stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סילטית
כתב

מאז לפחות בשנות השמונים, סילטה נכתב בכתב געז, שפותח במקור לשפת געז העתיקה, ובשימוש כיום בין היתר באמהרית, בתיגרינית ובסבת-בית.
מערכת הכתב הזו מבחינה בין שבע התנועות של געז ואמהרית. לכן חלק מהתנועות המובחנות באורכן אינן מסומנות. בפועל, זה כנראה לא מפריע להבנת הכתב, כיוון שקיימים רק מעט זוגות מינימליים על בסיס אורך התנועה. בסילטית כתובה, עשר תנועותיה של סילטית ממופות על שבע התנועות שהכתב מאפשר לייצג, כדלקמן:
| החוק | דוגמה> בכתב, ומשמעותה | דוגמה> קריאה בגעז/אמהרית | דוגמה> קריאה בסילטית |
| --- | --- | --- | --- |
| "ä" נקראת [a] | አለፈ "חָלַף" | [äläfä] / [aläfä] | [alafa] |
| "u" נקראת  [u], או [uu] | ሙት "מוות"  ሙት "דָבָר" | [mut] | [mut]  [muut] |
| "i" נקראת [ii] | ኢን "עין" | [in] | [iin] |
| "i" נקראת [i] בסוף מילה | መሪ "חבר" | [märi] | [mari] |
| "i" נקראת [i] בסוף בסיס של שם עצם | መሪከ "חברוֹ" | [märika] | [marika] |
| "i" נקראת [i] בסוף פועל סתמי בעבר | ባሊ "אָמְרוּ" (סתמי), למשל:  በባሊም "אפילו אִם אָמְרוּ" | [bali] | [baali]    [babaalim] |
| "a" נקראת [aa] | ጋራሽ "בֵּיתֶךְ" | [garaš] | [gaaraaš] |
| "e" נקראת [e] | ኤፌ "כִּיסָה, חִיפָּה" | [efe] | [eeffe] |
| "ǝ" נקראת [i] | እንግር "כף רגל" | [ǝngǝr] | [ingir] |
| "ǝ" שותקת כשיש עיצור ללא תנועה אחריו (כמו באמהרית) | አስሮሽት "שתים-עשרה" | [asrošt] | [asroošt] |
| "o" נקראת [o],  או [oo] | ቆጬ "צב",  או: "חתך" | [kʼočʼe] [kʼočʼe] | [kʼočʼe]  [kʼoočʼe] |
הישרדות השפה

מֵשֵשָה מָאקֶה ג'וֹבּוֹ דיווח במאמרו ב-2016 כי חלק מהדוברים, בכמה תחומי שימוש בשפה, עוברים להשתמש באמהרית במקום בסילטית. הוא מצביע על גורמים פוליטיים וחברתיים גדולים, רבים ברמה הלאומית. הוא גם מציין גורמים מקומיים קטנים יותר, כגון העובדה שלא קיימות סוגות יצירתיות בסילטית.
לקריאה נוספת

Dirk Bustorf 2011: Lebendige Überlieferung: Geschichte und Erinnerung der muslimischen Siltʼe Äthiopiens. With an English Summary. Wiesbaden: Harrassowitz (Aethiopistische Forschungen 74).
Cohen, Marcel (1931). Études d'éthiopien méridional. Société Asiatique, Collection d'ouvrages orientaux. Paris: Geuthner.
Drewes, A.J. (1997). "The story of Joseph in Sïltʼi Gurage", in: Grover Hudson (ed.), Essays on Gurage language and culture: dedicated to Wolf Leslau on the occasion of his 90th birthday, November 14, 1996, Wiesbaden: Harrassowitz, pp. 69–92.
Gutt, E.H.M. & Hussein Mohammed (1997). Siltʼe–Amharic–English dictionary (with a concise grammar by E-A Gutt). Addis Ababa: Addis Ababa University Press.
Gutt, E.-A. (1983). Studies in the phonology of Silti. Journal of Ethiopian Studies 16, pp. 37–73.
Gutt, E.-A. (1991). "Aspects of number in Siltʼi grammar", in: Proceedings of the 11th International Conference of Ethiopian Studies (Addis Ababa), pp. 453–464.
Gutt, E.-A. (1997). "Concise grammar of Siltʼe", in: Gutt, E.H.M. 1997, pp. 895–960.
Leslau, W. (1979). Etymological Dictionary of Gurage (Ethiopic). 3 vols. Wiesbaden: Otto Harrassowitz. ISBN 3-447-02041-5
Wagner, Ewald (1983). "Seltʼi-verse in arabischer Schrift aus dem Schlobies-Nachlass", in: Stanislav Segert & András J.E. Bodrogligeti (eds.), Ethiopian studies dedicated to Wolf Leslau, Wiesbaden: Harrassowitz, pp. 363–374.
הערות שוליים

↑  סילטה באתנולוג (מהדורה 18, 2015)
↑  וולאנה באתנולוג (מהדורה 18, 2015)
↑  Meshesha Make Jobo. 2016. Indigenous language shift in Siltie: Causes, effects and directions for revitalization. Journal of Languages and Culture 7(7): 69-78.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007293887305171  LCCN: sh00008820
פילולוגיה

פילולוגיה (בעברית: חקר תעודות; מיוונית: פילוס – Φιλος, שפירושו אוהב או ידיד, ולוגוס – λογος, שפירושו מילה) היא מחקר של טקסטים כתובים או נמסרים על פה, בעיקר טקסטים עתיקים, תוך שימוש בכלים מתחום חקר השפה והספרות כדי להכריע בשאלות שקשורות להבנת תוכנו, קביעת נוסחו המקורי, זיהוי מחברו, השתלשלות מסירתו והעתקתו וכיוצא בזה.
במסורת האקדמית של מספר אומות, המונח פילולוגיה במובנו הרחב, מתאר את המחקר של השפה יחד עם הספרות, ההיסטוריה והרקע התרבותי שלה, שהם הכרחיים להבנת יצירות ספרות וטקסטים אחרים של התרבות. מכאן שבנוסף לניתוח הלשוני של הטקסט העיסוק בפילולוגיה נושק גם לעיסוק בהיסטוריה, ארכאולוגיה, בלשנות, רטוריקה, הצפנה, ופילוסופיה.
לעיתים משתמשים במונח פילולוגיה כמונח נרדף לבלשנות, כלומר מחקר מערכות התקשורת האנושית, בעיקר כאשר המחקר מתבסס על טקסטים קדומים. במקרים אחרים משתמשים בו כדי לתאר את ענף הבלשנות ההיסטורית (דיאכרונית), שעוסקת בחקר מקורות השפות והקשרים העתיקים ביניהן, ענף שמאפשר, בין השאר, לפרש מילים בשפה אחת מתוך שפה אחרת, דרך זיהוי מקור משותף. זאת בניגוד לבלשנות הסינכרונית, העוסקת במבנה השפה כפי שהוא, שהיא עיקר עיסוקם של הבלשנים במאה ה-20.
ענפי הפילולוגיה > פילולוגיה השוואתית

פילולוגיה השוואתית חוקרת את הקשרים בין שפות שונות. לדוגמה, הדמיון בין סנסקריט לשפות האירופאיות שהתגלה כבר במאה ה-16, הוביל לספקולציה אודות פרוטו שפה משותפת שממנה צמחו כל השפות האלה (ראה שפות הודו-אירופיות). העניין של פילולוגים בשפות עתיקות הוביל למחקר של מה שנקרא במאה ה-18 שפות "אקזוטיות" מכיוון שהן יכלו לפתור בעיות שקשורות לפענוח המקורות של טקסטים עתיקים.
ענפי הפילולוגיה > שחזור טקסטים

הפילולוגיה כוללת בתוכה גם אלמנטים של ביקורת טקסט (Textual criticism או Lower criticism), בניסיון לבנות את הטקסט המקורי מתוך העתקים שלו. הביקורת ההיסטורית (Higher Criticism) שמטרתה לגלות את הזמן, המקום והבעלים של הטקסט, יכולה להתגלות כבעלת ערך רב בניסיונות אלה, אך גם ניזונה מהם.
טכניקות אלה קשורות באופן הדוק לפרשנות, ולכן אין גבול ברור בין פילולוגיה להרמנויטיקה. כתוצאה מכך, כשלטקסט יש חשיבות פוליטית או דתית (לדוגמה, שחזור של המקורות של הבשורות הנוצריות), קשה להגיע למסקנות אובייקטיביות.
ענפי הפילולוגיה > פענוח של טקסטים עתיקים

ענף נוסף של הפילולוגיה הוא פענוח של מערכות כתב עתיקות. ענף זה התפתח והתפרסם במהירות באמצע המאה ה-19, בעקבות פענוח הדקדוק המצרי והאשורי. עם הפענוח הסנסציוני של כתב החרטומים על ידי ז'אן-פרנסואה שמפוליון בעזרת אבן רוזטה שהתגלתה בשנת 1822, נעשו מספר ניסיונות לפענח מערכות כתב אחרות מהמזרח התיכון ומהאיים האגאיים.
העבודה על פענוח של שפות עתיקות מהמזרח התיכון התקדמה במהירות. באמצע המאה ה-19 הנרי רולינסון (Henry Rawlinson) ואחרים פענחו את כתובות בהיסטון (Behistun Inscription), המתעדות את אותו מלל בפרסית עתיקה, בעילמית (שפת בני עילם) ובאכדית, על ידי שימוש בווריאציות שונות של כתב יתדות לכל שפה. הבנת כתב היתדות הובילה לפענוח השפה השומרית. השפה החתית פוענחה בשנת 1915 על ידי בדז'יך הרוזני.
ביוונית העתיקה, כתב ליניארי ב' פוענח בשנת 1952 על ידי מייקל ונטריס (Michael Ventris), שהדגים כיצד הכתב מתעד צורה מוקדמת של יוונית, שמוכרת כיום כמיקנית. כתב ליניארי א', מערכת הכתב שמתעדת את שפת של התרבות המינואית עדיין לא פוענחה, למרות הניסיונות הרבים.
הפענוח של שפות עתיקות נמשך בעבודה על ההירוגליפים של המאיה והשפה האטרוסקית. ישנן שפות שאת מערכת הכתיבה שלהן איננו מבינים כיום כגון הכתב הוויקינגי העתיק. לפיענוח טקסטים בשפות אלו עשויה להיות השלכה משמעותית על המחקר ההיסטורי כפי שהיה לפענוח כתב החרטומים בעזרת אבן רוזטה.
ישנם קשיים רבים בלימוד שפה לא מוכרת. החל בלימוד האותיות ועד ללימוד משמעות המילים והתחביר.
גרשם שלום על פילולוגיה

גרשם שלום, מייסד חקר הקבלה וגדול חוקריה, נעזר רבות בשיטה הפילולוגית. בהספדו לידידו יוחנן לוי, שנפטר ב-1945, תיאר שלום את הפילולוגיה ואת משימת הפילולוג, כלהלן:
מותר לשאול: מה משמעותו של מושג זה 'פילולוג'? הפילולוג הוא ידיד הלוגוס במובן הכפול (או שמא הייתי צריך לומר: האין-סופי ?) של מילה זו. הפילולוג הוא שומר המילה, אבל גם שומר ה-ratio, המשמעות שבספרים. הוא חודר להקשרים שבדברים ובמלים, לבעיות הגנוזות בהם. משמרת זו על ה-logos, שהוא עומד בה, עושה אותו למתורגמן של ערכים, לשומר על המסורת. ללוי הייתה הכרה מלאה של תפקיד זה וכל הכרוך בו... [השמירה] על ערכים של מסורת הומאניסטית גדולה, נראתה לו כדבר הראוי לעמל של חיים, והוא התכונן לתפקיד זה מתוך נשימה ארוכה מאוד ומתוך ניסיון לבנות על השיתין. יפה ידע, ששמירה על מסורת, שתהיה ראויה לתפקידה, דורשת מן הפילולוג לחשוב את הדברים הישנים מחדש, לחשוף את בעיותיהם המתגלות בכל דור ודור בפנים חדשות ולנסות את כוחו בטיפול בהם.
הפילולוגיה ככלי לביקורת התרבות הנוכחית

יוחנן גלוקר יסד מגזין בשם קתרסיס לביקורת התרבות האינטלקטואלית הנוכחית בישראל, תוך שהוא עושה שימוש בכלים פילולוגיים קלאסיים על מנת לאתר (ולשרש) מחקרים שטחיים במדעי הרוח. המגזין עוסק הן בביקורות נרחבות ומפורטות והן בהצבעה על כשלים קלי-ערך יחסית. המתודה הפילולוגית משמשת לאיתור מקורות השגיאה, ולהסקת מסקנות בגינה.
בתרבות הפופולרית

אליעזר שקולניק, אחת הדמויות הראשיות בסרט הערת שוליים, הוא פילולוג תלמודי, וקטע משמעותי מהסרט עוסק בעבודתו.
ראו גם

פלאוגרפיה
קתרסיס
לקריאה נוספת

יוחנן גלוקר, מסילווסטר עד זקני ציון: מבוא לפילולוגיה, הוצאת כרמל, 2011
עמוק מתחת למים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אירועים אמיתיים
 בימוי:  מאט אסקנדרי 
 הופק בידי:  מארק מאיירס 
 תסריט:  מאט אסקנדרי מייקל הלטקוויסט
 עריכה:  ראיין קופר
 שחקנים ראשיים:  נורה-ג'יין נון אלכסנדרה פארק דיאן פאר כריסטיאן בלקברן טובין בל
 מוזיקה:  טוד הברמן
 צילום:  ביירון ורנר
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Citizen Skull Productions
 חברה מפיצה:  MarVista Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 ביוני 2017
 משך הקרנה:  85 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה, אימה, מותחן פסיכולוגי
 תרגום לעברית:  אסף ראביד (דורי מדיה אות)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
עמוק מתחת למים (באנגלית: Feet Deep‏ 12; בתרגום לעברית: בעומק 12 רגל) הוא מותחן אימה פסיכולוגי אמריקאי עצמאי משנת 2017 בבימויו של מאט אסקנדרי, שגם כתב את התסריט יחד עם מייקל הלטקוויסט. הפיק: מארק מאיירס. במרכז העלילה שתי אחיות שנלכדות מתחת למכסה פיברגלס של בריכת שחייה, ומנסות להיחלץ על רקע המתחים האישיים ביניהן. בתפקידים הראשיים משחקות אלכסנדרה פארק, נורה-ג'יין נון ודיאן פאר.
הסרט הופץ לצפייה לפי דרישה ב-20 ביוני 2017.
ליהוק

| שחקנ/ית | תפקיד |
| --- | --- |
נורה-ג'יין נון (אנ'): ברי
אלכסנדרה פארק (אנ'): ג'ונה
דיאן פאר: קלרה, אסירה במבחן ופועלת תחזוקה בבריכה
כריסטיאן בלקברן: דייוויד, ארוסה של ברי
טובין בל בהופעת אורח: מק'גריידי, מנהל הבריכה
הפקה

בתשובה לשאלה באיזו מידה העלילה מבוססת על סיפור אמיתי, הבמאי מאט אסקנדרי הסביר שמדובר בשילוב של כמה רעיונות שנבעו מהלא-מודע שלו. לדבריו, הוא פוחד ממים ולא יודע לשחות, ובריכות וים מעוררים בו חרדות. יחד עם מייק הלטקוויסט, הם חקרו סיפורים על אירועים דומים, ומצאו סיפור על צעירה אוסטרלית שטבעה למוות כאשר נלכדה תחת מכסה בריכה. אבל הוא בעיקר רצה לאתגר את עצמו, והסיפור הוא מיזוג של כמה מרכיבים, ולא מבוסס על סיפור אחד. אסקנדרי הוסיף שהוא רצה ליצור סרט שיעסוק בגאולה, אשמה וקשר בין אחיות, בלי להסתמך על אפקטים מיוחדים, והרעיון הכללי מכיל רבדים עמוקים יותר שהוא רצה לטפל בהם כמספר סיפורים.
הסרט צולם תחת השם הזמני "The Deep End" (בתרגום חופשי לעברית: "הקצה העמוק") ושם הסרט הוחלף בהחלטת המפיצים, ולצורך שיווק, נוספה כותרת המשנה "Trapped Sisters" (בעברית: "אחיות לכודות").
ביקורות

הביקורות לסרט היו חיוביות בדרך כלל. קודי האמן כתב שמדובר במותחן מהנה, סולידי ועשוי היטב, וציין לחיוב את המשחק המצוין לדעתו, ואת האופן שבו השחקניות מפיחות חיים בדמויות. דייוויד דופרי כתב באתר הביקורות "That Moment" שמדובר בסרט מרתק ללא ספק, שהוא יותר דרמה אנושית מאשר מותחן. לדעת דופרי, הסרט מבוים היטב, במיוחד בהתחשב בכך שהעלילה מתרחשת באתר יחיד. דני מק'קיני כתב שהנסיבות שבהן שתי האחיות נלכדות בבריכה אמינות ומציאותיות, והיחסים ביניהן מתוסרטים באופן יפה, כאשר תחושת המוות הקרוב גורמת להן מעין התגלות של חייהן. בנוסף, אסקנדרי מחזיק את הצופים במתח עם דמות פועלת התחזוקה שבמקום להיות הגואלת, הופכת להיות המענה שלהן.
אנשי מקצוע בתחום בריכות השחייה הצביעו על אי-דיוקים מעוררי גיחוך, לדבריהם, לגבי הטכנולוגיות המוצגות. בין היתר, ראשית, בבריכות מְקוּרוֹת כמו זו שבסרט, אין מכסים קשיחים מכיוון שאין בהם צורך. שנית, לגבי הסצנה שבה קלרה מזרימה כלור למים, המומחים אמרו שלא קיימת טכנולוגיה להזרמת כלור בשיטה ובכמויות הנראות בסרט.
הערות שוליים

↑  12 Feet Deep (2016), נבדק ב-2018-09-16
↑  12 Feet Deep (2016), נבדק ב-2018-09-17
1 2 3  Jeremy Dick, 12 Feet Deep director Matt Eskandari chats with 1428 Elm, 1428elm, ‏Retrieved 16.9.2018
1 2  Cody Hamman, 12 Feet Deep: Trapped Sisters(Movie Review), Joblo, ‏20.6.2017
↑  David Duprey, 12 Feet Deep (2017) Review, That Moment, ‏23.6.2017
↑  Dani McKinney, ’12 Feet Deep’ (2017) Movie Review, PopHorror, ‏Retrieved 16.9.2018
↑  Nate Traylor, Aquatics Pros Dissect the Campy Swimming Pool Thriller '12 Feet Deep', Aquatics International, ‏5.7.2017
נרקיסיזם

נרקיסוס, מאת קאראווג'ו, 1594–1596
נרקיסיזם (מאנגלית: Narcissism; בעברית גם: מְאֹהָבוּת בְּעַצְמוֹ או נַרְקִיסִיּוּת) הוא מונח עם מגוון רחב של משמעויות, בין אם הוא משמש כדי לתאר את אחד הרעיונות המרכזיים של התאוריה הפסיכואנליטית, מאפיינים אישיותיים, בעיה חברתית או תרבותית. מלבד המובן של נרקיסיזם כאהבה עצמית בריאה, "נרקיסיזם" בדרך כלל משמש כדי לתאר סוג של בעיה במערכות היחסים של האדם או הקבוצה עם עצמו ועם אחרים.
משמעות המושג נרקיסיזם במובנו היום-יומי נרדפת לממוקדות-עצמית (self-centeredness) או לעיסוק יתר בעצמי (self-preoccupation). במובן זה, המושג נרקיסיזם משמש לתיאור אנשים שמחשבתם ושיחתם מתמקדות בעצמם. במשמעות זו, הנרקיסיזם הוא הנטייה של האדם לעשות שימוש בעצמו כנקודת תצפית והתייחסות אשר עבורה מתארגנות כל החוויות וההתנסויות. בפסיכולוגיה, המונח משמש לתיאור נרקיסיזם הקיים אצל כל אדם במידה מסוימת, אך בדרגה קיצונית מדובר בהפרעת אישיות נרקיסיסטית.
מקור המונח באגדה המספרת על נסיך יווני יפה תואר בשם נרקיסוס, שהתאהב בבבואתו הנשקפת ממי הביצה ולא יכול היה להינתק ממנה עד שגווע.
היסטוריה

הרעיון של השתקעות-עצמית מופרזת היה מוכר לאורך ההיסטוריה. ביוון העתיקה המושג היה מוכר בתור היבריס. רק בזמן האחרון המונח הוגדר במונחים פסיכולוגיים.
בשנת 1898 השתמש הבלוק אליס, סקסולוג בריטי, במונח "כמו - נרקיסוס" ביחס לאוננות מופרזת, לפיה האדם הופך לאובייקט המיני שלו או שלה.
בשנת 1899 היה פאול נקה (Paul Näcke) האדם הראשון שהשתמש במונח "נרקיסיזם" במחקר על סטיות מיניות.
בשנת 1911 פרסם אוטו ראנק את המאמר הפסיכואנליטי הראשון הנוגע באופן ספציפי לנרקיסיזם, ומקשר אותו ליהירות ואהבה עצמית.
בשנת 1914 פרסם זיגמונד פרויד מאמר שהוקדש אך ורק לנרקיסיזם, הנקרא "הצגת הנרקיסיזם" (גרמנית: Zur Einführung des Narzißmus).
בשנת 1923 פרסם מרטין בובר את המאמר "אני ואתה", בו הוא ציין כי הנרקיסיזם שלנו לעיתים קרובות מוביל אותנו להתייחס לאחרים כאל אובייקטים במקום כאל שווים.
נרקיסיזם בריא

בניגוד לדעתו של פרויד כי נרקיסיזם הוא פתולוגי, היינץ קוהוט ראה בנרקיסיזם – או במילים אחרות, אהבה עצמית – חלק מכריע בהתפתחות העצמי והשתמש במושג כדי לתאר את ההתפתחות הנפשית של ילדים. בניגוד לפרוידיאניים לפניו שהתמקדו ב"דחפים", קוהוט חקר נרקיסיזם בדרכים חדשות שהובילו בסופו של דבר להתפתחות פסיכולוגיית העצמי. המחקר של קוהוט הראה שאם הדמות המטפלת הצליחה לספק מענה הולם לצרכים נרקיסיסטיים מוקדמים, הפרט יעבור למה שהוא כינה "צורה בוגרת של הערכה עצמית חיובית; ביטחון עצמי" או נרקיסיזם בריא. בתיאוריה שלו קוהוט מדגיש את החשיבות של האמפתיה בהבנת הצרכים הנרקיסיסטיים הללו, ותיאר אותם כצרכי יסוד לאורך החיים.
לדברי קוהוט, התפתחותו של נרקיסיזם בריא מוצאת את ביטויה בבגרות בצורות שונות כגון יצירתיות, הומור, אמפתיה, גאווה אישית ומקצועית, רצון להצליח, וכמו גם צורך בהיענות בלתי מתפשרת מצד הזולת לדרישות, למשמעת, להכרת תודה, למתן כבוד ראוי, היכולת לקבל את העצמי ולסבול את חוסר שביעות הרצון של האחר, ולבסוף, הביטחון להחזיק בתקוות, חלומות, שאיפות, ואמונה ביכולת לקבל החלטות שישפיעו לטובה על חייו של האדם. הסביבה, אם כן, ממלאת תפקיד בבניית התפתחות תקינה של הפרט. באמצעותה הוא מקבל חיזוקים, הכרה, הערכה והערצה, אשר מבנים את ההערכה העצמית שלו. בהקשר זה טבע קוהוט (1977) את המושג "זולת עצמי" (Selfobject) – בשעה שהאובייקט נחווה כחלק מהעצמי, הוא מעצים את תחושת החשיבות העצמית של הפרט, ובאותה העת מאפשר לפרט להאדיר אנשים אחרים, שהופכים להיות אידיאלים של שלמות עבורו.
נוויל סימינגטון ביקר את עבודתו של קוהוט על נרקיסיזם בריא וטען בספרו, "איננו מקבלים נרקיסיזם חיובי ללא שנאה עצמית או נרקיסיזם שלילי". סימיניגטון קבע כי "זה חסר טעם לדבר על ממוקדות-עצמית בריאה" – ליבת הנרקיסיזם.
מדידה

בספרות המקצועית, מוגדר הנרקיסיזם בשני אופנים: בהקשר הפתולוגי באמצעות האבחנה של הפרעת אישיות נרקיסיסטית, וההקשר "הנורמלי/חברתי" באמצעות סולם ה-NPI. מאז 1979 שאלון ה-NPI התפתח מ-220 פריטים לשאלון NPI-40 שכולל 40 פריטים. בנוסף קיימת גרסה מקוצרת של השאלון שנקראת NPI-16, הכוללת 16 פריטים.
הפריטים בשאלון נגזרים בחלקם מהקריטריונים של DSM-3 להפרעת אישיות נרקיסיסטית. עם זאת, השאלון אינו מיועד לאבחון של הפרעת אישיות נרקיסיסטית. במקום זאת, נאמר לעיתים קרובות כי הוא נועד למדוד "נרקיסיזם נורמלי" או "נרקיסיזם תת-קליני" - כלומר גם אנשים שמקבלים ציונים גבוהים מאוד בשאלון זה, אינם בהכרח עומדים בכל הקריטריונים הדרושים לאבחנה של הפרעת אישיות נרקיסיסטית. באמצעות ניתוח גורמים ראשיים, נמצא כי הפריטים בשאלון מורכבים משבעה גורמים: סמכות, מוחצנות, עליונות, זכאות, נצלנות, עצמאות, ושחצנות. ניתוחים עדכניים יותר מצאו רק שניים (כוח, מוחצנות) ושלושה גורמים (כוח, מוחצנות, ומיוחדות). בשאלון נעשה שימוש נרחב במסגרות מחקר, ועל אוכלוסיות לא-קליניות (למשל, סטודנטים באוניברסטה) וקיימת גרסה חופשית שלו ברחבי הרשת שמופצת תחת רישיון מחקרי.
קמפבל ופוסטר (2003) מצאו כי הניקוד הממוצע של האוכלוסייה הכללית בשאלון זה הוא 15.2 נקודות. המדגם שלהם כלל משתתפים מאזורים שונים בעולם, גילאים שונים, ומוצא אתני שונה. יאנג ופינסקי (2006), מצאו כי הניקוד הממוצע של סלבריטאים הוא 17.8 נקודות בשאלון זה. הווה אומר, נרקיסיזם כתכונת אופי קיימת ברוב האוכלוסייה במידה כלשהי.
במהלך השנים ספג השאלון ביקורת רבה. במחקרים נמצא כי לשאלון מהימנות פנימית נמוכה, כמו גם תוקף מבנה מתכנס חלש. עם זאת, כן נמצא כי לשאלון תוקף מבנה טוב – תוקף מבנה מתייחס להתאמה בין מושג תאורטי לבין מדידה ספציפית של מושג זה בכלי הערכה מסוים. עוד ספגו ביקורת המתאמים השליליים בין הפריטים בשאלון זה עם מצוקה, והמתאמים החיוביים בין הפריטים לרווחה נפשית והערכה עצמית. עם זאת, לטוב או לרע, קיימת הסכמה כי שאלון ה-NPI קידם מחקר, והביא ליצירתם של קבוצות מחקר רבות בתחום.
הפרעת אישיות נרקיסיסטית

בנוסף לנרקיסיזם כתכונת אופי, קיימת תופעה נפרדת הקרויה "הפרעת אישיות נרקיסיסטית", שהיא אחד מהסוגים של הפרעות אישיות. תופעה זו היא הפרעה אישיותית, שהלוקים בה עסוקים בצרכים האנוכיים שלהם ובמשוב שהם מצפים לקבל מהסביבה, עד כדי כך שאינם מהססים לפגוע בסובבים אותם על מנת להאדיר את עצמם או להדגיש את ערכם בעיני עצמם ובעיני הסובבים אותם. על פי ה-DSM-5: "אנשים רבים ומוצלחים מאוד מפגינים תכונות אישיות שיכולות להיחשב נרקיסיסטיות, אך רק כאשר תכונות אלה אינן גמישות, לא הולמות, מתמשכות וגורמות לליקוי תפקודי משמעותי או למצוקה סובייקטיבית, ולא ניתן להסבירם על ידי הפרעה אחרת, הן מהוות הפרעת אישיות נרקיסיסטית".
צורות שונות של נרקיסיזם > נרקיסיזם שניוני

וריאציה לתופעת הנרקיסיזם היא "נרקיסיזם שניוני" (secondary narcissism). ההערצה לדמות ה"אני" מתנפצת מול "אני" מרוקן, חסר הערכה עצמית. כתחליף תאומץ דמות נערצת, בעלת תכונות בולטות של יופי, כח, כישרון והצלחה, אשר תספק "אני משני" שיהיה מושא לסגידה והערצה עד כדי אימוץ כתחליף ל"אני" המקורי, או התבטלות ה"אני" המקורי בפני דמות זו. לעיתים חווים זמרים, שחקנים וספורטאים תופעות של סגידה קיצונית, עד כדי סיכון חייהם על ידי מעריצים, שלפעמים מסרבים להאמין שאליליהם הם אכן אנשים בשר ודם.
צורות שונות של נרקיסיזם > נרקיסיזם ממאיר

נרקיסיזם ממאיר היא תסמונת פסיכולוגית המורכבת מתמהיל קיצוני של הפרעת אישיות נרקיסיסטית, התנהגות אנטי-חברתית, אגרסיביות וסאדיזם.
נרקיסיזם ממאיר מאופיין בהתנהגות לא מוסרית, אלימה וסדיסטית, שמטרתה להגן על תחושת ערך עצמי מנופחת. אדם הלוקה בסוג זה של נרקיסיזם מאופיין במניפולטיביות, חיפוש כוח ושליטה בהקשר הבין-אישי, חשיבות עצמית קיצונית, והיעדר חרטה. הוא מתקשה לחשוב באופן אמפתי על האנשים בסביבתו, ממעיט בערכם, מזלזל בהם ויוצר להם דה-הומניזציה. רמת העוינות שלו עלולה לעלות לאורך זמן. אוטו קרנברג טען כי נרקיסיזם ממאיר מהווה צורה מעט פחות פתולוגית של פסיכופתיה.
צורות שונות של נרקיסיזם > נרקיסיזם קולקטיבי

בפסיכולוגיה חברתית, נרקיסיזם קולקטיבי (או נרקיסיזם קבוצתי) הוא הנטייה להגזים בתדמית החיובית ובחשיבותה של הקבוצה שאליה משתייכים. הקבוצה עשויה להיות מוגדרת לפי אידאולוגיה, גזע, אמונות או עמדה פוליטית, דת, נטייה מינית, מעמד חברתי, שפה, לאום, מצב תעסוקתי, רמת השכלה, ערכי תרבות, או כל קבוצת פנים אחרת. למרות שההגדרה הקלאסית של נרקיסיזם מתמקדת ביחיד, נרקיסיזם קולקטיבי מרחיב את המושג הזה ומציע שהקבוצה יכולה לתפקד כישות נרקיסיסטית.
נרקיסיזם קולקטיבי נקשר לאתנוצנטריות. בעוד שאתנוצנטריות מתייחסת בדרך כלל לעליונות, נרקיסיזם קולקטיבי הוא הנטייה להשקיע תחושת זכאות לא-מסופקת באמונה לגבי הייחודיות והחשיבות של הקבוצה הפנימית. לפיכך, הקבוצה הפנימית צפויה להפוך לכלי מימוש של זכאות. בנוסף, האתנוצנטריות מתמקדת בעיקר בממוקדות-עצמית ברמה האתנית או התרבותית, הנרקיסיזם הקולקטיבי מורחב לכל סוג של קבוצת פנים. נרקיסיזם קולקטיבי נקשר גם לעוינות בין קבוצות.
המונח הופיע לראשונה בספר של פרויד משנת 1922 "הפסיכולוגיה של ההמון והאנליזה של האני", והוא הומשג מחדש על ידי דה סבאלה ואח', שיצרו את סולם הנרקיסיזם הקולקטיבי שכולל 23 פריטים. אנשים שמקבלים ניקוד גבוה בסולם זה מסכימים שחשיבותה וערכה של הקבוצה אליה הם משתייכים לא מקבלת מספיק הכרה מהסביבה, וכי הקבוצה שלהם ראויה ליחס מיוחד. כך לדוגמה ישנם פריטים כגון: "הקבוצה שלי היא יוצאת דופן", "הקבוצה שלי נכשלת רק לעיתים רחוקות", "לקבוצה שלי יש השפעה רבה על קבוצות אחרות".
ראו גם

הפרעת אישיות נרקיסיסטית
נרקיסיזם במקום העבודה
תאוריית ההשוואה החברתית
תאוריית פערי העצמי
תאוריית השיפור העצמי
אשליות חיוביות
לקריאה נוספת

W. Keith Campbell, Joshua D. Miller, 2011, The handbook of narcissism and narcissistic personality disorder : theoretical approaches, empirical findings, and treatments, מסת"ב 9781118093108
Twenge JM, Campbell WK (April 2009). The Narcissism Epidemic: Living in the Age of Entitlement. Simon and Schuster. מסת"ב 978-1-4165-7599-3.
הערות שוליים

↑  מְאֹהָבוּת בְּעַצְמוֹ, נַרְקִיסִיּוּת במילון פסיכולוגיה (תשנ"ד), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  APA, narcissism, APA Dictionary of Psychology
1 2 3 4 5  H. Kohut, E. Wolf, The Disorders of the Self and their Treatment: An Outline, The International Journal of Psychoanalysis, 1978
↑  Freud, Sigmund, On Narcissism: An Introduction, 1914
↑  Heinz Kohut, The Analysis of the Self (Madison 1971) - עמוד 9 ועמוד 215
↑  Robert Jenkins, Healthy Narcissism and Narcissistic Personality Disorder, Specialized Therapy, ‏2019-01-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Heinz Kohut, The restoration of the self, New York: International Universities Press, 1977, ISBN 0-8236-5810-4
1 2  Neville Symington, Positive and negative narcissism, Narcissism : a new theory, London: Carnac Books, 1993, עמ' 8, ISBN 978-1-84940-155-5
1 2 3 4 5 6 7 8  ADDRESSING CRITICISMS OF THE NARCISSISTIC PERSONALITY INVENTORY (NPI), The handbook of narcissism and narcissistic personality disorder : theoretical approaches, empirical findings, and treatments, Hoboken, N.J.: John Wiley & Sons, 2011, ISBN 978-1-118-09310-8
↑  Robert Raskin, Howard Terry, A principal-components analysis of the Narcissistic Personality Inventory and further evidence of its construct validity., Journal of Personality and Social Psychology 54, 1988-05, עמ' 890–902 doi: 10.1037/0022-3514.54.5.890
↑  Narcissism Test (NPI), IDRlabs (באנגלית)
1 2  Joshua D. Foster, W. Keith Campbell, Jean M. Twenge, Individual differences in narcissism: Inflated self-views across the lifespan and around the world, Journal of Research in Personality 37, 2003-12, עמ' 469–486 doi: 10.1016/S0092-6566(03)00026-6
↑  S. Mark Young, Drew Pinsky, Narcissism and celebrity, Journal of Research in Personality 40, 2006-10-01, עמ' 463–471 doi: 10.1016/j.jrp.2006.05.005
↑  Diagnostic and statistical manual of mental disorders : DSM-5., 5th ed, Arlington, VA: American Psychiatric Association, 2013, עמ' 658-661, ISBN 978-0-89042-554-1
↑  Robert Jean Campbell, Campbell's psychiatric dictionary, 9th ed, Oxford: Oxford University Press, 2009, עמ' 574, ISBN 978-0-19-534159-1
↑  Otto F. Kernberg, Chapter 8: The Psychodynamics and Psychotherapeutic Management of Psychopathic, Narcissistic, and Paranoid Transferences, Aggressivity, narcissism, and self-destructiveness in the psychotherapeutic relationship : new developments in the psychopathology and psychotherapy of severe personality disorders, New Haven, Conn.: Yale University Press, 2004, ISBN 978-0-300-12838-3
1 2 3 4 5  Agnieszka Golec de Zavala, Collective Narcissism and Intergroup Hostility: The Dark Side of ‘In-Group Love’: Collective Narcissism, Social and Personality Psychology Compass 5, 2011-06, עמ' 309–320 doi: 10.1111/j.1751-9004.2011.00351.x
1 2 3 4 5  Golec de Zavala, Agnieszka; Cichocka, Aleksandra; Eidelson, Roy; Jayawickreme, Nuwan, Collective narcissism and its social consequences, Journal of Personality and Social Psychology doi: https://doi.org/10.1037/a0016904
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558258205171  BnF: cb11935352r (data)  GND: 4041248-9  LCCN: sh85089796  LNB: 000093371  NDL: 00576263  NKC: ph135726