stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליעזר בודנקין
חיים אישיים

היה נשוי לעליזה ממנה נולדו לו שתי בנות. עם מותה נישא בשנית לבלה וממנה נולדו לו שני בנים.
הערות שוליים

↑  אליעזר בודנקין (1910 - 1990) / בית העלמין קריית שאול, באתר בית העלמין קריית שאול
קיכלי אדום-חזה

| קיכלי אדום-חזה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: קיכליים
סוג:: קיכלי
מין:: קיכלי אדום-חזה
שם מדעי
 Turdus migratorius ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


Turdus migratorius
קיכלי אדום-חזה (שם עממי: "אדום חזה אמריקני"; שם מדעי: Turdus migratorius) הוא מין של ציפור שיר ממשפחת הקיכליים המצויה באמריקה הצפונית מדרום קנדה עד למרכז מקסיקו ולאורך חופי האוקיינוס השקט ובמקרים נדירים מהגרת לאזורים רחוקים יותר כמו האיים הקריביים ואף למערב אירופה  ועד בריטניה. הוא משתייך לסוג קיכלי לצד מינים כמו קיכלי רונן וקיכלי אפור. סימן ההיכר שלו הוא החזה והבטן האדמונים שלו, מהם קיבל את שמו המדעי ואת שמו העממי.
ציפור זו היא הציפור הלאומית של המדינות: קונטיקט, מישיגן וויסקונסין והיא אחת מציפורי השיר הנפוצות ביותר באמריקה הצפונית.
מאפיינים

אורך הקיכלי 23 עד 28 ס"מ, מוטת הכנפיים מגיעה ל-31 עד 41 ס"מ ומשקלו הממוצע 72 עד 94 גרם בזכרים ו-59 עד 91 גרם בנקבות. שני הזוויגים דומים אך הנקבות בעלות צבעים בולטים פחות, אם כי לא באופן מודגש. הצעירים עד שנתם הראשונה בהירים יותר מהמבוגרים ובעלי כתמים שחורים על גופם במקום החזה האדמוני. פרטים בוגרים הם בעלי נוצות אפורות לאורך הגוף, ראש שחור עם טבעת עיניים לבנה ועין צהובה גדולה. המקור צהוב ודק ותחתיו סינר לבן מנומר בשחור. החזה והבטן אדמוניים, השת לבן והזנב ארוך ואפור כהה.
הקיכלי מצוי בטבע ביערות, חורשים ובביצות מיוערות והוא פעיל יום המתאסף בקבוצות גדולות לקראת הלילה. מזונו העיקרי מורכב מחסרי חוליות כמו זחלים, שלשולים, פגיות, חיפושיות וחגבאים אך ניזון גם מפירות יער ומזון דומה ולעיתים נדירות גם מבשר. המזון נאכל על הקרקע. כאשר יש שפע מזון הקיכלים מתגודדים יחד.
לציפור זו טורפים רבים. הצעירים בשנתם הראשונה יכולים ליפול טרף לסנאיים, נחשים מטפסים ולעופות כמו עורבני כחול, עורבנים נוספים, קוויסקלוס קוויסקלוס (Quiscalus quiscula), עורב אמריקני ועורב שחור. את הציפורים הבוגרות מסכנים בעיקר עופות דורסים, חתולים, כלבים ונחשים גדולים כמו כרכנים. כמעט כל דורסי היום באמריקה צדים את הקיכלי. מהקטן ביותר - הנץ Accipiter striatus ועד לעיט זהוב ועיטם לבן-ראש, וכן מיני בזיים מהבז האמריקני עד לבז ארקטי וכן דורסי לילה ממיני ינשוף ננסי עד לאוח השלג ואוח וירג'יניה. בסך הכל ידוע על מעל 28 מיני עופות שצדים את הקיכלי. עם זאת, להקה גדולה יכולה לבלבל את הדורסים ורובם מצליחים להימלט.
זהו עוף מונוגמי המקנן בתחילת הקיץ על עצים. הנקבה מטילה 3 עד 5 ביצים, הבוקעות תוך 14 יום, והגוזלים פורחים כעבור שבועיים מבקיעתם.
תת-מינים

Turdus migratorius migratorius
Turdus migratorius nigrideus
Turdus migratorius achrusterus
Turdus migratorius caurinus
Turdus migratorius propinquus
Turdus migratorius confinis
הערות שוליים

↑  קיכלי אדום-חזה באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539650405171
לירית מאש

| --- | --- |

 לידה:  5 בדצמבר 1970 (בת 54) 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  שחקנית קולנוע ותיאטרון
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
לירית מאש בסדרת הטלוויזיה "זינזאנה"
לירית מאש בסדרת הטלוויזיה "זינזאנה"
לירית מאש-בטיש (נולדה ב-5 בדצמבר 1970) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה/תוכנית | תפקיד | ערוץ | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | מרחב ירקון | ג'סיקה | ערוץ 2 | חיים בוזגלו |  |
| 1999 | זינזאנה | לונה אוחנה/לונה דנינו | ערוץ 2 (טלעד) | חיים בוזגלו |  |
| 2001 | שמש | אדוה | ערוץ 2 (קשת) | יואב צפיר |  |
| 2001 | שלווה | לורה | ערוץ 2 (טלעד) | חיים בוזגלו |  |
| 2004–2002 | שבתות וחגים | מרים | HOT, ערוץ 10 | רני בלייר |  |
| 2007 | המקום | נגה | ערוץ 10 | אבי כהן |  |
| 2008 | הבורר | עליזה אנג'ל | הוט 3 | שי כנות |  |
| 2008 | קוויקי | המזכירה | ערוץ 2 (קשת) | זאב קלאתי |  |
| 2009 | גירושים נפלאים | נעמה | yes stars Drama | עופר ויצמן |  |
| 2010 | החיים זה לא הכל (עונה 8) | לילך | ערוץ 2 (רשת מדיה) | עדי בנימינוב |  |
| 2013 | בית המשאלות | לילי | ערוץ 1 | חיים בוזגלו |  |
| 2014 | פלפלים צהובים (עונה 2) | ורדה | ערוץ 2 (קשת) | קרן מרגלית |  |
| 2015 | ג'וני ואבירי הגליל | אורה | Yes | דני רוזנברג | תפקיד אורח |
| 2016 | בתולות | ענת | HOT | אדם סנדרסון |  |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | פגישה עיוורת | אדי | חיים בוזגלו |  |
| 2002 | הבן שלי | לימור | יונתן גורפינקל | סרט טלוויזיה |
| 2008 | אבידות ומציאות | שוטרת נתב"ג | שבי גביזון |  |
| 2010 | סרק סרק | סיון האחות | חיים בוזגלו |  |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | הצגה | תפקיד | תיאטרון | מחזאי | במאי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | גטו | לינה הבובה | תיאטרון חיפה | יהושע סובול | יהושע סובול |
| 1997 | משחקים בחצר האחורית | דבורי והפרקליטה | תיאטרון חיפה | עדנה מזי"א | עודד קוטלר |
| 1997 | מנגינות מוזרות (קברט) |  | בית ציוני אמריקה | שירי משוררים | דורי פרנס (הלחנה ובימוי) |
| 2006–2013 | הלילה הזה | אסתר | תיאטרון אורנה פורת | דפנה אנגל | משה נאור |
| 2009 | אבירות מתעלפות | הרווקה | תיאטרון קרוב | דורית ניתאי נאמן | דורית ניתאי נאמן |
| 2010–2011 | חתונת הדמים | הכלה | תיאטרון גבעתיים | לורקה | יוסי אלמוג |
| 2012 | קשר בלב | לוסי | תיאטרון הספרייה | דייוויד אלדרידג' | אתי רזניק |
| 2012 | בגלל הלילה | תרצה אתר | תיאטרון הסימטה ואחר כך תיאטרון הבימה | שגית אמת | שגית אמת |
עבד אל-כרים סורוש

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1945 (בן 79) טהראן, איראן 
 שם לידה:  Hossein Haj Faraj Dabbagh 
 ענף מדעי:  פילוסופיה אסלאמית, פילוסופיה של הדת, מחשבה מדינית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טהראן  Alavi Madrasa 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת ג'ורג'טאון  האוניברסיטה הבינלאומית האימאם חומייני 
 פרסים והוקרה:  פרס ארסמוס (2004) 
 צאצאים:  Soroush Dabbagh, Hossein Dabbagh 
 www.drsoroush.com
 
עבד אל-כרים סורוש (בפרסית: عبدالكريم سروش) נולד בטהראן, איראן, ב־1945. לאחר שסיים סורוש תואר שני בכימיה אנליטית, עבר ללימודי היסטוריה ופילוסופיה של המדע. החל משנת 2000 סורוש הוא מרצה אורח באוניברסיטאות רבות ברחבי העולם ומעביר הרצאות רבות ושנויות במחלוקת בלימודי אסלאם ודמוקרטיה, לימודי קוראן ופילוסופיה של החוק האסלאמי.
קורות חיים

עבד אל-כרים סורוש נולד בטהרן בשנת 1945 למשפחה במעמד פועלים. לאחר שסיים תיכון סורוש החל ללמוד רוקחות באיראן. ובהמשך התקבל ללימודי תואר שני בכימיה אנליטית בבית ספר ללימודים מתקדמים בלונדון. אחר כך שינה כיוון והחל ללמוד בצ'לסי קולג' שבלונדון לימודי היסטוריה ופילוסופיה של המדע.
לאחר המהפכה האיראנית, סורוש חזר לאיראן ולאחר שנה בשנת 1980 כל האוניברסיטאות נסגרו, והוא מונה ל"מכון למהפכה תרבותית", גוף המנה סה"כ שבעה חברים. מטרתו של המכון הייתה לתכנן את פתיחת האוניברסיטאות וארגונן מחדש. לאחר שלוש שנים, ב-1983 עבר ל"מכון למחקרי תרבות" שם שירת כחבר סגל.
בשנות התשעים של המאה העשרים סורוש פיתח יחס ביקורתי כלפי ההנהגה האיראנית שלאחר המהפכה. בעקבות היחס הביקורתי שפיתח ייסד את כתב העת החודשי " קיאן" (“kiyan”). כתב עת זה נעשה במהרה פורום בולט לאינטלקטואליזם דתי. במגזין זה פרסם מאמרים שזכו לביקורת רבה, בעיקר מצד המשטר. כתוצאה מכך סורוש חווה הטרדות רבות מצד המשטר ואיבד את עבודתו וביטחונו האישי. בשנת 1998 נסגר ה"קיאן" לצד כתבי עת אחרים בהוראתו של עלי ח'מאני, השליט העליון של איראן.
בשנת 2000 סורוש כיהן כמרצה אורח באוניברסיטת הרווארד בחוג ללימודי אסלאם ודמוקרטיה, לימודי קוראן ופילוסופיה של החוק האסלאמי. בהמשך גם היה מרצה אורח באוניברסיטת ייל, פרינסטון, במכון למחקר מתקדם בברלין (בגרמנית Wissenschaftskolleg zu Berlin) ובאוניברסיטאות אחרות.
הרצאותיו וספריו של סורוש ספגו ביקורת מאנשי המשטר האיראני על ערעורו באיחוד דת ומדינה ובתמיכה בעד הפיכת איראן למדינה דמוקרטית. עם זאת, גם ליברלים והוגי דעות רבים חולקים על הפן הדתי שבדעותיו ומתנגדים לרוח האסלאמית שבדבריו מאחר שהם מתנגדים לעקרונות המוסלמיים ההדוקים שבהם הוא עדיין דוגל.
סורוש פרסם עשרות ספרים וטורקית. הידוע ביותר מתוכם הוא הספר "הגיון, חופש ודמוקרטיה באסלאם" שפורסם באנגלית על ידי אוניברסיטת קיימברידג' הכולל בתוכו חלק מהעבודות הכי חשובות שלו.
פילוסופיה

סורוש מתעניין ומתעסק בעיקר בפילוסופיית המדע, פילוסופיה של דת, והמערכת הפילוסופית של ג'לאל א-דין רומי. בנוסף, בעוד שהמשטר האסלאמי מנסה לכפות את פרשנותו האקסקלוסיבית, ולדחות בתוקף כל פרשנות המערערת על מעמד אנשי הדת, סורוש מאמין שאין לאסלאם פרשנות אחידה, ואין פרשנות אחת עדיפה על פני אחרת. סורוש גם מאמין גדול בדמוקרטיה, פלורליזם וליברליזם, בעודו נשאר מוסלמי הדוק. הוא חושב ומנסה לשכנע אנשים רבים כי ניתן להיות דמוקרטים ולהישאר מאמינים מוסלמים.
פרסים

זכה פרס ארסמוס ב-2004
נכנס לרשימת מאה האנשים המשפיעים ביותר של עיתון “Time” ב-2005
מקום 7 מתוך רשימת מאה האינטלקטואלים המשפיעים ביותר של עיתון “prospect magazine” ב-2008
מקום 45 ברשימת מאה האינטלקטואלים של מגזין “foreign policy” ב-2009
מקום 40 ברשימת מאה הוגי הדעות ב-2010
הערות שוליים

1 2 3 4  AbdolKarim Soroush :: عبدالکريم سروش, drsoroush.com
1 2  עמנואל סיון, סילחו לי, אומר עבד אלכרים סורוש בחיוך מבויש, אבל עייפתי, באתר הארץ, 12 במרץ 2010
1 2  Erasmusprijswinnaars, Praemium Erasmianum Foundation (באנגלית אמריקאית)
1 2  The FP Top 100 Global Thinkers, web.archive.org, ‏2014-10-22
1 2  Top 100 Public Intellectuals, Foreign Policy
↑  הרפובליקה האסלאמית נגד האסלאם העממי / רז צימט, ‏אוקטובר 31, 2011
↑  Abdolkarim Soroush
↑  ahughey, The FP Top 100 Global Thinkers, Foreign Policy, ‏2023-11-27 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308628605171  PLWABN: 9810610684505606  BnF: cb145299955 (data)  GND: 121070603  ISNI: 0000 0001 2212 3966  LCCN: n79067367  NKC: ola2002103108  NTA: 159154154  SUDOC: 074075314  VIAF: 246899221   WorldCat (עם VIAF): 246899221
תעשיית תוכנה בישראל

תעשיית התוכנה בישראל כוללת פעילות ענפה, שבה מועסקים עשרות אלפי עובדים, בתחומים שונים של ייצור תוכנה. בתעשייה חברות המכוונות לשוק הישראלי, חברות המכוונות לשוק הגלובלי ומרכזי פיתוח של תאגידים רב-לאומיים.
היסטוריה

בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20, עם תחילתו של המחשוב בישראל, פיתוח תוכנה נעשה בעיקר לצריכה עצמית: ארגונים שרכשו מחשבים (ממשלת ישראל, בנקים וכו') פיתחו תוכנה לצורכי ארגונים אלה.
היסטוריה > לשכות שירות

באמצע שנות ה-60 החלה הקמתן של לשכות השירות, שהן צעד ראשון בהקמתה של תעשיית תוכנה. מחירם הגבוה של המחשבים והידע המיוחד שנדרש לתפעולם הביאו לכך שרק גופים גדולים מעטים רכשו מחשבים לשימוש עצמי, וחלק ניכר מהמשק העדיף להשתמש בשירותיהן של לשכות שירות שהוקמו למטרה זו, וסיפקו שירותי מחשב באמצעות תוכנה שפיתחו לשירות לקוחותיהם (שיטה שלימים נקראה SaaS). תוכנה זו כללה תוכנה כללית, לשימושם של לקוחות רבים, כגון תוכנת שכר והנהלת חשבונות, ותוכנה ייעודית, לפי צרכיו של לקוח מסוים.
במחצית השנייה של שנות ה-60 הוקמו לשכות שירות על ידי נציגים של חברות המחשבים שפעלו בישראל:
חברת IBM, באמצעות חברת הבת שלה יבמ ישראל.
חברת NCR, באמצעות נציגיה, חברת י.א. מיטווך ובניו.
חברת CDC באמצעות חברת הבת שלה סי.די.סי.
בנוסף קמו לשכות שירות פרטיות אחדות, ובהן (לא בהכרח בסדר זה): דטה מיכון, מ.ל.ל (נוסדה ב-1963) ניקוב, קופל ראם (נוסדה ב-1962) וחילן (נוסדה ב-1968).
במגזר הציבורי הוקם, במסגרת משרד האוצר, המרכז למיכון משרדי, שנתן שירותים, במתכונת של לשכת שירות, למשרדי הממשלה. את הרשויות המקומיות שירתה החברה לאוטומציה במנהל השלטון המקומי.
במהלך השנים אחדות מלשכות השירות נסגרו, התמזגו או שינו את אופי פעילותן, ואחרות ממשיכות לפעול עד עצם היום הזה, לעיתים תוך שהן מרחיבות את היקף פעילותן בזכות המגמה להוציא נושאי מחשוב מסוימים למיקור חוץ. נושא עיקרי בפעילותן של לשכות שירות במאה ה-21 הוא מחשוב שכר, נוכחות בעבודה וניהול משאבי אנוש. חברות עיקריות בתחום זה הן חילן, מלם שכר, סינאל מלל פייוויי והחברה לאוטומציה במנהל השלטון המקומי.
היסטוריה > בתי תוכנה

בשלהי שנות ה-60 החלו לפעול בישראל בתי התוכנה הראשונים: חברות שנתנו שירותי ניתוח מערכות, תכנות וייעוץ לגופים שבבעלותם מחשבים, כתהליך של מיקור חוץ של טכנולוגיות מידע. החלוצים בתחום זה היו החברות טכם (לימים נס טכנולוגיות), יעל תכנה (לימים קבוצת יעל) וקונתהל (חברה בת של CDC ותה"ל, לימים הפכה גם היא לחלק מנס טכנולוגיות), ובשלב מאוחר יותר הוקמו חברת פורמולה (לימים "מטריקס") וחברת SPL, נציגת Software AG בישראל. בנוסף הוקמו בישראל סניפים של בתי תוכנה עולמיים: יבמ גלובל סרוויסס (ישראל) כסניף של IBM Global Services (אנ') וסניף של חברת EDS (אנ').
בתי תוכנה אלה עסקו בדרך כלל במתן שירותי פיתוח תוכנה (ושירותי מחשוב נוספים) "לפי מידה", כלומר לפי צרכיו של לקוח ספציפי, ולא כמוצר הנמכר ללקוחות רבים.
פריצת דרך בתחום זה הושגה עם פיתוחם של מיני-מחשבים ומחשבים אישיים, שהביאו לתפוצה גוברת של מחשבים בארגונים רבים. שינוי זה הוביל בשנות ה-80 להקמתן של חברות העוסקות בייצור תוכנת מדף ומכירתה למשתמשים רבים, בשוק המקומי וגם בשוק העולמי. דוגמאות לחברות מסוג זה
מג'יק תעשיות תוכנה: נוסדה ב-1983, עוסקת ביצירת כלי פיתוח תוכנה, שראשיתם במחולל היישומים "מג'יק", והיא חברת התוכנה הישראלית הראשונה שהונפקה בנאסד"ק.
חשבשבת: נוסדה ב-1985, החלה כמערכת להנהלת חשבונות למחשבים אישיים מבוססי מערכת ההפעלה DOS, ובהמשך הותאמה למערכת ההפעלה "חלונות" ולאינטרנט.
הרגל פתרונות שכר וכוח אדם: פיתחה מערכת שכר למחשבים אישיים. בינואר 2004 נרכשה על ידי חילן.
בתחילת שנות ה-80 החלו צעדים ראשונים של ייצוא תוכנה מישראל.
להבדיל ממרבית מוצרי התעשייה, שהם חפצים פיזיים, תוכנה אינה חפץ פיזי. מאפיין זה גרם לכך שלא היה קל לבתי תוכנה הכרה כתעשייה, לעניין הפטור ממס מעסיקים שהעניק חוק מס מעסיקים למפעלי תעשייה. בשנת 1987 קיבלה נציבות מס הכנסה לפי ייצור תוכנה בבתי תוכנה הוא פעילות תעשייתית (להבדיל מפעילותן של לשכות שירות, שהיא שהיא חלק ממגזר השירותים.
היסטוריה > עידן האינטרנט

תחילתו של עידן האינטרנט, באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, הביאה לפריחה גוברת והולכת של תעשיית התוכנה בישראל, עם הקמתן של חברות הזנק רבות, שפיתחו תוכנה בשלל תחומים. חלוצה בתחום זה הייתה חברת מיראביליס, שנוסדה בשנת 1996 ופיתחה את ICQ - תוכנת מסרים מיידיים, שזכתה להצלחה עולמית. ביוני 1998, פחות משנתיים מיום הקמתה, נקנתה מיראביליס על ידי AOL, ענקית אינטרנט אמריקאית, תמורת 407 מיליון דולר. באותה עת מספר האנשים אשר התקינו את תוכנת ה-ICQ הגיעה ל-11.5 מיליון, וקצב ההצטרפות הגיע ל-57,000 איש מדי יום.
חברות ההזנק בתחום התוכנה (כחברות הזנק בתחומים אחרים) מתבססות בשנים הראשונות לקיומן בעיקר על גיוסי הון מקרנות הון סיכון וממענקים של רשות החדשנות. בהמשך דרכן הן פועלות בשתי דרכים:
הנפקה בבורסה לניירות ערך, בעיקר בבורסת נאסד"ק. דוגמה בולטת לדרך זו היא חברת אבטחת המידע צ'ק פוינט, שנוסדה בשנת 1993, ובשנת 1996 הונפקה בנאסד"ק.
אקזיט: מכירה של החברה (או של פעילותה) לחברה אחרת. דוגמה לכך היא חברת הגיימינג פלייטיקה, שהוקמה בשנת 2010, וביולי 2016 נרכשה בידי קונסורציום סיני, לפי שווי של 4.4 מיליארד דולר.
מרכזי תעשיית ההיי-טק הישראלית, שתעשיית התוכנה היא מרכיב חשוב בה, קיבלו את הכינוי סיליקון ואדי.
ענפי ייצור תוכנה > סייבר

תעשיית הסייבר בישראל מהווה חלק חשוב מתעשיית התוכנה בישראל, וכוללת קשת רחבה של חברות העוסקת בפיתוח ובשיווק של תוכנה המשמשת להגנה מפני לוחמת סייבר ופשעי סייבר. הענף כולל חברות הפועלות בו תקופה ממושכת כחברות עצמאיות, יחד עם חברות הזנק שנמכרו לחברות זרות וממשיכות לפעול בישראל כמרכזי פיתוח של החברות הרוכשות. בישראל מתקיימת, בחשאי וגם בגלוי, גם פעילות של פיתוח כלים התקפיים ללוחמת סייבר.
שורשיה של תעשיית הסייבר בישראל בסוף שנות ה-80, עם הקמתן של חברות אחדות שעסקו בפיתוח תוכנת אנטי וירוס ובאבטחת מידע.
בעשור הראשון של המאה ה-21 החלו גם החברות הבולטות בתעשייה ביטחונית בישראל בפעילות נרחבת בתחום זה - התעשייה האווירית, רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, אלביט מערכות (באמצעות חברת הבת "סייברביט", שמרכזת את הפעילות של אלביט מערכות בתחומי מודיעין הסייבר והגנת הסייבר) והתעשייה הצבאית.
להערכת מכון היצוא, בשנת 2014 עסקו בתחום כ-250 חברות ישראליות וכ-25 חברות רב-לאומיות שלהן סניפים בישראל. היקף היצוא שלהן לארצות הברית הגיע לכ-2.5 מיליארד דולר, וכלל היצוא של מערכות ושירותים בתחום זה מישראל הסתכם בכ-3 מיליארד דולר.
חברת צ'ק פוינט, שנוסדה בשנת 1993, היא מרכיב בולט של תעשיית הגנת הסייבר בישראל, עם שווי שוק של 16.5 מיליארד דולר בספטמבר 2021. חברות בולטות נוספות בתחום הגנת הסייבר הן אימפרבה, שנוסדה בשנת 2002 ונמכרה בסוף 2018 לקרן תומא בראבו (אנ') תמורת 2.1 מיליארד דולר, וסנטינל וואן, שנוסדה בשנת 2013, ובספטמבר 2021 הגיעה לשווי שוק של 17.7 מיליארד דולר.
חברה בולטת בתחום הסייבר ההתקפי היא קבוצת אן. אס. או. טכנולוגיות, שבשליטת קרן פרנסיסקו פרטנרס, העוסקת בפיתוח תוכנה ללוחמת סייבר ולריגול דיגיטלי, ומוכרת את מוצריה בעיקר לממשלות, באישור משרד הביטחון. מוצרה העיקרי היא רוגלה בשם פגסוס.
חברות נוספות בתחום הסייבר ההתקפי:
סלברייט, המתמקדת בעיקר בפיתוח תוכנה וחומרה לשליפה, שיתוף וניתוח נתונים ממכשירים סלולריים, תיעודן של שיחות טלפון, ובנוסף רשתות חברתיות, מחשבים ומקורות מידע המצויים בענן.
ורינט מערכות עסקה בפיתוח מערכות מודיעין לשוק הביטחוני, ובפברואר 2021 פוצלה פעילות זו לחברה חדשה בשם קוגנייט (Cognyte).
ענפי ייצור תוכנה > טכנולוגיה פיננסית (פינטק)

טכנולוגיה פיננסית, המוכרת בשם פינטק, היא טכנולוגיה מבוססת תוכנה למתן שירותים פיננסיים. הפינטק בישראל הוא בין המובילים בשוק העולמי. בשנת 2017 פעלו בישראל יותר מ-500 חברות הזנק בתחום זה.
חברות בולטות בתחום זה:
פיוניר: נוסדה ב-2005, עוסקת שירותי העברת כספים אלקטרונית וביצוע תשלומים במסחר אלקטרוני. מטה החברה נמצא בניו יורק, ולה סניפים במדינות נוספות, אך מרבית עובדיה מועסקים במרכז המחקר והפיתוח של החברה בישראל. נסחרת בנאסד"ק, שווי השוק שלה בספטמבר 2021 הוא 3.6 מיליארד דולר.
ריסקיפייד: נוסדה ב-2015, מספקת תוכנה כשירות (SaaS) למניעת הונאה וביטול חיוב במסחר מקוון. נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק, שווי השוק שלה בספטמבר 2021 הוא 5.8 מיליארד דולר.
Rapyd: נוסדה ב-2015, מפתחת ומפעילה פלטפורמת תשלומים בינלאומית לעסקים וצרכנים, שמאפשרת לבצע העברות בנקאיות, העברות לארנק אלקטרוני, תשלום מזומן ועוד.
מליו: נוסדה ב-2018, עוסקת בהעברת תשלומים בין עסקים (B2B).
eToro: נוסדה ב-2007, מפעילה פלטפורמה למסחר בשוק ההון המבוססת על רשת חברתית מקוונת.
ענפי ייצור תוכנה > משחקי רשת (גיימינג)

במאה ה-21 התפתחה בישראל תעשיית גיימינג ענפה - פיתוח של משחקי וידאו להפעלה במחשב, בטאבלט ובסמארטפון. בתחילת 2021 פעלות בתחום זה יותר מ־300 חברות, שהעסיקו כ־10,000 עובדים.
חברות בולטות בתחום זה:
פלייטיקה: נוסדה בשנת 2010, וביולי 2016 נרכשה בידי קונסורציום סיני, לפי שווי של 4.4 מיליארד דולר. מטה החברה שוכן בהרצליה.
פלאריום: נוסדה ב-2009, ומפתחת משחקי אסטרטגיה ומלחמה. באוגוסט 2017 נמכרה לחברה האוסטרלית Aristocrat Leisure (אנ') תמורת 500 מיליון דולרים. מטה החברה שוכן בהרצליה.
CrazyLabs: נוסדה ב-2010 (בשם TabTale), ובאוגוסט 2021 נרכשה על ידי חברת הגיימינג השוודית Embracer.
Overwolf, שפיתחה פלטפורמה המסייעת למפתחים ליצור תוספות למשחקים קיימים.
SciPlay: חברה אמריקאית הנסחרת בנאסד"ק, חברה בת של חברת Scientific Games (אנ') האמריקאית, נוסדה ממיזוג של חברת דרגון פליי הישראלית ורכישה של חברת משחקי הסוליטייר במובייל Come2Play. החברה עוסקת בסושיאל גיימינג ומרכז הפיתוח שלה שוכן ברמת גן.
פאפאייה גיימינג: נוסדה בשנת 2016 ומתמחה במשחקי רשת מבוססי יכולת נושאי פרסים כספיים.
ביץ' בם (Beach Bum): נוסדה ב-2015 ומפתחת משחקי רשת המבוססים על משחקי לוח ומשחקי קלפים פופולריים. בספטמבר 2021 נמכרה החברה לחברת משחקי ההייפר-קז'ואל (Hyper-casual game) הצרפתית Voodoo (אנ'), תמורת 300 מיליון דולר, ועוד 200 מיליון דולר המותנים בעמידה ביעדים.
סופרפלאי (SuperPlay): נוסדה ב-2019 ופיתחה שני משחקי רשת מצליחים. בספטמבר 2024 נמכרה לחברת פלייטיקה תמורת 700 מיליון דולר, ובנוסף תמורת 1.25 מיליארד דולר שמותנים בעמידה ביעדים בתחום ההכנסות והרווח בשנים 2025–2027.
ענפי ייצור תוכנה > תוכנה צבאית

מראשית ימי המחשוב בצה"ל, בתחילת שנות ה-60, פיתח צה"ל בעצמו תוכנה לצרכיו, במסגרת ממר"ם והיחידות המסונפות אליו. כיום פועל בצה"ל בית תוכנה גדול משלו, יחידת לוטם, ופיתוח תוכנה נעשה גם בייחידות נוספות (יחידת אופק, יחידת מפת"ח ועוד). בנוסף לכך מצטייד צה"ל בתוכנה שמקורה בחברות תוכנה אזרחיות. חברות בולטות בתחום זה:
אלביט מערכות: מפתחת ראשית של מיזם צבא יבשה דיגיטלי.
אמפרסט מערכות: נוסדה בשנת 2000, עוסקת בפיתוח תוכנה, ובפרט תוכנה לשליטה ובקרה (שו"ב). מוצר הדגל של החברה הוא מערכת השו"ב של "כיפת ברזל".
TSG IT Advanced Systems: נוסדה כחטיבה הביטחונית של חברת נס טכנולוגיות, ובינואר 2016 נמכרה לפורמולה מערכות והתעשייה האווירית.
ענפי ייצור תוכנה > תחבורה חכמה

בתחילת המאה ה-21 החל עידן חדש בתעשיית הרכב העולמית, עם שילובם של רכיבי תוכנה וחומרה ייעודיים בכלי הרכב. מגמה זו התגברה בעשור השני של המאה ה-21 עם החתירה לרכב אוטונומי. בתחום זה יש לתעשייה הישראלית מקום נכבד - בישראל צמחו חברות הזנק רבות, בהן כאלה שהפכו למובילות עולמיות בתחומן, ויצרני רכב גדולים השקיעו בחברות הזנק ישראליות והקימו בישראל מרכזי מחקר ופיתוח. חברות ישראליות נוספות עוסקות בפיתוח מערכות הגנת סייבר לכלי רכב.
מיזמים בולטים בתחום זה:
Waze: אפליקציית ניווט GPS חינמית ושיתופית לטלפונים חכמים, שפותחה על ידי חברת "Waze Mobile" ונמכרה לחברת גוגל ביוני 2013.
Gett: אפליקציה לשירות הזמנת מוניות ושליחויות דרך טלפון חכם. האפליקציה היא שירות מבוסס מיקום המאפשר לנהגי מוניות ולנוסעים להתקשר זה עם זה ישירות, ובין היתר לתאם איסוף, לבצע תשלום ולהעביר משוב על נהגים.
Moovit: אפליקציה חינמית ושיתופית, לטלפונים חכמים ולדפדפנים, לניווט בתחבורה ציבורית, מבוססת GPS. במאי 2020 נרכשה על ידי אינטל בכ-900 מיליון דולר.
חברת אוטונומו טכנולוגיות עוסקת באיסוף נתונים ממיליוני כלי רכב המתקשרים עם שרתיה. מידע על פי נתונים אלה משמש יצרני רכב, ציי רכב ונותני שירותים לענף הרכב. בשנת 2021 אספה החברה מדי יום יותר מארבעה מיליארד נתונים, מיותר מ-40 מיליון כלי רכב.
חברת ארגוס, שמרכזה בתל אביב, מפתחת הגנת סייבר לרכב. החברה נוסדה בשנת 2013, ובנובמבר 2017 נמכרה לחברת קונטיננטל AG הגרמנית ושולבה כחטיבה עצמאית בחברת אלקטרוביט (גר'), חברת הבת לתוכנה של קונטיננטל AG.
ענפי ייצור תוכנה > ניהול ארגוני

שוק התוכנות לניהול ארגוני נשלט על ידי תאגידים רב-לאומיים גדולים (אורקל, מיקרוסופט, SAP ועוד). עם זאת, בתחומי נישה שונים פועלות בשוק העולמי חברות ישראליות, ובהן:
אמדוקס: נוסדה ב-1982, מפתחת תוכנה ושירותים למערכות חיוב לקוחות (בילינג) וניהול קשרי לקוחות (CRM). נסחרת בנאסד"ק, שווי השוק שלה בספטמבר 2021 הוא 9.9 מיליארד דולר.
נייס: נוסדה ב-1986, מפתחת מערכות מחשוב ענן ומערכות מקומיות המבוססות על ניתוח נתונים מתקדם, לשם שיפור איכות שירות הלקוח, שמירה על חוקים ונהלים במהלך הטיפול בלקוחות ומניעת הונאות פיננסיות. נסחרת בנאסד"ק, שווי השוק שלה בספטמבר 2021 הוא 18.6 מיליארד דולר.
סאפיינס אינטרנשיונל קורפוריישן: עוסקת בתוכנה לתחום הביטוח.
monday.com: מפתחת יישום אינטרנט ומובייל לניהול צוותים, ניהול פרויקטים, שירות לקוחות, תקשורת פנים-ארגונית, אופרציה משרדית וניהול אסטרטגי. בפברואר 2020 שירתה החברה כ-100,000 ארגונים ברחבי העולם. המוצר החל את דרכו בשנת 2010 ככלי פנימי בחברת וויקס.קום, ובפברואר 2012 הוקמה חברה נפרדת המתבססת עליו. מניותיה נסחרות בנאסד"ק, ושווי השוק שלה בספטמבר 2021 היה 16.6 מיליארד דולר.
טיפלתי פתרונות: נוסדה ב-2010, עוסקת באוטומציית תשלומים בארגון.
ברינגג טכנולוגיות שילוח: נוסדה ב-2013, עוסקת בתוכנה לניהול לוגיסטיקה ושילוח מטענים.
גונג.אייאו: נוסדה ב-2015, מספקת תוכנה כשירות מבוססת בינה מלאכותית לניתוח פעילותם של אנשי מכירות.
פאפאיה גלובל: נוסדה ב-2016, מספקת שירותי מחשוב בתחומי שכר וניהול משאבי אנוש לתאגידים רב-לאומיים.
ענפי ייצור תוכנה > כלי פיתוח

מג'יק תעשיות תוכנה: נוסדה ב-1983, עוסקת ביצירת כלי פיתוח תוכנה, שראשיתם במחולל היישומים "מג'יק". מניותיה נסחרות בנאסד"ק, ושווי השוק שלה בספטמבר 2021 היה מיליארד דולר.
וויקס.קום: נוסדה ב-2006, מפתחת פלטפורמה לבניית אתרי אינטרנט. הפלטפורמה מאפשרת למשתמש לבנות אתר אינטרנט ללא עלות וללא צורך בידע קודם בתחומים כמו קידוד או עיצוב אתרים. מניותיה נסחרות בנאסד"ק, ושווי השוק שלה בספטמבר 2021 היה 13.2 מיליארד דולר.
איירון סורס: נוסדה ב-2008, עוסקת בפיתוח כלים להפצת תוכנה, למוניטיזציה ולפרסום למפתחי אפליקציות, מפתחי תוכנה, ספקי מכשירים ניידים ויצרני מכשירים.
שילוב של תוכנה וחומרה

בשלהי המאה העשרים, וביתר שאת במאה ה-21 הפכה התוכנה לרכיב חשוב במוצרי אלקטרוניקה ובמוצרים נוספות שלהם רכיב אלקטרוני. בהתאם לכך, פיתוח תוכנה הוא מרכיב חשוב בפיתוחם של מוצרים בתחומים אלה.
דוגמאות לחברות בתחום זה:
מובילאיי: נוסדה בשנת 1999 ועוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק מערכות סיוע מתקדמות לנהג (ADAS), המבוססות על טכנולוגיות עיבוד תמונה. החברה עוסקת גם בפיתוח מכונית אוטונומית. במרץ 2017 נמכרה מובילאיי לאינטל תמורת 15.3 מיליארד דולר.
אורקם טכנולוגיות: נוסדה בשנת 2010 ומפתחת ומייצרת התקן מבוסס ראייה ממוחשבת, המסייע לכבדי ראייה, עיוורים ובעלי מוגבלויות נוספות. המוצר העיקרי של אורקם, OrCam MyEye, מורכב משני מרכיבים עיקריים: יחידה היושבת על הראש ויחידת בסיס. יחידת הראש מורכבת על גבי משקפיים וכוללת מצלמה זעירה ורמקול. יחידת הבסיס כוללת סוללה ומחשב קטן המעבד את התמונות הנקלטות במצלמה באמצעות תהליך אלגוריתמי.