stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלצת הספגטי המעופפת
קבלה חוקית

ביולי 2011 קיבל תושב אוסטריה את הזכות לחבוש מסננת פסטה על ראשו בזמן צילומו לרישיון הנהיגה. המאבק נמשך שלוש שנים בהן ביקש לממש את זכותו לחבוש כיסוי ראש דתי בצילומי הרישיון כפי שמתיר החוק האוסטרי.
ביולי 2013 קיבל תושב צ'כיה את אותה הזכות לאחר שטען שהאיסור להצטלם עם מסננת פוגע בזכות לחופש הפולחן. צ'כיה היא המדינה השנייה שמאפשרת באופן רשמי צילומי רישיון נהיגה עם מסננת לאחר שניסיונות במדינות אחרות, כגון ארצות הברית, נכשלו.
בשנת 2014 אישה ממדינת יוטה שבארצות הברית הצטלמה עבור רישיון נהיגה, כאשר חבשה מסננת פסטה על ראשה.
ב-2 בינואר 2014 הושבע כריסטופר שייפר לכהונת חבר מועצת העיר פומפרט במדינת ניו-יורק, ארצות הברית, כשלראשו מסננת פסטה. שייפר הודיע כי הוא כומר של כנסיית מפלצת הספגטי המעופפת, והסביר את מעשהו כהצהרה על חופש הדת.
בדצמבר 2015, חברי מסדר מפלצת הספגטי המעופפת קיבלו הכרה מהשלטונות בניו זילנד, ומעתה יוכלו להינשא על פי אמונתם.
בראשית 2018, לאחר מאבק משפטי, הצטלם אזרח ישראלי לדרכונו כשהוא חבוש מסננת פסטה.
בשנת 2018 בית המשפט העליון של הולנד פסק שמפלצת הספגטי המעופפת אינה דת אמיתית אלא סאטירה ולכן לא ניתן להצטלם לדרכון עם מסננת פסטה.
במאי 2019 קבע צבא ארצות הברית כי המאמינים בדת לא יורשו לגדל זקן במהלך שירותם הצבאי, אף על פי שגידול זקן הוא אחד מעיקרי הדת.
ראו גם

החד-קרן הוורודה הבלתי נראית
משפט הקופים
תופעת הג'דיי במפקד האוכלוסין
מצעד יום הטיפש הקדוש
הערות שוליים

↑  The Gospel of the Flying Spaghetti Monster, p.83
↑  The Most Inspired DaveL, The Loose Canon, A Really Important Collection of Words, Evangelical Pastafarian Church, ‏2010 (באנגלית)
↑  הצטלם לרשיון נהיגה עם מסננת פסטה על ראשו, באתר ynet, 14 ביולי 2011
↑  אורן דותן, ‏בשם חופש הדת: קיבל אישור להצטלם עם מסננת פסטה על הראש לתעודת הזהות, באתר ‏מאקו‏, 1 באוגוסט 2013
↑  אתר ספקטרום
↑  Bobby Henderson, Pastafarian minister sworn into office, Church of the Flying Spaghetti Monster, ‏6/1/2014 (באנגלית)
↑  Greg Fox, ‘Strainer’ things have happened, ObserverToday, ‏3/1/2014 (באנגלית)
↑  ניו זילנד אישרה: חסידי "מפלצת הספגטי" יכולים להתחתן, באתר ynet, 20 בדצמבר 2015
↑  באישור משרד הפנים: ישראלי הצטלם לדרכון עם מסננת פסטה על הראש, באתר חדשות 13, 1 בפברואר 2018
↑  אסף גולן, המאמינים זועמים: הצבא האמריקני מסרב להכיר במפלצת הספגטי, באתר ישראל היום, 28 במאי 2019
מחווה למפלצת הספגטי המעופפת
איור של מפלצת הספגטי המעופפת וחבר הכנסייה בבגדי הפיראט המסורתיים.
מרפא לבריאות

| --- | --- |

 מבוסס על:  הר הקסמים
 בימוי:  גור ורבינסקי
 הופק בידי:  ארנון מילצ'ן גור ורבינסקי דייוויד קרוקט
 תסריט:  גור ורבינסקי ג'סטין היית'
 עריכה:  לאנס פריירה פיט בודרו
 שחקנים ראשיים:  דיין דיהן ג'ייסון אייזקס מיה גות' (אנ')
 מוזיקה:  בנג'מין וולפיש
 צילום:  בויאן בזלי (אנ')
 מדינה:  ארצות הברית גרמניה לוקסמבורג
 חברת הפקה:  ריג'נסי אנטרפרייזס (אנ') ניו ריג'נסי הפקות בליינד וינק הפקות 
 חברה מפיצה:  אולפני המאה ה-20
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  10 בדצמבר 2016 (אלאמו דראפטהאוס (אנ')) 17 בפברואר 2017 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  146 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית גרמנית
 סוגה:  אימה פסיכולוגית (אנ')
 מקום התרחשות:  מנהטן, שווייץ 
 תקופת התרחשות:  2016 
 תקציב:  40 מיליון דולר
 הכנסות:  26.6 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   acureforwellness
 פרסים:  4 זכיות ו-5 מועמדויות (ראו פרסים)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מרפא לבריאות, המוכר גם בשם תרופה לבריאות או תרופה לשלמות (באנגלית: A Cure For Wellness), הוא סרט קולנוע מסוגת אימה פסיכולוגית (אנ') בבימויו של גור ורבינסקי ובכיכובם של דיין דיהן וג'ייסון אייזקס, אשר יצא לאקרנים ב-2016. עלילתו סובבת את דמותו של לוקהרט, מנהל צעיר ושאפתן בפירמת השקעות בניו יורק, הנשלח לבית הבראה מסתורי בהרי האלפים השווייצרים על מנת להשיב עמו את מנכ"ל החברה הנעדר, אולם מגלה במהרה שהמוסד המסתורי טומן בחובו סודות אפלים אשר לא ירשו לו לעזוב בקלות.
ליהוק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  דיין דיהן - לוקהרט  ג'ייסון אייזקס - דוקטור היינריך ולמר \ הברון פון רייכמרל  מיה גות' (אנ') - חנה פון רייכמרל  הארי גרונר (אנ') - רולנד אי. פמברוק  סיליה אימרי - ויקטוריה וטקינס  אדריאן שילר - דוקטור פיטרסון |  איבו ננדי - אנריקו הנהג  רבקה סטריט - אמו של לוקהרט  בארט טישנדורף - אביו של לוקהרט  מייקל מנדל (אנ') - בעל הפאב  מגנוס קרפר (אנ') - פיטר הוטרינר  דאגלס המילטון - לוקהרט בן התשע |  |  |  |  |  |  |
פרסים

טקס מדד הפחד (2017)
זוכה פרס הסינמטוגרפיה הטובה ביותר (בויאן בזלי)
מועמד עבור פרס עיצוב התלבושות הטוב ביותר (ג'ני ביוואן)
מועמד עבור הפסקול הטוב ביותר (בנג'מין וולפיש)
פרס טריילר הזהב (2017)
זוכה פרס המותחן הטוב ביותר (אולפני המאה ה-20)
זוכה פרס המותחן הטלוויזיוני הטוב ביותר (אולפני המאה ה-20)
מועמד עבור פרס עריכת הסאונד הטלוויזיונית הטובה ביותר (אולפני המאה ה-20)
מועמד עבור פרס הסאונד המקורי הטלוויזיוני הטוב ביותר (בודהה ג'ונס, פוקס)
פרס הקולנוע המקוון הבינלאומי (2017)
מועמד עבור פרס עיצוב ההפקה הטוב ביותר (אווה סטיוארט)
פרס איגוד מבקרי פסקול הקולנוע הבינלאומי (2018)
זוכה פרס הפסקול הטוב ביותר עבור סרטי אקשן, הרפתקאות ומתח (בנג'מין וולפיש)
הפקה > תסריט

התסריט לסרט נכתב ברובו על ידי ג'סטין היית', עמו עבד הבמאי, גור ורבינסקי, עוד קודם לכן בסרטו הפרש הבודד. זו חזרתו הראשונה של ורבינסקי לבימוי סוגת האימה מאז 2002 אז ביים את הצלצול. הסיפור מבוסס באופן רופף על ספרו של תומאס מאן מ-1924 הר הקסמים, שעלילתו סובבת אדם המגיע לבית הבראה בהרי האלפים השווייצריים. שמו של הסרט, מרפא לבריאות או מרפא לשלמות, הוא משחק מילים בו אדם מקבל מרפא ובעת ובעונה אחת גם מאבד את בריאותו בשל כך.
הפקה > מימון

חלק גדול מתקציבו של הסרט התקבל מתרומות גרמניות; מענק בסך ארבע מאות אלף אירו נתרם מידי חברת הקולנוע והמדיה של באדן-וירטמברג (גר'), ומענק נוסף בסך חמש מאות אלף אירו התקבל מידי גוף המימון מדינבורד ברלין-ברנדנבורג (אנ'). כמו כן, תרמה קרן מימון המדיה המרכזית בגרמניה (גר') ארבע מאות אלף אירו נוספים. בסדר הגודל הרחב יותר, נתמך הסרט בידי קרן הקולנוע הגרמנית (גר'), אשר תרמה כ-8.1 מיליון אירו. לפיכך, התקיימו רוב צילומי הסרט בגרמניה ובוצעו בידי סטודיו בבלזברג, אשר פעל כחברת הפקה נוספת באותה מסגרת.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-16 ביוני 2015 והסתיימו ב-5 באוקטובר אותה שנה, סך הכל כ-79 ימים. הצילומים התרחשו במדינות הגרמניות באדן-וירטמברג, ברלין, ברנדנבורג, המבורג, סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה.
בסקסוניה-אנהלט נמשכו הצילומים מה-26 ביוני עד ה-7 ביולי והתרחשו בעיירה שכרפלאו (אנ'), שם נאלצו לסגור את רחוב זלרשטראסה לזמן מה בגינם. צילומים נוספים התקיימו בבניין מפונה בזלה-מהליס (אנ') שבתורינגיה, וכן בתחנת הרכבת של אוברהוף (אנ'). בתחילת יוני, צולמו מספר סצנות בבריכת שחייה ביוהניסבאד שבצוויקאו.
בין התאריכים ה-13 ל-24 ביולי התקיימו הצילומים בטירת הוהנצולרן שבעיירת הכינגן, אשר נסגרה בפני הציבור למשך תקופה זו. חלק מצילומי הטירה נעשו מזלר הורן (אנ'), ואחרים צולמו ממסוק. על אף מזג האוויר הלא צפוי הצליח צוות ההפקה לעמוד בלוח הזמנים הצפוף. מול הטירה נבנתה בריכת שחייה לצורך הצילומים. מאמצי ההפקה והצילומים בטירה בוצעו, בין השאר, בידי בעלי מלאכה וספקי שירות מקומיים, ביניהם מעצבי נוף, גננים, מסגרים, אינסטלטורים, ברזלנים ומהנדסי חשמל. ביום הצילומים האחרון הגיע למקום גאורג פרידריך, נסיך פרוסיה וראש בית הוהנצולרן, והזמין את הבמאי גור ורבינסקי והמפיק הנינג מולפנטר לחתום בספר האורחים של הטירה.
ראש ממשלת ברנדנברג דאז, דיטמר ווידקה, ביקר בצילומים שבאולפני בבלזברג בפוטסדאם. ב-29 באוגוסט פרצה שריפה באחד האולמות הגדולים שבאולפן תוך כדי הפקת אפקטים מיוחדים.
צילומי פנים נוספים נערכו בסניטריום בבליץ-היילסטטן (גר'), ליד פוטסדאם, שבנייתו מתוערכת ל-1898. המוסד מורכב משישים בניינים על שטח של אלפיים דונם, ושימש בעבר כבית חולים צבאי וכבית הבראה עבור חיילים פצועים במהלך מלחמת העולם הראשונה והשנייה.
צילומים נוספים תוכננו להתקיים בין ה-18 ל-23 בספטמבר בהמבורג, שם רצה ורבינסקי לצלם מספר סצנות ברחוב פרייהפן-אלברוק. צילומים בודדים בלבד התקיימו בשווייץ, שם, על פי התסריט, למעשה מתרחשת העלילה.
הפקה > עריכה

חלק ניכר מהצילומים נערכו לאחר מכן באמצעות מחשב. העיר האוסטרית מריהזל (אנ') הנראית ברקע חלק מהסצנות שצולמו בטירת הוהנצולרן למעשה צורפה באופן מלאכותי. כמו כן, ההרים הנראים ברקע והרכבת המהירה של חברת הרכבת הרטית עליה עולה לוקהרט במהלך מסעו דרך הלנדואסר ויאדוקט (אנ') הם למעשה ממוחשבים, בדומה לערפל ולשלג המופיעים באותן הסצנות. במציאות, רכבת מדגם DBAG Class 605 (אנ') כלל אינה מסוגלת לנסוע על מסילות מסוג זה.
הפקה > פסקול

פסקול הסרט הולחן על ידי בנג'מין וולפיש והוקלט באולפני אבי רוד בלונדון, עם שמונה עשר שירים בגרסת הדיגיטל והדיסק, וארבעה עשר שירים בגרסת הויניל, אשר הופצו על ידי תקליטי מילאן ב-17 בפברואר 2017. הפסקול כולל גם שירים בעלי כותרות גרמניות. אחד השירים בפסקול, הייתי רוצה שירדימו אותי (אנ'), בוצע בידי זמרת הפולק מירל וגנר ונשמע בקצרה במהלך הטריילר הראשון של הסרט, והוא למעשה קאבר לשיר של להקת הפאנק האמריקאית הראמונס.
| "מרפא לבריאות"> מס' | "מרפא לבריאות"> שם | "מרפא לבריאות"> כותב(ים) | "מרפא לבריאות"> משך | "מרפא לבריאות">  | "מרפא לבריאות">  | "מרפא לבריאות">  | "מרפא לבריאות">  | "מרפא לבריאות">  | "מרפא לבריאות">  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | חנה וולמר  | בנג'מין וולפיש | 04:34 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אף אחד לעולם לא עוזב  | בנג'מין וולפיש | 01:49 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אופניים  | בנג'מין וולפיש | 01:59 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | הטקס  | בנג'מין וולפיש | 03:42 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ואלס אש  | בנג'מין וולפיש | 03:44 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | מדהים, לא?  | בנג'מין וולפיש | 02:11 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | האמת שאני מרגיש הרבה יותר טוב  | בנג'מין וולפיש | 01:59 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ברור שהוא השתגע  | בנג'מין וולפיש | 02:49 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | כפי שחשבנו  | בנג'מין וולפיש | 01:03 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | המוסד של ולמר  | בנג'מין וולפיש | 03:02 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | אפלה נוראית  | בנג'מין וולפיש | 03:18 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ליפסטיק  | בנג'מין וולפיש | 04:21 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | המתנה  | בנג'מין וולפיש | 00:55 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | הכניסה אסורה  | בנג'מין וולפיש | 03:38 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | הכל בסדר אתכם  | בנג'מין וולפיש | 01:25 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | מכתבו של לוקהרט  | בנג'מין וולפיש | 02:12 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | המעבדה של ולמר  | בנג'מין וולפיש | 03:32 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | הייתי רוצה שירדימו אותי (מבוצע על ידי מירל וגנר)   | הראמונס | 03:38 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 49:53 |  |  |  |  |  |  |
הפצה

הטריילר הראשון לסרט פורסם באוקטובר 2016, והטריילר הבינלאומי הראשון פורסם בדצמבר אותה שנה. מאוחר יותר שחררו אולפני המאה ה-20 טריילר חדש ב-17 בפברואר 2017 במסגרת הסופרבול LI במתכונת שהזכירה פרסומת לתרופה. מאמר במגזין ניו יורק סיקר את הפרסומת וכתב, "הקטע ששודר במהלך הסופרבול הערב אולי גרם לכם לחשוב שבסך הכל צפיתם בפרסומת רגילה עבור תרופה איומה חדשה, אחת שכנראה לא אושרה בידי מנהל המזון והתרופות, אך מסתבר שהיה זה למעשה טריילר לסרט אימה חדש".
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-10 בדצמבר 2016 בבית הקולנוע של אלאמו דראפטהאוס (אנ') באוסטין, טקסס, ארצות הברית, כחלק מפסטיבל הסרטים באטנאמבטון (אנ'). הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 בפברואר 2017. בגרמניה הוקרן הסרט לראשונה ב-29 בינואר 2017 בברלין, ויצא לאקרנים ב-23 בפברואר אותה שנה.
דיין דיהן (מימין) מגלם את לוקהרט, וג'ייסון אייזקס (משמאל) מגלם את דוקטור היינריך ולמר המתגלה כברון פון רייכמרל.
יומיים לאחר הקרנת הבכורה בארצות הברית דיווח עיתון הניו יורק טיימס כי אולפני המאה ה-20 יצרה מספר אתרי פייק ניוז כחלק ממהלך שיווקי שנועד להפוך את הסרט לויראלי יותר. כמו כן זכה הטריילר לתשומת לב תקשורתית רבה בשל אחת הסצנות שהציג, בהן נראתה מיה גות' באמבטיה מלאה בצלופחים.
הפצה > הגבלת גיל

בגרמניה דורג הסרט כ-FSK 16 (אנ'), דהיינו הצפייה בו הותרה רק מגיל שש עשרה ומעלה; בהצהרת הפתיחה נכתב, "הסרט משלב אלמנטים של מסתורין ואימה במסגרת אווירה סוריאליסטית. העלילה שומרת על המסתורין לאורך מרבית הצפייה. בנוסף לאטמוספירה האפלה והמאיימת, ולמספר סצנות מטרידות, מכיל הסרט כמה קטעים אלימים הכוללים עינויים שונים אשר עשויים לפגוע רגשית בילדים ואנשים צעירים מתחת לגיל שש עשרה; עם זאת, בני שש עשרה ומעלה מסוגלים לקלוט את הסרט בשל התפתחותם הבוגרת וניסיונם הקודם בצפייה בסרטים".
מחוץ לכוכב השקט

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  קלייב סטייפלס לואיס
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  Geoffrey Bles
 תאריך הוצאה:  1938 
 
מחוץ לכוכב השקט (באנגלית: Out of the Silent Planet) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופר הבריטי ק.ס. לואיס, שפורסם לראשונה בשנת 1938 על ידי ג'ון ליין, בהוצאת The Bodley Head (אנ'). זהו הספר הראשון בטרילוגיית החלל של לואיס. שני ספרי המשך פורסמו ב-1943 וב-1945.
הספר עוסק במתח בין תפיסות מוסר תאולוגיות שמרניות לבין מדענות דורסנית בשם הקידמה. סדרת הספרים עוסקת לא בחזון של "כיבוש החלל" על ידי המין האנושי אלה ביכולת של בני האדם לרסן את עצמם ולקדם תפיסות צנועות יותר וחיי הרמוניה הן ביחסים ביניהם והן ביחסם לטבע ולמיני בעלי חיים אחרים.
הורוסה, סיראוני ופיפלטריג'י

במלקנדרה ישנם שלושה מינים תבוניים - הנאו (hnau).
ההרוסה - דומים ללוטרות או כלבי ים, והם גבוהים ודקים יותר מבני אדם. רנסום מוצא אותם יפים: "מכוסים, פנים והכל, עם שיער חיה שחור ועבה, ושפם כמו חתול... מעיל מבריק, עין מבריקה, נשימה מתוקה והשיניים הלבנות ביותר". הם מתגוררים בעמקי הנהר הנמוכים (handramit), בהם הם שטים בסירה, ומתמחים בחקלאות, דיג ואומנויות הבמה כמו ריקוד ושירה. הרמה הטכנית שלהם נמוכה, והם לובשים רק בדי חלציים בעלי כיסים. הדיבור שלהם מאופיין בהוספת צליל /h/ ראשוני למילים באוצר המילים הנפוץ של הפלנטה. חוש ההומור שלהם הוא "אקסטרווגנטי ופנטסטי".
הסארוני (יחיד sorn ; וברבים מופיעים לפעמים כסורן) הם דמויי אדם דקים, בגובה חמישה מטרים, בעלי מעטה נוצות חיוורות וידיים בעלות שבע אצבעות. הם חיים במערות ההרים של המדינה הגבוהה, אם כי לעיתים קרובות הם יורדים אל ה-handramit שם הם מגדלים בעלי חיים דמויי ג'ירפות. הם החוקרים וההוגים של מלקנדרה, המתמחים במדע ובידע מופשט. הרמה הטכנית שלהם גבוהה, והם מתכננים מכונות, שנבנו על ידי הפיפלטריגי. למרות שהם יכולים לכתוב, הם לא מחברים יצירות היסטוריה או סיפור עלילה כתובות מכיוון שהם מרגישים שהרוסה עולים עליהם בתחום זה. חוש ההומור שלהם הוא "רק לעיתים רחוקות היה מעבר לאירוניה".
פיפלטריג'י הם בעלי ראשים דמויי טפיר וגופים דמויי צפרדע ; הם משעינים את המרפקים על הקרקע בזמן מנוחה, ולעיתים כאשר הם עובדים עם הידיים. התנועות שלהם מהירות ומזכירות את אופן תנועה של חרקים. הם הבנאים והטכנאים של מלקנדרה. הם בונים בתים ומייצרים מכשירים שהומצאו על ידי הסארוני. הם כורים שאוהבים במיוחד לחפור "דם שמש" (זהב) ועוד מינרלים שימושיים ויפים. חוש ההומור שלהם הוא "חד ומצטיין בהתעללות".
חברי שלושת המינים אינם מאמינים שאף אחד מהגזעים עדיף על האחרים; הם מודים, במקום זאת, שאף גזע אחד לא יכול לעשות הכל ועליהם לפעול בשיתוף פעולה.
רקע

לואיס כתב את מחוץ לעולם השקט במהלך שנת 1937 לאחר שיחה עם ג'. ר. ר. טולקין, שבה קוננו שני הגברים על מצב הסיפורת העכשווית. הם הסכימו שלואיס יכתוב סיפור מסע בחלל וטולקין יכתוב סיפור מסע בזמן. למעשה, טולקין מעולם לא השלים את סיפורו, בעוד שלואיס המשיך וכתב שני ספרים אחרים במהלך שנות מלחמת העולם השנייה בבריטניה. שלושת הספרים הללו מכונים כיום "הטרילוגיה הקוסמיות" או "טרילוגיית החלל", או לפעמים טרילוגיית רנסום על שם הדמות הראשית, אלווין רנסום.
לואיס היה קורא מוקדם של סופר המדע בדיוני הרברט ג'ורג' ולס ובשנת 1908 קיבל לידיו כמתנת חג המולד עותק של "הגברים הראשונים בירח". במהלך הרומן רנסום מתייחס בזלזלול לתפיסותיו של וולס, אך לואיס עצמו הקדים למהדורות מוקדמות של הרומן את ההסתייגות ש"התייחסויות מזלזלות מסוימות לסיפורים קודמים מסוג זה שיימצאו בעמודים הבאים הושמו שם למטרות דרמטיות גרידא. המחבר יצטער אם קורא כלשהו היה משער שהוא טיפש מכדי ליהנות מהפנטזיות של מר ה.ג. וולס או כפוי טובה מכדי להכיר בחובו כלפיהם. יצירה מוקדמת נוספת של ספרות חלל שבה הכיר מאוחר יותר הייתה מסע לארקטורוס של דייוויד לינדזי (1920).
היו יצירות בדיונית אחרות שמחוץ לכוכב השקט נכתב כתגובה אליהם. גם ב"גברים האחרונים והראשונים" של אולף סטייפלדון (1930) וגם במאמר בעולמות אפשריים של ג'ון הלדיין (1927), זיהה לואיס את מה שהוא כינה אבולוציוניזם - אמונה מוסרית שהאנושות יכולה לשכלל מעצמה גזע אדון שיתפשט ביקום. כזו הייתה האידאולוגיה שבה דגל ווסטון בוויכוח שלו עם אויארסה, שרנסום מתוודעה עליה כאשר הוא מתרגם אותה לשפת מלקנדרן.
בסופו של דבר, מעטים המבקרים המקוריים של הרומן הבינו שכוונתו של לואיס הייתה לתאר ערכים תאולוגיים כהנגדה לאלו שלפי תפיסתו קיימים בקרב המצדדים במדענות. לואיס התייחס למחדל הזה, וציין בפני אחד מכותביו כי "כיום ניתן להבריח כל כמות של תאולוגיה למוחם של אנשים בחסות הרומנטיקה מבלי שהם יודעים זאת". ברומן עצמו, רנסום מציע גישה דומה אך עדינה יותר במכתבו ללואיס: "מה שאנחנו צריכים כרגע הוא לא כל כך גוף של אמונה אלא גוף של אנשים שמכירים רעיונות מסוימים. אילו יכולנו להשפיע אפילו על אחוז אחד מהקוראים שלנו לעבור מתפיסת החלל לתפיסת גן-עדן, היינו מבצעים התחלה."
לואיס מציע דעות חליפיות בסדרה של היפוכים. המלקנדרה שלו היא למעשה כוכב הלכת מאדים, שנקרא על שמו של מרס, אל המלחמה הרומי, שנתפס בעבר מבחינה אסטרולוגית כמשפיע על חשיבות עצמית ושיבוש. התרחיש של וולס במלחמת העולמות, בו תושבי מאדים מגיעים לכדור הארץ כפולשים מסוכנים. לואיס לאומת זאת מאתר עולם של מינים שונים החיים בהרמוניה שממנו מגורשים בני האדם - בגלל היותם מין מושחת, המביאים אליו ניצול, תאוות בצע ואלימות. השעון מוחזר מהשקפת העולם של הרנסאנסית שלאחר ימי הביניים לזו של הרנסאנס של המאה ה-12 עם חזון הרומן של היקום כ"שדה השמים" המאוכלס במלאכים אתרים. מטרתו של מחקרו הסכולסטי של לואיס "אלגוריית האהבה" (1936) הייתה לאמת מחדש את נקודת המבט של ספרות ימי הביניים הנובעת מאותה תקופהה והפניה לאחד ממחבריה המרכזיים מוצגת כסיבה שלואיס יצור קשר עם רנסום מלכתחילה. במחקרו של לואיס, מחברי בית הספר האפלטוני של צ'ארטרס מוצגים כ"חלוצי השירה האלגורית של ימי הביניים... עבורם, הטבע לא התנגד לחסד אלא, הוא מכשיר של חסד בהתנגדות לבלתי טבעי", זהו אחד הרעיונות טרנספורמטיביים שאיתם פוגשים קוראי הרומן. מחקרו של ברנרדוס סילבסטריס על הבריאה עומד בבסיס הדיון של אויארסה עם רנסום ברומן.
הערות שוליים

↑  Lewis, p. 59, Chap. 9
1 2 3  Lewis, Chap. 18
1 2  David Downing. "Rehabilitating H. G. Wells", in C.S. Lewis: Fantasist, mythmaker, and poet, ed. Bruce L. Edwards, Greenwood Publishing Group, 2007, p.14
↑  Nicholls, Peter, "Lewis, C. S." in The Encyclopedia of Science Fiction, 1995, p. 716
1 2  Schakel, Peter (2018). "Out of the Silent Planet". Encyclopedia Britannica.
↑  Law, Casey R. (24 בפברואר 2000). "A Voyage to Arcturus, C. S. Lewis, and The Dark Tower". Discovery Institute. נבדק ב-2019-12-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lilly, William (17 בדצמבר 2012). "THE PLANET MARS & HIS SEVERALL SIGNIFICATIONS". The Classical Astrologer. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tuttle, John (2019). "Out of the Silent Planet and a New Era of Science Fiction"". The Russell Kirk Center.
↑  Downing 2007, p.23
↑  "C. S. LEWIS: THE ALLEGORY OF LOVE (1936): A detailed summary by Arend Smilde". Lewisiana.nl. נבדק ב-19 בפברואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
המופע של עלי ג'י

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה
 יוצרים:  סשה ברון כהן
 כותבים:  סשה ברון כהן 
 שחקנים:  סשה ברון כהן
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  18 (6 בגרסה הבריטית ו-12 בגרסה האמריקאית)
 הפקה
 מפיק:  סשה ברון כהן 
 חברת הפקה:  פרימנטל 
 הפצה:  פרימנטל 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  בריטניה; ערוץ 4 (עונה 1)   ארצות הברית; HBO (עונה 2)
 רשת שידור בישראל:  yes Y (לפני סגירתו ב-2006)
 תקופת שידור מקורית:  30 במרץ 2000 – 5 במאי 2000   21 בפברואר 2003 – 22 באוגוסט 2004
 קישורים חיצוניים
 www.channel4.com/alig
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המופע של עלי ג'י (באנגלית: Da Ali G Show) היא סדרת טלוויזיה בריטית אשר הופקה בשנת 2000 בה הופיע הקומיקאי הבריטי סשה ברון כהן בשלל דמויות, ביניהן דמותו של עלי ג'י.
העונה הראשונה שודרה בערוץ 4 בבריטניה בתחילת שנת 2000. אחרי שנתיים שודרה הגרסה האמריקאית, אף היא בכיכובו של ברון כהן בערוץ הכבלים HBO במשך שתי עונות.
בישראל שודרה הסדרה הבריטית בערוץ הנוער YTV של חברת yes הטלוויזיה בלוויין, החל מאפריל 2001.
פורמט

במהלך הסדרה נהג ברון כהן לראיין אנשי מקצוע ופעילים חברתיים כאשר הוא מתחזה לאחת מהדמויות הקבועות - עלי ג'י (ראפר ו-"Voice of da yoof" (כתב נוער בריטי), בוראט (עיתונאי אנטישמי מקזחסטן) וברונו (כתב אופנה הומוסקסואל אוסטרי) - ושואל את המרואיינים שאלות מביכות במטרה להוציא מהם תגובות לא צפויות.
הדמויות > עלי ג'י

עלי ג'י הוא הדמות הראשית בתוכנית. המבטא שלו והאופן בו הוא מתבטא מורכב מסטריאוטיפיים שונים ביניהם מבטא אפריקני-קריבי בריטי מוגזם עם מעט השפעות אמריקאיות אורבניות. הוא נוהג בכל פרק לראיין אורחים אשר לא חושדים כי מדובר בדמות בדיונית. בגרסה האמריקאית של התוכנית הוא נוהג לומר למרואייניו כי הוא מראיין בריטי של תוכנית אירוח וכי הוא מעוניין לדון עימם על תקשורת ופוליטיקה. בעקבות הצלחת הסדרה דמותו של עלי ג'י כיכבה בהמשך בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "עלי ג'י - הסרט" (2002).
הדמויות > בוראט סאגדייב

בוראט סאגדייב היא דמות אשר מופיעה גם כן לעיתים קרובות בתוכנית. בוראט הגיע מקזחסטן ומטייל ברחבי בריטניה וארצות הברית ומראיין אנשים שונים ומשתתף בפעילויות שלהם. בוראט לעיתים קרובות גורם לאורחים שלו להרגיש לא בנוח על ידי כך שהוא מציג בפניהם את ה"מנהגים" הקזחים, או על ידי כך שהוא מביע את דעותיו (שנאת נשים ואנטישמיות או הערות פוגעניות אחרות).
בעקבות הצלחת הסדרה דמותו של בוראט כיכבה בהמשך בתפקיד הראשי בסרט הקולנוע "בוראט: רוצה לומד תרבות אמריקה בשביל נהדרת קזחסטן" (2006). ממשלת קזחסטן איימה לתבוע את ברון-כהן בסוף 2005 לקראת צאת הסרט, אך שנה אחר כך, עם צאת הסרט העלילתי הזמינה אותו לביקור במדינה.
הדמויות > ברונו

ברונו הוא הומוסקסואל אוסטרי. ברונו לעיתים קרובות גורם לאורחים שלו להרגיש לא בנוח על ידי כך שהוא מנפנף בפניהם בהומוסקסואליות המוחצנת שלו. בדומה לשתי הדמויות הנוספות אותם ברון כהן מגלם בסדרה, גם ברונו זכה לסרט משלו בשנת 2009.
עונות

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון | שודרה לראשונה> רשת שידור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 6 | 6 | 30 במרץ 2000 | 5 במאי 2000 | ערוץ 4 |
|  | 2 | 6 | 6 | 21 בפברואר 2003 | 28 במרץ 2003 | HBO |
|  | 3 | 6 | 6 | 18 ביולי 2004 | 20 באוגוסט 2004 | HBO |
הערות שוליים

↑  עכבר העיר, "עלי ג'י" בערוץ הנוער בטלוויזיה בלוויין, באתר הארץ, 19 במרץ 2001
גיורא יהלום, ‏מעופף כפרפר ועוקץ כדבורה, באתר גלובס, 11 באפריל 2001
↑  ירג'יניה הפרנן, הניו יורק טיימס, האיש בטרנינג הצהוב מול האיש בחליפה, באתר הארץ, 28 ביולי 2004
↑  וירג'יניה הפרנן, איש טיפש עם מבטא מוזר, באתר הארץ, 29 ביולי 2004
↑  פבלו אוטין, ‏הסוד של בוראט, באתר גלובס, 28 בנובמבר 2006
↑  רויטרס, האם יועמד בוראט לדין?, באתר הארץ, 15 בנובמבר 2005
↑  הגרדיאן, סשה ברון כהן ("בוראט") הוזמן לקזחסטאן, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2006
↑  ענת טוריסקי, ‏ברונו כוכב עליון, באתר גלובס, 16 ביולי 2009
נטע אלכסנדר, עכבר העיר, ברונו: לא מספיק מצחיק, באתר הארץ, 11 ביולי 2009
| סשה ברון כהן |
| --- | --- | --- |
| דמויות | עלי ג'י • בוראט סאגדייב • ברונו ג'יהארד • אדמירל גנרל אלאדין • ערן מורד |  |
| סרטים | עלי ג'י: הסרט (2002) • בוראט (2006) • ברונו (2009) • הדיקטטור (2012) • גרימסבי (2016) • סרט המשך בוראט (2020) |  |
| טלוויזיה | המופע של עלי ג'י (2000–2004) • מי זו אמריקה? (2018) |  |
האי קאלוורט (קולומביה הבריטית)

ערך זה עוסק באי בקולומביה הבריטית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  51°32′00″N 128°00′00″W﻿ / ﻿51.533333333333°N 128°W﻿ / 51.533333333333; -128
 שטח:  329 קילומטר רבוע
 אורך:  32 קילומטר
 רוחב:  16 קילומטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  קנדה 
  (למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט האי קאלוורט(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט האי קאלוורט
 
האי קאלוורט (באנגלית: Calvert Island) הוא אי בחופה המערבית של פרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה.
האי ממוקם ממזרח למפרץ המלכה שארלוט באזור החוף של קולומביה הבריטית (החוף המערבי של קנדה) כמאה קילומטרים צפונית לעיר פורט הארדי שבקצהו הצפוני של האי ונקובר.
גאוגרפיה

אורכו של האי קאלוורט 32 קילומטרים, ורוחבו 3 קילומטרים (בחלקו הצר ביותר) או 16 קילומטרים (בחלקו הרחב ביותר). שטחו הכולל של האי 334.27 קמ"ר. הנקודה הגבוהה באי מגיעה לגובה של 1,045 מטרים מעל פני הים.
מצפון לאי קאלוורט מצויים מספר איים קטנים, מעבר לתעלת קוואקשואה. הגדול באיים אלה הוא האי הקאטה.
היסטוריה

האי קאלוורט היה שטח מגורים של שבט היילצוק משבטי האומות הראשונות.
מחקרים ארכאולוגיים מצביעים על התיישבות אנושית באזור של אלפי שנים. חוקרי אוניברסיטת ויקטוריה גילו בשנת 2015 עקבות של גבר, אישה וילד המעידים על התיישבות באזור לפני 13,200 שנים (העקבות הקדומים ביותר שהתגלו בצפון אמריקה).
ביולי 1788, סוחר הפרווה הבריטי צ'ארלס דאנקן הגיע בספינת הסחר בפרוות "פרינסס רויאל" לאי, וסחר עם שבט ההיילצוק. לאחר שהייה קצרה באי קאלוורט הפליג דרומה לעבר האי ונקובר.
היסטוריה > מקור השם

שמו של האי קאלוורט ניתן לו בשנת 1788 על ידי צ'ארלס דאנקן, ככל הנראה על שם לורד ססיל קאלוורט, הבארון השני מבולטימור. השם אומץ על ידי ג'ורג' ונקובר, ומופיע במפות שפרסם. השם אומץ רשמית ב-10 באוגוסט 1944.
שמורת טבע

חלקו הצפוני של האי קאלוורט מהווה חלק משמורת הטבע הפרובינציאלית האקאי.
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של שבט ההיילצוק
↑  כתבה ברשת CBC על גילוי העקבות
↑  ההיסטוריה של שם האי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529710705171  LCCN: sh86007311  VIAF: 315129103   WorldCat (עם VIAF): 315129103