דגנית ברסט
הערות שוליים

↑  ראו: נגב, אילת, "פשר החלומות", ידיעות אחרונות, תל אביב, 2 בפברואר 2001, עמ' 33
1 2  ראו: לוזיה, דבי, "דיוקן האמן כאישה עם קונספט: דגנית ברסט וההצלחה", גלובס, 16 באפריל 2016
1 2  ראו: נגב, אילת, "פשר החלומות", ידיעות אחרונות, תל אביב, 2 בפברואר 2001, עמ' 33
↑  ראו: "תערוכת בוגרים", 7 ימים – ידיעות אחרונות, תל אביב, 10 במרץ 2006, עמ' 32.
↑  ראו: גינתון, דוד, "מים רבים לא יוכלו לכבות את האהבה", בתוך: גינתון, אלן (אוצרת), דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013, עמ' 37-36
↑  ראו: בר אור, גלי, Blow-up: בין צילום לציור, משכן לאמנות ע"ש חיים אתר, עין חרוד, [1993]
↑  רועי רוזן, "מוטציה, מים, מין, מקום: ארבעה פרקים על דגנית ברסט", סטודיו 70, מרץ-אפריל 1996, עמ' 36–51
↑  ברסט, דגנית, "The Discussion" ‏"הדיון" (1982-1978) (טקסט תערוכה), מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, תיק אמנית
↑  יגאל צלמונה תיאר את המהלך של ברסט כמהלך ציורי מעיקרו, שאיננו מכפיף עצמו לתזה מוקדמת – "מחשבתה היא המתעצבת באמצעות הדימויים ולא להפך". ראו: צלמונה, יגאל, דגנית ברסט: חקירות לוך נס, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1989, ללא מספרי עמודים [עמ' 6].
↑  מיעוט התצלומים שיצרה ברסט בתקופה זו שיקף את העניין שלה באגדות-עם ובתרבות עממית. בתצלום "Underwood and Underwood", לדוגמה, השתמשה ברסט ברדי מייד צילומי אנונימי שכותרתו "Mr. Moro successfully frozen in a cake of ice" (בעברית: הקפאתו המוצלחת של מר מוטו בתוך [גוש] קרח), המתאר אדם שהוקפא למשך כ-30 דקות כחלק מיריד אמריקאי. בתצלום ישיר שצילמה – "צפלין" (1990) – יצרה ברסט מראה סוריאליסטי על ידי תיעוד של בלונים המשמשים את החיל המודעין הישראלי.
↑  "חקירות לוך נס" הוא מונח ששאלה האמנית מכתובת על גבי רכב של איש צוות צילום, מתוך תצלום שצילמה האמנית בעת ביקור באגם לוך נס בשנת 1972.
↑  ברסט תיארה את האיקונוגרפיה של הכלים המדעיים כאנלוגית לפעולת האמנות. ראו: תמיר, טלי, "נס במוזיאון", כל העיר, ירושלים, 6 באוקטובר 1989
↑  מצוטט בתוך: צלמונה, יגאל, דגנית ברסט: חקירות לוך נס, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1989
↑  ראו: תמיר, טלי, "נס במוזיאון", כל העיר, ירושלים, 6 באוקטובר 1989
↑  ראו: רפפורט, טליה, "השד, המזימה, המפלצת והנס, דבר, תל אביב, 15 באוגוסט 1989
↑  בליך, ברוך, "אמנות: הסתרה חשופה", העיר, תל אביב, 23 באפריל 1993
↑  הביקורת שתיארה את העבודה התעלמה מן האיקונוגרפיה הפוליטית שלה לטובת עיסוק בטכניקת האמנות. ראו: רוזן, רועי, "מוטציה, מים, מין, מקום: ארבעה פרקים על דגנית ברסט", סטודיו מס' 70, מרץ-אפריל 1996, עמ' 49-48
↑  ["התיישבתי על חופיו של נהר והתחלתי לשאול את עצמי"], בתוך: גינתון, אלן (אוצרת), הנוכחות הנשית: אמניות ישראליות בשנות השבעים והשמונים, מוזאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 1990, עמ' 56
↑  ראו: גלדמן, מרדכי, "שמים בתוך כוס", הארץ, 3 במאי 1991
↑  ראו: אלדד, יואב, "עולה מן הרחצה", העיר, תל אביב, 9 באפריל 1993
↑  ראו: גינתון, דוד, "מים רבים לא יכבו את האהבה", בתוך: גינתון, אלן (אוצרת), דגנית ברסט: המזימה של הטבע: עבודות 2013-1973, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2013, עמ' 33
↑  ראו: לוריא, איה, השגבה ממוכנת: אופני התבוננות בעבודותיהם של דגנית ברסט, יצחק ליבנה וגבי קלזמר, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, תל אביב, 1999, עמ' 6
↑  ראו: גבריאלוב, יעקב, "על האומנית כיוצרת פרדוקסים, ביטוי וחושניות בכלים מחזוריים, הסתירה שביצירה", משקפיים, ירושלים, 22 בינואר 2000
↑  ראו: אביב, נעמי, "דגנית ברסט, מבעד לרעלת הציור", גלובס, תל אביב, 1 בנובמבר 1996
↑  ראו: ניב, יובל, "מתי בפעם האחרונה?", 7 ימים – ידיעות אחרונות, תל אביב, 21 באוקטובר 2005
↑  ראו: דגנית ברסט: החלומות, מוזיאון הרצליה לאמנות, הרצליה, 2001
↑  ראו: המונטז'רית או טלפון שבור (הודעה לעיתונות), מרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל, ירושלים, תיק אמנית.
↑  דנה גילרמן, פחד מוות, באתר הארץ, 8 ביולי 2004
↑  מרב יודילוביץ', מוזיאון חיפה: תמונת המחבל כוסתה, באתר ynet, 23 ביוני 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 272199  NLI: 987007258533405171  GND: 118941070  ISNI: 0000 0000 7861 4054  LCCN: nr93051831  PIC: 269723  SUDOC: 183540085  ULAN: 500485386  VIAF: 90776029   WorldCat (עם VIAF): 90776029