stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וויבס אודיאו
הערות שוליים

↑  אפרת נוימן, הפוטושופ של המוסיקה, באתר הארץ, 20 בינואר 2011
↑  על פי נסח החברה ברשם החברות
1 2 3  אפרת נוימן, מי דואג שליידי גאגא לא תזייף? חברת וייבס מתל אביב, באתר TheMarker‏, 22 בינואר 2011
↑  Sean Michaels, Death Magnetic 'loudness war' rages on, The Guardian, ‏1 Oct 2008
↑  אלה יעקבי-בשן, ‏חברת KS וייבס הישראלית חתמה על הסכם עם סמסונג, באתר גלובס, 30 ביולי 2000
↑  אלה יעקבי, ‏מיקרוסופט העולמית תטמיע טכנולוגיה של ווייבס בחלונות, באתר גלובס, 28 בינואר 1999
↑  וייבס חתמה הסכם עם יונדאי לייצור שבב המשפר איכויות קול, באתר גלובס, 4 באפריל 1999
↑  "הארץ", ימאהה השקיעה כ-2 מיליון דולר בווייבס; החברה מגייסת הון לפי שווי של 86 מיליון ד', באתר TheMarker‏, 21 באוגוסט 2000
↑   אלירן רובין, חברת Waves Audio הישראלית מפטרת שליש מעובדיה, באתר TheMarker‏, 26 באפריל 2017
↑  Tower, VLSI Solutions, increase bass response - EDN, EDN, ‏July 24, 2006
↑  עכבר העיר, צלילי הניצחון, באתר הארץ, 13 בפברואר 2011
דרור גלוברמן, ‏הגראמי - לחברת הייטק ישראלית, באתר ‏מאקו‏, 3 בינואר 2011
↑  Matt Mullen, Waves Audio reverses its decision to adopt subscription-only model: "We are genuinely sorry for the distress it has…, MusicRadar, ‏29 במרץ 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 9335 3904
ז'וזפ ראיק

ז'וזפ ראיק אי גריגה (בקטלאנית: Josep Raich i Garriga; ‏28 באוגוסט 1913 - 25 ביולי 1988) היה כדורגלן קטלאני-ספרדי ששיחק בעמדת הקשר. את רוב הקריירה שלו בילה ראיק בברצלונה, שם שיחק במשך שתי קדנציות - הראשונה בין 1934 ל-1936 והשנייה בין 1940 ל-1945. לתקופה קצרה במהלך מלחמת האזרחים הספרדית שיחק בקבוצות בצרפת. כמו כן, ערך ראיק הופעה אחת במדי נבחרת ספרד.
קריירה

ראיק נולד וגדל במולינס דה ריי, עיירה בקטלוניה, שם שיחק במערכת הנוער של מועדון קטן ומקומי. ראיק החל את הקריירה שלו כחלוץ. ב-1934 הצטרף לברצלונה, הקבוצה הבכירה בקטלוניה, ואת הופעת הבכורה שלו ערך ב-2 בדצמבר, בניצחון הליגה 4-0 על ארנס דה גצ'ו. במשחקו השני במדיה כבש שער בכורה, בהפסד 2-1 לריאל בטיס ב-9 בדצמבר. עונתו הראשונה הייתה מוצלחת ברמה האישית - ב-19 משחקים בהם פתח הבקיע 11 פעמים, כולל צמדים במשחקים מול ריאל אוביידו, אתלטיק בילבאו וראסינג סנטנדר, אולם ברמה הקבוצתית, ברצלונה כשלה בליגה וסיימה במקום ה-6 בלבד.
בהמשך הקריירה הוסט ראיק לעמדת הקשר, ועם זה ירד קצב הבקעת השערים שלו. בעונת 1935/1936 השתתף ב-21 מתוך 22 משחקי ליגה, בהם כבש פעמיים. ברצלונה, אותה אימן פטריק אוקונל האירי, הגיעה למקום ה-2 בליגה ולגמר הגביע הספרדי, בו הפסידה לריאל מדריד 2-1. לאחר תום העונה פרצה מלחמת האזרחים הספרדית. ברצלונה ערכה סבב משחקים באמריקה, ובשל חשש לחייהם כשיחזרו לספרד, ברחו רוב שחקני הקבוצה, למקסיקו ולצרפת. ראיק עצמו עבר לצרפת, שם שיחק לתקופות קצרות בסטה ובטרואה.
המלחמה תמה ב-1939, ראיק שב לספרד אך הושעה ממשחק עד 1940 על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית. בסוף השנה שב לשחק במדי ברצלונה, והחל מהקלאסיקו ב-1 בדצמבר בו ניצחה קבוצתו 3-0 את ריאל מדריד, פתח בכל 13 המשחקים עד סוף העונה, מבלי להבקיע שער. עונת 1941/1942 הייתה עונת שפל עבור ברצלונה בליגה, שהצליחה להישאר בליגה הראשונה הודות לניצחון במחזור האחרון. ראיק פתח ב-23 מחזורי ליגה וכבש שני שערים, שניהם בבעיטות עונשין, הראשונה מהן בקלאסיקו בו הפסידה ברצלונה 4-3 למדריד. למרות חוסר ההצלחה בליגה, זכתה ברצלונה בגביע הספרדי הודות לניצחון 4-3 בהארכה על אתלטיק בילבאו, בו פתח ראיק. בעונה לאחר מכן התאוששה ברצלונה, היא הגיעה למקום ה-3 בליגה, כשראיק משתתף ב-24 משחקים ותורם שער אחד לזכות קבוצתו.
ראיק הוסיף לפתוח בעקביות בהרכב ברצלונה גם בעונת 1943/1944. הוא פתח ב-21 משחקים מתוך 26, בהם הבקיע שער אחד, בניצחון 4-3 על ולנסיה ב-3 באוקטובר 1943, וברצלונה סיימה במקום ה-6 בלבד בליגה. בעונה הבאה, עם ז'וזפ סמיטייר כמאמן, הצליחה ברצלונה לזכות באליפות השנייה בתולדותיה. ראיק אמנם פתח את העונה עם הבקעת שער עצמי לרשת קבוצתו בתיקו 1-1 עם אתלטיקו אביאסיון, אך הוא המשיך להופיע בעקביות במדי הקבוצה והוא שותף ב-17 משחקים במשך העונה. לאחר סוף העונה פרש ראיק משחק, בהיותו בן 31. במשחקה הראשון של ברצלונה לעונת 1945/1946 נערך לכבודו טקס פרידה. בסך הכול הופיע ראיק ב-138 משחקי ליגה במדי ברצלונה, בהם הבקיע 17 שערים.
ראיק ערך הופעה בודדת במדי נבחרת ספרד, במשחק ידידות מול שווייץ ב-28 בדצמבר 1941, אז ניצחה ספרד את יריבתה 3-2. בנוסף לכך, הוא זומן לסגל הנבחרת על ידי מאמנה גארסיה דה סלסאר למשחק ידידות נוסף ב-1936, נגד נבחרת גרמניה, אך הוא לא שותף בו. כקטלאני, השתתף ראיק גם במשחקיה של נבחרת קטלוניה. בין 1934 ל-1944 שיחק ב-12 משחקים, בהם הבקיע פעמיים.
בשנת 1950 הוא שיחק מספר משחקים בקבוצת "מולינזה" מליגה הקטלונית השנייה לצד פרנססק בטנקורט איתו שיחק גם בברצלונה.
ראיק הלך לעולמו בשנת 1988 בברצלונה.
תארים > ברצלונה

אליפות ספרד (1): 1944/1945
הגביע הספרדי (1): 1941/1942
אליפות קטלוניה (2): 1934/1935, 1935/1936
הערות שוליים

↑  לעיתים נקרא בשם הספרדי "חוסה" (José)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5320717
ז'וזפין נדאגנו

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בת 60 בערך) Galim, קמרון 
 שם במה:  Ta Zibi 
 מדינה:  קמרון 
 פרופיל ב-IMDb
 
ז'וזפין נדאגנו (בצרפתית: Joséphine Ndagnou; נולדה ב-1964) היא במאית קולנוע ושחקנית טלוויזיה קמרונית.
ביוגרפיה

נדאגו נולדה וגדלה בקמרון. את השכלתה הגבוהה רכשה בפריז, בלימודי קולנוע בסורבון. היא עבדה בתור במאית עבור רשות הטלוויזיה והרדיו הקמרונית במשך 15 שנים. היא שיחקה במספר סרטי טלוויזיה, כולל "Japhet and Ginette" ו "L’étoile de Noudi" (הכוכב של נודי), בעקבותיו התפרסמה בשם דמותה בסרט, טה זיבי.
ב-2007 היא כתבה, ביימה, הפיקה וכיכבה בסרט הקולנוע, '"Paris à tout prix" (פריז בכל מחיר) בו גילמה פליטה צעירה שנכפית לזנות, ונאבקת על הישרדותה באירופה. הסרט עוסק במספר נושאים מרכזיים לקמרונים ואפריקאים אחרים, ביניהם הלחץ להימלט מנסיבותיהם בכל מחיר, פליטות והגירה, זנות, סחר בנשים, מיניות, ואיידס.
בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים של פריז, והקרנתו הוזמנה לעוד מגוון פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, ביניהם פסטיבל הסרטים האפריקאים של ניו יורק ופסטיבל סרטי אפריקה של מונטריאול, בו זכה הסרט בפרס הסרט הדיגיטלי הטוב ביותר. הסרט גם זכה בפרס השופטים בפסטיבל FESPACO, הפסטיבל הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו.
פילמוגרפיה

Paris a Tout Prix (פריז בכל מחיר). סרט עלילתי, 2007.
Dernier voyage Le (המסע האחרון), בבימויו של ז'אן-מארי טנו, 1990. סרט קצר.
Les Saignantes (המדממים), בבימויו של ז'אן-פייר בקולו, סרט עלילתי, 2005.
הערות שוליים

↑  Tchouaffé, Olivier Jean, 'Women in Film in Cameroon: Thérèse Sita-Bella, Florence Ayisi, Oswalde Lewat and Josephine Ndagnou', Journal of African Cinemas, Vol. 4, No. 2 (October 2012), pp.191-206.
↑  Joséphine Ndagnou, africultures.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NTA: 322253446  VIAF: 285253656   WorldCat (עם VIAF): 285253656
וויבודינה נובי סאד (כדורסל)

ההיכל הביתי מרכז ספנס
משחק ביתי מול פרטיזן בלגרד
וויבודינה סרביהגאז נובי סאד (בסרבית: КК Раднички Србијагас Нови Сад) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר נובי סאד בצפון סרביה. המתמודדת בליגת העל הסרבית.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה בשנת 1948, ובעונת 1961/92 העפילה לליגה השנייה. בשנת 1970 עברה לשחק באולם נובקבל. בעונת 1974/75 החלה להשתתף בליגת העל היוגוסלבית. אך ירדה חזרה לליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד. בשנת 1980 החלה הקבוצה לשחק במרכז ספנס החדש, המכיל 11,500 מקומות ישיבה. בעונת 1988/89 חזרה לליגת העל ותפסה מקום בצמרת. בעונת 1994/95 ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה וחזרה לאחר עונה אחת. בסוף שנות ה-90 החלו בעיות כלכליות בקבוצה והיא התמזגה עם מספר קבוצות כדי לשרוד בליגה הראשונה.
היסטוריה > עידן חדש

בשנת 2000, כשהקבוצה שיחקה בליגה השנייה, התחלף צוות הניהול והקבוצה יצאה לדרך חדשה. במקביל נחתם הסכם חסות על ענקית הנפט "סרביהגאז". והקבוצה חזרה מהר מאוד לליגת העל ולצמרת הליגה הסרבית.
בעונת 2002/03 סיימה במקום השמיני והגיעה עד לחצי גמר הגביע. בעונת 2003/04 סיימה במקום שלישי וגם לחצי גמר הגביע והודחה על ידי הכוכב האדום בלגרד.
כמו כן, השתתפה הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית בעונות 2005/06, 2007/08, 2008/09.
החל מעונת 1990/91 משתתפת הקבוצה במסגרת האירופאית. המפגש הראשון בתולדותיה היה מול קבוצת קאנטו מאיטליה בגביע קוראץ'. בהמשך השתתפה גם ביורוצ'לנג' ויורוקאפ. השלב הכי גבוה שהגיעה אליו הקבוצה, היה שמינית גמר היורוצ'לנג' בו הודחה על ידי קבוצת אוניקס קאזאן מרוסיה.
הכינוי של הקבוצה הוא "חגבים" (Grasshoppers), והיא מארחת בהיכל הגדול של מרכז ספנס המכיל 8,000 מקומות ישיבה.
שחקנים בולטים בעבר ובהווה

סרביה דראגן לוקובסקי
סרביה מילאן גורוביץ'
סרביה סטרחינה מילושביץ'
סרביה איבן פאוניץ'
סרביה מילאן פבקוביץ'
סרביה מילנקו טפיץ'
סרביה סדומיר ויטקובץ'
בוסניה והרצגובינה פליקס קויאדינוביץ'
מונטנגרו ולדימיר גלובוביץ'
ארצות הברית וונטיגו קאמינגס
הונגריה אישטוואן נמט
זאוסאים

| זאוסאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: זאוסאים
שם מדעי
 Zeiformes ‏רגן, 1909

זאוסאים (שם מדעי: Zeiformes) היא סדרת דגים ממחלקת מקריני סנפיר בעלי גוף צר וגבוה החיים בעומק בימים שונים ורבים מהם הם דגי מאכל. קיימים 33 מינים ב-7 משפחות.
מבנה גופם של דגים אלה הוא דק אבל מוגבה. הם בעלי לסת קצרה הפונה למעלה וגולגולת שטוחה. הסנפיר הגבי הוא קוצני ובעל כמה סנפירים היוצאים ממנו וגם הזנב קוצני. הם חיים רוב הזמן בעומקים. אורכם משתנה בין 43 ס"מ ל-90 ס"מ.
מיון

סדרת זאוסאים (Zeiformes)
משפחה Cyttidae
משפחה Grammicolepididae
משפחה Oreosomatidae
משפחה Parazenidae
משפחה מוריגניים (Zeidae)
משפחה Zenionidae (ייתכן שקרויה Macrurocyttidae)
משפחת הכופיתיים (Caproidae) שויכה בעבר לזאוסאים אך כיום משויכת לסדרת הדקראים.
גלריה

מוריגן הכתם
ולין

ערך זה עוסק בתרכובת. אם התכוונתם לאיש תיאטרון ישראלי, ראו .
וָלין (Valine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.
תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז ולין ולכן היא מהווה חומצת אמינו חיונית, אותה יש לקבל דרך המזון. כמות יומית מומלצת היא 4 מג לקילו אדם.
מבנה כימי

השייר של ולין מורכב מאטום פחמן הקשור לאטום מימן ולשתי קבוצות מתיל ( {\ce {CH_3}}). שייר זה אינו קוטבי, ופירוש הדבר שוולין היא חומצת אמינו הידרופובית. זוהי חומצת האמינו ההידרופובית ביותר אחרי איזולאוצין; מבחינת מבנה ותפקוד ולין דומה לחומצה זו וכן ללאוצין. עקב היותה מאוד הידרופובית, ולין מצויה לרוב בליבת החלבון ולא על פניו החיצוניים, משום ששם המגע האפשרי עם מולקולות המים המקיפות את החלבונים בסביבה התאית הוא מינימלי.
ולין בודדה לראשונה ב-1879 וסונתזה במעבדה ב-1906.[דרוש מקור]
מקורות תזונה

ולין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.
ביולוגיה

באנמיה חרמשית, אחת המחלות התורשתיות הידועות ביותר, מייצרים תאי הדם האדומים מולקולות המוגלובין פגומות: חומצת אמינו בודדת ברצף החלבון - חומצה גלוטמית - אינה מופיעה בו, ובמקומה מופיעה ולין. לאור הבדלי הקוטביות בין שתי החומצות, קיפול מולקולת ההמוגלובין נפגע, ועמה יכולת קישור החמצן שלו.
ראו גם

Rs4680
הערות שוליים

↑  תכולת הולין במזונות על פי משרד החקלאות האמריקאי
זאוס (מארוול קומיקס)

| --- | --- |

זאוס, כפי שהופיע בחוברת The Incredible Hulks #621 מינואר 2011, אמנות מאת פול פלטייה.
 סוג:  אל
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Venus #5 (יוני 1949)
 יוצרים:  סטן לי ג'ק קירבי
 מידע
 שם אמיתי:  זאוס פנהלניוס
 כינויים:  יופיטר, טרניס, טיניס, יופיטר אופטימוס מקסימוס
 סטטוס:  פעיל
 גזע:  אולימפי
 כוחות:  כוח, מהירות וסיבולת על-אנושיים, אריכות ימים, יכולות ריפוי וחיזוי, מניפולציה על חשמל.
 חבר בקבוצה:  האלים האולימפיים
 דמויות קשורות
 משפחה:  אורנוס (סבא, מת), גאיה (סבתא), קרונוס (אבא), ריאה (אמא), קויוס, קריוס, היפריון, אוקיינוס, תור אודינסון (דודים), הרה (אישה, מתה), האדס ונפטון (אח), הסטיה ודמטר (אחיות), אפולו, ארס, הפייסטוס, דיוניסוס, טנטלוס, סקמנדר, סרפדון, טיטיוס, מירמידון, קסטור, פולוקס, הרמס, הרקולס (בנים), ארטמיס, אתנה, ארידה, אריס, הבה, הלנה מטרויה, ונוס (בנות), פלאוס, טלמון (נכדים)
 אויבים:  Typhon 
 
זאוס (באנגלית: Zeus) הוא דמות בדיונית של אל המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Venus #5 מיוני 1949 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. הדמות מבוססת על זאוס מהמיתולוגיה היוונית.
זאוס הוא בנם הצעיר של קרונוס וריאה הטיטנים, ילדיהם של אל השמיים אורנוס והאלה הבכירה גאיה. אביו קרונוס עלה לגדולה בממד שהיה ידוע מאוחר יותר כאולימפוס אחרי שפצע אנושות את אביו אורנוס. על ערש דווי, אורנוס חזה כי אחד מילדיו של קרונוס יפיל אותו משלטונו, מה שהוביל לכך שקרונוס אכל את כל אחד מילדיו בזמן שנולדו. כשבנו השישי זאוס נולד בהר ליקאון שבארקאדיה, ריאה הערימה על קרונוס שיאכל אבן במקום את בנו. זאוס הפעוט הופקד בידי סבתו גאיה למשמורת, והוחבא במערות דיקטה שבגבעה האגאית בכרתים. שם הוא הגיע לבגרות והחל לתכנן את נקמתו בקרונוס. הוא ירד למעמקי טרטרוס ושחרר את אחיו ואחיותיו האדס, נפטון, הסטיה, הרה ודמטר, כמו גם שלושה קיקלופים, שלושה הקאטונכרים וענקים בעלי מאות ידיים. הקיקלופים העניקו לשלושת האלים את כלי נשקם הידועים – חזיז הרעם של זאוס, הקלשון של נפטון וקסדת האופל של האדס וכן לימדו את זאוס כיצד להשתמש בכוחות האנרגיה שלו.
זאוס הוביל את בני בריתו למלחמה בת עשר שנים נגד קרונוס והטיטנים. אחרי ניצחונו, הוא כלא את קרונוס ואת הטיטנים הזכרים בטרטרוס. הוא ואחיו האדס ונפטון הטילו פור לגבי מי ישא את נטל המנהיגות על האלים האולימפיים, על הממד שלהם ועל השמיים. הוא התחתן עם הרה, אך ניהל מערכות יחסים מרובות עם אלות ובנות תמותה, לזעמה של אשתו. כמה מהילדים שנולדו לאותם איחודים היו אלים והצטרפו לפנתיאון האלים, בעוד אחרים היו בני תמותה כמו הלנה מטרויה והרקולס (שמאוחר יותר הפך לאל).
את דמותו של זאוס בסרט היקום הקולנועי של מארוול "תור: אהבה ורעם" מגלם השחקן ראסל קרואו.
הערות שוליים

↑  The Official Handbook of the Marvel Universe #12
↑  Thor & Hercules: Encyclopaedia Mythologica #1, July 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא קומיקס. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זאור קלואב

זַאוּר קַלוֹאֵב (בגאורגית: ზაურ კალოევი‏ זַאוּר קַלוֹאֵבִי, ברוסית: Заур Григорьевич Калоев‏; 24 במרץ 1931 - 23 בדצמבר 1997) היה שחקן כדורגל גאורגי ממוצא אוסטי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ.
ביוגרפיה

זאור קלואב נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; קבוצת הבוגרים הראשונה שבה שיחק הייתה ספרטק טביליסי; הוא הופיע במדיה בשנים 1952-1950, שבמהלכן שיחק ב-26 משחקים והבקיע 13 שערים.
בשנת 1953 קלואב עבר לקבוצת דינמו טביליסי; באותה עונה הוא זכה עם קבוצתו החדשה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות; אחרי 67 הופעות במדיה והבקעת 23 שערים לזכותה, בשנת 1957 הוא עזב ללוקומוטיב מוסקבה; בסוף אותה עונה, קלואב זכה עם קבוצתו החדשה בגביע ברית המועצות. קלואב נשאר בקבוצה הרוסית עד סוף עונת 1958; בסך הכול, הוא שיחק במדי "לוקומוטיב" ב-21 משחקים והבקיע שבעה שערים לזכותה.
בשנת 1959 קלואב חזר לשחק בדינמו טביליסי; באותה שנה הוא הפך למלך השערים של ליגת העל הסובייטית, וגם הוכר כחלוץ המרכזי השני בטיבו של עונת האליפות (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן ראשון של החלוץ המרכזי שבין 11 המצטיינים); בשנת 1959 קלואב גם זכה עם קבוצתו במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות והוזמן לנבחרת האולימפית של ברית המועצות, שבמדיה ערך שלוש הופעות.
בשנת 1960 קלואב צורף לנבחרת ברית המועצות לקראת השתתפותה באליפות אירופה הראשונה; הוא לא שותף במשחקי הטורניר, אך זכה בתואר אליפות אירופה יחד עם הנבחרת הסובייטית; באותה שנה הוא המשיך להיות המבקיע המוביל בדינמו טביליסי והוכתר שנית כמלך השערים של ליגת העל הסובייטית (קלואב הצטיין במיוחד בנגיחת כדורים לרשת).
בשנת 1962 קלואב זכה במדליית הארד השנייה שלו עם דינמו טביליסי - על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; בשנת 1963 הוא זכה בתואר "אמן ספורט נכבד של ברית המועצות".
בשנת 1964 קלואב זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה שלה; בסוף אותה עונה הוא סיים את קריירת המשחק שלו.
מאז חזרתו לדינמו טביליסי בשנת 1959 ועד פרישתו בשנת 1964, קלואב שיחק במדי הקבוצה ב-138 משחקים והבקיע 75 שערים לזכותה; בסיכום שתי תקופות המשחק שלו בקבוצה, הוא הופיע במדיה ב-205 משחקים והבקיע לזכותה 98 שערים (תוצאותיהם של שלושה מאותם 205 משחקים בוטלו בדיעבד, כך שרשמית, קלואב שיחק במדי דינמו טביליסי ב-202 משחקים והבקיע 96 שערים לזכותה).
בשנת 1996 קלואב זכה בעיטור הכבוד של גאורגיה.
זאור קלואב מת בשנת 1997 בטביליסי; נכון לשנת 2014, הוא ניצב במקום ה-24 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 139 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכול המסגרות).
תארים ופרסים

לוקומוטיב מוסקבה
גביע ברית המועצות: 1957
דינמו טביליסי
אליפות ברית המועצות: 1964
מדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1953
שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1959, 1962
אישיים
מלך השערים של ליגת העל הסובייטית: 1959, 1960
וולפרמס-אשנבך

| --- | --- |
סמל וולפרמס-אשנבך

 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה פדרלית:  בוואריה בוואריה
 מחוז:  אנסבך
 על שם:  וולפרם פון אשנבך 
 שטח:  25.47 קמ"ר
 גובה:  442 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  3,178 (31 בדצמבר 2022)
 קואורדינטות:  49°13′35″N 10°43′31″E﻿ / ﻿49.2264°N 10.72519°E﻿ / 49.2264; 10.72519 
 http://www.wolframs-eschenbach.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניוולפרמס-אשנבך(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפוניוולפרמס-אשנבך(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהוולפרמס-אשנבך(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהוולפרמס-אשנבך  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
וולפרמס-אשנבך (בגרמנית: Wolframs-Eschenbach) היא עיירה במחוז אנסבך, בבוואריה, גרמניה. היא שוכנת 14 ק"מ דרומית-מזרחית לאנסבך ו-36 ק"מ דרומית-מערבית לנירנברג.
וולפרמס-אשנבך, שנקראה בעבר "אשנבאך" ו"אובר-אשנבך", היא עיירה קטנה, שנוסדה בימי הביניים, אשר עד היום משמרת אדריכלות בת כ-500 שנה.
בשנת 1917 שונה שמה של העיירה לכבוד בנה המפורסם ביותר, הטרובדור וולפרם פון אשנבך, שהיה משורר מימי הביניים. כנסייה בולטת היא Liebfrauenmünster (כנסיית גבירתנו).
וולפרמס-אשנבך מדרום מזרח
אישים ידועים מהעיירה

וולפרם פון אשנבך (1170–1220 לערך) הוא אחד ממשוררי ימי הביניים המפורסמים ביותר. יצירתו המפורסמת ביותר היא "פרציפל".
פרידריך דר (1908–1993) היה כומר קתולי גרמני, פרופסור לתאולוגיה ופזמונאי שירים דתיים, שעיצב את ספר ההמנונים "גוטסלוב".
וויבודינה נובי סאד

מועדון הכדורגל ווֹיבודינה נובי סאד (בסרבו-קרואטית: ФК Војводина) הוא מועדון כדורגל סרבי מהעיר נובי סאד, בירת האזור האוטונומי וויבודינה שבצפון סרביה. המועדון, שהוקם בשנת 1914, הוא מועדון הכדורגל הוותיק ביותר בכדורגל המקצועני בסרביה.
למועדון ישנן כיום גם מחלקות כדורסל, כדורעף, בייסבול והוקי קרח.
היסטוריה

מועדון הכדורגל וויבודינה הוקם בשנת 1914 בעיר נובי סאד. צבעי המועדון נבחרו לאדום ולבן, כמו צבעיה של סלאביה פראג. הישגיה המשמעותיים ביותר של הקבוצה היו בתקופת יוגוסלביה, אז זכתה באליפות פעמיים (1966 ו-1989) וסיימה כסגנית האלופה שלוש פעמים (1957, 1962 ו-1975). בעונת 1967 העפילה וויבודינה העפילה לרבע גמר גביע אירופה (ליגת האלופות של ימינו) אך הפסידה לקבוצת גלאזגו סלטיק הסקוטית משער בדקה ה-90 של חלוצה של סלטיק, בילי מקניל. סלטיק, שבאותה העונה זכתה בתואר לאחר שניצחה בהמשך גם את אינטר מילאן בליסבון בגמר הטורניר, טענה כי היריבה הקשה ביותר מולה התמודדה באותה העונה הייתה וויבודינה.
כאחד המועדונים הבכירים ביוגוסלביה בזמנו וסרביה כיום, וויבודינה שיחקה מספר לא קטן של עונות במפעלים האירופיים, כאשר היא נתקלה בין השאר בחלק מהקבוצות הבכירות באירופה. הקבוצה שיחקה פעמיים מול קבוצות מישראל, הפעם הראשונה הייתה בעונת 1977, אז שיחקה מול קבוצת מכבי יפו בגביע האינטרטוטו, כמו כן שיחקה מול קבוצת הפועל תל אביב בגביע אופ"א בעונת 2008/2009.
בתקופה שלאחר פירוק יוגוסלביה הקבוצה זכתה פעמיים בגביע הסרבי.
כדורגלנים מפורסמים

סרביה ויאדין בושקוב
סרביה איליה פאנטליץ'
סרביה מילוש שסטיץ'
סרביה טודור וסלינוביץ'
סרביה בודימיר וויאצ'יץ'
סרביה סלבישה יוקאנוביץ'
סרביה סינישה מיכאילוביץ'
מונטנגרו יאנקו טומבסביץ'
סרביה ולאדן לוקיץ'
סרביה נינו פקריץ'
סרביה דיאן גבודריצה
סרביה ניקולה לאזטיץ'
מקדוניה וולאטקו גרוזדאנוסי
סרביה וולאדה אברמוב
סרביה מילאן יובנוביץ'
סרביה מילוש קראסיץ'
סרביה מילאן סטפאנוב
סרביה גויקו קצא'ר
סרביה ראנקו דספוטוביץ'
סרביה דיאן ראדיץ'
תארים והשגים

גביע מיטרופה :
זכייה (1): 1977
הליגה היוגוסלבית :
אליפות (2): 1965/66, 1988/89
הגביע היוגוסלבי :
סגנות: 1951, 1997
הגביע הסרבי :
זכייה (2): 2014, 2020
סגנות: 2007, 2010, 2011, 2013, 2024
זיגמונד הרינג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במאי 1899 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  5 בינואר 1986 (בגיל 86) 
 כלי נגינה:  חצוצרה 
 
זיגמונד הרינג (10 במאי 1899 – 5 בינואר 1986) היה חצוצרן, מלחין ומורה למוזיקה שכתב עשרות ספרי הדרכה לתלמידי חצוצרה וטרומבון אשר נלמדים עד היום.
ביוגרפיה

זיגמונג הרינג נולד בשנת 1899 בוורשה שבפולין וזמן קצר לאחר מכן עברה משפחתו לכרתים. בגיל שבע הרינג התחיל לנגן בחצוצרה ובגיל 12 קיבל מלגת לימודים לאקדמיה המלכותית למוזיקה בווינה. מורו לחצוצרה באקדמיה היה פרנץ רוסבאך, ומורהו להלחנה היה פרנץ שרקר. הוא סיים את האקדמיה בשנת 1918. בשנת 1923 נתמנה הרינג לתפקיד חצוצרה ראשונה בתזמורת קליבלנד. שנתיים לאחר מכן, ליאופולד סטוקובסקי המליץ לו להיבחן לתזמורת פילדלפיה, והוא התקבל. הרינג ניגן בתזמורת הזאת כ-39 שנים, בין 1925 עד 1964.
במקביל לנגינתו בתזמורת, הרינג עבד כמורה לחצוצרה בבתי ספר למוזיקה בפילדלפיה. בין השנים 1934 ו-1939 לימד הרינג בבית הספר למוזיקה גראנוף (אנ') ובין השנים 1945 ו-1981 בבית הספר למוזיקה סטלמנט (אנ'). הוא גם לימד בסטודיו שבביתו ובין השנים 1948 ו-1954 לימד במשרה חלקית בבית הספר הארט למוזיקה שבאוניברסיטת הארטפורד שבהרטפורד. הוא נפטר ב-5 בינואר 1986. כמה מספריו יצאו לאחר מותו.
לקריאה נוספת

Thomas Ross Erdmann, An annotated bibliography and guide to the published trumpet music of Sigmund Hering, Lewiston, NY : Edwin Mellen Press, 1997
הערות שוליים

↑  Sigmund Hering | composer / arranger – concert band Noten & Partituren – HeBu Musikverlag GmbH, www.hebu-music.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461650305171  GND: 120890399  ISNI: 0000 0001 0895 2004  LCCN: no93011239  VIAF: 46331755   WorldCat (עם VIAF): 46331755
ולינגראד

וֶלִינְגְרָאד (בבולגרית: Велинград) היא עיר בדרום־מערבה של בולגריה, השנייה בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק ושוכנת על מורדות הרי רודופי, כ-93 קילומטרים מהבירה סופיה, ו-34 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק. העיר נודעת בבולגריה במעיינות המרפא המצויים בסביבתה.
היסטוריה

ראשית התיישבות אנושית מאורגנת במקום מתוארכת למאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. ב-46 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית בהנהגת הקיסר קלאודיוס והרומים הקימו במקום ישוב מבוצר וסנטוריום. בהמשך עבר האזור לשליטת האימפריה הביזנטית ובמהלך המאה ה-6 החלה הגירה נרחבת של שבטים סלאבים. ב-821 נכבש המקום על ידי מאלאמיר חאן האימפריה הבולגרית הראשונה והוקם ישוב בשם גראדוט הממוקם כ-2.5 קילומטרים מהעיר המודרנית. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו במקום נתגלו מטבעות זהב מתקופתו של איוון אלכסנדר, קיסר האימפריה הבולגרית השנייה.
ב-1371 נכבש האזור על ידי צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. בתקופת שלטונו של מהמט הרביעי ניסו העות'מאנים להמיר את דתם של התושבים באזור מנצרות אורתודוקסית לאסלאם סוני תוך התנגדות אלימה של תושבי הכפרים צ'פינו, לדז'נה וקמניקה, אשר שמם מתועד לראשונה בעת ההיא בתעודות עות'מאניות. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה בוצע טרנספר נרחב של אוכלוסייה מוסלמית. לאחר המלחמה נותר האזור חלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית וב-1885 הוא אוחד עם נסיכות בולגריה.
ב-28 בינואר 1948 הוחלט לאחד את הכפרים צ'פינו, לדז'נה וקמניקה לעיירה אחת אשר מ-1977 ידועה בשם ולינגראד. בראשית שנות ה-90 זכתה למעמד של עיר. איוון לבנוב (אנ'), שהיה ראש העיר ולינגראד בשנים 2015-2007, זכה במדליית ארד באולימפיאדת לייק פלאסיד (1980) והיה לבולגרי הראשון שזכה במדליה במשחקי החורף האולימפיים.
כלכלה ודמוגרפיה

בעיר מגמה מאוזנת של תמותה לעומת ילודה וכן מאזן הגירה מאוזן וכך כמות האוכלוסין יציבה בעשור הראשון של המאה ה-21. 70.5% מהאוכלוסייה הם ממוצא בולגרי, 23.9% ממוצא טורקי ו-5.1% הם צוענים. 36.4% הם בעלי השכלה תיכונית או על תיכונית, 34.9% הם בעלי השכלה יסודית או סיימו חטיבת ביניים ו-25.7% הם בעלי השכלה יסודית לא מלאה. 2.8% מהאוכלוסייה אינה אוריינית. דרך העיר עובר כביש בין עירוני מהיר אחד שמספרו II-82. בעיר תחנת רכבת קטנה ובה מסילה אחת. בסביבות ולינגראד מרחצאות מרפא המהווים יעד תיירותי וכן מספר מפעלי טקסטיל ומזון.
אקלים

בעיר שורר אקלים ממוזג הררי כאשר הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9oc וערכי הקיצון נעים ממינוס 3oc בינואר ועד 19oc ביולי.
הקהילה היהודית

בראשית המאה ה-18 תקופת שלטונו של אהמט השלישי סולטאן האימפריה העות'מאנית מתועדת קהילה יהודית מאורגנת בכפר צ'פינו באניה (בימינו חלק מוולינגראד). בניה היו ברובם סוחרים שהיגרו מסרביה, בעיקר מאזור בלגרד לאחר כיבושה בידי ממלכת הבסבורג האוסטרית במהלך המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718). התיעוד מופיע בספרי שאלות ותשובות ובפסקי הלכה של רבנים. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) פסק התיעוד לגבי הקהילה במקום ומניחים שחדלה מלהתקיים. ב-20 ביולי 1928 פתח ארגון מכבי בבולגריה את מחנה הקיץ הארצי של חניכיו בכפר צ'פינו באניה והכפר שימש במשך שנים אחדות את הארגון לעניין זה.
אזכורים

חצי האי ולינגראד שבחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה נקרא על שם העיר.