אייבל ארצ'ר 83
תרגיל אייבל ארצ'ר 83

כך, ב-2 בנובמבר 1983, בשעה ששירותי הביון הסובייטיים ניסו לגלות סימנים מעידים למתקפה גרעינית, נאט"ו החלה לדמות אחד כזה. התרגיל, ששם הקוד שניתן לו הוא אייבל ארצ'ר, עירב מספר בעלות ברית החברות בנאט"ו ודימה את נוהלי הפיקוד, השליטה והתקשורת של נאט"ו במהלך מלחמה גרעינית. סביר להניח שהתרגיל דימה את ה"תוכנית המבצעית המשולבת היחידה" (SIOP - Single Integrated Operational Plan) של הפנטגון, שבזמנו כללה 25,000 מטרות צבאיות, 15,000 מטרות תעשייתיות ו-500 מטרות הקשורות להנהגה הסובייטית. מספר אנשים בהנהגה הסובייטית, עקב האירועים שקדמו לתרגיל, וטבעו המציאותי במיוחד של התרגיל, סברו - בהתאם לדוקטרינה הצבאית של הסובייטים עצמם - כי התרגיל עלול להיות כיסוי למתקפה אמיתית. ואכן, מברק של הק.ג.ב. מ-17 בפברואר תיאר תרחיש אפשרי אחד כך:
לאור העובדה שהצעדים הנדרשים ל"מצב כתום" [מתקפה גרעינית בתוך 36 שעות] צריכים להתבצע בסודיות מרבית (תחת מסווה של תמרונים, אימונים וכדומה) בזמן הקצר ביותר, מבלי להסגיר את תוכן התוכניות המבצעיות, סביר מאוד שמערכת התרעת הקרב תשמש להכנת ריא"ן [מתקפה גרעינית] בהפתעה בעת שלום.
המשימה המבצעית שהטיל הק.ג.ב. על סוכניו ב-17 בפברואר 1983 הייתה לחפש סימנים מעידים למתקפה גרעינית מתקרבת. אלו כללו "צוותים הקשורים להכנה ומימוש החלטות הקשורות בריא"ן, וכן צוותים, לרבות אנשי שירותים וצוותים טכניים... אלו העובדים בשירותי מפעילים של מתקנים הקשורים בהכנה ומימוש ההחלטה בקשר לריא"ן, וצוותי תקשורת המעורבים בפעולה ובאינטראקציה של מתקנים אלו."
כיוון שאייבל ארצ'ר דימה מתקפה אמיתית, סביר להניח כי הצוותים שהוזכרו במזכר היו פעילים בתרגיל. יתרה מזאת, ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר וקנצלר גרמניה המערבית הלמוט קוהל השתתפו בתרגיל (אם כי לא בו-זמנית). סגן הנשיא ג'ורג' ה. ו. בוש ומזכיר ההגנה קספר ויינברגר התעתדו להשתתף בתרגיל גם כן, אולם רוברט מקפרלן, שהתמנה ליועץ לביטחון לאומי רק שבועיים קודם לכן, הבין את ההשלכות של השתתפות כזאת בשלב מוקדם של הכנות התרגיל והביא לביטולה.
אינדיקציה מטעה נוספת שבוודאי האנליסטים הסובייטים הבחינו בה הייתה זרם התקשורת המוצפנת בין הממלכה המאוחדת וארצות הברית. למודיעין הסובייטי נודע כי "התייעצות בנאט"ו בעניינים גרעיניים הם קרוב לוודאי אחד השלבים של הכנה מיידית של היריב לריא"ן". בראיית האנליסטים הסובייטיים, פרץ זה של תקשורת סודית בין ארצות הברית והממלכה המאוחדת חודש אחד לפני תחילתו של אייבל ארצ'ר עשוי היה להתפס כ"התייעצות" זו. בפועל, פרץ זה של תקשורת סודית נגע בפלישת ארצות הברית לגרנדה ב-25 באוקטובר 1983, שגרם לתעבורה דיפלומטית רבה מאחר שהריבונית על האי הייתה המלכה אליזבת השנייה.
היבט מבהיל נוסף שדווח על ידי סוכני הק.ג.ב. התייחס לתקשורת של נאט"ו במהלך התרגיל. על-פי מזכר של מרכזי מוסקבה מ-17 בפברואר 1983,
למעקב אחר פעילות רשתות ומערכות התקשורת חשיבות עליונה מאחר שבאמצעותם מועבר מידע הנוגע לכוונות היריב ומעל לכל לתוכניותיו לשימוש בנשק גרעיני ומימושן של תוכניות אלו. בנוסף, שינויים בדרכי הפעלת מערכות התקשורת והדרגים המפעילים אותן עשויים בעצמם להעיד על מצב ההכנות לריא"ן.
נראה כי המודיעין הסובייטי אישש חשדות אלו ודיווח כי נאט"ו אכן משתמשת בהליכים מיוחדים שטרם נראו כמותם בעבר, כמו-גם בפורמט מסרים מתוחכם יותר מששימש בתרגילים קודמים שאפשר שהצביע על קרבתה של מתקפה גרעינית.
לבסוף, במהלך אייבל ארצ'ר 83 דימתה נאט"ו מעבר בכל שלבי ההתראה, מ-DEFCON 5 עד DEFCON 1. למרות שהיה זה תרגול בלבד, סוכני ק.ג.ב. מבוהלים דיווחו כי הם אמיתיים. על-פי המודיעין הסובייטי, על-פי הדוקטרינה של נאט"ו, "מוכנות מבצעית מספר 1 מוכרזת כאשר קיימות אינדיקציות ברורות להכנה לקראת פעולות צבאיות. מלחמה נחשבת לבלתי נמנעת ועלולה לפרוץ בכל רגע."
לאחר שגילו כי הפעילות הגרעינית של ארצות הברית משקפת את מה שהניחו שהיא הפעילות של הנחתת מכה ראשונה, המרכז במוסקבה שלח לרזידנטים שלו מברק בהול ב-8 או ב-9 בנובמבר (אולג גורדיאבסקי לא זוכר את התאריך המדויק), ובו דיווח מוטעה על העלאת הכוננות בבסיסים האמריקניים ובקשה דחופה לקבלת מידע נוסף על המתקפה האמריקנית הממשמשת ובאה. העלאת הכוננות בבסיסים האמריקניים עלתה בקנה אחד עם ההערכה הסובייטית כי בין ההחלטה הראשונית של נאט"ו לביצוע מתקפה גרעינית עד למתקפה עצמה יחלפו שבעה עד עשרה ימים. מברק בהול זה מבטא את שיאו של החשש שקונן בליבה של ההנהגה הסובייטית, מפני מלחמה גרעינית העומדת לפרוץ.
ברית המועצות, שסברה כי סיכוי ההישרדות היחיד שלה מול מתקפה גרעינית של נאט"ו הוא להקדים אותה בביצוע תקיפת מנע של מכה גרעינית משלה, הכינה את הארסנל הגרעיני שלה. כהד לתפיסה סובייטית זו, דיווח ה-CIA על פעילות במחוז הצבאי הבלטי, שבצ'כוסלובקיה, והוא קבע כי מטוסים בעלי יכולת נשיאת נשק גרעיני בפולין ובמזרח גרמניה הוכנסו ל"מצב של כוננות גבוהה עם הכנת כוחות תקיפה גרעיניים". חוקר מודיעין לשעבר ב-CIA פטר וינסנט פרי (Peter Vincent Pry) מגדיל ואומר, כי הוא חושד שהמטוסים היו רק קצה הקרחון. הוא הניח כי - בהתאם לנוהלי הצבא הסובייטי וההיסטוריה שלו - משגרי טילים בליסטיים בין-יבשתיים, שניתן להכינם לשיגור בקלות ושקשים לגילוי על ידי האמריקנים, הוכנו אף הם לשיגור.
חששות הסובייטים מן המתקפה באו אל קיצם באחת כאשר הסתיים תרגיל אייבל ארצ'ר ב-11 בנובמבר. לאחר שלמד על התגובה הסובייטית לאייבל ארצ'ר 83 באמצעות הסוכן הכפול אולג גורדיאבסקי, אמר הנשיא רייגן, "לא ברור לי כיצד הם חשבו כך - אך זוהי נקודה למחשבה".