stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נצ"ח

חניכי תנועת נצ"ח בכינוס בריגה, 1931
מועצת הקיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר ב-10.11.1927
נצ"ח (ראשי תיבות: נוער צופי חלוצי) הייתה תנועת נוער יהודית ציונית שפעלה במזרח אירופה ובמרכזהּ מ-1930 עד מלחמת העולם השנייה. בתחילה נקראה התנועה "הסתדרות עולמית של נוער צופי-חלוצי השומר הצעיר", אך לימים קוּצר שמה לנצ"ח. מכונה לעיתים "השומר הצעיר - נצ"ח".
ראשיתה של תנועת נצ"ח בתנועת הנוער "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שצמחה בברית המועצות בסוף מלחמת העולם הראשונה, בנפרד מתנועת השומר הצעיר באירופה. ראשוני בוגריה עלו לארץ ישראל ב-1924 וייסדו את "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר". על מנת להרחיב את מאגר העולים של התנועה לקראת הקמת קיבוצים נוספים בארץ, פעלו כמה מחברי הקיבוץ כשליחי התנועה בליטא ולטביה, והקימו שם סניפים גדולים ופעילים שהצטרפו לתנועה העולמית של השומר הצעיר.
ב-1930 נערכה בוורוטקי(אנ') שבצ'כוסלובקיה (כיום בסלובקיה) ועידה עולמית של השומר הצעיר, שבה נדון בין השאר הקשר בין תנועת הנוער למפלגות ולארגונים בארץ ישראל. לאחר שהוועידה קבעה שעל כל בוגר להצטרף, עם עלייתו לארץ, לקיבוץ הארצי של השומר הצעיר, פרשו ממנה אנשי "השומר הצעיר ס.ס.ס.ר", שתמכו בהצטרפות לאחדות העבודה והתנגדו לכפיית אחידות פוליטית. אליהם הצטרפו סניפי השומר הצעיר מליטא, לטביה וטרנסילבניה, וכן חברים מתנועת "תכלת לבן" באוסטריה וצ'כוסלובקיה וחברי הבונים מארצות דוברות אנגלית. מרכז התנועה היה בלטביה.
קיבוצי נצ"ח

בארץ ישראל היה "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" בין מקימי הקיבוץ המאוחד באוגוסט 1927. מנהיגיו, אלעזר גלילי, יוסף יזרעאלי ואחרים, ביקשו לשמור על אוטונומיה של תנועתם בהגשמה בקיבוץ, כלומר שקבוצות העולים שלה תשארנה בשלמותן ולא תפוזרנה בין משקי התנועה. מעמד זה נשמר לבוגרי נצ"ח עם הקמתה, על אף התנגדויות מצד גורמים וקבוצות אחרות בקיבוץ המאוחד ובתנועת החלוץ.
אנשי "קיבוץ השומר הצעיר ס.ס.ס.ר" התיישבו ב-1929 בחצר כנרת, וב-1932 עברו לנקודת קבע והקימו את קיבוץ אפיקים.
בעקבות הפילוג בוורוטקי והקמת נצ"ח, התפלג קיבוץ ג' של השומר הצעיר, שישב אז בבת גלים, ומחציתו הצטרפה לנצ"ח והקימה כעבור כשנתיים את קיבוץ גבעת חיים.
"קיבוץ ב'" של נצ"ח הוקם בסוף 1929 על ידי עולים מלטביה ומברית המועצות, וישב בטבריה עד 1932, אז הצטרף לכפר גלעדי. קיבוץ נוסף של התנועה נוסד ברמת גן ב-1932, והצטרף לקבוצת כנרת ב-1934. 
בוגרים נוספים של נצ"ח הקימו את עין גב ואחרים, מעולי המדינות הבלטיות ומבוגרי "הבונים" בבריטניה הקימו את "הקיבוץ האנגלו-בלטי", לימים כפר בלום.
לקריאה נוספת

אברהם איתי ומרדכי ניישטט, קורותיה של תנועה: נצ"ח בלטביה, הוצאת עם עובד, 1972
אברהם איתי, קורות השומר הצעיר בס.ס.ס.ר.: נוער צופי חלוצי - נצ"ח, הוצאת האגודה לחקר תפוצות ישראל, 1981
עקרונות נירנברג

ערך זה עוסק בקבוצת הנחיות להגדרת פשע מלחמה. אם התכוונתם לחוקי גזע בימי גרמניה הנאצית, ראו .
עקרונות נירנברג (אנגלית: Nuremberg principles) הם קבוצת הנחיות להגדרת פשע מלחמה, פשע נגד השלום ופקודה בלתי חוקית בעליל. המסמך נוצר על ידי ועדת המשפט הבינלאומי של האו"ם (אנ') לבקשת העצרת הכללית ועל בסיס ועידת לונדון. כדי להסדיר את העקרונות המשפטיים הבסיסיים למשפט של חברי המפלגה הנאצית בעקבות מלחמת העולם השנייה.
עקרונות נירנברג קובעים אחריות פלילית אישית עבור פשעים בינלאומיים ברי ענישה ונחשבים לבסיס תנועת זכויות האדם הבינלאומית.
רקע

הסכם לונדון שנחתם ב-8 באוגוסט 1945 בין בריטניה, צרפת, ברית המועצות וארצות הברית היה הבסיס לבתי הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ובטוקיו. ההסכם הגדיר פשעים בהם ניתן להאשים את הנאשמים: נגד השלום, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות. על בסיס הסכם לונדון, בית הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג שפט 22 נאצים על פשעי מלחמה ומתוכם מצא 19 אשמים. ב-1950 ועדת המשפט הבינלאומי של האו"ם הציגה את שבעת עקרונות נירנברג. החלטה 177 (II) של העצרת הכללית של האו"ם מ-21 בנובמבר 1947, אימצה את עקרונות נירנברג.
העקרונות > עקרון ראשון

כל אדם המבצע מעשה המהווה פשע על פי המשפט הבינלאומי אחראי בגינו ונושא באחריות לעונש.
העקרונות > עקרון שני

העובדה כי המשפט הפנימי (כלומר, מקומי – לאומי או אזורי) אינו מטיל עונש על מעשה המהווה פשע על פי המשפט הבינלאומי אינה פוטרת את האדם שביצע את המעשה מאחריות על פי המשפט הבינלאומי.
העקרונות > עקרון שלישי

העובדה כי אדם שביצע מעשה המהווה פשע על פי המשפט הבינלאומי מכהן כראש מדינה או כפקיד ממשלתי אחראי, אינה פוטרת אותו מאחריות על פי המשפט הבינלאומי.
העקרונות > עקרון רביעי

העובדה כי אדם פעל בהתאם להוראת ממשלתו או של ממונה עליו אינה פוטרת אותו מאחריות על פי המשפט הבינלאומי, בתנאי שהייתה לו אפשרות לבחירה מוסרית למעשה (ציות לפקודה בלי חוקית בעליל).
העקרונות > עקרון חמישי

לאדם המואשם בפשע על פי המשפט הבינלאומי יש זכות למשפט הוגן על פי העובדות והדין.
העקרונות > עקרון שישי

הפשעים המפורטים להלן הם עבירות על פי המשפט הבינלאומי: פשע נגד השלום, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
העקרונות > עקרון שביעי

שותפות בביצוע פשע נגד השלום, פשע מלחמה או פשע נגד האנושות כמפורט בעיקרון השישי, הוא פשע על פי המשפט הבינלאומי.
השפעה

עקרונות נירנברג היוו את הבסיס לבתי הדין הצבאי הבינלאומי בנירנברג ובטוקיו ולהחלטות ואמנות בין-לאומיות נוספות. שנה לאחר ניסוחן, בדצמבר 1946, קיבלה העצרת הכללית של האומות המאוחדות את החלטה 96 (1) שעוסקת ברצח עם וקובעת כי רצח עם הוא פשע על פי המשפט הבינלאומי. החלטה זו נגזרת מעקרונות נירנברג. גם האמנה בדבר מניעתו וענישתו של הפשע השמדת עם מופיעים עקרונות אלו.
לעקרונות נירנברג ישנן השפעה משמעותית על תפיסת האחריות האישית. הם הרחיבו את ההבנה המסורתית של אחריות אישית, כך שגם מנהיגים ומפקדים צבאיים יכולים להיות אחראים לפשעים שבוצעו על ידי כפופיהם בשליחותם וכן את הפרשנות שמערכת משפט מקומית לעקרונות הנוגעים לאחריות אישית.
הנרי קינג (אנ'), שהיה אחד השופטים במשפטי נירנברג, מנתח את האחריות האישית כפי שבאה לידי ביטוי בחקיקה במדינות שונות. האחריות לאכיפת עקרונות נירנברג נופלת על המדינות. ישנן שתי גישות עיקריות: קידוד: חקיקת חוקים פנימיים המייצגים את העקרונות והטמעה: הסתמכות על מנגנונים משפטיים קיימים כדי להחיל את המשפט הבינלאומי המנהגי. ארצות הברית, נמצאת תחת קטגוריה ההטמעה, שכן הקונגרס האמריקאי לא העביר חקיקה ספציפית המאמצת את עקרונות נירנברג. במקום זאת, בתי המשפט האמריקאים הסתמכו על חוקים קיימים ועקרון האדיבות הבינלאומי (international comity) במקרים של פשעי מלחמה פוטנציאליים או פשעים נגד האנושות. קינג מציין כי בתי המשפט האמריקאים מצאו לעיתים דרכים להעדיף את המשפט המקומי על פני הנורמות הבינלאומיות, גם כאשר הוצגו טיעונים המבוססים על עקרונות נירנברג למשל במקרים שעסקו במלחמת וייטאנם.
פולין, הונגריה, ברית המועצות וישראל בחרו לקודד את עקרונות נירנברג למערכות המשפט הפנימיות שלהן. ברית המועצות אימצה "הטמעה סלקטיבית", תוך קידוד אך ורק פשע ההסתה למלחמה בקוד הפלילי שלה. פולין והונגריה השתמשו בלשון רחבה בקודים הפליליים שלהן, דבר שיוצר עמימות ולא מבטיח הצמדות לעקרונות. ישראל, לעומת זאת, חקקה חוק ספציפי המתמקד בפשעים נאציים בלבד.
הערות שוליים

1 2 3  Henry T. King, [https://core.ac.uk/download/pdf/71463001.pdf Commentary: The Modern Relevance of the
Nuremberg Principles], BOSTON COLLEGE THIRD WORLD LAW JOURNAL 17, 1997
↑  London Agreement & Charter, August 8, 1945, Robert H Jackson Center, ‏2015-09-01 (באנגלית אמריקאית)
↑  The Influence of the Nuremberg Trial on International Criminal Law, Robert H Jackson Center (באנגלית אמריקאית)
↑  United Nations General Assembly Resolution 177 (II), undocs.org
↑  The Influence of the Nuremberg Trial on International Criminal Law, Robert H Jackson Center (באנגלית אמריקאית)
↑  Gary Komarow, Individual Responsibility under International Law: The Nuremberg Principles in Domestic Legal Systems, International and Comparative Law Quarterly 29, 1980-01, עמ' 21–37 doi: 10.1093/iclqaj/29.1.21
קבוצת נאשמים במשפטי נירנברג
מלחמת עולם שלישית

לוחמה גרעינית הוא נושא נפוץ בתרחישים של מלחמת עולם שלישית, ההשערה היא כי סכסוך כזה יביא לשואה גרעינית ולהכחדת המין האנושי.
שעון יום הדין כפי שהיה בעת שעוצב בשנת 1947 - שבע דקות לחצות. כשהוצג לראשונה ה"קטסטרופה הגלובלית" שהיה אמור לייצג הייתה פריצתה של מלחמה גרעינית.
מלחמת עולם שלישית הוא מונח המתאר מלחמת עולם עתידית היפותטית, בסדר גודל של מלחמת העולם הראשונה או השנייה או אף גדולה מהן. ישנן התייחסויות רבות לאפשרות התרחשותה של מלחמה כזאת. אחת ההתבטאויות המפורסמות אודות מלחמה כזאת הייתה של אלברט איינשטיין, אשר אמר: ”איני יודע באיזה נשק נשתמש במלחמת העולם השלישית, אך ברביעית נשתמש במקלות ואבנים”. אמירה זו באה להביע את דעתו כי מלחמת עולם שלישית תביא להרס הציוויליזציה. כנגד דעה זו באו מאמרים של מומחים שהשתתפו בפועל בתוכנית הגרעין של ארצות הברית וטוענים כי ממדי ההשמדה במלחמה גרעינית כוללת יהיו איומים מעבר לכל ספק, אך יהיו רחוקים מרחק רב מהרס הציויליזציה.
הפילוסוף הצרפתי זָ'אן בּוֹדְרִיאַר בספרו "רוח הטרור" טען כי המלחמה הקרה הייתה מלחמת העולם השלישית, והמלחמה בטרור היא מלחמת העולם הרביעית. אך טענות אלו אינן נפוצות בקרב החוקרים וגם לא בקרב הציבור.
בתרבות

מלחמת עולם שלישית משמשת בסיס לסרטים וספרים העוסקים בעתיד שבו תתרחש מלחמה בסדר גודל שהאנושות עוד לא ידעה. בין הספרים המתארים מלחמת עולם שלישית: "סערה אדומה עולה" של טום קלנסי.
בין הספרים המתארים עתיד לאחר מלחמה הרסנית ניתן למצוא את "המנון לליבוביץ" של וולטר מ. מילר, "הדוור" של דייוויד ברין (שגם עובד לקולנוע) ועוד. "100" היא בין הסדרות המתארות עתיד לאחר מלחמת עולם שלישית שהייתה מלחמה גרעינית שהביאה להרס כמעט כל החיים בכדור הארץ.
מלחמת העולם השלישית הייתה הנושא של הרבה משחקי וידאו ביניהם: "מטרו 2033", "Fallout", "Battlefield 3", "ארמה 3", "הומפרונט", "Call of Duty: Modern Warfare 3" ועוד.
ראו גם

מלחמת גוג ומגוג
מלחמת העולם הראשונה
מלחמת העולם השנייה
שעון יום הדין
הערות שוליים

↑  Johnson, M. Alex (18 באפריל 2005). "The culture of Einstein". msnbc.com (באנגלית). ארכיון מ-8 בפברואר 2018. נבדק ב-27 בינואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kerson Kearney, "Nuclear Survivak Skills"
↑  Charles Feldman and Stan Wilson, Ex-CIA director: U.S. faces 'World War IV', CNN, April 3, 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529752505171  GND: 4189592-7  LCCN: sh85148541  NLK: KSH1998000666
צ'וביטס

| --- | --- |
 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, מדע בדיוני

 מאנגה
 מאייר:  אובאטה טקאשי
 הוצאה:  קלאמפ
 התפרסם לראשונה במגזין:  מגזין יאנג השבועי
 קהל יעד:  סיינן
 תקופת הפרסום המקורית:  ספטמבר, 2000 – אוקטובר, 2002
 מספר הכרכים שהתפרסמו:  8

 אנימה
 אורך פרק:  25 דקות
 במאי:  מוריו אסאקה
 אולפני אנימציה:  Madhouse
 רשת שידור:  TBS
 תקופת שידור מקורית:  2 באפריל 2002 – 24 בספטמבר 2002
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  27 + OVA
צ'וביטס (באנגלית: Chobits, ביפנית: ちょびっツ), הוא כותר אנימה ומאנגה הנוצר על ידי קבוצת האנימציה היפנית קלאמפ (CLAMP). המאנגה רצה בין השנים 2001 ל-2002 עם שמונה גליונות, האנימה רצה בין אפריל לספטמבר 2002 עם 26 פרקים. הסדרה מוגדרת סאיינן(אנ') (seinen) ואצ'י ולכן תתאים לצפייה לשכבות הנוער והמבוגרים, הסדרה גם מתרחשת באותו יקום של האנימה אנג'ליק לייר(אנ') (Angelic Layer). הסדרה מעלה שאלות פילוסופיות לגבי מהות יחסי אנוש עם מכונה ומקום המכונה בחיי האדם.
תקציר העלילה

העלילה סובבת אחר נער כפרי וביישן בשם הידאקי מוטוסוואה, המגיע לטוקיו למטרות לימודים עקב דחייתו מלהתקבל לאוניברסיטה. הידאקי, שגדל בכפר ואינו בקיא בהתנהגות העירונית, מנסה להשתלב בדירתו החדשה עם השכן שגם לומד איתו ובעלת הבית היפהפייה. הידאקי מגלה בקרוב מאוד שהרבה אנשים בטוקיו משתמשים במעין עוזרים אישיים הנקראה פרסוקונים- אנדרואידים עם יכולות מתקדמות ביותר. הידאקי מתלהב מהפרסיקונים (גם מכיוון שרק שמע עליהם ואף פעם לא ראה בעיניו אחד) ומחליט להשיג אחד אך מגלה כי אין ברשותו לממן לעצמו אחד. ערב אחד בעודו חוזר לדירתו, הידאקי מוצא פרסוקון נשי בשם צ'י, מושבתת וזרוקה בפינת אשפה ליד דירתו, והוא מחליט לקחת אותה לביתו ולהפעילה. במשך העלילה הידאקי מגלה שצ'י היא פרסוקון השונה מכל הפרסוקונים. העלילה סובבת מערכת היחסים בינו לבין צ'י ובין חבריהם ועל מהות המכונה כתחליף לבן זוג אנושי.
בעולם של צ'וביטס (יפן בתקופה מסוימת בעתיד) כמעט לכול אדם יש פרסוקון, והמון אנשים מחליפים שותפים, חברים ואף בני זוג אנושיים בפרסוקונים מהסיבה הפשוטה שהתכנות של הפרסוקון הוא לאהוב ולכבד את האדון שלו והפרסוקון יעשה זאת לא משנה איזה אדם הבעלים שלו, שפל או אציל, טוב או רע. בנוסף למערכת היחסים של הידאקי וצ'י הסדרה גם עוקבת אחרי יחסים בין דמויות אנושיות אחרות המושפעות מיחסי האדם-פרסוקון השכיחים בחברה. הסדרה מבקרת בצורה די משמעותית על מקום המכונה והמחשב בחיי האדם ומראה מה יכול לקרות בנפש ובחברה האנושית כאשר מכונה תגיע בסופו של דבר לרמה פסודו-אנושית שבא מכונה יכולה להחליף בן אדם הן בעבודה והן בפנאי.
הדמויות הראשיות

הידאקי מוטוסוואה - הידאקי הוא נער בין 18 המנסה להתקבל לאוניברסיטה ולהתחיל את החיים שלו בטוקיו, במהרה מוצא שהכסף אוזל לו אז הוא מוצא עבודה במסעדה. ערב אחד בעודו חוזר מקניות נתקל הידאקי בפרסוקום זרוק בשם צ'י, הוא החליט לקחת אותה לביתו כי יודע שלא יוכל לממן פרסוקום חדש. רוב העלילה אחרי כן סובבת אחר הידאקי המנסה ללמד את צ'י על העולם הסובב אותה, ללמד אותה לדבר ואחרי כן חלק מאוד חשוב מהעלילה היא מערכת היחסים בין הידאקי לצ'י.
הירומו שינבו - השכן של הידאקי ובמהרה הופך לחברו הטוב ביותר, הירומו גם לומד איתו באותה כיתה בבית הספר. גם להירומו יש פרסוקום קטן בשם סומומו, ובניגוד להידאקי גם בעל ניסיון עם פרסיקומים לכן גם מייעץ לעיתים להידאקי בקשר לצ'י וכל הדברים החדשים להידאקי בעיר.
צ'יטוסה היביאה - בעלת הבית הנחמדה של הידאקי, היא עוזרת להתאקלם יותר טוב, לעיתים גם מביאה לצ'י בגדים ועוזרת לצ'י בכל מיני מטלות כשהידאקי נמצא בלימודים או בעבודה. לצ'יטוסה עבר אפל בכל הנוגע לצ'י אף על פי שהיא מחבבת אותה. זה היה בעלה מנוח שבנה את צ'י ואת פרייה.
צ'י - פרסוקום מתקדם ביותר (צ'וביט), הנזרקה על ידי בעליה הקודמים ונמצאה על ידי הידאקי קרוב לביתו, צ'י איבדה את כל הזיכרונות שלה מחייה הקודמים וגם את יכולתה לבצע אפילו את הדברים הפשוטים ביותר. ישנה תאוריה הגורסת כי הדיסק שנפל בעת שהידאקי הרים את צ'י מערימת האשפה עליה ישבה הכיל את הזכרונות של צ'י. צ'י ביחד עם אחותה פרייה נוצרו על ידי בעלה של צ'יטוסה כי לא יכולו להביא ילדים לעולם. אך אחרי זמן מה פרייה החלה להתאהב בבעלה של צ'יטוסה. כאשר נפטר הכאב של פרייה היה כל כך גדול עם שצ'יטוסה הייתה חייבת לכבות אותה ולמחוק את זיכרונותיה. בסוף הסדרה נתגלה להידאקי שפרייה בעצם נשמרה בתוך צ'י.
לוסי (שלד)

דגם של השלד "לוסי" כפי שהוא מוצג במוזיאון הלאומי לאנתרופולוגיה במקסיקו סיטי
לוסי הוא כינוי ושם נפוץ שניתן בשנת 1974 לשלד מאובן של הומינין, שמספרו הקטלוגי AL 288-1, שגילו בערך 3.2 מיליון שנים, והוא שייך למין אוסטרלופיתקוס אפרנסיס. עקב מבנה האגן, נקבע שהשלד הוא ממין נקבה. השלד התגלה באתר ארכאולוגי הנמצא בעמק נהר האוואש התחתון שבמשולש עפר באתיופיה. השלד שמור במעבדת המוזיאון הלאומי של אתיופיה באדיס אבבה, ודגם שלו נמצא בתצוגה הפתוחה לציבור.
השלד של לוסי הוא אחד השלמים ביותר שהתגלו במהלך חקר האבולוציה של האדם, הוא כולל כ-40% מהשלד המקורי. יתר על כן, כמעט כל חלק החסר בצד אחד של השלד נמצא בצידו השני, ולכן בהנחה סבירה של סימטריה ניתן לשחזר כמעט את כל השלד, להוציא חלקה העליון של הגולגולת ואצבעות הידיים והרגליים. גובהה של לוסי היה 1.1 מטר, ומשקלה היה כ-29 ק"ג, בערך כמו שימפנזה ממוצע. למרות המוח הקטן, עצמות הרגליים דומות מאוד לאלו של האדם הנבון, מה שמצביע בסבירות גבוהה על כך שלוסי ובני מינה הלכו בקומה זקופה.
הפלאואנתרופולוג שמצא את השלד, דונלד ג'והנסון ממוזיאון הטבע של קליבלנד שבאוהיו, האזין לשיר "לוסי ברקיע היהלומים" של להקת הביטלס בזמן שהצוות חגג את הגילוי, וכך קיבל השלד את הכינוי.
גילויה של לוסי נחשב לנקודת ציון חשובה בחקר האבולוציה של האדם. דונלד ג'והנסון הביא את השלד מאתיופיה למוזיאון הטבע של קליבלנד, שם הוא חקר את השלד יחד עם צוותו. אחד השותפים בצוות היה יואל רק, שחקר את הפנים. ג'ונסון פרסם ספר בשם "לוסי", שסיכם את תוצאות המחקר. במשך יותר משלושה עשורים נחשבו לוסי ובני מינה לאבות הקדומים של מין האדם, מהקדומים ביותר שהלכו הליכה זקופה. אולם מחקר שנערך באוניברסיטת תל אביב ב-2007 מצביע על כך שהאוסטרלופיתקוס אפארנסיס לא היה אלא "בן-דוד" של אבות האדם שהשתייך לענף אחר, ונכחד לפני כ-2 מיליון שנים. משמעות המסקנה היא שקיים פער אבולוציוני של יותר ממיליון שנה ללא מאובנים המתוארכים לתקופה הזו.
ראו גם

האדם הקדמון
פלאואנתרופולוגיה
אוואש
הערות שוליים

↑  עפרי אילני, נראה ש"לוסי" אינה אמנו הקדומה, רק בת דודה, באתר הארץ, 18 באפריל 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537489805171  LCCN: sh2001004500 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים פרה-היסטוריים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זאב מרגלית

| --- | --- |

מרגלית, 1972
 לידה:  1924
 פטירה:  9 בדצמבר 2019 (בגיל 95 בערך)
 תאריך עלייה:  1933
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1986 (כ־38 שנים)
 דרגה:  ניצב
 
זאב מרגלית (1924 – 9 בדצמבר 2019) היה ניצב במשטרת ישראל.
ביוגרפיה

זאב מרגוליס נולד בשנת 1924 בפולין. בשנת 1943 התגייס לחיל הנוטרים, וערב הקמת מדינת ישראל הוא היה תת-מפקח. שירת במשטרת ישראל מיום הקמתה, עת מונה במאי 1948 למפקח על המנהלה בנפת נתניה. הוא עבר להיות קצין המנהלה של מחוז תל אביב, ובנובמבר 1949 הועלה לדרגת מפקח ראשון, כאשר כבר שירת באגף המנהלה במטה הארצי. בשנת 1951 עבר להיות מ"מ ראש מחלקת כוח אדם ומשנת 1953 כיהן שנים ארוכות בראש מחלקת כוח האדם במטה הארצי. בשנת 1953 עלה לדרגת רמ"ח. בסוף 1958 הוסמך כעורך דין. באוקטובר 1963 עזב את המטה ומונה לסגן מפקד מחוז תל אביב, עת היה ניצב המשנה הצעיר במשטרה. בשנת 1972, לאחר שמונה שנים כסגן מפקד מחוז תל אביב, ולאחר שעלה לדרגת תת-ניצב, עלה שמו כמועמד לתפקיד מפקד מחוז תל אביב, אולם הוא לא קיבל את התפקיד ובמקום זאת מונה לממונה על תלונות הציבור.
במאי 1978 הוקם בראשותו אגף המטה, אליו אוחדו מחלקות כוח אדם, תקנים וארגון, הדרכה ועיבוד נתונים אוטומטי.
בשנת 1980, לאחר פרישתו מהמשטרה, הוקמה נציבות קבילות שוטרים וסוהרים ומרגלית מונה לנציב הראשון.
נפטר ב-9 בדצמבר 2019, והובא למנוחות בבית העלמין סגולה בפתח תקווה . הותיר בן ושתי בנות.
הערות שוליים

1 2  מאיר נחתומי, מן המטה הארצי אל המחוז, מעריב, 31 באוקטובר 1963
↑  חיל המשטרה של מדינת ישראל מתארגן, דבר, 25 במאי 1948
↑  העלאות בדרגה במשטרת ישראל, הצופה, 30 בנובמבר 1949
↑  העלאות בדרגה במשטרה, על המשמר, 15 בנובמבר 1953
↑  הוסמכו 71 עורכי דין חדשים, מעריב, 1 בדצמבר 1958
↑  ניצב אהרון סלע יתמנה באוגוסט לכהונת המפכ"ל, דבר, 13 ביולי 1972
↑  הממונה על תלונות הציבור במשטרה יכנס לתפקידו ב-1 בינואר, דבר, 28 בדצמבר 1972
↑  אוישו התפקידים בצמרת המשטרה, דבר, 25 במאי 1978
↑  ברוך מאירי, צפויים שינויים בצמרת המשטרה, מעריב, 3 באוגוסט 1979
עם רב ניצב תבורי יפרשו מהשירות במשטרה, דבר, 27 בדצמבר 1979
ימונה קצין קבילות לשירות בתי הסוהר, מעריב, 19 במרץ 1980
↑  זאב מרגלית ז"ל, באתר "אבלים"
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ישכר בער לייפר (סאטמר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ה'תר"י
 פטירה:  12 בספטמבר 1906 (בגיל 56 בערך) כ"ב באלול ה'תרס"ו 
 כינוי:  רבי בערצ'י מסאטמר
 תקופת הפעילות:  ? – 12 בספטמבר 1906 
 השתייכות:  חסידות נדבורנה
 חיבוריו:  לקוטי ישכר
 אב:  מרדכי לייפר 
 אם:  חיה
 צאצאים:  יוסף לייפר  מאיר לייפר  אהרן משה לייפר (גרוסוורדיין) 
 
מציבת רבי ישכר בער בסאטו מארה
רבי ישכר בער לייפער (ה'תר"י - כ"ב באלול ה'תרס"ו) היה רב ואדמו"ר מנדבורנה בסאטמר.
ביוגרפיה

נולד בשנת תר"י לרבי מרדכי לייפר מנדבורנה ולחיה, נקרא על שם סבו רבי ישכר בער מנדבורנה. נשא לאשה את טויבא רחל בת רבי אליעזר ברנדווין, לאחר שהתאלמן נשא לאשה את דבורה בת רבי יהושע השיל אייכנשטיין מחודרוב, לאחר נישואיו התגורר בבוכניה.
עם פטירת אביו בשנת ה'תרנ"ה (1894) עבר לסעליש, ובשנת ה'תר"ס עבר לסאטמר. בסוף שנת ה'תרס"ה (1905) בא להתגורר בעיר רבי יואל טייטלבוים שפתח בית מדרשו לידו, עובדה שגרמה למתיחות בין חסידיו לבין חסידי רבי ישכר בער, נפטר בכ"ב באלול ה'תרס"ו (12 בספטמבר 1906) ונקבר בבית הקברות בעיר.
דברי תורתו נדפסו בספר 'ליקוטי ישכר'.
צאצאיו

מזיווג ראשון
רבי מאיר מקליבלנד, חתן הרב אלטר זאב מסטריזוב.
גיטל, אשת רבי שלמה ברגמן בנו של הרב אברהם צבי רבה של יאסין, ובזיווג שני אשת רבי יצחק לייפר בן דודה רבי יוסף מנירדהאז.
מזיווג שני
רבי איתמר מבישטנא חתן הרב ישראל חיים פרידמן רבה של ראחוב ומחבר הספר ליקוטי מהרי"ח.
רבי אהרן משה מגרוסוורדין, חתן רבי שמואל זאנוויל כהנא מדרגמערעשט.
רבי דוד מנדבורנה באניה חתן הרב אהרן יחיאל רפפורט מנדבורנה.
רבי יוסף מפיטסבורג.
רבי שלום מברייטין חתן הרב דוב בער תאומים אב"ד פשעווארסק.
יענטע, אשת רבי יצחק יחזקאל הוכמן האדמו"ר מקשאנוב.
רחל, אשת רבי ישכר בער מסטאניסלאב, בן הרב חיים מסטאניסלאב.
לאה, אשת רבי פינחס רבינוביץ' מקאלמאיי
חיה אסתר, אשת רבי ישכר בער רוזנבוים מסטרוז'ניץ בן רבי איתמר מנדבורנה.
פייגא, אשת רבי מאיר מסאטמר (בן רבי אליעזר זאב רוזנבוים מקרעטשניף)
לקריאה נוספת

יעקב וייס, דברי ימי ישכר, רעננה, תשס"ט, פרק י', "רבי ישכר דוב (בער'צי) לייפער".
מכון יד איתמר, עדות ביהוסף, אשדוד, תשס"ח, פרק ג', "שריגי יוסף".
הערות שוליים

↑  שהיה גיסו בזיווג ראשון (רבי יהושע העשיל היה גם הוא חתנו של רבי אליעזר ברנדווין).
↑  יצחק יוסף כהן, חכמי טראנסילוואניה, ת״צ־תש״ד, מכון ירושלים, 1988, עמ' 74.
↑  קליבלנד, אלול תשס"ו
| שושלת נדבורנה |
| --- | --- | --- |
| אדמו"רי שושלת נדבורנה בעבר | רבי מאיר (הגדול) מפרמישלאן • רבי אהרן אריה לייב מפרמישלאן • רבי מאיר מפרמישלאן • רבי יצחק מקאליש • רבי שלמה מפרמישלאן • רבי ישכר בער לייפר (נדבורנה) • רבי אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה) • רבי מרדכי לייפר  • רבי ישכר בער לייפר (סאטמר) • רבי מאיר רוזנבוים (קרעטשניף) • רבי איתמר רוזנבוים • רבי אליעזר זאב רוזנבוים (קרעטשניף) • רבי שלמה איזקסון • רבי מאיר לייפר • רבי יוסף לייפר (פיטסבורג) • רבי חיים מרדכי רוזנבוים • רבי אברהם אבא לייפר • רבי אהרן יחיאל לייפר • רבי דוד משה רוזנבוים (רחובות) • רבי אליעזר זאב רוזנבוים (ראחוב) • רבי ישכר בער רוזנבוים • רבי יצחק אייזיק רוזנבוים • רבי מאיר איזקסון • רבי צבי הירש רוזנבוים • רבי ישראל רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (חדרה) • רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים • רבי נתן דוד רוזנבוים • רבי ישראל ניסן רוזנבוים • רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (קליבלנד) • רבי מרדכי ישכר בער לייפר • רבי מאיר רוזנבוים (קראקאס) • רבי שמואל שמעלקא לייפר |  |
| אדמו"רי שושלת נדבורנה כיום | רבי אליעזר זאב רוזנבוים (נדבורנה) • רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים • רבי מאיר רוזנבוים (פרמישלאן) • רבי דוד משה רוזנבוים (קריית גת) • רבי יחזקאל שרגא רוזנבוים (טערבישאן) • רבי שלום אליעזר זאב רוזנבוים • רבי חיים מרדכי רוזנבוים (טשרנוביץ) • רבי ניסן חיים רוזנבוים • רבי זיידא אליעזר זאב רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (זוטשקא) • רבי מאיר יצחק אייזיק רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (ביתר עילית) • רבי יוסף נפתלי רוזנבוים • רבי ישכר בער לייפר • רבי משה מאיר לייפר • רבי משולם אליעזר לייפר • רבי אורי לייב הכהן רוזנבוים • רבי יחיאל מאיר רוזנבוים • רבי חיים לייפר • רבי ברוך פנחס לייפר • רבי דוד צבי רוזנבוים • רבי משה רוזנבוים • רבי זונדל ישכר דב רוזנבוים • רבי יהודה רוזנבוים • רבי גדליה משה רוזנבוים • רבי שלמה רוזנבוים • רבי מרדכי רוזנבוים (ירושלים) • רבי מאיר לייפר (דינוב) |  |
| ענפים בשושלת | חסידות נדבורנה באניא • חסידות ביטשקוב • חסידות בישטינא • חסידות זוטשקא • חסידות חוסט • חסידות טמשוואר • חסידות טערבישאן • חסידות טשערנוביץ' • חסידות לינסק • חסידות מז'יבוז' • חסידות מיאלען • חסידות נדבורנה • חסידות סטניסלב • חסידות סטרוז'ניץ • חסידות פיטסבורג • חסידות פרמישלאן • חסידות קאליש • חסידות קליבלנד • חסידות קרעטשניף • חסידות ראחוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309106405171  VIAF: 97240796   WorldCat (עם VIAF): 97240796 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיל האוויר הבלגי

| --- | --- |
 סמל רכיב האוויר הבלגי   
דגל חיל האוויר הבלגי
 Per Ardua ad Astra
 פרטים
 מדינה:  בלגיה בלגיה
 שיוך:   הכוחות המזוינים של בלגיה
 סוג:  חיל אוויר וחיל חלל
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1909–הווה (כ־115 שנים) 
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה, מלחמת המפרץ, מלחמת קוסובו, מלחמת אפגניסטן, מלחמת עיראק
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  6,500  לוחמים
 ציוד עיקרי:  ג'נרל דיינמיקס F-16 פייטינג פלקון, לוקהיד מרטין F-35 לייטנינג II
 פיקוד
 דרגת המפקד:  מרשל אוויר ראשי
 מפקד נוכחי:  גנרל טיירי דופונט
רכיב האוויר הבלגי (בהולנדית: Luchtcomponent, בצרפתית: Composante air) הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של בלגיה. למרות שנוסד רשמית רק בשנת 1910, שורשיו של חיל האוויר הבלגי נעוצים עוד בשנת 1909, מה שהופך אותו לאחד משירותי האוויר הוותיקים בעולם. מאז שנת 2002, הוא חלק חשוב מהכוחות המזוינים הבלגים. למרות גודלו היחסי, לחיל האוויר הבלגי היסטוריה ארוכה ומפוארת, והוא ממלא תפקיד חיוני בהגנת המדינה ובביטחון האירופי.
היסטוריה > הקמה

שורשיו של חיל האוויר הבלגי, המוכר כיום כ"רכיב האווירי" (Luchtcomponent), נעוצים עוד בשנת 1909, כאשר שר המלחמה הבלגי, גנרל ז'וזף הלבאו, רכש מספר מטוסים לאחר שחווה את טיסתו הראשונה. אירוע זה סימן את תחילתו של עידן חדש, עידן שבו כלי טיס יהפכו לחלק בלתי נפרד מהמערך הצבאי הבלגי.
היסטוריה > מלחמת העולם הראשונה ובין שתי המלחמות

במהלך מלחמת העולם הראשונה, חיל האוויר הבלגי, אף שהיה קטן יחסית, מילא תפקיד חיוני בהגנה על המדינה מפני התקפות אוויריות גרמניות. בשנים שבין שתי מלחמות העולם, חיל האוויר הבלגי עבר תהליך מקיף של מודרניזציה. הוקמו טייסות חדשות, רכשו מטוסים חדשים ומתקדמים יותר, ופותחו טקטיקות לחימה חדשניות. התפתחות זו אפשרה לחיל האוויר הבלגי להיכנס למלחמת העולם השנייה כשהוא מצויד ומאומן בצורה טובה יותר.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

למרות ההתקדמות המשמעותית שעבר, חיל האוויר הבלגי לא הצליח לעמוד בפני המתקפה הגרמנית המאסיבית במאי 1940. תוך ימים ספורים, רוב כלי הטיס הבלגים הושמדו והחיל חדל לתפקד כיחידה צבאית מאורגנת. עם זאת, לא כל הטייסים הבלגים נכנעו. רבים מהם הצליחו להימלט לבריטניה, שם הצטרפו לחיל האוויר המלכותי הבריטי והמשיכו להילחם בנאצים לאורך כל המלחמה.
היסטוריה > לאחר המלחמה: בנייה מחדש ושילוב בנאט"ו

לאחר תום מלחמת העולם השנייה, חיל האוויר הבלגי נבנה מחדש במהירות. החיל צויד במטוסים חדשים מתוצרת ארצות הברית ובריטניה, והפך לחלק מברית נאט"ו שהוקמה בשנת 1949. לאורך השנים השתתף חיל האוויר הבלגי במספר משימות בינלאומיות, ביניהן במלחמת קוריאה, במלחמת וייטנאם ובמשימות שמירת שלום בבלקן, מלחמת אפגניסטן ומלחמת עיראק.