stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריכלורואתילן
השפעות בריאותיות

תרכובות אורגנוכלורידיות כגון טריכלורואתילן מציגות השפעות סביבתיות חמורות בגלל רעילותן הרבה.
כאשר נשאף, הטריכלורואתילן פוגע במערכת העצבים המרכזית והסימפטומים של הפגיעה דומים לסימפטומים של הרעלת אלכוהול, כגון, כאבי ראש, סחרחורות, ובלבול עד כדי איבוד הכרה ומוות.
חשוד כגורם מסרטן (קרצינוגן). ניתן לטהר אוויר מטריכלורואתילן בעזרת שיח דרקונית מופשלת
ראו גם

דוכלורואתאן
הערות שוליים

↑  Wolverton, B.C. (1996). How to Grow Fresh Air. New York: Penguin Books. p. 72. ISBN 0-14-026243-1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548885105171  BnF: cb12306319n (data)  GND: 4186064-0  LCCN: sh85137453  NDL: 01120517
איז'ו קבש

זהו שם הונגרי; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |

דיוקן עצמי
 לידה:  15 בספטמבר 1853 קאריי, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  26 בדצמבר 1916 (בגיל 63) בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 שם לידה:  Schreiber Izrael 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 
איז'ו קבש (במקור ישראל שרייבר, בהונגרית: Köves Izsó; קאריי, 15 בספטמבר 1853 – בודפשט, 26 בדצמבר 1916) היה צייר ומרצה לציור יהודי-הונגרי.
ביוגרפיה ועבודה

איז'ו קבש נולד במשפחה יהודית כבנם של הרמן שרייבר ורוזי בורגר. הוא עבר לבודפשט בגיל ארבע עשרה. בשנת 1875 כבר למד במכללה, שלימים נקראת האוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות. הוא קיבל את תעודת המורה לציור שלו בשנת 1879. בשנת 1880 נסע לפריז בסיור לימודי. שם היה תלמידם של פלורי, לורנס ולרוקס (Fleury, Laurens, Leroux).
משנת 1882 היה מורה לציור בבודפשט בבית הספר העירוני ברחוב ושלני וכן בבית הספר לבנים, חטיבת ביניים של הקהילה היהודית של פשט. בפברואר 1916 פרש כמנהל בית ספר הזה של חטיבת הביניים.
הוא צייר כמה יצירות בנושאי יהדות, כמו: חסרי הבית; משה מנדלסון לפני פרידריך הגדול; ספינוזה לפני שופטיו; ויכוח טורטוסה; יהודי בודה מברכים את המלך מתיאש; היהודים בתהלוכת הניצחון הרומית של טיטוס.
הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
חייו האישיים

אשתו הייתה אידה קוהאני (לשעבר: קוֹהְן=כהן) (1856–1945), בתם של המורה שמואל קוהאני (קוהן) וליאונורה ליסאואר. הוא נשא את אידהלאישה ב־15 ביוני 1884 בבודפשט.
ילדיהם:
טיוודאר (1886–1959). אשתו הייתה ארנקה גוסטוני (1886–1953).
בולדיז'אר (1888–1943) היה מורה בבית ספר, צייר. אשתו הייתה קורנליה סיטאר (1889–1970).
דורה (1889–1928)
לאונורה (1898–?). בעלה היה גזה וגנר, מהנדס מכונות.
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עמ' 509. גישה מקוונת
חומרי מידע של המוזיאון והארכיון היהודי-ההונגרי
דיוקן עצמי (ציור מלא) במוזיאון
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 33795/1881. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1881. év 19. oldal 24. sor
↑  Gyászjelentése (1916. december 27.) Pesti Hírlap, 38. évfolyam, 359. szám, 13. oldal
↑  "Köves Izsóné Kohányi Ida halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 630/1945. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 275/1884. folyószáma alatt".
↑  "Köves Boldizsár halotti bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári halotti akv. 2803/1943. folyószáma alatt".
↑  "Köves Boldizsár gyászjelentése (1943)".
↑  "Köves Leonóra házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 729/1930. folyószáma alatt".
פרימוש רוגליץ'

פרימוש רוגליץ' (‏האזנהקובץ:Primož Roglič.ogg‏Ⓘ‏; סלובנית: Primož Roglič; נולד ב-29 באוקטובר 1989) הוא קופץ סקי לשעבר ורוכב אופני כביש סלובני, שרוכב בקבוצת בורה–הנסגרוהה. רוגליץ' הוא מנצח הג׳ירו ד׳איטליה 2023 והוואלטה אספנייה 2019 והגן על תוארו בגרנד טור הספרדי בשנתיים הבאות, כשניצח גם ב-2020, ב-2021 ובפעם הרביעית ב-2024 והישווה את שיא הניצחונות בוואלטה אספניה. הוא הסלובני הראשון שניצח גרנד טור, כשבג'ירו ד'איטליה 2019 סיים שלישי ובטור דה פראנס 2020 שני. הוא ניצח את הטור דה רומאנדי ב-2019 ו-2018 ובתחום המרוצים החד-יומיים הוא מנצח מוניומנט לייז'–בסטון–לייז' ב-2020 וסגן אלוף העולם בנגד השעון לשנת 2017.
ביוגרפיה > קריירה כקופץ סקי

רוגליץ' היה קופץ סקי בין השנים 2003–2011, ואלוף העולם לג'וניור בסקי לשנת 2007. ב-2007 עבר התרסקות קשה מאוד ושבר את האף.
ביוגרפיה > אדריה מוביל (2013–2015)

ב-2013 הצטרף לקבוצת אדריה מוביל הסלובנית. הוא לא רשם תוצאות בולטות, אך הגיע כמקום ה-3 בקטגוריית מלך ההר בטור סלובניה.
באליפות סלובניה באופני כביש, סיים במקום ה-10. ב-2014, סיים 4 באליפות סלובניה, בפער של 42 שניות מהמנצח, מאטיי מוגרלי. הוא ניצח את מרוץ קרואטיה - סלובניה. ובטור סיביו, הגיע במקום ה-3 הכללי. ב-2015, ניצח את טור אזרבייג'ן, ואת טור סלובניה.
ביוגרפיה > לוטו אנ.אל יומבו (2016-היום)

ב-2016, רשם את הישג שיאו לשנה זו, כשניצח בקטע ה-9 של הג'ירו ד'איטליה. ובסופו של דבר סיים במקום ה-57 הכללי. הוא ניצח את אליפות סלובניה בנגד השעון. באליפות אירופה סיים במקום ה-7, ובאליפות העולם בנגד השעון לקבוצות, הגיע עם קבוצתו במקום ה-5.
ביוגרפיה > לוטו אנ.אל יומבו (2016-היום) > 2017

את עונת 2017 פתח רוגליץ' בוולטה אה ולנסיה, הוא סיים שלישי בקטע ה-3 ורביעי בקטע ה-5 אך סיים רק במקום ה-49 הכללי. לאחר מכן התחרה בוואלטה או אלגארבה, בקטע השני שהסתיים בעלייה לאלטו דה פויה, הפסיד לדן מרטין בספרינט בין שניהם. בקטע השלישי, שהיה קטע נגד השעון, הראה רוגליץ' את חוזקו בנגד השעון וסיים שלישי, 5 שניות מג'ונתן קסטרובייחו המנצח, מה שהספיק לו לעלות למקום הראשון הכללי. הוא שמר על יתרונו עד סוף המרוץ וניצח אותו, 22 שניות ממיכל קוויאטקובסקי ו-55 שניות מטוני גלופן. לאחר מכן עבר לאיטליה על מנת להתחרות בטירנו - אדריאטיקו, בקטע ה-5 סיים רוגליץ' שלישי, בספרינט מצומצם בו ניצח פטר סאגאן. גם בקטע ה-7 והאחרון שהיה נגד השעון התבלט רוגליץ' עם מקום חמישי, 11 שניות מרוהאן דניס המנצח. בסופו של דבר סיים רוגליץ' את המרוץ במקום הרביעי הכללי, 45 שניות מנאירו קינטנה המנצח. לאחר מכן התחרה בוואלטה אל פאייס ואסקו וניצח את הקטע הרביעי לאחר התקפה 2.9 קילומטרים לסיום, שבסופה הקדים את הפלוטון שהובל על ידי מייקל מת'יוס בשלוש שניות. גם בקטע השישי והאחרון שהיה נגד השעון רוגליץ' ניצח, מקדים את אלחנדרו ולוורדה ב-9 שניות ואת יון איסאגירה ב-15 שניות. בסופו של דבר סיים רוגליץ' במקום החמישי את המרוץ, 59 שניות מוולוורדה המנצח. רוגליץ' סיים שלישי גם בקטגוריית הנקודות במרוץ. לאחר מכן התחרה בטור דה רומאנדי ופתח את המרוץ עם מקום שישי בקטע הפרולוג, 9 שניות מפאביו פלינה המנצח, אך ניצח את קטע נגד השעון המסיים של המרוץ וסיים שלישי כללי, 26 שניות מריצ'י פורט המנצח. רוגליץ' המשיך לבלוט בקטעי נגד השעון לאחר שניצח את קטע הפרולוג ב-Ster ZLM, אך את המרוץ כולו סיים במקום השני, 11 שניות אחרי חוסה גונזאלבש המנצח. לאחר מכן סיים חמישי באליפות הולנד. יכולתו המצוינת של רוגליץ' במהלך העונה הובילה אותו להיבחר לראשונה לטור דה פראנס, אך הוא יצא מתמונת הדירוג הכללי לאחר שבקטע ה-5, הקטע ההררי הראשון שהסתיים בלה פלאנש דה בל פיי, סיים במקום ה-47, 3:25 דקות מפאביו ארו המנצח. לכן עבר רוגליץ' להתרכז בניצחונות בקטעים בתחילת השבוע השלישי, בקטע ה-15 נכנס לקבוצת הבריחה המוקדמת של השלב, אך בסופו של דבר סיים רביעי את הקטע, 19 שניות מבאוקה מולמה המנצח, שהוא למעשה מפסיד לדייגו אוליסי וגלופן בקרב על המקום השני. שני קטעים מאוחר יותר, בקטע ה-17, השיג רוגליץ' את מה שחיפש וניצח את הקטע לאחר בריחת סולו ארוכה, והפך לסלובני הראשון לנצח קטע בטור דה פראנס. הוא סיים במקום 38 את המרוץ ושני בקטגוריית ההרים, אחרי וורן ברגיל המנצח. לקראת סוף העונה התחרה באליפות העולם במקצה נגד השעון, במקצה הקבוצתי סיים שביעי ביחד יומבו, במקצה האישי זכה במדליית כסף, 57 שניות מטום דימולן המנצח, ההישג הבכיר ביותר של רוכב סלובני במקצה.
ביוגרפיה > לוטו אנ.אל יומבו (2016-היום) > 2018

ב-2018 פתח רוגליץ' את העונה כמו שפתח את עונת 2017, בוולטה אה ולנסיה, וסיים שישי את המרוץ, 49 שניות מאלחנדרו ולוורדה המנצח. לאחר מכן התחרה בטירנו - אדריאטיקו. במהלך הקטע ה-3 התקיף לקראת הקילומטר והאחרון וניצח את הקטע, אך בדירוג הכללי סיים רק במקום ה-29. רוגליץ' המשיך את עונתו בספרד, בטור של חבל הבסקים והתבלט בשני הקטעים הראשונים לאחר שנכנע לז'וליאן אלאפיליפ בספרינט הסיום בשני הקטעים. את הקטע הרביעי, שהיה נגד השעון, ניצח רוגליץ' לאחר שהקים את פטריק בווין ב-9 שניות ואת ואסיל קיריינקה ב-11 שניות, בעקבות כך עבר אלאפיליפ בדירוג הכללי ועבר להוביל את המרוץ. רוגליץ' המשיך להיות דומיננטי וסיים שני גם בקטע החמישי למחרת, לאחר עומאר פראיילה שניצח מתוך ספרינט סיום בין שישה רוכבים. בקטע השישי והאחרון סיים רוגליץ' תשיעי והבטיח את ניצחונו במרוץ. לאחר מכן התחרה בטור דה רומאנדי והמשיך להציג יכולת גבוהה גם במרוץ הזה, כשבקטע הפרולוג סיים שלישי, שנייה אחרי מייקל מת'יוס המנצח. בקטע השלישי, שהיה קטע נגד השעון בתוואי ההררי, סיים רוגליץ' שני, 9 שניות אחרי איגן ברנל המנצח, ועבר להוביל את המרוץ. גם בקטע ה-4 סיים רוגליץ' שני, לאחר שהוביל דבוקה של שלושה רוכבים, שכללה גם את ברנל ורוי קושטה שסיימה 48 שניות אחרי יאקוב פוגלסן המנצח, ובכך הבטיח את ניצחונו במרוץ, עקב העובדה שהקטע החמישי היה קטע מישורי שהסתיים בספרינט רב משתתפים בניצחונו של פסקל אקרמן. לאחר מכן התחרה בטור של סלובניה, בו עשה את ההכנה לטור דה פראנס, וניצח את הקטע הרביעי ואת הקטע החמישי שהיה קטע נגד השעון, מה שסידר לו ניצחון שלישי ברציפות במרוץ קטעים. בטור דה פראנס, שימש כמוביל קבוצתו לצד סטייבן קראוסווייק ההולנדי. רוגליץ' בלט במרוץ, בקטע ה-12, שהסתיים בעליית האלפ ד'ואז, סיים שישי, לצד וינצ'נצו ניבאלי, 13 שניות אחרי שאר רוכבי הדירוג הכללי הבולטים. בקטע ה-17 סיים רביעי, ואת הקטע ה-19 ניצח לאחר בריחת סולו לשאר רוכבי הדירוג הכללי, שבסופה הקדים אותה ב-19 שניות והעלה אותו למקום השלישי הכללי. אך למחרת, בקטע נגד השעון שסיים את קרבות הדירוג הכללי, שילם רוגליץ' את המחיר על הרכיבה האגרסיבית שלו בקטע 19, וסיים את הקטע תשיעי, 1:12 מטום דימולן המנצח, בעוד כריס פרום סיים שנייה אחרי דימולן ובמקום השני, מה שהעלה את פרום למקום השלישי הכללי והוריד את רוגליץ' לרביעי, 3:22 מגריינט תומאס המנצח. בן קבוצתו של רוגליץ, קראוסווייק, סיים חמישי. לאחר מכן חזר רוגליץ' להתחרות בטור של בריטניה וסיים שלישי את המרוץ, בזכות קטע נגד השעון לקבוצות שיומבו ניצחה, 33 שניות מאלאפיליפ המנצח.
ביוגרפיה > לוטו אנ.אל יומבו (2016-היום) > 2019: ניצחון בוואלטה אספניה ושלישי בג'ירו ד'איטליה

ב-2019, ניצח את שלושת המרוצים הראשונים בהם התחרה, הראשון מביניהם היה הטור של האמירויות, את טירנו - אדריאטיקו, ושנית את הטור דה רומאנדי. רוגליץ' השתתף בג'ירו ד'איטליה בפעם השנייה, הוא פתח את המרוץ עם ניצחון בקטע הפרולוג שהיה נגד השעון, כשהוא מקדים את סיימון ייטס ב-19 שניות ואת וינצ'נצו ניבאלי ב-23 שניות. בעקבות כך רוגליץ' עבר להוביל את המרוץ ולבש את החולצה הוורודה של מוביל המרוץ בפעם הראשונה בקריירה שלו. בקטע ה-5, הרוכב שנחשב אולי ליריב הכי גדול של רוגליץ' על ניצחון במרוץ, טום דימולן, פרש מהמרוץ לאחר שבקטע 4 איבד יותר מ-4 דקות. בקטע ה-6 איבד רוגליץ' את ההובלה במרוץ והדרדר עד המקום ה-11, רוגליץ' איבד את ההובלה לולריו קונטי האיטלקי, לאחר שסיים שני בקטע מבריחה ששרדה עד הסיום. בקטע ה-9, שהיה קטע נגד השעון השני במרוץ לאחר הפרולוג, רוגליץ' ניצח את השלב וצמצם את הפער מקונטי, שסיים במקום ה-38 ובפער של 3:34 דקות מרוגליץ', ל-1:50 דקות בלבד. בקטע ה-12, יאן פולאנץ היה כחלק מקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום, הוא תפס את ההובלה במרוץ במקומו של קונטי שירד למקום ה-3, בעוד רוגליץ' נשאר במקום השני, בפער של 4:07 דקות מפולאנץ. בקטע ה-13, הפער של פולאנץ מרוגליץ' ירד מ-4:07 דקות ל-2:25 דקות, לאחר שבקטע עצמו בו ניצח אילנור זאקארין, רוגליץ' הגיע 1:42 דקות לפני פולאנץ. בקטע ה-14, ריצ'רד קאראפאס ניצח בפער של 1:54 דקות מרוגליץ' ושאר דבוקת רוכבי ה-GC ו-7:41 מפולאנץ, בעקבות כך פולאנץ יצא מתמונת הדירוג הכללי, בעוד רוגליץ' נשאר שני, פער של 7 שניות מקאראפאס המוביל. בקטע ה-15 רוגליץ' איבד עוד זמן, והפער בינו לבין קאראפאס גדל ל-47 שניות והפער שלו מניבאלי במקום השלישי הצטמצם ל-1:47 דקות. בקטע ה-16 רוגליץ' חווה עוד קטע לא מוצלח, כשבמהלך הטיפוס ל"פאסו די מוטירולו" ניבאלי, קאראפאס, וכמה רוכבים נוספים (ביניהם מיקל לנדה שהיה מדורג חמישי לפני הקטע) פתחו פער מרוגליץ' וסיימו בפער של 1:41 מג'וליו צ'יקונה המנצח ויאן הירט (אנ') שסיים שני באותו הזמן. בעוד רוגליץ' מסיים בפער של 3:03 דקות מצ'יקונה והירט ובפער של 1:22 דקות מהדבוקה של ניבאלי וקאראפאס, בעקבות כך נעקף רוגליץ' על ידי ניבאלי וירד למקום השלישי. בקטעים הבאים המאבק על הניצחון במרוץ היה בין ניבאלי לקאראפאס ובקטע ה-20 רוגליץ' אף נעקף על ידי מיקל לנדה וירד למקום הרביעי, אך הצליח להחזיר לעצמו את המקום בפודיום בקטע ה-21 והאחרון, והחזיר את לנדה למקום הרביעי. באליפות סלובניה, סיים במקום ה-4.
ביוגרפיה > לוטו אנ.אל יומבו (2016-היום) > הניצחון בוואלטה אספנייה

רוגליץ' השתתף בוואלטה אספנייה, הגרנד טור השני בו הוא משתתף ב-2019 לאחר הג'ירו יותר מוקדם בשנה. בקטע הראשון שהיה נגד הראשון הקבוצתי, יומבו–ויסמה, קבוצתו של רוגליץ', התרסקה כולה ובשל כך היא סיימה במקום ה-18 מתוך 22 קבוצות, בפער של 50 שניות מאסטנה המנצחת. למחרת, בקטע השני, רוגליץ' היה חלק מדבוקה שהתנתקה מהפלוטון וכללה גם את נאירו קינטנה, פאביו ארו, מיקל נייבה, ריגוברטו אוראן וניקולס רוש. הקבוצה שרדה עד הסיום כשקינטנה מנצח בפער של 5 שניות משאר הרוכבים, ו-8 שניות מנייבה. הפלוטון הגיע 37 שניות אחרי קינטנה, בשל כך רוגליץ' עלה למקום ה-6, 36 שניות מ-רוש שעבר להוביל את המרוץ. בקטע ה-5, רוגליץ' סיים במקום השישי, 59 שניות אחרי אנחל מדראזו (אנ') ששרד מקבוצת הבריחה. בעקבות כך רוגליץ' עלה למקום השני, 14 שניות ממיגל אנחל לופס שתפס את ההובלה במרוץ, בעוד ש-רוש מתדרדר למקום החמישי. בקטע ה-6, רוגליץ' ירד למקום הרביעי, לאחר שנעקף על ידי דילן טונס (מקום ראשון) ודויד דה לה קרוז (מקום שני) שהיו חלק מקבוצת הבריחה של השלב ששרדה עד הסיום. בקטע ה-7, רוגליץ' חזר למקום השני ולופס חזר למקום הראשון, לאחר שרוגליץ' סיים שני בקטע, כשהוא מפסיד לאלחנדרו ולוורדה בספרינט אל קו הסיום בעלייה של ה"מאס דה לה קוסטה". בקטע השמיני, רוגליץ' חזר אל המקום הרביעי ולופס שב אל המקום השלישי, כשניקולה אדה עבר להוביל את המרוץ לאחר שהיה חלק מקבוצת בריחה ששרדה עד הסיום, דילן טונס עבר למקום השני, לאחר שגם הוא היה חלק מאותה קבוצת בריחה. בקטע השמיני, רוגליץ' חלף על פני לופס ושב למקום השני, לאחר שסיים שלישי בקטע, 48 שניות אחרי טאדיי פוגאצ'אר שניצח בקטע, בעוד נאירו קינטנה מסיים שני ותופס את ההובלה במרוץ. אולם בקטע ה-10, רוגליץ' עבר להוביל את המרוץ לאחר שניצח בקטע שהיה נגד שעון, פער של 3:06 מקינטנה שסיים במקום ה-27. בקטע ה-13, רוגליץ' סיים שני לאחר שהפסיד לפוגאצ'אר באותו הזמן, אך רוגליץ' הרוויח זמן על קינטנה ו-ולוורדה שסיימו 27 שניות מאחוריו. רוגליץ' לא איבד זמן ליריביו בקטעים הבאים ואף הגדיל את הפער מקינטנה, בקטע ה-20, סיים רוגליץ' בפער של 1:41 דקות מפוגאצ'אר שניצח את הקטע כשרוגליץ' מסיים במקום החמישי. אומנם ולוורדה סיים 9 שניות לפני רוגליץ' בקטע, אך הפער בדירוג הכללי עמד על 2:33 דקות לטובת רוגליץ', במקום השלישי סיים טאדיי פוגאצ'אר, 2:55 דקות מרוגליץ'. במקום הרביעי סיים קינטנה ובמקום החמישי סיים לופז. המרוץ מנה 21 קטעים כמו שאר הגרנד טורים, בקטע ה-21 שהיה מישורי ונחשב לטקסי ללא מאבקים על הדירוג הכללי, רוגליץ' לא הפסיד זמן ובעקבות כך ניצח רוגליץ' את המרוץ, זה הפך לגרנד טור הראשון בו הוא מנצח והוא הפך לסלובני הראשון לנצח גרנד טור.
רוגליץ' המשיך ביכולת הטובה גם לאחר הוואלטה, כשהוא מנצח את צמד המרוצים "ג'ירו דל'אמיליה" ואת מרוץ "טרה ואלי וארזינה", הוא סיים שביעי במונומנט ג'ירו די לומברדיה. בעקבות העונה הזאת והצלחותיו, הוא זכה בתואר איש השנה בספורט של סלובניה של 2019.
ביוגרפיה > לוטו אנ.אל יומבו (2016-היום) > 2020

ב-2020 ניצח את אליפות סלובניה באופני כביש, כשבמקצה נגד השעון סיים שני, 9 שניות אחרי טאדיי פוגאצ'אר המנצח. רוגליץ' התחיל לערוך את הכנותיו לטור דה פראנס בצרפת ותחילה התחרה בטור דה ל'אן, מרוץ עם תוואי הררי בן שלושה קטעים, בקטע הראשון סיים שני לאנדראה באג'יולי וניצח את שני הקטעים האחרונים במרוץ ואת הדירוג הכללי, מקדים ב-18 שניות את איגן ברנל במקום השני ובמקום השלישי את נאירו קינטנה ב-28 שניות. לאחר מכן התחרה בקריטריום דו דופינה וניצח את הקטע השני שהסתיים בעלייה של הקול דה פורטה, מקדים ב-8 שניות דבוקה של שלושה רוכבים שהובלה בידי טיבו פינו למקום השלישי. בעקבות כך עלה רוגליץ' למקום הראשון הכללי ושמר על ההובלה גם בשני הקטעים הבאים, אך נאלץ לפרוש לפני הקטע ה-5 בשביל לא להחמיר פציעות אפשריות ולהספיק להתאושש לקראת הטור.
הערות שוליים

↑  Primoz Roglic-Planica 2007 HORRIBLE CRASH (Better qualitty), נבדק ב-2019-08-20
↑  Tour de Slovénie 2013 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  National Championships Slovenia - Road Race 2013 | Results, www.procyclingstats.com
↑  National Championships Slovenia - Road Race 2014 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Croatia-Slovenia 2014 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Sibiu Cycling Tour 2014 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de Slovénie 2015 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Giro d'Italia 2016 | Results, www.procyclingstats.com
↑  National Championships Slovenia - ITT 2016 | Results, www.procyclingstats.com
↑  UEC Road European Championships - ITT 2016 | Results, www.procyclingstats.com
↑  World Championships - TTT 2016 | Results, www.procyclingstats.com
↑  World Championships - ITT 2017 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de France 2017 | Mountains classification | Results, www.procyclingstats.com
↑  Vuelta al Pais Vasco 2017 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Itzulia Basque Country 2018 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour of Slovenia 2018 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de Romandie 2018 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de France 2018 | Results, www.procyclingstats.com
↑  UAE Tour 2019 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tirreno-Adriatico 2019 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Tour de Romandie 2019 | Results, www.procyclingstats.com
↑  |, www.procyclingstats.com
↑  National Championships Slovenia - Road Race 2019 | Results, www.procyclingstats.com
↑  Primoz Roglic abandons the Tour de France, cyclingnews.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1217990518  NTA: 423932101  VIAF: 4685157282930403640006   WorldCat (עם VIAF): 4685157282930403640006 
רוגליץ', בדרכו למדליית כסף באליפות העולם בנגד השעון 2017
רוגליץ' על הפודיום של טור בריטניה 2018, לצד ווט פולס (מימין) וז'וליאן אלאפיליפ (במרכז)
רוגליץ' במהלך ג'ירו ד'איטליה 2019
רוגליץ' במהלך אליפות סלובניה בנגד השעון, 2020
רוגליץ' רוכב בחולצה הצהובה של מוביל הטור דה פראנס, קטע 15
צבי גיל

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1928 זדונסקה וולה, רפובליקת פולין 
 פטירה:  9 בדצמבר 2024 (בגיל 96) תל אביב-יפו, ישראל
 שם לידה:  צבי גלזר 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת ניו יורק 
 תקופת הפעילות:  1948–2024 (כ־76 שנים)
 מעסיק:  הערוץ הראשון 
 zvigill.wordpress.com
 
צבי גיל (29 במרץ 1928 – 8 בדצמבר 2024) היה ממייסדי הטלוויזיה הישראלית, מתעד השידור הציבורי בישראל, עיתונאי, סופר, תסריטאי, במאי ומפיק סרטי תעודה; נמנה עם מייסדי המיזם לתיעוד תרומת הניצולים למדינה.
קורות חיים

נולד בשם צבי גלזר, בעיר זדונסקה וולה, במרכז פולין, למשפחה חרדית ועשירה. דוד ניידט, סבו מצד אימו, היה ממנהיגי אגודת ישראל בפולין, ממקורבי האדמו"ר מגור וחובב ציון. אביו, ישראל גלזר, היה סוחר ותעשיין; אמו, אסתר גלזר, הייתה אחות.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, בשנת 1940, עם הקמת גטו בעירו, נכלא בו עד לקיץ 1942, אז חוסל הגטו. עם חיסול הגטו נשלחו סבו, אביו, שני אחיו ורוב משפחתו לגיא ההריגה בחלמנו, שם נספו, גיל נשלח עם אימו לגטו לודז'. בגטו היה פעיל בתנועת "הנוער הציוני". אמו והוא הצליחו לשרוד בגטו לודז' עד לחיסול הגטו באוגוסט 1944. מאוגוסט ועד מרץ 1945 היה במחנות ריכוז שונים, בהם אושוויץ, דכאו ורידלאו. בתקופה זו הוא עבד בין השאר, בפינוי גוויות קפואות, חלה בטיפוס הבטן, שבעקבותיו הועלה לרכבת מוות. הוא ברח מן הרכבת בעת שמטוסי בעלות הברית חגו מעליה, ושהה במשך קרוב לחודשיים בכפר גרמני, תוך שהוא מתחזה לפולני, עד לשחרור על ידי הדיוויזיה המשוריינת השנייה של הגנרל הצרפתי לקלר.
גיל שהה במחנות העקורים לנדסברג וסנטה מריה די באני, עלה לישראל במסגרת עליית הנוער בנובמבר 1945 ונקלט בבית הספר החינוכי-חקלאי על שם מוסינזון במגדיאל (1947-1945). הוא גויס לצה"ל ב-1948 והשתתף במלחמת העצמאות, תחילה בחטיבת כרמלי בצפון, ובקיץ 1949 הועבר לאמ"ן. לקראת גיוסו לצה"ל שינה את שם משפחתו מגלזר לגיל. עם השחרור, לאחר סיום סמינר לשליחים, ביוני 1950, נשלח כשליח מחלקת הנוער של הסוכנות היהודית לארצות הברית. בעת שירותו בצה"ל פרסם רשימות, בדרך כלל בשם בדוי, בעיתון "במחנה"; ובתקופת שהותו בארצות הברית כתב בביטאון "עלים" של תנועת "העובד הציוני".
קורות חיים > פעילות ציבורית בנושא זיכרון השואה וניצוליה

גיל היה חבר בוועד המנהל של מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל ומופקד על קשרי ציבור וההסברה וייסד את ביטאון המרכז "מזכר".
היה חבר ההנהלה של "קרן הזיכרון העולמית להנצחה ותיעוד" וחבר צוות ההיגוי של הקרן. הוא חבר מועצת "יד ושם", היה חבר הוועד המנהל של מכון "משואה" חבר המועצה הציבורית לתקשורת של המכון הישראלי לדמוקרטיה, חבר הוועד המנהל של תיאטרון ה"יידישפיל" חבר "הפורום הלאומי למלחמה באנטישמיות" ופעיל באגודת העיתונאים בירושלים.
ביום הזיכרון לשואה במאי 2000 הדליק משואה במכון "משואה".
גיל יזם עם "יד ושם" את "הכנס הבינלאומי להנצחת מורשת ניצולי השואה - המשמעות הערכית והמוסרית לאנושות", שנערך ב"יד ושם" באפריל 2002. נמנה עם מנסחי מנשר הניצולים, יחד עם ראול טייטלבאום, פרופסור ישראל גוטמן ואבנר שלו.
יזם את מפעל התיעוד של תרומת ניצולי השואה למדינה שהוחל במימושו בשיתוף יד ושם. ואחר כך את כינון המועצה הציבורית של פרויקט זה וחבר ההנהלה. כנס היסוד נערך ב-18 בפברואר 2005 במעמד נשיא בית המשפט העליון, שרים, ח"כים, אישי ציבור, ניצולים ודורות המשך. נמנה עם מקימי הפורום של ניצולי השואה והדור השני לקידום הערכים ההומאניים בחברה כלקח השואה.
ב-2009 הקים גיל ביחד עם משה זנבר וראול טייטלבאום את עמותת "עופות החול" וכיהן כיו"ר הראשון שלה. העמותה שמה לה למטרה להפיץ את נושא התקומה באמצעים חזותיים בעיקר לדור הצעיר. גיל היה מפיק אחראי יחד עם טייטלבאום של הסרט הראשון "עופות החול" - על אישים בולטים מקרב הניצולים שתרמו למדינה. בין הסרטים שהפיקה העמותה : "כמו מלכת אנגליה" - על דוד ברגמן. "הקובייה ההונגרית" - על חתן פרס ישראל כמלחין, אנדרה היידו, "הבריחה" - על מבצע הבריחה של הניצולים בשלהי המלחמה בדרכם לארץ. "בעקבות המסע" - על לקחי השואה שיוקרן באביב 2015.
הסרטים הוקרנו בערוצי הטלוויזיה וכן בסינמטקים ברחבי הארץ.
גיל, נמנה, עם היוזמים להקמת "יד לגח"ל - ניצולי השואה במלחמת העצמאות" במתחם בית הפלמ"ח וחבר הנהלת הארגון. נמנה עם היוזמים את האירוע ב-3 במאי 2011, בגשר שבין יום הזיכרון לשואה לבין יום העצמאות את. האירוע נערך על ידי משרד הגמלאים בשם: "תקומה - מדינת ישראל מצדיעה לניצולי השואה על עשייתם להקמת המדינה לביסוסה" האירוע נערך בבנייני האומה בירושלים.
ביום הזיכרון לשואה ולגבורה בשנת ה'תשפ"ב (2022) השיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביד ושם.
חיים אישיים

עד לפטירתה בשנת 2003, היה נשוי ליהודית לבית קון, ניצולת שואה מהונגריה, מעצבת-פנים, שבין היתר, תכננה את חדר הקבינט של ממשלת ישראל. לזוג שלוש בנות. גיל התגורר בשנים 1971–2009 בירושלים ומאז התגורר בתל אביב.
נפטר ב-9 בדצמבר 2024.
גלריית תמונות

גיל רוכב מן הפלחה על הסוס במוסד החינוכי חקלאי במגדיאל, 1946.
שליח לתנועת הנוער הציוני יהודה הצעיר ניו יורק, גיל מימין, 1950.
גיל בתפקיד ראש מערכת החדשות של קול ישראל בתל אביב, 1963.
גיל מראיין את דוד בן-גוריון ליד בית הכנסת ישורון ניו יורק, 1966.
גיל בעת חתימת ההסכם עם CBS לסייע בהקמת הטלוויזיה בארץ. לידו קונסול ישראל בניו יורק מייק ארנון. למטה משמאל הציר הכלכלי שמיר עם צמרת ה־CBS,‏ 1966.
גיל, שבתי טבת וחיים יבין מראיינים את בן-גוריון בשדה בוקר, 1968.
גיל עם ראש הממשלה גולדה מאיר לקראת הריאיון עם פרישתה, 1974.
גיל עם חנה רובינה בסרט "גלים בינוניים עד רוגשים", 1976.
השקת הספר "בית היהלומים", אצל הנשיא חיים הרצוג, 1986.
גיל עם ראש ממשלת שוודיה פארסון שארח את כנס סטוקהולם ללימודי השואה, 2000.
גיל עם אלי ויזל בכנס למורשת ניצולי השואה ביד ושם, 2002.