stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משקולות בר כוכבא
משקולות עם כתובות באלפבית העברי המרובע

ארבע משקולות מצויות כיום מתקופת בר כוכבא, שעליהן מתנוססת כתובת הכתובה באלפבית העברי המרובע, הכתב שהיה בשימוש משלהי ימי בית שני.
משקולת אחת עשויה עופרת נמצאה בשנת 1987 על ידי יאיר צורן במערכת מסתור תת-קרקעית בחורבת אלים שליד בית גוברין, המשקולת פורסמה על ידי עמוס קלונר. המשקולת שמשקלה 803 גרם, מעוטרת בורדה מסוגננת ומוקפת בכתובת באלפבית עברי מרובע: ”שמעון בנ כסבא נשי(א) ישראל ופרנשו פרס”. במרכז המשקולת צוירה רוזטה.
קלונר הזכיר במאמרו משקולת נוספת שנקנתה בשנת 1967 עבור מוזיאון ארץ ישראל ונגנבה ממנו בשנת 1976. המשקולת שקלה כ-400 גרם. עד למציאת המשקולת על ידי קלונר ב-1987, לא היה ידוע כי משקולת זו הייתה שייכת לתקופת בר כוכבא. גם על משקולת זו ניתן לקרוא באלפבית עברי מרובע: ”שמעון בן כסבה ופרנסו פרס”, ובמרכזה צוירה רוזטה.
עוד שתי משקולות שמזכיר קלונר פורסמו על ידי ברוך ליפשיץ שניסה לקרוא בהן כתובות ביוונית: משקולת אחת (מס' 41) שקלה כ-206 גרם (או 210 גרם בפרסום אחר), והמשקולת השנייה (מס' 42) שקלה 205 גרם. הכיתוב בקריאה חדשה על משקולת מס' 41 היה באלפבית עברי מרובע: ”שמעון נשי ישראל”, אך המילים הפוכות (כתב ראי). בצד השני נקרא ”שמעון בנ כוסבא נשי ישראל”. אומנם במשקולת מספר 42 לא ניתן לקרוא יותר מכמה מילים בודדות, אך ברור מצורתה שגם היא הייתה חלק ממשקולות בר כוכבא, מכיוון שבמרכז המשקולות צוירה רוזטה.
משקולות עם כתובת באלפבית העברי הקדום

שלוש משקולות נוספות שמקורן בשוק העתיקות נושאות כתובת באלפבית העברי העתיק.
בשנת 2001 פרסם רוברט דויטש משקולת נוספת ששקלה 421 גרם, עליה כיתוב באלפבית עברי עתיק: ”שמעון בן כוסבא נשיא ישראל”, אך ללא ציור של רוזטה. המשקולת נקנתה על ידי הסוחר שלמה מוסיוף. בשנת 2003 פרסם דויטש משקולת נוספת ששוקלת 215 גרם, עליה כיתוב באלפבית עברי עתיק: ”שמעון נשיא ישראל” אך ללא ציור של רוזטה, אלא ציור של כף תמר. המשקולת נקנתה על ידי הסוחר חיים קאופמן.
המשקולת האחרונה נתפסה כחלק מניסיון הברחה בתוך ספר לארצות הברית. היא פורסמה על ידי בועז זיסו ואמיר גנור מרשות העתיקות בשנת 2006. המשקולת שוקלת 216 גרם, עליה כיתוב באלפבית עברי עתיק: ”שמעון בן כוס(בא) נשי(א) ישראל”.
הבסיס להטבעת המשקולות

דויטש פרסם משקולת המתוארכת לתקופת הקיסר אדריאנוס מהעיר יפו, שוקלת 98 גרם, ומצויר עליה רוזטה, המשקולת מתוארכת לשנת 130 ועליה כיתוב ביוונית: ”the 14th year of Trai(anus) Hadria(nus)/Agora(nomos/nomountos) Theodo(ros)(?)”. בגלל הדמיון המפתיע למשקולות בר כוכבא, טוען דויטש כי בר כוכבא הסתמך על המשקולות האלו כבסיס למשקולותיו שלו. מכיוון שסלע בר כוכבא שוקל 14 גרם, המשקולת בערך הכי נמוך שווה ל-7 מטבעות (7 מטבעות = 98 גרם, 15 מטבעות = 210 גרם, 30 מטבעות = 420 גרם, 60 מטבעות = 840 גרם).
לקריאה נוספת

עמוס קלונר, "משקולות עופרת של מינהל בן-כוסבא", ארץ ישראל כ’, (1989), עמ' 345–351
עמוס קלונר, "משקולת מימי בר-כוכבא במערכת מסתור בחורבת אלים", נקרות צורים 15, (1989), עמ' 95–101
עמוס קלונר, "לוחיות משקל מעופרת של מינהל בן-כוסבא", קדמוניות כ"א (81–82), (1988), עמ' 44–48
Baruch Lifshitz, Bleigewichte aus Palästina und Syrien, Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins 92 (1976), pp. 168-187, No. 41, 42
S. Qedar, Munz Zentrum (Auktion XXXVII), Cologne, 1979, p. 38, No. 4066
Amos Kloner, Lead Weights of Bar Kokhba’s Administration, Israel Exploration Journal 40 (1990), pp. 58-67
Robert Deutsch, A Lead Weight of Shimon Bar Kokhba, Israel Exploration Journal 51 (2001) pp. 96-8
Robert Deutsch, A Further Lead Weight of Shimon Bar Kokhba, INJ 15, (2003-6)
Robert Deutsch, A Lead Weight of Hadrian: The Prototype for the Bar Kokhba Weights, INJ 14, (2000-2), pp. 125-128
Boaz Zissu and Amir Ganor, A Lead Weight of Bar Kokhba's Administration, Israel Exploration Journal 56, 2, (2006), pp. 178-182
Amos Kloner, Last President Discovered on Lead Weight(הקישור אינו פעיל), BAR, Jul/Aug 1988
הערות שוליים

1 2 3  עמוס קלונר, משקולת עופרת של מינהל בן-כוסבא, קדמוניות 81-82 (1988), עמ' 44–48. וכן: A. Kloner, Lead Weights of Bar Kikhba’s Adminisration, Israel Exploration Journal 40 (1990), pp. 58-67
↑  B. Lifshitz, Bleigewichte aus Palastina und Syrien, ZDPV 92 (1976), No. 41, 42; S. Qedar, Munz Zentrum (Auktion XXXVII), Cologne, 1979, p. 38, No. 4066
↑  R. Deutsch, A Lead Weight of Shimon Bar Kokhba, Israel Exploration Journal 51 (2001) pp. 96-8
↑  R. Deustch, A Further Lead Weight of Shimon Bar Kokhba, INJ 15, (2003-6)
↑  סוכל ניסיון הברחה של פריט ארכיאולגי נדיר מימי מרד בר-כוכבא באתר רשות העתיקות (17 מאי 2005)
↑  Boaz Zissu and Amir Ganor, A Lead Weight of Bar Kokhba's Administration, Israel Exploration Journal 56, 2, (2006), pp. 178-182
↑  R. Deustch, A Lead Weight of Hadrian: The Prototype for the Bar Kokhba Weights, INJ 14, (2000-2), pp. 125-128
מרפאת גוטפריד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרפאה, אתר מורשת 
 מיקום:  הרצליה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1953
 תאריך פתיחה רשמי:  1953 
 מידות
 קומות:  2 
 קואורדינטות:  32°10′08″N 34°50′32″E﻿ / ﻿32.16875°N 34.842166666667°E﻿ / 32.16875; 34.842166666667
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) מרפאת גוטפריד(למפת נתניה רגילה) מרפאת גוטפריד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרפאת גוטפריד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרפאת גוטפריד  he מרפאת גוטפרידhe מרפאת גוטפרידמפת  __ הרצליה (in English: Herzliya)  __ כפר שמריהו (in English: Kfar Shmaryahu) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ רשפון (in English: Rishpon) (מועצה אזורית חוף השרון (in English: Hof HaSharon Regional Council)) מצפון-מזרח: __ רעננה (in English: Ra'anana) ממזרח: __ גבעת ח"ן (in English: Givat Hen) (מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council)), __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) מדרום: __ רמת השרון (in English: Ramat HaSharon), __ גליל ים (in English: Glil Yam) (מועצה אזורית חוף השרון), __ תל אביב-יפו (in English: Tel Aviv) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מרפאת גוטפריד היא מרפאה של שירותי בריאות כללית בהרצליה, אשר שוכנת ברחוב טשרניחובסקי 4 והוקמה בשנת 1953. בניין המרפאה הוכרז כ"אתר מורשת"[דרושה הבהרה].
היסטוריה ומאפיינים

בעבר שירתה מרפאה קטנה בשדרות ח"ן את תושבי הרצליה ורמת השרון. כאשר מספר חברי קופת החולים עלה, נוצר הצורך במרפאה גדולה יותר. לכן נרכש מגרש ועליו נבנתה המרפאה החדשה שלימים תיקרא מרפאת גוטפריד. המרפאה תוכננה על ידי האדריכלים אנדריי לייטרסדורף ואיליה בלזיצמן בשנת 1950. היא בת שתי קומות, שטחה המקורי היה 427.89 מ"ר, והיו בה 26 חדרים. הכניסה הראשית, הפונה לרחוב טשרניחובסקי, היא הכניסה הדרום-מערבית. בעבר הייתה גם כניסה צפון-מזרחית, אך היא נחסמה.
ד"ר וַלטר גוטפריד

המרפאה נקראת על שם ד"ר וַלטר גוטפריד (28 באוגוסט 1907 - 29 באוקטובר 1978). ד"ר גוטפריד גדל בווינה ולמד שם רפואה. הוא עלה לארץ ישראל במרץ 1934, ובשנת 1942 עבר לרעננה ושימש כרופא המחוזי של אזור השרון בקופ"ח כללית, עד לפרישתו לגמלאות בתחילת שנות השבעים. לאחר שפרש לגמלאות עבד במשרה חלקית כרופא בבית ספר ממלכתי ברעננה. הוא נפטר באוקטובר 1978, ומאותה השנה נקראה המרפאה על שמו.
הערות שוליים

1 2  בעריכת בן ציון אופז, הרצליה חזון ומעש, מועצת פועלי הרצליה, עמ' 141
↑  אדריכל ההסתדרות, הארכיון לתולדות פתח תקווה ע"ש עודד ירקוני
↑  אסתר זנדברג‏, מת האדריכל איליה בלזיצמן, בגיל 89, באתר וואלה, 3 באוגוסט 2006
↑  שופרו שירותי קופ"ח בשרון, דבר, 2 בנובמבר 1970
↑  ילקוט הפירסומים (בעמוד החמישי), ‏25 בינואר 1973
↑  מודעת אבל, דבר, 31 באוקטובר 1978
ד"ר גוטפריד
מקס אימלמן

| --- | --- |

 לידה:  21 בספטמבר 1890 דרזדן, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  18 ביוני 1916 (בגיל 25) Sallaumines, צרפת 
 מדינה:  ממלכת סקסוניה 
 השתייכות:  צבא הקיסרות הגרמנית 
 תקופת הפעילות:  מ-1914 
 דרגה:  אובר-לויטננט 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה 
 עיטורים
 פור לה מריט  מסדר אלברט 
 
מקס אימלמן (בגרמנית: Max Immelmann;‏ 21 בספטמבר 1890 – 18 ביוני 1916) היה הטייס הראשון שהוכרז כאלוף הפלות בשירות האוויר הגרמני במלחמת העולם הראשונה. אימלמן רשם לזכותו 15 הפלות של מטוסים של מדינות ההסכמה והיה, בנוסף, הטייס הראשון (יחד עם אוסוואלד בלקה) אשר זכה לעיטור פור לה מריט, וזאת בעבור ביצועיו בעת המלחמה. כן קרוי על שמו, ככל הנראה בטעות, תמרון אווירי ידוע (נסיקה תוך העלאת הזווית עד כדי התהפכות, ואז גלגול כדי להתיישר בגובה רב יותר, וכשהחרטום בכיוון ההפוך). אימלמן נהרג במהלך קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > שנותיו המוקדמות

מקס אימלמן נולד בדרזדן לאב תעשיין אשר מת בעוד אימלמן צעיר. אימלמן נותר עם אמו, ושמר איתה על קשר הדוק עד יום מותו. בשנת 1905 החל אימלמן ללמוד בבית ספר לצוערים בעיר הולדתו. בשנת 1911, עם סיום לימודיו, הוא הצטרף לגדוד מסילות ברזל כתת-קצין. במרס 1912 פרש אימלמן מהצבא כדי ללמוד הנדסת מכונות, וחזר לצבא עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה. תחילה הוצב בגדוד מסילות ברזל כקצין מילואים, תוך המתנה למינוי. בנובמבר 1914 החל אימלמן בלימודי טיס, הוסמך כטייס והחל מפברואר 1915 הוצב בצפון צרפת. ב-3 ביוני 1915 נפגע מטוסו של אימלמן על ידי מטוס צרפתי, אך הוא הצליח להנחיתו בטריטוריה בשליטה גרמנית, ועל כך עוטר בצלב הברזל מדרגה שנייה.
ביוגרפיה > טייס יירוט

בסוף יולי החל אימלמן להטיס גרסה מוקדמת של מטוס מדגם פוקר איינדקר, ובכך בעצם הפך לאחד מטייסי הקרב הראשונים, על אחד ממטוסי הקרב הייעודיים הראשונים. זמן קצר אחר כך, ב-1 באוגוסט, נרשמה לזכותו הפלת המטוס הראשונה. הטייס היריב, וויליאם רייד (Reid), שסבל מארבע פציעות בידו השמאלית ומנוע מטוסו שבת, נחת נחיתת אונס. אימלמן נחת לידו, שבה אותו והגיש לו עזרה ראשונה. בעבור קרב זה הוענק לאימלמן עיטור צלב הברזל מדרגה ראשונה. בספטמבר הפיל אימלמן עוד שלושה מטוסים. שתי הפלות נוספות בהמשך אותו חודש, לאחר שהופקד על הגנתה האווירית של ליל, הפכו אותו לאלוף ההפלות הגרמני הראשון (אלוף הפלות, באנגלית: Ace, נחשב מי שהפיל חמישה מטוסים או יותר). מכאן ואילך אימלמן ואוסוואלד בלקה הובילו לסירוגין את רשימת ההפלות של מטוסי אויב. ב-15 בדצמבר הפיל אימלמן את המטוס השביעי וב-12 בינואר 1916, את השמיני. באותו יום עצמו אימלמן ובלקה קיבלו את העיטור הגרמני הגבוה ביותר: פור לה מריט. עד ל-23 באפריל הפיל אימלמן עוד שישה מטוסים ובסך הכול 14 (אחד יותר מבלקה באותו מועד). יומיים אחר כך מטוסו נפגע קשה בקרב עם שני מטוסים בריטיים, והוא נאלץ לנחות נחיתת אונס.
ביוגרפיה > מותו

ב-18 ביוני הוביל אימלמן מבנה של ארבעה מטוסי פוקר לאיתור גף של שמונה מטוסים בריטיים. אלה חצו את קווי הגרמנים באזור אראס, למטרת סיור וצילום, עת נתקלו במבנה שהוביל אימלמן. בקרב שהתפתח נרשמה לזכות אימלמן הפלה בלתי מאושרת. בשעה 21:45 לחם אימלמן שנית ליד הכפר לנץ (Lentz). המטוס אשר נגדו לחם תחילה הופל, אך ההפלה נזקפה לבסוף לזכות טייס גרמני אחר. בהמשך הקרב הופל מטוסו של אימלמן על ידי מטוס בריטי נוסף, ואימלמן נהרג. הוא נקבר בעיר הולדתו דרזדן.
לקריאה נוספת

Franks, Norman; Bailey, Frank W.; Guest, Russell. Above the Lines: The Aces and Fighter Units of the German Air Service, Naval Air Service and Flanders Marine Corps, 1914–1918. Grub Street, 1993. ISBN 0-948817-73-9, ISBN 978-0-948817-73-1.
Guttman, Jon. Pusher Aces of World War 1. Oxford, UK: Osprey Publishing Co, 2009. ISBN 978-1-84603-417-6.
Immelmann, Frantz. Der Adler von Lille. Liepzig, Austria: K.F. Koehler Verlag, 1934, reprinted as Immelmann: The Eagle of Lille. Havertown, Pennsylvania: Casemate, 2009. ISBN 978-1-932033-98-4.
Shores, Christopher, Air Aces. Greenwich, Connecticut: Bison Books, 1983. ISBN 0-86124-104-5.
Thompson, J. Steve with Peter C. Smith. Air Combat Manoeuvres: The Technique and History of Air Fighting for Flight Simulation. Hersham, Surrey, UK: Ian Allan Publishing, 2008. ISBN 978-1-903223-98-7.
van Wyngarden, G. Early German Aces of World War I. Oxford, UK: Osprey Publishing Ltd, 2006. ISBN 1-84176-997-5.
Wheeler, Allen. Building Aeroplanes for Those Magnificent Men London: Foulis, 1965.
פוקר איינדקר – מטוס קרב ממלחמת העולם הראשונה
משה קטיעי

| --- | --- |
 לידה:  1640 ה'ת' צנעא, תימן
 פטירה:  1715 (בגיל 75 בערך) ה'תע"ה צנעא, תימן
 צאצאים:  הראב"ד מארי סעדיה קטיעי
 
מארי משה בן סעדיה בן יהודה קטיעי (ה'ת' – ה'תע"ה, 1640 – 1715) היה חכם מחכמי יהדות צנעא במאה ה-17, ודיין בבית הדין הגדול בצנעא.
ביוגרפיה

מארי משה נולד בשנת ה'ת' (1640) בערך, בשכונת אלסאילה בצנעא שבתימן.
בשנת ה'תל"ט (1679) יצא יחד עם כל יהודי צנעא לגלות מוזע, וחזר והשתכן בקאע אל-יהוד. בשנת ה'תנ"ו (1696) התמנה כדיין בהרכב השני של בית הדין בראשות מארי זכריה הכהן.
היה סופר פורה והעתיק ספרים רבים, ביניהם תנ"ך, חומש, ספר מגיד מישרים, שולחן ערוך, זוהר, שלוש מגילות, ועוד.
נפטר בשנת ה'תע"ה (1715).
חיבוריו

אגרת הבשורות – תקנות שתיקנו חכמי צנעא לאחר החזרה מגלות מוזע (פורסמו חלקים על ידי הרב יוסף צוברי).
לקריאה נוספת

ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 569–570
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ד"ר משה גברא, אנציקלופדיה לחכמי תימן, כרך א', המכון לחקר חכמי תימן, בני ברק, ה'תשס"א (2001), עמ' 569–570
| חכמי בית דין צנעא |
| --- | --- | --- |
| הרכב 1 | הראב"ד מארי שלמה בן סעדיה מנזלי • מארי יחיא בן אברהם אלשייך הלוי • מארי זכריה בן יוסף הכהן |  |
| הרכב 2 | הראב"ד מארי זכריה בן יוסף הכהן • מארי משה בן סעדיה קטיעי • מארי שלום בן חיים צבטאני |  |
| הרכב 3 | הראב"ד מארי שלום בן עמרם חמדי הלוי • מארי יוסף בן סעדיה בשארי • מארי סעדיה בן שלום עמר הלוי |  |
| הרכב 4 | הראב"ד מארי דוד בן יחיא חותר • מארי צאלח בן יחיא צאלח • מארי יוסף בן סעדיה בשארי |  |
| הרכב 5 | הראב"ד מארי סעדיה בן משה קטיעי • מארי פנחס בן שלמה עראקי • מארי שלום בן יוסף בשארי |  |
| הרכב 6 | הראב"ד מארי  יחיא בן יוסף צאלח (מהרי"ץ) • מארי שלמה בן ישועה אלג'מאל • מארי שלום בן סעדיה הכהן |  |
| הרכב 7 | הראב"ד מארי אברהם בן יחיא צאלח • מארי יחיא בן יהודה צעדי • מארי יחיא בן דוד משרקי |  |
| הרכב זמני | הראב"ד מארי יוסף בן סאלם נקאש • מארי יוסף בן שלום קארה • מארי אברהם בן אהרן מנזלי |  |
| הרכב 8 | הראב"ד מארי יוסף בן שלום קארה • מארי יחיא בן שלמה אביץ' • מארי דוד בן אברהם צאלח |  |
| הרכב 9 | הראב"ד מארי סלימאן בן יוסף קארה • מארי יחיא בן שלום הכהן • מארי יחיא בן יעקב צאלח |  |
| הרכב 10 | הראב"ד מארי סלימאן בן סאלם צאלח • מארי אברהם בן צאלח צאלח • מארי יוסף בן דוד מנזלי |  |
| הרכב 11 | הראב"ד מארי יחיא יצחק הלוי • מארי יחיא קאפח • מארי אהרן הכהן • מארי יחיא אביץ' |  |
| הרכב 12 | הראב"ד מארי יחיא אביץ' • מארי עמרם קורח |  |
מרטון ראטקאי

| --- | --- |

 לידה:  18 בנובמבר 1881 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  18 בספטמבר 1951 (בגיל 69) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Fischer Mór Márton 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1903) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1949)  אמן מצטיין של הונגריה (1950)  אמן דגול של הונגריה (1951) 
 בן או בת זוג:  Juci Lábass (1918–1921)  Rozália Kalmár (1924–1951) 
 
גאורג ביכנר: מותו של דנטון. התיאטרון ההונגרי. מרטון ראטקאי כסן-ג'וסט
מרטון ראטקאי (במקור פישר, בהונגרית: Rátkai Márton; בודפשט, 18 בנובמבר 1881 – בודפשט, 18 בספטמבר 1951) היה שחקן יהודי-הונגרי זוכה פרס קושוט, פרס האמן המצטיין ופרס האמן הדגול.
ביוגרפיה

מרטון ראטקאי נולד במשפחה יהודית כבנם של שמעון פישר, נגר ושל עמליה מורגנשטרן. מרטון פישר שינה את שם משפחתו לראטקאי בשנת 1902. הוא סיים את לימודיו באקדמיה המלכותית ההונגרית הלאומית לאמנויות הבמה בשנת 1903 (לימים שונה שמה לאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע). הוא החל את הקריירה שלו בתיאטרון ההונגרי, אך עד מהרה חתם במישקולץ. מנובמבר 1905 עד 1920 הוא היה חבר בתיאטראות של לאסלו באוטי. בשנת 1911 הופיע בתיאטרון בשם "חוג הבמה של בודה" (Budai Színkör), בשנים 1915–1916 ב"גן החורף" ובשנת 1920 ב"תיאטרון סקאלה".
ב-27 ביולי 1918, בבודפשט, נשא לאישה את השחקנית יוצי לאבש, ממנה התגרש כעבור שלוש שנים.
ב-16 בספטמבר 1924 הוא התחתן עם השחקנית רוזליה קלמאר (1902-1988) בבודפשט.
קריירה

בין השנים 1921–1922 הוא שיחק בארצות הברית.
בשנים 1922–23, 1925–1928 ו-1930–1935בתיאטרון קיראי
בשנים 1923, 1928–29, 1934, 1936, 1939, 1940–41 בתיאטרון הקומדיה של בודפשט
1929–30 בשנת 1936 בתיאטרון ארקל
ב־1931, 1935 וב-1938 ב"תיאטרון מרכז העיר"
בשנת 1932 הוא היה ב"תיאטרון של פשט"
בשנת 1934 ב"תיאטרון של בודפשט"
בשנת 1935 "תיאטרון שדירת אנדראשי"
בשנים 1937–38 האמן ו"תיאטרון ארז'בטווארוש"
בין השנים 1938–1940 היה אמן תיאטרון קיראי
בשנת 1924, ובין השנים 1929–1933 בתיאטרון "חוג הבמה של בודה".
בשנת 1929 הוא הופיע כאורח בתיאטר אן דר וין בווינה. משנת 1924 היה סגן נשיא התאחדות השחקנים בבודפשט, ומשנת 1933 עד 1939 היה ממלא מקום הנשיא. משנת 1941 לא הועסק בשך מוצאו היהודי. בין השנים 1945–1951 היה אמן התיאטרון הלאומי של בודפשט. בשנת 1945 הוזמן על ידי הואריטה העליז, בשנים 1945–1946 שיחק במספר תיאטראות במקביל. לבסוף בין השנים 1948–1951 לימד משחק באוניברסיטה לאמנויות הבמה והקולנוע.
לראטקאי היו כישורי ריקוד מצוינים, הוא הפך לקומיקאי רקדן אידיאלי עם תנועותיו האקרובטיות ומשחקי התפקידים ההומוריסטיים המדויקים שלו, אך הוא עיצב גם דמויות רבות ביצירות דרמטיות. לאחר 1945 זכה להצלחה בתפקידים הקומיים והטרגיקומיים של כמה יצירות קלאסיות.
תפקידי במה

מספר הופעות הבכורה שנרשמו במאגר התיאטרון מ-1945 עד מותו: 21 ; ניתן לראות אותו גם בעשרים הקלטות של הצגות תיאטרון.
מטרניך (רוסטנד : גוזל העיט)
הדוד רוט (פלדש: האדונים הפקידים)
האידיוט (שייקספיר : המלך ליר)
ז'ופאן (אמריך קלמן : הרוזנת מאריצה)
הרוזן בוני (אמריך קלמן : נסיכת הצ'רדש)
מישקה (קארוי בקוני -אלברט סירמאי - אנדור גאבור : מאגנאש מישקה)
מלך צרפת (קארוי בקוני - פונגראץ קאצ'ו : האביר יאנוש)
קוסטילייב (מקסים גורקי : מקלט לילה)
אורגון (מולייר : טרטיף)
וישניבסקי (אוסטרובסקי : עבודה רווחית)
סרטוריוס (שו : נישואי אהבה)
ראש העיר (גוגול : רביזור)
קארוי אסלאני : קומדיה אמריקאית, 1938
ג'וני בוי (פאל אברהם: הוורד של הוואי, 1932)
סרטיו

חיי אסיר (1913)
יודית שימון (1915)
הריסון ובריסון (1917)
מטריית פטרוס הקדוש (1917)
ורד לבן (1919)
פירי יודעת הכל (1932)
סליחה, טעיתי (1933)
דודה איזה (1933)
עץ השיטה הסגול (1934)
פרח החיטה (1934)
מטריית פטרוס הקדוש (1935)
הנערה המכוערת (1935)
כבוד לחריג (1936)
נקמה מתוקה (1937)
טירה מושאלת (1937)
האדם טועה לפעמים (1938)
המכשפה מטירת ליאני (1938)
באבא גיל (1940)
המצור על ביסטריצה (1948)
פרסים

פרס קושוט (1949)
פרס האמן המצטיין (1950)
פרס האמן הדגול (1951)
הנצחה

מאז 1955 פועל מועדון מרטון ראטקאי במקומות שונים. לרבות ברחוב ז'ומבואי 6 עם הרצאותיו בבניין בית הכנסת לשעבר למטה.
ראו גם

Rátkai Márton
מרטון רטקאי במאגר הסרטים באינטרנט
לקסיקון יהודי הונגריה . 1929 מרטון ראטקאי
לקריאה נוספת

לקסיקון ביוגרפי הונגרי. 1969
לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994. ISBN 963-05-6635-4
מאגר התיאטרון
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Pesti Izraelita Hitközség születési akv. 1711/1881. folyószáma alatt".
↑  Halálesete bejegyezve a Budapest VI. ker. állami halotti akv. 717/1951. folyószáma alatt
↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 84680/1902. Forrás: MNL-OL 30803. mikrofilm 627. kép 2. karton. Névváltoztatási kimutatások 1902. év 9. oldal 6. sor
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VIII. ker. állami házassági akv. 977/1918. folyószáma alatt.
↑  Bpesti kir. tszék 4/401/2-1921. sz. ítélete.
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. IX. ker., állami házassági akv. 690/1924. folyószáma alatt
↑  2012. április 10-i lekérdezés
↑  ratkaimartonklub.hu
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119505525  ISNI: 0000 0000 3219 8040  LCCN: n88128296  VIAF: 77127083   WorldCat (עם VIAF): 77127083 
קברו של מרטון ראטקאי בבודפשט
מרגריטה פילוסופיקה

| --- | --- |

עמוד ראשון בספר מרגריטה פילוסופיקה, 1503
 מידע כללי
 מאת:  גרגור רייך 
 שפת המקור:  לטינית 
 סוגה:  אנציקלופדיה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  פרייבורג 
 תאריך הוצאה:  1503 
 
מרגריטה פילוסופיקה, היא אנציקלופדיה כללית המכילה את הידע האנושי שהיה קיים בימי הביניים המאוחרים. היא נכתבה בשפה הלטינית על ידי גרגור רייך בין השנים 1489–1496 וראתה אור לראשונה בשנת 1503 בגרמניה. עבודה זו נועדה להעניק לסטודנטים באוניברסיטאות את הידע הבסיסי בשבע האמנויות החופשיות הכוללות את הטריוויום - "שלוש הדרכים": דקדוק, רטוריקה ולוגיקה ואת הקוארדיוויום - "ארבע הדרכים": אריתמטיקה, גאומטריה, אסטרונומיה ומוזיקה. כמו כן ישנה התייחסות בפרקים השונים למדעי הטבע ולפילוסופיה של המוסר. חשיבותה נובעת אף מהאפשרות להבין את תוכנית הלימודים של האוניברסיטאות באותה עת, שדגלו בלימודי שבע האמנויות החופשיות, כתנאי להתקבלות הסטודנטים ללימודי תאולוגיה, משפט ורפואה. האנציקלופדיה יצאה לאור ב-11 מהדורות ושימשה סטודנטים רבים בכל רחבי אירופה למעלה מ-100 שנה. אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר טבע ומגלה ארצות גרמני, יליד המאה ה-18, אמר כי מרגריטה פילוסופיקה היא אנציקלופדיה שתרמה באופן משמעותי להפצת הידע.
תוכן

האנציקלופדיה מחולקת ל-12 פרקים, בהם מופיעים עשרות רבות של חיתוכי עץ פרי יצירתם של אמנים אנונימיים, הכוללים תווים מוזיקליים מוקדמים, מפות, דימויים ואלגוריות מתחום האסטרונומיה, האסטרולוגיה, גוף האדם, זואולוגיה ועוד. הטקסט נכתב במתכונת של דיאלוג הנערך בין סטודנט השואל שאלות לבין מורה המשיב על שאלותיו.
הערות שוליים

↑  בתמונה מצד שמאל, ניתן לראות את כל התחומים בהם עוסקת האנציקלופדיה
↑  מתוך סקירה על גרגור רייך באתר האנציקלופדיה הקתולית
מפלגת גשר (2018)

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסד:  אורלי לוי-אבקסיס
 מנהיגים:  אורלי לוי-אבקסיס
 תקופת הפעילות:  2018–2021 (כ־3 שנים)
 אפיון:  מפלגת מרכז-שמאל חברתית-כלכלית
 אידאולוגיות:  מדינת רווחה
 כנסות:  22-23
 ממשלות:  35
 אותיות:  נר
 שיא כוחה:  מנדט אחד (כנסות 22, 23)
 שפל כוחה:  לא עברה את אחוז החסימה (הכנסת ה-21)
 רשימה פוליטית:  העבודה-גשר (2019-2020) העבודה-גשר-מרצ (2020)
 נוצרה מתוך:  ישראל ביתנו
 התמזגה לתוך:  הליכוד
 מטה:  תל אביב-יפו
 מיקום במפה הפוליטית:  מרכז-שמאל
 צבעים רשמיים:  כחול, ורוד
 gesherparty.co.il
גשר - בראשות אורלי לוי אבקסיס הייתה מפלגה בישראל שהוקמה על ידי חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, שעומדת בראשה. המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת ה-21, אך לא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לכנסת ה-22 רצה המפלגה ברשימת העבודה-גשר וזכתה במנדט אחד. בבחירות לכנסת ה-23 רצה המפלגה ברשימת העבודה-גשר-מרצ וזכתה שוב במנדט.
היסטוריה > בכנסת העשרים

לוי-אבקסיס כיהנה מטעם מפלגת ישראל ביתנו במהלך הכנסת העשרים. לוי-אבקסיס פרשה מהמפלגה לאחר שזו הצטרפה לממשלה ה-34 מבלי שלוי-אבקסיס תמונה לשרה, על אף שהייתה מקום שני ברשימה. תחילה היא נותרה רשמית בסיעה, אך בהמשך הודחה מהסיעה והוכרה כסיעת יחיד, שאינה חברה בקואליציה כיתר המפלגה.
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים ואחת

מכוח חוק יסוד: הכנסת לוי-אבקסיס לא יכלה להצטרף לרשימה של מפלגה קיימת בכנסת היוצאת. זאת מאחר שלא התפטרה מחברותה בכנסת מיד עם פרישתה מישראל ביתנו. לפיכך, במרץ 2017 הודיעה לוי על כוונתה להקים מפלגה חדשה. במרץ 2018 הצהירה שמפלגתה תתמקד בנושאי רווחה וכלכלה ותשריין 50% מהמקומות ברשימתה לנשים. בדצמבר 2018 נרשמה מפלגתה של לוי-אבקסיס ברשם המפלגות בשם ״גשר״, על שם מפלגת גשר שהייתה בראשותו דוד לוי, אביה של אורלי. בין מייסדי המפלגה: יהודה לנקרי, קובי אוז, חנה הספרי, דודו אוואט, גלעד סממה, מירב אלוש לברון, ולילך שם טוב. למפלגה הצטרפו הסופר ומנכ"ל משרד השיכון חגי רזניק, הפרופ' יפעת ביטון וסגן נשיא אינטל העולמית לשעבר, דדי פרלמוטר. בבחירות לכנסת ה-21 המפלגה קיבלה 74,701 קולות ולא עברה את אחוז החסימה.
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים ושתיים

ב-20 ביוני 2019 דווח על מגעים של לוי-אבקסיס עם אלונה ברקת על הקמת מפלגה חדשה בהנהגה נשית. כמה ימים לאחר מכן פורסם כי מספר 3 ברשימת גשר, פרופ' יפעת ביטון, הצטרפה למפלגתו של אהוד ברק, שבהמשך נקראה "ישראל דמוקרטית". בהמשך דווח כי לוי-אבקסיס קיבלה הצעות לשילובה בשלוש מפלגות שונות: הליכוד, העבודה וכחול לבן. מגעים מתקדמים התקיימו עם רשימת כחול לבן, אשר הציעו לה מקום בעשירייה השנייה במפלגה, ואילו היא ביקשה את המקום החמישי ומקום אחד בכל עשירייה. לבסוף הודיעה יחד עם עמיר פרץ על ריצה ברשימה משותפת של מפלגות העבודה וגשר. לפי הסכם הריצה המשותפת לוי-אבקסיס תוצב במקום השני ברשימה ומפלגת גשר תקבל שלושה שריונים בכל עשירייה. אותיות הרשימה היו אמת, אותיותיה של מפלגת העבודה, אך שם הרשימה היה "העבודה-גשר"
היסטוריה > הבחירות לכנסת העשרים ושלוש

ב-13 בינואר 2020 הוסכם על איחוד רשימות בין שלוש המפלגות העבודה, גשר ומרצ. לוי-אבקסיס הוצבה במקום השני גם בבלוק המאוחד.
היסטוריה > הכנסת ה-23

ב-17 במרץ 2020, יום לאחר השבעת הכנסת, ביקשה לוי-אבקסיס, יו"ר גשר, בקשה לפיצול גשר מהסיעה המאוחדת העבודה-גשר-מרצ, זאת על רקע התנגדותה להקמת ממשלה שתסתמך על הרשימה המשותפת, למרות שהצהירה כי תתמוך בממשלה כזאת בראיון שנערך עמה קודם הבחירות. ב-23 במרץ 2020 אושר הפיצול.
ב-11 באפריל הודיעה אורלי לוי-אבקסיס על תמיכה בבנימין נתניהו, למרות שבמסע הבחירות שלה התחייבה שלא להצטרף לממשלה בראשות בנימין נתניהו, וזאת בתמורה לתפקיד שרה במשרד יתר חדש שיוקם עבורה, כיסוי החובות הכספיים של גשר, ושריון בליכוד בבחירות לכנסת ה-24. ב-14 מאי, גשר חתמה על הסכם קואליציוני עם הליכוד כחלק מהקמת ממשלת ישראל השלושים וחמש. לוי-אבקסיס מונתה לשרה לחיזוק וקידום קהילתי. והייתה חברה בקבינט החברתי-כלכלי.
המפלגה לא התמודדה בבחירות לכנסת ה-24, ולוי-אבקסיס התמודדה ברשימת הליכוד, בהתאם להסכם.
מצע

בין מטרותיה המוצהרות של המפלגה:[דרוש מקור]
הקמת כוח חברתי חדש המחויב לעשייה ציבורית שוחרת טוב ולשיח ציבורי אחראי, פתוח ומכבד
עמידה על חמשת המ"מים (על פי זאב ז'בוטינסקי): מזון, מעון, מלבוש, מורה ומרפא. 5 המ"מים, נבדק ב-2020-10-28
המפלגה תפעל לשינוי שיטת הבחירות לכנסת לשיטת בחירות רשימתית גמישה, כך שביום הבחירות יוכלו הבוחרים לסמן את מועמדי המפלגה המועדפים עליהם.