stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גוגל תמונות
הערות שוליים

↑  ERIC SCHMIDT, The Tinkerer’s Apprentice, ‏JAN 19, 2015
↑  Nate Smith, Ooh! Ahh! Google Images presents a nicer way to surf the visual web, ‏July 20, 2010
↑  google, Search by Image, ‏June 13 2011
↑  Google Images, Google Images Search Engine
↑  Google, How to search by Image works, ‏July 20, 2011
↑  Google Search, SEO, Advanced Google Images Search Tips and Tricks, ‏2017
↑  אנידור חקק, מדריך חיפוש תמונות להורדה בחינם ללא זכויות יוצרים, ‏May 23, 2015
↑  לילה אודינייב, ‏כבר לא צריך מקלדת כדי לחפש בגוגל, באתר ‏מאקו‏, 15 ביוני 2011
↑  Google, Sort by subject in Google Images, ‏May 9, 2011
↑  Eric Mack, Google Wins the War Against Bing Images, ‏MAY 10, 2011
↑  Google Images
1 2 3  Danny Sullivan, Google Launches Streamlined Image Search, ‏January 23, 2013
↑  Barry Schwartz, Google Image Search Referrer Traffic Drops 63% Since Upgrade, ‏April 15, 2013
↑  Barry Schwartz, Google rolls out 2013 Image Search design to more countries, webmasters complain of traffic loss, ‏February 16, 2017
↑  וויקיפדיה באנגלית Deep Learning
↑  בלוג פוסט של מחלקת המחקר בגוגל - מתאר את השימוש בטכנולוגיה של רשתות נוירונים רבודות לטובת מנוע חיפוש התמונות
השמלה הירוקה של ג'ניפר לופז אשר דחפה ללידתה של גוגל תמונות, טקס גראמי 2000
תוצאות חיפוש לפי תמונה
גוריציה (נפה)

נפת גוריציה (באיטלקית: Provincia di Gorizia) היא נפה במחוז פריולי-ונציה ג'וליה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 466 קמ"ר, ובשנת 2011 התגוררו בה 141,024 נפש. בירתה של הנפה היא העיר גוריציה.
במערב גובלת הנפה בנפת אודינה, בדרום מזרח בנפת טריאסטה, במזרח ובצפון בסלובניה, ובדרום היא גובלת בים האדריאטי.
ג'ייקוב פרג' רפאל ג'ייקוב

| --- | --- |

הגנרל ג'ייקוב פארג' רפאל ג'ייקוב, 25 במרץ 2012
 לידה:  1923 כלכותה, הראג' הבריטי הראג' הבריטי
 פטירה:  13 בינואר 2016 (בגיל 93 בערך) ניו דלהי, הודו הודו
 מדינה:  הראג' הבריטי, הודו, הדומיניון של הודו 
 השתייכות:   צבא הודו הבריטית    צבא הודו
 תקופת הפעילות:  1942–1978 (כ־36 שנים)
 דרגה:  לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד אוגדת הרגלים ה-12, ראש המטה הכללי של פיקוד המזרח ההודי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה, מלחמת הודו-פקיסטן (1965), מלחמת הודו-פקיסטן (1971)
 עיטורים
 Param Vishisht Seva Medal 
 תפקידים אזרחיים
 מושל גואה, מושל פנג'אב
 
ג'ייקוב פרג' רפאל ג'ייקוב (באנגלית: Jacob Farj Rafael Jacob;‏ 1923, כלכותה, הודו הבריטית – 13 בינואר 2016, ניו דלהי, הודו) היה לוטננט גנרל יהודי בצבא הודו אשר כיהן כראש המטה הכללי של פיקוד המזרח ההודי ונודע בחלקו במלחמת הודו–פקיסטן השלישית. לאחר תום שירותו הצבאי הצטרף למפלגת העם ההודית וכיהן כמושל גואה ופנג'אב.
קורות חיים

ג'ייקוב פרג' רפאל ג'ייקוב נולד בכלכותה למשפחה יהודית בבלית שהיגרה להודו במחצית המאה ה-18. בשלהי 1941 התגייס ג'ייקוב פרג' לצבא הודו הבריטית. בעקבות הידיעות על שואת יהודי אירופה בחר בקריירה צבאית. לאחר שהוסמך לקצונה הוצב באזור כירכוכ ובהמשך הועבר לחזית בצפון אפריקה. הוא נטל חלק גם במערכה על בורמה.
לאחר המלחמה נשלח ללימודים צבאיים בבריטניה ובארצות הברית ולאחריהם שב לשורות הצבא ההודי ולחם במלחמת הודו–פקיסטן השנייה כמפקד אוגדה. ב-1969 מונה לראש המטה הכללי של פיקוד המזרח ההודי והועלה לדרגת מייג'ור גנרל. במהלך מלחמת הודו-פקיסטן (1971) ניצחו כוחות פיקוד המזרח ההודיים את צבא פקיסטן והביאו לקריסתו. פרג' רפאל זכה להערכה על תפקודו במערכה ונחשב לאחד מגיבוריה.
ב-1978 סיים את שירותו הצבאי והצטרף למפלגת העם ההודית. הוא כיהן כמושל גואה ופנג'אב. הוא פעל להעמקת יחסי הודו–ישראל ולכינון יחסים דיפלומטיים בין המדינות. עוד פעל להעמקת שיתוף הפעולה הצבאי בין המדינות.
ג'ייקוב פרג' רפאל ג'ייקוב הלך לעולמו ב-2016 לאחר סיבוך של דלקת ריאות, והוא בן 92. הוא נקבר בבית העלמין היהודי בניו דלהי.
חייו האישיים

ג'ייקוב נולד למשפחה יהודית אדוקה בקהילה הבגדדית של כלכותה. הוריו שכרו עבורו ועבור אחיו מורים לעברית. לדבריו הוא לא היה מעוניין בלימוד העברית, אולם בעתיד התחרט על כך מאוד. במלחמת העולם השנייה משפחת ג'ייקוב אימצה משפחה של פליטים יהודים מאירופה, אשר נמלטו מכיבושיו של היטלר. לדבריו לא נתקל באנטישמיות בהודו, אלא רק מקרב חיילים בצבא הבריטי.
ג'ייקוב היה מיודד עם מנהיגים ישראליים כמו יצחק רבין ושמעון פרס והרמטכ"ל מוטה גור. מדיו של יעקב מוצגים במוזיאון יד לשריון בלטרון. הוא אף תרם את חגורת חתונת הכסף ותכשיטים של אמו למוזיאון למורשת עדות ישראל בלוד.
הערות שוליים

↑  Who was Lt Gen JFR Jacob? Here's all you need to know about the 1971 Indo-Pak war hero, אינדיה טודיי (באנגלית)
1 2  A Jewish war hero, and the last vestige of a dying Indian community | The Times of Israel, The Times of Israel, ‏7 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515064605171  GND: 120528878  ISNI: 0000 0000 3451 0798  LCCN: n97921653  NTA: 17580141X  SUDOC: 083896392  VIAF: 77148623   WorldCat (עם VIAF): 77148623 
הגנרל ג'ייקוב מדליק נרות חנוכה ביחד עם שליח חב"ד, הרב שניאור קופצ'יק, ב-2011
דה טומאזו פנטרה

| --- | --- |

De Tomaso Pantera
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה טומאזו
 שנות ייצור:  1971–1994
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  דה-טומאסו Mangusta 
 מודל אחריו:  De Tomaso Guarà 
 אורך:  4,270 מ"מ
 רוחב:  1,700 מ"מ
 גובה:  1,100 מ"מ
 משקל:  1,330 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,510 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים,  5,769 סמ"ק המפיק 330 כ"ס ב-5,400 סל"ד, יחס דחיסה 8.6:1  (מנוע מרכזי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (מתוצרת "ZF Friedrichshafen")
 מהירות מרבית:  233-288 קמ"ש
 צריכת דלק:  15.1 ליטר ל-100 ק"מ (במהירות שיוט של 120 קמ"ש)
 מעצב:  Tom Tjaarda  (מחברת "Ghia") Marcello Gandini (דגם "פנטרה SI")
 
דה טומאזו פנטרה (באיטלקית: De Tomaso Pantera) היא מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, מתוצרת "דה טומאזו" (שם מלא: "De Tomaso Modena SpA") האיטלקית אשר יוצרה בין השנים 1971–1994.
זה הדגם הפופולרי של היצרנית, עם 7,258 יחידות שיוצרו במשך יותר מעשרים שנה.
תאוצת דגם "דה-טומאסו פנטרה" היא בין 0-97 קמ"ש היא 5.5 שניות.
דגמים

"פנטרה" - יוצר בין השנים 1970-1980
"פנטרה GTSi" - יוצר בין השנים 1990-1993
"פנטרה GT5" - יוצר בין השנים 1972-1991
"פנטרה GT5-S" - יוצר בין השנים 1985-1991
"פנטרה GTS" - יוצר בין השנים 1972-1991
"פנטרה GTS" - יוצר בין השנים 1972-1991
"פנטרה L" - יוצר בין השנים 1972-1991, (יוצר מאוגוסט 1972 כמודל "1972½" אשר הוגדר "מודל לוקסוס" (luxury)
"פנטרה SI" - יוצר בין השנים 1991-1993
"פנטרה SI Targa" - יוצר בין השנים 1993-1994
תמונות

"דה טומאזו פנטרה"
"דה טומאזו פנטרה"
"דה טומאזו פנטרה"
"דה טומאזו פנטרה" - מבט לתא הנהג
"דה טומאזו פנטרה" סדרה "9000" - מבט לתא הנהג
"דה טומאזו פנטרה"
"דה טומאזו פנטרה" דגם "GT5"
"דה טומאזו פנטרה" דגם "GT5"
"דה טומאזו פנטרה" דגם "GT5-S"
"דה טומאזו פנטרה" דגם "GT5-S"
"דה טומאזו פנטרה" דגם "GTS"
"דה טומאזו פנטרה" דגם "L"
"דה טומאזו פנטרה" - מבט למנוע
בקרת עוצמת שמע - מנוע "דה טומאזו פנטרה"
ראו גם

דה טומאזו ואלה-לונגה
דה טומאזו Deauville
דה טומאזו Mangusta
דה טומאזו 505/38
דה טומאזו לונגצ'אמפ
הערות שוליים

↑  "דה-טומאסו פנטרה" hagerty.com/articles-videos/articles/2016/12/16/de-tomaso-pantera-value
↑  "דה טומאזו פנטרה"  the-detomaso-pantera-is-the-vintage-supercar
↑  דה טומאזו פנטרה – הקאמבק?  אוטו, דני שטיימן, 1 באפריל 2008
↑  "דה טומאזו פנטרה" hemmings.com/magazine/hsx/2010/04/De-Tomaso
↑  "דה טומאזו פנטרה" topspeed.com/cars/detomaso/1971-1991-de-tomaso-pantera
↑  "דה טומאזו פנטרה דגם "SI" - תמונה  speed8classics.com/sold-classic-car/229/de-tomaso-pantera-si
דוד שוסטל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  יולי 1947 (בן 77) מונסי, ארצות הברית 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 אב:  שמחה שוסטל 
 
הרב דוד צבי שוסטל (בכתב יידי: שוסטאל ; באנגלית: Dovid Schustal; נולד ביולי 1947) הוא ראש ישיבה אמריקאי, מראשי ישיבת לייקווד בניו ג'רזי.
את ראשות ישיבת לייקווד הוא חולק עם גיסו הרב אריה מלכיאל קוטלר ועם הרבנים ירוחם אולשין וישראל ניומאן.
ביוגרפיה

בנם הבכור של הרב אליהו שמחה שוסטל ושרה בתו של הרב שמואל ארנפלד ממטרסדורף. הוא נולד שנה לאחר נישואי הוריו במונסי שבה שימש אביו כראש כולל אברכים של בית מדרש עליון. נישא לשרה יהודית בתו של ראש ישיבת לייקווד דאז הרב שניאור קוטלר, נכדתו של מייסד הישיבה הרב אהרן קוטלר.
לאחר פטירת חמיו ב-1982 התמנה יחד עם גיסו הרב אריה מלכיאל קוטלר לעמוד בראשות הישיבה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011196580205171  LCCN: no2022005262  VIAF: 3318164298424608630009   WorldCat (עם VIAF): 3318164298424608630009 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דה טומאזו ואלה-לונגה

| --- | --- |

De Tomaso Vallelunga
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה טומאזו
 שנות ייצור:  1964–1968
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל אחריו:  De Tomaso Mangusta
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  3,840 מ"מ
 רוחב:  1,600 מ"מ
 גובה:  1,080 מ"מ
 משקל:  726ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,273 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,498 סמ"ק המפיק 100 כ"ס ב-6,200 סל"ד, יחס דחיסה 9.1:1, מאייד כפול מסוג "We 40 DCOE", (מנוע פורד)  (מנוע מרכזי)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
 מהירות מרבית:  208 קמ"ש
 צריכת דלק:  11 ליטר ל-100 ק"מ
 מעצב:  Giorgetto Giugiaro  חברת עיצוב הרכב "Carrozzeria Fissore"
דה טומאזו ואלה-לונגה (באיטלקית: De Tomaso Vallelunga) היא מכונית ספורט בתצורת קופה, מתוצרת " דה טומאזו" (שם מלא: "De Tomaso Modena SpA") האיטלקית אשר יוצרה בין השנים  1964–1968.
תצורות

2 דלתות - קופה (יוצרו 53 יחידות)
2 דלתות - רודסטר - יוצר אב טיפוס
תמונות

דה טומאזו ואלה-לונגה
דה טומאזו ואלה-לונגה
דה טומאזו ואלה-לונגה
דה טומאזו ואלה-לונגה
ראו גם

דה-טומאזו פנטרה
דה-טומאזו Deauville
דה-טומאזו Mangusta
דה-טומאזו 505/38
דה-טומאזו לונגצ'אמפ
לקריאה נוספת

"a דה טומאסו ואלה-לונגה - תמונות
הערות שוליים

↑  דגמי דה-טומאסו classicandperformancecar.com/detomaso
↑  "דה טומאסו ואלה-לונגה - מפרט טכני carfolio.com/specifications/models/car
↑  "דה טומאסו ואלה-לונגה" carstyling.ru/en/car/1965_detomaso_vallelunga
↑  "דה-טומאסו ואלה-לונגה" jalopnik.com/270073/detomaso-vallelunga
↑  "דה טומאסו ואלה-לונגה ספיידר archive.org/web
דה טומאזו Mangusta

| --- | --- |

De Tomaso Mangusta, שנת 1970
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה טומאזו
 שנות ייצור:  1967–1971
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  דה-טומאסו Vallelunga 
 מודל אחריו:  דה-טומאסו פנטרה 
 מרכב:  Rear mid-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,275 מ"מ
 רוחב:  1,834 מ"מ
 גובה:  1,100 מ"מ
 משקל:  1,322 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,500 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, ב-90°, 2 שסתומים לצילינדר,  4,727 סמ"ק המפיק 309 כ"ס ב-6,200 סל"ד, יחס דחיסה 9.8:1 (מנוע פורד, מסוג "Ford 289") V8 צילינדרים, 4,949 סמ"ק המפיק 221 כ"ס (יוצר לשיווק בצפון אמריקה) (מנוע פורד מסוג "Ford 302")
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 5 מהירויות (מתוצרת "ZF Friedrichshafen")
 מהירות מרבית:  249 קמ"ש
 צריכת דלק:  קיבולת מכל דלק 90 ליטר
 מעצב:  Giorgetto Giugiaro (מחברת "Ghia")
 
דה טומאזו Mangusta (באיטלקית: De Tomaso Mangusta) היא מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, מתוצרת "דה טומאזו" (שם מלא: "De Tomaso Modena SpA") האיטלקית אשר יוצרה בין השנים 1967–1971.
סך הכול יוצרו 401 יחידות.
תאוצת דגם "דה-טומאסו Mangusta" היא בין 0–100 קמ"ש היא 6.0 שניות.
שיווק

150 יחידות באירופה
250 יחידות בצפון אמריקה
תמונות

"דה טומאזו Mangusta"
"דה טומאזו Mangusta"
"דה טומאזו Mangusta", שנת 1970
"דה טומאזו Mangusta", שנת 1970
"דה טומאזו Mangusta"
"דה טומאזו Mangusta", שנת 1969
"דה טומאזו Mangusta"
"דה טומאזו Mangusta"
ראו גם

דה טומאזו פנטרה
דה טומאזו ואלה-לונגה
דה טומאזו Deauville
דה טומאזו 505/38
דה טומאזו לונגצ'אמפ
לקריאה נוספת

"דה טומאזו Mangusta" - תמונות
הערות שוליים

↑  "דה טומאזו פנטרה"  the-detomaso-pantera-is-the-vintage-supercar
↑  "דה טומאזו Mangusta" מידות ומפרט טכני carfolio.com/specifications/models
↑  "דה טומאזו Mangusta" supercars.net/blog/detomaso-mangusta
↑  "דה טומאזו Mangusta" .topspeed.com/cars/detomaso-mangusta
ג'רלד הולטון

| --- | --- |

 לידה:  23 במאי 1922  (בן 102) ברלין, רפובליקת ויימאר 
 ענף מדעי:  פיזיקה, היסטוריה של המדע, תורת היחסות 
 מקום מגורים:  בוסטון רבתי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד (1948)  אוניברסיטת וסליין 
 מנחה לדוקטורט:  פרסי ברידג'מן 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד 
 פרסים והוקרה:  פרס אנדרו גמאנט (1989)  פרס ג'וזף ה. האזן (1998)  מדליית ג'ורג' סארטון (1989)  מדליית רוברט א. מיליקן (1967)  פרס ג'ון דזמונד ברנל (1989)  פרס אברהם פיס להיסטוריה של הפיזיקה (2008)  הרצאת ג'פרסון (1981)  מדליית ארסטד (1980)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית  עמית הוועדה למחקר סקפטי  מלגת גוגנהיים 
 
גרלד הולטון (באנגלית: Gerald James Holton; נולד ב-23 במאי 1922) הוא מדען ופיזיקאי יהודי-אמריקאי, פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת הרווארד. זוכה "הרצאת ג'פרסון" לשנת 1981.
קורות חיים

ג'רלד הולטון נולד בברלין למשפחה יהודית. גדל בווינה והיגר עם משפחתו לארצות הברית בשנת 1938.
הולטון קיבל תעודת הנדסת חשמל, מבית הספר לטכנולוגיה באוקספורד, כיום אוניברסיטת אוקספורד (Oxford Brookes University), בשנת 1940.
בשנת 1941 קיבל הולטון תואר B.A מטעם אוניברסיטת וסליין, ובשנת 1942 תואר M.A. את תואר הדוקטור שלו קיבל בשנת 1948 באוניברסיטת הרווארד, כתלמידו של פרופסור פרסי ברידג'מן, שהיה חתן פרס נובל לשנת 1946. עיקר תחומי העניין שלו הם ההיסטוריה והפילוסופיה של המדע, פיזיקה של החומר בלחץ גבוה ופיתוח מסלולי קריירה של מדענים צעירים.
הולטון הוא חבר הסגל האקדמי באוניברסיטת הרווארד משנת 1947, ובעל קביעות משנת 1952.
בשנת 1952 פרסם את המבוא למושגים ותאוריות במדעים פיזיקליים ("Introduction to Concepts and Theories in Physical Sciences"), עבודה מכוננת בהתפתחות הוראת הפיזיקה. עבודה זו הביאה לפיתוח פרויקט הפיזיקה באוניברסיטת הרווארד בשנת 1964, ולפיתוח תוכנית לימודים במימון הקרן הלאומית למדע בארצות הברית לה היה שותף.
הולטון הוא העורך המייסד של כתב העת הרבעוני "דדלוס" (Daedalus), אותו ייסד בשנת 1955, וכן המייסד של כתב העת "מדע, חברה וערכים אנושיים" (Science, Society & Human Values). כמו כן היה חלק מועדת המערכת של כתבי אלברט איינשטיין בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון.
בשנת 1981 הקרן הלאומית למדעי הרוח בחרה בהולטון לשאת את הרצאת ג'פרסון העשירית, אות הכבוד הגבוה ביותר של הממשל הפרדלי בארצות הברית להישגים במדעי הרוח. הולטון היה המדען הראשון שנבחר לכבוד זה. הרצאתו הייתה בנושא "לאן המדע לוקח אותנו?" 
("?Where is Science Taking Us"). בהרצאתו טען הולטון כי חזונו של תומאס ג'פרסון הרואה את המדע ככוח לשיפור חברתי עדיין מעשי, גם בימים אלו. הולטון הביע את דעתו כי מרכז הכובד של החקירה המדעית שינה את מקומו לקראת מציאת הפתרונות לבעיות החשובות של החברה, והזהיר כי החינוך למדעים חייב להשתפר בצורה דרמטית, אחרת רק ל"אליטה הטכנולוגית" יהיו הכלים לתת חלק בממשל עצמי.
תפקידים אקדמיים

אוניברסיטת הרווארד – פרופסור חוקר לפיזיקה בקתדרה ע"ש מלינקרודט, ופרופסור חוקר להיסטוריה של המדע באוניברסיטת הרווארד. חבר בפקולטה לחינוך. יו"ר הוועדה לתואר בכימיה ופיזיקה.
מדריך באוניברסיטת ווסליאן בשנים 1941 – 1942.
מדריך באוניברסיטת בראון בשנים 1942 – 1943.
עובד המעבדה לאקוסטיקה אלקטרונית באוניברסיטת הרווארד, המשרד למחקר ופיתוח מדעי, ואיש צוות בקורס מכ"ם לקצינים בשנים 1943 – 1945.
חבר סגל באוניברסיטת הרווארד משנת 1947, בעל קביעות משנת 1952.
האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים – עמית, עורך האקדמיה, בשנים 1957 – 1963. חבר במועצה עד שנת 1997.
מייסד שותף של פרויקט פיזיקה באוניברסיטת הרווארד משנת 1964 ואילך.
פרופ' אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס כחבר סגל מייסד של התוכנית למדע, טכנולוגיה וחברה, בשנים 1976 – 1994.
האקדמיה הבינלאומית להיסטוריה של מדע – סגן הנשיא, בשנים 1981 – 1988.
האגודה האמריקנית לפיזיקה – עמית ויו"ר במחלקה להיסטוריה של הפיזיקה בשנים 1992 – 1993.
החברה הפילוסופית האמריקאית– עמית, חבר בוועדה למענק-מחקר ע"ש פרנקלין.
מכון רדקליף ללימודים עצמאיים - חבר במועצת הסגל.
פרופסור אורח בזמנים שונים באוניברסיטת לנינגרד (כיום אוניברסיטת סנקט פטרבורג), אוניברסיטת רומא, המרכז הצרפתי הלאומי למחקר מדעי בפריז, אימפיריאל קולג' בלונדון, אוניברסיטת ניו יורק. כמו כן נתן הרצאות בסין עבור האקדמיה הסינית למדעי החברה.
חברויות מקצועיות

האיגוד האמריקאי של מורי הפיזיקה – חבר, בשנת 1962.
האגודה להיסטוריה של המדע – חבר מועצה בשנים 1959 – 1961 ובשנים 1963 – 1965, ונשיא המועצה בשנים 1983 – 1984.
מועצת הנאמנים של מוזיאון בוסטון למדע - חבר בשנים 1965 – 1967. חבר של התאגיד בשנים 1978 – 1981.
ועדת האקדמיה הלאומית למדעים להתקשרות עם חוקרים בסין – חבר בשנים 1969 – 1972.
האגודה האמריקנית לקידום המדע – עמית, חבר דירקטוריון, במהלך שנות ה-70.
הקרן הלאומית למדע, ועדה מייעצת להשפעה אתית וערכית של מדע וטכנולוגיה – חבר בשנים 1973 – 1978.
הוועדה הלאומית האמריקאית של אונסק"ו – חבר, בשנים 1975 – 1980.
אוניברסיטת ווסליאן – חבר בשנים 1975 – 1989.
ועדת המדע של אונסק"ו – חבר בשנים 1977 – 1980.
מועצת החכמים של ספריית הקונגרס – חבר בשנים 1979 – 1995.
הוועדה הלאומית האמריקאית למצוינות בחינוך – חבר בשנים 1981 – 1983.
הוועדה הלאומית האמריקנית להיסטוריה ופילוסופיה של המדע – חבר בשנים 1982 – 1988. יו"ר בשנת 1988.
ועדת מחקר לאומית למדד של רמת השכלה קדם-אקדמאית במדעים – חבר במהלך השנים 1984 – 1987.
ועדה מייעצת באגף למדע והנדסת חינוך – חבר בשנים 1985 – 1993, יו"ר בשנים 1986 – 1988.
הוועדה להתנהלות מדעית – חבר בשנים 1989 – 1991.
המרכז הלאומי למדעי הרוח – חבר בשנים 1989 – 1993.
המועצה האקדמית האמריקנית, חבר בשנים 1997 – 2000.
המועצה האקדמית האמריקנית-גרמנית – חבר נאמן בשנים 1997 – 2000.
מועצת החינוך של מסצ'וסטס, ועדה מייעצת למדע ומתמטיקה – חבר בשנים 1997 – 2000.
הוועדה להבנה ציבורית של המדע – חבר בשנים 1997 – 2001.
הוועדה למחקר רב תחומי – חבר בשנת 2003.
האקדמיה הבינלאומית לפילוסופיה של המדע.
האקדמיה הגרמנית למדעי הטבע, המכון האמריקני לפיזיקה – יו"ר מייסד של הוועדה למרכז להיסטוריה של הפיזיקה.
אקדמיית ניו יורק למדעים – חבר כבוד לכל החיים.
מכון ון ליר בירושלים - חבר מועצה.
פרסים

1962 – הרצאת הזיכרון לג'ורג' סרטון.
1962 – אות הצטיינות של האיגוד האמריקאי של מורי הפיזיקה.
1967 – פרס רוברט מיליקן – פרס של האיגוד האמריקאי של מורי הפיזיקה עבור תרומה נכבדה יצירתית ואינטלקטואלית להוראת הפיזיקה.
1979 – הרצאת הרברט ספנסר באוניברסיטת אוקספורד.
1980 – מדליית אורסטד פרס של האיגוד האמריקאי של מורי הפיזיקה עבור תרומה משמעותית להוראת הפיזיקה.
1980 – פרס אלברט איינשטיין לשלום.
1981 – מלגת גוגנהיים – מלגה המוענקת על ידי קרן הזיכרון לג'ון סימון גוגנהיים, לאישים אשר הוכיחו יכולות אקדמאיות יוצאות דופן או יצירתיות יוצאת דופן בתחומי האמנות.
1981 – הרצאת ג'פרסון.
1985 – פרס ג'ון פ. מקגוורן של חברת Sigma Xi, המוענקת למדענים חוקרים.
1989 – מדליית סרטון של האגודה האמריקנית להיסטוריית המדע.
1989 – פרס אנדרו גמנט של המכון האמריקני לפיזיקה המכיר בתרומה משמעותית לתחום הפיזיקה.
1989 – פרס ג'ון דזמונד ברנל המוענק במשותף על ידי האגודה לחקר החברתי של המדע והמכון למידע מדעי לתרומה משמעותית בתחום המדע.
1994 – פרס ג'וזף פריסטלי.
1997 – הרצאת רוטשילד באוניברסיטת הרווארד.
1998 – פרס ג'וסף חזן לחינוך של אגודת ההיסטוריה של המדע, המוענק על תרומה יוצאת דופן להוראת ההיסטוריה של המדע.
2009 – פרס אברהם פייס להיסטוריית הפיזיקה של האגודה האמריקנית לפיזיקה.
כמו כן להולטון שמונה תוארי כבוד שונים.
מבחר ספרים פרי עטו

Scientific Imagination (Harvard Univ. Press, 1998)
Thematic Origins of Scientific Thought: Kepler to Einstein (Harvard Univ. Press, 1973; rev. ed., 1988)
The Project Physics Course (Holt, Rinehart & Winston, 1970, 1981) (מחבר שותף)
The Advancement of Science, and its Burdens (Cambridge Univ. Press, 1986; rev. ed., Harvard Univ. Press, 1998)
Albert Einstein, Historical and Cultural Perspectives (Princeton Univ. Press, 1982; Dover, 1997) (עורך שותף)
Science and Anti-Science (Harvard Univ. Press, 1993)
Einstein, History, and Other Passions (Addison-Wesley, 1996; Harvard University Press, 2000)
Physics, The Human Adventure: From Copernicus to Einstein and Beyond (with S. G. Brush, Rutgers University Press, 2001)
Understanding Physics (with D. Cassidy and J. Rutherford, Springer-Verlag New York, 2002)
Victory and Vexation in Science: Einstein, Bohr, Heisenberg, and Others. (Harvard Univ. Press, 2005)
The Art of Scientific Investigation (2008)
Einstein for the 21st Century: His Legacy in Science, Art and Modern Culture(Princeton Univ. Press, 2008) (עורך שותף)
ספרים שכתב יחד עם ג'ררד סונט:
What Happened to the Children Who Fled Nazi Persecution? ( Palgrave Macmillan, 2006)
Ivory Bridges: Connecting Science and Society (MIT Press, 2002)
Gender Differences in Science Careers: The Project Access Study (Rutgers Univ. Press, 1995)
Who Succeeds in Science? The Gender Dimension (Rutgers Univ. Press, 1995)
אוסף ג'רלד הולטון

אוסף ג'רלד הולטון בספרייה הלאומית מקיף כמעט חמישה עשורים של מחקר ואספנות.
האוסף מוקדש לנושאים הבאים: תולדות הפיזיקה והמדע במאה ה-20, פיזיקה של חומרים בלחץ גבוה, היסטוריה של הפיזיקה והמדע בימי קדם, הוראת הפיזיקה, ומחקר רב תחומי.
האוסף כולל גם מדורים מיוחדים המוקדשים לחתני פרס נובל – אלברט איינשטיין, ארנסט מאך ואחרים, וכמובן, כתביו הרבים של פרופ' הולטון עצמו על הפיזיקה של לחץ גבוה, על תולדות הוראת הפיזיקה ונושאים קרובים, כמו גם עבודות מחקר שהוגשו לו על ידי מדענים מובילים, פילוסופים והיסטוריונים בתקופה שאחרי מלחמת העולם השנייה.
תולדות הפיזיקה והמדע במאה העשרים - המדור כולל כמעט כל יצירה חשובה הקשורה לפיזיקה של המאה ה-20 בכל השפות החשובות, כולל אנגלית, צרפתית, גרמנית ויפנית. בנוסף, המדור מכיל גיליונות רבים של כתבי העת החשובים ביותר לתולדות המדע והפילוסופיה, שנאספו לאורך שנים רבות.
פיזיקה של חומרים בלחץ גבוה - הולטון בנה אוסף שלם של טקסטים העוסקים בפיזיקה של לחץ גבוה. חלק ניכר ממדור זה השתייך לפרופסור פרסי ברידג'מן, שהולטון היה תלמידו וממשיך דרכו. המדור כולל את עבודותיו, תדפיסי מאמריו ומאמרים שנשלחו אליו על ידי פיזיקאים בני זמנו, וספרי מדע מספרייתו הפרטית. כמו כן כלול בו תרומה של 29 כרכים מהמעבדה לפיזיקה ע"ש ג'פרסון באוניברסיטת הרווארד, הכוללים כתבים של רבים מן הפיזיקאים המובילים של המאה ה-20. זוהי סדרה נדירה ביותר, מכיוון ספרי הסדרה הודפסו במהדורות מוגבלות.
היסטוריה של הפיזיקה והמדע בימי קדם - אוסף עצום של ספרים על תולדות הפיזיקה, עם התמקדות בניוטון, גלילאו וקפלר.
הוראת הפיזיקה - פרופ' הולטון ליקט אוסף של ספרים בנושא הוראת הפיזיקה, בתוקף היותו מן התורמים המובילים לפיתוח הוראת הפיזיקה, כחלק מיצירת "פרויקט פיזיקה", תוכנית לימודים המיושמת בעולם כולו.
מחקר רב-תחומי - להשלמת האוסף, נכללים בו חומרים השייכים לתחומים נלווים, בעיקר למחקר רב-תחומי.
דה טומאזו Deauville

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דה טומאזו
 שנות ייצור:  1971–1988
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,851 מ"מ
 רוחב:  1,880 מ"מ
 גובה:  1,372 מ"מ
 משקל:  940ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,770 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V8 צילינדרים, 5,763 סמ"ק המפיק 270 כ"ס (מנוע פורד מסוג "Ford 335 engine")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות (מתוצרת "ZF") תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (תוצרת פורד מסוג "Ford C6") - אופציונלי
 מהירות מרבית:  240 קמ"ש
 מעצב:  Tom Tjaarda (מחברת עיצוב הרכב "Ghia s.r.l")
 
דה טומאזו Deauville (באיטלקית: De Tomaso Deauville) היא מכונית סלון מתוצרת "דה טומאזו" (שם מלא: "De Tomaso Modena SpA") האיטלקית אשר יוצרה בין השנים 1971–1978.
סך הכול יוצרו 244 יחידות.
סדרות

סדרה ראשונה (יוצרה בין השנים 1971-1978)
סדרה שנייה (יוצרה בין השנים 1978-1988)
תמונות

"דה טומאזו Deauville"
"דה טומאזו Deauville"
"דה טומאזו Deauville"
"דה טומאזו Deauville"
"דה טומאזו Deauville" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
"דה טומאזו Deauville"
"דה טומאזו Deauville", שנת 1983
ראו גם

דה טומאזו פנטרה
דה טומאזו ואלה-לונגה
דה טומאזו Mangusta
דה טומאזו לונגצ'אמפ
לקריאה נוספת

"דה טומאזו Deauville" שנת 1978
הערות שוליים

↑  דגמי דה טומאזו classicandperformancecar.com/detomaso
↑  "דה-טומאסו Deauville" classicdriver.com/en/article/cars/de-tomaso-deauville-better-maserati-quattroporte
↑  "דה טומאזו Deauville" classics.honestjohn.co.uk/reviews/de-tomaso/deauville
↑  "דה טומאזו Deauville" נסיעת מבחן driventowrite.com
↑  "דה טומאזו Deauville" jalopnik.com/5762117/the-forgotten-de-tomaso-sedan
ג'ייקוב סטאוט

ג'ייקוב סטאוט (באנגלית: Jacob Stout;‏ 1764 –  28 בנובמבר 1855) היה פוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, איש המפלגה הפדרליסטית, שכיהן כמושל דלאוור ה-21 בשנים 1820–1821, וכחבר בית הנבחרים והסנאט של דלאוור.
ראשית חייו

ג'ייקוב סטאוט נולד במחוז קנט שבמושבת דלאוור, כבנם של ג'ייקוב עמנואל סטאוט ושל אשתו השנייה מרי גריפין סטאוט. אבותיו הגיעו למחוז קנט מפרובינציית ניו ג'רזי במאה ה-17. כמו רבים מתושבי האזור, לא היה אביו נלהב בנוגע למהפכה האמריקאית ב-1776, אך בהמשך כיהן שש שנים באספה הכללית של דלאוור. ב-1795 נשא סטאוט לאישה את אנג'ליקה קילן ולשניים נולדו ארבעה ילדים. מקום מגוריהם המדויק שנוי במחלוקת. יש הטוענים שהם התגוררו מצפון לעיירה ליפסיק, ויש הטוענים שממערב לה. בכל אופן, הם התגוררו באזור, שכן סטאוט היה אחד ממייסדי העיירה. בשנים 1844–1847 הוא היה נשיא בנק סמירנה.
לסטאוט היה מפעל לבורסקאות בדובר.