stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברתולומאיוס שפרנגר
על עבודתו של ברתולומאיוס שפרנגר > ארוטיקה

ברתולומאיוס שפרנגר יצר עבודות המשלבות בין עולם הרוח הנשגב להוללות מינית שכוללת ניצול מיני ותאוות בשרים. הנועזות שבעבודותיו יוצאות דופן ובולטות בארוטיקה שמשתקפת מהן.
מכתבי אובידיוס לקח שפרנגר את אנטיופה, הרדומה שעה שיופיטר בא מאחוריה ותופס בבשרה.
ונוס שלו פוגשת באדוניס כשמאחוריה זוג יונים צחורות סמלה של אשרה מהמיתולוגיה הכנענית שהפולחן שלה כלל יחסי מין בין המאמינים והכוהנות שלה.
אורח חייו של הקיסר רודולף השני היו חילוניים ובלתי יציבים נפשית, ונראה שציוריו של שפרנגר בהזמנתו  משקפים אותם ומכאן נובעת התמקדותם בעירום בוטה.
השיכרות בהשראת אל היין בכחוס והיונים התמימות (סמל של הכוכב נוגה והאלה הכנענית) משוחררת מעכבות והתנוחות המורכבות בה, יוצרים הרמוניה חדישה. היא עולה ומשתקפת בהופעתה של ונוס - כאישה משוחררת מינית, חזקה והחלטית בדרכה ומתאימה לדמות משירו של שארל בודלר או לפמיניזם בן זמננו.
הניגודיות קוטבית וגדולה. היא מקשרת בין עבודותיו ומקורות השראתו הקוטביים. ההרמוניה שלו מושפעת מהציור הוונציאני . מכל מקום בולטת בעבודותיו הארוטיות השפעתו של מי שהוגדר כגדול ציירי ונציה טינטורטו שנולד תחת השם ז'אקופו קומי וייסד ביחד עם מורו טיציאן (נולד בין השנים 1477 ו-1490 - נפטר 1576) את מה שמכנים האסכולה הוונציאנית (ציור).
טינטורטו היה הצייר הרשמי של הרפובליקה הוונציאנית וצייר עבודות רבות וחלקן בממדים ענקיים בן השאר צייר את כל הקירות והתקרות של בית הספר לנזירות על שם הקדוש רוקו (Scuola di San Rocco) בכניסה לוונציה, בה כנסיות רבות נושאות את עבודותיו גם ארמון הדוג'ה.
על עבודתו של ברתולומאיוס שפרנגר > הצל

השפעה חזקה נוספת ומאוד משמעותית בציור של שפרנגר מגיעה אל הצללים שנופלים מהדמויות המרכזיות והאור שמוקרן עליהן. הצל של שפרנגר אחר, שונה ומאוד מיוחד ומקורו גם הוא באסכולה של ונציה.
ניכרת השפעתו של טינטורטו מוונציה (1518 - 1594), שהיה צייר חדשן ואחד מחידושיו היה בגישתו המהפכנית לנושא ה"צל". בתארו "צל", טינטורטו עבד עם צבע, ונתן לאזור הפחות מואר חיים צבעוניים, כלומר, יש בצל הוונציאני גוני-צבע משלו כסמל לרגש המופנם שבאדם.
בתולדות האמנות מרבים להצביע על הצל האחר. הצל של האסכולה הפלורנטינית שראתה כניגוד לה, בצל דרמה אפלה ומאוד שחורה. הצל של פירנצה וכן של רומא, שחור, ובא לידי ביטוי בעבודותיו של לאונרדו דה וינצ'י למשל ביוחנן המטביל או אצל רפאל דוגמה לכך ביצירת המופת שלו ההשתנות וכמובן בציור של מיכלאנג'לו. הצל הפלורנטיני בעל גוון אחד בלבד - שחור ואין בו צבעוניות כלל.
על עבודתו של ברתולומאיוס שפרנגר > מוטיב התנועה היחסית

יצירת המופת יופיטר (בדמות סאטיר) ואנטיופה, על-פי המיתוס מאת הומרוס  (Netherlandish, 1546–1611) מבליטה נושא של תנועה ואת העמדה הוונציאנית מבית (מדרשו של טינטורטו) וניתן לכנותה תנועה יחסית.
התנועה הפורצת בציור באה לידי ביטוי בבחירה של "העמדת" הדמויות, שמתוארות בתנועה מנוגדת זו לזו. יוצא מכך שהן נעות ממרכז הבד אל קצותיו. תנועות הדמות האחת מונחת כנגד האחרת שנוכחות כאן, גם יוצרת אשליה של תנועה.
החידוש של התנועה היחסית היה אדיר והיא שמאפשרת את הכנסת הרגש ורגש שונה ואחר בכל אחת ואחת מהדמויות המופיעות בשיא בעבודת המופת של טינטורטו שבבית הספר על שם רוקו בוונציה וכן בסצנה הציורית ההולכת אחריו אם אצל ג'ובני בטיסטה הפלורנטיני ב"בכחוס וונוס", אצל הנס וון אחן ב"משל על ניצחון הצדק" .
בציור של שפרנגר כמו גם ב"יופיטר ואנטיופה" ויותר מכך ביצירת המופת ונוס ואדוניס - ביופיטר ואדוניס (ראה/י להלן,) מנעד הניגודים רב ומוקצן כך, לכל אחת מהדמויות צבע אחר, אופי אחר, ומוסר שונה מאוד ובכל זאת תורת התנועה מחייבת שיהיה גם תלכיד כלומר, מכנה משותף והמשותף נמצא בחלל המיני ובתאווה המשותפת.
ציוריו של ברתולומאיוס שפרנגר ובמיוחד הארוטיים שבהם חופשיים מאוד ומאפשרים לו לבטא את ההתפרצות של הנושא הנבחר בעוצמת של רגשות תוך שהוא מקפיד ושומר על טכניקה מדויקת וברמה מאוד גבוהה.
ביצירת המופת ונוס ואדוניס ובעבודה נוספת שלו דיאנה ואקטיון ניתן לזהות את האופנים השונים בהם מוצגות הדמויות שמככבות כדי לייצר אותו ניגוד יחסי. 
המאהב הזכרי רודף אחר הנימפה, אם בתפקיד זיאוס (יופיטר) או אקטיאון - שפועל בהשראת יצירתו של אובידיוס "מטמורפוזות" ובונוס וולקן. התנועה היחסית שיוצרת את הדרמה בין הדמויות שעל הבד.  שאדוניס מופיע אצל שפרנגר בדמותו של אדם רב תאווה ונראה כמי שחסר שליטה על תשוקותיו לעלמה יפה וערומה. אדוניס מתקשר במיתולוגיה היוונית והרומית אל עולמם של אנשי הטבע והציידים וכאן הוא מגלם אדם פשוט, ספק איכר ספק פונדקאי בבר כפרי עלוב. ומנגד, העלמה הענוגה ונוס נינוחה בטוחה בעצמה ובכישורי שליטתה בו. ואחרי ההתרגשות של הנושא שמוצג כאן בחדשנות ביחס לזמנו ומתמרד נגד שורשיו התרבותיים.
אוסף הציורים הטוב ביותר שמתאר תקופה זו של שפרנגר מוצג במוזיאון לתולדות האמנות בווינה.
על עבודתו של ברתולומאיוס שפרנגר > מיצירותיו

יופיטר (בדמות סאטיר) ואנטיופה - יצירת מופת (1596)
הרקולס ואומפלה
אנג'ליקה ומדורו
וולקן ומאיה
ונוס וולקנו
"ונוס ואדוניס" (1595-7), יצירת מופת, מוצגת בווינה, The Kunsthistorisches Museum
"גלאוקוס וסיציליה" (1580-2)
אודיסאוס וקירקה (1580-85)
ונוס ומרקוריוס (1585)
אודיסאוס וקירקה (1586-87)
נוגה ומאדים מואשמים על ידי מרקורי (1586-87)
"Sine Cerere et Baccho friget Venus" (1590)
אפולו והמוזות (peinture sur marbre, ap. 1590)
החטא הקדמון (1593-95)
הערות שוליים

↑  Marc Duval 1530–1581
↑  The Shrine of Santa Maria della Steccata
↑  שירו של בודלר
↑  Transfiguration 1520 בוויקיפדיה באנגלית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007454998005171  PLWABN: 9810620526905606  AGSA: 13746  BNE: XX1432158  BPN: 13230239  GND: 118826085  ISNI: 0000 0000 6631 6850  KulturNav: 0feedbdd-5b0f-4ff4-8cf5-45348f3b262a  LCCN: nr88002939  NGV: 3483  NKC: jn20040109015  NTA: 097837784  RKD: 74418  SUDOC: 184208750  ULAN: 500018180  VcBA: 495/30418  VIAF: 74650107   WorldCat (עם VIAF): 74650107
פלנסיה

פלנסיה (בספרדית: Palencia) היא עיר בספרד, בקהילה האוטונומית של קסטיליה וליאון. העיר היא בירת מחוז פלנסיה.
העיר ממוקמת בצפון-מערב חצי האי האיברי, בחציה הצפוני של הרמה הפנימית, העיר שוכנת על הגדה השמאלית של נהר קריון.
פלנסיה מהווה חלק מציר כלכלי אזורי, יחד עם הערים ויאדוליד ובורגוס. נכון לשנת 2022 מונה העירייה 76,302 תושבים.
גאוגרפיה

פלנסיה שוכנת בצפון הרמה הספרדית המרכזית, המסטה, באמצע עמק הנהר קריון, ליד מפגש הנהר עם נהר פיסוארגה, שזורם דרך העיר ויוצר ארבעה איונים: הגדולים בהם דוס אגואס וסוטיליו. פלנסיה ממוקמת כ-190 ק"מ צפונית למדריד, וכ-40 ק"מ צפונית לויאדוליד, בירת קסטיליה ולאון.
שתי גבעות מקיפות את העיר באזור הצפון-מזרחי שלה. על הגבעה הקרובה לעיר ניצב הפסל של ישו בגובה 30 מטר הידוע בשם Cristo del Otero, פסל ישו הרביעי בגובהו בעולם.
בתחומה של פלנסיה קיים יער המשתרע על שטח של 1,438 הקטאר, על רמה מעל העיר, המכונה בפי בני המקום "מונטה אל וייחו" ("ההר הישן"). היער הוא מקום בילוי פופולרי לבני העיר. הכפר פראדס דה מונטה, 14 ק"מ מן העיר, נמצא אף הוא בתחום הרשות.
האקלים באזור פלנסיה הוא יבשתי ים תיכוני עם חורפים קרירים, המושפעים מגובהה של העיר מעל פני הים (749 מ') ובידודה מהשפעת אקלים ימי. החורפים מתאפיינים ברוחות קרירות, ומספר מועט של ימי שלג בחורף, עם טמפרטורות מינימום בדרך כלל מתחת ל-0° מעלות. תופעת ערפל מתרחשת לעיתים קרובות בגלל השפעת הנהר החוצה את העיר. הקיץ חם עם טמפרטורות העולה על 30° מעלות וביולי, לעיתים נדירות יכולות להגיע ל-38 מעלות. בשל גובהה של פלנסיה, הטמפרטורות הליליות נוטות להיות קרירות יותר. רמות המשקעים מתונות ומפוזרות לאורך כל השנה (למעט בחודשים יולי ואוגוסט). הקיץ והחורף הם העונות היבשות יותר, כאשר רוב המשקעים מתרחשים בסתיו ובאביב.
אתרים מרכזיים

הגשר הרומי החוצה את נהר קריון הוחלף בגשר בעל שלוש הקשתות בימי הביניים. החלק הישן של העיר נמצא על הגדה השמאלית, שכונת מגורים מודרנית נמצאת על הגדה הימנית. פיתוחה של העיר החל בהתיישבות בגדה הימנית של הנהר ומאוחר יותר, עקב הצפות תכופות, עבר לגדה השמאלית, השוכנת על קרקע גבוהה יותר.
דמוגרפיה

אוכלוסיית פלנסיה גדלה ב-10 השנים האחרונות, מ-78,800 תושבים בשנת 1996 ל-81,552 בשנת 2011. היסטורית, העיר הייתה מוקד להגירה מחלקים אחרים של ספרד, במיוחד בין 1950 ל-1970, שנים בהן עודדו מהגרים כפריים לעבוד בפיתוח תעשייתי. למרות הגירה חיובית, בעשור השלישי למאה ה-21 יש בעיר אוכלוסייה עם שיעור פנסיונרים גבוה מהממוצע, זאת עקב הגירת צעירים למרכזים עירוניים גדולים יותר כמו ויאדוליד, מדריד או ברצלונה.
חינוך

האוניברסיטה הראשונה בספרד, ה-studium generale בפלנסיה, נוסדה על ידי אלפונסו השמיני ב-1208; אולם המוסד לא שרד זמן רב. במהלך שנות פעילותה הקצרות למדו בה המשורר מהמאה ה-13 גונזלו דה ברסאו וסנט דומיניק, מייסד המסדר הקתולי הדומיניקני. מורי האוניברסיטה בפלנסיה העדיפו לעבור לאוניברסיטת סלמנקה המשגשגת ולאוניברסיטת ויאדוליד, אולם המסדרים הדתיים החשובים ביותר נותרו בפלנסיה, תחת הבישוף של פלנסיה.
לאוניברסיטת ויאדוליד (UVA) יש קמפוס בעיר פלנסיה אשר נחנך בשנת 2002.
תחבורה > ברכב

פלנסיה מקושרת היטב לעיירות וערים אחרות בספרד בכבישים בינעירוניים וכבישים מהירים:
כבישים מהירים
A - 62 ויאדוליד / מדריד
A - 65 בנוונטה/לאון/אסטוריאס/גליסיה
A - 67 סנטאנדר
תחבורה > ברכבת

בעיר תחנת רכבת ובה תנועת רכבות ערה לאור מיקומה האסטרטגי למסילות לצפון וצפון-מערב בספרד.
תחבורה > תחבורה אווירית

נמל התעופה בוויאדוליד הוא שדה התעופה הקרוב ביותר לעיר, במרחק של 45 ק"מ. משדה התעופה יוצאות טיסות יומיות לברצלונה, ולנסיה, פריז, בריסל ויעדים נוספים.
תחבורה > אוטובוסים

בפלנסיה יש שירות אוטובוסים עירוני ובו שישה קווים. צי של 18 אוטובוסים משרת את הקווים העירוניים.
הערות שוליים

↑  Romero, M. (20 ביולי 2016). "La economía consolida el eje Valladolid-Burgos-Palencia". Diario de León. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Instituto Nacional de Estadística de España". נבדק ב-14 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  World’s Tallest Jesus Statues
↑  Delgado Huertos, Enrique (2014). "La construcción del Campus de la Yutera (Palencia) 1999-2002. La producción de un nuevo espacio universitario". Publicaciones de la Institución Tello Téllez de Meneses (85): 53–78. ISSN 0210-7317.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559652305171  GND: 4115827-1  LCCN: n79043240  MusicBrainz: 90105bd4-76e4-421e-a1f0-d3eb6ef9471d  NKC: ge114422  VIAF: 127827677   WorldCat (עם VIAF): 127827677 
גבעת כריסטו דל אוטרו. על פי נתוני העיר, הפסל העצום של ישו הוא הרביעי בגודלו בעולם.
שכונת סן חואנילו לאחר שלג
צמיד כסף, חלק מאוצר מכללת הפיליפיים בפלנסיה, שנמצא ב-1956 והכיל תכשיטי כסף וזהב, אבני טורקיז, שרשראות, צמידים, עגילים וכמות גדולה של דינרי כסף
פסיפס עם ראשה של מדוזה; נחשף בשנת 1869 בבתים מס' 4 ו-5 ברחוב רמירז בעיר; אצור במוזיאון הלאומי לארכאולוגיה במדריד
הקתדרלה של פלנסיה
גשר רומי בפלנסיה
הקריפטה ע"ש אנטונינוס הקדוש, קתדרלת פלנסיה
ספרייה בקמפוס לה יוטרה
רציף של תחנת הרכבת פלנסיה
אוטובוס קו 2 בפלנסיה
שיכור העיירה

לקוחותיו הנהנתנים של בית מרזח, מתוך מחזה מהמאה ה-19.
שיכור העיירה היא דמות סטריאוטיפית, כמעט תמיד גברית, של אדם שהוא שיכור לעיתים קרובות הרבה יותר מאשר שהוא מפוכח.
בדרך כלל, שיכור העיירה שוכן בעיר קטנה מספיק, על מנת שהוא ייחשב כאלכוהוליסט הבולט היחיד, שכן בערים גדולות עשויים להיות יותר מ"שיכור עיירה" אחד. ככל הנראה, מקורו של מונח זה הוא מסביבות המאה ה-17, ועל פי הסטריאוטיפ, כאשר העיר גדלה והופכת לגדולה מספיק כדי להכיל מסה קריטית של שיכורים, האזור שבו הם מתכנסים נודע כ-Skid Row (שכונת מצוקה).
שימושים בדיוניים

בספרות בדיונית, הדמות השיכורה העיירה משרתת מספר פונקציות.
שיכור העיר עשוי לשמש בתור דוגמה מוסרית בלבד, המייצגת את "הרעות החולות" של השכרות. הצגת הדמות באופן כזה מזוהה עם התמיכה בחוקי היובש, והגיעה לשיאה בתחילת המאה העשרים. המחזה "Ten Nights in a Barroom" מתאר את נפילתו הבלתי נמנעת לשכרות של אדם שהעז לקחת לידיו "כוס קטלנית של בירה" - "The Fatal Glass of Beer" - שמה של דרמה נוספת ברוח דומה מאותה התקופה. שיכור העיירה המופיע ב-"Our Town" של תורנטון ויילדר הוא אולי הדוגמה השכיחה ביותר של גרסה זו של הדמות. פאפ פין, מתוך "הרפתקאותיו של האקלברי פין", הוא עוד דוגמה מפורסמת. בסיפורת מודרנית יותר, אשר נוטה לשקף את ההשפעות העכשוויות של "תנועת הפיכחון", שיכור העיירה עשוי להתפכח, לשנות את חייו ולצאת לדרך חדשה.
שיכור העיר מגלם את התפקיד של השוטה, כמקור לאתנחתא קומית. אוטיס מהמופע של אנדי גריפית' הוא סוג כזה של שיכור העיר, כמו גם הדמות של בובי זינגר בסדרת רשת The CW "על טבעי", וכמו הדמויות הרבות הפוקדות את "הטברנה של מו" מהסדרה "משפחת סימפסון", כגון בארני גאמפל. במקבת' של ויליאם שייקספיר, שומר הסף המופיע במערכה שנייה, תמונה 3, הוא גם סוג של דמות אתנחתא קומית שיכורה, שמשמש על מנת להאיר באופן זמני את האווירה העגומה של המחזה, מייד אחרי רצח המלך.
וברוח דומה, שיכור העיר עשוי לשמש דמות של ליצן, מעין וריאציה קומית של דמות הזקן החכם. הוא עלול לשבש מפגשים ציבוריים, בין אם עבור אפקט קומי, או על ידי פליטת משפטים בצורה עילגת וקומית, אשר בדיעבד יתגלו להיות חכמים ונכונים. אבטיפוס אחד עבור גרסה זו של שיכור העיר מסופקת על ידי ג'ון פלסטף של שייקספיר, אשר מופיע בשני חלקי "הנרי הרביעי" ובנשות וינדזור העליזות. דוגמה אחרת של השיכור מופיעה בסרט הקולנוע "טים אמריקה: משטרת העולם", כאשר פטפוטיו של השיכור משמשים השראה לגיבור לצאת ולהציל את העולם.
בפרק "Peter's Two Dads" של "איש משפחה", פיטר מתאכזב, בתחילה, כשהוא מגלה כי אביו הביולוגי, מיקי מק'פיניגן, הוא שיכור העיירה. מאוחר יותר, פיטר מגלה כי להיות שיכור העיירה הוא תואר של כבוד בעיירתו של אביו.
בסדרת הטלוויזיה "עד עצם היום הזה", הגמד גראמפי הופך לשיכור העיירה לירוי.
ראו גם

אקדוחן
זונה בעלת לב זהב
הערות שוליים

↑  Walter J. Engler, "A Project on Our Town for Communication Classes", College English, Vol. 14, No. 3 (Dec., 1952), pp. 150–156
↑  John E. Richters and Dante Cicchetti, "Mark Twain Meets DSM-III-R: Conduct Disorder, Development, and the Concept of Harmful Dysfunction", in Development and Psychopathology 5 (Cambridge, 1993), pp. 5–29
↑  P. F. Murphy, "Living by His Wits: The Buffoon and Male Survival", in Signs 2006 vol 31, num. 4, pp. 1125–1142.
↑  Wills, B; Erickson, T (נוב' 2005). "Drug- and toxin-associated seizures". The Medical Clinics of North America. 89 (6): 1297–1321. doi:10.1016/j.mcna.2005.06.004. PMID 16227064. {{cite journal}}:  (עזרה)
Maya

| --- | --- |

צילום מסך של התוכנה (גרסה 2011)
צילום מסך של התוכנה (גרסה 2011)
 מפתח:  פותחה במקור על ידי חברת Alias Systems Corporation אשר נמצאת כיום בבעלות חברת Autodesk
 מחזור חיים:  1 בפברואר 1998 – הווה (27 שנים) 
 גרסה אחרונה:  2024.1 (17 במאי 2023) 
 מערכת הפעלה:  חלונות, Mac OS X, לינוקס
 נכתבה בשפות:  C++, פייתון 
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  גרפיקה ממוחשבת תלת־ממדית
 www.autodesk.com/maya
 
מאיה (Maya) היא תוכנת גרפיקה ממוחשבת מקצועית המשמשת ליצירת גרפיקה או אנימציה תלת-ממדית. 
התוכנה פותחה במקור על ידי חברת Alias Systems Corporation אשר נמצאת בבעלות חברת Autodesk החל מ-10 בינואר 2006. התוכנה נמצאת בשימוש רחב היקף בתעשיות הקולנוע והטלוויזיה כמו גם בתעשיות משחקי המחשב והדמיות אדריכליות. מאיה מכילה כלים רבים עבור מידול תלת-ממדי, יצירת אנימציות, הדמיית ביגוד ושיער, וכדומה.
קוד הליבה של התוכנה כתוב בשפת התכנות ++C.
גרסאות

בתחילה התוכנה הייתה זמינה רק עבור מערכות ההפעלה IRIX. כיום התוכנה זמינה גם כן עבור מערכות ההפעלה: חלונות, Mac OS X ולינוקס.
בעבר היו קיימות שתי גרסאות מסחריות לתוכנה:
גרסת "Maya Complete" - הגרסה הבסיסית של התוכנה אשר מסוגלת ליצור מודלים תלת־ממדים ולהפיק אנימציות תלת־ממדיות. מחיר החבילה הבסיסית נע בסביבות 2,000 דולרים.
גרסת "Maya Unlimited" (הגרסה המתקדמת של התוכנה אשר מכילה בנוסף ליכולות של הגרסה הבסיסית יכולות מתקדמות להדמיית נוזל, שיער, ביגוד, ועוד). מחירה של החבילה המתקדמת נע בסביבות 7,000 דולרים.
בנוסף, קיימת גם תוכנת לימוד לתוכנת Maya בשם "Maya Personal Learning Edition" אשר זמינה להורדה בחינם.
כיום התוכנה נמכרת בשתי גרסאות:
Maya - הגרסה המלאה של התוכנה עם כל התכונות.
Maya LT - גרסה בסיסית המיועדת בעיקר למפתחי משחקי אינדי קטנים. לגרסה זו כל יכולות המידול של הגרסה המלאה אך יכולות אנימציה שלה מוגבלות מוגבלות ביחס לגרסה הרגילה. בנוסף, בגרסה זו אין אפשרות לרנדר או להריץ סימולציות.
במדינות מסוימות מפתחים עם הכנסות שנתיות נמוכות מ-100,000 דולר יכולים לרכוש מנוי מוזל לגרסה המלאה של התוכנה.
העבודה ב־Maya דורשת התייחסות לדברים שונים, ביניהם: נתינת שמות לאובייקט חדש ולחומר חדש, שימוש באנגלית, שמירה על שלד תקין (בין היתר שיכיל אך ורק פוליגונים מרובעים). פונקציה שימושית בתוכנה זו היא "Extrude" המאפשרת להוציא פוליגון מתוך פוליגון אחר.
לפוליגונים בתוכנה ישנם חלקים שונים:
צמתים - נקודות סגולות אשר כאשר הן ארבע משמע שהפוליגון מרובע.
קשתות - קווים אופקיים ואנכיים. אפשר גם להשתמש בהם כדי להוסיף חלוקות.
פנים-דפנות. ניתן לבחור כי לא יישארו יחדיו.
התוכנה כוללת מבטים אורתוגרפיים המשמשים בין היתר על מנת למקם את האובייקטים במקומות הנכונים. 
כאשר לדמות שעברה מידול בתוכנה ישנם שלד ו"ריג" ניתן להזיזה כפי שרוצים בצורה נוחה מאוד כאשר על השלד להיווצר טרם ה"ריג".
בתוכנה יש גם עולם דו-ממדי אשר משתמשים בו, בין היתר, ליצירת קובץ תמונה. בעולם הדו־ממדי ניתן למקם את התמונה במדויק.
היסטוריה

מאיה במקור נוצרה כמוצר אנימציה תחת פיתוח של חברת Alias Research והתבססה על קוד מתוכנות כגון  The Advanced Visualizer, The Advanced Visualizer, Alias Sketch.
אולפני ההנפשה של וולט דיסני שיתפו פעולה עם פיתוח מאיה במהלך הפקת הסרט דינוזאור. דיסני ביקשה שממשק המשתמש של היישום יהיה ניתן להתאמה אישית. תכונה זו של מאיה היא בין הסיבות לפופולריות שלה בתעשייה.
לאחר שסיליקון גרפיקס רכשה את Alias Research ואת Wavefront Technologies, הטכנולוגיה שהייתה בתהליכי פיתוח אצל Wavefront Technologies מוזגה לתוך מאיה. הרכישה בוצעה כתגובה לרכישה של Softimage על ידי מיקרוסופט. לאחר הרכישות והמיזוג נקראה חברת הבת החדשה "Alias|Wavefront".
בתחילת הפיתוח מאיה השתמשה ב־TCL כשפת תסריט, במטרה למנף את הדמיון שלה לשפת מעטפת הפקודה של יוניקס. לאחר המיזוג עם Wavefront, נבחרה Sophia, שפת התסריט של התוכנה של Wavefront, להוות בסיס ליצירת MEL- השפה המוטבעת (embedded) של מאיה.
מאיה 1.0 שוחררה בפברואר 1998. בעקבות סדרה של רכישות, מאיה נמכרה לחברת Autodesk ב-2005. בעקבות רכישת החברה נקראת התוכנה  Autodesk Maya. עם זאת מאיה ממשיך לשמש כשם העיקרי של המוצר.
היסטוריה > שימוש בתעשייה

מאיה שימשה ליצירת גרפיקה בסרטי קולנוע רבים כולל: נערה עם קעקוע דרקון, אווטאר, הוגו ורנגו.
כמו כן נעשה שימוש במאיה לשם יצירת אפקטים ויזואליים בתוכניות טלוויזיה, למשל: משחקי הכס, המתים המהלכים, עד עצם היום הזה, בונז ואימפריית הפשע.
מאיה משמשת ליצירת אפקטים ויזואליים גם במשחקי מחשב, למשל במשחק  Halo 4.
ראו גם

גרפיקה ממוחשבת
גרפיקת תלת-ממד
הערות שוליים

↑  List of C++ applications
↑  "History". Maya books. אורכב מ-המקור ב-2010-11-25. נבדק ב-2010-12-11.
↑  Muwanguzi, Michael J (2010-01-07). "Maya 2011" (Software Review). Microfilmmaker Magazine. נבדק ב-2010-12-11.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph168775
Sing Hallelujah (שיר של ד"ר אלבן)

Sing Hallelujah (בעברית: שיר הללויה) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר השוודי ממוצא ניגרי, ד"ר אלבן, ויצא לאור בשנת 1993.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד המוזיקה האוסטרלי.
רקע

השיר הוקלט בשנת 1992 והיה לסינגל השלישי של ד"ר אלבן מתוך אלבום האולפן השני שלו "One Love". השיר היה ללהיט בינלאומי, וזכה להצלחה רבה במצעדי פזמונים באירופה. במצעד הסינגלים הבריטי הגיע השיר למקום ה-16. שיר זה יצא לאחר השיר "It's My Life", שאף הוא זכה להצלחה רבה.
עשור לאחר יציאת השיר הוציא ד"ר אלבן גרסה מחודשת לשיר.
25 שנים לאחר שהשיר יצא לאור אמר ד"ר אלבן:"זה היה שיר ענק שאנשים מדברים עליו עד היום. יש שירים שעוברים את מבחן הדורות. זה מסוג השירים שלא מזדקנים. על צילום הוידאו קליפ אמר:"צילמנו בווניס ביץ' בלוס אנג'לס, והיה ממש קר בחוף, המון רוח. אני זוכר שהגענו, צילמנו ממש מהר וחזרנו, כל אחד ברח למקום שבו יוכל להתחמם".
ביקורת

מגזין בילבורד כתב על השיר:"השיר מגיע לאחר "It's my life" שהיה להיט גדול באירופה ובאנגליה. ההקלטה מלאת המרץ... וכל שנותר לך הוא להרים את הידיים לשמיים ולשיר את הפזמון הקליט"
הערות שוליים

↑  אלעד זאבי, ד"ר אלבן נזכר בלהיט שהפך אותו ליקיר מסיבות הכיתה בישראל, באתר הארץ, 28 במרץ 2018
↑  לארי פליק, DR. ALBAN Sing Hallelujah!, במגזין בילבורד, 7 באוגוסט 1993, עמוד 53
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 145d703f-aeb9-3246-949f-0d9928a6b238  MusicBrainz work: 5de30b64-4c9c-4228-8f37-dbd0b44052e4
אנטואן לבואזיה

| --- | --- |
מתוך הציור "דיוקן של מר לבואזיה ושל אשתו" מאת ז'אק-לואי דוד (1788)
מתוך הציור "דיוקן של מר לבואזיה ושל אשתו" מאת ז'אק-לואי דוד (1788)
 לידה:  26 באוגוסט 1743 ממלכת צרפת פריז, ממלכת צרפת
 הוצאה להורג:  8 במאי 1794 (בגיל 50) הרפובליקה הצרפתית הראשונה (1794–1804) פריז, הרפובליקה הצרפתית הראשונה
 ענף מדעי:  כימיה
 מקום קבורה:  בית הקברות אראנסי (אנ')
 מקום לימודים:  קולז' מאזארן, אוניברסיטת פריז
 מוסדות:  פרם ז'נרל (1768) 
 תלמידי דוקטורט:  ז'אן-אנטואן שפטל, קלוד-לואי מתייה, Antoine François, comte de Fourcroy, קלוד לואי ברטולה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  72 השמות החרוטים על מגדל אייפל  Hommes illustres  מדליית זהב (1766)  קונקור ז'נרל 
 בן או בת זוג:  מארי-אן פירט פולז לבואזיה (1771–8 במאי 1794) 
 הערות:  הוצא להורג בזמן המהפכה
 תרומות עיקריות
 מחקרים בנושא תרמודינמיקה ובעירה. ניסויים בנושא סטויכיומטריה, גילוי חוק שימור החומר, גילוי הרכב המים
 חתימה:   
 
דיוקן של לבואזיה בצעירותו
דיוקן של לבואזיה ומארי-אן פיירט פולז, צויר בידי ז'אק-לואי דויד
אנטואן-לורַן דה לָבוּאַזיֶה (בצרפתית: Antoine-Laurent de Lavoisier;‏ 26 באוגוסט 1743 – 8 במאי 1794) היה אציל צרפתי וכימאי הנחשב לאבי הכימיה האנליטית. זכור בעיקר בשל עבודתו על גזים, אבק שרפה ובעירה. קבע לראשונה את חוק שימור החומר, תרם משמעותית להחלפת תאוריית הפלוגיסטון, ותרם לשינוי מקיף במינוחים בכימיה (ראו גם המהפכה הכימית). נתן את השמות (הלועזיים) לחמצן ומימן והסביר את תפקיד החמצן בבעירה. משקיע ומנהלן בפרם ז'נרל, חברת גביית מסים פרטית, יושב ראש הנהלת בנק שהיה לעתיד הבנק המרכזי של צרפת, וחבר חשוב בכמה מועצות אצילים. בשיאה של המהפכה הצרפתית ערפו את ראשו עקב מעורבותו בממשל הצרפתי הטרום-מהפכני.
ביוגרפיה

לבואזיה נולד למשפחה עשירה בפריז, וזכה לירושה נאה עם מות אמו. למד כימיה, בוטניקה, אסטרונומיה, ומתמטיקה בקולז' מאזארן (Collège Mazarin) בין 1754 ו-1761. ב-1764 פרסם את חיבורו המדעי הראשון בכימיה. ב-1767 החל לעבוד על סקר גאולוגי באלזס-לורן. בשנת 1768, כשהיה בן 25, נבחר כחבר באקדמיה המלכותית למדעים של צרפת, המוסד המדעי המכובד ביותר של צרפת, בזכות מאמר על תאורת רחובות, וכהכרה על הישגיו במחקרו המוקדם יותר. ב-1769 החל לבואזיה בעבודה שעסקה במיפוי גאולוגי ראשון של צרפת.
לבואזיה למד גם משפטים, וקיבל תואר אקדמי במשפטים. היה חבר בלשכת עורכי הדין, אך לא עבד כעורך דין בפועל. הוא התערה בפוליטיקה הצרפתית, וכתוצאה מכך, כשהיה בגיל 26, התקבל לעבודה כגובה מס על ידי פרם ז'נרל, חברת גביית מס. הוא ניסה להעביר רפורמות במערכת הכספים ובגביית המיסים הצרפתית, והגה את חומת הפרם ז'נרל של פריז, ששימשה לייעול גביית המכס. בזמן עבודתו בממשלה עזר לפתח את השיטה המטרית, כדי לקבוע בכל צרפת מערכת אחידה למידות ומשקולות.
ב-1771 נשא לאישה נערה בת 13, מארי-אן פִּירֶט פּוֹלז (Marie-Anne Pierette Paulze), בתו של משקיע בפרם ז'נרל. עם השנים למדה אשתו כימיה והפכה לעמיתה למקצוע של בעלה. פולז תרגמה למענו מאמרים מאנגלית, איירה את ספריו, הכינה שרטוטים ותחריטים של מתקני המעבדה שנדרשו ללבואזיה ולעמיתיו. היא גם ערכה את זיכרונותיו ופרסמה אותם, וערכה מסיבות רבות שאליהן הגיעו מדענים ידועי-שם, בהן דנו בתאוריות בכימיה. כתוצאה מעבודתה הצמודה עם בעלה קשה להבדיל בין התרומות של השניים, ונראה שחלק מהעבודה שמיוחסת ללבואזיה בוצע למעשה על ידי אשתו.
היותו של לבואזיה אחד מ-28 גובי המס בצרפת והיותו חבר באקדמיה למדעים, שנחשבה לנחלת האליטה הצרפתית, היו לו לרועץ עם פרוץ המהפכה הצרפתית. בזמן שלטון הטרור שהנהיגו המהפכנים ב-1794, נחשב לבואזיה ל"אויב האומה". בית הדין המהפכני שפט אותו באשמת בגידה, הרשיע אותו, גזר עליו עונש מוות, ושלח אותו אל הגיליוטינה – כל זאת ביום אחד, 8 במאי 1794, בגיל 51. למרבה האירוניה היה לבואזיה אחד מהליברלים בתפקידו, אך אחד המעשים שאולי חרצו את גורלו היה ריב עם ז'אן-פול מארה, עיתונאי ומסית קיצוני שקידש את השימוש בגליוטינה נגד כל מי שנחשב בעיניו אויב המהפכה.
ערעורו של לבואזיה על הוצאתו להורג נדחה על ידי השופט בצורה ברורה והחלטית: "הרפובליקה לא צריכה גאונים" (יש הטוענים שהוא אמר "מדענים"). את חשיבותו למדע ביטא המתמטיקאי ז'וזף לואי לגראנז', שקונן על הוצאתו להורג במילים "לראש הזה נדרשה שנייה אחת כדי ליפול, אך מאה שנים לא יפיקו עוד אחד שכזה". שנה וחצי לאחר מותו זוכה לבואזיה בידי הממשלה הצרפתית, וחפציו הפרטיים הועברו אז לידי אלמנתו, כשמוצמד אליהם פתק עם המילים "לאלמנתו של לבואזיה, שהורשע בשוגג".
תרומותיו לכימיה > רקע

מחקר כמותי ולא רק איכותי היה חלק מהמסורת המדעית המקובלת בכימיה בזמנו של לבואזיה. עם זאת, לבואזיה הנהיג שיטות מדידה בסטנדרטים כמותיים מחמירים יותר מאלה שהיו נהוגים עד זמנו. ב-1775 שירת ב"מנהל אבק השרפה המלכותי" בארסנל בפריז, והקים שם מעבדה משוכללת שמשכה כימאים מכל אירופה שבאו ללמוד את שיטותיו המהפכניות. עבודתו היסודית שם, במיוחד ההשגחה על ניקיון המרכיבים ויחסי הכמויות ביניהם, הובילה לשיפור בייצור אבק שרפה. כמו כן נעשה שימוש בכישוריו בכימיה חקלאית, בתכנון שיטה חדשה לשימוש באשלגן חנקתי המשמש כדשן.
תרומותיו לכימיה > מחקרים עיקריים

ניסוייו החשובים ביותר של לבואזיה בחנו את טבע הבעירה והשרפה. הוא טען באמצעות ניסויים אלו שבעירה היא תהליך הכולל שילוב בין חומר בעיר לבין חמצן. בנוסף, גילה לבואזיה עובדות חשובות גם על אופן יצירת חלודה, וזיהה את נחיצות החמצן ליצירתה, בנוסף לתפקידו בתהליכי נשימה המתבצעים בחי ובצומח. ניסוייו יחד עם פייר-סימון לפלס הראו שתהליך הנשימה הוא למעשה בעירה איטית של חומר אורגני באמצעות חמצן.