stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוטו ורבורג
קורות חיים > ורבורג והמחקר המדעי בארץ ישראל

ורבורג היה מחלוצי המחקר המדעי של הטבע בארץ ישראל. בשנת 1922 הקים יחד עם יצחק וילקנסקי (וולקני) את "המכון לחקלאות ולמדע-טבע", שהפך ב-1931 לתחנה חקלאית של הסוכנות היהודית. המכון, שהיה אמור להשתלב בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית, הפך בסופו של דבר ליחידה עצמאית, שנקראת עד היום "מכון וולקני".
ורבורג, בניגוד לוולקני, לא נשאר ב"מכון לחקלאות ולמדע-טבע", אלא השתלב בשנת 1928 ב"מכון לחקירת טבע א"י" שהוקם במסגרת האוניברסיטה העברית. ורבורג היה קשור באוניברסיטה העברית עוד בטרם נוסדה: הוא הקים בברלין את אחת משתי הוועדות המייעצות לתכנון האוניברסיטה (השנייה הוקמה בלונדון על ידי חיים ויצמן). לכן, אך טבעי היה שיעבור אל האוניברסיטה כאשר זו הוקמה.
בשנת 1931, כאשר פוצל המכון למחלקות לבוטניקה וזואולוגיה, נתמנה ורבורג לראש המחלקה. עם זאת, ורבורג לא שהה כמעט בארץ, וניהל את המחלקה מבחוץ, בעיקר בהקשרים הכלכליים (גיוס כספים ומינויים). כתוצאה מכך זכו שאר החוקרים במחלקה לאוטונומיה מחקרית ולחופש פעולה כמעט מושלם.
באותה השנה הקים את הגן הבוטני הלאומי בהר הצופים ביחד עם הבוטניקאי ד"ר אלכסנדר איג. זה היה הגן הבוטני הראשון בארץ ישראל.
בשנים 1934–1937 במסגרת תפקידו כיושב ראש "אגודת ידידי הספרייה הירושלמית" מיסודו של היינריך לווה דאג להעברה מסודרת של אוספי הספרים של יהודים שהיגרו מגרמניה לספריות בארץ ישראל.
ורבורג נפטר בשנת 1938 בברלין. בנו זיגמונד ארגן את ההלוויה בבית העלמין בדגניה א' שם נקבר אפרם של אוטו, אשתו (שנפטרה ב-1937) ובתם גרטרוד (שנפטרה ב-1936).
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית
משפחתו

ורבורג נשא לאישה את חנה לבית כהן. לשניים נולדו בת, גרטרוד, ושלושה בנים: אדגר, זיגמונד וגוסטב. הבן זיגמונד ומשפחתו עלו לארץ בשנת 1933, לאחר עליית אדולף היטלר לשלטון, והתיישבו בחיפה. הבן אדגר ואשתו פאניה, שניהם רופאים, עלו לארץ בשנת 1938 והתיישבו בקריית ענבים. הבן הצעיר, גוסטב, ומשפחתו היגרו ללונדון בשנת 1933, שם ניהל את "הספרייה הווינאית". נכדו של ורבורג ובנו של זיגמונד, גבי ורבורג, הוא פרופסור (אמריטוס) ורקטור לשעבר של אוניברסיטת חיפה.
אחד מאבותיו, יעקב שמעון ורבורג, נפטר בשנת 1636 והוכר כמנהיג מוערך של היהודים בבישופות של פאדרבורן. נכדו, יעקב שמואל ורבורג, התיישב באלטונה המבורג ונישא בשנת 1647 לרחל רייטצ'ה ביתו של שמעון ראובן גולדציהר.
ניתן לשחזר את מוצאה של משפחת ורבורג עד לשנת 1559, באותה שנה קיבל שמעון מקסל חוזה הגנה מהבישוף של רוזנות פאדרבורן בווסטפאליה בהסכמת העיר ורבורג. לאחר מותו המוקדם התיישב אביו הקשיש לוי יוספה יוסף ורבורג באלטונה המבורג כדי לטפל בנכדיו היתומים. מאז במשך כשלוש מאות שנים ישבה משפחת ורבורג באלטונה המבורג.
הנצחתו

היישוב שדה ורבורג שהוקם בשרון ב-1938 קרוי על שמו. כמו כן נקרא הסוג הבוטני "ורבורגינה" (מגנונית בעברית) על שמו
, וכן מינים שונים של צמחים כמו זמזומית ורבורג. בנוסף הוקם בשנת 1984 בפקולטה לחקלאות ברחובות ובמימון קרן "מינרבה" והאוניברסיטה העברית "מרכז אוטו ורבורג לביוטכנולוגיה בחקלאות" – מיזם משותף של ישראל וגרמניה המאגד פעילות רב-תחומית של חוקרים ממחלקות שונות.
במרכז תל אביב, נושא רחוב קטן היוצא משד' בן ציון את שמו.
כתביו

פּאַלעסטינאַ ארבייט / רעפעראַט פון פראָפעסאָר ד"ר א’ וואַרבורג; סעפעראט אבדרוק פון דעם יודישען פאלק, וילנה: פ’ גארבער, תרס"ו.
צי טויג ארץ ישראל פאר קאָלאַניזאַציע / אָטאָ וואַרבורג, אודסה: דפוס בלעטניצקי, תרס"ח.
Die aus den deutschen Kolonien exportirten Produkte und deren Verwerthung in der Industrie: nach amtlichen Statistiken und Denkschriften, sowie nach Mittheilungen von Importeuren und Fabrikanten, Berlin: E. F. Mittler, 1896. (בגרמנית)
Zum neuen Jahr, Berlin: E. S. Mittler, [1902?]. (מהדורות נוספות: Berlin, 1908; 1912; 1921.) (בגרמנית)
Die Baumwollkultur im Gebeiete der Bagdadbahn in Verbindung mit der Kolonisation osteuropäischer Juden: ein Beitrag zur Hebung der westeuropäischen Baumwoll- und der osteuropäischen Judennot, Berlin: Pass [printer], [1904?]. (בגרמנית)
Deutsche kolonisations, wirtschafts- und kulturbestrebungen im türkischen Orient, Berlin: Orient-verlag, 1905. (בגרמנית)
Palästina-Fragen / Referat, erstattet auf dem Delegiertentag der deutschen Zionisten in Hannover, Köln: Druck von M. DuMont Schauberg, 1906. (בגרמנית)
Die Zukunft Palastinas und unsere Aufgaben daselbst: Vortrag, Wien, 1906. (בגרמנית)
Syrien als wirtschafts- und kolonisationsgebiet, Berlin: H. Paetel, 1907. (בגרמנית)
Anbau, Sorten und Ernte der Baumwolle, [S.l.]: [s.n.], [1909?]. (בגרמנית)
Die Palästinaarbeit der Zionistischen Organisation / referat von O. Warburg gehalten auf dem IX.Zionisten-Kongress in Hamburg im Jahre 1909, Berlin: Palästina-Ressort der Zionistischen Organisation, 1910. (בגרמנית)
Der Krieg und die koloniale Landwirtschaft, [S.l.]: [s.n.], [1918?]. (בגרמנית)
Die tropische Landwirtschaft im 2. und 3. Kriegsjahre, [S.l.]: [s.n.], [1918?]. (בגרמנית)
Weltvorräte, [S.l.]: [s.n.], [1919?]. (בגרמנית)
Palestine as a fruit producing country: Banana growing in Palestine, Tel-Aviv: [s.n.] typ. Amanut, 1928. (בגרמנית)
Bedeutung der Obstkulturen für die Kolonisation Palästinas, [Berlin?]: [s.n.], [1929?]. (בגרמנית)
כתביו > ספרים שנטל חלק בהם

פּראָגראָם רעדען / פון א’ ווארבורג, א’ האנטקה, ח’ ווייצמאן, נ’ קאַצענעלסאָהן ורשה: קדם, תרע"ד.
The Physical and political conditions of Palestine: a course of lectures delivered under the auspices of the London Zionist League, session 1906: with a foreword by Herbert Bentwich. And an appendix, "The resources of Palestine", by O. Warburg, London:  [s.n.], 1907 (באנגלית)
Otto Warburg und J. E. van Someren Brand (herausgegeben), Kulturpflanzen der Weltwirtschaft :unter Mitwirkung erster Fachleute, Leipzig: R. Voigtländer, [1908?]. (בגרמנית)
Theodor Herzl und Der Judenstaat / von Max Nordau, Otto Warburg, Israel Zangwill; mit einem Vorwort des Herausgebers Davis Erdtracht, Wien: Verlag "Wiedergeburt"-Hochschule für Welthandel, [1919?]. (מהדורה נוספת: Wien: Interterritorialer Verlag "Renaissance", [1920?].) (בגרמנית)
לקריאה נוספת

ספר וארבורג: קורות חייו, דברי הערכה, מכתבים נאומים ומאמרים (יצא על ידי הנהלת ההסתדרות הציונית וחברת הכשרת היישוב בא"י), הרצליה: דפוס מסדה, תש"ח. (הספר בקטלוג ULI)
על פועלו הציוני: יעקב טהון (עורך), ספר ורבורג, תל אביב: הוצאת מסדה, 1948. (הספר בקטלוג ULI)
על מפעלו הבוטאני: י' רייכרט, "אוטו ורבורג", הטבע והארץ, 5:130-138, 1938.
על חלוצי הבוטניקה בישראל: אורי רוזנברג באתר נושנות- בוטניקה שימושית וציונות מעשית -אוטו ורבורג
מרכז אוטו ורבורג לביוטכנולוגיה בחקלאות
אוטו ורבורג, בקטלוג הארכיון הציוני המרכזי בירושלים
ביוגרפיה ותמונה, באתר האוניברסיטה החופשית של ברלין, (בגרמנית)
פרופ' גבי ורבורג, זכרונות ילדות על סבי אוטו ורבורג (1859–1938) ומשפחתנו, באתר ארגון יוצאי מרכז אירופה
ביוגרפיה, באתר הגן הבוטני של ברלין (האוניברסיטה החופשית של ברלין) (בגרמנית)
ישראל רייכרט, פרופיסור אוטו וארבורג, דבר, 20 בינואר 1938
דוד תדהר (עורך), "פרופ' אוטו וארבורג", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ט (1958), עמ' 3253
אמיל פוירשטיין, יהודים מפורסמים במדע, 1956. עמ' 103–116.
שיוט הערים

| --- | --- |
זינוק שיוט הערים ה-60
 ענף:  שיט
 תאריך ייסוד:  1939
 מדינות משתתפות:  ישראל ישראל
 זוכה:  ORC 1: רוני 1  ORC 2:Bellandaine   עממי: Orca
 הכי הרבה זכיות:  דוד נפחא - הפועל חיפה (4)
 
שיוט הערים הוא שיוט סירות וספינות מפרש תחרותי ועממי, המתקיים לאורך חופי מדינת ישראל, מאז שנת 1939.
השיוט הראשון

ב־25 במאי 1939, חג שבועות, התקיים שיוט הערים הראשון, בין תל אביב לחיפה. בשיוט השתתפו 3 סירות: "נחשון" ו"ברגר" מתל אביב ו"ויצמן" מחיפה. השיוט לווה ברוח צפונית חזקה ולסירות לקח בין 27–34 שעות להגיע לחיפה. את השיוט נצחה הסירה "נחשון" בפיקודו של מנשה ברוך. בשיוט השתתפו בין היתר, שמואל טנקוס ומוקה לימון (לימים מפקדי חיל הים).
בין היוזמים של השיוט היה זלמן חייקין אשר השתתף בשיוט הראשון כמפקדה של הסירה "ויצמן". (לאחר מותו ב-1944, ממחלת הדבר, המשיך להתקיים השיוט והוקדש לזכרו).
ארגון שיוט הערים

לאורך השנים מספר רב של ארגונים לקחו חלק בארגון ותפעול השיוט.
השיוטים הראשונים אורגנו על ידי הפלוגה הימית של הפועל, ביחד עם החבל הימי לישראל. לאורך השנים אורגן השיוט בשיתוף ארגוני שיט וספורט, מעגנות, עיריות וארגונים שונים.
בשנים האחרונות מאורגן השיוט בהתנדבות מלאה על ידי קהילת שייטי הכרמל אשר לקחה את האחריות על הארגון ממועדון שייטים כרמל אשר נסגר.
הנצחה

לאורך השנים הוקדשו השיוטים למספר אנשים ואף למספר מטרות.
השיוטים הראשונים (החל מן השיוט השני) הוקדשו לזכרו של זיאמה חייקין. מחלוצי הפעולה הימית בהפועל ובישוב. זיאמה אשר השתף בשיוט הראשון והיה ממארגניו נפטר בשנת 1944 בהיותו ימאי בנמל חיפה בעת השתוללה בה מגפת הדבר.
בשנת 2010 הונצח נשיאה השישי של מדינת ישראל, חיים הרצוג שהיה חובב שיט ושיט מפרשיות מושבע.
בשנת 2014, הונצח מי שהיה המורה הראשון לימאות בבית הספר הימי מכמורת, נחום (חתולי) בן גל.
שנים בהן לא התקיים השיוט

שיוט הערים מתקיים כל שנה. עם זאת היו מספר שנים חריגות בהן לא התקיים שיוט הערים:
1948 - השיוט לא התקיים עקב מלחמת העצמאות
1955
1957 - השיוט הופסק על ידי חיל הים מיד עם תחילתו לאור מזג אוויר סוער
1959
1960 - השיוט בוטל עקב סערה
1962
1965
2020 - השיט לא התקיים עקב מגפת הקורונה
אנקדוטות משיוטים

לאורך השנים השתתפו מאות ואף אלפי ילדים, נערים ומבוגרים בשיוטים השונים אשר התרחשו לאורך חופי ישראל. לרבים מהם סיפורים מעניינים אותם שיתפו בפורומים שונים, בספרים ובשיחות פנים אל פנים. להלן מספר סיפורים שכאלה.
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 1944

נערך לאחר הפסקה של 4 שנים (מרבית מלחמת העולם השנייה). לפני השיוט התקיים טקס לחנוכת סירה חדשה להפועל תל אביב בשם וינגייט. לאחר הטקס יצאו ארבע הסירות המשתתפות לזינוק מתל אביב לחיפה. את הסירות ליוו הספינה ארלוזורוב בפיקודו של שמואל טנקוס ועל סיפונה עיתונאים, ותיקים וחברים וסירת המנוע טרומפלדור. רוח צפונית חזקה וגלים עלו, וכל הספינות פרשו לאורך המסלול, כאשר הסירה ניסן סט, שהובילה לאורך כל התחרות הגיעה עד עתלית ועל כן קיבלה את גביע החבל הימי לישראל.
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 1949

"האירוע השנתי הגדול היה תמיד שיוט הערים מחיפה לתל אביב או בכיוון ההפוך. סדרי זינוקים היו רחוקים מסדרי ההזנקה החוקיים של שיוטי שנים מאוחרות יותר, אך תמיד היו קשורות בהתרגשות. בשיוט השישי (למיטב זכרוני) בהיותי בדרג א', זכיתי להפליג ב"כתריאל" (ע"ש כתריאל יפה), בפיקודו של אליעזר בן ארצי... לא הגענו להיות בין הראשונים אך בחשכת הליל כשהגענו, לנמל חיפה, נאסרנו על ידי שוטרי סירת משטרה בריטית, הובאנו למעגן המשטרה הבריטית בנמל, אל קודמינו. שוחררנו רק בבוקר למחרת כשהוברר כי איננו אנשי כוח המגן."
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 1977

46 מפרשיות החלו את השיוט, אך רק 27 הגיעו לקו הגמר. 19 סירות פרשו ביום הראשון עקב תקלות ומזג אוויר סוער, השיוט קוצר והתקיים מיפו למכמורת וממכמורת לנחשולים.
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 1981

ביום הראשון בין ת"א לשדות ים, עלתה רוח צפונית חזקה. באזור מכמורת, מספר סנוניות שיגרו אותו מצוקה (רקטות מצנח אדומות). מספר כלי שיט הגיעו לסייע, לאחר שהסנוניות אשר ניסו להיכנס למעגן מכמורת ופספסו את פתח המעגן, התהפכו והחלו להתנפץ על הסלעים צפונית לפתח. בין הסנוניות היו סירות של בית הספר לקציני ים עכו, בהן "מיכל". יתר הסירות המשיכו לשדות ים, שם מספר סירות התהפכו במהלך ביצוע ההחפה.
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 1984

רוח צפונית מערבית חזקה שהופיעה במפתיע תחת העננים מלווה בגשם חזק וברד, הפכה מספר רב של סנוניות דקה לפני הזינוק בעכו. סירות המנוע לרבות של חיל הים פעלו לעזור לצוותי הסירות. יאכטות שזינקו שעה קלה לפני כן ספגו נזקים קלים גם כן. גלשנים אשר השתתפו בזינוק מוקדם גם כן נפגעו ממכת הרוח. סירת משטרה סייעה בחילוץ מרבית הגולשים. סנוניות רבות ניזוקו בעת שגלי חוף הטילום על חוף הים של עכו.
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 1990

זינוק ללא רוח בחיפה, מתפתח לצפונית מערבית חזקה באזור עתלית. גלי גיבוע עולים ומספר סנוניות מתהפכות. מתוך 72 סנוניות אשר זינקו, 17 חצו את קו הגמר בתל אביב.
אנקדוטות משיוטים > שיוט ערים 2016 (השיוט ה-60)

השיוט התקיים ברוחות צפוניות ערות וכלל כ־50 ספינות. לאור הרוחות העזות, למספר ספינות נקרעו מפרשים וחיבל.
שיוטים דומים

לאורך השנים התקיימו שיוטים נוספים באותו שם אשר אורגנו על ידי חבל ימי לישראל.
הערות שוליים

↑  הפלוגה הימית הפועל תל אביב, באתר www.yamiya.co.il (ארכיון)
1 2 3  שיט וחתירה ספורטיבית, באתר http://www.infocenters.co.il/hapoel/, ‏2005
↑  אליעזר רואי, כרוח צפונית מתל אביב לנווה ים, עיתון דבר, 1947, עמ' 26
↑  דן פחטר, מים, מפרשים ורוח, דבר, עמ' 23-24
↑  שמעון פינס, ניצחון לסירות ת"א בשיוט הערים מטעם הפועל, דבר, עמ' 4
↑  ⁨שיוט הערים ה־10 "ערך ע"י "וזפוננל" _בחי_3ה ⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 17 September 1953 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  שיוט הערים ה-11 - ע”ש זיאמה חייקין ז”ל, באתר web.nli.org.il
↑  דן פחטר, "עמל" ניצחה בשיוט הערים ה-11, דבר, עמ' 3
↑  היום שיוט הערים ה-12 של הפועל, בעיתון דבר
↑  ישעיהו פורת, בר-מצווה מוצלח לשיוט הערים, מעריב, עמ' 2
↑  הסירות "סלפית" ו"טלבי" זכו בשיוט הערים, בעיתון דבר
↑  ⁨מרמורק־רמת־עמידר !0:0 ⁩ | ⁨למרחב⁩ | 9 October 1966 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  תחרות שייט ע"ש חייקין, בעיתון מעריב
1 2 3  מזיכרונו של ר"ח דר' עזריאל רהב
↑  ⁨ספורט בחג ⁩ | ⁨למרחב⁩ | 27 October 1967 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  ⁨14 מפרשיות בשיוט הערים ⁩ | ⁨על המשמר⁩ | 8 October 1968 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  16 מפרשיות סיימו אתמול את שיוט הערים, בעיתון דבר
1 2  27 מבין 46 מפרשיות סיימו את שיוט הערים, בעיתון דבר
↑  ⁨| לאו _וזשבת _בספו־רלו | ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 20 October 1978 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  ⁨1500 "קרעו" את מפרץ אילת ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 14 October 1979 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  ⁨miDoayawi ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 1 October 1982 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  שי תלמי, שיוט הערים, מעריב, עמ' 52
↑  ⁨Untitled⁩ | ⁨מעריב⁩ | 19 October 1987 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  שלא ייגמר לעולם ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 10 October 1988 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  שיוט הערים - חידוש מסורת מפוארת, באתר www.sailing-news.co.il, ‏15/10/2002 (ארכיון)
↑  הזמנה לשיוט ערים ה-56, באתר http://www.sailing-news.co.il, ‏26/08/2012 (ארכיון)
↑  קהילת שייטים כרמל, שיוט ערים 2014, באתר cyc.co.il, ‏2014 (ארכיון)
↑  התאגדות לתרבות גופנית הפועל, 25 שנות הפועל, 25 שנות הפועל
↑   עופר אדרת, החתול והים, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2014
↑  ⁨הופסק שיוט הערים ⁩ | ⁨דבר⁩ | 15 October 1957 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  ⁨שיוט נדחה ' ; בגלל ההערה שיוט הערים ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 2 June 1960 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
↑  קהילת שייטי הכרמל, דף האירוע - שיוט הערים 2020, באתר cyc.co.il, ‏17/09/2020
↑  שמשון בובר, הימיה - אסופת סיפורי הפלוגות הימיות, שמשון בובר, 2004
↑  ⁨26 סירות מפרש השתתפו! ::בשיוט הערים יפו-היפה : ; ז ⁩ | ⁨למרחב⁩ | 20 October 1959 | Newspapers | The National Library of Israel, באתר www.nli.org.il (באנגלית)
שייטי המועדון בעכו במהלך שיוט ערים 1954 על גבי הדוד נוי
פרס שלישי בשיוט הערים ה-30
פורמוסוס

פוֹרמוֹסוּס (בלטינית: Formosus‏; 816 – 4 באפריל 896) היה האפיפיור בשנים 891–896.
ביוגרפיה

פורמוסוס, שהיה בן 75 בעת בחירתו, היה בעבר הבישוף של פורטו-סנטה רופינה(אנ'). בשנת 864 הוא מונה לנציג האפיפיור בבולגריה, על פי בקשתו של בוריס הראשון, שליט בולגריה. אולם, מבחינת החוק הכנסייתי, הקמתה של המועצה המטרופוליטנית[דרושה הבהרה] לא הצליחה. בשנים שלאחר מכן הוא מילא כמה משימות דיפלומטיות עבור האפיפיור. בשנת 875 ניהל משא ומתן עם קרל הקירח על ההכתרה שלו. שנה לאחר מכן, האפיפיור יוחנן השמיני הדיח את פורמוסוס מתפקידו, לאחר שפעל בניגוד להוראותיו. אולם הוא הוחזר לתפקידו כעבור כמה שנים, על ידי האפיפיור מרינוס הראשון, ושימש שוב כיועץ האפיפיור.
ב-6 באוקטובר 891 נבחר פורמוסוס לאפיפיור, בעקבות מותו של מרינוס הראשון. הוא נאלץ לתמוך בחוסר רצון בהכתרה קיסרית של גידו השלישי, דוכס ספולטו (אנ')ואף הכתיר את בנו, למברט השני, דוכס ספולטו (אנ')כקיסר משותף, אולם עד מהרה הוא קרא לסיוע מהמלך הפרנקי ארנולף מקרינתיה. ארנולף כבש את רומא וב-896 הפך לקיסר עצמו. בנוסף פורמוסוס הצליח להסתכסך עם האצולה הרומית. ב-4 באפריל 896 מת פורמוסוס, ובוניפקיוס השישי נבחר לאפיפיור במקומו.
פורמוסוס מפורסם בכך שהוצא מקברו תשעה חודשים לאחר מותו, כדי לעמוד ל"משפט", שנודע מאוחר יותר כ"מועצת הגופה" (Cadaver Synod). פורמוסוס הואשם בהפרה של חוק הכנסייה, כששימש כבישוף של רומא (האפיפיורות) וגם כבישוף של מחוז אחר.
פורמוסוס שהוצא מקברו, נוקה והולבש בבגדי אפיפיור, הושב על כיסאו, נשפט על ידי האפיפיור סטפנוס השישי (יורשו של בוניפקיוס השישי) ונמצא אשם. גזר הדין היה ביטול כל הצווים שהוצאו על-ידו. בגדי האפיפיור נקרעו מעל גופו ושלוש מאצבעותיו נכרתו. לאחר אירועים אלו הושלכה גופתו אל נהר הטיבר. הגופה נמצאה מאוחר יותר על ידי נזיר ולאחר מותו בחנק של סטפנוס השישי, בזמן מהומות כתוצאה ממועצת הגופה, הוחזרה לבזיליקת פטרוס הקדוש.
אלירן עטר

עטר במדי מכבי חיפה, 2015
אלירן עטר (נולד ב-17 בפברואר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי בבני יהודה תל אביב.
קריירה > נבחרת ישראל

בשנת 2005 זומן עטר לסגל נבחרת הנוער של ישראל, ושיחק במדיה במסגרת מוקדמות אליפות אירופה לנוער ואף כבש שער אחד בטורניר. בסך הכול ערך שמונה הופעות במדי נבחרת הנוער, בהן כבש שלושה שערים.
חרף הצטיינותו בעת ששיחק בבני יהודה, הורתה ההתאחדות לכדורגל בישראל שלא לזמנו לנבחרת ישראל, בשל עברו הפלילי. על החלטה זו נמתחה ביקורת, ובסופו של דבר נענתה ההתאחדות לבקשתו של מאמן הנבחרת, דרור קשטן, ואפשרה את זימונו. עטר זומן לראשונה לסגל הנבחרת למשחק מול נבחרת לטביה במוקדמות מונדיאל 2010, אך נעדר מהמשחק בשל פציעה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בנובמבר 2012 בהפסד 1–2 לנבחרת בלארוס במשחק ידידות.
עטר זומן לסגל הנבחרת במרץ 2015, הודח ממנו לאחר זמן קצר ולא שב אליו עד סוף קמפיין מוקדמות יורו 2016, לאחר סכסוך שהתגלע בינו ובין מאמן הנבחרת אלי גוטמן. ב-12 בנובמבר 2016 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3–0 על נבחרת אלבניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.
חיים אישיים

עטר נולד לשפיק עטר, יליד עיראק, ולאסתר לבית שטרית, ילידת מרוקו.
בדצמבר 2006 הורשע ביחד עם כוכב הרשת ברי יחזקאל ואושרי בן שמעון בשני אישומים של קשירת קשר לביצוע פשע ובסיוע לשוד, ובאישום נוסף של קשירת קשר לביצוע עוון וסיוע לגנבה, לאחר שהיה מעורב בשלושה אירועים של חטיפת תיקים מנשים בתל אביב וברמת גן. הוא נידון לשישה חודשי מאסר (אותם ריצה בעבודות שירות), לשנים עשר חודשי מאסר על תנאי, לקנס של 5,000 ש"ח ולמתן פיצוי לנפגע עבירה בסך 2,500 ש"ח לכל אחת מקורבנותיו. בעקבות זאת ספג במגרשים קריאות גנאי רבות.
עטר נשוי ואב לשלושה. מתגורר עם משפחתו בגבעתיים.
תארים

אליפות (2): 2012/13, 2018/19
גביע הטוטו (2): 2017/18, 2018/19
גביע המדינה (1): 2015/16
כדורגלן העונה בישראל (1): 2012/13
מלך השערים של ליגת העל (2): 2008/09, 2012/13
שער העונה בליגת העל (1): 2019/20 (מול מ.ס. אשדוד)
סטטיסטיקה

| עונה | מועדון | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | ליגה> בישולים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע> בישולים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אירופה> בישולים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים | סך הכול> בישולים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 2009/2010 | בני יהודה תל אביב | ליגת העל | 33 | 8 | 2 | 1 | 0 | 0 | 7 | 4 | 0 | 41 | 8 | 2 |
| 2010/2011 | מכבי תל אביב | ליגת העל | 33 | 18 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 0 | 35 | 20 | 0 |
| 2011/2012 | מכבי תל אביב | ליגת העל | 33 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 | 6 | 0 | 43 | 19 | 0 |
| 2012/2013 | מכבי תל אביב | ליגת העל | 31 | 22 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 31 | 22 | 3 |
| 2013/2014 | סטאד ריימס | ליגת העל הצרפתית | 22 | 2 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 24 | 2 | 1 |
| 2014/2015 | סטאד ריימס | ליגת העל הצרפתית | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 |
| 2014/2015 | מכבי חיפה | ליגת העל | 14 | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 | 6 | 0 |
| 2015/2016 | מכבי חיפה | ליגת העל | 27 | 10 | 1 | 3 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 12 | 1 |
| 2016/2017 | מכבי חיפה | ליגת העל | 24 | 7 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 25 | 7 | 3 |
| 2017/2018 | מכבי תל אביב | ליגת העל | 25 | 7 | 1 | 2 | 0 | 0 | 6 | 0 | 0 | 33 | 7 | 1 |
| 2018/2019 | מכבי תל אביב | ליגת העל | 30 | 12 | 2 | 1 | 1 | 0 | 7 | 5 | 0 | 23 | 13 | 2 |
| 2019/2020 | מכבי תל אביב | ליגת העל | 5 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 8 | 1 | 0 |
| 2019/2020 | בית"ר ירושלים | ליגת העל | 5 | 4 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 4 | 0 |
| 2020/2021 | בית"ר ירושלים | ליגת העל | 29 | 11 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 30 | 11 | 2 |
| 2021/2022 | בני יהודה | ליגה לאומית | 11 | 6 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 12 | 6 | 0 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 323 | 127 | 15 | 15 | 3 | 0 | 33 | 17 | 0 | 356 | 138 | 15 |
הערות שוליים

1 2 3  אייל לוי, אליענה שפר, נהג חדש: הסיפור של אלירן עטר, באתר nrg‏, 11 בפברואר 2009
↑  יוסי פנטילט, ‏מכה לבני-יהודה: אלירן עטר גמר את העונה, באתר ONE‏, 7 באפריל 2008
↑   שער המספרת של עטר, סרטון  באתר יוטיוב
↑  דנה בהט, ‏שער השנה בעולם: רונאלדו ראשון, אלירן עטר רביעי, באתר ONE‏, 21 בדצמבר 2009
↑  המקום החמישי אינו מקנה בדרך כלל כרטיס למפעלים האירופיים, אך לאחר שבית"ר ירושלים שסיימה במקום השלישי לא הפקידה את הערבויות הנדרשות, תפסה בני יהודה את מקומה
↑  לי בוץ, רשמית: אלירן עטר חתם ל-4 שנים במכבי ת"א, באתר ynet, 23 במאי 2010
↑  יניב טוכמן, שחקני ליגת העל קבעו: אלירן עטר הוא כדורגלן העונה, באתר nrg‏, 12 במאי 2013
↑  עטר חתם ל-4 שנים בריימס, ירוויח 2 מיליון יורו, באתר ONE‏, 24 ביוני 2013
↑  צרפת: מליקסון ניצח את בן בסט, פלקאו כבש בניצחון מונקו, באתר ynet, 10 באוגוסט 2013
↑  תומר לוי, שירלי בר דיין, ‏זה סופי: עטר חתם ל-3.5 שנים בחיפה, באתר ערוץ הספורט, 20 בינואר 2015
↑  דורון בן דור, יגאל ברמן, ‏צפו ב-0:1 של מכבי חיפה על הפ' ב"ש בדקה ה-94, באתר ONE‏, 24 בינואר 2015
↑  ליגת העל: מכבי חיפה הביסה 0:5 את מ.ס. אשדוד, באתר וואלה, 14 בפברואר 2015
↑  ליגת העל: 2:2 מהנה בין הפועל תל אביב למכבי חיפה, באתר וואלה, 23 בפברואר 2015
↑  תומר לוי, ‏אלירן עטר הושעה, חמדי סליחי יקבל פניה מחיפה, באתר ערוץ הספורט, 23 באוגוסט 2015
↑  תומר לוי, ‏קול ענות חלושה: אלירן עטר נקנס על ידי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 3 בספטמבר 2015
↑  דורון בן דור, ‏עטר יישאר בחיפה, חוזהו הוארך בעונה נוספת, באתר ONE‏, 11 ביולי 2016
↑  שי ארצי, אלירן עטר חתם לעונה וחצי בבית"ר ירושלים, באתר ישראל היום, 5 בפברואר 2020
↑  תומר לוי, ‏השכר והסעיף המיוחד: החוזה של עטר בבית"ר י-ם, באתר ערוץ הספורט, 5 בפברואר 2020
↑  תומר לוי, ‏אלירן עטר חתם בבני יהודה לשנתיים, באתר ערוץ הספורט, 15 ביולי 2021
↑  איציק יצחקי‏, ההתאחדות: "טרם הגיע הזמן בו עטר יוכל לייצג את ישראל", באתר וואלה, 4 באוגוסט 2009
↑  שלומי ברזל, אלירן עטר הוא הקורבן של דרור קשטן ומשה סיני, באתר הארץ, 9 באוגוסט 2009
↑  איציק יצחקי‏, עטר: "שמח שנפתחה בפניי האפשרות לשחק בנבחרת", באתר וואלה, 11 באוגוסט 2009
↑  החלטת מזכירות ההתאחדות לכדורגל בעניין אלירן עטר, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 11 באוגוסט 2009
↑  בעז גורן, דנה בהט, ‏מרק רוסנובסקי לאלירן עטר: לא תוכל לשחק בשבת, באתר ONE‏, 1 בספטמבר 2009
↑  ידידות: נבחרת ישראל הפסידה 2:1 לבלארוס, באתר וואלה, 14 בנובמבר 2012
↑  משה בוקר, אלירן עטר: "ציפיתי מגוטמן שיהיה הגון איתי", באתר הארץ, 23 במרץ 2015
↑  מוקדמות המונדיאל: ישראל הביסה את אלבניה 0:3 בחוץ, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2016
↑  מירי חסון, רותם גרוסמן, בני יהודה: אלירן עטר הורשע ויבצע עבודות שירות, באתר ynet, 28 בדצמבר 2006
↑  מוטי פשכצקי, ‏בוגר יותר, בשל יותר: אלירן עטר מסוגל לסחוף אפילו את הנבחרת, באתר ערוץ הספורט, 10 באוקטובר 2012
↑  בן מיטלמן, ‏אלירן עטר: "השיר 'אלירן שודד זקנות' רץ לי בראש כל הזמן", באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2013
↑  לירון שרון, ‏‏פעם שלישית עטר: אלירן עטר אב לשלושה, באתר ספורט1, 25 באוקטובר 2018
דוד פדהצור

| --- | --- |

 לידה:  13 בנובמבר 1928 צפת, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  26 בדצמבר 2007 (בגיל 79) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1949
 מעסיק:  "למרחב" "דבר"
 
דוד פדהצור (13 בנובמבר 1928 - 26 בדצמבר 2007) היה עיתונאי ופובליציסט, עורך עיתון "למרחב" ומשנה לעורך "דבר". במהלך עבודתו העיתונאית פרסם מאות מאמרים חתומים ומאמרי מערכת בנושאים פוליטיים ומדיניים, חברתיים ותרבותיים – ישראליים ובינלאומיים – "הבוקר", "מעריב", "זמנים", "למרחב", "דבר" ו"דבר ראשון".
ביוגרפיה

יליד צפת (דור רביעי בארץ), בנם של שושנה ומשה פדהצור (פודהורצר) (ראש העיר היהודי הראשון של צפת).
בשנים 1947-1948 היה מפקד אצ"ל בטבריה וצפת והשתתף בפעילויות צבאיות של המחתרת נגד הצבא הבריטי לפני קום המדינה. במלחמת השחרור מילא תפקיד פעיל בהגנה על צפת והגליל העליון ובשחרור הגליל המערבי.
בתחילת שנות ה-50 עזב את צפת לטובת לימודי תואר ראשון בפילוסופיה וספרות כללית, באוניברסיטה העברית בירושלים.
את דרכו העיתונאית החל ב-1949 בצפת, כסופר אזורי בגליל של העיתונים: "הבוקר", "ג'רוזלם פוסט", ו"מעריב". עם המעבר לירושלים ובמקביל ללימודיו האקדמאיים, החל לעבוד בעיתון "זמנים", תחילה כעורך לילה ואחר כך כעורך פובליציסטי (1953-55). עם המעבר של "זמנים" מירושלים לתל אביב, הצטרף ל"קול ישראל" כעורך חדשות. בשנת 1957 עבר לתל אביב והצטרף לעיתון "למרחב" כעורך לילה ראשי. כעבור שלוש שנים מונה לתפקיד מזכיר המערכת (1960-1965). בשנת 1965, בהיותו בן 37, מונה לעורך הראשי של "למרחב". ב-1971 מוזגו העיתונים "למרחב" ו"דבר" והוא שימש כמשנה לעורך וממונה על החדשות. בנוסף, במשך למעלה מעשור ערך את "משא", המוסף הספרותי של "דבר". בשנותיו האחרונות בעיתון שימש בעיקר כפובליציסט בכיר ב"דבר" וב"דבר ראשון".