stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
השגחה
ביהדות > הכל בידי שמיים

לעומת דעות אלו, דעת קצת מהראשונים והאחרונים, ודעת כל גדולי החסידות היא כי אין דבר בעולם שהשאיר ה' ביד המקרה, אלא הכל מידו.
הבעל שם טוב ידוע במיוחד בחידוש המושג של השגחה הפרטית על כל דבר בבריאה. לשיטתו אף "אחד העשבים הצומח במעמקי היער, או באחד ההרים הגבוהים אשר לא עבר שם איש . . השם יתברך גזר אומר אשר עשב פרטי זה חיה יחיה חדשים ימים ושעות קצובות, ובמשך זמן זה יסוב ויכוף במספר כזה וכזה". אכן אזכורים לשיטה זו נמצאו כבר בספר תורת המנחה [מתלמידי הרשב"א], ספר תולדות יצחק [דודו של ה'בית יוסף'] ובספר גן המלך.
על פי שיטת הבעל שם טוב כל תנועה בעולם, מהווה השלמה של כוונת הבריאה. אפילו ליצורים הנחותים ביותר יש תפקיד בהשלמת "הכוונה העליונה בסוד הבריאה כולה", ואם כן מעמדם אינו נופל ממעמד כל הנבראים גם הרמ"מ מוויטבסק מסכים ש"אין שום עשב יבש ונעקר, ואין שום אבן נזרק, כי אם בזמן ובמקום הראוי לו". וכן אחז בתוקף הרה"ק מקומרנא.
וכן בעל ה'דברי חיים' מצאנז כותב ש"אפילו ציפור לא ניצוד בלתי השגחה מלמעלה", ה'דברי חיים' מסביר שעל אף שהאדם הוא היחיד הראוי מחמת חשיבותו להשגחה פרטית, מאחר שכל הנבראים נוצרו בשביל האדם, מקבלים אף הם השגחה פרטית לתועלתו.
עוד מגדולי החסידות שאחזו וביארו כי ההשגחה הפרטית כוללת את כל הבריאה: רבי פנחס מקוריץ; רבי שניאור זלמן מלאדי "אדמו"ר הזקן" בעל התניא ושולחן ערוך הרב, מייסד חסידות חב"ד. ובנו ר' דב בר שניאורי ("האדמו"ר האמצעי"); ר' חיים אלעזר שפירא ממונקאטש בספרו מנחת אלעזר; בעל צפחת השמן; שומר אמונים (ראטה); שו"ת משנה הלכות.
הראי"ה קוק ראה את הפרטים כהופעות של הכלל, ולפיכך גרס שההשגחה הכללית חודרת עדיהם, אלא שההשקפה הדתית נוטה להכיר את ההשגחה על הפרטים, ואילו ההשקפה הפילוסופית נוטה להכיר את ההשגחה הכללית.
כמו כן כתבו בעל ה'דברי חיים' ובעל שו"ת משנה הלכות כי לפי מה שביארו כמה מבעלי הדעות הסוברות כי אין השגחה פרטית על שאר הברואים או אומות העולם, שבדבר הנוגע לבני אדם ולעם ישראל, ואפילו לאחד מהם, יש השגחה פרטית, אם כן מחויב שיש השגחה פרטית על כל הבריאה. שכן כל הבריאה היא לצורך האנושות ועם ישראל.
בפילוסופיה היוונית

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא נראה כי פסקה זו מתייחסת לא לגישת הפילוסופיה היוונית בעצמה, אלא למה שהרבנים (ובראשם הרמב"ם) חושבים שהיא. אין צורך לצטט מתוך ה"מורה נבוכים" אם בידינו נמצאים כתביהם של אריסטו ואפיקורוס בעצמם..
אפיקורוס: כל מה שקורה במציאות הוא במקרה, ואין עורך מנהיג ומשגיח.
אריסטו: ישנה השגחה במקצת פרטים: האל משגיח על עולם הגלגלים ואישיהם תמידיים כפי שהם, כלומר אין השגחה של האל מתחת לגלגל הירח. "למשל, אם נשבה רוח סוערת או בלתי סוערת, אין ספק שהיא משירה מקצת עלי אילן זה, ושוברת ענף מאילן אחר, ומפילה אבן מקירות מסוימים, ומעלה עפר על עשב מסוים ומפסידתו, ומהימה גלי המים, ונשברת ספינה שהייתה שם, ויטבע כל מי שהיה בה או מקצתם; ואין הבדל לדעתו בין נשירת אותו העלה ונפילת האבן או טביעת אותם החסידים הגדולים שהיו בספינה. וכן אינו מבחין בין שור שהטיל רעי על עדת נמלים ומתו, או בנין שנתרועעו יסודותיו וכרע על כל מי שהיה שם מן המתפללים ומתו, ואין הבדל אצלו בין חתול שנתקל בעכבר וטרפו, או עכביש שטרף זבוב, או ארי שרעב ומצא נביא וטרפו", ומה שחורג מסדר הטבע, אין השגחה עמו.
באסלאם

כת האשעריה: אין מקריות כלל, הכל בכוונה והנהגה, וידוע כל העתיד לבוא. "כל תנועות החי ותנוחותיו גזורים, ולאדם אין יכולת כלל לעשות דבר או שלא לעשות."
המועתזילה: לאדם יכולת בחירה, והאלוהים לא מעניש מטיבים. ואם מעניש, זה כדי להרבות לו גמול לעתיד לבוא.
בנצרות

בנצרות ישנה אמונה בהשגחה פרטית על האדם ואף על בעלי החיים, אמונה הנובעת מדבריו של ישו:
הֲלֹא תִמָּכַרְנָה שְׁתֵּי צִפֳּרִים בְּאִסָּר וְאַחַת מֵהֵנָּה לֹא תִּפּוֹל אַרְצָה מִבַּלְעֲדֵי אֲבִיכֶם׃ וְאַתֶּם גַּם־שַׂעֲרוֹת רֹאשְׁכֶם נִמְנוֹת כֻּלָּן׃ לָכֵן אַל־תִּירָאוּ הִנֵּה יְקַרְתֶּם מִצִּפֳּרִים רַבּוֹת׃
אמונה זו מוצאת את ביטוייה אצל אבות הכנסייה, כמו אוריגנס ואוגוסטינוס, שפיתח עמדה זו וטען שמכיוון ששלטונו של אלוהים מתרחש ביקום מלא באינדיבידואלים עצמאיים באופן יחסי אשר נבדלים בטבעם ובתפקידם, הדבר מרמז על שליטה וממשל אחיד מצד ישות עליונה אחת. האמונה הנוצרית בדבר השגחה פרטית פותחה ובוטאה במלואה בשיא ימי הביניים אצל התאולוג תומאס אקווינס במכלול התאולוגיה ובחיבורו הפחות ידוע "אמת". תפיסתו של אקווינס את ההשגחה, כדאגה של אלוהים לעתיד העולם, פותחה על ידו והורחבה גם על ידי תומיסטים מאוחרים יותר. תפיסת השגחה זו היא עמדתה הרשמית של הכנסייה הקתולית.
בנצרות האורתודוקסית תפיסת ההשגחה נקבעה על ידי יוחנן הקדוש (אנ') מטובולסק, שתיאר אותה כך: "ההשגחה היא רצון אלוהי, השומרת על הכול ומנהלת בחוכמה את הכול".
בלותרניזם ההשגחה היא שימור הבריאה האלוהית, ניהול היקום ושיתוף פעולה עם המעשים שקורים בו. הלותרנים מאמינים, כי העולם קיים למען הכנסייה הנוצרית, וכי אלוהים מנחה את כל הקורה בו לרווחתה ולצמיחתה. לפי מרטין לותר, ההשגחה האלוהית החלה כאשר אלוהים ברא את העולם עם כל הנחוץ לחיי אדם, דברים פיזיים וחוקי טבע.
בקלוויניזם, ההשגחה היא אבן יסוד בתאולוגיה שהתווה ג'ון קלווין, במסגרתה אלוהים הוא הריבון המוחלט והאדם הוא חסר אונים לחלוטין. לפי קלווין חופש הבחירה הוא אשליה, ומבוסס על חוסר הבנתנו את שלמותו של האל, שקובע עבור כל נשמה את גורלה לפי תוכניתו (פרדסטינציה). תפיסה זו קיימת כיום בקרב קהילות נוצריות פרוטסטנטיות רבות המזוהות עם הקלוויניזם.
ראו גם

דאיזם
אלוהות פרטית
אין בעל הנס מכיר בנסו
לקריאה נוספת

הלל לוי, השגחה. בתוך, ארתור א. כהן ופול מנדס-פלור (עורכים), אברהם שפירא (עורך המהדורה העברית), לקסיקון התרבות היהודית בזמננו: מושגים, תנועות, אמונות, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשנ"ג, 1986. עמ' 158–161.
דוד צרי, חוץ מיראת שמים: בידי שמים ובידי אדם ובדרושי ראשית החסידות, ירושלים תשע"ו
לדעת להאמין, ספרו של הרב יחזקאל סופר
ז'ול דופרה

| --- | --- |

 לידה:  5 באפריל 1811 נאנט, צרפת 
 פטירה:  6 באוקטובר 1889 (בגיל 78) ליל-אדם, צרפת 
 שם לידה:  Jules Louis Dupré 
 מקום קבורה:  L'Isle-Adam cemetery 
 תקופת הפעילות:  1828–1889 (כ־61 שנים) 
 זרם באמנות:  אסכולת ברביזון 
 הושפע על ידי:  Auguste Raffet 
 יצירות ידועות:  Broad Way, View in the Woods, Village at night 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד  מפקד בלגיון הכבוד 
 
ז'ול לואי דופרה (בצרפתית: Jules Louis Dupré;‏ 5 באפריל 1811 – 6 באוקטובר 1889) היה צייר צרפתי, מהאישים הראשיים של אסכולת ציירי הנוף של ברביזון. אם תאודור רוסו מייצג את ההיבט האפי של ציור שירת הטבע, דופרה הוא המייצג החזותי של ההיבטים הטרגיים והדרמטיים שלו.
ביוגרפיה

דופרה נולד בנאנט. הוא הציג לראשונה בסלון בשנת 1831, ושלוש שנים לאחר מכן זכה במדליה. באותה שנה הגיע לאנגליה שם התרשם מהגאונות של ציורי ג'ון קונסטבל. מכאן ואילך הוא למד כיצד לבטא תנועה בטבע. הוא התרשם מהמחוזות סביב סאות'המפטון ופלימות', על מרחבי המים, השמים והאדמה הרחבים והרצופים שלהם. אלה נתנו לו הזדמנויות טובות לחקור את התנועה הסוערת של ענני סערה ואת תנועת העלווה המונעת על ידי הרוח.
הוא מונה לקצין של לגיון הכבוד הצרפתי ב-1848.
הוא הראה העדפה לשימוש באפקטים דרמטיים של שקיעה, שמים וים סוערים כנושאי ציוריו. בשלב מאוחר בחייו שינה את סגנונו, והגיע לפשטות רבה יותר בהרמוניות הצבע שלו. בין העבודות העיקריות שלו ניתן למנות את הבוקר והערב בלובר, ואת חציית הגשר המוקדם באוסף וואלאס..
בתו תרז-מארת-פרנסואה הפכה גם היא הפכה לציירת.
גלריה

נוף עם עדר בקר
טחנת רוח
ערב בחוף הצרפתי
בקר במרעה
הערות שוליים

↑  Environs de Plymouth - Rehs Galleries' biography on Jules Dupré and an image of his early painting Environs de Plymouth.
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.
↑  Works by or about Jules Dupré in libraries (WorldCat catalog)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456351605171  PLWABN: 9810626155605606  BnF: cb11943416w (data)  CiNii: DA17279875  GND: 122568389  ISNI: 0000 0000 6629 0793  KulturNav: 8c10a188-0a41-4a23-9fcd-21d1f33a1b0d  LCCN: n83212802  Léonore: 128990  NGV: 941  NKC: ola2002161229  NTA: 160208157  RKD: 24960  SNAC: w6hq42x5  SUDOC: 027379787  TePapa: 654  ULAN: 500029859  VcBA: 495/171542  VIAF: 71399662   WorldCat (עם VIAF): 71399662
הנרי השישי, חלק ראשון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ויליאם שייקספיר 
 שפת המקור:  אנגלית מודרנית מוקדמת 
 סוגה:  מחזה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1623 
 סדרה
 הספר הבא:  הנרי השישי, חלק שני 
 
הדף הראשון של המחזה, מהדורת הפוליו הראשונה, 1623
הנרי השישי, חלק ראשון (באנגלית: Henry VI, Part 1; מסומן בקיצור 1H6) הוא מחזה מאת ויליאם שייקספיר. המחזה הראשון ברביעיית המחזות העוסקים במלחמות השושנים הכוללת בנוסף את המחזות הנרי השישי, חלק שני, הנרי השישי, חלק שלישי וריצ'רד השלישי. מועד חיבור המחזה אינו ברור, המחזות הקרויים כיום "חלק שני" ו"חלק שלישי" ראו אור לפניו (ב-1594 וב-1595 בהתאמה), כך שייתכן שהמחזה חובר כ"פריקוול" לאור הצלחתם של שני המחזות הללו. טקסט מלא של המחזה לא ראה אור לפני הכללתו במהדורת הפוליו הראשונה ב-1623, שם מסודרים המחזות לפי סדר ההתרחשויות הכרונולוגי. המקורות ההיסטוריים למחזה הם הכרוניקות של רפאל הולינסהד (המהדורה משנת 1587) ו-The Union of the Two Noble and Illustrate Families of Lancastre and Yorke מאת אדוארד הול. על אף שמו, ועל אף העובדה שהשתלשלות האירועים בהם הוא עוסק מתחילה לפני התחלתו ומסתיימת לאחר סופו - המחזה הוא יצירה שלמה ועצמאית, גם אם לעיתים נדירות ביותר הוא מוצג בפני עצמו.
הדמויות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |  האנגלים הנרי השישי, מלך אנגליה - על אף שהמחזה נקרא על שמו, הוא איננו מהווה בו דמות ראשית  בדפורד, דודו של המלך, עוצר צרפת  גלוסטר, דודו של המלך, לורד פרוטקטור  תומאס ביופורט, דוכס אקסטר  הנרי ביופורט, בישוף וינצ'סטר, אחיו הצעיר של תומאס ביופורט  דוכס סאמרסט, חיבור לא-היסטורי בין ג'ון ביופורט, הדוכס הראשון מסאמרסט לאדמונד ביופורט, הדוכס השני מסאמרסט  ריצ'רד פלנטג'נט, דוכס יורק  ססלי, דוכסית יורק  ווריק  רוזן סולסברי  סאפוק  טלבוט, מפקד הצבא האנגלי בצרפת  ג'ון טלבוט, בנו  מורטימר  סר ג'ון פאסטולף, חייל פחדן  סר ויליאם גסדייל, חייל  סר תומאס גרגרייב, חייל  סר ויליאם לוסי  ורנון, נציג "השושן הלבן" (בית יורק)  באסט, נציג "השושן האדום" (בית לנקסטר)  ריצ'רד וודוויל, נציב מצודת לונדון  ראש עיריית לונדון |  הצרפתים שארל, דופן צרפת (לימים, שארל השביעי)  רנה מאנז'ו, מלך טיטולרי של ירושלים  מרגרט מאנז'ו, בתו, רעייתו של הנרי השישי  ז'אן השני, דוכס אלנסון  ממזר אורליאנס  דוכס בורגונדיה  מפקד הכוחות הצרפתיים בבורדו  דוכסית אוברן  ראש הרובאיים מאורליאן  בנו  ז'אן ד'ארק  אביה, איכר  צופה חומת רואן אחרים שליח האפיפיור  לורדים, קצינים וחיילים משני הצדדים |
רקע

הנרי החמישי, מלך אנגליה מת ו"כל אנגליה אבלה". המחזה נפתח עם עלייתו לשלטון של בנו, שהוא ילד רך, כאשר אנגליה מצויה בשיא כיבושיה על אדמת צרפת במסגרת מלחמת מאה השנים. לפיכך מנוהל השלטון על ידי דודיו, המפרי, דוכס גלוסטר, הממונה ללורד פרוטקטור וג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד הממונה לעוצר צרפת. היותו של המלך היושב על הכס חסר ידע וכישורים מעודד עלייתם של כוחות מתחרים המבקשים לצבור כוח ולהפילו. בראשם, עם תחילת המחזה, הנרי ביופורט, בישוף וינצ'סטר.
תמצית העלילה

המחזה בנוי מתמונות המתרחשות באנגליה ובצרפת לסירוגין.
המחזה נפתח במסע ההלוויה של הנרי החמישי במנזר וסטמינסטר. שני אחיו של המלך, בדפורד וגלוסטר מספידים אותו יחד עם דודו, דוכס אקסטר. ריב מתגלע ביניהם לבין בישוף וינצ'סטר לגבי יכולתם למשול במקום המלך-הילד ולשמור על הנכסים שנכבשו בצרפת. בד בבד, מגיע שליח מצרפת המדווח על התקוממות בראשותו של שארל, דופן צרפת ובתולה מסתורית (ז'אן ד'ארק) שניצח את הכוח האנגלי באורליאן והצליח לקחת בשבי את טלבוט.
גלוסטר ווינצ'סטר ממשיכים את ויכוחם במצודת לונדון, כאשר גלוסטר מאשים את וינצ'סטר בניסיון לרצוח את המלך המנוח ולהשתלט על המצודה, וינצ'סטר טוען שגלוסטר הגיע למצודה על מנת להשתלט עליה ולהכתיר את עצמו כמלך. ראש העיר לונדון מבקש מהם לא להפריע לסדר הציבורי ולאבל הלאומי ולהתפזר עם תומכיהם.
בצרפת משתחרר טלבוט משביו בהתערבות בדפורד וחוזר לפקד על הצבא האנגלי, שניגף שוב מפני הצרפתים בהנהגתה של ז'אן ד'ארק (אותה מגדיר טלבוט כמכשפה). עם זאת, האנגלים מצליחים לכבוש מחדש את אורלאן.
באנגליה, ריצ'רד פלנטג'נט מבית יורק מסתכסך עם דוכס סאמרסט מבית לנקסטר. השניים מכנסים את תומכיהם בגן בלונדון, וכל אחד משני הצדדים מתבקש להזדהות על ידי שושן לבן לאנשי יורק ושושן אדום לאנשי לנקסטר. זוהי ראשיתה של "מלחמת השושנים". (סר וולטר סקוט טבע את המונח לפי סצנה זו, שהיא המוכרת והמצוטטת ביותר מבין הסצנות במחזה ומשולבת לעיתים בהקשרים אחרים כגון בעיבודים למחזה ריצ'רד השלישי).
מורטימר, הכלוא במצודה, מגולל על ערש דווי את ראשית הסכסוך בין שתי השושלות ואומר לריצ'רד (בן אחיו) כי כתרו (שהובטח לו לדבריו על ידי ריצ'רד השני) נגזל ממנו על ידי הנרי הרביעי (בולינברוק). מאז מקופח בית יורק על ידי בית לנקסטר (גם סצנה זו משולבת פעמים רבות כהקדמה לעיבודים של המחזה ריצ'רד השלישי). המלך הצעיר מנסה לפשר בין הכוחות הניצים. הוא משכנע את גלוסטר ווינצ'סטר ללחוץ ידיים ולהשלים ומבטיח להשיב לריצ'רד את כל שנגזל מבית יורק ומכתירו לדוכס יורק. הסדרת הסכסוכים מבית מפנה את הנרי לעבור לצרפת, להיות מוכתר שם למלך ולקבץ את נאמניו.
בצרפת נערכים קרבות בין הצרפתים בהנהגת ז'אן ד'ארק לבין האנגלים בראשות טלבוט וז'אן אף מצליחה להעביר לצדה את דוכס בורגונדיה, שתמך לפני כן באנגלים. במעמד ההכתרה של הנרי בפריז מתגלע שוב הסכסוך בין ריצ'רד מיורק לבין סאמרסט והאנגלים הנוכחים עונדים שושנים לבנות או אדומות לפי הצד בו הם מצדדים. הנרי, העונד שושן לנקסטר אדום בגלל שיוכו המשפחתי, מכריז על עצמו כנייטרלי. באותה עת טלבוט, הצר על בורדו, משווע לתגבורת, אך זו איננה מגיעה בשל חילוקי הדעות בחצר. טלבוט ובנו מתים בסופו של דבר בקרב, אך האנגלים מנצחים ושובים את ז'אן ד'ארק ואת מרגרט מאנז'ו. ז'אן ד'ארק מקללת את האנגלים ומועלית על המוקד. סאפוק מציע לחתן את הנרי ומרגרט כחלק מהסכם עם שארל, בו יסכים הדופן הצרפתי למשול כמלך-ואסל תחת שלטון אנגלי. שארל מסכים לברית, תוך הבטחה לנאמניו שיבגוד בה ברגע הכושר הראשון.
המחזה מסתיים בנישואי הנרי ומרגרט מאנז'ו, שסאפוק בטוח שהיא כלי בידיו על מנת לשלוט במלך.
תמות

התדרדרותה של האבירות. טלבוט האמיץ מגלם את דמות האביר העשוי ללא-חת, אך המחזה מדגיש שבעולם התככים הפוליטיים החדש של אנגליה תחת שלטונו הרופף של הנרי השישי, אין מקום לאבירות ושהעתיד שייך לתככנים הפוליטיים. החייל הפחדן פאסטולף מהווה את הניגוד החריף לאומץ-ליבו של טלבוט.
פטריוטיות ולאומיות. המחזה נכתב לאחר שכוחות בריטניה הביסו את הארמדה הספרדית ב-1588, אירוע שהזניק את תודעת הלאומיות הבריטית המודרנית. המחזה ספוג בתחושת פטריוטיות אנגלית לאומית המתבטאת בשירי הלל לחיילים האנגלים המנצחים בקרבות מעטים מול רבים ובגינוי חריף לבוגדים.
כישוף, שטניות והעל-טבעי נוכחים בכמה תמונות במחזה, בפרט בכל הקשור לדמותה הדמונית של ז'אן ד'ארק. הצגתה הדמונית, השלילית ביותר ואף המיזוגנית, של ז'אן ד'ארק מוסרת פעמים רבות בעריכה של המחזה להצגה, הן בשל סיבות פמיניסטיות והם משום שמאז 1910 ז'אן ד'ארק היא קדושה של הכנסייה הקתולית.
הפקות ועיבודים

ייתכן שהמחזה הועלה לראשונה על במה ב-1592, אך מאז הייתה הפקתו אירוע נדיר יחסית. ההפקה המוקדמת ביותר של המחזה כהצגה בפני עצמה הייתה בקובנט גרדן ב-13 במרץ 1738. רק ב-1906 נזכר אירוע כזה שנית, במסגרת העלאתם של כל המחזות ההיסטוריים של שייקספיר מריצ'רד השני ועד ריצ'רד השלישי (עם זוג מחזות הנרי הרביעי ושלישיית מחזות הנרי השישי בתווך). בתקופה המודרנית הועלה המחזה לראשונה ב-1953 בברמינגהאם. מאז מועלה המחזה לעיתים, לרוב בהקשר של הפקות מיוחדות של השלישייה, לעיתים נדירות באופן בלתי-ערוך לגמרי (הפקה אחת כזו לדוגמה היא הפקת הרויאל שייקספיר קומפני של מייקל בויד בסטרטפורד אפון אייבון מ-1977). בשנת 2000 הופק המחזה על ידי הרויאל שייקספיר קומפני בתיאטרון הגלוב. ב-2012 הוצג המחזה בתיאטרון הגלוב במסגרת הפסטיבל Globe to Globe, בו הוצגו כל מחזות שייקספיר, כאשר כל מחזה הועלה על ידי תיאטרון ממדינה זרה אחרת (הפסטיבל היה חלק מאירועי אולימפיאדת לונדון). את המחזה העלתה קבוצת התיאטרון הלאומי של בלגרד מסרביה, שהסבה את האירועים המתוארים בו על מלחמות יוגוסלביה.
המחזה שולב במספר הפקות של ה-BBC, בהן המיני-סדרה An Age of Kings מ-1960 בה קוצר כל המחזה לפרק בודד באורך שעה, שהתרכז רק בהיבטים הפוליטיים והשמיט את הנושאים הצבאיים והקרבות; ב-1965 עובדו מחזות הנרי השישי וריצ'רד השלישי להפקה בימתית מצולמת של הרויאל שייקספיר קומפני בשם "מלחמת השושנים", אשר שודרה ב-BBC כמיני-סדרה בת שלושה פרקים, הטקסט של המחזה לא רק נערך וקוצץ, אלא גם נוספו לו שורות נוספות; המחזה שודר במלואו בעונה השלישית של הפקת מחזות שייקספיר לטלוויזיה (BBC Television Shakespeare) מ-1983, בניגוד להפקות האחרות בסדרה ששאפו לריאליזם, הצטיינו הפקות שלושת חלקי "הנרי השישי" וריצ'רד השלישי (עם אותו צוות שחקנים) בביצוע אמנותי שתרגם את זירת ההתרחשות למגרש משחקים ילדותי ורבים מהשחקנים גילמו תפקידים כפולים של דמויות המהוות תמונת מראה זו של זו.
שלושת חלקי הנרי השישי נכללו במסגרת המחזור השני של הסדרה הכתר החלול מ-2016. החלקים הראשון והשני אוחדו לסרט אחד, בעוד החלק השלישי הופיע כסרט נפרד. עם סמואל וסט כווינצ'סטר, יו בונוויל כגלוסטר, אדריאן דאנבר כריצ'רד דוכס יורק, לוסי רובינסון כססלי דוכסית יורק וסופי אוקונדו כמלכה מרגרט.
לקריאה נוספת

אברהם עוז, "הנרי השישי, ריצ'רד השלישי: פיתויי השלטון, היצירה השקספירית, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ז 2006, עמ' 55–65
אליס שלוי, "דיונים בבעיית המלכות: א. 'הנרי השישי', 'ריצ'רד השלישי'", שקספיר - עולמו ויצירתו, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, מהדורה 2 מורחבת, תשמ"ה 1985), עמ' 83–90
הערות שוליים

1 2 3 4 5  James Cooray Smith, Hollow Crown and Tricky Question Staging Henry VI Plays, 6 במאי 2016
↑  הפקות ה-BBC של מחזות הנרי השישי באתר Screenonline
| מחזותיו של ויליאם שייקספיר |
| --- | --- | --- |
| טרגדיות | טיטוס אנדרוניקוס • רומיאו ויוליה • יוליוס קיסר • המלט • מקבת' • אותלו • המלך ליר • אנטוניוס וקלאופטרה • קוריולנוס • טימון איש אתונה |  |
| קומדיות | קומדיה של טעויות • אילוף הסוררת • עמל אהבה לשווא • חלום ליל קיץ • הסוחר מוונציה • מהומה רבה על לא דבר • כטוב בעיניכם • הלילה השנים עשר • נשות וינדזור העליזות • טרוילוס וקרסידה • סוף טוב הכול טוב • מידה כנגד מידה |  |
| רומנסות | פריקלס • סימבלין • אגדת חורף • הסערה |  |
| מחזות היסטוריים | • המלך ג'ון • ריצ'רד השני • הנרי הרביעי, חלק ראשון • הנרי הרביעי, חלק שני • הנרי החמישי • הנרי השישי, חלק ראשון • הנרי השישי, חלק שני • הנרי השישי, חלק שלישי • ריצ'רד השלישי • הנרי השמיני |  |
| בכל קבוצה מסודרים המחזות לפי סדר כתיבתם המקובל (פרט למחזות ההיסטוריים המסודרים לפי סדר התרחשות כרונולוגי) | בכל קבוצה מסודרים המחזות לפי סדר כתיבתם המקובל (פרט למחזות ההיסטוריים המסודרים לפי סדר התרחשות כרונולוגי) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345290705171  GND: 1100398023  LCCN: n85157368  VIAF: 302801682   WorldCat (עם VIAF): 302801682 
טלבוט בקרב
ז'אן ד'ארק ושארל השביעי
קטיפת השושנים האדומות והלבנות בגן. ציור מאת הנרי פיין (1908)
הים הצפוני

| --- | --- |
תמונת לוויין של הים הצפוני
תמונת לוויין של הים הצפוני
 מידע כללי
 על שם:  צפון, מערב, שבטים גרמאניים 
 מיקום:  צפון אירופה, מחובר לאוקיינוס האטלנטי מדרום-מערב בתעלת למאנש
 סוג:  ים שולי
 ים של:  האוקיינוס האטלנטי
 מידות
 שטח:  575,000 קמ"ר
 נפח:  94,000 קמ"ק
 אורך מרבי:  970 ק"מ
 אורך:  960 קילומטר
 רוחב מרבי:  560 ק"מ
 רוחב ממוצע:  580 ק"מ 
 עומק מרבי:  660 מטר
 ‏עומק ממוצע:  94 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  3.5%
 נהר מזין:  איידר, River Alde, Oosterschelde, Numedalslågen, River Aln, River Crouch, River Burn, River Deben, River Eden, תעלת הים הצפוני, Neuharlingersiel Tief, Husumer Mühlenau, Hooksieler Tief, Harle, Nieuwe Waterweg, Kongeå, Leysiel, Leopold Canal, Minsmere River, Haringvliet, River Glaven, River Lymn, סכלדה, River Wansbeck, River Ugie, River Tyne, Skjern River, Vidå, Varde River, Wangertief, River Hun, River Stiffkey, River Shin, River Mun, River Lyne, River Spey, River North Esk, River Orwell, River Ore, River Oykel, Western Scheldt, Hååna, Great Eau, River Don, די, River Coquet, River Colne, River Nene, River Stour, River South Esk, River Tees, טוויד, River Blackwater, האמבר, ריין, מז, אלבה, אודה ריין, נהר אוז הגדול, וזר, תמזה, Aa River, Gypsey Race, טיין, River Yare, Chelmer and Blackwater Navigation, Canal of Blankenberge, Canal Dunkerque-Escaut, Bytham River, Cowie Water, Figgjoelva, Elliot Water, Godel, River Wear, Brielse Maas, Bervie Water, Yser, River Ythan, Boudewijnkanaal, Arlau, Barry Burn, Asheldham Brook, Benser Tief, Winschoterdiep, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מדינות באגן הניקוז:  נורווגיה, בלגיה, צרפת, ממלכת ארצות השפלה, דנמרק, גרמניה, הממלכה המאוחדת 
 ערים:  אנטוורפן, המבורג ורוטרדם
 קואורדינטות:  56°N 03°E﻿ / ﻿56°N 3°E﻿ / 56; 3
 מפת הים הצפוני והמדינות המקיפות אותו
 
הים הצפוני הוא ים שולי של האוקיינוס האטלנטי, הגובל בממלכה המאוחדת, בנורווגיה, בדנמרק, בגרמניה, בהולנד ובבלגיה. אין להתבלבל בינו לבין ים הקרח הצפוני המכונה גם הוא לעיתים "הים הצפוני".
גאוגרפיה

הים הצפוני גובל באיי אורקני ובחוף המזרחי של בריטניה במערב, בצפון אירופה ובמרכזה במזרח ובדרום, ובדרום מערב, מעבר למיצרי דובר, הים הצפוני מתחבר לתעלת למאנש המתחברת לאוקיינוס האטלנטי. במזרח, הים מתחבר לים הבלטי דרך סקאגרק וקטגט, מיצרים צרים המפרידים בין דנמרק לנורווגיה ושוודיה. מצפון, הוא גובל באיי שטלנד ומתחבר לים הנורווגי, ים שולי באוקיינוס הקרח הצפוני.
שטחו של הים הוא כ-430,000 קמ"ר. עומקו הממוצע הא כ-94 מ' ועומקו המרבי הוא 660 מטר. אורכו הממוצע הוא יותר מ-970 ק"מ ורוחבו הממוצע 580 ק"מ. מסביב לשולי הים הצפוני נמצאים ארכיפלגים גדולים, כולל שטלנד, אורקני ואיי פריז.
גאולוגיה

בתקופות קדומות היווה חלק מאדן היבשה שחיבר את בריטניה עם יבשת אירופה. הים הצפוני הנוכחי נוצר לפני כ-12,000 שנה, כאשר עם תום עידן הקרח האחרון עלה מפלס פני הים באופן משמעותי.
היסטוריה

מעגן סקפה פלו, המקושר לים הצפוני, שימש כבסיס הצי המלכותי הבריטי במלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.
בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 התגלו בים הצפוני עתודות גדולות של נפט וגז טבעי. מדינות אירופה החלו, לאחר משבר האנרגיה העולמי של שנות ה-70 של המאה ה-20, להפיק בים נפט וגז למרות העלות הגבוהה, כדי להפחית את תלותן באופ"ק. במשך השנים, נורווגיה היא מפיקת הנפט העיקרית בים הצפוני, ואחר כך הממלכה המאוחדת שכילתה את רוב עתודות הנפט שלה בים עד שנות ה-2000.
החל משנת 2001, קבוצת דלק הישראלית, מעורבת בהפקת נפט בים הצפוני. בשנת 2018 הפיקה כ-80,000 חביות ביום.
ראו גם

שיטפון הים הצפוני
אזור הים הצפוני
הערות שוליים

↑  מאגרים נוספים של גז טבעי בים ליד בריטניה, למרחב, 7 בפברואר 1967
↑  משלימים תוכנית להפקת גז בם הצפוני, דבר, 15 בדצמבר 1977
↑   בלומברג, לנורווגיה יש מיליארדי חביות נפט וגז – אך היא מוותרת עליהן, באתר TheMarker‏, 9 באפריל 2019
↑  הדי כהן, ‏השיעור הנורבגי שישראל יכולה לקבל בתחום הגז, באתר גלובס, 11 ביוני 2015
↑  פייננשל טיימס, ‏הרנסנס של הים הצפוני, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2010
↑  שלומי גולובינסקי, תשובה נכנס לחיפושי נפט בים הצפוני: דלק רכשה 17% ממיזם חיפושים מול חופי סקוטלנד, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2001
↑  עומרי כהן, ‏לאחר הירידות החדות במניה: קבוצת דלק תנסה לצרף שותף להשקעה באיתקה לקראת הנפקתה בלונדון, באתר גלובס, 21 ביולי 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533832705171  BNE: XX453256  GND: 4042579-4  LCCN: sh85092528  NARA: 10046419  NKC: ge130794  VIAF: 244973726   WorldCat (עם VIAF): 244973726
קווין+פול רודג'רס

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אנגליה
 תקופת הפעילות:  2004–2009 (כ־5 שנים)
 סוגה:  רוק
 חברת תקליטים:  הוליווד רקורדס • פרלופון
 queenonline.com
 חברים
 בריאן מיי רוג'ר טיילור פול רודג'רס
 
קווין+פול רודג'רס (לפעמים נהגה כQ+PR או QPR) היה שיתוף פעולה מוזיקלי בין קווין (בריאן מיי ורוג'ר טיילור) לבין פול רודג'רס, לשעבר מהלהקות בד קומפני, פרי, הפירם והלואו. הגיטריסט בריאן מיי כבר הופיע קודם לכן עם רודג'רס במספר הזדמנויות, כולל הופעה באלברט הול. לאחר שהופיעו לראשונה ביחד ב־10 באוקטובר 2004 באירוע של הכרזה על כניסתה של קווין להיכל התהילה של המוזיקה הבריטית, הובהר כי רודג'רס לא יחליף את סולן להקת קווין פרדי מרקיורי שנפטר ב־24 בנובמבר 1991, ובמקום זאת, הוא פשוט יוצג עם חברי הלהקה לשעבר. בסיסט הלהקה לשעבר, ג'ון דיקון, דחה את האפשרות ליטול חלק בשיתוף הפעולה הנ"ל, לאחר שפרש מקווין ב־1997. שלושת חברי ההרכב שהתגבש, מיי טיילור ורודג'רס, הוסיפו לסיבובי ההופעות שלהם את קלידן ההופעות לשעבר של קווין ספייק אנדיי, את גיטריסט הקצב ג'יימי מוזס, ואת הבסיסט דני מירנדה, שהיה חבר קודם לכן בלהקת בלו אויסטר קאלט. במהלך הקריירה של הלהקה, היא השלימה 2 סיבובי הופעות עולמיים, הוציאו לאור אלבום ראשון של קווין מזה כ־15 שנים (The Cosmos Rocks) והוציאו לאור 2 אלבומי לייב ו-3 DVD של הופעות.
רודג'רס הכריז במאי 2009 כי שיתוף הפעולה "קווין+פול רודג'רס" הגיע לסיומו, כשאמר "זה מעולם לא נועד להיות שיתוף פעולה קבוע" יחד עם זאת, הוא השאיר אפשרות פתוחה לשיתופי פעולה עתידיים. שיתוף הפעולה הזה יצר בהמשך שיתוף פעולה מוזיקלי אחר, הפעם עם אדם למברט תחת השם קווין+אדם למברט.
ההתחלה (2004)

הניצנים לשיתוף הפעולה החלו כאשר בריאן מיי הופיע בקונצרט ה"Strat Pack" ב־2004. כפי שעשה הרבה פעמים לפני כן (אך קודם לכן שום דבר באמת לא קרה כל עוד קווין עדיין הופיעו), הוא הצטרף לרודג'רס לביצוע של . לאחר מכן, מיי דיבר על הכימיה שנוצרה בינו לבין רודג'רס. בעקבות כך, הזמין מיי את רודג'רס להופיע עם קווין באירוע ההכרזה על כניסתה של הלהקה להיכל התהילה של המוזיקה הבריטית ב־10 באוקטובר 2004, שם ביצעו יחדיו את We Will Rock You, We Are the Champions ואת "All Right Now". כששוב צוטט הריגוש שנוצר מהכימיה עם רודג'רס, השלושה הכריזו על סיבוב הופעות עולמי ב־2005.
(The Cosmos Rocks (2006-2008

ב-15 באוגוסט 2006, אישר מיי דרך אתר האינטרנט שלו ודרך מועדון המעריצים שלו כי קווין + פול רודג'רס יתחילו להפיק את אלבום האולפן הראשון שלהם באוקטובר, שיוקלט ב"מיקום סודי". האלבום, שכותרתו The Cosmos Rocks, יצא באיחוד האירופי ב-15 בספטמבר 2008 ובארצות הברית ב-28 באוקטובר 2008. זה היה אלבום האולפן השישה-עשר של קווין והראשון מאז Made in Heaven ב-1995.
מיי נזכר מאוחר יותר: "בילינו כמות עצומה של זמן בהכנת האלבום הזה ביחד עם פול רודג'רס, עברנו לא מעט כאב, ואני לא חושב שזה פגע ולו במעט בתודעה הציבורית. אז אני הייתי נזהר בנוגע בלהיות בהקלטות של להקה הנקראת קווין ללא פרדי".