stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אואקרי

| אואקרי |
| --- | --- |
 אואקרי קירח
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: סאקיים
סוג:: אואקרי
שם מדעי
 Cacajao ‏לסון, 1840
תחום תפוצה


אואקרי (שם מדעי: Cacajao) הוא סוג של קופים מקבוצת קופים רחבי אף החיים באגן האמזונאס ביערות גשם טרופיים.
לקופים אלה ישנו שיער עבה זהוב עם ראשים גדולים והם בעלי לסתות גדולות העוזרות להם לפצח זרעים קשים. המין אואקרי קירח הוא המין הידוע ביותר והוא בעל עור פנים חשוף לגמרי בצבע אדום סמוק. לקופים זנב קטן והם נעים באיטיות אך יודעים לקפץ גבוה בעת הצורך. הם שוכני עצים היורדים לקרקע לעיתים רחוקות, מאחר ששם הם פגיעים.
מיון

סוג אואקרי (Cacajao )
מין אואקרי קירח (Cacajao calvus)
מין אואקרי שחור-ראש (Cacajao melanocephalus)
מין אואקרי ארקה (Cacajao ayresi)
מין אואקרי נבלינה (Cacajao hosomi)
אואנגוס השני, מלך הפיקטים

אואנגוס השני (באנגלית: Óengus II בגאלית סקוטית: Óengus mac Fergusa; נפטר ב-834) בנו של פרגוסה, היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו). אואנגוס השני מלך כארבע עשרה שנים, החל מעלייתו לשלטון בשנת 820 ועד מותו בשנת 834.
על פי המסורת הסקוטית, אואנגוס השני היה הראשון שהשתמש בדגל סקוטלנד שעליו סלטיר אנדרו הקדוש.
קורות חיים

אואנגוס (Óengus) או אוניואיסט (Onuist), הונגוס (Hungus) או אנגוס (Angus), ירש את כס אחיו קוסטנטין. בעבר חשבו כי מוצאו של אואנגוס היה מדאל ריאטה וכי היה צאצאו של פרגוס מק אכדאך אולם כיום סוברים כי היה צאצא של אואנגוס מק פרגוסה (אואנגוס הראשון).
אואנגוס, יחד עם אחיו, בנו (אאוגאן) ואחיינו דומנל מק קאוסטנטין מוזכרים בשירה "דואן אלבאנאך". אזכור זה הביא לדעה כי מלכים פיקטים שלטו בדאל ריאטה, אולם כיום ברור שהם הוזכרו בשל חשיבותם, ולא בשל העובדה שמלכו בכל מלכות הפיקטים (ככל הנראה אואנגוס שלט בממלכת הפיקטים (בפורטריו), ואילו דומנל שלט בדאל ריאטה).
העובדה שאואנגוס בחר בסאלטייר כדגל סקוטלנד מפורטת בכתבי ג'ון מפרדון ואנדרו מויינטון - וככל הנראה שניהם מסתמכים על מקור קדום יותר, שקדם למאה ה-12. מסופר כי אואנגוס וצבאו נצחו בסיוע אנדרו הקדוש ולכן נשאו את דגלו. לא ברור כנגד מי נלחמו, ובחלק מהכתבים מצוין כי אואנגוס נלחם באת'לסטן (Athelstan).
על פי "דברי ימי אירלנד" נפטר אואנגוס בשנת 834, ואת כסאו ירש דרסט התשיעי בנו של קוסטנטין.
בנו של אואנגוס - אאוגאנן (או אאוגאן) מלך מאוחר יותר, ונהרג עם אחיו, בראן בקרב נגד הויקינגים בשנת 839.
אד ולוריין וורן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 בספטמבר 1926 ברידג'פורט, ארצות הברית 
 פטירה:  23 באוגוסט 2006 (בגיל 79) מונרו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Edward Warren Miney 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Stepney Cemetery 
 מקצוע:  חוקר פאראנורמלי • צייר • סופר • דמונולוג
 בת זוג:  לוריין וורן
 http://warrens.net/
 
| --- | --- |

לוריין וורן
 לידה:  31 בינואר 1927 ברידג'פורט, ארצות הברית 
 פטירה:  18 באפריל 2019 (בגיל 92) מונרו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Lorraine Rita Moran 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Stepney Cemetery 
 מקצוע:  חוקרת פאראנורמלית • סופרת
 בן זוג:  אד וורן
 http://warrens.net/
 
אדוארד וורן מיני (7 בספטמבר 1926 – 23 באוגוסט 2006) ולוריין ריטה וורן (לבית מוראן; 31 בינואר 1927 - 18 באפריל 2019) היו זוג חוקרים אמריקאיים אשר עסקו בחקירת תופעות על טבעיות שונות. אדוארד היה דמונולוג, ומרצה. בנוסף לכך, לוריין שאפה להיות מגדת עתידות.
בשנת 1952, הזוג וורן ייסד את האגודה למחקר פסיכולוגי בניו אינגלנד; קבוצת ציד הרוחות הוותיקה ביותר בניו אינגלנד. כמו כן, הם חיברו ספרים העוסקים בעולם העל-טבעי, תוך שהוציאו ספרים אשר התבססו על מקרים על-טבעיים שקרו להם. הם טענו כי במהלך הקריירה שלהם, נחקרו על ידם למעלה מ-10,000 מקרים שונים.
חלק מן המקרים של הזוג וורן זכו לסיקורים בכל אמצעי התקשורת, תוך שיצאו עשרות סרטים אשר התבססו עליהם. בין היתר, 17 מסרטי "אימה באמטוויל" התבססו על מקרים שקרו לזוג וורן. בשנת 2013, קם היקום הקולנועי של לזמן את הרוע, שהתבסס על סיפוריהם של הזוג וורן, ואף הפך לזיכיון סרטי האימה הרווחי ביותר בכל הזמנים.
לאורך הקריירה של הזוג וורן, קמו כאלה שהטילו ספק בסיפורים שלהם, כדוגמת פרי דיאנג'ליס וסטיבן נובלה, אשר חקרו כמה מסיפוריהם תוך שכינו אותם כלא אמינים. ג'ו ניקל ובנימין רדפורד שהטילו ספק בזוג וורן גם כן, הגיעו למסקנה כי הרוחות המפורסמות אותם חקר הזוג הן לא יותר מהמצאה.
חקירות בולטות > אנאבל

לדברי הזוג וורן, בשנת 1968, שני שותפים לחדר טענו כי בובת ראגדי אן משליטה בחייהם טרור וכי היא רדופה על ידי רוח של ילדה בשם אנאבל היגינס. הזוג וורן החרים את אנאבל, תוך שננעלה מאחורי חלון זכוכית, אשר נמצא במוזיאון הנסתר שלהם. כמו כן, הצהירו אד ולוריין וורן כי "הבובה נשלטת על ידי ישות לא אנושית". סרטי האימה "אנאבל", "אנאבל 2", "אנאבל חוזרת הביתה" ו"לזמן את הרוע" מבוססים על הסיפור.
חקירות בולטות > משפחת פרון

בשנת 1971, טען הזוג וורן כי בהאריסוויל שברוד איילנד, יש בית רדוף רוחות. באותה התקופה שכנה בבית משפחת פרון. הזוג וורן חקר את המקרה וקבע כי באותו הבית שכנה מכשפה בתחילת המאה ה-18. לדבריהם של אד ולוריין וורן, בת שבע, מכשפה שהייתה תלמידה של מארי טאון אסתי (אישה שהואשמה בציד המכשפות בסיילם בעיסוק בכישוף והוצאה להורג) ואשר שכנה באותו הבית קיללה אותו, ואת האדמה עליה הוא ניצב, כך שכל מי שיגור שם ימות בצורה מזוויעה. על הסיפור מתבסס אחד מסרטי האימה המצליחים ביותר בכל הזמנים; "לזמן את הרוע", שיצא בשנת 2013.
חקירות בולטות > פולטרגייסט

בשנת 1977, חקרו אד ולוריין וורן מקרה של משפחה אשר שכנה בפרבר באנפילד שבצפון לונדון. במקרה נטען כי בבית המשפחה מתקיימת פעילות פולטרגיסטית. מספר חוקרים טענו כי המקרה הוא בסך הכל מתיחה של ילדים. מנגד, טענו אד ולוריין וורן כי מדובר בפעילות שטנית. על הסיפור התבסס סרט האימה שובר הקופות "לזמן את הרוע 2" שיצא בשנת 2016.
ביבליוגרפיה > ספרים

Ghost Hunters: True Stories From the World's Most Famous Demonologists מאת אד וורן (הוצאת סנט מרטין, 1989) ISBN 0-312-03353-2
Ghost Tracks מאת שריל איקס וויקס עם אד ולוריין וורן (2004 ,AuthorHouse הוצאת) ISBN 1-4184-6767-7
Graveyard: True Hauntings from an Old New England Cemetery מאת אד וורן (1992 ,St Martins Press הוצאת) ISBN 0-312-08202-9
The Haunted: The True Story of One Family's Nightmare מאת רוברט קאראן עם ג'ק סמורל וג'נט סמורל ואד ולוריין וורן (הוצאת סנט מרטין, 1988) ISBN 0-312-01440-6
Satan's Harvest מאת מייקל לסלנדרה ומרק מרנדה, עם מוריס וננסי תריאוט ואד ולוריין וורן (1990 ,Dell הוצאת)ISBN 0-440-20589-1
Werewolf: A True Story of Demonic Possession מאת אד וורן (הוצאת סנט מרטין, 1991) ISBN 0-312-06493-4
ביבליוגרפיה > אזכורים

Deliver Us From Evil: Taken from the files of Ed and Lorraine Warren, מאת ג'ף סיוור (הוצאת פיליפס, ת.ד. 141, ווסטפילד, מסצ'וסטס, 01085, זכויות יוצרים 1973, מאת ג'יי פויר)
The Amityville Horror, a True Story מאת ג'יי אנסון (1977 ,Prentice Hall הוצאת)
The Demonologist: The Extraordinary Career of Ed and Lorraine Warren מאת ג'רלד בריטל (1980 ,Berkley Books הוצאת)
The Devil in Connecticut מאת ג'רלד בריטל (1983 ,Bantam Books הוצאת) ISBN 0-553-23714-4
In A Dark Place: The Story of a True Haunting מאת ריי גרטון (1992 ,Villard הוצאת) ISBN 0-394-58902-5
True Haunting of Borley Rectory: Seekers of the Supernatural presents Conversations of Ed & Lorraine Warren - The original Ghostbusters
עיבודים לסרטים > היקום הקולנועי של לזמן את הרוע

על גבי סיפוריהם של אד ולוריין וורן קם היקום הקולנועי של לזמן את הרוע. בשנת 2013, יצא לאור הסרט הראשון ביקום "לזמן את הרוע". הסרט התבסס על מקרה אותו חקרו אד ולוריין וורן בשנת 1971. במהרה הפך הסרט לשובר קופות, ולאחד מסרטי האימה הרווחיים בהיסטוריה. בהמשך, יצא הסרט "אנאבל", אשר התבסס על מקרה אותו חקרו אד ולוריין וורן בשנת 1968. הסרט זכה להצלחה חסרת תקדים, ואף הצליח לשחזר את הצלחת קודמו. בשנת 2016, עלה לאקרנים הסרט "לזמן את הרוע 2", אשר התבסס על אחד מסיפוריהם המוכרים ביותר של אד ולוריין וורן; "אנפילד פולטרגייסט". הסרט גרף למעלה מ-320 מיליון דולר, ובעקבות הצלחתו הרבה הוחלט להוציא את הסרט "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן".
לאחר הצלחת הסרט "אנאבל", אשר התבסס על בובת אנאבל, עלה לאקרנים בשנת 2017 הסרט "אנאבל 2", אשר גרף למעלה מ-305 מיליון דולר. לאחר שנה יצאה הסרט "הנזירה" שהפך לאחד מחמשת סרטי האימה המכניסים ביותר בכל הזמנים, כאשר גרף קרוב ל-400 מיליון דולר. הסרט התבסס על מקרים שונים אותם חקרו אד ולוריין וורן. בשנת 2019, יצא הסרט "מקוללת", אשר מתבסס על דמותה של לה יורונה, ומתקשר לאד ולוריין וורן. הסרט זכה להצלחה רבה כאשר גרף למעלה מ-122 מיליון דולר, מתקציב של תשעה מיליון דולר.
בעקבות הצלחת שני סרטי אנאבל, עלה לאקרנים בשנת 2019, הסרט "אנאבל 3", אשר מתבסס על המפגש של אד ולוריין וורן עם אנאבל.
הערות שוליים

↑  Birk, Libby (19 באפריל 2019). "How Did Lorraine Warren Die?". PopCulture.com. נבדק ב-21 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Brown, Alan (30 בספטמבר 2008). Ghost Hunters of New England. Lebanon, New Hampshire: University Press of New England. p. 3. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Ed & Lorraine Warren - Home
↑  The Conjuring Movies at the Box Office - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
↑  Patrick, Mike (24 באוקטובר 1997). "Truth or Scare? Ghost hunters' stories fail to rattle skeptics". No. Vol 6. Connecticut Post. pp. Front Page, A14. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Nickell, Joe (2019). "Lorraine Warren dead at ninety-two". Skeptical Inquirer. 43 (4): 7.
↑  McLoughlin, Pam (5 באוקטובר 2014). "Real 'Annabelle' story shared by Lorraine Warren at Milford's Lauralton Hall". New Haven Register. נבדק ב-24 בפברואר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Alexander, Bryan (22 ביולי 2013). "The 'true' story behind 'The Conjuring'". USA Today. נבדק ב-5 באוגוסט 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   Film, The Telegraph
↑  Conjuring 2 vs the True Story of the Enfield Haunting Historyvshollywood.com
↑  The Conjuring Reveals Spooky Trailer and Scene, And James Wan Talks Horror As Therapy, CINEMABLEND, ‏2012-10-15
1 2  WarnerBros.com | The Conjuring | Movies, www.warnerbros.com
↑  The Conjuring (2013) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
↑  Annabelle, נבדק ב-2019-07-12
↑  Annabelle (2014) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
↑  The Conjuring 2, נבדק ב-2019-07-12
↑  The Conjuring 2 (2016) - IMDb, נבדק ב-2019-07-12
1 2  The Conjuring 2 (2016) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
↑  Dave McNary, Dave McNary, ‘Conjuring 2’ Director James Wan: ‘There Could Be Many More Movies’, Variety, ‏2016-06-08 (באנגלית)
↑  Annabelle: Creation (2017) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
1 2  The Nun (2018) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
↑  Roadshow Films (2018-10-18), THE CURSE OF THE WEEPING WOMAN | Teaser Trailer | 2018 [HD], נבדק ב-2019-07-12
↑  The Curse of La Llorona is Part of The Conjuring Universe, ScreenRant, ‏2019-03-16 (באנגלית)
↑  How The Curse of La Llorona Is Connected To The Conjuring Universe, CINEMABLEND, ‏2019-03-17
1 2  www.boxofficemojo.com
↑  Anthony D'Alessandro, Anthony D'Alessandro, ‘Toy Story 4’ Holds Down No. 1 With $58M Before ‘Spider-Man’ Mania, ‘Annabelle 3’ Jump Scares To 31M+, ‘Yesterday’ $17M+ – Sunday Final, Deadline, ‏2019-06-30 (באנגלית)
↑  Annabelle Comes Home (2019) - Box Office Mojo, www.boxofficemojo.com
עטיפת הספר The Demonologist: The Extraordinary Career of Ed and Lorraine Warren
אוטודונטיים

| אוטודונטיים |
| --- | --- |
 אוטודוס
תקופה
קרטיקון תחתון-פליסטוקן כ-115,000,000–781,000 שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: דמויי עמלץ
משפחה:: אוטודונטיים
שם מדעי
 Otodontidae ‏גליקמן, 1964

אוטודונטיים (שם מדעי: Otodontidae) היא משפחה של כרישים נכחדים מהסדרה דמויי עמלץ אשר חיו בין תחילת הקרטיקון עד לתקופת הפליסטוקן לפני 115-0.781 מיליון שנה מזמננו. כרישים אלה היו ענקיים בעלי שיניים גדולות מעוצבות לשיסוע וקריעת בשר.
הגדול מכל בני המשפחה היה המגלודון (megalodon), שהיה גדול הכרישים מעולם והגיע לאורך 16–28 מטרים. ייתכן שדמה במראהו לעמלץ לבן ובעבר נחשב למין בסוג קרכרודון. עם זאת מחקרים אחרים מניחים שבגלל מבנה שיניים שונה מעט ייתכן שהכריש שייך לקבוצה קדומה יותר, הקרובה לכריש הקרטיקוני קריטוקסירינה, שאולי התפתחה לעמלציים המוכרים. הדעות בנושא עוד חלוקות.
סוגים

קרקורליס (Carcharocles) - בו אולי היה המגלודון
Cretolamna
Kenolamna
Megalolamna
Megaselachus
אוטודוס (Otodus)
Palaeocarcharodon
Parotodus
אוגניין וראנייש

אוגניין וראנייש (בסרבית: Огњен Врањеш; נולד ב-24 באוקטובר 1989) הוא כדורגלן בוסני המשחק בצ'וקאריצ'קי בעמדת הבלם. וראנייש הוא אחיו של הכדורגלן סטויאן וראנייש.
קריירת מועדונים

וראנייש התחיל את הקריירה שלו בבוראץ באניה לוקה ממנה עבר לכוכב האדום בלגרד כאשר הוא בן 20. בינואר 2010 הושאל לנפרדק קרושבץ ובקיץ של אותה שנה הושאל לשריף טירספול מליגת העל המולדובית.
ב-12 בינואר 2011 וראנייש חתם לשלוש שנים בקרסנודאר מליגת העל הרוסית.
ב-12 בדצמבר 2012 וראנייש חתם לשלוש שנים בספרטק ולדיקווקז. במאי 2013 נפצע ונעדר 8 חודשים מהמגרשים.
בינואר 2014 חתם באלאזיספור מליגת העל הטורקית. ב-9 בפברואר 2014 ערך את משחק החזרה שלו בניצחון 0-3 נגד קייסריספור.
בספטמבר 2014 סיכם בפז'יבראם מליגת העל הצ'כית, אך בסופו של נשאר באלאזיספור.
ב-2 בפברואר 2015 חתם בגזיאנטפספור, אך כעבור חוזה שוחרר מהמועדון בהסכם הדדי.
ב-26 בינואר 2016 חתם בספורטינג חיחון עד לסיום העונה עם אופציה לעונה נוספת במידה והוא ירשום דקות משחק לפחות במחצית ממשחקי הקבוצה עד לסיום העונה ובתנאי שלא תירד. למרות שווראנייש שיחק ברוב משחקי הקבוצה וחיחון נשארה בליגה, וראנייש שוחרר מהמועדון.
ב-25 באוגוסט 2016 חזר לרוסיה וחתם לשנתיים בטום טומסק.
ב-22 בדצמבר 2016 וראנייש חתם בא.א.ק. אתונה מליגת העל היוונית. ב-5 בפברואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-6 נגד וריה.
ב-20 ביוני 2018 חתם באנדרלכט הבלגית לארבע שנים. כעבור שנה בדיוק, חזר בהשאלה לא.א.ק. אתונה, ובסיום העונה חזר לאנדרלכט.
ב-25 בינואר 2021, וראנייש הושאל לשרלרואה.
ב-19 ביולי 2021 חזר וראנייש לא.א.ק. אתונה וחתם לשנתיים.
ב-25 ביולי 2022 חתם בהטאייספור הטורקית.
ב-1 בספטמבר 2023 וראנייש חתם בצ'וקאריצ'קי מליגת העל הסרבית.
קריירה בינלאומית

ב-17 בנובמבר 2010 וראנייש ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בוסניה והרצגובינה בניצחון 2-3 נגד סלובקיה. וראנייש השתתף עם הנבחרת במונדיאל 2014, אליו העפילה לראשונה בתולדותיה באותה שנה.
ב-3 ביוני 2016 הורחק בתיקו 2-2 נגד דנמרק.
אובססיה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 שחקנים:  ריצ'רד ארמיטאג'  צ'ארלי מרפי  אינדירה וארמה  ריש שאה 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  4 
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אובססיה (באנגלית: Obsession) היא סדרת טלוויזיה משנת 2023 הזמינה בשירות הסטרימינג נטפליקס. בסדרה מככבים צ'ארלי מרפי, ריצ'רד ארמיטג' ואינדירה וארמה. התסריט נכתב על ידי מורגן לויד מלקולם ובנג'י וולטרס ומבוסס על הרומן "Damage" מאת ג'וזפין הארט.
עלילה

ויליאם פארו הוא מנתח שמתחיל רומן עם אנה, ארוסתו של בנו ג'יי. עד מהרה ויליאם נהיה אובססיבי לאנה, מה שמאיים על הקריירה שלו ועל משפחתו וחייו.
שחקנים ודמויות

צ'ארלי מרפי - אנה ברטון
ריצ'רד ארמיטג' - ויליאם פארו
אינדירה ורמה - אינגריד פארו
ריש שאה - ג'יי פארו
פיפה בנט-וורנר - פגי
סונרה אנג'ל - סאלי פארו
אניל גוטם
מריון ביילי - אליזבת ברטון
סלין ארדן
איסלה ג'קסון-ריצ'י
פרנצ'סקה נייט
גרג בארנט
ויקטור פונטקורבו
לטי תומאס
כרים חסן
הפקה

הסדרה הופקה על ידי חברות ההפקות "Gaumont Film Company" ו-"Monage Productions". המפיקים הם ג'ינה קרטר, מתיו ריאד ופרית טריפלדי מ-Moonage, ואליסון ג'קסון של גאומונט שימשו כמפיקות בפועל. מרפי, שאה, ארמיטאג' וורמה לוהקו באביב 2022 כשההפקה החלה שם הקודם לסדרה, Damage.
התסריט לסדרה נכתב על ידי מורגן לויד מלקולם ובנג'י וולטרס והתבסס על הספר Damage מאת ג'וזפין הארט, שעובד בעבר לסרט Damage מ-1992 בכיכובם של ג'ולייט בינוש וג'רמי איירונס. גלן לייבורן וליסה בארוס ד'סה ביימו את הסדרה. מקומות הצילום כללו תפאורה באולפני טוויקנהאם.
הסדרה בת ארבעת הפרקים תוארה כ"מותחן אירוטי".
שידור ראשון

הסדרה שודרה לראשונה בנטפליקס ביום חמישי, 13 באפריל 2023.
הערות שוליים

↑  Whittington, Paul (8 באפריל 2023). "Obsession star Charlie Murphy: 'You have to have a really happy set to go to those dark places —Love/Hate was one of the happiest'". Independent.ie. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ritman, Alex (17 במרץ 2022). "Richard Armitage, Indira Varma Cast in Netflix Adaptation of Erotic Thriller 'Damage'". Hollywood Reporter. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Devore, Britta (29 במרץ 2023). "Richard Armitage and Charlie Murphy Get Hot and Heavy in a Trailer for Netflix's 'Obsession'". Collider. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fletcher, Alex (30 במרץ 2023). "Obsession: Everything you need to know about the Richard Armitage and Charlie Murphy erotic thriller". bt.com. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shillcock, Francesca (30 במרץ 2023). "Happy Valley star joins Richard Armitage in Netflix's racy new thriller". Hello. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hibbs, James (29 במרץ 2023). "Richard Armitage and Charlie Murphy in trailer for "seductive" Obsession". Radio Times. נבדק ב-10 באפריל 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
אובסל

אובסלים (באנגלית: Obcells, אב-תאים, או אבתאים) הם פרוטו-אורגניזמים היפותטיים או צורת החיים המוקדמת ביותר. המונח הוצע לראשונה על ידי תומאס קאבלייר-סמית' ב-2001. על פי התיאוריה של קאבלייר-סמית' למקור התא הראשון, שני אובסלים בצורת כוס התמזגו ויצרו פרוטו-תא עם מעטפת שכבה כפולה ליפידית, גנום פנימי וריבוזומים, פרוטוציטוזול ופריפלזמה.
השערה

קשה לתארך ספציפית את תחילת החיים ואורגניזמים חיים שכן הקיום המוקדם ביותר של פרוטו-אורגניזמים כמעט לא הותיר רמזים פליאונטולוגיים (עדויות לקיומם של סטרומטוליטים לפני כארבעה מיליארד שנה יש בחגורת האבן הירוקה של איסואה). קאבלייר-סמית' טוען שבתחילה היה מרק קדמון שהכיל חומצות אמינו, אבני הבניין לחלבונים. שכפול וזרחון לא היו רלוונטיים עד שהמרק הפרה-ביוטי החל להתארגן בעידן "חומצת הגרעין". עדיין לא היו "חיים", אך החומרים בתקופה זו יכלו להשתכפל ולעבור תהליכים כימיים מאורגנים. בהתבסס על תהליכים מסודרים אלה, נוצר אובסל, שכלל קידוד מגנים לחלבונים וכרומוזומים ואת האינטראקציות הסימביוטיות בין ממברנות, גנים ואנזימים. לאובסלים היה כנראה קרום בודד עם ליפידים דחוסים, וחלבונים ספציפיים של שלד התא העניקו לאובסלים את העקמומיות שלהם. חלבוני השלד הללו היו ככל הנראה בתוך הפרוטופריפלזמה של האובסל.
השערה > תפקידו של הפוליפוספט

בהתבסס על הריכוז הגבוה של פוספט בקרום כדור הארץ,  המטבוליזם האוניברסלי של פירופוספט ופוליפוספט (polyP) בתאים מודרניים,  היכולת ליצור פוספטים באופן אביוטי, ופשטותו בהשוואה לנוקלאוטידים וחומצות גרעין, שכפול החל כנראה במשטחים מינרלים עשירים בפוספט ואנזימים הקשורים לפוספט. שכפולים הם נחוצים כדי שהקוד הגנטי יתקיים, ולכן קאבלייר-סמית' טוען ש"קינאזות פוליפוספט וקינאזות פירופוספט עשויות להיות בין הזרזים המוקדמים ביותר המקודדים חלבון". אם אלה היו קיימים, חלבונים קושרים לפוליפוספט היו מקור האנרגיה השימושי ביותר עבור התאים. בשל תכונותיו האניוניות, סביר שבזמן היותם שקועים בסביבה עשירה בנוקלאוטידים וחומצות גרעין, חלבונים קושרים לפוליפוספט יכלו לעבור פולימריזציה עם חומרים אלו. לכן, לאובסלים עם אקסונוקלאזים המחוברים לממברנה שלהם היה יתרון שסייע לשכפול בהשוואה לאובסלים שלא היו בעלי אקסונוקלאזים כאלה. בתאים מודרניים, לגלוקוקינאזות יש בדרך כלל שני אזורים שונים הקושרים פוספט, המכילים בעיקר את חומצות האמינו גליצין, תראונין ואספרטט.  לכן, קאבלייר-סמית' מציע את האפשרות שמקורם של אזורים משותפים אלה הוא באובסלים, במטרה להיקשר לפירופוספט.
השערה > תנאי מחיה

קאבלייר-סמית' טוען שהמיקום הסביר ביותר שבו יכלו אובסלים לשרוד ולגדול על פני כדור הארץ היה באזור שבין הים ליבשה, לא בפתחי קרקעית הים. בשל התלות הסבירה שלהם בפוליפוספט ובפירופוספט לאנרגיה על פני שימוש ב-ATP, סביר להניח שאובסלים היו מתכנסים באזורים שבהם מינרלים אלו נוצרו בריכוזים גבוהים. פוליפוספט יכול להיווצר בחוף הים ב"בריכות מלוחות קטנות, משקעים נקבוביים או פרוטו-קרקע". בטמפרטורות נמוכות יותר, חומצות הגרעין יציבות יותר  ושומנים בעלי שרשרת קצרים יותר יכולים ליצור ממברנות בקלות רבה יותר.  בשילוב עם התלות שלהם בפוליפוספט ובפירופוספט, הטמפרטורות הנמוכות יותר באזור המגע בין היבשה והמים מאפשרות בית גידול להתפתחות אובסלים. בתנאים אלה, שינויי הטמפרטורה וההטרוגניות הקיצוניים של רכיבים חיצוניים עלולים לגרום לשינויים חדים במבנה ובתפקוד של תאים חדשים, מה שהוביל בסבירות גבוהה יותר לאבולוציה של פרוטו-תאים בהשוואה לטמפרטורות יציבות ורכיבים חיצוניים הומוגניים.
השערה > זרחון

תאים היו תלויים בפוליפוספט ובפירופוספט לאנרגיה, כך שחילוף החומרים שלהם לא הסתמך על זרחון חמצוני או פוטו-זרחון. תהליכים אלה היו מורכבים מדי לטבעם הפשוט של האובסלים. קאבלייר-סמית' מכנה את זרחון האובסלים של מינרלים אלה לאנרגיה "ליטו-פוספורילציה", שהיא פשוטה ואפשרית עקב קיומן של קינאזות שיכולות לזרז חלבונים קושרים לפוליפוספט וחלבונים קושרי פירופוספט. מכאן, סביר להניח שלאובסלים היו קינאזות אלו על פני השטח ואלה הגיבו עם חלבוני הפוליפוספט החיצוניים והפירופוספטים הללו. פוליפוספט ופירופוספט היו אולי קטנים מספיק כדי לעבור דיפוזיה אל אובסלים. לכן, סביר גם שחלק מהקינאזות הללו היו בנהור של האובסל, שם הגיבו עם חלבונים אלו ולאחר מכן אחסנו אותם לשימוש מאוחר יותר. אחסון זה אמור היה להיות מועיל עבור אובסלים לזמנים שבהם הריכוז של חלבונים חיצוניים קושרי פוליפוספט וחלבונים קושרי פירופוספט היה אמור להשתנות.
שכפול > חלוקה

כיוון שהאובסלים היו בצורת גביע ויכלו לחשוף את הכרומוזומים שלהם לסביבה הקשה, כדי להגן על המידע הגנטי שלהם ועל כל גורמי האיתות שלהם, אובסלים יכלו להיצמד למשטחי פוליפוספט באמצעות חלבוני אדהזין מקומיים. במהלך החלוקה, חלבוני החלוקה היו מחלקים את האובסל לשניים ומפרידים בין המרכיבים הפנימיים בין שני האובסלים שנוצרו (אובסלי הבת). כאשר החלוקה הזו התרחשה, השלמות המבנית של הממברנה החלה להיחלש ושני החצאים היו נודדים לעבר משטח הפוליפוספט. חלבוני האדהזין היו מצמידים את הקצוות הללו אל פני השטח והחלוקה הייתה מושלמת.
שכפול > היתוך

במשך מיליוני שנים הצליחו אובסלים לשרוד בחלוקה בלבד. בהמשך אובסלים התמזגו לפרוטו-אורגניזמים בתהליך של ברירה טבעית, ועקב לחצים סביבתיים, וכך נוצרה הגנה נוספת על המרכיבים הפנימיים שלהם וירדה הסבירות לאובדן אוליגוסכרידים במהלך החלוקה. שני אובסלים היו באים במגע זה עם זה ודבקים זה בזה על ידי חלבוני ההדבקה בשולי שניהם. הדבקה זו יכולה להיות מוצקה יותר מאשר על משטחי הפוליפוספט מבלי להגביל את החלוקה והצמיחה. ההתמזגות של אובסלים הובילה ליצירת ציטוזול, בהשוואה לחלוקת אובסלים. מכאן החלה הממברנה להשתנות לצד ציטופלזמי ולצד חיצוני, הממברנה הכפולה המקדימה של פרוטו-תאים מודרניים. על מנת למנוע התמזגות מוחלטת של האובסלים, ייתכן שלאחר ששני האובסלים נצמדו, חלבוני האדהזין המשיכו לפעול כפקקים. נקודות הידבקות אלו אפשרו הובלת חומרים בין הציטוזול לסביבה, אך אלה יכלו להתפתח ללוחיות, רווחים בין הצד הציטופלזמי לצד החיצוני של הממברנה בחיידקים גראם-שליליים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Cavalier-Smith T (2001). "Obcells as proto-organisms: membrane heredity, lithophosphorylation, and the origins of the genetic code, the first cells, and photosynthesis". J. Mol. Evol. 53 (4–5): 555–95. Bibcode:2001JMolE..53..555C. CiteSeerX 10.1.1.607.8378. doi:10.1007/s002390010245. PMID 11675615.
↑  Deamer, David (ביוני 1997). "The First Living Systems: a Bioenergetic Perspective". Microbiology and Molecular Biology Reviews. 61 (2): 239–61. doi:10.1128/.61.2.239-261.1997. PMC 232609. PMID 9184012. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kornberg, A (1999). "Inorganic Polyphosphate: a Molecule of Many Functions". Annual Review of Biochemistry. 68: 89–125. doi:10.1146/annurev.biochem.68.1.89. PMID 10872445.
↑  Hsieh, P (במרץ 1996). "Cloning, Expression, and Characterization of Polyphosphate Glucokinase from Mycobacterium Tuberculosis". National Center of Biotechnology Information. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Levy, Matthew (7 ביולי 1998). "The Stability of the RNA Bases: Implications for the Origin of Life". Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America. 95 (14): 7933–7938. Bibcode:1998PNAS...95.7933L. doi:10.1073/pnas.95.14.7933. PMC 20907. PMID 9653118. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Deamer, David (ביוני 1997). "The First Living Systems: a Bioenergetic Perspective". Microbiology and Molecular Biology Reviews. 61 (2): 239–61. doi:10.1128/mmbr.61.2.239-261.1997. PMC 232609. PMID 9184012. {{cite journal}}:  (עזרה)
אורית

ערך זה עוסק בתרגום ספר התנ"ך לגעז. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קריאה מספר האורית
אורית (בגעז: ኦሪት; עברית: "חוק", "תורה") הוא שמם של שמונת הספרים הראשונים בביבליה של הכנסייה האתיופית, הכנסייה האריתראית (אנ') ובמצהף קדוס של ביתא ישראל, הכוללים את חמשת חומשי תורה, ספרי יהושע, שופטים ומגילת רות. מקורה במילה "אורייתא" שבארמית.
תרגום התורה לגעז הסתמך בעיקר על תרגום השבעים היווני, אך נשען מעט גם על התרגומים הארמיים ונוצר כנראה בין המאות החמישית והשביעית לספירה, אחרי התנצרותה של אקסום במאה הרביעית.
אדם המזיק

| --- | --- |
 מקרא:  ויקרא, כ"ד, כ"א
 משנה:  מסכת בבא קמא, פרק ב', משנה ו', פרק ג', משניות ד' - ח', ופרק ח'
 משנה תורה:  הלכות חובל ומזיק
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה רל"ו ספר החינוך, מצווה מ"ט
 
במשפט העברי אדם המזיק הוא אדם שגורם על ידי מעשיו נזק לאחר, בממונו או בגופו. הוא אחד מאבות הנזיקין, ונכלל לפי דעה אחת כאחד מארבעת אבות הנזיקין הנמנים בתחילת מסכת בבא קמא.
פרטי ההלכה > הפן הממוני

אדם המזיק ממונו של חברו חייב לשלם. יסוד הלכה זו נלמד מהפסוק:
"ומכה בהמה ישלמנה"