stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספטימיוס סוורוס
הערות שוליים

↑  שנת לידתו שנויה במחלוקת: לפי ההיסטוריה אוגוסטה הוא נולד ב-146, אך קאסיוס דיו, הנחשב למקור מוקדם ואמין יותר מציין את גילו המדויק ביום מותו (65 שנים, 9 חודשים ו-25 ימים) המאפשר לחשב לאחור את לידתו ב-11 באפריל 145. לפי בירלי (Septimius Severus: The African Emperor ראו לקריאה נוספת) (עמוד 220, הערה 27) זהו התאריך הסביר יותר, אם כי קיימת גם האפשרות שספטימיוס סוורוס עצמו זייף את תאריך לידתו
↑  ניקולו מקיאוולי, הנסיך (פרק 19)
1 2 3 4  ההיסטוריה של ארץ ישראל, כרך 5, חלק א, 2. האימפריה הרומית והמנהל הרומי בארץ ישראל (כתב: משה דוד הר), עמ' 30
↑  אולפיאנוס, על משרת הפרוקונסול, ג, מובא בדיגסטה של יוסטיניאנוס, ספר 50, 2, 3, 3
↑  ההיסטוריה אוגוסטה, חיי ספטימיוס סוורוס, פרק יז, סעיף 1
1 2  מנחם שטרן - M. Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1980, Vol. II: CXLII. Sciptores Historiae Augustae, p. 625
↑  דוד גולן, הקיסרים הסוורים, חיי ספטימיוס סוורוס, עמ' 144, הערה 145
| קיסרי רומא |
| --- | --- | --- |
| תקופת הפרינקיפט | אוגוסטוס קיסר • טיבריוס קיסר • קליגולה • קלאודיוס קיסר • נירון קיסר • גלבה • אותו • ויטליוס • אספסיאנוס • טיטוס • דומיטיאנוס • נרווה • טראיאנוס • אדריאנוס • אנטונינוס פיוס • לוקיוס ורוס • מרקוס אורליוס • קומודוס • פרטינקס • דידיוס יוליאנוס • ספטימיוס סוורוס • קרקלה (עם גטה) • מקרינוס • אלאגבאלוס • אלכסנדר סוורוס |  |
| תקופת משבר המאה השלישית | מקסימינוס תראקס • גורדיאנוס הראשון עם גורדיאנוס השני • פופיאנוס ובלבינוס • גורדיאנוס השלישי • פיליפוס הערבי • דקיוס עם הרניוס אטרוסקוס • טרבוניאנוס גאלוס עם הוסטיליאנוס • טרבוניאנוס גאלוס עם וולוסיאנוס • איימליאנוס • ולריאנוס עם גליאנוס • גליאנוס • קלאודיוס השני גותיקוס • קווינטילוס • אורליאנוס • טקיטוס • פלוריאנוס • פרובוס • קארוס • קארינוס עם נומריאנוס |  |
| תקופת הדומינט | דיוקלטיאנוס עם מקסימיאנוס • קונסטנטיוס כלורוס • גלריוס • פלביוס ולריוס סוורוס • מקסימינוס דאיה • מקסנטיוס • ליקיניוס • קונסטנטינוס "הגדול" • קונסטנטיוס השני עם קונסטנס ועם קונסטנטינוס השני • יוליאנוס • יוביאנוס • ולנטיניאנוס הראשון עם ואלנס • גרטיאנוס עם ולנטיניאנוס השני • תאודוסיוס הראשון |  |
האימפריה הרומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267973005171  PLWABN: 9810599126205606  BNE: XX1028813  BnF: cb12134416p (data)  CANTIC: a11113595  GND: 118764659  HDS: 014825  ICCU: SBLV307252  ISNI: 0000 0001 0830 3370  LCCN: n82000920  NKC: js20020124058  NLG: 141749  NTA: 067660576  SELIBR: 294570  SNAC: w6mc920f  SUDOC: 029794846  TePapa: 68568  ULAN: 500115702  VcBA: 495/10998  VIAF: 36952961   WorldCat (עם VIAF): 36952961 
מטבעות זהב שהנפיק ספטימיוס סוורוס ב-193 לכבוד הלגיון הארבעה עשר גמינה שהכתירו לקיסר
פיבי ארל

| --- | --- |
 לידה:  1 בספטמבר 1790 
 פטירה:  11 בדצמבר 1863 (בגיל 73) 
 תקופת הפעילות:  1805–1863 (כ־58 שנים) 
 
פיבי ארל (באנגלית: Phoebe Earle‏; 1790 – 1863), הידועה בשם הנשואים שלה: פיבי דיטון ופיבי מקינטייר, הייתה ציירת אנגלייה שמונתה כציירת הפרחים של המלכה אדליידה.
קורות חייה

נולדה ב-1 בספטמבר 1790 והוטבלה ב-3 באוקטובר 1790 בכנסיית מרילבו בלונדון, היא הייתה ילדם הראשון של הצייר ממסצ'וסטס ג'יימס ארל וג'ורג'יאנה קרוליין פילקינגטון (1757–1838), בתו האירית של ג'ון קרטרט פילקינגטון. אחיה הצעיר, גם הוא היה אמן, אוגוסטוס ארל ואחיה למחצה הבכור היה האדמירל ויליאם הנרי סמית'.
ב־22 ביוני 1812 בכנסיית סנט פנקראס הישנה בלונדון היא התחתנה עם הצייר דניס דיטון ונולדו להם שני בנים, הראשון לא חי זמן רב ואילו השני, הנרי דניס דיטון (1817–1874), הפך לקצין בצבא הבריטי. בשנת 1820 התקבלה עבודתה לראשונה לתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות והיא הציגה שם במשך חלק ניכר משאר חייה. האגודה המלכותית של אמנים בריטים הציגה גם את עבודותיה משנת 1825 והיא הוצגה גם במוסד הבריטי.
כשהבריאות הנפשית של בעלה החלה להתדרדר, היא עברה איתו ועם בנם שנותר בחיים לברטאן, וחזרה לאנגליה לאחר מותו בשנת 1827. היא התיישבה בעיירת הספא לימינגטון והחלה לאסוף קהל לקוחות כמורה לציור, רישום ופיסול בשעווה. המוניטין שלה גדל לרמה הלאומית, בשנת 1830 כאשר קיבלה את תפקיד ציירת הפירות והפרחים של המלכה אדלייד. היא גרה קרוב לסטרטפורד-אפון-אבון, ובשנת 1835 הפיקה ספר ליתוגרפיות בצבעי יד בשם "Relics of Shakespeare" ועבודותיה הוצגו באקדמיה הסקוטית המלכותית בשנת 1837.
בשנת 1838 לאחר מותה של אחותה למחצה אליזבת סמית' (1787–1838), אשתו של ג'יימס מאריי (1779–1847), פיבי קיבלה את האחריות במקום אחותה לטפל בדוכס ג'ון מוריי החולה, ומכרה את עסקיה בלימינגטון. ב-7 בפברואר 1839 היא התחתנה, פעם שנייה, עם פטריק מקינטייר, בכיר בחברת ביטוח חיים של הממלכה המאוחדת, שעבר איתה לטפל בדוכס החולה.
לאחר מותו של הדוכס בשנת 1846, עברו השניים לקנזינגטון והצליחו לצאת לחופשה ארוכה באירופה.
היא הוצגה בפעם האחרונה באקדמיה המלכותית בשנת 1854,
היא נפטרה באדינבורו ב־11 בדצמבר 1863 במהלך ביקור משפחתי.
הערות שוליים

↑  Sara Gray, (2009) The Dictionary of British Women Artists, Casemate Publishers,
↑  Jenny Spencer-Smith, ‘Dighton, Denis (1791–1827)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004; online edn, Jan 2008
↑  Relics of Shakspeare / from drawings by Mrs. Denis Dighton, by appointment fruit and flower painter to Her Majesty the Queen. - YCBA Collections Search, collections.britishart.yale.edu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 487285 
פיבי ארל, מקום הולדתו של שקספיר
פזצטא (אלבום)

| --- | --- |

 אלבום אוסף מאת משפחת תאקט ואחרים
 יצא לאור:  2009
 סוגה:  היפ הופ
 חברת תקליטים:  משפחת תאקט
 הפקה:  סאבלימינל
פזצטא הוא אלבום אוסף מאת משפחת תאקט שנמכר בפריסה ארצית החל משנת 2009.
השיר "הלוואי", השיר הרשמי של שירותרום 2008, בביצוע קובי שמעוני (סאבלימינל) וסיוון בהנם נבחר להיות שיר הנושא של האלבום.
הבחירה בסאבלימינל כמפיק אלבום, באה לאחר סקר שערכה האגודה למען החייל והראה שכ-80% מהחיילים מעדיפים את סאבלימינל והוא הזמר הפופולרי בקרב חיילי צה"ל.
רשימת רצועות

| מספר | שם השיר | מבצע |
| --- | --- | --- |
| 1 | הלוואי | סאבלימינל וסיוון |
| 2 | אינשאללה | גד אלבז |
| 3 | התקווה | סאבלימינל, הצל, סיוון וגלית דהן |
| 4 | שיר למעלות | שי 360, אלון דה לוקו ואיציק אורלב |
| 5 | את שיגעת (Remix) | גבריאל בטלר, בוסקילז ומטרו |
| 6 | אמצע הלילה בכפר | הראל מויאל |
| 7 | ארץ אהובה | סאבלימינל ושלומי שבת |
| 8 | זה היה ביתי | כלא 6, הילה הררי ומני בגר |
| 9 | ימים טובים | אלון דה לוקו וליאור מיארה |
| 10 | אין עוד יום | רון שובל |
| 11 | אני זוכר | איציק שמלי |
| 12 | בליבי | בוסקילז ושלומי שבת |
| 13 | זר בעולם | ליאור מיארה |
| 14 | צל המוות | הצל וסינרגיה |
| 15 | HOME | שי 360 |
| 16 | שיר של רגע אחד | סאבלימינל, איציק שמלי, שי 360, גבריאל בטלר, בוסקילז, הצל וסיוון |
| 17 | בחסדך | איציק שמלי |
פאן גאנג

| --- | --- |

 לידה:  20 בספטמבר 1953 (בן 71) בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין 
 ענף מדעי:  כלכלה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חביי  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  אוניברסיטת פקין 
 
זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
פאן גאנג (באנגלית: Fan Gang; בסינית: 樊刚; נולד ב-1953) הוא אחד מהכלכלנים הבולטים בסין ואחד מהתומכים הפעילים ביותר בעד רפורמות בסין.

כיום הוא מתגורר בבייג'ינג, ומכהן כפרופסור בבית הספר לבוגרים של האקדמיה הסינית למדעי החברה, כמו גם כמנהל מכון המחקר לכלכלה לאומית של סין.

הוא גם מכהן כנשיא של קרן הרפורמה של סין.
ביוגרפיה

פאן גאנג שירת כיועץ לארגונים רבים, בכללם ועדת המדיניות הכספית של הבנק העממי של סין (People's Bank of China). הוא מומחה למקרו-כלכלה של פיתוח ארוך-טווח, סחר בינלאומי ושער המטבע, יחסי חוץ וההשתלבות האזורית של סין באסיה. 

הוא ידוע בעיקר בעיסוקו בנושאים כמו הסיכון הכספי הסיני ומערכת הרפורמות הפיננסיות, חילופי המשטרים הזרים והערכתם, הרפורמה הכלכלית בסין וגלובליזציה.
בשנת 2015 הוא זכה בפרס להתחדשות בתחום הכלכלה (ביחד עם לין איפו).
השכלה

פאן גאנג למד במחלקה לכלכלה של אוניברסיטת חביי וקיבל תואר בכלכלה פוליטית ב-1982. הוא למד כלכלה מערבית במחלקה לכלכלה של בית הספר לבוגרים של האקדמיה הסינית למדעי החברה בשנים 1982 עד 1985. בשלב הבא למד בשנים 1988-1985 באוניברסיטת הרווארד וקיבל דוקטורט בכלכלה.
פרסומים

פאן גאנג פרסם מעל 100 מחקרים אקדמיים, מעל 200 מאמרים בכתבי עת ועיתונים ברחבי תבל ושמונה ספרים על מקרו-כלכלה וכלכלת המעבר. כיום הוא כותב סדרת כתבות חודשית בשם "Enter the Dragon" (כניסת הדרקון).

הן מתפרסמות בעיתון המלכ"ר Project Syndicate. ב"כניסת הדרקון" סוקר פאן גאנג את המגמות שמעצבות את הכלכלה הסינית ומסביר מה משמעותן עבור יתר העולם.
משרות והישגים משמעותיים > בהווה

מנהל, מכון המחקר לכלכלה לאומית.
נשיא, קרן הרפורמה של סין.
פרופסור, בית הספר לבוגרים של האקדמיה הסינית למדעי החברה.
חבר, הוועדה המייעצת של משרד העבודה והביטחון החברתי של סין.
חבר, הוועדה המייעצת של מרכז הונג קונג למדיניות כספית.
חבר, ועדת המדיניות הכספית של הבנק העממי של סין.
יועץ, מנהל סחר החליפין של משרד החוץ.
יועץ בינלאומי, המרכז לפיתוח בינלאומי, אוניברסיטת הרווארד.
דירקטור שאינו חבר הנהלה, חברת הביטוח פינג אן.
עמית בפורום הכלכלי העולמי (מאז 1994)
עמית של החברה לכלכלה סינית (ארצות הברית, מאז 1993)
יועץ לבנק העולמי לתוכנית הפיתוח של האו"ם, לוועדת הכלכלה החברתית של האו"ם באסיה ובאוקיינוס השקט, ולארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
משרות והישגים משמעותיים > 2008

פאן גאנג דורג במקום ה-33 ברשימת "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם" בידי כתבי העת Foreign Policy ו-Prospect.
משרות והישגים משמעותיים > 1995

פאן גאנג זכה באות "המנהיג העולמי של המחר" מאת הפורום הכלכלי העולמי בדאבוס.
הערות שוליים

↑  "כלכלן סיני: ד"ר פאן גאנג", insightbureau.com
↑  מכון המחקר לכלכלה לאומית, קרן הרפורמה של סין
↑  "כלכלן סיני: ד"ר פאן גאנג", insightbureau.com
↑  קורות חיים של פאן גאנג, chinavitae.com
↑  "כניסת הדרקון", project-syndicate.org
↑  המכון למחקר הכלכלי לאומי
↑  קרן הרפורמה של סין
↑  "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם", כתב העת Prospect
↑  "מאה האינטלקטואלים הציבוריים הבולטים בעולם", כתב העת Foreign Policy
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 99040275  BnF: cb17147486g (data)  CiNii: DA08963162  GND: 136396496  ISNI: 0000 0000 8273 2379  LCCN: nr91005627  NDL: 00937879  NLA: 36689492  NLK: KAC200809691  NTA: 175587787  RERO: 02-A027178962  SUDOC: 204246733  VIAF: 78631043   WorldCat (עם VIAF): 78631043
ספרי במדבר

ספרי במדבר הוא מדרש הלכה לספר במדבר, מדבי רבי ישמעאל. (לפרקים: ה-יב, טו, יח-יט, כה א-יג, כו נב-לא כד, לה ט-לד).
המדרש נקרא לעיתים מדרש "וישלחו", על שם הדרשה הראשונה שבו על פרשה ה פסוק ב: ”וישלחו מן המחנה”. הדרשות ממשיכות על פי סדר הכתובים, כך שחסרות דרשות על ארבע הפרשיות הראשונות. הקובץ כולל מדרשים על רוב חלקיו ההלכתיים של ספר במדבר ומעט מהחלקים הסיפוריים.
תכנים רבים ואף סגנון הכתיבה מורים שמקור הדרשות הוא מבית מדרשו של רבי ישמעאל. רוב הדרשות התלמודיות בשם "תנא דבי רבי ישמעאל" נמצאות בספרי שלנו, וישנם אף דרשות מקבילות לכאלה הנמצאות במכילתא דרבי ישמעאל על ספר שמות.
על פי שמות התנאים המוזכרים במדרש, נראה כי הוא קדום יחסית לשאר מדרשי ההלכה. נראה כי בספר יש גם רובד עריכה מאוחר מבית מדרשו של רבי יהודה הנשיא.
מהדורות

בשנת תרע"ז הוציא חיים שאול הורוביץ מהדורת מדעית של הספרי בלייפציג, ביחד עם ספרי זוטא.
הרב שכנא קולדצקי הוציא לאור את הספרי ביחד עם פירוש רבינו הלל. בשנות תשע"א - תשע"ה הוציא מנחם כהנא מהדורה מדעית עם פירוש בחמשה כרכים.
ראו גם

ספרי
ספרי זוטא במדבר
ספרי דברים
לקריאה נוספת

מהדורה מדעית של ספרי במדבר עם פירוש מדעי נרחב יצאה לאור על ידי מנחם כהנא (חמישה כרכים, הוצאת מאגנס, תשע"א-תשע"ה).
ענת‏ רייזל‏, "ספרי במדבר", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 70; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  דוד צבי הופמן, Zur Einleitung in die halachischen Midraschim, Beilage zum Jahresbericht des Rabbiner-Seminars zu Berlin, ברלין: M. Driesner, ה'תרמ"ז (1886-87), עמ' 54 (בגרמנית)
↑   ישי רוזן-צבי, "ספרי במדבר": בשבחה של הפילולוגיה, באתר הארץ, 1 בספטמבר 2015
| ספרות המדרשים |
| --- | --- | --- |
| מדרשי הלכה תנאיים (בערך 200–400 לספירה) | מכילתא דרבי ישמעאל • מכילתא דרבי שמעון בן יוחאי • ספרא • ספרי במדבר • ספרי זוטא במדבר • ספרי דברים • מכילתא דברים • ספרי זוטא דברים |  |
|  מדרשי אגדה קלאסיים: תקופת האמוראים והסבוראים (בערך 400–600 לספירה) | בראשית רבה • ויקרא רבה • איכה רבה •  אסתר רבה (פרשיות א-ו) • שיר השירים רבה • פסיקתא דרב כהנא • מדרש פנים אחרות • ברייתא דישועה • אגדות התלמוד |  |
|  תקופת הביניים: ראשית תקופת הגאונים (בערך 600–750 לספירה) | מדרשי התנחומא • שמות רבה (פרשיות יב-מ) • במדבר רבה (פרשיות טו-כג) • דברים רבה  • רות רבה • קהלת רבה • קהלת זוטא • אבות דרבי נתן • אותיות דרבי עקיבא • מדרש תהילים (מזמורים א-קיח) • מדרש ויסעו • תרגום שני למגילת אסתר • פסיקתא רבתי • מדרש שיר השירים |  |
| המדרש המאוחר: תקופת הגאונים (בערך 750–1050 לספירה) | תנא דבי אליהו • פרקי דרבי אליעזר • שבעת פרקי רבי אליעזר • הגדה של פסח • שמות רבה (פרשיות א-יא) • במדבר רבה (פרשיות א-יד) • אסתר רבה (פרשיות ז-י) • אגדת בראשית • בראשית רבתי • פסיקתא רבתי • דברים זוטא • רות זוטא • שיר השירים זוטא • מדרש שמואל • מדרש משלי • מדרש תהילים (מזמורים קיט-קנ) • מדרש אבא גוריון • מדרש תדשא • מדרש ויושע • מדרש עשרת הדיברות • מדרש תשובת יונה הנביא • מדרש אבכיר • מדרש אספה • מדרש תמורה • פסיקתא זוטרתא (לקח טוב) |  |
| הילקוטים: תקופת הראשונים (בערך 1050–1500 לספירה) | פתרון תורה • פסיקתא זוטרתא • מדרש שכל טוב • מדרש אגדה (בובר) • ילקוט שמעוני • ילקוט המכירי • מדרש הגדול • מדרש הביאור • הגדות התלמוד (ילקוט) • עין יעקב • מדרשי רבי שמואל מסנות |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268232705171  LCCN: n85296363  VIAF: 178593524   WorldCat (עם VIAF): 178593524
פייטוריה

פייטוריה (בפורטוגזית: Feitoria) הוא הכינוי השגור בפורטוגזית לתחנות סחר - מושבות זעירות, בעלות אופי מסחרי בעיקר, שהוקמו בארצות נוכריות. נוסדו בהן נציגויות האמונות על הטיפול השוטף בעסקים ובאינטרסים של האימפריה הפורטוגזית באותה הארץ.
הפייטוריה הראשונה הוקמה במערב אפריקה - טירת מינה (Castelo da mina), ב-1482. בהמשך הקימו בתת-היבשת ההודית ובסין פייטוריות-קולוניאליות, למטרות הן מסחריות והן צבאיות. אלה שהוקמו במערב אפריקה הוקדשו רובן ככולן לסחר בעבדים. ביבשת אירופה, הייתה לפורטוגזים פייטוריה בפלנדריה - פייטורית אנטוורפן, שהוקמה ב-10 במאי 1293, על ידי מלך פורטוגל דיניז, בהסכמה עם המקומיים, במטרה להסדיר את פעילות הסוחרים הפורטוגזים שכבר פעלו באזור מ-1267, ולגבות מהם מס, בהתאם לכמות הסחורות שהועמסה על הספינות. הייתה זו הפייטוריה הראשונה שהקימה פורטוגל בניכר.
בברזיל, הוקמה ב-1504 הפייטוריה הראשונה בקאבו פריו (Cabo frio). הורדו מהספינות 24 איש, שהקימו אותה ונשארו במקום להשגיח על הפעילות. במהרה, הוקמו גם פיירטוריות במקומות נוספים כמו ריו דה ז'ניירו, איגאראסו ואיטמאראקה (בפרנמבוקו). הקמת הפייטוריות הראשונות בברזיל היה הניסיון הראשון לממש חלוקה מנהלית בקולוניה ברזיל.
עם זאת, ישנה מחלוקת בעניין, כי לפני הקמת פייטוריית קבו-פריו, כבר עמדו על תילן בחופי צפון מזרח ברזיל מספר פייטוריות צרפתיות, שהוקמו בידי מתיישבים שבאו מנורמנדי. אלה עסקו בהברחה ובסחר לא חוקי של עץ-ברזיל, בעיקר באזור איטמאראקה. הפורטוגזים ניהלו מאבק בסוחרים הצרפתיים באותו אזור, ומשסילקום משם, הרחיבו את ריבונות פורטוגל צפונה, אל מעבר לאזור פרנמבוקו של היום, בו הוקמה מאוחר יותר קפיטניית פרנמבוקו.
פיבי בארץ הפלאות

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דניאל ברנז 
 תסריט:  דניאל ברנז 
 שחקנים ראשיים:  אל פנינג פליסיטי האפמן פטרישה קלארקסון ביל פולמן קמפמבל סקוט פיטר גריטי
 מוזיקה:  כריסטוף בק 
 צילום:  בובי בוקובסקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  נטפליקס, ThinkFilm, בפסקה זו 2 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  6 במרץ 2009
 משך הקרנה:  96 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   phoebeinwonderland
 phoebeinwonderland.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
פיבי בארץ הפלאות (באנגלית: Phoebe in Wonderland) הוא סרט קולנוע עצמאי משנת 2009, אשר בוים ונכתב על ידי דניאל ברנז. הסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס ובפסטיבל ריבר-ראן הבינלאומי.
עלילת הסרט

במרכז העלילה נמצאת ילדה בת 9, פיבי, שככל הנראה מתפתחת אצלה טורדנות כפייתית. (שמאוחר יותר מסתבר שזו תסמונת טורט עם טורדנות כפייתית נלווית).
בזמן שהיא מתמודדת עם היותה שונה ולא בטוחה, הוריה, שמתמודדים עם המצב שלה כל אחד בדרכו, מתמודדים גם עם מערכת היחסים המסובכת שלהם.
בעקבות כל זאת ובמהלך התפתחות הבעיה, אחותה הקטנה, אוליביה, מרגישה זנוחה - פיבי עסוקה בטקסים שהיא מרגישה שהיא חייבת לעשות בדיוק מושלם, בגלל ההפרעה שמתפתחת אצלה, והוריה, שמנסים להתמודד איתה, נותנים לה את מירב תשומת הלב.
פיבי רוצה להתקבל לתפקיד הראשי, אליס, במחזה בית הספר "אליס בארץ הפלאות", שמונחה על ידי המורה המוזרה לדרמה, גברת דודג'ר.
לפיבי חשוב להתקבל למחזה כי אמא שלה כותבת ספר העוסק במחקר על ארץ הפלאות וכי פיבי עצמה מאוד אוהבת את ארץ הפלאות וכחלק מההפרעה שלה נוטה לדמיין שהיא ממש שם ובנוסף בגלל דבר מה שאמר לה חברה לכיתה, היא חושבת שאם היא לא תעשה משהו שאותו היא לא רוצה לעשות - לא משנה מה, היא לא תקבל את התפקיד של "אליס". בעיניה עשיית דבר שהיא לא רוצה לעשות מהווה תמורה עבור משאלותיה, וזה יגרום להגשמתם.
אמא של פיבי מודאגת ממצבה ומבקשת מפסיכולוג שיבדוק אותה, אך לא מסכימה איתו שיש לה בעיה ועומדת על שלה שפיבי נורמלית לחלוטין.
פיבי מתקבלת למחזה בתפקיד "אליס", דבר שגורם לה לחשוב שהטקסים הלא הגיוניים שהיא עושה בתמורה לקבלת דברים שהיא רוצה באמת עובדים, ושבלעדיהם היא לא תצליח במחזה. כל זאת על אף שהיא היחידה שהמורה לדרמה מחמיאה לה על משחקה. בעקבות זאת הטקסים של פיבי מתעצמים ואמה מתחילה לדאוג עוד יותר בקשר למצבה.
פיבי מורחקת מהמחזה לאחר שירקה על ילדי כיתתה שהאשימו אותה במות הגרביל, בעקבות כך עצבנותה וטקסיה הכפייתיים גוברים. אמה של פיבי לוחצת על המנהל להחזיר אותה למחזה, ונוחלת הצלחה, אבל פיבי קופצת ממתלה תאורה בעקבות דחף פנימי ובגלל מעשה זה המורה לדרמה פוטרה כיוון שלא אסרה עליה לעלות למעלה, ופיבי וכיתתה נאלצים לארגן את המחזה בעצמם ולדאוג לחזרות וההצגה.
אמה של פיבי מקבלת לבסוף את העובדה שלבתה אכן יש הפרעה נפשית, ומספרת לבעלה על האבחון הפסיכולוגי של בתם שהסתירה עד עתה. פיבי מחליטה להסביר לכיתתה על הפרעתה, ובסוף הסרט המחזה עולה למרות כל הקשיים בדרך.
צוות שחקנים

אל פנינג - פיבי ליכטן, ילדה שמתפתחת אצלה תסמונת טורט וטורדנות כפייתית
פליסיטי האפמן - הילרי ליכטן, אמה של פיבי
ביל פולמן - פיטר לכטן, אביה של פיבי
ביילי מדיסון - אוליביה ליכטן, אחותה הצעירה של פיבי
פטרישה קלארקסון - גברת דודג'ר, המורה לדרמה ביית הספר של פיבי
קמפמבל סקוט
פיטר גריטי
איאן קולטי - חברה היחיד של פיבי לכיתה
מועמדויות ופרסים

ב-14 בינואר הסרט היה מועמד לפרס מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
פוליטיקה והשפה האנגלית

| --- | --- |

עטיפת הוצאה מיוחדת של המאמר (1947)
 מידע כללי
 מאת:  ג'ורג' אורוול 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מסה 
 נושא:  verbosity 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1946 
 
פוליטיקה והשפה האנגלית (באנגלית: Politics and the English Language) הוא מאמר מאת ג'ורג' אורוול שפורסם בשנת 1946. זהו אחד מהמאמרים הידועים ביותר של אורוול, וניתן לגלות בו רבות ממחשבותיו על פוליטיקה ושפה. חלק מרעיונות  אלו היוו את הרקע לרומן 1984. המושג "שיחדש", מושג שנטבע על ידי אורוול ומתאר את השפה הפוליטית שהמשטר הטוטליטרי העתידי כופה על נתיניו, שואב את מקורותיו היישר ממאמר זה.
תוכן המאמר

אורוול בוחן מספר דוגמאות לשימוש גרוע באנגלית, וטוען ששתי תכונות משותפות לכולן: "האחת היא השימוש בדימויים מיושנים; השנייה היא חוסר הדיוק". הוא עובר לסקירה משעשעת של דוגמאות ל"כמה מהתחבולות השונות שבאמצעותן נהוג להתחמק ממלאכת ייצור הפרוזה": מטפורות גוססות, 'אופרטורים' או איברים מלאכותיים של הפועל, סגנון יומרני, מילים חסרות משמעות.
אורוול מדגים איך התחבולות האלה משמשות על מנת "לגרום לשקרים להישמע אמיתיים ולרצח להיראות מכובד, ולהקנות חזות מוצקה לְאוויר". הוא מסיים את המאמר במספר עצות וכללים כיצד להימנע מכתיבה בסגנון הרווח.
פיודור השני

פיודור השני (ברוסית: Фёдор II Годунов; ‏1589 – 20 ביוני 1605 (10 ביוני 1605 לפי הלוח היוליאני)) היה הצאר של רוסיה מאפריל ועד יוני שנת 1605 במשך 49 ימים.
קורות חיים

פיודור בוריסוביץ', בנו ויורשו של בוריס גודונוב, נולד במוסקבה.
לאור מותו הפתאומי של אביו נועד לרשת את כתר הקיסרות כבר בגיל 16. הסכסוכים והמאבקים שהחלו עוד בתקופת בוריס גודונוב התחזקו, וקבוצת אצילים דרשה את הסרתו מהשלטון, בייחוד לנוכח הופעת דמיטרי הכוזב הראשון שהציג את עצמו כיורש העצר הנסיך דמיטרי (אנ'), בנו של איוואן הרביעי "האיום". הנסיך דמיטרי מת ב-1591 בנסיבות לא ברורות עוד בימיו של בוריס גודונוב, אך קמו לו כמה מתחזים (אנ'). בגילו הצעיר לא היה לפיודור השני ניסיון צבאי ולכן הסתמך על משפחת בסמנוב. האצולה המוסקבאית נחלקה – חלק תמכו בצאר הצעיר וחלק במי שהתחזה לנסיך דמיטרי בנו של איוואן הרביעי.
הכוחות של הצדדים נפגשו באזור העיר קרומי (אנ'). במהלך ההכנות לקרב עבר המפקד העליון של צבא הצאר, הוויווד פיוטר בסמנוב, לצד הנגדי. ערקו גם אצילים נוספים, וכתוצאה מכך צבא הצאר הובס והתפזר. תומכים של דמיטרי הכוזב הראשון הגיעו למוסקבה ואסרו את פיודור, אימו ואחותו. ב-20 ביוני הוצא פיודור השני להורג יחד עם אמו. על פי הגרסה הרשמית, פיודור ואמו התאבדו בבליעת רעל, אך ההיסטוריון השוודי פיטר פטריוס (אנ') קבע שלאור הסימנים על גופם מדובר בחניקה (גופותיהם הוצגו לציבור).
על אף היותו בן 16 נודע פיודור השני כנער חזק ביותר שנדרשו 4 גברים כדי להכניעו. הוא נחשב לנבון מאוד וזכה להשכלה כללית מעולה. בהנחייתו הוכנה מפת ארצו, שנערכה והודפסה באמסטרדם על ידי הסל חריץ ב-1613, הופיעה במערב במהדורות נוספות ושימשה מקור מידע חשוב על הגאוגרפיה של רוסיה.
פיודור השני, ציור מ-1605
מפת רוסיה שהוכנה בהנחיית פיודור השני, מהדורת 1614
פוליטיקה (כתב עת)

| --- | --- |

שער הגיליון הראשון של "פוליטיקה"
 מו"ל:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תאריכי הופעה:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  ישראל 
 politika.huji.ac.il
 
ערך זה עוסק בכתב עת אקדמי ישראלי. אם התכוונתם לדו-ירחון ישראלי, ראו .
פוליטיקה - כתב עת למדע המדינה וליחסים בינלאומיים הוא כתב-עת אקדמי היוצא לאור פעמיים בשנה על ידי המכון ליחסים בינלאומיים ע"ש לאונרד דייוויס באוניברסיטה העברית בירושלים. כתב העת מפרסם מאמרים בתחומי פוליטיקה השוואתית, מדיניות ציבורית, פוליטיקה בישראל, מחשבה מדינית, יחסים בינלאומיים, היסטוריה פוליטית, כלכלה פוליטית ונושאים קרובים.
"פוליטיקה" החל לצאת לאור בשנת 1998, כהמשכו של כתב העת "מדינה, ממשל ויחסים בינלאומיים". עורכו הראשון של "פוליטיקה" הוא פרופ' אבנר דה-שליט. החל מגיליון 21, שיצא לאור בקיץ 2012, כתב העת מופץ בפורמט דיגיטלי בלבד.
הערות שוליים

↑  ליאור אבני, דבר העורך, פוליטיקה 21, קיץ 2012
ערים של אהבה

| --- | --- |
 יוצר:  עמנואל בנביהי
 סרטים וטלוויזיה
 סרטים:  אוהב אותך, פריז אוהב אותך, ניו יורק אוהב אותך, ריו אוהב אותך, טביליסי אוהב אותך, ברלין אוהב אותך, רוטרדם
 שונות
 http://www.citiesoflove.com
 
ערים של אהבה (באנגלית: Cities of Love) היא סדרת סרטי דרמה שנוצרה על ידי עמנואל בנביהי. הסדרה עוקבת אחר סדרת סיפורי אהבה המתרחשים בערים בעולם, כל סרט מוקדש לעיר אחרת.
הסרטים כוללים את: אוהב אותך, פריז מ-2006, אוהב אותך, ניו יורק מ-2008, אוהב אותך, טביליסי ואוהב אותך, ריו מ-2014 ואוהב אותך, ברלין מ-2018. הסרטים הבאים הם אוהב אותך, רוטרדם, אוהב אותך, שנחאי, אוהב אותך, ירושלים, אוהב אותך, ונציה, אוהב אותך, דלהי, אוהב אותך, מרסיי ואוהב אותך, ניו אורלינס.
הבמאי הרוסי יגור קונצ'לובסקי הפיק את "אוהב אותך, מוסקבה" ששומר על אותו קו עלילה של סיפורים שונים המתרחשים במוסקבה, אך הסרט לא נכלל כחלק מסדרת הסרטים, מאחר שהסיפורים אינם מתמקדים בסיפורי אהבה, אלא גם של חמלה ואנושיות.
מאפיין משותף

כל הסרטים חולקים אפיון משותף של סיפורים שמתרחשים בעיר, כל קו סיפור של קטע בסרטים מתרכז במפגש הנושא את התקווה לאהבה ומתרחש בזמן הנוכחי. כל קטע מכיל נוכחות חזקה של העיר שבה הסרט מתרחש ואת הזיהוי החזותי עם השטח שנבחר על ידי כל במאי (מאחר שכל סיפור מבוים על ידי במאי אחר), כך שהצופה יוכל לחוות את ייחודיות העיר.
בדרך כלל הסיפורים מבוימים על ידי 11 במאים שונים. הסיפורים כוללים, אם כי לא כולם, את הדמויות שנוצרו על ידי הבמאים והם מופיעים לפעמים בחלק או בכל אחד מקטעי הסיפור האחרים ונקראים "הדמות החוזרת". הדמות החוזרת חייבת להיות תירוץ להימצא בכל מקום בעיר בכל עת, וכן סיבה טובה לחבר או ליצור אינטראקציה עם שאר הדמויות בסרט. הדמות החוזרת משרתת את אחדות הסרט. בסצנה הסופית, אפילוג נרטיבי מאפשר לקהל לצפות שוב בכמה מדמויות הסרט בסצנה מאחדת אחת.
פוסטקרוסינג

פוסטקרוסינג הוא פרויקט בינלאומי מקוון, המאפשר לחברים בו לשלוח ולקבל גלויות דואר אמיתיות. נכון לשנת 2010, זהו האתר החינמי הגדול ביותר לחילופי גלויות ברחבי העולם.
המילה פוסטקרוסינג היא שילוב של המילים  postcard ו-crossing, ובמקור הפרויקט מבוסס על הרעיון של פרויקט אחר בשם בוקרוסינג, המיועד להחלפת ספרים.
הסיסמה של הפרויקט היא "שלח גלויה, וקבל גלויה בחזרה מאדם מקרי אי-שם בעולם". אף חבר אינו יודע מראש ממי יקבל את הגלויה. הפרויקט אינו כרוך בתשלום כלשהו, וכל אחד עם כתובת דואר יכול ליצור בו חשבון. יחד עם זאת, קניית הגלויות והבולים הם באחריותו של כל משתמש.
נכון לדצמבר 2021 יש בפרויקט למעלה מ-800,000  משתמשים רשומים מ-208 מדינות שונות, שהחליפו ביניהם מעל ל68 מיליון גלויות.המדינות עם הריכוז ביותר של משתמשי פוסטקרוסינג הן רוסיה, טאיוואן, סין וארצות הברית.
בחלק הישראלי של האתר נכון לדצמבר 2021, 582 משתמשים, ולזכותם רשומות 71,000 גלויות שנשלחו במסגרת הפרויקט.