stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנמל החופשי של ולדיווסטוק
היסטוריה > 2015 > חקיקה

החוק הפדרלי מספר 473 מיום 29 בדצמבר 2014, שהוכן על ידי המשרד לפיתוח המזרח הרחוק, איפשר לנקוט בצעדים מיוחדים על מנת ליצור אזור חופשי ממכס.
בדצמבר 2014 הציע ולדימיר פוטין לאספה הפדרלית להעניק מעמד של נמל חופשי לעיר ולדיווסטוק.
לבסוף, החוק הפדרלי מספר 212 "אודות הנמל החופשי ולדיווסטוק" נחתם על ידי נשיא הפדרציה הרוסית ב-13 ביולי 2015 ונכנס לתוקף ב-12 באוקטובר 2015. החוק קובע כי משטר הנמל החופשי בוולדיווסטוק יימשך 70 שנה וכי ניתן יהיה לחדש את התקופה בחוק נוסף.
לדברי אלכסנדר גלושקו, אז שר פיתוח המזרח הרחוק הרוסי, החוק הוכן בעזרת נציגי החברה האזרחית, מומחים ויזמים תוך ביצוע עשרות התייעצויות פומביות במקומות שונים (מוסקבה, המזרח הרחוק), כולל הרצאה בחדר בלשכה הציבורית של הפדרציה הרוסית. בסך הכל, הכנת החוק גייסה יותר מ-700 מומחים והצעות רבות נלקחו בחשבון במהלך כתיבת החוק.
היסטוריה > 2015 > מפרט הנמל החופשי

הנמל החופשי של ולדיווסטוק נשלט על ידי מערכת משפטית המועילה לפעילות העסקית וההשקעה. לתושבי הנמל החופשי ניתנות הרשאות מסוימות: מיסוי קל, נוהלי מכס ויזה מופשטים, הליכי ניהול קלים יותר.
באזור הנמל החופשי, ההסדרים הבאים מיושבים:
משטר ויזות קל (אפשרות לקבל ויזה של 8 ימים בגבול);
מערכת מעבר גבולות מודרנית ומהירה לעסקים בינלאומיים;
תמיכה מצד המדינה ליזמים במטרה למשוך השקעות לפיתוח תשתיות תחבורה, הקמה ופיתוח של ענף המכוון לייצוא בשוק אסיה-פסיפיק;
הפחתה משמעותית בעיכובי בדיקת מס;
בדיקות פתע נעשות רק בהסכמת החברה;
הורדת המיסים על הכנסות למשקיעים (במקום 20% הרגילים, 5% במהלך 5 השנים הראשונות, ואז 12% במהלך 5 השנים שלאחר מכן);
אין מס על רכוש או מבנים במהלך חמש השנים הראשונות;
הורדת תרומות לרווחה חברתית בפרויקטים של השקעות במהלך 10 השנים הראשונות (7.6% במקום 30% הרגילים), הורדת המס על מיצוי משאבי מכרות והאתת ההליך להחזרת מע"מ;
יצירת אזור חופשי, עם אפשרות לאחסון מוצרי יוקרה, יצירות אמנות ועתיקות, להכנתם למכירה ושיווק לקונים פוטנציאליים.
היסטוריה > 2015 > פרויקטים

לטובת הקמת הנמל החופשי, נפתח אזור המוקדש לבתי קזינו, כשהשאיפה להפוך את ולדיווסטוק למקום הימורים, כמתחרה למקאו ופוסאן. בסך הכל יש לבנות עד שנת 2022, 16 מלונות ובתי קזינו, עם תשתיות פנאי צדדיות (בסיס ימי, מסלולי סקי וכן הלאה); חלק מהם היו צריכים להסתיים בשנת 2016. הסכום שהושקע הוא יותר ממיליארד וחצי יורו.
היסטוריה > 2015 > תחזית כלכלית

על פי הערכת הצמיחה הכלכלית שנעשו על ידי המומחים, הקמת הנמל החופשי של ולדיווסטוק צריכה להוביל לעלייה בתמ"ג החבל ולהגיע פי 2.2 משיעורו ההתחלתי בשנת 2025 (עד מיליארד וארבע מאות מיליונים רובל) ופי 3.4 בשנת 2034 (עד 2 מיליארד ומאה מיליון רובל). כמו כן צפויות יצירת עבודות חדשות, עד 84,000 בשנת 2021, 108,000 בשנת 2025, ו-468,000 בשנת 2034.
היסטוריה > 2015 > תגובות בינלאומיות

כאשר פורסם פרויקט הנמל החופשי, סין חשבה ליצור פלטפורמה לסחר אלקטרוני בוולדיווסטוק. במהלך ההיערכות בוולדיווסטוק שהוקדשה לנמל החופשי, הציעה יפן לעשות סחר עם רוסיה בין יפני ותפיל את ערך הדולר.
היסטוריה > 2015 > ביקורות

לדברי הכלכלן והסוציולוג הרוסי ולדיסלב אינוזמצב (רוסית), המזרח הרחוק הרוסי אינו עשיר מספיק כדי להוות נקודת כניסה מעניינת ברוסיה עבור משקיעים; נוכחות בסיס צי צבאי בוולדיווסטוק יכולה להיות בעיה; יתר על כן, ולדיווסטוק ממוקם קרוב מדי לגבול סין, ובעיקר דאליין, גם הוא נמל חופשי. מצד אחר, הוא נוזף בכך שהחוק מאפשר אפשרות לבדוק ולבטל את מעמד הנמל החופשי בכל עת, מה שאומר שלא ניתנת יציבות למשקיעים.
נמל המסחר הימי

נמל המסחר הימי (ברוסית: Владивостокский морской торговый порт) הוא נמל המסחר המרכזי של העיר ולדיווסטוק ונמל הים הגדול ביותר במזרח הרחוק הרוסי. ולדיווסטוק היא השער הימי המזרחי של רוסיה וככזו הנמצאת על חוף האוקיינוס השקט מהווה גם את הנמל הגדול ביותר של רוסיה באזור הכולל נמל מטען ונמל נוסעים ובו פועלות עשרות חברות שונות. הנמל מהווה את שער המסחר של רוסיה עם הרפובליקה העממית של סין, קוריאה הדרומית, יפן, ארצות הברית וטאיוואן. מוצר הייצוא העיקרי הוא דג ומאכלי ים, אך גם מתכות שונות וציוד לבניית ספינות, כשמוצרי הייבוא העיקריים הם ביגוד, תרופות, נעליים, טכנולוגיות שונות ומוצרי מזון.
לה שו-דה-פון

לה שו-דה-פון (בצרפתית: La Chaux-de-Fonds) היא עיר תעשייה שווייצרית הנמצאת בקנטון נשאטל, לא רחוק מהגבול עם צרפת. העיר התפתחה והתפרסמה בשל תעשיית השעונים הפורחת בה מאז המאה ה-18. לשיא פריחתה הגיעה העיר בתחילת המאה העשרים. העיר ידועה גם כיעד תיירותי, ושוכן בה מוזיאון השענות הבינלאומי.
בשנת 1794 נחרבה העיר, אז עדיין כפר קטן, כתוצאה מאסון טבע. בניית העיר מחדש נעשתה על פי תוכנית מקיפה וחדשנית לזמנה, שהתבססה על עקרונות רציונליים בהשפעת הנאורות. התכנון הותאם לתעשייה ולייצור השעונים, וכלל בין השאר שימוש ברשת רחובות שתי וערב – גריד, שילוב של בתי סדנאות ומגורים ורבעי מלאכה ייעודיים.
העיר הייתה גם אחד המרכזים החשובים של האר-נובו, והוקמו בה מוזיאון ובית ספר לאמנות שייסד סגנון משלו. גם כיום מתקיימת בה פעילות תרבותית ענפה, ומלבד מוזיאון השענות נמצאים בה מוזיאון לאמנות, מוזיאון היסטורי, מוזיאון להיסטוריה של הטבע ועוד. העיר מאכלסת גם כמה אולמות למופעי תיאטרון ומוזיקה.
בשנת 2009 הוכרזה העיר, יחד עם שכנתה לה לוקל, כאתר מורשת עולמית בשל התכנון העירוני הייחודי שלהן.
אוכלוסייה

נכון לשנת 2014 התגוררו בעיר כ-39,027 תושבים, בצפיפות של 701 נפשות לקמ"ר. העיר היא מקום הולדתם של האדריכל המודרניסטי החשוב לה קורבוזיה, ושל לואי שברולה, מייסד מפעל המכוניות שברולט.
בגרף הבא מוצגת האוכלוסייה ההיסטורית של העיר:
| מידע היסטורי על האוכלוסייה> שנה.שנה | מידע היסטורי על האוכלוסייה> סך הכל אוכלוסייה.סך הכל אוכלוסייה | מידע היסטורי על האוכלוסייה> שפה.דוברי צרפתית | מידע היסטורי על האוכלוסייה> שפה.דוברי גרמנית | מידע היסטורי על האוכלוסייה> שפה.דוברי איטלקית | מידע היסטורי על האוכלוסייה> שפה.אחר | מידע היסטורי על האוכלוסייה> דת.פרוטסטנטים | מידע היסטורי על האוכלוסייה> דת.קתולים | מידע היסטורי על האוכלוסייה> דת.אחר | מידע היסטורי על האוכלוסייה> דת.לא משויכים | מידע היסטורי על האוכלוסייה> אזרחות.שווייצרים | מידע היסטורי על האוכלוסייה> אזרחות.לא שווייצרים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1850 | 12,638 |  |  |  |  |  |  |  |  | 11,084 | 1,554 |
| 1880 | 23,818 | 16,089 | 7,421 | 263 | 45 | 20,006 | 3,160 | 652 |  | 20,681 | 3,137 |
| 1910 | 37,751 | 32,363 | 4,383 | 911 | 94 | 29,914 | 6,077 | 1,760 |  | 33,218 | 4,533 |
| 1930 | 35,252 | 30,761 | 3,559 | 801 | 131 | 27,306 | 6,519 | 1,427 |  | 32,644 | 2,608 |
| 1950 | 33,300 | 28,818 | 3,305 | 1,050 | 127 | 23,877 | 8,100 | 1 323 |  | 31,265 | 2,035 |
| 1970 | 42,347 | 31,762 | 2,903 | 5,680 | 2,002 | 21,979 | 18,142 | 2,226 |  | 32,922 | 9,425 |
| 1990 | 36,894 | 29,873 | 1,191 | 2,001 | 3,829 | 13,963 | 14,379 | 8,552 | 6,790 | 27,689 | 9,205 |
| 2000 | 37,016 | 31,653 | 900 | 1,335 | 3,128 | 11,425 | 11,320 | 14,271 | 10,059 | 27,106 | 9,910 |

קתולים: 43.4%
פרוטסטנטים: 27.1%
נוצרים אחרים: 1.2%
יהודים: 0.3%
מוסלמים: 7.8%
דתות אחרות: 3.2%
לא הצהירו: 1.9%
לא משויכים: 15.1%
כלכלה

כלכלת העיר מבוססת לחלוטין על תעשייה וייצור שעונים. לשיא פריחתה הגיעה העיר במחצית הראשונה של המאה העשרים, עת התקיימו בה 55٪ מייצור השעונים העולמי. בין השאר נוסדו בעיר החברות רולקס ואומגה ופעלו בה סווטש וברייטלינג.
בין השנים 1970–1985 הושפעה העיר מהמשבר בתעשיית השעונים השווייצרית, מה שהוביל לסגירתם של חברות ובתי מלאכה רבים ולירידה במספר התושבים. מאז השתקמה תעשיית השעונים בעיר.
בתחילת שנות האלפיים הוקם בעיר פארק טכנולוגי המושך לעיר חברות הייטק.
כיום פועלים בעיר עשרות חברות ובתי מלאכה לייצור שעונים, חלקם גדולים וחלקם קטנים ומשפחתיים, המתבססים על מסורות ייצור שעוברות בהם מדור לדור. מרבית החברות פועלות כקבלני משנה של קבוצות מותגי שעונים גדולים, דוגמת סווטש ו-Richemont. בעשור השני של המאה העשרים ואחת חלה ירידה משמעותית בביקוש לשעוני יוקרה שווייצריים. הירידה הובילה להפסדים ופיטורים בתעשיית השעונים בעיר, שאחראית לכ-11,000 משרות. בשנת 2016 עמד שיעור האבטלה בעיר על 8.1٪, מהגבוהים בשווייץ.
גאוגרפיה

העיר שוכנת בעמק קטן בלב רכס הרי היורה, בגובה שבין 600–1,300 מטרים מעל פני הים. העיר מקושרת למערכת הרכבות השווייצרית, ובתוכה פועל מערך טרוליבוסים.
| אקלים בלה שו-דה-פון> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בלה שו-דה-פון> ינואר.2.7.-6.0.107 | אקלים בלה שו-דה-פון> פברואר.3.3.-5.7.99 | אקלים בלה שו-דה-פון> מרץ.6.2.-2.8.111 | אקלים בלה שו-דה-פון> אפריל.9.9.0.6.111 | אקלים בלה שו-דה-פון> מאי.14.6.4.7.141 | אקלים בלה שו-דה-פון> יוני.18.1.7.6.124 | אקלים בלה שו-דה-פון> יולי.20.7.9.8.126 | אקלים בלה שו-דה-פון> אוגוסט.20.2.9.4.136 | אקלים בלה שו-דה-פון> ספטמבר.16.4.6.5.128 | אקלים בלה שו-דה-פון> אוקטובר.12.8.3.3.123 | אקלים בלה שו-דה-פון> נובמבר.6.7.-1.5.120 | אקלים בלה שו-דה-פון> דצמבר.3.5.-4.2.128 | אקלים בלה שו-דה-פון> שנה.11.3.1.8.1,441 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
הקהילה היהודית בעיר

עדויות לנוכחות של יהודים בעיר קיימות עוד מסוף המאה השמונה עשרה, אך רק ב-1833 הוקמה הקהילה באופן מסודר. היהודים הגיעו לעיר בעיקר מחבל אלזס שבצרפת, ועסקו במסחר בשעונים, בבדים ובבקר. לאחר מחצית המאה גדל מספר היהודים בעיר והוקמו בה בית כנסת ובית קברות יהודי. עם השתלבותם בעיר תפסו היהודים תפקיד חשוב בתעשייה ובמסחר השעונים וכן בהתרחשות התרבותית בעיר, מה שתרם להתחזקות כלכלית של העיר כולה ולגידול נוסף באוכלוסייה היהודית. ב-1896 הוקם בית כנסת חדש, גדול ומפואר, הקיים עד היום. מאז המחצית השנייה של המאה העשרים הלך והתמעט מספר היהודים בעיר, וביתר שאת בעקבות המשבר בתעשיית השעונים בין השנים 1970–1985.
ב-2009 מנתה הקהילה כ-100 חברים בלבד. בית הכנסת כבר לא פעיל, אך ב-1995 הוכר כנכס תרבותי בדרגת חשיבות אזורית על ידי רשימת הנכסים התרבותיים של שווייץ.
הערות שוליים

↑  La Chaux-de-Fonds / Le Locle, Watchmaking Town Planning באתר אונסק"ו
1 2  לה שו-דה-פון ב-גרמנית, צרפתית ו-איטלקית במילון האינטרנטי ההיסטורי של שווייץ.
↑  La Chaux-de-Fonds - Contrôle des habitants (בצרפתית) accessed 7 February 2016
↑  שעני שווייץ נכנעים ל-SmartWatch ואין עבודה, באתר ynet, 17 באפריל 2016
↑  Climate normals La Chaux−de−Fonds Reference period 1981−2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557379405171  BNE: XX5776224  BnF: cb11988404x (data)  GND: 4033953-1  HDS: 002837  ISNI: 0000 0001 2202 9160  LCCN: n50055390  LNB: 000287075  MusicBrainz: 002bf72f-5226-4e3c-b29c-17fa48e36a74  NARA: 10045181  NKC: ge1118640  RERO: 02-A011855087  SUDOC: 027951731  VIAF: 145384504   WorldCat (עם VIAF): 145384504 
המוזיאון לאמנויות יפות (בוזאר) בעיר
בית הכנסת הגדול במרכז העיר
עומר ריצ'רדס

עומאר טיירל קרופורד ריצ'רדס (באנגלית: Omar Tyrell Crawford Richards; נולד ב-15 בפברואר 1998 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת ריו אבה מליגת העל הפורטוגלית בהשאלה מנוטינגהאם פורסט.
קריירת מועדונים > רדינג

ריצ'רדס גדל במחלקות הנוער של פולהאם ורדינג האנגליות. ב-5 באוגוסט 2017 ערך ריצ'רדס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של רדינג, בהפסד 0–2 לקווינס פארק ריינג'רס במסגרת המחזור הראשון בצ'מפיונשיפ לעונת 2017/2018. ב-20 בפברואר 2018 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד נוטינגהאם פורסט במסגרת המחזור ה-33 באותה העונה.
בסך הכל שיחק ריצ'רדס בקבוצה הבוגרת של רדינג במשך ארבע עונות, וערך 92 הופעות ליגה.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן

ב-27 במאי 2021 חתם ריצ'רדס בבאיירן מינכן מהבונדסליגה על חוזה לארבע עונות בהעברה חופשית. ב-25 באוגוסט ערך ריצ'רדס את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–12 על ברמר במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני. ב-18 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בניצחון 0–7 על בוכום במסגרת המחזור החמישי לעונת 2021/2022.
קריירת מועדונים > נוטיגהאם פורסט

ב-10 ביולי 2022 חתם ריצ'רדס בנוטינגהאם פורסט בפרמייר ליג.
תארים

באיירן מינכן
אליפות גרמניה: 2021/2022
הערות שוליים

↑  העברות בעולם - 27.5: סימונה אינזאגי סיכם באינטר, מילאן הודיעה על רכישתו של מייק מניאן, באתר וואלה, 27 במאי 2021
דגל אמסטרדם

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל מוניציפלי
 קבלת מעמד רשמי:  5 בפברואר 1975
 מוטיבים עיצוביים:  טריבנד אדום, שחור, אדום. במרכז הפס השחור שלושה סאלטייר לבנים
דגל אמסטרדם, דגלה הרשמי של העיר אמסטרדם, הולנד, הוא דגל אדום, שבמרכזו רצועה שחורה שעליה שלושה צלבי אנדראס הקדוש.
הדגל אומץ ב-5 בפברואר 1975 בהתבסס על שלט האצולה המופיע במרכז סמל העיר אמסטרדם.
מעבר לובה אליאב

| --- | --- |
מראה במעבר ניצנה
מראה במעבר ניצנה
 מיקום:  ישראל ניצנה, ישראל מצרים אלעוג'ה, מצרים
 מנוהל על ידי:  רשות שדות התעופה
 התחלת הבנייה:  1982
 סיום הבנייה:  1982
 פתיחת המעבר:  1982
 קואורדינטות:  30°52′56″N 34°23′38″E﻿ / ﻿30.88222°N 34.39389°E﻿ / 30.88222; 34.39389
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) מעבר לובה אליאב(למפת צפון הנגב רגילה) מעבר לובה אליאב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעבר לובה אליאב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעבר לובה אליאב
מעבר ניצנה בשנת 2008
מעבר לובה אליאב (בערבית: معبر نيتسانا, מעבר ניצנה; רשמית: מסוף ניצנה ע"ש אריה (לובה) אליאב) הוא מעבר גבול על גבול ישראל–מצרים, השוכן בסמוך לכפר הנוער ניצנה.
המעבר נחנך בשנת 1982, לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים, ותחילה שימש לתנועת נוסעים וסחורה, אך בשל התנועה הדלה, הופסקה תנועת הנוסעים והוא משמש למעבר סחורות בלבד. היקף התנועה במסוף נמצא במגמת עלייה מאז שנת 2001 עת עברו בו 4,322 משאיות ועד שנת 2007 עת עמד נתון זה על 10,875 משאיות.
החל משנה 2010 חלה ירידה משמעותית בהיקף התנועה במסוף ובשנת 2012 היא עמדה על 6,197 משאיות לשנה. המסוף אינו פעיל בסופי שבוע ובחגים יהודים ומוסלמים. החל משנת 2013 נקרא המעבר על שמו של אריה אליאב. צידו המצרי של המעבר נקרא "אל-עוג'ה" (כשמו הערבי של המקום, עוג'ה אל-חפיר).
הערות שוליים

↑  האתר הרשמי - סטטיסטיקה(הקישור אינו פעיל, 24 במרץ 2023)
↑  מעבר הגבול ניצנה נקרא על שם לובה אליאב, באתר PORT2PORT, ‏13 בפברואר 2013
מחוזות אנגולה

מבחינה מנהלית אנגולה מחולקת ל-18 מחוזות (Province). המחוזות מחולקים לנפות.
| מס' | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2022 (הערכה) | שטח קמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קבינדה | קבינדה | Cabinda | 894,276 | 7,270 |
| 2 | זאיר | מבנזה-קונגו | Zaire | 766,430 | 40,130 |
| 3 | אויגה | אויגה סיטי | Uíge | 1,867,157 | 58,698 |
| 4 | לואנדה | לואנדה | Luanda | 9,079,811 | 18,283 |
| 5 | בנגו | קאקסיטו | Bengo | 356,541 | 15,506 |
| 6 | צפון קוואנזה | נלאנטנדו | Kwanza-Norte | 497,721 | 24,190 |
| 7 | מלאנז'ה | מלאנז'ה | Malanje | 1,247,509 | 97,602 |
| 8 | צפון לונדה | לוקפה | Lunda-Norte | 1,090,897 | 102,783 |
| 9 | דרום קואנזה | סומבה | Kwanza-Sul | 2,370,936 | 55,660 |
| 10 | דרום לונדה | סאורימו | Lunda-Sul | 690,073 | 45,649 |
| 11 | בנגואלה | בנגואלה סיטי | Benguela | 2,749,300 | 31,788 |
| 12 | הואמבו | הואמבו | Huambo | 2,645,080 | 34,274 |
| 13 | ביה | קויטו | Bié | 1,883,101 | 70,314 |
| 14 | מוזיקו | לואנה | Moxico | 964,426 | 223,023 |
| 15 | נמיבה | נמיבה סיטי | Namibe | 650,500 | 58,137 |
| 16 | חוילה | לובנגו | Huíla | 3,185,244 | 75,002 |
| 17 | קוננה | אונדיבה | Cunene | 1,271,638 | 89,342 |
| 18 | קואנדו קובנדה | מנונגה | Cuando-Cubango | 637,430 | 199,049 |
Flash Gordon (אלבום)

Flash Gordon הוא אלבומה התשיעי של להקת הרוק קווין שיצא בשנת 1980. האלבום הוא פסקולו של סרט מדע בדיוני בשם פלאש גורדון. השירים באלבום, פרט לשניים – "Flash's Theme" ו-"The Hero", הם אינסטרומנטליים ומשולבים בקטעי שיחה מתוך הסרט עצמו. בניגוד לאלבומיה הקודמים של הלהקה, באלבום זה נעשה שימוש נרחב בסינטיסייזרים.
הסינגל "Flash's Theme" הוא היחידי שיצא מהאלבום תחת הכותרת "Flash". הסינגל הגיע למקום העשירי בבריטניה ולמקום ה-42 בארצות הברית.
משתתפים > קווין

פרדי מרקיורי - זמרה, קולות רקע, סינתיסייזר
בריאן מיי - גיטרה מובילה, זמרה, קולות רקע, סינתיסייזר, פסנתר, אורגן
רוג'ר טיילור - תופים, טימפני, קולות רקע, סינתיסייזר
ג'ון דיקון - בס, גיטרת קצב, סינתיסייזר
משתתפים > משתתפים נוספים

הווארד בלייק - עיבודים תזמורתיים
עלירזא ג'האנבח'ש

עלירזא ג'האנבח'ש ג'ירנדה (בפרסית: علیرضا جهانبخش جیرنده; נולד ב-11 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן איראני המשחק בעמדת הקיצוני בהירנפיין ובנבחרת איראן.
קריירת מועדונים

ג'האנבח'ש התחיל את הקריירה שלו בקבוצות נוער שונות ובשנת 2010, הצטרף לקבוצה הבוגרת של דאמאש טהראן. ב-15 בינואר 2012, ג'האנבאחש כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–0 נגד פאג'ר.
ב-26 במאי 2013, ג'האנבח'ש חתם לשלוש שנים בניימכן מליגת העל ההולנדית. ב-3 באוגוסט, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד חרונינגן. ב-1 בדצמבר, ג'הנבחאש כבש צמד בניצחון 0–8 נגד הארקמייס בויס במסגרת הגביע ההולנדי. במשחק האחרון של העונה, ג'הנבחאש כבש צמד בתיקו 2-2 נגד אייאקס שהציל את ניימכן מירידה אוטומטית, אך בכל זאת ירדה להליגה ההולנדית השנייה לאחר שהפסידה בפלייאוף. בעונת 2014/2015, נבחר לכדורגלן השנה של העונה, בה כבש 12 שערים ורשם 8 בישולים, שסייעו לקבוצתו לחזור לליגה הראשונה.
ב-3 באוגוסט 2015, ג'הנבחאש חתם לחמש שנים באלקמאר. ב-12 בספטמבר 2015, ג'הנבחאש ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–1 נגד דה חראפסחאפ. ב-1 באוקטובר 2015, ג'הנבאבש ערך את הופעת הבכורה האירופית שלו בניצחון 1–2 נגד אתלטיק בילבאו במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית. ב-30 בינואר 2016, ג'האנבח'ש בניצחון 0–3 נגד ניימכן. ב-16 בפברואר 2017, ג'הנבחאש כבש את השער האירופי הראשון שלו בקריירה בהפסד 1–4 לאולימפיק ליון במסגרת 32 האחרונות בליגה האירופית.
ב-25 ביולי 2018, ג'הנבאבש חתם לחמש שנים בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג. ב-11 באוגוסט, ערך א הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ווטפורד. בתחילת עונת 2019/2020, ג'הנבחאש לא נכלל בסגל הקבוצה, עד שב-8 בדצמבר, נכנס כמחליף במשחק הליגה נגד וולברהמפטון וונדררס. ב-23 בדצמבר 2019, ג'הנבחאש הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד בורנמות', בו גם פתח בהרכב לראשונה בעונה זו.
ב-17 ביולי 2021 חזר ג'הנבאחש להולנד וחתם לשלוש שנים בפיינורד.
ב-6 בנובמבר 2024 חתם בהירנפיין.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, ג'הנבחאש שיחק בנבחרות הצעירות של איראן. ב-5 באוקטובר 2013, ג'הנבחאש זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת המשחק נגד תאילנד במסגר מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2015, בו גם ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-82. במשחקו השני בנבחרת, שנערך ב-15 בנובמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 3–0, גם נגד תאילנד.
ג'הנבחאש, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014, גביע אסיה בכדורגל 2015, מונדיאל 2018 וגביע אסיה בכדורגל 2019
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת איראן לטורניר גביע אסיה 2023.
תארים

ליגת המשנה ההולנדית: 2014/2015
ליגת העל ההולנדית: 2022/2023
הגביע ההולנדי: 2023/2024
אליפות אסיה בכדורגל עד גיל 19: 2012
מלך שערי אליפות אסיה בכדורגל עד גיל 19: 2012 (4 שערים)
כדורגלן העונה של ליגת המשנה ההולנדית: 2014/2015
מלך שערי ליגת העל ההולנדית: 2017/2018 (21 שערים)
כדורגלן החודש מהפרמייר ליג: ינואר 2020
מוחמד השביעי אל-מונצף

מוחמד השביעי אל-מונצף (בערבית: محمد السابع المنصف; 4 במרץ 1881 – 1 בספטמבר 1948) היה ידוע כמונצף ביי (בערבית: محمد السابع المنصف) היה ביי של תוניס בין ה-19 ביוני 1942 ל-14 במאי 1943. השליט הלפני אחרון של השושלת החוסיינית.
ראשית חייו

מונצף ביי נולד ב-4 במרץ 1881 בלה מנובה, והיה בנם של מוחמד החמישי אנ-נאסיר ולאלה פאטמה סוני. כאדם צעיר מונצף ביי הבליט את עצמו במהלך אירועי אפריל 1922 כאשר תמך בתנועת Destour הלאומנית והכריח את אביו נאסיר ביי לקבל את נציגיה. הוא מונה כביי אל-מחאלה ב-30 באפריל 1942 וירש את בן דודו, אחמד ביי, לאחר מותו ב-19 ביוני של אותה שנה.
שלטונו > היחסים עם משטר וישי

ב-2 ביולי 1942 הוענק למונצף ביי עיטור הצלב הגדול של לגיון הכבוד על ידי צרפת של וישי. אף על פי כן, גישתו על כס המלכות לא הייתה כזו שלצרפת היה קל להתמודד איתה. לפיכך, בתזכיר מ-2 באוגוסט 1942 למרשל פטן שהוצג על ידי הווזיר הגדול שלו הדי לחואה, הוא אישר מחדש את אמונתו בריבונות תוניסאית, ללא פגיעה במדינת החסות הצרפתית. הוא התעקש על הקמת מועצה מחוקקת מייעצת שבה ישלטו התוניסאים; גישה לתפקידים בשירות המדינה עבור תוניסאים, וצעדים נגד עוני ואבטלה. הוא גם רצה לימודי חובה בערבית, הלאמה של מפעלי מפתח ומגוון אמצעים אחרים בעלי אופי לאומני רחב.
ב-12 באוקטובר 1942 בטקסי עיד אל-פיטר בארמון לה מרסה, מונצף ביי הביע את הפתעתו מכך שלא היה ולו תוניסאי אחד מבין אנשי הממשל הבכירים שהשתתפו עם הנציב הכללי הצרפתי, אדמירל ז'אן-פייר אסטבה. אסטבה השיב 'seuls les Français sont aptes aux postes de commande' ('רק הצרפתים מתאימים לתפקידי סמכות'). לאחר מכן הביי שלח מברק למרשל פטן וביקש להחזיר את אסטבה. והמתח המשיך לעלות בין הביי לאסטבה. בדצמבר 1942, עימות התפוצץ במהלך מושב מועצת השרים בין אסטבה לשר המשפטים עבדל'ליל זאוש, לאחר שהשר הביע הסתייגות ממימון הז'נדרמריה הצרפתית ואסטבה דחה בכעס כל ביקורת על הז'נדרמריה. מונצף ביי סבר כי נימת קולו של הנציב הכללי היא עלבון לנציגו ובכך לגופו.
חיילי הציר הגיעו לתוניסיה ב-19 בנובמבר 1942 והמערכה בתוניסיה הפכה חלק ניכר מהמדינה לשדה קרב. מונצף ביי התמודד עם דרישות מפטן להישאר נאמן לצרפת ומרוזוולט לאפשר מעבר חופשי לכוחות בעלות הברית. מונצף ביי הכריז על נייטרליות תוניסאית תוך שהודיע בחשאי לרוזוולט שתוניסיה תתמוך בבעלות הברית. הוא גם סירב להצעה מהשגריר האיטלקי בומביירי להתכחש להסכם בארדו ולהתקשר בהסכם חדש עם איטליה.
ב-1 בינואר 1943 מינה הביי כראש הממשלה את מוחמד צ'ניק, שתואר כ"חצי אמריקאי" על ידי הנציג הגרמני רודולף ראהן. צ'ניק עמד בראש ממשלה שכללה את הדסטוריאני סלאח פרחאת, הנאו-דסטורי מחמוד אל מאטרי והעצמאי, עזיז דג'לולי.
שלטונו > מגן היהודים

קודמו אחמד ביי כונה לעיתים קרובות "הביי של הצרפתים" וחתם על כמה צווים שהוכנו על ידי משטר וישי אשר הזיקו לקהילה היהודית בתוניסיה. מונצף ביי, לעומת זאת, כונה 'המגן של היהודים' ועשה מאמצים להבטיח שגזירות אלו לא יושמו. הוא גם סירב לחתום על גזירות אנטי-יהודיות אחרות, לרבות אלה המחייבות יהודים לענוד את הטלאי הצהוב, או לבצע עבודת כפייה, או להוציא יהודים מפעילויות מסוימות. בין נובמבר 1942 למאי 1943, בזמן שחיילי הציר כבשו את המדינה, הוא התערב שוב ושוב כדי להגן על עמו, במיוחד הקהילה היהודית, מפני תביעותיהם.
הדחה וגלות

כאשר כוחות בעלות הברית כבשו את תוניס, השדולה הקולוניאלית הצרפתית סביב אנרי ז'ירו, כולל הנציב הכללי לשעבר ושר וישי מרסל פיירוטון, האשימה את הביי בשיתוף פעולה עם כוחות הציר. לאחר בריחתו של אסטבה, הגנרל אלפונס ז'ואן הפך לנציב הכללי בפועל. ב-13 במאי 1943, בהוראת ז'ירו, דרש ז'ואן את התפטרותו של הביי, אך הוא סירב. למחרת הוא סולק בצו מז'ירו והוטס אל מחוץ למדינה על ידי חיל האוויר הצרפתי. ירש אותו בן דודו השני, אל-אמין ביי, ב-15 במאי 1943.
מונסיף ביי נשלח ללאגוואט שבדרום אלג'יריה, שם התפטר רשמית ב-8 ביולי. לאחר מכן הועבר לעיירה הקטנה טנס שבצפון המדינה וב-17 באוקטובר 1945 הוא הועבר שוב לפו, שם שהה עד מותו ב-1 בספטמבר 1948. שרידיו הובאו בחזרה לתוניס והוא נקבר בכבוד מלא בבית הקברות ג'לז בניגוד לבני משפחתו השליטים האחרים, שרובם נקברו בתורבה אל-באי.
הוא מונצח היום בארמון מונצף ביי בלה מרסה, שנקרא רשמית על שמו ב-1 בספטמבר 2012 על ידי הנשיא מונצף מרזוקי.
משפחה וחיים פרטיים

מוחמד השביעי אל-מונצף היה בנו של מוחמד החמישי אנ-נאסיר. הוא התחתן עם לאלה טראקי ביה, בתו של מוחמד הרביעי אל-האדי (ולכן בת דודתו השנייה) באוקטובר 1900 בסידי בו-סעיד. היא הייתה אם לארבעת ילדיו:
הנסיך סלהדין ביי (1902-1938)
הנסיך מוחמד ראוף ביי (1903-1977)
הנסיך עומר ביי (1904-1938)
הנסיכה לאלה פארידה (1911-?)
לאחר מותה של לאלה טראקי ב-1919 הוא התחתן עם לאלה זובאידה (לבית אזוז) ולאחר מכן עם בת דודה נוספת, לאלה חביבה (1888–1969), ממנה התגרש. אשתו האחרונה הייתה לאלה ארבייה באוגוסט 1942, והיא הלכה אחריו לגלות, ומתה ב-1974.
הערות שוליים

↑  Paul Sebag, Tunis. Histoire d'une ville, éd. L'Harmattan, Paris, 1998, p. 493
↑  Message de Moncef Bey au maréchal Pétain du 2 août 1942 (Archives nationales de Tunisie)
↑  Henri Grimal, La décolonisation de 1919 à nos jours, éd. Complexe, Bruxelles, 1985, p. 100
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb121517077 (data)  GND: 142918431  ISNI: 0000 0001 0676 5555  LCCN: n89666714  SNAC: w6b01hpg  VIAF: 21291884   WorldCat (עם VIAF): 21291884 
דיוקן של מונצף ביי כאדם צעיר
מונצף ביי עם שריו (משמאל) והנסיכים (מימין)
מונצף ביי בפו, 5 באוקטובר 1947
המאוזוליאום של מונסיף ביי בבית הקברות ג'לז
מחוזות בורקינה פאסו

מבחינה מנהלית בורקינה פאסו מחולקת ל-13 מחוזות (regions). המחוזות מחולקים לנפות.
| # | שם | בירה | שם בשפת המקור | אוכלוסייה  נכון לשנת 2024 (הערכה) | שטח קמ"ר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מחוז סאחל | דורי | Sahel | 1,223,695 | 35,360 |
| 2 | מחוז הצפון | ואיגויה | Nord | 1,939,319 | 16,414 |
| 3 | מחוז מרכז-צפון | קאיה | Centre-Nord | 2,134,352 | 19,677 |
| 4 | מחוז בוקל דו מואון | דדוגו | Boucle du Mouhoun | 2,120,626 | 34,153 |
| 5 | מחוז המרכז | ואגאדוגו | Centre | 3,623,784 | 2,869 |
| 6 | מחוז הרמה המרכזית | זיניארה | Plateau-Central | 1,096,483 | 8,545 |
| 7 | מחוז המזרח | פדה נגורמה | Est | 2,240,243 | 46,694 |
| 8 | מחוז אוט בסינס | בובו-דיאולסו | Hauts-Bassins | 2,572,566 | 25,343 |
| 9 | מחוז מרכז-מערב | קודוגו | Centre-Ouest | 1,866,251 | 16,153 |
| 10 | מחוז מרכז-דרום | מנגה | Centre-Sud | 872,845 | 11,457 |
| 11 | מחוז מרכז-מזרח | טנדודוגו | Centre-Est | 1,787,201 | 14,710 |
| 12 | מחוז קסקדס | באנפורה | Cascades | 944,950 | 18,406 |
| 13 | מחוז דרום-מערב | גאוא | Sud-Ouest | 986,700 | 16,576 |