stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאיין חצ'אטוריאן
הערות שוליים

↑  "Gayane Khachaturian's Catalog, Armenian Pavilion, 53rd International Art Exhibition la Biennale di Venezia" (PDF). Archived from the origina
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1197311939  LCCN: n2012075882  SUDOC: 167463187  VIAF: 296511802   WorldCat (עם VIAF): 296511802 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "גאיין חצ'אטוריאן".
ברוך ויסמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוגוסט 1887 Slovechne, אוקראינה 
 פטירה:  1966 (בגיל 78 בערך) בויארקה, אוקראינה 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 שפות היצירה:  עברית, יידיש 
 
ברוך ויסמן (ביידיש: ברוך װײַסמאַן; 10 באוגוסט 1887 – 1966) היה סופר יידי ועברי.
קורות חיים

ויסמן נולד למשפחה ענייה בעיירה סלובשנה בווהלין שבאימפריה הרוסית.
בשנות העשרה של המאה ה-20 הוא עבד בתור מורה לעברית בבית ספר יהודיים בבסרביה. בין השנים 1917–1919 הוא התגורר באודסה, שם הכיר את אחד העם וחיים נחמן ביאליק. ב-1919 הוא ניסה לעלות לארץ ישראל באופן בלתי-לגאלי דרך-רומניה, אך מתוך חשש כי משפחתו לא תקבל אישור לצאת גם כן נאלץ לוותר על הרעיון.
בשנות העשרים הוא עבר לקייב, שם היה מורה בבתי ספר יהודיים. עם הזמן הוא נהיה תומך נלהב של השלטון הסובייטי, הוא פרסם בעיתונות יידית של ברית המועצות, בין היתר בדער עמעס. ב-1933 הוא עבר עם משפחתו לבירוביג'ן, שם לימד במכון פדגוגי ופרסם בביראבידזשאנער שטערן. באמצע השני של שנות השלושים הוא חזר לקייב, פרסם בשטערן, בתקופה זו החלה אכזבתו מרעיונות הקומוניזם בעקבות גל הטיהורים של 1937–1938.
בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא התפנה לאזור נהר הוולגה וסיביר. לאחר המלחמה חזר לקייב, עבד במרכז לחקר יידיש, ספרותה ופולקלור יהודי שהיה חלק מאקדמיה למדעים של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, כמו כן פרסם בעיתון היידי שיצא לאור במוסקבה אייניקייט.
בסוף שנות הארבעים עם הקמת מדינת ישראל והתגברות האנטישמיות בברית המועצות ויסמן חזר אל הדת ובכך סיים את התהליך של בחינה עצמית של ערכיו שהחל עם טיהורים בשנות השלושים והתגבר עם אירועי השואה.
בין 1952–1956 הוא ערך יומן אישי בעברית, החל מסוף 1955 הוא החלו להגיע לארץ בדרך לא-דרך ולהתפרסם בעיתון דבר תחת כותרת אל אחי במדינת ישראל ללא ציון שם המחבר (שמו פורסם כשנה לאחר מותו). ב-1957 הוא נעצר באשמת פעילות אנטי-סובייטית ונשפט לחמש שנים, אך ושוחרר בסופו של דבר לאחר שלוש שנים בכלא ב-1960.
ויסמן נפטר בשנת 1966 בבויארקה.
ב-1973 פורסם ספר יומן מחתרת עברי מברית המועצות :איגרות "אל אחי במדינת ישראל" בהוצאת ספרים מסדה.
ברקאי

ערך זה עוסק בקיבוץ בישראל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
בית ערבי ישן בשטח גן האירועים "מצודת ברקאי" שבקיבוץ
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: חיפה
מועצה אזורית: מנשה
גובה ממוצע: ‎65 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 560 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎2.6% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת הכרמל מוגדלת) ברקאי(למפת הכרמל רגילה) ברקאי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ברקאי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ברקאי32°28′30″N 35°01′45″E﻿ / ﻿32.4751041856192°N 35.029130440598°E﻿ / 32.4751041856192; 35.029130440598  heמפת היישובים של מועצה אזורית מנשה (in English: Menashe Regional Council) באדום - ברקאי בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.barkai.org.il
חדר האוכל
הדשא הגדול
בַּרְקַאי הוא קיבוץ מזרם הקיבוץ הארצי, נוסד בשנת 1947 על ידי עולים מרומניה ומפולין, ועלה על הקרקע בתאריך 10 במאי 1949. הקיבוץ ממוקם בפתח המערבי של בקעת עירון ובסמוך לחריש ופרדס חנה-כרכור.
ב-1950 הצטרף לקיבוץ גרעין גדול של בוגרי תנועת השומר הצעיר מצפון אמריקה. חבריו השפיעו רבות על אופי הקיבוץ והם מהווים הגוף הגדול ביותר באוכלוסייה.
שמו של הקיבוץ הוצע על ידי פרופ' נתן מארק מרומניה, ויש לו שני פירושים. הראשון הוא ראשי תיבות ל"בני עבודה, רומניה, קיבוץ, ארץ ישראל", לכבוד הגרעין המייסד של הקיבוץ. השני מסמל את ברקאי, כוכב השחר, שזרח מחשכת האימה של מלחמת העולם השנייה.
כלכלה

ב-1971 נוסד בקיבוץ מפעל הפלסטיקה "פוליאון ברקאי" המייצר מוצרי בידוד תרמי ובידוד אקוסטי, מוצרי אריזה למזון, ויריעות ללמינציה. זהו המפעל היחיד בקיבוץ.
ב-1979 יצא הקיבוץ ממסגרת הסוכנות היהודית, והיה לעצמאי מבחינה כלכלית. ב-2000 הופרד המשק מהקהילה, והקיבוץ חתם על הסדר הקיבוצים. ב-2003 התקבלה בקיבוץ החלטה על שיוך נכסי ייצור (מתן זכויות קניין לחברי הקיבוץ בנכסים היצרניים של הקיבוץ) וב-2004 שונה מודל ההשתכרות של חברי הקיבוץ למודל משולב - "מודל ברקאי". במודל זה תקציבו החודשי המשולב של כל חבר נקבע כסכום בסיס (הנגזר ממספר החברים בתא המשפחתי) בתוספת אחוז מסוים משכרו ברוטו, ותוספת ותק. כמו כן נקבע "תקציב קיום הוגן" - כעין שכר מינימום, שתקציבם של חברים שיהיה קטן ממנו, יקבל השלמה לסכום זה. חלק משירותי הקיבוץ הופרטו לחלוטין (ביניהם הצרכנייה וחדר האוכל), באחרים ישנה השתתפות חלקית של החברים בעלות השירות. בקיבוץ גם כן גן אירועים וכנסים הנבנה סביב מצודה ארכאולוגית עתיקה.
כלכלה > חקלאות כיום

רפת
לול
אבוקדו
גידולי שדה
כלכלה > חקלאות בעבר

ענפי חקלאות שהיו בעבר בקיבוץ, אך הוא כבר אינו עוסק בהם כיום, כללו:
פלחה – גזר, תפוחי אדמה, אספסת ועוד
מטעים – שזיפים, הדרים, בננות ועוד
משק חי – לול מטילות ודיר צאן
ענפים נוספים – כוורות דבש, חממת ורדים ועוד
ממצאים ארכאולוגיים

בשטח הקיבוץ נחשפו ממצאים ארכאולוגיים המוצגים במבנה ערבי שנשאר מיישוב ערבי קטן בשם "ואדי עארה" שננטש במלחמת העצמאות.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יעקב דרומי, מודל משולב בברקאי, ב"אתר הקיבוצים", 7 באפריל 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537927705171  BnF: cb137699073 (data)  LCCN: n98076245  VIAF: 156118967   WorldCat (עם VIAF): 156118967
גאי אונסלו ליידקר

קפטן גאי אונסולו לידקר מפקד הצי המלכותי הבריטי בגזרת הלבנט. שני מימינו, עומד עמנואל טובים מנכ"ל אגודת יורדי ים זבולון
קפטן גאי אונסלו ליידקר מימין עם עמנואל טובים לשמאלו
גאי אונסלו ליידקר (Guy Onslow Lydekker, SNOLA, OBE, DSC, RN‏) (1890 - 23 ביוני 1984) היה קצין בצי המלכותי הבריטי בדרגת קפטן (מקביל לאלוף-משנה), ששימש כמפקד כוחות הצי הבריטי בארץ ישראל (פלשתינה) במלחמת העולם השנייה (Naval officer-in-charge Palestine Ports).
בתחילת המלחמה, לאחר כיבוש לבנון מידי צרפת של וישי, התמקמה מפקדת גזרת הלבנט במחנה מיידון בביירות, אולם בהמשך העביר ליידקר את מפקדתו לבסיס סטלה מאריס בחיפה. בעיר הוקמו מספנות, שעסקו בעיקר בהסבת ספינות דיג לשולות מוקשים. בשלהי שנת 1941, כאשר המחסור החמור בכוח אדם מקצועי העיק ביותר, תמך ליידקר בגיוס מתנדבים יהודים לצי המלכותי הבריטי, על סמך היכרותו והתרשמותו ממיומנויותיהם של היהודים שעבדו כאזרחים במספנות ובבתי המלאכה של הצי בחיפה. יחד עם עמיתו לוטננט-קומנדר מיצ'ל, קיים לידקר שיחות עם אישי ציבור מן היישוב היהודי, ביניהם ראש המחלקה הימית של הסוכנות היהודית בר כוכבא מאירוביץ, בא כוח המחלקה הימית בחיפה ד"ר נפתלי וידרא, מזכיר מועצת פועלי חיפה ולשכת העבודה בנמל חיפה אבא חושי, היועץ המשפטי של הסוכנות דב יוסף, וראש המחלקה המדינית משה שרת, ובעקבות כך הסכימו ליידקר ומיצ'ל להמליץ בפני הממונים עליהם במפקדת הצי באלכסנדריה על גיוס יהודים לצי הבריטי לתפקידי חוף בלבד.
בנו, אנטוני ג'ון גאי ליידקר, התגייס אף הוא לצי המלכותי הבריטי ושרת כקצין בדרגת לוטננט (סרן ימי) על נושאת המטוסים אוונג'ר (HMS Avenger). הוא נהרג ביום ראשון 15 בנובמבר 1942, כאשר נושאת המטוסים הותקפה בטורפדו על ידי הצוללת הגרמנית U155 קרוב לגיברלטר.
לאחר פרישתו מן השרות התגורר ליידקר בסאנדרסטד שברובע קרוידון בדרום לונדון. הוא האריך ימים והלך לעולמו בשנת 1984, בגיל 94.
עיטורים

OBE - קצין של מסדר האימפריה הבריטית Officer of the Order of the British Empire
DSC - עיטור הצלב של השירות המצוין Distinguished Service Cross
SNOLA - קצין צי בכיר גזרת הלבנט Senior Naval Officer Levant Area
ראו גם

מתנדבי היישוב לצי המלכותי הבריטי
הערות שוליים

↑  G.A. Titterton, The Royal Navy and the Mediterranean. Naval Staff Histories. Routledge, 2002. Vol. 1, p. 108.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברבץ'

ברבץ' (בהונגרית: Barbacs) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
בברבץ' חיו עשרה יהודים בשנת 1880.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברוך חפץ

ערך זה עוסק בספורטאי, מאמן ועסקן ספורט. אם התכוונתם לעורך ספרותי ישראלי, מייסדו של כתב העת הספרותי "עכשיו", ראו .
|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  כדוריד 
 
ברוך חפץ (נפטר ב-29 במאי 1972) היה ספורטאי, מאמן ועסקן ספורט ישראלי.
בשנות ה-40 שיחק במחלקת הכדורסל של קבוצת מכבי תל אביב, שבה עבד אביו כאפסנאי. ב-1946 עבר למכבי רמת גן והיה ממקימי מועדון הספורט מכבי רמת גן. לאחר פרישתו מספורט מקצועני עסק באימון ובחינוך גופני.
ב-1963 הקים את קבוצת הכדוריד מכבי ארזים רמת גן עם שחקנים שייבא ממועדון מכבי תל אביב, שהיו כדורסלנים במקור. הקבוצה הוקמה לזכרם ונקראה על שמם של שישה מחבריו של חפץ שלחמו איתו בפלגות הארזים במלחמת העצמאות ונפלו בקרבות. חפץ היה חבר בהנהלת הקבוצה וגם אימן את הקבוצה לתקופה מסוימת, עד פטירתו במאי 1972. חפץ נקבר בבית העלמין קריית שאול.
חפץ גם הקים ואימן גם את קבוצת הכדוריד של מכבי פתח תקווה. בשנת 1967 היה חפץ מאמן נבחרת העתודה בכדוריד. בשנת 1968 אימן חפץ את נבחרת הכדוריד של מכבי.
הערות שוליים

↑  ברוך חפץ באתר GRAVEZ
↑  מישחקי הכדורסל המעניינים ביותר שראינו בארץ, המשקיף, 27 במאי 1945
↑  ה"ארזיות" יקבלו שעור מאוניברסיטת בוקרשט, דבר, 25 באוקטובר 1971
↑  חילופי מאמנים ערב פתיחת הליגה בכדוריד, מעריב, 23 במרץ 1970
↑  רחובות - פ"ת הערב בכדוריד, מעריב, 31 במאי 1972
↑  הסיבוב השני בליגה בכדוריד יפתח ב-4 ביוני, מעריב, 9 במאי 1967
↑  נבחרת מכבי בכדוריד למסע משחקים באירופה, מעריב, 27 במאי 1968
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ברקבסרמן

| --- | --- |
סמל ברקבסרמןסמל ברקבסרמן

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  היידו-ביהר היידו-ביהר
 נפה:  נפת ברטיואויפאלו
 שטח:  42.64 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  1,686 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  47°04′00″N 21°41′00″E﻿ / ﻿47.066666666667°N 21.683333333333°E﻿ / 47.066666666667; 21.683333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.berekboszormeny.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ברקבסרמן(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.ברקבסרמן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברקבסרמן (בהונגרית: Berekböszörmény) הוא כפר במחוז היידו-ביהר, בנפת ברטיואויפאלו.
מיקום

הכפר ממוקם בצד ההונגרי של הגבול ההונגרי-רומני, דרומית לביהרקרסטש (Biharkeresztes); מבחינה גאוגרפית בקצה הדרום מזרחי של מישור ביהר.
נגישות

כביש 4215 בין ביהרקרסטש וקומאדי עובר לאורך כפר, רק בדרך זו ניתן להגיע לכפר מכיוון שבשני היישובים הסמוכים הכביש מסתיים. קו הרכבת אינו מגיע לכפר. תחנת הרכבת הקרובה ביותר היא בביהרקרסטש.
היסטוריה

ברקבסרמן היה פעם הכפר הגדול ביותר באזור. בשנת 1396 השתייך לטירה של קרשסג (Körőszeg). ב-1421, רישומי התקופה תיארו את ברקבסרמן ככפר ואת נאג'בסרמן כעיר. בשנת 1520 היו בני הזוג צ'אקי הבעלים של היישוב. הוא רשום במפקד המכס מאותה תקופה כבסרמן (Böszörmény) וכנקודת גביית מכס. הכפר היה פעם גם עיר שוק ובעשור הראשון של המאה ה-19 היה במקום מבשלת בירה.
אתרים בעלי חשובות

הכנסייה הקלוויניסטית נבנתה ב-1678 ושופצה ב-1783.
שדרת עצי הטיליה בכפר הוא חלק מערכי הטבע המוגנים של מחוז היידו-ביהר.
ממערב לעיר עוברים עקבות "תעלת השטן" או "תעלת צ'רס" שנבנתה על ידי הסרמטים שנבנתה בין השנים 324 לבין 337, בצורה מעגלית סביב המישור ההונגרי הגדול.
ילידי המקום

טמאש אמד (מקודם ארנה פליישר, בהונגרית: Emőd Tamás; ברקבסרמן, 11 באוגוסט 1888 – אוראדיה, 22 בספטמבר 1938) היה משורר, עיתונאי ומנהל תיאטרון יהודי-הונגרי, אחיו הגדול של הצייר מיקלוש פליישר.
לקריאה נוספת

Bihar vármegye és Nagyvárad. In Magyarország vármegyéi és városai: Magyarország monografiája. A magyar korona országai történetének, földrajzi, képzőművészeti, néprajzi, hadügyi és természeti viszonyainak, közművelődési és közgazdasági állapotának encziklopédiája. Szerk. Borovszky Samu. Budapest: Országos Monografia Társaság. 1901.
ג'ורג' קרטרייט

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 1739 לואו מארנהאם, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  19 במאי 1819 (בגיל 80) מנספילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' 
 
ג'ורג' קרטרייט (באנגלית: George Cartwright;12 בפברואר 1739 –  19 במאי 1819) היה קצין צבא אנגלי, סוחר וחוקר בניופאונדלנד ולברדור. על שמו נקרא יישוב בכניסה למפרץ סנדוויץ', שבקנדה.
משפחה

ג'ורג' קרטרייט נולד במרנהאם בנוטינגהאמשייר, אנגליה, אח בכור לאדמונד קרטרייט, איש הדת וממציא הנול המכני ושל ג'ון קרטרייט, קצין ימי ורפורמטור בפרלמנט האנגלי.
קריירה צבאית

קרטרייט הפך לצוער באקדמיה המלכותית הצבאית בלונדון כשהיה בן חמש עשרה. תחילה הוא שירת בהודו. בשנת 1759 הועלה לדרגת סגן בהיותו באירלנד. בשנת 1760 היה המזכיר הצבאי של המרקיז של גרנבי בגרמניה וקצין מטה בפיקוד הדוכס פרדיננד מבראונשווייג. בשנת 1762 קיבל את הועלה לדרגת קפטן, חזר לאנגליה משנת 1762 עד 1766.
מסעות לניופאונדלנד ולברדור

אחיו של ג'ורג' קרטרייט, ג'ון קרטרייט, היה סגן ראשון בספינת חיל הים גורנזי. בשנת 1766 שייט ג'ורג' קרטרייט עם אחיו לאורך חוף ניופאונדלנד בספינת חיל הים הזאת.
בשנת 1768 שט שוב ג'ורג' קרטרייט לניו-פאונדלנד בהפלגתו של ג'ון קרטרייט בניסיון ליצור קשר עם התושבים הילידים (Beothuk) המתגוררים על האי ניופאונדלנד.
בין 1770 ל -1786 הקים ג'ורג' קרטרייט מספר תחנות דייג מכף צ'ארלס למפרץ סנדוויץ' ופיתח שם קשרים עם האינואיטים ואנשי האינו. ההצלחות הכספיות שלו היו מעורבות במקרה הטוב, והנפילות הכלכליות הרבות שלו נגרמו בגלל פשיטות של פריבטירים אמריקאים בשנת 1778.
בשנת 1772 הביא ג'ורג' קרטרייט לאנגליה חמישה אינואיטים מאזור לברדור. עם זאת, לא ברור האם הדבר נעשה בכוח או בשיתוף פעולה עם האנשים שנבחרו. הם נסעו באוניה לאירלנד ואנגליה. הם הובאו לתצוגה באירלנד ואנגליה, ומשכו את תשומת ליבו של המלך ג'ורג' השלישי, ורבים אחרים כולל ציבור גדול. בדומה לילידים אחרים של לונדון בעבר, משפחת האינואיטים הזו הפכה לאטרקציה בלונדון הג'ורג'ית.
במאי 1773 תכנן קרטרייט והאינואיטים שאיתו, את המסע חזרה ללברדור. עם זאת, עוד לפני שעזבו את התמזה, חלקם חלו באבעבועות שחורות. כעבור שלושה שבועות מתו ארבעה מתוכם ורק אשה צעירה נותרה בחיים וחזרה ללברדור. כמעט שנה לאחר מכן, קרטרייט ציין את האסון שהתרחש אחרי שובה של האשה - "האינואיטים של דרום לברדור נמחקו כמעט לחלוטין על ידי המחלה."
חזרה לאנגליה

בשנת 1786 שב סופית קרטרייט לאנגליה. הוא פרסם את זכרונותיו בשנת 1792 והמשיך להתעניין בפוליטיקה ובעסקים בלברדור. הוא שירת זמן מסוים במיליציית נוטינגהאם בזמן מלחמות נפוליאון עד 1817.
הוא נפטר 19 במאי 1819 במנספילד, אנגליה. אהבתו ללברדור לא פסקה עד מותו כפי שהוא העיד על כך.
בעיירה קרטרייט, בלברדור, ישנה אנדרטה המנציחה אותו ואת אחיו ג'ון. עליה נכתב: "לזכרו של ג'ורג 'קרטרייט, סרן בגדוד ה-37 של הוד מלכותו ... שבמרץ 1770 התיישב בחוף לברדור ... גם של ג'ון קרטרייט, קצין ימי... ".
הערות שוליים

↑  Hunt, David (2004). "Cartwright, Edmund (1743-1823)". Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press.
↑  Biography – CARTWRIGHT, GEORGE – Volume V (1801-1820) – Dictionary of Canadian Biography, www.biographi.ca
↑  George Cartwright, A Journal of Transactions and Events, During a Residence of Nearly Sixteen ..., Allin and Ridge, 1792. (באנגלית)
↑  Coll Thrush, Indigenous London, Yale University Press, 2016-10-25, ISBN 978-0-300-20630-2
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295029605171  BnF: cb12410024b (data)  GND: 119229498  ISNI: 0000 0000 7374 6808  LCCN: nr91017122  NKC: jo2012690144  NTA: 352607785  SNAC: w64192z6  SUDOC: 177763035  VIAF: 54953430   WorldCat (עם VIAF): 54953430
ג'פרי ג'ונס

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1946 (בן 78) באפלו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1970 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לורנס  האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון  תיכון פאטני 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי דאנקן ג'ונס (באנגלית:  Jeffrey Duncan Jones; נולד ב-28 בספטמבר 1946) 
הוא שחקן קולנוע אמריקאי. ג'ונס הוא מועמד פרס גלובוס הזהב לשנת 1984 על הופעתו בתפקיד הקיסר יוזף השני בסרט "אמדאוס".
ביוגרפיה

ג'ונס נולד בעיר בפאלו שבניו יורק. אמו רות' דחפה אותו מגיל קטן להיכנס לתחום המשחק. אביו, דאגלאס בנט ג'ונס, נפטר בילדותו של ג'ונס. הוא למד ב"אוניברסיטת לורנס" שבויסקונסין ובאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.
קריירה

ג'ונס התפרסם לראשונה בדרמה המוזיקלית זוכת 8 פרסי האוסקר של מילוש פורמן "אמדאוס". ג'ונס היה מועמד על תפקידו בסרט כקיסר יוזף השני לפרס גלובוס הזהב.
ב-1986 שיחק בקומדיות "שמתי ברז למורה" בתור אדוארד רוני, מנהל בית הספר של הנער פריס ביולר (מתיו ברודריק) ו"הווארד - גיבור מגזע אחר".
ב-1988 הופיע בקומדיה של טים ברטון "ביטלג'וס" בתור הקבלן האכזרי צ'ארלס דיט'ץ.
ב-1989 הופיע ג'ונס בדרמה השנייה שלו עבור מילוש פורמן, "ולמונט" בתפקיד גרסו המאהב המסתורי של האלמנה העשירה מרטואייל (אנט בנינג).
ב-1990 שיחק בעיבוד הקולנועי לספר "המרדף אחר אוקטובר האדום" בתפקיד סקיפ טיילר, מדריך באקדמיית הצי.
ב-1993 שיחק בסרטו המוערך בקריירה של טים ברטון "אד ווד", בסרט גילם את שדר הטלוויזיה המופרע ג'רון קריסוול קינג המשתתף בסרטיו של אד ווד (ג'וני דפ).
ב-1996 הופיע בדרמה "ציד המכשפות".
ב-1997 שיחק בתפקיד הפרקליט אדי ברזון במותחן האימה "מלכודת לפרקליט".
ב-1999 השתתף בהפקתם התקופתית של טים ברטון ופרנסיס פורד קופולה "סליפי הולו" בתור הכומר סטינווייק ובסרט הערפדים "רעב מורף".
ג'ונס התפרסם בקולנוע לאחרונה ב-2001 בקומדיות "ד"ר דוליטל 2", "קיץ אחד של סוטול" ו"שוברות הלבבות" וב-2007 בקומדיה "מי נושא הכלים שלך?".
מחוץ לקולנוע התפרסם בסדרה "דדווד" בתפקיד א. וו מריק, עורך העיתון של מחנה דדווד.
חיים אישיים

לג'ונס יש בן אחד, השחקן ג'וליאן קואטס.
חיים אישיים > פלילים

בשנת 2001 נעצר ג'ונס לאחר שסחר ומכר לילדים סיגריות, הוא הורשע, קיבל קנס של 5,000 דולרים וחויב ב-100 שעות עבודה עבור הקהילה.
ב-2003 נעצר בשנית בגין שידול נער בן 14 לצרוך תמונות פורנוגרפיות. הוא הורשע בעבריינות מין וקיבל חמש שנות מאסר על תנאי. ב-2010 נעצר בפעם השלישית שוב בגין עבירות מין, לאחר שהורשע קיבל שלוש שנות מאסר על תנאי וחויב ב-250 שעות עבודה עבור הקהילה.
גאיטרי

גאיטרי (בסנסקריט: gāyatrī, הטיה נקבית ל-gāyatra: שיר, המנון או מזמור) הוא מזמור בן 24 הברות (שלושה פסוקים - פאדות pāda - בני שמונה הברות כל אחד). בהינדואיזם גאיטרי היא מנטרה ספציפית, ואלה כהתגלמות שלה.
המנטרה

מנטרת גאיטרי (קרויה גם סאויטרי) מכילה את התחילית om bhur bhuvah svah, המופיעה לעיתים תכופות ביאג'ור ודה.
פירוש שלושת המשפטים האחרונים במנטרה: "מי ייתן ונגיע לתפארת ולגדולת סאויטר האל: הלוואי ויעורר את תפילותינו."
האלה גאיטרי

התגלמותה של המנטרה בדמות האלה גאיטרי נחשבת בעיני מאמיניה ל"אם כל הוודות" ולבת זוגו של האל ברהמה (יוצר העולם). כמו כן היא נחשבת כהתגלמות של פרהברהמאן, המציאות האולטימטיבית והבלתי משתנה הנמצאת בבסיס כל התופעות.
גאיטרי מופיעה באופן טיפוסי כיושבת על פרח לוטוס, שמסמן שפע ועושר. היא אוחזת ספר ביד אחת וכלי מרפא בידה האחרת. היא מלווה בברבור וידועה גם כאלת החינוך.
ינטרת גאיטרי היא הביטוי החזותי של המנטרה, והיא נחשבת לחזקה אף יותר מהמנטרה. הינטרה מכילה את הטקסט של המנטרה ואיור של האלה גאיטרי מוקפת במגן דוד. באיור האלה יושבת על פרח הלוטוס, ומופיעה כבעלת חמישה ראשים ועשר ידיים, המייצגים את הגלגולים השונים של האלה כפרוואטי, סראסווטי ועוד. עשר העיניים מסתכלות לשמונת הכיוונים, ושתי עיניים נוספות מביטות אל האדמה והשמיים, עשר הידיים אוחזות בכלי הנשק של וישנו.
מלל המנטרה

תעתיק של הטקסט לאותיות לטיניות:
om bhūr bhuvah svah

tát savitúr váreniyam

bhárgo devásya dhīmahi

dhíyo yó nah pracodáyāt
ג'ורג' בלגדן

| --- | --- |

בלגדן, 2014
 לידה:  28 בדצמבר 1989 (בן 34) לונדון, אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 מקום לימודים:  בית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה  Old Buckenham Hall School 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ורג' פול בלגדן (באנגלית: George Paul Blagden; נולד ב-28 בדצמבר 1989) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע אנגלי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו  כלואי הארבעה עשר, מלך צרפת בסדרת הטלוויזיה "ורסאי". הוא שיחק גם את גרנטייר בעיבוד הקולנועי של המחזה "עלובי החיים" ומשנת 2012 בסדרת הטלוויזיה "ויקינגים" כאת'לסטן.
ביוגרפיה

בלגדן החל לשיר בגיל 13, הופיע במקהלות שונות ולהקת רוק משלו. לאחר לימודיו בבית הספר Old Buckenham Hall, הוא התקבל לבית הספר Oundle עם מלגה לדרמה והופיע בתיאטרון Stahl בבית הספר בתפקידים במחזמר "אל תוך היער" ובמחזה "אמנות". בלגדן הפך לחבר בתיאטרון הנוער הלאומי ונבחר לאחד מארבעת התלמידים שהתקבלו לכיתת אמן עם השחקן איאן מקלן. לאחר סיום לימודיו למד משחק בבית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה. הוא סיים את לימודיו בשנת 2011.
קריירה

בשנת 2011 קיבל בלגדן את תפקיד הראשון שלו כאנדי בסרט העלילתי "After the Dark", שיצא לאקרנים בשנת 2014. מאז הוא הופיע בסדרות הטלוויזיה זעם הטיטאנים, עלובי החיים, ושיחק בסדרת הטלוויזיה ויקינגים כאת'לסטן וקיבל על תפקיד זה קצר שבחים רבים. הוא הופיע בסדרת הדרמה "ורסאי", בתפקיד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת.
בלאגדן שיחק במחזמר של סטיבן זונדהיים, "קומפני", בתיאטרון גילגוד בווסט אנד, לונדון.
בלגדן השתתף בסרט המוזיקלי, "ארץ החלומות", בבימויה של ניקולה אבאטאנג'לו.
חיים אישיים

הוא תומך בארגון "סוכרת בריטניה". בין התאריכים 4–6 בספטמבר 2015, הוא רכב מלונדון לפריז תוך פחות מ-72 שעות וגייס כמעט 5,000 ליש"ט עבור הצדקה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | זעם הטיטאנים | חייל מס' 1 |  |
| 2012 | עלובי החיים | גרנטייר | פרס המועצה הארצית לביקורת עבור השחקנים הטובים ביותר פרס הלוויין לאנסמבל הטוב ביותר   פרס איגוד מבקרי הקולנוע באזור וושינגטון הבירה לאנסמבל הטוב ביותר מועמד - פרס איגוד מבקרי הקולנוע המשודר להרכב הטוב ביותר   מועמד - פרס מבקרי הקולנוע של הפניקס עבור השחקנים הטובים ביותר   מועמד - פרס חברת מבקרי הקולנוע בסן דייגו על הביצוע הטוב ביותר על ידי אנסמבל   מועמד - פרס גילדת שחקני המסך על ביצועים יוצאי דופן על ידי צוות שחקנים בסרט קולנוע |
| 2013 | אחרי החשכה | אנדי |  |
| 2014 | "ירח דם" | ג'ייק נורמן |  |
| 2014 | מחזיק מעמד" (סרט קצר) | פליני |  |
| 2014 | The Tap Tap Lady (סרט קצר) | יו |  |
| 2015 | "Blight (סרט קצר)" | פר קארי | הזוכה השחקן הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים הבינלאומי FilmQuest 2016 |
| 2020 | ארץ החלומות | ארמי | לקראת הפקה |
| TBA | The Chelsea Cowboy | טרנס סטמפ | טרם פורסם |