stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערפילי אבלון
ביקורת ופרסים

ערפילי אבלון נחשב לאחת הגרסאות המקוריות ורגישות של אגדות המלך ארתור וקמלוט. בראדלי קיבלה הרבה שבחים על תאוריה המשכנעים של הדמויות הראשיות, ועל הטיפול המכבד במסורות הפגניות של אבלון, וכן על יכולתה לספר סיפור שהוא לא שחור-לבן, או פשטני ביחס לטוב ורע, אלא מתמודד עם אמיתות שעומדות בסתירה אחת עם השנייה. אייזק אסימוב כינה את הספר "הגרסה הטובה ביותר לסאגת המלך ארתור שקראתי אי פעם", וג'ין אואל כתבה "אני כל כך אהבתי את הספר הזה שקניתי אותו עבור חבר, וסיפרתי עליו לאנשים רבים". האנציקלופדיה של המדע הבדיוני קורא להספר "רוויזיה משכנעת של האפוס של המלך ארתור", וכן כי הניצחון של הנצרות על פני "הפגניות השפוייה אך הגוססת" של אבלון "מבטיח עידנים של דיכוי נשים ושל העקרונות החיוניים שלהן". הספר זכה בפרס לוקוס 1984 לספר הפנטזיה הטוב ביותר, וכיכב במשך ארבעה חודשים ברשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס לספרים בכריכה קשה. המהדורה בכריכה רכה מהדורה של "ערפילי אבלון" הייתה בין חמשת רבי המכר המובילים ברשימות לוקוס במשך שנים. הספר נותר פופולרי גם יותר משלושים שנה אחרי פרסומו הראשון.
עיבוד לטלוויזיה

"ערפילי אבלון" עובד למיני-סדרה ברשת TNT ב-2001, בבימויו של אולי אדל.
סדרת "אבלון" המורחבת

בראדלי, יחד עם דיאנה ל. פאקסון, הרחיבה את הספר לסדרה, שכוללת את The Fall of Atlantis, Ancestors of Avalon, Sword of Avalon, Ravens of Avalon, Lady of Avalon, and Priestess of Avalon, וכן "בית היער" שתורגם לעברית. "הרוחניות של אבלון" מאת ג'יי. אס. מורגן דן בהיבט הדתי של סדרת אבלון, ומביא תובנות לגבי הגישה המערבית המודרנית לרוחניות, וכתית אפוסים בז'אנר הפנטזיה.
הוצאה לאור

1983, United States, Knopf ISBN 0-394-52406-3, Pub Date January 1983, hardcover
1984, United States, Del Rey Fantasy (an imprint of Ballantine Publishing Group) ISBN 0-345-31452-2, Pub Date May 1984, trade paperback
2000, תל אביב, הוצאת מודן, תרגום מאנגלית: עדי גינצבורג-הירש. (תחת שם סופר מריון צימר-בריידלי)
לקריאה נוספת

Shaw, Jan. "Feminism and the Fantasy Tradition: The Mists of Avalon." A Companion to Arthurian Literature. FULTON, HELEN (ed). Blackwell Publishing, 2009. Blackwell Reference Online. 8 January 2011
הערות שוליים

↑  בספר "מרלין" הוא תואר של הארכי-דרואיד, ולא שם פרטי. בחלק זה של הסיפור, המרלין הוא טליאסין, אביה של איגריין. המרלין שבא אחריו הוא קווין.
↑  Critical praise ~ ReadingGroupGuides.com
↑  "Arthur Through Women's Eyes: The Mists of Avalon" ~ Space.com
↑  Morgane, Judith S (2010), "The spirituality of Avalon the religion of the Great Goddess in Marion Zimmer Bradley's Avalon cycle", München AVM, ISBN 3-89975-768-8
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4461674-0  VIAF: 212909125   WorldCat (עם VIAF): 212909125
נסים טולדנו

ערך זה עוסק ברב נסים טולדנו, ראש ישיבה וחבר מועצת גדולי התורה. אם התכוונתם לשוטר משמר הגבול נסים טולדנו, ראו .
| --- | --- |

 השכלה:  ישיבת פוניבז'  ישיבת תורת אמת  ישיבת בית יוסף 
 
הרב נסים טולדנו (ז' בטבת תרצ"ד, 25 בדצמבר 1933 – י"ב בסיוון תשע"ב, 2 ביוני 2012) היה ראש ישיבת שארית יוסף בבאר יעקב וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
קורותיו

נולד במקנס שבמרוקו, לרב יוסף טולדנו ולמזל-טוב, בתו של הרב רפאל ברוך טולדנו. בגיל תשע התייתם מאמו ועבר להתגורר בבית סבו. הוא נשלח ללמוד בישיבת תורת אמת בלונדון בראשות הרב משה שניידר, שם התקרב לרבו רבי יצחק צבי (זיידל) סמיאטיצקי חתנו של ראש הישיבה, ולאחר מכן עבר לישיבת גייטסהד. בשנת תשט"ז (1957) עלה לבדו לארץ ישראל ונכנס ללמוד בישיבת פוניבז'. בישיבה נודע כ"עילוי" התקרב במיוחד לראש הישיבה הרב אלעזר מנחם מן שך והיה מתלמידיו הקרובים. סופר כי ערעורו על אחד משיעוריו, הביא את הרב שך בתום ויכוח להודות בצדקת התלמיד ולהפסיק את השיעור. הוא נחשב גם לבן טיפוחיו של הרב יוסף שלמה כהנמן.
נישא לשרה, בת הרב יעקב סודרי, מרבני חיפה. לאחר נישואיו למד כתשע שנים בכולל פוניבז'. בשנת תשכ"ה (1965) יסד את ישיבת שארית יוסף בבאר יעקב עבור תלמידים מעדות המזרח. עמד בראשות הישיבה במשך 47 שנים והעמיד מאות תלמידים, בהם רבנים וראשי ישיבות בולטים. בין תלמידיו: הרב שלמה משה עמאר.
בשנות ה-90 התמנה כחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה. היה ממקימי וממכווני דרכו של ארגון מרביצי תורה, המאגד אברכים ותלמידי ישיבות ספרדים בעלי אוריינטציה ליטאית.
נפטר בשבת י"ב בסיוון תשע"ב, והובא למחרת לקבורה בבית הקברות של נציבי ישיבת פוניבז', בסמוך לקבר סבו הרב רפאל ברוך.
משפחתו

היה נשוי לשרה (לבית סודרי). מילדיהם:
הרב יוחנן - ממלא מקום אביו כראש ישיבת שארית יוסף.
הרב בנימין - ראש ישיבת מאור התורה לצעירים.
הרב ישי - ראש ישיבת "צעירים ירושלים" ור"מ בישיבת דעת חיים בירושלים, חתן הרב ראובן אלבז ראש ישיבת "אור החיים".
מזל אלקיים - מנהלת סמינר בית יעקב בבני ברק, נשואה לרב אליהו אלקיים, משגיח ישיבת דעת חיים בירושלים.
זיוה - נשואה לרב יעקב אוחיון, ר"מ בישיבת שארית יוסף.
רות - נשואה לרב ברוך צבי לב, ראש ישיבת יסודות התורה.
בתו - נשואה לרב אברהם בן זימרה, ראש ישיבת שערי תבונה באלעד.
שמחה - נשואה לרב יעקב ויזמן, ראש ישיבת "דברי חיים" בבני ברק.
מאחיו: הרב עמנואל - מראשי ישיבת שארית יוסף ומחבר הספר "עטה אור", הרב בצלאל – ראש ישיבת זוהר התורה, הרב יהושע - ראש כולל "אהבת שלום" בירושלים ואחותו חנה הנשואה לרב יעקב בן נאים, ראש ישיבת נחלת משה בירושלים.
לקריאה נוספת

מלך בהיכלו, ירושלים תשפ"ב
הערות שוליים

↑  ישעיהו אביעם, חרדי בני־ברק ערכו "עצרת" מחאה ותפילה נגד עליית־הנוער, מעריב, 27 באוגוסט 1961.
↑  פניני רבנו האבי עזרי, אתר היברובוקס
| מועצת גדולי התורה של דגל התורה |
| --- | --- | --- |
מנהיג: 
| מנהיגים בעבר | הרב אלעזר מנחם מן שך • הרב יוסף שלום אלישיב (דה פקטו) • הרב אהרן יהודה ליב שטינמן • הרב חיים קניבסקי (דה פקטו) • הרב גרשון אדלשטיין |  |
| חברים בעבר | הרב ישכר דב רוקח • הרב נסים קרליץ • הרב אברהם יעקב זלזניק • הרב מיכל יהודה ליפקוביץ • הרב מרדכי מן • הרב צבי מרקוביץ • הרב חיים פינחס שיינברג • הרב זלמן רוטברג • הרב בנימין ביינוש פינקל • הרב אברהם פרבשטין • הרב נתן צבי פינקל • הרב נסים טולדנו • הרב ברוך רוזנברג • הרב יצחק שיינר • הרב דב יפה • הרב אריה פינקל • הרב ברוך מרדכי אזרחי • הרב ברוך ויסבקר |  |
| חברים בהווה | הרב מאיר צבי ברגמן • הרב ברוך דב פוברסקי • הרב יצחק זילברשטיין • הרב משה יהודה שלזינגר •  הרב משה הלל הירש • הרב דוד כהן • הרב אברהם יצחק קוק • הרב אביעזר פילץ • הרב צבי דרבקין • הרב יצחק הקר • הרב אריה לוי • הרב שרגא שטינמן • הרב אליעזר יהודה פינקל |  |
| חברים שפרשו מהמועצה | הרב שמואל אוירבך • הרב יהודה עדס • הרב משה שמואל שפירא |  |
| מזכירים | אפרים צמל • אברהם רובינשטיין |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007414109305171  ISNI: 0000 0005 0158 8456  LCCN: n2016035534  VIAF: 17154328002626852877   WorldCat (עם VIAF): 17154328002626852877
כביש 264

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  14.5 ק"מ
 מיקום
 ערים ראשיות:  רהט
 נקודת התחלה:  צומת הנשיא
 נקודת סיום:  צומת קמה
 
כביש 264 הוא כביש אזורי המחבר בין כביש 25 בצומת הנשיא לכביש 293 בצומת קמה. אורכו 14.5 ק"מ.
הכביש היווה את החלק הדרומי של הכביש החדש לבאר שבע, שנסלל בין יולי 1949 ליולי 1951, וחיבר את צומת מלאכי לכביש 25 שהוביל לבאר שבע. באותה תקופה היווה הכביש חלק מהדרך הראשית לבאר שבע.
צמתים לאורך הכביש

| קילומטרים | שם | סוג | מיקום | דרכים מצטלבות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 264 מדרום לצפון
| 0 | צומת הנשיא |  | אשל הנשיא |   כביש 25,   כביש 310 |  |
| 5 | צומת משמר הנגב |  | משמר הנגב | כביש פנימי |  |
| 6.5 | צומת רהט דרום |  | רהט | רחוב יצחק רבין |  |
| 10.5 | צומת שובל |  | שובל, רהט | כביש פנימי |  |
| 14.5 | צומת קמה |  | בית קמה |   כביש 293 |  |
הערות שוליים

↑  ה. בן עדי, הכביש שקירב את תל אביב לנגב, מעריב, 25 בנובמבר 1951
יעקב טולידאנו (בן יוסף)

| --- | --- |

 לידה:  1865
 פטירה:  1932 (בגיל 67 בערך)
הרב יעקב טולידאנו  (תשרי ה'תרכ"ו 1865 - י' באב ה'תרצ"ב, 1932) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של מרקש ואחר כך רבה של מקנס בתחילת המאה העשרים.
קורות חייו

נולד במקנס לאביו  רבי יוסף ולאמו אסתר לבית אבן צור. למד תורה בחברתם של הרב אלישע עטיה, ורבי יעקב בן משה טולידאנו. וכן למד אצל רבי חיים משאש. בשנת ה'תרס"ד התמנה לדיין בעירו מקנס בבית הדין שבראשות הרב שלמה שטרית. בתקופת כהונתו זו, נמנה עם מתקני התקנות בעיר.
בשנת ה'תרע"ח קיים השלטון הצרפתי במרוקו סדר בכמות הדיינים, לפיה בעיר גדולה יכהנו שלשה דיינים, ואילו בעיר קטנה, יכהן דיין אחד בלבד. עם כניסת החוק, הוחלט כי מקנס נחשבת עיר קטנה, שמגיע לה דיין אחד בלבד. רבי יעקב שהיה אז צעיר הדיינים, נותר ללא תפקיד. אך בקיץ של אותה השנה הוצעה לו משרת אב בית הדין מרקש, לאחר פטירתו של רבי שלמה אסבאג (השני) שנפטר כשנה וחצי קודם לכן. רבי יעקב נענה להצעה, וכיהן כאב בית הדין מרקש במשך כארבע שנים. חבריו לדיינות היו רבי שלמה אבן חיים ורבי משה זריהן. בשנת ה'תרפ"ב, הכיר השלטון הצרפתי במקנס כעיר גדולה, ובעקבות כך חזר למקנס. או אז הוחלט שהוא יתמנה לאב בית הדין ורבה הראשי של מקנס. לצידו כיהנו הדיינים רבי יהושע בירדוגו ורבי אברהם עמאר. בנו המפורסם הוא רבי רפאל ברוך טולידאנו שהחליפו בתפקיד הדיינות באופן לא רשמי החל משנת ה'תרפ"ז, עקב חולשתו של אביו.
סמוך לפטירתו הכתיר את בנו כדיין תחתיו במעמד הקהילה. רבי יעקב נפטר בי' אב ה'תרצ"ב במקנס.
לאחר פטירתו, התמנה תחתיו בנו רבי רפאל ברוך לכהן כדיין שלישי בעיר.
קורות חייו > יוזמת המלאח החדש

בשנת ה'תרפ"ב, בראשית כהונתו כרבה של מקנס, הציע ראש העיר הצרפתי ליהודים אמידים לצאת מחומות המלאח הישן לשכונה חדשה בעיר. רבי יעקב התערב בהצעה, ולא הסכים לצאת מהמלאח ללא הבטחה מפורשת, שכל היהודים ביחד יעברו לשכונה החדשה. לטענתו, העברת יהודים יחידאיים לשכונה החדשה תגרום קרע לקהילה, ודרדור רוחני. למעשה דרישתו התקבלה, והיהודים עברו באופן מרוכז ל'מלאח החדש'. או אז פעל להקמת תלמוד תורה בשטחו.
קורות חייו > פעילותו הרבנית

רבי יעקב תיקן לשוחטי העיר מקנס, שלא ישחטו עד שלא יתנו את סכיני השחיטה לבדיקה אצלו. זאת אחר מעשה שהיה שמצא סכין של אחת השוחטים שהייתה פגומה.
רבי יעקב צידד שלא לגייר נוכריות שביקשו להתגייר בשל לחץ משפחת בעליהן, וזאת משום שלטענתו גיורן הוא מן השפה ולחוץ, ובפועל אינן מתכוונות לשנות את אורח חייהן לאחר הגיור. הוא גם חשש שהקלה בגיורן תעודד צעירים יהודים נוספים להינשא לגויות.
חיבוריו

שאלות ותשובות - טרם נדפס.
תקנות - נדפסו בספר תקנות חכמי מכנאס, חלק א'.
חידושים ודרשות על התנ"ך - טרם נדפס.
ריף הדולפינים

| --- | --- |

ריף הדולפינים ב-2010
 סוג:  ריף דולפינים
 מיקום:  ישראל אילת, ישראל
 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־35 שנים)
 מייסדים:  רוני זילבר
 מספר מינים:  הדולפינים הם המין הקבוע, וישנם מינים ימיים רבים משוחררים
 מספר פרטים:  3
 בעלות:  חברת "ריף - כפר דולפינים באילת בע"מ"
 קואורדינטות:  29°31′35″N 34°56′10″E﻿ / ﻿29.526327°N 34.936245°E﻿ / 29.526327; 34.936245
 אתר רשמי
 
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אילת מוגדלת) הר יהושפט הר צפחות אילות חבל אילות מצרים ירדןריף הדולפינים(למפת אילת רגילה) הר יהושפט הר צפחות א. חבל אילות מצרים ירדןריף הדולפינים  he ריף הדולפיניםhe ריף הדולפיניםמפת  __ אילת [‌למפה דינמית של דרום הנגב‌]מצפון: __ מועצה אזורית חבל אילות ממזרח: עקבה מדרום: מפרץ אילת ממערב: חצי האי סיני tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
צוללן עם דולפין בריף
דולפין בריף בשנת 2002
ריף הדולפינים הוא אתר תיירות על חופה הדרומי של אילת, סביב שונית בצורת פרסה, בו ניתן לשחות ולצלול עם דולפינים ושאר בעלי החיים בריף. שטחו הימי של הריף תחום ברשתות, ועומקו הממוצע הוא 12 מטרים. מיני בעלי חיים רבים מצויים באזור, ביניהם; פרפרוניים, קיסריים ודיונונאים.
בשנת 2023 פורסם על פטירתו של הזכר האחרון בשם למון ולכן מספר הדולפינים עומד על 3 כאשר יש רק נקבות.
נכון לשנת 2024- יש רק כ2 דולפינים ממין  נקבה בריף.
הדולפינים

במהלך השנים היו בריף כ-20 דולפינים שונים, רובם צאצאי הדולפינים הראשונים שהובאו לאתר.
באוקטובר 2003 מתה דולפינה בריף ממחלה קשה, ביוני 2004 מתה גורת דולפינים שבוע לאחר שנולדה. ביולי 2004 שני זכרים שוחררו לים השחור, לאחר שנוצרה בעיה בין הזכר השולט לשאר הזכרים, והמתח בלהקה פגע בבריאותם. הליך השחרור תועד בסרט של הבמאי שחר סגל. דולפין נוסף שהיה אמור להישלח לים השחור מת זמן קצר קודם לכן, ועוד שתי דולפינות מתו באותו הקיץ. ביוני 2006 מת ראש הלהקה, הדולפין "סינדי" ותפקיד ראש הלהקה עבר לדולפין "ניאו".
הדולפינים משמשים גם כחלק מטיפול באנשים הסובלים מבעיות נפשיות. על רקע זה הופק הסרט התיעודי "הדולפין" בשנת 2011.
באפריל 2021, הזכר היחידי בלהקה - ניאו, מת בפתאומיות בגיל 15, ונותרו באתר רק שלוש דולפינות. זאת לעומת להקה של 13 דולפינים שהייתה במקום בשנת 2002, בהמשך צורף זכר נוסף לריף.
קטרקט

.
| --- | --- |

 תחום:  רפואת עיניים 
 גורם:  אדמת, ויטיליגו, איכתיוזיס, סוכרת, על-סגול, הזדקנות 
 תסמינים:  לקות ראייה, סינוור, דיפלופיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1210914 
 MeSH:  D002386
 סיווגים
 ICD-11:  9B10 
 
מבנה העין
קָטָרָקְט (בעברית: יָרוֹד, במקורות גם תְּבַלּוּל, חֲוַרְוַר או חֲוְרוּר) היא מחלה של העין המתבטאת בעכירות של עדשת העין.
המחלה היא אחת הסיבות העיקריות לירידה בראייה בעולם המערבי ולגורם העיוורון העיקרי במדינות מתפתחות.
קליניקה > סימפטומים

ירידה בראייה – ראייה מטושטשת.
כפל ראייה (דיפלופיה).
סינוור וכתמי צבע (Glare and Halos).
שינוי ברפרקציה – שינוי מיופי (קוצר ראייה) או היפראופי (רוחק ראייה).
לא נראה עין אדומה, דמע מוגבר או תלונות על כאבים המאפיינות מחלות עיניים אחרות הפוגעות בראייה.
קליניקה > סוגי קטרקט

גרעיני (Nuclear Sclerosis) – הקטרקט הסנילי, הסוג השכיח ביותר. עכירות פיזיולוגית של העדשה המתגברת ככל שהגיל מתקדם.
קורטיקלי (Cortical) – מופיע ככל שהגיל מתקדם. הפגיעה היא באזורים קורטיקלים (היקפיים) של העדשה. הפרעת הראייה בולטת בעיקר בשעות הלילה כתוצאה מהרחבת האישונים בזמן חושך.
סאב-קפסולרי אחורי (Posterior SubCapsular) – נובעת כתוצאה מנדידת תאים לקפסולה (מעטפת) האחורית. הסוג שהכי מפריע לראייה, החולה יתלונן על סנוור רב בעיקר בשעות היום.
בשל (Mature) – העדשה מלבינה ולפעמים נראית מקומטת, בהמשך יכולה לעבור התנזלות (Hyper Maturation) ולגרום לדלקות עיניים. מחייב ניתוח דחוף להחלפת העדשה.
מולד – קטרקט המופיע כבר בלידה, ייתכן וקשור גם לחשיפה למזהמים תוך רחמיים. מהווה מצב חירום ויש לנתח תוך שבוע מהלידה או תוך חודש מהלידה אם המחלה מופיעה בשתי העיניים, כדי למנוע התפתחות עין עצלה ופזילה.
קליניקה > סיבות וגורמי סיכון

גיל – תופעת הקטרקט מבוססת גיל. ככל שמתבגר האדם בשנים כך עולה בהתאמה אחוז הופעת הקטרקט.
חשיפה לקרינה אלקטרומגנטית (בעיקר קרני UV).
פעילות רדיקלים חופשיים בעדשה.
תורשה – חשיבות לסיפור משפחתי של קטרקט.
טראומה לעין.
עישון.
השמנת יתר.
מחלות עיניים – דלקת עיניים (אובאיטיס), ניתוחים תוך עיניים, קוצר ראייה וכו'.
מחלות סיסטמיות – סוכרת, אי ספיקת כליות כרונית, דרמטיטיס (מחלת עור) וכו'.
חשיפה לרעלים
טיפול

הטיפול בקטרקט הוא באמצעות ניתוח פשוט יחסית, בהרדמה מקומית או כללית, שבו מוחלפת העדשה בתותב עדשה המותאם לעין החולה, העדשה המושתלת קבועה ואיננה גמישה אופטית. העדשה מושתלת בלשכה האחורית של העין.
רעיון החלפת הקטרקט בעדשה מלאכותית פותח על ידי האופתלמולוג הבריטי סר הארולד לויד רידלי.
בשיטה הנפוצה בימינו המנתח חותך חיתוך זעיר בקרנית העין, ובאמצעות טכנולוגיית אולטרא סאונד (השיטה נקראת פקואמולסיפיקציה) מבצע ריסוק ושאיבה של העדשה העכורה. לאחר מכן הוא מחדיר את העדשה המלאכותית, בעזרת מזרק מיוחד. העדשה מוכנסת כשהיא מקופלת, והיא נפתחת בתוך העין והמנתח מקבע אותה במקומה. את הניתוח מבצע המנתח באמצעות מיקרוסקופ, כדי להבטיח דיוק מרבי. הרדמת העין נעשית בהזלפת טיפות עליה. בתום הניתוח נסגרים החתכים מעצמם, בלי צורך בתפרים. משך הניתוח הוא בין 10 ל-30 דקות.
לעיתים נדירות ינקוט המנתח את השיטה הידנית, שבה יבצע חתך גדול יותר, ובאמצעותו יוציא את העדשה העכורה בשלמותה ויכניס תחתיה את העדשה המלאכותית. בתום הניתוח יסגור את החתך באמצעות תפרים.
החלפת העדשה מאפשרת לבצע התאמה מלאה לעיניו של המטופל, ולצמצם את השימוש שעשה עד אז במשקפיים. המטופל יידרש לבחור אם יעדיף להשתמש במשקפיים לקריאה או למרחק. ההתאמה הסופית של המשקפיים תיעשה לאחר כ-6–8 שבועות אחרי הניתוח.
בסיום הניתוח קם המטופל מהמיטה ומשתחרר לביתו. העין תהיה מכוסה בתחבושת למשך כמה שעות, ובהדרגה תחזור לאיתנה והראייה בה תשתפר. במשך כמה שבועות יצטרך להזליף טיפות עיניים, שנועדו למנוע זיהום ולשפר את קליטת העדשה בעין המנותחת.
בדרך כלל יש צורך לבצע את הניתוח בשתי העיניים, אך אין מנתחים את שתי העיניים יחדיו, אלא בהפרש של כמה שבועות זו מזו.
השיפור בראייה דרמטי, והוא בולט במיוחד כאשר העין השנייה טרם נותחה. בעוד העין המנותחת רואה את העולם בצבעים בהירים וחיים, הראייה בעין השנייה, שבה עדיין קיים הקטרקט, היא כאילו מבעד למשקפי שמש. השינוי הזה אחרי הניתוח גורם לתחושת סנוור בשבועות הראשונים, בעיקר באור יום ובשמש מלאה. לכן מומלץ להצטייד במשקפי שמש.
טיפול > סיבוכי ניתוח

הניתוח בטוח ושיעור הסיבוכים הוא נמוך אך עדיין ייתכנו סיבוכים כגון:
פגיעה ופתיחת המעטפת האחורית של העדשה – המעטפת האחורית לא מוסרת במהלך הניתוח (אלא המעטפת הקדמית וגוף העדשה).
איבוד הזגוגית.
איבוד חלקי עדשה או פגיעה בשלמות האישון.
דימום כורדיאלי ("דימום אקסופלסיבי").
טיפול > סיבוכים מאוחרים

מתרחשים לאחר גמר הניתוח ויכולים להופיע גם תקופה ארוכה אחרי הניתוח, לרוב הסיבוכים נדירים
קטרקט משני – מצב בו החלק האחורי של נרתיק העדשה מפתח עכירות. תופעה זו ניתנת לתיקון מהיר ופשוט באמצעות לייזר.
אסטיגמטיזם גבוה – מצב בו קיימים שני מרשמים שונים בעין אחת.
אסטיגמטיזם קל או בינוני (אפילו עד 2 דיופטר) ייתכן כמצב טבעי או כחלק מהמרשם, אולם משיכה של תפר בקרנית (בחלק מניתוחי הקטרקט) עקב הידוק יתר עלולה לגרום לאסטיגמטיזם גבוה 3-4-5 צילינדר, הדורש שחרור התפר.
אובאיטיס – דלקת של העין.
אנדופטלמיטיס – הסיבוך החמור ביותר, דלקת של חלל העין, מצב חירום המחייב טיפול מיידי.
ירידה בראייה.
היפרדות רשתית ניתוח להחלפת קטרקט מהווה גורם סיכון להתפתחות היפרדות רשתית.
הערות שוליים

↑  יָרוֹד במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  ד"ר סימון אברהמירפואת עיניים, בעיית העיניים השכיחה בעולם- קטרקט (ירוד): על האבחון והניתוח להסרתו, באתר מדיקו, ‏2017-01-26
↑  https://cbchealthservices.org/cataract-leading-cause-of-blindness-in-the-world/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284857405171  BNE: XX526157  BnF: cb11953097t (data)  GND: 4158095-3  LCCN: sh85020947  NDL: 00562858  NKC: ph114886 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
ראייה רגילה
ראיית אדם עם קטרקט
סיני פתר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 בפברואר 1954 (בן 70) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיני פתר (נולד ב-28 בפברואר 1954) הוא במאי תיאטרון, מורה למשחק ושחקן ישראלי.
בימוי

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- |
| היה היה פעם בערבות הנגב | קבוצת תיאטרון נווה צדק | יגאל מוסינזון | 1985 |
| זבאנק | תיאטרון הסימטה | מאת להקת "הסן פרנסיסקו מיים טרופ" | 1987 |
| הברבור | תיאטרון חיפה | אליזבת אגלוף | 1996 |
| עלייתו הנמנעת של ארתורו אוי | תיאטרון חיפה | ברטולט ברכט | 1997 |
| משחקים בחצר האחורית (שותף לבימוי) | התיאטרון הלאומי של קייב | עדנה מזי"א | 1997 |
| יומנה של אנה פרנק | תיאטרון באר שבע | פרנסס גודריץ' ואלברט האקט | 1998 |
| מרחב מוגן | תיאטרון חיפה | סימון בלוק | 1998 |
| רישיון לחיות | תיאטרון באר שבע | יצחק גורמזאנו גורן, מבוסס על הרומן של גורן "מקלט בבבלי" | 1999 |
| נולד לחופש | תיאטרון אורנה פורת | תלמה אליגון-רוז | 2000 |
| מאדליין | תיאטרון חיפה | הלן אדמונדסון | 2003 |
| הבוגר | תיאטרון חיפה | טרי ג'ונסון | 2004 |
| מאכינל | תיאטרון החאן | סופי טרדוול | 8 באפריל 2006 |
| גיבורים בעל כורחם | תיאטרון חיפה | עדי שגב ועדי עוז | 2006 |
| המערב הפרוע | התיאטרון הערבי עברי ביפו | עלמה גניהר | 2007 |
| חבלי משיח | ת'יאטר ג'יי, וושינגטון די. סי. | מוטי לרנר | 2007 |
| השיבה לחיפה | התיאטרון הקאמרי | מחזה של בעז גאון על-פי נובלה מאת ע'סאן כנפאני | 2008 |
| התאונה | ת'יאטר ג'יי, וושינגטון | הלל מיטלפונקט | 2009 |
| אדם הוא אדם | בית הספר לאמנויות הבמה של סמינר הקיבוצים | ברטולט ברכט | 2009 |
| השיבה לחיפה | ת'יאטר ג'יי, וושינגטון | מחזה של בעז גאון על-פי נובלה מאת ע'סאן כנפאני | ינואר 2011 |
| ארגנטינה | תיאטרון חיפה | בעז גאון | 2011 |
| ירושלים החדשה | תיאטרון החאן | דייוויד אייבס | 2012 |
| הטווס מסילואן | פסטיבל עכו (ציון לשבח על בימוי בשותפות עם חן אלון) | עלמה גניהר | אוקטובר 2012 |
| ההודאה | ת'יאטר ג'יי, וושינגטון | מוטי לרנר | אפריל 2014 |
| עובד שבת | תיאטרון אל מידאן | חנא אידי ואדוארד מאסט | ספטמבר 2014 |
| מקורקעת | פסטיבל תיאטרונטו פרס ראשון | ג'ורג' בראנט | אפריל 2015 |
| אדם הוא אדם | תיאטרון החאן | ברטולט ברכט בתרגום יצחק לאור | דצמבר 2015 |
| After The War | Mosaic Theater, וושינגטון די. סי. | מוטי לרנר | מרץ 2016 |
| ההודאה | תיאטרון יפו | מוטי לרנר | ספטמבר 2016 |
| יוליה | תיאטרון "הסטודיו" חיפה | ישראל המאירי בעקבות סטרינדברג | אוקטובר 2017 |
| סילוואן בין הזמנים | פסטיבל עכו | עלמה גניהר. בימוי משותף עם חן אלון | אוקטובר 2019 |
| אנא מן אליהוד | תיאטרון יפו | אילנית סוויסה בעקבות אלמוג בהר | ספטמבר 2020 |
| שנת האפס | תיאטרון יפו | אבנר בן עמוס בעקבות הלל כהן | נובמבר2021 |
| הנפש הטובה מסצואן | סמינר הקבוצים | ברטולט ברכט | ינואר 2022 |
| הגיל הרך | תיאטרונטו 2022 ציון לשבח | ג'ורג' בראנט | אפריל 2022 ,אוגוסט 2022 תיאטרון הקאמרי |
| מעבר לגבול | אנסמבל שובר גלים, אשדוד | אילנית סוויסה | דצמבר 2022 |
כתיבה לתיאטרון

| מחזה | כותבים שותפים | תיאטרון | במאי | שנה | פרסים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הערב שוב רוקדים | ביחד עם יגאל עזרתי וגבי אלדור וקבוצת התיאטרון המקומי | התיאטרון של יפו, "תיאטרון מקומי" בשיתוף עירית נאמן | יגאל עזרתי וגבי אלדור | 1991 | ציון לשבח – פסטיבל עכו ספטמבר 1991 |
| Seeing Double (קומדיית טעויות מזרח תיכונית) | עם להקת "הסן פרנסיסקו מיים טרופ" |  |  |  | פרס האובי, פרס התיאטרון של הוילג' ווייס, 1990 |
| ביקורת חצות |  | פסטיבל עכו |  | 1987 | ציון לשבח – פסטיבל עכו 1987 |
משחק בתיאטרון

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | שנה | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| לדמיין את האחר |  | ג'וזף צ'ייקין |  |  |  |
| סורגים (קבוצת הפרויקט) | התיאטרון העירוני חיפה | חיים מרין, איציק ויינגרטן ואחרים | עודד קוטלר | 1980 |  |
| שקספירימנט (קבוצת הפרויקט של תיאטרון חיפה) | התיאטרון העירוני חיפה | עודד קוטלר וקבוצת הפרויקט | עודד קוטלר | 1981 |  |
| הפטריוט | תיאטרון נווה צדק | חנוך לוין | עודד קוטלר | 1982 |  |
| טייסים | תיאטרון נווה צדק | יוסי הדר | עודד קוטלר | 1983 |  |
| גירושים מאוחרים | תיאטרון נווה צדק | על פי א. ב. יהושע | נולה צ'לטון | 1983 |  |
| מוכרים בלבד | תיאטרון נווה צדק | חגית רכבי וג'ון הולדן | דאן צאמלי וישראל גוריון | 1985 |  |
| קרמבו בעורף האויב | תיאטרון נווה צדק | קובי ניב | ישראל גוריון | 1985 |  |
| המלך הלך לישון | תיאטרון נווה צדק | קובי ניב על פי ספרו של יוסי אלפי | ישראל גוריון | 1985 | ההצגה זכתה בפרס כינור דוד 1985 |
| חצוצרה בואדי | תיאטרון בית ליסין | עיבוד של שמואל הספרי לרומן בשם זה של סמי מיכאל | שמואל הספרי | 1988 |  |
| שבועת האדרה | תיאטרון אורנה פורת | חיים אידיסיס על פי ספרה של דורית אורגד | רמי דנון | 1993 |  |
משחק בקולנוע ובטלוויזיה

בקולנוע
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| סדרה | במאי | תפקיד | שנה |
| דניאל אוירבאעך | דני וולך | בעל הדירה | 2023 |
| ימים נוראים | ירון זילברמן |  | 2019 |
| יונה | ניר ברגמן | הפסיכיאטר | 2014 |
| וביום השלישי | משה איבגי | עזרא | 2011 |
| ארץ חדשה | אורנה בן דור | רופא | 1994 |
| זמן אמת | אורי ברבש | חוקר | 1991 |
| מעבר לים | יעקב גולדווסר | הדוד לייזר | 1991 |
| האיש שאהב בעברית | אלי כהן | אליעזר בן יהודה | 1991 |
| אהבתה האחרונה של לורה אדלר | אברהם הפנר | רופא בבית החולים | 1990 |
| שורו | שבי גביזון | אלי | 1990 |
| אש צולבת | גדעון גנני | שרגא | 1989 |
| החולמים | אורי ברבש | דניאל | 1987 |
| שלושה ימים בסג'רה | חיים גיל | דויד בן-גוריון הצעיר | 1981 |
| הקרב על מבצר ויליאמס | רנן שור |  | 1981 |
בטלוויזיה
| סדרה | ערוץ | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| גוף שלישי | קשת | שי קפון | פרופסור | 2022 |
| חמישים | YES | דפנה לוין |  | 2019 |
| פמת"א | 11 | עודד לוטן | השר לביטחון פנים | 2019 |
| ביום שהאדמה רעדה | ערוץ 12 | עמרי גבעון | דרייפוס |  2019 |
| הצורף | HOT3 | דרור סבו |  | 2015 |
| אבודים באסיה | Yes הטלוויזיה בלוויין | יובל שפרמן | פרופסור חלפון | 2013 |
| חטופים | ערוץ 2, קשת | גידי רף | עטר שורר | 2012 |
| אלטלנה (מיני-סדרה) | ערוץ 2, קשת | אלי כהן | פנחס וזה | 2008 |
| סיטון | ערוץ 1 | אורי ברבש | עו"ד טל | 1995 |
| רצח בשבת בבוקר | ערוץ 1 | נדב לויתן | ד"ר שלמה לינדר | 1991 |
| האיש שאהב בעברית | ערוץ 1 | אלי כהן | אליעזר בן-יהודה | 1991 |
| 3 ימים בסג'רה | ערוץ 1 |  | דוד בן-גוריון הצעיר | 1983 |
| ארץ מולדת | ערוץ 1 | לאה ביירך | דמויות שונות | 1983 |