stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כמה אהבה (אלבום של קובי פרץ)
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | נרקוד הלילה  | 3:35 |
| 2. | עד הסוף ביחד  | 3:32 |
| 3. | קחי אותי להיות לך לבעל  | 4:18 |
| 4. | אני לא בן של מלך  | 3:09 |
| 5. | בשבילך  | 3:23 |
| 6. | כמה אהבה  | 3:53 |
| 7. | חבקי אותי  | 3:22 |
| 8. | תני לי להביט בך  | 3:58 |
| 9. | אותך  | 4:34 |
| 10. | אני בא אלייך  | 3:27 |
| 11. | כמה אהבה - רמיקס  | 5:22 |
| משך כולל: | משך כולל: | 42:37 |
הערות שוליים

↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 24 באפריל 2008, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 5 ביוני 2008, פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 31 ביולי 2008, פזמונט
↑  מצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשס"ח, פזמונט
↑  קובי פרץ על במת הנחקרים: חשד שהעלים הכנסות בסך של 5 מ' ש', באתר TheMarker‏, 16 במרץ 2010
| קובי פרץ |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: טעות של החיים • את כמו אש • בורא עולם • חי איך שבא לי • בלבלי אותו • משוגע עלייך • כל מה שיש בי • כמה אהבה • כתוב בשמיים • סה לה וי
אלבומי אוסף: חץ האהבה • המיטב
אלבומי הופעה: כמה אהבה בקיסריה • היכל נוקיה Live!
סינגלים: "בלבלי אותו" • "כמה אהבה" • "האחת של חיי" • "יחד" • "אולי" • "Je t'aime, I Love You Baby"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 683f8055-7462-4ef2-9968-cd2e09feb831
כמה אהבה בקיסריה

| --- | --- |

 אלבום הופעה מאת קובי פרץ
 יצא לאור:  2009
 שפה:  עברית
 חברת תקליטים:  פליי רקורדס
"כמה אהבה בקיסריה" הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמר הישראלי קובי פרץ. את האלבום הוציאה לאור בשנת 2009 חברת התקליטים פליי רקורדס, לאחר שהוקלט בהופעתו בקיסריה חודשים ספורים לפני כן. הוא פורסם בפורמט תקליטור כפול.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | כמה אהבה  | 3:50 |
| 2. | זקוק לך  | 4:11 |
| 3. | נרקוד הלילה  | 3:35 |
| 4. | באש ובמים  | 3:59 |
| 5. | תגידי לי  | 3:04 |
| 6. | עד הסוף ביחד  | 3:32 |
| 7. | קחי אותי להיות לך לבעל  | 4:18 |
| 8. | אהבה תנצח  | 3:59 |
| 9. | יחד  | 3:05 |
| 10. | אף אחד  | 5:17 |
| 11. | אמא  | 4:19 |
| 12. | כל הכוח  | 3:05 |
| 13. | בשבילך / חבקי אותי  | 8:58 |
| 14. | בן של מלך / ילדונת  | 7:25 |
| 15. | את כמו אש  | 3:19 |
| 16. | אותך  | 4:34 |
| 17. | האחת של חיי  | 4:02 |
| 18. | כמה אהבה - אקוסטי  | 4:02 |
הערות שוליים

↑  קובי פרץ – כמה אהבה בקיסריה, דיסקוגס
| קובי פרץ |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: טעות של החיים • את כמו אש • בורא עולם • חי איך שבא לי • בלבלי אותו • משוגע עלייך • כל מה שיש בי • כמה אהבה • כתוב בשמיים • סה לה וי
אלבומי אוסף: חץ האהבה • המיטב
אלבומי הופעה: כמה אהבה בקיסריה • היכל נוקיה Live!
סינגלים: "בלבלי אותו" • "כמה אהבה" • "האחת של חיי" • "יחד" • "אולי" • "Je t'aime, I Love You Baby"
כמה טוב שנפגשנו (שיר)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע אברהם פריד
 מתוך האלבום כמה טוב שנפגשנו
 יצא לאור:  יוני 2011
 סוגה:  מוזיקה ישראלית
 שפה:  עברית 
 אורך:  4:24
 כתיבה:  חמוטל בן זאב
 לחן:  יובל סטופל
 הפקה:  יובל סטופל
 
כמה טוב שנפגשנו הוא פזמון עברי-ישראלי, שהוציא הזמר החסידי האמריקאי אברהם פריד בשנת 2011 כסינגל בודד, ולאחר 6 שנים נכלל באלבום על שמו, כמה טוב שנפגשנו.
השיר נכתב על ידי חמוטל בן זאב והולחן על ידי מנהלו המוזיקלי של פריד יובל סטופל.
השיר

פזמון השיר הוא: ”כמה טוב שנפגשנו, מה אני בלעדיכם; יחד התרגשנו, כל זה בשבילכם; כמה טוב שנפגשנו, כאן פנים אל פנים; השירים שאהבנו, תודה על השנים.”.
פריד רצה להוציא שיר בהקדשה לקהל הישראלי, הקהל הגדול ביותר שלו, ללא הבדל בין דתיים וחילוניים.
ב-2017 פורסם האלבום כמה טוב שנפגשנו, השיר הוא הרצועה האחרונה, מספר 13.
השיר הוביל את פריד להגדרתו מחדש כזמר, בעבר היה ידוע כזמר חסידי בלבד ועכשיו הוא נכנס להגדרה של זמר יהודי מקורי, או זמר ישראלי, עם שירים בעלי מילים מקוריות ולא ציטוטים ממקורות.
ביוטיוב השיר עומד על מעל 3 מיליון צפיות.
השיר מושמע לרוב במסיבות סיום של בתי ספר, גם במגזר החילוני, והוא היווה סיפתח לאלבום הישראלי של אברהם פריד.
באתר יוטיוב יש לא מעט גרסאות כיסוי לשיר בשירת המונים אך לא של זמר מסוים.
השיר הוא שיר רגש והכרת תודה מצד אברהם פריד לקהל שלו בישראל. מנהלו המוזיקלי הישראלי, יובל סטופל, פנה למשוררת הישראלית חמוטל בן זאב שתכתוב מילים מתאימות להכרת תודה, סטופל הלחין את השיר, שצבר תאוצה ונמצא במקום החמישי מבחינת כמות הצפיות ביוטיוב לשירים של פריד.
השיר הפך את פריד לאחד מהמובילים הבכירים של המוזיקה היהודית המקורית.
במצעד השנתי לשנת ה'תשע"ב של תחנת קול חי ואתר כיכר השבת, זכה השיר במקום הראשון.
הערות שוליים

↑  לירון נגלר-כהן, שלמה ארצי, מאחוריך: אברהם פריד, באתר ynet, 26 ביוני 2011
↑  אחד. שני
↑   כמה טוב שנפגשנו, בביצוע מקהלת ראשית חכמה, סרטון  באתר יוטיוב
↑  ישראל חבר, אברהם פריד ממשיך עם המוסיקה הישראלית • להאזנה, באתר בחדרי חרדים, 26/06/2011
↑  אתם בחרתם: הגדולים במוזיקה החסידית, כיכר השבת
| אברהם פריד |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | אף יהודי לא ישאר מאחור • זה הזמן • תנו שבח • קץ לגלות • מלווה מלכה • מעגל השנה 2 • אנחנו מוכנים • מעגל השנה 3 •   אדרבה • אוצרות יהודיים (שני חלקים, כל אחד ביידיש ובעברית) • שטר התנאים • ברכה והצלחה • האפ קאזאק • חזק! • ניגון הבעש"ט • יחיד ורבים • אבינו מלכנו • בין כך ובין כך • הלהיטים הגדולים • יענקל יענקל • אוסף להיטי העשור • רצוננו לראות את מלכנו • א מחייה •  אוצר של יראת שמיים • כמה טוב שנפגשנו • פרויקט רילקס עם אברהם פריד (שני חלקים) • Good Old Days • אברהם פריד בהופעה חיה בישראל (אלבום כפול) |  |
| סינגלים | עלה קטן שלי • כי הרבית • כמה טוב שנפגשנו • ירושלים שבלב • הנני בידך • אחים בנפש • עובר מה שעובר • אבא • אוטוטו • בצורת • רצוננו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: bc48c944-5846-47b5-871d-2845bf95bf64
לחם אורז

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  לחם, מגדנאות, מזון 
 מרכיבים עיקריים:  קמח אורז 
 
לחם אורז (ביפנית: 米粉パン) הוא סוג של לחם שעשוי מקמח אורז ולא מקמח חיטה.
מאפיינים

הלחם הזה בהיותו ללא גלוטן, לא יגרום לתגובות שליליות עבור אנשים עם אי סבילות לגלוטן.
ה-banh mi (בגט) הווייטנאמי עשוי באופן מסורתי עם תערובת של קמח חיטה ואורז, או לפעמים רק קמח אורז, וכתוצאה מכך בעל מרקם אוורירי ופריך.
לחם האורז של סיירה לאון ושל ליבריה מיוצר באופן מסורתי עם קמח אורז, בננות פלנטנו בשלות ומעוכות, חמאה, ביצים, סודה לשתייה, סוכר, מלח בישול, מים וזנגביל (ג'ינג'ר) מגורר.
לחמי אורז ביפן

בשנת 2001, קבוצת מחקר במחלקה להנדסה של אוניברסיטת יאמאגאטה (אנ') השתמשה בטכנולוגיית דפוס קצף, כדי לייצר לחם העשוי מ-100% קמח אורז.
לטו שיורי, חוקר קולינריה יפני, פיתח שיטה להכנת לחם אורז עם גרגירי אורז לא מבושלים. לאחר השריית האורז במים למשך שעתיים לפחות, השתמש בבלנדר כדי לערבב את האורז, השמן, הסירופ, המלח, המים החמים והשמרים היבשים, הוא ערבב את המרכיבים למשך כשלוש דקות עד שהפכו לחלק וקרמי. יצק את משחת האורז לתבנית מצופה בנייר אפייה, ולאחר התסיסה אפה את משחת האורז המתובל ללחם אורז.
הערות שוליים

↑  Lies, Elaine; Fahmy, Miral (26 נוב' 2010). "Rice bread baking machine a hit for Japan firm". Reuters. נבדק ב-14 במאי 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Schott, Lindsay. "Easy Rice Bread". Allrecipes.com.
↑  Sufrin, Jon (2012-05-16). "The wicked 'wich of the East: the rise of the gourmet banh mi sandwich in Toronto". TRNTO.com. נבדק ב-2020-12-07.
↑  "Liberian Rice Bread". TasteAtlas.
↑  "West Africa Cooks". www.westafricacooks.com. נבדק ב-27 בספטמבר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "ぷらっとフォーム 米粉100%のパン「LoveRice」". いー山形どっとこむ (ביפנית). נבדק ב-2020-12-07.
↑  "研究者詳細 - 西岡 昭博". yudb.kj.yamagata-u.ac.jp.
↑  "【SHIORI'S VEGAN PANTRY】武蔵小金井のローフードマイスター認定校" (ביפנית). 2023-08-29. נבדק ב-2023-10-11.
למען האנושות כולה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  לאון בלום
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  פוליטיקה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1945
 הוצאה בעברית
 תרגום:  לא תורגם
 
למען האנושות כולה (בצרפתית: À l'échelle humaine) הוא ספר שכתב ראש ממשלת צרפת הסוציאליסטי לאון בלום בעת שהוחזק במעצר על ידי שלטון וישי בין השנים 1941 ל-1942. הוא סיים לכתוב אותו בשנת 1944 ופרסם אותו בשנת 1945, עם תום המלחמה.
בספר הוא מנתח את תקופת משטרו כראש ממשלה. הוא מציג את הנסיבות שהובילו לנפילת הרפובליקה הצרפתית השלישית ומאשים את צרפת על חוסר היכולת שלה לעמוד מול היטלר. את הנסיבות לחולשת צרפת הוא תולה בעיקר בסיבות חברתיות בתוך צרפת וחוסר העניין של האזרחים מן השורה במתרחש במדינה ומציין כי הבירוקרטיה שמרכזה בפריז חונקת את היוזמה המקומית. הוא מתאר את הסיבות הסוציולוגית והכלכליות מאחורי התדרדרות מעמד הבורגנות בצרפת.
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לחם אהבה

לחם אהבה (מוכר כלחם, אהבה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה זהר, אשר יצא ב-5 בינואר 2014 באמצעות קמפיין הדסטארט.
רקע והפקה

לאחר ההצלחה הארצית עם אלבום הבכורה של עלמה זהר, דברי (2008), הוחלט להוציא אלבום נוסף בשם שלושים ושלוש. אחרי הצלחת שני האלבומים, נפרדה זהר מחברת התקליטים בה הייתה חתומה והחליטה להקים קמפיין הדסטארט המבוסס על תרומות של אנשים – במטרה להוציא אלבום אולפן שלישי.
זהר התראיינה לגלובס והצהירה: ”היום אני מנהלת את עצמי. הלכתי למט"י, עשיתי קורס, ויש לי חונך שמלווה אותי. למדתי על הזכויות שלי, על חשבוניות, על חוזי הפצה ועל 4,000 גופים שגובים תמלוגים ומשאירים אותי עם ערימת ניירות. ביום שבו טרקתי את הדלת של חברת התקליטים, לא עלה על דעתי שאהפוך לאשת עסקים עם שותפים”. מתוך האלבום הופצו ארבעה סינגלים בסך הכול, כשהמצליח ביותר מתוכם היה "ניצחונות" שדורג במקום השלישי במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רשימת רצועות

| לחם אהבה> מס' | לחם אהבה> שם | לחם אהבה> משך | לחם אהבה>  | לחם אהבה>  | לחם אהבה>  | לחם אהבה>  | לחם אהבה>  | לחם אהבה>  | לחם אהבה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מצב הרוח  | 3:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אושר גדול  | 3:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | מנגנים בלילה  | 3:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ניצחונות  | 3:31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | העיר הלבנה  | 3:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | צונאמי  | 4:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | חלל  | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | בלעדיי  | 3:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | אתמול (ביחד עם קרולינה)   | 3:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | אצא אל השדה  | 3:17 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 35:06 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  עלמה זהר - בואו לקחת חלק במהפכה!!! זה יקרה רק בזכותכם :-), באתר headstart.co.il
↑  33, 2010-01-01, נבדק ב-2023-08-09
1 2  ליאת רון, ‏עלמה זהר: "להיות שלמה ארצי או זמר מזרחי זו עבודת פרך", באתר גלובס, 4 בינואר 2014
↑  29.8.2013 – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
| עלמה זהר |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | דברי • שלושים ושלוש • לחם אהבה • פלא |  |
| מיני-אלבומים | חיים משוגעים |  |
| ערכים קשורים | "24 שעות" (ידיעות אחרונות) • "מקימי" • מאט זו (אח למחצה) |  |
| עלמה זהר – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| דברי | "עם הגב" • "אגו טריפ" • "שיר אהבה אינדיאני (Miguel)" • "דע" |  |
| שלושים ושלוש | "התרגשתי לקראתך" • "ממצרים" • "אוניות" |  |
| לחם אהבה | "מצב הרוח" • "ניצחונות" • "אושר גדול" • "צונאמי" |  |
| פלא | "אם" • "ילד יפה" |  |
| חיים משוגעים | "כחולת עיניים" • "דגים" • "תפתח" • "חיים שלי" • "על החיים ועל המוות" • "לב כנוע" |  |
| סינגלים אחרים | "כמה טוב שבאת הביתה" • "ברוש" • "1969" • "איפכא מסתברא" |  |
ינס סקואו

| --- | --- |

 לידה:  8 באוקטובר 1918 למביג, דנמרק 
 פטירה:  28 במאי 2018 (בגיל 99) אורהוס, דנמרק 
 שם לידה:  Jens Christian Skou 
 ענף מדעי:  פיזיולוגיה, ביופיזיקה, ביוכימיה
 מקום מגורים:  דנמרק
 מקום קבורה:  Risskov Kirkegård 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קופנהגן  אוניברסיטת אורהוס 
 מוסדות:  אוניברסיטת אורהוס 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (1997)  Eric K. Fernströms Nordiska Pris (1985)  מדליית אנדרס רציוס (1978)  פרס נובו נורדיסק (1965)  חבר ארגון הביולוגיה המולקולרית האירופאי 
 תרומות עיקריות
 גילוי האנזים מעביר היונים, משאבת נתרן-אשלגן (Na+K+-ATPase)
 
ינס כריסטיאן סקואו (דנית: Jens Christian Skou‏; 8 באוקטובר 1918 - 28 במאי 2018) היה רופא, ביוכימאי וביופיזיקאי דני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1997 (לצד פול בויר וג'ון ווקר) על גילוי האנזים מעביר היונים, משאבת נתרן-אשלגן (Na+/K+-ATPase).
חייו

סקואו נולד בלמביג שבדנמרק למשפחה אמידה. אביו היה סוחר עצים ופחם. סקואו למד רפואה באוניברסיטת קופנהגן ובשנת 1954 קיבל תואר דוקטור. ב-1947 החל לעבוד באוניברסיטת אורהוס ובשנת 1977 הוסמך כפרופסור לביופיזיקה. ב-1988 סיים את עבודתו באוניברסיטת אורהוס, אך הוא שמר על משרדיו במחלקה לפיזיולוגיה (שכיום הם חלק מהמחלקה לביורפואה).
בשנות ה-50 של המאה ה-20 גילה סקואו את משאבת הנתרן-אשלגן. גילויו התפרסם בספרות המדעית ב-1957. היה זה צעד חשוב בהבנת מנגנוני ההובלה של יונים אל תוך תאים והחוצה מהם. על היותו ראשון המגלים של אנזים הובלת יונים, הוענק לסקואו ב-1997 פרס נובל לכימיה.
סקואו נפטר ב-28 במאי 2018.
הערות שוליים

↑  SKOU JC. The influence of some cations on an adenosine triphosphatase from peripheral nerves. Biochimica et biophysica acta. 1957 Feb;23(1):394-401. PMID 13412736, (תקציר‎)
| זוכי פרס נובל לכימיה |
| --- | --- | --- |
| 1901–1925 | ואן 'ט הוף (1901) • פישר (1902) • ארהניוס (1903) • רמזי (1904) • פון באייר (1905) • מואסאן (1906) • בוכנר (1907) • רתרפורד (1908) • אוסטוולד (1909) • וולך (1910) • קירי (1911) • גריניאר, סבטייה (1912) • ורנר (1913) • ריצ'רדס (1914) • וילשטאטר (1915) • לא הוענק (1916–1917) • הבר (1918) • לא הוענק (1919) • נרנסט (1920) • סודי (1921) • אסטון (1922) • פרגל (1923) • לא הוענק (1924) • ז'יגמונדי (1925) |  |
| 1926–1950 | סוודברג (1926) • וילנד (1927) • וינדאוס (1928) • הרדן,  פון אוילר-שלפין (1929) • פישר (1930) • בוש,  ברגיוס (1931) • לאנגמיור (1932) • לא הוענק (1933) • יורי (1934) • פרדריק ז'וליו-קירי, אירן ז'וליו-קירי (1935) • דביי (1936) • הוורת', קארר (1937) • קון (1938) • בוטנאנדט, רוז'יצ'קה (1939) • לא חולק (1940–1942) • דה הוושי (1943) • האן (1944) • וירטאנן (1945) • סאמנר, נורתרופ, סטנלי (1946) • רובינסון (1947) • טיסליוס (1948) • ג'יוק (1949) • דילס, אלדר (1950) |  |
| 1951–1975 | מקמילן, סיבורג (1951) • מרטין, סינג' (1952) • שטאודינגר (1953) • לינוס פאולינג (1954) • ויניו (1955) • הינשלווד, סמיונוב (1956) • טוד (1957) • סנגר (1958) • היירובסקי (1959) • ליבי (1960) • קלווין (1961) • פרוץ, קנדרו (1962) • ציגלר, נטה (1963) • הודג'קין (1964) • וודוורד (1965) • מוליקן (1966) • אייגן, נוריש, פורטר (1967) • אונסאגר (1968) • ברטון, האסל (1969) • ללואר (1970) • הרצברג (1971) • אנפינסן, מור, סטיין (1972) • פישר, וילקינסון (1973) • פלורי (1974) • קורנפורת', פרלוג (1975) |  |
| 1976–2000 | ליפסקומב (1976) • פריגוז'ין (1977) • מיטשל (1978) • בראון, ויטיג (1979) • ברג, גילברט, סנגר (1980) • פוקוי, הופמן (1981) • קלוג (1982) • טאובה (1983) • מריפילד (1984) • האופטמן, קרל (1985) • הרשבאך, לי, פולני (1986) • קראם, להן, פדרסן (1987) • דייזנהופר, הובר, מישל (1988) • אלטמן, צ'ק (1989) • קורי (1990) • ארנסט (1991) • מרקוס (1992) • מוליס, סמית' (1993) • אולה (1994) • קרוצן, מולינה, רולנד (1995) • סמולי, קורל, קרוטו (1996) • בויר, ווקר, סקואו (1997) • קוהן, פופל (1998) • זוויל (1999) • היגר, מקדיארמיד, שירקאווה (2000) |  |
| 2001 ואילך | נולס, נויורי (2001) • ויטריך, פן, טנקה (2002) • אגרה, מק'קינון (2003) • צ'חנובר, הרשקו, רוז (2004) • שובן, גרבס, שרוק (2005) • קורנברג (2006) • ארטל (2007) • שיממורה, צ'לפי, טסיין (2008) • יונת, רמאקרישנן, סטייץ (2009) • הק, נגישי, סוזוקי (2010) • שכטמן (2011) • לפקוביץ', קובילקה (2012) • ורשל, קרפלוס, לויט (2013) • בציג, הל, מורנר (2014) • לינדל, מודריץ', סנקאר (2015) • סטודרט, סובאז', פרינחה (2016) • דובושה, פרנק, הנדרסון (2017)  • ארנולד, סמית', וינטר (2018) • גודאינף, ויטינגהאם, יושינו (2019) • שרפנטייה, דאודנה (2020) • ליסט, מקמילן (2021) • ברטוצי, מלדל, שארפלס (2022) • יקימוב, בוונדי, ברוס (2023) • בייקר, ג'מפר, הסביס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007373995605171  GND: 1123882509  ISNI: 0000 0000 6717 3994  LCCN: n80033312  NTA: 06908131X  SUDOC: 117887358  VIAF: 91749242   WorldCat (עם VIAF): 91749242
יש בו אש

"יש בו אש" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל ביחד עם הזמרת איגי וקסמן מתוך אלבום האולפן הרביעי של אינטרנשיונל, מגנונה (1996). הוא יצא לאור ב-26 באוגוסט 1996, על ידי חברת התקליטים ביג פוט רקורדס, כסינגל השישי מתוך האלבום. הוא נכתב בידי אסתר שמיר והופק בידי עופר ניסים.
השיר הגיע למקום השני במצעד העברי השבועי של רשת ג'.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אסתר שמיר, הולחן על ידי דנה אינטרנשיונל ועופר ניסים והופק על ידי ניסים. במהלך ההקלטות של מגנונה, הוחלט כי אינטרנשיונל תשתף פעולה עם וקסמן ותקליט עמה דואט בשם "יש בו אש", שעוסק בשתי בחורות הפוצחות בריב בשל בחור שלטענתן, "יש בו אש". במהלך השיר, כל אחת בוחרת להחמיא לו בדרכה שלה ולכבוש את לבו.
באוקטובר 2022 לקחה וקסמן חלק בספיישל הטלוויזיוני "מחווה לדנה אינטרנשיונל", ששודר לרגל ציון 20 שנה לארגון הנוער הגאה (איגי) ולקריירה המוזיקלית של הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל. היא ביצעה את "יש בו אש", שהוקלט במקור כדואט עם אינטרנשיונל.
עטיפה

עבור "יש בו אש" עוצבו שתי עטיפות בסך הכול. הראשונה הודפסה בצבע (בעיקר בגווני תכלת–צהוב), בעוד השנייה בשחור-לבן (עם שילוב של גוון אדום). בשתי העטיפות ניתן לראות שלוש דמויות; גבר ושתי נשים. האחת מביטה לכיוון הגבר במטרה לנסות ולהרשים אותו – מעין המחשה של מילות השיר עצמו.
העטיפה של "יש בו אש" ממשיכה את הקונספט העלילתי של עטיפות האלבום מגנונה (1996) והאיורים שנוצרו עבורו בידי יעל שילר.
הצלחה

"יש בו אש" דורג היישר בחמישייה הפותחת במצעד העברי השבועי של רשת ג' וזכה בתואר "הכניסה הגבוהה" וזאת, כששירה של אינטרנשיונל "דון קיחוטה" דורג בראש המצעד. בשבוע העוקב, עלה למקום הרביעי, ולאחר מכן עלה למקום השני. לאחר תשעה שבועות צעידה, יצא מהמצעד ב-8 בדצמבר 1996.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1996)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | המצעד העברי השבועי של רשת ג' | 2 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | ספטמבר 1996 | תקליטור | ביג פוט |  |
לגאאן

| --- | --- |

 בימוי:  Ashutosh Gowariker 
 הופק בידי:  אמיר ח'אן 
 תסריט:  Ashutosh Gowariker, Sanjay Dayma, Kumar Dave, K. P. Saxena 
 שחקנים ראשיים:  אמיר ח'אן Daya Shankar Pandey Akhilendra Mishra Pradeep Rawat Shrivallabh Vyas Aditya Lakhia Yashpal Sharma Javed Khan Amrohi Rajesh Vivek Rajendra Gupta Gracy Singh Raghubir Yadav רייצ'ל שלי Kulbhushan Kharbanda פול בלאקתורן A. K. Hangal 
 מוזיקה:  א. ר. רהמן 
 צילום:  Anil Mehta 
 מדינה:  הודו 
 חברת הפקה:  Aamir Khan Productions 
 חברה מפיצה:  Culver Max Entertainment 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2001 
 משך הקרנה:  224 דק' 
 שפת הסרט:  הינדי, אנגלית 
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט דרמה, סרט רומנטי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   lagaan
 פרסים:  Filmfare Award for Best Film  Zee Cine Award for Best Film 
 www.lagaan.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
לגאאן: היה היה פעם בהודו (באנגלית: Lagaan: Once Upon a Time in India תרגום: מס קרקע) הוא סרט מוזיקלי אפי הודי בשפה ההינדית משנת 2001. זהו סרט דרמת ספורט שנכתב וביים על ידי אשוטוש גוואריקר. הסרט הופק על ידי אמיר ח'אן, שמככב לצד גרייסי סינג והשחקנים הבריטים רייצ'ל שלי ופול בלקתורן. הסרט מתרחש בשנת 1893, במהלך התקופה הוויקטוריאנית המאוחרת של הראג' הבריטי הקולוניאלי בהודו.
רקע

הסרט שהופק בתקציב של 3.5 מיליון דולר, היה הסרט ההודי היקר ביותר בזמן יציאתו לאקרנים. הוא התמודד עם אתגרים מרובים במהלך ההפקה: אמיר ח'אן התלבט בתחילה אם לשחק בסרט בתחום הספורט. מאוחר יותר, מפיקים שונים קראו לקיצוץ תקציב ושינויי תסריט. בסופו של דבר, הסרט יהפוך לפרויקט הבכורה של אמיר ח'אן כמפיק, ויסמן את המעבר של אמיר ח'אן ממשחק בלבד להפקת סרטים. אשוטוש גוואריקר, התסריטאי והבמאי קיבל השראה מהיבטים של דרמת הספורט Naya Daur מ־1957 בפיתוח הסרט. השפה המופיעה בסרט התבססה על אוואדהי, אך שולבה בהינדית סטנדרטית עבור קהלים מודרניים.
לגאאן יצא לאקרנים בהודו ב-15 ביוני 2001. הוא זכה לשבחי המבקרים על הבימוי של אשוטוש גוואריקר, על הופעתו של אמיר ח'אן והעמדה האנטי-אימפריאליסטית של הסרט. עם רווחים של 13 מיליון דולר עם יציאתו, הסרט היה הסרט ההינדי השלישי המרוויח ביותר של 2001 . לגאאן הוקרן במספר רב של פסטיבלי קולנוע בינלאומיים וזכה לשבחים רבים. זה היה הסרט ההודי השלישי, ונכון לשנת 2023 האחרון, שהיה מועמד לפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר אחרי אמא הודו (1957) וסלאם בומביי! (1988). לגאאן הפך לסרט עם מספר הפרסים הרב ביותר בטקס פרסי פילמפייר ה-47 עם שמונה זכיות, כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר עבור אשוטוש גוואריקר והשחקן הטוב ביותר עבור אמיר ח'אן. בטקס פרסי הקולנוע הלאומי ה-49, הסרט זכה בשמונה פרסים, כולל הסרט הפופולרי הטוב ביותר .
עלילה

החקלאים של כפר שמפאנאר במרכז הודו תלויים בגשמי מונסון למחייתם. הם, ועוד כפרים באזור, נוהגים לשלם מיסים למלך בצורת תבואה, אשר מעביר את המיסים הלאה לשליט הבריטי. באותה השנה השליט הבריטי מחליט להכפיל את כמות המיסים כיוון ששנה קודם הוא קיצץ המס. כאשר הגשמים מתעקבים תושבי הכפר הולכים לקנטון הראג' הבריטי, כדי לבקש ממלך צ'מפאנר, פוראן סינג, פטור ממס הקרקע של אותה השנה (הלגאאן).
משחק קריקט מתנהל בין קצינים בריטים. חוואי צעיר בשם בהובן, מתגרה בהם בכך שהוא מכנה את הקריקט "משחק ילדותי". בעקבות המשחק, ראג'ה (המלך) המקומי דוחה את תחינת החקלאים לפטור ממס, אך אנדרו ראסל, קפטן הגדוד הבריטי מציע הימור בתמורה לכך שהחקלאים ישחקו נגד קבוצתו במשחק קריקט. אם הם ינצחו, הוא יבטל את המס שלהם לשנתיים הקרובות. בהובן נדרש להחליט עבור הכפר, ומסכים כאשר אנדרו מעלה את ההימור.
זקני הכפר עצבניים מהסיכוי להפסיד במשחק ולהידרש לשלם פי שלושה מהמס הרגיל. בהובאן מסרב להתנצל בפני אנדרו או לחזור בו מהחלטתו, ולכן יש לשחק את המשחק. אחותו של אנדרו, אליזבת, מרחמת על החקלאים. היא מציעה ללמד אותם את המשחק למען ההגינות. בהובן מתחיל לאסוף צוות של שחקנים למשחק.
מתחרה סורר, בשם לקחה, הוא חלק מהצוות של בהובן. יש לו טינה על העניין המשותף שלהם בגאורי, בתו של רופא הכפר. הוא מודיע לאנדרו על מעשי אחותו. אנדרו אוסר על אליזבת לעזוב את הקנטון. הוא לא מודע לכך שהיא התחברה לחקלאים וגם מפתחת רגשות רומנטיים לבהובן. היא ממשיכה להתגנב החוצה בעזרת הצוות המקומי, ואף משתתפת בפסטיבל בכפר. גאורי, שמאוהבת בסתר בבהובן, מתחילה לקנא בה.
יום המשחק מגיע והאזור מתמלא בצופים מהכפרים השכנים. הנבחרת הבריטית חובטת ראשונה. לאחר 3 ימי משחק בהובן קולע שש ריצות מהכדור הבא ומנצח את המשחק עבור החקלאים.
אליזבת ממהרת לשטח כדי למצוא את בהובן. לבה נשבר כשהיא רואה אותו מחבק את גאורי בחוזקה, וחוזרת לקנטון. בשבועות הקרובים, האימפריה הבריטית מורה על פירוק הגדוד בגלל ההשפלה שנגרמה כתוצאה מהפסד לפשוטי העם. גביית המס מבוטלת לשלוש שנים, ואנדרו מועבר למרכז אפריקה בגלל ניהולו הבלתי תקין של כספי האוצר. כשהשיירה שלה עוזבת, אליזבת יוצאת לפגוש את תושבי הכפר בפעם האחרונה. בהובן עדיין לא מודע לרגשותיה כלפיו, אבל מודה לה על עזרתה. היא נפרדת מתושבי הכפר וחוזרת לאנגליה, בוחרת להישאר לא נשואה, בעוד שבהובן מתחתן עם גאורי בטקס מפואר בכפר.
דמויות

אמיר ח'אן - בתור בהובן לטה
גרייסי סינג (אנ') - בתור גאורי
רייצ'ל שלי (אנ') - בתור אליזבת' ראסל
פול בלאקת'ורן (אנ') - בתור קפטיין אנדרו ראסל
סוהסיני מולאי - בתור אמא של בהובן
קולבון קרבנדה - בתור ראג'ה פורן סינג צ'וולה
רג'נדרה גופטה - בתור מוחיה ג'י
רגהוביר ידאב - בתור בורה
רג'ש ויוק - בתור גוראן
ראג' זוטסי - בתור איסמעיל
פרדי רוואת - בתור רבה סודהי
אחילנדרה מישרה - בתור ארג'אן
דאיה שנקר פנדי - בתור גולי (האיש עם הכי הרבה אדמה)
פרסים

אמיר ח'אן ואשוטוש גוואריקר נסעו ללוס אנג'לס כדי לקדם את הסרט לקראת טקס פרסי האוסקר. אמיר ח'אן אמר, "התחלנו להראות את זה לכל מי שיכולנו, אפילו לצוות המלון". על כניסתה הרשמית של הודו לאוסקר 2002, כתב ה"דיילי טלגרף": "סרט בוליווד שמציג את הבריטים בהודו כסדיסטים חסרי רחמים ונוכלים בסגנון המאפיה, נבחר ככניסה הרשמית של דלהי לפרסי האוסקר". הוא הוסיף כי הסרט צפוי לזכות במועמדות.
ב-12 בפברואר 2002, לגאאן היה מועמד לסרט הזר הטוב ביותר בטקס המועמדויות לפרס האוסקר. לאחר המועמדות, אמיר ח'אן הגיב באומרו, "לראות את שם הסרט ולמעשה לשמוע אותו מועמד היה מאוד מספק".  תגובות לאחר המועמדות זרמו מכמה אזורים בעולם.ב-USA Today כתבו "הידד לבוליווד וללגאאן ההודי". עם Sony Pictures Cl שהפיצו  את הסרט והבמאי זוכה האוסקר באז לורמן ששיבח אותו, היה ללגאאן סיכוי טוב לזכות. ה-BBC העיר כי המועמדות עוררה תקוות בבוליווד שסרטים הודיים יהפכו פופולריים יותר בארצות הברית. בהודו, המועמדות נחגגה בדיווחים בחדשות על זכייה שהביאה "דחיפה גדולה לתעשיית הקולנוע ההודית"  ו"בהרט רטנה, עיטור כבוד הודי, שניתן לאמיר ח'אן ומעמד של ' סרט לאומי' עבור לגאאן".
כשלגאאן הפסיד את הפרס לסרט הבוסני "ארץ הפקר", הייתה אכזבה גדולה בהודו. אמיר ח'אן אמר, "אין ספק שהתאכזבנו. אבל הדבר שבאמת החזיק אותנו במצב רוחנו היה שכל המדינה מאחורינו." יוצר הסרטים מאהש בהט מתח ביקורת על "תעשיית הקולנוע האמריקאית" כי "פרסי הקטגוריה הזרה ניתנו רק בשביל זה". אשוטוש גוואריקר הוסיף כי "האמריקאים חייבים ללמוד לאהוב את הסרטים שלנו".
הסרט זכה במספר פרסים בטקסי פרסים הודיים כולל שמונה פרסי סרטים לאומיים, שמונה פרסי פילמפייר, שמונה פרסי מסך  ו-10 פרסי IIFA. מלבד הפרסים הגדולים הללו, הוא זכה גם בפרסים בטקסים לאומיים ובינלאומיים אחרים.