תאוריית ניהול האימה
ביקורות על התאוריה

ישנן טענות שתאוריית ניהול האימה אינה סבירה כאשר נבחנת תחת ההבנה העכשווית של אבולוציה וברירה טבעית. להלן חלק מן הטענות:
1. תאוריית ניהול האימה מניחה כי לבני אדם אינסטינקט הישרדותי כללי והנחה זו איננה מבוססת. ברירה טבעית מעצבת אצל אורגניזמים אדפטציות שמובילות לשכפול גנטי. חלק מאדפטציות אלו תומכות בהישרדות הפרט, אך רבות שמות מטרות אחרות מעליה.
בתגובה לטענה זו, חוקרי תאוריית ניהול האימה מסבירים כי הם מסכימים שאין אינסטינקט הישרדותי אחד אלא סדרת אדפטציות שנועדו להביא לשכפול הגנים. עם זאת, חלק ניכר מהאדפטציות מכוונות להמשך חיים ולהתרבות. ניתן להסתכל על אדפטציות אלו יחד כאל נטייה לשרוד, החוצה מערכות שונות בפונקציות האדם. מעבר לכך, בני אדם מודעים לכך שהם חיים, ככלל שואפים להמשיך לחיות, ומסוגלים לחוש חרדה גם מאיומים שאינם מיידיים. לכן, הידיעה שהמוות הוא בלתי נמנע יוצרת אצל האדם אימה.
2. פחד ממוות ברמה משתקת כמו שתאוריית ניהול האימה מדברת עליה לא יכלה להתפתח באבולוציה. המערכות הרגשיות של האדם שכוללות פחד וחרדה הן אדפטיביות ומורכבות. לכן, מערכת שתפקידה להפחית פחד וחרדה למעשה חותרת תחת ערכה האדפטיבי של מערכת אחרת. לכן, אם פחד ממוות היה אדפטיבי, לא הייתה מתפתחת מערכת שמפחיתה אותו, ואילו אם פחד ממוות לא היה אדפטיבי, הוא לא היה יכול להתפתח מלכתחילה.
בתגובה לטענה זו, חוקרי תאוריית ניהול האימה מבחינים בין פחד הקשור באיום ממשי ומידי לבין חרדה שקשורה לאיום עתידי ולא ממשי. תאוריית ניהול האימה איננה טוענת שאדם העומד בפני איום ממשי ומידי ינסה לדבוק בהשקפות עולמו כדי להפחית את חרדת המוות. תגובה כזו לא תהיה אדפטיבית כלל. ההבחנה בין מנגנוני הגנה פרוקסימליים ודיסטליים יכולה לעזור לחדד נקודה זו (ראו חלק "מחשבות מוות מודעות ולא מודעות"). כאשר לאדם מחשבות מוות מודעות, הוא נוטה להתנהגויות שיפחיתו באופן מכוון את האיום הרלוונטי, אך כאשר לאדם מחשבות מוות לא מודעות, הוא פונה להגנות הדיסטליות: חיזוק הערך העצמי, דבקות בהשקפות עולם תרבותיות וחיפוש אחר קשרים קרובים. הנקודה העיקרית פה היא שבולטות מוות בניסויים של תאוריית ניהול האימה משפיעה על אנשים עקב הקושי הפסיכולוגי של המודעות למוות בלתי נמנע, ולא עקב איום מידי להישרדותם.
3. התפתחות של מערכת השקפות עולם היא פתרון אבולוציוני לא סביר להקלה על חרדת מוות מכיוון שהיא תדרוש אינספור שינויים גנטיים כדי להתממש. בנוסף, ישנם פתרונות חלופיים פשוטים ואמינים הרבה יותר שהיו מתפתחים בסבירות הרבה יותר גבוהה אילו חרדת מוות משתקת הייתה בעיה אדפטיבית, למשל העדפת פרטים שחשים את החרדה ממוות באופן פחות משתק, או העדפת פרטים שנמנעים מהתנהגויות מסוכנות ובכך להימצא בפחות סיטואציות שמעוררות פחד משתק זה. גם אם התפתחות מערכת זו היא לא פעולתה של ברירה טבעית, אלא המצאתה של האדם המודרני, עדיין לא ברור איך מערכת זו מפחידה חרדה. השקפות עולם תרבותיות רבות מכילות אלמנטים שדווקא גורמים לפחד, ולא מגנים מפניו (למשל האמונה בעין הרע, בשטן ובגיהנום).
בתגובה לטענה זו, חוקרי תאוריית ניהול האימה מסבירים שהאדם יצר מערכות סימבוליות של השקפות עולם על מנת להתמודד עם הבעיה הפסיכולוגית שעמד בפניה. הוא היה יכול ליצור מערכות סימבוליות אלו בזכות אותן יכולות קוגניטיביות גבוהות שאפשרו תפיסה סימבולית ומודעות ולא מדובר במערכת שנוצרה בתהליך ברירה טבעית. בנוסף, אין הם טוענים שתפקידו היחיד של השקפות עולם תרבותיות הוא בניהול חרדה, או שכל מקורות החרדה ממותנים על ידי השקפות עולם. התאוריה גורסת שאמונה בהשקפות עולם תרבותיות בשילוב עם משמעות וערך של העצמי מגנים מפני חרדת מוות. השקפות עולם תרבותיות יוצרות סדר ומשמעות מהאירועים בסביבה, שחלקם שליליים (כמו מוות). אפשר לראות באלמנטים מפחידים שבהשקפות עולם תרבותיות ניסיון להבין ולשלוט בסביבה שמכילה גם איומים. כמו כן, השקפות עולם תרבותיות מספקות סטנדרטים והנחיות מוסריות. התפיסה של האדם היא שעמידה בסטנדרטים אלו תקנה הגנה וביטחון. לכן גם קיימת פעמים רבות חוויית פחד מאי עמידה בסטנדרטים אלו.
מבקרי התאוריה מציעים חלופה לתאוריית ניהול האימה, בשם "פסיכולוגיה קואליציונית". על פי הפסיכולוגיה הקואליציונית, תרבויות והשקפות עולם הן תוצרי לוואי של מערכות פסיכולוגיות אדפטיביות אחרות. הם מסבירים שהחשיבה על מוות מעלה דבקות בהשקפות העולם הנורמטיביות של קבוצת הפנים מכיוון שבמצבי סיכון שונים, כגון מחלות ורעב, תמיכה חברתית גבוהה והימנעות מחברי קבוצות חוץ היו אדפטיביות עבור האדם.
על פי התאורטיקנים של תאוריית ניהול האימה, פסיכולוגיה קואליציונית איננה מהווה אלטרנטיבית טובה לתאוריית ניהול האימה מכיוון שהיא לא יכולה להסביר את הממצאים הבאים: 1) כל התרבויות מכילות אלמנטים אל-טבעיים. 2) חברות בקבוצות פנים מערבת טקסים, אמונות מורכבות ואלמנטים סימבוליים רבים במקום תקשורת ישירה. 3) ממצאים התומכים בתהליך הפסיכולוגי הדו-שלבי הכולל הגנות פרוקסימליות והגנות דיסטליות מפני חרדת המוות. 4) אנשים מוטרדים מאיומים על השקפות עולמם, גם בהיעדר איום אדפטיבי. 5) רבים מהממצאים שתומכים בהשערות שנובעות מתאוריית ניהול האימה.