stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זיקו זאקי
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | הומלנד | סמל | פרק: "State of Independence" |
| 2012 | מהפכה | חייל מיליציה | פרק: "Nobody's Fault But Mine" |
| 2013 | בתוך הבועה | לקוח #2 | פרק: "The Fire" |
| 2014 | משחקות את המשחק | קמרון | פרק: "Chardonnay Goes Kissing" |
| 2015 | Satisfaction | ראסל | 2 פרקים |
| 2016 | The Inspectors | דריו רסטה | פרק: "The Return of Ronnie" |
| 2017 | קומנדו 6 | אקמאל בארייב | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים |
| 2017 | 24: מורשת | חמיד | 7 פרקים |
| 2017 | משמרת לילה | דיוק | 2 פרקים |
| 2017 | Daytime Divas | נהג מונית | פרק: "Truth's a Mutha" |
| 2017 | NCIS: לוס אנג'לס | איימון שאח' | 2 פרקים |
| 2018–2017 | חירות ואומץ | סמל מאט דארזי | 5 פרקים |
| 2018–הווה | FBI | עומאר "או איי" זידאן | תפקיד ראשי (4 עונות); 75 פרקים |
| 2021–2020 | FBI: המבוקשים ביותר | עומאר "או איי" זידאן | 2 פרקים |
| 2021 | FBI: אינטרנשיונל | עומאר "או איי" זידאן | פרק: "Pilot" |
הערות שוליים

↑  "CBS Press Express | FBI". CBS Press Express (הודעה לעיתונות) (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Arab American stars in new CBS prime-time series". Arab American News (באנגלית אמריקאית). 2018-07-28. נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Connie Nielsen Cast in Dick Wolf's CBS Drama FBI". ComingSoon.net (באנגלית אמריקאית). 2018-03-06. נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Actor Zeeko Zaki Is Ready to Change the Narrative of Arab Men on the Small Screen". Town & Country (באנגלית אמריקאית). 2018-09-25. נבדק ב-2018-11-18.
↑  "I'm a Muslim American and I Play the Hero in a TV Show. Here's What My Experience Has Taught Me About How We Can Change Hollywood". Time (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "Dick Wolf's new CBS show 'F.B.I' stars Delaware actor Zeeko Zaki". delawareonline (באנגלית). נבדק ב-2018-11-18.
↑  "ZEEKO ZAKI - Resume | STW Talent Agency". resumes.breakdownexpress.com. נבדק ב-2018-11-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1204519692  VIAF: 476158188201320260009   WorldCat (עם VIAF): 476158188201320260009
פרזות החברה העירונית לשיכון ירושלים

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברה ממשלתית, ציבורית
 מייסדים:  עיריית ירושלים, משרד הבינוי והשיכון
 תקופת הפעילות:  1961 – נמכרה לעמידר - 2016
 חברת אם:  עמידר
 משרד ראשי:  רח' ירמיהו, פינת צבי, ירושלים, ישראל
 מוצרים עיקריים:  בינוי, מקרקעין ושיכון
 רווח:  12.419 מיליון ש"ח (2012)
 סך המאזן:  172.897 מיליון ש"ח (2012)
 עובדים:  62 (2012)
  
 פרזות באתר עמידר
 
פרזות החברה העירונית לשיכון ירושלים בע"מ (ידועה בשם חברת פרזות או פרזות) היא חברה בת ממשלתית ישראלית שהוקמה בשנת 1961 כשותפות בין עיריית ירושלים ומדינת ישראל וכיום נמצאת בבעלות חברת עמידר. עיסוקה העיקרי היה אכלוס וניהול יחידות דיור ציבורי וניהול בתי דיור מוגן בירושלים.
היסטוריה

חברת פרזות נוסדה בשנת 1961 על פי החלטת ממשלה מ-28 באוגוסט 1960 (החלטה מספר 546 כל/147). מטרת החברה הייתה להקים ולנהל דיור ציבורי ודיור מוגן לתושבי ירושלים כדי לחסל את משכנות העוני. במהלך השנים הקימה החברה וניהלה אלפי יחידות דיור בירושלים וסביבתה.
היסטוריה > מכירת נכסי החברה

החל משנות התשעים החלה החברה למכור את הדירות שברשותה. אך למרות זאת צברה הפסדים תפעוליים. לפיכך הגיעו נציגי המדינה ונציגי החברה להסדר לפיו רוב הדירות שבבעלות החברה יגדרו כ"דירות בהשקעה", בעבור כל "דירה בהשקעה" שתימכר תעביר החברה למדינה 80% מהתמורה וה־20% הנותרים יופקדו בחשבון החברה כהלוואה שהמדינה העמידה לחברה. יתר הדירות הוגדרו כ"דירות מנהליות" - דירות בבעלות המדינה. משנת 2000 לא מילאה החברה את חלקה בהסדר וכל הכספים בגין מכירת "דירות בהשקעה" הופקדו בחשבונה של החברה.
היסטוריה > הפסדים תפעוליים עקב מכירת נכסי החברה

יציאת החברה במבצעי מכר דירות לתושבי ירושלים גרמו להפחתה במספר יחידות הדיור המנוהלות על ידה ולהקטנת היקף הכנסות החברה משכר דירה, אך עם זאת להגדלת יתרת המזומנים שברשות החברה עד לשיא של 134,258,000 ש"ח בסוף שנת 2007. כספים שרובם שייכים למדינה.
היקף הכנסות החברה ירד מ-12,179,000 ש"ח בשנת 2006 ל-7,689,000 ש"ח בשנת 2008, בה נרשם לחברה הפסד תפעולי שנתי של 4,447,000 ש"ח שכתוצאה מכך הוביל לשחיקה של יתרת המזומנים שברשות החברה ל-130,135,000 ש"ח בסוף שנת 2008.
פירוק חברת פרזות

בנסיבות שנוצרו, בהן אין לחברה פעילות משמעותית והפסדי התפעול מובילים לשחיקה של יתרת המזומנים שברשות החברה, החליטה הממשלה להביא לפירוק מרצון של החברה, במסגרתו יפעל המפרק שתמנה החברה, להעברת ניהול הדיור הציבורי וכל הקשור בכך וניהול הדיור המוגן לאחריות עמידר או עמיגור המתמחות בנושא: לעמידר 50,000 יחידות דיור ציבורי, מתוכן 3,000 בירושלים ומנוהלות על ידי הסניף הירושלמי של עמידר. בנוסף, יש לעמידר 46 בתי דיור מוגן בפריסה ארצית. חברת עמיגור מנהלת כ-13,000 יחידות דיור ציבורי בפריסה ארצית. בסוף שנת 2009 נותרו בבעלות החברה 750 דירות. נוסח החלטת הממשלה:
לפעול לסיום תפקידה של החברה באכלוס יחידות הדיור הציבורי בירושלים ולהעבירו לידי משרד הבינוי והשיכון (להלן – "תפקיד האכלוס").
העברת הפעילות לעמידר או לעמיגור והעברת תפקיד האכלוס למשרד הבינוי והשיכון כאמור בהחלטה זו ייעשו כך ששניהם יושלמו בעת ובעונה אחת במועד אחד.
לפעול להעברה ומכירת כל נכסיה וזכויותיה מאיזה סוג או מין שהוא של החברה ולתשלום חובותיה, כפי שתיקבע ותורה למפרק, מעת לעת, האספה הכללית של החברה.
להעביר את עודפי הפירוק, ככל שיהיו בהתאם למפורט בהחלטה זו
סכום של 60.7 מיליון ש"ח מתוך הסכום הכולל של חוב החברה למדינה בסך של 101.5 מיליון ש"ח, על-פי הדו"חות הכספיים של החברה לשנת 2008, יועבר לתקציב משרד הבינוי והשיכון אשר יקצה את כל הסכום האמור לטובת פרויקטים שונים בתחום הדיור הציבורי בירושלים, לאחר התייעצות עם עיריית ירושלים.
בשל התנגדות שרים נמשכה ההצעה והחברה המשיכה לפעול.
בשנת 2010 יתרת המזומנים שברשות החברה ירדה ל-120,000,000 ש"ח.
בינואר 2012 אישרה עיריית ירושלים סופית את פירוק חברת "פרזות", ושהכסף שבקופתה יועבר לעירייה ויופנה לטובת הדיור הציבורי בעיר. במסגרת ההחלטה מבנה תיאטרון פרגוד יהרס ויבנה במקומו בניין מגורים.
בתחילת 2015 הוציא בג"ץ צו על תנאי הדורש מעיריית ירושלים וממשלת ישראל לנמק מדוע הפירוק לא ייעשה "כך שהכספים המצויים בקופתה של המשיבה 3 והתקבלו ממכירת דירות ציבוריות יהיו לרכישת דירות לדיור הציבורי בלבד?".
בספטמבר 2017 הושלם מהלך מיזוג פרזות עם עמידר, כאשר פרזות תקלוט אליה עובדי עמידר, יחד עם רכישת 94 דירות חדשות לזכאי הדיור הציבורי - שאיפשרה את המיזוג.
פירוק חברת פרזות > החלטת ועדת שרים לענייני הפרטה בעניין החברה

ב-22 בנובמבר 2015, החליטה ועדת שרים לענייני הפרטה על העברת החזקות המדינה בחברת פרזות לידי עמידר. העברת מניות החברה הושלמה בנובמבר 2016 והחברה הפכה לחברת בת ממשלתית בבעלות עמידר. החל מאפריל 2017 לקוחות הדיור הציבורי של "פרזות" מקבלים את השירותים ישירות מחברת עמידר. במסגרת ההחלטה נקבע שתבוצע "השלמת רכישת הדירות בעודפי נכסיה השוטפים של פרזות (המוערכים בכ-130 מיליון ש"ח למועד החלטה זו)", כלומר שהכספים שנותרו בחברה ישמשו להגדלת המלאי של דירות ציבוריות בלבד. אלא שראש העירייה העיר ניר ברקת יזם מהלך שהעביר חלק מהסכום לקופת העירייה.
ההחלטה על המיזוג אושרה בידי דירקטוריון עמידר בנובמבר 2023 ועל ידי דירקטוריון פרזות בדצמבר 2023, ואושרה בידי משלת ישראל בספטמבר 2024.
פרשת סגירת תיאטרון פרגוד

תיאטרון פרגוד היה מוסד תרבות רב-תחומית ותיק בירושלים, שנוסד בשנת 1969 על ידי האמן ואיש התיאטרון אריה מארק. בשנת 1972 עבר למבנה בפינת הרחובות בצלאל וניסים בשכונת נחלאות, בו פעל מאז. במרתף הבניין היה חלל דמוי מערה, ששימש בעבר כבור מים, כחמאם טורקי וכאורווה; בקומה מעל היו משרדי התיאטרון, ובה גם התגורר אריה מארק. אריה שיפץ את המבנה במו ידיו במשך כשנה וחצי והפך את החלל לאולם הופעות.
בשנת 1973 רכשה את מבנה התיאטרון חברת פרזות, כחלק מתוכנית לשינוי פני שכונת נחלאות, שכללה הריסת בתי השכונה העתיקים ובניית שיכונים חדשים, כשהמבנה של פרגוד היה חלק ממנה. בשנת 1975 דרשה החברה ממארק לפנות אותו אך ההריסה נמנעה בעקבות התערבותו של טדי קולק, ראש העיר דאז. בשנת 1977 הוצא צו פינוי שגם הוא לא בוצע בגלל התערבותו של טדי קולק. בסופו של דבר אריה מארק קיבל אישור להשתמש במבנה.
עיריית ירושלים בתקופת טדי קולק הייתה מעוניינת בהמשך הפעילות התרבותית של תיאטרון פרגוד, ואף סיפקה תמיכה תקציבית למקום במשך מספר שנים.
בשנת 2000 החליטה חברת פרזות להפעיל את צו הפינוי שהוצא לתיאטרון 23 שנה לפני כן והוקפא מאז, לפני שתחול עליו התיישנות, כדי לבנות במקומו בניין דירות.
בריאיון לעיתון מעריב אמר מנכ"ל חברת פרזות דאז אברהם סימן טוב:
הבניין הזה הוא כתם מכוער בלב השכונה ששופצה להפליא. חוץ מזה, מדובר בנכס ששוויו מיליון וחצי דולר, ויכול להפוך למבנה של עשר יחידות מגורים. אני, כמנכ"ל חברה ממשלתית, לא יכול לוותר על סכום כזה על דעת עצמי לטובת אדם פרטי. אם משרד התרבות או עיריית ירושלים רוצים לממן את הישארות התיאטרון ­ אין לי בעיה. אבל מההתרשמות שלי, כל הגורמים כבר הבינו מזמן שהצדק איתנו.
בשנת 2003 פנה אריה מארק לבית המשפט העליון בבקשה לביטול הצו. בשנת 2005 התיאטרון נסגר על פי החלטת השופטת איילה פרוקצ'יה (רע"א 1764/03).
נכון לשנת 2017 דבר לא נעשה עם מבנה התיאטרון או מבנים נוספים סמוכים בבעלות חברת פרזות.
ראו גם

דיור ציבורי בישראל
הערות שוליים

↑  רפאל אלדור, מתחילים בבניית שכונה חדשה בגבעות מנחת, מעריב, 10 במרץ 1965
שיכון וסיוע לנזקקים, מעריב, 29 באוקטובר 1965
1 2  תקציב המדינה - חוק ההסדרים 2010/09 - פירוק חברת פרזות:חוברת א':עמוד 201
1 2  פרזות החברה העירונית לשכון ירושלים בע"מ, באתר רשות החברות הממשלתיות
↑  צבי לביא, נדחתה הצעת האוצר להפריט את חברת "פרזות" לדיור ציבורי בי-ם, באתר ynet, 22 בספטמבר 2009
↑  עמרי מניב, האם חברת הדיור הציבורי פרזות הגיעה לסוף דרכה?, באתר nrg‏, 23 ביוני 2010
↑  מאיה הורודניצ'אנו, עיריית י-ם אישרה: חברת "פרזות" תפורק, תיאטרון פרגוד ייסגר, באתר nrg‏, 1 ביוני 2012
↑  בג"ץ 3188/14 צחור-צדק חופש חינוך ורווחה בירושלים נ' מדינת ישראל
↑   מוטי בסוק, המדינה ועיריית ירושלים מעכבות רכישת דירות לדיור הציבורי, באתר TheMarker‏, 5 בפברואר 2016
↑  ענת דניאלי, חברת הדיור הציבורי פרזות מוזגה עם עמידר, באתר כלכליסט, 19 בספטמבר 2017
↑  ניב כחלילי, כך ארגן לעצמו ראש העיר 35 מיליון שקל, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 26 בפברואר 2016
↑  אישורים למיזוג "פרזות - חברה ממשלתית עירונית לשיכון ירושלים בע"מ" עם ולתוך "עמידר - החברה הלאומית לשיכון בישראל בע"מ" החלטה מספר 2193 של הממשלה מיום 22.09.2024
↑  שי להב, מסך אחרון לפרגוד, באתר nrg‏, 8 בספטמבר 2000
↑  שמואל דקלו, ‏העליון אישר לפנות את תאטרון פרגוד מהבניין בו הוא פועל 25 שנה, באתר גלובס, 19 במאי 2005
| דגל ישראל חברות ממשלתיות בישראל |
| --- | --- | --- |
| אוצר | ענבל חברה לביטוח |  |
| אנרגיה | חברת החשמל לישראל • המכון הגיאופיסי לישראל • נתיבי הגז הטבעי לישראל • תשתיות נפט ואנרגיה • החברה הלאומית לאספקת פחם • חקר ימים ואגמים לישראל • מקורות |  |
| ביטחון | רפאל מערכות לחימה מתקדמות (SCD) • התעשייה האווירית לישראל • אלתא מערכות • תומר חברה ממשלתית • נצר השרון |  |
| בינוי ושיכון | האגודה לתרבות הדיור • דירה להשכיר • חלמיש • עמידר • ערים • חברת קרתא |  |
| דת | המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים |  |
| חינוך | הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי • הכפר הירוק • מאיר שפיה • מדרשת שדה בוקר • מקוה ישראל • החברה למתנ"סים |  |
| ירושלים | החברה לפיתוח מזרח ירושלים • החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי |  |
| כלכלה | אשרא • המועצה הישראלית לצרכנות |  |
| סביבה | החברה הממשלתית להגנות מצוקי חוף הים התיכון • החברה הממשלתית להגנות ים המלח • פארק אריאל שרון • החברה לשירותי איכות הסביבה |  |
| רווחה | המשקם |  |
| תחבורה | חברת כביש חוצה ישראל • נתיבי איילון • נתיבי ישראל • נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים • רכבת ישראל • נמל אשדוד • חברת נמלי ישראל |  |
| תיירות | החברה לפיתוח עכו העתיקה • החברה הממשלתית לתיירות |  |
| חברות ממשלתיות בעבר | אל על • בזק • נמל אילת • נמל חיפה • צים • תעש מערכות • עשות אשקלון • תדמור• דואר ישראל • בנק הדואר |  |
רשות החברות הממשלתיות • הפרטה בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 308263419   WorldCat (עם VIAF): 308263419 
תיאטרון פרגוד שפעל במשך 35 שנים במבנה בבעלות החברה ונסגר כדי להפוך למבנה של עשר יחידות מגורים
לוקה שקד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1985 (בת 39 בערך) רומניה רומניה 
 שם לידה:  Raluca Firanescu 
 מדינה:  ישראל ישראל
 בן זוג:  ספי שקד
 פרופיל ב-IMDb
 
לוקה פירנסקו-שקד (ברומנית: Luca Firanescu-Shaked; נולדה בשנת 1985) היא דוגמנית עבר ושחקנית רומנייה-ישראלית שהתגיירה.
קורות חיים

נולדה בשם רלוקה פירנסקו (ברומנית: Raluca Firanescu) ברומניה, ולמדה לתואר בתקשורת ויחסי ציבור. במהלך הפקת אופנה במולדתה, הכירה את הפרסומאי הישראלי ספי שקד, ובגיל 21 עברה להתגורר עמו בישראל.
ב-2008 הייתה הדוגמנית הראשית של מעצבת שמלות הערב גליה להב. באותה שנה הצטלמה לאחד מתוך 8 שערים שונים של כתב העת הישראלי "בלייזר".
בשנת 2009 היא הובילה את קמפיין בגדי הים של הרשת הישראלית "אפרודיטה" ושימשה כפרזנטורית של החברה הישראלית לניתוחים אסתטיים "אמריקן לייזר". הצטלמה לפרסומת לקאווה בברצלונה ולקמפיינים של טאג וומן ומישל מרסייה, וכן נבחרה להוביל קמפיין בינלאומי של בגדי הים של מורנה.
היא הובילה קמפיינים למותגים ישראלים כמו "גוטקס" ו"אירוקה".
היא דגמנה גם בניו יורק וגרמניה ועבדה עבור חברות בינלאומיות כמו פאקו רבאן ומרקס אנד ספנסר. שקד נבחרה לקמפיין הבינלאומי של לוריאל פריז, והובילה את הקמפיינים העולמיים של טריומף אינטרנשיונל, נוקיה, Wash & Go ועוד.
ב-2010 הצטלמה למגזין בגדי הים של "בלייזר". ב-2011 הצטלמה שוב לכתב העת הישראלי "בלייזר".
כשחקנית היא הופיעה בסדרה "אבודים באפריקה" מבית yes. הופיעה בתפקידים אורחים בסדרות "חשופים" ו"עממיות".
ב-2013 היא שיחקה בסרט "השורד" בבימויו של שמעון שי, לצד משה איבגי.
חיים אישיים

מתגוררת יחד עם בן זוגה ספי שקד בישראל. בעבר התגורר הזוג גם בפורטוגל.
בראיון שהעניקה באוגוסט 2013 הכריזה כי סיימה תהליך גיור רפורמי.
הערות שוליים

↑  https://www.instagram.com/lucashaked/
↑  https://www.ishim.co.il/p.php?s=לוקה_שקד
↑  שירות גלובס, ‏לוקה שקד תוביל קמפיין לבית האופנה גליה להב תמורת כ-15 אלף דולר, באתר גלובס, 15 בפברואר 2009
↑  יפעת הללי, ‏ביץ' גירל: הביקיני של הימלבלוי או המחשוף של גל גדות?, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2010
↑  קרן נתנזון, "בעלי בטח יראה את המגזין לפני", באתר ynet, 3 במאי 2011
↑  אמיר בוגן, כמו ירושלמי בים: שמעון שי על "השורד", באתר ynet, 22 באוגוסט 2013
↑  https://www.ishim.co.il/p.php?s=לוקה_שקד
↑  לוקה שקד: "לא הייתי שולחת את בתי לדגמן", באתר ynet, 26 באוגוסט 2013
מקלקל

מקלקל הוא כלל הלכתי בהלכות שבת, שהמבצע אחת מכל ל"ט מלאכות שבת דרך קלקול, אינו עובר על האיסור מהתורה.
מקור הדין

דין זה נלמד מהפסוק האומר כי מלאכות המשכן היו ”מלאכת מחשבת”, היינו מלאכה הנעשית על ידי מחשבה, ולכך כשהדבר נעשה דרך קלקול הוא אינו נחשב ל'מלאכת מחשבת'. עם זאת, חכמים אסרו מלאכות גם דרך קלקול, מחשש שמא יעשום באופן הרגיל, האסור מהתורה.
מקור הדין > חלוקה למלאכות בונות והורסות

אפשר לעשות תת-חלוקה בכל המלאכות: מלאכות שבונות ומלאכות שהורסות. המלאכות שנראות הורסות, לא מתחייבים עליהם עד שהם יהיו לשם בנייה, כמו שמפורש בחלק מהן, כמו 'הקורע על מנת לתפור'.
המלאכות הבונות: 1.הַזּוֹרֵעַ. 2. וְהַחוֹרֵשׁ. 3. וְהַקּוֹצֵר. 4. וְהַמְעַמֵּר. 5. הַדָּשׁ. 6. וְהַזּוֹרֶה. 7. הַבּוֹרֵר. 8. הַטּוֹחֵן. 9. וְהַמְרַקֵּד. 10. וְהַלָּשׁ. 11. וְהָאוֹפֶה. 12. הַגּוֹזֵז אֶת הַצֶּמֶר. 13. הַמְלַבְּנוֹ. 14. וְהַמְנַפְּצוֹ. 15. וְהַצּוֹבְעוֹ. 16. וְהַטּוֹוֶה. 17. וְהַמֵּסֵךְ. 18. וְהָעוֹשֶׂה שְׁנֵי בָתֵּי נִירִין. 19. וְהָאוֹרֵג שְׁנֵי חוּטִין. 20. וְהַפּוֹצֵעַ שְׁנֵי חוּטִין. 21. הַקּוֹשֵׁר. 22. וְהַתּוֹפֵר שְׁתֵּי תְפִירוֹת. 23. הַצָּד צְבִי. 24. הַשּׁוֹחֲטוֹ. 25. וְהַמַּפְשִׁיטוֹ. 26. הַמּוֹלְחוֹ וְהַמְעַבֵּד אֶת עוֹרוֹ. 27. וְהַמּוֹחֲקוֹ. 28. וְהַמְחַתְּכוֹ. 29. הַכּוֹתֵב שְׁתֵּי אוֹתִיּוֹת. 30. הַבּוֹנֶה. 31. וְהַמַּבְעִיר. 32. הַמַּכֶּה בַפַּטִּישׁ. 34. הַמּוֹצִיא מֵרְשׁוּת לִרְשׁוּת.
המלאכות ההורסות: 1. הַמַּתִּיר. 2. הַקּוֹרֵעַ עַל מְנָת לִתְפֹּר שְׁתֵּי תְפִירוֹת. 3. וְהַמּוֹחֵק עַל מְנָת לִכְתֹּב שְׁתֵּי אוֹתִיּוֹת. 4. וְהַסּוֹתֵר. 5. הַמְכַבֶּה.
בפוסקים מוסבר כי מלאכות אלו אסורות מהתורה רק כאשר הן נעשות לצורך. לדוגמה: קריעה נחשבת למלאכה רק אם היא נעשית על מנת לתפור. וכיבוי נחשב למלאכה רק על מנת להכשיר את הנר שיודלק לפעם הבאה, או להכין פחם.
מקור הדין > פרטי דינים

הקורע בחמתו - מבואר בתלמוד שהקורע בחמתו נחשב כמתקן אצל יצרו (=משכך חמתו) אלא שזו מלאכה שאינה צריכה לגופה שלדעת רבי יהודה חייב, ולדעת רבי שמעון פטור.
הקורע על מתו - נאמר בברייתא המובאת בתלמוד הבבלי: ”הקורע... ובאבלו ועל מתו חייב, ואף על פי שמחלל את השבת, יצא ידי קריעה.” התלמוד מחלק בין הקורע על מת שיש לו חיוב לקרוע עליו, שחייב, לבין הקורע על מת שאין לו עליו חיוב קריעה, שפטור. לפי דברי רש"י לדעת רבי שמעון שמלאכה שאינה צריכה לגופה פטורים עליה, גם הקורע על מתו פטור. לעומת זאת לדעת התוספות במקרה זה גם לרבי שמעון יהיה חייב, וזה כיוון שמלאכה הנעשית לצורך מצווה נחשבת לעולם כמלאכה הצריכה לגופה.
מקלקל במלאכת חובל ובמלאכת מבעיר

בתלמוד מסכת שבת נחלקו תנאים בדין מקלקל במלאכת חובל ומבעיר:
לדעת רבי שמעון דין מקלקל לא נאמר במלאכת חובל ומבעיר, מאחר שמצינו שהתירה התורה למול ביום השבת, שכרוך בה איסור חובל, משמע שלולא היתר התורה, היה אסור לחבול, א"כ חבלה אף על פי שהוא 'מקלקל', כלומר שאינו צריך לעצם הדם, חייב. וכן בהבערה לעניין בת כהן שזינתה, שאסרה התורה לשורפה בשבת, על אף שמדובר בפעולת קילקול, מכאן מוכיח רבי שמעון שמלאכות חבלה והבערה אף שהוא מקלקל ואינו צריך לגוף הבעירה או הדם, חייב.
אולם רבי יהודה סובר שהואיל ובשריפת בת כהן וברית מילה מתקיימת מצווה, נחשב הדבר לפועלתלתיקון, ועל כן הוצרכה התורה להתיר למול בשבת. וכן לעניין שריפת בת כהן, הפעולה נחשבת ל'תיקון', ומה שהוצרכה התורה, לאסור לשורפה בשבת, שאין לומר שהואיל ויש צורך לעונשה להתריע את החוטאים, יהיה מותר לשורפה בשבת, ולכן אסרה בפירוש לשורפה בשבת. אבל שאר מקומות של חובל ומבעיר במקרה שהוא מקלקל – פטור, כפי הכלל הפשוט ש"כל המקלקלים פטורים".
באחרונים ביארו את מחלוקת רבי שמעון ורבי יהודה כך: לדעת רבי שמעון, מקלקל הוא כל שאין תועלת חיובית מתוצאת פעולתו (חובל באדם ואין לו צורך בדם). לרבי יהודה, 'מקלקל' הוא פעולה שאין לה שום תועלת כלל, אבל כל שיש לו תועלת מכלל המעשה, אף שאין לו תועלת מהתוצאה עצמה, נחשב 'מתקן'.
מקלקל במלאכת חובל ובמלאכת מבעיר > שיטת הרמב"ם

הרמב"ם פסק כדעת רבי יהודה במלאכה שאינה צריכה לגופה שחייב, ולכך פסק שבמבעיר וחובל שאם אינו צריך לדם או לאפר, פטור. שאר הפוסקים שפסקו כרבי שמעון שמאלכה שאינה צריכה לגופה פטור, היו צריכים לומר שחייב בכגון זה, וכן דעת רש"י. אולם לא מצינו רבים שכתבו כן בפירוש, לרבות הטור והשולחן ערוך.
מקלקל במלאכת חובל ובמלאכת מבעיר > שיטת התוספות

התוספות חידשו שדין זה תלוי במחלוקת האמוראים שם בדעת רבי שמעון:
"תני ר' אבהו קמיה דר' יוחנן כל המקלקלין פטורין חוץ מחובל ומבעיר א"ל פוק תני לברא חובל ומבעיר אינה משנה ואם ת"ל משנה חובל בצריך לכלבו מבעיר בצריך לאפרו".
לדעת רבי אבהו אכן חייב בכל מקרה. ולר' יוחנן, עדיין צריך צורך קצת, ובדומה לברית מילה ובת כהן שאע"פ שאינה צריכה לגופה, מ"מ יש בה קצת תיקון (וכן הוכיחו מגמרות נוספות). ולמסקנתם, גם לרבי שמעון, כדי להתחייב בקלקול במלאכת חובל, צריך שהמלאכה תהיה צריכה לגופה. וכגון דם הנאסר בהנאה, שסבור היה שמותר בהנאה, ונתן לכלבו, חייב, הואיל והיא צריכה לגופה (שצריך לדם) אף על פי שהוא גם מקלקל, כיוון שאי אפשר להשתמש בדם מצד ההלכה, ובזה חידשה התורה שחייב.
הערות שוליים

↑  מסכת שבת דף קה עמוד ב.
↑  שבת דף קה עמוד ב.
↑  מסכת שבת דף קה עמוד ב דיבור המתחיל הא ר' יהודה.
↑  דף קה עמוד ב דיבור המתחיל הא ר' יהודה.
↑  מסכת שבת קו, א.
↑  יבמות ו, ב.
↑  ראו ערוך השלחן או"ח שטז, כט.
↑  תוס' שבת קו, א ד"ה 'חוץ'.
↑  סנהדרין פד, ב; כריתות כ, ב.
| הלכות ואיסורי שבת |
| --- | --- | --- |
| כללים | מזיד עם התראה • מזיד • שוגג • דבר שאינו מתכוון • פסיק רישא • מלאכה שאינה צריכה לגופה • מלאכת מחשבת • שניים שעשאוה • שינוי • גרמא בשבת • מקלקל • מתעסק • חצי שיעור • מסייע אין בו ממש • פיקוח נפש דוחה שבת. |  |
| מוקצה | מוקצה מחמת גופו • מוקצה מחמת איסור • מוקצה מחמת חסרון כיס • מוקצה מחמת מיאוס • מוקצה מחמת מצווה • כלי שמלאכתו לאיסור • ביטול כלי מהיכנו • בסיס לדבר האסור • נולד • טלטול על ידי דבר אחר • מיגו דאתקצאי • גרף של רעי |  |
| שבות | שבות דשבות • אמירה לנוכרי • עובדין דחול • מראית עין • ממצוא חפצך • ודבר דבר • הכנה משבת לחול • טרחא יתירה • מקח וממכר בשבת • שכר שבת • שטרי הדיוטות • מוליד • רחיצה בשבת • רדיית הפת • גזירת סנדל המסומר |  |
| עונשים | סקילה • כרת • קורבן חטאת • מלקות • מעשה שבת |  |
| שונות | מחמר • תחום שבת • שביתת כלים • שביתת בהמתו |  |
| מלאכות שבת | מלאכות שבת |  |
| צביעת יריעות המשכן | זורע • חורש • קוצר • מעמר • דש • זורה • בורר • טוחן • מרקד • לש • מבשל |  |
| הכנת היריעות | גוזז • מלבן • מנפץ • צובע • טווה • מיסך • שתי בתי נירין • אורג • פוצע • קושר • מתיר • תופר • קורע |  |
| הכנת כיסויי עורות | צד • שוחט • מפשיט • מעבד • ממחק • משרטט • מחתך |  |
| הקמת המשכן | כותב • מוחק • בונה • סותר • מכבה • מבעיר • מכה בפטיש • הוצאה מרשות לרשות |  |
| תולדות מלאכות שבת | מפרק • השקיה • הגבנה • חליבה בשבת |  |
| הלכות עירובין | הלכות עירובין |  |
| רשויות השבת | רשות הרבים • רשות היחיד • כרמלית • מקום פטור • (מדרבנן: קרפף יותר מבית סאתיים שלא הוקף לדירה) |  |
| המלאכה והאיסורים | עקירה והנחה • הוצאה מרשות לרשות • טלטול ארבע אמות ברשות הרבים • איסור טלטול בין רשויות היחיד • איסור טלטול בין רשויות היחיד |  |
| תיקוני החצר והמבוי | עירוב (על ידי צורת הפתח, לחי או קורה) • תיקון חצרות ומבואות • עירוב חצירות • שיתוף מבואות • פסי ביראות • ביטול רשות • חילוק רשויות |  |
הלנה שרה בלם (קורק)

| --- | --- |

קברה של הלנה שרה בלאם (קורק)
 לידה:  31 בינואר 1915 אוקראינה
 פטירה:  23 ביולי 1995 (בגיל 80)
 מקום קבורה:  ישראל
 מדינה:  פולין 
 בן זוג:  משה בלם
 מידע חסידת אומות העולם
 תאריך הכרה:  24 במרץ 1964
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (26 בדצמבר 1971) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  הלנה שרה בלם
 
הלנה־שרה בלם (קורק) (בפולנית: Helena Blam-Kurek;‏ 31 בינואר 1915 – 23 ביולי 1995) הייתה חסידת אומות העולם אשר הצילה יהודים באוקראינה במהלך מלחמת העולם השנייה.
רקע ביוגרפי

בלם נולדה בעיירה סטרי שבאוקראינה (Стрий) לאב יהודי בשם יעקב בוגנר (Jakob Bogner) ולאם נוצרייה בשם קטרזינה בוחו (Katarzyna Bocho). אביה נפטר בהיותה בת שנתיים, ואת שנות ילדותה המוקדמות בילתה אצל קרובי משפחה בכפר קוראבינה (Kochawrina) הסמוך לסטרי. לאחר מספר שנים נישאה אימה ליוזף קורק (Jozef Kurk) אשר אימץ אותה. בשנת 1920 עברה המשפחה לגור בעיר בוריסלב (Boryslaw).
פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה

עם כניסת הגרמנים לבוריסלב, חיפשה משפחתה של הלנה דרכים לעזור ליהודים. לה ולאביה החורג היו חברים ומכרים יהודים רבים. כשבוע וחצי לאחר הפלישֿה הגרמנית, הגיעו לבית משפחת קורק שני יהודים שביקשו מחסה ומזון. המשפחה אירחה, החביאה והאכילה אותם במשך כשבועיים ולאחר מכן עזבו, יצאו לדרכם והצטרפו למחתרת.
בזמן המלחמה הסתירה המשפחה יהודים בביתה והבריחה מזון ליהודים שהסתתרו ביער.
בתחילת 1943 הסתירה המשפחה כ-30 יהודים. בשל הצפיפות הרבה בקע לעיתים רעש גדול מהבית. באחת הפעמים, שכנה שעברה במקום חזתה במתרחש, אך הלנה דאגה להרגיע אותה והשכנה לא הלשינה עליהם. תקריות כאלו קרו לעיתים קרובות, אך השכנים בדרך כלל נמנעו לדווח על כך. יהודים היו מגיעים לבית המשפחה כדי להתחבא או שחזרו לגטו להיפגש עם משפחותיהם או לעבודה. משפחת בלם הייתה מוכנה לארח את כל מי שהגיע אליה להסתתר.
בעקבות המקרים בהם נתפסה המשפחה על ידי השכנים, חזרו חלק מהיהודים לגטו, או שעברו למקומות מסתור אחרים מחשש להלשנה לרשויות. בבית נותרו כ-9 יהודים שהוסתרו על ידי הלנה בחצר הבית. השכנים ידעו שהיא מגדלת שם ארנבות, וזה היה התירוץ להגיע לשם לעיתים תכופות.
אביה החורג של הלנה, היה סוציאליסט אתאיסט, אשר התייחס ליהודים כשווים. קבוצת לאומנים אוקראיניים חשדה בו שהוא מסתיר בביתו יהודים וכינו אותו "ידיד היהודים". הם היו מתעללים בו, ובספטמבר 1943 רצחו אותו.
לאחר רצח האב, הודיע לה מנהל המכרה שבו עבד, כי היא או אימה צריכות להחליף אותו בעבודה. הלנה הלכה לעבודה במקום אביה, כיוון שאימה הייתה מבוגרת ולא התאימה לעבודה פיזית. בזמן שעבדה במכרה ניסתה לדלות מידע מהעובדים על האקציות הקרובות ביהודים, כדי להזהיר את ידידיה ולהסתיר אותם אצלה בבית. היא שמרה עם ידידיה היהודים על קשר הדוק, והייתה דואגת להבריח להם תרופות ומזון לפי הצורך.
בתחילת שנת 1944 התקרבה החזית אל מחנה "Limanawska Kasarnia". בעקבות כך החל חיסול הדרגתי של יהודי המחנה. להלנה היה בבית מחבוא קבוע מתחת לאדמה ובו הסתירה יהודים:  משפחת ריינר, שמנתה 5 נפשות, איזידור מאייר ואחותו, ילדה מקרקוב ששמה לא ידוע ומשה בלם. הם נשארו במקום המסתור במשך זמן רב, פרט לשתי נשים ממשפחת ריינר שהיו חלשות והעבירו את הלילות בביתה.
באביב אותה שנה, הגיעו אל ביתה שני גרמנים בלווית אנשי מליציה אוקראינים בחיפוש אחר יהודים. לאחר חיפוש ממושך ויסודי שערכו בדירה לא מצאו את היהודים, אך לקחו איתם את הלנה, אימה ושכנה שנחשדה בשיתוף פעולה, ובזזו את הרכוש שנותר בבית. הן נשלחו לתחנת המיליציה האוקראינית, שם עברו עינויים קשים, הוכו עד אובדן הכרה ונחקרו באכזרית במשך מספר ימים.
הלנה ואימה לא נשברו ולא מסרו כל מידע, מאחר שלא הצליחו להוציא מהן מידע, הן הועברו אל המשטרה הפלילית הגרמנית שם עברו עינויים על ידי הגסטפו, עד שיום אחד הודיעו להן כי הן נידונו למוות. ידיד המשפחה, גרמני שגר לפני המלחמה בבוריסלב, הצליח להציל אותן ברגע האחרון. תחילה התכוונו הגרמנים לשחרר את שתיהן, אך לבסוף שוחררה רק האם, והלנה נשלחה למחנה ריכוז בלבוב. בקיץ 1944 שוחררה הלנה על ידי הצבא האדום.
לאחר המלחמה

כשחזרה לבוריסלב מצאה את אימה בבית ריק, בית אשר נשדד ורוקן מחפצים. בנוסף, פגשה את משה בלם שהיה אחד היהודים שהוסתרו על ידה. הוא איבד את אשתו וילדיו והיה משותק כמעט לחלוטין כתוצאה מחבטה קשה בראש בעת ששהה באחד ממחנות הריכוז. היא נישאה לו, וב-1946 הם עברו להתגורר בפולין.
בשנת 1957 עלו לישראל. הלנה התגיירה ושינתה את שמה לשם שרה. השניים התגוררו בבני ברק. ב-23 ביולי 1995 בגיל 80, נפטרה הלנה שרה בלם.
הכרה והנצחה

ב-24 במרץ 1964 הכיר יד ושם בהלנה שרה בלם כחסידת אומות העולם וניטע עץ לכבודה בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.
סיפורה של הלנה נחקר במסגרת מיזם "חסד אחרון". (מיזם משותף ל"יד ושם" ושירות הביטחון הכללי שנערך במהלך 2021, במסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב) קברה של הלנה אותר בקריית שאול.