stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראשיד עזוזי
קריירת מועדונים

עזוזי נולד בפאס שבמרוקו, ובילדותו היגר עם משפחתו לגרמניה, וגדל בחבל הריין. לאחר ששיחק בנעוריו במועדונים מהעיר מריהדורף, החל לשחק במועדון החובבים של פ.צ. קלן, שם שיחק שנה אחת. בקיץ 1989 חתם עזוזי בדיסבורג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בתחילת ימיו במועדון לא הרבה לשחק, אך עם הזמן הפך לשחקן משמעותי יותר ויותר. את עונת 1990/91 סיימה דיסבורג במקום השני בבונדסליגה השנייה, והעפילה אל הבונדסליגה. בעונת 1991/92, הראשונה של עזוזי בבונדסליגה, הוא שיחק 17 משחקים, אך המועדון נשר בחזרה לבונדסליגה השנייה כבר אחרי עונה אחת. גם שהות זו הייתה קצרה, וכבר בעונת 1992/93 שבו עזוזי ודיסבורג לבונדסליגה, בתקווה שחזרה זו לבונדסליגה תהווה תקיעת יתד בליגה. בעונה הראשונה בבונדסליגה, 1993/94, עזוזי היה שחקן משמעותי מאוד בקבוצה, שיחק 26 משחקים וסייע לדיסבורג לסיים במקום התשיעי המפתיע. עם זאת, הקבוצה נשרה שוב לבונדסליגה השנייה בעונת 1994/95, ועזוזי עזב את דיסבורג לאחר שש עונות, בהן הבקיע ארבעה שערים ב-111 הופעות ליגה.
בקיץ 1995 חתם עזוזי בפורטונה קלן מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק שתי עונות, כאשר בעונה הראשונה היה שחקן הרכב קבוע, ובעונה השנייה פחתה מאוד כמות ההופעות שלו. לאחר שתי עונות בפורטונה קלן, חתם עזוזי בגרויטר פירט, שם שיחק שש עונות רצופות, בכולן היה שחקן קבוע בהרכב של הקבוצה, ששיחקה לכל אורך התקופה בבונדסליגה השנייה. עונת 2001/02 הייתה עונה חריגה במונחיו של עזוזי, כן בעונה זו הבקיע 15 שערי ליגה, כאשר באף עונה אחרת בקריירה שלו לא הבקיע יותר מחמישה שערים. בתום עונת 2002/03 עזב עזוזי את גרויטר פירט לאחר שצבר 156 הופעות ליגה והבקיע 27 שערים, וחתם בקבוצה הסינית צ'ונגג'ינג ליפאן. עזוזי שיחק בקבוצה זו 11 משחקים בלבד, וחזר לחצי עונה בגרויטר פירט, שם הוסיף 12 הופעות ושער אחד למאזנו בקבוצה. בשנת 2004 פרש עזוזי ממשחק פעיל.
קריירה בינלאומית

עזוזי השתתף עם נבחרת מרוקו בגביע אפריקה לאומות 1992, באולימפיאדת ברצלונה (1992) ובמונדיאל 1994. בשלושת הטורנירים הודחה מרוקו בשלב הבתים. עזוזי השתתף כמו כן בגביע אפריקה לאומות 1998, ממנו הודחה מרוקו ברבע הגמר לאחר הפסד 2-1 לנבחרת דרום אפריקה, ובמונדיאל 1998, ממנו הודחה מרוקו בשלב הבתים. מונדיאל 1998 היה הטורניר הגדול האחרון בו עזוזי השתתף.
לאחר הפרישה

עזוזי שימש מנהל ספורטיבי בגרויטר פירט מאז פרישתו ועד לשנת 2012. בשנה זו מונה למנהל הספורטיבי של פ.צ. סנט פאולי, תפקיד אותו מילא עד דצמבר 2014. ביוני 2015 חתם עזוזי על חוזה לשנתיים כמנהלה הספורטיבי של פורטונה דיסלדורף.
ראש ההגנה (הולנד)

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  אונו אייכלסהיים
 תאריך כניסה לתפקיד:  15 באפריל 2021
 דרכי מינוי:  בידי שר ההגנה
 תחום שיפוט:  הולנד הולנד
 כפוף:  לשר ההגנה
 דרגה:   גנרל או    גנרל או    אדמירל
 ייסוד המשרה:  31 ביולי 1914
 איוש ראשון:  קורנליס סניידרס
 https://www.defensie.nl/organisatie/bestuursstaf/cds
 
ראש ההגנה (בהולנדית: Commandant der Strijdkrachten או בקיצור CdS) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של הולנד. הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת הולנד. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
ראש ההגנה הוא הקצין היחיד בצבא בדרגת גנרל (ארבעה כוכבים) או אדמירל. המפקד העליון הנוכחי הוא אונו אייכלסהיים שנכנס לתפקידו ב-15 באפריל 2021.
לראש ההגנה כפופים מפקדי הצבא המלכותי ההולנדי, הצי המלכותי ההולנדי, חיל האוויר המלכותי ההולנדי והנחתים ההולנדים המלכותיים, והוא זה שממנה אותם. המשטרה הצבאית המלכותית אינה כפופה לראש ההגנה, אלא למזכיר הכללי של משרד ההגנה.
סגנו של ראש ההגנה נקרא "סגן ראש ההגנה". הסגן הנוכחי הוא באודוויין בוטס.
היסטוריה

ב-31 ביולי 1914, לנוכח מלחמת העולם הראשונה שהשתוללה בגבולות הולנד, הוחלט לראשונה למנות את הגנרל קורנליס סניידרס ל"מפקד העליון של הכוחות המזוינים". ב-9 בנובמבר 1918 הוא הוחלף בלוטננט גנרל וילם פופ, שסיים את תפקידו ב-20 בנובמבר 1919. לאחר מכן הוחלט לבטל את התפקיד, ומפקדי זרועות הצבא חזרו להיות עצמאיים. ב-28 באוגוסט 1939 לקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה, הוחלט לחדש את התפקיד והגנרל איזק ריינדרס קיבל אותו. ב-5 בפברואר 1940 פרש ריינדרס מהצבא לנוכח יחסיו העכורים עם שר ההגנה אדריאן דיג'שהורן, והתפקיד הועבר לאנרי וינקלמן. כעבור 99 ימים נכבשה הולנד בידי גרמניה הנאצית.
ב-3 בספטמבר 1944 מינתה הממשלה ההולנדית הגולה את הנסיך ברנהרד כמפקדו החדש של הצבא ההולנדי. עם סיום מלחמת העולם השנייה הוחלט להותיר את תפקיד המפקד העליון באופן קבוע, והוא הועבר לגנרל הנדריק קרולס. ב-1949 שונה שם התפקיד ל"יושב ראש מטה ההגנה המאוחד". ב-1976 שונה שוב שם התפקיד ל"ראש מטה ההגנה". ב-2005 הוא קוצר ל"ראש ההגנה".
רשימת מפקדי הצבא > המפקדים העליונים של הכוחות המזוינים (1914–1949)

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קורנליס סניידרס |  הצבא המלכותי ההולנדי | 31 ביולי 1914 | 9 בנובמבר 1918 |
|  | וילם פופ |  הצבא המלכותי ההולנדי | 9 בנובמבר 1918 | 20 בנובמבר 1919 |
|  | איזק ריינדרס |  הצבא המלכותי ההולנדי | 28 באוגוסט 1939 | 5 בפברואר 1940 |
|  | אנרי וינקלמן |  הצבא המלכותי ההולנדי | 5 בפברואר 1940 | 15 במאי 1940 |
|  | ברנהרד, נסיך ליפה-ביסטרפלד |  הצבא המלכותי ההולנדי | 3 בספטמבר 1944 | 13 בספטמבר 1945 |
|  | הנדריק קרולס |  הצבא המלכותי ההולנדי | 13 בספטמבר 1945 | 1 בינואר 1949 |
רשימת מפקדי הצבא > יושבי ראש מטה ההגנה המאוחד (1949–1976)

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הנדריק קרולס |  הצבא המלכותי ההולנדי | 1 בינואר 1949 | 5 בינואר 1951 |
|  | אדזארד יאקוב ואן הולטה |  הצי המלכותי ההולנדי | 5 בינואר 1951 | 10 בינואר 1953 |
|  | פונס אלר |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 10 בינואר 1953 | 1 באוקטובר 1953 |
|  | בן האסלמן |  הצבא המלכותי ההולנדי | 1 באוקטובר 1953 | 1 בנובמבר 1957 |
|  | הייה סחפר |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 1 בנובמבר 1957 | 10 במאי 1959 |
|  | הנק פרפר |  הצי המלכותי ההולנדי | 10 במאי 1959 | 10 במאי 1962 |
|  | חיליס יוהאניס לה פבר דה מונטיני |  הצבא המלכותי ההולנדי | 10 במאי 1962 | 5 במאי 1965 |
|  | היין זילסטרה |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 5 במאי 1965 | 30 בדצמבר 1968 |
|  | הוחו ואן דן ואל באקה |  הצי המלכותי ההולנדי | 30 בדצמבר 1968 | 15 בינואר 1972 |
|  | וילם ואן ריין |  הצבא המלכותי ההולנדי | 15 בינואר 1972 | 1 בנובמבר 1973 |
|  | רובי וייטינג |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 1 בנובמבר 1973 | 10 בדצמבר 1976 |
רשימת מפקדי הצבא > ראשי מטה ההגנה (1976–2005)

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רובי וייטינג |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 10 בדצמבר 1976 | 1 בנובמבר 1980 |
|  | קור דה יאחר |  הצבא המלכותי ההולנדי | 1 בנובמבר 1980 | 5 ביולי 1983 |
|  | חוברט האוסר |  הצבא המלכותי ההולנדי | 5 ביולי 1983 | 10 בדצמבר 1988 |
|  | פטר חראף |  הצבא המלכותי ההולנדי | 10 בדצמבר 1988 | 10 במאי 1992 |
|  | ארי ואן דר פליס |  הצבא המלכותי ההולנדי | 10 במאי 1992 | 15 באוגוסט 1994 |
|  | הנק ואן דן בריימן |  הנחתים המלכותיים ההולנדיים | 15 באוגוסט 1994 | 5 ביוני 1998 |
|  | לוק קרון |  הצי המלכותי ההולנדי | 5 ביוני 1998 | 5 ביוני 2004 |
|  | דיק ברליין |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 5 ביוני 2004 | 5 בספטמבר 2005 |
רשימת מפקדי הצבא > ראשי ההגנה (2005–הווה)

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | דיק ברליין |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 5 בספטמבר 2005 | 17 באפריל 2008 |
|  | פטר ואן אום |  הצבא המלכותי ההולנדי | 17 באפריל 2008 | 28 ביוני 2012 |
|  | טום מידנדורפ |  הצבא המלכותי ההולנדי | 28 ביוני 2012 | 3 באוקטובר 2017 |
|  | רוב באואר |  הצי המלכותי ההולנדי | 3 באוקטובר 2017 | 15 באפריל 2021 |
|  | אונו אייכלסהיים |  חיל האוויר המלכותי ההולנדי | 15 באפריל 2021 | מכהן |
מנזר סנטה קתרינה

.

מנזר סנטה קתרינה (מתוך ספרה של קתרין טובין, 1855)
כנסיית המנזר, רישום משנת 1857
פסיפס ההשתנות
מנזר סנטה קתרינה (יוונית Ιερά Μονή Αγίας Αικατερίνης στο Όρος Σινά ; ערבית دير سانت كاترين) הוא מנזר נוצרי-יווני-אורתודוקסי בדרום חצי-האי סיני שבתחומי מצרים, בסמוך למקום הנחשב על פי המסורת הנוצרית כהר סיני, והמכונה בערבית "ג'בל מוסא" (הר משה). המנזר נחשב למוסד הנזירות העתיק ביותר, שפעיל ברציפות מאז הקמתו, והוא הוכר כאתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו. בתרבות הישראלית התפרסם המנזר כיעד תיירותי בעת השלטון הישראלי בסיני, ושימש כנקודת תחילת מסלול הטיפוס לג'בל מוסא. באותה תקופה גם פעל בסמוך למנזר בית ספר שדה "צוקי דוד".
שמו הרשמי של המנזר הוא "מנזר ההשתנות", אולם הוא ידוע כיום כמנזר קתרינה הקדושה, על שם קתרינה מאלכסנדריה, מרטירית וקדושה נוצרייה שחיה כנראה בראשית המאה ה-4. לפי המסורת הנוצרית, גופה של קתרינה, אשר עונתה וראשה נכרת, נישא על כנפי מלאכים אל הר סיני. מספרים כי בסביבות שנת 800 נמצאו שרידיה של קתרינה על ידי הנזירים בהר.
כתב יד המיוחס לצליינית נוצרייה מן המאה ה-4 לספירה בשם אגריה, מתאר את הביקור בהר סיני, ומציג אותו כאתר צליינות כבר בטרם הוקם שם המנזר.
מבנה המנזר

השלב הראשון של תחילת הבנייה המסודרת במקום היה, לפי המסורת, ב-330 לספירה. הלנה, אמו של הקיסר קונסטנטינוס הגדול, הקימה כנסייה קטנה (או קפלה) ותאי נזירים, במקום בו נגלה למשה, לפי אמונתה, הסנה הבוער. המבנה הוקדש לבתולה הקדושה, היא מרים, אם ישו.
המנזר עצמו הוקם בין 527–565 לספירה בידי הקיסר יוסטיניאנוס הראשון. הוא נבנה כמבצר בהשגחתו של ארכיטקט בשם סטפאנוס מאיילה, מאבני גרניט גדולות. למבנה צורה מלבנית בעלת צלעות לא שוות, בהתאם לתוואי השטח. אורך חומות המנזר בין 75 מטר ל-89 מטר. גובה החומות בין 8 מטרים בדרום המתחם, ל-35 מטרים בצפון. הכותל הדרומי של חומות המנזר, הפונה לכיוון הר סיני, הוא השמור ביותר ונושא סימנים של צלבים עתיקים שגולפו באבני החומה. תאי הנזירים, ובנוסף להם חדרים נוספים, נבנו לאורך החומות. השטח יושר בעזרת מערכת של קשתות וקמרונות חבית.
על פי המסורת המקומית, פירמן השמור בכנסייה, ואשר נטען כי נחתם בידי מוחמד, מעניק הגנה למנזר מפני מתנכלים מוסלמים. מסורת זו טוענת כי הנביא המוסלמי הסתתר במנזר מאויביו. מסגד שהוקם במקום בסביבות המאה ה-12, נתן תוקף להגנה זו על המנזר גם תחת השלטון המוסלמי. עם זאת, ראיות שונות מעידות על דלדול אוכלוסיית הנזירים במקום תחת השלטון המוסלמי.
חדר האוכל במנזר נבנה בעזרת קשתות מחודדות בסגנון גותי. על אבנים רבות באולם מופיעים כתובות וסמלים המזוהים עם הצלבנים. מבנים נוספים במכלול הם מבנה כנסייה גדול, מגדל פעמונים, גלריית איקונות וחדר אוצר, קפלות שונות, בית חולים, ארכיון, גת לדריכת זיתים ועוד.
כנסיית המנזר

כנסיית המנזר, המכונה קתוליקון, נבנתה ב-557, לאחר מותו של יוסטיניאנוס. על כך מעידות כתובות המפוזרות במקומות שונים בכנסייה שמזכירות את הקיסר ואשתו תיאודורה. אישור נוסף לתאריך בניית הכנסייה נמצא בכתביו של קוסמאס אינדיקופלאוסטס, נזיר יווני יליד אלכסנדריה שחי בסיני, וחיבר סביב שנת 550 חיבור בשם "הטופוגרפיה הנוצרית", בו הזכיר את המנזר הנוצרי בפראן, אך לא את המנזר בהר סיני.
מבנה הכנסייה ממוקם בחלק הצפוני של מתחם המנזר. היא נבנתה במתכונת של בזיליקה ואורכה כ-40 מטר. מאחורי האפסיס הוקמו שלוש קפלות ההופכות את הכנסייה למבנה בעל שלושה אפסיסים. מבנה משולש כזה אופייני גם לבזיליקות נוצריות אחרות מאותה תקופה בארץ ישראל, כמו הכנסייה הדרומית בשבטה, או זו בעבדת. לפני הכנסייה הוקם נרתקס. שינויים במבנה נערכו במאה ה-17 ובמאה ה-18 ברצפת הכנסייה ובעיטורים שבה. במאה ה-18 גם כוסה גג הכנסייה המקורי כדי להגן עליו.
מן העיטורים המקוריים של הכנסייה נותרו כמה פסיפסים ביזנטיים. גם בדוגמאות אלו מן האמנות הביזנטית יש נטייה לשטיחות בתיאור הרקע. אולם, לעומת פסיפס הטרנספיגורציה בכנסיית סנט אפולינרה אין קלאסה, מציג הפסיפס בכנסייה של מנזר סנטה קתרינה גישה נראטיבית יותר לתיאור הנושא. במרכז הפסיפס, הנמצא באפסיס, מופיע ישו כאדם צעיר עטור בזקן שחור קצר העולה לשמיים, כשמסביב לגופו הילה אובאלית. דמויות השליחים בסצנה מציגות את רגשותיהן ומביעות את הדרמה של המאורע המתואר. לצד ישו מופיעים אליהו ומשה. גם בקטע פסיפס המציג את משה לצד הסנה הבוער מורגשת הנטייה הנראטיבית בעיצוב תנוחתו של משה, המתואר כשרגלו האחת מונחת על אבן והוא מסיר את סנדלו. התיאור מציג עומק בהסתרה של היד מאחורי הרגל הכפופה ובעזרת קפלי הבגד של משה. בשל איכותם הנדירה של הפסיפסים הללו, שהם אחת הדוגמאות הבולטות לאמנות מונומנטלית בשטחים המזרחיים של האימפריה הביזנטית, נטען כי מקורם של פסיפסים אלו הוא בקונסטנטינופול. אולם, העובדה כי גם אדריכל המבנה היה מקומי עשויה לסתור הנחה זו.
דלתות הבזיליקה מתוארכות למאה ה-11. הן מעוטרות בארבעה תבליטים ועליהם תיאורים של ציפורים, חיות, צמחים ועלים. מעליהן מופיעה כתובת ביוונית המצטטת את ספר תהילים, פרק קי"ח, פסוק כ': "זה-השער ליהוה צדיקים יבאו בו".
אוצרות המנזר

ספריית המנזר מכילה את האוסף השני בגודלו בעולם של כתבי יד וקודקסים יקרי ערך. האוסף הגדול, שני רק לזה של הוותיקן, מכיל חיבורים ביוונית, בלטינית, בעברית, בסורית, בערבית בגאורגית ועוד. כתב היד המפורסם ביותר שנמצא בה היה ה"קודקס סינאיטיקוס", תרגום השבעים מהמאה ה-4 או מהמאה ה-5. הקודקס נמכר בשנת 1859 לרוסיה ובשנת 1934 נמכר שוב למוזיאון הבריטי.
אוסף יצירות האמנות הגדול של המנזר מכיל כמה מתמונות האיקונין המוקדמות ביותר. הוא מכיל כאלפיים עבודות אמנות. בין יצירות אלו ישנן המתוארכות למאה ה-5 או ה-6, אולם מרבית האיקונות נעשו בין המאה ה-9 למאה ה-13. בין העבודות נמצא דיוקן של פטרוס, עשוי בטכניקה של ציור בשעווה, המתוארך למאה ה-6. ציור מפורסם אחר, מן המאה ה-16, מציג את מרים, אם ישו אוחזת בבנה ישו. חלקם הגדול של הציורים נעשו על ידי נזירים תושבי המנזר, שפיתחו סגנון ציור בעל מאפיינים מקומיים.
לאחר מלחמת סיני ירדה משלחת של פרופסורים מהאוניברסיטה העברית למנזר ובמשך 8 ימים חקרה את כתבי היד במנזר. מיכאל אבי יונה פרסם חלק מצילומי כתבי היד שנסקרו.
הפיגוע ב-2017

ב-18 באפריל 2017 פתחו חמושים בירי על שוטרים מצריים המאבטחים את המנזר המשמש כאתר תיירות חשוב בדרום סיני. ארגון המדינה האסלאמית נטל על עצמו את האחריות לפיגוע, בו נהרג שוטר מצרי ונפצעו ארבעה נוספים.
ראו גם

מנזר סינאיה
שבט הג'בליה
לקריאה נוספת

מתיו טיג, סיני - חלום ושברו - מרירות המולידה טרור רוחשת בקרב שבטי הבדואים בחצי האי סיני, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 130, מארס 2009
הערות שוליים

↑  "מסע אגריה", 3, בתוך: לימור, אורה, מסעות ארץ הקודש, יד יצחק בן צבי, ירושלים, 1998, עמ' 56 - 59.
↑  על התיאור הארכיטקטוני ראו: .
↑  ראו: מבט פנורמי על האפסיס.
↑  ראו: Rodley, Lyn, Byzantine Art and Architecture, An Intreduction, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, pp. 88-89.
↑  משלחת האוניברסיטה חקרה ספריית מנזר סן קאטרינה, על המשמר, 9 בדצמבר 1956
בנו רותנברג, חיטוט בספרים משומשים, מעריב, 14 בדצמבר 1956
↑  יפורסמו צילומי כתבי היד מסיני, למרחב, 1 באפריל 1958
↑  מצרים: שוטר נהרג ו-4 נפצעו במתקפה של דאעש בדרום סיני, באתר וואלה, 19 באפריל 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267405905171  BIBSYS: 90557743  BNE: XX254613  BnF: cb11950018z (data)  GND: 660210-1  ISNI: 0000 0001 2164 345X  LCCN: n50069569  LNB: 000288911  NKC: ko2004238794  NLA: 36082915  SELIBR: 121186  SUDOC: 027465209  ULAN: 500310418  VcBA: 494/17150  VIAF: 136013277   WorldCat (עם VIAF): 136013277
קפלה

ערך זה עוסק במבנה פולחן נוצרי קטן. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קפלות סביב האמבולטוריום
קָפֵּלָה (בלטינית: Cappellae, גלימה) היא מבנה פולחן נוצרי קטן, סוג של כנסייה קטנה לשירות אישי. קפלה נבנתה לעיתים באחוזה כבית תפילה עצמאי קטן ולעיתים במסגרת של קומפלקס מבנים גדול יותר כגון קתדרלה גדולה, אוניברסיטה, ארמון או אפילו בית קברות. שימוש נוסף במושג הוא חלל משני כחלק מכנסייה. בכנסיות רבות, בעיקר גדולות, נהוג לבנות קפלות מסביב לאמבולטוריום (בתרשים משמאל) או בצידי הספינות המשניות, ולעיתים בטרנספט. במקרה כזה הקפלה היא גומחה או חלל קטן ללא מוצא, המוקדש למטרה משנית כלשהי.
המשרת בקודש בקפלות האישיות בתקופה הפיאודלית נקרא "קפלאנוס" והוא היה הכומר האישי של הסניור ולעיתים קרובות נלווה אליו במסעותיו.
מסופר על מרטין הקדוש שעבר ביום חורף וראה איש עני עירום. פשט את גלימתו, חילק אותה לשניים ונתן מחציתה לעני. החלק שנשאר מרטין לבוש בו היה זה שהיה בו הכובע (בלטינית cappa, קפושון). הגלימה של מרטין נשמרה כשריד קדוש בארמון המלך הפרנקי, במקום שזכה לשם קפלה כנגזרת של השם cappa. מאז כל חדר תפילה פרטי בארמון נקרא קפלה, ואחר כך הורחב המושג לחדר תפילה בכלל.
קפלות נבנו לכבוד קדוש מסוים, מלך או אציל חשוב, איש דת חשוב, תורם כספים או אפילו סיפור כלשהו שאותה כנסייה מצאה לנכון לציין. הקפלה מאפשרת פולחן אישי של המתפלל, ובה הוא לרוב מדליק נרות לכבודו של הקדוש. בקפלה ישנם ציורים או פסלים של אותה אישיות, ולעיתים רבות גם ממוקמים בה קברים אמיתיים של אותם אישים או קדושים. בניית הקפלות נעשית, על פי רוב, לאחר השלמת מבנה הכנסייה, ולעיתים מתווספות קפלות חדשות לאחר שנים.
בזרמי הנצרות השונים, למושג קפלה משמעויות מעט שונות. קיימים הבדלים בין המשמעויות בנצרות הקתולית, הנצרות הפרוטסטנטית וזרמי הנצרות בבריטניה ואירלנד. נעשה שימוש במילה קפלה גם בהקשרים אחרים שאינם קשורים לכנסייה.
ראו גם

אדריכלות כנסיות
סנט שאפל
הקפלה הסיסטינית
מקס זסלופסקי

| --- | --- |

זסלופסקי בשנת 1948
 לידה:  7 בדצמבר 1925 ברוקלין שבניו יורק
 פטירה:  15 באוקטובר 1985 (בגיל 59) לונג איילנד שבניו יורק
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.88 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק
 קבוצות כשחקן
 1946–1950   1950–1953   1953   1953   1953–1956:  שיקגו סטאגס   ניו יורק ניקס   בולטימור בולטס   מילווקי הוקס   פורט ויין פיסטונס
 הישגים כשחקן
 4 בחירות לחמישיית העונה (1947–1950)   השתתפות במשחק האולסטאר (1952)   מלך הסלים של ה-NBA‏ (1948)
 קבוצות כמאמן
 1967–1969:  ניו ג'רזי אמריקנס/ניו יורק נטס ‏(ABA)
מקס זסלופסקי (באנגלית: Max Zaslofsky;‏ 7 בדצמבר 1925 - 15 באוקטובר 1985) היה כדורסלן ומאמן יהודי-אמריקאי, ששיחק במשך 10 עונות בליגת ה-NBA מעמדת הקלע. היה מוכר בכינויו "סלאטס" (Slats). נחשב בעיני רבים כאחד הכדורסלנים הטובים ביותר שאינם חברים בהיכל התהילה של הכדורסל.
נעורים ומכללות

זסלופסקי נולד בברוקלין, ניו יורק, להורים יהודים ממוצא רוסי. בשנת 1943 סיים את לימודיו התיכוניים בברוקלין, ולאחר מכן שירת במשך שנתיים בצי האמריקאי במהלך מלחמת העולם השנייה. בשנת 1945 החל ללמוד ולשחק באוניברסיטת סנט ג'ון בניו יורק, אך עזב את המכללה כבר אחרי שנה אחת בה קלע 7.8 נקודות בממוצע למשחק.
קריירה מקצועית

בשנת 1946 חתם בקבוצת שיקגו סטאגס, אשר שיחקה בליגת ה-BAA שזה עתה הוקמה (ושהתמזגה מאוחר יותר לליגת ה-NBA). כבר בעונתו הראשונה בקבוצה, בגיל 21, קלע 14.4 נקודות למשחק ונבחר לחמישיית העונה. זסלופסקי היה השחקן הצעיר ביותר להיבחר לאחת מחמישיות העונה במשך 59 שנים, עד עונת 2005/2006 בה נבחר לברון ג'יימס שהיה צעיר יותר בכ-20 ימים. באותה עונה העפילה שיקגו לגמר ה-BAA, בו הפסידה לפילדלפיה ווריורס בתוצאה 1–4. בעונתו השנייה היה זסלופסקי הקלע השני בטיבו ב-BAA (אחרי ג'ו פולקס), כשקלע 21.0 נקודות למשחק. בשתי העונות הבאות המשיך להציג יכולת טובה במדי הסטאגס, והוביל את קלעי קבוצתו עם 20.6 ו-16.4 נקודות למשחק, בהתאמה.
בסיום עונת 1949/1950 התפרקו הסטאגס, וזסלופסקי נבחר ב"דראפט הפירוק" על ידי ניו יורק ניקס. בשלוש עונותיו בניו יורק הוביל את הניקס, לצד הפאוור פורוורד הארי גלאטין, לשלושה הפסדים רצופים בסדרת גמר ה-NBA. בעונת 1951/1952 שותף לראשונה במשחק האולסטאר של ה-NBA, שנחנך בעונה הקודמת. בעונות 1954 ו-1955 שיחק עבור בולטימור בולטס, מילווקי הוקס ופורט ויין פיסטונס, ובמהלך עונת 1955/1956 פרש ממשחק, בגיל 29.
בשנים 1967–1969 אימן את קבוצת ניו ג'רזי אמריקנס/ניו יורק נטס מליגת ה-ABA, שרשמה בתקופתו מאזן ניצחונות שלילי 53–103.
הישגים וחיים אישיים

זסלופסקי נבחר לחמישייה הראשונה של העונה בכל ארבע עונותיו הראשונות בליגה, וממוצעי הקריירה שלו עומדים על 14.8 נקודות, 2.8 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. בעת פרישתו דורג במקום השלישי ברשימת קלעי הליגה, עם 7,990 נקודות (אחרי ג'ורג' מייקן וג'ו פולקס).
בשנת 1971 נכלל ברשימת 25 המתמודדים ל"קבוצת כל הזמנים של ה-NBA", שנבחרה במסגרת ציון 25 שנים להקמת הליגה. זסלופסקי הוא אחד משני מתמודדים בלבד אשר מעולם לא נבחרו להיכל התהילה של הכדורסל (האחר הוא בוב פיריק). בשנת 1983 הונצח במוזיאון יד לאיש הספורט היהודי, המוכר כ"היכל התהילה של הספורטאים היהודים".
נפטר בשנת 1985 ממחלת הלוקמיה, בהיותו בן 59.
ביאורים

↑  זסלופסקי זכה באותה עונה בתואר מלך הסלים של ה-NBA מאחר שסך הנקודות שקלע (1,007) היה גבוה משל פולקס (949).
הערות שוליים

↑  דירוג השחקנים הטובים ביותר שאינם חברים בהיכל התהילה, באתר espm.com
↑  דירוג השחקנים הטובים ביותר שאינם חברים בהיכל התהילה, באתר notinhalloffame.com
↑  ביוגרפיה של מקס זסלופסקי, באתר jewsinsports.org
↑  סטטיסטיקות הקריירה של זסלופסקי בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
1 2  הידיעה על פטירתו של זסלופסקי, באתר הניו יורק טיימס
↑  סיכום עונת 1947/1948 ב-BAA, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות הקריירה של זסלופסקי ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, נכון לסוף עונת 1954/1955, באתר basketball-reference.com
↑  דף השחקן באתר יד לאיש הספורט היהודי
רדיקולקה

| --- | --- |

רדיקולקה בגריל עם ריבת חמוציות
 
 מאכלים
 סוג:  גבינה פולנית, מוצר מסורתי 
 מוצא:  פולין 
 
רדיקאווקה בצורות שונות
רדיקאווקה מסוגים שונים
רדיקולקה (בפולנית: Redykołka) היא סוג של גבינה מעושנת המיוצר באזור פודהאלה (Podhale) בדרום פולין באזור זקופנה. היא ידועה לפעמים בתור "האחות הצעירה" של גבינת האושיפק (Oscypek) והשתיים מבולבלות ביניהן לעיתים קרובות. הדמיון נובע מהעובדה שרדיקולקה מיוצרת באופן מסורתי באמצעות שאריות בונדז מייצור אושיפק.
מאפיינים

המתכון המוגן מתאר את הגבינה כמוצקה, בעלת פנים רך ואלסטי, ארומה מעושנת חזקה, בעלת טעם חריף ומעט מלוח. היא עשויה לעיתים קרובות בצורת חיות, לבבות או זרי פרחים דקורטיביים.
רדיקולקה רשומה בתור כינוי מקור מוגן של האיחוד האירופי (PDO) מאז 2009.
היסטוריה

רדיקולקה הייתה פופולרית כצורה של מתנה, מיוצרת ומוענקת בזוגות באירועים מיוחדים. היא ניתנה גם להנצחת החזרת הכבשים מתקופת מרעה ארוכה של חודשים במרעה ההרים, חגיגה המכונה באזור בשם "redyk". השם "redykołka" נהג להתייחס לכל סוג של מתנת גבינה.
הערות שוליים

↑  www.cmsmirage.pl, CMSMirage sp z o o-; Redakcja. "Rejestracja ,,redykołki jako Chronionej Nazwy Pochodzenia | ppr.pl". www.ppr.pl (בפולנית). נבדק ב-2023-08-30.
↑  "Redykołka - Ministerstwo Rolnictwa i Rozwoju Wsi". 2017-03-26. אורכב מ-המקור ב-2017-03-26. נבדק ב-2023-08-30.
↑  "Redykołka - Ministerstwo Rolnictwa i Rozwoju Wsi - Portal Gov.pl". Ministerstwo Rolnictwa i Rozwoju Wsi (בפולנית). נבדק ב-2023-08-30.
↑  Commission Regulation (EC) No 1176/2009 of 30 November 2009 entering a name in the register of protected designations of origin and protected geographical indications (Redykołka (PDO)) (באנגלית), 2009-11-30, נבדק ב-2023-08-30
↑  "Potrawy regionalne - najsmakowitszy portal w sieci". 2009-05-03. אורכב מ-המקור ב-2009-05-03. נבדק ב-2023-08-30.
מפלי יוסמיטי

| --- | --- |
מפלי יוסמיטי, 27 במאי 2003
מפלי יוסמיטי, 27 במאי 2003
 מידע כללי
 מיקום:  עמק יוסמיטי, הפארק הלאומי יוסמיטי, קליפורניה
 נהר:  נחל יוסמיטי לנהר מרסד
 סוג מפל:  נפילה חופשית, אשדים, זנב סוס
 גובה כולל:  739 מטר
 רוחב ממוצע:  30 מטר
 נפילת מים רציפה:  436 מטר
 מספר נפילות מים:  6
 ספיקה ממוצעת:  9 מ"ק/שנייה
 ספיקה מרבית:  48 מ"ק/שנייה
 עונה שופעת:  אביב
 דירוג גובה עולמי:  7
 קואורדינטות:  37°45′18″N 119°35′50″W﻿ / ﻿37.755018°N 119.597297°W﻿ / 37.755018; -119.597297
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מפלי יוסמיטי(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מפלי יוסמיטי(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמפלי יוסמיטי(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטמפלי יוסמיטי
מפלי יוסמיטי (באנגלית: Yosemite Falls) הם מפלי המים הגבוהים ביותר בצפון אמריקה. המפלים נמצאים בעמק יוסמיטי, האתר המרכזי בפארק הלאומי יוסמיטי ברכס הרי סיירה נבדה, במזרח-מרכז קליפורניה, ארצות הברית. המפלים הם אתר תיירותי חשוב בפארק, במיוחד בסוף האביב שבו כמות המים הזורמים במפלים מגיעה לשיאה.
הגובה הכללי של המפלים - 739 מטר מתחילת הנפילה הראשונה ועד תחתית הנפילה האחרונה - העניק למפלי יוסמיטי את התואר של המפל השביעי בגובהו בעולם.
המפלים נחלקים לשלושה חלקים עיקריים:
החלק העליון, שנפילת המים הרציפה של 436 מטרים העניקה לו לבדו מקום ברשימת 20 המפלים הגבוהים בעולם. צורתו של חלק זה עוצבה על ידי זרם המים המהיר המגיע מאפיק יוסמיטי, שלאחר התפתלות על אחו הערוץ, זורם מעבר לגבול המצוק.
החלק האמצעי, שהוא בעצם סדרה של מפלים קטנים, נמצא בין החלק העליון והחלק התחתון של המפל. אם מחשיבים את כל המפלים הקטנים ונפילות המים הזעירות שבו לחלק רציף אחד גובהו יהיה 205 מטרים, יותר מפי שניים מן החלק התחתון. בשל העדר כמות מים משמעותית וגישה לציבור הרחב, לעיתים קרובות מתעלמים לחלוטין מחלק זה של המפל. מרוב נקודות התצפית בעמק בלתי אפשרי להבחין בו.
החלק התחתון, גובהו 97 מטרים, וקרוב אליו קיימת נקודת תצפית טובה לכל המפלים. אפיק יוסמיטי מגיח מבסיס המפל וזורם אל הנהר מרסד הסמוך.
הערות שוליים

↑  Highest Waterfalls of the World
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 315529093   WorldCat (עם VIAF): 315529093
קפלה (משחק)

מבנה קפלה הדורש שיווי משקל מדויק
מבנה ענק מקפלה (מעל 800 כפיסים)
קפלה הוא משחק בנייה מכפיסי עץ בגודל וצורה אחידים המותאם לילדים ומבוגרים.
מקור השם

"קפלה" (kapla) הנה מילה בהולנדית שפירושה כפיסי קסם.
תכונות הקפלה

חלקי הקפלה מיוצרים מליבו של עץ האורן הצרפתי הגדל ביערות מתחדשים באזור בורדו שבצרפת. 
הכפיסים עוברים הליך ייבוש מיוחד, אין בהם "עיניים וכיסי אוויר" (תכונה ייחודית לעץ האורן הצרפתי) ונחתכים בלייזר ביחס מתמטי של 1/3 ו- 1/5 כך שכל חלק זהה לחברו באופן מוחלט, כשאורכו המדויק הוא 117.4 מ"מ, רוחבו 23.48 מ"מ, ועוביו 7.8267 מ"מ.
תכונות אלה הקיימות בכפיסי הקפלה, מאפשרות בניית מודלים פשוטים ומורכבים המבוססים על עקרונות איזון ושיווי משקל. 
כפיסי הקפלה עמידים מכל מזג אוויר ובמים.
קיימות כיום חברות שונות המייצרות את המשחק גם מחומרים אחרים, אך הטוב ביותר לצורך שיווי משקל מדויק נשאר עץ האורן הצרפתי.