stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בודי שופ
הערות שוליים

1 2  הארץ, אניטה רודיק, "מלכת הירוקים" ומקימת רשת בודי שופ העולמית, מתה בגיל 64, באתר TheMarker‏, 12 בספטמבר 2007
1 2  ורד שרון-ריבלין, ‏כשלוריאל תביא את בודי שופ לארץ, היא תמצא פה הפתעה, באתר גלובס, 20 במרץ 2006
↑  ג'ודית מאטלוף, קפיטאליסטים היפים, מעריב, 6 במאי 1988
1 2 3   טלי חרותי-סובר, קרם הגנה לסביבה, באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2013
↑  בודי שופ מתכננת רה-אירגון בארה"ב, באתר גלובס, 25 בנובמבר 1996
↑  שירות גלובס, ‏ל'אוראל רוכשת את בודי שופ ב"מחיר מפתה": 1.14 מיליארד דולר, באתר גלובס, 19 במרץ 2006
↑  סוכנויות הידיעות, לוריאל תגדיל את מספר החנויות  של בודי שופ בעולם ל-5,000, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2006
↑  שרה ליאל, מתה מייסדת "בודי שופ", באתר הארץ, 16 בספטמבר 2007
↑  Sarah Butler, L’Oréal to sell Body Shop to Brazil's Natura in €1bn deal, The Guardian, ‏5 במאי 2017
↑  "The Body Shop". The Body Shop. 25 בפברואר 2011. אורכב מ-המקור ב-28 ביולי 2013. נבדק ב-9 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Elliott, Stuart (26 באוגוסט 1997). "The Body Shop's campaign offers reality, not miracles". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-20 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  בחזרה לטבע, מעריב, 19 ביולי 1989
↑  לחלחתי וניקיתי, חדשות, 3 באוקטובר 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14462775z (data)  GND: 4267823-7  ISNI: 0000 0001 2331 6831  LCCN: n91027264  SUDOC: 07804782X  VIAF: 144224740   WorldCat (עם VIAF): 144224740
עידית טפרסון

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1959 (בת 65)
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 מקום לימודים:  בית צבי 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
עידית טפרסון וצוות ההצגה "העולם על-פי אלון" בפסטיבל חיפה להצגות ילדים 2010
עידית טפרסון (נולדה ב-7 בפברואר 1959) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

טפרסון נולדה בישראל לשושנה ודוד טפרסון. היא קרויה על שם סבתה, אדית.
למדה בבית ספר משותף לכפר שמריהו ורשפון. בתיכון למדה ב"אליאנס" ברמת אביב. בנעוריה למדה בלט קלאסי, הייתה בנבחרת ישראל באתלטיקה וזכתה באליפות ישראל בקפיצה לגובה עד גיל 14. בצה"ל שירתה כקצינת תותחנים במחנה שבטה במשך שלוש שנים. עם שחרורה החלה ללמוד בבית הספר לאמנויות הבמה "בית צבי", והייתה בת טיפוחיו של מנהל בית הספר גרי בילו. באותו מקום למדו איתה משחק גם אודיה קורן, ג'וליאנו מר, ענת וקסמן ויעקב כהן. בין השאר, שיחקה בתקופת לימודיה באמא קוראז'.
בתום הלימודים הצטרפה לתיאטרון החאן ושיחקה את לאה בהצגת "הדיבוק". ב-1985 החלה לשחק גם בתיאטרון הבימה, בהצגות: "נמר חברבורות", "המשפט" וכן "הבית ברח' שינקין". לאחר שנה, לוהקה על ידי ציפי פינס לתיאטרון באר שבע, שם שיחקה בתפקידים רבים, ביניהם אלמה רוזה ב"תזמורת על תנאי", קתרינה ב"אילוף הסוררת", אדריאנה ב"קומדיה של טעויות", וליז ב"טובת המולדת". בהמשך השתתפה גם ב"חיי נישואים" של דוד פוגל בתפקיד תיאה, בתיאטרון חיפה. משם עברה לתיאטרון הקאמרי, שם שיחקה בהצגות "אלוהים יודע" ו"אבודים ביונקרס", וכן בתיאטרון בית ליסין בהצגה "פשעי הלב". בשנת 2005 זכתה טפרסון בפרס מסקין על תפקידה בהצגה "אכזר ורחום", הניתן על ידי תיאטרון הבימה לשחקנים מצטיינים בתפקידים מובילים.
טפרסון הייתה בגרעין המייסד של תיאטרון אנסמבל הרצליה. בהצגה הראשונה שהציג האנסמבל - "הגברת קליין", שיחקו שלוש תושבות הרצליה: עידית טפרסון, חנה מרון ולאורה ריבלין.
בתיאטרון השעה הישראלי השתתפה בתפקיד הראשי בהצגה "העולם על-פי אלון". טפרסון, שהיא אם לילד אוטיסט, מגלמת בהצגה את דמותה של ליאורה, אם חד הורית, המגדלת ילד אוטיסט. על תפקידה בהצגה זו זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים 2010. בדברי ועדת הפרס נכתב:
עידית יוצרת על הבמה את דמות האם בצורה נקייה ופשוטה, מעמיקה ואנושית, חפה מכל בדל של סטריאוטיפ, הגזמה או מניפולציה. על האצילות והמצוינות במשחקה מקבלת עידית את פרס השחקנית המצטיינת.
טפרסון זכתה בפרס הבמה לילדים ונוער לשחקנית המשנה לשנת 2013, על תפקידה בהצגה "האסופית".
ביוגרפיה > בקולנוע

תפקידה הראשון של טפרסון בקולנוע היה בסרטו של חיים בוזגלו "נישואים פיקטיביים" (1988). היא זכתה בפרס האקדמיה לקולנוע לשחקנית המשנה הטובה ביותר על תפקידה בסרט זה. היא שיחקה גם בסרטו של בוזגלו "עונת הדובדבנים" (1991), בו גילמה את דמותה של עיתונאית אמריקאית, לצד גיל פרנק. בשנת 1994 גילמה את דמותה של גולדה מאיר בדרמה התקופתית "ייפוי כוח" בכיכובו של יורם חטב, שביים אורי ברבש וכתב בני ברבש. הדרמה שודרה בערוץ הראשון.
היא שיחקה גם בסרטים "מדורת השבט" (2004) ו"הערת שוליים" (2011) של יוסף סידר. כמו כן, היא שיחקה בסרטים "סיפורי תל אביב" של איילת מנחמי (1992), "בדרך אל החתולים" של חורחה גורביץ' (2009), "התגנבות יחידים" של דובר קוסאשווילי (2010) ו"שרוכים" של ינקול גולדווסר (2018). בנוסף לכך שיחקה בסרטי סטודנטים.
חיים אישיים

טפרסון נישאה פעמיים, בפעם הראשונה - לתקופה קצרה של שנה, בזמן לימודיה; מנישואיה השניים יש לה שני ילדים.
כיום היא גרושה, מתגוררת בהרצליה ולה בן אוטיסט בתפקוד גבוה ובת.
טפרסון הוצבה במקום ה-104 ברשימת מרצ בבחירות לכנסת התשע-עשרה, ב-2013.
תפקידים בטלוויזיה

| שנה | סדרה/תוכנית | תפקיד | ערוץ | סוגה | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | מלון הוטל | גברת רובינסון | כאן 11 | סדרה קומית | עופר ויצמן |
| 2023 | טיפול לילי |  | Yes |  | גבריאל ביבליוביץ' |
| 2023 | רוני ותום |  | טין ניק |  | גיורא חמיצר |
| 2022 | ריקוד האש |  | Yes |  | רמה בורשטיין |
| 2021 | סברי מרנן | לילי לינדנשטראוס | קשת 12 | סדרה קומית | רובי דואניאס |
| 2021 | ילדות סכסכניות |  | HOT |  | טליה לביא |
| 2020 | תאג"ד | אמא של עומר | Yes | סדרת דרמה קומית | ציון רובין |
| 2019 | המדובב | עדה | Yes | סדרת דרמה-פשע | אריאל בנבג'י |
| 2018–2020 | סטוקהולם | עידית חרל"פ | כאן 11 | מיני סדרת דרמה-קומית | דני סירקין |
| 2015 | חשודה | ג'ודי בן עמי | ערוץ 10 | מיני-סדרת מתח | בני פרדמן |
| 2014–2018 | שכונה | דרורה רגב | ניקלודיאון (HOT) | סדרת נוער יומית | אורן שקדי |
| 2014 | מתים לרגע | פרופסור בראון | HOT3 | סדרת דרמה | יואב פז, דורון פז |
| 2013 | המגפה | דורית אורגד, אשתו של ראש הממשלה לשעבר | HOT3 | מיני-סדרת מתח | ימי ויסלר |
| 2012 | נויורק | הדס פרידנברג, תפקיד אורח | Yes | סדרת פשע | אריאל בנבג'י |
| 2012 | חטופים 2 | זהבה | ערוץ 2, קשת | סדרת דרמה | גידי רף |
| 2010–2011 | השועלים | נורית יוגב | Yes Comedy | קומדיית מצבים | ירון ארזי, אורן שקדי ואייל דורי |
| 2010 | גירושים נפלאים | עידית, תפקיד אורח | Yes Comedy | סדרת דרמה רומנטית | עופר ויצמן ואורן שקדי |
| 2008 | חקירה פנימית | פנינה | Yes Drama | סדרת מתח | אליאב לילטי |
| 2008 | פאפאדיזי |  | Yes stars ישראלי | קומדיית מצבים | אורי ששון |
| 2008 | רמזור | יוהנה, תפקיד אורח | ערוץ 2 | קומדיית מצבים | רני סער |
| 2007–2010 | האי | הלנה, תפקיד אורח | ערוץ הילדים (HOT) | סדרת מדע בדיוני לנוער | עופר ויצמן |
| 2007 | אולי הפעם |  | yes stars ישראלי | סדרת דרמה-קומית | מיכל קופר-קרן, אריק שגב, גל פרידמן |
| 2010–2006 | מעורב ירושלמי | דבורה | ערוץ 2 וערוץ 10 | סדרת דרמה | ינקול גולדווסר ושי כנות |
| 1994 | רצח בים המלח | ג'ואן | הערוץ הראשון | סדרת מתח | יוסי גודארד |
| 1994 | יפוי כח | גולדה מאיר | הערוץ הראשון | דרמה תקופתית (סרט טלוויזיה) | אורי ברבש |
| 1988 | כן מה?! | נועה | הערוץ הראשון | קומדיית מצבים | אבי אמבר |
תפקידים בסרטי קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | במאי |
| --- | --- | --- | --- |
| TBA | אשתו |  |  |
| 2024 | עשרה חודשים - נפלאות האילוזיה |  | עידן הובל |
| 2023 | שבע ברכות | ג'יל | איילת מנחמי |
| 2018 | שרוכים | תרצה | ינקול גולדווסר |
| 2016 | שרה שטיין |  | מתיאס טיפנבכר |
| 2014 | מיתה טובה | סימה | שרון מימון וטל גרניט |
| 2014 | זינוק בעלייה | אורה גבע | אורן שטרן |
| 2012 | עמומה (סרט קצר) | אורה | שי גוט |
| 2011 | הערת שוליים | שרה פודור, חברת ועדה | יוסף סידר |
| 2011 | בדרך אל החתולים | רוזי | חורחה גורביץ' |
| 2010 | התגנבות יחידים |  | דובר קוסאשווילי |
| 2009 | אחת מרחוק (סרט קצר) | תפקיד ראשי | נועה אושרוב |
| 2006 | מחילות | קולונל דניאל | אודי אלוני |
| 2004 | מדורת השבט | שולה קופפר | יוסף סידר |
| 1992 | סיפורי תל אביב | מיקי | איילת מנחמי |
| 1991 | עונת הדובדבנים | ג'ואנה | חיים בוזגלו |
| 1988 | נישואים פיקטיביים | אביגיל | חיים בוזגלו |
| 1987 | שלגיה | לא ניתן קרדיט | מייקל ברץ |
הערות שוליים

↑   עופר אדרת, מאפריקה ל"חיות הנגב": חייו ומותו של זקן המילואימניקים בצה"ל, באתר הארץ, 5 בנובמבר 2015
↑  יעקב בר-און, ‏עידית טפרסון: "ניצחתי בקרב מול 'הבימה', מחיר - שנים מחוץ לתיאטרון הרפרטוארי", באתר מעריב אונליין, 12 בנובמבר 2019
↑  הגר רם, טפרסון – סוררת במקום קמבוס, חדשות, 18 ביוני 1987
↑  אמיר פלג, התליין המזמר, חדשות, 23 בדצמבר 1988
↑  אמיר פלג, גנרלית -  מושבת העונשין - "טובת המולדת" תיאטרון באר-שבע, חדשות, 12 במרץ 1989
↑  הגר רם, הקאמרי - שיעור בהישרדות - "אבודים ביונקרס", חדשות, 1 בנובמבר 1991
↑  אורי ברבש, בכורה - העולם הגדול מחכה לו, חדשות, 22 באוגוסט 1988
↑  ירון פריד, תופסת גובה, חדשות, 10 במאי 1991
↑  אורי קליין, לא משחק באש, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2004
גואל פינטו, מדורת השבט, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2004
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, "הערת שוליים": עוצמה מטלטלת ומבלבלת, באתר הארץ, 2 ביוני 2011
↑  טל לוין, עכבר העיר, "בדרך אל החתולים": מעורר אמפתיה, לא רחמים, באתר הארץ, 22 ביולי 2011
↑  ליאת רון, ‏"כאם לילד עם צרכים מיוחדים אני מורגלת במאבקים על זכויות", באתר גלובס, 3 במרץ 2018
↑  דליה בן ארי, "אני אימא לאוטיסט וילדים אוטיסטים לא חיים בבועה", באתר "את", 14 במרץ 2024
↑  מיכאל הנדלזלץ, ההצגה האידיוטית של הבימה, באתר הארץ, 2 בספטמבר 2008
↑  יוסי עוזרד, ביקורת הצגה - טעם של עוד, חדשות, 18 בנובמבר 1986
↑  שוש אביגל, בכורה -  יותר אלוני ממארסו  - הביצה" מאת פליסיאן מארסו, תרגום ובימוי נסים אלוני. תיאטרון ב״ש, חדשות, 21 ביוני 1989
↑  שלוש ברשת אחת, מעריב, 16 במאי 1988
רחלה זנדבנק, גבר ואשה - 'לכודים ברשת', 'עקרונות הכתיבה' - שני מחזות חדשים בתיאטרון באר־שבע, כותרת ראשית, 29 ביוני 1988
↑  שבח פרידלר, תיאטרון - בלי התחייבויות ’קומדיה של טעויות־׳, תרגום ועיבוד: דן אלמגור, בימוי: מיכה לוינסון, הפקת תיאטרון באר־שבע, כל העיר, 14 באפריל 1989
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007396709405171  VIAF: 609155466463702160002   WorldCat (עם VIAF): 609155466463702160002 
עדית טפרסון בטקס זיכרון לגרי בילו בבית צבי, 21 בדצמבר 2012
אנטון ארנסקי

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1861 (יוליאני) נובגורוד, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  25 בפברואר 1906 (יוליאני) (בגיל 44) טריוקי, רוסיה 
 מקום קבורה:  בית העלמין טיחווין 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית 
 תקופת הפעילות:  1882–1905 (כ־23 שנים) 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 סוגה:  אופרה 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 בן או בת זוג:  Yelizaveta Lachinova 
 צאצאים:  Pavel Arensky 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטון סטפנוביץ' ארנסקי (ברוסית: Антон Степанович Аренский, ‏ 12 ביולי 1861 - 25 בפברואר 1906) היה מלחין, פסנתרן ומורה רוסי.
ארנסקי נולד בנובגורוד שברוסיה. כישרונו המוזיקלי התגלה בגיל מוקדם וכבר בגיל 9 חיבר כמה שירים ויצירות לפסנתר. בשנת 1879 עבר עם הוריו לסנקט פטרבורג, שם למד הלחנה בקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג אצל ניקולאי רימסקי-קורסקוב.
אחרי סיום לימודיו בקונסרבטוריון בשנת 1882, קיבל ארנסקי משרת הוראה בקונסרבטוריון של מוסקבה. בין תלמידיו שם היו אלכסנדר סקריאבין, סרגיי רחמנינוב ואלכסנדר גרצ'אנינוב.
בשנת 1895 חזר ארנסקי לסנקט פטרבורג כמנהל המקהלה הקיסרית, משרה שאליה התקבל בהמלצת מילי באלאקירב. ארנסקי פרש ממשרתו זו בשנת 1901 ואת שארית חייו עשה כפסנתרן, מנצח ומלחין.
ארנסקי מת משחפת בסאנאטוריום בפרקייארווי שבפינלנד.
המוזיקה שלו

צ'ייקובסקי השפיע על כתיבתו המוזיקלית של ארנסקי יותר מכל מלחין אחר. ואומנם, רימסקי-קורסקוב אמר, "בצעירותו, הושפע ארנסקי ממני; בהמשך הייתה זו השפעתו של צ'ייקובסקי. הוא יישכח עד מהרה." הגישה שגרסה, כי ארנסקי חסר סגנון אישי מובהק, תרמה להזנחה ארוכת-ימים של המוזיקה שלו, אף כי בשנים האחרונות זכה מספר גדול של יצירותיו להקלטות. פופולריות ביותר הן "וריאציות תזמורתיות על נושא של צ'ייקובסקי", המבוססות על אחד משירי הילדים של צ'ייקובסקי, אופוס 54.
ארנסקי הצטיין ביותר, כנראה, במוזיקה קאמרית, סוגה שבה חיבר שתי רביעיות מיתרים, שתי שלישיות פסנתר וחמישיית פסנתר אחת.
יצירות נבחרות > אופרות

"חלום על הוולגה" (,Сон на Волге, לברית מאת אנטון ארנסקי על פי המחזה "ווייוודה" של אלכסנדר אוסטרובסקי, 1888. הצגת בכורה: 2 בינואר 1891 [על פי התאריך היוליאני 21 בדצמבר 1890], מוסקבה, תיאטרון בולשוי)
"רפאל" (Рафаэль, "סצנות מוזיקליות מתקופת הרנסאנס", לברית מאת א. קריוקוב, 8 במאי 1894 [24 באפריל] 1894, קונסרבטוריון מוסקבה.
"נאל ודאמאיאנטי" (Наль и Дамаянти על פי האפוס ההודי "מהאבאראטה", לברית מאת מודסט צ'ייקובסקי על פי הרומן של ואסילי ז'וקובסקי, 1903, הצגת בכורה: 22 בינואר [9 בינואר] 1904 מוסקבה, תיאטרון בולשוי.
יצירות נבחרות > בלט

"לילות מצרים" (Ночь в Египте or Египетские ночи אופוס 50, 1900.
יצירות נבחרות > אחרות

אופוס 2: קונצ'רטו לפסנתר ותזמורת בפה מינור
אופוס 4: סימפוניה מס' 1 בסול מינור
אופוס 11: רביעיית מיתרים מס' 1 בסול מז'ור
אופוס 15: סוויטה לשני פסנתרים מס' 1 בפה מז'ור
אופוס 22: סימפוניה מס' 2 בלה מז'ור
אופוס 23: סוויטה לשני פסנתרים מס' 2 "סילואטות"
אופוס 25: אימפרומפטי מס' 1 לפסנתר סולו
אופוס 26: קנטטה ליום השנה העשירי להכתרה
אופוס 32: שלישיית פסנתר מס' 1 ברה מינור
אופוס 33: סוויטה לשני פסנתרים מס' 3 "וריאציות"
אופוס 35: רביעיית מיתרים לכינור, ויולה ושני צ'לי מס' 3 בלה מינור
אופוס 35a:וריאציות על נושא של צ'ייקובסקי
אופוס 41: ארבעה אטיודים לפסנתר
אופוס 46: "המזרקה של באחצ'יסאראי"
אופוס 48: פנטזיה לפסנתר ותזמורת על נושאים של ריאבינין
אופוס 51: חמישיית פסנתר ברה מז'ור
אופוס 54: קונצ'רטו לכינור ותזמורת בלה מינור
אופוס 62: סוויטה לשני פסנתרם מס' 4
אופוס 63: שנים-עשר פרלודים לפסנתר
אופוס 61: קנטטה "הגביע"
אופוס 73: שלישיית פסנתר מס' 2 בפה מינור
הערות שוליים

↑  אנטון ארנסקי מתוך Romantic Russian Chamber Works with Two Cellos באתר www.arizonachambermusic.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257859405171  PLWABN: 9810694032105606  BIBSYS: 3106440  BNE: XX936149  BnF: cb13890859p (data)  CANTIC: a20197202  CiNii: DA07279981  GND: 118875655  ISNI: 0000 0001 0889 0034  LCCN: n79072720  LNB: 000035741  MusicBrainz: bfe09fc5-c12a-413d-88bf-b40bea40bf4c  NDL: 01078767  NKC: jn20000600366  NLA: 35632232  NLG: 215782  NSK: 000346397  NTA: 073624292  RERO: 02-A000009344  SELIBR: 218037  SNAC: w6kd2pjf  SUDOC: 079951244  Trove: 1022096  VIAF: 37714181   WorldCat (עם VIAF): 37714181
טורבינת רוח

חוות הרוח בהר בני רסן שברמת הגולן
שורת טורבינות שהוקמו בארסונד - מצר ים בין שוודיה לדנמרק
טורבינת רוח בלוקסמבורג
טורבינות רוח ליד בית שאן
טורבינת רוח אנכית
טורבינת רוח היא מדחף המשמש להמרה של אנרגיית רוח לאנרגיה חשמלית. טורבינת רוח היא גרסה מודרנית של טחנות הרוח ששימשו לטחינה של חיטה לקמח.
קיימים שני סוגים של טורבינות רוח: טורבינות ציר אופקי, בהן האנרגיה המכנית מסיבוב הציר האופקי מחוברת ישירות לגנרטור, באופן המזכיר מאוורר; וטורבינות ציר אנכי, בהן אנרגיית הסיבוב של הציר האופקי מסובבת ציר אנכי המחובר לגנרטור שבבסיס הטורבינה.
השימוש בטורבינות רוח נפוץ בעולם, בדרך כלל במסגרת חוות רוח, שהיא מתחם שבו פועלות יחדיו טורבינות רוח אחדות. דנמרק היא מהחלוצות בשימוש במקור אנרגיה זה.
סוגי טורבינות

טורבינות רוח מופיעות בשתי גרסאות עיקריות:
טורבינות ציר אופקי, ברובן בעלות מבנה הדומה בעיקרו לזה של מאוורר עם כנפי מדחף, אך אופן פעולתן הפוך: בעוד שבמאוורר אנרגיה החשמלית מסובבת את כנפי המאוורר באמצעות מנוע לשם יצירת רוח מלאכותית, בטורבינת רוח אנרגיית הרוח מסובבת את להבי הטורבינה המניעות גנרטור להפקת אנרגיה חשמלית. כדי להעלות את יעילות הטורבינות יש לכוון את כיוון הטורבינה לכיוון הרוח, חלק מהטורבינות הן בעלות כיוון אוטומטי.
טורבינות ציר אנכי, ברובן בעלות מבנה דמוי "להבת נר" הנוצר באמצעות שניים עד שלושה להבים קשתיים המחוברים בקודקודם ובבסיסם אל ציר אנכי המניע גנרטור. סוג נוסף של טורבינות ציר אנכי, אשר לעיתים מונח אופקית בצמוד לקרקע, או אנכית צמוד לקיר, היא טורבינת המפוח, או "גלגל סנאי". היתרון של טורבינות ציר אנכי על פני טורבינות ציר אופקי היא שלא צריך לכוון את הטורבינה לכיוון הרוח באמצעות מנוע ייעודי, אולם היעילות שלהן היא פחותה בהשוואה לטורבינות ציר אופקי שמכוונות לכיוון הרוח.
נצילות הטורבינה הוא היחס המבוטא באחוזים בין כמות האנרגיה החשמלית הרגעית המופקת ביחידת זמן בפועל באמצעות המדחף לבין כמות האנרגיה הקינטית של הרוח שהייתה עוברת ביחידת זמן דרך שטח חתך הפעולה של המדחף ("שטח הדיסק"). נצילותה המקסימלית התאורטית של טורבינת רוח הוא כ-59.3% ("גבול בץ" או Betz-Limit), אולם נצילות זו אינה בת השגה. הנצילות המעשית לה טוענים יצרני ומפעילי טורבינות רוח הוא בין 15% ל-35%.
בשנת 2008 הומצאה מערכת מיתרים להפקת אנרגיה מרוח (חגורת רוח), ללא טורבינה. מערכת זו פועלת בעקבות תנודות של חגורה בין סלילים ומפיקה אנרגיה חשמלית. הממציאים צופים שמערכת זו תקל מאוד על הפקת אנרגיה ביתית מרוח.
בשנים האחרונות מתבצעים ניסויים עם טורבינת רוח חדשה שעובדת בהשראת תעופת ציפורים.
הפקת חשמל באמצעות טורבינות רוח

הפקת חשמל מאנרגיית רוח היא בין הדרכים הזולות ביותר לייצור חשמל, בהשוואה למחירי השוק של הפקת החשמל מאנרגיות אחרות. פוטנציאל ייצור החשמל באנרגיית הרוח, יחסי למהירות הרוח בחזקה שלישית. למשל: תפוקת החשמל מיחידת שטח הניצבת לכיוון הרוח ברמת הגולן, היא בממוצע פי 8 מאשר במישור החוף, מאחר שמהירות הרוח ברמת הגולן היא בקירוב כפולה מזו שבמישור החוף. בנוסף לבחירת המיקום של הטורבינה, ניתן להשיג מהירויות רוח גבוהות יותר על ידי שימוש בתרנים גבוהים יותר או שימוש בשוברי רוח. ההערכה היא שייצור החשמל באנרגיית רוח הוא כלכלי, באזורים בהם מהירות הרוח עולה על 8 מטרים לשנייה (28.8 קמ"ש), בממוצע. מהירויות כאלה נרשמו באזורים שונים בעולם, כגון בקליפורניה (בין האוקיינוס למדבר), באיים שונים (הקנאריים, הים האגאי, הוואי) ועוד. עם זאת, עשרות אלפי טורבינות רוח הותקנו בארצות הברית ואלפי טורבינות באירופה, בהודו ובמדינות נוספות רבות, גם באזורים בהם עוצמת הרוח קטנה יחסית. בדנמרק, לדוגמה, הותקנו טורבינות רוח על בסיס כלכלי, באזורים בהם נושבות רוחות במהירות ממוצעת של 5.6 מטרים לשנייה, בתנאים בהם תפוקת החשמל נמוכה בכ־40% מזו שבמהירויות הגבוהות דלעיל, וכך גם בגרמניה ובמקומות אחרים.
הפעלת הטורבינות ביעילות הנמוכה כדאית, בגלל מחירי עידוד והטבות שונות לייצור חשמל מאנרגיית רוח. בארצות אלה, קובעי מדיניות תעריפי החשמל מכירים בערך הסביבתי של ייצור אנרגיה נקייה, ומוצאים דרך לסבסד אותו.
הספק החשמל המקסימלי אותו מייצרת טורבינת הרוח, תלוי במהירות הרוח (v), גודל הטורבינה (A), צפיפות האוויר (ρ) על פי הנוסחא:
טורבינת רוח בעלת כנף באורך 15 מטר, יכולה להפיק 250KW ברוח של 35 קמ"ש.
יתרונות וחסרונות בהפקת חשמל מאנרגיית הרוח > יתרונות

עלות הפקת חשמל נמוכה, עקב הניצול של אנרגיה זמינה. רוח אינה עולה כסף, ולא נדרש דבר כדי ליצור אותה. המקור לה הוא מהאנרגיה הסולארית (כשהאוויר מתחמם אוויר אחר תופס את מקומו ונוצרת רוח). למעשה, העלויות העיקריות הכרוכות בהפקת החשמל מטורבינות רוח הן עלויות התכנון וההקמה של התחנות המבוססות עליהן. השקעה ראשונית זו עשויה להיות כדאית, משום שתהליך ייצור החשמל והתפעול השוטף זולים. עקב פשטות המערכת כמות התקלות בה נמוכה יחסית.
יתרון נוסף הוא שאנרגיה חלופית זו אינה מזהמת את הסביבה ואינה מכלה מחצבים כמו תחנות כוח מבוססות דלק דוגמת פחם, נפט וגז טבעי.
מניעת פליטות - טורבינות רוח אינן פולטות גזים מזהמים כמו טורבינות ששורפות גז למשל.
מניעת פליטת חום לסביבה - טורבינות רוח אינן פולטות חום לסביבה ואינן מוציאות אוויר חם מאוד (בטמפרטורה של כמה מאות מעלות) ששורפות מיידית בעלי כנף שעוברות בסביבת תחנות הכוח הקונבנציונליות.
השתלבות נופית - המבנה של טורבינות רוח הוא מבנה אווירודינמי ולכן הקווים שלה אינם בולטים ולא מהווים הפרה קשה של הסביבה הנופית. ניתן למצוא בשכיות חמדה רבות באירופה טורבינות רוח וניתן לראות שקיים איזון נופי שלא פוגם באיכות הנופית.
חשמל זמין בשעות שיא - ישנם זרמי רוח בשעות צריכת השיא בחורף כאשר יש סופות והפרשי טמפרטורות הגורמים לשקעים ורמות ברומטריות, אשר גורמים לרוחות חזקות. אלה הן בדיוק השעות שבהן מפעילים את החימום בבתים ויש צריכת שיא. יתירה מזו, היכולת לקיים מתקני ייצור באופן מדולארי מאפשר קרבה של המתקנים ובכך הבטח אספקה ברמה גבוהה יותר ואמינה יותר לצרכנים.
בארצות בהן מותקנות טורבינות רוח בים ישנם זרמי אוויר קבועים בשעות קבועות ולכן ניתן לקבל גרף ייצור קבוע ואמין בהתאם לצרכים וכן ניתן גם לבצע אדפטציה של שעות פעילות התעשייה לשעות בהן האנרגיה מופקת, בכך להוזיל את עלויות הייצור באופן משמעותי.
יתרונות וחסרונות בהפקת חשמל מאנרגיית הרוח > חסרונות

הפקת חשמל מרוח מזיקה לסביבה פחות מייצור חשמל בתחנות כוח קונבנציונליות, אולם חוות הרוח משפיעות על הסביבה בתוכה הן פועלות. המפגעים העיקריים המיוחסים לניצול האנרגיה של הרוח הם: רעש, פגיעה בנוף, בטיחות, פגיעה בבעלי חיים, עלות החומרים באנרגיה ופגיעה בניצול קרקעות. החששות העיקריים הם מפני הרעש שיוצרים להבי טורבינות הרוח, הפגיעה בנוף והנזק לבעלי חיים. כמו כן ישנם מחקרים שהוכיחו שלחוות גדולות ישנה השפעה שלילית על האקלים ולשימוש מאסיבי בטורבינות בינוניות יכולה להיות השפעה על האקלים הקרוב. להלן פירוט של החסרונות ופתרונותיהם:
בפעולתה של טורבינת רוח נוצרים שני סוגים של רעש: רעש מכני ורעש אווירודינמי. הרעש המכני נגרם על ידי פעולת המערכת (גנרטור, מסבים) ועוצמתו מושפעת מגודל המערכת. הרעש האווירודינמי נגרם על ידי תנועת הלהבים באוויר, והוא תלוי בגודל הלהבים ובצורתם. ניתן להפחית את עוצמת הרעש האווירודינמי באמצעות התאמת צורת הלהבים ובחירת אתרים מתאימים מבחינת זרימת הרוח, המרוחקים ממקומות יישוב. כשממקמים חוות רוח במרחק מספיק מהיישוב (1–2 ק"מ) אין שום השפעה של הרעש ביישוב.
השפעת טורבינות הרוח על עופות נחקרה במדינות המנצלות אנרגיה של הרוח. הנושא החשוב ביותר היה התנגשויות של עופות בטורבינות, אולם נבחנו גם ההשלכות על תזונת הציפורים וקינונן. הסכנה לציפורים צומצמה במידה ניכרת באמצעות הגדלת הלהבים והקטנת מהירותם, על מנת שייראו בעיני הציפורים במעופן. כמו כן הותקנו סולמות פנימיים וחיווט תת-קרקעי כדי למנוע קינון ציפורים על המתקנים.
שאלת הפגיעה בנוף היא סובייקטיבית מעיקרה, אבל את ההתנגדות הגדולה ביותר מעוררות חוות רוח הבולטות לעין באזורים גבוהים בהרים. חלק מהגורמים המשפיעים על המראה ניתנים לוויכוח: המרחק מהמתבונן, מספר הטורבינות הנראות בשלמותן או בחלקן, סוג הטורבינות, גודלן וצבען, מספר הלהבים ומהירות סיבובם, תנאי האור וסידור הטורבינות באתר. בחינה אובייקטיבית של גורמים אלו יכולה לסייע להפחית את השפעות חוות הרוח על הנוף.
החיסרון העיקרי של ייצור חשמל מאנרגיית רוח נובע מהתלות המוחלטת בנשיבת הרוח. ניתן להתגבר על מחסור ברוח באמצעות תכנון מערכי טורבינות הרוח לפעולה בזמן שיא הביקוש, אומר ביירה-מדסן, נשיא חברת טורבינות הרוח הדנית, MICON NEG, ומבהיר ש"צריכת האנרגיה בדנמרק מגיעה לשיאה בשעות אחה"צ של ימי דצמבר הקרים, וסביר להניח שבשעות אלו נושבת הרוח בעוצמה הרבה ביותר". יחד עם זאת דנמרק הגיעה כבר למצב של 100% צריכה מאנרגיה מתחדשת. חיסרון אבל גם יתרון, הצורך בהולכת גז לאתרי ייצור ומעבר ליד יישובים עם מוצרים דליקים ומסוכנים מהווה גורם מאזן לחסרון של אי רציפות. גם אי רציפות אספקת גז קימת במקומות רבים בעולם וגם אי רציפות אספקת דלקים. כאן בא לידי ביטוי הסכמים גאופוליטיים שיכולים להוות אלמנט איום קיומי על מדינות.
חיסרון עיקרי נוסף הוא היעדר אמצעי אחסון לחשמל, שהופק בעת שהרוח נשבה בחוזקה. מעריכים שטכנולוגיות עתידיות כגון גלגלי תנופה, או כמצברי ענק יפתרו בבוא הזמן את בעיית אחסון החשמל. יחד עם זאת גם חשמל קונבנציונלי לא ניתן לאחסון מעבר מהספק תפוקה גבוה לנמוך כרוך בבזבוז דלקים רב, ופליטת זיהומים מיותרים.
חיסרון עיקרי נוסף הוא כמות התפוקה: נדרשות הרבה טורבינות על מנת להפיק חשמל בהספק של תחנת כוח שורפת-דלק גדולה.
השפעה על האקלים. חוות רוח יכולות לשנות את מאפייני זרימת האוויר ועוצמתו, ובכך להשפיע על הסביבה הקרובה והרחוקה, הן ברמות החום והקור, והן במשקעים, על ידי שינוי מקום ירידת הגשם, ושינוי בעוצמת הגשם והטל.
יתרונות וחסרונות בהפקת חשמל מאנרגיית הרוח > שיקולים נוספים

ההוצאות החיצוניות של יצור חשמל בתחנות כוח הכוללות זיהום אוויר, נזק לבריאות, ניקוי כתמי נפט ודליפות אינן נכללות בדרך כלל בתחשיב מחירי החשמל. מנגד, לטורבינות הרוח ישנה השפעה שלילית על המגוון הביולוגי והמרקם האקולוגי, שההשקעה בשיקומם ושימורם לרוב אינה נכללת בתחשיבי עלות הייצור של אנרגיית הרוח. לעומת זאת עלות המשק לתחלואה הקשורה בייצור חשמל באמצעות תחנות כוח השורפות דלק היא מאוד גבוהה גם בכסף וגם בחיי אדם. בישראל, מספר האנשים שמאבדים את חייהם כתוצאה ממחלות ריאה הקשורות לזיהום אוויר נאמד באלפים כל שנה.
ייצור חשמל מאנרגיית הרוח ברחבי העולם מקטין את ההשפעות השליליות של שימוש בדלק פחמימני לייצור חשמל. באירופה, המובילה בפיתוח אנרגיה מרוח, מקובלת הטכנולוגיה כחלופה מועדפת לשימוש באנרגיה גרעינית ובדלק פחמימני לייצור חשמל, במקומות המתאימים להפקת אנרגיית רוח.
השימוש בטורבינות רוח בעולם

בארצות הברית ובאירופה השימוש בטורבינות רוח נפוץ ביותר. בארצות הברית החלה התפתחות משמעותית בתחום בתחילת שנות ה-80 במדינת קליפורניה. גם באירופה החלה התפתחות בתחום בשנות ה-80: בגרמניה ובמדינות סקנדינביה; דנמרק היא אחת החלוצות בהקמת טורבינות רוח, ובשנת 2004 כ-20 אחוז מהחשמל במדינה זו יוצר באמצעותן. בשנות ה-90 וה-2000 הואץ השימוש בטורבינות רוח במדינות נוספות באירופה כמו אנגליה, ספרד, ועוד.
ב-2013 הסתיים השלב הראשון בהקמת חוות הטורבינות הימית מערך לונדון, אשר עם השלמתה צפויה להיות חוות טורבינות הרוח הימית הגדולה בעולם.
בשנת 1990 כבר פעלו בעולם כ-20,000 טורבינות על אנרגיית רוח, וסיפקו בערך 2,000 מגוואט חשמל. 90% מטורבינות הרוח בעולם מופעלות במדינת קליפורניה בארצות הברית, בה גדולה המודעות למקורות אנרגיה חלופיים.
בשנת 1998 נוספו 2,100 מגוואט חשמל שיוצר באמצעות אנרגיית רוח. זוהי עלייה של 35% לעומת שנת 1997. סך הכול ייצור החשמל בשנת 1998 באמצעות טורבינות רוח הסתכם ב-9,100 מגוואט. תעשיית המתקנים לניצול אנרגיית הרוח מכרה בשנת 1998 בסכום של כמעט שני מיליארד דולר.
בשנת 1999 ייצרו טורבינות רוח 21,000 מגוואט-שעה חשמל. מספיק כדי לספק צריכה של 3.5 מיליון בתים בעיר.
על פי דיווח של הארגון האמריקאי לשימוש באנרגיית רוח (American Wind Energy Association):
בשנת 2002 הותקנו בעולם תחנות כוח חדשות המפיקות 6,848 מגוואט חשמל, והביאו את הייצור העולמי לרמה של 31,000 מגוואט.
הייצור של חשמל מאנרגיית הרוח בארצות הברית הגיע בשנת 2002 לכמות של 4,700 מגוואט (כמות אנרגיה המספיקה לכ-3 מיליון דירות מגורים). מתוך זה נוספו במשך שנת 2002 כ-400 מגוואט.
בשנים 2005–2008 ההספק המותקן בעולם היה 59,091, 74,223, 93,849 ו-121,188 מגאוואט בהתאמה.