stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערן ויזל
ספריו > ספרי שירה ופרוזה

הלכנו הרחק עד הנה, מוסד ביאליק, סדרת כבר, 2012, עורכת: ליאת קפלן.
ממתינים לזאב, הוצאת קשב לשירה, 2016, עורכת: ליאת קפלן.
בשבחי הבדידות, הוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2016, עורכת: נוית בראל, הספר זכה בפרס אקו"ם לשנת 2015.
תיק דרום, הוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד, 2018, עורכת: נוית בראל, הספר זכה במענק לתרגום של משרד התרבות וקרן 'עם הספר'.
מבוא לקולולוגיה, הוצאת אפרסמון, 2023, עורך: חיים וייס.
ספריו > ספרים בעריכתו

ליישב פשוטו של מקרא: אסופת מחקרים בפרשנות המקרא (יחד עם שרה יפת), ירושלים: מוסד ביאליק, 2011.
שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום (יחד עם נפתלי ש' משל, וברוך יעקב שורץ), כו, ירושלים: מאגנס, 2020; כז, ירושלים: מאגנס, 2023.
הערות שוליים

↑  ביקורת על הספר ראה, Barry Dov Walfish, ‘Exploring the Place of the Book of Chronicles in the Jewish Tradition’, Hebrew Studies, 53 (2012), pp. 365–371
↑  ביקורת על הספר ראה, נחם אילן 'איך מפרשים טקסט מושלם' מקור ראשון, שבת, אוקטובר 2022; לאה מזור  על מקרא, הוראה וחינוך, 1 במאי 2022
↑  ביקורת על הספר ראה, יונתן ברג, נשיאה משותפת בעול, מקור ראשון, שבת, 18 בינואר 2013.
↑  ביקורת על הספר ראה, אלי הירש, ממתינים לזאב, ידיעות אחרונות, מוסף 7 לילות, 12 באוגוסט 2016, וכן בכל סרולאי, פשעים של יומיום, מקור ראשון, שבת, 26 באוגוסט 2016
↑  ביקורת על הספר ראה, נטע הלפרין בחזרה לעצמך ישראל היום, 15 באוקטובר 2016
↑  ביקורת על הספר ראה יהונתן יעקבס,  פשוטם של מקראות שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום, כב (תשע"ג), עמ' 255–273, וכן גרשון ברין, ליישב פשוטו של מקרא, בית מקרא, נו (תשע"א), עמ' 138–142
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303717405171  BnF: cb165151774 (data)  GND: 1065824173  ISNI: 0000 0001 2031 3539  LCCN: no2010137611  NTA: 336571402  ORCID: 0000-0002-8497-0893  S2AuthorId: 113124637  VIAF: 98472877   WorldCat (עם VIAF): 98472877
פלסיוטילוזאורוס

| פלסיוטילוזאורוס |
| --- | --- |
שחזור של פלסיוטילוזאורוס  השוואה בין פלסיוטילוזאורוס לאדם
תקופה
קרטיקון עליון 70–69 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: דמויי קמטן
משפחה:: מוסזאוריים
סוג:: פלסיוטילוזאורוס
מין:: Plesiotylosaurus crassidens
שם מדעי
 Plesiotylosaurus ‏קמפ, 1942

פלסיוטילוזאורוס (שם מדעי: Plesiotylosaurus; משמעות השם: "קרוב לטילוזאורוס") הוא סוג של זוחל ימי ממשפחת המוזאזאוריים, שחי בסוף הקרטיקון לפני 70 עד 69 מיליון שנה מזמננו. הוא ידוע משלדים שנמצאו בבתרונות של תצורת מורנו (אנ') בקליפורניה. ב-1942 תיאר אותו החוקר צ'ארלס לואיס קאמפ (אנ').
אומנם פלסיוטילוזאורוס היה דומה לטילוזאורוס, אך לא קרוב אליו. הוא היה דומה יותר למוסזאורים, כמומוזאזאורוס והפרוגנתודון, והיה להם מבנה גולגולת דומה. הגולגולת הייתה גלילית, ולה חוטם שרירי דמוי-טורפדו ששימש לתנועה במהירות במים. ממצאי המוסזאור הכילו כמעט 90% מהגולגולת והלסתות שאורכם קרוב ל-90 סנטימטרים. אורך הזוחל כולו עלה על 6.5 מטרים, גדול מתנין ים מודרני.
לפלסיוטילוזאורוס היו לסתות גדולות ובהן שיניים מעוקלות שפנו אחורה ונתנו כוח נשיכה מוגבר. שרירי הלסת היו  מחוברים לאחורי הגולגולת. מבנה זה דמה ללסתות הפרוגנתודון ונתן עוצמת נשיכה חזקה ביותר, שאיפשרה למוסזאור להתגבר אפילו על טרף גדול או משוריין כמו צבי ים. המוסזאור היה טורף-על שצד כל יצור ימי בגודלו או פחות ממנו.
עקב גודלו הוא כנראה חי במים רדודים יחסית, כדי להימנע מטריפה בידי מוסזאורים גדולים יותר או כרישי ענק.
פאול גרשון אונה

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1850 המבורג, הקונפדרציה הגרמנית 
 פטירה:  29 בינואר 1929 (בגיל 78) המבורג, רפובליקת ויימאר 
 ענף מדעי:  רפואת עור 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת שטרסבורג (1876)  האוניברסיטה של שטרסבורג  אוניברסיטת היידלברג  אוניברסיטת לייפציג  יוהאנאום 
 מנחה לדוקטורט:  היינריך וילהלם ולדייר 
 מוסדות:  אוניברסיטת המבורג 
 מספר צאצאים:  5 
 
פאול גרשון אונה (בגרמנית: Paul Gerson Unna;‏ 8 בספטמבר 1850, המבורג – 29 בינואר 1929) היה רופא יהודי-גרמני.
קורות חיים

אונה נולד בהמבורג למשפחה יהודית. אביו היה רופא. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. לאור מלחמת צרפת–פרוסיה הוא עזב את הלימודים ונפצע במהלך הלחימה. בשנת 1871 חזר ללימודים והמשיך אותם באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1876 פרסם את עבודת הדוקטור. לאחר קבלת התואר עבר לווינה להמשך השתלמויות.
לאחר שובו להמבורג, הצטרף לפרקטיקה של אביו בבית החולים של רובע סנקט גאורג (אנ'). תחום התמחותו היה מחלות עור. בשנת 1881 עזב את השותפות עם אביו, ובשנת 1884 פתח בית חולים פרטי למחלות עור. במהלך עבודתו הציע שיטות טיפול חדשות. עם המחלות שתיאר לראשונה נמנות אילבן וסינדרום אונה-טוסט.
בשנת 1907 קיבל תואר פרופסור מעיריית המבורג. בשנת 1919 מונה לפרופסור באוניברסיטת המבורג ומונה לראש תחום דרמטולוגיה.
במשך השנים שיתף פעולה עם פאול באיירסדורף (אנ') בייצור תרופות. (עד היום שוכן מפעל חברת באיירסדורף ברחוב אונה בהמבורג.)
עידן מורדל

מורדל, לאחר הניצחון באליפות ישראל בשחייה ל-5 ק"מ בבריכה, ינואר 2016
עידן מורדל (נולד ב-29 ביולי 1993) הוא שחיין ישראלי המתמחה במשחים למרחקים ארוכים ומים פתוחים. הוא 7 פעמים ברציפות אלוף ישראל (2014 - 2020) ושיאן ישראל במשחה ל-5 ק"מ בבריכה.
ביוגרפיה > 2011

באליפות ישראל הראשונה למרחק 5 ק"מ בבריכות שנערכה במכון וינגייט בדצמבר 2011 זכה מורדל במדליית כסף, בתוצאה של 58:09.20 דקות, אחרי יעקב גליקמן מהפועל עמק-חפר (57:35.29 דקות) וליאור גרוברט משחייני המרכז קרית-אונו/גבעתיים (58:16.70 דקות).
ביוגרפיה > 2012

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט באוגוסט 2012 סיים מורדל במקום חמישי במשחה ל-1500 מטר חוחפשי בתוצאה של 16:24.39 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:40.04 דקות
ביוגרפיה > 2013

באליפות ישראל בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה בבית איל, אשדות יעקב מאוחד, בפברואר 2013, זכה מורדל במדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:47.01 דקות, אחרי מרק חינאווי שקבע שיא ישראלי חדש לגילאי 16 ו-17 של 15:18.57 דקות ואלעד לנדמן ממכבי קריית ביאליק (15:25.86 דקות).
בתחרויות השחייה של המכביה ה-19 שנערכו בבריכת השחייה החדשה שבמכון וינגייט ביולי 2013 זכה מורדל במדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:14.51 דקות, אחרי אלעד לנדמן (16:12.88 דקות) ולפני עמית אזולאי (16:16.07 דקות). באליפות ישראל שנערכה באוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:13.17 דקות, אחרי מרק חינאווי (15:51.37 דקות) וגיא מוסקוביץ' ממכבי קריית ביאליק (16:06.24 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.72 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.99 דקות.
ביוגרפיה > 2014 > אלוף ישראל במשחה ל-5 ק"מ בבריכה

באליפות ישראל בשחייה ל-5 ק"מ שנערכה במכון וינגייט במרץ 2014 זכה מורדל במדליית זהב בתוצאה של 55:57.60 דקות, לפני יעקב גליקמן מהפועל עמק חפר (57.52.80 דקות) וחברו לאגודה דוד דולגיצר (58:12.91 דקות)
ביוגרפיה > 2014 > סגן אלוף ישראל

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה זכה מורדל במדליית כסף במשחה 1500 מטר בתוצאה של 15:58.08 דקות, אחרי מארק חינאווי (15:52.56 דקות) ולפני יובל ספרא מהפועל עמק יזרעאל (16:07.86 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:23.99 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:02.35 דקות.
ביוגרפיה > 2015

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בינואר 2015 זכה מורדל בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בשיא אישי חדש של 55.13 דקות, לפני גיא מוסקוביץ' (57.37 דקות) ולירן קונובלוב מהפועל ירושלים (57.44 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט אותה שנה סיים מורדל במקום רביעי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.72 דקות, במקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:59.08 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.63 דקות.
באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינגייט בדצמבר אותה שנה זכה מורדל במדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:32.66 דקות, אחרי גיא מוסקוביץ' שקבע תוצאה של 15:20.24 דקות, תוך שהוא שובר את השיא הישראלי במשחה ל-800 מטר (7:56.61 דקות) ודניס לוקטב ממכבי אשדוד (15:35.62 דקות).
ביוגרפיה > 2016

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בינואר 2016 זכה מורדל בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בשיא אישי חדש של 54:11.23 דקות, לפני תומר פרנקל (57:30.11 דקות) ואיתי גורביץ' (58:38.44 דקות)
ביוגרפיה > 2017

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בינואר 2017 זכה מורדל בפעם הרביעית ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 54:31.50 דקות, לפני בר סולובייצ'יק ממכבי קריית ביאליק (57:04.05 דקות) ויונתן רוסין מהפועל עמק יזרעאל (58:08.62 דקות).
באליפות העולם שנערכה בהונגריה ביולי אותה שנה הוא סיים במקום 35 במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 55:39.1 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט בפברואר 2018 זכה מורדל בפעם החמישית ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 54:15.48 דקות, לפני עידו גל מהפועל כפר סבא בית ברל (56:10.22 דקות) שחר רסמן מהפועל ירושלים (56:12.00 דקות).
ביוגרפיה > 2019

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט ב-4 בינואר 2019 זכה מורדל בפעם השישית ברציפות במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 53.51 דקות, שיפור בשנייה אחת לשיא של מיכאל דמיטרייב (53.52 דקות), לפני מתן רודיטי מבני הרצליה (56:02 דקות) ובר סולובייצ'יק (56:18 דקות).
ביוגרפיה > 2020

באליפות ישראל בשחייה למרחק 5 ק"מ בבריכה שנערכה במכון וינגייט ב-24 בינואר 2020 זכה מורדל בפעם השביעית ברציפות במדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 53:46 דקות, לפני יונתן אחדות מהפועל ירושלים (54:19 דקות) ודניאל פולישצ'וק מהפועל דולפין נתניה (55:09 דקות).
חייו האישיים

מורדל שרת בצה"ל כקצין עתודאי במדור מדעי ההתנהגות בחיל הטכנולוגיה והאחזקה וכיום הוא סטודנט לתואר שני בפסיכולוגיה חברתית עם התמחות בפסיכולוגיית ספורט.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
הערות שוליים

↑  מדליית ארד לאלון מנדל באיינדהובן. למקוף וגליקמן אלופי ישראל ב-5 ק"מ. שיא גילאים נוסף לקרמר, באתר one‏ 2 בדצמבר 2011
↑  תוצאות אליפות ישראל ב-5 ק״מ (בבריכת 50 מטר). עידן מורדל ורותם עמית היו מנצחי התחרות, באתר one‏, 3 במרץ 2014
↑  אליפות ישראל ל 5000 מטר - מנצחים ותוצאות מלאות, באתר one‏, 24 בינואר 2015
↑  אליפות ישראל במים פתוחים בבריכה - 2016 , באתר one‏, 8 בינואר 2016
↑  תוצאות רשמיות של 5 ק"מ אליפות העולם בשחייה 2017 (באנגלית)
פאול גרימר

| --- | --- |

 לידה:  26 בפברואר 1879 גרה, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  30 באוקטובר 1965 (בגיל 86) צוג, שווייץ 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 
פאול גרימר (בגרמנית: Paul Grümmer;‏
26 בפברואר 1879, גרה, הקיסרות הגרמנית  – 30 באוקטובר 1965, צוג, שווייץ) היה צ'לן ראשי בתזמורת האופרה של וינה ונגן ויולה דה גמבה.
פאול גרימר, שגם שני אחיו היו מוזיקאים,  למד מגיל 15 בקונסרבטוריון של לייפציג אצל יוליוס קלנגל, שהיה גם מורם של גיליירמינה סוז'ה, עמנואל פויירמן וויליאם פלית'. בהמשך למד בפרנקפורט אצל הוגו בקר. בשנת 1898 החל להופיע בקונצרטים בגרמניה ובארצות אחרות באירופה וניגן ברביעיית מיתרים שייסד יאן קובליק.
גרימר היה חבר ברביעיית בוש ועשה רבות להשבתה לרפרטואר החי של הויולה דה גמבה. הוא יצר שיטת גמבה לביצוע בכלי, השתתף בקבוצות של מוזיקה עתיקה וניגן עם ונדה לנדובסקה, הצ'מבליסטית הנודעת. כמו כן עיבד לויולה דה גמבה יצירות מן המאה ה-17 והמאה ה-18 וערך סוויטות ללא ליווי של באך (וינה, 1944).
בשנת 1905 התמנה לצ'לן ראשי בתזמורת וינה. בשנים 1913 עד 1930 יצא למסעות קונצרטים רבים עם רביעיות קונצרטפריין ובוש. כמו כן סייר בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-20 עם התזמורת הקאמרית שהקים בעצמו.
פאול גרימר לימד באקדמיה למוזיקה של וינה בשנים 1907 עד 1913  ואחר בקלן, בשנים 1926 עד 1933 ובברלין, בשנים 1933 עד 1940. בין 1940 ל-1946 חזר ללמד בווינה ולאחר 1946 הגיש כיתות אמן שווייץ. כמו כן ערך, יחד עם קרל הרמן, את השלישיות של לודוויג ואן בטהובן.
פאול גרימר כתב יצירות פדגוגיות לצ'לו ואוטוביוגרפיה בשם "מפגש" (Begegungen) (מינכן 1963). הוא ניגן בצ'לו סטרדיוואריוס "שטאנליין", שהיה קודם ברשותם של ויצ'נצו מריגי, ז'אן-בטיסט וואיום (בונה כינורות צרפתי) וניקולו פגניני.
לקריאה נוספת

E. van der Straeten: History of the Violoncello (London, 1915/R) E. Cowling: The Cello (London, 1975, 2/1983
עונת 2009/2010 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של אינטר, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של אינטר, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  22 באוגוסט 2009 – 16 במאי 2010 (268 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  אינטר
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  992 (2.61 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איטליה אנטוניו די נטאלה   (29 שערים)
 → 2008/20092010/2011 ←
עונת 2009/2010 בסרייה א' הייתה העונה ה-108 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-22 באוגוסט 2009 והסתיימו ב-16 במאי 2010.
בליגה השתתפו 20 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
בארי, פארמה וליבורנו היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
אינטר זכתה באליפות הליגה בפעם החמישית ברציפות בפעם ה-18 בתולדות המועדון. אינטר זכתה גם בגביע איטליה ובליגת האלופות.
בסיום העונה, ב-21 באוגוסט 2010 נערך משחק של הסופר קאפ האיטלקי בו אינטר ניצחה 3:1 לרומא וזכתה בגביע.
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו אטאלנטה, רובור סיינה וליבורנו. במקום הקבוצות שירדו, לסרייה א' העפילו לצ'ה, צ'זנה וברשה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אינטר   | 38 | 24 | 10 | 4 | 75 | 34 | 41 | 82 | זכייה בליגה ובגביע איטליה  העפלה לליגת האלופות |
| 2. | רומא | 38 | 24 | 8 | 6 | 68 | 41 | 27 | 80 | העפלה לליגת האלופות |
| 3. | מילאן  | 38 | 20 | 10 | 8 | 60 | 39 | 21 | 70 | העפלה לליגת האלופות |
| 4. | סמפדוריה | 38 | 19 | 10 | 9 | 49 | 41 | 8 | 67 | העפלה לליגת האלופות |
| 5. | פלרמו  | 38 | 18 | 11 | 9 | 59 | 47 | 12 | 65 | העפלה להליגה האירופית |
| 6. | נאפולי  | 38 | 15 | 14 | 9 | 50 | 43 | 7 | 59 | העפלה להליגה האירופית |
| 7. | יובנטוס  | 38 | 16 | 7 | 15 | 55 | 56 | 1- | 55 | העפלה להליגה האירופית |
| 8. | פארמה  | 38 | 14 | 10 | 14 | 46 | 51 | 5- | 52 |  |
| 9. | גנואה  | 38 | 14 | 9 | 15 | 57 | 61 | 4- | 51 |  |
| 10. | בארי  | 38 | 13 | 11 | 14 | 49 | 49 | 0 | 50 |  |
| 11. | פיורנטינה  | 38 | 13 | 8 | 17 | 48 | 47 | 1 | 47 |  |
| 12. | לאציו  | 38 | 11 | 13 | 14 | 39 | 43 | 4- | 46 |  |
| 13. | קטניה  | 38 | 10 | 15 | 13 | 44 | 45 | 1- | 45 |  |
| 14. | קייבו ורונה  | 38 | 12 | 8 | 18 | 37 | 42 | 5- | 44 |  |
| 15. | אודינזה  | 38 | 11 | 11 | 16 | 54 | 59 | 5- | 44 |  |
| 16. | קליארי  | 38 | 11 | 11 | 16 | 56 | 58 | 2- | 44 |  |
| 17. | בולוניה  | 38 | 10 | 12 | 16 | 42 | 55 | 13- | 42 |  |
| 18. | אטאלנטה   | 38 | 9 | 8 | 21 | 37 | 53 | 16- | 35 | ירדה ליגה |
| 19. | רובור סיינה   | 38 | 7 | 10 | 21 | 40 | 67 | 27- | 31 | ירדה ליגה |
| 20. | ליבורנו   | 38 | 7 | 8 | 23 | 27 | 61 | 34- | 29 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

אנטוניו די נטאלה, שחקנה של אודינזה כבש 29 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
התאחדות הכדורגל האיטלקית העניקה פרסים לשחקנים מצטיינים:
כדורגלן השנה - דייגו מיליטו (ארגנטינה ארגנטינה), אינטר
כדורגלן זר של השנה - דייגו מיליטו (ארגנטינה ארגנטינה), אינטר
כדורגלן איטלקי של השנה - אנטוניו די נטאלה, אודינזה
שוער השנה - ז'וליו סזאר, (ברזיל ברזיל), אינטר, בפעם השנייה ברציפות
בלם השנה - ג'ורג'ו קייליני, יובנטוס, בפעם השלישית ברציפות ווולטר סמואל (ארגנטינה ארגנטינה), אינטר
פאול דה לגארד

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1827 ברלין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  22 בדצמבר 1891 (בגיל 64) גטינגן, הקיסרות הגרמנית 
 ענף מדעי:  מזרחנות, היסטוריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות גטינגן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 מוסדות:  אוניברסיטת גטינגן  אוניברסיטת האלה-ויטנברג 
 תלמידי דוקטורט:  גאורג שטיינדורף 
 
פאול אנטון דה לגארד (בגרמנית: Paul Anton de Lagarde‏; 2 בנובמבר 1827 – 22 בדצמבר 1891) היה חוקר מקרא ומזרחן גרמני.
לצד עיסוקו המדעי, היה דה לגארד מעורב גם בפוליטיקה, הוא השתייך למפלגה הפרוסית השמרנית והיה אנטישמי קיצוני. מרירותו ושנאתו משתקפת בכתביו, במיוחד בספרו הלאומני "כתבים גרמניים". דה לגארד היה הוגה תוכנית מדגסקר, לריכוז יהדות אירופה באי מדגסקר, תוכנית אשר הנאצים חשבו לבצעה בשלביה הראשונים של מלחמת העולם השנייה.
הערות שוליים

↑  יעקב בורוט, עודד היילברונר, האנטישמיות הגרמנית: הערכה מחדש, עם עובד, 2000, עמ' 138, מסת"ב 978-965-13-1414-8
↑  ספר השנה על שם ליאו בק, הארץ, 1 באפריל 1960
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264389505171  PLWABN: 9810609919105606  BIBSYS: 90069751  BnF: cb119392784 (data)  CANTIC: a11558957  CiNii: DA01970512  GND: 118725971  ICCU: CUBV027936  ISNI: 0000 0001 2138 6617  LCCN: n85806068  LNB: 000271053  NKC: skuk0000749  NLA: 35793223  NLG: 143358  NSK: 000334775  NTA: 069173958  RERO: 02-A000101984  SELIBR: 69618  SNAC: w6wq3xr9  SUDOC: 027326241  Trove: 1090221  VcBA: 495/27530  VIAF: 71399627   WorldCat (עם VIAF): 71399627 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלסיורקטרופוס

| פלסיורקטרופוס |
| --- | --- |
 איור משוער של פלסיורקטרופוס
מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טנרקאים
תת־סדרה:: Tenrecomorpha
משפחה:: Plesiorycteropodidae
סוג:: פלסיורקטרופוס
מינים
 Plesiorycteropus germainepetterae  Plesiorycteropus madagascariensis
שם מדעי
 Plesiorycteropus ‏פילהול, 1895
תחום תפוצה


פלסיורקטרופוס המכונה גם שנבוב מלגשי או בילבי מלגשי (שם מדעי: Plesiorycteropus) הוא סוג נכחד של יונק אוכל נמלים וטרמיטים, שחי במדגסקר במשך ההולוקן. על אף שמו וכינויו הוא איננו קרוב לשנבובאים, אלא משויך לסדרת הטנרקאים, החיים בטבע במדגסקר ולפני כן שויך לסדרה עצמאית (Bibymalagasia). הסוג תואר לראשונה ב-1895 בידי החוקר הנרי פילהול (אנ') ופירוש שמו הוא: "Plesio" - קרוב, "Orycteropus" - הסוג שנבוב.
ידועים שני מינים מסוג זה, הידועים מתת-מאובנים שנמצאו לאורך מדגסקר. אך הממצאים דלים וכוללים בעיקר עצם ירך ארוכה, עצם הזרוע ועוד כמה שרידים של עצמות האגן וחלקי גולגולת. הממצאים האחרונים על פי תיארוך פחמן-14 התאבנו לפני 200 שנה מהספירה. ככל הנראה נכחד הסוג עם הגעת התושבים המלגשים הילידים לאי, לצד פאונה נכחדת רבה שכללה גם למורי ענק, פוסה ענקית, עופות פיל והיפופוטמים אנדמיים.
יצור זה שקל בין 6 ל-18 קילוגרם ובמראהו הזכיר מעט דוב נמלים או פנגולין והסתמך על אכילת נמלים, טרמיטים ודומיהם. עם זאת מבנה העצמות קשור הרבה יותר למינים מקבוצת האפרותריה, כמו השנבוב, השפנאים והטנרקאים. מבנה העצמות הותאם לתנוחה זקופה או עמידה ממושכת, בדומה לקנגורו, ושונה יחסית מהשנבובים המודרניים וייתכן שהוא נע בדומה לסיפאקה המודרנית ממדגסקר.
עונת 2010/2011 בליגה האדריאטית

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  8 באוקטובר 2010
 תאריך סיום:  21 באפריל 2011
 מספר משתתפות:  14
 מארחת:  פיינל פור - סטוז'יצה ארנה, ליובליאנה
 זוכה:  סרביה פרטיזן בלגרד
 מספר משחקים:  185
 השחקן המצטיין:  קרואטיה לוקה זוריץ', זאגרב
 מלך הסלים:  ארצות הברית מייקל לי (אנ'), ראדניצ'קי קראגויבאץ  19.60 למשחק
 מלך הריבאונדים:  קרואטיה לוקה זוריץ', זאגרב  8.19 למשחק
 מלך האסיסטים:  סרביה מיליאן פבקוביץ', המופארם  5.19 למשחק
 → 2009/20102011/2012 ←
 
עונת 2010/2011 בליגה האדריאטית הייתה העונה העשירית של תחרות לקבוצות כדורסל. בתחרות השתתפו קבוצות מהמדינות הבאות: סלובניה - 2 קבוצות, קרואטיה - 4 קבוצות, בוסניה והרצגובינה - 2 קבוצות, סרביה - 4 קבוצות, מונטנגרו - קבוצה בודדת בנוסף לכך להשתתף בעונה זו הוזמנה קובצה מצ'כיה.
המשחק הראשון התקיים ב-8 באוקטובר 2010 ותחרות הסתיימה ב-21 באפריל 2011. בתחרות השתתפו 14 קבוצות.
התחרות כללה העונה הסדירה (26 סיבובים) ושלב הפיינל פור.
העונה הסתיימה בניצחון של פרטיזן בלגרד מסרביה, בפעם החמישית בתולדות המועדון ובפעם החמישית ברציפות.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלי זכות | סלי חובה | הפרש סלים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סרביה פרטיזן בלגרד | 26 | 18 | 8 | 2074 | 1796 | 278 | 44 |
| 2 | סלובניה יוניון אולימפיה | 26 | 17 | 9 | 2005 | 1881 | 124 | 43 |
| 3 | סלובניה קרקה | 26 | 17 | 9 | 1996 | 1867 | 129 | 43 |
| 4 | מונטנגרו בודוצ'נוסט | 26 | 15 | 11 | 2009 | 1927 | 82 | 41 |
| 5 | קרואטיה זאגרב | 26 | 15 | 11 | 2141 | 2104 | 37 | 41 |
| 6 | סרביה המופארם | 26 | 14 | 12 | 2057 | 2050 | 7 | 40 |
| 7 | קרואטיה צדביטה זאגרב | 26 | 14 | 12 | 2124 | 2068 | 56 | 40 |
| 8 | צ'כיה נימבורק | 26 | 12 | 14 | 2024 | 2069 | 45- | 38 |
| 9 | בוסניה והרצגובינה שירוקי | 26 | 12 | 14 | 1981 | 2124 | 143- | 38 |
| 10 | סרביה רדניצ'קי קרגוייבץ | 26 | 12 | 14 | 2098 | 2187 | 89- | 38 |
| 11 | בוסניה והרצגובינה איגוקאה | 26 | 11 | 15 | 1928 | 1960 | 32- | 37 |
| 12 | קרואטיה ציבונה | 26 | 10 | 16 | 1990 | 2101 | 111- | 36 |
| 13 | סרביה הכוכב האדום בלגרד | 26 | 8 | 18 | 1994 | 2135 | 141- | 34 |
| 14 | קרואטיה זאדאר | 26 | 7 | 19 | 1983 | 2135 | 152- | 33 |
↑  לא השתתפה בליגה בעונת 2011/2012
פיינל פור

המשחקים נערכו בסטוז'יצה ארנה, ליובליאנה
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |

|  | 19 באפריל | 19 באפריל |  |  |  |  |
|  |  סרביה פרטיזן בלגרד | 62 |   |  |  |  |
|  |  מונטנגרו בודוצ'נוסט | 58 |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  |  |  |
|  |  |  |   |  | 21 באפריל | 21 באפריל |
|  |  |  |   |  |  סרביה פרטיזן בלגרד | 77 |
|  |  |  |   |   |  סלובניה יוניון אולימפיה | 74 |
|  |  |  |   |   |  |  |
|  | 19 באפריל | 19 באפריל |   |   |  |  |
|  |  סלובניה יוניון אולימפיה | 67 |   |   |  |  |
|  |   סלובניה קרקה | 57 |   |   |  |  |
פלסיופלרודון

| פלסיופלרודון |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 98 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: פלזיוזאוריה
משפחה:: פוליקוטיליים
סוג:: פלסיופלרודון
מין:: Plesiopleurodon wellesi
שם מדעי
 Plesiopleurodon ‏קרפנטר, 1996

פלסיופלרודון (שם מדעי: Plesiopleurodon) הוא סוג של זוחל ימי גדול מסדרת הפלזיוזאוריה שחי בתקופה קרטיקון עליון לפני 98 מיליון שנה בוויומינג,  אמריקה הצפונית.
היצור היה קטן מהרבה מקרובי משפחתו והגיע לאורך של 3 מ' בקירוב. היו לו שורות של שיניים חרוטיות והוא היה בעל סנפירים שטוחים שהזכירו סנפירי כלב ים. היה לו צוואר רחב אך קצר יחסית והלסתות היו ארוכות וחזקות, בדומה לפליוזאורוס.
יצור זה חי בימי אמריקה וטרף דגים, רכיכות, כרישים קטנים וזוחלים ימיים קטנים. הוא גם חטף פטרוזאורים שעפו נמוך מדי מעל המים. לסתותיו החזקות עזרו לו לקרוע את טרפו לגזרים.
פלסיוסוכוס

| פלסיוסוכוס |
| --- | --- |
מאובן של לסתות של פלסיוסוכוס  איור משוער של פלסיוסוכוס בהשוואה לאדם
תקופה
יורה עליון 154–149 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: תנינאים
משפחה:: מטריורינכוסיים
סוג:: פלסיוסוכוס
שם מדעי
 Plesiosuchus ‏אוון, 1884

פלסיוסוכוס (שם מדעי: Plesiosuchus; משמעות השם: "קרוב לתנין" או "פלסיוזאור תנין") הוא סוג של זוחל נכחד שהשתייך למשפחת המטריורינכוסיים, קבוצה של דמויי תנינאים ששלטה בימים של המזוזואיקון והוא התקיים ביורה העליון שלפני 154 עד 149 מיליון שנה מזמננו. סוג זה התגלה בתצורות בדורסט, אנגליה ובספרד, והוא תואר בידי החוקר האנגלי ריצ'רד אוון ב-1884. הסוג הכיל מין אחד - Plesiosuchus manselii.
זוחל קדום זה היה קרובו של הדקוזאורוס האימתני, ובתחילה סברו שמדובר באותו יצור. עם זאת, מבנה סנפיריו דמו לאלה של הפלסיוזאורים, עליהם נקרא. הסנפירים הרחבים עזרו לו לשייט במהירות במים והוא היה בעל זנב ארוך ששימש כהגה. הלסתות שלו היו רחבות והיו יכולות לבלוע טרף קטן בקלות בנוסף על שרירי לסתות עצומים מאחוריהם. הוא היה בעל שיניים חדות רחבות עם ציפוי קשיח. המבנה של השיניים דמה לזה של רשת לוכדת כשחלקן פנו החוצה ואחרות פנימה בצורה מתואמת. לסתות אלה מזכירות מאוד את לסת הגוויאל.
המבנה של הזוחל התאים בעיקר לציד דגים שונים, אך ייתכן שהוא גיוון בזוחלים ימיים אחרים למשל צבי ים או איכתיוזאורים, וכן פטרוזאורים מנמיכי עוף.
פלסמוליזה

לפני פלסמוליזה
אחרי פלסמוליזה
פלסמוליזה היא תופעה בתא צמחי. כתוצאה מיציאת מים מהתא בתהליך אוסמוזה, מצטמצם נפח החלולית והקרום ניתק מהדופן. תוכן התא מתרכז במרכזו. התופעה מתרחשת כאשר התא נמצא בסביבה היפרטונית.
בנוסף, מוגדר גם המצב ההפוך, דהפלסמוליזה, שהוא מצב של חדירת מים לתוך התאים, לאחר שהתרחשה פלסמוליזה. בתא של בעל חיים (תא אנימלי), התא יתנפח ובמצב קיצוני הוא יתפוצץ. בתא צמחי המים יחדרו פנימה ויגרמו להתנפחות החלולית ש"תדחף" את הציטופלסמה ואת קרום התא אל הדופן עד העלאת הלחץ התוך-תאי. למעשה, הדופן הקשיח של התא ימנע את התפוצצות התא, מצב שלא קיים אצל תאים אנימליים.
ראו גם

לחץ טורגור
צמחים בסביבות חיצוניות שונות
פלסיוצ'לוס

| פלסיוצ'לוס |
| --- | --- |
 מאובן של פלסיוצ'לוס
תקופה
יורה עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: צבים
תת־סדרה:: צבים חבויי-צוואר
משפחה:: Plesiochelyidae
סוג:: פלסיוצ'לוס
מין:: Plesiochelys etalloni
שם מדעי
 Plesiochelys ‏1873

פלסיוצ'לוס (שם מדעי: Plesiochelys) הוא סוג נכחד של צב אשר חי בסוף תור היורה וכלל מין בודד - Plesiochelys etalloni. מאובניו נמצאו ב-1873 באירופה ברחבי שווייץ, צרפת, אנגליה, ספרד ופורטוגל בשכבות סלעים, בהם נמצאו מספר עצמות גולגולת מאובנות ועצמות שלד .
צב קדום זה היה אולי מאבותיהם של צבי הים, אשר התפתחו רק בתור הקרטיקון והיו נראים אחרת ממנו. עם זאת מבנה השלד מרמז שהיה קשור למים והוא נמצא באזורי חופים לצד חיות ימיות, מה שמרמז שחי רוב זמנו בקרבת ים תטיס.
ככל הנראה צב זה נכחד לחלוטין בסוף תור היורה.
ראו גם

טוקסוצ'לוס