stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ההופעה הספרטנית
התספורת

בניגוד ליוונים אחרים, הספרטנים גידלו שיער ארוך. קיימות כמה גרסאות להופעתו של השיער הארוך. קסנופון טוען שהוא אומץ כי השיער הארוך גרם לחיילים להראות גבוהים יותר, מכובדים יותר ואף מאיימים יותר. על פי פלוטרכוס הסיבה הייתה שונה מעט. הוא טען שהשיער הארוך גורם לאנשים יפים להיראות יפים יותר ואילו לאנשים מכוערים להיראות מכוערים יותר. אריסטו טען שהשיער הארוך משווה הופעה אצילית לבעליו היות שזהו סמלו של אדם חופשי – קשה לעשות עבודה פיזית בשדה עם שיער ארוך.
הלאקדמונים נהגו לקלוע את שיערם לצמות. מספר הצמות וצורתן השתנה על פני הזמן. בראשית המאה ה-5 לפנה"ס נהגו לקלוע את השיער לצמה אחת ולהסתירה תחת הקסדה בקרב. לאחר מכן, לקראת סוף המאה נהגו לאסוף את השיער בשתי צמות – אחת לכל צד. במאה שבאה לאחר מכן, נהגו לקלוע את השיער ל-10 צמות: 4 לפנים, עוד 4 לאחור וצמה אחת מכל צד. הזקן היה בדרך כלל קצר והשפה העליונה הייתה מגולחת. במאה ה-4 לפנה"ס הזקן הוארך מעט, אך עדיין נשאר קצר למדי. מנהג ספרטני נפוץ היה לפזר את השיער לפני הקרב ולסרקו בגלוי נוכח פני האויב על מנת להפגין התנשאות. מנהג זה היה ידוע כמטיל אימה בקרב אויביהם.
לקריאה נוספת

Nick Secunda, The Spartan Army, Osprey, 1998
הימים הלבנים

הימים הלבנים (בערבית: الأيام البيض) הם הימים 13, 14, ו-15, בכל חודש בלוח השנה המוסלמי, ולפי המסורת האסלאמית הם ימים בעלי סגולות מיוחדות.
ירח מלא
הם נקראים "הימים לבנים" בגלל צבע הירח בימים אלה. הירח הופך לבן מאוד וניתן לראותו בעין בלתי מזוינת.
צום

באסלאם, צום בימים הלבנים נחשב מוסתחב. ישנו חדית' המתעד לכאורה אמירה של מוחמד, נביא האסלאם, ובה נאמר "אם אתה צם שלושה ימים בכל חודש, אז שהם יהיו 13, 14 ו-15".
הערות שוליים

↑  Why Did the Prophet Fast on the White Days of the Month?, SeekersGuidance, ‏2018-11-22 (באנגלית אמריקאית)
↑  The Muslim attains the reward of fasting three days of a month if he fasts any three days thereof - Islamweb - Fatwas, www.islamweb.net
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלמוט ואנמרי זל

| --- | --- |
ד"ר כריסטיאן זל, נכדם של הלמוט ואנמרי זל, עומד ליד הלוח שהוקדש לסבו וסבתו מול ביתם ברחוב קרל-מרקס 11 בפוטסדם שבגרמניה.
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (28 במאי 1981) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  הלמוט ואנמרי זל
 
ד"ר הלמוט זל (בגרמנית: Helmuth Sell;‏ 1898–1956) ואשתו אנמרי (בגרמנית: Annemarie;‏ 1896–1972) היו מצילי שואה גרמנים שחיו בברלין בתקופת הרייך השלישי. בשנת 1981 קיבלו את אות חסיד אומות העולם על ידי יד ושם בטקס שנערך בירושלים.
זל היה בעל מפעל קטן לחלקים מכניים בשכונת דאהלם בברלין.
במרץ 1943 שכר כנער שליח, נער יהודי שחי באופן בלתי חוקי ברחובות ברלין מאז מאי 1942. ד"ר זל לא הבין אז שהילד, שהופיע לבוש במדי הנוער ההיטלראי, היה יהודי מוסווה. שלושה שבועות לאחר מכן הודה הילד עזרא בן גרשום בזהותו האמיתית. זל הגיב בכך שהזדהה כסוציאל-דמוקרט ותיק ואויב מושבע של המשטר הנאצי.
מכר סידר לילד תעודות נסיעה מזויפות, אשר התיימרו להוכיח שהוא נוסע לווינה בהוראת תעשיית החימוש הגרמנית. בלילות האחרונים לפני המסע, זל הגן על גרשום בביתו שבפוטסדאם, וסיפק לו אוכל ועזרה. אשתו של ד"ר זל, אנמרי, הייתה שותפה למעשה ההצלה.
ב-28 במאי 1981 הכיר יד ושם בד"ר הלמוט ואנמרי זל כחסידי אומות העולם.
הערות שוליים

↑  "709-gerechte-unter-den-voelkern-gedenktafel-fuer-das-ehepaar-sell nov 2015". 709-gerechte-unter-den-voelkern-gedenktafel-fuer-das-ehepaar-sell.
↑  "taggespiegel potsdamer neuste nachrichten".
↑  "yadvashem.org sell family".
הימים שאנחנו ביחד

"הימים שאנחנו ביחד" הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר הישראלי אדם. את האלבום הוציאה לאור בשנת 1994 חברת התקליטים הד ארצי. מנקודה זו החלה הקריירה המוזיקלית של אדם לדעוך: שיריו לא הושמעו באופן תדיר ברדיו ולא נכנסו למצעדי הפזמונים, הן השבועיים והן השנתיים. בין הרצועות שהצליחו להתפרסם במועדוני המוזיקה הישראלית נמנות "כי לא אמרתי לך", שנכתב והולחן על ידי אסתר שמיר ואודי הניס ו"זה לא מסתדר לי", שכתב והלחין רן עפרון.
רשימת רצועות

| הימים שאנחנו ביחד> מס' | הימים שאנחנו ביחד> שם | הימים שאנחנו ביחד> משך | הימים שאנחנו ביחד>  | הימים שאנחנו ביחד>  | הימים שאנחנו ביחד>  | הימים שאנחנו ביחד>  | הימים שאנחנו ביחד>  | הימים שאנחנו ביחד>  | הימים שאנחנו ביחד>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | הימים שאנחנו ביחד  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | זה לא מסתדר לי  | 5:15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ברוש  | 2:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | נגד הגורל  | 3:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | לא נוגע בך  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | לילות אהבה  | 3:30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | כי לא אמרתי לך  | 3:33 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | מה הלאה  | 4:06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | מול השקט  | 3:47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | לא ניתן לך  | 5:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 37:10 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  אדם* – הימים שאנו ביחד, דיסקוגס
| אדם |
| --- | --- | --- |
דיסקוגרפיה
| אלבומי אולפן | סוד • מרחוק לרחוק • חופשי • הימים שאנחנו ביחד • סוד האחד • רגעים קטנים • גאולה |  |
| אלבומי אוסף | פעמיים ביום • אדם – האוסף |  |
| אלבומי הופעה | LIVE זאפה – הלהיטים הגדולים • לייב בגריי 2023 |  |
| סינגלים | "לא לוקח בקלות" • "הכרזת מלחמה" • "ימים ברקיע" • "אין מוצא" • "בלדה בין כוכבים" • "סוד" • "תמונות" • "נוסע רחוק" • "מצטער" • "היא רוקדת לבדה" • "שקיעה אחת" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "מרחוק לרחוק" • "מכור לאהבה" • "איש עוד לא הכיר אותי" • "תפקיד חיי" • "פעמיים ביום" • "עד" • "ברוש" • "לילות אהבה" • "נגד הגורל" • "סוס מעץ" • "מחר יהיה שקט" • "הדברים הכי פשוטים" |  |
הימים הארוכים העצובים

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אריק איינשטיין
 מתוך האלבום מזל גדי
 יצא לאור:  1968 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.33 דק' 
 חברת תקליטים:  NMC 
 כתיבה:  אריק איינשטיין 
 לחן:  שלום חנוך 
 עיבוד:  אלכס וייס 
 גרסאות כיסוי:  גידי גוב ולאה שבת   דניאל רובין, ניר שלמה ויובל כהן   זהו זה!
 
"הימים הארוכים העצובים" הוא שיר שנכתב על ידי אריק איינשטיין והלחין שלום חנוך.
השיר מופיע באלבום "מזל גדי", אלבומו השני של איינשטיין, שיצא בשנת 1968. זהו האלבום הראשון בו לראשונה איינשטיין ושלום חנוך שתפו פעולה. את העיבוד עשה המעבד המוזיקלי אלכס וייס וליוותה אותו תזמורת סי.בי.אס., שחנוך הביע חוסר נחת מעיבודיו של וייס ללחניו, שכוונו יותר למוזיקת רוק. בקליפ שצולם לשיר מופיעה ציפי רפאלי (כשהיא בת 13) - דוגמנית עבר ואמה של בר רפאלי. זהו הקליפ הראשון שצולם לטלוויזיה בארץ. 16 שנה לאחר מכן הקליט אריק מחדש את השיר בעיבוד אחר לאלבומו "ארץ ישראל הישנה והטובה חלק ה' - נוסטלגיה".
גרסאות כיסוי

בתוכניתו, לילה גוב, ביצע את השיר גידי גוב עם לאה שבת. עיבוד מחודש הוציאו דניאל רובין, ניר שלמה ויובל כהן בנובמבר 2023. במרץ 2024 ביצעו חברי זהו זה! את השיר בתוכניתם.
הלמוט דנטין

| --- | --- |

 לידה:  7 באוקטובר 1917 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  2 במאי 1982 (בגיל 64) בוורלי הילס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1940–1979 (כ־39 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 פרופיל ב-IMDb
 
הלמוט דנטין (באנגלית: Helmut Dantine‏; 7 באוקטובר 1917 - 2 במאי 1982) היה שחקן ומפיק בקולנוע ההוליוודי. ידוע בשל משחקו בתפקידי נאצים בסרטי האחים וורנר בשנות ה-40.
חייו

דנטין נולד בווינה, ונאלץ להימלט מאוסטריה לאחר סיפוחה לגרמניה, בשנת 1936. הוא הגיע לקליפורניה והופיע בתיאטרון בשם "פסאדינה פלייהאוז", שם התגלה על ידי צייד כישרונות של אולפני האחים וורנר.
הוא קיבל תפקידים זעירים בסרטי האחים וורנר, כאשר שיחק בשנת 1941 בסרט "הטייסת הבינלאומית" בו כיכב רונלד רייגן. בסרט זה שיחק לראשונה בתפקידי הנאצים, שעליהם התבססה קריירת המשחק שלו במהלך מלחמת העולם השנייה.
בסרט "קזבלנקה" משנת 1942 שיחק מהגר בולגרי, יאן ברנדל, הנאלץ להמר הימור נואש בשולחן הרולטה, על מנת להשיג את הכסף הדרוש להימלט מקזבלנקה. המהמר יודע שאם לא ישיג את הכסף, תיאלץ אשתו לשכב עם מפקד המשטרה המושחת קפיטן ריינו (קלוד ריינס). שמו של דנטין לא הופיע בכותרות הסרט.
באותה שנה הופיע בתפקיד משנה בלהיט "גב' מיניבר", בו שיחק טייס לופטוופה שהופל, וכן בתפקיד קטן בגרסתו של הבמאי ארנסט לוביטש לקומדיה "להיות או לא להיות". אחרי הופעות אלו קיבל הופעה בתפקיד ראשי בסרט "קצה החשיכה" (1942) דרמת מלחמה על רקע הכיבוש הנאצי בנורווגיה. בסרט זה שיחק נאצי בשם קפיטן קניג. לאחר מכן המשיך בתפקידי נאצים נוספים בסרטים כ"משימה למוסקבה" (1943) "המעבר למרסיי" (1944) ו"מלון ברלין" (1945).
הוא המשיך במשחק עד שנת 1958, ובין היתר הופיע בהפקות ענק כ"אלכסנדר הגדול" (1956) ו"מלחמה ושלום" (1956). ב-1953 הופיע בסרט המוזיקלי "קרא לי מאדאם". בשנת 1958 ניסה את כוחו בבימוי. סרטו "סילונים רועמים", היה דרמת מלחמה שגרתית המתרחשת בבסיס חיל האוויר האמריקני.
ב-1965 שיחק בסרט המלחמה "מבצע חץ מקשת".
בשנת 1959 נישא לשחקנית ניקולא שנק, בת למשפחה בעלת רשת בתי קולנוע. הוא קיבל תפקידי ניהול ברשת זו, וחדל מלשחק. בשנת 1970 מונה למנהל החברה.
בשנת 1974 ניסה את כוחו בהפקה. הוא הפיק שניים מסרטיו של הבמאי סם פקינפה - "הביאו לי את ראשו של אלפרדו גרסיה" (1974) ו"עילית הרוצחים" (1975). בשנת 1975 ביים אף דרמת מתח בשם "הקשר של וילבי" בה סידני פואטייה משחק פעיל נגד האפרטהייד הנעזר במייקל קיין להימלט מן המשטרה החשאית של דרום אפריקה.
בסרטי פקינפה שאותם הפיק הופיע אף בתפקידי משנה. בסרט "אלפרדו גרסייה" הוא משחק דמות בשם מקס, הנורית על ידי גיבור הסרט, השחקן וורן אואטס, כאשר היא שולחת את ידה אל כיס מעילה להוציא משם פתק, ואואטס סבור שהמדובר באקדח.
בשנת 1982 מת בביתו שבבוורלי הילס מהתקף לב.
ההון ושברו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  שמשון ביכלר, יהונתן ניצן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר עיון
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת פרדס
 תאריך הוצאה:  2022
 מספר עמודים:  602
ההון ושברו הוא ספר המציע דרך תאורטית חדשה להבנת מוסד ההון והמשברים המחזוריים של ההון.
ראו גם

מרווחי מלחמה לדיבידנדים של שלום
המכללה הטכנולוגית של חיל החימוש

| --- | --- |


 בית ספר מקצועי
 תקופת הפעילות:  1958–2015 (כ־57 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 
סמל כומתת שוחרוּת חיל החימוש
המכללה הטכנולוגית של חיל החימוש היה שמם של בית ספר תיכון ומכללה, אשר תפקידם היה להכשיר טכנאים, הנדסאים ועתודה אקדמאית לחיל החימוש.
התלמידים בבית ספר זה היו מוגדרים כשוחרים ואת לימודיהם הם היו מתחילים בכיתות ט' או י' ומסיימים את לימודיהם בכיתה יב' או יד', חלק היה ממשיך להשלמות לתואר מהנדס מכונות כעתודה.
בית הספר הוקם בשנת 1958 בצריפין במחנה של בה"ד 20, והתקיימה בו מסגרת של פנימייה, בשנת 1999 הוקם המחזור הראשון של מסלול בגרות מלאה שהיה תוכנית הדגל של המכללה.
בשנת 2015 בית הספר נסגר עקב תוכנית פינוי של מחנה צריפין ומעבר בה"ד 20 לעיר הבה"דים. התלמידים פוזרו בין תיכונים שונים.
לקריאה נוספת

המכללה הטכנולוגית של חיל החימוש, ברשת החברתית פייסבוק
תולדות המכללה הטכנולוגית (הפנימייה) של חיל החימוש, באתר עמותת חיל הטכנולוגיה והאחזקה.
הערות שוליים

↑  המכללה הטכנולוגית של חיל החימוש
↑  שחר חי, התלמידים נגד סגירת ביה"ס: "לסיים בכבוד", באתר ynet, 9 בפברואר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך ובנושא צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלם ומורא

לפי מחברי הדוקטרינה, "הלם ומורא" יביאו את היריב למצב שבו יפסיק להתנגד, וזאת באמצעות תצוגות כוח מכריעות ובלתי-נתפסות, כמו במתקפה האטומית על הערים היפניות הירושימה ונגסאקי ב-1945.
הלם ומורא (באנגלית: Shock and Awe, ובעגה המקצועית Rapid Dominance, או "השתלטות מהירה") היא דוקטרינה ואסטרטגיה צבאית שעקרונותיה הם הפעלת כוח וגילויי עוצמה במטרה להרוס את רצונו של היריב להילחם או להתנגד, בדרכים שהן פסיכולוגיות בעיקרן. הדוקטרינה נוסחה על ידי הארלן אולמן (Ullman) וג'יימס וייד (Wade), כתוצאה ממחקר שנערך באוניברסיטה לביטחון לאומי של ארצות הברית. המבצע הצבאי המכונה בשם "הלם ומורא" החל את הפלישה האמריקאית לעיראק במלחמת עיראק (2003). הדעות חלוקות לגבי השאלה האם הדוקטרינה אכן יושמה בקרב זה, ואם כן - האם השיגה את מטרותיה הצפויות.
הדוקטרינה

השתלטות מהירה הוגדרה על ידי מחברי הדוקטרינה אולמן וווייד כניסיון
"להשפיע על הרצון, התפיסה וההבנה של היריב באופן שיתאים לתכלית המדיניות האסטרטגית שלנו, תוך הפעלת משטר של הלם ומורא."
בנוסף, השתלטות מהירה
"תטיל רמה מוחצת של הלם ומורא על היריב באופן בלתי-פוסק או מתוזמן בדייקנות במטרה לשתק את רצונו להמשיך ולשלוט בנעשה בסביבתו, וכן תשתק או תעמיס על תפיסתו והבנתו של היריב את האירועים המתרחשים, באופן שימנע ממנו להתנגד ברמה הטקטית והאסטרטגית."
כשהציגו את הדוקטרינה בדו"ח שהגישו לאוניברסיטה לביטחון לאומי של ארצות הברית ב-1996, אולמן ווייד תיארו אותה כניסיון לפתח דוקטרינה צבאית לארצות הברית בתקופה שאחרי המלחמה הקרה. לטענתם, היא אמורה לתרום ל"שינוי מהפכני" במחשבה הצבאית לאור השינויים הצפויים בסדר-הכוחות של הכוחות המזוינים של ארצות הברית וכתוצאה מהשילוב ההולך וגובר של טכנולוגיית המידע בלוחמה המודרנית. במאמרים שפורסמו לאחר-מכן נטען כי ההשתלטות המהירה מנצלת את "העליונות הטכנולוגית, היכולת לפעולה נקודתית והשליטה במידע" שהם נחלותיה של ארצות הברית.
אולמן ווייד זיהו ארבעה מאפיינים חיוניים של ההשתלטות המהירה, ואלו הם:
"ידע והבנה השואפים למוחלטים של כוחותינו, היריב והסביבה"
"זריזות ודייקנות (במרחב הזמן) במהלך היישום"
"בהירות אופרטיבית במהלך הביצוע"
"שליטה וניהול חתימות (האופן והזמן שבו מתגלים כוחותינו לאויב) השואפים למוחלטים בכל המרחב האופרטיבי".
"הלם ומורא" הוא המונח שבו בחרו אולמן ווייד להשתמש כשבאו לתאר את האפקט שההשתלטות המהירה שואפת להשיג כלפי היריב. זהו למעשה אותו מצב של חוסר-אונים וחוסר-רצון שאותו ניתן לגרום על ידי הפעלת כוח ישיר נגד מרכזי השליטה והבקרה (command and control), חסימה סלקטיבית של זרימת-מידע ברשת היריב והפצת דיסאינפורמציה, הפעלת כוחות קרביים באופן מכריע וכל זאת תוך פעולה זריזה ומהירה.
הדוקטרינה של ההשתלטות המהירה התפתחה מהרעיון של "הכוח המכריע" (decisive force). אולמן ווייד מנו את היסודות המשותפים לשני הקונספטים במונחים של מטרה ויעדים, השימוש בכוח, גודל הכוח, סדר-הגודל של הפעולה, המהירות, כמות הנפגעים והטכניקה (או טקטיקה).
יישומים היסטוריים

אולמן ווייד טוענים שניתן לזהות במהלך ההיסטוריה מספר יישומים או מבצעים צבאיים שיש להם הרבה מן המשותף עם מה שנוסח כ"הלם ומורא", והם מנו את הדוגמאות הבאות:
"כוח מכריע": "הפעלת כוח מסיבי או מכריע במטרה לפרז את האויב מנשקו, לשתקו או להביאו למצב שבו הוא חסר-אונים מבחינה צבאית, כל זאת במספר נפגעים קטן ככל האפשר בקרב כוחותינו ואחרים שאינם לוחמים." לדוגמה: הפלישה האמריקאית לעיראק במהלך מבצע סופה במדבר (1991).
"הרס והשמדה ": ביסוסו של משטר הלם ומורא תוך גרימת "הרס והשמדה מסיביים, באופן מיידי וברמות כמעט בלתי-נתפסות, המכוונים אל מרכזי ההשפעה של החברה - ההנהגה והציבור - במקום אל מטרות שהן צבאיות או אסטרטגיות יותר בעיקרן". לדוגמה:
התקיפה האטומית של ארצות הברית על הערים היפניות הירושימה ונגסאקי במהלך מלחמת העולם השנייה (אוגוסט 1945).
הפצצת דרזדן במשך שלושה ימים רצופים, על ידי חילות האוויר של ארצות הברית ובריטניה במהלך אותה המלחמה (פברואר 1945).
"הפצצה מסיבית ": "הפעלת כוח הרס ממוקד, לרוב נגד מטרות צבאיות ומגזרים קשורים, לאורך זמן". לדוגמה:
התקיפה הישראלית נגד שדות התעופה של מצרים וסוריה בפתיחת מלחמת ששת הימים (1967), במאמץ להשיג עליונות אווירית במשך שאר ימי המלחמה.
הפצצת כוחות נאט"ו את הכוחות היוגוסלביים במהלך מלחמת קוסובו (1999), במאמץ (נדיר מבחינה היסטורית) להשיג הכרעה אסטרטגית ללא לחימה קרקעית.
הפצצת מאות מטרות חמאס מהאוויר ב-27 בדצמבר 2008 בפתיחת מבצע עופרת יצוקה. בגל ההפצצה הראשון נהרגו למעלה מ-100 פעילי חמאס וביחד עם הגל השני נהרגו כ-300 פעילי חמאס תוך מספר שעות. מטרת המבצע הייתה להשיב את ההרתעה שתמנע ירי רקטות על יישובי עוטף עזה ודרום ישראל.
בליצקריג : "הפעלת מאמצים ממוקדים, במבנים כירורגיים, במטרה להשיג את התנופה המקסימלית האפשרית תוך חיסכון מקסימלי בכוח". עיקרון זה שימש ברבות מן המלחמות המשוריינות. לדוגמה:
מטוסי יונקרס Ju 87 "שטוקה". מפציץ הצלילה העיקרי של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה. שחקן מפתח ביישום הבליצקריגמבצע ברברוסה שפתח את הפלישה של גרמניה הנאצית לברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה (1941).
המאמץ היבשתי של ישראל מול מצרים בחצי האי סיני, בתחילתה של מלחמת ששת הימים.
סון דזה: "עריפת ראשן של מטרות צבאיות וחברתיות באופן סלקטיבי ומיידי במטרה להשיג הלם ומורא".
"הדוגמה ההאיטיאנית": "הטלת הלם ומורא על ידי תצוגת כוח ובאמצעות הולכת-שולל, שלילת מידע וזריעת דיסאינפורמציה."
הלגיונות הרומאים: "השגת הלם ומורא נשענת על היכולת להרתיע ולהכריע את היריב באמצעות תפיסתו וחששותיו מחולשותיו ואיתנותנו".
ניוון והשתמטות: "גרימת קריסתה של חברה עוינת לאורך זמן ללא הפעלת כוח הרס מסיבי".
דוגמת "המשטרה הרכובה המלכותית של קנדה": הפעלת כוח סלקטיבית תוך הדגשת "יכולות ייחודיות" במטרה להשיג יעדים צבאיים. ניתן למנות דוגמאות רבות בהן השתמשו מדינות וצבאות ביכולות שכאלה, כמו בשימוש שעשו הצארים הרוסיים בקוזאקים כחיל פרשים "מרחבי", האמריקאים בילידי השבט נאוואחו כצפנים בחזית הפסיפית במלחמת העולם השנייה, וישראל בגששים הבדואים בשירות צה"ל.
יישום במלחמת המפרץ

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ראו גם

מלחמת בזק (בליצקריג)
לקריאה נוספת

פול בייקסלי, "הלם ומורא: אפקט שאינו מובן כהלכה", המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, 2004.
המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מכללה
 תקופת הפעילות:  1989–הווה (כ־35 שנים) 
 מיקום
 מיקום:  רמת הגולן ‎65 
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°06′12″N 35°12′28″E﻿ / ﻿32.103425896173°N 35.20777191544°E﻿ / 32.103425896173; 35.20777191544
 handesaim.ariel.ac.il
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל(למפת צפון השומרון רגילה) המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל
 
המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל היא מוסד לימודים על-תיכוני לתואר הנדסאי. התארים המוענקים בסיום הלימודים מוענקים מטעם המכון הממשלתי להכשרה בטכנולוגיה ובמדע (מה"ט), אגף בכיר להכשרה מקצועית ולפיתוח כוח אדם - משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים, בשיתוף הנדסאים באריאל. מזה מספר שנים, בוגרי המכללה מגיעים למקומות ראשונים בהישגי בחינות הגמר העיוניות והמעשיות כאחד, מקרב 18 המכללות הגדולות. כיום היא אחת משלוש המכללות הגדולות הפועלות בישראל להכשרת הנדסאים.
המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל פועלת בקמפוס אוניברסיטת אריאל בשומרון ובפרויקטים ייעודיים ברחבי הארץ.
טקס הענקת דיפלומות
המכללה מכשירה את בוגריה בכ־20 מסלולי לימוד, המרוכזים תחת שני אשכולות:
הנדסה ולטכנולוגיה - ללימודי הנדסה וטכנולוגיה.
עיצוב ומדיה - ללימודי עיצוב, תקשורת ואדריכלות.
בנוסף, מפעילה המכללה יחידה ללימודי תעודה, בשיתוף עם גורמים פעילים בתעשייה ובמשק, כדי להכשיר את הסטודנט להתמקצעות בתחומי העסקה לעתיד.
בשנים האחרונות מתקיימים במכללה מסלולי עתודה טכנולוגית. בשיתוף עם אוניברסיטת אריאל מתקיים מסלול הנדסאי + BA. המכללה גם מכשירה סטודנטים לדיפלומת טכנאי, ומקיימת מסלול לימודים מטכנאי להנדסאי. כמו כן ניתן ללמוד במכללה במכינה להנדסאים.
פעילות

המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל החלה את פעילותה בשנת 1989, בשם "בית הספר להנדסאים של אריאל". עם הקידמה והחשיפה לתחומי דעת נוספים, שונה שמה ל"המרכז לעיצוב ולטכנולוגיה אריאל בשומרון", ובהמשך ל"המכללה הטכנולוגית הנדסאים באריאל".
המכללה שוכנת בקמפוס להשכלה גבוהה שבו מתקיימים לימודים לתארים מתקדמים, ומשתמשת להוראה במשאבים אקדמיים – מעבדות, מכשור, אולפני תקשורת, ספרייה ועוד. סגל המכללה מורכב מאנשי מקצוע בתחומם, לצד אנשי אקדמיה.
במכללה ניתן ללמוד במספר רב של מסלולי לימוד לתואר הנדסאי - לימודי יום, מסלולים משולבים (לימודי ערב המותאמים לאוכלוסייה עובדת), וכן מסלול ייחודי - הנדסאי-אקדמאי - לצבירת נקודות אקדמיות במהלך לימודי ההנדסאים, או בהמשך להם.
לרשות הסטודנטים במכללה מערך תמיכה וליווי זהה ללומדים לתואר אקדמי במקום - דקנט סטודנטים, וכן אגודת סטודנטים. כמו כן רשאים הסטודנטים להשתמש במתקני הספורט – חדר כושר הנמצא בשטח הקמפוס בסמיכות למעונות, וכן מועדון ספורט עירוני.
יחידות אקדמיות ותחומי לימוד עיקריים

הנדסה וטכנולוגיה:
הנדסת חשמל
הנדסת אלקטרוניקה
הנדסה אזרחית (בניין) – התמחות בניהול בנייה או תכנון מבנים
הנדסת תעשייה וניהול
הנדסת ביוטכנולוגיה ביו רפואית
טכנולוגיות מים
הנדסת תוכנה
הנדסת מכונות – התמחות מכטרוניקה או רכב
עיצוב ומדיה:
אדריכלות ועיצוב פנים
עיצוב מדיה חדשה
הנדסת קול - סאונד, הגברה, קול והקלטה
עיצוב המוצר - עיצוב תעשייתי
היחידה ללימודי תעודה והשתלמויות מפעילה קורסים יישומיים המיועדים לסטודנטים פעילים ולבוגרים, כדי להעשירם בכלים להתפתחות מקצועית. היחידה פתוחה גם לקהל הרחב - כארגון *או באופן יחידני. המכללה חוברת לגורמי חוץ להעברת קורסים בנושאים מגוונים. למסיימים מוענקות תעודות בחתימת המכללה, בשיתוף הגורם המקצועי.
הנדסאי-אקדמאי – הלומדים לתואר הנדסאי, יכולים לשלב או להמשיך את לימודיהם לתואר ראשון באוניברסיטת אריאל בשומרון, במסלול מובנה, במגוון תחומים אקדמיים, או במסלול צבירה לתואר.
מכינה טכנולוגית – למעוניינים ללמוד לתואר הנדסאי אשר אינם עומדים בדרישות הסף המוגדרות על ידי מה"ט, קיימת האפשרות להשתלב בלימודי המכינה.
הלמוט וינקלהופר

הלמוט וינקלהופר (בגרמנית: Helmut Winklhofer, נולד ב-27 באוגוסט 1961 בפירסטנצל שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בבאייר לברקוזן ובבאיירן מינכן בעמדת המגן.
קריירת מועדונים

וינקלהופר החל לשחק בקבוצה הבוגרת של באיירן מינכן בשנת 1981, וזכה עם הקבוצה בגביע הגרמני בשנת 1982. באותה שנה עבר לבאייר לברקוזן, שם שיחק שלוש עונות, צבר 90 הופעות והבקיע חמישה שערים.
בשנת 1985 חזר וינקלהופר לבאיירן מינכן, וזכה עמה בארבע אליפויות הבונדסליגה בחמש העונות בהן שיחק שם, ובגביע גרמני נוסף. וינקלהופר פתח בהרכב בגמר גביע אירופה לאלופות 1987, בו הפסידה באיירן מינכן 2-1 לפורטו. בשנת 1990 נאלץ וינקלהופר לפרוש מכדורגל כשהוא בן 29 בלבד, בגין פציעות חוזרות, שבגינן מיעט לשחק.
קריירה בינלאומית

וינקלהופר שיחק בנבחרת גרמניה המערבית הצעירה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בשנת 1981 באוסטרליה, וסייע לנבחרת לזכות בטורניר לאחר ניצחון 4-0 בגמר על נבחרת קטאר. עם זאת, וינקלהופר מעולם לא שיחק בנבחרת הבוגרת.
הימים החיים (אפקוט)

| --- | --- |
 
 סוג:  אקווריום ציבורי
 מיקום:  פלורידה, ארצות הבריתארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים)
 שטח:  185,000 רגל רבועה 
 קואורדינטות:  28°22′31″N 81°33′03″W﻿ / ﻿28.3754°N 81.5509°W﻿ / 28.3754; -81.5509
 אתר רשמי
  (למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי הימים החיים(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי הימים החיים
 
דג נצרן באקווריום
הימים החיים או הימים מלאי החיים (באנגלית: The Living Seas) הוא ביתן המצוי בפארק השעשועים אפקוט בדיסניוורלד שבפלורידה. תמת הביתן הוא הרפתקאת מחקר תת-ימית בה "נלקחים" המבקרים לתחנת מחקר תת-ימית בשם "בסיס ימי אלפא".
היסטוריה

בעת שהמתקן נפתח בשנת 1986 הוא היה האקווריום הגדול בעולם. כיום רק אקווריום ג'ורג'יה גדול ממנו. הביתן הוא מכל מי המלח הגדול בעולם. 
המבקרים במתקן "נלקחים" באמצעות "מעליות תת-מימיות" ל"בסיס ימי אלפא" ('Sea Base Alpha') בו נמצאים מתקנים שונים המראים למבקרים את העולם התת-מימי.
בשנת 2003 החל שיפוץ של המתקן על פי תמות ודמויות הסרט "מוצאים את נמו". כיום, לאחר השיפוץ שמו של המתקן שונה להימים החיים עם נמו.
מתקנים ומסעדות בביתן

מסעדת שונית האלמוגים
הסרט "הים"
מתקן "מוניות הים"
"שיחת צבים עם קראש" מתקן המנפיש את דמויות הסרט למצוא את נמו.
נתוני הביתן

פתיחה: 15 בינואר 1986
מתכנן: וולט דיסני אמג'ינירינג
מממן מקורי: יוניטד טכנולוג'יז (עד 1998)
גודל האקווריום: 21,576,847 ליטרים (3,001,831 ליטרים מוחזקים כמלאי חירום)
מספר בעלי החיים באקווריום: 8,500
גודל הביתן:17,187 מ"ר
מספר מבקרים: 2,200 מבקרים לשעה
ההומוסקסואלים (דיווחי CBS)

| פרק מ"CBS Reports" |
| --- | --- |

מייק וולאס מראיין גבר הומוסקסואל שזהותו מוסתרת
 מספר פרק:  לא ידוע
 מספר עונה:  לא ידוע
 קוד הפקה:  לא ידוע
 תאריך שידור מקורי:  7 במרץ 1967
 אורך:  59 דקות
 שפה:  אנגלית
 תסריט:  מייק וולאס ויליאם פיטרס הארי מורגן
 הפקה:  הארי מורגן
 בימוי:  לא ידוע
 דף הפרק ב-IMDb
ההומוסקסואלים (באנגלית: The Homosexuals) הוא פרק משנת 1967 בסדרת הטלוויזיה התיעודית דיווחי CBS (במקור: CBS Reports). השידור, שארך כשעה, כלל דיון במספר נושאים הקשורים להומוסקסואליות ולהומוסקסואלים. מייק וואלאס הנחה את הפרק, אשר שודר ב-7 במרץ 1967. אומנם היה זה הסרט התיעודי הראשון המשודר ברשת שידור אמריקאית, אשר מתמודד עם נושא ההומוסקסואליות, אך לא היה זה השידור הטלוויזיוני הראשון בארצות הברית בנושא זה. השידור הראשון היה סרט תיעודי בשם The Rejected אשר הופק ושודר בשנת 1961 בערוץ KQED, תחנת טלוויזיה מקומית ציבורית בסן פרנסיסקו.
במהלך תהליך הפקת הסרט, שנמשך כשלוש השנים, התחלפו שני מפיקים. הסרט עבר שינויים רבים במהלך תקופה זו, ובסופו של דבר, כלל ראיונות עם מספר גברים הומוסקסואלים, פסיכיאטרים, משפטנים ומבקרי תרבות, וכן שולבו בו צילומי גיי בר ותרגיל עוקץ של המשטרה. תגובות המבקרים לסרט היו מעורבות. בשל שידור הסרט בטלוויזיה, רשת השידור CBS זכתה הן לשבחים והן לביקורות.