stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נמל התעופה הבין-לאומי בודפשט פרנץ ליסט
תחבורה

נמל התעופה שוכן 16 ק"מ מזרחית לבודפשט.
טרמינל 1 נמצא 7 ק"מ מערבית לשאר הטרמינלים. הוא גם קרוב יותר לכביש הראשי ולמסילת הרכבת שעוברת לאורכו. תחנת הרכבת Szemeretelep נמצאת במרחק של כקילומטר מהטרמינל ובעבר היה קו אוטובוס שחיבר בין השניים.
טרמינל 2A ו-2B מחוברים אחד לשני. מהטרמינלים יוצאים אוטובוסים בקו 200E, 200 ו-950 (קו לילה) שמופעלים על ידי חברת התחבורה הציבורית העירונית של בודפשט, BKK. האוטובוסים לא מגיעים למרכז בודפשט. חלקם מגיעים לתחנת הרכבת התחתית של בודפשט המזרחית ביותר של הקו הכחול, תחנת Kőbánya-Kispest וחלקם לתחנת הרכבת Szemeretelep הסמוכה לטרמינל 1.
בנוסף נמל התעופה מפעיל שאטלים בתשלום למרכז העיר, כך גם חלק מחברות התעופה. בנמל התעופה יש חברת מוניות אחת, מוניות Fo המפעילה מוניות מפתח הטרמינל. החברה היא היחידה שרשאית לפעול מנמל התעופה לאחר שזכתה במכרז.
ננצית יערות

ננצית יערות (ברוסית, השפה נקראת Ненецкий лесной) הוא ניב בשפה הננצית. הניב מדובר על ידי העם הננצי, עם המורכב משבטים שונים החיים בצפון-מערב סיביר. כיום, ננצית היערות מדוברת על ידי 1,750-1,000 איש, במחוזות ימלו-ננץ וחנטי-מנסי. הניב הננצי הנוסף, ננצית הטונדרה מדובר על ידי רוב העם הננצי. היות שננצית היערות נמצאת בסביבה דוברת רוסית, וכן בגלל מספר הדוברים הנמוך, השפה נחשבת לשפה בסכנת הכחדה. ננצית היערות החלה להיכתב רק בשנות ה-1990, ולכן השפה כמעט ולא מתועדת. כיום, רוב דוברי הננצית יודעים גם רוסית, ויחידת הכתב לשפות הננציות היא כתב קירילי.
ננצית היערות שייכת לשפה הננצית, המשתייכת לקבוצת השפות הננצו-אנטיות, קבוצה במשפחת השפות הסאמוײדיות (Samoyedic languages) (ששייכת לקבוצת השפות האוראליות). השפה הקרובה ביותר לננצית היערות היא ננצית הטונדרה. שפות נוספות הדומות לננצית הן השפות (מהדומה ביותר להכי פחות דומה): אנטית, נאגאסאנית וסלקופית. בנוסף, ננצית היערות מושפעת מן הניב חאנטית מזרחית (ניב השפה החאנטית), שמדובר בסמוך לאזורי הדיבור של ננצית היערות. השפעה זו של החאנטית המזרחית מהווה את אחד ההבדלים המרכזיים בין שני ניבי הננצית.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | מכתשי | מכתשי | דו־שפתי | דו־שפתי |
| אפי |  |  | ŋʲ |  |  |  | nʲ |  | mʲ |  |
| סותם |  | ʔ |  | kʲ |  |  |  | tʲ |  | pʲ |
| חוכך (צדי) |  |  |  | xʲ |  |  |  | sʲ |  |  |
| חוכך (צדי) |  |  |  |  |  |  |  | ɬʲ |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  | wʲ |  | j |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  | lʲ |  |  |  |
* תוספת פונמה בהתאמה
ראו גם

שפות אוראליות
שפה בסכנת הכחדה
אלפבית קירילי
הערות שוליים

↑
ערך זה הוא קצרמרבנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נמל התעופה הבין-לאומי בוזמן ילוסטון

נמל התעופה הבינלאומי בוזמן ילוסטון (באנגלית: Bozeman Yellowstone International Airport) (לשעבר שדה התעופה גלטין) ממוקם בבלגרד, 13 ק"מ צפונית־מערבית לבוזמן, במחוז גלטין, מונטנה. הנמל שבבעלות רשות שדות התעופה של גלטין הפך בשנת 2013 לנמל התעופה העמוס ביותר במונטנה.
מהרישומים של רשות התעופה הפדרלית עולה כי ב-2013 עברו בנמל התעופה 442,788 נוסעים, 434,038 נוסעים בשנת 2012 ו-397,870 נוסעים בשנת 2011.
היסטוריה

בשנת 2011 נפתח טרמינל הנוסעים שתוכנן על ידי פרוג ולנון אדריכלים. השיפוץ כלל הרחבה של הטרמינל והוספה של שלושה שערי עלייה למטוס וחנויות. המשרד תכנן הרחבות ושיפוצים שבוצעו בשנים 1995 ו-1997.
שמו של שדה התעופה גאלטין שונה לנמל התעופה הבינלאומי של בוזמן ילוסטון בסוף 2011 כדי לקשר אותו לפארק הלאומי ילוסטון. טיסות בינלאומיות מופעלות מאז 2012, לאחר שנפתח ב-1 ביולי מתקן של סוכנות המכס והגנת הגבולות. הפרויקט מומן בשיתוף עם חברת BBA תעופה ומועדון הסקי ילוסטון. בשנת 2013 עקף נמל התעופה בוזמן ילוסטון את נמל התעופה בילינגס לוגן כנמל התעופה העמוס ביותר במונטנה.
מתקנים

נמל התעופה משתרע על פני 10.04 קמ"ר בגובה 4,473 רגל (1,363 מטרים) מעל פני הים.
הערות שוליים

↑  Hausen, Jodi (18 ביוני 2013). "Bozeman airport busiest in state". Bozeman Daily Chronicle. נבדק ב-9 באפריל 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  
"Enplanements for CY 2013" (PDF). Federal Aviation Administration. 20 ביוני 2014. אורכב מ-המקור (PDF, 1.0 MB) ב-2014-08-16. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  
"Enplanements for CY 2012" (PDF, 189 KB). Federal Aviation Administration. 2013-10-30.
1 2  "Bozeman Yellowstone International Airport BZN - Yellowstone Flights". www.bozemanairport.com.
↑  http://www.pterminal(הקישור+אינו+פעיל) rughlenon.com/frame.html
↑  Bacaj, Jason (9 בדצמבר 2011). "Gallatin Airport Authority approves airport name change". Bozeman Daily Chronicle. נבדק ב-20 בספטמבר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
פנים הטרמינל
מטוס בומברדייה CRJ700 של חברת דלתא קונקשיין (אנ') בנמל התעופה, הר ברידגר ברקע.
נשפון מצוי

| נשפון מצוי |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: עטלפים קטנים
משפחה:: נשפוניים
סוג:: נשפון
מין:: נשפון מצוי
שם מדעי
 Myotis blythii ‏טומס, 1857
תחום תפוצה


נשפון מצוי (שם מדעי: Myotis blythii; באנגלית: Lesser Mouse-eared bat) הוא מין של עטלף במשפחת נשפוניים. הוא ניזון מעשים וחיפושיות אותם הוא צד בזמן תעופה וכן מצרצרים ועכבשים. אורכו 55–61 מ"מ ומשקלו בערך 17–30 גרמים. הנשפון המצוי חיי בתוך מערות עמוקות וחשוכות.
תפוצה

הנשפון המצוי מצוי במדינות הבאות: אפגניסטן, אלבניה, אוסטריה, בולגריה, סין, צרפת, גאורגיה, גרמניה, יוון, הונגריה, הודו, איראן, עיראק, ישראל, איטליה, ירדן, קזחסטן, לבנון, מונגוליה, פקיסטן, פורטוגל, רומניה, רוסיה, סלובניה, ספרד, שווייץ, סוריה, טורקמניסטן, ואוקראינה.
סכנות

בישראל הנשפון המצוי נמצא בסכנת הכחדה, כמו מינים נוספים של עטלפים. נכון לשנת 2012, נצפו נשפונים בודדים בגליל. הסיבות המרכזיות להיעלמותו בישראל שימוש בקוטלי חרקים בחקלאות וביקורים של מטיילים במערות שמאירים את המערה, מרעישים ופוגעים בשנת החורף של העטלפים. בדרום ספרד הצטמצם מין זה של עטלפים בעקבות זיהום הסביבה ורעשי בנייה המפריעים להתרבותו. באינדונזיה האוכלוסייה של עטלפים אלה קטנה בין השנים 1994–2002 מ-30,000 עטלפים עד ל-14,000. רועים בסוריה ובטורקיה הבעירו מדורות בבטן המערות, אשר הפריעו לאורח החיים של העטלפים.
שימור

בישראל, מתבקשים מטיילים לא להיכנס, בחורף, למערות הידועות כבתי גידול של עטלפים. הנשפון המצוי מוגן בעיקר באירופה על ידי הארגונים Convention on the Conservation of Migratory Species of Wild Animals ו- Natura 2000. הם בונים מבנים לנשפון מצוי. בנוסף בחלק ממדינות אירופה המערות סגורות בגדרות על מנת שהמבקרים לא יפריעו לעטלפים.
הערות שוליים

↑  נשפון מצוי באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  ערן עמיחי ונועם לידר, תוכנית הניטור הארצית לעטלפי ישראל: סקר עטלפי חרקים 2014, ‏יוני 2015 (ארכיון)
1 2  נִשְׁפּוֹן מָצוּי, באתר החברה להגנת הטבע
1 2 3  אלי אשכנזי, העטלפים הנדירים נכחדים מהגליל, באתר הארץ, 11 בספטמבר 2012
↑  Myotis blythii (Lesser Mouse-eared Bat, Lesser Mouse-eared Myotis), www.iucnredlist.org
| יונקים בארץ ישראל  |
| --- | --- | --- |
| טורפים בישראל | גירית הדבש • גירית קוואקזית • דלק הסלעים • חמוס השלגים • סמור משויש • לוטרה אירופית • זאב מצוי • זאב זהוב אפריקאי • תן זהוב • שועל החולות • שועל מצוי • שועל צוקים • כלב ים נזירי מצוי • נמייה מצויה • צבוע מפוספס • חתול חולות • חתול ביצות • חתול בר • קרקל • נמר |  |
| אוכלי חרקים בישראל | חדף הרמון • חדף זעיר • חדף לבן-שיניים • חדף קטן • קיפוד מצוי • קיפוד המדבר • קיפוד חולות מצוי |  |
| לווייתנאים בישראל | גרמפוס אפור • דולפין מצוי קצר-חוטם • דולפינן מצוי • דולפינן אנקולי • עבשן קטלני • סטנלה מפוספסת • סטנו תלום שן • זיפיוס חלול-חרטום • ראשתן גדול-ראש • לווייתן מצוי • לווייתן גוץ |  |
| פרסתנים בישראל | ערוד • פרא • חזיר בר • אייל הכרמל • יחמור פרסי • יעל נובי • צבי הנגב • צבי מצוי • ראם לבן |  |
| מכרסמים בישראל | סנאי זהוב • יערון גדול • יערון חרמוני • יערון קטן • יערון צהוב-צוואר • חולדה מצויה • חולדת חוף • עכבר מצוי • עכבר מקדוני • קוצן מצוי • קוצן זהוב • נסוקיה • גרביל החולות • גרביל החוף • גרביל דרומי • גרביל זעיר • גרביל הערבה • גרביל סלעים • יפה זנב • מריון מצוי • מריון חולות • מריון המדבר • מריון לובי • פסמון • חולד ארץ ישראלי • בר אוגר מצוי • נברן השדה • נברן השלג • ירבוע מצוי • ירבוע גדול • נמנמן סלעים • נמנמן העצים • דורבן מצוי • נוטריה |  |
| עטלפים בישראל | עטלף פירות מצוי • יזנוב גדול • יזנוב קטן • אשמן מצוי • אשמן מצרי • לילן מצרי • פרסף גדול • פרסף הנגב • פרסף מצוי • פרסף בהיר • פרסף חיוור • פרסף גמדי • פרספון מצוי • נשפון גדול • נשפון מצוי • נשפון דק-אוזן • נשפון הגדות • נשפון פגום-אוז • כנפן מצוי • אוזנן הנגב • אוזנן החרמון • אודנן • עטלפון לבן-שוליים • עטלפון בודנהיימר • עטלפון ריפל • עטלפון אריאל • עטלפון אירופי • עטלפון סאבי • אפלול מצוי • אפלול הנגב • בלומף שחור • רמשן לילי • אשף מצוי |  |
| יונקים נוספים | שפן סלעים • ארנבת מצויה • תחש המשכן |  |
סוורינוס

סוורינוס (בלטינית: Severinus; מת ב־2 באוגוסט 640) היה יורשו של הונוריוס הראשון על כס האפיפיור, וכיהן בתפקידו זה במשך כחודשיים במהלך שנת 640.
סוורינוס נולד ברומא לפלוני בשם אביינוס (Abienus), שם שמרמז על מוצא מחברי הסנאט הרומי. הוא נבחר ביום השלישי לאחר מות קודמו בתפקיד, בשנת 638. מיד עם היבחרו נשלחו שליחים לקונסטנטינופול על מנת לקבל אישור למינוי, אולם הקיסר הרקליוס סירב להעניק את האישור הנדרש לפני שסוורינוס יחתום על 'אקתסיס' (כתב הודאה בדבר נכונות הדוקטרינה הנוצרית המונותליטית). סוורינוס סירב לחתום על כתב ההודאה, ועל כן עוכב מינויו למשך כשנתיים. במהלך תקופה זו שדד הקיסר הרקליוס את ארמון הלטראנו ברומא, אשר היה בשליטת הכנסייה. לבסוף, ב־28 במאי 640, נכנס מינויו לתוקף, אך הוא נפטר זמן קצר לאחר מכן, ב־2 באוגוסט.
חוקרים מצאו כתבים לטיניים במערת הקבורה שלו, אשר ייתכן ומצביעים על כך שסוורינוס היה יהודי אשר הסתיר את זהותו הדתית.
נאציזם אוסטרי

הנאציזם האוסטרי היה התנועה הנציונל-סוציאליסטית הראשונה, שהקדימה והטרימה את התנועה בשאר העולם הגרמני. התנועה דגלה באידאולוגיה של עליונות הגזע הארי, פאן-גרמניות (כלומר איחוד כל הגרמנים ללא הקשר מדיני), התנגדות לדמוקרטיה, לליברליזם, לקלריקליזם (שלטון הכמורה), אנטי-סלאביות ואנטישמיות. שורשי התנועה עוד ב"איגוד העובדים הגרמנים הלאומי" (Deutschnationaler Arbeiterbund) שהוקם בבוהמיה, אוסטרו-הונגריה ב-1893 והביטוי לעקרונותיה ניתן ב"תוכנית 25 הנקודות" שנטבעה ב-1899, שוכללה ופורסמה ב-1919 על ידי רודולף יונג ואומצה על ידי אדולף היטלר כמצע. מבחינה פוליטית פעלה התנועה בשתי מסגרות, "מפלגת העובדים הגרמנים" (Deutsche Arbeiterpartei, DAP) שפעלה מ-1903 ועד סוף מלחמת העולם הראשונה ו"המפלגה הנציונל-סוציאליסטית הגרמנית" (Deutsche Nationalsozialistische Arbeiterpartei ,DNSAP) שהייתה מאז 1930 למעשה סניף של המפלגה הנאצית הגרמנית. בתקופת ממשל אנגלברט דולפוס (1932-1934) הייתה המפלגה מחוץ לחוק.
באימפריה האוסטרו-הונגרית

ב-1893 הקימו עובדים ופעילי איגודים מקצועיים דוברי גרמנית (בעיקר בתחומי הרכבות, המכרות והטקסטיל) ברחבי האימפריה האוסטרו-הונגרית אגודות שנועדו לארגן אותם על בסיס לאומי כנגד בני לאומים אחרים באימפריה. בראש הארגון עמדו פרנקו שטיין (Franko Stein) מהעיר חב (בגרמנית: Eger) שבקרלובי וארי ולודוויג פוגל (Ludwig Vogel) ממוסט (בגרמנית: Brüx) שבאוסטי נד לבם (בצ'כיה). ב-1899 פרסם שטיין את תוכנית 25 הנקודות שביטאה דרישה להקמת מדינה גרמנית על כל השטחים המוחזקים על ידי גרמנים, בה תיושם עליונות גרמנית, שרק גרמנים יוכלו להיות אזרחים שווי זכויות בה, ושכל האחרים יהיו בני חסות שישיבתם בה מותנית בתועלת שניתן להפיק מהם והם יכולים להיות מגורשים ממנה לאלתר. כן ביקש שטיין להלאים את כל התעשיות, לשבור את התאגידים הפרטיים ולחלק את הרווחים בין הפועלים (הגרמנים בלבד, כמובן) ולבטל את הריבית.
ב-15 בנובמבר 1903 התכנסה ועידה באוסטי נד לבם, בירתה ההיסטורית של בוהמיה ובה כוננו הצירים את "מפלגת העובדים הגרמנים של אוסטריה" (Deutsche Arbeiterpartei in Österreich). בוועידת המפלגה ב-1904 טבע הנס קנירש (Hans Knirsch) את המושג "נאציונל-סוציאליזם" (Nationalsozialistische) והציע לצרף אותו לשמה. מפלגה-אחות בשם "מפלגת החקלאים הגרמנים" (Deutsche Agrarpartei) הוקמה ב-1905.
בבחירות הכלליות למועצה האימפריאלית (בגרמנית: Reichsrat) ב-1905 ו-1911 זכתה המפלגה בשלושה מושבים וב-1912 נבחר ראשה, הנס קנירש, ליו"ר הבית.
לאחר מלחמת העולם הראשונה

לאחר המלחמה המשיך הנס קנירש כיו"ר מפלגת העובדים הגרמנים הנציונל-סוציאליסטית של צ'כוסלובקיה ומפלגת הסודטים (Sudetendeutsche Partei, SdP) שירשה אותה ופעלה עד סיפוח חבל הסודטים לגרמניה הנאצית.
המפלגה הנציונל-סוציאליסטית הגרמנית" של אוסטריה (Deutsche Nationalsozialistische Arbeiterpartei ,DNSAP) הייתה המשך ישיר של "מפלגת העובדים הגרמנים" (DAP) לאחר תום מלחמת העולם הראשונה והקמת הרפובליקה האוסטרית הראשונה. בשנת 1919 פרסם האידאולוג הראשי שלה, רודולף יונג, את הספר רב ההשפעה Der Nationale Sozialismus ובו "תוכנית 25 נקודות" מעודכנת, שכללה בנוסף למרכיבים הקודמים גם דחייה של חוזה ורסאי, הגדרת עשיית עושר ממצב מלחמה כ"פשע נגד העם" והחרמת כל הרווחים שהושגו כתוצאה מן המלחמה. היטלר אימץ עקרונות אלה כמצע למפלגתו.
בשנת 1923 התפצלה המפלגה לשתיים, "האיגוד הגרמני-סוציאליסטי" (Deutschsozialen Verein) ו"קבוצת שולץ" או "אגף שולץ" (Schulz-Gruppe / Schulz-Flügel) על שם מנהיגה, קרל שולץ. בכל מקרה, הכירו מנהיגי הפלגים בהיטלר כבפיהרר על כל הגרמנים. ב-1930 נשלח תאודור הביכט (Theodor Habicht) כמפקח מטעם המפלגה הנאצית הגרמנית על שלוחותיה באוסטריה, והיווה למעשה את ראש התנועה הנאצית האוסטרית.
בשנת 1926 חל פיצול נוסף בתנועה וחלק מן החברים הקימו את המפלגה הנאצית האוסטרית. עד שנת 1931 הייתה זו מפלגת שוליים, אז החלה לצבור פופולריות עד שנת 1933, במהלך שלטונו של אנגלברט דולפוס, אז הוצאה אל מחוץ לחוק. רבים מחבריה נמלטו למינכן שבגרמניה, שם המשיכו בפעילות גלויה במסגרת הלגיון האוסטרי. הלגיון תמך כספית ושלח חומרי תעמולה מודפסים לפעילות המחתרתית באוסטריה. בתחילת שנת 1938, בלחץ המפלגה הנאצית בגרמניה, הותרה שוב פעילות הנאצים באוסטריה.
בעקבות האנשלוס (סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית) במרץ 1938 מוזגה התנועה האוסטרית לתנועה הנאצית הכללית.
הערות שוליים

↑  Andrew Gladding Whiteside, Austrian National Socialism before 1918, Springer 1962 p.16 ISBN 978-94-015-0468-3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1079696962  LCCN: no2006000940  VIAF: 88144928699454440621   WorldCat (עם VIAF): 88144928699454440621
סוון קרמר

סוון קרמר (בהולנדית: Sven Kramer;‏ נולד ב-23 באפריל 1986) הוא ספורטאי הולנדי, מתחרה בהחלקה מהירה על הקרח, 3 פעמים ברציפות האלוף האולימפי (5000 מטר), בעל 9 מדליות, מ-4 אולימפיאדות (טורינו 2006, ונקובר 2010, סוצ'י 2014, פיונגצ'אנג 2018) מהן 4 זהב.
קרמר זכה 9 פעמים באליפות העולם ו-10 פעמים באליפות אירופה בקרב רב, ראשון בכל הזמנים. הוא זכה ב-26 מדליות באליפות העולם במקצים, מהן 21 מדליות זהב.
קרמר מדורג שלישי בעולם באדלסקלנדר, בתוצאה של 144.959 נקודות, אחרי פטריק רואסט מהולנד (144.057 נקודות) ושני דייוויס מארצות הברית (144.806 נקודות).
קרמר זכה בשנת 2007 בתואר ספורטאי השנה בהולנד ובפרס אוסקר מתיסן.
אביו, יפ קרמר, אף הוא מחליק מהיר על קרח אולימפי וסגן-אלוף אירופה בקרב רב.
שיאיו האישיים

| מרחק | זמן |
| --- | --- |
500 מטר: 36.17 שניות
1000 מטר: 1:10.83 דקות
1500 מטר: 1:43.54 דקות
3000 מטר: 3:40.51 דקות
5000 מטר: 6:03.32 דקות
10000 מטר: 12:38.89 דקות
אדלסקלנדר: 145.099 נקודות
הערות שוליים

↑  Adelskalender - בהחלקה על קרח, הוא דירוג עולמי למהירות החלקה של מתחרים בכל הזמנים, ב-4 מרחקים (500 מטר, 1500 מטר, 5000 מטר, ו-10000 מטר), המבוסס על שיאים אישיים של המתחרים
↑  אוסקר מתיסן היה ספורטאי נורווגי, התחרה בהחלקה מהירה על הקרח וזכה 5 פעמים בתואר העולמי בקרב רב בשנים 1908–1914, בטרם נערכו אולימפיאדות החורף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 106085791X  ISNI: 0000 0004 4885 390X  NTA: 369464028  VIAF: 305858486   WorldCat (עם VIAF): 305858486
ניה דאקוסטה

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1989 (בת 34) ארצות הבריתברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש 
 http://www.niadacosta.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ניה דאקוסטה (באנגלית: Nia DaCosta; נולדה ב-8 בנובמבר 1989) היא במאית ותסריטאית קולנוע אמריקאית. היא קיבלה הכרה בזכות סרטה הראשון, מותחן הפשע המוערך "ליטל וודס" (2018). העבודות האחרות שלה כוללות בימוי של שני פרקים מסדרת הטלוויזיה הבריטית "טופ בוי", ובימוי וכתיבה של סרט האימה "קנדימן" (2021), סרט המשך ישיר עתידי לסרט משנת 1992 בעל השם הזהה.
ילדות והשכלה

דאקוסטה נולדה בברוקלין, ניו יורק וגדלה בהארלם. היא תמיד ידעה שהיא רוצה להיות סופרת, אבל רק לאחר שצפתה בסרט "אפוקליפסה עכשיו" היא החלה להתעניין בקולנוע. זה הוביל את דאקוסטה לחקר סרטים משנות השבעים, שם היא מצאה השראה בבמאים כמו מרטין סקורסזה, סידני לומט, סטיבן ספילברג ופרנסיס פורד קופולה. כשציטטה את סקורסזה כהשראה מובילה, נרשמה דאקוסטה לבית הספר בו למד, בית הספר טיש לאומנויות בניו יורק. שם היא פגשה את סקורסזה בזמן שעבדה כעוזרת הפקה בטלוויזיה.
קריירה

לאחר שסיימה את בית הספר ועבדה כעוזרת הפקה בטלוויזיה, התסריט של דאקוסטה עבור הסרט "ליטל וודס" היה אחד מ-12 הפרויקטים שנבחרו עבור מעבדות התסריטאים והבמאים של סאנדנס לשנת 2015. דאקוסטה מימנה את הסרט באמצעות מיזם Kickstarter בעזרת 72 תומכים שגייסו בסופו של דבר כ-5,100 דולר.
קריירה > ליטל וודס

"ליטל וודס" מספר את סיפורה של אולי (טסה תומפסון), מבריחת סמים משוקמת בצפון דקוטה הכפרית ואחותה המנוכרת דב (לילי ג'יימס). כשאימן נפטרת, דב מופיעה על סף דלתה של אולי עם בנה הצעיר ומגלה שהיא בהריון. זה דוחף את אולי לחפש דרך לגייס כסף במהירות כדי להחזיר חובות לבנק ולשמור על בית אימן, ודוחף את דב להחליט אם היא רוצה לעבור ההפלה או לא.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל טרייבקה בשנת 2018, וזכה בפרס נורה אפרון על "מצוינות סטוריטליג על ידי סופרת או במאית." לאחר מכן הוא נקנה על ידי Neon והופץ בצפון אמריקה באפריל 2019. דאקוסטה סיפרה כי הסרטים "קר עד העצם" ו"נהר קפוא" היוו את מקור ההשראה העיקרי שלה לתסריט, מכיוון שהיא מרגישה שהסרטים כוללים הופעות מדהימות ודרמה מתוחה, ובכל זאת מתמודדים עם סוגיות אמיתיות באמריקה.
קריירה > קנדימן

בסוף שנת 2018 הוכרז כי דאקוסטה נבחרה לעמוד בראש מה שתואר כסרט המשך רוחני לסרט קנדימן המקורי משנת 1992. יאיא עבדול-מאטין השני עתיד לככב בסרט. סרטי יוניברסל מתכננים להוציא את הסרט לאקרנים ב-25 בספטמבר 2020.
קריירה > סרט המשך לקפטן מארוול

באוגוסט 2020 נחשף כי דאקוסטה תביים את סרט ההמשך העתידי לסרט של אולפני מארוול, "קפטן מארוול". נכון לאוגוסט 2020 הסרט עתיד לצאת לאור ב-8 ביולי 2022.
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | במאית | תסריטאית | מפיקה | עורכת | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Night and Day | כן | לא | כן | כן | סרט קצר |
| 2014 | Livelihood | לא | כן | לא | לא | סרט קצר |
| 2014 | Celeste | לא | כן | לא | לא | סרט קצר |
| 2018 | ליטל וודס | כן | כן | לא | לא |  |
| 2019 | טופ בוי | כן | לא | לא | לא | 2 פרקים (עונה 3) |
| 2021 | קנדימן | כן | כן | כן | לא |  |
| 2023 | המארוולס | כן | לא | לא | לא |  |
| TBA | הדה | כן | כן | כן | לא |  |
הערות שוליים

1 2  Obenson, Tambay (18 באפריל 2019). "How Nia DaCosta Went From Wide-Eyed NYU Film Grad to Hollywood Director on the Rise". IndieWire. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sundance Institute Announces 12 Projects for 2015 January Screenwriters Lab". Sundance Institute. 16 בספטמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  DaCosta, Nia (17 בדצמבר 2014). "Little Woods by Nia DaCosta". Kickstarter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Schillaci, Sophie (16 באפריל 2013). "Tribeca Announces Nora Ephron Award". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hipes, Patrick (14 ביוני 2018). "Neon Acquires Nia DaCosta's 'Little Woods' After Tribeca Bow". Deadline. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Strouse, Kristy (4 במאי 2018). "Tribeca Review & Interviews: LITTLE WOODS: A Confident Debut". Film Inquiry. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Universal Moves 'Candyman' to September Theatrical Release". The Hollywood Reporter. נבדק ב-10 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Justin Kroll, ‘Captain Marvel 2’: ‘Candyman’s Nia DaCosta To Direct Sequel, Deadline, ‏5 באוגוסט 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1251022197  LCCN: no2019117016  NKC: xx0314801  SUDOC: 260603007  VIAF: 6156675115133582536   WorldCat (עם VIAF): 6156675115133582536
סוון נייטר

| --- | --- |
 לידה:  14 בינואר 1950 (בן 74) דן הלדר, צפון הולנד, הולנד
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  10, 31, 35, 41
 מכללה:  מכללת סייפרס UCLA
 דראפט:  בחירה מספר 16, 1973 מילווקי באקס
 קבוצות כשחקן
 1973 1973–1975 1975–1976 1976 1976–1977 1977–1983 1983–1984 1984–1985:  וירג'יניה סקוויירס סן אנטוניו ספרס ניו יורק נטס וירג'יניה סקוויירס מילווקי באקס באפלו ברייבס/סן דייגו קליפרס לוס אנג'לס לייקרס פלאלצסטו אודינה
 הישגים כשחקן
 2 בחירות למשחק האולסטאר של ה-ABA‏ (1974, 1975) 2 בחירות לחמישיית העונה השנייה ב-ABA‏ (1974, 1975) רוקי העונה ב-ABA‏ (1974) 2 זכיות בטורניר אליפות המכללות (1972, 1973)
סוון אריק נייטר (בהולנדית: Swen Eric Nater; נולד ב-14 בינואר 1950 בשם סוון לאנגברג (Swen Langeberg)) הוא כדורסלן עבר הולנדי, אשר שיחק בליגות ה-ABA וה-NBA בין השנים 1973–1984. לאורך 11 עונותיו בשתי הליגות רשם ממוצעים כוללים של 12.4 נקודות, 11.6 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.
קריירת מכללות

נייטר נולד בעיר דן הלדר שבהולנד למשפחה דלת אמצעים, ובגיל 6 נזנח על ידי הוריו בפתח בית יתומים, בו גדל במשך 3 שנים. בגיל 9 התאחד עם משפחתו, אשר עברה להתגורר בלונג ביץ' אשר בקליפורניה, ארצות הברית. בשנת 1968 החל ללמוד במכללת סייפרס שבדרום קליפורניה, ולאחר שנתיים עבר לאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), על מנת לשחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה (ה"ברוינס") תחת המאמן ג'ון וודן. בשתי עונותיו בקבוצה – 1972 ו-1973 – קלע 4.9 נקודות בממוצע למשחק כמחליפו מהספסל של ביל וולטון, אשר הוביל את הברוינס בשתי העונות לזכייה בטורניר אליפות המכללות. היו אלה שתי הזכיות האחרונות מתוך רצף של 7 אליפויות, וכן הזכיות השמינית והתשיעית ב"תור הזהב" של הקבוצה אשר זכתה ב-10 אליפויות בטווח של 12 שנים.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 1973 נבחר נייטר על ידי מילווקי באקס, בבחירה ה-16, אולם בחר לשחק עבור וירג'יניה סקוויירס מליגת ה-ABA. לאחר 17 משחקים עם הסקוויירס הועבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. במהלך אותה עונה נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ה-ABA, ואף הצטיין במשחק עם 29 נקודות ו-22 ריבאונדים, אך בשל הפסד נבחרתו לא זכה בתואר ה-MVP של המשחק. בסיום עונת 1973/1974 זכה בתואר "רוקי העונה ב-ABA" ונבחר לחמישייה השנייה של העונה, לאחר שהעמיד ממוצעים של 14.1 נקודות ו-12.6 ריבאונדים למשחק, והוביל את כל שחקני הליגה עם 55.2% קליעה מהשדה. בעונה העוקבת קלע 15.1 נקודות למשחק, הוביל את כל הליגה עם 16.4 ריבאונדים למשחק, ונבחר בשנית הן למשחק האולסטאר והן לחמישייה השנייה של העונה. בשתי העונות הפסידו הספרס מול אינדיאנה פייסרס בסיבוב הפלייאוף הראשון.
את עונת 1975/1976 החל כשחקן ניו יורק נטס, אשר זכתה באליפות ה-ABA, אולם במהלך העונה הועבר לווירג'יניה סקוויירס.
בשנת 1976 עבר לשחק במילווקי באקס מליגת ה-NBA, אשר החזיקה בזכויות הדראפט שלו. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 13.0 נקודות ואסף 12.0 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בין השנים 1977–1983 שיחק עבור מועדון באפלו ברייבס/סן דייגו קליפרס. לאורך התקופה הציג נייטר יכולת יציבה, עם ממוצעים של 13.5 נקודות, 12.0 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים למשחק, אך קבוצתו לא הצליחה להעפיל לפלייאוף ה-NBA באף אחת מהעונות. בעונת 1979/1980 זכה בתואר "מלך הריבאונדים", עם ממוצע של 15.0 ריבאונדים למשחק. בדצמבר 1981 סבל מפציעה בברכו, אשר אילצה אותו להחמיץ את כל המשך אותה עונה (61 משחקים), וכן 75 משחקים בעונה הבאה.
לקראת עונת 1983/1984 הועבר נייטר בטרייד ללוס אנג'לס לייקרס, יחד עם הרוקי ביירון סקוט, בתמורה לנורם ניקסון, אדי ג'ורדן ושתי בחירות דראפט עתידיות. בעונתו היחידה עם הלייקרס קלע 4.5 נקודות למשחק כמחליפו מהספסל של כרים עבדול-ג'באר, והעפיל עם הקבוצה לגמר ה-NBA. בסדרת הגמר הפסידו הלייקרס מול בוסטון סלטיקס, בתוצאה 4–3.
בקיץ 1984 עזב את ה-NBA וחתם על חוזה בקבוצת פלאלצסטו אודינה מליגת העל האיטלקית. בסיום עונת 1984/1985 פרש נייטר ממשחק, בגיל 35.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של נייטר ב-ABA וב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  המסע הארוך והמוזר של נייטר, באתר ESPN,‏ 24 בפברואר 2004
↑  סטטיסטיקות המכללות של נייטר, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1973, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות משחק האולסטאר 1974, באתר basketball-reference.com
↑  נייטר וסקוט נשלחים בטרייד ללייקרס, באתר הניו יורק טיימס, 11 באוקטובר 1983
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4051 3602  LCCN: n2005082058  NLK: KAC201613733  VIAF: 26478231   WorldCat (עם VIAF): 26478231
משחק לחץ (ברידג')

משחק לחץ (באנגלית: Squeeze play) היא טקטיקה בה משתמשים במשחק ברידג' על מנת לכפות על שחקן יריב לזרוק קלף זוכה בלקיחה או זוכה פוטנציאלי בלקיחה. שימוש בטקטיקה כזו נפוץ בעיקר כשמספר הקלפים שנותרו לכל שחקן קטן. השחקן המשתמש בטקטיקה זו משחק קלף זוכה מידו, הנקרא: קלף לחץ. אם כל הקלפים ביד יריב הם זוכים או זוכים פוטנציאליים, הוא נאלץ להיפטר מאחד מהם והשחקן שהשתמש בטקטיקה זו, עשוי לזכות בלקיחה נוספת. משחק לחץ מבוצע לרוב על ידי הכרוז. לכרוז יתרון על המגנים בכך שהוא שולט במספר קלפים כפול ממספר הקלפים בהם שולט כל אחד מהמגנים. הוא יכול לנצל יתרון זה באמצעות בחירת הקלף שייזרק מהדומם לאחר שהשחקן שלפני הדומם השליך קלף.