stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מאראפוניזאורוס

| מאראפוניזאורוס |
| --- | --- |
  למעלה:אדוארד דרינקר קופ לצד חוליות של המאראפוניזאורוס, למטה: בהשוואה לאדם
תקופה
יורה עליון, 150 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
משפחה:: רבאצ'יזאוריים
סוג:: מאראפוניזאורוס
מין:: מאראפוניזאורוס (אמפיקוליאס) פראג'ילימוס (קופ, 1878) ?
שם מדעי
 Maraapunisaurus

מאראפוניזאורוס (שם מדעי: Maraapunisaurus, נקרא גם Amphicoelias fragillimus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת הרבאצ'יזאוריים, שהתגלה בשנת 1877 על ידי אדוארד דרינקר קופ והוגדר כסוג נפרד בשנת 2018 על ידי קנת' קרפנטר. משמעות השם היא: "לטאה עצומה", עם שימוש במונח "maraapuni" - "עצום" בשפת שבט היוט הדרומי.
מין זה תואר לראשונה על ידי קופ ב-1877, והוא הגדיר אותו תחת הסוג אמפיקוליאס וטבע את שם המין Amphicoelias fragillimus. ממין זה התגלו רק כמה עצמות מאובנות (בעיקר חוליות ענקיות) על ידי אדוארד דרינקר קופ. שרידי המאובן אבדו זמן מה לאחר שנחקר בשנות השבעים של המאה ה-19, ונותרו רק רישומים וציורים שלהם. קופ העריך שמין זה הגיע לאורך של עד 58–60 מטרים (190–197 רגל) ומשקל של למעלה מ-122 טון מטרי. עם זאת, בגלל המחסור במאובנים יש מחלוקת על תקפותו של מין זה ועל הערכות גודלו. מחקר שנערך ב-2015 מצא שהערכותיו של קופ היו שגויות ומוגזמות יתר על המידה, וכן שהמין A. fragillimus הוא למעשה פשוט פרט גדול של דיפלודוקוס. ב-2018 פרסם קנת' קרפנטר מאמר ובו טען ש-Amphicoelias fragillimus הוא אינו דיפלודוקסיד אלא רבאצ'יזאור, וסיווג אותו תחת סוג טקסונומי חדש: Maraapunisaurus - מאראפוניזאורוס. הוא השתמש במין אחר של רבאצ'יזאור כדי להעריך את גודלו ומצא שאורכו של מאראפוניזאורוס היה "רק" 30.3 מטרים (99 רגל). ב-2019 העריך גרגורי פול את גודלו של המאראפוניזאורוס באורך של ב-35–40 מטרים (115–131 רגל) ומשקל של 79–120 טונות.
הערות שוליים

↑  Cary Woodruff & John R Foster (2015), The fragile legacy of Amphicoelias fragillimus (Dinosauria: Sauropoda; Morrison Formation - Latest Jurassic), PeerJ PrePrints 3:e1037
ערך זה הוא קצרמרבנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
איור של מאראפוניזאורוס בסביבתו
לובז

לובז (בפולנית: ‏Łobezקובץ:Pl-Łobez.ogg‏Ⓘ‏, הגייה מדויקת: וובז) היא עיר בפולין הממוקמת בפומרניה המערבית. זוהי בירת מחוז לובז והאוכלוסייה בה עומדת על 10,409 תושבים (נכון לשנת 2015).
מקור השם

השם "לובז" הוא תוצר של המילה "לובוזי" (łobuzie) מפולנית עתיקה שמשמעו שיחים.
היסטוריה

לובז מוזכרת לראשונה בשנת 1271 במסמך שלפיו אביר בשם בורקו היה בעליה. בשנת 1295 לובז קיבלה מעמד של עיר. לפני שנת 1945 העיר הייתה חלק מגרמניה. בעקבות לחצים מצד ברית המועצות, שטח העיר הועבר לרשות פולין בהסכם פוטסדאם. רוב תושבי העיר הגרמנים נמלטו ממנה או שהוצאו בכוח והוחלפו על ידי פולנים.
הקהילה היהודית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ערים תאומות

גרמניה אפינג, גרמניה (מ־1997)
סרביה גוצ'ה, סרביה (מ־2010)
ליטא קדאייני, ליטא (מ־2002)
אסטוניה פייקוסה, אסטוניה (מ־2003)
שוודיה סבלב, שוודיה (מ־2000)
גרמניה ויק, גרמניה (מ־2008)
רוסיה איסטרה, רוסיה (מ־2011)
לנאפי

שלושת שבטי הלנאפי במושבם המקורי (בצהוב - אזור יישוב אפשרי)
לנאפי (באנגלית: Lenape) היא קבוצה מאורגנת של מספר עמים ילידים אמריקאים (אינדיאנים) שחלקו מאפיינים תרבותיים ולשוניים. השם "לנאפי" הוא הכינוי בו כינו את עצמם, ופירושו "האנשים". הם לעיתים גם קראו לעצמם "לני לנאפי" ("האנשים האמיתיים") ולעיתים ידועים גם כ"אינדיאני דלאוור", מכיוון שבמהלך המאה ה-17 הם היו תושבי עמק נהר דלאוור (כפי שהאנגלים קראו לו) בצפון-מזרח ארצות הברית. המתיישבים האנגלים קראו לנהר על שם לורד דה-לה-וור, שליט מושבת ג'יימסטאון. הלנאפי היו מחולקים לשלושה עממים עיקריים המונסי, האונאמי והאונלאצ'טיגו.
בתקופת המפגש הראשון עם האירופים, הלנאפי התגוררו באזור שנקרא לנאפיהוקינג, הקטע בין הדלאוור ונהר ההאדסון. שטח זה כולל כיום שטחים במדינות ניו ג'רזי, מזרח פנסילבניה, צפון חוף דלאוור ודרום-מזרח מדינת ניו-יורק. שתי לשונות היו שגורות בקרב בני הלנאפי, שתיהן ממשפחת הלשונות האלגונקיניות, הידועות כשפות דלאוור: אונאמי ומונסי.
הכיבוש הקולוניאלי ולאחר מכן ארצות הברית דחקו את הלנאפי לאזורי הספר. העממים נאלצו לעקור ממקומם למעלה מ-20 פעמים מפני המתיישבים ממוצא אירופי. רבים היו קורבנות הסכסוכים השונים באזור - מלחמות קולוניאליות, מלחמות נגד עממים ילידיים ומלחמת העצמאות האמריקאית. נכון ל-2005 חיים בשבע מדינות שבצפון ארצות הברית ובאחת הפרובינציות של קנדה כ-13,500 מצאצאי הלנאפי.
לין דייוויס

לין דייוויס (באנגלית: Lynn Davies;‏ נולד ב-20 במאי 1942) הוא אתלט בריטי מוויילס בעבר. אלוף אולימפי, אלוף אירופה ושיאן חבר העמים הבריטי בקפיצה לרוחק.
ביוגרפיה

דייוויס נולד בננטימול שליד ברידג'נד, שבויילס.
באולימפיאדת טוקיו (1964) היה דייוויס קפטן הנבחרת הבריטית וזכה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.07 מטר, לפני האלוף האולימפי היוצא ושיאן העולם הטרי רלף בוסטון מארצות הברית (8.03 מטר) ושיאן העולם הקודם איגור טר-אובניסיאן מברית המועצות (7.99 מטר). בנוסף, הוא סיים במקום שמיני בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 39.69 שניות ובמקום 53 בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.7 שניות.
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקינגסטון, ג'מייקה בשנת 1966 זכה דייוויס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.99 מטר.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1966 זכה דייוויס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.98 מטר, לפני טר-אובניסיאן (7.88 מטר) וז'אן קוקה מצרפת (7.88 מטר).
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) סיים דייוויס במקום תשיעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.94 מטר ולא הגן על תוארו.
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1969 זכה דייוויס במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.07 מטר, אחרי טר-אובניסיאן (8.17 מטר) ולפני טונו לפיק מברית המועצות (8.04 מטר).
במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באדינבורו, סקוטלנד בשנת 1970 זכה דייוויס במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 8.06 מטר.
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים דייוויס במקום 18 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.64 מטר ולא עלה לשלב הגמר.
דייוויס פרש מתחרויות בשנת 1973.
דייוויס הוא חבר מסדר האימפריה הבריטית בדרגת CBE ("מפקד").
שיאים אישיים

קפיצה לרוחק: 8.23 מטר, שיא חבר העמים בריטי (1968)
הערות שוליים

↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14345497  ISNI: 0000 0000 5900 8147  LCCN: nb2009008243  VIAF: 86294119   WorldCat (עם VIAF): 86294119
לינדיטה חלימי

| --- | --- |

 לידה:  24 במרץ 1994 (בת 30) ויטינה, סרביה 
 מוקד פעילות:  אלבניה, קוסובו 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 סוגה:  מוזיקת פופ, רוק, מוזיקת נשמה 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.linditamusic.com
 
לינדיטה חלימי (באלבנית: Lindita Halimi; נולדה ב-29 במרץ 1989) היא זמרת-יוצרת אלבנית-קוסוברית.
ביוגרפיה

חלימי נולדה בעיירה ויטינה שבקוסובו. התפרסמה לראשונה כשהשתתפה בעונתה השלישית של תוכנית הכישרונות האלבנית "Ethet" והגיעה לעשירייה הראשונה. בשנת 2009 זכתה בתחרות השירה "Top Fest", המיועדת לזמרים מאזורים דוברי אלבנית, כנציגת קוסובו. ב-2013 היגרה לארצות הברית. חזרה למדינתה ובדצמבר 2014 השתתפה לראשונה בתחרות השירה "Festivali i Këngës" עם השיר "S'të fal" (לא סולחת לך), המשמשת החל משנת 2004 לבחירת הנציג האלבני מדי שנה לתחרות האירוויזיון, לתחרות ב-2015 וסיימה במקום השלישי.
השתתפה בעונה האחרונה של "אמריקן איידול" ששודרה ב-2016. חלימי זכתה בהשתתפותה השנייה בתחרות "Festivali i Këngës" החמישים וחמש במספר, עם שיר "Bote" (עולם), אשר נכתב במקור באלבנית לאותו גמר ושונה לאחר מכן לתחרות האירוויזיון לאנגלית, בשם "World". השיר איתו ייצגה את מדינתה בתחרות בשנת 2017, הופיע רביעי בסדר ההשמעה של חצי הגמר הראשון שנערך ב-9 במאי באותה השנה.
חלימי לא עלתה לגמר האירוויזיון וסיימה במקום ה-14 בחצי הגמר.
לוסי גולדנר

לוסי גולדנר-גורדיאן (בגרמנית: Lucie Gordian; ‏ 1918–2000) הייתה שחיינית יהודייה-אוסטרית. שיאנית אוסטריה בשחייה.
ביוגרפיה

גולדנר נולדה וגדלה בווינה. היא התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.
בשנת 1935 ייצגה גולדנר את אוסטריה במשחקי המכביה השנייה וזכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 5:34.6 דקות ומדליית כסף, במשחה ל-100 מטר גב אחרי ג'ניס ליפסון מארצות הברית (1:30.2 דקות) ולפני חברתה למשלחת אלישבע שמידט. נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:47.4 דקות.
בשנת 1936 נבחרה גולדנר לייצג את אוסטריה באולימפיאדת ברלין, אולם היא סירבה להשתתף באולימפיאדה, יחד עם השחייניות יהודית דויטש-הספל ורות לנגר, במחאה על מדיניותו של אדולף היטלר, באומרה "אני מסרבת להתחרות על אדמה שמוציאה להורג בצורה מבישה את עמי". בעקבות כך, ממשלת אוסטריה אסרה עליה להשתתף בתחרויות, אך בלחץ התקשורת האירופית "עונשה" הופחת להשעיה של שנתיים.
בשנת 1938 היא נעצרה על ידי המשטרה, לאחר החקירה, הרופא התורן בתחנת המשטרה אפשר לה לברוח דרך הדלת האחורית. היא צבעה את שערה לבלונד, החביאה את הטלאי הצהוב מתחת למעילה ונסעה ברכבת לברלין. למרות שלא היה לה התר כניסה לבריטניה היא טסה ללונדון. בלונדון היא נישאה להנרי גרדיאן. לאחר מלחמת העולם השנייה היא נסעה עם בתה לצ'כיה שם שרת בעלה. בשנת 1948 היא עברה להתגורר במלבורן, אוסטרליה עם משפחתה הצעירה.
הערות שוליים

↑  טבלאות ושיאים של השגי 6 המכביות ושל ישראל, מעריב, 22 באוגוסט 1965
↑  הישגי המכביה השנייה, דואר היום, 17 במאי 1935
↑  התחרויות הימיות במכביה השניה בחיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
↑  המכביה חיפה, דואר היום, 11 באפריל 1935
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1245381997  VIAF: 2632163709903929700008   WorldCat (עם VIAF): 2632163709903929700008
לינדט ושפרינגלי

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 מייסדים:  דויד שפרינגלי שוורץ, רודולף שפרינגלי אמאן
 תקופת הפעילות:  1845–הווה (כ־179 שנים)
 מיקום המטה:  קילכברג 
 משרד ראשי:  קילכברג, שווייץ
 ענפי תעשייה:  manufacture of cocoa, chocolate and sugar confectionery, תעשיית המזון 
 מוצרים עיקריים:  שוקולד, ממתקים
 הכנסות:  2.946 מיליארד פרנק שווייצרי (2007)
 יו"ר:  ארנסט טאנר
 מנכ"ל:  ארנסט טאנר
 עובדים:  כ-7,000 (2007)
  
 www.lindt.com
 
לינדט ושפרינגלי (Lindt & Sprüngli AG), הידועה יותר בשמה המקוצר לינדט, היא חברה שווייצרית לייצור שוקולד וממתקים.
היסטוריה

בשנת 1845 הקימו דויד שפרינגלי-שוורץ ובנו רודולף שפרינגלי-אמאן חנות קטנה לממכר ממתקים בציריך. כעבור שנתיים הקימו מפעל קטן לייצור שוקולד מוצק. עם פרישתו של רודולף שפרינגלי-אמאן בשנת 1892 התחלק העסק בין שני בניו. הבן הצעיר דויד רוברט קיבל שתי חנויות ממתקים שהתפתחו לרשת החנויות Confiserie Sprüngli. הבן הבכור, יוהאן רודולף, קיבל את מפעל השוקולד. כדי לגייס מימון להרחבת העסק הפך יוהאן רודולף את העסק לחברה Chocolat Sprüngli AG בשנת 1899. בהמשך אותה שנה רכש את מפעל השוקולד של רודולף לינדט שבברן ושינה את שם החברה ל- Aktiengesellschaft Vereinigte Berner und Zürcher Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli (החברה המאוחדת של ברן וציריך לייצור שוקולד – לינדט ושפרינגלי).
בשנת 1994 רכשה לינדט את יצרנית השוקולד האוסטרית הופבאואר. בשנת 1997 רכשה את יצרנית השוקולד האיטלקית קפרל, ובשנת 1998 את יצרנית השוקולד האמריקנית גיררדלי. חברות אלה שולבו בלינדט כחברות-בנות. ללינדט יש כיום שישה מפעלים בקילכברג (שווייץ), אאכן (גרמניה), אולורון סנט-מארי (צרפת), אינדונו אולונה (איטליה), גלוגניץ (אוסטריה) וסטראת'ם, ניו המפשייר (ארצות הברית). המפעל בגלוגניץ מייצר את מותגי הופבאואר לצד מותגי לינדט. החברה-הבת קפרל מחזיקה מפעל נוסף בלוסרנה סאן ג'ובאני שבאיטליה, והחברה-הבת גיררדלי מחזיקה מפעל בסן ליאנדרו בקליפורניה שבארצות הברית.
לין הארל

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1944 מנהטן, ארצות הברית 
 פטירה:  27 באפריל 2020 (בגיל 76) סנטה מוניקה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פלורידה 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד, אוניברסיטת רייס, מכון קרטיס למוזיקה, תיכון דנטון 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 www.lynnharrell.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לין הארל (באנגלית: Lynn Harrell;‏ 30 בינואר 1944 – 27 באפריל 2020) היה צ'לן אמריקאי.
ביוגרפיה

הארל נולד בניו יורק להורים מוזיקאים. אביו היה הבריטון מאק הארל ואמו, מרג'ורי פולטון, הייתה כנרת. בגיל שמונה החליט לין לנגן בצ'לו. כשמלאו לו 12, עברה משפחתו לדאלאס, טקסס, שם למד לין אצל לב ארונסון. אחרי התיכון למד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק ואחר במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. בין מוריו לצ'לו שהשפעתם עליו הייתה רבה היו ליאונרד רוז ואורלנדו קול. הופעתו הראשונה בפומבי הייתה ב-1961, כשניגן עם הפילהרמונית של ניו יורק בקרנגי הול.
הארל התייתם עוד בנעוריו. אביו מת מסרטן בשנת 1960 וכעבור שנתיים נהרגה אמו בתאונת דרכים, כשלין היה בן 17. כאשר מלאו לו 18 שנים, הצטרף לתזמורת קליבלנד באמצעות קשרים. גאורג סל, מנצח התזמורת הכיר את אביו מהופעותיהם המשותפות במטרופוליטן אופרה. הארל נשאר בתזמורת קליבלנד ובין השנים 1964 עד 1971 היה הצ'לן הראשי שלה.
הרסיטל הראשון של הארל היה בניו יורק ב-1971 ומאז הוא מופיע ברחבי העולם ברסיטלים, בנגינת מוזיקה קאמרית וכסולן עם תזמורות שונות. הוא עשה לו שם כמורה, המלמד בבתי ספר למוזיקה וקונסרבטוריונים יוקרתיים, ביניהם האקדמיה המלכותית בלונדון, פסטיבל המוזיקה של אספן, המכון למוזיקה של קליבלנד וג'וליארד. הוא כיהן כמנהל המכון שליד הפילהרמונית של לוס אנג'לס משנת 1988 עד 1992. היה חבר בסגל המורים של בית ספר שפרד למוזיקה באוניברסיטת רייס עד 2009.
לין הארל ניגן בצ'לו מונטנייאנה שנבנה ב-1721, שקנה מירושת הוריו ובצ'לו סטרדיוואריוס מ-1673, שהיה שייך לצ'לנית הבריטית המנוחה ז'קלין די פרה.
בשנת 2020 ייסד עם אשתו עמותת צדקה בשם קרן HEARTbeats.
נפטר ב-27 באפריל 2020. נסיבת פטירתו לא ידועות. אלמנתו היא הכנרת הלן נייטינגייל. לזוג יש שני ילדים, והארל אב לשני ילדים נוספים מנישואים קודמים.
פרסים ואותות הוקרה

פרס פיאטיגורסקי
פרס אמני הקונצרטים של קרן פורד
פרס הפתיחה של אוורי פישר (יחד עם מאריי פרחיה)
פרסי גראמי לביצוע מצטיין של מוזיקה קאמרית:
ולדימיר אשכנזי, לין הארל ויצחק פרלמן על בטהובן: כל שלישיות הפסנתר (1988)
ולדימיר אשכנזי, לין הארל ויצחק פרלמן על צ'ייקובסקי: שלישיית פסנתר בלה מינור (1982)
הערות שוליים

↑  Caroline Warnock, Lynn Harrell Dead: American Cellist Dies at 76, Heavy, ‏28 באפריל 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439923005171  PLWABN: 9810639927505606  BNE: XX964913  BnF: cb13894977v (data)  GND: 133279855  ISNI: 0000 0001 1437 1759  LCCN: n81146626  MusicBrainz: 813d4c5f-e81e-4d6a-b6fc-510b9baca853  NKC: xx0058483  NTA: 072689293  SNAC: w6vx40ds  SUDOC: 08126111X  VIAF: 6118222   WorldCat (עם VIAF): 6118222
מארי תרז פריאל

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1959 (בת 65) רוצ'סטר, ארצות הברית 
 שם לידה:  Mary Therese Friel 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  פיטספורד 
 
מארי תרז פריאל (באנגלית: Mary Therese Friel; נולדה ב-1960) היא דוגמנית ואשת עסקים אמריקאית. מיס ארצות הברית לשנת 1979.
ביוגרפיה

פריאל נולדה וגדלה בניו יורק, ב-1979 נבחרה למיס ניו יורק ולאחר מכן למיס ארצות הברית כשדורגה במקום הראשון בתחרות בגדי הים ובראיונות ובאותה שנה עלתה לשלב 12 המועמדות הסופיות בתחרות מיס תבל.
כמלכת יופי היא הובילה קמפיינים שונים למטרות צדקה וביניהם לספיישל אולימפיקס ולתסמונת דאון ושימשה כשגרירה של האגודה האמריקנית לריאות וכמיס ארצות הברית הוזמנה להיות אורחת בקונצרט של הרולינג סטונז ו-The Beach Boys וטיילה ביחד עם חוליו איגלסיאס במהלך מסע ההופעות שלו ונפגשה בין היתר עם קריס קריסטופרסון.
לאחר שנת כהונתה הלה ללמוד באוניברסיטת פורדהם בניו יורק וחתמה על חוזה דוגמנות עם סוכנות פורד ודגמנה במקומות רבים בארצות הברית ובאירופה והופיעה על שער מגזין האופנה "גלאמור" ומגזין הנשים "משק בית טוב".
היא לקחה חלק בכתיבת הספר "את יכולה להיות הדוגמנית שאת".
ב-1987 היא הקימה סוכנות דוגמנות משלה העוסקת גם בהדרכה אישית לנערות העובדות כדוגמניות והיא משמשת גם כמאמנת ויועצת אישית לתחרויות יופי.
מאיר גלבוע

אין תמונה חופשית
מאיר גלבוע (נולד ב-3 באוקטובר 1949) הוא קרימינולוג ישראלי וניצב משנה (בדימוס) שכיהן כסגן ראש היחידה הארצית לחקירות פשעים במשטרת ישראל. לאחר פרישתו מהמשטרה, עמד בראש מחלקת החקירות ברשות ההגבלים העסקיים. לאחר מכן שימש יועץ מיוחד לענייני שחיתות למבקר המדינה, מיכה לינדנשטראוס.
במשטרה

במהלך 35 שנות שירותו במשטרה ביצע גלבוע תפקידים רבים בתחומי החקירות: את דרכו הפיקודית החל כראש משרד החקירות בתחנת אילת, ומאוחר יותר שימש ראש מחלק חקירות וראש מחלק נוער במרחב ירושלים. משם המשיך לתפקידים נוספים ובהם ראש מפלג חקירות ביחידה הארצית לחקירות הונאה, קצין אגף החקירות במחוז שומרון ויהודה וסגן ראש היחידה הארצית לחקירות פשעים. הוא השתתף במהלך שירותו במשטרה בחקירות של בכירים רבים במערכת השלטונית ובהם אריה דרעי, אהוד אולמרט, רפאל פנחסי, יאיר לוי ויוסי ונונו.
למרות ששירת שנים ארוכות במשטרה, הוא מרבה למתוח ביקורת על תפקודה. בשנת 2014 אמר:
"היום המשטרה היא עוד גוף שיטור. לצדה יש המון מנגנוני שיטור פרטיים. הדוגמה הכי קיצונית היא בסביון ובצהלה, שם אי אפשר להסתובב בלי שיעצרו אותך וישאלו שאלות. במקום ליהפך לגוף מוביל היא נגררת. הם נראים כמו מי שמסתערים קדימה כשמאחוריהם תפאורה מקלקר של המערב הפרוע. יש לנו היום משטרת קלקר. לפני שנתיים ניסו לפרוץ אלי, ולא פניתי למשטרה. מי שהנזק שלו קצת מעל ההשתתפות העצמית של הביטוח לא פונה".
לאחר פרישתו

בשנת 2005 מונה למנהל מחלקת חקירות ברשות ההגבלים העסקיים, וכן שימש חבר הנהלת הרשות. בשנת 2008 מונה ליועץ בכיר למבקר המדינה דאז, מיכה לינדנשטראוס, למאבק בשחיתות הציבורית. כעבור שנתיים פרש מהתפקיד לאחר שהבין שלינדנשטראוס מחפש לו מחליף. לאחר שפרש הסביר בריאיון לעיתון הארץ כי בתקופה שבה עבד במשרד המבקר זיהה סימפטומים למה שהוא מגדיר כ"תרבות של שקר", וכי הוא חושש שהסימפטומים הללו עלולים להתפשט בעתיד בגוף הארגון כמחלה. "לצערי, יש במשרד תרבות של דיווח לא נכון ויש תרבות של חוסר דיווח, שזה בעצם אותו הדבר", אמר אז.
ב-1998 קיבל את אות "אביר איכות השלטון" מטעם התנועה למען איכות השלטון. בשנת 2005 קיבל את אות אומ"ץ על מאבקו למען מינהל תקין וצדק חברתי ומשפטי. היה חבר בוועדה לבחינה מחודשת בעניינו של רון ארד בראשות השופט בדימוס אליהו וינוגרד. שימש חבר ב"וועדת טרנר", שבחנה את תפקיד השיטור הקהילתי והמשטרה העירונית במאבק באלימות.
באקדמיה

גלבוע הוא בעל תואר ראשון בפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה. בעל תואר דוקטור מאוניברסיטת ניופורט בקליפורניה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה "בפוטנציאל להרשעה של חפים מפשע במערכת אכיפת החוק בישראל". כיום הוא מלמד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן. בעבר לימד גם בבית הספר לממשל ומדיניות ציבורית באוניברסיטה העברית ובבית הספר לקרימינולוגיה במכללה האקדמית עמק יזרעאל.
חיים אישיים

גלבוע נשוי, אב לשלושה ילדים וסב לשישה נכדים. מתגורר ביישוב עתלית. בנה של פרופ' מנוחה גלבוע.
הערות שוליים

↑  מתוך עמוד הפייסבוק של מאיר גלבוע
↑  חרותי-סובר, טלי (2016-09-26). "הלוחם בשחיתות - והדוקטורט שעשה בהתכתבות". TheMarker. נבדק ב-2016-11-03.
לויד פרדנדאל

| --- | --- |
גנרל לויד פרדנדאל
גנרל לויד פרדנדאל
 לידה:  28 בדצמבר 1883 שאיין, ויומינג, ארצות הברית 
 פטירה:  16 בינואר 1966  (בגיל 82) סן דייגו, קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום קבורה:  Fort Rosecrans National Cemetery 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  האקדמיה הצבאית של ארצות הברית 
 השתייכות:  הצבא האמריקני צבא ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1907–1946 (כ־39 שנים)
 דרגה:   לוטננט גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-4 מפקד הקורפוס ה-9 מפקד הקורפוס ה-2 מפקד הארמייה השנייה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה מבצע לפיד  המערכה בתוניסיה
 עיטורים
   מדליית השירות המצוין
 
לויד פרדנדאל (באנגלית - Lloyd Fredendall; ‏ 28 בדצמבר 1883 - 4 באוקטובר 1963) היה איש צבא אמריקאי הידוע בשל לחימתו בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פרדנדאל נולד ב-28 בדצמבר 1883 בשאיין, ויומינג, לאירה פרדנדאל שהיה חייל במלחמת ארצות הברית–ספרד, ומונה לשריף של העיירה לאראמי. בשנת 1907 התגייס פרדנדאל לצבא ארצות הברית, והצטרף כלוטננט משנה לחיל הרגלים של צבא ארצות הברית.
ביוגרפיה > קריירה צבאית

לאחר שירות בפיליפינים ובעוד מקומות, שבמהלכם הועלה לדרגת קפטן, נשלח פרדנדאל לצרפת כחלק מחיל המשלוח האמריקני. פרדנדאל שירת ברגימנט הרגלים ה-28, ואף הועלה לדרגת לוטננט קולונל, אולם לא השתתף באופן מעשי בלחימה.
לאחר המלחמה מילא פרדנדאל תפקידי מטה והדרכה שונים, וב-1 באוגוסט 1935 הועלה לדרגת קולונל. ב-1 בדצמבר 1939 הועלה פרדנדאל לדרגת בריגדיר גנרל, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-4.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

בשנת 1941 מונה פרדנדאל למפקד הקורפוס ה-9, ובשנת 1942 נבחר לפקד על כוח המשימה המרכזי בצפון אפריקה. פרדנדאל פיקד על כוח המשימה המרכזי שנחת בחופי אלג'יריה במסגרת מבצע לפיד ב-8 בנובמבר 1942, במהלך השלבים הראשונים של המערכה בתוניסיה פיקד פרדנדאל על הקורפוס ה-2. במסגרת זו נחלו כוחותיו של פרדנדאל תבוסה בקרב מעבר קסרין בפברואר 1943, אך הסבו אבדות קשות לקורפוס אפריקה הגרמני בפיקודו של הפילדמרשל ארווין רומל. לאחר התבוסה החליף אותו דווייט אייזנהאואר בגנרל ג'ורג' פטון. עם זאת, עם שובו לארצות הברית זכה לקבלת פנים של גיבור, הועלה לדרגת לוטננט גנרל, ומונה למפקד הארמייה השנייה של ארצות הברית, שעסקה בעיקר באימון הכוחות האמריקאיים לקראת הפלישה לנורמנדי.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

ב-31 במרץ 1946 פרש פרדנדאל מהצבא, וב-4 באוקטובר 1963 מת בביתו שבסן דייגו, קליפורניה.
לויד שפלי

| --- | --- |

 לידה:  2 ביוני 1923 קיימברידג', ארצות הברית 
 פטירה:  12 במרץ 2016 (בגיל 92) טוסון, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון (1953)  אוניברסיטת הרווארד  אקדמיית פיליפ אקסטר 
 מנחה לדוקטורט:  אלברט וו. טאקר 
 מוסדות:  מכון ראנד  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס 
 תלמידי דוקטורט:  Manel Baucells, Raul P. Lejano, Cheng-Zhong Qin, Emmanuel Petrakis, Jorge R. Palamara, Yan Zhou, Mário Rui Páscoa, Shuntian Yao, Xingwei Hu, John Michael Rulnick, Johann Yonghee Choi 
 פרסים והוקרה:  כוכב הארד (1944)  עמית החברה האקונומטרית (1967)  פרס נובל לכלכלה (2012)  פרס אווז הזהב (2013)  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013)  פרס ג'ון פון נוימן (1981)  עמית מכובד של האגודה האמריקאית לכלכלה 
 בן או בת זוג:  Marian Louise Shapley (1955–?) 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בסטטיסטיקה ובתורת המשחקים. פיתח את ערך שפלי
 
שפלי בסטוקהולם, 2012
לוֹיְד סְטוֹוֶל שֵׁפְּלִי (באנגלית: Lloyd Stowell Shapley;‏ 2 ביוני 1923 - 12 במרץ 2016) היה מתמטיקאי וכלכלן אמריקאי, שתרומותיו העיקריות למדע נעשו בתחומי הסטטיסטיקה ותורת המשחקים. חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2012 במשותף עם אלווין רות.
ביוגרפיה

שפלי נולד ב-2 ביוני 1923 בקיימברידג' שבמסצ'וסטס. אביו היה האסטרונום הרלו שפלי. שפלי החל ללמוד באוניברסיטת הרווארד ובמהלך מלחמת העולם השנייה גויס לצבא האמריקאי ושירת בין השנים 1943 ל-1945. הוא הוצב כחזאי מזג אוויר בבסיס אמריקאי במערב סין, משם הפציצו האמריקאים את יפן. ב-1944 זכה לעיטור כוכב הארד על פיצוח קוד סובייטי שאפשר איסוף אינפורמציה אודות מזג האוויר בסיביר (לפי דיווחים אחרים מדובר היה בקוד יפני). לאחר תום המלחמה חזר שפלי ללמודיו בהרווארד וסיים בשנת 1948. בשנת 1953 קיבל שפלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון, כאשר עבודת הדוקטורט והפוסטדוקטורט שלו הציגו את עקרונות ערך שפלי. בתקופה זו המציא יחד עם חבריו ללימודים ג'ון נאש, מרטין שוביק ומל האוזנר משחק המדמה מיקוח בשם So Long Sucker ("להתראות פראייר").
לאחר לימודיו הועסק על ידי תאגיד ראנד שהיה למקום מרכזי בחקר תורת המשחקים. הוא עסק בין היתר בניתוח המלחמה הקרה ומרוץ החימוש בהתבסס על תורת המשחקים של תחרות ארוכת טווח. משנת 1981 ולתוך העשור השני של המאה ה-21 כיהן שפלי כפרופסור לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.
תרומותיו ומחקריו

תרומותיו של שפלי כוללות:
ערך שפלי המהווה את אחד הפתרונות המרכזיים במשחקים שיתופיים (פתרון משמעו שיטה לחלוקת רווחים בין השחקנים) ושימושיו כמדד להשפעה של כל חבר על תהליך קבלת ההחלטות (מדד הכוח של שפלי ושוביק).
הגדרת בעיית השידוך היציב ומשפט גייל-שפלי, המראה כי לכל בעיית שידוכים ניתן למצוא שידוך יציב. הוכחת המשפט היא קונסטרוקטיבית ומציעה אלגוריתם לפתרון הבעיה.
משפט שפלי-בונדרבה שקובע תנאי הכרחי ומספיק כדי שהליבה של משחק שיתופי לא תהיה ריקה.
הגדרת משחקי פוטנציאל (עם דב מונדרר) בהם התמריץ של כל השחקנים לשינוי האסטרטגיה שלהם ניתן לביטוי כפונקציה גלובלית אחת (פונקציית הפוטנציאל). במשחקים אלה יש שיווי משקל נאש טהור, דהיינו אין הכרח להשתמש באסטרטגיה מעורבת.
חלק ממחקריו על הליבה של משחקים שיתופיים נעשו עם מיכאל משלר. מחקריו של שפלי, ביחד עם ישראל אומן, בנושא משחקים לא-אטומיים ותנאי תחרות ארוכי טווח, נחשבים לאבני פינה בתורת הכלכלה. יחד עם אומן הוכיח גם את הגרסה האינסופית של המשפט העממי.
פרסים והוקרה

שפלי זכה במספר פרסים, בהם פרס ג'ון פון נוימן של האגודה לחקר ביצועים ודוקטורט לשם כבוד מטעם האוניברסיטה העברית. ב-2012 נבחר כחתן פרס נובל לכלכלה במשותף עם אלווין רות שעבודותיו עסקו ביישומים של בעיית השידוך היציב. שפלי הוא מחתני פרס נובל המבוגרים ביותר אי פעם (המבוגר ביותר הוא ליאוניד הורביץ שהיה בן תשעים עם קבלת הפרס).