stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוג'ר ג'פסן
ביוגרפיה

ג'פסן נולד בדצמבר 1928 בעיר סידר פולס שבאיווה, בנם של אמיל ואסתר (לבית סורנסן) ג'פסן. אביו של ג'פסן היה אמיל ג'פסן. את השכלתו המוקדמת רכש בבתי ספר ציבוריים, ואת לימודיו הגבוהים למד באוניברסיטת צפון איווה. ב-1950 השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של אריזונה וב-1953 קיבל מאותה האוניברסיטה תואר שני. בעת ימיו כסטודנט באוניברסיטה היה ג'פסן חבר באחווה טאו קפא אפסילון.
בשנים 1946–1947 שירת ג'פסן כצנחן בצבא ארצות הברית ובמשך שתים עשרה שנים, בין השנים 1948–1960, שירת בכוחות המילואים של הצבא. הוא היה עסקן חקלאי ופעיל בעסקי הבריאות והביטוח. ג'פסן שימש כמפקח מחוז של מחוז סקוט בין השנים 1962 עד 1965 והיה סנטור ממלכתי בין השנים 1966 עד 1968. הוא היה מושל סגן 39 באיווה בין השנים 1969 עד 1973, לאחר שנבחר עם המושל רוברט ד. ריי בשנת 1968.
בשנת 1978 נבחר ג'פסן לסנאט של ארצות הברית. בבחירות הכלליות הוא גבר באופן מפתיע ביותר על הסנאטור המכהן דיק קלארק, מועמד המפלגה הדמוקרטית, אחרי שזכה לתמיכה נחרצת מוועדת הפעולה הפוליטית-שמרנית הלאומית (NCPAC). ג'פסן ייצג את איווה בסנאט במשך תקופת כהונה בודדת אחת בת שש שנים, מינואר 1979 עד ינואר 1985. במהלך כהונתו הוא כיהן כיושב ראש משותף של הוועדה הכלכלית המשותפת במהלך הקונגרס ה-98 של ארצות הברית ואף החזיק במושב של שולחן הממתקים של הסנאט.
עמיתיו הרפובליקנים בסנאט שיבחו את ג'פסן על כך שהצליח לשכנע את נשיא ארצות הברית רונלד רייגן להסיר את החרם החקלאי על ברית המועצות. ב-1984 עמד ג'פסן לבחירה מחדש לסנאט, כעבור שש שנים מהבחירות הקודמות. המועמד הדמוקרטי, טום הרקין, ניצח אותו בבחירות והוא כיהן בסנאט במשך שלושים שנה — עד 2015. לימים היה ג'פסן יושב ראש מִנהל איחוד האשראי הלאומי (National Credit Union Administration).
נפטר ב-13 בנובמבר 2020.
הערות שוליים

↑  מרטין טולצ'ין, CONGRESS; THE G.O.P. ROADSHOW OF MUTUAL ADMIRATION, באתר הניו יורק טיימס, 27 ביולי 1984 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 2365 8885  LCCN: n83003845  NARA: 10570190  US Congress: J000101  VIAF: 70296470   WorldCat (עם VIAF): 70296470
קרל השני אוגוסט, דוכס צווייבריקן

קרל השני אוגוסט, דוכס צווייבריקן (בגרמנית: Karl II. August von Pfalz-Zweibrücken;‏ 29 באוקטובר 1746 - 1 באפריל 1795), היה דוכס פפאלץ-צווייבריקן בין השנים 1775–1795.
ביוגרפיה

קרל אוגוסט נולד ב-29 באוקטובר 1746 לפרידריך מיכאל, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד ומריה פרנצסקה, רוזנת פפאלץ-זולצבאך, בתם של יוזף קרל עמנואל אוגוסט, רוזן פפאלץ-זולצבאך ואליזבת אוגוסטה סופיה, רוזנת פפאלץ-נויבורג. זמן קצר לאחר לידתו עבר אביו לדת הקתולית, וקרל אוגוסט הוטבל כקתולי.
בצעירותו שהה קרל אוגוסט בחצר המלוכה האוסטרית, ושם התאהב במריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה תרזה, והשניים תכננו להתחתן, אולם מריה תרזה חיתנה אותה בשנת 1769 עם פרדיננדו, דוכס פארמה, מה שגרם לנתק בין קרל אוגוסט לבית הבסבורג, וכן לנתק בין מריה אמליה לאמה עד יום מותה.
בשנת 1775 מת דודו כריסטיאן הרביעי, רוזן פפאלץ-צווייבריקן, וקרל אוגוסט ירש את נחלותיו. בנוסף, מכיוון שלדודנו קרל תאודור, הנסיך הבוחר מפפאלץ לא היו יורשים, היה קרל אוגוסט עתיד לרשת לאחר מותו של קרל תאודור את שטחי בית ויטלסבאך: פפאלץ-צווייבריקן (הדוכסות שלו), פפאלץ-נויבורג, פפאלץ-זולצבאך, דוכסות יוליך וברג, נסיכות הבוחר מפפאלץ ונסיכות הבוחר מבוואריה.
ב-30 בדצמבר 1777 מת מקסימיליאן השלישי יוזף, הנסיך הבוחר מבוואריה ללא יורשים, ובמקומו עלה לשלטון קרל תאודור, הנסיך הבוחר מפפאלץ. ב-8 בינואר 1778 חתם קרל תאודור על הסכם עם יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה על החלפת בוואריה בארצות השפלה האוסטריות, אולם, קרל אוגוסט ומריה אנה סופיה מסקסוניה אלמנתו של מקסימיליאן יוזף התנגדו לכך, בסיוע ממלכת פרוסיה ורוב המדינות הגרמניות הקטנות, ובעקבות כך פרצה מלחמת הירושה הבווארית. בשנת 1779 נחתם הסכם טשן, שבו קיבלה אוסטריה שטחים מסוימים בבוואריה, אך מלבד זאת לא נעשו שום שינויים טריטוריאליים. בשנת 1784 שוב ניסה קרל תאודור להחליף את שטחיו בארצות השפלה האוסטריות, אך שוב התנגד לכך קרל אוגוסט בתמיכה פרוסית וקרל תאודור נכשל.
ב-1 באפריל 1795 מת קרל אוגוסט במנהיים ללא בנים, ואחיו מקסימיליאן יוזף עלה לשלטון במקומו. ב-16 בפברואר 1799 מת קרל תאודור, הנסיך הבוחר מבוואריה, ומקסימיליאן יוזף ירש את כל נחלותיו. בשנת 1806 הפך מקסימיליאן יוזף למלך בוואריה, וצאצאיו שלטו בממלכה עד לאחר התבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918.
משפחתו

ב-12 בפברואר 1774 התחתן קרל אוגוסט עם אמליה, נסיכת סקסוניה, בתם של פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומריה אנטוניה, דוכסית בוואריה, ממנה נולד לו בן אחד - קרל אוגוסט פרידריך, אך הוא מת בשנת 1784 בהיותו בן 8.
קרל השני, ארכידוכס אוסטריה

קרל השני, ארכידוכס אוסטריה (בגרמנית: Karl II. Franz von Österreich; ‏3 ביוני 1540 – 10 ביולי 1590), היה ארכידוכס אוסטריה הפנימית, ואביו של פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה

קרל השני נולד ב-3 ביוני 1540 בווינה, לפרדיננד הראשון, מלך בוהמיה והונגריה, ולאנה, נסיכת בוהמיה והונגריה בתו של אולסלו השני, מלך בוהמיה והונגריה ואן דה פואה.
בשנת 1559, ושוב בין השנים 1564–1568, התנהל משא ומתן על מנת להשיאו עם אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה, אולם הנישואים לא יצאו אל הפועל, בעיקר בעקבות הבדלי הדת ביניהם. בשנת 1563 הציעו לקרל את מרי, מלכת הסקוטים, אך היא סירבה להתחתן עמו.
בניגוד לאחיו מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה מתון כלפי הפרוטסטנטים, היה קרל קתולי אדוק, ואף הזמין את הישועים לחצרו. אולם, בשנת 1572 נאלץ לעשות ויתורים לפרוטסטנטים בגראץ, ובשנת 1578 נאלץ לעשות זאת בברוק.
קרל השתתף במלחמות נגד הטורקים, ואף ייסד בשנת 1579 את העיר קרלובאץ בקרואטיה על שמו. קרל טיפח מאוד את האמנות והמדעים, ואף החזיק בחצרו את המלחין אורלנדו לאסוס. בשנת 1573 הקים קרל את הגימנסיה האקדמית בגראץ, ובשנת 1585 הקים את אוניברסיטת גראץ.
ב-10 ביולי 1590 מת קרל השני בגראץ, ובנו פרדיננד משטיריה, ארכידוכס אוסטריה ירש את נחלותיו.
משפחתו

בשנת 1571 התחתן קרל השני עם אחייניתו מריה אנה מבוואריה, בתם של אלברכט החמישי, דוכס בוואריה ואחותו אנה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו 15 ילדים:
פרדיננד (1572)
אנה מאוסטריה, מלכת פולין (1573–1598), נישאה לזיגמונט השלישי מלך פולין.
מריה כריסטינה מאוסטריה, נסיכת טרנסילבניה (1574–1621)
קתרינה רנטה מאוסטריה (1576–1599)
אליזבת (1577–1586)
פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1578–1637)
קרל (1579–1580)
גרגוריה מקסימיליאנה מאוסטריה (1581–1597)
אלאונורה, ארכידוכסית אוסטריה (1582–1620)
מקסימיליאן ארנסט, ארכידוכס אוסטריה (1583–1616)
מרגרטה מאוסטריה, מלכת ספרד (1584–1611)
לאופולד החמישי, ארכידוכס אוסטריה (1586–1632)
קונסטנצה מאוסטריה (1588–1631), נישאה גם היא לזיגמונט השלישי מלך פולין.
מריה מגדלנה, ארכידוכסית אוסטריה (1589–1631)
קרל מאוסטריה, בישוף ברסלאו (1590–1624)
קלודי אניירה

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1957 (בת 67) לה קרזו, צרפת 
 מידע כללי
 השכלה:  אוניברסיטת פריז 7 
 זמן שהייה בחלל:  36,862 דק' 
 משימות
 סויוז TM-24, Soyuz TM-32, סויוז TM-33, סויוז TM-23, Andromède 
 עיטורים
 קצין גבוה בלגיון הכבוד (22 באפריל 2011)  הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות הלאומי (2 ביוני 2023)  עיטור הידידות בין העמים  אביר במסדר ההצטיינות הלאומי  מדליה על הישגים בכיבוש החלל  דוקטור לשם כבוד של אקול פוליטכניק פדרל בלוזאן  עיטור הידידות (רוסיה) 
 
קלודין אניירה (בצרפתית: Claudie (André-Deshays) Haigneré; נולדה ב-13 במאי 1957) היא רופאה צרפתייה, פוליטיקאית ואסטרונאוטית לשעבר במרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל (1985–1999) ובסוכנות החלל האירופית (1999–2002).
רקע והדרכה

ילידת לה קרוזו, קלאודי אניירה למדה רפואה בפקולטה לרפואה (Paris-Cochin) ובפקולטה למדעים (Paris-VII). היא המשיכה לקבל תעודות בביולוגיה וברפואת ספורט (1981), רפואה תעופתית ורפואה בחלל (1982) וראומטולוגיה (1984). ב-1986 קיבלה דיפלומה בביומכניקה ובפיזיולוגיה של קינסיולוגיה (1986) וקיבלה את הדוקטורט שלה בראומטולוגיה (1984) ובמדעי המוח (1992).
קריירת חלל

מתוך 10,000 מועמדים, המרכז בצרפתי הלאומי לחקר החלל בחר רק שישה גברים ואישה אחת: קלודי אניירה. היא הוסמכה לראשונה כמהנדסת וטייסת חירום במעבורת החלל. היא שימשה לראשונה כחברת צוות גיבוי למשימת "מיר אלטייר" ב-1993 שבה השתתף בעלה לעתיד ז'אן-פייר איינרה (אנ'). האסטרואיד 135268 איינרה נקרא על שם שניהם. בשנת 1994, אניירה החלה להתאמן מרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים בעיר סטאר, רוסיה, עבור משימת הקסיופיה הצרפתית-רוסית ולמדה רוסית במהלך שהותה שם. ב-17 באוגוסט 1996, היא הפכה לאישה הצרפתייה הראשונה שיצאה לחלל כשהיא ושני קוסמונאוטים רוסים, המפקד ולרי קורזון ומהנדס הטיסה אלכסנדר קאלרי, שיגרו לחלל על סיפון ה סויוז TM-24 במשימה הרוסית-צרפתית. במהלך המשימה ביקרה בתחנת החלל מיר במשך 16 ימים וערכה ניסויים מקיפים בתחומי הפיזיולוגיה והביולוגיה ביולוגיה התפתחותית, דינמיקה של נוזלים וטכנולוגיה. בשנת 1999, היא פיקדה על קפסולת סויוז במהלך הכניסה מחדש לכדור הארץ והפכה לאישה הראשונה שהוסמכה לעשות זאת. כמהנדסת הטיסה בסויוז TM-33 בשנת 2001, היא הפכה לאישה האירופית הראשונה שביקרה תחנת החלל הבין-לאומית. לאחר המשימה, אניירה המשיכה את מעורבותה במדעי החלל על ידי השתתפות בסדנאות וכנסים מדעיים. היא גם תרמה לניתוח נתונים והבניות עבור התוכניות המדעיות של פרויקטים עתידיים. בסופו של דבר היא פרשה ב-18 ביוני 2002.
קריירה פוליטית

בעקבות הקריירה שלה כאסטרונאוטית, נכנסה אניירה לפוליטיקה הצרפתית בממשלתו של ז'אן-פייר רפרן. היא הייתה נציגת השר למחקר וטכנולוגיות חדשות מ-2002 עד 2004 והחליפה את נואל לנואר כנציגת השרה לענייני אירופה מ-2004 עד 2005.
כבוד

קלודי אניירה זכתה להרבה פרסים ואותות כבוד מיוחדים על הקריירה שלה בחלל. מצרפת היא קיבלה את העיטור של לגיון הכבוד וכן את העיטור של ה־Ordre National du Mérite. מרוסיה, על מנת להוקיר במעורבותה יוצאת הדופן בשיתוף הפעולה החלל הצרפתי-רוסי, היא קיבלה את אות עיטור הידידות הרוסי. היא גם קיבלה את המדליה הרוסית "על הצטיינות בחקר החלל"  ו"מדליה על גבורה אישית".
ישנם רחובות על שמה במספר עיירות בצרפת.
הערות שוליים

1 2  Claudie Haigneré (formerly Claudie André-Deshays), www.esa.int (באנגלית)
↑  "Claudie Haignere | Biography & Facts". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-16 באוקטובר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  International Space Station: EVA, web.archive.org, ‏2001-11-09
↑  "cnes – Le site du Centre national d'études spatiales". www.cnes.fr. אורכב מ-המקור ב-17 בינואר 2004. נבדק ב-22 בפברואר 2004. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Becker, Joachim. "Cosmonaut Biography: Claudie Haigneré". www.spacefacts.de.
↑  "BBC – Space – Error". bbc.co.uk. אורכב מ-המקור ב-22 באוקטובר 2007. נבדק ב-22 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Biography of Claudie Haigneré". UNESCO. אורכב מ-המקור ב-25 בדצמבר 2015. נבדק ב-6 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dmitry Medvedev presented state decorations to space industry employees and veterans". en.kremlin.ru. 18 באפריל 2011. נבדק ב-24 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810646119205606  BnF: cb12538471g (data)  GND: 120013487  ISNI: 0000 0001 1620 4858  LCCN: n97021329  NTA: 182238261  RERO: 02-A002930263  SNAC: w6d54b9z  SUDOC: 034651608  VIAF: 303370421   WorldCat (עם VIAF): 303370421 
אניירה (מימין) על סיפון תחנת החלל הבינלאומית
אניירה מקבלת את המדליה "על הצטיינות בחקר החלל" מנשיא רוסיה דמיטרי מדבדב ב-12 באפריל 2011 בקרמלין במוסקבה
רוג'ר גריפין

| --- | --- |

 לידה:  23 באוגוסט 1935 
 פטירה:  12 בפברואר 2021 (בגיל 85) 
 
רוג'ר פרנסיס גריפין (באנגלית: Roger Francis Griffin;‏ 23 באוגוסט 1935 – 12 בפברואר 2021) היה אסטרונום בריטי, פרופסור באוניברסיטת קיימברידג'.
ביוגרפיה

רוג'ר גריפין נולד בסארי והחל לימודים באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1954. לאחר סיום לימודי התואר הוא המשיך ללימודי דוקטורט באסטרונומיה.
רוג'ר גריפין התמחה בספקטרוסקופיה של הכוכבים. הוא עבד באוניברסיטה מעל ל-60 שנים עם הפסקות קטנות בהם שהה בארצות הברית ועבר במוסדות מדע של המדינה.
במשך שנים גריפין היה סגן מנהל מחקר אסטרונומי באוניברסיטה ובהמשך מונה לפרופסור.
כבר בצעירותו, במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא פיתח שיטות חדישות בתחום ספקטרוסקופיה.
בשנת 1991 לציון המאמר המדעי ה-100 שהוא פרסם נערך לכבודו כנס מדעי בשווייץ. כנס דומה אורגן בשנת 2008 לכבוד פרסום מאמר ה-200. בשנת 1980 הוא זכה במדליה של החברה האסטרונומית המלכותית.
בין הישגיו הבולטים של גריפין הוא בניית כלים לטלסקופ גדול של מצפה הכוכבים פלומר והמצאת מכשיר למדידת מהירות הכוכבים. בשנת 2003 הוא פרסם השערה לפיה 44 באנדרומדה הוא כוכב כפול.
רוג'ר גריפין היה חובב ריצת מרתון. הוא השתתף 11 פעמים במרתון לונדון, בגיל 69 הוא על הר קילימנג'רו עם בנו.
בשנת 2015 הוא השתתף בצילומי סרט תיעודי Star Men.
פרסומים עיקריים

Griffin RF. Positions of optical objects in the fields of 42 radio sources.  The Astronomical Journal . 1963 Aug;68:421. According to Google Scholar, this article has been cited 107 times.
Krisciunas K, Griffin RF, Guinan EF, Luedeke KD, McCook GP. 9 Aurigae: strong evidence for non-radial pulsations.  Monthly Notices of the Royal Astronomical Society . 1995 Apr 1;273(3):662-74. According to Google Scholar, this article has been cited 49 times.
Griffin, RF. A Photometric Atlas of the Spectrum of Arcturus, lambda lambda 3600-8825 A. `` Cambridge: Cambridge Philosophical Society . 1968. 302 citations.
הערות שוליים

↑  R. F. Griffin, A. A. Suchkov, The Nature of Overluminous F Stars Observed in a Radial‐Velocity Survey, The Astrophysical Journal Supplement Series 147, 2003-07, עמ' 103–144 doi: 10.1086/367855
1 2    Accessed June 20, 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3094183  CiNii: DA03613582  GND: 1089127901  LCCN: n88641391  NTA: 071753087  SUDOC: 253622980  VIAF: 283151855   WorldCat (עם VIAF): 283151855
רוסלן מקומפיין

| --- | --- |
 לידה:  1050? קומפיין, צרפת 
 פטירה:  1121? (בגיל 71 בערך) בזאנסון, צרפת 
 עיסוק:  פילוסוף, תאולוג 
 מדינה:  צרפת 
 
רוֹסְלֶן מִקּוֹמְפְּיֶין (בצרפתית: Roscelin de Compiègne) או רוֹסְצֶלִינוּס (בלטינית: Roscellinus; סביבות 1050? – סביבות 1121?) היה פילוסוף ותאולוג צרפתי, שנחשב לעיתים קרובות כמייסד הנומינליזם.
קורות חייו

רוסלן נולד בקומפיין בצרפת. מעט ידוע על חייו, והידע על הדוקטרינות שלו נגזר בעיקר מהכתבים של אנסלם מקנטרברי ופייר אבלר. הוא למד בסואסון ובריימס, לאחר מכן צורף לקתדרלת שארטר והפך לקאנון בקומפיין. כנזיר בקומפיין, הוא לימד כבר בשנת 1087. היה לו קשר עם לנפרנק (אנ'), אנסלם וסנט איבו משארטר (אנ').
ההסבר של רוסלן לדוקטרינות הנומינליסטיות, ובמיוחד היישום שלהן לדוגמת השילוש הקדוש, משכו תשומת לב רחבה. הוא טען שאין להתייחס לשלושת הישויות של השילוש כשלושה חומרים או אלים רק על פי מוסכמה, וטען שאם הם היו באמת חומר אחד, אזי האל האב ורוח הקודש היו מתגלמים יחד עם האל הבן. רוסלן ציטט את לנפרנק ואת אנסלם כתומכים בדוקטרינה זו.
אולם בשנים 1092–1093, מועצה שכונסה בסואסון על ידי הארכיבישוף של ריימס (אנ') גינתה את פרשנותו והאשימה את רוסלן בטריתאיזם (אנ'). רוסלן, מתוך חשש מנידוי ואף סקילה למוות על ידי האוכלוסייה השמרנית, חזר בו מאמונותיו, אך מאוחר יותר חזר להטיף עליהם.
רוסלן עזב לאנגליה, אך לאחר שהפך את עצמו לבלתי פופולרי בהתקפה על הדוקטרינות של אנסלם, הוא עזב את הארץ ועבר לרומא, שם התקבל יפה והתפייס עם הכנסייה הקתולית. לאחר מכן חזר לצרפת, לימד בטור ובלוש (אנ') (שם היה אבלר תלמיד שלו), ולבסוף הפך לקאנון של בזאנסון. שומעים עליו עד שנת 1121, כאשר הוא התנגד לדעותיו של אבלר על השילוש. כמו כן, נשלח לו מכתב מאת תיבו דטאן (אנ') בתגובה לביקורותיו על בני הכמרים.
מתוך כתביו קיים רק מכתב הממוען לאבלר על השילוש, שבו רוסלן "מזלזל באבלר ושמח על סירוסו". ההיסטוריון הצרפתי בן המאה ה-19 ברתלמי אוראו (אנ') קושר אותו לטקסט, "Sententia de universalibus secundum magistrum R", אבל זו רק השערה. על הדוקטרינות שלו מעידים אנסלם, אבלר, ג'ון מסולסברי (אנ') ואפיגרמה אנונימית.
נומינליזם

לפי אוטו מפרייזינגן (אנ'), רוסלן "היה הראשון בזמננו שהנהיג את תורת המילים", אך כותב הכרוניקה של "היסטוריה פרנסיה" מזכיר שלפניו היה "מגיסטר יוהאנס", שבאישיותו דנו רבות, ומי שטרם זוהה באופן סופי.
ה-"sententia vocum" ("משפט של מילים") היה אחד הפתרונות האנטי-ריאליסטיים (אנ') לבעיית האוניברסליים (אנ') שהיה מקובל בימי הביניים המוקדמים. בהתאם לדיכוטומיה שקבע פורפיריוס, הפילוסופים הראשונים של ימי הביניים התייחסו לסוגים (אנ') ולמינים (אנ') כאל דברים או כאל חסרי קיום. הפילוסופים תיארו זאת תוך שימוש בטרמינולוגיה שנלקחה מבואתיוס, בהתייחסו למושגים מופשטים כמו res (דברים) או voces (מילים). הנומינליסטים טענו כי:
רק הפרט קיים (הוא res);
אוניברסליים הם רק מילים (voces).
בתאוריה של רוסלן, האוניברסלי הוא רק פליטת צליל (flatus vocis), בהתאם להגדרה של בואתיוס. מכיוון שרוסלן לא דן במושגים הפילוסופיים של סוג ומין, הוא נחשב לפעמים פסאודו-נומיניליסט, או ריאליסט מתון (אנ'). עם זאת, בגלל מעמדו כפילוסוף ימי הביניים הראשון שקורא תיגר על הריאליזם של ימי הביניים, הוא נקרא גם כאב קדמון של המודרניות.
אנסלם ואבלר ביקרו בחריפות את רוסלן בשל הרעיון המעורפל שלו על השלם ועל החומר המרוכב. לפי אנסלם, הוא טען שצבע אינו קיים ללא תלות בסוס המשמש לו כתמיכתו וכי חוכמת הנשמה אינה מחוץ לנשמה שהיא חכמה. אנסלם טען שרוסלן הכחיש את השלם, כגון בית, אדם, קיום אמיתי של חלקיו, מתייחס למילה לבדה כבעלת חלקים.
לרוסלן היו תומכים; ביניהם היה רמבר מליל שהיה בן זמנו, ומה שהנזיר ארימאן דה טורנה (צר') מספר על משנתו תואם את דבריו של המאסטר מקומפיין. חומרים אוניברסליים, אומר ארימן, הם רק נשימה. הוא רק מעיר על האמירה של אנסלם המאופיינת באותו טון מתלוצץ, ואומר שכדי להבין את הפטפטנות הרוחנית של רמבר מליל, צריך רק לנשום לתוך ידו.
הטריתאיזם של רוסלן

רוסלן החשיב את שלוש הישויות האלוהיות כשלושה יצורים עצמאיים, כמו שלושה מלאכים; הוא הוסיף שאם השימוש יאפשר, אפשר באמת לומר שיש שלושה אלים. אחרת, הוא המשיך, אלוהים האב ואלוהים רוח הקודש היו מתגלמים עם אלוהים הבן. כדי לשמור על מראית עין של דוגמה הוא הודה שלשלוש הישויות האלוהיות היה רק רצון וכוח אחד.
הטריתאיזם (אנ') האופייני הזה, שאנסלם ואבלר הסכימו שיש להפריך, נראה כיישום של האנטי-ריאליזם של רוסלין. הוא אפילו טען שאם שלוש הישויות האלוהיות יוצרות רק אל אחד, שלושתם הפכו להאנשה שבה היו לובשים בשר. יש אפוא שלושה חומרים אלוהיים, שלושה אלים, כמו שיש שלושה מלאכים, מכיוון שכל חומר מהווה אינדיבידואל, שהוא הטענה הבסיסית של אנטי-ריאליזם. רעיונותיו של התאולוג קשורים קשר הדוק לאלו של הפילוסוף.
ביאורים

↑  זרם בנצרות שטוען שבמקום שיש אלוהים יחיד משלושה אנשים בעלי חשיבות נצחית, האב, הבן (ישוע המשיח) ורוח הקודש, הם בפועל שלושה אלים נפרדים מבחינה אונטולוגית.
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007380519805171  PLWABN: 9810583152505606  GND: 118602594  ICCU: CFIV183364  ISNI: 0000 0000 8812 0947  LCCN: n2002091188  NKC: osd2010555647  NTA: 073766798  SUDOC: 069048223  VcBA: 495/29360  VIAF: 29760800   WorldCat (עם VIAF): 29760800
רוזלי

| --- | --- |

 מדינה:  דומיניקה דומיניקה
 מחוז:  סנט דייוויד
 שפה רשמית:  אנגלית
 גובה:  75 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  722 (2011)
 קואורדינטות:  15°22′00″N 61°16′00″W﻿ / ﻿15.366666666667°N 61.266666666667°W﻿ / 15.366666666667; -61.266666666667 
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דומיניקה מוגדלת) רוזו פורטסמות' מריגוט וסלי סנט ג'וזף פוינט מישל סופרייר גראנד ביי פונט קסה קוליהו האוקיינוס האטלנטי  הים הקריבי רוזלי(למפת דומיניקה רגילה) רוזו פורטסמות' מריגוט וסלי סנט ג'וזף פוינט מישל סופרייר גראנד ביי פונט קסה קוליהו האוקיינוס האטלנטי  הים הקריבי רוזלי  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
רוזלי (באנגלית: Rosalie) היא בירת מחוז סנט דייוויד שבדומיניקה. העיירה שוכנת בקצהו הצפוני של מפרץ הנושא את אותו שם בחלקו המרכזי של החוף המזרחי של האי, קרוב לשפך נהר הנושא את אותו שם.
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין של דומיניקה - 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012070605  VIAF: 286934032   WorldCat (עם VIAF): 286934032
קרלוס באקה

קרלוס ארתורו באקה אוומאדה (בספרדית: Carlos Arturo Bacca Ahumada; נולד ב-8 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן קולומביאני המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו ג'וניור ובנבחרת קולומביה.
קריירה > ראשית הקריירה

באקה החל את הקריירה המקצוענית שלו באתלטיקו ג'וניור ב-2006, אך לא קיבל הזדמנות לשחק בליגה הראשונה בקולומביה בשנים הראשונות. מחוץ לכדורגל, באקה עבד כעוזר נהג אוטובוס והתפרנס מדיג, כדי לעזור למשפחתו שמגיעה מרקע עני.
ב-2007 הושאל באקה לברנקייה מהליגה השנייה בקולומביה, שם הופיע 27 פעמים וכבש 12 שערים. לאחר עונת ההשאלה בברנקייה, הושאל למינרוון מהליגה השנייה בוונצואלה. באקה הוביל את מינרוון למקום השני בליגה באותה עונה, עם 12 שערים ב-29 הופעות. ב-2008, חזר שוב באקה לברנקייה כמושאל, והיה למלך השערים של הליגה השנייה בקולומביה עם 14 כיבושים ב-19 הופעות. בשנת 2009 זכה באקה להשתייך לסגל הראשון של אתלטיקו ג'וניור, כשחזר מהשאלה, וכבר בעונתו הראשונה השיג לעצמו מקום בהרכב הראשון של הקבוצה, והיה למלך השערים של גביע קולומביה. ב-2010 עשה באקה את הפריצה המשמעותית, כאשר הוביל את אתלטיקו ג'וניור לאליפות קולומביה, והיה למלך השערים של ליגת העל הקולומביאנית עם 18 כיבושים. גם ב-2011 שיחזר באקה את ההישג כמלך השערים (20 כיבושים) והביא אליפות שנייה ברצף לאתלטיקו ג'וניור.
קריירה > המעבר לאירופה > ברוז'

בעקבות היכולת הטובה שהציג בליגה הקולומביאנית, באקה החל למשוך את תשומת הלב של מועדונים מאירופה. הוא היה קרוב לחתימה בקייבו ורונה ובלוקומוטיב מוסקבה, אבל בסופו של דבר הגיע לליגה הבלגית כשחתם בינואר 2012 על חוזה ל-3 שנים בקלאב ברוז' תמורת 1.5 מיליון אירו.
ב-21 בינואר רשם באקה את הופעת הבכורה בבלגיה, כשנכנס כמחליף במקום ליאור רפאלוב בדקה ה-68 בהפסד 0–1 של קלאב ברוז' למכלן. באקה פתח לרוב על הספסל במשך שלושת חודשיו הראשונים בקלאב ברוז', אך עם תחילת הפלייאוף של הליגה הבלגית, נכנס להרכב הפותח. ב-15 באפריל, כבש באקה את שער הליגה הראשון שלו במדי קלאב ברוז', אך קבוצתו הפסידה 1–3 לגנט. במשחק האחרון של העונה, כבש באקה צמד והוביל את קלאב ברוז' לניצחון 2–3 על קורטייק, שהעלה את הקבוצה למקום השני שמוביל לליגה האירופית.
בתחילת עונת 2012/2013, נכנס באקה באופן מתמיד להרכב הראשון של קלאב ברוז', לאחר עזיבתו של גוז'ף אקפאלה. בסוף העונה באקה היה מלך השערים של קלאב ברוז' ושל הליגה הבלגית עם 25 שערים ב-35 משחקים, ונבחר לשחקן השנה בבלגיה.
קריירה > המעבר לאירופה > סביליה

ב-9 ביולי 2013, חתם באקה בסביליה על חוזה ל-5 שנים תמורת 7 מיליון אירו, עם סעיף יציאה של 30 מיליון אירו.
באקה כבש את שער הבכורה שלו בסביליה ב-1 באוגוסט, בניצחון 0–3 על מלאדוסט במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. הוא ערך את ההופעה הראשונה שלו בליגה הספרדית ב-18 באוגוסט, בהפסד 1–3 לאתלטיקו מדריד. ב-25 בספטמבר כבש צמד בניצחון 1–4 על ראיו ואיקאנו, וב-26 במרץ צמד נוסף בניצחון המפתיע של סביליה על ריאל מדריד. ברבע גמר הליגה האירופאית ב-10 באפריל 2014, בניצחון סביליה 1–4 על פורטו, כבש את השער השלישי לזכות קבוצתו. שבועיים לאחר מכן כבש בחצי הגמר את השער השני בניצחון 0–2 על ולנסיה, ובמשחק הגמר שנערך ב-14 במאי כבש את אחד מהפנדלים בדו-קרב בעיטות ההכרעה מ-11 מטרים לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 0-0, וסייע לסביליה לזכות בליגה האירופית. בסיום העונה, נבחר באקה על ידי העיתון "מארקה" לרכש השנה של הלה ליגה לעונת 2013/2014.
בתשעת המחזורים הראשונים של עונת 2014/2015 בליגה הספרדית כבש באקה שבעה שערים, כולל בניצחון סביליה 1–2 על אספניול, ושער בפנדל בדקה ה-93 שהעניק לסביליה ניצחון על ויאריאל. באקה סיים את עונה זו עם 20 שערים ב-36 הופעות ליגה. הקבוצה זכתה פעם שנייה ברציפות בליגה האירופית. במשחק הגמר שנערך ב-27 במאי 2015 גברה הקבוצה 2–3 על דנייפר דנייפרופטרובסק, כשבאקה כובש צמד.
קריירה > המעבר לאירופה > מילאן

ב-2 ביולי 2015 חתם באקה במילאן. ב-17 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בניצחון 0–2 על פרוגה. ב-29 באוגוסט הבקיע אל שערו הראשון בקבוצה בניצחון 1–2 על אמפולי.
קריירה > ויאריאל

ב-16 באוגוסט 2017 חתם בויאריאל כמושאל עם אופציה לרכישה בסוף השנה. ההתחלה הייתה קצת מהוססת, אבל ככל שעבר הזמן והוא התאקלם בקבוצה הגיעה גם היכולת הטובה שהציג ובסופו של דבר סיים עונה אישית לא רעה בכלל עם 18 שערים ב-43 משחקים בכל המסגרות, מה שגם עזר לו להיכנס לסגל הנבחרת למונדיאל 2018.
ב-26 במאי 2021 זכה עם ויאריאל בליגת האירופית לאחר שקבוצתו ניצחה בפנדלים את קבוצת מנצ'סטר יונייטד.
קריירה > גרנדה

ב-13 ביולי 2021 חתם בגרנדה.
קריירה > חזרה לקולומביה

ב-12 ביולי 2022 חזר לאחר 11 שנה לקבוצת נעוריו אתלטיקו ג'וניור.
קריירה > נבחרת קולומביה

באקה משחק בנבחרת הבוגרת של קולומביה מאז 2010 כשערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד בוליביה. הוא נטל חלק בשלושה משחקים של קולומביה במוקדמות מונדיאל 2014, ולאחר שהעפילה זומן על ידי המאמן חוסה נסטור פקרמן להיות גם חלק מסגל הנבחרת במונדיאל. במונדיאל עצמו, באקה שיחק במשחק אחד כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 בהפסדה של קולומביה 1–2 לברזיל בשלב רבע הגמר.
ב-10 באוקטובר 2014 כבש צמד בניצחון 0–3 של קולומביה על אל סלוודור במשחק ידידות. הוא נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 2018 ושיחק שלושה משחקים, אם כי בכולם נכנס כמחליף ולא כבש. במשחק שמינית הגמר מול אנגליה החמיץ באקה את הבעיטה המכריעה בדו-קרב הפנדלים שגרמה להדחה של הנבחרת מהמונדיאל.
תארים

אפרטורה: 2010
פינאליססיון: 2011
הליגה האירופית: 2013-14, 2014-15
הסופר קאפ האיטלקי: 2016
הליגה האירופית: 2020/2021
מלך השערים בליגה הבלגית: 2012-13
כדורגלן השנה בבלגיה: 2013