stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופו חלוושי
ביוגרפיה

סופו נולדה בבתומי. היא למדה לימודי פסנתר ואבוב. בשנת 2004 נבחרה כמנצחת בתחרות הזמרים הצעירים, "בית הספר נוטסה - 2004". סופיקו זכתה בפרס השלישי בתחרות המסחרית "הגל החדש" 2006 שהתקיימה ביורמלה שבלטביה. לאחר הצלחתה בלטביה היא חתמה חוזה בסוכנות הרוסית "ARS" בניהולו של המלחין הרוסי, איגור קרוטויו, וחזרה מנצחת למולדתה. שם קיבלה הצעה מיידית מערוץ הטלוויזיה הגאורגית, אימדי, לשמש כמנחת טלוויזיה בתוכנית "על גלי אימדי".
השיר של חלוושי הצליח להעפיל לגמר האירוויזיון, שם הגיע למקום ה-12.
הערות שוליים

↑  נבחרה ב-12 בדצמבר 2006
↑  שם השיר היה בתחילה "הסיפור שלי" והוא הוחלף לשם הנוכחי שלו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1179789342  ISNI: 0000 0004 6237 3291  MusicBrainz: 63a99d96-7637-4e5f-9c37-5491a08c702a  VIAF: 3999154260824424480002   WorldCat (עם VIAF): 3999154260824424480002
נצח

ערך זה עוסק במושג. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
האנשה של נצח בדמות אשה, אוחזת אורובורוס. עמוד מפוסל בקתדרלת מילאנו.
נצח לפי הדעה הרווחת הוא קיומו של אינסוף זמן, כלומר, כמות זמן בלתי מוגבלת. שימוש נפוץ במושג מתייחס לקיום נצחי הנמצא מחוץ לזמן.
מאז ומעולם עניין הנצח את בני האדם אשר משך חייהם מוגבל, והוא בא לידי ביטוי הגותי ואומנותי בתרבויות שונות ובאופנים שונים במהלך ההיסטוריה.
הנצח כקיום על-זמני

אוגוסטינוס כתב שזמן קיים רק בתוך היקום הקיים, כך שאלוהים קיים מחוץ לזמן; בשביל אלוהים אין עבר או עתיד, רק הווה נצחי. עמדה זו מקובלת על ידי מאמינים רבים. בהתייחס למושגים מופשטים לא תאולוגיים, כדוגמת מספרים, גם אתאיסט יכול להחזיק בעמדה הפילוסופית שהם קיימים מחוץ לזמן, וממילא הם נצחיים.
עדויות מחוויות של קרבה למוות מדברות בדרך כלל, על הנצח כקיום מעל-הזמן, אלו שחוו חוויה כזאת מצהירים שחלקי החוויה בעולם הנצחי נמשכים, "שעה או חודש, אני לא יודע. הזמן עמד מלכת".
נצח בפילוסופיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ישנם מספר ויכוחים על הנצח, שבהם תומכי הרעיון, בעיקר אריסטו, התיימרו להוכיח שחומר, תנועה וזמן מתקיימים באופן נצחי.
אלוהים והנצח

תאיסטים אומרים שקיום האלוהים הוא נצחי. כיצד דבר זה מובן, תלוי באיזו הגדרה של המושג נצח משתמשים. מצד אחד, אלוהים יכול להתקיים בנצח, קיום על-זמני במקום בו הקטגוריות עבר, הווה ועתיד פשוט לא תופסות. מצד שני, אלוהים יכול להתקיים לנצח, או בכל הזמנים, כאשר הוא כבר מתקיים כמות אינסופית של זמן וצפוי להמשיך להתקיים למשך כמות זמן אינסופית.
באיזו הגדרה של הנצח שלא בוחרים, קל להבחין שבני אנוש מתקשים לתפוס את מושג הנצח במלואו, מכיוון שהוא גם כמות אינסופית של הזמן שאנו מכירים, או של דבר השונה מן הזמן ומן המרחב שאנו מכירים. להגדרה האינסופית ישנן הקבלות שנותנות מושג על האינסוף - או לפחות על אינסוף אפשרי, סדרה אשר מתחילה אך אינה מסתיימת. סדרת רגעים שהחלה אך לא הסתיימה יכולה להיות נצחית על פי הגדרה זו.
בהקשר לרעיון הקיום הנצחי ישנה התפיסה של אלוהים כבורא, שלו קיום עצמאי לחלוטין מ"כל דבר אחר" שקיים, מפני שהוא יצר כל דבר אחר (השווה את זה עם פנתאיזם). אם הנחת יסוד זו נכונה, אז ניתן להסיק שאלוהים הוא עצמאי גם ממרחב ומזמן, משום שהם מאפיינים של היקום. אז לפי רעיון זה, אלוהים היה קיים לפני התחלת הזמן, התקיים לאורך כל רגעי הזמן, וימשיך להתקיים אם בדרך כלשהי היקום והזמן עצמו יחדלו מלהיות.
בהקשר לאנושות, הגילוי המקראי ציין לראשונה שבן אדם, כבן אנוש טיפוסי, מסוגל לתפוס את המהות המופשטת בניגוד לעולם בעלי החיים הנמוך יותר אשר חסר את היכולת להבין את התפיסה של "הנצח". ראה מגילת קהלת פרק ג, יא: "אֳת-הכֹּל עָשָׂה יָפֳה בְעִתּוֹ. גַּם אֳת-הָעֹלָם נָתֵן בְּלִבָּם..."
חיים לאחר המוות נחשבים בדרך כלל לנצחיים[דרוש מקור].
המדע והנצח

תורת היחסות המודרנית מספקת תיאור פיזיקלי של היקום בו העבר והעתיד מתקיימים לצד ההווה. מספר תאוריות מדעיות בנושא המודעות וההכרה, כמו למשל תאוריות מרחב-הזמן של המודע, מציעות כי רצף מרחב-זמן מאפשר מודעות.
הפיזיקה הנלמדת במרבית בתי הספר[דרוש מקור] מתארת את היקום בביטויים של תורת היחסות הגליליית שבה קיים רק הווה רצוף[דרושה הבהרה]. רעיון זה ידוע כפילוסופיה של הזמן ומושך תומכים רבים.
הנצח ביהדות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הביטוי נצח בשימושו במסורת היהודית לא בהכרח מציין זמן אינסופי ללא שום הגבלה, אלא יכול לתאר דבר הנמשך לאורך זמן גדול או שמעבר לדמיון (למשל בביטוי ״נצח נצחים״).
הגם שבדתות מסוימות התפיסה היא שחיים לאחר המוות הם בעצם התאחדות של הנפש עם האינסוף וממילא קיום שהוא מעבר לזמן, ביהדות אין הדבר כך ובספרות חז"ל מתוארים שלבים שעוברת הנפש לאחר מותה על ציר זמן.
״נצח״ היא אחת מעשר ספירות שבקבלה.
סמליות והנצח

הסמל השכיח ביותר המשמש על מנת לסמל את הנצח הוא דמות הנחש הבולע את הזנב של עצמו, הידוע כאורובורוס, למרות שהסמל יכול גם להציג מספר משמעויות נלוות נוספות.
המעגל משמש גם הוא כסמל שכיח לנצח. המושג המתקשר לנצח, האינסוף, מסומן על ידי  \infty .
ראו גם

פנתאיזם
המצב היציב
הערות שוליים

↑  למשל: ״משפט רשעים בגיהנום שנים עשר חודש״
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555685305171  BNE: XX527201  BnF: cb119668640 (data)  GND: 4153288-0  LCCN: sh85045070  LNB: 000057183  NKC: ph139098  SUDOC: 027676641  TDVİA: ebed
סופה של חול (מיני-אלבום)

סופה של חול הוא המיני-אלבום השני של הזמר הישראלי איתי לוי. האלבום יצא לאור ב-2021, על ידי חברת התקליטים רות הפקות.
רשימת רצועות

| סופה של חול> מס' | סופה של חול> שם | סופה של חול> מילים | סופה של חול> לחן | סופה של חול> משך | סופה של חול>  | סופה של חול>  | סופה של חול>  | סופה של חול>  | סופה של חול>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | השפיות שלי  | אבי אוחיון | אוחיון | 3:08 |  |  |  |  |  |
| 2. | אז אמרת  | אסף צרויה, אלעד טרבלסי, דודו אהרון | צרויה, טרבלסי, אהרון | 3:18 |  |  |  |  |  |
| 3. | נרגיש אהבה  | דולי ופן, יעקב למאי | דולי ופן, למאי | 2:54 |  |  |  |  |  |
| 4. | סופה של חול  | הדס שור, אסף צרויה | שור, צרויה | 3:32 |  |  |  |  |  |
| 5. | מי יבוא אלייך  | נדב אסולין | אסף צרויה | 3:27 |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 16:18 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  מתן דרור, דולב רם ופן חזות, יעקב למאי
| איתי לוי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | מה עובר עלייך • כל העיר יודעת • שורדים אהבה • שתישרף האהבה |  |
| מיני-אלבומים | הולכת יחפה • סופה של חול |  |
| ערכים קשורים | ליאם הפקות • "הכוכב הבא" |  |
| איתי לוי - סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מה עובר עלייך | "כמעט שיר אהבה" • "מה עובר עלייך" • "בלילות קרים" • "ילדות של פעם" • "נשב ונדבר" • "אף אחת אחרת" |  |
| כל העיר יודעת | "יום שני" • "חוטים ומיקרופונים" • "5 מילים" • "כל העיר יודעת" • "שריקות" • "בשעות המתות" |  |
| שורדים אהבה | "מסיבה בחיפה" • "הפוך" • "היי את" • "פרח בשממה" • "ג'סטה" |  |
| שתישרף האהבה | "שתישרף האהבה" • "מאמו" • "אחרי הכל מתגעגע" • "פתאום אהבה" • "מסיבת רווקים" • "כמעט שנתיים" • "הנה זה בא" • "קירות" • "חיוך קטן" • "קעקוע על הלב" • "השמחה שלנו" • "טכנו" • "בואי לתמיד" • "הזמן שלנו" • "NYC" |  |
| הולכת יחפה | "הולכת יחפה" |  |
| סינגלים אחרים | "עוד יום" • "גיבורים" • "ליום הזה חיכיתי" • "חיכיתי חיכיתי" • "הלו מאמי" • "לקחת את המפתחות" • "קפה אצל ברטה" • "חצי בשבילי" • "רק בנות" • "שן ילד שן" • "אם העולם יגמר" • "את יודעת אמא" • "בסוף תמיד חוזר" |  |
סוחוי

| --- | --- |


מטה החברה
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה בת וחברת מניות משותפות (אנ')
 מייסדים:  פאבל סוחוי
 תקופת הפעילות:  1939–הווה (כ־85 שנים)
 חברת אם:  תאגיד המטוסים המאוחד
 מיקום המטה:  נפת בגובוי, מוסקבה רוסיה רוסיה
 בעלות:  57,06% תאגיד בניית המטוסים המאוחד 29,81% ונשאקונומבנק 10,66% הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה
 ענפי תעשייה:  תעשייה אווירית וביטחונית
 מוצרים עיקריים:  מטוסים
 הכנסות:  1.61 מיליארד דולר (2016)
 רווח תפעולי:  76 מיליון דולר (2016)
 רווח:  35.1 מיליון דולר (2016)
 הון עצמי:  2.74 מיליארד דולר (2016)
 מנכ"ל:  איגור אוזאר
 עובדים:  26,177 (2011)
  
 www.sukhoi.org בארכיון האינטרנט
סמלילה הקודם של החברה
מטוס סוחוי סופרג'ט 100 בקמפצ'ה, מקסיקו
סוחוי 17
סוּחוֹי (ברוסית: Сухой) היא יצרנית מטוסים צבאיים ואזרחיים רוסית, אשר נוסדה בשנת 1939 על ידי מהנדס האווירונאוטיקה הבלארוסי פאבל סוחוי.
מטוסי הסוחוי שימשו ועודם משמשים כעמוד השדרה בחילות האוויר של מדינות ברית המועצות לשעבר והמדינות להן סיפקה נשק במשך שנים רבות, כגון חילות האוויר של מדינות ערב. מטוסי חיל האוויר הישראלי נלחמו בקרבות אוויר רבים נגד מטוסי סוחוי מצריים וסוריים, למשל: ב-28 באפריל 1970 הופלו שני מטוסי סוחוי-7 מצריים על ידי מטוסי מיראז' 3 ישראליים.
משרד התכנון בראשות פאבל סוחוי הוקם בשנת 1939 במוסקבה. בשנת 1949 המשרד נסגר, אך נפתח מחדש כבר בשנת 1953 והיה אחד המרכזים לפיתוח מטוסי קרב חדשים לחיל האוויר הסובייטי.
המטוס המפורסם ביותר של חברת סוחוי היה הסוחוי Su-47. המטוס החדיש ביותר המיוצר על ידי החברה הוא סוחוי Su-57, אשר מיוצר על ידי רוסיה כמדגים טכנולוגיות.
בשנות האלפיים החלה חברת סוחוי, גם בפיתוח מטוסי נוסעים (Superjet). ב-26 בספטמבר 2007 חשפה חברת סוחוי את מטוס הנוסעים המודרני הראשון (Sukhoi superjet 100) מתוצרתה, המיועד לטיסות אזוריות ויכול לשאת 78–98 נוסעים. סוחוי נחשבת גם ליצרנית מטוסי הנוסעים הגדולה ביותר ברוסיה. החברה נחשבת כאחת מיצרניות המטוסים המתקדמות בעולם לצד חברת בואינג ואיירבוס.
ב-4 באוגוסט 2006, הטילה מחלקת המדינה האמריקנית סנקציות עסקיות על סוחוי בשל חשד לסחר שלה עם איראן.
מטוסי הקרב של חברת סוחוי ושנת פיתוחם

סוחוי-1 – 1939
סוחוי-2 – 1939
סוחוי-3 – 1939
סוחוי-5 – 1944
סוחוי-6 – 1944
סוחוי-7 – 1953
סוחוי-8 – 1948
סוחוי-9 – 1946
סוחוי-11 – 1948 (שיפור של סוחוי-9)
סוחוי-13 – 1950 (שיפור של סוחוי-11)
סוחוי-12 – 1942
סוחוי-15 – 1960
סוחוי-17 – 1965 (שיפור של סוחוי-7) מטוס בעל כנף עם גאומטריה משתנה
סוחוי-20 – 1970 (שיפור של סוחוי-17)
סוחוי-22 – 1973 (שיפור של סוחוי-20)
סוחוי Su-24
סוחוי-25 – 1979 מקבילו של ה-A-10 ת'נדרבולט II האמריקאי
סוחוי-27 – מטוס יירוט ותקיפה. מקבילו של ה-F-15C\D איגל האמריקאי
סוחוי-30 – 1985 (שיפור של סוחוי-27 ומקבילו של ה-F-15E)
סוחוי-32 – 1990 (מטוס קרב-הפצצה ממשפחת סוחוי-27, נועד להחליף את הדגם הישן Su-24)
סוחוי-33 – 1987 (שיפור של סוחוי-27 עם כנפיים מתקפלות, עבור חיל הים הרוסי)
סוחוי-35 – 1995 (שיפור של סוחוי 30)
סוחוי Su-34 – 1995 (שיפור של סוחוי 32)
סוחוי 37 – 1997
סוחוי 39 – 1995 (שיפור של סוחוי-25 עבור חיל הים הרוסי)
סוחוי 47 – 1997
Su-57 – בשירות מבצעי בחיל האוויר הרוסי משנת 2020
סוחוי S-70 אוחוטניק – 2019 בלתי מאויש
סוחוי Su-75 – 2023 מטוס חמקן מדור 5
יצרנית מטוסי הנוסעים סוחוי

חברת סוחוי לייצור מטוסים אזרחיים (Гражданские самолёты Сухого) היא חברה רוסית לייצור מטוסי נוסעים שהוקמה בשנת 2000 ונחשבת לחלק מחברת סוחוי. 25% ממניות החברה נמצאת בבעלות "אלניה איירמאקי" האיטלקית.
משנת 2008, מייצרת החברה את המטוס סוחוי סופרג'ט 100. היו תוכניות לייצור מספר דגמי מטוסים נוספים (למשל סוחוי KR-860) אך הן לא התקדמו לשלב הייצור.
ראו גם

תעשיית תעופה ברוסיה
סוחוי סופרג'ט 100 בטיסת הבכורה שלו, 19 במאי 2008
סילשארקאן

סילשארקאן (בהונגרית: Szilsárkány) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בסילשארקאן מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 756 תושבים, ובשנת 2019 רק 709 תושבים.
יהודי סילשארקאן

בסילשארקאן חיו יהודים בתקופות זמן שונות:
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 32 |  |
| 1880 | 93 | 1,526 |
| 1910 | 58 |  |
| 1920 | 33 |  |
| 1930 | 27 |  |
| 1941 | 3 | 1,330 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד תושבים יהודיים באזור צ'ורנה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת צ'ורנה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | צ'ורנה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • צקוהאזה • דר • אגייד • פאראד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד  • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סאן • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • ואג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בהונגריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סם וורנר

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1887 קראסנושיילץ, רפובליקת פולין 
 פטירה:  5 באוקטובר 1927 (בגיל 40) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות בית שלום 
 שם לידה:  Szmuel Wonsal 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1907 
 בן או בת זוג:  Lina Basquette (1925–1927) 
 צאצאים:  Lita Heller 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של קליפורניה (2012)  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל לואיס "סם" וורנר (באנגלית: Samuel Louis "Sam" Warner;‏ 10 באוגוסט 1887 – 5 באוקטובר 1927) היה מפיק יהודי-אמריקאי יליד פולין, והיה אחד ממקימי אולפני האחים וורנר ולימים כיהן כמנכ"ל התאגיד.
ביוגרפיה

שמואל ווֹנְסָל (Szmuel Wonsal) נולד בפולין בעיירה קראסנושיילץ (אז חלק מהאימפריה הרוסית). הוא היה אחד מבין 11 הילדים של זוג היהודים בנימין, יצרן נעליים, ופרל-לאה (לבית איכלבאום). נודע אחר-כך כ"סם". התעניינותו בסרטים החלה לאחר שראה את הסרט "הגניבה הגדולה ברכבת" של תומאס אדיסון כשעבד בפארק השעשועים סידאר בסאנדאסקי, אוהיו.
וורנר ידוע בזכות הבאת הסאונד לסרטיהם של האחים, ובכך התחיל את עידן הסרטים עם הקול (הראינוע הפך לקולנוע). מטרה זו אומנם הושגה, אבל בדרכה הסתכסך רבות עם אחיו הארי וזמן קצר לפני הקרנת הסרט הראשון עם סאונד, חלה והזניח את בריאותו עד שנפטר. וורנר לא זכה להגיע לבכורת הסרט זמר הג'אז בניו יורק או לראות את ההשפעה הענקית שהביאה המצאתו.
כיום, קבורה גופתו של סם וורנר בבית הקברות "בית שלום" במזרח לוס אנג'לס, קליפורניה בסמוך לקברי כמה מאחיו. לסם וורנר "כוכב" בשדרת הכוכבים בהוליווד.
ראו גם

הארי וורנר
ג'ק וורנר
אלברט וורנר
סימן ניצחון (תעופה)

B–17 " ממפיס בל " עם סימני ניצחון המסמנים 25 משימות הפצצה ו-8 הפלות מטוסי אויב
סימן ניצחון (נקרא גם סימן הפלה או סימני משימה) הוא סמל המופיע על דופן של כלי טיס צבאי כדי לציין ניצחון אווירי שהושג על ידי טייס המטוס או צוותו. השימוש בסימני ניצחון מקורו במהלך מלחמת העולם הראשונה, התפתח במהלך מלחמת העולם השנייה ולעיתים קרובות הוא מופיע בצורה של רונדל או דגל לאומי של הלאום של המטוס שהופל.
סימני הניצחון מצוירים בדרך כלל בעזרת התבנית או בעזרת הדבקת מדבקה.
בחיל האוויר של ארצות הברית, החל משנת 2010, סימוני ניצחון מיושמים בצורת כוכבים ירוקים של שישה אינץ' הממוקמים בתוך גבול שחור עם סוג המטוס המובס בשבלונות בתוך הכוכב באותיות לבן.
היום, סימני ניצחון משמשים לא רק לציון ניצחונות בקרבות אוויר. לדוגמה,על מסוק 66 של הצי האמריקני צוירו סימנים עבור כל משימה למציאת אסטרונאוטים שנחתו. הסימנים צוירו בצורת צללית של קפסולת הנחיתה.
בשנת 2012, צולם מטוס יורופייטר גרמני עם סימון המציין ניצחון מדומה על F-22 Raptor של חיל האוויר האמריקאי, שהושג בקרב אוויר במהלך אימון.
תצלום של סא"לג'יימס הווארד P-51 מוסטנג מראה 12 סימני הריגה עבור ניצחונות אוויריים על טייסים גרמנים ויפנים
חתך האף שלמרטין B-26 Marauder Flak-Bait(מספר סידורי 41-31773), המראה את המספר הרב של סימני הניצחון מ-207 המשימות שלו מעל אירופה מלחמת העולם השנייה.
מטוס F-16BM (מספר סידורי 84606)מטיסת 'חצים' מס' 11 שלחיל האוויר הפקיסטני עםדגל הודי על אפו כסימן הרג לאחר שהפיל את אחד ממטוסיחיל האוויר ההודי אוף מבצע סוויפט רטורטבשנת 2019.
חיל האוויר האמריקניF-4 Phantom II בתמונהבבסיס חיל האוויר טינקר. על לוחית מפצל היניקה שלו סימן הרג בצורת כוכב אדום, המסמל ניצחון אווירי שהושגאוףמלחמת וייטנאם.
צוות הדגמה של רעםJF-17 עם סימן הרג של מזל"ט איראני על האף שהוא הפיל ב-2017.
בחיל האוויר ישראלי

בחיל האוויר ישראלי, מופיעים על מטוסים לא רק סימוני ניצחון בקרבות אויר, אלא גם השתתפות במבצעי הפצצה מורכבות, כמו תקיפת הכור הגרעיני בעיראק או הפצצת בסיסי מחבלים בתוניס.
מקדונל דאגלס F-15 איגל מחיל האוויר הישראלי מציג 4 סימני הרג עבור ניצחונות אוויריים על טייסים סור במלחמת לבנון הראשונה.
מדובר במטוס F-16A נץ מספר 107 של חיל האוויר הישראלי. לנץ 107 יש רקורד קרבי שאין שני לו בצה"ל: הוא הפציץ את הכור הגרעיני העיראקי ב-1981, וב-1982 הוא הפיל 7 מטוסי קרב של האויב (אחד היה יירוט משותף עם מטוס קרב ישראלי אחר).
מקדונל דאגלס F-15D של חיל האוויר 'יד הנפץ' עם סימון של מבצע רגלי עץ
13 הפלות
13 הפלות
סימן הפלה על מטוס F-16D מטייסת 109 שהפיל כטב"מ לבנוני במהלך מלחמת לבנון השנייה
בחיל האוויר ישראלי > סימונים של חיל האוויר עבור תקיפות מטרות קרקעיות

סימון תקיפת מערך טילי הקרקע-אוויר של צבא סוריה בבקעת הלבנון (מבצע ערצב 19)
סימון תקיפת הכור הגרעיני בעיראק (מבצע אופרה)
סימון מבצע "מחוץ לקופסה" (השמדת הכור הסורי)
סימון הפצצת בסיסי מחבלים בתוניס (מבצע רגל עץ)
סימון "מבצע מספריים" על מטוסי מוסטנג במלחמת הסיני
סמל מקאו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  מקאו 
 תאריך אימוץ:  20 בדצמבר 1999 
 
סמל מקאו הנוכחי הוכנס לשימוש ב-20 בדצמבר 1999, יום העברת ריבונותה מפורטוגל לרפובליקה העממית של סין, ונוכח כך נחשב לסמל מחוזי.
הסמל דומה לדגל מקאו במבנה מעגלי: בטבעת הלבנה החיצונית מופיע שמה הרשמי של הטריטוריה בכתב סיני: "中華人民共和國澳門特別行政區" (בעברית: "האזור המנהלי המיוחד מקאו של הרפובליקה העממית של סין") ובאנגלית פשוטה: Macau ובפנים הטבעת מופיע הדגל.
סלח לנו על חובותינו

| --- | --- |

 בימוי:  Antonio Morabito 
 הופק בידי:  מארקו בלארדי 
 מוזיקה:  אנדראה גוארה 
 צילום:  Duccio Cimatti 
 מדינה:  איטליה 
 חברת הפקה:  La Luna  Peacock Film GmbH  Lotus Production  Leone Film Group  Rai Cinema  Netflix
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2018 
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  איטלקית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  €2,000,000
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סלח לנו על חובותינו (באיטלקית: Rimetti a noi i nostri debiti) הוא סרט דרמה איטלקי משנת 2018, על אדם הנאבק תחת כובד המשבר של החובות שלו שנאלץ לעבוד כגובה חוב כדי לפרוע את נושיו. הסרט יצא לאור ב-4 במאי 2018, על ידי נטפליקס.
זהו הסרט האיטלקי הראשון של נטפליקס.
תקציר עלילת הסרט

גבר מובטל שנאבק תחת כובד החובות מתחיל לעבוד כגובה חובות. אף על פי שהוא מתכוון להחזיר לנושים שלו, הוא מגלה עד מהרה שהעסקה יקרה באופן בלתי צפוי.
שחקנים ודמויות

קלאודיו סנטמריה כגידו
מארקו ג'אליני כפרנקו
ג'רזי שטהר כפרופסור
פלוניה קודהלי כרינה
אגניישקה זולבסקה כדורוטה
לאונרדו ניגרו כפנטינארי
מדדלנה קריפה בתפקיד
פאולה לביני כסיגרה רינאלדי
ליליאנה מסארי כסימונה לורייס
וינצ'נזו טאנאסי כפדרונה די קאסה
הערות שוליים

↑  Official Forgive Us Our Debts | Netflix Official Site
↑  Forgive Us Our Debts on IMDb
↑  "Forgive Us Our Debts, Official Trailer [HD], Netflix".
↑  "Netflix announces three original Italian projects".
↑  Forgive Us Our Debts: Netflix unveils trailer for first Italian film
ספארקס

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  נבדה נבדה
 ראש העיר:  Ed Lawson
 תאריך ייסוד:  1904
 על שם:  John Sparks 
 שטח:  93.07 קמ"ר
 גובה:  1,345 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  105,006 (דירוג: 295 בארצות הברית, 2019)
  ‑ צפיפות:  1,131.71 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  39°32′26″N 119°44′55″W﻿ / ﻿39.540472222222°N 119.74872222222°W﻿ / 39.540472222222; -119.74872222222 
 https://www.cityofsparks.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ספארקס(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ספארקס(למפת נבדה רגילה) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.ספארקס(למפת נבדה מוגדלת) קרסון סיטי לאס וגאס הנדרסון רינו אלקו מסקיט וינמאקה קליפורניה אורגון איידהו י ו ט ה  אריז.ספארקס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ספארקס (באנגלית: Sparks) היא העיר החמישית בגודלה בנבדה שבארצות הברית הממוקמת מזרחית לעיר רינו. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-105,000 תושבים.
היסטוריה

ההתיישבות האירופאית באזור החלה בשנות ה-50 של המאה ה-19, והואצה בתחילת המאה ה-20. בשנת 1905 ההתיישבות הוכרזה כעיר.
ספארת נאמה

ספארת נאמה (בטורקית עות'מאנית: سفارت نامه; מילולית "ספר השגרירות") הוא ז'אנר קלאסי בספרות הטורקית המקורב במהותו לסיאחת נאמה ("ספר המסעות"). ספרות ה"ספארת נאמה" מתארת את מסעותיהם וחוויותיהם של שגרירים טורקיים בארצות ובירות זרות, לרוב אירופאיות. מחברי ה"ספארת נאמה" כתבו וערכו אותם במטרה להציגם בפני הסולטאן ובכירי המנהל, ולפיכך עוטים לרוב ציביון רשמי למחצה. מטרתם המוצהרת הייתה להעביר את "חוויית" הארץ הזרה, כמו גם לספק מידע עליה. מסיבה זו, ובשל הכלים הספרותיים בהם נעשה שימוש כדי להשיג את מטרתם, ה"ספארת נאמה" בעלי ערך רב לשחזור התקופה והמרחב אותם הם מתארים, כמו גם לשפוך אור על הנעשה בחצר העות'מאנית בת התקופה ועל חבריה.
ה"ספארת נאמה" הקדום ביותר ששרד מתאר את הקריירה הדיפלומטית של קארא מהמט צ'לבי ומתמקד במסעו לחצר האוסטרית בווינה בשנת 1655. אולם, מרבית ה"ספארת נאמה" ששרדו הם בני המאה ה-18. "ספארת נאמה" אלו שופכים אור על התפישה העות'מאנית של אירופה המערבית ה"אחרת", בעידן שזו החלה לגבור על יתר חלקי העולם ובהם האימפריה העות'מאנית במדע, תרבות, פיתוח וכוח צבאי. עם היחלשותה היחסית של האימפריה למול המערב גבר זרם השליחים והנציגים הדיפלומטיים שנשלחו מן האימפריה מערבה, בין היתר במטרה להבין את הסיבות לפער המתרחב לרעתם. בשלהי המאה ה-18 אף הוקמו שגרירויות קבועות בבירות האירופאיות המרכזיות. הגידול בסגל הדיפלומטי הביא לריבוי של ספרים מסוג ה"ספארת נאמה".
השגרירות הטורקית הראשונה בפריז ב-1720, ציור צרפתי בן התקופה
לסקרנות הרבה שגילו השליחים הדיפלומטיים העות'מאניים בארצות המערב, היו שותפים גם בני שיחם בבירות האירופאיות ביחס לתרבות העות'מאנית. אחדים מבני שיח אלו חיברו אף הם ספרים בגרמנית או בצרפתית ובהם תיאורים מפורטים של התרבות העות'מאנית כפי שהבינו אותה מפי השליחים העות'מאניים.
בסך הכל נכתבו למעלה מ-40 ספרים מז'אנר ה"ספארת נאמה". בין הבולטים שבהם היו ה"ספארת נאמה" עבי הכרס של יִרְמִיסְכִיס מהמט צ'לבי, השגריר הראשון בפריז ב-1720; אהמט רסמי אפנדי, השגריר הראשון של טורקיה בברלין ב-1764; גיריטלי אלי אזיז אפנדי, שגריר נוסף בברלין ב-1796. בין היעדים המתוארים בספרות ה"ספארת נאמה" ניתן למצוא את לונדון, ברלין, פריז, סטוקהולם, רוסיה, פולין, איטליה, ספרד, איראן, הודו, מרוקו ובוכרה. ספרים אחרים מצומצמים בהיקפם נושאים לרוב אופי רשמי ומקצועי ומכונים "תקריר", הווה אומר: דו"ח.
ראו גם

סיאחת נאמה
| ספרות פרסית (ادبیات پارسی) |
| --- | --- | --- |
| ז'אנרים ויצירות | שאהנאמה • זפר נאמה • קאבוס נאמה • סיאסת נאמה • ספארת נאמה • סיאחת נאמה • |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: sefaretname
סין המרכזית

אזור סין המרכזית.
בירוק = אזור התכנית של "עליית סין המרכזית"
סין המרכזית (בסינית: 华中; פין-יין: Huázhōng) הוא שמו של אזור גאוגרפי, ואזור תרבותי (עם הגדרה מעורפלת במידה מסוימת), בחלק המרכז-דרום-מזרחי של הרפובליקה העממית של סין. אזור זה כולל את מחוזות של הנאן, הוביי והונאן, ובחלק מההתייחסויות גם את מחוז ג'יאנגשי.
לאחר חלוקה גאוגרפית מחודשת, סין המרכזית היא באופן רשמי חלק מ"דרום-מרכז סין" (中南), אך בחלוקה אדמיניסטרטיבית רשמית זו, אינו כולל את ג'יאנגשי. בהקשר של התכנית של "עליית סין המרכזית" על ידי מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין של 2004, המחוזות הקרובים הנוספים שאנשי ואנחויי, נכללים, ומוגדרים גם אזורים של מרכז סין לפיתוח אזורי.
סם ויטוור

| --- | --- |

 לידה:  20 באוקטובר 1977 (בן 46) גלנוויו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 עיסוק:  שחקן ומדבב ומוזיקאי
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  תיכון גלנברוק סאות' 
 https://www.samwitwer.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
סמואל סטוארט ויטוור (באנגלית: Samuel Stewart Witwer; נולד ב-20 באוקטובר 1977 בגלנוויו, אילינוי, ארצות הברית) הוא שחקן ומדבב ומוזיקאי אמריקאי.
הוא נולד וגדל בפרבר גלנוויו בפאתי שיקגו, אילינוי. יש לו אח אחד. ויטוור היה סולן בלהקה בתיכון גלנברוק סאות', בו גם למד דרמה ותיאטרון.