stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורט שטודנט
ביוגרפיה > פשעי מלחמה

במאי 1947 הועמד שטודנט לדין על פשעי מלחמה שבוצעו בידי אנשיו בכרתים. הוא הואשם בשמונה סעיפים על אי טיפול בשבויי מלחמה וברצח שבויים. הוא לא הואשם בפשעים שבוצעו בכרתים כנגד האוכלוסייה האזרחית. שטודנט נמצא אשם בשלושה סעיפים ונידון לשלוש שנות מאסר. הוא שוחרר שחרור מוקדם מהכלא ב-1948 מסיבות רפואיות.
ב-1 ביולי 1978 מת שטודנט בעיר למגו בגרמניה המערבית, והוא בן 88 שנים.
לקריאה נוספת

ב. ה. לידל הארט, הצד השני של הגבעה – שיחות עם גנרלים גרמנים, מערכות, 1986, מסת"ב 9650503048
ג'ון גאלבין, היורדים לקרב, מערכות, 1972
הערות שוליים

↑  באזיל לידל הארט, "הצד השני של הגבעה - שיחות עם גנרלים גרמנים", הוצאת מערכות, 1986, עמודים 118-119.
| גנרל-אוברסטים וגנרל-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה ואוברסט-גרופנפיהררים באס אס |
| --- | --- | --- |
| גנרל-אוברסטים | וילהלם אדם • ארנסט אודט • הנס-יירגן פון ארנים • יוהנס בלסקוביץ • לודוויג בק • היינץ גודריאן • אולריך גראוארט • פרידריך דולמן • אדוארד דיטל • אוטו דסלוך • קורט האזה • פרנץ האלדר • הנס הובה • קרל-אדולף הולידט • הרמן הות • גוטהרד היינריצי • ולטר הייץ • קרל הילפרט • קורט פון המרשטיין-אקוורד • אריך הפנר • יוזף הרפה • הוברט וייזה • היינריך פון ויטינגהוף • ולטר וייס • הנס פון זלמות • אלפרד יודל • ארווין ינקה • הנס ישונק • אלכסנדר להר • גאורג לינדמן • ברונו לרצר • אברהרד פון מקנזן • ניקולאוס פון פאלקנהורסט • פרידריך פרום • ורנר פון פריטש • יוהנס פריסנר • קורט צייטצלר • גינטר קורטן • אלפרד קלר • ארהרד ראוס • ריכרד רואוף • גינטר רידל • גאורג-הנס ריינהרדט • לותר רנדוליץ • אויגן פון שוברט • קורט שטודנט • הנס-יורגן שטומפף • אדולף שטראוס • קרל שטרקר • רודולף שמידט |  |
| גנרל-אדמירלים | קונרד אלברכט • הרמן בהם • קרל ויצל • ולטר ורצכה • אלפרד זאלווכטר • וילהלם מרשל • הנס-גאורג פון פרידבורג • אוסקר קומץ • רולף קרלס • אוטו שולצה • אוטו שניוינד |  |
| אוברסט-גרופנפיהררים | יוזף דיטריך • קורט דליגה • פאול האוסר • פרנץ שוורץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276764405171  GND: 118619616  ISNI: 0000 0001 0984 5315  LCCN: n81068083  NTA: 100657141  VIAF: 69722602   WorldCat (עם VIAF): 69722602
קלינדי (כדורגלן)

קלינדי אלבס דה סוזה (בפורטוגזית: Kalindi Alves de Souza;‏ 29 באוגוסט 1993 – 10 באפריל 2022), הידוע בקצרה כקלינדי, היה כדורגלן ברזילאי ששיחק בעמדת המגן הימני.
קריירת מועדונים

קלינדי החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגות הנמוכות בברזיל. ב-1 ביולי 2015 הושאל מגרמיו אנאפוליס לפנאפייל מהליגה הפורטוגלית השנייה. במשך תקופת ההשאלה הוא ערך 92 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.
ב-1 ביולי 2018 חתם קלינדי בנסיונל מדיירה מליגת העל הפורטוגלית. ב-23 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בתיקו 0-0 נגד פיירנסה במסגרת המחזור החמישי. ב-5 באוקטובר הבקיע את שערו היחיד במדי המועדון, בתיקו 1-1 נגד טונדלה במסגרת המחזור השביעי בליגה. עונתו הראשונה במועדון הסתיימה בירידת המועדון לליגה הפורטוגלית השנייה. לאחר עונה אחת בליגה הפורטוגלית השנייה, חזרו קלינדי ונסיונל מדיירה לליגת העל הפורטוגלית. בסך הכל ערך קלינדי 65 הופעות ליגה במועדון.
ב-1 בינואר 2022 חתם קלינדי באקדמיקה דה קוימברה מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא מת כמה חודשים לאחר החתימה, ולא שיחק במועדון.
מותו

ב-10 באפריל 2022 מת קלינדי בברזיל כתוצאה מדום לב לאחר שסבל ממחלה אוטואימונית.
הערות שוליים

↑  Morreu Kalindi, jogador de 28 anos que rescindiu com a Académica באתר Notícias ao Minuto, ‏ 10 באפריל 2022 (בפורטוגזית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קלינדי (כדורגלן)".
קפואה

ערך זה עוסק בעיר באיטליה הקדומה. אם התכוונתם לסרט מבית וולט דיסני, ראו .
| --- | --- |
סמל קפואהסמל קפואה
האמפיתיאטרון בקפואה
האמפיתיאטרון בקפואה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  קמפניה קמפניה
 נפה:  קזרטה
 בירת העיר:  קפואה 
 שטח:  49 קמ"ר
 גובה:  25 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  17,609 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  1,329 נפש לקמ"ר (2007)
 קואורדינטות:  41°06′N 14°12′E﻿ / ﻿41.100°N 14.200°E﻿ / 41.100; 14.200
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.capua.ce.it/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןקפואה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןקפואה(למפת קמפניה רגילה) נאפולי סלרנו אבלינו בנוונטו וזוב לאציו מוליזה פוליה בזיליקטה ק. הים הטירניקפואה(למפת קמפניה מוגדלת) נאפולי סלרנו אבלינו בנוונטו וזוב לאציו מוליזה פוליה בזיליקטה ק. הים הטירניקפואה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קפואה (Capua) הייתה העיר הראשית בקמפניה, ואחת הערים החשובות ביותר של איטליה הקדומה.
העיר החדשה של קפואה שוכנת כ-25 קילומטר מצפון-מזרח לנאפולי. קפואה החדשה נוסדה לאחר שהעיר העתיקה נחרבה על ידי צבאות הסרצנים בשנת 841 לספירה. הריסות קפואה העתיקה נמצאות בשטחה המוניציפלי של  העיירה סנטה מריה קפואה וטרה (Santa Maria Capua Vetere - מרים הקדושה (איטלקית), קפואה העתיקה (לטינית)) (איט').
היסטוריה

קפואה הייתה בעת העתיקה הגדולה בערי קמפניה. על פי הממצאים הארכאולוגיים, מיוחסים הקמת קפואה, כמו גם שמה, לאטרוסקים. האטרוסקים ייסדו עוד ערים בקמפניה, כנולה, נוקריה ופומפי. קאטו הזקן העריך שהעיר נוסדה כ-260 שנים לפני ההשתלטות הרומית עליה, כך שייסודה מתוארך לסביבות 600 לפנה"ס.
בסביבות 423 לפנה"ס נכבשה העיר על ידי הסאמניטים, שעד מהרה השתלטו על מרבית קמפניה, אך אנשיה של העיר כרתו ברית הגנה עם רומא והפכו לאזרחיה, אם כי ללא זכות הצבעה. קפואה הפכה לעיר הראשית של אגד-ערים שהתאגדו לצורכי הגנה, ובהן אטלה, קאלאטיה, וקאסילינום.
היחסים בין הרומאים לסאמניטים באזור הוסדרו בהסכם משנת 354 לפנה"ס, אך משגברו הצקותיהם של האחרונים ליישובי קמפניה פרצה ב-343  המלחמה הסאמניטית הראשונה. המלחמה הוכרעה על ידי הרומאים בקרב אחד לא הרחק מקפואה. השלום לא שרר זמן רב, וב-326 פרצה המלחמה הסאמניטית השנייה, במהלכה (321) נחלו הרומאים תבוסה ניצחת ומשפילה במיצרים הקאודינים. במהלך המלחמה צירפה רומא את העיר לבעלות בריתה, וב-312 החל הקנזור אפיוס קלאודיוס לסלול את הדרך הרומית הראשונה - ויה אפיה, בין רומא לקפואה. ב-304 נחתם הסכם שלום, שהחזיק מעמד כחמש שנים, עד לפרוץ המלחמה השלישית, שבה הוכרעו הסאמניטים סופית.
בתקופת המלחמה הפונית השנייה פרשה קפואה, שהגיעה למעמד של העיר העשירה באיטליה, מהברית עם רומא וכרתה ברית עם חניבעל. רומא מצדה הגיבה במצור על העיר (212). ניסיונות חניבעל לבוא לעזרתה, בכלל זה מסע לעבר רומא עצמה, לא עלו יפה וב-211 נכנעה העיר, חברי הסנאט וחלק מבני האצולה הוצאו להורג והעיר הוכרזה כשטח המדינה (publicus Ager) והושמה תחת שלטון רומאי. חלקים משטחה ניתנו לתושבי מושבות רומיות בקרבת החוף - Volturnum ו-Liternum.
בסביבת קפואה היו בתי ספר לגלדיאטורים, שבאחד מהם התאמן ספרטקוס.
בשנת 841 הותקפה העיר על ידי סרצנים וחרבה, למעט כנסיית סנטה מריה מג'ורה, ששרדה. ב-856 הוקמה קפואה החדשה במרחק מה מחורבותיה של זו הישנה.
קפודקתילוס

| קפודקתילוס> תקופה |
| --- | --- |
יורה עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פטרוזאוריה
תת־סדרה:: פטרודקטיליים
משפחה:: קטנוצ'סמטיים
סוג:: קפודקתילוס
מין:: Kepodactylus insperatus
שם מדעי
 Kepodactylus insperatus

קפודקתילוס (שם מדעי: Kepodactylus) הוא סוג של פטרוזאור שחי בסופו של תור היורה באמריקה הצפונית והיה בעל דמיון לפטרודקטיל.
מאפיינים

יצור זה התגלה ב-1992 בתצורת מוריסון בקולורדו מתחת לעצמותיו של סטגוזאורוס, אך הוא נחשב לדינוזאור וקיבל זיהוי ושם רק ארבע שנים לאחר מכן. משמעות שמו היא: "אצבע הגן" - "גן", על שם ה-"Garden Park" בקולורדו, בו נמצאו העצמות ו"אצבע", האצבע הארוכה איתה הפטרוזאור עופף.
העצמות הזכירו את עצמות המסדקטילוס, אך היו גדולות מהם בהרבה. מוטת כנפיו הגיע לאורך 2.5 מ' והייתה בעלת כיסי אוויר קטנים שעזרו לה לדאות. היו לו שיניים קטנות שעזרו להיאחז בטרף חלקלק כמו דגים וזנב קצר מאוד. כמו הרבה פטרוזאורים כנראה שהוא גם כוסה בשיער.
הפטרוזאור משויך כיום לקטנוצ'סמטיים, קרובי משפחתו של הפטרודקטיל. חוקרים אחרים מעריכים שהוא היה שייך לקבוצה Dsungaripteroidea (אנ'), בה פטרוזאורים גדולים כמו האזדרקיים והאורניתוכיריים.
בתרבות

פטרוזאור זה מופיע בסדרה הכוכב דינוזאור שם מעופפים מספר פרטים לצד סטגוזאורוסים וקמפטוזאורוסים.
קוז'ון קורה

| --- | --- |
גשר של כביש 40 מעל הנהר
גשר של כביש 40 מעל הנהר
 מידע כללי
 אורך:  70 ק"מ
 מוצא:  נהרות אלומינה וצ'ימווין
 יובלים:  Chimehuin River, Aluminé River, Río Caleufú 
 שפך:  לימאי 
 מדינות באגן הניקוז:  ארגנטינה
  (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קוז'ון קורה(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט קוז'ון קורה
 
קוז'ון קורה (בספרדית: Collón Curá) הוא נהר בפרובינציית נאוקן בצפון-מערב פטגוניה הארגנטינאית.
גאוגרפיה

ראשיתו של הנהר במפגש הנהרות אלומינה וצ'ימווין, והוא זורם דרום-מזרחה לאורך 70 ק"מ, בחלקו הגדול לאורך כביש 40, עד שנשפך לנהר לימאי.
הצמחייה האופיינית לאורך הנהר כוללת עצי ערבה, שהם מין פולש שמקורו באירופה. הנהר עשיר בדגי סלמון, שמהווים מקור משיכה לדייגים רבים. גם צפרים מוצאים עניין בנהר, שבסביבתו ניתן לצפות בכ-200 מיני עופות, בהם ברווז ארוד כנף, חופמי זרעים, ננדו הפונה ועקב עיטי שחור חזה.
לאורך הנהר, במיוחד באזור בו נשפך אליו נהר קלאופו, הייתה בעבר קהילת מפוצ'ה גדולה, שעזבה בעקבות כיבוש המדבר ב-1879.
פרנסיסקו ברו

פרנסיסקו "פאקו" ברו סאנס (בספרדית: Francisco "Paco" Bru Sanz, לעיתים נודע בשם הקטלאני "פרנססק" (Francesc); נולד ב-12 באפריל 1885 במדריד שבספרד, נפטר ב-10 ביוני 1962 במאלגה שבספרד) היה כדורגלן ומאמן ספרדי-קטלאני. ברו שיחק כבלם בראשית המאה ה-20 בקבוצות הקטלאניות אינטרנסיונל, ברצלונה ואספניול וכן בנבחרת קטלוניה. לאחר שפרש ממשחק ב-1916 הפך לשופט והוא היה השופט של שני משחקי גמר הגביע הספרדי ב-1916 וב-1917. ב-1920 החל בקריירת אימון, והוא היה מאמנה הראשון של נבחרת ספרד, עת זכתה במדליית כסף באולימפיאדת אנטוורפן. בהמשך אימן את נבחרת פרו במונדיאל 1930 ומאוחר יותר את קבוצות הליגה הספרדית ריאל מדריד וגרנדה.
קריירה > כשחקן

ברו אמנם נולד במדריד ב-1885, אך כעבור מספר שנים היגרו משפחתו והוא לברצלונה, שם החל לשחק כדורגל. ב-1901, בגיל 16 בלבד, עשה את צעדיו הראשונים בקריירת המשחק, כשהצטרף לקבוצה הברצלונאית אינטרנסיונל, שם גם שיחק אחיו פרדריק כשוער. בפברואר-מרץ 1902 הוא השתתף עם הקבוצה בטורניר הידידות "מדליית התאחדות ההתעמלות הספרדית", בו שיחק בתור חלוץ ב-10 מתוך 12 משחקים והבקיע 3 שערים. אינטרנסיונל סיימה במקום השישי מתוך שבע קבוצות. ב-30 בנובמבר אותה שנה ערך את הופעתו הרשמית הראשונה, בהפסד 0–6 לאספניול באליפות קטלוניה.
ב-1904 זכה ברו עם אינטרנסיונל בטורניר "קופה טורינו", טורניר משני בחשיבותו. ב-1906 הצטרף לברצלונה מועדון הכדורגל הבכיר בעיר, שם עבר באופן קבוע לעמדת הבלם. יחד עם שחקנים כרומה פורנס, עזר לברצלונה לזכות 3 פעמים ברציפות באליפות קטלוניה בין 1909 ו-1911. ב-1910 היה שותף לזכייתה הראשונה בתולדותיה בגביע המלך הספרדי, והוא פתח במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה את אספניול מדריד 3-2. באותה שנה התפצלת תחרות הגביע ונערכו שני טורנירים במקביל, כששניהם מוכרים היום על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית. ב-1911 עזב את ברצלונה ליריבתה העירונית, אספניול, שם זכה פעמיים נוספות באליפות קטלוניה. ב-1915 הגיע גם עם אספניול לגמר הגביע, אך הפעם לקח חלק בתבוסה 0–5 לאתלטיק בילבאו. בהמשך השנה שב לברצלונה, ולצד שחקנים כפאולינו אלקנטרה וג'ק גרינוול, זכה פעם נוספת באליפות קטלוניה. ב-1916 פרש מכדורגל.
במקביל לכך ששיחק בקבוצות בעיר ברצלונה, שותף ברו גם במשחקיה של נבחרת קטלוניה, שקיימה את משחקיה הראשונים באותה תקופה. מכיוון שהנתונים מתקופה זו חלקיים מאוד, ידוע כי לקח חלק בשישה משחקים לפחות, בין 1904 ל-1915.
קריירה > כשופט

מיד לאחר פרישתו עבר ברו לעבוד כשופט כדורגל. לפי הסיפורים מאותה תקופה, לפני משחקו הראשון כשופט, הוא נכנס לחדר ההלבשה, הניח אקדח קולט על שולחן בחדר, בו נכחו השחקנים ואנשי הצוות של הקבוצות, והחל להתלבש מבלי לומר מילה. לאחר שסיים להתלבש, הכניס את האקדח למכנסיו. הוא נשאל על ידי אחד השחקנים מה העניין, ובתגובה הסביר שרצה שיהיה משחק שקט ורגוע, מפני שזהו משחקו הראשון בתפקיד. האקדח היה למעשה אקדח דמה, אך השחקנים לא ידעו זאת, והמשחק התנהל בשלווה. ברו היה השופט בשני משחקי גמר הגביע הספרדי. הראשון היה ב-1916, משחק בו הביסה אתלטיק בילבאו את ריאל מדריד בתוצאה 0–4. הגמר השני היה ב-1917, אז מדריד הצליחה לגבור על ארנס גצ'ו. בנוסף גם שפט משחק ידידות בין נבחרת קטלוניה לבין נבחרת קסטיליה.
תארים > כשחקן > אינטרנסיונל

קופה טורינו 1904
תארים > כשחקן > ברצלונה

הגביע הספרדי (1): 1910
אליפות קטלוניה (4): 1908/1909, 1909/1910, 1910/1911, 1915/1916
תארים > כשחקן > אספניול

אליפות קטלוניה (2): 1911/1912, 1914/1915
תארים > כמאמן > נבחרת ספרד

מדליית כסף באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
תארים > כמאמן > ריאל מדריד

הגביע הספרדי (2): 1934, 1936
קאדילק לירק

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קאדילק
 שנות ייצור:  מרץ 2022 - הווה
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת אם:  ג'נרל מוטורס
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  ג'נרל מוטורס BEV3
 אורך:  4,996 מ"מ
 רוחב:  1,976 מ"מ
 גובה:  1,623 מ"מ
 משקל:  2,545 ק"ג
 בסיס גלגלים:  3,094 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי אחורי המספק 350 כ"ס ומומנט מרבי של 44.8 קג"מ
 סוללה:  סוללת ליתיום יון בקיבולת 100 קילוואט שעה
 טווח נסיעה:  502 ק"מ בתקן EPA האמריקאי
 קשר:  אאודי אי-טרון, יגואר I-פייס
קאדילק לירק (באנגלית: Cadillac Lyriq) היא מכונית יוקרתית חשמלית במרכב קרוסאובר בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי קאדילק ממרץ 2022. היא הוצגה לראשונה כמכונית קונספט באוגוסט 2020 וגרסת הייצור הוצגה באפריל 2021. הלירק היא המכונית החשמלית הראשונה של קאדילק.
עיצוב

העיצוב החיצוני של הלירק מזכיר מרכב קופה אך אינו קופה, פנים המכונית מציג עידן חדש לרכבי קאדילק ובמיוחד לג'נרל מוטורס שהתחילה עם העידן החשמלי לא מזמן, פנים המכונית כולל מסך מגע מרכזי המציג את המולטימדיה וגם את לוח המחוונים בקוטר 33 אינץ'. גם על ההגה ישנם כפתורי מגע ובקצה העליון של ההגה יש פס תאורה המסמן עבור הנהג את פעולת מערכת הנהיגה האוטונומית בנסיעה בכבישים מהירים לאורך קילומטרים.
מפרט טכני

עם חשיפתה מציעה קאדילק רק מערכת הנעה אחת, אך בשנת 2023 יצטרפו מערכות הנעה נוספות וחזקות יותר.
RWD: מנוע חשמלי אחורי המספק 350 כ"ס ומומנט מרבי של 44.8 קג"מ. סוללת ליתיום יון בקיבולת 100 קילוואט שעה המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 502 ק"מ בתקן EPA האמריקאי. את הסוללה ניתן לטעון במטען ביתי בקיבולת 19.2 קילוואט או במטען ציבורי מהיר בקיבולת 190 קילוואט, הטענה במשך 10 דקות במטען המהיר מוסיפה 122 ק"מ וטעינה ביתית של שעה תוסיף כ-83 ק"מ.
הערות שוליים

↑  רון ג'ראד, קאדילאק ליריק - העתיד החשמלי של קאדילק, באתר פורטל הרכב גיר, ‏09 באוגוסט 2020
↑  קאדילק לירק 2022 החשמלי נחשף בגרסת ייצור, באתר קארטיוב, ‏21 באפריל 2021
↑  קאדילק לירק החשמלי נחשף, באתר פורטל הרכב גיר, ‏22 באפריל 2021
↑  קאדילק ליריק נחשף - הרכב החשמלי הראשון של קאדילק, באתר קארטיוב, ‏07 באוגוסט 2020
↑  cartube, קאדילק חושפת את המחירים והטווח של הליריק החשמלי, באתר cartube
צביקה סלונים

| --- | --- |

צבי סלונים בביתו בקדומים, 2016, על רקע תמונת משפחת סלונים מחברון בתחילת המאה ה-20
 לידה:  1934
 פטירה:  7 באוגוסט 2019 (בגיל 85 בערך)
 מדינה:  ישראל
 מקצוע:  דובר ומזכיר גוש אמונים, ראש מדרשת ארץ ישראל בקדומים
צביקה (צבי) סלונים (1934 - 7 באוגוסט 2019) היה ממנהיגי תנועת ההתנחלות ביש"ע, שימש דובר ומזכיר גוש אמונים ומראשוני המתיישבים בשומרון, ממייסדי מכללת יהודה ושומרון (שהפכה לימים לאוניברסיטת אריאל בשומרון) וראש מדרשת ארץ ישראל בקדומים.
מוסדות שהקים

שימש לבקשת הג'וינט כמנכ"ל הקהילה בשומרון, אותה ניהל למעלה מעשור.
הוא מייסדו של מוזיאון קדם לארכאולוגיה בקדומים.
הקים בשנות השמונים את "הקרן לגאולת קרקעות שליד מדרשת קדומים" הפועלת במטרה לרכוש אדמות מערבים ביש"ע ובבעלותה קרקעות היישובים נופים, רבבה ואבני חפץ.
בשנות ה-80, לאחר פינוי ימית, הקים גרעין שעסק בהקמת היישוב הר ברכה ועלה אליו עם אשתו רחל למשך שלוש שנים.
הקים את מדרשת ארץ ישראל שבקדומים - לתיעוד ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון, ולהסברה בארץ ובכל רחבי התפוצות.
בשליחות גוש אמונים ובשיתוף מחלקת העלייה של הסוכנות היהודית הקים את "במעלה" - המחלקה לקידום עלייה ליש"ע בניו-יורק ודוברות יש"ע מחוץ לישראל.
הקים את תשתיות התרבות בקדומים - הספריות, המרכזים הפדגוגים מתוך המתנ"ס הראשון שפעל מקדומים עד להקמת המוסדות הנ"ל ביישובים.
חינוך

צבי עסק בפעילות ענפה בחינוך והקים מספר מוסדות. בהכשרתו כקרימינולוג היה לקצין המעקב הראשון במדינת ישראל, בשנות החמישים היה מנהל שני מוסדות לעברייני נוער - צופיה ביבנה ועוגן במצפה ים.
בשנת 1980 ייסד בי"ס לבנות ממוצא אתיופי בקדומים ועסק בקליטת עלייה מרוסיה.
בנוסף, קיים מספר שליחויות מיוחדות למחנות יוצאי ברית המועצות: "בלה דיספולי", "אוסטיה" איטליה, ברחבי אירופה וברית המועצות.
חתום יחד עם פרופ' שלמה גיורא שוהם על הספר "הדילמה המוסרית של איש הטיפול".
הוקרה

צבי ואשתו רחל היו ממייסדי אוניברסיטת אריאל בשומרון. ב-12 במאי 2008 במסגרת חבר הנאמנים הבינלאומי ה-14 של המרכז האוניברסיטאי אריאל, הוענקה להם תעודת עמיתי כבוד "על חזונם מרחיק הלכת בתחום ההשכלה הגבוהה בישראל, על תפיסתם החברתית, הציונית והערכית, על תרומתם המכרעת, בימים של קושי ומחסור, ליסודו של המוסד, לסיוע בקידומו למרכז אוניברסיטאי רב הישגים ולומדים, תוך שמירה על ערכים, צניעות ומסירות בכל עת".
זוכה פרס רוטרי על הגשת עבודה בתחום טיפול ושיקום עבריינים-ות (1960).
זכה בפרס מוסקוביץ' לציונות בשנת תשע"ב בנימוקי הפרס נאמר ""צביקה סלונים הוא הארץ-ישראל היפה. אדם שבכפות ידיו שתל שתילים בכל הארץ, נטע עצים בכל מקום. לא פעם אחת היה בודד במערכה, ובכל זאת התמיד לאורך כל הדרך. כל המסתכל על פועלו לאורך השנים מצדיע לו. צביקה הגיע לגבורות, הוא הופך להיות והננו מודל לחיקוי לבאים אחריו".
משפחתו

היה מצאצאי רבי שניאור זלמן מליאדי, נכדה של אם היישוב החב"די בחברון, הרבנית מנוחה רחל בתו של רבי דובער שניאורי, 'הרבי האמצעי' השני בשושלת חב"ד.
היה נשוי לרחל עד לפטירתה. נפטר ב-7 באוגוסט 2019 והותיר אחריו ארבעה ילדים. התגורר בקדומים אותה הקים ביחד עם גרעין אלון מורה ב-1975.
דודו הוא נחום סלונים.
הערות שוליים

↑  באקדמיה עלון המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון
↑  תעודת עמית כבוד לרחל וצבי סלונים שהוענקה במסגרת חבר הנאמנים ה 14 של המרכז האוניברסיטאי
↑  זוכי פרס מושקוביץ תשע"ב, בשבע
↑  האתר הרשמי של "פרס מוסקוביץ לציונות"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007453478405171  LCCN: n97081221  VIAF: 63296528   WorldCat (עם VIAF): 63296528
צריף

ערך זה עוסק במבנה פשוט מחומרי בנייה קלים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
צריף כפרי
צריף הוא מבנה פשוט, המיועד למגורים ארעיים, או משמש כמחסן או כבית מלאכה. לרוב הצריף בנוי מעץ או מחומרים קלים אחרים, ולא מבנייה קבועה.
אטימולוגיה

המילה צריף מופיעה בלשון חז"ל:
העושה סוכתו כמין צריף, או שסמכה לכותל – רבי אליעזר פוסל מפני שאין לה גג
המילה מקורה מהפועל "צירוף", היות שבניית הצריפים נעשתה על ידי צירוף הקרשים והנצרים, שמהם נוצר הצריף. מכאן מקור שמה של העיר העברית העתיקה "גנות (או: גגות) צריפין", ושם מחנה צריפין. בסלנג מכונה הצריף לעיתים "בּוּדְקֶה".
סוגי צריפים > צריף אחסון/מחסן

צריפים פשוטים המשמשים כמחסן גינה, זמינים לעיתים בערכת עשה זאת בעצמך, עשויים מעץ או מפלסטיק, משמשים כדי לאחסן כלי בית או כלי גינון, חומרים כגון דלק, חומרי הדברה וקטילת עשבים. בישראל נפוצים מחסני פלסטיק, למשל תוצרת כתר מוצרים לבית ולגינה.
סוגי צריפים > צריף מגורים

צריפים גדולים, הבנויים בדרך כלל מעץ, לחלקם יש מרפסת. בישראל היו נפוצים בעבר בעיקר ביישובים כפריים ובמושבות.
ראו גם

צריף הביל"ויים
פחון
צריף גדול עם חלונות ועליית גג
צריפים ברחובות, 1920
קוז'יניצה

| --- | --- |
סמל קוז'יניצהסמל קוז'יניצה

בית העירייה בקוז'יניצה
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  קוז'יניצה
 גמינה:  קוז'יניצה
 ראש העיר:  תומאס סמייטאנקה (2009)
 תאריך ייסוד:  1206 
 שטח:  10.45 קמ"ר קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  16,192 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°35′08″N 21°33′04″E﻿ / ﻿51.585555555556°N 21.551111111111°E﻿ / 51.585555555556; 21.551111111111 
 אזור זמן:  UTC +1
 אתר העיר
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקוז'יניצה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיקוז'יניצה(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהקוז'יניצה(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהקוז'יניצה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קוז'יניצה (בפולנית: Kozienice, נהגה: [kɔʑɛˈɲit͡sɛ], ‏האזנהקובץ:Pl-Kozienice.ogg‏Ⓘ‏; ביידיש: קאזשניץ; לעיתים נכתב בספרות העברית קוז'ניץ) היא עיר בת קרוב ל-20,000 תושבים במרכז פולין, בפרובינציה מזוביה. העיר היא בירת מחוז קוז'יניצה, ויושבת במרחק מה (כ-4 מיילים) מנהר הויסלה.
העיר קיבלה זכויות עיר כבר ב-1322, אבל בשמה הנוכחי היא מופיעה ברשומות רק החל מ-1429.
למרות שהעיר ממוקמת בתחומי האזור ההיסטורי פולין קטן, מאז מלחמת העולם השנייה עברה העיר שינוי שייכות מנהלתי פעמיים (ב-1945 וב-1975). בחלוקה המנהלית החדשה (החל מ-2009) היא משתייכת מנהלתית לפרובינציה מזוביה.
יהודי קוז'ניץ

לקוז'יניצה (בשמה השגור בפי יהודיה דוברי היידיש: קוז'ניץ) היסטוריה יהודית עשירה. באזור שנת 1790 (לאחר פטירת רבי אלימלך מליז'נסק) עבר לעיר הרב ישראל הופשטיין והפך אותה למרכז חסידי מפורסם. הרב הקנה לעצמו שם של "מגיד" ואחד מבכירי התלמידים של ר' אלימלך, ועל כן אלפי חסידים פקדו את העיר ללמוד מתורתו ואף לקבל ברכות או לבקש ישועות. גם לאחר פטירתו המשיכו צאצאיו לכהן באדמו"רות קוז'ניץ עד לתקופת השואה.
בשנת 1856 נמנו בקוז'יניצה 2,855 תושבים, ומתוכם 1,961 יהודים (כשני שלישים מתושבי העיר). בשנת 1897 מנתה אוכלוסיית העיר 6,882 נפש, כאשר כ-3,700 מתוכם היו יהודים.
ערב מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-4,800 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו החל לחטוף מדי יום מאות מיהודיה לעבודות כפייה.
באוקטובר 1939 שרפו הגרמנים בית כנסת בעיר, תוך רצח יהודים שניסו להוציא ממנו את ספרי התורה. בד בבד, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, תוך החרמת רכושם, ושילוח חלקם למחנות עבודה.
בסוף 1940 רוכזו יהודי העיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, תוך הוצאה להורג של יהודים שנתפסו מנסים להבריח אליו מזון, או שלא העבירו דברי פרווה לגרמנים. בחורף 1942-1941 מתו רבים מיושבי הגטו ממגפת טיפוס הבהרות שפרצה בו. בקיץ 1942 הובאו לגטו שבעיר יהודים רבים שגורשו מיישובי הסביבה, ומספר יושביו הגיע לכ-8,000 איש.
ב-27 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו את כל יושביו (13,000 איש) למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחר כמה מאות יהודים שהצליחו להימלט ליערות הסביבה בזמן האקציה ערכו הגרמנים מצוד ממושך, בו תפסו ורצחו את רובם המוחלט של הנמלטים. כ-70 יהודים שהושארו בעיר עבור איסוף ומיון רכוש המגורשים הועברו בדצמבר 1942 למחנה בסקרז'יסקו קמיינה.
צרינג טובגה

ליונפו צרינג טובגה (בדזונגקה: ཚེ་རིང་སྟོབས་རྒྱས།, באנגלית: Tshering Tobgay, נולד ב-19 בספטמבר 1965) הוא פוליטיקאי ואקולוג בהוטני, שכיהן בשנים 2013–2018 כראש ממשלת ממלכת בהוטן. הוא מנהיג המפלגה הדמוקרטית של בהוטן. בשנים 2008–2013 היה יושב ראש האופוזיציה באספה הלאומית של ארצו.
טובגה הוא מהנדס מכונות ואיש מנהלה בהכשרתו.
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

טובגה נולד במשפחה בת שישה ילדים. אביו היה אחד הלוחמים הראשונים בצבא המלכותי הבהוטני. אמו השתתפה במיזם בניית הכביש הראשון שחיבר את בהוטן עם הודו.
טובגה למד בפנימייה התיכונית ד"ר גרהם בקלימפונג בהודו, בהרי הימלאיה המזרחיים.
בשנת 1990 בעזרת מלגה מטעם האו"ם הוא סיים תואר ראשון בהנדסת מכונות בבית הספר להנדסה סוונסון של אוניברסיטת פיטסבורג בארצות הברית. בהמשך סיים תואר שני במנהל ציבורי בבית הספר למנהל על שם ג'ון פ. קנדי באוניברסיטת הרווארד.
ביוגרפיה > התחלת הקריירה

בשנים 1991–1999 עבד באגף לחינוך מקצועי וטכני במחלקת החינוך הבהוטנית.
בשנים 1999–2003 הוא הקים וניהל את הרשות הלאומית להכשרה טכנית.
בשנים 2003–2007 פעל טובגה במנהל מחלקת משאבי אנוש של המשרד לעבודה ולמשאבי אנוש של בהוטן.
ביוגרפיה > פעילותו הפוליטית

הוא התפטר בפברואר 2007 ונכנס לפוליטיקה מתוך כוונה להשתמש בכישוריו למען יישום המדיניות החדשה בממלכה, אחרי שב-2008 השכין בה המלך ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וקן משטר דמוקרטי תחת מונרכיה חוקתית.
הוא נמנה עם מייסדי המפלגה הדמוקרטית של בהוטן ורשם אותה כמפלגה הפוליטית הרשמית הראשונה. באספה הלאומית בבחירות משנת 2008 השיגה המפלגה רק שני מושבים, כשטובגה נבחר באחד מהם. ב-2009 עם התפטרות מנהיג המפלגה הדמוקרטית, סנגאי נגדופ, ירש טובגה את תפקידיו.
אחרי הבחירות משנת 2013 נבחר טובגה לראש ממשלת בהוטן בבחירות חשאיות.
במערכת הבחירות התמקד בשיפור רמת החיים של החקלאים, הבטיח לצייד את הכפרים במכונות חקלאיות וכלי רכב חיוניים ולהקים צי הצלה של שני מסוקים. הוא הבטיח לשקם את כלכלת המדינה, לשפר את מערכת החינוך ולחזק את הרשויות המקומיות.
בכניסה לתפקיד תיאר את אתגרי ממשלתו: חובות המדינה, משבר המטבע עם המחסור ברופיות הודיות, האבטלה והעלייה בשחיתות. טובגה המשיך לדגול במדיניות ארצו לטיפוח מדד האושר הלאומי הגולמי.
פרסים ואותות הוקרה

2008 - הצעיף לונגמאר הכתום מידי מלך בהוטן
2014 - הצעיף לונגמאר האדום מידי מלך בהוטן