stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ספוטניק 2
הערות שוליים

1 2  הרוסים שלחו ירח שני ובו כלב, מעריב, 3 בנובמבר 1957
↑  הסוויטים ישגרו לחלל ירח נושא חיות, דבר, 29 באוקטובר 1957
↑  בעוד שבוע - ספוטניק־שני, דבר, 1 בנובמבר 1957
↑  כלבת־הירח תוצנח "בעוד שבוע, מעריב, 5 בנובמבר 1957
↑  מוסקבה: הכלבה לא תוחזר לארץ, מעריב, 6 בנובמבר 1957
↑  הורעלה כלבת־הירח, מעריב, 11 בנובמבר 1957
↑  הכלב בירח השני חי ושלום לו, מעריב, 4 בנובמבר 1957
↑  ה. יוסטוס, נתעכב שילוח ירח סובייטי שלישי, מעריב, 10 בנובמבר 1957
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדעי החלל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עונת 1955/1956 בליגה הלאומית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  3 בדצמבר 1955 – 16 ביוני 1956 (197 ימים)
 מספר משתתפות:  12
 הזוכה:  מכבי תל אביב
 מספר משחקים:  132
 מספר שערים:  465 (3.52 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ישראל אברהם לוי ישראלמיכאל מיכאלוב (16 שערים)
 → 1954/19551956/1957 ←
 
עונת 1955/1956 בליגה הלאומית הייתה העונה הראשונה של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.
הליגה כללה 12 קבוצות. העונה החלה ב-3 בדצמבר 1955 והסתיימה ב-16 ביוני 1956 לאחר משחקי המבחן. על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון, וזכתה באליפות השמינית בתולדותיה לאחר שהקדימה בשלוש נקודות את הפועל תל אביב והפועל פתח תקווה, אלופת העונה הקודמת. המבקיעים המצטיינים של העונה היו אברהם לוי מבית"ר תל אביב ומיכאל מיכאלוב מהפועל תל אביב, שכבשו 16 שערים כל אחד.
מכבי יפו, אשר עלתה לליגה הבכירה לקראת עונה זו, נשארה בליגה בתום העונה לאחר משחקי המבחן, ואילו מכבי רחובות והפועל כפר סבא ירדו לליגת המשנה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מכבי תל אביב | 22 | 13 | 6 | 3 | 47 | 16 | 32 |  |
| 2 | הפועל פתח תקווה | 22 | 12 | 5 | 5 | 54 | 28 | 29 |  |
| 3 | הפועל תל אביב | 22 | 12 | 5 | 5 | 49 | 29 | 29 |  |
| 4 | מכבי פתח תקווה | 22 | 10 | 7 | 5 | 47 | 34 | 27 |  |
| 5 | מכבי חיפה | 22 | 11 | 3 | 8 | 51 | 29 | 25 |  |
| 6 | הפועל חיפה | 22 | 9 | 4 | 9 | 32 | 39 | 22 |  |
| 7 | בית"ר תל אביב | 22 | 10 | 0 | 12 | 42 | 44 | 20 |  |
| 8 | מכבי נתניה | 22 | 9 | 2 | 11 | 31 | 44 | 20 |  |
| 9 | הפועל רמת גן | 22 | 9 | 0 | 13 | 28 | 42 | 18 |  |
| 10 | מכבי יפו | 22 | 6 | 5 | 11 | 39 | 48 | 17 | משחקי המבחן (נשארה בליגה) |
| 11 | מכבי רחובות | 22 | 6 | 1 | 15 | 25 | 64 | 13 | ירדו ליגה |
| 12 | הפועל כפר סבא | 22 | 3 | 6 | 13 | 20 | 48 | 12 | ירדו ליגה |
משחקי המבחן

בסיום העונה התקיימו משחקי מבחן לליגה הבכירה כשמכבי יפו שסיימה במקום ה-10 בליגה התמודדה מול הכח תל אביב שסיימה במקום הראשון בליגת המשנה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 ביוני 1956 | מכבי יפו | 3 - 1 | הכח תל אביב | מגרש מכבי יפו צופים: 5,000 שיפוט: ראובן פריזנר |
| 9 ביוני 1956 | כהן  32'  52'   כלב  72' | (סיקור) | אשכנזי  74' | מגרש מכבי יפו צופים: 5,000 שיפוט: ראובן פריזנר |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 ביוני 1956 | הכח תל אביב | 0 - 1 | מכבי יפו | מגרש "בני יהודה" תל אביב צופים: 4,000 שיפוט: אהרון ורנר |
| 16 ביוני 1956 |  | (סיקור) | ג'וג'וסיאן  18' | מגרש "בני יהודה" תל אביב צופים: 4,000 שיפוט: אהרון ורנר |
הפלייאוף נסתיים בניצחונה של מכבי יפו שנשארה בליגה הלאומית עונה נוספת.
| עונות בליגה העליונה בישראל |
| --- | --- | --- |
| ליגת ארץ ישראל | 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1940/1941 • 1941/1942 • 1942/1943 • 1943/1944 • 1944/1945 • 1945/1946 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| ליגה א' והליגה הלאומית | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| ליגת העל | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
עליית גג

עליית גג
עליית גג הוא חלל בתוך בניין, הממוקם ישירות מתחת לגג.
עליית הגג קיימת לרוב בבתים בעלי גגות משופעים וממלאת את החלל בין התקרה לבין הקומה העליונה בבניין. החלל בעליות הגג לרוב לא מיועד למגורים, כאשר קורות הבניין גלויות לעין ולעיתים רבות קיים קושי להגיע לפינות החדר. לעיתים משודרגות עליות הגג למגורים, לחדרי שינה או למשרדים ביתיים, אולם ברוב המקרים,אינן בשל העובדה שקשה לנוע בחלל שלהן או לנצל את השטחים הבלתי-נגישים, הן לרוב משמשות כאזור אחסון.
ראו גם

בוידעם
עליית הגג - הסתרת אנה פרנק

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ון ארמן
 תסריט:  מיפ חיס 
 שחקנים ראשיים:  מרי סטינבורגן פול סקופילד טום וילקינסון
 מוזיקה:  ריצ'רד רודני בנט
 צילום:  פיטר ג'קסון 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית בריטניה בריטניה
 חברה מפיצה:  Fourth television network
 הקרנת בכורה:  17 באפריל 1988
 משך הקרנה:  95 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עליית הגג - הסתרת אנה פרנק (באנגלית: The Attic: The Hiding of Anne Frank) הוא סרט אמריקאי-בריטי המבוסס על סיפור חייה של מיפ חיס, הולנדית שסייעה להסתיר את אנה פרנק ומשפחתה במהלך מלחמת העולם השנייה. הסרט מבוסס על ספרה של חיס "נזכור את אנה פרנק".
עלילה

בשנת 1940 פולשים הנאצים להולנד. מיפ חיס (מרי סטינבורגן) היא עובדת צעירה בסניף חברת אופקטה באמסטרדם. הסניף מנוהל בידי אוטו פרנק (פול סקופילד) היהודי. ביולי 1942 מתחיל פרנק לחשוש לגורל משפחתו, וביחד עם מיפ ועובדים נוספים במשרד, הוא בונה את "האגף הנסתר" בבניין בו הוא מסתתר עם אשתו אדית (אלינור ברון) ובנותיו מרגוט (גאורגיה סלוב) אנה (ליסה ג'ייקובס). אליהם מצטרפת גם משפחה נוספת - משפחת ואן-דאן ויהודי נוסף בשם אלברט דוסל (ג'פרי רוברט). לכל אורך המלחמה, מתאמצת מיפ להמשיך ולהסתיר את שמונת היהודים וכן לדאוג למחסורם. כל מאמציה נהרסים ב-4 באוגוסט 1944, עת חוליית שוטרים בפיקודו של קרל זילברבאואר (טום וילקינסון) מתפרצת לבניין ועוצרת את כל המסתתרים. זילברבאואר עוצר גם חלק מהמסתירים, אולם מרחם על מיפ ומשחרר אותה. מיפ מנסה לשחד את זילברבאואר כדי שישחרר את חבריה, אולם לשווא. היא חוזרת למחבוא ואוספת מהרצפה את דפי יומנה של אנה פרנק. היא מסתירה את הדפים במגירתה ולא מעזה לקרוא בהם. עם סיום המלחמה, חוזר אוטו פרנק לאמסטרדם, ומיפ מחכה לו ומבשרת לו שאשתו, וכן משפחת ואן-דאן ואלברט דוסל נהרגו במחנות השמדה. עם זאת, לא ידוע גורלן של אנה ומרגוט. אוטו מפתח ציפות לגביהן, אולם אז מגיע מכתב המודיע שגם אנה ומרגוט נספו. מיפ מוציאה מגירתה את דפי היומן שבו לא קראה ומעניקה אותם לאוטו. אוטו שוקע בקריאה, ומיפ חומקת בחשאי מהחדר ומתיישבת בכיסא שהיה שייך פעם לאנה פרנק. לאחר מכן היא מדוושת חזרה לביתה על אופניה.
עין מסלע

עין אבו כלאב, 2019
עין מסלע, הקרוי גם עין אל-כלב או עין אל כלאב, מצוי בגוש עציון סמוך ליישוב אלון שבות ממערב. עין מסלע הוא מעין שכבה הנובע מתחת מדף של סלע גיר קשה, והמים הנובעים נאספים אל תוך בריכת אגירה החצובה בסלע. מי הבריכה העודפים זורמים אל תעלה חצובה בסלע לעבר המדרון. מסביב למעין גדלים שני עצי תאנה גדולים וקבוצת קנים.
בסביבת עין מסלע חורבה נטושה, וסביב המעיין הוצבו שולחנות פיקניק. מרחבת המעין יש תצפית טובה לכיוון מערב וצפון, אל עבר דרום הרי ירושלים, ביתר עילית וצור הדסה.
גאולוגיה

עין מסלע מצוי בחלקו הצפוני של קמר הר חברון  שהמסלע שלו משתייך לחבורת יהודה מתצורת שורק. התצורה מתאפיינת בחילופים של שכבות גיר קשה מתקופת הקנומן-טורון ושכבות של חוואר צהבהב. החוואר הוא השכבה האטימה, האקווה (האקוויפר), ומעליה בוקעים מעיינות השכבה אל מדרונות ההרים.
עננים אפורים

שתי התיבות הראשונות מייצגות את הרמוניית הקוורטות, שנעשה בה שימוש ביצירה זו
עננים אפורים בצרפתית: Nuages Gris)‏ S. 199 ברשימת סירל, היא יצירה לפסנתר סולו שחיבר פרנץ ליסט בשנת 1881. בשנותיו המאוחרות החל ליסט לעסוק בניסויים בהלחנה, ובניגוד לרוב יצירותיו, הווירטואוזיות מטבען, "עננים אפורים" קצרה למדי ופשוטה מבחינה טכנית.
ההרמוניות מבוססות על מרווחים של קוורטות וקוורטות מוגדלות (טריטונים - כסמל לשטן) והיצירה מכילה טרצות מוגדלות רבות. ההרמוניות שונות מאוד מאלה שביצירותיו המוקדמות, נותנות ליצירה תחושה אפלה מאוד וכמעט מורבידית, ומייצגות את הדפרסיה, שליסט סבל ממנה בשלב מאוחר זה של חייו.
"עננים אפורים" שימש בפסקול הסרט "עיניים עצומות לרווחה" - סרטו האחרון של הבמאי סטנלי קובריק.
נפילת בגדאד (1258)

נפילת בגדאד (בערבית: سقوط بغداد) העבאסית התרחשה לאחר פלישה מונגולית לח'ליפות בשנת 1258. האורדות של הולגו ח'אן ובעלי בריתו הטילו מצור על העיר, ולאחר פריצת חומותיה בזזוה והרסוה. לאחר הפלישה חרבה העיר ובין 100 אלף למיליון מתושביה נרצחו. גם ספריות העיר ובהן בית אל-חכמה נהרסו, ומאות אלפי כרכים הושלכו לנהר החידקל. הח'ליף אל-מסתעצם נלכד והוצא להורג, ובכך הסתיימה הח'ליפות העבאסית לאחר 508 שנים בשלטון, ובגדאד עצמה נותרה דלת אוכלוסין והרוסה עד למאה ה-19.
רקע

בגדאד שימשה כבירתה של הח'ליפות העבאסית ומקום משכנו של הח'ליף למן שנת 758, עת נחנכה בידי הח'ליף העבאסי השני אל-מנצור. היא נבנתה על גדות החידקל, וצורתה העגולה אמורה הייתה לשקף עקרונות קוסמיים שהתבטאו גם בכינויה "עיר השלום" (בערבית: מדינת א-סלאם). בשיאה, הייתה העיר מאוכלסת בלמעלה ממיליון נפש וזכתה להגנתם של לא פחות מ-60 אלף לוחמים. עד למאה ה-13 חלפה תהילתה של העיר. הח'ליפות נחלשה והצטמצמה לאחר מאות שנים של דעיכה איטית. הח'ליף היה בובה בידיהם של מצביאים ממלוכים או טורקים, אך עדיין זכה לחשיבות סמלית רבה כמנהיגה הלגיטימי של האומה האסלאמית. בגדאד אמנם לא הייתה עוד בירתה של אימפריה עולמית, אך נותרה עיר חשובה ומרכז חשוב של למדנות, אמנות ומסחר. למן מחצית המאה ה-12 זכתה הח'ליפות לעדנה חלקית בימי ח'ליפותו הארוכים של א-נאצר (1180-1225). בנצלו את ואקום הכוח שנוצר עם התפוררותה של האימפריה הסלג'וקית לנסיכויות קטנות, הצליח א-נאצר לבסס את עצמאותה היחסית של בגדאד ולהשיב לשליטתה שטחים בעיראק שלא היו תחת דגלה זה מאות בשנים. ההצלחה הצבאית והפוליטית לוותה כאמור גם בגל פריחה תרבותית, והמדרסות של העיר הפכו למרכז לימוד דתי מהחשובים בעולם האסלאמי.
הפלישה המונגולית

החל מ-1238 החלו כוחות חלוץ מונגוליים לפלוש לתחומי עמק הנהרות של עיראק. ב-1238 ושוב ב-1242 ו-1244 נשלחו לעיראק גייסות קטנים בפיקודו של המצביא ביג'ו. פלישות אלו לא הובילו להכרעה ברורה וגרמו, לפי מקורות בני התקופה[דרושה הבהרה], לח'ליף העבאסי אל-מסתעצם לזלזל בכוחם. הח'אן הגדול הרביעי, מונגקה חאן, שלח לבגדאד שליחים שדרשו את כניעתן של הח'ליפות והעיר במילים אלה:
"לכשאוביל את צבאי אל בגדאד בזעם,

גם אם תיחבא בשמיים או בארץ,

אגרור אותך מטה מהרקיע

אשליך אותך באוויר כלביא

לא אשאיר אדם חי בממלכתך

אשרוף את ביתך, את אדמתך, אותך

אם ברצונך להציל את חייך ואת חיי משפחתך היקרה,

הקשב לעצתי בתבונה, ולא - תחזה בעיניך ברצונו של האל"
[דרוש מקור]
לאחר שדרישתו לא נענתה, מונגקה חאן ציווה לגייס אחד מכל עשרה לוחמים מונגולים - עד כדי 150 אלף לוחמים - במטרה להכניע את העיר. כוח זה היה מהגדולים ששלחו המונגולים במסע מלחמה אחד והדבר מבטא את החשיבות הרבה שהם ייחסו לח'ליפות ולבגדאד כמרכז של מרי והתססה.
בנובמבר 1257 יצא הכוח לדרכו תחת פיקודם של הולגו ח'אן, המצביא הג'לאירי קוקה אילגה (Koke Ilge) והמפקד הסיני גאו קאן (סינית: 郭侃). הכוח כלל חילות עזר רבים שרבים מהם היו נוצרים. בין היתר כללו כוחות עזר אלו גאורגים שביקשו לנקום את ביזת בירתם טביליסי בידי המצביא ג'לאל א-דין ח'ואריזם-שאה כמה עשרות שנים קודם לכן; צבא ארמני בראשות מלך ארמניה וכוחות צלבניים מנסיכות אנטיוכיה. לפי עדותו של ההיסטוריון הפרסי עטא מלכ ג'ובייני כלל הכוח התוקף גם כ-1000 מומחי ארטילריה סיניים, וכן כוחות פרסיים וטורקיים. הרכבו הכולל של הכוח מייצג את מגוון העמים הרב ששועבד לעולו של הח'אן הגדול - השליט המונגולי העליון.
בדרך לבגדאד הביס הצבא המונגולי בקלות רבה את בני העם הלוריסטאני היושבים בדרום-מערב איראן. שנה קודם לכן נכנעו החשישיון - בני כת המרצחים המפורסמת - ללא קרב ופתחו בפני המונגולים את מבצרם אלמות. בהתקרב הצבא המונגולי אל בגדאד דרש הולאגו את כניעתה, אך משלא שעה הח'ליף אל-מסתעצם לדרישותיו גמר אומר למחוק אותה מעל פני האדמה. כותבים בני התקופה[דרושה הבהרה] מספרים על מרגלים מונגולים שפעלו בחצר המלכות, ובהם הווזיר השיעי אבן אל-עלקמי ששמו הפך בערבית המודרנית לכינוי לבוגד. אל-מסתעצם, מנגד, לא השכיל להכין את העיר כיאות לקרב: הוא לא חיזק את החומות ולא גייס כוחות מרחבי ממלכתו הדלה. תחת זאת, הבטיח להולאגו את סופו הקרוב ביד נקמה אלוהית.[דרוש מקור]
המצור

הולאגו ח'אן הגיע לסביבות העיר במחצית השנייה של ינואר 1258. הוא חילק את כוחותיו לשני חלקים משתי גדותיו של החידקל. בתחילה, הצליחו הכוחות העבאסיים להדוף את ההתקפה המונגולית בגדה המערבית, אך בקרב הבא הם הובסו והותשו. המונגולים פרצו פרצות בסוללות התוחמות את תעלות המים והציפו את האזור שבעורף הצבא העבאסי. הלוחמים העבאסים נלכדו ורבים מהם נהרגו בחרב או בטביעה. ב-29 בינואר הטילו הכוחות הסיניים מצור על העיר בהקיפם אותה בחֵל (חומת מצור) שלפניה חפיר. הם התקיפו את חומות העיר במכונות מצור ובבליסטראות, ולאחר ימים אחדים, ב-5 בפברואר, הצליחו המונגולים להשתלט על קטע מהחומה. המונגולים סירבו להיענות להפצרותיו של אל-מסתעצם לנהל עמו משא ומתן, והוא נאלץ להיכנע ב-10 בפברואר, לאחר 11 ימי קרב בלבד. ב-13 בפברואר נכנסו הכוחות המונגוליים לעיר.
הרס העיר וביזתה

מיד עם כניסתם לעיר החלו כוחות המונגולים במסע שיטתי של רצח, ביזה והרס. אזרחים רבים שנסו על חייהם נתפסו והוצאו להורג - כמעט כל אוכלוסיית העיר שמנתה כמה מאות אלפי בני אדם. המסגדים, הארמונות, הספריות ובתי החולים - מונומנטים תרבותיים וארכיטקטוניים שנבנו במשך מאות שנים של שלטון עבאסי - נבזזו ונהרסו עד היסוד. ספריות העיר ובראשן בית אל-חכמה ("בית החוכמה") נשרפו על מאות אלפי כתבי היד והתעודות ההיסטוריות, המדעיות, הדתיות והספרותיות שבהן. מסופר שמי החידקל השחירו מדיו של הספרים שהושלכו הנהרה ומדם המלומדים שגופותיהם המבותרות היו שותפות לגורלם. הצחנה העולה מן העיר הייתה כה חזקה עד שהולאגו פקד על חייליו להעתיק את מקום המחנה הרחק מהעיר נגד כיוון הרוח. הח'ליף אל-מסתעצם עצמו נתפס ונאלץ לראות כיצד נתיניו נרצחים ואוצרותיו נבזזים. הולאגו הורה על רמיסתו תחת פרסות הפרשים המונגולים בעודו עטוף בשטיח יקר מארמונו. לאחר מכן הומתו גם כל בניו, למעט בן אחד, שנשלח למונגוליה כבן ערובה. בן זה נישא למונגולית, והעמיד אחריו צאצאים, אך מעבר לכך נעלמו עקבותיו מעל דפי ההיסטוריה. אף על פי שח'ליפים עבאסים סמליים המשיכו וכיהנו תחת הממלוכים בקהיר שלוש מאות שנים נוספות, הח'ליפות העבאסית כישות פוליטית בעלת קיום עצמאי פסה מן העולם.
כך כותב אל-וצאף, היסטוריון פרסי שפעל בראשית המאה ה-14 בחצר האילח'אנית:
הם שטפו את העיר כבזים רעבים העטים על להקת יונים, או כזאבים חסרי רסן התוקפים כבשים. משוללי מעצורים וחסרי בושה הם רצחו והטילו טרור...יצועים וכריות רקומי זהב ואבנים טובות נקרעו ונגזרו לחתיכות עם סכינים. אלה שהסתתרו מאחורי הפרגודים של ההרמון הגדול נגררו דרך הסמטאות והרחובות והפכו לדבר משחק..בעוד האוכלוסייה נרצחה בידיהם של הפולשים
לאחר שהאבק שקע, מונה עטאא אל-מולכ אל-ג'ביני למושל העיר העשנה וסביבותיה. בעקבות התערבות אשתו הנסטוריאנית של הולאגו - דוקוז חאתון - חסו המונגולים על חייהם של הנתינים הנוצרים בעיר. הולאגו אף הציע את חורבות ארמון הח'ליפות למושב הקתוליקוס (ראש הכנסייה הנסטוריאנית) מר מקיחא השני ובנה קתדרלה לשימושו.
בנוסף לכך, הרסו המונגולים בשיטתיות את מערכת תעלות ההשקיה העתיקה של מסופוטמיה פרי אלפי שנות תכנון וחפירה. הם סתמו את התעלות הראשיות, והאוכלוסייה המדולדלת שנשארה לא הייתה מסוגלת בכוחותיה לחדש את מערכת ההשקיה. כתוצאה מכך, קרסה שארית המערכת החקלאית, התעלות הנותרות נסתמו, והקרקעות הומלחו. השפעותיהם של מהלכים אלו לא תוקנו במלואן עד היום, והותירו את עיראק עם כמות היבולים הקטנה ביותר יחסית ליחידת שטח מעובד במזרח התיכון כולו.
תיאורים אלה של הרס וביזה מוחלטים של בגדאד ה"תרבותית" על ידי המונגולים ה"ברברים" הודגשו בעיקר על ידי היסטוריונים ערבים בני המאה ה-20 ואוריינטליסטים אירופאים, כהסבר לדעיכתה של הציוויליזציה המוסלמית לעומת אירופה. עם זאת, קיימת הסכמה בין רוב ההיסטוריונים בני ימינו שההשפעות ההרסניות של הכיבוש המונגולי "לא היו כל כך גדולות, ממושכות או אפילו נרחבות כפי שנחשב בעבר". לפי ברנרד לואיס, בגדאד דעכה כמרכז תרבותי עוד לפני הכיבוש המונגולי, והמונגולים עשו לא יותר מאשר "לקבור את המת". המונגולים גרמו להרס רב לבגדאד עצמה, אך במהרה חיזקו את מעמדם התרבותי והפוליטי של ערים ואזורים אחרים, ותחת שלטונם שגשגה ממלכת פרס מבחינה תרבותית. כמו כן, עוד לפני הכיבוש המונגולי של בגדאד תפסה קהיר את מקומה כמרכז התרבותי החשוב של העולם המוסלמי והיא המשיכה להחזיק במעמדה גם לאחריו.
ראו גם

אל-מסתעצם
הולאגו ח'אן
לקריאה נוספת

קלוד כאהן. האסלאם - מלידתו עד תחילת האימפריה העות'מאנית (המאה השביעית עד סוף המאה החמש עשרה). תל אביב: דביר, 1995.
Amitai-Preiss, Reuven. 1998. Mongols and Mamluks: The Mamluk-Ilkhanid War, 1260–1281 (first edition). Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-46226-6.
Demurger, Alain. 2005. Les Templiers. Une chevalerie chrétienne au Moyen Âge. Éditions du Seuil.
ibid. 2006. Croisades et Croisés au Moyen-Age. Paris: Groupe Flammarion.
Khanbaghi, Aptin. 2006. The fire, the star, and the cross: minority religions in medieval and early modern Iran. London: I. B. Tauris.
Morgan, David. 1990. The Mongols. Boston: Wiley-Blackwell|Blackwell. ISBN 0-631-17563-6.
Nicolle, David, and Richard Hook (illustrator). 1998. The Mongol Warlords: Genghis Khan, Kublai Khan, Hulegu, Tamerlane. London: Brockhampton Press. ISBN 1-86019-407-9.
Runciman, Steven. A history of the Crusades.
Saunders, J.J. 2001. The History of the Mongol Conquests. Philadelphia: University of Pennsylvania Press. ISBN 0-8122-1766-7.
Sicker, Martin. 2000. The Islamic World in Ascendancy: From the Arab Conquests to the Siege of Vienna. Westport, Connecticut: Greenwood Publishing Group|Praeger. ISBN 0-275-96892-8.
Souček, Svat. 2000. A History of Inner Asia. Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 0-521-65704-0.
הערות שוליים

↑  L. Venegoni (2003). Hülägü's Campaign in the West - (1256-1260), Transoxiana Webfestschrift Series I, Webfestschrift Marshak 2003.
↑  אבן אל-עלקמי, וזיר שיעי בחצר ח'ליפותו של אל-מסתעצם (1197–1258) שפעל בשירותם של המונגולים. בשיח הפוליטי בעיראק משמש שמו למשל ולשנינה לציון בוגדים במולדת. ראו את המאמר "מאיד א-דין בן אל-עלקמי" בוויקיפדיה הערביתابن العلقمي
↑  ארנון סופר, גאוגרפיה של המזרח התיכון, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2000, עמ' 145-150.
↑  Lawis, Bernard. "The Mongols, the Turks and the Muslim Polity".Transactions of the Royal Historical Society, Fifth Series, Vol. 18, (1968), pp. 49-68,
| בית עבאס  ★  العبّاسيّون |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אל-עבאס • אבן אל-עבאס •  ההאשמיה והמהפכה העבאסית • בית עבאס •  רשימת הח'ליפים |  |
| הח'ליפים המוקדמים בבגדאד (750–833) | א-ספאח • אל-מנסור • אל-מהדי • אל-האדי • הארון א-רשיד • אל-אמין • אל-מאמון |  |
| הח'ליפים בסאמרא   (833–892) | אל-מעתצם • אל-ואת'ק I • מתוכל  I • אל-מנתצר •  אל-מסתעין I • אל-מעתז • אל-מהתדי • אל-מעתמד •  מופק (בפועל) |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הטורקים (892–946) | אל-מעתדד I • אל-מכתפי • אל-מקתדר • אל-קאהר • א-ראדי • אל-מתקי • אל-מסתכפי I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הבויהים (946–1065) | אל-מטיע • א-טאאע • אל-קאדר • אל-קאאם I |  |
| הח'ליפים בבגדאד תחת הסלג'וקים ויורשיהם (1065–1258) | אל-מקתדי • אל-מוסתזהר • אל-מסתרשד • א-ראשד • אל-מקתפי • אל-מסתנג'ד I • אל-מסתדא • א-נאצר • א-זאהר • אל-מסתנצר I • אל-מסתעצם I |  |
| הח'ליפים הסמליים בקהיר תחת הממלוכים   (1261–1517) | אל-מסתנצר II • אל-חאכם I  • אל-מסתכפי II • אל-ואת'ק II • אל-חאכם II • אל-מעתדד II • אל-מתוכל II • אל-ואת'ק III • אל-מסתעצם II • אל-מסתעין II • אל-מעתדד III • אל-מסתכפי III • אל-קאאם II • אל-מסתנג'ד II • אל-מתוכל III • אל-מסתמסכ • אל-מתוכל IV |  |
| בירות הח'ליפות העבאסית | בגדאד • סאמרא • א-רקה • קהיר |  |
| אחרים | קרב הזב (750) • ח'יזוראן • אל-מאייד • ברמכים • נפילת בגדאד (1258) |  |
דינאר זהב של אל-מסתעצם, מטבעת בגדאד 1244
מטבע של הולאגו ובמרכזו סמלו הארנב
פעולות המצור המונגוליות (חלק א')
פעולות המצור המונגוליות (חלק ב')
הולאגו כולא את אל-מסתעצם בין אוצרותיו; כתב יד אירופאי מהמאה ה-15
מינארט עתיק בסוק אל-ע'זל, יסודותיו הם השריד היחיד מבגדאד העבאסית. הוא שוקם בידי בנו של הולאגו ח'אן
עונת 1955/1956 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  20 באוגוסט 1955 – 2 במאי 1956 (257 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  מנצ'סטר יונייטד
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1529 (3.31 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (32) נאט לופטהאוס (בולטון וונדררס)
 → 1954/19551956/1957 ←
 
עונת 1955/1956 הייתה העונה ה-57 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-20 באוגוסט 1955 והסתיימה ב-2 במאי 1956. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. בירמינגהאם סיטי ולוטון טאון (בפעם הראשונה בהיסטוריה) היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.
מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם הרביעית בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו האדרספילד טאון] ושפילד יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו שפילד וונסדי ולידס יונייטד.
כדורגלנים מצטיינים

נאט לופטהאוס מבולטון וונדררס כבש 32 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
ברט טראוטמן ממנצ'סטר סיטי זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | יחס שערים | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | מנצ'סטר יונייטד | 42 | 25 | 10 | 7 | 83 | 51 | 1.627 | 32 | 60 | זכייה בליגה העפלה לגביע האלופות |
| 2 | בלקפול | 42 | 20 | 9 | 13 | 86 | 62 | 1.387 | 24 | 49 |  |
| 3 | וולברהמפטון וונדררס | 42 | 20 | 9 | 13 | 89 | 65 | 1.369 | 24 | 49 |  |
| 4 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 18 | 10 | 14 | 82 | 69 | 1.188 | 13 | 46 | זכייה בגביע האנגלי |
| 5 | ארסנל | 42 | 18 | 10 | 14 | 60 | 61 | 0.984 | 1- | 46 |  |
| 6 | בירמינגהאם סיטי | 42 | 18 | 9 | 15 | 75 | 57 | 1.316 | 18 | 45 | העפלה לגביע ערי הירידים |
| 7 | ברנלי | 42 | 18 | 8 | 16 | 64 | 54 | 1.185 | 10 | 44 |  |
| 8 | בולטון וונדררס | 42 | 18 | 7 | 17 | 71 | 58 | 1.224 | 13 | 43 |  |
| 9 | סנדרלנד | 42 | 17 | 9 | 16 | 80 | 95 | 0.842 | 15- | 43 |  |
| 10 | לוטון טאון | 42 | 17 | 8 | 17 | 66 | 64 | 1.031 | 2 | 42 |  |
| 11 | ניוקאסל יונייטד | 42 | 17 | 7 | 18 | 85 | 70 | 1.214 | 5 | 41 |  |
| 12 | פורטסמות' | 42 | 16 | 9 | 17 | 78 | 85 | 0.918 | 7- | 41 |  |
| 13 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 18 | 5 | 19 | 58 | 70 | 0.829 | 12- | 41 |  |
| 14 | צ'רלטון את'לטיק | 42 | 17 | 6 | 19 | 75 | 81 | 0.926 | 6- | 40 |  |
| 15 | אברטון | 42 | 15 | 10 | 17 | 55 | 69 | 0.797 | 14- | 40 |  |
| 16 | צ'לסי | 42 | 14 | 11 | 17 | 64 | 77 | 0.831 | 13- | 39 |  |
| 17 | קארדיף סיטי | 42 | 15 | 9 | 18 | 55 | 69 | 0.797 | 14- | 39 |  |
| 18 | טוטנהאם הוטספר | 42 | 15 | 7 | 20 | 61 | 71 | 0.859 | 10- | 37 |  |
| 19 | פרסטון נורת' אנד | 42 | 14 | 8 | 20 | 73 | 72 | 1.014 | 1 | 36 |  |
| 20 | אסטון וילה | 42 | 11 | 13 | 18 | 52 | 69 | 0.754 | 17- | 35 |  |
| 21 | האדרספילד טאון | 42 | 14 | 7 | 21 | 54 | 83 | 0.651 | 29- | 35 | ירדה ליגה |
| 22 | שפילד יונייטד | 42 | 12 | 9 | 21 | 63 | 77 | 0.818 | 14- | 33 | ירדה ליגה |