stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אשר אוד
ספר על חייו ופעילותו

סיגל זיו, אוד מוצל מאש, אשר אוד / אנשל שרצקי, הפקה על ידי בית ספר תיכון - מור מכבים רעות, הורי המשלחת לפולין ותלמידי שכבת י"ב מחזור כ"א, דצמבר 2015, 172 עמודים (ההפקה אינה מסחרית).
ספר זה של הביוגרפיה של אשר אוד לא הופק ביוזמת המשפחה או חברים אלא, על ידי תלמידי- התיכון והוריהם אשר יצאו במשלחת לפולין לביקור לימודי על השואה של יהודי פולין. יציאת המשלחת אורגנה על ידי בית הספר התיכון מור במכבים רעות שהשתתף בהפקת הביוגרפיה. יעל יושפה, בשם ההורים, הקדימה מבוא לספר הביוגרפיה והסבירה את המניעים להפקה בלתי רגילה זו. וכך היא כתבה: 
 ”באוקטובר 2014, יצאנו קבוצת הורים לפולין, במקביל למשלחת של ילדינו, שכבת י"ב מתיכון מודיעין- מכבים- רעות. במהלך המסע ביקרנו בערים, במחנות ובגטאות ברחבי פולין. אחת החוויות המשמעותיות ביותר במסע זה הייתה המפגש עם אשר אוד, עד המשלחת, שסיפר לנו את סיפורו המרגש והבלתי-יאמן. מילותיו שנאמרו על הרמפה במחנה אושוויץ - בירקנאו, נצרבו בליבנו ולא הירפו במשך תקופה ארוכה. ראינו לנכון לספר את סיפורו של אשר על מנת שעוד רבים אחרים יוכלו לקרוא ולשמוע את סיפורו המלחמה של ניצול אחד ששרד את התופת ויכול היה לה. ניצול אחד ששרד מספר מחנות ריכוז וכיום מקדיש את חייו לשימור זיכרונות המיליונים ולהנחלת ערכי מורשת העבר לצעירים ולמבוגרים (ההדגשה במקור). בסיוע תלמידי השכבה, שנרתמו למשימה ואפשרו את מימונה, ובתרומה משמעותית של הורי הקבוצה שדחפו וקידמו את הפרויקט ויזמו את כתיבתו של ספר זה - קרם הספר עור וגידים, ובמשך כמה חודשים אשר סיפר את סיפורו. לראשונה בחייו, הועלה הסיפור על הכתב בסיועה של הביוגרפית סיגל זיו. אנו מקווים שסיפורו של אשר, ששרד את השואה והצליח להקים בית בישראל, יחלחל וייגע בליבותיהם של בני נוער, שרבים מהם זכו לצעוד לצידו במהלך מסעותיהם לפולין. ”
העיירה זדונסקה וולה עורכת תערוכה מיוחדת לזכרו של אוד

בסוף חודש אוגוסט 2022, ציינה זדונסקה וולה, שאוד נולד וגדל בה בילדותו, את יום השנה ה-80 להשמדת הקהילה היהודית שלה, שמנתה כשליש ממספר תושביה אז. המוזיאון היהודי שהוקם בעיירה כחלק של המוזיאון העירוני להיסטוריה, יזם פתיחתה של תערוכה מיוחדת שהציר שלה הוא סיפור חייו האישי של אוד ששרד את השואה בפולין, הקים משפחה בישראל והקדיש את מרצו להנצחת הקהילה היהודית של העיירה. בטקס פתיחת התערוכה נכחו ראש העיירה, מפקד המשטרה, שופט מקומי, כמרים, אנשי- ציבור והקהל הרחב. בטקס השתתפו גם שני בניו של אוד, ציקי ויוסי, שהגיעו במיוחד מישראל, בהזמנת המארגנים.
הערות שוליים

↑  zdunskawola.co.il אתר של עמותת יוצאי זדונסקה וולה בישראל
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, פרק גטו לודז': מלחמת קיום מיום יום, עמודים 28 - 34
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, פרק מחנה אושוויץ בירקנאו: אחי שומר עלי, עמודים 35 - 43
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, פרק אושוויץ - מאוטהאוזן: צעדת המוות, עמודים 45 - 47
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, פרק מאוטהאוזען, אוסטריה: כמעט ויתור, עמודים 49 -52
↑  על מחנה הריכוז גונסקירכן ראו פרסום של יד ושם http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20998.pdf
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, פרק: השחרור, עדיין הרחק מן החופש..., עמודים 53 -57
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, הפרקים: בשורות ההגנה; מתגייס, אבל לא חייל, עמודים 66 - 80
↑  ראו הביוגרפיה אוד מוצל מאש, הפרק: משפחת התעשייה הצבאית, עמודים 93 -97
↑  http://www1.jerusalem.muni.il/jer_sys/muni/messages/item_news.asp?msg_id=19884&cat=0&sec_id=29 פרסום של עיריית ירושלים בתאריך 30/3/2014 שכותרתו עיר ברווחה: דואגים לניצולי שואה
↑  הספר נמצא בקטלוג של הספרייה הלאומית בירושלים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576343905171  VIAF: 311147266857035482247   WorldCat (עם VIAF): 311147266857035482247
ארסניה יובאנוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בספטמבר 1932 (בן 92) בלגרד, ממלכת יוגוסלביה 
 מדינה:  סרביה, הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, סרביה ומונטנגרו, ממלכת יוגוסלביה 
 עיסוק:  אמן רב-תחומי, במאי קולנוע
 פרופיל ב-IMDb
 
ארסניה יובאנוביץ' (בסרבו-קרואטית: Arsenije Jovanović, בסרבית קירילית: Арсеније Јовановић, מכונה בקיצור גם ארסה יובאנבוביץ' – Arsa Jovanović, נולד בבלגרד שבממלכת יוגוסלביה ב-30 בספטמבר 1932) הוא אמן רב-תחומי סרבי, במאי תיאטרון, עורך ובמאי של תוכניות תיאטרון ברדיו, במאי סרטים תיעודיים וקצרים לקולנוע וטלוויזיה, מלחין, אמן סאונד (audio-art), צלם ואמן פלסטי ומחבר סרבי, שהתיישב בשנים האחרונות בקרואטיה. היה, בין השאר, פרופסור למשחק בפקולטה לאמנויות הבמה של אוניברסיטת בלגרד ובמאי בתיאטרון הלאומי בבלגרד, ממייסדי תיאטרון ביטף בבלגרד והמנהל הראשון שלו.
קורות חיים

יובאנוביץ' נולד בבלגרד בשנת 1932. הוא למד עד שנת 1942 בבית ספר יסודי בדספוטובאץ וסיים את לימודי התיכון בבלגרד בשנת 1950. בהמשך למד עד שנת 1956 באקדמיה לתיאטרון בבלגרד, בחוג לבימוי, בכיתה של יוסיפ קולונג'יץ'.
בסיום לימודיו בעבודת גמר ביים בתיאטרון הלאומי הסרבי בבלגרד את המחזה "האירוע בגוגי" מאת הסופר הסלובני סלבקו גרום (הצגת בכורה ב-30 באוקטובר 1955). בהמשך השתלם יובנוביץ' בתולדות האמנות ובספרות היוגוסלבית ובשנת 1964 למד בקורס לבימוי טלוויזיה בלונדון.
יובאנוביץ' כיהן כפרופסור בפקולטה לאמנויות הבמה בבלגרד עד לפריצת המלחמות שליוו את התפרקות יוגוסלביה. בהמשך לימד כפרופסור אורח באוניברסיטת מדינת ניו יורק באולבני. היה במשך 11 שנים במאי בכיר בתיאטרון הלאומי של בלגרד
ואחר כך בשנים 1989–1990 היה המנהל הראשון של התיאטרון "ביטף", שנפתח במתחם הכנסייה שבככר ביילוני בבלגרד ("התיאטרון בכנסייה") ובו יישם גישה בינתחומית מתוך דגש על המשלבים הגבוהים של התרבות הלאומית הסרבית. ביים בתיאטראות בעולם כגון בשפילד, בתיאטרון הלאומי ע"ש איוואן וזוב בסופיה ובאולבני.
הרבה ליצור מוזיקת אוונגרד לרדיו ובאמצעות מתקני סאונד שהמציא ושאותם הציג באירועים של סביבה קולית בברלין וב"קונסטרדיו" בווינה. ניהל סדנאות סאונד באוניברסיטת סידני באוסטרליה. התיישב ברוביני אשר בחצי האי איסטריה בקרואטיה וארגן שם מעבדת סאונד וקולנוע.
יובאנוביץ' זכה בפרסים בינלאומיים רבים על יצירותיו המוזיקליות היוצאות דופן המשלבות רעשים נמוכי עוצמה וצלילי תיפוף, עם קולות אנוש, קולות של נשימות, צלילי בקבוקים המשמשים כחלילים וצלילים דמויי מרימבה. חלק מיצירותיו הוקלטו בסביבות כמו מערות, מנהרות או תחנות רכבת תחתית.
קטעי מוזיקה שלו מושמעים בתוכניות בתחנות רדיו רבות בעולם, לרבות "קול המוסיקה" בישראל. מוזיקה שלו שימשה למופע בלט של להקתה של מרתה גרהם (הקטע "Depak Ine" עם מוזיקה של יובאנוביץ' ושל ג'ון טלאבוט).
ארסניה יובאנוביץ' נשוי לאילינקה צוליץ', היסטוריונית של האמנויות, סופרת ואמנית סאונד ילידת בלגרד.
מבחר מחזות שהוא ביים

בתיאטרון הלאומי בבלגרד:
"תומאס מור" (מחזה אליזבטני)
רוחות מאת איבסן
מקבת' מאת שייקספיר
ב"אטלייה 212" בבלגרד:
השמָָש מאת הרולד פינטר (1960)
Cincari ili Korešpodencija (התכתבות) לפי הרומן של בוריסלב פקיץ' (1980)
The Knack (צריך לדעת איך) מאת אן ג'ליקו (1963)
במרכז לאמנויות הבמה באולבני:
שש דמויות מחפשות מחבר מאת פירנדלו
בתיאטרון הלאומי באוז'יצה:
Lomača (מדורה) מאת אנטיץ', בצ'קוביץ' ואחרים
Gesang vom lusitanischen Popanz (בלדת הדחליל הלוסיטני) מאת פטר וייס (1968)
מבחר יצירות מוזיקליות

יצירות מוזיקה לרדיו וסרטים:
1967 Prayer for one Galiola "תפילה למען גליולה אחת" – משתמשת בצלילי מים במונו
1967 Tombstones on the roadside "אבני קברות בצד הדרך" – כוללת טקסטים מכתובות שעל מצבות חיילים או משירים ומשחקים של ילדים
1990 – The Prophecy of the Village Kremna שימש בפסקול של הסרט The Thin Red Line של הבמאי טרנס מליק
2000 – Les Vents du Camargue מתוך יומן אקוסטי של המלחין, כולל צלילים מתוך כנסיית סן טרופים בעיר ארל בצרפת
2011 – Faunophonia Balkanica
2011 "Approaching "
2011 ,Sound Testament Of Mount Athos
(קטעים מהיצירות Sound Testament Of Mount Athos“, „Faunophonia Balcanica“, „Approaching“, „Ma Maison“ „Ptice u puščanim cevima“ שימשו בפסקול לסרט של טרנס מליק – The Tree of Life
Archipelago Prospero
Homo politikus vulgaris
טריפטיך “Caves & Tunnels" מערות ומנהרות":“ Broken stalactites ,“Midsummer night's dream in Tunnel Dubovica on Island of Hvar
סרטי טלוויזיה וסרטי תעודה

יובנוביץ' ביים מעל 30 סרטי טלוויזיה ותעודה.
הסדרה התיעדית לטלוויזיה ב 15 פרקים Vreme fresaka (זמן ציורי הקיר)
הסדרה התיעודית "Tajne Jadrana" ("סודות הים האדריאטי")
סרטי טלוויזיה נסיוניים – „Kanfanar 10“, „Prazvuk“, „Resavska pećina“ (לטלוויזיה של בלגרד), „Ulica Ane Frank“ (רחוב אנה פרנק) (לטלוויזיה של נובי סאד)
ספרים

2001 Kosančićev venac 19
(עם מירקו קובאץ')
פרסים ואותות כבוד

1968 – פרס על הבימוי הטוב ביותר בכינוס התיאטראות בסרביה, עם ההצגה "בלדת הדחליל הלוסיטני" בתיאטרון אוז'יצה
1971 – "פרס איטליה" לתוכניות רדיו סטראופוניות בתחרות רדיו איטליה, בוונציה, על התוכנית "Krajputaši" (מצבות לצד הדרך) (יחד עם מריאן ראדוציץ') ברדיו הממלכתית היוגוסלבית בבלגרד. התוכנית השתמשה בכתובות שעל מצבות סרביות, והתבססה על עבודה תיאטרונית נסיונית של יובנוביץ' על מוזיקה מאת אנריקו יוסיף
1977 – "פרס איטליה" למוזיקה לרדיו בתחרות רדיו איטליה, בוונציה, על פסקול של התוכנית "Resavska Pećina " (מערת פצ'ינה)
פרס Ondas ‏(1978)
1979 – פרס Ondas internacional עבור בימוי התוכנית "Duž duge, duge ulice", עיבוד לפי הסיפור "Die lange lange Strasse lang" מאת וולפגנג בורכרט (בעיבוד מאת נדה דפולו)
1988 – פרס בפסטיבל אוהריד
1989 – פרס פדור
1991 – פרס Accustica international על התוכנית "Faunophonia balcanica"
1997 – גראן פרי של רדיו פראנס
2013 – פרס ראשון בפסטיבל הבינלאומי לרדיו ברוסט (אוסטריה) – על Balcanic concerto grosso
2013 – פסלון ארד בפסטיבל הבינלאומי לתוכניות רדיו של ניו יורק – על יצירתו "Sogno di un automobile" (חלום של מכונית)
הערות שוליים

↑  אין לבלבל עם הגנרל הקומוניסטי ארסו יובאנוביץ', רמטכ"ל הצבא היוגוסלבי לשעבר
↑  ראו כתבה במגזין הסרבי  Art Avant ב-19 יוני 2013
↑  Arseniju Jovanoviću nagrada Njujorškog radio festivala, באתר Avant Art Magazin
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1105493482  ISNI: 0000 0003 8214 902X  LCCN: nr2002012052  MusicBrainz: 044e73a0-5653-4630-a3c4-39ab13c6dae1  NKC: js20201062991  SUDOC: 090196295  VIAF: 263104976   WorldCat (עם VIAF): 263104976
ברחובות של תל אביב

"ברחובות של תל אביב" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, מועבט (2021). הוא יצא לאור ב-7 ביוני 2021, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות וארומה מיוזיק, כסינגל העשירי מתוך האלבום. במקור, יצא השיר כבר ב-5 במאי 2021, עם קליפ מילים נלווה שהועלה ליוטיוב.
השיר הגיע למקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ.
רקע וכתיבה

השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אבי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי מתן דרור גם כן. לאחר ש"מועבט" זכה להצלחה ארצית רבה, הוחלט כי בן זקן תוציא את הרצועה הראשונה ממועבט, כסינגל העשירי מתוכו. בסמוך לכך, הופצה עטיפתו הרשמית, אשר דמתה ברובה לעטיפת האלבום עצמו.
בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-650,000 השמעות.
וידאו קליפ

קליפ המילים הרשמי של השיר פורסם ב-5 במאי 2021, חודש לפני שיצא כסינגל. הקונספט של הקליפ הוא הנפשה, ובתחילתו ניתן לראות את בן זקן במרפסת ביתה, כשהיא מביטה בשמיים בעת שלילה בחוץ. בהמשך, היא נכנסת פנימה ומתחילה לכתוב דברים. לאחר מכן, היא נוסעת ברכב ובאחת מהסצנות הולכת כשגשם יורד עליה.
נכון ליולי 2021, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-8 מיליון צפיות.
וידאו קליפ > הצלחה

קליפ המילים של "ברחובות של תל אביב" זכה להצלחה רבה כאשר צבר בשבוע אחד 833,000 אלף צפיות והיה הקליפ השני הנצפה ביותר בישראל ביוני 2021, כשמלפניו ניצב "מועבט" של בן זקן גם כן, שצבר 885,000 אלף צפיות באותו השבוע. בשבוע שקדם לו, צבר 930,000 אלף צפיות כשמלפניו ניצב בשנית "מועבט" שצבר 944,000 אלף צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 2 |  |
|  ישראל | המצעד הרשמי של גלגלצ | 5 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | גלגלצ | 27 |  |
|  ישראל | כאן גימל | 22 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 7 ביוני 2021 | הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית | שרית • ארומה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  ברחובות של תל אביב, נבדק ב-2021-07-01
1 2 3 4 5  עדן בן זקן - ברחובות של תל אביב, נבדק ב-2021-07-01
↑  גלגלצ, באתר glz.co.il
↑  מועבט, נבדק ב-2021-07-01
↑  יאיר מור, דירוג יוטיוב השבועי: עדן בן זקן מככבת, ומה עם נועה קירל?, באתר אייס, 27 ביוני 2021
↑  יאיר מור, דירוג יוטיוב השבועי: איזה זמר עם הכי הרבה צפיות?, באתר אייס, 20 ביוני 2021
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
ג'ון ליפסקי

| --- | --- |

 לידה:  15 במאי 1947 (בן 77) סידר רפידס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת וסליין  אוניברסיטת סטנפורד  תיכון וושינגטון 
 מעסיק:  אוניברסיטת ג'ונס הופקינס 
 תפקיד:  יושב ראש קרן המטבע הבינלאומית 
 
ג'ון פיליפ ליפסקי (באנגלית: John Phillip Lipsky; נולד ב-19 בפברואר 1947) הוא כלכלן אמריקאי ממוצא יהודי, מ"מ יו"ר קרן המטבע הבינלאומית לשעבר.
ביוגרפיה

ליפסקי גדל באיווה. סבו, הנרי סמולקוף, היה מהגר מרוסיה שפתח חנות רהיטים באי מאייס בשנת 1890. ליפסקי היה הילד האמצעי מתוך שלשה ילדים שנולדו לאבוט ליפסקי, עורכת דין, וג'ואן ליפסקי, נשיא בחברת הרהיטים סמולקופ'ס.
ליפסקי הוא בוגר אוניברסיטת וסליין בעיר מידלטאון, קונטיקט, ובנוסף רכש תואר שני ושלישי בכלכלה באוניברסיטת סטנפורד. לאחר שסיים את חוק לימודיו עבד במשך 10 שנים בקרן המטבע הבינלאומית (IMF). לאחר מכן עבד כבנקאי השקעות בבית ההשקעות סלומון ברדרס. בשנת 1998 עבר לג'יי פי מורגן צ'ייס, ובהמשך עבד בבנק מנהטן צ'ייס.
ליפסקי כיהן כסגן ראש קרן המטבע הבינלאומית מאז ספטמבר 2006. במאי 2011 מונה לממלא מקום ראש הקרן לאחר מעצרו של דומיניק סטראוס-קאהן, וכיהן בתפקיד עד לחודש יוני אותה שנה.
נשוי לז'וז'אנה קאראס (Zsuzsanna Karasz, ילידת הונגריה).
ג'ון שמיאקין

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1969 (בן 54) מוהילב, ברה"מ 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סמרה 
 שפות היצירה:  רוסית
 סוגה:  פרוזה, מסה 
 
ג'ון אלכסנדרוביץ' שמיאקין (ברוסית: Джон Алекса́ндрович Шемя́кин; נולד ב-18 באוקטובר 1969, מוהילב, בלארוס הסובייטית) הוא סופר והיסטוריון רוסי.
ביוגרפיה

נולד באוקטובר 1969 לג'ון פרנסיס דאגלס מקגיליאנד, סקוטי. אמו, לודמילה שמיאקינה. לאחר שסיים את לימודיו במחלקה להיסטוריה של אוניברסיטת קויבישב (סמרה) בשנת 1991, לימד במחלקה להיסטוריה כללית במשך מספר שנים. בשנת 1997 הוא עמד בראש מחלקת יחסי הציבור של עיריית סמרה. בשנת 1998 מונה לסגן ראש הסגל של ראש עיריית סמרה.
מאז 2002 הוא יזם. פרסם כמה ספרים בהוצאת הספרים "AST". בשנת 2017 הוא היה היועץ הראשי לסרט העלילתי שביימה א. סמירנובה "סיפורה של משימה".
הוא נשוי ואב לחמישה ילדים.
לקריאה נוספת

Шемякин Д.А. Дикий барин. — М.: АСТ, 2016. — 320 с. — ISBN 978-5-17-094418-7.
Шемякин Д.А. Дикий барин в диком поле. — М.: АСТ, 2016. — 320 с. — ISBN 978-5-17-099949-1.
Шемякин Д.А. Дикая история дикого барина. — М.: АСТ, 2017. — 352 с. — ISBN 978-5-17-101414-8.
Шемякин Д.А. Дикий барин в домашних условиях. -М.: АСТ, 2018—320 с. ISBN 978-5-17-107089-2
בוביט

| בוביט |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: תולעים טבעתיות
מחלקה:: רב זיפיות
סדרה:: Eunicida
משפחה:: Eunicidae
סוג:: Eunice
מין:: בוביט
שם מדעי
 Eunice aphroditois ‏פאלאס, 1788

ערך זה עוסק במין של תולעת רב-זיפית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בוביט (שם מדעי: Eunice aphroditois) היא מין של תולעת רב-זיפית שוכנת ימים טרופיים, לרוב לאורך האוקיינוס האטלנטי אך גם לחופי האזור האינדו פסיפי, לרוב סביב שוניות אלמוגים. מקור השם הוא מהתקרית של לורנה וג'ון בוביט, בו האישה חתכה את איברו של בעלה.
תיאור

תולעת זו היא קרניבורית בעלת גפי פה מעוקלים וחדים המותאמים לתפיסת טרף חולף ובעלת שלד חיצוני המכוסה בקרסים דמויי גפיים העוזרים לה להתקדם בין הסלעים והאבנים. אורכה יכול להגיע מ-10 סנטימטרים עד לשלושה מטרים, ואולם רוחבה קצר יחסית – עד 2.5 סנטימטר בממוצע. היא צדה ממארב מתוך החול או הבוץ הימי, כשהיא יכולה להתחפר עד לעומק 95 מטר מתחת פני הים, אך תמיד צמוד לקרקעית הים מאחר שהיא שחיינית גרועה. צבע התולעת משתנה בין שחור מתכתי לסגול ועד זהוב, כשהלסתות מפוספסות בפסים כהים.
התולעת בעלת שתי עיניים וחמישה מחושים המותאמים לחוש כל יצור הנע מעליה, למשל דגים או חסילונים. בעזרת הלסתות הפעורות לרווחה היא יכולה לשלוח מתקפה מהירה מהיכולת לראות ולסתותיה יכולות לקרוע פיסות מזון לשניים. היא יכולה לפגוע גם באנשים או באיומים אחרים, כך שיש לשמור ממנה מרחק. מספר דגים למדו לנשוף על החולות באזורים בהם היא מסתתרת וכך מקלקלים לה את ההסוואה החשובה.
תולעי הבוביט הן חסרות איברי רבייה והן פולטות בעת מתואמת את הביציות ותאי הזרע בתיאום למים, שם הם צפים ומתפתחים. מרבית הביצים נאכלות ורק בודדות שורדות. תולעת בוגרת יכולה לשרוד למשך שלוש עד חמש שנים.
ראו גם

ובסטרופריון - סוג תולעת טורפת גדולה שדמתה לבוביט.
בובי זינגר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 בפברואר 1981 (בת 43) לינץ, אוסטריה 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 
בובי זינגר (בגרמנית: Bobbie Singer; נולדה ב-22 בפברואר 1981) היא זמרת אוסטרית. ייצגה את אוסטריה באירוויזיון (1999).
ביוגרפיה

זינגר נולדה בלינץ בשם טינה שוסר.
ב-1996 הקליטה את שירה הראשון "Egoistic".
ב-1999 נבחרה על ידי רשת השידור האוסטרית "ORF" לייצג את אוסטריה באירוויזיון 1999, שנערך בבנייני האומה בירושלים. באירוויזיון היא סיימה במקום עשירי.
באותה שנה יצא לאור האלבום היחיד שלה, Before I Die. שיר הנושא הופיע בפסקול של סרט המתח "Seven Days To Live" משנת 2000.
ב-2005 עזבה זינגר את תחום השירה והחלה לעבוד כמפיקה וכפזמונאית.
הערות שוליים

↑  האלבום באתר Discogs
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135088321  ISNI: 0000 0000 5588 8968  MusicBrainz: 531dfbed-db6e-4bbf-bf09-e1114aa15a02  VIAF: 79957432   WorldCat (עם VIAF): 79957432 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ורג' ג'ונסון

| --- | --- |
 לידה:  18 בדצמבר 1948 (בן 75) טיילרטאון, מיסיסיפי, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.11 מטרים
 מספר:  43, 52
 מכללה:  אוניברסיטת דילארד
 דראפט:  בחירה מספר 79, 1970 שיקגו בולס
 קבוצות כשחקן
 1972–1977 1977 1977–1980 1980–1982 1982–1983 1984–1985 1985–1986:  גולדן סטייט ווריורס באפלו ברייבס ניו ג'רזי נטס סן אנטוניו ספרס אטלנטה הוקס ניו ג'רזי נטס סיאטל סופרסוניקס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (1975) חמישיית ההגנה השנייה של העונה‏ (1981)
ג'ורג' תומאס ג'ונסון (באנגלית: George Thomas Johnson; נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1972–1986. לאורך 13 עונותיו בליגה רשם ממוצע כולל של 2.5 חסימות למשחק, וזכה בתואר "מלך החסימות" ב-3 עונות שונות.
קריירת משחק

ג'ונסון נולד בעיר טיילרטאון שבמיסיסיפי, ובין השנים 1966–1970 למד באוניברסיטת דילארד הקטנה אשר בניו אורלינס, לואיזיאנה.
בדראפט ה-NBA‏ 1970 נבחר ג'ונסון בבחירה ה-79 (סיבוב חמישי), על ידי שיקגו בולס, אולם לא זכה לחוזה בקבוצה. בספטמבר 1972, כשנתיים לאחר מכן, חתם על חוזה בקבוצת גולדן סטייט ווריורס. בעונת 1974/1975 זכה עם הווריורס באליפות ה-NBA השלישית של המועדון, כמחליפו מהספסל של הסנטר קליפורד ריי; לאורך סדרת הגמר, בה הביסה גולדן סטייט את וושינגטון בולטס בתוצאה 4–0, רשם ג'ונסון ממוצעים של 6.5 נקודות, 7.5 ריבאונדים ו-2.8 חסימות למשחק.
בינואר 1977, לאחר כ-4 עונות וחצי עם הווריורס, הועבר בטרייד לבאפלו ברייבס, בתמורה לבחירת דראפט עתידית.
לקראת עונת 1977/1978 נשלח בטרייד נוסף לניו ג'רזי נטס, יחד עם שתי בחירות דראפט עתידיות, תמורת נייט ארצ'יבלד. בעונתו הראשונה בניו ג'רזי העמיד שיאי קריירה של 8.7 נקודות ו-9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק, וכן זכה בתואר "מלך החסימות של ה-NBA" עם 3.4 חסימות למשחק.
באוגוסט 1980, לאחר 3 עונות עם הנטס, חתם ג'ונסון על חוזה בסן אנטוניו ספרס. בשתי עונותיו בקבוצה זכה פעמיים נוספות בתואר "מלך החסימות" עם 3.4 ו-3.1 חסימות למשחק, בהתאמה, על אף ששיחק ב-22.4 דקות בממוצע למשחק בלבד. בסיום עונת 1980/1981 נבחר לחמישיית ההגנה השנייה של העונה, ובכך הפך לשחקן הראשון בתולדות הספרס אשר נבחר לאחת מחמישיות ההגנה.
בין השנים 1982–1986 שיחק עבור אטלנטה הוקס, ניו ג'רזי נטס וסיאטל סופרסוניקס, אך מיעט לשחק ותרם 1.4 נקודות ו-1.2 חסימות למשחק בלבד. בסיום עונת 1985/1986 פרש ג'ונסון ממשחק, בגיל 37.
בעת פרישתו ניצב במקום השני ברשימת החוסמים המובילים בתולדות ה-NBA, אחרי כרים עבדול-ג'באר, עם 2,082 חסימות.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של ג'ונסון ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1970, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות סדרת הגמר 1975, באתר basketball-reference.com
↑  ארצ'יבלד נשלח בטרייד לבאפלו, באתר הניו יורק טיימס, 2 בספטמבר 1977
↑  מובילי ה-NBA בחסימות בקריירה, נכון לשנת 1986, באתר basketball-reference.com
בובי הנדרסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 ביולי 1980 (בן 44) רוזברג, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  Roseburg High School (1999)  אוניברסיטת המדינה של אורגון (2003) 
 השקפה דתית:  Pastafarianism 
 
בובי הנדרסון (באנגלית: Bobby Henderson; נולד ב-18 ביולי 1980 באורגון) הוא פיזיקאי אמריקאי, הידוע כמייסד של פסטאפריאניזם, שמאמינה במפלצת הספגטי המעופפת.
ראשית חיים וחינוך

הנדרסון נולד בשנת 1980 בעיר רוזברג (אנ') שבאורגון. הוא למד פיזיקה באוניברסיטת המדינה של אורגון.
פסטאפריאניזם

בשנת 2005 ייסד הנדרסון את דת הפסטאפריאניזם בתגובה להחלטת מועצת החינוך של קנזס על לימוד של תכנון תבוני לצד לימודי האבולוציה בבתי הספר. הוא ביקש שילמדו את "הפסטאפריאניזם" לצד תכנון תבוני ו"השערה הגיונית המבוססת על ראיות נצפות מכריעות". לאחר שמכתב המחאה שלו לדירקטוריון לא נענה, הוא פרסם אותו ברשת והרעיון החל לצבור חשיפה.
בשנת 2006 הוא כתב את בשורת מפלצת הספגטי המעופפת, ספר סאטירי המפרט את האמונות המרכזיות של הדת.
בשנים האחרונות חזר הנדרסון על אמונתו כי עלינו "להרחיק את הדת מבתי הספר הממשלתיים ולשמור על ריחוק בין הכסף לדת". אף על פי שהוא מייסד הדת האמורה, הוא גורס כי הוא רק גילה אותה, והוא לא היוצר, כי אם היא נוצרה בידי מפלצת הספגטי המעופפת.
הערות שוליים

↑  "About « Church of the Flying Spaghetti Monster". אורכב מ-המקור ב-13 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Timms, Peter (17 במאי 2019). "Pasta strainers and pirates: how the Church of the Flying Spaghetti Monster was born". The Guardian. אורכב מ-המקור ב-16 בנובמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Natanson, Hannah (20 בספטמבר 2019). "A Pastafarian opened a council meeting wearing a spaghetti strainer. He says it's about separation of church and state". The Washington Post. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Millhiser, Ian (22 בספטמבר 2019). "A Pastafarian hilariously trolled a town council meeting. The stakes are profoundly serious". Vox (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-16 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Slisco, Aila (19 בספטמבר 2019). "Pastor from the Church of the Flying Spaghetti Monster led "Pastafarian prayers" at a government meeting in Alaska". Newsweek (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-4 בפברואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Henley, Jon (16 באוגוסט 2018). "Spaghetti injunction: Pastafarianism is not a religion, Dutch court rules". The Guardian. אורכב מ-המקור ב-19 בספטמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
בובלהד

כלב בובלהד
בובות בובלהד של שחקני קבוצת הכדורגל GAA (אנ') בחלון ראווה של חנות בקיל איירן (אנ'), מחוז קרי
בובות בובלהד של שחקני בייסבול במוזיאון בבונקיו
בּוֹבְּלְהֵד (באנגלית: bobblehead) הוא בובת צעצוע שראשה, שלעיתים קרובות גדול יחסית לממדי הגוף, מחובר אל גופה בקפיץ, כך שטפיחה קלה על ראשה גורמת לראש להתנועע, ומכאן מקור השם ("bobble" באנגלית היא תנועת ראש חדה).
בובות בובלהד נעשות בדמותן של דמויות מתחומים מגוונים. בארצות הברית הבובות מזוהות בעיקר עם ספורטאים, בייחוד שחקני בייסבול. בארץ נפוצות בובות בובלהד לרכב, לרוב בצורת בעלי חיים. בובלהד נפוץ כפריט אספנות.
במהלך השנים יוצרו הבובות מחומרים שונים. הבובות המודרניות יוצרו בראשונה מעיסות נייר, בהמשך מקרמיקה וכיום נהוג להכין אותן מפלסטיק. כמו כן, חלו לא מעט עליות וירידות בפופולריות שלהן במהלך השנים.