stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תשוקה בצל האילנות (סרט)
תקציר העלילה

ניו אנגלנד, 1840, אפרים קבוט (ברל אייבס), בעל חווה חקלאית, הולך עם עששית לשדה, הופך סלע, חופר ומוציא משם שק מטבעות. אשתו השנייה ובנם הצעיר איבן עוקבים אחריו. האם אומרת לאיבן כי החווה נקנתה בכספה וכי יידע לעמוד על כך שהיא תהיה ברשותו.
עברו שנים, איבן (אנטוני פרקינס) גדל וכן שני אחיו מהאישה השנייה - סימיאן (פרנק אוברטון) ופיטר (פרנל רוברטס). האב מתייחס לכל בניו בזלזול ומכנה אותם בטלנים. הם שונאים אותו ואת המקום.
אפרים יוצא לסידורים ואיבן מנצל זאת, שולף את מטמון המטבעות ולוקח משם 600 דולר. הוא מציע לאחיו החורגים 300 דולר לכל אחד בתנאי שיחתמו לו על ויתור על חלקם בחווה. סימיאון ופיטר עושים זאת בשמחה כי מטרתם היא לנסוע לקליפורניה ולמצוא שם זהב.
בינתיים חוזר אפרים עם אישה צעירה, אנה (סופיה לורן), מהגרת מאיטליה. האחים מקבלים אותה בלגלוג ומודיעים לאב כי הם עוזבים את החווה. איבן מקבל אותה בהתחלה ברגשות עוינים ואומר לה כי היא לא תחליף לאימו והוא לא ייתן לה להשתלט על החווה.
עם הזמן מתקרבים איבן ואנה זה לזו ומתנים אהבה באסם ומתחת לאילנות (מכאן שם המחזה והסרט). אפרים רוצה שהיא תלד לו בן ממשיך והיא עושה זאת דרך איבן.
נולד להם בן ואפרים מזמין לחגיגה את כל תושבי הכפר. למקום מזדמנים גם האחים סימיאן ופיטר לבושים בהידור ומלווים בנשותיהם, לוסינדה (רבקה וולס) ופלורנס (ג'ין וילס). כל האנשים צוחקים ומרכלים על אפרים בן ה-75 כי כולם יודעים שהילד הוא של איבן.
דווקא הילד מהווה מחסום ביחסיהם של איבן ואנה. איבן מתרחק ממנה וכדי להשיב את אהבתו היא חונקת את הילד. איבן כועס עליה אבל אחר כך מבין ומחבק אותה ואומר שהוא ילך אחריה למאסר ויטען שהרצח הוא פרי תכנונו.
הם מגלים זאת לאב והוא מזעיק את השריף ומקווה שיישפטו ויוצאו להורג.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ברל אייבס | אפרים קבוט | בעל חווה |
| סופיה לורן | אנה קבוט | אשתו של אפרים |
| אנטוני פרקינס | איבן קבוט | בנו הצעיר של אפרים |
| פרנק אוברטון | סימיאון קבוט | בנו של אפרים |
| פרנל רוברטס | פיטר קבוט | בנו של אפרים |
| רבקה וולס | לוסינדה קבוט |  |
| ג'ין וילס | פלורנס קבוט |  |
תדרוס טשומה

| --- | --- |

 לידה:  7 בינואר 1970 (בן 54) ג'ימה, אתיופיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
תדרוס טשומה (באנגלית: Theodros Teshome) נולד ב-7 בינואר 1970, בג'ימה אתיופיה, הוא מפיק, במאי, ושחקן קולנוע אתיופי. תדרוס, הוא הבעלים של Sebastopol Entertainment PLC ו-Teddy Studios וידוע כמחייה תעשיית הקולנוע האתיופית, לאחר נפילת החונטה הצבאית האתיופית הדרג אשר שלטה באתיופיה במשך קרוב ל-17 שנים. תדרוס מפיק, מביים, וכותב סרטים, העוסקים בסוגיות חברתיות כגון איידס, הגירה, אלימות נגד נשים וכו'. לאחר כעשרים שנים של יצירת סרטים באתיופיה, ביסס תדרוס את עצמו כחלוץ בתעשיית הקולנוע האתיופית שכיום משגשת הודות לתרומתו, במיוחד באדיס אבבה – עיר הבירה של אתיופיה. סרטיו הם בין שוברי הקופות הגדולים ביותר באתיופיה, והוא הבעלים של Sebastopol Cinema רשת בתי קולנוע באדיס אבבה במקלה, אווסה וג'ימה.
תחילת דרכו

בשנת 1996, עם הון ראשוני של כ-4000 ביר (מטבע אתיופי) ($200), פתח תדרוס את 'אולפני טדי' באדיס אבבה. בתקופה זו, צילם תדרוס את סרטו הראשון אותו כתב באותה שנה 'Gilbet Alem'. עם זאת, תדרוס לא היה מרוצה מהמוצר המוגמר של הסרט אך המשיך לעבוד במרץ והחל לשתף פעולה עם הבמאי מישל פפטקיס הצרפתי שחי ועבד באותה תקופה באדיס אבבה.
יחד עם הבמאי הצרפתי תדרוס הפיק, כתב וביים את הסרט הבא שלו ב-1998, "Seoul". הסרט הפך להצלחה באתיופיה והעניק לתדרוס את הביטחון ביכולת שלו לעשות סרטים שהציבור נהנה מהם ומעריך אותם. הצלחתו של תדרוס משכה את תשומת לבו של המיליארד האתיופי שייח' מחמוד אל-חמודי הבעלים של MIDROC באתיופיה, והועסק על ידו במשרה מלאה. בתקופה זו תדרוס החל לפרוח ויצר סרטים דוקומנטריים רבים באתיופיה ואף פגש את אשתו הראשונה לעתיד הלן היילה שהייתה ממוצא אריתראי.
תחילתה של מערכת יחסים זו התרחשה בתקופה בה היו מתחים בין אריתריאה לאתיופיה במהלך מלחמת אתיופיה אריתריאה בשנת 1998. במהלך המלחמה, גורשו כל האריתראים שחיו באתיופיה לאריתריאה כולל הלן בת זוגו של תדרוס. למרות הפרידה, השניים היו נחושים להמשיך ולממש את האהבה שלהם. הלן, עברה זמן קצר אחרי הגירוש, לקניה שם הצליחו השניים להמשיך את מערכת היחסים שלהם. בתקופה זו, תדרוס היה נוסע לעיתים תכופות מאתיופיה לקניה עד שלבסוף התחתנו השניים בקניה במהלך שנת 2002.
הנישואין לא האריכו ימים, והשניים התגרשו שנה אחר כך. בתקופה זו תדרוס ביים וכתב את הסרט הבא "Kezkaza Welafegn" בו הוא מבקר את בעלי ההון באתיופיה. כאשר הקרין את הסרט הלא מוגמר לחברת ההפקות MIDROC בבעלותו של איל ההון האתיופי שייח' מחמוד, ספג תדרוס ביקורת נוקבת ואף פוטר בעקבות זאת.
פריצת הדרך

לאחר שפוטר מחברת MIDROC היה תדרוס נחוש להמשיך ולייחצן את הסרט "Kezakaza Welafegn" ברחבי אתיופיה. הוא נתקל במבוי סתום, שכן לא היה לו תקציב להמשיך את הסרט לאור העובדה שפוטר. היו חסרים לו הכספים כדי להמשיך את הפרויקט, Theodros, לאחר מכן פרע את כל הנכסים שלו. בעקבות זאת, הוא לווה כסף כ-90,000 ביר ($11,250) והצליח סוף סוף לסיים את מצילומי הסרט, והפיק אותו כבר באותו שנה. הסרט עסק בסוגיית האיידס המתפשטת באתיופיה, הוקרן בבתי קולנוע ברחבי המדינה, וזכה לשבחים רבים בתעשיית הסרטים המקומית.
העלילה והתוכן של הסרט קודמו גם על ידי שגרירות הולנד באתיופיה, אשר נרתמה לממן את הסרט ולקדמו, לאור המסר החשוב שלו והמטרה הנעלה: המלחמה באיידס. כתוצאה מכך "Kezkaza Welafegn" הפך לשובר הקופות של כל הזמנים באתיופיה עד לאותה תקופה. הסרט פתח דלתות עבור יוצרי סרטים צעירים באתיופיה, והחל להניע את תעשיית הסרטים האתיופית בקצב מהיר.
תדרוס טשומה עזר להשיג את המטרה שלו, ו-"Kezkaza Welafegn", על ידי הצגת הסרט לא רק באדיס אבבה, אלא בכל רחבי המדינה. הסרט נאמד בכ-5 מיליון ביר ($625,000) והוצג בתפוצות ב-ארצות הברית של אמריקה, אירופה, דרום אפריקה. לא, הסרט לא היה כל כך פופולרי נרחב ברחבי המדינה לפני Kezkaza Wolafen.
במהלך תקופה זו, הכיר תדרוס את אשתו השנייה, חנה בקלה, אשר ילדה לו שלושה ילדים. נלהב מההצלחה של הסרט "Kezkaza Welafegn" המשיך תדרוס לסרט הבא שלו – "Fikir Seferd" (אהבה ודין).
הסרט "Fikir Seferd" יצא לאור בשנת 2005, כאשר תדרוס שיחק את הדמות הראשית, לצדה של השחקנית מרתה אדוגנה. הסרט זכה להצלחה מסחררת ברשימת הסרטים שוברי הקופות באותה שנה באתיופיה, וגרף שבחים רבים בתעשיית הקולנוע המקומית ובקרב קהל הציבור האתיופי. רק הסרט "Semaywe Ferris" (סוס כחול), שעסק בנילוס הכחול, מקור המים של אתיופיה, הרוויח יותר כסף באותה שנה והיה במקום הראשון ברשימת שובר הקופות באתיופיה בתקופה זו. הסרט "Fikir Seferd" של תדרוס השתתף באותה שנה בפסטיבלי קולנוע בינלאומיים רבים החל ממזרח אפריקה וכן בפסטיבלים בשוודיה, בפרנקפורט, בסיאטל, בוושינגטון ובמינסוטה.
אתגרים בקריירה

עם שני סרטים שוברי קופות ברצף, הצליח תדרוס טשומה לבסס את עצמו כמהפכן בתעשיית הקולנוע באתיופיה. לאחר מכן, החל תדרוס לעבוד על סרטו השלישי "Red Mistake" אותו הפיק וביים בשנת 2006. הסרט אשר מתמקד בזוועות ובעימותים במהלך שלטון החונטה הצבאית האתיופית הדרג לא זכה לאהדה ברבה בקרב הציבור האתיופי, מאחר שהוא מיאן להיזכר בממשלה הקודמת. הסרט בכיכובם של השחקנים כמו פקדט טקלה מריאם, צולם בבלגיה, אך לעומת שני סרטיו הקודמים של תדרוס נחל כישלון באתיופיה. עם זאת, ברמה הבינלאומית הסרט נחל הצלחה רבה, וזכה לשבחים רבים בקרב הקהל העולמי, ואף זכה להשתתף בפסטיבלי קולנוע רבים בלוס אנג'לס, שוודיה, מילאנו וקניה.
הכישלון של הסרט "Red Mistake" פגע בתדרוס מבחינה כלכלית, אבל הוא שינס מותניים, והמשיך לסרט הבא שלו. שנת 2008, הייתה שנת המילניום באתיופיה שעל-פי לוח השנה האתיופי מציינים בה את שנת 2000 מאחר שתיארוך באתיופיה הוא שמונה שנים אחורה. בספטמבר 2008, על-פי לוח השנה האתיופי, חגגו את החג מסקרם ועל-פי הספירה האתיופית השנה הייתה שנת 2000, תחילת האלף החדש באתיופיה. בתאריך זה החל תדרוס ליצור קשרים עם אמנים אתיופים מוצלחים ומפורסמים, ביניהם טדי אפרו הזמר הפופולרי ביותר באתיופיה אשר הוגלה מאתיופיה לאור דעותיו הפוליטיות. תדרוס ראה בכך הזדמנות להזמין את טדי להופיע בג'ימה, עיר הולדתו של תדרוס לרגל חגיגות המילניום. תדרוס הזמין טיסה עבור טדי אפרו וערך מופע ענק למיליוני צופים באצטדיון הג'ימה שם ביצע תדרוס את השיר "Enqutatash" המציין את חגיגות השנה החדשה באתיופיה.
שנה לאחר מכן, ב-2009, הצליח תדרוס טשומה לגייס עבור עיר הולדתו ג'ימה כ-101 מיליון ביר ($11.2 מיליון דולר) עבור פרויקטים של בנייה.
עשייה בהווה

ההצלחה של תדרוס טשומה בגיוס התרומות בג'ימה העלו את מעמדו, ושמו החל להתפשט ברחבי אתיופיה. כתוצאה מכך, התבקש תדרוס לייצג מחוזות נוספים באתיופיה על-מנת לגייס עוד תרומות. בתקופה זו, הצליח תדרוס לגייס למחוז אמהרה כ-1.1 מיליארד ביר ($122,000,000) כאשר נציגי הממשלה במחוז התחייבו לרתום את הכספים לפרויקטים חשובים באתיופיה, כגון: הקמת בתי חולים, בתי ספר, סלילת כבישים ועוד.
בתקופה זו המשיך תדרוס ליצור סרטים והחל לעבוד על סרטו הרביעי "Abay vs. Vegas" בכיכובם של סולומון בוגלה, אחד מהשחקנים המוצלחים ביותר באתיופיה, בלן ממו ועוד. הסרט עוסק בסיפור אהבה משולש המשתרע מהעיר באהר דאר שבאתיופיה (הבית של אגם טאנה ואת הנילוס הכחול) לאס וגאס, עד לנבאדה, בארצות הברית. בניגוד לסרט "Red Mistake", הסרט "Abay vs. Vegas" זכה לתמיכה רבה מהציבור ואף מראש הממשלה האתיופי, מהתיאטרון הלאומי באדיס אבבה ומספורטאים ידועים כמו היילה גברסילאסי.
הסרט הבא אותו יצר תדרוס היה "SOST MAEZEN", אשר זכה להצלחה רבה גם ברחבי העולם בפסטיבלים כגון לוס אנג'לס, וושינגטון, קולורדו, לונדון, אנגליה ויוהנסבורג שבדרום אפריקה. כתוצאה מכך, זכה הסרט בפסטיבל הסרטים הפאן-אפריקאי ב-2015.
הסרט נבחר להקרנת הפתיחה של פסטיבל הסרטים האפריקאי בסילבר ספרינג מרילנד.
הסרט SOST MAEZEN הוא סרט הקולנוע היחיד מאתיופיה אשר היה מועמד ל-8 קטגוריות בטקס ה-AMAA (African movie Academy awards) לפרסים: הסרט הזר הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, צילום הטוב ביותר, הטוב ביותר הפס-קול הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר ועוד.
רשת התיאטראות Sebastopol Cinema

בשנת 2006, הקים תדרוס טשומה את רשת התיאטראות Sebastopol Cinema הקרוי על שם המונומנט של המלך המפורסם תוודרוס השני, קיסר אתיופיה המוצב בכיכר הצלב באתיופיה שנבנה באמצע המאה ה-19. שני התיאטראות, בשם Maqdala ו-Quarra, מכילים כ-800 מקומות ישיבה כל אחד, ונערכים בהם כנסים רבים, מופעים, הצגות והקרנת סרטים.
רשת התיאטראות Sebastopol Cinema > פילמוגרפיה

"Gilbet Alem" - 1996"
"Seoul" - 1998"
"Kezkaza Welafegn" - 2003"
"Fikir Seferd" - 2005"
"Red Mistake" - 2006"
"Abay Vs.Vegas" - 2011"
"Sost Maezen 1 "Triangle 1/Going to America" - 2014"
"Sost Maezen 2"Triangle 2/Peak of Intimacy" 2017
הערות שוליים

↑  Television, Ethiopian. "Arhibhu".
↑  Broadcast System, Ethiopian. "EthioTube Presents Theodros Teshome". EBS.
↑  "Theodros Teshome". IMDB.
↑  Film Festival, Milano, 22nd African. "Red Mistake".
↑  L'Huiller, Michel. "Ethiopia's Reel Soul". BMI Voyager.
↑  Enechawawet. "Interview with Theodros Teshome and Rekik Teshome". DireTube. אורכב מ-המקור ב-2015-07-09. נבדק ב-2018-10-08.
↑  Enechewawet. "Interview with Theodros Teshome and Rekik Teshome". EBS. DireTube. אורכב מ-המקור ב-2015-06-16. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Teshome, Theodros. "Theodros Teshome". LinkedIn. LinkedIn. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Teshome, Theodros. "Theodros Teshome". Facebook. Facebook. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cinema, Sebastopol. "Now Showing". Sebastopol Entertainment. Sebastopol Cinema. אורכב מ-המקור ב-2012-06-17. נבדק ב-29 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2007207729  VIAF: 75778326   WorldCat (עם VIAF): 75778326 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תדרוס טשומה".
שנים עבריות א'ר' - א'רצ"ט

שנים עבריות א'ר' (1200) - א'רצ"ט (1299) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 2562 לפנה"ס והסתיימו בשנת 2462 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
נפטרו (ע"פ המסורת היהודית)

א'רל"ה - קינן בן אנוש.
א'ר"צ - מהללאל בן קינן.
תשומה

תשומה (באנגלית: Input) – מונח בכלכלה המתאר את גודל השימוש במשאבים בתהליך מוחשי או מופשט. לרוב מדובר בסך המשאבים, העבודה והעלויות הכרוכים בתהליך או בפעילות כלכלית, בהקשר לנושאים הקשורים למקרו-כלכלה.
להבדיל מהתשומה, התפוקה מתארת את סך התוצרים הסופיים המוחשיים או המופשטים המופקים מתהליך.
תשומות בחינוך

בתחום החינוך התשומות מתייחסות לכלל המשאבים המושקעים בתלמידים מטעם מערכת החינוך.
חוק לימוד חובה נוסד מתוך רצון להגיע לשוויון הזדמנויות, אך האופן שבו הוא מיושם מושפע מהגדרת המושג שוויון. בתחילה הייתה נפוצה הגישה שהשוויון הוא תוצרה של השקעת תשומה זהה עבור כל תלמיד. עם זאת, קיומם של הבדלים בין אישיים מוביל לכך שתשומות זהות מובילות לתפוקות שונות בקרב תלמידים שונים. בעקבות זאת החלו להתפתח גישות המעריכות את מידת השוויון על פי התפוקה של מערכת החינוך. כלומר, על פי הידע והמיומנויות שהתלמיד רוכש בעקבות תהליך ההוראה.
אחת ממטרות החינוך היא לאפשר לבוגרי בית ספר תיכון לרכוש השכלה גבוהה כדי להשתלב בשוק העבודה. על פי הגישה הרואה בתפוקה את המדד לשווין יש לקבוע את התשומה המושקעת בחינוך על פי הצרכים האישיים של כל תלמיד. זאת הסיבה להשקעת משאבים בחינוך מיוחד ובשילוב בחינוך.
ראו גם

תוצר לאומי גולמי
שקנאי אודסאי

| שקנאי אודסאי> תקופה |
| --- | --- |
סוף מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שקנאיים
סוג:: שקנאי
מין:: שקנאי אודסאי
שם מדעי
 Pelecanus odessanus

שקנאי אודסאי (שם מדעי: Pelecanus odessanus) הוא מין נכחד של עוף מים ממשפחת השקנאיים, אשר התקיים במשך המיוקן של אירופה, כנראה לצד מקווי מים שונים.
השקנאי הקדום ידוע ממספר מצומצם של ממצאים מאובנים, אשר בהמשך נאבדו. אלה התגלו בשטח "Novaja Slobodka" שעל יד העיירה אודסה שבאוקראינה, אשר ממנה קיבל את שמו ב-1866 בידי החוקר Widhalm. בין השאר נמצא ממנו מפרק כף רגל שהתאים למבנה של שקנאי, באורך 150 מ"מ. המאובן העיד ששקנאי זה היה גדול מאוד ביחס לקרוביו ודומה למין שקנאי שרייברי מאמריקה הצפונית.
הערות שוליים

↑  Widhalm, J. (1886). "Die fossilen Vogel-Knochen der Odessaer-Steppen-Kalk-Steinbrüche an der Neuen Slobodka bei Odessa". Schriften der Neurussische Gesellschaft der Naturforscher zu Odessa. 10: 3–9
↑  Olson, Storrs L. (1999). "A new species of pelican (Aves: Pelecanidae) from the Lower Pliocene of North Carolina and Florida" (PDF). Proceedings of the Biological Society of Washington. 112 (3): 503–509. Archived from the original (PDF) on 10 October 2022
שנים עבריות א'ק' - א'קצ"ט

שנים עבריות א'ק' (1100) - א'קצ"ט (1199) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 2662 לפנה"ס והסתיימו בשנת 2562 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
נפטרו (ע"פ המסורת היהודית)

א'ק"מ - אנוש בן שת.
שנים עבריות א'ת"ק - א'תקצ"ט

שנים עבריות א'ת"ק (1500) - א'תקצ"ט (1599) 
התחילו, על פי המסורת המקובלת של מניין השנים בלוח העברי המבוססת על סדר עולם רבה, בשנת 2262 לפנה"ס והסתיימו בשנת 2162 לפנה"ס לפי הלוח היוליאני.
נולדו (ע"פ המסורת היהודית)

א'תקנ"ו - יפת בנו הבכור של נח
א'תקנ"ז - חם בנו השני של נח
א'תקנ"ח - שם בנו השלישי של נח (נפטר בב'קנ"ח)
לוח רב שנתי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה עברית לפני ד'קי"ט * | שנה עברית מעוברת | שנה עברית לא מעוברת | שנה יוליאנית | ☼ = תחילת מחזור 28 שנים של ברכת החמה | ⑦ = שנת שמיטה החל משנת ג'ת"ן |
* שיטה קבועה לחישוב שנים מעוברות הונהגה בשנת ד'קי"ט על ידי הלל נשיאה, ולפני כן נקבע העיבור על ידי בית דין בתחילת כל שנה.
תחפושת של ליל כל הקדושים

אנשים עם תחפושות של ליל כל הקדושים.
תחפושות של ליל כל הקדושים הן תחפושות שנהוג ללבוש בליל כל הקדושים או בפסטיבלים השונים הקשורים לחג, שחל ב-31 באוקטובר. את התחפושות הראשונות של ליל כל הקדושים ניתן היה לראות כבר בשנת 1585 בסקוטלנד. במהלך המאה ה-18 וה-19 המנהג זכה להתייחסות במדינות כמו סקוטלנד, אירלנד, האי מאן וגם ויילס.
יש שטענו כי המנהג נובע מהאירועים הקלטיים: סאווין ואולהלוטייד. תחפושות של ליל כל הקדושים מבוססות באופן מסורתי על יצורים על-טבעיים או יצורים הלקוחים מפולקלורים שונים. עם זאת, בשנות השלושים של המאה העשרים התחילו לייצר תחפושות בדמויות של ידוענים, מוזיקאים וכולי. במרוצת השנים, נהגו צעירים ללבוש תחפושות של ליל כל הקדושים, אך בתחילת המאה ה-20 גם מבוגרים החלו ללבוש אותן גם כן.
היסטוריה

לבישת תחפושות בליל כל הקדושים עשויה לנבוע מהאמונה כי יצורים על-טבעיים, או נשמותיהם של המתים, משוטטות בכדור הארץ בזמן זה. נהוג לחשוב שלבישת התחפושות תרתיע ותבלבל את הרוחות והנשמות שמשוטטות ברחבי כדור הארץ בליל כל הקדושים.
סוגי תחפושות

במרוצת השנים ייצרו חברות שלל סוגים שונים של תחפושות. על פי הפדרציה הקמעונאית הלאומית, נושאי התחפושות הפופולריים ביותר של ליל כל הקדושים למבוגרים הם לפי הסדר: מכשפה, פיראט, ערפד, חתול וליצן. כמו כן, מוזיקאים שונים כמו היוו השראה לתחפושות שיוצרו בדמותם. הזמרת-יוצרת הוגדרה כ"אחד מהאנשים שהשפיעו על התחפושות של ליל כל הקדושים בשנות ה-80".
ישנן סוגי תחפושות שהוגדרו כרעילות וכמסוכנות לשימוש ואחת מהפרשות הידועות ביותר בנושא נגרמה כתוצאה מליקויים של חברת אילופ, בשנת 2012.
סוגי תחפושות > פרשת התחפושות הרעילות של אילופ

אילופ היא חברה אמריקאית שמשרדיה הראשיים נמצאים בקולורדו ספרינגס, ארצות הברית. החברה מעצבת, מייצרת ומפיצה תחפושות ואביזרים, בייחוד של ליל כל הקדושים. השם הוא ראשי תיבות של "כולם צוחקים על כדור הארץ", ביטוי שנקבע בעקבות סיבות מסחריות בנובמבר 2013.
בשנת 2012 פנה אל החברה הדוקטור אנתוני א. הלד והודיע כי החברה הפרה את החוק בטענות שנמכרו דרכה תחפושות ואביזרים של ליל כל הקדושים שהכילו DEHP, DBP, BBP, ארסן, קדמיום ועופרת בקליפורניה מבלי שצוינו הדברים. בעקבות כך, הסכימה החברה שלא למכור מוצרים בקליפורניה עד שיתוקנו הליקויים.
כלכלה

חוקרים מטעם הפדרציה הלאומית לקמעונאות בארצות הברית ערכו סקר בנושא הרווחים מתחפושות ליל כל הקדושים ומצאו כי 53.3 אחוז מאוכלוסיית המדינה תכננו לקנות תחפושות של ליל כל הקדושים בשנת 2005, תוך שהוציאה בממוצע 38.11 דולר על כל תחפושת (עלייה של 10 דולר לעומת השנה הקודמת). בשנת 2006, פורסם כי ההוצאות על התחפושות במדינה היו בגובה של 4.96 מיליארד דולר.. בשנת 2020, העריכו כי למרות מגפת הקורונה, ההוצאות על ליל כל הקדושים והתחפושות יהיו בגודל של שמונה מיליארד דולר.
ראו גם

בן קופר
אילופ
חברת בייסטל
קוספליי
הערות שוליים

↑  כל האמת על ליל כל הקדושים, באתר ynet, 31 באוקטובר 2017
↑  Halloween in the 80s: Smurfs, Madonna, the Hulk. Who inspired the most popular costumes of the decade?, syracuse, ‏14 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  "EVERYBODY'S LAUGHING ON PLANET EARTH Trademark of elope, Inc. - Registration Number 4661999 - Serial Number 86109659 :: Justia Trademarks". trademarks.justia.com. נבדק ב-2016-06-10.
↑  "Elope Inc". The Chanler Group Attorneys at Law. The Chanler Group. 31 במאי 2012. נבדק ב-9 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Held v. Elope, Inc". The Chanler Group Attorneys at Law. The Chanler Group. 2 באוקטובר 2012. נבדק ב-9 ביוני 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wall Street Journal. Retrieved November 14, 2010.
↑  The National Retail Federation, web.archive.org, ‏27 בדצמבר 2007
↑  Halloween Data Center, NRF (באנגלית)
מדונה, בדמותה יצאו שלל תחפושות לאורך השנים. היא הוגדרה כ"אחד מהאנשים "שהשפיעו על התחפושות של ליל כל הקדושים בשנות ה-80".
שן דה פוי

שן דה פוי (בצרפתית: Chaîne des Puys, מילולית "שרשרת הפוי"), הוא מתחם געשי, שרשרת של חרוטי אפר, כיפות לבה ומארים שכיוונה צפון-דרום במסיף סנטרל (אנ') בדרום-מרכז צרפת. אורך השרשרת מעל ל-45 קילומטרים, ורוחבה בין 3 ל-5 קילומטרים. המאפיינים הגעשיים שזוהו כוללים 48 חרוטי אפר, שמונה כיפות לבה ו-15 מארים ומכתשי פיצוץ. הנקודה הגבוהה ביותר בשרשרת היא כיפת הלבה של פוי דה דום, הממוקמת בסמוך לאמצע השרשרת, שגובהה 1,465 מטרים. שם הרכס מגיע ממונח צרפתי "פוי" (תעתיק מדויק יותר "פווי", בצרפתית puy) המתייחס להר ממקור געשי עם פרופיל מעוגל. בדרך כלל ניתן תאריך של שנת 4040 לפני הספירה להתפרצות אחרונה של הר געש בשן דה פוי.
המתחם הגעשי הוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשנת 2018.
טופוגרפיה

שרשרת המבנים הגעשיים (בגבהים שבין 1,000 ל-1,464 מטרים), מכוונת צפון-דרום, ונמצאת על "רמת הכיפות" (Plateau des Dômes‏, 700–1,000 מטרים), זהו הורסט השולט ממזרח לגראבן של מישור לימני (Plaine de Limagne, בקע יבשתי). שתי המערכות מופרדות על ידי העתק נורמלי, מתלול המתאפיין בשיפוע של כ-30° וירידה שיכולה להגיע לכמה מאות מטרים. השרשרת כוללת מאה מבנים געשיים הנקראים פוי.
הרי געש אלו מתוארכים לתור הרביעון. ההתפרצויות הראשונות התרחשו לפני כ-95,000 שנים, האחרונה לפני 8,600 שנים, מה שגורם לקהילה המדעית לומר כי ייתכן שהפעילות הגעשית באזור זה תתחדש. בחלק מהפוי יש לועות, בחלקם אין. כמעט כל הפוי, הם מבנים מונוגנטיים: בניית הרי געש נובעת משלב אחד של פעילות מתפרצת; זו הסיבה שהרי געש אלה הם בגודל כה צנוע.
ואכן, הגובה המוחלט של הפוי משתנה בדרך כלל בין 100 ל-300 מטרים; רק כיפת הלבה של פוי דה דום, חורגת משמעותית מגובה זה מכיוון שהיא מתנשאת לגובה של 550 מטרים מעל התשתית הווריסקנית של הרמה (בסיס גנייס שנעקר לפני כמעט 350 מיליון שנה באורוגנזה הווריסקנית (Variscan orogeny)) עליהם התמקמו הרי הגעש. שרשרת הפוי כוללת גם מארים בגובה נמוך יותר מהפוי.
הערות שוליים

↑  שן דה פוי, באתר Global Volcanism Program
↑  "Chaine des Puys". Volcano World. Oregon State University.
↑  "Chaine des Puys - Limagne fault tectonic arena". UNESCO.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 248536184   WorldCat (עם VIAF): 248536184
רובעי חיפה

מפת רובעי חיפה
העיר חיפה מחולקת לתשעה רבעים מנהליים. כל אחד מהרבעים מחולק לתתי-רובע המחולקים מצדם לשכונות.
החלוקה לרבעים בוצעה בידי עיריית חיפה בשנות ה-70 ומשמשת לצרכים סטטיסטיים. על פי נתוני העירייה נכון ל-2015 החלוקה של רובעי העיר היא כדלהלן:
| מס' רובע | רובע | שטח בקמ"ר | מספר תושבים | צפיפות אוכלוסין (מס' תושבים לקמ"ר) | אחוז משטח השיפוט העירוני | אחוז מאוכלוסיית העיר (2008) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קריית חיים - קריית שמואל | 5.31 | 36,680 | 6,906 | 6.5% | 13.3% |
| 2 | מפרץ חיפה | 20.51 | 1,340 | 65 | 31.8% | 0.5% |
| 3 | העיר התחתית | 1.85 | 12,100 | 6,537 | 3.0% | 4.4% |
| 4 | מערב חיפה | 9.33 | 39,700 | 4,259 | 15.1% | 14.3% |
| 5 | כרמל | 7.78 | 48,780 | 6,271 | 12.2% | 17.5% |
| 6 | הדר | 2.91 | 40,080 | 13,771 | 4.4% | 14.4% |
| 7 | נווה שאנן - יזרעאליה | 3.03 | 38,030 | 11,688 | 4.7% | 13.6% |
| 8 | רמות נווה שאנן | 3.60 | 21,490 | 5,973 | 5.9% | 7.7% |
| 9 | רמות הכרמל | 11.16 | 39,800 | 3,750 | 16.5% | 14.3% |
| סה"כ |  | 64.55 | 278,900 | 4,320 | 100% | 100% |
רובע קריית חיים - קריית שמואל

הרובע הכולל את קריית חיים וקריית שמואל מהווה 6.5% משטח השיפוט של העיר. ברובע מתגוררים 32,600 תושבים המהווים 12.3% מתושבי העיר.
הרובע מחולק לשתי "קריות": קריית שמואל וקריית חיים.
תת-רובע קריית שמואל - שכונה בעלת אופי דתי המונה כ-5,650 תושבים, המהווה חלק מגוש "הקריות". השכונה מוקפת על ידי קריית חיים המערבית בדרום ובמערב, והערים קריית ים וקריית מוצקין בצפון ובמזרח. קריית שמואל הוקמה בשנות ה-30 של המאה ה-20 כשכונה לפועלים דתיים. יש בה שלושה בתי ספר יסודיים - ממלכתי דתי אהרון הרא"ה (על שמם של הצייר הרמן אהרן שטרוק, אשר התגורר בחיפה והקדיש את הונו לטובת מוסדות חינוך ותרבות בעיר, ועל שמו של הרא"ה), תלמוד תורה של חב"ד ובית ספר שמנהלו היה רב השכונה עקיבא הכרמי. כמו כן בשכונה ישיבה תיכונית: ישיבת בני עקיבא פרחי אהרן. רוב בנות השכונה לומדות באולפנת "סגולה" בקריית מוצקין. בשנת 2005 עברה מכללת שאנן - המכללה האקדמית הדתית לחינוך מנווה שאנן אל השכונה.
תת-רובע קריית חיים מזרחית - משכונותיה המזרחיות של חיפה, המהווה חלק מגוש "הקריות", ובגודל אוכלוסייתה אינה נופלת מן הקריות האחרות. היא נקראת על שם חיים ארלוזורוב, איש תנועת העבודה שנרצח בתל אביב. גבולותיה: כביש עכו-חיפה במזרח, קריית מוצקין בצפון, קריית חיים מערבית במערב ואזור התעשייה של מפרץ חיפה בדרום. "ועד קריית חיים", שמבחינה פורמלית הוא אגודת מים, מתפקד כמינהלת מקומית של היישוב. קריית חיים הוקמה בראשית שנות ה-30. סגנון בנייתה וחיי תושביה המחישו את האידיאלים של הסוציאליזם האוטופיסטי ובכך הייתה השכונה לספינת הדגל של "העיר האדומה" כולה. במוסדות שצמחו בה ומזוהים איתה נכללים הפועל חיפה, בית העם - שהפך עם השנים לתיאטרון הצפון, בית מפלגת העבודה ההיסטורי, קואופרטיב מזון ואגודת המים; שני קנים גדולים של השומר הצעיר ושל הנוער העובד והלומד, וחורשת אקליפטוס גדולה שדוללה בינתיים.
תת-רובע קריית חיים מערבית - נבנה על הדיונה שלחוף הים, עם בוא העליות של שנות ה-50. מסילת רכבת מפרידה את קריית חיים המערבית משכנתה המזרחית המבוססת. מצפון לה - קריית שמואל וקריית ים, ובדרומה משתרעת חוות מכלי דלק. בין שתי השכונות קיימים הבדלים סוציואקונומיים, אך את שתיהן מאפיינת בנייה נמוכה וצנועה.