stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משלחת מס' 14 לתחנת החלל הבין-לאומית
פעילות המשלחת

ב-20 בספטמבר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-9 בפיקוד מיכאיל טיורין. החללית התחברה למודול "זבזדה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 14 לתחנת החלל הבין-לאומית ותיירת חלל אנושה אנסארי אשת עסקים איראנית-אמריקאית. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-28 בספטמבר חללית סויוז TMA-8 עם משלחת מס' 13 בהרכבה המקורית ואנושה אנסארי עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 14 שכללה גם תומאס רייטר. הוא המשיך בביצוע תוכנית Astrolab שהוכנה עבודו בסוכנות החלל האירופית.
ב-26 באוקטובר חללית מטען פרוגרס M-58 התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. במהלך עגינה אוטומטית התרחשה תקלה בקיפול אנטנה של מערכת העגינה. הוחלט לעצור את תהליך העגינה. לאחר בדיקת מצב הוחלט לחדש את תהליך העגינה והוא הסתיים בהצלחה. עם החללית הגיעו 2,393 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד מרץ 2007.
ב-23 בנובמבר טיורין ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות נבדקה מערכת עגינה ובוצע שינוי מיקום אנטנה שמיועדת לקליטת חללית מטען מדגם ATV.
ב-11 בדצמבר לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-116 בפיקוד מארק פולנסקי. המעבורת התחברה למודול "דסטיני". עם החללית הגיע סוניטה ויליאמס, חבר חדש במשלחת מס' 14. כמו כן הגיע חלק של מבנה מסבח P5. החללית התחברה למודול הרמוני. בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 המטען הועבר לתחנת החלל והחלה התקנתו. צוות המעבורת ביצע 4 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-26 שעות. במהלך פעילויות אלו בוצע התקנת מבנה P5 ושילובו במערכות תחנת החלל.
ב-19 בדצמבר מעבורת החלל עזבה את תחנת החלל עם תומאס רייטר על סיפונה. סוניטה ויליאמס הצטרפה לצוות המשלחת.
ב-16 בינואר 2007 חללית מטען פרוגרס M-57 שהייתה מחוברת מיוני 2006 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-20 בינואר חללית מטען פרוגרס M-59 התחברה למודול "פירס" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,561 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד אוגוסט 2007.
ב-31 בינואר טיורין ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-8 שעות. במהלך פעילות בוצעו שינויים בחיבורים של מערכת הקירור ומערכת החשמל.
ב-4 בפברואר טיורין ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7 שעות. במהלך פעילות בוצעו שינויים בחיבורים של מערכת הקירור ומערכת החשמל.
ב-8 בפברואר טיורין ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7 שעות. במהלך פעילות בוצעו שינויים בחיבורים במערכת החשמל.
ב-22 בפברואר טיורין ולופז-אלגריה ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות בוצעו תיקונים באנטנה של חללית מטען והחלפת מכשירים לביצוע ניסויים שהותקנו בחלק החיצוני של תחנת החלל.
ב-27 במרץ חללית מטען פרוגרס M-58 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-9 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-10 בפיקוד פיודור יורצ'יחין. החללית התחברה למודול "זבזדה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית ותייר חלל צ'ארלס סימוני איש עסקים הונגרי-אמריקאי. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-21 באפריל חללית סויוז TMA-9 עם משלחת מס' 14 טיורין ולופז-אלגריה וצ'ארלס סימוני עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ.
במהלך שהות בתחנת החלל המשלחת ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 15 שכללה גם סוניטה ויליאמס.
מקסיקו (מדינה)

ערך זה עוסק במדינה במקסיקו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מדינת מקסיקו (בספרדית: Estado de México, נהגה: אסטדו דה מחיקו; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של מקסיקו, בספרדית: Estado Libre y Soberano de México) היא המאוכלסת והצפופה ביותר מבין 31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. מדינת מקסיקו נמצאת בדרום-מרכז מקסיקו, גובלת בקרטרו ואידלגו בצפון, גררו ומורלוס בדרום, מיצ'ואקאן במערב, פואבלה, טלקסקלה, ומקיפה את המחוז הפדרלי של מקסיקו סיטי. בירתה היא טולוקה והעיר הגדולה ביותר בה היא אקטפק דה מורלוס.
היסטוריה

מדינת מקסיקו נוצרה עם עצמאות מקסיקו ב-1824, כשמקסיקו סיטי היא בירתה. עם זאת, מקסיקו סיטי נבחרה לבירת מקסיקו והפכה למחוז פדרלי נפרד, ובנוסף על כך, במהלך הזמן טריטוריות נוספות נלקחו מהמדינה והוקמו בהן מדינות אחרות, כמו גררו ב-1852 ואידלגו ומורלוס ב-1869. עיר הבירה של מדינת מקסיקו הועברה לטולוקה ב-1830.
כלכלה

כלכלת מדינת מקסיקו מסתמכת בעיקר על תעשייה, הכוללת כימיקלים, מוצרי מזון, טקסטיל, מוצרי נייר, מתכות ובנייה ותחזוקה של כלי רכב. בנוסף התיירות מהווה גם היא חלק חשוב בכלכלה המקומית, כמו גם החקלאות שכוללת בעיקר גידול תירס ובנוסף על כך גידול אפונה, שעורה, שעועית, תפוח אדמה, אלפלפה, חיטה, אבוקדו וגויאבה.
בעבר גם כרייה הייתה ענף חשוב בכלכלה המקומית, אך כיום היא מהווה רק ענף משני למרות שנותרו מרבצים של זהב, כסף, עופרת ומינרלים אחרים.
מצפה דני

| --- | --- |

המצפה ברום השכונה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  מחוז יהודה ושומרון
 תאריך ייסוד:  1998
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בשכונה:  42 משפחות (2020)
 קואורדינטות:  31°52′51″N 35°18′52″E﻿ / ﻿31.8808°N 35.3145°E﻿ / 31.8808; 35.3145 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת דרום השומרון מוגדלת) מצפה דני(למפת דרום השומרון רגילה) מצפה דני(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה דני(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מצפה דני  heמפת היישובים של מועצה אזורית מטה בנימין (in English: Mateh Binyamin Regional Council) באדום - מצפה דני בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מצפה דני היא שכונה המשתייכת להתנחלות מעלה מכמש. גובה השכונה 602 מ', מתגוררות בה 50 משפחות, והיא נמצאת על דרך אלון. השכונה נקראת על שמו של דני פריי שנרצח בביתו בחדירת מחבל למעלה מכמש בשנת 1995.
היסטוריה

בסתיו 1995 חדר מחבל של החזית העממית למעלה מכמש, נכנס לבית משפחת פריי, רצח את אב המשפחה דניאל פריי ופצע את אשתו. כתגובה לפיגוע הקימו תושבי מעלה מכמש מצפה בראש ההר. בשנת 1998 ביום החתימה על הסכם וואי עלו על הקרקע הקראוונים הראשונים. ב-2009 עתר באמצעות יש דין ראש מועצת הכפר דיר דיבוואן לבג"ץ בבקשה ליישום צו הריסה למבנה לא חוקי שהוקם במקום. בעקבות העתירה הוחל בהסדרת המאחז ובאוקטובר 2015 הוחלט על הפקדה בתנאים של תוכנית מתאר כללית למצפה דני. בתחילת 2020 אושרה התב"ע הראשונה ביישוב. התכנית כוללת 180 יחידות דיור.
מבני ציבור

בשכונה ספריה, משחקיה,חדר נוער, בית כנסת, גן ילדים ומעון. את יתר השירותים צורכים התושבים במעלה מכמש הסמוכה.
חינוך

בשכונה מספר מסגרות חינוך בלתי פורמלי ייחודיות - גן יער, ישיבה חקלאית (רגבים בנימין) ומכינה קדם צבאית לבנות "לפידות". המכינה שכנה במעלה מכמש מתחילתה, ותושבים ממעלה מכמש ורבנים מהמועצה פנו לראש המועצה אבי רואה בשנת 2018 לפעול להעביר את המכינה משטח המועצה. תושבי מצפה דני הביעו את רצונם לקבל את המכינה לשכונתם לאחר הצבעת חברים בנושא.
תיירות

בשכונה סככת תצפית בגובה של 656 מ' מעל פני הים עם מסבירן אלקטרוני על הסביבה. התצפית צופה לכיוון מזרח, בימים בעלי ראות סבירה ניתן לראות את מורדות מדבר יהודה הצפוני, בקעת הירדן, ים המלח, הרי אדום והרי מואב. למרגלות השכונה מצטלבות הדרכים שהובילו מיריחו לבית אל עוד בתקופת ההתנ"ך. במערות בקרבת מקום נמצאו ממצאים ארכאולוגיים המעידים כי יהודים שנמלטו מירושלים מאימת הרומאים בתקופת חורבן בית שני מצאו באזור זה מקומות מסתור.
גלריית תמונות

בית הכנסת בשכונה
מעלה מכמש במבט ממצפה דני
מצפה דני במבט מהאוויר
ראו גם

מעלה מכמש
מועצה אזורית מטה בנימין
הערות שוליים

↑   חללי ישיבת כרם ביבנה # פריי שלום דניאל הי"ד, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:09)
1 2    בתאל קולמן, ‏המדינה אישרה את הסדרת מצפה־דני, אך בייעוץ המשפטי מערימים מכשולים, בעיתון מקור ראשון, 26 בדצמבר 2019
↑  עתירה לפינוי בנייה בלתי חוקית במאחז מצפה דני, באתר יש דין, ‏2009-06-29
↑  בג"ץ 4621/13 "שלום עכשיו" נ' שר הביטחון
↑  עטרה גרמן, ‏ועד רבני בנימין לאבי רואה: אסור לסייע בהקמת מכינה קדם צבאית לבנות בשטח המועצה, באתר "סרוגים", 18 ביוני 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467976005171
משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בתקופת פעילות המשלחת
משלחת מס' 12 (באנגלית: Expedition 12) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-3 באוקטובר 2005 ועד ל-8 באפריל 2006. מפקד המשלחת היה ויליאם מקארתור מארצות הברית. פעילות המשלחת נמשכה 187 ימים.
בעקבות אסון מעבורת החלל קולומביה בוצעו מספר שינויים בתוכנית פעילות בתחנת החלל:
הצוות יגיע בחללית רוסית ולא במעבורת החלל כפי שתוכנן.
הרכב הצוות צומצם ל-2 אנשים בלבד.
כל הפעילות בהרחבת תחנת החלל הוקפאה עד לחידוש טיסות של מעבורות חלל אמריקאיות.
במהלך פעילות משלחת מס' 12 תוכננה עגינה של מעבורת חלל אמריקאיות אך היא נדחתה לשנת 2006. משלחת זו הייתה המשלחת אחרונה שכללה 2 אנשים בלבד.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 3> 10.2005–8.4.2006 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית ויליאם מקארתור | מפקד | סויוז TMA-7 |  | סויוז TMA-7 | מפקד משלחת מס' 12 |
| רוסיה ולרי טוקרב | מהנדס טיסה | סויוז TMA-7 |  | סויוז TMA-7 | חבר משלחת מס' 12  מפקד חללית "סויוז TMA-7" |
פעילות המשלחת

ב-3 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-7 בפיקוד ולרי טוקארב. החללית התחברה למודול "פירס". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 12 ותייר חלל גרגורי אולסן מארצות הברית לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-11 באוקטובר חללית סויוז TMA-6 עם משלחת מס' 11 וגרגורי אולסן עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 12.
ב-7 בנובמבר מקארתור וטוקארב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות הותקנו מכשירים נוספים והוחלפו מכשירים פגומים.
ב-18 בנובמבר בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית "סויוז TMA-7" ממודול "פירס" למודול "זאריה".
ב-23 בדצמבר חללית מטען פרוגרס M-55 התחברה למודול "פירס" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,490 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד יוני 2006.
ב-3 בפברואר/4 בפברואר מקארתור וטוקארב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך פעילות הותקנו מכשירים נוספים והוחלפו מכשירים פגומים. כמו כן שוחרר למסלול לוויין חובבות רדיו AMSAT-OSCAR 54/SuitSat-1. זו הייתה חליפת חלל שיצאה משימוש ועליה הותקן משדר. הקשר עם הלוויין נאבד ב-18 בפברואר.
ב-3 במרץ חללית מטען פרוגרס M-54 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-20 במרץ בוצע שינוי מיקום עגינה של חללית "סויוז TMA-7" ממודול "זריה" למודול "זבשדה".
ב-1 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-8 בפיקוד פאבל וינוגרדוב. החללית התחברה למודול "זריה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 13 לתחנת החלל הבין-לאומית ומרקוס פונטס מברזיל לביקור קצר. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. מרקוס פונטס החל לבצע את התוכנית שהוכנה עבורו על ידי סוכנות החלל הברזילאית וכללה 8 ניסויים במסגרת תוכנית Centenario.
חברי המשלחת ביצעו עשרות ניסויים מדעים בתחומים שונים.
ב-8 באפריל חללית סויוז TMA-7 עם משלחת מס' 12 ומרקוס פונטס עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 13.
הערות שוליים

↑  לוויין SuitSat-1
משחק סימולטני

רב-אמן הורט במשחק סימולטני בשנת 1997
בשחמט, משחק סימולטני או סימולטן הוא אירוע שבו שחקן (בדרך כלל אמן שחמט או רב-אמן) משחק מספר רב של משחקים בו-זמנית עם שחקנים ברמה נמוכה יותר (בדרך כלל ברמה נמוכה מרמת אמן. לעיתים אף מול חובבנים). עם זאת, ישנן דוגמאות למקרים אחרים, כמו משחק סימולטני הכולל שעוני שחמט שקיים גארי קספרוב הרוסי, מול 4 רב-אמנים שייצגו את ישראל בנבחרת האולימפית. במשחק סימולטני-כפול ניצח גארי קספרוב 7.5-0.5[דרושה הבהרה].
בסימולטן רגיל לא נעשה שימוש בשעוני שחמט. האמן צועד משולחן לשולחן בצורה מסודרת. בדרך כלל הלוחות מאורגנים במבנה עיגול או מלבן. על המתמודדים להניע את הכלי כשהאמן מגיע לשולחנם. האמן יכול להשתהות קמעה לפני שיגיב במסע משלו, אך השהיה תכופה או ארוכה מדי עשויה לגרום למשחק להימשך זמן רב. בדרך כלל סימולטן יהיה מול 20 לוחות או יותר. כשמשחקים מסתיימים, בדרך כלל לא מתחילים במקומם אחרים, ומכאן שלקראת הסוף נותרים משחקים מועטים יחסית, ואז גדל יתרונו של האמן כשהוא מאלץ את יריביו לענות במהירות רבה יותר. ברוב המשחקים הסימולטניים האמן משחק בכלים הלבנים בכל משחקיו.
במשחקים סימולטניים עם שעונים כל המשחקים מתקיימים באותם תנאים המקובלים בתחרויות, פרט לעובדה שהאמן משחק מול יריביו בצד אחד ובכל המשחקים. משום שדוחק הזמן יכול להפוך לחמור מאוד, מקובל שישתתפו פחות שחקנים בסוג זה של סימולטן.
המשחק יכול להיות "(שחמט) עיוור". במקרה זה, האמן לא מסתכל על הלוחות, אלא שומר את כל המסעים בזכרונו. ליריביו יש לוח וכלים כמקובל, אך את המסעים הם צריכים לדווח בקול רם לאמן או למתווך מטעמו.
מעבר לשנאה

| --- | --- |

 בימוי:  אוליבייה מיירו 
 תסריט:  אוליבייה מיירו
 עריכה:  Cathie Dambel 
 מוזיקה:  פרנסואז-אוד שאנפרו 
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  Peccadillo Pictures 
 הקרנת בכורה:  2005 
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית 
 סוגה:  סרט תיעודי, סרט להט"בי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   beyondhatred
 פרסים:  פרס טדי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מעבר לשנאה (באנגלית: Beyond Hatred; בצרפתית: Au-delà de la haine) הוא סרט תיעודי צרפתי משנת 2005 שכתב וביים אוליבייה מיירו.
אודות

הסרט התיעודי מספר את סיפורם של זוג צרפתי הרודף אחר צדק לאחר הרצח ההומופובי של בנם ההומוסקסואל, פרנסואה צ'נו בן ה-29, אשר בשנת 2002 נרצח על ידי שלושה גלוחי ראש הדוגלים בעליונות לבנה, שהכו אותו קשות בפניו והשליכו אותו אל תוך בריכה. התוקפים נעצרו חודש לאחר האירוע, ומיירו קרא על המקרה בעמוד הראשון של לה מונד. במשך זמן מה רצה מיירו ליצור סרט על הומופוביה, והחליט לבחור להתמקד במקרה של צ'נו.
הפצה

הקרנת הבכורה הטלוויזיונית של הסרט בצרפת הייתה ב-19 ביוני 2005. חברת ההפצה Eurozoom הפיצה את הסרט בבתי הקולנוע בצרפת במהלך השנה שלאחר מכן. בשנים 2006–2007 הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בפריז ובפסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בלונדון. בארצות הברית הסרט יצא לאקרנים ב-15 ביוני 2007, בהפצת First Run Features.
תגובות וביקורות

באתר Rotten Tomatoes לסרט יש דירוג של 89% המבוסס על 18 ביקורות.‏‏ באתר Metacritic הוענק לסרט דירוג "חיובי באופן כללי" של 65%, בהתבסס על חמש ביקורות. הסרט זכה בפרס טדי לסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין בשנת 2006.‏
הערות שוליים

↑  56th Berlin Film Festival-Part 3 The work of theatre director Robert Wilson and other documentary films
↑  NOW Magazine - Movies in Toronto, NOVEMBER 23 - 29, 2006 (אורכב 29.09.2007 בארכיון Wayback Machine)
↑  One World 2007 (אורכב 27.09.2007 בארכיון Wayback Machine)
1 2  Phillips, Richard (2006-08-03). "An interview with Olivier Meyrou, director of Beyond Hatred". World Socialist Website. נבדק ב-2007-08-25.
↑  "Beyond Hatred". Rotten Tomatoes. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2007. נבדק ב-2007-08-25. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Beyond Hatred (2007)". Metacritic. נבדק ב-2007-08-25.
↑  Warbler, Daniel (2 ביוני 2014). "THE OUT TAKE: 10 FANTASTIC TEDDY AWARD-WINNING LGBT FILMS TO WATCH RIGHT NOW". mtv.com. נבדק ב-9 בספטמבר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת בחלק הראשון
חברי המשלחת בשלב השני
תג המשלחת
תחנת החלל באוגוסט 2007
משלחת מס' 15 (באנגלית: Expedition 15) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-9 באפריל 2007 ועד ל-21 באוקטובר 2007. מפקד המשלחת היה פיודור יורצ'יחין מרוסיה. פעילות המשלחת נמשכה 195 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 9> 4.2007–19.06.2007 | 19> 06.2007–21.10.2007 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה פיודור יורצ'יחין | מפקד | סויוז TMA-10 |  |  | סויוז TMA-10 | חבר משלחת מס' 15   מפקד חללית "סויוז TMA-10" |
| רוסיה אולג קוטוב | מפקד | סויוז TMA-10 |  |  | סויוז TMA-10 | חבר משלחת מס' 15 |
| ארצות הברית סוניטה ויליאמס | מהנדס טיסה | STS-116 |  |  | STS-117 | חבר משלחת מס' 14 ו-15 |
| ארצות הברית קלייטון אנדרס(אנ') | מהנדס טיסה | STS-117 |  |  | STS-120 | חבר משלחת מס' 15 ו-16 |
פעילות המשלחת

ב-9 באפריל לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-10 בפיקוד פיודור יורצ'יחין. החללית התחברה למודול "זאריה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 15 לתחנת החלל הבין-לאומית ותייר חלל צ'ארלס סימוני איש עסקים הונגרי-אמריקאי. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-21 באפריל חללית סויוז TMA-9 עם משלחת מס' 14 בהרכבה המקורי וצ'ארלס סימוני עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 15 שכללה גם סוניטה ויליאמס.
ב-15 במאי חללית מטען פרוגרס M-60 התחברה למודול "זבזדה" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,561 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד ספטמבר 2007.
ב-24 במאי בעזרת מדחפי חללית "פרוגרס M-60" בוצע שינוי גובה משלול של תחנת החלל.
ב-30 במאי יורצ'יחין וקוטוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות הותקנו מערכות הגנה מפני פגיעת מטאוריטים.
ב-6 ביוני יורצ'יחין וקוטוב ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-5.5 שעות. במהלך פעילות הותקנו מערכות הגנה מפני פגיעת מטאוריטים וציוד נוסף.
ב-10 ביוני לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אטלנטיס במשימה STS-117 בפיקוד פרדריק סטרקו. עם החללית הגיע קלייטון אנדרסון, חבר חדש במשלחת מס' 15. כמו כן הגיע חלק של מבנה מסבח S3/S4. המעבורת התחברה למודול דסטיני". בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 המבנה הועבר לתחנת החלל והחלה התקנתו. צוות המעבורת ביצע 4 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-28 שעות. במהלך פעילויות אלו בוצע התקנת מבנה S3/S4 ושילובו במערכות תחנת החלל.
ב-19 ביוני מעבורת עזבה את תחנת החלל כאשר על סיפונה הייתה סוניטה ויליאמס שסיימה את פעילותה במשלחת.
ב-23 ביולי יורצ'יחין ואנדרסון ביצעו פעילות חוץ רכבית שנמשכה כ-7.5 שעות. במהלך פעילות הותקנו הותקן ציוד בחלק P1 והוחלף ציוד במבנה S0 (הוא הותקן בשנת 2001 על ידי צוות מעבורת החלל STS-105).
ב-1 באוגוסט חללית מטען פרוגרס M-59 נותקה מתחנת החלל. בהמשך היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-5 באוגוסט חללית מטען פרוגרס M-61 התחברה למודול "פירס" של תחנת החלל. עם החללית הגיעו 2,569 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת עד דצמבר 2007.
ב-10 באוגוסט לתחנת החלל הגיע מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-118 בפיקוד סקוט קלי. עם החללית הגיע חלק של מבנה מסבח S5. המעבורת התחברה למודול "דסטיני". בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 המבנה הועבר לתחנת החלל והחלה התקנתו. צוות המעבורת ביצע 4 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-23 שעות. במהלך פעילויות אלו בוצע התקנת מבנה S5 ושילובו במערכות תחנת החלל.
ב-19 באוגוסט מעבורת עזבה את תחנת החלל.
ב-19 בספטמבר חללית מטען פרוגרס M-60 נותקה מתחנת החלל. במשך מספר ימים היא המשיכה בטיסה ובמהלך תקופה זו בוצעו מספר ניסויים. בסיום התוכנית היא נשפרה בכניסה לאטמוספירה.
ב-17 בספטמבר חללית "סויוז TM-10" התנתקה ממודול "זאריה" ואחרי כחצי שעה חוברה למודול "זבזדה".
ב-12 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית סויוז TMA-11 בפיקוד יורי מלנצ'נקו. החללית התחברה למודול "זריה". עם החללית הגיעו חברי משלחת מס' 16 לתחנת החלל הבין-לאומית ותייר חלל שייח מופזר שוקור, רופא ממלזיה. החל תהליך העברת אחריות על תחנת החלל לצוות החדש.
ב-21 באוקטובר חללית סויוז TMA-11 עם משלחת מס' 15 בהרכבה המקורית ושייח מופזר שוקור עזבו את תחנת החלל ונחתו בהצלחה בכדור הארץ.
במהלך פעילותה המשלחת ביצע מספר רב של ניסויים בתחומים שונים.
אחריות על תחנת החלל הועברה למשלחת מס' 16 שכללה גם סוניטה ויליאמס.
הערות שוליים

↑  שחרור יחידת EAS
מרדכי ברוורמן

אין תמונה חופשית
מרדכי (מוטיה, מוט) ברוורמן (1892–1979) היה מלוחמי הגדוד העברי וקרב תל-חי, ממייסדי באר טוביה, סגן ראש מועצת אזור, ופעיל בתנועת השמאל בישראל.
קורות חיים

ברוורמן נולד בניקולייב שבאוקראינה בשנת 1892, הבן הצעיר מבין שישה אחים ואחיות. בילדותו ובשנותיו הראשונות בארץ כונה בשם מוטיה, ומאוחר יותר הוחלף כינויו לשם מוט על ידי הבריטים. משפחתו נחשבה למיוחסת בשל קרבתה לרבי מלובביץ'. בן דודו, הרב פינייה (פנחס) אלטהויז, היה ממקימי כפר חב"ד. בני דודים מוכרים נוספים של ברוורמן היו אברהם שלונסקי ועמנואל הרוסי.
בשנות העשרים לחייו ברח מרוסיה והיגר לארצות הברית דרך סין ויפן. בארצות הברית עסק בעבודות שונות, בהן תפירת מכנסי ג'ינס.
בהמשך החל לחזור לאירופה במטרה להצטרף לכוחות הקומוניסטים ולהילחם איתם נגד שלטון הצאר ברוסיה. בדרך נודע לו על הקמת כוח יהודי שנלחם תחת הפיקוד הבריטי במלחמת העולם הראשונה, והוא הצטרף אליו. ב-1918 הגיע עם הגדוד העברי לארץ ישראל דרך לונדון, בה הכיר את מי שהייתה לימים אשתו, ברטה גרין; גרין עלתה לארץ ישראל כשנתיים אחריו, והם נישאו בראש פינה בשנות העשרים.
בארץ ישראל נהג ברוורמן להסתובב בחברת חברי תנועת "השומר", למרות שלא היה חבר בתנועה. כך הצטרף בשנים 1920–1921 לשומרים שסייעו בהגנת תל-חי. הוא שהה במקום בעת המאורעות של קרב תל-חי, בו נהרג יוסף טרומפלדור.
לאחר מכן עבר לתל אביב והצטרף ל"חבר'ה טראסק", עימם עסק בשיפוצים ובעבודות שונות. ב-1930 ארגן 13 משפחות של חברים, רובם אנשי "השומר" יוצאי תל-חי, והם הקימו מחדש בי"א באדר (יום נפילת תל-חי) את באר טוביה, על שרידי המושבה שננטשה פעמיים לפני כן. הוא התגורר עם אשתו בבאר טוביה, וב-1931 נולד בנם היחיד, חנן. ב-1933 נפרדו בני הזוג, והוא נשאר בבאר טוביה. במהלך מגוריו שם יצר קשרים עם חברי הנהגת היישוב, אנשי מפא"י, אנשי המנדט הבריטי ומוכתרים של כפרי הערבים בסביבה.
ב-1952 עזב ברוורמן את באר טוביה יחד עם אשתו השנייה, שיפרה (שיפ) קראוזה ברוורמן, שחיה עמו ביישוב משנת 1943. הם רכשו חלקת אדמה באזור, מול מקוה ישראל, והקימו משק חקלאי שעסק בגידול אווזים, פרחים, מטעים ופרדסים. בתקופה זו היה מקורב לחלק מאנשי הנהגת המדינה (דוד בן-גוריון, משה שרת), ופעל במסגרת הנהגת מפ"ם עם יעקב חזן ומאיר יערי. שימש מספר שנים כסגן ראש מועצת אזור.
בגיל 82 מכרו בני הזוג את המשק באזור ורכשו דירה ברחוב אלכסנדר ינאי בצפון הישן של תל אביב. בתקופה זו ועוד כשהתגורר בבאר טוביה, היה מעורב בין אנשי תיאטרון ובוהמה בתל אביב, בהם חנה רובינא, אהרן מסקין, נתן אלתרמן, שמואל רודנסקי ואלכסנדר פן.
נפטר בגיל 87 בבית החולים בילינסון בפתח תקווה. תרם את גופתו למדע.
הערות שוליים

↑  "בית העם", על שפרה ברוורמן, באתר באר טוביה
מרדכי ברוך קרבאליו

| --- | --- |

שער הספר מירא דכייא  1792
 לידה:  העשור הראשון של המאה ה־18 
 פטירה:  21 בדצמבר 1784 ח' בטבת ה'תקמ"ה 
 מדינה:  Vilayet of Tunis, הבייליק של תוניסיה 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בדצמבר 1784 
 השתייכות:  גראנה 
 רבותיו:  יצחק לומברוזו 
 חיבוריו:  תועפות ראם, מירא דכייא
 חתנים:  יצחק אלחאייק
 רב ראשי לקהילת גראנה
 
מרדכי ברוך קרבאליו (או קאראווליו) (סביבות 1705–21 בדצמבר 1784, ח' בטבת ה'תקמ"ה) היה רב, מחבר תורני וסוחר מיהדות תוניסיה. רבה הראשי השני של קהילת יוצאי ליבורנו בתוניסיה.
ביוגרפיה

נולד בתוניס בסביבות 1705. לצד עיסוקו התורני הוא היה גם סוחר עשיר, אך בסוף ימיו איבד את עושרו. למד תורה מהרב יצחק לומברוזו, ועם פטירת רבו בשנת 1752, ירש את מקומו כרב הראשי של קהילת יוצאי ליבורנו בתוניסיה.
הוא נהג ללמוד עם בנו, יצחק, מידי שבת בפירוש המזרחי על התורה, ולאחר מכן היה כותב את החידושים שעלו בלימודם. הוא שכל את בנו שנפטר בשנת ה'תקי"ט בגיל עשרים ושמונה, והותיר אחריו בן ובת. את החידושים הדפיס לזכרו בשם "ספר הזכרונות וחיי יצחק", הכולל חידושים על פירוש המזרחי, חידושים על הש"ס והספדים.
בח' בטבת ה'תקמ"ה מת במגפה. את מקומו ברבנות הקהילה ירש חתנו יצחק אלחאייק.
אחד מצאצאיו הוא ז'ול קראוולו(אנ') מהנדס רכבות וממייסדי כל ישראל חברים.
הערות שוליים

↑  רפאל בנימין הכהן, מלכי תרשיש עמוד רלה ועמוד 423
↑  איזנשטין, יהודה דוד, 1854-1956, אוצר ישראל חלק ט (צאינהרכבים), באתר היברובוקס
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299677805171  ISNI: 0000 0000 6696 9026  LCCN: nr92010837  NTA: 301921776  VIAF: 68791789   WorldCat (עם VIAF): 68791789
מרקוס קלאודיוס מרקלוס (המאוחר)

מרקוס קלאודיוס מרקלוס
מרקוס קלאודיוס מרקלוס (לטינית: Marcus Claudius Marcellus‏; 42 לפנה"ס – 23 לפנה"ס) היה אציל רומאי מהשושלת היוליו-קלאודית.
תולדות חייו

מרקלוס נולד בשנת 42 לפנה"ס, אביו היה הקונסול גאיוס קלאודיוס מרקלוס ואמו הייתה אוקטביה אחותו של הקיסר אוגוסטוס. מצד אביו הוא השתייך לבית האב של הקלאודיים והיה צאצא של המצביא הרומאי המפורסם מרקוס קלאודיוס מרקלוס.
אביו של מרקלוס נפטר בשנת 40 לפנה"ס ומרקלוס עצמו גדל בביתו של דודו אוגוסטוס יחד עם יוליה, טיבריוס ודרוסוס. מכיוון שלאוגוסטוס לא היה בן ומשטר הפרינקיפאט מעצם טיבעו היה חסר מערכת להסדרת הירושה כל שלושת הבנים נחשבו כיורשים פוטנציאלים וקיבלו בהתאם את החינוך המעולה ביותר באימפריה.
הקריירה של מרקלוס התחילה בשנת 27 לפנה"ס כשהוא וטיבריוס ליוו את אוגוסטוס במהלך מסע לגאליה שבו התחילו בהכשרתם הצבאית.
למרקלוס ניתנה הזכות להתמודד על משרת הקונסול עשר שנים לפני גיל המינימום על פי חקיקה מיוחדת של הסנאט בשנת 24 לפנה"ס. כמו כן מרקלוס נבחר כאידיל באותה שנה.
כהכרה במרקלוס כיורשו המיועד אוגוסטוס השיא אותו לבתו יוליה בשנת 25 לפנה"ס, כשאוגוסטוס נפל למשכב באותה שנה הכול ציפו שהוא ימנה את מרקלוס ליורשו אולם אוגוסטוס, ככל הנראה כתוצאה מחוסר הניסיון של מרקלוס ומנעוריו, בחר למנות את חברו הקרוב ומצביאו הראשי מרקוס ויפסניוס אגריפה ליורשו המיועד.
ככל הנראה יצר הדבר מתיחות בין מרקלוס לאגריפה וכשאוגוסטוס החלים הוא בחר לרומם את מרקלוס שוב כיורשו ובכדי לפייס את אגריפה  הוא מונה למושל החלק המזרחי של האימפריה תוך כדי שהעניק לוסמכויות צבאיות.
מרקלוס נפטר בשנת 23 לפנה"ס, סיבת מותו לא ידועה. לזכרו אוגוסטוס בנה את תיאטרון מרקלוס.
משלחת מס' 11 לתחנת החלל מיר

צוות המשלחת
אלכסנדר ויקטורנקו
אלכסנדר קאלרי
תיאור תחנת החלל מיר במזן פעילות המשלחת
משלחת מס' 11 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-11) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-17 במרץ 1992 ועד ל-10 באוגוסט 1992. מפקד המשלחת היה אלכסנדר ויקטורנקו. פעילות המשלחת נמשכה 145 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 17> 03.1992–10.08.1992 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה אלכסנדר ויקטורנקו | מפקד המשלחת | סויוז TM-14 |  | סויוז TM-14 | חבר משלחת מס' 11  מפקד חלליית "סויוז TM-14" |
| רוסיה אלכסנדר קאלרי | מהנדס טיסה | סויוז TM-14 |  | סויוז TM-14 | חבר משלחת מס' 11 |
רקע

בזמן פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי, מודול "קוואנט 1", מודול "קוואנט 2" ומודול "קריסטל". נפח מחיה היה 253 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 25 קו"ט.