stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ארצות הברית בישראל
מבנה השגרירות בירושלים

בשנת 1989 הוקצה שטח של 30 דונם, בשטח מחנה אלנבי, בצמוד לדרך חברון, לטובת הקמת מבנה השגרירות. הפרויקט לא יצא לפועל והשטח, בו חורשת אורנים, נשאר ריק. עם זאת תכנון המתחם נמשך, בין השאר ביקשה ב-2001 השגרירות למנוע בניית בית כנסת צמוד לשטח הבנייין המתוכנן. בתקופת ירושלים המחולקת החזיקה ארצות הברית שתי קונסוליות בירושלים, אחת ברחוב אגרון במערב ירושלים והשנייה בדרך שכם במזרח ירושלים. בשנת 2002 הוחלט לסגור את הקונסוליה במזרח ירושלים, במקומה נרכש מתחם מלון דיפלומט לשעבר בשכונת ארנונה. במקום ביקשה הקונסוליה לבנות בניין משרדים חדש, אך התנגדות התושבים הביאה לעיכוב בהשלמת המבנה. העברת הקונסוליה למבנה החדש הושלמה בקיץ 2010. מלון דיפלומט עצמו שימש כמעון לעולים קשישים מאז 1991, וחוזה השכירות שלו חודש גם לאחר הקמת הקונסוליה.
עם ההחלטה על העברת השגרירות לירושלים הוחלט שבניין הקונסוליה ישמש את השגרירות. כולל בניין מלון דיפלומט לאחר שחוזה השכירות של משרד הקליטה יסתיים. סביב המתחם נבנתה חומה בגובה 5.8 מטר. לפרויקט לא ניתן היתר בנייה רשמי, בעקבות פטור שהעניק לו צו של שר האוצר. תושבי שכונת ארנונה יצאו למאבק, שלא צלח, נגד הקמת החומה המסתירה להם את הנוף. במקביל בפגישה בין ראש העיר משה ליאון לנציגי מחלקת המדינה האמריקאית, הוחלט על מתן מסלול ירוק פנים עירוני לתכנון מבנה הקבע של השגרירות במתחם אלנבי. עוד הוסכם כי תחנה מתוכננת של הקו הכחול של הרכבת הקלה בדרך חברון, תזוז 4 מטרים לבקשת יחידת האבטחה של השגרירות. בתחילת 2019 נמסרה הודעה כי מעון העולים במלון דיפלומט ייסגר.
בפברואר 2021, אישרה להפקדה הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה את התוכניות להקמת מבנה עבור השגרירות במחנה אלנבי, כולל מעון רשמי של השגריר, והרחבת מתחם מלון דיפלומט והקמת מבנים נוספים במקום למגורי סגל. ביוני 2021, פורסם כי מלון קראון פלזה ירושלים נשכר במקום מלון דיפלומט כמעון לעולים.
ביולי 2022, משפחות פלסטיניות הציגו מסמכים מארכיון המדינה שלפיהם הקרקע שעליה צפויה לקום השגרירות במחנה אלנבי, הופקעה מהם מתוקף חוק נכסי נפקדים. עם זאת ההפקעה בוצעה במקור כבר על ידי שלטונות המנדט הבריטי, וחלה עליה התיישנות.
בנובמבר 2022 אישרה הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה את תוכנית הבנייה להקמת מבנה השגרירות, על פי התוכנית, מבנה השגרירות יוקם בשטח של כ-50 דונם, על חורבות מחנה אלנבי. התוכנית כוללת הקמת מבנה מרכזי שישמש את משרדי השגרירות, מבנה מגורים וחניון של 9 קומות. עם זאת, התוכנית ספגה ביקורת מצד עמותת התכנון העירוני "תוכנית מגירה", מאחר שבמסגרת התוכנית ייכרתו עצים רבים ותיבנה חומה בגודל של כ-3.5 מטרים, דבר שלטענת הארגון יפגע במרקם העירוני.
גלריה

מאבטחי חיל הנחתים המוצבים בסניף תל אביב של שגרירות ארצות הברית בישראל
מאבטחי חיל הנחתים של שגרירות ארצות הברית בישראל
אירוע "יום אמריקה" בעיר מודיעין מכבים רעות
ראו גם

סניף תל אביב של שגרירות ארצות הברית
שגריר ארצות הברית בישראל
יחסי ארצות הברית–ישראל
חוק שגרירות ארצות הברית בירושלים
הקונסוליה של ארצות הברית בירושלים
צ'ובאד

צ'ובאד (בהונגרית: Csobád) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
מיקום

צ'ובאד נמצא כ-25 קילומטרים צפונית-מזרחית למישקולץ', בעמק הרנאד. היישובים הגובלים ישירות הם: איננץ' מצפון מזרח, הרנדאנדריאש ממזרח, פלשודובז'ה מדרום מזרח, הרנדקרש מדרום, קישיניצ' מדרום מערב, ו-לה, מצפון מערב. הרחוב הראשי של הכפר הוא חלק מכביש ראשי 3. קו הרכבת מישקולץ–הידאשנמטי מגיע לכפר, בקצה הדרום-מזרחי שלו.
היסטוריה

השם Csobád הופיע לראשונה בשנת 1323 על שם אדם מלכותי. בשנת 1329 כבר היתה בישוב כנסייה, וגם הכומר של הכנסייה שלה הוזכר באמנה. בשנת 1332, לפי פנקס המעשרות לאפיפיור נמצא שהכומר המקומי שילם מעשר אפיפיור של 12 גראים.
היישוב המקורי שכן ליד נהר הרנאד, אך עקב שיטפונות תכופים עברו התושבים לקרקע גבוהה יותר.
יהודי צ'ובאד

בצ'ובאד התגוררו יהודים בודדים. תושבים יהודיים מהכפר שנרצחו בשואה מונצחים בלוח זיכרון בסיקסו.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 21 |  |
| 1880 | 46 | 584 |
| 1910 | 20 |  |
| 1920 | 23 |  |
| 1930 | 22 |  |
| 1941 | 15 | 760 |
ברייטון ביץ'

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  רובע ברוקלין, ניו יורק ניו יורק
 מדינה:  ניו יורק (מדינה) ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 על שם:  ברייטון 
 קואורדינטות:  40°34′39″N 73°57′42″W﻿ / ﻿40.5776°N 73.9616°W﻿ / 40.5776; -73.9616
 he
 
ברייטון ביץ' (באנגלית: Brighton Beach) היא שכונת חוף לאורך חצי האי קוני איילנד בחלקו הדרומי של רובע ברוקלין בעיר ניו יורק שבארצות הברית. בברייטון ביץ' נמצאת קהילת דוברי הרוסית הגדולה בארצות הברית. בשכונה חיים רוסים ואוקראינים רבים לכן זכתה השכונה בכינוי "אודסה הקטנה".
השכונה ידועה גם בזכות חופי הרחצה שלה, המהווים נקודת משיכה לתושבי ניו יורק בעונת הקיץ.
המחזה יומן חוף ברייטון של ניל סיימון, והסרט שנעשה בעקבותיו, עוסקים במשפחה יהודית בחוף ברייטון בתקופת השפל הגדול.
היסטוריה

ברייטון ביץ' היא שכונה בדרום ברוקלין, ניו יורק, שנוסדה במאה ה-19. בשנות ה-1800 הייתה ברייטון ביץ' מקום נופש פופולרי, עם מסילות רכבת שהקנו גישה נוחה לחוף. בשנות ה-20 וה-30, השכונה חוותה עלייה באוכלוסייה, בעיקר של יהודים ממזרח אירופה, שהשפיעו על התרבות המקומית.
במהלך המאה ה-20, ברייטון ביץ' התפתחה לקהילה חיה ותוססת, עם חנויות, מסעדות ואירועים קהילתיים. במהלך מלחמת העולם השנייה, השכונה שימשה כמרכז לקהילות יהודיות, והמשיכה למשוך משפחות יהודיות ממדינות שונות.
בין השנים 1980 ל-2000, ברייטון ביץ' הפכה למוקד עבור מהגרים חדשים מברית המועצות לשעבר, שתרמו להתרבות התרבותית שלה. הקהילה היהודית הפכה לדומיננטית, עם מוסדות דתיים, בתי ספר, ומסעדות המציעות אוכל מזרח אירופי.
בשנים האחרונות, ברייטון ביץ' התמודדה עם אתגרים כמו עליית מחירי הדיור ופרויקטים של פיתוח עירוני, אך היא הצליחה לשמור על האופי הקהילתי שלה. נכון ל-2024, השכונה ממשיכה להיות יעד פופולרי לתיירים ולתושבים, עם שילוב של תרבות, קהילה וחוף יפהפה, מה שהופך אותה למקום ייחודי בתוך ברוקלין.
אקלים

ברייטון ביץ', נהנית מאקלים ים תיכוני עם השפעות ממוזגות, הנבדל בעונות ברורות. הקיץ חם ולח, עם טמפרטורות המגיעות לעיתים קרובות ל-30 מעלות צלזיוס, מה שמושך מבקרים רבים לחופי הרחצה בשכונה. החורף מתון יחסית, עם טמפרטורות המגיעות לעיתים קרובות ל-0 מעלות צלזיוס, אך עשוי לכלול גם ימים קרים יותר.
האביב והסתיו הם עונות נוחות, עם טמפרטורות מתונות ורמות לחות נמוכות יותר, מה שמקנה לשכונה את האפשרות ליהנות מפעילויות חוץ. גשמים מתרחשים לאורך כל השנה, אך הממוצע השנתי אינו גבוה במיוחד.
עם השפעות השינוי האקלימי, ברייטון ביץ' חווה גם אירועים קיצוניים, כמו סופות חזקות ושיטפונות, שהשפיעו על התשתיות והקהילה. השכונה מתמודדת עם אתגרים של הגנה על חופי הים מפני עליית מפלס המים, וכחלק מהמאמצים, ישנם פרויקטים לפיתוח מערכות ניקוז ושיפורים במערך ההגנה על החופים.
באופן כללי, האקלים של ברייטון ביץ' תורם לאורח חיים פעיל ולקהילה תוססת, עם הרבה הזדמנויות לפעילויות חוץ במהלך רוב ימות השנה.
דמוגרפיה

ברייטון ביץ' היא שכונה מגוונת דמוגרפית, המאופיינת באוכלוסייה רבה ומגוונת. במהלך השנים, השכונה הפכה לבית עבור קהילות שונות, עם ריכוז גבוה של יהודים ממזרח אירופה, במיוחד עולים מברית המועצות לשעבר. זהו מרכיב מרכזי של זהות השכונה, המשפיע על התרבות, המסעדות, והאירועים המקומיים.
באופן כללי, דמוגרפיית השכונה כוללת אחוז גבוה של תושבים בגיל מבוגר, עם קהילות סיעודיות ומוסדות המיועדים לתמוך באנשים מבוגרים. במקביל, קיימת נוכחות של צעירים ומשפחות צעירות, במיוחד עולים חדשים, המחפשים הזדמנויות לחיים בעיר הגדולה.
השכונה מציעה מגוון שירותים קהילתיים המיועדים לכל הגילאים, עם דגש על תמיכה וחינוך. מוסדות כמו מרכזי קהילה ובתי ספר מקומיים מספקים תמיכה לחינוך הילדים ולפעילויות פנאי עבור הקהילה.
בסך הכל, דמוגרפיה של ברייטון ביץ' מציגה תמונה של קהילה עשירה, עם שילוב של צעירים ומבוגרים, המציעה חוויות תרבותיות מגוונות ושירותים המותאמים לצרכים של כלל האוכלוסייה.
חופים

ברייטון ביץ' ידועה בחופים ובאזורים המיועדים לרחצה שלה. החוף נמצא לאורך האוקיינוס האטלנטי, ומציע מסלול טיילת פופולרי שבו ניתן למצוא מסעדות, דוכנים וחנויות.
החוף עצמו מצויד במתקנים שונים, כולל מקלחות ושירותים, והוא תחת השגחה בעונת הקיץ. במהלך חודשי הקיץ, החוף מושך מספר רב של מבקרים, כולל משפחות וצעירים, אשר נהנים מפעילויות שונות כמו רחצה, ספורט ימי ופנאי.
ברייטון ביץ' חווה חיי קהילה תוססים, עם אירועים קהילתיים ופסטיבלים המתקיימים על החוף ובסביבותיו.
עם זאת, השכונה מתמודדת עם אתגרים הנוגעים לשימור החופים, במיוחד לאור השפעות השינוי האקלימי ועליית מפלס המים. הממשל המקומי עובד על פתרונות לשיפור התשתיות והגנה על החוף.
באופן כללי, חופי ברייטון ביץ' מציעים חוויות נופש מגוונות ומדגישים את האופי הייחודי של השכונה.
תושבים ידועים

ויאצ'סלב איוואנקוב, "היפני", ממנהיגי המאפיה הרוסית.
ניל סדקה, זמר, פסנתרן ויוצר יהודי-אמריקאי.
הערות שוליים

↑  Brighton Beach History, Brighton Beach BID (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370480205171  LCCN: no2009173515  VIAF: 144650250   WorldCat (עם VIAF): 144650250 
חוף ברייטון ביץ', 2016
רוחצים חוף ברייטון ביץ', 2015
אצטדיון טרנר

| --- | --- |

חזית האצטדיון, 2015
 כינוי:  טרנר
 על שם:  יעקב טרנר 
 כתובת:  רחוב האצ"ל 6
 מיקום:   באר שבע, ישראל
 קואורדינטות:  31°16′23.34″N 34°46′45.7″E﻿ / ﻿31.2731500°N 34.779361°E﻿ / 31.2731500; 34.779361
 אבן יסוד:  אוגוסט 2011
 תקופת הפעילות:  21 בספטמבר 2015 – הווה (9 שנים)
 עלות הבנייה:  225 מיליון ₪
 בעלים:  עיריית באר שבע
 מפעיל:  עיריית באר שבע 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  גולדשמידט ארדיטי בן נעים אדריכלים
 קבוצות:  הפועל באר שבע (2015-היום)   נבחרת ישראל (משחקים נבחרים)
 מושבים:  16,126
 ממדי משטח:  אורך: 105 מטר, רוחב: 68 מטר
 [[:#תנאי: (למפת באר שבע מוגדלת) אצטדיון טרנר(למפת באר שבע רגילה) אצטדיון טרנר(למפת צפון הנגב רגילה) אצטדיון טרנר(למפת צפון הנגב מוגדלת) אצטדיון טרנר]]
 
אצטדיון טוטו טרנר, ידוע גם כ"טרנר" (ובשמו המלא "אצטדיון טוטו באר שבע ע"ש יעקב טרנר"), הוא אצטדיון כדורגל בעיר באר שבע המשמש את קבוצת הפועל באר שבע, והחליף את אצטדיון וסרמיל המיושן. האצטדיון נבנה בעלות של מעל 220 מיליון שקלים, ומכיל 16,126 מקומות ישיבה. האצטדיון קרוי על שם יעקב טרנר, ראש עיריית באר שבע לשעבר. סביב האצטדיון ישנם כ-2,600 מקומות חנייה. מלבד משחקי הפועל באר שבע, מארח האצטדיון לעיתים גם משחקים בינלאומיים של נבחרת ישראל.
היסטוריה > הקמת האצטדיון

האצטדיון העירוני הוא חלק מקריית הספורט הממוקמת בצפון העיר אשר כוללת גם את אולם הקונכייה, היכל ספורט רב תכליתי בן 3,000 מקומות, בריכת שחייה חצי אולימפית שבתכנון, ומתחם אימונים שנקרא ע"ש וסרמיל, על מנת להנציח את הילד ארתור וסרמיל אשר נרצח בשואה.
פרט לתמיכה מהמועצה להסדר ההימורים בספורט, עיקר המימון לבנייתו הגיע ממכירת הקרקע של אצטדיון "וסרמיל".
מועצת עיריית באר שבע החליטה שקריית הספורט שמוקמת בצפון העיר תיקרא על שם ראש העיר לשעבר, יעקב טרנר. המועצה להסדר הימורים בספורט (טוטו) החליטה שהאצטדיון שיוקם בקריית הספורט ייקרא "אצטדיון טוטו באר שבע על שם יעקב טרנר". במועצה להסדר הימורים גם הוחלט ששמו של יעקב טרנר יעוצב ויובלט במקומות שונים באצטדיון.
היסטוריה > פתיחת האצטדיון

האצטדיון נועד להיפתח לקראת עונת 2015/2016 של ליגת העל בכדורגל אך פתיחתו התעכבה מעט עד למשחק הרביעי של העונה ועד לפתיחתו אירחה הפועל באר שבע את משחקי הבית שלה באצטדיון טדי בירושלים. האצטדיון נפתח לראשונה רק ב-16 בספטמבר 2015 לכ-4,000 מאוהדי קבוצת הפועל באר שבע שצפו באימון ראווה פומבי של הקבוצה. המשחק הראשון שאירח האצטדיון התקיים ב-21 בספטמבר 2015 מול קבוצת מכבי חיפה שהסתיים בתוצאת תיקו 0–0, כשקודם למשחק התקיים בו טקס חנוכת בית וקביעת מזוזות בנוכחות ראש העיר. החלוץ אנתוני נוואקמה כבש את השער הראשון בתולדות האצטדיון, ב-3 באוקטובר בניצחון 5–2 על מכבי פתח תקווה.
עד למשחק הפלייאוף נגד מכבי תל אביב, בעונת 2017/2018 לא הפסידה הפועל באר שבע משחק ליגה באצטדיון (שיא של 56 משחקים).
שיאן השערים באצטדיון הוא בן שהר.
ב-14 באוקטובר 2018 אירחה לראשונה נבחרת ישראל באצטדיון את נבחרת אלבניה במסגרת ליגת האומות, במשחק צפו 14,950 צופים, המשחק הסתיים בניצחונה של נבחרת ישראל בתוצאה 0–2.
היסטוריה > ליקויים בגג

ב-17 ביוני 2020, התגלו ליקויים בגג האצטדיון, והוא נסגר באופן זמני. את משחקי הליגה הנותרים לעונת 2019/2020 אירחה הפועל באר שבע באצטדיון הי"א באשדוד.
ב-2 באוגוסט 2020, הודיע ראש עיריית באר שבע, רוביק דנילוביץ', כי הליקויים שהתגלו חמורים, והאצטדיון מוגדר כמבנה מסוכן לציבור. עקב כך, את משחקיה בתחילת עונת 2020/2021, אירחה הפועל באר שבע באצטדיון טדי.
תחילה הוחלט להסיר את גג האצטדיון לחלוטין, אך מאוחר יותר התקבלה החלטה לשפץ את הגג הקיים.
ב-25 בינואר 2021 חזרה הפועל באר שבע לארח את משחקיה באצטדיון והשיפוצים המשיכו להתבצע במקביל להמשך אירוח קיום משחקיה של הפועל באר שבע. העבודות הושלמו בעלות של מעל 51 מיליון שקלים, בתום שנת 2021.
יציעי האצטדיון

אצטדיון טרנר מכיל 16,126 מקומות ישיבה המתחלקים בין ארבעה יציעים:
היציע המערבי (שערים 1–2 ו-11): היציע מכיל 4,651 מקומות ישיבה. ביציע קיימים: תאי כבוד, תאי VIP, יציע כסף, יציע עיתונאים, יציע נכים בנוסף קיים ביציע מתחם הכולל מסעדה וגישה לחניה הפרטית.
היציע הדרומי (שערים 3–4): היציע מכיל 3,210 מקומות ישיבה. במשחקי הפועל באר שבע יציע זה מאכלס את ארגון האוהדים של הפועל באר שבע "UltraSouth", ומהווה מוקד עידוד במהלך המשחק.
היציע המזרחי (שערים 5–8): היציע מכיל 5,055 צופים. מכיל יציע נכים.
היציע הצפוני (שערים 9–10): היציע מכיל 3,210 מקומות ישיבה. במשחקי הפועל באר שבע חלק מיציע זה מאכלס את אוהדי הקבוצה האורחת, כאשר ישנה חציצה בין הקהלים של "בלוק" כיסאות אחד לפחות.
קומפלקס האצטדיון נבנה בעלות של קרוב ל-250 מיליון שקלים והוא האצטדיון השני מסוגו בארץ בעל גג המכסה את כל יציעי האצטדיון. באצטדיון שני מסכי LED ענקיים בגודל 60 מ"ר כל אחד.
האצטדיון מכיל 32 רמקולים ענקיים ואיכותיים התלויים בגג היציעים.
חלקו החיצוני של האצטדיון ויציעי האצטדיון מרושתים בעשרות מצלמות במעגל סגור הנשלטים על ידי חדר בקרה מיוחד. באצטדיון 8 מזנוני אוכל הממוקמים בלובי היציעים ומאות תאי שירותים לרווחת הקהל.
משחקים בין-לאומיים באצטדיון

| תאריך | המשחק | תוצאה | מסגרת | מספר צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 באוקטובר 2018 |  ישראל –  אלבניה | 2–0 | ליגת האומות 2018/2019 | 14,950 |
| 5 בספטמבר 2019 |  ישראל –  מקדוניה הצפונית | 1–1 | מוקדמות יורו 2020 | 15,200 |
| 15 באוקטובר 2019 |  ישראל –  לטביה | 3–1 | מוקדמות יורו 2020 | 9,150 |
| 12 באוקטובר 2021 |  ישראל –  מולדובה | 2–1 | מוקדמות מונדיאל 2022 | 9,000 |
גלריה

מבט מבפנים, ספטמבר 2015
מבט מבפנים, נונבמבר 2015
מבט מבפנים, דצמבר 2015
בשעת משחק, פברואר 2017
במשחק האליפות של הפועל באר שבע בעונת 2015/2016, נגד בני סכנין
ראו גם

אולם הקונכייה
הערות שוליים

↑  אודות אצטדיון טרנר, באתר אצטדיון טרנר
↑  יעקב לוי, מעכשיו אימרו קריית הספורט ע"ש יעקב טרנר, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 14 במרץ 2011.
↑  איציק יצחקי, ‏‏אצטדיון טרנר ייסגר לתקופה הקרובה, ב"ש תארח באשדוד, באתר ספורט1, 17 ביוני 2020
↑  יניב טוכמן‏, הפועל באר שבע: הגג יוסר, אצטדיון טרנר לא צפוי להיפתח העונה, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2020
↑  איציק כלפי, ‏עיריית ב”ש החליטה לתקן את ליקויי הגג בטרנר, באתר ONE‏, 2 באוקטובר 2020
↑  ליגת העל: הפועל באר שבע גברה 0:1 על הפועל חדרה במשחק החזרה לטרנר, באתר וואלה, 25 בינואר 2021
↑  איציק כלפי, ‏עדיין ללא חיפויים: צפו בגג של טוטו טרנר, באתר ONE‏, 25 בינואר 2021
↑  מספר המקומות בכל יציע באתר האצטדיון
↑   נתן שבע, בבאר שבע הוקם ה"קופ" הישראלי, באתר הארץ, 4 בינואר 2016
קרפטוורק

| --- | --- |

קראפטוורק בהופעה ב-2017
 מקום הקמה:  דיסלדורף 
 מוקד פעילות:  דיסלדורף, גרמניה
 תקופת הפעילות:  1970–היום (עם מספר הפסקות בין השנים 1986 – 2003)
 סוגה:  אלקטרונית • סינת'-פופ • קראוטרוק • אלקטרו
 חברת תקליטים:  קלינג קלאנג סטודיו, EMI, קפיטול רקורדס, וורנר רקורדס, פיליפס רקורדס, ורטיגו רקורדס, מרקורי רקורדס, אסטרלוורקס, אלקטרה רקורדס, פרלופון
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי למפעל חיים (2014)  פרס התרבות הפופולרית (2016)  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2021) 
 kraftwerk.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ראלף היטר הנינג שמיץ פאלק גריפנהאגן גיאורג בונגרץ
 חברים לשעבר
 פלוריאן שניידר קרל ברטוס ולפגנג פליר אמיל שולט קלאוס רודר פרננדו אברנטש סטפן פפה פריץ הילפרט
 
קרפטוורק (Kraftwerk, תחנת כוח בגרמנית) היא להקה אלקטרונית גרמנית שהוקמה בדיסלדורף בשנת 1970 על ידי ראלף היטר ופלוריאן שניידר-אסלבן. נחשבים לממציאים וחלוצים של המוזיקה האלקטרונית לצד טנג'רין דרים (שהוקמה ב-1967 בברלין).
קרפטוורק היו בין הלהקות המצליחות הראשונות שהפכו את הז'אנר לפופולרי. הלהקה החלה את דרכה כחלק מסצנת הקראוטרוק הניסיוני של מערב גרמניה בתחילת שנות ה-70 לפני שאימצה באופן מלא את הכלים האלקטרוניים, כולל סינתיסייזרים, מכונות תופים וגם ווקודרים. וולפגנג פליר הצטרף ללהקה בשנת 1973 וקרל ברטוס בשנת 1975, והרחיב את הלהקה לרביעייה. מאז הקמת הלהקה, היא ראתה שינויים רבים בהרכב, כאשר היטר היה החבר הקבוע היחיד שלה.
באלבומים שזכו להצלחה מסחרית כמו Autobahn מ-1974, Trans-Europe Express מ-1977, The Man-Machine מ-1978 ו-Computer World מ-1981, פיתחו קרפטוורק סגנון "פופ רובוטי" ששילב מוזיקה אלקטרונית עם מלודיות פופ, עיבודים דלילים ומקצבים שחוזרים על עצמם, תוך אימוץ דימוי מסוגנן הכולל חליפות תואמות. לאחר שחרורו של Electric Café, עזב פליר את הלהקה בשנת 1987, ואחריו את ברטוס בשנת 1990. בשנת 2003 הוציאה הלהקה את Tour de France Soundtracks, אלבומה האחרון הכולל חומרים חדשים. המייסד שניידר עזב את הלהקה ב-2008. הלהקה, עם חברים חדשים, המשיכה להופיע תחת הנהגתו של היטר.
עבודתה של הלהקה השפיעה על מגוון רחב של אמנים וז'אנרים רבים של מוזיקה מודרנית, כולל סינת'-פופ, היפ הופ, פוסט-פאנק, טכנו, מוזיקת האוס, אמביינט ומוזיקת מועדונים. בשנת 2014, האקדמיה להקלטות העניקה לקרפטוורק פרס גראמי למפעל חיים. מאוחר יותר הם זכו בפרס גראמי לאלבום הדאנס/אלקטרוני הטוב ביותר עם אלבום ההופעה שלהם 3-D The Catalogue בטקס ב-2018. בשנת 2021 נכנס קרפטוורק להיכל התהילה של הרוקנרול בקטגוריית ההשפעה המוקדמת. נכון לשנת 2024, הלהקה ממשיכה בסיבוב הופעות, עם הופעות חיות של חברי הלהקה לרגל חגיגות יובל החמישים של קרפטוורק.
היסטוריה > 1970–1973: היווצרות ושנים ראשונות

פלוריאן שניידר (חלילית, סינתיסייזר, כינור) וראלף היטר (עוגב, סינתיסייזר) נפגשו כסטודנטים בבית הספר הגבוה ע"ש רוברט שומאן בדיסלדורף בסוף שנות ה-60, והשתתפו בסצנת המוזיקה והאמנות הניסיונית הגרמנית של אותה תקופה, שמלודי מייקר כינה בצחוק "קראוטרוק".
הם הצטרפו לחמישייה בשם Organisation, שהוציאה אלבום אחד, Tone Float בשנת 1970, שהונפק על ידי RCA רקורדס בבריטניה, והתפרקה זמן קצר לאחר מכן. שניידר החל להתעניין בסינתיסייזרים, והחליט לרכוש אחד כזה בשנת 1970. בעת ביקור בתערוכה בעיר הולדתם על האמנים החזותיים גילברט וג'ורג', הם רואים "שני גברים לבושים בחליפות ועניבות, הטוענים שהם מכניסים אמנות לחיי היומיום. באותה שנה החלו היטר ושניידר להביא את חיי היומיום לאמנות וליצור את קרפטוורק".
ההרכבים הראשונים של קרפטוורק מ-1970 עד 1974 השתנו, כאשר היטר ושניידר עבדו עם כחצי תריסר מוזיקאים אחרים במהלך ההכנות וההקלטות של שלושה אלבומים והופעות חיות, כולל הגיטריסט מייקל רות'ר והמתופף קלאוס דינגר, שעזבו כדי להקים את ‏Neu!. הדמות הקבועה היחידה בהרכבים אלה הייתה שניידר, שכלי הנגינה העיקרי שלו באותה עת היה החליל, לעיתים ניגן גם בכינור ובגיטרה, כולם מעובדים באמצעות מגוון רחב של מכשירים אלקטרוניים. היטר, שעזב את הלהקה למשך שמונה חודשים כדי להתמקד בהשלמת לימודיו באוניברסיטה, ניגן בסינתיסייזר ובקלידים (כולל אורגן פרפיסה ופסנתר חשמלי).
הלהקה הוציאה שני אלבומי רוק ניסיוני חופשי, Kraftwerk ו-Kraftwerk 2. האלבומים היו בעיקר אלתורים מוזיקליים גישושיים שנוגנו במגוון כלים מסורתיים כולל גיטרה, בס, תופים, אורגן, חליל וכינור. שינויים שלאחר ההפקה בהקלטות אלה שימשו כדי לעוות את הצליל של הכלים, במיוחד מניפולציה של קלטות שמע ודיבובים מרובים של כלי נגינה אחד על אותה רצועה. שני האלבומים אינסטרומנטליים בלבד. הופעות חיות מ-1972 עד 1973 נעשו ברובן כצמד, תוך שימוש במכונת תופים אלקטרונית פשוטה מסוג ביט-בוקס עם מקצבים קבועים מראש שנלקחו מעוגב חשמלי. מדי פעם הם הופיעו גם עם נגני בס. מופעים אלה היו בעיקר בגרמניה, עם הופעות מזדמנות בצרפת. מאוחר יותר בשנת 1973 הצטרף ולפגנג פליר ללהקה לחזרות.
עם Ralf und Florian, שיצא בשנת 1973, החלו קרפטוורק להסתמך יותר על סינתיסייזרים ומכונות תופים. אף על פי שהוא אינסטרומנטלי כמעט לחלוטין, האלבום מסמן את השימוש הראשוני של קרפטוורק בווקודר בשיר "Ananas Symphonie" (סימפוניית האננס), שהפך לאחד מסימני ההיכר המוזיקליים שלו. על פי עיתונאי המוזיקה האנגלי סיימון ריינולדס, קרפטוורק הושפעו ממה שהוא כינה "מרד אדרנליזציה" של אמני דטרויט בסוף שנות ה-60 כמו MC5 והסטוג'ס.
היסטוריה > 1974–1976: פריצת דרך בינלאומית, Autobahn ו-Radio-Activity

עם שחרורו של Autobahn ב-1974 התרחקה קרפטוורק מהצליל של שלושת אלבומיה הראשונים. היטר ושניידר השקיעו בטכנולוגיות חדשות יותר כמו המינימוג וה-EMS Synthi AKS, ועזרו להעניק לקרפטוורק צליל חדש ו"ממושמע" יותר. Autobahn היה גם האלבום האחרון שקוני פלאנק הנדס. לאחר ההצלחה המסחרית של Autobahn בארצות הברית, שם הגיע למקום ה-5 במצעד האלבומים והקלטות המובילים של בילבורד, היטר ושניידר השקיעו בעדכון האולפן שלהם, ובכך הפחיתו את תלותם במפיקים חיצוניים. באותה תקופה הפך הצייר והגרפיקאי אמיל שולט למשתף פעולה קבוע, עיצב עטיפות אלבום, היה שותף לכתיבת מילים וליווה את הקבוצה בסיבוב הופעות.
בשנת 1975 חלה תפנית בהופעות החיות של קרפטוורק. עם תמיכה כספית מחברת פונוגרם בארצות הברית, הם יכלו לצאת לסיבוב הופעות לקידום האלבום Autobahn, סיבוב הופעות שלקח אותם לראשונה לארצות הברית, קנדה ובריטניה. סיבוב ההופעות כלל גם הרכב חדש, יציב וחי בצורת רביעייה. היטר ושניידר המשיכו לנגן בסינתיסייזרים כמו המינימוג ו-ARP Odyssey, כאשר השימוש של שניידר בחליל פחת. השניים החלו לשיר בשידור חי בפעם הראשונה, ושניידר עיבד את קולו עם ווקודר בשידור חי. ולפגנג פליר והחבר החדש בלהקה קרל ברטוס הופיעו בכלי הקשה אלקטרוניים תוצרת בית. ברטוס השתמש גם בוויברפון על הבמה. הרכב היטר-שניידר-ברטוס-פליר נשאר במקומו עד סוף שנות ה-80 ונחשב כיום להרכב החי הקלאסי של קרפטוורק. אמיל שולט מילא בדרך כלל את תפקיד מנהל הסיור.
לאחר סיבוב ההופעות של Autobahn בשנת 1975, החלו קרפטוורק לעבוד על אלבום המשך, Radio-Activity (שם גרמני: Radio-Aktivität). לאחר השקעה נוספת בציוד חדש, אולפן קלינג קלאנג הפך לאולפן הקלטות שעובד במלואו. הלהקה השתמשה בתקשורת רדיו כהנושא המרכזי באלבום הקונספט, שהשתפר בסיבוב ההופעות האחרון שלהם בארצות הברית. עם אמיל שולט שעבד על גרפיקה ומילים, קרפטוורק החלן להלחין מוזיקה לאלבום החדש. אף על פי ש-Radio-Activity זכה להצלחה מסחרית פחותה מ-Autobahn בבריטניה ובארצות הברית, האלבום פתח את השוק האירופי עבור קרפטוורק, וזיכה אותם בדיסק זהב בצרפת. קרפטוורק יצרו קליפים וביצעו מספר הופעות חיות אירופאיות כדי לקדם את האלבום. עם שחרורם של Autobahn ו-Radio-Activity, קרפטוורק השאירו מאחוריהם את הניסויים האוונגרדיים ועברו למנגינות הפופ האלקטרוניות שבהן הם ידועים ביותר.
בשנת 1976 יצאו קרפטוורק לסיבוב הופעות לקידום האלבום Radio-Activity. דייוויד בואי היה בין המעריצים של האלבום והזמין את הלהקה לתמוך בו בסיבוב ההופעות שלו Station to Station, הצעה שהלהקה דחתה. למרות כמה חידושים בסיבובי הופעות, קרפטוורק לקחו הפסקה מהופעות חיות לאחר סיבוב ההופעות של Radio-Activity בשנת 1976. כמו כן, בסיבוב הופעות זה, הם ניגנו כמה גרסאות "מבחן הדגמה" לשירים שיופיעו בהמשך באלבום Trans Europe Express.
היסטוריה > 1977–1982: Trans-Europe Express, The Man-Machine ו-Computer World

לאחר שסיימו את סיבוב ההופעות ל-Radio-Activity, החלו קרפטוורק להקליט את Trans-Europe Express (בגרמנית: Trans-Europa Express) באולפני קלינג קלאנג. Trans-Europe Express בוצע במיקס באולפני Record Plant בלוס אנג'לס. בערך באותה תקופה פגשו היטר ושניידר את דייוויד בואי בסטודיו קלינג קלאנג. שיתוף פעולה הוזכר בריאיון של בריאן אינו עם היטר, אך הוא מעולם לא יצא לפועל. יציאתו של Trans-Europe Express במרץ 1977 צוין בנסיעה ראוותנית ברכבת ששימשה כמסיבת עיתונאים של EMI צרפת. האלבום זכה בפרס דיסקו בניו יורק מאוחר יותר באותה שנה.
במאי 1978 הוציאו קרפטוורק את האלבום The Man-Machine (בגרמנית: Die Mensch-Maschine), שהוקלט באולפני קלינג קלאנג. בשל מורכבות ההקלטה, האלבום עבר מיקס בסטודיו רודאס בדיסלדורף. הלהקה שכרה את טכנאי הקול ליאנרד ג'קסון מדטרויט כדי שיעבוד עם ג'ושקו רודאס על המיקס הסופי. The Man-Machine היה האלבום הראשון של קרפטוורק שבו קרל ברטוס קיבל קרדיט ככותב שירים. העטיפה, שיוצרה בשחור, לבן ואדום, נוצרה בהשראת האמן הרוסי אל ליסיצקי ותנועת הסופרמטיזם. גונתר פרולינג צילם את הלהקה לעטיפה, תמונה אייקונית שהציגה את הרביעייה לבושה בחולצות אדומות ועניבות שחורות. לאחר יציאתו, קרפטוורק לא הוציאו אלבום נוסף במשך שלוש שנים.
במאי 1981 הוציאו קרפטוורק את Computer World (בגרמנית: Computerwelt) בחברת התקליטים EMI רקורדס. השיר הוקלט באולפני קלינג קלאנג בין השנים 1978-1981. חלק ניכר מהזמן הזה הוקדש לשינוי האולפן כדי להפוך אותו לנייד כך שהלהקה תוכל לקחת אותו לסיבוב הופעות. חלק מהשירה האלקטרונית ב-Computer World נוצרה באמצעות מתרגם שפות טקסס אינסטרומנטס. "Computer Love" יצא כסינגל עם השיר "The Model" של מ-The Man-Machine. תקליטני רדיו התעניינו יותר בבי-סייד, ולכן הסינגל יצא מחדש על ידי EMI ושוחרר מחדש עם "The Model" כאיי-סייד. הסינגל הגיע למקום הראשון בבריטניה, מה שהופך את "The Model" לשיר המצליח ביותר של קרפטוורק במדינה זו. כתוצאה מכך, האלבום The Man-Machine הפך להצלחה גם בבריטניה, והגיע למקום ה-9 במצעד האלבומים בפברואר 1982. ההופעה החיה של הלהקה התמקדה יותר ויותר בחומרים מבוססי שירים, עם שימוש רב יותר בשירה ושימוש בציוד רצף לכלי הקשה ולמוזיקה. בניגוד לדימוי המגניב והמבוקר שלהם, הקבוצה השתמשה ברצפים באופן אינטראקטיבי, מה שאיפשר אלתור חי. למרבה האירוניה, קרפטוורק לא היו בעלים של מחשב בזמן הקלטת Computer World.
קרפטוורק חזרו להופעות חיות עם סיבוב ההופעות Computer World ב-1981, שם הלהקה ארזה למעשה את כל אולפן הקלינג קלאנג שלה ולקחה אותו איתו לדרך. הם גם עשו שימוש רב יותר בוויזואליות חיה, כולל שקופיות שהוקרנו לאחור וסרטים המסונכרנים עם המוזיקה עם התפתחות הטכנולוגיה, שימוש בכלים ממוזערים ידניים במהלך הסט, ושימוש בבובות העתק של עצמם לביצוע על הבמה במהלך השיר "The Robots".