stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משמרות ההסתערות
היסטוריה ותפקוד

הכוח נוצר על ידי ממשלת הרפוליקה ככוח שמירת סדר בערים והתבסס על בני מעמד הפועלים (בברצלונה למשל גויסו רוב חבריו מקרב אנשי המפלגה הקומוניסטית PSUC). זאת כיוון שהשלטון לא יכל לסמוך על חברי המשמר האזרחי שהיו בעלי נאמנות לבעלי האדמות העשירים. בתחילה נוצרו בערים פלוגות משמר חמושות (Compañías de Vanguardia) ובשנת 1932 אוגדו לכוח ארצי בשם "חיל ביטחון והסתערות" (Cuerpo de Seguridad y Asalto).
במלחמה בלט הכוח בדיכוי מרד הצבא בברצלונה ובהגנה על מדריד מפני הפשיסטים. ב-3 במאי 1937 הועסקו אנשי המשמרות בהשתלטות על מרכזת הטלפונים של ברצלונה שהוחזקה על ידי חברי תנועת CNT האנרכיסטים ובהמשך השבוע נלחמו בקרבות הרחוב שהתחוללו בעיר, לצד PSUC במיליציות של האנרכיסטים ותנועת POUM הטרוצקיסטית. ביוני רדפו אנשי המשמרות אלפים מחברי תנועת POUM שהוצאה מחוץ לחוק, כולל מתנדבים זרים וראש התנועה, אנדראו נין שעונה ונרצח.
לקריאה נוספת

ג'ורג' אורוול, מחווה לקטלוניה, ספרית אפקים, עם עובד, 2012
הערות שוליים

↑  ג'ורג' אורוול, מחווה לקטלוניה, עמ' 105, 133
↑  המושג באתר הלקסיקון הקומוניסטי ספרטקוס
נוגדנים חד-שבטיים

| --- | --- |

 שיוך:  monospecific antibody 
 מזהים
 קוד MeSH:  D12.776.124.486.485.114.224 
 מזהה MeSH:  D000911 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0003250 
 
נוגדנים חד-שבטיים או נוגדנים מונוקלונלים (בלועזית: MoAb או Monoclonal antibodies, mAb) הם נוגדנים זהים כיוון שיוצרו על ידי אותו סוג של תאי מערכת החיסון שמקורם בתא יחיד שיצר שיבוט (קלון). ניתן ליצור באופן מלאכותי נוגדנים חד שבטיים בעלי אפיניות (זיקה) לכל חומר כמעט. נוגדנים חד שבטיים משמשים לזיהוי וניקוי חומרים, בנוסף משמשים נוגדנים מסוימים כתרופות, בכך מהווים נוגדנים אלו כלי חיוני למחקר בתחומי הביוכימיה, האימונולוגיה והביולוגיה המולקולרית. ברפואה משמשים נוגדנים חד שבטיים למטרות אבחנה וריפוי.
היסטוריה

בשנות השבעים של המאה ה-20 הוגדרה לראשונה מחלת המיאלומה הנפוצה- סוג של סרטן דם בו תאי פלזמה- תאי B מפרישי נוגדן, מתרבים בצורה לא מבוקרת. תכונה המאפיינת את המיאלומה הנפוצה לעומת סוגים אחרים של סרטן הדם הוא הפרשת כמויות גדולות של נוגדנים, בניגוד לאוכלוסיית הנוגדנים המגוונת המופרשת מאוכלוסייה נורמלית של תאי פלזמה, מחלת המיאלומה נגרמת מתא אב (תא גזע סרטני) יחיד לכן הנוגדנים המופרשים מכל תאי הפלזמה הסרטניים זהים או חד שבטיים. בשנת 1975 פרסמו ז'ורז' קלר ועמיתיו שיטה לייצור נוגדנים חד שבטיים נגד אנטיגן מוגדר, תגלית שזיכתה את קלר ועמיתיו בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1984.
אוולוקומב מהווה דוגמה נוספת של נוגדן חד-שבטי שמהווה תרופה נגד היפרליפידמיה. שימוש בתרופה אובליטוקסימאב אושר בארצות הברית בדצמבר 2022.
ייצור נוגדנים חד-שבטיים

התהליך שהמציאו קוהלר ועמיתיו  ליצור נוגדנים חד-שבטיים מבוסס על התכה בין תא B המייצר נוגדן נגד אנטיגן ספציפי לבין תא מיאלומה שאינו מייצר נוגדנים. התא שנוצר – ההיברידומה, הוא המייצר את הנוגדן הרצוי, וכמו תא סרטני ביכולתו להתחלק ללא הגבלה וליצור כמות בלתי מוגבלת של נוגדן.
ייצור נוגדנים חד-שבטיים > הפקת תאי B יוצרי נוגדנים

אנטיגן ספציפי, לרוב חלבון או פפטיד מוזרק למחזור הדם של מכרסם, לרוב עכבר. על מנת שהמכרסם ייצור תגובה חיסונית כנגד האנטיגן, מוזרק האנטיגן עם אדג'וונט - חומר המגרה את מערכת החיסון.
לאחר מספר מחזורי הזרקה של אנטיגן-אג'וונט נוצרים תאי B המייצרים נוגדנים בעלי ספציפיות לאנטיגן, עם העלייה במספר מחזורי ההזרקה הנוגדנים יותר ספציפיים ואחוז נוגדני ה-IgG עולה ביחס לאחוז נוגדני ה-IgM.
לאחר מספר מחזורי הזרקות מוקרב המכרסם, הטחול מוצא והלויקוציטים המצויים בו משוחררים לצלחת פטרי סטרילית. אוכלוסיית תאי הטחול מכילה אחוז גבוה של תאי B המייצרים נוגדנים שונים.
ייצור נוגדנים חד-שבטיים > יצירת היברידומה וסלקציה לשבטים בעלי כושר יצור גבוה

תאי הטחול מודגרים עם תאי מיאלומה - תאים סרטניים של תאי B חסרי יכולת לייצר נוגדן. פוליאתילן גליקול שמוסף לתערובת מרכך את ממברנת התא ומאפשר מיזוג בין תאים שונים. בעבר מיזוג התאים נעשה על ידי זרם חשמלי (אלקטרופורציה) או הדבקה בנגיף. אחוז קטן מן התאים הממוזגים הללו – ההיברידומות - ימשיכו לגדול ללא הפסק בדומה לתאים סרטניים, ובנוסף ייצרו ויפרישו נוגדנים בדומה לתאי B.
כדי לבחור את התאים שעברו היברידיציה מכלל תאי המיאלומות משתמשים במצע גידול הנקרא HAT. במדיום הגידול נמצא הכימיקל Aminopterin, חומר המעכב את מסלול De-novo הדרוש ליצירת חומצת הגרעין גואנין, תאי B ותאי היברידומה המבטאים גנים של תאי B מסוגלים לשרוד את הכימיקל בזכות לביטוי האנזים hypoxanthine-guanine, HGPRT שנמצא אף הוא במצע הגידול. אנזים זה, שאינו מצוי בתאי המיאלומה (על ידי טיפול מקדים) מאפשר את יצירת חומצת הגרעין גואנין במסלול מטבולי שונה - מסלול ההצלה (salvage pathway). לאחר מספר ימי אינקובציה מתים תאי המיאלומה שלא עברו איחוי, כתוצאה מחוסר בחומצות גרעין. ללא קשר לייצור הגואנין מתים תאי ה-B שלא עברו איחוי עם תאי המיאלומה, כיוון שתאים נורמלים אלו אינם יכולים לשרוד זמן ממושך מחוץ לגוף, כך שרק תאי ההיברידומה נותרים.
כדי לבחור את ההיברידומה היעילה ביותר בהפרשת הנוגדן, נבדקת כמות הנוגדן המופרש למדיום הגידול. התאים נספרים ונזרעים בפלטות של 96 בארות בריכוז ממוצע של חצי תא לבאר. לאחר מספר שבועות גדלים התאים וממלאים את הבאר. מאחר שכל התאים בבאר מקורם מתא אחד, שורת התאים נחשבת לשבט, והנוגדן נחשב לנוגדן חד-שבטי. ניתן לבדוק את הפרשת הנוגדן מכל באר על ידי ELISA או דוט בלוט. לרוב נבחר שבט תאים יחיד או מספר קטן של שבטים להמשך יצור נוגדנים.
ייצור נוגדנים חד-שבטיים > ייצור הנוגדן החד-שבטי

ניתן לייצר נוגדנים באחת משתי שיטות: אין ויטרו - בכלי מלאכותי, או אין ויוו - בבעל חיים.
אין ויטרו: ייצור נוגדנים חד-שבטיים in vitro מבוסס על גידול תאים במדיום גידול. על מנת לייצר נוגדנים באופן זה בקנה מידה קטן, מגודלים תאי ההיברידומה בצלחות פטרי או בבקבוקונים (פלסקים). ביצור נוגדנים בקנה מידה תעשייתי נעשה שימוש בביו-ריאקטורים - מתקנים בהם נשלטים בצורה מלאה גורמים רבים המשפיעים על גידול התאים כגון: pH, אחוזי גזים מומסים, קצב הערבול וריכוז חומרי מזון. החיסרון בייצור in vitro הוא בכמות הקטנה של נוגדן שניתן להפיק בשיטות הגידול המבוססות על קנה המידה הקטן - בערך מיליגרם אחד לליטר מדיום, והעלות הגבוהה של מתקני הביו-ריאקטור. היתרון שבייצור אין ויטרו הוא שניתן לייצר נוגדן חד-שבטי ללא זיהום בנוגדנים אחרים. לשם כך יש לגדל את ההיברידומות במדיום חסר סרום.
אין ויוו: ייצור המבוסס על יצור בבעל חיים מנצל את נטייתם של תאי ההיברידומה להגיע לצפיפויות גבוהות מאוד בבעלי החיים (לרוב עכבר). תאי ההיברידומות מוזרקים לחלל הצפק של העכבר שם הם מתרבים ויוצרים נוזל ציסטי (מיימת) עשיר בנוגדנים. הנוזל נאסף מחלל הבטן על ידי ניקוב הבטן במחט מזרק. ניתן לחזור על איסוף הנוגדן מאותו פרט מספר פעמים בטרם העכבר ימות מן הגידול. היתרון שבשיטה הוא הריכוז הגבוה של נוגדנים שניתן להפיק מעכבר (מספר עשרות מיליגרמים). החסרונות הם זיהום הנוגדן החד-שבטי בנוגדנים עכבריים ובפתוגנים עכבריים. בשנים האחרונות, פרט לחסרונות הטכניים עלו השאלות האתיות בנוגע לשימוש בבעלי חיים כאשר ישנן חלופות לכך, גם אם יקרות יותר.
הערות שוליים

↑  Olive Leavy, The birth of monoclonal antibodies, Nature Immunology 17, 2016-12, עמ' S13–S13 doi: 10.1038/ni.3608
↑  G. KÖHLER, C. MILSTEIN, Continuous cultures of fused cells secreting antibody of predefined specificity, Nature 256, 1975-08, עמ' 495–497 doi: 10.1038/256495a0
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295565705171  BnF: cb11982783f (data)  LCCN: sh85005650  NKC: ph265700 
בידוד שבטים של היברידומות
בחירת שבטים המפרישים כמויות גדולות ביותר של נוגדן בעזרת דוט בלוט
נוגה דוידסון

אין תמונה חופשית
נוגה דוידסון היא אוצרת, אמנית וכותבת ישראלית.
ביוגרפיה

דוידסון סיימה לימודי אמנות במדרשה לאמנות בשנת 2007. עם סיום לימודיה הציגה תערוכת יחיד בשם "My Little Boy & Me" גלריה ב"בית אחותי" (אוצרות: שולה קשת וורד נסים).
את הטקסט עבור תערוכת היחיד שלה כתבה בעצמה ולאחר מכן החלה לעבוד במשרד יחסי ציבור שטיפל באמנות וערכה סיורים בתחום יחד עם יונתן משעל. לאחר מכן עבדה במשך כשנה כאסיסטנטית בגלריה "נגא" ובמקביל החלה לעבוד במלון "ארטפלוס" שבבעלות אספן האמנות דורון סבג. יחד עם סבג אצרה במלון אסופת וידאו, הזמינה אמנים לעשות עבודות תלויות מקום בחדרי המלון והפיקה יריד אמנות במחירים נגישים. בשנת 2011 החלה לנהל ולאצור את גלריה רו-ארט (Raw Art) בתל אביב, בניהולו של שמעון בן-שבת. בתפקיד זה שמשה קרוב לחמש שנים. לאחר מכן עברה לתפקיד אוצרת ומנהלת אמנותית בגלריה רוזנבך קונטמפוררי בירושלים, הגלריה המסחרית היחידה בעיר העוסקת באמנות עכשווית.
כיום דוידסון אוצרת עצמאית, כותבת על אמנות וכן רכזת הפרויקטים המיוחדים ותחום התמיכות באיגוד האמנים הפלסטיים. כאוצרת עצמאית אצרה תערוכות בין היתר במוזיאון תל אביב, בית האמנים בירושלים, גלריה אלפרד, גלריה אינדי, גלריית המדרשה הירקון 19, הפסאז' ועוד.
תערוכות שאצרה

2011 – אוטו, תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2011 – ואקום, תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2011 – תרמית הרוקנרול הגדולה, תערוכת יחיד לערן רובינפלד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – Chicken Feet, Perfume & Tigers – תערוכת יחיד ליעל ברונר-רובין, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – בעיקר קולאז' – תערוכת יחיד לאבי יאיר, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – לאקי – תערוכת יחיד לאלישבע לוי, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – רפסודה – תערוכת יחיד לשחר סיון, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 – הטרגדיה בחיים האתיים – תערוכת יחיד ליונתן הירשפלד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2012 - 8 קוב חלל מוזיאון (יחד עם סאלי הפטל נוה ונילי גורן), תערוכה קבוצתית, מוזיאון תל אביב לאמנות
2012 – נקודת מפנה 5, תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 - טיפת מזל - תערוכת יחיד לרועי מנחם מרקוביץ'
2013 – מינוס 1 – תערוכת יחיד לערן וולקובסקי, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 – Cutter – תערוכת יחיד ללהלי פרילינג, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 – איוה כפרי – תערוכת יחיד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2013 – פול גז בניוטרל – תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – כולם רוצים להיות מאושרים - תערוכת יחיד לג'יימס אנסוורת', אוצרות: נוגה דוידסון והילה קופר, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – וילה – תערוכת יחיד לאלישבע לוי, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – לא שימור ולא נעליים – תערוכת יחיד לרוני (ליז) חג'ג', גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – פדיקור מניקור – תערוכת יחיד ליערה צח, גלריה רו-ארט, תל אביב
2014 – Foramen Magnum – תערוכת יחיד ליונתן הירשפלד, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – מרכז – תערוכה קבוצתית, גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2015 – בגרות – תערוכה קבוצתית, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – אזור 21 – תערוכת יחיד לעדי נחשון, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – חמישה כוכבים – תערוכת יחיד לתומאס מור, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 – הובי – תערוכת יחיד לישי שפירא קלטר, גלריה רו-ארט, תל אביב
2015 - Fade to Gray - תערוכת יחיד לרויטל רטיג, גלריה רו-ארט, תל אביב
2016 – פסאדה – תערוכת יחיד לאוסנת יהלי-סרבגילי (קטלוג), גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2016 – אלט-נוי – תערוכה קבוצתית, גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2016 – מודרניזם 2016 – תערוכה קבוצתית (קטלוג), גלריה רוזנבאך קונטמפוררי, ירושלים
2017 – דווקא עכשיו – תערוכה זוגית לציקי אייזנברג וורה קורמן, גלריה אלפרד, תל אביב
2017 – חברים חדשים 2017 | יעקב ישראל, מיטל קובו, יונתן רון, בית האמנים בירושלים
2018 – תרגילי גמישות, תערוכת הבוגרים של התוכנית ללימודי המשך באמנות, המדרשה לאמנות, גלריית המדרשה – הירקון 19, תל אביב (קטלוג)
2018 – דומם – תערוכת יחיד לאילן כרמי, גלריה אינדי, תל אביב
2018 – Dust & Scratches – תערוכת יחיד ליובל חי, גלריה אינדי, תל אביב
2018 – שיקום שכונות – תערוכות יחיד לדיוי בראל, גלריה אינדי, תל אביב
תערוכות יחיד כאמנית

2008 – My Little Boy & Me, הגלריה ב"בית אחותי", תל אביב. אוצרות: שולה קשת וורד נסים
2013 – :Fwd, גלריה ZIZ, תל אביב. אוצר: יניב יהודה אייגר
תערוכות קבוצתיות כאמנית

2011 - פופוגנדה, המרכז האקדמי ויצו חיפה. אוצר: יניב יהודה אייגר
הערות שוליים

↑   איתן בוגנים, אוצרת או יוצרת? נוגה דוידסון החליטה, באתר הארץ, 19 בנובמבר 2013
↑  נוגה דוידסון באתר סדנאות האמנים ירושלים
↑  דנה גילרמן‏, תערוכות חדשות, באתר וואלה, 25 בדצמבר 2008
↑  דנה גילרמן, משיחת יתר: המשכן לאמנויות, באתר כלכליסט, 17 בינואר 2011
↑  גלריה חדשה לאמנות עכשווית בירושלים, ערב-רב, 11 בספטמבר 2015
↑  חברי הוועד והצוות, אתר איגוד האמנים הפלסטיים
↑  גליה יהב, התערוכה "אוטו": יצירות חזקות ושנונות, הארץ, 30 בנובמבר 2011
↑  סמדר שפי, הפחד הנורא משקט חזותי, הארץ, 16 בספטמבר 2011
↑  דניאל ראוכוורגר, "תרמית הרוקנ'רול הגדולה", תערוכתו של ערן רובינפלד, נמכרה במלואה, באתר הארץ, 12 ביולי 2011
↑  הדס רשף, עושה ציפורניים: יעל ברונר קיטשית בקטע מודע לעצמו, באתר הארץ, 9 בינואר 2013
↑  גליה יהב, אלישבע לוי נסוגה אל הפלאי, באתר הארץ, 6 ביוני 2012
↑  סמדר שפי, מאחורי הקליפה, באתר הארץ, 20 במרץ 2012
↑  עדי הררי, מסיבת רחוב, סיורים וגאגא במוזיאון: אירועים שאסור לפספס בסופשבוע של אמנות, באתר הארץ, 20 במרץ 2012
↑  גליה יהב, נקודת מפנה 5: שאלות אנושית על חרדה, הארץ, 4 בינואר 2012
↑   גליה יהב, ההרואיקה המגומדת של רועי מנחם מרקוביץ', באתר הארץ, 6 בדצמבר 2013
↑   עוזי צור, מסדרונות הכוח של ערן וולקובסקי, באתר הארץ, 21 באוקטובר 2013
↑   גליה יהב, להלי פרילינג מושכת בחוטים, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2013
↑  יונתן ה. משעל, "אתה לא יכול לעשות ג'סטה על קנבס כמו שאתה יכול על קיר", ערב רב, 29 ביולי 2013
↑  גליה יהב, "פול גז בניוטרל": בחינה של גבולות האמנות, באתר הארץ, 21 בפברואר 2012
↑  חזון אפוקליפטי על חורבן ופיצה מאת נעמה לוריא, ערב רב, 25 בנובמבר 2014
↑  נועם יורן, התערוכה "וילה": כשמותגים מסחריים הופכים לאמנות בפני עצמה, באתר הארץ, 9 ביולי 2014
↑  ליז חג'ג' - לא שימור ולא נעליים, מאת סמדר שפי, אתר "החלון", 4 במאי 2014
↑   עוזי צור, השנדליר שבבסיס המודרנה הישראלית, באתר הארץ, 31 בינואר 2014
↑  רעות ברנע, "מה רע בעירומות", באתר כלכליסט, 5 ביולי 2015
↑  תשכחו ממדיצ'י מאת גליה יהב, הארץ, 31 במרץ 2015
↑  מראית עין של ״אמריקה״ מאת יונתן הירשפלד, ערב רב, 14 בנובמבר 2016
↑  מודרניזם 2016, המחסן של גדעון עפרת, 21 בינואר 2016
↑  התערוכה "דווקא עכשיו" באתר גלריה אלפרד, נובמבר 2017
↑  תערוכות סתיו 2017 בבית האמנים ירושלים באתר פורטפוליו
↑  אתר התערוכה "תרגילי גמישות"
↑  התערוכה "Dust & Scratches" באתר גלריה אינדי, אפריל 2018
↑  התערוכה "שיקום שכונות" באתר גלריה אינדי, מרץ 2018
↑  יעל סובינסקי, אמנות: סיבוב גלריות בתל אביב, באתר כלכליסט, 16 בספטמבר 2013
↑  יונתן אמיר, במעגל סגור, ערב-רב, 9 בדצמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496214905171  LCCN: no2013030321  VIAF: 299111377   WorldCat (עם VIAF): 299111377
מתחם לביאה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 שמות נוספים:  ח'רבת לַוִיֶה
 מידות
 שטח:  90 דונם
 גובה מעל פני הים:  156 מטר
 היסטוריה
 תקופות:  ברונזה קדומה I א', ב' - קבורה מגאליתית ברונזה קדומה II - מתחם מבוצר על שלוחה ברונזה קדומה III
 ננטש:  תקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 התגלה:  1885
 חפירות:  1987 - 1997
 ארכאולוגים:  משה כוכבי פרחיה בק ליפז ויניצקי יצחק פז
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  לא
 הערות:  
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°50′45″N 35°40′53″E﻿ / ﻿32.845966°N 35.681279°E﻿ / 32.845966; 35.681279
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) מתחם לביאה(למפת הגליל העליון רגילה) מתחם לביאה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מתחם לביאה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מתחם לביאה he
 
מתחם לביאה (ח'רבת לַוִיֶה במקור) הוא אתר ארכאולוגי רחב ממדים, שעיקרו מתקופת הברונזה הקדומה, השוכן בשיפוליה המערביים של רמת הגולן. האתר ממוקם בקצה שלוחה צרה בין נחל סמך בדרום ובין נחל כנף בצפון, ולמרגלותיו ממערב נמצא מושב רמות. מהאתר תצפית מרשימה על הכנרת.
חפירות ארכאולוגיות

ראשון חוקרי האתר היה סיר לורנס אוליפנט, אשר ביקר בו בשנת 1885, והבחין בו, בין היתר, בשרידי מבנה ציבורי עם עמודים, אותו זיהה כבית כנסת מתקופת התלמוד.
בחפירות שנערכו במקום בידי משלחת "ארץ גשור" בראשות פרופסור משה כוכבי מטעם אוניברסיטת תל אביב, בין השנים 1987 ו- 1997, נמצא כי באתר התקיים במהלך תקופת הברונזה הקדומה יישוב עירוני מבוצר ומפותח, שחרב ככל הנראה במהלך מלחמתי. ראשית ההתיישבות במקום הייתה בערך בשנת 3300 לפני הספירה, בשלב הראשון של תקופת הברונזה הקדומה.
הממצאים באתר אשר העידו על ביצוריו וחשיבותו בתקופה זו, בשנים 3,300 עד 2,300 לפני הספירה, הם מערך חומות מפותח, שכלל חומות לאורך מצוקי השלוחה מעל הנחלים, חומה פנימית, וכן חומה חיצונית אדירה, שרוחבה כשישה עשר מטרים וגובהה כעשרה מטרים. כן נמצאו באתר, באופן המעיד על סדר והיררכיה, שרידי מבני ציבור, מבני מגורים, בית קברות ומבנים תעשייתיים להפקת שמן ושמירתו. במדרון הדרומי של השלוחה נמצא בית קברות ובו מבני קבורה מעוגלים, שקושרים את האתר לאתר גלגל רפאים הסמוך ולדולמנים הרבים שבאזור.
שרידי שער העיר מעידים על שני מגדלים שעמדו בצדו ועל פריצתו במהלך מלחמתי, לנוכח סימני שרפה וריכוז מאות אבני קלע לצדו.
המבנה שתיעד אוליפנט באתר בסוף המאה ה-19 לא אותר בחפירות שנערכו במקום כמאה שנים לאחר מכן, אולם ברחבי האתר נמצאו חרסים מן התקופה הביזנטית, אבני גזית, חוליות עמודים, פריטים ארכיטקטוניים, וכן פסל של אריה, הדומה לפסל האריה מבית הכנסת של עין נשוט הסמוכה[דרוש מקור]. כל אלו, בצירוף עדותו של אולפינט, מעידים על אפשרות קיומו של בית כנסת במקום במהלך התקופה הביזנטית[דרוש מקור].
לקריאה נוספת

י' פז, לביאה: יישוב עירוני מבוצר מתקופת הברונזה הקדומה בדרום הגולן, מ' ראובני ומ' ליבנה (עורכים), הגולן אדם ונוף, תל אביב תשס"ה, עמ' 37-21.
ר' פלג, בנתיבות הגולן והחרמון, יד יצחק בן-צבי, ירושלים 2011, עמ' 29-28.
ד' וע' מאיר, בית כנסת קדומים ברמת הגולן, יד יצחק בן-צבי, תשע"ג, 138.
הערות שוליים

1 2 3 4  רן שפירא, החומות האדירות לא מנעו את הכיבוש, באתר הארץ, 6 ביולי 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007393883205171
משה בן-שבת אמזאלג

| --- | --- |

משה בן-שבת אמזאלג תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  4 באוקטובר 1892 ליסבון, פורטוגל 
 פטירה:  6 ביוני 1978 (בגיל 85) ליסבון, פורטוגל 
 ענף מדעי:  כלכלה, economics and politics, יהדות 
 מוסדות:  האוניברסיטה הטכנית של ליסבון 
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של מסדר אלפונסו העשירי החכם (1948) 
 
פרופסור משה בן שבת אמזלאג
פרופ' משה בן-שבת אמזאלג (בפורטוגזית: Moisés Bensabat Amzalak; ‏4 באוקטובר 1892 - 6 ביוני 1978) היה כלכלן יהודי-פורטוגזי מפורסם אשר עמד בראש האקדמיה למדעים של פורטוגל וכיהן למשך 52 שנה כנשיא הקהילה היהודית במדינה. נחשב לאחד מגדולי הכלכלנים הפורטוגזים בעת החדשה ולאחד מהבולטים שבבני הקהילה היהודית המתחדשת של פורטוגל. מלבד מחקריו בכלכלה, עסק גם בחקר שפות שמיות, יהדות ספרד בימי הביניים ותרבות עברית. היה העורך הראשי של כתבי עת אקדמאים בנושאי כלכלה ומזרחנות וכן של העיתון היומי הפורטוגזי הפופולרי "או סקולו".
מספריו

O acto de navegação - Lisboa, Typ. La Becarre, 1911
Pedro de Santarém Santerna: jurisconsulto português do século XVI - Lisboa 1914
A fibra de lã - Lisboa, Typ. do Anuario Comercial, 1916
A economia política em Portugal: o diplomata Duarte Ribeiro de Macedo e os seus discursos sobre economia política - Lisboa, Oficina Gráfica Museu Comercial, 1922
O mutualismo e o cooperativismo na indústria da pesca do bacalhau - Lisboa, Tipografia da Empresa Diário de Notícias, 1923
Armamentos marítimos - Lisboa, 1924
A ética dos pais, de Pirké Ábót (tradução do hebraico) - Lisboa, Imprensa Nacional, 1927
Abraham Pharar: judeu do destêrro de Portugal - Lisboa, Gráfica Museu Comercial 1927
Uma interpretação da Assinatura de Cristovam Colombo, Lisboa, s. n., 1927
Portuguese Hebrew Grammars anda Grammarians, 1928
A embaixada enviada pelo Rei D. João IV à Dinamarca e à Suécia: notas e documentos - Lisboa, Oficina Gráfica do Instituto Superior do Comércio de Lisboa, 1930
As previsões económicas - Lisboa, Biblioteca de Altos Estudos 1938
Economistas brasileiros: José da Silva Lisboa, Visconde de Caim, 1756-1835, Coimbra, Coimbra Editora, 1942
A contabilidade e a história económica - Porto, Tipografia Costa Carregal 1943
O "Tratado de Seguros" de Pedro de Santarém - Lisboa, 1958
לקריאה נוספת

אברהם אלמליח, הפרופסור משה בן-שבת אמזלאג : חייו ופעלו הספרותי, הכלכלי, ההיסטורי והמדעי, ירושלים :דפוס אחוה, תשכ"ב.
Biobibliografia do prof. Dr. M. B. Amzalak, Editorial Império, 1958.
הערות שוליים

↑  תום שגב, כך החמצנו את האופציה השווייצית, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2011.
↑  Portugal: World War II & the Holocaust The virtual Jewish World.
↑  Theodor Herzl. Um Estado Judaico. Tentativa para uma Nova Solução da Questão Judaica. La Bécarre, Lisbon: 1912.
↑  אליהו בירנבוים, פורטוגל, המדור יהודי עולמי ב"מקור ראשון".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257622105171  PLWABN: 9810637433305606  BIBSYS: 1581514962052  BNE: XX1182118  BnF: cb12668456c (data)  CiNii: DA03105570  GND: 123067693  ISNI: 0000 0001 0408 510X  LCCN: n82080161  NKC: zmp20231187499  NLG: 229427  NTA: 067978797  RERO: 02-A002927063  SNAC: w6tc57fp  SUDOC: 059771909  VcBA: 495/304858  VIAF: 71514033   WorldCat (עם VIAF): 71514033
מתחם עולם הספורט של ESPN

| --- | --- |

לוגו המתחם
 מידע כללי
 סוג:  מתחם ספורט
 כתובת:  דיסניוורלד
 מיקום:  באי לייק, פלורידה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 בעלים:  פארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני   (חברת וולט דיסני)
 מפעיל:  פארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  יולי 1995 – 23 במרץ 1997 (כשנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  28 במרץ 1997 
 מידות
 שטח:  890 דונם
 קואורדינטות:  28°20′13″N 81°33′22″W﻿ / ﻿28.33708333°N 81.556°W﻿ / 28.33708333; -81.556
 www.espnwwos.com
 he
 
מתחם עולם הספורט של ESPN (באנגלית: ESPN Wide World of Sports Complex), אשר בין השנים 1997–2010 היה ידוע בשם מתחם עולם הספורט של דיסני (באנגלית: Disney's Wide World of Sports Complex), הוא מתחם אתלטיקה שגודלו 890 דונמים הממוקם באתר הנופש דיסניוורלד. המתחם מארח אירועי ספורט מרובי משתתפים לחובבנים ומקצוענים כאחד.
היסטוריה

חברת וולט דיסני בנתה את המתחם, ששוויו מוערך בכ-100 מיליארד דולר, על קרקע ביצות שהייתה בבעלותה ליד הכביש המהיר מספר 4. המתחם נחנך במרץ 1997 במשחק בייסבול בין קבוצת האטלנטה ברייבס והסינסינטי רדס.
ב-13 במאי 2008 הודיעה חברת וולט דיסני על כוונתה למתג את הקומפלקס תחת המותג ESPN, ועל שינוי שמו של המתקן ל -"מתחם עולם הספורט של ESPN" אולם טרם נקבע תאריך למעבר לשם החדש. לבסוף, המיתוג מחדש של המתחם תחת השם החדש התבצע ב-25 בפברואר 2010.‏
הערות שוליים

↑  "ESPN The Weekend to be held at Hollywood Studios and newly renamed sports complex". Attractions Magazine. Dream Together Media. 20 בפברואר 2010. נבדק ב-9 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0525 8342 
הכניסה לקומפלקס הספורט של דיסני
נאוזאורופודה

| נאוזאורופודה |
| --- | --- |
שלד של ברונטוזאורוס  שלד של קמרזאורוס
תקופה
יורה תחתון-קרטיקון עליון 175–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
קבוצה:: נאוזאורופודה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
שם מדעי
 Neosauropoda

נאוזאורופודה (שם מדעי: Neosauropoda; מילולית: "זאורופודים חדשים") הוא ענף של דינוזאורים גדולים מקבוצת הזאורופודים, הכולל מינים רבים של זאורופודים, ולמעשה את המינים הגדולים ביותר מבין הדינוזאורים. הקבוצה החלה להתפתח ביורה התחתון שלפני 174 מיליון שנה מזמננו, כשהראשון מביניהם היה הלינגוולונג (Lingwulong) מסין, והם נכחדו עם הכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 66 מיליון שנה.
הקבוצה הוגדרה ב-1986 בידי החוקר הארגנטינאי חוסה בונפרטה (אנ'), על סמך מאפייני השלד המשותפים בין דינוזאורים דומים לדיפלודוקוס לדינוזאורים דומים לברכיוזאורוס או סלטזאורוס.
מיני הקבוצה היו בעלי צוואר ארוך מאוד, חוליות רחבות ומוגבהות וגפיים כבדים בתחתית גופם. משקלם הרב הגביל את מהירותם, את יכולתם להזדקף וגם את האזורים בהם קיננו ואכלו, אך הוא עזר להם לעכל ביעילות מזון קשה, להגיע לצמרות עצים ולהתגונן מטורפים.
דינוזאורים אלה התגלו בממצאי מאובנים לאורך העולם, הוכחה להצלחתם היחסית במשך המזוזואיקון. הכבדים ביותר מביניהם הם הטיטאנוזאורים הגדולים כמו הארגנטינוזאורוס והפטגוטיטאן שהגיעו למשקל של 100 טון ולאורך של 36 מטרים לרבות הזנב. גם מינים מקבוצות אחרות לרבות הברכיוזאוריים והדיפלודוקיים היו גדולים כמותם, אך היו מספר דינוזאורים קטנים בהרבה כמו המגיארוזאורוס, שהגיע למשקל 1.1 טון והיה קטן מחלק מהפרוזאורופודים, ככל הנראה מגמדיות איים.
מיון

קבוצה נאוזאורופודה (Neosauropoda)
סוג ללא מקור בותריוספונדילוס (Bothriospondylus) - מוטל בספק
סוג אולטראזאורוס (Ultrasaurus) - מוטל בספק
קבוצה דמויי-דיפלודוקיים (Diplodocoidea)
משפחה הפלוקנטוזאורוסיים (Haplocanthosauridae)
משפחה רבאצ'יזאוריים (Rebbachisauridae)
משפחה דיקראוזאוריים (Dicraeosauridae)
משפחה דיפלודוקיים (Diplodocidae)
קבוצה מקרונריה (Macronaria)
משפחה קמרזאוריים (Camarasauridae)
משפחה ברכיוזאוריים (Brachiosauridae)
משפחה איהלופיים (Euhelopodidae)
קבוצה טיטאנוזאורים (Titanosauria)
נחום אייטינגון

| --- | --- |

 לידה:  6 בדצמבר 1899 שקלוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 במאי 1981 (בגיל 81) מוסקבה, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות דונסקויה החדש 
 השכלה:  Special Faculty of the Frunze Military Academy 
 השתייכות:  הצבא האדום 
 תקופת הפעילות:  ? – 3 במאי 1981 
 דרגה:  מייג'ור גנרל 
 מבצעים:  מלחמת האזרחים ברוסיה  החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה 
 עיטורים:  עיטור לנין  עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה דרגה ראשונה  עיטור סובורוב דרגה 2  עיטור הדגל האדום  עיטור הכוכב האדום 
 
נחום אייטינגון (ברוסית: Наум Исаакович Эйтингон;‏ 1899 – 1981) הידוע כלאוניד אייטינגון היה קצין בכיר באגף הביון של נ.ק.ו.ד. ואחראי על הפעלת רשת מרגלים סובייטים שחדרו לתוכנית מנהטן. תכנן וביצע רציחות פוליטיות של מתנגדי סטלין מחוץ לגבולות ברית המועצות.
משפחתו

אייטינגון היה נשוי שלוש פעמים ואב לארבעה ילדים (שתי בנות ושני בנים). בנו הבכור, ולדימיר, שירת כקצין נ.ק.ו.ד. במשך 11 שנים.