stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
11:14
פרסים

| פרס | שנה | קטגוריות | מועמדים | הכרזה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פסטיבל הסרטים האמריקאיים בדוביל (אנ') | 2003 | פרס מיוחד מטעם חבר השופטים | גרג מרקס | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ברברה הרשי | זכייה |
| DVD Exclusive | 2006 | הסרט הטוב ביותר | 11:14 | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | השחקן הטוב ביותר | הנרי תומאס | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | השחקנית הטובה ביותר | הילרי סוונק | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | מוזיקה מקורית הטובה ביותר | קלינט מנסל | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | התסריט הטוב ביותר | גרג מרקס | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | הצילום הטוב ביותר | שיין הרלבוט | מועמדות |
| DVD Exclusive | 2006 | העריכה הטובה ביותר | דן לבנטל  ריצ'רד נורד | מועמדות |
הערות שוליים

1 2  LaSalle, Mick (August 12, 2005). Stars pop up in clever, dark, little-known indie. SF Gate.
↑  11:14. Time Out London. July 11, 2006
1 2 3 4  Nesselson, Lisa (September 23, 2003). 11:14. Variety.
↑  Cullen, Anthony (May 20, 2013).158. 11:14 (2003). The Mad Movie Man. Retrieved April 13, 2019.
↑  Film / 11:14. TV Tropes. Retrieved April 9, 2019.
↑  11:14 (2003) Crazy Credits. IMDb. Retrieved January 19, 2021
↑  Hilary Swank. Crawley's Casting Calls. Retrieved April 10, 2019.
↑  11:14 2003 Filming & production. IMDb. Retrieved April 4, 2019.
↑  11:14 (2005). The Numbers. Retrieved April 9, 2019.
1 2  11:14 2003 release Info. IMDb. Retrieved April 10, 2019.
↑  11:14. Rotten Tomatoes. Retrieved April 10, 2019.
↑  11:14 2005. Mtacritic. Retrieved April 10, 2019.
↑  Cochran, Declan. 11:14, an obscure gem of a movie (review). D&C Film. Retrieved April 10, 2019.
↑  Tobias, Scott (Septeber 8, 2005). 11:14. AV Club.
↑  Papamichael, Stella (July 13, 2006). 11:14 (2006). BBC Movies.
↑  French, Philip (July 16, 2006). 11:14. The Guardian.
1 2  11:14 2003 Awards. IMDb. Retrieved April 10, 2019.
רוני לוי

רוני לוי (נולד ב-14 בנובמבר 1966) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי וכיום משמש כמאמנה של הפועל חיפה מליגת העל.
כשחקן זכה לוי בשתי אליפויות, הראשונה עם בני יהודה תל אביב והשנייה עם מכבי חיפה. כמאמן זכה בשלוש אליפויות רצופות, גביע המדינה ושלושה גביעי טוטו, גביע הטוטו עם בית"ר ירושלים וכל היתר עם מכבי חיפה.
קריירת משחק

רוני לוי נולד וגדל בנתניה והצטרף למחלקת הנוער של מכבי נתניה כבר בגיל 8, שם התבלט בקבוצות הנוער. בעונת 1985/1986 בגיל 18, עלה לקבוצה הבוגרת שם שיתף פעולה ביחד עם כוכבי הקבוצה שזכתה באליפויות מספר שנים לפני כן, עודד מכנס ודוד לביא, בגיל 19 כבר תפס מקום קבוע בהרכב הקבוצה בתור הקשר האחורי הבולט שלה. לקראת עונת 1989/1990 סוכמה העברתו לבית"ר ירושלים, אך נתניה התחרטה וביטלה את העברתו לבית"ר. לאחר בוררות מול נתניה הפסיד לוי אך לבסוף עבר לבני יהודה תל אביב בחלון העברות של העונה, עמה זכה באליפות היסטורית והיחידה בתולדותיה בסיום עונת 1989/1990, לאחר מכן חזר לנתניה שם שיחק עוד שנתיים במגוון תפקידים על המגרש.
ב-1992 נרכש לוי על ידי מכבי חיפה ובתחילה שיחק כבלם, אך מאחר שנכשל בתפקיד זה הוסב לעמדת הקשר האחורי על ידי מאמנו גיורא שפיגל, כאשר בעמדה זו פרח ועזר לקבוצה לזכות באליפות ללא הפסד ליגה (ב-39 מחזורים) בעונת 1993/1994. בהמשך שותף גם במסגרת גביע אירופה למחזיקות גביע אליה הגיעה הקבוצה באותה עונה, ובמיוחד זכור הניצחון הביתי נגד פארמה האיטלקית בהובלתו.
לוי גם זומן באותה התקופה לנבחרת ישראל על ידי מאמנה דאז שלמה שרף ושיחק בה בשנים 1993–1997, כשבין היתר שותף בניצחון הסנסציוני 3–2 על נבחרת צרפת במסגרת מוקדמות מונדיאל 1994.
בקיץ 1997 נאלץ לוי לפרוש ממשחק פעיל עקב פציעה קשה בברכו, בגיל 31 בלבד, כיוון שסירב לעבור ניתוח מסובך.
תארים > כשחקן

אליפות: 1989/1990
אליפות: 1993/1994
גביע המדינה: 1994/1995, 1992/1993
תארים > כמאמן

אליפות (3): 2003/2004, 2004/2005, 2005/2006
גביע הטוטו (2): 2005/2006, 2007/2008
גביע המדינה: 2015/2016
גביע הטוטו: 2019/2020
הערות שוליים

↑  חגי עינב וגור מוטולה, רוני לוי: "שכבנו בין חלקי גופות", באתר ynet, 5 באוקטובר 2003
↑  מי אתה רוני לוי?, באתר one‏, 29 בדצמבר 2008; כעת, בארכיון האינטרנט "archive.is"
↑  דוד מרואני, משה הרוש ומשה בוקר, ליגת העל: יחסים גרועים בין רוני לוי ושחקני מכבי פתח תקווה, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2009
↑  מיכל גרונדלנד, ‏רוני לוי התפטר מאוניראה בעקבות מצבה הכלכלי, באתר ONE‏, 17 באוגוסט 2010
↑  רוני לוי סיים את תפקידו כמאמן סטיאווה, באתר ערוץ הספורט, 30 בספטמבר 2011
↑  פרסום ראשון. רוני לוי פוטר: "לאנורתוזיס לא הייתה סבלנות", באתר ‏מאקו‏, 1 באפריל 2013
↑  יניב טוכמן‏, רוני לוי מונה למאמן מכבי נתניה: "החלטתי להיענות לאתגר", באתר וואלה, 14 בינואר 2015
↑  שמעון אלבז, רוני לוי סיים את דרכו במכבי חיפה, באתר ynet, 27 ביולי 2016
↑  רוני לוי פוטר מאנורתוסיס פמגוסטה, באתר ynet, 26 בספטמבר 2018
↑  גיא בן זיו, ‏רשמית: רוני לוי מונה למאמן בית"ר ירושלים, באתר ONE‏, 6 ביוני 2019
↑  איציק כלפי, ‏רוני לוי מונה למאמנה של הפועל ב"ש לעונה וחצי, באתר ONE‏, 17 בפברואר 2021
↑  יניב טוכמן‏, רוני לוי סיים את תפקידו בהפועל באר שבע, אליניב ברדה יאמן, באתר וואלה, 1 במרץ 2022
↑  שלמה וייס‏, תחנה תשיעית בקריירה: רוני לוי מונה למאמן הפועל חיפה, באתר וואלה, 25 באוקטובר 2022
פטיטו

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 שיר הנושא:  "Un Rincón del Corazón" (בביצוע לאורה נטליה אסקיבל)
 סוגה:  אופרת סבון, קומדיה, מוזיקלי
 יוצרים:  מריו שייגריס מרסלה סיטריו
 בימוי:  מרסלה סירטיו 
 שחקנים:  לאורה נטליה אסקיבל ברנדה אסניקר חואן דרטס גריזלדה סיציליאני גלוריה קארה גסטון סופריטי
 פסקול:  Il mondo di Patty - La vita è una festa, Il mondo di Patty - La storia più bella... continua, Patito Feo: La Historia Más Linda, Patito Feo: La vida es una fiesta, Il mondo di Patty - La storia più bella 
 ארץ מקור:  ארגנטינה ארגנטינה
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  304
 הפקה
 חברת הפקה:  Ideas del Sur
 הפצה:  טלוויסה
 מוזיקה:  לאורה נטליה אסקיבל ברנדה אסניקר
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  El Trece
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים ערוץ KidZ (שידורים חוזרים)
 תקופת שידור מקורית:  10 באפריל 2007 – 3 בנובמבר 2008
 תקופת שידור בישראל:  2007 – 6 באפריל 2009
 קישורים חיצוניים
 www.elmundodepatito.es
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פטיטו (בספרדית: Patito feo, בתעתיק לעברית: "פטיטו פאו", בתרגום לעברית: "הברווזון המכוער") היא אופרת סבון ארגנטינאית משנת 2007 לילדים ובני נוער, שנוצרה על ידי מריו שייגריס ומרסלה סיטריו והופקה על ידי Ideas del Sur. בסדרה מככבים לאורה נטליה אסקיבל, ברנדה אסניקר, חואן דרטס, גריזלדה סיציליאני, גלוריה קארה וגסטון סופריטי.
הסדרה עוקבת אחר פטיטו, נערה חסרת ביטחון בגלל המראה החיצוני שלה. במהלך הסדרה היא עוברת עם אמה מבארילוצ'ה לבואנוס איירס, שם היא פוגשת חברים ואויבים חדשים, וכן גם מגלה גילויים ומוצאת בשנית את אהוב ליבה מתיאס.
הסדרה הופצה ברחבי העולם על ידי טלוויסה, ושודרה בלמעלה מ-30 מדינות באמריקה הלטינית, אירופה והמזרח התיכון. הסדרה שודרה לראשונה בארגנטינה בערוץ El Trece החל מ-10 באפריל 2007 עד 3 בנובמבר 2008. בישראל הסדרה שודרה בערוץ הילדים, כשהעונה הראשונה החלה את שידוריה בשנת 2007 והעונה השנייה החלה את שידוריה ב-1 בספטמבר 2008 והסתיימה ב-6 באפריל 2009. יותר מאוחר הסדרה שודרה בשידורים חוזרים בערוץ KidZ. לסדרה נוצרו שתי עונות ו-283 פרקים באורך 45 דקות.
הסדרה מלווה בפסקול המושמע במהלך הסדרה. בעקבות הצלחת הסדרה יוצרו לה שלל מוצרים הכוללים משחקי וידאו, DVD ומגזינים, כמו כן, כוכבי הסדרה הופיעו בסיבובי הופעות ברחבי העולם. הסדרה הייתה מועמדת וזכתה למספר פרסים, ביניהם פרס אמי.
עלילת הסדרה

הסדרה מתמקדת בפטיטו קסטרו, נערה חסרת ביטחון בגלל המראה החיצוני שלה, העוברת יחד עם אמה מהחיים הצנועים בבארילוצ'ה בגלל בעיותיה הבריאותיות לעיר הגדולה בואנוס איירס. להפתעה של כרמן, אמא של פטיטו הרופא האחראי לטיפולה של פטיטו הוא לאנדרו, בן זוגה לשעבר ואביה הלא נודע של פטיטו.
בעקבות האהבה של פטיטו למוזיקה, פטיטו נרשמת לבית ספר לאמנויות, שם היא פוגשת חברים ואויבים חדשים, ביניהם מלכת בית הספר אנטונלה, שאמה בלנקה מאורסת ללאנדרו לצורך אינטרס כלכלי. פטיטו גם פוגשת את מתיאס, נער שהתאהבה בו בעבר ובסופו של דבר היא תהפוך לבת זוגו.
במהלך הסדרה הדמויות עוברות שינויים, מגלות גילויים ועוברות הרפתקאות מוזיקליות.
דמויות ראשיות

פטיטו (פטריסיה) קסטרו (לאורה נטליה אסקיבל) - נערה מצחיקה שאוהבת מוזיקה. חסרת ביטחון בגלל המראה החיצוני שלה. חברתה הטובה ביותר של חוספינה. כמו כן היא מנהיגת קבוצה שנקראת "הפופולריות" כקבוצה כנגד הקבוצה של "המקסימות". אויבתה היא מלכת בית הספר אנטונלה ששונאת אותה בגלל מראה החיצוני, ונוהגת להציק לה ולהקניט אותה בשל כך.
אנטונלה (ברנדה אסניקר) - מלכת בית הספר ששונאת את פטיטו בגלל המראה החיצוני שלה, ובשל כך נוהגת להציק לה ולהקניט אותה. כמו כן היא מנהיגת קבוצה שנקראת "המקסימות". מאוהבת כמו פטיטו במתיאס אך היא מנסה להרחיק אותו מפטיטו.
מתיאס (גסטון סופריטי) - אחיה של חוספינה בו פטיטו מתאהבת ובמהלך הסדרה הם נהיים לזוג.
חוספינה בלטרן (תלמה פרדין) - אחותו של מתיאס, וחברתה הטובה ביותר של פטיטו. בתחילת הסדרה היא חברה של אלן ולאחר מכן מתאהבת בגידו והשניים נפרדים. בהמשך יצאה לתקופה עם גונסלו, ולבסוף היא וגידו נהפכו לזוג.
כרמן (גריזלדה סיציליאני) - אמא של פטיטו וחואקין.
לאנדרו (חואן דרטס) - אבא של פטיטו וחואקין. היה מאורס לבלנקה אך בסופו של דבר חזר לאהבתו המיתולוגית, כרמן. רופא הילדים הטוב ביותר בבואנוס איירס ומנהל מרפאת "חסד".
בלנקה (גלוריה קארה) - אמא המרשעת של אנטונלה, שמאורסת ללאנדרו אך בפועל מנצלת אותו בגלל כספו. גם בלנקה כמו אנטונלה שונאת את פטיטו וכן את אמה כרמן.
פולו (מרטין בוסי) - עוזר של בלנקה המתחזה למשרת.
דורינה (ויויאן אל ג'אבר) - עוזרת של בלנקה המתחזה למשרתת.
חואקין - הבן של כרמן ולאנדרו אשר נולד לאחר שחזרו לזוגיות מחדש.
סקורו - מכשפה והמטפלת של חואקין. החליפה בין הנשמות של פטיטו ואנטונלה.
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקורית ארגנטינה> שידור ראשון | תקופת שידור מקורית ארגנטינה> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 170 | 10 באפריל 2007 | 14 בדצמבר 2007 |
|  | 2 | 134 | 3 באפריל 2008 | 3 בנובמבר 2008 |
עיבודים

לסדרה נוצרה גרסה מקסיקנית בשם "Atrévete a soñar" (העז לחלום) שהופקה על ידי טלוויסה ולואיס דה לאנו מקדו ששודרה מ-2009 עד 2010.
הערות שוליים

↑  הודעות כלליות, ספטמבר 2008 בערוץ הילדים, באתר News1 מחלקה ראשונה, 20 באוגוסט 2008
| טיני |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Tini (Martina Stoessel) • Quiero Volver • Tini Tini Tini • Cupido |  |
| סיבובי הופעות | Got Me Started Tour • Quiero Volver Tour • Tini Tour 2022 |  |
| טלוויזיה | "פטיטו" • "ויולטה" • "סוי לונה" • "לאס אסטרלס" • "דה וויס... ארגנטינה" |  |
| קולנוע | "ויולטה: הרגש של הקונצרט" • "ויולטה: המסע" • "טיני: השינוי הגדול של ויולטה" • "היומן" |  |
| טיני – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| Tini (Martina Stoessel) | "Siempre Brillarás" / "Born to Shine" • "Great Escape" / "Yo Me Escaparé" • "Got Me Started" / "Ya No Hay Nadie Que Nos Pare" • "Si Tú Te Vas" |  |
| Quiero Volver | "Te Quiero Mas" • "Princesa" • "Consejo de Amor" • "Quiero Volver" • "Por Que Te Vas" |  |
| Tini Tini Tini | "22" • "Sueltate el Pelo" • "Fresa" • "Oye" • "Ya No Me Llames" • "Recuerdo" • "Ella Dice" • "Duele" • "Un Beso en Madrid" • "Te Olvidare" • "Playa" |  |
| סינגלים אחרים | "Libre Soy" • "Miénteme" • "2:50 (Remix)" • "La Niña de la Escuela" • "Maldita Foto" • "Tú No Me Conoces" • "Bar" • "Fantasi" • "La Triple T" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Todo Es Posible" • "Y Apareciste Tu" • "Lights Down Low" • "La Cintura (Remix)" • "Lo Malo (Remix)" • "Wild" • "Sad Song" |  |
אילן גנני

| --- | --- |

אילן גנני
 לידה:  7 ביוני 1971 (בן 53)
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סטודיו למשחק ניסן נתיב 
 פרופיל ב-IMDb
 
אילן גנני (נולד ב-7 ביוני 1971) הוא שחקן, סטנדאפיסט, כותב ומדבב ישראלי.
ביוגרפיה

גנני, בנם של רחל שור וגדעון גנני, הוא בוגר בית הספר למשחק של ניסן נתיב. הוא שיחק במחזות, סרטים וסדרות טלוויזיה. בין השנים 1996-1999 שיחק בתיאטרון הבימה במחזות "ערב אימפרוביציה", "לה מנדראגולה", "מלכוד 22" ו"מלחמת אחים". בשנת 1999 דיבב את דמותו של חזי פיפוש במשחק המחשב  "פיפוש", וחזר לדבב אותו בשנת 2019 במשחק "פיפוש (2021)".
בשנת 2001 כתב (עם ערן שדר) ושיחק במחזה "הקרפדים" בתיאטרון צוותא. הוא היה שותף ליצירה ולכתיבה של סדרת האנימציה "זולגאר ופופקין" ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2003 שיחק בסרט מספר סרטי קולנוע בניהם: "סימה וקנין מכשפה", "איש החשמל" ו"שתיקת הצופרים". בנוסף באותה השנה השתתף במספר פרקים בודדים בעונה השנייה של סדרת הנוער ״הילדים מגבעת נפוליאון״ ששודרה בערוץ הילדים גילם את יוסף צלינקר. בשנת 2004 שיחק בסדרת הנעורים "אדומות", ששודרה בערוץ הילדים, וכן שיחק בסרט הקולנוע "האושפיזין". בשנת 2011 שיחק בסדרת הדרמה "פלפלים צהובים" בערוץ 2. ב-2017 שיחק בסרטו של צחי גראד, "הבן-דוד".
גנני הוא היוצר, המופיע והכותב של  "המופע של פיצי ג'י", מופע קומי מוזיקלי בהפקתו המוזיקלית של תום מוכיח.  הוא כותב ומדבב בסדרת האנימציה "מיקמק", וכן דיבב בסרט האנימציה, המבוסס על הסדרה, "המסע לכוכב המינימיקים". כמו כן, שיחק בתיאטרון צוותא במחזות "התשמע קולי" ו"מה הסיפור שלך". בתיאטרון הנפש הוא לקח חלק במחזה "סיזווה בנזי מת". לאחר מכן שיחק בתיאטרון הרצליה במחזה "אלוהים".
כמו כן, שיחק בתיאטרון ארצי לנוער במחזה "שמוליק חבר חדש" במחזה  "פח" בפסטיבל תיאטרון קצר ובהצגה "רעב" בתיאטרון תמונע.  שיחק בעונה השלישית של "שכונה".
מאז  2019 מופיע כסטנדאפיסט במסגרות שונות, ובשנת 2022 העלה את מופע הסטנדאפ "גנני".
היה שותף לכתיבת מופע הסטנדאפ של לירית בלבן.
בשנת 2020, עקב השפעות נגיף הקורונה, החל לצד עיסוקו כשחקן לשמש כמורה לשפה האנגלית בבית הספר טרגט', וכמו כן החל לעבוד כמדריך בצהרון בתל אביב.
בשנת 2022 שיחק בעונה החמישית של רצים למשנה, מתנ"ס חל"ם.
בשנת 2024 החל לעבוד לצד עבודתו כשחקן כמורה לאנגלית בבית הספר יגאל אלון גבעתיים.
ביקור חולים (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  מיה דרייפוס
 הופק בידי:  מירב מירצקי
 תסריט:  מיה דרייפוס
 עריכה:  רונית פורת
 שחקנים ראשיים:  טלי שרון פירה קנטור חנה ריבר
 צילום:  שי פלג
 מדינה:  ישראל 
 הקרנת בכורה:  2005 
 משך הקרנה:  34 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
ביקור חולים הוא סרט ישראלי עלילתי קצר משנת 2005.
במאית ותסריטאית הסרט היא מיה דרייפוס, בוגרת החוג לקולנוע באוניברסיטת תל אביב.
תקציר העלילה

מיכל (טלי שרון) קוטעת טיול במזרח על מנת לחזור לישראל ולבקר את סבתה (חנה ריבר) המאושפזת במחלקה הפנימית. במהלך ביקור טעון בבית החולים היא נאלצת להכיר בעובדות: סבתה מאבדת את צלילות דעתה ואילו אמה קלודט (פירה קנטור) מתעקשת שלא להשתנות. הסרט הוא פורטרט טרגי-קומי של שלוש נשים שונות המנסות לתקשר זו עם זו.
צוות

תסריט ובימוי: מיה דרייפוס
הפקה: מרב מירצקי
שחקנים: טלי שרון, פירה קנטר, חנה ריבר, הדס קלדרון
צילום: שי פלג
עריכה: רונית פורת
פרסים

הסרט זכה בפרסים הבאים:
מקום שני בתחרות Cinéfondation (תחרות המיועדת לסרטי סטודנטים קצרים ובינוניים מרחבי העולם) בפסטיבל הקולנוע בקאן 2005 (במשותף עם ודוויום (Vdvoyom) של ניקולאי חומריקי)
"פרס הסרט העלילתי" בפסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים ברחובות 2005 (אתר הפסטיבל (אורכב 24.09.2008 בארכיון Wayback Machine))
פרס סרט העלילה בפסטיבל הבינלאומי ה-11 לסרטי סטודנטים באוניברסיטת תל אביב, 2006.
הערות שוליים

↑  מרב יודילוביץ', ננעל פסטיבל סרטי הסטודנטים באוניברסיטת ת"א, באתר ynet, 6 ביוני 2006
רוזה מוטה

רוזה מריה קוריה דוש סנטוש מוטה (בפורטוגזית: Rosa Maria Correia dos Santos Mota; נולדה ב-29 ביוני 1958) היא אתלטית עבר פורטוגזית, אלופה אולימפית (סיאול 1988), אלופת עולם (רומא 1987) ו-3 פעמים ברציפות אלופת אירופה (אתונה 1982, שטוטגרט 1986 וספליט 1990) בריצת מרתון. נוסף לכך, היא 3 פעמים אלופת מרתון בוסטון (1987, 1988 ו-1990), פעמיים ברציפות אלופת מרתון שיקגו (1983 ו-1984), אלופת מרתון לונדון (1991), אלופת מרתון אוסקה (1990), אלופת מרתון רוטרדם (1983).
מוטה הייתה לאישה הפורטוגזית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, מדליית ארד (לוס אנג'לס 1984), האישה הפורטוגזית הראשונה שזכתה במדליית זהב (סיאול 1988) והספורטאית היחידה מפורטוגל שזכתה במדליה אולימפית בסיאול.
ביוגרפיה

מוטה נולדה וגדלה בפורטו.
ביוגרפיה > 1982 > אלופת אירופה

באליפות אירופה שנערכה באתונה, יוון ב-12 בספטמבר 1982 זכתה מוטה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:36:03 שעות, לפני לאורה פוגלי מאיטליה (2:36:28 שעות) ואינגריד כריסטיאנסן מנורווגיה (2:36:38 שעות).
ביוגרפיה > 1983

במרתון רוטרדם שנערך בשנת 1983 זכתה מוטה במדליית זהב בתוצאה של 2:32:27 שעות.
באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד באותה שנה היא סיימה במקום רביעי בריצת מרתון בתוצאה של 2:31:50 שעות, 37 שניות אחרי ראיסה סמכונובה שזכתה במדליית ארד (2:31:13 שעות).
במרתון שיקגו שנערך ב-16 באוקטובר היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 2:31:12 שעות.
ביוגרפיה > 1984

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכתה מוטה במדליית ארד בריצת מרתון בתוצאה של 2:26:57 שעות, אחרי ג'ואן בנואה מארצות הברית (2:24:52 שעות) וגרטה וייץ מנורווגיה (2:26:18 שעות). שלושה ימים לאחר מכן, היא השתתפה בתחרות לריצת 3000 מטר, אך לא הצליחה לסיים את הריצה. במרתון שיקגו שנערך ב-21 באוקטובר היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 2:26:01 שעות.
ביוגרפיה > 1985

במרתון שיקגו שנערך ב-20 באוקטובר 1985 היא זכתה במדליית ארד בשיא אישי חדש של 2:23:29 שעות, אחרי ג'ואן בנואה שקבעה שיא ארצות הברית חדש של 2:21:21 שעות ואינגריד כריסטיאנסן (2:23:05 שעות).
ביוגרפיה > 1986

באליפות אירופה שנערכה בשטוטגרט, גרמניה ב-30 באוגוסט 1986 זכתה מוטה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות חדש של 2:28:38 שעות, לפני לאורה פוגלי (2:32:52 שעות) ויקטרינה כרמנקובה מברית המועצות (2:34:14 שעות).
ביוגרפיה > 1987

במרתון בוסטון שנערך באפריל 1987 זכתה מוטה במדליית זהב בתוצאה של 2:25:21 שעות.
ביוגרפיה > 1987 > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה ברומא, איטליה ב-29 באוגוסט 1987 זכתה מוטה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:25:17 שעות, לפני זויה איוונובה מברית המועצות (2:32:38 שעות) וג'וסלין וילטו מצרפת (2:32:53 שעות).
ביוגרפיה > 1988

במרתון בוסטון שנערך ב-18 באפריל 1988 זכתה מוטה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 2:24:30 שעות.
ביוגרפיה > 1988 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה מוטה במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:25:40 שעות, לפני ליסה מרטין מאוסטרליה (2:25:53 שעות) וקתרין דורה-הייניך ממזרח גרמניה (2:26:21 שעות).
ביוגרפיה > 1990

במרתון בוסטון שנערך ב-16 באפריל 1990 זכתה מוטה בפעם השלישית במדליית זהב בתוצאה של 2:25:24 שעות. באליפות אירופה שנערכה בספליט, באותה העת יוגוסלביה ב-27 באוגוסט היא זכתה בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:31:27 שעות, 5 שניות לפני ולנטינה יגורובה מברית המועצות (2:31:32 שעות) ומריה רבלו מצרפת (2:35:51 שעות).
ביוגרפיה > 1991

במרתון לונדון שנערך ב-21 באפריל 1991 זכתה מוטה במדליית זהב בתוצאה של 2:26:14 שעות. באליפות העולם שנערכה בטוקיו, יפן אותה שנה היא לא סיימה את ריצת המרתון ולא הצליחה להגן על תוארה. בתחרות חצי מרתון שנערכה בליסבון אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 1:09:52 שעות.
שיאים אישיים

ריצת 3000 מטר: 8:53.84 דקות (1984)
ריצת 10000 מטר: 32.33.51 דקות (1985)
ריצת מרתון: 2.23.29 שעות (1985)
ניגון עתיק

"ניגון עתיק" הוא שיר עברי מאת המשורר נתן אלתרמן. השיר הופיע לראשונה בקובץ השירה עיר היונה, 1957. הוא הולחן מספר פעמים; אחד מלחניו הידועים הוא של מרדכי זעירא.
השיר מתאר מערכת יחסים קיצונית בין גבר לאישה. תחילתו לכאורה באהבה ומסירות, וסופו בקנאות אובססיבית ורצחנית.
מבנה

השיר מבוסס על עקרונות הבלדה:
בניית מתח דרמטי וסיום טראגי.
תנועה מהירה ודינאמית.
חזרה על מילים ועל תבניות לשוניות.
בשיר ארבעה בתים סימטריים. המבנה החוזר בשיר הוא משפטי תנאי. חלקו הראשון של כל משפט תנאי מתייחס למצָבה או לרצונה של האישה, וחלקו השני מדבר על מעשיו של הדובר. מבנה זה חוזר, בכל פעם בקיצוניות רבה יותר, ובכך תורם למתח בשיר. בהדרגה הופכת האהבה והמסירות, לקנאות רצחנית.
תוכן השיר

המילה אהבה לא נאמרת בשיר כלל. הבית הראשון נפתח בהבעת מסירות מוחלטת והקרבה עצמית. "אִם תֵּרַדְנָה בַּלֵּיל דִּמְעוֹתַיִךְ, שִׂמְחָתִי לָךְ אַבְעִיר כִּצְרוֹר תֶּבֶן". הביטוי "אֲכַסֵּךְ וְאֶשְׁכַּב עַל אֶבֶן", בסוף הבית הראשון, עשוי לרמז על פעולה של השתטחות על גבי מצבה, ובכך מתכתב עם סוף השיר.
הבית השני מתחיל לכאורה במסירות רבה, ומציין שאילו היא תבקש לרקוד, "עַל אַחֲרוֹן מֵיתָרַי אֲנַגֵּן לָךְ". אך הוא מסתיים באי התאמה וקיצוניות מופרזת: "אִם תֶּחְסַר לָךְ מַתְּנַת הֻלֶּדֶת, אֶת חַיַּי וּמוֹתִי אֶתֵּן לָךְ". מוטיב זה חוזר גם בבית השלישי, בו מוכן הדובר למכור את שתי עיניו על מנת לספק את צורכי אהובתו.
הפואנטה, נקודת השיא של השיר, מגיעה במשפט התנאי שבבית הרביעי. בתמורה למסירותו הרבה של הדובר, הוא מצפה לבלעדיות ומסירות מוחלטת מצידה. משפט התנאי כאן אינו דן בבגידה בזוגיות, אלא רק בקשרים חברתיים עצמאיים של האישה. "...אַךְ אִם פַּעַם תִּהְיִי צוֹחֶקֶת/ בִּלְעָדַי בִּמְסִבַּת מְרֵעַיִךְ". תנאי זה מספיק על מנת לסיים את מערכת היחסים ביניהם באופן טרגי: הדובר ישרוף לא רק את "אהובתו" אלא גם את ביתה, שייתכן שהוא גם ביתו, "תַּעֲבֹר קִנְאָתִי שׁוֹתֶקֶת/ וְתִשְׂרֹף אֶת בֵּיתֵךְ עָלַיִךְ".
ארמזים לסיפור שמשון בתנ"ך

השיר מכיל ארמזים לסיפורו של שמשון הגיבור בתנ"ך שאיבד את שתי עיניו, בגלל פיתוייה של דלילה, אבל עוד לפני כן (שופטים פרקים 14 ו-15), שמשון ערך משתה לרגל נישואיו עם אשתו הפלשתית הראשונה.
ובמהלך המשתה חד חידה לפלשתים, אודות דבש הדבורים (ורמיזה מאיימת על גבורתו וחוסר הפחד שלו), שלא הצליחו לפתור. הם איימו על אשתו:
אשת שמשון סחטה ממנו תשובה לחידה אך זו כללה פרטים מוכמנים, והמרעים הפלשתים חדו לו חידה תמורתה על אהבה והמלכודת שהוא לכאורה נתון בה:
שמשון הפסיד בהתערבות, ואמר למרעים:
נקמתו של שמשון הייתה אכזרית:
טכניקות בשיר

בשיר טכניקות ספרותיות שונות. ביניהן ניתן למצוא:
מריזם - בבית הראשון ניגודים התורמים לאווירה הדרמטית: מים (דמעה) מול אש (אבעיר כצרור תבן), קור (אם תרחפנה מקור עצמותייך) מול חום. בנוסף, מוטיב האש החוזר בבית הראשון והרביעי.
אנאפורה - השימוש החוזר במשפט תנאי קבוע בתחילת כל בית.
אמצעים פיגורטיביים - "שִׂמְחָתִי לָךְ אַבְעִיר כִּצְרוֹר תֶּבֶן", "עַל אַחֲרוֹן מֵיתָרַי אֲנַגֵּן לָךְ",
מטונימיה - "תַּעֲבֹר קִנְאָתִי שׁוֹתֶקֶת",
הגזמה, "אמכור את עיניי" בשביל לחם,
ועוד.
השיר "ניגון עתיק" היה מהשירים הנלמדים לבחינות הבגרות בישראל.
הלחנת השיר

השיר זכה למספר לחנים. יוחנן זראי חיבר לו לחן שמבוצע בצורה דרמטית על ידי אריק לביא. המלחין מרדכי זעירא חיבר לשיר לחן קליל ושילב שירת "לה לה לה" בין הבתים. יהורם גאון ביצע לחן זה, וגם בני אמדורסקי הקליט את השיר ללחן הזה. אושיק לוי הקליט את השיר באלבום הסולו השני שלו משנת 1974, בלחן מאת נפתלי אלטר. בשנת 1999 הקליט יוסי בנאי גרסה חדשה מוקראת בקולו לשיר, עטופה בלחן חדש של יונתן בר גיורא, ואשר יצאה באלבום פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן.
הערות שוליים

↑  עבד אלמונעם יונס, ניתוח השיר "ניגון עתיק", יחידת ספרות ב', בי"ס עמל, איצטבא, קהילה לומדת עברית בבית הספר הערבי, 2007
↑  ניגון עתיק/ אלתרמן - לימודי סיפרות ברשת, onlineparty.co.il
↑  בני אמדורסקי – ניגון עתיק, באתר יוטיוב
↑  https://labelehrecords.bandcamp.com/album/--2 פגישה לאין קץ - יוסי בנאי מגיש נתן אלתרמן, באתר בנדקמפ
| כתבי נתן אלתרמן |
| --- | --- | --- |
| ספרי שירה  (ושירים בולטים מתוכם) | כוכבים בחוץ (1938) (עוד חוזר הניגון • פגישה לאין קץ • האם השלישית) • שמחת עניים (1941) • שירי מכות מצרים (1944) • עיר היונה (1957) (ליל חניה) • חגיגת קיץ (1965) (שיר משמר) |  |
| משירי הטור השביעי | הלשון השוודית • מגש הכסף • מכל העמים • מכתבו של מנחם מנדל • מסביב למדורה • נאום תשובה לרב-חובלים איטלקי • ניו פומבדיתא • עוד יסופר • על זאת • צריף בנגב |  |
| מחזות | פונדק הרוחות • כנרת כנרת • משפט פיתגורס • אסתר המלכה • ימי אור האחרונים |  |
| הבמה הקלה | לי-לה-לו • שוק המציאות • צץ וצצה |  |
| פזמונים ושירים נוספים | אל תיתנו להם רובים • אליפלט • זה היה בחנוכה • זמר שלוש התשובות • חנה'לה התבלבלה • כלניות • ליל חניה • ערב עירוני • קונצרטינה וגיטרה • שיר הסנדלר • שיר ערש |  |
| תרגומים | שלמה המלך ושלמי הסנדלר (תרגום ופזמונים) • בלדות ישנות ושירי עם סקוטיים • שייקספיר: יוליוס קיסר • אותלו • נשי וינדזור העליזות • מולייר: תעלולי סקפן • הקמצן • דון ז'ואן • החולה המדומה • ז'אן רסין: פדרה • ז'אן אנוי: אנטיגונה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a4d17c38-a79f-4291-b76b-1bdcbf782467 
"אֲכַסֵּךְ וְאֶשְׁכַּב עַל אֶבֶן". רמיזה למצבה, התכתבות בין תחילת השיר לסופו.
שיטת הסימפלקס

שיטת הסימפלקס (Simplex) היא כינוי למשפחה של אלגוריתמים לפתרון בעיות בתכנון ליניארי. האלגוריתם פותח במקור על ידי ג'ורג' דנציג בשנות הארבעים של המאה העשרים.
תוכנות רבות לעסקים וארגונים מכילות מימוש של שיטת הסימפלקס.
האלגוריתם עובד בצורה של מעבר בין פתרונות פינתיים בצורה קמורה, ומסתמך על כך שלכל פתרון אופטימלי, קיים פתרון פינתי אופטימלי. בכך, מאפשר האלגוריתם למצוא פתרון אופטימלי.
יוסי כהן (קצין)

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בן 51 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1993–2020 (כ־27 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 450 (האריה המעופף)  סגן מפקד החטיבה הדרומית של אוגדת עזה  מפקד מחוז דרום בפיקוד העורף
 
יוסי כהן (נולד ב-1974) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. בתפקידו האחרון היה מפקד מחוז דרום בפיקוד העורף.
ביוגרפיה

כהן נולד בנתיבות. החל את שירותו הצבאי ב-1993 בסיירת הצנחנים. השתתף בלחימה ברצועת הביטחון ובמלחמת לבנון השנייה. שימש מפקד פלוגה בגדוד 890. בשנים 2007-2009 פיקד על גדוד 450 (האריה המעופף). בחטיבת ביסלמ"ח ובשנים 2010–2011 שימש סגן מפקד החטיבה הדרומית באוגדת עזה. בהמשך שימש ראש זירת דרום בחטיבת המבצעים במהלך מבצע צוק איתן, היה בין מתכנני המבצע ואף העניק לו את שמו. ב-2017 מונה למפקד מחוז דרום של פיקוד העורף, ופיקד עליו בין היתר במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל.
בשנת 2020 סיים את שירותו הצבאי הפעיל בתום 27 שנות שירות.[דרוש מקור]
בעת שכיהן כמפקד גדוד 450 נתן דגימת התאמה לתרומת מח עצם, וכעבור 10 שנים לאחר שנמצא מתאים לחולה, ותרם מח עצם.
נשוי לרותי כהן ולזוג שישה ילדים ומתגורר בכפר מימון.[דרוש מקור]