stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יום-טוב ליפמן צונץ
מחקריו והגותו

פרופ' עקיבא ארנסט סימון תיאר את צונץ כמי שהגדיר את ההיסטוריה היהודית בכותרת: "ספרים וייסורים". הוא עצמו כתב:
אם יש סולם המעלות ליסורים, הרי ישראל הוא שהגיע בו לשלב העליון. אם אורך היסורים והסבלנות, שבה נישאו היסורים, יש בה כדי לעדן, הרי היהודים הם שעומדים במרום יחס העמים. אם ספרות, שיש בה טרגדיות קלאסיות מעטות נחשבה לעשירה - מהו מקום הכבוד המגיע לטרגדיה, הנמשכת יותר מאלף וחמש מאות שנה, שנתחברה ומוצגת על ידי גיבוריה עצמם!
אולם ניתן לומר שהייתה לו משנה סדורה לגבי התרבות וההיסטוריה היהודית. הוא חשב שצריך לעסוק בכלים מדעיים מודרניים בכל מכלול היהדות והיהודים. בחקר הספרות, הדת ועבודת האלוהים, המוסר והחינוך ואף תרומת היהודים לתרבות המדע והטכנולוגיה של העולם כולו. במסגרת זו חקר גם את מצב היהודים בימיו ואת מנהגיהם, אף שחלקם לא עלה בקנה אחד עם מה שהוא ראה כנכון לבן תרבות מודרני.
צונץ התווה במחקריו שיטות מחקר סדורות כדי להבטיח עבודה מדעית מהימנה. לדעתו יש שבע קבוצות מדעים:
מדעים מוגדרים על ידי הכנסייה, כמו: תאולוגיה, מיתולוגיה, דוגמטיקה, דת, אורחות ומנהגים וליתורגיה.
מדעים המוגדרים על ידי המדינה, כמו: חקיקה, תקדימים שיפוטיים, מינוח משפטי השוואתי, לטינית, יוונית ועברית.
מדעים המבוססים על הכרת הטבע, כמו: טכנולוגיה, תעשייה ומסחר.
מדעים המבוססים על השימוש בהכרת הטבע, כמו: מתמטיקה, גאוגרפיה, אסטרונומיה, כרונולוגיה ורפואה.
מדעים העוסקים בייפוי המצב הטבעי, כמו: שירה, אדריכלות, טיפוגרפיה והמצאות.
מדעים המבטאים את האוניברסליות של חיי האומה, כמו: היסטוריה, עתיקות ומינוח היסטורי ועתיקות.
מדעים משניים, כמו: אספנות כתבי יד, קטלוגים של ספריות וכדומה.
מחקריו חשפו לצעיר המשכיל עולם תרבותי יהודי המאפשר לו להישאר נאמן לעמו ויחד עם זאת לרכוש השכלה. הוא הקדיש את מחקריו לעבודת האלוהים בבית הכנסת, חקר את ספרות המדרשים והפיוט, ואת תולדות העבודה והדרשה בבית הכנסת.
צונץ היה רחוק מהאורתודוקסיה. לפי גישתו, לרפורמה היו שני פנים. בעודו מצדד ברפורמה, משמש כדרשן בבית הכנסת הרפורמי "בער" בברלין ומניח בכתביו מצע ליהדות הרפורמית שהוקמה שנים רבות לאחר מכן, התנגד נמרצות לרבנות הרפורמית, ובראשה שמואל הולדהיים ואברהם גייגר. הוא תיעב את שאיפתם ל"כמורה", וחשש משלטון רבני. גילה התנגדות ליחסם השלילי לתלמוד, שבו ראה נכס תרבותי יהודי, ולסמלים יהודיים נוספים. הוא לא האמין בקדושת הלכות הדת אולם צידד בקיום הטקסים והסמלים.
מחקריו והגותו > כתביו

ספרו הראשון נכתב ב-1818 ועסק בספרות היהודית ההיסטורית. הוא כתב מספר ספרים, דרשות ומאמרים רבים בכתבי עת שונים. בשנת 1838 הקים צונץ אגודה לתרגום חדש של התנ"ך לגרמנית, ובמסגרתה תורגם הספר דברי הימים. תחת ידיו נדפסה מהדורת תרגום לתנ"ך כולו. במסגרתה ביקש צונץ להבליט את האלמנטים הכמו-פרוטסטנטיים של היהדות, על חשבון אלמנטים 'קתוליים' בדת היהדות, שנדחו בעיניו כפסולים. צונץ היה גם מראשוני מבקרי המקרא. בתחום זה חקר את ספרי יחזקאל, מגילת אסתר ומתוך חומשי התורה את הספרים: בראשית, ויקרא ודברים. את כתיבתו הענפה חתם בשנת 1875, עת כינס את כתביו הקודמים במספר כרכים.
בין חיבוריו:
תולדות  רבינו שלמה יצחקי: המכונה בשם רש"י, תורגם לעברית בידי שמשון בלוך הלוי, למברג, 1840.
הדרשות בישראל והשתלשלותן ההיסטורית (Die gottesdienstlichen Vorträge der Juden geschichtlich entwickelt) - ספרו הגדול על ספרות המדרשים שיצא לאור בשנת 1832. נוסף על ניתוח מדרשי האגדה בספרות התלמודית ומקורות אחרים, עסק הספר בתולדות דרשנים ידועים מימות קדם ועד לזמנו הוא.
 המהדורה השנייה של הספר, משנת 1892, תורגם לעברית בידי מ.א. ז’ק (רו') בשם 'הדרשות בישראל והשתלשלותן ההיסטורית' (עריכה ותוספות: חנוך אלבעק, מוסד ביאליק, 1947; מהדורה ב'- 1954). גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
על הפיוט (Die synagogale Poesie des Mittelalters) - בשנים 1855, 1859 ו-1865 יצאו שלושה ספרים שלו על הפיוט בעבודת בית הכנסת. בראשון הוא ניתח את תוכן הפיוטים, סגנונם ושפתם. בספרו השני עסק במנהגי בית הכנסת ונוסחי התפילה. בספר האחרון בתחום זה סידר את הפיוטים והפייטנים לפי תקופות מחבריהם תוך שהוא מציין את כל הפיוטים בכל המחזורים והסידורים ובכתבי היד הרבים שעיין בהם. עד ימינו אלה זהו ספר יסוד לחקר מורשתם הפייטנית של פייטני ימי הביניים בכל תפוצות ישראל. הספר השני תורגם לעברית בשם 'מנהגי תפילה ופיוט בקהילות ישראל' (האיגוד העולמי למדעי היהדות, 2016).
קורות העתים והספרות (Zur Geschichte und Literatur) - בספר זה, משנת 1845, כינס מאמרים שונים על תולדות היהודים בארצות שונות. אוסף המאמרים מתחומי שונים מקבל צביון אחיד דרך הצגה שיטתית של עובדות והוכחות ומטרה משותפת לבטא את החיים היהודיים בהיסטוריה.
ארכיון יום טוב ליפמן צונץ מופקד במחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית בירושלים.
ראו גם

חכמת ישראל
יהדות רפורמית
אברהם גייגר
לקריאה נוספת

נחום גלאצר, יום טוב ליפמן צונץ: האיש חייו ויצירתו, מאגנס, 1988
עמוס אילון, רקוויאם גרמני - יהודים בגרמניה לפני היטלר, 1743-1933 (תרגם מאנגלית דני אורבך), הוצאת דביר, 2004, פרק 4: היינה וברנה.
צבי גרץ, דברי ימי ישראל, יזרעאל, 1956, כרך שישי, עמ' 225, 234.
יום-טוב ליפמן צונץ, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
שאול פינחס ראבינאוויץ, ר' יום טוב ליפמאן צונץ: חייו, זמנו וספריו, ווארשא תרנ"ז.
מנהגי תפילה ופיוט בקהילות ישראל / יום טוב ליפמן צונץ; תרגם מגרמנית: זאב ברויאר; ערך, עדכן ושילב את השלמות המחבר: אברהם פרנקל; בסיוע מומחים. ירושלים: האיגוד העולמי למדעי היהדות; קרן הרב דוד משה ועמליה רוזן, תשפ"ג/ 2022.
הערות שוליים

↑ אסמכתא לכתוב בערך מתוך המקורות הבאים:
איסידור זינגר, אמיל ג. הירש, ‏"יום טוב ליפמן צונץ", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
יום טוב ליפמן צונץ במהדורת אנציקלופדיה בריטניקה מ-1911 (באנגלית)
Michael Meyer, Response to Modernity: A History of the Reform Movement in Judaism, Wayne State, 1995, עמ' 76.
↑  Michah Gottlieb, The Jewish Reformation: Bible Translation and Middle-Class German Judaism as Spiritual Enterprise, Oxford University Press, 2021
↑  ע"פ כתבי משה אליהו ז'רננסקי בפרויקט בן-יהודה
↑  ארכיון יום טוב ליפמן צונץ, בספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299188105171  PLWABN: 9810626179705606  BnF: cb12784591s (data)  CiNii: DA10560045  GND: 118773275  ICCU: NAPV080932  ISNI: 0000 0000 8108 7603  LCCN: n85182397  NKC: kup19960000115047  NLA: 35888632  NSK: 000096706  NTA: 07187996X  RERO: 02-A004003290  SELIBR: 253034  SNAC: w67q0t5d  SUDOC: 050132318  Trove: 1132630  VcBA: 495/83808  VIAF: 29659597   WorldCat (עם VIAF): 29659597 
קברו של צונץ בבית-העלמין בשדרות שנהאוזר.
תמונה של צונץ משנת 1884
שלמה צוקרמן

הרב שלמה לייב צוקרמן בעת אימון נשק עם תלמידיו
הרב שלמה לייב צוקרמן (1912–2004) היה מייסד כפר הנוער  בן יקיר, ובמסגרתו הקים ב-1952 את הישיבה החקלאית בכפר הרא"ה אשר התקיימה עד 1974.
ביוגרפיה

צוקרמן נולד בעיירה לבדובה שבליטא להוריו נתן וגלה. חניך ישיבת נובהרדוק ותלמידם של הרב יעקב ישראל קנייבסקי המכונה "הסטייפלר", ושל החזון אי"ש. הוא עלה לארץ בשנת התרצ"ד והתיישב בבת ים. ב-1938 הקים בבת-ים את תלמוד תורה עץ חיים ועמד בראשו עד 1946.
צוקרמן היה פעיל בשורות ההגנה ושימש כמפקד הגנה בעיר בת ים. מתוקף תפקידו זה זכה באות הצטיינות. במלחמת העצמאות השתתף בליווי שיירות לירושלים ונפצע בקרב לכיבוש קאקון.
לאחר קום המדינה עבר לכפר הרא"ה ושם, בשיתוף עם הסוכנות היהודית, ייסד את כפר הנוער 'בן יקיר'. מוסד זה קלט מאות ילדים שעלו לארץ ישראל מארבעה קצוות תבל ללא הוריהם. ביניהם היו אודים מוצלים ממחנות ההשמדה, חלק מ"ילדי טהראן", ילדים שעלו מצפון אפריקה, סוריה, עיראק, תימן ואף מאנגליה ומארצות הברית.
במהלך שנות ה-50 ייסד במסגרת כפר הנוער את הישיבה החקלאית בכפר הרא"ה בה חינך לשילוב של תורה ועבודה, והוא עמד בראשה עד תחילת שנות השבעים.
בין תלמידיו ניתן למצוא אנשי מפתח בחברה הישראלית, ראש אמ"ן לשעבר האלוף אהרן זאבי-פרקש, חתן פרס ישראל לקרימינולוגיה פרופ' משה אדד, ועוד רבנים, פרופסורים ואנשי רוח.
הערות שוליים

↑  ארכיון הסרטים הישראלי, הרב החלוץ- ביסוס כפרים חקלאיים דתיים בארץ ישראל, 2:16., ‏צולם 1968, פורסם 1971
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צבי הירש אשכנזי

ערך זה עוסק בה"חכם צבי". אם התכוונתם לר' צבי הירש אשכנזי "חריף"; רבה של הלברשטאדט, מחבר "כוס ישועות" ו"עטרת צבי", ראו .
| --- | --- |

 לידה:  1660 יום שישי, א' באלול ה'תי"ח האימפריה הרומית הקדושה טרביטש, כתר בוהמיה 
 פטירה:  3 במאי 1718 (בגיל 58 בערך) א' באייר ה'תע"ח האיחוד הפולני-ליטאי לבוב, האיחוד הפולני-ליטאי 
 תקופת הפעילות:  ? – 3 במאי 1718 
 בת זוג:  שרה רבקה (לבית מירלש)
 צאצאים:  ראו להלן
 
 חתימה:   
 
הרב צבי הירש אשכנזי (א' באלול ה'תי"ח, 30 באוגוסט 1658, טרביטש, מוראביה – א' באייר ה'תע"ח, 3 במאי 1718, לבוב) היה רב ופוסק, מחשובי הרבנים בסוף המאה ה-17 ובתחילת המאה ה-18, מכונה החכם צבי על שם ספרו. אביו ורבו של רבי יעקב עמדין.
ביוגרפיה

נולד בעיר טרביטש שבמוראביה, לרב יעקב בן בנימין ז"ק ולנחמה בת הרב אפרים הכהן. בתחילה למד אצל אביו, וכשהיה בן שמונה שנה, בשנת ה'תכ"ו (1666) נסע לעיר אובן (בודה; אחת משתי הערים המרכיבות את בודפשט המודרנית), בירת הונגריה, ולמד אצל סבו, הרב אפרים הכהן (רב קהילת אובן) מחבר ספר "שער אפרים", צאצא של רבה הראשי של ירושלים אפרים פיש (סבו זה היה חתנו של אחד מבני בניו של רבי אליהו בעל שם מחלם). בשנת ה'תל"ג (1673) נדד לעיר סלוניקי שבחבל הבלקן, שם למד במשך שנתיים אצל הרב אליהו קובו, וגם אצלו הכיר ולמד את שיטת הלימוד הספרדית.
כשהיה בן 18 בשנת ה'תל"ו (1676) חזר לאובן, שם התחתן ונולדה לו בת. לפי המתואר בספר "מגילת ספר" של בנו, רבי יעקב עמדין, נהרגו אשתו ובתו בשנת 1686 (ה'תמ"ו) כאשר בעת המצור של צבא אוסטריה על העיר פגע פגז תותח בביתו ומוטט אותו על האשה והבת. והוא עצמו ברח מהעיר לפני שנכבשה, נדד והגיע לסרייבו שבבוסניה, שם כיהן כרב הקהילה עד 1689. בהמשך, יצא לחפש את הוריו שנשבו, ונפדו בברלין, ובדרכו התארח אצל רבי שמואל אבוהב בוונציה, ועבר גם באנשבך, בפיורדה ובפראג.
בבואו לברלין נשא לאשה את שרה רבקה, בתו של הרב משולם זלמן מירלש נוימרק אב"ד קהילות אה"ו. אחר נישואיו ישב בעיר אלטונה 18 שנים, ייסד שם ישיבה, ופעל רבות לתיקוני הדת בעיר. בשנת תס"ו מונה לרב קהילות אה"ו לצד הרב משה רוטנברג, בהסכם רוטציה של שישה חודשים. בעקבות חילוקי דעות שהתעוררו בשאלה הלכתית בדינה של תרנגולת בלי לב נאלץ להתפטר, דבר שהיסב לו חולי כבד. לאחר מכן מונה לרב קהילת האשכנזים באמסטרדם. הקהילה קצבה לו סכום עצום של 2,500 גילדן הולנדי לשנה, פי עשרה מהמקובל בערים אחרות באותה עת. בני שתי הקהילות, האשכנזית והספרדית, כיבדוהו מאוד. בעיר זו הדפיס את ספרו, שו"ת חכם צבי. אך בעקבות חילוקי דעות (להלן) נאלץ לעזוב את העיר.
בעזבו את אמסטרדם, שלח את משפחתו לעיר אמדן, והוא עצמו נדד לאנגליה, לבקשת הקהילה הספרדית בלונדון שהעריכה אותו, ובעבר פנתה אליו בשאלת מעמדו של דרשן הקהילה, רבי דוד ניטו. עבר בקהילות רבות באשכנז ובפולין, כשבחלקן השתהה מספר חודשים, עד שהגיע בחורף של שנת ה'תע"ח ללבוב שבגליציה, שם כיהן כרב מספר חודשים, עד פטירתו בא' באייר ה'תע"ח (1718), והספיק לתקן בעיר מספר תקנות חשובות.
בנו, רבי יעקב עמדין, בא ללבוב להספידו, והדפיס את ההספד בספר "יציב פתגם". את תולדותיו כתב בספרים "תורת הקנאות" ו"מגילת ספר".
ילדיו

לחכם צבי היו 16 ילדים, יחד עם בתו הקטנה שנספתה באובן, כנזכר לעיל.
מרים, אשתו של רבי אריה לייב מאמסטרדם.
רחל, אשתו של רבי יצחק, אב"ד נעשוויז וביאלה פודולסק, בנו של רבי מאיר איזנשטט.
נחמה, אשתו של הרב נפתלי הירץ שכיהן כרב בפשדבורז. הייתה אלמנה שנים רבות, והתגוררה בבית גיסה רבה של אמסטרדם.
רבי יעקב עמדן, היעב"ץ.
הרב אפרים, מרבני הקלויז בברודי ומחכמי לבוב. בתו נישאה לאחיו הגדול היעב"ץ (י"ד בחשוון ה'ת"ס–ג' בניסן ה'תקל"ב)
הרב נתן (שהוא אבי שושלת משפחת הרצל ההונגרית[דרוש מקור]), מרבני הקלויז בברודי, אבי אביו של רבי יעקב מליסא. ורבי מרדכי בנט
הרב אברהם משולם זלמן, כיהן כרב באוסטרהא ובלונדון.
הרב משה, אב"ד בקמינקא.
הרב דוד, אב"ד יריטשוב. סבם של הרב דוד מטרניגרוד, סבו של רבי חיים הלברשטאם ושל הרב דב בריש אשכנזי רבה של לובלין.
הרב אליקים גצל, אב"ד רקובי.
דבורה.
פריידה, אשתו של הרב יעקב חריף, רבה של לשנוב וגליל פודוליה. [דרוש מקור][מפני ש...]
לאה, שדעות כותבי היוחסין חלוקות בדבר זהות בעלה וצאצאיה.
אסתר.
משה, שנפטר כילד י"ח בכסלו ה'תע"ב.
בת שבע, שנפטרה כילדה ט"ו בשבט ה'תע"ב.
דרכו

החכם צבי התנגד רבות לשבתאות, דבר המתבטא במלחמתו נגד נחמיה חייא חיון כאשר האחרון שאף להדפיס את ספרו דברי נחמיה על התורה, בשנת תע"ג. באותו זמן כיהן החכם צבי כרב הקהילה האשכנזית באמסטרדם, ובעקבות מלחמתו הסתכסך עם קהילת הספרדים בראשותו של רבי שלמה אאיליון, שטענו שהחכם צבי מתערב בעניינם. בעקבות המחלוקת נאלץ לעזוב את אמסטרדם, יחד עם רבי משה חגיז שסייע לו באותה מלחמה.
בלימודו העיוני שילב החכם צבי את שיטת הלימוד הספרדית עם שיטת הלימוד האשכנזית.
יצירתו

בעת שהותו באמסטרדם הוציא לאור, בשנת תע"ב, את חיבורו חכם צבי, המהווה שילוב בין שו"ת לבין חידושים תלמודיים.
הערות שוליים

↑  ראשי תיבות: זרע קודש - מגלת ספר לרבי יעקב עמדין
↑  יעקב עמדין, מגלת ספר, באתר היברובוקס
↑  מחלת "תגבורת הירוקה", מחלה המתאפיינת בהתנהגות עצבנית וכעוסה. מגילת ספר עמוד 83. שם מסופר גם על מחלה נוספת, "מרה שחורה", שנגרמה לו בעקבות עוקץ של שותפו, שגרם לו להפסד כל ממונו.
↑  ראו שו"ת רבי יהודה מילר סי' ס.
↑  נולדה בשנת תע"ה ונפטרה בשנת תע"ט. נפטרה יום אחרי אמה, ובמצבת אמה נכתב 'וילדה הקטנה אסתר אשר לקחה לה לבת לשכב אצלה'.
↑  אבני זיכרון, בתוך: ספר החיים, אמשטרדם תרי"א עמ' 151.
↑  אבני זיכרון, בתוך: ספר החיים, אמשטרדם תרי"א עמ' 151.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257912005171  PLWABN: 9810693497405606  GND: 138712468  ISNI: 0000 0000 8019 7237  LCCN: nr93028089  NTA: 297195565  VIAF: 82527705   WorldCat (עם VIAF): 82527705
שמריהו גוראריה

| --- | --- |
הרב שמריהו גוראריה
הרב שמריהו גוראריה
 לידה:  26 בנובמבר 1897 א' בכסלו ה'תרנ"ח קרמנצ'וג, רוסיה
 פטירה:  11 בפברואר 1989 (בגיל 91) ו' באדר א' תשמ"ט ברוקלין ניו יורק
 כינוי:  הרש"ג
 מקום קבורה:  בית הקברות מונטיפיורי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  ?–1989 
 תחומי עיסוק:  ניהול רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש
 צאצאים:  בארי גוראריה 
 
הרב שמריהו גוראריה (שם משפחתו נכתב לעיתים גם גורארי או גור-אריה; מכונה בחב"ד בראשי תיבות: הרש"ג; א' בכסלו ה'תרנ"ח, 26 בנובמבר 1897 – ו' באדר א' ה'תשמ"ט, 11 בפברואר 1989) היה חתנו של האדמו"ר השישי מחב"ד רבי יוסף יצחק שניאורסון, וגיסו של רבי מנחם מנדל שניאורסון. ניהל את רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש ואת ישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770.
ביוגרפיה

נולד בעיר קרמנצ'וג שברוסיה, למנחם מנדל גוראריה, מחסידי רבי שלום דובער שניאורסון, ולשיינדל מושקא (לבית קושאנסקי). למד בישיבת תומכי תמימים בלובביץ'. הוריו היו אמידים והוא קיבל חינוך פרטי ושיעורי מוזיקה.
השתדך בי"ב בתמוז ה'תר"פ, על-פי בחירת רבי שלום דובער שניאורסון. בי"א בסיוון ה'תרפ"א (1921) התחתן עם חנה, בתו הבכירה של רבי יוסף יצחק. קודם לנישואיו התעסק בניהול סניף הישיבה ברוסטוב. השלטונות טענו שעבר על החוק והוא נאסר לכמה שבועות. שוחרר לקראת חתונתו.
בתקופה שלאחר נישואיו התגורר ברוסטוב. בשנת ה'תרפ"ב (1922) הקים מפעל לייצור טבק ברוסטוב, בסיוע חותנו. המפעל כשל וגוראריה הסתבך בהליכים משפטיים. חותנו סייע לו להיחלץ.
בעת מאסרו של חותנו בשנת ה'תרפ"ז (1927) נטל הרב גוראריה חלק בניסיונות שחרורו. עם הגליית חמיו לקוסטרומה הוא הצטרף אליו.
בראשית ה'תרפ"ח (1927) הצטרף אל חותנו כשעזב את ברית המועצות לריגה שבלטביה. הוא המשיך לסייע שם לפעילות חמיו. שנה אחר כך הצטרף לנסיעתו של חותנו הרבי לארץ ישראל בשלהי ה'תרפ"ט (1929) ובהמשכו לביקורו בארצות הברית.
התגורר כמה שנים בשווייץ.
בראשית שנות השלושים התגורר לצד חותנו בריגה. עסק שם בין היתר בארגון אפיית מצות ושילוחן, מימון הפעילות הדתית והחזקתם הגשמית של אנשי הדת.
בשנת ה'תרצ"ב (1932) עבר עם חותנו להתגורר בוורשה שבפולין. חותנו מינה אותו למשיב בחסידות בישיבת תומכי תמימים בעיר.
בין השנים ה'תרצ"ה-ה'תרצ"ח (1935-1938) התגורר לפרקים בתל אביב. כמה נכסים שם רשומים על שמו.
בשנת תרצ"ט שב לפולין. באותה תקופה הציע חותנו לג'וינט לתת לו משרה הקשורה לסיוע ליהודים בברית המועצות.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה שהה עם משפחתו יחד עם חותנו תחת הפצצות הגרמנים. בהמשך יצא עם חותנו מפולין לריגה, ומשם לשוודיה. הם הגיעו לארצות הברית באדר א' ה'ת"ש (1940).
ביוגרפיה > בארצות הברית

עם בואם לארצות הברית בשנת 1940 הקים חמיו ישיבת תומכי תמימים שם ומינה אותו למנהלה בפועל וכן ליושב ראש אגודת חסידי חב"ד העולמית[דרוש מקור].
בה'תש"ז (1947) נשלח על ידי חותנו למחנות העקורים באירופה, לדרוש בשלום החסידים שיצאו מרוסיה באותה עת, וכן לדאוג להקמת היישוב כפר חב"ד.
ביוגרפיה > בארצות הברית > לאחר פטירת רבי יוסף יצחק שניאורסון

במשך שנים נחשב הרב גוראריה למועמד ה"טבעי" לתפקיד היורש של חותנו, משום שהיה נשוי לבתו הגדולה, ומשום ששני החתנים האחרים חיו במערב אירופה ולא בחצרו של האדמו"ר. לאחר פטירת חותנו אכן עלתה על הפרק מועמדותו לתפקיד אדמו"ר, בתמיכת חמותו, הרבנית נחמה דינה שניאורסון (צר')
. כעבור כחודשיים נפלה ההחלטה בין החסידים כי המנהיג יהיה רבי מנחם מנדל שניאורסון.
גם זמן מה לאחר ההתמנות הרשמית של גיסו, רבי מנחם מנדל שניאורסון, בי' בשבט ה'תשי"א, התקשה הרב גוראריה לקבל את מרותו של גיסו, כי סבר שהוא מתאים יותר לתפקיד. גם אחר כך נעשו השתדלויות כי הוא יהיה אחראי על רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש. בראשית תשי"ב הוא התפטר וכעבור זמן קצר מונה מחדש על ידי גיסו. במשך הזמן קיבל את מרות גיסו ללא סייג. הוא החל להשתתף בהתוועדויות של גיסו, שהושיבו לימינו, היחיד באותו שולחן. נהג גם לרקוד עמו באופן אישי בהקפות בשמחת תורה.
גוראריה נשלח בידי הרבי כמה פעמים לרבנים ואישי ציבור בישראל ובמקומות אחרים.
על פעילותו בניהול ישיבות תומכי תמימים בעולם כתב:
בלתי שום ספק וספק-ספיקא, אשר כל אלו הנמצאים בעולם העליון בגן-עדן משתעשעים מהתרחבות תומכי-תמימים בארצות-הברית, אשר בבואו מזמן לזמן בביקור לכ"ק גיסי אדמו"ר שליט"א - ישלח לו השי"ת רפו"ש ורפואה קרובה במהרה וימלא כל משאלות לבבו לטובה ולברכה ממש לאריכות ימים טובים אמן - רואה בעיניו את התלמידים התמימים שי' העומדים צפופים בכל פינות בית-המדרש ועיניהם וכל אשר להם הוא להאזין לדברי כ"ק גיסי אדמו"ר שליט"א, ומקשיבים לכל הגה היוצא מפיו הקדוש, ומוכנים תמיד במסירות-נפש ממש להפיץ מעיינות התורה והחסידות חוצה בכל קצווי תבל
הרב גוראריה היה בקיא בתורת חב"ד. ע"פ הוראת חותנו רבי יוסף יצחק היה חוזר מאמרי חסידות מדי שבת בשעת סעודה שלישית.
ביוגרפיה > בארצות הברית > במשפט הספרים

בשנת ה'תשמ"ו ניהל בנו בארי מאבק משפטי נגד אגודת חסידי חב"ד העולמית על זכותו כיורש של ספריית חב"ד שהייתה שייכת לסבו. אשתו חנה תמכה בטענת בנה. הרב גוראריה ניסה להשפיע על בנו לחזור בו, ומשלא הצליח תמך בעמדת גיסו והתנער מתביעת בנו, שהפסיד לבסוף במאבק.
לאחר שעברה אשתו חנה לגור עם בנם בניו ג'רזי, נשאר הרב גוראריה לגור בניו יורק, בסמוך לגיסו. הרבי מלובביץ' ורעייתו חיה מושקא שניאורסון פנו אז לרב שניאור זלמן גוראריה (בן דודו של הרב גוראריה) וביקשו כי יטפל בצרכיו האישיים.
ביוגרפיה > בארצות הברית > פטירתו

הרב גוראריה פונה לבית החולים בניו יורק בשבט ה'תשמ"ט לאחר שאיבד את הכרתו, ושם נפטר כעבור שבועיים בשבת ו' באדר א', ובהלווייתו נטלו חלק בין השאר רבנים ואדמו"רים ואלפי בחורי ישיבות חב"ד מארצות הברית וקנדה. נקבר בבית קברות מונטיפיורי, בחלקת אגודת חסידי חב"ד, צמוד לאוהל חב"ד לובביץ'. הרבי מלובביץ' הורה להדפיס מהדורה חדשה של ספר התניא לפני סיום ימי השבעה. בשנים הבאות נהג לציין את יום פטירתו בהוצאה לאור של קונטרסי מאמרים לעילוי נשמתו.
ביוגרפיה > בארצות הברית > משפחתו

משפחת גוראריה היא משפחה חב"דית ידועה. אבי זקנו הוא הרב נתן גוראריה. היה נשוי לחנה (ה'תרנ"ט-ה'תשנ"א), בת רבי יוסף יצחק שניאורסון. בנם היחיד היה בארי גוראריה.
לקריאה נוספת

אלון דהן, מאבקי הירושה בחסידות חב"ד, כיוונים חדשים גיליון 17
הערות שוליים

↑  שלום דובער לוין, תולדות חב"ד ברוסיא הסובייטית, באתר היברובוקס
↑  אג"ק הריי"צ, ספר השיחות תרפ-תרפז עמוד 278
↑  יהודה חיטריק, רשימות דברים, משפחת המחבר, תשס"ט, עמ' 411
↑  רבי יוסף יצחק שניאורסון, אגרות קודש חלק ב', עמוד סו
↑  מעדות הרב יוסף אברהם הלוי הלר., ספר השיחות תרפ"ז עמוד 163.
↑  ליתר הרחבה על פעילותו בתקופה זו ראו בספר תולדות חב"ד ברוסיא הסובייטית, החל מפרק כד; תולדות חב"ד בפולין, ליטא ולטביא, פרק יא.
↑  רשמי ציון שנה זו ניכרים גם מתוך צילום טפסים מאותה תקופה (ראו בהערה 5). וראו גם מכתב הריי"צ בחשון תרצ"ה אל הרב שלמה יוסף זוין (אגרות קודש ח"ג עמוד קמז), "שלשתם, חתני הר"ש שי' הרה"ג הרש"א שי' וכבוד ידידי הרה"ג שי' יסדרו תכנית העבודה בסדור ועד מקומי"
↑  מכתב הריי"צ מתמוז תרח"צ לחסידים בתל אביב (אגרות קודש, חלק ד, עמוד שסח), "הלא אתכם כבוד חתני הרב ר' שמרי' שי'"
↑  כי מצינו ששהה גם בפולין.
↑  COL חב"ד און-ליין | חשיפה: נמצאה חלקת אדמה של הרש"ג בישראל, באתר www.col.org.il
↑  מכתב הריי"צ, אגרות קודש, ח"ד עמוד תקנד
↑  אגרות קודש חלק יד עמוד תיט
↑  יאיר שלג, אח אחד התפקר, אח שני חולה נפש, באתר הארץ, 29 במאי 2007
↑  עדות הרב יואל כהן בכינוס התמימים ה'תשע"ד
↑  מנחם פרידמן ושמואל היילמן, הרבי מלובביץ', בחייו ובחיים שלאחר חייו, עמ' 72-69; אלון דהן, מאבקי הירושה בחסידות חב"ד, כיוונים חדשים גיליון 17[דרושה הבהרה]
↑  זושא וולף, ימי תמימים, קה"ת (במימון ישיבת תומכי תמימים כפר חב"ד, במפתחות בערכו
↑  אורי בן שחר, יומני תשרי - חורף תש"ט
↑  יוסי אליטוב ובנימין ליפקין, בכל ביתי נאמן הוא, פרק יב, מאורכב בארכיון האינטרנט
↑  מאמר כל ישראל תשל"ג שיצא לאור לזכרו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299002505171  ISNI: 0000 0003 7016 0934  VIAF: 245901629   WorldCat (עם VIAF): 245901629 
הרב שמריהו גוראריה לצד חותנו רבי יוסף יצחק שניאורסון, בביקור אצל ראש עיריית בולטימור ויליאם פרידריך בראונינג, 16 בינואר 1930
לצד חותנו רבי יוסף יצחק שניאורסון, בבר מצווה של בנו בארי גוראריה
דירתו ב-מרכז חב"ד העולמי – 770 בקומה השלישית, אחר פטירתו הדירה עברה לידי ספריית חב"ד (כיום מוצגת שם תערוכת הספרייה)
בדינר לרשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש בשנת 1943, מימין לשמאל: רבי מנחם מנדל שניאורסון, רבי יוסף יצחק שניאורסון והרב שמריהו גוראריה (מאחוריו מחותנו אלתר דובער חסקינד)
קברו של הרב גוראריה, צמוד לאוהל חב"ד לובביץ'
רולנד ווקר

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1970 (בן 54) קניה ניירובי, קניה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי סגן ראש מטה ההגנה  מפקד הכוחות המיוחדים מפקד צוות קרב חטיבת השריון ה-12
 עיטורים
  מפקד במסדר האימפריה הבריטית   אביר מפקד במסדר האמבט    אות השירות המצוין
 
סר צ'ארלס רולנד וינסנט ווקר (באנגלית: Charles Roland Vincent Walker; נולד ב-14 במאי 1970) הוא גנרל וראש המטה הכללי של צבא הבריטי.
ווקר מכהן כראש המטה הכללי מאז יוני 2024 לאחר שהחליף בתפקיד זה את קודמו פטריק סנדרס, לפני כן שימש כסגן ראש מטה ההגנה.
ביוגרפיה

רולנד ווקר נולד ב-14 במאי 1970 בניירובי, קניה, הוא התחנך בבית ספר הפרטי דרגון באוקספורד ובהמשך בבית הספר הארו בלונדון. כחלק מלימודים קדם-צבאיים כשוחר ולוטננט שני בדיוויזיית המשמר סיים ווקר בהצלחה תואר במדעים ממכללת החקלאות המלכותית, לאחר מכן החל את שרותו כקצין מן המניין במשמר האירי ב-1993 איתם שירת בין היתר בצפון אירלנד.
בשנת 1997 הוכשר ווקר והצטרף לשירות האוויר המיוחד (ה-SAS) ולאחר תקופתו ביחידה המיוחדת, שירת בשנים 2008 עד 2010 בתור מפקד הגדוד הראשון של רגימנט משמר הגרנדירים. בתקופה זו הוצב גדודו של ווקר בין היתר באפגניסטן, שם הרכב המשוריין בו נסע עלה על מטען חבלה מה שהעיף את הרכב באוויר, אך הוא וששת אנשי הצוות הנוספים ברכב יצאו ממנו ללא פגע. בספטמבר 2010 עוטר ווקר באות השירות המצוין עבור פיקודו ושירותו יוצא הדופן על מול פני האויב בתקופה בה שירת באפגניסטן.
באוקטובר 2013 מונה ווקר למפקד חטיבת השריון ה-12, משסיים את תפקידו ביולי 2015 המשיך לשמש במספר תפקידי מטה במפקדת הצבא ובמשרד ההגנה. במרץ 2018 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לפקד מנהלת הכוחות המיוחדים ובאפריל 2021 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן ראש מטה ההגנה. בדצמבר 2023 פורסם כי ווקר נבחר לתפקיד ראש המטה הכללי במקומו של פטריק סנדרס, מינוי אותו הוא מאייש מאז יוני 2024.
טופ גיק

טופ גיק (באנגלית: Top Geek) הוא ערוץ יוטיוב ישראלי. נכון לספטמבר 2023 לערוץ יש למעלה מ-144 מיליון צפיות ו-265 אלף רשומים. בנוסף לו קיים ערוץ שני, "טופ גיק 2", העוסק בגיימינג.
היסטוריה

הערוץ הוקם ביוני 2012 על ידי אשת התקשורת קרין אלדאה ובן זוגה, התסריטאי נמרוד אלדאה. הערוץ עוסק בתכנים המזוהים עם התרבות הגיקית: משחקי מחשב, סרטי קולנוע בדגש על מדע בדיוני, פנטזיה וסרטי אימה, גיבורי-על, קומיקס, מדעים ועוד.
בסוף 2016 פוצל הערוץ לשלושה ערוצים: "טופ גיק" (אוגוסט 2012) שבו נמצא רוב התוכן, "טופ גיק 2" (אוקטובר 2015) שעוסק רק בגיימינג ו"טופ גיק 3" (פברואר 2016) שעוסק רק בצרכנות וסיקורי מוצרים. "טופ גיק שלוש" שינה את שמו ל-"Top Geek Unbox" ושוב ל-"This is So Cute" והפך לערוץ באנגלית, ולאחר מכן נסגר.
ב-9 במאי 2018 טופ גיק התחילו להעלות פודקאסט שבועי בשם "הולכים לקולנוע".
ב-14 בינואר 2019 Top Geek הערוץ שינה את שמו מאנגלית לתעתיק העברי של השם: "טופ גיק". שמו של ערוץ הגיימינג שונה ל"טופ גיק 2". בעקבות תוכניות של הצמד להתחיל לייצר תוכן באנגלית, תחילה באתר הזרמת השידורים החיים Twitch.tv. טופ גיק הודיעו שיתחילו לשדר באנגלית ב-1 בפברואר 2019.
ב-25 בנובמבר 2021 הודיעו קרין ונמרוד בפוסט בפייסבוק ובטאב הקהילה ביוטיוב כי הם מפסיקים להעלות תכנים נוספים לערוץ מלבד שני הפודקאסטים שבבעלותם: "קו-אופ" ו"הולכים לקולנוע הדור הבא".
ב-13 בינואר 2022 שודר בערוץ פרק סיום העונה של הפודקאסט "הולכים לקולנוע הדור הבא", ומאז הועלו לערוץ רק פרקי הפודקאסט "קו-אופ", אך בשנת 2023 גם קו-אופ הופסק ומאז לא עלו עוד תכנים לערוץ.
סגנון הערוץ

טופ גיק הוא ערוץ שעוסק בנושאים שקשורים לתרבות הגיקים כגון גיימינג, טכנולוגיה, מדעים, קומיקס וסרטי קולנוע, בדגש על סרטי פנטזיה ומדע בדיוני. בערוץ יש מגוון פינות וסדרות שמחולקות לנושאים שונים.
בדומה לערוצי יוטיוב אחרים לערוץ סרטון פתיח (אינטרו) וסרטון סיום (אוטרו) קבועים ומשפטי פתיחה ופרידה קבועים שמיוחדים לערוץ. כל הסרטונים בטופ גיק יתחילו במשפט הפתיחה הקבוע "שלום חבר'ה" ויסתיימו במשפט "מקווים שנהנתם, נתראה בפעם הבאה! ביי, ביי!".