יו לורי
הערות שוליים

↑  תקופה ההופעות האינטנסיבית הזו (והאופן שבו היא התנהלה), שיכללה והשביחה את הלכידות הפנימית של ההרכב, ואת הסגנון המוזיקלי הברור שגיבש לעצמו. זה אחד הדברים שאמר על כך לורי עצמו: "When we made the first record, I'd met these guys at noon, and by 12:25 we were recording... There's a sort of politeness. People don't dare crack the same kinds of jokes. They don't dress the same. And they don't feel safe to try things in front of each other. When you've been living on a tour bus bumping into each (other) for a couple of months, it changes things". ר' Hugh Laurie loosens up in continued visit to house of American music, מאמר מ-31 במאי 2013 בלוס אנג'לס טיימס (אוחזר ב-3 באוגוסט 2018); וזה אחד הדברים שאמר על כך ג'ו הנרי המפיק המוזיקלי שלו:"They've been touring the world together, these people, and... they've developed a voice, as a collective, which is unique, but, the most siginificant difference is that Hugh is just approaching  music in a deeper level. I mean, he's always been a great musician, since I've known him, but he's actually put himself out on the wire, in a way that he had never before, and the two years that past since we've made his first record..., he's had to occupy a center stage and be fully invested... in performance, in a way that I don't think he's ever challenged himself to be before." מתוך סרטון הווידאו Hugh Laurie - The Making of 'Didn't It Rain', המוצג בערוץ הווימאו הרשמי של הבמאי. הדברים נאמרו בתקופה שאחרי הקלטת האלבום השני, והתהליך המתואר רק הלך והתעצם במהלך סיבובי ההופעות שקיימו לורי וההרכב בשנים 2013–2014. הרפרטואר של ההופעות הללו כלל חומרים בהיקף גדול בהרבה מזה שבא לידי ביטוי בשני האלבומים של לורי (היקף שיכול היה לפרנס בקלות שני אלבומים נוספים). חלק מהחומרים אף בוצע ולוטש במשך תקופה ארוכה בהופעות הללו, עוד לפני שהוקלט והופץ במסגרת שני האלבומים של לורי, על מהדורותיהם השונות – ר' למשל הביצוע ל-Careless Love המונצח בווידאו חובבים שצולם בהופעה בפריז מ-11 במאי 2011
↑  שעשה את עיבוד כלי הנשיפה לאלבום הראשון של לורי, והשתתף עם ההרכב שלו בהקלטתו של האלבום ובמופע ההשקה שלו שהתקיים בניו-אורלינס בשנת 2011
↑  שהצטרף בהופעת אורח לאחת ההופעות של לורי וההרכב שלו בלונדון משנת 2013
↑  שהשתתף באחד משירי האלבום השני של לורי
↑  שהשתתף באחד משירי האלבום הראשון של לורי
↑  שהשתתף באחד משירי האלבום הראשון של לורי ובמופע ההשקה שלו שהתקיים בניו-אורלינס בשנת 2011, ואף הצטרף בהופעת אורח לאחת ההופעות של לורי וההרכב שלו בלוס אנג'לס משנת 2011
↑  שהשתתפה בשניים משירי האלבום הראשון של לורי ובמופע ההשקה שלו שהתקיים בניו-אורלינס בשנת 2011
↑  סרט שהוצג בשם: Hugh Laurie: Down by the River, ושודר במאי 2011. הסרט הזה כולל, בין היתר, חומרים דוקומנטריים מתקופה העבודה על האלבום הראשון, ומהופעה ברובע הצרפתי של ניו-אורלינס, שהייתה בעצם ההופעה הטרום-ראשונה של לורי כמוזיקאי מקצועי. הופעה זו תועדה והוצגה קצת יותר בהרחבה במסגרת סרטון בשם: Hugh Laurie - Let Them Talk: A Celebration of New Orleans Blues שצורף בהמשך למהדורה המיוחדת של האלבום הראשון
↑  קונצרט מחווה לאלבום הסמינלי שהקליט שם בשנת 1975 גיבור נעוריו של לורי, המוזיקאי והפסנתרן הנרי רולאנד בירד, הידוע כ-Professor Longhair. ר' גם הכתבה Hugh Laurie salutes Professor Longhair in PBS special 'Live on the Queen Mary', שפורסמה ב-4 באוגוסט 2013 ברשת NOLA (אנ') (אוחזר ב-3 באוגוסט 2018)
↑  היחס המיוחד של לורי למורשת המוזיקלית של פרופ' לונגהייר בא לידי ביטוי גם בראיונות הרבים שנתן בנושא מאז השקת אלבומו הראשון, וגם במסעי ההופעות שקיים עם ההרכב שלו (לפני ואחרי מופע המחווה המיוחד על הקווין-מרי). בריאיון שנתן לורי בשנת 2011 לתוכנית La Viola של הטלוויזיה הארגנטינאית, הוא נשאל, בין היתר, איזה משירי האלבום הראשון הוא המועדף עליו, ואחרי שהסביר כמה כולם יקרים לליבו (וסיפר שהם תוצר של תהליך מיון ארוך ומעמיק שביצעו לורי וג'ו הנרי, תהליך במסגרתו החליפו ודיסקסו ביניהם מאות שירים המייצגים את הטעם האישי של כל אחד מהם), הוא הצביע על השיר Tipitina של פרופ' לונגהייר. לורי הסביר שהשיר הזה, שהיה זה מכבר לסנטנדרד בלוז ניו-אורלינסי, כבש את ליבו מהרגע ששמע אותו לראשונה כבחור צעיר, בגלל השילוב המיוחד של מקצב ותחושה לטינו-קאריבית אל תוך מבנה התיבות המסורתי של הבלוז (שילוב שיש הסבורים שפרופ' לונגהייר הוא שהמציא אותו), וגם בגלל צורת הנגינה ("זה היה אחד הדברים המסעירים ביותר ששמעתי מעולם מנוגן על פסנתר... הוא (פרופ' לונגהייר), ניגן שם על הפנסתר כאילו היה מערכת תופים...", אמר לורי. והוסיף שבעשרות השנים שחלפו מאז, האזין לשיר הזה כנראה בכל יום ויום...). Tipitina היה רכיב קבוע ברשימת השירים שנוגנה על ידי לורי וההרכב שלו בהופעות של השנים 2011–2012 (ואף שולב מעת לעת, כולל באופן ספונטני, גם בהופעות של השנים אחרי). ר' למשל הביצוע המונצח ב ווידאו חובבים שצולם בהופעה במוסקבה מ-25 ביוני 2012; בהופעות של השנים 2013–2014 נהג לורי לבצע במסגרת ההדרנים שיר אחר של פרופ' לונגהייר שהיה יקר לליבו במיוחד – Go to the Mardi Gras, אותו הציעו בשעתו לורי ופריי – ביוזמת לורי, כשיר הנושא לסדרת תוכניות המערכונים שלהם A Bit of Fry & Laurie (והוא אף שימש כשיר הנושא של פרק הפיילוט שהופק לסדרה. הרעיון הזה לא יצא אל הפועל – ככל הנראה מחמת עלותן הגבוהה של הזכויות, אך שיר הנושא שהולחן עבור הסדרה, נכתב ללא ספק בהשראת הרעיון המקורי). ר' למשל הביצוע המונצח ב ווידאו חובבים שצולם בהדרני ההופעה בוורשה מ-6 ביוני 2013
↑  סרט שהוצג בשם: Hugh Laurie: Copper Bottom Blues, ושודר במאי 2013; תקציר תוכני סרט הדוקו הזה, כפי שפורסמו באתר של רשת ITV(אנ')
↑  הקונצרט עצמו תועד גם הוא, שודר כמשדר טלוויזיוני מיוחד ברשת PBS ויצא לימים ככותר DVD בשם: Hugh Laurie: Live on The Queen Mary
↑  דברי ההסבר והווידאו של הטקס המלא, באתר הרשמי של המיזם
↑  רינגו סטאר ובארי גיב זכו בתואר אבירות מטעם מלכת אנגליה, באתר כלכליסט, 30 בדצמבר 2017
↑  New Year Honours 2018: Actor Hugh Laurie appointed CBE ידיעה מאתר ה-BBC, אוחזר ב-8 במאי 2018
↑  עובדה שיש לה, מן הסתם, קשר לכך שעל הפסנתר שלו, במהלך מסעי ההופעות, היה מוצב פסל יציקה קטן בדמותו של צ'ארלס דרווין – כפי שלורי עצמו טרח והבהיר לקהל מתישהו
↑  לורי היה לאחרונה (2018) אורח כבוד בוועידה השנתית של הארגון American Atheists (אנ'), שהתקיימה באוקלהומה. אף על פי שהשיחה עימו לא הפיקה מהמרואיין יוצא הדופן את המירב, הוא סיפר שם, בין היתר, שהזדמן לו בעבר יותר מפעם אחת לדחות תפקידים שהיה כרוך בהם רכיב דתי או ספיריטואלי מהותי. לדבריו, לפעמים זה נבע מכך שהוא לא הרגיש מצויד במה שנדרש כדי לעשות זאת, מפני שהוא לא יכול להבין את התהליך שהביא את הדמות לאותה סיטואציה. ולפעמים זה נבע מכך שיש סיפורים כאלה שהוא לא בטוח שיש להם מסר בריא, והוא לא רצה לתרום לקידומם. כדוגמה נתן לורי דיון שהיה לו פעם עם במאי בקשר עם דמותו של ארתור קונאן דויל – שלדבריו, עד כמה שהדבר יהיה מוזר, בהתחשב בכך שקונאן דויל יצר את הדמות הרציונלית באופן הבלתי מתפשר ביותר בעולם (שרלוק הולמס) – הוא עצמו היה ספיריטואליסט מושבע ומאמין בתופעות על טבעיות, והאמין בסיפור של הפיות מקוטינגלי. לורי חשב שהוא לא יוכל "להתגורר" בדמות כזאת, מאחר שהוא לא היה מבין את הנוף שיכול להצמיח כזה מערך של מחשבות (וגם הסביר מדוע לדעתו זה מצב שונה לחלוטין מאשר לגלם למשל דמות של רוצח). ר' סרטון וידאו מ-31 במרץ 2018, Hugh Laurie - Keynote Conversation with David Silverman המוצג במסגרת ערוץ היוטיוב הרשמי של American Atheists
↑  Andreeva, Nellie (6 בינואר 2016). "'Chance' Drama Series Starring Hugh Laurie Lands 2-Season Order At Hulu". Deadline.com. נבדק ב-28 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hugh Laurie Starring In 'Mister Pip' For Andrew Adamson". The Film Stage. 13 באפריל 2011. נבדק ב-14 באפריל 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מידע בדף הערך בוויקיפדיה האנגלית
↑  מידע בדף הערך בוויקיפדיה האנגלית
↑  Steffen Hung. "Hugh Laurie – Wild Honey". dutchcharts.nl. נבדק ב-13 ביוני 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  על ההתנסות האישית של לורי עם כאב פיזי; על האופן הטכני והנפשי שבאמצעותו הוא למד להפיק את המבטא האמריקאי שלו; על השימוש שהוא עושה בקולו במסגרת עבודת המשחק; על העבודה שהושקעה על ידיו באודישן לתפקיד של "האוס"; על הקשר שקיים מבחינתו בין הדמויות הרחוקות בתכלית של הנסיך ג'ורג' וגרגורי האוס; על החוויה הפיזית (והנפשית) של רכיבה על אופנוע; ועוד
| פרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1969‏-1980 | מייק קונורס (1969) • פיטר גרייבס (1970) • רוברט יאנג (1971) • פיטר פאלק (1972) • ג'יימס סטיוארט (1973) • טלי סוואלס (1974) • רוברט בלייק/טלי סוואלס (1975) • ריצ'רד ג'ורדן (1976) • אדוארד אסנר (1977) • מייקל מוריארטי (1978) • אדוארד אסנר (1979) • ריצ'רד צ'מברלין (1980) |  |
| 1981‏-2000 | דניאל ג'יי. טראוואנטי (1981) • ג'ון פורסיית' (1982) • ג'ון פורסיית' (1983) • טום סלק (1984) • דון ג'ונסון (1985) • אדוארד וודוורד (1986) • ריצ'רד קיילי (1987) • רון פרלמן (1988) • קן וול (1989) • קייל מקלכלן (1990) • סקוט באקולה (1991) • סם ווטרסטון (1992) • דייוויד קרוזו (1993) • דניס פרנץ (1994) • ג'ימי סמיטס (1995) • דייוויד דוכובני (1996) • אנתוני אדוארדס (1997) • דילן מקדרמוט (1998) • ג'יימס גנדולפיני (1999) • מרטין שין (2000) |  |
| 2001-היום | קיפר סאת'רלנד (2001) • מייקל צ'יקליס (2002) • אנתוני לפאליה (2003) • איאן מקשיין (2004) • יו לורי (2005) יו לורי (2006) • ג'ון האם (2007) • גבריאל ביירן (2008) • מייקל סי הול (2009) • סטיב בושמי (2010) • קלסי גראמר (2011) • דמיאן לואיס (2012) • בריאן קראנסטון (2013) • קווין ספייסי (2014) • ג'ון האם (2015) • בילי בוב תורנטון (2016) • סטרלינג קיי בראון (2017) • ריצ'רד מאדן (2018) • בריאן קוקס (2019) • ג'וש או'קונור (2020) • ג'רמי סטרונג (2021) • קווין קוסטנר (2022) • קירן קאלקין (2023) ‏•‏‏ הירויוקי סנאדה (2024) |  |
| פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| סדרת טלוויזיה 1970‏-1979 | ג'יימס ברולין (1970) • אדוארד אסנר (1971) • ג'יימס ברולין (1972) • מקלין סטיבנסון (1973) • הארווי קורמן (1974) • אדוארד אסנר/טים קונוויי (1975) • אדוארד אסנר (1976) • אדוארד אסנר (1977) • נורמן פל (1978) • דני דה ויטו/ויק טייבאק (1979) |  |
| סדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה 1980‏-2021 | פאט הרינגטון ג'וניור/ויק טייבאק (1980) • ג'ון הילרמן (1981) • ליונל סטנדר (1982) • ריצ'רד קיילי (1983) • פול לה מאט (1984) • אדוארד ג'יימס אולמוס (1985) • יאן ניקלאס (1986) • רוטגר האוור (1987) • בארי בוסטוויק/ג'ון גילגוד (1988) • דין סטוקוול (1989) • צ'ארלס דרנינג (1990) • לואיס גוסט ג'וניור (1991) • מקסימיליאן של (1992) • בו ברידג'ס (1993) • אדוארד ג'יימס אולמוס (1994) • דונלד סאת'רלנד (1995) • איאן מקלן (1996) • ג'ורג' סי. סקוט (1997) • דון צ'ידל/גרגורי פק (1998) • פיטר פונדה (1999) • רוברט דאוני ג'וניור (2000) • סטנלי טוצ'י (2001) • דונלד סאת'רלנד (2002) • ג'פרי רייט (2003) • ויליאם שאטנר (2004) • פול ניומן (2005) • ג'רמי איירונס (2006) • ג'רמי פיבן (2007) • טום וילקינסון (2008) • ג'ון לית'גו (2009) • כריס קולפר (2010) • פיטר דינקלג' (2011) • אד האריס (2012) • ג'ון ווייט (2013) • מאט בומר (2014) • כריסטיאן סלייטר (2015) • יו לורי (2016) • אלכסנדר סקארסגארד (2017) • בן וישו (2018) • סטלאן סקארסגארד (2019) • ג'ון בויגה (2020) • הו יונג-סו (2021) |  |
| סדרת מוזיקלית, קומדיה או דרמה 2022-היום | טיילר ג'יימס ויליאמס (2022) |  |
| מיני סדרה או סדרת אנתולוגיה או סרט טלוויזיה 2022-היום | פול וולטר האוזר (2022) • מת'יו מקפדיין (2023) • טדאנובו אסאנו (2024) |  |
| פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1994‏-2009 | דניס פרנץ (1994) • אנתוני אדוארדס (1995) • דניס פרנץ (1996) • אנתוני אדוארדס (1997) • סם ווטרסטון (1998) • ג'יימס גנדולפיני (1999) • מרטין שין (2000) • מרטין שין (2001) • ג'יימס גנדולפיני (2002) • קיפר סאת'רלנד (2003) • ג'רי אורבך (2004) • קיפר סאת'רלנד (2005) יו לורי (2006) • ג'יימס גנדולפיני (2007) • יו לורי (2008) • מייקל סי הול (2009) |  |
| 2010-היום | סטיב בושמי (2010) • סטיב בושמי (2011) • בריאן קראנסטון (2012) • בריאן קראנסטון (2013) • קווין ספייסי (2014) • קווין ספייסי (2015) • ג'ון לית'גו (2016) • סטרלינג קיי בראון (2017) • ג'ייסון בייטמן (2018) • פיטר דינקלג' (2019) • ג'ייסון בייטמן (2020) • לי יונג-ג'ה (2021) • ג'ייסון בייטמן (2022) • פדרו פסקל (2023) ‏•‏‏ הירויוקי סנאדה (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286275805171  PLWABN: 9810700194105606  BIBSYS: 7024853  BNC: 000744035  BNE: XX1602328  BnF: cb140668687 (data)  CANTIC: a10903239  CiNii: DA11135205  GND: 115391525  ICCU: RAVV300847  ISNI: 0000 0001 2141 1501  LCCN: nr96030468  LNB: 000145516  MusicBrainz: 4b90c344-31bd-48d1-aa58-8e061a8251c9  NKC: pna2005311988  NLA: 40018706  NLK: KAC201112124  NTA: 100804640  RERO: 02-A016287443  SNAC: w60039z7  SUDOC: 110675010  Trove: 987626  VIAF: 79174873   WorldCat (עם VIAF): 79174873