stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערן לוי (כדורגלן)
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏חוזר הביתה: ערן לוי חתם לעונה בהפועל חיפה, באתר ONE‏, 28 ביוני 2011
↑  איציק יצחקי‏, ערן לוי, דיא סבע ומאור קנדיל נכללו בסגל של אלון חזן לרומניה, באתר וואלה, 15 במרץ 2018
↑  אופיר סער‏, בית"ר ירושלים: ערן לוי, מאור בוזגלו ואפונסו טיירה חתמו רשמית, צעירי יצטרף?, באתר וואלה, 21 באוגוסט 2018
↑  נדב צנציפר, ערן לוי חתם בהפועל קטמון, באתר ynet, 17 בינואר 2019
↑  שמעון אלבז, ערן לוי חתם בהפועל אום אל פאחם, באתר ynet, 16 בנובמבר 2019
↑  כמה זמן זה יחזיק? ערן לוי מצטרף לעפולה, באתר ערוץ הספורט, 29 בדצמבר 2019
↑  לירן ביטון, ערן לוי חתם בהפועל מרמורק מליגה א', באתר ynet, 11 באוגוסט 2020
↑  שלומי והבה, ערן לוי הפציץ, מרמורק חגגה ניצחון בכורה, באתר דאבל פס, 8 בדצמבר 2020
↑  נשאר בליגה א': ערן לוי חתם במכבי קביליו יפו, באתר וואלה, 5 ביולי 2021
↑  ליאור בן עמי, "פתאום ביום בהיר וצח אתה נעלם. עצוב לטייל בשנתיים האחרונות בליגות האלה", באתר ynet, 23 באוגוסט 2021
↑  הנאה מובטחת: צפו בשער הענק של ערן לוי, באתר ערוץ הספורט, 3 בספטמבר 2021
↑  יונתן גינזבורג, ‏לא מוריד רגל מהגז: ערן לוי סידר ליפו ניצחון, באתר ONE‏, 24 בספטמבר 2021
↑  אחרי 12 שנים בליגה א': מכבי יפו עלתה לליגה הלאומית, באתר וואלה, 13 באפריל 2022
↑  פניית פרסה: ערן לוי חתם לעונה נוספת במכבי יפו, באתר וואלה, 1 ביוני 2022
↑  קבוצתו ה-15 בקריירה: ערן לוי חתם בהפועל רעננה מליגה א', באתר וואלה, 3 באוקטובר 2022
↑  בן מלניק ומיכאל וייסרמן, מכה לרעננה: ערן לוי נפצע בברכו והוחלף, באתר דאבל פס, 6 באוקטובר 2022
↑  מיכאל וייסרמן, החשש הוסר: ערן לוי לא סובל מקרע ברצועה הצולבת, באתר דאבל פס, 11 באוקטובר 2022
↑  יונתן גינזבורג, ‏החתמת ענק בליגה ב': ערן לוי חתם בקריית ים, באתר ONE‏, 1 בפברואר 2023
↑  יונתן גינזבורג, ‏סופי: ערן לוי עוזב את מועדון ספורט קריית ים, באתר ONE‏, 7 בספטמבר 2023
↑  ליאב אחאבן, ‏מגיע ישר לדרבי: ערן לוי חתם באדומים אשדוד, באתר ONE‏, 27 בספטמבר 2023
↑  ליאב אחאבן, ‏אחרי שישה משחקים: ערן לוי שוחרר מאדומים אשדוד, באתר ONE‏, 6 בינואר 2024
↑  רז זהבי, ‏התפקיד החדש של ערן לוי: בעלים של קבוצה, באתר ערוץ הספורט, 9 ביוני 2024
↑  מיכאל וייסרמן, לא עוצר לרגע: התוכנית הגדולה של ערן לוי, באתר www.israelhayom.co.il
↑  שלמה וייס ותומר יצחק‏, יצאו לחופשית: 10 בועטי החופשיות הכי טובים בכדורגל הישראלי, באתר וואלה, 10 באפריל 2017
אוהד לויטה

אוהד לויטה (נולד ב-17 בפברואר 1986) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת השוער בהפועל חדרה.
קריירה

לויטה גדל במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך כאשר היה בן 17. משחקו הראשון בליגת העל התקיים מול מ.ס. אשדוד. בעונת 2006/2007 קיבל באופן קבוע את חולצת ההרכב הראשון של הקבוצה, במקום אושרי לוי שהושעה מהקבוצה בעקבות חשד להימורים והטיית משחקים.
לויטה היה שחקן נבחרת ישראל הצעירה, ושימש כקפטן הנבחרת. בשנת 2007 נכלל בסגל הנבחרת במסגרת אליפות אירופה לנבחרות צעירות, אך לא שיחק בפועל. בסך הכל צבר 17 הופעות במדי הנבחרת הצעירה.
באוגוסט 2009 חתם בקבוצת וואלבייק מליגת העל ההולנדית. לאחר עונה במועדון קיבל לויטה את סרט הקפטן, אך בסוף העונה ירדה הקבוצה לליגה השנייה. בעקבות יכולתו בהולנד, זומן בתום העונה לראשונה לסגל נבחרת ישראל על ידי המאמן הצרפתי, לואיס פרננדס, אך לא שיחק במדי הנבחרת. כעבור עונה שבה ואלבייק לליגה הראשונה, כאשר סיימה במקום הראשון בליגה השנייה. בסוף עונת 2010/2011 הוא שוחרר מוואלבייק בעקבות חילוקי דעות על המשך החוזה עמו, דבר שגרם לו גם לאבד את המקום בהרכב במחזורי הסיום.
באוקטובר 2011 חתם בהפועל באר שבע, ולאחר עונה אחת במועדון חתם ביוני 2012 בקבוצת אומוניה ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. הוא פתח את עונת 2012/2013 כשוער הראשון, אך לאחר מכן ירד לספסל.
ב-28 ביוני 2013 חתם במכבי נתניה, לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובתום עונת 2013/2014 עלה עמה בחזרה לליגת העל והעפיל עמה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה בהארכה 1-0 לעירוני קריית שמונה.
ב-3 בספטמבר 2014 הושאל למכבי חיפה עד תום העונה, לאחר שמכבי נתניה החתימה את אריאל הרוש ומעמדו בקבוצה התערער. הוא שותף במשחק ליגה אחד במדי מכבי חיפה בעונת 2014/2015, בנוסף לשישה משחקים בגביע הטוטו, ובסופה חתם על חוזה קבוע לשנתיים במדי הקבוצה. בעונת 2015/2016 שותף בחמישה משחקי ליגה ובשני משחקי גביע וזכה עם חיפה בגביע המדינה. בעונת 2016/2017, בעקבות עזיבות של השוער ולדימיר סטויקוביץ', החל לשמש כשוער הראשון של הקבוצה, אך כבר בתחילת העונה נפצע בכף רגלו ואיבד את מקומו בהרכב לעומרי גלזר. באמצע עונת 2017/2018 חזר להרכב על חשבונו של גלזר.
ב-11 בספטמבר 2018 חזר לקדנציה שנייה בהפועל באר שבע, כאשר חתם בשורות הקבוצה לעונה אחת. הוא החל את העונה כשוער שני, אך בפברואר 2019 תפס את מקומו של אריאל הרוש בהרכב, ועד תום העונה ערך 16 הופעות בליגת העל וחתם לשנתיים נוספות במועדון.
ביוני 2021 חתם לשנתיים בהפועל חיפה.
ביוני 2023 חתם בהפועל חדרה.
תארים

גביע המדינה: 2015/2016
גביע המדינה: 2019/2020
הערות שוליים

↑  ההתאחדות לכדורגל בישראל - פרטי שחקן, באתר www.football.org.il
↑  מיכל גרונדלנד, ‏לויטה חתם בוואלבייק ההולנדית: זו הגשמת חלום, באתר ONE‏, 25 באוגוסט 2009
↑  דנה בהט ובעז גורן, ‏ראלי חתם באומוניה ניקוסיה והוצג יחד עם לויטה, באתר ONE‏, 11 ביוני 2012
↑  ‏אוהד לויטה חתם במכבי נתניה, באתר ספורט1, 28 ביוני 2013
↑   אוהד לויטה הושאל למכבי חיפה, באתר הארץ, 3 בספטמבר 2014
↑  תומר לוי, ‏לויטה חתם לשנתיים נוספות במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 17 ביולי 2015
↑  הפועל באר שבע: השוער אוהד לויטה חתם לעונה אחת, באתר וואלה, 11 בספטמבר 2018
↑  מיכאל וייסרמן, ‏‏כפי שפורסם לראשונה בספורט1: אוהד לויטה חתם בהפועל חיפה, באתר ספורט1, 4 ביוני 2021
↑  רענן ברנובסקי‏, אוהד לויטה חתם בהפועל חדרה: "התרשמתי ממה שנבנה כאן", באתר וואלה, 21 ביוני 2023
גזרה שווה

גזרה שווה היא אחת מהמידות שהתורה נדרשת בהן, המשמשת להשוואת דין פרטי בין עניין אחד לעניין אחר, על יסוד מילים זהות או מילים דומות מבחינה סמנטית, כגון בעלות שורש משותף, המצויות בתורה בשני העניינים. הלימוד יכול להיעשות בתחום הלכתי, או בתחומי האגדה.
להבדיל ממידת קל וחומר, בגזרה שווה אין התבססות רק על הסברה וההגיון, אלא גם על דמיון מילולי לבדו. עם זאת, לא כל דמיון מילולי נידון כגזרה שווה, אלא צריך מסורת כדי ללמוד מדמיון הצורה.
הגדרת גזרה שווה

כאשר מתקיימים התנאים הבאים:
ישנם שני פסוקים שיש בהם שני דינים שדומים זה לזה באחד מענייניהם.
נמצא באחד מהם דין מפורש, להקל או להחמיר, שלא פורש בשני.
נמצא בשניהם דבר אחד שנאמר בשניהם בלשון זהה.
בזמן שהדבר ההוא מיותר (שהמילה לא נצרכת לו להבנת הפסוק).
אז לומדים מהפסוק שבו הדין פורש, לפסוק שבו לא פורש בגזרה שווה; כלומר שהדין המפורש שנגזר באחד מהם תהא גזרתו תקפה בשניהם.
דוגמאות לגזרה שווה

לימוד מגזרה שווה מצוי מאוד במדרשים ובתלמודים, הן ללימוד הלכה והן ללימוד אגדה. דוגמאות:
לימוד הלכה במדרש ספרא:
מגזרה שוה כיצד, נאמר בשומר שכר "אם לא שלח ידו במלאכת רעהו" ונאמר בשומר חינם "אם לא שלח ידו במלאכת רעהו'", מה בשומר שכר שנאמר בו אם לא שלח ידו, פטר את היורשין, אף בשומר חנם שנאמר בו אם לא שלח ידו, יפטור בו את היורשים.
לימוד הלכה במכילתא דרבי ישמעאל:
איסי בן עקיבא אומר, ושמתי לך מקום למה נאמר? לפי שהוא אומר, שבו איש תחתיו וגו' (שמות יז), אלו אלפיים אמה. אתה אומר אלו אלפיים אמה, או אינו אלא ארבע אמות? הרי אתה דן, נאמר כאן מקום, ונאמר להלן מקום, מה מקום האמור (להלן) אלפים אמה, אף מקום האמור (כאן, עיר מקלט) אלפים אמה (ושמתי לך מקום וגו').
לימוד אגדה במשנת רבי אליעזר:
ויאמר ה' אל יהושע: הַיּוֹם הַזֶּה אָחֵל גַּדֶּלְךָ. במה גידלו, שהעמיד לו חמה ולבנה. ומניין שכבר העמידן למשה מתחילה? כתוב אָחֵל תֵּת פַּחְדְּךָ. מה אחל שנאמר ביהושע העמיד לו חמה ולבנה, אף אחל האמור במשה העמיד לו חמה ולבנה. אחל אחל לגזירה שווה.
לימוד אגדה בתלמוד הבבלי:
ת"ר מקושש זה צלפחד, וכן הוא אומר (במדבר טו, לב) ויהיו בני ישראל במדבר וימצאו איש וגו' ולהלן הוא אומר (במדבר כז, ג) אבינו מת במדבר. מה להלן צלפחד אף כאן צלפחד, דברי ר' עקיבא.
לימוד הלכה בתלמוד הירושלמי:
מנין למעלה מי' שהיא רשות אחרת. ר' אבהו בשם רשב"ל ונועדתי לך שם ודברתי אתך מעל הכפורת אשר על ארון העדות מבין שני הכרובים, וכתיב אתם ראיתם כי מן השמים דברתי עמכם. מה דיבור שנאמר להלן רשות אחרת, אף דיבור שנאמר כאן רשות אחרת.
לימוד אגדה במדרש רבה:
רבי ברכיה בשם רבי יוחנן אמר: שמענו בדור המבול שנדונו במים, והסדומים שנדונו באש. ומנין ליתן את האמור כאן להלן ואת האמור להלן כאן? ת"ל: רבה, רבה לגזרה שוה.
רבי מרדכי אליהו רבינוביץ, בספר השו"ת שלו "נר למאור", ליקט רשימה אלפביתית של הגזירות השוות המופיעות במקורות השונים (למעט מקומות שלשון הלימוד שונה ולדעתו זו אינה גזירה שווה מוחלטת). לפי תוספות ישנו מספר קבוע כלשהו של גזירות שוות, שאיננו ידוע לנו אך עבר במסורת בין החכמים.
אטימולוגיה

לביטוי "גזרה שווה" הפירושים המקובלים הבאים:
משפט שווה, חוק שווה.
מילה שווה: מילה נקראת גזרה, לפי שהיא גזורה משאר המילים באותן אותיות שחוברו בה. לכן גזרה שווה, פירושה שנכתבו מילים שוות בשני מקומות. או באופן דומה, המילים שאנו דורשים מהם, שוות במקורם שמהם חוצבו ונגזרו.
גזירת הכתוב על ההשוואה: כאשר התורה משתמשת במילה אחת בשני עניינים, שאין הכרח להשתמש בה בשני העניינים או לפחות באחד מהם, המילה יוצרת השוואה למרות שהנושאים רחוקים זה מזה, נוכל לומר שנקראת זו המידה גזרה שווה, מכיוון שהיא גוזרת על השווי, שאין השווי ביניהם אלא גזירת הכתוב הוא, כדי שילמדו זה מזה.
ובהכללה: חוק משפטי שווה, היוצא על פי מילה דומה הכתובה בהם, והיא גזרת הכתוב.
בהשאלה, משמש כיום הביטוי להשוואה כללית בין שני תחומים תוך למידה מהאחד על האחר. יש הטוענים שזוהי גם המשמעות המקורית של הביטוי, ולא הדמיון המילולי.
בספרות חז"ל לפעמים היקש וסמוכין נקראים בשם גזרה שווה.
מהות הלימוד > גילוי מילתא

תוספות מסבירים שהסוג הבסיסי וההגיוני של גזירה שווה, כלומר מילה שאיננו מבינים את משמעותה ולכן מחפשים במקומות אחרים שהיא מופיעה כדי להבין, הוא אינו גזירה שווה, ולכן החוקים של הלימוד לא חלים עליו. סוג זה נקרא בפיהם ”גזירה שווה של גילוי מילתא”. הגמרא בעצמה אומרת על לימוד בדיני קרן שאינו גזרה שווה, אלא "גילוי מילתא בעלמא" ולכן אין בעיה ללמוד מהנביאים.
הריטב"א קרא לסוג זה של גזירה שווה בשם "ילמד סתום מן המפורש", כלומר שבמקום אחד הדין מבורר ובשני לא, ולכן לומדים מהראשון לשני. לפי הליכות עולם, בכל מקום שכתוב "נאמר למעלה ונאמר למטה" אינו גזירה שוה גמורה אלא מסוג זה. לדעתו גם גזירה שווה כפולה, כמו לימוד "פתח מפתח ושער משער", היא מסוג זה ואינה גזירה שווה מוחלטת.
מהות הלימוד > מקומם של הגיון וסברה בלימוד

בעקבות חוסר היכולת ללמוד גזירה שווה מעצמו אלא ממסורת, יש שהבינו שלימוד בגזירה שווה הוא נטול הגיון וסברה. מסיבה זו גם אין להקשות עליו. בניגוד מוחלט למידת קל וחומר שהיא הגיון לוגי בסיסי, ועל כן אדם יכול לדון אותו מעצמו ומצד שני אפשר להקשות עליו ולפרוך אותו, גזירה שווה חסינה מפני אלה, בגלל היותה נטולת סברה, ועל פי השמועה בלבד. לפי דעה זו, המידות שהתורה נדרשת בהן הם מין ספקטרום, כאשר קל וחומר בצד ההגיוני של הספקטרום, וגזירה שווה בצד ה'מסורת' של הספקטרום. בהתאם לכך בניין אב שמהווה אינדוקציה לוגית יהיה עם נטייה כלפי קל וחומר, והיקש שמסתמך רק על סמיכות מקומית בפסוקים ינטה כלפי גזירה שווה.
אמנם לפי השיטה המרכזית לגבי המסורת שלא כל הפרטים הועברו, ברור שישנו צד שבו נמסר שיקול הדעת לחכמים כדי להשלים את הפרטים החסרים, ועל כן ישנה משמעות כלשהי להגיון במהלך הדרישה. יש שסברו ששיקול הדעת של חכמים גדול יותר גם בגזירה שווה, וישנו מקום רב לסברתם, גם מכיוון שיש מחלוקות בדבר שלא ניתן להסבירם אלא על פי סברה, וגם כגישה רעיונית לגבי מעורבותו של השכל האנושי בתורה שבעל-פה.
מכל מקום, מה שאפשר לדון בקל וחומר, אין דנים בגזרה שווה.
אופן הלימוד > הדמיון הסמנטי

לשם דרשת גזירה שווה, צריך למצוא צמד מילים דומות בין פרשה אחת לפרשה אחרת. לגבי רמת הדמיון בין המילים, ישנו מדרג מסוים באיכות ההשוואה. כאשר יש אפשרות לדרוש ממילה זהה, ואפשרות אחרת לדרוש ממילה פחות דומה, ישנה עדיפות למילה הזהה, וכך בכל אחת מהדרגות.
כמה מילים רצופות זהות. בדוגמה שהובאה יש אפילו משפט זהה "אם לא שלח ידו במלאכת רעהו".
מילים זהות לחלוטין.
המילים אינן זהות, אך בעלות אותו שורש.
בשני מקרים ישנו לימוד בין מילים שאינן מאותו שורש אך בעלות משמעות זהה. המקרה הראשון והמוסכם יותר הוא "זו היא שיבה זו היא ביאה" כלומר ששיבה וביאה הם מונחים שקולים ולכן נלמד משם דין בצרעת. המקרה השני הוא לדעת רבי שמעון בלבד, שדורש משוויון בין המילים טביחה לשחיטה, שכדי להתחייב בכיסוי הדם או באותו ואת בנו השחיטה צריכה להיות כשרה. רבי מאיר חולק עליו, כיוון שאפשר ללמוד ממקום אחר שבו המילה גם היא משורש ש.ח.ט.
אופן הלימוד > השוואה מלאה

בניגוד ללימודים אחרים כמו קל וחומר, גזירה שווה מאפשרת ללמוד כמה דינים בבת אחת, מתוך השוואה מילולית אחת בין שני הפסוקים. כדי להותיר דינים שלא יילמדו מהגזירה שווה, נצטרך פסוק מפורש או לימוד אחר שימעטו אותם מההשוואה. נוסף על כך, גזרה שווה היא גם לימוד דו-כיווני, כלומר אין פסוק "מלמד" ופסוק "לומד", אלא שני הפסוקים מלמדים פרטי דינים אחד לשני. למעשה גזרה שווה יוצרת השוואה מלאה בין שני הנלמדים. דין זה נקרא בתלמוד ”אין גזירה שווה למחצה”. מידה נוספת שבה זה מתקיים היא היקש (שיש הטוענים שהיא סעיף של גזרה שווה).
ישנה מחלוקת בראשונים, האם גם בכיוון השני אין לימוד למחצה, כלומר באופן שבו יש לנו דין מלמד ודין נלמד, האם גם הנלמד מלמד למלמד את כל דיניו. לפי רש"י לא לומדים מהנלמד למלמד, אך ייתכן שרש"י דיבר רק לגבי היקש, ולא לגבי גזירה שווה. לפי רשב"ם ותוספות, שדיברו בבירור על גזירה שווה, גם בכיוון ההפוך כל הדינים נלמדים.
אופן הלימוד > מופנה

ישנו תנאי בלמידת גזרה שווה: על המילים שמהם נלמדת הגזרה להיות מיותרות לגמרי – פנויות מכל לימוד אחר וכן שאינן נצרכות לגופן (להבנת הפסוק שלהן כראוי), ואם אכן תנאי זה מתקיים ההלכה נלמדת כאילו כתובה בפסוקים במפורש. לעומת זאת, אם לומדים מאותן מילים לימוד נוסף או שהמילים אינן מיותרות, אמנם אפשר עדיין ללמוד את הלימוד, אבל אם יש קושיה עליו הוא נדחה כליל. בכמה מקומות בש"ס הגמרא מנסה לדחות את הלימוד בטענה שהמילים הדומות לכאורה אינן פנויות והרי ישנה קושיה.
לגבי מקרה שבו באחד מהפסוקים המילה פנויה ובשני אינה פנויה ישנה מחלוקת: לדעת רבי ישמעאל לומדים את הלימוד ולא ניתן להקשות עליו (נחשב כאילו נכתב במפורש בפסוקים) גם כאשר אחת מן המילים איננה מיותרת, ואילו לדעת חכמים למרות שניתן עדיין ללמוד את הלימוד, אפשר להקשות עליו ולדחותו.
אופן הלימוד > דון מינה ואוקי באתרה

דון מינה ואוקי באתרה הוא כלל תלמודי לפיו כאשר נלמד דין מסוים בגזירה שווה מדין אחר, גדרי הדין הנלמד נשארים כפי שהיו לולא הלימוד ולא נלמדים מהדין המלמד, כלומר הדין בכללותו נלמד, אך מתבצעות התאמות בפרטים. התרגום לעברית של המונח הוא "דון ממנה והעמד במקומה". יש שחולקים על כלל זה וסוברים שהכלל הנכון הוא הכלל המנוגד לכלל זה, "דון מינה ומינה", לפיו גם פרטי הדין נלמדים מהדין המלמד.
אופן הלימוד > לימוד מהנביאים

הכלל הבסיסי בתלמוד הוא שלא לומדים בין פסוקי התורה והנביאים או הכתובים, או בתוך הכתובים עצמם. כלל זה נקרא בתלמוד:
דברי תורה מדברי קבלה לא ילפינן (=לא לומדים)
עם זאת, כן מצויים חריגים בהם לומדים מהשוואה מילולית כזאת. בהרבה מקרים לשון הלימוד מוכיחה שאין זו גזירה שווה גמורה, אלא "גילוי מילתא". דוגמאות ללשונות כאלה:
"אף על פי שאין ראיה לדבר, זֶכֶר לדבר" – דוגמה: ”"עַל יָדְךָ", זֶה שְׂמֹאל. אַתָּה אוֹמֵר זֶה שְׂמֹאל, אוֹ אֵינוֹ אֶלָּא יָמִין? אַף עַל פִּי שֶׁאֵין רְאָיָה לַדָּבָר, זֵכֶר לַדָּבָר, שֶׁנֶּאֱמַר: (יְשַׁעְיָה מח,יג) "אַף יָדִי יָסְדָה אֶרֶץ, וִימִינִי טִפְּחָה שָׁמָיִם, קֹרֵא אֲנִי אֲלֵיהֶם, יַעַמְדוּ יַחְדָּו". וְאוֹמֵר: (שׁוֹפְטִים ה,כו) "יָדָהּ לַיָּתֵד תִּשְׁלַחְנָה, וִימִינָהּ לְהַלְמוּת עֲמֵלִים". הָא אֵינוֹ יָד בְּכָל מָקוֹם אֶלָּא שְׂמֹאל.”
"ואין פלוני אלא אלמוני, שנאמר: ..." – דוגמה: ”"כי יגח", אין נגיחה אלא בקרן שנאמר: "ויעש לו צדקיה בן כנענה קרני ברזל ויאמר כה אמר ה' באלה תנגח את ארם וגו'"” שם התלמוד בפירוש אומר שזה גילוי מילתא.
"וכן הוא אומר"
"הררים התלויין בשערה" – דוגמה: דין הקרבת שלמי חגיגה נלמד בגזרה שווה מפסוק בנביא, אולם המשנה מתייחסת לכך כהררים התלוים בשערה, כלומר הלימוד הוא בדרך רמז בעלמא ולא לימוד גמור
יש אפשרויות נוספות שבהם אפשר ללמוד: למשל כאשר הלימוד הוא באגדה, שבה הסטנדרט נמוך יותר. ישנם גם מקרים בהם מלשון הדרשה נראה שהיא גזירה שווה גמורה שעוסקת בענייני הלכה, למשל ”יליף פרזי פרזי, כתיב הכא (אסתר ט, יט) על כן היהודים הפרזים וכתיב התם (דברים ג, ה) לבד מערי הפרזי הרבה מאד, מה להלן (בדין בתי ערי חומה) מוקפת חומה מימות יהושע בן נון אף כאן (קריאת מגילה) מוקפת חומה מימות יהושע בן נון” (תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ב', עמוד ב'), אך הלכה זו עצמה היא לגבי מצווה מדברי קבלה.
אופן הלימוד > באגדה

השם גזרה שווה הושאל גם לאגדה, אף על פי שאין שם דין, ופירושו שעל-ידי המילים השוות אנו לומדים שהעניין שנאמר במקום אחד נכון גם כן אצל האחר. ועיקר כוונתם של חז"ל, שמאחר שנכתבו הדברים בנבואה מפי הקב"ה, כל מה שכתוב בתורה ובנביאים, ניתן לדרוש וללמוד מהם מה שאפשר. לדוגמה:
נזיר היה שמואל, כדברי רבי נהוראי, שנאמר ומורה לא יעלה על ראשו, נאמר בשמשון מורה ונאמר בשמואל מורה, מה מורה האמור בשמשון נזיר, אף מורה האמור בשמואל נזיר. מורה מורה לגזירה שווה.
ישנו דמיון רב בין הלכה לאגדה בהקשר של גזרה שווה, אך ישנם גם הבדלים. לפי יונה פרנקל, השימוש במידה זו באגדה מרופף ומגמיש את המסגרת היצוקה שמיוחסת לה בהלכה. כך למשל בתלמוד הירושלמי נדרשים שלושה פסוקים אחד מהשני, ואין פסוק סתום ופסוק מפורש, אלא כולם סתומים. לשיטתו ההבדל בגמישות הלימוד באגדה לבין הנוקשות שלו בהלכה, טמון בהבדל בין המטרות של הלכה ואגדה בעצמם, שכן ההלכה מטבעה היא נוקשית וחותרת לאמת חד משמעית, ואילו האגדה מטרתה לפרוש פירושים שונים ורבדים נוספים שאינם סותרים זה את זה.
תוקף הלכתי

אמר רבי ינאי לעולם אל תהי גזירה שוה קלה בעיניך שהרי פיגול אחד מגופי תורה ולא לימדו הכתוב אלא מגזירה שוה...

אמר רבי סימאי לעולם אל תהי גזירה שוה קלה בעיניך שהרי נותר אחד מגופי תורה ולא לימדו הכתוב אלא מג"ש...

אמר אביי לעולם אל תהי ג"ש קלה בעיניך שהרי בתו מאנוסתו הן הן גופי תורה ולא לימדה הכתוב אלא מג"ש...

אמר רב אשי אל תהי ג"ש קלה בעיניך שהרי נסקלים הן הן גופי תורה ולא לימדה הכתוב אלא מג"ש
מדברי הגמרא עולה שגופי תורה שלמים, ואף עונשי מוות וכרת, נלמדים בגזירה שווה, ומפה נובע שסמכותה מלאה כדין דאורייתא גמור.
ובכל זאת עלה קושי על כך בדברי הראשונים. הסוגיה המרכזית שבה נידונו הדברים עוסקת בקידושין באמצעות כסף. התלמוד למד דין קידושין בכסף מגזירה שווה: ”דתניא (דברים כד, א) "כי יקח איש אשה וגו'"-- אין קיחה אלא בכסף, וכן הוא אומר (בראשית כג, יג) "נתתי כסף השדה קח ממני".” (תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ד', עמוד ב'), ולכן דין זה צריך להיות כדין דאורייתא. אך הגמרא בסוגיית הפקעת קידושין מניחה שפשוט להפקיע קידושי כסף, ולפי הסבר רבותיו של רש"י זה משום שקידושין אלו מדרבנן. כך גם פשט דעת הרמב"ם: ”ובאחד משלשה דברים אלו האשה נקנית: בכסף, או בשטר, או בביאה. בביאה ובשטר מהתורה, ובכסף מדברי סופרים.” (משנה תורה לרמב"ם, הלכות אישות, פרק א', הלכה ב'). כל הראשונים האחרים חלקו על הסברים אלו.
רבים התחבטו בדברים אלו, כיצד ליישבם עם המקובל. יש שהסבירו שאכן גזירה שווה לדעתם היא מדרבנן, יש שהסבירו שרק הגזירה שווה הספציפית הזאת היא מדרבנן או גילוי מילתא, אך ככלל מדאורייתא. בשיטת הרמב"ם נאמרו הסברים נוספים: שהדין מדאורייתא לגמרי בחומרתו ובדיניו, והמונח "דברי סופרים" מציין רק שמקור הדין הוא לימוד ולא פסוק מפורש, שדבריו נאמרו רק כלפי מניין המצוות אך דין זה מדאורייתא לגמרי, או שהרמב"ם חזר בו. הדיון מתרחב לכל המידות שהתורה נדרשת בהן בעקבות דבריו של הרמב"ם בשורש השני של ספר המצוות: "שכל מה שלא תמצאהו כתוב בתורה ותמצאהו בתלמוד שלמדוהו באחת משלש עשרה מדות, אם בארו הם בעצמם ואמרו שזה גוף תורה או שזה דאורייתא, הנה ראוי למנותו אחר שהמקובלים ממנו אמרו שהוא דאורייתא. ואם לא יבארו זה ולא דברו בו, הנה הוא דרבנן, שאין שם כתוב יורה עליו... כי כל מה שלא שמעו בסיני בבאור הנה הוא מדברי סופרים." גם בדברים אלו רבו הדעות.
ראו גם

מידות שהתורה נדרשת בהן
אין דנין אפשר משאי אפשר
לקריאה נוספת

הרב משה אוסטרובסקי, המדות שהתורה נדרשת בהן, ע' פט-קלו, ירושלים תרפ"ד, באתר היברובוקס
מרדכי פלונגיאן, תלפיות, וילנה תר"ט.
אריה שוורץ, הגזרה השוה: תולדות התפתחותה בספרות התלמודית, קרקא תרנ"ח.
הרב חיים הירשנזון, ברורי המדות, חלק ב, ערך ג, הובוקון תרפ"ט - ירושלים תרצ"א, באתר היברובוקס
צבי קארל, הגזרה השוה, אודסה: אחיאסף תרע"ב.
מיכאל צ'רניק, מידת "גזירה שווה": צורותיה במדרשים ובתלמודים, לוד: מכון הברמן למחקרי ספרות, תשנ"ד (1994).
שמעון פדרבוש, גזירה שווה כשיטה בלשנית, ב"נתיבות התלמוד", ע' 118–144, ירושלים: מוסד הרב קוק תשי"ז.
ירחמיאל ברגמן, גזרה-שוה מהי?, סיני, גיליון ע"א, 1972. (באתר דעת)
אסון הרעלת הדיות

| --- | --- |
 סוג:  הרעלה המונית
 תאריך התרחשות:  1 בפברואר 2025
 במדינות או באזורים:  שדות חקלאיים בסמוך למושב פטיש
 הרוגים:  למעלה מ-1,170 דיות מצויות, עיט צפרדעים, סיקסק ועורב אפור
 קואורדינטות:  31°20′11″N 34°33′45″E﻿ / ﻿31.336504423146°N 34.56258412883°E﻿ / 31.336504423146; 34.56258412883
 he
 
אסון הרעלת הדיות היה אירוע הרעלה המונית שהתרחש ב-1 בפברואר 2025, ובמהלכו הורעלו למוות למעלה מ-1,170 דיות מצויות ועופות נוספים, בשדה חקלאי בסמוך למושב פטיש. ההרעלה קרתה עקב שתייתם של עופות אלו מן שלולית בה התרכזו חומרי הדברה רעילים כתוצאה מהשקיה. מאות עופות אלה מצאו את מותם בעת ההרעלה או בימים שאחריה, במה שהיה אסון הרעלת בעלי חיים הגדול ביותר שתועד בישראל.
רקע

הדיה המצויה נחשבת לעוף הדורס הנפוץ ביותר בעולם, ובישראל היא חולפת וחורפת מצויה ביותר. להקות ענק המונות לעיתים כאלפי פרטים מתכנסות בכל ערב באתרים קבועים, בקרבת מזבלות בצפון הארץ ובמערב הנגב. בעבר היו דיות אלה יציבות בישראל, אך בעקבות שימוש ברעלים בחומרי הדברה חקלאיים כל הדיות היציבות והחורפות בארץ נכחדו. מאז הדיות חזרו לחרוף בישראל, אך לא לקנן.
בעבר, התרחשו בישראל מספר הרעלות של בעלי חיים ובפרט של עופות דורסים. לרוב היו ההרעלות מכוונות על ידי חקלאים שרצו לפגוע באוכלוסיות הטורפים שמזיקות לעדרים שלהן. החקלאים הרעילו פגר במכוון, אך עופות דורסים שניזונו מפגרים אלו בנוסף לטורפים, מצאו גם כן את מותם. ב-2007, אותרו באזור רהט בין היתר כ-11 פגרים של דיות מצויות, שנהרגו בעקבות הרעלת פגר כבשה בחומר הדברה רעיל במיוחד. ב-2012, אותרו באזור נאות חובב בין היתר כ-18 פגרים של דיות מצויות, שנהרגו גם כן בעקבות הרעלת פגר כבשה בחומר הדברה.
ההרעלה

ב-1 בפברואר 2025, אותרו בשדה חקלאי, בסמוך למושב פטיש, כ-335 פגרים של דיות מצויות ופגרים של עיט צפרדעים, סיקסק ועורב אפור. לפי ההערכות הראשוניות, מוקד ההרעלה היה חומרי הדברה מאושרים שרוססו באזור, והתרכזו בשלולית מים כתוצאה מהשקיה, וממנה שתו העופות. לאחר מכן, דגימות מהעופות המתים נשלחו לבדיקה אצל המכון הווטרינרי של משרד החקלאות.
במשך הימים שלאחר מכן, ביצעה רשות הטבע והגנים סריקות נוספות של האזור ומצאה בסך הכל כ-1,170 פגרים של הדיות והעופות הנוספים. העופות נמצאו במרחק של עד שני קילומטרים ממוקד ההרעלה. בהמשך, קראה הרשות לחקלאים להימנע משימוש בחומר ההדברה שגרם להרעלה.
ראו גם

אסון העטלפים בחדרה
רותי (צבועה)
נשר מקראי
הערות שוליים

↑  אילנה קוריאל, הרעלת ענק בנגב: 335 דיות שחורות נמצאו מתות, באתר ynet, 1 בפברואר 2025
↑  אביב לביא, הורעלו במסגרת החוק, באתר זמן ישראל, 12 בפברואר 2025
↑  ציפורים, פורטל צפרות - אתר הצפרות הישראלי, באתר www.birds.org.il (באנגלית)
↑  אילנה קוריאל, אחיה ראב"ד וארז ארליכמן, 8 נשרים הורעלו למוות ברמת הגולן, באתר ynet, 10 במאי 2019
↑  יהל פרג', ‏תשעה נשרים הורעלו למוות במדבר יהודה, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 24 באוקטובר 2021
↑  ארז ארליכמן, חשד: בעלי חיים הורעלו במזיד באזור רהט, באתר ynet, 24 באוקטובר 2007
↑  ארז ארליכמן, 18 דיות שחורות ושני שועלים הורעלו למוות, באתר ynet, 8 בפברואר 2012
↑  אלכסנדרה לוקש, 335 דיות שחורות נמצאו מתות בנגב: "אירוע הרעלה חריג בהיקפו", באתר ynet, 2 בפברואר 2025
↑  זיו ריינשטיין‏, אסון ענק: 335 דיות שחורות ודורסים נוספים נמצאו מתים בנגב, באתר וואלה, 1 בפברואר 2025
↑  מקרה הרעלה חמור נוסף: זאב נמצא מת לאחר שהורעל בזדון - בחדרי חרדים, באתר www.bhol.co.il, ‏2025-02-06
| החי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| קבוצות טקסנומיות | יונקים • זוחלים (נחשים ארסיים) • עופות • דו-חיים • חרקים (פרפרים, דבורים, נמלים, תנשמיתיים) • רכיכות לא ימיות • עכבישנים (עקרבים • עכבישים • עכשובאים) |  |
| קבוצות לא טקסנומיות | החי בים התיכון • החי במפרץ אילת • החי בכנרת • חולייתנים בעלי דם קר של מים מתוקים • בעלי חיים שנכחדו • בעלי חיים אנדמיים • בעלי חיים פולשים • בעלי חיים בתנ"ך |  |
| תופעות ובעלי חיים ידועים | חזירי הבר בחיפה • היעלים במצפה רמון • הכרישים בחדרה • רותי (צבועה) • חומיבבה (נמרה) • יוליה (כלבת ים) |  |
| אירועים | אסון העטלפים בחדרה • דליפת הנפט בשמורת עברונה • אסון הזיהום הימי בזפת לאורך חופי ישראל (2021) • אסון הרעלת הדיות |  |
| מפגש עם האדם | חקר החי • צפרות • דיג בארץ ישראל • ייצור הארגמן בחוף הלבנט • תעשיית ייצור הדבש בתל רחוב |  |
| מוסדות וארגונים | רשות הטבע והגנים • חי-בר • החברה להגנת הטבע • אגודת חובבי הפרפרים בישראל • בית החולים לחיות בר • למען חיות הבר • המרכז הארצי להצלת צבי ים • חוות בולוטין • עמותת ע.ט.ל.ף • עמותת כרישים בישראל |  |
להקת דיות מצויות באתר הפסולת דודאים
דיות מצויות עפות מעל שדות חקלאיים בהרי נפתלי
דיה מצויה שותה מים משלולית באתר הפסולת דודאים
בהימראו ראמג'י אמבדקר

בהימראו ראמג'י אמבדקר (במרטהי: डॉ.भीमराव रामजी आंबेडकर, באנגלית: Bhimrao Ramji Ambedkar; ‏14 באפריל 1891 – 6 בדצמבר 1956), הידוע גם בכינוי באבאסאהב, היה כלכלן ומשפטן הודי, מנהיג פוליטי, פעיל בודהיסט, הוגה דעות, אנתרופולוג, היסטוריון, נואם וסופר, שנודע כאחד ממחוללי תחיית הבודהיזם בהודו, כאבי הכלכלה ההודית, כלוחם לחירויות האזרח וכמנסחה הראשי של חוקת הודו.
אמבדקר, שנולד למשפחה ממעמד הטמאים, בילה את כל חייו במאבק כנגד אפליה חברתית וכנגד שיטות הריבוד המעמדי שהיו נהוגות על ידי ההינדואים בהודו, ארבע הווארנות ושיטת הקאסטות. הוא אף נחשב כמי שהצית והחל את תנועת המרת הדת של מיליוני הינדואים חסרי הכת לבודהיזם.