stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סילוסוכוס
מאפיינים

הסילוסוכוס היה קרובם של האפיגיה ושל השובוזאורוס, והוא התגלה בתצורת איסצ'יגואלסטו (אנ'), סמוך לאיסצ'יגואלסטו שבסן חואן, ארגנטינה. הסוג הוגדר ב-1997 ונכלל בו מין אחד – Sillosuchus longicervix. משמעות שמו הוא: "הזוחל של ד"ר ויליאם סיל", פלאונטולוג חשוב באזור של סן חואן.
זוחל זה בהתאם למבנה לסתותיו חסרות השיניים היה אוכל צמחים בעל זנב ארוך וגפיים יציבות מתחת גופו והוא הגיע לאורך 3 מטרים בממוצע. עם זאת כמה חוקרים שמשווים את חוליות הצוואר שלו שהגיעו לאורך 10 סנטימטרים לקרובו, הזאורוסוכוס שהיה בעל חוליות צוואר באורך 8 סנטימטרים, מעלים שהיה גדול בהרבה, באורך של 9 עד 10 מטרים. למרות דמיונו לדינוזאור האגן שלו היה צר יותר, מה שהקשה על יציבה מוצלחת לאורך זמן.
ניפונוזאורוס

| ניפונוזאורוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 85–80 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי עוף
תת־סדרה:: צרפודה
משפחה:: הדרוזאוריים
סוג:: ניפונוזאורוס
מינים
 Nipponosaurus sachalinensis
שם מדעי
 Nipponosaurus

שחזור
ניפונוזאורוס (שם מדעי: Nipponosaurus; מילולית: "לטאה יפנית") הוא סוג דינוזאור ממשפחת ההדרוזאוריים ("בעלי מקור הברווז") אשר חי בעידן הקרטיקון לפני 85–80 מיליון שנה. מאובניו נמצאו ביפן ובמחוז סחלין שברוסיה. הוא היה קרוב משפחה של הלאמבאוזאורוס.
מאפיינים

הניפונוזאורוס הגיע לאורך 4 מטרים. בשל גודלם, נחשבו המאובנים הראשונים כשייכים לפרטים בוגרים, אך לאחר בדיקה מדוקדקת התברר שהיה מדובר בצעירים. לא נתגלה שלד המשויך לבוגר, אך שלדי הצעירים כללו עצמות רבות. דינוזאור זה היה בעל זנב ארוך וכבד, ראש בעל בליטה ישרה וצורת ולסתות שהזכירו מקור ברווז ובהם שורות של שיניים שטוחות.
דינוזאור זה רעה בעדרים בערבות הקדומות של הקרטיקון של יפן.
בתרבות

דינוזאור זה הופיע במשחק פארק היורה 3: בניית פארק.
סטברופול

סטברופול (ברוסית: Ставрополь) היא עיר בדרום-מערב רוסיה באזור הקווקז, בירת מחוז סטברופול. אוכלוסיית העיר מונה כ-450 אלף תושבים.
בעיר ממוקמת האוניברסיטה הפדרלית של צפון הקווקז, המהווה אחת מתשע אוניברסיטאות פדרליות ברוסיה.
היסטוריה

העיר נוסדה ב-1777 לפי תוכניתו של גריגורי פוטיומקין על קו אזוב-מוזדוק כמבצר ומחנה צבאי כדי להגן על גבולה הדרומי של רוסיה. תושבי העיר הראשונים היו קוזקים של טרק. שמה נגזר משם העיר היוונית-מיתולוגית, סטארופוליס, שמשמעותה ביוונית היא "עיר הצלב". לפי המסורת, מצאו החיילים שם צלב עתיק. מיקומה האסטרטגי של העיר עזר לרוסים בכיבוש הקווקז.
בשנת 1843 העיר נהפכה למקום מושבו של בישוף אורתודוקסי וב-1847 מרכז החבל (גוברניה).
בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה התחוללו בעיר קרבות בין חברי הסיעות השונות והעיר עברה מיד ליד מספר פעמים עד שבסופו של דבר נכבשה על ידי הצבא האדום מידי צבא המתנדבים של הגנרל אנטון דניקין ב-19 בינואר 1920. בשנת 1935 שם העיר שונה לוורושילובסק ע"ש קלימנט וורושילוב, אך ב-1943 חזרה לשמה המקורי.
באוגוסט 1942 נכבשה העיר בידי הגרמנים ובינואר 1943 נכבשה בחזרה. בשנת 1946 התגלה באזור גז טבעי, שנתן דחף לפיתוח המואץ של העיר ובניית צינור גז סטברופול-מוסקבה. עם העיר קשור מיכאיל גורבצ'וב, שנולד במחוז סטברופול, ובתקופה מסוימת גם היה יושב ראש המפלגה הקומוניסטית של האזור.
ספורט

ממועדוני ספורט של העיר להישגים הגדולים בזירה ארצית הגדולים הגיע קבוצת כדור יד ויקטור סטברופול.
ערים תאומות

ארצות הברית דה מוין, איווה, ארצות הברית
סופיה

ערך זה עוסק בבירת בולגריה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קתדרלת אלכסנדר נבסקי
שומרי משכן הנשיא בסופיה
בית הכנסת בסופיה
סופיה (בבולגרית: ‏Софияקובץ:Sofia.ogg‏Ⓘ‏) היא בירת בולגריה. בעיר מתגוררים 1,296,714 תושבים (נכון ל-2015). בשל גודלה, העיר סופיה היא מחוז עצמאי (בבולגרית Област София), והיא אינה נכללת במחוז סופיה המקיף את העיר משלושה עברים. בעיר שוכנת כנסיית בויאנה שהוכרזה כאתר מורשת עולמי.
היסטוריה

במקום בו ניצבת העיר סופיה, ניצב יישוב החל מהמאה השמינית לפנה"ס. סופיה היא הבירה השלישית בעתיקותה באירופה.
במקורה הייתה התיישבות בשם "סרדיקה" על שם שבט בשם סרדי ששכן במקום. העיר נכבשה על ידי רומא בשנת 29 לספירה. והעיר סרדיקה הפכה לבירת הפרובינציה הרומאית "דאקיה מדיטרניאה". העיר נשרפה על ידי ההונים בשנת 447 ונבנתה מחדש על ידי יוסטיניאנוס הראשון, קיסר ביזנטיון, אשר שינה את שמה ל"טרידיטצה". מאוחר יותר שונה שם ל"סרדטס" על ידי הבולגרים, ובהמשך ל"סופיה", על שם כנסיית סופיה הקדושה. (פירוש השם "סופיה" (σοφία) ביוונית הוא חכמה).
בשנת 1376 נכבשה סופיה על ידי הסולטאן מוראט הראשון שליט האימפריה העות'מאנית, וב-1382 הפכה העיר לבירת הפרובינציה רומליה.
בשנת 1878, במהלך המלחמה העות'מאנו-רוסית, נכבשה העיר על ידי רוסיה ובשנת 1879 הפכה לבירת בולגריה לאחר שזו קיבלה את עצמאותה. במהלך מלחמת העולם השנייה בתאריך 1 במרץ 1941, נכנס הוורמאכט לבולגריה ובכלל זה לסופיה, לאחר שבולגריה הצטרפה למדינות הציר. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום של ברית המועצות בספטמבר 1944.
סיסמת העיר: "גדלה, אך אינה מזדקנת" ("Расте, но не старее").
כלכלה

סופיה היא המרכז הכלכלי של בולגריה, והמרכז התעשייתי שלה. באזור העיר מעל 800 מפעלים המייצרים, בין היתר מתכות (75% מייצור המתכת במדינה), טקסטיל, גומי, מוצרי עור, דפוס ומוצריו (50% מהייצור במדינה), ומוצרי אלקטרוניקה (15% מהייצור במדינה).
בעיר נמצא הבנק הלאומי של בולגריה, הבורסה של בולגריה וכן כל הבנקים הראשיים של המדינה.
בשנת 2010 נפתח מרכז קניות "הקניון" שהיה המרכז הגדול באזור הבלקן עד לשנת 2013.
תחבורה

סופיה היא מרכז התחבורתי של בולגריה. בעיר 9 תחנות רכבת ונמל תעופה.
בעיר מערכת אוטובוסים, חשמליות, רכבת תחתית וכ-15,000 מוניות.
השכלה

בסופיה 16 אוניברסיטאות. אוניברסיטת סופיה נוסדה בשנת 1889.
גאוגרפיה

שטח העיר סופיה הוא 1,349 קמ"ר, וגובה העיר מעל פני הים - 550 מטרים. בפאתי העיר ניצב רכס הרי ויטושה.
אוכלוסין

בעיר 1,395,568 תושבים וצפיפות האוכלוסין 1030 נפשות לקמ"ר. הגיל הממוצע של התושבים 38.3.
הקהילה היהודית

שנת 1396, במהלכה כבש מחדש הסולטאן העות'מאני באיזיט הראשון, שטחים בבולגריה ובכלל זה עיר הבירה של הממלכה הבולגרית טרנובו, היא הפעם הראשונה בה מתועדים יהודים בעיר סופיה, ברשומות שנלקטו ונכתבו בהמשך, על ידי מתעדי החצר העות'מאניים. מתקופה זו והלאה מתועדת קהילה יהודית מאורגנת היטב, אשר בתחילה הורכבה מרומניוטים, בצירוף יהודים אשר גורשו מהונגריה של ימינו בשנת 1360. בשנת 1470 הגיעו לבולגריה יהודים שגורשו מבוואריה. שפתם, גרסה מוקדמת של יידיש, נשמעה היטב ברחובות סופיה. הם בנו לעצמם בית כנסת עצמאי. בסוף המאה החמש עשרה, זרמו לאימפריה העות'מאנית יהודים מספרד ואחריהם אנוסי פורטוגל וצאצאיהם, אשר התיישבו בעיקר בסלוניקי, איסטנבול וארץ ישראל, אך גם בערים אחרות בבלקן ובכלל זה בערי בולגריה וסופיה בתוכן. בכמותם הרבה, הביאו לשינוי במבנה הקהילות. היהודים השתלבו באימפריה, תרמו לה ואף שגשגו במסגרותיה החברתיות-כלכליות, יותר מכל קבוצה אתנית אחרת. בסופיה, עסקו היהודים במסחר, ייצור מזון והלוואות כספים.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), שהובילה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין לעצמאות המדינה, תועדו התקפות אנטישמיות על היהודים מצד הצבא הרוסי וקיצונים מקרב בני האוכלוסייה הבולגרית. בסוף המאה ה-19 נמנו בסופיה 5,000 יהודים.
מדיניותו הליבראלית של פרדיננד הראשון, גרמה ליהודים להתגייס לצבא ולהצטרף לאקדמיה הצבאית. רבים קיבלו דרגות קצונה. עשרות רבות מיהודי סופיה נפלו במלחמות הבלקן הראשונה והשנייה ובמלחמת העולם הראשונה.
ליהודים היו חיי חברה ותרבות עשירים, בשנת 1909 נחנך בית הכנסת המרכזי, הוקמה בעיר מקהלת צדיקוב שהמשיכה בפעילותה גם במדינת ישראל, הוקם תיאטרון יהודי ותזמורת סימפונית. בפרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-25,000 יהודים, שהיוו מחצית מכלל יהודי בולגריה בעת ההיא.
בתאריך ה-9 במרץ 1943, ניצלו יהודי סופיה מגירוש אל מחנות ההשמדה הנאציים, בצו המלך בוריס השלישי. ההצלה באה לאחר מאבק עיקש של קומץ פוליטיקאים ואנשי כנסייה כגון דימיטר פשב והמטרופוליט סטפן. בתאריך ה-21 במאי 1943, שוב פורסמו צווי גירוש ליהודי סופיה. היהודים נצטוו למסור את רכושם לשלטונות וכדי להימנע מכך, מכרו אותו לתושבים הבולגרים. הכנסייה התגייסה בשנית לטובת היהודים והמטרופוליט סטפן ראש הכנסייה, מחה בפני קהל המונים על רדיפת היהודים בנאום לרגל חג נוצרי, תוך שהוא רומז שיוטל חרם דתי על המלך בשל צעדיו. הממשלה הבולגרית הורתה לסגור את כל הכנסיות בסופיה, והכנסייה סרבה לצו. ב-24 במאי בוטל צו הגירוש מבולגריה והוא הומר לגירוש מסופיה לערי השדה. המגורשים נקלטו בערי השדה, בקרב בני הקהילות היהודיות במקום. לאחר המלחמה, חלה התעוררות ציונית בקרב יהודי בולגריה ככלל ויהודי סופיה בפרט. בין השנים 1947 ועד 1949, עלו מרבית יהודי סופיה לישראל.
בית חב"ד בסופיה מנוהל על ידי הרב יוסף והרבנית תמי סלמון.
ספורט

בעיר התקיימה האוניברסיאדה ב-1961 וב-1977.
לעיר 2 מועדוני כדורסל המשחקים בליגת העל הבולגרית בכדורסל: אקדמיק סופיה ולבסקי סופיה, וארבעה מועדוני כדורגל, המשחקים בליגת העל הבולגרית בכדורגל: לבסקי סופיה, צסק"א סופיה, לוקומוטיב סופיה וסלביה סופיה.
ערים תאומות

ישראל תל אביב, ישראל
טורקיה אנקרה, טורקיה
ספרד מדריד, ספרד
ירדן עמאן, ירדן
הערות שוליים

↑  קשלס, חיים, דורות הראשונים, בתוך: יהדות בולגריה, ירושלים 1967
↑  " הקהילה היהודית בסופיה", באתר הספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
↑  רוזן, מינה, עורכת, ימי הסהר-פרקים בתולדות היהודים באימפריה העות'מאנית, המכון לחקר התפוצות, אוניברסיטת תל אביב, התשנ"ו-1996.
↑  אלברט א. רומנו, יהדות בולגריה, בתוך אנציקלופדיה של גלויות, ירושלים 1967.
↑  מיכאל בר-זוהר, הרכבות יצאו ריקות, הוצאת הד ארצי, ירושלים, 1999.
↑  יוסף בן, גולת בולגריה בחיסולה, בתוך: יהדות בולגריה, הוצאת אנציקלופדיה של גלויות, ירושלים 1967.
קבר המשורר והסופר הלאומי איבן ואזוב.
יד לחייל האלמוני עם אש תמיד.
כנסייה רוסית סט. ניקולאס (1903).
אנדרטת הצאר הרוסי אלכסנדר השני, משחרר בולגריה.
מסגד באניה באשי.
עמוד סופיה הקדושה.
בניין תיאטרון האופרה והבלט הלאומיים בסופיה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555089505171  BNE: XX452168  BnF: cb118847425 (data)  CiNii: DA17158360  GND: 4077502-1  LCCN: n79131147  MusicBrainz: 0641d55d-9fcb-48be-92c7-0a5273ab58bc  NARA: 10044997  NDL: 01025308  NKC: ge130885  SUDOC: 026638061  TDVİA: sofya  Trove: 979670  VIAF: 164770757   WorldCat (עם VIAF): 164770757
ניפון אולפני אנימציה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  קויצ'י מוטוהאשי
 תקופת הפעילות:  1969–הווה (כ־55 שנים)
 מיקום המטה:  קוגני(אנ'), טוקיו
 ענפי תעשייה:  תעשיית אנימה 
 עובדים:  76 עובדים (נכון למרץ 2022)
  
 www.nippon-animation.co.jp
 
ניפון אולפני אנימציה (יפנית: 日本アニメーション, ניפון אנימה-סיוסו) הוא אולפן אנימציה וחברת הפקות יפנית אשר נוסדה במקור באפריל 1969.
בתחילת הדרך החברה התמקדה ביצירת סדרות אנימה המבוססות על יצירות ספרות מערביות ועל סיפורי אגדות (כגון "הלב", "תום סויר" ו"הרפתקאותיו של פינוקיו"). אחת מהסדרות הראשונות של החברה שזכו להצלחה גדולה היה העיבוד שלהם לרומן השווייצרי הקלאסי "היידי בת ההרים" שזכה לפופולריות עצומה לא רק ביפן אלא גם במדינות שונות ברחבי בעולם.
בנוסף להתמקדות שלה בעיבודים טלוויזיוניים לספרות קלאסית החברה גם יצרה לאורך השנים סדרות אנימציה המבוססות על סדרות מאנגה (כמו "בובי" ו"היי בינבה") וכמו גם סדרות עם תוכן מקורי. בנוסף לכך לאורך השנים החברה גם שיתפה פעולה בפיתוח תוכן בשילוב פעולה עם אולפני אנימציה אחרים בתעשייה.
הפקות בולטות לאורך השנים

| --- | --- |
 סדרות אנימה המבוססות על יצירות ספרות מערביות סיפורי היער הירוק (1973)  היידי בת ההרים (1974)  הדבורה מאיה (1975)  Arabian Nights: Sinbad's Adventures ‏ (1975)  הלב (1976)  פינוקיו (1976 - 1977)  האסופית (1979)  תום סויר (1980)  משפחת רובינסון השווייצרית (1981)  שלושת המוסקטרים (1981)  מסביב לעולם עם ווילי פוג (1983)  עליסה בארץ הפלאות (1983 - 1984)  נשים קטנות (1987 - 1989)  אגדות האחים גרים (1987)  פיטר פן (1989)  נסיכה קטנה(אנ') (1985)  פוליאנה(אנ') (1986)  לורד פונטלרוי הקטן(אנ') (1988)  מסיפורי ספר הג'ונגל (1989)  אבא ארך רגליים(אנ') (1990)  לאסי(אנ') (1996):  סדרות אנימה נוספות קונאן ילד העתיד (1978)  דימי בעקבות התגליות הגדולות (1983–1985)  בלינקי ופינקי (1984)  היי! בינבה (1985)  חבורת הצב המעופף (1986)  צ'יבי מרקו-צ'אן(אנ') (1990)  הרפתקאות דורי טייס החלל (1990)  מסעות כריסטופר קולומבוס (1992)  סופר פיג (1994)  האנטר האנטר (1998)  בוב השד מהבקבוק (2020)
הערות שוליים

↑  "日本アニメーション株式会社の企業情報 キャリタス就活2024 新卒・既卒学生向け就職活動・採用情報サイト". נבדק ב-2023-06-21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16032923-1  LCCN: no96054036  NDL: 00293302  VIAF: 129309568   WorldCat (עם VIAF): 129309568 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטויאן סטאלב

סטויאן ז'יבקוב סטאלב (בבולגרית: Стоян Живков Сталев;‏ נולד ב-5 בדצמבר 1952, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) הוא פוליטיקאי, דיפלומט ומשפטן בולגרי אשר ב-1997 כיהן כשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של סטפן סופיאנסקי.
ביוגרפיה

סטויאן סטאלב נולד בסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית במשפטים באוניברסיטת סופיה, הועסק כעורך דין ובמקביל כמרצה באוניברסיטת סופיה. ב-1990 כיהן כיועץ המשפטי של נשיא בולגריה ז'ליו ז'לב. בין 1991–1998 כיהן כשגריר בולגריה לגרמניה. בתווך, בין פברואר למאי 1997, כיהן כשר החוץ של בולגריה בממשלת המעבר של סטפן סופיאנסקי. בין 1998–2006, כיהן כשגריר בולגריה לטורקיה. בהמשך, בין 2006 - 2010 כיהן כמנהל סוכנות ההשקעות של בולגריה.
הערות שוליים

↑  מנהיגי בולגריה, באתר zarate.eu (באנגלית).
↑  סטויאן סטאלב - ביוגרפיה, באתר bja.bg (בבולגרית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אירינה בוקובה | שר החוץ של בולגריה  12 בפברואר 1997 – 21 במאי 1997 | הבא: נדז'דה מיכאילובה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 120954168  LCCN: n85070789  VIAF: 35300024   WorldCat (עם VIAF): 35300024
סילוני הטילים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מתקן שעשועים 
 כתובת:  דיסנילנד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 2 ביולי 1967
 תאריך פתיחה רשמי:  2 ביולי 1967 
 תאריך פירוק:  6 בינואר 1997 
 קואורדינטות:  33°48′44″N 117°55′01″W﻿ / ﻿33.8121°N 117.917°W﻿ / 33.8121; -117.917
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסילוני הטילים(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסילוני הטילים
 
סילוני הטילים (באנגלית: Rocket Jets) היה מתקן בפארק השעשועים דיסנילנד באתר הנופש דיסנילנד בקליפורניה. המתקן היה דור שלישי של מתקן קרוסלה המורכב מטילים התלויים מזרועות מתכתיות והמסתובבים סביב ציר מרכזי במיקום זה. המתקן נפתח בשנת 1967 בעת בניית "ארץ המחר" החדשה, ונסגר בשנת 1997 לפני השיפוץ של ארץ המחר שנערך בשנת 1998.
כיום המתקן עדיין מצוי באותו מקום, כאובזרבטרון - פסל הנע כל רבע שעה צלילי מוזיקה. מתקן דומה - האסטרו אורביטר נבנה בכניסה לארץ המחר, בהתבסס על מתקן המצוי בדיסנילנד פריז. באובזרבטרון הוחלפו הטילים שהיו במתקן במעין צלחות לוויין, וטיל הסאטורן V שהיה במרכז המתקן הוחלף בקרן לייזר. הטילים נמכרו באי ביי בשנת 2005.
בשל תקלות טכניות האובזרבטרון אינו פועל מרבית הזמן (מאחר שהמנוע המקורי נועד לעבוד מספר רב של פעמים בשעה ולא רק ארבע פעמים, ולשאת משקלים שונים).
נתוני המתקן

פתיחה: 2 ביולי 1967
סגירה: 6 בינואר 1997
מתכנן: WED מיזמים
תמת המתקן: טיל סאטורן V
מתקן קודם במיקום זה: סילוני אסטרו (1956-1966)
מתקנים מאוחרים במיקום זה:
אסטרו אורביטר (מתקן במיקום אחר בעל אופי זהה)
אובזרבטרון (מתקן במיקום זה המהווה אלמנט עיצובי בלבד)
סוג המתקן: קרוסלה תלויה
|  אטרקציות בפארקי דיסני |
| --- | --- | --- |
| הרחוב הראשי של ארצות הברית | פנטזיה בשמים • התהלוכה החשמלית של הרחוב הראשי •  משאלות |  |
| ארץ הפנטזיה | טירת סינדרלה • מזחלות מטרהורן • הפילהרקסם של מיקי • המסע הפרוע של מר קרפד •  מעופו של פיטר פן • דרך השמים • טירת היפהפייה הנרדמת • זה עולם קטן • הרפתקאותיו הרבות של פו הדוב • מסעות הקסם |  |
| ארץ המחר | מסע דרך החלל הפנימי • אמריקה שרה • אוטופיה • משגרי החלל של באז שנות אור • קפטן איו • קרוסלת הקידמה • מעוף החלום של דלתא • מסע הצוללת בעקבות נמו • אם היו לך כנפיים • חדשנות • פיפלמובר / רשות התחבורה של ארץ המחר • סילוני הטילים / אסטרו אורביטר • מטות הטילים • הר החלל • סטאר טורס • הבריחה הגדולה של סטיץ' |  |
| ארץ המערב הפרוע | רכבת הר הרעם הגדול • אינדיאני עץ האורן • נהרות אמריקה • הר הרסס |  |
| ארץ ההרפתקאות | הרפתקאות אינדיאנה ג'ונס • מסע בג'ונגל • שודדי הקאריביים • רוחות שוצפות / אינדיאנה ג'ונס ומקדש הסכנה • חדר הטיקי הקסום |  |
| מתקנים ואזורים נוספים | מועדון 33 • ג'מבורי דובי הכפר • ארץ החיות הקטנות • פנטזמיק! • הטירה המכושפת • כיכר ניו אורלינס • שומר הזמן • כיכר החרות • עיר ההנפשה של מיקי • משלחת אוורסט |  |
סי.אל. סמוט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוקטובר 1968 (בן 56) ניו רושל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Corey Brent Penn 
 שם במה:  CL Smooth 
 מוקד פעילות:  ניו רושל, ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  ראפ, היפ-הופ
 חברת תקליטים:  אלקטרה (1995-1991)  Shaman Work/Koch (2006 - היום)
 שיתופי פעולה בולטים:  פיט רוק, הבי די, AZ, נוג'בס, די ג'יי קראש
 פרופיל ב-IMDb
 
קורי ברנט פן האב (באנגלית: .Corey Brent Penn, Sr; נולד ב-8 באוקטובר 1968), הידוע תחת שמה הבמה סי.אל. סמוט (CL Smooth), הוא ראפר אמריקאי. קורי ידוע בעיקר כחבר בצמד ההיפ הופ פיט רוק וסי.אל. סמוט.
ביוגרפיה

ב-1991 קורי החל לשתף פעולה עם פיט רוק, ושניהם הוציאו יחד באותה השנה את המיני אלבום "All Souled Out". שנה לאחר מכן הם הוציאו יחד לאור את אלבום הבכורה שלהם, שנקרא "Mecca and the Soul Brother. ב-1994 קורי ופיט רוק הוציאו לאור את האלבום "The Main Ingredient". למרות שהאלבום זכה לביקורות טובות כמו האלבום הקודם, הצמד החליט להתפצל וללכת לדרכים נפרדות.
ב-1995 קורי התארח בשיר "Only the Strong Survive" של די ג'יי קראש. ב-2005 הוא התארח בשיר "Magic Hour" של AZ. ב-2006 קורי הוציא לאור את אלבום הבכורה שלו, שנקרא "American Me". ב-2007 הוא הוציא לאור את אלבומו השני, "The Outsider". באותה השנה הוא התארח בשירים: "Sky is Falling" של המפיק היפני נוג'בס ו-"All I Know" של די ג'יי ג'אזי ג'ף, שנכנס לפסקול של המשחק NBA Live 08.
ב-2010 קורי ופיט רוק השתתפו במסע ההופעות לאנרגיה נקייה, שבה הם ערכו שש הופעות ברחבי קליפורניה.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

American Me - 2006
2007 - The Outsider ‏
דיסקוגרפיה > אלבומי שיתוף פעולה

1991 - All Souled Out (עם פיט רוק)
1992 - Mecca and the Soul Brother (עם פיט רוק)
1994 - The Main Ingredient (עם פיט רוק)
הערות שוליים

↑  Allmusic biography
↑  Pete Rock & C.L. Smooth: Breakup To Makeup
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14228431s (data)  ISNI: 0000 0000 3807 9763  LCCN: no00002604  MusicBrainz: c64dba0f-6add-44ca-91de-c2bfad7aeab8  VIAF: 32209369   WorldCat (עם VIAF): 32209369
ניפוי שגיאות באמצעות ברווז גומי

ברווז גומי מונח על גבי מחשב נייד אל מול פניו של המתכנת לצורך הסברת השגיאות
ניפוי שגיאות באמצעות ברווז גומי, בִּרְווּז או מבחן ברווז הגומי (באנגלית: Rubber duck debugging או בקצרה Rubber ducking) הוא מונח הומוריסטי ולא-רשמי בהנדסת תוכנה המתאר שיטת ניפוי שגיאות בתוכנה.
על פי שיטה זו, מתכנת מסביר בקפידה את פעילות הקוד שכתב לחפץ דומם, כגון ברווז גומי, ובכך עובר חוויית "אהא!" ומבין לפתע כיצד לפתור את הבעיות שהתגלו בקוד.
רקע

על פי שיטה זו, מתכנת הנתקל בשגיאה בקוד, יסביר בקפידה את פעילות הקוד שכתב לחפץ דומם, כגון ברווז גומי. הנחת היסוד של התהליך היא, שכאשר יגיע המתכנת לחלק שגוי של הקוד, הוא ישים לב לשגיאה בזכות המאמץ שהשקיע בהסברת הקוד לחפץ הדומם. השיטה מבוססת על כך שהניסיון להסביר יוצר דיסוננס קוגניטיבי; המתכנת מתעמת עם העובדה כי הקוד (בין אם הוא נכתב על ידו, ובין אם לאו) אינו מבצע את שתוכנן לבצע.
מקורה של שיטה זו בסיפור אודות מתכנת מומחה אשר היה שומר ברווז גומי בסמוך לשולחנו בכל עת. המתכנת היה מנפה שגיאות קוד בכך שהכריח את עצמו להסביר את הקוד, שורה-אחר-שורה, לברווז. יש הסבורים כי מדובר בדניס ריצ'י או בבריאן קרניגהן[דרוש מקור]. למעשה קרניגהן מציג שיטה זו בספרו "The Practice of Programming" שבה ממלא דוב צעצוע את תפקידו של ברווז הגומי.
שיטה הומוריסטית זו דומה בעיקרה לשיטות אחרות, פורמליות יותר של הנדסת תוכנה, ובכללן:
Code review - כלומר סקירה ביקורתית של הקוד על ידי עמיתים, לעיתים כשלב מקדים ומחייב טרם הפעלת השינויים אותם מציע המתכנת לבסיס הקוד המשותף.
Pair programming - שיטה על פיה התכנות נעשה בזוגות.
Software walkthrough - שיטה על פיה מתכנת אחד מבאר לחברו את הקוד שכתב באמצעות מעבר עליו.
יתרה מכך, ההסבר לברווז גומי דומה ואף יכול לסייע לכתיבת תיעוד לתוכנה.
מונחים דומים

מתכנת קרטון או גולם תכנות
גביע של תשובות
לחשוב בקול רם
הערות שוליים

1 2  Rubber Ducking - The Pragmatic Programmer
↑  The Rubber Duckie Test - Technically Speaking
1 2  The Contribution of the Cardboard Cutout Dog to Software Reliability and Maintainability.
↑  The Practice of Programming
↑  איך מנפים שגיאות באמצעות ברווז גומי?, באתר eureka.org.il
↑  Cardboard Programer - The Pragmatic Programmer
↑  Cone of Answers- The Pragmatic Programmer
↑  Thinking out Loud - The Pragmatic Programmer
ספר התדיר

ספר התדיר הוא חיבור שכתב רבי משה בן יקותיאל מרומה, כפי שעולה מחתימתו בסוף הספר. חי בסוף המאה ה-15, בן למשפחת האדומים.
שם הספר ותוכנו

בהקדמתו לספר כתב שקרא את ספרו בשם התדיר, מאחר שהוא עוסק בענייני ברכות ומצוות תדירות, וכן על מנת שיעמוד תדיר בבית הכנסת על מנת שיוכלו להיעזר בו בעת הצורך:
על כן העירני לבבי ללקט לקט מדברי הקדמונים הראשונים והאחרונים סדר הברכות ומצות התדירות, שיהיו נמצאים במאמר קצר אם יסכים לידי אשר ממנו מזימה לא יבצר. וקראתי שם הספר הזה ספר התדיר, על היותו מיוסד על מצות תדירות, וגם שיעמוד תדיר בבית הכנסת, נמצא לכל מבקשיו, מזומן לדורשיו
חידושים

בספרו נזכרים חידושים שונים, ביניהם:
מצוות שלוש סעודות, הוא על מנת להשלים למאה ברכות, והפסוקים מהם לומד התלמוד את המצווה, הן אסמכתא בלבד.
תיקנו לומר תהילה לדוד שלוש פעמים בכל יום, על מנת שאף אם ישכח מלאומרו בחלק מהפעמים, לפחות יאמרו פעם אחת ביום.
על אף שכיום אין סיבה לומר קדיש בלשון ארמית, השאירו את התקנה במקומה על מנת שלא ישתכחו הניסים.
בדיעבד אם קרא קריאת שמע של ערבית מפלג המנחה, יצא ידי חובה.
אין נוהגים לומר תחנון ביום שישי מחמת הצורך בהכנות לשבת.
לקריאה נוספת

יהודה נלו פבונצ'לו, "ספר תדיר": קובץ דינים ומנהגים לרבי משה מן האדומים, רב ופייטן ברומא במאה הי"ד, סיני סא, תשכ"ז, עמ' 25-29 (מידע בקטלוג רמב"י)
הערות שוליים

↑  על פי המסורת משפחה זו היא אחת מארבע משפחות שהגלה טיטוס מירושלים לרומי.
סטרז'ה צריי

סטרז'ה צריי או סטרז'ריה (ברומנית: Straja Țării או Străjeria) היה ארגון נוער בממלכת רומניה בין השנים 1935 ו-1940. משמעות השם הוא "משמר הארץ".
ילדה לבושה במדי הארגון
בול רומני המוקדש לארגון
קרול השני, מלך רומניה הקים ב-1935 את ארגון הנוער הזה על מנת לפגוע בהשפעה ההולכת וגדלה של התנועה הלגיונרית. חברי הארגון זכו לשם "străjeri" (שומרים) והמלך עצמו נחשב ל"שומר הראשי".
הארגון נבנה לפי הדגם של הנוער ההיטלראי ובאלילה וארגונים פשיסטיים אחרים. בארגון השתמשו בברכה גזורה מההצדעה הרומית.
את הארגון הנהיג למעשה תאופיל סידורוביץ', שנשא את התואר "ממלא מקום השומר הראשי". על פי הצו-חוק 3,445 מ-1937, כל הבנים בגלאי 7 עד 18 וכל הבנות בגילאי 7 עד 21 היו חייבים להצטרף לארגון. הבנים בגילאי 18 עד 21 היו צריכים להצטרף למסגרת קדם צבאית.
המצטרפים היו חייבים ב"אני מאמין" בן חמישה סעיפים:
אמונה ועבודה למען הארץ והמלך.
אני מאמין באלוהים ובכנסיית אבותי.
אני מאמין במלך הארץ, הגאי גורלות העם הרומני.
אני מאמין בסטרז'ה צריי - הערבות לאיחוד העם, הגבולות והנשמה הרומנית.
ב-3 בדצמבר 1938 סטרז'ה צריי אורגנה מחדש וכללה בתוכה את כל ארגוני הנוער והילדים ברומניה ובכך פורקו למעשה כל הארגונים המתחרים, כולל תנועות הנוער והספורט היהודיות.
בקיץ 1940, כאשר רומניה אולצה לסגת מהחבלים בסרביה ובוקובינה, יחד עם הממשל הרומני עזבו גם פליטים רומנים רבים וסטרז'ה צריי גויס להושיט סיוע לפליטים. מאוחר יותר, כאשר יון אנטונסקו אילץ את קרול השני, מלך רומניה לפרוש והוקמה הממשלה הלגיונרית, פורקה סטרז'ה צריי ונכסיה הועברו לתנועה הלגיונרית. בעת פירוקה היו בסטרז'ה צריי ארבעה מיליוני חברים.
סטרוקטורליזם (פסיכולוגיה)

בפסיכולוגיה, המונח סטרוקטורליזם מתייחס בעיקר לעבודתם של וילהלם וונדט ואדוארד טיצ'נר, שחקרו את התודעה על ידי עידוד אנשים לאינטרוספקציה (התבוננות עצמית) ותיעוד דיווחיהם של אנשים אלה.
מטרת האסכולה - לאתר ולזהות מבנים מנטליים. במבנה מנטלי הכוונה למבנה "החוויה המודעת". לדוגמה:
כאשר אנחנו נמצאים במעגל שיחה, אנו עוקבים אחר חלק מן השיחות. בעוד הפיזיולוג ינסה להבין איך האוזן קולטת קול שמע, הפסיכולוג מתמקד בעיקר בחוויה האינדיבידואלית.
כדי לעמוד על מהות החוויה חיפשו הסטרוקטורליסטים את היחידות הקטנות המרכיבות אותה.
טיצ'נר זיהה שלוש קטגוריות: תחושות, רגשות ודימויים.
איתור מרכיבים אילו יעשה באמצעות האינטרוספקציה, שכן החוויה נתפסת באופן הטוב ביותר בידי האדם שחווה אותה.
סטרוקטורליסטים ביקשו למצוא קווים כלליים משותפים לכלל בני האדם ולא שמו דגש על מקורות השוני.