stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמון בודה

ארמון בודה, מראה מהאוויר
הביצורים המעוגלים המשוחזרים
ארמון בודה בשנות ה-80 של המאה ה-19
הארמון וגשר השלשלאות לאחר ההרס במלחמת העולם השנייה (1946)
תרשים הארמון
ארמון בודה (בהונגרית: Budavári Palota - "ארמון טירת בודה") הוא ארמון המלוכה ההיסטורי של מלכי הונגריה. בעבר נקרא גם הארמון המלכותי (Királyi-palota) והטירה המלכותית (Királyi Vár). הארמון בנוי בקצה הדרומי של גבעת הטירה בבודפשט כשמצפונו שוכן אזור או רובע הטירה (Várnegyed) הידוע בסמטאותיו, בנייניו וכנסיותיו מימי הביניים, העת החדשה המוקדמת והמאה ה-19
כיום נמצאים בארמון שלושה אתרי תיירות מרכזיים: הגלריה הלאומית של הונגריה, הספרייה הלאומית על שם סצ'ני, אחת משתי הספריות הלאומיות של הונגריה, והמוזיאון לתולדות בודפשט.
הארמון הוא חלק מאתר מורשת עולמית שהוכרז בבודפשט ב-1987.
היסטוריה > ימי הביניים

המשכן המלכותי הראשון בגבעת הטירה נבנה על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה בין השנים 1247 ו-1265 אך לא ברור אם במיקום הנוכחי של הארמון או צפונה ממנו. החלק העתיק ביותר בארמון הנוכחי נבנה במאה ה-14 על ידי שטפן, דוכס סלאבוניה, אחיו הצעיר של לאיוש הראשון, מלך הונגריה. מתקופה זו נותרו רק יסודות מגדל הידוע כמגדל שטפן (István-torony). ארמונו של לאיוש נבנה בסמוך למגדל.
זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הרחיב משמעותית את הארמון וחיזק את ביצוריו והוא הפך כנראה לארמון הגותי הגדול ביותר באירופה בימי הביניים המאוחרים ובודה הייתה למרכז חשוב של האמנות הגותית. הבנייה הסתיימה ברובה בשנות ה-20 של המאה ה-14 אם כי חלק עוד נמשך עד מותו של זיגמונד ב-1437. בשנה זו גם נזכר הארמון לראשונה בכתובים.
הבנייה נמשכה בימיו של המלך מתיאש הראשון, מלך הונגריה. הקפלה המלכותית ששרדה נבנתה כנראה בתקופה זו. בשנותיו האחרונות החל מתיאש בבניית ארמון בסגנון הרנסאנס בצמוד למבנים הקודמים, בנייה שנמשכה בימיהם של יורשיו. שרידים משמעותיים מתקופה זו הם הביצורים המעוגלים מדרום לארמון הנוכחי.
היסטוריה > הכיבוש הטורקי והשלטון האוסטרי

ב-1526 עם הכיבוש הטורקי לקח איתו הסולטאן סולימאן המפואר פסלים וספרים מהארמון, אך הבניין נשאר שלם, אף על פי שבודה נשרפה ונבזזה. במצור נוסף של הטורקי ב-1529 נפגע הארמון קשות. אף על פי שסופרים טורקים כתבו על יופיו של הארמון הוא שימש בתקופת הכיבוש הטורקי כקסרקטין, מחסן ואורווה. ב-1686 במהלך מצור קשה של כוחות בית הבסבורג נחרב רוב הארמון ונותרו רק שרידים. עדויות טוענות שפיצוץ המגדל המרכזי בו שמרו הטורקים אבק שרפה הרג 1500 אנשים ויצר גל מים אדיר בדנובה. לאחר מכן הלך האזור ונהרס עד שב-1715 נהרס סופית הארמון. באותה שנה נבנה במקומו ארמון קטן אך עבודות על ארמון בקנה מידה גדול החלו בימי מריה תרזה בשנת 1749. מכיוון שמריה תרזה לא תכננה להשתמש בארמון כארמון מלכותי הוא שימש במשך השנים כמגורי נזירות ומשכן לאוניברסיטה.
מסוף המאה ה-18 ועד 1848 שימש הארמון כמשכן הפלטין האוסטרי בהונגריה אך רובו המוחלט נשרף בזמן המרד ההונגרי של 1848. קריפטת הקבורה של הפלטינים בתוך הארמון היא החלק הפנימי היחיד בארמון ששרד את מלחמת העולם השנייה וקיים גם היום. הארמון נבנה מחדש בין 1850 ל-1856 וב-1867 הוכתר בארמון פרנץ יוזף למלך הונגריה. בין 1875 ל-1914 השקיעו ההונגרים רבות כדי שהארמון של בודה יתחרה בארמונות המפוארים של אירופה ובפרט בהופבורג של העיר היריבה וינה. בארמון נערכה הכתרה למלך האחרון של הונגריה ב-1916.
היסטוריה > המאה ה-20

בין השנים 1920 ל-1944 שימש כמקום מושבו של שליט הונגריה מיקלוש הורטי. נזק כבד נגרם לארמון בזמן המצור הרוסי על בודפשט הכבושה בידי הגרמנים בסוף 1944 ותחילת 1945. במהלך המחצית השנייה של המאה ה-20 נערכו בארמון שינויים ושיפוצים משמעותיים ביותר שחלק הרסו במתכוון חלקים עתיקים וחשובים של הארמון ששרדו את המלחמה. בראשית המאה ה-21 משמש הארמון כמוזיאון אמנות - הגלריה ההונגרית הלאומית ומוצגות בו יצירות אמנות הונגרית מכל התקופות וכן כספרייה הלאומית של הונגריה.
אדריכלות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אריקה סאליבן

אריקה סאליבן (באנגלית: Erica Sullivan; נולדה ב-9 באוגוסט 2000) היא שחיינית אמריקאית, סגנית האלופה האולימפית (טוקיו 2020) במשחה ל-1500 מטר חופשי.
ביוגרפיה

סאליבן נולדה וגדלה בלאס וגאס, נבדה. אמה, מאקו, היא יפנית ואביה, ג'ון, שחיין לשעבר באוניברסיטת ויסקונסין, נפטר בשנת 2017 מסרטן הוושט. מתאמנת בקבוצת סנדפייפרס בלאס וגאס, נבדה בהדרכתו של רון אייקן, לצדם של אלופים אולימפיים, קודי מילר, בואי בקר, קייטי גריימס, בלה סימס וקלייר ויינסטין.
ביוגרפיה > 2018

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 היא סיימה במקום חמישי כללי ושלישי מבין האמריקאיות במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:26.27 דקות. מאחר שרק שתי שחייניות מכל מדינה יכולות להשתתף בגמר היא לא המשכיה בתחרות. נוסף לכך היא סיימה במקום תשיעי כללי וחמישי מבין האמריקאיות במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:16.07 דקות ומקום 14 כללי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:14.68 דקות.
ביוגרפיה > 2021

באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 זכתה סאליבן במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:51.18 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:40.50 דקות) ולפני קייטי גריימס (15:52.12 דקות) ונכללה במשלחת האמריקאית לאולימפיאדה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:24.02 דקות.
ביוגרפיה > 2021 > סגנית אלופה אולימפית

במשחקים עצמם היא זכתה במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר בתוצאה של 15:41.41 דקות, אחרי קייטי לדקי (15:37.34 דקות) ולפני שרה קלר מגרמניה שקבעה שיא לאומי חדש של 15:42.91 דקות.
חיים אישיים

סאליבן היא לסבית גלויה.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

400 מטר חופשי: 4:06.35 דקות (2021)
800 מטר חופשי: 8:24.02 דקות (2021)
1500 מטר חופשי: 15:41.41 דקות (2021)
אסטרובל

| --- | --- |

 כתובת:  שדרות מרסל סרדאן 44
 מיקום:  וילרבאן, ליון, צרפת
 קואורדינטות:  45°45′58″N 4°54′26″E﻿ / ﻿45.76607°N 4.90732°E﻿ / 45.76607; 4.90732
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים) 
 בעלים:  עיריית וילרבאן
 משטח:  פרקט
 קבוצות:  אסוול ליון-וילרבאן
 מושבים:  5,559 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מטרופולין ליון מוגדלת) ליוןאסטרובל(למפת מטרופולין ליון רגילה) ליוןאסטרובל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אסטרובל (בצרפתית: Astroballe) הוא אולם ספורט הממוקם בווילרבאן, פרוור של ליון, צרפת ומשמש בעיקר לאירוח משחקי כדורסל של קבוצת אסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית והיורוליג. האולם מכיל 5,556 מקומות ישיבה.
היסטוריה

האולם נפתח בשנת 1995 ומשמש מאז כאולם הביתי של מועדון ליגת העל הצרפתית והיורוליג אסוול ליון-וילרבאן.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל ובנושא צרפת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארמן סרקיסיאן

נשיא ישראל ראובן ריבלין (מימין) נפגש עם סרקיסיאן בעת ביקור האחרון בישראל לרגל פורום השואה העולמי החמישי, ינואר 2020
ארמן סרקיסיאן או  סרגסיאן (בארמנית: Արմեն Սարգսյան; נולד ב-23 ביוני 1953) הוא פוליטיקאי ודיפלומט ארמני, כיהן כנשיא ארמניה. מאפריל 2018 עד פברואר 2022. סרקיסיאן כיהן בעבר, בנובמבר 1996 - מרץ 1997, כראש הממשלה החמישי של ארמניה העצמאית. הוא פיזיקאי ומתמטיקאי בהכשרתו.
ביוגרפיה

ארמן סרקיסיאן נולד בירוואן. הוא בוגר תואר ראשון בפיזיקה תאורטית ובמתמטיקה מהאוניברסיטה הממלכתית בירוואן. בשנים 1976 עד 1984 לימד באוניברסיטה והוא מייסדה של המחלקה למודלים ממוחשבים של מערכות מורכבות. בשנים 1989–1991 שימש פרופסור אורח באוניברסיטת קיימברידג'.
באוקטובר 1991 מונה לשגרירה הראשון של ארמניה בממלכה המאוחדת. במקביל שימש גם שגריר ארמניה לאיחוד האירופי, בלגיה, הולנד, לוקסמבורג וקריית הוותיקן. בשנים 1995 עד 1996 שימש שגריר לאיחוד האירופי ולנאט"ו.
בנובמבר 1996 נבחר לראש ממשלת ארמניה וכיהן בתפקיד עד מרץ 1997. בין הסיבות שהוזכרו להתפטרותו היו מחלוקת עם שר ההגנה וטיפולים שנאלץ לעבור עקב מחלה קשה.
ב-1998 מונה שוב לשגריר ארמניה בממלכה המאוחדת וכיהן בתפקיד עד אפריל 2000. לאחר מכן שימש יועץ לחברות בהם BP, אלקטל-לוסנט, טלפוניקה ומריל לינץ'. בשנת 2000 ייסד את "Eurasia House International", ארגון שנועד לקדם קשרים עסקיים, מחקר ופיתוח מדיני באירואסיה.
בספטמבר 2013 מונה בפעם השלישית לשגריר ארמניה בממלכה המאוחדת.
במרץ 2018 נבחר על ידי הפרלמנט הארמני לנשיא. הוא החל את כהונתו ב-9 באפריל 2018 וכיהן עד פברואר 2022.
הוא נשוי ואב לשני בנים.
הערות שוליים

↑  נשיא ארמניה הודיע כי הוא מתפטר מתפקידו, באתר ynet, 23 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012726416505171  GND: 1330188861  LCCN: no2024030519  VIAF: 1708171191109258030008   WorldCat (עם VIAF): 1708171191109258030008
אפינטי

אפינטי (מיוונית: αφανης, "בלתי נראה") הוא כינוי לסלעי יסוד, כהי-גוון בדרך-כלל, שהגרגרים הבונים אותם הם כה דקים עד כי לא ניתן לראות את הגבישים בעין בלתי מזוינת. מרקם זה נובע מהתקררות מהירה של הלבה כתוצאה מחשיפה לאוויר או למים בהתפרצות געשית או מהתגבשות בסביבה הקרובה לפני השטח.
סלעים אפינטיים הם בדרך-כלל בעלי מרקם פורפירי, שבו גבישים גדולים יחסית המכונים פנוקריסטים – "גבישים נראים", משובצים בתוך מסת אם דקת-גביש.
סלעים אפינטיים בנויים בעיקר מפצלת השדה מסוג פלגיוקלז בתוספת הורנבלנדה או אוגיט ויכולים להכיל גם ביוטיט, קוורץ וכמות מעטה של אורתוקלז. אף שיש מעט מוסדות המכירים במונח "אפינטי" כמייצג מחלקה של סלעים, רוב הפטרולוגים העוסקים במיון סלעים נפטרו ממנו ומתייחסים אל סלעים אלו כאל גרסה, שונה במרקמה, של סוגי סלעים אחרים. המונח נמצא בשימוש בשדה בתיאור סלעים בטרם נשלחו למעבדה לזיהוי. לפיכך, אף שהמונח קשור לסלעי יסוד, כל סלע (יסוד, משקע או מותמר), שהוא דחוס ובנוי מגבישים שהם דקים מדי מכדי שאפשר יהיה לראות אותם בעין בלתי מזוינת, מכונה "אפינטי", מבלי שהמונח משייך את הסלע במדויק לאחת מקבוצת הסלעים העיקריות.
סלעים אפינטיים ראשיים

ריוליט
טרכיט
אנדזיט
בזלת
דקיט
פלסיט (אנ')
פונוליט (אנ')
אקסטרמדורה החדשה

אקסטרמדורה החדשה (בספרדית: Nueva Extremadura) הייתה פרובינציה בצפונה של מלכות המשנה של ספרד החדשה בתקופת האימפריה הספרדית. אזור זה משתרע כיום על שטח מדינת קואווילה במקסיקו ומדינת טקסס שבארצות הברית. בזמן בו התקיימה פרובינציה זו הייתה בירתה סנטיאגו דה מונקלובה (Santiago de la Monclova), כיום מונקלובה (Monclova).
בשם זה כינה גם הקונקיסטאדור פדרו דה ואלדיביה את הפרובינציה של צ'ילה, עת ייסד אותה בשנת 1541.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא אמריקה הצפונית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אנג'לה דאון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביוני 1946 (בת 78) המפסטד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנג'לה דאון (באנגלית: Angela Down; נולדה ב-15 ביוני 1946) היא שחקנית אנגלייה.
ביוגרפיה

דאון נולדה בהמפסטד שבלונדון. היא ידועה מהופעתה בסדרת הדרמה "Take Three Girls" של ה-BBC בה גילמה צעירה קוקנית סטודנטית לאמנות בשם אווריל. דאון שיחקה בסדרה רק עונה אחת, ובעונה השנייה היא הוחלפה. ב-1972 גילמה את דמותה של הנסיכה מריה בגרסה של ה-BBC לרומן "מלחמה ושלום" מאת לב טולסטוי. ב-1974 כיכבה בתפקיד סילביה פנקהרסט במיני-סדרה "Shoulder to Shoulder". ב-1980 שיחקה בתפקיד מורה בשם מירה באון בסדרת הדרמה "We, the Accused" של ה-BBC לצדו של איאן הולם. ב-1981 הופיעה בתפקיד הלנה במחזה "סוף טוב הכל טוב" מאוסף המחזות השייקספיריים בהפקת ה-BBC. בקולנוע שיחקה דאון בסרט "מלחמת המראות" (1969), בסרט האימה "What Became of Jack and Jill?" מ-1978, בתפקיד גסטין מאהלר בסרט "מאהלר" של קן ראסל משנת 1974, ובתפקיד גברת קול בסרט "אמה" (1996) בכיכובה של גווינת' פלטרו.
ביוגרפיה > חיים אישיים

דאון נשואה לטים הרדי, ולה שני ילדים.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1969 |  | ITV Playhouse | ברנדה | בפרק "Like Puppies in a Basket" |
| 1970 | מלחמת המראות | The Looking Glass War | נערה מצ'לסי |  |
| 1969–1970 |  | Take Three Girls | אווריל | סדרת טלוויזיה |
| 1970 | דניאל דרונדה | Daniel Deronda | אנה גסקוין | מיני-סדרה |
| 1970 |  | Z Cars | איילין פרקר | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1970 |  | Jackanory | מספרת סיפורים | סדרת טלוויזיה |
| 1970 | נשים קטנות | Little Women | ג'ו מרץ' | מיני-סדרה |
| 1971 |  | The Doctors | אודרי | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1971 |  | ITV Sunday Night Theatre | ג'ני הופקינס | בפרק "Tales of Piccadilly: Out of Town Girl" |
| 1971 |  | Owen, M.D. | סופי לאורי | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1972 |  | What Became of Jack and Jill? |  |  |
| 1972 |  | The Pathfinders | ג'ון בנטינג |  |
| 1973 |  | Full House | אנה | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 1972–1973 | מלחמה ושלום | War & Peace | הנסיכה מריה בולקונסקיה | מיני-סדרה |
| 1974 | מאהלר | Mahler | ג'סטין מאהלר |  |
| 1974 |  | Shoulder to Shoulder | סילביה פנקהרסט | מיני-סדרה |
| 1975 |  | BBC Play of the Month | אניד / קורדיליה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1976 |  | The Glittering Prizes | ג'ויס הדלי / ג'ויס ברדלי | מיני-סדרה |
| 1976 |  | Meetings, Bloody Meetings | אשת עסקים | סרט וידאו קצר |
| 1977 |  | Play for Today | דפני | בפרק "Do as I Say" |
| 1978 |  | Scorpion Tales | מרתה פרדריקס | בפרק "Killing" |
| 1980 |  | We, the Accused | מיירה באון | מיני-סדרה |
| 1981 | סוף טוב הכל טוב | All's Well That Ends Well | הלנה | סרט טלוויזיה |
| 1981 |  | It Takes a Worried Man | ליליאן | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1982 |  | Take Three Women | אווריל | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1987 |  | Maximum Potential | נערה בחוף הים | סרט וידאו |
| 1988 | אמרדייל | Emmerdale | ברברה | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1988 |  | The ITV Play | מאשה צ'כוב | בפרק "Chekhov in Yalta" |
| 1989 | פוארו | Agatha Christie's Poirot | מרג'ורי גולד | בפרק "Triangle at Rhodes" |
| 1989 |  | The Play on One | איב | בפרק "Clowns" |
| 1989 | חדר מיון | Casualty | ליז | בפרק "Union" |
| 1989 |  | Howards' Way | ליס סימונס | סדרת טלוויזיה (2 פרקים) |
| 1990 |  | Twisted Justice | שוטרת | בשם אנג'לה דאונס |
| 1990 |  | Capital City | רייצ'ל לואו | בפרק "Strange Fruits" |
| 1996 | אמה | Emma | גברת קול |  |
| 1997 |  | The Bill | אסתר גאת'רי | בפרק "Going Down" |
| 1997–1998 | קוואנה QC | Kavanagh QC | אנג'לה בדוז |  |
| 2000 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | פרו בנט | בפרק "Blue Herrings" |
| 2004 |  | The Face at the Window | איימי |  |
| 2009 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ד"ר גורינג | בפרק "The Creeper" |
הערות שוליים

↑  "Three ladies with a double hit". Evening Times. 15 בדצמבר 1982. p. 8. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Biography Angela Down, on IMDb
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454655505171  GND: 132440172  ISNI: 0000 0003 9868 3358  LCCN: n83009532  VIAF: 268839526   WorldCat (עם VIAF): 268839526
ארמון בורבון

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון, מבנה פרלמנט 
 כתובת:  פריז 
 מיקום:  הרובע השביעי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1722
 תאריך פתיחה רשמי:  1722 
 אדריכל:  Jean Aubert, רובר דה קוטה, Lorenzo Giardini, Pierre Cailleteau 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  48°51′43″N 2°19′07″E﻿ / ﻿48.862072°N 2.318681°E﻿ / 48.862072; 2.318681
 www.assemblee-nationale.fr
  (למפת פריז מוגדלת) ארמון בורבון(למפת פריז רגילה) ארמון בורבון
 
מבט על ארמון בורבון מהסן בלילה
לוגו האספה הלאומית
ארמון בורבון (בצרפתית: Palais Bourbon) הוא מקום מושבה של האספה הלאומית – הבית התחתון של הפרלמנט הצרפתי. הוא ממוקם בגדה השמאלית של הסן, מול כיכר הקונקורד, בפריז, צרפת.
היסטוריה

הארמון נבנה עבור לואיז פרנסואז דה בורבון, דוכסית בורבון, שהייתה בתם של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ופילגשו המרקיזה דה מונטספן. האדריכל האיטלקי לורנצו ג'ארדיני תכנן את הארמון ופיקח על הבנייה מ-1722 עד מותו ב-1724. האדריכל הצרפתי ז'אק גבריאל החליף אותו, והבנייה הושלמה ב-1728.
הארמון משקיף על נהר הסן, מול גני טווילרי במזרח והשאנז אליזה במערב. בתחילה היה מורכב המבנה מחלק מרכזי ושני בניינים תואמים בצדדים. עצים ניטעו בהדרגה וחלקות פרחים הפרידו בין החלקים. לואי החמישה עשר, מלך צרפת קנה את המקום ב-1756 עבור הממלכה, ואז מכר אותו ללואי ז'וזף; נסיך קונדה, נכדה של הדוכסית, שהרחיב את המבנה ב-1765.
היסטוריה > בזמן המהפכה

בזמן המהפכה הצרפתית הולאם ארמון בורבון והבית התחתון נפגש בארמון החל מ-1798. בהמשך, כחלק מתוכניות נפוליאון בונפרטה להפיכת פריז למונומנטלית יותר, נבנה פורטיקו בחזית המבנה הפונה לכיכר הקונקורד. הפורטיקו משקף את חזית כנסיית המדלן הנראית מולו ברחוב רויאל.
בשנת 1800 בניין החלו ישיבות של הגוף המחוקק שכלל 300 חברים.
היסטוריה > בתקופת הרסטורציה

בתקופת הרסטורציה של שושלת בורבון, נסיך קונדה חזר מגלותו וקיבל לרשותו את הארמון. הוא השכיר חלק גדול מן הארמון לבית הנבחרים. הארמון נקנה בשלמותו מיורשו ב-1827, תמורת 5,250,000 פרנקים. אז התאפשר לבית הנבחרים לבצע שיפוץ נרחב שכלל חדרים ומשרדים מתאימים יותר, סידור מחודש של המסדרונות, ומיקום הולם לספרייה.
היסטוריה > בשנות ה-40 של המאה ה-19

בית הנבחרים שנבחר ב-1846 פוזר בעקבות מהפכת פברואר 1848. עם הקמת הרפובליקה הצרפתית השנייה ניתנה זכות בחירה כללית לגברים, ונבחרה האספה המכוננת הלאומית ואחריה, ב-1849, גם אספה מחוקקת.
ארמון בורבון בלילה
פנים האספה
ספריית הארמון
מבט מנהר הסן
ראו גם

האספה הלאומית של צרפת
ממשלת צרפת
פוליטיקה של צרפת
אפעה מערב אפריקאי

| אפעה מערב אפריקאי> מצב שימור |
| --- | --- |
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: צפעיים
סוג:: אפעה
מין:: אפעה מערב אפריקאי
שם מדעי
 Echis ocellatus ‏Stemmler, 1970

אפעה מערב אפריקאי (שם מדעי: Echis ocellatus) הוא מין של נחש ארסי מהסוג אפעה שבמשפחת הצפעיים. הוא מצוי בטבע במערב אפריקה ואחראי ליותר הכשות נחש מכל הנחשים באזור מחייתו. לנחש זה אין תת-מינים.
הנחש מגיע לאורך ממוצע של 30 עד 50 ס"מ ולאורך מרבי של 65 ס"מ. הנחש בעל חוטם קצר ועיניים גדולות והוא פעיל בשעות היום. צבעו אפור-ורדרד עם רצועות מעוינות אדומות כהות עד שחורות ועליהם נקודות לבנות והבטן בהירה יותר. הנקבות מטילות בעונת הרבייה שבין פברואר למרץ, בין 6 ל-10 ביצים.
תפוצת הנחש היא במערב אפריקה, במדינות הבאות: מאוריטניה, סנגל, גינאה, מאלי, חוף השנהב, בורקינה פאסו, גאנה, טוגו, בנין, דרום ניז'ר, וניגריה, וגם בצפון קמרון ובדרום-מערב צ'אד. הוא מסתתר בין צמחייה וסלעים ואורב לטרף הכולל בעיקר מכרסמים שונים, עופות, זוחלים קטנים ודו-חיים, אך יטרוף גם עקרבים או נדלים אם ייתקל בהם.
הכשה ושימוש בארס

נחש זה אגרסיבי, ויתקוף בנקל אם ירגיש מאוים, אף ללא ידיעת המוכש. לנחש זה ארס קטלני, הכולל מרכיבים המורגינים, נפרוטוקסינים (אנ') ונקרוטוקסינים. הכשת הנחש יכולה לגרום לנפיחות, כאבים מקומיים, זיהום הגורם לנמק איברים, קרישת דם, שטפי דם, הלם, אי-ספיקת כליות ולעיוורון. בין 10 ל-20% מההכשות של האפעה מסתיימות במוות, מה שהופך אותו לקטלני שבנחשי מערב אפריקה.
אפיניות (כימיה)

אפיניות (באנגלית: Affinity) או זיקה היא מונח בכימיה המתאר את מידת החוזק שבה מולקולה אחת קושרת מולקולה אחרת.
בפיזיקה כימית ובכימיה פיזיקלית, זיקה כימית היא התכונה האלקטרונית שבאמצעותה חומרים כימיים שונים מסוגלים ליצור תרכובות כימיות. זיקה כימית יכולה להתייחס גם לנטייה של אטום או תרכובת להתאחד על ידי תגובה כימית עם אטומים או תרכובות בהרכב שונה.
נהוג להשתמש במונח בין השאר כדי לתאר:
קישור מולקולת נוגדן לאפיטופ (דטרמיננטה אנטיגנית).
קישור גורם שעתוק ל-DNA.
קישור מולקולת תרופה למטרתה.
כל האינטראקציות שאחראיות לכך הן אינטראקציות לא קוולנטיות:
קשרים יונים דוגמת המשיכה בין חומצות אמינו בעלות מטענים מנוגדים (משיכה של מולקולה שלילית למולקולה חיובית).
קשרי מימן
קשרים הידרופוביים
מידת האפיניות נקבעת בהתאם לגודלו של קבוע דיסוציאציה  K. לשם כך, נהוג להשתמש בטכניקה של דיאליזה בשווי משקל.
ראו גם

קבוע דיסוציאציה
הערות שוליים

↑  זִקָּה במילון הנדסה כימית [כימיה] (תשמ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284925405171  BNE: XX5545779  BnF: cb119788729 (data)  GND: 4132311-7  LCCN: sh85022888 
ערך זה הוא קצרמרבנושא כימיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארמן לוי (מינרלוג)

| --- | --- |
 לידה:  14 בנובמבר 1795 פריז, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 פטירה:  29 ביולי 1841 (בגיל 45) לה פק, צרפת 
 ענף מדעי:  מינרלוגיה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  תיכון הנרי הרביעי  אקול נורמל סופרייר 
 מוסדות:  אוניברסיטת לייז'  אקול נורמל סופרייר  תיכון שארלמיין 
 פרסים והוקרה:  קונקור ז'נרל 
 הערות:  נולד לאב יהודי
 תרומות עיקריות
 שיטת הכתיב שהציע לתיאור מרחבי של גבישים
 
אַרְמַן לֵוִי (בצרפתית: Armand Lévy;‏; 14 בנובמבר 1795 – 29 ביולי 1841) היה מינרלוג צרפתי, ממוצא יהודי, שעיקר פרסומו בשיטת הכתיב שהציע לתיאור מרחבי של גבישים.
עבודתו

תחום העניין העיקרי של לוי היה המתמטיקה, אבל הצורך להתקיים אילץ אותו להתמחות במינרלוגיה. משערים כי בשנים בהם למד באקול נורמל סופרייר הוא עקב אחר השעורים שנתן המינרלוג הנודע רנה ז'יסט אאיאי, אך יומן הנוכחות של הקורסים של אאיאי אינו כולל את שמו. תרומתו העיקרית למינרלוגיה הייתה שיפור שיטת הסימון לפאות הגביש שהמציא אאיאי והוא השתמש בשיטה משופרת זו בתיאור אוסף המינרלים של פורסטר-היולנד-טרנר. כיום אף על פי שהשיטה המקובלת לסימון פאות הגביש היא שיטתו של ויליאם האלוס מילר, המכונה על שמו אינדקס מילר, נעשה לעיתים שימוש בשיטת אאיאי-לוי שהיא פשוטה ליישום.
התקופה שעסק בקיטלוג מדידת זוויות ורישום האוסף של פורסטר-היולנד-טרנר (כיום מצוי האוסף במוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון) הניבה את גילויים של מספר רב של סוגי מינרלים ביניהם: פורסטריט, בבינגטוניט, ברוקנטיט, רוזליט, ברוקיט, הרשליט, פיליפסיט ובודנטיט, כמו גם מינרלים שהתברר אחר־כך בבדיקה מעמיקה כי היו רק סוגים של מינרלים שנתגלו קודם לכן. הדעות הקדומות כנגד מוצאו היהודי מנעו הכרה בו כמגלה המינרלים והאקדמיה הצרפתית למדעים סירבה לקבל ב-1840 את גילוי המינרלים, בייחוד את הווילמיט, שהציג לוי בפניה. רק ב-1844, לאחר מותו, הצליח המינרלוג הצרפתי אלפרד קלואזו (Alfred Louis Olivier LEGRAND DES CLOIZEAUX‏ 1897-1817), שהיה תלמידו, לכלול את ממצאיו של לוי בשנתון המכרות (Annales des Mines).
בנוסף פרסם לוי מחקרים במתמטיקה ובפיזיקה (על מערכות כוח והגדרת משקלם הסגולי של חומרים שונים). בשנותיו האחרונות כתב לוי גם בביטאונים לפילוסופיה.
על שמו של לוי קרוי המינרל לווין (לֵוִין, באנגלית Levyne ובצרפתית lévyne) שנוסחת המבנה שלו היא [Ca,Na2,K2)Al2Si4O12•6[H2O, סוג של זאוליט.
הערות שוליים

↑  ראו ב-
↑  הספר "תיאור אוסף המינרלים שנוצר על ידי מר הנרי היולנד ושייך למר המפדן טרנר" ( Description of a mineral collection formed by Mr. Henri Heuland and pertaining to Mr. CH. Hampden Turner, of Rooknest in the county of Surrey in England ) הודפס לבסוף ב-1837 לאחר שהכנת 28 הלוחות האחרונים באטלס הושלמה על ידי א. ברוקס. הספר יצא ב-3 כרכים וכולל באופן יוצא מהכלל הקדמה ובה מתקיף המחבר (כנראה היולנד) את ארמן לוי על אי קיום הבטחות, זלזול ובזבוז כספים בתואנות שווא.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb10404754p (data)  GND: 117670413  ISNI: 0000 0000 2087 1963  VIAF: 29523256   WorldCat (עם VIAF): 29523256
אסטרואינפורמטיקה

גילוי צביר-על ראשׁוֹנִי היפריון על ידי מדידות ובחינת נתוני ארכיון
אסטרואינפורמטיקה (באנגלית: Astroinformatics), (אסטרונומיה חישובית) עוסקת בחקר המידע האסטרונומי באמצעות מחשב. זהו תחום מחקר מדעי אקדמי בינתחומי ויישומי, הכולל שילוב של אסטרונומיה, מדע הנתונים, למידת מכונה, כריית מידע ואינפורמטיקה. ענף מדעי העוסק בניתוח מאגרי מידע גדולים המתקבלים מסוגי טלסקופים שונים על הקרקע ומהחלל.
רקע

התחום התחיל להיתפתח בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21, עם פיתוחם של חומרת המחשב ומסדי הנתונים לצורך מחקר מדעי. מצפי החלל מיועדים למחקר בתחומי האסטרונומיה, האסטרופיזיקה והקוסמולוגיה ומהמאה ה -21 גם אסטרוביולוגיה. אוסף המידע הרב ממצפי החלל שעוסקים מתחומי מחקר אלו, יצר תְּחוּם דַּעַת חדש המשלב את מדעי המחשב, בִּיג דָּאטָה (בעברית: נְתוּנֵי עָתֵק, באנגלית: Big data), מתמטיקה, פיזיקה, כימיה, אסטרוסטטיסטיקה, והנקרא אסטרואינפורמטיקה. הגידול במיצפים בעולם מציב אתגרים למחקר האסטרונומי, וזה מחייב גישות חדשות, פיתוח מתודולוגיות חדשניות המשלבות אלגוריתמים מתמטיים ועוצמת מחשוב מהירה ואיכותית לעיבוד מידע בפרויקטים השונים. עם בנייתם והשלמתם של מיצפי הכוכבים הגדולים, כמויות המידע העצומות יתרבו ויחיבו ייעול התהליכים. המטרות העיקריות של אסטרואינפורמטיקה :
עיבוד המידע האסטרונומי הדיגיטלי ממאגרי המידע, ארכיוני התמונות וכלי המחקר.
תיעוד וביצוע דיגיטציה של מאגרי המידע האסטרונומיים מהמיצפים הישנים בעולם לצורך כריית המידע ממימשקים יעילים באינטרנט.
פיתוח תוכנות ושיטות חדשות לאסטרונומים, ליעול תהליך הניתוח של המידע הרב שמגיע מהמצפים הרבים.
דוגמה לכך היא גילוי צביר-על ראשׁוֹנִי היפריון על ידי מדידות ובחינת נתוני ארכיון בעזרת ענף של האסטרופיזיקה הנקרא אסטרופיזיקה חישובית.
כמויות המידע העצומות שמתקבלות דרך חיישני מציפי החלל ומיצפים שעל הקרקע, הצריכו פיתוחי שיתופי פעולה עם הציבור העולמי הלא מדעי. השיתוף יצר פלטפורמת מיזם של חישוב מבוזר קהילתי. פרויקטים לדוגמה : MilkyWay@home באסטרופיזיקה שמטרתו בנית מודלים תלת-ממדיים מנתוני מערכות כוכביות בגלקסיית שביל החלב, פרויקט Einstein@Home המחפש איתותים מכוכבים נייטרונים מסתובבים לגלוי גלי כבידה באופן ישיר והפרויקט הוותיק שהחל את המחשוב הקהילתי, SETI@home שמטרתו חיפוש חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ.
לצורך ביצוע מחקרים שונים בענפי מחקר מדעיים שצוינו לעיל, החוקרים עושים שימוש במחשבי-על ייעודיים ובמיחשוב מבוזר קהילתי. דוגמה נוספת, הוא פרויקט אינטרנטי שנקרא גלקסי-זו (Galaxy Zoo ), למחקר על גלקסיות ובעיקר סיווג מורפולוגי של גלקסיות ממאגרי מידע, המבוצע על ידי אזרחי העולם.
אסטרואינפורמטיקה מתוארת כפרדיגמה הרביעית של המחקר האסטרונומי. תחום המחקר אסטרואינפורמטיקה הושפע מתחומי המחקר ביואינפורמטיקה גיאואינפורמטיקה ומהמחשוב הסריגי. הגידול במידע בעולם הביא לכך שמוסדות אקדמיים פיתחו תוכניות לימוד ומחקר עצמאיות. מוסדות הלימוד שהחלו לראשונה לפתח תוכניות לימוד ומחקר באסטרואינפורמטיקה הם: אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת וושינגטון, ובאוניברסיטת ניו יורק שיש להם מחלקות אסטרונומיה המתמחות במדעי המחשב.
ראו גם

אינפורמטיקה
ביואינפורמטיקה
גיאואינפורמטיקה
כימואינפורמטיקה
הערות שוליים

↑  אבי בליזובסקי, "האסטרונומיה הפכה באופן רשמי למדע של Big Data – אחרי הרפואה", אתר "הידען", 5 ביוני 2017.