קארל פאנזרם
ביוגרפיה > מסביב לעולם

פאנזרם נמלט מבית הסוהר בשלהי 1917 לאחר שריצה ארבע שנים בלבד מתוך עונשו, אל תוך ארץ לא מוכרת שהייתה במהלך שיאה של מלחמת העולם הראשונה. כעת בן עשרים ושבע ועם פרס על ראשו במדינות רבות, ניסה להתגייס תחילה לצבא ארצות הברית במאיירסדייל (אנ'), פנסילבניה, אך ערק לאחר ימים ספורים, ומצא עבודה מזדמנת בספארוס פוינט (אנ'), מרילנד. כעבור מספר ימים המשיך במסעו לכיוון בולטימור, שם פגש נער צעיר אשר סייע לו לשדוד בית מלון בפרדריק, והשתמש בכסף שגנב כדי להגיע לניו יורק ולהצטרף לאיגודי עובדים שונים אשר סייעו לו לקבל תעודת ימאי.
בעזרת המסמכים הללו הצליח להצטרף לצוות אוניית הג'יימס ד. ויטני שהפליגה לאמריקה הדרומית, ראשית לפנמה ואז לפרו, בטרם נטש אותה ומצא עבודה במכרות הנחושת בסרו דה פאסקו (אנ'), ומאוחר יותר גם בצ'וקיקמטה, צ'ילה. כאשר מאס בעסקי הכרייה שב חזרה לפנמה והחל לעבוד בתור פועל כפיים ברשות חברה ממשלתית של ארצות הברית. בהמשך הגיע לארכיפלג בוקאס דל טורו, שם התקבל לשורות תאגיד הנפט סינקלייר (אנ') בתור נהג, אך פוטר במהרה לאחר שעורר תגרות עם שאר העובדים. לפני שעזב הצית את אחת מבארות הנפט של החברה, מה שהוביל לפרס בשווי של כ-500 דולרים אשר הוצע על ראשו.
כאשר הגיע לפנמה סיטי חבר למלח נוסף ויחד תכננו השניים כיצד יחטפו ספינת סקונר וירצחו את כל יושביה, אולם לאחר שחברו שתה לשכרה באחד הימים הוא נעצר לאחר שחטף את הספינה בעצמו ורצח את ששת חברי צוותה. פאנזרם חזר לארצות הברית על גבי האס. אס. קולון או הגנרל גותאלס, בטרם פתח במסע נוסף ליבשת אירופה.
תחילה עלה על גבי האס. אס. הומה, אשר הפליגה לפורט ארתור (אנ'), טקסס, ומשם לגלאזגו, סקוטלנד. עם עגינתם ניסה פאנזרם לשדוד את האונייה, אך נתפס ונכלא לתקופה קצרה בבית הסוהר ברליני (אנ'). לאחר שחרורו המשיך לסאות'המפטון ולונדון, משם חצה את תעלת למאנש לצרפת, וביקר בלה האבר ובפריז. כאשר אזל כספו הצטרף לצוות ספינה שהפליגה להמבורג, גרמניה, ושהה במספר ערי נמל נוספות לפני שחזר לארצות הברית.
לאחר שוד מוצלח בחנות תכשיטים בברידג'פורט, קונטיקט, ממנו יצא כשבכיסיו נמצאים כ-1,500 דולרים, שב פאנזרם להמבורג, אך התרושש מכל הונו כעבור שבועיים וחזר לארצות הברית חסר-כל על אותה ספינה שאיתה הגיע. לאחר מספר ימים הפליג לניו הייבן על גבי המנצ'וריה, שם פרץ לאחוזתו של ויליאם הווארד טאפט, נשיא ארצות הברית לשעבר ונשיא בית המשפט העליון דאז אשר חתם במו ידיו על גזר דינו קודם למאסרו בכלא הצבאי בפורט האריסון (אנ'), וגנב כסף מזומן, תכשיטים ואיגרות חוב בשווי של כ-40,000 דולרים.
בעזרת הונו החדש קנה פאנזרם את היאכטה האקיסטה, בה התכוון להשתמש כדי להגשים מזימה שתכנן אשר נועדה לתת פורקן לזעמו: לאורך שלושת השבועות הבאים פיתה מלחים מניו יורק להפליג עמו הרחק מהיבשה תוך מתן הבטחות לעבודה משתלמת. כאשר הגיעו אל לב הים שכנע אותם לשתות לשכרה יחד עמו, בטרם אנס ורצח אותם, משליך את גופותיהם למים. לא ידוע כמה אנשים רצח בשיטה זו, על אף שהודה כי הרג לפחות עשרה. בנוסף, ישנם דיווחים על מספר גופות לא מזוהות אשר נמשו מהמים באותה העת.
רצף ההיעלמויות החל לעורר חשד בפאבים השונים בניו יורק בהם נהגו המלחים לבלות, אך פאנזרם נאלץ לחדול ממעשיו בכל מקרה לאחר שריסק את היאכטה לחופיה של אטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי. הוא שב לקונטיקט בחיפוש אחר הזדמנויות נוספות להתעשר, אולם נתפס בשעת מעשה כאשר פרץ לבית מגורים, ונכלא בברידג'פורט למשך שישה חודשים. עם שחרורו נסע לפילדלפיה, שם נקלע לקרב ירי עם כוחות המשטרה ונעצר שוב. לאחר שהורשע בתקיפה בנסיבות מחמירות ובהצתת מהומה עמד פאנזרם בפני עונש מאסר כבד, אך הצליח להשתחרר בערבות ונמלט לנורפוק, וירג'יניה, בטרם עלה על ספינה שהפליגה לאירופה.
באחת מערי הנמל האירופיות איתר ספינה שהפליגה לאפריקה והגיע בעזרתה למאטדי, קונגו הבלגית. משם נסע ללואנדה, אנגולה הפורטוגזית, ושב לעבוד בשורות תאגיד הנפט סינקלייר (אנ') בתור נהג. באותה העת החל לחפש אחר בתולות צעירות שיוכלו לשמש לו כשפחות מין, עד שלבסוף מצא שתי ילדות כהות-עור בנות 8 ו-12 שהצליח לרכוש מידי משפחותיהן, על אף שהחזירן מאוחר יותר כאשר גילה שקיימו יחסי מין זה מכבר. במקום זאת החל לחפש אחר ילד זכר, אך כאשר אנס נער מקומי שעבד כמלצר הצית את זעמם של תושבי המקום ונאלץ להימלט דרך סבך יערות הגשם חזרה העירה.
אבוד ותועה בנבכי היבשת הזרה פנה פאנזרם לבקש את עזרתו של הקונסול האמריקאי בלואנדה, אך הלה סירב בתוקף לסייע לו לאחר שלמד מפי מעסיקו אודות הצרות הרבות שעולל במהלך שהותו הקצרה במקום. כאשר נודע לו כי בנוסף לכך גם פוטר מעבודתו, מצא פאנזרם את הממונה עליו והכה אותו. אינו בטוח כיצד להמשיך, התיישב על ספסל בפארק ציבורי כאשר לפתע הבחין בילד כהה-עור המשוטט לאיטו בחוסר מעש. לאחר ששכנע אותו להתלוות אליו, הוביל אותו לבור חצץ שנמצא במרחק קצר משם, בטרם אנס ורצח אותו, משליך את גופתו פנימה. לדבריו, ”כשסיימתי איתו המוח שלו נזל דרך האוזניים והוא לעולם לא יהיה יותר מת מזה”.
חזרה בעיר רכש פאנזרם כרטיס לאוניית קיטור אשר הפליגה למפרץ לוביטו, שם שכר סירת קאנו ואת שירותיהם של שישה עובדים מקומיים, לפני שיצא לכיוון הג'ונגל בחיפוש אחר תנינים אותם התכוון לצוד. כאשר התרחקו מספיק, עם זאת, ירה למוות בכל ששת העובדים בעודם יושבים כשגבם מופנה אליו, והשליך את גופותיהם למים כמאכל לתנינים, בטרם גנב את הסירה ושב על עקבותיו.
בימים הבאים נאלץ פאנזרם לעמוד על משמרו לאחר שזונה ספרדייה אשר שדד שלחה אחריו את כוחות המשטרה המקומית, בנוסף לקונסול האמריקאי שפתח בחקירה רשמית נגדו, ובלית ברירה עשה את דרכו צפונה לאורך רצועת החוף המערבית עד שחצה את הגבול לקונגו הבלגית. כאשר הגיע לנהר הקונגו שכר סירת משוטים וצוות חותרים שלקחו אותו לנמל בננה (אנ'), משם עלה לספינה צרפתית שהפליגה לבומה ומאטדי.
מרושש וחסר-כל, עלה פאנזרם כעבור חודש על הספינה האמריקאית הוסט נונו, אשר לקחה אותו עד לסקונדי, חוף הזהב. שם הצליח להשיג מעט כסף לאחר ששדד מספר מגדלי ליים, ורכש כרטיס הפלגה לספינת האס. אס. פטוני, אשר עשתה את דרכה לעיר הנמל לאס פאלמס, האיים הקנריים, בה הקונסול האמריקאי לא הכיר אותו, והסכים לסייע לו למצוא ספינה שהפליגה לליסבון, פורטוגל.
הקונסול האמריקאי בליסבון, עם זאת, שמע באופן אישי אודות מעלליו של פאנזרם באפריקה במהלך ביקורו של מנהל תאגיד הנפט סינקלייר (אנ'), והלה נאלץ לברוח על גבי אוניית משא אנגלית שהפליגה לבריסטול, אנגליה, בטרם עלה על ספינה אמריקאית שלקחה אותו חזרה לניו יורק, אז תמו באופן רשמי מסעותיו מסביב העולם.