stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס פלדיין
קריירה מקצועית

פלדיין החל את הקריירה המקצועית שלו ב-2010, כשחתם פלדיין עם מועדון הכדורסל הספרדי ברוגן מהליגה השנייה, שם שיחק במשך שתי עונות, והפך לאחד מהשחקנים הבולטים בליגה.
בחודש מאי 2012, פלדיין חתם ל-3 עונות בפואנלברדה. ב-19 בינואר 2013, פלדיין רשם את שיא הקריירה שלו כאשר קלע 37 נקודות עם 70% לשלוש, בנוסף ל-4 ריבאונדים ו-5 אסיסטים בניצחון 69–72 על ולנסיה.
ב-8 באוגוסט 2014 חתם פלדיין לעונה בפלקנסטרו קאנטו האיטלקית. ב-31 במאי 2015, חתם פלדיין בוקוורס דה ביימון הפורטו ריקנית עד לסוף העונה.
ב-18 באוגוסט 2015, פלדיין לעונה בפנאתינייקוס מהליגה היוונית והיורוליג. בחודש פברואר 2016 האריך פלדיין את חוזהו בשתי עונות נוספות.
ב-2 באוגוסט 2017, חתם פלדיין לשתי עונות עם המועדון הסרבי הכוכב האדום בלגרד, אך הוא שיחק שם רק בעונת 2017/2018.
ב-11 באוגוסט 2018, חתם פלדיין לעונה בהפועל ירושלים. ב-8 בנובמבר 2018 נבחר פלדיין למצטיין המחזור ה-5 בליגת האלופות, לאחר שקלע שיא קריירה של 35 נקודות בהן 9 שלשות בניצחון קבוצתו 64–88 על נימבורק הצ'כית.
ב-14 בינואר 2019 הוארך חוזהו של פלדיין בהפועל ירושלים בשתי עונות נוספות, עד לסיום עונת 2020/2021.
ב-14 בפברואר 2019 זכה פלדיין עם הפועל ירושלים בגביע המדינה. ב-13 בפברואר 2020 זכה עם הפועל ירושלים בגביע המדינה, בפעם השנייה ברציפות.
באוגוסט 2020, חתם פלדיין בחוזה לשנתיים בקבוצת ריאל בטיס מהליגה הספרדית.
באמצע לקראת סוף עונת 2022-23 הצטרף פלדיין לחברו מהפועל ירושלים ג'יקובן בראון בהפועל תל אביב שדחף את הקבוצה להחתמתו עד לסיום העונה.
ב-22 בנובמבר 2023 חתם בהפועל גליל עליון.
קריירה בינלאומית

עקב המוצא הדומיניקני של אימו, קיבל פלדיין אזרחות דומיניקנית ויכל לשחק בנבחרת הרפובליקה הדומיניקנית בכדורסל. פלדיין שיחק בגביע קונטיננטל מרשאנד ב-2013, באליפות האמריקות בכדורסל 2013, בגביע העולם בכדורסל 2014 ובאליפות האמריקות בכדורסל 2015.
הערות שוליים

↑  אפרת עמורבן, הפועל ירושלים האריכה את חוזהו של ג'יימס פלדין, באתר ynet, 14 בינואר 2019
↑  הפועל ירושלים ניצחה את עירוני נהריה 89:92 וזכתה בגביע המדינה, באתר וואלה, 13 בפברואר 2020
המטבח הבלגי

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
גבינת לימבורגר
ופל בלגי
המטבח הבלגי משלב מסורות קולינריות של המדינות השוכנות בקרבת בלגיה, בייחוד צרפת, גרמניה, אוסטריה וספרד. המטבח הבלגי מאופיין במנות גדולות יחסית, אך ברמה גבוהה. למעשה, יש המאפיינים את המטבח הבלגי כתערובת בין ה"כמויות" של המטבח הגרמני ו״האנינות" של המטבח הצרפתי. הבישול הביתי בבלגיה נוטה להיות יותר "כבד" ודומה מבחינה זו למטבח הגרמני  וההולנדי, אך במסעדות "בלגיות" הנטייה היא לבשל בסגנון דומה לסגנון הצרפתי. חומרי הגלם הנפוצים במטבח הבלגי הם: פירות ים מלווים ברטבים שונים, נתחי בשר וקדרות מלוות בירקות שורש שונים ובירקות מקומיים, דוגמת האנדיב וכרוב ניצנים (המכונה גם כרוב בריסל).
קרבונאד פלמנד הוא מאכל בשר אופייני.
ייצור גבינת פאסנדאלה החל בשנות ה-30 של המאה ה-20 והיא זכתה בפופולריות רבה.
בהתאם למטבח צרפתי הבלגים הם מומחים באפית מאפים וקינוחים. אחד מהמאכלים הלאומיים הנפוצים ביותר הוא הופל הבלגי- אותו ניתן למצוא באופן קבע בפינות רחוב ואף במשאיות מזון. מעבר לכך מצטיינים הבלגים באפיה של מאפים כגון קרואסונים, באגטים ושלל מאפים מתוקים.
מומחיות נוספת של הבלגים היא השוקולד. בבלגיה יש ריכוז גבוה במיוחד של שוקולטרים ובוטיקים לשוקולד איכותי. רשתות כמו לאונידס, נויהאוס ועוד. השוקולד הבלגי נחשב לאיכותי ביותר. על אף שישנם בתי עסק בתחום השוקולד בני למעלה ממאה שנים בבלגיה, השוקולטיירים הבלגים נחשבים לחדשניים ויצירתיים.
בירה ואייל

בלגיה נחשבת למעצמת בירה עולמית, כאשר מעל ל-800 סוגי בירה מיוצרים בה, במאות מבשלות שונות. הבלגים נחשבים למומחים ביצור אייל שהוא סוג של שיכר, אך נחשבים חלשים יותר ביצור בירה רגילה - בירה לאגר. בירת הלאגר שנחשבת לטובה ביותר בבלגיה היא הסטלה ארטואה, אך לעומת שאר העולם, היא נחשבת חלשה. האייל היה משקה פופולרי בימי הביניים, משום שבאותה התקופה, מי השתייה היו מזוהמים יתר על המידה, ולכן המקומיים שתו אייל במקום[דרוש מקור].
בכל אזור בבלגיה נהוג לייצר שיכר בטעם אחר: בחבל ולוניה הצרפתי, מייצרים אייל (שיכר) חיוור ושמו SAISON, בחבל פלנדרז דובר ההולנדית, מייצרים אייל חמצמץ ואדמוני הדומה ליין, בעמק הסנה, ודרומית לבריסל, מייצרים אייל משמרים מיוחדים ונדירים.
חנות שוקולד בלגית
מר סופר-על

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  "משפחת סופר-על" (2004)
 הופעה אחרונה:  "פיקסאר פופקורן" (2021)
 יוצרים:  בראד בירד
 דיבוב:  קרייג טי. נלסון (סרטים) פיט דוקטר (מר סופר-על וחברים) ריצ'רד מקגונגל (משחקי וידאו) ג'ף ברגמן (לגו משפחת סופר-על)
 דיבוב בשפה העברית:  נתן דטנר (2004) אלון נוימן (2018)
 מידע
 שם אמיתי:  רוברט "בוב" פאר
 סטטוס:  פעיל
 מין:  זכר
 מקצוע:  שמאי ביטוחים
 מומחיות:  דיוק מרבי חוש טקטי
 כוחות:  כוח על-אנושי חסינות על-אנושית חוש סכנה משופר מהירות וזריזות משופרים
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  מטרוויל 
 דמויות קשורות
 משפחה:  הלן פאר (אישה) ויולט, חץ-מקשת וג'ק-ג'ק (ילדים)
 חברים:  לוציוס בסט / פריזון עדנה מודה
 אויבים:  בומב-וויאז' סינדרום החתרן הטלווירוס
 
רוברט "בוב" פאר (באנגלית: Robert "Bob" Parr), הידוע גם בשם מר סופר-על (באנגלית: Mr. Incredible), הוא גיבור-על בדיוני המופיע בסרט ההנפשה "משפחת סופר-על" (2004) ובהמשכו, "משפחת סופר-על 2" (2018). לבוב חוזק, עמידות וסיבולת על-אנושיים; הוא נשוי להלן פאר, ולזוג שלושה ילדים בשם ויולט, חץ וג'ק-ג'ק. את דמותו של בוב בסרטים מדבב קרייג טי. נלסון, בעוד שבסרט הקצר "מר סופר-על וחברים" ובמשחקי הווידאו, את דמותו מדבבים פיט דוקטר, ריצ'רד מקגונגל וג'ף ברגמן. דמותו של בוב פאר נוצרה על ידי הקולנוען בראד בירד, שהצהיר כי הדמות מבוססת בחלקה על אביו של בירד: "הוא קצת דומה לאבא שלי, כי אבא שלי היה בחור כארז, ממש מצחיק וחכם, ואני אוהב אותו מאוד".
הופעותיו בזיכיון > משפחת סופר-על

דעת הקהל פונה נגד גיבורי-העל בשל הנזק הנלווה שנגרם כתוצאה ממאבקם בפשע. לאחר מספר תביעות, הממשלה יוזמת את תוכנית רילוקיישן לגיבורי-על, המאלצת אותם לדבוק לצמיתות בזהותם הסודית ולנטוש את מעלליהם. 15 שנים לאחר מכן, בוב ואשתו, הלן פאר– הידועים לשעבר כמר סופר-על ונערת הגומי – וילדיהם ויולט, חץ וג'ק-ג'ק חיים בעיר מטרוויל ונאלצים לשמור בסוד את כוחותיהם. ללא ידיעתה של הלן, בוב מנסה לחיות מחדש את "ימי התהילה" שלו בעזרת חברו הטוב, לוציוס בסט – הידוע לשעבר כפריזון.
יום אחד, בזמן שבוב עובד כשמאי ביטוח, הוא חוזה במקרה שוד, אך הממונה עליו, גילברט הוף, מאיים לפטר אותו אם ימנע את השוד. לאחר שאיבד את עשתונותיו, בוב מביא לפיטוריו ומקבל הודעת וידאו הולוגרפית מאישה בשם מיראז' המבקשת ממנו להילחם באומנידרואיד, רובוט שהתקלקל. בוב נענה להצעה מבלי לספר על כך למשפחתו ועולה על טיסה עם מיראז', שם הוא נלקח לאי בשם נומניסן במטרה להילחם באומנידרואיד. בוב נלחם עם האומנידרואיד ומשטה בו להשמיד את מקור הכוח שלו. לאחר הקרב, בוב מתחיל להיכנס לכושר על ידי ביצוע אימונים מפרכים; ומבקש ממעצבת התלבושות של גיבורי-העל, עדנה מודה, לתקן את חליפתו. בניגוד לכך, עדנה מעצבת תלבושות חדשות לגמרי עבור כל המשפחה, בהנחה שהלן יודעת על מעלליו של בוב.
בנומניסן, בוב מגלה שמיראז' עובדת עבור באדי פיין, מעריצו לשעבר שהפך ל"סינדרום", ממציא וסוחר בנשק עשיר ששיכלל את האומנידרואיד על ידי שכירת גיבורי-על שונים שיבואו להילחם בו. סינדרום מתכוון לשלוח את האומנידרואיד המושלם למטרוויל, שם הוא יתמרן בחשאי את השליטה בו על מנת להביס אותו בפומבי, ולהפוך ל"גיבור-על" בעצמו. לאחר מכן הוא מתכנן למכור את ההמצאות שלו לכולם כדי שכולם יוכלו להפוך לגיבורי-על, באומרו ש"כשכולם יהיו סופר, אף אחד לא יהיה".
בינתיים, הלן, שחושדת במניעיו של בוב, מגלה מעדנה על מעלליו ומפעילה משואה המובנית בחליפות על מנת לאתר אותו, מה שגורם לתפיסתו על חם תוך הסתננות לבסיס של סינדרום. באמצעות מטוס פרטי שמיורט, הלן והילדים מצליחים להתגנב לנומניסן, שם הלן מגלה על תוכניתו של סינדרום בזמן שמיראז' משחררת את בוב. הלן מוצאת את בוב ושניהם ממהרים למצוא את ילדיהם כשהם נרדפים על ידי שומריו של סינדרום, ולאחר מכן נמלטים חזרה למטרוויל בעזרתה של מיראז'; שם בוב ומשפחתו מצליחים להביס את האומנידרואיד ואת סינדרום.
הופעותיו בזיכיון > משפחת סופר-על 2

כשהסרט ממשיך מנקודת הסיום של הסרט הקודם, משפחת סופר-על ופריזון נלחמים באיש החפרפרת ומצליחים למנוע ממנו להרוס את בית העירייה, אך לא לשדוד בנק ולברוח. הנזק הנלווה נותן לממשלה את התירוץ המושלם לסגור את תוכנית הרילוקיישן לגיבורי-על, ומונעים ממשפחת פאר וגיבורי-על אחרים סיוע כספי.
לאחר שאיש העסקים העשיר, וינסטון דיבור, ואחותו אוולין, המנהלים את ענקית התקשורת והטלקומוניקציה "DevTech" ומציעים משימות סודיות לגיבורי-על אשר יוקלטו ויפורסמו על מנת להחזיר את אמון הציבור בהם, מציעים להלן לשמש כפני הארגון במשימות הראשוניות; בוב נאבק בתפקידו החדש כעקר הבית – בין הניסיונות לעזור לחץ עם שיעורי הבית במתמטיקה, לנחם את ויולט שבורת-הלב, להתמודד עם כוחותיו המתפתחים של ג'ק-ג'ק. בינתיים, הלן נתקלת בנבל-העל "טלווירוס", שמקרין תמונות מהפנטות דרך מסכי טלוויזיה. במסיבה שחוגגת את מעצרו של "טלווירוס", הלן מגלה ששליח הפיצה הופלל על ידי אוולין, שחושפת את טינתה לגיבורי-על מאז שאביה נהרג על ידי פורצים בזמן שניסה לקרוא לגיבורי-על לעזרה במקום להסתתר (בניגוד לווינסטון שהאמין שהמחסור בגיבורי-על גרם לכך), ומותה של אמה בעקבות לב שבור. אוולין מפתה את בוב למלכודת ושולחת קבוצה של גיבורי-על מהופנטים להכניע את ילדי משפחת פאר.
ויולט, חץ וג'ק-ג'ק נמלטים באמצעות מכונית-העל שהייתה פעם בבעלות אביהם, ומגיעים ליאכטה של ווינסטון. על הסיפון, בוב, הלן ולוציוס המהופנטים מדקלמים מניפסט נקמני שנועד לצייר את גיבורי-העל כאיום, ואז מכניעים את צוות היאכטה, ומכוונים אותה לכיוון העיר. לאחר שג'ק-ג'ק מסיר את משקפי השליטה מהלן; היא בתורה משחררת את בוב ואת לוציוס, ולאחר שמנעו מהיאכטה להתרסק לתוך העיר, הלן תופסת את אוולין בעודה מנסה להימלט; וגיבורי-העל חוזרים למעמדם החוקי ברחבי העולם.
ביקורות

דמותו של בוב זכתה לביקורות מעורבות מהמבקרים, שחלקם ציינו כי הוא אינו מצליח לעמוד בסטנדרטים הנדרשים מגיבור-על. מנגד, סטפני זכרק מ"טיים" ציינה כי דמותו של בוב מייצגת נאמנה וחיובית את דמותו של האב במשפחה.
בתרבות הפופולרית

בשלהי שנת 2021, דמותו של בוב הפכה לתופעת אינטרנט פופולרית, שזכתה לשם "Mr. Incredible Becoming Uncanny". המם מציג תמונה של בוב, שהופך להיות יותר טראומטי ומזועזע ככל שמגוון נושאים ועובדות מוצגים בצורה מטרידה ומבעיתה בהדרגה.
הערות שוליים

↑  Haylock, Zoe (June 15, 2018). "'Incredibles 2': Meet the Voices Behind the Animated Characters". Hollywood Reporter. Retrieved August 31, 2022.
↑  Navarro, Alex (November 3, 2004). "The Incredibles Review". Game Spot. Archived from the original on 2016-06-07. Retrieved August 31, 2022.
↑  Isabel, Togoh (July 8, 2018). "Mr Incredible is 'a little bit like my dad' says director Brad Bird". Irish Independent. Retrieved August 31, 2022.
↑  Reyes, Mike (June 19, 2018). "You Know, Mr. Incredible Isn't That Good Of A Superhero". Cinema Blend. Archived from the original on 2020-04-25. Retrieved August 31, 2022.
↑  Aitchison, Sean (February 26, 2018). "The Incredibles: 15 Dark Facts About Mr. Incredible". Comic Book Resources. Archived from the original on 2018-03-07. Retrieved August 31, 2022.
↑  Zacharek, Stephanie (June 14, 2018). "How Incredibles 2 Shows What It Means to Be Human". Time. Retrieved August 31, 2022.
↑  "10 Movie Characters Who Became Memes". Screen Rant. 16 March 2022.
↑  "Meme Mr. Incredible bị trầm cảm là gì và nguồn gốc của nó là từ đâu?". 28 October 2021.
הדמות מר סופר-על, כמתקן בפארק אולפני יוניברסל
סטלוס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1960 (בן 64 בערך) תל אביב-יפו
 מוקד פעילות:  ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1976
 סוגה:  מוזיקה יוונית
 שיתופי פעולה בולטים:  אורן חן
 
סטלוס (נולד ב-1960) הוא שם הבמה של שמעון מזרחי, זמר ישראלי השר מוזיקה יוונית.
ביוגרפיה

סטלוס נולד בשם שמעון מזרחי למשפחה ממוצא עיראקי וטורקי בשכונת התקווה וגדל בגבעתיים. אמו סימה עקרת בית ואביו בנימין קבלן צבע. אחיו הצעיר הוא הזמר דורון מירן.
בילדותו האזין למוזיקה יוונית. למד לנגן על גיטרה, ולאחר מכן על בוזוקי. בגיל 16 החל להופיע. למד באורט רמת גן. בנעוריו הוא בחר בשם הבמה "סטלוס", בהשראת זמר יווני שחי באיטליה בשם זה.
בגיל 17 הוציא סטלוס את תקליטו הראשון "היידה יאסו" בהפקתם של האחים ראובני. בהמשך הוציא אלבומי סולו נוספים בהם שר בחלקם ביוונית.
ב-2018 החל להופיע בתוכנית הדוקו ריאלטי היחידה. בתוכנית משתתף גם אחיו דורון מירן.
בשנת 2019 הטילה רשות המסים על סטלוס תשלום כופר בסך 99,000 ש"ח, בהיותו "חשוד בהעלמת עסקאות בין השנים 2017-2013, בסכום מס של 64,914 ש"ח."
ביוגרפיה > העבודה המשותפת עם אורן חן

בשנת 2000 הופיע סטלוס באירוע באשדוד. מנחה הערב ירון אילן הציע לו להצטרף אל הזמר אורן חן ולהופיע כצמד בתוכניתו של אילן, ששודרה בערוץ 33.
סטלוס החל להופיע באופן קבוע בתוכנית ריח מנטה עם אורן חן, כאשר את חלקו של השיר ששרו היה חן מבצע בעברית, ואת חלקו שר סטלוס ביוונית. בעקבות החיבור בתוכנית החלו השניים להופיע כצמד "סטלוס ואורן חן".
בשנת 2009 השיקו סטלוס וחן תוכנית טלוויזיה חדשה בהנחייתם, בערוץ 24. בשנת 2012 הפסיקו השניים להופיע כצמד. הם הוציאו יחד עשרה אלבומים משותפים. ב-2015 חזרו השניים לעבוד יחד.
חיים פרטיים

נשוי לדבי ואב לשניים. מתגורר בגבעתיים. אחיו הגדול של הזמר דורון מירן.
דיסקוגרפיה

היידה יאסו - 1977
סטלוס - הזמר ואשף הבוזוקי - 1978
סטלוס (ארוטמו) - 1981
שמח בלב עם סטלוס - 1984
19 להיטי זהב ביוונית - 1987 (אלבום אוסף)
את צוחקת - 1988
סטלוס 95 - 1995
סטלוס 96 - 1996
סטלוס שר ביוונית/ועברית - 1998
סטלוס 2001 - 2001
שירו ידידי - 2002
מיטב השירים ביוונית ובעברית - 2002
אוהב אותך - 2003
סטלוס 2003 - 2003
דיסקוגרפיה > אלבומים משותפים עם אורן חן

| שם התקליט | שנת הוצאה |
| --- | --- |
סטלוס ואורן חן 1: 2001
סטלוס ואורן חן 2: 2002
סטלוס ואורן חן 3: 2003
סטלוס ואורן חן 4: 2004
סטלוס ואורן חן 5: 2005
סטלוס ואורן חן 6: 2006
סטלוס ואורן חן 7: 2007
סטלוס ואורן חן 8: 2008
סטלוס ואורן חן 9: 2009
סטלוס ואורן חן 10: 2013
הערות שוליים

↑  בר זגה, ברלד: "'היחידה' מצחיקה יותר מ'ארץ נהדרת'", באתר ynet, 13 ביוני 2018
↑  החלטות ועדות הכופר ברשות המיסים שנת 2019, באתר רשות המיסים, 10 במרץ 2019
↑  סטלוס ואורן חן בחפלה יוונית באולפן השקוף, באתר ‏מאקו‏, 17 במאי 2009
↑  אסף נבו, ‏סטלוס נפרד מאורן חן ומוציא את "אין אחת אחרת": "היו חילוקי דעות", באתר ‏מאקו‏, 29 באוקטובר 2012
↑  סטלוס ואורן חן מתאחדים מחדש בשיר הלל לטבריה, באתר טריבונה, 29 ביולי 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309571905171  VIAF: 298089540   WorldCat (עם VIAF): 298089540
המנון תוניסיה

| --- | --- |

 מדינה:  תוניסיה תוניסיה
 שפה:  ערבית
 מילים:  מוסטפא סאדק אל-ראפעי ואבו אל-קאסם א-שאבי
 לחן:  מוחמד עבד אל-ווהאב \ אחמד ח'יר א-דין
 תאריך מעמד רשמי:  1987
 שמות נוספים:  מזמור המהפכה
 ‏האזנהקובץ:Humat al-Hima.ogg‏Ⓘ‏
מגיני המולדת (בערבית: حماة الحمى, תעתיק מדויק: חֻמָאתַ אלְחִמָא) הוא ההמנון הלאומי של תוניסיה. מילות השיר נכתבו על ידי מוסטפא סאדק א-ראפעי ואבו אל-קאסם א-שאבי.
היסטוריה

מילות ההמנון נלקחו משיר שנכתב בשנות ה-30 על ידי המשורר המצרי מוסטפא סאדק א-ראפעי. מקובלת הטענה כי המנגינה הולחנה על ידי מוחמד עבד אל-ווהאב, אך המוזיקולוג התוניסאי סלאח אל-מהדי סבור כי המשורר אחמד ח'יר א-דין הוא שהלחין את ההמנון.
בתיו האחרונים של ההמנון נכתבו על ידי אבו אל-קאסם א-שאבי. על פי אל-מהדי, בתים אלו צורפו להמנון ביוני 1955 על ידי מונגי סלים.
ההמנון נקרא לעיתים מזמור המהפכה, והוא הושר במהלך הפגישות של מפלגת השלטון, "ניאו דסתור".  השיר החליף את סלאם אלביי כהמנון הלאומי, לאחר נפילת המשטר המלוכני בתוניסיה (ב-25 ביולי 1957). הוא שימש באופן זמני כהמנון עד להחלפתו ב-20 במרץ 1958, אז התקבל אלא ח'לידי כהמנון הרשמי. מאוחר יותר, עם ההפיכה שהעלתה לשלטון את זין אל-עאבדין בן עלי ב-12 בנובמבר 1987, חזר "מגיני המולדת" להיות ההמנון הלאומי.
מילים

| ערבית | עברית |
| --- | --- |
 لازمة: حماة الحمى يا حماة الحمى هلموا هلموا لمجد الزمن لقد صرخت في عروقنا الدماء نموت نموت ويحيا الوطن لتدو السماوات برعدها  لترم الصواعق نيرانها  إلى عز تونس إلى مجدها  رجال البلاد وشبانها  فلا عاش في تونس من خانها  ولا عاش من ليس من جندها  نموت ونحيا على عهدها  حياة الكرام وموت العظام  لازمة  ورثنا السواعد بين الأمم  صخورا صخورا كهذا البناء  سواعد يهتز فوقها العلم  نباهي به ويباهي بنا  وفيها كفا للعلى والهمم  وفيها ضمان لنيل المنى  وفيها لأعداء تونس نقم  وفيها لمن سالمونا السلام  لازمة  إذا الشعب يوما أراد الحياة  فلا بدّ أن يستجيب القدر  ولا بد لليل أن ينجلي  ولا بد للقيد أن ينكسر  لازمة:  פזמון: מגני המולדת ,הו מגני המולדת! התאספו למען תפארת זמננו! פועם כבר בעורקינו הדם, נמות, ותחיה ארצנו. ירעשו השמיים ברעמיה  יטילו הברקים להבותיה  לעוזה ותפארתה של תוניסיה,  קומו אנשי הארץ ונעריה.  אין מקום לבוגדים בתוניסיה,  יישבו בה רק מגיניה.  נמות ונחיה למענה,  חיים בכבוד ומוות בגאווה.  פזמון  ירשנו זרועות בין העמים  חזקות כאבני מגדלים.  זרועות שיניפו מעלה את דגלנו,  אנו נתגאה בו, והוא יתגאה בנו.  בזרועותינו נשיג את שאיפותינו ותהילתנו,  בהן נממש את תקוותינו,  בהן נביס את אויבינו,  בהן נפתח בשלום לחברינו.  פזמון  כאשר ירצו האנשים בחיים,  ודאי יגיב אז הגורל.  ודאי תתפוגג אז האפלה.  ודאי תישברנה אז השלשלאות.  פזמון
הערות שוליים

↑  Michael Jamieson Bristow, Tunisian National Anthem, National Anthems of the World Organisation.
↑  National Anthem Downloads, Lyrics, & Information: NationalAnthems.us - Tunisia (באנגלית) (ארכיון)
1 2  המנון תוניסיה (בערבית)
↑  המנון תוניסיה (בצרפתית) (ארכיון)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 9385b4a9-f090-476a-bc0e-45cc509de59a
לילי מנחם

| --- | --- |

לילי מנחם, 1960
 לידה:  8 ביוני 1918 סלוניקי, יוון
 פטירה:  1 בינואר 2005 (בגיל 86) תל אביב, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 פעילות בולטת:  אשת ציבור
 ידועה בשל:  פעילותה בתחומים חברתיים
 השכלה:  סמינר לגננות
 מפלגה:  המערך
לילי מנחם (8 ביוני 1918 בסלוניקי, יוון – 1 בינואר 2005 בתל אביב) הייתה אשת ציבור ישראלית שמילאה מגוון תפקידים. כהוקרה על פועלה הוענקו לה תוארי יקירת העיר תל אביב-יפו ויקירת ההסתדרות, ורחוב נקרא על שמה בתל אביב.
קורות חיים > ילדותה ונעוריה לפני עלייתה ארצה

נולדה בסלוניקי שביוון למשפחה דתית ששורשיה בספרד. אביה היה משה סוסטיאל ואמה הייתה פאולינה בת דוד עובדיה. קיבלה החל מגן הילדים חינוך עברי במוסדות החינוך של הקהילה היהודית בסלוניקי, שבהם לימדו מורים מארץ-ישראל, וסיימה סמינר לגננות.
עוד מנעוריה הקדישה את זמנה לעזרת נזקקי הקהילה. הייתה חברה בתנועה הציונית ופעילה למען ארץ-ישראל. במסגרת חברותה ופעילותה ב"החלוץ", הייתה אחת ממייסדות "החלוץ הצעיר" ביוון, כסניף של הארגון העולמי שהכשיר צעירים יהודים לעלות לארץ ישראל כדי לבנות אותה.
כאשר אבא חושי הגיע בספטמבר 1933 לסלוניקי, כדי לבחור אישית פועלי נמל יהודיים מיומנים לנמל חיפה, נלוותה אליו לילי בת ה-15 ושימשה כמתורגמנית בהידברות עם יהודי המקום.
בשנת 1935 עלתה לארץ.
משפחתה

מגיל 18 הייתה נשואה ליוסף מנחם. ארבעת ילדיהם: מיקו (מנחם), עורך דין; רחל, ד"ר לחינוך, אשת דוד ניסימוב-לפידות; זהבה ז"ל, מוזיקאית, אשת ישראל גרינברג; וחמדה, גננת, אשת אברהם סולמה.
הוקרה והנצחה

ב-1989 נבחרה ליקירת העיר תל אביב-יפו.
כאות הוקרה לתרומתה בתחום החברתי הוענק לה התואר "יקירת ההסתדרות".
על שמה של לילי מנחם קרוי רחוב בתל אביב (גובל בקריית שאול).
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  דוד תדהר (עורך), "לילי מנחם (סוסטיאל)", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך יט (1971), עמ' 5701
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15  שרה סופרין לבית ברוך, הגברת לילי מנחם ופעילותה הציבורית (עמ' 22), באתר קול הניצולים - ביטאון ארגון ניצולי מחנות ההשמדה יוצאי יוון בישראל, גליון מס' 0 2, שנה עשירית, פסח תשע“ג, ‏מרץ 2013 (ארכיון)
↑  יצחק ציטרין, השתקפות יחסם של יהודי סלוניקי לארץ-ישראל, לעלייה להתיישבות בין שתי מלחמות העולם: דימוי ומציאות (עמ' 125), באתר שנתון "שאנן" (כרך י"ח), ‏תשע"ג
1 2 3 4 5 6  מיטל להבי, עיריית תל אביב-יפו - פרוטוקול ישיבות המועצה השמונה עשרה - ישיבה מן המניין מס' 24 - תאריך כ"ח טבת תשס"ה, ‏9.1.2005
↑  ליטל לוין, 27.10.1960"מועצת הפועלות" מציינת ארבעים שנה, באתר הארץ, 26 באוקטובר 2010
↑  ש' כהן, סופר מעריב בטורקיה, "לילי מנחם מרצה בתורכיה", "מעריב", 11 בדצמבר 1963, עמ' 14
המלצה שקיבלה לילי סוסטיאל עם עלייתה לארץ
פורים בגן הילדים של לילי מנחם, 1939
עם דוד בן-גוריון בעת ביקורו במחוז תל אביב, 1953
תעודת "יקיר העיר", 1990
שלט שם הרחוב על שם לילי מנחם בתל אביב
רשימת מועמדי "אמת" לכנסת התשיעית
לילי מנחם צועדת במצעד אחד במאי בראש נציגוּת שכונת התקווה
אוניברסיטת באפלו

| --- | --- |


שלט הכניסה של האוניברסיטה
 אוניברסיטת מחקר ציבורית
 מוטו:  Mens sana in corpore sano   "נפש בריאה בגוף בריא"
 תקופת הפעילות:  1846–הווה (כ־178 שנים)
 מייסדים:  מילרד פילמור 
 בעלי תפקידים
 סגל:  2,509 (2020)
 סטודנטים
 כלל הסטודנטים:  32,347 (2020)
 סטודנטים לתואר ראשון:  32,347 (2020)
 סטודנטים לתארים מתקדמים:  10,041 (2020)
 שונות
 הון עצמי:  1.0 מיליארד דולר (2021)
 מיקום
 מיקום:  באפלו, ניו יורק
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  43°00′00″N 78°47′21″W﻿ / ﻿43°N 78.789166666667°W﻿ / 43; -78.789166666667
 www.buffalo.edu
 he
 
אוניברסיטת באפלו (באנגלית: The State University of New York at Buffalo; ידועה בשם: University at Buffalo; בראשי תיבות: UB) היא אוניברסיטה ציבורית בבאפלו שבמדינת ניו יורק בארצות הברית, אחת מהאוניברסיטאות המרכיבות את מערכת אוניברסיטת המדינה של ניו יורק (SUNY). האוניברסיטה הוקמה ב-1846 ולומדים בה כ-32,000 סטודנטים בכ-13 בתי ספר, מה שהופך אותה לאוניברסיטה הציבורית הגדולה ביותר במדינה. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA).
מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את טיילור קולדוול, בראם כהן, מוחמד עבדאללהי מוחמד וג'נין פירו.
היסטוריה

אוניברסיטת באפלו הוקמה כקולג' פרטי לרפואה בשנת 1846 בתמיכתו של נשיא ארצות הברית מילרד פילמור (בכך היא אחת האוניברסיטאות היחידות, ביחד עם אוניברסיטת וירג'יניה שנוסדו על ידי נשיאים). בשנת 1891 החלו לימודי משפטים. בשנת 1915 הוקם הקולג' לאמנויות ומדעים. בשנת 1956 הוקם בית הספר להנדסה אזרחית ובשנת 1962 האוניברסיטה הפכה לציבורית כאשר מושל ניו יורק נלסון רוקפלר הוביל את הרכישה.
בתי ספר וקולג'ים

הקולג' לאמנויות ומדעים (אנ') (1915)
בית הספר רפואה ומדעי ביו-רפואה (אנ') ע"ש ג'ייקובס (אנ') (1846)
בית הספר לרוקחות ומדעי התרופות (אנ') (1886)
בית הספר למשפטים (אנ') (1887)
בית הספר לרפואת שיניים (אנ') (1915)
בית הספר לניהול (אנ') (1923)
בית הספר לעבודה סוציאלית (1924)
בית הספר למוסמכים בחינוך (1931)
בית הספר לסיעוד (1936)
בית הספר להנדסה ומדעים יישומיים (אנ') (1946)
בית הספר לאדריכלות ותכנון (1969)
בית הספר לבריאות הציבור ומקצועות הבריאות (2003)
מחלקת המוסמכים ע"ש רוזוול פארק (אנ')
דירוגים בין-לאומיים

דירוג שאנגחאי: מקום 301–400 (2024)
דירוג Times Higher Education: מקום 251–300 (2024)
דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 491= (2024)
דירוג U.S. News & World Report: מקום 280 (2024)
ויויאן וסטווד

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1941 Tintwistle, דרבישייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  29 בדצמבר 2022 (בגיל 81) קלפהאם, לונדון רבתי, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Vivienne Isabel Swire 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וסטמינסטר  אוניברסיטת מידלסקס  Glossopdale School 
 תחום יצירה:  עיצוב אופנה, אקטיביזם, עיצוב תכשיטים, פאנק 
 זרם באמנות:  פאנק, התנועה הרומנטית החדשה 
 פרסים והוקרה:  פרס התרבות האירופי (2019)  דב ברלין (1996)  המעצב המלכותי לתעשייה (2001)  גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (31 בדצמבר 2005)  פרס האפנה הבריטי 
 בן או בת זוג:  Derek Westwood (1962–1965)  מלקולם מקלארן (1971–1980)  Andreas Kronthaler (1992–2022) 
 צאצאים:  Joseph Corré 
 מספר צאצאים:  2 
 
דיים ויויאן וסטווד (באנגלית: Vivienne Westwood;‏ 8 באפריל 1941 – 29 בדצמבר 2022) הייתה מעצבת אופנה ואשת עסקים בריטית, שתרמה רבות לכניסת אופנת הפאנק (אנ') והגל החדש (מוזיקה) למיינסטרים.
ביוגרפיה > שנותיה המוקדמות

וסטווד נולדה בשם ויויאן איזבל סוייר במחוז דרבישייר, אנגליה. בתם של גורדון ודורה סוייר שהתחתנו שנתיים לפני לידתה, עם פריצת מלחמת העולם השנייה.  אביה עבד כמחסנאי במפעל מטוסים. כשהייתה בת 17 עברה משפחתה להתגורר ברובע הארו שבלונדון. היא למדה באוניברסיטה המקומית אופנה וצורפות. פרשה מלימודיה לאחר סמסטר אחד, והפכה למורה בבית ספר יסודי. באותה תקופה הכינה תכשיטים אותם מכרה בשוק פורטובלו.
בשנת 1961 פגשה וסטווד את דרק, פועל במפעל הובר. השניים נישאו ב-21 ביולי 1962. וסטווד תפרה לעצמה את שמלת החתונה. בשנת 1963 ילדה את בנם הבכור.
ביוגרפיה > קריירה > תקופת מקלארן

וסטווד פגשה את מלקולם מקלארן[דרושה הבהרה] ולאחר מכן נפרדה מדרק. השניים עברו להתגורר יחד ווסטווד המשיכה ללמד עד שנת 1971 כאשר מקלארן החליט לפתוח חנות בגדים יחד עם וסטווד בשם "Let It Rock". מאוחר יותר שונה שם החנות ל"Sex" וכיום שמה הוא "Worlds Ends" שם מכרה וסטווד את עיצוביה. וסטווד החלה להתמקד בעיצוב בגדים ושאבה השראה מזנות, אופנוענים, ופטישיזם מיני. באותה תקופה הפך מקלארן לאמרגן של ה"סקס פיסטולס" ויחד השניים משכו תשומת לב רבה למותג. ב-1967 נולד לשניים בן.
ביוגרפיה > קריירה > תקופת הפאנק

וסטווד התעניינה בתופעת אופנת הפאנק של שנות השישים והשבעים. בנוסף אימצה את סגנון המשבצות הסקוטי.  אחד ממאפייני עיצוביה היה השימוש בעקרונות חיתוך בדים מהמאות ה-17 וה-18 תוך מתן פרשנות חדשנית משלה. בשנות השמונים, התשעים והאלפיים, עיצובי הפאנק עלו שלב ונעשו מודרניים יותר ויותר.
ביוגרפיה > קריירה > חברת ויויאן וסטווד

לחברת ויויאן וסטווד יש שש חנויות בלעדיות בלונדון, בלידס ובמילאנו. בנוסף ישנן חנויות זיכיון הממוקמות בליברפול, ניוקאסל, גלאזגו, ומנצ'סטר. ברשותה גם אולמות תצוגה במילאנו, הונולולו, פריז ולוס אנג'לס.
תצוגת האופנה הראשונה של המותג נערכה ב-1981 וכללה עיצובים משיתוף הפעולה בין וסטווד למקלארן. עיצוביה בשנים 1981–1985 היו גסים וחצופים ועוררו סקרנות רבה, את התקופה זו כינתה וסטווד "העידן הרומנטי". לאחר מכן עברה למה שכינתה "השנים הפגאניות" בעיצוביה בין השנים 1988–1991 במהלכן הקהל אליו פנתה וסטווד השתנה לסגנון של המעמד העליון.
בקולקציית הסתיו של 2005–2006 חזרה וסטווד לעיצובי העבר שלה ונתנה להם פרשנות חדשנית. היא שיתפה פעולה עם חברת ההנעלה ניין וסט כדי ליצור נעליים בעיצובה.