stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יהדות וורמייזא
הערות שוליים

↑  היהודים בוורמס כיום משתמשים בדרך כלל בשם הלועזי וורמס (Worms) ולא בשם המסורתי וורמייזא.
↑  בתקופות שונות נפוצו גם השמות "גרמייזא", "ווירמש" ואחרים.
↑   עופר אדרת, אונסק"ו הכירה באתרים היסטוריים יהודיים בגרמניה כאתרי מורשת עולמיים, באתר הארץ, 28 ביולי 2021
↑  הלפרין, יחיאל בן שלמה, סדר הדורות, באתר היברובוקס
↑  הרב אליהו קפשאלי, סדר אליהו זוטא, עמ' פרק ס עמ' קפח
↑  משיחי השקר השקר ומתנגדיהם, בנימין שלמה המבורגר עמ' 170–171, ע"פ מנהגות וורמיישא עמ' שב, מנהגים דק"ק וורמיישא עמ' 80, הלבנון שנה רביעית תרכ"ז עמ' 112.
1 2   שמעון שוורצפוקס, מקומם של מסעי הצלב בדברי ימי ישראל, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  מרווין לוונתאל, תולדות היהודים בגרמניה, הוצאת מסדה.
↑  אברהם גרוסמן, חכמי אשכנז הראשונים, פרק עשירי: "גזירות תתנ"ו - משבר ומיפנה?", ירושלים: הוצאת מאגנס, תשס"א-2001 (סיכום המאמר באתר פקולטה)
↑  יצחק זימר, "לתולדות קהילת וורמייזא במאה הי"ז", בתוך: יוזפא שמש, מנהגים דק"ק וורמיישא, מכון ירושלים תשמ"ח, עמ' 61.
↑  יוזפא שמש, מנהגים דק"ק וורמיישא (מכון ירושלים, תשמ"ח), סימן פ"ו.
↑  ראו: O. Bocher, Die alte Synagoge zu Worms, Festschrift zur Wiedereinweihung der alten Synagoge zu Worms, Frankfurt 1961, p. 27
↑  חנה זמר, אלוהים כבר לא גר שם יותר, הוצאת כנרת, 1995
↑  עם שריפת בית הכנסת של רש"י, דבר, 28 בדצמבר 1938
↑  התביעות היהודיות בועידת ברלין, דבר, 31 בינואר 1954
↑  בית המדרש של רש"י, וורמס, גרמניה, דגם בית התפוצות, באתר הספרייה הווירטואלית של מט"ח
↑  לפי הפרשנות היהודית מקור השם הוא במנהג להניח עפר ארץ ישראל למראשות הנפטרים. המקומיים גורסים כי השם נובע ממכרה החול שהיה במקום לפני בניית בית העלמין
↑  ידיעה במגזין שפיגל, 30 ביולי 2010
↑  תמונת המצבה; דף המצבה באתר מכון שטיינהיים.
↑  הציטוט המלא בגרמנית, באתר alemannia-judaica
שער בעיר עליו חרוט הכיתוב "Rachi tor" - שער רש"י. על פי האגדה המספרת על לבנה שנפלה מהשער והרגה את סוסו הרביעי של גוטפריד מבויון, שרש"י הבטיח לו שיחזור ממסעי הצלב עם שלושה בלבד ולא עם ארבעה
בית הכנסת בוורמס
"מבט בובר" על בית הקברות היהודי בעיר. עדות אילמת לקהילה היהודית המפוארת
עבידיים

| עבידיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Neoscorpionina
משפחה:: עבידיים
שם מדעי
 Scorpionidae ‏לטריי, 1802

עַבְיָדִיִים או עַב-יָדִיִּים (שם מדעי: Scorpionidae) היא משפחת העקרבים המכילים את המינים הגדולים ביותר בסדרה כשהגדול מכולם הוא המין Heterometrus swammerdami שאורכו מגיע ל-23 ס"מ ושוקל עד 32 גרם.
מאפיינים

מינים אלה קיבלו את שמם על שם הצבתות הגדולות והגפיים הגדולות הנושאות אותם. הם בעלי שריון כהה ועבה וזנב קצר ומעובה בעל ארס חלש יחסית, אך עדיין קטלני לטרפו.
בני הקבוצה חיים ביערות גשם, ערבות או מדבריות כמו הסהרה. כמו רוב העקרבים הם יוצאים בלילה לחפש טרף הכולל בעיקר חרקים וכן עכבישנים אחרים וכמה חולייתנים קטנים. הם הורגים אותם באמצעות הצבתות העבות והעקיצה בזנבם. הם אינם קטלניים לבני אדם (למעט לאלה שאלרגיים להם) וחלק מהם הם חיות גידול מבוקשות.
ייתכן שגם בני משפחת הנבואיים (Diplocentridae) הדומה להם מאוד שייכת לעבידיים כתת-משפחה.
סוגים

Heterometrus
Opistophthalmus
Pandinus
עביד (Scorpio) - בו עביד שחום ועביד צהוב
Mioscorpio - נכחד
Sinoscorpius - נכחד
Rugodentinae
Rugodentus
Urodacinae
Urodacus
Aops
קטלן (עקרב)

| קטלן |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Neoscorpionina
משפחה:: עקצניים
סוג:: קטלן
שם מדעי
 Androctonus ‏אהרנברג, 1828

קטלן עב-זנב
קַטְלָן (שם מדעי: Androctonus) הוא סוג של עקרבים ממשפחת העקצניים החיים בצפון ומערב אפריקה, המזרח התיכון, הודו ורכס הינדו-כוש בפקיסטן. סוג זה מכיל מינים ארסיים המסוכנים לאדם וזהו מקור שמו המדעי של הסוג (מיוונית עתיקה: "andrós" - אדם, "kteínein" - "רוצח") וגם מקור השם העברי. הוא ידוע באנגלית בשם: "Fattail scorpion", עקב המבנה המגודל של הזנב.
עקרבים אלה שחורים עד צהובים שאורכם כ-10 ס"מ ובעלי זנב מוארך ועבה האוגר שומן. בקצה הזנב ישנו עוקץ חלול המופנה פנימה ומלא בנוירוטוקסינים חזקים מאוד היכולים להרוג. עם זאת המזון העיקרי שלהם הוא חרקים כמו צרצריים או תיקנאים וכן עכבישנים אחרים לרבות שאר עקרבים.
מיני סוג זה לרבות המינים קטלן דו-גוני וקטלן עב-זנב הורגים כל שנה אנשים רבים. עם זאת אפשר להפיק נסיוב מארסם וכך להציל חיים.
מינים

בסוג זה 29 מינים:
Androctonus aeneas
Androctonus afghanus
Androctonus aleksandrplotkini
קטלן עברי (Androctonus amoreuxi)
קטלן דרומי (Androctonus australis)
Androctonus baluchicus
Androctonus barbouri
קטלן דו-גוני (Androctonus bicolor)
Androctonus cholistanus
קטלן עב-זנב (Androctonus crassicauda)
Androctonus dekeyseri
Androctonus donairei
Androctonus eburneus
Androctonus finitimus
Androctonus gonneti
Androctonus hoggarensis
Androctonus liouvillei
Androctonus maelfaiti
Androctonus mauritanicus
Androctonus maroccanus
Androctonus pallidus
Androctonus robustus
Androctonus santi
Androctonus sergenti
Androctonus simonettai
Androctonus tenuissimus
Androctonus tigrai
Androctonus togolensis
Androctonus tropeai
הערות שוליים

↑  עמיר וינשטיין, קטלן ומסוכן - על העקרב קטלן עברי, באתר "חרקים - עולם קטן בגדול"
↑  קטנים אבל מסוכנים | קטלן דרומי, באתר מסע אחר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551938905171  LCCN: sh2006002829
נבואיים

| נבואיים |
| --- | --- |
 Nebo flavipes
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישניים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Neoscorpionina
משפחה:: נבואיים
שם מדעי
 Diplocentridae ‏כרש, 1880

נבו יריחו
נְּבוֹאִיִים (שם מדעי: Diplocentridae) היא משפחת עקרבאים בינוניים, בתוכה 120 מינים החיים באמריקה, למעט הסוג נבו החי במדבריות המזרח התיכון. כמה חוקרים רואים בהם תת-משפחה במשפחת העבידיים.
אלו עקרבים גדולים יחסית בעלי צבעים כהים המסתתרים רוב הזמן מתחת לסלעים וצמחייה ויוצאים בלילות לצוד חרקים ויצורים קטנים אחרים. ארסם חלש יחסית והם לא קטלניים לאדם.
בישראל מצויים כמה מינים מהמשפחה כמו נבו יריחו שהפך בספטמבר 2018 לעקרב הלאומי של ישראל.
מיון

משפחה נבואיים (Diplocentridae)
תת-משפחה Diplocentrinae
סוג Bioculus
סוג Cazierius
סוג Didymocentrus
סוג Diplocentrus
סוג Heteronebo
סוג Kolotl
סוג Oiclus
סוג Tarsoporosus
תת-משפחה Nebinae
סוג נבו (Nebo )
מין נבו יריחו (Nebo hierichonticus)
מחוז הצפון

ערך זה עוסק במחוז שלטוני בצפון מדינת ישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

הרים בגליל העליון
 מדינה:  ישראל ישראל
 נפות במחוז:  5
 ערים במחוז:  17
 בירת המחוז:  נוף הגליל
 העיר הגדולה:   נצרת
 על שם:  צפון 
 שטח:  4,473 קמ"ר (דירוג: 3)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  1,571,100 (דירוג: 2, 2023)
  ‑ צפיפות:  351 נפש לקמ"ר (דירוג: 5, 2023)
 קואורדינטות:  32°50′00″N 35°20′00″E﻿ / ﻿32.833333333333°N 35.333333333333°E﻿ / 32.833333333333; 35.333333333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חלוקת מחוז הצפון לנפות ולאזורים
מחוז הצפון הוא אחד מששת המחוזות המנהליים אליהן מחולקת מדינת ישראל לפי חלוקת משרד הפנים. המחוז משתרע מרמת הגולן והגליל העליון בצפון ועד עמק בית שאן ורמות מנשה בדרום. העיר הגדולה ביותר במחוז היא נצרת. המחוז גובל ממערב בים התיכון, מצפון בלבנון, ממזרח בסוריה ובירדן ומדרום במרחב התפר של צפון יהודה ושומרון. גודלו של המחוז הצפוני הוא 4,473 קמ"ר. כמה מאתרי הפולחן והנופש המרכזיים בישראל, לרבות אלה שסביב הכנרת והר חרמון, שוכנים בתחומי המחוז הצפוני. המחוז חופף פחות או יותר לאזור הגליל במובנו הרחב המקובל, בנוסף לאזור הגולן.
המחוז הוא המחוז היחיד בישראל שיהודים לא מהווים רוב באוכלוסיית המחוז.
חלוקה למחוזות משתנה בין משרדי הממשלה וגופים ממשלתיים שונים.
באפריל 1957 הועברה מועצה אזורית זבולון מהמחוז למחוז חיפה.
דמוגרפיה

אוכלוסיית המחוז, נכון לשנת 2018, מונה כ-1,448,100 תושבים.
לפי חלוקה לדתות:
43% יהודים – 603,400 תושבים.
39% מוסלמים – 545,500 תושבים.
8% דרוזים – 112,200 תושבים.
7% נוצרים – 98,100 תושבים.
3% ללא סיווג דת – 42,100 תושבים.
הצפיפות במחוז הצפון עומדת על כ-261 אנשים לקמ"ר.
נפות ואזורים טבעיים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  נפת רמת הגולן אזור החרמון  גולן צפוני  גולן תיכון  גולן דרומי |  נפת צפת עמק החולה  גליל עליון מזרחי  אזור חצור |  נפת עכו אזור שפרעם  אזור כרמיאל  אזור תרשיחא (יחיעם)  אזור אילון  אזור עכו (עכו ונהריה ביחד) |  נפת כנרת אזור כנרת  גליל תחתון מזרחי |  נפת יזרעאל עמק בית שאן  עמק חרוד  רמת כוכב  עמק יזרעאל  אזור יקנעם  רמות מנשה  הרי נצרת-תורען |
חלוקה מוניציפלית

| ערים | מועצות מקומיות | מועצות אזוריות | מועצות מקומיות תעשייתיות |
| --- | --- | --- | --- |
|  בית שאן  טבריה  טמרה  יקנעם עילית  כרמיאל  מגדל העמק  מע'אר  מעלות תרשיחא  נהריה  נוף הגליל  נצרת  סח'נין  עראבה  עכו  עפולה  צפת  קריית שמונה  שפרעם |   אבו סנאן  אכסאל  אעבלין  בועיינה-נוג'ידאת  בוקעאתא  ביר אל-מכסור  בית ג'ן  בסמת טבעון  בענה  ג'דיידה-מכר  ג'וליס  ג'ש (גוש חלב)  דבורייה  דייר חנא  דיר אל-אסד  זרזיר  חורפיש  חצור הגלילית  טובא-זנגרייה  טורעאן  יאנוח-ג'ת  יבנאל  יסוד המעלה  יפיע  ירכא  כאבול  כאוכב אבו אל-היג'א  כסרא-סמיע  כעביה-טבאש-חג'אג'רה  כפר ורדים  כפר יאסיף  כפר כמא  כפר כנא  כפר מנדא  כפר תבור  מג'ד אל-כרום  מג'דל שמס  מגדל  מזרעה  מטולה  מסעדה  מעיליא  משהד  נחף  סאג'ור  ע'ג'ר  עיילבון  עילוט  עין מאהל  עין קנייא  פסוטה  פקיעין  קצרין  ראמה  ראש פינה  ריינה  רמת ישי  שבלי - אום אל-גנם  שלומי  שעב  |  אל-בטוף  בוסתן אל-מרג'  גולן  הגלבוע  הגליל העליון  הגליל התחתון  מבואות החרמון  מגידו  מטה אשר  מעלה יוסף  מרום הגליל  משגב  עמק הירדן  עמק המעיינות  עמק יזרעאל |  מגדל תפן |
נתוני אוכלוסייה ושטח לפי רשות

על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2021, היו במחוז כ-1,469,424 תושבים ישראלים ב-419 יישובים.
נתוני אוכלוסייה ושטח לפי רשות > ערים

| מספר | שם העיר | סמל | מספר תושבים | שטח (בדונמים) | שנת הקמה | שנת הכרזה כעיר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | נצרת |  | 77,811 | 14,172 | תקופת בית שני | 1875 |
| 2 | נהריה |  | 60,797 | 13,778 | 1935 | 1961 |
| 3 | עפולה |  | 59,509 | 29,170 | 1925 | 1972 |
| 4 | עכו |  | 49,606 | 17,495 | מאה 15 לפנה"ס | השלטון העות'מאני |
| 5 | טבריה |  | 47,104 | 16,196 | 20 לספירה | 1877 |
| 6 | כרמיאל |  | 46,189 | 22,029 | 1964 | 1984 |
| 7 | שפרעם |  | 43,100 | 19,582 | תקופת התנאים | השלטון העות'מאני |
| 8 | נוף הגליל |  | 42,711 | 32,872 | 1957 | 1974 |
| 9 | צפת |  | 37,121 | 29,939 | תקופת בית שני | השלטון העות'מאני |
| 10 | טמרה |  | 35,421 | 29,770 | השלטון העות'מאני | 1996 |
| 11 | סח'נין |  | 32,778 | 11,529 | התקופה הכנענית | 1995 |
| 12 | עראבה |  | 26,729 | 8,440 | תקופת התנאים | 2016 |
| 13 | מגדל העמק |  | 26,153 | 8,715 | 1953 | 1988 |
| 14 | יקנעם עילית |  | 24,214 | 8,311 | 1950 | 2006 |
| 15 | מע'אר |  | 23,643 | 20,760 | התקופה הרומית | 2021 |
| 16 | קריית שמונה |  | 22,377 | 14,383 | 1949 | 1974 |
| 17 | מעלות-תרשיחא |  | 22,196 | 9,260 | 1957 | 1996 |
| 18 | בית שאן |  | 18,659 | 7,387 | התקופה הכלקוליתית | 1999 |
נתוני אוכלוסייה ושטח לפי רשות > מועצות מקומיות

| מספר | שם המועצה | סמל | מספר תושבים | שטח (בדונמים) | שנת קבלת מעמד מוניציפלי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | כפר כנא |  | 23,734 | 10,057 | 1968 |
| 2 | ג'דיידה-מכר |  | 21,495 | 9,093 | 1989 |
| 3 | כפר מנדא |  | 21,118 | 11,029 | 1964 |
| 4 | יפיע |  | 19,533 | 4,080 | 1960 |
| 5 | ריינה |  | 19,228 | 10,846 | 1968 |
| 6 | ירכא |  | 17,643 | 15,629 | 1956 |
| 7 | מג'ד אל-כרום |  | 15,608 | 9,252 | 1964 |
| 8 | אכסאל |  | 15,160 | 9,105 | לא ידוע |
| 9 | טורעאן |  | 14,642 | 11,914 | 1959 |
| 10 | אבו סנאן |  | 14,461 | 6,696 | 1964 |
| 11 | כאבול |  | 14,461 | 7,277 | 1976 |
| 12 | עין מאהל |  | 13,747 | 5,211 | 1964 |
| 13 | אעבלין |  | 13,683 | 12,083 | 1960 |
| 14 | נחף |  | 13,549 | 6,067 | 1968 |
| 15 | דייר אל-אסד |  | 12,924 | 5,138 | 1975 |
| 16 | בית ג'ן |  | 12,311 | 7,199 | 1964 |
| 17 | מג'דל שמס |  | 11,408 | 15,382 | 1982 |
| 18 | דבורייה |  | 10,783 | 5,515 | 1961 |
| 19 | דייר חנא |  | 10,587 | 8,917 | 1975 |
| 20 | כפר יאסיף |  | 10,308 | 2,661 | 1925 |
| 21 | בועיינה-נוג'ידאת |  | 10,132 | 7,160 | 1980 |
| 22 | ביר אל-מכסור |  | 9,970 | 5,828 | 1990 |
| 23 | חצור הגלילית |  | 9,778 | 5,457 | 1956 |
| 24 | כסרא-סמיע |  | 9,121 | 14,156 | 1990 |
| 25 | עילוט |  | 8,671 | 3,114 | 1991 |
| 26 | משהד |  | 8,657 | 7,205 | 1960 |
| 27 | בענה |  | 8,539 | 3,458 | 1976 |
| 28 | זרזיר |  | 8,421 | 4,041 | 1996 |
| 29 | רמת ישי |  | 8,104 | 2,332 | 1958 |
| 30 | בסמת טבעון |  | 8,058 | 3,930 | 1965 |
| 31 | ראמה |  | 7,788 | 6,492 | 1954 |
| 32 | קצרין |  | 7,611 | 10,889 | 1979 |
| 33 | שעב |  | 7,384 | 5,384 | 1975 |
| 34 | שלומי |  | 7,125 | 5,854 | 1960 |
| 35 | טובא-זנגרייה |  | 7,013 | 3,622 | 1988 |
| 36 | יאנוח-ג'ת |  | 6,855 | 13,555 | 1990 |
| 37 | בוקעאתא |  | 6,755 | 19,540 | 1982 |
| 38 | ג'וליס |  | 6,660 | 3,998 | 1967 |
| 39 | חורפיש |  | 6,583 | 5,030 | 1967 |
| 40 | שבלי - אום אל-גנם |  | 6,278 | 2,887 | 1984 |
| 41 | פקיעין (בוקייעה) |  | 6,035 | 5,568 | 1958 |
| 42 | עיילבון |  | 5,802 | 4,902 | 1973 |
| 43 | כעביה-טבאש-חג'אג'רה |  | 5,737 | 1,553 | 1996 |
| 44 | כפר ורדים |  | 5,549 | 4,856 | 1993 |
| 45 | יבנאל |  | 4,471 | 31,211 | 1951 |
| 46 | כפר תבור |  | 4,463 | 12,390 | 1949 |
| 47 | סאג'ור |  | 4,431 | 3,568 | 1992 |
| 48 | מזרעה |  | 4,083 | 0.984 | 1996 |
| 49 | מסעדה |  | 3,819 | 12,011 | 1982 |
| 50 | כאוכב אבו אל-היג'א |  | 3,719 | 2,731 | 1984 |
| 51 | כפר כמא |  | 3,466 | 8,827 | 1950 |
| 52 | מעיליא |  | 3,286 | 1,629 | 1957 |
| 53 | ראש פינה |  | 3,231 | 16,814 | 1949 |
| 54 | פסוטה |  | 3,224 | 11,052 | 1965 |
| 55 | ג'ש (גוש חלב) |  | 3,149 | 7,061 | 1963 |
| 56 | ע'ג'ר |  | 2,745 | 2,392 | 1982 |
| 57 | עין קנייא |  | 2,176 | 5,413 | 1982 |
| 58 | מגדל |  | 1,980 | 11,628 | 1949 |
| 59 | יסוד המעלה |  | 1,730 | 11,689 | 1949 |
| 60 | מטולה |  | 1,654 | 9,340 | 1949 |
נתוני אוכלוסייה ושטח לפי רשות > מועצות אזוריות

| מספר | שם המועצה | סמל | מספר תושבים | שטח (בקמ"ר) | שנת קבלת מעמד מוניציפלי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עמק יזרעאל |  | 40,262 | 332 | 1980 |
| 2 | הגלבוע |  | 32,231 | 252 | 1949 |
| 3 | מטה אשר |  | 31,145 | 216 | 1982 |
| 4 | משגב |  | 30,301 | 162 | 1982 |
| 5 | הגליל העליון |  | 19,694 | 296 | 1950 |
| 6 | גולן |  | 19,442 | 1,087 | 1979 |
| 7 | מרום הגליל |  | 15,968 | 178 | 1950 |
| 8 | עמק המעיינות |  | 14,479 | 249 |  |
| 9 | עמק הירדן |  | 14,433 | 186 | 1949 |
| 10 | הגליל התחתון |  | 12,781 | 193 | 1950 |
| 11 | מגידו |  | 12,253 | 173 | 1954 |
| 12 | מעלה יוסף |  | 11,398 | 93 | 1957 |
| 13 | אל-בטוף |  | 8,414 | 4 | 2000 |
| 14 | בוסתן אל מרג' |  | 8,125 | 9 | 2000 |
| 15 | מבואות החרמון |  | 7,567 | 135 | 1981 |
הערות שוליים

↑  אליעזר ברוצקוס, קביעת הגבולות של מחוזות ונפות אדמיניסטרטיביים בשנים הראשונות של המדינה, אפיקים בגיאוגרפיה 23/24, 1988, עמ' 73–88‏, JSTOR 23698514
↑  ""8. אוכלוסייה ביישובים ובאזורים סטטיסטיים, לפי דת, סוף 2019"". Central Bureau of Statistics (Israel).
↑  אוכלוסייה, לפי מחוז, נפה ודת, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה(הקישור אינו פעיל, 1 במרץ 2022)
↑  שנתון סטטיסטי לישראל 2020, יישובים ואוכלוסייה לפי מחוז, באתר הלמ"ס
↑  שנת יסוד העיר מעלות. היישוב תרשיחא נזכר כבר במאה ה-12
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| מחוזות ונפות מדינת ישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| מחוז חיפה | נפת חיפה • נפת חדרה |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| מחוז המרכז | נפת רמלה • נפת השרון • נפת פתח תקווה • נפת רחובות |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| מחוז תל אביב | נפת תל אביב |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| מחוז ירושלים | נפת ירושלים |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| מחוז הדרום | נפת אשקלון • נפת באר שבע |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| מחוז יהודה ושומרון | נפת יהודה ושומרון |   לחצו כדי להקטין חזרה   לחצו להגדלה      |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562300205171  LCCN: n85346754  MusicBrainz: 7bac8044-f785-4073-a8ef-717462ee0918  VIAF: 144323470   WorldCat (עם VIAF): 144323470 
תפוצה גאוגרפית של הקהילות האתנו-תרבותיות העיקריות במחוזות חיפה והצפון.
עביד שחום

| עביד שחום |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Neoscorpionina
משפחה:: עבידיים
סוג:: עביד
מין:: עביד צפון אפריקאי
תת־מין:: עביד שחום
שם מדעי
 Scorpio maurus fuscus

עַבְיָד שחום (שם מדעי: Scorpio maurus fuscus) המכונה גם עביד כושי ולעיתים זרחיה הוא תת-מין של עביד צפון אפריקאי. שמו נגזר מהלחם המילים "עב" ו-"יד", על שום צבתותיו העבות.
מאפיינים

גודל פרט בוגר נע בין 6 ל-7 סנטימטרים בממוצע. לעביד השחום כמה וריאציות צבע באזורים שונים בישראל (לא כולל העביד הצהוב הנחשב לתת-מין נפרד).
הוא נפוץ במרכז ישראל וצפונה, וארסו אינו מסוכן לאדם - למעט אלו הסובלים מאלרגיה לארס זה. עקיצתו של עקרב זה אינה כואבת יותר מכדי עקיצת דבורה. עקרב זה משמש חובבי טבע רבים בתחום התצפיות והגידול.
העביד השחום מצוי באזורים הצפוניים של ארץ ישראל, ובחלקים ממרכזה, בשדות, יערות ואזורים זרועי אבנים וצמחייה. תת-מין זה הוא אחד משני העקרבים היחידים בארץ ישראל החי במחילות קבועות: עומק המחילה נע בין 15 ל-30 סנטימטרים, בהתאם לתנאים השוררים באדמה, ולעומק המחילה אין התחשבות בסוג הקרקע.
המחילה מתחילה בחפירה אופקית, ולאחר מכן יורדת בזווית חדה מטה. בדרך כלל, אם המחילה נחפרה תחת אבן והעקרב נמצא מתחתיה מספיקה תזוזה קלה שבקלות והעקרב יצלול באותו הרגע לתחתית מחילתו. בגבור עליו הרעב, הוא ממתין בפתח מחילתו לחרק תועה. הוא נחשב לעקרב עצלן שכמעט ואינו יוצא מפתח מחילתו, למעט בלילה. אם כי פרטים משוטטים נצפים מפעם לפעם. אם החרק עבר רחוק מכדי הושטת צבת, בדרך כלל העקרב לא ירדוף אחריו גם אם הדבר יעלה בעוד יום או יומיים של צפייה. תת-מין נוסף, עביד צהוב נפוץ בדרום הארץ ובאזוריה המדבריים.
ראו גם

עביד צהוב
האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 שימוש:  הנצחת חללי מערכות ישראל בני שכונת אחוזה
 כתובת:  רחוב מיכ"ל 2, אחוזת שמואל
 מיקום:  חיפה
 מדינה:  ישראל ישראל
 בעלים:  עיריית חיפה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1974
 יוצר:  גרשון קניספל 
 
 קואורדינטות:  32°47′14″N 34°58′58″E﻿ / ﻿32.787089160288°N 34.982823024114°E﻿ / 32.787089160288; 34.982823024114
  (למפת חיפה מוגדלת) האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה(למפת חיפה רגילה) האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה(למפת הגליל המערבי רגילה) האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה(למפת הגליל המערבי מוגדלת) האנדרטה לחללי שכונת אחוזה בחיפה
 
האנדרטה לחללי שכונת אחוזה במערכות ישראל הוקמה בשנת 1974 בשכונת אחוזה, בסמוך לבית החולים כרמל, להנצחת חללי מערכות ישראל מבני שכונת אחוזת שמואל שבחיפה שנפלו במערכות ישראל. התכנון והביצוע של הקמת האנדרטה הופקדו בידי האמן גרשון קניספל. האנדרטה נחנכה ב-19 בספטמבר 1974, ג' בתשרי תשל"ה, לקראת מלאת שנה למלחמת יום הכיפורים.
האנדרטה היא פרי יוזמה של הורי הנופלים שראו בהקמתה את הדרך הנאותה להנצחת בני אחוזה והסביבה הקרובה. האנדרטה ניצבת על בימת שיש שחור בערוגה פורחת, מוקפת בגדר ברזל נמוכה. היא בנויה מגושים של יציקות ברזל היוצרים יחדיו מבנה מרובע המזכיר חומה, ובין לבני החומה נראות מכיוונים שונים שתי דמויות: חייל שנפל, ואישה הכורעת ליד קבר בנה. לצד הפסל נכתבו הפסוק: "על אלה אני בוכיה, עיני עיני יֹרדה מים" (איכה א', ט"ז), והשורה "דומיית לבבות אמיצים" (נתן אלתרמן, שבחי החושך). על פאות בימת השיש חקוקים שמות הנופלים לפי תקופות. בצל עצים לצד האנדרטה ניצב קיר שחור ועליו שמות נופלים נוספים. בראש הקיר שורה משל חיים גורי: "הִללתי לעֵדה שגדועה היא אך שלֵמה ובה אין מת המת".
חללי מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים
בעת הקמת האנדרטה, נחרטו 39 שמות מסביב לפסל המרכזי על לוחות הזיכרון שכללו את שמות חללי השכונה עד למועד זה: מעולי הגרדום דרך נופלי תש"ח, מלחמת ששת הימים, מלחמת ההתשה ומלחמת יום הכיפורים. מאז נוסדה התווסו לה שמות מבני אחוזה והסביבה שנפלו במלחמות נוספות ובאירועי ביטחון שונים.
טקס יום הזיכרון

בכל יום זיכרון, מיום הקמת האנדרטה, מתכנסות המשפחות השכולות ותושבי שכונת אחוזה לטקס הנצחה. הטקס מתקיים בשעה 16:00, וכולל קטעי קריאה ושירה של הנוער מהשכונה, דבר המשפחות השכולות, אמירת קדיש, תפילות מפי החזן דוד אולמן, ודבר נציגי עיריית חיפה ורב השכונה או העיר.
הטקס מסתיים בהנחת הזרים - המשפחות השכולות, יד לבנים, בית הספר הריאלי, בית הספר זיכרון יוסף, שבט כרמל של תנועת הצופים, ועד הר הכרמל, עיריית חיפה ועוד.
הערות שוליים

↑  מיכאל יעקובסון, סיבוב באנדרטה לחללי אחוזה בחיפה, 18.10.17
עביד צהוב

| עביד צהוב |
| --- | --- |
 עביד צהוב
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עקרבאים
תת־סדרה:: Neoscorpionina
משפחה:: עבידיים
סוג:: עביד
מין:: עביד צפון אפריקאי
תת־מין:: עביד צהוב
שם מדעי
 Scorpio maurus palmatus

עַבְיָד צהוב (שם מדעי: Scorpio maurus palmatus) המכונה גם עביד זהוב, הוא תת-מין עביד צפון אפריקאי.
מאפיינים

גודל פרט בוגר נע בין 6 ל-7 סנטימטרים בממוצע. הוא נפוץ בדרום הארץ ובאזורים מדבריים, וארסו אינו מסוכן לאדם - למעט אלרגיים. עקיצתו של עקרב זה אינה כואבת יותר מכדי עקיצת דבורה. עקרב זה משמש חובבי טבע רבים בתחום התצפיות והגידול.
העביד הצהוב מצוי באזורים הדרומיים של ארץ ישראל, ובחלקים ממזרחה, בגבעות, הרים, ומישורים כאחד, באזורים מדבריים. תת-מין זה הוא אחד משני העקרבים היחידים בארץ ישראל החי במחילות קבועות: עומק המחילה נע בין 15 ל-30 סנטימטרים בדרך כלל, בהתאם לתנאים השוררים באדמה, ולעומק המחילה אין התחשבות בסוג הקרקע.
המחילה מתחילה בחפירה אופקית פחות או יותר, ולאחר מכן יורדת מטה, תוך כדי סילסול. בדרך כלל, אם המחילה נחפרה תחת אבן והעקרב נמצא מתחתיה מספיקה תזוזה קלה שבקלות והעקרב יצלול באותו הרגע לתחתית מחילתו. בגבור עליו הרעב, הוא ממתין בפתח מחילתו לחרק תועה. הוא נחשב לעקרב עצלן שכמעט ואינו יוצא מפתח מחילתו, אם כי פרטים משוטטים נצפים מפעם לפעם. אף אם החרק עבר רחוק מכדי השטת צבת, בדרך כלל העקרב לא ירדוף אחריו גם אם הדבר יעלה בעוד יום או יומיים של ציפייה.
תת מין נוסף, עביד שחום ("עביד כושי"), נפוץ בצפון הארץ ובמרכזה. עקרב זה נקרא עביד - לחם של שתי מילים - "עב" ו-"יד", על שום צבתותיו העבות וצבעו. לעביד הצהוב כמה וריאציות צבע באזורי הארץ השונים (לא כולל העביד השחום הנחשב לתת מין נפרד).
בטבע, העביד הצהוב הבוגר ניזון בעיקר מטחבנים, ואילו הצעירים ניזונים בעיקר מנמלים.
אין לבלבל בין העביד הצהוב לעקצן הצהוב, שעקיצתו עלולה לגרום למוות. 
ניתן להבדיל ביניהם לפי צבתותיו העבות של העביד. כמעט תמיד הוא יימצא במחילות שהוא חופר, ולעיתים רחוקות תחת אבנים.
העקצן הצהוב נבדל ממנו בכך שלעקצן צבתות דקות מאוד, ופרק אחד לפני שלפוחית הארס כהה מיתר פרקי הגוף, אם כי סימן זה ייתכן בעוד עקרבים. הוא מתגורר מתחת לאבנים וסלעים, ולעולם לא במחילות, אלא אם מדובר בנקבה שהגיעה שעתה להשריץ. וגם אז, מחילתה עבה, אופקית, ואינה עולה על סנטימטרים ספורים, בעוד זו של העביד מגיעה לעיתים
לעומק של 30 ס"מ ויותר, ופתחה קטן בהרבה.
עביד צהוב
עביד צהוב, צולם בסמוך לשדה בוקר
ראו גם

עביד שחום