stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלום אדלר-רודל
קורות חיים

בין השנים 1915–1918 שימש אדלר-רודל כמזכיר הכללי של פועלי ציון בווינה ובשנים 1919–1934 ניהל את משרד הרווחה היהודי (Arbeiterfürsorgeamt) שפעל בברלין למען מהגרים ממזרח אירופה. ב-1930–1934 שימש כמנהל הכללי של מרכז לשכות התעסוקה (Arbeitsgemeinschaft der Jüdischen Arbeitsnachweise) של הקהילה היהודית בברלין, ומ-1934–1936 שימש כמזכיר הכללי של הנציגות הארצית של יהודי גרמניה, ובין 1936 ל-1945 ייצג את יהודי גרמניה בארגונים בינלאומיים וניהל את הקרן הבריטית המרכזית למען יהודי גרמניה בלונדון.
בדצמבר 1935 גורש מגרמניה, בהיותו אזרח אוסטרי. בין השנים 1940–1942 ניהל אדלר-רודל תכתובת קצרה עם חנה ארנדט, שעסקה גם היא בעבודת סיוע למען פליטים יהודים, במיוחד במסגרת ארגון עליית הנוער.  מכתבים אלו הם בין העדויות הבודדות שנותרו משנות פליטותה של ארנדט בפריז ומתקופת בריחתה מאירופה, ומשקפים את מצבם של הפליטים היהודיים באירופה בשנות הרייך השלישי.
אדלר-רודל מצא מקלט בבריטניה, שם היה פעיל בארגוני סיוע יהודיים שונים. הוא ואשתו סיפקו סיוע ראשוני לפליטים יהודים רבים שברחו מגרמניה. ב-1946 היגר אדלר-רודל לפלשתינה. לאחר קום מדינת ישראל, בין השנים 1949–1955, ניהל את המחלקה הבינלאומית של הסוכנות היהודית. במסגרת זו היה מעורב בהסכם השילומים, ופעל כגורם המקשר בין הארגונים היהודים בחו״ל לבין ממשלת ישראל. בשנים 1958–1975 ניהל את מכון ליאו בק ירושלים.
הוא פרסם כתבים רבים על יהודי מזרח אירופה ועל סוגיות חברתיות יהודיות.
אדלר-רודל נפטר ב-1975 ונקבר בהר המנוחות.
כתבים (מבחר)

Ostjuden in Deutschland. Philo, Berlin 1924.
Ostjuden in Deutschland 1880–1940. Mohr, Tübingen 1959.
Jüdische Selbsthilfe unter dem Naziregime 1933–1939. Mohr, Tübingen 1974.
הערות שוליים

↑  ש. רודל גורש מגרמניה, דבר, 16 בדצמבר 1935
↑  Hannah Arendt - Salomon Adler-Rudel, Briefwechsel.
↑  ש.אדלר-רודל נתמנה מקשר בענין השילומים, דבר, 1 בפברואר 1952
↑  שלום אדלר-רודל באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257571305171  PLWABN: 9810596446505606  BnF: cb12808163x (data)  CiNii: DA06978872  GND: 116008466  ISNI: 0000 0001 0975 6558  LCCN: n85173458  NTA: 15498390X  RERO: 02-A009367899  SELIBR: 175650  SUDOC: 137379390  VIAF: 57355103   WorldCat (עם VIAF): 57355103
הליכה לקנוסה

היינריך הרביעי מבקש מחילה בפני האפיפיור גרגוריוס השביעי. ציור של קרלו עמנואל, המאה ה-17.
היינריך הרביעי בשערי קנוסה
טירת קנוסה
ההֲלִיכָה לְקָנוֹסָה היא בקשת הסליחה והמחילה של הקיסר היינריך הרביעי בשנת 1077, בפני האפיפיור גרגוריוס השביעי, בטירת קנוסה. הטירה נמצאת במחוז אמיליה-רומניה, לרגלי הרי האפנינים, ופרסומה בא לה מהאירוע. "הליכה לקנוסה" הפך למטבע לשון, שמשמעותו מחילה של אדם על כבודו, או כניעתו ללחצים שהופעלו עליו והסכמתו להשפיל עצמו.
לקריאה נוספת

ז'אק לה גוף, אמנון לינדר (ע), תרגום: אהרן אמיר, ימי הביניים בשיאם, תל אביב: דביר, תשנ"ג 1993, עמ' 76–77
לוח מחוונים

לוח מחוונים במכונית מדגם מרצדס SLK200
לוח מחוונים בעל תצוגה אנלוגית במכונית מדגם סיטרואן קסנטיה מעוטר במסגרות כרום. ניתן לראות מימין: מד דלק, מד סל"ד, מד מהירות (בקמ"ש) כולל אודומטר (מד מרחק נסיעה) עם תצוגה דיגיטלית (לא פעיל), מד חום נוזל קירור מנוע וחיווי תיבת הילוכים. ניתן לראות נורת חיווי דלת פתוחה בצבע אדום (בתחתית מד הסל"ד). כמו כן, ישנן נורות חיווי רבות אותן לא ניתן לראות בתצלום
לוח תצוגה והפעלה על הגה של מכונית פורמולה
לוח מחוונים של אופנוע סוזוקי היאבוסה
לוּחַ מַחְוָנִים (מכונה גם דֵּאשְׁבּוֹרְד, מאנגלית: Dashboard) הוא לוח בקרה המצוי בכלי רכב, לנגד עיני הנהג, וכולל מחוונים (אנלוגיים או דיגיטליים) המציגים לנהג את נתוני מאפייני הנסיעה של הרכב, כגון מהירות.
היסטוריה

עוד לפני המצאת המכונית שימש לוח, שהיה לרוב עשוי מעץ או מחתיכת עור, את רוכבי הכירכרות להגנה מפני שלג, עפר ואבנים שהועפו עליהם מאוכפי הסוסים בעת רכיבה.
לוחות אלו היו מונחים לפני הרוכב וחסמו את העפר מפניהם ואיפשרו להם רכיבה נוחה ובטוחה יותר.
התפתחות

ברכבים הראשונים הוצגו לוחות שלא כללו נתונים בסיסיים לרבות מד מהירות, מד דלק וכדומה, אלא הכילו לרוב רק סוויץ' (חור הכניסה למפתח המכונית, המשמש להתנעתו).
לעומת זאת, כשהתפתחה תעשיית מרוצי המכוניות, שחייבה תצוגת נתונים חיונית במכוניות מרוץ, לוח המחוונים הכיל מחוונים לנהג.
כתוצאה מכך, תעשיית המכוניות הכללית הושפעה כולה וכיום כל מכונית מכילה לוח מחוונים המציג לנהג נתונים בסיסיים: מד מהירות, מד דלק, נורות הבהוב, ומד הילוכים.
כמו כן, לוח המחוונים מכיל עוד שלל נתונים ואזורי תצוגה המשתנים ממכונית למכונית.
לשם ראייה ברורה, ההגה מעוצב בצורה "חלוּלה", בניגוד להגה שהיה מעוצב בצורת עיגול מלא בראשית תעשיית המכוניות.
במכוניות מרוץ, לרבות מכוניות הפורמולה אין לוח מחוונים - נתוני הרכב מוצגים בתצוגה דיגיטלית על גבי ההגה, שאף הוא מעוצב בצורה שונה ומכיל כפתורי הפעלה ושליטה.
תצוגה

תצוגה אנלוגית -הלוח הנפוץ שמורכב משעונים אנלוגיים ומחוגים שונים. המציגים את מהירות, סל"ד, וכמות הדלק.
לוח מחוונים דיגיטלי - הלוח נשלט על ידי מחשב ומציג נתונים מדויקים בתצוגה דיגיטלית ומספרית מדויקת המוארת בשיטת תצוגה אלקטרופורטית -  טכנולוגיית תצוגה היוצרת תמונות על גבי מסך על ידי סידור חלקיקי צבען. תצוגה מסוג זה מכונה לעיתים "נייר אלקטרוני", בשל מראה הדומה לנייר ובשל צריכת החשמל הנמוכה שלה. נפוצה גם תצוגת נתונים על הלוח על ידי שימוש בפיקסלים. כמו כן, יש לוחות בקרה הנשלטים על ידי מפעיל המשתמש במחשב, אך ישנם גם לוחות שמתודרכים ומשתנים על ידי מחשב המכונית.
ברוב המכוניות והאופנועים ישנו שילוב בין שני הסוגים.
דגמים

בעבר הכילו לוחות מחוונים רק רכיבים להצגת נתונים בסיסיים: מד מהירות, מד דלק ומד הילוכים.
כיום, יש שלל דגמים וסוגים של לוחות מחוונים המעוצבים בסגנונות שונים ומכילים שלל אמצעי מותרות שלא מחייבים בעת נסיעה:
לוח המחוונים יכול לכלול שעון, מסך בו מותקנת תוכנת GPS מובנית, פאנל אודיו - המכיל רדיו ומאפשר קליטת דיסקים, קלטות אודיו ועוד.
בלילה, מצוידים לוחות אלו בנורות הארה המאפשרות ראייה ברורה של נתוני הנסיעה.
ישנם כמה לוחות המכילים חומר זרחני המחזיר אור, כדי להציג טוב יותר את נתוני הנסיעה בעת נסיעה בלילה.
כמו כן, גם העיצובים של לוחות אלו משתנים ממכונית למכונית.
בכמה סוגי מכוניות ישנה מן בליטה עליונה המשמשת כמעין גג ללוח המחוונים, דבר הנועד להצל על הלוח ביום ולמנוע מקרני השמש לעמעם את תצוגתו.
ראו גם

לוח בקרה
מחווני טיסה
טכומטר
הערות שוליים

↑  The Dashboard of an F1 car. f1technical.net
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4439967-4
מתכת אלקלית

| שם | מספר אטומי | סמל |
| --- | --- | --- |
| ליתיום | 3 | Li |
| נתרן | 11 | Na |
| אשלגן | 19 | K |
| רובידיום | 37 | Rb |
| צסיום | 55 | Cs |
| פרנציום | 87 | Fr |
מתכות אלקליות, שמורות בשמן פרפין
המתכות האלקליות הן קבוצה של מספר יסודות כימיים המופיעים בטור הראשון בטבלה המחזורית. המתכות האלקליות יהיו לרוב מוצק בטמפרטורת החדר, והן יהיו רכות ופעילות מאוד מבחינה כימית. צבען של רוב המתכות האלקליות הוא כסוף-אפרפר, למעט צסיום, שיש לה גוון צהוב.
הטור הראשון בטבלה המחזורית מתחיל במימן – שהוא אל-מתכת – ואחריו מופיעות כל המתכות האלקליות. מתכות אלו מיוחדות בכך שכולן מכילות אלקטרון אחד ברמת הערכיות האחרונה. עובדה זו היא שגורמת להן להיות פעילות מאוד, כיוון שהן נוטות למסור את האלקטרון ולעבור למצב של קליפה מלאה באלקטרונים הנחשבת כיציבה יותר.
עקב הקלות היחסית שבה המתכות האלקליות מאבדות את האלקטרון שבקליפת הערכיות ליצירת קטיון (+)M, הן מגיבות עם אל-מתכות ליצירת תרכובת יונית, ובגלל העובדה שהן מוסרות את האלקטרון לסביבה שבה הן נמצאות הן נחשבות כמחזרות מעולות. דוגמה טובה לכך היא התגובה שמתרחשת בין המתכת האלקלית X לחמצן:
O_{2(g)}+4X_{(s)}\to 2X_{2}O
בשל התרכבות עם האוויר והסביבה שבה הן נמצאות, הן לא מצויות בטבע כיסוד אלא תמיד בצורת תרכובת עם יסודות אחרים, כדוגמת מלח הבישול - NaCl, שמורכב מהמתכת נתרן ומכלור.
שתיים מהמתכות האלקליות, נתרן ואשלגן, התקבלו לראשונה על ידי כימאים מפיח של עצים, הנקרא "אלקלי" בערבית, והוא מקור השם לקבוצה כולה.
תגובה של מתכת אלקלית עם מים היא אלימה ויוצרת בסיס ופולטת מימן. לכן, נהוג לשמור את המתכות האלקליות בתוך שמן פרפין או בנפט, אשר אינם מכילים מולקולות מים היכולות לגרום לתגובה. הסיבה להיווצרות הבסיס היא, שכתוצאה מהתגובה עם המים נוצרים יוני הידרוקסיד (OH-) ובנוסף לכך משתחררת מולקולת מימן. לרוב יוצרת תגובה זו אש כאשר המימן הנפלט בתהליך זה נדלק מפאת החום.
רשום מטה ניסוח כללי לתגובה, כאשר X היא המתכת האלקלית.
2X_{(s)}+2H_{2}O_{(l)}\to H_{2_{(g)}}+2X_{(aq)}^{+}+2OH_{(aq)}^{-}
תגובות עם אמוניה

מתכות אלקליות מתמוססות בנוזל אמוניה ליצירת תמיסה כחולה שהיא פאראמגנטית. לדוגמה: אשלגן ואמוניה:
 {K}_{(s)}+{NH_{3}}_{(l)}\to {K}_{(solv)}^{+}+{e}_{(solv)}^{-}
האלקטרון המתקבל מומס במולקולות האמוניה, והוא מחזר חזק היכול לחזר טבעת ארומטית, בתגובת חיזור בירץ'.
רשימת המתכות האלקליות

ליתיום
נתרן
אשלגן
רובידיום
צסיום
פרנציום
אונונניום - מתכת אלקלית משוערת, שעדיין לא יוצרה מעולם.
ככל שמספרה האטומי של המתכת גדל, התגובות שלה חריפות יותר והיא פעילה יותר. הסיבה לכך היא שהמרחק בין הגרעין (החיובי) לאלקטרונים ברמת האנרגיה האחרונה גדול יותר, ולכן אנרגיית היינון קטנה והיסוד נוטה יותר "למסור" את האלקטרון.
ראו גם

מתכת אלקלית עפרורית
קבוצה (כימיה)
אלפרד רוזנברג

אלפרד ארנסט רוזנברג (בגרמנית: Alfred Ernst Rosenberg; 12 בינואר 1893 – 16 באוקטובר 1946) היה אידאולוג נאצי ופושע מלחמה בשירות גרמניה הנאצית בזמן מלחמת העולם השנייה שהיה בין האחראים לשואה. נידון למוות במשפטי נירנברג בשל חלקו בפשעים נגד האנושות והשמדת עם. היה בדרגת רייכסלייטר במפלגה וכיהן מטעמה כשר לשטחים הכבושים במזרח.
ביוגרפיה > נעוריו ותחילת דרכו

רוזנברג נולד לאלפרידה ולוולדמר וילהלם רוזנברג ברוואל (Reval), (אז הבירה האדמיניסטרטיבית של גוברניית אסטוניה באימפריה הרוסית, כיום טאלין בירת אסטוניה). אביו היה ממשפחה גרמנית-בלטית וסוחר במקצועו.
סבו מצד אביו היה סנדלר, ככל הנראה ממוצא לטבי, וסבתו ממוצא אסטוני. בילדותו התייתם משני הוריו - חודשיים לאחר לידתו מתה אמו משחפת; בגיל 11 מת אביו לאחר מחלה ממושכת ושנה לאחר מכן (1905) מתה סבתו. דודותיו מצד אביו טיפלו בו לאחר מכן.
בין השנים 1905–1908 הכיר את הילדה לסמאן, אותה נשא לאישה ב-1915. היא הייתה בת למשפחה משכילה ובעלת קשרים עם החברה הגבוהה של סנקט פטרבורג. באותה עת החל לקרוא ספרי פילוסופיה, רומאנים וספרים בנושאים חברתיים. במקביל גילה התעניינות בעת העתיקה, בארכאולוגיה ובנדידת העמים.
רוזנברג החל בלימודי אדריכלות באוניברסיטה הטכנית של ריגה בסתיו 1910. במהלך לימודיו היה פעיל באחוות הסטודנטים והתוודע לדרמות של ריכרד וגנר. בשנת 1915 עבר לגור במוסקבה. בתחילת 1917 החל בכתיבת מכתמים ומאמרים קצרים. מאמרים אלה כתב עד נובמבר 1919 ופרסמם בשנת 1943. במהלך המהפכה הרוסית התחזקה האנטישמיות בקרבו, לאחר שרוב היהודים אותם פגש ברוסיה היו בעלי אוריינטציה שמאלית פרו-בולשביקית.
את לימודי האדריכלות סיים באביב 1918, שב לטאלין והיה עד לקרבות בין כוחות הצבא האדום לצבא הגרמני. בטאלין כתב כמה מאמרים אנטישמיים, בהם טען בעד שלילת זכויות האזרח מן היהודים, ועבד כמורה לציור בגימנסיה.
בסוף נובמבר 1918 הגיע כפליט לברלין ורצה להמשיך ללונדון, כי סבר שבריטניה היא היחידה המסוגלת ללחום בבולשביזם. כיוון שהיה בעל נתינות רוסית, סירבו הבריטים לנפק לו אשרה כי חששו מחדירת אלמנטים מהפכניים לארצם. מברלין עבר למינכן, נפגש עם הגולה האוקראיני פבלו סקורופדסקי והתחבר עם רוסים לבנים (אנטי-קומוניסטים). במקביל נמנה עם ראשוני המצטרפים ל"מפלגת הפועלים הגרמנית" (בינואר 1919), שהייתה הבסיס ממנו קמה המפלגה הנאצית. אדולף היטלר הצטרף למפלגה רק באוקטובר באותה השנה. עד תחילת שנת 1923 החזיק רוזנברג באזרחות רוסית, היה דל אמצעים וזכה לאשרת שהייה במינכן רק בזכות המו"ל האנטישמי יוליוס פרידריך להמן, שפרס עליו את חסותו.
ביוגרפיה > האידאולוגיה של רוזנברג

רוזנברג הושפע מהאידאולוגיה הימנית-קיצונית הרוסית, שהייתה רווחת גם בקרב רבים מהגולים הרוסים בגרמניה. אלה האמינו שהקומוניזם הוא המצאה יהודית הבאה לשרת את האינטרסים היהודיים (יודאו-קומוניזם), והם שגרמו להפיכת אוקטובר ברוסיה. "הבונים החופשיים" הואשמו בגרימת מלחמת העולם הראשונה.
רוזנברג האמין שהקפיטליזם והקומוניזם אינם דבר והיפוכו, אלא שני אמצעים בהם משתמשת "היהדות העולמית" כדי להשתלט על העולם. מימיו הראשונים בגרמניה עסק בהפצת המסמך האנטישמי "הפרוטוקולים של זקני ציון" והושפע מהגולה הרוסי האנטישמי פיודור וינברג. בתקופה זו כתב את ספריו הראשונים בתחום אידאולוגיית הגזע: "הציונות, אויבת העם", "אי מוסריות בתלמוד" ו"עקבות היהודים במרוצת הדורות". רוזנברג היה חבר בארגון "ההתאחדות לשיקום כלכלי" (Wirtschaftliche Aufbau-Vereinigung) שעם חבריו נמנו מונרכיסטים-רוסים ולאומנים גרמנים. מטרת הארגון הייתה לחתור נגד המשטר הסובייטי ולחזק את שיתוף הפעולה הגרמני-רוסי.
ביוגרפיה > השר לענייני המזרח

לאחר מבצע ברברוסה, שבו נכבשו שטחים נרחבים מברית המועצות בשנת 1941, מונה רוזנברג לשר ה"אוסט-מיניסטריום" האחראי על ניהול השטחים הכבושים במזרח - נציבות הרייך אוסטלנד. בתפקיד זה הוציא לפועל את כל תוכניותיו הגזעניות, והיה בין האחראים לפשעי מלחמה רבים, לשיעבוד האוכלוסייה הסלאבית בשטחים אלו, לפעולות השמדת יהודים בשטחים שהיו נתונים לפיקוחו, ולפשעים רבים ומגוונים נגד האנושות. כ"שר לענייני המזרח" נמצא בהתנגשות סמכויות מתמדת עם היינריך הימלר. כבעמדות כוח נוספות במשטר הנאצי, הכיבוש והשיעבוד של עמי המזרח, והשמדת העם היהודי, היו נתונים לסמכותם של גורמים רבים, וכל אחד רצה עוד נתח ב"עוגה". לבסוף מונה ריינהרד היידריך כקצין תיאום בין האס אס ובין ה"אוסטמיניסטריום". ברוח זו יש לראות את השתתפות שני אנשי משרדו של רוזנברג, אלפרד מאייר וגיאורג לייבברנדט, בועידת ואנזה ב-20 בינואר 1942, שבה תיאם היידריך את המשך השמדת העם היהודי עם כל הגורמים שהיה להם חלק בביצועה.
לא רק עם היינריך הימלר הסתכסך רוזנברג. יריבות קשה הייתה בינו לבין יוזף גבלס, שר התעמולה ומנהל המשרד הרייך לתעמולה ולהשכלת העם. לשניהם היו תפקידים דומים וכל אחד ראה בשני גורם מפריע לביצוע משימותיו. עם הרמן גרינג ומשרדו הסתכסך רוזנברג בעיקר בענייני שוד וביזה, בזמן שרוזנברג אסף את הרכוש הגנוב, כספרים ופרטי אומנות, למטרות מחקר ותרבות, גרינג לקח כמויות גדולות של חפצי אומנות למטרותיו האישיות. במסמך שנחשף במשפטי נירנברג מופיע סדר העדיפות בלקיחת הביזה. הבחירה הראשונה מגיעה להיטלר (או נציגיו), אחר כך לאנשי גרינג ורק לאחר מכן לרוזנברג ולמוסדות המחקר שלו. מרטין בורמן שהיה מזכירו של היטלר גם לא היה מידידיו של רוזנברג. רוזנברג האמין שבורמן חוסם את קשריו עם הפיהרר ומונע ממנו לקדם את רעיונותיו האידאולוגיים לעתיד הרייך.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר התאבדות היטלר, עזב רוזנברג בסוף אפריל את ברלין עם משפחתו לאויטין, מתוך כוונה להמשיך משם לפלנסבורג ולשמש כשר בממשלת פלנסבורג. ב-6 במאי 1945 הודיע לו דניץ בכתב שאין בכוונתו למנות אותו לשר בממשלה והמליץ לו להיכנע לכוחות הבריטיים.
רוזנברג נתפס בידי בעלות הברית לאחר סיום המלחמה, ב-18 במאי, בבית חולים צבאי בו שהה בשל שטף דם בקרסול רגלו השמאלית.
במשפטי נירנברג הואשם בקשר לקשירת פשעים כנגד השלום, תכנון, ייזום וניהול מלחמה תוקפנית, פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.
בעודו ממתין למשפטו כתב:
הנאציזם היה תגובה אירופית לשאלת המאה. הוא היה הרעיון האצילי ביותר שעבורו ראוי הגרמני לעשות שימוש בכוחותיו. הוא היה תפיסת עולם סוציאלית אמיתית ואידיאל של טהרה תרבותית על בסיס גזעי.
הוא הורשע ב-1 באוקטובר ונדון למוות. כשנשאל האם יש ברצונו לומר מילים אחרונות, הוא ענה "לא".
אלפרד רוזנברג הוצא להורג בתלייה ב-16 באוקטובר 1946. גופתו נשרפה ואפרו פוזר בפרבר דרומי של מינכן.
גופתו של אלפרד רוזנברג לאחר ביצוע גזר דינו
class=notpageimage|הצגה
ביוני 2013 פורסם כי ממשלת ארצות הברית איתרה באחרונה 400 עמודים מתוך יומנו של רוזנברג, ובו בין השאר פרטים על פגישות בין רוזנברג לבין היטלר ובכירים נאצים נוספים כמו היינריך הימלר והרמן גרינג, ופרטים הנוגעים לכיבוש ברית המועצות והתוכנית להשמדת היהודים. היומן הועבר למוזיאון השואה האמריקאי, בוושינגטון.
חיים אישיים

רוזנברג נישא פעמיים. לראשונה נישא להילדה ליסמן ב-1915 אך כעבור שמונה שנות נישואים התגרש ממנה. הוא נישא שוב להדוויג קרמר בשנת 1925, נישואין שארכו עד מותו. לזוג היו שני ילדים, בן שמת בינקותו, ובת בשם אירן, שנולדה בשנת 1930. הבת מסרבת ליצור מגע עם כל מי שמנסה לדבר עמה על אביה.
ראו גם

פולקסגמיינשאפט
לקריאה נוספת

יומנו של השטן, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017.
בעיית שפינוזה, כנרת, 2012 - רומן היסטורי ופסיכולוגי על השפעתו המורכבת של דמותו של ברוך שפינוזה על אלפרד רוזנברג. תיאור דמותו של רוזנברג מבוסס על נאומיו, כתיבתו האוטוביוגפית ודברי אחרים אודותיו.
הערות שוליים

1 2  Evans, Richard J. (2016-05-05). "The Devil's Diary review – the mind of Alfred Rosenberg, Hitler's 'chief ideologue'". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2019-10-02.
↑  Ruane, Michael E. (2013-12-17). "Long-lost diary of Nazi Alfred Rosenberg turned over to Holocaust Museum". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2019-10-02.
↑  Robert K. Wittman and David Kinney, The devil's diary : Alfred Rosenberg and the stolen secrets of the Third Reich, Harper, 2016
↑  רויטרס, נמצא יומנו של האידיאולוג הנאצי אלפרד רוזנברג, באתר הארץ, 10 ביוני 2013
| הנאשמים במשפט פושעי המלחמה בנירנברג |
| --- | --- | --- |
| נשפטו לגזר דין מוות | ארנסט קלטנברונר • ארתור זייס-אינקווארט • מרטין בורמן (מת זמן רב לפני תחילת המשפט, אך נידון) • הרמן גרינג (התאבד לפני ההוצאה להורג) • אלפרד רוזנברג • אלפרד יודל • וילהלם קייטל • וילהלם פריק • הנס פרנק • פריץ זאוקל • יוליוס שטרייכר • יואכים פון ריבנטרופ |  |
| נידונו למאסר | ולטר פונק (מאסר עולם) • אריך רדר (מאסר עולם) • רודולף הס (מאסר עולם) • באלדור פון שיראך (20 שנה) • אלברט שפר (20 שנה) • קונסטנטין פון נויראט (15 שנה) • קרל דניץ (10 שנים) |  |
| זוכו מכל אשמה | הנס פריטשה • היילמאר שאכט • פרנץ פון פאפן |  |
| לא נידונו | רוברט ליי • גוסטב קרופ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267217405171  PLWABN: 9810674110205606  BIBSYS: 90196035  BNE: XX960503  BnF: cb12057356m (data)  CANTIC: a12216471  CiNii: DA01289064  GND: 118602691  ISNI: 0000 0001 1020 2974  LCCN: n79095440  LNB: 000089253  NARA: 10581352  NDL: 00525663  NKC: mzk2004252228  NLA: 35462232  NLG: 120055  NSK: 000248718  NTA: 071094881  RERO: 02-A003760224  SELIBR: 315504  SNAC: w6j96gm1  SUDOC: 035423358  Trove: 961561  VcBA: 495/138364  VIAF: 4950937   WorldCat (עם VIAF): 4950937 
רוזנברג בתא מעצר, 1945
אלסו

ערך זה עוסק במפיק מוזיקלי שוודי. אם התכוונתם לזמרת רוסייה, ראו .
| --- | --- |

Alesso בהופעה באושואיה איביזה ב-17 באפריל 2013
 לידה:  7 ביולי 1991 (בן 33) סטוקהולם, שוודיה
 שם לידה:  אלסנדרו לינדבלד
 שם במה:  Alesso 
 מוקד פעילות:  שוודיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 מקום לימודים:  Franska Skolan, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 עיסוק:  תקליטן • מפיק מוזיקלי
 סוגה:  האוס פרוגרסיבי • אלקטרו האוס
 שפה מועדפת:  אנגלית, איטלקית, שוודית 
 כלי נגינה:  כלי מקלדת • סינתיסייזר • Logic Pro
 חברת תקליטים:  Refune Records • דאף ג'אם • Alefune
 שיתופי פעולה בולטים:  ראיין טדר, דייוויד גטה, קלווין האריס, הרטס
 alessoworld.com
 פרופיל ב-IMDb
 
אלסנדרו לינדבלד (בשוודית: Alessandro Lindblad; נולד ב-7 ביולי 1991 בסטוקהולם, שוודיה), מוכר בשם הבמה Alesso (אלסו), הוא DJ שוודי ומפיק מוזיקלי בעיקר בסגנון פרוגרסיב האוס.
קריירה מוזיקלית

אלסו ידוע בעיקר בהפקות בסגנון הפרוגרסיב האוס. הוא התפרסם בשנת 2011 בגלל הרמיקסים שלו לשירים ידועים כמו "Alcoholic" של טים ברג, "Save the World" של Swedish House Mafia וג'ון מרטין ובמיוחד הרמיקסים לשירים "If I Lose Myself" של ואן ריפאבליק ול-"Pressure" של נאדיה עלי, שנבחר לשיר הדאנס-אלקטרוני שנוגן הכי הרבה ב-2011.
ב-2012, הופיע ברשימת האמנים החדשים המומלצים לשנת 2012 של ערוץ MTV, לצד הארדוול, ניקי רומרו ו-R3hab. ב-4 באוגוסט 2012, אלסו הוציא לאור את השיר "Years" יחד עם ביצוע קולי של הזמר מתיו קומה, ולאחר חודשיים שוחרר הקליפ לשיר.
ב-7 באוקטובר 2013, פרסם את השיר "Under Control" מתוך האלבום העתידי "Forever", יחד עם קלווין האריס ובביצוע קולי של הצמד הרטס.
אלסו ביצע את כניסת הבכורה שלו לרשימת 100 הדיג'יים הטובים בעולם של המגזין DJ Mag בשנת 2011 כשדורג במקום ה-70. ב-2012 עלה בדירוג למקום העשרים וב-2013 הגיע למקום ה-13 (דירוג השיא שלו, אותו שחזר שנתיים לאחר מכן).
ביולי 2014 חתם בחברת ההקלטות דאף ג'אם, ובאותה שנה יצא לסיבוב ההופעות "Heroes Tour" אשר נקרא על שם השיר "Heroes (We Could Be)" (בשיתוף טובה לו) שהוציא באוגוסט של אותה שנה. במהלך סבב ההופעות שיתף פעולה עם הקמפיין "Chime for Change" אשר מטרתו העצמת נשים ברחבי העולם. נכון לאוקטובר 2014 גייס אלסו מעל ל-50,000$ עבור הקמפיין.
ב-22 במאי 2015 שוחרר אלבום הבכורה של אלסו, "Forever". באלבום, שיצא תחת דאף ג'אם, נכללו שירים כגון "Heroes (We Could Be)" ,"Sweet Escape" והרמיקס לשיר של ואן ריפאבליק "If I Lose Myself".
ב-7 באוקטובר 2016 שחרר גרסה חדשה לשיר "Years", ובה משתתף חבר להקת אקסו Chen. ב-21 באוקטובר שוחרר הסינגל "Take My Breath Away" שהופק יחד עם דילון פרנסיס.
ב-8 בספטמבר 2017 שחררה היילי סטיינפלד יחד עם אלסו ובשיתוף וואן ופלורידה ג'ורג'יה ליין, וב-13 באוקטובר הוציא אלסו את השיר "Is That for Me", ביחד עם הזמרת הברזילאית אניטה.
באוגוסט 2018 חתם אלסו בלייבל ההקלטות יוניברסל מיוזיק גרופ וב-31 באוגוסט שחרר את שירו הראשון תחת אותו לייבל, "REMEDY". באותה השנה היה לאחד ממפיקי האלבום Phoenix של ריטה אורה.
ב-21 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Call Your Name" עם ג'ון ניומן.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Forever
דיסקוגרפיה > מיקסטייפ

2019: Progresso Volume 1
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | האמן הנורדי הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Interview With Alesso  ב-12 בספטמבר 2011 באתר Dani Deahl
↑  "Alesso Bio, Music, News & Shows" ב-12 בספטמבר 2011 באתר DJZ
↑  "EDM Rookies To Watch In 2012", מאת אדם סטיוארט ואקשי באנסאלי, ב-11 בינואר 2012 באתר MTV
↑  "Song of the Week: Calvin Harris & Alesso ‘Under Control’ feat. Hurts"
↑  "Alesso #70 - New Entry" באתר DJ Mag
↑  "Alesso #20" באתר DJ Mag
↑  "Alesso Signs To Def Jam, Debuts 'Tear The Roof Up' Track". Billboard. נבדק ב-2018-09-24.
↑  "Alesso's Charity Event Breaks Record | Your EDM". Your EDM (באנגלית אמריקאית). 2014-10-29. נבדק ב-2018-09-24.
↑  "Alesso Recruits K-Pop Group EXO's Singer Chen For 'Years' Rework: Watch". Billboard. נבדק ב-2018-09-24.
↑  Alesso (2017-10-13), Alesso & Anitta - Is That For Me (Official Music Video), נבדק ב-2018-01-18
↑  "Alesso Signs to UMG's 10:22 pm; New Single 'Remedy' Out Friday: Exclusive". Billboard. נבדק ב-2018-11-03.
↑  Rita Ora Talks New Album and How She Plans on Conquering America Once Again - Fuse, www.fuse.tv
↑  Here are all the winners from the 2024 MTV Europe Music Awards, euronews, ‏2024-11-11 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16673999k (data)  GND: 1071847279  ISNI: 0000 0004 0168 4045  LCCN: no2013018094  MusicBrainz: addb00fd-733c-4223-8fdf-f78be2488acd  NLK: KAC2018M9079  VIAF: 296351242   WorldCat (עם VIAF): 296351242
בית לאומי לעם היהודי

בית לאומי לעם היהודי הוא מושג מפתח בתולדות התנועה הציונית והקמת מדינת ישראל.
הביטוי הופיע באופן רשמי בפעם הראשונה כאשר הוקמה ההסתדרות הציונית העולמית ב-1897, במטרה להקים בית לאומי לעם היהודי, ללא פירוט היכן יוקם ומתי.
ההצהרה והלורד בלפור
בהצהרת בלפור ב-2 בנובמבר 1917 אימצה בריטניה את הרעיון במילים:
ממשלת הוד מלכותו רואה בעין יפה הקמת בית לאומי לעם היהודי בפלשתינה ותעשה את מיטב מאמציה להקל על השגת מטרה זו, תוך הבנה ברורה שלא ייעשה דבר שעשוי יהיה לפגוע בזכויותיהן האזרחיות והדתיות של הקהילות הלא-יהודיות הקיימות בפלשתינה, או בזכויות ובמעמד המדיני מהם נהנים היהודים בכל מדינה אחרת.
ממשלת בריטניה ערפלה במכוון את מהותה של הישות המדינית היהודית שעתידה לקום בארץ ישראל. ההצהרה מדברת על "בית לאומי" (National home) ונמנעת ממונחים מחייבים יותר כגון "מדינה" (State), "מולדת" (Homeland) או "קהיליה" (Commonwealth, מונח המשמש לפעמים באנגלית לתיאור שלטון אוטונומי). במסקנות ועדת פיל (1937) הוצעה פשרה על פיה תחולק ארץ ישראל המערבית (שטחה של ארץ ישראל המקראית שממערב לנהר הירדן) בין מדינה יהודית למדינה ערבית.
המונח "בית לאומי"

המונח "בית לאומי" שנכלל בהצהרת בלפור אינו מונח מוכר בפוליטיקה או במדעי המדינה. מצד שני, אין בהיסטוריה הידועה מקרה מקביל של הכנת ארץ מולדת לעם, שעדיין אינו נמצא בה (ברובו הגדול). השימוש במונח נועד לרמוז לשלטון אוטונומי או לישות מדינית מסוג מסוים, אך הוא מערפל בכוונה את המהות המדויקת של אותו שלטון או ישות. השימוש בתואר "לאומי" (National) נועד כנראה להדגיש כי ההצהרה עולה בקנה אחד עם עקרון ההגדרה העצמית שהפך באותו זמן לעיקרון המנחה במדיניות הבינלאומית.
היהודים ביקשו להשתמש במושג "בית לאומי" על מנת להקל על הבריטים במתן ההצהרה. המטרה הייתה מניעת התקוממות מצד הערבים שישבו בארץ. היהודים ידעו כי הכרזה מצד בריטניה על תמיכה בהקמת מדינה יהודית תגרום לבעיות מצד קהילות אחרות החיות בארץ ולכן העדיפו להשתמש במושג "בית לאומי".
מקס נורדאו ונחום סוקולוב השתמשו במונחים דומים בגרמנית כאשר נוסחה תוכנית בזל בקונגרס הציוני הראשון ב-1897 עמדו בפני ועדת הניסוח שתי הצעות:
Judisches Gemeinwesen (יוּדישֶע גֶמַיינְווסן) – "קהילה" יהודית או "התאגדות" יהודית, מונח המקביל ל-commonwealth באנגלית, ומתאר מדינה בלי התחייבות לסוג השלטון בה. המונח עשוי להתייחס לממלכה, רפובליקה, קונפדרציה וכו', והוא נכלל בשמות המדינות: קנדה, אוסטרליה ועוד.
. Heimstatte (הֵיימשטַאטֶה) – "מולדת", מונח המקביל ל-homeland באנגלית, ומתאר שלטון אוטונומי, לאו דווקא מדינה עצמאית לגמרי.
הרצל העדיף את Judisches Gemeinwesen, אבל נורדאו חשב שהמונח Heimstatte יתקבל טוב יותר בעיני שליטי האימפריה העות'מאנית. בסופו של דבר קיבל הקונגרס את דעתו של נורדאו, וקבע כי התנועה הציונית שואפת להקמת "מולדת" ליהודים בארץ ישראל תוך הבטחת ערבות (צ'רטר) של אומות העולם.