stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק בן-צבי
פעילותו כחוקר > פרסומיו

בן-צבי פרסם מאמרים מקצועיים ופובליציסטיים רבים, לעיתים תחת שמות עט (יצחק השמשי, אבנר, נעמן, י. קטגורי, י. ק-י, עובר דרך, עובר אורח, י. ב.צ.). העיתונים העיקריים שלהם תרם: "האחדות", "קונטרס", "דבר", "הפועל הצעיר", "הדור", "התורן", "הדואר", "פארווערטס", "וארהייט", "דער יידישער קעמפער", "דער יידישער קאנגרעס", "העולם" ו"פאלק און ציון". מאמרים רבים פרי עטו כונסו ב"כל כתביו" (תרצ"ה).
מספריו > ספרים מפרי עטו

עם דוד בן-גוריון, ארץ-ישראל בעבר ובהווה, (מהדורה מהודרת" מרדכי אליאב ויהושע בן-אריה עורכים), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תש"ם (1979)
דער פאלעסטינא ארבייטער פאנד, ווארשא, מו"ל לא ידוע, 1917, (ביידיש).
היישוב העברי בכפר פקיעין, תרפ"ב-1922
שאר ישוב: מאמרים ופרקים בדברי ימי היישוב העברי בא"י וחקר המולדת, תרפ"ז-1927
ספר השומרונים, תרצ"ה-1935
יהודי ח'יבר וגורלם, ת"ש-1940
פועלי ציון בעלייה השנייה, תשי"א-1951
נדחי ישראל, תשי"ג-1953
ארץ ישראל ויישובה בימי השלטון העות'מאני, תשט"ו-1955
זיכרונות ורשומות: מהנעורים עד 1920, תשכ"ו-1966
מחקרים ומקורות, תשכ"ו-1960
הגדודים העבריים: אגרות, תשכ"ז 1967
החזון והגשמתו: פרקי זיכרונות ורשימות על בעיות ההסתדרות, תשכ"ח-1968
רשמי דרך, (בעריכת רחל ינאית בן-צבי), תשל"ב-1972
מחקרים בכתר ארם צובה, תש"ך-1960
מסעות: בשבילי הארץ ושכנותיה – מתוך רשימות דרך ויומנים, תש"ך-1960
מספריו > ספרים שערך

ספר היובל לשניאור זלמן שזר: מחקרים ומקורות לתולדות התנועה השבתאית, תש"ך-1966
תולדות ארץ ישראל: מהימים הקדומים ביותר עד זמננו, תרצ"ח-1938
ספר תולדות ההגנה, תשט"ו-1955
ספר צפת: מחקרים ומקורות על קהילת צפת מן המאה ה-16 עד המאה ה-19, תשכ"ב-1962* ספר השומר: דברי חברים, תשכ"ב-1962
מספריו > ממאמריו

"מקדשיה" הירושלמי וכתרי התורה שבבתי-הכנסת הקראים בקושטא ובמצרים, קריית ספר, לב (תשי"ז), עמודים 366–374
לקריאה נוספת

מאיר בניהו, "יצחק בן-צבי הנשיא, מפעלו המדעי ומחקריו במכון בן-צבי", בתוך: ספר הזיכרון ליצחק בן צבי, א', 1964(הספר בקטלוג ULI)
יוסף כרמל, יצחק בן צבי: מתוך יומן בית הנשיא, רמת גן, 1967
נירית שלו-כליפא, "ממזרח ומתנ"ך - דימויי נוף ישראלי בצריף הנשיא יצחק בן-צבי", מותר, 11, 2003
עזריאל קמון, "מ’שאר ישוב’ ל’נדחי ישראל’ : מימד ההיאחזות בתפיסתו היישובית של יצחק בן-צבי", בתוך: הקונגרס העולמי למדעי היהדות, 2001
בן-ציון אשל, "לבטי לשון במאמריו הראשונים של י. בן צבי", לשוננו לעם, כ"ד, תשל"ג - 1973
יצחק בצלאל, "כתבי יצחק בן-צבי על יהדות-המזרח: השלבים, התחומים, המאפיינים", פעמים, 25, תשמ"ו-1986
ארנון למפרום, "יצחק בן-צבי והנצחת יוסף בנימיני: ניסיון כושל להקמת אתר מורשת לאומית", ארכיון, 17, 2013, עמ' 48–55
חגי צורף (עורך), יצחק בן-צבי הנשיא השני - מבחר תעודות מפרקי חייו, (1963-1884), ירושלים: ארכיון המדינה תשנ"ח-1998 - מידע ב אתר גנזך המדינה
יצחק בצלאל, פגישה עם המזרח: יצחק בן־צבי ויהדות המזרח, הוצאת כרמל, 2017
אלעד בן-דרור, ‏'שומר החומות האחרון הראשון': יצחק בן־צבי ויהודי פקיעין, קתדרה 147, ניסן תשע"ג, עמ' 115–148
שאול ישועה אביטבול

| --- | --- |
 לידה:  1739 ה'תצ"ט
 פטירה:  1809 (בגיל 70 בערך) כ"ה באלול ה'תקס"ט
 מקום פעילות:  צפרו, מרוקו
 תקופת הפעילות:  ?–1809 
 רבותיו:  רבי אליהו הצרפתי
 חיבוריו:  "אבני שי"ש"
 
 תפקידים נוספים:  הרב הראשי של העיר צפרו, דיין
 
 חתימה:   
 
הרב שאול ישועה אביטבול (ה'תצ"ט, 1739 – כ"ה באלול ה'תקס"ט, ספטמבר 1809) היה דיין, רבה הראשי של העיר צפרו שבמרוקו.
ביוגרפיה

נולד בעיר צפרו שבמרוקו בשנת ה'תצ"ט, 1739, לרב יצחק אביטבול. בשנת ה'תקי"ז (1757), בהיותו בן שמונה עשרה, נסמך לדיינות, למד אצל אביו ואצל רבי אהרון אזכרי, והשתלם אצל רבי אליהו הצרפתי, כמו כן שימש בהוראה את  רבי יוסף עטיא.
ביוגרפיה > בכס הרבנות

בגיל 21, בשנת ה'תק"כ (1760) נתמנה לרב העיר צפרו ושימש בתפקידו ארבעים ותשע שנים. בימיו ייסד בית מדרש לרבנים ואת המצטיינים שבהם מינה לרבנים ודיינים בקהילות שונות במרוקו. כן דאג לרווחת בני קהילתו על אף הצרות אשר פקדו את העיר, ועיקר דאגתו הייתה למורים ולמלמדים בעיר. הוא השתדל להגדיל את הכנסתם, תמך בשביתתם בשנת ה'תקמ"ג (1783) ואף הסתכסך עם פרנסי קהילתו בעבור כך, עד אשר הצליחו המורים במאבקם והגדילו את שכרם.
שימש כמוהל ומל כאלף וחמש מאות ילדים.
בימי שבתו על כס הרבנות בצפרו, עברה העיר צרות רבות, עליהן כתב בספרו:
בעיר הזאת שהקיפוה לגיונים ובכל יום עומדים עלינו לכלותינו ויתובי יתבינן במצור ומצוק ארם מקדם ופלשתים נוסף על חיצי רעב דאייקור חיטי ואינם בנמצא בעיר הזאת, אשר נתקיים בנו קורות שתים, שהן השוד והשבר והרעב והחרב
בשנת ה'תק"ן (1790) העליל שר העיר צפרו (ששמו כנראה היה "חאז עבד אלכביר") עלילה על רבני העיר. הרב שאול ישועה והרב שלמה אביטבול נשלחו לכלא ושוחררו רק לאחר שקהילתם שילמה עבור כל אחד מהם 100 מתקאל (מטבע מרוקאי). באלול ה'תק"ן (ספטמבר 1790), מעיד הרב שאול ישועה כי הוגלה לאיגלוואן.
יחסיו עם בני קהילתו לא היו תקינים וכלשון הרב ישמ"ח עובדיה בהקדמה לספרו:
ורגע אדבר על אודות הרב המחבר וסגנונו דאורייתא קא מרתחא ליה וגחלים בערו ממנו ואחשוב כי הסיבה לזה בשביל היותו בין אנשים פראים וגסי המוח המכעיסים אותו תמיד על פניו ופיו יקבם בשם טרחנים וסרבנים"
מתלמידיו: ר' אברהם אציני ר' שלמה אביטבול ור' יהודה אלבז.
ביוגרפיה > משפחתו

נשא שתי נשים. ילדיו:
ר' רפאל - דרשן ושוחט
ר' יוסף - ת"ח וסופר
ר' אברהם שלמה
רבקה - נישאה לרבי יהודה אלבז, אשר כיהן אחריו כרב העיר וממנו יצאה שושלת אלבז - רבי אבא אלבז, רבי רפאל משה אלבז, רבי עמרם אלבז ועוד.
ביוגרפיה > פטירתו

הלך לעולמו בכ"ה באלול ה'תקס"ט, 6 בספטמבר 1809. על מצבתו נכתב:
המאור הגדול אור בהיר וזהיר המאיר לארץ אבא למלכא מלכי צדק מלך שלם, ושפט דלים בצדק, והוכח במישור לענוי ארץ, אבא שאול ומשיב כהלכה, עין טובה ורוח נמוכה...הוא מל את ישראל אלף ות"ק ילדים אשר בארץ, עשות ספרים הרבה אין קץ, לחמו נתן מימיו נאמנים...והוא שפט את ישראל מ"ט שנים, ושמו נודע בשערים המצוינים...בהלכות שחיטה וטרפות הוא ראש המדברים...
כתביו

הרב שאול ישועה כתב פסקים רבים וכתבים בדיני טרפות אך כתביו אבדו. נכדיו אספו את מקצת מהתשובות ששלח לכל רחבי מרוקו וקיבצו אותם בספר עם כתביו שנותרו, ספר זה מופיע גם במאגר התורני פרויקט השו"ת של בר-אילן.
אבני שיש חלק א - שו"ת על כל חלקי השו"ע, יצא לאור בשנת ה'תרצ"ה, בירושלים, באתר היברובוקס.
אבני שיש חלק ב - הכולל בתוכו: שו"ת על כל חלקי השו"ע וקונטרס "אבני קודש" - הלכות ומנהגי טרפות ופירושים וחידושים על התנ"ך והתלמוד, יצא לאור בשנת ה'תרצ"ו, בירושלים, באתר היברובוקס.
רבות מאגרותיו נדפסו בספרו של הרב דוד עובדיה "קהילת צפרו".
דניאל מייס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 במרץ 1978 (בן 46) אפינג, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (2000)  האקדמיה לאמנויות התיאטרון איטליה קונטי 
 אתר אינטרנט
 פרופיל ב-IMDb
 
דניאל אלן מייס (באנגלית: Daniel Alan Mays; נולד ב-31 במרץ 1978) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

מייס, הבן השלישי במשפחה של ארבעה בנים, נולד בעיר אפינג שבמחוז אסקס. הוא למד בבית הספר "Italia Conti Academy of Theatre Arts" ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA).
בשנת 2000 סיים את לימודיו ב-RADA והחל להופע בתפקידי משנה שונים בהם תפקיד קטן באופרת הסבון "איסטאנדרס" ובתפקיד טייס בסרט "פרל הארבור" של ג'רי ברוקהיימר. ב-2002 לוהק בסרטו של מייק לי "הכל או כלום" בתפקיד ג'ייסון, וגם הופיע בסרטו הבא של לי "וירה דרייק" בו גילם את סיד, בנה של גיבורת הסרט. הופעותיו בסרטיו של לי הביאו לו הצעות עבודה נוספות.
אחד מתפקידיו הבולטים הראשונים שלו היה בדרמה "Rehab" של ה-BBC בבימויה של אנטוניה בירד. הסרט עוסק בחיים במרכז גמילה מסמים. מייס שיחק בתפקיד אדם, צעיר המכור להרואין ששוחרר מבית הסוהר ונשלח למרכז הגמילה. על הופעתו זו זכה מייס בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הטלוויזיה Palmare-Reims בשנת 2003.
מייס המשיך להופיע בהפקות שונות בהן ב-2004 בסיטקום "Top Buzzer" של ג'וני ווהן, בתפקיד הראשי, קרטר קרנץ בסדרה הקומית "Funland" של BBC Three; כמו גם בסרטים "כפרה" (2007), "White Girl" ו"הג'וב הבריטי" שניהם מ-2008.
מייס כיכב בסיטקום "Plus One" של ערוץ 4 בתפקיד רוב בלק, קורבן נצחי של חוק סוד (אנ'), שחברתו זרקו אותו כדי להתחתן עם "דנקן מלהקת בלו". הוא שיחק בתפקיד מייקל מישקין בעיבוד של ערוץ 4 לטרילוגיה "Red Riding" מאת דייוויד פיס.
בתיאטרון הופיע מייס בשישה מחזות בתיאטרון רויאל קורט שבלונדון. המחזות כללו את "Ladybird",‏ "Motortown",‏ "The Winterling" ו-"Scarborough". סיימון סטיבנס חשב על מייס כשכתב את התפקיד של דני במחזה "Motortown". הוא זכה לשבחי הביקורת על הופעתו.
ב-2009 השתתף מייס בסרט "היפי היפי שייק" בתפקיד דייוויד וידג'רי לצדם של קיליאן מרפי וסיינה מילר; בעונה השלישית של הסדרה "The Street" שיחק לצדה של אנה פריל; היה קורבן בפרק בסדרת הדרמה "הנוכלים" וכן הופיע בסרט הבריטי העצמאי "Shifty" לצדו של ריז אחמד. על תפקיד זה היה מועמד לפרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקן המשנה הטוב ביותר.
ב-2010 כיכב מייס בתפקיד אדי או'גריידי בסרט "איזה מין שוויון". באותה שנה הופיע מייס בעונה השלישית והאחרונה של הסדרה "אפר לאפר" בתפקיד פקד בילוש ג'ים קיטס, דמות שהיא האנטגוניסט לג'ין האנט בגילומו של פיליפ גלניסטר (מתברר שהוא השטן בתחפושת של קצין משטרה).
בסדרת המדע בדיוני "מנודים" שעלתה לשידור ב-7 בפברואר 2011, שיחק מייס בתפקיד קאס קרומוול. עוד ב-2011 השתתף בפרק "Night Terrors" בעונה השישית של "דוקטור הו".
מייס הופיע בסרט "No One Gets Off in This Town" וכן שיחק בתפקיד משנה בסרטו של סטיבן ספילברג "הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן". ב-2012 שיחק בתפקיד עבריין שריצה עונש מאסר של 10 שנים על רצח חברתו בסרט "Public Enemies", ששודר ב-BBC One בינואר 2012. בדרמה "גברת ביגס" שיחק בתפקיד הגנב רוני ביגס Ronnie Biggs.
ביוגרפיה > חיים אישיים

למייס יש בן, מיילו ברטון-מייס, והוא חי בקראוץ' אנד שבצפון לונדון. הוא חובב כדורגל ואוהד של קבוצת לייטון אוריינט.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | פרל הארבור | Pearl Harbor | טייס |  |
| 2002 | הכל או כלום | All or Nothing | ג'ייסון |  |
| 2004 |  | Vera Drake | סיד |  |
| 2005 | הסוד שמעבר למילים | The Secret Life of Words | מרטין |  |
| 2005 | הכלה של החבר שלי | The Best Man | Pool Guy |  |
| 2006 | מידלטאון | Middletown | ג'ים הנטר |  |
| 2006 | שנה מופלאה | A Good Year | ברט |  |
| 2007 | כפרה | Atonement | טומי נטל |  |
| 2008 | הג'וב הבריטי | The Bank Job | דייב שילינג |  |
| 2008 |  | Shifty | כריס |  |
| 2009 | מר אף אחד | Mr. Nobody | עיתונאי צעיר |  |
| 2009 |  | The Firm | יטי |  |
| 2010 | נני מקפי והמפץ הגדול | Nanny McPhee and the Big Bang | בלנקינסופ |  |
| 2010 |  | Hippie Hippie Shake | וידג'רי |  |
| 2010 | איזה מין שוויון | Made in Dagenham | אדי |  |
| 2010 |  | No One Gets Off in This Town |  |  |
| 2011 | הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן | The Adventures of Tintin: The Secret of the Unicorn | אלן |  |
| 2012 |  | Byzantium | נואל |  |
| 2013 | פאנץ' 119 | Welcome to the Punch | נתן ברתניק |  |
| 2016 | הצבא של אבא | Dad's Army | טוראי ווקר |  |
| 2016 | גולם רצחני | The Limehouse Golem | ג'ורג' פלוד |  |
| 2018 | לשחות עם גברים | Swimming with Men | קולין |  |
| 2018 |  | Two for Joy | ליאס |  |
| 2019 | ידיד הדייגים | Fisherman's Friends | דני |  |
| 2019 | 1917 | 1917 | סמל סנדרס |  |
| 2020 | מדור הקצב | The Rhythm Section | דין ווסט |  |
| 2022 |  | Your Christmas or Mine? | גאוף טיילור |  |
| 2023 |  | Your Christmas or Mine 2 | גאוף טיילור |  |
| 2023 | מרד התרנגולים: עלייתם של הנאגטס | Chicken Run: Dawn of the Nugget | פאצ'ר | דיבוב |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 |  | Fist of Fun | פטריק נאפי | 2 פרקים |
| 2000 |  | EastEnders | קווין | 2 פרקים |
| 2001 |  | In Deep | דייב סטריט | בפרק "Ghost Squad" |
| 2001 |  | The Bill | וורן דבדייל | בפרק "Temptation" |
| 2002 | ילדות שנייה | Manchild | מכונאי | בפרק "Fiftysomething" |
| 2002 |  | NCS Manhunt | דני בירד | 2 פרקים |
| 2002 |  | Dead Casual | לא ידוע | סרט טלוויזיה |
| 2002 | מגעים אסורים | Tipping the Velvet | ג'ימי ברנס | סדרת טלוויזיה |
| 2003 |  | Rehab | אדם | סרט טלוויזיה |
| 2004 |  | Top Buzzer | קרלטון | 10 פרקים |
| 2004 |  | Keen Eddie | רוני ויגנסי הבן | בפרק "Sticky Fingers" |
| 2005 |  | Beneath the Skin | מוז ברנסייד | סרט טלוויזיה |
| 2005 | מחזור 76 | Class of '76 | סטיבן גרנט |  |
| 2005 |  | Funland | קרטר קרנץ | 11 פרקים |
| 2007 |  | Consent | סטיב |  |
| 2007 |  | Saddam's Tribe | Uday | סרט טלוויזיה |
| 2007 |  | Half Broken Things | מייקל | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | White Girl | סטיב | סרט טלוויזיה |
| 2008 |  | Consuming Passion | צ'ארלס בון | סרט טלוויזיה |
| 2009 |  | Plus One | רוב בלק | 5 פרקים |
| 2009 | טרילוגיית כיפה אדומה 1983 | Red Riding: In the Year of Our Lord 1983 | מייקל מישקין | סרט טלוויזיה של ערוץ 4 |
| 2009 |  | The Street | מארק | פרק אחד |
| 2010 | הנוכלים | Hustle | מרווין לויד | בפרק "Conned Out of Luck" |
| 2010 | מאפר לאפר | Ashes to Ashes | ג'ים קיטס | 8 פרקים |
| 2011 | מנודים | Outcasts | קאס קרומוול |  |
| 2011 | דוקטור הו | Doctor Who | אלכס | עונה 6; פרק "Night Terrors" |
| 2012 | אי המטמון | Treasure Island | דוקטור לייבסי | דרמה בשני חלקים |
| 2012 | אויבי הציבור | Public Enemies | אדי מוטרם |  |
| 2012 |  | Mrs Biggs | רוני ביגס |  |
| 2014 |  | The Great Fire | סמואל פפיס | סדרת טלוויזיה; 4 פרקים |
| 2017-2016 | שחיתות | Line of Duty | סמל דני וולדורן | סדרת טלוויזיה; 4 פרקים |
| 2017 | גרילה | Guerrilla | קאלן | מיני-סדרה |
| 2017 |  | Born to Kill | ביל אנדרסון | מיני-סדרה |
| 2018 | ארוחת ערב עם הרווה | My Dinner with Hervé | קייסי | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2019-הווה |  | Temple | לי סימונס | תפקיד ראשי (2 עונות); 14 פרקים |
| 2020 | קווים לבנים | White Lines | מרקוס וורד | סדרת טלוויזיה |
| 2020 | דז | Des | הבלש פיטר ג'יי | מיני-סדרה; 3 פרקים |
| 2020 - הווה | קוד 404 | Code 404 | ד"ר ג'ון מייג'ור | תפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים |
| 2022 | רצח לפי הספר | Magpie Murders | צ'אב | 5 פרקים |
| 2023 |  | The Long Shadow | סידני ג'קסון | 3 פרקים |
| 2023 | ערים (אנ') | Still Up | ריץ' | פרק: "Veggie Veggie Bing Bong" |
| 2024 | פרנקלין | Franklin | אדוארד בנקרופט (אנ') | מיני-סדרה |
| 2024 |  | Moonflower Murders | לוק / צ'אב | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2025 |  | Lynley | בריאן נייס | סדרה עתידית של BBC One |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | פרס הקולנוע הבריטי העצמאי | שחקן המשנה הטוב ביותר | Shifty | מועמדות |  |
| 2017 | פרס באפט"א לטלוויזיה | שחקן המשנה הטוב ביותר | שחיתות | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אוליבייה | השחקן הטוב ביותר במחזמר | ברנשים וחתיכות | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  Biography for Daniel Mays at the Internet Movie Database
1 2  "Funland Starts this autumn on BBC THREE" BBC.co.uk (Press Office), 27 September 2005
↑  Barnett, David; "Bradford: City gives a backdrop to new drama" TheTelegraphAndArgus.co.uk, 9 September 2008
↑  Outcasts
↑  "On Soccer AM… This Saturday Gazza joins Max and Helen" SkySports.com, 17 April 2009 (Retrieved: 23 August 2009)
↑  Gambon and Courtenay to star in Dad's Army film
↑  Olivia Rook, 2024 Olivier Awards: Full list of winners, London Theatre, ‏2024-04-14 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007325403405171  BNE: XX5023588  GND: 1011361140  ISNI: 0000 0001 1883 2364  LCCN: nr2005009507  SUDOC: 160390648  VIAF: 161974432   WorldCat (עם VIAF): 161974432
מלך רוהן

בלגנדריום של טולקין, מלך רוֹהָן, מלך הספָר או שׂר הספָר (באנגלית: King of Rohan) הוא שליטם של ממלכת רוֹהָן ושל הרוֹהִירִים ובעל סמכויות אבסולוטיות במדינה. המשרה מועברת מועברת מאב לבן, ואם אין למלך רוֹהָן הנוכחי בן, המשרה עוברת לאחד מקרובי משפחתו. המלך חייב להיות מזרע בית אֵאוֹרְל.
מקום מגורים

מלכי רוֹהָן גרו במֶדוּסֶלְד, שנמצאת באֵדוֹרָס, למרות שפעמים רבות השתמשו בדוּנְהֵירְג כמעון קיץ.
היסטוריה > מנהיגי האֵאוֹתֵאוֹד בצפון > השליטים עד פְרוּמְגָר

וִידוּגַבְיָה היה אחד ממלכי אנשי הצפון והחזק שבהם. הוא עזר למִינַַלְקָר, מלך גוֹנְדוֹר, במלחמה עם בני המזרח. מִינַַלְקָר שלח את וַלָאקָר, בנו, כשגריר וכדי ללמוד על אנשי הצפון ומנהגיהם. אך וַלָאקָר הרחיק לכת מתוכניות אביו ונשא את וִידוּמָבִי בת וִידוּגַבְיָה לאישה. ובשל כך התפרצה מלחמת האזרחים של גוֹנְדוֹר.
מַרָ'רִי היה צאצאו של וִידוּגַבְיָה. בימיו החלה פלישת רוכבי הקרונות. רוכבי הקרונות שברו את רוב מה שנשאר מאנשי הצפון לאחר המגפה הגדולה. נַרְמָקִיל השני מלך גוֹנְדוֹר אסף את שאריות אנשי הצפון אל צבאו כדי להדוף את רוכבי הקרונות, אך הוא נהרג בקרב המישורים יחד עם רוב צבאו, למרות שגרם לרוכבי הקרונות אבדות קשות. מַרָ'רִי עצמו נהרג בקרב מאסף.
מַרְ'וִּינִי היה בנו של מַרָ'רִי. הוא אסף רבים מאנשי הצפון והקים את האֵאוֹתֵאוֹד. קָלִימֶהְּטָר, מלך גוֹנְדוֹר, הסתייע באֵאוֹתֵאוֹד בפיקודו של מַרְ'וִּינִי והשמיד כמעט שליש מצבאם של רוכבי הקרונות בדָגוֹרְלָד בשנת 1899. לאחר מכן פרץ מרד של אנשי הצפון המשועבדים, ששרפו רבים מבתיהם, מחסניהם וקרונותיהם של רוכבי הקרונות. אך רובם מתו, בגלל שלא היו חמושים כראוי.
פוֹרְתְוִּינִי היה בנו של מַרְ'וִּינִי. הוא התריע לאוֹנְדוֹהֵר, מלך גוֹנְדוֹר ובנו של קָלִימֶהְּטָר על התארגנות רוכבי הקרונות לפלישתם. לאחר מכן, בנו נלחם יחד עם אוֹנְדוֹהֵר והפסיד יחד איתו.
היסטוריה > מנהיגי האֵאוֹתֵאוֹד בצפון > השליטים מפְרוּמְגָר

מסופר שפְרוּמְגָר הוביל את עמו לארץ האֵאוֹתֵאוֹד. בנו, פְרָם, ירש אותו. בימיו הטיל אימה על כל סביבתו סְקָתָה "התולע", דרקון שהתגורר באֶרֶד מִיתְרִין. פְרָם קטל אותו ולקח את אוצרו העצום, הנלקח בעיקר מהגַמְדָאִים. לאחר שהרג את סְקָתָה, הגיעו שליחים מהגַמְדָאִים, שדרשו ממנו שיחזיר להם את האוצר שנלקח מהם על ידי סְקָתָה. לאחר שסירב ואף לעג להם הם הרגו אותו, אך לפי הנראה לא השיגו את האוצר בחזרה. אחד מצאצאיו של פְרָם היה לֵאוֹד, שנכתב עליו שעסק באילוף סוסי בר. יום אחד הוא תפס סייח לבן, שגדל להיות סוס שאיש לא הצליח לאלפו. לאוד ניסה לרכוב עליו, אך נפל מהסוס ומת כשראשו פגע בסלע. הסוס עצמו ברח. בנו, אֵאוֹרְל, היה רק בן 16 במות אביו. הוא נשבע לנקום על מות אביו, אך כשגילה את הסוס, במקום לירות בו ולהורגו כנקמה, תפס אותו וקרא לו פֵלָרוֹף. מאז רכב אֵאוֹרְל רק על גבו, ללא אוכף ורסן.
היסטוריה > מנהיגי האֵאוֹתֵאוֹד בצפון > הקרב בשדה הקֶלֶבְּרַנְט

באחד הימים, אֵאוֹרְל שמע על מצוקתה של גוֹנְדוֹר כנגד הבַּלְכוֹת. הוא אסף צבא גדול של כ-7,000 פרשים וכמה מאות של קשתים רכובים. הוא יצא לדרך ולאחר מספר ימים הגיע לשדה הקרב. מצבם של אנשי גוֹנְדוֹר היה נורא, והם הלכו ונהדפו על ידי הבַּלְכוֹת. אֵאוֹרְל וצבאו הסתערו על הבַּלְכוֹת מאחור והפכו את פני הקרב; הבַּלְכוֹת נרמסו ונפוצו לכל עבר, בעוד שפרשיו של אֵאוֹרְל צדים אותם בשדה הקרב בזה אחר זה. כאות תודה לעזרתם במלחמה, קִירִיוֹן, שליט גוֹנְדוֹר, נתן לרוֹהִירִים את מחוז קָלֵנַרְד'וֹן שיתיישבו בו, והוא ואֵאוֹרְל נשבעו את 'שבועת קִירִיוֹן ואֵאוֹרְל', הקובעת שכל אחת מן הממלכות תעזור לחברתה בעת צרה.
היסטוריה > מלכי רוֹהָן > השושלת הראשונה

אֵאוֹרְל היה שליטה הראשון של ממלכת רוֹהָן, אך לא החזיק בתפקיד זה לזמן רב. הוא קבע את הבירה בפוֹלְד. הוא נספה באחד הקרבות נגד בני מזרח נוספים והמלוכה עברה לבנו, בְּרֵגוֹ. בְּרֵגוֹ הדף את בני המזרח והדף פלישה נוספת, הפעם של בני דוּן, אל מעבר לנהר האַיסֶן. לאחר מכן העביר את הבירה לאֵדוֹרָס וציווה לבנות את מֶדוּסֶלְד, כדי שתשמש משכן למלכי רוֹהָן. בנו השני, אַלְדוֹר, שנקרא "הזקן" בגלל אורך ימיו, הניס את בני דוּן שנותרו ממזרח לאַיסֶן או שיעבד אותם, ואף פלש לשטחם שלהם באֶנֶדְוַּית כפעולת תגמול. בנו הרביעי, פְרֵאָה, ירש את כס אביו בשנת 2645. עליו ועל שני המלכים הבאים אחריו, פְרֵאָוַּין וגוֹלְדְוַּין, לא נאמר הרבה, כי שלום ושפע שררו בשנות שלטונם. בימי דֵאוֹר, המלך השביעי, החלו בני דוּן להציק לרוֹהָן, פלשו לחבל המערבי ופשטו על שבטי הרוֹהִירִים ועל סוסי הרבייה שלהם. דֵאוֹר יצא בראש משלחת מלחמה צפונה, נתקל בקבוצה גדולה של בני דוּן, והרגם. לאחר מכן הסיר מצור של בני דוּן על אַיסֶנְגַרְד, אך השליחים ששלח אליה נתקלו במטח חיצים. לימים התגלה ששליטי אַיסֶנְגַרְד, אשר היו קרובים בקשר דם אל בני דוּן, פתחו את השערים בפני קבוצה של בני דוּן, שנכנסו לעיר באין מעצור וטבחו ביושביה. דֵאוֹר שלח משלחת אל שליט גוֹנְדוֹר, אך הוא לא היה יכול להביא לעזרתם תגבורת. לדֵאוֹר לא הייתה היכולת לסלק אותם משם, והוא נאלץ להשאיר חיל פרשים גדול בחבל המערבי. בני דוּן עדיין שלטו על אַיסֶנְגַרְד גם בימי בנו, גְרַם. בימי המלך התשיעי, הֶלְם, נפלה צרה גדולה על רוֹהָן: אויבים תקפו את רוֹהָן ממזרח, ובני דוּן, שהרגישו שיש להם הזדמנות פז לנקום ברוֹהִירִים, כינסו את אויבי גוֹנְדוֹר ורוֹהָן ממערבן, חצו את האַיסֶן וירדו מאַיסֶנְגַרְד. הרוֹהִירִים הוכו מכה ניצחת וארצם נכבשה. הרוֹהִירִים שלא נהרגו ולא נלקחו לעבדים ברחו לגאיות ההרים. הֶלְם נוצח וספג אבדות כבדות, ונסוג למצד הקרן ובנקיק מאחוריו (שלימים נקרא "מצולת הֶלְם"). מנהיג בני דוּן, וּוּלְף, ישב באֵדוֹרָס והתכנה "מלך רוֹהָן". בסופו של דבר, בן אחותו של הֶלְם, פְרֵאָלָף, אסף את האנשים שברחו לדוּנְהֵירְג, הפתיע את וּוּלְף באֵדוֹרָס, והרג אותו. לאחר השלגים ששטפו את הארץ בתקופת המצור, פקדו את הארץ שיטפונות גדולים ועמק נהר העצנים הפך לביצה גדולה. הפולשים שבאו מהמזרח מתו מהשיטפונות או נסוגו. בסופו של דבר, גוֹנְדוֹר באה לעזור לרוֹהִירִים, ולפני צאת שנת 2759 בני דוּן נהדפו מהארץ.
היסטוריה > מלכי רוֹהָן > השושלת השנייה

לאחר שניצח בעזרתה של גוֹנְדוֹר את בני דוּן, הומלך פְרֵאָלָף למלך רוֹהָן. בטקס ההכתרה הופיע סָרוּמָן, הביא מתנות למלך הטרי ושיבח את האומץ של הרוֹהִירִים. הוא התקבל בברכה וניתנו בידו מפתחות אוֹרְתַנְק. בנו המולך אחריו היה בְּרִיטָה "לֵאוֹפָה". בימיו נערכה מלחמה עם האוֹרְקִים. בנו, וָּלְדָה, הומת על ידי האוֹרְקִים יחד עם כל בני לווייתו. בנו, פוֹלְקָה, היה צייד גדול, אבל נשבע שהוא לא יצוד אף חיה כל עוד יש אוֹרְק חי אחד ברוֹהָן. לאחר שהושמד מאחז האוֹרְקִים האחרון ברוֹהָן, יצא לצוד את חזיר הבר הגדול של אֶבֶרְהוֹלְט. הוא הרג את החזיר, אך מת מחטיו. בימי שלטונו של בנו, פוֹלְקְוַּין, הרוֹהִירִים התאוששו מפלישתם של בני דוּן. הוא כבש מידיהם את השטח בין נהרות האֲדוֹרְן והאַיסֶן. כאשר שמע שבני הָרָד תוקפים את גוֹנְדוֹר, שלח לעזרתה צבא גדול בראשות שני בניו, פוֹלְקְרֵד ופַסְטְרֵד. שניהם נהרגו בקרב יִתִילְיֵן. שליט גוֹנְדוֹר, טוּרִִין השני, שלח זהב רב כפיצוי על מותם. בנו הרביעי של פוֹלְקְוַּין, פֶנְגֵל, היה חמדן, בין באוכל ובין בממון. בנו השלישי אך בנו הזכר הראשון, תֶנְגֵל, עזב את רוֹהָן כשהגיע לבגרות והתגורר זמן רב בגוֹנְדוֹר, שם נחל כבוד רב משליטה באותם ימים, טוּרְגוֹן. אשתו, מוֹרְוֶּן, ילדה לו שלושה בנים, השני שבהם והזכר הראשון נקרא תֵאוֹדֶן. במות אביו, פֶנְגֵל, קראו הרוֹהִירִים לתֶנְגֵל לחזור, והוא שב ללא רצון. מוֹרְוֶּן ילדה לו עוד שתי בנות ברוֹהָן. האחרונה שבהן, תֵאוֹדְוִּין, נחשבה ליפה מכל בנותיו. זמן קצר לאחר שיבת תֶנְגֵל לרוֹהָן, החל סָרוּמָן להציק לרוֹהָן. בימי שלטונו של בנו, תֵאוֹדֶן, סָרוּמָן נכנס למלחמה גלויה ברוֹהָן. בשנת חייו האחרונה הוביל את הרוֹהִירִים לניצחון במצולת הֶלְם על סָרוּמָן ויצא לעזור לגוֹנְדוֹר כנגד מוֹרְדוֹר. הוא מת בידי המלך־המכשף של אַנְגְמָר בקרב שדות הפֶּלֶנוֹר.
היסטוריה > מלכי רוֹהָן > השושלת השלישית

את תֵאוֹדֶן ירש בן אחותו תֵאוֹדְוִּין, אֵאוֹמֶר. הוא יצא למסעות מלחמה רבים יחד עם מלך הממלכה המאוחדת של אַרְנוֹר וגוֹנְדוֹר, אָרָגוֹרְן. בימי אֵאוֹמֶר זכו הרוֹהִירִים לשלום אשר ייחלו לו. במותו בשנת 63 ירש אותו בנו, אֶלְפְוַּין "הנאה".
סמלו

לפי המסופר בקרב שדות הפֶּלֶנוֹר, סמלו של מלך רוֹהָן הוא סוס לבן ברקע ירוק, כשהוא משמש בקרב לנס מלחמה: ”מאחוריו התנוסס ברוח נסו, סמל סוס לבן בשדה ירוק, אך המלך הקדימו בדהרתו.” הדבר מוזכר גם בקרב המוֹרַנוֹן. ככל הנראה ההשראה לסוס הלבן היא הסוס הלבן של אפינגטון שנחצב בדשא של מורדות הגיר באנגליה.
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף

הגיבור בּיאווּלְף (אנ'), מהאפוס באותו השם, חולק זיקה הדוקה עם רוב מלכי רוֹהָן. ניתן לטעון שרבים מהתכונות והמאפיינים שנמצאו בבית אֵאוֹרְל ניתן לייחס לביאוולף. להלן השוואות מפורטות עם בין מלכי רוֹהָן מסוימים לביאוולף:
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף > פְרָם

מסעו של ביאוולף מסומן על ידי שלוש אבני דרך עיקריות: הקרב נגד גרנדל, העימות שלו עם אימו של גרנדל (אנ') והרג דרקון (אנ') נושף אש המאיים להרוס את האדמות ולהרוג את האנשים תחת מלכותו. בהיסטוריה של הרוֹהִירִים, פְרָם, אחד מאבותיו של אֵאוֹרְל, הרג את סְקָתָה, דרקון גדול שהטיל אימה על סביבותיו.
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף > אֵאוֹרְל ותֵאוֹדֶן

מה שמבדיל גם את אֵאוֹרְל וגם את תֵאוֹדֶן משאר מלכי רוֹהָן, הם מעשיהם במהלך מלחמה ונחישותם לעזור לבעלי בריתם בגוֹנְדוֹר. כמו תֵאוֹדֶן, אֵאוֹרְל גייס צבא של חסידים כדי להדוף מתקפה פוטנציאלית בשדה הקֶלֶבְּרַנְט, ובכך לחזק את הקשר בין שתי הממלכות. יותר מחמש מאות שנים מאוחר יותר, ההיסטוריה חזרה על עצמה במהלך מלחמת הטבעת. גם לאחר הקרבות של ביאוולף, הרותגר והיגלאק הידקו את הקשר בין הממלכות.
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף > אַלְדוֹר

אומנם, ביאוולף אינו משתווה בזמן שלטונו (כ-50 שנה) לזמן שלטונו של אַלְדוֹר, אבל חמישים השנים שהוא בילה כמלך הן עדות לאופיו החזק ולמנהיגותו התקינה, תכונה שנראית כאילו הועברה דרך חלק מצאצאיו של בית אֵאוֹרְל.
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף > פְרֵאָה, פְרֵאָוַּין, גוֹלְדְוַּין ובְּרִיטָה

ייתכן שביאוולף בתור גיבור לא נראה כאדם מאוד סימפטי וחביב. ביאוולף נושא את התרברבות והעגמומיות של הגיבור הנורדי הטיפוסי שעומד בפני כל אתגר ואינו מפחד מהמוות. עם זאת, ברגע שהוא הופך למלך, מספרים לנו על נדיבותו ועל שלטונו המשגשג על הגאטים, דבר התואם את תקופתם של המלכים הללו, כאשר מתואר שגשוג בימיהם של שלושת המלכים הראשונים, בזמן שבזמנו של בְּרִיטָה מתוארת אהבה אליו, ושתרם לאנשיו ביד רחבה.
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף > הֶלְם

אחד המאפיינים המובהקים ביותר של ביאוולף שמגדיר אותו כגיבור האפוס הוא כוחו העוצמתי. המוניטין שלו מבחינה זו בולט ביותר כאשר הגיבור מכריז בפני אנשיו שהוא לא ילחם במפלצת גרנדל בשום נשק מלבד ידיו שלו. דבר זה הולם את הֶלְם, המכונה "יד־פטיש", שהרג את פְרֵקָה באגרוף.
השוואת מלכי רוֹהָן לביאוולף > אֵאוֹמֶר

במהלך אירועי מלחמת הטבעת, תֵאוֹדֶן מינה את אֵאוֹמֶר כיורשו. אֵאוֹמֶר היה בנה של אחותו של תֵאוֹדֶן, תֵאוֹדְוִּין, ולאחר שהיא ואביו (אֵאוֹמוּנְד) מתו, הושאר למלך לגדל את אחיינו כבן. כך גם ביאוולף משרת את דודו היגלאק: מלך הגאטים. למלך הייתה אחות (אימו של ביאוולף) וגם בן בשם הרדרד.