stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרתה לינדן
הערות שוליים

↑  Hartzog, Hazel (22 במרץ 1945). "New Stars in Hollywood Sticking to Original Names". The Ottawa Journal. Canada, Ottawa, Ontario. p. 2. נבדק ב-19 במרץ 2019 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Marta Linden". Internet Broadway Database. The Broadway League. אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2019. נבדק ב-18 במרץ 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kelley, Marion (24 באפריל 1949). "Marta Linden's Career Was Born of Necessity". The Philadelphia Inquirer. Pennsylvania, Philadelphia. p. 29. נבדק ב-19 במרץ 2019 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kelley, Marion (24 באפריל 1949). "Marta Linden Says Work Is Panacea". The Philadelphia Inquirer. Pennsylvania, Philadelphia. p. 27. נבדק ב-19 במרץ 2019 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  MacPherson, Virginia (9 בנובמבר 1944). "Martha [sic] Linden Is Story of Rags, Riches". The Beatrice Times. Nebraska, Beatrice. p. 8. נבדק ב-18 במרץ 2019 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Audience Praise Wins Contract for Actress". St. Louis Post-Dispatch. Missouri, St. Louis. 28 ביולי 1942. p. 22. נבדק ב-19 במרץ 2019 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Marta Linden Plays Mother to Virgniia". The Pittsburgh Press. Pennsylvania, Pittsburgh. 2 בנובמבר 1942. p. 8. נבדק ב-19 במרץ 2019 – via Newspapers.com. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "Marta Linden, 87, Actress in Comedies". The New York Times. New York, New York City. 16 בדצמבר 1990. אורכב מ-המקור ב-18 במרץ 2019. נבדק ב-18 במרץ 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "This Week -- Network Debuts & Highlights" (PDF). Ross Reports on Television. 6 (5): 1. 1 בפברואר 1954. נבדק ב-19 במרץ 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2009078277  VIAF: 103469793   WorldCat (עם VIAF): 103469793
משתנה (מדע)

ערך זה עוסק במונח מדעי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
במדע ובמחקר משתנה (variable) הוא יחידת מידע בה עושים שימוש בניסויים ותצפיות. בניסוי, המדען מחולל שינוי משמעותי ומכוון במערכת הנחקרת ובתצפית המדען משתדל להימנע מגרימת כל שינוי במערכת. כתוצאה מזה בניסוי סיבת השינויים במערכת ידועה ולכן הניסויים יכולים להתחקות אחרי סיבתיות השינויים. כאשר עוסקים בתופעות בהן יש (או עשויים להיות) סיבה ותוצאה, מבחינים בין משתנה בלתי תלוי, שגודלו מוכתב מראש, למשל על ידי המדען המחולל את הניסוי לבין משתנה תלוי, שערכו מושפע מן המשתנים האחרים. כאשר המדענים המבצעים את הניסוי מחממים נגד, הטמפרטורה עשויה להיחשב משתנה בלתי תלוי, בעוד שגודל ההתנגדות הוא משתנה התלוי בטמפרטורה.
אוסף הערכים אותם משתנה יכול לקבל נקרא התחום של אותו משתנה. כך למשל, משתנה אשר מתקבל מתוך תחום של שני ערכים – למשל "כן" או "לא" – ייקרא משתנה בינרי.
בניגוד לניסוי שבו מוגדרים משתנה תלוי ומשתנה בלתי תלוי, בתצפית מוגדרים "משתנה מסביר" ו-"משתנה מוסבר" והקביעה מי מהם יוגדר כמשתנה מסביר ומי מהם יוגדר כמשתנה מוסבר תלויה בשיקול דעתו של האדם המפרש את תוצאות התצפית.
כימות

כימות היא פעולה בעיבוד מידע ההופכת מידע המתואר במילים למידע המוצג במשתנה כמותי. לדוגמה: הענקת ערכים מספריים לתשובות שונות עבור השאלה "מה מצבך המשפחתי? (רווק, נשוי, גרוש, או אלמן)." כימות מאפשר לעבד מידע בכלים מתמטיים וסטטיסטיים ולאפשר, למשל, רגרסיה ליניארית.
כאשר ניגשים לעבד מידע המופק מתוך ניסוי, סקר וכיוצא באלה, ניתן לאפיין ולכמת מספר תכונות של העצמים הנסקרים; ארגון המידע לרוב ייעשה בקטלוג העצמים בשורות של טבלה וציון ערך המשתנה המתאים לכל תכונה בעמודה נפרדת בשורה של אותו עצם.
ראו גם

החלפת משתנה
משתנה מקרי – בסטטיסטיקה
משתנה (תכנות)
מערכות חישה

| --- | --- |
 שיוך:  מערכת העצבים 
 תיאור ב:  Armenian Soviet Encyclopedia, vol. 1 (358-359) 
 מזהים
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A15.0.00.000 
 TA2 (2019):  6729 
 FMA:  75259 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0682647 
 
עינו של פיל. העין היא האיבר הראשון במערכת החישה ראייה
האוזן היא האיבר הראשון במערכת החישה שמיעה
מערכת חישה (או מערכת סנסורית) היא חלק במערכת העצבים האחראי על העברת מידע תחושתי. מערכת חישה מכילה קולטני חישה המתמירים אנרגיה מסוימת, מסלולים עצביים וחלקים במוח המעורבים בתפיסה החושית. המערכות התחושתיות המוכרות ביותר הן השמיעה, הראייה, הריח והטעם. מערכת תחושות הגוף כוללת את תחושות המגע, הכאב, הטמפרטורה ותחושת המצב המעבירה למוח מידע על מיקום הגוף ותנועת האיברים. וכיום יש הטוענים כי הגרד הוא חוש בפני עצמו. בין החושים המרכזיים נמצא האיבר הווסטיבולרי (אנ') שבאוזן הפנימית, המדווח למערכת העצבים על תאוצה קווית וסיבובית של הראש.
במערכות חישה, מידע מהעולם הפיזיקלי עובר שינוי באמצעות מערכת העצבים ומגיע לתחום ההכרה ולמוח.
קליטת גירויים מהסביבה

למערכות החישה יש קולטני חישה המתרגמים סוגים שונים של מידע ואנרגיות מהסביבה לשפה של מערכת העצבים שהיא שינויים חשמליים בתאי בעצב. תהליך זה נקרא התמרה חושית.
קולטני החישה של מערכות החישה קולטים באופן מתמיד את אנרגיות הגירוי התואמות שלהם.
מניעת גירויים חושיים יכולה לגרום להזיות.
קליטת גירויים מהסביבה > שדה קלט (שדה רצפטיבי)

שדה קלט הוא טווח הגירויים מהעולם החיצוני שאליו מגיבים תאי עצב במערכת חישה מסוימת. לדוגמה, האזור בשדה הראיה המוטל על תא עצב ברשתית הוא שדה הקלט של אותו עצב. סיכום של כל שדות הקלט של קולטני האור ברשתית יהווה את שדה הראיה של העין. באופן דומה, שדה הקלט של תא המבטא קולטנים מכניים למגע יהיה השטח על פני העור ממנו יכול אותו תא עצב לקלוט גירוי מגע. בדוגמה אחרת, שדה קלט בעצב השמיעה יהיה טווח תדרים של גלי הקול.
ניתן להרחיב את מושג שדה הקלט הלאה במעלה מערכת העצבים, ולהגדיר שדה קלט לכל תא ותא במערכת חישה מסוימת. המאפיינים של שדה הקלט יכולים להשתנות במסלול, בשל העובדה שמספר תאי עצב חישתיים שיוצרים סינפסות עם תא יחיד במעלה המערכת וקיים עיבוד נתונים בכל "תחנת ממסר" במוח. למשל, שדה הקלט של תאי עצב בקליפת המוח הראייתית מאופיין גם באזור מסוים בשדה הראיה, אבל גם ברגישות לתנועה בכיוון מסוים באותו אזור.
מידע המופק אודות גירויים מהסביבה

מערכות חישה מספקות מידע על ארבעה היבטים של הגירוי: סוג (אופנות) הגירוי, עוצמת הגירוי, מיקומו ומשך הזמן שלו.
כדי לזהות את סוג הגירוי, משתמשת מערכת החישה בסוג הקולטן שממנו הגיע המידע. לדוגמה, אם מידע מגיע מקולטנים מכניים המגיבים בצורה הטובה ביותר לגירוי מגע האופייני לחפצים חדים, ניתן לדעת שהגירוי הוא גירוי מכני המגיע מחפץ חד.
כדי לזהות את עצמת הגירוי, משתמשת מערכת החישה בתבניות שליחת הדחפים העצביים המגיעות מהקולטן. בצורה זו ניתן לזהות את משרעת הקול במקרה של מערכת השמיעה.
כדי לזהות את מיקום הגירוי, משתמשת מערכת החישה במיקומו של הקולטן. לדוגמה, אם הקולטן שממנו הגיע המידע נמצא באצבע מסוימת, ניתן לדעת שהגירוי נמצא בסמוך לאותה אצבע.
כדי לקבל מידע על משך זמן הגירוי, משתמשת מערכת החישה גם כן בתבניות שליחת הדחפים העצביים המגיעים מהקולטנים.
אנטומיה ומסלולים תחושתיים בגוף

אינפורמציה תחושתית מהפריפריה בגוף (ידיים, רגליים וכדומה) נכנסת דרך השורש האחורי של חוט השדרה אל הקרן האחורית בחוט השדרה, ועולה לכיוון המוח. תחנת היעד של האינפורמציה הזו היא הקורטקס הסומטו-סנסורי הראשוני - אזור זה נמצא בבליטה הבתר-מרכזית (Post-central gyrus) של קליפת המוח, הממוקמת באונה הקודקודית (פריאטלית).
קיימים שני מסלולי חישה עיקריים: מסלול ספינו-תלמי, המעביר אינפורמציה על כאב וטמפרטורה, ומסלול פרופרוצפטיבי הנותן את ה"תחושה העמוקה" - אינפורמציה לגבי תחושת מנח הגוף ומצב הגוף.
המסלול הספינותלמי: מסלול עולה מהפריפריה למוח, כבכל מסלול סנסורי. במסלול זה קיימים שלושה נוירונים עם שתי סינפסות. הנוירון הראשון יוצא מקולטן (רצפטור) בעור בפריפריה, ונכנס דרך השורש האחורי אל הקרן האחורית של חוט השדרה - חומר אפור. באזור זה מבצע הנוירון הראשון את הסינפסה הראשונה שלו עם נוירון סנסורי שני. מיד לאחר מכן, מתבצעת דקוסציה, כלומר הנוירון השני עובר לצד הגוף הנגדי, וממשיך לעלות למעלה בעמודה הלטרלית (צידית) של החומר הלבן בחוט השדרה, ולאחר מכן אל גזע המוח ואל התלמוס. בתלמוס מתבצעת הסינפסה השנייה בין הנוירון השני לבין נוירון שלישי. התלמוס הוא למעשה תחנת המעבר של כלל האינפורמציות הסנסוריות (למעט הריח, שהוא האינפורמציה הסנסורית היחידה שלא עוברת דרך התלמוס). הנוירון השלישי עולה מהתלמוס, ומגיע לקורטקס הסנסורי הראשוני, הממוקם, כאמור, באונה הפריאטלית. בגלל ההצטלבות, או הדקוסציה, המתרחשת בגובה חוט השדרה באזור בו מתבצעת הסינפסה בין הנוירון הראשון לשני, אזורים סנסוריים בהמיספרה הימנית של המוח מפקחים על תחושה של פלג הגוף השמאלי, ולהפך.
המסלול הפרופריוצפטיבי: אינפורמציה אודות מיקום האיברים ביחס לסביבה וביחס לפלג הגוף המרכזי מתקבלת באופן רציף גם כאשר אין מסתכלים עליהם, כשהעיניים עצומות. זוהי האינפורמציה הפרופריוצפטיבית - אינפורמציה לגבי תחושת מנח ומצב. בדיקה של פרופריוספציה, במהלך בדיקה נוירולוגית, יכולה להיעשות על ידי בקשה מהמטופל לעצום את עיניו ולנסות לזהות האם הזזנו לו את האצבע ברגל כלפי מעלה או כלפי מטה. מבחן רומברג היא דרך נוספת לבחון האם קיימת פגיעה פרופריוצפטיבית - מבקשים מהחולה לעמוד עם רגליים צמודות ולעצום עיניים - חולה אשר עומד באופן יציב כשעיניו פתוחות, אולם מתקשה לעשות כן כשעיניו סגורות, סובל ככל הנראה מפגיעה בפרופריוספציה. מבנה מסלול זה כולל נוירון ראשון אשר עולה מהפריפריה לקרן האחורית של חוט השדרה, כאשר מכאן סיבי העצב עוברים לעמודה האחורית (פוסטריורית) בחומר הלבן. מהעמודה האחורית הזו הסיבים מגיעים עד למוח המוארך (מדולה) ושם נעשית הסינפסה הראשונה בין הנוירון הסנסורי הראשון לשני, וכן מתבצעת דקוסציה לצד הנגדי של הגוף - כלומר, במסלול החישה הפרופריוצפטיבי הדקוסציה היא ברמת גזע המוח ולא ברמת חוט השדרה. דקוסציה זו נעשית במדולה בין הגרעינים גרסיליס וקונאטוס. לאחר מכן מתבצעת סינפסה שנייה בתלמוס, והנוירון השלישי ממשיך מהתלמוס לקורטקס הסנסורי הראשוני, בדומה למסלול הספינותלמי.
פתולוגיות שונות הקשורות לפגיעה במסלולי חישה

קיימות פגיעות סנסוריות שונות המתבטאות בתחושת נימול, חוסר יכולת להרגיש כאב או טמפרטורה, עקצוץ, אובדן תחושה עמוקה ביחס למנח הגוף ועוד.
פגיעה באיברי חישה שונים כמו התלמוס או הקורטקס הסנסורי יביאו לתמונות קליניות ספציפיות:
פגיעה בתלמוס תביא בדרך כלל לחוסר סנסורי קשה בצד הקונטרה-לטרלי של הגוף. למשל, פגיעה בתלמוס ימני תביא לחוסר תחושה או היפו-אסתזיה בצד השמאלי של הגוף. פגיעה בתלמוס לרוב נובעת בגלל דימום תוך מוחי אצל חולים עם יתר לחץ דם לא מאוזן. פגיעה בתלמוס, מלבד הפגיעה התחושתית, עלולה להיות מלווה גם בפגיעה ברמת ההכרה, בלבול הנראה כפסיכוזה, ולעיתים גם הפרעה מוטורית עקב הקרבה של התלמוס לקפסולה אינטרנה האחראית על תפקודים מוטוריים.
פגיעה בקורטקס של האונה הפריאטלית היא פגיעה מורכבת הכוללת מספר בעיות תפקודיות הקשורות לתפקוד סנסורי. תפקוד אחד באזור זה הוא סטראוגנוזיס- היכולת לזהות חפץ כלשהו המושם בתוך היד כשעיני המטופל עצומות. למשל- מפתח או מטבע. אם קיימת פגיעה פריאטלית סנסורית ייתכן מצב של א-סטראוגנוזיס, כלומר החולה לא מצליח לזהות את החפץ בעיניים עצומות. בדיקה נוספת כוללת ציור מספר על כף היד של החולה כשעינין עצומות. חולה אשר לא יכול לזהות את המספר שצויר על כף ידו מדגים א-גרפאסתזיה. פגיעה זו גם היא מקושרת לפגיעה פריאטלית סנסורית. בנוסף לשתי בדיקות אלו, קיימת בדיקה שלישית הנקראת two point discrimination: בבדיקה זו מבקשים מן החולה לעצום עיניים ו"דוקרים" אותו קלות פעם אחת ופעם שתי דקירות. באופן תקין, עד מרחק של חצי ס"מ החולה אמור להבחין בין דקירה אחת בודדת לעומת שתי דקירות. אם במרחק של מעל חצי ס"מ החולה מזהה שתי דקירות כדקירה אחת- זהו ביטוי לפגיעה פריאטלית.[דרושה הבהרה]
פגיעה בעצב בודד נקראת מונו-נוירופתיה- לרוב מדובר בתהליך של משהו הלוחץ על העצב. העצבים השכיחים לפגיעה כזו הם העצב המדיאני (תסמונת התעלה הקרפלית), פגיעה בעצב האולנרי ופגיעה בעצב הפרונאלי ברגל (למשל, כאשר יושבים במשך זמן רב רגל על רגל). כמו כן, מצב רפואי הקרוי מרלגיה פרסתטיקה גורם לירידה תחושתית בעצב הקרוי Lateral femoral cutaneus nerve.
פגיעה פולי-נוירופתית היא פגיעה המערבת מספר רב של עצבים. מצבים כגון סוכרת, איידס, עמילואידוזיס או תסמונות פרה-נאופלסטיות (הקשורות לגידולים), כמו גם התמכרות לאלכוהול, מחלות אוטואימוניות וכן הלאה, הם כולם מצבים בהם יש פגיעה במספר רב של עצבים.
פגיעה בגזע המוח- פגיעה סנסורית ספציפית אשר תמונתה הקלינית היא חוסר סנסורי איפסי-לטרלי בפנים, וחוסר סנסורי קונטרה-לטרלי בגפיים. מוסברת בכך שבגזע המוח נמצאים הגרעינים של עצבים קרניאליים, ובנוסף לכך המסלולים העולים של מערכת החישה- פגיעה סנסורית בגזע המוח השמאלי תביא לירידת תחושה בצד שמאל של הפנים יחד עם ירידת תחושה בצד ימין של הגוף. תופעה זו קרויה Alternating syndrome, והתסמונת הקלאסית הגורמת לכך היא תסמונת וולנברג- זהו שבץ באזור המדולה הלטרלית, כאשר כלי הדם הנסתם הוא ה־posterior inferior cerebral artery, או -PICA, היוצא מהעורק הוורטברלי.
פגיעה רדיקולופתית - פגיעה בשורש העצב היוצא מחוט השדרה- מצב כגון פריצת דיסק למשל, או גידול, טראומה או זיהום היוצרים לחץ על השורש עצמו ולפגיעה סנסורית המתאפיינת לפי הדרמטום הספציפי עליו אחראי אותו העצב.
פגיעה ספינאלית - בתוך חוט השדרה עצמו, פגיעה של פלס תחושתי (כמו פלס): מתחת לרמת הפגיעה יהיה חוסר סנסורי מלא או כמעט מלא. הפלס התחושתי יהיה מגובה הפגיעה עצמה או מקסימום סגמנט אחד או שניים מתחת לאזור הפגיעה.
אופנות

אוֹפְנוּת הגירוי היא סוג התופעה הפיזיקלית שנקלטת באיבר החישה. לדוגמה: טמפרטורה, טעם, קול ולחץ. סוג קולטן החישה המופעל על ידי גירוי כלשהו חשוב בקידוד אופנות הגירוי.
ג'ף הוקינס מזכיר את הדמיון בין שש השכבות של קליפת המוח לבין שש השכבות של עצב הראייה במערכת הראייה. לקליפת הראייה יש אזורים שנהוג לסמנם V1, V2, V3, V4, V5, MT, IT, וכדומה. מטרתו של אזור V1, לדוגמה, היא לסמן רק מחלקה אחת של תאים במוח. מלבד תאים אלה, יכולים להיות תאים נוספים המעורבים בראייה.
הוקינס מתאר סכמה עבור האופנויות המקבילות הנמצאות במערכת החישה. אצל בני אדם, יהיו תאים שיכולים להיות מתוייגים כשייכים ל-V1, V2, A1, A2 וכולי:
אופנות > V1 (ראייה)

אזור ראייה 1, או V1, מיועד לראייה, המסרים עובדים דרך מערכת הראייה, עד לקליפת הראייה.
אופנות > A1 (שמיעה)

אזור השמיעה 1, או A1, מיועד לשמיעה, המסרים עובדים דרך מערכת השמיעה, עד לקליפת השמיעה.
אופנות > S1 (מישוש)

אזור המישוש 1, או S1, מיועד למגע ולתפיסת פרופורציה, המסרים עוברים דרך מערכת המגע, עד לחלקים שונים במוח שביניהם הקורטקס הסומטי-סנסורי והמוח הקטן.
אופנות > G1 (טעם)

אזור הטעם 1, או G1, מיועד לתפיסת טעם.
אופנות > O1 (ריח)

אזור הריח 1, או O1, מיועד לתפיסת ריח. בניגוד לראייה ושמיעה, העצבים בחוש זה מובילים מידע עצבי מימין אל ההמיספרה הימנית ומידע עצבי משמאל אל ההמיספרה השמאלית.
מערכת החישה האנושית

מערכת החישה האנושית כוללת את תת-המערכות הבאות:
מערכת הראייה
מערכת השמיעה
מערכת המגע
טעם
חוש הריח
בגוף האדם קיימים קולטני החישה הבאים:
קולטנים כימיים
קולטנים מכניים
קולטני אזעקה
קולטני אור
קולטני חום
ראו גם

הפרעה לעיבוד התחושתי
הערות שוליים

↑  Mahesh Gadhvi; Marlyn J. Moore; Muhammad Waseem, Physiology, Sensory System, , StatPearls [Internet]. NIH, ‏Last Update: May 6, 2023
↑  Schultz, W. (2006). Behavioral theories and the neurophysiology of reward.Annu. Rev. Psychol., 57, 87-115.
↑  Coren, S., Ward, L. M., & Enns, J. T. (1999). Sensation and Perception. 5th. New York: Harcourt Brace College Publishers.
↑  Can sensory deprivation cause hallucinations? | Lenstore.co.uk, www.lenstore.co.uk
↑  Lin Edwards, Medical Xpress, Sensory deprivation can produce hallucinations in only 15 minutes, medicalxpress.com (באנגלית)
↑  hallucination - Sensory deprivation | Britannica, www.britannica.com (באנגלית)
↑  Jose-Manuel Alonso, Yao Chen, Receptive field, Scholarpedia 4, 2009, עמ' 5393 doi: 10.4249/scholarpedia.5393
| תפקוד מערכת העצבים והמוח |
| --- | --- | --- |
| תקשורת במערכת העצבים | תא עצב • דחף עצבי • סינפסה • מוליך עצבי • העברה סינפטית • רשת עצבית • הפלסטיות של מערכת העצבים • אפנון עצבי |  |
| מערכות תפקודיות | מערכות חישה • המערכת המוטורית • המערכת הלימבית • מערכת החיזוק • המערכת הנוירואנדוקרינית |  |
| תפקודים קוגניטיביים | תפיסה • זיכרון • קשב • תפקודים ניהוליים |  |
| בדיקות למדידת תפקודים עצביים | EEG - אלקטרואנצפלוגרם • NCT - בדיקת מוליכות עצבית • fMRI - דימות תהודה מגנטית תפקודי • MEG - מגנטואנצפלוגרפיה • PET - טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TA98: A15.0.00.000 
גרעינים בתלמוס (מודגש באדום) מקבלים מידע סנסורי מכל מערכות החישה, למעט ממערכת הריח
נהור

ערך זה עוסק במושג באנטומיה. אם התכוונתם לחברת אוטובוסים, ראו .
איור של חתך רוחבי של המעי. במרכז בלבן נמצא נהור המעי וסביבו שכבות הדופן.
באנטומיה וביולוגיה, נְהוֹר הוא החלל הפנימי של מבנה צינורי, כגון כלי דם או מעי. במובנו המורחב, נהור הוא החלל הפנימי של אברונים ושל מבנים תוך-תאיים כמו הרשתית התוך-פלזמית.
ישנן גישות טיפוליות זעיר-פולשניות הפועלות בתוך הנהור או מן הנהור החוצה. דוגמה לכך היא אנגיופלסטיה, שבה באמצעות צנתור נכנסים אל כלי הדם מנקודה מרוחקת, מרחיבים אותו על ידי ניפוח בלון ומניחים תומכן בתוך הנהור.
משחק רווח

בתורת המשחקים, משחק רווח (Revenue game) הוא משחק שיתופי בו השחקנים יכולים להרוויח על ידי התאגדות לקבוצות. משחק זה ניתן לניתוח בתור משחק בצורה קואליציונית עם תשלומי צד. במשחק מסוג זה עולות שתי שאלות עיקריות: אילו קואליציות תיוצרנה, וכיצד תחלקנה הקואליציות שתיווצרנה את רווחיהן בין החברים בהן.
דוגמה

נתבונן במשחק עם קבוצת השחקנים {A, B, C}. הרווח של שחקן A לבדו הוא 18, הרווח של שחקן B הוא 17 והרווח של שחקן C הוא 15. במידה ויתאגדו, הרווח המשותף של השחקנים A,B יהיה 38, הרווח המשותף של A,C יהיה 36 ואילו הרווח המשותף של B,C יהיה 35. במידה ויתאגדו שלושת השחקנים הרווח המשותף שלהם יהיה 56.
השחקנים מבינים כי כדאי להם לשתף פעולה אולם לא ברור כיצד עליהם לחלק את הרווחים המשותפים שכן תרומתו של כל שחקן שונה, והרווח של כל אחד מהם בנפרד שונה.
ניתן להציג את המשחק בתור משחק בצורה קואליציונית באופן הבא:
| הקואליציה |  \emptyset  | {A} | {B} | {C} | {A,B} | {A,C} | {B,C} | {A,B,C} |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| התשלום | 0 | 18 | 17 | 15 | 38 | 36 | 35 | 56 |
ראו גם

משחק שיתופי
לקריאה נוספת

שמואל זמיר, מיכאל משלר, אילון סולן, תורת המשחקים, ירושלים: מאגנס, 2008, מסת"ב 9654932946
נגיף RNA חד-גדילי חיובי

| נגיף RNA חד-גדילי חיובי |
| --- | --- |

מיון מדעי
קבוצה:: קבוצה IV
נגיף RNA חד-גדילי חיובי (באנגלית: Positive-sense single-stranded RNA virus ובקיצור (+)ssRNA virus) הוא נגיף RNA בעל גנום RNA חד גדילי, אשר מתאפיין בכך שהחומר הגנטי שלו הופך בתא המודבק לחלבון באופן ישיר, כלומר החומר הגנטי שלו דומה ל-RNA שליח.
בניגוד לנגיפים הללו, נגיפי RNA חד-גדילי שליליים, מתאפיינים בכך שגדיל ה-RNA שלהם ראשית עובר שלב ביניים בו מסונתז הגדיל המשלים שלו, ורק ממנו ניתן לסנתז את החלבונים אשר משמשים את הנגיף.
גדילים של חומצות גרעין מתאפיינים בכיווניות, וכל גדיל שאינו מעגלי מכיל קצה אחד שנקרא קצה 5' וקצה 3', וזאת בהתאם למספר הפחמן הפנוי בטבעת הסוכרית של חומצת הגרעין. תאים קוראים גדילי חומצות גרעין מקצה 3' לקצה 5' ויוצרים גדילים מקצה 5' לקצה 3'. נגיפי RNA חד גדיליים מסווגים כשליליים או חיוביים על פי כיווניות מסגרת הקריאה של ה-RNA: 
מסגרת קריאה אשר מתחילה מ-5' ל-3' [דרושה הבהרה] נחשב כחיובי, 
מסגרת קריאה של גדיל RNA. RNA אשר החלבונים שאמורים להתבטא נמצאים על הגדיל המשלים שלו נקרא RNA שמסגרת קריאתו מצד-3' לצד -5'. RNA כזה נקרא RNA שלילי.
הגנום של נגיף RNA חד-גדילי חיובי מכיל גנום שמסגרת הקריאה שלו היא מ-5' ל 3'. כתוצאה מכך הגנום יכול להיכנס ישירות לריבוזום ולהתרגם ישירות לחלבונים בתאי האורגניזם המאכסן. תכונה זו גורמת לגנום מסוג זה להיות אקוויבלנטי ל RNA שליח המיתרגם גם הוא ישירות. נגיפים אלו לא צריכים את החלבון RNA פולימראז כחלק ממרכיבי הנגיף, עם זאת ה-RNA פולימראז יבוטא בין החלבונים הראשונים בתא המאחסן כיוון שהוא נצרך לשם תהליך השכפול של גנום הנגיף.
לפי סיווג בולטימור, שיטת סיווג נגיפים המחלקת נגיפים לקבוצות לפי סוג הגנום שלהם (dsRNA ssRNA וכו') ולפי שיטת השכפול שלהם, נגיפי RNA חד-גדילי חיובי משתייכים לקבוצה IV.
נגיפי RNA חד-גדילי חיובי מהווים חלק ניכר מהנגיפים המוכרים ומחוללי מחלות כמו: נגיף דנגי מחולל קדחת דנגי, נגיף מערב הנילוס מחולל קדחת מערב הנילוס, נגיפי קורונה (SARS-CoV, ‏MERS-CoV, SARS-CoV-2) וכן נגיפים רבים הגורמים להצטננות.
ראו גם

נגיפי RNA דו-גדילי
משה זרטל

| --- | --- |

הוועידה העולמית הראשונה של מפ"ם, 1948; זרטל שלישי משמאל
 לידה:  27 בפברואר 1909 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  12 במרץ 1993 (בגיל 84) עין שמר, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
משה (מְיֶיטֶק) זֶרטָל (זילברטל) (27 בפברואר 1909 – 12 במרץ 1993) היה ממנהיגי "השומר הצעיר" בוורשה ובארץ ישראל, מבקר ספרות, עיתונאי ועורך. איש קיבוץ עין שמר מעלייתו לארץ ועד מותו.
ביוגרפיה

זרטל נולד בשם מייטק (משה) זילברטל בשנת 1909 בעיר ורשה שבפולין. קיבל חינוך עברי וכללי, ולמד באוניברסיטת ורשה. משנת 1919 היה פעיל תנועת הנוער הציונית הסוציאליסטית "השומר הצעיר" בעירו. כתב בעיתוני התנועה ובעיתונות העברית והפולנית.
בשנת 1932 עלה לארץ ישראל והיה לחבר קיבוץ עין שמר.
בעת מלחמת העולם השנייה התנדב לשורות הבריגדה היהודית. את יומנו ורשימותיו במלחמה פרסם בספר "דרכים ופגישות" (1947).
מילא תפקידים מרכזיים בקיבוץ הארצי והיה מפעילי מפ"ם.
בראשית שנות ה-50 כיהן כמזכיר קיבוץ עין שמר.
במקביל המשיך לפרסם ביקורת ספרות. עוד מימיו הראשונים של העיתון "על המשמר" היה ממשתתפיו הקבועים.
זרטל נפטר בקיבוצו בשנת 1993.
בנו אדם זרטל היה ארכאולוג, פרופסור לארכאולוגיה של ארץ ישראל והמזרח הקדום באוניברסיטת חיפה (בנו של אדם, אמרי זרטל, הוא מעצב גרפי ומעצב עטיפות ספרים בעל שם).
בתו עדית זרטל (נולדה ב-1945) היא היסטוריונית החוקרת את השואה, הציונות ומדינת ישראל, מרצה בכירה להיסטוריה בבית הספר לממשל שבמרכז הבינתחומי הרצליה וכן עיתונאית לשעבר.
פרסומיו > ספרים

מ’ זילברטל, במחיצתו של יאנוש קורצ’אק: (פרקי זכרונות), מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר (ספרית פועלים: 'דורון'), 1944. (מהדורה ב מורחבת: מרחביה: ספרית פועלים, 1962.)
משה זילברטל, דרכים ופגישות, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר (ספרית פועלים: 'לכל'), 1947. (דפי יומן ורשימות חייל בחטיבה היהודית הלוחמת)
משה זילברטל, "תנועתנו בימים אלה", מרחביה: השומר הצעיר, 1950. (חוברת)
משה זרטל, אמנים יהודים: חיים יהודיים, מרחביה: ספרית פועלים ('השכלה וחנוך') בשיתוף קרן וינפר-מורגנשטרן, תש"ל 1970.
משה זרטל, קן נעורים: פרקי השומר-הצעיר בוארשה, 1913–1943, תל אביב: ספרית פועלים; מורשת - בית עדות על שם מרדכי אנילביץ, תש"ם 1980.
פרסומיו > בעריכתו ובהשתתפותו

משה זילברטל (עורך), החינוך השומרי: קובץ חינוכי של השומר הצעיר 1938-1913, ורשה: הוצאת ההנהגה העליונה להסתדרות השומר הצעיר העולמית, תרצ"ט 1939.
משה זילברטל (עורך), ברית המועצות; תרגום: ל. אדיב [אחרים], מהדורה ב, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1941. (קובץ ובו ארבעה מדורים: "כבלים"; "מהפכה"; "ששית עולם סוציאליסטית"; "בהגנה")
עזריאל אוכמני, משה זרטל (עורכים), אנשים ושורשים: סיפורו של קיבוץ ... תרפ"ז-תשכ"ז – 40 שנה להתיישבות, עין שמר: [חמו"ל, תשכ"ז].
איגנץ (יצחק) פלגי, אנחנו: קובץ רישומים, קיבוץ השומר הצעיר עין שמר 1927–1977; הקדמה: משה זרטל, תל אביב: ספרית פועלים וקיבוץ עין שמר, תשל"ז.
נתן רפופורט, אנדרטות ופסלים; ערך: צבי זהר; מבואות: מרסל ז'ימון (אנ'), משה זרטל, מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר (ספרית פועלים: 'המדור לאמנות'), 1958.
פרסומיו > ממאמריו

'יאנוש קורצ’אק, במלאת 100 שנים להולדתו', בתפוצות הגולה יט, 85–86 (1978) 159-163.
'לשון הבמה של אברהם שלונסקי', מאזנים מד (תשל"ז), 131–138.
'בטרם', בתוך: יוסף שמיר (עורך), השומר הצעיר בפולין 1913–1950: קובץ מסות ותעודות, גבעת חביבה: מתח; ספרית פועלים, תשנ"א 1991, עמ' 52–66.
לקריאה נוספת

'זרטל (זילברטל), משה', בתוך: יעקב שביט, יעקב גולדשטיין וחיים באר (עורכים), לקסיקון האישים של ארץ-ישראל: 1799-1948, תל אביב: עם עובד, 1983, עמ' 207.
הערות שוליים

↑  Joel Beinin, The Dispersion of Egyptian Jewry: Culture, Politics, and the Formation of a Modern Diaspora, Berkeley: University of California Press ('Contraversions'), 1998, p. 134.
↑  לי רמון, גלריה "מרכז הקצה", אמרי מעצב ספרים, 29 במאי 2010.
↑  ביקורות: ד. סלומון, עוד ספר על אמנות, מעריב, 23 באוקטובר 1970; אליהו אגרס, יהדות בתמונות, דבר, 13 בנובמבר 1970.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306721905171  PLWABN: 9810642840505606  GND: 1158889674  LCCN: n87892617  VIAF: 72921352   WorldCat (עם VIAF): 72921352 
קברו של משה זרטל בבית הקברות בקיבוץ עין שמר
מספר עגול

בתורת המספרים, מספר עגול הוא מספר שלם, שמספר הגורמים הראשוניים שלו גדול בהרבה מן הצפוי למספרים באותו גודל. בשפת היומיום מקובל לייחס את התכונה של מספר עגול בעיקר למספרים המתחלקים בחזקה של 10, כלומר למספרים שהצגתם מסתיימת באפס אחד או יותר.
מספר הגורמים הראשוניים

מקובל לסמן ב- \omega (n) את מספר הגורמים הראשוניים השונים של מספר טבעי  n, וב- \Omega (n) את המספר הכולל של גורמים ראשוניים. כלומר, אם  p_{1},\dots ,p_{r} ראשוניים שונים ו- n=p_{1}^{a_{1}}\cdots p_{r}^{a_{r}}, אז  \omega (n)=r ו- \Omega (n)=a_{1}+\cdots +a_{r}.
הערך הממוצע (במובן של פונקציות אריתמטיות) של שתי הפונקציות הוא  \log \log(n)
 (הלוגריתם הוא הלוגריתם הטבעי). יתרה מזו, לכל  \delta >0, הצפיפות של קבוצת המספרים המקיימים  |\omega (n)-\log \log(n)|>(\log \log(n))^{1/2+\delta } היא 0; כך גם עבור  \Omega (n). לכן, מספר  n שיש לו הרבה יותר מ- \log \log(n) גורמים ראשוניים, עשוי להחשב "עגול".