stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מודל דרודה
הנחות המודל > הזמן בין ההתנגשויות  \ \tau

הזמן הממוצע בין ההתנגשויות,  \ \tau , הוא פרמטר מרכזי במודל. את  \ \tau  ניתן להעריך על ידי
 \tau ={\frac {l}{\bar {v}}}, כאשר  \ l הוא המהלך החופשי הממוצע ו- {\bar {v}} היא המהירות הממוצעת של האלקטרונים. קשה למדוד את  \ \tau  במדויק.
על פי הנחות המודל, המהלך החופשי הממוצע הוא מסדר הגודל של המרחק בין אטומים במתכת,  \ l\approx 1-10\mathrm {\AA}  (כלומר בין 1 ל-10 אנגסטרם). את המהירות הממוצעת ניתן לקבל מחוק החלוקה השווה:
. {\frac {1}{2}}m{\bar {v}}^{2}={\frac {3}{2}}k_{B}T\Rightarrow {\bar {v}}={\sqrt {\frac {3k_{B}T}{m}}}
עבור טמפרטורת החדר, מתקבל  {\bar {v}}\approx 10^{7}cm/sec, ובסה"כ  \tau \approx 10^{-14}-10^{-15}sec.
כיום ידוע שהערכה זו רחוקה מהאמת, היות שהאלקטרונים אינם מצייתים להתפלגות הקלאסית של גז אידיאלי (התפלגות מקסוול-בולצמן). זאת משום שאלקטרונים הם פרמיונים המוגבלים על ידי עקרון האיסור של פאולי, ולכן מצייתים להתפלגות פרמי דירק, המנבאת להם מהירות ממוצעת גבוהה בהרבה (בערך פי מאה).
מודל דרודה וחוק אוהם

אחת ההצלחות של מודל דרודה הוא ניבוי הגרסה המיקרוסקופית של חוק אוהם  {\vec {J}}=\sigma {\vec {E}} עבור זרם ישר באופן הבא:
נחשב את צפיפות הזרם  {\vec {J}} במתכת. זו נתונה על ידי  {\vec {J}}=ne{\vec {v}}_{d}, כאשר e מטען האלקטרון, n צפיפות האלקטרונים במתכת, ו-  {\vec {v}}_{d} המהירות הממוצעת של האלקטרונים (מהירות הסחיפה).
בהיעדר שדה חשמלי חיצוני, תנועת האלקטרונים נקבעת אך ורק על ידי ההתנגשויות ולכן המהירות הממוצעת היא אפס (מכיוון שהמהירות אקראית, ולכן מתפלגת באופן אחיד בכל הכיוונים).
כאשר מופעל שדה חשמלי חיצוני קבוע  {\vec {E}}, האלקטרונים ינועו בין ההתנגשויות בהשפעת השדה. אם מהירות האלקטרון לאחר ההתנגשות האחרונה היא  {\vec {v}}_{0}, אזי לאחר זמן t מהתנגשות זו, מהירותו תהיה  {\vec {v}}={\vec {v}}_{0}+{\frac {e{\vec {E}}t}{m}}, מכיוון ש- {\frac {e{\vec {E}}}{m}} היא התאוצה שלו על פי החוק השני של ניוטון.
אם נמצע על כל האלקטרונים,  {\vec {v}}_{0} יתמצע לאפס, והזמן שחלף מאז ההתנגשות האחרונה יתמצע ל- \ \tau .
המהירות הממוצעת היא לפיכך:  {\vec {v}}_{d}={\frac {e{\vec {E}}\tau }{m}}, וצפיפות הזרם:
כלומר צפיפות הזרם פרופורציונית לשדה החשמלי (כפי שטוען חוק אוהם) ומקדם הפרופורציה (המוליכות הסגולית) הוא  \sigma ={\frac {ne^{2}\tau }{m}}. בנוסף, כיוון שהזמן  \ \tau  קטן כשהטמפרטורה עולה, המודל מנבא כי המוליכות החשמלית תפחת עם עליית הטמפרטורה, כפי שאכן נצפה במתכות (בטמפרטורת החדר).
משוואות התנועה במודל דרודה ושימושיהן

באופן כללי, ניתן להראות כי המהירות הממוצעת של האלקטרונים במודל דרודה מקיימת את המשוואה הבאה:
. {\frac {d{\vec {p}}}{dt}}={\vec {F}}_{ext}-{\frac {\vec {p}}{\tau }}
כלומר השינוי בתנע הממוצע נובע מכוחות חיצוניים  {\vec {F}}_{ext} ואיבוד תנע בכתוצאה מהתנגשויות.
בעזרת משוואה זו ניתן לחשב את המוליכות במקרים מסובכים יותר, כגון בנוכחות שדה מגנטי (אפקט הול) או במקרה של שדה חשמלי משתנה בזמן (זרם חילופין). שימוש נוסף של מודל דרודה הוא בחישוב מוליכות החום של מתכות (חוק וידמן-פרנץ).
תוצאות חשובות במודל זה הן:
משוואות התנועה במודל דרודה ושימושיהן > מוליכות בזרם חילופין

עבור שדה חשמלי מן הצורה  {\vec {E}}(t)={\vec {E}}_{0}e^{-i\omega t}, גם התנע  {\vec {p}} משתנה באופן אוסילטורי כמו השדה המאלץ  {\vec {p}}(t)={\vec {p}}_{0}e^{-i\omega t}. בתנאים אלו משוואת התנועה תיראה כך:
ניתן לבטא את צפיפות הזרם  {\vec {J}} כפונקציה של התנע, וכך מתקבל הביטוי למוליכות:
 \sigma ={\frac {\sigma _{0}}{1-i\omega \tau }}
כאשר  \sigma _{0}={\frac {ne^{2}\tau }{m}} היא המוליכות עבור זרם ישר ( \omega =0). בעזרת ביטוי זה ניתן לטפל במקרה של התקדמות קרינה אלקטרומגנטית במתכת, ולקבל את תלות המקדם הדיאלקטרי של המתכת בתדירות הקרינה
 \epsilon (\omega )=1-\left({\frac {\omega _{p}}{\omega }}\right)^{2}
(ביחידות cgs), כאשר  \omega _{p}^{2}={\frac {4\pi ne^{2}}{m}} נקראת תדירות הפלזמה. ניתן לראות כי כאשר תדירות הקרינה נמוכה מתדירות הפלזמה המקדם הדיאלקטרי הוא מספר דמיוני טהור, ולכן קרינה בתדירות כזאת דועכת אקפוננציאלית במתכת. לעומת זאת, קרינה בתדירות גבוהה מתדירות הפלזמה יכולה להתקדם במתכת (בהנחה שכל הקירובים שנעשו עדיין תקפים בטווח התדירויות הרלוונטי).
משוואות התנועה במודל דרודה ושימושיהן > מקדם מוליכות החום

מקדם מוליכות החום המתקבל במודל דרודה הוא:
 \kappa ={\frac {1}{3}}c_{v}\tau v^{2}
כאשר  c_{v} הוא קיבול החום הסגולי של גז האלקטרונים ו  v היא המהירות הממוצעת.
חסרונות המודל

כאמור, מודל דרודה זכה להצלחה כאשר פורסם עם ניבויים שהתאימו לניסוי. אולם לאחר מכן התברר שההתאמה לניסוי אינה מושלמת והיא אינה תקפה לכל סוגי המתכות ובכל התנאים, וכי ישנן תופעות רבות שאינן ניתנות כלל להסבר במסגרת מודל דרודה (ראו רשימה ארוכה בפרק 3 בספר של Ashcroft & Mermin). במקרה של חוק ווידמן-פרנץ, לדוגמה, מודל דרודה נותן תוצאה התואמת לערכים ניסיונים, אך זו תוצאה מקרית של שתי טעויות גדולות (בפקטור של בערך מאה) המקזזות זו את זו.
בפועל, ההנחות העומדות בבסיס המודל פשוט שגויות. השגיאות הבולטות הן:
התייחסות לאלקטרונים כאל חלקיקים קלאסיים - האלקטרונים הם פרמיונים וחוק החלוקה השווה אינו תקף עבורם (בטמפרטורת החדר).
לא ניתן למדל את האינטראקציה בין האלקטרונים ליונים בעזרת התנגשויות - ישנה חשיבות למבנה המחזורי של הגביש היוני (כמו גם לפגמים ואי סדר בו). למעשה, מדידות מראות כי לעיתים המהלך החופשי הממוצע הוא מסדר גודל של מיקרונים, ולעיתים אפילו סנטימטרים, מה שמצביע על כך שלא יכול להיות שהמנגנון שאחראי להתנגשויות הוא היונים (שמרוחקים זה מזה הוא מסדר גודל של אנגסטרומים).
במודל דרודה ליונים אין כל תפקיד פרט לכך שהאלקטרונים מתנגשים בהם. במציאות, ליונים יש תפקיד מורכב יותר. לדוגמה, היונים לבדם יכולים לבצע הולכת חום (על ידי פונונים).
הרחבה ראויה לציון של מודל דרודה נעשתה על ידי הפיזיקאי הגרמני ארנולד זומרפלד. זומרפלד השתמש במודל דרודה, אך את מהירות האלקטרונים קבע מתוך התפלגות פרמי-דיראק ולא על פי חוק החלוקה השווה. באופן זה הצליח לשפר את ניבויי המודל, אך עדיין תופעות רבות נותרו ללא הסבר. גרסה זו של המודל מכונה מודל זומרפלד.
לקריאה נוספת

Neil W. Ashcroft, N. David Mermin, Solid state physics, 1976,
M.Ali Omar, Elementary Solid State Physics 1993
הערות שוליים

↑  לצורך החישוב יש להניח כי התדירות גבוהה מאוד יחסית לזמן הממוצע בין התנגשויות, כלומר  \omega \tau >>1
על פי מודל דרודה, האלקטרונים (בכחול) נעים בין היונים הטעונים חיובית (באדום) ומתנגשים בהם.
אולם נגה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון 
 כתובת:  שדרות ירושלים 9
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 בעלים:  תיאטרון גשר 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1922
 תאריך פתיחה רשמי:  1922
 
 קואורדינטות:  32°03′22″N 34°45′36″E﻿ / ﻿32.056130272977°N 34.760018562732°E﻿ / 32.056130272977; 34.760018562732
  מפת מיקום  מפה דינמית #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אולם נגה הוא אולם הבית של תיאטרון גשר בשדרות ירושלים ביפו. הוקם ב-1922 כקולנוע נביל, של שם בעליו דאז. ב-1995 הפך לאולם הבית של תיאטרון גשר.
היסטוריה

ב-1922 נבנה הבניין כבית קולנוע מפואר עם 1,081 מקומות ישיבה. מעליו תוכנן יציע שיועד ל־880 צופים נוספים ותחתיו קומה לחדרי שחקנים וחזרות. חזיתות הבניין צופו באבן חול והשטחים הציבוריים רוצפו בשיש "גילה" מסביבת ירושלים. ב-1946 התקיים באולם כינוס ארצי של חברי תנועת הנג'אדה הפלסטינית.
בראשית שנות החמישים נפתח מחדש כקולנוע נגה.
בשנת 1986 נרכש הבניין על ידי האמרגן גיורא קירשמן, שביקש להעלות בו מופעים שיפיק. ב-1988 קירשמן השכיר את האולם לאופרה הישראלית החדשה ולתיאטרון הקאמרי, שעשה בו שימוש להצגות שהוגדרו "אוף ברודוויי". במקום נערך שיפוץ בתכנונו של האדריכל יוסי בר-דעה שיועד להתאים את המבנה לצורכי האופרה הישראלית. באולם תוכננו 912 מקומות ישיבה. בזמן ששימש האולם למופעי האופרה "הועלמו" שלוש השורות הראשונות עקב שימוש בשש מעליות הידראוליות. במקום אותן השורות נפער "בור תזמורת".
בעבר נערכו באולם קונצרטים של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, כשעוד לא היה לה אולם קונצרטים משלה.
ב-1995 נמסר האולם לתיאטרון גשר.
בשנת 2000 שופץ הבניין וכמות מקומות הישיבה שבו הוקטנה ל־890.
הערות שוליים

↑  מפקד "הנג'אדה" קורא לחידוש צורת המאבק, הארץ, 23 בדצמבר 1946
↑  חיים נגיד, קולנוע "נגה" ביפו יהיה "אוף ברודוויי של הקאמרי, מעריב, 4 בינואר 1988
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f035e0bd-dbf5-43c6-964e-0aaa46ca5d73
MPPT

עקומת הספק/מתח של מערכת PV מוצלת חלקית, עם MPP מקומי וכללי מסומנים
MPPT (ראשי תיבות באנגלית של: Maximum Power Point Tracking, ולפעמים רק PPT (בהתאמה) היא טכניקה המשמשת עם מקורות כוח משתנים כדי למקסם את מיצוי האנרגיה כשהתנאים משתנים. הטכניקה משמשת לרוב עם מערכות סולאריות פוטו-וולטאיות (PV), אך ניתן להשתמש בה גם עם טורבינות רוח, מערכות העברת כוח אופטי, ותרמו-פוטו-וולטאיזם.
למערכות PV סולאריות יש קשרים משתנים למערכות אינוורטר, רשתות חיצוניות, סוללות ועומסי חשמל אחרים. הבעיה המרכזית בה מטפל MPPT היא שיעילות העברת הכוח מהתא הסולארי תלויה בכמות אור השמש הזמינה, בהצללה, בטמפרטורת הפנל הסולארי ובמאפיינים החשמליים של העומס החשמלי. מכיוון שתנאים אלו משתנים, מאפיין העומס (עכבה) שנותן את העברת הכוח הגבוה ביותר משתנה. המערכת עוברת אופטימיזציה כאשר מאפיין העומס משתנה כדי לשמור על העברת הכוח ביעילות הגבוהה ביותר. מאפיין עומס אופטימלי זה נקרא "נקודת הכוח המקסימלית" (MPP). MPPT הוא תהליך התאמת מאפיין העומס ככל שהתנאים משתנים. ניתן לעצב מעגלים כדי להציג עומסים אופטימליים לתאים הפוטו-וולטאיים ולאחר מכן להמיר את המתח, הזרם או התדר כך שיתאימו להתקנים או למערכות אחרות.
ניתן לנתח את הקשר הלא ליניארי של תאים סולאריים בין טמפרטורה להתנגדות הכוללת בהתבסס על עקומת המתח הנוכחי (IV) ועקומת מתח הכוח (PV). MPPT דוגם פלט תא ומחיל את ההתנגדות (עומס) המתאימה כדי להשיג הספק מקסימלי. התקני MPPT משולבים בדרך כלל במערכת ממירי מתח חשמלי המספקת המרת מתח או זרם, סינון וויסות להנעת עומסים שונים, כולל רשתות חשמל, סוללות או מנועים. ממירי שמש ממירים מתח DC למתח AC ועשויים לשלב MPPT.
ההספק ב-MPP (מסומן Pmpp) הוא תוצר של מתח ה-MPP (מסומן Vmpp) וזרם MPP (מסומן Impp).
באופן כללי, לעקומת ה-PV של מערך סולארי מוצל חלקית יכולה להיות שיאים מרובים, וכמה אלגוריתמים יכולים להיתקע במקסימום מקומי ולא במקסימום הגלובלי של העקומה.
לקריאה נוספת

Bialasiewicz, J.T. (ביולי 2008). "Renewable Energy Systems With Photovoltaic Power Generators: Operation and Modeling". IEEE Transactions on Industrial Electronics. 55 (7): 2752–2758. doi:10.1109/TIE.2008.920583. {{cite journal}}:  (עזרה)
Poponi, Daniele (באפריל 2003). "Analysis of diffusion paths for photovoltaic technology based on experience curves". Solar Energy. 74 (4): 331–340. Bibcode:2003SoEn...74..331P. doi:10.1016/S0038-092X(03)00151-8. {{cite journal}}:  (עזרה)
Markvart, Tomas, ed. (ביולי 2000). Solar electricity (2nd ed.). Wiley. pp. 298. ISBN 978-0-471-98852-6. {{cite book}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Seyedmahmoudian, M.; Horan, B.; Soon, T. Kok; Rahmani, R.; Than Oo, A. Muang; Mekhilef, S.; Stojcevski, A. (2016-10-01). "State of the art artificial intelligence-based MPPT techniques for mitigating partial shading effects on PV systems – A review". Renewable and Sustainable Energy Reviews. 64: 435–455. doi:10.1016/j.rser.2016.06.053.
↑  Seyedmahmoudian, Mehdi; Horan, Ben; Rahmani, Rasoul; Maung Than Oo, Aman; Stojcevski, Alex (2016-03-02). "Efficient Photovoltaic System Maximum Power Point Tracking Using a New Technique". Energies. 9 (3): 147. doi:10.3390/en9030147.
↑  "What is Maximum Power Point Tracking (MPPT)". Northern Arizona Wind & Sun.
↑  Ali, Ali Nasr Allah; Saied, Mohamed H.; Mostafa, M; Abdel-Moneim, T. M. (2012). "A survey of maximum PPT techniques of PV systems". 2012 IEEE Energytech. pp. 1–17. doi:10.1109/EnergyTech.2012.6304652. ISBN 978-1-4673-1835-8.
↑  Feraoun, Habib; Fazilat, Mehdi; Dermouche, Reda; Bentouba, Said; Tadjine, Mohamed; Zioui, Nadjet (2024-12-01). "Quantum maximum power point tracking (QMPPT) for optimal solar energy extraction". Systems and Soft Computing. 6: 200118. doi:10.1016/j.sasc.2024.200118. ISSN 2772-9419.
↑  Seyedmahmoudian, M.; Rahmani, R.; Mekhilef, S.; Maung Than Oo, A.; Stojcevski, A.; Soon, Tey Kok; Ghandhari, A. S. (2015-07-01). "Simulation and Hardware Implementation of New Maximum Power Point Tracking Technique for Partially Shaded PV System Using Hybrid DEPSO Method". IEEE Transactions on Sustainable Energy. 6 (3): 850–862. Bibcode:2015ITSE....6..850S. doi:10.1109/TSTE.2015.2413359. ISSN 1949-3029.
↑  Seyedmahmoudian, Mohammadmehdi; Mohamadi, Arash; Kumary, Swarna (2014). "A Comparative Study on Procedure and State of the Art of Conventional Maximum Power Point Tracking Techniques for Photovoltaic System". International Journal of Computer and Electrical Engineering. 6 (5): 402–414. doi:10.17706/ijcee.2014.v6.859.
↑  Seyedmahmoudian, Mohammadmehdi; Mekhilef, Saad; Rahmani, Rasoul; Yusof, Rubiyah; Renani, Ehsan Taslimi (2013-01-04). "Analytical Modeling of Partially Shaded Photovoltaic Systems". Energies. 6 (1): 128–144. doi:10.3390/en6010128.
↑  Surawdhaniwar, Sonali (ביולי 2012). "Study of Maximum Power Point Tracking Using Perturb and Observe Method". International Journal of Advanced Research in Computer Engineering & Technology. 1 (5): 106–110. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Baba, Ali Omar; Liu, Guangyu; Chen, Xiaohui (2020). "Classification and Evaluation Review of Maximum Power Point Tracking Methods". Sustainable Futures. 2: 100020. doi:10.1016/j.sftr.2020.100020.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000355065
ויקטוריה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת טלוויזיה היסטורית, דרמה תקופתית, סרט ביוגרפי 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  הממלכה המאוחדת 
 מספר עונות:  3 
 מספר פרקים:  25 
 הפקה
 חברת הפקה:  ITV 
 הפצה:  אולפני ITV 
 אורך פרק:  47 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ITV 
 תקופת שידור מקורית:  28 באוגוסט 2016 – הווה 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ויקטוריה (באנגלית: Victoria) היא סדרת דרמה בריטית העוקבת אחר המלכה ויקטוריה בצעירותה, עלייתה לשלטון ונישואיה לבן דודה הנסיך אלברט.
הסדרה הוכרזה בספטמבר 2015 כאשר ג'נה קולמן החליטה לעזוב את הסדרה דוקטור הו ולקחת את תפקיד המלכה ויקטוריה.
הסדרה שודרה לראשונה ב-28 באוגוסט 2016 ברשת ITV.
העונה השנייה שודרה ב-2017. עונה שלישית שודרה ב-2019.
תקציר העלילה

העונה הראשונה עוקבת אחר המלכה ויקטוריה בצעירותה, המגולמת על ידי השחקנית ג'נה קולמן, מעלייתה לשלטון בגיל 18 עד לנישואיה לנסיך אלברט, אשר מגולם על ידי השחקן טום יוז.
העונה השנייה עוקבת אחר התמודדותה של המלכה ויקטוריה עם תפקידה כמלכה במקביל לחובותיה לבעלה ולילדיה הפעוטים. ברקע יש התייחסות למאורעות היסטוריים כגון: המלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה ורעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.
העונה השלישית והאחרונה עוקבת אחרי הבעיות המתעוררות ביחסי ויקטוריה ואלברט, כאשר אלברט מחפש את דרכי ההשפעה שלו בממלכה (כמו למשל בייזום התערוכה הגדולה) ובחינוך הילדים, לצד ההתפתחויות הפוליטיות באנגליה. העונה מסתיימת לפני מינויו של לורד פלמרסטון לראש הממשלה בתחילת 1855.
דמויות

ג'נה קולמן – המלכה ויקטוריה
קתרינה פלמינג (אנ') – הדוכסית מקנט
טום יוז – הנסיך אלברט
רופוס סוול – לורד מלבורן
דניאלה הולץ – הברונית לצן האומנת של ויקטוריה הצעירה
פול ריס – ג'ון קונרוי (אנ') (עונה 1)
אלכס ג'נינגס – המלך לאופולד
פיטר פירת' – דוכס קמברלנד וטֶוויוֹטדייל
איב מיילס – גברת ג'נקינס (עונה 1)
אדריאן שילר - פנג'
פרדיננד קינגסלי – צ'ארלס פרנקטלי
נל הדסון – מיס סקרט
נייג'ל לינדזי – סר רוברט פיל
פיטר בולס – הדוכס מוולינגטון
דייוויד אוקס – הנסיך ארנסט
מרגרט קלוני - הארייט סאתרלנד
ג'ורדן וולר - לורד אלפרד פג'ט
אנה וילסון-ג'ונס – ליידי פורטמן
סברינה ברטלט – אביגיל טרנר
ליאו סוטר – אדוארד דראמונד
דיאנה ריג – הדוכסית בוקלוך (אנ'), הגבירה אשר על הגלימות
דניאל דונסקוי – הדוכס הגדול מרוסיה
בזיל איידנבנץ – לוהליין (עונה 1)
אינדיאנה ג'ונס וגורלה של אטלנטיס

| --- | --- |
עיצוב מארז המשחק
עיצוב מארז המשחק
 כללי
 תאריך הוצאה:  1992
 סוגה:  משחק הרפתקאות גרפי
 פיתוח:  לוקאס ארטס
 הוצאה לאור:  לוקאס ארטס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 הפצה:  לוקאס ארטס
 עיצוב:  האל בראווד נוח פאלסטיין
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  SCUMM v5
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  DOS, מקינטוש Amiga, FM Towns
 מדיה:  תקליטון ½3  או דיסק CD-ROM
 
 www.lucasarts.com
 
אינדיאנה ג'ונס וגורלה של אטלנטיס (באנגלית: Indiana Jones and the Fate of Atlantis; בעברית: "אינדיאנה ג'ונס בעקבות סודה של אטלנטיס") הוא משחק ההרפתקה השני של לוקאס ארטס למחשב האישי אודות אינדיאנה ג'ונס. המשחק פותח בשנת 1992 והיה השביעי שהתבסס על מנוע ה־SCUMM הידוע של לוקאס ארטס, בו החברה השתמשה לכתיבת כל משחקי ההרפתקאה שלה באותה תקופה.
המשחק יצא בארץ בהוצאת "מחשבת".
עלילה

העלילה סובבת אחר הארכאולוג האמריקאי המפורסם אינדיאנה ג'ונס אי שם בתקופת מלחמת העולם השנייה. ג'ונס מתבקש על ידי עמיתיו הארכאלוגים להביא פסלון המצוי לו אי שם בנבכי הקולג' בטענה שמקורו מיבשת אטלנטיס האבודה. אך כאשר ג'ונס מאתר ומחזיר את הפסלון, רגעים אחרי ההחזרה, אחד העמיתים מתגלה למעשה כמרגל גרמני, נאצי בשם קלאוס קרנר. קרנר לוקח את הפסלון באיומי אקדח ובורח מהקולג' ואחר כך מהמדינה. ג'ונס שלא יכול להתעלם מהמעשה ומהשאלה מה הנאצים יעשו עם הפסלון האטלנטי, יוצא לפגוש בעמיתה משכבר הימים, פרופסור סופיה האפגוד, ושניהם יוצאים לגלות את מיקומה האבוד של אטלנטיס ולנסות לעצור את הנאצים מלחשוף את סודותיה הנוראיים של אטלנטיס.
אחד האספקטים הייחודיים של המשחק הוא האפשרות בנקודה מסוימת במשחק לבחור בין שלושה נתיבים שונים לעלילת המשחק (עם זאת הם מתאחדים בשלב מסוים). בנוסף לקראת הסוף ישנן בחירות שמובילות לאחד משלושה סיומים שונים (רק באחד מהם ג'ונס לא שורד). זה היה דבר די נדיר למשחקים לאותה תקופה (תחילת שנות התשעים), שלושת הנתיבים הם:
דרך השכל (Wits Path) - בדרך זו אינדיאנה עובר דרך העלילה עד לאטלנטיס לבדו, ועקב היעדר העזרה מסופיה הוא יצטרך לעבור את הדרך הכי ארוכה עד לאטלנטיס ולסיום המשחק, וכתוצאה מכך לפתור הכי הרבה חידות ופאזלים.
דרך האגרופים (Fists Path) - אינדיאנה יעבור בעלילה בצורה יותר אגרסיבית ומכך גם בצורה מהירה יותר, יילחם יותר פנים מול פנים (ואף באויבים שלא ימצאו בקוי עלילה אחרים) ויצטרך לפתור פחות חידות.
דרך עבודת צוות (Team Path) - אל אינדיאנה תצטרף סופיה האפגוד באופן תמידי, ותעזור לו עם החידות. לשם כך יהיה אף צורך להשתמש בה (השחקן יוכל להחליף שליטה בין הדמויות) בפתרון חלק קטן מהחידות והפאזלים של אותו קו עלילה.
שלושת הסיומים תלויים בבחירות שנעשות לקראת סוף המשחק. כל הסיומים מהווים הפסד לנאצים - השוני הוא בגורלם של אינדיאנה וסופיה:
ניצחון שמח - אינדיאנה ג'ונס משחרר את סופיה ומשכנע את יריבו המדען שהיריב יהפוך לאל, אך האנרגיה שמשתחררת כה גדולה שהמקום נחרב בזמן שאינדיאנה וסופיה בורחים.
ניצחון עצוב - אינדיאנה ג'ונס משאיר את סופיה לכודה בתא המעצר המאולתר של הנאצים או משחרר אותה אך עוזב כשרוח אל קדום משתלטת עליה. סופיה האחוזה הופכת עצמה לאל, אך האנרגיה שמשתחררת כה גדולה שהמקום נחרב בזמן שאינדיאנה בורח לבדו, ותוהה מדוע סופיה לא הקשיבה לו.
הפסד - אינדיאנה ג'ונס מסכים להפוך לאל כשפן ניסיונות של יריבו המדען, אך האנרגיה שמשתחררת כה גדולה שהמקום נחרב.
כל קו עלילה יביא את השחקן למקומות אחרים, יכיר לו דמויות אחרות באופנים שונים, ישנה דיאלוגים בין הדמויות וישנה את הצורה שבה ג'ונס עובר בין אתרים במשחק. כמו כך ישנה שיטת ניקוד במשחק לשחקן הקרויה "Indy Quotient" או "IQ" (כמו שנמצאים בהרבה משחקים אחרים בז'אנר ההרפתקאה, בעיקר במשחקים של חברת סיירה באותה התקופה), אשר מעלה את הניקוד לשחקן כאשר הוא עובר פאזל, חידה, אזור מסוים או פשוט עובר בעלילה. הניקוד המרבי שניתן להשיגו הוא 1000 נקודות, אך רק בתנאי שהשחקן סיים את המשחק בשלושת קווי העלילה.
ראו גם

ScummVM
סיון אוירבך

סיון אוירבך (נולדה ב-2 באפריל 2000) היא אתלטית ישראלית, אלופת ישראל (2022 ו-2023), שיאנית ישראל וסגנית אלופת המכביה (2022) בריצת 1500 מטר. אלופת ישראל בריצת 800 מטר (2023) ושיאנית ישראל בריצת 800 מטר (אולם), בריצת 1000 מטר ובריצת מייל.
ביוגרפיה

אוירבך גדלה במושב עין אילה, בת לפרופ' אסא אוירבך, פיזיקאי, ולמרגרט. נכדתו של איש הפלי"ם ישראל אוירבך. היא מתאמנת בקבוצת מכבי חיפה כרמל. היא לומדת ומתאמנת באוניברסיטת אוקלהומה סטייט.
ביוגרפיה > 2016

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, בסוף יוני 2016 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:10.20 דקות, אחרי שני לנדן מאס. רמת השרון (2:09.84 דקות) ולפני רחל גיבריצאדיק מאתלטי הסמטה דרום תל אביב (2:14.19 דקות).
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם בקדטים שנערכה בניירובי, קניה ביולי 2017 היא עלתה לריצת הגמר בריצת 800 מטר ובכך הייתה לישראלית הראשונה המעפילה לגמר באליפות אלה. בריצת הגמר עצמה היא סיימה במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:19.51 דקות לאחר שמעדה 50 מטר לסיום ודידתה עד לקו הגמר.
בדיעבד התברר כי רמה עם שברי מאמץ בשתי רגליה בעקבותיהם הייתה זקוקה לניתוח ולשיקום שלקח כשנה. בראיון בשנת 2024 הסבירה כי ככל הנראה גופה לא השלים את גיל ההתבגרות והדגישה את החשיבות לליווי רפואי נכון לספורטאיות, בדגש על ספורטאיות צעירות.
ביוגרפיה > 2019

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בסוף יולי 2019 היא זכתה בשתי מדליות ארד, בריצת 400 מטר בתוצאה של 58.78 שניות, אחרי ג'ומאן ג'ובראן (57.49 שניות) ודריה לוקשין (58.16 שניות) ובריצת 800 מטר בתוצאה של 2:10.27 דקות, אחרי שני לנדן (2:06.99 דקות) וסלאמוויט באיולין-טפרי (2:07.78 דקות).
ביוגרפיה > 2020

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף, בסוף יולי 2020 היא זכתה במדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:07.92 דקות, אחרי לונה צ'מטאי-סלפטר ממכבי תל אביב (2:06.63 דקות) ונרי גטרידה מהפועל חולון (2:13.35 דקות).
ביוגרפיה > 2022 > שיאנית ישראל

בתחרות שנערכה בסיאטל, וושינגטון ב-2 בדצמבר 2022 היא קבעה בריצת מייל שיא ישראלי חדש של 4:40.86 דקות, שיפור לשיא הוותיק בן 19 השנים של נועה בייטלר (4:45.20 דקות).
ביוגרפיה > 2022 > אלופת ישראל

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון גבעת רם, ירושלים בסוף יוני אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:23.97 דקות, לפני אדוה כהן ממכבי תל אביב (4:24.28 דקות) והדר פורר ממכבי תל אביב (4:40.72 דקות) ומדליית כסף בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:12.81 דקות, אחרי שני לנדן (2:12.07 דקות) ולפני אדוה כהן (2:13.42 דקות).
במסגרת משחקי המכביה העשרים-ואחת שנערכו באצטדיון גבעת רם ביולי, זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:34.75 דקות, אחרי שני לנדן (4:33.29 דקות ולפני הדר אופיר-פורר (4:45.47 דקות).
ביוגרפיה > 2023

באליפות הבלקן שנערכה בקראלייבו, סרביה ב-23 ביולי 2023 זכתה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 4:17.78 דקות, אחרי סילאן איילידז מטורקיה (4:17.52 דקות) ולפני נוטה פטרונלה-סימיוץ' מרומניה (4:17.84 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי בריצת 800 מטר בשיא אישי חדש של 2:05.42 דקות.
שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה באצטדיון גבעת רם, ירושלים בסוף יולי אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:08.35 דקות, לפני רחל פרז מרטינז מהפועל חולון (2:08.64 דקות) והדר אופיר-פורר ממכבי תל אביב (2:10.25 דקות) ובריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:22.22 דקות, לפני הדר אופיר-פורר (4:34.29 דקות) ובורטוקן טסרה מאתלטי הסמטה דרום ת"א-יפו (4:40.50 דקות).
בתחרות שנערכה באולם בבוסטון, מסצ'וסטס ב-2 בדצמבר היא שיפרה בריצת מייל את שיאה הישראלי והעמידה אותו על 4:37.94 דקות
ביוגרפיה > 2024

בתחרות שנערכה באולם בפאייטוויל, ארקנסו ב-12 בינואר 2014 סיימה במקום שלישי בריצת 1000 מטר בשיא ישראלי חדש של 2:43.65 דקות, שיפור לשיאה בן השנתיים של חברתה לאגודת מכבי חיפה כרמל כרואן חלבי (2:43.99 דקות). שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה באולם בפייטוויל, ב-27 בינואר ארקנסו קבעה בריצת 800 מטר שיא ישראלי חדש של 2:07.46 דקות, שיפור לשיא בן 8 השנים של שני לנדן (2:08.47 דקות).
בתחרות שנערכה בניימכן, הולנד ב-18 במאי היא זכתה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא ישראלי חדש של 4:11.29 דקות. שבוע לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה היא סיימה במקום רביעי בריצת 1500 מטר בשיא ישראלי חדש נוסף של 4:09.36 דקות.
בתחרות שנערכה באולם בבוסטון ב-7 בדצמבר היא קבעה בריצת מייל שיא ישראלי חדש של 4:33.88 דקות, שיפור של 1.97 שניות לשיא בן עשרת החודשים של אדוה כהן (4:35.85 דקות).
ביוגרפיה > 2025

בתחרות באולם שנערכה בפאייטוויל, ארקנסו ב-1 בפברואר 2025 היא קבעה בריצת מייל שיא ישראלי חדש של 4:33.34 דקות. שלושה ימים לאחר מכן, נפטר אביה בעת שהתאמן בריצה.
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 400 מטר: 57.75 שניות (2017)
ריצת 800 מטר: 2:05.42 דקות (2023)
ריצת 1500 מטר: 4:09.36 דקות (2024), שיא ישראל
שיאים אישיים > אולם

ריצת 800 מטר: 2:07.46 (2024), שיא ישראל
ריצת 1000 מטר: 2:43.65 דקות (2024), שיא ישראל
ריצת מייל: 4:33.34 דקות (2025), שיא ישראל
הערות שוליים

↑  אבינעם פורת, סיוון אוירבך מעדה בגמר אליפות העולם, באתר ynet, 16 ביולי 2017
↑  ליאור ברטל, ‏סיון אוירבך שוברת שיאים על מסלול האתלטיקה, ומשתפת: "נפצעתי כי לא באמת עברתי את גיל ההתבגרות", באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 28 במרץ 2024
↑  אבינעם פורת, מדליית כסף בריצת 1,500 מ' לסיון אוירבך באליפות הבלקן, באתר ynet, 23 ביולי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14713714
יעקב קנטורוביץ (רב)

ערך זה עוסק ברב אמריקאי. אם התכוונתם לאמן ישראלי, ראש מחלקת השטיחים של "בצלאל", ראו .
| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1873 תרל"ג רוסיה הלבנה
 פטירה:  1945 (בגיל 72 בערך) כ"א בתשרי ה'תש"ו ארצות הברית
 מקום קבורה:  ארצות הברית - ישראל
 מקום פעילות:  בלארוס וארצות הברית
 תקופת הפעילות:  ?–1945 
 רבותיו:  רפאל שפירא
 חיבוריו:  ראו "ספריו"
הרב יעקב קנטורוביץ (תרל"ג, 1873 -תש"ו, 1945) היה רבן של אוזדה וטימקוביץ (בלא') ולאחר מכן מרבני יהדות ארצות הברית, חבר הנשיאות של אגודת הרבנים באמריקה וראש ישיבת תורה ודעת למשך כשנה.