stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משוואה ממעלה שנייה

משוואה ממעלה שנייה או משוואה ריבועית היא משוואה מהצורה   \ ax^{2}+bx+c=0 כאשר  \ a,b,c הם מקדמים בשדה נתון (למשל, המספרים הרציונליים). מבחינה גאומטרית, מציאת הפתרון שקולה למציאת חיתוכי הפרבולה  \ y=ax^{2}+bx+c עם הישר  \ y=0.
לרקע היסטורי ראו היסטוריה של פתרון משוואות פולינומיות.
נוסחת השורשים לפתרון משוואה ריבועית

הפתרונות למשוואה הריבועית  ax^{2}+bx+c=0 הם  x_{1,2}={\frac {-b\pm {\sqrt {b^{2}-4ac}}}{2a}}.
את הפתרון מקבלים על ידי השלמה לריבוע: כפל ב- \ 4a והוספת הדיסקרימיננט  \!\,\Delta =b^{2}-4ac לשני האגפים, מביא את המשוואה לצורה  \!\,(2ax+b)^{2}=\Delta . לאחר הוצאת שורש ריבועי מתקבלים הפתרונות  x_{1,2}={\frac {-b\pm {\sqrt {\Delta }}}{2a}}. אם a קטן, אפשר לשם הדיוק הנומרי להשתמש בנוסחה   x_{1,2}={\frac {-2c}{b\pm {\sqrt {\Delta }}}}, המתקבלת מהנוסחה המקורית על ידי הכפלת המונה והמכנה בצמוד. בחישוב נומרי אפשר לפתור את המשוואה באמצעות שיטת מולר.
כאשר מקדמי המשוואה הם ממשיים, מספר הפתרונות הממשיים תלוי בדיסקרימיננטה: אם היא גדולה מאפס, יש שני פתרונות. אם היא שווה לאפס, יש פתרון יחיד (אבל כפול), ואם היא קטנה מאפס, אין פתרון  ממשי, אבל יש פתרונות מרוכבים.
משפט ויאטה

מקרה פרטי של משפט ויאטה, הקרוי על שמו של המתמטיקאי הצרפתי פרנסואה וייט, מציג קשר בין שני שורשיה של משוואה ריבועית. כאשר נתונה המשוואה הריבועית הכללית
 \ ax^{2}+bx+c=0
ושורשיה הם  \ x_{1},x_{2}, הרי מתקיים הקשר הבא:
\ x_{1}\cdot x_{2}={\frac {c}{a}}
\ x_{1}+x_{2}=-{\frac {b}{a}}
קל להוכיח קשר זה על בסיס נוסחת השורשים המופיעה לעיל.
משפט ויאטה נותן טכניקה נוספת לפתרון משוואה ריבועית, ובמשוואות פשוטות (כאלה שמקדמיהן הן מספרים שלמים קטנים) הוא מאפשר להגיע אל הפתרון בצורה מיידית.
בנוסחאות אלה אפשר להשתמש גם כדי לבדוק מתי שורשי המשוואה שוני סימן, שווי סימן, חיוביים ושליליים.
| התנאים | שוני סימן | שווי סימן | שניהם חיוביים | שניהם שליליים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  \ {\frac {c}{a}}<0 |  \ \Delta >0  \ c/a>0 |  \ \Delta >0  \ c/a>0  \ -b/a>0 |  \ \Delta >0  \ c/a>0  \ -b/a<0 |
הערות שוליים

↑  אין צורך בתנאי  \ \Delta >0 כי הוא נובע מהתנאי  \ c/a<0
| פולינום |
| --- | --- | --- |
| משוואות פולינומיות לפי מעלה | משוואה ליניארית (1) • משוואה ממעלה שנייה (2) • משוואה ממעלה שלישית (3) • משוואה ממעלה רביעית (4) • משוואה ממעלה חמישית (5) • משוואה ממעלה שישית (6) • משוואה ממעלה שביעית (7) |  |
| פונקציות פולינומיות לפי מעלה | פונקציה ממעלה שלישית |  |
| אישים הקשורים במציאת פתרונות או הוכחת אי פתירות | לודוביקו פרארי • מוחמד אבן מוסא אל-ח'ואריזמי • אברהם בר חייא • שיפיונה דל פרו • ניקולו טרטליה • ג'ירולמו קרדאנו • נילס הנריק אבל • אווריסט גלואה • פאולו רופיני • פליקס קליין • ולדימיר ארנולד |  |
| כללי | היסטוריה של פתרון משוואות פולינומיות • משפט אבל-רופיני • תורת גלואה • הבעיה השלוש-עשרה של הילברט • פתרון באמצעות רדיקלים • רדיקל ברינג • i (מספר) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552898205171  BnF: cb12124598x (data)  LCCN: sh85044517 
גרף הפונקציה  y=x^{2}-x-2 חוצה את ציר ה-x בנקודות  x=-1 ו-  x=2, שהן הפתרונות של המשוואה הריבועית  x^{2}-x-2=0
חולות זפת

מפת חולות הזפת באלברטה שבקנדה
חולות זפת הם תערובת של חול, חרסית וביטומן. חולות הזפת העשירים מכילים כ-10% עד 12% ביטומן שבתהליך די פשוט, אך יקר בהשוואה להפקה מבארות נפט, ניתן להפריד אותו מחולות הזפת, לזקק אותו ולהפכו לדלק סינתטי או למוצרי דלק. הביטומן נחשב לדלק כבד וניצולת האנרגיה ממנו אינה גבוהה. עם עליית מחירי הנפט בשנים האחרונות, עלתה כדאיות ניצול מרבצי חולות הזפת והכמות השקולה של נפט שניתן להפיק מהם נכנסה רשמית לעתודות הנפט העולמיות הידועות. לתהליך הכרייה וההפרדה באמצעות כמויות גדולות של מים, השפעות סביבתיות קשות של קרקע מופרת (כריתת יערות וחפירת בורות ענק), זיהום אוויר קשה וספיקה נחלשת של מקורות מים בהם נעשה שימוש.
מרבצי חולות הזפת הגדולים ביותר, נמצאים בצפון-מזרח פרובינציית אלברטה שבקנדה. מעריכים כי ממרבצים אלה ניתן להפיק כ-180 מיליארד חביות נפט מה שהופך אותם לעתודות הנפט השניות בגודלן בעולם, לאחר עתודות הנפט של ערב הסעודית המוערכות ב-260 מיליארד חביות נפט. יש האומדים את תפוקת חולות הזפת של ונצואלה, באגן נהר האורינוקו, כאלה של קנדה, אך האתרים בוונצואלה כמעט שלא נחקרו, כך שאומדנים אלה אינם מבוססים דיים. מעריכים ש-75% ממאגרי חולות הזפת בעולם מרוכזים בשני מקומות אלה ושניתן להפיק מהם כמות השווה לכשני שלישים מכמות עתודות הנפט הגולמי הידועות.
היסטוריה

חולות הזפת של אלברטה ידועים מזה מאות שנים. האינדיאנים המקומיים ידעו להשתמש בהם לבעירה, אם כי לא ידעו את טכניקת ההפרדה של הביטומן מהחול. לפני למעלה ממאה שנה גילו כי אם מערבבים את חולות הזפת במים חמים ומנערים את העיסה, הביטומן צף למעלה וניתן לאסוף אותו. ואולם עד 1967 לא נעשה שימוש מסחרי בחולות הזפת משום שתהליך ההפקה היה יקר מאוד. חולות הזפת קבורים בעומק של למעלה מ-25 מטרים מתחת לשטח ביצתי למחצה, באזור גאוגרפי נידח במעבה יער. כדי להגיע ולכרות את חולות הזפת, יש לברא את היער, לפנות את רקב העצים שהצטבר במשך אלפי שנים ולהסיר את שכבת האדמה מעל חולות הזפת. תהליך ההפקה עצמו צורך כמויות מים אדירות ומשאבי אנרגיה. היות שהמכרות נמצאים באזורים קפואים במשך רוב ימות השנה, אספקת המים בעייתית.
אלברטה, קנדה

חולות הזפת משתרעים על שטח של כ-140,000 קמ"ר בצפון אלברטה וההערכה היא כי הם מכילים כ-85% מכמות הביטומן שניתן להפיק בעולם. האתר היחידי בו הביטומן מספיק מרוכז וקרוב לפני השטח הוא באגן נהר האתבסקה. מסביב לעיר פורט מקמרי יש מכרות פתוחים מהם כורים את חולות הזפת. באחד מהמכרות הביטומן נוזלי למדי וניתן להפיק ולזקק אותו בשיטות רגילות. בשאר המכרות יש להפריד אותו מחולות הזפת על ידי הפיכתם לעיסה דלילה, הוספת מים רותחים לעיסה ותהליכי שקיעה של הטין, ואיסוף הביטומן הצף.
חברת סנקור החלה בהפקה ב-1967. מכרה נוסף נפתחו ב-1978 על ידי חברת סינקרוד ולה המכרה הגדול ביותר בעולם, מכל סוג. המכרה השלישי הוא של תאגיד של קנדה ושברון, והוא החל לפעול ב-2003. בכל המכרות מתנהלת העבודה 24 שעות ביממה, במשך כל השנה. טכנולוגיות הפרדת הביטומן החדשות ועליית מחירי הנפט הניעו עוד כמה עשרות חברות נפט לבקש זיכיונות כריה. מעריכים שחברות אלה ישקיעו באזור כמאה מיליארד דולר. עלות ההפקה נכון ל-2007 היא כ-$28 לחבית, ומחיר זה עולה בהתמדה עקב מחסור בכח אדם מיומן ועליית מחירי הציוד.
במכרות אלה משתמשים בציוד החדשני והגדול ביותר בעולם. במכרה של שברון ושל למשל, משתמשים בחמישה מחפרים שלכל אחד כף של 80 טונות. מחפרים אלה ממלאים משאיות ענק, שכל אחת מהו נושאת 400 טון חולות זפת למסוע ההובלה והנעור.
רצועת אורינוקו, ונצואלה

רצועת אורינוקו נמצאת בוונצואלה, מצפון לנהר האורינוקו, מדרומן של המדינות גואריקו, אנסואטגי, מונגס, ודלטה אמקורו, ומשתרעת על שטח של 55,314 קמ"ר. רוחבה נע בין 50 ל-100 ק"מ, והיא נחשבת למאגר הגדול בעולם של נפט כבד מאוד או נפט אקסטרה-כבד (< API של °‏10). מעבר להיותו בעל צפיפות גבוהה (בין 934 ל-1,050 ק"ג למטר מעוקב), הנפט של אורינוקו הוא גם עתיר גופרית (35,000 מיליגרם לליטר בממוצע) ובעל תכולה גבוהה של ונדיום וניקל, אך דווקא בעל צמיגות נמוכה מה שמבדיל אותו מנפט כבד אחר.
יוטה, ארצות הברית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תהליך הכרייה

תהליך הכרייה בזבזני למדי ודורש חפירת שתי טונות של חולות זפת, כאשר לאחר תהליך ההפרדה מתקבלת חבית נפט אחת. כ-75% מהביטומן ניתן להפרדה כזו מהחול. חול מעובד מוחזר לבור המכרה לצורך שיקומו. כרייה מכוסה נעשית כאשר מרבצי הביטומן עמוקים מדי, כלומר הם נמצאים בעומק של למעלה מ-75 מטרים ואז הכריה בחפירה אינה מעשית. מרבית הביטומן שנכרה במכרות תת-קרקעיים מגיע ממחצבים בעומק של למעלה מ-400 מטרים מתחת לפני האדמה.
השפעות סביבתיות של הכרייה

העיתון הבינלאומי אפוק טיימס, מוסר מפי כתביו באלברטה, קיילאן פורד ואומיד גוריישי כי תושבים רבים מתלוננים על ריכוזי כספית גבוהים בדגים הנידוגים בנהר אתאבסקה ועל בעיות סביבתיות רבות נוספות.
הוצאת הביטומן מצריכה פינוי שטחי אדמה גדולים – בדרך כלל של יערות צפוניים – כדי לחפור בורות פתוחים ענקיים. גם הפרדת הנפט מהביטומן אינה משימה פשוטה. התהליך עתיר האנרגיה המשמש להפקת נפט מהחולות פולט בין פי שניים עד פי שלושה יותר גזי חממה מאשר תהליך הפקתו של נפט רגיל. "חולות הזפת של אלברטה הם המזהמים והמלכלכים ביותר מבין דלקי המאובנים הקיימים כיום", אמר איין ברוס, מומחה לשינויי אקלים מטעם קרן דייוויד סוזוקי.
פיתוח חולות הזפת גובה גם מחיר כבד מהקרקע. ארבע טונות של עפר מועברים ממקומם כדי להפיק חבית נפט אחת בלבד. דו"ח של הקרן העולמית לשימור חיות הבר (WWF) ציין שחברת Syncrude קנדה, יצרנית נפט החולות הגדולה בעולם, העבירה לבדה יותר אדמה מהכמות בה השתמשו בהקמת החומה הגדולה של סין, תעלת סואץ, הפירמידה הגדולה של גיזה ועשרת הסכרים הגדולים בעולם, יחדיו.
ממשלת אלברטה דורשת שלאחר הוצאת הביטומן מהאדמה, חברות הנפט ישקמו את הקרקע באמצעות תהליכי השבחה. "תוכנית השיקום עובדת באופן חלקי, אך היא לעולם לא תשיב את הקרקע למצב בו הייתה בעבר", אמר סטאן לאורנט, תושב שמורת הילידים פורט מק'קיי. "המאמצים קיימים, אך הם לעולם לא יחזירו את הפירות המסורתיים שגדלו פה; הם לעולם לא יחזירו את העצים המסורתיים בהם השתמשו הילידים הקנדים לצרכים רפואיים, למאכל ולכל מטרה אחרת. אלו לעולם לא יחזרו".
פורט מק'קיי ממוקמת בקצה חולות הזפת של אתאבסקה, כ-50 קילומטרים מצפון לפורט מקמרי, מוקד פיתוח חולות הזפת. כאן, באמצע יער צפוני עבות וקדום, באזור המשקיף על נהר אתבאסקה, האוויר נושא עמו צחנה רעילה והנהר מזוהם; הדגים החיים בו, אומרים התושבים, מסוכנים למאכל. "אף אחד כבר לא אוכל דגים מנהר אתאבסקה", אומר לאורנט. "בעבר התושבים שרדו בזכותם".
הוצאת חבית נפט אחת מביטומן דמוי זפת מצריכה בין שתיים לחמש חביות מים, מרביתם נשאבים מנהר אתאבסקה. חברות נפט רבות אומרות שהן משפרת את יעילותן בשימוש שהן עושות במים, ולעיתים ממחזרות אותם יותר מעשר פעמים כדי למזער את ההשפעה על הנהר, אך התועלת ממִחזור המים מקוזזת על ידי ההתפשטות המואצת של הפיתוח. מכון פֶמבינה מעריך שצריכת המים תגדל ב-50 אחוז בשש השנים הקרובות. בסופו של דבר המים האלו יוחזרו לנהר או ייאגרו בבריכות פסולת רעילה שחברת נפט לא משקמת.
בית נסאו

| --- | --- |

 
 מדינה:  גרמניה, הולנד, אנגליה, סקוטלנד, אירלנד, לוקסמבורג
 מייסד:  דודו, רוזן לורנבורג
 ראש הבית הנוכחי:  וילם-אלכסנדר, מלך הולנד
 תקופת השושלת:  1093–הווה (כ־932 שנים)
 אתניות:  גרמנית
 ענפים:  בית נסאו-ויילבורג   בית אוראניה-נסאו
בית נסאו הוא בית אצולה שאציליו ישבו בטירת נסאו שנמצאת בעיר נסאו שבריינלנד-פפאלץ. דודו, רוזן לאורנבורג (Dudo von Laurenburg) ייסד את בית האצולה בסוף המאה ה-11. היום ענפים של בית האצולה הם השליטים בהולנד (בית אורנז'-נסאו) ולוקסמבורג (בית נסאו-ויילבורג). בשנת 1985 נכחד הקו הזכרי של בית נסאו, אולם בהולנד ובלוקסמבורג גם בנות יורשות את תוארי המשפחה, ובעקבות כך מחזיק הדוכס הגדול של לוקסמבורג בתואר "דוכס נסאו", והוא נחשב לראש הבית.
היסטוריה

השושלת נוסדה בשנת 1093 על ידי דודו, רוזן לאורנבורג, שקבע את מקום מושבו בטירת לאורנבורג. בניו של דודו, רופרכט הראשון, רוזן לאורנבורג וארנולד הראשון, רוזן לאורנבורג הרחיבו את שטחי הרוזנות, ובשנת 1159 עבר בנו של רופרכט - ואלראם הראשון, רוזן נסאו לטירת נסאו, ונטל לעצמו את התואר "רוזן נסאו". ואלראם הראשון ואחיו רופרכט השני, רוזן נסאו הצטרפו לפרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה למסע הצלב השלישי, ובתמורה הוא סייע להם להרחיב את נחלותיהם.
בשנת 1247 מת היינריך השני, רוזן נסאו, ובניו ואלראם השני, רוזן נסאו ואוטו הראשון, רוזן נסאו ירשו את נחלותיו, ובשנת 1255 הם חילקו את הנחלות; ואלראם השני, רוזן נסאו הקים את ה "קו הוואלראמיאני", וצאצאיו שלטו ברוזנות נסאו ובלוקסמבורג. ואילו אוטו הראשון, רוזן נסאו הקים את ה"קו האוטוניאני", וצאצאיו שלטו בחלקים מנסאו, ומאוחר יותר תפסו את השלטון בהולנד.
היסטוריה > הקו הוואלראמיאני

בנו של ואלראם השני, רוזן נסאו היה אדולף, מלך גרמניה, אשר שלט בגרמניה בין השנים 1291–1298, אולם הובס ונהרג על ידי אלברכט הראשון, מלך גרמניה מבית הבסבורג.
בשנת 1344 חילקו בניו של גרלאך הראשון, רוזן נסאו את הנחלות: יוהאן הראשון, רוזן נסאו-ויילבורג קיבל את רוזנות נסאו-ויילבורג, ואילו אדולף הראשון, רוזן נסאו-ויסבאדן-אידשטיין קיבל את רוזנות נסאו-ויסבאדן-אידשטיין. בשנים לאחר מכן התפצלה הנחלה כמה פעמים, אך חזרה והתאחדה מחדש בשנת 1605 תחת לודוויג השני, רוזן נסאו-ויילבורג. יורשיו של לודוויג השני חזרו וחילקו את הנחלה, אולם בשנת 1806 צורפה נסיכות נסאו-ויילבורג לנסיכות נסאו-אוזינגן ליצירת דוכסות נסאו, שהתקיימה כחלק מהקונפדרציה הגרמנית עד 1866, שאז סופחה לממלכת פרוסיה, בעקבות תבוסת האימפריה האוסטרית ובעלות בריתה (שהדוכסות הייתה חלק מהם) במלחמת אוסטריה–פרוסיה.
בשנת 1890 ירש אדולף, דוכס נסאו את הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג, וצאצאיו שולטים עד היום בדוכסות.
היסטוריה > הקו האוטוני

בשנת 1303 חילקו בניו של אוטו הראשון, רוזן נסאו את נחלותיו; היינריך, רוזן נסאו-זיגן קיבל את רוזנות נסאו-זיגן, יוהאן, רוזן נסאו-דילנבורג קיבל את רוזנות נסאו-דילנבורג, ואילו אמיך הראשון, רוזן נסאו-הדמר שקיבלתי את רוזנות נסאו-הדמר. אחרי מותו של יוהאן, עברה נסאו-דילנבורג לאחיו היינריך. בשנת 1343 מת היינריך, ונחלותיו חולקו בין בניו, אוטו השני, רוזן נסאו-זיגן והיינריך הראשון, רוזן נסאו-בילשטיין. בשנת 1416 מת יוהאן הראשון, רוזן נסאו-דילנבורג, וארבעת בניו, אדולף, יוהאן השני, אנגלברט הראשון ויוהאן השלישי שלטו ברוזנות במשותף.
בשנת 1515 בעקבות נישואיו של היינריך השלישי, רוזן נסאו-ברדה עם קלודיה משאלון, שהגיעה מדוכסות בורגונדי הצרפתית. בנם, רנה משאלון, היה היורש של נסיכות אורנז' שבצרפת, ובעקבות כך אימץ את שם המשפחה "אורנז'-נסאו". בן דודו ויורש העצר שלו, וילם מנסאו-דילנבורג ארגן את המרד ההולנדי נגד הספרדים, שהוביל להקמת הרפובליקה ההולנדית. חלק מחברי השושלת מילאו תפקידים במלחמה, ולאחר מכן בממשלה שהוקמה. במשך רוב שנות קיומה של השושלת נשאו שליטי בית אוראניה-נסאו בתואר סטאדהאודר של רוב (או כל) שבע הארצות בפדרציה של ארצות השפלה והיו השליטים בפועל. תומכיהם כונו "אורנז'יסטים" והצבע הכתום הפך בסופו של דבר לצבע המייצג של הולנד.
בשלהי המאה ה-17 התפרסם וילם השלישי, נסיך אורנז', כמחולל המהפכה המהוללת. הוא מת ללא יורשים ישירים בשנת 1702, והתואר של נסיכי אוראניה-נסאו עבר ליוהאן וילם פריסו, נסיך נסאו-דיאץ, אולם נסיכות אורנז' נשללה מבית נסאו במהלך המהפכה הצרפתית, וסופחה בסופו של דבר לצרפת.
סמל האצולה של בית נסאו
חטיבת האימאם חוסיין

| --- | --- |
למעלה כתוב: "דיוויזיית האימאם חוסיין". למטה ימין: "לַבַּ֫יְיכַּ (לפקודתְךָ) יא חוסיין". למטה שמאל: "לַבַּ֫יְיכִּי (לפקודתֵךְ) יא זינב" (סיסמה שיעית ידועה)למעלה כתוב: "דיוויזיית האימאם חוסיין". למטה ימין: "לַבַּ֫יְיכַּ (לפקודתְךָ) יא חוסיין". למטה שמאל: "לַבַּ֫יְיכִּי (לפקודתֵךְ) יא זינב" (סיסמה שיעית ידועה)
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־9 שנים)
 אידאולוגיה:  שיעה טרור
 קבוצות אתניות:  שיעה
 מנהיגים:  מאהר עג'יב ג'זה (ג'ט'ה) (2013)  ד'ו אל-פקאר חנאווי (יוני 2015 – אוקטובר 2024)
 מפקד נוכחי:  ד'ו אל-פקאר חנאווי ✘
 מטה:  סוריה
 אזורי פעילות:  סוריה סוריה  עיראק עיראק  לבנון לבנון
 חברים:  כ-6,000
 חלק מ:  ציר ההתנגדות
 בעלי ברית:  איראן איראן חות'ים חות'ים חזבאללה חזבאללה חמאס חמאס
 מתנגדים:  ארצות הברית ארצות הברית ישראל ישראל הצבא הסורי החופשי הצבא הסורי החופשי
 
חטיבת האימאם חוסיין (בערבית: لواء الإمام الحسين) היא אחת המיליציות הגדולות שהוקמו על ידי כוח קודס של משמרות המהפכה האסלאמית, בפיקודו של קאסם סולימאני, כדי לקדם את המטרות הצבאיות של המשטר האיראני נגד אויביהם בסוריה, לבנון וישראל. החטיבה ממורכבת מלוחמים ממוצאים שונים במזרח התיכון, אך רובם הם שיעים מסוריה, עיראק ולבנון.
שם

החטיבה נקראת על שם חוסיין בן עלי שהיה בנם הצעיר של עלי בן אבי טאלב (הח'ליף הרביעי באסלאם) ופאטמה, בתו של מוחמד והוא נחשב כמייסד השיעה.
היסטוריה

החטיבה הוקמה בשנת 2016 על ידי מפקד כוח קודס לשעבר של משמרות המהפכה האסלאמית האיראנית, קאסם סולימאני במטרה להילחם בסוריה נגד דאעש ולחזק את אחיזת המשטר של בשאר אל-אסד ברחבי סוריה.
החטיבה החלה את פעילותה באזורי חומס וחלב ובהמשך עברה להילחם גם באזורים אחרים, ברחבי סוריה בהתאם להנחיות שקיבלה מאיראן, כגון:
בצפון סוריה: באזור אידליב.
באזור דמשק: באזורי ע'וטה, אל-מליחה (المليحة), נהר ברדא.
בדרום המדינה: באזורי הגולן הסורי, דרעא, ירמוך, אל-חג'ר אל-אסווד (الحجر الأسود).
במרץ 2018 נפגש קאסם סולימאני עם  בכיר חזבאללה מוחמד ג'עפר קסיר המכונה חאג' פאדי ותיאם איתו שהחטיבה תסופח לצבא סוריה והיא תמשיך להיות ממומנת על ידי המשטר האיראני.
יש המכנים את החטיבה "חזבאללה הסורי", או "חזבאללה – 2".
ציוני דרך בולטים

ינואר 2019 – מתקפת טילים באתר סקי בחרמון הישראלי (המתקפה יוחסה לכוח קודס, אך בפועל בוצעה על ידי חטיבת האימאם חוסיין)
אוגוסט 2019 – הפעלת מל"טים לכיוון רמת הגולן.
אוקטובר 2021 – מתקפת טילים על מתקנים צבאיים אמריקאים ליד א-תנף.
מרץ 2023 – התקפות טילים על בסיסי ארצות הברית בשדות הנפט שבאזור דיר א-זור.
ספטמבר 2023 – השב"כ הישראלי החל בחקירת פעולות הברחת נשק של החטיבה לארגונים חמושים פלסטינים ביהודה ושומרון, דרך סוריה והגבול הירדני.
אוקטובר 2023 – לוחמי החטיבה נפרסו מחדש. חלק בסוריה – מול רמת הגולן וחלק בדרום לבנון מול הגליל, כדי לסייע לחזבאללה בתקיפת ישראל, במהלך המלחמה עם חמאס.
נובמבר 2023 – התפוצצות מל"ט בבית ספר באילת.
2 במרץ 2024 – צה"ל חיסל חוליה של החטיבה, שפעלה בדרום לבנון ליד א-נאקורה.
1 באוקטובר 2024 – צה"ל חיסל את מפקד החטיבה, ד'ו אל-פקאר חנאווי.
לוחמים

לטענת החטיבה, היא מונה כ-6,000 לוחמים. רובם סורים ועיראקים, אך יש לוחמים גם מלבנון, אפגניסטן, פקיסטן, תימן, סודאן, ניגריה.
אפשר לחלק את הלוחמים לשתי קבוצות עיקריות:
כ-5,000 לוחמי חיל רגלים מאומנים שפועלים בעיקר בתדמור, בשטחים בין חלב לחומס, אבו כאמל ומשולש תנף ובגבול הטורקי. אלו נלחמים לצידו של צבא אסד ונגד כיסי ההתנגדות.
כ-1,000 לוחמים, בעיקר ממוצא לבנוני, שמתפעלים נשק אסטרטגי נגד ישראל: כלי טיס לא מאוישים, טילי קרקע-קרקע וטילי קרקע-אוויר תוצרת איראן.
רוב המפקדים הם סורים, או לבנונים.
מפקדים

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא זולפיקר חנאווי – חוסל.
בראש החטיבה עומד ד'ו אל-פקאר חנאווי (ذو الفقار حناوي, מכונה ד'ו אלפקאר) אזרח לבנוני, איש חזבאללה שהתמחה בחבלה. העיתון א-שרק אל-אווסט ציטט גורם באגף המודיעין הישראלי שתיאר אותו כ"מנהיג מאוד טקטי, מנהיג מוכשר, ואהוב על חייליו... אכפת לו מהם (והוא דואג) שכל אחד מהם יקבל את משכורתו בתאריך הנקוב מדי חודש... הוא תואר כראש התמנון, כי הוא פועל מסביב לשעון לפיתוח היכולות של כוחותיו וכן לבצע פעולות נועזות נגד כוחות אמריקאים, נגד ארגוני טרור, נגד ישראל ונגד כוחות האופוזיציה בסוריה... ויש לו גם צוותי ייצור של כלי נשק רבים", והוא אף מתואר כיורש פוטנציאלי של קאסם סולימאני.
חימוש

החטיבה מצוידת ככל כוח חי"ר ובנוסף מקבלת ממשמרות המהפכה, כלי נשק מיוחדים לצורך מילוי משימותיה, כמו: טילי קרקע-קרקע וכלי טיס בלתי מאוישים. איראן שולחת את הנשק המתקדם בטיסות אזרחיות לנמל התעופה של דמשק ובאמצעות ספינות משא לנמל לטקיה.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  عبدالله الحايك, لمحة عامة: "لواء الامام الحسين", Washington Institute, 7 בנובמבר 2023
1 2  الكشف عن تفاصيل جديدة حول دور "لواء الإمام الحسين" أهم ذراع تنفيذية لنظام إيران في سوريا, إيران إنترناشيونال, ‏2024-03-04 (בערבית)
1 2 3  Asharq Alawsat, الاستخبارات الإسرائيلية تحذّر قائد «لواء الإمام الحسين» في سوريا, 19 ספטמבר 2023
1 2 3  אמיר בוחבוט‏, האויב החדש והמסתורי במערכה: זה הארגון ששלח את כלי הטיס שהתפוצץ באילת?, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2023
↑  יואב זיתון, ליאור בן ארי, צה"ל: חיסלנו בלבנון חוליה במיליציה שנלחמת לצד חיזבאללה | תיעוד התקיפה, באתר ynet, 2 במרץ 2024
↑  إسرائيل تلاحقه في لبنان.. من هو لواء الإمام الحسين؟, Lebanon24 (בערבית)
↑  צה"ל מאשר: חוסל מחבל שקידם טרור מסוריה, לבנון ועיראק, באתר ערוץ 7, 1 באוקטובר 2024
↑  אמיר בוחבוט‏, המערכה הבאה מצפון: זהו צבא הצללים האיראני בסוריה - וואלה חדשות, באתר וואלה, 16 בספטמבר 2023
אימוליישן

| --- | --- |

אימוליישן בהופעה בשנת 2008
 מקום הקמה:  יונקרס 
 מוקד פעילות:  יונקרס, ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1986
 סוגה:  דת' מטאל
 חברת תקליטים:  Metal Blade Roadrunner Records Nuclear Blast
 http://www.everlastingfire.com
 חברים
 רוס דולן סטיב שאלאטי ביל טיילור רוברט ויגנה
 חברים לשעבר
 אלכס הרננדז קרייג סמילווסקי ניל בובאק
 
אימוליישן (מאנגלית: Immolation) היא להקת דת' מטאל אמריקאית מניו יורק שבארצות הברית, ואחת הלהקות המובילות את התחום כיום.
היסטוריה

הלהקה נוסדה במאי של שנת 1986 על ידי הבסיסט והסולן אנדראו סאקוויץ והמתופף דייב ווילקינסון תחת השם "ריגור מורטיס". לאחר שהקליטו את הדמו Warriors of Doom, הלהקה שינתה את שמה ל"אימוליישן" באפריל של שנת 1988. הלהקה חתמה על חוזה חברת התקליטים Roadrunner Records והוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה Dawn of Possession. אימוליישן נזרקה מחברת התקליטים לאחר שזו פיטרה את הרוב המוחלט של להקות הדת' מטאל שאתם עבדה, אך חתמה על חוזה עם Metal Blade.
זמן קצר לאחר מכן, הוציאה את האלבומים Here in After,‏ Failures for Gods וClose to a World Below, אלבום שנחשב לקלאסיקת דת' מטאל מודרנית. שלושת האלבומים הבאים בתור של הלהקה, Unholy Cult,‏ Harnessing Ruin וShadows in the Light יצאו לאור דרך חברת התקליטים הצרפתית Listenable Records. מאז הוציאה הלהקה שני אלבומים נוספים: Majesty and Decay וKingdom of Conspiracy, שניהם דרך Nuclear Blast.
דיסקוגרפיה

(1991) Dawn of Possession
(1996) Here in After
(1999) Failures for Gods
(2000) Close to a World Below
(2002) Unholy Cult
(2005) Harnessing Ruin
(2007) Shadows in the Light
(2010) Majesty and Decay
(2013) Kingdom of Conspiracy
(2017) Atonement
(2022) Acts of God
חברי הלהקה

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה .
הרכב נוכחי
רוס דולן - שירה, גיטרה בס
רוברט ויגנה - גיטרה
ביל טיילור - גיטרה
סטיב שאלאטי - תופים
הערות שוליים

↑  הביוגרפיה של אימוליישן באתר Musicmight
↑  האלבום באתר Allmusic
↑  האלבום באתר Sputnikmusic
↑  האלבום באתר Amazon
↑  האלבום באתר Allmusic
↑  האלבום באתר Sputnikmusic
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14252626x (data)  GND: 10312653-3  ISNI: 0000 0000 9048 4328  LCCN: no98017330  MusicBrainz: c373c7f0-fddf-4c04-a327-19dd83590753  NKC: xx0158617  SUDOC: 16190517X  VIAF: 132144256   WorldCat (עם VIAF): 132144256 
הגיטריסט ביל טיילור
שדמית מזרחית

| שדמית מזרחית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: חופמאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: שדמתיים
סוג:: שדמית
מין:: שדמית מזרחית
שם מדעי
 Glareola maldivarum ‏פורסטר, 1795
תחום תפוצה


שַׁדְמִית מזרחית (שם מדעי: Glareola maldivarum) הוא מין של עוף ממשפחת השדמתיים.
פירוש השם המדעי: "שוכנת על מצע חצץ במלדיביים". Glarea - חצץ.
תיאור

מידות: אורך גוף 23-27 ס"מ. מוטת כנפיים  58-64 ס"מ.
שדמית זו דומה מאוד לשדמית אדומת-כנף, אך יש כמה מאפיינים, גם אם קשים לאבחנה, המבדילים אותה מאדומת הכנף: מבנה גופה גוץ יותר, בשל זנבה הקצר, שיש לו מזלג רדוד יותר משאר השדמיות; תחתית הכנף חלודית כמו אצל שדמית אדומת-כנף, אבל אין לה שפת זרימה לבנה ובולטת. רק במבט מקרוב ניתן לראות שפת זרימה בהירה ודקה מאוד; גשר העין כהה יותר, ולבסיס המקור יש גוון אדום מצומצם יותר; צורת הנחיר: במבט מקרוב ניתן להבחין שצורתו היא עגולה או אליפטית. זאת בשונה משתי השדמיות האחרות הנצפות בישראל - אדומת כנף ושחורת כנף - שיש להן נחיר בצורת חריץ מוארך.
השדמית המזרחית נפוצה באסיה מחבל קשמיר ועד סין. בישראל היא נצפתה פעם אחת בלבד בשפכי באר-שבע ב-1999.
הערות שוליים

↑  שדמית מזרחית באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  אייל שוחט, זה היה לפני 20 שנה..., באתר הצפרות הישראלי
ערך זה הוא קצרמרבנושא עופות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
High-Speed Downlink Packet Access

HSDPA‏ (High-Speed Downlink Packet Access) היא טכנולוגיה לתקשורת סלולרית שמרכזה תקשורת נתונים. טכנולוגיה זו נחשבת כאחת מממשיכות הדרך של ה-UMTS (דור 3) ויחד עם HSUPA ו-CDMA2000 נחשבות לדור 3.5.
הטכנולוגיה מסוגלת להגיע רשמית לקצב נתונים מרבי של 14.4Mbps, אם כי בפועל המהירות היא לכל היותר 3.6Mbps. החברה הראשונה שהקימה פריסת HSDPA היא חברת סינגולר בארצות הברית. לשם השוואה רשת ה-UMTS מגיעה רשמית למהירות 384Kbps בזמן שהמהירות האמיתית נמוכה בהרבה.
התפתחות הטכנולוגיה

תכנון רשתות הדור השלישי בעולם החלו בדצמבר 1999 במסמכי הבנות שממשיכים לעדכן שני הגופים האחראים לפעילות התקינה של הטכנולוגיה, 3GP היה אחראי על המעבר מרשתות GSM לרשתות WCDMA, ו-3GPP היה האחראי על המעבר מרשתות CDMA אל EV-DO ו-EV-DV.
טכנולוגיית ה-HSDPA משפיעה בעיקר על לקוחות המשתמשים בתקשורת נתונים סלולרית, ומאפשרת גלישה במהירות גבוהה יותר מבעבר, שיכולה אף להשתוות ולעלות על מהירות החיבור הביתי. החיסרון הוא הקצב המעשי שניתן לקבל בטכנולוגיה זו, והוא נמוך יותר מהקצב המרבי המוצהר. כמו כן, חברות תקשורת רבות גובות תשלום בהתאם לנפח הגלישה החודשי.
טכנולוגיות מתחרות

מול טכנולוגיית ה-HSDPA מתחרות מספר טכנולוגיות כשהראשונה ביניהם היא WiMAX, שמציעה קצב העברת נתונים גבוה יותר, אולם עדיין אינה נפוצה בטלפונים סלולריים. טכנולוגיית ה-WiMAX דומה יותר ל-WI-FI מאשר לטכנולוגיות הסלולריות. לרשת ה-WiMAX יש חיסרון נוסף מכיוון שהיא דורשת הקמת תשתית חדשה לרשת בניגוד לרשת ה-HSDPA שדורשת עדכון תוכנה בלבד.
HSDPA בישראל

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לחברת פרטנר בישראל רשת HSDPA בפריסה ארצית. ב-1 בינואר 2007 השלימה חברת סלקום את הכנת התשתית בפריסה ארצית של 85% והשיקה שני מכשירים תומכים HSDPA, מוטורולה v6 ומחשב כף יד משולב סלולר - Jasjam, בניגוד לציפיות למהירות גבוהה יותר. מסלקום נאמר שהמכשירים מגיעים רק ל-1.4Mbps. כמו כן עלות הגלישה התייקרה משמעותית ונוספו הגבלות על כמות הגלישה.
נכון למאי 2010 גם פלאפון משתמשת בפרוטוקול.
בסוף שנת 2011 חברת פלאפון שדרגה את תמיכה העברת הנתונים שלה מ-21Mbps ל-42Mbps, ונכון לזמן כתיבת שורות אלו (שנת 2014), כל הרשתות בעלות התשתית תומכות במהירות מקסימלית של 42Mbps.
ראו גם

High-Speed Packet Access
מריה ואפוסטולוס ווליוטיס

|  מידע חסיד אומות העולם |
| --- | --- |
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (10 במרץ 2015) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  מריה ואפוסטולוס ווליוטיס
 
מריה ואפוסטולוס ווליוטיס (ביוונית: Maria Voliotis; Apostolos Voliotis) הם בני זוג שהוכרו כחסידי אומות עולם על ידי יד ושם, בשל סיכון חייהם להצלת יהודים ללא תמורה כספית. הזוג התגורר בכפר לחוניה, באזור הרי הפיליון והעיר וולוס ביוון.