stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוריס מיינור (1928)

| --- | --- |

Morris Minor, בתצורת 2 דלתות סדאן, שנת 1933
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Morris Motors Limited (אנ')
 שנות ייצור:  1928 – 1934
 יחידות שיוצרו:  86,318
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל אחריו:  מוריס 8
 אורך:  3,000 מ"מ
 רוחב:  1,260 מ"מ
 משקל:  700-847 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,000 מ"מ (סטנדרטי)  2,300 מ"מ (סדאן, 4 דלתות)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 847 סמ"ק המפיק 20 כ"ס ב-4,000 סל"ד (מנוע מתוצרת "מוריס")  4 צילינדרים 847 סמ"ק המפיק 19.52 כ"ס ב-4,000 סל"ד (מנוע מתוצרת "וולסלי מוטורס" (אנ')  4 צילינדרים 847 סמ"ק המפיק 20 כ"ס ב-4,000 סל"ד (מנוע מתוצרת "וולסלי מוטורס" (אנ')
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (מספטמבר 1932)+
 מהירות מרבית:  88 קמ"ש (מנוע 847 סמ"ק מתוצרת "מוריס"
מוריס מיינור (1928) (באנגלית: Morris Minor (1928)) היא מכונית קטנה אשר יוצרה במספר תצורות מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors Limited (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1928 – 1934 בבריטניה.
תצורות

2 דלתות, 4 מושבים, דגם "fabric saloon" - סדאן.
2 דלתות, 4 מושבים, דגם "coachbuilt saloon".
4 דלתות, 4 מושבים, דגם "coachbuilt saloon".
2 דלתות, 4 מושבים, דגם "tourer" (אנ').
2 דלתות, 2 מושבים - סמי ספורט.
2 דלתות, 2 מושבים - דגם "S.V".
2 דלתות - קופה מיוחדת (Special Coupé).
5 דלתות - מסחרית.
"מוריס מיינור"

יוצרו 86,318 יחידות. ב-39,087 יחידות הורכבו מנועי "מוריס", ב-47,231 יחידות הורכבו מנועי "וולסלי".
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מנוע קירור מים.
פיר מדחף: בתוך צינור מומנט.
מערכת חשמל - 6 וולט.
מצמד: צלחת אחת יבשה.
תמונות

"מוריס מיינור", שנת 1931 - קבריולה
"מוריס מיינור", שנת 1929
"מוריס מיינור", דגם "Family Eight Sports Coupe", שנת 1932
"מוריס מיינור", שנת 1928 דגם "fabric saloon"
"מוריס מיינור", שנת 1933
"מוריס מיינור", שנת 1929
"מוריס מיינור", שנת 1928
"מוריס מיינור", 2 מושבים, דגם "tourer", שנת 1931
ראו גם

מוריס 14
מוריס 8
הערות שוליים

↑  "מוריס מיינור (1928)" gracesguide.co.uk/Morris:_Minor
↑  "מוריס מיינור (1928)" autokeeda.wordpress.com/2015/04/08/morris-minor-1928
↑  "מוריס מיינור (1928)" prewarminor.com/the-minor-story
↑  היסטוריה חדשה למכוניות מוטוריות / ראו "מוריס מיינור" מתוך The Life of the Automobile: A New History of the Motor Car
יחסי אוסטרליה–אלג'יריה

| יחסי אוסטרליה–אלג'יריה |
| --- | --- |
אוסטרליה: אלג'יריה


אוסטרליה: אלג'יריה
שטח (בקילומטר רבוע)
7,741,228: 2,381,740
אוכלוסייה
26,800,815: 47,022,663
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,723,827: 239,899
תמ"ג לנפש (בדולרים)
64,320: 5,102
משטר
מונרכיה חוקתית פדרלית: דמוקרטיה (סמי) נשיאותית

יחסי אוסטרליה–אלג'יריה (באנגלית: Algeria–Australia relations, בערבית: العلاقات الأسترالية الجزائرية) הם היחסים הדיפלומטיים בין הקהילייה של אוסטרליה ובין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית. היחסים בין המדינות כוננו בשנת 1962.
יחסים כלכליים

בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאלג'יריה לאוסטרליה הגיעה לסך 2.23 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה סידן פוספטים, אבני בניין, כרטיסיות, כלים רפואיים ופירות טרופים. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוסטרליה לאלג'יריה הגיעה לסך 19.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה איברי בע"ח, חלב מרוכז, בשר כבשים ועזים, משאבות נוזליים, אגוזים, בדי ברזל, נייר כסף, חומרי הדברה, משאבות אוויר, שסתומים, נפט מזוקק, ניוביום, טנטלום, נדיום, לתת, מכסי פלסטיק, פסטה ועוד.
בשנת 2014, שווי הסחורה שיוצאה מאלג'יריה לאוסטרליה הגיעה לסך 1.66 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה סידן פוספטים, צינורות ברזל, שעועית, אצות, קנה סוכר ומצלמות וידאו. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מאוסטרליה לאלג'יריה הגיעה לסך 69.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה חיטה, אגוזים, אורז, מנועים חשמליים, שסתומים, מכונות חפירה, מכונות בעלות פונקציה אחת, חומרי הדברה, בשר כבשים ועזים, חלקי רכב, צינורות ברזל, חלקי צינורות ברזל ועוד.
ייצוג

אוסטרליה אינה מיוצגת באלג'יריה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את אוסטרליה נמצאת בפריז, בירת צרפת.
אלג'יריה מיוצגת באוסטרליה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בקנברה, בירת אוסטרליה.
רן כהנא

| --- | --- |
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלנ"ט נח"ל  מפקד גדוד 932  מפקד בא"ח נח"ל  מפקד חטיבת אפרים  סגן מפקד מל"י  קצין אג"ם של הגיס הצפוני
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן   מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים   מבצע צוק איתן
 
רן כהנא הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש נספח צה"ל בלונדון, קצין אג"ם של הגיס הצפוני, סגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. מפקד חטיבת אפרים וגדוד 932 של חטיבת הנח"ל.
שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בחטיבת הנח"ל. בנח"ל עבר כהנא מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום קורס הקצינים מונה למפקד מחלקה בנח"ל. בהמשך פיקד על פלוגה, בשנת 2000 כהנא מונה למפקד פלנ"ט נח"ל, ושימש כמפקדו האחרון של מוצב דלעת אותו פינה ופוצץ בעת הנסיגה מלבנון, כהנא שימש בתפקיד מפקד הפלנ"ט עד 2002.
באוגוסט 2004 מונה כהנא למפקד גדוד 932 והוביל אותו במהלך במלחמת לבנון השנייה, בין היתר בקרב על הסלוקי, בלחימה בכפר ע'נדוריה כנגד כוחות חזבאללה, ולאחר המלחמה באוגוסט 2006 סיים את תפקידו ולאחר מכן מונה לסמח"ט חטיבת הנח"ל.
ב-2008 עד 2009 שירת כסמח"ט חטיבת שומרון, ובין השנים 2009–2011 שימש מפקד בא"ח נח"ל. ב-2011 הועלה כהנא לדרגת אל"ם ושימש כמפקד חטיבת אפרים. ובשלהי שנת 2011 הותקף כהנא על ידי פעילי ימין קיצוני אשר פרצו לבסיס החטיבה ויידו אבנים לעברו ולעבר קצינים שבפיקודו. באוקטובר 2013 סיים את תפקידו ומונה לסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה. ב-2014 מונה לקצין אג"ם של הגיס הצפוני. בשנת 2016 מונה לנספח צה"ל בלונדון. השתחרר משירות הקבע ב-2019.
הערות שוליים

↑  גילי כהן, 15 שנה לאחר הנסיגה מלבנון: משרד הביטחון מפרסם תיעוד של פיצוץ מוצב הבופור, באתר הארץ, 20 במאי 2015.
1 2  אהרן לפידות‏, כאוס באימונים, קל בקרב, באתר וואלה, 25 בפברואר 2011
↑  נועה הורוויץ, בעיניים פקוחות – חמש שנים למלחמת לבנון השנייה, במחנה, ‏ 15.07.2011, כפי שהועלה באתר חטיבת הנח"ל.
↑  מערכת אתר צה"ל, מח"ט אפרים: נמשיך במשימתנו להגנת היישובים ביהודה ושומרון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 14 בדצמבר 2011.
↑  דנה פטרוב, אתר צה"ל, אל“ם גיא ברגר מונה למפקד חטמ“ר אפרים, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 18 באוקטובר 2013.
למבורגיני 350 GT

| --- | --- |

Lamborghini 350 GT, שנת 1964
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  למבורגיני בשיתוף Carrozzeria Touring Superleggera (אנ')
 שנות ייצור:  1964 – 1966
 יחידות שיוצרו:  120
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  Lamborghini 350GTV (אנ')
 מודל אחריו:  למבורגיני 400 GT
 סיווג:  מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו
 אורך:  4,620 מ"מ
 רוחב:  1,730 מ"מ
 גובה:  1,220 מ"מ
 משקל:  1,297 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,550 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V12 צילינדרים, ב60°, 3,454 סמ"ק המפיק 284 כ"ס ב-6,500 סל"ד, יחס דחיסה 9.0:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות מתוצרת "ZF Friedrichshafen" (אנ')
 מהירות מרבית:  254 קמ"ש
 צריכת דלק:  17.4 ליטר ל-100 ק"מ (עירוני)  12.7 ליטר ל-100 ק"מ (בינעירוני)  14.0 ליטר ל-100 ק"מ (ממוצע)
 מעצב:  Carrozzeria Touring Superleggera (אנ')
מבורגיני 350 GT (באיטלקית: Lamborghini 350 GT) היא מכונית ספורט בסגנון גראן טוריסמו מתוצרת יצרנית מכוניות הספורט האיטלקית למבורגיני בשיתוף Carrozzeria Touring Superleggera (אנ') אשר יוצרה בין השנים 1964 – 1966 בעיירה Sant'Agata Bolognese (אנ') במטרופולין של בולוניה (אנ') במחוז אמיליה-רומאניה באיטליה.
תצורות

תצורה גג קשיח.
תצורה ספיידר (קבריולה).
תצורות > "למבורגיני 350 GT"

דגם "למבורגיני 350 GT" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה (אנ') במרץ 1964.
יוצרו 120 יחידות.
2 דלתות.
מספר נוסעים: 2+2 (מאחור מושב צר מאד).
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
6 מאיידים מתוצרת ""וובר" מסוג "Weber 40 DCOE 2".
מערכת חשמל - 12 ואט.
קיבולת מכל דלק - 87 ליטר.
צמיגים: HS 205/15.
קוטר סיבוב מינימלי - 11.5 מטר.
תצורות > תאוצות

תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 4.8 שניות.
תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 6.4 שניות.
תאוצה בין 0–160 קמ"ש היא 16.3 שניות.
תמונות

"למבורגיני 350 GT"
"למבורגיני 350 GT"
"למבורגיני 350 GT", שנת 1964
"למבורגיני 350 GT", שנת 1966
"למבורגיני 350 GT"
"למבורגיני 350 GT", שנת 1966
"למבורגיני 350 GT" מבט למנוע
הערות שוליים

↑  "למבורגיני 350 GT" lamborghini.com/en-en/brand/masterpieces/350-GT
↑  "למבורגיני 350 GT" - מפרט lambocars.com/classic_gt/350_gt_specifications
↑  "למבורגיני 350 GT" topspeed.com/cars/lamborghini/1963-1966-lamborghini-350-gt
↑  "למבורגיני 350 GT" autoevolution.com/cars/lamborghini-350-gt-1964
↑  "למבורגיני 350 GT" motor1.com/news/76817/the-1963-lamborghini-350-gtv
דנדיזם

מראה אופייני של דנדי בגני טווילרי שבפריס
דנדיזם היא דרך התנהגות, שהתפשטה בין גברים באנגליה של סוף המאה ה-18. במרכז הדוקטרינה הדנדית עומד הג'נטלמן הדנדי המאופיין באלגנטיות, עידון ומקוריות של השפה, כללי התנהגות ובעיקר לבוש מוקפד.
בשיאה, תופעת הדנדיזם סחפה גברים רבים אך היו לה גם לא מעט מתנגדים ובשיח של התקופה התייחסו לתופעה כסימפטום להתנוונות רוחנית ופיזית. הדנדי נתפש כאדם קהה רגשות, המתעסק ברעיונות שטחיים כגון אופנה ושעשועים ומבחינה פיזית הוא בעיקר מצטייר כרזה וחלש, מה שמוביל אותו בסופו של דבר למצבים של עוני, מוות מוקדם, מחלה, מאסר, גלות.
רקע

ראשיתו של הדנדיזם ב -1760 כאשר צעירים בני מעמד האצולה האנגלית הקימו את מועדון המקרוני (Macaroni) בלונדון. דנדים ראשונים אלו, שנקראו מקרונים, נהגו להציג את עצמם כאובייקטים של אופנה, הם היו ידועים בלבושם המוגזם שכלל שכבות בדים עשויים תחרה מסולסלת ורקמת זהב. אביזרים נלווים היו חלק חשוב מאוד להשלמת המראה האסתטי של הדנדים והם נהגו לצעוד עם מקל הליכה מהודר בעל גולת זהב ונשאו עימם קופסת טבק להרחה. חלקם אף החזיקו חרבות עם ידיות יהלומים ושעוני כיס בווסטים אותם לבשו. לקראת אמצע המאה ה-18 סגנון האופנה שאפיין את הדנדים התפתח והתפשט לחלקים נוספים ביבשת אירופה, והעיסוק ביופי, אסתטיקה ולבוש הפך לסוג של פולחן עצמי. הדנדים החדשים באנגליה לעגו ללבוש הצעקני והוולגרי של האריססוקרטים והמציאו סגנון לבוש אחר, פשוט, נקי ואלגנטי.
הדנדים השתמשו באופנה כסולם למוביליות חברתית אשר אפשרה להם מעבר ממעמד חברתי נמוך למעמד חברתי גבוה יותר. גברים אלו, ברובם היו בעלי ירושה ממעמד הביניים, אך מה שהגדיר אותם כדנדים היה סגנון הלבוש, השפה והנימוסים. מאחר שלדנדים לא היו הקשרים החברתיים של אנשי האצולה, הם אימצו תחביבים אריסטוקרטיים ומאפיינים חיצוניים אשר סייעו להם להשתלב בחוגי החברה הגבוהה ולהשפיע גם בהיעדר תואר אצולה רשמי.
מקור השם

המילה דנדי הייתה למטבע לשון נפוצה במאה ה-19 אך למעשה היא הופיעה כבר במחצית המאה ה-18 בקרב דוברי השפה האנגלית. המקור האטימולוגי המדויק של המילה שנוי במחלוקת, אך הפירוש הוא של גבר גנדרן ושחצן. מלבד המשמעות הקונבנציונלית, למילה היו תצורות חברתיות חדשות לאורך השנים. באמריקה לאחר המהפיכה, בשנת 1780, המונח דנדי מופיע בבית הראשון ובפזמון של השיר יאנקי דודל, כביטוי לעגני לעוני ולנימוסים הגסים של המתיישבים הראשונים אשר קישטו את עצמם במספר נוצות על מנת להיראות גנדרנים. בצרפת, בתחילת המאה ה-19, בתקופה בה הייתה אהדה רבה לתרבות הבריטית, המילה שיקפה את דמותו של הדנדי האנגלי האופנתי, הלבוש באופן מוגזם. רק מאוחר יותר, הדנדי נתפס במונחים של אלגנטיות שטחית והמילה שימשה כתיאור גנאי של האריסטוקרט הצרפתי הרדוד. בשנת 1819 התקיים ויכוח ערני בעיתון הטיימס הלונדוני לגבי פירוש השם ומוצאו. האנגלים טענו כי ההקשר השלילי הנלווה למילה דנדי מקורו בצרפתים, הידועים בהתנהגותם המופקרת והשפעתם המזיקה על האופי המוסרי של הצעירים הבריטיים. הם סברו שהפרשנות הניתנה לשם דנדי לקוחה משמו של גיבור הקומדיה של מולייר ז'ורז' דנדין (George Dandin) אשר סימל גבר יהיר ושוטה.
ג'ורג' בו ברומל

ג'ורג' בו ברומל (George Bryan "Beau" Brummell) מייצג את דמות הדנדי האקסצנטרי יותר מכל אחד אחר. בלונדון של המאה ה-19 הוא נחשב לאייקון אופנה גברי ולשמו נוסף התואר "beau" (בצרפתית: יפה) לציון מראהו.
ברומל נולד בלונדון בשנת 1780 למשפחה מן המעמד הבינוני. אביו היה המזכיר האישי של ראש הממשלה ואישיות בעלת השפעה בממלכה הבריטית דאז. ברומל התחנך באוניברסיטת אוקספורד היוקרתית, אך היה שונה מהגברים בסביבתו. בני האצולה בתקופתו היו ידועים בגינונים ובסממנים של חיצוניות אשר העידו על רוב עושרם ועל מוצאם האריסטוקרטי, הם התהדרו בפאה מפודרת, בבגדים צבעוניים, מכנסי ברך וגרביים צמודים. ברומל, בניגוד להם, יצר סטנדרט חדש של אלגנטיות גברית ואידיאל של שלמות ודיוק בסגנון הלבוש. ברומל בחר להשתמש בבגדים כהים העשויים מצמר או כותנה והקו האופנתי שלו כלל מכנסיים ארוכים וישרים, חולצה לבנה עם צווארון נוקשה ועניבת משי, מעיל זנב רגיל גזור היטב ונעליים גבוהות המגיעות עד לקרסול. קו אופנתי זה היווה את הבסיס לחליפה עם העניבה שלימים הפכה לפריט לבוש מרכזי של כל גבר. בנוסף, ברומל נמנע מלהתבשם אך היה נוהג להתקלח באופן תכוף תוך שימת דגש על חשיבות הניקיון של הגוף והלבוש. ברומל האמין שהאריסטוקרטיה אינה עניין של מוצא אלא הלך רוח.
בזכות קשריו הענפים עם המלך ג'ורג' הרביעי, הוא צבר לעצמו יוקרה וסטטוס והיה לאחד הגברים הבולטים והמשפיעים בקרב חוגי החברה הגבוהה בלונדון ושימש מודל לחיקוי עבורם. ברומל היה שחצן ומתנשא, אך לא בשל שושלת היוחסין שלו אלא בזכות החדשנות אותה יצר בשימוש בבגדים, בשפה המעודנת בציניות, ובסגנון ההתנהגות. תכונות אלו זיכו אותו בתואר פוסק האופנה בדורו ומכתיב הבון טון בכל העניינים העוסקים בטעם גברי, אופנה וסגנון. ברומל היה איש חברה מחונן וכריזמטי שניהל סגנון חיים נהנתני ובזבזני. בשנת 1819, בגיל 38, ברומל ברח לצרפת בשל חובותיו הרבים. על אף שהייתה לו השפעה רבה גם כשהיה מחוץ 
ללונדון, הוא נאלץ לוותר על מעמדו ועל ההידור אשר אפיין אותו, ובשנת 1840 מת חסר כל.
ברומל מוזכר מספר פעמים בספר ״על החיים האלגנטים״ מאת אונורה דה בלזק.
הדנדיזם האנגלי מאופיין בקשר ההדוק בין אופנה למחאה פוליטית והוא תוצר של ריאקציה פוליטית היוצאת כנגד עקרונות השוויון. במקרים מסוימים הדנדים דבקו בערכים הפיאודליים שקדמו למהפיכה התעשייתית. כגון: האידיאל של "הג'נטלמן המושלם". אם בבריטניה הדנדיזם התפתח כתופעה חברתית תרבותית, בצרפת הדנדיזם הסתמן כתנועה פילוסופית, אסתטית.
דנדיזם בצרפת

בשנת 1815 לאחר שנפוליאון הובס בקרב ווטרלו, הצרפתים החלו לאמץ את ערכי הדנדיזם אם כי בצורה שונה מעט. בעקבות המהפכה הבורגנית ביולי 1830, צרפת עברה תהליך של ריסון שהתבטא בקיום אורח חיים בינוני ותכליתי, כל קיצוניות נתפשה כמעשה חתרני. כצעד מחאתי, אנשי הבוהמה: סופרים, משוררים ואמנים אימצו את הפילוסופיה של בו ברומל על אופנה, שפה וגינונים מתנשאים וזו צברה תאוצה. יחדיו הם יצרו חברה בוהמיינית אריסוקרטית אשר בזה לתועלתניות הבורגנית ולקדמה. הקליקה של האמנים הצרפתים הגדירה את עצמה כמתנשאת, או כפי שכתב ז'ול ברבה ד'אורביי כזרם אנטי וולגרי, אשר אינו נסחף עם ההמון והצדיקו את יהירותם בתואנה שהם עושים זאת על מנת להיבדל מההמון. מטרתם המוצהרת הייתה לזעזע את הצופים ולא רק לענג אותם. הם ראו ביצירה האמנותית יותר מסתם קישוט אלא אמצעי חתרני לביקורת של העצמי ולכן האמינו שאמן צריך לבלוט גם בלבושו ובדיעותיו ולא רק ביצירתו.
שארל בודלר, הדנדי המשפיע ביותר בצרפת במאה ה-19, חיבר בימי חייו מבחר כתבים שעסקו בין היתר במעמד הבורגנות, בנשים, באופנה ובמאפייניו של הדנדי. בספרו המפורסם "צייר החיים המודרני" בודלר העניק לדנדיזם נופך רוחני, כמעט דתי בכך שהגדיר את התופעה כהתגלמות החיצונית של השלמות הפנימית של האדם וטען כי "הדנדיזם הוא רסיס ההרואיזם האחרון בעולם מתנוון".
להשקפת עולמו, הדנדי הוא לא רק אדם גנדרן המוצא תענוג מופרז בבגדים: ”הדנדיזם אינו אפילו מה שהבריות קלות הדעת סוברות שהנו, דהיינו, נטייה ללא מצרים לטיפוח הגוף ולהידור החומרי. עבור הדנדי המושלם אלה הם רק סמל לעליונות האריסטוקרטית של רוחו”
בודלר האמין שהאדם ניכר במלבושיו והלך רוחו הקודר כמו גם שיריו (שהמוטיב המרכזי שלהם הוא חושך וייאוש) השתקפו בבגדיו שהיו שחורים מכף רגל עד ראש. בחיבורו מתייחס בודלר לזמן ולכסף כתנאים הכרחיים לקיומו של הדנדי, בלעדיהם הדנדי אינו יכול לקיים את אורח חייו הראוותני והגנדרני. בודלר טען שהכסף אינו מטרה כשלעצמו "הדנדי איננו שואף לכסף כאל דבר מהותי", אך מתוך הטקסט של בודלר עולה בבירור שחסכנות אינה מתיישבת עם אלגנטיות והידור ובנוסף לממון, הדנדי זקוק לזמן פנוי על מנת לשמר את הייחודיות שלו: ”האדם עתיר הממון, ההולך בטל, אפילו קהו חושיו, אין לו עיסוק אחר מאשר לרוץ במסלול האושר; ...זה שאין לו משלח יד אחר חוץ מההתהדרות, יתברך תמיד, בכל הזמנים, בקלסתר פנים מיוחד, מיוחד במינו לחלוטין.”
דנדיזם ומגדר

גבריות הייתה יסוד קבוע ויציב של המוסדות החברתיים והפוליטיים במאה ה-18 ובמאה ה-19. לא מפתיע, אם כן, שגברים אשר טשטשו את ההגדרות של גבריות ובחרו בלבוש גברי שאינו קונבנציונלי נתפסו כחריגים המאיימים על המעמד של המדינה ועל יחסי הכוחות הקיימים בחברה הפטריארכלית. לבוש, איפור וטיפוח הגוף היו נחלתן של הנשים, וגברים אשר מצאו עניין בתחום 'נשי' זה, ערערו על התפיסה הרווחת שהגבריות מזוהה עם 'תרבות' והנשיות עם 'הטבע'. רבים חששו באופן ממשי מהתופעה של גבריות 'שאינה טבעית', ולבושו של הדנדי סימל אישיות עצלה, חתרנית ובלתי מוסרית. על אף העובדה שהדנדים אימצו תכונות ומראה נשי, היה להם חשוב להדגיש את היותם גברים ויחסם לנשים היה מתנשא. בודלר לא היה שונה והוא ראה דיכוטומיה ברורה בין הגבר לאשה וטען שבניגוד לדנדי, האשה מעוררת פחד. באופן אירוני, המילה דנדי מתייחסת במאה ה-21 להומוסקסואליות ואילו המילה מטרוסקסואל הומצאה על מנת להגדיר גברים הטרוסקסואלים המקפידים על מראה מטופח ובגדים אופנתיים בדומה לחלוצי האופנה הראשונים, הדנדים.
דנדים מפורסמים

בנג'מין דיזראלי
אוסקר ויילד
גבריאלה ד'אנונציו
נואל קאוורד
לורד ביירון
אנדי וורהול
לקריאה נוספת

Glick, E. (2001). The Dialectics of Dandyism. Cultural Critique, 48(1), 129-163.
Garelick, R. K. (1998). Rising Star: Dandyism, Gender, and Performance in the Fin de Siècle. Princeton University Press
Moers, E. (1978). The Dandy: Brummell to Beerbohm (Vol. 674). University of Nebraska Press
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  George, L. (2004).The emergence of the dandy. Literature Compass
↑  Melanie Grundmann The Semantics of Disease in Dandyism October 9, 2014
↑  Dandyism. (1999) In An Oxford Companion to the Romantic Age: Oxford University Press
↑  Godfrey, S. (1982). The dandy as ironic figure. SubStance, 21-33
↑  ‏על מחזהו של מולייר ז'ורז' דנדין בוויקיפדיה האנגלית
↑  Melanie Grundmann Dandyism: Of English or French Nature? September 1, 2014
↑  Nelson, B. (2007). Dandies, dandyism, and the uses of style. In Moderne begreifen pp. 135-143. DUV.
1 2  d’Hamilton, C. (2013). Dandyism: Beyond Fashion. The Greater Bay Area Customers Guild
↑  Schmid, S. (2002). Byron and Wilde: the Dandy and the Public Sphere. The Importance of Reinventing Oscar: Versions of Wilde During the Last 100 Years,61, 81.
↑  Hadlock, P. G. (2001). The Other Other: Baudelaire, Melancholia, and the Dandy. Nineteenth-century French studies, 30(1), 58-67.
1 2 3  בודלר, שארל (2003). צייר החיים המודרניים: מבחר כתבים אסתטיים. ספריית הפועלים, עמ' 119-122
↑  Rebecca Arnold Beyond the dandy, gender or subversion? STYLE FACTS Styles and Elements of Desire, 15 September 2011
↑  Houk, D. (1997). Self Construction and Sexual Identity in Nineteenth-Century French Dandyism. In French Forum pp. 59-73.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph119323 
פסלו של בו ברומל ברחוב ג'רמין בלונדון
פורד פלקון XW

| --- | --- |

Ford Falcon (XW), שנת 1970
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Futura (XW)  Ford Fairmont (XW)
 יצרן:  "Ford Australia" (אנ')
 שנות ייצור:  1970–1969
 יחידות שיוצרו:  105,785
 הרכבה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מודל קודם:  פורד פלקון XT
 מודל אחריו:  פורד פלקון XY
 חברת אם:  פורד (שם מלא: Ford Motor Company)
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,689 מ"מ
 רוחב:  1,869 מ"מ
 גובה:  1,417 מ"מ
 משקל:  1.348 ק"ג (דגם סדאן)
 בסיס גלגלים:  2,819 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3.1 ליטר  6 צילינדרים, 3.6 ליטר  V8 צילינדרים, 4.9 ליטר  V8 צילינדרים, 5.8 ליטר
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מסוג "Fordomatic"  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות מסוג “Cruisomatic”
פורד פלקון XW (באנגלית: Ford Falcon XW, קרוי גם: Ford Futura (XW), קרוי גם: Ford Fairmont (XW)) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת יצרנית הרכב פורד אוסטרליה (אנ'), חברת בת של פורד אשר יוצרה בין השנים 1970–1969 באוסטרליה
תצורות

4 דלתות - סדאן (6 נוסעים: 3+3, 5 נוסעים: 2+3).
5 דלתות - סטיישן.
2 דלתות - מסחרית.
2 דלתות - טנדר ("Falcon Utility").
"פורד פלקון XW"

יוצרו 105,785 יחידות. יוצרו 662 מדגם "GT" ו-287 יחידות מדגם "GT-HO".
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
מתלים: קדמי - סוג עצמאי עם קפיצי סליל ובולמי זעזועים הידראוליים כפולים, אחורי - קפיצים חדים, קפיצים חצי אליפטיים עם בולמי זעזועים הידראוליים כפולים.
בלמים - חזית: תופים הידראוליים (254 מ"מ), אחורי: תופים הידראוליים (254 מ"מ).
מצמד - מצמד צלחת יבש יחיד, מופעל הידראולית.
קיבולת מכל דלק - 74.6 ליטר.
הגה כוח - אופציונלי.
מחיר היחידה היה 2,320 דולר (אוסטרליה, שנת 1969).
תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 10.5 שניות (דגם מנוע V8 צילינדרים, 4.9 ליטר משודך לתמסורת ידנית - 4 מהירויות.
* "פורד פלקון XY" מסדרת "GT", דגם "GT-HO Phase II" הוגדר כ"מכונית שרירים". הורכב בדגם מנוע V8 צילינדרים, 5.8 ליטר המפיק 300 כ"ס ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 11.0:1, תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 6.4 שניות.
תמונות

"פורד פלקון XW", דגם "500" שנת 1969
"פורד פלקון XW" דגם "GT-HO", שנת 1970
"פורד פלקון XW"
"פורד פלקון XW" דגם "GTHO", שנת 1969
"פורד פלקון XW", דגם "GT" שנת 1970
"פורד פלקון XW", דגם "GT" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"פורד פלקון XW" - סטיישן, שנת 1970
"פורד פלקון XW" - טנדר מסוג "Utility"
"פורד פלקון XW" - טנדר מסוג "Utility"
"פורד פלקון XW" - מסחרית
ראו גם

פורד
פורד פלקון
פורד פלקון XA
פורד פלקון XP
פורד פלקון XG
פורד פלקון XY
פורד פלקון ED
פורד XY פלקון GT
הערות שוליים

↑  "פורד פלקון XW" uniquecarsandparts.com.au/car_info_ford_falcon
↑  "פורד פלקון XW" - מפרט uniquecarsandparts.com.au/falcon_XW_technical_specifications
↑  "פורד פלקון XW" דגם  "GT-HO" - מפרט טכני uniquecarsandparts.com.au/ford_falcon_xw_gtho_technical_specifications
↑  "פורד פלקון XW", דגמים : "GT", "GT-HO" uniquecarsandparts.com.au/car_info_ford_falcon_xw_gt
מעקה (הלכה)

| --- | --- |

מעקה גבוה סביב לגג ירוק של בניין מגורים, טרייבקה, ניו יורק
 מקרא:  דברים, כ"ב, ח'
 תלמוד בבלי:  מסכת בבא קמא, דף נ"א, עמוד א'
 תלמוד ירושלמי:  מסכת שקלים,  פרק א'
 משנה תורה:  ספר נזקים, הלכות רוצח ושמירת נפש, פרק י"א; ספר אהבה, הלכות ברכות, פרק י"א, הלכה י"ב
 שולחן ערוך:  חושן משפט, סימן תכ"ז
 ספרי מניין המצוות:  ספר המצוות, עשה קפ"ד, לאו רצ"ח ספר החינוך, מצווה תקמ"ו, מצווה תקמ"ז
מצוות מעקה היא מצווה מהתורה המחייבת בניית מעקה לגג. המצווה מתחלקת למצוות עשה לבנות את המעקה ומצוות לא תעשה על הנחת מכשול.
חז"ל הפליגו בחשיבות מצווה זו, ואמרו שהפסיק עמוד אש בהלווייתו של רב חנינא בר פפא בין מטתו, לבין מי שלא עשה מעקה לגגו. יש שכתבו שמצווה זו מתקיימת כל רגע ורגע.
מקור המצווה

בתורה נאמר : ”כִּי תִבְנֶה בַּיִת חָדָשׁ וְעָשִׂיתָ מַעֲקֶה לְגַגֶּךָ, וְלֹא תָשִׂים דָּמִים בְּבֵיתֶךָ כִּי יִפֹּל הַנֹּפֵל מִמֶּנּוּ:” (ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק ח')
לדעת ר' נתן בתלמוד מצוות "לא תשים דמים" לא מצטמצמת רק במעקה אלא כל מיפגע בטיחותי העלול לגרום לסכנה יש להסיר. ”רבי נתן אומר: מניין שלא יגדל אדם כלב רע בתוך ביתו, ואל יעמיד סולם רעוע בתוך ביתו? ת"ל: לא תשים דמים בביתך” (תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ט"ו, עמוד ב') אך עם זאת אין מברכים על כך משום שאין מברכים על מצוות לא תעשה.
טעם המצווה

ספר החינוך מסביר שעל פי הדרכת התורה יש להיזהר ש"לא נסכן נפשותנו על סמך הנס". וכן בכל דבר יש להתנהג לפי חוקי הטבע
כי האל ברא עולמו ובנאו על יסודות עמודי הטבע, וגזר שתהיה ... או אם יפול האדם מראש הגג הגבוה לארץ שימות; והוא ברוך הוא חנן גופות בני אדם ויפח בהם נשמת חיים - בעלת דעת לשמור הגוף מכל פגע..." "ואחר שהאל שיעבד גוף האדם לטבע... ציוהו לשמור מן המקרה, כי הטבע שהוא מסור בידו יעשה פעולתו עליו אם לא ישמר ממנו...
הרב משה רבקש כתב שטעם הלאו, משום שהמזלזל במצווה זו (שמירת הנפש) "כאילו מואס ברצון בוראו (להיטיב) ואינו רוצה לא בעבודתו ולא במתן שכרו, ואין לך זלזול והפקרות יותר מזה".