stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמואל ורשבסקי
ספריו

חופש הפיתוי, הוצאת "ידיעות אחרונות ספרי חמד", 1997
האלים החדשים, הוצאת ידיעות אחרונות, 2002
ללכת עם לוגו, הוצאת ידיעות ספרים, 2005
אורז החלומות, הוצאת ידיעות ספרים, 2011
לחשב ערכים מחדש, הוצאת סטימצקי, 2017
והדרך עודנה, הוצאת סטימצקי, 2021
הערות שוליים

↑  "(אלתר) שמואל מרדכי ורשבסקי", באנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו, כרך ג, עמ' 1517; ש. מ. ווארשאווסקי ז"ל, הארץ, 29 באוקטובר 1928, עמ' 4
↑   נטע אחיטוב, "הייתי אומר לכם כל מה שאתם רוצים לשמוע, העיקר שתקנו", באתר הארץ, 3 באוגוסט 2022
↑  בשנה הראשונה הם הגו את מהפכת השיווק של "200 דולר" בדיוטי פרי, באתר הארץ, 13 באוקטובר 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007285168305171  ISNI: 0000 0000 5291 418X  LCCN: nr98000558  VIAF: 31906603   WorldCat (עם VIAF): 31906603
שפמנון שטוח-ראש

| שפמנון שטוח-ראש |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: איכטלוריים
סוג:: Pylodictis
מין:: שפמנון שטוח-ראש
שם מדעי
 Pylodictis olivaris ‏רפינסק, 1818

שפמנון שטוח-ראש (שם מדעי: Pylodictis olivaris) הוא מין של דג גדול ממשפחת האיכטלוריים שבסדרת השפמנונאים המצוי בנהרות באמריקה הצפונית מהימות הגדולות עד ליובלים במקסיקו. הפך למין פולש מזיק מאוד, בידי האדם. דג זה הוא היחיד בסוג Pylodictis.
שפמנון זה מגיע לאורך מרבי של 155 ס"מ ולמשקל מרבי של 56 ק"ג, מה שהופך אותו לשפמנון השני בגודלו באמריקה הצפונית לאחר קרובו השפמנון הכחול. הוא מסוגל לחיות מעל 24 שנים בטבע. לרוב מגיע הדג לאורך 64–117 ס"מ, והוא מתבגר אצל זכרים באורך 16 ס"מ ואצל נקבות באורך 18 ס"מ. הדג הגדול ביותר נתפס בנהר בקנזס במשקל 56 ק"ג. תיעוד אחר (שנעשה על פי "שיטות מדידה" אחרות) בנהר ארקנסו נעשה לדג באורך 175 ס"מ ומשקל של 63.45 ק"ג, מה שהופך אותו לגדול שבשפמנוני ארצות הברית.
השפננון הוא טורף רעבתן בעל לסת גדולה שסביבה בינים דמויי-שפם שמהם קיבל את שמו. השפמנון בעל עור רירי בצבע ירוק עד חום כהה שלרוב מתאים לצבע הנהרות הרדודים בהם הוא חי. הוא מצוי מצפון קנדה לאורך הרי האפלצ'ים, לאורך ארצות הברית המזרחית ודרומה עד למפרץ מקסיקו. הוא מצוי בעיקר לאורך תחומי נהרות גדולים כגון המיסיסיפי, המיזורי ואוהיו. הוא נעשה נדיר יותר בקרבת הים; הוא ימות אם יספוג מי ים, אך נראה שכמות מועטה יחסית לא מזיקה לו.
הדג מחפש לאורך הקרקעית בעזרת ביניו המפותחים טרף חי הכולל בעיקר דגים אחרים, סרטנים כגון סרטני נהרות, רכיכות מים מתוקים, תולעים וטרף דומה. הוא ניזון כמעט מכל יצור קטן שהוא נתקל בו, לרבות שפמנונים צעירים. השפמנונים הם קניבלים מובהקים, מה שמונע לפתח את המין לחקלאות. למרות זאת הוא נחשב לדג מבוקש בקרב דייגים.
הערות שוליים

↑  שפמנון שטוח-ראש באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532605605171
שפמנון מערות זהוב

| שפמנון מערות זהוב |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: שפמנוניים
סוג:: שפמנון
מין:: שפמנון מערות זהוב
שם מדעי
 Clarias cavernicola ‏טרוואבאס, 1936

שפמנון מערות זהוב (שם מדעי: Clarias cavernicola) הוא מין של דג מערה (אנ') מהסוג שפמנון שבמשפחת השפמנוניים. הוא חי באפריקה הדרומית, ואזור המחיה שלו מתרכז רק בכמה מערות מוצפות בנמיביה, שהידועה בהן היא מערת נשימת הדרקון. שמפנון המערות הזהוב נמצא בסכנת הכחדה חמורה.
אורכו של השפמנון מגיע ל-16 ס"מ. הוא בעל גוף בצבע זהוב והוא כמעט עיוור לחלוטין אך מתמצא בזכות הזיפים הרגישים שלו. השפמנון מצוי במים בקבוצות הפעילים בלילה וניזונים מחסרי חוליות שהם מוצאים ומשיריים.
ישנם 200-400 פרטים של השפמנון וחלה ירידה באוכלוסייה עקב שינויים אקראיים שונים ועקב שימוש במי האגמים של המערה לצריכה, מה שהוריד את המפלס.
הערות שוליים

↑  שפמנון מערות זהוב באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Subterranean Fishes of the World, cavefishes
תאסוס (מיתולוגיה)

| --- | --- |
 תפקיד:  מייסד היישוב באי תאסוס ונותן שמו
 אב:  אגנור, פויניקס, קיליקס או פוסידון
 אם:  טלפסה 
 אחים:  לרוב אירופה וקדמוס, ולעיתים פויניקס וקיליקס
 
האי תאסוס
תאסוס (ביוונית: Θάσος) היה נסיך פיניקי במיתולוגיה היוונית והאפונים של האי תאסוס. תאסוס מוזכר במיתולוגיה בהקשר של סיפור חטיפת אירופה, שלרוב נחשבת אחותו.
ההיסטוריון היווני הקדום הרודוטוס סיפר שתאסוס הפיניקי ואנשיו הפיניקים, שייסדו את האי שכיום נושא את שמו בהפליגם בחיפוש אחר אירופה חמישה דורות לפני הרקלס בן אמפיטריאון, הקימו בו מקדש למלקרת־הרקלס, וכן גילו בו מכרות זהב נפלאים בין איינירה (יוו') לקוינירה (יוו'), מול סמותרקה (אנ'). גם הגאוגרף היווני פאוסניאס הזכיר שאנשי האי תאסוס הם פיניקים שהפליגו מצור ומפיניקיה כולה עם תאסוס בן אגנור מלך צור החיפוש אחרי אירופה, והם זכרו שבעבר עבדו את הרקלס הצורי (מלקרת), ורק כשנכללו בין היוונים אימצו את פולחן הרקלס בן אמפיטריאון.
בסיכום של הסופר הביזנטי פוטיוס לסיפורים שכתב המיתוגרף היווני קונון, נמצא אחד המספר על איך האי תאסוס קיבל את שמו מתאסוס הפיניקי אחי קדמוס, שנשלח על־ידי מלך הפיניקים לחפש אחר אירופה, כי קדמוס השאירו שם, בנותנו לו חלק מצבאו. בסיפור אחר מסופר שפויניקס שלח את בניו, ביניהם קדמוס, לחפש אחר בתו אירופה שנעלמה (אם כך, קדמוס בן פויניקס הוא אחי אירופה, וכך גם תאסוס אחיו). הגאוגרף היווני פסאודו־סקימנוס (אנ') סיפר שאת האי תאסוס יישבו בתחילה ברברים, אחריהם פיניקים שחצו מאסיה עם קדמוס ותאסוס – ממנו קיבל האי את שמו.
המיתוגרף פסאודו־אפולודורוס תיאר את שושלת בית אגנור, ולעיתים מביא מסורות שונות למוצא אותו אדם (כמו לאירופה ולסרפדון). הוא סיפר שלאחר שהגיע אגנור בן פוסידון לפיניקיה הוא התחתן עם טלפסה, והוליד בת – אירופה, ושלושה בנים – קדמוס, פויניקס וקיליקס; לאחר שחטף זאוס את אירופה לכרתים, אביה אגנור שלח את בניו לחפשה, באמרו להם לא לחזור עד שימצאוה. הם יצאו עם אמם, טלפסה, ותאסוס בן פוסידון – ואפולודורוס מזכיר שלפי פרקידס הוא בנו של קיליקס, לחפש אחריה. אך לאחר חיפוש חרוץ בו לא מצאו את אירופה, הם ויתרו על המחשבה לחזור לביתם והשתכנו במקומות שונים: פויניקס בפיניקיה, קיליקס בקיליקיה, קדמוס וטלפסה השתכנו בתראקיה ובדומה להם תאסוס ייסד עיר על שמו באי מול תראקיה והתיישב בה.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, היסטוריות, 2.44 (ראו במקור היווני ובתרגום לעברית); בצור היה מקדש להרקלס המכונה תאסי (כלומר איש האי תאסוס)
↑  הרודוטוס, היסטוריות, 6.47 (ראו במקור היווני ובתרגום עברי)
↑  פאוסניאס, תיאורה של יוון, 5.25.12–5.25.13 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית)
↑  קונון (פוטיוס), סיפורים, 37 (ראו במקור עם תרגום ובתרגום לאנגלית)
↑  קונון (פוטיוס), סיפורים, 32 (ראו במקור עם תרגום ובתרגום לאנגלית)
↑  פסאודו־סקימנוס (אנ'), פריודוס לניקומדס, 645
↑  פסאודו־אפולודורוס, ביבליותקה, 3.1.1–3.1.2
הערות שוליים > ביאורים

↑  היו כמה כותבים קלאסיים בשם זה (אנ') ואפולודורוס לא ציין איזה מהם אמר זאת.
שיגעון של אווירון

| --- | --- |

פתיח הסרט
 מבוסס על:  The Ocean Hop, סרט קצר בכיכובו של אוסוולד הארנב
 בימוי:  וולט דיסני, אב אייוורקס
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  וולט דיסני, אב אייוורקס
 מדבבים:  וולט דיסני
 מוזיקה:  קרל סטאלינג
 אנימטור:  אב אייוורקס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  אולפני וולט דיסני
 חברה מפיצה:  Celebrity Productions
 הקרנת בכורה:  15 במאי 1928 (הקרנת מבחן; ללא קול) 17 במרץ 1929 (הפצה רשמית; עם קול)
 משך הקרנה:  6 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קצר, סרט הנפשה, סרט לכל המשפחה, סרט מוזיקלי
 סרט קודם:  הגאוצ'ו הדוהר 
 סרט הבא:  ריקוד האסם 
 דף הסרט ב־IMDb
 
שיגעון של אווירון (באנגלית: Plane Crazy) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי בבימוים של וולט דיסני ואב אייוורקס. הסרט, שפורסם בשנת 1928 על ידי אולפני וולט דיסני, הייתה היצירה הראשונה של הדמות מיקי מאוס והיה במקור סרט אילם. לסרט נערכה הקרנת מבחן לקהל בקולנוע ב-15 במאי 1928, ובכיר מטעם מטרו גולדווין מאייר שראה את הסרט נכשל להשיג מפיץ. מאוחר יותר באותה השנה, דיסני הוציא את הסרט הראשון של מיקי עם קול, "ספינת הקיטור וילי", שזכה להצלחה עצומה. בעקבות כך יצא סרט זה כסרט עם קול ב-17 במרץ 1929. זהו הסרט הרביעי בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים, אחרי "ספינת הקיטור וילי", "הגאוצ'ו הדוהר" ו"ריקוד האסם".
בסרט זה הופיעו לראשונה גם דמויותיהן של מיני מאוס וקלרבל הפרה.
עלילה

מיקי מנסה להטיס מטוס כדי לחקות את צ'ארלס לינדברג. לאחר בניית המטוס שלו בעזרת חיות החווה, הוא עושה טיסת מבחן כדי להבטיח כי המטוס אכן בטוח, אבל הטיסה נכשלת והמטוס נהרס. באמצעות רודסטר, מדחף המטוס השבור וזנב הנוצות של תרנגול הודו, מיקי בונה מטוס נוסף. האחרון מציע למיני, שמופיעה ומגישה לו פרסה כקמע למזל טוב, להצטרף אליו לטיסה הראשונה שלו והיא עונה לו בחיוב.
השניים מחלים בטיסה שיוצאת מכלל שליטה תוך כדי מצבים מוגזמים ובלתי אפשריים. בתוך חוסר השליטה הם נתקלים בקלרבל הפרה המופיעה לזמן קצר ונתלית על המטוס. לאחר שמיקי מצליח להשתלט על המטוס, הוא מנסה פעם אחר פעם לנשק את מיני אשר מסרבת בתוקף. כתגובה מיקי מטיס את המטוס באופן שמפחיד ומלחיץ את מיני ואפילו גורם לה ליפול מהמטוס. מיקי ממהר לתפוס אותה חזרה אל המטוס, מנצל את ההלם שלה, ומנשק אותה בכוח. מיני מגיבה לו בסטירת לחי וצונחת באמצעות הבלומרס שלה. בעוד דעתו מוסחת ממיני, מיקי מתרסק לתוך עץ ומיני נוחתת בצורה רכה על הקרקע. מיקי אז לועג לה על התחתונים המרושלים שלה והיא דוחה ומתעלמת ממנו והולכת לה. מיקי המתוסכל משליך את הפרסה שחוזרת כמו בומרנג, מסתובבת סביב גרונו ומעלפת אותו.
הפקה

הסרט הקצר בוים במשותף על ידי וולט דיסני ואב אייוורקס. אייוורקס היה גם האנימטור היחיד לסרט זה, ובילה רק שבועיים בעבודה עליו בחדר אחורי, בקצב של למעלה מ-700 ציורים ביום. יש גם השערות שיו הרמן ורודולף איינג עבדו גם על סרט זה, אולם מבחינה היסטורית הם פוטרו עוד בתקופתו של אוסוולד הארנב. גרסת הסרט עם הקול הכילה פסקול מאת קרל סטאלינג, שהקליט אותו ב-26 באוקטובר 1928 כאשר התקבל לעבודה, וחודש לפני ש"ספינת הקיטור וילי" יצא לאקרנים.
זה היה סרט ההנפשה הראשון שהשתמש בתנועת מצלמה. נקודת המבט שצולמה מהמטוס גרמה לזה להיראות כאילו המצלמה עוקבת אחר הקרקע. למעשה, כאשר הם צילמו את הסצנה הזו, הם ערמו ספרים מתחת לרקע המסתובב כדי לקרב את הגרפיקה למצלמה.
ביקורת

עיתון חדשות הקולנוע "The Film Daily" ומגזין וראייטי שיבחו את הסרט בייחוד על האפקטים הקוליים, הרוח השטותית שבו ועל ההנפשה.
זכויות יוצרים

הגרסה השקטה הוגנה בזכויות יוצרים ב-16 במאי 1928, יום לאחר הקרנת המבחן. זכויות היוצרים על הגרסה השקטה חודשו ב-14 במרץ 1956. עד היום, הגרסה השקטה שעלתה לראשונה בהקרנת המבחן לא נמצאה על ידי דיסני. עם זאת, גרסת הסרט עם הקול זמינה והייתה מוגנת בזכויות יוצרים ב-9 באוגוסט 1930 וחודשה ב-16 בדצמבר 1957.
הסרט יעבור לנחלת הכלל בשנת 2025 בהתאם לחוק זכויות היוצרים הנוכחי בארצות הברית.
מורשת

בשנת 1930 עלילת הסרט עובדה ושומשה לסיפור הראשון ברצועת הקומיקס של מיקי מאוס. עיבוד זה, שכותרתו "Lost on a Desert Island" (אבודים על אי בודד), נכתב על ידי וולט דיסני ואויר על ידי אב אייוורקס ו-ווין סמית'.
בסרט הקצר של מיקי "השנים הטובות" משנת 1941, המכונית של מיקי ומיני יוצאת משליטה ונתקלת בפרה. סצנה הזהה לזו שבסרט.
בשנת 1999 בסרט המצויר "Mickey's Airplane Kit" (ערכת המטוס של מיקי), כחלק מהסדרות "יצירות מיקי מאוס" ו"בית העכבר", מוצגת סצנה דומה בה מיקי בונה מטוס משלו בכדי להרשים את מיני.
הסרט מופיע בסרט "וולט לפני מיקי" משנת 2015.
הסרט מנוגן בלופ קבוע לצד "ספינת הקיטור וילי" ברחוב הקולנוע הראשי (Main Street Cinema) בדיסנילנד אף על פי שללא קול.
הפצה בישראל

הסרט נכלל בקלטת האוסף "דיסני וידאו: סדרת הזהב - מיני מאוס", שאותה הפיצה בישראל חברת פורום פילם כקלטת וידאו, שכוללת דיבובים בעברית לכמה מקטעיה הקלאסיים של מיני מאוס.
הערות שוליים

1 2  Lenburg, Jeff (1999). The Encyclopedia of Animated Cartoons. Checkmark Books. pp. 107–109. ISBN 0-8160-3831-7. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
1 2  Barrier, Michael (1999). Hollywood cartoons : American animation in its golden age. Oxford University Press. p. 49. ISBN 9780195167290.
↑  MUBI
↑  "Clarabelle Cow (From Disney) - WeirdSpace".
↑  Plane Crazy (film) - D23
↑  Maltin, Leonard (1980). Of Mice and Magic: A History of American Animated Cartoons. McGraw-Hill. p. 34. ISBN 0-07-039835-6.
↑  "1928: Plane Crazy". Disney Shorts. אורכב מ-המקור ב-1 במרץ 2012. נבדק ב-18 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The History of Oswald the Lucky Rabbit, Part Two
↑  Barrier, Michael (1999). Hollywood cartoons : American animation in its golden age. Oxford University Press. pp. 49, 53. ISBN 9780195167290.
↑  Gardner, Charles (2021-12-22). "Flights of Fancy (Part 1) – Revving Up". Cartoon Research. נבדק ב-2021-12-22.
↑  "Short Subjects: Sound". The Film Daily: 12. 24 במרץ 1929. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Talking Shorts". Variety: 11. 3 באפריל 1929. נבדק ב-23 בפברואר 2020. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Catalog of Copyright Entries, 1928 Dramatic Compositions Motion Pictures For the Year 1928 Vol 1 Part 1. 1928. p. 2730.
↑  Catalog of copyright entries. Ser.3 pt.12-13 v.9-12 1955-1958 Motion Pictures. p. 54.
↑  Catalog of Copyright Entries 1957 Motion Pictures And Filmstrips Jan-Dec 3D Ser Vol 11 Pts 12-13. 1957. p. 117.
↑  "Lost on a Desert Island".
↑  Walt Before Mickey (2015) - Connections - IMDb
↑  Main Street Cinema|Rides & Attractions|Disneyland Park|Disneyland Resort
שפמנון מתהפך מכותם

| שפמנון מתהפך מכותם |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: שפמנונאים
משפחה:: מוקוקיידים
סוג:: Synodontis
מין:: שפמנון מתהפך מכותם
שם מדעי
 Synodontis nigriventris ‏דוד, 1936

שפמנון מתהפך מְכוּתָּם (שם מדעי: Synodontis nigriventris) הוא דג ממשפחת המוקוקיידים. תפוצתו בנהרות ואגמים במרכז אפריקה.
שפמנון מתהפך מְכוּתָּם ניזון מצמחייה שעל גדות הנהר וכן מחרקים שעליהם. בנוסף הדג ניזון מאצות וכן מדגים קטנים.
שפמנון מתהפך מְכוּתָּם נקרא כך משום שהוא מתהפך תוך כדי שחייה ואף נשאר מהופך במצב מנוחה. מחקרים הראו שהוא עושה זאת מפני שכך קל לו יותר לתפוס את מזונו הנמצא על שפת המים.
הערות שוליים

↑  שפמנון מתהפך מכותם באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  http://jeb.biologists.org/content/210/17/2979.abstract
ערך זה הוא קצרמרבנושא דגים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה ברום

| --- | --- |

 לידה:  16 באפריל 1949 (בן 75)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש מחלקת המחקר בלהק המודיעין  נספח צה"ל בדרום אפריקה  ראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים  מבצע ליטני   מבצע שלום הגליל האינתיפאדה הראשונה   המערכה ברצועת הביטחון
 תפקידים אזרחיים
 סגן היועץ לביטחון לאומי חוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי
 
שלמה ברום (נולד ב-16 באפריל 1949) הוא תת-אלוף בצה"ל בדימוס וראש החטיבה לתכנון אסטרטגי באג"ת. כיום הוא חוקר בכיר במכון למחקרי ביטחון לאומי.
שירות צבאי

ברום גדל בפתח תקווה ולמד בתיכון ע"ש אחד העם. עם גיוסו לצה"ל שובץ בלהק המודיעין של חיל האוויר. בהמשך השלים קורס קצינים והמשיך במסלול קידום בלהק המודיעין. במלחמת לבנון הראשונה שימש ראש ענף זירה מזרחית, כמו כן שימש כראש מחלקת המחקר בלהק המודיעין וכנספח צה"ל בדרום אפריקה. בתפקידו האחרון בצה"ל שימש כראש החטיבה לתכנון אסטרטגי בדרגת תא"ל. ברום לקח חלק במשאים ומתנים ובתהליך השלום עם הפלסטינים, ירדן וסוריה.
בשנת 1998 השתחרר מצה"ל והצטרף כחוקר למרכז יפה למחקרים אסטרטגיים. בשנת 2000 שימש כסגן היועץ לביטחון לאומי. לאחר מכן שב לתחום המחקר האקדמי במכון למחקרי ביטחון לאומי. בשנים 2005–2006 שימש כחבר בוועדה שבראשה עמד דן מרידור, שהוקמה כדי לבחון את אסטרטגיית הביטחון ואת הדוקטרינה של מדינת ישראל.
הערות שוליים

↑  נחמן פביאן, במאזן האימה לאל-קאעידה אין אפילו כתובת, באתר News1 מחלקה ראשונה, 27 באוגוסט 2010.
↑  קורות חייו של שלמה ברום, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי.
↑  ynet, "הפרטת הביטחון בעורף נוגדת את חובת המדינה לדאוג לאזרחיה", באתר ynet, 17 ביוני 2007.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308754005171  BnF: cb15014949v (data)  GND: 1042545014  ISNI: 0000 0001 1874 425X  LCCN: n99255543  SUDOC: 06763883X  VIAF: 29809493   WorldCat (עם VIAF): 29809493
שנטל מוף

| --- | --- |

 לידה:  17 ביוני 1943 (בת 81) שרלרואה, בלגיה 
 ענף מדעי:  פוליטיקה, מחשבה מדינית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הקתולית הצרפתית של לוון 
 מוסדות:  אוניברסיטת וסטמינסטר  Fondation de France 
 בן או בת זוג:  ארנסטו לקלאו 
 
שנטל מוף (נולדה בשנת 1943 בשרלרואה, בלגיה) היא תאורטיקנית בלגית בתחום מדע המדינה.
ביוגרפיה

מוף למדה באוניברסיטה הקתולית הצרפתית של לוון, באוניברסיטת פריז ובאוניברסיטת אסקס. במשך השנים עבדה באוניברסיטאות רבות ברחבי העולם (באירופה, צפון אמריקה ואמריקה הלטינית). כמו כן שימשה כפרופסור אורח בהרווארד, קורנל, פרינסטון ובמרכז הלאומי למחקר מדעי. בשנים 1989–1995 כיהנה כמנהלת התוכנית בפילוסופיה במכללה הבינלאומית לפילוסופיה בפריז.
בשנת 1995 הפכה לפרופסור לתאוריה פוליטית במרכז לחקר הדמוקרטיה באוניברסיטת וסטמינסטר, שם היא נשארה כפרופסור אמריטוס מאז 2018.
מוף התפרסמה לראשונה בשל ספרה "הגמוניה ואסטרטגיה סוציאליסטית" שנכתב בשיתוף עם ארנסטו לקלאו, ויצא לאור בשנת 1985. כתיבתה מתוארת בדרך כלל כפוסט מרקסיסטית, במובן שהיא דוחה את ההתרכזות המרקסיסטית בשדה הכלכלי, ומנסה לראות את המאבק החברתי בזווית ראייה כוללת, הלקוחה משדות מאבק שונים, כגון הפמיניזם.
בשנות ה-2000 פרסמה שורה של ספרים ומאמרים המנתחים ומבקרים את העידן הקפיטליסטי הנאו-ליברלי. לטענתה הוא הפך את הפוליטיקה לנטולת פוליטיקה. כלומר  הפוליטיקאים שמגיעים לשלטון נקטים בדיוק באותו קו כמו זה שהיו נוקטים יריביהם. כלומר, יש מצב של הסכמה בין האליטות מימין ("הקפיטליסטיות") ומשמאל ("הסוציאל-דמוקרטיות") סביב השאלה כיצד צריך להתנהל הסדר הפוליטי-כלכלי, דמוקרטיה ליברלית בשילוב עם כלכלה נאו-ליברלית, המשתלבת בגלובליזציה. כתוצאה מכך במשטרים במערב התפתח מאפיין של פוסט-דמוקרטיה (ירידה בשיעור ההשתתפות בבחירות, ירידה בשיעור האנשים שחברים במפלגות או פעילים בהן, וכו'). על רקע זה צמחו תנועות פופוליסטיות.
ספריה

בעברית
שנטל מוף וארנסטו לקלאו, הגמוניה ואסטרטגיה סוציאליסטית: לקראת פוליטיקה רדיקלית תרגום מאנגלית: עידית שורר, עריכה מדעית דני פילק. תל אביב, רסלינג, 2004.
באנגלית
(ed.) Gramsci and Marxist Theory. London – Boston: Routledge / Kegan Paul, 1979.
(with Ernesto Laclau) Hegemony and Socialist Strategy|Hegemony and Socialist Strategy: Towards a Radical Democratic Politics. London – New York: Verso, 1985.
(ed.) Dimensions of Radical Democracy: Pluralism, Citizenship, Community. London – New York: Verso, 1992.
The Return of the Political. London – New York: Verso, 1993.
Le politique et ses enjeux. Pour une démocratie plurielle. Paris: La Découverte/MAUSS, 1994.
(ed.) Deconstruction and Pragmatism. London – New York: Routledge, 1996.
(ed.) The Challenge of Carl Schmitt. London – New York: Verso, 1999.
The Democratic Paradox. London – New York: Verso, 2000.
(ed.) Feministische Perspektiven. Wien: Turia + Kant, 2001.
(ed.) The legacy of Wittgenstein: Pragmatism or Deconstruction. Frankfurt am Main – New York: Peter Lang, 2001.
On the Political. Abingdon – New York: Routledge, 2005.
Hegemony, Radical Democracy, and the Political, edited by James Martin, London: Routledge, 2013.
Agonistics: Thinking The World Politically. London – New York: Verso, 2013.
Mouffe C, 1995 ‘Post-marxism: democracy and identity’, Environment and Planning D vol.13 pp. 259–266 ML: P305 E30.
(in conversation with Íñigo Errejón) Podemos: In the Name of the People (trans. Sirio Canos), London: Lawrence & Wishart, 2016.
For a Left Populism. London – New York: Verso, 2018.
הערות שוליים

↑  KU Leuven News, Chantal Mouffe, defiant political thinker: “Don't simply dismiss populism”, ‏31-1-2019
↑  שלמה פישר, רודנות העובדות, באתר זמן ישראל, 3 בינואר 2021
↑  אורי וולטמן, "מפלגת מקצוענים" - היגיון ניאו-ליברלי צרוף, באתר "העוקץ", 4 בינואר 2021
↑  אריה קרמפף, דמוקרטיה רדיקלית או דה-פוליטיזציה של הפוליטיקה, באתר הארץ, 6 ביוני 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444755805171  PLWABN: 9810622484805606  BIBSYS: 90108022  BNE: XX1135638  BnF: cb12379995k (data)  CANTIC: a1216236x  CiNii: DA00608688  GND: 119504898  ICCU: TO0V029569  ISNI: 0000 0001 1439 7596  LCCN: n79143499  LNB: 000017147  NDL: 00471978  NKC: mub2014830823  NLG: 195817  NLK: KAC199619496  NSK: 000180266  NTA: 069112487  RERO: 02-A027677626  SUDOC: 032850247  Trove: 1169659  VIAF: 24682940   WorldCat (עם VIAF): 24682940
שנטל ואן דן ברוק-בלאק

שנטל ואן דן ברוק-בלאק (בהולנדית: Chantal van den Broek-Blaak; נולדה ב-22 באוקטובר 1989) היא רוכבת אופני כביש הולנדית הרוכבת, נכון ל-2023 בקבוצה ההולנדית SD Worx. בלאק היא אלופת העולם במקצה העלית נשים (ברגן 2017) ובמקצה נגד השעון לקבוצות עם קבוצת Specialized–lululemon (פונפרדה 2014) ובוולס–דולמנס (דוחה 2016). בנוסף לכך, היא מדליסטית הכסף מהמשחקים האירופיים (2019) בנגד השעון.
ביוגרפיה

בלאק נולדה בזוידלנד שבהולנד. ב-2006, סיימה במקום ה-11 באליפות העולם עד גיל 19. ב-2007 התחרתה באותה התחרות, וסיימה חמישית במקצה נגד השעון ועשירית במקצה הכביש, אך ניצחה את אליפות הולנד עד גיל 19.
ב-2008 הצטרפה לקבוצת AA, בה רכבה עד סוף 2012. ב-2009, באליפות אירופה שנערכה בהוגלד-גיטס, זכתה בלאק במדליית הזהב. לאחר מכן סיימה תשיעית באליפות הולנד. ב-2010, סיימה בלאק במקום השישי ברונדה ון פלנדרן לנשים. ב-2011, פתחה בלאק את העונה במרוץ אומלופ הט ניוסבלד לנשים וסיימה שלישית. לאחר מכן התחרתה באיטליה, כשסיימה רביעית בטרופאו קוסטה אטרוסקה ושלישית בטרופאו אלפרדו בינדה. ביוני, סיימה בלאק במקום השלישי באליפות הולנד, אחרי מריאנה ווס ההולנדית ואירנה ואן דן ברוק השנייה. באוגוסט סיימה בלאק במקום הרביעי בגרנד פרי דה פלואה.
ב-2012, השתתפה בלאק באליפות העולם שנערכה בואלקנבורג, במקצה נגד השעון לקבוצות, זכתה בלאק עם קבוצתה במדליית הארד. ב-2013 עברה בלאק לעונה אחת בלבד לקבוצת Team TIBCO - To The Top, הישגיה הבולטים באותה עונה היו מקום שביעי באומלופ הט ניוסבלד, ומקום חמישי בטרופאו אלפרדו בינדה.
ב-2014 עברה לקבוצת Specialized-lululemon הגרמנית, היא ניצחה את מרוץ Molecaten Drentse 8 וסיימה רביעית באליפות הולנד בנגד השעון. באוגוסט התחרתה בשוודיה וניצחה את מרוץ Open de Suède Vårgårda, וגם את מקצה נגד השעון של המרוץ. בספטמבר, זכתה במדליית זהב באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות, כשקבוצתה הקדימה את קבוצת אוריקה ואת קבוצת אסטנה. בלאק התחרתה גם במקצה נגד השעון האישי, אך סיימה במקום ה-13 בלבד. במקצה העלית באליפות, סיימה במקום ה-17.
ב־2015 עברה לקבוצת בוולס–דולמנס ההולנדית, בה היא רוכבת עד היום. במרץ, היא סיימה רביעית באומלופ הט ניוסבלד, וארבעה ימים לאחר מכן ניצחה את מרוץ לה סמין, כשהיא מקדימה את אנה ואן דר ברחן ואת אמה יוהנסון. ב-Omloop van het Hageland - Tielt-Winge, סיימה שנייה. באפריל, סיימה תשיעית ברונדה ון פלנדרן לנשים. היא השתתפה בטור Euskal Emakumeen Bira, וניצחה את הקטע השלישי. באליפות הולנד, סיימה בלאק במקום השלישי בנגד השעון ובמקום העשירי במרוץ הכביש. לאחר שב-2014 זכתה בלאק במדליית הזהב באליפות העולם בנגד השעון לקבוצות, לא הצליחה לשחזר את ההישג ב-2015, לאחר שזכתה במדליית הכסף עם קבוצתה החדשה.
ב-2016 רשמה בלאק עונה רוויות הצלחות ותארים, היא ניצחה את מרוץ לה סמין בפעם השנייה ואת מרוץ רונדה ואן דרנט בפעם הראשונה. היא סיימה שנייה באומלופ הט ניוסבלד, 29 שניות אחרי ליזי דייגנן המנצחת, כשבלאק מנצחת את הספרינט מהפלוטון. לאחר מכן ניצחה בלאק את גנט-וולחם, מקדימה את ליסה ברנהאור ואת לוסינדה בראנד ב-1:24 דקות. שישה ימים לאחר מכן כבר סיימה במקום השלישי ברונדה ון פלנדרן, כשמקדימות אותה ליזי דייגנן המנצחת ואמה יוהנסון. היא סיימה שנייה באליפות הולנד בנגד השעון וניצחה את מרוץ Crescent Women World Cup Vargarda TTT, שהוא מרוץ חד יומי לנגד השעון לקבוצות. לאחר מכן ניצחה בלאק את טור בוולס–רנטל ליידיס. באליפות העולם שנערכה בדוחה, זכתה בלאק במדליית הזהב השנייה שלה במקצה נגד השעון לקבוצות, ביחד עם שאר קבוצת בוולס–דולמנס.
ביוגרפיה > אלופת העולם

ב-2017, פתחה בלאק שוב את העונה עם תוצאות בכירות, אך לא הצליחה לתעל את זה לניצחון באחת מהקלאסיקות, כשסיימה שנייה באומלופ הט ניוסבלד לנשים, תשיעית ברונדה ון דרנט, רביעית בטרופאו אלפרדו בינדה, שמינית בגנט - וולגם ושלישית ברונדה ון פלנדרן. לאחר מכן היא ניצחה את הקטע הרביעי ב-Healthy Ageing Tour ואת אליפות הולנד בפעם הראשונה. באוגוסט ניצחה בפעם השנייה ברצף את מרוץ Crescent Vårgårda TTT עם קבוצתה. אך הישגיה הבכירים בעונה הגיעו בחודש ספטמבר, כשבאליפות העולם שנערכה בברגן, זכתה בלאק בשתי מדליות. מדליית כסף במקצה נגד השעון לקבוצות, ומדליית זהב בעלית נשים, לאחר שברחה לפלוטון ב-8 הקילומטרים האחרונים, והקדימה אותו ב-28 שניות, כשקתרין גאפורט האוסטרלית זוכה במדליית הכסף ואמיילי דידריקסן הדנית זוכה במדליית הארד, ובכך הפכה בלאק לאלופת העולם וההולנדית השנייה שמנצחת באליפות העולם במאה ה-21, אחרי מריאנה ווס.
בתחילת 2018 סיימה בלאק רביעית בסטראדה ביאנקה, שנית בטרופאו אלפרדו בינדה אחרי קטרזינה ניוואדומה וחמישית ברונדה ון פלנדרן. היא ניצחה שוב קטע בטור Healthy Ageing וסיימה שנייה כללית. לאחר מכן ניצחה את מרוץ אמסטל גולד, לאחר שגברה על לוסינדה בראנד בספרינט הסיום. באפריל ניצחה בפעם השנייה ברציפות את אליפות הולנד, לאחר שהקדימה את איימי פיטרס ואת מריאנה ווס. במקצה נגד השעון באליפות הולנד, סיימה חמישית. היא ניצחה עם קבוצתה בפעם השלישית ברציפות את מרוץ Crescent Vårgårda TTT ואת הקטע הראשון בבוולס–ליידיז טור. היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף באליפות העולם כנגד השעון לקבוצות, אך איבדה את תוארה כאלופת העולם לאחר שסיימה במקום ה-44, תשע דקות אחרי אנה ואן דר ברחן, זוכת מדליית הזהב.
בפגרה של 2019 נישאה לרוכב העבר, לארס ואן דן ברוק, ושינתה את שמה בהתאם. בעונה עצמה ניצחה לראשונה בלאק את אומלופ הט ניוסבלד, כשהיא מקדימה ב-1:09 את מרתה בסטיאנלי ואת ג'יפ ואן דן בוס. בהמשך העונה סיימה גם שנייה ברונדה ון דרנט ושביעית ברונדה ון פלנדרן לנשים. היא נכללה בסגל הולנד למשחקים האירופיים (2019), וזכתה במדליית כסף בנגד השעון, 1:15 דקות אחרי מרלן רוסר השווייצרית, זוכת מדליית הזהב.
ב-2020, סיימה בלאק במקום הרביעי באומלופ הט ניוסבלד, לאחר מכן ניצחה בפעם השלישית בלה סמין.
הערות שוליים

↑  World Championship | WE, procyclingstats.com