stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יוסי ריבלין (סופר)
ביוגרפיה > כתיבה ספרותית

בשנת 2007 החל בכתיבת פרוזה. בתוך זמן קצר החלו סיפורים קצרים פרי עטו, לראות אור במסגרות ספרותיות שונות. הוא זכה בתחרויות כתיבה באתר תפוז (מקום ראשון על סיפורו "לחם" המספר על אביו משה, ו"חצות במנהטן", מקום ראשון בתחרות סיפורים בגל"צ ומקום שני בתחרות הסיפורים של ynet, עם הסיפור "סימטת גיטלי" ועוד).
בשנת 2009 ראה אור קובץ סיפורים פרי עטו "42.2, סיפורים קצרים ומסלולים ארוכים על ריצה ואהבה" (קוראים). קובץ סיפורים המספר על אהבתו של יוסי ריבלין לריצות למרחק. הספר זכה להצלחה נאה והיה לרב מכר בין חובבי הריצה בישראל. ריבלין השתתף בשורה של מרתונים, חצאי מרתונים, טריאתלונים וכיוצא בזה. הספר הוקדש לטייסת מעיין-אליאב ארבל, בת משפחה קרובה, שנספתה בתאונת מטוס באוקטובר 2008.
החל משנת 2012 מופיעים סיפוריו של יוסי ריבלין במפעל האנתלוגיות השנתי של הוצאת "כתב".
ביוני 2017 ראה אור רומן הביכורים של יוסי ריבלין "לשיר סיפור אהבה" בהוצאת פרדס. למרות שזהו רומן ביכורים הספר התקבל לפרסום במימון מלא של ההוצאה. עלילת הספר מספרת על מועדון ירושלמי של שירה בציבור. הספר זכה לסקירות טובות. בחודש ספטמבר 2017 התקיימה השקת הספר בבית הסופר בתל אביב בהשתתפות הסופר ישראל ויסלר (פוצ'ו), השחקנית אדוה בולה, הזמרת נוי דקל, עורכת הספר ניצן ריבלין ועוד. הנחה המשורר עו"ד עצמון יניב. יומיים אחר כך נערך לכבוד הספר מופע צהריים של שירה בציבור בקיבוץ יפעת שבליבו של עמק יזרעאל בהשתתפות חובבי זמר רבים שהספר מוקדש להם.
ביוני 2018 ראה אור רומן שני פרי עטו "דרך בורמה שלי" ספר מסע וחיפוש המתכתב עם פרשיה עלומה ממלחמת העולם השנייה במשולב עם סיפור משפחתי המתקשר למותו במלחמה של יליד הארץ גדעון בן כהן דוד של עופיק, רעייתו של יוסי.
ביוני 2019 ראה אור קובץ הסיפורים "קרואסונים" (כתב 2019). בקובץ זה אוגדו 16 סיפורים קצרים פרי עטו של יוסי ריבלין שראו אור במסגרת מפעל האנתולוגיות השנתי של הוצאת כתב ביו השנים 2012–2019.
במהלך שנת 2021 עתיד לראות רומן חדש פרי עטו. פרסים: יוסי ריבלין זכה בשורת פרסים בתחרויות סיפורים ("אגדתא", "תפוז", "שוונג" ועוד) וכן פרס היצירתיות מטעם הוצאת כתב לכבוד עשר שנות קיום מפעל האנתלוגיות של ההוצאה.
ביוני 2021 ראתה אור נובלה קצרה שלו בהוצאת כתב: "תמיד תהיה לנו פורוס (קארפה דיאם)". שלושה סופרים, כתב רדיו וסקיפר יוצאים לים הפתוח להפלגה בת כשבוע על מנת לבדוק את גבולות ההשראה. האם משימתם תצלח? את הנובלה הקצרה כתב יוסי ריבלין, לאור החלטתו בשנת 2019 להוציא רישיון להשטת יאכטות וובתום קורס מפרך היה לסקיפר, אוהב ים והפלגות, הנובלה נכתבה בעקבות הפלגה חלומית במפרץ הסארוני ביוון. אגב, הודות לאהבתו זאת רכשה המשפחה בית כפרי במורדות הטרודוס בקפריסין וריבלין אף החל ללמוד את השפה המקומית.
כמובטח ביוני 2022 ראה אור בהוצאת "כתב" רומן חדש פרי עטו של יוסי ריבלין "מסע ברדיו". שדרן הרדיו  ארי סתווי מתחקה לראשונה בגיל מתקדם אחר מקורותיו של אביו כניצול טרנספר הילדים "הקינדרטרנספורט"  ערב השואה ללונדון. בחודש יוני 2023 ראה אור מחזה ראשון פרי עטו "אישה גדולה מהחיים, וטשולנט" מחזה המבוסס על סיפור קצר שמופיע בקובץ "קרואסונים" (כתב 2019).
ביוגרפיה > כתיבת ביוגרפיות

בשנת 2014 נכנס לתחום הכתיבה הביוגרפית בדגש על שורדי שואה. הספר הראשון שלו שראה אור בסוגה זו הוא "אשד חיי" (הוצאת יוסי אשד, 2015) סיפור חייו של יצחק אשד ניצול שואת יהודי הונגריה, יליד העיר דברצן. במהלך הכתיבה יצא ריבלין עם בנו של יצחק עו"ד יוסי אשד למסע שורשים בעקבות סיפור חייו של האב, במהלך המסע גאלו השניים מאלמוניות, לראשונה מאז השואה, את האתר ממנו נשלחו כ-7,000 יהודי העיר דברצן והסביבה אל מחנות המוות, בית החרושת ללבנים, סרלי, בפאתי העיר. מסע זה תועד הן בספר והן בסרט "מסע מהסרטים". בשנת 2016 ראתה אור מפרי עטו של ריבלין, הביוגרפיה של שמואל צוקרמן, ניצול שואת יהודי רומניה, וממחוללי ההתיישבות בערבה. בקרוב עתיד לראות אור ספר נוסף פרי עטו בסוגה זו המתקשר לפרשת קלאדובו-שאבאץ. כמו כן כתב את הביוגרפיה של נגיד בנק ישראל לשעבר פרופ' משה מנדלבאום, של המסעדן המהולל משה כרובי (על סטייק, חומוס וקרם בוואריה); "חבר שכמותך" סיפורו של יורם דודאי ז"ל.
ביוגרפיה > פעילות בתחום הדרכת השואה

בשנת 2016 החל את לימודיו בקורס מדריכי יד ושם וסיימו בהצלחה. לאחריו השתלב כמדריך במוזיאון ההיסטורי ובאתריו. במהלך שבוע הספר 2017 הגה והוביל הדרכה במוזיאון לקהל הרחב המוקדשת לספרות השואה הנוכחת במוזיאון. ובהמשך הדריך על כך קהלים נוספים. יוסי ריבלין השתתף בסמינרי שואה בחו"ל מטעם יד ושם- סמינר וילנה וסמינר ברלין וסמינר הולנד. בכתיבתו הספרותית נוגע לא מעט בשואה והשיא של כתיבה בסוגה זו בא עד כה לביטוי בסיפור "צ'ולנט אחרון וריקוד", (קרואסונים 2019) שנכתב אחר כך גם כמחזה "אישה גדולה מהחיים, וצ'ולנט.
ביוגרפיה > מצב אישי

ריבלין מתגורר מאז שנת 1993 ביישוב כרמי יוסף שבשפלת יהודה. נשוי ואב לארבעה.הוא סקיפר פעיל ומתופף חובב. בשנה האחרונה (2022-) עובד כקריין חדשות בתחנת רדיו ארצית וכן קריין-מתנדב באולפן הספרייה המרכזית לעיוורים בתל אביב.
הבאנה לאבס

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  אביגדור וילנץ, דוד דהן, רן חלוץ
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים) 
 חברת אם:  אינטל 
 מיקום המטה:  קיסריה 
 שליטה בחברה:  אינטל
 ענפי תעשייה:  אלקטרוניקה, בינה מלאכותית
 מוצרים עיקריים:  מעבדי גויה וגאודי
 מנכ"ל:  דוד דהן
 אנשי מפתח:  רן חלוץ - סגן נשיא למחקר ופיתוח; שלמה רייקין - CTO
 עובדים:  150 (2019)
  
 habana.ai
 
הבאנה לאבס בע"מ (באנגלית: .Habana Labs Ltd) היא חברה ישראלית העוסקת בפיתוח מעבדים ליישומי בינה מלאכותית.
החברה הוקמה בשנת 2016 על ידי אביגדור וילנץ, יו"ר דירקטוריון החברה והמשקיע הראשון בה, דוד דהן, מנכ"ל החברה ורן חלוץ. החברה גייסה 120 מיליון דולר ממשקיעים פרטיים ומקרנות הון סיכון. מטה החברה נמצא בקיסריה, והיא מחזיקה מרכזי פיתוח גם בגדנסק, שבפולין ובסן חוזה, שבקליפורניה.
החברה פיתחה שני מעבדים ליישומי בינה מלאכותית:
גויה - מעבד הסקה שהוכרז בספטמבר 2018 ולו יכולת ניתוח וזיהוי של 15,000 תמונות בשנייה, והוא משמש ביישומי בינה מלאכותית נוספים כגון תרגום מכונה. כלי פיתוח התוכנה שנלווה למעבד מתממשק עם סביבות הבינה המלאכותית TensorFlow ו-ONNX (Open Neural Network Exchange).
גאודי - מעבד למידה עמוקה שהוכרז ביוני 2019.
בדצמבר 2019 נמכרה החברה לחברת אינטל האמריקאית תמורת שני מיליארד דולר במזומן.
הערות שוליים

↑  Habana Labs Announces The World’s Highest Performance AI Inference Processor, באתר Habana Labs
↑  HABANA LABS Announces Gaudi AI Training Processor, באתר Habana Labs
↑  אורי ברקוביץ', ‏אינטל רוכשת את הבאנה לאבס הישראלית ב-2 מיליארד דולר מזומן, באתר גלובס, 16 בדצמבר 2019
פורוש בית דג'ן

| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  שכם
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  774 (2021)
 קואורדינטות:  32°12′25″N 35°26′38″E﻿ / ﻿32.207°N 35.443963888889°E﻿ / 32.207; 35.443963888889 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) פורוש בית דג'ן (למפת צפון השומרון רגילה) פורוש בית דג'ן (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פורוש בית דג'ן (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פורוש בית דג'ן   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פוּר֫וּשׁ בֵּית דַ֫גַ'ן (בערבית: فروش بيت دجن) הוא כפר פלסטיני בצפון מזרח יהודה ושומרון, הממוקם כ-18 ק"מ מזרחית לשכם ומהווה חלק מנפת שכם. הכפר יושב על המדרון המזרחי של הרי טמון, בגובה של כ-175 מ' מעל פני הים.
על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, (2021) אוכלוסיית הכפר מונה כ-774 תושבים.
במקור, כל האזור היה השטחים החקלאיים שעוּבדו על ידי תושבי בית דג'ן. המילה הערבית פורוש (فروش) דומה למילה העברית פרוש, השטחים הנפרשים. בשנת 1952, השלטון הירדני יישב במקום את הבדואים מהכפר יתיר לאחר שפונו משם על ידי צה"ל. רוב הבדואים נטשו את אורח חייהם הנוודי והחלו לעסוק בחקלאות. הכפר מקבל את מרבית מימיו ממעיינות בדרום הכפר.
במלחמת ששת הימים הכפר נכבש על ידי ישראל.
לאחר הסכמי אוסלו כלל שטחי הכפר (20,083 דונם) הוגדרו כשטח C.
1,370 דונם מאדמות פורוש בית דג'ן הופקעו לטובת ההתנחלות חמרה שהוקמה ב-1971.
תשתיות

חשמל: בשנת 2013 הכפר חובר לרשת הישראלית- קטארית.
מים: הכפר חובר לרשת המים של "מקורות" בשנת 2005.
ביוב: אין בכפר רשת ביוב. התושבים מפנים שפכים לבורות ספיגה פרטיים.
הערות שוליים

↑  عدد السكان المقدر في منتصف العام لمحافظة نابلس حسب التجمع 2017-2021, www.pcbs.gov.ps
1 2 3 4 5 6  Furush Beit Dajan Village Profile, ARIJ,
| Flag of Senegalיישובי נפת שכם |
| --- | --- | --- |
| ערים | שכם |  |
| מועצות מקומיות | עקרבה • עסירה א-שמאלייה • ביתא • חווארה • ג'מאעין • קבלאן • סבסטיה • בית פוריכ |  |
| כפרים | עסירה אל-קבלייה • עזמוט • עוורתא • אל-באד'אן • בלאטה אל-בלד • בית דג'ן • בית חסאן • בית איבא • בית אימרין • בית וזן • בזאריה • בורין • עיראק בורין • בורקה • ג'אלוד • דיר אל-חטב • דיר שרף • דומא • עינאבוס • פורוש בית דג'ן • איג'ניסיניא • ג'וריש • כפר קליל • לובאן א-שרקיה • מאדמא • מג'דל בני פדיל • א-נאקורה • ניסף ג'בייל • א-נסאריה • אודלה • עוסארין • קריות • קוסין • קוסרה • רוג'ייב • סאלם • סרה • א-סאוויה • תלפית • טלוזה • תל • עוריף • יאנון • יאסיד • יתמא • זאוואתא • זיתא ג'מעין • קריית לוזה |  |
| מחנות פליטים | בלאטה |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007584248705171  VIAF: 125146461595027731598   WorldCat (עם VIAF): 125146461595027731598 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים ברשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הלי סלונגה

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1982 (בת 42) בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה, פינלנד 
 מדינה:  פינלנד 
 שפות היצירה:  פינית 
 
הֵלִי סְלוּנְגָה (בפינית: Heli Slunga; נולדה בשנת 1982) היא משוררת וסופרת פינית.
ביוגרפיה

סלונגה נולדה ב-1982 בנפת טֶרְווֹלָה, שבדרום-מערב לפלנד בצפון פינלנד.
בשנת 2013 נבחרה לשמש אומנית העיר במקום מגוריה.
כיום, סלונגה גרה בעיר אוֹאוּלוּ, שבצפון-מערב פינלנד. היא משקיעה את רוב זמנה בכתיבה ספרותית ובהצגת שירתה בפומבי.
שיריה תורגמו לתשע שפות. תרגומים עבריים של אחדים משיריה ראו אור בספר "חסד ויערות, אסופה לשירה פינית צעירה", שראתה אור בשנת 2020. בתרגום רמי סערי ובהוצאת כרמל.
ספריה

שירה
"אלוהים אינו מתקשר הנה עוד" (2008)
"המדונה של הצל" (2009)
"ספר העבד" (2012)
"שירי ערש לעתידים למות" (2018).
רומן
"הלוֹלִיטָה מִלַּפְּלַנְד" יחד עם יָאָנָה סֶפָּנֶן (2016).
לקריאה נוספת

רמי סערי, חסד ויערות – אסופת משוררים פינים צעירים, הוצאת כרמל, 2020, עמודים 69–82
עמיחי שלו

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1973 (בן 51) ראשון לציון, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 שפות היצירה:  עברית 
 יצירות בולטות:  ימי הפופ 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (2013) 
 
עמיחי שלו (נולד ב-17 באפריל 1973) הוא סופר, עורך, משורר, מתרגם, מבקר ספרותי ומרצה ישראלי. זוכה פרס היצירה לסופרים ומשוררים לשנת 2012 ופרס משרד התרבות למשוררים בראשית דרכם לשנת 2019 וכמו כן זוכה פרס אקו"ם לשנת 2024 ליצירה בעילום שם. ספריו היו מועמדים פעמיים ברשימה הארוכה של פרס ספיר. שלו נולד בחולון, גדל בראשון לציון ובהרצליה. אביו היה יליד הארץ, אימו עלתה בגיל 18 מליברפול, אנגליה, והוא הצעיר מבין שלושה אחים.
ביוגרפיה

עמיחי שלו הוא בעל תואר שני בספרות באוניברסיטת תל אביב, וכן בוגר בית הספר לתסריטאות של קמרה אובסקורה. הוא מלמד במכללת ספיר, במסגרת התוכנית "תרבות, הפקה, יצירה". בעבר לימד במכללה למנהל, ב"מקום לשירה" ובסדנה לאמני הקיבוץ. שלו עורך ספרי מקור, עיון ושירה. עומד יחד עם ד"ר שגיא אלבז בראש הוצאת הבית החילוני. ערך בעבר את סדרת "טרמינל" לספרות מתורגמת בהוצאת עם עובד, את מדור הספרים של אתר ynet, וכותב ביקורות ספרותיות בעיתון מקור ראשון. בנעוריו ניגן על גיטרה חשמלית בלהקת OverDrive, שהפכה ל-Metal Detonator, מלהקות הדת' מטאל הראשונות בישראל ולאחר מכן בלהקת הג'וניס.
ספריו

ימי הפופ, ידיעות ספרים, 2004.
הנפשיים, ידיעות ספרים, 2010.
ילדה גדולה, ידיעות ספרים, 2012.
על החתרנות, הוצאת אפיק, 2014.
בדידות מזהרת, עם עובד, 2016.
וולקשטיין, כנרת זמורה ביתן, 2018.
מרסיסייד, אפיק-הליקון, 2019.
היסוד הנפשי, ידיעות ספרים, 2024.
אנתולוגיות ופרויקטים

נורברט קרון, לא נשכח את גרמניה - בואו נדבר עליה, באתר ynet, 6 באפריל 2015
עפרי אילני, צייר לי כבשה משובטת, באתר "ידיעות אחרונות", 21 בפברואר 2017
יאללה מכות, בצוותא עם יובל אביבי, אחוזת בית, 2018.יאללה מכות, באתר "אחוזת בית"
ספרים שערך (רשימה חלקית)

אחדות או למות, יום טוב סמיה, ידיעות ספרים, 2024
עושים סיפור, יוסי אלפי,, הוצאת פרדס, 2024
עד שאיינשטיין בא, שרה אהרוני, ידיעות ספרים, 2022
לא ארץ נוכרייה לקחנו, צחי הנגבי, ידיעות ספרים, 2021
הילדה עם העניבה האדומה, קולט אביטל, ידיעות ספרים, 2021
ידעתי את ארצי, מתן וילנאי/ יניב מגל, ידיעות ספרים, 2019
האוטוביוגרפיה של ז'אן ריבן, יותם ראובני, אפיק, 2015
האשדודים, יותם ראובני, אפיק, 2017
סודות שלא אקח אתי, יוסי ביילין, ידיעות ספרים, 2021
למה אתה לא מחייך, אודי שרבני, מודן, 2011
ספארי, ג'וליה פרמנטו, אגם, 2011
להציל את דובי הקוטב, דולב מור, שוקן, 2021
מלחמת האמוניה, אהוד קינן, ידיעות ספרים, 2021
ספר הכישרונות, יאיר כספי, ידיעות ספרים, 2021
לב אש, אוליסיה קנטור, ידיעות ספרים, 2021
אמור מילה למעני, יהודית רותם, הוצאת ידיעות, 2123
הערות שוליים

↑  ביקורות: מיה סלע, עכבר העיר, "נושאי המגבעת" כפסקול של ספר, באתר הארץ, 5 במרץ 2010
נילי אושרוב, "הנפשיים" מאת עמיחי שלו | נגד כיוון הזיפים, באתר הארץ, 16 באפריל 2010
יוני ליבנה, מיטת סדום, על "הנפשיים", שבעה לילות, ידיעות אחרונות, 28 בפברואר 2014
↑  בר חיון, "ילדה גדולה": נוסעת עם מטען, באתר הארץ, 17 ביולי 2012
↑   נסים קלדרון, "על החתרנות": מה מדכא את עמיחי שלו, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2014
↑  ביקורות: מיטל שרון, ‏השקופים, באתר ‏מאקו‏, 3 בפברואר 2016
 אריאנה מלמד, "בדידות מזהרת": החפיפניקיות בספר זועקת לשמים, באתר הארץ, 13 בינואר 2016
↑   אירי ריקין, מחשבות על הדור הבא של האנושות, באתר הארץ, 23 במאי 2017
↑  ביקורות:  שי רודין, "וולקשטיין": הרומן החדש של עמיחי שלו הוא תאונת דרכים ספרותית, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2018
יוני ליבנה, "וולקשטיין": מוהל את הבדיוני בביוגרפי, באתר ynet, 6 באוקטובר 2018
↑   טינו מושקוביץ, "מרסיסייד" של עמיחי שלו: קפיצה מפוארת מעל הפופיק, באתר הארץ, 31 באוקטובר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313059705171  BnF: cb14617710w (data)  GND: 142406228  ISNI: 0000 0001 1991 7052  LCCN: no2005043813  VIAF: 5183787   WorldCat (עם VIAF): 5183787
המנון טנזניה

| --- | --- |

 מדינה:  טנזניה טנזניה
 שפה:  סווהילית
 מילים:  אינוק סונטונגה
 לחן:  אינוק סונטונגה
 ‏האזנהקובץ:Tanzanian national anthem, performed by the United States Navy Band.oga‏Ⓘ‏
 
אלוהים ברך את אפריקה (בסווהילית: Mungu ibariki Afrika) הוא ההמנון הלאומי של טנזניה. הלחן מבוסס על נעימת "אלוהים ברך את אפריקה" בשפת קסוסה - "Nkosi Sikelel' iAfrika" שנכתב בשנת 1897 על ידי אינוק סונטונגה, לאחר שהותאם לה נוסח בסווהילית. הנעימה משמשת גם כהמנונה של זמביה וחלק מההמנון של דרום אפריקה, ובעבר שימשה גם כהמנון זימבבואה.
מילות השיר

| תרגום לעברית | סווהילית |
| --- | --- |
אלוהים ברך את אפריקה  ברך את מנהיגיה  חוכמה, אחדות ושלום  הם לנו מגן  אפריקה ועמיה    פזמון:  ברך את אפריקה  ברך את אפריקה  ברך אותנו, ילדי אפריקה    אלוהים ברך את טנזניה  הענק חירות עד ואחדות  לנשותיה, אנשיה וילדיה  אלוהים ברך את טנזניה וילדיה    פזמון:  ברך את טנזניה  ברך את טנזניה  ברך אותנו, ילדי טנזניה.: Mungu ibariki Afrika  Wabariki Viongozi wake  Hekima Umoja na Amani  Hizi ni ngao zetu  Afrika na watu wake.    Kiitikio:  Ibariki Afrika  Ibariki Afrika  Tubariki watoto wa Afrika.    Mungu ibariki Tanzania  Dumisha uhuru na Umoja  Wake kwa Waume na Watoto  Mungu Ibariki Tanzania na watu wake.    Kiitikio:  Ibariki Tanzania  Ibariki Tanzania  Tubariki watoto wa Tanzania.
ראו גם

דגל טנזניה
סמל טנזניה
מיראי

| --- | --- |
כרזת הסרט המקורית
כרזת הסרט המקורית
 בימוי:  מאמורו הוסודה 
 תסריט:  מאמורו הוסודה 
 מוזיקה:  טאקאגי מאסאקאצו 
 מדינה:  יפן 
 חברת הפקה:  Chizu 
 חברה מפיצה:  טוהו, Wild Bunch, Anime Limited, נטפליקס, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 ביולי 2018 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  יפנית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט מסע בזמן 
 מקום התרחשות:  יפן 
 הכנסות באתר מוג'ו:   mirai
 mirai-no-mirai.jp
 דף הסרט ב־IMDb
 
מיראי (ביפנית: 未来のミライ) הוא סרט פנטזיה-קומדיה-הרפתקאות יפני בסגנון אנימה, אשר יצא לאקרנים במקור בשנת 2018. הסרט בוים ונכתב על ידי מאמורו הוסודה, והופק על ידי אולפני צ'יזו.
בשנת 2019 זכה הסרט בפרס האקדמיה היפנית לקולנוע בקטגוריית סרט האנימציה הטוב ביותר של השנה. בנוסף, הסרט היה מועמד לפרס בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-76, ולפרס בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר בטקס פרסי בחירת המבקרים ה-24 ולפרס בקטגוריית סרט ההנפשה הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-91, אך בכל המקרים הוא הפסיד לסרט ספיידרמן: ממד העכביש. זהו סרט האנימה הראשון שלא הופק על ידי סטודיו ג'יבלי שזכה למועמדות לפרס האוסקר בקטגוריית טקס פרסי האוסקר. הסרט זכה בפרס בקטגוריית הסרט העצמאי הטוב ביותר בטקס פרסי האנני.
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתמקדת בילד בן ה-4 קון אשר מתקשה להתמודד עם אחותו התינוקת מיראי. קון מגלה גן קסום המאפשר מסע בזמן באמצעותו הם מצליח לפגוש את אחותו בעתיד כאשר היא בת עשרה ואת אמו כאשר הוא היה ילד צעיר. החוויות יוצאות הדופן מחזקות את הקשר המשפחתי ותורמת לכך שקון הופך אמפתי לאחותו.
מדבבים

| דמות | מדבבים> בגרסה היפנית | מדבבים> בגרסה האנגלית |
| --- | --- | --- |
| קון אוטה | מוקה קמישיראישי (בצעירותה) טאסוקו האטאנאקה (גרסה מבוגרת) | ג'יידן ולדמן (בצעירותה) אוון סמית' (גרסה מבוגרת) |
| מיראי אוטה | הארו קורוקי קאדה הונדו (כתינוקת) | ויקטוריה גרייס |
| האב | גן הושינו | ג'ון צ'ו |
| האם | קומיקו אסו סאקורה סייגה (בצעירותה) | רבקה הול מדיגן קאקמר (בצעירותה) |
| האיש המסתורי | מיטסו יושיהארה | קריספין פרימן |
| הסבתא | יושיקו מיאזאקי | איילין ט'קיי ולרי ארם (בצעירותה) |
| הסבא | קוג'י יאקושו | ויקטור ברנדט |
| הסבא רבא | מסהארו פוקויאמה | דניאל דיי קים |
| הסבא רבתא | אסאמי סאנאדה | סטפני שה |
הערות שוליים

↑  Pineda, Rafael Antonio (13 בדצמבר 2017). "Summer Wars' Hosoda Reveals Mirai no Mirai Film's Story, Staff, July Date in Teaser". Anime News Network. נבדק ב-14 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Winners & Nominees 2019". Golden Globes. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Critics' Choice Awards". Critics' Choice Awards. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "91st Oscars® nominees". Academy of Motion Picture Arts and Sciences. נבדק ב-23 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Boucher, Geoff (22 בינואר 2019). "'Spider-Man: Into The Spider-Verse': Oscar Animation Nomination Validates Experimental Spirit". Deadline Hollywood (באנגלית). נבדק ב-24 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Pedersen, Erik (3 בפברואר 2019). "Annie Awards: 'Spider-Man: Into The Spider-Verse' Snares Best Animated Feature & Six Others – Winners List". Deadline (באנגלית). נבדק ב-3 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| מאמורו הוסודה |
| --- | --- | --- |
| סרטים באורך מלא שביים | דיג'ימון: הסרט‏ (2000)‏ • וואן פיס: ברון אומאטסורי והאי הסודי‏ (2005)‏ • הנערה שקפצה בזמן (2006)‏ • מלחמות הקיץ‏ (2009)‏ • ילדי הזאב אמה ויוקי (2012)‏ • הילד והחיה‏ (2015)‏ • מיראי (2018)‏ • בל‏ (2021) |  |
| סרטים קצרים שביים | דיג'ימון הרפתקאות‏ ‏(1999)‏ • דיג'ימון הרפתקאות: משחקי המלחמה שלנו‏ (2000) |  |
סינגפור

ערך זה עוסק בעיר מדינה באסיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
הפרלמנט של סינגפור
רפובליקת סינגפור (באנגלית: Republic of Singapore, במלאית: Republik Singapura, במנדרינית: 新加坡共和国, בטמילית: சிங்கப்பூர் குடியரசு) היא עיר-מדינה בדרום-מזרח אסיה, השוכנת מדרום למלזיה. סינגפור מורכבת מאי מרכזי ומאיים קטנים. על אף ממדיה הזעירים, לסינגפור מעמד חשוב בכלכלה העולמית, התוצר הלאומי לנפש בה הוא מהגבוהים בעולם וכך גם אחוז המיליונרים מבין תושבי המדינה.
פוליטיקה וממשל

בראש סינגפור עומד נשיא סינגפור, אך סמכויותיו סמליות. הממשלה היא בעלת הסמכות ובראשה מנהיג הרוב בפרלמנט.
על אף שבסינגפור מתקיימות בחירות, שבהן על פי רוב זוכה האופוזיציה בלמעלה מ-30% מהקולות, סינגפור בפועל אינה דמוקרטית.
קביעת אזורי הבחירה היא שרירותית ונקבעת על ידי מפלגת השלטון ה-PAP בהתאם לשיקולים אלקטורליים, לעיתים בסמוך לבחירות. גם כאשר מפלגת השלטון זוכה בשני שלישים מהקולות, ה-PAP משתלטת על 80 מ-83 המושבים בפרלמנט ולעיתים על כל המושבים.
מועמדים יריבים סובלים ממסע רדיפה, לעיתים בסיוע המערכת המשפטית. הם בסיכון לפיטורין מעבודתם בשל עילה כלשהי ולהיתבע תביעת דיבה בשל התבטאויות בגנות הממשלה. במקרה שהיה ב-1997 הצליחה מפלגת השלטון לחסל פוליטית את אחד מיריביה הבולטים ולהבריח אותו מסינגפור כאשר בית משפט פסק שעליו לתת פיצויי עתק בגין דברים שנשא נגד הממשלה. המקרה זכה לתשומת לב בינלאומית ולגינוי חריף של ארגון אמנסטי. עם זאת, מערכת המשפט נחשבת להוגנת ולא מושחתת כאשר היא עוסקת בעניינים כלכליים ואישיים ולא פוליטיים.
כמו כן, אין מסתירים שאזור בחירה שבו ניצח מועמד האופוזיציה צפוי לעונש – לא יתקיימו בו שיפוצים וטיפוחו יוזנח.
העיתונות, הרדיו והטלוויזיה במדינה נשלטים לחלוטין בידי הממשלה.
פוליטיקה וממשל > יחסי חוץ

| --- | --- |
 :  ראו גם – יחסי ישראל–סינגפור
סינגפור משתדלת שלא לקומם עליה את שכנותיה המוסלמיות העניות ממנה, מלזיה ואינדונזיה. ליתר ביטחון היא מטפחת את כוחה הצבאי, במטרה למנוע כיבוש מהיר של האי ולאפשר לקהילה הבינלאומית להתערב במקרה הצורך. מומחים צבאיים מישראל מעורבים בבניית הצבא הסינגפורי, וסינגפור רואה בישראל מודל לחיקוי הראוי להערכה.
בין מלזיה לסינגפור שוררות מספר מחלוקות מזה שנים בנושאים הבאים:
העברת מים לסינגפור ממלזיה;
קביעת הגבולות הימיים בין שתי המדינות;
הסדרת נתיבי התעופה בין נמלי התעופה הבינלאומיים של שתי המדינות;
ריבונות על האי פדרה ברנקה, השוכן 44 ק"מ מחופי סינגפור ועל שני איים קטנים יותר דרומית לו: (ב-2007 המקרה הובא בפני בית הדין הבינלאומי לצדק, שם נפסק ב-23 במאי 2008 כי סינגפור היא הריבון של האי פדרה ברנקה ומלזיה היא הריבון של שני האיים הדרומיים; הריבונות על אי נוסף, הנראה רק בשעת השפל, עדיין נותרה במחלוקת);
מיקום מסוף מעבר הגבול המלזי שבין שתי המדינות ותחנת הרכבת המלזית הסמוכה לו;
מניעת דמי ביטוח לאומי בשווי של 2.4 מיליארד רינגיט מלזי מעובדי מספנות סינגפור מלזיים שפוטרו ב-1998.
הדרכון הסינגפורי נחשב לדרכון החזק בעולם. על פי דירוג הדרכונים של חברת הנלי אנד פרטנרס שפורסם בינואר 2025, דרכון סינגפורי מקנה כניסה ללא אשרה ל-195 מדינות בעולם.
מדינת ישראל מקיימת יחסי ידידות קבועים עם מדינת סינגפור ויש לה שגרירות קבועה בעיר סינגפור.
גאוגרפיה

סינגפור מחוברת יבשתית לעיר ג'והור באהרו שבדרום מלזיה על ידי מעבר מעשה ידי אדם. ים מפריד בינה לבין שכנתה הדרומית אינדונזיה.
המדינה שוכנת כמאה קילומטרים צפונית לקו המשווה, ולפיכך הטמפרטורה בה חמה, ולאורך כל השנה נע בטווח 30–32 מעלות והלחות מעל ל-70%.
לצד האי המרכזי קיימים 58 איים קטנים, שמשמשים לנופש ולתעשייה. הסינגפורים עמלים ללא הרף על הרחבת ארצם, באמצעות ייבוש ימים ויבוא אדמה מהמדינות השכנות.
בעיה אקולוגית קשה בסינגפור היא האובך שמביאה הרוח מאינדונזיה שם מקובלת שריפת יערות.
גאוגרפיה > גני סינגפור

10% משטחה של סינגפור הוקצו לפארקים ושמורות טבע. הפארקים ואזורים ירוקים אחרים מחוברים ביניהם במערכת שבילים להליכה, ריצה ורכיבת אופניים. בכמה אזורים במרכז העיר ממוקמים מספר גנים מטופחים היטב. פארק רחב ידיים המשתרע על שטח גדול מכיל שתי חממות ייחודיות מאוד: שתיהן מתנשאות לגובה של כשבע קומות שאינן מחוברות ביניהן אף לא באחת מן הקומות. שתיהן מאפשרות לנשום אוויר עשיר בחמצן, כתוצאה מן הפעילות הפוטוסינתטית של הצמחים בחממה. הימצאות אוויר כזה חריגה באזורים מעוירים, על כן זהו פרויקט ייחודי. חממה אחת כוללת בעיקר צמחייה טרופית, ואילו השנייה מציגה צמחים מכל פינות העולם, בשלל צבעים וריחות.
דמוגרפיה

אוכלוסיית סינגפור מונה כ-5.6 מיליון בני אדם. תוחלת החיים עומדת על כ-83.5 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על 1.05 ילדים לאישה.
דמוגרפיה > הרכב אתני

כשלושה רבעים מן הסינגפורים הם ממוצא סיני (בני ההאן), מרביתם הם צאצאי מהגרים ממחוזות פוג'יין וגואנגדונג. בנוסף קיים מיעוט מלזים דוברי מלאית, מיעוט הודי טמילי וכן בני "פרנקאן" (סינים-מאלאים), אירו-אסיאתים (בני-תערובת) ועובדים זרים רבים (ב-2021 העובדים הזרים היו כרבע מהאוכלוסייה). הממשלה רואה חשיבות באינטגרציה מחד ובחופש תרבות ופולחן מאידך. תלמידי בית הספר רשאים לבחור ללמוד את שפת קבוצתם האתנית (ראו למטה), והממשלה מקפידה על ייצוג יחסי של כל אחת מהקבוצות בכל אחת משכונות הדיור הציבורי (שבו מתגוררים מרבית התושבים).
הממשלה מעוניינת לשמור על הרוב הסיני ומודאגת מהצמיחה הדמוגרפית האיטית של הסינגפורים הסינים, לעומת הגידול המהיר יותר בקרב המלזים וההודים. לשם כך הוקם משרד ממשלתי שעניינו עידוד שידוכין. הבעיות הדמוגרפיות הבולטות הן ירידה בשיעור הנישואין והילודה, בין היתר על רקע עלייה בשיעור הנשים המשכילות והעצמאיות.
דמוגרפיה > שפות

הסינגפורים שמוצאם סיני דוברים ניבים סינים שונים, בעיקר קנטונזית, הוקיין והאקה. עם זאת, בהשראת סין וטאיוואן אימצה הממשלה דווקא את המנדרינית התקנית כאחת משפותיה הרשמיות, וזו השתרשה היטב בתרבות המקומית. בנוסף לכך מדוברות השפות מלאית וטמילית, אף הן רשמיות.
האנגלית היא השפה הרשמית של המדינה, והיא משמשת כ"לינגואה פרנקה" הרשמית של דוברי כל השפות, אך למעשה רוב התושבים דוברים "סינגליש" – אנגלית אופיינית לסינגפור, עם מאפיינים ומבטא סיניים מובהקים, ברמות שונות של דה-קריאוליזציה, לפי השכבה החברתית ורמת ההשכלה, עד לדרגה של אנגלית תקנית. נכון ל-1985 "סינגליש" היא שפת האם של 227,000 דוברים ילידים, ועוד כ-3 מיליון דוברים אותה כשפה שנייה. הממשלה הסינגפורית מנסה להניא את אזרחיה משימוש בסינגליש על מנת לשפר את התקשורת עם דוברי האנגלית בעולם. "סינגליש" היא דוגמה לשפה קריאולית וככזו היא מעוררת עניין אצל הבלשנים.