stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איווקו יורוסטאר

| --- | --- |

איווקו יורוסטאר הגורר (Tractor Unit) מסמי-טריילר
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  איווקו (ר"ת של Industrial Vehicle Corporation)  Magirus (אנ') (קרוי גם: Iveco Magirus AG) בבעלות CNH Industrial (אנ') (גרמניה)  Iveco Argentina S.A (ארגנטינה)  Iveco a brand of CNH Industrial) Iveco Brasil) ברזיל  IVECO Australia (אוסטרליה)
 שנות ייצור:  1993–2002
 הרכבה:  איטליה איטליה  גרמניה גרמניה  ברזיל ברזיל  ארגנטינה ארגנטינה  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  Iveco Turbostar
 מודל אחריו:  איווקו סטרליס
 חברת אם:  פיאט
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 9,495 סמ"ק המפיק 375 כ"ס ב-2,100 סל"ד, מנוע "איווקו" מסוג "Iveco 8460.41 L"  6 צילינדרים, 13,798 סמ"ק המפיק 420 כ"ס, מנוע "איווקו" מסוג "Iveco 8210.42 L"  6 צילינדרים, 13,798 סמ"ק המפיק 469 כ"ס ב-1,800 סל"ד (משנת 1995)  V8 צילינדרים, המפיק 514 כ"ס ב-1,800 סל"ד  6 צילינדרים, 10,308 סמ"קהמפיק 400 כ"ס (1999-1998)  6 צילינדרים, 10,308 סמ"קהמפיק 430 כ"ס (1999-1998)  6 צילינדרים, 130 ליטר המפיק 460 כ"ס  6 צילינדרים, 130 ליטר המפיק 480 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 16 מהירויות מתוצרת "ZF"  תמסורת ידנית – 12 מהירויות מתוצרת "Eaton"  תמסורת חצי אוטומטית "EuroTronic gearbox"
איווקו יורוסטאר (באיטלקית: Iveco EuroStar) היא סדרה של משאיות כבדות כולל סמי-טריילר המיועדים לשימוש ארוך טווח, להובלת סחורות כבדות למרחקים גדולים, מתוצרת יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1993–2002. בנוסף יוצרו דגמי "איווקו יורוסטאר" בגרמניה, ברזיל, ארגנטינה ואוסטרליה.
סגנון גוף: "Cab over" - הוא סגנון גוף של משאית, אוטובוס או טנדר עם חזית אנכית, "פנים שטוחות" או מכסה מנוע למחצה, כאשר תא הנהג של המשאית יושב מעל (או מקדימה) הציר הקדמי. מבנה זה מנוגד למשאית קונבנציונלית שבה המנוע מותקן מול הנהג.
תצורות תא נהג

קבינה קצרה עם גג נמוך (ביקוש מועט מאד)
קבינה עמוקה עם גג נמוך (ביקוש מועט)
קבינה עמוקה עם גג מוגבה, אידיאלי להובלה ארוכת טווח עם לינות
תא נוסעים גבוה (הבטיח נוחות מקסימלית)
הנעות

4x2
6x2
6x4
גלריה

"איווקו יורוסטאר"
"איווקו יורוסטאר"
"איווקו יורוסטאר" מכלית (משאית)
"איווקו יורוסטאר" מכלית (משאית)
"איווקו יורוסטאר"
"איווקו יורוסטאר"
"איווקו יורוסטאר"
ראו גם

איווקו
הערות שוליים

↑  היסטוריה של איווקו 1985–1994 web.archive.org/web/20120626132047
↑  החברות החשובות ביותר של 2009 webcitation.org
↑  "איווקו יורוסטאר" סמי-טריילר autoline.info/-/sale/tractor-units/IVECO-Eurostar
איוונקיב

איוונקיב (באוקראינית: Іва́нків) הוא יישוב עירוני במחוז קייב שבאוקראינה, הממוקם על הגדה השמאלית של הנהר טטריב ומונה 10,191 תושבים, נכון ל-2021.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
במאה ה-15, השטחים שהיו מסביב לאיוונקיב, "זמליה טרודיניבסקה", היו שייכים לבויאר אוליניה יוהנוביץ'. ב-1524, מלך פולין זיגמונט הראשון, מסר את השטחים הללו לטישקו פרוסורה. ב-1589, איוון פרוסקורה הפך לבעלים של השטחים, ובאותה השנה, היישוב הוקם ונקרא על שמו של איוון פרוסקורה. תחילה היישוב נקרא "איווניב" ו-"איווניבקה", אך בהמשך ההיסטוריה צבר את השם "איוונקיב".
במאה ה-17, הייתה מלחמה בין עם אתני טורקי לבין מתיישבי איוונקיב, שבסופה רבים מן האנשים בעיר מתו או נאלצו לעבוד בעבודות כפייה.
היסטוריה > יהדות איוונקיב

יהודים החלו להתיישב בעיר במחצית השנייה של המאה ה-18 והדבר נבע ככל הנראה מהקצאת שטחים ליהודים במסגרת תחום המושב. ב-1865 נבנה בית כנסת בעיר ובשנת ה-1897 52% מהתושבים היו יהודים. בתחילת המאה ה-19 היו בבעלות יהודי העיר שני דוכני מסחר וטחנה. העיר סבלה משריפות תכופות במאה ה-19. שריפה חזקה במיוחד פרצה ב-31 במרץ 1891, והרסה את הישיבות ובתי כנסת. בשנת 1893 קיבלה הקהילה אישור לשחזורם. עד שנת 1900 היו שני בתי כנסת בעיר, שאינם קיימים עוד היום.
בשנת 1913 יהודי העיר ניהלו את רוב המסחר והיו בבעלותם מרבית החנויות: 19 חנויות ירקות, 4 חנויות בגדים, 2 חנויות למצרכים, 4 יצרני ברזל ו-3 חנויות למוצרי עור, זאת בנוסף לטחנה שהעסיקה 29 עובדים. כמו כן הייתה ספרייה יהודית, ביקור חולים ותלמוד תורה.
במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הגיעו הסובייטים ב-1918 לעיר. בשנים 1918–1921 פעלו בסביבה כנופיות אשר התעמתו עם הצבא האדום. במהלך הפשיטות של הכנופיות על העיר והישובים בסביבה, נפגעו גם יהודים והורו להם לשלם סכומי כסף, התנגדות גררה עונשים ו-150 יהודים נורו למוות בבית הכנסת באיוונקיב. במהלך אותן שנים התרחשו בסך הכל 3 פוגרומים במהלכם נהרגו חלק מיהודים ומרביתם ברחו. לאחר הפוגרום השלישי נשארו רק 4 משפחות יהודיות.
לאחר מלחמת האזרחים החלו היהודים לחזור לעיר וב-1939 התגוררו בה 430 יהודים. בערך מחיצתם הספיקו לעזוב עד כיבוש העיר ב-23 באוגוסט 1941 על ידי גרמניה הנאצית. מרבית היהודים שנשארו נרצחו על ידי האיינזצגרופן במהלך ספטמבר 1941. מסוף 1941 נלקחו לאיוונקיב יהודים מהמחוזות הסמוכים ונרצחו בסביבת העיירה. העיר שוחררה על ידי הצבא האדום ב-11 בנובמבר 1943.
בעיר קיים בית קברות יהודי ובו כ-150 קברים.
היסטוריה > מלחמת אוקראינה-רוסיה

ב-27 בפברואר 2022, נטען כי מוזיאון איוונקיב להיסטוריה והיסטוריה מקומית נהרס במהלך קרב איוונקיב, קרב שהתפתח במהלך מלחמת אוקראינה–רוסיה, וכתוצאה מאותו הקרב, 20 ציורים של האמנית מריה פרימצ'נקו נהרסו.
| שנה | יהודים | הערות |
| --- | --- | --- |
| 1765 | 642 | (27% מסך התושבים) |
| 1881 | 721 |  |
| 1897 | 1577 | (52% מסך התושבים) |
| 1923 | 206 |  |
| 1939 | 430 | (11% מסך התושבים) |
| 2016 | 20~ |  |
גאוגרפיה

איוונקיב ממוקמת בין קייב לפריפיאט, כ-68 קילומטרים דרומית לתחנת הכוח הגרעינית צ'רנוביל. בשונה מיישובים אחרים, איוונקיב לא נפגעה מאסון צ'רנוביל.
הערות שוליים

↑  Іванків, Інформаційно-пізнавальний портал | Київська область у складі УРСР | (ב־)
↑  The Untold Stories. The Murder Sites of the Jews in the Occupied Territories of the Former USSR, webcache.googleusercontent.com
1 2  Ivankov, Ukraine Jewish Heritage: History of Jewish communities in Ukraine, ‏2017-03-18 (באנגלית בריטית)
↑  https://www.esjf-cemeteries.org/project/ivankiv/ (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012875576405171
איסמעיל חאלדי

איסמעיל חאלדי (בערבית: إسماعيل خالدي; נולד ב-1971) הוא הדיפלומט הבדואי הראשון במשרד החוץ הישראלי והשגריר המיועד בטורקמניסטן. בשנים 2020–2022 כיהן כשגריר ישראל לא-תושב באריתריאה.
ביוגרפיה

חאלדי נולד בכפר ח'וואלד, הוא השלישי מבין אחד עשר ילדים. הוא חי באוהל בדואי עד גיל שמונה והלך 6 קילומטרים כדי ללמוד בבית ספר. חאלדי הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים מאוניברסיטת תל אביב. הוא שירת במשרד הביטחון, במשטרת ישראל ובצבא ההגנה לישראל כאנליסט פוליטי.
חאלדי יזם פרויקט בשם "טיול ולמידה עם בדואים בגליל", שהביא אלפי צעירים יהודים לח'וואלד כדי ללמוד על התרבות וההיסטוריה של הבדואים. לדבריו, המפגשים הללו עוררו בו השראה להיות דיפלומט.
חאלדי החל לעבוד בשירות משרד החוץ בשנת 2004. ביוני 2006 מונה לסגן קונסול בקונסוליית ישראל בסן פרנסיסקו. באוגוסט 2009 מונה חאלדי ליועץ המדיני של שר החוץ אביגדור ליברמן.
חאלדי טוען כי יש עדיין דרך ארוכה לפני שהמיעוט הבדואי ישיג שוויון זכויות מלא בישראל, אך המצב משתפר, ויותר בדואים מסיימים בית ספר תיכון, מתקבלים לאוניברסיטאות ומשיגים משרות טובות יותר מאי פעם. לדבריו, ”יש הבדלים במסורת ובדת בינינו, אבל בסוף היום כולנו אזרחי ישראל”. הוא רואה את עצמו כבדואי גאה ורואה את מדינת ישראל כמועילה לקהילה הבדואית.
בשנת 2020 מונה לתפקיד שגריר ישראל באריתריאה, השגריר הישראלי הראשון ממוצא בדואי. אריתריאה מעולם לא אישרה את מינויו, ללא מתן נימוק כלשהו, ועל כן הוא עבד כשגריר לא-תושב מישראל עד שביולי 2022 הוחלט לסגור את השגרירות.
בספטמבר 2022 הוחלט על מינויו של חאלדי לשגריר בטורקמניסטן, בכפוף לאישור הממשלה.
ספרו

A Shepherd's Journey: the story of Israel's first Bedouin diplomat, 2010 ISBN 978-965-555-473-1
הערות שוליים

↑  Ishmael Khaldi: A Bedouin, a Muslim And an Unlikely Israeli Diplomat
↑  Israel’s First Bedouin Diplomat Visits Santa Barbara
↑  Israel’s first Bedouin envoy, באתר ynet‏, 22 ביוני 2006
↑  מירית קושניר, רועה הצאן הבדואי הפך ליועץ של ליברמן, באתר mynet (כפי שנשמר בארכיון האינטרנט), 28 בינואר 2011
↑  From Bedouin Shepherd to Israeli Diplomat
↑  איתמר אייכנר, לראשונה: שגריר בדואי בשירות החוץ הישראלי, באתר ynet, 5 ביולי 2020
↑  איתמר אייכנר, "האריתריאים כמו קיר": לפיד החליט לסגור את השגרירות הישראלית, באתר ynet, 9 ביולי 2022
↑  אריאל כהנא, תמיר מורג, רשמית: זו השגרירה המיועדת של ישראל בטורקיה, באתר ישראל היום, 19 בספטמבר 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007489460905171  ISNI: 0000 0003 5998 3956  LCCN: no2012005762  VIAF: 221494237   WorldCat (עם VIAF): 221494237
איווקו דיילי

| --- | --- |

Iveco Daily, שנת 2014
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Iveco EcoDaily  Fiat Daily (דור ראשון עד שנת 1983)  OM Grinta (דור ראשון)  Alfa Romeo AR8 (דור ראשון)  Zastava Rival (דור ראשון)  Irisbus EcoDaily (דור ראשון)
 יצרן:  איווקו (ר"ת של Industrial Vehicle Corporation)  IVECO Spain  Iveco Argentina S.A (ארגנטינה)  Iveco a brand of CNH Industrial) Iveco Brasil) ברזיל  Hongyan (צר') (שותפות 50 אחוז פיאט-"איווקו" ו-50 אחוז "Shanghai Automotive Industry Corporation" (אנ') (סין)  חברת משאיות ואוטובוסים בשותפות (Joint venture (אנ')) עם "פיאט-איווקו" (לוב)  Zastava Trucks (אנ') (סרביה)
 שנות ייצור:  1978–הווה
 הרכבה:  איטליה איטליה  ספרד ספרד  סרביה סרביה  אוקראינה אוקראינה  פולין פולין  ברזיל ברזיל  ארגנטינה ארגנטינה  מצרים מצרים  אלג'יריה אלג'יריה (דור ראשון)  לוב לוב  וייטנאם וייטנאם  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין (משנת 1997 - הווה, קרוי: "Iveco Daily Ousheng")
 מודל קודם:  OM X-series (אנ')
 מודל אחריו:  Fiat Ducato (אנ')
 חברת אם:  פיאט
 משקל:  3.5–5.0 טון  3.5–5.5 טון (דור רביעי)
 בסיס גלגלים:  3,050–3,400 מ"מ (דור רביעי)
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי דיזל דור ראשון 4 צילינדרים, 2.5 ליטר המפיק 72 כ"ס, 75 כ"ס  4 צילינדרים, 2.5 ליטר המפיק 95 כ"ס (מגדש טורבו-דיזל) מנועי דיזל דור שני 4 צילינדרים, 2.5 ליטר המפיק 75 כ"ס  4 צילינדרים, 2.8 המפיק 85 כ"ס  4 צילינדרים, 2.5 ליטר המפיק 103 כ"ס (מגדש טורבו-דיזל)  4 צילינדרים, 2.8 ליטר המפיק 103 כ"ס, 128 כ"ס (מגדש טורבו-דיזל) מנועי דיזל דור שלישי 4 צילינדרים, 2.8 המפיק 90 כ"ס  4 צילינדרים, 2.8 ליטר המפיק 106 כ"ס, 125 כ"ס, 146 כ"ס (מגדש טורבו-דיזל)  4 צילינדרים, 2.3 ליטר המפיק 101 כ"ס, 120 כ"ס (משנת 2003)  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 136 כ"ס, 166 כ"ס (משנת 2004) מנועי דיזל דור רביעי 4 צילינדרים, 2.3 ליטר המפיק 89 כ"ס, 96 כ"ס, 116 כ"ס  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 144 כ"ס, 176 כ"ס מנועי דיזל דור חמישי 4 צילינדרים, 2.3 ליטר המפיק 106 כ"ס, 126 כ"ס, 146 כ"ס  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 146 כ"ס, 170 כ"ס  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 136 כ"ס  מנוע גז טבעי דחוס (מנועי גז טבעי (אנ')) מנועי דיזל דור שישי 4 צילינדרים, 2.3 ליטר (2,287 סמ"ק) המפיק 106 כ"ס, 126 כ"ס, 146 כ"ס, מנוע פיאט סדרה "Fiat JTD engine" (אנ')  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 146 כ"ס, 170 כ"ס, 205 כ"ס  4 צילינדרים, 3.0 ליטר המפיק 136 כ"ס  מנוע גז טבעי דחוס
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 6 מהירויות (דור שישי)  תמסורת חצי-אוטומטית – 6 מהירויות (דור שישי)  תמסורת אוטומטית - 6 מהירויות מתוצרת "ZF", סוג תמסורת "ZF 8HP transmission" (אנ') (דור שישי)
 מעצב:  Luan Hasnay (דור ראשון)
איווקו דיילי (באנגלית: Iveco Daily) היא מסחרית אשר מיוצרת במספר סגנונות גוף ובתצורות נוספות מתוצרת יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר מיוצרת באיטליה משנת 1978.
בנוסף דגמי "איווקו דיילי" יוצרו או מיוצרים בספרד, סרביה, ארגנטינה, ברזיל, אוקראינה, פולין, הרפובליקה העממית של סין, לוב, אלג'יריה ווייטנאם.
דורות "איווקו דיילי"

דור ראשון – יוצר בין השנים 1978–1992, דגם "דיילי 35" ו"דיילי 50" (5.0-3.5 טון), דגם "דיילי 50" בעל קיבולת עומס של 17.0 מ"ר.
דור שני – יוצר בין השנים 1990–2000, בשנת 1996 עבר מתיחת פנים.
דור שלישי – יוצר בין השנים 2000–2006
דור רביעי – יוצר בין השנים 2006–2011, משנת 2007 יוצרה גם גרסה הנעה כפולה 4x4.
דור חמישי – יוצר בין השנים 2011–2014
דור שישי – מיוצר משנת 2014–הווה.
תצורות

מסחרית.
מיניבוס.
טנדר בתצורות: קבינה קונבנציונלית, קבינה כפולה.
רכבי הצלה וביטחון: כבאית, אמבולנס (כולל אמבולנס צבאי), ניידת משטרה.
גלריה

איווקו דיילי, שנת 1978 - מסחרית
איווקו דיילי - טנדר קבינה כפולה
איווקו דיילי, שנת 1989
איווקו דיילי, שנת 2006
איווקו דיילי
איווקו דיילי, דור רביעי
איווקו דיילי, שנת 2011
איווקו דיילי - מיניבוס בסין
איווקו דיילי - מיניבוס ביורקשייר, צפון בריטניה
איווקו דיילי - מיניבוס
איווקו דיילי - מיניבוס (צולם בפולין)
איווקו דיילי, שנת 2016
איווקו דיילי - אמבולנס
איווקו דיילי - אמבולנס צבאי בצבא סרביה
איווקו דיילי, שנת 1978 - כבאית
איווקו דיילי, שנת 2014 - כבאית
איווקו דיילי גרר משטרתי במשטרת סן פרנסיסקו במדינת קליפורניה, ארצות הברית
איווקו דיילי - ניידת משטרה בסין
איווקו דיילי - ניידת משטרה
איווקו דיילי - ניידת משטרה, הנעה 4x4, בשירות הקרביניירי ממשטרות איטליה
איווקו דיילי - ניידת משטרה במשטרת בנגלדש
ראו גם

איווקו
הערות שוליים

↑  דגם Alfa Romeo AR8 alfaromeo-club.com/model/alfa-romeo-ar8-18
↑  היסטוריה של איווקו 1985–1994 web.archive.org/web/20120626132047
↑  איווקו ספרד accentglobal.com/newsletters/issue-n18/iveco-spain-a-truck-every-six-minutes
↑  איווקו דיילי חדש iveco.com/Italy/Prodotti/Pages/nuovo-iveco-daily-furgone
↑  איווקו דיילי iveco.com/uk/products/pages/new-daily-van
↑  Rohrbach, Hans U., ed. (1982), Internationaler Nutzfahrzeug-Katalog (Inufa) 1982 [International Commercial Vehicle Catalog] (in German), 24, Solothurn, Switzerland: Vogt-Schild AG, p. 214
אלוף האלופים 2018

אלוף האלופים 2018 היה המהדורה ה-23 של גביע אלוף האלופים (הסופר-קאפ הישראלי). המשחק נערך ב-28 ביולי 2018 בין הפועל באר שבע, אלופת ליגת העל לעונת 2017/2018, לבין הפועל חיפה, מחזיקת גביע המדינה לעונת 2017/2018.
בעונה שלפני כן זכתה הפועל באר שבע לאחר ניצחון של 4-2 על בני יהודה תל אביב.
לאחר 90 דקות שהסתיימו בתיקו 1–1 משער עצמי לטובת הפועל באר שבע של חן דילמוני ושער להפועל חיפה של גבריאל תאמאש, כשללא הארכה, ניגשו שתי הקבוצות ישירות לדו-קרב פנדלים, בו ניצחה הפועל חיפה 4–5 את הפועל באר שבע.
מהלך המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 28 ביולי 2018 | הפועל חיפה | 1–1 | הפועל באר שבע | אצטדיון נתניה, נתניה, ישראל צופים: 5,215 שיפוט: ישראל גיא ברגר |
| 28 ביולי 2018 | גבריאל תאמאש  26'   |  | חן דילמוני  24' (עצמי)   | אצטדיון נתניה, נתניה, ישראל צופים: 5,215 שיפוט: ישראל גיא ברגר |
|   |   | תוצאת פנדלים |   |   |
|   | גבריאל תאמאש    ניסו קפילוטו    מקסים פלקושצ'נקו    גיא חדידה    גל אראל    | 5–4 | בן שהר    מאור מליקסון    ניב זריהן    חן עזרא    שיר צדק    |   |
אלוף האלופים 2021

אלוף האלופים 2021 היה המהדורה ה-26 של גביע אלוף האלופים (הסופר-קאפ הישראלי). המשחק נערך ב-25 ביולי 2021 באצטדיון סמי עופר שבחיפה, ישראל, ובו זכתה אלופת ליגת העל לעונת 2020/2021, מכבי חיפה, לאחר ניצחון ביתי בתוצאה 0–2 משערים של בן שהר ומוחמד אבו פאני את מחזיקת גביע המדינה של עונה זו, מכבי תל אביב.
סיכום המשחק

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 ביולי 2021 | מכבי חיפה | 2–0 | מכבי תל אביב | אצטדיון סמי עופר, חיפה, ישראל צופים: 19,798 שיפוט: ישראל לירן ליאני |
| 25 ביולי 2021 | בן שהר  48'   מוחמד אבו פאני  73' |  |  | אצטדיון סמי עופר, חיפה, ישראל צופים: 19,798 שיפוט: ישראל לירן ליאני |
איינור דואן

| --- | --- |

איינור דואן בהופעה בשנת 2008
 לידה:  1 במרץ 1975 (בת 49) צ'מישגזק, טורקיה 
 מוקד פעילות:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 סוגה:  מוזיקת פולק 
 שפה מועדפת:  טורקית 
 חברת תקליטים:  Kalan Müzik 
 www.aynurdogan.net
 פרופיל ב-IMDb
 
איינור דואן או איינור דוגן (בטורקית: Aynur Doğan, ‏ נולדה בשנת 1975) היא זמרת כורדית טורקית.
חייה

איינור דואן נולדה בעיירה צ'מישגזק (Çemişgezek) השוכנת בהרים במחוז טונג'לי שבטורקיה. למדה בטונג'לי ואחר כך באלאזיג.
כשהייתה בת 17, בשנת 1992 משפחתה ברחה לאיסטנבול בגלל הסכסוך בין כוחות הביטחון הטורקים ובין חברי מפלגת הפועלים של כורדיסטן הבלתי חוקית "PKK". שם סיימה את לימודי התיכון ואחר כך למדה נגינת בגלמה וקריאת תווים אצל אריף זאג. אחר כך למדה פיתוח קול אצל בגום ארדם ואשקין מטינר, גם כן בבית הספר של אריף סאג.
- ASM - באיסטנבול.
היא השיקה את האלבום הראשון שלה בשנת 2002
בשנת 2004 הוציאה אלבום נוסף Keçe Kurdan בבית ההוצאה "קאלאן מוזיק" של חסן סלטיק. ההקלטה נאסרה למכירה על ידי בית המשפט המחוזי של דיארבקיר בנימוק ש"הסיתה נשים להימלט לגבעות אל חברי המחתרת וזורעת פילוג בעם". בסופו של דבר בוטל האיסור מאוחר יותר באותה שנה.
בדומה לאחיותיה, שבחרו גם כן להיות זמרות, איינור מבצעת מוזיקה בהשפעה מערבית אף גם שירים מסורתיים של רועי צאן מאנטוליה.
על ידי השתתפותה בסרט של יאבוז טורגול, "גנול יאראסי" (2005) הייתה איינור דואן האמנית הראשונה ששרה בכורדית בסרט טורקי - את השיר Dar Hejiroke.
לקחה חלק באותה שנה גם בסרט התיעודי של פטיח אקין "Hatırası" ("תוך חציית הגשרים). ב-2007 הכניס הבמאי יוקסל יאבוז
את השיר שלה, "קצ'ה קורדן" בפסקול הסרט התיעודי "Close up Kurdistan
דיסקוגרפיה

Seyir, 2002.
2004 Keçe Kurdan (נערה כורדית),
2005 Bahar (אביב), עם קרדש טורקולר (Kardeş Türküler) ,
2005 - Miraz (משאלה), עם מיקאיל אסלן .
2005 Nûpel (עלה חדש),
2008 Güldünya Şarkıları (שירים לגולדוניה)
2010 Rewend (נווד)
2013 Hevra (ביחד)
איווקו 380 יורוקלאס

| --- | --- |

Iveco 380 Euroclass (צולם בליבורנו)
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  איווקו יורוקלאס
 יצרן:  איווקו ר"ת של Industrial Vehicle Corporation)
 שנות ייצור:  1993–2006
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  פיאט 370
 מודל אחריו:  Irisbus Evadys (איט')
 חברת אם:  פיאט
 אורך:  10.5–12.0 מטר
 רוחב:  2.50 מטר
 גובה:  3.26–3.56 מטר
 משקל:  12,480 ק"ג (ריק), 17,995 ק"ג (כולל כושר העמסה מקסימלי)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 7,685 סמ"ק המפיק 220 כ"ס, 260 כ"ס (מנוע דיזל מתוצרת "איווקו" סוג מנוע "Iveco 8360.46 diesel"  6 צילינדרים, 9,498 סמ"ק המפיק 240 כ"ס, (מנוע דיזל מתוצרת "איווקו" סוג מנוע "IVECO 8469.21"  6 צילינדרים, 7,790 סמ"ק המפיק 289 כ"ס, 352 כ"ס, מנוע טורבו-דיזל מתוצרת "איווקו" מסוג "cursor-8"  6 צילינדרים המפיק 431 כ"ס, מנוע טורבו-דיזל
איווקו 380 יורוקלאס (באיטלקית: Iveco 380 Euroclass, קרוי גם: Iveco EuroClass) הוא אוטובוס בינעירוני אשר יוצר ב-2 גרסאות, מתוצרת יצרנית המשאיות, האוטובוסים, הצמ"ה, המנועים, וכלי רכב צבאיים איווקו חברת בת של פיאט אשר יוצר באיטליה בין השנים 1993–2006.
חטיבת "Iveco Bus"

חטיבת Iveco Bus הוקמה באמצעות מיזוג חטיבות האוטובוסים של "Fiat Industrial", איווקו ורנו בינואר 1999, כאשר איקרוס אוטובוס (אנ') נוספה בסוף 1999. חטיבת האוטובוסים של איקרוס נמכרה בשנת 2006 לקבוצת Műszertechnika group בהונגריה.
בין השנים 2003–2010, איריסבוס הייתה בבעלות של 100% על ידי חברת "איווקו" של קבוצת פיאט, והחברה נקראה "איריסבוס איווקו" (Irisbus Iveco).
מאז 2013, איריסבוס נמצאת בבעלות 100% של חברת CNH Industrial (אנ')
"איווקו 380 יורוקלאס"

אוטובוס חד-סיפוני.
אוטובוסים עם רצפה גבוהה (3 מדרגות).
1 דלת כניסה-יציאה.
אוטובוס ביעירוני אשר שירת חברות תחבורה רבות באיטליה כולל את הקרביניירי, "Guardia di Finanza" (אנ'), כוחות כיבוי האש הלאומיים (איט') וצבא איטליה.
יוצא לצרפת ולמספר ארצות במזרח אירופה.
"איווקו 380 יורוקלאס" > גרסאות

"EuroClass H" – קווים ביעירוניים, השכרת נסיעה קצרה (אורך האוטובוס: 10.5–12.0 מטר).
"EuroClass HD" – קווים למרחקים ארוכים (אורך האוטובוס: 12.0 מטר).
גלריה

"איווקו 380 יורוקלאס"
"איווקו 380 יורוקלאס", שנת 1995
"איווקו 380 יורוקלאס"
"איווקו 380 יורוקלאס"
"איווקו 380 יורוקלאס"
"איווקו 380 יורוקלאס"
"איווקו 380 יורוקלאס"
"איווקו 380 יורוקלאס" - מבט לתא הנהג
ראו גם

איווקו
איווקו יורוסטאר
איווקו מיוואי / איריסבוס מיוואי
הערות שוליים

↑  מנועי איווקו kmotorshop.com/device/motor-list
↑  מנוע cursor-8 iveco.com/uk/products/pages/new-trakker-cursor-8
↑  "איווקו 380 יורוקלאס" – תמונות andysimons.co.uk/Road/Passenger/Coaches/Iveco/Euroclass
איפוניה

אֵיפוֹנְיָה (euphonia; מיוונית עתיקה: εὐ – טוב, ו-φωνή – צליל; לפי מילון מונחי האקדמיה ללשון העברית: נֹעַם הַצְּלִיל, ובעבר תַּנְעוּמָה) היא סידור מילים, הברות וצלילים הנעים לשמיעה, וזאת בניגוד לקקופוניה.
בשירה, האיפוניה משמשת כלי ספרותי, והיא מושגת באמצעות משקל, חריזה ומצלול. הצלילים האיפוניים יותר הם התנועות הארוכות והעיצורים הרכים החוככים: ל', מ', נ', ר', ו' וי'. ידיעון האקדמיה ללשון העברית, למד לשונך, מביא דוגמה לנועם הצליל מהשיר לילות לילך מאת חיים לנסקי:
לֵילוֹת לִילָךְ, לֵילוֹת לִילָךְ!
רֵיחָם זָלַף – לֹא לִי, לֹא לָךְ.
במוזיקה, איפוניה משמשת לציון מנגינה ערבה לאוזן השומע.
ראו גם

הרמוניה
הערות שוליים

1 2  "אופוניה", האנציקלופדיה העברית (כרך ב, עמ' 48), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשי"א.
↑  Britannica, T. Editors of Encyclopaedia. "euphony and cacophony." Encyclopedia Britannica, February 22, 2016. https://www.britannica.com/art/euphony.
↑  למד לשונך 73, עורכת: רחל סליג, האקדמיה ללשון העברית, ה'תשס"ח–2008
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות ובנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איינדה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  שרה בלצ'ר
 תסריט:  טריש מלון
 שחקנים ראשיים:  פולו מוגובאני אוקייצ'וקו אוקייג'ה נתחי מושש קנת' נקוסי תומאס גומד ג'אמטה מאמאבולו
 צילום:  ג'ונת'ן קוול
 מדינה:  דרום אפריקה דרום אפריקה
 חברה מפיצה:  ARRAY
 הקרנת בכורה:  13 ביוני 2015 (פסטיבל הסרטים של לוס אנג'לס)
 משך הקרנה:  כ-105 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה רומנטית
 פרסים:  ראו כאן
 דף הסרט ב־IMDb
איינדה (באנגלית: Ayanda) הוא סרט דרמה רומנטית דרום אפריקאי משנת 2015, שבוים על ידי שרה בלצ'ר ונכתב על ידי טריש מלון. הסרט מספר על איינדה, מעצבת וצלמת מוכשרת שמוכנה לעשות הכל כדי שלא יסגרו את המוסך של אביה שנפטר.
הסרט הוקרן לראשונה בשם "Ayanda and the Mechanic" ("איינדה והמכונאי") בפסטיבל הסרטים של לוס אנג'לס אשר התקיים ב-13 ביוני 2015. בנובמבר 2015, הסרט הופץ על ידי חברת ARRAY. אורך הסרט הוא כ-105 דקות, ושפתו היא אנגלית.
הסרט היה מועמד למספר פרסים וזכה בכמה מהם.
תקציר העלילה

הסרט מתרחש בדרום אפריקה, ומספר על איינדה, מעצבת וצלמת מוכשרת אשר עובדת במוסך של אביה שנפטר. כאשר אמה והחבר הכי טוב של אמה אומרים לה שהם צריכים למכור את המוסך, איינדה לא מוכנה לכך, עקב הזיכרונות שיש לה ממנו על אביה. איינדה מתחייבת להציל את העסק, בכך שתשפץ מכוניות ישנות בעזרת שני מוסכים נאמנים. הסרט בוחן את המאמץ של איינדה, ואת הרצון שלה לשמור על המוסך של אביה.
שחקנים ודמויות

פולו מוגובאני – איינדה
אוקייצ'וקו אוקייג'ה – דוד
נתחי מושש – דורותי
קנת' נקוסי – זאמה
תומאס גומד – זום
ג'אמטה מאמאבולו – לנקה
ביקורות

עם הפצת הסרט, הסרט קיבל ביקורות טובות, בנוסף הסרט זכה בציטוט מיוחד מהשופטים של פסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס.
פרסים

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע | שנת 2016 | השחקנית הראשית הטובה ביותר | זכייה |
| פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע | שנת 2016 | השחקנית הטובה ביותר בסרט תכונה | זכייה |
הערות שוליים

↑  Ava DuVernay’s AFFRM Rebrands as ARRAY, Acquires 2 Films, נכתב על ידי Todd Cunningham, באתר "the wrap", ב-8 בספטמבר 2015
אינטרקום

אינטרקום המשמש כמשחק ילדים ומקשר בין חדרי תצוגה שונים במוזיאון קוהל שבאילינוי, שבארצות הברית.
אִינְטֶרְקוֹם (באנגלית: Intercom, על פי האקדמיה ללשון העברית: "מַקְשֵׁר פְּנִים") הוא מכשיר דומה לטלפון, עם קו תקשורת חוטי, המשמש ככלי תקשורת בין חדרים וחלקים שונים של אותו בניין. השימוש הנפוץ ביותר במכשיר זה הוא לצורך שיחה לבירור זהותו של אדם המבקש להיכנס אל המבנה ועומד מחוץ לדלת הכניסה.
קיים מגוון רחב של מערכות אינטרקום לבית ולמשרד: אינטרקום לאפרכסת, אינטרקום לקו טלפון, אינטרקום וידאו, אינטרקום עם או בלי קודן ועוד.
במשרדים, מערכות אינטרקום משמשות בדרך כלל לתקשורת בין חדרים שונים ובין אנשים שונים.
על סוגי האינטרקום השונים ושימושם

בראשית דרכו של האינטרקום, האינטרקום היה קווי והשתמש בחיווט פיזי כדי לחבר את עמדות האינטרקום הנמצאות בתוך הבניין. הוא סיפק אפשרות שמע בלבד, ואיפשר תקשורת בין חדרים שונים או בין כניסה ראשית לחדרים פנימיים במגורים או במסחר, למטרות תקשורת פנימית, גישה מרחוק ואבטחה. אחריו יצא האינטרקום האלחוטי, אשר לא נזקק לחיווט פיזי, וגם הוא סיפק שמע בלבד. הוא קל יותר להתקנה לעומת האינטרקום הקווי ואף גמיש יותר בכל הקשור לניידות והטווח. שימושו זהה לשימוש האינטרקום הקווי.
לאחר מיכן פותחו מערכות אינטרקום הוידאו, שמאפשר לאנשים לא רק לדבר אחד עם השני אלא גם לראות אחד את השני. שימושו זהה לשימוש האינטרקום הקווי והאלחוטי, אך העובדה כי הוא כולל וידאו מספקת שכבת אבטחה נוספת על ידי זיהוי ויזואלי.
מאוחר יותר הופיע אינטרקום שמבוסס על פרוטוקול אינטרנט, המשתמש באינטרנט כדי לאפשר למערכת לתפקד, ומציע אפשרויות נוספות כגון גישה מרחוק ואיחוד עם מערכות אחרות.
אינטרקום בכניסה לבניין מגורים בכפר סבא
איינאו פרדה סנבטו

| --- | --- |

 לידה:  1975 (בן 49 בערך) בגמדר, אתיופיה 
 מדינה:  ישראל ישראל
 
אָיָנָאוּ (אוריאל) פָרֵדָה סַנְבָטוּ (נולד בשנת 1975) הוא עיתונאי, פובליציסט ופעיל פוליטי ישראלי.
ביוגרפיה

אָיָנָאוּ (אוריאל) פָרֵדָה סַנְבָטוּ נולד בכפר וינערב שבמחוז גונדר בצפון אתיופיה, לצהיינש משישה ולפרדה סנבטו. בגיל ארבע התייתם מאביו, וגדל אצל סבתו מצד אימו, ט'גבה דג'ן גרמאי, המיוחסת לשושלת הגדעונים. רעה את צאן המשפחה עד עלייתו עם משפחתו לישראל במסגרת מבצע שלמה בשנת 1991. למד בתיכון אורט מגדים בכרמיאל.