טליסמן אנרג'י
היסטוריה > 1992-2011

בשנת 1992, טליסמן אנרג'י שאינה תלויה יותר בהחלטות BP החלה לבסס החזקותיה בשוק האנרגיה הקנדי ולהרחיב פעילותיה בזירה הבינלאומית באמצעות אסטרטגית רכישות אגרסיבית של ההנהלה החדשה. בשנת 1992 הנהלת טליסמן פיטרה כשני שלישים מכוח העבודה שלה מכרה את הפעילויות הבלתי רווחיות שלה והתמקדה בעיקר במאגרי הגז הטבעי בפרובינציה קנדית בשם קולומביה הבריטית. שנה לאחר מכן, ב-1993, טליסמן רכשה את חברת אנקור (Encor Inc) אשר החזיקה בצינורות גז ונפט בקנדה ופעילויות גז ונפט באלג'יר ואינדונזיה. רכישה זו הכפילה את גודלה של טליסמן והפכה אותה לאחת מהחברות האנרגיה הגדולות בקנדה. באוגוסט 1994 טליסמן רכשה את Bow Valley Inc. (עם שליטה ב-53% מהמניות), רכישה זו הוסיפה לחברה נכסים נוספים בקנדה והחזקות חשובות בים הצפוני ואינדונזיה. על מנת לקזז בהוצאות, טליסמן מכרה חלק מהחזקות שירשה מ-Bow Valley Inc. בססקצ'ואן.
באוקטובר 1997, טליסמן המשיכה את ההשקעות בים הצפוני ובאינדונזיה ורכשה את חברת Pembina Resources ובכך הרוויחה פעילויות במערב קנדה ואונטריו. כשנה לאחר מכן בשנת 1998, רכשה את חברת Arakis Energy Corporation ב-277.5 מיליון דולר. טליסמן פעלה באזורים עם סיכונים פוליטיים כמו אינדונזיה ואלג'יר ועתה בעקבות רכישת Arakis הורישה עוד 25% מפרויקט מרכזי של הנחת צינורות והפקת נפט גולמי בסודאן.
חברת Arakis ניסתה לפתח את הפרויקט בסודאן משנת 1990, אך לא הצליחה לגייס את המימון הדרוש לפיתוח בגלל סכסוך פוליטי אלים בסודאן בין הממשלה האיסלאמית של הצפון לקבוצות נוצריות של הדרום. הנהלת טליסמן הדגישה את הפוטנציאל ארוך הטווח של הפרויקט בסודאן ושבאמצעות התשומות משדות הנפט ניתן לעזור לסכסוך המתמשך בסודאן.
בשנת 1999, טליסמן רכשה את Rigel Energy Corporation ב-1.12 מיליארד דולר. העסקה הגדילה משמעותית את הפקת הגז הטבעי במערב קנדה וכן את הפקות הנפט בים הצפוני והפכה את טליסמן אנרג'י לתאגיד האנרגיה השלישי בגודלו בעולם. עם זאת, העובדה שהפכה לתאגיד מוביל בעולם קיבלה תשומת לב קטנה בהשוואה ליחסי הציבור השליליים בעקבות מעורבותה בסודאן.
יחסי ציבור שליליים אלה הוסיפו לגדול כאשר ממשלת סודאן החלה לקבל מאות מיליוני דולרים בעקבות השלמת הפרויקט מטעם טליסמן אנרג'י. טליסמן הואשמה בעזרה לממשלה כנגד המורדים בדרום סודאן. ממשלת סודאן הואשמה באופן נרחב בהפרת זכויות האדם כנגד אזרחיה. בין ההאשמות העיקריות היו עיסוק בעבדות והכרח בכוח להעביר כפרים ממקומם לטובת פרויקט צינורות הנפט. ארגוני זכויות אדם וארגונים דתיים אחרים קראו לממשלות ארצות הברית וקנדה להטיל סנקציות על טליסמן ולגרום ללחץ על החברות המשקיעות למשוך את ההשקעות בטליסמן. ממשלת קנדה מינתה את ג'ון הארקר (John Harker) לבחינת הנושא. בסיכום הדו"ח הארקר כתב שסודאן הוא מקום יוצא דופן לסבל והפרת זכויות אדם מתמשכות וכי פעילויות הפקות נפט בהם מעורבת החברה הקנדית מוסיפה סבל נוסף. כתגובה, הנהלת טליסמן המשיכה לטעון כי מעורבותה בסודאן תוביל לשיפורים במצב זכויות אדם בסודאן ותסייע לשלום. בנוסף לכך, חתמה על "הקוד הבינלאומי לאתיקה של עסקים קנדיים".
במאי 2001, טליסמן רכשה את Petromet Resources Limited ב-765.9 מיליון דולר. באוגוסט אותה שנה רכשה את Lundin Oil AB ב-434.6 מיליון דולר במזומן. עם רכישות אלה טליסמן קיבלה מהחברות פעילויות הפקת נפט וגז בים הצפוני, מלזיה, וייטנאם ופפואה ניו-גינאה.
הלחץ על טליסמן אנרג'י לצאת מסודאן גדל בעקבות פיגועי 11 בספטמבר 2001 בעיקר בגלל האשמות נגד ממשלת סודאן על עזרתה לארגון הטרור אל-קאעידה. בנובמבר 2001 פעילי זכויות אדם בניו-יורק הגישו תביעה כנגד טליסמן אנרג'י בשמם של אזרחים בדרום סודאן בטענת הפרת זכויות אדם.
בשנת 2003, טליסמן אנרג'י מכרה את כל אחוזי הבעלות שלה (25%) בפרויקט בסודאן לחברת ONGC Videsh ההודית.[18]
במאי 2007, הוחלפה הנהלת טליסמן אנרג'י. בשנת 2008, טליסמן רכשה את RSX Energy Inc על מנת להגדיל את כושר הייצור שלה על רקע המשבר הכלכלי.
באוגוסט 2010, בעקבות דליפת הנפט במפרץ מקסיקו, הודיעה ענקית האנרגיה הבריטית BP כי היא מוכרת את פעילות החיפוש והפקת הנפט שלה בקולומביה לחברת אקופטרול ולחברת טליסמן אנרג'י תמורת סכום של 1.9 מיליארד דולר.