stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ד'תתי"א
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
גנבת אוסף השעונים מהמוזיאון לאמנות האסלאם

חזית המוזיאון ומעליה כרזה לתערוכת השעונים שהושבו
"המלכה" - מרי אנטואנט - שעון מספר 160 של ברגה
אחד השעונים שנגנבו והוחזרו למוזיאון
גנבת אוסף השעונים מהמוזיאון לאמנות האסלאם בירושלים התרחשה בסוף השבוע של 15–16 באפריל 1983. נעמן דילר פרץ למוזיאון לאומנות האסלאם וגנב את רוב שעוני האוסף, ביניהם "שעון מספר 160" (אנ') שכינויו "המלכה", אשר ייצר אמן השעונים אברהם-לואי ברגה, ושהוזמן עבור מרי אנטואנט.
למרות החקירה הענפה שנפתחה לאחר ההתפרצות, העבריין לא נודע עד שנת 2006, כאשר התגלו עדויות להופעת חלק מהשעונים. בהמשך נערכה חקירה והתגלה כי הפורץ היה נעמן דילר, שנפטר בשנת 2004. חלק הארי של האוסף, בו גם "המלכה", הוחזר למוזיאון ומוצג בו.
ההתפרצות

על פי החשד שהתעורר לאחר ההתפרצות, השתתפו בה שלושה פורצים שהחנו משאית לצד קיר המוזיאון כדי להסתיר את מעשיהם, כופפו סורגי חלון באמצעות מגבה (ג'ק) ונכנסו באמצעות סולם חבלים ומזרנים. הסתבר שהאזעקה הייתה מקולקלת והשומר ישן או ששהה בקומה אחרת.
הפורצים נכנסו אל האגף בו הוחזק האוסף בן 191 השעונים של דייוויד סלומונס, אשר נחשב לאוסף השעונים הנדירים השלישי בחשיבותו בעולם, וגנבו ממנו 106 שעונים, שהיו היקרים ביותר באוסף.
נראה היה כי שהו במקום שעות רבות בהן אכלו ושתו, שכן נמצאו במקום שאריות כריכים, פחיות שתייה קלה וכן כלי עבודה ששימשו אותם במהלך ההתפרצות.
חקירה

ההתפרצות התגלתה בבוקר יום ראשון, ב־17 באפריל, על ידי שומר המוזיאון. ערכה הכספי של הגניבה היה הגבוה ביותר בישראל באותה עת.
בממצאים שנותרו בזירה לא היה שום קצה חוט לפיענוח ולכן עברה החקירה למישור המודיעיני. פרטי הפריטים נמסרו לסוחרי אמנות, בעלי גלריות, ואספנים בישראל ומחוץ לה. התבקש סיוע מהמוסד ומהאינטרפול ובמקביל החלו לחקור בפרשה גם חוקרים פרטיים של חברת הביטוח ואף עיתונאים. הובטחו פרסים כספיים למי שימסור מידע ופיסות מידע אכן הגיעו, אך כל המידע התגלה כחסר בסיס, הפרשה נותרה בגדר תעלומה והתיק הוגדר כעל"ן (עבריין לא נודע).
הגילוי

בחודש אוגוסט 2006 פנה סוחר אמנות ועתיקות מתל אביב בשם ציון יעקובוב למנהלת האמנותית של המוזיאון, רחל חסון ואמר ש־"מצא" את השעונים הגנובים. הוא סיפר כי עורכת דין הילה אפרון גבאי פנתה אליו כדי שיעריך 39 שעונים השייכים ללקוחה שלה המבקשת להישאר אנונימית.
אנשי המוזיאון הגיעו למשרדה של עורכת הדין, אך השעונים לא היו במשרד אלא בכספת בבנק דיסקונט בפתח תקווה. אנשי המוזיאון הציגו בפני עורכת הדין קטלוג של השעונים הגנובים, וזו זיהתה חלק מהם וטענה שהשעונים שייכים ללקוחה שלה, אשר קיבלה אותם בירושה מבן זוגה שנפטר.
כשחזרו נציגי המוזיאון לעורכת הדין ביום המחרת, היא הציגה בפניהם שלושה ארגזי קרטון שבהם 40 שעונים ארוזים בנייר עיתון, ביניהם "המלכה", ה־"סימפתיק" ושעון האקדח. מרבית הפריטים היו שלמים, אולם בחלקם חסרו יהלומים, אבני חן וזהב. התנהל משא ומתן חפוז בו הוסכם שהשעונים יוחזרו למוזיאון תמורת פיצוי סמלי של 35,000 דולר והוסכם כי זהות הלקוחה לא תיחשף, אלא המשא ומתן ייעשה באמצעות עורכת הדין.
הנהלת המוזיאון לא דיווחה למשטרה על החזרת השעונים, אלא החלה לתקן ולשפץ אותם. רק בשנת 2007 נודע למשטרה על החזרת חלק מהשעונים וזו הטילה את המשך החקירה על היחידה המרכזית של מחוז ירושלים. בחקירה התברר כי הלקוחה היא נילי שמרת והמוריש הוא בעלה נעמן דילר.
דילר ושמרת הכירו בשנות השישים, אך רק בשנות השמונים חודש הקשר ביניהם ובהמשך הם עברו לחיות כבני זוג. בשנות האלפיים חלה דילר בסרטן העור, אשר התפשט לעצמות. ב־14 באפריל 2003, בדיוק 20 שנה אחרי ההתפרצות למוזיאון, נישא הזוג, אולם שמרת המשיכה לחיות בארצות הברית ודילר בתל אביב. באפריל 2004 מת דילר ועם מותו ציווה את כל רכושו לשמרת, כשהוא מפרט אתרים שונים בהם הוחזק רכושו. הוא גם הנחה אותה לא לנסות למכור בעצמה את השעונים, אלא לעשות זאת באמצעות עורך דין פלילי, וכך אכן עשתה.
שמרת נחקרה ומסרה שלא ידעה מה מקור השעונים ולא שמעה על המוזיאון לאמנות האסלאם. בפשיטות של המשטרה על המקומות אותם ציין דילר בצוואתו, כמו גם בחיפושים שערכו משטרות נוספות בעולם נמצאו שעונים נוספים. בסופו של דבר 96 פריטים הוחזרו למוזיאון והם מוצגים בו באגף מאובטח. 10 פריטים טרם נמצאו.
שיטת הביצוע של ההתפרצות תאמה היטב את פעילותו הפלילית הקודמת של נעמן דילר.
לפי רישומי ביקורת הגבולות, דילר לא היה בישראל בזמן האירוע, ולכן לא נקשר לפרשה. בדיעבד התברר שדילר יצא מישראל וחזר באמצעות דרכון מזויף. לאחר ההתפרצות הוא יצא מהארץ עם הדרכון המזויף, וחזר בזהותו האמיתית. כך יצר לעצמו אליבי מושלם.
ביאורים

↑  אמצעי תקשורת שונים מתארים את המעשה כשוד, אולם לפי הגדרת סעיף 405.(ג) לחוק העונשין מדובר בעבירות התפרצות וגנבה.
הערות שוליים

↑  אוסף השעונים של סר דייוויד סלומונס באתר משרד התרבות / פורטל "מוזיאונים בישראל"
↑  "שוד השעונים הגדול" באתר המוזיאון
1 2  דני רובינשטיין ואסף לוי, חשיפת "כלכליסט": נעמן דילר הוא האיש שעמד מאחורי השוד הגדול בישראל, באתר כלכליסט, 29 באוקטובר 2008
↑  חיים ריבלין, ‏המירוץ בעקבות השעון, באתר ‏מאקו‏, 2 בנובמבר 2008
↑  אפרת וייס ורועי מנדל, הותר לפרסום: פוענחה גניבת השעונים מ-1983, באתר ynet, 29 באוקטובר 2008
↑  עמי בן דוד, הקיבוצניק שגנב את שעוני המיליונים, באתר nrg, ‏30 באוקטובר 2008
די ג'יי מושיק

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1992 (בן 32) תל אביב, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 עיסוק:  תקליטן, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  היפ-הופ, טראפ, אלקטרופופ
 שיתופי פעולה בולטים:  קפה שחור חזק
 
מושיק בן זוהר (נולד ב-22 באפריל 1992), ידוע בשם הבמה די ג'יי מושיק (Dj Moshik), הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי ישראלי. מבין התקליטנים הישראלים הבולטים ביותר.
ביוגרפיה

נולד וגדל בתל אביב. החל לתקלט בגיל 13. בשנת 2014 הצטרף ללהקת ההיפ הופ הישראלית "קפה שחור חזק" כדי ג'יי הרשמי של הלהקה. בהמשך אותה השנה, יצא יחד עם הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית ואף ביקרו בבית השגריר האמריקאי בישראל באירוע לכבוד יום העצמאות של ארצות הברית. בהמשך אותה השנה, יצא לסיבוב הופעות עצמאי במרכז אמריקה ובאירופה.
בשנת 2015 הקים יחד עם שקל ואפל את קולקטיב התקליטנים "פיוצ'ר גאנג". הקולקטיב הופיע במגוון מסיבות ופסטיבלים ואף היווה כמופע החימום של הראפר ויז קאליפה בלייב פארק שבראשון לציון. בדצמבר 2016 דורג על ידי המגזין העולמי "Culture Trip" כאחד מחמשת התקליטנים התל אביבים הטובים ביותר. בשנת 2017 הקים יחד עם המפיק המוזיקלי אורן עמנואל והזמרת-יוצרת טליה לונדונר את ההרכב "Let's Mars". ההרכב משלב בשיריו את סגנונות האלקטרופופ לבין EDM ומוזיקת היפ הופ. בן זוהר שימש כדי ג'יי עבור הופעות שונות של אמנים רבים, בהם רביד פלוטניק, איתי לוקץ', פלד, אורטגה ואקסום.
בן זוהר נשוי, לזוג בת אחת והם מתגוררים בתל אביב.
הערות שוליים

↑  זוהר צלח, ‏דיג'יי מושיק: "הטכנו זה טרנד וזה יחלוף", באתר ‏מאקו‏, 13 בפברואר 2020
↑  מאת נועה בונה, הבה נרימה: חמשת הדי.ג'ייז הנכונים של הרגע, באתר טיים אאוט, ‏2017-02-22
1 2  Julia Purcell, Top DJs To Watch Out For In Tel Aviv, Culture Trip
↑  DJ Moshik מ-Future Gang ובוגר המכללה סרגיי ברמן ב-DJ Set, באתר מכללת BPM, ‏2017-04-02
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדוד צמרת 383

| --- | --- |
תג היחידה של גדוד צמרת
תג היחידה של גדוד צמרת
 פרטים
 כינוי:  גדוד צמרת
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  יחידה באגף התקשוב
 פיקוד
 יחידת אם:  מרכז חושן
 דרגת המפקד:    סגן-אלוף
 מפקד נוכחי:  סא"ל אלירן שריקי
 מפקדים:  סא"ל יניב נמני
טקס החלפת מפקד גדוד צמרת, בראשות ראש אגף התקשוב וההגנה בסייבר, אלוף ליאור כרמלי, קצין הקשר הראשי, תא"ל יריב ניר ומפקד לוט"ם, תא"ל רמי מלאכי, בטקס העביר סא"ל יניב נמני את הפיקוד לסא"ל ליאור פינקלשטיין. 28 במרץ 2019
חיילי פלוגת הקשר המוטסת בסרבלי טיסה
גדוד צמרת -  אחד מתוך שלושה גדודי תקשוב מטכ"ליים באגף התקשוב תחת מרכז חושן.
יעוד הגדוד

1. הקמה, תפעול, תמיכה והטמעה של מערכות:
מערכות תקשורת
מערכות מידע ובקרה
חוזי (וידאו)
מחשבים
זאת על מנת לאפשר שליטה ופיקוד למטה הכללי וסיוע לזרועות ברגיעה, במבצעים ובחירום.
2. הגדוד מהווה את הגורם התקשובי המרכזי המקשר בין המטה הכללי לזרועות צה"ל ולגופי ביטחון.
3. הגדוד מפעיל מגוון גדול של מערכות תקשוב בדגש על מערכות מבצעיות.
4. הגדוד אחראי על מתקני תקשורת במחנה רבין.
5. אחראי על הפצת חוזי בצה"ל.
6. הפעלת קשר מוטס.
פלוגת הקשר המוטסת

פלוגת הקשר המוטסת היא פלוגה בגדוד צמרת, האחראית לסייע ליחידות העילית של צה"ל, בפעילות שמתבצעת באזורים מרוחקים.
חיילי היחידה מתגייסים לאגף התקשוב, לקורס מערכות קשר ותקשוב. המצטיינים בקורס נשלחים לפלוגת הקשר המוטסת בגדוד "צמרת" ומשרתים בה בתפקיד מפעיל קשר מוטס.
הוקרה והערכה

בדצמבר 2018 זכתה היחידה בפרס הרמטכ"ל כיחידה מצטיינת באגף התקשוב וההגנה בסב"ר.
ראו גם

מרכז חושן
הערות שוליים

↑  אמיר בוחבוט‏, האלחוטנים של צה"ל: "חיים של אנשים בידיים שלך", באתר וואלה, 13 באפריל 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא יחידות צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ד'תת"ן

ד'תת"ן (4850)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-8 בספטמבר 1089 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1090. שנה מסוג זשג, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשג, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
גיולה ז'נגלר

גיולה ז'נגלר (בהונגרית: Zsengeller Gyula; 27 בדצמבר 1915 – 29 במרץ 1999) היה כדורגלן הונגרי, ששיחק בעמדת הקשר התקפי. נחשב לאגדה במועדון אויפשט, ובמונדיאל 1938 נחשב לשחקן הטוב ביותר בנבחרת ההונגרית שהגיעה באותו טורניר עד לגמר.
ביוגרפיה

ז'נגלר נולד ב-27 בדצמבר 1915 בצגלד שבהונגריה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת הונגריה ב-2 בדצמבר 1936, בהפסד 2–6 לאנגליה. במונדיאל 1938 היה הכוכב של הנבחרת ההונגרית והגיע איתה לגמר ראשון בהיסטוריה, שבו הפסידה בתוצאה 2–4 לאיטליה. לכל אורך הטורניר כבש 5 שערים וסיים במקום השני במלכות השערים, אחרי לאונידס דה סילבה. ז'נגלר נבחר גם לנבחרת המצטיינת של אותו טורניר. בסך הכל ערך בנבחרת 39 הופעות, בהן כבש 33 שערים.
ז'נגלר ערך 325 הופעות בליגה ההונגרית, בהן כבש 387 שערים בין השנים 1935–1947, וכיום נמצא במקום השלישי בטבלת הכובשים בהיסטוריה של הליגה. הוא החל את הקריירה שלו במועדון שלגוטריאן, ומשם עבר לאויפשט. הוא שיחק רוב הקריירה שלו באויפשט, ונחשב לאגדה במועדון. המועדון זכה בגביע מיטרופה של 1939, וז'נגלר הצטיין בו, כשסיים כמלך שערי הטורניר עם 9 שערים כולל צמד במשחק הראשון בגמר נגד פרנצווארוש. בנוסף לזכייה זאת הוא זכה עם הקבוצה ב-4 אליפויות הונגריה. בשנת 1947 החליט לעזוב את אויפשט ועבר לרומא האיטלקית. מרומא עבר לאנקונה ולאחר מכן עבר למועדון דפורטיבו סמאריוס הקולומביאני, שם סיים את קריירת המשחק שלו בשנת 1953.
ז'נגלר היה מלך השערים של הליגה ההונגרית 5 פעמים בשנים 1938, 1939, 1943, 1944 ו-1945, וגם פעמיים מלך השערים באירופה בשנים 1939 ו-1945.
לאחר פרישתו החל ז'נגלר בקריירה אימון ארוכה ומוצלחת ואימן בעיקר באיטליה ובקפריסין. הוא זכה בליגה הראשונה בקפריסין עם Pezoporikos Larnaca FC בשנת 1954 ובגביע הקפריסאי עם אפואל ניקוסיה בשנת 1976.
ז'נגלר נפטר ב-29 במרץ 1999 בגיל 83 בניקוסיה שבקפריסין.
תארים

אליפות הונגריה (4): 1938/39, 1945, 1945/46, 1946/47
גביע מיטרופה: 1939
סגנית גביע העולם: 1938
גביע בלקאן: 1947
מלך השערים בליגה ההונגרית (5): 1937/38, 1938/39, 1942/43, 1943/44, 1945
מלך השערים בגביע מיטרופה: 1939
ד'תת"ע

ד'תת"ע (4870)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-28 באוגוסט 1109 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 16 בספטמבר 1110. שנה מסוג זשה, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג זשה, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
די ג'יי דהי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במרץ 1983 (בן 41) 
 שם לידה:  Dacoury Dahi Natche 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 
דקורי דהי נטצ'ה (באנגלית: Dacoury Dahi Natche; נולד ב-10 במרץ 1983), הידוע בשם הבמה די ג'יי דהי (DJ Dahi), הוא תקליטן, פזמונאי, מפיק מוזיקלי וזמר שנהבי-אמריקאי מאינגלווד, קליפורניה. דהי ידוע בעיקר בזכות הפקת השירים "Worst Behavior" של הראפר הקנדי דרייק ו-"Money Trees" של קנדריק לאמאר בהשתתפות ג'יי רוק. דהי הפיק שירים עבור אמנים שונים כגון ד"ר דרה, פרדי גיבס, דום קנדי, לופה פיאסקו, ויינס סטייפלס, מק מילר, פאק דיב, ויק מנסה, קייסי וג'יז, סמוק DZA, ביג שון, לוג'יק, ביג K.R.I.T. וצ'ילדיש גמבינו. בסמוך לקריירת הסולו שלו כמפיק מוזיקלי, דהי חבר בהרכב ההפקות המוזיקליות D.R.U.G.S.
קריירה מוזיקלית

די ג'יי דהי החל את דרכו במוזיקה כשעבד כתקליטן בזמן שהוא למד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז.
הוא התחיל להפיק שירים עבור ראפרים מקומיים מלוס אנג'לס כגון פאק דיב, טי-רון ופאשאון. ההפקה המשמעותית הראשונה שלו הייתה עבור "My Type of Party", סינגל של דום קנדי מתוך המיקסטייפ The Yellow Album, שיצא בשנת 2012. השיר הציג "שכבות מעוננות של אובך סינתטי מעל תופים סנקטיים ונקיים".[דרוש מקור]
באותה השנה, הפיק גם את "Sexting" של סקולבוי קיו, ולאחר מכן את ההפקה הידועה ביותר שלו, "Money Trees", מתוך אלבום הפלטינה Good Kid, M.A.A.D City של קנדריק לאמאר.
בשנת 2013, הפיק את "Hell of a Night" של סקולבוי קיו ואת "Worst Behavior" של דרייק, שהגיע למקום ה-89 במצעד הבילבורד הוט 100. ה "Money Trees", בו מסומפל השיר "Silver Soul" של להקת האינדי רוק ביץ' האוס, נבחר על ידי מגזין קומפלקס כאינסטרומנטל התשיעי הטוב ביותר לשיר בחמש השנים האחרונות, נכון לשנת 2013. מאוחר יותר, בספטמבר 2013, דורג על ידי קומפלקס כמפיק ההיפ הופ התשיעי הטוב ביותר כרגע. בהמשך העשור, שיתף פעולה עם אמנים כגון לקריי, קנדריק לאמאר, ביג K.R.I.T., ג'זמין סוליבן ואל ורנר, בין היתר. בשנת 2015, הפיק שלוש רצועות באלבום Compton: A Soundtrack של ד"ר דרה.
הערות שוליים

↑  "iStandard Selects The XXL 2014 Freshmen Producers – XXL". נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Interview: Producers Scoop Deville, DJ Dahi, And THC Have Started Working On Kendrick Lamar's Next Album". 31 בינואר 2014. נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rich Kidd – I'd Be Lying [Video]". 5 ביולי 2013. אורכב מ-המקור ב-23 באוקטובר 2015. נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "20 Best DJ Dahi Beats". Theboombox.com. 26 בספטמבר 2013. נבדק ב-11 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Donald Glover Needed Something New. Enter DJ Dahi". GQ. 8 באפריל 2020. נבדק ב-21 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "25 New Producers To Watch Out ForD.R.U.G.S." נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "9. DJ Dahi — The 10 Best Rap Producers Right Now". Complex. 25 בספטמבר 2013. נבדק ב-11 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Best Up-and-Coming Hip-Hop Producers | Pigeons & Planes". Pigeonsandplanes.com. אורכב מ-המקור ב-21 בפברואר 2014. נבדק ב-11 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Drake Changes Up His 'Rap Flow' On NWTS's 'Worst Behaviour' – Music, Celebrity, Artist News". MTV.com. 18 בספטמבר 2013. נבדק ב-11 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Beat Construction: DJ Dahi". נבדק ב-30 בספטמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "9. Kendrick Lamar f/ Jay Rock "Money Trees" (2012) — The 25 Best Rap Beats of The Last 5 Years". Complex. 3 בספטמבר 2013. נבדק ב-11 בפברואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 4e5017d4-874d-48ee-84f0-d535d17a010f
ד'תתי"ב

ד'תתי"ב (4812)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-9 בספטמבר 1051 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 28 באוגוסט 1052. שנה מסוג בשה, איננה מעוברת, ואורכה 355 ימים. זו שנה שלישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשה, ובה 355 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
היסטוריה של עם ישראל
גיולה מקובץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בדצמבר 1860 ארד, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  דצמבר 1903 (בגיל 42) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 מקצוע נוסף:  עיתונאי
 מדינה:  הונגריה
 הערות:  יהודי
 
גיולה מקובץ (בהונגרית: Makovetz Gyula;‏ 29 בדצמבר 1860 – דצמבר 1903) היה שחמטאי יהודי-הונגרי ועיתונאי.
מקובץ ערך את ביטאון השחמט Budapesti Sakkszemle בין השנים 1889 ל-1894.
מקובץ ניצח בתחרות גראץ בשנת 1890, לפני אלוף העולם עמנואל לסקר ויוהאן הרמן באואר. הוא חלק מקום שני עם מוריץ פורגס בתחרות דרזדן 1892 (ניצח: זיגברט טאראש). בשנת 1893 הוא ניצח בדו-קרב את רודולף שארושק בתוצאה 3.5-2.5.
הערות שוליים

↑  Graz 1890
↑  Dresda 1892
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דברי הימים (פודקאסט)

| --- | --- |

סמליל ההסכת
 סוגה:  פודקאסט
 יוצרים:  אילן אבקסיס
 מנחים:  אילן אבקסיס
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  536
 הפקה
 אורך פרק:  30 - 40 דקות
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  2014–הווה
 קישורים חיצוניים
 https://ilanabc.co.il
דברי הימים - הסכת על התנ"ך והמזרח הקדום הוא פודקאסט (הסכת) העוסק בענייני התנ"ך והמזרח הקדום והיסטוריה של ארץ ישראל בכלל.
ההסכת החל את שידוריו בשנת 2014. הוא נוצר ומוגש על ידי ד"ר אילן אבקסיס.
בהסכת עולים הפרקים בהתאם ללוח השנה הירחי, א' וט"ו בחודש עברי.
ההסכת עוסק במגוון תחומים (אישים, יצירות, היסטוריה והיסטוריה צבאית, לשון, כתובות עתיקות, תרבויות קדומות ועוד).
נכון לשנת 2024 מגיש אילן אבקסיס פינה שבועית בתוכנית הרדיו שלושה שיודעים בהנחיית שרון קנטור בכאן תרבות ובה מוצגים גם תכנים מתוך ההסכת.
הערות שוליים

↑  פודקאסטר מדבר: אילן אבקסיס, באתר פודקאסטים
ג'ימי קול

| --- | --- |

כרזת הסדרה בעברית
 סוגה:  הנפשה, קומדיה, פנטזיה אורבנית
 יוצרים:  אדוארד קיי, שון סקוט
 בימוי:  קייל מרשל, שון סקוט
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 חברת הפקה:  Breakthrough Entertainment Mercury Filmworks Elliott Animation (עונה 2)
 הפצה:  Breakthrough Entertainment
 עורכים:  ג'ון מקינון
 אורך פרק:  כ-22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  דיסני XD (ארצות הברית) Teletoon (קנדה)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ דיסני ישראל
 פורמט (תמונה):  1080i (HDTV)
 תקופת שידור מקורית:  13 בפברואר 2009 – 15 ביולי 2011
 תקופת שידור בישראל:  2009 – 2011
 קישורים חיצוניים
 jimmytwoshoes.tv/en/
 דף התוכנית ב-IMDb
ג'ימי קול (באנגלית: Jimmy Two-Shoes) היא סדרת טלוויזיה קנדית מונפשת, מסוגת קומדיה ופנטזיה אורבנית, אשר נוצרה על ידי אדוארד קיי ושון סקוט, שאחרון גם ביים אותה יחד עם קייל מרשל. הסדרה הופקה על ידי Breakthrough Entertainment‏, Mercury Filmworks ו-Elliott Animation (עונה 2).
הסדרה שודרה במקור בארצות הברית בערוץ דיסני XD החל מ-13 בפברואר 2009 עד 15 ביולי 2011. בקנדה הסדרה שודרה בערוץ Teletoon החל מ-21 במרץ 2009 עד 5 באפריל 2012. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בערוץ דיסני בין השנים 2009–2011. לסדרה הופקו שתי עונות בעלות 52 פרקים באורך 22 דקות, כאשר כל פרק מחולק לשני פרקים משניים באורך 11 דקות.
דמויות הסדרה הופיעו בעונה השלישית של השעשועון "Skatoony" לצד דמויות מהזיכיון "אי-שרדות".
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר ג'ימי קול, נער בן 14 שמנסה להפוך את החיים למצחיקים וכיפים בעיר קריית סבל, העיר הכי משעממת בעולם שנשלטת על ידי לושיוס היינוס השביעי. ג'ימי קול לא עושה זאת לבד, אלא בעזרת חבריו - הלואיז קול וביזי היינוס.
דמויות

ג'ימי קול – הדמות הראשית של הסדרה. נער בן 14 בעלת שמחת חיים רבה.
ביזי היינוס – אחד מחבריו הטובים של ג'ימי. מפלצת אדומה ענקית בגיל העשרה.
הלואיז קול – ילדה קטנה סופר אינטליגנטית ועם זאת הרסנית, אחת החברות הכי טובות של ג'ימי.
לושיוס היינוס השביעי – השליט של העיר קריית סבל.
סמי גארווין – עוזרו של לושיוס. הוא ביישן ורגיש, אך עם זאת הוא מעוניין לקבל תהילה.
סרבי – חיית המחמד של ג'ימי.
מדבבים

הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי אסנת סדן.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| ג'ימי קול | קורי דורן | מיכאל עינב |
| הלואיז קול | טבית'ה סנט ג'רמיין | ענת ארליך |
| ביזי היינוס | בריאן פרוד | מולי שולמן |
| לושיוס היינוס השביעי | שון קולן | אמנון וולף |
| סמי גארווין | דוויין היל | גלעד קלטר |
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי גדי לוי, גילן שחף, טליה ברקאי, יורם יוספסברג, עדי קוזלובסקי ושמחה ברבירו.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארצות הברית> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 13 בפברואר 2009 | 14 בנובמבר 2009 |
|  | 2 | 26 | 30 באוקטובר 2010 | 15 ביולי 2011 |
הפקה

פיילוט הסדרה שאורכו כ-6 דקות הופק בשנת 2006, כאשר לפיו הסדרה הייתה מיועדת במקור לקהל בוגר ולא לילדים. בקונספט המקורי הסדרה מתרחשת בגיהנום, ולא בעיר קריית סבל, כאשר לדמויות יש תכונות דומות אך קצת שונות מאלה שהיו להן בסופו של דבר. הפיילוט מתחיל כאשר ג'ימי קול עוזר לגברת זקנה לחצות את הכביש. הגברת מפילה את הארנק שלה, וכשג'ימי מרים אותו בשבילה דורס אותו אוטובוס. לאחר מכן הוא מת בבית החולים ונשלח לגיהנום מפני שנחשב בטעות כגנב, שם הוא מנסה להפוך את החיים לכיפים.
מועמדויות

| שנה | פרס | טקס | קטגוריה | מועמד | תוצאה | הפסיד ל> .. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | פרס ג'מיני | טקס פרסי הג'מיני ה-25 | הביצועים הטובים ביותר בתוכנית הנפשה או סדרה | קורי דורן | מועמדות | קים קטרל (ביצוע ב"מפיק את פארקר") |
| 2010 | פרס ג'מיני | טקס פרסי הג'מיני ה-25 | הביצועים הטובים ביותר בתוכנית הנפשה או סדרה | שון קולן | מועמדות | קים קטרל (ביצוע ב"מפיק את פארקר") |
| 2011 | פרס ג'מיני | טקס פרסי הג'מיני ה-26 | הביצועים הטובים ביותר בתוכנית הנפשה או סדרה | שון קולן | מועמדות | גורדון פינסנט (ביצוע ב"המלך בבר - ההרפתקה של באדו") |
| 2011 | פרס ג'מיני | טקס פרסי הג'מיני ה-26 | תוכנית ההנפשה או הסדרה הטובה ביותר | — | מועמדות | באטל פורס 5 |
הערות שוליים

↑  Jimmy Two-Shoes (lost test pilot of Canadian children's animated TV series; 2006), באתר The Lost Media Wiki
ג'ימי פייג'

| --- | --- |

ג'ימי פייג', 2013
 לידה:  9 בינואר 1944 (בן 80) הסטון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ג'יימס פטריק פייג'
 שם במה:  ZoSo 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 מקום לימודים:  Surrey Institute of Art & Design, University College 
 סוגה:  רוק, פולק רוק, רוק מתקדם, בלוז רוק, הארד רוק, בלוז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פנדר סטראטוקסטר, פנדר טלקסטר, Gibson EDS-1275, מנדולינה, גיבסון לס פול, ARP 2500 
 חברת תקליטים:  Swan Song, אטלנטיק, גפן, Fontana‏, Mercury
 בן או בת זוג:  Patricia Ecker (1986–1995) Jimena Gómez Paratcha (1995–2008)  סקרלט סאבט (אוגוסט 2014–?) ג'קי דשאנון 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית  פרס מרכז קנדי  MOJO Awards 
 www.jimmypage.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס פטריק "ג'ימי" פייג'  (באנגלית: James Patrick "Jimmy" Page; נולד ב-9 בינואר 1944) הוא מוזיקאי אנגלי, שהיה הגיטריסט והמפיק של להקת הרוק לד זפלין ואחד מהגיטריסטים המשפיעים ביותר בתולדות הרוקנרול. פייג' דורג במקום השני (אחרי ג'ימי הנדריקס) ברשימת "50 הגיטריסטים הטובים בכל הזמנים" של גיבסון, ושלישי ברשימת "100 הגיטריסטים הטובים ביותר בכל הזמנים" של מגזין הרולינג סטון.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פייג' נולד בהסטון, מידלסקס, פרבר צפוני של לונדון, בן יחיד לאב מנהל תעשייתי במקצועו ואם מזכירה רפואית. פייג' התחיל לנגן בגיטרה בגיל 12 לאחר ששמע את אלבומו של אלביס פרסלי "Baby, Let's Play House", ולמרות שלקח מספר שיעורי נגינה הוא נחשב כמי שלימד את עצמו לנגן. פייג' קיבל השראתו מאמני רוקאבילי דוגמת סקוטי מור וג'יימס ברטון אך לאחר זמן נטה יותר לאמני בלוז דוגמת בי בי קינג ואלמור ג'יימס. עם סיום לימודי התיכון החל לנגן פייג' עם משוררי ביט, עד שניל כריסטיאן ביקש ממנו להצטרף ללהקתו, "הקרוסיידרס" (צלבנים). במהלך סיבוב ההופעות חלה פייג' - שהיה שברירי מאוד מבחינה פיזית באותם ימים - במחלת הנשיקה, ונאלץ לפרוש מהלהקה ובמקום זאת בחר להתמקד בלימודי אומנות.
ביוגרפיה > הקלטות האולפן

גם במשך לימודיו המשיך פייג' לנגן במועדון מרקי עם אלכסיס קורנר, אריק קלפטון וג'ף בק. לאחר שמספר אמרגנים הבחינו בנגינתו של פייג' הוא החל לנגן בהקלטות אולפן עבור מספר אמנים, בתחילה עשה זאת כעיסוק משני אך עם הזמן גבר הביקוש עבור נגינתו והוא החל להקליט באופן קבוע. פייג' ניגן עבור להקות רבות דוגמת הקינקס, הרולינג סטונז והמי (The Who, גיטרה מלווה בשיר "I Can't Explain", גיטרת Fuzz בשיר "Bald-Headed Woman"), ועבור זמרות כמו מריאן פייתפול ולולו.
ב-1965, לאחר שאריק קלפטון עזב את להקת היארדבירדס, הוצע התפקיד לפייג' אך הוא סירב: "סירבתי כי לא אהבתי את הדרך שבה הציעו לי...אילולא הייתי מכיר את אריק...אולי הייתי מצטרף...חיבבתי את אריק מאוד ולא רציתי שיחשוב שעשיתי משהו מאחורי גבו". פייג' הציע במקום זאת את חברו הטוב, ג'ף בק, לו נהג לעזור כספית בכך שסידר לו לנגן בהקלטות שבהן לא יכול היה לנגן בעצמו בגלל התחייבויות קודמות.
פייג' המשיך להקליט גם עבור אמנים מתחומים שונים מרוקנרול והגיע למצב שבימים מסוימים לא ידע עבור מי הוא אמור לנגן. המפיקים רצו אותו בסביבה למקרה שהכוכבים הגדולים, שלא מנוסים בהקלטות, "לא יספקו את הסחורה".
ב-1966, הקליט פייג', יחד עם ג'ף בק, קית' מון, ג'ון פול ג'ונס וניקי הופקינס את השיר "בק'ס בולרו", הקלטה זו גרמה לפייג' לעזוב את הקלטות האולפן ולהקים להקה.
מספר שבועות לאחר מכן, לאחר עזיבת הבסיסט של היארדבירדס החליט פייג' להצטרף ללהקה ולנגן בבס עליו לא ניגן קודם לכן. לאחר זמן מה עבר פייג' לנגן בגיטרה והיארדברידס הפכה ללהקה עם שני גיטריסטים מובילים, פייג' ובק. בק פרש מהלהקה לאחר משבר אישי ופייג' נותר גיטריסט יחידי, עד התפרקות הלהקה ב-1968.
פייג' ניגן גם בשיר הנושא המפורסם של האלבום הראשון של ג'ו קוקר, שיצא ב-1969, גרסת הכיסוי ל-"With a Little Help from my Friends" של הביטלס.