stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'רי וסט
קריירת ה-NBA > השנים האחרונות והאליפות

בעונת 1970/1971 חזר לשורות הלייקרס גייל גודריץ', ששיחק לצדו של וסט בחמישיית הקבוצה בשנים הבאות. השניים קלעו יחד נקודות רבות ויצרו את אחת מחוליות הגארדים החזקות לאורך ההיסטוריה. וסט העמיד בעונה זו ממוצעים של 27.9 נקודות, 4.6 ריבאונדים ו-9.5 אסיסטים, וסייע לקבוצתו לסיים במקום השני במערב עם 46 ניצחונות. לקראת סיום העונה נפצע וסט בברכו פעם נוספת, ונעדר למשך כל משחקי הפלייאוף. הלייקרס חסרה גם את ביילור, שסבל מקרע בגיד האכילס, ובלעדיהם הודחה בגמר המערב על ידי מילווקי באקס שזכתה לבסוף באליפות. פציעתו של ביילור התבררה כמכריעה, וזמן קצר מפתיחת העונה הבאה הוא הודיע על פרישתו ממשחק.
לקראת עונת 1971/1972 הודיע וסט כי הוא שוקל פרישה בעצמו, עקב פציעותיו וההפסדים הרבים שחווה. אף על פי כן, הלייקרס נהנתה מעונה מוצלחת במיוחד תחת הדרכת המאמן החדש ביל שרמן. בכיכובו של וסט שניהל את משחק הקבוצה, הציגה הלייקרס הגנה חזקה והתקפות מתפרצות מיומנות, ניצחה במהלך העונה 33 משחקים ברציפות - שיא הניצחונות הרצופים בתולדות הליגה - וסיימה את העונה עם 69 ניצחונות, שהיוו גם הם שיא באותה תקופה. וסט עצמו קלע 25.8 נקודות ומסר 9.7 אסיסטים בממוצע, שהעניקו לו את תואר "מלך האסיסטים" של הליגה. הצטיינותו הגדולה באותה עונה, על אף גילו המבוגר יחסית לכדורסלן, התבטאה בכך שנבחר פעם נוספת לחמישיית העונה ולחמישיית ההגנה.
במשחקי הפלייאוף גברה הלייקרס על שיקגו בולס בתום סוויפ של ארבעה משחקים ועל מילווקי באקס בתום שישה משחקים. בסדרת הגמר פגשה הקבוצה את ניו יורק ניקס בשנית. וסט החטיא את מרבית זריקותיו בשני המשחקים הפותחים בסדרה, אך הלייקרס הצליחה להשוות ל-1:1 את התוצאה. במשחק השלישי קלע 21 נקודות וסייע לקבוצתו לעלות ליתרון בסדרה. וסט ניצח יחד עם הלייקרס גם בשני המשחקים הבאים, כשהוא קולע 23 נקודות במשחק החמישי, וזכה באליפות הראשונה בקריירה שלו. לאורך השנים טען וסט שהציג בעצמו יכולת חלשה באותה סדרה, עליה הצליחה קבוצתו להתגבר וניצחה. במהלך הסדרה הגיע וסט אל למעלה מ-4,000 נקודות בפלייאוף לאורך הקריירה, ובכך שבר שיא בתולדות ה-NBA.‏
במהלך העונה הבאה, 1972/1973, איבד וסט את מקומו כקלעי הבכיר בקבוצתו לטובת גודריץ', וקלע 22.8 נקודות בלבד בממוצע למשחק. הלייקרס ניצחה 60 משחקים בעונה הסדירה והעפילה פעם נוספת לסדרת הגמר מול הניקס. במשחק הראשון, על אף הרחקתו של וסט שלוש דקות לפני תום הקרב הצמוד (מאחר שעבר את מכסת העבירות המותרת), ניצחה הלייקרס בתוצאה 112:115.‏ אף-על-פי-כן, הניקס ניצחה בשני המשחקים הבאים, בעוד שווסט מתח שתי רצועות בברכו. הוא נעדר מהמשחק הרביעי בסדרה, ובלעדיו הלייקרס לא היוותה יריב ראוי והובסה. הוא חזר לשחק פצוע במשחק החמישי והפגין נחישות רבה, אך לא מנע את הפסדה של קבוצתו ונכנע בסדרת גמר בפעם התשיעית.
בעונת 1973/1974, כשהוא משחק ללא צ'מברלין שפרש, חווה צניחה חדה ביכולתו. כשהוא בן 36, סבל וסט מפציעה במפשעה וסיים את העונה לאחר 31 משחקים בלבד, וגם ממוצעיו הסטטיסטיים ירדו משמעותית. למרות זאת עדיין נחשב לגארד מהשורה הראשונה בליגה, והופיע במשחק האולסטאר בפעם ה-14 בקריירה. בהיעדרו הלייקרס ניצחה 47 משחקים בלבד בעונה הסדירה, והוא שותף לדקות ספורות בסיבוב הפלייאוף הראשון, בו הפסידה הקבוצה למילווקי. לאחר ההדחה הודיע וסט על פרישתו ממשחק לאור מחלוקות עם בעלי הקבוצה בנוגע לחידוש חוזהו. וסט סיים את הקריירה כקלעי המוביל של הלייקרס בכל הזמנים עם 25,192 נקודות בסך הכל, ממוצע של 27 למשחק.‏ ב-1979 הוכנס להיכל התהילה של הכדורסל.
קריירה כמאמן וכמנהל

בעונת 1976/1977 מונה וסט למאמנה של הלייקרס. הקבוצה בהדרכתו התבססה בעיקר סביב הסנטר כרים עבדול-ג'באר, יריבו משכבר הימים בעת ששיחק במילווקי באקס. כבר בעונתו הראשונה כמאמן הצליח וסט להצעיד את הלייקרס למקום הראשון בליגה בעונה הסדירה, עם 53 ניצחונות מול 29 הפסדים, אך הקבוצה הודחה על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בגמר המערב. ב-1979 סיים את תפקידו כמאמן והפך לסקאוט מטעם המועדון, בטרם מונה לתפקיד הג'נרל מנג'ר בעונת 1982/1983. בתפקידו זה בנה וסט, יחד עם המאמן פט ריילי, קבוצה גדולה של הלייקרס שנודעה בסגנון המשחק הייחודי שלה, וזכתה בחמש אליפויות (1980, 1982, 1985, 1987 ו-1988).
לאחר ירידה ניכרת בהישגיה של הלייקרס בתחילת שנות התשעים, בנה וסט את הקבוצה מחדש סביב שחקנים כמו ולאדה דיבאץ וניק ואן אקסל. הקבוצה ניצחה 48 משחקים בעונת 1994/1995 והעפילה לחצי גמר המערב, והוא קיבל את תואר מנהל השנה בליגה. לקראת סיום העשור העביר וסט את דיבאץ' בתמורה לצירופו של קובי בראיינט, החתים את שאקיל אוניל כשחקן חופשי וב-1999 מינה לתפקיד המאמן את פיל ג'קסון, שזכה קודם לכן בשש אליפויות עם שיקגו בולס. מהלכים אלו הובילו לבניית שושלת מצליחה נוספת בלייקרס, שזכתה בשלוש אליפויות רצופות בין 2000 ל-2002.
ב-2002 מונה וסט לג'נרל מנג'ר של ממפיס גריזליס. הוא הסביר את החלטתו בכך שרצה לחפש אתגר חדש, ולנסות להביא לגדולה מועדון שלא זכה להצלחה משמעותית קודם לכן. הקבוצה הייתה בנקודת שפל ועמדה על סף מכירה, אך הצליחה להתייצב לאחר הגעתו. תוך התבססות על שחקנים כפאו גאסול, ג'יימס פוזי וג'ייסון ויליאמס, ותחת המאמן הובי בראון שמונה על ידי וסט, העפילה ממפיס לראשונה בתולדותיה למשחקי הפלייאוף ב-2004. באותה עונה הוא זכה בפרס מנהל השנה בפעם השנייה בקריירה. גם בשנתיים הבאות העפילה הקבוצה לפלייאוף, אך בכל המקרים הודחה כבר בסיבוב הראשון ללא אף ניצחון. ב-2007 פרש וסט מתפקידו.
בין השנים 2011-2017 כיהן ווסט כחבר בהנהלה של גולדן סטייט וויריורס. לקראת עונת 2014-2015 איים ווסט להתפטר עם יתבצע טרייד בין תומפסון מהווריורס ובין קווין לאב החלטה שהוכיחה את עצמה שכן באותה העונה זכתה הקבוצה באליפות הראשונה שלה מזה 40 שנים.
וסט נפטר ב-12 ביוני 2024, בגיל 86.
סגנון משחק ומורשת

וסט היה גארד מגוון במיוחד במשחקו. הוא שיחק הן בעמדת הרכז, הודות לכישורי ההחזקה בכדור וניהול המשחק, והן בעמדת הקלע הודות ליכולת הקליעה העילאית שלו מהטווחים השונים. הוא התפרסם בסגנון הזריקה ("ג'אמפ שוט") הייחודי שלו ובסלים הרבים שקלע ברגעי ההכרעה בסיומם של משחקים, דבר שהקנה לו את הכינוי "מיסטר קלאץ'" שהפך למזוהה איתו. וסט הצטיין בצורה יוצאת דופן גם במשחק ההגנה: הוא נודע בשמירה האישית החזקה שהפעיל על שחקני ההתקפה היריבים, ביכולת חטיפת הכדורים המרשימה ובכמות החסימות הגבוהה שהעמיד ביחס לשחקן בתפקידו. העובדה שפתח את הקריירה כפורוורד תרמה לגיוון במשחקו של וסט, והוא היה מסוגל להתמודד עם שחקנים גבוהים ממנו הודות לזריזותו וליכולתו לקחת ריבאונדים.
בשל הישגיו הרבים נחשב וסט לאחד מגדולי הגארדים בתולדות הכדורסל. הצטיינותו הגדולה בשלבי ההכרעה מתבטאת בכך שהוא מדורג שלישי בכל הזמנים בממוצע הנקודות במשחקי הפלייאוף - 29.1 למשחק. הישגיו עם לוס אנג'לס לייקרס השפיעו רבות על עיצוב דמותה של הקבוצה, וב-1983 נתלה באולם המועדון מספר חולצתו, 44, כך שאף שחקן לא ילבש את החולצה עם מספר זה. הוא אף הוכנס להיכל התהילה של הכדורסל בשנת 1979. גם כמנהל נודעה לו השפעה רבה על הלייקרס, מאחר שתרם לבניית הקבוצות המצליחות של שנות השמונים וראשית שנות האלפיים.
כהוקרה ליכולתו, צלליתו של וסט מכדרר מוצגת על הלוגו הרשמי של ה-NBA והגביע אותו מקבל שחקן הקלאץ' של העונה קרוי על שמו. אחת מהדרכים המובילות לאולם הספורט של אוניברסיטת מערב וירג'יניה נקראה בשנת 2000 על שמו של וסט. ב-2005 תלתה האוניברסיטה את מספר חולצתו, וב-2007 חנכה פסל ברונזה בדמותו ליד האולם. כעבור שנתיים הוקם פסל דומה ליד סטייפלס סנטר, האולם המודרני של הלייקרס.
סטטיסטיקות קריירה כשחקן

| --- | --- |
: = הוביל את ה-NBA בעונה זו
: = זכה באליפות ה-NBA בעונה זו
מודגש: = שיא קריירה
סטטיסטיקות קריירה כשחקן > בעונה הסדירה ב-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960/1961 | ל.א. לייקרס | 79 | 35.4 | 0.419 | 0.666 | 7.7 | 4.2 | 17.6 |
| 1961/1962 | ל.א. לייקרס | 75 | 41.2 | 0.445 | 0.769 | 7.9 | 5.4 | 30.8 |
| 1962/1963 | ל.א. לייקרס | 55 | 39.3 | 0.461 | 0.778 | 7.0 | 5.6 | 27.1 |
| 1963/1964 | ל.א. לייקרס | 72 | 40.4 | 0.484 | 0.832 | 6.0 | 5.6 | 28.7 |
| 1964/1965 | ל.א. לייקרס | 74 | 41.4 | 0.497 | 0.821 | 6.0 | 4.9 | 31.0 |
| 1965/1966 | ל.א. לייקרס | 79 | 40.7 | 0.473 | 0.860 | 7.1 | 6.1 | 31.3 |
| 1966/1967 | ל.א. לייקרס | 66 | 40.5 | 0.464 | 0.878 | 5.9 | 6.8 | 28.7 |
| 1967/1968 | ל.א. לייקרס | 51 | 37.6 | 0.514 | 0.811 | 5.8 | 6.1 | 26.3 |
| 1968/1969 | ל.א. לייקרס | 61 | 39.2 | 0.471 | 0.821 | 4.3 | 6.9 | 25.9 |
| 1969/1970 | ל.א. לייקרס | 74 | 42.0 | 0.497 | 0.824 | 4.6 | 7.5 | 31.2 |
| 1970/1971 | ל.א. לייקרס | 69 | 41.2 | 0.494 | 0.832 | 4.6 | 9.5 | 26.9 |
| 1971/1972 | ל.א. לייקרס | 77 | 38.6 | 0.477 | 0.814 | 4.2 | 9.7 | 25.8 |
| 1972/1973 | ל.א. לייקרס | 69 | 35.7 | 0.479 | 0.805 | 4.2 | 8.8 | 22.8 |
| 1973/1974 | ל.א. לייקרס | 31 | 31.2 | 0.447 | 0.833 | 3.7 | 6.6 | 20.3 |
| קריירה | קריירה | 932 | 39.2 | 0.474 | 0.814 | 5.8 | 6.7 | 27.0 |
| אולסטאר | אולסטאר | 12 | 28.4 | 0.453 | 0.720 | 3.9 | 4.6 | 13.3 |
סטטיסטיקות קריירה כשחקן > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960/1961 | ל.א. לייקרס | 12 | 38.4 | 0.490 | 0.726 | 8.7 | 5.3 | 22.9 |
| 1961/1962 | ל.א. לייקרס | 13 | 42.8 | 0.465 | 0.807 | 6.8 | 4.4 | 31.5 |
| 1962/1963 | ל.א. לייקרס | 13 | 41.4 | 0.503 | 0.740 | 8.2 | 4.7 | 27.8 |
| 1963/1964 | ל.א. לייקרס | 5 | 41.2 | 0.496 | 0.792 | 7.2 | 3.4 | 31.2 |
| 1964/1965 | ל.א. לייקרס | 11 | 42.7 | 0.442 | 0.890 | 5.7 | 5.3 | 40.6 |
| 1965/1966 | ל.א. לייקרס | 14 | 44.2 | 0.518 | 0.872 | 6.3 | 5.6 | 34.2 |
| 1966/1967 | ל.א. לייקרס | 1 | 1.0 | 0.000 | 0.000 | 1.0 | 0.0 | 0.0 |
| 1967/1968 | ל.א. לייקרס | 15 | 41.5 | 0.527 | 0.781 | 5.4 | 5.5 | 30.8 |
| 1968/1969 | ל.א. לייקרס | 18 | 42.1 | 0.463 | 0.804 | 3.9 | 7.5 | 30.9 |
| 1969/1970 | ל.א. לייקרס | 18 | 46.1 | 0.469 | 0.802 | 3.7 | 8.4 | 31.2 |
| 1971/1972 | ל.א. לייקרס | 15 | 40.5 | 0.376 | 0.830 | 4.9 | 8.9 | 22.9 |
| 1972/1973 | ל.א. לייקרס | 17 | 37.5 | 0.449 | 0.780 | 4.5 | 7.8 | 23.6 |
| 1973/1974 | ל.א. לייקרס | 1 | 14.0 | 0.222 | 0.000 | 2.0 | 1.0 | 4.0 |
| קריירה | קריירה | 153 | 41.3 | 0.469 | 0.805 | 5.6 | 6.3 | 29.1 |
הערות שוליים

↑  אלעד זאבי, השחקנים הלבנים הטובים בכל הזמנים, באתר הארץ, 29 באוקטובר 2013
↑   ציוץ של Donald J. Trump ברשת החברתית אקס (טוויטר), 7 בספטמבר 2019
1 2 3 4 5 6 7 8 9  NBA.com, Jerry West Bio
↑  sports.jrank.org, Jerry West - Born In Cheylan, West Virginia
1 2 3  ESPN, More info on Jerry West, 19.11.2003
↑  ESPN, The also-ran was a champion
↑  wvustats.com, Jerry West - 1960
↑  alumni.wvu.edu, Jerry West (‘60 BS)
↑  hoophall.com, HALL OF FAMERS: 1960 United States Olympic Team
↑
↑
↑  NBA.com, "NBA.com: Celtics, Lakers work OT to start Rivalry"
1 2  NBA.com, Elgin Baylor Bio
↑  NBA.com, West averages 46.3 PPG
1 2  NBA.com, Red Lights Cigar to close coaching career
↑  "NBA.com: Boston is alive and well"
↑  ללייקרס לא נשארו עוד פסקי זמן, כך שנאלצו להתחיל את ההתקפה מקצה המגרש.
↑  NBA.com, "NBA.com: Gutsy Reed Rallies Knicks in Game 7"
↑  NBA.com, "Willis Reed Bio"
↑  תומר יונגר‏, חמישיית החמישיות: לוס אנג'לס לייקרס, באתר וואלה, 19 בספטמבר 2009
1 2  NBA.com, Lakers' Legendary Season Leads to Elusive Title
↑  השיא נשבר בהמשך וכיום מחזיק בו לברון ג'יימס.
↑  NBA.com, Knicks Win One for the 'Aged'
↑  NBA.com, HISTORY OF THE LAKERS
↑  השיא נשבר רק על ידי קובי בראיינט ב-2010.
↑  NBA.com, "Memphis Grizzlies Announce the Hiring of Jerry West as Franchise’s New President of Basketball Operations", 30.04.2002
↑  Nonstop (2024-09-12), How Good Were The "Splash Brothers" Actually?, נבדק ב-2024-10-18
1 2  ESPN, Special Dime: Greatest shooting guards of all time - NBA, 11.03.2008
↑  Basketball-Reference, NBA & ABA Career Playoff Leaders and Records for Points Per Game
↑  תואר ה-MVP ייקרא ע"ש של מייקל ג'ורדן, באתר ערוץ הספורט, 13 בדצמבר 2022
↑  WVUtoday, WVU legend has a Morgantown street named in his honor, 15.08.2000
| נבחרת ארצות הברית – האלופה האולימפית - רומא (1960) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3 וסט •  4 בלאמי •  5 בוזר •  6 דיסינג'ר •  7 הלדורסון •  8 אימהוף •  9 קלי •  10 ליין •   11 לוקאס •  12 סמית' • 13 ארנט •  14 רוברטסון • 15  • מאמן: ניואל |  1  •  2  •  3 וסט •  4 בלאמי •  5 בוזר •  6 דיסינג'ר •  7 הלדורסון •  8 אימהוף •  9 קלי •  10 ליין •   11 לוקאס •  12 סמית' • 13 ארנט •  14 רוברטסון • 15  • מאמן: ניואל | ארצות הברית |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA03516826  GND: 1283982234  ISNI: 0000 0000 8299 7297  LCCN: n50003367  MusicBrainz: 3330d5d9-b366-41cd-afa5-ded0d07f924a  NLK: KAC2020S1265  VIAF: 110466565   WorldCat (עם VIAF): 110466565 
וסט כשחקן אוניברסיטת מערב וירג'יניה, 1959
חולצתו של וסט, מספר 44 (למעלה משמאל), שנתלתה באולמה של לוס אנג'לס לייקרס
ג'רי וסט (שמאל) במהלך ראיון עבור ESPN בשנת 2010
שער המפרץ

| --- | --- |

 מדינה / טריטוריה:  ישראל
 חבל ארץ:  מחוז הצפון
 שפה רשמית:  עברית
 על שם:  מפרץ חיפה
 שטח:  6.5 קמ"ר
 גובה:  9 מטרים
 דת:  מעורבת
שער המפרץ היא תוכנית להקמתה של עיר ישראלית במחוז הצפון, באזור מפרץ חיפה. עם השלמתה היא תכיל כ-500,000 איש.
היסטוריה

ב-20 בספטמבר 2023 אושרה תוכנית המתאר להקמת העיר 'שער המפרץ'. מדובר בעיר נמל גדולה שתוקם בצמוד למפרץ חיפה.
הערות שוליים

↑  יובל ניסני, ‏ישראל בשנת ה-100: "עיר חדשה" באזור חיפה ומאה קומות בתל אביב, באתר גלובס, 27 באפריל 2023
Fijación Oral, Vol. 1

Fijación Oral, Vol. 1 (בעברית: קיבעון אוראלי, חלק 1) הוא אלבום האולפן השישי של הזמרת-יוצרת שאקירה, אשר יצא לאור ב-3 ביוני 2005. אלבום זה הוא חלק אחד מתוך שני חלקים של פרויקט הנקרא "קיבעון אוראלי". החלק הזה של האלבום הוא כולו בשפה הספרדית בעוד החלק השני הוא כולו בשפה האנגלית. בדומה לאלבומיה הקדומים האלבום הוא אלבום בסגנון פופ לטיני. בין מפיקי האלבום היו גוסטבו סראטי, לסטר מנדז, לואיס פרננדו אוצ'ואה וחוזה "גוצ'ו" טורס.
עם יציאת האלבום, הוא קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה שהחמיאו על האבולוציה של שאקירה מאלבומיה הקודמים האלבום הופיע לראשונה במקום הרביעי בארצות הברית עם מכירות של 157 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ובכך הפך לאלבום בשפה הספרדית עם הפתיחה החזקה ביותר אי פעם במדינה, שיא שנשאר עד היום. גם ביתר העולם האלבום זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום הראשון במדינות כמו גרמניה, מקסיקו וספרד. האלבום אף זכה בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הרוק הלטיני/האלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר" ואף זכה בשני פרסי גראמי נוספים בטקס פרסי גראמי הלטיניים בקטגוריות: "אלבום השנה" ו"הביצועים הווקליים הטובים ביותר באלבום נשי". האלבום הפך לאלבום הפופ הלטיני הכי נמכר בארצות הברית בעשור זה ולאלבום הפופ הלטיני השני הכי נמכר העשור בכל העולם כאשר מכירותיו עומדות על 4 מיליון עותקים נכון למאי 2013.
מתוך האלבום יצאו 5 סינגלים: "La Tortura" אשר זכה להצלחה גדולה והיה לשיר היחיד מהאלבום שנכנס למצעד הבילבורד, "No" אשר זכה להצלחה במצעד השירים הלטיניים של בילבורד כאשר הגיע למקום ה-11, "Día de Enero" אשר לא זכה להצלחה בדומה לסינגל הקודם לו, "La Pared", שזכה להצלחה רבה בספרד, והסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום, "Las de la Intuición" אשר לא זכה להצלחה רבה כמו קודמיו. בנובמבר 2005 יצא חלקו השני של האלבום הנקרא Oral Fixation, Vol. 2, ובינואר 2007 שני האלבומים חוברו למארז תקליטורים עם-DVD בשם: Oral Fixation, Vol. 1 & 2. על מנת לקדם את האלבומים שאקירה יצאה לסיבוב הופעות ב-2006 אשר הגיע לאמריקה, אפריקה, אסיה ואירופה הנקרא "Oral Fixation Tour". ב-2007 יצא לאור DVD המתעד את ההופעות של הזמרת בפלורידה.
רקע

ב-2005 שאקירה הוציאה לאור את אלבומה הראשון בשפה הספרדית מאז שנת 1998. לאחר שכתבה כמעט 60 שירים לשני האלבומים היא החליטה לחלק את האלבום לשני חלקים ולהוציא לאור כל אחד מהם בנפרד כאשר החלק הראשון יהיה בשפה הספרדית בלבד ואילו החלק השני יהיה בשפה האנגלית בלבד. שאקירה אמרה כי היה לה קשה להחליט אילו שירים יכנסו לאלבומים ואמרה כי החלק השני של האלבום "יכיל רפרטואר אחר של שירים" וכי מהחלק הראשון בספרדית יתורגמו שני שירים לחלק השני בשפה האנגלית. האלבום יצא לאור מחדש ב-2006 בצירוף עם שיר חדש בשם "Hips Don't Lie" אשר זכה להצלחה עולמית אדירה כאשר נכנס לרוב המקומות הראשונים בכל המצעדים ברחבי העולם. השיר הוא השיר הראשון בהיסטוריה של הזמרת אשר הגיע לצמרת המצעד בילבורד הוט 100. השיר הצליח להיכנס למצעדי סוף שנה, ובנוסף למצעדי העשורים. השיר הוא בין השירים המצליחים ביותר בכל הזמנים.
שאקירה הייתה זו שכתבה את כל המילים של השירים באלבום ואף הלחינה את רובם. שאקירה אמרה על כך שזה "הפרס הטוב ביותר שאומן יכול לקבל אחרי עבודה קשה" בנוסף אמרה: "אני לא אשקר זה לא היה דרך של ורדים, זה היה כואב לפעמים לבוא עם שני אלבומים, לכתוב יותר מ-60 שירים ולהילחם בחוסר הביטחון שלי ובספקות". את ההבדל בהבעת עצמה בספרדית ובאנגלית, אמרה שאקירה: "כשאני מבטאת את עצמי בספרדית, אני מוצאת אלמנטים שעוזרים לי להביע רעיון בצורה שונה מאשר כשאני עושה את זה באנגלית, יש אסתטיקה אחרת, אבל שם הוא סגנון מסוים לאופן שבו אני כותבת את השירים שלי, דרך מסוימת לתאר רגשות ורגשות שפיתחתי במשך כל השנים האלה בביצוע שירים. קיבלתי קשר עם הכישרון שלי אני בטוחה, לפני 10 שנים, לא הייתי טובה כמו שאני יכול להגיד היום, ואני עדיין לא מספיק טובה, יש דרך ארוכה."
עטיפת האלבום

עטיפת שני האלבומים שאבו השראה מדמותה של חוה מהתנ"ך שאקירה אמרה שהיא רוצה "לייחס לחוה עוד סיבה אחת לאכול את הפרי האסור, וזה יהיה הקיבעון האוראלי שלה". בעטיפת האלבום נראית שאקירה שהיא אוחזת בזרועותיה תינוקת בעוד בעטיפה של החלק השני של האלבום נראית שאקירה שהיא מכוסה בעלים ועומדת ליד עץ בעוד התינוקת מהעטיפה הזו מושיטה לה תפוח. התינוקת שמחזיקה בעטיפה זו ושיושבת על עץ בעטיפה של האלבום השני מרמזת לתאוריה של הפסיכואנליטיקאי זיגמונד פרויד כי תינוקות מתחילים לגלות את העולם דרך פיהם במהלך השלב הפומי של ההתפתחות הפסיכוסקסואלית. ג'ון פרלס מ"הניו יורק טיימס" תיאר את העטיפה של האלבום "מושכת לעין" וכך גם את העטיפה של האלבום השני.
הרכב מוזיקלי

הז'אנר העיקרי של האלבום הוא פופ לטיני אם כי האלבום משלב גם מוזיקה עממית, קאמביה, דאנסהול, צ'ה צ'ה צ'ה, הגל החדש, סינתפופ ואלקטרוניקה. רצועת הפתיחה של האלבום "En Tus Pupilas" משלבת מוזיקה עממית וגם מספר מילים בצרפתית, השיר "La Pared" הושווה לשירים של להקת יורית'מיקס "La Tortura" מכיל השפעות של קאמביה, דאנסהול ומוזיקה אלקטרונית. השיר "Obtener un Sí" הוא שיר בוסה נובה עם אלמנטים של צ'ה צ'ה צ'ה על רק תזמורתי. השיר "Día Especial" משלב נגינה על גיטרה של הזמר האנגלי גוסטבו סראטי.
השיר "Escondite Inglés" הוא שיר בסגנון הגל החדש שלאחריו בא השיר "No" שכולל גם הוא נגינה על גיטרה של סראטי באמצעות מנגינה פשוטה כדי להדגיש את קולה של הזמרת. "Las de la Intuición" מכיל אלמנטים של סינתפופ שלאחריו בא השיר "Día de Enero" שהושווה לזמרת המקסיקנית נטליה לפורקייד. אחריו בא השיר "Lo Imprescindible" אשר מכיל בתים בגרמנית ולבסוף האלבום נסגר עם גרסה אקוסטית "La Pared" וגרסת רמיקס של "La Tortura".
סינגלים

"La Tortura" יצא כסינגל הראשון מהאלבום ב-12 באפריל 2005 בשיתוף עם הזמר אליאנדרו סאנז. השיר זכה לביקורות חיוביות על ההפקה וההשפעות המוזיקליות. השיר היה לשיר היחיד מהאלבום שהצליח להיכנס למצעד הבילבורד והגיע למקום הראשון במצעד השירים הלטיניים של בילבורד ואף הפך שליר ששהה הכי הרבה שבועות במקום הראשון במצעד זה. השיר הגיע למעמד פלטינה באמריקה הלטינית עם מכירות של 100 אלף עותקים עד סוף שנת 2005. בנוסף השיר הגיע למקום הראשון גם במדינות כמו ספרד, הונגריה וונצואלה.
הסינגל השני מהאלבום היה השיר "No" אשר הגיע למקום ה-11 במצעד השירים הלטינים של בילבורד ולמקום השני במצעד שירי הפופ הלטיניים. לאחר צאתו של הסינגל הראשון מהחלק השני של האלבום "Don't Bother" יצא הסינגל השלישי מהאלבום "Día de Enero" אך לא הצליח לשחזר את ההצלחה של הסינגלים הקודמים והגיע למקום ה-29 בלבד במצעד השירים הלטיניים.
לאחר צאתם של הסינגלים האחרונים מהחלק השני של האלבום "Hips Don't Lie" ו-"Illegal" יצא "La Pared" כסינגל הרביעי מהאלבום לאחר מכן יצא הסינגל החמישי מתוכו "Las de la Intuición", שהגיע למקום ה-11 במצעד השירים הלטיניים של בילבורד. מאוחר יותר השתחררה גרסה באנגלית לאלבום בשם "Pure Intuition".
קידום

ראו ערך מורחב: Oral Fixation Tour
כדי לקדם את שני האלבומים שאקירה יצאה לסיבוב הופעות. סיבוב ההופעות התחיל ב-14 ביוני 2006 בספרד. סיבוב ההופעות היה לסיבוב ההופעות הגדול ביותר של הזמרת עד כה כאשר כלל 127 יעדים ב-5 יבשות שונות. סיבוב ההופעות הסתיים ב-9 ביולי 2007 בטורקיה. בסך הכל הצליחה לגרוף 100 מיליון דולר כש-42 מיליון דולר מתוכם באמריקה הלטינית בלבד. רשימת השירים של סיבוב ההופעות כללה בעיקר שירים בספרדית אך סינגלים מאלבומים קודמים שלה.
בנובמבר 2007 הוציאה DVD של סיבוב ההופעות בשם Oral Fixation Tour שצולם במהלך הופעה בפלורידה בדצמבר 2006. ה-DVD זכה לביקורות חיוביות כמו רוברט סילבה מ-About.com שתיאר את המופע כ"ביצועים מבדרים ותוססים מאוד" הוא הביע עניין נוסף בבונוסים מאחורי הקלעים. ויליאם רולמן מ-AllMusic הביע דעה דומה והחמיא ליכולות השירה והריקוד שלה.
הצלחה מסחרית

בשבוע הראשון ליציאתו האלבום הגיע למקום ה-4 במצעד הבילבורד מה שהפך אותו לאלבום בספרדית עם שבוע הפתיחה הכי חזק בארצות הברית. נכון להיום האלבום הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של 1,500,000 עותקים, דבר אשר הופך אותו לאחד מהאלבומים הלטיניים הנמכרים ביותר בכל הזמנים במדינה. בנוסף האלבום הגיע למעמד של 11 פלטינות באמריקה הלטינית עם מכירות של 1,100,000 עותקים באמריקה הלטינית והפך לאלבום הלטיני הנמכר ביותר של שנות ה-2000. במקסיקו האלבום הגיע למקום הראשון ולמעמד פלטינה משולשת עם מכירות של 300 אלף עותקים. במרכז אמריקה האלבום הגיע למעמד זהב.
בארגנטינה האלבום הגיע למקום הראשון והגיע למעמד פלטינה משולשת. בוונצואלה האלבום הגיע למעמד פלטינה גם עם מכירות של 34,613 עותקים, בקולומביה האלבום הגיע למעמד פלטינה משולשת גם עם מכירות של 100 אלף עותקים ואף גם בצ'ילה האלבום הגיע למעמד פלטינה עם מכירות של 15 אלף עותקים.
גם באירופה האלבום הגיע להצלחה דומה, באוסטריה האלבום הגיע למעמד פלטינה עם מכירות של 30 אלף עותקים, בבלגיה האלבום הגיע למקום ה-7 במצעד של פלנדריה ולמקום ה-15 במצעד של ולוניה והגיע למעמד זהב במדינה עם מכירות של 25 אלף עותקים. גם בצרפת האלבום הגיע למעמד זהב עם מכירות של 100 אלף עותקים. בגרמניה האלבום זכה להצלחה רבה עם מכירות של 200,000 עותקים ובכך הוכתר למעמד פלטינה. גם ביוון האלבום הגיע למעמד זהב עם מכירות של 10,000 עותקים. בהונגריה האלבום הגיע למקום השישי וגם הצליח להגיע למעמד פלטינה עם מכירות של 20 אלף עותקים.
ביקורות

באתר Metacritic אשר מדרג אלבומים על סמך עשרות ביקורות האלבום קיבל ציון של 79 מתוך 100. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic כתב כי הוא כבר "לא יכול לחכות עד שהחלק השני של האלבום יגיע בהתחשב בעוצמתה של הכתיבה המסחרית והחכמה של החלק הראשון". מאט סיבולה PopMatters גם נתן ביקורת חיובית לאלבום וכתב "שההתרגשות שלו לקראת החלק השני של אלבום מאופקת בלשון המעטה". ארנסטו לשנר מ-Weekly הרגיש כי "שאקירה מצאה את עצמה שוב בהצבת הקולות האופראיים שלה בשירות השירה הספרדית" והוסיף כי זה האלבום הטוב ביותר שלה עד כה.
דייב סימפסון אמר כי "השירים הם קליטים, עם מנגינות מספיק טובות כדי לפתות אנשים שאינם דוברי השפה לשיר את השירים האלה".ג'ון פארלס מהניו יורק טיימס תיאר את האלבום כמו "אמריקאי פאן האמריקאי", לפרט כי "עבור שאקירה זה הכל פופ, מבנים מתוחים עבור תשוקה תנודתית". בארי וולטרס מרולינג סטון אמר כי המפיק המבצעי ריק רובין סייע "להחזיר את שלמותה האמנותית של שאקירה על ידי שמירה על התעשייה במפרץ". מבקר המוזיקה של Yahoo! טום טאונסנד שיבח אותה על היותה "ערה לגמרי, וכפי שנהגו לומר בהימורי סמאש, בגב, בגב, בחזרה!" פסטיס מארק קמפ נתן לאלבום ביקורת מעורבת, ואמר שהשיא היה "חזק יותר מאשר Laundry Service אבל לא להוט כמו Dónde Están los Ladrones?.
סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic כי הוצאת אלבום בספרדית לאחר צאת אלבומה הראשון באנגלית היה "צעד חד" ואמר כי "שאקירה יכולה לא רק לחזור לשורשיה אלא להרחיב אותם". הוא תיאר את הסינגל הראשון מהאלבום "כטבעי לרדיו האמריקאי" וחש כי האלבום יצר ציפייה לקראת החלק השני שלו. מאט סיבולה שיבח את האלבום על שינוי הסגנון שלו מאלבומה הקודם ואף החמיא לשילוב של סמפולים בכמה מהשירים באלבום וכינה אותם כ"הנהונים גדולים לקולות של שנות ה-80." דייב סימפסון מהגרדיאן כינה את שאקירה "המדונה הלטינית" ותיאר את שירתה כשילוב של שר והייזל אוקונור בהפקתו של חוליו איגלסיאס.
ג'ון פרלס מניו יורק טיימס מצא את שאקירה כ"חכמה ושאפתנית" ואופיינת להיות סמל סקס. הוא שיבח את הרבגוניות במילים של השירים שלה ואת הניסויים שלה במספר ז'אנרים וציין כי "הריבוי" שלה בא לידי ביטוי "בהסדרים, ברגשות המעורבים במילים של השירים שלה ובקולה". מארק קאמפ מ-Paste שיבח אותה על פיזור הרעיונות שלה וכינה אותה כ"הגרסה הלטינית של בריטני [ספירס] והגרסה הנשית של ריקי מרטין ושקולה נשמע כמו של אלניס [מוריסט]." הוא השווה את שילוב האלמנטים המוזיקליים באלבום "לטארט פופ עם מילוי עשיר ומזין". טום טאונסנד מ-Yahoo! כינה אותה "כוכבת הפופ הגדולה ביותר שיש לנו", משווה את "האמנות האמנותית" שלה לזו של מדונה ופרינס. הוא כינה את האלבום "מחייה מוזיקת הפופ", ואמר כי "יציאת האלבום הוכיחה [שמוזיקת הפופ] לא מתה אלא רק ישנה".
ההצלחה הבין לאומית של הזמרת התגבשה עם יציאת האלבום שזכה להצלחה מסחרית גדולה. הוא הגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד ובכך האלבום הפך לאלבום הספרדי שהגיע למיקום הכי גבוה במצעד זה. חברת התקליטים שלה, אפיק רקורדס, כינתה אותה "האמנית הנשית הגדולה ביותר בעולם". בנוסף האלבום הוכתר כהאלבום הספרדי הנשי הכי מצליח של העשור והשני הכי מצליח בעשור.
ביקורות > הישגים

בטקס פרסי הבילבורד של 2005 האלבום זכה בפרס "אלבום הפופ הלטיני של השנה". בטקס פרסי ה-Oye! המקסיקני האלבום זכה בפרס "אלבום הפופ של השנה על ידי אומנית נשית". בטקס הענקת פרמיוס הלם של 2005, האלבום זכה בפרס על "אלבום השנה". בטקס פרסי הגראמי של 2006 האלבום זכה בפרס "אלבום הרוק/אלטרנטיבי של השנה ובנוסף זכה ב-3 פרסים בטקס פרסי גראמי הלטיני בקטגוריות: "אלבום השנה", "האלבום הנשי עם היכולות הווקאליות הטובות ביותר" ו"ההנדוס הטוב ביותר באלבום". בטקס פרסי הבילבורד הלטיני בפרס "האלבום הנשי הטוב יותר" ואף זכה גם בפרס אלבום הפופ של השנה בטקס ה-Lo Nuestro Awards. בנוסף האלבום זכה בפרס עלמה כהאלבום הספרדי של השנה. בטקס ה-Groovevolt Music Awards הוא זכה בפרס "האלבום הלטיני הטוב ביותר של השנה".