stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בובה (סדרת טלוויזיה)
דמויות > בובה כדור (Boohball)

אחד הדברים הנפוצים בבובה הוא בובה כדור. הבובה כדור, כדור לבן זוהר, הוא המקום שבו חיים הבוביים, והוא מופיע משום מקום בחלקים שונים של המופע. הוא נודד ממדינה למדינה כאשר הוא נקרא על-ידי ילדים. בתוך הבובה כדור יש סט של תרמילים על בסיס עגול ומסתובב, שבו הבוביים טוענים אנרגיה. זה נראה כמו חמישה תרמילי מטען מטושטשים דמויי מצקת עם ידיות מקושרות; ולחלופין, תרמילים הם המיטות של הבוביים או שהם נראים כמו חמישה חצאי תאנים. האנרגיה נוצרת מהצחוק של הילדים כשהם משחקים עם הבוביים, הבובה כדור ואנשי הסיפור.
הערות שוליים

כשהילדים נושפים על המתנה, המתנה מתחילה להטשתש ואחרי זמן המתנה הופכת להיות אליפסה ואז מציגים את הסרט של המתנה שהיא עפה למעלה ואז כשהמתנה נפתחה ורואים מה יצא ממנה הילדים אומרים "מתנה לחברי הסיפור" (באנגלית: A present for the story people).
אנשי הסיפור הם לא מדברים. (כאשר פידו הכלבלב הקטן מופיע, הוא נותן נביחה קטנה) למרות שלפעמים הם מראים תסכול או בלבול, אנשי הסיפור לעיתים נדירות, אם בכלל, נראים נסערים או עצובים. קטעי אנשי הסיפור מסופרים במקור על-ידי השחקן כריס לנגהם (בעברית על-ידי עמי מנדלמן). בכל פרק, אנשי הסיפור מקבלים בקסם חפץ שנשלח אליהם על-ידי ילד או קבוצת ילדים.
בארצות הברית בערוץ PBS kids לסדרה יש קטע בסוף הסדרה שנקרא "Look what I can do" (בעברית: תראה מה אני יכול לעשות) זה קטע שבו הבובה כדור עף לכל מקום עד שהוא נופל לאדמה ואז מופיע/ה ילד/ה ועושים/ות ריקוד שהם/ן יודעים/ות לעשות.
תקיפות הכרישים בניו ג'רזי (1916)

עיתון הבוקר The Philadelphia Inquirer מדווח ב-15 ביולי 1916 על תקיפות הכרישים שהתחרשו בימים האחרונים בניו ג'רזי
מפה של תקיפות הכרישים
תקיפות הכרישים בניו ג'רזי היו סדרה של תקיפות כרישים לאורך החוף של ניו ג'רזי, ארצות הברית, בין ה-1 ביולי ל-12 ביולי 1916, שבה נהרגו ארבעה אנשים ואחד נפצע ברגלו השמאלית.
מאז 1916, חוקרים דנו אילו מינים של כרישים היו אחראיים לתקיפות. העמלץ הלבן והכריש השורי היו הכרישים הנצפים ביותר. האירועים התרחשו במהלך גל חום קטלני שהיה בקיץ ומגפת הפוליומייליטיס שהתפשטה בארצות הברית, הביאו אלפי אנשים לחופי הים של ניו ג'רזי.
התגובות על ההרוגים גרמה לגל של פאניקה שהוביל לציד כרישים שמטרתו היה לחסל את אוכלוסיית הכרישים התוקפים, ולהגן על כלכלת חופי הים של ניו ג'רזי. עיירות הנופש הוקפו ברשתות פלדה כדי להגן על השחיינים.
תקיפות הכרישים בניו ג'רזי נכנסו מיד לתרבות בארצות הברית, שבה הכרישים הפכו לקריקטורות שמייצגות סכנה. ההתקפות הפכו לנושא של סרטי תעודה בערוץ ההיסטוריה, בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ובערוץ דיסקברי. על התקיפות, התבסס הסופר האמריקאי, פיטר בנצ'לי, בכתיבת הספר "מלתעות", אשר בהמשך הפך לסרט אימה מצליח בעל אותו שם.
הערות שוליים

↑  Fernicola, Twelve Days of Terror, pp. 1–9; Capuzzo, Close to Shore, pp. 88–103; Thomas B. Allen, Shadows in the Sea: The Sharks, Skates, and Rays, (1963; Guilford, Conn.: The Lyons Press, 1996), pp. 3–4, ISBN 1-55821-518-2.
↑  Fernicola, Twelve Days of Terror, pp. 13–21, 29; Capuzzo, Close to Shore, pp. 136–146; Allen, Shadows in the Sea, pp. 4–6.
↑  "Shark Kills Bather Off Jersey Beach. Bites Off Both Legs of a Youth Swimming Beyond Spring Lake Life Lines. Guards Find Him Dying. Women Are Panic-Stricken as Mutilated Body of Hotel Employee Is Brought Ashore" (PDF). The New York Times. 7 ביולי 1916. נבדק ב-2007-08-21. Hundreds of men and women and many children were on the beach this afternoon when a swimmer, far out beyond the outer life lines, raised a cry for help. George White and Chris Anderson, life guards, who had been watching the swimmer closely because of his distance from shore, launched a lifeboat and started for him while the crowd on the beach watched in suspense and fear. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Capo, Fran (2004). "When the Shark Bites". It happened in New Jersey. Guilford, Conn.: Twodot. p. 97. ISBN 0-7627-2358-0.
↑  Fernicola, Twelve Days of Terror, pp. 45–50.
↑  Capuzzo, Close to Shore, pp. 238–240.
↑  Fernicola, Twelve Days of Terror, pp. 45–56.
↑  Fernicola, Twelve Days of Terror, pp. 83–84; Capuzzo, Close to Shore, pp. 205–248; Allen, Shadows in the Sea, pp. 8–12
↑  Fernicola, Twelve Days of Terror, pp. 56–57, 158, 176; Allen, Shadows in the Sea, p. 12, lists Dunn as 14, not 12; The New York Times reported his age at 12 ("Shark Kills 2 Bathers, Maims 1, Near New York," July 13, 1916, p. 1); see also Joseph Dunn's census and hospital records for his age at the time of the incidents; last accessed September 1, 2007.
↑  Shark Attack 1916, dir. David Ackroyd, In Search of ... (A&E Television, 2001).
↑  12 Days of Terror, dir. Jack Sholder (Discovery Fox Television, 2004).
↑  Brian Handwerk, "Great Whites May Be Taking the Rap for Bull Shark Attacks," August 2, 2002, National Geographic News; last accessed July 29, 2007.
↑  The Real Story: Jaws (Smithsonian Channel, 2011); last accessed May 31, 2011.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אמילי באדר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1996 (בת 28) טמקולה, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת לויולה מרימאונט 
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 עיסוק:  שחקנית
 
אמילי באדר (באנגלית: Emily Bader; נולדה ב-8 בנובמבר 1996) היא שחקנית אמריקאית. בטלוויזיה, היא ידועה בתפקידה בסדרה של אמזון פריים "ליידי ג'יין שלי" (אנ') (2024).
ראשית חייה

אמילי באדר נולדה ב-8 בנובמבר 1996 וגדלה בטמקולה, קליפורניה. היא למדה תיאטרון באוניברסיטת לויולה מרימאונט בלוס אנג'לס, וסיימה את לימודיה ב-2016.
קריירה

באדר ערכה את הופעת הבכורה שלה בתיאטרון המקצועי תיאטרון גפן בלוס אנג'לס במחזה "Our Very Own Carlin McCullough" ב-2018.
בשנת 2021, באדר שיחקה בתפקיד הראשי כמרגוט בסרט "Paranormal Activity: Next of Kin" (אנ'). בדצמבר 2021 היא לוהקה לתפקיד הראשי בפרויקט של ג'ניפר אספוסיטו "Fresh Kills" (אנ') בתור בתה של אספוסיטו רוז. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל טרייבקה ביוני 2023.
בטלוויזיה באדר הופיעה בתור קלואי בעונה הרביעית של סדרת הפנטזיה לצעירים "מכושפות: הדור הבא". באוגוסט 2022, היא לוהקה לדמותה של ליידי ג'יין גריי בסדרת הטלוויזיה הקומית ההיסטורית בת שמונה חלקים של אולפני אמזון "ליידי ג'יין שלי". היא שיחקה לצד אדוארד בלומל, דומיניק קופר וג'ים ברודבנט. הסדרה שודרה לראשונה בפריים וידאו  בשנת 2024.
בשנת 2024, פורסם כי באדר תככב לצד טום בליית' בסרט הרומנטיקה של נטפליקס "אנשים שאנחנו פוגשים בחופשה" המבוסס על הרומן בעל אותו השם של אמילי הנרי.
פילמוגרפיה

| שנה | תואר | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Married with Secrets | שאנון | פרק אחד |
| 2016 | Instaland | מריסה | סרט טלוויזיה |
| 2017 | My Crazy Sex | מישל | פרק אחד |
| 2017 | השייקריות | צ'יפון | פרק אחד |
| 2017 | Stalker Club | טרזה | סרט טלוויזיה |
| 2017 | הסוכן הנרי | צ'יפון | פרק אחד |
| 2017 | House of the Witch | לאנה | סרט טלוויזיה |
| 2018 | Stalked by a Reality Star | קנדרה | סרט טלוויזיה |
| 2018 | Broken Visions | קייסי | 4 פרקים |
| 2020 | Anonymous Killers | מרלין הנערה |  |
| 2021 | Paranormal Activity: Next of Kin | מרגו | תפקיד ראשי |
| 2021 | Unknown Dimension: The Story of Paranormal Activity | היא עצמה. | סרט תיעודי |
| 2022 | מכושפות: הדור הבא | קלואי | 5 פרקים |
| 2023 | Fresh Kills | רוז | תפקיד ראשי |
| 2024 | ליידי ג'יין שלי | ליידי ג'יין גריי | תפקיד ראשי |
| TBA | אנשים שאנחנו פוגשים בחופשה | פופי רייט | בהפקה |
הערות שוליים

↑  אילן קפרוב‏, אם אהבתם את "הנסיכה הקסומה", סיכוי טוב שתעופו על הסדרה הכיפית הזו, באתר וואלה, 1 ביולי 2024
↑  "ACTOR EMILY BADER". Geffenplayhouse. נבדק ב-23 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Meet Our Cast". Thefilmtrust. נבדק ב-23 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kenigsberg, Ben (29 באוקטובר 2021). "'Paranormal Activity: Next of Kin' Review: Still Recording". -New York Times. נבדק ב-22 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Complex, Valerie (13 בדצמבר 2021). "Odessa A'zion And Emily Bader Will Star With Annabella Sciorra And Jennifer Esposito In 'Fresh Kills'". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Zilko, Christian (16 ביוני 2023). "'Fresh Kills' Review: Jennifer Esposito's Mafia Drama Puts the Women in the Spotlight". Indie Wire. נבדק ב-22 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maldonado, Kristen (20 במרץ 2023). < "Melonie Diaz And Sarah Jeffery Talk New Charmed One, Magical Creatures, And The Next Big Bad In Charmed". Popcultureplanet. נבדק ב-22 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andeea (2 באוגוסט 2022). "Amazon Greenlights 'My Lady Jane' About Brit Monarch Jane Grey; Sets Emily Bader, Edward Bluemel & Jordan Peters To Lead Cast On Parkes+MacDonald Series". Deadline. נבדק ב-22 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Massotto, Erick (3 בנובמבר 2022). "Dominic Cooper Joins Emily Bader in Comedic Historical Reimagining 'My Lady Jane'". Collider. נבדק ב-22 בנובמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'People We Meet on Vacation': All About the Movie Adaptation of Emily Henry's Best-Selling Novel". Peoplemag (באנגלית). נבדק ב-2024-09-05.
↑  Grobar, Justin Kroll,Matt; Kroll, Justin; Grobar, Matt (2024-08-02). "Tom Blyth And Emily Bader Set To Star In Netflix And 3000 Pictures Adaptation Of 'People We Meet On Vacation". Deadline (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-08-02.
שאול מופז

אלוף פיקוד המרכז, רחבעם זאבי (עם כומתה שחורה), וסמל שאול מופז, (לצידו בדגמ"ח צנחנים) בזמן מלחמת ההתשה בבקעת הירדן
שאול מופז (במקור, בפרסית: شهرام مُفَضَّض‌کار, בתעתיק: שהראם מופזזכאר; נולד ב-4 בנובמבר 1948 בטהראן שבאיראן) הוא איש צבא ופוליטיקאי ישראלי בדימוס. כיהן בין היתר כרמטכ"ל ה-16 של צה"ל, כחבר הכנסת, כיו"ר מפלגת קדימה, כיו"ר האופוזיציה וכשר הביטחון וכשר התחבורה בממשלות ישראל.
מופז נולד בטהראן, עלה לארץ ישראל בגיל תשע, גדל באילת והתחנך בנהלל. ב-1966 התגייס לצה"ל ולקח חלק, במסגרת גדוד צנחנים, במלחמת ששת הימים. הוא התפרסם לראשונה עקב מארב מופז שיזם במלחמת ההתשה בבקעת הירדן. במלחמת יום הכיפורים, בהיותו מפקד סיירת צנחנים, פיקד על שתי פשיטות מבצעיות בעומק סוריה. בהמשך נעשה למח"ט צנחנים, תפקיד אותו מילא במלחמת לבנון הראשונה. עוד בשנות השמונים כיהן כמפקד בה"ד 1 ובהמשך גם עוצבת עידן ופיקד אישית על מבצע חוק וסדר. בשנות התשעים פיקד על אוגדת איו"ש, היה אלוף פיקוד הדרום וראש אג"ת – תפקיד במסגרתו לקח חלק במשא ומתן להסכם חברון – טרם התמנה ב-1998 לרמטכ"ל. כרמטכ"ל היה אחראי על הנסיגה מלבנון בשנת 2000, ההתמודדות עם האינתיפאדה השנייה, לכידת קארין איי, מבצע חומת מגן ואירועים רבים אחרים.
מיד לאחר סיום כהונתו כרמטכ"ל נענה להצעתו של ראש הממשלה אריאל שרון ונעשה לשר הביטחון. אף שהתנגד לנסיגות חד-צדדיות, מופז צידד בתוכנית ההתנתקות והיה מהותי בתכנונה והוצאתה לפועל. בהמשך עזב, ביחד עם שרון, את הליכוד והצטרף לקדימה. בממשלת אולמרט כיהן בתפקיד שר התחבורה ולקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה הפסיד בהפרש קטן לציפי לבני בהתמודדות על ראשות המפלגה. עם הקמת ממשלת נתניהו השנייה נשאר מופז באופוזיציה כחלק מקדימה. ב-2012 נבחר לראשות מפלגת קדימה והוביל אותה להצטרפות לממשלת נתניהו ובהמשך לפרישה ממנה. לאחר הבחירות לכנסת התשע עשרה נשארה מפלגתו באופוזיציה. מופז פרש מהפוליטיקה לקראת הבחירות לכנסת העשרים.
ביוגרפיה

שאול מופז נולד בשם שהראם מוּפַזָזְכַּאר (בפרסית: شهرام مُفَضَّض‌کار) בטהראן, איראן, לאליהו ולמירה מאספהאן. בשנת 1957 עלה לישראל עם משפחתו. המשפחה עברתה את שם המשפחה ל"מופז". משפחתו נקלטה באילת, שם למד בבית הספר היסודי הממלכתי-דתי "ימין הרצוג". בנעוריו למד בבית הספר החקלאי של נהלל כתלמיד פנימייה (הוא הרמטכ"ל ושר הביטחון השני בוגר בית ספר זה, לאחר משה דיין). הוא בוגר המכללה לפיקוד ולמטה של חיל הנחתים של ארצות הברית בקוונטיקו שבווירג'יניה, בעל תואר ראשון בכלכלה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1977 היה מופז ממקימי ההתנחלות אלקנה שבמערב השומרון.
קריירת שירות בצה"ל

בשנת 1966 התגייס לצה"ל, התנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם וקורס מ"כים חי"ר. במלחמת ששת הימים לחם ברפיח במסגרת חטיבת הצנחנים בפיקודו של רפאל איתן. ניסה להתקבל לקורס קצינים מספר פעמים, אך נדחה בגלל נתונים נמוכים. בסופו של דבר התקבל לקורס בעקבות תפקוד יוצא-דופן בפעילות מבצעית. מופז, אשר שימש אז מפקד כיתה, פיקד על מארב בבקעת הירדן. הכוח זיהה חוליית מחבלים שחדרה מירדן ותכננו לירות על המוצבים לאורך הגבול מתוך מחפורת. מופז פעל בניגוד לכללים, פיצל את הכוח שבפיקודו, תוך שהוא משאיר שלושה חיילים שירתקו באש את המחפורת, הוביל שני חיילים באיגוף שמאלי (המהלך כונה מאז "מארב מופז") והרג את המחבלים מטווח קרוב. אופן ניהול ההתקלות הרשים את מפקד הפלוגה, איציק מרדכי, ואת המג"ד, דן שומרון והם הפעילו את השפעתם על מנת שיתקבל לקורס הקצינים. מופז שירת בחטיבה במגוון תפקידים. במלחמת ההתשה היה מפקד מחלקה בגדוד 890 ואייש מוצבים בקו בר-לב בתעלת סואץ. פיקד על מוצב המזח, שימש מ"פ בגדוד וזמן קצר לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים מונה למפקד סיירת צנחנים. במהלך המלחמה הוביל אותה בפשיטות מעבר לקווי האויב בסוריה (מבצע כותונת ומבצע דוידקה). לאחר המלחמה פיקד על הסיירת במלחמת ההתשה במובלעת הסורית.
סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, לאחר מכן היה סגן מפקד סיירת מטכ"ל בשנים 1975–1976 בעת שמפקדה היה יוני נתניהו, ופיקד על כוח מהיחידה במבצע אנטבה ב-1976. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 202 של הצנחנים, בין היתר במבצע מנורה, ובתפקידו הבא כיהן כסגן מפקד חטיבת הצנחנים. במבצע שלום הגליל היה מפקד עוצבת חירם שלחמה במסגרת אוגדה 36. יצא לשנת השתלמות בארצות הברית במכללה לפיקוד ולמטה של הצבא האמריקאי ובתפקידו הבא, בשנים 1984–1986, שימש כמפקד בה"ד 1‏. בשנים 1986–1988 פיקד על חטיבת הצנחנים הסדירה. כמח"ט הוביל את החטיבה במבצעים התקפיים כנגד חזבאללה בדרום לבנון, ובהם מבצע רוח קיץ ופעולת הצנחנים בכפר מיידון בשנת 1988 (מבצע חוק וסדר).
ביולי 1988 הועלה לדרגת תא"ל ומונה למפקד עוצבת עידן, תפקיד בו כיהן עד שנת 1990. לאחר מכן מונה למפקד עוצבת הגליל בין השנים 1990–1992. בשנת 1993 מונה למפקד אוגדת איו"ש. לאחר מספר חודשים, בעודו בתפקיד, הועלה לדרגת אלוף (על אף היות התפקיד בתקן תת-אלוף). אז נחשף לראשונה לציבור הרחב, כאשר נחקר ארוכות על ידי ועדת שמגר שדנה בטבח מערת המכפלה. במהלך התפקיד פיקד על המבצע לחילוץ נחשון וקסמן שלא צלח. בהמשך שירותו בצה"ל שירת בתפקיד מפקד פיקוד הדרום, ראש אגף התכנון, סגן הרמטכ"ל וראש אג"ם. ב-9 ביולי 1998 מונה לרמטכ"ל על ידי שר הביטחון, יצחק מרדכי, תוך שהוא גובר על המועמד האחר לתפקיד, האלוף מתן וילנאי.
לחלק מהחיילים הקרביים בצה"ל נודע מופז גם בזכות ההמצאה המיוחסת לו, ה"מופזית", מתקן להחזקת המחסנית שחולק לחיילי צה"ל משנות השמונים ואילך.
קריירה כפוליטיקאי > המעבר ל"קדימה" ותוכנית ההתנתקות

ב-9 בנובמבר 2005 נבחר עמיר פרץ לראשות מפלגת העבודה והוביל לפרישתה מהממשלה ב-21 בנובמבר 2005. הקדמת הבחירות ל-28 במרץ 2006 הביאה לפרישתו של אריאל שרון מהליכוד והקמת סיעה עצמאית בשם "אחריות לאומיות" (בהמשך "קדימה"). לסיעה הצטרפו עוד כ-14 שרים וחברי הכנסת מהליכוד, בנוסף למספר חברי הכנסת מהעבודה וממפלגות אחרות, וכן מספר אנשי ציבור. שרון הפעיל לחץ כבד על מופז להצטרף לתנועה ביום ההודעה על הקמתה, אך מופז – שהבטיח לא לפרוש מהליכוד, ויהי מה – נשאר בליכוד ולא עזב. בעקבות פרישתו של שרון מהליכוד החלו בנימין נתניהו, סילבן שלום, עוזי לנדאו, משה פייגלין, ישראל כץ ומופז במירוץ על הנהגת הליכוד. הסקרים ניבאו תמיכה קטנה מאוד למופז.
ב-3 בדצמבר, כתב מופז מכתב למתפקדי הליכוד ובו הודיע כי יישאר במפלגה משום שהיא התנועה איתה הוא מזדהה אידאולוגית: "אני החלטתי שאני נשאר בליכוד וזהו. אם שרון רוצה לשנות את הכיוון שלו ולהקים מפלגה חדשה, זה לא אומר שבהכרח צריך להצטרף אליו. אני מאמין בדרך. היום, כשאני צריך לבחור, בין הדרך לאיש, בחרתי בדרך. הליכוד הוא ביתי ובית לא עוזבים". כשבוע לאחר מכן, ב-11 בדצמבר, הודיע מופז על פרישתו מהליכוד והצטרפותו ל"קדימה" בראשות שרון, שהבטיח למופז שימשיך לכהן בתפקיד שר הביטחון בממשלתו. מעברו של מופז ל"קדימה" בא ימים ספורים אחרי פרסום הסקרים שחזו לו תבוסה במאבק על ראשות הליכוד. מופז דחה טענות שקשרו בין הדברים, ונימק את מעברו לקדימה במילים "תנועת הליכוד פנתה לימין הקיצוני של המפה הפוליטית, וזו לא דרכי". ביחס לביקורת על אמינותו, כמי שהתחייב להישאר בליכוד, אמר כי "איני רואה שום בעיה ושום סוגיה בנושא אמינות".
לאחר ההתנתקות וחידוש הירי של רקטות קסאם אל עבר שדרות, יישובי עוטף עזה, ולראשונה גם אשקלון – ספג מופז ביקורת על התגובה הרפה של צה"ל לירי, בניגוד להצהרות על "תגובה חסרת פרופורציה" שנאמרו לפני ביצוע תוכנית ההתנתקות והנסיגה מרצועת עזה.
בינואר 2006 הסתבך מופז בשתי פרשיות הקשורות לתפקודו:
ב-24 בינואר הואשם מופז על ידי ועדת החוץ והביטחון בכך ששיקר לה ביודעין לגבי ההסכם בנושא מעבר רפיח. מופז ספג ביקורת קשה הן מהימין והן מהשמאל, ונציגים משני הצדדים קראו לו להתפטר מתפקידו. מאוחר יותר דרש מופז מוועדת החוץ והביטחון להתנצל על האשמתו בשקר בוטה, והוועדה הסכימה לשנות את ההאשמה משקר ל"הטעייה שלא במתכוון".
בעקבות פרסום דו"ח מבקר המדינה בנושא מיגון יישובי עוטף עזה, הואשם מופז בכך שעיכב את ביצוע פעולות ההתמגנות מכיוון שחשש שביצוע העבודות יביא לאובדן התמיכה הציבורית בהתנתקות (שכן ביצוען תהיה הודאה בכך שההתנתקות תביא להרעה במצב הביטחוני). ההאשמות – והקריאות שיתפטר – באו בעיקר מהצד הימני של הקשת הפוליטית והתבססו על הפסקה הבאה בדו"ח:
ביוני 2004, כשלושה שבועות לאחר החלטת הממשלה על תוכנית ההתנתקות, קיים שר הביטחון "דיון להצגת תכניות צה"ל להינתקות", ובמסגרת זו הוצגה גם תוכנית מיגון היישובים בגזרת "עוטף עזה"... שר הביטחון אישר באותו דיון "את מדרגת המענה הראשון ב-7 היישובים סמוכי הגדר" בעלות של 130 מיליון ש"ח. שר הביטחון ציין כי "המענה שניתן בתוכנית בהחלט סביר וכי המימוש יהיה מדורג ותלוי בהתפתחויות בשטח" אך הזהיר באותו דיון מפני פעילויות והתבטאויות (בתחום המיגון ובכלל) העלולות לשדר ולהנחיל את התחושה שבעקבות ההינתקות יורע מצב הביטחון". המבקר קובע כי בפועל תוכנית זו לא בוצעה.
בהמשך הועברו כוחות ארטילריה לעוטף עזה והחלו בירי ארטילרי מסיבי אל עבר מקורות הירי וצפון עזה, תוך כדי חידוש מדיניות הסיכול הממוקד.
קריירה כפוליטיקאי > שר התחבורה

בבחירות לכנסת השבע עשרה נבחר מופז לכנסת, לאחר שהוצב במקום השמיני ברשימת "קדימה" לכנסת. במסגרת המשא ומתן הקואליציוני, קיבל יושב ראש מפלגת העבודה עמיר פרץ את תיק הביטחון למורת רוחו של מופז. במסגרת ממשלתו של אהוד אולמרט, הממשלה ה-31, קיבל מופז את תפקיד סגן ראש הממשלה ואת משרד התחבורה. כן קיבל אחריות מטעם הממשלה לנהל דיאלוג תיאום מול ארצות הברית בעניין איראן. מתוקף סמכות זו, שימש מופז כשר בקבינט במהלך מלחמת לבנון השנייה. במהלכה חלק על חלק מן המהלכים שעליהם החליטה הממשלה ואף הציע תוכנית חלופית לזו שהציע הצבא. למרות זאת הצביע מופז בעד מהלכים אלו כאשר הועלו להצבעה.
בזמן כהונתו כשר התחבורה קידם ביחד עם גלעד ארדן את ההחמרה בעונשים למבצעי תאונות דרכים, והציג תוכנית רב-שנתית לשיפור התחבורה בישראל, הכוללת סלילת כבישים חדשים ואף רכבת לאילת. בנוסף, בתקופת כהונתו החל השימוש ב"כרטיס חכם" בתחבורה הציבורית, שבבוא היום היה אמור לאפשר נסיעה בכל חברות האוטובוסים וגם ברכבות רכבת ישראל, באמצעות שימוש בכרטיס אחד בלבד.
על תקופת כהונתו כשר התחבורה העיבו אירועים בטיחותיים רבים, ובהם הורדת דירוג בטיחות הטיסה של ישראל, תאונות רכבת קטלניות (דוגמת תאונת הרכבת בבית יהושע), ותאונת דרכים קשה שבה נהרגו 24 תיירים מרוסיה בעקבות התהפכות אוטובוס בהרי אילת.
בשנת 2007 מינה ועדה ציבורית לבחינת בטיחות התעופה האזרחית בראשות עמוס לפידות, מפקד חיל האוויר לשעבר. במאי 2008, לאחר שהמלצות הוועדה לא יושמו, התפטר לפידות מתפקידו זה תוך שהוא האשים את מופז וראשי משרד התחבורה בזלת יד והתריע מפני אסון. שישה חודשים מאוחר יותר רשות התעופה הפדרלית (FAA) הכריזה על הורדת דירוג התעופה של ישראל לקטגוריה של מדינות העולם השלישי.
באותה שנה מינה גם את מפקד חיל האוויר לשעבר, הרצל בודינגר, לעמוד בראש ועדה ציבורית שתכין תוכנית אב לשדות התעופה בישראל. ב-8 בספטמבר 2008 פורסם כי מגיע לסיומו סקר על צורכי תעופה שמבצע בודינגר. בהתאם לתוצאות הסקר, התגבשת המלצה לבנות נמל תעופה בינלאומי במנחת מגידו.
כשר בממשלת אולמרט, מיצב עצמו שאול מופז כאופוזיציה ימנית למדיניות הממשלה. כמו שרי ש"ס וישראל ביתנו התנגד השר מופז לוועידת אנאפוליס, לדיונים על חלוקת ירושלים ולשחרור מחבלים פלסטינים. בנוסף חתם על עצומת חברי הכנסת שקראה לפיטורי שרת החינוך יולי תמיר, עקב השביתות הממושכות במערכת החינוך בסתיו 2007.
בריאיון לעיתון "ידיעות אחרונות" שהתפרסם ביום 6 ביוני 2008 הביע את דעתו כי תקיפה ישראלית באיראן היא "בלתי נמנעת". ההתבטאות זכתה לתהודה רבה בעיתונות העולם, וסבורים כי הייתה בין הגורמים שהביאו לעלייה משמעותית במחירי הנפט בעולם בימים שלאחר מכן.
באוגוסט 2008, לאחר קבלת ההחלטה לביצוע בחירות לראשות "קדימה", הכריז מופז על מועמדותו לראשות התנועה. בבחירות לראשות התנועה, שנערכו ב-17 בספטמבר, ניצחה בהפרש קטן יריבתו העיקרית, שרת החוץ, ציפי לבני, שזכתה ב-43.1% מקולות הבוחרים (לעומת 42% לשאול מופז).
מופז הצהיר שכל הסדרה בעקבות מבצע עופרת יצוקה חייב לכלול את השבת גלעד שליט ולא הצביע בקבינט בעד התהדייה. עם זאת, הוא טען שהמבצע הביא להרתעת החמאס.
קריירה כפוליטיקאי > בכנסת ה-18

בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום השני ברשימת "קדימה" לכנסת. עם היבחרו לכנסת מצא עצמו באופוזיציה, כשאר חברי "קדימה". במהלך כהונתו הרבה לתקוף את יו"ר "קדימה", ציפי לבני. בנובמבר 2010 נבחר לראשות ועדת החוץ והביטחון בכנסת. בין השאר, מופז ביקר את הממשלה על שאינה נאבקת בנחישות מספקת נגד החמאס ודרש לחסל את ראשי החמאס והג'יהאד. בעת מבצע עמוד ענן הצדיק את היציאה למבצע וטען שהיה צריך לעשות זאת עוד קודם.
ב-27 במרץ 2012 ניצח בפריימריז בהתמודדות מול ציפי לבני, ברוב של 62% לעומת 37% ללבני, ונבחר ליו"ר מפלגת "קדימה". בעקבות זאת התמנה ליו"ר האופוזיציה.
ב-8 במאי 2012 הודיעו מופז וראש הממשלה בנימין נתניהו על הסכם להצטרפות סיעת קדימה לקואליציה והקמת ממשלת אחדות, ומינויו של מופז לשר בלי תיק ומשנה לראש הממשלה. קודם להודעה זו הרבה מופז לתקוף את נתניהו וממשלתו, והצהיר בנחרצות שלא יצטרף לקואליציה בראשותו.
ב-17 ביולי 2012, בעקבות המשא ומתן של קדימה והליכוד בנוגע לגיוס החרדים, דחה מופז את הצעת נתניהו בנוגע לחוק גיוס חדש, הודיע על פרישתו מהממשלה, וכעבור שישה ימים חזר לתפקיד ראש האופוזיציה.
קריירה כפוליטיקאי > בכנסת ה-19

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה הראו סקרי דעת הקהל ירידה חדה במספר מצביעי קדימה. בתקופה זו התפצלו 7 מחברי קדימה והקימו את סיעת התנועה בראשות ציפי לבני, שבעצמה התפטרה מהכנסת חודשים קודם לכן, וחברי כנסת אחרים הודיעו על פרישתם מהפוליטיקה. בבחירות עצמן זכתה קדימה בשני מנדטים בלבד, ומופז שעמד בראש הרשימה נבחר לכנסת, יחד עם ישראל חסון, אשר הוצב במקום השני.
עם התקדמות המשא ומתן הקואליציוני להרכבת ממשלת ישראל ה-33, התנהלו מגעים בין הסיעה לבין יו"ר מפלגת "יש עתיד" יאיר לפיד על כך שזו תוותר על תיק אחד מתוך שישה תיקים שהוצעו לה, לטובת תיק אחד שיקבל יו"ר קדימה מופז וכך קדימה תצטרף לקואליציה ומופז יכנס לממשלה. לבסוף, מגעים אלה עלו בתוהו כאשר לפיד הכריז כי ברצונו להקים ממשלה צרה ככל האפשר ומופז ומפלגת קדימה נותרו בכנסת ה-19 באופוזיציה.
בעת מבצע צוק איתן הציע לפעול לפירוז רצועת עזה בהסדר מדיני בינלאומי, ואם זה לא יצליח לפרז את הרצועה בכוח. לימים הוא ביקר בחריפות את התנהלות הקבינט בימי מבצע צוק איתן, ובמיוחד את חברי הקבינט שביקרו את צה"ל בדיונים ואת ראש הממשלה שלא הגן על ראשי מערכת הביטחון. בנוסף הוא טען שהמטרה שהוצבה של "שקט תמורת שקט" הייתה מטרה שגויה שרק תתן לחמאס להתעצם.
פרישתו מהחיים הפוליטיים ולאחריה

בינואר 2015 הודיע כי לא יתמודד בבחירות לכנסת ה-20, זאת לאחר שדחה הצעות קודמות להצטרף למחנה הציוני. יו"ר קדימה שנבחר במקומו הוא אכרם חסון, שעבר למפלגת "כולנו" ובכך בא הקץ למפלגת קדימה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-21 הביע מופז את תמיכתו ברשימת כחול לבן, ובעומד בראשה, בני גנץ.
בינואר 2024 החליט הרמטכ"ל, הרצי הלוי, על הקמת צוות לתחקור תפקוד הצבא נוכח טבח שבעה באוקטובר, שבראשו יעמוד מופז, ובנוסף יכלול הצוות את ראש אמ"ן לשעבר אהרון זאבי-פרקש, מפקד פיקוד הדרום לשעבר סמי תורג'מן וראש אגף המבצעים לשעבר יואב הר אבן.
עשייה חברתית > תוכנית "עתידים"

בשנת 1999, ייסדו שאול מופז והתעשיין איתן ורטהיימר יחד עם תת-אלוף אבנר ברזני את תוכנית עתידים. התכנית פועלת להקטנת הפערים החברתיים והכלכליים בין הפריפריה למרכז, על ידי חינוך למצוינות, מנהיגות ולימודי טכנולוגיה ומדעים, עבור צעירים מהפריפריה.
ספרו

במרץ 2022 הוציא את ספרו האוטוביוגרפי "המסע הישראלי שלי".
הוקרה

ספרו האוטוביוגרפי זכה בפרס יצחק שדה לספרות צבאית לשנת 2023
חיים אישיים

מתגורר בכוכב יאיר. נשוי לאורית ואב לארבעה, בהם יונתן, לוחם בסיירת מטכ"ל ומפקד חטיבת יפתח לשעבר. בן אחר - איתמר - הוא מראשי הארגון אחים לנשק.
גם אחיו, שלמה מופז, הגיע לדרגה בכירה בצה"ל. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש סגן ראש חטיבת המחקר באמ"ן בדרגת אלוף-משנה וכיום מנהל את מרכז המידע למודיעין ולטרור ע"ש אלוף מאיר עמית במסגרת המרכז למורשת המודיעין (המל”מ).
לקריאה נוספת

עמוס הראל, אבי יששכרוף, המלחמה השביעית, תל אביב: ידיעות ספרים, 2004, מסת"ב 9655117677
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310
עפר שלח ורביב דרוקר, בומרנג, ירושלים: כתר, 2005, מסת"ב 965071376X
עפר שלח ויואב לימור, שבויים בלבנון: האמת על מלחמת לבנון השנייה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2007, מסת"ב 9654824086
אביגדור שחן, מבצע כדור הרעם הוא מבצע אנטבה, מסדה, 1993
מעוזיה סגל, עדויות מגובה החול – קרב הצנחנים בחווה הסינית, מושב בן שמן: מודן, 2007, עמ' 337-353
שאול מופז, המסע הישראלי שלי, ידיעות ספרים, 2022
אורורה (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 תפקיד:  אלת השחר
 כינוי:  Pallantis 
 תרבות:  דת רומא העתיקה 
 אלים מקבילים:  אאוס, אושאס, חג המטראליה, אאוסטרה, זוריה, האוסוס 
 אב:  היפריון 
 אם:  תיאה 
 אחים:  סול, לונה 
 צאצאים:  אקווילון, אוסטר, פאבוניוס, וולטורנוס 
 
אָוּרוֹרָה (בלטינית: Aurora, משמעותה 'שחר') היא אלת השחר במיתולוגיה הרומית ובשירה הלטינית. אורורה היא בת-השוואה לאלה היוונית אאוס, הגם שאורורה אינה טומנת בחובה תהודה כלשהי לאלה קדמונית אדירה. אלת השחר ההינדית היא אוּשַאס.