stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בני הין
ביקורת ומחלוקות

באפריל 2001 שידרה רשת הכבלים HBO תחקיר על הין שממנו עולה שלא התבצע ריפוי אמיתי. ב-2002 פרסם ה-Skeptical Inquirer ניתוח ביקורתי על טענות הריפוי של הין.
במרץ 2005 פרסם ארגון Ministry Watch, ארגון אוונגליסטי המקדם שקיפות בניהול כספי מוסדות אבנגליסטיים, גילוי דעת לתורמים פוטנציאליים לפיו "הפרסומים על ההוצאות המופרזות של ארגונו של הין מצביעים על כך שברשותו יותר משאבים מאשר נחוצים לו להמשך עיסוקיו" וכן הפציר הארגון לשקול בדחילו ורחימו את תרומותיהם לארגונו של הין. ארגון זה העניק ציון "נכשל" בדירוג שלו לשקיפות פיננסית של מוסדות אוונגליסטיים. ארגונו של הין אינו חבר במועצה האוונגליסטית לשקיפות פיננסית.
החל ביוני 2007 נוהג הין לסיים את תוכניתו בטלוויזיה בהודעה כי הוא מפגר בתשלומים לרשת הטלוויזיה והוא מפציר בצופים לתת מנדבת לבם כדי לאפשר לו להמשיך את הפצת בשורתו מעל גלי האתר. בדצמבר 2006 פנה בדיוור ישיר לתורמיו בבקשת תרומה לטובת קניית מטוס מנהלים שעלותו מוערכת ב-36 מיליון דולר.
בנובמבר 2006 יצאה רשות השידור הקנדית בתוכנית תחקיר על מעלליו. בתוכנית נמצא שצוותו בורר בקפידה את הקהל המשתתף בהופעותיו ומוודא שאלה הסובלים מנכויות קשות לא יגיעו לקדמת הבמה להתברך בניסיו. תחת זאת הם מזמינים לבמה רק את הסובלים מבעיות קלות. הין טוען שבידו הוכחות והסכמות מרופאיהם של הנרפאים לכך שהם נרפאו, אולם תחקירני התוכנית מצאו שמעולם לא סופקו הוכחות כאלה.
הין התנבא מספר נבואות שלא התגשמו. כך, למשל, התנבא שב-1995 יחריב האל את הקהילה ההומוסקסואלית בארצות הברית, ואירועים אחרים שיקרו בזמן כלשהו לפני שנת 2000, כגון מותו של פידל קסטרו, בחירת אישה לנשיאה בארצות הברית, רעידת אדמה שתביא חורבן על החוף המזרחי של ארצות הברית וכיוצא באלה.
חקירת הסנאט

ב-6 בנובמבר 2007 הכריז הסנטור צ'אק גראסלי מאיווה על חקירה של הין על ידי ועדת הכספים של הסנאט. גראסלי דרש מהין לגלות מידע כספי על מנת לברר האם הין צבר עושר פרטי מכספי תרומות, ושגילוי זה יתבצע עד 6 בדצמבר 2007. החקירה נוגעת לחמישה מטיפים טלוויזיוניים נוספים.
בני המהפכה האמריקאית

| --- | --- |
סמל הארגון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מטה הארגון:  לואיוויל, קנטקי, ארצות הברית
 מקום פעילות:  ארצות הברית
 מייסדים:  ויליאם אוסבורן מקדאול
 תקופת הפעילות:  30 באפריל 1889 – הווה (135 שנים)
 האתר הרשמי
 קואורדינטות:  38°15′28″N 85°45′49″W﻿ / ﻿38.257777777778°N 85.763611111111°W﻿ / 38.257777777778; -85.763611111111
 he
 
האגודה הלאומית של בני המהפכה האמריקאית (באנגלית: National Society of the Sons of the American Revolution, בראשי תיבות: SAR או NSSAR) היא ארגון אמריקאי שהוקם ב-1889 על פי כתב זכויות של הקונגרס של ארצות הברית ומטהו שוכן בלואיוויל, קנטקי. כמוסד ללא כוונת רווח הוא מפרט את מטרותיו כשימור והרחבת "מוסדות החירות האמריקאים, הוקרת החירות האמיתית, הכבוד לסמלים הלאומיים שלנו, הערך של האזרחות האמריקאית, ואיחוד הכוחות של המוטו מתוך רבים אחד שיצר, מאנשים מאומות רבות, אומה אחת ועם אחד".
חברי האגודה הם צאצאים זכרים של אנשים ששירתו במלחמת העצמאות של ארצות הברית או שתרמו להשגת עצמאותה של ארצות הברית. האגודה מקדישה את עצמה להנצחת האידיאלים והמסורות האמריקאים ולהגנה על חוקת ארצות הברית. ההכרה הלאומית ביום החוקה (אנ'), יום הדגל (אנ') ויום מגילת הזכויות של ארצות הברית, הושגה הודות למאמצי הארגון. על חברי האגודה נמנים אנשים בארצות הברית, קנדה, צרפת, גרמניה, מקסיקו, ספרד, שווייץ והממלכה המאוחדת.
ארגון בני המהפכה האמריקאית נבדל מארגון "בני המהפכה" (Sons of the Revolution), ארגון מורשת נפרד של צאצאי המהפכה שנוסד ב-22 בפברואר 1876 על ידי איש העסקים ג'ון אוסטין סטיבנס (אנ') וחברי אגודת סינסינטי (אנ'). מייסד אגודת בני המהפכה האמריקאית, ויליאם אוסבורן מקדאול (אנ') חלק על הכלל של בני המהפכה באותה עת שכל החברות המדינתיות צריכות להיות כפופות לחברה של ניו יורק.
היסטוריה

הארגון הראשון של צאצאי משתתפי מלחמת העצמאות האמריקאית נוסד ב-1876 בסן פרנסיסקו. קבוצה של אנשים שהיו צאצאי ותיקי מלחמת העצמאות התאספה לחגוג את שנת המאה להכרזת העצמאות ולהקמת ארצות הברית. הם גם רצו להוקיר את האנשים והנשים שהקדישו את חייהם, הונם ופרנסתם לחתירה לעצמאות מבריטניה הגדולה. קבוצה זו הקימה ארגון שנקרא "בני אדוני המהפכה האמריקאית" (Sons of Revolutionary War Sires, בראשי תיבות SRWS). למעשה אין כל קשר ישיר בין ארגון זה לבין ארגון בני המהפכה האמריקאית למעט העובדה שחברי הארגון הראשון הורשו להצטרף אליו לאחר ייסודו ב-1889.
ניתן לעקוב אחר ההיסטוריה של בני המהפכה האמריקאית החל מהקמת ארגון בני המהפכה, אגודה ניו יורקית שהתארגנה ב-1876. ארגון זה הוקם על ידי ג'ון אוסטין סטיבנס, שראה בחזונו ארגון אריסטוקרטי ושושלתי לאור רוחה של אגודת סינסינטי. ב-1889 ארגן ויליאם אוסבורן מקדואל, איש עסקים מניו ג'רזי את אגודת ניו ג'רזי של בני המהפכה, אך הוא לא היה מוכן לקבל את דרישת ארגון בני המהפכה שכל האגודות המדינתיות האחרות תהיינה כפופות לאגודה של ניו יורק. יותר מכך, מקדואל שאף שהאגודה תהייה יותר תנועה המונית של צאצאי משתתפי המהפכה ולא מועדון חברתי יוקרתי. כתוצאה מכך, ארגן מקדואל את ארגון בני המהפכה האמריקאית בטברנת פראונסס שבניו יורק ב-30 באפריל 1889. יום זה היה יום המאה להשבעתו של ג'ורג' וושינגטון כנשיא ארצות הברית הראשון ב-1789. כרטיס החבר מספר 1 של האגודה הונפק למקדואל. בנוסף להקמת הארגון, שיתף מקדואל פעולה עם שש נשים להקמת ארגון בנות המהפכה האמריקאית (אנ') ב-29 ביולי 1890.
ארגון בני המהפכה האמריקאית קיבל ב-9 ביוני 1906 הכרה רשמית מהקונגרס של ארצות הברית על פי חוק. החוק נחתם על ידי הנשיא תאודור רוזוולט שהיה חבר באגודה.
חברות

החברות באגודה פתוחה פני כל גבר בעל "שם טוב" שמסוגל להוכיח שהוא צאצא של אדם שתמך באופן פעיל למהפכה האמריקאית, כולל:
אנשים שלחמו במלחמת העצמאות של ארצות הברית, כולל אלו ששירתו בשורות הצבא הקונטיננטלי, הצי הקונטיננטלי (אנ') והמיליציות והכוחות הימיים של מדינות ארצות הברית.
חותמי הכרזת העצמאות של ארצות הברית.
חברי הקונגרס הקונטיננטלי.
אזרחים שסיפקו כלי נשק ואספקה למטרה האמריקאית.
אנשים ששירתו במוסדות פוליטיים שתמכו במהפכה, חתמו על שבועות אמונים, או אלו שהעניקו תמיכה דומה למטרתם של הפטריוטים.
חיילים ומלחים של מדינות שהיו בעלות ברית, כמו צרפת וספרד שסייעו לעצמאות האמריקאית.
אף אגודה מדינתית או סניף לא ראשים להפלות מועמד לקבלה לאגודה על בסיס גזעי או דתי. בארגון חברים יותר מ-37,000 איש ביותר מ-550 סניפים בכל 50 מדינות ארצות הברית, בנוסף לאגודות שקיימות בקנדה, צרפת, גרמניה, מקסיקו, ספרד, שווייץ והממלכה המאוחדת. מאז הקמת הארגון היו חברים בו כ-200,000 איש.
מבין נשיאי ארצות הברית שחיו מאז הקמת הארגון, 17 היו חברים, ל-4 היו קשרים שושלתיים לוותיקי המהפכה אך לא הצטרפו לארגון, ול-4 לא היו קשרים שושלתיים כאלה. בנוסף אליהם היו חברים בשורות הארגון שלושה סגני נשיא, פוליטיקאים, אנשי צבא, שופטים ואישי ציבור.
פעילות

האגודה מעורבת במחקר היסטורי, בגיוס תרומות למלגות ופרסים חינוכיים מקומיים ובשימור אתרים ומסמכים הקשורים למהפכה האמריקאית. האגודה פנתה לקונגרס כדי שישמור על מסמכים מתקופת המהפכה באזור מוגן מאש וידאג להנגשתם לציבור, וכך הוביל להקמת הארכיון הלאומי של ארצות הברית. הארגון גם פעיל בקיטלוג וסימון קבריהם של פטריוטים מימי המהפכה ומנהל תוכנית שנתית של מלגות של ארגון הצופים של אמריקה. האגודה פעילה בקידום "פטריוטיזם ותרמה מאוד למיסודו של יום החוקה. כמה מהאגודות המדינתיות והסניפים של הארגון מפעילות משמרות דגל שמופיעים במגוון אירועים ציבוריים ופרטיים כאמצעי לגיוס חברים בקהילה.
ארגון בני המהפכה האמריקאית מקיים שני מפגשי הנהגה וקונגרס לאומי אחד מדי שנה. שתי פגישות ההנהגה מתקיימות באביב ובסתיו במלון בראון שבלואיוויל. הקונגרס הלאומי מתקיים במקומות שונים מדי שנה בקיץ.
הערות שוליים

↑  "OKSSAR – Purpose". okssar.com.
↑  Williams, Winston C., ed. (1991). Centennial History of the National Society of the Sons of the American Revolution, 1889–1989. Paducah, KY: Turner Publishing Company. p. 9.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011257475905171  ISNI: 0000 0001 1018 207X  LCCN: n81023188  VIAF: 153612054   WorldCat (עם VIAF): 153612054
בית הקברות היהודי של בודה

|  פרטי בית הקברות |
| --- | --- |
 סוג:  בית קברות אזרחי
 פעיל:  לא פעיל
 דת:  יהדות
 תאריך הקמה:  1280
 תאריך סגירה:  1540
 מיקום:  הונגריה בודפשט, הונגריה
 קואורדינטות:  47°29′50″N 19°01′59″E﻿ / ﻿47.497320207106°N 19.033034542232°E﻿ / 47.497320207106; 19.033034542232
  (למפת בודפשט מוגדלת) בית הקברות היהודי של בודה(למפת בודפשט רגילה) בית הקברות היהודי של בודה
 
בית הקברות היהודי של בודה (בהונגרית: Budai zsidó temető) היה בית קברות שניצב בעבר בערך בפינת רחוב אלגוט (Alagút utca) של היום ורחוב פולר (Pauler utca), קרוב ל"שער היהודי" (Zsidó kapu) דאז של טירת בודה (או "שער השבת"), שנפתח כעת לכיכר דיס (Dísz tér).
היסטוריה > תיעוד מוקדם

בשנת 1894, במהלך עבודות בנייה במקום, נמצאה המצבה העתיקה ביותר בבית הקברות עם הכיתוב "ציון הלז קמה לראש ר' פסח בר פטר שנאסף לעולמו בשנת ל"ח לאלף שישי בירח אלול".
היסטוריה > תולדות

בית הקברות היה ממוקם במקום אסטרטגי חשוב. לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה הקים במקום זה את אוהליו לפני שיצא לקרב מוהאץ' נגד הטורקים בשנת 1526. לאחר שבודה נפלה לידי הטורקים בשנת 1541 ועל פי הוראותיו של פרדיננד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הגנרל האוסטרי וילהלם פון רוגנדורף הטיל מצור על בודה, וקיבץ את סוללות המצור לאזור בית הקברות. הקרב נכשל, ובית הקברות לא שימש יותר לקבורה מאז. במקומו יש כיום בתי מגורים.
היסטוריה > סגירת בית הקברות

עוד בשנת 1541, נקבר בבית הקברות אישטוואן ורבצי, שהביע דעות אנטישמיות בספרו המפורסם Tripartitum- כלומר הספר המשולש - אוסף המשפט המקובל, שאישטוואן ורבצי, שהפך לפלטין הונגריה החל להרכיב בשנת 1504. הוא נשאר בבודה גם לאחר הכיבוש של הטורקים ומת שם.
חלק מהמצבות שנחפרו בבית העלמין (כולל הקדומות ביותר שנמצאו עד כה) מוצגות היום במוזיאון הלאומי של הונגריה.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי 1929. גישה מקוונת לערך.
הגורל החורג של בתי הקברות בבודפשט הוא ייחודי, multkor.hu, 1 בנובמבר 2007
הערות שוליים

↑  Fehér Jolán Antónia, Budapest székesfőváros temetőinek története. Bölcsészdoktori értekezés (Budapest, 1933).
|  בודפשט  |
| --- | --- | --- |
| אתרים עיקריים | בניין הפרלמנט ההונגרי • בזיליקת אישטוון הקדוש • גבעת הטירה • ארמון בודה • ארמון שנדור • האי מרגיט • המוזיאון הלאומי של הונגריה • מוזיאון האמנויות היפות • מוזיאון הטכנולוגיה והתחבורה ההונגרי • ארמון גרשם • בית האופרה • כנסיית מתיאש • באסטיון הדייגים • פסל החירות • בית הקפה אבזיה • בית הקפה היפני • היכל האמנות (בודפשט) • טירת ויידהוניאד • אנדרטת המילניום • אוסף הטקסטיל של גולדברגר • תיאטרון האופרטה של בודפשט • תיאטרון ארקל • קפה ז'רבו • מסעדת גונדל • מרתף מתיאש • התיאטרון הלאומי (בודפשט) • גן החיות והבוטני (בודפשט) • אקווינקום |  |
| גשרי בודפשט | גשר מגיירי • גשר ארפאד • גשר מרגיט • גשר השלשלאות • גשר אליזבת • גשר החירות • גשר פטפי • גשר ראקוצי •  גשר הרכבת המחבר (הדרומי) • גשר הרכבת המחבר (הצפוני) |  |
| בתי כנסת ואתרים יהודיים | בית הכנסת הגדול של בודפשט • בית הכנסת ברחוב קזינצי • בית הכנסת רומבך • גטו בודפשט • בית הכנסת של ראקושפלוטה • בית הכנסת ברחוב פאווה • בית הכנסת בדרך פרנקל לאו • בית הכנסת בכיכר טלקי • בית הכנסת של אובודה • בית הכנסת של רחוב וישגראדי • בית הכנסת בדרך דוז'ה ג'רג' • בית הכנסת בבודהוואר • בית הכנסת באויפשט • בית הכנסת של פשטארז'בט • בית הכנסת של קבאניה • בית הכנסת של כיכר בתלן • המוזיאון והארכיון היהודי-הונגרי • המרכז לזיכרון ותיעוד השואה • בית הזכוכית (בודפשט) • בית המדרש לרבנים  בבודפשט • נעליים על הדנובה • בית כנסת בית שלום (בודפשט) • |  |
| בתי קברות יהודים | בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה • בית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני • בית הקברות היהודי ברקושקרסטור • בית הקברות היהודי פרקשרט • בית הקברות היהודי ברחוב גראנאטוש • בית הקברות היהודי ברחוב צ'רס • בית הקברות היהודי של אובודה • בית הקברות היהודי של בודה • בית הקברות היהודי של ראקושליגט |  |
| תחבורה | כביש הטבעת • קלטי פאייאודבר • ניוגטי פאייאודבר • דלי פאייאודבר • הרכבת התחתית של בודפשט • נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט • רכבת הילדים של בודפשט • רכבת גלגלי שיניים (בודפשט) • שדרת הטבעת הונגריה • השדרה הקטנה (בודפשט) • השדרה הגדולה (בודפשט) • הרכבת הפרברית של בודפשט |  |
| כיכרות | כיכר בלאהה לואיזה • אוקטוגון (בודפשט) • כיכר הגיבורים • כיכר ניוגטי • כיכר דיאק פרנץ • כיכר החירות בבודפשט • כיכר ורשמארטי |  |
| ספא (מרחצאות) | ספא סנט לוקאץ' • ספא גלרט • ספא דגאי • מרחצאות פלטינוס • ספא סצ'ני |  |
| אחר | בודה (עיר) • פשט (הונגריה) • אובודה • אויפשט • דנובה • הפארק העירוני • פארק ממנטו • נפליגט • אוניברסיטת אטווש לוראנד • שדרות אנדראשי • יהדות הונגריה • השוק המרכזי של בודפשט • רחוב ואצי • אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה • אוניברסיטת מוהולי-נאג' לאמנות ועיצוב • היכל האמנות (בודפשט) |  |
בית ספר לונגי למוזיקה

בית ספר לונגי למוזיקה
בית ספר לונגי למוזיקה (באנגלית: Longy School of Music of Bard College) הוא קונסרבטוריון השוכן בהרווארד סקוור בקיימברידג', מסצ'וסטס. הוא נחשב לרביעי בטיבו בדירוג בתי הספר למוזיקה באזור בוסטון, שאינם מסונפים לאוניברסיטה (אחרי הקונסרבטוריון של ניו אינגלנד, מכללת ברקלי למוזיקה, והקונסרבטוריון של בוסטון).
את בית הספר ייסד בשנת 1915 ז'ורז' לונגי, אבובן יליד צרפת, שהצטרף לתזמורת הסימפונית של בוסטון ב-1898. הקונסרבטוריון מציע לימודי תואר ותעודה לתואר ראשון ושני, לצד תוכנית מכינה לילדים ולתלמידי תיכון ושיעורים למוזיקאים חובבים מבוגרים.
בשנת 1937 עבר בית ספר לונגי לבית אבן, שבנה איל הרכבות אדווין הייל בשנת 1889, וביסס את קשריו הקרובים עם אוניברסיטאות הרווארד ורדקליף. רבים מתלמידי המוזיקה המחוננים ביותר של הרווארד, ביניהם אליוט קרטר, דניאל פינקהם ורוברט פרימן, ביקרו דרך קבע בבית ספר לונגי הסמוך ללמוד אצל מורי הפקולטה ידועי השם, ביניהם המלחין וולטר פיסטון, נגן העוגב א. פאואר ביגס, במאית האופרה שרה קולדוול, הפסנתרן גרגורי טאקר וזמרת הסופרן אולגה אוורינו.
הפדגוגית והתאורטיקאית הנודעת נדיה בולאנז'ה לימדה בלונגי בין 1938 ל-1944 הרמוניה, הלחנה וקונטרפונקט בקורסים למתקדמים וקבעה מסורת של התמקדות בתאוריה של המוזיקה ובהלחנה, שמאפיינת את בית הספר עד היום. המחנך והכנר רומן טוטנברג ניהל את המוסד משנת 1978 עד 1985 וממשיך ללמד שם גם כיום.
בלון מים

| --- | --- |

 כללי
 עשוי מ:  בלון 
 
בלוני מים
בלון מים, רגעים ספורים לאחר דקירתו
בלון מים או פצצת מים הוא בלון עשוי גומי המכיל מים. בלוני מים משמשים בדרך כלל בקרבות מים, או כאמצעי למתיחות ותעלולים.
היסטוריה

בלוני המים שווקו לראשונה בצורה מסחרית על ידי אדגר אלינגטון בשנת 1950. הוא ניסה להמציא גרב עמיד במים, שהיה גרב רגיל מצופה גומי. הוא גילה שהגומי נקרע בקלות כאשר לובשים את הגרב. לאחר כמה ניסיונות זרק את הגרב לרצפה. בעקבות המקרה עלה בו הרעין לשווק את המוצר לילדים. בתחילה שווק המוצר כרימון מים, אך מאוחר יותר שינה את שמו על מנת להפוך את הפעילות לידידותית יותר.
בתרבות

בלוני מים הפכו לפופולרים בקרב ילדים, הן למתיחות והן למשחקים. הם משמשים בדומה לרימונים בשדה קרב בקרבות בין משתתפים או קבוצות, בדרך כלל ילדים ונערים. ניתן להטיל את בלון המים הן ממקומות גבוהים, כגון גבעות, מרפסות וחלונות, והן פנים אל פנים.
פסטיבלים הכוללים אירועי מים גדולים צברו תאוצה במיוחד בחודשי הקיץ במדינות שונות. בלוני המים מאוד פופולרים בחגיגות ההולי בהודו, נפאל, ומדינות נוספות. באיטליה, בלוני מים יחד עם אמצעים אחרים משמשים באופן מסורתי כדי לחגוג את סופו של בית הספר במהלך היום האחרון לשנת הלימודים. בישראל נהוג לערוך קרבות מים ולעשות שימוש בבלוני מים במהלך חג השבועות.
מאפיינים

בלונים רגילים, המשמשים בדרך כלל לאוויר או להליום, יכולים לשמש גם כבלוני מים. בדרך כלל, עדיפות זו נחשבת כפחות טובה בגלל עובי דפנות הבלון. בלון המים קטן יותר ומעוצב בצורה אגס, המאפשר לו להזרק בקלות רבה יותר ביד אחת. דפנות בלון המים נועדו להיות עבות מספיק על מנת שיהיה יציב, ודקות מספיק על מנת ליצור פיצוץ בעת הפגיעה. לרוב בלוני מים נמכרים בכמויות גדולות באיכות נמוכה ובעלות קטנה יחסית.
ניתן לייצר בלוני מים גם מקיפול דף נייר, אוריגמי. פצצת המים המסורתית העשויה נייר היא מכל כדורי למחצה המסוגל להחזיק מים.
הערות שוליים

↑  All-TIME 100 Greatest Toys - Water Balloon, באתר המגזין טיים, מיוחד, 16.2.2011.
↑  Happy Holi week באתר Nepali Times, מרץ 2005.
↑  מה קרה ל"יום המים"? באתר גלי צה"ל אונליין, יעל עבאדי, 08/06/2011.
↑  חניאל פרבר, התזת מים בחג השבועות - מנהג או דין?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 23 במאי 2012
↑  How to Make an Origami Balloon באתר WikiHow,‏ 30.7.2012.
בן חור אחוות

| --- | --- |

 לידה:  1965 (בן 59 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש המנהל האזרחי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת אפיקים
 
בן חור אחוות הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, שירת כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון.
ביוגרפיה

שמו הפרטי ניתן לו על ידי אביו בעקבות הסרט "בן חור" ושם משפחתו הוא עברות מפרסית של מילה מצמד המילים "אחוות אחים".
אחוות שירת בצה"ל במשך 27 שנים, בין היתר היה לוחם ביחידה 504 של אגף המודיעין. שירת גם במנהלת התיאום והקישור.
בשנת 2006 מונה לסגן ראש המנהל האזרחי ומילא תפקיד זה עד שחרורו משירות הקבע במרץ 2011 בדרגת אלוף-משנה.
לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת התחבורה הציבורית אפיקים ומנהל פעילות ההיסעים בקבוצת "אמנון מסילות".
בעקבות מותו של ראש המנהל האזרחי מוניר עמאר בתאונת טיסה, חזר אחוות לשירות קבע, וביוני 2016 מונה לראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון בדרגת תת-אלוף.
חיים אישיים

מתגורר במושב ירחיב, נשוי ואב לארבעה.
הערות שוליים

1 2  ""הפלשתינים זולגים לשטחי C ומתישים את המערכת" | ישראל היום". ישראל היום. נבדק ב-2018-10-05.
↑  קובי פינקלר, ראש המנהל האזרחי החדש נכנס לתפקידו, באתר ערוץ 7, 5 ביוני 2016
בקבוקף דרומי

| בקבוקף דרומי |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני מקור
סוג:: בקבוקף
מין:: בקבוקף דרומי
שם מדעי
 Hyperoodon planifrons ‏פלואר, 1882
תחום תפוצה


בקבוקף דרומי (שם מדעי: Hyperoodon planifrons) הוא מין של לווייתן שיניים גדול החי בימי הקוטב הדרומי ואנטארקטיקה. זהו יצור ימי המזכיר דולפינן ענקי, אך שייך למשפחת לווייתני המקור. הוא נצפה רק לעיתים נדירות אך כנראה שמצב שימורו הוא "ללא חשש".
מאפיינים

זהו לווייתן עגלגל שקטן מקרובו לסוג ומגיע לאורך 7.5 מ'. הוא בעל לסת גדולה וארוכה דמוית מקור המזכירה מראה של דולפינן ובעל מצח קטן יחסית. הסנפירים קטנים ומעוגלים והלווייתן בצבע אפור כהה כשהבטן בהירה יחסית. המקור צבוע בלבן אצל הזכרים ואפור אצל הנקבות. יש לו מעט מאוד שיניים אבל הם בולטות גם כשהפה סגור.
לווייתנים אלה חיים בחבורות קטנות במימי הקוטב הדרומי ובחורף נודדים צפונה. בצפון הוא מגיע לניו זילנד ואוסטרליה, דרום אפריקה וחופ דרום אמריקה עד ברזיל, אך אינם חיים בדרך כלל בימים טרופיים. הוא חי במצולות וצד דגים ודיונונים בעומק.
לווייתן זה נצפה לעיתים נדירות, אבל מעריכים שהאוכלוסייה העולמית במצב טוב ואינה בסכנת הכחדה.
הערות שוליים

↑  בקבוקף דרומי באתר הרשימה האדומה של IUCN
בני האור

| --- | --- |

כריכת הספר בעברית
 מידע כללי
 מאת:  רפאל שמאי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר פרוזה
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  גוונים
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  319
 עורך:  רתם כסלו
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003507943
בני האור (באנגלית: The Sons of Light) הוא ספרו הראשון של הסופר רפאל שמאי. הספר יצא רשמית בישראל ב-10 באפריל 2013. הספר מספר גם רבות על תושבי קומראן ואורח חייהם, והקשר בין העבר להווה. זהו ספר פרוזה הפונה לקהל מגוון.
עלילה

הספר מספר על ארז לוי וחברו אורן שהחליטו לצאת לטייל בנחל דרגה באחת החופשות מהצבא, כשהחלו פוסעים בערוץ הנחל מזג האוויר השתנה והחל לרדת לפתע גשם מבול ולאחריו שיטפונות עזים.
בעודם מופתעים משינוי מזג האוויר הקיצוני, רצים הרעים ומנסים לתפוס מחסה אך לא מספיקים.
קירות ערוץ הנחל החלו קורסים לתוך המים, אורן נופל לנחל וניסחף עם השיטפונות, בעוד לארז פתאום נתגלתה מערה בדופן הערוץ, הוא מתפס ונכנס לתוכה לתפוס מחסה מפני הגשם והשיטפונות.
כוחות ההצלה באים לחלץ אותו לאחר שזה נעדר מביתו כמעט לילה שלם, ביניהם יחידת החילוץ מגילות.
הם יורדים מהמסוק באמצעות חבלים ומחלצים אותו, ואחר מפנים אותו לבית החולים לאשפוז לאחר שהוא קיבל כוויות קור.
החיפושים נמשכים אחר היעלמותו של אורן לבסוף מוצאים את גופתו במורד הנחל.
לאחר כחודש ארז חוזר עם אביו בעצת הפסיכולוג למערה לשחזור המקרה, לתדהמתם הם מגלים אולם בקצהו של המערה וקבר במרכזה.
משלחת ארכאולוגים מגיעה למערה בניהולו של ד"ר כדורי ומוצאת בתוך הקבר כד ובו המגילות הגנוזות, חלקם השתמר במצב טוב וחלקם האחר לא. הם לוקחים משם את הכד ובתוכו המגילות ומביאים אותו לפרופסור זיתוני שעובד במוזיאון ישראל בירושלים כדי לשקם ולפענח את כתב המגילות שכתובים בשפה הארמית העתיקה.
לאחר שיקום המגילות שנימשך כמה חודשים החל תהליך הפענוח ותיעוד ההיסטוריה.
המגילות מגוללות את סיפורם של תושבי קומראן, ישוב מבודד באזור ים המלח שמנסה לשמור על צביונו ועל קיומו בתוך סביבה הולכת ומשתנה. שבה האלימות גוברת, השחיתות מרימה ראש, והמוסר נדחק לקרן זווית, מראשית הקמת היישוב ועד לחורבנו בסוף תקופת בית שני, במהלך המרד הגדול.
ובתוך כך, סיפורה האישי של משפחה אחת בעלת יחוס ביישוב שהצליחה לשרוד עד ימינו אנו ולהתקיים למרות רגעי המשבר הקשים והייאוש שפקדו אותם לאורך הדורות ומתוך הצורך להמשיך ולשמור על הגחלת.
דמויות > דמויות ראשיות קדומות

יפים - ממקימי היישוב קומראן שמקום קבורתו לא נודע.
דמויות > דמויות ראשיות בתקופת בית שני

מורה צדק (צדקיה בן שמי) - תואר של המנהיג הרוחני ביישוב קומראן שעובר מאב לבן, צאצא של יפים.
דגני - מורה בכיתה בקומראן, הוא רווק והקדיש את זמנו בלילות לכתיבת מגילת מלחמת בני אור בבני חושך.
אבים - חבר ילדות של דגני, טיפוס הרפתקני שקופץ על כול הזדמנות לצאת להרפתקאה. במרבית המקרים הוא מפגין ביטחון עצמי מופרז ושיקול דעת מוטעה, התחתן עם רות ומקים משפחה.
אפרים - דוד של אבים וממונה על הרחבת היישוב קומראן.
נחום - ראש המועצה ביישוב קומראן, אחראי על העניינים המנהלתיים ביישוב.
דמויות > דמויות ראשיות בהווה

ארז לוי - החייל שמצא במיקרה את מערת הקבורה בנחל דרגה, נהיה מעורב בעל כורחו בפרשיה היסטורית מרתקת.
יונית בן שמי - בת זוגו של ארז, וצאצאית של צדקיה.
ד"ר כדורי - ארכאולוג ומרצה באוניברסיטה, ניהל את משלחת המחקר במערת הקבורה בנחל דרגה.
פרופסור זיתוני - מפענח את המגילות הגנוזות שנימצאו במערת הקבורה בנחל דרגה, עובד במוזיאון ישראל בירושלים.
בקבוקף צפוני

| בקבוקף צפוני |
| --- | --- |
 
מצב שימור
 מצב שימור: קרוב לסיכון קרוב לסיכון (NT) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: לווייתני מקור
סוג:: בקבוקף
מין:: בקבוקף צפוני
שם מדעי
 Hyperoodon ampullatus ‏פורסטר, 1770
תחום תפוצה


בקבוקף צפוני (שם מדעי: Hyperoodon ampullatus) הוא מין של לווייתן שיניים גדול החי בצפון האוקיינוס האטלנטי ושייך למשפחת לווייתני המקור המוזרים. הוא מזכיר במראהו דולפינן ענקי.
מאפיינים

זהו יצור בעל גוף עגלגל שאורכו הממוצע 9.8 מ' וייתכן שיכול להגיע גם ל-11 מ'. צבעו לבן אצל הזכרים ואפור אצל הנקבות עם בטן בהירה אצל שניהם וסנפיר הגב קטן יחסית ונמצא בקצה הגוף. כמו שמשתמע משמו הבקבוקף בעל אף גדול דמוי בקבוק ויש להם לסתות בינוניות עם מעט שיניים הבולטות מבחוץ.
לווייתן זה הוא חברותי מאוד וחי גם במים רדודים בימים הצפוניים. לעומת מינים אחרים במשפחה, לווייתנים אלה דווקא שובבים וסקרנים כלפי בני אדם. עם זאת, בעבר דבר זה הקל על הריגתם בידי ציידי לווייתנים. הציד נפסק מאז, וכיום הבקבוקף הוא מין מוגן ולאט לאט מתאושש. כמו מרבית הזיפיוסיים הם חיים במצולות וצדים שם דיונונים ודגים.
הם נפוצים בעיקר בצפון האוקיינוס האטלנטי בימים קרים כמו מצר דייוויס, ים לברדור, ים גרינלנד וים ברנץ. הם יכולים להדרים עד לדרום בריטניה. בקבוקפים רבים מתאספים בחורף בקניון האטלנטי "גאללי" שליד נובה סקוטיה.
הערות שוליים

↑  בקבוקף צפוני באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581474705171 
בקבוקף שנמצא בתמזה.
בקבוקון מיץ

פלח תפוז עם בקבוקוני מיץ
בקבוקון מיץ או שקיק מיץ (באנגלית: Pulp)  הוא מבנה ממברני  מאורך בתוך האנדוקארפ  של פרי הדר, בו נשמר מיץ הפרי.
האנדוקארפ בפרי הדר מחולק לפלחים עטופים בשכבה ממברנית ומלאים בבקבוקוני מיץ אשר התפתחו מבועית הפרי. הבקבוקונים יוצרים מעין "כריות" הגנה סביב הזרע נקראים לעיתים גם "בשר הפרי". צבעו וצורתו של הבקבוקון איננה אחידה בדומה לתאים אך לרוב מאורכת ובעלת צבע זהה לקליפת הפרי.
מותגי Pulp

לרוב בזמן הכנת מיץ פירות, נהוג לסחוט את הפרי ולסנן את הנוזל משאר חלקי הפרי. לקראת סוף המאה ה-20 החלו להופיע חברות שמכרו מיץ שאינו מסונן ומכיל שאריות פרי תחת המותג Pulp בטענה שיווקית שמיצים אילו בריאים יותר. למראית עין נראה כאילו חתיכות הפרי נוספו למשקה בזמן הסחיטה אך למעשה מותגי ה-Pulp אינם מכילים מיץ סחוט אמיתי או בקבוקוני מיץ אלא רכז שעבר תהליכי עיבוד אשר אליו נוספו חתיכות הפרי, כגון קליפה מרוסקת, בשלב מאוחר יותר בייצור. הערך התזונתי של חתיכות הפרי מוטל בספק.
הערות שוליים

↑  תפוזים בכאילו, באתר nana10‏, 9 במרץ 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4274240-7
ברנהרד רוסט

ברנהרד רוסט (בגרמנית: Bernhard Rust;‏ 30 בספטמבר 1883 - 8 במאי 1945) היה שר החינוך של גרמניה הנאצית.