stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צ'ארלס לוטון
הערות שוליים

↑  מייקל אטקינסון, houses of the unholy, ווילג' ווייס 23.10.2001
↑  המרד על הבאונטי אתר solarnavigator
↑  ג'ון האוזמן כלתו של פרנקנשטיין ניו יורק טיימס. 17.4.1983
| פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1928–1940 | אמיל יאנינגס (1928) • ורנר בקסטר (1929) • ג'ורג' ארליס (1930) • ליונל ברימור (1931) • פרדריק מארץ'/ואלאס בירי (1932) • צ'ארלס לוטון (1933) • קלארק גייבל (1934) • ויקטור מקלגלן (1935) • פול מוני (1936) • ספנסר טרייסי (1937) • ספנסר טרייסי (1938) • רוברט דונאט (1939) • ג'יימס סטיוארט (1940) |  |
| 1941–1960 | גרי קופר (1941) • ג'יימס קאגני (1942) • פול לוקאס (1943) • בינג קרוסבי (1944) • ריי מילאנד (1945) • פרדריק מארץ' (1946) • רונלד קולמן (1947) • לורנס אוליבייה (1948) • ברודריק קרופורד (1949) • חוזה פרר (1950) • המפרי בוגרט (1951) • גרי קופר (1952) • ויליאם הולדן (1953) • מרלון ברנדו (1954) • ארנסט בורגניין (1955) • יול ברינר (1956) • אלק גינס (1957) • דייוויד ניבן (1958) • צ'רלטון הסטון (1959) • ברט לנקסטר (1960) |  |
| 1961–1980 | מקסימיליאן של (1961) • גרגורי פק (1962) • סידני פואטייה (1963) • רקס הריסון (1964) • לי מרווין (1965) • פול סקופילד (1966) • רוד סטייגר (1967) • קליף רוברטסון (1968) • ג'ון ויין (1969) • ג'ורג' סי. סקוט (1970) • ג'ין הקמן (1971) • מרלון ברנדו (1972) • ג'ק למון (1973) • ארט קרני (1974) • ג'ק ניקולסון (1975) • פיטר פינץ' (1976) • ריצ'רד דרייפוס (1977) • ג'ון ווייט (1978) • דסטין הופמן (1979) • רוברט דה נירו (1980) |  |
| 1981–2000 | הנרי פונדה (1981) • בן קינגסלי (1982) • רוברט דובאל (1983) • פ. מארי אברהם (1984) • ויליאם הרט (1985) • פול ניומן (1986) • מייקל דאגלס (1987) • דסטין הופמן (1988) • דניאל דיי-לואיס (1989) • ג'רמי איירונס (1990) • אנתוני הופקינס (1991) • אל פצ'ינו (1992) • טום הנקס (1993) • טום הנקס (1994) • ניקולס קייג' (1995) • ג'פרי ראש (1996) • ג'ק ניקולסון (1997) • רוברטו בניני (1998) • קווין ספייסי (1999) • ראסל קרואו (2000) |  |
| 2001–2020 | דנזל וושינגטון (2001) • אדריאן ברודי (2002) • שון פן (2003) • ג'יימי פוקס (2004) • פיליפ סימור הופמן (2005) • פורסט ויטאקר (2006) • דניאל דיי-לואיס (2007) • שון פן (2008) • ג'ף ברידג'ס (2009) • קולין פירת' (2010) • ז'אן דוז'רדן (2011) • דניאל דיי-לואיס (2012) • מתיו מקונוהיי (2013) • אדי רדמיין (2014) • לאונרדו דיקפריו (2015) • קייסי אפלק (2016) • גארי אולדמן (2017) • ראמי מאלק (2018) • חואקין פיניקס (2019) • אנתוני הופקינס (2020) |  |
| 2021–היום | ויל סמית' (2021) • ברנדן פרייזר (2022) • קיליאן מרפי (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007435441605171  PLWABN: 9810566134605606  BIBSYS: 90854668  BNE: XX1055341  BnF: cb12508546x (data)  CANTIC: a11794732  CiNii: DA13940508  GND: 118726684  ISNI: 0000 0001 1023 8117  LCCN: n50058537  MusicBrainz: 75a45262-8e8d-4eb6-bc30-207fbf6d9644  NKC: pna2004261719  NLA: 36023415  NLK: KAC2020L7928  NTA: 07082505X  SELIBR: 235411  SNAC: w6h70j49  SUDOC: 034318542  Trove: 1190529  ULAN: 500331079  VIAF: 32104205   WorldCat (עם VIAF): 32104205 
לוטון בסרט "המרד על הבאונטי" (1935)
לוטון כהנרי השמיני בסרט "בס הצעירה", 1953
אלזה לנצ'סטר, 1935
אהרן ליב ביסקו

אין תמונה חופשית
אהרן ליב בּיסְקוֹ (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: ביסקאָ; ברוסית: Л. Бысько; בכתב לטיני: A. L. Bisko;‏ 1859 – 1929) היה סופר, עיתונאי ופדגוג עברי.
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ביסקו נולד ב-1859 בסנקט פטרבורג, בירת האימפריה הרוסית.
הרבה להשתתף בעיתונות העברית. פרסם בעיקר מאמרים בענייני חינוך ולימוד השפה העברית, וכן ביקורת ספרות. פרסם ביקורת, סיפורים, עיבודים וספרי לימוד, בהם בעיקר ספרים ומקראות להוראת השפה העברית. בסוף שנת 1902 היגר מפולין ללונדון, היה אחד הפעילים הבולטים בחוג הקטן של הסופרים העבריים בלונדון וכיהן כמזכיר אגודת 'דוברי עברית', שנוסדה ברובע וייטצ'פל סמוך לבואו. בהמשך התגורר בסקוטלנד. פרסם מילון עברי–יידי (לונדון תרע"ג) וכן שיחון אנגלי–עברי–יידי–פולני (ורשה תרפ"ג 1926).
ביסקו ישב בבריטניה עד שנת 1927, אז נסע לבקר ביישובי יהדות מזרח אירופה והתפרנס ממתן הרצאות בנושאי יהדות אנגליה וחינוך עברי.
על פי צ' טרלובסקי, בשנים האחרונות לחייו נדד מעיר לעיר "עלוב, בודד ועזוב", עד ששם קץ לחייו בעיירה הקטנה דולחינוב הסמוכה לווילנה.
כתביו

חכמת הפרצוף; נלקט מספרי החוזה ברשמי הפנים החכם לאפאטער על ידי המעתיק הרוסי HB ובעקבות המעתיק הלכתי אני א.ל. ביסקא, ורשה: ישראל אלאפין, תרמ"ח.
תשובות כהלכה: להדוברים על האגודות "שפה ברורה" בגאוה ובוז, ונלוו עליהן שיחות שפת עבר, ורשה: האחים שולדבערג, תרנ"א 1890.
כליל השפה: ספר למוד ידיעת כל לשון עבר האצורה בכתבי הקדם... במשך חצי שנה, ורשה: בוימריטטער, תרנ"ד 1893.
מעשה בשני חסידים: ספור לצעירים לימים, ורשה: א. בוימריטטער, תרנ"ד 1893.
רבי יהודה בן ר’ שלמה אלחריזי, תחכמוני; עם הארות ותולדות המחבר מאת אהרן ליב ביסקא, ורשה: נ.א. יאַקאָבי, תרנ"ד 1894.
מיכאל המלאך: ספור לצעירים לימים, וילנה תרנ"ד. (עיבוד ל"במה יחיו בני האדם" ללב טולסטוי)
דער מלאך: איינע העכסט אינטערעסאַנטע געשיכטע, ז'יטומיר: צבי הירש עפשטיין, תרנ"ד 1894. (ביידיש)
דיא בייזע שוסטערען, ז'יטומיר תרנ"ו 1896.
כור לספרה: בקורת, ורשה: דפוס א' בוימריטטער, תרנ"ז 1897. (הספר בקטלוג ULI)
פרקי תלמוד: כריסטומטיה תלמודית למתחילים (כֻּלה מנֻקדה) עם תרגום המלות התלמודיות ברוסית ואשכנזית (באותיות עבריות) ועם הערות מבארות את המקומות הקשים, ורשה: תושיה, תרס"א 1900.
ביבליותיקה קטנה, לונדון: התקוה, תרס"ג, 1903. (סיפורים קצרים)
מלון זרגוני-עברי: (מלא ושלם); הגה בכתב על ידי י. מ. זלקינד, לונדון: דפוס י. גרוֹדֶצקי, תרע"ג. (מהדורה נוספת: "מלון (מלא ושלם) יהודי עברי", ורשה: א. גיטלין, תרפ"ט.)
תורת המוזיקה: בצירוף מאמר התחדשות הנגינה העברית, לונדון: דפוס י. גרודצקי (אגודת פועלים), תרפ"ד.
שיחון אנגלי־עברי־יהודי־פולני: ענגליש־העברעאיש־יודיש־פויליש: English-Hebreish-Yudish-Poylish, ורשה: הוצאת ת. יאקובסאן, מ. גאלדבערג, תרפ"ו 1926.
Divine correspondence: A series of letters between Apis, the worshipped bull of Egypt and his brother, Apis of Russia, Glasgow: A.L. Bisko, 1905.
Lilienbloom, the Zionist, Edinburgh: Jewish Renaissance Publishers, 1912.
הערות שוליים

↑  אבנר הולצמן, אהבות ציון: פנים בספרות העברית החדשה, ירושלים: כרמל, תשס"ו 2006, עמ' 101. על האגודה ראו: א"ר מלאכי, 'ברנר והספרות העברית באמריקה', בצרון שנה לב, כרך סב, חוברת ז (293) (אב–אלול תשל"א), עמ' 372–377.
↑  צ. טרלובסקי, על דאבדין ומשתכחין.. (קומץ זכרונות), הצפירה, 28 באפריל 1931.
↑  ראו ביקורת: שמואל ראָזענפעלד, מעילה ספרותית, המליץ, 23 באוגוסט 1894.
↑  ראו ביקורת: אר"ז, שיחה בעולם הספרות: כור לספרה, בקורת מאת אהרן ליב ביסקא, הצפירה, 26 במרץ 1897, המשך, המשך, המשך.
↑  ראו ביקורות: סבון, קנקן חדש מלא ישן, הצפירה, 17 בינואר 1901; אמתי, בינה בספרים: פרקי תלמוד: כריסטומטיה תלמודית למתחילים עם תרגום המלות ברוסית ואשכנזית מאת א. ל. ביסקא, המליץ, 2 ביוני 1901.
↑  בחתימה נכתב בטעות אהרן ליב דיסקין, ראו תקון טעות, הצפירה, 20 באוגוסט 1889.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007288528405171  PLWABN: 9810610669105606  ISNI: 0000 0000 7105 623X  LCCN: nr94043249  SELIBR: 256116  VIAF: 24486710   WorldCat (עם VIAF): 24486710
פרסי בחירת הנוער 2012

| --- | --- |

 תאריך:  22 ביולי 2012
 מיקום:  קליפורניהיוניברסל סיטי, לוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  דמי לובאטו עם קווין מק'הייל
 מפיק:  פול פלאטרי • בוב ביין • מייקל בורג
 במאי:  מייקל דמפסי
 רשת שידור:    פוקס
 →2011 2013← פרסי בחירת הנוער
טקס פרסי בחירת הנוער לשנת 2012 התקיים ב-22 ביולי 2012 באמפיתיאטרון גיבסון שבקליפורניה, ושודר בערוץ פוקס. את הטקס הנחו השחקנית והזמרת דמי לובאטו והשחקן קווין מק'הייל ולאורכו הופיעו האומנים נו דאוט, פלו ריידה, ג'סטין ביבר וקארלי ריי ג'פסן. בטקס זה סדרת הסרטים של "דמדומים" קיבלה את פרס Ultimate, ואילו הזמרת והשחקנית מירנדה קוסגרוב קיבלה את פרס השראה מטעם Acuvue.
מספר המועמדויות הרב ביותר: הסרט "דמדומים 4: שחר מפציע - חלק ראשון" + הסרט "הנוקמים" - 11 מועמדויות כל אחד
מספר הזכיות הרב ביותר: הסרט "משחקי הרעב" - 7 זכיות
מועמדויות וזכיות > בחירת המוזיקה

| אומן | אומנית | להקה |
| --- | --- | --- |
|  ג'סטין ביבר דרייק  ברונו מארס  פיטבול  בלייק שלטון |  טיילור סוויפט אדל  ג'ניפר לופז  קייטי פרי  ריהאנה |  סלינה גומז והסצנה ג'ים קלאס הירוז  ליידי אנטבלום  LMFAO  דה וונטד |
| סינגל השנה - אומן | סינגל השנה - אומנית | סינגל השנה - להקה |
|  Boyfriend - ג'סטין ביבר Give Me Everything - פיטבול, ני-יו, אפרוג'ק ונאייר  Good Feeling - פלו ריידה  It Will Rain - ברונו מארס  Take Care - דרייק וריהאנה |  Eyes Open - טיילור סוויפט Dance Again - ג'ניפר לופז ופיטבול  Part of Me - קייטי פרי  Set Fire to the Rain - אדל  Stronger (What Doesn't Kill You) - קלי קלרקסון |  We Are Young - פאן וג'אנל מונה Ass Back Home - ג'ים קלאס הירוז ונאון היצ'  Hit the Lights - סלינה גומז והסצנה  Moves Like Jagger - מארון 5 וכריסטינה אגילרה  Party Rock Anthem - LMFAO |
| אומן דאנס אלקטרוני | אומן אר אן בי/היפ-הופ | שיר אר אן בי/היפ-הופ |
|  דייוויד גטה Deadmau5  קלווין האריס  Kaskade  סקרילקס |  ניקי מינאז' ביונסה  פלו ריידה  פיטבול  קניה וסט |  Starships - ניקי מינאז' Love on Top - ביונסה  Take Care - דרייק וריהאנה  Wild Ones - פלו ריידה  Without You - דייוויד גטה ואשר |
| להקת רוק | שיר רוק | אומן קאנטרי |
|  פאן דה בלאק קיז  פו פייטרס  פוסטר דה פיפל  לינקין פארק |  Paradise - קולדפליי Lonely Boy - דה בלאק קיז  Pumped Up Kicks - פוסטר דה פיפל  Somebody That I Used to Know - גוטייה וקימברה  We Are Young - פאן וג'אנל מונה |  האנטר הייז ג'ייסון אלדין  סקוטי מק'קרירי  בלייק שלטון |
| אומנית קאנטרי | להקת קאנטרי | שיר קאנטרי |
|  טיילור סוויפט לורן אלאינה  מירנדה למברט  קלי פיקלר  קארי אנדרווד |  ליידי אנטבלום דה בנד פרי  אלי יאנג בנד  ראסקל פלאטס  תומפסון סקוור |  Sparks Fly - טיילור סוויפט Crazy Girl - אלי יאנג בנד  God Gave Me You - דייב בארנס  Storm Warning - האנטר הייז  Tattoos on This Town - ג'ייסון אלדין |
| שיר אהבה | שיר פרידה | פריצת השנה - אומן/אומנית |
|  What Makes You Beautiful - וואן דיירקשן Die in Your Arms - ג'סטין ביבר  Give Your Heart a Break - דמי לובאטו  Home - פיליפ פיליפס  I Won't Give Up - ג'ייסון מראז |  "Payphone" - מארון 5 בהשתתפות ויז קאליפה "Climax" - אשר  "Somebody That I Used to Know" - גוטייה בהשתתפות קימברה  "Stronger (What Doesn't Kill You)" - קלי קלרקסון  "Wide Awake" - קייטי פרי |  קארלי ריי ג'פסן גוטייה  אלי גולדינג  קימברה  פיליפ פיליפס |
| פריצת השנה - להקה | הכוכב של הקיץ | הכוכבת של הקיץ |
|  וואן דיירקשן אלי יאנג בנד  פאן  קארמין  דה וונטד |  ג'סטין ביבר פלו ריידה  דייוויד גטה  פיטבול  אשר |  דמי לובאטו קארלי ריי ג'פסן  ג'ניפר לופז  קייטי פרי  ריהאנה |
| הלהקה של הקיץ | השיר של הקיץ |  |
|  וואן דיירקשן קולדפליי  ג'ים קלאס הירוז  מארון 5  דה וונטד |  Call Me Maybe - קארלי ריי ג'פסן All Around the World - ג'סטין ביבר ולודאקריס  Give Your Heart a Break - דמי לובאטו  Glad You Came - דה וונטד  Scream - אשר |  |
מועמדויות וזכיות > בחירת הספורט

| ספורטאי השנה | ספורטאית השנה |
| --- | --- |
 דייוויד בקהאם קובי בראיינט  אלברט פוחולס  טים טיבו  שון וייט:  סרינה ויליאמס קלי קלארק  מריה שראפובה  הופ סולו  לינדזי וון
מועמדויות וזכיות > בחירת האופנה ושונות

| סקסי השנה | סקסית השנה | קומיקאי/ת השנה |
| --- | --- | --- |
|  איאן סומרהולדר ג'סטין ביבר  ראיין גוסלינג  ליאם המסוורת'  רוברט פטינסון |  מיילי סיירוס סלינה גומז  קייטי פרי  ריהאנה  קייט אפטון |  אלן דג'נרס ג'ימי פאלון  אנדי סמברג  דניאל טוש  קריסטן ויג |
| אייקון אופנה - גבר | אייקון אופנה - אישה | רשת חברתית |
|  ג'סטין ביבר כריס קולפר  סי-לו גרין  ג'סטין טימברלייק  וויל.איי.אם |  קייטי פרי מיילי סיירוס  זואי דשנל  ג'ניפר לופז  ניקי מינאז' |  פייסבוק אינסטגרם  פינטרסט  טאמבלר  טוויטר |
| כוכב רשת | ציוץ בטוויטר | ספר השנה |
|  סופיה גרייס ורוזי ראיין ביטי  סימורלי  אל ובלייר פואולר  קארמין |  דמי לובאטו ג'סטין ביבר  מיילי סיירוס  ג'ימי פאלון  ראיין סיקרסט |  טרילוגיית משחקי הרעב - סוזן קולינס טרילוגיית מפוצלים - ורוניקה רות'  המעניק - לויס לאורי  בר מזל - ניקולס ספרקס  טרילוגיית דמדומים - סטפני מאייר |
| משחק וידאו | פרס השראה מטעם Acuvue | פרס Ultimate |
|  Just Dance 3 Call of Duty: Modern Warfare 3  Mass Effect 3  NBA 2K12  The Sims 3 Showtime: Katy Perry Collector's Edition |  מירנדה קוסגרוב |  סדרת סרטי דמדומים |
פדרציית הכדורגל הסובייטית

| --- | --- |

 ענפי ספורט:  כדורגל
 תחום השיפוט:  ארצי, ברית המועצות
 השתייכות:  פיפ"א אופ"א
 תאריך ההשתייכות:  1954 (אופ"א)
 מיקום המטה:  רחוב נרודנאיה 7, מוסקבה, רוסיה
 יושב ראש:  Vyacheslav Koloskov 
 תאריך ייסוד:  1934
 תאריך סגירה:  1991 
 
פדרציית הכדורגל הסובייטית (ברוסית: Федерация футбола СССР) היה הגוף המנהל את הכדורגל בברית המועצות, שארגן את ליגת העל, מערכת ליגות הכדורגל במדינה, ואת הנבחרת הלאומית.
מקום מושבה של ההתאחדות היה בבירה הסובייטית, מוסקבה והיא נוסדה ב-1934 כיורשת איגוד הכדורגל הכל רוסי (Всеросси́йский футбо́льный сою́з), שהיה ארגון הכדורגל הלאומי של האימפריה הרוסית.
ההתאחדות חברה בפיפ"א משנת הקמתה והייתה חברה באופ"א משנת 1954 עד 1992, עת הוחלפה על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית.
יושבי ראש

|  | שם | תקופת כהונה |
| --- | --- | --- |
| 1. | ולדימיר גרנאטקין | מאי 1959 — ינואר 1964 |
| 2. | נ. ריאשנצב | ינואר 1964 — יולי 1967 |
| 3. | ו. מושארקין | יולי 1967 — ינואר 1968 |
| 4. | ל. ניקונוב | ינואר 1968 — יוני 1968 |
| 5. | ו. גרנאטקין | יולי 1968 — מרץ 1973 |
| 6. | ב. פדוסוב | מרץ 1973 — דצמבר 1980 |
| 7. | בוריס טופורנין | דצמבר 1980 — מאי 1989 |
| 8. | ל. לבדב | יוני 1989 — ינואר 1990 |
| 9. | ויאצ'סלב קולוסקוב | ינואר 1990 — דצמבר 1991 |
| כדורגל בברית המועצות  |
| --- | --- | --- |
| ניהול | פדרציית הכדורגל הסובייטית • ועדת הספורט של ברית המועצות • קבוצות • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | ליגת העל • ליגת המשנה הסובייטית • הליגה הסובייטית השנייה |  |
| תחרויות ליגה נוספות | אליפות אוקראינה הסובייטית בכדורגל • אליפות ארמניה הסובייטית בכדורגל • אליפות אוזבקיסטן הסובייטית בכדורגל • אליפות אזרבייג'ן הסובייטית בכדורגל • אליפות בלארוס הסובייטית בכדורגל • אליפות רוסיה הסובייטית בכדורגל |  |
| תחרויות גביע | הגביע הסובייטי • גביע הפדרציה הסובייטי • גביע רוסיה הסובייטית בכדורגל • הסופר קאפ הסובייטי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה • עד גיל 19 • עד גיל 16 |  |
| תחרויות עבר | אליפות האימפריה הרוסית בכדורגל • גביע טוסמן |  |
| ברית המועצות במפעלים האירופיים | דינמו קייב • שחטאר דונצק • דינמו • זניט • טורפדו • לוקומוטיב • ספרטק • צסק"א |  |
ערוץ Match Premier

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 סוג:  ערוץ ספורט
 תאריך השקה:  17 במרץ 2006 כ"כדורגל שלנו"
 בעלות:  גזפרום מדיה
 שפה:  רוסית
 משרד ראשי:  מוסקבה מוסקבה
 פורמט תמונה:  HDTV 1080i
 
 https://matchtv.ru/premier
ערוץ Match Premier (ברוסית: Матч Премьер) הוא ערוץ טלוויזיה רוסי המשדר את משחקי ליגת העל הרוסית בכדורגל, כמו גם תוכניות ספורט מקומיות.
היסטוריה

הערוץ הושק לראשונה ב-17 במרץ 2006, בשם "NTV-Plus הכדורגל שלנו" (НТВ-Плюс Наш футбол).‏
ביולי 2012 ערוץ הטלוויזיה "הכדורגל שלנו" הועבר לניהול חברת "LIGA-TV" והוא עבר מניהול חברת "NTV פלוס".
בתחילת יולי 2012 מנכ"ל צסק"א רומן בבאייב סיפר על תוכניות להשיק ערוץ טלוויזיה ייעודי למשחקי הליגה הרוסית.
ב-12 ביולי 2013 ערוץ הטלוויזיה "כדורגל שלנו" החל לשדר באיכות HD‏. ב-1 בספטמבר 2015 כל הזכויות על ערוץ הטלוויזיה "כדורגל שלנו" עברו לחברת LIGA TV.
מה-20 ביולי 2012 עד ל-31 באוגוסט 2015 הערוץ היה בבעלות חברת LLC "Liga TV"‏. ב-12 ביולי 2013 הערוץ הופרד מחבילת ערוצי NTV ונקרא בשם "כדורגל שלנו" (Наш футбол), כשהוא משדר בבלעדיות את כל משחקי ליגת העל הרוסית.
ב-24 ביולי 2018 בפגישה של מנהלת הפרמייר ליג הרוסי בכדורגל, הוחלט על הקמת ערוץ "Match Premier", אשר מחליף את ערוץ "כדורגל שלנו". השקת הערוץ תוכננה ל-21:00 ב-27 ביולי, עם שידור משחק הסופר קאפ הרוסי והערוץ מותג מחדש, לקראת עונת 2018/2019 בליגת העל הרוסית בכדורגל ונקרא בשם "Match Premier". מאז הקמתו, הערוץ מעניק חסות לפרס כדורגלן החודש בליגת העל הרוסית בכדורגל ומארגן את טורניר הידידות גביע Match Premier.
הערות שוליים

↑  «Лига-ТВ» повысит доходы РФПЛ? Часть 1 - Бизнес - Чемпионат Com,‏ua.championat.com
↑  «НТВ-Плюс» договорился о подписании трёхлетнего контракта с РФПЛ // Чемпионат.com
↑  "Премьер-Лига создаёт «Лига-ТВ»". РФПЛ (оф.сайт). אורכב מ-המקור ב-2012-08-21. נבדק ב-2012-07-04.
↑  "Роман Бабаев: Генеральным директором «Лига-ТВ» назначен сотрудник «Зенита»". news.sport-express.ru. אורכב מ-המקור ב-2012-08-21. נבדק ב-2012-07-04.
↑  "Новости компании / НТВ-ПЛЮС". אורכב מ-המקור ב-2013-07-19. נבדק ב-2013-07-11.
↑  РФПЛ создаст собственный спутниковый канал «ЛИГА-ТВ»
↑  Tele-SatInfo.RU :: Мир новостей спутникового и эфирного телевидения
↑  "Телеканал "Матч Премьер" начнет вещание 27 июля трансляцией игры за Суперкубок России". טאס"ס. 2018-07-26.
מוזיקת האוס

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  דיסקו, פוסט-דיסקו, יורודיסקו, איטלו דיסקו, סינת'-פופ, אלקטרו, דאב, ג'אז, Hi-NRG
 מקורות תרבותיים:  תחילת שנות ה-80 בניו יורק, ניו יורק ושיקגו, אילינוי, ארצות הברית; לונדון, מנצ'סטר, בריטניה
 מוצא:  ארצות הברית 
 כלים:  סינתיסייזר, מכונת תופים, מקלדת אלקטרונית, סמפלר, סקוונסר
 פופולריות מיינסטרים:  גדולה, בעיקר בסוף שנות ה-80 ותחילת ה-90 באירופה, ארצות הברית ואוסטרליה.
 נגזרות:  יורופופ, רייב
 תת-סוגות
 גראז', פרנץ' האוס, אסיד האוס, פרוגרסיב האוס, דיפ האוס, קליק האוס, מיקרו האוס, אלקטרו האוס, בייס האוס, דרים האוס, הארדסטייל, איטלו האוס, מינימל האוס, טרייבאל האוס, הארד האוס, פיוצ'ר האוס
 סוגות היתוך
 טק האוס, אמביינט האוס, היפ האוס, אלקטרו סווינג, ג'רזי קלאב, מומבהתון, נו-דיסקו
 נושאים קרובים
 טכנו, פופ, דיסקו, אלקטרו
 
מוזיקת האוס (באנגלית: House music) היא סוגה של מוזיקת דאנס אלקטרונית בעלת משקל 4/4 בטמפו שבין 120–130 פעימות לדקה. ההאוס התחיל כסגנון קטן מאוד בארצות הברית וגדל לממדים אסטרונומיים וכיום המונח "האוס" מאגד תחתיו אין ספור סגנונות וגוונים. ההאוס כיום פופולרי מאוד ויש לו הדים בסגנונות מוזיקה שונים.
תחילתו של ההאוס

ההאוס נולד ברחבות הריקודים של ניו יורק, שיקגו ולונדון בשנות השמונים, בתקופה בה כלי הנגינה האלקטרוניים השתכללו (לדוגמה, המצאת ה-MIDI) ובארצות הברית נוצר ביקוש למוזיקת ריקודים חדשה. לאחר שהדיסקו נושל על ידי גל הרוק הכבד של תחילת שנות השמונים, החלו להתפתח סצנות שונות של מוזיקה אלקטרונית חדשה בערים שונות בארצות הברית.
בעוד שבדטרויט ניכרה בעיקר השפעה של אלקטרו בסצנה של מה שנקרא לאחר מכן טכנו, בניו יורק ובשיקגו נוצרו סצנות של סינת'-פופ, אלקטרו-פאנק, איטלו דיסקו (הגרסה האלקטרונית והאירופית של הדיסקו), והתחילו ליצור בהשפעתם מוזיקה אלקטרונית פחות מתוכנתת ו"רובוטית" ויותר אנושית ועליזה.
ההאוס של שיקגו

השם "האוס" נטבע בשיקגו על שם מועדון ה-Warehouse בו לראשונה החל חלוץ הז'אנר, פרנקי נאקלס, בשימוש בתמהיל בין סגנון הסינתפופ האירופי והדיסקו. לאחר זמן מה החלו נפוצים קטעים מוזיקליים שהושפעו מתמהיל זה והם למעשה קטעי ההאוס הראשונים. הקטע "Your Love" של פרנקי נאקלס נחשב בעיני רבים ללהיט ההאוס הראשון (על אף שאחרים מחשיבים את "I Feel Love" של דונה סאמר בהפקת ג'ורג'ו מורודר ללהיט ההאוס הראשון). עד לאמצע שנות השמונים היה ההאוס למוזיקת הריקודים העיקרית של שיקגו ומועדוני האוס רבים נפתחו, כמו גם תחנות רדיו שהוקדשו להאוס.
ההאוס מורכב בדרך כלל מסינקופות דומות בעלי מלודיות שונות.
בין המפיקים והדי-ג'יים החשובים מהסצנה של שיקגו נמנים Ron Hardy, Marshal Jefferson, Larry Heard, Farley Jackmaster Funk ו-(Cajmere (Green Velvet.
| --- | --- |
: רצועת האוס מודרני 
: לעזרה בהפעלת הקובץ
ההאוס של ניו יורק (גאראז')

סצנת ההאוס של ניו יורק היא המשך ישיר של סצנת הדיסקו בה ולכן, לפחות לגבי התקופה בה התגבש הסגנון, אי אפשר להפריד לחלוטין בין דיסקו והאוס. המונח גאראז' מציין את מגוון הסגנונות שנוגנו ב-"Paradise Garage" - המועדון הניו יורקי האגדי בו התבסס הסגנון. ההאוס שהתגבש בסצנה זו הוא יותר אקוסטי ויותר קרוב לדיסקו ולמוזיקת נשמה, ומאוחר יותר הושפע גם ממוזיקה לטינית ובעיקר מהסמבה (למשל ביצירותיהם של Masters at Work, Kerry Chandler ועוד).
בין המפיקים והדי-ג'יים החשובים באסכולה זו נמנים Joe Claussell, Tony Humphries, Cevin Fisher, François K, Todd Terry.
הגאראז' היה הטריגר העיקרי להתפתחות ההאוס בבריטניה מסוף שנות ה-80 והפיכתה למעוז של האוס, שם זכה להצלחה הגדולה ביותר שלו. בבריטניה התפתחו סגנונות האוס רבים אך הסגנון הבריטי שהכי מזוהה בהווה עם ההאוס בבריטניה הוא ה-
2Step Garage (או UKG UK Garage), שעיקרו שימוש בסימפולי תופים מקוטעים ובמקצב מתוחכם. הסגנון התחיל כסגנון האוס וכיום עיקר ההתפתחות שלו היא לכיוון ראפ והיפ-הופ.
נקודות מפנה בהיסטוריית ההאוס

בשנת 1987 הגיע הלהיט "Jack Your Body" של סטיב 'סילק' הארלי למקום הראשון בבריטניה ובכך היה להצלחה המסחרית הראשונה של קטע האוס.
בשנת 1988 הוציאו ה-Jungle Brothers, מהרכבי ההיפ-הופ החשובים והגדולים, את הסינגל "I'll House You", קטע אשר שילב ראפ על מקצב האוס (בהפקת הדי-ג'יי Todd Terry). הקטע היה הראשון לחבר בין שני הסגנונות, אשר עד אז לא היה קשר ביניהם משום שהאוס נחשב למוזיקה "עליזה". הסינגל היה ללהיט גדול ובכך קידם את סגנון הפיוז'ן היפ-האוס, והיווה תקדים ליצירת שילובים נוספים מסוג זה.
שנות התשעים הייתה תור הזהב של ההאוס, הדאנס, ושל הטכנו ובשנים אלה ההאוס היה בשיא הפופולריות שלו.
בין הלהיטים הגדולים של התקופה:
Haddaway - What Is Love
Snap! - Rhythm is a dancer
It's My Life - ד"ר אלבן
Show Me Love - ‏ .Robin S
Scatman's world - סקטמן ג'ון
Ace Of Base - All That She Wants
La Bouche - By My Lover
Unlimited - No limit
Culture Beat - Mr. Vain
Eiffel 65 - Blue
Gala - Free From Desire
Corona - The Rhythm Of The Night
Mr. President - Coco Jambo
Aqua - Barbie Girl
Los Del Rio - מאקארנה
Rednex - Cotton Eye Joe
DJ Alice - Better Off Alone
בסוף שנות התשעים חלה עליה מטאורית בפופולריות ההאוס באירופה, בעיקר סביב היורופופ ותרבות המועדונים של איביזה.
בנוסף בתקופה זו קמו להקות מהפכניות כגון דאפט פאנק, שהוציאה את האלבום Homework ובכך יצרה את סגנון ההאוס הצרפתי המאופיין בלופים פאנקיים, ושינתה את סצנת ההאוס. להקה חשובה נוספת שקמה בסוף שנות התשעים היא Basement Jaxx שיצרה האוס בסגנון ייחודי ואקלקטי במיוחד.
ההאוס היה מאז ומעולם פופולרי בעיקר באירופה, עם הבלחות קצרות למצעדים של ארצות הברית כמו "Rhythm is a dancer" כמו גם להיטים שונים של מדונה, שאימצה לעצמה את ההאוס באחד מגלגוליה הרבים. שנות ה-90 של המאה ה-20 ביוהנסבורג התפתח סגנון "קוואייטו" שמשלב האוס עם ניגון אפריקאי. עם הזמן הסגנון נעשה פופולרי גם בנמיביה בו פועל הזמר סאני בוי ואמנים נוספים.
מועדון הלילה "פרדייז גאראז" בניו יורק, ניו יורק בו נולד סגנון הגאראז'.
צמד ההאוס הצרפתי דאפט פאנק אשר היה פעיל מתחילת שנות התשעים.
אנטולי קפלן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בינואר 1903 רהצ'וב, בלארוס 
 פטירה:  3 ביולי 1980 (בגיל 77) סנקט פטרבורג, ברה"מ 
 שם לידה:  אנטולי לבוביץ׳ תנחום קפלן
 מקום קבורה:  בית הקברות של קורבנות התשעה בינואר 
 מקום לימודים:  מכון רפין לאמנויות 
 הושפע על ידי:  קוזמה פטרוב-וודקין
 
אנטולי לבוביץ׳ (תנחום) קפלן (ברוסית: Анатолий Львович Каплан;‏ 10 בינואר 1903, רוגאצ'ב, האימפריה הרוסית - 3 ביולי 1980, לנינגרד, ברית המועצות) היה אמן יהודי-רוסי שנודע כאמן הדפס ותחריט. פעל גם כצייר ופסל.
ביוגרפיה

קפלן, בנם של השוחט לוויק (לוי יצחק) ושרה, נולד בעיירה רוגאצ'ב שליד הומל (כיום בלארוס). אביו היה קצב. הוא היה השלישי מבין שישה אחים ואחיות.
למד בתלמוד תורה וכנער צייר שלטים לבעלי חנויות ברוגצ׳וב, ביחד עם חברו המשורר שמואל הלקין. בין השנים 1922–1927 למד במכון הגבוה לאמנות וטכנולוגיה (VKhUTEIN) שבפטרוגרד־לנינגרד אצל האמן קוזמה פטרוב-וודקין. בשנת 1928 יצר בשיתוף פעולה עם קבוצת האוונגארד OBERIU והשתתף בעיצוב מחזהו של דניאיל חארמס ״אליזבת באם״. בין השנים 1937–1940 למד בסדנה הניסיונית של לנינגרד, שם התמחה בטכניקות של ליתוגרפיה בהנחיית אמן הגרפיקה גיאורגי ס. ורייסקיו והתקבל כחבר באגודת האמנים של ברית המועצות והתחיל להשתתף בתערוכות מטעם המדינה.
בשנת 1934 נישא ליבגנייה (ז׳נייה) ליבמן. בתם היחידה, ליובוב (ליובה), נולדה שנה לאחר מכן. בזמן המצור על לנינגרד יצאה המשפחה מהעיר, אליה חזרה  בתום מלחמת העולם השנייה, במהלכה נרצחו כמעט כל בני משפחתו שנותרה ברוגאצ'ב. בשובו לעיר יצר קפלן סדרת ליתוגרפיות שהוקדשו לתחיית העיר לאחר המלחמה. הסדרה התקבלה בהערכה גדולה במיוחד ונקנתה על ידי 18 גלריות לאומיות. במהלך השנים עבד גם כאמן ראשי במפעל הזכוכית האמנותית של לנינגרד, שייצר לפי עיצוביו חפצי נוי ופריטים לבית, ובהמשך יצר פסלי קרמיקה לפי ״נפשות מתות״ ו״רוויזור״ מאת ניקולאי גוגול, ולפי ״סיפורי אודסה״ מאת איסאק באבל.
מאז שנות ה–30 ועד למותו הקדיש קפלן חלק ניכר מיצירתו לתיאור התרבות היהודית ולהווי בשטעטל היהודי המזרח־אירופי. הוא יצר סדרות בעקבות הקלאסיקות של ספרות היידיש, בין היתר בהשראת ספריו של שלום עליכם החייט המכושף, סטמפניו, טוביה החולב, כתריאליבקה ועוד, והדפסים על פי הרומן פישקה החיגר של מנדלי מוכר ספרים. בנוסף, יצר סדרת עבודות על בסיס הפיוט חד גדיא ובעקבות מן השירה היהודית העממית של דמיטרי שוסטקוביץ'. קפלן פעל תחת הצנזורה הסובייטית ועדיין הצליח להעביר מסרים מורכבים, הן ביחס לזהות היהודית שלו והן ביחס לשלטון.
בראשית שנות ה–60 ביקר הגלריסט והאספן היהודי־אמריקאי אריק אסטוריק בברית המועצות, רכש עשרות גיליונות של הדפסים של קפלן וגרם לאמן לפרוץ אל מדינות המערב. בשנת 1961 הציג תערוכה בלונדון בגלריה גרובנור ואחריה תערוכת יחיד בבית הנכות הלאומי בצלאל בירושלים. תערוכות רטרוספקטיבה משמעותית של עבודותיו של קפלן התקיימו בין היתר במוזיאון היהודי של ניו יורק (1972) בספרייה הלאומית הרוסית בסנט פטרסבורג (1994), המוזיאון הלאומי הרוסי (1995), מוזיאון פושקין (2007), גלריית טרטיאקוב (2012), מוזיאון היהדות והסובלנות במוסקבה (2015) וגלריית בית אבי חי בירושלים (2023).
לקריאה נוספת

אנטולי קפלן: ציור מכושף (קטלוג תערוכה), עורכים ואוצרים: דוד רוזנסון ועמיחי חסון, גלריית בית אבי חי, 2023
תנחום אנטולי קפלן, ערכה: מרים טל, ליאון המדפיס, 1973