stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גביע העולם בכדורגל נשים 2015
הערות שוליים

↑  בחדשות BBC
↑  הידיעה באתר CBC
↑  הודעת פיפ"א
↑  הידיעה באתר פיפ"א
↑  מתוך אתר פיפ"א, נכון ל-27 במרץ 2015
↑  הערים המארחות באתר פיפ"א
↑  ריאיון עם וומבאך באתר FOX sport
↑  ידיעה על התביעה
↑  הידיעה בוושינגטון פוסט
↑  תקנון הטורניר, פרק 27
↑  הידיעה באתר פיפ"א
↑  כתבה על ההגרלה באתר פיפ"א
↑  סאסיץ' ולויד הבקיעו שתיהן שישה שערים, אך סאסיץ' שיחקה פחות דקות
↑  באתר ה-BBC
| גביע העולם בכדורגל לנשים |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | סין 1991 • שוודיה 1995 • ארצות הברית 1999 • ארצות הברית 2003 • סין 2007 • גרמניה 2011 • קנדה 2015 • צרפת 2019 • אוסטרליה וניו זילנד 2023 (גמר) • ברזיל 2027 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1991 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 • 2023 • 2027 |  |
| שונות | נבחרות משתתפות • טורניר ההזמנה 1988 |  |
העפילו      נכשלו במוקדמות      לא השתתפו      לא חברות בפיפ"א
נבחרת ארצות הברית בטקס הנפת הגביע
בית המשפט העליון של ברית המועצות

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מאפיינים
 שטח שיפוט:  ברית המועצות ברית המועצות
 היסטוריה
 תקופת הפעילות:  23 בנובמבר 1923 – 2 בינואר 1992 (68 שנים)
 רשות קודמת:  בית המשפט העליון הפלילי
 רשות יורשת:  בית המשפט העליון של רוסיה
 גאוגרפיה
 כתובת:  רחוב פוברסקאיה 15, מוסקבה
בית המשפט העליון של ברית המועצות (Верховный Суд СССР) הוא הגוף השיפוטי הגבוה ביותר של ברית המועצות, שהיה קיים מ-23 בנובמבר 1923 עד ל-2 בינואר 1992. לאחר קריסת ברית המועצות, בוטל בית המשפט העליון של ברית המועצות, יחד עם גופים גדולים יותר של ברית המועצות, הארכיונים שלו הועברו לארכיון המדינה של הפדרציה הרוסית והבניין שבו שכן, ברחוב פוברסקאיה 15 במוסקבה, אוכלס על ידי מחליפו, בית המשפט העליון של הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

שאלת הצורך ביצירת גוף שיפוטי עליון אחד לכל ברית המועצות כולה הועלתה מיד לאחר הקמת ברית המועצות בדצמבר 1922, שכן סעיף 12 לחוק אודות הקמת ברית המועצות קבע את הקמת בית המשפט העליון של ברית המועצות "עם תפקידים של שליטה שיפוטית עליונה" תחת הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות.
ב-23 בנובמבר 1923 אימצה נשיאות הוועד המרכזי של ברית המועצות את התקנה הראשונה על בית המשפט העליון של ברית המועצות, שקבעה את המעמד, הסמכות והנוהל לפעילותו של בית משפט זה. חוקת ברית המועצות משנת 1924 בפרק 7 ("אודות בית המשפט העליון של ברית המועצות"; בשנת 1935 שונה שם פרק זה ל"אודות בית המשפט העליון והפרקליטות של ברית המועצות") הבטיחה את מעמדו ותפקידו של בית המשפט העליון במערכת הגופים הממשלתיים של ברית המועצות.
סמכות

החוקה של ברית המועצות הקצתה את הסוגיות הבאות לסמכותו של בית המשפט העליון של ברית המועצות:
מתן הדרכה לבתי המשפט העליונים ברפובליקות הסובייטיות בנושאי דיני האיחוד;
שיקול ופנייה לוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות על הצעת התובע של בית המשפט העליון בנוגע להחלטות וגזר דין של בתי המשפט העליונים ברפובליקות, מסיבות של סתירה בין אלה לחוק הסובייטי, או מכיוון שהן משפיעות על האינטרסים של רפובליקות אחרות;
מתן חוות דעת לבקשת הוועד המנהל המרכזי על חוקיותן של החלטות מסוימות של הרפובליקות מבחינת החוקה;
הסדרת התדיינות משפטית בין הרפובליקות;
עיון בתיקים בהם מעורבים פקידים בכירים.
מאוחר יותר, ב-14 ביולי 1924, אימץ הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות את הצו, שכותרתו "צו בית המשפט העליון של ברית המועצות", אשר פירט את הסמכויות והנהלים של בית המשפט העליון של ברית המועצות.
מבנה 1923–1938

בתחילה (על פי חוקת 1923, החוקה והצו משנת 1924) בית המשפט העליון של ברית המועצות פעל בהרכב הכולל את:
מושב מליאה;
בתי משפט אזרחיים ופליליים;
הקולגיה הצבאית והקולגיום הצבאי לתחבורה.
לבית המשפט העליון הייתה גם הזכות ליצור נוכחות שיפוטית מיוחדת (התכנסות) לשיקול תיקים פליליים ואזרחיים בעלי חשיבות יוצאת דופן, המשפיעים על הרפובליקות של האיחוד או ברית המועצות, ומקרים של סמכות שיפוט אישית של חברי הוועד המנהל המרכזי של ברית המועצות, מועצת הסובנארקום של ברית המועצות, יו"ר וחברי בית המשפט העליון של ברית המועצות, התובע ברית המועצות, סגנו ועוזריו הבכירים.
יושב ראש בית המשפט העליון וחבריו מונו על ידי נשיאות הוועד המנהל וניתן היה לסלקם מתפקידם. מליאת בית המשפט העליון הורכבה גם מארבעה יושבי ראש בתי המשפט העליונים ברפובליקות האיחוד ויו"ר המינהל הפוליטי הממלכתי המאוחד תחת ממשלת ברית המועצות. כמו כן, התובע הכללי של ברית המועצות או סגנו השתתפו בהכרח במליאה.
בשנת 1926 בוטלו בתי הדין הצבאיים לענייני תעבורה והקולגיום הצבאי לתחבורה של בית המשפט העליון של ברית המועצות, ובית המשפט העליון הוכרז על ידי בית המשפט בתיקים שנבחנו על ידי בתי הדין הצבאיים.
ב-24 ביולי 1929 אימצו הוועד המרכזי וממשלת ברית המועצות את התקנה החדשה על בית המשפט העליון של ברית המועצות ומשרד התובע של בית המשפט העליון של ברית המועצות, אשר בפרט קיבלו את זכות היוזמה החקיקתית ואת החובה להבהיר את כל החוקים בברית המועצות על פי הצעת ועדת הוועד המרכזי הפועל של ברית המועצות.
בשנת 1931 התגבש הקולגיום של בית המשפט העליון בברית המועצות לענייני תחבורה והוכרז ההרכב החדש של מושבי המליאה של בית המשפט - יו"ר בית המשפט העליון של ברית המועצות, סגנו, יו"ר מושבי המליאה של בתי המשפט העליונים של הרפובליקות, יו"ר הקולגיום של בית המשפט העליון של ברית המועצות וארבעה חברי ועדת הנשיאות של הוועד המרכזי, בהם גם נציג אחד של המשטרה החשאית הסובייטית.
בשנת 1935 נערכו תיקונים לחוקה של ברית המועצות, שהשפיעו על הסעיפים הנוגעים לבית המשפט העליון של ברית המועצות. בפרט הובהר מבנה בית המשפט. על פי הסעיף החדש, בית המשפט העליון של ברית המועצות פעל בהרכב שכלל את:
מושב מליאה;
נשיאות;
מועצת הביקורת השיפוטית;
בתי משפט אזרחיים ופליליים;
הקולגיה הצבאית;
הקולגיום לתחבורה;
הקולגיום לתחבורה ימית;
קולגיות מיוחדות (שהופיעו לאחר פיזור או.ג.פ.או.).
בנוסף, בית המשפט העליון קיבל את הזכות לבטל ישירות את צווי השיפוט של הערכאות העליונות ברפובליקות, אם הן נוגדות את החקיקה הסובייטית (על פי הנורמות שהיו קיימות בעבר, בית המשפט העליון יכול היה לערער רק על מעשים כאלו לוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית).
חוקת 1936 קבעה את בית המשפט העליון של ברית המועצות בתור הגוף השיפוטי הגבוה ביותר. על פי החוקה, בית המשפט העליון של ברית המועצות הופקד על הפיקוח על הפעילות השיפוטית של הגופים השיפוטיים השונים של ברית המועצות, כמו גם על הגופים השיפוטיים של רפובליקות ברית המועצות, בגבולות שנקבעו על ידי החוק. בית המשפט העליון נבחר על ידי המועצה העליונה של ברית המועצות לתקופה של חמש שנים ויושבי הראש של בתי המשפט העליונים של הרפובליקות היו בעלי תפקידים רשמיים בבית המשפט (סעיף 105 לחוקה).
מבנה 1938–1957

ב-16 באוגוסט 1938, על בסיס חוקת ברית המועצות, אומץ חוק "אודות מערכת המשפט של ברית המועצות והרפובליקות האוטונומיות", שהכניס שינויים במבנה בית המשפט העליון של ברית המועצות (נוצר קולגיום הרכבות ובוטלו קולגיות התחבורה והקולגיות המיוחדות).
מבנה בית המשפט העליון של ברית המועצות בשנת 1939

מליאה
הנשיאות
הקולגיה הצבאית
קולגיום הרכבות
הקולגיה לתחבורה ימית
מועצה שיפוטית פלילית
המועצה השיפוטית האזרחית
במהלך שנות מלחמת העולם השנייה, חלו שינויים מסוימים במבנה בית המשפט העליון. אז נוצרו קולגיום הרכבת הצבאית (בשל הכנסת חוק בנושא תובלה בעת מלחמה), שהעבירו סמכויות ותפקידי פיקוח לבתי הדין הצבאיים. כמו כן, בשנת 1944 הוקמה הקולגיה השיפוטית לבתי המשפט למחנות כמעמד של חיסול ופיקוח בתיקים שנחשבו על ידי בתי המשפט למחנות שהוקמו באותה תקופה (בתי משפט מיוחדים שהופעלו במסגרת מערכת גולאג והייתה נפרדת מבית המשפט העליון).
מבנה 1949

מליאה
לשכת בית המשפט
מועצה שיפוטית פלילית
המועצה השיפוטית האזרחית
הוועדה השיפוטית לבתי משפט של הגולאג
הקולגיה הצבאית
קולגיית הרכבות
הקולגיה לתחבורה ימית
מועצת משמעת
מזכירות
מחלקת קידוד
אגף הכללה וסטטיסטיקה
מחלקה חשאית
משרד
לשכת התרגום
מחלקת תחזוקה
ארכיון
בסך הכל 309 עובדים, כולל 69 שופטים היו בבית המשפט העליון.
מבנה 1956

מליאה
לשכה
מועצה שיפוטית פלילית
המועצה השיפוטית האזרחית
הקולגיה הצבאית
קולגיית התחבורה
מועצת משמעת
מזכירות
מחלקת קידוד
אגף הכללה וסטטיסטיקה
מחלקת אוניות תובלה
משלחת
רישום
לשכת מכונות
מחלקת הצפנה סודית
משרד
לשכת התרגום
מחלקת תחזוקה
ארכיון
בסך הכל 320 עובדים, כולל 69 שופטים היו בבית המשפט העליון.
יושבי ראש

ניקולאי קרילנקו (28 בנובמבר 1923 - 2 בפברואר 1924)
אלכסנדר וינוקורוב (15 במרץ 1924 - 17 באוגוסט 1938)
איוואן גוליאקוב (17 באוגוסט 1938 - 24 באוגוסט 1948)
אנטולי וולין (31 באוגוסט 1948, 14 במרץ 1949 - 12 בפברואר 1957)
אלכסנדר גורקין (12 בפברואר 1957 - 20 בספטמבר 1972)
לב סמירנוב (20 בספטמבר 1972 - 12 באפריל 1984)
ולדימיר טרבילוב (12 באפריל 1984 - 5 ביוני 1989)
יבגני סמולנצב (7 ביוני 1989 - 24 בדצמבר 1991)
ראו גם

יושבי ראש בית המשפט העליון של רוסיה הסובייטית והפדרציה הרוסית
הערות שוליים

↑  Государственный архив Российской Федерации. Фонды
1 2  «По докладу о конституционных вопросах»
↑  Смыкалин А. Довоенный период развития советской судебной системы // Российская юстиция. — 2002. — № 6.
↑  «По докладу о конституционных вопросах»
1 2  Яцкова А. История советского суда // «Отечественные записки». — 2003. — № 2.
↑  Лысов В. А. Карательная политика Советского государства и особенности судопроизводства по государственным преступлениям в период Великой Отечественной войны (1941—1945 гг.): историко-правовое исследование. Автореф. дис… к.ю.н. — Краснодар, 2008.
↑  Петров Н. История империи «ГУЛАГ». Статья 11
גנרל חיל התותחנים (גרמניה)

| --- | --- |

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 צבא:  ורמאכט
 מערכת הדרגות:  דרגות הוורמאכט
 היררכיה:  קצינים
 בתוקף:  ?–1945
 מקבילת נאט"ו:  OF-8
 מקבילת צה"ל:  רב-אלוף
 מקבילת הצבא:  גנרל חיל
 מקבילת חיל האוויר:  גנרל חיל האוויר
 מקבילת חיל הים:  אדמירל
 
סמלי הדרגה
גנרל חיל התותחנים (בגרמנית: General der artillerie) היא דרגה בכוחות הקרקע הגרמניים (גרמנית: הר). כיום הדרגה ניתנת לקצינים בדרגת של OF-6, והם אחראים בפרט בעניינים של אימון וציוד כוחות הארטילריה של הבונדסוור.
היסטוריה

גנרל חיל התותחנים היא דרגה לשעבר של גנרל חיל בכוחות היבשה הגרמניים (צבא הקיסרות הגרמנית, הרייכסווהר והוורמאכט), אשר הייתה בשימוש גם על ידי הצבא הפרוסי והצבא האוסטרו-הונגרי, והייתה השלישית בחשיבותה, לאחר דרגות גנרל-אוברסט וגנרל-פלדמרשל. הדרגה היא שוות ערך לדרגת שלושה כוכבים כיום.
כיום, בכוחות המזוינים של גרמניה, הבונדסוור, הדרגה של גנרל-לויטננט היא המקבילה לדרגה המסורתית של גנרל חיל התותחנים. בצבא גרמניה המזרחית לא הייתה מקבילה לדרגת גנרל חיל התותחנים, והיא מוזגה לדרגת גנרל-אוברסט.
דרגות מקבילות

קצינים בדרגה מקבילה בחיל הפרשים נקראו "גנרל חיל הפרשים" ואלו בחיל הרגלים היו "גנרל חיל הרגלים". בשנת 1935 הוורמאכט הוסיף את הדרגות של "גנרל חיל השריון", "גנרל הכוחות ההרריים", "גנרל חיל הצנחנים", "גנרל חיל הקשר". בלופטוואפה, המקבילה לדרגה הייתה "גנרל חיל טייסי הקרב". הדרגה ציינה רק בכללית את הזרוע שבה שירת הגנרל, ולא התייחסה לתפקידו באופן ספציפי.
הדרגה בבונדסוור

בבונדסוור קיים תואר של גנרל חיל התותחנים, האחראי על אימון וציוד כוחות הארטילריה, ונושא בדרך כלל דרגת בריגדיר גנרל. מכיוון שזהו רק תואר ולא דרגה, לפעמים יכול לשאת אותה גם קצין בדרגת אוברסט.
הערות שוליים

↑  תחת השם פלדצוגמייסטר
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| דרגה זוטרה: גנרל-לויטננט |  דרגות הוורמאכט  גנרל חיל התותחנים | דרגה בכירה: גנרל-אוברסט |
ג'ני סידיי

| --- | --- |

 לידה:  3 באוגוסט 1988 (בת 36) קלגרי, קנדה 
 מדינה:  קנדה קנדה
 השכלה:  ג'יזס קולג', קיימברידג' (2015)  אוניברסיטת מקגיל  Chinook Winds Adventist Academy 
 בן או בת זוג:  Chris Sidey-Gibbons 
 
ד"ר ג'ניפר (ג'ני) אן מקינון סידיי-גיבונס (באנגלית: Jennifer Anne MacKinnon Sidey-Gibbons, נולדה ב-3 באוגוסט 1988 בקלגרי, אלברטה שבקנדה) היא אסטרונאוטית, מהנדסת, חוקרת ומרצה. ג'ני זכתה בפרס מהנדסת השנה הצעירה של הנדסה וטכנולוגיה (prestigious Institution of Engineering and Technology's Young Woman Engineer of the Year Award) (אנ') ובפרס מהנדס השנה הצעיר (אנ') של RAEng (RAEng Young Engineer of the Year Award) בשנת 2016. בשנת 2017 נבחרה על ידי סוכנות החלל הקנדית (CSA) לצד ג'ושוע קוטריק בקמפיין גיוס אסטרואונאוטים ונשלחה למחנה אימונים להכשרת אסטרואונאוטים שמועמדים לשליחה לתחנת החלל של נאס"א.
ילדות ונעורים

סידיי סיפרה שבילדותה, שמעה על האסטרונאוטית האישה הקנדית הראשונה, רוברטה בונדר ועל טיסתה לחלל אשר שימשה כמודל לחיקוי עבורה משום שהייתה פורצת דרך בתחומה. בילדותה, אהבה מאוד לרכוב על אופניים ולשחק פוטבול, ועד היום היא חברה בנבחרת הפוטבול של אוניברסיטת קיימברידג'. התעניינותה במדע נתמכה על ידי אמה שלקחה אותה לעיתים קרובות למוזיאונים ומצאה עבורה מודלים לחיקוי מתחומי המדע וההנדסה. דודה, שהיה מהנדס אזרחי, היה מערב אותה גם במשימות עיצוביות והנדסיות. אחת המשימות כללה תכנון מגרש בייסבול שיתנקז ביעילות במהלך סופות גשמים ותכנון נוסף היה של מתקן פסיבי לטיפול במים מזוהמים.
קריירה אקדמית

סידיי היא בעלת תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת מקגיל שבמונטריאול, קוויבק (2011). בשנת 2015 עברה לאנגליה שם סיימה דוקטורט בהנדסה במכללת ישו, שנמצאת באוניברסיטת קיימברידג', בעבודת הדוקטורט שלה התמקדה בחקר בעירה תחת פיקוחו של פרופסור נונדס מסטוראקוס. לפני שהצטרפה לתוכנית החלל הקנדית, עבדה ד"ר סידיי כעוזרת פרופסור במעבדה לחקר ופיתוח מנועי בעירה פנימית במחלקה להנדסה באוניברסיטת קיימברידג'.
מחקריה

בזמן ששהתה במקגיל בעת לימודיה לתואר הראשון, סידיי חקרה בשיתוף עם סוכנות החלל הקנדית (CSA) והמועצה הלאומית למחקר של קנדה (National Research Council Canada) על התפשטות להבה במיקרוגרביטציה – חוסר כוח משיכה, וכעת מתכננת לבצע ניסויים מעשיים בנושא בתחנת החלל. סידיי מספרת שבחרה בתחום האש והבעירה מכיוון שעניין אותה איך עובדים דברים מורכבים, ואש היא אחד הדברים המורכבים והמרתקים ביותר בעיניה. בין השנים 2012–2017 היא עסקה במחקר על תולדות האש ועל תפקידיה בהתפתחות של המין האנושי וגילתה שמעבר לקשר המדעי המובהק האש מופיעה גם בדת, בספרות ובתרבות, והעובדה שאף על פי שהאש נמצאת הרבה זמן בהיסטוריה, אבל עדיין יש הרבה מה לחקור עליה זה מה שמעיד על המורכבות שלה. בשנת 2015, בעבודת הדוקטורט שלה עסקה סידיי במחקר הבוחן דרכים להפחתת ההשפעה הסביבתית של בעירה. טענתה היא שכל עוד הבעירה היא חלק ממגזרי האנרגיה והתעבורה העולמיים, יש לעבוד ולחקור דרכים שיעזרו להגביל את הנזק שהיא גורמת. במחקרה בדקה דרכים שונות לעשות זאת כגון: שיפור הטכנולוגיות הקיימות, פיתוח דלקים חלופיים ועבודה להפחתת מזהמים. מחקר נוסף שלה היה להבות, בעירה, איך אנו משתמשים בהן ואיך למנוע מהן לפלוט מזהמים מזיקים. בנוסף, עבדה על פיתוח מבערים בעלי פליטה נמוכה עבור מנועי טורבינת גז.
קריירתה כאסטרונאוטית ובחירתה על ידי סוכנות החלל הקנדית

סידיי הייתה אחת משני המתגייסים שנבחרו על ידי ה-CSA ביולי 2017 באמצעות קמפיין הגיוס האסטרונאוטים הקנדי הרביעי. ביולי 2017, סידיי עברה ליוסטון, טקסס, שם התחילה את תוכנית ההכשרה למועמדים להיות אסטרונאוטים (NASA Astronaut Candidate Training Program) במרכז החלל ג'ונסון כחברה בכיתת האסטרונאוט הלאומית לאווירונאוטיקה ומינהל החלל לשנת 2017. נכון לשנת 2019, היא לא נשלחה למשימה בחלל, ונמצאת עדיין באימונים.
פעילותה החברתית

סידיי גם פועלת כמודל לחיקוי עבור נשים צעירות ששוקלות קריירה בתחומים הקשורים למדע והנדסה. הפעילות החברתית הבולטת ביותר שלה היא שהיא המייסדת השותפה של מחלקת ה-Robogals באוניברסיטת קיימברידג', ארגון בינלאומי שמטרתו לעורר מוטיבציה והשראה בנשים צעירות ללמוד מדעים, הנדסה, טכנולוגיה ומתמטיקה (STEM) באמצעות יוזמות חינוכיות ומהנות כגון, תחרויות רובוטיקה וסדנאות הנדסה ואפילו פרויקטים בשיתוף עם חברות כמו אמזון. במהלך עבודה זו לימדה למעלה מ-3,000 נערות צעירות ברחבי בריטניה. בנוסף, ג'ני פועלת על מנת להפוך את עולם ההנדסה למגוון יותר, והיא מעורבת ביוזמות להעלאת המודעות לנושאי שוויון מגדרי, במחלקה להנדסה באוניברסיטת קיימברידג' ומחוצה לה. פעילויות אלה, יחד עם ההצלחה הטכנית שהשיגה בקריירה האקדמית שלה, הובילו לכך שהיא זכתה בפרס הנדסאית השנה הצעירה של הנדסה וטכנולוגיה (prestigious Institution of Engineering and Technology's Young Woman Engineer of the Year Award) ופרס מהנדס השנה הצעיר של RAEng (RAEng Young Engineer of the Year Award) בשנת 2016.
הערות שוליים

↑  Canadian Space Agency
1 2  Meet Canada's newest astronaut, Flare
1 2 3 4  , "Biography of Jennifer Sidey". Canadian Space Agency website. 2017-07-01. Retrieved 2017-07-03
↑  , "Meet Jennifer Sidey and Joshua Kutryk, Canada's Newest Astronauts"
↑  Exploring Space or the Ocean: Astronaut Joshua Kutryk takes position, Goverment of Canada
↑  Jennifer Sidey and Josh Kutryk: Canada’s two newest astronauts revealed, CTV News
↑  The engineer preparing for lift-off, This Cambridge Life
↑  2017 Canadian Space Agency Astronaut Candidate Jenny Sidey, NASA
↑  Jenni Sidey-Gibbons is flying high, diving deep and learning Russian. Here’s what astronaut training is really like, Global News
↑  David Saint-Jacques on space exploration and what it takes to become an astronaut
↑  Department of Engineering
↑  Robogals
↑  2016-2017 winners, Royal Academy of Engineering
↑  Five young engineers win Academy Awards, Royal Academy of Engineering
↑  Meet A New Generation of Rocket Women: The Astronaut Class of 2017, Rocket Women
↑  The engineer preparing for lift-off
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 6057 6677  ORCID: 0000-0003-1200-7747
ג'ון וודרוף

| --- | --- |
סר ג'ון וודרוף, צילום משנת 1928, מאת לאפאייט
סר ג'ון וודרוף, צילום משנת 1928, מאת לאפאייט
 לידה:  15 בדצמבר 1865 קולקטה, הודו הבריטית
 פטירה:  16 בינואר 1936 (בגיל 70) בוסוליי, האלפים הימיים, צרפת
 מדינה:  בריטניה
 כינויים נוספים:  ארתור אבלון
 ידוע בשל:  חיבוריו העוסקים בפילוסופיה הודית ובמיוחד ידוע חיבורו "עוצמת הנחש"
 השכלה:  יוניברסיטי קולג', אוקספורד
 מקצוע:  עורך דין; מזרחן
 מעסיק:  אוניברסיטת אוקספורד 
 תפקיד:  שופט 
 תואר:  סר
 השקפה דתית:  הינדואיזם 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor 
 
סר ג'ון ג'ורג' וודרוף (באנגלית: Sir John George Woodroffe; ‏ 15 בדצמבר 1865 - 16 בינואר 1936), אשר היה ידוע בשם העט ארתור אבלון (באנגלית: Arthur Avalon) היה עורך דין ומזרחן בריטי אשר חיבוריו איפשרו לעולם המערבי, לפתח התעניינות רחבה ומעמיקה בפילוסופיה הודית וביוגה.
חיים אישיים וקריירה משפטית

וודרוף היה בנם הבכור של ג'יימס טיסדול וודרוף ושל אשתו, פלורנס, בתו של ג'יימס יום. ג'יימס וודרוף, אביו, כיהן בכמה תפקידים משפטיים ומנהליים בכירים בהודו הבריטית: הוא החזיק במשרת היועץ המשפטי הכללי לממשל בבנגל וכן שימש כעורך דין חבר בממשלת הודו הבריטית. הוא כיהן בתור שופט בבתי משפט לשלום וכן החזיק באחד מתארי האצולה שמוענקים מטעם הכס הקדוש, אביר סנט גרגורי. ג'ון קיבל את ראשית חינוכו הרשמי בבית הספר ווברן פארק ומשם המשיך ללמוד ביוניברסיטי קולג', אוקספורד. שם הוא פנה ללימודי המשך בעריכת דין ובתאוריה משפטית וכדי לקבל תואר ראשון במשפט אזרחי, הוא ניגש לבחינות הסופיות ועבר אותן בהצלחה. וודרוף קיבל את תארו האקדמי באופן רשמי, בשנת 1889, מטעמה של אחת מלשכות עורכי הדין בלונדון, אינר טמפל. שנה לאחר מכן, הוא נרשם לעבוד בעריכת דין בבית המשפט העליון בעיר קולקטה. מיד לאחר זאת, הוא מונה במהרה לפרופסור חבר למשפטים באוניברסיטת קולקטה, בקתדרה על שם טאגור. וודרוף אף שיתף פעולה עם סייד אמיר עלי בכתיבת הספר "ההליך המנהלי האזרחי בהודו הבריטית" (Civil Procedure in British India), ספר ששימש קהל קוראים רחב, נכון לזמן חיבורו. בנוסף, וודרוף מונה ב-1902 ליועץ משפטי מסייע לממשלת הודו הבריטית וכן קודם לעבוד בספסל בית המשפט העליון של הודו הבריטית, ב-1904. הוא שירת שם במשך 18 שנה, תוך שהוא מתמנה לשופט בכיר ב-1915. לאחר פרישתו, הוא שב לאנגליה, בה הוא שימש כמרצה-חוקר בכיר למשפט הודי, עבור אוניברסיטת אוקספורד. הוא נפטר בצרפת, בתאריך 16 בינואר 1936.
לימודי הסנסקריט, היוגה והטנטרה

לצד מילוי חובותיו במסגרת הקריירה המשפטית, וודרוף חקר את שפת הסנסקריט וכן חקר פילוסופיה הודית, תוך שהוא מתעניין במיוחד בטנטרה. וודרוף תרגם לאנגלית כעשרים טקסטים מקוריים משפת הסנסקריט. תחת שם העט אותו הוא בחר לעצמו, ארתור אבלון, הוא הוציא לאור והרצה על פילוסופיה הודית, תחום שכלל הרצאות בשורה רחבה של נושאים, ובדגש על נושאי היוגה והטנטרה. הפרופסור ההודי לפילוסופיה, ט.מ.פ. מאהאדוואן, כתב על וודרוף: ”באמצעות העריכה של הטקסטים בשפת הסנסקריט, כמו גם באמצעות הוצאתן לאור של מסות העוסקות באספקטים השונים של תורת השאקטיזם, וודרוף הוכיח שמאחורי פולחן וזרם דתי זה, עומדת פילוסופיה בעלת עומק רב. כמו כן, במסגרת הפילוסופיה השאקטית, אין שום אספקט שהוא לא הגיוני או סתום בנוגע לטכניקת הפולחן המוצעת במסגרת זרם דתי זה”
עוצמת הנחש וזר של אותיות

ספרו של וודרוף, "עוצמת הנחש - סודותיהן של תורות היוגה הטנטרית והיוגה השאקטית" (The Serpent Power – The Secrets of Tantric and Shaktic Yoga), מהווה מקור לגרסאות מערביות מודרניות רבות לתרגול קונדליני יוגה. זוהי פרשנות פילוסופית מלומדת וכמו גם תרגומן, של הסאטצ'אקרה-נירופאנה (Satcakra-nirupana, "תיאורם וחקירתם של ששת מרכזי הגוף"), של הפורנאנאנדה. טקסט, אשר מתוארך ל-1550, כאשר וודרוף נותן פרשנות נוספת למונח פאדוקה-פנצ'אקה (Paduka-Pancaka, "כיסא מושבו בעל חמשת הרגליים של הגורו"). המונח "עוצמת הנחש", מתייחס לקונדליני, אנרגיה אשר נאמר עליה שהיא משתחררת בתוך גופו של המתרגל את שיטות היוגה, באמצעות טכניקות של מדיטציה.
ספרו השני של וודרוף, זר של אותיות, מציג בהרחבה את הפילוסופיה הנון-דואליסטית (אדוואיטה ודאנטה) של התורה השאקטית מנקודת פתיחה שונה, כאשר וודרוף דן בספר זה בהתפתחות היקום ובנביעתו מתוך המודע העליון. ספר זה מהווה תמצית של הבנתו של וודרוף את הטקסטים העתיקים בהם מפורטת הפילוסופיה הטנטרית. כאשר הוא כותב:
הבריאה מתחילה להתרחש באמצעות תנועה ראשונית של רטט (ספאנדנה, spandana), הנוגע בחומר הקוסמי, כפי שכמה מחברים מערביים מכנים זאת, אשר בז'רגון ההינדי, מכונה סאספאנדה פרקריטי-שאקטי (Saspanda Prakriti-Sakti). ממש כפי שטבעם של הצ'יט או של השיווה, אספקטים של הברהמן (המודע העליון), הוא מנוחה ושקט כך טבעו של הפרקריטי (חומר), הוא תנועה. אולם, לפני התבטאות תנועתו של הפרקריטי, הווה אומר, החומר, בתהליך של פירוק ׁ(תעתיק מהינדית לעברית ולאנגלית: פראלאיה, Pralaya), הפרקריטי נמצא במצב של אנרגיה שקולה ומאוזנת...או אז, היא מתחילה לנוע...זוהי הויברציה הקוסמית הראשונית (ספאנדנה, spandana), אשר בתוכה האנרגיה המאוזנת, משתחררת. הצליל המשוער שנשמע, של תנועה זו, הוא למעשה, המנטרה אום.
המקור באנגלית
Creation commences by an initial movement or vibration (spandana) in the Cosmic Stuff, as some Western writers call it, and which in Indian parlance is Saspanda Prakriti-Sakti. Just as the nature of Cit or the Siva aspect of Brahman [Supreme Consciousness] is rest, quiescence, so that of Prakrti [matter] is movement. Prior however to manifestation, that is during dissolution (Pralaya) of the Universe Prakrti exists in a state of equilibrated energy.... It then moves... [t]his is the first cosmic vibration (Spandana) in which the equilibrated energy is released. The approximate sound of this movement is the mantra Om.
מהאנירוואנה טנטרה

וודרוף תרגם את הטקסט של המהאנירוונה טנטרה, משפת המקור, הסנסקריט, לאנגלית, תחת שם העט ארתור אבלון (Arthur Avalon): משחק על שמם של הממלכה הקסומה אבלון ועל שמו של הצעיר המיועד למלוך מאוחר יותר על אותה ממלכה, המלך ארתור. כאשר, סיפורו נכלל במסגרת מחזור הסיפורים המלך ארתור ואבירי השולחן העגול; באופן ספציפי, לפי טיילור (שנת 2001, עמוד 148), וודרוף בחר לעצמו שם עט זה, מתוך יצירת המופת הידועה והבלתי-גמורה, הציור, "תנומתו האחרונה של ארתור באבלון" (The Last Sleep of Arthur in Avalon). ציור, שהוא מעשה ידיו של האמן והצייר אדוארד ברן-ג'ונס, אשר השתייך לתנועות האמנות הבאות: האחווה הפרה-רפאליטית, התנועה האסתטית ותנועת האמנויות והאומנויות. יתרה מכך, טיילור (שנת 2001, עמוד 148), מצביעה על חשיבותה של זהות ספרותית קסומה זו ומציבה אותה בהקשר רחב יותר, תוך התייחסות לאזוטריקה המערבית, הגביע הקדוש, לסודות הקשורים לתורת הנסתר, למסעות (Quests), לטקסי חניכה מיסטיים ולאגודה התאוסופית:
זהו דבר שיחסית חשוב לדעת אותו, מפני שכאן יש לנו סופר הכותב על נושאים ושיטות אזוטריים הינדיים, הלוקח לעצמו שם שמושרש כה עמוק במסורת האזוטרית המערבית. השם הזה, על כל פנים, כנראה מרמז על טקסי חניכה מיסטיים ועל קיום יכולות להשגת סודות הקשורים לתורת הנסתר. האגדות הארתוריאניות עטויות בסיפור המסע אחר הגביע הקדוש. הגביע הקדוש היווה סמל לחוכמה אזוטרית, במיוחד עבור התיאוסופיסטים אשר התאימו לעצמם אגדה זו. כל אחד אשר כינה את עצמו על שם המלך ארתור או על שם האי הקסום אבלון, ייחשב כאחד שמזהה את עצמו עם תורת הנסתר, זאת בעיניהם של התיאוסופיסטים.
המקור באנגלית
This is quite important to know, for here we have a writer on an Indian esoteric system taking a name imbued with western esotericism. The name at any rate seems to hint at initiations and the possession of occult secrets. The Arthurian legends are bound up with the story of the Holy Grail and its quest. This was a symbol of esoteric wisdom, especially to Theosophists who appropriated the legend. Anyone who named himself after King Arthur or the mystic isle of Avalon would be thought to be identifying himself with occultism, in Theosophists' eyes.
המהאנירוונה טנטרה מהווה דוגמה לטנטרה נון-דואלית ולתרגום של יצירה זו הייתה השפעה עמוקה על החוקרים את תרבות הודו מתחילת עד אמצע המאה העשרים. העבודה ידועה בשל כמה סיבות וחשיבותה טמונה בכך שהיא מציינת ארבעה סוגים של אוודהוטה, מצב שבו היוגים ההינדים מתעלים מעל המודע האגואיסטי, מעל הדואליות של המציאות ומעל דאגות היום יום ומעשי העולם הזה.
ביבליוגרפיה

כתביו (אשר חלקם פורסמו תחת שמו האמיתי ותחת שם העט אותו בחר, ארתור אבלון), כוללים את:
Introduction to the Tantra Śāstra. ISBN 81-85988-11-0, 1913
Tantra of the Great Liberation (Mahānirvāna Tantra), ISBN 0-89744-023-4, 1913
Hymns to the Goddess
Shakti and Shâkta, ISBN 81-85988-03-X, 1918
The Serpent Power, ISBN 81-85988-05-6, 1919
Hymn to Kali: Karpuradi-Stotra. Luzac & Co., London. 1922
The World as Power, ISBN 1-4067-7706-4, 1922
The Garland of Letters. ISBN 81-85988-12-9, 1922
Principles of Tantra (2 vols), ISBN 81-85988-14-5
Kamakalavilasa by Puṇyānanda
Bharati Shakti: Essays and Addresses on Indian Culture
India: Culture and Society
Is India Civilized? Essays on Indian Culture
ראו גם

פילוסופיה הודית
קאלי
קונדליני
מנטרה
טנטרה
שאקטי