stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בובספוג מכנסמרובע (דמות)

| --- | --- |

 שם סרט:  בובספוג: הסרט בובספוג מכנס מרובע: הסרט בובספוג הסרט: מבצע הצלה סנדי צ'יקס מצילה את ביקיני בוטום
 תוכנית טלוויזיה:  בובספוג מכנסמרובע מחנה האלמוגים המופע של פטריק
 הופעה ראשונה:  1999 (בפרק "דרוש עובד" (אנ'))
 מספר הופעות:  בכל פרקי וסרטי בובספוג
 יוצרים:  סטיבן הילנבורג
 דיבוב:  טום קני
 דיבוב בשפה העברית:  עידו מוסרי
 מידע
 שם אמיתי:  רוברט ספוג מכנסמרובע
 תאריך לידה:  14 ביולי 1986 
 גזע:  ספוגיים
 מין:  זכר
 מקצוע:  וטבח במסעדת "הסרטן הפריך"
 מומחיות:  טיגון, קראטה, ציד מדוזות, הפרחת בועות
 סגנון לחימה:  קראטה
 אזרחות:  ביקיני בוטום
 מקום מגורים:  ביקיני בוטום, רחוב הקונכייה 124
 דמויות קשורות
 משפחה:  מרגרט מכנסמרובע (אם) הרולד מכנסמרובע (אב) סבתא מכנסמרובע (סבתא) סטנלי ס. מכנסמרובע (דודן) בלאקג'אק מכנסמרובע (דודן מדרגה שנייה)
 אויבים:  פלנקטון 
 
בובספוג מכנסמרובע (באנגלית: SpongeBob SquarePants; בעונה הראשונה והשניה בדיבוב נקרא בובספוג המרובע) הוא הדמות הראשית בתוכנית טלוויזיה הקרויה על שמו.
החל מהסרט "בובספוג הסרט: מבצע הצלה" משנת 2020, בובספוג משמש בתור הקמע של סרטי ניקלודיאון, והוא מופיע בסמל ההפקה שלהם. וכמו כן גם בסרטי ילדים של אולפני פאראמונט.
אודות הדמות

בובספוג הוא ספוג ים, תמים, נלהב, רגיש, ילדותי, בעל צחוק צווחני וגבוה, קול צורם ומכנסיים רבועיים (אשר הקנו לו את שם משפחתו). נכשל בטסטים פעמים רבות (וממשיך להיכשל), לוחם קראטה, נהג חד-אופן, נגן יוקולילי, וצייד מדוזות. מתואר כ- "גיק", ובאחד הפרקים אף הלך עם פטריק לכנס ה- "ג'לי-קון" (בדיחה על כנס הקומיק-קון). כמו פטריק, גם בובספוג מעריץ את צמד גיבורי העל "איש הים ונער הפלא".
בובספוג מתואר כספוג ים, שחי בתוך אננס, שנפל יום אחד לביקיני בוטום, עם חיית המחמד שלו גארי החילזון (המקבילה לחתול בעולם האמיתי). חלומו של בובספוג הוא להיות טבח הטיגון הטוב ביותר באוקיינוס כולו, והודות לעבודתו כטבח קציצות סרטן במסעדת הסרטן הפריך, הוא חי את חלומו מדי יום.
בובספוג הוא אופטימי, ומנסה בכל כוחו להצליח, אך יש לו נטייה לגרום נזקים והוא מכניס את עצמו, ובדרך כלל גם את כל הסובבים אותו, לצרות. למרות זאת, בובספוג תמיד מסתכל על הצד החיובי של החיים; ההתלהבות והסקרנות הופכות אותו לדמות שאי אפשר לעמוד בפניה. התחביבים של בובספוג כוללים הפרחת בועות סבון, תפיסת מדוזות ושחרורן עם חברו הטוב ביותר, פטריק, ואימוני קראטה עם סנדי גר ברחוב קונץ' (הקונכייה) 123.
דמותו של בובספוג נוצרה ועוצבה על ידי סטיבן הילנבורג. את הדמות מדבב טום קני שעבד עם הילנבורג גם בסדרה קודמת שלו, בגרסה העברית של התוכנית מדבב את דמותו של בובספוג השחקן עידו מוסרי.
ביקורות על הסדרה

על אף שהסדרה בה מככב בובספוג מיועדת לילדים, היא צברה פופולריות גם בקרב קהל מבוגר יותר, של בני נוער ולפרקים אף מבוגרים. בשנת 2005 הופיע בובספוג לצד דמויות מונפשות אחרות המכוונות לילדים בשיר לקידום גיוון חברתי וסובלנות. השיר עורר ביקורת מצדו של ג'יימס דובסון, מהארגון "Focus on the Family" (בעברית "פוקוס על המשפחה"), שטען כי בובספוג הוא "נציג ההומוסקסואלים". דובסון ביסס את טענתו על אחד הארגונים שהעניקו חסות לסרטון השיר. מאוחר יותר חזר בו דובסון מטענותיו.
הערות שוליים

| בובספוג מכנסמרובע |
| --- | --- | --- |
| דמויות | בובספוג מכנסמרובע • פטריק סטאר • סקווידוויד • יוג'ין קראב • סנדי צ'יקס • איש הים ונער הפלא • גברת פאף • דמויות נוספות |  |
| עונות | 1 • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • 9 • 10 • 11 • 12 • 13 • 14 |  |
| סרטי טלוויזיה | אטלנטיס מכנסמרובע • בובספוג מתחת לאפס • ספוגהולדת לבובספוג • יצור המחנה |  |
| סרטים | בובספוג: הסרט • בובספוג הסרט: ספוג מחוץ למים • בובספוג הסרט: מבצע הצלה • סנדי צ'יקס מצילה את ביקיני בוטום • פלנקטון: הסרט • החיפוש אחר מכנסמרובע |  |
| סדרות בנות | מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג • המופע של פטריק |  |
| שונות | ניקלודיאון • הסרטן הפריך • Spongiforma squarepantsii • סטיבן הילנבורג • בובספוג – המחזמר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563914605171  GND: 141565608  ISNI: 0000 0003 7251 9197  LCCN: no2016154145  MusicBrainz: 0eb58fc2-a70b-4e02-a503-115e42da9b4e  NKC: jo2015891551  VIAF: 53148207958000342705   WorldCat (עם VIAF): 53148207958000342705
מדדי הערכה למסווג דו-ערכי

בסטטיסטיקה ובמדעים, מדדי הערכה למסווג דו-ערכי (המכונה גם מסווג בינארי) מודדים את איכותו של מסווג, אם ידוע הסיווג הנכון.
מסווג דו-ערכי הוא אלגוריתם הממיין את הפריטים באוכלוסיית המדגם לאחת משתי קבוצות, בשאיפה להיות דומה עד כמה שניתן לסיווג הנכון שלהם. במקרים רבים, מסווג דו-ערכי נוצר כדי להבחין בין פריטים שיש להם תכונה מסוימת (או קבוצת תכונות) לבין פריטים שחסרים אותה, במטרה להעריך האם תופעה מסוימת התרחשה. במובן זה, המסווג הוא מבחן.
נאמר שפריט הוא "חיובי" אם הוא עבר את המבחן, ו"שלילי" אם לא. למשל, בדיקה הסופרת את מספר תאי הדם הלבנים בדגימת דם, ומנסה לחזות (לפי כמות תאי הדם הלבנים) האם הנבדק חולה או בריא היא דוגמה למסווג דו-ערכי.
מסווגים דו-ערכיים נפוצים בתחומים רבים של המדע, ובהם: בדיקת השערות, אפידמיולוגיה, אחזור מידע, בקרת איכות. בשל השוני הגדול בצרכים של כל אחד מהתחומים, נפוצים בהם מדדים שונים. כך, למשל, ברפואה נפוצים מדדי רגישות וסגוליות, ואילו בלמידה חישובית, המדדים הנפוצים הם דיוק וכיסוי.
מטריצת הטעות

כדי להעריך את ביצועי המסווג, נדרש "מדד זהב" לתופעה הנמדדת, כלומר: מסווג שהוא מהימן לחלוטין (או קרוב לכך) למדידת קיום התופעה. מדד הזהב לא משמש בפועל כמסווג, משיקולים שונים: לעיתים לא ניתן להשתמש בו על מספר פריטים רב, משיקולי עלות או סיכון; פעמים אחרות, ניתן לסווג את הפריטים רק בשלב מאוחר מדי (למשל: המחלה תתפרץ בשלב מאוחר יותר, ומחפשים מסווג שיזהה אותה לפני שתתפרץ).
ניתן, עם זאת, להשוות בין הסיווג שביצע מדד הזהב על מספר מוגבל של פריטים לבין ביצועי המסווג. המסווג בדרך כלל אינו מושלם; הוא עלול לסווג פריט כחיובי כאשר הוא באמת שלילי, או להפך. שגיאות כאלו נקראות שגיאות מסוג I ו-II, או "חיובי כוזב" ו"שלילי כוזב", בהתאמה.
הצגה חזותית לשגיאות אלו מתבצעת בעזרת מטריצת טעות (ראו מסגרת).
אם נוספות בשולי הטבלה גם ההתפלגויות השוליות לכל אחד מהמסווגים, נהוג לקרוא למטריצה טבלת תלות, או טבלת שכיחות דו-ממדית.
מטריצת הטעות > דוגמה מספרית

טבלת התלות הבאה מתארת נתונים ממחקר מסוים לגבי יעילות בדיקת דם סמוי בצואה בזיהוי סרטן המעי הגס. במקרה זה, ניתן לבצע גם אנדוסקופיה, אלא שזהו תהליך חודרני, ולכן מועדפת האפשרות לבדיקת צואה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | מחלה בסרטן המעי הגס (לפי בדיקת אנדוסקופיה) | מחלה בסרטן המעי הגס (לפי בדיקת אנדוסקופיה) |  |
|  |  | חולה | בריא | סך הכול |
| תוצאת בדיקת דם סמוי בצואה | תוצאה חיובית | 20 | 180 | 200 |
| תוצאת בדיקת דם סמוי בצואה | תוצאה שלילית | 10 | 1820 | 1830 |
|  | סך הכול | 30 | 2000 | 2030 |
אם נחלק את כל אחד מהתאים בגודל המדגם (2030), נקבל אומדן לשיעור של כל אחת מהאפשרויות באוכלוסייה כולה.
מדדים שבריים פשוטים

בעזרת חישוב החלקים היחסיים של המשבצות השונות במטריצת הטעות, ניתן לקבל אומדן להסתברות המותנית של הסיווגים השונים באוכלוסייה כולה. ניתן לחלק כל אחת מהשכיחויות בכלל הסיווגים התואמים (סכום השורה) או בכלל המצבים התואמים (סכום הטור) – ולבחירה זו יש השפעה גדולה על היכולת להסיק מסקנות מהאומדן, בפרט כאשר יש הבדל גדול בין התפוצה של אחת משתי הקבוצות.
מדדים שבריים פשוטים > רגישות ושיעור שליליים כוזבים

רגישות (נקראת לעיתים גם שיעור חיובים אמיתיים, שיעור הפגיעה, כיסוי או רמת סמך, מסומנת בקיצור: TPR, ראשי תיבות של המילים True Positive Rate) היא שיעור הסיווגים לקבוצה "חיובי" מתוך כלל הפריטים החיוביים, לפי מדד הזהב. כאומדן, הוא משקף את ההסתברות המותנית שהפריט סווג כחיובי, בהינתן שמדד הזהב קבע שהפריט הוא חיובי:
במילים אחרות, הוא משקף את מידת ההצלחה לנבא נכונה שפריט הוא חיובי.
שיעור שליליים כוזבים (או: שיעור ההחטאה; מסומן בקיצור: FNR, ראשי תיבות של המילים False Negative Rate) הוא שיעור הסיווגים לקבוצה "שלילי" מתוך כלל הפריטים החיוביים, לפי מדד הזהב. כאומדן, הוא משקף את ההסתברות המותנית שהפריט סווג כשלילי, בהינתן שמדד הזהב קבע שהפריט הוא חיובי:
הקשר בין שני המדדים,
מדדים שבריים פשוטים > סגוליות ושיעור חיוביים כוזבים

סגוליות (נקראת לעיתים גם שיעור שליליים אמיתיים או שיעור דחיות נכונות; מסומנת בקיצור: SPC, קיצור של המונח האנגלי Specificity) היא שיעור הסיווגים לקבוצה "שלילי" מתוך כלל הפריטים השליליים, לפי מדד הזהב. כאומדן, הוא משקף את ההסתברות המותנית שהפריט סווג כשלילי, בהינתן שמדד הזהב קבע שהפריט הוא שלילי:
במילים אחרות, הוא משקף את מידת ההצלחה לנבא נכונה שפריט הוא שלילי.
שיעור חיוביים כוזבים (נקרא לעיתים גם: נפולת, רמת מובהקות או שיעור אזעקות השווא; מסומן בקיצור: FPR, ראשי תיבות של המילים False Positive Rate) הוא שיעור הסיווגים לקבוצה "חיובי" מתוך כלל הפריטים השליליים, לפי מדד הזהב. כאומדן, הוא משקף את ההסתברות המותנית שהפריט סווג כחיובי, בהינתן שמדד הזהב קבע שהפריט הוא שלילי:
הקשר בין שני המדדים,
נובע מהעובדה שהם אומדים הסתברויות מותנות משלימות זו לזו.
מדדים שבריים פשוטים > ערכי ניבוי

ערך ניבוי חיובי (נקרא לעיתים גם דיוק; מסומן בקיצור PPV, ראשי תיבות של המילים Positive Predictive Value) הוא שיעור הפריטים החיוביים לפי מדד הזהב מתוך כלל הפריטים שסווגו לקבוצה "חיובי". כאומדן, הוא משקף את ההסתברות המותנית שהפריט חיובי, בהינתן שהוא סווג כחיובי:
ערך ניבוי שלילי (מסומן בקיצור NPV, ראשי תיבות של המילים Negative Predictive Value) הוא שיעור הפריטים השליליים לפי מדד הזהב מתוך כלל הפריטים שסווגו לקבוצה "שלילי". כאומדן, הוא משקף את ההסתברות המותנית שהפריט שלילי, בהינתן שהוא סווג כשלילי:
מדדים שבריים פשוטים > נכונות

נכונות (לפעמים נקראת גם מדד ראנד) היא שיעור הסיווגים הנכונים. כאומדן היא משקפת את שיעור הסיווגים הנכונים מתוך כלל האוכלוסייה:
מדדים נגזרים

המדדים המופיעים לעיל פשוטים לחישוב מתוך נתוני המדגם, אבל לעיתים רבות, החוקרים מעוניינים בתכונות מסוימות של המדגם (כאומדן לאוכלוסייה); לפעמים, יש צורך במדד אחד שניתן להביא למקסימום או למינימום, ובכך למצוא את הסיווג הטוב ביותר, לפי דרישות המערכת. מדדים שונים פותחו לשם כך. להלן רשימה חלקית:
מדדים נגזרים > יחסי נראות

בתחום בדיקות האבחון הסיווג (כלומר, הבדיקה) מבוצע על מנת לברר את מצבו הרפואי של החולה. מעצם העובדה שיש תוצאות כוזבות (שליליות או חיוביות) מובן ששתוצאת הבדיקה לא אומרת בהכרח האם המטופל חולה או בריא. כדי להעריך האם אדם אמנם חולה או בריא, יש צורך להשתמש בחוק בייס: אם נסמן את המאורע "תוצאת בדיקה חיובית" ב-A ואת המאורע "המטופל חולה" ב-B, נוסחת בייס אומרת כי
 P(B\mid A)={\tfrac {P(A\mid B)\cdot P(B)}{P(A)}},
כאשר משמעות הסימון  P(X\mid Y) היא ההסתברות ל- X בהינתן  Y.
דרך נוחה יחסית לשימוש בחוק בייס היא באמצעות מעבר ליחסי הסתברויות ויחסי נראות: אם יש למאורע מסוים הסתברות  p להתרחש, אז יחס ההסתברויות מחושב כ- {\tfrac {p}{1-p}}. יחסי הנראות מחושבים בעזרת המדדים השבריים:
| יחס נראות חיובי | יחס נראות שלילי |
| --- | --- |
 LR+‎ = רגישותסגוליות-1 =  {\tfrac {TPR}{FPR}}:  LR-‎ = רגישות-1סגוליות =  {\tfrac {FNR}{SPC}}
יחס הנראות מאפשר ללמוד כיצד תוצאת הבדיקה תשפיע על הערכת מצבו של המטופל.
מקרה לדוגמה: ההסתברות שמטופל מסוים חולה במחלה זאת או אחרת מוערכת להיות  p על בסיס נתונים החיצוניים לבדיקה (למשל, גיל, משקל, היסטוריה רפואית). אם התקבלה תוצאה חיובית בבדיקה, יחס הנראות (החיובי) מאפשר לחשב את יחס ההסתברויות שלו להיות חולה בהינתן תוצאת הבדיקה ( O'), על ידי שימוש ביחס ההסתברויות שלו להיות חולה לפני הבדיקה ( O):
כמו כן, מגדירים יחס יחסי הסתברויות (DOR):
שמשמש בעצמו כמדד לטיב הסיווג: ככל שיחס יחסי ההסתברויות גבוה יותר, כך המתאם בין המסווג למדד הזהב טוב יותר.
ניתן להרחיב את יחס הנראות גם לסיווגים שאינם דו-ערכיים, אם מחשבים את יחסי הנראות עבור כל אחת מקטגוריות הסיווג. במקרה זה, מחשבים את הרגישות והסגוליות לכל אחת מהקטגוריות, ומחשבים בעזרתן את השינוי בהסתברות לקטגוריה מסומנת, בהינתן שהמסווג סיווג את הפריט באותה קטגוריה.
מדדים נגזרים > מדד F

במדעי המחשב, ובפרט בלמידה חישובית ובאחזור מידע, היו נפוצים למשך תקופה ארוכה שני מדדים מרכזיים: הדיוק והכיסוי. הרצון למצוא מדד אחד שיסמן את איכות הסיווג הביא לפיתוחו של מדד F. המדד מחושב מתוך הדיוק (ערך הניבוי החיובי) והכיסוי (הרגישות):
 F_{1}={\frac {2}{{\frac {1}{PPV}}+{\frac {1}{TPR}}}}
והוא הממוצע ההרמוני של שני מדדים אלו. ניתן לתת משקל שונה לכל אחד מהמדדים, ואז תתקבל נוסחה כללית יותר, המסומנת לרוב כ-Fβ:
אחד החסרונות המשמעותיים למדד זה הוא העובדה שהוא לא מודד את מספר השליליים האמיתיים. בנוסף, הוא מושפע מאוד משיעור ההימצאות.
מדדים נגזרים > מיודעות ומסומננות

מיודעות (informedness) מכמתת את המידה שבה הסיווג הוא מושכל (במילים אחרות: עד כמה ניתן לסמוך עליו). היא נתונה כהסתברות לסיווג מושכל, ביחס לניחוש באקראי. במקרה של מסווג דו-ערכי, היא נתונה בנוסחה:
 {\text{informedness}}=\mathrm {TPR} -\mathrm {FPR} =\mathrm {TPR} +\mathrm {SPC} -1
מסומננות (markedness) מכמתת את המידה שבה המסווג מסוגל להבחין בין הקטגוריות השונות. היא נתונה כהסתברות שהקטגוריות מובחנות זו מזו, ביחס לניחוש באקראי. במקרה של מסווג דו-ערכי, היא נתונה בנוסחה:
 {\text{markedness}}=\mathrm {PPV} -\mathrm {FOR} =\mathrm {PPV} +\mathrm {NPV} -1
(FOR הוא שיעור ההשמטות הכוזבות, כלומר מספר השליליים הכוזבים ביחס לכלל הסיווגים השליליים)
אחד היתרונות המשמעותיים של שני מדדים אלו שהם לא מושפעים משיעור ההימצאות, או מההטיה של המסווג (כלומר, היחס בין מספר הפריטים שהוא מסווג כחיוביים לבין מספר הפריטים הכולל).
מדדים נגזרים > מתאם מת'יוז

מקדם המתאם של מת'יוז מודד את המתאם בין הסיווג למדד הזהב.
קיימות כמה דרכים שקולות לחשב אותו:
ניתן לחשב אותו ישירות מתוך מספר החיובים והשליליים האמיתיים והכוזבים:
הוא שווה גם לממוצע הגאומטרי בין המיודעות למסומננות.
בנוסף, הוא שווה (בערכו המוחלט) לסטטיסטי המכונה לעיתים מקדם פי [ϕ coefficient], ששווה בתורו לכי בריבוע חלקי מספר הפריטים במדגם.
סיכום מטריצת הטעות ומדדי ההערכה

להלן איור המסכם את מטריצת הטעות וממדי ההערכה השונים, היסודיים והנגזרים, של מסווג דו-ערכי.
עקומת ROC

עקומת ROC נותנת ייצוג גרפי לתמורה ההדדית שיש בין הקטנת מספר השליליים הכוזבים לבין הקטנת מספר החיוביים הכוזבים: אם, למשל, המסווג הופך ערך בהירות של תמונה לסיווג בין שחור ולבן, ניתן לבחור קריטריון יותר מצומצם (שיסווג מעט מאוד פריטים כשחורים) או יותר מרחיב (שיסווג הרבה פריטים כשחורים). הבחירה הראשונה תצמצם את הזיהויים השגויים של פריטים כחיוביים, אבל בתמורה נקבל הרבה שליליים כוזבים; האפשרות השנייה תצמצם זיהויים שגויים של פריטים כשליליים, אבל בתמורה נקבל הרבה חיוביים כוזבים.
האפשרויות השונות לבחירת הקריטריון מוצגות על פי שני פרמטרים מייצגים: שיעור החיוביים האמיתיים (רגישות) ושיעור החיוביים הכוזבים (שהוא גם 1 פחות הסגוליות). בדרך כלל העקומה משורטטת בין הפינה השמאלית התחתונה ( \left(0,0\right), כל הפריטים מסווגים כשליליים), לבין הפינה הימנית העליונה ( \left(1,1\right), כל הפריטים מסווגים כחיוביים). צורתה הכללית של העקומה תלוי במידת הקושי של הסיווג: ככל שהוא יותר קל, היא תתקרב יותר לפינה השמאלית העליונה ( \left(0,1\right), "המסווג המושלם").
באופן כללי יותר, ניתן לייצג כל מסווג במרחב ROC, גם אם לא קיים פרמטר שניתן לשנות במסווג (ראו איור). מסווג הנמצא על האלכסון (הקו האדום) שקול לניחוש באקראי. למסווגים שמסומנים מעל האלכסון יש כח ניבוי חיובי. למסווגים שנמצאים מתחת לאלכסון יש אמנם כח ניבוי, אבל הוא הפוך: הם מסווגים באופן עקבי חיוביים רבים כשליליים ולהפך. ניתן להפוך מסווג כזה למסווג יעיל בעזרת החלפה בין הקטגוריות (בין חיובי לשלילי).
באופן טבעי, נובע שהמרחק בין המיקום של מסווג על הגרף לבין הנקודה  \left(0,1\right) גם הוא מדד לטיב הסיווג. במילים אחרות, מסווג טוב יצמצם את המרחק  {\sqrt {(TPR)^{2}+(FPR)^{2}}}. כמו כן, אם המחיר של כל אחד מסוגי הטעויות שונה, ניתן להוסיף משקלים לחשיבות היחסית של כל אחד הגורמים, והמרחק שיש לצמצם יהיה מהצורה  {\sqrt {w^{2}(TPR)^{2}+(1-w)^{2}(FPR)^{2}}}.
יחס הנראות החיובי של מסווג הוא מדד נוסף שניתן לזהות בעקומת ROC: הוא השיפוע של העקומה בכל נקודה.
בתחומים שונים > בדיקת השערות

בדיקת השערות הוא הליך המשתמש בנתוני מדגם כדי להחליט אם לדחות או להישאר באמונתנו לגבי השערה נתונה. הבדיקה מכריעה בין שתי השערות לגבי ההתפלגות ממנה נלקח המדגם: השערת האפס (‎H0) וההשערה האלטרנטיבית (‎H1). את ההשערה האלטרנטיבית מנסים לאשש על ידי דחיית השערת האפס. בהקשר זה, שגיאה מסוג I היא דחיה של השערת האפס בשוגג, ושגיאה מסוג II היא אי-דחייה של השערת האפס ואישוש ההשערה הנגדית ‎H1.
ההסתברות לשגיאה מסוג I מכונה רמת מובהקות המבחן, ומסומנת באות היוונית α; היא שקולה לשיעור החיוביים הכוזבים. ההסתברות למאורע המשלים (קבלה מוצדקת של ‎H1) מכונה רמת הסמך עבור רווח בר-סמך שנבנה ברמה זו.
ההסתברות לשגיאה מסוג II מסומנת באות היוונית β; היא שקולה לשיעור השליליים הכוזבים. ההסתברות למאורע המשלים (דחייה מוצדקת של ‎H1) נקראת גם העוצמה הסטטיסטית של המבחן.
בתחומים שונים > תורת גילוי האותות

תורת גילוי האותות היא תחום שעוסק בקבלת החלטות בתנאי אי-ודאות, על ידי בני אדם ועל ידי מכונות.
במודל זה, מטריצת הטעות מבוטאת במונחים שונים מעט:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | גירוי או אות | גירוי או אות |
|  |  | קיים | לא קיים |
| תגובה | זיהוי | פגיעה (hit) | אזעקת שווא (false alarm) |
| תגובה | התעלמות | החטאה (miss) | דחייה נכונה (correct rejection) |
המוקד בתורה זו הוא ההבחנה בין שני סוגי גורמים לשגיאות העומדים בפני המסווג: יכולת ההבחנה בין אות לרעש (המבוטא על ידי מדד  d^{\prime }), ומיקום הגבול בין תחומי ההחלטה (נקרא גם "קריטריון", ומסומן באות  \beta ).
ראו גם

שגיאות מסוג I ו-II
בדיקת השערות
מדדים לבדיקות אבחון
אחזור מידע
בקרת איכות
תאוריית גילוי האותות
לקריאה נוספת

R. Kohavi and F. Provost, Glossary of Terms. Machine Learning, volume 30, issue 2-3, February/March 1998.
Powers, D.M.W. (2007). Evaluation: From Precision, Recall and F-Factor to ROC, Informedness, Markedness and Correlation. Technical Report SIE-07-001. School of Informatics and Engineering, Flinders University Adelaide, South Australia.
הערות שוליים

↑  יחס הנראות השלילי מבצע פעולה דומה עבור תוצאת בדיקה שלילית
רגישות
שיעור שליליים כוזבים
סגוליות
שיעור חיוביים כוזבים
ערך ניבוי חיובי
ערך ניבוי שלילי
נכונות
מרחב ROC, עליו מסומנים ארבעה מסווגים שונים, וקו האקראיות.
אלכס כגן

אין תמונה חופשית
אלכס כגן (נולד ב-1944 בברית המועצות) הוא מלחין ובמאי תיאטרון ישראלי. עלה לישראל עם אמו והתחנך בקיבוצים משמר הנגב וגבעת ברנר.
קריירה מקצועית > במאה ה-20

בעת שירותו הצבאי הכיר לראשונה את חנוך לוין, ולאחר מלחמת ששת הימים העלו שניהם במשותף את הקברט הסאטירי "את ואני והמלחמה הבאה" שחולל שערורייה ציבורית. אחד משירי הקברט הוא "שחמט", המוכר בביצועה של חוה אלברשטיין. לאחרונה נוספו לשיר גרסאות כיסוי בביצוע שלומי סרנגה ואבי טולדנו.
כגן המשיך לשתף פעולה עם לוין בעוד מספר הצגות, כגון "יעקובי ולידנטל", "נעורי ורדה'לה"  ו"קרום". הוא כתב מוזיקה גם להצגות של יהושע סובול ונסים אלוני ("שעיר אחד לעזאזל)". כמו כן כתב מוזיקה לסרטיהם של דן וולמן, מיכל בת-אדם, משה מזרחי, יעוד לבנון ועוד. תקופה קצרה עמד בראש מגמת לימודי המוזיקה בבית הספר לתיאטרון בית-צבי.
ב-1975 חיבר את המוזיקה לסרטו של דן וולמן "מיכאל שלי". ב-1980 חיבר את המוזיקה לסרטה של מיכל בת אדם "על חבל דק". ב-1983 חיבר את המוזיקה לסרטו של יצחק צפל ישורון, זוג נשוי. ב-1984 חיבר את המוזיקה לסרט "חייל הלילה" וב-1986 חיבר את המוזיקה לסרט "מלכת הכיתה", גם הוא בבימויו של יצחק צפל ישורון.
בסוף שנות ה-80 החל לעסוק בבימוי אופרות ואף היה ממקימי האופרה הקאמרית הישראלית (ביחד עם הסופר אריה קרישק) קצרת הימים, אשר הספיקה להעלות אופרה אחת בלבד- "ורד לבן" מאת אודו צימרמן.
קריירה מקצועית > במאה ה-21

בדצמבר 2007 העלה כגן בישראל את המופע "שוברט פלוס", אפיזודה אופראית על פי הלידר של שוברט, בהשתתפות זמרי האופרה גבי שדה ואלמה מושונוב, הפסנתרן ברט ברמן ונגנית הקלרינט מור לוין.  ב-2009 העלה ערב דומה על פי יצירות גוסטאב מהלר.
ב-2012 העלה ערב מיוחד לשירי חנוך לוין, שהולחנו על ידו בעבר בהשתתפות הזמרת קרן הדר. בסתיו 2014 ביים והלחין את "נפילה בשידור חי" מונודרמה של אריה קרישק, בכיכובו של אלכס אנסקי, על ימי הרדיו האחרונים של שדרן בכיר ונודע. ההצגה זכתה לביקורות מהללות והוצגה ברחבי הארץ ובחו"ל. בתחילת 2015 העלה את "המכשפות", האופרה הראשונה של פוצ'יני, בהפקה מיוחדת בשילוב קולנוע ווידאו, עם אירה ברטמן, גבי שדה ויותם כהן. באביב 2016 ביים גרסה של האופרה "אנה פרנק", מאת גריגורי פריד, עם הזמרת איילת כהן, הפסנתרן ברט ברמן, קריינות מפי אלכס אנסקי, בתרגום של דוד זבה.
ב-2024 זכה כגן בפרס "אריק איינשטיין למוזיקה ישראלית מקורית".
חיים אישיים

כגן נשוי לאדריכלית ענת בלומנטל ולהם בן אחד. לכגן שני בנים מנישואיו הראשונים.
הערות שוליים

↑  שיפמן, יוסי: שוברט פלוס פלוס, הבמה דצמבר 2007
↑   חגי חיטרון, "יומנה של אנה פרנק": שעה של התפעלות וזעזוע, באתר הארץ, 2 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 83b22a6e-f5b6-4e24-a9ed-0c0a7232e986
קתדרלת טולדו

| --- | --- |

החזית המערבית של קתדרלת טולדו
 מידע כללי
 סוג:  קתדרלה
 על שם:  הבתולים הנצחיים של מרים 
 כתובת:  Toledo city 
 מיקום:  טולדו
 מדינה:  ספרד ספרד
 זרם:  נצרות קתולית
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1227–1493 (כ־266 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1226 
 אדריכל:  Petrus Petri 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות גותית
 מידות
 אורך:  113 מ' 
 רוחב:  56 מ' 
 גובה:  92 מטר
 
 קואורדינטות:  39°51′25″N 4°01′26″W﻿ / ﻿39.857083333333°N 4.0238888888889°W﻿ / 39.857083333333; -4.0238888888889
 אתר רשמי
 he
 
מזבח El Transparente
קתדרלת טולדו היא קתדרלה גותית בטולדו, ספרד ומושב הדיוקסיה של טולדו. היא אחת משלוש הקתדרלות מהמאה ה-13 של הגותיקה בעיצומה בספרד ונחשבת ל-magnum opus של הסגנון הגותי בספרד. היא משלבת בין סגנון גותי בשל לסגנון מודחארי.
בנייתה החלה ב-1226 תחת שלטונו של פרננדו השלישי, מלך קסטיליה והתרומות הגותיות האחרונות נבנו במאה ה-15, כאשר הושלמו קמרונות הספינה הראשית ב-1493, בתקופת המלכים הקתוליים. תכנון הקתדרלה התבסס על זה של קתדרלת בורז' הצרפתית אף על פי שספינתה בת 5 האגפים היא תולדה של רצון הבונים לכסות את כל השטח בו עמד פעם מסגד בקתדרלה ואת הסאחן (صحن) בקלויסטר. בניגוד לקתדרלת בורגוס המבוססת על טהרת הסגנון הגותי הצרפתי, קתדרלת טולדו משלבת גם אלמנטים של הסגנון המודחארי, בעיקר בקלויסטר, אך גם בעיצוב הקשתות בטריפוריום. השילוב הספקטקולרי של אור וההישגים המבנים בקמרונות האמבולטוריום הם מבין ההישגים הבולטים והראויים לציון של הקתדרלה, שבנויה מאבנים לבנות שנחצבו באוליאולאס, קרוב לטולדו.
אחד מהאוצרות המרהיבים המצויים בתוכה הוא קישוט המזבח הבארוקי El Transparente מאת נרסיסו טומה (Narciso Tomé), בגובה מספר קומות, עם פסלים מסטוקו, ציורים, יציקות ברונזה ומספר צבעי שיש. המזבח הוא יצירת מופת של אומנויות משולבות בארוקיות, ויופיו מוגבר בעזרת תאורה ייחודית של השמש, מספר דקות ביום, דרך חור בתקרה, דבר היוצר תחושה כאילו המזבח עולה לגן עדן. תצוגה בארוקית זו עומדת בניגוד לסגנון הגותי של הקתדרלה. המשחקים באור הפכו לשמה השני של הקתדרלה, הודות למעל 750 חלונות ויטראז' מזכוכית צבעונית (מהמאות ה-14 עד ה-16) עבודתם של האמנים הטובים בזמנם בספרד.
היסטוריה > מקור

במשך שנים גרסה מסורת עממית שבמקום בו עומדת הקתדרלה הנוכחית הייתה פעם כנסייה, בתקופת הארכיבישוף סאן אאוחניו מטולדו (San Eugenio). הכנסייה נחנכה בשנית ב-587, אחרי שעברה מספר שינויים, כפי שמתועד בכתובת מהמאה ה-16 השמורה בקלויסטר. העיר הייתה המושב האפיסקופלי של ספרד הוויזיגותית. במקום נערכו מועצות טולדו, שבהן נקבעו חוקים ונהגים הקשורים לנצרות ולכנסייה בספרד.
היסטוריה > בניית הקתדרלה הגותית

בנייתה החלה ב-1226 תחת שלטונו של פרננדו השלישי, מלך קסטיליה והתרומות הגותיות האחרונות נבנו במאה ה-15, כאשר הושלמו קמרונות הספינה הראשית ב-1493, בתקופת המלכים הקתוליים. המגדל הצפוני נבנה בשנים 1380–1440 ומתנשא לגובה 90 מטר.
המבנה > תוכנית הקתדרלה

מבנה הקתדרלה הושפע באופן ניכר מהגותיקה הצרפתית של המאה ה-13, אך הותאם לסגנון הספרדי. אורך הקתדרלה 120 מטר ורוחבה 59 מטר. היא מורכבת מספינה ראשית ושתי ספינות משניות בכל צד (בסך הכול 5 אגפים). הספינות החיצוניות מעט רחבות יותר מאלה הפנימיות. החלק העתיק ביותר בקתדרלה הוא חלק המקדש (החלק המזרחי) ושמר על האדריכלות המקורית שלו, בעיקר בטריפוריום, שהוחלף ושופץ בשאר הספינה הראשית במהלך השנים. עוד בתקופה הגותית, הטריפוריום בספינה הראשית הוחלף לטובת הגדלת קומת התאורה. הטריפוריום באזור המקדש, ששרד את השינויים, מושפע מהסגנון המודחארי. לא ידוע אם אלמנטים מודחארים אלה היו קיימים במסגד שעמד שם והועתקו מזיכרון או שמא הם נוספו במהלך השיפורים, כמשהו מקורי ובעל טעם.
באזור המקדש, ניתן לראות אמבולטוריום כפול הממשיך את הספינות המשניות הכפולות שלצד הספינה הראשית. האמבולטוריום הכפול גדול בפרופורציות שלו ועשיר באלמנטים אדריכליים ובקמרונות בלתי רגילים. תוכנית המתאר שבה מונחות הקפלות שמסביב נפתרה על ידע מישור מלבני ומישור משולשי מתחלפים, שהם כאלה כך שהקפלות בגדלים שונים: אלה עם מישור מלבני גדולים מאלה עם מישור משולשי. בשיטה הזאת של חלוקת המקדש ניתן לחזות בקתדרלות הצרפתיות של נוטרדאם דה פארי, בורז' ולה מן כאשר קתדרלת לה מן היא הדומה ביותר ובקתדרלות הצרפתיות הן יותר רזות. השינויים שאירעו בקתדרלה לאורך השנים הובילו לארגון שונה של הקפלות, למשל: במקרה אחד קפלה אחת נבנתה במקום שלוש.
מצפון לקתדרלה נמצא קלויסטר, שבנייתו החלה ב-1389. בקלויסטר יש ציורי פרסקו מאת פרנציסקו באיאו (Francisco Bayeu) ומריאנו מאייה (Mariano Maella), בקצהו הדרום-מזרחי קפלה הסגורה לציבור, ובחדר הנמצא בחלק העליון של הקלויסטר ה"ג'יגה-טונים" פסלי ענק להתהלוכות וחגיגות.