stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ילדוס סמטוב
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
|  אלופים אולימפיים בג'ודו – משקל קל ביותר (גברים) |
| --- | --- | --- |
| עד 60 ק"ג | 1980:  תיירי ריי   •   1984: יפן שינג'י הוסוקאווה   •   1988: קוריאה הדרומית קים ג'יי-יופ   •   1992: נאזים חוסיינוב    •   1996: יפן טדהירו נומורה   •   2000: יפן טדהירו נומורה   •   2004: יפן טדהירו נומורה   •   2008: קוריאה הדרומית צ'ה מין-הו   •   2012: רוסיה ארסן גלסטיאן   •   2016: רוסיה בסלאן מודראנוב   •   2020: יפן נאוהיסה טקאטו •  2024: קזחסטן ילדוס סמטוב |  |
יעקב בנדטמן

| --- | --- |
 לידה:  1790 
 פטירה:  9 במרץ 1861 (בגיל 71 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ? – 9 במרץ 1861 
 השתייכות:  יהדות ליטא 
 
רבי יעקב בנדטמן (ה'תק"ן, 1790 - שבת כ"ז באדר ה'תרכ"א, 9 במרץ 1861) היה רב ליטאי, רבה של בויסק שבקורלנד ומחבר הספר "זכרון יעקב".
קורות חיים

נולד לרב יהודה בנדטמן. שם המשפחה נקרא על שם סב המשפחה ר' בנדט, מניצולי גזרות ת"ח ות"ט שסיפור נישואיו התפרסם, כאשר גילה את כלתו שניצלה אף היא מהפרעות בלא ידיעתו בשולחן העניים שהוכן לכבוד חתונתו עם בת-עשירים, ונטש את האירוע למען ארוסתו הענייה.
הוא התייתם בצעירותו וגדל בבית סבו הרב שמואל חסיד מראסיין. סבו השקיע את מיטב זמנו בגידולו וכבר בגיל עשר ידע לצטט על פה את כל ששה סדרי משנה. נישא לחנה בתו של גביר משקוד שבזאמוט, הוא שקע בלימוד תורה בבית מדרש מקומי ולמד בחברותא עם קרוב משפחתו רבי יוסף פיימר, רבה לעתיד של סלוצק. בהמשך עבר לגור בסוגינד שם למד בחברותא עם קרוב משפחתו, רבי אליהו רגולר, שהתגורר עדיין בעיר הולדתו.
בסוגינד התמנה כמו"צ ומשם נקרא לכהן כרבה של שאוויל. בתקופת שאוויל התפרסם מאוד ברחבי ליטא, ולצד חידושי ההלכה שלו היה פעיל מאוד בתחום הסיוע הרפואי לחולים, בדגש על חולים נזקקים כלכלית.
משאוויל עבר לכהן ברבנות העיר בויסק שבקורלנד. בעיר זו כיהן למעלה משלושים שנה. הוא הקים בעיר שיעורי תורה והעביר בעצמו רבים מהשיעורים מדי יום: בתלמוד בבלי, שולחן ערוך, משניות, מדרש ועין יעקב. כדי לעודד את קבוצת אומרי ה"תהלים", שהיו אנשים פשוטים, היה יושב כאחד מהם מדי שבת לפנות בוקר.
משפחתו

שני בניו נפטרו על פניו בעודם צעירים. בנותיו נישאו לתלמידי חכמים:
בלומה - נישאה לרב שמואל צבי הרץ, ששימש מו"צ בזאגר-חדש
מלכה - נישאה לרב דוד ב"ר אברהם אבלי מזאגר, ולהם שתי בנות. אחרי פטירת בעלה הראשון נישאה בשנית לרב והגביר יוסף רוכביצקי (ראכעוויצקע) מראסיין והתפרסמה כפילנתרופית
גרונה - נישאה לרב עזריאל בנו של רבי יצחק סירווינטר המו"צ מווילנה, שהתפרסם בצעירותו ברחבי ליטא כעילוי. הוא נפטר זמן קצר לאחר נישואיהם והותיר אחריו בת. היא נישאה בשנית לרב אלכסנדר משה לפידות מראסיין, אך נפטרה בגיל 36 בהותירה אחריה עוד שלוש בנות ובן
לאה - נישאה לרב ישראל ליב, רבה של מיטאווי
רחל דינה - נישאה לרב אליעזר דוד רוטנברג מוילקובישק
יוליוס קליברג

יוליוס ישראל קליברג (10 ביולי 1894 – 15 באוגוסט 1988) היה רופא פנימי, מראשוני הפרופסורים לרפואה פנימית בישראל, מנהל מחלקה פנימית בבית חולים הדסה, בירושלים, מחלוצי הרפואה האקדמאית בארץ-ישראל
קורות חייו

קליברג (Kleeberg) נולד בבזינגפלד (Bösingfeld) שבגרמניה לווילהלם וסופיה לבית לבנבוים. אביו נמנה עם בעלי מפעל לבנים וניהל מחצבה.
בשנת 1908 עבר עם משפחתו לדיסלדורף, שם סיים בית ספר ריאלי. ב-1913 החל בלימודי רפואה באוניברסיטת היידלברג, בון, דיסלדורף, ופרנקפורט.
במהלך לימודיו היה חבר באגודת סטודנטים יהודית מתבוללת.
מאביב 1916 שירת בבית חולים צבאי באנטוורפן. לקראת תום המלחמה נפל בשבי ושוחרר ב-1919.
סיים את לימודי הרפואה בשנת 1920.
ב-1929 התמנה למרצה בכיר לרפואה פנימית באוניברסיטת פרנקפורט.
בינואר 1930 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים.
בשנים 1930–1932 ניהל את המחלקה הפנימית בבית החולים ביקור חולים
ב-1932 ייסד את כתב העת "פוליה מדיקה אינטרנה אורינטליה". בעיתון רפואי זה התפרסמו מאמרים רפואיים בלועזית.
בשנים 1939–1957 ניהל את המחלקה הפנימית בבית החולים הדסה בירושלים.
קליברג היה פעיל בתכנון ובהקמה של בית הספר לרפואה, בירושלים עוד מאמצע שנות הארבעים של המאה העשרים.
בשנת 1949 עם פתיחת הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים קיבל קליברג מנוי של פרופסור לרפואה פנימית.
בשנת 1954 בהגיעו לגיל 60, פורסם בהרפואה מאמר לכבודו של קליברג, תחת הכותרת: "קליברג בן 60". (הרפואה, 47 (3) 68, 1954 (מחבר: פרופ' פריץ דרייפוס)
בשנת 1956 ייסד ביחד עם פרופ' דוד בירנבאום, פרופ' פריץ דרייפוס, פרופ' הרמן שטייניץ וד"ר ברנדשטטר את החברה הישראלית לגסטרואנטרולוגיה.
בשנת 1957 נתמנה למנהל המחקר בבית החולים רוטשילד בחיפה.
ב-1963 התמנה קליברג כעד מומחה בגסטרואנטרולוגיה מטעם בית המשפט.
ביום רצח ארלוזורוב, ידיד משפחת ארלוזורוב, קליברג, היה במקרה בתל אביב והתאכסן באותו מלון בו שהתה משפחת ארלוזורוב. קליברג הגיע כאשר ד"ר אמיל שטיין התרחץ לניתוח של ארלוזורוב. ד"ר קליברג ידע שפרופסור מכס מרכוס נמצא בתל אביב והציע לד"ר שטיין להביאו כתגבור. ראש העיר מאיר דיזנגוף שלח את מכוניתו להביא את מרכוס. כך החלה הקריירה המפוארת של פרופ' מרכוס בבית החולים הדסה (תל אביב).
מתלמידיו: פרופ' פריץ דרייפוס.
קליברג נישא בשנת 1939, לאנני לבית שינדלר. לזוג לא היו ילדים אך הם גידלו את שולמית, בתה של אנני מנישואיה הראשונית לד"ר הנרי שוובכר, רופא ילדים מציריך.
מספריו

"חמרי מזון מלאכותיים וחלבונים חמוצים" (הוצ' אנקה שטוטגרט, 1930) (בגרמנית)
"טעויות ברפואה פנימית ומניעתן" - הוצאת אדם בריאות - מחלות ורפואה, הוצאה נוספת: הוצאת מודן, 1986
הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939

בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות ע"ש שטראוס ברחוב צ'נסלור, בירושלים כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה.ראו: דוצ' ד"ר יוליוס קליברג: דלקת חריפה של כלי העכול ואי ספיקת מחזור הדם (הרצאת משנה, 31 במאי), הצגת מכשיר לריפוי במחלות העורקים (הרצאה, 1 ביוני)
לקריאה נוספת

דוד תדהר (עורך), "יוליוס קליברג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ד (1950), עמ' 1977
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים, י' בשבט תשכ"ג, 4 בפברואר 1963, רשימת הרופאים בעלי תואר מומחה, יוליוס קליברג, עמוד 749
↑  רופאים ייקים בירושלים 11 בפברואר 2016
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1848-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: קליברג, יוליוס פרופ', עמודים 367–368
↑  דורון נידרלנד וזהר קפלן, ‏בית-הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית ו'הדסה' בירושלים – הכנות ושנים ראשונות, קתדרה 48, יוני 1988, עמ' 145–163
↑   פתיחת הפקולטה לרפואה בירושלים, 1949, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:33)
↑  הרפואה, "קליברג בן 60" מחבר: פריץ דרייפוס,  אתר PubMed
↑  ילקוט הפרסומים 1963 יוליוס קליברג גסטרואנטולוג, עמוד 643
↑  "הרפואה" - ריאיון עם ד"ר אריה אלוטין מתאריך 1.4.1973, כרך פ"ד חוברת ז' עמ' 413
↑  ראשיץ הרפואה בת"א - אילן שחורי
↑  תוכנית הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס
↑  תוכנית הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס רחוב צ'נסלור, ירושלים. בין המשתתפים (לפי א'-ב'): הנרי אונגר, יצחק איצקוביטש, מקס בוכמן, יחיאל קרל גוגנהיים, אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בנו גרינפלדר, אברהם דרוקמן, פריץ דרייפוס, פנחס וייל, חיים ארנסט ורטהיימר, פליכס זולמן, יעקב זס, רפאל משה חפץ, לודוויג פרדיננד מאייר, פליקס מנדל, דוד מרגלית, מכס מרכוס, אריה סדובסקי, רוברט פישר, יוסף פרגר, ברנרד צונדק, גאורג צונדק, הרמן צונדק, יוליוס קליברג, שמעון רוזנבאום, יהודה לייב רוקח, משה רחמילביץ'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263902505171  BnF: cb12616392f (data)  GND: 119060140  ISNI: 0000 0000 6651 4646  LCCN: n92800048  NTA: 067876463  VIAF: 27186846   WorldCat (עם VIAF): 27186846
יחסי סין–קנדה

| יחסי סין–קנדה |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: קנדה


סין: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 9,984,670
אוכלוסייה
1,418,507,662: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 53,718
משטר
רפובליקה עממית: מונרכיה חוקתית

יחסי סין–קנדה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה העממית של סין לבין קנדה.
היסטוריה

שיתוף הפעולה הקנדי-סיני התקיים הרבה לפני שכוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות בשנת 1970. קנדה משתפת פעולה כיום עם הרפובליקה העממית של סין בתחומים רבים, כולל סחר, בריאות, חינוך ותרבות. מחלקות ממשלתיות קנדיות רבות התקשרו בתזכיר הבנות עם עמיתיהן הסיניים ומקיימות גם ישיבות קבועות ברמות שונות. בקנדה חיים יותר מ-1.3 מיליון אנשים ממוצא סיני. בשנת 2014, יותר מ-110,000 סטודנטים סינים למדו במוסדות חינוך בקנדה, והשפה הסינית היא השפה השלישית בשכיחותה בקנדה לאחר אנגלית וצרפתית.
יחסי סחר

סין היא שותפת הסחר השנייה בגודלה בקנדה אחרי ארצות הברית. בשנת 2009 המסחר הדו-צדדי הסתכם בסכום של 50.8 מיליארד דולר, והראה ירידה של 4.3% בהשוואה לרמות של 2008. בשנת 2009, יצוא הסחורה הקנדי לסין הסתכם ב-11.2 מיליארד דולר, עלייה של 6.6% לעומת 2008, מה שהפך את שוק הייצוא של סין לשלישי בגודלו בקנדה. סין היא המקור השני בגודלו של סחורות מיובאות. בשנת 2009 ההשקעה הישירה הקנדית בכלכלה הסינית הסתכמה ב-3.3 מיליארד דולר, המהווים פחות מ-1% מסך ההשקעות הישירות הזרות במדינה. השקעה ישירה של סין בכלכלת קנדה היוותה פחות מ-2% מכלל ה-FDI במדינה זו, בעוד שנרשמה צמיחה בהשקעות: מ-928 מיליון דולר בשנת 2005 לכמעט 8.9 מיליארד דולר בשנת 2009.
נציגויות דיפלומטיות

קנדה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג ו-3 קונסוליות בצ'ונגצ'ינג, גואנגג'ואו ושנגחאי. מאידך, סין מחזיקה בקנדה שגרירות באוטווה ו-5 קונסוליות בקלגרי, מונטריאול, טורונטו וונקובר.
ישיבת הכתב סופר

ישיבת הכתב סופר בית כנסת פרושים. 2009
ישיבת הכתב סופר היא בית כנסת ובית מדרש בבתי אונגרין בירושלים. הישיבה נבנתה לתושבי השכונה שלא השתייכו לתנועת החסידות. המבנה הוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.
הקמת הישיבה

הישיבה נבנתה בשנת 1891 בשכונת בתי אונגרין שנבנתה על ידי כולל שומרי החומות, של יהדות הונגריה, במטרה לסייע לעניים ולספק דיור ליוצאי הונגריה שהתגוררו בירושלים.
מבנה הישיבה שוכן בסמוך למשרדי כולל 'רבי מאיר בעל הנס' ובכניסה לשכונת בתי אונגרין, הישיבה סמוכה לרחוב מאה שערים. אל מול הישיבה הוקמה בבתי אונגרין 'כיכר הונגריה הגדולה'. מאחורי הישיבה ממוקמת קריית שומרי אמונים. הישיבה בעלת מבנה סמלי של הקהילה הפרושית סמן לצניעות וענווה, צורתה מורכבת מארבעה קירות פשוטים ומשני חלונות ענק.
הערות שוליים

↑  במקביל הוקמה ישיבת "חתם סופר" לתושבי השכונה שהשתייכו לתנועה החסידית.
יחסי סין–קמרון

| יחסי סין–קמרון |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: קמרון


סין: קמרון
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 475,440
אוכלוסייה
1,418,507,662: 29,312,374
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 47,946
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 1,636
משטר
רפובליקה עממית: רפובליקה

יחסי סין–קמרון הם היחסים שבין הרפובליקה העממית של סין לרפובליקה של קמרון.
היסטוריה

היחסים בין המדינות החלו ב-26 במרץ 1971.
בשנות ה-2000 ביקרו מספר דיפלומטים ביקורים ממלכתיים הדדיים. בשנת 2006 ביקר נשיא קמרון פול בייה בסין, וב-2007 ביקר נשיא סין חו ג'ינטאו בקמרון. שר החוץ הסיני, וונג יי, ביקר בקמרון ב-12 בינואר 2014.
עקב קשריה הטובים עם סין, קמרון לא מכירה בעצמאותה של טאיוואן.
יחסים כלכליים

מאז ה"פורום שיתוף הפעולה בין סין לאפריקה" הראשון שאירע בשנת 2000 העבירה סין לקמרון כ-2.4 מיליארד דולר.
סין גם השתתפה בפרויקטים גדולים של בנייה בקמרון, ביניהם בניית נמל ימי, סכר הידרו-אלקטרי למרכז למחקר המלריה.
בשנת 2008 עמד היקף הסחר בין שתי המדינות על 854 מיליון דולר, אך הוא פחת ל-813 מיליון דולר בשנת 2009, עקב המשבר הכלכלי העולמי.
ביקורת

במהלך שנות ה-2000 האשימה האופוזיציה בקמרון את הממשלה בנאו קולוניאליזם, בשל העובדה שסוחרים סיניים הציפו את השווקים המקומיים במוצרים זולים בעלי איכות נמוכה, ופגעו בייצרנים המקומיים.
ילדודס (אתר אינטרנט)

העמוד הראשי של האתר (29 במאי 2013)
ילדודס הוא אתר אינטרנט חינוכי ודתי לילדים, המכיל סרטים ושירים לצפייה ישירה (תחת הכותרת 'טלדודס'), משחקי מחשב, פורום לילדים, בדיחות ופעילויות כגון דפי ציור לצביעה עבור ילדים קטנים.
ילדודס הוא אתר מבית ערוץ 7 (בדומה לערוץ מאיר לילדים של מכון מאיר), המיועד לילדים בגילאי 5 עד 14. יוצרי התוכנית ילדודס הם הרב שלומי רוזנטל ויוני קמפינסקי.
האתר מכין תכנים חינוכיים עם מסרים יהודיים, כגון שמירת שבת, חגים ואמונה באלוהים. באתר ישנם סרטי וידאו לצפייה ישירה תחת הכותרת 'טלדודס' (הלחם המילים "טלוויזיה" ו"ילדודס"), משחקים חינוכיים, בדיחות שהילדים מעלים לאתר, פורום לילדים ודפי צביעה לילדים קטנים.
טלדודס

"טלדודס" היא תוכנית טלוויזיה לילדים מבית ערוץ 7. בכ"ט בתמוז תשע"ב, 19 ביולי 2012, חגגה טלדודס מאתיים תוכניות.
בטלדודס מספר סוגי תוכניות:
"הרב שלומי מספר" - סיפורים מפי הרב שלומי רוזנטל, מיוצרי התוכנית. הסיפורים בעלי מסר חינוכי ואופי יהודי, ובין השאר מספרים על רבנים צדיקים, חסידים שחירפו נפשם ללימוד תורה ועוד.
"החברים מגבעה שבע" - תוכנית בה מוצגות חידות לילדים, על ידי בובות דמויות ציפורים, בהשתתפות יוני קמפינסקי, מיוצרי התוכנית, היוצר גם את הקומיקס "אפרים" באתר. בתוכנית מוצגות שאלות לילדים הצופים בבית, בנושא פרשת השבוע, כאשר לפני כל פרשה מביאה התוכנית חידה על הפרשה.
"תרבות, מוזיקה ופנאי" לילדים - מדור בו מוצגים הופעות, ראיונות ושירים עם אומני המוזיקה היהודית. בין הראיונות: "כוכבי יאלילי לראשונה בישראל", "שלמה כץ על הכוחות שאחרי החגים", ו"ליפא שמלצר מצדיע לחיילי הנח"ל החרדי".
"פרקי בובות" - סדרה בה מופיעות בובות דמויות אנוש, בהשתתפות הרב בני לאו המשוחח עימן ומקריא להן סיפורים. הסדרה מותאמת גם לילדים קטנים.
"משפט לעם" - מדי יום שני מתפרסם סרטון ובו שאלה בתחום דיני ממונות (חפצים, כספים וכדומה) המותאמת במיוחד לילדים. הילדים מוזמנים לשלוח טופס אל מכון משפט העם (שמוציא בשיתוף ערוץ 7 את הפרקים בסדרה זו), ולהשתתף בהגרלה נושאת פרסים מתנת "כפר השעשועים". את הבובות שבחידה מפעיל הבובנאי לן לויט.
מדורים נוספים בילדודס

מדורים נוספים בילדודס הם:
משחקים - משחקים חינוכיים לילדים, עם הוראות הפעלה ומקשים הדרושים למשחקים. האתר מכיל ברובו משחקים מבית היוצר "גלים".
ציורים לילדים - ציורי צביעה לילדים הניתנים להדפסה או לצביעה במחשב.
בדיחות - בדיחות שילדים מעלים לאתר. בנוסף, במדור "הטוב הרע והמרקע" מועלים סרטונים משעשעים לילדים.
פורום - פורום לילדים, בו מועלים נושאים בהם ילדים עוסקים ומתעניינים. בפורום אפשר להגיב על שרשור קיים, או ליצור שרשור חדש.
לקריאה נוספת

כתבה על ילדודס במוסף אתנחתא של העיתון בשבע.
העיתון בשבע, מוסף אתנחתא - מדור הילדים.
הערות שוליים

↑  ישי קרוב, ילדודס: מציינים 200 תכניות של ת"ת וירטואלי, באתר ערוץ 7, 16 ביולי 2012
יחסי איי שלמה – ארצות הברית

| יחסי איי שלמה – ארצות הברית |
| --- | --- |
איי שלמה: ארצות הברית


איי שלמה: ארצות הברית
שטח (בקילומטר רבוע)
28,896: 9,833,517
אוכלוסייה
824,057: 345,891,750
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,631: 27,360,935
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,980: 79,103
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית פדרלית
שגרירים
קולין בק: טדי ב. טיילור
יחסי איי שלמה – ארצות הברית הם היחסים הבילטרליים בין איי שלמה לבין ארצות הברית של אמריקה.
היסטוריה

ארצות הברית החלה בקיום יחסים דיפלומטיים עם איי שלמה בעקבות עצמאותה של איי שלמה ב-7 ביולי 1978. נציגות ארצות הברית באיי שלמה מטופלת על ידי השגרירות בפורט מורסבי, שם גם השגריר מתגורר. בהוקרה על הקשר ההדוק בין ארצות הברית לבין תושבי איי שלמה במלחמת העולם השנייה, הקונגרס האמריקאי מימן את בנייתו של בניין הפרלמנט של איי שלמה. ישנם כ-95 אזרחים אמריקאים המתגוררים באיי שלמה.
סיועים

שתי המדינות שייכות למגוון של ארגונים אזוריים, כגון: הקהילה הפסיפית ותוכנית הסביבה האזורית של האוקיינוס השקט. ארצות הברית ואיי שלמה משתפות פעולה גם במסגרת הסכם דיג הטונה של ארצות הברית, במסגרתו מעניקה ארצות הברית כ-18 מיליון דולר בשנה למפלגות האי באוקיינוס השקט, והן מספקות גישה לאוניות הדיג של ארצות הברית.
משמר החופים של ארצות הברית מספק הכשרה לקצינים המגנים על הגבול של איי שלמה, וגם הצבא האמריקאי מספק קורסים צבאיים מתאימים והכשרה לאנשי ביטחון לאומי.
חיל השלום האמריקאי השהה את תוכניתו ביוני 2000 בשל האלימות המוסרית והתמוטטות השלטון. יותר מ-70 מתנדבים, ששירתו בכל רחבי המדינה בפיתוח קהילות הכפרים, החינוך, הניהול הסביבתי ותוכניות הנוער, פונו.
המסחר של ארצות הברית עם איי שלמה מאוד מוגבל. ב-2001 היצוא של ארצות הברית הווה 5% מכל הייצואים שלה, בעוד שהיצוא של איי שלמה לארצות הברית באותה שנה היה זניח.
בעקבות רעידת האדמה והצונמי באיי שלמה ב-2007, ארצות הברית סיפקה כ-250,000$ במענקי סיוע אנושי ושלחה את אוניית המכולות USNS Stockham עם מסוק לתמיכה באזור.
יוליוס קרליבך

| --- | --- |

הרב פרופ' יוליוס קרליבך תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  28 בדצמבר 1922 המבורג, רפובליקת ויימאר 
 פטירה:  16 באפריל 2001 (בגיל 78) ברייטון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קיימברידג' 
 פרסים והוקרה:  מסדר ההצטיינות של באדן-וירטמברג (1997)  צלב המפקד של מסדר המצוינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 
יוליוס (יצחק) קרליבך (בגרמנית: Julius Carlebach;‏ 28 בדצמבר 1922 – 16 באפריל 2001) היה רב וחוקר יהודי-גרמני. בן למשפחת קרליבך.
קורות חיים

יוליוס קרליבך, שנקרא "בולי" (Buli) בפי משפחתו, נולד בעיר המבורג שבגרמניה, הבן הבכור (לאחר שלוש בנות) במשפחה בת תשעה אחים. אביו, הרב ד"ר יוסף צבי קרליבך, היה הרב הראשי של המבורג ואלטונה ובן למשפחת רבנים מפורסמת. הוא, יחד עם אמם אלישבע חנה (בשמה הלועזי שארלוטה) לבית פרויס, ושלוש מאחיותיו, רות (ילידת 1926), נעמי (ילידת 1927) ושרה (ילידת 1928) נרצחו בשואה, ב-26 במרץ 1942 ביער ביקרניקי שעל יד ריגה. אחד מאחיו, שלמה (יליד 17 באוגוסט 1925), שנשלח יחד עם ההורים והאחיות ליונגפרנהוף, ניצל ומאוחר יותר היגר לארצות הברית ומשמש כמנהל רוחני בישיבת רבנו חיים ברלין. בן דודו הוא העיתונאי הנודע ד"ר עזריאל קרליבך.
הוא ואחותו יהודית נשלחו לבריטניה במסגרת הקינדר-טרנספורט. אחות נוספת, מרים, לימים חוקרת מוכרת, נשלחה לחיפה, והאחיות אווה (חווה) שולמית ואסתר הגיעו אף הן לאנגליה ובכך ניצלו. למד בבית ספר בלונדון עד גיל 16, ויצא לחפש עבודה. כשהיה בן 18 נעצר על האי מאן, והצטרף לחיל החפרים הבריטי. אחר כך גויס לצי המלכותי הבריטי, והיה מלח צבאי. כמו כן האזין לצוללות הגרמניות במלחמת העולם השנייה ותירגם את ההודעות שלהן.
לאחר המלחמה, ב-1946, קיבל אזרחות בריטית. לאחר מכן ניסה להתקבל לאוניברסיטאות שונות, ומשנכשל בכך עבד כמנקה רצפות במועדון לילה, עד שקיבל הצעה לשמש כמנהל בית יתומים יהודי בנורווד שבדרום לונדון, תפקיד שבו שימש עשר שנים. באותה עת גם למד סוציולוגיה באוניברסיטת לונדון. בבית היתומים הכיר את מירנה לנדאו, מורה יוצאת דרום אפריקה, וב-1959 נישאו. לאחר נישואיהם נסעו לקניה, שם שימש כרב יהודי קניה במשך ארבע שנים, היה חבר בכיר באגודה להגנת הילד של קניה, וסייע להקמת בית ספר ישראל–קניה לעבודה סוציאלית בכפרים (Kenya Israel School of Rural Social Work). שני בניהם של יוליוס ומירנה, יוסף צבי (על שם אביו של יוליוס) ועזריאל (על שם בן דודו), נולדו בשהותם בניירובי. כמו כן כתב בעקבות השהות בעיר ספר על יהודי ניירובי (The Jews of Nairobi, 1962).
מ-1964 היה עמית מחקר לקרימינולוגיה בעמנואל קולג' (אנ') של אוניברסיטת קיימברידג'. בתקופה זו חקר באופן שיטתי את חוויותיהם של ילדי הקינדר-טרנספורט. התעניינותו בילדים מקופחים הולידה את מחקרו החלוצי שפורסם תחת השם "Caring for Children in Trouble" ב-1970. אחר כך עבר ללמד באוניברסיטת בריסטול, ולימד שם במשך שנתיים. ב-1968 היה לפרופסור חבר לסוציולוגיה וללימודי ישראל באוניברסיטת סאסקס שבברייטון, ועמד בראש המחלקה לסוציולוגיה. הוא יזם תוכנית ללימודי ישראל, ומחקריו על ההיסטוריה של הרעיונות הובילו לפרסום מחקר על קרל מרקס והביקורת הרדיקלית על היהדות. כמו כן היה נשיא בית הלל המקומי, ורב כל שלושת בתי הכנסת של ברייטון.
הוא פרש מהאוניברסיטה ב-1988, וב-1989 התבקש לעבוד בבית הספר למדעי היהדות (גר') של אוניברסיטת היידלברג, והיה הרקטור ופרופסור להיסטוריה יהודית עד 1997. בבית הספר לימד היסטוריה. היה אחראי לתחיית לימודי היהדות במקום.
היה חבר הוועד המנהל של מכון ליאו בק בלונדון, ומאז 1992 היה עורך שותף של ספרי השנה של המכון.
ב-1998 פרש מתפקידיו האקדמיים. לאחר פרישתו נקשר למרכז לחקר יהדות גרמניה שהוקם אז, וב-1999 היה לפרופסור אמריטוס ללימודי יהדות גרמניה בסאסקס. לאחר שפרש מתפקידיו האקדמיים חי לסירוגין בהיידלברג ובברייטון, שם נפטר בשנת 2001.
לקרליבך הייתה תוכנית, להוצאת ספר ביוגרפיות של רבנים שפעלו באזור דובר הגרמנית מאז ההשכלה. את החזון המשיך פרופ' מיכאל ברוקה ממכון שטיינהיים (אנ'). עד עתה יצאו שני כרכים.
פרסים והוקרה

ב-1994 העניקה לו ממשלת גרמניה את פרס צלב הכבוד הגדול של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. ב-1997 הוענקה לו מדליית הכבוד של מדינת באדן-וירטמברג. ב-2002 נערכה באוניברסיטת סאסקס תערוכה לזכרו, שנקראה "The diverse life of Julius Carlebach, 1922-2001". בית הספר ללימודי יהדות בהיידלברג הוציא לזכרו ספר בשם "Yagdil Tora we-Ya’adir" (יגדיל תורה ויאדיר).
מספריו ומאמריו

The Jews of Nairobi. Nairobi 1962nd
Caring for Children in Trouble. London 1970.
Judaism in the German environment. Tübingen 1977.
Karl Marx and the Radical Critique of Judaism. London, Routledge and Kegan Paul, 1978, ISBN 0-7100-8279-7.
Second Chance: Two Centuries Of German-speaking Jews in the United Kingdom edited by Werner E. Mosse, Julius Carlebach, Gerhard Hirschfeld, Aubrey Newman, Arnold Paucker, Peter Pulzer, J.C.B. Mohr, London, 1991.
Problems of the Jewish University life. London 1981.
Orthodox Jewry in Germany - the Final Stages of Tübingen 1986.
On the history of the Jewish woman in Germany. (Ed.), Berlin 1993.
החינוך בעליית הנוער: ארבעה עיונים, תל אביב: עליית הנוער, תשמ"ג 1983
מאמרים
"Juvenile prostitutes in Nairobi". East Africa Studies, Vol 16 (1962)
"Family relationships of deprived and non-deprived Kikuyu children from polygamous marriages." Journal of Tropical Pediatrics (1967) Vol. 13, no. 4, pp. 185–200.
"The Forgotten Connection: Women and Jews in the Conflict between Enlightenment and Romanticism". Leo Baeck Institute Yearbook (1979) Vol. 24, no. 1, pp 107–138
הערות שוליים

↑  אביו של הד"ר עזריאל קרליבך, הרב אפרים קרליבך, הוא אחיו של האב, הרב יוסף צבי קרליבך.
↑  Social theory, identity and culture באתר אוניברסיטת סאסקס
↑  Julius Carlebach בעיתון אוניברסיטת סאסקס
↑  Biographisches Handbuch der Rabbiner (BHR) באתר מכון שטיינהיים
↑  Bulletin - University of Sussex
↑  Hanna Liss (ed.), Yagdil Tora we-Ya'adir: Gedenkschrift für Julius Carlebach, Universitätsverlag Winter, 2003 ISBN 9783825314507
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259472005171  PLWABN: 9810696056805606  BnF: cb12193917d (data)  GND: 116452803  ISNI: 0000 0001 2026 6330  LCCN: n85212401  LNB: 000054079  NKC: jx20110615005  NTA: 070558892  SNAC: w60d903q  SUDOC: 030545501  VIAF: 59129382   WorldCat (עם VIAF): 59129382
יחסי איי מרשל – קנדה

| יחסי איי מרשל – קנדה |
| --- | --- |
איי מרשל: קנדה


איי מרשל: קנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
181: 9,984,670
אוכלוסייה
37,225: 39,838,945
תמ"ג (במיליוני דולרים)
284: 2,140,086
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,629: 53,718
משטר
דמוקרטיה נשיאותית: מונרכיה חוקתית

יחסי איי מרשל–קנדה הם היחסים שבין רפובליקת איי מרשל לבין קנדה.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים שבין איי מרשל לקנדה כוננו ב-14 באוגוסט 1997. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה, אך הוא זניח.
ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדיג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. איי מרשל חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.
קנדה תומכת בפרויקטים מאיי מרשל למען הקהילה ופיתוח המדינה בין אם בכספים או במשאבים גולמיים.
נציגויות דיפלומטיות

איי מרשל אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. איי מרשל האמינה את נציבותה הגבוהה שבוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.
קנדה אינה מיוצגת באיי מרשל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על איי מרשל.
יחסי סין–קרואטיה

| יחסי סין–קרואטיה |
| --- | --- |
הרפובליקה העממית של סין: קרואטיה


סין: קרואטיה
שטח (בקילומטר רבוע)
9,596,967.75: 56,594
אוכלוסייה
1,418,507,662: 3,868,460
תמ"ג (במיליוני דולרים)
17,794,782: 82,689
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,545: 21,375
משטר
רפובליקה עממית: רפובליקה

יחסי סין–קרואטיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין סין לקרואטיה.
היסטוריה

שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-13 במאי 1992. נשיא קרואטיה סטייפן מסיץ' ערך ביקור ממלכתי בסין ב-16 במאי 2002, ואילו נשיא סין חו ג'ינטאו ערך ביקור ממלכתי בקרואטיה ב-19 ביוני 2009.
ב-21 במאי 2007 ביקרה שרת החוץ הקרואטית קולינדה גרבר-קיטרוביץ' בבייג'ינג.
יחסים כלכליים

הרפובליקה העממית של סין יחד עם יפן היא השותפה החשובה ביותר של קרואטיה במזרח אסיה. היקף הסחר בין שתי המדינות בשנת 2013 היה 1.495 מיליארד דולר, כאשר הייצוא הקרואטי היה בסך 105 מיליון דולר, ואילו הייצוא הסיני היה בסך 1.390 מיליארד דולר.
תרבות וחינוך

שיתוף הפעולה החינוכי והתרבותי בין שתי המדינות נשמר במסגרת ההסכם לשיתוף פעולה תרבותי שנחתם במרץ 1993.
אוניברסיטת זאגרב מציעה מגמות לימודי סינולוגיה מאז אוקטובר 2004, ואילו האוניברסיטה ללימודי חוץ בבייג'ינג מציעה מגמה לקרואטית.
מכון קונפוציוס בזאגרב נפתח במאי 2012.
במאי 2013 חתמו סין וקרואטיה על "תוכנית לשיתוף פעולה בחינוך לתקופת 2013–2016", והעניקו מלגות שנתיות לסטודנטים סינים וקרואטים.
נציגויות דיפלומטיות

קרואטיה מחזיקה בסין שגרירות בבייג'ינג וקונסוליה כללית בהונג קונג.
סין מחזיקה בקרואטיה שגרירות ומכון קונפוציוס בזאגרב.