stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייל מושק סיני
מצב

המושק הסיני מסווג על ידי IUCN במצב השימור "סכנת הכחדה" (EN), בשל ירידה רצינית של האוכלוסייה ששיעורה הוא למעלה מ-50% במהלך 21 שנים, הנגרמת על ידי ציד יתר, הצטמקות התפוצה והרס בתי הגידול. אף על פי שאין נתונים זמינים לגבי שיעורי הירידה האחרונים של האוכלוסייה, סביר להניח שהיא ברמה מספיק גבוהה בהתחשב בציד והרס בית הגידול המשמעותי שמתרחש בתחומי מחייתו. כדוגמה לכך ניתן לקחת את האוכלוסייה בסין: ב-1960 היא הוערכה בלמעלה ממיליון פרטים, ב 1978–1980 היא הוערכה בפחות מ-600,000 פרטים, וב-1992 הוערכה בין 100,000 ל-200,000 פרטים. עם קצב ירידה זה יימשך המושק הסיני יעפיל לקטגוריה המאוימת ביותר - "סכנת הכחדה חמורה" (CR), אך נכון לשנת 2014 לא התקבל מידע יוצא דופן המאלץ לבצע הערכה מלאה מחדש של מין זה.
בדומה לשאר איילי המושק, גם מין זה נרדף במיוחד עבור בלוטת המושק שלו שלה שבעלת שימוש רב בתעשיית הבושם והרפואה העממית. האוכלוסייה הווייטנאמית ניצודה בכבדות על ידי המקומיים בשל התכונות התרופתיות שיש לבלוטה כביכול והמושק באיכות הטובה ביותר מיוצר בארץ זו; הוא ככל הנראה שורד בווייטנאם רק בארבעה אזורים ומכיוון שכבר ב-1990 אוכלוסייתו נאמדה בכ-200 פרטים בלבד, סביר להניח שכיום הוא נדיר ביותר. כיוון שלמושק הסיני יש העדפה לצמחייה צפופה וליערות עבותים, קרחות יער מוגזמות או המרת שטחים סבוכים למרעה עלולים למנוע ממנו לשהות באזורים הללו כך שטווח התפוצה שלו יצטמק בהדרגה.
המושק הסיני רשום בנספח ב' של אמנת וושינגטון, ברשימה האדומה הסינית מ-2015 של מינים בסכנת הכחדה תחת הנספחים א', ב' ו-ג' וכן ברשימת מיני המפתח של סין. רבייה בשבי של המושקים - בעיקר עבור הפקת מושק מסחרי - מתרחשת במקומות שונים בסין וייתכן כי יש לה תועלת בשימור המין. עם זאת יש מעט עדויות על כך שנוכחות רבה של מושקים בשבי מורידה את הלחץ על ציד המושקים בבר. המושק הסיני מצוי במספר אזורים מוגנים ברחבי המחוזות הסיניים כדוגמת האזורים המוגנים בשלושת הנהרות המקבילים ביונאן, שמורות הפנדה הענק בסצ'ואן, הר צ'ינגצ'נג ומערכת ההשקיה של דוג'יאנגין, וולינגיואן, חואנגלונג ועוד רבים אחרים.
הערות שוליים

↑  אייל מושק סיני באתר הרשימה האדומה של IUCN
נוף אופייני לבית גידולו של המושק הסיני.
אדריכלות אנגלו-סקסונית

| --- | --- |

כנסיית קודהאם, קנט, אנגליה
 מדינה:  בריטניה
 מידע כללי
 אזור גאוגרפי:  אנגליה וויילס
 תקופה:  התרבות האנגלו-סקסונית
 טווח תאריכים:  מאמצע המאה ה-5 עד 1066
 סגנון האדריכלות הבא:  אדריכלות נורמנית
אדריכלות אנגלו-סקסונית היא סגנון באדריכלות שהיה נהוג באנגליה ובחלקים של ויילס תחת שליטת האנגלו-סקסונים, בין אמצע המאה ה-5 ועד לכיבוש הנורמני בשנת 1066. האדריכלות באותן השנים באה לידי ביטוי בעיקר במבני דת כגון קתדרלות, כנסיות ומנזרים.
עקב כך שרוב המבנים האנגלו-סקסוניים שהשתמרו שופצו והורחבו לאורך השנים, קושי רב עומד בפני החוקרים בעת רצונם לעמוד על המייחד את האדריכלות אנגלו-סקסונית. בנוסף, לאורך השנים, עקב המלחמות השונות ובמיוחד כתוצאה מהפלישות הוויקינגיות במאות ה-9 וה-10, הרס רב הביא להיעלמותם של מבנים אנגלו-סקסוניים רבים. אך ככל הנראה יותר מכל, השימוש של האנגלו-סקסונים בעץ כאמצעי בנייה עיקרי, הגביל עוד יותר את כמותם ואופיים של המבנים ששרדו. למרות כל זאת, כיום באנגליה ישנם שרידים לא מעטים של אדריכלות אנגלו-סקסונית, לרבות למעלה מחמישים כנסיות אשר הוקמו בה בימי הביניים המוקדמים ואפשר להבחין בהן במאפיינים שהחוקרים מזהים כאנגלו-סקסוניים. למעט כנסיית עץ אחת, כל הכנסיות ששרדו מבוססות על בנייה בלבנים, ובכנסיות רבות מאלו אפשר להבחין בפרקטיקות אדריכליות ייחודיות לתקופה. בין הסגנונות להם הייתה השפעה על האדריכלות האנגלו-סקסונית אפשר למנות את השפעה נזירית קלטית בראשית התקופה, עבור במבני הבזיליקה של הנצרות המוקדמת, ולבסוף האדריכלות הרומנסקית המוקדמת אשר יובאה מהיבשת הסמוכה.
מבני דת וציבור

עם נפילת האימפריה הרומית במהלך המאה ה-5, פלשו לאנגליה שורה של עמים מדנמרק וצפון גרמניה של ימינו, לרבות האנגלו-סקסונים אשר כבשו את רובה של הארץ במהלך מאתיים השנים הבאות. באנגליה הם הקימו שורה של ממלכות ריבוניות, ואף שבתחילה הם היו פגאנים עד לסוף המאה ה-7 הם המירו את דתם לנצרות, אשר הפכה עד מהרה לדת השלטת.
מעבר האוכלוסייה באנגליה לנצרות, הביא במהלך המאות ה-6 וה-7 לקדמת הבמה את אדריכלות הכנסיות, על רקע הקמתם של כנסיות ומנזרים רבים לכל רוחב הארץ. לצד נזירים מאירופה שמדרום ומאירלנד השכנה ממערב אשר הקימו מבנים נוצריים שונים, בהמשך הדברים מלאכת הבנייה הובלה כבר על ידי האוכלוסייה המקומית, בהובלת מלכים אשר שמו להם למטרה להפיץ בארצם את הדת החדשה. ככל שחלפו השנים התגברה המגמה אשר ראתה בכנסייה ראויה לשמה מבנה מונומנטלי ומרשים המתנשא היטב מעל שאר המבנים הסמוכים לו. על הכנסייה היה להיות יוצאת דופן, יפה ואטרקטיבית, על מנת להאדיר את הנצרות בפני המקומיים.
אלקווין, המלומד הנוצרי בן המאה ה-8, תיאר באופן זה כנסייה שהקים ביורק:
בניין נשגב, הנישא על מזח מוצק

נתמך על ידי קשתות עגולות, כשבתוכו

חיפויים עדינים וחלונות שעושים אותו

מואר, נראה יפה, עם אכסדרה נוצצת

ומעוגלת וחדרים עליונים רבים

מתחת לגגות ושלושים מזבחים

המקושטים בצורות שונות
הפלישות הוויקינגיות לאנגליה במהלך המאות ה-9 וה-10 הביאו עימן הרס רב של מבנים בולטים באנגליה, אך עם זאת הפלישות תרמו השפעה של סגנונות אדריכליים מסקנדינביה. במקביל, באופן שהגיע לשיאו עם עלייתה של ממלכת וסקס בראשות אלפרד הגדול, חלקים ניכרים מן הארץ ידעו פיתוח אדריכלי רב, אשר כלל בין השאר בנייה של קתדרלות, ביצורים רבים ותעלות ניקוז. ביצוריו של אלפרד הגדול, אשר כללו שימוש גם בחומות ומגדלים, היוו שיפור נרחב בהשוואה לביצורים המוקדמים יותר של האנגלו-סקסונים, כדוגמת סוללת אופה של אופה האדיר מלך ממלכת מרסיה. כל אותה התקופה עמדה בסימן השפעת הרנסאנס הקרולינגי באירופה הפרנקית. שם נערכו ניסיונות שונים לייצר תחייה רומית באדריכלות, אשר כללה את ניצני האדריכלות הרומנסקית אשר באנגליה באה לשיאה באנגליה במהלך המאה ה-11.
כמאפיינים נפוצים של אדריכלות הכנסיות האנגלו-סקסונית, אפשר למנות את היות הכנסייה מבנה מלבני לרוב ללא חלקים מעוגלים רבים, קירות הכוללים מעט חלונות צרים, לעיתים בלי צורה משולשת, נרתקס הבנוי כמרפסת ואפסיס קדמי. עם זאת, בלטו יותר מכל פרקטיקות רווחות הקשורות בצריח הכנסייה, אשר האנגלו-סקסונים היו חלוצים בפיתוחו. במקור הוקמו המגדלים למטרות הגנה. היות שהכנסייה הייתה לרוב מבנה האבן היחיד בכל הכפר, נעשו בו גם שימושים צבאיים, כאשר המגדל משמש בעיקר לשם הרתעה וכן לתצפית אל מול אויב מתקרב. סגנון ייחודי אחד הוא "כנסיית צריח ספינה" (tower-nave church). בכנסיות מעין אלו, אשר שכיחות למדי בקרב כנסיות מהתקופה האנגלו-סקסונית, צריח הכנסייה אינו עומד בחזית הכניסה שלה אלא מהוו המשך של האולם המרכזי בה, של הספינה. רוחבו של הצריח יהיה כרוחב אולם הכנסייה כולו, וקירותיו החיצוניים של האולם יהיו גם קירות הקומה התחתונה של הצריח, אשר יעמוד בדרך כלל בחזית האחורית של הכנסייה. מלבד זאת, פרקטיקה אדריכלית בולטת אחרת בקרב הכנסיות האנגלו-סקסוניות היא "כנסיית צריח מעוגל" (Round-tower church) – כנסייה אשר בשוליה צריח עגול. חלוץ בניית כנסיות הצריח המעוגל היה המלך אתלסטאן, מלך וסקס במהלך ראשית המאה ה-10.
כנסיית סנט פטרוס, לינקולנשייר. אפשר להבחין כי מדובר ב"כנסיית צריח ספינה" (tower-nave church)
כנסיית סנט פטר, סאפוק. אפשר להבחין כי מדובר ב"כנסיית צריח מעוגל" (Round-tower church)
בתי מגורים

את בתיהם הפרטיים, אשר לרוב היו מלבניים, חד-קומתיים וכללו לא יותר מחדר אחד, בנו האנגלו-סקסונים באופן בלעדי כמעט מעץ, אשר כלל לעיתים גם ריצפת אבן וחיפוי בטיח. על מנת לבסס את הקירות הן לרוב נבנו כשהן שקועות בקרקע, וחלקו התחתון של הבית כולו היה למעשה מתחת לפני האדמה, ככל הנראה כדי לתרום לבידוד הבית מהקור שבחוץ. מלבד צורת הבנייה של הבית, סייע לשמירה על מידת חום נאותה בחורף ובלילות גם תנור חימר להסקה אשר עמד במרכז החדר. הגג (שלעיתים רבות כלל חור במרכזו לצורך הוצאת העשן מהתנור) בדרך כלל הורכב מסכך של צמחייה יבשה דחוסה, והוא הסתמך על קורות עץ ובין ארבעה לשישה עמודי תמך שעמדו במרכז הבית. חלונות היו נדירים יחסית, ולצורך תאורה הסתמכו יושבי הבית על שימוש באש ובפתיחת הדלת בשעות היום.
כאמור, בעיקור של דבר, רק מבני דת הוקמו מאבן. עם זאת, ואף על פי שלא נמצאו שרידים ממשיים לכך, אנו כן מוצאים מקורות שונים המצביעים כי בתקופות מאוחרות נעשה שימוש באבן גם לבניית ארמונות מלוכה ומבני שלטון. כך למשל כותב אסאר, הבישוף של סולסברי בחיבורו "חיי המלך אלפרד" (Life of King Alfred) על אלפרד הגדול:
[איך אפשר שלא להתפעל] מכל הערים והעיירות שהוא השיב, ומכל אלו שבנה במקומות בהם לא היה אף אחד קודם לכן? מהמבנים המחושלים להפליא בכסף וזהב אשר נבנו תחת הדרכתו? מהאולמות ובתי המלוכה עשויי האבן ועץ אשר הוקמו לפקודתו?
ראו גם

אדריכלות רומנסקית
אדריכלות נורמנית
ספרות אנגלית עתיקה
לקריאה נוספת

Clapham, A. W. (1930) English Romanesque Architecture Before the Conquest, Oxford.
Fernie, E. (1983) The Architecture of the Anglo-Saxons, London.
Pevsner, N. (1963) An Outline of European Architecture, Harmondsworth.
Taylor, H. M. and J. (1965–1978) Anglo-Saxon Architecture, Cambridge.
הערות שוליים

1 2  "The Buildings of the Anglo-Saxons, 450 CE to 1066", Octavia
↑  Pamela Cunnington, How Old is that Church? (Marston House, reprinted 2001)
↑  "Anglo-Saxon churches in England", Britain Express
↑  Michael G. Hardy, "Anglo-"Saxon Churches: Description of Slide Show
1 2  "Houses and Furniture", Regia Anglorum
↑  "Anglo-Saxon Architecture", Britain Express
| אנגליה האנגלו-סקסונית |
| --- | --- | --- |
ארכאולוגיה אנגלו-סקסונית • הפטרכיה • היסטוריה אנגלו-סקסונית
| אירועים בולטים | ההתיישבות בבריטניה • ההתנצרות • הפלישה הוויקינגית • השלטון הוויקינגי • הכיבוש הנורמני |  |
| פוליטיקה | פוליטיקה |  |
| הממלכות | מרסיה • וסקס • נורת'מבריה • דיירה • ברניקיה • מזרח אנגליה • אסקס • קנט • סאסקס |  |
| רשימות המלכים | מרסיה • וסקס • נורת'מבריה • דיירה • ברניקיה • מזרח אנגליה • אסקס • קנט • סאסקס |  |
| בתי המלוכה | איקלינגאס • סרדיקינגאס • דיירה • ברניקיה • ואפינגאס • אסקס • קנט • סאסקס |  |
| חברה | חברה |  |
| תרבות, לשון ודת | פגניות ומיתולוגיה • נצרות מקומית • אומנות • אדריכלות • ספרות ושירה • שפה • כתב |  |
| קבוצות אתניות | אנגלו-סקסונים • יוטים • קלטים בריטונים • פיקטים • ויקינגים |  |
התוכנית המקורית של כנסיית בריקסוורת, נורת'האמפטונשייר
דוגמה לקיר אבן אנגלו-סקסוני טיפוסי בכנסיית סנט מיכאל, אסקס
דוגמה להרכב האבן של פינת כנסייה אנגלו-סקסונית
בתי מגורים אנגלו-סקסוניים משוחזרים בוסט סטוו שבסאפוק
אוסטרלופיתקוס סדיבה

| אוסטרלופיתקוס סדיבה |
| --- | --- |
היידלברגנסיס גולגולת הפרט הצעיר MH1 בצילום של לי ברגר
תקופה
פליסטוקן, 1.977–1.98 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
על־משפחה:: הומינואידים
משפחה:: הומינידיים
תת־משפחה:: הומיננאים
שבט:: הומיניניים
תת־שבט:: הומינינים
סוג:: אוסטרלופיתקוס
מין:: אוסטרלופיתקוס סדיבה
שם מדעי
 Australopithecus sediba ‏ברגר, 2010

אוסטרלופיתקוס סדיבה (שם מדעי: Australopithecus sediba; "פיתקוס" מיוונית: πίθηκος, קוף-אדם, "אוסטרלו" מלטינית: australis, דרומי, "סדיבה" = "מעיין" בשפת ססוטו) הוא מין נכחד מן הסוג אוסטרלופיתקוס, שעצמותיו המאובנות התגלו בדרום אפריקה בשנת 2007. הוא מהווה ממצא מעניין באבולוציה של האדם, ויש המשערים שהוא האב הקדמון של סוג האדם. קיום המין פורסם לראשונה באפריל 2010 במחקר של שני שלדים ברמת שימור טובה למדי ממערת מאלאפה, סמוך לאתר סטרקפונטיין, המפורסם במאות מאובני אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ואדם קדום (כנראה הומו ארקטוס או הומו הביליס) שנמצאו בו. שלדי סדיבה תוארכו בשיטות רדיומטריות ופלאומגנטיות לגיל של כ-1.9 מיליון שנה לפני זמננו, תחילת עידן הפליסטוקן. המוח של סדיבה היה קטן יחסית, ודומה לזה של אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ושל קופי אדם מודרניים, אך מספר מאפייני שלד שלו, בעיקר הלסת התחתונה והשיניים הקטנות, דומים לאלו של ארקטוס. בדומה לשאר מיני אוסטרלופיתקוס, סדיבה הלך זקוף קומה, וככל הנראה היה אוכל-כול.
גילוי

מאובני סדיבה התגלו בשנת 2007 על ידי צוות בראשות שני חוקרים דרום-אפריקנים, הפליאואנתרופולוג לי ברגר והגאולוג פול דירקס, אשר החליטו לבדוק שוב מספר אתרי מאובנים סמוכים לאתר סטרקפונטיין בתקווה לגלות בהם ממצאים שחמקו מעיניהם של חוקרים קודמים. בעת בדיקת פסולת שהוצאה ממערת מאלאפה זיהה מתיו ברגר, בנו בן התשע של לי ברגר אשר צורף לביקור, מאובן בתוך גוש אבן. המאובן הסתבר כחלקים מתוך עצם הבריח והלסת התחתונה של הומיניד, הפרט אשר יותר מאוחר סומן בסימון הקטלוגי MH1 והפך לממצא המגדיר (type specimen) של המין סדיבה. בבדיקת המקום שממנו הגיעה הפסולת בתוך המערה עצמה נמצאו חלקים נוספים של שלד MH1, כולל גולגולת חלקית במצב שימור טוב, וכן חלקים רבים מתוך שלד נוסף שקיבל את הסימון הקטלוגי MH2. על פי בדיקות השיניים והאגן מוערך ש-MH1 היה צעיר בן 12–13 שנים בעת מותו, וש-MH2 הייתה נקבה בוגרת. שני פרטים אלו תוארו לראשונה בשני מאמרים בכתב-העת המדעי סיינס באפריל 2010 אשר בהם הוגדר המין אוסטרלופיתקוס סדיבה. החוקרים דיווחו כי מצאו באותו מקום מאובנים משני פרטים נוספים לפחות, מבוגר ופעוט כבן שנה וחצי, אך אלו עדיין לא תוארו בפרסום רשמי.
תיארוך

המאובנים בתוך מערת מאלאפה התגלו על גבי מצע סלע אשר תוארך גם בשיטות רדיומטריות על פי איזוטופים של אורניום וגם בשיטות פליאומגנטיות לגיל של כ־2 מיליון שנה. גיל זה מהווה חסם עליון לגיל המאובנים. סביב ומעל המאובנים נמצאו שכבות גאולוגיות ששקעו יותר מאוחר ומתוארכות בשיטות פליאומגנטיות לגיל של 1.95 מיליון עד 1.75 מיליון שנה. גיל זה מהווה חסם תחתון. לכן ניתן לתארך את המאובנים באופן אמין למדי (בעיקר בהשוואה לאתרים אחרים בדרום-אפריקה שהתיארוך שלהם בעייתי יותר) לגיל של בערך 1.9 מיליון שנה. גיל זה דומה לזה של גולגולת הומו רודולפנסיס מאגם טורקאנה בקניה ושל מאובני הומו הביליס העתיקים ביותר מערוץ אולדובאי.
אנטומיה ומורפולוגיה

לא ניתן למדוד במדויק את נפח מוחו של הפרט הצעיר MH1 משום שחלקה האחורי של הגולגולת לא שרד, אך ברור שהוא היה קטן למדי, כ־420 עד 450 סמ"ק, גודל הדומה לזה של מאובני אוסטרלופיתקוס אפריקנוס ושל קופי אדם מודרניים. מאובני סדיבה גם דומים מאוד בתכונות רבות אחרות של השלד והגולוגלת שלהם למאובני אפריקנוס הרבים שנמצאו באתר סטרקפונטיין הסמוך. בדומה לאפריקנוס ושאר האוסטרלופיתקנים, הם מתאפיינים בשילוב של אגן ועצמות הירך המראים בבירור על הליכה זקופה עם זרועות ארוכות (כאורך הרגליים ואף מעט יותר) המראות על התאמה גם לטיפוס על עצים. עם זאת מאפיינים רבים של הפנים, הלסת והשיניים של סדיבה הם מודרניים יחסית ומזכירים את אלו של המינים הקדומים יותר מסוג האדם (הומו). קומתו של MH1 מוערכת על פי אורך עצמות הזרוע והשוק שלו ב-127 ס"מ, וגובהה של הנקבה הבוגרת MH2 היה כנראה דומה.
אבולוציה

בתחום הפלאואנתרופולוגיה יש כיום קונצנזוס מדעי שסוג האדם התפתח באפריקה מן הסוג אוסטרלופיתקוס לפני כשני מיליון שנה, אך עדיין לא ברור היכן באפריקה ומאיזה מין של אוסטרלופיתקוס. עד גילויו של סדיבה, המועמדים הסבירים ביותר היו אוסטרלופיתקוס גרהי במזרח אפריקה ואוסטרלופיתקוס אפריקנוס בדרומה, שניהם מתוארכים לתקופה של כשניים וחצי מיליון שנה לפני זמננו. גילוי המין סדיבה הופך אותו למועמד טבעי נוסף לאב הקדמון של סוג האדם.
מאובני סדיבה התגלו באותו אתר שבו התגלו מאובני אפריקנוס, והם דומים אך פחות עתיקים, מתקופה של כ־1.9 מיליון שנה לפני זמננו. כמעט אין ספק שהמין סדיבה השתלשל ישירות מן המין אפריקנוס הדומה לו מאוד, והם מהווים דוגמה של "מינים עוקבים" (chronospecies). למעשה, מאובני סדיבה שהתגלו בסטרקפונטיין הם ככל הנראה מעט מאוחרים מכדי להיות מאובני מעבר בין הסוג אוסטרלופיתקוס והסוג אדם. זאת משום שכמה מן המאובנים העתיקים ביותר של סוג האדם (אשר המין המדויק שלהם עדיין אינו ברור) מתוארכים לגיל של יותר משני מיליון שנה. עם זאת, פרטי סדיבה שהתגלו עשויים להיות שייכים לאוכלוסייה אשר מתוכה התפצל קודם לכן סוג האדם.
גלריה

לי ברגר מחזיק את הגולגולת של MH1
לי ברגר עם כל עצמות השלד של MH1
מודל המוח של MH1 (ירוק) על-פי צילום CT של פנים הגולגולת
שלד היד של הנקבה MH2
שחזור שלדי MH1, לוסי ו- MH2 באותו קנה מידה
שחזור האגן של MH2 (שני הבטים)
עמק מאלאפה ואתר החפירה (במרכז מימין)
אתר החפירה בזמן גילויה של MH2
רגע הגילוי של MH2
לקריאה נוספת

Berger, L. R. et al. (2010) "Australopithecus sediba: A New Species of Homo-Like Australopith from South Africa", Science Vol. 328 (5975): pp. 195–204, doi:10.1126/science.1184944
Dirks, P. H. G. M et al. (2010) "Geological Setting and Age of Australopithecus sediba from Southern Africa", Science Vol. 328 (5975): pp. 205–208, doi:10.1126/science.1184950
הערות שוליים

↑  Berger, L. R. et al. (2010) "Australopithecus sediba: A New Species of Homo-Like Australopith from South Africa", Science Vol. 328 (5975): pp. 195–204, doi:10.1126/science.1184944
1 2 3  Dirks, P. H. G. M et al. (2010) "Geological Setting and Age of Australopithecus sediba from Southern Africa", Science Vol. 328 (5975): pp. 205–208, doi:10.1126/science.1184950
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph979038 
מתיו ברגר, בנו של לי ברגר, דקות לאחר שגילה את האבן שבתוכה שקועות עצמות מאובנות של הפרט MH1 ממערת מאלאפה.
לוח זמנים של שושלת האדם על פי מיני הומינידים מאובנים (פסים כהים). המינים מסודרים אנכית על פי דמיון כללי ביניהם, אך קשה לקבוע במדויק איזה מין התפצל מאיזה מין אחר. מינים שמהם נמצאו מאובנים רבים יותר מסומנים בפסים יותר רחבים אנכית. העץ הפילוגנטי (ירוק) משחזר את יחסי הקרבה ותאריכי הפיצול על פי רצפי הגנום של אדם מודרני, שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה ואדם נאנדרטלי (מיצוי דנ"א מעצמות מאובנות).
אדריה איירווייז

בומברדיה CRJ-900ER של החברה
בומברדיה CRJ-700ER של החברה
אדריה איירווייז (באנגלית: Adria Airways) הייתה חברת התעופה הלאומית של סלובניה ובסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי ליובליאנה-ברניק.
תולדות החברה

אדריה איירווייז נוסדה בשנת 1961 כחברת שכר בשם Adria Aviopromet והפעילה צי של מטוסים מדגם DC-6.
בשנת 1968 שנתה החברה את שמה ל-Inex Adria Aviopromet ורכשה את מטוס הסילון הראשון שלה מדגם DC-9. בשנת 1980 רכשה החברה מטוסים מדגם MD-80, הצטרפה ליאט"א והחלה בהפעלת טיסות סדירות. למרות זאת המשיכה החברה להתמקד בעיקר בהפעלת טיסות שכר.
בסוף שנות השמונים החלה החברה ברכש מטוסים מדגם איירבוס A320, ועם פירוק יוגוסלביה, אימצה את שמה הנוכחי והפכה למוביל הלאומי של סלובניה. ב-18 בנובמבר 2004 הצטרפה אדריה איירווייז אל ברית חברות התעופה סטאר אלייאנס במעמד של חברה אזורית, ובמקביל השתלבה במועדון הנוסע המתמיד של לופטהאנזה - Miles & More.
בשנת 2006 יצאה החברה בצעד מקורי של מכירת גופי מטוסיה כשטח פרסום לחברות מסחריות.
בשנת 2016 הופרטה החברה ומניותיה נקנו מהממשלה הסלובנית על ידי קבוצת משקיעים הרשומה בלוקסמבורג.
בספטמבר 2019 הודיעה החברה על הפסקת טיסותיה באופן זמני בשל מחסור במזומנים.
ב-30 בספטמבר הודיעה החברה על התחלת הליך פשיטת רגל  וטיסותיה הופסקו.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון ליום פשיטת הרגל:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים>  Y | נוסעים> סה"כ | הערות |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A319 | 3 | — | 142 | 142 |  |  |
| איירבוס A319 | 3 | — | 144 | 144 |  |  |
| בומברדיה CRJ-700ER | 2 | — | 70 | 70 |  |  |
| בומברדיה CRJ-700ER | 2 | — | 72 | 72 |  |  |
| בומברדיה CRJ-900ER | 9 | 3 | 70 | 70 |  |  |
| סאאב 2000 | 6 | — | 50 | 50 |  |  |
| סה"כ | 20 | 3 |  |  |  |  |
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 2-3 טיסות שכר שבועיות בין נמל התעופה בן-גוריון לבין נמל התעופה הבינלאומי ליובליאנה, טיסות אלו הופעלו רק בחודשי הקיץ.
תאונות ואירועים

בהתחשב בגילה ובהיקף פעולתה, היו מטוסי החברה מעורבים במספר גדול של אסונות תעופה קשים:
ב-30 באוקטובר 1975 התרסק מטוס החברה מדגם DC9-32 על גבעה סמוך לפראג צ'כוסלובקיה (בשל ערפל כבד ששרר אותה עת, היה המטוס בגישה לנחיתת מכשירים). האירוע נחשב לאסון התעופה הכבד בתולדות צ'כוסלובקיה.
ב-10 בספטמבר 1976 התנגש מטוס החברה במטוס מדגם הוקר סידלי טריידנט של חברת בריטיש איירווייז מעל זאגרב יוגוסלביה. התאונה שגבתה את חייהם של 176 איש, נחשבה לאסון התעופה האווירי הכבד ביותר עד אותה עת, ונבעה מטעות של פקח טיסה על הקרקע.
ב-1 בדצמבר 1981 התרסק מטוס חברה מדגם DC-9 על הר בעת גישה לנחיתה בשדה התעופה קמפו דל'אורו באז'אקסיו קורסיקה. באירוע זה נהרגו 178 איש.
הערות שוליים

↑  אדריה איירווייז: "מפסיקים לטוס באופן זמני", באתר ynet, 24 בספטמבר 2019
↑  Adria Airways announces bankruptcy, www.aerotime.aero (באנגלית)
↑  "Adria Airways fleet".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 2111468-7  VIAF: 148434547   WorldCat (עם VIAF): 148434547
אור ישראלי

"אור ישראלי" הוא אלבום הסולו העשירי של היוצר והזמר שלום חנוך, שיצא בשנת 2003.
האלבום הוא שיתוף פעולה בין חנוך ללהקת מוניקה סקס שחבריה מנגנים בכל שירי האלבום, למעט השיר המסיים, "אהבת נעורי" (בלדה אקוסטית בביצוע שלום חנוך ומשה לוי). האלבום עובד והופק מוזיקלית על ידי שלום חנוך ומשה לוי, ולואי להב היה יועץ אמנותי.
בין השירים הבולטים באלבום: "אהבת נעורי", "היום", "אור ישראלי" ו"ראש הממשלה". השיר "גשר צר" בוצע במקור על ידי דפנה ארמוני באלבומה "אשה אחת פחות" (1992). לאחר צאת האלבום יצאו שלום חנוך ומוניקה סקס לסיבוב הופעות משותף.
רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך (למעט היכן שמצוין אחרת).
| אורי ישראלי> מס' | אורי ישראלי> שם | אורי ישראלי> מילים | אורי ישראלי> משך | אורי ישראלי>  | אורי ישראלי>  | אורי ישראלי>  | אורי ישראלי>  | אורי ישראלי>  | אורי ישראלי>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | היום  |   | 4:01 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | אור ישראלי  |   | 4:45 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | מתאימה לי  | שלום חנוך ויואב פורת | 3:34 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | הצרחה  | מאיר אריאל | 3:57 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | מצלם  |   | 3:42 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | גשר צר  |   | 4:23 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ראש הממשלה  |   | 4:22 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | את ואני  |   | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | האור בחלוני  |   | 4:17 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | גם אתה צודק  |   | 4:26 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | פקעת מורעלת  |   | 4:32 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | אהבת נעורי  |   | 3:06 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 49:02 |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

שלום חנוך: שירה, גיטרות וסינתי
משה לוי: פסנתר, המונד, סינתי, גיטרה חשמלית, בס, אקורדיאון, שייקר, טמבורין וקולות
יהלי סובול: גיטרות וקולות
פיטר רוט: גיטרות, פעמונים וקולות
שחר אבן-צור: תופים
אלדד גואטה: בס, פסנתר ותכנותים
אורי אור-ירח: חלילים (ב"אור ישראלי")
אכסניית סטייפל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אכסניות האוצר 
 מיקום:  הסיטי של לונדון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות טודור 
 קואורדינטות:  51°31′05″N 0°06′40″W﻿ / ﻿51.518°N 0.111189°W﻿ / 51.518; -0.111189
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסאכסניית סטייפל(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסאכסניית סטייפל(למפת הסיטי של לונדון רגילה) אכסניית סטייפל(למפת הסיטי של לונדון מוגדלת) אכסניית סטייפל
 
אכסניית סטייפל בשנת 1886.
אכסניית סטייפל (באנגלית: Staple Inn; "סטייפל אין") הוא מבנה הממוקם בצידו הדרומי של רחוב היי הוברן בשכונת הוברן, בלונדון בירת הממלכה המאוחדת.
מבנה זה הוא שריד אחרון לאכסניות האוצר.
היסטוריה

אכסניית אוצר זו הייתה מסונפת לאכסניית גריי, אחת מאכסניות המשפט.
האזכור הראשון של אכסניה זו מקורו בראשית התקופה הנורמנית. תיעוד משנת 1292 מציין כי היה באתר מבנה שנקרא "לה סטייפלד האל" (‘le Stapled Halle’) - ככל הנראה במשמעות "השוק המקורה" המתאר את שוק הצמר שפעל במקום.
לא ידוע כיצד התארגנה אגודת עורכי הדין אשר הייתה לימים אכסניה זו, אולם ככל הנראה השימוש הראשון באכסניה כמשכן לעורכי דין וסטודנטים למשפטים היה בשנת 1415.
המבנה נותר בבעלותם של סוחרי צמר עד שנת 1580 עת מבנה חדש נבנה בסמוך למבנה הקודם על ידי אגודת עורכי הדין (באתר בו ממוקם כיום המבנה הנוכחי). במבנה החדש שנבנה שולבו חלונות הוויטראז' שהיו במבנה המקורי.
בשנת 1756 פרצה שרפה במבנה סמוך. המבנה לא נפגע אולם מספר חדרים סמוכים נהרסו, וכתובת מעל דלת המבנה מזכירה אירוע זה. האולם הראשי ומרבית חלקי המבנה נהרסו במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה, ושוקם לאחריה.
בשנת 1800 פחת מספר התלמידים במבנה ואכסניות המשפט קבעו כי המבנה יפסיק לשמש כבית ספר למשפטים אלא רק כמשכן לעורכי דין.
אכסניית קמברלנד

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית אחוזה אנגלי 
 מיקום:  Windsor Great Park 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מפעיל:  Cumberland Lodge 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1650
 תאריך פתיחה רשמי:  1650 
 סגנון אדריכלי:  בארוק 
 קואורדינטות:  51°26′02″N 0°36′28″W﻿ / ﻿51.4339°N 0.6079°W﻿ / 51.4339; -0.6079
  (למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אכסניית קמברלנד(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי אכסניית קמברלנד
 
שולחנות ישיבה בחצר האכסניה
אכסניית קמברלנד (אנגלית: Cumberland Lodge) הוא בית מגורים השוכן בווינדזור גרייט פארק, במרחק של כחמישה קילומטרים דרומית לטירת וינדזור.