המשלחת הגרמנית לטיבט
הערות שוליים

↑  הייל, 2003; מבוא: טיבט הסודית; עמוד 40; "אנתרופולוגים אספו את שלדיהם וגולגולותיהם של ארים וערכו בדיקות קפדניות בניסיון למצוא בני דודים או אבות קדומים, ומשלחות מדעיות יצאו לדרכן בכדי לחפור ולהוציא מהאדמה את שאריותיהם של גזעים ארים אבודים, מהם הגיעו כל הגרמנים הטהורים. המשלחת הגרמנית לטיבט הייתה היוקרתית ביותר מבין כל המשימות הללו".
↑  הייל, 2003; מבוא: טיבט הסודית; עמוד 39; "הפנטזיות הגזעיות של הימלר ניזונו מידי זרמים שכליים רבים אשר קודמו בזכות האס אס... הוא חש יראת כבוד כלפי תרבויותיה של הודו והמזרח הרחוק, או לפחות כלפי התפישה המוזרה שהחזיק כלפיהן".
↑  הייל, 2003; הקדמה: פגישה בברלין; עמוד 31; "הימלר השתמש בסמכותו החדשה על מנת לספק מספר תשוקות משונות. רק לאחרונה הקים את אננארבה, כלומר ”מורשת האבות”, על מנת לקדם את תהילת הגזע הארי".
↑  הייל, 2003; מבוא: טיבט הסודית; עמוד 40; "הימלר לא ראה את עצמו בתור אדם השקוע בפנטזיות, אלא כפטרון של המדע. הוא האמין בכך שהתבונה שהמצויה הייתה מזויפת, וכי סמכותו העניקה לו הזדמנות ייחודית להפיץ דרך מחשבה חדשה".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 148; "כאשר שמעה המפלגה הנאצית על הצלחתו של שייפר, קראה לו לשוב חזרה הביתה במהרה. בפילדלפיה, קיבל שייפר זימון רשמי לחזור לגרמניה בהקדם האפשרי, ומברק ממשרדו של הימלר אשר הודיע לו כי זכה במינוי לשם כבוד לדרגת אס. אס. אונטר-שטורמפיהרר".
↑  הייל, 2003; הקדמה: פגישה בברלין; עמוד 31; "אין בנמצא תיעוד רשמי של השיחה שנערכה בין היינריך הימלר לארנסט שייפר באותו היום בקיץ האולימפי של 1936, אך הדברים שנאמרו שינו את חייו של שייפר לנצח".
↑  הייל, 2003; הקדמה: פגישה בברלין; עמוד 32; "כאשר נפגשו, נזכר שייפר, הציג בפניו הימלר כמה ממחשבותיו המקוריות. הגזע הארי, כך האמין, הגיע באופן שלם וישיר מ”גן עדן”. גזעים של ענקים שלטו בעבר בכדור הארץ. היקום נוצר כתוצאה מקרב קוסמי בין אש לקרח".
↑  הייל, 2003; הקדמה: פגישה בברלין; עמודים 32–33; "ישנה סבירות גבוהה כי שייפר חשף בפניו את תוכניתו להקים משלחת חדשה לטיבט, הפעם תחת דלק צלב הקרס הגרמני, אשר תהיה מורכבת מאנשים בעלי אותו דם כמו שלו. ייתכן שהסביר כי באותה העת היו על הפרק מספר הזדמנויות מרגשות. ראשית היה את אמנה מאשין, ההר המסתורי במזרח טיבט בו חזה שייפר במשלחת האחרון, ויש שאמרו כי היה גבוה כמו האוורסט וכי טרם נכבש. הרחק דרומה, הייתה אסאם שטרם נחקרה, שבטיה המסוכנים והפראיים טרם נבחנו בידי המדע. כמו כן סביר מאוד כי הזכיר להימלר שסוון הדין, החוקר השוודי הידוע אשר ביקר בגרמניה הנאצית לעיתים קרובות והעריץ אותה, נכשל להגיע ללהסה, ”העיר האסורה” של טיבט. הדין כינה אותה בשם עיר החלומות שלו".
↑  קארון, 2021; המשלחת הגרמנית לטיבט של ארנסט שייפר; עמוד 3; "ארנסט שייפר התמודד עם על ההכנות הדיפלומטיות והפוליטיות של המשלחת לבדו".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 154; "לאורך עשרת החודשים הבאים השתעבד שייפר ללימודיו ולכתביו, ובזמנו הפנוי התחתן עם בתו הצעירה והגבוהה של אחד החקלאים, הרטה וולץ".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 156; "על אף כן, תוכניותיו ספגו עיכוב טרגי ב-9 בנובמבר 1937. בזמן שנפשו באחוזתו הכפרית של חברם לאורך סוף השבוע, הזואולוג הצעיר יצא לצוד ברווזים יחד עם אשתו ושני משרתיהם על סירת משוטים. מזג האוויר היה אפרורי וגס, וכאשר נעמד שייפר בכדי לירות במטרתו, גל פתאומי פגע בסירה וגרם לו לאבד את איזונו בדיוק כאשר משך בהדק. הרובה החליק מידיו, נשבר לשתי חתיכות, ופלט כדור, פוגע בראשו של כלתו, עמה התחתן ארבעה חודשים קודם לכן. היא מתה עד לרדת הלילה".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 156; "שייפר היה ממוטט מרוב אשמה וחרטה. מיד לאחר הטרגדיה איים להרוג את עצמו. אולם הוא הצליח להרים את עצמו מחדש במהרה, וכעבור שמונה שבועות בלבד שב חזרה לעבודתו, מנסח מחדש את תרשימיו ודוחף חזק יותר מאי פעם כלפי הכנותיה של המשלחה. הוא רצה לברוח באופן נואש לחזית המרוחקת של סין המערבית וטיבט המזרחית, בה יוכל לאבד את עצמו ביופי של הטבע, ההנאה של הציד, וחובותיו כמנהיג המשלחת".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 157; "יפן פתחה במתקפת כיבוש רחבה כנגד סין ביולי 1937. הדיוויזציות שעמדו לרשותה כבשו את מרבית ערי החוף, ביניהן שאנגחאי, הבירה הכלכלית של סין. עד לחודש נובמבר, מאות אלפי חיילים יפנים פתחו בהתקדמות לעבר הבירה הסינית ננקינג, ויזמו קרבות רבים לצורך השתלטות על פסי הרכבת החיוניים לצד נהר היאנגצה. שייפר התכוון להפליג במעלה הנהר באמצעות ספינת קיטור מפני שחשב שהייתה זו הדרך המהירה והישירה ביותר לצ'ונגצ'ינג, משם תמשיך המשלחת במסע רגלי לטיבט. אך היאנגצה הפך לשדה קרב מרכזי ולמקום מסוכן עבור משלחת מדעית מגרמניה, בעלת הברית החדשה של יפן".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 158; "הממשלה הבריטית חששה ובצדק כי מלחמה גדולה עם גרמניה עתידה לבוא, ולא הסתכלה בעין יפה על הענקת רשות לצוות מדעי של האס אס להסתובב בחופשיות בעמקים ההרריים של הודו".
↑  קארון, 2021; המשלחת הגרמנית של ארנסט שייפר לטיבט; עמוד 3; "הוא שכנע את הימלר כי לאור המצב הבינלאומי ששרר באותה העת, הדרך היחידה להגיע לטיבט הייתה דרך הודו, אשר נמצאה תחת שלטון בריטי באותה תקופה. לפיכך, היה זה הכרחי ליצור קשר עם הרשויות הבריטיות. הודות לכישרונותיו הדיפלומטיים, הוא הצליח להשיג מכתבי המלצה ממגוון אישים: סר פרנסיס סקייס, סר ג'ון אנדרסון, לורד זטלנד...".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 158; "שייפר סירב להודות בכישלונו, וטס ללונדון בראשית מרץ 1938 עם כובעו בידו. הוא יצר קשר עם בכירים בעלי השפעה במשרד ההודי, וביקר אישים פרו-נאצים אשר היו עשויים לעזור לו. אבל הממשלה הבריטית נותרה חשדנית בנוגע למניעיו האמיתיים, וסירבה לבקשתו בתוקף, בנוסף לממשלה הטיבטית, אשר ביקשה לשמור על יחסים טובים עם הבריטים, ונקטה בעמדה דומה".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 158; "על אף כן, כל המכשולים הללו רק העצימו את נחישותו של שייפר. הוא הציע לנסוע להודו עם צוות מצומצם, רק וינרט, גיר, קראוזה, ובגר, בתקווה שיצליחו להשיג את האישורים הנחוצים בעזרת משא ומתן שינהלו במקום. להקלתו הרבה, הימלר אישר את התוכנית".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 154; "הוא העריך כי מסעה של הקבוצה לטיבט יעלה לפחות שישים אלף רייכסמארקים, אשר מתוכם יידרשו שלושים עוד קודם ליציאתם. עם זאת, חברת אננארבה, לא הייתה מסוגלת לתמוך בנטל כה כבד, ולכן וולפרם סיברס ועוזרו הנאמן של הימלר, ברונו גלקה, החלו לעבוד מיד על השגת הכסף הנחוץ".
↑  הייל, 2003; חזרה לארץ האבות; עמוד 185; "מאזן הכוחות החל להתערער לטובתו של שייפר מיד לאחר מכן. עדיין מבולבל מהמקרה של קיס, אזר שייפר אומץ והכין רשימה של שנים עשר תנאים אשר הבטיחו חופש מדעי עבורו, והציג אותה בפני ראש חברת אננארבה, וולפרם סיברס. שייפר וסיברס כבר איבדו את אמונם איש ברעהו, וסיברס אמר, לאחר שקרא את רשימתו, כי ”משימת המשלחת התרחקה יתר על המידה ממטרותיו של הרייכספיהרר אס. אס.”... כעת עמד שייפר בפני משימה מסוכנת: הוא נאלץ לגייס את הכסף לבדו".
↑  הייל, 2003; חזרה לארץ האבות; עמודים 185–186; "התהליך כולו התגלגל כמו כדור שלג כאשר הורברט דר דויטשן וירשאפט (הוועדה לפרסום ויחסי ציבור של עסקים גרמניים) מימנה כשמונים אחוזים מסך התקציב. הפלקישר באובכטר ראה במהרה את פוטנציאל התעמולתי הגלום במשלחתו של שייפר, ופתח בפניו את קופותיו. התקציב התאזן בזכות חברות גרמניות כגון אי גה פארבן ודויטש פורשונגסגמיינשאפט (ועדת המחקר של הרייך). ברוק דולן, אשר אולי עדיין חש מאוים ממדורתו של שייפר, תרם כ-4000 דולרים".
↑  הייל, 2003; מבוא: טיבט הסודית; עמוד 43; "הסמכות הראשונה בדבר חייו ועבודותיו של שייפר, דוקטור איסרון אנגלהרדט, קבעה כי המשלחת של שייפר הייתה ”מדעית לחלוטין”. לדבריה, אנו תופשים את מטרותיה של המשלחת כרשעות במידה כלשהי רק בגלל התקופה ההיסטורית של גרמניה בשנות ה-30 במהלכה התקיימה".
↑  הייל, 2003; מבוא: טיבט הסודית; עמוד 45; "ב-1940 שלח שר התעמולה יוזף גבלס אזהרה סודית לכל העיתונים הגרמניים אשר מנעה את פרסומם של דיווחים נוספים לגבי משלחות לטיבט: ”מנהיג הרייך של האס אס מבקש שלא יפורסמו דו"חות נוספים על משלחתו לטיבט עד שיאשר זאת. המטרה העליונה של המשלחת לטיבט הייתה בעלת טבע פוליטי וצבאי, ולא הייתה קשורה במידה רבה למתן פיתרונות לשאלות מדעיות. פרטים נוספים לא ייחשפו”".
↑  "מחברים נאצים, שבע שנים בטיבט", אתר משרד החוץ הסיני, רן יאנשי, 14 באפריל 2008; אורכב מהמקור ב-9 בספטמבר 2022.
↑  "פולשים נאצים בטיבט", הניו יורק טיימס, קרל אי. מאייר, 7 ביולי 1997; אורכב מהמקור ב-9 בספטמבר 2022.
↑  קארון, 2003; המשלחת הגרמנית של ארנסט שייפר לטיבט; "חמשת המדענים הגרמנים יצאו לדרכם ב-20 באפריל 1938 מג'נובה על גבי הספינה המהירה גנייזנאו, אשר הגיעה לנמלים שונים במזרח הרחוק. הם עברו דרך קולומבו והגיעו לקולקטה ב-13 במאי אותה שנה".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 159; "שייפר היה מעין אדם אשר נהג להטיל משימות על סובביו, והוא דאג לכך שנסיעתם לא תהיה רגועה או בטלה. הוא רכש כרטיסי מחלקה ראשונה עבור כל חברי הקבוצה, כך שיוכלו להיתקל בכתפיהם עם כל האישים החשובים שנכחו בספינה: דיפלומטים, מהנדסים, אנשי עסקים, ובכירים אחרים, אנשים בעלי השפעה אשר היו עשויים להוכיח את עצמם כיעילים עבור המשלחת".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 159; "אך בסרי לנקה קיבל שייפר חדשות מטרידות. ביום שלפני צאתם לדרך על גבי הגנייזנאו פרסם עיתון המפלגה הנאצית, הפלקישר באובכטר, כתבה בנוגע למשלחת לטיבט, עם דגש על קשריה לארגון האס אס, דבר ששייפר קיווה להסתיר בעת שהותם מחוץ לגרמניה. הסיפור הפתיע מספר אישים ברחוב פליט שבלונדון. עיתונאי מסוים פרסם סקופ שטען כי משלחת של האס אס הפליגה להודו, ולא חלף זמן רב בטרם הן בריטניה והן הודו החלו לפרסם כותרות לגבי ”פלישה נאצית”".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 159; "מאוחר יותר פנה בזעם אל מפקדת האס אס והתלונן על ”תשומת הלב הבלתי אפשרית מצד התקשורת ההודית, בדיוק היכן שיהודים רבים מועסקים” והביע את דאגותיו בנוגע ל”קשיים שעשויים להתעורר בקולקטה”".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמודים 159–161; "החדשות הכעיסו את הימלר, והובילו אותו לפתוח בפעולת נגד. הוא ניסח מכתב אישי אותו שלח ב-19 במאי לבכיר פרו-נאצי באנגליה, אדמירל סר בארי דמווייל, ראש המודיעין הימי לשעבר. במכתבו, התבדח על הרעיון כי יהיה כה מגושם עד כדי כך שישלח משימת ריגול בצורה גלויה, ואיים שיפעל כנגד אזרחים בריטים ששהו בגרמניה. דמווייל העביר את ההודעה לראש הממשלה נוויל צ'מברלין".
1 2  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 161; "זמן קצר לאחר מכן, הסכימו הרשויות הבריטיות להעניק לצוות האס אס את רשותן לערוך ניסויים מדעיים בממלכת ההימלאיה הקטנה, סיקים. הממלכה גבלה בטיבט, אבל הייתה ממוקמת הרבה יותר מערבה מאסאם, אליה תכנן שייפר להגיע. גרוע מכך, צוותים מדעיים רבים הגיעו לשם קודם לכן, והספיקו כבר לחקור את הפלורה והפאונה של האזור".
↑  פרינגל, 2006; אל ההימלאיה; עמוד 161; "בבירתה של סיקים, גנגטוק, ערכה המשלחת מספר ביקורי כבוד אצל בכירים בריטיים מקומיים... לאורך כל אותה העת בחן הקצין הפוליטי הבריטי בגנגטוק, סר בזיל גולד, את שייפר מקרוב. הגרמני הצעיר, הוא הבחין מאוחר יותר, היה ”טיפוס מעניין, עוצמתי, תקיף, מלומד, והבלותי עד לרמה ילדותית, חסר אכפתיות בפני כל מוסכמות חברתית או כלפי רגשות הסובבים אותו, וראשית כל, נאצי ופוליטיקאי”. היה זה ברור מאליו לגולד כי שייפר התכוון להשלים את מסעו לטיבט עם או בלי הסכמתן של הרשויות הבריטיות".
↑  "משלחת מוזרה של האס אס לטיבט", דר שפיגל, מתיאס שולץ, 3 באפריל 2017; אורכב מהמקור ב-10 בספטמבר 2022.
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 173; "לאחר יותר מחודשיים בהם ביקרו את האחוזות הגדולות של להסה ולגמו תה מהול בחמאת יאקים עם בכירים שונים, הפך שייפר לחסר מנוחה. הוא הרגיש שהגיעה העת להמשיך הלאה. על ידי כך שהצליח לשעשע את יורש העצר ומנהיגי מפתח אחרים, הצליח לפתל את דרכו ולקבל את רשותם לבקר במה שמלומדים רבים כינו בשם לידתה של הציוויליזציה הטיבטית, עמק ירלונג".
↑  אנגלהרדט, 2007; עמק ירלונג; "בכדי לספק לממשלה הטיבטית סיבה אמינה לאשר את בקשתו לבקר בעמק ירלונג, החל שייפר לייצג תכף ומיד את צלב הקרס באופן שגוי, וטען כי הוא הובא לגרמניה לראשונה כ-5,000 שנים קודם לכן מאותו אזור".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 174; "הם האמינו כי מלכיהם הראשונים היו יצורים אליליים אשר נחתו מגן עדן על מיתר שמימי, בלהבאב רי, הר שגבל בעמק ירלונג".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 174; "בעיניו של שייפר, כל העניין נשמע כמו המקום האידיאלי לחיפוש אחר זכר לאדונים הנורדים הקדומים. הוא התכוון להפוך ל”מלומד הלבן הראשון שילמד את סודו של עמק ירלונג, בירתה העתיקה של טיבט”".
↑  אנגלהרדט, 2007; עמק ירלונג; "ללא כל ספק, חורבותיה של ירלונג הן מהעתיקות והרעועות ביותר שראיתי עד כה בטיבט".
↑  אנגלהרדט, 2007; טסטאנג; "עם בין 2,000 ל-3,000 תושבים, הייתה טסטאנג העיר הרביעית בגודלה בדרום טיבט... מלבד טיבטים, היו גם הרבה מוסלמים שהגיעו מערי מולדתם, לדאק ובלטיסטאן".
↑  הייל, 2003; הבריחה מהראג' הבריטי; עמוד 417; "כאשר המשלחת הגרמנית לטיבט הגיעה לשיגאטצה באו אלפי טיבטים על מנת לברכה. הייתה זו העיר השנייה בגודלה בטיבט, והיא שכנה לא הרחק ממנזר טאשי לונפו".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 174; "עם זאת, היחסים בין הקבוצה לשלטונות הבריטיים ששהו באזור החלו להתדרדר באופן הדרגתי לאורך השבועות הבאים".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 174; "בחודש מרץ, שלח היטלר פלוגות משוריינות אל תוך ליבה של הארץ הצ'כית, ולאחר שכבש את פראג הכריז על המחוזות התעשייתיים של בוהמיה ומוראביה כפרוטקטורט".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 175; "הרשויות הבריטיות יעצרו אותם כמעט כמעט בוודאות, ויעבירו אותם למחנה עצורים בהודו לכל אורך המלחמה".
↑  הייל, 2003; הבריחה מהראג' הבריטי; עמוד 424; "גשם חזק המטיר על אדמת אירופה, והמשלחת המשיכה לקבל מברקים ומכתבים שהפצירו בהם לשוב לגרמניה".
↑  הייל, 2003; הבריחה מהראג' הבריטי; עמוד 425; "זמן מה לאחר מכן, גולד הציע להם לפתע להישאר כחודשיים נוספים בסיקים. הם הבינו בהלם כי האיש הזקן והערמומי קיווה לעכב אותם עד לפרוץ המלחמה, מועד שכולם ידעו כי התקרב מרגע לרגע. הם סירבו להצעתו ופתחו בהכנות לעזיבתם".
↑  אנגלהרדט, 2007; תום המשלחת, חזרה לגרמניה; "שייפר הציג את תוצאות המשלחת ב-25 ביולי 1939 במועדון ההימלאיה קולקטה, להלן התיעוד מפיו באנגלית".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 175; "באותה העת החלו הוא, גיר, וקראוזה, לארוז בזהירות את אוספי ידיעות הטבע שהרכיבו, עורות של חיות וציפורים, פרפרים, דבורים, נמלים, צרעות, וחרקים אחרים. צמחים מיובשים וערימות של זרעים שהכילו ביניהם כ-1,600 מינים של שעורה, כ-700 של חיטה, וכ-700 של שיבולת שועל, מבלי להזכיר מאות זרעים של צמחים אחרים, כולם בעלי פוטנטיות. כמו כן דאגו להביא ארגזים עבור בעלי החיים שלכדו או רכשו עבור גני החיות הגרמניים: שלושה גזעים של כלבים טיבטים, חתולים נדירים, זאבים, גיריות ושועלים".
↑  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 175; "במהלך מסעותיו בטיבט, צילם יותר מ-2,000 טיבטים, בהוטאנים, שרפנים, ונפאלים. הוא מדד כ-376 אישים והכין תבניות גבס של ראשיהם ופרצופיהם של כ-17 מהם, כאשר שניים מתוכם נחשבו לדמויות רבות עוצמה בטיבט".
↑  "משימתם של הנאצים", סאנדיי טיימס, קתי ברואיס, 20 ביולי 2003; אורכב מהמקור ב-20 באוקטובר 2021.
1 2  פרינגל, 2006; טיבט; עמוד 175; "ניתוח כלל מדידותיו היה אמור לקחת זמן מה, אולם בהתבסס על מה שכבר ראה, חשב לעצמו כי הסבירות לכך שגזע נורדי כלשהו שינה בעבר את ההיסטוריה האסיאתית, הייתה גבוהה מאוד. המתיישבים הראשונים בטיבט היו ככל הנראה מונגולים אשר הגיעו לאזורים ההרריים של הארץ, מיד לאחר תום עידן הקרח האחרון. על אף כן, הוא האמין כי צאצא מעורב כלשהו של הפולשים הנורדים הגיע למישור הטיבטי רק לאחרונה, ושיפר את מצבם הגזעי של המעמדות הגבוהים בטיבט. ההוכחה, כפי שנתפשה בעיניו, נמצאה בתווים הנורדים אשר נמצאו, לכאורה, בבני האצולה הטיבטים: ”קומה גבוהה וראש ארוך”, ”תווי פנים צרים”, ”עצמות לחיים שנסוגות אחורה”, ”אפים חזקים, בולטים, ומכופפים מעט”, ”שיער חלק”, ו”חוש של דומיננטיות”".
1 2  לבנדה, 2002; האלמנט המסוכן: חברת אננארבה וכת האס אס; המשלחת לטיבט; עמוד 194; "שייפר ניהל קריירה מדעית ונראה כי לא התעניין רק בפוטנציאל הצבאי שהיה גלום במסעו לטיבט, מאחר שתיעד ברישומיו הקפדניים את ההיבטים הדתיים והתרבותיים של הטיבטים, החל בפסטיבלים הצבעוניים שקיימו וכלה בגישתם כלפי נישואים, אונס, ביוץ, לידה, הומוסקסואליות, ואפילו אוננות. לדוגמה, בכל הנוגע להומוסקסואליות בטיבט, הלך שייפר כה רחוק עד שתיעד את התנוחות המיניות השונות שקיימו מנהיגים מבוגרים עם ילדים צעירים, והמשיך לתאר כיצד שיחקה ההומוסקסואליות תפקיד חשוב בפוליטיקה הגבוהה בטיבט".
↑  הייל, 2003; הבריחה מהראג' הבריטי; עמוד 427; "מאוחר יותר סיכם בגר את הישגי המשלחת, כפי שנראו בעיניו. בנוסף לכך שאספו מספר אדיר של צמחים ופרפרים, צילם קראוזה כשמונה עשר אלף מטרים של סרט צילום של 16 מ"מ בשחור-לבן ובצבע, וכארבעים אלף תמונות. בגר עצמו אסף כאלפיים פריטים אתנוגרפיים אשר תיעדו את התרבות האזורית של טיבט, ותיעד יותר מ-376 אנשים, בעיקר תושבים טיבטים, אולם גם כאלו אשר השתייכו לקבוצות אתניות אחרות. כמו כן צילם כאלפיים תמונות, הכין תבניות גבס של ראשים, פרצופים, ידיים ואוזניים של שבעה עשר אנשים, ולקח טביעות ידיים ואצבעות של כ-350 נוספים".
↑  "טיבט הסודית", בסיס הנתונים האינטרנטי לסרטים; אורכב מהמקור ב-10 בספטמבר 2022.
↑  "טיבט 1938–1939: המשלחת לטיבט של ארנסט שייפר", בודהיזם טיבטי במערב, איסרון אנגלהרדט; אורכב מהמקור ב-26 בינואר 2013.
↑  "המשלחת הגרמנית לטיבט (1938–1939)", תוכנית אסיה, כרך 153.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393142805171  LCCN: n2004060272  VIAF: 139759219   WorldCat (עם VIAF): 139759219 
חברי המשלחת יושבים לאור המדורה. מימין לשמאל: קרל וינרט, אדמונד גיר, ברונו בגר, ארנסט שייפר וארנסט קארוזה.
חברי המשלחת בעת ביקורם אצל המהראג'ה של סיקים, מימין לשמאל: קרל וינרט, ארנסט קראוזה, אדמונד גיר, המהראג'ה, ארנסט שייפר, וברונו בגר (אנ').
ארנסט שייפר (אנ'), חוקר טבע, זואולוג וחבר בשורות האס אס, אשר שימש כמנהיגה של המשלחת.
ברונו בגר (אנ') (משמאל) עורך מדידות אנתרופומטריות באדם טיבטי (מימין).
ארנסט קראוזה, צלם המשלחת, הכין את סרטי הפילם מהם הורכב הסרט התיעודי של המשלחת.
קרל וינרט, מחברי המשלחת, עורך מדידות שטח.
אדמונד גיר, אחראי הלוגיסטיקה של המשלחת.
ארמון יונגבולאקאנג (אנ'), כפי שצולם בידי חברי המשלחת.
צלב קרס בלהסה. מקור הסימן הוא בארצות המזרח הרחוק, בהן הוא מסמל מזל טוב וקביעות, על אף שלאורך ההיסטוריה הפך לסמלה המאיים של המפלגה הנאצית.