stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אגרידב
פעילות > ברבדוס

בשנת 1984, זכתה החברה במכרז בינלאומי של הבנק העולמי, שבו השתתפו 82 חברות מכל העולם, לביצוע פרויקט פיתוח באי ברבדוס. מטרת הפרויקט הייתה פיתוח ושיפור היבול של שטחי גידול ירקות ומשקי בעלי חיים. זאת במטרה להוציא מהקרקע יבולים גבוהים ולשפר את הכלכלה הלאומית של ברבדוס, שנאלצה לייבא 80% מהמזון שלה. צוות החברה מנה מומחים בתחומי ההשקיה, ההדרכה החקלאית, שיווק תוצרת חקלאית, מיכון חקלאי, וגידול ירקות.
פעילות > ברית המועצות

באוגוסט 1989, חתמה החברה על הסכם להקמת פרויקטים חקלאיים בברית המועצות בשיתוף האקדמיה הרוסית למדעים. ובאוקטובר 1989 פתחה את הסניף המקומי שלה במדינה.
פעילות > דרום אפריקה

החל מתחילת שנות ה-70 פעלה אגרידב בדרום אפריקה שהייתה אז תחת משטר האפרטהייד. החברה סייע בהקמת חוות חקלאיות, התקנת מערכות השקיה ודישון, ויישום שיטות חקלאיות חדישות. החברה גם פעלה בבנטוסטן סיסקאי (מדינת חסות של דרום אפריקה).
פעילות > הודו

בשנת 1996, חתמה החברה על הסכם להקמת חווה חקלאית על בסיס עסקי כמיזם משותף] עם מדינת מהאראשטרה.
פעילות > חוף השנהב

בשנת 1965, נחתם הסכם סייע חקלאי בין מדינת ישראל לחוף השנהב, שבוצע באמצעות חברת אגרידב. בשנת 1970 זכתה במכרז בהיקף של 20 מיליון דולר להקמת סכרים והכשרת שטחים חקלאיים בחוף השנהב. בפרויקט עבדו 24 איש מישראל ו-700 מקומיים.
פעילות > מצרים

לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים החלו מגעים עם בין ממשל ישראל לממשלת מצרים על שיתוף פעולה וסיוע חקלאית, באמצעות חברת אגרידב. בשנת ,1981 הוקמה ועדה חקלאית המשותפת לישראל ומצרים, בראשה עומד מנהל הרשות לתכנון ופיתוח החקלאות, פרופסור שמואל פוהורילס. הוועדה החליטה להקים במשותף פרויקט חקלאי, כאשר המצרים מינו מטעמם את הארגון ליצור חקלאי, הכפוף למשרד החקלאות המצרי, ומטעם ישראל נתמנתה חברת אגרידב לתכנן, להקים ולהפעיל במשותף את החווה. הפרויקט הראשון היה חוות "גמייזה", שהוקמה במסגרת תחנת מתקר חקלאית בדלתה של מצרים, בשטח של 140 דונם. בחווה הותקנו מערכות השקיה חדישות תוצרת ישראל, כדי להדגים לחקלאים המצרים שיטות השקיה ודישון חדישות, וכן מערכות אגרוטכניות מתקדמות ליישום בגידולי שדה וירקות. היבולים שהתקבלו בחווה בשיטות המתקדמות היו גדולים לאין שיעור בהשוואה ליבולים שהתקבלו בשיטות גידול מסורתיות במצרים.
בשנת 1989, הסתיימה המעורבת של אגרידב בחווה, ומומחים מצריים המשיכו להפעיל אותה. סוכם בין חברת אגרידב למשרד החקלאות המצרי להקים במשותף חווה חקלאית נוספת, באזור "האדמות החדשות" באזור המדבר המערבי של מצרים. באזור זה עסקה ממשלת מצרים בהתיישבות נרחבת, ובקישה ליישם שיטות חקלאיות ישראליות לאזורים צחיחים. מטרת צמרים הייתה לפתח את האזורים הצחיחים-למחצה במדבר המערבי, להכין תשתית חקלאית וקהילתית וליישב באזור תושבים חדשים. בשלב הראשון סייע החברה בהכשרת 200 דונם כחלקת הדגמה לגידול ירקות וייצור זרעים, ולשימוש בשיטות השקיה מודרניות, כחלק ממערך של חקלאות אינטנסיווית מודרנית. שכל הציוד, המיכון והתשומות של החווה הם מישראל. אחר כך הפכה החווה לנקודת מפגש בין המומחים מישראל לבין החקלאים המצרים, ונערכו במקום השתלמויות וקורסים למדריכים חקלאיים מקומיים. האזור כולו נהנה מפיתוח חקלאי מואץ. פרויקט נוסף שהחל באוגוסט 1988, בשיתוף בין חברת אגרידב ומשרד ההקלאות של ארצות הברית, היה פרויקט של הקמת מטעי נשירים, בעיקר אפרסקים ותפוחי עץ, על שטח של 600 דונם, ועל שטח נוסף של 280 דונם, לייצור זרעים.
ראו גם

הפרטה בישראל
הערות שוליים

↑  הארץ, ‏נפסלה מועמדותו של שונרי למנכ"לות חברת אגרידב, באתר גלובס, 22 ביוני 1997
↑  לרשות "ורד" חוזים לביצוע עבודות ב־50 מיליון דולר, הצופה, 21 במרץ 1966
↑  יוסף פדיאל, אושרה הקמת רשות למתן סיוע חקלאי, דבר, 18 בינואר 1977
↑  מיכל רוה, ‏פורש (1): מנכ"ל אגרידב, באתר גלובס, 17 בדצמבר 1996
↑   עופר אדרת, אחרון דרי הצריף של בן-צבי, באתר הארץ, 18 ביוני 2015
↑  מיכל רוה, ‏רפול מצניח לאגרידב, באתר גלובס, 23 במאי 2001
↑  אושרה תוכנית שר החקלאות להפרטת חברת אגרידב, באתר TheMarker‏, 17 בדצמבר 2001
↑  צבי לביא, ‏ועדת הכספים אישרה את הפרטת אגרידב והחברה לאוטומציה בשלטון המקומי, באתר גלובס, 1 בינואר 2002
↑  מיכל רוה, ‏12 קבוצות הגישו הצעות השתתפות במכרז להפרטת חברת אגרידב הממשלתית, באתר גלובס, 12 במרץ 2002
↑  סטלה קורין-ליבר, ‏8 קבוצות עלו לשלב המתקדם במכרז לרכישת חברת אגרידב, באתר גלובס, 13 ביוני 2002
↑  כתב גלובס, ‏גאון אחזקות מתמודדת במכרז להפרטת החברה הממשלתית לפיתוח חקלאי בחו"ל - אגרידב, באתר גלובס, 11 במרץ 2002
↑  אבי שמול, אגרידב הממשלתית נמכרה תמורת 4.3 מיליון שקל, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2002
↑  שי ניב, ‏האחים אורגד: מניקיון דירות לחברת אחזקות, באתר גלובס, 14 באוגוסט 2008
↑  עטרת עילם הקדומה חוזרת ליושנה, למרחב, 30 במרץ 1969
↑  ישראלים מפתחים את ברבדוס, מעריב, 17 בינואר 1984
↑  אהרון פריאל, חברה ממשלתית ישראלית תקים פרוייקטים חקלאיים בבריה"מ, מעריב, 3 באוגוסט 1989
הסכם מסחרי רשמי ראשון בין ישראל לברית המועצות, מעריב, 13 באוגוסט 1989
↑  מרדכי אלקן, ⁨סניף חברת אגרידב הישראלית נפתח החודש במוסקווה, מעריב, 29 באוקטובר 1989
↑  דב אלפון, ישראל-דרום־אפריקה: העסקים(כמעט) כרגיל, כותרת ראשית, 25 ביוני 1986
↑  אלעזר לוין, סיסקאי עוד ספקולציה ישראלית, כותרת ראשית, 13 בפברואר 1985
↑  מאת אורה קורן, ‏ישראל והודו יחתמו על הסכם מו"פ תעשייתי והסכם לשיתוף פעולה טכני, באתר גלובס, 30 בדצמבר 1996
↑  ישראל תסייע לפיתוח חקלאות בחוף השנהב, מעריב, 2 בנובמבר 1965
↑  "נכדה" של "מקורות" זכתה במכרז גדול בחוף השנהב, למרחב, 6 בספטמבר 1970
א סדומי, שר החקלאות של חוף השנהב סיים ביקור בישראל, דבר, 12 ביולי 1971
↑  הקמת חברה משותפת ליצוא ידע חקלאי למצרים - לדיון בממשלה, מעריב, 7 באוגוסט 1979
↑  אהרן פריאל, רומן חקלאי, מעריב, 13 במרץ 1990
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305673205171
אות קטמון

| --- | --- |

  
 פרטים
 מדינה:  ישראל 
 נוסד:  1948 
 
אות קטמון הוענק כאות ללוחמים שהשתתפו בקרב סן סימון במהלך מלחמת העצמאות.
ביולי 1949 החלה חלוקת האות. זמן קצר לאחר חלוקתו, חדל צבא הגנה לישראל להכיר בו וענידתו הופסקה.
אות קטמון עגול ועשוי ברונזה או כסף. קוטרו של אות הכסף 28 מילימטר ונראה שקוטרו של אות הברונזה היה זהה. בחזיתו תבליט של בניין הסוכנות היהודית ושל מגדל דויד וסביב לו הכתובת "אם אשכחך ירושלים, תשכח ימיני". בגב האות נכתב "לכבוש קטמון ירושלים כ"ב ניסן תש"ח 1.5.1948". נראה שהאות היה תלוי על סרט כחול לבן.
ראו גם

אות מלחמת הקוממיות
אבודים ביונקרס (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  מחזה "אבודים ביונקרס" של פול סיימון
 בימוי:  מרתה קולידג' 
 הופק בידי:  ריי סטארק
 תסריט:  ניל סיימון 
 עריכה:  סטיבן כהן
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד דרייפוס מרסדס רוהל
 מוזיקה:  אלמר ברנסטין 
 צילום:  ג'וני ג'נסן
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 במאי 1993
 משך הקרנה:  114 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סיפור התבגרות, סרט דרמה 
 תקציב:  15,000,000 דולר
 הכנסות:  9,000,000 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   lostinyonkers
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבודים ביונקרס (באנגלית: Lost in Yonkers) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1993, בבימויה של מרתה קולידג', עם ריצ'רד דרייפוס, מרסדס רוהל ואיירין וורת' בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "אבודים ביונקרס" שהועלה בברודוויי בהצלחה וזיכה אותו בפרס פוליצר. המחזה זכה בפרס טוני ומרסדם רוהל ואיירין וורת' זכו בפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי.
תקציר העלילה

בקיץ 1942 מביא אדי קורניץ (אדי לאופר) את שני בניו, ארתור "ארטי" בן 13 (מייק דאמוס) וג'אקוב "ג'יי" בן 15 (בראד סטול) לגור אצל אימו בעיר יונקרס ליד ניו יורק. אשתו של אדי נפטרה לאחר מחלה קשה והוא נכנס לחובות וקבל משרה כסוכן נוסע ולכן היה עליו להביא את ילדיו לאימו.
הסבתא (איירין וורת') היא אישה אלמנה נכה צולעת ונזקקת למקל הליכה. לפרנסתה היא בעלת חנות ממתקים ובית קפה. הסבתא היא אישיות דומיננטית. אתה גרה בתה בלה (מרסדס רוהל), בת 36 שמתנהגת כילדה ומתחברת מיד עם שני הילדים שרמת המשכל שלהם היא כשלה.
בלה אוהבת סרטים רומנטיים, ארבע פעמים היא הלכה לראות את "ועתה, הנוסע" עם בטי דייוויס. היא מתאהבת בסדרן של בית הקולנוע, ג'וני. ג'וני (דייוויד סטראתיירן) סובל מפיגור שכלי קל, הוא גר עם הוריו ואינו יודע לקרא ולכתוב. למרות זאת בלה אוהבת אותו, רוצה להתחתן אתו ולהקים משפחה. הוא דוחה אותה כל הזמן בטענה של "לא היום".
בן נוסף הוא לואי (ריצ'רד דרייפוס), עבריין שמתעסק בגניבות ובשוד ונרדף על ידי העבריין "הארי הוליווד" (רוברט מירנדה) שרוצה לחסלו. הוא מתחבא בבית הסבתא ומתחבר לשני הנערים שעוזרים לו להסתתר ונהנים מסיפוריו.
בת נוספת היא גרטרוד "גרט" (סוזן מרסון) שגרה בבית משלה.
לבלה יש תוכנית להתחתן עם ג'וני ולפתוח אתו מסעדה בהשקעה של 5,000 דולר. היא אוזרת אומץ ומכנסת את כל המשפחה כדי להודיע להם זאת. היא נתקלת בהתנגדות עזה מצד האם ומצד לואי שמביע התנגדותו שתינשא למפגר. בלה פורצת בבכי ואומרת שכל רצונה להקים משפחה וללדת ילדים. לבסוף לואי מרחם עליה ונותן לה את הכסף מכספי השוד שלו. האמא נשארת אדישה. כאשר האמא חושבת שאת הכסף היא גנבה ממנה, בורחת בלה מהבית לג'וני אבל הוא מודיע לה כי אינו יכול/מסוגל להתחתן.
לאחר מספר ימים אצל אחותה גרט, חוזרת בלה כנועה לאימה. הילדים מסייעים ללואי להימלט מרודפיו והאב אדי מגיע ומחזיר אותם לניו יורק. לבסוף בלה עוזבת את הבית לפלורידה לבנות את עתידה רחוק מאימה השתלטנית.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד דרייפוס | לואי קורניץ |  |
| מרסדס רוהל | בלה קורניץ |  |
| איירין וורת' | סבתא קורניץ |  |
| דייוויד סטראתיירן | ג'וני |  |
| מייק דאמוס | ארטי קורניץ |  |
| בראד סטול | ג'יי קורניץ |  |
| ג'ק לאופר | אדי קורניץ |  |
| סוזן מרסון | גרט קורניץ |  |
| רוברט מירנדה | הוליווד הארי | גנגסטר |
אוטמאר היצפלד

אוטמאר היצפלד (בגרמנית: Ottmar Hitzfeld; נולד ב-19 בינואר 1949 בגרמניה) הוא כדורגלן ומאמן כדורגל בעבר. כמאמן, הוביל את בורוסיה דורטמונד ובאיירן מינכן לזכייה בליגת האלופות.
התחלת קריירה כשחקן

היצפלד שיחק בשלהי שנות ה-60 בקבוצות מהליגות הנמוכות בגרמניה עד שעבר לשחק בשווייץ, בקבוצת בזל 1893. היצפלד הצטרף למועדון בשנת 1971, וזכה עימה באליפות בשנים: 1972, 1973 ו-1975 ואף זכה להיות מלך השערים של הליגה השווייצרית. היצפלד שותף במשחקים האולמפיים בשנת 1972. המשיך לשחק בקבוצת שטוטגרט מהליגה השנייה בגרמניה והצטיין במדיה. את סיום הקריירה העביר בשווייץ בקבוצת לוגאנו ופרש בגיל 34.
קריירת האימון

כמאמן, תבע היצפלד את חותמו במהרה, ובשנת האימון השנייה שלו הוביל קבוצה אלמונית וקטנה בשם פ.צ ארואה, מהעיר ארואה, המונה 15,000 תושבים בלבד.
שנה לאחר מכן, היצפלד עבר לאחד המועדונים הגדולים בשווייץ, גראסהופר מהעיר ציריך ואותה הוביל לזכייה בגביע בשנת 1989, לדאבל בשנת 1990 ולאליפות נוספת ב-1991.
קריירת האימון > הפריצה בדורטמונד

ההצלחה בשווייץ הביאה את הקבוצה הפאר השנייה בגרמניה אך בעלת מספר האוהדים הגדול במדינה והאצטדיון הגדול ביותר, להחתים את המאמן המצליח משווייץ. בורוסיה דורטמונד זכתה בסגנות אליפות גרמניה בעונתו הראשונה, והפסידה את האליפות בהפרש שערים בלבד לקבוצת נעוריו של היצפלד בגרמניה: שטוטגרט.
בשתי העונות הבאות סיים היצפלד במקום הרביעי בטבלה תוך שקבוצתו מגלה שיפור מתמיד בגביע אופ"א. הוא הוביל את דורטמונד לגמר גביע אופ"א 1993, שם נוצחה 1–6 בסיכום שני מפגשים על ידי יובנטוס. בשנת 1995 זכה עם הקבוצה לאחר 32 שנות בצורת באליפות גרמניה. בעקבות הזכייה, העפיל לגביע אירופה לאלופות והפסיד לאייאקס ברבע הגמר. עונה לאחר מכן, היצפלד סחף את הקבוצה לאליפות שנייה רצופה תוך שהוא מדהים את הכדורגל האירופאי בזכייה בגביע אירופה בניצחון 1–3 על אלופת איטליה ואירופה, יובנטוס. באותה שנה נבחר גם למאמן השנה באירופה.
קריירת האימון > באיירן מינכן

ההצלחה בדורטמונד ביססה את מעמדו של היצפלד כמאמן אירופאי מוביל, ובשנת 1998 הגיע לקבוצת באיירן מינכן. היצפלד לא אכזב, וכבר בעונתו הראשונה הוביל את הקבוצה לאליפות גרמניה ולגמר הגביע הגרמני, כמו גם לגמר ליגת האלופות נוסף בו הפסיד בתוספת הזמן למנצ'סטר יונייטד האנגלית. בשנת 2000 הוביל את באיירן לדאבל ולחצי גמר ליגת האלופות. בשנת 2001 הצליח לשחזר את ההצלחה עם דורטמונד וזכה באליפות גרמניה ובאליפות אירופה וזכה שוב כמאמן השנה באירופה.
בעונת 2002 הייתה ירידת מתח, והקבוצה כשלה בזכייה בתארים וסיימה במקום השלישי בטבלה. עונה לאחר מכן זכתה שוב בדאבל אך כשלה בשלבים המוקדמים בגביע אירופה. בעונה לאחר מכן, בשנת 2004, שוב כשלה באיירן לזכות בתארים (פרט לגביע הליגה), והכישלון באירופה הוביל את הנשיא פרנץ בקנבאואר להפרד מהמאמן. עם זאת, ראשי באיירן מינכן לא הסתירו את העצב ואת ההערכה הרבה שהם חשים כלפי המאמן שהפך ליקיר המועדון.
היצפלד דחה הצעה לאמן את נבחרת גרמניה והעדיף לקחת פסק זמן מכדורגל למשך כשלוש שנים.
במהלך עונת 2007 פוטר המאמן פליקס מאגאת' במהלך העונה והיצפלד נזעק לאמן את הקבוצה. למרות הציפיות, היכולת החלשה המשיכה והקבוצה סיימה במקום הרביעי בלבד תוך שהיא מעפילה לגביע אופ"א.
היצפלד נחשב לחברו הטוב של מייסד ונשיא פריז סן-ז'רמן לשעבר ומעצב האופנה הידוע דניאל השטר ואף דגמן בעבר את חליפותיו. היצפלד זכה לשבחים אודות היכולת הטקטית המופלאה שלו וכונה לא פעם: "הטקטיקן מספר אחת באירופה".
בסיום עונת 2008/2007 עזב היצפלד את באיירן מינכן, ועבר לאמן את נבחרת שווייץ. היצפלד הוביל את נבחרת שווייץ למונדיאל 2010 שם הודחה בשלב הבתים. ליורו 2012 לא הצליח היצפלד להוביל את הנבחרת, אשר סיימה אחרי אנגליה ומונטנגרו במסגרת שלב המוקדמות. היצפלד הוביל את נבחרת שווייץ למונדיאל 2014 שם הודחה על ידי ארגנטינה בשלב שמינית הגמר. בתום הטורניר פרש היצפלד מאימון.
תארים

אליפות שווייץ: 1972, 1973, 1990, 1991
גביע שווייצרי: 1975, 1985, 1989, 1990
אליפות גרמניה: 1995, 1996, 1999, 2000, 2001, 2003, 2008
גביע גרמני: 2003, 2008
גביע אירופה: 1997, 2001
אליפות ביניבשתית: 2001
גביע הליגה הגרמני: 1999, 2000, 2001, 2004, 2007, 2008
מאמן השנה באירופה: 1997, 2001
אייל אוף דוגס

ערך זה עוסק בחצי האי במזרח לונדון. אם התכוונתם לסרט של וס אנדרסון, ראו .
| --- | --- |
אייל אוף דוגס מהאוויר, מבט מדרום.
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  תמזה 
 קואורדינטות:  51°29′19″N 0°01′07″W﻿ / ﻿51.488661111111°N 0.018588888888889°W﻿ / 51.488661111111; -0.018588888888889
 נתונים מדיניים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאייל אוף דוגס(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאייל אוף דוגס(למפת טאוור האמלטס רגילה) אייל אוף דוגס(למפת טאוור האמלטס מוגדלת) אייל אוף דוגס
 
אייל אוף דוגס (אנגלית: Isle of Dogs; מילולית: אי הכלבים) הוא חצי אי במזרח לונדון המוקף משלושת צדדיו (המזרחי, הדרומי והמערבי) על ידי אחד מהפיתולים הגדולים ביותר של נהר התמזה. מכיוון צפון נמצאים מעגני מערב הודו, כך שהגישה היחידה לאי היא דרך שני גשרים החוצים את המעגנים המזרחיים והמערביים. האי שייך לרובע טאוור האמלטס והוא חלק מהדוקלנדס.
אכרון

| --- | --- |
נהר אכרון ליד הכפר גליקי
נהר אכרון ליד הכפר גליקי
 מידע כללי
 אורך:  58 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  23.5 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  763 קמ"ר
 מוצא:  מחוז משנה יואנינה, אפירוס
 גובה מוצא הנהר:  11 מ' 
 יובלים:  Cocytus 
 שפך:  הים היוני
 מדינות באגן הניקוז:  יוון יוון
 
 מהלכו של נהר אכרון
 
אכרון (ביוונית: Αχέρων, Αχέροντας; אכרונטס, או Αχερουσιος; אכרוסיוס) הוא נהר הזורם באזור אפירוס שבצפון-מערב יוון.
מוצא הנהר ליד הכפר סילייס (Σέλλες) שבדרום מחוז יואנינה (אנ'), והוא נשפך לים היוני ליד העיר פארגה (אנ').
הנהר במיתולוגיה

במיתולוגיה היוונית העתיקה ידוע אכרון כנהר הכאב, הוא אחד מחמשת נהרות השאול, ועליו היו מפליגים המתים למסעם האחרון.
בשיריו של הומרוס, מתואר אכרון כנהר הנשלט על ידי אל השאוֹל, האדס. אליו זורמים הנהרות קוקיטוס ופלגתון.
המשורר הרומאי ורגיליוס, החשיב את אכרון לנהר העיקרי של טרטרוס, שממנו צמחו הסטיקס והקוקיטוס. כארון היה מעביר את המתים שהיה ברשותם מטבע לתשלום עבור הנסיעה, לצידו השני של הנהר.
בסודא מתואר הנהר כמקום ריפוי וכפרה לחטאים, ולא כמקום עונש.
על פי מיתולוגיות מאוחרות יותר, אכרון הוא בנם של אל השמש הליוס, אלת האדמה גאיה, ואלת התבואה דֵמֵטֵר. אכרון הפך לנהר השאוֹל לאחר שנצח זאוס את הטיטאנים. לפי מיתוס זה אכרון הוא אביו של אסקלפוס גנן השאוֹל, אותו הוליד יחד עם הנימפה אורפנה.
אייל אירי

| אייל אירי |
| --- | --- |
 שלד של האייל
תקופה
פליסטוקן-הולוקן, כ-400–5.7 אלף שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: אייליים
סוג:: מגלוצרוס
מין:: אייל אירי
שם מדעי
 Megaloceros giganteus ‏בלומנבך, 1799
תחום תפוצה


אייל אירי (שם מדעי: Megaloceros giganteus; מיוונית: Μεγαλος + Κερας, שמשמעו "ענק הקרן") הוא מין נכחד של אייל, אשר חי ברחבי אירואסיה מן הפליוקן המאוחר ועד ההולוקן הקדום. בעבר נחשב למין היחיד בסוג מגלוצרוס, אך מאוחר יותר נתגלו מינים נוספים.
מין זה היה מאוכלי העשב הגדולים של עידן הקרח האחרון. היה זה האייל הגדול ביותר, ובעל הקרניים הגדולות ביותר שחי אי-פעם. גובהם של הזכרים היה מעל ל-2 מטרים ומשקלם בין 500 ל-740 ק"ג.
השרידים האחרונים הידועים של אייל אירי תוארכו באמצעות תיארוך פחמן-14 לסביבות 5,700 לפנה"ס.
גובהו היה 2.1 מטרים בגובה הכתפיים, ואורכו 2.8 מטרים. המרחק בין קצות הקרניים שלו היה 3.65 מטרים, ומשקלן 40 ק"ג.
מתנגדי תורת האבולוציה במאה ה-19 השתמשו בקרניים העצומות של האייל האירי כדי להטיל ספק במנגנון הברירה הטבעית כפי שהציג צ'ארלס דרווין. אם המותאמים ביותר שורדים, שאלו הספקנים, אזי מהו היתרון שיש למי שנושא על ראשו קרניים גדולות כל כך. לפי עקרון ההכבדה שהציע אמוץ זהבי, הצגת קרניים כבדות כל כך, היא מעין מסר שמשדר הזכר בעונת הרבייה כדי להוכיח עד כמה איתן וחסון הוא.
שיחזור של האייל האירי
שיחזור של האייל האירי
אופני יד

מרוץ אופני יד
אופני יד
אופני יד הם אופניים בעלי שלושה גלגלים, המופעלים באמצעות הידיים. אופניים אלו משמשים לספורט עממי וכמו כן, גם למרוצי אופניים. מאחר שאין השתתפות של פלג הגוף התחתון במאמץ, משמשים אופני היד גם רוכבים נכי גפיים תחתונות.
אופני היד התחרו לראשונה באולימפיאדת אתונה כאשר את ישראל ייצג זיו בר שירה מעמותת אתגרים. בארץ מתקיימת פעילות הן ברמה העממית והן ברמה התחרותית. כ-70 ספורטאים פעילים בענף ומשתתפים באירועי ספורט שונים.
בשנת 2006 החלה את פעילותה ליגת אופני יד.
עיצוב

הרוכב יושב נמוך על האופניים, בדומה לאופנוח, כאשר רגליו פשוטות לפנים ומעליהן הדוושות. מאחורי גבו זוג גלגלים ולפניו גלגל נוסף קדמי אליו מחוברת השרשרת (בדומה לגלגל האחורי באופניים רגילות). לעיתים קיים ציר בין הגלגל הקדמי ומערכת הדוושות, ובין שאר השלדה, ואז הניווט נעשה על ידי הידיים סביב ציר זה. לחלופין, באופניים ללא ציר, נעשה הניווט על ידי הטיית הגוף.
מהירות

מאחר שכח הידיים חלש מכח הרגליים, אופני יד מגיעים למהירויות נמוכות מאלו של אופניים רגילים. בנוסף, החיכוך של שלושה גלגלים עם המסלול גם הוא מאט את האופניים. לעומת זאת, הישיבה הנמוכה מקטינה את החיכוך עם האוויר.
בשנת 1995 קבע ג'ייקוב היילויל שיא של כ-52.5 קמ"ש במישור (בהשוואה ל-73 קמ"ש באופניים רגילים).
ראו גם

ספורט נכים
אופני טנדם
אופניים
אופנוח
אייל אלמושנינו

אייל אלמושנינו (נולד ב-10 באפריל 1976) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר והבלם.
קריירה

את הקריירה החל אלמושנינו במחלקת הנוער של עירוני אשדוד, ואת רוב הקריירה שיחק בקבוצה המקומית (שהפכה לאחר האיחוד ב-1999 למועדון ספורט אשדוד). לאחר 8 עונות באשדוד עבר אלמושנינו למכבי חיפה, שם זכה עם הקבוצה באליפות והיה שותף להופעת הקבוצה בליגת האלופות בעונת 2002/03. בינואר של אותה עונה חזר לאשדוד, כיוון שמיעט לשחק בחיפה.
לאחר עונת השאלה בהפועל כפר סבא ועוד 3 עונות במדי מ.ס. אשדוד, עבר אלמושנינו בינואר 2008 לקבוצת בני לוד מהליגה הלאומית. לאחר שנה וחצי בלוד, עבר בקיץ 2009 לקבוצת מכבי באר שבע, אך לאחר מספר חודשים עזב את הקבוצה וחתם בעירוני קריית מלאכי, במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2010.
לאלמושנינו הופעה אחת בנבחרת ישראל, במשחק ההפסד לנבחרת הונגריה ביוני 2000.
אודי טאוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 ביוני 1962 (בן 62) בני ברק, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  ישיבת בני עקיבא נחלים, בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס זאב לספרות ילדים ונוער (1992) 
 
אודי (אהוד) טאוב (נולד ב-10 ביוני 1962) הוא מאייר וסופר למבוגרים, לילדים ולנוער. ספרו "הרמן" זכה בשנת 1992 בפרס זאב לספרות ילדים ונוער. ספרו "רוכבי הדלי" נמנה ברשימת המועמדים לפרס ספיר בשנת 2018.
ביוגרפיה

אודי טאוב נולד בבני ברק. הוא בוגר הישיבה התיכונית "נחלים" של "בני עקיבא" ואת שרותו הצבאי עשה בחיל האוויר. הוא למד תורה בישיבת אלון מורה בקדומים, ועיצוב גרפי באקדמיה לאמנויות בצלאל.
אודי טאוב מתגורר ביישוב חשמונאים, נשוי לרותי, אב לארבעה בנים וסב לשני נכדים.
ספריו

כתיבתו של טאוב למבוגרים נעה על התפר שבין המסורת היהודית והתרבות המערבית לסוגיה, ומעבדת בתוכה סוגיות הנוגעות לגורל היהודי בדרך של טיפול מודרניסטי ופוסט מודרניסטי תוך כדי שילוב בין מציאות ודמיון אגדתי.
מוטיב מרכזי בספריו, הן בספרי הילדים והן בספרי המבוגרים, הוא נטילת האחראיות והמחיר שלה, גם כשזו מוטלת על כתפיו של נושאה בעל כורחו. בספריו לילדים ולנוער עוסק טאוב בפרשנות שנותנים הילדים והמתבגרים לעולם שסביבם על כל מרכיביו.
ספריו > ספריו למבוגרים

מבוא ליודאיקה (מסדה, 1992) - קובץ סיפורים קצרים העוסק בגורל היהודי. הקובץ מכיל שבעה סיפורים: שלושה קירות, ימי ישיבה, עורף מסע העגלה, שומר הלילה, שואת דלבין, מבוא ליודאיקה.
יודאיקה (כנרת זמורה דביר, 2011) - סיפורם של שלושה אחים שהצעיר בהם יורש חנות יודאיקה. הסיפור מספר את קורות האח הצעיר בחנות.
רוכבי הדלי (כנרת זמורה דביר, 2018) - ספר על צעיר הלוקח אחריות על סבו המזדקן שהיה בגרמניה אמן, בעל תיאטרון בובות מצליח, בתקופה שבין מלחמות העולם. בספר מתנצחים ביניהם שלל התרבויות שמרכיבות את החברה היהודית ישראלית ומשפיעות על עיצובה. תיאטרון התרבות האקלקטי של העם היהודי מנסה לא להתפרק ולשמור על המשך ההצגה.
אגדות (פרדס:סדרת גומחה. עורך הספר - חיים וייס,2022)
ספריו > ספריו לילדים

ספר המעשיות המופלאות של רבי נחמן מברסלב (הוצאת הלל, תשמ"ח)
הרמן (מסדה, 1991) - מספר על הילד יונתן המודע למצוקתו של חבר לעבודה של אביו, המצוי בהליך של פשיטת רגל.
הלני (מסדה, 1993) - מספר על ילד צעיר, אביתר, הבא לגור אצל דודתו. לכל אורכו של הסיפור נשמעים שני קולות - קול הנער וקול הבוגר, הנוגעים מדי פעם זה בזה.
אנה דרווין (יסוד, 2007) - מספר על בת החוקר האנגלי הנודע צ'ארלס דרווין, שמתה בגיל עשר. המספר הוא ג'יימס, חברה של אנה. אנה היא כאמור בקושי בת עשר, והיא לא מבינה את הספר שכתב אביה. ביחד עם חברה ג'יימס היא מגלה סודות נסתרים על החיים.
פרסים והוקרה

פרס זאב לספרות ילדים ונוער על הספר "הרמן"
ספרו "רוכבי הדלי" הופיע ברשימת המועמדים לפרס ספיר
הערות שוליים

↑  יוסף גלרון־גולדשלגר, אודי טאוב 1962, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  אודי טאוב, באתר library.osu.edu
↑  נויבורגר קארין שוורץ יגאל, טאוב אודי (אהוד), באתר לקסיקון הקשרים לסופרים ישראליים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281257905171  BnF: cb16642918w (data)  GND: 115871694X  ISNI: 0000 0000 6692 7782  LCCN: no93004657  VIAF: 41408974   WorldCat (עם VIAF): 41408974
אבודים במעבדה

| --- | --- |

אליזבת' וטובי בלוגו הסדרה
 סוגה:  מדע בדיוני/דרמה קומית לנוער
 יוצרים:  ג'ונתן מ. שיף, דניאל סצ'רף
 כותבים:  אנני פוקס, פיטר קינלוץ', סוזן מאקגיליקודי, הלן מאקווירטר, גרי מילן
 שחקנים:  אנדרה דה ואני, ברידג'ט נוול, בן סצ'מיבאד, סאסקיה בורמיסטר, אמה לאונרד, ברוק סיקס, גרתה לארקינס
 ארץ מקור:  אוסטרליה אוסטרליה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 מפיק:  ג'ונתן מ. שיף 
 הפצה:  ZDF 
 מוזיקה:  Ric Formosa 
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  נטוורק טן (אוסטרליה)   ערוץ דיסני (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים   ערוץ לוגי
 תקופת שידור מקורית:  2 ביולי 2004 – 2006
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מימין לשמאל: טובי, דינה וראס
אֲבוּדִים בַּמַּעְבָּדָה (באנגלית: Wicked Science) היא סדרת טלוויזיה אוסטרלית מסוגת הדרמה הקומית המספרת על שני בני נוער, טובי ואליזבת', שבטעות הפכו לגאונים מדעיים כתוצאה מפיצוץ במעבדה בבית ספרם. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים ולאחר מכן בערוץ לוגי.
עלילה > עונה ראשונה

בזמן שהם מנקים את אקווריום הצפרדעים שבכיתת המעבדה בבית ספרם, טובי ג'ונסון ואליזבת' הוק גורמים בטעות לפיצוץ שהופך אותם לגאונים. אליזבת' משתמשת בכוחה לרעה, כדי להשיג ציונים גבוהים, פופולריות ושליטה, ואילו טובי משתמש בכוחו בעיקר כדי למנוע מאליזבת' להשיג את מבוקשה ולעיתים כדי לעזור לחבריו, ראס ודינה. במקביל, מנסים השניים לא לחשוף את סודם, והיחידים שיודעים על כוחותיהם הם חבריהם הטובים. עם ההמצאות שאותם המציאו טובי ואליזבת' נמנות הינדוס דינוזאורים, יצירת חליפת ג'ודו שנשלטת בשלט רחוק, רקיחת איפור שמשתנה לפי מצב הרוח, תכנות כפפות שמנגנות בעצמן על גיטרה באמצעות שלט רחוק ובניית מתקן לייזר שמשגר אנשים ממקום למקום. בפרקים האחרונים של העונה טובי ואליזבת' מתחרים ביניהם על השגת הנוסחה שגרמה לפיצוץ שהפך אותם לגאונים. בעוד שניהם במעבדת בית הספר, טובי רוצה להשתמש בנוסחה כדי "למחוק" את גאונותם, ואילו אליזבת' לא מסכימה לכך ומנסה למנוע מטובי לעשות זאת. לבסוף טובי מצליח, ושניהם שוכחים כל מה שקרה מאז הפיצוץ וגאונותם נעלמת.
עלילה > עונה שנייה

העונה השנייה נפתחת בחזרה ללימודים, כשאליזבת' משיגה מחדש את נוסחת הגאונות, הופכת שוב לגאונה, ומוחקת את הזיכרון של תלמידי בית הספר ושל המורים מהאירועים שקרו שנה שעברה. לרוע מזלה, טובי וראס לא שכחו את מה שאירע, וטובי הצליח להשיג בחזרה את גאונותו, ויחד עם בת דודתו של טובי, סאשה, שלושתם נלחמים שוב באליזבת', בעוד תלמיד חדש בשם ג'ק ביילי "מרחרח" סביבם כל הזמן, בטענה שהם גאונים. במהלך העונה, אליזבת' התאהבה בטובי, ומנסה לכבוש את ליבו, לעיתים על ידי איומים עליו ועל אהוביו, בעוד טובי מאוהב דווקא בבחורה אחרת מכיתתו - ניקי ביילי, אחותו של ג'ק. בסוף הסדרה, אליזבת' נחטפת על ידי קואלה ענקית שגדלה על ידי אקדח הגדילה שיצרה, אך ניצלת לבסוף על ידי טובי. לא ברור האם לאחר מקרה זה השניים הפכו לזוג, או שהמצב ביניהם נשאר כפי שהיה לפני כן.