stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הו!
הוצאת הספרים ה-21

הוצאת ה-21 הוקמה ב-2021 בידי עמותת כתב העת "הו!", במטרה לפרסם ספרים נגישים שיחשפו לקורא העברי תרגומי קלאסיקות ותיקות וחדשות, מבחרי שירה ייחודיים, פרוזה תיעודית־אמנותית ומסות. ספרי ההוצאה רואים אור בשיתוף פעולה עם הוצאת הקיבוץ המאוחד והוצאת אפרסמון ועורכי ההוצאה הם דורי מנור וסיון בסקין. בהוצאה ראו לאור (נכון ל-2022) שלושה ספרי מקור וארבעה ספרי תרגום, הכוללים, בין השאר, את יצירותיהם ותרגומיהם של סיון בסקין, רועי חן, דורי מנור, בני מר, ריטה קוגן, אורית פוטשניק ועוד.
הערות שוליים

↑  שירי לב-ארי, כתב עת ספרותי חדש, "הו!", בעריכת דורי מנור ואנה הרמן, באתר הארץ, 9 במרץ 2004
↑   אורי הולנדר, הריאקציונריות המהפכנית של כתבי העת "הו!" ו"דחק", באתר הארץ, 9 באוגוסט 2013
↑  המתרגם רונן סוניס, שותף בכתב העת, מסכם את פולמוס "הו!" בשלושה חלקים: 1 2 3
↑  אריאל הירשפלד, נרקיס כדחליל, באתר הארץ, 16 בפברואר 2005 - המאמר נגד "הו!" במוסף "תרבות וספרות" של "הארץ" שפתח את הפולמוס
↑  דורי מנור, בברכה,דורי מנור, גולדה מאיר של ביקורת הספרות העברית, באתר הארץ, 23 בפברואר 2005 - מאמר תגובה לאריאל הירשפלד
↑  זיוה שמיר, והלם נהיה יהלום, באתר nrg‏, 28 באוקטובר 2005
↑  מרב מנוח, הו מה יהיה מה יהיה, באתר nrg‏, 12 ביולי 2005
↑  שירי לבארי, גיליון שני לכתב העת "הו!", באתר הארץ, 29 במאי 2005
↑  מיכאל גלוזמן, התרפקות נוסטלגית על צורות עבר לא תועיל לספרות העברית, באתר הארץ, 22 באוגוסט 2005 - על הגיליון השני של הו!
זיוה שמיר, או-הו, כמה שה"הו!" נפוץ בשירה העברית!, באתר הארץ, 5 בספטמבר 2005
נורית גוברין, הוצאת כתב עת עברי חדש היא מעשה אופטימי ללא תקנה, באתר הארץ, 17 באוגוסט 2005
↑  רואי וולמן, מה ברנאר פיבו היה אומר על זה?, באתר nrg‏, 11 בפברואר 2005
↑  שירה סתיו, לא הכאב מבעבע כאן, אלא העונג המופק מן הציות לחוק, באתר הארץ, 26 במרץ 2006
לנה שילוני, אולפנא ליצירה פוטנציאלית, באתר הארץ, 13 במרץ 2006
↑  מרב יודילוביץ', נשים, תל אביב ובוב דילן, באתר ynet, 5 בספטמבר 2006
↑  על הגיליון השביעי של הו!:
רוני דורי, זו שהייתי זה שאהיה, באתר הארץ, 6 בפברואר 2009
ניסים קלדרון, הו! רה מי, באתר ynet, 9 בפברואר 2009
אלי הירש, על גיליון הו! 7, "ידיעות אחרונות", 27 בפברואר 2009
nrg מעריב, רונה קינן תוהה מה קרה ליואל, באתר nrg‏, 29 בינואר 2009
↑   נסים קלדרון, ניסויים במעבדה לשירה, באתר הארץ, 26 ביוני 2013
↑  עומר ולדמן ודורי מנור, "לצרוף זהב מהעופרת של העברית: שיח משוררים ילידי סוף האלף", הו! 21, עמ' 30-10
↑   אדריאנה ג'ייקובס, "הו!" מנסח מהי שירה עברית עכשווית, באתר הארץ, 7 במרץ 2016
↑  עופרה עופר אורן, הו! גיליון 17, "המוזיקה לפני הכל": מרתק!, בבלוג "סופרת ספרים", 14 בפברואר 2019
נבלות

| --- | --- |

כרזת הסרט "נבלות" באנגלית
 מבוסס על:  עיטים ונבלות מאת יורם קניוק
 סוגה:  מיני סדרה דרמה
 יוצרים:  דרור סבו, דפנה לוין, לי ירדני, אבירם בוכריס
 כותבים:  דפנה לוין, חגי לוי (עורך תסריט)
 בימוי:  דרור סבו
 שחקנים:  יוסי פולק, יהורם גאון, נועה ברקאי, מרים גבריאלי, עוז זהבי, מיכאל מושונוב, אדוה בולה, טלי רובין, תרצה אריאל
 פרסים:  פרס האקדמיה לטלוויזיה (2011)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 מפיק:  אודי ירושלמי
 מפיקים בפועל:  רונן שגיא
 חברת הפקה:  מאי טי וי תקשורת
 עורכים:  עופר זר, איילת גיל, לי ירדני, אבירם בוכריס, יאיר נחשון
 צלמים:  תומר שני
 מוזיקה:  טל ירדני
 אורך פרק:  42 דקות
 שידור
 רשת שידור:  HOT
 תקופת שידור מקורית:  2010
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
נבלות היא מיני סדרה ישראלית בת חמישה פרקים, בבימויו של דרור סבו, שהוקרנה בערוץ הוט 3 בשנת 2010.
הסדרה היא עיבוד שכתבה דפנה לוין לנובלה "נבלות" מאת יורם קניוק, מתוך ספרו "עיטים ונבלות". העלילה נסובה סביב צמד קשישים, אפרים ומושקה, פלמחניקים בעברם, שיוצאים למסע רצח סדרתי של צעירים ברחובות תל אביב.
הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2011.
ב-2012 הסדרה נערכה מחדש כסרט שהתקבל לפסטיבל הסרטים בטורונטו.
ב-2015 הסדרה נמכרה לרשת HBO האמריקאית.
צוות השחקנים > דמויות ראשיות

אפרים (יוסי פולק) - בן 80. בעברו היה לוחם פלמ"ח שרמנטי וכריזמטי. כיום הוא עדיין מוצק, ורווי בסקס אפיל אבל אט אט עם השנים הלך וקמל והתווספה גם המרירות. המלחמה נתנה לו טעם לחיים. שם מצא את מושקה חברו ואת אשתו זהבה שהייתה המפקדת שלהם. מצערת העובדה שאפרים לא אוהב את אשתו. היא הייתה "ברירת המחדל" שלו במקום תמרה, אהבת נעוריו המיתולוגית.
אפרים הצעיר (עוז זהבי) - בן 20. מהיר, חתיך, שרמנטי ואמיץ. אפרים הוא גם מעשי. בסופו של דבר כשהוא מבין שלא יוכל לקחת את תמרה, הוא חוזר ומקים בית עם זהבה עד עצם היום הזה.
מושקה (יהורם גאון) - בן 80. אחיו לנשק ורעו של אפרים. רווק נצחי. בעבר היה יפה בלורית ואהוב הבנות אבל האהבה הגדולה של חייו היא תמרה. בגיל 80 הבלורית נשרה והוא סובל מפרוסטטה מוגדלת. הוא נסחף אחרי אפרים למסע הרציחות והנוסטלגיה.
מושקה הצעיר (מיכאל מושונוב) - בן 20. מהיר חימה, חבר, טוב לב ורומנטיקן. עד כדי כך שמהרגע שהתאהב בתמרה הוא לא יכול יותר להתאהב באף אחת אחרת וכך הוא שוקע אל הרווקות והבדידות כל ימי חייו.
זהבה (מרים גבריאלי) - בת 80. אשת אפרים שתמיד אהבה אותו אך תמיד ידעה שהיא ברירת המחדל שלו מול תמרה. המזל הוא שזהבה היא אישה חזקה שלא נשברת גם כשהיא רואה שאפרים מאוהב בתמרה עד מעל לראש.
זהבה הצעירה (אדווה בולה) - בת 20. זהבה החזקה והמפקדת שהייתה אומרת להם "אני רוצה לראות רצח בעיניים" לא נשברת גם כשהיא רואה שאפרים מאוהב בתמרה עד מעל לראש. זהבה היא סמל לנחישות מוחלטת.
מלכה (תרצה אריאל) - בת 75. מלכה תמיד אהבה את אפרים ומושקה, כאילו הייתה אחותם. מלכה היא למעשה האמא והמטפלת שלהם. כל יום היא מאכילה ומשקה אותם בבית הקפה שלה, מקום מושבם הקבוע.
תמרה (טלי רובין) - בת 20. תמרה היפה, ניצולת שואה צ'יכית ומסתורית. עונדת תמיד צלב על הצוואר, סמל ליכולת ההישרדות שלה, משהו שכנראה עזר לה לעבור את התופת של השואה.
דינה (נועה ברקאי) - בת 36, רווקה, תלושה, בת לניצולת השואה היפה תמרה. דינה היא הדור השני, הדור שלא הצליח לאמץ את המחויבות לרעיונות האידאולוגיים של דור מקימי המדינה. היא העבירה את חייה מחוץ לישראל, רחוק מאמה ומהמדינה. מותה הטראגי של תמרה בתאונת דרכים מסתורית מוביל אותה לנסות ולפתור את שאלת חייה: מי הוא אביה הביולוגי? הניסיון לפתור את השאלה הנ"ל יוביל אותה ואת הסיפור כולו אל הסוף הטראגי.
צוות השחקנים > שחקנים אורחים

שי גולדשטיין - ברמן; הדס שטייף - כתבת גלי צה"ל; אלון חמאווי - צעיר בים; ערן איווניר - חוקר; אמירה בוזגלו - בחורה עם דג מלוח; רמי דוידוף - בחור עם כלב; גיל נתנזון - סלקטור; עדי שילון - יאפית מדברת בטלפון; איתן לוי - רוכב אופניים; יורם קניוק - עובר אורח.
תקציר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לקריאות נוספות

יורם קניוק, עיטים ונבלות, ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2006.
איתי חרל"פ, הטלוויזיה שאחרי: דרמה ישראלית חדשה, רסלינג, 2016.
הערות שוליים

↑  הסרט "נבלות" התקבל לפסטיבל הסרטים בטורונטו, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2012
↑  איתי שטרן, המיני־סדרה הישראלית "נבלות" נמכרה לרשת HBO, באתר הארץ, 23 בנובמבר 2015
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2010 – תמיד אותו חלום | פרס האקדמיה לטלוויזיה – סרט טלוויזיה, מיני סדרה או הדרמה הטובים ביותר  2011 – נבלות | הבא: 2012 – |
זגורי אימפריה

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה קומית
 יוצרים:  מאור זגורי
 כותבים:  מאור זגורי, אורי ויסברוד 
 בימוי:  רני סער (עונה 1) מאור זגורי (עונה 2)
 שחקנים:  עוז זהבי  חן אמסלם משה איבגי (עונות 2-1) שרה פון שוורצה ישראל אטיאס יפית אסולין קובי מימון דניאל סבג אייל שיקרצי הילה הרוש חוה אורטמן נינט טייב יערה פלציג (עונה 1) אסף בן לולו אורי לייזרוביץ' הילי לואיס אלכס קרול אבי מצליח דבורה קידר מאור זגורי
 פרסים:  "סדרת הדרמה הטובה ביותר" בטקס פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2014
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית, מרוקאית יהודית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  51
 הפקה
 מפיקים בפועל:  פאנטה אזולאי
 חברת הפקה:  אולפני הרצליה
 עורכים:  יורם מנדל
 אתר צילומים:  באר שבע לוד ראשון לציון  דרום תל אביב
 צלמים:  אבי קסמן
 מוזיקה:  תום כהן
 אורך פרק:  40–60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NEXT TV ,HOT, HOT VOD
 תקופת שידור מקורית:  8 באפריל 2014 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
זגורי אימפריה היא סדרה דרמה קומית משפחתית ישראלית של חברת HOT, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה. היא משודרת החל מ-8 באפריל 2014 בערוץ HOT3 וזמינה בשירות ה-VOD. הסדרה מגוללת את סיפורה של משפחת זגורי, משפחה רוויית מתחים מבאר שבע, הנאבקת להסיר קללה הרובצת על ראשה מאז מות הסבא.
יוצר הסדרה הוא מאור זגורי, שכתב את התסריט ובהמשך גם ביים. שתי העונות הראשונות של הסדרה צולמו יחד, העונה הראשונה עלתה לשידור ב-8 באפריל 2014, והעונה השנייה עלתה לשידור ב-3 בפברואר 2015 והסתיימה ב-1 באפריל 2015.
ב-18 באוקטובר 2020, הודיע מאור זגורי שהסדרה תשוב לעונה נוספת ללא השחקן משה איבגי. בפברואר 2024 החלו הצילומים לעונה השלישית.
בשנת צמד המילים זגורי אימפריה היה במקום הראשון בחיפוש בגוגל.
עלילה

שמונה שנים אחרי שגורש ממשפחתו חוזר אביאל (עוז זהבי) לבית משפחת זגורי בבאר שבע, אליה הוזעק על ידי סבו הגוסס. ברגעיו האחרונים סוחט ממנו סבא פינטו נדר שיהפוך את חייו על פיהם. בתום ההלוויה של הסב, מוטלת קללה נוראית על המשפחה ובראשה אביאל. מעכשיו כל חלום שלא מתממש, כל מזל רע שפוקד את בני זגורי, הוא חלק מהקללה שיש למהר ולהסיר. עד שובו של אביאל, החיים בבית משפחת זגורי התנהלו תחת שרביטו של אלברט (משה איבגי), אב המשפחה, שלא נותן לאף אחד מבניו לעזוב את הבית, ולא מרשה לאף-אחת מבנותיו להינשא.
משפחת זגורי היא משפחה מרובת ילדים ועצבים המורכבת מזוג הורים, שמונה ילדים וסבתא המתגוררים כולם בבית אחד ומחזיקים בדוכן הפלאפל השכונתי. הם מתוחכמים, גאוותניים ויודעים איך להסתדר בכל מצב. כל אחד מהם רוצה להראות שהוא השולט במשפחה ושהמילה האחרונה היא שלו.
אביאל, קצין מצטיין בתותחנים, שנשלח בנעוריו לפנימייה ומאז ניתק כמעט לחלוטין קשר עם המשפחה, נאלץ להישאר בבית בלחץ אימו ויויאן (שרה פון שוורצה), שדורשת ממנו לקיים את הנדר ולהילחם בקללה.
חזרתו של אביאל קורעת את הבית מבפנים ומעמידה אותו בעימות חזיתי מול אביו ואחותו, הבת המועדפת אבישג (חן אמסלם). הנחמה היחידה שמוצא אביאל היא חידוש אהבת נעוריו הלא ממומשת עם ליזי (נינט טייב).
הקרע המשפחתי הופך את השכונה ואת הבית לשדה קרב. לבסוף נודע שכוונת המשפט שהסבא כתב בצוואתו "להחזיר עטרה ליושנה", היא לקיים את המסורת שהוא הנהיג בזמנים של סולחות: למרוח דם טלה על הקיר מאחורי ביתו. בני המשפחה שוברים את הקיר ושם נמצאים 5 בקבוקי יין קידוש ישנים שהשאיר הסבא בתור ירושה. לאחר שבני המשפחה שותים 3 בקבוקים ואחד נשבר הם מגלים שכל בקבוק שווה מעל 900,000 שקלים.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות משניות

אליזבת "ליזי" (נינט טייב): הבת של השכנה המשוגעת מהקומה העליונה. צעירה, יפה, פיקחית ומתוחכמת אך רגישה ושבירה מאוד. היא מטפלת באמה שנים ארוכות ואינה יודעת מי הוא אביה. היא למדה מאמה לקרוא בקפה, בכף היד, בקלפים, להכין שיקויים וכדומה. לה ולאביאל הייתה אהבת נעורים שנקטעה. עוזבת את באר שבע בסוף העונה השנייה.
סגן שחר (יערה פלציג) (עונה 1, אורחת בעונה 2): קצינה קשוחה, פגשה את אביאל לראשונה בפנימייה והתאהבה בו. מכנים זה את זה "חבוד". מכונה על ידי המשפחה "מיונז". לא מחבבת את ליזי. אוהבת מאוד את אביגיל, אחותו של אביאל. עוזבת את אביאל לאחר סכסוך רציני עם ויוי, אימו של אביאל.
דוד "דודו" אלמקייס (אסף בן לולו): בן זוגה של אבישג מזה 6 שנים. נהג משאית, לא חכם במיוחד ולעיתים מתנהג בטיפשות עד כדי גיחוך. בעל לב טוב ולעיתים מתנהג בתמימות שגורמת לאנשים לנצל אותו. התקבל ללימודי הוראה בתל אביב.
חיים אלבז (אורי לייזרוביץ'): אלבז חוזר בתשובה, נרקומן לשעבר, סעד את סבא פינטו במשך שנים. ערמומי, לא אינטליגנטי במיוחד ומחפש אהבה. לאחר ניסיונות רבים, מירי מסכימה להינשא לו. אחיה הגדול של שמרית.
ויקי (הילי לואיס): החברה הטובה ביותר של אבישג. בת זוגו של אביתר. מצחיקה וחסרת טאקט.
אוטו (אלכס קרול): עובד רוסי בחנות הפלאפל של אלברט. חבר של אביתר ואבישג.
מרקו (אבי מצליח): יד ימינו של צ'או. בסוף העונה השנייה מת מפיצוץ שניסה לגרום.
צ'או (מאור זגורי): עבריין באר שבעי. שירת בצבא כקצין ביחידת מיתר של חיל התותחנים. מנסה לקנות את המרכז המסחרי כדי להקים עליו קניון.
ישראל (בנימין שובה): בנו של אבי מחוץ לנישואין ממישל. ילד ממזר. הופך ל"חברו הטוב" של בבר עם התפתחות העלילה.
מוחמד "חמוד" (לואי נופי): חבר של אביתר. חייל של צ'או. בדואי. במהלך הסדרה מחזר אחר מירי. עוזב אותה לאחר שהיא מספרת לו שהיא לא יכולה להביא ילדים.
מישל (ג'ודית מרגי): הביאה עם אבי ילד מחוץ לנישואין. בעונה השנייה מחדשת את הקשר עם אבי בעידודו של בבר. עשירה ומפונקת. צרפתייה. בהיריון שני בסוף העונה.
שמרית אלבז (רונית סטרשנוב): אחותו של חיים וחברתו של אבישי, בעלת פיגור שכלי קל. מתרגמת להוריה החירשים.
דינו (זהר שטראוס) (עונה 2): חוזר לשכונה אחרי שנים מחוצה לה. עובדו של צ'או ומטפל בענייני משפחת זגורי. מתאהב באבישג והופך לבן זוגה, בסוף העונה השנייה אבישג מחליטה להיפרד ממנו ככל הנראה בגלל אביאל שהתנגד לזוגיות שלהם.
אריק (אנחל בונני) (עונה 2): יד ימינו של דינו. שירת בצבא כלוחם בשייטת. בעל גמגום קל.
צוות השחקנים והדמויות > דמויות נוספות

דודה מסעודה פינטו (דבורה קידר): אחותו של פינטו. לאחר שגילתה שהמשפחה לא מתכוונת לשבת שבעה על אחיה, שפכה עליהם דם והטילה עליהם קללה. המשפחה מכנה אותה ״מכשפה״. מתה בעונה השנייה.
כבוד הרב (מוריס כהן): הרב של השכונה.
רוברט (ז'יל בן דוד): חבר ותיק של ויויאן. מאוהב בה ולא מקבל את היותה עם בבר. טס לחו"ל בסוף העונה השנייה.
אדון לוי (יוסף כרמון): ניצול מחנה אושוויץ, מכר ותיק של אברהם פינטו.
סבא אברהם "אברם" פינטו (אברהם סלקטר) (עונה 1): אביה של ויויאן. מצא את אלברט כילד יתום במעברה ואימץ אותו. לאחר שגילה שבתו ואלברט מאוהבים - גירש את שניהם. בעל דוכן פלאפל בשם "מלך הלאפל". כאשר אלברט פתח מולו דוכן פלאפל בשם "מלך הפלאפל המקורי", הוא היה הרוס והסתגר בביתו, ולכן לא דיבר עם כל משפחת זגורי (פרט לאביאל) במשך 39 שנים. נקשר אל אביאל כאשר הכיר אותו בעבודת שורשים והשביע אותו לפתוח מחדש את דוכן הפלאפל שלו לאחר מותו. לעיתים כונה "פינטו הצדיק הישר".
אלכס איקס (שלומי טפיארו) (עונה 1): כתב חדשות. ניהל רומן קצר עם אבישג.
סגן פיטובסקי (שלומי בן עטר) (עונה 1): הסמסו"ל של אביאל. מתחיל זוגיות עם שחר לאחר שנפרדה מאביאל.
סמ"ר אוחיון (עופר בן שבת) (עונה 1): החבר והרס"פ של אביאל בפלוגה.
עמי (מאור הרוש) (עונה 1, אורח בעונה 2): מסורתי, עובד עירייה. עמי נשוי לאישה עקרה והוא מבטיח למירי לעזוב את אשתו רק בתנאי שהיא תיכנס להריון. אך לאחר שמירי מודיעה לו (הודעה שקרית) כי נכנסה להיריון, הוא עוזב אותה. שב בעונה השנייה בטענה שעזב את דוריס ורוצה את מירי אך היא דוחה אותו.
סא"ל בן חיים (בועז קונפורטי) (עונה 1) המפקד של אביאל בצבא. אתאיסט. לאחר שנגלה לו שאביאל שיקר בדוח משטרה, הוא מדיח את אביאל מהתפקיד בצבא.
ליאור נרקיס (עונה 1): מופיע בעונה הראשונה בתפקיד עצמו, כנותן החסות האמנותית לתחרות "אש השנה" בה משתתף אביתר. שר עם אביתר דואט.
לירן (רון ביטון) (עונה 2): חבר בכיתה של אביר. בן זוגה של אביגיל. אוהד הפועל.
ניר "נירו" שאלתיאל (יהודה נהרי) (עונה 2): בחור ממוצא תימני שהגיע לצדיק מאופקים לצורך טיפול המרה. ויויאן ומירי פגשו בו בתור לקבלת ייעוץ וברכה. היה אמור להתחתן עם מירי אך החתונה התבטלה כאשר מירי גילתה שהוא הומו.
ענת שאלתיאל (שי לי עטרי) (עונה 2): אחותו של ניר. צינית.
הצדיק מאופקים (דרור קרן) (עונה 2): רב מקובל מאופקים. עוזר למירי ונירו בדרכו המשונה.
יחד (רוי קלדרון) (עונה 2): חבר כת עדי יהוה.
שונית (נצנת מקונן) (עונה 2): בחורה שאביאל פגש במועדון הפורום. מקיים איתה יחסי מין אך לאחר מכן הם מפסיקים לדבר.
מקס (אבי שניידמן) (עונה 2): הבן של דינו מנישואיו הקודמים.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 26 | 8 באפריל 2014 | 4 ביוני 2014 |
|  | 2 | 25 | 25 | 3 בפברואר 2015 | 2 באפריל 2015 |
סקירת הסדרה > שידור

העונה הראשונה עלתה לשידור ב-8 באפריל 2014, ושודרה בימי שלישי עד חמישי ב-20:15 בערוץ HOT3 (אולם שידור הבכורה היה למעשה בערוץ HOT Family בשעה 19:15). העונה הסתיימה ב-4 ביוני 2014, והגיעה לשיא במספר ההזמנות ב-VOD של HOT, מעל ל-12 מיליון הזמנות לסדרה.[דרוש מקור]
העונה השנייה עלתה לשידור ב-3 בפברואר 2015, ושודרה בימי שלישי עד חמישי ב-20:00 בערוץ HOT3, ובשידור חוזר בשעה 21:15 בערוץ HOT Plus. העונה הסתיימה ב-1 באפריל 2015, בפרק סיום עונה באורך שיא של 74 דקות.
באוקטובר 2020 הודיע יוצר הסדרה מאור זגורי על העונה השלישית לסדרה שתעסוק בחיי המשפחה בתקופת הקורונה.[דרוש מקור]
ביקורת

עם עלייתה לשידור זכתה הסדרה לביקורות חיוביות. באתר Mako נכתב על הסדרה כי "הסדרה החדשה והמדוברת של מאור זגורי ו-HOT, מטיילת על גבול הסטריאוטיפיות של המשפחה המרוקאית שהתרגלנו לראות בסרטים הישראליים. אחרי פרק הבכורה עדיין לא ברור אם "זגורי אימפריה" אמורה לגרום לנו לצחוק או לחשוש מהגיבורים שלה, אבל יש בה מספיק יצירתיות סיפורית וכישרון משחק כדי לגרום לנו להסתקרן".
באתר ynet נכתב על הסדרה: "ב'זגורי אימפריה' יש אפשרויות בחירה רבות, וברור שכל בחירה היא גם אמירה משמעותית על הזהות, וכמה מהן מוגשות לצופה עם חיוך ציני קטן של היוצר והשחקנים".
העונה השנייה זכתה לביקורות טובות ולאהדה רבה. יום אחרי סיום העונה השנייה נכתב באתר עכבר העיר ש"הדמויות החדשות השתלבו באלגנטיות, המשחק היה מדהים ובכל פרק השתמרה תחושה גבוהה של טריות וכיפיות ומסר תרבותי חשוב לאין שעור".
פסקול > "אני עף אלייך"

השיר המלווה את העונה הראשונה ממחציתה הוא השיר "אני עף אלייך", שנכתב במיוחד לסדרה על ידי מאור זגורי, הולחן על ידי דורון מדלי, ומבוצע על ידי ליאור נרקיס. חיבור השיר (בסדרה - לכאורה על ידי הדמות אבישג זגורי) וביצועו (בסדרה - לכאורה על ידי הדמות אביתר זגורי, במשותף עם הזמר ליאור נרקיס, שהוא בפועל המבצע המקורי), מלווה את העונה הראשונה לאורכה, והפרק האחד לפני פרק הסיום מוקדש להצלחתו של אביתר זגורי בטקס "אש השנה" המקומי, עם שיר זה.
בפרק 16, נדרש אביתר לכתוב תוך שלושה ימים שיר חדש לתחרות "אש השנה". במצוקתו הוא מבקש עזרה מסביבתו, וללא הצלחה. אבי, האח הבכור, אינו מצליח במשימה, אביר, בן הזקונים, מציע חרוזים מגוחכים, לכאורה תוצרי מערכת החינוך, שאפילו אביתר מזהה את הזיוף שבהם ואת הכניעה למצלול חסר משמעות. אביאל, לכאורה "נציג האליטות החדשות", מגויס למשימה וגם הוא לא עומד בה. לבסוף פונה אביתר לאחותו אבישג, שלכאורה בבוז, מלמדת את אביתר שיעור בכתיבת שירה ופזמונאות גם יחד.
פסקול > "אחי"

"אחי" זהו שיר הנושא של העונה השנייה של הסדרה בהפקתם של אולפני הרצליה. השיר נכתב על ידי מאור זגורי והולחן על ידי אסף צרויה ואבי אוחיון שביצע הזמר עומר אדם יחד עם קליפ לשיר על סט הגג של הסדרה.
הערות שוליים

↑  רן בוקר, אחרי חמש שנים: "זגורי אימפריה" תשוב - ללא משה איבגי, באתר ynet, 18 באוקטובר 2020
↑  https://www.israelhayom.co.il/article/811135 בלי איבגי: עונה חדשה ל"זגורי אימפריה", פורסם באתר "ישראל היום"
↑  זגורי אימפריה חוזרת למסך: מתי זה עומד לקרות?, באתר אייס, 20 בספטמבר 2023
↑  עומר כביר, החיפושים הפופולאריים בגוגל ב-2014: זגורי אימפריה שולטת, באתר כלכליסט, 16 בדצמבר 2014
↑  ליטל אבזון, ‏"זגורי אימפריה": פרימיטיביים אבל אופטימיים, באתר ‏מאקו‏, 8 באפריל 2014
↑  אריאנה מלמד, "זגורי אימפריה": לא גזענית, מגוונת, באתר ynet, 20 במאי 2014
↑  "זגורי אימפריה 2": אדיפוס גרסת מרוקו
↑  קליפ השיר "אני עף אלייך" מאת מאור זגורי, ערוץ היוטיוב של HOT.
↑  ראו הסצנה "מה מתחרז עם מנגינה", פרק 16, ערוץ היוטיוב של HOT.
↑  עומר אדם - אחי - זגורי אימפריה
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2013 – שטיסל | פרס האקדמיה לטלוויזיה - סדרת הדרמה היומית  2014 – זגורי אימפריה | הבא: 2015 – פאודה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009828388405171
בריק על הטוויד

| --- | --- |

רחוב מריגייט ובית העירייה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  אנגליה אנגליה
 מחוז:  נורת'מברלנד
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  11,630 (2021)
 קואורדינטות:  55°46′09″N 2°00′09″W﻿ / ﻿55.769166666667°N 2.0025°W﻿ / 55.769166666667; -2.0025 
 אזור זמן:  UTC
 http://www.berwick-tc.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נורת'מברלנד מוגדלת) מורפת' אניקבריק על הטוויד(למפת נורת'מברלנד רגילה) מורפת' אניקבריק על הטוויד(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בריק על הטוויד(למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים בריק על הטוויד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בריק על הטוויד (באנגלית: Berwick-upon-Tweed) המוכרת גם בקיצור בריק, היא עיירת שוק במחוז נורת'מברלנד כארבעה קילומטרים מהגבול עם סקוטלנד והעיירה הצפונית ביותר באנגליה.
העיירה נוסדה במקור כיישוב אנגלו-סקסוני כחלק מממלכת נורת'מבריה בתחילת ימי הביניים בפתחו של נהר הטוויד (שעל שמו קרויה). מיקומה האסטרטגי של בריק על הגבול הצפוני של נורת'מבריה ובהמשך על הגבול האנגלו-סקוטי, הפך אותה למוקד סכסוכים וחילופי תרבות לאורך ההיסטוריה, היא אף החליפה ידיים 14 פעמים בין סקוטלנד לאנגליה עד לשנת 1482 שמאז נמצאת בצד האנגלי של הגבול.
נכון לשנת 2021, אוכלוסיית בריק מונה 13,170 תושבים.
היסטוריה

בריק נוסדה על ידי ממלכת נורת'מבריה אך נכבשה על ידי סקוטלנד בקרב קרהאם ב-1080, לאחר מכן נותרה בידי ממלכת סקוטלנד עד המאה ה-12 כאשר היא הפכה לחלק מאנגליה. השליטה בה עברה לעיתים קרובות בין שתי האומות בשל מיקומה האסטרטגי וחישובתה הרבה. בשנת 1174 נמסרה בריק לסקוטלנד כחלק מהכופר עבור מלך סקוטלנד השבוי ויליאם הראשון. בהמשך החליפה ידיים עוד מספר פעמים במהלך המלחמות האנגלו-סקוטיות שלאחר מכן. הסכם פותרינגהאי ב-1482 קיבע את בריק תחת שלטון אנגלי, וביסס את מעמדה כעיר גבול.
בתקופת ימי הביניים, בריק היה לאחד הנמלים החשובים ביותר בבריטניה, וסחר בסחורות כמו צמר ותבואה. כלכלתה פרחה, והפכה אותה למרכז מסחרי חיוני. בשנת 1296 כבש מלך אנגליה אדוארד הראשון את בריק, מה שהוביל לטבח רבים מתושביה והפך לאירוע מכונן בהיסטוריה של העיירה. בניית הביצורים הנרחבים של העיר החלה במאה ה-16 בהוראת המלכה אליזבת הראשונה, במטרה להגן עליה מפני פלישות סקוטיות אפשריות.
במאות ה-17 וה-18 פחתה חשיבותה של בריק כמעוז צבאי, אך היא נותרה עיירת שוק ונמל חשובה. השילוב הייחודי של מורשת אנגלית וסקוטית המזוהה את העיירה ממשיך להיות מאפיין מכריע של בריק.
תחבורה

כביש A1 הישן עובר דרך בריק, אך הכביש המודרני עוקף את העיירה מכיוון מערב. תחנת הרכבת של בריק נמצאת על קו הרכבת הראשי של החוף המזרחי. נמל ימי קטן בטווידמות' משמש ליבוא ויצוא של סחורות אך אינו מספק שירותי נוסעים. הנמל מוגן על ידי שובר גלים ארוך שנבנה במאה ה-19, שבקצהו מגדלור אדום ולבן בגובה 13 מטרים שבנייתו הושלמה ב-1826.
בניית גשר בריק ב-1624 וגשר רויאל בורדר ב-1850, שתוכנן על ידי רוברט סטיבנסון, שיפרו את מעמדה של העיירה וחיזקו את התחבורה עם סקוטלנד מצפון.
אתרים בעלי עניין

גשר בריק
כנסיית סינט אנדרו הפרסבטירית
קסרקטין בריק
גשר הגבול המלכותי
בורסת התירס
חומות העיר
מלאכות קושר ומתיר

קשירת רשת דיג, הדוגמה המקורית לאיסור קושר
מְלֶאכֶת הַקּוֹשֵׁר ומְלֶאכֶת הַמַּתִּיר הם מלאכות מל"ט מלאכות שבת, המלמדות על איסור עשיית קשר והתרתו בשבת.
מקור

ככל מלאכות שבת מלאכת קושר נלמדה ממלאכת קושר שהייתה במשכן. בתלמוד נאמר כי במשכן היו זקוקים לרשת דיג כדי לצוד "חילזון", כדי לצבוע בדמו את יריעות המשכן. רשת דיג עשויה מחוטים הקשורים זה לזה ולפעמים יש להתיר חלק מהקשרים כדי להוסיף לרשת אחרת, בה חסרים חוטים להשלמת הרשת..
בנוסף התלמוד מחלק בין דרגות של קושר, כך שיש קושר שחיובו מדאורייתא (של קיימא) קשר שנאסר מדרבנן וקשר המותר בשבת, קביעה זו בעקבות סתירה בין ברייתות לכאורה, בנוגע לאיסור התרת קשר נעל וסנדל.
קיימת מחלוקת בראשונים בפירוש דברי התלמוד, בנוגע להגדרת "קשר של קיימא" האסור מדאורייתא וקשר האסור מדרבנן.
קשר של קיימא (דאורייתא)

בתלמוד הובא כי קשר האסור מדאורייתא הוא כעין קשר שעושים הסנדלרים.
שיטת הרי"ף והרמב"ם: לדעת הרי"ף ובעקבותיו הרמב"ם איסור המלאכת מלאכת הקושר מדאורייתא הוא רק בקשר שהוא של קיימא, כלומר שנקשר לזמן ארוך, וגם שהוא "מעשה אומן", אבל אם אינו מעשה אומן אף שנקשר לזמן ארוך קשירתו אינה אסורה מהתורה, אלא רק מדברי חז"ל ("פטור אבל אסור").
שיטה זו, מלבד הקולא שיש בה בדין התורה – שהאיסור הוא רק על קשר שהוא מעשה אומן, מחדשת חומרא, שכאשר הקשר הוא קשר של אומן, אסור לעשותו, גם אם הקשר אינו עשוי להתקיים כלל (וזאת, גזירה שמא יבואו לעשות קשר של קיימא העומד להתקיים לעולם).
שיטת הרא"ש: הרא"ש סבור שאין הבדל בין קשר שהוא מעשה אומן לקשר שהוא מעשה הדיוט, ועל שניהם האיסור הוא מהתורה, כי הכינוי "קשר של קיימא" הוא לקשר שנחשב ככזה מכיוון שהוא עשוי להתקיים לעולם גם אם אינו מעשה אומן (ומדרבנן כל קשר שעשוי להתקיים יותר מיום) וכמו רשת דיג.
הגדרת "מעשה אומן" שציינו הרי"ף והרמב"ם אינה ברורה. רבים סבורים שמעשה אומן הוא באיכות הקשר – קשר אמיץ וחזק, כמו רשת הדיג שקשריה חזקים ועומדים להתקיים לעולם, כך שלשיטה זו נאסר מדאורייתא גם קשר שיש בו שני קשרים זה על גב זה, הנחשב לקשר חזק ונכלל באיסור. אולם יש סבורים שב"מעשה אומן" אין הכוונה לאיכות הקשר אלא לצורתו המיוחדת והמסובכת, כזו שאנשים רגילים אינם יודעים לעשותו, כמו קשר של תפילין או קשר של חבלי סנפלינג. לדבריהם אין איסור לדעה זו מדאורייתא בקשר על קשר.
להלכה פסק רבי יוסף קארו ב"שולחן ערוך" כדעת הרי"ף והרמב"ם, והרמ"א לעומתו פסק בהגהות "המפה" כמו הרא"ש..
קשר האסור מדרבנן

חז"ל אסרו מדרבנן קשרים שהם עשויים לעמוד זמן יחסית ארוך, בתלמוד הובא לכך שתי דוגמאות, קשר מנעל של תלמידי חכמים שנהגו לחלוץ את נעליהם מבלי להתיר את הקשר, וקשר של סנדל של שנקשר לתקופה ארוכה יחסית שבוע או חודש אולם לא לעולם. מחלוקת הראשונים דלעיל קשורה גם לסוגיה זו, כך שלדעת הרמב"ם כל קשר שהוא של אומן אבל אינו נקשר לעולם או קשר שהוא אינו של אומן אבל נקשר לעולם אסור מדרבנן. ואילו לדעת הרא"ש המדד הוא רק זמן קיום הקשר.
קשר המותר בשבת

למרות האיסור אותו הטילו חז"ל גם על קשר שאינו מיועד להתקיים לעולם, התירו חז"ל לקשור קשר שאינו עשוי לעמוד לזמן ועשויים להתירו. לפי הדעה המחמירה חז"ל התירו רק קשר שיתירו אותו באותו יום עצמו, או אפילו כזה שרק ייתכן כי יתירו באותו יום. לפי דעה אחרת, מקילה יותר, המובאת במרדכי, כל קשר שאינו עומד להתקיים שבעה ימים תמימים, מותר לקושרו ולהתירו בשבת.