stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הכל כלול (סרט, 2004)
עלילה

הסרט נפתח בקריינות של נאשון ווייד, שאהב מטוסים מאז שהיה ילד. כאשר בגר, נאשון עלה על טיסת נוסעים בה כלבו הקטן נזרק לתא המטען מבלי שיורשה לעלות ביחד איתו. במהלך הטיסה, נאשון חווה קלקול קיבה לאחר שאכל את המנה המוגשת במטוס ובעקבות כיס אוויר, ישבנו נתקע באסלה. לבסוף, בעקבות טעות של אחת הדיילות, תא המטען של המטוס נפתח וכלבו של נאשון נשאב למנוע הסילון של המטוס ומת.
בעקבות התקרית, נאשון תובע את חברת התעופה וזוכה בפיצויים בגובה מאה מיליון דולר ומחליט להקים חברת תעופה משלו, לה הוא קורא N.W.A ("נאשון ווייד איירליינס"). לוגו החברה מעוצב בהשראת הרכב ההיפ הופ "N.W.A" והחברה עצמה משרתת בעיקר קהל ממוצא אפרו אמריקאי. הטרמינל בו החברה ממוקמת נקרא "טרמינל מלקולם אקס" ובו עובדות שתי מאבטחות חסרות מעש בשם ג'מיקה ושאניס. מטוס החברה הוא מטוס מסוג "בואינג 747SP" המעוצב בדומה למכוניות קאדילק ובתוכו מועדון ריקודים. סרטון הבטיחות המוקרן לנוסעי הטיסה מהווה פרודיה על השיר "Survivor" של הדסטיניז צ'יילד.
לאחר שהמטוס ממריא מנמל התעופה הבין-לאומי של לוס אנג'לס, נאשון נאלץ להתמודד עם שלל בעיות שצצות במהלך הטיסה: הטייס הראשי, קפטן מאק סובל מפחד גבהים (מסתבר שהוא מעולם לא טס בפועל וקיבל את הכשרתו מסימולטורים), בן דודו של נאשון, מאגסי מקים קזינו לא חוקי במחלקת העסקים במטוס והאקסית של נאשון, ג'יזל, הכועסת על נאשון לאחר שנפרד ממנה היא נוסעת בטיסה. בינתיים, משפחת האנקי, המשפחה הלבנה היחידה בטיסה מתמודדת עם בעיות משלה: הת'ר, הבת הבכורה חוגגת את יום הולדתה ה-18 בטיסה ומתכננת להשתכר ולשכב, בילי, אחיה הקטן של הת'ר, מתחיל להתלבש ולאמץ לשון דיבור אפרו אמריקאית ואשתו של אלביס, אב המשפחה מפלרטטת עם גברים שחורים על הטיסה לאחר הצצה במגזין פורנוגרפי.
טייס המטוס, קפטן מאק מת באמצע הטיסה לאחר שאכל פטריה אפריקאית (שנועדה לטיפול בכיני ערווה) וטייס המשנה, אדם בשם גיימן מת לאחר שנפל על ראשו ביציאה מג'קוזי. נאשון נאלץ בעל כורחו להנחית את המטוס בכוחות עצמו. בעזרתה של הדיילת בלאנקה, שמכירה את התא הטייס לאחר קיום יחסי מין עם טייס בעבר, נאשון מצליח להנחית את המטוס במרכז סנטרל פארק במקום בנמל התעופה קנדי. נאשון וג'יזל משלימים לאחר שנאשון מסביר שהוא נפרד ממנה על מנת שתוכל לשכוח ממנו וללכת ללמוד במכללה איכותית.
הסרט מסתיים כשנאשון מספר לקהל מה עלה בגורל שאר הדמויות: הוא וג'יזל חזרו להיות ביחד, בן דודו מאגסי הקים מועדון חשפנות וקזינו במטוס אחר, אלביס וג'מיקה במערכת יחסים, בנו, בילי הפך למפיק מוזיקלי שנעלם במסתוריות לאחר שהפיק קליפ למייקל ג'קסון. בסוף הסרט, מסתבר שקפטן מאק לא מת והוא מתעורר ומגלה שבגדיו תכשיטיו נגנבו.
שחקנים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| קווין הארט – נאשון ווייד סנופ דוג – קפטן מאק טום ארנולד – אלביס האנקי מת'וד מן – מאגסי קיי.די. אוברט – ג'יזל גודפריי – טייס משנה גיימן בריאן הוקס – די.ג'יי אריאל קאבל – הת'ר האנקי לוני לאב – שאניס | מוניק – ג'מיקה סופיה ורגרה – בלאנקה מיסי פייל – ברברה האנקי סומור – צ'רי די. אל האולי – ג'וני ריאן פינקסטון – בילי האנקי גארי אנתוני ויליאס – פליים ג'ון וויתרספון – איש עיוור אנג'ל קונוול – טאמיקה | רוברטו רומאן – נוסע בטיסה טרי קרוז – מאבטח בכניסה למועדון במטוס סטפן קיז – טכנאי הטיסה ריגס ריצ'רד טי. ג'ונס – דנזל (ללא קרדיט) ליל ג'ון – עצמו התאומים יינג ייאנג – עצמם קארל מלון – עצמו |
הפצה

הסרט הוצג ב-1,566 בתי קולנוע בשנת 2004 והרוויח 5,648,486 דולר בסוף השבוע הראשון שהוצג, מה ששם אותו קצת מתחת לסרטים "שרק 2", "היום שאחרי מחר", טרויה" ו-"המהפך של הלן". לאחר שבתי הקולנוע סיימו להקרינו, הסרט הרוויח 14,190,750 דולר וכן 631,596 דולר מהקרנות ברחבי העולם. סך הכל, הסרט הרוויח 14,822,346 דולר.
קווין הארט התארח בפודקאסט בשם "WTF With Marc Maron" וסיפר שההכנסות השליליות של הסרט הגיעו בעיקר בגלל עותקים פיראטים, שנוצרו והופצו כשלושה חודשים לפני שהסרט עלה לאקרנים. הארט הסביר שממכירות של עותקים פיראטים, הסרט הרוויח 40 מיליון דולר. הארט סיפר למנחה הפודקאסט, מארק מרון שבזמן הקרנת הבכורה, מעריצים ביקשו שיחתום להם על העותק הפיראטי של הסרט שברשותם. למרות זאת, הארט ציין שהסרט טרם לפופולריות שלו ופתח בפניו את הדלת למסע הופעות ברחבי המדינה.
ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 18% טריות על סמך 101 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 33/100 על סמך 26 ביקורות.
הערות שוליים

↑  Domestic 2004 Weekend 22, Box Office Mojo
↑  Soul Plane, Box Office Mojo
↑  Soul Plane (באנגלית), נבדק ב-2023-01-03
↑  Soul Plane, נבדק ב-2023-01-03
הסכם ראדנוט

טירתו של ג'יירג' ראקוצי השני בראדנוט
הסכם ראדנוט היה הסכם שנחתם בימי מלחמת הצפון השנייה (1655–1660), בין שוודיה ובני בריתה ולבין טרנסילבניה על חלוקת "הרפובליקה (המלכותית) הפולנית-ליטאית", במקרה של ניצחון במלחמה. ההסכם נחתם ביוזמת שוודיה במטרה לגייס את טרנסילבניה להשתתפות במלחמה. הוא נחתם בראדנוט בטרנסילבניה (בימינו ירנוט (בהונגרית: Radnót, ברומנית: Iernut)) ב-6 בדצמבר 1656.
ההסכם, ששיקף מגמה אנטי-קתולית של חותמיו היה עלול להביא להיעלמותה של הרפובליקה המלכותית הפולנית-ליטאית מעל המפה הפוליטית של אירופה. הוא סוכם כעין תגובה להסכם שביתת הנשק בווילנה משנת 1656 בין רוסיה לפולין ולהסכם וינה מ-1 בדצמבר 1656 בין פולין לאימפריה ההבסבורגית.
מטעם שוודיה חתמו את ההסכם צלסטין שטרנבך וגוטהרד ולינג ומטעם טרנסילבניה - יאנוש קמני ומיהאי מיקש. במשא ומתן השתתפו שגריר פרוסיה, וכן בוגוסלב רדזיוויל ויאן וסטפאן מיארז'נסקי נמיריך.
ההסכם כלל 18 סעיפים, כשהראשון בהם ציין את ביטול הרפובליקה הפולנית-ליטאית על ידי חלוקתה בין שוודיה, טרנסילבניה, פרוסיה, הנסיך בוגוסלב רדזיוויל וההטמאן של הקוזקים האוקראינים.
חותמי ההסכם, השייכים רובם למחנה הפרוטסטנטי הסכימו לחלק ביניהם את "הרפובליקה (המלכותית) הפולנית-ליטאית", כדלקמן:
קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה, יקבל את פרוסיה המלכותית, קויאוויה, צפון מזוביה, סמוגיטיה, קורלנד ולטגליה.
הנסיך בוגוסלב רדזיביל יקבל את הוויבודות נובוגרודק.
פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, יקבל את "פולין גדול".
ההטמאן בוהדן חמלניצקי יקבל את שטחי אוקראינה שבין הר בטוֹח ונובהורוד-סיברסקי.
נסיך טרנסילבניה, ג'רג' ראקוצי השני יקבל את שטחיה הדרומיים של פולין, ואת רוב פולין קטן, כולל קרקוב.
בעקבות ההסכם, פלש ג'רג' ראקוצי השני לפולין בינואר 1657, בראש 41,000 חיילים. למרות זאת, חותמי ההסכם לא השיגו את מבוקשם. פולין התאוששה ודחקה בהצלחה את הפולשים אל מחוץ לגבולותיה. רק לאחר יותר ממאה שנה, חולקה פולין, אך בין כוחות שונים לגמרי מאלו שבקשו להשתלט עליה על פי הסכם ראדנוט.
לקריאה נוספת

Szilágyi Sándor- „Transylvania et bellum Boreo-Orientale”, Acta et documenta ... introductionibus et notis adjectis, instruxit A. Szilágyi.-(Erdély és az északkeleti háború, etc, Magyar Tudományos Akadémia, Pest 1890 II, 192 - 193
הערות שוליים

↑  א. קוטליארצ'וק
הפארק הלאומי קומואה

הפארק הלאומי קומואה (בצרפתית: Parc national de la Comoé) הוא פארק לאומי בצפון מזרחה של חוף השנהב כ-600 ק"מ צפונית לעיר אביג'אן. זהו אחד האזורים המוגנים הגדולים ביותר במערב אפריקה. גודלו ומגוון האזורים האקלימיים עליהם הוא מתפרש מצפון לדרום מאפשרים שפע בתי גידול וגיוון ניכר בצורות החיים הנמצאות בו. הפארק מוכרז מאז שנת 1983 כאתר מורשת עולמית.
האתר מוגדר כאתר בסיכון מאז 2003, ביוני 2017 פורסם על ידי איגוד השימור העולמי שהאתר מועמד לצאת מרשימה זאת.
גאוגרפיה ואקלים

שטחו של הפארק הוא כ-12,000 קמ"ר, וגובהו הממוצע מעל פני הים בין 250 ל-300 מטר. המקום הנמוך ביותר בפארק שוכן בגובה של 120 מטר, ושיא הגובה הוא בהר יֶוֶולֶה (Yévelé) בגובה של 600 מטר. הפארק משתרע במישור סחף קדום של שני נהרות - נהר קומואה ויובליו הזורמים מצפון לדרום, ונהר וולטה במזרח. רוב האדמה באזור אינה פורייה ואינה מתאימה לעיבוד חקלאי.
האקלים באזור הוא אקלים טרופי לח. ממוצע הגשמים השנתי הוא כ-1,200 מ"מ, והעונה הגשומה נמשכת מיוני עד אוקטובר. העונה היבשה נמשכת כששה חודשים בדרומו של הפארק וכשמונה חודשים בצפונו, אזור חם ויבש יותר. הטמפרטורה הממוצעת היא כ-26°.
צומח וחי

פארק קומואה הוא דוגמה מיוחדת לאזור ובו מגוון בתי גידול שונים, המציגים מעבר מיער ראשוני, סוגי יער שונים, סוואנה וסוואנה מיוערת, וכן ערבה. הגיוון בבתי הגידול מתבטא גם בגיוון במיני בעלי החיים הנראים בפארק, ובהם 11 מיני קופים, 11 סוגי טורפים (בהם אריה, צבוע נקוד,  זאב טלוא ונמר), פנגולין ענק, שנבוב, פיל סוואנה אפריקני, ו-21 מינים של מכפילי פרסה, שכוללים חזיר יבלות, חזיר הסבך, היפופוטם, תאו סודאני, ומספר אנטילופות כדוגמת אנטילופת סוס קצרת-קרן, קודו הביצות, קודו מסורטט, קובוס המים, קובוס שחור-רגל, צביון אדום ואוריבי. בין הזוחלים בפארק נמצאים גם שלושה מינים של קרוקודילים, שלושתם בסיכון. על העופות בפארק ניתן למנות עשרה סוגים של אנפות, חסידות, ברווזים, נשר, נץ, ועוד.
נוכחות אנושית

סביב הפארק חיים מספר שבטים מקומיים, העוסקים בחקלאות ובציד. צפיפות האוכלוסייה בפארק נמוכה יחסית, אך בשנת 2003 החליט ארגון אונסק"ו להוסיף אותו לרשימת האתרים הנתונים בסכנה, בשל המצב הפוליטי ההפכפך בחוף השנהב, אשר הביא לירידה בפיקוח על הפארק, עלייה בציד הבלתי חוקי וברעיית בקר בתוך תחומי השמורה.
ביערות שוכנים כמה אתרים הנחשבים מקודשים, אך לא כולם ידועים.
הערות שוליים

↑  IUCN
↑  באתר UNEP מוזכרים 17 מיני טורפים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537521905171  GND: 4285381-3  LCCN: sh2007006772  SUDOC: 174791321  VIAF: 235611839   WorldCat (עם VIAF): 235611839 
הפארק הלאומי קומואה בחוף השנהב בדרך לגאואי מרכז השמורה על גדות הנחל קומואה
המסע לעמק החלומות 5: האי המסתורי

| --- | --- |

כרזת הסרט ב-DVD
 מבוסס על:  המסע לעמק החלומות
 בימוי:  צ'ארלס גרוסבנור
 הופק בידי:  צ'ארלס גרוסבנור
 תסריט:  ג'ון לוי
 מדבבים:  Brandon LaCroix טרס מקנייל ג'ון אינגל תומאס דקר כריסטינה פיקלס Cannon Young ג'ף בנט רוב פאולסן אנדי מקייפי Aria Curzon מרים פלין 
 מוזיקה:  מייקל טברה ג'יימס הורנר (שיר הנושא)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Universal Cartoon Studios
 חברה מפיצה:  MCA/Universal Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 9 בדצמבר 1997
 משך הקרנה:  כ-74 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  הנפשה, הרפתקאות, מוזיקלי
 סרט קודם:  המסע לעמק החלומות 4: מסע אל תוך הערפל
 סרט הבא:  המסע לעמק החלומות 6: הסוד שאסור לספר
 סרטים בסדרה:  המסע לעמק החלומות
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסע לעמק החלומות 5: האי המסתורי (באנגלית: The Land Before Time V: The Mysterious Island) הוא סרט הרפתקאות מונפש משנת 1997, שהופק ובוים על ידי צ'ארלס גרוסבנור. זהו הסרט הראשון בזיכיון שבויים על ידי גרוסבנור, כמו גם הסרט הראשון בו אנדי מקאפי מדבבת את סרה, אריה נואל קורזון מדבבת את דאקי, ומרים פלין מדבבת את סבתא ארוכת-צוואר. זה גם הסרט היחיד שבו מגלם ברנדון לקרויה את ליטלפוט; זה הראשון שבו תומאס דקר מספק את קול השירה של ליטלפוט. שלושה שירים לסרט נכתבו על ידי מישל ברורמן ואמנדה מקברום, עם מוזיקה שהלחין מייקל טברה.
עלילה

יום אחד, נחיל של "זללני-עלים" יורד על העמק הגדול, זולל את כל הצמחים ומצמצם אותו לשממה עקרה. לתושבי העמק הגדול לא נותר אלא למצוא מקום אחר שבו יוכלו לשרוד עד שהצמחים יצמחו בחזרה. עם זאת, זוללי העלים השאירו מאחוריהם נתיב של הרס, ולא השאירו מזון לדינוזאורים למצוא. לאחר חיפושים של ימים רבים, מתח נכנס לקבוצה כאשר אביה של סרה וסבה של ליטלפוט מתווכחים על שינוי מסלולם, ומתחילים מאבק בין ליטלפוט וסרה. הקרב מתפרק מיד כאשר אביה של סרה מכריז שכל עדר צריך ללכת לדרכו למחרת בבוקר. בלי רצון להיפרד, ליטלפוט מוביל את חבריו בלילה, בתקווה שיצליחו למצוא אוכל לפני שיתפסו אותם. הם משאירים שביל למבוגרים לעקוב, ובסופו של דבר מגיעים ל"מים הגדולים". מיואשים מהמים הבלתי ניתנים לשתייה, הילדים מרגלים אחר אי ירוק המחובר ליבשת על ידי גשר יבשתי דק. בדרכם מתרחשת רעידת אדמה, שיוצרת צונאמי שממנו הם בורחים בקושי. הם נכנסים במהירות לשפע הרב של האי, אבל אז נחרדים לגלות שהצונאמי הרס את הגשר היבשתי.
מבודדים על האי, הם מנסים את הרעיון של סרה לחזור באמצעות בול עץ כסירה. התוכנית בתחילה עובדת היטב, אבל סרה סבלה ממחלת ים ופטרי פוחד מדי מהמים הגדולים מכדי לשמש כתצפית. עם זאת, חד-שן שוחה תוקף, ובבלבול והפחד שלאחר מכן, הם מגיעים שוב לאי. באותו לילה, הם זוכרים את משפחותיהם, בזמן שהעדר, לאחר שהלך בעקבות השביל, ישן על חופי החוף ביבשת, דואג להם בזמן שאביה של סרה מאשים את עזיבתם על ליטלפוט.
למחרת בבוקר, הילדים מתעוררים לצל של חד-שן, רק כדי לגלות שזהו צ'ומפר, חד-שן הצעיר שבקע בטיפולם לפני שחזר להוריו בסרט השני. מאז, צ'ומפר למד איך לדבר. צ'ומפר לוקח אותם למקלט בטוח כדי להסתתר מהוריו. מבלי לדעת את צ'ומפר והאחרים, חד-שן נוסף חי באי ומתחיל לצוד את הילדים. לאחר מכן, דאקי נתפסת על ידי פטרודקטילוס, אך מצליחה להימלט לפני שהיא יכולה להזיק. צ'ומפר מחביא את הילדים בצמחים בעלי ריח, ומספק להם מזון עלים לפי בקשתם. עם זאת, סרה הזהירה מדי מפגינה בגלוי חוסר אמון בצ'ומפר, ומשאירה אותו שבור לב כשהוא עוזב בדמעות. ליטלפוט עוקב אחריו ומתנצל, אבל הוא נקטע על ידי אימו של צ'ומפר. היא מחבקת אותו, ואז עוזבת. ליטלפוט מסוקרן מהפגנת אהבתה לצ'ומפר.
בעוד ליטלפוט חזר למחבוא, הג'יגנוטוזאורוס מממצא מוקדם יותר ורודף אחרי הילדים לעבר צוק מעל המים הגדולים. צ'ומפר מנסה לעזור, אבל חד השן מתגבר עליו. הוריו נחלצים לעזרה בצ'ומפר (ואותו דבר לילדים) ונלחמים בחד השן ליד קצה האי, במהלכו הוא נופל למים הגדולים ולוקח איתו את צ'ומפר, לזעזוע של הוריו. ליטלפוט צוללת פנימה כדי להציל את צ'ומפר בזמן שחד השן נסחף בזרם. חד-שן שוחה נוסף מופיע, אבל הפעם הם גילו פלסיוזאור בשם אלסי, שמציל את שניהם מטביעה. היא מחזירה אותם לאי, שם מבטיחה משפחתו האסירת תודה של צ'ומפר לעולם לא לפגוע בילדים; אביו של צ'ומפר מודה בחוסר רצון שאחרי שרחרח את ספייק (שאכל חלק מהמחבוא בעל הריח הרע) כל דבר שהריח כל כך רע לא יהיה טעים בכל מקרה. גם אימו של צ'ומפר מטיחה את ליטלפוט, כהכרת תודה על מעשיו להציל את צ'ומפר מטביעה. סרה מבינה את טעותה והסכימה שלא כל חדי השן כל כך רעים ומפלצתיים כמו שחשבה. אלסי מציעה לקחת אותם מעבר לים, אז צ'ומפר והוריו נפרדו מהם בשמחה, תוך הבטחה שהם יראו זה את זה שוב. כשהם חוזרים ליבשת, הם מגלים שהעדר מצא מקלט שופע, ירוק וקטן על החוף שבו הם יכולים לשהות עד שהעמק הגדול יחזור להיות פורה. כשהקרדיטים מתגלגלים, הסרט מראה מתי העמק הגדול עשה זאת, העדר חוזר הביתה.
מדבבים

ברנדון לקרויה – ליטלפוט (קול מדבר)
תומאס דקר – ליטלפוט (קול שירה)
אנדי מקאפי – סרה
אריה קרזון – דאקי
ג'ף בנט – פיטרי / מר קלאבטייל
רוב פולסן – ספייק
קאנון יאנג – צ'ומפר
קנת מארס – סבא ארוך-צוואר
מרים פלין – סבתא ארוכת-צוואר
כריסטינה פיקלס – אלסי
ג'ון אינגל – מספר / אביו של סרה
טרס מקניל – אמא של דאקי / אמא של פיטרי
שירים

שירי הסרט נכתבו על ידי מישל בראורמן ואמנדה מקברום.
מים גדולים – מבצעים: ליטלפוט (תומאס דקר), סרה (אנדי מקאפי), דאקי (אריה קרזון) ופיטרי (ג'ף בנט)
תמיד שם – מבצעים: ליטלפוט (תומאס דקר), סרה (אנדי מקאפי), דאקי (אריה קרזון) ופיטרי (ג'ף בנט)
חברים לארוחה – מבצעים: ליטלפוט (תומאס דקר), סרה (אנדי מקאפי), דאקי (אריה קרזון), פיטרי (ג'ף בנט) וצ'ומפר (קאנון יאנג)
כמו כן שיר הנושא של הסרט המקורי המסע לעמק החלומות "If We Hold on Together" נשמע בסרט.
המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה

המלחמה המצרית-עות'מאנית השנייה (ידועה גם בתור מלחמת סוריה השנייה) הייתה מלחמה אשר התרחשה בין השנים 1839–1841 בין האימפריה העות'מאנית תחת מהמוט השני, הסולטאן העות'מאני (פאדישאה), לבין איילט מצרים תחת מוחמד עלי פאשא, ואלי ולמעשה המשנה למלך של מצרים על גורלה של סוריה הגדולה ובה ארץ ישראל.
המאבק, שהתקיים בין שתי מעצמות אזוריות במזרח התיכון, הביא בסופו של דבר לגדילת השפעתה של האימפריה הבריטית באזור הים התיכון, מצרים והלבנט.
רקע

לאחר מלחמת העצמאות היוונית החלה האימפריה העות'מאנית בתהליך ממושך של קריסה כלל חזיתית;
שנתיים לאחר המלחמה פלשה המונרכיה של יולי אל אלג'יריה העות'מאנית וסיפחה אותה לאימפריה הקולוניאלית שלה.
שנתיים לפני סופה של המלחמה, פעולה צבאית של הצבא העות'מאני להפיל אחת ולתמיד את המונופול של בעלי האדמות המוסלמים באלבניה העות'מאנית הסתיים בעשורים של מרידות באזור.
מרד חקלאי סרבי בבעלי האדמות הבוסניאקים בהרצגובינה הכריח את העות'מאנים לחלק את השטחים מחדש בין העמים הסלאביים בחבל הבלקן.
אי-יציבות בעבר הנילוס הביא את מוחמד עלי להיות לשליט דה פקטו של מדינה מצרית עצמאית.
רקע > מסעות מוחמד עלי

למוחמד עלי הייתה מדיניות לעבר התפשטות אגרסיבית, לאורך שלטונו כבש את סודאן, אריתריאה, ג'יבוטי, חג'אז ולמספר שנים אף את מרכז חצי האי ערב. לאחר שהעות'מאנים סירבו להעניק לו את קפריסין וכרתים על פועלו במלחמת העצמאות היוונית (כפי שהבטיחו לפני המלחמה), לעלי היה התירוץ לצאת למלחמה בעות'מאנים ולממש את רצונו ארוך השנים לכבוש את ירושלים ודמשק.
בזמן המלחמה, המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה, כבש צבא מצרים את סוריה הגדולה מידי העות'מאנים והאימפריה המצרית-ערבית של עלי הגיעה לשיא יוקרתה הבין-לאומית.
המלחמה > הכנות

לאורך שלטונו של מוחמד עלי בשטחי סוריה הגדולה התרחשו מספר רב של מרידות נגד שלטונו, ראשית היה מרד בחקלאים בסוריה, אחר כך מרד ערביי ישראל, ואז מרד דרוזי ולבסוף גם מרד העלווים. כל המרידות הללו הבטיחו לממשל העות'מאני כי לו יתקוף תהיה לו התמיכה של התושבים בשטחים, אך דבר זה לא מנע מבנו של עלי, אבראהים פאשא להגיע לפאתי אנקרה בזמן המלחמה הקודמת, העות'מאנים היו צריכים תמיכה אירופאית.
לבסוף הייתה זו האימפריה הבריטית, עם הצי המלכותי הבריטי הגדול בעולם, תחת ממשלתו של ראש-ממשלת בריטניה ויליאם לם, ויקונט מלבורן השני, אשר תצא לקראת תמיכה צבאית ישירה באימפריה העות'מאנית במקרה של מאמת מלחמה נגד מצרים. הבריטים סיכמו כי יתמכו בעות'מאנים, אבל דבר זה לא יהיה חינם, ובתמורה לעזרתם, יינתן לאימפריה הבריטית האי קפריסין החשוב, כמו גם מים טריטוריאליים בים התיכון.
המלחמה > הקרב על נֵזִיב

הצבא העות'מאני (עם תמיכתו הצבאית של השליח הפרוסי הלמוט פון מולטקה לפקד על הארטילריה), פלש תחילה לשטח המצרי בלבנט וירד דרומה עד אשר התנגש בכוחותיו של בן עלי, אבראהים פאשא בעיר נזיפ של היום. היו אלו בין 30,000–80,000 חיילים עות'מאנים, נגד החיל המצרי שמנה 30,000–46,000 חיילים. מיומנות ההנהגה המצרית, ביחד עם המורל הצבאי הנמוך של החיילים הכורדים הרבים בצבא העות'מאני אשר היו מגויסים חדשים הביאו לתבוסה עות'מאנית מרכזית ונסיגת החיל הפולש.
המלחמה > לחימה ימית

ביולי 1839, נפטר מהמוט השני ובנו בן ה-16 ירש אותו, מחשש שהסולטאן הצעיר ישחק לידי האירופאים, הגרנד-אדמירל של הצי העות'מאני, אחמד פבזי פאשא אשר נע עם הצי לעבר מתקפה במרכז מצרים, ערק לצד המצרי ומסר את כלל הצי שהיה בשליטתו לידי מצרים בכניעה מרכזית שהתרחשה באלכסנדריה.
במרץ 1840, ברואו את המאמץ המלחמתי, החליט מוחמד עלי לנטוש את ההשפעה שלו בנג'ד למען יועברו חיילים באזור לשמירה על החזית בלבנט. הנסיגה המצרית מהאזור נתנה לבית סעוד להקים מחדש את כוחו מהפלג הוהאבי בצורת אמירות נג'ד, לימים זאת תהפוך לממלכת ערב הסעודית.
הכוחות הבריטים החלו להשפיע על שדה הקרב עם התערבות קריטית על דרכי הסחר של ערי הנמל בלבנט. ביוני 1840 כבש שליחו של האדמירל הבריטי רוברט סטופפורד (אנ'), הקומודור צ'ארלס נאפייר (אנ'), את ביירות לאחר מצור מתמשך של מספר חודשים ומצב מעורפל בשטח שהביא אותו לפעולה עצמאית.
עם הצטרפותם של ממלכת פרוסיה, האימפריה האוסטרית והאימפריה הרוסית לצידה של האימפריה העות'מאנית, המעצמות נתנו מכוחן הצבאי בהפצצה מתמשכת על צידון אשר התרחשה ב-26 בספטמבר. לאחר ייצוב חזית החוף, חיל הרגלים הבריטי החל בפשיטה דרך נהר אל-כלב.
ב-3 בנובמבר החלה הפגזה נרחבת של עיר החוף של עכו אשר בשונה מביירות, המשיכה בתמיכתה בממשל המצרי. העיר לא נכנעה בקלות אך עם פגיעת פגז במחסן נשק בין 1,500 ל-2,300 חיילים מצרים נהרגו ועד לסוף היום נכנעה העיר כאשר היא פגועה קשות מההפגזות וכמעט כל תותחי חומותיה מפורקים.
לקראת סוף נובמבר כוחות הצי הבריטים פעלו לסיום המערכה ולאחר שהשמידו את רוב חיל הים המצרי ירדו הכוחות דרומה והחלו מאיימים על אלכסנדריה, עיר הנמל החשובה ביותר למצרים אשר ישבה בדלתא של הנילוס, לב ליבה של מצרים. עלי, רואה את המצב כבלתי הפיך, החל במאמצים להסדר.
סוף דבר

ב-3 בפברואר 1841 חתם הסולטאן העות'מאני אַבְּדִילְמֵגִ'יט הָרִאשׁוֹן על צו רשמי שמינה את מוחמד עלי למושל תורשתי של מצרים בצורה רשמית ומכאן שמצרים הפכה לאוטונומיה סמי-עצמאית מידי האימפריה העות'מאנית.
בתמורה לאוטונומיה ניתנה לעות'מאנים מחדש סוריה הגדולה ולצידה גם חג'אז ותימן, כעונש על פועלו של עלי נגד הממשל המרכזי בקונסטנטינופול (איסטנבול).
המלחמה נגמרה בחיזוק השפעתם של הבריטים במזרח התיכון, אשר בעשורים הבאים יגדילו השפעתם על מצרים עד אשר ישתלטו על מרכז השלטון, בהשפעה על בני שושלת מוחמד עלי.
ראו גם

אבדילמג'יט הראשון
מוחמד עלי (שליט מצרים)
אבראהים פאשא
הערות שוליים

↑  אומניאטלס
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: המלחמה המצרית-עות'מאנית הראשונה | מלחמות טורקיה-מצרים  1839–1841 | הבא: המערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007524637905171  LCCN: sh2010000083
הפארק הפרובינציאלי האמבר

הפארק הפרובינציאלי המבר (באנגלית: Hamber Provincial Park) הוא פארק השוכן בקולומביה הבריטית שבקנדה, הגובל באלברטה ומוקף משלושת הצדדים האחרים שלו על ידי הפארק הלאומי ג'ספר.
היסטוריה

ראשוני המטיילים באזור הפארק הופתעו לגלות כי הוא אתר נפרד מהפארק הלאומי ג'ספר ומהפארק הפרובינציאלי הר רובסון, כיוון שלכל האזורים הללו יש היסטוריה ומאפיינים טבעיים משותפים. הפארק הוא חלק מאזור גדול ממדים שבעבר נודע בכינוי "הצפון הגדול", ואשר השתרע מאגם לואיז דרך מעבר ילוהד ועד קו חברת הרכבות הלאומית של קנדה.
הפארק קרוי על שם אריק המבר, שכיהן כסגן המושל של קולומביה הבריטית בין 1936 ל-1941. שטחו של הפארק בעת ההכרזה היה כעשרה מיליון דונם, ובגבולות אלו שכנו הר סר סנדפורד שהוא הנקודה הגבוהה ביותר ברכס סלקירק, הר קלמנסו המושלג ואגמי ומפלי קאמינס. במשך השנים לחצו יזמים בתחום כריתת העצים וייצור חשמל להשתמש במשאבי הטבע שבפארק, ובעקבות הסכם שנחתם עם הממשל הפדרלי של ארצות הברית החליטה קולומביה הבריטית להקטין את שטח הפארק לכ-240,500 דונם.
כיום הפארק הוא הקטן ביותר מבין הפארקים הנכללים בהכרזה של אונסק"ו, ויש בו מספר קטן מאוד של מתקנים. בשל חוסר נגישותו הפארק כמעט ואינו זוכה לנפח תיירות משמעותי, ובכל שנה מבקרים בו רק כ-500 אנשים. מראה הפארק מאופיין בפסגות הרים גבוהות ובעמקי נהרות, אך האתר הידוע ביותר בו הוא אגם פורטרס (מבצר) שאורכו 10 קילומטרים. גדות האגם הן בית גידול עבור צמחייה עבותה שכוללת אזליאה מדומה, אשוחית, בשמת, ורודודנדרון.
רשות הפארקים של קולומביה הבריטית פועלת באופן קבוע לפיתוח הפארק, אך במשך שנים רבות הדרך היחידה להיכנס אליו הייתה באמצעות שיט בנחל וושאאוט שנשפך אל החוף הצפוני של אגם פורטרס. כיום קיים שביל באורך 24 קילומטרים שמתחיל במפלי סאנוופטה בפארק הלאומי ג'ספר, ומסתיים מזרחית לאגם פורטרס. לפארק האמבר ולפארקים הר רובסון וג'ספר יש היסטוריה משותפת בזכות פעילותו של הגאולוג הקנדי ארתור פילמון קולמן.
הפועל מרמורק (כדורגל נשים)

| --- | --- |
סמל קבוצת כדורגל נשים הפועל מרמורק רחלי
 מידע כללי
 תאריך ייסוד:  1998, 2018
 תאריך פירוק:  2010, 2022
 ליגה:  ליגת העל בכדורגל נשים
הפועל מרמורק רחובות רחלי הייתה קבוצת כדורגל נשים וחלק ממועדון הפועל מרמורק, ששיחקה בליגת העל בכדורגל נשים. הקבוצה נוסדה בשנת 1998 עם הקמת ליגת הנשים בארץ ושיחקה בליגה הבכירה עד להפסקת פעילותה על ידי ההתאחדות בשנת 2010.
בשנת 2017 נפטרה אוהדת קבוצת הגברים הפועל מרמורק, רחלי שרעבי, והוחלט לקרוא על שמה את מועדון הנשים שהוקם מחדש ב-2018. הקבוצה שיחקה בליגה הלאומית שלוש עונות ולאחר מכן העפילה לליגת העל, בסיום עונת 2020/2021. לאחר עונה אחת בליגת העל התפרקה הקבוצה לאחר שלא הצליחה להעמיד קבוצה ולעבור בבקרה התקציבית.
בליגה

הקבוצה לקחה חלק בליגת הנשים מהקמתה בעונת 1998/1999. הישג השיא שלה היה בעונת 2004/2005 כשסיימה רביעית בפלייאוף העליון.
בעונת 2006/2007 סיימה אחרונה בליגה והייתה אמורה לרדת לליגה השנייה אך כיוון שכל קבוצות הליגה השנייה התפרקו שיחקה גם בעונה העוקבת בליגה הראשונה. בדיעבד הסתבר כי הקבוצה קנתה את מקומה בליגה הראשונה והוחלט על פירוק הקבוצה וענישת הבעלים של המועדון.
עד לפירוקה המשיכה הקבוצה לשחק בליגה הראשונה (והיחידה בתקופה זו) וסיימה בשלוש העונות במקום האחרון כשבעונות 2007/2008 ו-2008/2009 לא הצליחה להשיג אפילו נקודת ליגה אחת.
הקבוצה הוקמה מחדש והצטרפה לליגה הלאומית החל מעונת 2018/2019 ובסוף עונת 2020/2021 סיימה ראשונה ועלתה לליגת העל.
בעונת 2021/2022, לאחר מאבק ארוך וצמוד בתחתית הטבלה, הצליחה הקבוצה לנצח במחזור האחרון את האלופה הנכנסת, מ.ס. קריית גת, ולהישאר בליגה. למרות זאת, המועדון לא הצליח להעמיד קבוצה לעונה הבאה וסגר את קבוצת הנשים.
תארים

אליפות הליגה הלאומית : 1
2020/2021
הערות שוליים

↑  עסק הביש: שחיתות בכדורגל. תחקיר מעריב
↑  חנן עדני הורחק לשנתיים מהכדורגל, באתר וואלה, 7 ביולי 2009
↑  היסטוריה בספורט ברחובות
↑  הפועל מרמורק הורדה לליגה הלאומית
↑  רשמית: הפועל ב״ש חזרה לליגת העל, מרמורק סגרה את קבוצת הנשים
המסע לעמק החלומות 6: הסוד שאסור לספר

| --- | --- |

כרזת הסרט ב-DVD
 מבוסס על:  המסע לעמק החלומות
 בימוי:  צ'ארלס גרוסבנור
 הופק בידי:  צ'ארלס גרוסבנור
 תסריט:  ליבי הינסון ג'ון לוי
 מדבבים:  תומאס דקר 
 מוזיקה:  מייקל טברה ג'יימס הורנר (שיר הנושא)
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Universal Cartoon Studios
 חברה מפיצה:  MCA/Universal Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 1 בדצמבר 1998
 משך הקרנה:  כ-76 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  הנפשה, הרפתקאות, מוזיקלי
 סרט קודם:  המסע לעמק החלומות 5: האי המסתורי
 סרט הבא:  המסע לעמק החלומות 7: אבן האש הקרה
 סרטים בסדרה:  המסע לעמק החלומות
 דף הסרט ב־IMDb
 
המסע לעמק החלומות 6: הסוד שאסור לספר (באנגלית: The Land Before Time VI: The Secret of Saurus Rock, בתרגום חופשי: הסוד של סלע זאורוס) הוא סרט הרפתקאות מונפש מוזיקלי משנת 1998, אשר משמש כסרט השישי בסדרת "המסע לעמק החלומות" שעוקבת אחר חמישה דינוזאורים שחיים בעמק הגדול. זהו הסרט הראשון בו תומאס דקר הוא גם הקול המזמר וגם המדבר של ליטלפוט. זה היה הסרט השני של הסדרה שהופץ ישיר לווידאו שהופק וביים צ'ארלס גרוסבנור, ועבודת האנימציה האחרונה של האולפן הדרום קוריאני AKOM בחו"ל על הזיכיון, כמו גם הסרט הסופי שבו נעשה שימוש באנימציית cel מסורתית.
מדבבים

קנת מארס - סבא ארוך-צוואר
תומאס דקר - ליטלפוט
אנדי מקאפי - סרה
אריה קרזון - דאקי
ג'ף בנט - פיטרי / ספייק
קריס קריסטופרסון - דוק
מרים פלין - סבתא ארוכת-צוואר
ג'ון אינגל - אביה של סרה
ננסי קרטרייט - דיינה
סנדי פוקס - דינה
דני מאן - אלוזאורוס