stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אידה ברונלי-לנטי
הצלת ילדי המשפחה בזמן מלחמת העולם השנייה

לאחר מות אם המשפחה, אספה ברונלי-לנטי את כל החפצים והמסמכים של המשפחה, שהיו נראים לה חשובים, הכניסה אותם לתוך ארגז וקברה אותו מתחת לבית המשפחה. לימים, רבים מהמכתבים שהיו בארגז שימשו את סנדרו-צבי ינאי לכתוב את ספרו "שלך סנדרו", בו הוא סיפר את סיפורו המשפחתי.
ללא השכלה, מקצוע ועבודה, לקחה על עצמה ברונלי-לנטי את האחריות על שלושת הילדים. למרות האיומים, ההטרדות וקשיי הפרנסה סירבה אידה לנטוש את שלושת הילדים היתומים והפכה להיות להם כאם. היא לקחה על עצמה אחריות גדולה, בעוד הייתה צריכה להגן, לשמור ולהסתיר את הילדים מפני הגרמנים. היא החליטה לנסוע איתם לבית אמה שבמונסליצ'ה, שם היא הציגה אותם כפליטים הונגרים על מנת שאיש לא ידע שהם יהודים. אך לפני שהיא הספיקה לברוח, קצין גרמני (מעסיקה לשעבר של האם יוצי) אמר לה שהוא רוצה לאמץ את הילדים, והיא סירבה. לאחר כמה חודשים בבית אימה, החליטה האם, שהיא לא רוצה יותר שהילדים יתגוררו בביתה וגרשה את שלושת הילדים.
לאחר גירוש הילדים מבית אימה, פנתה ברונלי-לנטי אל ראש העירייה בבקשת עזרה, וגילתה לו שהילדים יהודים. למזלה, אשת ראש העיר גם היא הייתה יהודיה, מה שמנע את דליפת הסוד, וסייע לשלבם במוסדות כילדים יתומים. בכל התקופה שהילדים היו שם ועד לסוף המלחמה היא שמרה על קשר רציף באהבה באחריות ובמסירות. היא הציגה את עצמה כאפוטרופוס של הילדים, היא ביקרה אותם באופן סדיר בכל יום ראשון עד לסיום המלחמה. לאחר המלחמה, נעזרה שוב בראש העיר על מנת ליצור קשר עם חיילי הבריגדה היהודית שחיפשו ילדים יתומים באיטליה.
בחודש יוני 1945 החלה לעבור עם הילדים בין מחנות צבאיים שונים, כדי למצוא חיילים יהודיים שייקחו אותם איתם או על אוניית מעפילים לארץ ישראל. היא הגיעה למחנה צבאי בסנטה קולומבה כאשר היא אוחזת בידיה את שלושת הילדים וסיפרה כי הם ילדים יהודים. למרות זאת, היא היססה להשאיר את הילדים עם החיילים היהודים במחנה. היא רצתה לוודא שיגיעו בשלום אל הספינה שתיקח אותם לארץ ישראל. לכן, עברה אידה ממחנה למחנה במשך חודש ימים ורק כאשר הגיעו לרומא הייתה בטוחה שהילדים בידיים טובות מסרה אותם לידי חיליים יהודים. הילדים קיבלו אישורי עלייה לעליה, וביוני 1945 הפליגו הילדים מנאפולי באנייה "מטאורה" לישראל.
הילדים שהצילה לאחר עלייתם לארץ ישראל

לאחר העלייה של הילדים לארץ ישראל, ולאחר שנפרדו מברונלי-לנטי, הם פגשו את דודם, שאול אח של האם יוצי, שגר בנהריה, ועברו לגור בקיבוץ רמת דוד. הילדים קיבלו שמות עבריים – אלסנדרו הפך לצבי, וליזטה הפכה ליהודית. היא כתבה לדוד מכתב בפברואר 1946 בו היא סיפרה על עבודתה וחייה לצד אחותו, על הדאגה והטיפול בילדים והיא ביקשה ממנו להעניק להם את מלא חיבתו. הילדים אומצו על ידי משפחות בקיבוץ, ובחגים הראשונים, הילדים לא הבינו את משמעותם ואת העובדה שהם יהודים, כיוון שגדלו בתור נוצרים קתולים. את חג חנוכה הראשון חגגו בתור נוצרים, הביאו עץ אשוח ומתחתיו הניחו נרות והחליפו מתנות. לאט לאט הילדים הבינו שהם יהודים, ואף הפכו לציונים. בגיל 11 עבר צבי ברית מילה.
צבי ינאי תיאר במכתביו האישיים את מסירותה של ברונלי-לנטי, וחשב שהיא צריכה לזכות להוקרה לא רק על רקע גילה הצעיר, דלותה, המצוקה הקשה של ימי המלחמה וחוסר ניסיונה, אלא גם על יסוד הקורבן האישי שהקריבה והסכנות שלקחה על עצמה באימוץ שלושה ילדים יהודים במדינה שהייתה נתונה לשלטון פשיסטי ונאצי.
חייה של ברונלי-לנטי לאחר המלחמה

אידה חיה בצניעות, התחתנה בגיל מאוחר עם ג'ינו לנטי, פועל במפעל "פיאט" בטורינו, ולזוג לא היו ילדים, בשל גילה המתקדם. היא ובעלה חיו במשך כל השנים ממשכורתו הצנועה, בדירת חדר קטנטונת, בה היא הוסיפה להתגורר גם אחרי מותו. עם השנים אידה הפכה להיות האם הרוחנית של כל אלו שהיו גרים קרוב אליה. בשנת 2008 נפטרה בטורינו בגיל 88.
הכרה והנצחה

ב-24 בפברואר 1993 הכיר "יד ושם" באידה ברונלי-לנטי כ"חסידת אומות עולם". בשנת 1998 הביאה המשלחת הדיפלומטית הישראלית במילאנו את אידה לישראל, כחלק ממשלחת שמנתה 50 חסידי אומות עולם, בני ארצות שונות, שהוזמנו לחגיגות יובל החמישים להקמתה של מדינת ישראל. בנוסף, הונצחה בקיר הכבוד שבגן "חסידי אומות העולם" ב"יד ושם". בעיר פדובה נטעו לכבודה עץ בגן "חסידי אומות עולם". בעיר מונסליצ'ה בה נולדה אידה כיבד ראש העיר את גבורתה והזמין פסל שמציין את סיפורה של אידה ושלושת הילדים. הפסל נמצא בגן שליד בית העירייה.
ראו גם

צבי ינאי
שלך, סנדרו
לקריאה נוספת

שלך, סנדרו, צבי ינאי, כתר, 2005.
הערות שוליים

↑  אידה ברונלי-לנטי, באתר יד ושם (באנגלית)
↑  שלך סנדרו, כתר, 2005, עמ' 15,30,41
↑  Ida Lenti Brunelli - Comune di Padova, www.padovanet.it (באנגלית)
↑  ההישרדות של הילד צבי ינאי בתקופת השואה באיטליה | ילדים בשואה, באתר www.children-holocaust2.co.il
1 2  אילנה דיין גלעד טוקטלי, ‏אחי, איפה אתה?, באתר ‏מאקו‏, 11 בינואר 2007
↑  Yad Vashem (2011-01-11), Testimony of Righteous Among the Nations Ida Brunelli-Lenti from Italy, נבדק ב-2018-03-19
↑  אידה בְּרוּנֶלי-לֶנטי | www.yadvashem.org, באתר www.yadvashem.org
↑  עדותו של שלמה רוביץ, חייל הבריגדה | www.yadvashem.org, באתר www.yadvashem.org
↑  סיפור יצירת הקשר בין הבריגדה לבין צבי ואחיותיו, באתר יד ושם
↑  Yad Vashem (2011-01-11), Testimony of Righteous Among the Nations Ida Brunelli-Lenti from Italy, נבדק ב-2018-02-01
↑  חנוכתו של גן חסידי אומות העולם | אבני דרך | מפעל ההכרה בחסידי אומות העולם, באתר www.yadvashem.org
↑  "PADOVA Giardino dei Giusti - Giorgio Perlasca". Giorgio Perlasca (באיטלקית). נבדק ב-2018-03-19.
קיר ההנצחה לחסידי אומות העולם מאיטליה, בגן חסידי אומות עולם, יד ושם. שמה של אידה לנטי נוסף לקיר בשנת 1993
ראש עיריית מונסליצ'ה עומד בגינת העיר ליד הפסל של אידה ושלושת הילדים.
הפסל בגן חסידי אומות העולם בפדובה לזכרה של אידה ברונלי-לנטי
אירווינג מונדשיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בפברואר 1924 ברוקלין, ניו יורק
 פטירה:  5 ביוני 2015 (בגיל 91) הרשי, פנסילבניה
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק  התיכון לבנים 
 גובה:  1.83 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  קרב עשר   קפיצה לגובה   קפיצה משולשת   קפיצה לרוחק
 
אירווינג "אירב" מונדשיין (באנגלית: Irving "Irv" Mondschein; ‏7 בפברואר 1924 - 5 ביוני 2015) היה אתלט ושחקן פוטבול יהודי-אמריקאי. 3 פעמיים אלוף ארצות הברית (1944, 1946 ו-1947), פעמיים סגן אלוף ארצות הברית (1948 ו-1949), מקום שמיני במשחקים האולימפיים (לונדון 1948) ודורג במקום שישי בעולם (1949) בקרב עשר. סגן אלוף ארצות הברית (1947), פעמיים ברציפות אלוף המכללות (1947 ו-1948) ודורג פעמיים במקום שלישי בעולם (1947 ו-1949) בקפיצה לגובה ופעמיים מקום חמישי בארצות הברית (1944 ו-1947) בקפיצה משולשת.
ביוגרפיה

מונדשיין נולד וגדל בברוקלין שבניו יורק למשפחה יהודית. בשנת 1943 התגייס לצבא ארצות הברית, ולאחר שחרורו למד באוניברסיטת ניו יורק.
ביוגרפיה > אלוף ארצות הברית

באליפות ארצות הברית שנערכה ב-20 ביוני 1944 זכה מונדשיין במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 5748 נקודות והבטיח את השתתפותו במשחקים האולימפיים (אולימפיאדת הקיץ 1944) שבוטלו בשל מלחמת העולם השנייה.
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1946 זכה מונדשיין במדליית זהב בקרב עשר בתוצאה של 6466 נקודות ושנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 6715 נקודות.
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת לונדון (1948) זכה מונשיין במדליית כסף בקרב עשר בתוצאה של 7101 נקודות, אחרי בוב מתיאס (7224 נקודות) ולפני פלויד סימונס (7054 נקודות). התוצאה שקבע הייתה יכולה לזכות אותו במדליית כסף, אך במשחקים עצמם הוא סיים במקום שמיני בקרב עשר בתוצאה של 6715 נקודות.
בתחרות שנערכה בניו יורק ב-28 במאי 1949 זכה מונדשיין במדליית ארד בקפיצה לגובה בשיא אישי חדש של 2.02 מטר
ביוגרפיה > קריירת מאמן

בעודו סטודנט החל מונדשיין לאמן אתלטיקה, כדורסל ופוטבול בשנת 1949 באוניברסיטת לינקולן בפנסילבניה. הוא אימן את נבחרת ארצות הברית למכביה השלישית בשנת 1950 ושימש כיועץ במשרד החינוך למשלחת הישראלית לאולימפיאדת הלסינקי (1952). הוא אימן אתלטיקה במשך שנים רבות באוניברסיטת פנסילבניה כעוזר מאמן (1965–1979) ואחר כך כמאמן ראשי (1979–1987). הוא שימש כעוזר מאמן של נבחרת האתלטיקה של ארצות הברית לאולימפיאדת סיאול (1988)
חייו האישיים

בנו בריאן מונדשיין היה אף הוא אתלט מצטיין, אלוף המכביה האחת עשרה בקרב עשר. נכדו, בריאן מונדשיין ג'וניור(אנ'), אף הוא אתלט מצטיין, בקפיצה במוט, שייצג את ישראל באליפות אירופה (ברצלונה 2012).
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה לגובה: 2.029 מטר (1947)
קפיצה לרוחק: 7.35 מטר (1949)
קפיצה משולשת: 13.77 מטר (1947)
קרב עשר: 7191 נקודות (1949)
איוב ח'אן, אמיר אפגניסטן

ראזי מֻחַמַּד אָיוּב חָ'אן (בפרסית/דארי: غازی محمد ایوب خان, בפשטו: غازي محمد ايوب خان) נודע בכינויים המנצח על מיוונד והנסיך צ'ארלי האפגני, היה אמיר אפגניסטן משושלת ברקאזי בין השנים 1879–1880. איוב ח'אן היה מגדולי המצביאים האפגנים לדורותיהם. הוא ידוע בעיקר על פועלו במלחמה האנגלו-אפגנית השנייה, שם הנהיג את הצבא האפגני השבטי והביס את צבא הודו הבריטית בקרב על מיוונד.
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

איוב ח'אן נולד בשנת 1857, בנו השני של שיר עלי ח'אן, בנו השלישי של דוסת מוחמד ח'אן, אמיר אפגניסטן, שליט האמירות האפגנית ומייסד שושלת ברקאזי (על שם ברק בן אבינעם). איוב כאביו היה מקורב אל ההנהגה השבטית הצבאית. עם ירושת הכתר בידי אביו החלו מאבקי כוח ממושכים ואיוב גדל וחונך בתור לוחם ופרש מילדותו. מרידות רבות קמו בעת שלטון אביו ומיומנותו של איוב כמצביא התחזקה מכל הפלת מרד. איוב לא היה הבכור ממניו של אביו אך היה החביב עליו. בשנת 1874, אחיו הבכור של איוב, מוחמד יעקוב ח'אן, מרד באביו ונאסר על פועלו. אירוע זה הבטיח את הפיכתו של איוב ליורש עצר והוא עם הזמן חיזק את קשריו הפוליטיים לקראת ירושת הכתר.
ביוגרפיה > מלחמה בבריטים

בנובמבר 1878 דרשו דיפלומטים בריטים מן הראג' הבריטי כניסה לאפגניסטן לשוחח עם שיר עלי ח'אן על היחסים בין אפגניסטן והאימפריה הבריטית. באותה העת התרחש המשחק הגדול; מאבק השפעה בין בריטניה והאימפריה הרוסית על גבי מרכז אסיה, הבריטים פעלו להפוך את אפגניסטן למדינת חסותם שתשמש כחוצץ בין האימפריה הרוסית והראג' הבריטי. שיר עלי, ביודעו על התוכנית הבריטית, מנע את כניסת הדיפלומטים, פעולה שהביאה את צבא הודו הבריטית לפלוש לתוך אפגניסטן ולהתחיל במלחמה האנגלו-אפגנית השנייה.
בעת החלה המלחמה, איוב ח'אן פעל בתפקיד מושל הראת והגן על הגבול הצפוני עם השושלת הקאג'ארית והאימפריה הרוסית. היה על איוב ח'אן לנוע בראש כוחותיו ולגייס עוד כוחות לעבר דרום-מזרח אפגניסטן כדי להתמודד נגד הבריטים. בזמן זה הבריטים כבשו את הבירה האפגנית קאבול ושיר עלי נסג צפונה למזאר-י שריף לדרוש תמיכה צבאית מהאימפריה הרוסית אך נפטר קודם לכן עוד בפברואר 1879. אחיו של איוב, יעקוב מוחמד ח'אן, הפך לאמיר דה יורה מכיוון ששיר עלי לא מינה יורש עצר רשמי. איוב וידא את ירושתו לכתר בכך שהשיג תמיכה כמעט מוחלטת מחצר המלוכה. יעקוב מוחמד ח'אן ירד מתפקידו באוקטובר 1879 ואיוב ח'אן הפך לאמיר אפגניסטן הרשמי.
איוב ח'אן, כעת בראש צבא שבטי המחולק בין רגלים ופרשים, שינה כיוון תנועה לעבר העיר המרכזית קנדהאר, מקום תנועת הכוחות הבריטים לעברו. הכוחות הבריטים היו מצוידים באספקה מועדפת והייתה להם עליונות טכנולוגית על האפגנים. למרות זאת, הכוחות האפגנים ניצחו ופגעו קשות בבריטים במהלך הקרב על מיוונד. האפגנים בעצמם ספגו יותר מ-2,000 הרוגים אך הדבר לא מנע את פרסומו של איוב ח'אן הודות לקרב. האפגנים נסוגו אל קנדהאר עצמה ובמהלך הקרב על העיר היה עליהם להיכנע לכוחות הבריטים שאגפו אותם.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

אפגניסטן הפכה למדינת חסות בריטית אך הממשל הבריטי לא סמך לגמרי על נאמנותו של איוב ח'אן לכתר הבריטי. שיר עלי הגלה את בן אחיו הבכור, עבד א-רחמן ח'אן, מחשש שיאתגר את טענתו לכתר האפגני. במאי 1880, המושל הכללי של הודו, רוברט בולוור, רוזן ליטון, יצר קשר עם עבד א-רחמן ששהה באותה העת באמירות בוכרה וביחד הכוחות הבריטים הדיחו את איוב ח'אן בהפיכה צבאית והסדירו לבסוף את עבד א-רחמן על הכתר.
איוב ח'אן התכונן להתמודד עם תביעתו של עבד א-רחמן לאמירות. ביוני 1881, הוא צעד בראש צבא תומכים מהראת וכבש את קנדהאר, שהבריטים נטשו אותה, ולקח אותו מתומכו של עבד א-רחמן. אך האחרון הגיב מיד, לא רק על ידי כיבוש העיר מחדש אלא גם בכך שאחד מנאמניו, עבד אל-קודודוס, כבש את הראת בהיעדרו של איוב ח'אן. כתוצאה מכך נאלץ איוב ח'אן לצאת לגלות בשושלת הקאג'ארית. גלות זו התאפיינה בלפחות שלושה ניסיונות הפיכה בהם פעל לחזור להראת. לבסוף בשנת 1888, שוכנע איוב ח'אן לעבור עם קומץ תומכיו להודו בחסות בריטית. בזמן שהותו בהודו הבריטית הוא היה מעורב לפחות בקנוניה אחת להפלת עבד א-רחמן עד למותו בשנת 1914. כיום, על פועלו נגד הבריטים הוא נודע בתור "הגיבור הלאומי של אפגניסטן".
ראו גם

שיר עלי ח'אן, אמיר אפגניסטן
היסטוריה של אפגניסטן
המלחמה האנגלו-אפגנית השנייה
אין לך דאגות

"אין לך דאגות" הוא שיר של המוזיקאי הישראלי עידן רייכל. הוא יצא לאור ב-26 בינואר 2023 כסינגל באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. את השיר כתבו והלחינו נתן גושן ואבי אוחיון והפיק ועיבד מתן דרור. זה שירו הראשון של רייכל בקריירה בו לא השתתף בכתיבתו, הלחנתו או הפקתו כלל.
הצלחה מסחרית

בשבוע צאתו, השיר נכנס היישר אל המקום הראשון במצעד העברי השבועי של מדיה פורסט, עם כ-178 השמעות בתחנות הרדיו בשבוע זה. שבוע לאחר מכן, המשיך השיר לשהות במקום הראשון וצבר כ-207 השמעות סך הכל. זה שיר הסולו ה-12 של רייכל שהגיע למקום הראשון במצעד.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2023)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 1 |  |
|  ישראל | היטליסט | 82 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (התשפ"ג)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 39 |  |
הערות שוליים

↑  אסתי פרז בן-עמי ודורית אסרף-מזרחי, עידן רייכל לכאן רשת ב: "הכי קל לקום וללכת - אבל זה המקום שלנו", באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 30 בינואר 2023
↑  יאיר מור, עידן רייכל בהישג מרשים | דירוג תחנות הרדיו, באתר אייס, 14 בפברואר 2023
↑  המצעד העברי השבועי, באתר מדיה פורסט
↑  מדיה פורסט - המצעד הישראלי השנתי לסיכום שנת תשפ"ג | Mysong By Media Forest, באתר www.mysong.co.il (באנגלית)
| עידן רייכל |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי סולו | היד החמה • רייכל - פסנתר - שירים • ואם תבואי אליי • The Idan Raichel Symphonic Project (Live In Buenos Aires) |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל • ממעמקים • The Idan Raichel Project ‏• בין קירות ביתי • הביתה, הלוך חזור • רבע לשש • מגדל של אור |  |
| טורה-רייכל קולקטיב | The Tel Aviv Session ‏• The Paris Session |  |
| בוטן מתוק בקרקס | כל מה שנשאר |  |
| סיבובי הופעות | ממעמקים • בין קירות ביתי • מנגנים בשקט 2011 - המופע האקוסטי • Open Door • רבע לשש • רייכל - פסנתר - שירים |  |
| ערכים קשורים | הליקון • קומבנצ'ה • שחור על לבן • הביתה, הלוך חזור |  |
| עידן רייכל – שירים |
| --- | --- | --- |
| הפרויקט של עידן רייכל | הפרויקט של עידן רייכל |  |
| הפרויקט של עידן רייכל | "בואי" • "אם תלך" • "הנך יפה" • "מדברים בשקט" • "שושנים עצובות" |  |
| ממעמקים | "עלה נישא ברוח" • "שובי אל ביתי" • "יש בי עוד כוח" • "ממעמקים" • "מילים יפות מאלה" • "מכל האהבות" |  |
| בין קירות ביתי | "Todas las Palabras" • "שאריות של החיים" • "מי נהר" • "חלומות של אחרים" • "רוב השעות" • "מינהאר לי משיתי" • "הכל עובר" • "מנעי קולך מבכי" |  |
| הביתה, הלוך חזור | "אמא, אבא וכל השאר" • "הביתה, הלוך חזור" • "מחכה" |  |
| רבע לשש | "יורד הערב" • "עכשיו קרוב" • "בלילה" • "Sabe Deus" • "עד שאין יותר לאן" • "בקרוב" • "אם היית רואה" |  |
| מגדל של אור | "תחזור" • "כל יום מחדש" • "עד שתחזרי אליי" |  |
| סינגלים אחרים | "Petit Roi" • "איזה יום טוב" • "על הספסל שבשכונה" |  |
| סולו | סולו |  |
| היד החמה | "היד החמה" • "מעגלים" • "געגוע" • "בחמש שניות" • "לפני שייגמר" |  |
| רייכל - פסנתר - שירים | "לסלוח ולשכוח" |  |
| ואם תבואי אליי | "גלגל מסתובב" • "אהבה כזו" • "ואם תבואי אליי" • "בראשית" • "למה זה מגיע לנו" • "את לא נשארת לבד" |  |
| סינגלים אחרים | "קוצים" • "בובות" • "שבט אחים ואחיות" • "עכשיו נשארנו שנינו" • "כתוב מלמעלה" • "Lumiére" • "אם רק תסכימי" • "למה ככה עצובה" • "מכל הכוכבים בלילה" • "מתגעגעת אותך" • "ככה מיום ליום" • "להאמין" • "אין לך דאגות" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Po co" |  |
אי ג'יאנליאן

זהו שם סיני; שם המשפחה הוא .
אי ג'יאנליאן (בסינית: 易建联; נולד ב-27 באוקטובר 1987‏ בגואנגדונג) הוא כדורסלן סיני, המשחק בקבוצת גואנגדונג סאות'רן טייגרס מליגת העל הסינית. הוא משחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר.
קריירת המועדונים

אי ג'יאנליאן נולד לאי ג'ינגליו ולמיי מיילינג, שהיו שניהם שחקני כדוריד בעברם. הוריו לא רצו לשלוח אותו בתחילה לבית ספר לספורט, אך לאחר שמאמן בית הספר המקומי לספורט צפה בו במשחק כדורסל רחוב, הוא שכנע את הוריו של ג'יאנליאן לשולחו להתאמן בצורה מקצוענית.
בשנת 2002 הוזמן אי על ידי אדידס, שרצתה להחתימו על חוזה חסות, למחנה מיוחד לזיהוי כישרונות שלה בטינק שבניו ג'רזי, שם הוא התחרה נגד השחקנים הבכירים מליגת התיכונים של ארצות הברית.
מאוחר יותר באותה שנה חזר אי לסין, והצטרף לקבוצת גואנגדונג סאות'רן טייגרס בליגת ה-CBA. בעונתו הראשונה בקבוצה, 2002/2003, הוא השיג ממוצעים של 3.5 נקודות ו-1.9 ריבאונדים למשחק, ושיפר את ממוצעיו ל-7.3 בנקודות ובריבאונדים בסדרת הגמר של הליגה, שבה הפסידה הקבוצה לבאיי רוקטס. הוא זכה בתואר "רוקי השנה" של הליגה. בעקבות הכישורים שהפגין אי, הוא נחשב בתקשורת לממשיך דרכו של יאו מינג.
בשלוש העונות הבאות הוביל אי את קבוצתו לזכייה בשלוש אליפויות רצופות של ה-CBA, וב-2006 אף זכה בתואר ה-MVP של סדרת הגמר. בעונת 2006/2007 הוא קבע ממוצעים של "דאבל דאבל" של 24.9 נקודות ו-11.5 ריבאונדים למשחק ונבחר ל"שגריר הליגה" של העונה, אך הפסיד עם גואנגדונג בסדרת הגמר של הליגה לבאיי רוקטס.
לאחר מכן נרשם אי לדראפט ה-NBA ‏2007, ונבחר על ידי מילווקי באקס במקום השישי. אי דחה את חתימתו על החוזה במילווקי במספר חודשים, לפני שהסכים עם ראשי הקבוצה על תנאי החוזה באוגוסט 2007. בעונתו הראשונה ב-NBA השיג אי ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.2 ריבאונדים למשחק, ובנוסף זכה בתואר "רוקי החודש" של הליגה בדצמבר 2007. בראשית חודש אפריל הוא נפצע בברכו ונאלץ להיעדר עד לסיום אותה עונה.
ביוני 2008 עבר אי לניו ג'רזי נטס. הוא הפגין יכולת טובה בחודשים הראשונים של עונת 2008/2009, אך בינואר סבל מפציעה נוספת שהשביתה אותו ממשחק למשך שישה שבועות. בבחירות למשחק האולסטאר הוא סיים במקום השלישי בהצבעת האוהדים לפורוורד הפותח של נבחרת המזרח, אם כי רבים ייחסו זאת לסינים הרבים שהצביעו בעבורו. לאחר חזרתו מהפציעה הוא לא הצליח לשחזר את יכולתו מהתקופה שלפניה ואיבד את מקומו בחמישייה הפותחת. הוא סיים את העונה עם ממוצעים של 8.6 נקודות ו-5.3 ריבאונדים למשחק.
בראשית עונת 2009/2010 סבל אי מפציעה נוספת, שבגינה השתתף ב-52 משחקים בלבד. עם זאת, לאחר חזרתו מהפציעה הפך לאחד מהשחקנים המובילים של ניו ג'רזי והשיג ממוצעים של 12 נקודות ו-7.2 ריבאונדים למשחק. השיפור ביכולתו האישית לא עזר לקבוצה שסיימה את העונה עם המאזן החלש בליגה - 12 ניצחונות בלבד ו-70 הפסדים. לאחר אותה עונה עבר אי לקבוצת וושינגטון ויזארדס, שבתמורה העבירה לניו ג'רזי את קווינטין רוס.
נבחרת לאומית

אי שיחק לראשונה עבור נבחרת סין באולימפיאדת אתונה 2004. הוא השתתף עמה גם באליפות העולם בכדורסל בשנת 2006. הוא השיג בטורניר זה ממוצעים של 6 נקודות ו-6 ריבאונדים למשחק, והופעותיו הרשימו מאוד את ראשי הנבחרת הסינית ואת מאמני הנבחרות האחרות. במשחקים האסיאתיים שהתקיימו בדוחא בהמשך אותה שנה, זכה אי עם נבחרת סין במדליית הזהב.
אי השתתף עם נבחרת סין גם באולימפיאדת בייג'ינג 2008. בשלב הבתים הוא השיג "דאבל דאבל" במשחק מול אנגולה וקלע את הסל המכריע במשחק הניצחון מול גרמניה, שהעלה את נבחרתו לרבע הגמר שם הפסידה לנבחרת ליטא. הוא סיים את הטורניר עם ממוצעים של 9 נקודות ו-7.5 ריבאונדים למשחק. באליפות אסיה 2009 זכה אי עם נבחרת סין במדליית הכסף.
הערות שוליים

↑  אף על פי שתאריך לידתו הרשמי הוא 27 באוקטובר 1987, מספר בדיקות העלו שהוא למעשה יליד שנת 1984.
↑  china.org.cn, Little Giant Yi Jianlian: I Want to Play NBA Basketball, 22.09.2003
↑  chinadaily.com.cn, Yi Jianlian, NBA's next Yao Ming?, 19.04.2006
אי במערבולת: שרות זלדה

| --- | --- |

 אלבום אולפן מאת אמנים שונים
 יצא לאור:  2019
 שפה:  עברית 
 חברת תקליטים:  נענע דיסק 
 הפקה:  ניצן זעירא
 
אי במערבולת: שרות זלדה הוא פרויקט מוזיקלי שיצא בשנת 2019 ובו נשים הלחינו וביצעו את שירי המשוררת זלדה.
במסגרת הפרויקט יצא לאור ספר - דיסק שהפיקה מוזיקלית תום דרום ובו 14 שירים בלחנים חדשים וקטע בקולה של זלדה.
באלבום השתתפו יוצרות רבות בהן אהובה עוזרי, יהודית רביץ, רז שמואלי, שרון רוטר ואסתר רדא.
היסטוריה

לצד האלבום, עוצבה חוברת מקיפה ובה ביוגרפיית המשוררת, כולל מילות השירים שהולחנו ושיר חדש שלא יצא עד אז לאור. בחוברת הופיעו גם מכתבים אישיים שכתבה, הערות ורשמים ספרותיים על שיריה, ציטוטים מראיונות ופרשנויות של משוררים אחרים לשירים. לצד הטקסטים הופיעו צילומים וציורים שאיירה זלדה עצמה.
שרון ינאי, בחרה את השירים, ערכה את התחקיר ההיסטורי ואיגדה את הספר. היא ניהלה את הפרויקט המוזיקלי עבודה עברית שיצא ב-2008 וערכה מאז במשך למעלה מעשור את סדרת האלבומים "סדרת המשוררים" שיצאה בחברת נענע דיסק. בסדרה הזו יצאו מספר ספרי-דיסקים שהוקדשו למשוררים עבריים בולטים בהם "עשוי מאותיות" לחיים גורי, אבן גבירול, אדומי השפתות, שרות לאה גולדברג, והיספיקו החיים? - מחווה לחנוך לוין.
הבחירה במשוררת זלדה נעשתה באופן מודע, במטרה להנגיש את שפת השירה לקהל הרחב. בהשוואה לפרויקטים קודמים, לראשונה נבחרו מבצעות נשים בלבד שהלחינו, עיבדו וביצעו את השירים למילותיה.
מהאלבום יצאו שני סינגלים: "בנחל אכזב" שביצעו יהודית רביץ ותמר אייזנמן ו"עם סבי" בביצוע נרקיס ללחן של ענת מלמוד.
עטיפת הספר נושאת דיוקן עצמי שציירה זלדה וכתבי היד מתוך עזבונה במכון גנזים.
בין כותרות המאמרים: ד"ר מלילה הלנר-אשד, בכל סרלואי, ד"ר ביטי רואי.
רשימת השירים

מילות השירים נכתבו על ידי זלדה מתוך הספר "שירי זלדה", הוצאת הקיבוץ המאוחד 1985.
| אי במערבולת> מס' | אי במערבולת> שם | אי במערבולת> לחן | אי במערבולת> מבצעת | אי במערבולת> משך | אי במערבולת>  | אי במערבולת>  | אי במערבולת>  | אי במערבולת>  | אי במערבולת>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | כל שושנה  | מארינה מקסימיליאן | דין דין אביב | 02:52 |  |  |  |  |  |
| 2. | בנחל אכזב  | תמר אייזנמן | יהודית רביץ ותמר אייזנמן | 02:23 |  |  |  |  |  |
| 3. | כל הלילה בכיתי  | רז שמואלי ויוגב גלוסמן | רז שמואלי | 03:24 |  |  |  |  |  |
| 4. | ואיקץ  | מירה עווד | מירה עווד | 03:07 |  |  |  |  |  |
| 5. | עם סבי  | ענת מלמוד | נרקיס | 03:46 |  |  |  |  |  |
| 6. | שני יסודות  | אסתר רדא | אסתר רדא | 03:26 |  |  |  |  |  |
| 7. | כאשר חי המלך  | שרון רוטר | שרון רוטר | 03:06 |  |  |  |  |  |
| 8. | משירי הילדות  |   | קטע בקולה של זלדה | 00:35 |  |  |  |  |  |
| 9. | פנאי  | יקיר הלל | דאנה איבגי | 00:35 |  |  |  |  |  |
| 10. | הדליקו נר  | אהובה עוזרי | אילנה אליה | 03:28 |  |  |  |  |  |
| 11. | צל ההר הלבן  | מיקה הרי וערן ויץ | מיקה הרי | 03:31 |  |  |  |  |  |
| 12. | אני ציפור מתה  | יסמין לוי | יסמין לוי | 03:30 |  |  |  |  |  |
| 13. | לא ארחף בחלל  | רוחמה בן יוסף | רוחמה בן יוסף | 03:07 |  |  |  |  |  |
| 14. | נשמתי  | שירן אברהם | אהובה עוזרי ושירן אברהם | 03:14 |  |  |  |  |  |
| 15. | אי  | תמר אייזנמן | מלאני פרס | 03:44 |  |  |  |  |  |
קרדיטים

תום דרום - הפקה מוזיקלית, עיבודים, תכנותים, קולות רקע, מקלדות ופסנתר
למעט:
כל הלילה בכיתי – הפקה מוזיקלית: יוגב גלוסמן ותום דרום
צל ההר הלבן – הפקה מוזיקלית: ערן ויץ ותום דרום
כאשר חי המלך – עיבוד והפקה מוזיקלית: אסי בן סימון
ניצן זעירא - מפיק מוזיקלי
נגנים:
ניר מנצור - תופים
איתמר דוארי- כלי הקשה
איתמר ציגלר - בס וגיטרות
שחם אוחנה - בס וקונטרבס
רון בונקר - גיטרות ובנג'ו
דניאל אנגליסטר - גיטרות
מאיה בלזיצמן - צ'לו
אבנר קלמר - כינור
ספי ציזלינג - חצוצרה
סלעית להב - חליל
אביבה עוזרי - בולבול טרנג בשיר "נשמתי"
מיקה הרי - וורליצר בשיר "צל ההר הלבן"
האלבום הוקלט באולפני הסליק וקיצ'ה.
עיצוב הספר מאת יעל אלברט.
ראו גם

עבודה עברית (פרויקט מוזיקלי)
אדומי השפתות
אין למדין מקודם מתן תורה

אין למדין מקודם מתן תורה הוא כלל במתודולוגיה התלמודית ולפיו אין להביא ראיה או להסיק מסקנה הלכתית או דינית מהמסופר במקרא על שאירע לפני נתינת התורה.
מקור

מקור הכלל בדברי התלמוד הירושלמי שביאר מדוע אין ללמוד את הדין של שבעת ימי אבלות מיוסף עליו נאמר: "ויעש לאביו (יעקב) אבל שבעת ימים", משום שאין למדין דבר קודם למתן תורה. עיקרון זה מצוי גם בתלמוד הבבלי במסכת יומא שם תמהו על דברי רב ספרא שרצה ללמוד את זמנה ההלכתי של תפילת שחרית ממנהג אברהם, ואמרו: "אנן מאברהם ניקום וניגמור"?!. הראשונים פירשו שאין ללמוד הלכה מאברהם אבינו, היות שחי לפני מתן התורה ולא הצטווה כלל על התפילה, ושמא ”ניתנה תורה ונתחדשה הלכה”.
הרמב"ם בפירוש המשנה מתייחס לכלל זה בהקשר של דברי המשנה בחולין, שם נחלקו תנאים בשאלה אם גיד הנשה נאסר גם בבהמה טמאה. רבי יהודה סבור שגיד הנשה נאסר גם בבהמה טמאה ומוכיח את שיטתו מקדמות איסור גיד הנשה שהיה נהוג לפני מתן תורה, זמן שבו בהמה טמאה הייתה מותרת גם היא באכילה, אולם חכמים חלקו על דבריו וטענו שאיסור גיד הנשה ” בסיני נאמר אלא שנכתב במקומו”. את תשובת חכמים מבאר הרמב"ם על פי הכלל האמור:
שים לבך לכלל הגדול הזה המובא במשנה זו והוא אמרם מסיני נאסר. והוא שאתה צריך לדעת שכל מה שאנו נזהרים ממנו או עושים אותו היום אין אנו עושים זאת אלא מפני צווי ה' על ידי משה, לא מפני שה' צוה בכך לנביאים שקדמוהו. 
דוגמה לכך, אין אנו אוכלים אבר מן החי לא מפני שה' אסר על בני נח אבר מן החי, אלא מפני שמשה אסר עלינו אבר מן החי במה שנצטווה בסיני שיישאר אבר מן החי אסור. 
וכן אין אנו מלים בגלל שאברהם מל את עצמו ואנשי ביתו, אלא מפני שה' צונו על ידי משה להמול כמו שמל אברהם עליו השלום. 
וכן גיד הנשה אין אנו נמשכים בו אחרי אסור יעקב אבינו אלא צווי משה רבינו, הלא תראה אמרם שש מאות ושלש עשרה מצות נאמרו לו למשה בסיני, וכל אלה מכלל המצות