית כמשתתפים ישירים, ממומנים על ידי מפעילים ומפעילה פרויקטים רבים בתחומים כלכליים וחברתיים.