stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בשקירים (הגדוד העברי)

1.מאיר ברנר, 2. דוד זלינגר, 3. יעקב זלטין צולם במנחמיה 1921
ה"בשקירים" הייתה קבוצה של 12 חברים יוצאי הגדוד העברי שהתיישבו ב-1920 בג'יסר אל-מג'מעא (קיבוץ גשר היום) והחזיקו בנקודה כארבע שנים.
בשנת 1920 אדמת ג'סר אל-מג'מעא נחשבה ל"אדמת מריבה". הממשלה טענה שמדובר באדמת ג'יפטליק, ואילו פיק"א טענה שיש לה בעלות על הקרקע. קבוצת הבשקירים ניצלה את "מומנט הכיבוש והרצון לגאול קרקע" והחלה לעבד את אדמת המקום, תוך כדי השתתפות בסלילת כביש טבריה-צמח. חלק ניכר מהציוד שעמד לרשות הקבוצה הגיע מקבוצת "אחווה" שהתפרקה בינתיים.
הקבוצה קיבלה את שמה ״על שם השבט הקווקזי הנועז בשל המרץ הרב והתושיה הרבה שהייתה אצל אנשי הקבוצה וכן בשל העובדה שהמוצא של חלקם הוא רוסיה״.
בין חברי הקבוצה היו מאיר ברנר (אחיו של יוסף חיים ברנר), יצחק וינר (יוצא קבוצת "השומר" וממקימי מושב כפר ברוך), פרומה וינר (שהייתה ממייסדי קבוצת תל חי), מיכאל עדין, קלמן שץ ואחרים.
קבוצה זו שאפה להקים בגשר מושב עובדים אך פיק"א התנגדה לכך. עם הזמן גדלה הקבוצה ל-40 חברים. חלק ניכר מהחברים החדשים שאפו להקים קיבוץ. שתי מחלוקות אלה הביאו לכך שהגרעין המקורי של קבוצת הבשקירים עזב את המקום בשנת 1924. את מקומה של הקבוצה העוזבת תפסה קבוצת "אחדות" שבין היתר הקימה את בית הכרם בירושלים ולימים הייתה הקבוצה המייסדת של קיבוץ אשדות יעקב.
הערות שוליים

↑  קובץ הקבוץ המאוחד, הוצאת ספרים "חברה", תרצ"ב
↑  נהריים בגשר
↑  מאיר ברנר, באתר עיתונות יהודית היסטורית
↑  אלבום יזרעאל | שמות ראשונים | וינר יצחק
↑  קובץ:Ha-shomer.jpg
↑  מיכאל עדין, באתר מצבות מדברות
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חאליד

| --- | --- |

 לידה:  11 בפברואר 1998 (בן 26) פורט סטיוארט, ארצות הברית 
 שם לידה:  Khalid Donnel Robinson 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 מקום לימודים:  תיכון קרתג', תיכון אמריקאס 
 סוגה:  R&B עכשווי 
 סוג קול:  בריטון 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  RCA רקורדס, קולומביה רקורדס 
 שיתופי פעולה בולטים:  מייגן די סטליון
 www.khalidofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 
חאליד דונל רובינסון (באנגלית: Khalid Donnel Robinson, נולד ב-11 בפברואר 1998) הוא זמר וכותב שירים אמריקאי. סינגל הבכורה שלו, "Location", יצא לאור ביולי 2016 והגיע למקום ה-16 במצעד הבילבורד הוט 100. בשנת 2017, זכה להשתתף בתוכנית "אפל מיוזיק: הבא" ובהמשך זכה לעיטור פלטינה מרובע על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי. אלבום הבכורה שלו, "American Teen", פורסם ב-3 במרץ 2017. מאז רבים משיריו הגיעו לעשרת המקומות הראשונים במצעדי המוזיקה. אלבומו השני של חאליד, "Free Spirit", שפורסם ב-5 באפריל 2019, הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200.
בשנת 2019, יצא לסיבוב הופעות מצליח בשם "Free Spirit World Tour", אך תשעה מופעים מתוכו בוטלו עקב מגפת הקורונה.
ביוגרפיה

חאליד דונל רובינסון נולד ב-11 בפברואר 1998, בפורט סטיוארט, ג'ורג'יה. הוא גדל במקומות שונים (הכוללים את: פורט קמפבל בקנטקי, פורט דראם בווטארטאון, ניו יורק, ושש שנים בהיידלברג, גרמניה) עקב הקריירה הצבאית של אמו, לינדה וולף, ושל אביו. בתיכון, חאליד למד שירה ותיאטרון מוזיקלי. בשלוש שנותיו הראשונות בתיכון הוא למד ב"Carthage Central High School", בקרתגו, ניו יורק, עד שהוא ומשפחתו עברו לאל פאסו, טקסס, את שנתו האחרונה בתיכון למד ב"Americas high school".
ביוגרפיה > קריירה > 2016-2017: American Teen ו-"Silence"

חאליד החל לכתוב וליצור מוזיקה בתיכון; הוא העלה את העבודות הראשונות שלו ל-SoundCloud. ביולי 2016 הוא השיג מקום שני ב-"Billboard Twitter Emerging Artists chart". שירו "location" הוביל לכך שיופיע בפרסומים רבים כולל בילבורד, Yahoo!, BuzzFeed, ורולינג סטון. "Location" סיים את שנת 2016 במקום 20 - "US Mainstream R&B/Hip-Hop Airplay chart" והגיע לעשרת המקומות הראשונים ב-"US Hot R&B Songs chart" ב-21 בינואר 2017. הסינגל השני מתוך האלבום, "Young Dumb & Broke" נהיה להיט בפורמטים קצביים והגיע לרדיו פופ בתחילת 2018.
בינואר 2017, יצא השיר "Electric" של Alina Baraz בהשתתפות חאליד. שיתוף הפעולה שלו עם Brasstracks, השיר "whirlwind", צבר מעל 700,000 השמעות ב-SoundCloud. ב-28 באפריל 2017, הוציא הראפר לוג'יק את הסינגל "1-800-273-8255" בהשתתפות חאליד ואלסיה קארה; השיר מוקם במקום השלישי בבילבורד הוט 100, המקום הגבוה ביותר ששיר של חאליד הגיע אליו.
כל הכרטיסים לסיבוב ההופעות של חאליד "21-ערים ינואר-פברואר 2017" נמכרו, כולל כל הכרטיסים באולם "Tricki Falls" (אולם בעל קיבולת של 1,500 איש) באל פאסו. לאחר סיבוב ההופעות, אלבום הבכורה של חאליד "American Teen" יצא ב-3 במרץ 2017. האלבום זכה לביקורות משבחות, ולמועמדויות לפרס גראמי "לאלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר" ו"לשיר ה־R&B הטוב ביותר"(על "Location") בטקס לשנת 2018. ב-24 באוקטובר 2017, האלבום הוסמך כפלטינה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) על שמכר מעל 1,000,000 עותקים.
ב-2017, חאליד זכה בפרס VMA לתגלית השנה. הופעת הבכורה של חאליד בטלוויזיה הייתה עם השיר "Location" בתוכנית "The Tonight Show" ב-15 במרץ 2017, מגובה על ידי "The Roots". שירו "Angels" השתתף בסדרת הדרמה של ה-ABC "האנטומייה של גריי" בפרק "Don't Stop Me Now", ששודר ב-27 באפריל 2017.
הסינגל הבא של חאליד, "Silence" הוא שיתוף פעולה עם הדי ג׳יי האמריקאי מרשמלו, השיר יצא לאור ב-11 באוגוסט 2017, על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. השיר הופיע ב"Top 200" במעל 28 מדינות. הוא הגיע למצעדי שירי הדאנס באוסטרליה, הממלכה המאוחדת, ובארצות הברית, והגיע לרשימת "10 הטובים" במעל 15 מדינות דוגמת גרמניה, שוודיה, ונורווגיה. בנוסף, הוא הופיע במצעדי סוף השנה של הונגריה, דנמרק, בלגיה, אוסטריה, והולנד.
ביוגרפיה > קריירה > 2018-הווה: Suncity ו-Free Spirit

שירו של חאליד "The Ways" עם הראפר סוואה לי, השתתף בסרט מארוול הפנתר השחור. ב-23 בפברואר 2018, השיר מוקם בבילבורד הוט 100. ב-2017 שיתף פעולה עם לורד, סיזה, ופוסט מאלון ברמיקס לשיר "Homemade Dynamite" של לורד. הוא הוציא דואט עם הזמרת נורמני, בשם "Love Lies" שהוקלט עבור פסקול הסרט באהבה, סיימון, השיר הגיע לעשרת המקומות הראשונים בבילבורד הוט 100 ב-2018. "Love Lies" היה השיר הראשון עבור כל אחד מהאמנים, שהגיע למקום הראשון בטבלת שירי הפופ של ארצות הברית, וסיים ב-20 המקומות הראשונים בטבלת סוף שנת 2018 בבילבורד הוט 100.
ב-מאי 2018, כתב את "Youth" בשיתוף פעולה עם הזמר הקנדי שון מנדס, מתוך אלבומו השלישי של מנדס הנושא את שמו. השיר מכיל אזכורים לאקלים החברתי והפוליטי באותה תקופה. מנדס וחאליד הופיעו עם השיר בטקס פרס המוזיקה של בילבורד לשנת 2018 כמחווה לנפגעי אלימות האקדח, במופע השתתפו חברי המקהלה של "בית הספר התיכון מרגורי סטונמן דאגלס".
הוא שיתף פעולה עם בילי אייליש בשיר "Lovely", שסומפל מספר פעמים ב"Goodbye & Good Riddance", אלבום הבכורה של הראפר ג'וס וורלד. ב-15 ביוני 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מרטין גריקס את הסינגל "Ocean". ב-12 ביולי 2018, הוא השתתף יחד עם הלסי בשיר הבכורה של המוזיקאי בני בלנקו "Eastside". השיר הגיע לעשרת המקומות הראשונים בבילבורד הוט 100,ולמקום הראשון בטבלת שירי הפופ של ארצות הברית. ב-14 בספטמבר, הוציא את השיר "Better", השיר הגיע לראש הדירוג ב"Rhythmic Songs airplay", ומוקם בחמשת המקומות הראשונים ברדיו פופ.
ב-19 באוקטובר 2018, הוציא חאליד את המיני-אלבום Suncity. המיני-אלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים תקליטי RCA. ה־EP מוקם במקום השמיני בבילבורד 200. האלבום כולל את השיר "Saturday Night", שלאחר מכן יצא בגרסת רמיקס עם זמר הקאנטרי קיין בראון.
בפברואר 2019, הוציא חאליד את הסינגל "Talk", וביצע את הופעת הבכורה שלו בסאטרדיי נייט לייב, ב-9 במרץ 2019, עם "Talk" ו"Better". אלבומו השני "Free spirit" יצא ב-5 באפריל 2019, מלווה בסרט קצר. האלבום התחיל בראש ה"US בילבורד 200" עם 202,000 עותקים שנמכרו בשבוע הראשון, והפך לאלבומו הראשון של חאליד שהגיע למקום הראשון.
ב-20 באפריל 2019, חאליד עשה היסטוריה על ידי היותו האמן הראשון והיחיד שכבש את חמשת המקומות הראשונים במצעד שירי ה־R&B של הבילבורד.
על מנת לקדם את האלבום, חאליד יצא לסיבוב ההופעות הרביעי שלו, בשם "Free Spirit World Tour", שהיה סביב צפון אמריקה, אירופה ואוקיאניה, סיבוב ההופעות התחיל ב-28 ביוני 2019, והסתיים ב-5 בדצמבר.
באוקטובר 2019, חאליד ומייג'ור לייזר הוציאו סינגל בשם "Trigger", שהשתתף בפסקול של "Death Stranding".
ב-4 בפברואר 2020, הוציא, יחד עם צמד האנגלי, דיסקלוז'ר (אנ'), את הסינגל "Know Your Worth".
ב-2 באוגוסט 2024 הוציא לאור את אלבומו הרביעי, Sincere. ב-6 בדצמבר של אותה השנה, יצא לאור שיתוף פעולה בין חאליד ונורמני בשיר בשם "Personal". זוהי הפעם השנייה שהשניים משתפים פעולה, לאחר הלהיט המשותף שלהם "Love Lies" משנת 2018.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בנובמבר 2024 פרסם חאליד סדרת ציוצים ברשת X, ואישר כי הוא חלק מהקהילה הגאה, לאחר שהוצא מהארון על ידי הוגו ד. אלמונטה.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2017: American Teen
2019: Free Spirit
2023: Everything Is Changing
2024: Sincere
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

2018: Suncity
הופעות > סיבובי הופעות

2017: The Location Tour
2017-2018: American Teen Tour
2018: Roxy Tour
2019: Free Spirit World Tour
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון | שיתוף פעולה מוזיקלי אהוב | "Numb" (עם מרשמלו) | מועמדות |  |
דאל שאבט

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סיאול 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 זרם:  פופ
 סוגה:  קיי-פופ
 שפה מועדפת:  קוריאנית, אנגלית
 חברת תקליטים:  דרימקאצ'ר קומפני
 www.dalshabet.com
 חברות
 סרי, אה-יאנג, ג׳יול, קהאון, ווהי, סובין
 חברות לשעבר
 ויקי
 
דאל שאבט ( 달샤벳 בקוריאנית, מסוגנן כ- Dal★Shabet או Dalshabet) היא להקת בנות דרום קוריאנית שנוסדה על ידי הצמד המוזיקלי E-Tribe ופעלה תחת הלייבל Happy Face Entertainment (כיום דרימקאצ'ר קומפני). הלהקה הורכבה משש חברות, עם מספר שינויים לאורך שנות פעילותה: ויקי, סרי, אה-יאנג, ג׳יול, קהאון וסובין. ויקי עזבה את הלהקה במאי 2012 והוחלפה על ידי ווהי. הלהקה הוציאה לאור את המיני-אלבום הראשון שלה ב-3 בינואר 2011, תחת השם - Supa Dupa Diva.
בהמשך הלהקה הוציאה לאור אלבום אולפן אחד, עשרה מיני אלבומים, ואת הסינגלים: Supa Dupa Diva, Pink Rocket, Bling Bling, Hit U, Mr. Bang Bang, Be Ambitious וג'וקר. כולם התברגו במצעד עשרים הגדולים של המצעד הדיגיטלי של סירקל צ׳ארט (לשעבר גאון)
בדצמבר 2015, החברות ג׳יול וקהאון עזבו את הלהקה עם סיום החוזה שלהן. הלהקה המשיכה את פעילותה עם ארבע חברות והוציאה שני מיני אלבומים: Naturalness בינואר 2016, ו- Fri. Sat. Sun בספטמבר 2016, לפני שהחברות סרי, אה-יאנג וסאבין עזבו את הלהקה בדצמבר 2017. לאחר מכן, בדצמבר 2018, עזבה ווהי את הלהקה. הלייבל Happy Face הודיעו לאחר מכן כי "הלהקה לא התפרקה, ופעילות עתידית של הלהקה עדיין על הפרק".
בספטמבר 2019 הלהקה התאחדה מחדש עם שש חברות וערכה תערוכת צילומים ומיני קונצרט.
קדם בכורה

במהלך המחצית השנייה של 2010, החלו להתפרסם שמועות באתרי תקשורת קוריאנים, לפיהן הצמד E-Tribe, שעומדים מאחורי להיטים פורצי דרך כמו " Gee " של Girls' Generation ו-"U-Go-Girl" של לי היורי, מתכננים להשיק להקת בנות חדשה. המפיקים, בתגובה, הכחישו את השמועות. ב-9 בדצמבר 2010, חברת הלייבל שלהם, Happy Face Entertainment, הודיעה שהיא עתידה להשיק להקת בנות בת שישה חברים בשם דאל שאבט.  פרופילים של חברות הלהקה נחשפו ב-29 בדצמבר 2010, וכן תאריך הבכורה שלהן: 3 בינואר 2011.
חברות הלהקה

סאבין
סרי
אה-יאנג
ווהי
קהאון
ג׳יול
חברות לשעבר
ויקי
אחמד בן יחיא חמיד א-דין

אחמד בן יחיא חמיד א-דין (בערבית: أحمد بن يحيى حميد الدين; 18 ביוני 1891 – 19 בספטמבר 1962) היה ממלכי הממלכה המותוואכלית של תימן ושלט במדינה מ-1948 עד מותו ב-1962.
שלטונו התאפיין באכזריות ובחוסר עקביות, מה שהפך אותו למוקד לניסיונות הפיכה והתנקשות תכופים. בסופו של דבר, נפלה הממלכה זמן קצר לאחר מותו. מנעד אויביו היה רחב - מבני משפחה שאפתניים ועד פאן-ערבים ורפובליקנים שכינו אותו "אחמד השטן". עם זאת, הוא נשאר פופולרי בקרב נתיניו, במיוחד בני השבטים הצפוניים שכינו אותו "הטורבן הגדול". בשל יכולתו להימלט מניסיונות ההתנקשות רבים, הוא נודע בשם "אל-ג'ין".
כמו אביו, הוא היה שמרן, אך בכל זאת כרת בריתות עם ברית המועצות, סין הקומוניסטית ורפובליקת מצרים, שסיפקו כולן סיוע כלכלי וצבאי לממלכתו. בריתות אלו היו מונעות במידה רבה מרצונו לגרש את הבריטים מדרום תימן ולהחזיר את שטח פרוטקטורט עדן כחלק מ"תימן הגדולה". בהמשך, הוא פנה נגד מצרים וברית המועצות. לאחר מותו, שתיהן תמכו בהפיכה רפובליקנית נגד בנו ויורשו.
ביוגרפיה

אחמד בן יחיא היה בנו הבכור של יחיא חמיד אלדין, מענף חמיד אל-דין של שושלת אל-קאסימי. יחיא היה אימאם של זרם הזיידיה של האסלאם השיעי, שרווח בקרב שבטים בצפון תימן, משנת 1904, כאשר הוא ירש את אביו. יחיא קיבל את התואר מלך תימן עם התפרקות השלטון העות'מאני על המדינה ב-1918.
הוא היה נמוך וחזק והיו לו עיניים בולטות. אף על פי שכתב שירה מנעוריו, הוא נודע במזגו הנפיץ. נפוצו סיפורים שכשהיה סטודנט למשפטים, הוא התעמת עם עמיתים סטודנטים באיומי סכין כדי להישבע שיתמכו בו יום אחד בתור האימאם.
ביוגרפיה > יחסי המלך עם יהודי תימן

האימאם אחמד התיר לנתיניו היהודים לעלות לארץ ישראל במהלך שיא הסכסוך הישראלי-ערבי ב-1948. במאי 1949 הודיע האימאם אחמד שכל יהודי שירצה לעזוב את תימן יורשה לעשות זאת, בשלושה תנאים: שיחזיר כל חוב, בראש ובראשונה, מס הסקר המכונה ג'יזיה; שהוא ימכור את רכושו; וכן, שאם הוא היה אומן מיומן, עליו ללמד את מקצועו לאזרחים ערביי תימן מקומיים. החלטת האימאם התקבלה בהפתעה, הן מבחינת ההשלכות הדתיות והן מבחינת ההשלכות הפוליטיות. על פי הדיווחים, יהודים שהתלוננו בפני האימאם שאינם מסוגלים למכור את רכושם קיבלו עצות כיצד הם יכולים לשחרר את רכושם ולסיים את דרכם.
הודעתו גרמה ליציאה המונית של יהודים, שזכתה לכינוי מבצע על כנפי נשרים, שהתרחשה מיוני 1949 ועד ספטמבר 1950. בתקופה זו עלו לישראל כ-50,000 יהודי תימן, כולל אלו שעלו בדצמבר 1948.
ב-19 בספטמבר 1962 נפטר אחמד בשנתו. בנו הבכור של אחמד בן יחיא, מוחמד אל-בדר, הוכרז כאימאם ומלך ולקח את התואר אל-מנצור, אך שבוע לאחר מכן הפגיזו המורדים את מקום מגוריו, דאר אל-בשער, במחוז ביר אל-עזב בסנא. הפיכה בראשות קבוצת קצינים לאומניים הדיחה את מוחמד אל-בדר, והרפובליקה הערבית של תימן הוכרזה בהנהגתו של עבדאללה אל-סלאל.
הערות שוליים > ביבליוגרפיה

Dresch, Paul (2000). A History of Modern Yemen. Cambridge University Press. ISBN 0-521-79482X..
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007447917705171  GND: 1073339211  ISNI: 0000 0000 2544 5090  LCCN: n85335402  VIAF: 316740230   WorldCat (עם VIAF): 316740230 
אחמד רוכב על סוס ביום הניצחון בתעז
ארמונו של אחמד בתעז
חסות (ספר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  סמי מיכאל 
 שפת המקור:  עברית 
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד 
 תאריך הוצאה:  1977 
 
חָסוּת הוא רומן מאת הסופר הישראלי סמי מיכאל, שפורסם בשנת 1977 בהוצאת עם עובד. הרומן עוסק ביהודים וערבים חברי ארגון שמאל בישראל, ועלילתו מתרחשת בחיפה בשלושת הימים הראשונים של מלחמת יום הכיפורים. הרומן הוא למעשה רומן מפתח שרבות מהדמויות בו מייצגות דמויות אמיתיות מתנועות השמאל בישראל של התקופה; אהרן אמיר, למשל (תחת שם העט "יריב עיטם"), מציין כי "מי שמצוי מעט בהווי של מחנה רק"ח, ושל מחנה מק"י לפניו, ודאי יזהה בלי קושי את רוב הנפשות הפועלות ברומן ואת מעגלי היחסים ביניהן". מיכאל עצמו מיוצג על ידי דמותו של מורדוך בספר, וארנה מר מיוצגת על ידי דמותה של שושנה.
הערות שוליים

↑  יעקב בסר, תרומה למהלך ספרותי חדש, דבר, 1977
1 2  יריב עיטם, חסות כבדה, מעריב, 1978
↑  אליאס ח'ורי, תרגום: יהודה שנהב-שהרבני, אדם בדמותי, ירושלים: מכון ון ליר, פרדס הוצאה לאור, 2024, עמ' 116
שרית סיון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ענף מדעי:  הנדסת ביוטכנולוגיה
 עיסוק:  פרופסור להנדסת ביוטכנולוגיה נשיאת המכללה האקדמית להנדסה בראודה
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  המכללה האקדמית להנדסה בראודה 
 
שרית סיון היא פרופסור להנדסת ביוטכנולוגיה, נשיאת המכללה האקדמית להנדסה בראודה.
ביוגרפיה

בשנת 1992 קיבלה תואר ראשון בביולוגיה, בשנת 1995 קיבלה תואר שני בהנדסה ביו-רפואית, ובשנת 2000 קיבלה תואר דוקטור בהנדסה ביו-רפואית, כולם מהטכניון. עבודת הדוקטורט שלה עסקה בנגזרות המוגלובין כחומרים נושאי חמצן. בשנים 2003–2005 הייתה בפוסט-דוקטורט בטכניון, ובשנים 2006–2008 הייתה בפוסט-דוקטורט, במלגת מארי קירי, במחלקה לפיזיולוגיה, אנטומיה וגנטיקה של אוניברסיטת אוקספורד. בשנת 2012 הוענק לה פרס מארי קירי.
באוגוסט 2013 הצטרפה לסגל המחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה של המכללה האקדמית להנדסה בראודה, בדרגת מרצה בכיר. בנובמבר 2015 קודמה לדרגת פרופסור חבר. בשנים 2013–2018 עמדה בראש המחלקה להנדסת ביוטכנולוגיה. בתפקידה זה הקימה את מעבדות המחקר ומעבדת הפיילוט החצי-תעשייתית של המחלקה. במאי 2018 מונתה למשנה לנשיא המכללה לעניינים אקדמיים. במאי 2024 מונתה לנשיאת המכללה האקדמית להנדסה בראודה במקום פרופ' אריה מהרשק שכיהן בתפקיד 12 שנים.
מחקריה עוסקים, בין היתר, בביופיזיקה של רקמות חיבור בבריאות, במחלה ובהזדקנות, ובפיתוח ביוחומרים לרגנרציה ושיקום של רקמות אלה.
הערות שוליים

↑  פרס מארי קירי לד”ר שרית סיון מהטכניון על פיתוח תחליפי דיסק כפתרון אפשרי לבעיות גב, באתר הטכניון, 5 בנובמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0002-6074-8032
סאנה לדרמן

| --- | --- |

סאנה לדרמן תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  7 באוקטובר 1928 ברלין, רפובליקת ויימאר 
 נרצחה:  19 בנובמבר 1943 (בגיל 15) אושוויץ, גרמניה הנאצית 
 מדינה:  גרמניה, הרייך הגרמני 
 
סוזן "סאנה" לדרמן (Susanne "Sanne" Lederman‏ 7 באוקטובר 1928 – 19 בנובמבר 1943) הייתה נערה יהודייה שנספתה בשואה. היא נודעה כחברתה של אנה פרנק, ומוזכרת מספר פעמים ביומנה של אנה פרנק. באוסף החיבורים של אנה פרנק, שיצא לאור אחרי הצלחת יומנה, שולב גם חיבור מאת לדרמן.
ביוגרפיה

סאנה נולדה בברלין כבתם הצעירה של פרנץ לדרמן (Franz Ledermann), עורך דין ומוזיקאי, ואילזה לואיזה (Ilse Luise Ledermann) פסנתרנית ואחות לברברה לדרמן (Barbara Ledermann) הגדולה ממנה בשנתיים. לדרמן ומשפחתה נספו בשואה.
ביוגרפיה > המעבר להולנד

בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עברה משפחת לדרמן להתגורר באמסטרדם, והוריה רשמו אותה לבית הספר יֶקֶר (Jeker School) בו גם למדה אחותה ברברה ומרגוט פרנק האחות הגדולה של אנה, בשנת 1940 הצטרפה גם אווה שלוס (האחות החורגת של אנה פרנק) לכיתה בה למדה סאנה.
לאחר פלישת הנאצים להולנד חויבו הילדים היהודים ללמוד בבתי ספר נפרדים מההולנדים, וסאנה עברה ללמוד בבית ספר יהודי אחר מבית הספר שבו למדו אנה פרנק וחנה גוסלר, אך עדיין נשמר הקשר ביניהן, והיא גם עזרה לה בכתיבת הסיפור על הברווזים עליו כתבה אנה פרנק ביומנה.
סאנה הייתה גם חברה במועדון הפינג פונג "הדובה הקטנה פחות שתיים" בו השתתפו חמש בנות (הן חשבו בהתחלה שבדובה הקטנה יש חמישה כוכבים כחמש חברות המועדון, במקום שבע, ולכן הוסיפו אחר כך את ה"פחות שתיים").
ביולי 1942 עברה משפחת פרנק למחבוא וסאנה, כיתר חברותיה, חשבה שהמשפחה נמלטה לשווייץ, דבר שהיה נפוץ מאוד בתקופה ההיא, כאשר משפחות רבות ניסו למצוא מקומות מסתור או להימלט. אביה של סאנה שהאמין כי אם ימלאו אחר כל ההוראות של המשטר הנאצי לא יקרה להם דבר, לא ניסה להימלט או להסתתר.
ביוגרפיה > המעצר

סאנה, אמה ואביה נעצרו ב-20 ביוני 1943 ונשלחו למחנה המעבר וסטרבורק בצפון הולנד (אחותה הגדולה ברברה לדרמן לא הייתה בזמן המעצר בבית, ובעזרת המחתרת ההולנדית הצליחה להסתתר עד סוף המלחמה ולהגר בסיומה לארצות הברית, שם נישאה לחתן פרס נובל הביוכימאי מרטין רודבל).
בנובמבר נשלחו סאנה יחד עם אמה ואביה בטרנספורט למחנה ההשמדה אושוויץ, שם נרצחו שלושתם בתאי הגזים מיד עם הגעתם.
סאנה לדרמן ביומנה של אנה פרנק

סאנה לדרמן הייתה אחת משלוש חברותיה הקרובות ביותר של אנה פרנק בהן גם חנה גוסלר וז'קלין ואן מרסן. סאנה מוזכרת ביומנה של אנה פרנק פעמים אחדות, ואחד האירועים המפורסמים יותר מופיע ביומן בתאריך 21 ביוני 1942, כאשר אנה מתבקשת לכתוב חיבור כעונש על פטפטנות יתר בזמן השיעור.
הייתי חייבת למצוא מישהו אחר, מקורי במיוחד והנה הציעה חברתי סאנה החרזנית המוכשרת את עזרתה בכתיבת חיבור שכולו חרוזים מהתחלה ועד הסוף...השיר נכתב והיה מעולה סופר בו על אמא ברווזה אבא ברבור ושלושה ברווזונים... קייסינג קלט את ההומור. הוא הקריא את השיר בכיתה בתוספת הערות משלו וגם בכיתות אחרות. מאז מותר לי לדבר בשיעור בלי להיענש על כך, להיפך עכשיו קייסינג בעצמו תמיד מתלוצץ.
אנה הוסיפה מאוחר יותר שגם זכתה לכינויי גברת קואק קואק על ידי שאר חבריה לכיתה בעקבות סיפור זה.
חלק מהחיבור המקורי שכתבה סאנה לדרמן מופיע בספרה של אנה סיפורים מן האגף הנסתר (בגרסה האנגלית) Tales from the Secret Annex (שהוא אוסף אירועים וסיפורים נוסף שכתבה אנה פרנק מלבד היומן).
סאנה לדרמן ביומנה של אנה פרנק > קטע מן הגרסה האנגלית בחרוזים

Quack Quack Quack, said Mistress Chatterback
Calling Her duckling from the deep
And up they came cheep cheep cheep
Well do you have any bread for us
For Gerald, Mina and little Gus
Why yes of course I do
A lovely crust I stole for you
Its all I could find You'll have to share
Now please divide it fair and square
So following their mom's advice
They did their best to be precise
Eating and calling' Cluck, cluck, cluck
My piece is bigger I'm in luck
But, oh along came Papa swan
Scowling at their noisy going-on
בית הספר יֶקֶר (Jeker School)

בית הספר נמצא בקרבת כיכר המרוודפליין ולפני הכיבוש הגרמני של הולנד למדו בו תלמידים יהודים רבים ביניהם מרגוט פרנק, ברברה לדרמן, סאנה לדרמן, אווה שלוס ועוד רבים אחרים. בכניסה לבניין בית הספר מוצב לוח זיכרון לזכרם של המורים והתלמידים שנשלחו למחנות הריכוז ולא חזרו.
Joodse leerlingen en leerkrachten van de in dit gebouw gevestigde joodche schoolen 10 en 11 werden in de oorlogjaren 1940 - 1945 op last van de duitse bezetter weggrvoerd en keerden niet meer terug.
מורים ותלמידים יהודים מבתי הספר 11 - 10 בבניין זה נלקחו בשנות המלחמה 1945 - 1940 בצו הכובש הגרמני ולא חזרו.
לקריאה נוספת

Letters From The Ledermanns סיפורה של משפחת לדרמן
הערות שוליים

↑  חנה גוסלר מספרת על סאנה בסרטו של ווילי לינדוור https://www.youtube.com/watch?v=BD8D5gZZSYI&t=60s
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1243076445  VIAF: 1162163464541005680002   WorldCat (עם VIAF): 1162163464541005680002 
בית הספר יֶקֶר (Jeker School) באמסטרדם בו למדה סאנה לדרמן.
לוח זיכרון בכניסה לבית הספר
נחום רז

נחום רז (בריזמן) (1936 - 16 בפברואר 2011) היה יקיר העיר תל אביב וחבר מועצת העיר תל אביב-יפו. היה מעורב בפרויקטים רבים בעיר, ביניהם הקמת קריית עתידים בתל אביב.
ביוגרפיה

נחום רז נולד בזמברוב שבפולין. בגיל שלושה חודשים עלה לארץ ישראל עם משפחתו והם השתקעו בעיר תל אביב. למד בבית הספר היסודי ביל"ו ובתיכון מקס פיין. בשנות נעוריו התקבל כחניך למשרד הביטחון, שם החלה היכרותו הקרובה עם שר הביטחון וראש הממשלה דוד בן-גוריון ששירת בשתי התפקידים במקביל. לאחר ששירת בצבא בחטיבת גבעתי, חזר למשרד הביטחון.
בשנות השלושים לחייו החל לעסוק בפעילות ציבורית הן ברמה הארצית והן בעירו, תל אביב. בשנת 1959 שימש ראש אגף הצעירים של מפא"י במחוז תל אביב.
הוא הוקיר מאוד את יחסי הידידות שלו עם דוד בן-גוריון ושמר במשך כל השנים על תחלופת מכתבים ביניהם, שנגעו בנושאים פוליטיים, אידאולוגיים ועוד. ב-1968 התחתן עם זהר אוריין קריינית קול ישראל.   
הוא שימש עוזר למנכ"ל מפעלי נייר חדרה, וב-1969 היה יו"ר מועצת המנהלים של היכל הספורט ביד אליהו. בעקבות "נס בדאלונה" של ראשית 1967, שבו השיגה מכבי תל אביב ניצחון על יריבתה הספרדית, גבר באחת העניין בכדורסל, והוחלט לשדרג את האולם ביד אליהו (שנקרא אז על שם יוסף בורשטיין, וכיום היכל מנורה מבטחים). בהובלתו של רז, ובתכנונם של האדריכל זאב פורת ואינג'ינר אשר מילשטיין, הוגדל המקום וקורה בתקרת מתכת, והפך לאולם כדורסל בינלאומי.
ב-1973 הוא התמנה למנכ"ל מרכז הספורט הלאומי ת"א שהקים וניהל את אצטדיון האתלטיקה ואת מגרשי הטניס בהדר יוסף וב 1974 ביקש ממנו ראש העיר יהושע רבינוביץ' לנהל - גם את חברת "עתידים".
בהנהלתו של רז נבנתה קריית עתידים ברמת החיל, המשותפת לעירייה ולאוניברסיטת תל אביב, שנועדה לפתח מקורות תעסוקה ולהשביח את צפון מזרחה של תל אביב. הוא שימש כמנכ"ל "עתידים" עד לפרישתו ב-2003.
בין היתר, כיהן גם כיו"ר ועדת הכספים של חברת "אתרים", ופעל להחזרת המרינה לרשות החברה; וכיו"ר האגודה לתרבות הדיור, הקים את סניף תל אביב.
בראשית שנות ה-80, קרא ראש העיר דאז, שלמה להט, לרז לנהל את "מרכז הירידים" שהיה שרוי אז במצב כלכלי קשה, רז הצליח לייצב את המרכז, להפריד בו עסקים מפוליטיקה ולמסור אותו כשהוא שוב איתן למחליפו.
תוך כדי כך תרם תרומה נוספת לתל אביב, כשב-1985 גילה יצירה אבודה של נחום גוטמן. רז גילה כי "ימים ראשונים", יצירה ענקית שצייר גוטמן לתערוכת היובל של תל אביב, מוטלת באחד המחסנים, מפורקת ומוזנחת, וחלקים ממנה אפילו נוסרו. היצירה הועברה למוזיאון תל אביב, שם שקד המשחזר דורון לוריא להחזיר עטרה לישנה, בסיוע חמי גוטמן, בנו של הצייר.
נחום רז נפטר ב-2011, הותיר אישה, קריינית קול ישראל לשעבר, זהר אוריין, שתי בנות ו-6 נכדים.
קדיס (כדורגל)

מועדון כדורגל קדיס (בספרדית: Cádiz Club de Fútbol) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר קדיס שבאנדלוסיה. המועדון נוסד ב-10 בספטמבר 1910, וקבוצתו משחקת  בליגה הספרדית השנייה. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון רמון דה קראנסה שבקדיס, המכיל 20,724 מושבים.
לקדיס ישנה קבוצת מילואים, הנקראת קדיס ב', המשחקת בליגה האנדלוסית הראשונה (חמישית ברמתה בספרד), נכון לעונת 2016/2017.