stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות

| --- | --- |

 מידע כללי
 משרד אחראי:  משרד ראש הממשלה
 סוכנות אם:  שב"כ
 תאריך הקמה:  1958
 
היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות (יחידה 730), היא יחידה השייכת לאגף האבטחה של שירות הביטחון הכללי (שב"כ). משימת היחידה היא לדאוג לסידורי האבטחה של אנשי ממשל בכירים ולהגנתם מפני איומים, בעיקר מטרור. היחידה הוקמה בשנת 1958.
היחידה אחראית ישירות על ביטחונם של שבעה אישים הנחשבים עקרונית ל"סמלי שלטון":
נשיא המדינה
ראש הממשלה
שר הביטחון
שר החוץ
יושב ראש הכנסת
ראש האופוזיציה
נשיא בית המשפט העליון
במרץ 2023 החליטה ועדת השרים לענייני שב"כ כי גם בני משפחתו של ראש הממשלה, יאיר, אבנר ושרה נתניהו, יאובטחו על ידי היחידה.
היחידה משמשת כאחראית מקצועית גם על אבטחת אישים שאינה מאבטחת בעצמה ומאובטחים על ידי יחידת מגן.
הכשרה

המאבטחים האישיים הם יוצאי יחידות קרביות בצה"ל, הנבחרים בקפידה ומתחייבים לשלוש שנים בתפקיד. מאבטחי השב"כ, ובכלל זה מאבטחי היחידה לאבטחת אישים ומשלחות, מאומנים במתקני השב"כ ועוברים קורס מאבטח לוחם מקיף הכולל בין היתר אימונים והכשרות שונות בתחום הלוחמה בטרור, כושר גופני, אימוני ירי, קרב מגע, לוחמה בשטח בנוי ואימון חובשים. המאבטחים האישיים מאומנים יותר משנה לפני שהם מצטרפים לפעילות האבטחה השוטפת.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
היחידה לאבטחת אישים הוקמה בשנת 1958 תחת השם יחידת הליווי של ראש הממשלה. בעקבות אירוע שבו הושלך רימון יד בכנסת באוקטובר 1957, ונפצעו ראש הממשלה דוד בן-גוריון והשרים משה חיים שפירא וגולדה מאיר. את אנשיה אימן בתחילה דוד בקרמן (דייב), איש חיל הנחתים האמריקני בעברו שהתמחה בלוחמה זעירה וקליעה באקדח. בשנת 1968, בעקבות חטיפת מטוס אל על לאלג'יריה, נתבקש בקרמן להצטרף לשירות הביטחון הכללי כמדריך ירי באקדח. בקרמן אימן את מאבטחי השירות בירי באקדח ובתרגולות לוחמה בטרור. באותה עת כונו אנשי היחידה "הגורילות". בשנת 1972 מיסד וכונן בקרמן את תחום הדרכת והכשרת המאבטחים. בקרמן אף רצה כי משימת חילוץ בני ערובה ממטוסים תוטל על מאבטחי השב"כ, אולם הקצח"ר עמנואל שקד, אשר היה מופקד על תחום המבצעים המיוחדים והלוחמה בטרור, התנגד. לבסוף כפשרה הוחלט שהמאבטחים יצורפו לכוח צה"ל במקרים אלו, כלוחמים בכוח הפורץ. בין היתר פעלו חניכיו בסיכול מתקפת הטרור ב-18 בפברואר 1969 כנגד מטוס אל על, שהתכונן להמראה בנמל התעופה הבינלאומי ציריך-קלוטן ופעולת החילוץ של מטוס סבנה. ב-27 בדצמבר 1985 תקפו מחבלים פלסטינים את דלפקי חברת אל-על בנמלי התעופה בווינה וברומא. מאבטחי השירות ברומא לחמו במחבלים, הרגו שלושה מהם ופצעו אחד באורח קשה. בווינה ערכו שוטרים אוסטרים ומאבטחי השירות מרדף רכוב אחר המחבלים הנמלטים, הרגו אחד מהם ועצרו את השניים הנוספים.
כשלים > רצח רבין

רצח רבין הוא כישלון חרוץ של היחידה לאבטחת אישים. כחלק מהמסקנות בעקבות הרצח, הפכה אבטחת האישים להדוקה וקפדנית במידה ניכרת. לדוגמה, השתתפותו של אדם מאובטח בכנס מלווה בבדיקות קפדניות של כל הנכנסים לאולם הכנס.
כשלים > נוכחות מתחזה חמוש צמוד לראש הממשלה

במהלך הכאוס שהתחולל אחר טבח שבעה באוקטובר ניצל רועי יפרח את עובדת היותו חובש באיחוד הצלה, נסע לאזור הקרבות והתחזה לחבלן, לוחם ושוטר, גנב נשק, אמל"ח וציוד משטרתי וצבאי. במהלך ביקור של ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר הביטחון יואב גלנט בתוך רצועת עזה הצטלם יפרח לצידם כשהוא חמוש בנשק מתקדם. ב-29 באוקטובר 2024, בית המשפט המחוזי בתל אביב גזר על יפרח 15 חודשי מאסר בפועל, לאחר הודאתו במסגרת הסדר טיעון.
ראו גם

השירות החשאי של ארצות הברית
היחידה המטכ"לית לאבטחת בכירים
יחידת מגן
שירות הביטחון הנשיאותי של רוסיה
לקריאה נוספת

דרור מורה, "שומרי הסף", הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2014.
אברהם רותם "האמת, חבר", הוצאת ספרות עכשיו, תש"ן 1999. (מנהל היחידה שלעבר על הכשלים באבטחה)
הערות שוליים

↑  איתמר אייכנר, אחרי ההפגנה מול המספרה: האחריות על אבטחת שרה נתניהו וילדי רה"מ הועברה לשב"כ, באתר ynet, 5 במרץ 2023
↑  יונתן מרוז, המאבטחים הסמויים בשחקים, אתר "ישראל דיפנס", ‏ 10.02.2012.
↑  עמוס הראל, התרחיש שהתממש: מאבטח מול מחבל בקהל, באתר הארץ, 5 ביולי 2002.
↑  השב"כ מקבל את האחריות על אבטחת אישים 1958 באתר שירות הביטחון הכללי
↑  אפי מלצר וחיים בן עמי, ‏דייב בקרמן - "הצלף מטקסס, מבט מל"מ 36, מרץ 2004, עמוד 37, עמ' 37.
↑  יוסי מלמן ודן רביב, "מרגלים לא מושלמים", הוצאת מעריב, 1990, עמוד 162.
↑  דייב בקרמן ז"ל, דף זיכרון מתוך אתר השב"כ.
↑  שלום ירושלמי, הייתי גיבור לאומי, נשארתי בלי כלום, באתר nrg‏, 2 ביולי 2011, "'בשב"כ הקימו יחידה מיוחדת לחבר'ה קרביים מבחוץ', משחזר רחמים. 'הביאו את דייב בקרמן ששירת במרינס האמריקאי. הוא לימד אותנו לירות באקדחים, קרבות מגע, וכל מה שצריך'."
↑  דרור מורה, "שומרי הסף", הוצאת ידיעות ספרים, תל אביב, 2014, עמודים 124-127.
↑  אמיר אורן, מי נותן את ההוראה, באתר הארץ, 8 באפריל 2012.
↑  יואב קווה, הבחורים המצוינים ליד הקוקפיט, הארץ, ‏ 19.02.1999, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  תקיפת מטוס אל-על בציריך (1969), מתוך אתר השב"כ.
↑  פיגוע כפול בשדות התעופה בווינה וברומא (27 דצמבר 1985), מתוך אתר השב"כ.
↑  עמרי אסנהיים וחן קוטס-בר, התקדם בחיים, באתר nrg‏, 11 בנובמבר 2005.
↑  דניאל אלעזר, הכי קרוב לראש הממשלה: הסיפור הלא ייאמן של הנוכל שהתחזה לחייל 24 בינואר 2024, בערוץ כאן 11 ביוטיוב
↑  מאיר תורג'מן, שנה ו-3 חודשי מאסר לנאשם בהתחזות ללוחם בעזה: "הובאה בחשבון תרומתו ב-7.10", באתר ynet, 29 באוקטובר 2024
הבחירות לראשות העבודה (2005)

הבחירות לראשות מפלגת העבודה נערכו ב-9 בנובמבר 2005 בין מתפקדי המפלגה. יו"ר ההסתדרות עמיר פרץ ניצח את סגן ראש הממשלה ומנהיג המפלגה המכהן שמעון פרס.
רקע

בשנת 2001 התקיימו הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה לאחר התפטרותו של אהוד ברק. ברק, אז מנהיג מפלגת העבודה, הפסיד לאריאל שרון, ובעקבות כך פרש מהחיים הפוליטיים. הוא הוחלף על ידי בנימין בן אליעזר, שהובס לאחר מכן על ידי עמרם מצנע ב-2002. מצנע התפטר בשנה שלאחר מכן עקב ביצועיה הגרועים של המפלגה בבחירות לכנסת השש עשרה. כתוצאה מהתפטרותו של מצנע התקבלה ההחלטה למנות את ותיק המפלגה שמעון פרס למנהיג הזמני ביוני 2003, תוך כוונה כי יכהן למשך שנה.
ביולי 2003 החלו חברי מפלגת העבודה בשיחות לגבי מועד הפריימריז. בנימין בן-אליעזר ובעלי בריתו ביקשו להקים ועדה להכנה לבחירות הפנימיות, שיתקיימו ביוני 2004. מרכז המפלגה דחתה את בקשתו. בספטמבר החל פרס במשא ומתן עם מפלגת עם אחד, בראשות עמיר פרץ, בתקווה להציב רשימה מאוחדת בבחירות הבאות. בחודש נובמבר הציעו כמה מחברי המפלגה, ביניהם דליה איציק ואברהם בורג, להאריך את כהונתו של פרס בשנה אחת לפחות. בן אליעזר התנגד תחילה לשתי הבקשות, והאשים את פרס במכירת המפלגה, אך הגיע להסכמה עם פרס להארכת כהונתו בשנה בפברואר 2004. העבודה הגיעה להסכם עם מפלגת "עם אחד" במאי 2004, למרות התנגדותו של בן אליעזר. שני הצדדים התאחדו מאוחר יותר בשנת 2005.
בדצמבר 2004 קבע מרכז המפלגה את מועד הפריימריז ל-12 ביוני 2005. פרץ הודיע על כוונתו להתמודד. בחודש שלאחר מכן הצטרפה העבודה לממשלת אריאל שרון. פרס מונה לסגן ראש הממשלה. ב-26 ביוני 2005, יומיים לפני מועד הפריימריז המתוכנן, הוא נדחה בעקבות גילוי הונאה במפקד. בעקבות הדחייה, נשר ברק מהמרוץ וסלל את מועמדות פרס ב-11 בספטמבר. חבר הכנסת מתן וילנאי הודיע על כוונתו להתמודד ב-10 באוקטובר. ב-16 באוקטובר, מרכז המפלגה קבע את התאריך ל-9 בנובמבר. וילנאי נשר מהמירוץ ב-6 בנובמבר לאחר שפרס הבטיח למנות אותו לשר הביטחון בממשלה עתידית בראשות העבודה.
קמפיין

הקמפיין של עמיר פרץ התמקד ברצון להחזיר את העבודה לשורשיה הסוציאליסטיים. הוא התנגד לרפורמות השוק החופשי ולקיצוצים תקציביים שלטענתו פוגעים בעניים. בנוסף, הוא פעל למען פרישת מפלגתו מממשלת ישראל השלושים.
פרס ניסה להציג את עצמו בקמפיין בקו ממלכתי, ונפגש עם שועי עולם.
מועמדים

שמעון פרס – ראש הממשלה לשעבר.
עמיר פרץ – יו"ר ההסתדרות, חבר כנסת, לשעבר מנהיג מפלגת עם אחד.
בנימין בן אליעזר – שר התשתיות הלאומיות, שר הביטחון לשעבר, מנהיג מפלגת העבודה לשעבר.
מועמדים > נשרו מהמירוץ

מתן וילנאי – חבר כנסת
אהוד ברק – ראש הממשלה לשעבר.
תגובות

פרס טען בתחילה שייתכן שהתרחשו זיופים במהלך הפריימריז אך נפגש עם פרץ והודה בהפסד ב-11 בנובמבר. הוא עזב את מפלגת העבודה ב-30 בנובמבר והצטרף למפלגת קדימה, ונבחר לנשיא ישראל ב-2007. מפלגת העבודה בראשות פרס התמודדה שוב בבחירות לכנסת השבע עשרה, הגיעה למקום השני וזכתה ב-19 מנדטים, ללא שינוי. מאוחר יותר הובס פרץ בבחירות לראשות מפלגת העבודה ב-2007 על ידי אהוד ברק.
הערות שוליים

↑  אטילה שומפלבי, מהפך בעבודה: עמיר פרץ נבחר לראשות המפלגה, באתר ynet, 10 בנובמבר 2005
↑  אטילה שומפלבי, פרס ל-ynet: אם לא יהיה שינוי, נצא מהממשלה, באתר ynet, 9 בנובמבר 2005
1 2  עמיר פרץ: מחקלאי בכיסא גלגלים למנהיג העובדים, באתר ynet, 10 בנובמבר 2005
↑  הבחירות בישראל 2001, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  יובל קרני, אהוד ברק הודיע: פורש מהחיים הפוליטיים, באתר ynet, 26 בנובמבר 2012
↑  Jonathan Lis, Benjamin Ben-Eliezer, 1936-2016: From scared Iraqi immigrant boy to an Israeli political giant - Haaretz Com, Haaretz, ‏28 August 2016
↑  דרכו הקצרה של מצנע בהנהגת העבודה, באתר ynet, 5 במאי 2003
↑  אטילה שומפלבי, פרס נבחר ליו"ר הזמני: "נחזיר את המפלגה לגדולתה", באתר ynet, 19 ביוני 2003
↑  אטילה שומפלבי, פרס דחה צירוף ברק ללשכת העבודה, באתר ynet, 22 ביולי 2003
↑  אטילה שומפלבי, מקורבי בן אליעזר זועמים: "פרס ופינס עשו מחטף", באתר ynet, 24 ביולי 2003
↑  אטילה שומפלבי, יו"ר העבודה פרס קרא לאיחוד עם עמיר פרץ, באתר ynet, 16 בספטמבר 2003
↑  שמעון פרס: בשלו התנאים לאיחוד בין 'העבודה' ו'עם אחד' בראשות עמיר פרץ, באתר גלובס, 16 בספטמבר 2003
↑  אטילה שומפלבי, מהלך בעבודה: להאריך את כהונת פרס בשנה לפחות, באתר ynet, 3 בנובמבר 2003
↑  אטילה שומפלבי, "אתה מוכר אותנו", הטיח בן אליעזר בפרס, באתר ynet, 11 בנובמבר 2003
↑  אטילה שומפלבי, העבודה אישרה את האיחוד עם מפלגתו של עמיר פרץ, באתר ynet, 20 במאי 2004
↑  עם אחד, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  אטילה שומפלבי, העבודה אישרה פריימריס ביוני, ברק חיבק את שחל, באתר ynet, 12 בדצמבר 2004
↑  מזל מועלם, עמיר פרץ: אתמודד על ראשות העבודה, גם מול פרס, באתר הארץ, 12 ביוני 2005
↑  ראש הממשלה אריאל שרון 1928–2014, באתר הכנסת
1 2 3  ראש הממשלה ונשיא המדינה שמעון פרס 1923–2016, באתר הכנסת
↑  אטילה שומפלבי, מזכ"ל העבודה: לדחות את הבחירות בחודשיים, באתר ynet, 23 ביוני 2005
↑  אטילה שומפלבי, ברק הסיר מועמדותו, פרס: לא לעסוק בעבר, באתר ynet, 11 בספטמבר 2005
↑  מורן זליקוביץ', וילנאי רץ: "פרס ופרץ – חלום רטוב של היריבים", באתר ynet, 10 באוקטובר 2005
↑  אטילה שומפלבי, הוחלט: הפריימריז בעבודה ב-9 בנובמבר, באתר ynet, 16 באוקטובר 2005
↑  מיה בנגל והדס שפר, פרס לוילנאי: "פרוש מהמרוץ ותמונה לשר ביטחון בממשלתי", באתר nrg‏, 6 בנובמבר 2005
↑  אטילה שומפלבי, פרס הציע לוילנאי להיות שר ביטחון – והוא פרש מהמירוץ, באתר ynet, 6 בנובמבר 2005
↑  Peres loses party leadership bid, The Guardian, ‏10 November 2005
↑  גבריאל אסולין, ‏שינויים בהרגלי הבחירה, באתר גלובס, 22 במאי 2005
↑   בנימין (פואד) בן-אליעזר, באתר הכנסת
↑  אטילה שומפלבי, שמעון פרס: "לבדוק חשדות לזיופים", באתר ynet, 10 בנובמבר 2005
↑  אטילה שומפלבי, פרס בפגישה עם פרץ: "מקבל את ההכרעה", באתר ynet, 11 בנובמבר 2005
↑  "Peres quits Labor Party, backs Sharon". CNN, 30 November 2005. נבדק ב-2022-05-08.
↑  בחירות 2006, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  מזל מועלם, פרץ בירך את ברק והבטיח לשתף עמו פעולה: "לא אעשה לך את מה שעשו לי", באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2007
חולית (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  פרנק הרברט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 נושא:  דת, ציוויליזציה, תרבות, חברה, חלל, אקולוגיה, כוח 
 מקום התרחשות:  אראקיס 
 תקופת התרחשות:  עתיד 
 הוצאה
 הוצאה:  Chilton Company 
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  1965
 מספר עמודים:  644
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  1975
 תרגום:  עמנואל לוטם
 פרסים
 פרס נבולה לרומן הטוב ביותר (1965)  פרס הוגו לרומן הטוב ביותר (1966)  פרס סיון לספר המתורגם הטוב ביותר (1974) 
 סדרה
 סדרת ספרים:  סדרת חולית
 הספר הבא:  משיח חולית
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990034848810205171, 990037946850205171
 
חולית (באנגלית: Dune) הוא רומן מסוגת מדע בדיוני מאת פרנק הרברט שיצא לאור בשנת 1965. הספר, זוכה פרס נבולה (1965) ופרס הוגו (1966), זכה להצלחה מסחרית ונמכר בלמעלה מעשרים מיליון עותקים. בעקבות הצלחת הספר נכתבו חמישה המשכים ונוצרו סרטי קולנוע, מיני סדרה, סדרות טלוויזיה וסדרת משחקי מחשב שמתרחשים ביקום חולית. לאחר מותו של פרנק הרברט, כתב בנו, בריאן הרברט, יחד עם הסופר קווין ג'יי אנדרסון עוד מספר ספרים בסדרה. שלושה מתוכם מהווים קדימונים עלילתיים רציפים לספר חולית עצמו, ושלושה נוספים מתארים תקופות מוקדמות מאוד ביקום חולית, שאין להן קשר ישיר לעלילתם של שאר הספרים.
הספר ייחודי בכך שהוא דן באקולוגיה באופן מפורט, ומבסס את התרבויות המופיעות בו דווקא על תרבויות אסיה והמזרח התיכון ולא על התרבות האירופית-מערבית, כפי שהיה מקובל לרוב במדע בדיוני של אותה התקופה ואצל סופרים מערביים מאותה תקופה. ניתן לזהות בספרי הסדרה מילים בשפות כמו ערבית ועברית, ואלמנטים עלילתיים המבוססים על מנהגים של שלל עמים; בין השאר יש בו מונחים קבליים-יהודיים כמו 'קפיצת הדרך', ו'ספר א-זהר' (ספר הזוהר). לדררים, העם המרכזי בסיפור, דמיון גדול לבדואים ולקווקזים. לטענתו של הרברט, מנהגיהם מבוססים על אמונות הזן בודהיזם.
תקציר העלילה > אקספוזיציה ורקע לעלילה

עלילת חולית מתרחשת ברובה על כוכב הלכת אראקיס בשנת 23,346 לספירה הנוצרית שהיא שנת 10,191 על פי הספירה הנהוגה ביקום "חולית", ספירה שהחלה מחדש עם הקמת גילדת החלל. אראקיס הוא כוכב מדברי והמקור היחיד להפקת ה"מרקוח", סם המאריך את חיי המשתמש בו ומאפשר לנווטי הגילדה לקפל את החלל ולבצע מסע בין כוכבי המגשר בן רגע על שנות אור רבות. צורת תחבורה זו חיונית לקיום הקיסרות על אלפי עולמותיה ובלעדיה יבודד כל עולם ממשנהו. על כן נחשב סם המרקוח לחומר היקר והחשוב ביותר ביקום והשולט בו ובתהליך כרייתו אוצר כח עצום. על רקע זה בנה פרנק הרברט עולם דמיוני עשיר ומפורט השואב השראה רבה מתרבויות ערב, מהמיסטיקה הסופית והיהודית.
הספר נפתח כאשר הגלקסיה מצויה במשבר בעקבות הצורך ב"מרקוח", או בפשטות "הסם". הסם נמצא אך ורק בכוכב אחד, ושמו אראקיס (או "חולית" בפי המקומיים), הכוכב הוא מדברי, שומם וחסר חיים למראית עין, חסר מים, ובו שולטות תולעי ענק (עקלתונים) שלצידם חיים הדררים, נוודי המדבר המאמינים בבואו של ה"מהדי", המשיח שיחזיר את המים לכוכב. מקור הסם לא ידוע, אך בהתפתחות העלילה מבין הגיבור את המקור.
הפאדישאח שאדאם הרביעי לבית קורינו (קיסר הגלקסיה) קרא תיגר על שני בתים בעלי יכולת שליטה, שיווק ואיסוף הסם מהכוכב, אשר יאיישו את הכוכב לשימוש הגלקסיה. הבית הראשון הוא בית "אַטרֵיאִידֶס". בית אַטרֵיאִידֶס הוא בית של אצילים המאופיינים במידות טובות שבאו מכוכב הלכת קלדן בעל המשקעים והמים. הבית השני הוא בית "הארקונן". בניגוד לאַטרֵיאִידֶס באו אנשי הארקונן מכוכב לכת געשי בשם גאידי פריים והם אנשים קרי לב וחסרי תרבות, החיים חיי אלימות הכוללים רצח ובגידה כמעשה שבשיגרה. בין שני הבתים שוררת מלחמה על השליטה בכוכב.
תקציר העלילה > הקרב על אראקיס

פול אַטרֵיאִידֶס הוא פרי אהבתם של הדוכס לטו ופילגשו הגבירה ג'סיקה. במשך דורות ארוכים עסק מסדר בנות הגישרית, שג'סיקה נמנית עמו, בהפעלת תוכנית רבייה מבוססת הנדסה גנטית. התוכנית עתידה הייתה על פי תפיסתן להביא ללידתו של "קפיצת הדרך" (כך בעברית במקור) – האדם האולטימטיבי. תפקידה של הגבירה ג'סיקה על פי תוכנית זו היה ללדת בנות בלבד (בת שתזווג עם אחיינו של הברון הארקונן, פייד ראותה, ושזיווגם עשוי להביא לפי התוכנית להולדתו של "קפיצת הדרך"), אך בעקבות אהבתה לדוכס ורצונה לספק לו יורש, המרתה את פי המסדר וילדה לו בן. כאשר מלאו לפול 15, התבקש בית אַטרֵיאִידֶס על ידי הקיסר ליטול את השליטה על אראקיס מידי בית הארקונן ומנהיגו הברון ולדימיר הארקונן, אויבם המושבע. לכאורה מדובר בכבוד גדול והזדמנות שאין לסרב לה, אך מאחורי כוונות הקיסר מסתתרת תכלית שונה לגמרי. תוכניות בתוך תוכניות נרקמו על מנת להביא להפלתו של הדוכס לטו ובית אַטרֵיאִידֶס ובשעה שזה מבסס את שלטונו החדש באראקיס, נאסף נגדו צבא רב בסתר.
ד"ר יואה, רופאו האישי של הדוכס, נסחט בחשאי על ידי בית הארקונן ונאלץ לבגוד באדונו. בעל כורחו שימש הרופא ככלי משחק בידיו של הברון הארקונן וכשניתן האות חיבל במנגנוני ההגנה הטאקטיים של בית אדונו ואיפשר את פלישת גייסות הברון מחוזקים בלגיונות חיילי העילית של הקיסר, הסרדאוקר. צבאו של הדוכס הובס והוא עצמו ומשפחתו נפלו בשבי הברון. לטו מצא את מותו בשבי אך פול ואמו ג'סיקה הצליחו להימלט ומצאו עצמם בעומק המדבר, שם פגשו את הדררים, ילידי המדבר של אראקיס. במשך דורות, מסדר בנות הגישרית עסק בהפצת נבואה, לפיה יבוא משיח אשר ישחרר אותם משיעבוד לבית הארקונן. הדררים האמינו כי הנבואה התגשמה, ופול הוא המשיח אשר לו ציפו. פול חובר אל הדררים, וגובר על הברון הארקונן ואף על גייסות הקיסר, תוך שהוא מפצח את סודה של חולית ומביא להגשמת חלומם של הדררים – הפרחת המדבר ושליטה על מקור הכוח העצום ביותר ביקום הידוע: סם המרקוח.
דמויות > בית אטריידיס

פול אטריידיס (ידוע גם כ-"אוצול", "ליסאן אל גאיב", "מואד'דיב" ו"קפיצת הדרך"), בנו של הדוכס והמשיח של הדררים.
הדוכס לטו אטריידיס, אביו של פול, דוכס נאור וחכם שהנחיל לפול ערכים והלכות שלטון.
הגבירה ג'סיקה (10,154 - 10,256), בתו הטבעית (לפי רשומות בנות גשרית) של הסירידאר-ברון ולדימיר הארקונן (והיא עצמה אינה יודעת זאת). פילגשו של הדוכס ואימו של פול-מואד'דיב. בוגרת מדרשת בנות גשרית הנמצאת בואלאך 9. לאחר הגעתה עם פול אל הדררים – אם נערצה.
גורני האלק, "הטרובדור הלוחם", ספרא וסייפא, אחת מדמויות המשנה בספר, ידוע בין היתר במיומנות נגינה בכלי הסבכא. האלק הוא היחיד, מבין ארבע הדמויות הבולטות בפמליית הדוכס (האחרים הם דוקטור יואה הבוגדני, דנקן איידהו והמנטאט תופיר חוואט), שנותר בין החיים בסיום. יש לציין את שנאתו הגדולה של גורני לבית הארקונן הנובעת מהפיכתה של אחותו לזונה המשמשת חיילים של הבית.
תופיר חוואט, המנטאט-המתנקש של בית אטריאידס מזה שלושה דורות.
דנקן איידהו, אמן הסיף של גינאז. אחראי להכשרתו של פול בלחימה.
דוקטור וולינגטון יואה, רופא, בוגר אקדמיית סוק. בגד בבית אטריאידס והוריד את המגינים של בית המשפחה על אראקיס ובכך איפשר לכוחות הארקונן לכבוש אותו. בגד בדוכס לטו אטריאידס ומסר אותו לידי הברון הרקונן, למרות ההתניה הקיסרית שאמורה למנוע זאת ממנו. המניע שלו לבגידה היה תפיסתה של אשתו בידי הברון ולדימיר הרקונן והבטחה לשחרורה.
עאליה אטריידיס, אחותו של פול מואד'דיב, בתה של הגבירה ג'סיקה. "נולדה לפני לידתה", עקב חשיפתה כעוברית ל"מי החיים" – רעל מעורר תודעה. היא נחשבת בעיני בנות גישרית לשיקוץ נורא שממנו רצו להימנע.
דמויות > בית הארקונן

הברון ולדימיר הארקונן, שליט הבית שסובל ממחלת ניוון שרירים שהופכת את גופו לשמן עד כדי כך שהוא מסוגל לנוע רק באמצעות מתקני ציפה שמחזיקים חלק מגופו. אביה של ג'סיקה וסבו של פול.
פייד ראותה הארקונן, אחיינו המועדף של הברון ויורשו. על פי תוכנית רבייה של בנות גשרית היה אמור להינשא לבתם של לטו וג'סיקה מבית אטריידיס עם סבירות גבוהה שמזיווג זה יצא קפיצת הדרך.
גלוסו ראבאן, אחיינו הבכור והדחוי של הברון ופרא אדם אלים.
פייטר דה פריז, המנטאט הפגום של בני הארקונן. נוצר מגופות אנושיות על ידי בני טלילאסו, נחשב לפסיכופת ולרוצח קר בניגוד מוחלט לשאר המנטאטים.
דמויות > בית קורינו

הקיסר הפדישאח שדאם קורינו הרביעי, קיסר היקום המוכר.
הנסיכה אירולן, בתו של הקיסר, פוליטיקאית והיסטוריונית חובבת. מאוחר יותר אשתו (מטעמי נוחות) של פול-מואד'דיב.
הרוזן האזימיר פנרינג, חברו הטוב ביותר של הקיסר מילדות. על פי תוכנית רבייה של בנות גשרית היה אמור להיות, בסבירות גבוהה, קפיצת הדרך, אך הוא לא בשל היותו סריס מלידה.
דמויות > הדררים

סטילגאר, נאיב (מנהיג) סיטש טאבר ואחד מתומכיו המסורים של פול
לאייט קיינס, האקולוג הקיסרי של אראקיס, נרצח על ידי בני הארקונן (בין השאר בשל תמיכתו בבית אַטרֵיאִידֶס)
צ'אני, אחייניתו של סטילגאר, בתו של לאייט קיינס ופילגשו של מואד'דיב.
תרגום לעברית

הספר תורגם לעברית בידי המתרגם עמנואל לוטם, ויצא לאור בדצמבר 1975 במסגרת סדרת המדע הבדיוני של הוצאת עם עובד. את התרגום ביצע לוטם בעת עבודתו במרכז למחקר מדיני של משרד החוץ, אשר נקרא באותו זמן, "המרכז למחקר ולתכנון מדיני". חלק גדול מהעובדים היו חובבי מדע בדיוני, וסייעו במלאכת התרגום. מירון גורדון(פול'), שעתיד להיות שגריר ישראל בפולין וברית המועצות, סייע בזיהוי פסוקים ומובאות מהתנ"ך המופיעים בספר, על מנת שלא לתרגמם מאנגלית; דוד מתני, לימים שגריר ישראל במספר ארצות במזרח אסיה, סייע בתרגום ביטויים ערביים לא מדויקים המופיעים בספר, ואראלה הדר, לימים שגרירה בפראג, תרגמה ביטויים מן התקופה הפאודלית.
עיבודים נוספים

הסרט חולית (1984) בבימויו של דייוויד לינץ', ובכיכובם של קייל מקלכלן, אברט מק'גיל, הזמר סטינג, פטריק סטיוארט (המוכר כקפטן ז'אן לוק פיקארד מסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: הדור הבא"), אלישיה ויט (כעליה הקטנה) ואחרים. הסרט לא זכה להצלחה קופתית מרשימה אך זוכה לעדנה כפריט לאספנים חובבי סרטי מדע בדיוני. גרסת הבמאי בת 4 השעות נחשבת נדירה להשגה.
סדרת משחקי המחשב האסטרטגיים Dune 1, Dune 2, Dune 2000 ו-Emperor : Battle for Dune
המיני סדרה חולית (2000) – מיני סדרה בשלושה חלקים בכיכובם של ג'יימס מק'אבוי וויליאם הרט.
הסרט חולית (2021) והמשכו (2024), בבימויו של דני וילנב ובכיכובו של טימותי שאלאמה., הופק על ידי Legendary Entertainment.
סדרת הספרים > הסדרה המקורית

חולית (Dune) (1965)
משיח חולית (Dune Messiah) (1969)
ילדי חולית (Children of Dune) (1976)
הקיסר האל של חולית (God Emperor of Dune) (1981)
כופרי חולית (Heretics of Dune) (1984)
בית הלשכה חולית (Chapterhouse Dune) (1985)
ששת הספרים האלו ידועים כ"הסדרה המקורית", שכולה תורגמה לעברית, והם נכתבו על ידי פרנק הרברט. ארבעת הראשונים בסדרה עוסקים בשושלת אטריאידס, ואילו השניים האחרונים מתמקדים במסדר בנות גשרית ובמאבק ההישרדות שלהן נגד מסדר מתחרה. ספרי ההמשך של חולית היו אהודים פחות מהספר הראשון וזכו לפופולריות פחותה בהרבה.
סדרת הספרים > סדרות ההמשך

לאחר מותו של פרנק הרברט, כתבו בנו בראיין הרברט, וקווין ג'יי. אנדרסון ספרים המבוססים על הסדרה, תוך שימוש (לטענתם) בטיוטות וכתבים מכספתו של פרנק הרברט. הספרים אומנם יצאו לאור לאחר "חולית", אך עלילתם מתרחשת בזמן שקדם לאירועי הספר המקורי.
עד כה יצאו הספרים הבאים (ספרים ששמם מופיע גם בעברית הם ספרים שתורגמו לעברית ויצאו בהוצאת עם עובד).
סדרת הספרים > "טרילוגיית הבתים", או "פרלוד לחולית" (Prelude to Dune)

חולית: בית אטראיידס (Dune: House Atreides) (1999)
חולית: בית הארקונן (Dune: House Harkonnen) (2000)
חולית: בית קורינו (Dune: House Corrino) (2001)
סדרת הספרים > טרילוגיית "אגדות חולית" (Legends of Dune)

חולית: הג'יהאד הבאטלריאני (Dune: The Butlerian Jihad) (2002)
חולית: אדם נגד מכונה (Dune: The Machine Crusade) (2003)
חולית: קרב קורין (Dune: The Battle of Corrin) (2004)
סדרת הספרים > המשך הסדרה המקורית

ספרי המשך לסדרה המקורית שנכתבה על ידי בראיין הרברט וקווין ג'יי. אנדרסון על פי כתביו של פרנק הרברט.
(The Road to Dune) (2005)
ציידי חולית (DUNE7-Hunters of Dune) (2006)
עקלתוני חולית (DUNE7-Sandworms of Dune) (2007)
סדרת הספרים > טרילוגיית "גיבורי חולית" (Heroes of Dune)

ספרים המסופרים מנקודת המבט של ג'סיקה (אמו של פול) בתקופה בין הספר השני משיח חולית לספר השלישי ילדי חולית
חולית: פול של חולית (תרגום מאנגלית) (Dune: Paul Of Dune) (2008)
חולית: רוחות חולית (תרגום מאנגלית) (Dune: The Winds of Dune) (2009)
סדרת הספרים > טרילוגיית "בתי הספר הגדולים של חולית" (Great Schools of Dune)

מתרחש 80 שנה לאחר חולית: קרב קורין
חולית: בנות הגשרית מחולית (תרגום מאנגלית) (Dune: Sisterhood of Dune) (2012)
(2014) Mentats of Dune
(2016) Navigators of Dune
סדרת הספרים > סיפורים קצרים

(Dune: A Whisper on Caladan Seas) (2001)
(Dune: Hunting Harkonnens) (2002)
(Dune: Whipping Mek) (2003)
(Dune: The Faces of a Martyr) (2004)
(Dune: Sea Child) (2006)
(Dune: Treasure in the Sand) (2006)
הערות שוליים

↑  לוח הזמנים של חולית, (הקישור אינו פעיל, 5.10.2021).
↑  חן מלול
, מתרגם המדע הבדיוני והפנטזיה עמנואל לוטם בשיחה על חולית, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 19.10.2021
↑  Randall Colburn, Dune star Timothée Chalamet also loves the David Lynch version, News (באנגלית)
↑  Justin Kroll, Justin Kroll, ‘Forrest Gump’ Writer Eric Roth to Pen Denis Villeneuve’s ‘Dune’ Reboot (EXCLUSIVE), Variety, ‏2017-04-05 (באנגלית)
| סדרת חולית המלאה |
| --- | --- | --- |
| מאת פרנק הרברט | מאת פרנק הרברט |  |
| ספרי הסדרה המקורית | חולית • משיח חולית • ילדי חולית • הקיסר האל של חולית • כופרי חולית • בית הלשכה חולית |  |
| מאת בריאן הרברט וקווין ג'יי. אנדרסון | מאת בריאן הרברט וקווין ג'יי. אנדרסון |  |
| פרלוד לחולית | חולית בית אטריידס • חולית בית הארקונן • חולית בית קורינו |  |
| אגדות חולית | חולית הג'יהאד הבטלרייאני • חולית אדם נגד מכונה • חולית קרב קורין |  |
| חולית 7 | ציידי חולית • עקלתוני חולית (הערה: שני הספרים האלו מהווים המשך לסדרה המקורית והושלמו לפי טיוטות של פרנק הרברט) |  |
| גיבורי חולית | פול איש חולית • ג'סיקה אשת חולית • אירולן אשת חולית |  |
| עיבודים נוספים | עיבודים נוספים |  |
| עיבודים נוספים | חולית (1984) • חולית: המיני-סדרה • ילדי חולית: המיני-סדרה • חולית: משחקי המחשב (Dune II, Dune 2000) • חולית של חודורובסקי • חולית (2021)  • חולית: חלק שני • חולית: האחיות |  |
| מושגים ביקום חולית | מושגים ביקום חולית |  |
| מושגים | אראקיס • בנות גשרית • גילדת נווטי החלל • דררים • הג'יהאד הבאטלריאני • מרקוח • עקלתון • קפיצת הדרך |  |
| בתים ועמים | בית אטריידס • בית קורינו • בית הארקונן • בנות גשרית • הדררים • האייקסים • הטליילאסו • המטרונות הכבודות |  |
| דמויות מרכזיות | פול-מואד'דיב אטריידס • הגבירה ג'סיקה • האם הנערצה גאיוס הלן מוהיאם • הדוכס לטו • הקיסר האל לטו השני • עאלייה • הברון ולדימיר הארקונן • פייד ראותה • הפאדישח שאדאם הרביעי • הנסיכה אירולן • דנקן איידהו • סקייטל |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007345560005171  GND: 4228175-1  LCCN: no2006084758  MusicBrainz work: 3ed68e7e-68fd-4fe6-9f11-bf281a40e799  SUDOC: 067299741  VIAF: 180244326   WorldCat (עם VIAF): 180244326