stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרק
דמויות > הלורד פרקוואד

הנבל הראשון ששרק פוגש, שולט בשטחה של ממלכת דולוק, הלורד גירש את כל היצורים אל הביצה בה מתגורר שרק, בטענה כי הם מקלקלים את עולמו המושלם. הלורד, רודן חסר-לב, אכזר ונמוך למדי, חפץ בכל לבו להפוך למלכה של דולוק. על פי ההוראות שקיבל מראי הקסמים של שלגייה, על מנת להפוך אותו למלך עליו להינשא לנסיכה.
בסוף הסרט נהרג על ידי הדרקונית אשר אכלה את הלורד ופלטה רק את כתרו. בסרטון שרק 4D הדרקונית הוציאה אותו מבטנה וקברה אותו בבית קברות והוא מוצג כרוח רפאים.
דמויות > דמויות משניות > איש לחם הג'ינג'ר ("ג'ינג'י")

איש לחם הג'ינג'ר (מבוסס על מעשיית הילדים "איש לחם הג'ינג'ר", Gingerbread Man), המכונה עקב כך "ג'ינג'י", הוא איש-עוגייה אמיץ, אשר לא מוותר לאף אויב. בסרט הוא נראה לראשונה כלוא בטירתו של הלורד פארקוואד כשהוא סובל עינויים אך לא מוכן לגלות פרטים סודיים.
דמויות > דמויות משניות > הדרקונית

דרקונית אדומה ששמרה על הטירה שפיונה והרגה כל אביר שניסה להיכנס לטירה, היא נקשרה מאוד לחמור מאז שגילה שהיא נקבה.
דמויות > דמויות משניות > היצורים מן האגדות

היצורים מן האגדות כמו הזאב, כיפה אדומה, שלושת החזירונים, העכברים העוורים, פינוקיו ועוד, הם דמויות מהאגדות המופיעות בכל סדרת הסרטים. הם נראים לראשונה לאחר פלישתם לביתו של שרק עם שאר היצורים מהאגדות בסרט.
דמויות > דמויות משניות > ראי הקסמים

הראי הקסום משלגיה ושבעת הגמדים. בסרט הראי נלקח ללורד פרקוואד והיה שייך לו הוא שירת ועזר לו לבחור נסיכה לה יינשא. לאחר שפארקווד מת הראי השתחרר.
מדבבים

בתחילה, השחקן כריס פרלי היה מועמד לדבב את קולו של שרק, אך לאחר מותו, מייק מאיירס קיבל את התפקיד. לאחר שהקליט את כל שורותיו בסרט, הוא התבקש להקליט אותן מחדש עם מבטא סקוטי, שהתאים יותר לסרט לדעת הבמאים.
| דמות> דמויות ראשיות | מדבב/ת לאנגלית> דמויות ראשיות | מדבב/ת לעברית> דמויות ראשיות |
| --- | --- | --- |
| שרק | מייק מאיירס | יובל דור |
| הנסיכה פיונה | קמרון דיאז | שרונה נסטוביץ' |
| חמור | אדי מרפי | ליאור כלפון |
דמויות משניות
| לורד פרקווד | ג'ון לית'גאו | יהויכין פרידלנדר |
| ג'פטו | כריס מילר | עוזי פוקס |
| ראי הקסם | כריס מילר | יואב בר-לב |
| הזאב | ארון וורנר | יורם יוספסברג |
| פינוקיו | קודי קמרון | שרון כהן |
| ג'ינג' | קונראד ורנון | שמחה ברבירו |
פרודיות ובדיחות

"טירת דולוק" היא פרודיה מובהקת על פארקי השעשועים של דיסנילנד. היא, כמו מתקני דיסני, מכילה בתוכה ביתן כרטיסים, שער מסתובב לכניסה, סדרנים הלבושים בתחפושות משעשעות, חנות מזכרות, סיורי כרכרה עם סוסים, וסרטון הדרכה על העיר דולוק, המזכיר את האטרקציה "זה עולם קטן".
לפי השערות שונות, ההשראה לדמותו של לורד פרקוואד היא מייקל אייזנר, אחד ממנהלי דיסני לשעבר, אשר פיטר את מנכ"ל דרימוורקס הנוכחי, ג'פרי קצנברג, מחברת האנימציה של דיסני, בשנת 1994.
בתחילת הסרט, רואים את אבא דוב אמא דובה וילד דוב מאגדת זהבה ושלושת הדובים בתוך כלובים אך אחר כך ניתן לראות כי בביצתו של שרק נוכחים האבא והבן אך האם חסרה. לאחר החזרה מהטירה שבה הייתה כלואה פיונה, עת שרק מסביר לחמור את רגשותיו, הסצנה נחתכת אל חדר השינה של הלורד פרקוואד, שם ניתן לראות מה עלה בגורלה של אמא-דובה: היא נהפכה לשטיח.
במהלך מסע ההצלה של פיונה מהטירה, אומר שרק לפיונה "Well, I have to save my ass", משפט שדובב לעברית כ"אני צריך לשמור על ישבני וגם להציל את החמור" - המילה Ass שימשה באנגלית בכפל משמעויותיה: ישבן וחמור. בזמן הקטע הזה, ניתן לראות ברקע ספר בישול הנושא את הכותרת "כיצד לאכול אביר".
בסצנה שבה נראה חדר השינה של פרקוואד, מאחורי מיטתו תלויים מספר דיוקנאות שלו. באחד מהציורים ניתן לראות את פרקוואד עולה מתוך הים. זוהי פרודיה על הציור מתקופת הרנסאנס, "הולדת ונוס", מאת בוטיצ'לי, שבו עולה ונוס מן הים באותה הצורה בדיוק.
בסצנת הקרב בין פיונה לרובין הוד וה"אנשים העליזים", פיונה קפצה באוויר, קפאה במקומה למשך כמה שניות, והמצלמה הסתובבה סביב גופה. זוהי בדיחה על סצנות הקרב המקובלות בסרט "מטריקס".
בסרט השני בסצנה שבה שרק וחמור פוגשים לראשונה את החתול במגפיים, ובה הוא מנסה לתקוף את שרק בשליחותו של המלך, יש קטע שבו הוא מזדחל לתוך חולצתו של שרק ואז פורץ החוצה מתוך החולצה בקריעה כלפי חוץ, כשגופו של החתול זקוף, ידיו צמודות לגוף והוא מעין לוחש לחישת נחש. הקטע הזה הוא פרודיה על סרטי "הנוסע השמיני", בקטעים שבהם הזינומורף (החייזר) בוקע מתוך חזהו של הקורבן שבתוכו נולד.
המחזמר

הסרט עובד למחזמר בתיאטרון ברודוויי, עלה ב-14 בדצמבר 2008 וזכה להצלחה אדירה. המחזמר היה מועמד לזכייה בפרסים רבים כגון: שמונה פרסי טוני (כולל ל"מחזמר הטוב ביותר"), שנים עשר פרסי "דרמה דסק", עשרה פרסי "מעגל מבקרים חיצוני" ועוד. המחזמר זכה בפרס טוני על "עיצוב התלבושות הטוב ביותר".
המחזמר תורגם לעברית והוצג בהיכל התרבות במהלך אוגוסט 2010 בבימויו של עוז מורג. שיחקו בו דביר בנדק בתפקיד שרק, יעקב כהן בתפקיד דונקי, ציון ברוך בתפקיד לורד פרקוואד, דנה פרידר בתפקיד פיונה וטל מוסרי בתפקיד פינוקיו.
סרטי המשך

הסרט זכה בפרס אוסקר לשנת 2002 ולהצלחה אדירה ברחבי העולם, שהביאה ליצירת מספר סרטי המשך, אשר יצאו אחת לשלוש שנים. סרטי ההמשך הם שרק 2, שרק השלישי ושרק לנצח. בנוסף יצאו שלושה סרטונים קצרים - האחד בתלת־ממד המספר על ירח-הדבש של שרק ופיונה, השני שילב סיפור חג מולד בעלילות הגיבורים והשלישי מספר על מה שקורה בליל כל הקדושים הראשון של הילדים שלהם. בנובמבר 2011 יצא הסרט: החתול של שרק, סרט ספין אוף לסדרת הסרטים של שרק.
סרטי המשך > שרק 4D

Shrek 4-D הוא סרטון מיוחד בתלת־ממד שיצא בשנת 2003 מחברת דרימוורקס והופץ בפארק יוניברסל ובעקבות הצלחתו יצא גם בתקליטור DVD.
סרטי המשך > שרק 4D > עלילה

הסרטון מספר על ירח-הדבש של שרק ופיונה אבל תלוניוס, העוזר של לורד פרקוואד חוטף את פיונה ודוהר עם פיונה על סוס. שרק וחמור דהרו עם הכרכרה שלהם עד שתלוניוס, הסוס שלו ופיונה נעלמו ושרק וחמור מגעים לבית קברות ששם קבור לורד פרקוואד. חמור מאוד פחד וחשב שיש בבית הקברות רוחות רפאים ואז הגיעה הרוח של פרקוואד עם דרקון מפסל שחי ופרקוואד אמר שפיונה צריכה למות כדי שהוא יתחתן איתה והוא יהיה המלך של עולם המתים ודרקונית, אשתו של חמור מגיעה להציל את שרק וחמור. אחרי זה תלוניוס קושר את פיונה לרפסודה שקרובה למפל כדי שפיונה תמות ואז היא תהפוך לרוח אבל דרקונית, חמור ושרק הצילו את פיונה ואז דרקונית ירתה אש ברוח של לורד פרקוואד ואז פרקוואד התפוצץ. בסוף דרקונית לוקחת את שרק, פיונה וחמור לבית מלון ששרק ופיונה יהיו בירח הדבש שלהם.
הסרטון נקרא שרק 4D אף על פי שהוא בתלת־ממד. הממד הרביעי הוא המים, הרוח והאפקטים הנוספים שמרגיש הקהל שיושב באולם וצופה בסרט בזמן שהדברים מתרחשים על המסך. הסרט הופץ ב-DVD, בו לא ניתן להוסיף את הממד הרביעי, לכן הוא נקרא שרק 3D.
סרטי המשך > שרק 4D > דמויות

שרק (מייק מאיירס) הגיבור הראשי, עוג ירוק שהציל את פיונה מרוחו של לורד פרקוואד.
הנסיכה פיונה (קמרון דיאז): אשתו של שרק, נחטפה על ידי תלוניוס, העוזר של לורד פרקוואד.
חמור (אדי מרפי): חמור מדבר שעזר לשרק להציל את פיונה.
לורד פרקוואד (הרוח) (ג'ון לית'גאו): רוחו של לורד פרקוואד, האויב של שרק. בגלל שפרקוואד נאכל על ידי דרקונית והוא מת הוא רצה שפיונה תתחתן איתו. כדי לעשות את זה היא צריכה למות כדי להפוך לרוח ושפרקוואד יהיה המלך של עולם המתים.
תלוניוס: העוזר הטיפש של לורד פרקוואד.
דרקונית: אשתו של חמור, עוזרת לשרק וחמור להציל את פיונה.
אוגוסט: מחוז אוסייג' (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אוגוסט מחוז אוסייג' 
 בימוי:  ג'ון ולס 
 הופק בידי:  ג'ורג' קלוני ג'ין דומאניאן גרנט הסלוב סטיב טרקסלר בוב ויינסטין הארווי ויינסטין
 תסריט:  טרייסי לטס 
 עריכה:  סטיבן מיריונה
 שחקנים ראשיים:  מריל סטריפ ג'וליה רוברטס יואן מקגרגור כריס קופר אביגייל ברסלין ג'ולייט לואיס בנדיקט קמברבאץ'
 מוזיקה:  גוסטבו סנטאולאלה 
 צילום:  אדריאנו גולדמן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת ויינסטין 
 חברה מפיצה:  The Weinstein Company
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בדצמבר 2013
 משך הקרנה:  121 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  אוקלהומה 
 תקציב:  25 מיליון דולר
 הכנסות:  $74,188,937
 הכנסות באתר מוג'ו:   augustosagecounty
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוגוסט: מחוז אוסייג' (באנגלית: August: Osage County) הוא סרט דרמה קומית בבימויו של ג'ון וולס. תסריט הסרט נכתב על ידי טרייסי לטס, והוא מבוסס על מחזה בעל אותו שם זוכה פרס פוליצר. מפיקי הסרט הם ג'ורג' קלוני, ג'ין דומאניאן, גרנט הסלוב, סטיב טרקסלר, בוב ויינסטין והארווי ויינסטין.
הסרט מורכב מאנסמבל שחקנים בניצוחן של מריל סטריפ וג'וליה רוברטס. בנוסף משחקים בסרט גם יואן מקגרגור, כריס קופר, אביגייל ברסלין, ג'ולייט לואיס ובנדיקט קמברבאץ'. הסרט זכה להצלחה כלכלית בינונית וביקורות מעורבות. סטריפ ורוברטס זכו לביקורות מהללות, והן קיבלו מועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ולפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בהתאמה.
עלילה

שם הסרט מתייחס לזמן (אוגוסט) ולמקום (מחוז אוסייג') שבו מתרחשת העלילה. בברלי ווסטון (סם שפרד), אלכוהוליסט ומשורר, שוכר את שירותיה של אינדיאנית בשם ג'והנה (מיסטי אפהאם) בשביל בישול ובשביל לשמור על אשתו, ויולט (מריל סטריפ). ויולט היא אישה קשה המכורה לתרופות הרגעה, והיא סובלת מסרטן בפה. לאחר תחילת עבודתה של ג'והנה בברלי נעלם, וויולט מבקשת עזרה מאחותה ומבנותיה. אחותה, מאטי פיי (מרגו מרטינדייל), מגיעה עם בעלה, צ'ארלס אייקין (כריס קופר). בתה הצעירה והרווקה של ויולט, אייבי (ג'וליאן ניקולסון), היא היחידה שמתגוררת באזור. ברברה (ג'וליה רוברטס), האחות הבכורה שירשה את אופייה של אימה, מגיעה מקולורדו עם בעלה, ביל (יואן מקגרגור), ובתם המתבגרת, ג'ין (אביגייל ברסלין). ברברה וביל פרודים ללא ידיעת המשפחה, והם מחליטים לא לספר לאחרים בעת הביקור. לבסוף, מגיעה קארן (ג'ולייט לואיס) עם החבר החדש שלה, סטיב היידברכט (דרמוט מלרוני). סטיב הוא איש עסקים, וקרן מציגה אותו כארוסהּ.
לאחר חמישה ימים של היעדרות, השריף המקומי מודיעה למשפחה כי נמצאה גופתו של בברלי באגם. לאחר זיהוי הגופה מתרחשת ההלוויה. בנם הביישן והמגושם של מאטי פיי וצ'ארלס המכונה צ'ארלס הקטן (בנדיקט קמברבאץ') החמיץ את ההלוויה כי הוא פספס את הרכבת. צ'ארלס האב רוחש חיבה לבנו, ואילו מאטי פיי מזלזלת בו ומעליבה אותו בכל הזדמנות. אייבי מגלה לברברה שהיא וצ'ארלס מאוהבים ושהיא לא יכולה ללדת כי היא עברה כריתת רחם.
לאחר ההלוויה, המשפחה יושבת לסעודה משפחתית שבה ויולט פוגעת בכל הסובבים. לאחר שוויולט מקניטה את ברברה, האחרונה מתנפלת עליה ומחרימה את כל התרופות של אימה. מאוחר יותר ויולט מספרת לבנותיה שסבתם התעללה בה בילדותה. בלילה, סטיב מפתה את ג'ין, ושניים מעשנים יחדיו מריחואנה. ג'והנה תופסת את שניהם, והיא מתחילה להכות את סטיב. ברברה סוטרת לג'ין לאחר שהיא התחצפה לביל. ביל מחליט לעזוב עם ג'ין בבוקר, וברברה מבינה שהם כנראה הולכים להיפרד לצמיתות. קארן וסטיב עוזבים כבר במהלך הלילה.
למחרת, צ'ארלס הקטן מנגן ושר לאייבי שיר. כשמאטי פיי תופסת אותם, היא גוערת בצ'ארלס הקטן. צ'ארלס האב נוזף במאטי פיי, והוא מאיים עליה שהם ייפרדו אם היא תמשיך בהתנהגות זו. מאטי פיי מגלה לברברה כי היא ניהלה רומן עם בברלי, ושלמעשה צ'ארלס הקטן הוא אחיה למחצה. ברברה מבטיחה למאטי פיי שהיא תנסה להפריד בין צ'ארלס הקטן לבין אייבי מבלי לספר להם את האמת.
מאוחר יותר אייבי מנסה לספר לויולט לגבי מערכת היחסים שלה ושל צ'ארלס הקטן. ויולט הנראית מסוממת חושפת בפני אייבי שהיא יודעת שצ'ארלס הוא אחיה למחצה. אייבי בורחת מהבית בזעם ובהבטחה לא לשוב לעולם. בבית ברברה מגלה שוויולט ידעה על מצבו של בברלי ושהיא לא עשתה דבר להצילו וזאת כדי לקבל את הכסף המשותף שלהם. ברברה מחליטה לעזוב את ויולט, והאחרונה נשארת לבד עם ג'והנה.
צוות שחקנים

מריל סטריפ - ויולט ווסטון
ג'וליה רוברטס - ברברה ווסטון-פורדהאם
יואן מקגרגור - ביל פורדהאם
כריס קופר - צ'ארלס אייקין
אביגייל ברסלין - ג'ין פורדהאם (קלואי גרייס מורץ נבחנה לתפקיד)
בנדיקט קמברבאץ' - "צ'ארלס הקטן" אייקין
ג'ולייט לואיס - קארן ווסטון (רנה זלווגר ואנדראה רייסבורו נבחנו לתפקיד)
מרגו מרטינדייל - מאטי פיי אייקין
דרמוט מלרוני - סטיב היידברכט
ג'וליאן ניקולסון - אייבי ווסטון
סם שפרד - בברלי ווסטון
מיסטי אפהאם - ג'והנה מוניבאטה
קבלה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים בטורונטו ב-9 בספטמבר 2013. הסרט יצא בתפוצה מוגבלת ב-27 בדצמבר באותה שנה, וב-10 בינואר 2014 הוא יצא ברחבי ארצות הברית. בשבוע הראשון לצאתו, הסרט הכניס כ-179,475 דולר בחמישה אולמות קולנוע בלבד. נכון ל-20 בפברואר 2014 הסרט הכניס 36,215,311 מיליון דולר בארצות הברית בלבד.
הסרט קיבל ביקורות מעורבות וחיוביות. האתר "Rotten Tomatoes" נתן לו ציון של 64% בהתבסס על 135 ביקורות. האתר "Metacritic" נתן לו ציון של 58 מתוך 100 על בסיס 45 ביקורות.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | מועמדים ומקבלי הפרס | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרסי האקדמיה האמריקאית לקולנוע (פרס אוסקר) | 2 במרץ 2014 | השחקנית הראשית הטובה הטוב ביותר | מריל סטריפ | מועמדות |
| פרסי האקדמיה האמריקאית לקולנוע (פרס אוסקר) | 2 במרץ 2014 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ג'וליה רוברטס | מועמדות |
| פרסי האקדמיה הבריטית לאומנויות הקולנוע והטלוויזיה | 16 בפברואר 2014 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ג'וליה רוברטס | מועמדות |
| פרסי גלובוס הזהב | 12 בינואר 2014 | השחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי | מריל סטריפ | מועמדות |
| פרסי גלובוס הזהב | 12 בינואר 2014 | שחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע | ג'וליה רוברטס | מועמדות |
| פרסי גילדת שחקני המסך | 18 בינואר 2014 | ההופעה הטובה ביותר על ידי צוות שחקנים - סרט קולנוע | מריל סטריפ, ג'וליה רוברטס, יואן מקגרגור, כריס קופר, אביגייל ברסלין, בנדיקט קמברבאץ', ג'ולייט לואיס, מרגו מרטינדייל, דרמוט מלרוני, ג'וליאן ניקולסון, סם שפרד ומיסטי אפהאם  | מועמדות |
| פרסי גילדת שחקני המסך | 18 בינואר 2014 | ההופעה הטובה ביותר על ידי שחקנית ראשית - סרט קולנוע | מריל סטריפ | מועמדות |
| פרסי גילדת שחקני המסך | 18 בינואר 2014 | ההופעה הטובה ביותר על ידי שחקנית משנה - סרט קולנוע | ג'וליה רוברטס | מועמדות |
Bensonhurst Blues

| --- | --- |
 סינגל בביצוע ארטי קפלן
 מתוך האלבום Confessions Of A Male Chauvinist Pig
 יצא לאור:  1971
 תאריך הקלטה:  1973 
 סוגה:  בלוז • ג'אז
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:25
 חברת תקליטים:  Hopi Records
 כתיבה:  ארתור קורנפלד
 לחן:  ארטי קפלן
 גרסאות כיסוי:  אוסקר בנטון
 
"Bensonhurst Blues" (ידוע גם בשם "Bui, bui, bui" על פי מילות הפזמון) הוא שיר שנכתב על ידי ארטי קפלן (אנ') וארתור קורנפלד (אנ'). השיר יצא לראשונה לאור בשנת 1971, באלבומו של קפלן "Confessions Of A Male Chauvinist Pig" (בעברית: "וידוייו של חזיר שובינסטי").


הזמר ההולנדי אוסקר בנטון (אנ') הקליט את השיר בשנת 1973 עבור אלבום הבלוז שלו "Bensonhurst".
 בשנת 1981, הקליט בנטון גרסה נוספת עבור פסקול הסרט הצרפתי "Pour la peau d'un flic" (בעברית: "סיפורו של שוטר") בכיכובו ובבימויו של כוכב הקולנוע הצרפתי, אלן דלון. גרסה זו שוחררה מאוחר יותר על ידי חברת התקליטים EMI וזכתה להצלחה באירופה. השיר מופיע גם בסרט הקולנוע הצרפתי "La Bûche" משנת 1999.


השיר הוקלט במספר שפות שונות. הזמר אדריאנו סלנטנו הקליט גרסה באיטלקית של השיר בשם "Vengo Dal Jazz" באלבומו משנת 2004.

השיר הוקלט ברומנית על ידי מרגרטה פסלארו ואאורליאן אנדרסקו.

הזמר דימיטרי טמפוסיס הוציא גרסה ביוונית לשיר בשנת 1982.
בשנת 1977 הקליטה לילי איבנובה גרסה בבולגרית של השיר.
אודות השיר

"בנסונהארסט" היה אזור מגורים בדרום-מערב ניו-יורק, וחלק של שכונת ברוקלין, שנחלקה בין מהגרים יהודים ואיטלקים. לאחר מלחמת העולם השנייה עזבו היהודים את השכונה, והאזור נשלט על ידי האיטלקים, ובו התפרסמו הגנגסטרים הגדולים של ניו יורק, באזור המכונה כיום "איטליה הקטנה".


הבתים בשיר הם במקצב דיבור בסגנון ג'אז-בלוז, כאשר הפזמון מורכב מהמוטיב החוזר "בּוּ בּוּי בּוּי", בסגנון נעימה חסידית-יידישאית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Bensonhurst Blues, ויקיפדיה האנגלית
↑  Bensonhurst Blues, mosheeli.com, ‏2019
Those Were the Days

| --- | --- |
 סינגל בביצוע מרי הופקין
 יצא לאור:  30 באוגוסט 1968
 מקום הקלטה:  אולפני אבי רוד 
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית 
 בי-סייד:  "Turn! Turn! Turn!"
 אורך:  5:05
 חברת תקליטים:  אפל רקורדס
 כתיבה:  Eugene Raskin 
 לחן:  Boris Fomin 
 עיבוד:  Eugene Raskin 
 
"Those Were the Days" הוא שיר באנגלית שזכה למספר רב של גרסאות כיסוי. את מילות השיר באנגלית חיבר ג'ין רסקין ללחן של השיר הרוסי "Дорогой длинною" שהלחין בוריס פוֹמין (אנ').

הגרסה הידועה ביותר לשיר היא זו בביצועה של מרי הופקין משנת 1968.

ב-1968 הוציאה גם הזמרת סנדי שו גרסה משלה לשיר.
המקור הרוסי

השיר המקורי "Дорогой длинною" ("לאורך הדרך הארוכה") נכתב ב-1924 על ידי קונסטנטין פודרבסקי והולחן בידי אלכסנדר פומין. השיר מתאר נעורים ואידיאליזם רומנטי. השיר הוקלט לראשונה על ידי הזמרת הגאורגית תמרה צרטלי (אנ') בשנת 1925. שנה לאחר מכן, ביצע את השיר הזמר הרוסי אלכסנדר ורטינסקי. בשנת 1953, שרה אותו לודמילה לופאטו בסרט הבריטי-צרפתי "חפים מפשע בפריז" (אנ'). 

ב-1929 הזרם הרומנטי נאסר להשמעה ברוסיה הסוציאליסטית, עקב טענת השלטונות שהוא מהווה מכשול לקידמה טכנולוגית, והמלחין פומין אף נעצר למשך שנה. בשנות ה-50, חזר הזרם הרומנטי להיות פופולרי והשיר הוקלט שנית בשנות ה-60 על ידי הזמרת נני ברגוודזה (אנ') . השיר זכה לגרסאות רבות בברית המועצות ומחוצה לה. אחד המבצעים היה הזמר הסובייטי אדוארד חיל.
גרסת מרי הופקין

Those Were the Days היה סינגל הבכורה של הזמרת מרי הופקין והפיק אותו חבר הביטלס - פול מקרטני. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים בבריטניה, ולמקום השני במצעד הבילבורד הוט 100. ברחבי העולם נמכר הסינגל בלמעלה משמונה מיליון עותקים.
גרסאות בשפות אחרות

מקרטני והופקין יצרו גרסאות לשיר גם בספרדית, גרמנית, איטלקית וצרפתית.
גרסאות בשפות אחרות > הגרסה בעברית

את המילים לעברית תרגם מיכאל "מיקי" הרטבי.
השיר הוקלט לראשונה ב-1968 בידי שולי נתן באלבום "שולי נתן – כאלה היו הימים".
ב-1969 הקליט את השיר הזמר אבי טולדנו באלבום "אבי".
ב-1970 הקליטה את השיר הזמרת מרגלית אנקורי באלבום "היו ימים".
השיר מופיע באלבום המשולש "ישראל יצחקי – האוסף המשולש" של הזמר ישראל יצחקי משנת 2006.
מאוחר יותר ביצעו את השיר גם מיכל טל, גבי ברלין ומקהלת אנחנו כאן.
הערות שוליים

↑  Those Were the Days (Mary Hopkin), בוויקיפדיה ההולנדית.
↑  "Those Were the Days": How a Russian Romance Song Became an English Hit, HubPages, ‏29.5.2023
↑  שולי נתן – כאלה היו הימים (1968), באתר סטריאו ומונו
↑  אבי טולדנו – אבי (1969), באתר סטריאו ומונו
↑  מרגלית אנקורי – היו ימים (1970), באתר סטריאו ומונו
↑  ישראל יצחקי – האוסף המשולש, באתר סטריאו ומונו
↑  כאלה היו הימים - מיכל טל (קליפ), באתר יוטיוב, ‏16.3.2022
↑  היו ימים חבר - גבי ברלין, באתר יוטיוב, ‏4.2.2022
↑  67 אנחנו כאן 1994 מאסטר חלק 1 (47:21), באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 78d54857-8c89-37d7-bb22-ac1df6ce3a82
רויטל וילנאי

נבחרת ישראל בשחייה ליד הגדר הטובה, חורף 1989.

מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן
רויטל וילנאי כלפון (נולדה ב-22 בדצמבר 1973) היא שחיינית עבר, שיאנית ישראל במשחה ל-100 מטר חופשי. בעלת ארבע מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).
ביוגרפיה

וילנאי נולדה במלאווי וגדלה בעשרת, התאמנה בקבוצת השחייה של מרכז וייסגל בהדרכתה של שושי בילדרמן ואחר כך בקבוצת השחייה של מכבי תל אביב בהדרכתו של הלמוט לוי.
ביוגרפיה > 1987

באליפות ישראל שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט 1987 זכתה וילנאי במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:32.08 דקות, לפני יעל קוסוביצקי מהפועל ימק"א ירושלים (2:32.48 דקות) ונעמה מישר (2:32.70 דקות).
ביוגרפיה > 1989

בתחרות שמונה האומות שנערכה בקיאסו, שווייץ בתחילת יולי 1989 סיימה וילנאי במקום שמיני בכל ששת המשחים בהם השתתפה. במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.08 דקות, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:17.03 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:51.91 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:20.26 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:48.21 דקות ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:45.39 דקות. הייתה זו תחרות מקדימה לתחרות החשובה של השנה, המכביה, שנערכה שבוע לאחר מכן.
ביוגרפיה > 1989 > שיא ישראלי במשחה ל-100 מטר חופשי

בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה וילנאי בארבעת המשחים בהם השתתפה, ב-4 מדליות כסף ו-4 שיאים ישראלים. במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 1:00.74 דקות, שיפור לשיאה של הדר רובינשטיין שעמד על 1:00.76 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, ביחד עם תמי לוין, איריס קומן ומיכל אמין בשיא ישראלי חדש של 4:07.36 דקות, במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, ביחד עם הדס פדה, אירית אפרתי וקומן בשיא ישראלי חדש נוסף של 4:30.12 דקות (השיא הקודם עמד על 4:37.64 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי, ביחד עם אמין, קומן ועינת גבאי בשיא ישראלי חדש נוסף של 8:50.58 דקות (השיא הקודם עמד על 8:53.92 דקות).
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה זכתה וילנאי במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 28.72 שניות, אחרי השיאנית הישראלית ענת לויט שקבעה תוצאה של 28.34 שניות ולפני גליה אקר מהפועל ימק"א ירושלים (29.13 שניות). במשחה ל-100 מטר חופשי, בו החזיקה בשיא הישראלי, היא שחתה לא טוב בשלב המוקדמות והחליטה לוותר על משחה הגמר.
תשעה חודשים לאחר מכן, נשבר השיא הישראלי שקבעה וילנאי על ידי טימאה טוט בתחרות שמונה האומות שנערכה באוסלו, נורווגיה ונקבע על 1:00.72 דקות.
חיים אישיים

וילנאי מתגוררת בבנימינה-גבעת עדה, נשואה לשחקן ליאור כלפון ולהם ארבעה ילדים. עבדה כמפיקת תיאטרון. מאמנת בשיטת NLP.
הערות שוליים

↑  אלכס פרלסמן, שממון איכותי ביום הראשון באליפות השחיה, מעריב, 27 באוגוסט 1987
מייקל פרנסיס פולי

| --- | --- |

פולי בשנת 2023
 לידה:  7 ביוני 1965 (בן 59) בלומינגטון, אינדיאנה
 שם במה:  מיק פולי
 כינוי:  אגדת ההארדקור
 שם לידה:  Michael Francis Foley
 משקל:  130 ק"ג
 גובה:  1.88 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  יוני 1986 – 2012 (כ־25 שנים)
 מאמנים:  דומיניק דינוצ'י
 ליגות:  WCW ECW WWE TNA
 תרגילי סיום:  Double Underhook DDT The Mandible Claw
 היכל התהילה:  2013
מייקל פרנסיס "מיק" פולי (באנגלית: Michael Francis "Mick" Foley; נולד ב-7 ביוני 1965) הוא מתאבק אמריקאי בעבר, וכיום הוא בין היתר עוסק במשחק, קומדיה וספרות. פולי היה ידוע בכינויי הבמה השונים שלו: קקטוס ג'ק, מֵנְקַיְנְד (Mankind - המין האנושי) ודוד לאב.
פולי עבד עבור מבצעי היאבקות רבים, כולל פדרציית ההיאבקות העולמית (WWF, כיום WWE), אליפות העולם בהיאבקות (WCW), היאבקות אליפות אקסטרים (ECW), Total Nonstop Action Wrestling (TNA) וברית ההיאבקות הלאומית (NWA), כמו גם מבצעים רבים ביפן. הוא נחשב לאחד הכוכבים הגדולים ביותר של עידן הגישה ואחד המתאבקים הגדולים ביותר בהיסטוריה של ההיאבקות המקצועית, ועמד בראש מהדורת 2000 של האירוע השנתי הראשון של ה-WWE, רסלמניה. הוא נכנס להיכל התהילה של ה-WWE בשנת 2013.
פולי נאבק תחת שמו האמיתי ופרסונות שונות. הפרסונה העיקרית שלו בתקופתו ב-WCW וב-ECW בין השנים 1991 ל-1996 הייתה קקטוס ג'ק, קטטה פיזית חסרת פשרות וצמאת דם מאמת או השלכות, ניו מקסיקו, שלבש מגפי בוקרים והשתמש לעתים קרובות בחפצים מתכתיים חדים, כגון גדרות תיל, אגודלים ופחי אשפה. כשפולי הופיע לראשונה ב-WWF ב-1996, הוא הציג לראשונה את הפרסונה הידועה בשם Mankind, משוגע מפחיד, מזוכיסט, מעורער בנפשו, שהיה רעול פנים ובילה את זמנו הפנוי בחדרים מכניים. בשנה שלאחר מכן, פולי הציג לראשונה את Dude Love,  היפי נינוח, אוהב כיף, מדבר ג'ייב ולובש חולצה צבועה בעניבה. פרסונות אלה נודעו בשם "שלושת הפנים של פולי", כאשר קקטוס ג'ק ערך את הופעת הבכורה שלו ב-WWF גם כן בשנת 1997. כל שלוש הדמויות הופיעו ברויאל ראמבל (אנ'), מה שהופך את פולי למתחרה היחיד שהשתתף באותו קרב רויאל ראמבל שלוש פעמים תחת פרסונות שונות.
פולי הוא אלוף עולם ארבע פעמים (שלוש אליפות ה-WWE ואליפות העולם של TNA), אלוף העולם 11 פעמים בתג קבוצתי (שמונה אליפויות WWF Tag Team, שתי אליפויות ECW World Tag Team ואליפות WCW World Tag Team אחת), אלוף TNA Legends חד פעמי, ואלוף ההארדקור הראשון של WWF. משחק גיהנום בתא של פולי נגד אנדרטייקר נחשב לאחד המשחקים הזכורים והשנויים ביותר במחלוקת שלו ומוכר על ידי רבים כמשחק גיהנום בתא הגדול ביותר בכל הזמנים. סגנון ההיאבקות המסור והפיזי של פולי הוביל אותו להשתתף לעתים קרובות בקרבות אלימים ואכזריים שכללו אותו לוקח חבטות מסוכנות ומכניס את גופו למחיר פיזי ניכר, מה שבסופו של דבר זיכה אותו בכינוי "אגדת הארדקור".
ביוגרפיה

פולי הצטרף בצעירותו לבית ספר להיאבקות, שם לימד אותו דומיניק דינוצ'י. פולי בילה תקופה זאת בחייו בנסיעות רבות למרחקים ארוכים כדי לקבל ממנו שיעורים פרטיים. ב-1985 פולי החל להתאבק בארגונים מקומיים תחת השם "קקטוס ג'ק". אחרי מספר חודשים התקבל ל-WWF (לימים, ה-WWE) והופיע תחת השם ג'ק פולי. דמותו לא צלחה ופולי פרש מהארגון לאחר מספר חודשים. פולי החל לעבור בין ארגוני היאבקות קטנים ברחבי ארצות הברית ויפן. עם הזמן הצליח להתברג לארגונים מעט גדולים יותר, כמו ה-WCW וה-N.W.A. במהלך אחד הקרבות המבוימים ב-WCW איבד פולי בתאונה לא מתוכננת את אוזנו.
פולי המשיך להשתתף במספר ארגונים שוליים ודמותו החלה להיות מזוהה בגימיק קבוע, במהלכו השתמש פולי בכלי נשק, כמו מסמרים וכדומה, בקרבות המבוימים. עם הזמן תשומת לבם של מנהלי ה-WWF שבה להתמקד בו ופולי קיבל הצעה לחוזה חדש. פולי חזר ל-WWF בשנת 1996 בשם "מנקיינד" (Mankind). דמותו החדשה של פולי זכתה לפופולריות רבה יותר ועומתה פעמים רבות נגד הדמות הוותיקה "הקברן".
עם הזמן התפתחה דמותו והייתה למרכז העלילה. פולי החל להחיות מחדש את דמויותיו הישנות מנדודיו בין הארגונים השוליים וזכה לאהדת הקהל. הוא הופיע פעמים רבות יחד עם מתאבקי צמרת אחרים בארגון, כמו טריפל H, קיין, סטיב אוסטין והרוק. המופעים בהם דמותו שותפה אופיינו לרוב באלימות רבה אף יותר מהמקובל ב-WWE.
פולי פרש מהשתתפות בקרבות המבוימים בשנת 2000, אך המשיך לככב במופעים בתור דמות "הקומישינר", דרכה הציג את כישרונו הקומי.
פולי אף חזר לזירה במספר קרבות מאז פרישתו, לקרבות מול מתאבקים כמו רנדי אורטון, ריק פלייר, אדג' ואחרים.
ב-2010 מיק פולי פוטר מ-TNA על ידי אריק בישוף. אחרי כמה חודשים חזר פולי ל-TNA כדי לשתף פעולה עם חבריו מ-ECW וב-2011 מיק פולי עזב שוב את החברה. באוקטובר 2011 מיק פולי חזר ל-WWE וב-14 בנובמבר פולי חזר ל-WWE Raw.
ב-14 בינואר 2013 בחגיגות ה-20 שנה לראו הוכרזה בחירתו של פולי להיכל התהילה של ה-WWE.
בשנת 2007 השתתף בתפקיד קטן במותחן הפסיכולוגי "אנאמורף" לצד וילם דפו. בשנת 2019 שיחק בסרט קולנוע ושמו "חיים אחרים" לצד שיה לה-באף ודקוטה ג'ונסון.