ציר הזמן של ההפגנות באיראן (2022–הווה)
ספטמבר

16 בספטמבר – על פי מכון המחקר ממרי, המפגינים קראו "אני אהרוג את מי שהרג את אחותי!". על פי דיווחי מספר ארגוני זכויות אדם, כוחות הביטחון השתמשו בתרסיס פלפל ועצרו כמה מהמפגינים שהתאספו מחוץ לבית החולים קסרה, שם נקבע מותה של אמיני.
17 בספטמבר – מאז יום שבת, לאחר קבורתה של אמיני, החלו הפגנות המוניות בסאקז, עיר הולדתה, ובסננדג', במהלכן כוחות הממשלה פיזרו את המפגינים באלימות. באותו יום התפרסמה תמונת קברה של אמיני בסאקז, המציגה את המילים שנחרטו על מצבתה:
זינה (מהסה) היקרה, לא תמותי. שמך יהיה לסמל
המקור בפרסית
ژینا جان تو نمی‌میری. نامت یک نماد می‌شود
18 בספטמבר – בלילה שלמחרת יצאו שוב אנשי העיר סננדג' לרחובות כדי להפגין נגד מותה של מהסא, וקראו "מוות לדיקטטור", "אנחנו צריכים להתבייש, אנחנו צריכים להתבייש / במנהיג המנוול שלנו", ו"מוות לח'אמנאי". קבוצות נשים הסירו מעליהן את החג'אב כאות מחאה. כפי שדווח ב-BBC לפי מקורות לא-מאומתים, כוחות הביטחון ירו על המפגינים. מספר סטודנטים מאוניברסיטת טהראן ערכו עצרת מחאה והניפו שלטים בידיהם. באותו יום דווח על נוכחות כבדה של כוחות הביטחון בטהראן ובמשהד.
19 בספטמבר – עד ליום זה, שירותי האינטרנט הסלולריים הושבתו בכל מרכז טהראן. על פי סרטונים שפורסמו ברשתות החברתיות, ההפגנות נמשכו במרכז העיר טהראן, בעיר רשת שבצפון המדינה, בעיר אספהאן שבמרכז, וכן בשטחים הכורדיים שבמערב. לפי ארגון זכויות האדם הנורדי הנגאו, המפקח על זכויות האדם באיראן, שלושה מפגינים נהרגו על ידי כוחות הביטחון בפרובינציית כורדסתאן.
גבר בן 23 בשם פרג'ד דרווישי נהרג על ידי המשטרה בזמן שהפגין בעיר אורמיה. על פי החשד, הוא נורה על ידי סוכני ביטחון של המשטרה במהלך ההפגנה ומת מפצעיו בדרכו לבית החולים.
20 בספטמבר – על פי רשת קול אמריקה, סרטונים לא-מאומתים מהרשתות החברתיות הראו כי נכון ליום זה, הפגנות אנטי-ממשלתיות מתקיימות בלפחות 16 מתוך 31 הפרובינציות של איראן, ביניהם "אלבורז, מזרח אזרבייג'ן, פארס, גילאן, גולסתאן, הורמוזגן, אילאם, אספהאן, קרמן, כרמאנשאה, כורדסתאן, מאזנדראן, קזווין, ח'וראסאן רזאווי, טהראן ומערב אזרבייג'ן". מפגינים בעיר סארי (אנ'), בירת פרובינציית מאזנדראן, הסירו תמונות של האייתוללה (עלי ח'אמנאי) וקודמו (רוחאללה ח'ומייני) מבניין בעיר. כלי תקשורת ממלכתיים באיראן דיווחו כי שלושה בני אדם נהרגו בהפגנות בכורדיסטן. לדברי ארגון הנגאו, שני מפגינים גברים נהרגו על ידי כוחות הביטחון במערב אזרבייג'ן, ומפגינה נהרגה באופן דומה בעיר כרמאנשאה. הקטגור מטעם התביעה בכרמאנשאה הכחיש את אחריותה של המדינה למעשים, וקבע כי אנשים נהרגים על ידי "גורמים אנטי-מהפכניים". כלי תקשורת ממלכתיים באיראן דיווחו על מותו של עוזר משטרה כתוצאה מעימות עם מפגינים בעיר שיראז שבדרום המדינה. בעיר כרמאן, אישה צולמה כשהיא מסירה את החיג'אב שלה וגוזרת את הקוקו שלה כמחאה, במהלך הפגנה. כמה עדים שהתראיינו לרשת CNN אפיינו את ההפגנות של היום כ"מחאות בזק" ששאפו להיווצר ואז להתפזר במהירות לפני שכוחות הביטחון יוכלו להתערב.
21 בספטמבר – נשים בסארי (אנ') תועדו שורפות את החיג'אב שלהן כאות מחאה. על פי ארגון הנגאו, אדם אשר נורה על ידי כוחות הביטחון ב-19 בספטמבר מת באותו יום. הארגון מסר כי עשרה מפגינים בסך הכול נהרגו עד לאותו יום על ידי כוחות הביטחון; ארגון זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל הצהיר כי הם אימתו שמונה מתוך מקרי המוות הללו עד כה. בארגון גינו גם את מה שכונה על ידם "השימוש הבלתי חוקי בקליעי ציפורים ותחמושת אחרת" נגד המפגינים. הגישה לוואטסאפ ואינסטגרם, הרשתות החברתיות ואפליקציות המסרים הנפוצות היחידות אשר מותרות באיראן, הוגבלה; בנוסף, התבצעה השבתה נרחבת של רשת האינטרנט, ובעיקר רשתות סלולריות. הבסיג', מיליציה איראנית, ערכה עצרות-נגד פרו-ממשלתיות בטהראן. במדינות אחרות נערכו הפגנות סולידריות עם המפגינים, בין היתר בקנדה, איטליה, שוודיה, טורקיה וארצות הברית.
על פי שתי סוכנויות ידיעות איראניות רשמיות-למחצה, חבר בבסיג' נדקר למוות במשהד.
22 בספטמבר – מפגינים בטהראן ובערים אחרות שרפו תחנות משטרה והבעירו מכוניות. ההפגנות נמשכו על אף השבתות נרחבות של רשת האינטרנט ברחבי המדינה. אנשים באזורים שונים בצפון ובדרום טהראן המשיכו במחאותיהם, תוך שהם קוראים סיסמאות שונות. כמו כן, אנשים הפגינו בפרובינציות שונות במדינה, הן בערים קטנות והן בגדולות, ואף באזורים שלא השתתפו במחאות השנים הקודמות. הפגנות אלה נתקלו בדיכוי כבד מצד משמרות המהפכה ומשטרת פיזור ההפגנות של הממשל האסלאמי של איראן. כוחות אלה התעמתו עם המפגינים תוך שימוש בגז מדמיע וירי ישיר. אנשים רבים נפצעו ונהרגו.
23 בספטמבר – המחאות נמשכו בטהראן, וכן בערים כדוגמת משהד, אושנבייה ובאבול. עימותים קשים התרחשו בעיר אספהאן. ידוענים בולטים רבים יצאו בדרישה שהמדינה תפסיק את הדיכוי. אוניברסטאות במדינה נסגרו ועברו למתכונת וירטואלית (למידה מרחוק).
באותו היום, אלפי אנשים מערים שונות ברחבי איראן השתתפו בהפגנות תמיכה בממשלה כגינוי למהומות וכהבעת תמיכה בחג'אב.
מחלקת המדינה של ארצות הברית הנפיקה רישיון כולל המאפשר לתאגידים גישה לשוק האינטרנט האיראני. בתגובה לכך, היזם האמריקאי אילון מאסק הודיע כי הוא מתכוון להפעיל את מערך האינטרנט הלווייני שבבעלותו, Starlink, כך שיספק שירותי אינטרנט לאיראן. עם זאת, הרישיון המעודכן שניתן לא כולל את החומרה המסופקת על ידי Starlink, אך החברה תוכל להגיש בקשה לקבלת אישור ממחלקת האוצר של ארצות הברית.
24 בספטמבר – דווח ברשתות החברתיות שמפגינים השתלטו על העיר אושנבייה (Oshnavieh) שבפרובינציה מערב אזרבייג'ן שבצפון איראן ובה רוב כורדי. לפי הדיווחים כוחות הביטחון נסוגו. ההפגנות נמשכו גם בשיראז ובטהראן, מול אוניברסיטת טהראן. איראנים המתגוררים מחוץ למדינה קיימו צעדות תמיכה בתושבי איראן בערים שונות בעולם, ובהן ארביל שבעיראק, ברלין ושטוטגרט שבגרמניה ומלבורן שבאוסטרליה.
בתוך פרובינציית גילאן עצרו משטרת המחוז ומשמרות המהפכה האיראניות 739 בני אדם, מתוכם לפחות 60 נשים. 88 אקדחים נמצאו והוחרמו בפרובינציית ח'וזסתאן. משמרות המהפכה ביצעו מספר מעצרים בעיר כרמאן.
בניו יורק טיימס דווח כי כוחות הביטחון "פתחו באש על ההמונים" במספר ערים, וצוין כי "הסרטונים המופצים ברשת והיקף התגובה של השלטונות קשים לאימות באופן עצמאי, אך סרטונים וצילומים שנשלחו על ידי עדי ראייה הידועים לניו יורק טיימס עלו ככלל בקנה אחד עם התמונות שהתפרסמו ברחבי הרשת". הוועדה להגנה על עיתונאים (CPJ) (אנ'), עמותה אמריקאית המקדמת את חופש העיתונות והגנה על זכויות העיתונאים, דיווחה כי לפחות 11 עיתונאים נעצרו, וביניהם נילופר חמדי, הכתב שחשף במקור את פרשת מותה של מהסא אמיני.
הפגנות סולידריות עם תושבי איראן בשטוטגרט, גרמניה
25 בספטמבר – המחאות נמשכו בחלקים שונים בבירה טהראן (נרמק (אנ'), אקבאטן (אנ'), רחוב וליאסר (אנ'), אריאשאהר (אנ')), בכרג', בסננדג', בקיין (אנ'), בקשמאר (אנ') ובבאבול (אנ'), זאת על אף הפסקת האינטרנט הנרחבת באיראן. כמו כן, ההפגנות נגד ממשלת איראן נמשכו בערים שונות בעולם כדוגמת לונדון, בריסל וניו יורק. חבר במיליציית הבסיג' מת מפצעיו לאחר שנפצע בהפגנה באורמיה ב-22 בספטמבר, והוא היה לאחד ממספר חברי בסיג' שנהרגו בהפגנות.
על אף ההתאספויות של תומכי ממשלת איראן בכיכר המהפכה (אנ') בטהראן והאיומים בעימותים אלימים נגד המפגינים, אנשים הגיעו בלילה לרחובות באזורים שונים בטהראן, בושהר, סננדג', קזווין, יזד, אורמיה, שיראז ומשהד. המשטרה שוב ניסתה לבלום את המפגינים. איראנים המתגוררים במדינות שונות כדוגמת קנדה, צרפת, הממלכה המאוחדת, נורווגיה ואוסטריה קיימו צעדות תמיכה במחאות באיראן.
26 בספטמבר – המחאות נמשכו בערים שונות כגון טהראן, תבריז, יזד, קורווה (אנ'), סננדג', בוראז'אן (אנ') וכרג'. איראנים ממדינות שונות, ביניהן קנדה, ספרד וצרפת, הפגינו למען תושבי איראן. סטודנטים לרפואת שיניים באוניברסיטת תבריז התאספו ושרו כמחאה על מעצרם של סטודנטים על ידי המשטרה במדינה. גולאם-חוסיין מוחסני-אג'אי (אנ'), נשיא בית המשפט העליון של איראן, אמר כי "[השוטרים] לא ישנו אתמול בלילה ובלילות שלפני [...] ועלינו להודות להם". באותו היום, המועצה המארגנת של עובדי חוזה הנפט הודיעה כי "אנו תומכים במאבקיהם של האנשים נגד האלימות המאורגנת והיום-יומית כלפי נשים, ונגד העוני והגיהנום ששולט בחברה".
27 בספטמבר – העימותים בין השוטרים וכוחות הביטחון מצד אחד לבין המפגינים מצד שני נמשכו בערים רבות. ראווינה שמדסאני, דוברת משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם, קראה להנהגה הפקידותית באיראן "לכבד באופן מוחלט את הזכות לחופש הדעה, הביטוי, ההתאספות (אנ') וההתאגדות בדרכי שלום". שמדסאני הוסיפה כי על פי הדיווחים, "מאות גם נעצרו, ובהם מגיני זכויות אדם, עורכי דין, פעילי חברה אזרחית ולפחות 18 עיתונאים", וכן "אלפים הצטרפו להפגנות נגד הממשלה ברחבי המדינה במהלך 11 הימים האחרונים. כוחות הביטחון הגיבו לעיתים בתחמושת חיה". המועצה המארגנת של עובדי חוזה הנפט הזהירה את הממשלה שאם דיכוי המוחים יימשך, הם ישבתו, צעד שעלול לשבש סקטור מרכזי בכלכלה האיראנית.
ארגון "Iran Human Rights" דיווח כי כוחות הביטחון ירו תחמושת חיה על המפגינים. איראן הודיעה על מעצרה של פאאזה האשמי (אנ'), בתו של אכבר האשמי רפסנג'אני, נשיא איראן בין השנים 1989 ל-1997.
28 בספטמבר – כוחות המשטרה לפיזור הפגנות באיראן הוצבו בכיכרות המרכזיות של טהראן, כדי להתעמת עם אנשים הקוראים "מוות לדיקטטור". הפגנת סולידריות התקיימה בשער ברנדנבורג שבברלין, גרמניה, בהשתתפותם של כ-1,800 איש, ביניהם הפוליטיקאית דורותי באר (אנ'), חברת המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה, והשחקנית האיראנית-גרמנייה פגה פרידוני (אנ').
29 בספטמבר – המחאות נמשכו במספר ערים ברחבי איראן. המשטרה עצרה בטהראן את המוזיקאי האיראני שרווין האג'יפור, ששירו הוויראלי "בַּרָאיֶה" צבר מעל ל-40 מיליון צפיות באינסטגרם ביום אחד.
30 בספטמבר – בעיר זאהדאן שבדרום-מזרח המדינה, במה שכונה "כנראה התקרית האלימה ביותר במהלך המחאות", המשטרה האיראנית ירתה על אזרחים במהלך תפילות יום שישי. מעל ל-40 בני אדם נהרגו ורבים נפצעו במהלך מחאות שהחלו בעקבות דיווחים על מפקד משטרה בשם אבראהים קוצ'קזאי, שאנס ילדה בת 15 בעיר צ'הבאהר. כמה ימים קודם לכן, ב-27 בספטמבר, חשף האימאם מולאבי עבדול ג'עפר נגהשבנדי, מהעיר רסק, את זהותו של מפקד המשטרה. נגהשבנדי אמר כי הוא גם שוחח עם המתבגרת באופן אישי וכן עם משפחתה. הוא הוסיף "אני יודע שחובתי, הן באמונה והן במצפון, לשבור את דממת המוות הזו, כדי שהתוקף הזה ייענש על מעשיו המבישים".
כאשר באותו יום אנשים התאספו סביב תחנת המשטרה על מנת לדרוש מתן עונש לתוקף, הם היו למטרה עבור כוחות הביטחון והצבא, בשטח ודרך מסוק באוויר. תחנת המשטרה הוצתה במהלך המהומות שנמשכו לאורך הלילה. מספר חברי משמרות המהפכה האסלאמית נהרגו במהלך התקרית, כולל מפקד בכיר במשמרות המהפכה, אשר מת לאחר שנורה בחזהו על ידי "חמושים מתנגדי-משטר", לפי התקשורת שבחסות הממשלה האיראנית. התקשורת האיראנית דיווחה על 19 אנשים במשמרות המהפכה שנהרגו, ו-32 שנפצעו, כולל מתנדבים בבסיג'. התקשורת האיראנית זיהתה כי בין אנשי הצבא שנהרגו נמנים המידרזה האשמי, קולונל במשמרות המהפכה (מקביל לדרגת אלוף-משנה); מוחמש אמין אזרשהוקר, חבר במשמרות המהפכה; מוחמד אמין ארפי, איש בסיג'; וסעיד בורהאן ריגי, גם איש בסיג'. על פי סוכנות הידיעות אירנ"א שבשליטת ממשלת איראן, "בדלנים חמושים" היו האשמים. סוכנות הידיעות האופוזיציונית Human Rights Activist העריכה כי לפחות 40 מפגינים נהרגו. במקביל הודיע הממשל על מעצר 9 זרים "עקב מעורבותם במהומות".