אה"מ בארפלור (1892)
בנייה וקריירה

בארפלור נקראה על שם קרב בארפלר ב-1692, והייתה הספינה השלישית בשם זה ששירתה בצי המלכותי. האונייה הונחה במספנת צ'טם ב-12 באוקטובר 1890 והושקה ב-10 באוגוסט 1892. היא הושלמה ביוני 1894 בעלות של 533,666 ליש"ט. בארפלור שובצה בעתודת הצי ב-22 ביוני והופעלה לזמן קצר ביולי להשתתף בתמרוני הצי השנתיים ביולי ואוגוסט, לפני שחזרה למילואים ב-1 בספטמבר.
בארפלור הופעלה מחדש ב-26 בפברואר 1895 לסיור בתפקיד עם צי הים התיכון ועזבה את אנגליה ב-19 במרץ 1895. האונייה הגיעה לגיברלטר ב-23 במרץ 1895 והחליפה את אוניית המערכה סנס פרייל. היא נשארה בגיברלטר כדי לעבוד, ואז המשיכה למלטה לשם הגיעה ב-27 ביולי 1895 כדי להתחיל את שירותה בים התיכון. היא הייתה האונייה הבריטית בתחנה בכרתים כאשר פרצה שם התקוממות יוונית נגד השלטון של האימפריה העות'מאנית בתחילת 1897, וב-6 בפברואר 1897 היא הנחיתה פלוגת נחיתה בקנדיה (כיום הרקליון) במהלך מהומה כדי להשיב את הסדר על כנו ולהביא נתינים בריטים לסיפון בארפלור למען ביטחונם. לאחר מכן היא הפכה לחלק מהשייטת הבינלאומית, כוח רב לאומי שהורכב תחילה מספינות של הצי האוסטרו-הונגרי, הצי הצרפתי, הצי הקיסרי הגרמני, הצי המלכותי האיטלקי, הצי הרוסי הקיסרי והצי המלכותי שהתערבו במרד להביא להפסקת הלחימה על ידי הפגזת מורדים בכרתים, העלאת מלחים ונחתים לחוף וחסימת כרתים ונמלים מרכזיים ביוון. ב-15 בפברואר 1897, בארפלור תרמה פלוגת נחיתה לכיבוש השייטת הבינלאומית את בירת כרתים, קאנאה (כיום חאניה).
בארפלור עזבה את מלטה למזרח הרחוק ב-6 בפברואר 1898 והגיעה לסינגפור ב-4 במרץ 1898. משם היא ליוותה את המשחתות פיים ווייטינג להונג קונג, שם הצטרפה לתחנת סין. ב-1 באוקטובר 1898 הפכה בארפלור לאוניית הדגל של סגן המפקד התחנה, אדמירל משנה צ'ארלס פיצ'רלד. ב-26 באוקטובר 1899 מונה קפטן סר ג'ורג' וורנדר למפקד האונייה. פיצ'ג'רלד הוחלף על ידי אדמירל משנה סר ג'יימס ברוס ב-23 בדצמבר 1899. במהלך מרד הבוקסרים, האונייה הנחיתה פלוגות נחיתה אשר חברו לכוחות אחרים בהסתערות על מבצרי טאקו ב-16–17 ביוני ובעזרת הקלות על המשלחות הזרות בטינטסין ב-13–14 ביולי 1900. קומנדר דייוויד ביטי, הרוזן הראשון ביטי (לורד הים הראשון לעתיד) שירת על סיפון בארפלור כאשר נפצע בטיינטסין במהלך פעולות על החוף. בספטמבר 1900, אוניית המערכה אה"מ אלביון החליפה את בארפלור כאוניית דגל והיא הפכה שוב לספינה פרטית. האונייה יצאה מהונג קונג ב-11 בנובמבר 1901 והגיעה לפלימות' ב-31 בדצמבר 1901.
ב-22 בינואר 1902, היא הושבתה במספנת דבונפורט כדי להתחיל בשיפוץ בפורטסמות' שכלל חימוש חלקי שנמשך עד מאי 1904, אז הוכנסה למילואים כי היא כבר הייתה מיושנת. בארפלור הופעלה מחדש באופן זמני ב-18 ביולי 1904 כדי להשתתף בתמרונים השנתיים של אותה שנה. במהלכם היא נפגעה קלות כשהתנגשה בטעות באוניית המערכה אה"מ קאנופוס במפרץ מאונט ב-5 באוגוסט 1904. לאחר סיומם, היא הושבתה שוב ב-8 בספטמבר 1904. ב-21 בפברואר 1905, הופעלה בארפלור להוציא צוות חדש לאוניית המערכה אה"מ ונג'נס, ואז לשרת בתחנת סין. שתי האוניות נפגשו בקולומבו, ציילון, ב-30 במרץ 1905, והצוות הישן של ונג'נס העביר את בארפלור בחזרה הביתה. האונייה הגיעה לפורטסמות' ב-7 במאי 1905 והושבתה שם יומיים לאחר מכן. ב-10 במאי 1905, בארפלור הופעלה מחדש עם צוות שלדי כדי לשמש כאוניית הדגל של אדמירל משנה, פלגת פורטסמות' של צי המילואים. ביוני 1905, היא לקחה 6 קצינים ו-105 מלחים של הפלגה הלונדונית של עתודת המתנדבים המלכותית של הצי המלכותי לשייט אימונים.
ב-28 בנובמבר 1905, היא העבירה את הצוות שלה לאוניית המערכה אה"מ דאנקן וקיבלה צוות שלדי חדש. היא שופצה בשנים 1905–1906 והשתתפה בתמרונים השנתיים ביוני 1906. בארפלור הופעלה מחדש לאותו שירות ב-20 בספטמבר 1906. כאשר צי המילואים נקלט בצי הבית החדש בסוף 1906, האונייה נותרה אוניית הדגל של פלגת פורטסמות'. אוניית המערכה אה"מ פרינס ג'ורג' החליפה אותה ב-4 במרץ 1907 ובארפלור הפכה לספינת האם של ספינות שירות מיוחדות בפלגת פורטסמות'. ספינות השירות המיוחדות הועברו לפלגה הרביעית, צי הבית, במרץ 1909 והיא הפסיקה את שירותה כספינת האם שלהם בחודש שלאחר מכן.