stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרנטול
ההר > הפסגה

צלב עץ הוקם על הפסגה, ברזל בבעלות פרטית, בשנות החמישים על ידי הקהילה המקומית. בשנת 1976 הוחלף על ידי צלב פלדה בגובה 5 מטר. בשנת 2014 הופל הצלב על ידי אלמונים במחאה כנגד הכנסייה הקתולית,, אך הוא הוקם מחדש זמן קצר לאחר מכן.
בגלל הסכנות הנובעות מתלילות הפנים הצפוניות-
מזרחיות והמזרחיות של ההר, מתנדבי הצלה ("KMR") סימנו סימני אזהרה על הפסגה, ובמיוחד מעל גזרת רכס Howling (הרכס בין צפון-מזרח לפנים בכיוון מזרח), אשר החלק הראשוני שלהם יכול להיות מטעה לירידה במורד הגבעה.
בעלות

המטפס והסופר ג'ים ראיין ציין בספרו משנת 2006, "Carrauntoohil and MacGillycuddy’s Reeks", כי בפועל, ההר ומרבית גלן הגה, נמצאים בבעלות פרטית. ההחזקה נמצאת בבעלות ארבע משפחות: דונל דונה, ג'ון אושאה, ג'ון ב. דונה וג'יימס סאליבן. סבם וסבתם קנו את האדמה מנציבות המקרקעין האירית, "שילמו סכום של אחת עשרה שילינג ושני סנטים (70 סנט במונחי כסף של היום), פעמיים בשנה במשך עשרות שנים רבות." ספרו של ראיין שיבח את הבעלים על כך שהם סיפקו גישה לאורך השנים, למרות הפגיעה בחוות שלהם.
דו"ח בחסות המדינה על הגישה לרכס מדצמבר 2013 תחת הכותרת MacGillycuddy Reeks Mountain Access Development Assessment (הערכת פיתוח הרים לגישה, המכונה גם פרויקט Access Access, או MAP), מיפה את הרשת המורכבת של זכויות הקניין על הקרע. שלא כמו רכסי הרים רבים אחרים, רכסים אלה אינם חלק מפארק לאומי או מבנה אמון, והם למעשה בבעלות פרטית לחלוטין.
ראו גם

בן נוויס
אירלנד
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Ryan, Jim, 1946-, Carrauntoohil & MacGillycuddy's Reeks : a walking guide to Ireland's highest mountains, Cork [Ireland]: Collins Press, 2006, ISBN 978-1-84889-915-5
1 2 3  W. Maziere Brady, The MacGillycuddy Family, Kerry Archaeological Magazine 3, 1915, עמ' 176 doi: 10.2307/30059739
1 2 3  Ireland's mountain summits : a guide to the Vandeleur-Lynams & the Arderins, Cork: Collins, 2013, ISBN 978-1-84889-164-7
1 2  Xin-Ming Zhuang, Yi Liu, Heavenly Lake, Spine 39, 2014-10, עמ' i doi: 10.1097/01.brs.0000455772.66887.94
1 2 3  Bijan N Riley, Irish Hills Natural Reserve Conservation Plan Update
↑  {{{מחבר}}}, NETWATCH: Botany's Wayback Machine, Science 316, 2007-06-15, עמ' 1547d–1547d doi: 10.1126/science.316.5831.1547d
↑  United Kingdom - Scotland: Scottish Law Commission, dx.doi.org, ‏1992-01-01
↑  Christine Kinealy, Frederick Douglass and Ireland, 2018-06-25 doi: 10.4324/9781351211109
1 2  Thomas B. McCord, Jennifer E.C. Scully, The composition of Vesta from the Dawn mission, Icarus 259, 2015-10, עמ' 1–9 doi: 10.1016/j.icarus.2015.03.022
↑  D. Sampson, Excitation and ionization of highly charged ions by electron impact. Progress report, December 15, 1976--December 15, 1977. [Cross sections], 1977-12-01
↑  Basiro Davey, Do-not-resuscitate decisions: Too many, too few, too late?, Mortality 6, 2001-11, עמ' 247–264 doi: 10.1080/13576270120082925
↑  {{{מחבר}}}, Warning Signs, Business Ethics: The Magazine of Corporate Responsibility 15, 2001, עמ' 7–7 doi: 10.5840/bemag20011514
↑  John Doona, Secondary Drama: A Creative Source Book, 2013-09-23 doi: 10.4324/9781315884639
↑  Charlie Zammit, Landowners and conservation markets: Social benefits from two Australian government programs, Land Use Policy 31, 2013-03, עמ' 11–16 doi: 10.1016/j.landusepol.2012.01.011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551917105171  VIAF: 315164007   WorldCat (עם VIAF): 315164007 
פסגת ההר עם מעט שלג
מטיילים שהעפילו לפסגת ההר סמוך לצלב הניצב בראשו.
רב אחא בר אביי

רב אחא בר אביי היה אמורא שחי בדור השישי לאמוראי בבל.
הוא דן בהלכה עם רבינא. הרב אהרן היימן טוען, שרב אחא לא היה בנו של אַבַּיֵּי האמורא מהדור הרביעי, מכיוון שהוא מזכיר את שמו כ"אביי", ולא התייחס אליו כאביו.
רב אחא בר אבא

רב אחא בר אבא היה אמורא שמוזכר מספר פעמים בגמרא.
זיהויו

רב אחא בר אבא מוזכר מספר פעמים בגמרא, אולם מספר גמרות סותרות אחת את השנייה לגבי התקופה בה חי. בגמרא בקידושין כתוב שהיה חתנו של רב חסדא, בשבת כתוב שאמר דברים בשמו של רבי יוחנן, בעבודה זרה אמר דברים משמו של רב המנונא, בזבחים הקשה לרבא, ומכאן שהיה בן דורו של רבא, במנחות הקשה לרב אשי, ומכאן שהיה בן דורו, במנחות הקשה לרבה, בחולין כתוב שישב לפני רב הונא, ובכתובות הקשה על דברי ריש לקיש.
השערת הרב אהרן הימן בספר תולדות תנאים ואמוראים היא שלא היה אמורא בשם זה, וכל הזכרותיו בתלמוד הן טעויות, ומבאר שבסתירה במסכת שבת הרא"ש כותב שצריך לכתוב על רבי חייא בר אבא, בקידושין צריך לכתוב על רב חנן בר רבא, וכן מתקן חלק רב מהזכרותיו בתלמוד.
הערות שוליים

1 2  תלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף פ"א, עמוד ב'
1 2  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קי"ג, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף י"ט, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף ד', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ה', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף פ"ד, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף מ"ט, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף מ"ד, עמוד ב'
↑  תולדות תנאים ואמוראים א- רב אחא בר אבא
קרל פון מיפלינג

| --- | --- |

קרל פון מיפלינג
 לידה:  12 ביוני 1775 האלה, נסיכות הבוחר מסקסוניה, האימפריה הרומית הקדושה האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  16 בינואר 1851 (בגיל 75) ארפורט, ממלכת פרוסיה ממלכת פרוסיה (1803-1892)
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 השתייכות:   הצבא הפרוסי
 תקופת הפעילות:  1790–1847 (כ־57 שנים)
 דרגה:  גנרל-פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 ראש המטה הכללי מפקד הקורפוס ה-7
 פעולות ומבצעים
 המלחמות הנפוליאוניות
 עיטורים
 מפקד במסדר הצבאי של וילם (22 במרץ 1819)  עיטור אנדריי הקדוש  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שלישית  דרגה רביעית במסדר גאורגיוס הקדוש  אות המסדר אלכסנדר נבסקי הקדוש  אביר של כבוד  מסדר העיט השחור  אזרח כבוד של ברלין 
 
פיליפ פרידריך קרל פרדיננד פרייהר פון מיפלינג גננט וייס (בגרמנית: Philipp Friedrich Carl Ferdinand Freiherr von Müffling genannt Weiß;‏ 12 ביוני 1775 – 16 בינואר 1851) היה גנרל-פלדמרשל פרוסי אישר שימש כראש המטה הכללי הפרוסי בין השנים 1821–1829.
ביוגרפיה

מיפלינג נולד בהאלה ב-12 ביוני 1775. הוא היה בן למשפחת אצולה ותיקה. אביו, פרידריך וילהלם פון מיפלינג היה גנרל-מיור בצבא הפרוסי. ב-1790 מיפלינג התנדב לצבא האימפריה הרומית הקדושה ולחם במלחמת הקואליציה הראשונה. ב-1806 הוא התגייס לצבא הפרוסי ולחם במלחמת הקואליציה הרביעית. הוא שרת בצבא הפרוסי גם במלחמת הקואליציה השישית כקצין במטהו של הגנרל גבהרד לברכט פון בליכר. מיפלינג הוא זה שהעניק לקרב לייפציג את הכינוי המפורסם "קרב האומות" (Völkerschlacht). עם זאת, במקור הכינוי התייחס למספר הרב של הלוחמים שהיו מעורבים בקרב, ולא למספר הגדול של האומות שהשתתפו בו.
לאחר סיום המלחמה הועלה מיפלינג לדרגת גנרל-מיור ושימש כראש מטה הכוח הפרוסי בחבל הריין. במהלך מלחמת הקואליציה השביעית שימש מיפלינג כקצין קישור במפקדתו של הדוכס מוולינגטון, והיה אחראי על תיאום הפעולות של הצבא הפרוסי עם הצבא הבריטי. לאחר קרב ווטרלו, הוא צעד עם שני הצבאות עד פריז, ולאחר כיבוש העיר מונה למושל הצבאי שלה. בתפקידו זה, הוא היה אחראי על השבת נכסי תרבות שנגנבו בידי הצרפתים לידי בעליהם. ב-1818 הוא השתתף בקונגרס אאכן.
ב-1833 הוא מונה לחבר בפרלמנט המקומי של פרובינציית וסטפאליה כנציגו של הנסיך אמיל פרידריך הראשון מבנטהיים-טקלנבורג. ב-11 בינואר 1821 הוא מונה לראש המטה הכללי הפרוסי. הוא כיהן בתפקד עד 1829, נשלח לקונסטנטינופול במטרה לנסות ולהביא לסיום המלחמה העות'מאנית-רוסית. ב-1832 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-7. ב-1837 הוא עבר לשמש כמושל הצבאי של ברלין. ב-1838 הוא מונה לנשיא מועצת המדינה הפרוסית. הוא כיהן בתפקיד עד 1844. ב-1847 הוא עזב את הצבא. הוא נפטר בארפורט ב-16 בינואר 1851.
ראיון פרימורסקי

| --- | --- |
סמל ראיון פרימורסקי

 מדינה:  רוסיה רוסיה
 ראש העיר:  ניקולאי צד
 עיר אם:  סנקט פטרבורג
 תאריך ייסוד:  1936
 על שם:  אנדריי ז'דאנוב 
 שטח:  109.87 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  699,243 (2023)
 קואורדינטות:  60°01′27″N 30°08′36″E﻿ / ﻿60.024054°N 30.143223°E﻿ / 60.024054; 30.143223 
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.rprim.spb.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת פרימורסקי (ברוסית: Приморский райо́н; מילולית: "הנפה הסמוכה לים") הוא נפה בצפון העיר סנקט פטרבורג. הוקמה בשנת 1936 והיא אחת הנפות הגדולות מבחינת גודל אוכלוסייה: 549,774 איש.
חלוקה מנהלית

בתחומיה קיימים המחוזות המוניציפליים הבאים:
המחוז המוניציפלי לאחטה-אולגינו
המחוז המוניציפלי צ'ורנאיה רצ'קה
המחוז המוניציפלי הששים וחמש
המחוז המוניציפלי של נמל התעופה הצבאי
המחוז המוניציפלי אגם דולגויה
המחוז המוניציפלי יונטולובו
המחוז המוניציפלי קולומיאגי
כפר חוטם השועל (ליסי-נוס)
היסטוריה

קודם להקמתה בשטחה התקיימו יישובים בשם לאחטה, קולומיאגי ובובילסקאיה (כששני הראשונים הפכו ברבות הזמן למחוזות מוניציפליים בתחומי הנפה). בשנת 1703 היישובים הפכו לחלק מרוסיה ולפרברי העיר פטרבורג שאך הוקמה. פיוטר הגדול הציב באזור מפקדה צבאית שהשתמשה בשטח עבור גידולים חקלאיים. כך קרה שבגדה השמאלית של הנהר השחור החוצה את הנפה הוקמו בתי קיץ של מפקדי הצבא. כשבאחת מהן נהג להתארח פושקין עצמו.
בתקופת המאה ה-19 בתחומיה עברה מסילות הברזל לויבורג וססטרורצק. במאה ה-20 הוקם שדה תעופה צבאי ששיחק תפקיד משמעותי בתולדות חיל האוויר הסובייטי. בשנת 1936 שדה התעופה נסגר ובשטחו נבנו בתי מגורים.
בשנות ה-60 הנפה אופיינה בפרויקטים רבים של בנייה למגורים, פרויקט שנתמך על ידי מכון המחקר המדעי לפרויקטים של לנינגרד (ЛенНИИпроект). הבנייה ההמונית היוותה חלק מהליך התיעוש בעיר. כשהבנייה בתחומיה נמשכה עד לסוף שנות ה-80.
לאחר התפרקות ברית המועצות, בנייה רבה הוקפאה וחודשה רק באמצע שנות ה-90. בתקופת העשור הראשון של המאה ה-21 נבנו בניינים חדשים רבים.
הנפה הוקמה בשנת 1936. בשנים 1949–1989 כונתה ז'דאנוב וכלל חלקה מנפת פטרוגרד. ב-1977 לאחטה סופחה לאזור וב-1980 צורפו גם הכפרים אולגינו, קאמנקה, וכפר חוטם השועל.
במשך שנים רבות היה האזור אזור בלתי מפותח ורק בשנת 2005 בוצעו פרויקטים רבים לשיפור פני הנפה וכלכלתה. נבנו מרכזי מסחר רבים והגישה התחבורתית שופרה וגדלה ההשקעה בפיתוח התשתיות. בשנת 2015 הוקם מרכז המחקר הרפואי הלאומי על שם אלמאזוב, בית חולים ל-1500 מקומות והנחשב לבית החולים הגדול במרחב.
בנוסף, בתחומיה נבנה מתחם המכונה מרכז לאחטה (Лахта-центр), שיכלול גורד שחקים שמתוכנן להיות המגדל הגבוה ביותר ברוסיה ובאירופה. בנייתו מתוכננת להסתיים בשנת 2020 יחד עם השלמת בניית מרכזי מסחר חדשים שהשלמתם תוביל להפיכת האזור לרובע עסקים.
תחבורה

תשתית התחבורה היא אחת הפחות מפותחות בעיר. האזור סובל מפקקי תנועה רבים עקב מסילות ברזל העוברות בתחומו ויוצרות פקקים במפגשי התנועה עם הכבישים. המצב השתפר לטובה בשנת 2011 עם השלמת השלב הראשון של כביש הטבעת שנועד לפזר את התנועה ולאפשר לתושבי רובע פטרוגרד הסמוך לנסוע סביב לאזור הסמוך לים ובכך להימנע מלעבור באזור שלא לצורך.
בתחומי האזור ישנן 4 תחנות רכבת תחתית ותחנה חמישית נמצאת בבנייה.
שדרות קומנדאנטסקי, הרחוב הראשי ברובע
ראיון פטרודבורץ

| --- | --- |
סמל ראיון פטרודבורץ
בניין המועצה הרובעית
בניין המועצה הרובעית
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 ראש העיר:  דמיטרי פופוב
 בירת הנפה:  פטרגוף 
 עיר אם:  סנקט פטרבורג
 תאריך ייסוד:  1938
 שטח:  109 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  134,148 (2023)
 קואורדינטות:  59°52′33″N 29°52′21″E﻿ / ﻿59.875919444444°N 29.872469444444°E﻿ / 59.875919444444; 29.872469444444 
 אזור זמן:  UTC +3
 https://www.gov.spb.ru/gov/terr/reg_petrodv
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת פטרודבורץ (ברוסית: Петродворцовый район; מילולית: "נפת ארמונות פיוטר הגדול") הוא אזור תיירותי בעיר סנקט פטרבורג הנמצא בגדה הדרומית של המפרץ הפיני, 30 ק"מ ממרכז העיר.
בתחומה נמצאים 3 מחוזות מוניציפליים:
העיר לומונוסוב (43,002 תושבים)
העיר פטרהוף ומתחם הארמונות שלה (85,177 תושבים)
הכפר סטרלנה (12,773 תושבים)
היסטוריה

אזור פטרהוף הוקם כמחוז מוניציפלי ב-5 ביוני 1938. ב-27 בינואר 1944 המחוז שינה שמו לפטרודבורץ (ארמונות פיוטר הגדול). ב-12 ביוני 1950 הועברו לתחומי השיפוט של הנפה 12 כפרים והכפר וולודארסקי שהועבר לסמכות נפת קירוב בינואר 1963. באפריל 1978 העיר לומונוסוב הועברה מתחום השיפוט של מחוז לנינגרד לנפה עצמה. בשנת 1995 העיר מוזגה עם מחוז לומונוסוב בתחומי העיר ובדצמבר 2003 הועברה מחדש לאחריות נפת הארמונות.
אתרים בעלי עניין

מתחם הארמונות והגנים בפטרהוף
הארמון הגדול בפטרהוף
ארמון קונסטנטין
ארמון מנשיקוב
כלכלה ותשתיות

אורך הכבישים באזור מגיע ל-243,9 קילומטרים ופועלים 20 בתי ספר, 30 גני ילדים, 3 בתי ספר על יסודיים. בנוסף ישנם שבעה מרפאות, בית חולים אחד, 2 בתי קולנוע, 4 בתי ספר למוזיקה לילדים, בית הספר לאמנות, תשע ספריות, בית ספר לאומנויות לילדים, מרכז תרבות, מתנ"ס של העיר לומונוסוב ובנוסף שוכנים באזור פקולטות ומכונים של אוניברסיטת סנקט פטרבורג.
ביולי 2005 פטרהוף הפכה לנאוקוגרד ובתחומה נמצאים מפעלים רבים כדוגמת מפעל פטרודבורץ לשעונים, מפעל 61 לשריון, מפעל 55 למתכות, מפעל מאשריבפרום לדגים ובשר ומפעלים לייצור מקררים ומכונות כביסה. בנפה ממקום בית החולים ניקולאי, מבתי החולים הוותיקים בעיר.
גלריה

שכונת מגורים טיפוסית בפטרהוף הישנה, הרובע המאוכלס ביותר באזור הארמונות.
ארמון קונסטנטין
ארמון פטרהוף
ארמון מנשיקוב
קריית מאיר

ערך זה עוסק בשכונה בתל אביב. אם התכוונתם לשכונה בבאר שבע, ראו .
| --- | --- |

קריית מאיר הבניין הארוך (מראה פינת דובנוב-מאנה)
 מידע
 עיר:  תל אביב-יפו 
 תאריך ייסוד:  שנות ה־30 של המאה ה־20 
 מייסדים:  שלום פחטר 
 על שם:  מאיר דיזנגוף 
 קואורדינטות:  32°04′44″N 34°46′56″E﻿ / ﻿32.07888889°N 34.78225°E﻿ / 32.07888889; 34.78225
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) קריית מאיר(למפת תל אביב רגילה) קריית מאיר(למפת גוש דן רגילה) קריית מאיר(למפת גוש דן מוגדלת) קריית מאיר  he קריית מאירhe קריית מאירמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בניין יוצא דופן של קריית מאיר ברחוב אבן גבירול ונבדל מהבניינים שנבנו לצדו מאוחר יותר בהיעדר אכסדרה וחריגה מקו בניין. משמש כיום כבניין משרדים.
לוחית זיכרון למחנה קריית מאיר
קריית מאיר היא שכונה קטנה במרכז תל אביב שנבנתה בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20. השכונה כללה שנים־עשר בניינים במבנן המוקף כיום ברחובות אבן גבירול, צייטלין, דובנוב ומאנה, דרום מזרחית לכיכר רבין.
היוזמה להקמת השכונה הייתה יוזמה פרטית של שלום פחטר, עסקן עירוני שנואש מהבירוקרטיה בעיריית תל אביב. את מתאר השכונה תכננו אויגן שטולצר ויהודית סגל.
הערות שוליים

↑  מפעל שיכון עצמי של קופת עם בתל אביב, דבר, 13 באפריל 1934
↑  שכונת מונטיפיורי היא מזרחית יותר מקריית מאיר וקמה עוד לפניה, ב-1922, אולם בתקופה זו לא השתייכה לעיריית תל אביב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007419338105171
רב אחא בר רב הונא

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  דור רביעי לאמוראי בבל
 השתייכות:  ישיבת פומבדיתא
 רבותיו:  רב ששת, רבה, רבא.
 בני דורו:  רבינא
 
רב אחא בר (רב) הונא היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי בבל.
בצעירותו למד תורה אצל רב ששת. לאחר פטירת רב ששת, ככל הנראה, הוא למד יחד עם רב שמואל בנו של רבה בר בר חנה ורב יצחק בריה דרב יהודה למד אצל רבה, אך הוא עמד בקשר גם עם רב יוסף ושלח אליו שאלות הלכתיות.
לאחר פטירתו של רבה, הוא עבר ללמוד אצל רבא. היחסים ביניהם היו ככל הנראה כרב ותלמיד, שכן רבא הטיל עליו מטלות יחד עם רב ספרא על אחת מהן מסופר: איפרא הורמי אמו של שאפור המלך שלחה לרבא קרבן וביקשה שיקריב אותו לאל. רבא שלח את רב ספרא ורב אחא בר הונא לבצע את המטלה, וכך ציווה אותם: קחו שני עובדי כוכבים בני אותו גיל (ליופי), וחפשו מקום שבו העלה הים שרטון כך שהקרקע תהא כזו שלא השתמש בה אדם מעולם ותהא ראויה לשמש כמזבח, והם יביאו לשם עצים שלא נשתמש בהם אדם מעולם ואינם נחשבים כ"שברי כלים", ויוציאו אש מאבנים ויקריבו את הקרבן במקום לשם שמים.
הוא שימש ככל הנראה כדיין.
במחקר

החוקר שאול שקד שחוקר את תולדות הקהילה היהודית בפרס, כותב כי במסגרת מחקרו ראה קערה עתיקה שעליה נכתב שמו של רב אחא בר הונא. ההסבר לכך הוא שבאותה תקופה, במאות הרביעית עד השישית לספירת הנוצרים, פשט המנהג בארצות בבל להחזיק בבית קערות חרס שעליהן כתובות מילים מסוימות שלפי אמונת המחזיק בהן הועילו להבריח מזיקים מהבית. על אחת מהקערות נמצא כיתוב האומר כי רב אחא בר הונא הוא שכן של המחזיק בקערה, ובכיתובת זו התכוון המחזיק בקערה להבריח את המזיקים מהבית.
קליפורד קרזון

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1907 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1 בספטמבר 1982 (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 פרסים והוקרה:  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (1980)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor 
 פרופיל ב-IMDb
 
סר קליפורד מייקל קרזון (אנגלית: Sir Clifford Michael Curzon; ‏18 במאי 1907 - 1 בספטמבר 1982) היה פסנתרן אנגלי עם שורשים יהודיים.
חייו

קליפורד מייקל זיגנברג נולד בלונדון למייקל ומרי זיגנברג, ששינו כעבור זמן קצר את שמם לקרזון.
קרזון למד באקדמיה המלכותית למוזיקה, שם זכה במדליית הזהב היוקרתית על שם מקפארן בשנת 1924, כשהיה בן 17. קרזן היה התלמיד הצעיר ביותר שהתקבל מאז ומעולם לחטיבה הבוגרת של האקדמיה. ב-1924 התמנה לאחד משבעה מרצי-משנה וב-1926 סיים את לימודיו.
הופעתו הראשונה בפומבי הייתה בקונצרט פרום ב-1923, שם ניגן את הקונצ'רטו המשולש של באך בניצוח הנרי ווד. בין 1928 ל-1930 השתלם אצל ארתור שנאבל בברלין. לאחר זאת למד אצל ונדה לנדובסקה ונדיה בולאנז'ה בפריז. הוא יצא לסיורי הופעות ברחבי אירופה וארצות הברית.
בשנת 1931 נשא קרזון לאישה את הצ'מבליסטית והפסנתרנית האמריקאית לוסיל ואלאס. לבני הזוג לא היו ילדים משלהם, אבל כשזמרת הסופרן הנודעת מריה צ'בוטארי מתה בשנת 1949 בווינה, בגיל 39, אימץ הזוג קרזון את שני בניה היתומים.
קרזון נודע במיוחד בפרשנויותיו ליצירות מוצרט ושוברט. על אף עזבון נכבד של תקליטים שהניח במותו, יחסו העוין להקלטות היה בגדר עובדה מוכרת ולא פעם אסר על הוצאת תקליטים, שלא הציגו אותו במיטבו ולא השיגו את אמות המידה הגבוהות שהציג לעצמו. בצעירותו צוין כמי שמעודד ביצועי מוזיקה מודרנית; לנוקס ברקלי הקדיש לו את הסונאטה לפסנתר שלו. בגיל מבוגר יותר נטה לדבוק ברפרטואר האוסטרי-גרמני של המאה ה-18 וה-19.
דודו של קליפורד היה אלברט קטלבי והוא תיאר את ילדותו באוזני מראיין בתוכנית של שירות השידור הבריטי:
"קליפורד הקטן היה אמור להיות במיטה, אבל לא, הוא ישב מחוץ לחדר, על מישורת המדרגות, מקשיב לנגינת    
הדוד שלי שעלתה אלי דרך בית המדרגות בבית אבי הישן, וכך קטעי המוזיקה הראשונים ששמעתי ממש היו אותן מנגינות בנות אלמוות של קטלבי."
בשנת 1980 קיבל קרזון את מדליית הזהב של אגודת הפילהרמונית המלכותית.
קליפורד קרזון נפטר ב-1 בספטמבר 1982 ונקבר לצד אשתו בחצר כנסיית סיינט פטריק בפאטרדייל, סמוך לביתם במחוז האגמים. על מצבתו חרותות מילות הפתיחה של "על המוזיקה" מאת שוברט: Du holde Kunst
("אמנות נאווה, מכולן יפית").
קאלסוי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס האטלנטי 
 קואורדינטות:  62°17′00″N 6°44′00″W﻿ / ﻿62.283333333333°N 6.7333333333333°W﻿ / 62.283333333333; -6.7333333333333
 שטח:  30.9±0.1 קילומטר רבוע
 אורך:  18 קילומטר
 רוחב:  1 קילומטר
 גובה מרבי:  Nestindar
 נתונים מדיניים
 מדינה:  איי פארו איי פארו
 אוכלוסייה:  95 (2014)
 אזור זמן:  UTC+0
 עיר ראשית:  מיקלאדאלור 
  (למפת איי פארו מוגדלת) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדורקאלסוי(למפת איי פארו רגילה) טורסהאבן קלאקסוויק סאנדורקאלסוי
 
קאלסוי (בפרואזית: Kalsoy) הוא אי בצפון-מזרח איי פארו, בין האיים איסטורוי וקונוי.
גאוגרפיה

בשל צורתו הצרה והארוכה של האי ובשל מנהרות הכבישים שנחצבו בו הוא מכונה "החליל". באי 13 פסגות, שהגבוהות בהן הן ההרים נסטינדאר (787 מטרים) ובוטנסטינדור (743 מטרים).
גאוגרפיה > יישובים

באי ארבעה יישובים - כולם ממוקמים בחופו המזרחי (מאחר שהחוף המערבי של האי הוא צוק תלול): הוסאר (Húsar), מיקלאדאלור (Mikladalur), סיראדאלור (Syðradalur) וטרולאנס (Trøllanes). העיירות מחוברות באמצעות מנהרות שאורכן מגיע לעיתים ל-2 ק"מ.
גאוגרפיה > קאלסוי בספרות העברית

עלילת ספרו של העיתונאי עמרי גלפרין, 'האי בקצה האוקיינוס', מתרחשת ברובה באי קאלסוי, ובפרט בכפר סיראדאלור, המצוי בחלקו הדרומי של האי.
הקאלסויארפיורד'ור - בין האיים קאלסוי (בשמאל) וקונוי (מימין).
קרופקאקה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  כופתאות בצק תפוחי אדמה 
 מטבח:  המטבח השוודי 
 מוצא:  שוודיה 
 מרכיבים עיקריים:  תפוח אדמה 
 
קרופאקור מסמלנד
קרופקאקה (בשוודית: Kroppkaka; ברבים "Kroppkakor") היא כיסוני תפוחי אדמה שוודיות מסורתיות מבושלות שממולאת לרוב בבצל ובשר.
מאפיינים

מרכיבים עיקריים במאכל הם תפוחי אדמה, קמח חיטה, בצל, מלח ובשר טחון של חזיר או אחר. הם דומים מאוד לראספבול הנורווגי, הצפליני הליטאי והכופתאות תפוחי אדמה הגרמני. ודי דומה לפאלט השוודי.
קרופקאקור מוגשים עם גם כקינוח עם חמאה (מותכת), ריבת חמוציות אדומות או קצפת. ישנן כמה וריאציות אזוריות של המתכון עם פרופורציות שונות של תפוחי אדמה מבושלים וטריים. תבלינים מופיעים בהרבה מן הווריאציות. קרופקאקור נאכלים בעיקר במחוזות של דרום שוודיה של אלנד, סמולנד, גוטלנד ובלקיניה.
גרסאות אחרות

המנה שונה מאוד בין האזורים. בבלקיניה, הקרופקאקור נקראים "קרופקאקור אפור" והם עשויים כמעט רק מתפוחי אדמה לא מבושלים ומעט תפוחי אדמה מבושלים. באלנד, קרופקאקור עשויים בעיקר מתפוחי אדמה גולמיים וכמות קטנה של תפוח אדמה מבושלים. בסמולנד, קרופקאקור עשויים בעיקר מתפוחי אדמה מבושלים וכמות קטנה של תפוחי אדמה לא מבושלים, ובגוטלנד, קרופקאקור עשויים מתפוחי אדמה מבושלים בלבד.
בבלקיניה ובאלנד יש קרופקאקור עם מילויים שונים כמו צלופח ועופות ים שנאכלו באופן היסטורי בעיקר על ידי עניים. עם זאת, המילוי הנפוץ ביותר הוא בשר חזיר.
קרופקאקור מגיע מהאזור הדרום מזרחי של שוודיה, אבל בצפון שוודיה, יש מאכל דומה שנקרא פאלט. פטלט עשוי בצורה דומה, אך המרכיבים מעט שונים והוא עשוי מתפוחי אדמה לא מבושלים בלבד, כמו כן הוא שונה באיזה קמח ואיזה תפוחי אדמה משתמשים, מה שמבדיל בטעם מקרופאקור.
מנות דומות

פאלט
כופתאות תפוחי אדמה
ראספבול - כופתאות תפוחי אדמה נורווגיות
כופתה - כופתאות תפוחי אדמה שנמצאות בדרך כלל במטבח מרכז אירופה ומזרח אירופה .
פוטן ראפה - כופתאות תפוחי אדמה מבושל אקדיאני
הערות שוליים

↑  "Kroppkakor". sweden.se. נבדק ב-1 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, September 2023)
↑  "Kroppkaka | Traditional Dumplings From Öland Island | TasteAtlas". www.tasteatlas.com. נבדק ב-2023-08-13.
קרל פון פריטוויץ

| --- | --- |

גנרל קרל פון פריטוויץ
 לידה:  16 באוקטובר 1790 גוט קאריש, ממלכת פרוסיה פרוסיה
 פטירה:  8 ביוני 1871 (בגיל 80) גרליץ, האימפריה הגרמנית האימפריה הגרמנית
 מדינה:  ממלכת פרוסיה 
 צאצאים:  Karl von Prittwitz und Gaffron 
 השתייכות:  פרוסיה הצבא הפרוסי
 תקופת הפעילות:  1870–1917 (כ־47 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד דיוויזיית המשמר ה-1   מפקד קורפוס המשמר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת פרוסיה צרפת   מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מסדר העיט האדום עם עלי אלון, חרבות ויהלומים
 
קרל פון פריטוויץ (בגרמנית Karl von Prittwitz;‏ 16 באוקטובר 1790, גוט קאריש, ממלכת פרוסיה – 8 ביוני 1871, גרליץ, הקיסרות הגרמנית) היה גנרל גרמני, שמילא תפקיד מרכזי בדיכוי מהפכת 1848 בברלין.
ביוגרפיה

פון פריטוויץ נולד ב-16 באוקטובר 1790 לאביו קרל יוליוס וילהלם פון פריטוויץ שהשתייך למשפחת אצולה משלזיה, ולאשתו וילהלמינה ארנסטינה לואיזה בתו של גנרל מיור לודוויג ארנסט פון ווס, בגוט קאריש שהשתייכה לממלכת פרוסיה. בשנת 1803 התגייס פון פריטוויץ לצבא הפרוסי והצטרף לרגימנט הרגלים הישן ה-24, ולחם בשורותיו בקרב ינה-אאורשטדט. בשנת 1810 הצטרף לרגימנט הרגלים הישן ה-2, שהפך בשנת 1811 לרגימנט הרגלים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1), ולחם עמו במהלך הפלישה לרוסיה, ולאחר מכן לחם עמו במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית השישית לשחרור גרמניה.
בשנת 1818 מונה פון פריטוויץ לשלישו של וילהלם, נסיך פרוסיה, ובשנת 1929 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט המשמר ה-1. בשנת 1835 מונה למפקד חטיבת המשמר ה-1, ובשנת 1836 הועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1838 מונה למושל העיר פוטסדאם, בשנת 1843 מונה למפקד דיוויזיית המשמר ה-1, ובשנת 1844 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1848 דיכא פון פריטוויץ את מהפכת 1848 בברלין, ולאחר מכן מונה למפקד קורפוס המשמר. בשנת 1849 מונה למפקד כוחות הקונפדרציה הגרמנית, ולחם עימם במלחמת שלזוויג הראשונה.
בשנת 1852 הועלה פון פריטוויץ לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובשנת 1853 קיבל את מסדר העיט האדום עם עלי אלון, חרבות ויהלומים.
פון פריטוויץ נפטר בגרליץ ב-8 ביוני 1871 והוא בן 81 שנים.
ראו גם

אביב העמים
מלחמת שלזוויג הראשונה
קליפורד הסבנדס

סר קליפורד הסבנדס (באנגלית: Clifford Husbands;‏ 5 באוגוסט 1926 - 11 באוקטובר 2017) היה המושל הכללי של ברבדוס מ-1 ביוני 1996 ועד ל-31 באוקטובר 2011.
ביוגרפיה

הסבנדס נולד בסנט אנדרו שבצפון המדינה. בין 1931 ל-1936 הוא למד בבית הספר היסודי לנערים שלה, ואת חינוכו התיכוני והעל-תיכוני בבית הספר פארי ובמכללת האריסון בין 1936 ל-1946. לאחר שסיים את לימודיו בהאריסון הוא לימד בפארי במשך שלוש שנים, ולאחר מכן היגר ללונדון והתקבל למידל טמפל לצורך לימודי משפטים. הוא הוסמך כעורך דין המופיע בבית משפט, והתקבל ללשכת עורכי הדין המקומית ב-1952.
באותה שנה חזר לברבדוס, והחל לעבוד בלשכת עורכי הדין המקומית. הוא עבד כעורך דין פרטי עד 1954, ומאותה שנה ועד 1960 התמנה למספר תפקידים משפטיים רשמיים בגרנדה, אנטיגואה, מונטסראט, סנט קיטס ונוויס ואנגווילה. ב-1960 חזר לברבדוס ומונה לעוזר התובע הכללי. הוא התמנה לתפקיד התובע הכללי ב-1967, וכעבור שנה ליועץ המלכה. הסבנדס התמנה לשופט בבית המשפט העליון של ברבדוס ב-1976, וב-1991 מונה לבית המשפט לערעורים, בו כיהן עד 1996. במספר הזדמנויות הוא כיהן גם כנשיא בית המשפט.
כהכרה על שירותו המשפטי הארוך לברבדוס הוא קיבל אותות מטעם מסדר ברבדוס ב-1986, ב-1989 וב-1995.
היה נשוי לרובי פאריס עד למותה ביולי 2009.
נפטר ב-11 באוקטובר 2017, בגיל 91.
הערות שוליים

↑  חברות במסדר ברבדוס היא תואר המוענק על ידי מושל המדינה. המסדר עצמו הוקם בהוראת אליזבת השנייה ביולי 1980.