stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גרנולומה

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D006099
 סיווגים
 ICD-10:  L92
 
גרנולומה ללא נמק בקשר לימפה של חולה בסרקואידוזיס
גרנולומה עם נמק מרכזי בריאה של חולה שחפת. בהיקף הגרנולומה נמצאים תאי ענק ע"ש לנגהנס עם גרעינים מרובים מסודרים בצורת פרסה
תכשיר היסטולוגי של קשר לימפה מחולה עם זיהום בחיידק מיקובקטריום אוויום. בצביעת המטוקסילין-אאוזין נראית גרנולומה ללא נמק מרכזי
גרנולומה (Granuloma; לפי מונחי האקדמיה ללשון העברית: גַּרְעִינֹמֶת) היא סוג של דלקת בה מעורבת מערכת החיסון התאי נגד גורמי זיהום שונים, גופים זרים וכן במחלות דלקת כלי דם ומחלות נוספות.
התגובה מתחילה בשפעול תאי T המפרישים חלבונים שגורמים למקרופגים לנדוד למקום הדלקת, שם הם משנים את צורתם ונקראים אפיתלואידים בגלל דמיונם לתאי אפיתל. חלק מהם מתמזגים ויוצרים תאי ענק מרובי גרעינים על שם לנגרהנס.
גרנולומה הוא מונח פתולוגי. במשטח היסטולוגי נראית גרנולומה כצבר תאים ערוכים בצורה מעגלית סביב מרכז בו אמור להיות הגורם ליצירתה כמו בקטריה, פטריה, פעילות יתר של מערכת החיסון, או גוף זר. בנוסף למקרופגים ותאי הענק משתתפים בגרנולומה גם נויטרופילים, איאוזינופילים, לימפוציטים ופיברובלסטים היוצרים סיבי קולגן.
בחלק מהגרנולומות עובר המרכז נמק. בשחפת עובר מרכז הגרנולומה (הנקראת במצב זה טוברקולומה) נמק והופך לחומר גבינתי.
מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית) > מחלות זיהומיות

מחלות בקטריליות
שחפת, צרעת, ברוצלוזיס, ליסטריוזיס, מחלת שריטת החתול, קדחת שגרונית, עגבת, לימפוגרנולומה ונראום
מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית) > מחלתות פטרייתיות

היסטופלסמוזיס, קריפטוקוקוזיס בלסטומיקוזיס קוקסידיומיקוזיס
מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית) > מחלות פרזיטריות

בילהרציה, לישמניה פנאומוציסטיס קריני
מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית) > מחלות על רקע חיסוני

סרקואידוזיס
מחלת וגנר
דלקת עורק הרקה
תסמונת צ'רג שטראוס
מחלת קרוהן
גרנולומה אנולרה
שחמת ראשונית של המרה
מחלות המאופיינות בגרנולומות (רשימה חלקית) > גרנולומה על רקע גוף זר

גרנולמה שנוצרת סביב גוף זר שחדר לגוף כמו שבב עץ, זכוכית, מתכת, סיליקון, אבקת הריאות ועוד.
הערות שוליים

↑  על שם הפתולוג הגרמני תיאודור לנגהנס (1839 - 1915) שתיאר אותם לראשונה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538559605171  BnF: cb119652674 (data)  LCCN: sh85056443 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
בית הכנסת של אלטקירש

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית כנסת 
 מיקום:  אלטקירש 
 מדינה:  צרפת 
 
 קואורדינטות:  47°37′16″N 7°14′12″E﻿ / ﻿47.621156°N 7.236616°E﻿ / 47.621156; 7.236616
  (למפת אלזס מוגדלת) שטרסבורג קולמר אגנו מילוז סאברן סלסטה לורן פראנש קונטה  גרמניה שווייץבית הכנסת(למפת אלזס רגילה) שטרסבורג קולמר אגנו מילוז סאברן סלסטה לורן פראנש קונטה  גרמניה שווייץבית הכנסת
 
בית הכנסת שבעיירה אלטקירש (Altkirch) (אנ') באו-רן שבאלזס הצרפתית, הממוקם ברחוב Rue de Ferrette, הוא בית כנסת שכיום בקושי נמצא בשימוש.
היסטוריה

באלטקירש הייתה קיימת קהילה יהודית כבר במאה ה-14. לאחר גירוש היהודים בידי שארל השישי, מלך צרפת ב-1394, שבו והתיישבו בה יהודים במהלך המאה ה-18. ב-1844 אוישה בעיירה משרת הרבנות.
בית הכנסת הוקם בין שנת 1834 ל-1837, על חורבות בניין אחר. בפוגרומים שנערכו נגד היהודים במהלך מהפכת 1844 בצרפת, נחרב ונהרס בית הכנסת, והוא שוקם מחדש ב-1850. בתקופת הכיבוש הנאצי הוסב בית הכנסת לבית קולנוע. החל מ-1950 ניתן היה להשתמש בו שוב לתפילה, אך עקב האוכלוסייה היהודית הדלילה בעיר נעשה בו שימוש רק בימי חג מיוחדים.
ארכיטקטורה

השיקום והשיפוץ ב-1850 נעשו בהכוונת הארכיטקט הצרפתי ז'אן-בטיסט שאקר (Schacre) (אנ'). באולם התפילה גלריות לעזרת נשים בשלושת צדדיו. המסגרות בצד החיצוני של החלונות המקושתים, שעשויות מאבני חול צבעוניות, מדגישות את החזית. על ארון הקודש שבנוי בתוך גומחה בקיר המזרחי מחוץ לבניין בצד הכביש, תלוי בצִדו החיצוני אבן לוחות הברית.
על שער הכניסה כתוב: ”כִּי כָּל-הָעַמִּים יֵלְכוּ אִישׁ בְּשֵׁם אֱלֹהָיו; וַאֲנַחְנוּ נֵלֵךְ בְּשֵׁם-ה' אֱלֹהֵינוּ” (מיכה, ד', ה').
אילנה לוין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1963 (בת 61) ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1988 
 מקום לימודים:  תיכון טינק
 בן או בת זוג:  דומיניק פומוסה (2002–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אילנה לוין (באנגלית: Ilana Levine, נולדה ב-5 בדצמבר 1963) היא שחקנית יהודייה-אמריקאית. שיחקה בין השאר בסרטים "לנשק את ג'סיקה שטיין", חברים עם ילדים" ו"וידויים של שופהוליק".
קריירה

לוין, גדלה בטינק, ניו ג'רזי, למדה בתיכון טינק ובאוניברסיטת פורדהם. היא פיתחה עניין במשחק לאחר שראתה תסריט מונח על דלפק בזמן שהייתה במספרה מקומית בעיירה בה גדלה. הספרית הפנתה אותה לתוכנית משחק מניו יורק והציעה לה לבדוק את הקורס.
לוין גילמה את אנדריאה ספינלי ב-11 פרקים של סדרת הדרמה הקומית של HBO טאנר '88 . בשנת 1988 השתתפה בפרסומת בטלוויזיה וברדיו עבור משקה האנרגיה רד בול. היא שיחקה את התפקיד של לוסי ואן פלט ב-1999 של המחזה בברודוויי "You're A Good Man, Charlie Brown". לוין הופיעה גם בברודוויי ב"נשים של ג'ייק", "הלילה האחרון של באליהו" ו"ההר הלא נכון". היא מנחה את הפודקאסט של אייטונס Little Known Facts עם אילנה לוין.
לוין הופיעה במספר תוכניות טלוויזיה, כולל סיינפלד, NYPD Blue, לויס וקלארק, וחוק וסדר, ובסרטים כולל לנשק את ג'סיקה שטיין, איירה ואבי, חברים עם ילדים, חמש טיסות למעלה, ענק, וידויים של שופהוליק, יומני האומנת, דון פיוטה, סיפורים וכישלון בהשקה.
חיים אישיים

לוין נשואה לשחקן דומיניק פומוסה ויש להם שני ילדים. בעלה התגייר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | אני וורוניקה | אישה קנאית |  |
| 1995 | שותפים לדירה | אחות מיון |  |
| 1995 | רק מסתכל | גוון |  |
| 1999 | Just Looking | נורמה דה לורנצו |  |
| 2000 | מחפש אקו | סנדי, הדייט של ויק |  |
| 2000 | זרוק אחורה עשר | פמלה ברי |  |
| 2001 | העבודה | דיאן |  |
| 2001 | לנשק את ג'סיקה שטיין | החברה החדשה של הלן |  |
| 2001 | סיפור סיפורים | צופה מס' 2 |  |
| 2002 | זמן סטנדרטי | מרסי |  |
| 2004 | מַרמֵלָדָה | פטי |  |
| 2006 | כישלון בשיגור | מורה ליוגה |  |
| 2006 | אירה ואבי | אורורה פינקלשטיין |  |
| 2007 | יומני האומנת | אמא בכיינית |  |
| 2008 | הבעל בשוגג | מחפשת חתימות |  |
| 2008 | עֲנָקִי | Ducky Saltinstall |  |
| 2009 | וידויים של שופהוליק | Svelte Manhattanite #2 |  |
| 2011 | חברים עם ילדים | אמא במסעדה |  |
| 2012 | בחורה קרוב לוודאי | מורה |  |
| 2012 | ברכות מטים באקלי | פולה |  |
| 2014 | דון פיוטה | רבה |  |
| 2014 | 5 טיסות למעלה | אמא של זואי |  |
| 2020 | לעשות את היום | מארחת |  |
פילמוגרפיה > בטלוויזיה

| שנה | שם הסדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | טאנר 88' | אנדריאה ספינלי | 11 פרקים |
| 1990 | שלושים ומשהו | סטודנטית מס' 4 | בפרק: "אני אף אחד, מי אתה?" |
| 1992 | סיינפלד | ג'ויס | בפרק: "התחרות" |
| 1993 | מדרום לשקיעה | מריאן | בפרק: "ילדת החלומות" |
| 1994 | NYPD Blue | מוניק | בפרק: "Jumpin' Jack Fleishman" |
| 1995 | הופ וגלוריה | נינה | בפרק: "אנחנו עוד נהנים?" |
| 1995 | לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן | ורוניקה קיפלינג | בפרק: "כאשר עיניים איריות הורגות" |
| 1995 | שותפים | לורטה | בפרק: "סקסירסרי" |
| 1995 | רחוב הדסון | מישל | בפרק: "ליל שבת הוא הלילה הכי בודד בשבוע" |
| 1997 | חיים... וכאלה | ננסי לינסטרום | בפרק: "הראשון" |
| 1998, 2005 | חוק וסדר | עורכת דינו של הקורבן / אמילי שונר | בפרקים: "ילדה רעה" (1998) ו"חוק פלילי" (2005) |
| 2001 | רחוב סנטר 100 | ג'ולי קילברו | בפרק: "קוויני רצה" |
| 2002, 2008, 2011 | חוק וסדר: כוונה פלילית | ברנדה ליטל / אוולין קרלסון / עורכת דינו של לוק מילר | בפרקים: "ממאיר" (2002), "מסגרת" (2008) ו"איקרוס" (2011) |
| 2004 | טאנר על טאנר | אנדריאה ספינלי | 4 פרקים |
| 2007 | להציל אותי | אשת מכירות | בפרק: "קיף" |
| 2008 | מאפיה של קשמיר | סוזי | בפרק: "המחליטים" |
| 2012 | חוק וסדר: מדור מיוחד | שלי ראידו | בפרק: "יופי מוזר" |
| 2012 | Damages | אחות | בפרק: "אני מפחד ממה שאמצא" |
| 2019 | גירושים | קאסידי | בפרק: "משחקי חוץ" |
הערות שוליים

↑  Mushinske, Joram. "Behind The Curtain; Stage Actress Ilana Levine celebrates live performance in her podcast", (201) magazine, December 2020. Accessed January 4, 2021. "Grew up in: Teaneck... Education: Teaneck High School, Fordham University"
1 2  "Jews in the News: Mike Nichols, Yael Grobglas and Dominic Fumusa", Tampa Jewish Federation. Retrieved March 18, 2017. "Meanwhile, Nurse Jackie, which will begin its 7th and final season in April, has featured the DOMINIC FUMUSA, 45, as Jackie’s hunky husband, Kevin, since it began. Fumusa has been married to stage actress ILANA LEVINE, 50, since 2002 and they have two kids. A film director friend, who knows Fumusa, recently told me the actor converted to Judaism 'after a long period of study.' My web check revealed that Fumusa briefly mentioned his conversion to a blogger and that he and his wife are active in their local Jewish Federation."
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 5549 6147  LCCN: no99058893  MusicBrainz: 7c6a29f1-3e75-4b53-8b6a-6fb704e12626  VIAF: 4566350   WorldCat (עם VIAF): 4566350
סלמה פראיואלו

סלמה סלסטה פראיואלו איינגונו (בספרדית: Salma Celeste Paralluelo Ayingono; נולדה ב-13 בנובמבר 2003) היא אצנית לשעבר ושחקנית כדורגל ספרדייה, המשחקת בעמדת קיצונית שמאלית בקבוצת ברצלונה ובנבחרת ספרד.
קריירה > נעורייה ותחילת דרכה

פראיואלו נולדה בסרגוסה, בספרד, לאב ספרדי ואם מגינאה המשוונית. האם הגיעה לספרד על מנת לטפל בבנה מנישואים קודמים שסבל מפגם חמור בראיה. בדצמבר 2012, הוא נעלם בסרגוסה ולאחר כחודש נמצאה גופתו. לפראיואלו שני אחים ששניהם שחקני כדורגל גם כן.
פארוולו החלה לשחק כדורגל במועדון סן חוזה בסרגוסה ולאחר מכן עברה למועדון סרגוסה סי אף אף.
קריירה > ויאריאל (2019–2022)

בעונת 2019/20 חתמה פראיואלו בוויאריאל.
היא שחקה במועדון כ-3 עונות ובשנת 2022 הייתה מועמדת לפרס פושקאש על שער שכבשה במדי המועדון נגד ברצלונה.
קריירה > ברצלונה (מ-2022)

פראיואלו חתמה בברצלונה בעונת 23–2022 לאחר תום חוזהה בוויאריאל.
בעונת 23–2022 זכתה עם קבוצתה באליפות ספרד ובליגת האלופות ואף עלתה בהרכב במשחק הגמר.
קריירה > נבחרת

פרוואלו בחרה לשחק בנבחרת ספרד על אף שיכלה לשחק גם בנבחרת גינאה המשוונית.
היא זכתה עם הנבחרות הצעירות באליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 17 ואליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17 ב-2018 ובשנת 2022 באליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 20.
היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת ב-11 בנובמבר 2022 במשחק ידידות מול נבחרת ארגנטינה.
פראיואלו זומנה לגביע העולם בכדורגל נשים 2023 בו נבחרתה העפילה לגמר. פרוואלו כבשה שער ניצחון ברבע הגמר מול הולנד בהארכה וכן את השער הראשון בחצי הגמר מול נבחרת שוודיה.
קריירה > אתלטיקה

פראיואלו התחילה במועדון האתלטיקה של סן חוזה בסרגוסה והצטרפה לאחר מכן למועדון סקופריו-71 גם כן בסרגוסה.
היא זכתה במדליה הראשונה שלה ב-2019 בריצת 400 מטר באליפות ספרד באתלטיקה קלה.
הזכייה אפשרה לה להשתתף באליפות אירופה באתלטיקה באולם 2019.
היא זכתה ב-2019 ב2 מדליות נוספות באליפות אירופה לנוער בבאקו.
סטטיסטיקה

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | סה״כ> הופעות | סה״כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ויאריאל | 2021/2022 | ליגת העל הספרדית | 8 | 3 | 1 | 0 | 9 | 3 |
| ברצלונה | 2022/2023 | ליגת העל הספרדית | 15 | 10 | 1 | 2 | 24 | 14 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 23 | 13 | 2 | 2 | 33 | 17 |
תארים > קבוצתיים > ברצלונה

אליפות ספרד (1): 2022/23
ליגת האלופות (1): 2022/23
תארים > נבחרות

נבחרת ספרד בכדורגל נשים
גביע העולם בכדורגל נשים: 2023
תארים > נבחרות > נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 17

אליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 17: 2018
תארים > נבחרות > נבחרת ספרד בכדורגל נשים עד גיל 20

אליפות העולם בכדורגל נשים עד גיל 20: 2022
תארים > אישיים

מקום 3 בכדור הזהב לנשים 2023, 2024
הערות שוליים

↑  Torrado, Sara Cuesta (2020-11-01). "Salma Paralluelo, la futbolista y velocista que bate todos los récords". El País. ISSN 1134-6582. נבדק ב-2023-08-17.
↑  Heraldo de Aragón, Denuncian la desaparición de un joven universitario en Zaragoza, heraldo.es
↑  UEFA.com, Barcelona 3-2 Wolfsburg: Blaugrana comeback seals second Women's Champions League final win, UEFA.com, ‏2023-06-03
↑  Downey, Sophie (2023-08-15). "Spain reach their first Women's World Cup final as late winner sinks Sweden". The Guardian. ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-08-17.
| נבחרת ספרד – גביע העולם בכדורגל נשים 2023 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 מיסה •  2 בליה •  3 אביירה •  4 פארדס •  5 אנדרס (ק) •  6 בונמטי •  7 גררו •  8 קלדנטיי •  9 גונסאלס •  10 הרמוסו •   11 פוטיאס •  12 ארננאדס • 13 סלון •  14 קודינה • 15 נבארו • 16 פרס • 17 רדונדו • 18 פראיואלו • 19 קרמונה • 20 גאלבס • 21 סורנוסה • 22 דל קסטיו • 23 קול • מאמן: וילדה |  1 מיסה •  2 בליה •  3 אביירה •  4 פארדס •  5 אנדרס (ק) •  6 בונמטי •  7 גררו •  8 קלדנטיי •  9 גונסאלס •  10 הרמוסו •   11 פוטיאס •  12 ארננאדס • 13 סלון •  14 קודינה • 15 נבארו • 16 פרס • 17 רדונדו • 18 פראיואלו • 19 קרמונה • 20 גאלבס • 21 סורנוסה • 22 דל קסטיו • 23 קול • מאמן: וילדה | ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14813216
תאודור הולדהיים

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  2 בדצמבר 1923 ברלין, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  2 בפברואר 1985 (בגיל 61) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
תאודור הולדהיים (בגרמנית: Theodor Holdheim; ‏2 בדצמבר 1923 - 2 בפברואר 1985) היה מלחין, פסנתרן, מורה ומתמטיקאי ישראלי.
חייו

הולדהיים נולד בברלין שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1933. למד פסנתר אצל אלכסנדר בוך, הרמוניה וקונטרפונקט אצל יצחק אדל, קונטרפונקט של תקופת הבארוק אצל שלמה רוזובסקי, קונטרפונקט בסגנון הינדמית אצל חנוך יעקבי והלחנה אצל בוסקוביץ'.
בגיל 15 הצטרף לתנועת השומר הצעיר, ויחד עם חבריו התיישב בקיבוץ בית אלפא, בשנת 1943. היה חבר הקיבוץ עד מותו.
פעילותו

איש אשכולות, עסק גם במתמטיקה, בפיזיקה, בכימיה ובפילוסופיה. בשנת 1952 יצא לארצות הברית לשליחות מטעם השומר הצעיר וכדי להשתלם שם בבית הספר למוזיקה ג'וליארד, בניו יורק. בשנת 1954 חזר לבית אלפא, שם היה מורה למתמטיקה ולמוזיקה. כמורה בתיכון "גלבוע" פיתח שיטה חדשה להוראת מתמטיקה, בגינה זכה בפרס משרד החינוך בשנת 1983. 
במקביל כיהן כמרצה למוזיקה ולפיזיקה במכללה למורים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
חייו בקיבוץ השתקפו ביצירותיו, אם כי לא ניכר בהן מאמץ לשוות למוזיקה אופי לאומי. לצד יצירותיו החשובות חיבר גם מוזיקה לצרכים מקומיים, לחגיגות הקיבוץ, ובכלל זה מוזיקה לביצוע של ילדים. הולדהיים כתב גם מוזיקה לתיאטרון בובות, קטעי מקהלות ועיבודים שונים.
ב-1953, בעת שהותו בארצות הברית, הכיר את משוררת היידיש רחל פישמן (1935 - 1984), ילידת פילדלפיה, והתחתן אתה. פישמן באה איתו לישראל בשנת 1954, לקיבוץ בית אלפא. לבני הזוג שני ילדים.
הולדהיים נפטר ב-2 בפברואר 1985 ונקבר בקיבוצו. אשתו נפטרה חצי שנה לפניו.
יצירותיו

"כתונת פסים לבש הגן" (1952) למקהלה ללא ליווי, למילים של משה אבן עזרא. ביצוע בכורה: ניו יורק, 1953, בניצוח המלחין.
"סוויטה קטנה" (1954) לקלרינט ופסנתר (1954), ביצוע ראשון בבית אלפא, יהודה גולני והמלחין. כעבור עשר שנים כתב הולדהיים גרסה חדשה, לקלרינט ורביעיית כלי קשת, או תזמורת כלי קשת (1964).
רביעיית מיתרים (1954), ביצוע בכורה: משה מורביץ, מרי פרימן, דניאל הופקינס, עוזי ויזל, ג'וליארד, ניו יורק, 1954.
"סונאטה לחליל ופסנתר" (1955), ביצוע בכורה: עמוס אלוני, חליל ותאודור הולדהיים, פסנתר, 1955.
"לעולם נשיר למים", קנטטה גוריאוגרפית למילים של יונת ואלכסנדר סנד (1955), ביצוע בכורה 1956. נכתבה לכבוד חנוכת המוביל הארצי, שהביא מי השקיה ראשונים לקיבוץ רביבים שבנגב.
"בצורת" (1965), שיר לאלט וקלרינט למילים של יהודית כפרי.
"פרק סונאטה" לפסנתר (1956) ביצוע בכורה: המלחין, 1957), וריאציות בצורת שאקונה חופשית. בשנת 1971 עיבד את היצירה, בתוספת שינויי מבנה, ל"שאקונה לפסנתר בארבע ידיים" ובשנת 1977, אחרי שינויים נוספים, נוצרה "שאקונה לקשתנים". ביצוע בכורה: התזמורת הקאמרית הקיבוצית בניצוח נעם שריף 1978. היצירה בוצעה על ידי התזמורת הפילהרמונית הישראלית בשנת 2013.
"קינת דוד" לסולנים, מקהלה ותזמורת קאמרית (1957), קנטטה כוריאוגרפית שנושאה קינת המלך דוד על מות שאול ויהונתן על הר הגלבוע, שבית אלפא שוכן למרגלותיו.
"סונאטה לחצוצרה ופסנתר (1958), ביצוע בכורה: יעקב שגיא, חצוצרה, תאודור הולדהיים, פסנתר, 1958.
"קריה יפהפייה" (1959), למילים של שלום שבזי, עיבוד למקהלה בארבעה קולות לשיר תימני מסורתי.
"קונטינואה", אופרה קיבוצית, נכתבה תחילה ללהקה כלית ואחר כך בוצעה בתזמורת (1964), ביצוע בכורה: בניצוח אבי אוסטרובסקי.
"שתים-עשרה מיניאטורות לפסנתר"(1961) ביצוע בכורה: גלילה ריבנר.
"קפריצ'ו לחליל ושני קלרינטים" (1962).
"תרועה, שטיר ומחול" לשתי חצוצרות, קרן וטרומבון (1966).
"קפריצ'ו לשתי חצוצרות" (1968).
חמישייה לכלי נשיפה (אבוב, קלרינט, קרן, חצוצרה) ופסנתר (1968). היצירה נכתבה לסדנת המלחין של אותה שנה כהפגנת התנגדות לרעיון, שיצירה חייבת להיות אוונגרדית כדי להיות ראויה להערכה.
"סונאטה לשני חלילים" (1969) נכתבה בשביל חנוך ושרונה תל אורן.
שלושה קטעים פדגוגיים לכלי נשיפה (1979), אחד לקלרינט (ריצ'רד לסר), אחד לאבוב ובסון (אליהו טורנר ומרדכי רכטמן) ואחד לשלושתם יחד. היצירה במבנה זה זיכתה את הולדהיים בפרס ליברסון, אך הוא הרחיב אותה בשאר הצירופים האפשריים להרכב זה וקרא ליצירה השלמה "שבע אינוונציות לשלושה כלי נשיפה". היצירה, בצורתה השלמה, בוצעה לראשונה על ידי יהודה גולני בקלרינט, מיכאל לם באבוב ועוזי שלו בבסון. הקטעים נבדלים זה מזה במבנה ובאופי ואף ברמת הקושי.
"תמורות" לחליל, אבוב וצ'לו. היצירה בוצעה לראשונה על ידי צופן בורר, עמירם שאלתיאל ואיתי חן.
"קונצ'רטו גרוסו" לחמישיית כלי נשיפה ותזמורת כלי קשת בצורה בארוקית (1980), בהזמנת התזמורת הקאמרית. ביצירה זו עשה שימוש בזרמים שונים של מוזיקה יהודית וישראלית.
מקור הערך

יהודה כהן, "נעימי זמירות ישראל", עם עובד, 1991
גבינה מעושנת

גבינת גרוייר מעושנת
גבינה מעושנת היא גבינה קשה שעברה תהליך עישון. כתוצאה מתהליך זה, צבעה החיצוני של הגבינה בדרך כלל זהוב. עם הגבינות שמקובל לעשן ניתן למנות את הגאודה, הסקאמורצה והצ'דר. בישראל מייצרת חברת "תנובה" את הגבינה המעושנת "בשן" שהיא גרסה מקומית לגבינת הפרובולונה האיטלקית.
עישון גבינות מתבצע בשתי דרכים אפשריות - עישון קר (בטמפרטורה של 32°-21°) ועישון חם (בטמפרטורה של 88°-38°). על מנת להוזיל את העלויות, יצרנים מסוימים כלל לא מעבירים את הגבינות בתהליך עישון, אלא מוסיפים חומרי טעם וצבעי מאכל שמעניקים לגבינה ארומה של עשן ומראה של גבינה מעושנת.
אנטארקטיקה

ערך זה עוסק ביבשת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 על שם:  אנטי-, האזור הארקטי 
 שטח:  14,200,000 קמ"ר
 אוכלוסייה:  1,000~ נפש
 מדינות:  אין
 אזור זמן:  כל אזורי הזמן, בקוטב הדרומי UTC +13.
 
תמונת לווין של יבשת אנטארקטיקה.
שקיעת השמש מאנטארקטיקה.
בסיס המחקר המדעי הבולגרי באי ליווינגסטון, הסמוך לחופי אנטארקטיקה, 2004.
פסגת אונגל בהרי טנגרה שבאיי שטלנד הדרומיים.
יותר מ-200 מיני חזזיות מצויים באנטארקטיקה.
קריל אנטארקטי הנפוץ במספרים גדולים באנטארקטיקה.
אנטארקטיקה היא היבשת שבה נמצא הקוטב הדרומי של כדור הארץ. שטחה כ-14,200,000 קמ"ר והיא היבשת החמישית בגודלה אחרי אסיה, אפריקה, אמריקה הצפונית ואמריקה הדרומית.
השם "אנטארקטיקה" הוא הלחם של המילים "אנטי" ו"ארקטיקה", כלומר "מול ארקטיקה", שהיא הקוטב הצפוני.
אנטארקטיקה היא המקום הקר ביותר על פני כדור הארץ, ורובה ככולה מכוסה קרח לאורך כל השנה. באנטארקטיקה אין תושבי קבע בגלל תנאי מזג האוויר הקשים, אולם ממשלות רבות ברחבי העולם מחזיקות בה תחנות מחקר, שחלקן מאוישות כל השנה וחלקן מאוישות רק בקיץ.
ריבונות

אנטארקטיקה היא שטח נייטרלי, אך מספר מדינות טוענות לחזקה על חלקות ביבשת. הממלכה המאוחדת הייתה המדינה הראשונה שתבעה את הריבונות על הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה ב-1908. בשנים שלאחר מכן הכריזו גם ארגנטינה, אוסטרליה, צ'ילה, צרפת, ניו זילנד ונורווגיה על תביעה רשמית לריבונות על חלקים ביבשת.
באמנת אנטארקטיקה, שנחתמה ב-1 בדצמבר 1959, היבשת הוכרזה כ"המורשת המשותפת של המין האנושי". באמנה שנחתמה על ידי 12 מדינות, כולל אלו התובעות ריבונות, הושעו התביעות הטריטוריאליות על חלקי אנטארקטיקה ופרט למדינות התובעות ריבונות עצמן אין הכרה של מדינות אחרות בריבונות זו. ארצות הברית ורוסיה לא טענו מעולם לריבונות על שטחים באנטארקטיקה, אבל הכריזו שהן שומרות לעצמן, כמעצמות, את הזכות לעשות כן. יש באנטארקטיקה גם שטחים נרחבים שאף לא מדינה אחת טוענת לריבונות עליהם. בנוסף נאסרה כל פעילות צבאית והוסכם לא לבצע ניסויים גרעיניים ביבשת.
לאחר שאושררה על ידי המדינות החתומות, נכנסה אמנת אנטארקטיקה לתוקף ב-26 ביוני 1961.
במשך השנים נערכו ועידות נוספות של המדינות החתומות על אמנת אנטארקטיקה, מדינות נוספות הצטרפו לאמנה ונחתמו הסכמים נוספים, שהחשוב ביניהם הוא הפרוטוקול על שימור הסביבה ביחס לברית האנטארקטית, שנחתם ב-4 באוקטובר 1991 ונכנס לתוקף בשנת 1998. הפרוטוקול מציב מגבלות על הפיתוח והבניה באנטארקטיקה וקובע אמצעים למניעת זיהום סביבתי.
דגלים שונים הוצעו לאנטארקטיקה ולטריטוריות בה.
גילוי

אמונה בקיומה של "טרה אוסטרליס" (Terra Australis, האדמה הדרומית) – יבשה רחבת-ידיים בדרום הגלובוס, ידועה עוד מימי תלמי (המאה הראשונה לספירה), שהציע את רעיון קיומה של היבשת כדי "לאזן" את הסימטריה שהייתה קיימת לדעתו בין שטחי היבשה שהיו ידועים באותה התקופה. תיאורים של יבשת דרומית גדולה הופיעו גם במפות שונות, אך ממדיה ומיקומה לא היו ברורים. אפילו לקראת סוף המאה ה-17, כאשר התגלה שדרום אמריקה ואוסטרליה אינן חלק מהיבשת האבודה, גאוגרפים האמינו שהיא גדולה בהרבה מאשר ממדיה האמיתיים.
ספינתו של מגלה הארצות קפטן ג'יימס קוק, HMS Resolution and Adventure, חצתה את החוג האנטארקטי ב-17 בינואר 1773, בדצמבר 1773, ושוב בינואר 1774. קוק הגיע למרחק של כ-120 ק"מ מהחוף האנטארקטי לפני שנסוג לאחר שנתקל בקרח רב בינואר 1773. בשנת 1775, הוא חשב שקיומה של יבשת בקוטב הדרומי "סביר", ובעותק אחר של היומן שלו כתב: "[אני] מאמין בזה בתוקף וסביר להניח שראינו חלק ממנה".
במשך זמן רב נחשב הימאי הבריטי אדוארד ברנספילד, קפטן בצי המלכותי הבריטי, לאדם הראשון שראה את אנטארקטיקה או את מדף הקרח שלה, כשגילה את קצה חצי האי האנטארקטי ב-30 בינואר 1820. עם זאת, משלחת מסע חקר רוסי שיזם הצאר אלכסנדר הראשון, בראשות האציל הפרוסי פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן. יצאה מנמל פורטסמות' בשתי אוניות ב-5 בספטמבר 1819 והגיעה ליעדה ב-27 בינואר 1820, אולם התיעוד שלה התפרסם רק אחר כך. ספינתו של הימאי האמריקני נתניאל פאלמר, הייתה באזור באותו הזמן עם ספינתו של ברנספילד, וייתכן שהוא היה הראשון שראה את חצי האי האנטארקטי.
בקיץ 2021 מחקר שנערך באוניברסיטת אוטגו טען כי המאורים, התושבים המקוריים של ניו זילנד, היו כנראה הראשונים שגילו את אנטארקטיקה, מאחר שהקשר שלהם ליבשת הקפואה והאוקיינוסים המקיפים אותה מתקיים מאז המאה ה-7.
מחקר

בשנים 1839–1843 פיקד ג'יימס קלארק רוס על משלחת לחקר הקוטב הדרומי שהגיעה לקו הרוחב 78° דרום, המקום הדרומי ביותר אליו הגיע אדם עד אז. 60 שנה חלפו בטרם הגיעה משלחת אחרת לנקודה דרומית יותר. בסוף המאה ה-19 נפתח העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. בשנים 1897–1899 ביקרה באנטארקטיקה המשלחת האנטארקטית הבלגית שהייתה הראשונה ששהתה בה בחורף. בשנים 1901–1904, בקרו ביבשת המשלחת השוודית לאנטארקטיקה בהנהגת אוטו נורדנשלד ומשלחת דיסקברי. בדצמבר 1911 הגיעה משלחת הקוטב הדרומי אל הקוטב וזמן קצר לאחר מכן הגיעו אליה משלחת טרה נובה שכל חבריה נספו בדרכם חזרה.
בשנת 1944 הוחל לראשונה במחקר רצוף וממושך, על ידי המשלחת הבריטית לחקר אנטארקטיקה שהקימה תחנת מחקר קבוע. אחר כך הקימו מדינות נוספות תחנות מחקר קבועות.
רשימה מפורטת של משלחות מחקר לאנטארקטיקה מופיעה ברשימת משלחות לאנטארקטיקה.
בשנת 1958 הוקמה "הוועדה המדעית לחקר אנטארקטיקה"
(אנ'), הממונה על התיאום בין המשלחות המדעיות השונות. שגם הסכימו לשתף פעולה ביניהם ולחלוק מידע שהן אוספות.
מחקר משנת 2020 מצא כי בתור הקרטיקון שררו באנטארקטיקה כ-12 מעלות צלזיוס ואף יותר, וככל הנראה הקוטב הדרומי היה נטול קרח לחלוטין.
גאוגרפיה

הנופים האופייניים לאנטארקטיקה הם קרחוני ענק, הרים רמים שפסגותיהם מגיעות מעל לגובה של 4 ק"מ וקרח רב בעובי של עד כ-3 ק"מ, המכסה את האדמה. אנטארקטיקה היא היבשת הגבוהה ביותר מבין היבשות, והקרח מכסה 98% משטחה, בעובי ממוצע של 1.6 ק"מ. היבשת מוקפת במליוני קמ"ר של ים קפוא. אורך קו החוף של היבשת הוא 17,968 ק"מ. כ-90% מהקרח בעולם מצוי באנטארקטיקה והוא מהווה כ-70% מהמים המתוקים על פני כדור הארץ. הפשרתו של כל הקרח, שנפחו עומד על כ-25 עד 30 מיליון קילומטר מעוקב, תגרום לעליית גובה פני הים ב-60 מטרים לערך.
ב-12 ביולי 2017 התנתק קרחון יבשתי ענק מהיבשת. גודל הקרחון מתואר על ידי המדענים כגדול "פי 4 מגודלה של לונדון", ובנוסף כ"חצי מהאי ג'מייקה" וגם "כפול משטחה של לוקסמבורג". מדענים מאוניברסיטת סוונסי שבממלכה המאוחדת, אומרים כי משקלו של הקרחון הוא למעלה מטריליון טון, ושטחו הוא 5,800 קמ"ר (לשם השוואה: שטח מדינת ישראל הוא 22,072 קמ"ר). הקרחון קיבל את השם A68.
אקלים

האקלים האנטארקטי קר מאוד כל ימות השנה. בחלקים הנמוכים יותר ביבשת ובחופיה, קצת פחות קר בעונת הקיץ. כמות המשקעים ביבשת זו היא הנמוכה ביותר בעולם – פחות מ-100 מ"מ לשנה – ומבחינה זו היא גם המדבר הגדול ביותר על-פני כדור הארץ. המשקעים המעטים יורדים בעיקר בצורת שלגים על חופי היבשת. מיעוט המשקעים נובע מתנאים של קפיאת הלחות, שלא מאפשרת היווצרותם של עננים. הטמפרטורה הממוצעת בחודש החם ביותר (ינואר) היא 2°C בשולי היבשת ו-20°C- בתוך היבשת, ואילו בעונה הקרה ביותר (יולי), הטמפרטורה הממוצעת היא 18°C- בשולי היבשת ו-45°C- בתוך היבשת. בלב היבשת נרשמות בחורף טמפרטורות נמוכות מ-60°C-. הטמפרטורה הנמוכה ביותר בעולם נרשמה באנטארקטיקה ביולי 1983 בתחנת המחקר ווסטוק, והיא 89.2°C-. הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנרשמה באנטארקטיקה הייתה 20.75°C, ב-14 בפברואר 2020.