בר כוכבא
שמו וחייו המוקדמים

המידע על בר כוכבא עצמו הוא דל באופן יחסי, ומקורו בכתבי חז"ל, בכתבים נוצריים קדומים, בכתבי היסטוריונים רומיים ובאיגרות שאותרו מתקופת המרד במערות מפלט במדבר יהודה.
לפי התלמוד, היה אחיין של רבי אלעזר המודעי וכנראה נולד למשפחה המיוחסת לבית דוד.
עד גילוין של איגרותיו במערת האיגרות ובמערות מורבעת אף שמו לא היה ברור. על האיגרות חתם בשמו "שמעון בן כוסבה הנשיא על ישראל", ולעיתים הוא נזכר בהן בשמות "בר כוסבא" או "בן כושבה" (שי"ן שמאלית וסמ"ך מתחלפות בלשון חז"ל ובאיגרות בר כוכבא). עד גילוי האיגרות לא הייתה ודאות אף באשר לשמו הפרטי, והניחו כי הוא "שמעון נשיא ישראל" המופיע במטבעות בר כוכבא. לפי התעתיק באיגרות היווניות שמו בוטא "כוסיבא" (Χωσιβα, בכ"ף רפה), וההבדל בין הגייה זו להגייה "כוזיבא" המופיעה במקורות התלמודיים (כולל מקורות אוהדים) הוא קטן. לדעת חנן אריאל, יש בכך כדי להפחית את סבירות ההשערה של רבי עזריה מן האדומים[דרוש מקור] ורנ"ק שמקור הגרסה "בן כוזיבא" הוא בשיבוש שנועד ליצור כינוי גנאי של השם בידי מתנגדיו, מלשון כזב. דומה שהגרסה התלמודית "בן כוזיבא" אינה אלא וריאנט לשוני של "בן כוסבה", ואינה מבטאת עמדה כלפי בעל השם.
החוקרים העלו השערות שונות למקור שמו. הועלתה השערה כי שמו הוא על שם יישוב מוצאו – ייתכן היישוב כּוֹזֵבָא הנזכר בספר דברי הימים בתחום נחלת שבט יהודה. על גבול מדבר יהודה, בין בית לחם וחברון, מצויה חורבה הקרויה עד ימינו בשם ח'רבת כויזבה.
לפי השערה שהעלה ז'וזף מיליק, כוסבה משמעו כוספא דתמרי – גוש של תמרים, כינוי אפשרי לאדם על שום צורת גופו. ייתכן ששמו קשור בשורש האכדי כֻּ-ז-בֻּ (kuzbu, Kuzzubu על פי Chicago Assyrian Dictionary) בהוראת שפע, צמחייה, פוריות, נמרצות, קסם-אישי בעוד המלה אכזב העברית מקבילה להוראת כּד'בּ (كاذب) הערבית.
השם הידוע "בר כוכבא" מופיע לראשונה ביוונית (Barchōchebas, "ברכוכבאס") בכתבי הבישוף אוסביוס מקיסריה, שחי בארץ ישראל כמאתיים שנה לאחר המרד, ובכתבי הירונימוס תלמידו.
אוסביוס מצטט בספרו את הסופר הנוצרי יוסטינוס, שנולד בארץ ישראל וחי בתקופת המרד והזכיר בכתביו (ביוונית) את "בר-כוכבא, מנהיג מרד היהודים".
גם בכתבים הנוצריים לאחריהם נותר שם זה. יש המשערים שתומכיו קראו לו בשם זה, כפי שדרש עליו רבי עקיבא את הפסוק "דרך כוכב מיעקב" (במ' כד, יז) – דרך כוזבא מיעקב.
בימי הביניים נטלו הלקטנים (קומפילאטורים) היהודים את הכינוי המשיחי הזה מן המקורות הנוצריים וציינו אותו בכתביהם העבריים בצורה "בר כוכבא". רבי גדליה בן יחיא (המאה ה-16) כתב בספרו "שלשלת הקבלה": "קם איש אחד, שהיה נקרא בר־כוכבא... ואחר כך לפי שמרד... קראוהו בן כוזיבא, מלשון שקר וכזב". ורבי דוד גנז (המאה ה-16) כתב בספרו "צמח דוד": "בן כוזיבא, הנקרא בר־כוכבא... עשה את עצמו משיח; ועל כן נקרא בר־כוכבא מפני שדרש ואמר שעליו נאמר: דרך כוכב מיעקב".
אי-אפשר לקבוע בוודאות לאיזו כיתה מהכיתות ביהודה השתייך בר כוכבא. על אף שהיו שניסו לזהות את התנא אלעזר המודעי עם אלעזר הכהן המוזכר במטבעות מתקופת המרד, התנועה הרבנית העולה שהתפשטה מיבנה הייתה קטנה מאוד באותן שנים. פטר שפר קבע כי מהמעט הנזכר באיגרותיו, אפשר להסיק שבר כוכבא לא השתייך כלל למעגל ההשפעה הפרושי-רבני; ייתכן שהיה מקורב לחוגי הקנאים, אשר הלכתית נמנו עם הפרושים.
אין לדעת בן כמה היה בר כוכבא בשנים שבהן ניהל את המרד. המרידה אירעה כשישים שנים לאחר המרד הגדול. יש להניח כי בר כוכבא נולד כעשרים או שלושים שנים לאחר חורבן הבית השני. היותו ממשפחת בית דוד מצד אביו וממשפחת כוהנים מצד אימו, כפי המשוער, היא רבת משמעות בהקשר זה. האווירה בתקופה זו הייתה קשה ביותר. הקיסר דומיטיאנוס הכביד על העם היהודי את ידו, וגבה את "המס היהודי" בחוזק יד. בר כוכבא גדל אם כן באווירה של דיכוי ושל חורבן, בארץ החרבה לאחר אירועי המרד הגדול ולמעמד הכוהנים שירד מגדולתו, ואיבד את הטעם לקיומו (עבודת בית המקדש). אם היה בקשר עם חוגי הפרושים או הרבנים – גם בחוגים אלו טופח הרעיון של "מהרה ייבנה המקדש".