stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח
תקציר העלילה

עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1957, בזמן המלחמה הקרה. אינדיאנה ג'ונס ושותפו מאק נחטפים על ידי סוכנים סובייטים בראשות קולונל ד"ר אירינה ספאלקו ומובאים למחסן צבאי באזור 51 שבנבדה, בו מוחבאים פריטים מסוימים בעלי ערך וכוח רב על ידי הממשלה האמריקאית. הסוכנים מאלצים את השניים לגלות להם את מקום הימצאותה של גופה חנוטה מתקרית רוזוול המכילה כוחות על טבעיים, כביכול. ג'ונס נלכד כאשר שותפו בוגד בו ובקושי מצליח להימלט מנבדה, תוך שהוא מגיע לעיירת ניסוי לפיצוץ גרעיני, ונמלט ממנו בעור שיניו. במהלך המהומה במחסן בעת הימלטותו של ג'ונס, מתרסקת פינה באחד הארגזים, שבתוכו נחשף ארון הברית, תזכורת לסרט הראשון.
ג'ונס נאלץ להתפטר ממשרתו באוניברסיטה לאחר שהוא מואשם על ידי ה-FBI בשיתוף פעולה עם הקומוניסטים ובוחר לעזוב. אולם, בחור צעיר בשם מאט ויליאמס, עוצרו ומשכנעו לחפש אחר קולגה של ג'ונס, הארולד אוקסלי, שנעלם בפרו במהלך חיפושים אחר ממצא ארכאולוגי בשם גולגולת הבדולח. בפרו, ג'ונס מגלה כי אוקסלי אושפז בבית חולים לחולי נפש ובתאו השאיר רמזים למיקומו של הקבר בו חבויה גולגולת הבדולח - קבר פרנסיסקו דה אוריאנה, קונקיסטאדור מהמאה ה-16 שנעלם תוך שהוא מחפש את העיר האבודה אקאטור.
הכוחות הסובייטים לוכדים את ג'ונס ומאט ומובילים אותם למחנה בו לכודים גם אוקסלי ומריון, שג'ונס מגלה להפתעתו כאימו של מאט וכי הוא אביו. בהימלטם משביים, ולאחר מרדף בג'ונגלים של פרו, מגיעה החבורה למקדש אקאטור. ג'ונס מצליח לפתוח את הכניסה לחדר המלכות באמצעות גולגולת הבדולח, בו מצויים 13 שלדי בדולח, שאחד מהם ללא גולגולתו. כאשר קולונל ספאלקו מחזירה את הגולגולת למקומה, השלדים, המתבררים כישויות חייזריות, מתחילים בתהליך של העברת ידע. קולונל ספאלקו תובעת לעצמה את הידע הרב שהחייזרים מתכוונים לשתף, אך הם מגלים את כוונותיה הרעות, והיא נשרפת מכמות האנרגיה שעוברת דרכה. ג'ונס וחבריו נמלטים מהמקום ועדים לחורבן שנשאר מאחור. לאחר שג'ונס חוזר לביתו, הוא הופך לדיקן שותף ומתחתן עם מריון.
צוות שחקנים

האריסון פורד - פרופסור הנרי "אינדיאנה" ג'ונס ג'וניור
שיה לה-באף - הנרי "מט" ויליאמס
קארן אלן (אנ') - מריון רייבנווד
קייט בלאנשט - אירינה ספאלקו
ג'ון הרט - הארולד אוקסלי
ריי וינסטון - ג'ורג' "מאק" מקייל
ג'ים ברודבנט - הדיקן צ'ארלס סטנפורת'
איגור ז'יז'יחין - קצין סובייטי
הפקה

בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 חתמו ג'ורג' לוקאס וסטיבן ספילברג על חוזה עם חברת סרטי פרמאונט להפקת חמישה סרטים על הארכאולוג אינדיאנה ג'ונס. בשנת 1989, לאחר אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון, לוקאס נתן לסדרה לדעוך לאחר שלא מצא עלילה מתאימה. בשנת 1992, בזמן הפקת הסדרה אינדיאנה ג'ונס הצעיר, לוקאס החל להתעניין בגולגולת הבדולח, וחשב שממצא ארכאולוגי זה יהיה מעניין בדיוק כמו שארון הברית היה בשודדי התיבה האבודה. אולם, ספילברג ופורד לא היו מעוניינים, והפיתוח הופסק כאשר לוקאס החל לעבוד על סרטי מלחמת הכוכבים.
בשנת 1992 החל התסריטאי ג'ב סטוארט לעבוד על התסריט. עצם זמן ההפקה הארוך (כמו גם התבגרותו של האריסון פורד) איפשרו למפיקים להמציא רעיונות חדשים ולהעביר את זמן ההתרחשות של הסרט משנות ה-30 המוקדמות לסוף שנות ה-50 של המאה ה-20. בשנת 1995 לוקאס ביקש מתסריטאי הסרט השלישי, ג'פרי בואם, לכתוב טיוטה נוספת לתסריט. בשנות ה-2000 ספילברג עצמו הביע התעניינות בפרויקט.
בשנת 2002, לאחר שנכתבו שני תסריטים נוספים, נשכר פרנק דרבונט (שגם כתב מספר פרקים ל"אינדיאנה ג'ונס הצעיר") לכתוב תסריט משלו. התסריט התרחש בשנות ה-50, בזמן שג'ונס נאלץ להתעמת עם שרידי כוחות הנאצים. יחד עם אינדי היו גם מריון רייבנווד (שודדי התיבה האבודה) וווילי סקוט (אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור). בתחילת 2004 דחה לוקאס את התסריט, אף על פי שספילברג קרא לו "הטוב ביותר מאז שודדי התיבה האבודה".
בשנת 2005 עבר התסריט לרשותו של דייוויד קפ, ששמר על הרעיונות הטובים שהעלו קודמיו, והשכיל לשמור על גישה מאוזנת של הסרט הראשון, פחות קודרת מ"המקדש הארור" ופחות קומית מ"מסע הצלב האחרון".
הפקה > צילומים

ספילברג ולוקאס רצו לשמר את המראה של שלושת הסרטים הראשונים, אך הצלם דאגלס סלוקומב, שהיה אחראי לצילומי הסרטים הקודמים, פרש מעבודתו. ספילברג והצלם יאנוש קמינסקי (שהיה אחראי על הצילום בסרטיו של ספילברג מאז רשימת שינדלר) צפו יחדיו בשלושת סרטי אינדיאנה ג'ונס הקודמים כדי לנתח את עבודת הצילום של סלוקומב. לדבריו של ספילברג, גם הוא וגם קמינסקי נאלצו "לבלוע את גאוותם" ולחזור לשיטת צילומים ישנה ממנה כמעט שכחו, הודות לסרטים מאוחרים יותר. ספילברג אף ציין בשנת 2002 כי לא יצלם את הסרט באופן דיגיטלי (שיטה שאימץ ג'ורג' לוקאס בסרטיו), וכי "אף אחד לא יידע שקיים הבדל של 20 שנה בין הסרט הקודם לסרט הזה".
הצילומים החלו ב-18 ביוני 2007 בדמינג, ניו מקסיקו, לצורך סצנה שמתרחשת במרוקו. אתרי צילום נוספים כללו את אוניברסיטת ייל בניו הייבן, קונטיקט; הוואי (לצורך סצנות בג'ונגלים של פרו); אולפני סאונד בלוס אנג'לס; ופרזנו, קליפורניה. הצילומים הסתיימו ב-12 באוקטובר 2007.
הפקה > אפקטים

המפיק פרנק מרשל ציין עוד ב-2003 כי הסרט לא יתבסס על אנימציה ממוחשבת אלא על אפקטים ועבודת פעלולנים מסורתית כדי שתתאים לאווירת הסרטים הקודמים בסדרה. במהלך הצילומים, ספילברג העריך כי 30% מהאנימציה הממוחשבת ישומשו לאלמנטים כמו התפאורות ברקע.
הפקה > מוזיקה

ג'ון ויליאמס חזר להלחין את הסרט הרביעי בסדרה.
סרט המשך

במרץ 2016 אולפני וולט דיסני הודיעו כי סרט המשך, החמישי בסדרה, תוכנן לצאת לאקרנים ב-9 ביולי 2021, עם ספילברג כבמאי. ברם, בפברואר 2020 הודיע ספילברג כי לא יביים סרט נוסף בסדרה, כאשר אולפני לוקאספילם החלו לנהל מגעים עם ג'יימס מנגולד, כדי להחליפו.
הערות שוליים

↑  McClintock, Pamela (10 ביולי 2018). "Disney Pushes 'Indiana Jones 5' a Year to 2021; Dates 'Maleficent,' 'Jungle Cruise'". The Hollywood Reporter. נבדק ב-10 ביולי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  BREAKING: Steven Spielberg Departs Indiana Jones 5; James Mangold in Talks To Helm
| סטיבן ספילברג |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | שוגרלנד אקספרס (1974) • מלתעות (1975) • מפגשים מהסוג השלישי (1977) ‏• 1941 (1979) • שודדי התיבה האבודה (1981) • אי.טי. (1982) • אזור הדמדומים: הסרט (1983) • אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור (1984) • הצבע ארגמן (1985) • אימפריית השמש (1987) • אינדיאנה ג'ונס ומסע הצלב האחרון (1989) • תמיד (1989) • הוק (1991) • פארק היורה (1993) • רשימת שינדלר (1993) • פארק היורה: העולם האבוד (1997) • אמיסטד (1997) • להציל את טוראי ריאן (1998) • אינטליגנציה מלאכותית (2001) • דו"ח מיוחד (2002) • תפוס אותי אם תוכל (2002) • טרמינל (2004) • מלחמת העולמות (2005) • מינכן (2005) • אינדיאנה ג'ונס וממלכת גולגולת הבדולח (2008) • הרפתקאות טינטין: תעלומת החד-קרן (2011) סוס מלחמה (2011) • לינקולן (2012) • גשר המרגלים (2015) • העי"ג (2016) •‏ העיתון (2017) • שחקן מספר אחת (2018) • סיפור הפרברים (2021) • הפייבלמנים (2022) |  |
| סרטים שהפיק | פולטרגייסט (1982) • גרמלינס (1984) • בחזרה לעתיד (1985) • הגוניס (1985) • סיפור אמריקאי (1986) • זהירות הבית מתפרק (1986) • יום במלכודת (1987) • המסע לעמק החלומות (1988) • מי הפליל את רוג'ר רביט (1988) בחזרה לעתיד 2 (1989) • ארכנופוביה (1990) • בחזרה לעתיד 3 (1990) • ג'ו נגד הוולקנו (1990) • פסגת הפחד (1991) • פייבל במערב הפרוע (1991) • קספר (1996) • טוויסטר (1996) • גברים בשחור (1997) • פגיעה קטלנית (1998) • המסכה של זורו (1998) פארק היורה 3 (2001) • גברים בשחור 2 (2002) • האגדה של זורו (2005) • זכרונותיה של גיישה (2005) • גיבורי הדגל (2006) • מכתבים מאיוו ג'ימה (2006) • רובוטריקים (2007) • לכודים ברשת (2008) • רובוטריקים 2 (2009) • רובוטריקים 3: אפלת הירח (2011) • גברים בשחור 3 (2012) • מסע של מאה צעדים (2014) • עולם היורה (2015)  • העי"ג (2016) •‏ העיתון‏ (2017) • שחקן מספר אחת (2018) • עולם היורה: נפילת הממלכה (2018) • עולם היורה: עולם חדש (2022) • הפייבלמנים (2022) |  |
| סדרות שהפיק | עלילות טייני טון (1990-92) • אנימניאקס (1993-98) • פינקי והמוח (1995-98) • אחים לנשק (2001) • The Pacific (2010) • השמיים נופלים (2011-15) • עולם היורה: מחנה הקרטיקון (2020-22) • עולם היורה: תאוריית הכאוס (2024-) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008079033  VIAF: 292034006   WorldCat (עם VIAF): 292034006 
כרזת הטיזר העברית של הסרט
ניקול שרזינגר

| --- | --- |

שרזינגר, 2012
 לידה:  29 ביוני 1978 (בת 46) הונולולו, הוואי, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  ניקול פרסקוביה אליקולני ולינטה
 מוקד פעילות:  לוס אנג'לס 
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 מקום לימודים:  אוניברסיטת רייט סטייט, duPont Manual High School, Youth Performing Arts School 
 עיסוק:  זמרת, כותבת שירים, רקדנית, שחקנית, אישיות טלוויזיה, מעצבת אופנה, מפיקה מוזיקלית, נדבנית
 סוגה:  פופ • דאנס-פופ • R&B
 סוג קול:  סופרן לירי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  Polydor, A&M, Epic
 בן או בת זוג:  Thom Evans (2019–?) הארי סטיילס (2014–2014) ניק קאנון (1999–1999) לואיס המילטון (נובמבר 2007–פברואר 2015) גריגור דימיטרוב (2015–2019) 
 nicolescherzinger.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
ניקול שרזינגר (באנגלית: Nicole Scherzinger; נולדה ב-29 ביוני 1978) היא זמרת-יוצרת, רקדנית ושחקנית אמריקאית. שרזינגר היא הסולנית של אחת מלהקות הבנות המצליחות ביותר בהיסטוריה "הפוסיקט דולז".
ביוגרפיה

נולדה בשם ניקול פרסקוביה אליקולני ולינטה בהונולולו, הוואי שבארצות הברית למשפחה נוצרית-קתולית. אביה ממוצא פיליפיני, ואימה ממוצא אוקראיני וילידי-הוואי. הוריה של שרזינגר נפרדו כשהייתה קטנה, והיא עברה עם אמה ואחותה קא'לה ללואיוויל שבמדינת קנטקי, שם גדלה עם אב חורג ממוצא גרמני-אמריקאי בשם גארי שרזינגר. היא החלה להשתמש בשם משפחתו לאחר שאימץ אותה. שרזינגר התחנכה בבתי ספר קתוליים שמרניים. היא למדה בתיכון בעיר ולאחר מכן בבית ספר לאמנויות, שם למדה משחק. היא שיחקה בהצגות בעיר, ולמדה משחק במוסד אקדמי לתיאטרון.
קריירה > 1999–2001

כניסתה הראשונה לסטודיו להקלטת שירים הייתה ב-1999, אז שרה את קולות הרקע לאלבום "Days of the New" של להקת הרוק "Days of the New". היא גם הקליטה שני שירים עם בארי דרייק (F.O.B), שיצאו בשנת 2001.
קריירה > אדנס קראש

ב-2001, התמודדה ניקול לתוכנית "Popstars" של ערוץ The WB. במהלך התוכנית נבחרו חמש בנות, שהפכו ללהקת בנות בשם "אדנס קראש" ששרה בעיקר פופ. בשנת 2001 הוציאה הלהקה סינגל ראשון, "Get Over Yourself". הסינגל הפך ללהיט גדול, הגיע למקום הראשון במצעדי המכירות ונכנס לעשיריית הסינגלים החמים של מצעד הבילבורד. הסינגל שני שיצא היה "Love This Way" ולא הצליח להגיע לרמת ההצלחה של קודמו. במקביל לצאת הסינגל יצא אלבום הבכורה שלהן, "Popstars", על שם התוכנית שבה הן נתגלו. האלבום כשל במצעדים ובמכירות והביקורות לגביו היו חלוקות. לאחר הכישלון המסחרי של האלבום, התפרקה הלהקה בסוף שנת 2002.
כותבת השירים קארה דיגוארדי גילתה את הפוטנציאל הטמון בניקול בעת העבודה על השיר "Two Way" שנכלל באלבומן של "אדנס קראש". בהמשך היא כתבה שירים לאלבום הבכורה של הפוסיקט דולז, PCD, ולאלבום הסולו של ניקול, "Her Name Is Nicole", שלבסוף נגנז.
קריירה > 2001–2003

בשנת 2003, לאחר ההתפרקות של אדנס קראש, ניקול עבדה על מספר שירים הקשורים לצעדים שיווקיים תחת שם הבמה ניקול קאה. בין השירים, גרסת כיסוי ללהיט "Breakfast in Bed" (במקור של UB40 עם כריסי היינד) לפסקול הסרט "50 דייטים ראשונים".
ניקול עבדה עם יושיקי היאשי על מיזם המוזיקה "Violet UK". היא שרה את הגרסה האנגלית ל-"I'll Be Your Love" בהופעה חיה עם התזמורת הסימפונית NHK. השיר הופיע גם באלבום "Exposition of Global Harmony" שהוא אוסף של אומנים שונים.
קריירה > הפוסיקט דולז

ביוני 2004 הצטרפה ניקול ללהקת הבנות הפוסיקט דולז. ניקול היא סולנית הלהקה, המבצעת את השירים. שאר הבנות מצטרפות בקולות רקע.
הלהקה התחילה את דרכה בשירה בפסקול הסרט "תפוס ת'כריש" בביצוע חידוש לשיר של לבל. כמו כן הלהקה גם השתתפה בפסקול הסרט "הנרקוד", בביצוע השיר "Sway" (חידוש ללהיט של מייקל בובליי). ואף הוא לווה בוידאו קליפ המציג את הבנות רוקדות על במה במועדון. שני השירים נכנסו לאלבום הבכורה של הלהקה, "PCD", כרצועות בונוס. הסינגל הראשון שהוציאה הלהקה, "Don't Cha" שבו מתארח הראפר באסטה ריימס, הפך ללהיט והגיע למקום הראשון ב-16 מדינות שונות. הוא היה מועמד לשבעה פרסים שונים בטקסי ה-MTV וגראמי. לאחר הצלחת הסינגל, הופץ לחנויות אלבום האולפן הראשון של הלהקה, "PCD", שקיבל שלושה מעמדי פלטינה בארצות הברית וארבעה באנגליה. הסינגל השני שהוציאו היה "Stickwithu", בלדה שקטה שהפתיעה את המבקרים לאחר להיט קצבי במיוחד כמו "Don't Cha". הסינגל הצליח להפתיע כשכבש את המקום הראשון בחמישה מצעדים (בהם אנגליה). לאחר מכן יצאו ארבעה סינגלים נוספים: "Beep" (עם will.i.am‏), "Buttons" (עם סנופ דוג), "I Don't Need a Man" ו-"Wait a Minute" (עם טימבלנד), כל הסינגלים כבשו את המקומות הראשונים במצעדים ולוו בקליפים.
הלהקה זכתה להצלחה ענקית בארצות הברית, בבריטניה ובכל העולם. הלהקה הוכתרה כאחת מלהקות הבנות המצליחות ביותר בהיסטוריה כולה. שירי הפוסיקט דולז הפכו לקלאסיקות פופ מוערכות ואפילו אייקוניות. האלבום הראשון של הלהקה, 'PCD' יצא ב-2005. האלבום השני 'Doll Domination' יצא ב-2008. הלהקה פעלה משנת 2004 עד שנת 2009. בשנת 2009, הלהקה התפרקה.
ב-30 בנובמבר 2019, הוכרז כי חברות הלהקה יתאחדו ויצאו לסבב הופעות במהלך שנת 2020.
קריירה > דואטים

בזמן השתתפותה בלהקת הפוסיקט דולז, הרבתה שרזינגר לשתף פעולה עם אמנים רבים (רובם גברים) בדואטים ו"הופעות אורח" באלבומים. בשנת 2005 שיתפה פעולה עם הזמר שאגי, זמר האופרה ויטוריו גירגולו והראפר ויל סמית'. בשנת 2006 הקליטה דואט עם אבאנט (שעבד עם הפוסיקט דולז) והתארחה בלהיט הענק "Come To Me" של הראפר דידי שלווה בקליפ. בשנת 2007 הקליטה דואט משותף עם זמרת הרית'ם אנד בלוז ריהאנה, "Winning Women", שהוקלט במסגרת פרסומת לדאודורנט לנשים. השיר מאופיין במקצב היפ הופ השונה מסוג השירים שמקליטות שתי הזמרות. השיר לווה בקליפ המציג את שרזינגר וריהאנה באולפן ההקלטות, במסגרת ישיבה ובמסיבת עיתונאים. כמו כן, היא התארחה בעיקר באלבומים של ראפרים כמו 50 סנט, טימבאלנד ועוד.
קריירה > אלבומי סולו

ב-2010 הוציאה שרזינגר סינגל ראשון "Whatever U Like", הגיע למקומות יחסית נמוכים במצעדים. הקליפ לסינגל מראה את שרזינגר בבגדים חושפניים רוקדת בתוך קופסה, משתכשכת בבריכה והולכת על אבנים רותחות. שון גארט מופיע בקליפ (זוהי הפעם הראשונה שהוא מופיע בקליפ) בבגדי ראפר כשאורות מעמעמים את דמותו. T.I. המתארח בשיר מופיע בתוך הקופסה מחובק עם שרזינגר בבגדים יחסית השונים מבגדיו הרגילים.
הקליפ לשיר שודר רבות בערוץ המוזיקה MTV ואף זכה לפתוח את טקס פרסי ה-VMA כשהראפר ליל ווין מחליף את T.I. בביצוע קטע הראפ בשיר.
הסינגל השני מתוך האלבום, "Baby Love", הגיע למקומות גבוהים יותר מ-"Whatever U Like" אך הצליח פחות בקרב הציבור. הקליפ לשיר מציג את שרזינגר צופה בחופשה שלה עם בן זוגה במחשב. רוב הקליפ מציג את החופשה, ברובה בספינה הפרטית שלה או משתזפת על חוף הים. בשיר מתארח will.i.am שגם הפיק אותו. באותם ימים שבהם יצא הסינגל, יצא הסינגל של will.i.am,‏ "I Got It From My Mama", שבו מתארחת שרזינגר. בקליפ לשיר (הדומה מעט לקליפ של "Baby Love") שרזינגר אינה משתתפת והבחורות בקליפ שרות את החלק שלה. גם על עטיפת האלבום והסינגל שמה אינו מצוין. בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה הופיעה שרזינגר עם השיר במחרוזת שלה ושל will.i.am (שכללה בין השאר את השיר "I Got It From My Mama"). בהמשך הוציאה ניקול את השיר "Poison" שזכה להצלחה גדולה בבריטניה.
ב-2011 שרזינגר הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה, "Killer Love". הכולל את הלהיטים "Right There" ו-"Don't Hold Your Breath" שזכו להצלחה בארצות הברית, בבריטניה וברחבי העולם. באותה השנה יצאו הסינגלים "Wet" ו-"Try With Me" שזכו להצלחה סבירה לעומת האחרים. ב-2013 הוציאה ניקול את הסינגל "Boomerang" שלבסוף לא נכנס לאלבום הסולו השני. ב-2014 שרזינגר הוציאה את אלבום הסולו השני שלה, "Big Fat Lie", הסינגל הראשון מהאלבום היה "Your Love" שזכה להצלחה. האלבום לא יצא בארצות הברית, ולא זכה להצלחה מסחרית כמו האלבום הקודם. באותה השנה יצאו הסינגלים "Run" ו-"On the Rocks" כחלק מהאלבום. ב-2015 ניקול ממשיכה לעבוד אלבום האולפן השלישי במספר, כשדלפו הרצועות "Freak" ו-"Wild Dream" השייכים לאלבום הגנוז.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

בספטמבר 2011 התפרסם כי שרזינגר תחל לעבוד כמגישה בתוכנית האירוח של קונאן אובריין. מספטמבר 2011 עד ינואר 2012, הייתה שרזינגר חלק מצוות השופטים של תוכנית הכישרונות האמריקאית "The X Factor", אך הועברה לגרסה הבריטית על ידי סיימון קאוול, יוצר ומפיק התוכנית. בעונתה הראשונה שם כשופטת, זכה מתמודדה ג'יימס ארתור. בנוסף, היא הייתה הראשונה שהגיעה עם כל שלושת מתמודדיה לשבוע התשיעי, כאשר שניים מהם הגיעו לגמר. בעונה העשירית של "רוקדים עם כוכבים", זכתה במקום הראשון יחד עם הרקדן דרק האף'. שרזינגר השתתפה בסרט "גברים בשחור 3" בתור החברה של בוריס והיה זה סרטה הראשון של שרזינגר. ב-2015 השתתפה ניקול בתוכנית "I Can Do That" ששודרה בארצות הברית וניצחה בתוכנית. באותה השנה ניקול הופיעה בטקס יום העצמאות של ארצות הברית. ב-2016 שרזינגר חזרה להיות חלק מצוות השופטים של תוכנית הכישרונות הבריטית "The X Factor" ודיבבה את דמותה של סינה, אמא של מואנה, בסרט האנימציה "מואנה".
בשנת 2019 עלתה תוכנית המציאות "הזמר במסכה" ברשת FOX שהיא מבוססת על פורמט קוריאני באותו שם, בו משתתפים ידוענים ששרים קאברים לשירים מפורסמים כשהם לבושים בתחפושות מכף רגל ועד ראש ובמסכות פנים שמסתירות את זהויותיהם. שרזינגר משמשת כחברת פאנל ושופטת בתוכנית לצדם של ג'ני מקארתי, רובין ת'יק וקן ג'ונג.
חיים אישיים

בין השנים 2007–2015 ניהלה מערכת יחסים ידועת עליות ומורדות עם נהג המרוצים הבריטי לואיס המילטון. משנת 2015 עד 2018 הייתה בת זוגו של הטניסאי הבולגרי גריגור דימיטרוב.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: Killer Love
2014: Big Fat Lie
הופעות > סיבוב הופעות

2012: The Killer Love Tour
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | פרס גראמי | הופעת הפופ הטובה ביותר של צמד או להקה עם שירה | "Stickwitu" | מועמדות |  |
| 2009 | פרס הווידאו קליפים של MTV | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר | "Jai Ho! (You Are My Destiny)" | מועמדות |  |
| 2012 | פרס בחירת הנוער | גונבת הסצנות הנבחרת | גברים בשחור 3 | מועמדות |  |
| 2014 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | ההופעה הטובה ביותר על הבמה העולמית | WS Isle of MTV Malta | מועמדות |  |
| 2014 | פרס המוזיקה העולמית | הזמרת הטובה ביותר |  | מועמדות |  |
| 2014 | פרס המוזיקה העולמית | המופע החי הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
| 2014 | פרס המוזיקה העולמית | הבדרן הטוב ביותר של השנה |  | מועמדות |  |
| 2014 | פרס המוזיקה העולמית | השיר הכי טוב | "Fino all'estasi" | מועמדות |  |
| 2015 | פרס לורנס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה במחזמר | קאטס | מועמדות |  |
| 2015 | פרס בחירת הנוער | צלם הסלפי הנבחר |  | מועמדות |  |
| 2024 | פרס לורנס אוליבייה | השחקנית הטובה ביותר במחזמר | שדרות סאנסט | זכייה |  |
הערות שוליים

↑  חדשות nana10, לא יכול להוריד ממך את העיניים: קונאן אובריין בהה במחשוף הנדיב של ניקול שרזינגר, באתר nana10‏, 21 בספטמבר 2011
↑  Nicole Scherzinger and boyfriend Grigor Dimitrov find it hard to balance love and work, msn.com, ‏25 ביוני 2018
↑  Olivia Rook, 2024 Olivier Awards: Full list of winners, London Theatre, ‏2024-04-14 (באנגלית)
| ניקול שרזינגר |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • שירים • וידאוגרפיה | דיסקוגרפיה • שירים • וידאוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Killer Love • Big Fat Lie |  |
| סינגלים | "Whatever U Like" • "Baby Love" • "Poison" • "Don't Hold Your Breath" • "Right There" • "Wet" • "Try with Me" • "Boomerang" • "Your Love" • "Run" • "On the Rocks" • "Bang" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Coconut Tree" • "Come to Me" • "Heartbeat" • "Hotel Room Service" • "Jai Ho! (You Are My Destiny)" • "Lie About Us" • "Numba 1 (Tide Is High)" • "Scream" • "Fino all'estasi" |  |
| שירי צדקה | "We Are the World 25 for Haiti" • "Just Stand Up!" |  |
| סיבובי הופעות | The Killer Love Tour |  |
| ערכים קשורים | The Pussycat Dolls |  |
| הפוסיקט דולז |
| --- | --- | --- |
| ניקול שרזינגר • כרמית בכר • ג'סיקה סוטה • קימברלי ויאט • אשלי רוברטס   מלודי תורנטון   דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות | ניקול שרזינגר • כרמית בכר • ג'סיקה סוטה • קימברלי ויאט • אשלי רוברטס   מלודי תורנטון   דיסקוגרפיה • שירים • פרסים ומועמדויות |  |
| אלבומי אולפן | PCD • Doll Domination |  |
| מיני-אלבומים | Doll Domination – The Mini Collection |  |
| אלבומי וידאו | Live from London |  |
| סינגלים | "Sway" • "Don't Cha" • "Stickwitu" • "Beep" • "Buttons" • "I Don't Need a Man" • "Wait a Minute" • "When I Grow Up" • "Whatcha Think About That" • "Out of This Club" • "I Hate This Part" • "Bottle Pop" • "Jai Ho! (You Are My Destiny)" • "Hush Hush; Hush Hush" • "React" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Feeling Good" • "Right Now" |  |
| טלוויזיה | Pussycat Dolls Present (The Search for the Next Doll • Girlicious) |  |
| סיבובי הופעות | PCD World Tour • Doll Domination Tour • Unfinished Business |  |
| ערכים קשורים | Robin Antin • Kaya Jones |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007418354805171  PLWABN: 9810598923405606  BIBSYS: 7069082  BnF: cb151210836 (data)  CiNii: DA18022841  GND: 135465656  ISNI: 0000 0000 5886 4515  LCCN: no2005046439  MusicBrainz: 0f7534a6-dc5f-46ca-a2e0-13d214cdd52b  NKC: osa2011670199  SUDOC: 158750799  VIAF: 12604793   WorldCat (עם VIAF): 12604793 
ניקול מאחורי הקלעים אחרי הופעה עם הפוסיקט דולז, 2007
שרזינגר בהופעה, 2006
הרוח במעטפת

| --- | --- |
לוגו הזיכיון היפני, כפי שהופיע בסרט האנימה מ-1995
לוגו הזיכיון היפני, כפי שהופיע בסרט האנימה מ-1995
 יוצר:  מסאמונה שירו
 פרסומים מודפסים
 רומנים גרפיים:  הרוח במעטפת הרוח במעטפת 2: ממשק אדם-מכונה הרוח במעטפת 1.5: מעבד שגיאת-אנוש
 סרטים וטלוויזיה
 סרטים:  הרוח במעטפת הרוח במעטפת 2: תמימות הרוח במעטפת: תסביך עצמאות - המצב המוצק הרוח במעטפת: הסרט החדש הרוח במעטפת
 סרטים קצרים:  הרוח במעטפת: התעלות
 סדרות אנימציה:  הרוח במעטפת: תסביך עצמאות הרוח במעטפת: תסביך עצמאות, ג'וב שני הרוח במעטפת: התעלות - ארכיטקטורה חלופית
 שונות
 kokaku-a.jp
קוספליי של הדמות מוטוקו קוסנאגי מהסדרה "הרוח במעטפת"
הרוח במעטפת (ביפנית: 攻殻機動隊, באנגלית: Ghost in the Shell, בקיצור: GitS) הוא זיכיון אנימה מדע בדיוני יפני מז'אנר הסייברפאנק שמקורו בסדרת מאנגה מצליחה בכתיבתו ובאיורו של מסאמונה שירו. המאנגה, שפורסמה בשנת 1989, סיפרה את סיפורו של הארגון הבדיוני למלחמה בטרור קיברנטי "מדור 9" בראשותה של מייג'ור מוטוקו קוסאנאגי, ומתרחשת באמצע המאה ה-21 ביפן.
הסטודיו לאנימציה Production I.G הפיק מספר עיבודים אנימטיביים למאנגה, כשהראשון בהם הוא סרט אנימה משנת 1995 המגולל את חקירת "מדור 9" אחר שליט הבובות. סדרת האנימה משנת 2002 מציגה עלילה שונה מזו של המאנגה ושל הסרט הראשון ומביאה את חקירתו של "מדור 9" אחר תקריות "האיש הצוחק" וקבוצת הטרור "אחד עשר הבודדים". בשנת 2004 יצא סרט האנימה השני, ובו מדור 9 חוקר סדרת רציחות בידי רובוטים גינואידים. בשנת 2013 שודרה סדרת סרטי מקבץ המביאה את עלילותיה של מוטוקו קוסאנאגי בשנים שלפני הקמת מדור 9, בעולם שבו אנשים ממדינות מפותחות הפכו לקיבורגים עם גופות מלאכותיים. ביוני 2015 יצא סרט האנימה השלישי, שעסק בחקירת הירצחו של ראש ממשלת יפן.
במרץ 2017 יצא סרט לייב אקשן אמריקאי המבוסס על הסרט המקורי, בבימויו של רופרט סנדרס ובכיכובה של סקרלט ג'והנסון.
סקירה

רקע המאנגה (והמדיה שנוצרו בעקבותיה) הוא סייברפאנק/פוסט-סייברפאנק בדומה לטרילוגיית המשרעה של ויליאם גיבסון (ראה נוירומנסר), אולם בניגוד לסופרי הז'אנר, שירו מתמקד בהשלכות האתניות והפילוסופיות שבמיזוג בין אדם למכונה, בהתפתחות של אינטליגנציה מלאכותית וקיומה של מערכת ממוחשבת שמאבחנת ואומדת את הזהות האנושית וייחודה על פני זהויות אחרות.
"הרוח במעטפת" הוא מותחן משטרתי עתידני העוקב אחר עלילותיה של מוטוקו קוסאנאגי, חברת השירות החשאי הבדיוני "מדור 9" של הוועדה הלאומית לביטחון הציבור ביפן, שמתמחה בלחימה בפשעי טכנולוגיה, טרור ולוחמה קיברנטית. למרות שהיא שוות ערך לשאר חברי הקבוצה, קוסאנאגי מתפקדת כראש הצוות, והכינוי המיוחס לה הוא "מייג'ור", עקב דרגתה הקודמת בכוחות המיוחדים. היא מסוגלת לביצועים על-אנושיים כיוון שרק מוחה וחלקים מעמוד השדרה שלה הם אורגניים, שאר גופה מכני. היא ובאטו, חברה לצוות, הם הקיבורגים היחידים שהצליחו לשמור על זהותם האנושית (להלן: רוח, Ghost) ואשר פגיעים כמו כל אדם להתקפת "האקינג-רוח", היינו, פריצה למוחם של אנשים ושליטה בהם.
שמה של מוטוקו קוסאנאגי מתייחס לאחד משלושת אוצרות יפן (ראה מיתולוגיה יפנית), ושירו מתייחס אליהם בחוברת המאנגה השנייה. נוסף לכך, הוא מציין ששאב השראה לסיפור מ"הרוח במכונה" של ארתור קסטלר.
המדיות השונות בזיכיון

המדיות השונות של GitS מציגות עלילה נפרדת ולעיתים חלופית לסיפור המרכזי שהוצג במאנגה. כך למשל, סרט האנימה הראשון מתרחש בתקופת זמן שונה לזו שבסדרת האנימה.
המדיות השונות בזיכיון > המאנגה

הרוח במעטפת (Ghost in the Shell) - מאנגה משנת 1989 שמביאה את סיפור מרדפה של מוטוקו קוסאנאגי אחר "שליט הבובות" (The Puppet Master), פושע קיברנטי שזהותו האמיתית אינה ידועה, ושמבצע פשעים באמצעות "האקינג-רוח". בהמשך חקירתם של "מדור 9" מתגלה, כי פושע זה אינו פושע רגיל כי אם פרויקט אינטליגנציה מלאכותית שנוצר בידי סוכנות ממשלתית של משרד החוץ הידועה בכינויה "מדור 6". "שליט הבובות" בורח משליטת "מדור 6" בשאיפה להתמזגות עם מוחה של קוסאנאגי.
הרוח במעטפת 2: ממשק אדם/מכונה (Ghost in the Shell 2: Man\Machine Interface) - מאנגת ההמשך שפורסמה בשנת 1997 ונוגעת בעיקר בסוגיות הפילוסופיות שבזהות בני האדם ובגבולות התודעה האנושית.
הרוח במעטפת 1.5: מעבד שגיאת-אנוש (Ghost in the Shell 1.5: Human-Error Processor) - ארבעה פרקים שנועדו במקור להיות חלק ממאנגת ההמשך, ואשר ממשיכים לגולל את חקירותיהם השונות של "מדור 9".