stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היסטוריה צבאית של אוסטרליה
אוסטרליה המאוחדת > תקופת המלחמה הקרה > העימות בין מלזיה לאינדונזיה 1962–1966

העימות בין מלזיה לאינדונזיה התרחש בין השנים 1962 ל-1966 בין חבר העמים הבריטי לבין אינדונזיה על רקע הקמתה של הפדרציה של מלזיה תוך מאמץ של חבר העמים הבריטי להבטיח את ביטחונה של המדינה החדשה. המלחמה נשארה מוגבלת והקרבות התקיימו בעיקר על האי בורנאו, אף על פי שהתקיימו מספר פלישות ימיות ואוויריות אינדונזיות לחצי האי המלאי. כחלק ממחויבותה המתמשכת של אוסטרליה לנוכחות צבאית במלזיה, יחידות צבא, צי וחיל אוויר הוצבו שם. בלי שום קשר הייתה ממשלת אוסטרליה מודאגת מהאפשרות של עימות ישיר בינה לבין שכנתה אינדונזיה ולכן הגבילה את מעורבותה בסכסוך להגנה על חצי האי בלבד. בשתי הזדמנויות כוחות אוסטרלים סייעו בטיהור מסתננים שפלשו בדרך הים והאוויר בספטמבר ובאוקטובר 1964.
בעקבות פלישות אלה נעתרה הממשלה לבקשותיהן של בריטניה ומלזיה להציב כוחות חיל רגלים בבורנאו. בשלבים הראשונים ניסו כוחות בריטים ומלזיים להשיג שליטה על הגבול עם אינדונזיה ולהגן על מרכזי אוכלוסייה. עם זאת, עם הגעת הכוח האוסטרלי, החליטו הבריטים על פעולה תקיפה יותר. הם חצו את הגבול כדי לאלץ את הכוחות האינדונזים להישאר בעמדות הגנה. הלחימה התרחשה בשטח ג'ונגל הררי עם אקלים מתיש, והתאפיינה במבצעים שבהם נעשה שימוש נרחב במוצבים פלוגתיים שמוקמו לאורך הגבול. מתוכם יצאו פשיטות מעבר לגבול, יחד עם שימוש במסוקים לתובלת הכוחות ולציודם מחדש וכן למשימות סיור ומודיעין.
כוח חיל הרגלים האוסטרלי הראשון התמקם סמוך לגבול בסראואק (Sarawak) במרץ 1965 ופעל משני צדי הגבול. היו כמה התנגשויות עם האינדונזים כולל מקרים של עליה על מוקשים. בנוסף הוצבו באותו אזור יחידת מבצעים מיוחדים של חיל האוויר, יחידות ארטילריה והנדסה וכמה ספינות של הצי המלכותי האוסטרלי שהיו מעורבים בהפגזת מטרות אינדונזיות בבורנאו ובלוחמה במסתננים במיצרי סינגפור. חיל האוויר המלכותי האוסטרלי לא לקח חלק משמעותי בלחימה.
הלוחמה בבורנאו לא זכתה לכיסוי נרחב בתקשורת האוסטרלית והודאה רשמית על פעולות מעבר לגבול הוצאה רק ב-1996. בעקבות הפיכה צבאית באינדונזיה בראשית 1966 שהעלתה לשלטון את גנרל סוהארטו, נחתם הסכם שלום באוגוסט 1966 שסיים את הסכסוך. 3500 אוסטרלים השתתפו בעימות זה. האבדות כללו 16 הרוגים שמתוכם נהרגו 7 בקרבות עצמם ו-8 נפצעו.
אוסטרליה המאוחדת > תקופת המלחמה הקרה > מלחמת וייטנאם 1962–1973

השתתפותה של אוסטרליה במלחמת וייטנאם נבעה מעלייתו של הקומוניזם בדרום מזרח אסיה לאחר מלחמת העולם השנייה ומהחשש מהתפשטותו ששרר באוסטרליה בשנות החמישים ובתחילת שנות השישים. כתוצאה מכך אוסטרליה תמכה בדרום וייטנאם במשך כל שנות השישים. ב-1961 וב-1962, ראש ממשלת דרום וייטנאם נו דין דיים, פנה בבקשת סיוע מארצות הברית ומבעלות בריתה בתגובה להתקוממות הולכת וגדלה שזכתה לתמיכה מצפון וייטנאם הקומוניסטית. אוסטרליה הציע לשלוח 30 יועצים צבאיים שהגיעו ביולי ובאוגוסט 1962 והיו חלוצי המעורבות האוסטרלית במלחמת וייטנאם. מאוחר יותר, באוגוסט 1964, שלח חיל האוויר המלכותי האוסטרלי מטוס תובלה לעיר הנמל וונג-טאו (Vung Tau).
עם זאת, עם המשך התדרדרות מצב הביטחון בדרום וייטנאם, הגדילה ארצות הברית את מעורבותה ל-200,000 חיילים בתחילת 1965. אוסטרליה שלחה אף היא כוח שהוצב באזור סמוך לסייגון ביוני 1965 והשתתף במספר קרבות משמעותיים. במרץ 1966 ממשלת אוסטרליה הכריזה על הצבתו של כוח בסדר גודל של בריגדה. בכך גדל מספר המגויסים והיה זה על רקע הוויכוח על גיוס החובה. בהיותו בגודל של שני גדודי חיל רגלים יחד עם כוחות שריון, אוויר, ארטילריה לוגיסטיקה, הוצב כוח המשימה באזור שהוא היה האחראי הבלעדי עליו. באוגוסט 1966 ובפברואר 1967, התרחשו קרבות קשים ובשניהם ביחד נהרגו 34 חיילים ונפצעו 79.
במהלך 1967 הושגה שליטה טובה יותר על השטח והאוסטרלים הצליחו להגן על הדרכים לסייגון מפני תקיפות במסגרת מבצע קובורג (Operation Coburg), מתקפת הטט ב-1968 וקרב קורל-בלמורל (Coral–Balmoral) במאי ויוני 1968. היה זה הקרב הגדול ביותר שהאוסטרלים השתתפו בו במלחמה. במשך 26 ימים ספגו האוסטרלים 25 הרוגים ו-99 פצועים בעוד שהוערך שלקומוניסטים היו כ-300 הרוגים. קרבות חשובים נוסים היו בבין-בה (Binh Ba) ביוני 1969, בהאט-דיץ' (Hat Dich) בסוף ספטמבר 1968 ובתחילת 1969 ובלונג-קאן (Long Khanh) ביוני 1971. בשיאה של המעורבות האוסטרלית בווייטנאם כללו הכוחות שלהם בריגדה שכללה 8,500 חיילים בשלושה גדודי חיל רגלים, כוחות שריון, ארטילריה, הנדסה, לוגיסטיקה וסיוע אווירי, טייסת מפציצים של חיל האוויר שנשלחה ב-1967 וארבע משחתות של הצי שהצטרפו לצי האמריקני לפטרולים ימיים לחופי צפון וייטנאם.
הפינוי האוסטרלי של וייטנאם החל באופן משמעותי בנובמבר 1970. כחלק מהאסטרטגיה הכוללת של בעלות הברית של "וייטנאמיזציה" (העברת האחריות לכוחות הדרום וייטנאמים) ורצונה של ממשלת אוסטרליה לצמצם את מעורבותה במלחמה, סיימו הכוחות את תפקידם. הבריגדה שהוצבה בווייטנאם הורידה את סדר הכוחות שלה לשני גדודי חיל רגלים בלבד, אם כי סיוע אווירי וארטילרי עדיין נשארו. במהלך 1971 המשיכה מגמת הצימצום של הכוחות האוסטרלים בווייטנאם. והבריגדה הראשונה סיימה את תפקידה באוקטובר. יועצים צבאיים נשארו עד לסוף 1972. הכוח האוסטרלי האחרון עזב את וייטנאם ב-1973. מלחמת וייטנאם הייתה הארוכה ביותר שבה השתתפה אוסטרליה מעודה והשנויה ביותר במחלוקת. אף על פי שהייתה להשתתפות במלחמה תמיכה ציבורית, הנוכחות הממושכת שם גרמה להיווצרותה של תנועה אנטי-מילחמתית. מעל 50,000 אוסטרלים שירתו בווייטנאם. 519 נהרגו ו-2,398 נפצעו. 4 עוטרו בצלב ויקטוריה.
אוסטרליה המאוחדת > לאחר מלחמת וייטנאם > הקמת כוחות ההגנה של אוסטרליה 1976

אף על פי שהחשיבות של פיקוד משולב עלתה במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר כוחות אוויר, ים ויבשה אוסטרלים נלחמו לעיתים קרובות כחלק מפיקוד אחד, העדרה של סמכות מרכזית משותפת המשיכה לגרום לתיאום לא מוצלח בין השירותים השונים בעידן שלאחר המלחמה, כאשר כל אחד מהם היה מאורגן ופעל על בסיס תורת לחימה שונה. הצורך במבנה פיקודי משולב קיבל דגש נרחב יותר במהלך מלחמת וייטנאם. ב-1973 שר ההגנה ארתור טאנג (Arthur Tange), הגיש דוח לממשלה שכלל המלצה על איחוד המשרדים הממשלתיים שתמכו בשירותים השונים למשרד ממשלתי אחד ועל יצירת התפקיד של ראש מטה כוחות ההגנה.
ממשלת הלייבור לבסוף איחדה ב-1973 את חמשת המשרדים הממשלתיים שעסקו בביטחון (ביטחון, צי, צבא, חייל אוויר ואספקה) למשרד ממשלתי אחד. החלטה זו פורסמה במקביל לביטול גיוס החובה. ב-1 בינואר 1976 שלוש הזרועות של הכוח הצבאי של אוסטרליה אוחדו ככוח אחיד, התנדבותי ומקצועי שנקרא "כוחות ההגנה של אוסטרליה" (Australian Defence Force – ADF). כיום מפקדת ה-ADF ממוקמת בקנברה ומורכבת מפיקודים האחראים על האוויר, הים, היבשה ועל מבצעים מיוחדים. בנוסף קיים פיקוד צפוני בדרווין.
אוסטרליה המאוחדת > לאחר מלחמת וייטנאם > הגנת אוסטרליה בשנות השמונים והתשעים

עד שנות השבעים, האסטרטגיה הביטחונית של אוסטרליה התמקדה בתפיסה של "הגנה מקדימה" (Forward Defence) שלפיה תפקידו של הכוח הצבאי האוסטרלי היה לשתף פעולה עם בעלות בריתו כנגד איומים במרחב האוסטרלי. ב-1969 כאשר ארצות הברית החלה לפעול על פי דוקטרינת ניקסון, והבריטים החלו לפנות שטחים באסיה, פיתחה אוסטרליה מדיניות ביטחון שמדגישה את הצורך שלה לסמוך על עצמה בהגנה על היבשת. מדיניות זו הייתה מבוססת על הגנה על חופיה הצפוניים של אוסטרליה ועל אבטחת דרכי הגישה באוויר ובים כנגד כל התקפה אפשרית.
כדי ליישר קו עם מטרה זו, ה-ADF אורגן מחדש כדי להגדיל את יכולתו להכות את האויב מתוך בסיסים ביבשת ולהתנגד לפלישות על אדמת אוסטרליה. ה-ADF השיג מטרה זו על ידי הגדלת היכולות של הצי ושל חיל האוויר ועל ידי מיקום כוחות הצבא בצפון הארץ. במהלך זמן זה לא היו תחת פיקודו של ה-ADF כוחות שהוצבו מעבר לים. עם זאת ב-1987 ביצע ה-ADF את הפעולה הקרבית הראשונה שלו כאשר כמה ספינות מלחמה ויחידת רובאים הוצבה במימיה של פיג'י כתגובה להפיכה הצבאית שם. יחד עם היותה פעולה מוצלחת, הייתה המשימה בפיג'י אבן בוחן ל-ADF ליכולתו להגיב במהירות לאירועים בלתי צפויים.
אוסטרליה המאוחדת > לאחר מלחמת וייטנאם > מלחמת המפרץ 1991

אוסטרליה הייתה חברה בקואליציה הבין-לאומית ששלחה כוחות צבאיים למלחמת המפרץ ב-1991 שכללו כוח משימה ימי של שתי ספינות קרב, ספינת סיוע וצוות צלילה. סך הכול כ-750 איש. תרומתה זו של אוסטרליה הייתה הפעם הראשונה שכוחות אוסטרלים השתתפו באזור לחימה של ממש מאז הקמת ה-ADF ומשימה זו בחנה את היכולות של הכוח ושל שרשרת הפיקוד. עם זאת, לא חווה הכוח האוסטרלי קרבות של ממש ובמקום זאת השתתף בפעולות לכפיית העיצומים כלפי עיראק בעקבות הפלישה לכווית. כמה מאנשי ה-ADF שירתו במסגרת של חילופי כוחות עם יחידות בריטיות ואמריקניות, כן השתתפו בקרבות. לאחר המלחמה הצי החזיק באופן קבוע פריגטה במפרץ הפרסי ובים סוף כחלק מהסגר הכלכלי שהמשיך להתקיים כלפי עיראק.
אוסטרליה המאוחדת > לאחר מלחמת וייטנאם > ביטחון עולמי בסוף שנות התשעים

מאז סוף שנות השמונים, ממשלת אוסטרליה הטילה על ה-ADF יותר ויותר משימות שמירת שלום ברחבי העולם. בעוד שרוב המשימות הללו הצריכו רק מספר קטן של מומחים, חלק מהם היו כרוכים בהצבתם של מאות חיילים. משימות שמירת שלום נרחבות היו בנמיביה ב-1989, בקמבודיה בין 1992–1993, בסומליה ב-1993, ברואנדה ב-1994 וב-1995 בבוגנוויל ב-1994 ומ-1997 ואילך. עלייתה לשלטון של הממשלה הליברלית בראשות ג'ון הווארד הובילה לשינויים משמעותיים במבנה הכוחות של ה-ADF ובמשימותיו, יחד עם מדיניות חדשה של הממשלה ששמה פחות דגש על הגנת אוסטרליה מפני מתקפה ישירה ודגש חזק יותר על עבודה בשיתוף פעולה עם מדינות שכנות ועם בעלות בריתה של אוסטרליה כדי להתמודד עם איומים אפשריים. יחד עם הדגשים החדשים, המבנה של ה-ADF השתנה כדי להגדיל את היחס בין יחידות לוחמות לבין יחידות תומכות לחימה כדי לשפר את היעילות הקרבית של ה-ADF.
אוסטרליה המאוחדת > שנות האלפיים > מזרח טימור 1999 עד היום

המושבה הפורטוגזית לשעבר של מזרח טימור נכבשה על ידי אינדונזיה ב-1975. עם זאת, בעקבות שנים של מאבק אלים ממשלת אינדונזיה בראשות הנשיא חביבי, הסכימה לבסוף לקיים משאל עם על אוטונומיה במזרח טימור ב-1999. כוח המשימה של האו"ם במזרח טימור (UNAMET) הוקם כדי לארגן ולנהל את ההצבעה, שהתקיימה בסוף אוגוסט 1999 ובה הצביעו 78.5% מהמצביעים לטובת עצמאות. עם זאת, בעקבות ההכרזה על תוצאות המשאל, מיליציות פרו-אינדונזיות, שנתמכו על ידי אלמנטים מצבא אינדונזיה, החלו במסע של אלימות, ביזה והצתות ורבים מתושבי מזרח טימור נהרגו ויותר מחצי מיליון נעקרו מבתיהם. עקב היא יכולתה לשלוט במצב, הסכימה אינדונזיה לבסוף לשיגורו של כוח שמירת שלום בין-לאומי. אוסטרליה, ששיגרה כוח משטרתי ל-UNAMET, ארגנה והובילה את הקואליציה הצבאית הבין-לאומית שנקראה "הכוח הבין-לאומי למזרח טימור" (INTERFET) כוח שלא היה כפוף לאו"ם אך פעל על פיה החלטותיו. הכוח האוסטרלי במסגרת זו כלל 5,500 איש.
ה-INTERFET הגיע ב-12 בספטמבר 1999 והוטל עליו להחזיר את השלום והביטחון, להגן ולסייע ל-UNAMET, ולספק סיוע הומניטרי. עם נסיגתם של הכוחות המזוינים, המשטרה והממשלה של אינדונזיה ממזרח טימור, UNAMET הקים מחדש את מטה הפעולה שלו בדילי ב-28 בספטמבר. ב-19 באוקטובר 1999, הכירה אינדונזיה רשמית בתוצאות משאל העם וזמן קצר לאחר מכן הוקם כוח שמירת שלום של האו"ם (כוח העברת השלטון במזרח טימור של האו"ם – UNTAET) והפך לאחראי על המנהל במזרח טימור במהלך תקופת המעבר לעצמאות. העברת הפיקוד הצבאי מ-INTERFET ל-UNTAET הושלמה ב-28 בפברואר 2000. אוסטרליה המשיכה לתמוך בפעולות שמירת השלום של האו"ם עם כוח שמנה בין 1,500 ל-2,000 איש, יחד עם ציוד נחיתה ומסוקי בלק הוק, ונותרה התורם הגדול ביותר של כוח אדם למשימת שמירת השלום. תוך כדי ביצוע משימות אלה, כוחות אוסטרלים המשיכו להתנגש עם מיליציות פרו-אינדונזיות ובכמה הזדמנויות גם בכוחות צבא אינדונזים, במיוחד לאורך הגבול עם מערב טימור. עם זאת, עם התייצבות המצב הביטחוני, שארית הכוח האוסטרלי וכוחות האו"ם עזבו את מזרח טימור ב-2005. שני אוסטרלים מתו לא עקב פעולות קרב ובקרבות שכן התרחשו נפצעו כמה.
המשימה הבלתי צפויה במזרח טימור ב-1999 הובילה שינויים משמעותיים במדיניות הביטחון של אוסטרליה ולהגברת יכולתו של ה-ADF לנהל מבצעים מחוץ לאוסטרליה. משימה מוצלחת זו הייתה הראשונה בה כוח צבאי אוסטרלי גדול פעל מחוץ לאוסטרליה מאז מלחמת וייטנאם וחשפה את החסרונות ביכולתו של ה-ADF לקיים מבצעים כאלה. עקב כך, מסמך מדיניות הביטחון שפורסם בשנת 2000, שם דגש חזק יותר על הכנת ה-ADF למשימות מעבר לים. ממשלת אוסטרליה התחייבה לשפר את יכולותיו של ה-ADF על ידי שדרוג המוכנות והציוד של יחידות ה-ADF, הרחבת מצבת כוח האדם של ה-ADF ל-57,000 איש במשרה מלאה והגדלת תקציב הביטחון ב-3% לשנה.
במאי 2006, 2000 אנשי ה-ADF הועסקו שוב במזרח טימור כחלק ממבצע שנועד לפתור מצב של אי שקט בין אלמנטים של צבא המדינה. כוחות אוסטרלים היו מעורבים בכמה התכתשויות בתקופה זו. עם זאת עד תחילת 2010 מצב הביטחון התייצב ורק 400 אוסטרלים נותר כחלק מכוח בין-לאומי קטן כדי לאמן את כוחות הביטחון המקומיים.
אוסטרליה המאוחדת > שנות האלפיים > אפגניסטן 2001–2021

זמן קצר לאחר מתקפת הטרור על ניו יורק ועל וושינגטון ב-11 בספטמבר 2001, כוחות אוסטרלים הצטרפו לקואליציה הבין-לאומית בראשות ארצות הברית למאבק בטרור. התרומה הבולטת ביותר של ה-ADF הייתה משלוח כוחות מיוחדים לאפגניסטן בשנים 2001 ו-2002 ושוב החל מאמצע 2005, כדי להילחם בטליבאן. עם חלוף הזמן גדלה המחויבות האוסטרלית עם תוספת של כוחות קרקעיים החל מ-2006 שעסקו במשימות אבטחה, ארגון מחדש ובחניכה ואימונים של הצבא הלאומי האפגני. אוסטרליה גם הקצתה פריגטה ושני מטוסי בקרה מסוג אוריון ושלושה מטוסי תובלה הרקולס C130 לצורך מבצעים בין-לאומיים במפרץ הפרסי ובאוקיינוס ההודי מאז 2001, ולסיוע בשני המבצעים באפגניסטן ובעיראק. כוח של ארבעה מטוסי קרב-הפצצה F/A-18 הורנט הוצבו בדייגו גרסיה מסוף 2001 ועד אמצע 2002 ושני מטוסי תדלוק הוצבו בבסיס חיל האוויר בקירגיזסטן כדי לתת תמיכה לכוחות האוויר של הקואליציה שפעלו באפגניסטן.
נכון ל-2012 כוח צנוע יחסית של 1,550 איש נותר באפגניסטן, שם היו מעורבים בפעילות נגד מורדים בפרובינציית אורוזגאן (Uruzgan) בשיתוף עם צבא ארצות הברית וצבאות של חברות אחרות בקואליציה עד לנסיגתם באוגוסט. הכוח כולל חייל רגלים ממוכן, כוחות מיוחדים, כוחות הנדסה, פרשים, ארטילריה וכוחות אוויר. בנוסף, כוח לוגיסטיקה של 800 אוסטרלים מוצב במזרח התיכון כדי לתת סיוע לכוחות באפגניסטן. כוחות סיור ימיים וכוח תובלה אווירי ממשיך לתת תמיכה במבצעים בעיראק ובאפגניסטן ומוצב בבסיס אל מינהד (Al Minhad Air Base) באיחוד האמירויות הערביות. כמו כן משייטת פריגטה של הצי המלכותי האוסטרלי במימי הים הערבי ובמפרץ עדן בפעילות למניעת שוד ימי.
במשך השנים פעלו כוחות אוסטרלים במבצעים צבאיים רבים באפגניסטן. האבדות עד כה כוללים 40 הרוגים ו-256 פצועים. שני אוסטרלים עוטרו בצלב ויקטוריה של אוסטרליה, לראשונה מזה ארבעים שנה.
אוסטרליה המאוחדת > שנות האלפיים > עיראק 2003–2011

כוחות אוסטרלים הצטרפו לצבאות בריטניה וארצות הברית במהלך הפלישה לעיראק ב-2003. התרומה העיקרית הייתה גם היא צנועה למדי וכללה כוח אדם של 2,058 איש. המרכיבים העיקריים של הכוח כללו כוחות מיוחדים, כוח אווירי ויחידות צי. יחידות של הצי המלכותי האוסטרלי כללו ספינת נחיתה אחת ושתי פריגטות, בעוד חיל האוויר המלכותי האוסטרלי הציב 14 מטוסי קרב-הפצצה F/A-18, כמה מטוסי אוריון ומטוסי תובלה C130 הרקולס. הכוחות המיוחדים האוסטרלים היו אחת מהיחידות הראשונות של הקואליציה שחצו את הגבול לעיראק, ובמשך כמה ימים היה זה כוח מבצעים אווירי מיוחד של צבא אוסטרליה שהיה הכוח הקרקעי הקרוב ביותר מבין כוחות הקואליציה. במהלך הפלישה, חיל האוויר המלכותי האוסטרלי ביצע את משימת הקרב הראשונה שלו מאז מלחמת וייטנאם.
צבא עיראק הראה עד מהרה שאינו יכול לעמוד מול כוחות הקואליציה. בעוד שאוסטרליה לא לקחה בהתחלה חלק בכיבוש של עיראק לאחר המלחמה, כוח שריון קל אוסטרלי, נשלח מאוחר יותר לדרום עיראק באפריל 2005. תפקידו של כוח זה היה להגן על משלחת של מהנדסים יפנים שפעלה באזור ולהדריך את יחידות הצבא העיראקי החדש. כוח זה מנה בשיאו 1,400 איש במאי 2007. פריגטה של הצי המלכותי האוסטרלי התמקמה בצפון המפרץ הפרסי וחיל האוויר שלח מטוס הרקולס. לאחר הקמת ממשלה של מפלגת הלייבור בראשות קווין ראד, ממדי הכוח קטנו באמצע 2009 והכוחות של הצי וחיל האוויר הופנו למשימות נוספות במזרח התיכון.
פעולות בקנה מידה קטן המשיכו עם כוח של 80 אוסטרלים שנשארו בעיראק כדי להגן על השגרירות האוסטרלית בבגדאד. באוגוסט 2011 התפנה כוח זה והוחלף על ידי יחידת אבטחה פרטית שלקחה על עצמה את האחריות לאבטחת הנוכחות הדיפלומטית האוסטרלית בעיראק. אף על פי שיותר מ-17,000 איש שירתו בעיראק מאז תחילת המלחמה, אבדותיהם של האוסטרלים היו קלות מאוד יחסית. שני חיילים אוסטרלים נהגו בתאונות, שלישי נהרג בהיותו בשירות חיל האוויר הבריטי ו-27 נפצעו. שני קצינים נשארו בעיראק כחלק ממשלחת הסיוע של האו"ם.
אוסטרליה המאוחדת > שנות האלפיים > משימות שמירת שלום

מעורבותה של אוסטרליה במבצעים בין-לאומיים לשמירת שלום הייתה מגוונת וכללה השתתפות הן במשלחות מטעם האו"ם והן במסגרת קואליציות בין-לאומיות שהוקמו אד-הוק. אוסטרלים היו מעורבים בשנים האחרונות ביותר עימותים בתפקידי שמירת שלום מאשר כצד לוחם. עם זאת, במונחים השוואתיים בין-לאומיים, אוסטרליה הייתה רק שומרת שלום מתונה ואנרגטית. אף על פי שאוסטרליה עוסקת במשימות שמירת שלום ברציפות כבר 60 שנה, בהיותה חלק מהקבוצה הראשונה של משקיפי או"ם באינדונזיה ב-1947, מחויבויותיה הוגבלו באופן כללי, וכללו מספר קטן של כוחות סיוע טכניים בעלי רמה גבוהה (יחידות קשר, הנדסה ורפואה) או משקיפים וכוחות שיטור. דפוס זה השתנה באמצע שנות התשעים כאשר אוסטרליה נעשתה מעורבת בסדרה של מבצעים בעצימות גבוהה, המצריכים כמות גדולה של יחידות קרביות לצורך פעולות שונות כולל בקמבודיה, ברואנדה, בסומליה ומאוחר יותר במזרח טימור ובאיי שלמה. אוסטרליה הייתה מעורבת בכ-100 משלחות שונות, בהן השתתפו יותר מ-30,000 איש 14 אוסטרלים מתו במהלך משימות אלה.
מלחמות אוסטרליה בתרבות

כמו באומות רבות, גם באוסטרליה תופס זיכרון המלחמות מקום חשוב. הטראומה של המלחמות, בעיקר מלחמות העולם, הטביעה את חותמה על יצירותיהם של אומנים ואנשי רוח. לא מעט סרטים וסדרות טלוויזיה נעשו על רקע המלחמות. על החוויה האוסטרלית במלחמת העולם הראשונה נוצרו בין השאר יצירות האומנות הבאות:
הסרט "גליפולי" משנת 1991 בכיכובו של מל גיבסון אודות נער ממערב אוסטרליה הכפרית שמתגייס לכוחות אנזא"ק שנוחתים בגליפולי ועל החוויות שלו ושל חבריו שבמובן מסוים מאבדים את שפיותם בקרב הנורא.
הסרט "הפרשים הקלים" (The Lighthorsemen) משנת 1987 המספר את סיפורים אנשי בריגדת הפרשים הקלים ועל מלחמתם בקרבות בארץ ישראל בכלל ובקרב באר שבע בפרט.
המיני סדרה האוסטרלית "אנזא"קס" (Anzacs) משנת 1985 מספרת את סיפורה של חבורת צעירים אוסטרלים שמתגייסת לגדוד השמיני של הכוח האימפריאלי האוסטרלי ונלחמים בגליפולי ובחזית המערבית.
הצייר האוסטרלי ארתור סטריטון (Arthur Streeton) נלווה לדיוויזיה השנייה בצרפת במחצית השנייה של 1918 ובציוריו הוא מתאר את נופי המלחמה וחיי היום יום בה ופחות שם דגש על תיאורי הזוועה של המלחמה כפי שמקובל באומנות המלחמה.
הזמר האוסטרלי ממוצא סקוטי אריק בוגל (Eric Bogle) מדבר על המלחמה בכמה משיריו, בין השאר השיר "והתזמורת ניגנה את ואלס עם מטילדה" (And the Band Played Waltzing Matilda) מתאר את סיפורו של חייל שלחם ונפצע בגליפולי.
על תקופת מלחמת העולם השנייה ידוע בין השאר הסרט "אוסטרליה" (Australia) בכיכובם שלניקול קידמן ויו ג'קמן משנת 2008 המתרחש בין השאר על רקע הפצצת דרווין על ידי היפנים.
הצבא האוסטרלי והיישוב היהודי בארץ-ישראל

המפגש הראשון של היישוב היהודי בארץ ישראל עם החיילים האוסטרלים היה עם כיבוש הארץ על ידי חיל המשלוח המצרי במלחמת העולם הראשונה, שאחד המרכיבים העיקריים בו היו חיילי צבא אוסטרליה, דיוויזיית הרוכבים האוסטרלית ואנזא"ק. מסעו של כוח זה בארץ ישראל החל בקרבות בעזה, המשך בכיבוש באר שבע שנשמר בזיכרון הקולקטיבי הן באוסטרליה והן בישראל, עבור בקרב על גבעות מע'אר, ועד לקרבות בירושלים ובמגידו. הידיעה כי החיילים האוסטרלים לקחו חלק חשוב בשחרור הארץ מעול הטורקים וחביבותם ופשטותם חיבבו אותם עד מהרה על היישוב היהודי בארץ. ספרו של נחום גוטמן שביל קליפות התפוזים שנכתב על רקע התקופה מדגיש את ההבדלים בין יחסם הקשה והמשפיל של השלטונות הטורקים לפני המלחמה ובמהלכה, לבין כוחות מעצמות ההסכמה בכלל והחיילים האוסטרלים בפרט. נחום גוטמן מתאר בספרו את אדיבותם ונדיבותם של האוסטרלים שנהגו לתת צדקה לקבצנים ברחוב ולהודות לבני הארץ שנתנו להם שירות כלשהו (דבר שלא היה עולה על דעתם של החיילים הטורקים).
במלחמת העולם השנייה הייתה ארץ ישראל בסיס לכוחות בעלות הברית בתקופת שלפני ואחרי יציאה ללחימה בחזיתות השונות. ושוב נפגשו אנשי היישוב עם החיילים האוסטרלים הזכורים לטוב מתקופת מלחמת העולם הראשונה. תל אביב הייתה חביבה על החיילים כמקום בילוי והם ניצלו את העיר העברית כמקום לנוח ולנפוש בחופשותיהם. בחורות מהיישוב היהודי שאהבו לפגוש את החיילים באתרי הבילוי בעיר וידוע אף על מקרים של בנות שנישאו לחיילים, הן בריטים והן אוסטרלים ולאחר המלחמה היגרו איתם לארץ מוצאם. חביבותם של החיילים האוסטרלים הייתה קשורה לפשטותם ואדיבותם ולכך שהם היו שונים מהחיילים הבריטים שמבחינת אנשי היישוב היהודי בארץ ייצגו את שלטונות המנדט שלא היו חביבים עליהם.
פועלם של חיילי אוסטרליה בארץ ישראל הונצח באנדרטאות שונות שהידועות בהם הן יד אנזא"ק ביער בארי ליד קיבוץ בארי ופארק החייל האוסטרלי בשכונה י"א בבאר שבע. ב-31 באוקטובר 2007 במלאת 90 שנה לכיבוש באר שבע נערך שיחזור של הסתערותם של הפרשים האוסטרלים על העיר. בטקס השתתפו חברי אגודת הפרשים הקלים האוסטרלים (The Australian Light Horse Association) שחלקם צאצאים לחיילים שהשתתפו בקרב, שגרירי בריטניה, אוסטרליה, ניו זילנד וטורקיה בישראל, ראש עיריית באר שבע יעקב טרנר, משמר כבוד של חיילים אוסטרלים המשרתים בכוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני, חברי "העמותה למורשת מלחמת העולם הראשונה בישראל", בני משפחות הלוחמים ותיירים. מצעד הפרשים עבר ברחובות באר שבע והסתיים בטקס בבית הקברות הצבאי הבריטי בבאר שבע.
בישראל מתקיים ביום אנזא"ק, ה-25 באפריל, יום השנה לתחילת מערכת גליפולי, טקס זיכרון בבית הקברות הצבאי הבריטי בירושלים בנוכחות שגרירי אוסטרליה וניו זילנד בישראל. ביום אנזא"ק 2015, במלאת מאה שנה לנחיתות בגליפולי, כיבד את הטקס בנוכחותו נשיא מדינת ישראל, ראובן ריבלין.
ריכוז נתוני המלחמות

| שם העימות | שנים | משתתפים | הרוגים | פצועים | שבויים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ניו זילנד | 1860–1861 | צוות הספינה "ויקטוריה" ו-2,500 חיילים | 1 | אין | אין |
| סודאן | 1885 | 770 | 9 | 3 | אין |
| מלחמת הבורים | 1899–1902 | 14,643 | 589 | 538 | 100 |
| מרד הבוקסרים | 1900–1901 | 6 | לא ידוע | אין | אין |
| מלחמת העולם הראשונה | 1914–1918 | 416,809 במסגרת חיל המשלוח  (מתוכם שירתו 324,000 מעבר לים) 9,000 בצי המלכותי האוסטרלי סה"כ 425,809 | 61,511 | 155,000 | 4,044 (397 מתו בשבי) |
| מלחמת האזרחים ברוסיה | 1918–1919 | 148–198 | 10 | 40 | אין |
| מלחמת העולם השנייה | 1939–1945 | צבא 727,200  צי 49,900 חיל האוויר 216,900 סה"כ 993,000 | 39,761 | 66,553 | 8,184 (בגרמניה ובאיטליה)  22,376 (ביפן) 8031 מתו בשבי |
| מצב החירום המלאי | 1948–1960 | 7,000 | 39 | 20 | אין |
| מלחמת קוריאה | 1950–1953 | צבא 10,657  צי 4507 חיל האוויר 2,000 סה"כ 17,164 | 340 | 1,216 | 29 (אחד מת בשבי) |
| העימות בין מלזיה לאינדונזיה | 1962–1966 | 3,500 | 16 | 9 | אין |
| מלחמת וייטנאם | 1962–1973 | צבא 42,700  צי 2825 חיל האוויר 4,443 סה"כ 49,968 | 521 | 2,398 | אין |
| מלחמת המפרץ הראשונה | 1991 | 750 | אין | אין | אין |
| סומליה | 1992–1994 | 1,480 | 1 | אין | אין |
| מזרח טימור | 1999 עד היום |  | 4 | אין | אין |
| אפגניסטן | 2001–2021 |  | 40 | 256 | אין |
| מלחמת המפרץ השנייה | 2003–2011 | 17,000 | 3 | 27 | אין |
|  |  | סה"כ | 102,845 | 225,873 | 34,730  |
ראו גם

כוחות ההגנה של אוסטרליה
היסטוריה של אוסטרליה
יד אנזא"ק
שדרת המצעדים אנזא"ק
אנדרטת אנזא"ק
המרכז להנצחת חיילי אנז"ק בבאר שבע
הערות שוליים

↑  כתבה באתר רשת ABC האוסטרלית על זיכרון הנופלים
↑  מידע על מסורת יום אנז"ק באתר הזיכרון האוסטרלי (Austrelian War Memorial)
1 2 3 4 5  מידע על התקופה הקולוניאלית מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על המלחמה בסודאן מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על מלחמת הבורים מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
1 2 3 4 5  רשימת מקבלי צלב ויקטוריה האוסטרלים מתוך אתר ועדת יום אנז"ק
↑  מידע על מרד הבוקסרים מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
1 2 3 4 5  מידע על מלחמת העולם הראשונה מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
1 2  מידע על מלחמת העולם השנייה מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  כתבה על לוחמת הצוללות היפנית בחופי אוסטרליה מתוך אתר פרויקט מחקר אוסטרלי-יפני
↑  מידע על מלחמת קוריאה מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על מצב החירום במלאיה מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על השינוי בחוק גיוס חובה משנת 1964 באתר משרד ההגנה האוסטרלי
↑  מידע על העימות בין מלזיה לאינדונזיה מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על מלחמת וייטנאם מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על מלחמת וייטנאם מתוך אתר משרד ההגנה האוסטרלי
↑  מידע על שינוי מדיניות הביטחון בשנות השבעים מתוך אתר משרד ההגנה האוסטרלי
1 2  מידע על המלחמות בעיראק מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
1 2  רשימת משימות שמירת השלום באתר משרד ההגנה האוסטרלי
↑  מידע על מלחמת אפגניסטן מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  מידע על האבדות באפגניסטן מתוך אתר משרד ההגנה האוסטרלי
↑  מידע על משימות שמירת השלום מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
↑  דליה שחורי, הנהגת היישוב מבקשת מבנות ישראל להנעים את זמנם של חיילי המנדט, באתר הארץ, 11 באפריל 2004
↑   טקס ושחזור הסתערות הפרשים על באר שבע לרגל 90 שנה לכיבוש העיר, כתבה  באתר יוטיוב
↑  Greer Fay Cashman, ANZAC Day centennial commemorated in Jerusalem, Jerusalem Post, April 26, 2015
↑  פירוט האבדות במלחמות מתוך אתר הזיכרון האוסטרלי
אתר הזיכרון הלאומי בקנברה
המרד בקאסל היל
מלחמות הספר
יציאת הכוחות מסידני לסודאן
סיום המצור על ליידיסמית'
צוות הספינה "פרוטקטור" מאוסטרליה הדרומית שהשתתף במרד הבוקסרים
"קריאת החצוצרה" ("The trumpet calls") כרזת גיוס אוסטרלית מימי מלחמת העולם הראשונה
נחיתת כוחות אנזא"ק בגליפולי
חיילים אוסטרלים בחפירות בחזית המערבית בצרפת – 1918
חיילים אוסטרלים במצור בטוברוק
חיילים אוסטרלים בגינאה החדשה – 1944
חיילים אוסטרלים במלחמת קוריאה
חיילי יחידת כלבנים אוסטרלים במלחמת וייטנאם
מטה כוחות ההגנה של אוסטרליה בקנברה
הפריגטה "סידני" במימי המפרץ הפרסי במלחמת המפרץ הראשונה
צבא אוסטרליה בפריקת ציוד הנדסי במזרח טימור
כוח אוסטרלי באפגניסטן – 2008
כוח סיור אוסטרלי בעיראק – 2007
מפת משימות שמירת השלום של אוסטרליה מאז 1945
טקס הזיכרון במלאת 90 שנה לכיבוש באר שבע בבית הקברות הצבאי הבריטי
יד אנזא"ק ביער בארי
טקס זיכרון ביום אנזא"ק, מלבורן, 25 באפריל 2005
שדירת המצעדים אנזא"ק בקנברה. ברקע, בית הפרלמנט האוסטרלי עם דגל אוסטרליה מתנופף עליו
דילן דרור

דילן דרור (נולד ב-15 בינואר 2008) הוא יוטיובר, אושיית רשת, שחקן, זמר, מנחה ודוגמן ישראלי.