stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמתית'אל מחמוד
הערות שוליים

↑  Yale Student Wins International Poetry Slam Competition, Connecticut Public, ‏2015-10-28 (באנגלית)
1 2  United Nations High Commissioner for Refugees, Emtithal Mahmoud, UNHCR (באנגלית)
↑  Emi’s Story – Emi Mahmoud (באנגלית בריטית)
↑  Emtithal Mahmoud Shares Her Work Promoting Peace with Poetry, law.yale.edu (באנגלית)
↑  Dayna Evans, Today’s Inspiration Comes From This Young Sudanese-American Slam Poet, The Cut (באנגלית אמריקאית)
↑  Haleema, 2013-04-08, נבדק ב-2022-07-13
↑  Román Castellanos-Monfil, Yale senior wins the Individual World Poetry Slam Championship, YaleNews, ‏2015-10-26 (באנגלית)
↑  United Nations High Commissioner for Refugees, Boy in the Sand By Emi Mahmoud, UNHCR (באנגלית)
↑  "BBC 100 Women 2015: Who is on the list?". BBC News (באנגלית בריטית). 2015-11-17. נבדק ב-2022-07-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2019000446  VIAF: 36154739869952991743   WorldCat (עם VIAF): 36154739869952991743 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמתית'אל מחמוד".
Via (תחבורה)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  דניאל רמות  אורן שובל
 תקופת הפעילות:  2012–הווה (כ־12 שנים)
 מיקום המטה:  ניו יורק 
 משרד ראשי:  ניו יורק סיטי, ניו יורק, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  שירות קריאת הסעה  שירות נסיעות משותפות
 מנכ"ל:  דניאל רמות
 עובדים:  950
  
 www.ridewithvia.com
 
.Via Transportation, Inc היא חברה פרטית אמריקאית המספקת פתרונות תוכנה לתחבורה חכמה, הכוללים שירות קריאת הסעה ונסיעות משותפות בזמן אמת. גוף הפיתוח של החברה הכולל כמחצית מהעובדים יושב בישראל, ואילו גוף התפעול והפיתוח העסקי יושב בניו יורק. הטכנולוגיה שפיתחה החברה משרתת פרויקטים בעשרות ערים וביותר מ-20 מדינות ברחבי העולם.
היסטוריה

Via נוסדה בשנת 2012 על ידי צמד היזמים הישראלים, דניאל רמות ואורן שובל. השירות מבוסס על ניסיונם של המייסדים עם שירותי מוניות משותפות בישראל. השירות הושק באופן בלעדי במנהטן בשנת 2014, ובנובמבר 2015 הורחב גם לשיקגו.
באוגוסט 2016, השיקה Via את שירותיה בוושינגטון.
Via השיקה שותפות עם חברת התחבורה הצרפתית Keolis בינואר 2017. השותפות משתמשת בטכנולוגיה של Via לצורך שירות נסיעות משותפות המופעל על ידי חברת הבת של החברה הצרפתית.
חברת Arriva UK Bus השיקה את ArrivaClick, יישומון לפי דרישה שפותח בשיתוף עם Via, במרץ 2017. Via השיקה את Savy, יישומון המשתמש בטכנולוגיה של החברה, ובצי של כלי רכב בבעלות החברה, בקווינסטאון, ניו זילנד, בנובמבר 2017.
באמצעות שותפות עם קפיטל מטרו באוסטין, טקסס, השיקה החברה את Pickup, שירות לפי דרישה, ביוני 2017. בתחילה השירות היה פעיל רק שלושה ימים בשבוע בצפון מזרח אוסטין, בשלב ההרצה.
בספטמבר 2017 גייסה החברה 250 מיליון דולר מיצרנית הרכב הגרמנית דיימלר. ההשקעה כללה 50 מיליון דולר למיזם משותף בין מרצדס-בנץ ו-Via כדי להקים את ViaVan, שנועד להפיץ שירותי הסעה לפי דרישה ברחבי אירופה ולהרחיב את המערכת של Via לרשויות התחבורה האירופיות והעיריות ביבשת. ViaVan הושק לראשונה במרץ 2018 באמסטרדם.
חברת ViaVan הודיעה על הרחבת הפעילות לברלין בדצמבר 2017. בהודעה שנמסרה, נכתב כי צי הרכבים בברלין יכלול 300 כלי רכב ויושק באביב 2018, בכפוף לאישורי הרגולטורים.
בנובמבר 2017, בהמשך לשותפות עם מערב סקרמנטו, נפרס צי מכוניות מדגמי מרצדס-בנץ שמתפקדות כמו נסיעה היברידית ברכב ובאוטובוסים.
באותו חודש, רשות התחבורה המחוזית במטרופולין לוס אנג'לס סיכמה גם היא על שותפות עם Via על מנת להוסיף את שירותיה של חברת ההסעות למערכת המטרו בקיץ שלאחר החתימה. השותפות כוללת שלוש תחנות מרכזיות המציעות את שירות ההסעות, וממומנות על ידי סובסידיות אשר ניתן להשתמש בהן באמצעות כרטיסי ה-TAP של התחבורה הציבורית, והן מומנו באמצעות תשלום בסך 1.35 מיליון דולר מהמינהל הפדרלי לתחבורה.
בשנת 2018, באמצעות שותפות עם העיר ארלינגטון שבטקסס, החלו בחברה להפעיל שירות של 10 טנדרים עבור תושבי העיר, בחלק מהעיר. בחודש הראשון לפעילותו, הסיע השירות למעלה מ-5,000 נוסעים עם ציון של 97% מהנוסעים. בשנה הראשונה לפעילותו נערכו בו 85,000 נסיעות. העירייה והשלטון הפדרלי מממנים את השירות ב-1.8 מיליון דולר לשנה, ומחיר נסיעה בודדת לנוסע הוא 3 דולרים. בתום שנת פעילות חודש החוזה עם החברה לשנה נוספת, שטח הכיסוי גדל וצי כלי הרכב גדל ל-15. בעיר לא קיימת תחבורה ציבורית אחרת.
נוכחותה של Via במערב סקרמנטו שבקליפורניה הייתה חלק מהסכם לשנה אחת באמצעות תשלום של 400 אלף דולר מטעם מועצת ממשלת מחוז סקרמנטו.
רשות התחבורה הציבורית בסינגפור חתמה על חוזים בשווי של כמעט חצי מיליון דולר עם Via, בשיתוף עם משרד התנועה במדינה בפברואר 2018. החוזים עוסקים בניסוי אוטובוסים לפי דרישה.
באוגוסט 2019 זכתה Via במכרז של מחלקת החינוך של עיריית ניו יורק להפעלת קווי האוטובוסים לבתי הספר בעיר, המסיעה 150 אלף תלמידים ביום.
במרץ 2023 רכשה ויה את אפליקציית Citymapper, המספקת שירותי ניווט בתחבורה ציבורית, מוניות ורכיבה על אופניים ב-100 מיליון דולר.
בישראל

מרכז הפיתוח של החברה פועל כחברה בשם ויה טכנולוגיות תחבורה בע"מ ושוכן בתל אביב.
בישראל > Bubble

בישראל, הוכרז בנובמבר 2018 על שיתוף פעולה בין החברה לבין חברת דן, שתפעיל צי מיניבוסים שישתמש בטכנולוגיה שפיתחה Via. השירות קרוי "Bubble" ומופעל על ידי חברת דן, החל לפעול בסוף אפריל 2019 וניתן בגבעתיים ובחלקים מתל אביב ורמת גן, כפיילוט לבדיקת השירות. לפי הערכות, משרד התחבורה סבסד את השירות בכ-45 מיליון ש"ח בשנה. צי המיניבוסים כלל בהתחלה 40 מיניבוסים והורחב ל-100 במהלך השנה הראשונה. עלות נסיעה עומדת על 12.5–15 ש"ח, בהתאם לביקוש (ישנה הנחה של 50% לאזרחים ותיקים), ורק חלק קטן מכלי הרכב יהיו נגישים לנכים. בדצמבר 2019 הכריזה חברת דן כי השירות עבר את מכסת 4,500 הנסיעות היומיות שהוגדרה בתנאי המכרז. בדצמבר 2022 הכריז משרד התחבורה על סיום השירות בגוש דן בסוף החודש.
בישראל > תיקתק

בפברואר 2019 הוכרז על שיתוף פעולה נוסף בין החברה לבין חברת אגד, שתפעיל אף היא צי מיניבוסים שמשתמש בטכנולוגיה שפיתחה Via. השירות בשם תיקתק החל לפעול במרץ 2020, בחיפה. בספטמבר 2020 החל השירות לפעול בירושלים. בדצמבר 2022 הכריז משרד התחבורה על סיום השירות בירושלים בסוף החודש.
מימון

ב-26 במרץ 2014 גייסה החברה 10 מיליון דולר במימון עגול בסבב A.
באפריל 2015, גייסה החברה 27 מיליון דולר במימון בסבב B.
במאי 2016, גייסה החברה 70 מיליון דולר בסבב C בהובלת חברת ההשקעות הישראלית פיטנגו, C4 ונצ'רס, הרסט ונצ'רס ורומן אברמוביץ', והודיעה כי בכוונתה לגייס עוד 30 מיליון דולר בשבועות הקרובים.
בספטמבר 2017 השקיעה חברת דיימלר 50 מיליון דולר במיזם משותף עם החברה, ומקורות אמרו כי שווי ההשקעה הכולל עשוי להגיע ל-250 מיליון דולר.
במרץ 2020 הוכרז על גיוס נוסף של 400 מיליון דולר מידי קרן EXOR האיטלקית, לפי שווי של 2.2 מיליארד דולר.
בנובמבר 2021 גייסה החברה 130 מיליון דולר, לפי שווי של 3.3 מיליארד דולר.
בפברואר 2023 גייסה החברה 110 מיליון דולר לפי שווי של 3.5 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  יונה אנג'ל ברומוויץ', כמו לקחת אוטובוס יוקרה: Via, שירות שיתוף נסיעות, זמין במנהטן, באתר ניו יורק טיימס, ‏13 במרץ 2015
↑  פאיז סידקי, חדש ל-D.C, שירות ridesharing Via רוצה להחליף את הקו האדום במהלך SafeTrack, באתר וושינגטון פוסט, ‏1 באוגוסט 2016
↑  טלי ציפורי, תחבורה על פי דרישה של Via הושק בפריז, באתר גלובס, ‏31 בינואר 2017
↑  פול טיילור, שירות שיתוף הנסיעות Savy הושק בעלות של 5 דולר לנסיעה, באתר Orgo Daily Times, ‏27 בנובמבר 2017
↑  אלן גריסון, זה נבנה כמו תערובת של אוטובוסים ואובר, הכול עבור כמה דולרים או פחות, באתר The Sacramento Bee, ‏8 בנובמבר 2017
↑  מלורי לוקלר, כרטיסי TAP של לוס אנג'לס ישמשו גם לשאטלים עבור הנוסעים בתחנות המטרו, באתר Engadget
↑  טקסס מתעלת אוטובוסים לשירות הנסיעה של Via, באתר CBS This Morning, ‏5 במרץ 2018
↑  Arlington’s Via Rideshare Transportation Program to Continue in 2019,‏ 6 בדצמבר 2018
↑  אריק רוקר, מערב סקרמנטו מתקשר עם חברת שירות הסעות כדי לבנות תוכנית תעבורתית חדשה, באתר Fox 40, ‏7 בנובמבר 2017
↑  כריסטופר טאן, שתי חברות דנות בעסקה לביצוע ניסויים באוטובוס לפי דרישה, באתר The Straits Times, ‏13 בפברואר 2018
↑  מאת אודי עציון, VIA מעוניינת להסיע את הילדים שלכם לבית הספר, באתר ynet, 24 באוגוסט 2019
↑  מאיר אורבך, ויה רוכשת את אפליקציית תכנון הנסיעה הבריטית סיטימאפר ב-100 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 16 במרץ 2023
↑  אהוד קינן, ‏נסיעת מבחן: המיניבוס השיתופי של באבל דן, באתר ‏מאקו‏, 15 באפריל 2019
↑  דניאל שמיל, ‏הפרטים נחשפים: כך ימומן ניסוי התחבורה השיתופית הענק הראשון בישראל, באתר גלובס, 20 בפברואר 2019
1 2  רועי רובינשטיין, שירותי "באבל" בגוש דן ו"תיק תק" בירושלים יפסיקו לפעול ב-31 בדצמבר, באתר ynet, 1 בדצמבר 2022
↑   אסנת ניר, "תיק תק" ולעבודה: מיניבוסים שנוסעים לפי הזמנה החלו לפעול גם בחיפה, באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2020
↑  חדש בירושלים: שירות "אגד תיק תק" יוצא לדרך, באתר "סרוגים", 14 בספטמבר 2020
↑  Via, Crunchbase (באנגלית)
↑  Mike Isaac, Via, יישומון הסעות משותפות, גייס 27 מיליון דולר עבור קארפול, באתר Bits Blog, ‏2 באפריל 2015 (באנגלית)
↑  Via גייסה 27 מיליון דולר עבור שירות קארפול סטייל הסעות משותפות, באתר TechCrunch (באנגלית)
↑  Via Raises $100 Million to Support Rapid Growth, www.businesswire.com, ‏5 במאי 2016 (באנגלית)
↑  Merced, Michael J. de la (2016-05-05). "Via Attracts Financing, Despite Silicon Valley's Nervousness About Ride Sharing". The New York Times (באנגלית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-02-22.
↑  Carpooling Startup Via Raises Big Money To Take On Uber, Lyft, Fortune (באנגלית)
↑  Via raises $250M led by Daimler to bring its carpooling technology to Europe, TechCrunch (באנגלית)
↑  Ridesharing co Via raises $250m led by Daimler, Globes
↑  הגר רבט, דווקא עכשיו: ויה מגייסת 400 מיליון דולר לפי שווי של 2.25 מיליארד, באתר כלכליסט, 30 במרץ 2020
↑  מאיר אורבך, כלכליסט-טקויה הישראלית כבר שווה 3.3 מיליארד דולר, לאחר גיוס של 130 מיליון, באתר כלכליסט, 30 בנובמבר 2021
↑  מאיר אורבך, למרות הסנטימנט: היוניקורן ויה גייס 110 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 13 בפברואר 2023
מיניבוס "תיקתק" בירושלים
פיליפ עירון

| --- | --- |

האנדרטה לזכר רב החובל פיליפ עירון
 מדינה:  ישראל 
 
מצפה
רמון
מצפה
רמון
פיליפ עירון (22 במאי 1942 בלגיה - 22 במרץ 1995), היה רב חובל, נתב ומנהל מחלקת תפעול בנמל אילת. הוא היה חבר מועצת עיריית אילת ובשנים 1988–1993 היה סגן ראש עיריית אילת.
ביוגרפיה

עירון נולד ב-1942 בבלגיה כפיליפ הופשטטר לפריץ ומלכה הופשטטר.
היה נתב בנמל אילת, ובמקביל לעבודתו זו הקים, יחד עם רב חובל הנמל, חברה פרטית לשירותי ים בשם "מרין".
עירון מונה לרב חובל של אניית הצובר "מינרל דמפייר" של צי הסוחר הישראלי. ב-22 ביוני 1995 התנגשה האנייה באנייה קוריאנית, וטבעה. כל אנשי צוותה, 9 ישראלים ו-21 זרים, טבעו. בערכאת הערעור של בית המשפט לאדמירליות בבריטניה נקבע כי האונייה הקוריאנית הייתה אחראית לתאונה ביחס של 4:1 לעומת המינרל דמפייר.
גופותיהם של עירון ועוד ארבעה ישראלים אותרו והובאו לקבורה בישראל.
עירון נישא לחיה ולזוג נולדו 3 בנות ובן.
הנצחה

המרינה העירונית באילת קרויה על שמו של עירון. אנדרטה לזכרו נמצאת במרינה. האנדרטה היא מעשה ידיו של האמן האילתי אמיר אלקיים. היא בנויה ממבנה אבן ועליו עוגן צבוע בכחול. בצד האחורי יש פסוק מספר יונה, פרק ב', פסוק ד': ”כל משבריך וגליך עלי עברו”.
בבסיס האנדרטה יש פרטים על קורות חייו של עירון.
פרטים על פיליפ עירון בבסיס האנדרטה
מבט מהצד על האנדרטה
אנדרטת פיליפ עירון באילת
הערות שוליים

↑  אלי דנון, רב חובל ונתב ניהלו חברה פרטית בעת עבודתם, מעריב, 27 ביולי 1980
↑  The Hanjin Madras vs. The Mineral Dampier
↑  מרינה עירונית, באתר החברה הכלכלית לאילת
↑  האמן אמיר אלקיים, במגזין של אילת
אסנת פישמן

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1972 (בת 52) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995
 מקום לימודים:  בית צבי 
 מספר צאצאים:  2
 פרסים והוקרה:  פרס קלצ'קין לשחקנית מצטיינת לשנת 2003
 פרופיל ב-IMDb
 
אסנת פישמן (נולדה ב-25 במרץ 1972 בתל אביב) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בתל אביב וגדלה ברמת השרון לאב העוסק בעיבוד שבבי מדויק ואם קוסמטיקאית.
בוגרת תיכון אלון ברמת השרון.
בצה"ל שירתה בתיאטרון הגדנ"ע.
בשנת 1995 סיימה את לימודיה בבית הספר לאומנויות "בית צבי".
במהלך לימודיה זכתה במלגות שונות: מלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל בשנים 1993, 1994, 1995 ובמלגות ע"ש עדה בן-נחום, ירון ירושלמי, משה זעירי, וזהרה שאקוב.
קריירה > בתיאטרון

בתיאטרון הספרייה: ב-1995 גילמה את ארסוליה בהצגה "להלביש ערומים" מאת לואיג'י פיראנדלו שעיבד וביים יורם פאלק.
בפסטיבל תיאטרון קצר: ב-2003 שיחקה בהצגה "מחזה לילה" מאת יהושע סובול שביים בן לוין.
קריירה > בתיאטרון > בתיאטרון הקאמרי

ב-1996 גילמה את לוצ'יאנה בהצגה "קומדיה של טעויות" מאת שייקספיר שביים עמרי ניצן בתיאטרון הקאמרי. ב-1997 גילמה את אוליביה בהצגה "הלילה השנים עשר" מאת שייקספיר בבימוי מיכאל גורביץ'; גילמה את הכלה בהצגה "רצח" מאת חנוך לוין בבימויו של עמרי ניצן, וגילמה את אסתר וולף (אינגריד) בהצגה "אדון וולף" שכתב הלל מיטלפונקט (על פי "וולפונה" מאת בן ג'ונסון) וביים אילן רונן. ב-1998 גילמה את מרתה (החליפה בתפקיד זה את לימור גולדשטיין) בהצגה "המורדים" שכתבה עדנה מזי"א וביים עמרי ניצן. ב-1999 גילמה את אלמה בהצגה "אלמה" שכתב וביים יהושע סובול, וגילמה את שירה בלאו כהן בהצגה "המפקח" מאת ג'ון בוינטון פריסטלי שעיבד וביים שמואל הספרי. ב-2001 גילמה את דוניה רוסיטה בהצגה "דוניה רוסיטה הרווקה" מאת פדריקו גארסיה לורקה שביים דוד מוכתר-סמוראי, וגילמה את מיקי בהצגה "הרב קמע" שכתב וביים שמואל הספרי (על פי "טרטיף" מאת מולייר). ב-2002 גילמה את דפנה בהצגה "אקורדיונים" שכתב וביים שמואל הספרי.
קריירה > בתיאטרון > בתיאטרון הבימה

ב-2003 גילמה את אילנה סומו-ברנדשטטר בהצגה "קופסה שחורה" שעיבד וביים חנן שניר ע"פ ספרו של עמוס עוז. ב-2004 גילמה את נטליה פטרובנה בהצגה "חודש בכפר" מאת איוואן טורגנייב שעיבד וביים חנן שניר. ב-2005 גילמה את האם בהצגה "מלחמה" מאת לארס נורן שביים אילן רונן. ב-2006 גילמה את רוחמה בהצגה "נמר חברבורות" מאת יעקב שבתאי שביים חנן שניר, וגילמה את ג'ודי בהצגה "חתונה מושלמת" מאת רובין הודון שביים מוני מושונוב.
ב-2007 גילמה את מיקה בהצגה "החותנת" מאת אנדרו ברגמן שעיבד רשף לוי וביים אלון אופיר. ב-2008 גילמה את טומי בהצגה "משוגעת" שכתבה (בשיתוף עם השחקנים) וביימה יעל רונן. באותה שנה גילמה את הלן בהצגה "החגיגה" שכתבו תומאס וינטרברג, מוגנס רוקוב ובו הר הנסן וביים חנן שניר. הצגה זו הייתה קופרודוקציה של תיאטרון הבימה ותיאטרון הקאמרי. ב-2009 גילמה את אירנה ניקולייבנה ארקדינה בהצגה "השחף" מאת אנטון צ'כוב בבימויו של רמי הויברגר. ב-2011 שיחקה בהצגה "מונוגמיה" מאת סטלה פילי שביים רמי הויברגר, וגילמה את ולריה בהצגה "קוויאר ועדשים" מאת ג'וליו סקארניצ'י ורנצו טאראבוזי שביים מוני מושונוב. ב-2013 גילמה את בקי בהצגה "אם הבית" מאת הלל מיטלפונקט שביים אלון אופיר. ב-2014 גילמה את אסיה בהצגה "המאהב" מאת אברהם ב. יהושע שעיבדה שחר פנקס וביימה שיר גולדברג, וגילמה את אלכס פוקסט בהצגה "חיזור גורלי" מאת ג'יימס דירדן שביים משה קפטן.
ב-2015 החלה לגלם את המרקיזה דה מרטיי בהצגה "יחסים מסוכנים" מאת כריסטופר המפטון ע"פ רומן מכתבים מאת דה לאקלו שביים אילן רונן. ב-2016 החלה לגלם את אנה קוונגל (תפקיד ראשי) בהצגה "לבד בברלין" על פי הנס פאלאדה שביים אילן רונן.
ב-2017 שיחקה את דסי (התפקיד הראשי) במחזה "עושה כרצונו" מאת מוטי לרנר, על פי ספרה של אסתי וינשטיין, שביימה איה קפלן בתיאטרון הבימה. באותה שנה שיחקה גם במחזה "Love Love Love".
בשנת 2021 שיחקה במחזמר "עוד חוזר הניגון" מאת מוטי לרנר, על פי הביוגרפיה של נתן אלתרמן מאת דן לאור.
במרץ 2023 הופיעה בהצגה לאופולד-שטאט בתיאטרון הבימה.
בדצמבר 2024 החלה לשחק בתפקיד המלכה המקראית איזבל במחזה "אוכלים" מאת יעקב שבתאי.
קריירה > בקולנוע ובטלוויזיה

ב-1999 גילמה את המורה שולה בסדרה "שמש" וגילמה תפקיד אורח בסדרה "כסף קטלני". בשנת 2000 גילמה את זוהר שלום בסרט הקולנוע "הבולשת חוקרת" שכתב חיים מרין וביים מרק רוזנבאום. על תפקידה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הטובה ביותר. ב-2001 גילמה את טליה בעונה השנייה של סדרת הדרמה "שבתות וחגים" שביים רני בלייר. ב-2002 שיחקה בסרט הטלוויזיה "אהבות אחרונות" שכתב וביים יצחק צפל ישורון. ב-2003 גילמה את ליהיא, אומנית תל אביבית בסרט "האסונות של נינה" שכתב וביים שבי גביזון. ב-2004 גילמה את מיקי בטלנובלה של HOT "מיכאלה" שביים יצחק שאולי. ב-2005 שיחקה בדרמה הטלוויזיונית "מה אתה סח" שכתב אבנר ברנהיימר (על פי סיפור מאת גפי אמיר) וביים איתן צור. ב-2009 גילמה את נירית ברק בסדרת הנוער "ראש גדול" ב-yes; גילמה את אלונה בשן בסדרת המתח "תמרות עשן" של HOT3 שכתב נח סטולמן וביים עודד דוידוף וגילמה את פנינה פסטרנק בסדרה "גירושים נפלאים" שכתבה לימור נחמיאס וביים עופר ויצמן. ב-2012 שיחקה בסרט "רווקה פלוס" שכתב וביים דובר קוסיאשווילי. ב-2016 שיחקה בתפקיד הראשי בסרטו של איתן גרין "חדרי הבית". ב-2017 שיחקה בתפקיד ראשי בסרטו של צחי גראד "הבן-דוד". ב-2021 משחקת בסדרה "הבאר". ב-2022 עלתה הסדרה "שנות הירח", בה מגלמת פישמן את נורית גפן. באותה שנה שיחקה בסרט הסיפור שלנו. שם שיחקה את שרון בראל. בחודש מאי בשנת 2022, עלתה לשידור ב-HOT סדרת הטלוויזיה "ירושלים", שם היא משחקת את דמותה של רבקה. ב-2023 עלתה לשידור הסדרה "השגרירות", בה היא מגלמת את אלנה מימן, אשתו של השגריר. כמו כן, גילמה בזיגי את הפסיכולוגית אוריאן פישמן.
חיים אישיים

פישמן הייתה נשואה לאמרגן אורן גורביץ', ולהם בת שנולדה בשנת 2009 ובן שנולד בשנת 2012, אורן ואסנת התגרשו בשנת 2019.
פרסים והוקרה

ב-1997 זכתה בפרס המלגה על שם עדנה פלידל בתיאטרון הקאמרי.
זוכת פרס קלצ'קין לשחקנית מצטיינת לשנת 2003, על תפקידה בהצגה "קופסה שחורה".
הערות שוליים

↑  מיכאל הנדלזלץ, חיית במה: המיקום של "אלמה" בעייתי, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2009
↑  נילי ברקן, ‏קריקטורה במקום אמירה חברתית, באתר גלובס, 22 בדצמבר 1999
↑  הרב קמע, באתר הארץ, 27 במרץ 2001
↑  תמי זילברג, ‏נפיחת אקורדיון, באתר גלובס, 24 במרץ 2002
↑  ציפי שוחט, אחרי ההתרסקות, באתר הארץ, 20 במאי 2003
↑  מיכאל הנדלזלץ, משוגעת עם קבלות, באתר הארץ, 30 ביוני 2008
↑  רון שוורץ, ‏לפוצץ את הבועה, באתר גלובס, 15 בפברואר 2010
↑  טל לוין, עכבר העיר, "מונוגמיה": עוד פעם אחת על קריסת מעמד הביניים, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2011
↑   מיכאל הנדלזלץ, "אם הבית": עלובות החיים, באתר הארץ, 24 במאי 2013
↑  מיכאל הנדלזלץ, "חיזור גורלי": סקס והבמה המסתובבת, באתר הארץ, 9 בדצמבר 2014
↑   מיכאל הנדלזלץ, "לבד בברלין": גלויות מימים חסרי אונים, באתר הארץ, 12 בספטמבר 2016
↑  אורין ויינברג, "עושה כרצונו": סיפורה של אסתי ויינשטיין מצמרר על הבמה, באתר ynet, 6 בפברואר 2018
רון שוורץ, ‏חיים של אחרים, באתר גלובס, 15 בפברואר 2018
↑  מרט פרחומובסקי, עכבר העיר, "Love Love Love": הפקה אנרגטית ומעודנת, באתר הארץ, 10 במרץ 2017
↑   ננו שבתאי, "עוד חוזר הניגון": מסכת צעקנית, קיטשית ושטחית שקשה לקרוא לה מחזה, באתר הארץ, 7 בנובמבר 2021
↑   טליה בנון צור, "'אוכלים' זה מחזה על שרה וביבי'? תראו ותשפטו. זה לא נכתב עליהם", באתר הארץ, 23 בדצמבר 2024
↑  דלין - משקיעה גם ב"הבולשת חוקרת", באתר גלובס, 14 בנובמבר 2000
↑  מרב יודילוביץ', הוליווד פינת יצחק שדה, באתר ynet, 14 בנובמבר 2000
↑  יחלו צילומי העונה החדשה של "שבתות וחגים", באתר הארץ, 7 במאי 2002
↑  "היה או לא היה" יפתח את רצועת השידור החדשה של סרטים מקומיים בהפקת הכבלים, באתר הארץ, 1 בינואר 2003
↑  אורי קליין, נינה, אל תלכי, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2003
↑  נילי ברקן, ‏הבורגנים חוזרים, באתר גלובס, 27 בינואר 2005
↑   אורי קליין, "הבן דוד": קומדיה של טעויות על שמאלני נאיבי, באתר הארץ, 8 במאי 2018
↑  ציפי שוחט, פרסי הבימה לשחקנים, יוצרים ועובדים, באתר הארץ, 24 בפברואר 2004
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394167705171  VIAF: 308761615   WorldCat (עם VIAF): 308761615
בחורים רעים 2

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  מייקל ביי 
 הופק בידי:  ג'רי ברוקהיימר 
 תסריט:  רון שלטון, ג'רי סטאהל 
 עריכה:  רוג'ר ברטון 
 שחקנים ראשיים:  ויל סמית'   מרטין לורנס פיטר סטורמר
 מוזיקה:  טרבור רבין   סטיב ג'בלונסקי
 צילום:  אמיר מכרי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סוני
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  18 ביולי 2003
 משך הקרנה:  141 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, הוד פילם, סרט באדי קאפ, סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  דרום פלורידה, קובה, מיאמי 
 תקציב:  130,000,000‏$
 הכנסות:  273,339,556‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   badboys2
 סרט קודם:  בחורים רעים
 סרט הבא:  בחורים רעים לתמיד
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
בחורים רעים 2 הוא סרט פעולה קומי אמריקאי משנת 2003 של הבמאי מייקל ביי. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2003, והוא סרט המשך לסרט משנת 1995, "בחורים רעים".
לאחר יציאת הסרט יצא לו גם משחק בשם: Bad Boys: Miami Takedown (אנ'), המבוסס על הסרט.
תקציר העלילה

שוטרי מחלקת הסמים במיאמי (MPD) מייק לאורי (ויל סמית') ומרקוס ברנט (מרטין לורנס) יוצאים לחקור את גל סמי האקסטזי, השוטף את עירם. במהלך מעקב אחר מפגש לעסקת סמים במסיבה של "קו קלוקס קלאן" באזור הביצות התפתח קרב יריות שבו מרקוס נורה בישבנו בטעות על ידי מייק. בעקבות מרדף מכוניות שזוג הבלשים נקלע אליו בטעות גיל כי סיד (גבריאל יוניון), אחותו של מרקוס סוכנת במחלקת הסמים, ומייק נאלץ לספר למרקוס כי הוא יוצא עם אחותו 5 חודשים. הירי בשוגג והקשר בין מייק לסיד גורם ליחסים מורכבים בין מייק ומרקוס במהלך כל הסרט. חקירתם מובילה אותם למאפיונר קובני בשם ג'וני טאפיה (ג'ורדי מולה) המתכוון להשתלט על תנועת הסמים בסביבה. סיד, המגויסת כסוכנת חשאית כחברתו של טאפיה, נחשפת ונחטפת לקובה ובעקבות כך מתארגן מבצע גדול לחילוץ סיד בפיקודם של מייק ומרקוס.
צוות שחקנים

ויל סמית' - הבלש מייק לאורי, שותפו וחברו הטוב ביותר של מרקוס.
מרטין לורנס - הבלש מרקוס ברנט, חברו הטוב ביותר של מייק ושותפו.
גבריאל יוניון - הסוכנת הסמויה, אחותו של מרקוס וזוגתו של מייק.
ג'ו פנטולינו - המפקד של מייק ומרקוס.
ג'ורדי מולה - מאפיונר קובני בעל קרטל סמים.
מוזיקה

את המוזיקה לסרט הלחין וכתב טרבור רבין משכבר הלחין את המוזיקה לסרטו של ביי "ארמגדון", לצדו של רבין המוזיקאי "הקבוע" של מייקל ביי, סטיב ג'בלונסקי שהלחין פסקולים של סרטים רבים של ביי כמו: "רובוטריקים" ועוד.
סרט המשך

סרט שלישי בסדרה תוכנן עוד משנת 2008, ותחילה הצהיר מייקל ביי על האפשרות לביים גם אותו. עד שנת 2015 נכתב תסריט לסרט, שהפצתו תוכננה לפברואר 2017, ואף פורסם כי צפוי סרט רביעי בסדרה ביולי 2019. באוגוסט 2016, אולפני סוני הצהירו כי הסרט השלישי ייקרא "בחורים רעים לתמיד" וייצא לאקרנים בינואר 2018. אולם לאחר מספר דחיות נוספות בהפקה ותאריך הפצת הסרט, אולפני "סוני" הסירו את הסרט השלישי מלוח הזמנים המתוכנן. בפברואר 2018, פורסם כי סרט שלישי מתוכנן שוב והצילומים צפויים להתחיל בנובמבר 2018 עם כוונה לצאת לאקרנים בינואר 2020. בפועל הצילומים התחילו ב-7 בינואר 2019. הסרט עלה לאקרנים לראשונה ב-17 בינואר 2020.
הערות שוליים

↑  הפוסט של ויל סמית' על תחילת הצילומים, באינסטגרם
| בחורים רעים |
| --- | --- | --- |
| סרטים | בחורים רעים (1995) • בחורים רעים 2 (2003) • בחורים רעים לתמיד (2020) • בחורים רעים: הכל או כלום (2024) |  |
| סדרות טלוויזיה | L.A.'s Finest |  |
| אישים | ג'רי ברוקהיימר • מייקל ביי • ויל סמית' • מרטין לורנס • ג'סיקה אלבה • גבריאלה יוניון |  |
| משחקים | Bad Boys: Miami Takedown    |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 746e3bc0-daa4-4dee-b03f-e32d9f211c74 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סרטים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Younger Dryas

טמפרטורת האוויר והצטברות הקרח כפי שנמדדה מליבות קרחונים בגרינלנד בתקופת היונגר דרייס
(יונגר דרייס או הדרייס הצעיר) היונגר דרייס הוא תופעה אקלימית ששיאה התרחש בשנים 12,900 - 11,500 שנים לפני זמננו, בסיום עידן הקרח האחרון בתקופת הפליסטוקן ומיד לפני המעבר לתקופת ההולוקן.
במהלך התקופה צנחו הטמפרטורות בחצי הכדור הצפוני באופן חד. בארכאולוגיה של המזרח התיכון, תופעה זו אירעה מיד לפני המהפכה החקלאית, במעבר מהתקופה האפיפלאוליתית לתקופה הנאוליתית.
מקור השם

מקור השם בצמח Dryas octopetala הצומח כיום בטונדרה שלאורך חופי אוקיינוס הקרח סביב הקוטב הצפוני, באזורים האלפיניים ובפסגות הקווקז.
באותה תקופה קרה צמח הדרייס דרומה משם באזורים המכוסים כיום יערות והוא בולט בשרידים הבוטניים מאותה תקופה.
מציאותו מעידה על תקופה קרה מאוד שעברה על חצי הכדור הצפוני.
אורכה של התקופה ומאפייניה

לאחר שיאה של תקופת הקרח האחרונה, החל מ-30,000 שנה לפני זמננו התחיל אקלים כדור הארץ להתחמם באופן איטי.
לפני כ-16,000 שנה הואץ מאוד קצב ההתחממות, לאחר ההתחממות המואצת כ-14,500 לשנה לפני זמננו, חלה ירידה פתאומית בטמפרטורה העולמית, ירידה שהואצה עוד יותר כ-13,000 שנה לפני זמננו, למשך כ-1500 שנה שררו בחצי הכדור הצפוני תנאים הדומים לתקופת הקרח, לעומת זאת בחצי הכדור הדרומי, למרות שהתחממות נעצרה לא חלה נסיגה בטמפרטורות כפי שחלה בחצי הכדור הצפוני.
סיומה של התקופה חל באותה פתאומיות כפי שהחלה, החל מ-11,500 שנה לפני זמננו חלה התחממות פתאומית, המסמנת את סוף עידן הקרח האחרון ותחילת ההולוקן (העידן הבין קרחוני הנוכחי).
קצב ההתחממות הואט בהמשכו של ההולוקן והחל מ-10,000 שנה לפני זמננו ועד לסיומו של האלף הקודם הטמפרטורות נשארו קבועות במידה רבה וחמות ביחס לעידן הקרח.
יש חוקרים ומוסדות מחקר כגון NOAA אשר משתמשים בשם יונגר דרייס לכלל התקופה ויש חוקרים (Blytt–Sernander system) המחלקים תקופה זו לתקופות משנה:
ה-Older Dryas כ-14,000 עד 13,600 שנה לפני זמננו שהיא תקופה קרה ויבשה (באירופה)
ה-Allerød כ-13,600-12,900 שנה לפני זמננו שהיא תקופת ביניים חמה ולחה יחסית.
ה-Younger Dryas עצמו 12,900-11,600 שנה לפני זמננו.
בשיטה זו השם יונגר דרייס (כלומר הדרייס הצעיר) מיוחד לחלקה האחרון, הקר והפתאומי שבה צנחו הטמפרטורות בכ-10 מעלות תוך כמה עשרות שנים.
הסיבות להתקררות

מקובל כיום כי ההתקררות חלה בעקבות עצירת זרמי הים המוליכים מי ים חמים מהאזור הטרופי צפונה לאורך חופי צפון אמריקה לעבר חופי אירופה (המסוע הצפון אטלנטי).
הסיבה לעצירת הזרמים נעוצה ככל הנראה בהמסת קרחונים שהוסיפה כמות גדולה של מים מתוקים קרים לפני הים ושיבשה את משטר הזרמים.
יחד עם זאת הוצעו סיבות נוספות להתקררות ובניהם התפרצות הר געש ופגיעת אסטרואיד/כוכב שביט.
האקלים בארץ ישראל בתקופת ה-Younger Dryas והתרבות האנושית

בתחילה הניחו כי ההתקררות הביאה להתייבשות האקלים גם בישראל אך מחקר משקעי ים המלח עולה כי בתקופת ה-Younger Dryas עלו פני ים המלח ביותר משישים מטרים, דבר המצביע על תקופה לחה. בדומה לכך חקר איזוטופים בשיני צבאים שניצודו באותה תקופה מצביע גם הוא על תקופה לחה וקרה.
סיום תקופת ה-Younger Dryas בארץ ישראל מקביל לסיומה של התרבות הנאטופית השייכת לתקופת האבן הקדומה (התקופה האפיפלאוליתית) והתחלת תקופת האבן החדשה (התקופה הנאוליתית) ומקובל שיש קשר בין השינוי האקלימי לשינוי התרבותי.