קארה קנינגהם
מראה, מעבר וזהות מגדרית

לאחר הצלחתה, החלה קנינגהם בהדרגה לשנות את תדמיתה מנשית לגברית, ולבסוף אימצה מראה גברי בעיקרו עד שנת 2012. קנינגהם אמרה שלמרות שהיא מבינה שהיא מושכת יותר מבחינה חברתית או מסורתית, היא לא אוהבת שאומרים את זה ו"הדבר הכי מעצבן" לדבריה הוא כשגברים שנראים מושכים בעיניה אומרים שהם רואים אותה יותר מושכת בצורה הזאת [הנשית]. היא הרגישה שאנשים צריכים לקבל את כולם במקום את הצד הגברי בלבד, ושיציאה לדייטים היא קשה כי "[הבנים] לא תמיד יכולים לקבל את זה ש[היא] נהגה להתחפש או שזה עדיין חלק [ממנה] וש[היא עדיין מתחפשת]". היא מזדהה עם ההסכמה שקיבלה מסבתה, שתמיד רצתה שתציג את עצמה כגברית, אך היא גם מרגישה שזה מעצבן כיוון שהיא לא קיבלה את הדרך שבה קנינגהם הייתה קודם לכן.
קנינגהאם אמרה בעבר כי המגדר שלה אינו זכר או נקבה, אלא שילוב של שניהם, למרות שמדובר לעיתים במגדר אחר ושזה לא היה מאמץ מודע עבורה להפוך לגברית יותר. "התחלתי בהדרגה. התאפרתי פחות ואספתי את השיער לאחור וסידרתי אותו בקוקו במקום לסלסל אותו או להשאיר אותו ארוך". היא ציינה כי היא "לעולם לא מבינה את השינויים שמתרחשים. הם באמת פשוט קורים" וכי "תוספות השיער [שלה] התקצרו והתקצרו ו[היא] עברה מתוספות בגודל 26 אינץ' לתוספות באורך הכתפיים". לדבריה, התהליך היה זהה ביחס ל"התלבשות כמו ילדה", והוסיפה: "זה קורה לאט לאט". מבחינת המגדר היה לה נוח יותר, כפי שאמרה קנינגהם, "אני בהחלט מרגישה הכי מחוברת לעצמי מאשר אי פעם. אולי זה בגלל שלפני שהתחלתי לחקור את התכונות היותר גבריות שלי, חשבתי שאני עומדת לעבור ניתוח חזה". קנינגהם אמרה שכעת "חקרה את שני הצדדים" והרגישה שהיא מכירה את עצמה היטב.
קנינגהאם אמרה שהיא לא מרוצה מכך שהקהילה הגאה לא מבינה את הכיפוף המגדרי שלה יחד עם הביטוי המגדרי שלה או זהותה המגדרית: "אני יכולה להבין אנשים סטרייטים שמבולבלים, אבל בתוך הקהילה הגאה? השנאה בין הומואים או האפליה בין הומואים זה דבר שמאוד תמוה בעיניי". היא אמרה "כשאנשים קווירים אחרים אומרים, 'אם באמת היית טרנסקסואלית...' – כי חייתי כילדה שלוש שנים, ואנשים שואלים 'זה היה הצגה?'. זה הדבר שאני הכי נגעלת ממנו". קנינגהם אמרה שאם כל זה היה הצגה, היא לא הייתה עוברת את כל הצרות במשך שלוש שנים; למשל, כשנתקלה בבעיות בעת שימוש בשירותי נשים בשדות תעופה. קנינגהם אמרה שהיא חושבת שכל העניין בלהיות טרנסג'נדר הוא להיות מה שמרגישים מבפנים. "מבחינתי, אני תוהה מדוע את צריכה להרגיש כמו אישה שכלואה בגוף של גבר? או להפך? מדוע אינך יכולה להזדהות עם שני המינים ולהתחבר אליהם מבלי שיאשימו אותך שהתחפשת לנערה כדי לקבל תשומת לב?". קנינגהאם מרגישה שהיא "מממשת כל אווירה [שהיא רוצה] ללכת איתה באותו זמן". היא "מנסה לחסום את הקולות של האנשים בראשה ופשוט ללכת עם איך [שהיא מרגישה]". עם זאת, היא הודתה כי העובדה שהמראה הגברי שלה "קל יותר למשפחה ולחברה [שלה]" הייתה גורם בהצגה של עצמה כגברית.
בריאיון למגזין קווירטי (אנ') בפברואר 2014, קנינגהם אמרה כי היא שוקלת מחדש האם לעשות מעבר לזהות מגדרית נשית או לא. "אני חושבת שנמאס לי מאורח החיים בסגנון-זיקית הזה", אמרה. "כמו שאמרתי, אני יודעת שאהיה מאושרת במאה אחוז כילדה. אבל זו הרבה עבודה, ויש הרבה טיפולים שאת צריכה לעבור. ואני מוכנה להשקיע את העבודה הזו". היא הוסיפה, "יש אנשים שעושים תספורת. אני משנה את המין או את האסתטיקה המגדרית. אני לא יודעת אם אי פעם ארגיש סיפוק רק בדרך זו או אחרת". קנינגהם אמרה שהיא נמצאת במסע בבחינת החלק הזה בחייה, וכי היא לא תתנגד לעשות את המעבר לגמרי. היא אמרה שבעוד שהיא חיה כ"בחור רגיל", היא רצתה לבדוק אם היא אוהבת את החוויה, אך היא אינה מאושרת לחיות כך וזה לא עבד כי זה לא מי שהיא.
באוגוסט 2021 קנינגהם יצאה מהארון כטרנסג'נדרית ושינתה את שמה הפרטי לקארה. היא אמרה בנוסף שהיא עתידה להתחיל טיפול הורמונלי נשי.