מטרונית
היסטוריה

עד לפתיחת מרכזית המפרץ ב-2002, פעלה התחבורה הציבורית בקריות במתכונת של מספר קווים האוספים נוסעים לאורך צירים בקריות, כאשר הנסיעה לחיפה התבצעה ברובה המוחלט דרך כביש 4 (דרך חיפה-עכו, לאורכו נסלל בשלב מאוחר יותר נת"ץ) ודרך צומת הצ'ק פוסט (למעט קו 58, שנסע בכביש שזכה להיות מכונה על שמו, "כביש 58"), אל שכונת הדר, וממנה אל מרכזית בת גלים (חלופות שונות פעלו דרך העיר התחתית). החלפת אוטובוסים לנסיעה לחלקים שונים של חיפה התבצעה בעיקרה בשכונת הדר, שהייתה מרכז העסקים של חיפה בשנות ה־50 וה־60. יחד עם קווי האוטובוס פעלו גם מוניות שירות בהיקף רחב. בתוך הקריות פעל קו פנימי (קו 53) שקישר בין קריית ים, קריית שמואל, קריית מוצקין, קריית ביאליק וקריית חיים. קו זה פעל עד 2007, עת הוחלף בשלושה קווים אחרים (11, 12, 13) בשל סגירת מעבר הכביש-מסילה המפלסי בין קריית שמואל וקריית מוצקין. בעקבות החלטה של עיריית חיפה, החל משנות ה־90 פעלו באזור חיפה אוטובוסים רגילים בלבד, ולא פעלו בה רכבים מפרקיים, שקיבולת הנוסעים בהם גדולה יותר.
בעקבות עומס התנועה הרב שנוצר ברחובות הדר, וירידת מרכזיותה של השכונה, הוחלט על קיצור מסלולי הקווים שנכנסו לחיפה מצפון וממזרח, שהתחנה הסופית שלהם נקבעה במרכזית המפרץ שבסמוך לצומת הצ'ק פוסט. במסגרת שינוי זה שהונהג בראשית 2002, נקבעה התחנה הסופית של כל קווי הקריות (קווי 5X ו־6X) במרכזית המפרץ. מתחנה זו יצאו קווים עירוניים למרבית חלקי חיפה, והונהג כרטיס מעבר בן 60 דקות, במסגרתו ניתן לבצע נסיעת המשך ללא תוספת עלות (מאוחר יותר הוארך פרק הזמן ל־75 ול־90 דקות). דבר זה הוביל לכך שכל נסיעה מהקריות לחיפה חייבה החלפה במרכזית המפרץ.
החל משנת 2000 הוחל בתכנון מערכת להסעת המונים במטרופולין חיפה. הרעיון המקורי היה רכבת קלה, ואף הופיעו במספר רחובות בעיר התחתית תמרורי אזהרה ובהם צללית של אוטובוס עם מעוין על גגו (כלומר טראם) — אך הם נעלמו כעבור אי־אלו שבועות. נפוצה אז שמועה, שיועציו של יונה יהב, ראש עיריית חיפה, פסלו את הרעיון באיבו בטענה (חסרת-בסיס כשלעצמה), כי "הרכבת הקלה לא תוכל לטפס בעליות של חיפה".[דרוש מקור] במסגרת התכנון הועלו אפשרויות שונות לכלי התחבורה שיופעל במערך – רכבת קלה, אוטובוסים רגילים ו־BRT. ובשנת 2005 הובא אוטובוס דו-מפרקי לנסיעת מבחן בחיפה. בהמלצתה של חברת יפה נוף, חברת התשתיות של עיריית חיפה נבחרה חלופת ה־BRT.
המיזם כלל סלילת מסלולי תחבורה ציבורית חדשים באזור חיפה (כאשר בדרך חיפה-עכו שבה כבר פעל נתיב תחבורה ציבורית, הועבר הנתיב מצידו הימני של הכביש לצידו השמאלי), הקמה ושדרוג של מסופי תחבורה ציבורית, ומרכז תחזוקה ותפעול. המימון לפרויקט התחלק ברובו בין משרד התחבורה (85%) ועיריית חיפה (15% בעבודות שנערכו בתחומה). ההסכם המקורי (שנחתם רק ב־2011, 4 שנים לאחר תחילת העבודות על הפרויקט) כלל נושאים שהיו באחריות עיריות בקריות, בלא ששותפו בפועל בעריכת ההסכם וחתימתו. מאוחר יותר נחתמו הסכמים נפרדים עם עיריות אלו, כאשר חלקם השתתפו במימון הפרויקט בשיעור מופחת, וחלקם לא השתתף בו כלל.
את העבודה להקמת התשתיות ביצעה חברת "יפה נוף", חברה עירונית בבעלות עיריית חיפה. בפועל, העבודות על מיזם המטרונית, שכללו עבודות תשתית, סלילה מחדש של כבישים והסדרת צמתים, החלו ב־2007. תאריך היעד נדחה מספר פעמים, עד שנקבע על אוגוסט 2013. במהלך העבודות על פרויקט המטרונית בוצעו מספר פרויקטים נוספים באזור, שלא היו שייכים לפרויקט עצמו, אך בוצעו על ידי חברת יפה נוף מתקציב הפרויקט. כך לדוגמה בוצעה סלילת מנהרת תשתיות ברחוב יל"ג שבשכונת הדר, עבודות בקמפוס הנמל שבעיר התחתית, ועבודות שונות בקריות. חברת "יפה נוף" ספגה ביקורת חריפה בדו"ח מבקר המדינה על הרשויות המקומיות, על כשלים מהותיים במהלך עבודות המטרונית.
במהלך העבודות נסלל מת"ץ חדש ממרכזית הקריות דרך שדרות ירושלים/ורבורג בקריית ים/קריית חיים/קריית שמואל עד לצומת הרחובות האצטדיון/שנקר, וממרכזית הקריות לאורך דרך חיפה-עכו עד למרכזית המפרץ (על בסיס הנת"ץ שכבר היה קיים לאורך מרבית התוואי בצידו הימני של הכביש). נתיב תחבורה ציבורית וכביש חדש נסלל ממרכזית המפרץ ועד לגשר פז. מגשר פז מתפצל הנת"ץ לשני חלקים, כאשר מסלול אחד ממשיך מגשר פז עד לרחוב הנביאים בהדר, מסלול שני ממשיך עד למרכזית בת גלים בעיר התחתית, דרך רחובות צייזל/חטיבת גולני/פלי"ם, המושבה הגרמנית ורחוב המגינים, עד למרכזית בת גלים. בקריית אתא נסלל מת"ץ מצומת הרחובות העצמאות/חנקין, ועד קצה רחוב יוספטל.
במסגרת עבודות בניית המטרונית נהרס ונבנה מחדש הגשר במחלף מוטה גור (צומת קריית אתא), על מנת לאפשר את מעבר מסלול המטרונית בצידו השמאלי של הכביש גם מתחת לגשר. עבודות אלו הובילו לעומסי תנועה כבדים באזור לתקופה ארוכה. עבודות הבנייה נעשו במקביל לעבודות על כביש עוקף קריות, שיועד עבור כלי רכב פרטיים.
במסגרת סלילת מסלול המטרונית בחיפה ובקריות בוטלו כמה מעגלי תנועה שהוחלפו בצמתים מרומזרים, נוספו רמזורים רבים להולכי רגל (במקום מעברי חצייה לא מרומזרים שהיו קודם לכן), ובוטלה אפשרות פנייה לכלי רכב בכיוונים שונים במספר צמתים.
על הפעלת המטרונית התמודדו ארבע קבוצות. בתחילת אוגוסט 2010 הוכרז כי חברת התחבורה "דן" היא הזוכה במכרז להפעלתו של המיזם בהתאם להצעה שהגישה בשותפות עם החברות "הארגז" ו"מאן". בחוזה שנחתם בנובמבר 2010 בין משרד התחבורה לחברת דן, הוענק הזיכיון להפעלת המטרונית לדן למשך 12 שנה, והיא חויבה להפעיל במסגרת המיזם 90 אוטובוסים. עקב ההצעה של דן, הוחלף האוטובוס הדו-מפרקי המקורי שתוכנן לשמש למטרונית, באוטובוס עם מפרק בודד שארוך יותר ובעל קיבולת גבוהה יותר מאוטובוס מפרקי רגיל (חברת מאן לא מייצרת אוטובוסים דו-מפרקיים וחברות הארגז ומרכבים מעולם לא הרכיבו אוטובוסים דו-מפרקיים). בשל העיכובים הרבים בסלילת הפרויקט, רכבי המטרונית הוכנו זמן רב קודם להשלמת הפרויקט, ועמדו ללא שימוש בחניון.
באביב 2013 החלו לפעול שישה קווים פנימיים חדשים בקריות, המקשרים בין חלקים שונים בקריות ושכונות בקריית אתא, ועוברים כולם בצומת קריית אתא ובמרכז קריית אתא. במקביל צומצמה מעט פעילות הקווים הפרבריים לחיפה, ושונו קווים אחרים. קווים אלו תוכננו בעיקרם לצורך קישור בין שכונות מרוחקות מקווי המטרונית, אל קווי המטרונית, ולצורך קישור פנימי בין גוש הקריות המערבי, לבין קריית אתא (תוואי שקודם לכן דרש החלפה של 2 קווי נסיעה).
המיזם החל לפעול לתקופת הרצה ב־2 באוגוסט 2013 ללא נוסעים. ארבעה ימים אחר-כך, המטרונית החלה להסיע נוסעים, כחלק מהשלב השני של ההרצה, אולם ללא גביית תשלום. במסגרת הפעלה זו בוטלו כמעט כל קווי האוטובוס הקודמים שקישרו בין חיפה לקריות, תוגברה פעילות הקווים הפנימיים החדשים, ונוספו 2 קווים נוספים. הפעלת המטרונית החלה כאשר לא היה די ציוד נייד (אוטובוסים ונהגים) בהתאם ללוח הזמנים שתוכנן, דבר שיצר עומסים קשים ותלונות של הנוסעים. עומס הנוסעים גבר גם בעקבות ההפעלה ללא תשלום, והפרסום הרב סביב פתיחת הפרויקט. המעבר לפעולה סדירה, אגב גביית תשלום, התבצע לאחר עיכובים נוספים רק ב־23 בדצמבר 2013.
בחודש מרץ 2018 החלו העבודות לסלילת מסלול המטרונית משכונת הדר בחיפה עד למחלף יגור, דרך רחוב בר יהודה בנשר, שם נבנה חניון "חנה וסע". העבודות על הקו הסתיימו, בהתאם לתכנון, בשנת 2022.
ביולי 2020 החליט משרד התחבורה להפסיק את ההתקשרות עם חברת "יפה נוף", עקב טענות המשרד על חריגות תקציביות ועיכובים בפרויקטי החברה, ולחלק את הפרויקטים של "יפה נוף" בין החברות הממשלתיות השונות. בעקבות כך קיבלה חברת נתיבי ישראל, את המשך סלילתם של שני מקטעים חדשים: בין חיפה לנשר ובין חיפה לעכו.
ב-15 באוקטובר 2021 החליפה סופרבוס את דן בצפון בהפעלת המטרונית. החברה מפעילה 3 אוטובוסים מפרקיים עם מנוע דיזל בתקן יורו 6 ביניהם גולדן דרגון, אוטו-קאר וסולאריס. כמו כן, החברה רכשה אוטובוס מפרקי חשמלי המורכב בארץ על ידי חברת מרכבים על שלדת גולדן דרגון. בפברואר 2022, הם נכנסו לשרות בתדירות גבוהה יותר בקווי 3 ו-1 ובהמשך גם בקו 2 ו-4, כאשר האוטובוסים של סולאריס עברו לשירות סופרבוס בירושלים.
מבט מתוך המטרונית, במהלך נסיעה
אחד מנתיבי המטרונית – הסימון על הכביש
שלט המתריע על עבודות לסלילת מסלול למטרונית, בדרך יצחק רבין בקריית אתא
מסלול המטרונית מול חוצות המפרץ
קו 5 חונה בחניון יגור. הקו מקשר בין קיבוץ יגור להדר שבחיפה. בשבתות פועל קו 5א' המחבר בין יגור לבת גלים. בקו זה נוסעים כלי רכב חשמליים בלבד.