stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חיה שנהב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1936 (בת 88) כפר יהושע, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי 
 שם לידה:  חיה דגן 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ירושלים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 שפות היצירה:  עברית 
 יצירות בולטות:  מיץ פטל 
 תקופת הפעילות:  מ-1968
 צאצאים:  מיכאל שנהב, דינה שנהב, שאול שנהב
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (2004)  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (1985)  פרס אקו"ם (1990) 
 
חיה שנהב (נולדה ב-9 בדצמבר 1936) היא סופרת ומשוררת ישראלית, הכותבת בעיקר לילדים ונוער, אבל גם לגילאים מבוגרים יותר. ידועה בעיקר בזכות ספרה המצליח לילדים "מיץ פטל", אשר ראה אור בשנת 1970.
כלת פרס זאב לספרות ילדים ונוער (תשמ"ה-1985), פרס ביאליק לספרות יפה (תשס"ד-2004) ופרס שר התרבות לספרות ילדים נוער בקטגוריית הגיל הרך (תשס"ז-2007).
ביוגרפיה

שנהב נולדה במושב כפר יהושע בעמק יזרעאל, בת לזוג חקלאים. אביה, שמואל דגן, נולד וגדל במזרח פולין, עלה לארץ ישראל ב-1920 והיה ממייסדי המושב. אמה, פרידה, ילידת גרמניה, עלתה ארצה ב-1932. אחות לרחל, הדסה ורות דגן.
ילדותה עברה עליה בכפר, כשהיא מוקפת בעלי חיים ובעבודה חקלאית בשדות מוריקים. שם גם רכשה את השכלתה היסודית. למדה בבית הספר התיכון קריית עמל–טבעון ולאחר מכן למדה באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר בוגר בספרות עברית ותואר מוסמך בגאולוגיה.
עסקה כמה שנים במחקר בגאולוגיה במכון הגאולוגי ובמכון למחקרי נפט וגאופיזיקה, אך לאחר מכן התמקדה בכתיבה. מרבית כתיבתה מופנית לילדים ונוער, הגם שבמהלך השנים פרסמה גם כמה ספרי שירה ורומן המיועדים למבוגרים (ראו רשימה להלן). חלק משיריה הולחנו. ידועים בעיקר לחניו של יוני רכטר, בין היתר לשירים "פרת משה רבנו", "תרנגולת כחולה" ו"האצבעות הולכות לישון", המופיעים באלבומם המשותף של רכטר ואריק איינשטיין "האריה, היונה ותרנגולת כחולה", ולשירים "אדון שוקו" ו"גברת עם סלים", המופיעים באלבומם "הייתי פעם ילד".
עפרה ויינגרטן סיפרה עיבוד של חיה שנהב לסיפור "פרח לב הזהב" ב"פרפר נחמד" בפרק "מתגעגעים לדודו".
אחדים מסיפוריה הועלו על במות. בשנת 1994 הופקה קלטת-וידאו ושמה "פיט, פט, טו", שבה נכללו רבים משיריה, והסיפורים "מיץ-פטל" ו"פיט, פט, טו". בקלטת הזאת מופיעים עירית ענבי, פזית נוני, עופר בלום, ויוסי חמו. כמה מספריה נמצאים ברשימת הספרים המומלצים על ידי משרד החינוך.
בשנת 2005 נבחר ספרה "מיץ פטל" למקום השני ברשימת ספרי הילדים הישראליים הטובים ביותר.
חיים אישיים

שנהב מתגוררת בשכונת עין כרם בירושלים. היא אלמנת דוֹדוֹ (יוסף) שנהב ואם לשלושה: מיכאל שנהב, מלחין, דינה שנהב, אמנית, ופרופ' שאול שנהב, חוקר מדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.
פרסים

1972 – פרס הרשון מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים
תשמ"ה-1985 – פרס זאב לספרות ילדים ונוער, על ספרה "גנבים בכפר"
1990 – פרס אקו"ם לשיר עברי
תשס"ד-2004 – פרס ביאליק לספרות יפה, על מכלול יצירתה בספרות ילדים
תשס"ז-2007 – פרס שר התרבות לספרות ילדים נוער בקטגוריית הגיל הרך, על מכלול יצירתה
ספריה

(הספרים הם ספרי ילדים ונוער אלא אם צוין אחרת)
מיץ פטל; כתבה חיה שנהב; צירה תמרה ריקמן, תל אביב: עם עובד ('ספריית שפן הסופר'), תש"ל
ללא מראה: שירים, ירושלים: אגודת שלם, תשל"א 1970. (שירים, למבוגרים)
מלך ממש; סִפּרה חיה שנהב; צירה תמרה ריקמן, תל אביב: דביר, תשל"ה 1974
פּיט, פֶּט, טוּ; כתבה חיה שנהב; צירה נורית צרפתי, תל אביב: עם עובד ('ספריית שפן הסופר'), תשל"ו 1975
משפחת כף יד שמאל; עטיפה וציורים מאת דודו שנהב, תל אביב: עם עובד ('ספריית שפן הסופר'), תשל"ה
היפו-תם; כתבה חיה שנהב; צירה ג'ניס שפירא, תל אביב: עם עובד, תשל"ז
ספר משתולל; חיה שנהב; ציֵּר גיורא כרמי, תל אביב: עם עובד, תשל"ט 1979
זה עץ התות, תל אביב: עם עובד, תשל"ט 1979. (שירים, למבוגרים)
הבית בין הגבעולים; ציֵּר יקי קאופמן, גבעתיים: מסדה ('ספריית קיפוד'), 1981
טיול בספארי; צילם בוריס כרמי; כתבה חיה שנהב, תל אביב: עם עובד, תשמ"א 1981. (אלבום תצלומים)
על ההר יושב ענק; צירה אורה איתן, תל אביב: עם עובד, תשמ"ב 1982
גוֹלֶת התרנגולת הולכת למכולת; איורים: עפרה נאמן, תל אביב: עם עובד ('קסם'), תשמ"ד 1983. (מהדורה חדשה: תשנ"ט 1999)
גדי קטן רוצה חבר; צירה: אורה איתן, גבעתיים: מסדה, 1983
גנבים בכפר; ציורים: אהרן שבו, תל אביב: עם עובד ('ספריית דן חסכן'), תשמ"ד 1984. (זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער)
חוט: שירים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ד 1984. (שירים, למבוגרים)
שלום תותי; כתבה חיה שנהב; ציֵּר דוד מוסקוביץ; עריכה: נירה הראל, ירושלים: האתג"ר – המכון לחקר הטיפוח בחינוך – בית הספר לחינוך, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשמ"ה
מאה חדרים ; צירה בריגיטה ברנדייס, ירושלים: אתג"ר, תשמ"ה
מאה חדרים; אייור ירמי פינקוס, ירושלים, הוצאת מאגנס, 2022
אליק-בליק; כתבה חיה שנהב; איֵּר נעם נדב, תל אביב: עם עובד, תשמ"ה 1985. (הופיע ב-1987 בתרגום לערבית: "ايليق بيليق")
דַיְסה עם סֻכָּר; צירה נורית צרפתי, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ה
תרנגֹלת כחֻלה; כתבה חיה שנהב; צירה אורה איתן, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ז
ענק האדמה; איורים: יוני בן שלום, שוקן לילדים, תשמ"ז 1987
דֻבִּי'לה בונה בית; כתבה חיה שנהב; ציר נעם נדב, תל אביב: עם עובד, תשמ"ז 1987
דחליל: שירים, תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ט 1989. (שירים, למבוגרים)
תעלולי צמד חמד, תל אביב: עם עובד, תש"ן 1989
ארנבת ארנבת מה את חושבת; ציֵּר נעם נדב, תל אביב: שוקן לילדים, תש"ן 1990. (לקט שירים לילדים)
הספר הגדול של חיה שנהב; איורים: דני קרמן, תל אביב: עם עובד, תש"ן 1990
עליזה הברוָזה והחברים; כתבה חיה שנהב; ציֵּר נעם נדב, תל אביב: עם עובד, תשנ"ג 1993
יעקב הולך, תל אביב: עם עובד ('הסדרה הלבנה'), תשנ"ד 1993. (רומן משפחתי, למבוגרים)
מה נעשה עם ג'ינג'ר; כתבה חיה שנהב; צירה מיכל לויט, תל אביב: עם עובד, תשנ"ה 1994
יהושע חמוד; כתבה חיה שנהב; צירה נורית צרפתי, תל אביב: עם עובד, תשנ"ו 1996. (לקט שירים לילדים)
חתול ירוק; ציֵּר נעם נדב, תל אביב: עם עובד, תש"ס 2000
דֻבדבן על השֻלחן; צירה דינה שנהב, תל אביב: עם עובד, תשס"א 2000
גנב האהבה; איורים: כריסטינה קדמון; עריכה: יונה טפר, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 2002
הארנבת מתקרבת; כתבה חיה שנהב; אירה אורה איתן; עריכה: דלית לב, תל אביב: עם עובד, תשס"ג 2003
תֻכִּים על העץ; איורים: דייוויד הול; עריכה: דלית לב, תל אביב: עם עובד, 2008
העורב והלימון; איורים: דייוויד הול; עריכה: דלית לב, תל אביב: עם עובד, תש"ע 2009. (שירים חדשים לילדים)
ספריה > תרגום

רחל קאר, אני צפרדע, אני צפור, אני עץ: תרגילי יוגה יצירתיים לילדים; צילומים אדוארד קימבול; איורים דון הדין; תרגמה חיה שנהב, תל אביב: קרני, תש"ם 1979
ונדה גוג, מיליון חתולים (אנ'); תרגמה חיה שנהב, ציורים מאת המחברת, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ד 1983
ג'ודי בארט למה חיות לא לובשות בגדים (אנ') אייר רון בארט, תרגמה חיה שנהב (אפי בן ישראל סיפרה בסדרה פרפר נחמד בפרק "המעיל החום של דוד נחום").
לקריאה נוספת

"שנהב, חיה", בתוך: בלפור חקק (עריכה וכתיבה), לקסיקון סופרי ירושלים, ירושלים: אגודת הסופרים העברים בישראל – סניף ירושלים, תשנ"ו 1996, עמ' 102
הערות שוליים

↑  רשימת ספרות ילדים מומלצת לגן-ילדים בשפה העברית. אתר משרד החינוך
↑  ביקורת: מ. משב, ארבעה קובצי שירים: ענני כבשים בשמיים, מעריב, טורים 1–2, 12 בפברואר 1971; יותם ראובני, שיבה אל מעמקי הגוף, דבר, 13 באוגוסט 1971
↑   אבי גרפינקל, "מאה חדרים": המסר הפוליטי המשתמע מספר הילדים, באתר הארץ, 31 בינואר 2023
↑  ביקורת: יעל דר, אהבת תפוח הזהב, באתר הארץ, 3 ביולי 2008
↑  ביקורת: יעל דר, שקט בין בית לבית, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2009; רן יגיל, סיפור אחד ודי: עורב אוכל לימון, באתר nrg‏, 4 בינואר 2010
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: חיים באר, מאיה בז'רנו, יואל הופמן, מרים רות | פרס ביאליק לספרות יפה במשותף עם דויד גרוסמן, אפרים סידון  2004 | הבא: אורי אורלב, רות אלמוג, רחל חלפי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275019105171  BnF: cb155119924 (data)  GND: 1112169733  ISNI: 0000 0000 6664 5849  LCCN: n83027284  MusicBrainz: c3b0f218-dec9-43f0-bea6-3a6bb369d5b7  NDL: 001321244  NLA: 35495003  VIAF: 92578409   WorldCat (עם VIAF): 92578409 
אריה, ג'ירפה וארנב, גיבורי ספרה הידוע של חיה שנהב "מיץ פטל", בחזית מרכז שניידר לרפואת ילדים בישראל בפתח תקווה
שלום נגר (סוהר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1936 כאמר, תימן
 פטירה:  26 בנובמבר 2024 (בגיל 88 בערך) ישראל
 שם לידה:  שלום נגר 
 מדינה:  ישראל 
 תאריך עלייה:  1948
 מקום מגורים:  קריית ארבע 
 ידוע בשל:  המוציא להורג של אדולף אייכמן
 מקצוע:  סוהר  שוחט
 מעסיק:  שירות בתי הסוהר 
 השקפה דתית:  יהדות אורתודוקסית 
 
שלום נגר (1936 – 26 בנובמבר 2024) היה סוהר ישראלי, שבין היתר, הוציא להורג את אדולף אייכמן בתלייה, והיה לאדם האחרון שהוציא לפועל גזר דין מוות בישראל.
ביוגרפיה

נגר נולד בתימן. הוא התייתם מהוריו בגיל 8, ועלה לישראל בגיל 12. העלייה נעשתה ביחד עם קבוצה של עולים מתימן. בתחילה התגורר במחנה עולים ולאחר מכן עבר לראש העין.
בגיל 18 התגייס לחטיבת הצנחנים.
ביוגרפיה > משפט אייכמן וההוצאה להורג

עם תום שירותו בצה"ל התגייס להיות סוהר בשירות בתי הסוהר. במסגרת זו נבחר לשמש כשומרו האישי של אדולף אייכמן, שנלכד בארגנטינה ב-1960, והובא למשפט בישראל. במהלך חודשי המשפט היה נגר אמון על הטיפול היומיומי באייכמן, ואף נתבקש לטעום מן האוכל שהוגש לו כדי שלא ירעילו אותו.
אייכמן הורשע במשפט ונגזר עליו עונש מוות. ב-31 במאי 1962 אייכמן הוצא להורג בתלייה בכלא רמלה. נגר נבחר בהגרלה להוציא את גזר הדין לפועל ושימש כתליין.
נגר סיפר כי סבל מסיוטים בעקבות ההוצאה להורג שביצע. הוא חזר בתשובה בעקבות החותם הקשה שהותירה בו ההוצאה להורג והחל לעבוד כשוחט.
חיים אישיים

נגר היה תושב קריית ארבע, הוא נפטר ב-27 בנובמבר 2024.
בתרבות

בשנת 2010 הפיקה חברת Yes את הסרט התיעודי "התליין" בבימויין של נטעלי בראון ואביגיל שפרבר המספר את סיפורו של נגר. הסרט זכה בפרס פסטיבל חיפה באותה שנה.
ב-2014 יצא לאור רומן בגרמנית בשם Nagars Nacht (הלילה של נגר), תיאור בדיוני של שנות חייו האחרונות של שלום נגר. הספר, שנכתב על ידי אסטריד דהה (גר') ואכים אנגסטלר (גר') תורגם ב-2017 לאנגלית.
הערות שוליים

1 2  בני טוקר, שלום נגר: כך הוצאתי להורג את אייכמן, באתר ערוץ 7, 13 באפריל 2011
↑  סגירת מעגל: הסב היה התליין של אייכמן, ונכדתו הכינה כרזה העוסקת בדמותו, באתר מעריב אונליין, 8 באוגוסט 2024
1 2   עופר אדרת, שלום נגר, שבשנת 1962 הוציא להורג את אדולף אייכמן בתלייה, מת בגיל 88, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2024
↑  התליין של אייכמן, שלום נגר, הלך לעולמו בגיל 86, באתר ישראל היום, 27 בנובמבר 2024
↑  התליין של רב המרצחים הנאצי אדולף אייכמן הלך לעולמו, באתר וואלה, 27 בנובמבר 2024
↑  שחיטת הארכיון: אחרי "התליין", סרטי שואה לא ייראו אותו דבר, באתר וואלה, 11 באפריל 2011
↑  מורן שריר, הייתי סוהרו האישי של קצין אס-אס, באתר הארץ, 12 באפריל 2011
↑  התליין (2010), באתר אידיבי
↑  Astrid Dehe, Achim Engstler, Nagars Nacht, Steidl Göttingen, 2014, ISBN 9783869308296
↑  Astrid Dehe, Achim Engstler, תרגום: Helen MacCormac and Alyson Coombes, Eichmann’s Executioner : A Novel, The New Press, ISBN 978-1-62097-301-1
וילסון שאנון

וילסון שאנון (באנגלית: Wilson Shannon;‏ 24 בפברואר 1803 –  30 באוגוסט 1877) היה פוליטיקאי אמריקאי מאוהיו ומקנזס, חבר המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אוהיו ה-14 וה-16. הוא היה מושל אוהיו הראשון שנולד בתחומי המדינה. הוא גם היה המושל השני של טריטוריית קנזס.
ראשית חייו

וילסון שאנון נולד במחוז בלמונט שבטריטוריה הצפון-מערבית, כבנו של המהגר האירי ג'ורג' שאנון, שלחם במלחמת העצמאות של ארצות הברית. אחיו הגדול של וילסון שאנון, תומאס שאנון, כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית בשנים 1826–1827. אחיהם הבכור, ג'ורג' שאנון, היה צעיר חברי משלחת לואיס וקלארק.
קריירה פוליטית באוהיו

לאחר שלמד באוניברסיטת אוהיו, פרנקלין קולג' ואוניברסיטת טרנסילבניה, התקבל שאנון ב-1830 ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע.
ב-1832 התמודד שאנון בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית, והפסיד בהפרש של 37 קולות בלבד. בשנים 1833–1835 הוא שימש כתובע של מחוז בלמונט. ב-1838 הוא נבחר כמושל אוהיו. בבחירות לכהונה נוספת כמושל ב-1840 הוא הפסיד למועמד ההוויגי תומאס קורווין, אך ניצח אותו שנתיים לאחר מכן וכיהן כהונה נוספת בלתי רצופה כמושל. ב-15 באפריל 1844 התפטר שאנון כדי לקבל על עצמו את המינוי של הנשיא ג'ון טיילר כשגריר במקסיקו.
במקסיקו שירת שאנון שנה אחת. לאחר מכן הוא יצא לקליפורניה במסגרת הבהלה לזהב, אך שב לאוהיו, וב-1852 נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית. הוא כיהן בתפקיד תקופת כהונה אחת של שנתיים וב-1855 קיבל על עצמו מינוי של הנשיא פרנקלין פירס כמושל טריטוריית קנזס.
מושל טריטוריית קנזס

ב-10 באוגוסט 1855 קיבל שאנון את המינוי כמושל טריטוריית קנזס. ב-7 בספטמבר הוא הושבע לתפקידו וכיהן בו עד 18 באוגוסט 1856, כאשר הוא הועבר מתפקידו על ידי הנשיא. שאנון נודע בהשקפותיו האוהדות כלפי הדרום, עד כדי כך שהוא תואר על ידי אחד מבני תקופתו כ"דרומי קיצוני בפוליטיקה, מהסוג של הרופיאנים של הגבול (Border ruffian)". שאנון עשה שימוש תכוף בכוחות הפדרליים כדי להשיב את השקט לאזורים בטריטוריה בהם האלימות הייתה דבר שבשגרה. עם זאת, הבעיות של ניהול הממשלה שאותם הוא חווה כאשר היה בשליחותו במקסיקו הטרידו אותו בקנזס והוא כשל במשבר פוליטי זה אחר זה.
במאי 1856 נכנס לעיר לורנס כוח של תומכי עבדות והרס בניינים ובתי דפוס רבים במה שנודע כ"בזיזת לורנס". שאנון לא הצליח להתערב כדי להגן על אזרחי העיר ועל רכושם. כפעולת נקמה, עברו ג'ון בראון וקבוצה קטנה של תומכיו לאורך פוטאווטומי קריק, 64 ק"מ מדרום ללורנס, והרגו חמישה תומכי עבדות. הטבח בפוטאווטומי קריק, גרם להתגברות האלימות בטריטוריה. שאנון איבד את השליטה לחלוטין ועזב לסנט לואיס ב-23 ביוני 1856, כשהוא מותיר את דניאל וודסון כמושל בפועל.
ב-18 באוגוסט, בעת ששהה בלקומפטון, קנזס, הגיש שאנון את התפטרותו לנשיא פירס, אך פירס כבר הקדימו בהחלטה לפטרו. במכתב ההתפטרות שלו הוא כתב:
קיבלתי מידע בלתי רשמי על העברתי מהתפקיד, ומצאתי את עצמי כאן ללא סמכות מוסרית שראויה למעמדי הרשמי , ובהיותי נטול כל כוח צבאי מתאים לשמירת השלום, אני חש שראוי שאני, וכן ממשלתי, נודיע לך שאין ברצוני למלא את תפקידי הממשל בטריטוריה זו יותר. לפיכך אתה יכול לראות את תפקידי ככזה שהגיע לסיומו.
שאנון חשש לחייו ושב מזרחה. ב-7 בספטמבר הוא נפגש עם מושל הטריטוריה הבא, ג'ון גירי בגלאזגו, מיזורי, אם כי פגישתם הייתה קצרה.
על אף תקופת כהונתו העכורה כמושל טריטוריית קנזס, הוא כיהן את תקופת הכהונה הרצופה הארוכה ביותר מבין מושלי הטריטוריה.
שנותיו האחרונות

שאנון שב לקנזס זמן קצר לאחר התפטרותו. הוא הקים משרד עורכי דין בלקומפטון, ובהמשך גם בלורנס ובטופיקה. לאנשים שאותם פגש הוא היה אומר: "למשול בקנזס ב-1855 וב-1856! אתה יכול באותה מידה גם למשול על השטן בגיהנום".
וילסון שאנון נפטר בלורנס ב-30 באוגוסט 1877. הוא נטמן בבית הקברות אוק היל שבעיר. על שמו נקראה העיירה שאנון שבקנזס, שהייתה מקום המושב של מחוז אנדרסון. העיירה חדלה מלהתקיים ב-1860.
הערות שוליים

↑  Wilson Shannon at Ohio History Central
↑  Kenneth E. Draper, The Pike's Peakers and the Rocky Mountain Rangers: A History of Colorado in the Civil War, Xlibris Corporation, 2012, p. 45.
↑  Harry Searles, Wilson Shannon, American History Central, September 10, 2020.
↑  Pearl Ponce, To Govern the Devil in Hell: The Political Crisis of Territorial Kansas, Cornell University Press, 2014, p. 96.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007378811305171  GND: 1177814609  ISNI: 0000 0000 5409 041X  LCCN: nr93052494  SNAC: w6n58kpg  US Congress: S000291  VIAF: 4809314   WorldCat (עם VIAF): 4809314
האסכולה הירושלמית

האסכולה הירושלמית הייתה קבוצת מלומדים בתחומים שונים במדעי היהדות שפעלה באוניברסיטה העברית בירושלים מאמצע שנות ה-20 של המאה ה-20 ועד לתחילת המאה ה-21. היא נחשבת לאחת האסכולות המשפיעות ביותר בהיסטוריוגרפיה הישראלית והיהודית ובמיוחד בקרב המחקר הציוני והלאומי. האסכולה הדגישה את האופי הלאומי של ההיסטוריה היהודית ושימשה ככלי חשוב בעיצוב הזהות הלאומית והתרבותית של מדינת ישראל.
השפעות וישומים

ההשפעה של האסכולה הירושלמית התבטאה במיוחד בחינוך ובמדיניות הציבורית בישראל. בן-ציון דינור, שכיהן כשר החינוך, השתמש בתפיסות האסכולה ליצירת תוכנית לימודים לבתי הספר שהדגישה את הנרטיב הלאומי היהודי. דינור וחבריו ראו במחקר ההיסטורי כלי לתחייה לאומית ולהקניית זהות לאומית אחידה בקרב כלל יהודי ישראל.
ביקורת ומחלוקת

למרות השפעתה הרחבה, האסכולה הירושלמית נתקלה גם בביקורת. מבקרים טענו כי היא מקדמת נרטיב חד-צדדי שמגמד את הפזורה היהודית ומתעלם מהוויית הגוונים הרבים שבהיסטוריה היהודית. בנוסף, הדגש החזק על הלאומיות עורר מתחים עם קהילות שלא התחברו לתפיסה זו, וגרם למחלוקות בקרב הציבור הישראלי.
חוקרים מרכזיים

הדור הראשון
גרשם שלום
בן ציון דינור
יצחק בער
ישראל היילפרין
הדור השני
חיים הלל בן ששון
שמואל אטינגר
ישעיהו תשבי
הדור השלישי
יהודה ליבס
משה אידל
יוסף דן
לקריאה נוספת

דוד נתן מאיירס, 'אסכולת ירושלים' בחקר ההיסטוריה היהודית, בתוך: ירמיהו יובל (עורך ראשי), זמן יהודי חדש: תרבות יהודית בעידן חילוני, הוצאת כתר, ירושלים, 2008, כרך א עמ' 125 – 128.
אביתר פריזל, בין רעיון למציאות: שמואל אטינגר ו'האסכולה הירושלמית', בתוך ישראל 20, 2012, עמ' 199 – 207.
הערות שוליים

1 2 3  תובל רוזנווסר, האסכולה הירושלמית ויצירת היסטוריה ציונית, באתר דְּיוֹמָא, ‏2024-04-16 (ב־)
↑  האסכולה הירושלמית – EverybodyWiki Bios & Wiki, באתר He. everybodywiki.com
↑  "אסכולת ירושלים" בחקר ההיסטוריה היהודית, באתר kotar.cet.Ac.il
סרז'י קרדונה

סרז'י קרדונה ברמודס (בספרדית: Sergi Cardona Bermúdez; נולד ב-8 ביולי 1999 ביורט דה מאר שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ויאריאל מלה ליגה.
קריירת מועדונים

קרדונה גדל במחלקת הנוער של ז'ימנסטיק טרגונה. בשנת 2018 החל לשחק בפובלה מאפומט, קבוצת הבת של המועדון. ב-9 ביוני 2019 ערך את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של ז'ימנסטיק טרגונה, בתיקו 1-1 נגד דפורטיבו לוגו במסגרת המחזור ה-42 בליגה הספרדית השנייה לעונת 2018/2019.
ב-26 בספטמבר 2020 חתם בלאס פאלמאס מהליגה הספרדית השנייה, והחל לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. ב-30 במאי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 1-0 על UD לוגרונייס במסגרת המחזור ה-42 בליגה לעונת 2020/2021. בתום עונת 2022/2023 העפיל עם המועדון ללה ליגה. ב-12 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, בתיקו 1-1 נגד מיורקה במסגרת המחזור הראשון לעונת 2023/2024.
ב-19 ביולי 2024 חתם בויאריאל בהעברה חופשית.
הערות שוליים

↑  Sergi Cardona jugará en el filial de Las Palmas באתר Diari de Tarragona, ‏ 26 בספטמבר 2020 (בספרדית)
↑  "Sergi Cardona signs for Villarreal CF". Villarreal CF. 18 ביולי 2024. נבדק ב-18 ביולי 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סרז'י קרדונה".
אלכס קרפ

| --- | --- |

 לידה:  2 באוקטובר 1967 (בן 57) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פאלו אלטו 
 השכלה:  קולג' הוורפורד  אוניברסיטת גתה בפרנקפורט  אוניברסיטת סטנפורד 
 מעסיק:  פלנטיר טכנולוגיות 
 חתימה:   
 
אלכסנדר קדמון קרפ (באנגלית: Alexander Caedmon Karp, נולד ב-2 באוקטובר 1967) הוא איש עסקים מיליארדר, המייסד והמנכ"ל של חברת התוכנה פלנטיר טכנולוגיות, השווי הנקי המוערך שלו הוא 1.9 מיליארד דולר.
חייו המוקדמים

קרפ נולד ב-2 באוקטובר 1967 בעיר ניו יורק, בן לאב רופא ילדים קליני יהודי ולאם אמנית אפרו-אמריקאית, קרפ גדל בפילדלפיה וסיים את לימודיו בתיכון בשנת 1985. הוא אמר שהוא נאבק בדיסלקסיה מגיל צעיר.
קרפ קיבל תואר ראשון מ־Haverford College בשנת 1989 ותואר דוקטור בתיאוריה חברתית נאו-קלאסית מאוניברסיטת גתה פרנקפורט בשנת 2002.
קריירה

קרפ החל את דרכו כעמית מחקר במכון זיגמונד פרויד בפרנקפורט.
קרפ אמר שהוא השקיע בסטארט-אפים ובמניות לאחר שקיבל ירושה מסבו. הצלחתו הביאה אותו להקים את חברת ניהול הכספים הלונדונית Caedmon Group כדי לנהל את כספם של אנשים בעלי הון גבוה שהיו מעוניינים להשקיע איתו.
ב-2004, יחד עם פיטר טיל (שהיה חבר לכיתה בסטנפורד) ואחרים, הוא ייסד את פלנטיר טכנולוגיות וכיהן כמנכ"ל. הניו יורק טיימס דירג את קרפ כמנכ"ל בעל השכר הגבוה ביותר של חברה נסחרת בבורסה בשנת 2020, השנה שבה החברה הונפקה, עם פיצוי בשווי 1.1 דולר מיליארד.
פעילויות אחרות

אקסל ספרינגר, חבר מועצת המנהלים (2018–2020)
BASF, חבר מועצת המנהלים (עד 2020)
השקפות עולם

קרפ תיאר את עצמו כסוציאליסט ופרוגרסיבי, ואמר שהוא הצביע להילרי קלינטון. הוא דגל בדעות סוציאליסטיות בסטנפורד.
הוא אמר שלחברות טכנולוגיה כמו פלנטיר יש חובה לתמוך בצבא האמריקאי. הוא הגן על החוזה של פלנטיר עם רשויות ההגירה והמכס בארצות הברית (ICE) במהלך המחלוקת על הפרדות משפחתיות, ואמר כי בעוד שהפרידות הן "נושא מוסרי קשה, מורכב וצורם באמת", הוא מעדיף "מדיניות הגירה הוגנת אך קפדנית". הוא אמר שלממשלת ארצות הברית צריכה להיות יד חזקה ברגולציה טכנולוגית ושמדינות מערביות צריכות לשלוט במחקר בינה מלאכותית.
חיים אישיים

קרפ גר במחוז גרפטון, ניו המפשייר ומחזיק גם בנכס בפאלו אלטו, קליפורניה.
הוא מתואר כקנאי לבריאותו ועוסק בספורט כמו שחייה, גלישה בסקי קרוס קאנטרי, מתרגל מדיטציית צ'י קונג ואמנויות לחימה, ומחזיק חרבות טאי צ'י במשרדיו.
יחסי אוסטרליה–ארמניה

| יחסי אוסטרליה–ארמניה |
| --- | --- |
אוסטרליה: ארמניה


אוסטרליה: ארמניה
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 29,743
אוכלוסייה
26,822,227: 2,964,819
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 24,212
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,269: 8,166
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: רפובליקה

יחסי אוסטרליה–ארמניה הם היחסים הדיפלומטיים שבין אוסטרליה לארמניה. לארמניה יש שגרירות בקנברה, ואילו אוסטרליה מוסמכת בארמניה משגרירותה במוסקבה.
היסטוריה

ארמניה ואוסטרליה ביססו רשמית את היחסים בשנת 1992, ושתי המדינות מאז פיתחו מערכת יחסים ידידותית למדי.
הפזורה הארמנית באוסטרליה

בעוד שארמניה ואוסטרליה ביססו יחסים רק בשנת 1992, הארמנים הופיעו לראשונה באוסטרליה בשנות ה-50 של המאה ה-19 (הארמנים היו ידועים גם כטורקים, פרסים או רוסים), אך הם הפכו לרלוונטיים רק כאשר אירע רצח העם הארמני. כוחות אוסטרלים שלחמו במערכת גליפולי יצרו תדיר קשר עם הארמנים המגורשים והמורעבים על ידי השלטונות הטורקיים העות'מאניים במזרח התיכון, ופיתחו תחושת הזדהות עם הקורבנות הארמנים. הארמנים קיבלו מעמד של פליטים כך שיכלו להתיישב באוסטרליה לאחר מלחמת העולם הראשונה, אך ההגירה הגיעה לשיאה רק החל ממלחמת העולם השנייה ולאחר מכן בעקבות הכיבוש הסובייטי בארמניה, המהפכות שהתרחשו באיראן, עיראק וסוריה, ומאוחר יותר מלחמת נגורנו קרבאך בשנות ה-90 של המאה ה-20.
לקהילה הארמנית באוסטרליה יש קשר חזק לארמניה, ולעיתים קרובות התעמתה עם אוכלוסיית הפזורה הטורקית והאזרבייג'נית במדינה בגלל סכסוך נגורנו קרבאך.
רצח עם הארמני

| --- | --- |
 :  ראו גם – רצח העם הארמני
אוסטרליה לא הכירה ברצח העם הארמני בשל קשריה עם טורקיה. עם זאת, לארמניה ולאוסטרליה יש קשר לאורך כל מלחמת העולם הראשונה, כאשר אוסטרליה כחלק מהאימפריה הבריטית לחמה נגד העות'מאנים באותו יום בו החל רצח העם הארמני. החשיבות, עבור שני העמים, ידועה: עבור הארמנים זה היה מסע של הישרדות מהדיכוי, ואילו עבור האוסטרלים זה היה רגע קו פרשת מים שהוליד זהות אוסטרלית משותפת.
מגע תכוף עם מגורשי ארמניה עורר תחושה של סולידריות, כוחות אוסטרלים סייעו למאמצי הסיוע למגורשי ארמנים ובמרץ 1918, הקולונל אוסטרלי סטנלי סביג' התגונן באומץ נגד הכוח העות'מאני שניתב את קורבנות רצח העם הארמני ורצח העם האשורי, והציל את חייהם של ארמנים ואשורים רבים. בית יתומים המנוהל באוסטרליה הוקם באנטליאס (אנ') שבלבנון כדי לספק עזרים ליתומים ארמנים.
אומנם אוסטרליה טרם הכירה ברצח העם, אך רצח עם ארמני מוזכר בזכות מאמציהם של המלומד הארמני ויקן בבקניאן ועמיתו האוסטרלי פיטר סטנלי, אך הוא זכה לרלוונטיות רבה יותר, במיוחד בבעלותו של העוינות הגוברת של רג'פ טאיפ ארדואן והערותיו האנטי-אוסטרליות בסביבות העשור השני של המאה ה-21, בעיקר האשמתו נגד אוסטרליה בגין הטבח במסגד בכרייסטצ'רץ' שבניו זילנד שבוצע בשנת 2019 על ידי אזרח אוסטרלי.
הפרלמנט האוסטרלי קיבל החלטה הקוראת לממשלה להכיר ברצח העם הארמני בשנת 2018.
יחסים כלכליים

הערך הכולל של היבוא מאוסטרליה בתקופה 2014–2018 היה כ-23 מיליון דולר ואילו ערך היצוא הכולל עמד על כ־697,000 דולר. שנת השיא לייבוא לארמניה מאוסטרליה הייתה שנת 2014, שהייתה כ9 מיליון דולר, ואילו שנת השיא לייצוא מארמניה לאוסטרליה הייתה שנת 2016, שהייתה 214,000 דולר; לפיכך התגברה הציפייה לחיזוק כלכלי למרות הזנחה ביחסים.
ניהול זמן

ניהול זמן הוא תהליך של תכנון והפעלת שליטה מודעת על זמן שהוקדש לפעילויות ספציפיות ונועד במיוחד להגברת היעילות והפרודוקטיביות. דבר זה כרוך בתמרון והתמודדות עם דרישות שונות ביחס לאדם הנוגעות לעבודה, לחיים חברתיים, למשפחה, לתחביבים, לאינטרסים האישיים ולהתחייבויות בעלות זמן מוגבל. שימוש יעיל בזמן מעניק לאדם את האפשרות להשקיע את זמנו על פעילויות בהתאם לרצונו ולמטרותיו האישיות.
ניהול זמן הוא מטא-פעילות שמטרתה למקסם את התועלת הכוללת של מערך פעילויות אחרות בתנאים של זמן מוגבל (זאת מכיוון שלא ניתן לנהל את הזמן עצמו שכן הוא קבוע). ניהול זמן עשוי להסתייע במגוון מיומנויות, כלים וטכניקות המשמשות לניהול זמן בעת ביצוע משימות, פרויקטים ומטרות ספציפיות בעלות בתאריך יעד. בתחילה, ניהול זמן התייחס לפעילויות עסקיות או עבודה בלבד, אך בסופו של דבר המונח התרחב וכולל גם פעילויות אישיות. מערכת ניהול זמן היא מערכת הכוללת תהליכים, כלים, טכניקות ושיטות. ניהול זמן הוא בדרך כלל הכרח בכל ניהול פרויקט שכן הוא קובע את משך הזמן שיידרש להשלמת הפרויקט. כמו כן, חשוב להבין כי קיימים הבדלים טכניים ומבניים בניהול זמן בגלל שונות בתפיסת הזמן בתרבויות שונות.
הנושאים העיקריים המופיעים בספרות על ניהול זמן הם:
יצירת סביבה שתורמת ליעילות
קביעת סדרי עדיפויות.
ביצוע פעילות בעקבות תעדוף.
צמצום הזמן שמבוזבז על פעילויות לא מתועדפות.
תמריצים לשנות התנהגות כדי להבטיח עמידה בלוחות הזמנים הקשורים לזמן.
ניהול זמן ארגוני (Organizational time management) הוא המדע של זיהוי, הערכה והפחתת בזבוז זמן בתוך ארגונים. מדע זה עוסק בזיהוי דיווח והערכה כלכלית של זמן ובזבוז זמן בארגון.
גישות מוקדמות לניהול זמן > שיטת אייזנהאואר

על פי שיטה זו, המשימות מחולקות לפי ארבעה קריטריונים: "חשוב" לעומת "לא חשוב", ו"דחוף" לעומת "לא דחוף", ומחולקות בהתאם באיור של ארבעה רבעונים. לפי השיטה, מהמשימות שאינן חשובות ואינן דחופות יש להתעלם, את המשימות הדחופות והחשובות יש לבצע מיידית, את המשימות הדחופות אך הבלתי חשובות יש להעביר לביצוע על ידי כפיף, ולמשימות החשובות שאינן דחופות יש לקבוע תאריך לסיום ולביצוע באופן אישי.