stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינטר מילאנו
קבוצת הנוער

אקדמיית הנוער של אינטר כוללת 11 קבוצות מגיל 8 ועד גיל 20, שמשחקות בליגות הלאומיות לילדים ונוער באיטליה. מתחם האימונים של האקדמיה נקרא "מרכז הספורט ע"ש ג'אצ'ינטו פאקטי", מתחם ענק שכולל מגרשי אימונים, פנימייה, בית ספר, חדרי רפואה, חדרי הלבשה ועוד. במתחם מלווים את הילדים והנערים אנשי מקצוע כמו מאמנים, מורים, פסיכולוגים ורופאים.
קבוצת הפרימוורה (עד גיל 20) של אינטר זכתה במשך השנים ב-7 אליפויות איטליה, 5 גביעי איטליה ו-5 פעמים בטורניר הבינלאומי היוקרתי טורניר ויארג'יו. בעונת 2011/2012 זכתה הפרימוורה של אינטר בטורניר הראשון של ליגת האלופות עד גיל 19 תחת המאמן אנדרה סטראמצ'יוני, שבעקבות ההישג קיבל את תפקיד מאמן הקבוצה הבוגרת לאחר פיטוריו של ראניירי בחודש מרץ. את סטארמצ'יוני החליף דניאלה ברנצאני שבסיום העונה הוביל את הקבוצה לזכייה באליפות איטליה בפעם השביעית.
במשך השנים טופחו במחלקת הנוער של אינטר שחקנים רבים, שחלקם הם מגדולי השחקנים בהיסטוריה של הקבוצה, כמו ג'וזפה מאצה, סנדרו מאצולה, ג'אצ'ינטו פאקטי, רוברטו בונינסנייה, גבריאלה אוריאלי, ג'וזפה ברגומי, וולטר זנגה ומאריו באלוטלי.
מתחם אימונים

מרכז הספורט ע"ש אנג'לו מוראטי, הידוע יותר בכינויו "לה פינטינה", הוא מתחם האימונים של אינטר.
המתחם נפתח בשנת 1962 בהוראת הנשיא אנג'לו מוראטי, ששמע לעצתו של מאמן הקבוצה הלניו הררה שהקבוצה צריכה מתחם אימונים שיספק את כל צרכיה.
במתחם קיימים שלושה מגרשי אימון שאחד מהם מכורה ומשמש את הקבוצה בימי מזג אוויר סוער. במקום ישנם בריכת שחייה גדולה, ג'קוזי, שני חדרי כושר גדולים, שני חדרי פיזיותרפיה ועיסוי ושלושה חדרי הלבשה. בחלקו המרכזי של המתחם נמצא מלון ובו חדרים אישיים לשחקנים וחדרי פנאי מצוידים היטב. במקום נמצא גם משרד של הנהלת הקבוצה, שבו מתקיימות פגישות, אולם למסיבות עיתונאים ואולפן עם ציוד טכני השייך ל"אינטר צ'אנל", ערוץ המועדון.
כאשר נפתח האימון בפני הקהל הרחב, מתמלא לא פעם המתחם בכמה אלפים מאוהדי הקבוצה. מתחם האימונים נמצא בעיירה אפיאנו ג'נטילה, הסמוכה לעיר קומו, ומרוחקת כ-35 ק"מ צפונית-מערבית ממילאנו.
מאמני הקבוצה שזכו בתארים

| שם | לאום/מדינה | שנים בקבוצה | תארים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| וירג'יליו פוסאטי | ממלכת איטליה איטליה | 1909–1915 | אליפות איטליה ב-1910 | נהרג במלחמת העולם הראשונה |
| נינו ראסגוטי | ממלכת איטליה איטליה | 1919–1922 | אליפות איטליה ב-1920 |  |
| ארפד וייס | הונגריה הונגריה | 1929–1931 | אליפות איטליה ב-1930 | יהודי הונגרי נספה באושוויץ בשנת 1944 |
| ארמנדו קסטלאצי | ממלכת איטליה איטליה | 1936–1938 | אליפות איטליה ב-1938 |  |
| טוני קארגנלי | אוסטריה אוסטריה | 1938–1940 | קופה איטליה ב-1939  אליפות איטליה ב-1940 |  |
| אלפרדו פוני | איטליה איטליה | 1952–1955 | אליפות איטליה ב–1953 ו-1954 |  |
| הלניו הררה | ארגנטינה ארגנטינה | 1960–1968 | אליפות איטליה ב-1963, 1965 ו־1966  גביע אירופה לאלופות ב-1964 ו-1965  הגביע הבין-יבשתי ב-1964 ו-1965 | המאמן המצליח בתולדות הקבוצה |
| ג'ובאני אינברניצי | איטליה איטליה | 1970–1973 | אליפות איטליה ב-1971 | קפטן הקבוצה בעבר |
| איוג'ניו ברסליני | איטליה איטליה | 1977–1982 | קופה איטליה ב-1978 ו-1982  אליפות איטליה ב-1980 |  |
| ג'ובאני טרפטוני | איטליה איטליה | 1986–1991 | אליפות איטליה ב-1989  הסופר קאפ האיטלקי ב-1989  גביע אופ"א ב-1991 |  |
| ג'מפיירו מאריני | איטליה איטליה | 1994 | גביע אופ"א ב-1994 | הגיע כמחליף באמצע העונה ועזב בסיומה |
| לואיג'י סימוני | איטליה איטליה | 1997–1999 | גביע אופ"א ב-1998 |  |
| רוברטו מאנצ'יני | איטליה איטליה | 2004–2008 | אליפות איטליה ב-2006, 2007 ו-2008  קופה איטליה ב-2005 ו-2006  הסופר קאפ האיטלקי ב-2005 ו-2006 |  |
| ז'וזה מוריניו | פורטוגל פורטוגל | 2008–2010 | אליפות איטליה ב-2009 ו-2010  קופה איטליה ב-2010  גביע אירופה לאלופות ב-2010  הסופר קאפ האיטלקי ב-2008 | זכה עם הקבוצה בטרבל |
| רפאל בניטס | ספרד ספרד | 2010 | הסופר קאפ האיטלקי ב-2010   אליפות העולם לקבוצות ב-2010 | פוטר בדצמבר 2010 |
| לאונרדו | ברזיל ברזיל | 2011 | קופה איטליה ב-2011 | הגיע כמחליף באמצע העונה ועזב בסיומה |
| אנטוניו קונטה | איטליה איטליה | 2019–2021 | אליפות איטליה: 2020/2021 |  |
| סימונה אינזאגי | איטליה איטליה | 2021– | הסופר קאפ האיטלקי: 2021, 2022 ו-2023   הגביע האיטלקי: 2021/2022 2022/2023 אליפות איטליה: 2023/2024 |  |
נשיאי המועדון

| שם | שנים כנשיא |
| --- | --- |
ממלכת איטליה ג'ובאני פארמידיוטי: 1908–1909
ממלכת איטליהאטורה סטראוס: 1909–1910
ממלכת איטליה קרלו דה מדיצ'י: 1910–1912
ממלכת איטליה אמיליו הירזל: 1912–1914
ממלכת איטליה לואיג'י אנסבצ'ר: 1914
ממלכת איטליה ג'וזפה ויסקונטי די מודורנה: 1914–1919
ממלכת איטליה ג'ורג'יו הולס: 1919–1920
ממלכת איטליה פרנצ'סקו מאורו: 1920–1923
ממלכת איטליה אנריקו אוליבטי: 1923–1926
ממלכת איטליה סנאטורה בורלאטי: 1926–1929
ממלכת איטליה ארנסטו טורוסיו: 1929–1930
ממלכת איטליה אורסטה סימונוטי: 1930–1932
ממלכת איטליה פרדיננדו פוזאני: 1932–1942
ממלכת איטליה קרלו מאסרוני: 1942–1955
איטליה אנג'לו מוראטי: 1955–1968
איטליה איבנואה פראיצולי: 1968–1984
איטליה ארנסטו פלגריני: 1984–1995
איטליה מאסימו מוראטי: 1995–2004
איטליה ג'אצ'ינטו פאקטי: 2004–2006
איטליה מאסימו מוראטי: 2006–2013
אינדונזיה אריק טוהיר: 
איטליה בפה מוראטה: 2024–היום
שחקנים מפורסמים

ארגנטינה חבייר זאנטי
אורוגוואי אלבארו רקובה
ספרד לואיס סוארס
הולנד דניס ברגקאמפ
ברזיל אדריאנו
ארגנטינה דייגו סימאונה
ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה
אירלנד ליאם בריידי
סרביה דיאן סטאנקוביץ'
איטליה אלסנדרו אלטובלי
איטליה ג'וזפה ברגומי
צ'ילה איבן זמורנו
איטליה ג'אנלוקה פליוקה
אנגליה פול אינס
ארגנטינה חוליו קרוז
איטליה טרצ'יציו בורניץ'
איטליה פאביו קנבארו
ארגנטינה דניאל פסארלה
שוודיה זלאטן איברהימוביץ'
איטליה ג'וזפה בארזי
גרמניה המערבית אנדראס ברמה
צרפת לורן בלאן
איטליה סנדרו מאצולה
איטליה גבריאלה אוריאלי
ברזיל ז'וליו סזאר
קולומביה איוואן קורדובה
איטליה רוברטו בונינסנייה
איטליה כריסטיאן ויירי
איטליה פרנצ'סקו טולדו
ארגנטינה וולטר סמואל
קמרון סמואל אטו
הולנד וסלי סניידר
ארגנטינה חואן סבסטיאן ורון
צרפת פטריק ויירה
ברזיל מאייקון
צרפת יורי דז'ורקף
הולנד קלרנס סידורף
איטליה ג'אצ'ינטו פאקטי
גרמניה המערבית יורגן קלינסמן
ארגנטינה הרנן קרספו
גרמניה המערבית קרל היינץ רומניגה
גרמניה המערבית לותר מתאוס
ברזיל רונאלדו
איטליה מרקו מטראצי
פורטוגל לואיש פיגו
ארגנטינה אסטבן קמביאסו
איטליה וולטר זנגה
ארגנטינה דייגו מיליטו
ארגנטינה איטליה אנטוניו אנג'לילו
ארגנטינה רמון דיאס
איטליה רוברטו באג'ו
לרשימה המלאה ראו כדורגלני אינטר מילאנו.
שחקנים מפורסמים > שחקני הקבוצה בנבחרות השונות

במשך השנים שיחקו באינטר מאות שחקני נבחרות מכל רחבי העולם. אינטר היא הקבוצה השנייה שסיפקה את מספר השחקנים הגדול ביותר לנבחרת איטליה עם 105 שחקנים (יובנטוס ראשונה, מילאן שלישית). 18 מהם שימשו כקפטנים של הנבחרת ובכל אחת מארבע הזכיות של הנבחרת במונדיאל היוו שחקני אינטר חלק נכבד. אינטר נמצאת במקום השני מבין הקבוצות בעולם במספר שחקניה שזכו במונדיאל עם 20 זכיות, כשלפניה יובנטוס עם 24 זכיות. בנוסף, שבעה משחקניה זכו באליפות אירופה וחמישה בקופה אמריקה.
שחקנים מפורסמים > שחקני הקבוצה בנבחרות השונות > שחקנים שזכו במונדיאל

| שם | טורניר |
| --- | --- |
ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה: מונדיאל 1934
ממלכת איטליה אטיליו דה מריה: מונדיאל 1934
ממלכת איטליה ארמנדו קסטלאצי: מונדיאל 1934
ממלכת איטליה לואיג'י אלמנדי: מונדיאל 1934
ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה: מונדיאל 1938
ממלכת איטליה פייטרו פראריס: מונדיאל 1938
ממלכת איטליה הוגו לוקטאלי: מונדיאל 1938
ממלכת איטליה ג'ובאני פרארי: מונדיאל 1938
ממלכת איטליה רנאטו אולמי: מונדיאל 1938
איטליה ג'וזפה ברגומי: מונדיאל 1982
איטליה גבריאלה אוריאלי: מונדיאל 1982
איטליה אלסנדרו אלטובלי: מונדיאל 1982
איטליה ג'מפיירו מאריני: מונדיאל 1982
איטליה איבנו בורדון: מונדיאל 1982
גרמניה המערבית לותר מתאוס: מונדיאל 1990
גרמניה המערבית יורגן קלינסמן: מונדיאל 1990
גרמניה המערבית אנדראס ברמה: מונדיאל 1990
צרפת יורי דז'ורקף: מונדיאל 1998
ברזיל רונאלדו: מונדיאל 2002
איטליה מרקו מטראצי: מונדיאל 2006
ארגנטינה לאוטרו מרטינס: מונדיאל 2022
שחקנים מפורסמים > שחקני הקבוצה בנבחרות השונות > שחקנים שזכו באליפות אירופה

| שם | טורניר |
| --- | --- |
ספרד לואיס סוארס: יורו 1964
איטליה ג'אצ'ינטו פאקטי: יורו 1968
איטליה סנדרו מאצולה: יורו 1968
איטליה טרצ'יזיו בורניץ': יורו 1968
איטליה אנג'לו דומנגיני: יורו 1968
צרפת לורן בלאן: יורו 2000
יוון יורגוס קראגוניס: יורו 2004
שחקנים מפורסמים > שחקני הקבוצה בנבחרות השונות > שחקנים שזכו בקופה אמריקה

| שם | טורניר |
| --- | --- |
אורוגוואי רובן סוסה: קופה אמריקה 1995
ברזיל רונאלדו: קופה אמריקה 1999
קולומביה איוואן קורדובה: קופה אמריקה 2001
ברזיל אדריאנו: קופה אמריקה 2004
ברזיל מאייקון: קופה אמריקה 2007

צ'ילה גארי מדל: קופה אמריקה 2015
צ'ילה גארי מדל: קופה אמריקה 2016
שחקנים מפורסמים > הקפטנים של הקבוצה

| שם | שנים כקפטן |
| --- | --- |
שווייץ הרנסט מאנקטי: 1909
ממלכת איטליה וירג'יליו פוסאטי: 1909–1915
ממלכת איטליה ארמנו אביי: 1915–1922
ממלכת איטליה לאופולדו קונטי: 1922–1931
ממלכת איטליה ג'וזפה מאצה: 1931–1940
ממלכת איטליה אטיליו דה מריה: 1940–1943
איטליה אלדו קמפטאלי: 1943–1950
איטליה אטיליו ג'ובניני: 1950–1954
איטליה ג'ינו ארמנו: 1954–1956
איטליה ג'ובאני ג'אקומצי: 1956–1957
איטליה ג'ובאני אינברניצי: 1957–1958
ארגנטינה אנטוניו אנג'לילו: 1958–1961
איטליה ברונו בולצ'י: 1961–1962
איטליה ארמנדו פיקי: 1962–1967
איטליה מריו קורסו: 1967–1970
איטליה סנדרו מאצולה: 1970–1977
איטליה ג'אצ'ינטו פאקטי: 1977–1978
איטליה גראצינו ביני: 1978–1985
איטליה אלסנדרו אלטובלי: 1985–1988
איטליה ג'וזפה בארזי: 1988–1992
איטליה ג'וזפה ברגומי: 1992–1999
ארגנטינה חבייר זאנטי: 1999–2014
איטליה אנדראה ראנוקיה: 2014–2015
ארגנטינה מאורו איקרדי: 2015–2019
סלובניה סמיר הנדנוביץ': 2019–2023
ארגנטינה לאוטרו מרטינס: 2023–
תארים > תארים לאומיים

אליפות איטליה 20:
1909/1910, 1919/1920, 1929/1930, 1937/1938, 1939/1940, 1952/1953, 1953/1954, 1962/1963, 1964/1965, 1965/1966, 1970/1971, 1979/1980, 1988/1989, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2020/2021, 2023/2024
קופה איטליה 9:
1938/1939, 1977/1978, 1981/1982, 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2010/2011, 2021/2022, 2022/2023
הסופר קאפ האיטלקי 8:
1989, 2005, 2006, 2008, 2010, 2021, 2023, 2024
תארים > תארים בין-לאומיים > תארים אירופיים

גביע אירופה לאלופות/ליגת האלופות
מחזיקת הגביע: 3 זכיות
1963/1964 1-3 נגד ריאל מדריד
1964/1965 0-1 נגד בנפיקה ליסבון
2009/2010 0-2 נגד באיירן מינכן
סגנית (3) : 1966/1967, 1971/1972, 2022/2023
גביע אופ"א 3:
1990/1991, 1993/1994, 1997/1998
תארים > תארים בין-לאומיים > תארים עולמיים

גביע בין-יבשתי 2:
1964, 1965
אליפות העולם לקבוצות 1:
2010
שיאי מועדון > שיאים קבוצתיים

עונות בסרייה א': 86 (שיא איטלקי)
ניצחון הבית הגבוה ביותר בליגה: 9:0 נגד קאסלה בעונת 1933/1934
ניצחון החוץ הגבוה ביותר בליגה: 7:0 נגד ססואולו בעונת 2013/2014
מספר הניצחונות הגבוה ביותר לעונה בליגה: 30 בעונת 2006/2007 (שיא איטלקי משותף)
רצף ניצחונות הליגה הארוך ביותר: 17 בעונת 2006/2007 (שיא אירופי)
שיא ההבקעות לעונה בליגה: 107 בעונת 1950/1951
שיא הנקודות לעונה בליגה: 97 בעונת 2006/2007
ניצחון הגביע הגבוה ביותר: 7:0 נגד מנטובה בעונת 1958/1959
ניצחון הגבוה ביותר בגביע אירופה לאלופות: 6:0 נגד דינמו בוקרשט בעונת 1964/1965
משחקי גמר אירופאים > גמר גביע אירופה לאלופות

1964 – וינה: אינטר 1:3 ריאל מדריד
1965 – מילאנו: אינטר 0:1 בנפיקה
1967 – ליסבון: אינטר 2:1 סלטיק
1972 – רוטרדם: אינטר 2:0 אייאקס
2010 – מדריד: אינטר 0:2 באיירן מינכן
2023 - איסטנבול: מנצ'סטר סיטי 0:1 אינטר
משחקי גמר אירופאים > גמר גביע אופ"א

1991 – משחק ראשון מילאנו: אינטר 0:2 רומא
גומלין רומא: אינטר 1:0 רומא (2:1 לאינטר בסיכום)
1994 – משחק ראשון זלצבורג: אינטר 0:1 קזינו זלצבורג
גומלין מילאנו: אינטר 0:1 קזינו זלצבורג (2:0 לאינטר בסיכום)
1997 – משחק ראשון גלזנקירשן: אינטר 1:0 שאלקה 04
גומלין מילאנו: אינטר 0:1 שאלקה 04 (שאלקה ניצחה בפנדלים)
1998 – פריז: אינטר 0:3 לאציו
2020 – קלן: סביליה 2:3 אינטר
The Albatross

| --- | --- |

 שיר בביצוע טיילור סוויפט
 מתוך האלבום The Tortured Poets Department: The Anthology
 יצא לאור:  19 באפריל 2024
 תאריך הקלטה:  2022–2023
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:03
 חברת תקליטים:  ריפבליק רקורדס
 כתיבה:  טיילור סוויפט, ארון דסנר
 הפקה:  טיילור סוויפט, ארון דסנר
"The Albatross" (בעברית: "הָאַלְבַּטְרוֹסִיִּים") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה ב-19 באפריל 2024 לאור חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה ה-19 מתוך מהדורתו המורחבת, The Anthology Edition, של אלבומה ה-11 של סוויפט, The Tortured Poets Department.
רקע

ב-21 באוקטובר 2022 פרסמה סוויפט את אלבומה העשירי, Midnights, שזכה להצלחה אדירה והפך למוקד התעניינות גדול בקרב כלי התקשורת בעולם. ביום הראשון לצאתו הושמע כ-186 מיליון פעמים בספוטיפיי – שיא כל הזמנים. בשנת 2023 הוציאה את Speak Now (Taylor's Version) ואת 1989 (Taylor's Version) כחלק מפרויקט הקלטת כל ששת אלבומיה הראשונים מחדש עקב מחלוקת המאסטרס שלה עם חברת התקליטים ביג משין רקורדס. ב-4 בפברואר נערך טקס פרסי גראמי ה-66 בו הועמד Midnights לכמה פרסים שונים. כמה ימים לפני הטקס שינתה סוויפט את תמונת הפרופיל שלה ברשתות החברתיות לתצלום בשחור-לבן. מעריצים רבים סברו כי היא עתידה להכריז על מועד הוצאתו של Reputation (Taylor's Version), ההקלטה החוזרת של אלבום האולפן השישי שלה, Reputation‏ (2017), שאופיין באותם צבעים. בד בבד הייתה באתר האינטרנט של סוויפט מעין תקלה, שדיווחה על קוד HTTP‏ 321. בנוסף, נרשם על הצג קוד שגיאה אחר בשם "hneriergrd", שפוענח מאוחר יותר על ידי הסוויפטיז בתהליך אנגרמה כ-"Red herring", מונח המתאר אדם שמנסה להסיח את דעת הקהל מפתרון הבעיה האמיתית. קוד המקור של האתר היה בג'יבריש.
בטקס פרסי גראמי ה-66 זכתה סוויפט בשני פרסים עבור "אלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר" ו"אלבום השנה". בנאום הזכייה הראשון שלה הכריזה על תאריך צאתו של The Tortured Poets Department, וסיפרה כי היא עבדה על יצירתו עוד מ-2022. עטיפתו הרשמית הועלתה לחשבונות השונים שלה ברשתות החברתיות יחד עם צילום של פתק לבן בכתב יד, אשר שילב תרגומים לאנגלית מקוד המקור של אתר האינטרנט ה"תקול" שלה:
וכך אני בודקת את כל ההוכחות / סמל האצולה המוכתם שלי / המוזות שלי נרכשו כמו חבורות / הקמעות והקסמים שלי / צלילי הטיקטוק של פצצות האהבה / הוורידים שלי התמלאו בדיו שחור כזפת / הכל הוגן באהבה ובשירה...

בכבוד רב, יושבת ראש מחלקת המשוררים המעונים.
ב-19 באפריל הכריזה סוויפט בהפתעה על פרסומו של The Tortured Poets Department: The Anthology, אלבום המשך ל-The Tortured Poets Department.‏ "The Albatross" הוכלל בגרסה זו כרצועה ה-19.
אבן אייל

אבן אייל (במונגולית: буган чулуу, תעתיק "בוגאן צ'ולו") הוא סוג של מגליתים המצויים בצפון מונגוליה ובדרום סיביר. שמם בא מהתחריטים עליהם שלעיתים קרובות מתארים איילים צפוניים, לפעמים כ"מעופפים".
בסך הכל אותרו כ-1,600 אבני אייל ממונגוליה ועד אוקראינה, כשהרוב, כ-1,300 אבנים, במונגוליה. האבנים מתוארכות לסוף האלף השני לפנה"ס ותחילת האלף הראשון לפנה"ס. המשמעות שלהן עדיין לא ידועה.
אבני איילים צמודים לעיתים קרובות לחירגיסור (צר') (khirgisüür) – אתר מורכב של תל אבנים עגול במרכז מתחם מרובע או עגול המסומן על ידי אבנים, עם ערמות אבנים קטנות רבות מחוץ לשורות מתחמי האבן המזרחיים והדרומיים, ולפעמים עם הרבה עיגולי אבן קטנים מחוץ למתחם.
ארבעה אזורים במונגוליה הכוללים מקבצים של אבני אייל נוספו כאתר מורשת עולמית לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-17 בספטמבר 2023 בשם "מונומנטי אבני האייל ואתרים קשורים מתקופת הברונזה" (Deer Stone Monuments and Related Bronze Age Sites) במהלך המושב ה-45 של ועדת המורשת העולמית בריאד בערב הסעודית.
בנייה

אבני איילים בנויות בדרך כלל מגרניט או צפחות ירוקות, תלוי מה השכיח ביותר באזור שמסביב. גובהם משתנה; רובם בגובה של יותר ממטר, אך חלקם מגיעים לגובה של 4.5 מטרים. החלק העליון של האבנים יכול להיות שטוח, עגול או מנותץ, מה שמרמז שאולי החלק העליון המקורי נהרס בכוונה. האבנים מכוונות בדרך כלל עם הפנים המעוטרות למזרח.
הגילופים והעיצובים הושלמו בדרך כלל לפני שהאבן הוקמה, אם כי חלק מהאבנים מראים סימני חצבה במקומה. העיצובים נוצרו באמצעות ניקור או גילוף של משטח האבן. חתכים עם חריצים עמוקים ומשטחים בזווית ישרה מעידים על שימוש בכלי מתכת. נעשה שימוש בכלי אבן כדי להחליק את החיתוכים הגסים של כמה עיצובים. כמעט כל האבנים היו מגולפות בעבודת יד, אבל כמה אבנים יוצאות דופן מראות סימנים של חיתוך עם סוג פרימיטיבי של מקדחה מכנית.
סוגי האבנים

במהלך 30 שנות מחקר סיווג ויטאלי וולקוב (Виталий Васильевич Волков) שלושה סוגים נפרדים של אבני אייל:
סוגי האבנים > מונגוליות-טראנסבאיקליות

אבני אייל המסווגות כמונגוליות-טראנסבאיקליות (Mongol-Transbaikal) הן מפורטות למדי ואלגנטיות יותר בשיטות הציור שלהן. הן בדרך כלל מציגות לוחם חגור עם אייל אציל מעופף מסוגנן על פלג גופו העליון. סוג אבן אייל זה בולט בעיקר בדרום סיביר ובצפון מונגוליה. ריכוז זה מצביע על כך שהאבנים הללו היו מקור למסורת אבני האייל, והסוגים האחרים פישטו והרחיבו על בסיסם.
סוגי האבנים > אירואסייתיות

על אף הכינוי "אבני אייל" אין באבנים המסווגות כאירואסייתיות (Eurasian) איילים. יש בהן אזור מרכזי של האבן, המופרד על ידי שני קווים אופקיים או "חגורות". יש גם "חישוקי עגילים", עיגולים גדולים, חתכים אלכסוניים בקבוצות של שניים ושלושה הידועים כ"פנים", ו"שרשרות", אוסף של בורות אבן הדומים לשמם.
סוגי האבנים > סייאן-אלטאי

באבנים המסווגות כסייאן-אלטאי מצוירים כמה עיטורים מהאבנים האירואסייתיות, כולל חיות צפות חופשיות, ישרות רגליים, פגיונות וכלים אחרים. המראה של מוטיבים של איילים פוחת בצורה ניכרת, ואלו שמופיעים לרוב אינם מדגישים את היחס בין איילים לתעופה. ניתן לחלק את אבני סייאן-אלטאי לשני סוגים:
אבני גורנו-אלטאי עם מוטיבים פשוטים של לוחמים, המציגים כלים באזור החגורה של האבן. מוטיבים של איילים מופיעים אך מעטים.
אבני סייאן-טובה דומות לאבני גורנו-אלטאי, אך מכילות פחות ציורים של בעלי חיים. אין מוטיבים של איילים. הסגנון האמנותי הרבה יותר פשוט, לרוב מורכב רק מחגורות, שרשראות, עגילים ופנים.
מונגולי-טראנסבאיקלי
אירואסייתי
סייאן-אלטאי
דימויים חזותיים

ישנן תמונות נפוצות רבות המופיעות באבני אייל, כמו גם מספר רב של דרכים שבהן הן מוצגות.
דימויים חזותיים > אייל הצפון

דמויות איילי הצפון בולטות כמעט בכל אבני האייל. לאבנים מוקדמות יש ציורים פשוטים מאוד של איילי הצפון, ובמרוצת הזמן, מתרבים הפרטים ברישומים. 500 שנים אחרי האבנים הראשוניות מופעים האיורים המורכבים של איילי הצפון המעופפים. איילי הצפון מתוארים כעפים באוויר, במקום רק לרוץ ביבשה. האנתרופולוג פירס ויטבסקי (אנ') כתב, "אייל הצפון מתואר כשצווארו פרוש ורגליו מושטות קדימה ומאחור, כאילו הוא לא רק דוהר אלא מזנק באוויר". הקרניים, המופיעות לפעמים בזוגות, הפכו מצועצעות במיוחד, תוך שימוש בעיצובי ספירלה עצומים שיכולים להקיף את כל האייל. קרניים אלה מחזיקות לפעמים דיסק שמש או תמונה אחרת הקשורה לשמש. יצירות אמנות אחרות מאותה תקופה מדגישות עוד יותר את הקשר בין אייל הצפון לשמש, שהוא אסוציאציה נפוצה מאוד בשמאניזם הסיבירי. קעקועים על לוחמים קבורים מכילים איילים, הכוללים קרניים מעוטרות בראשי ציפורים קטנים. דימוי זה של אייל-שמש-ציפור אולי מסמל את השינוי הרוחני של השמאן מהאדמה לשמיים: המעבר מחיים ארציים לחיים שמימיים. מכיוון שתמונות איילים אלו מופיעות גם בקעקועים של לוחמים, ייתכן שהאמינו שאיילי הצפון מציעים הגנה מפני כוחות מסוכנים. תאוריה נוספת היא שרוח האייל שימשה כמדריך לסייע לנפש הלוחם בדרכה לגן עדן.
דימויים חזותיים > בעלי חיים אחרים

במיוחד באבני סייאן-אלטאי, שפע של בעלי חיים אחרים נמצאים בציורי אבני האייל. אפשר לראות תיאורים של טיגריסים, חזירים, פרות, יצורים דמויי סוס, צפרדעים וציפורים. בניגוד לאיילי הצפון, לעומת זאת, בעלי חיים אלה מתוארים בסגנון טבעי יותר. היעדר פירוט מקושט זה מעיד על חוסר חשיבות על-טבעית של בעלי חיים כאלה, כשהם בבירור חשובים פחות מאייל הצפון. החיות מזווגות לעיתים קרובות אחת עם השנייה בעימות, למשל. טיגריס מתעמת עם סוס בפעילות ארצית הרבה יותר.
דימויים חזותיים > כלים וכלי נשק

ניתן לראות כלי נשק וכלים בכל האבנים, אם כי כלי נשק מופיעים במיוחד באבני סייאן-אלטאי. קשתות ופגיונות צצים לעיתים קרובות, כמו גם כלים טיפוסיים מתקופת הברונזה, כגון כלי הצתה או מושכות למרכבה. מראה הכלים הללו עוזר לתארך את האבנים לתקופת הברונזה.
דימויים חזותיים > תבניות

תבניות שברון (אות V הפוכה) צצים מדי פעם, בדרך כלל באזורים העליונים של האבן. ניתן להשוות דפוסים אלה למגנים צבאיים, דבר המצביע על הקשר של האבנים לסכסוך מזוין. הוצע גם שדפוסי שברון יכולים להיות סמל שמאני המייצג את השלד.
דימויים חזותיים > פנים אנושיות

פרצופים אנושיים הם תופעה נדירה בהרבה ובדרך כלל הם מגולפים בחלק העליון של האבן. הפנים האלה מגולפים בפה פעור, כאילו שהם שרים. הדבר מעיד גם על קשר דתי / שמאניסטי של אבן האייל, שכן ביטוי קולי הוא נושא נפוץ וחשוב בשמאניזם.
תפוצה גאוגרפית

ארכאולוגים מצאו למעלה מ-1,500 אבני איילים באירואסיה. למעלה מ-1,300 מהם תועדו בשטחה של מונגוליה המודרנית. אבנים דומות נמצאות באזור רחב יותר, עד מערבה עד קובאן ברוסיה; הבוג הדרומי באוקראינה; דוברוג'ה בבולגריה; והאלבה, שזורם דרך צ'כיה וגרמניה.
מקור ומטרה

אבני אייל הוקמו כנראה במקור על ידי נוודים מתקופת הברונזה בסביבות 1000 לפני הספירה, אם כי יש לקחת בחשבון מחקר נוסף על אסטלות קורגן הקימריות. הם נקשרו לקבורות של אסייתים צפון-מזרחיים קדומים (אנ'). תרבויות מאוחרות יותר עשו לעיתים קרובות שימוש חוזר באבנים בתלי קבורה משלהן (הידועים בשם חירגיסור (צר')), ולמטרות אחרות. גם ונדלים מודרניים השחיתו ואף בזזו את האבנים.
בשנת 1892 פרסם וסילי רדלוב (אנ') אוסף רישומים של אבני אייל במונגוליה. הרישומים של רדלוב הראו את התמונות המסוגננות ביותר של איילים על האבנים, כמו גם את הסביבה שבה הן הוצבו. רדלוב הראה שבמקרים מסוימים האבנים היו משובצות בדפוסים המצביעים על קירות של קבר, ובמקרים אחרים, היו משובצים דפוסים מעגליים משוכללים באבני האייל, מה שמצביע על שימוש בטקסים בעלי משמעות לא ידועה.
בשנת 1954 פרסם אלכסיי אוקלדניקוב (אנ') מחקר על אבן אייל שנמצאה בשנת 1856 על ידי דמיטרי דווידוב (רו') ליד אולן-אודה המודרנית הידועה כיום כאבן איבולגה (Иволгинский оленный камень), המוצגת במוזיאון המדינתי ההיסטורי של אירקוטסק. אוקלדינקוב זיהה את תמונות האיילים כאיילי הצפון, תיארך את גילוף האבן למאות ה-6–7 לפני הספירה, והסיק מצורת הצבתה ומתמונות אחרות שהיא קשורה לטקסי קבורה, ומהווה אנדרטה למנהיג לוחם בעל בולטות חברתית גבוהה.
מחקר נרחב משנת 1981 של ויטאלי וולקוב (Виталий Васильевич Волков) זיהה שני תנאים תרבותיים מאחורי אבני האייל. נראה כי אבני האייל המזרחיות קשורות לבתי קברות של תרבות קברי לוחות האבן (אנ'). המסורת התרבותית האחרת קשורה למבנים המעגליים המצביעים על שימוש כמרכז הטקסים.
ישנן מספר תיאוריות מוצעות למטרת אבני האיילים. ישנן נקודות מבט שונות לגבי מקורותיה של אמנות אבן האייל. לפי נטליה צ'לנובה (רו') דימוי האייל האמנותי מקורו בשבט הסאק וענפיו. וולקוב משער שחלק מהשיטות ליצירת אמנות אבני אייל קשורות קשר הדוק לסקיתים (וולקוב 1967), ואילו הארכאולוג המונגולי ד. צווינגורז' רואה באמנות אבני האייל שמקורה במונגוליה בתקופת הברונזה והתפשטה לאחר מכן לטובה ולאזור באיקל. דמיטרי סבינוב (רו') חקר גם הוא את אמנות אבני האייל והגיע למסקנות אחרות. האבנים אינן מופיעות לבדן, הן בדרך כלל מוצבות בדרך כלל עם כמה מונומנטי אבן אחרים, לפעמים מגולפות, לפעמים לא. האדמה סביב מקבצים אלה מכילה לעיתים קרובות עקבות של שרידי בעלי חיים, למשל, סוסים. שרידים כאלה הונחו מתחת לאבנים משניות אלו. שרידי אדם, לעומת זאת, לא נמצאו באף אחד מהאתרים, מה שמטיל ספק בתאוריה שהאבנים יכולות לתפקד כמצבות. הסימונים על האבנים ונוכחותם של שרידי קורבנות יכולים להצביע על מטרה דתית, אולי מיקום מצוין להתרחשות של טקסים שמאניסטיים. חלק מהאבנים כוללות עיגול בחלק העליון ופגיון וחגורה מסוגננים בחלק התחתון, מה שהוביל כמה חוקרים, כמו ויליאם פיציו (אנ'), להעלות השערה שהאבנים יכולות לייצג גוף אנושי רוחני, במיוחד זה של דמות בולטת כמו לוחם או מנהיג. תאוריה זו מתחזקת על ידי העובדה שהאבנים כולן שונות מאוד בבנייה ובדימויים, מה שיכול להיות משום שכל אבן מספרת סיפור ייחודי לאדם שהיא מייצגת.
בשנת 2006, פרויקט אבן האייל (Deer Stone Project) של מכון הסמית'סוניאן והאקדמיה המונגולית למדעים (אנ') החל לתעד את האבנים בצורה דיגיטלית בעזרת סריקה תלת־ממדית בלייזר.
אתר המורשת העולמית

ארבעה אזורים במונגוליה הכוללים מקבצים של אבני אייל נוספו כאתר מורשת עולמית לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו ב-2023 כדלהלן:
| סידורי | שם | שם באותיות לטיניות | קואורדינטות | שטח  בדונם | שטח אזור החיץ  בדונם | תיאור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | עמק חואיד תמיר | Khoid Tamir valley | 47°45′37″N 101°20′34″E﻿ / ﻿47.760361°N 101.342861°E﻿ / 47.760361; 101.342861 | 92,566.4 | 244,200.8 | באתר ובאזור החיץ יש 93 אבני אייל, 375 חירגסור (מתחם קבורה), 278 קברים, 177 מבני אבן וכ-3,000 פטרוגליפים. אבני האייל משתרעים לאורך רצועה בת 50 קילומטרים וברובן מהסגנון המונגולי הקלאסי, וחלקן נצבעו באוכרה. |
| 2 | ג'רגלאנטין אם | Jargalantyn Am | 48°10′21″N 101°05′36″E﻿ / ﻿48.172472°N 101.093472°E﻿ / 48.172472; 101.093472 | 1,000 | 49,649.8 | באתר ובאזור החיץ יש 34 אבני אייל, 73 חירגסור (מתחם קבורה), 22 קברים ו-14 מבני אבן. זהו מתחם גדול המורכב מ-26 מונומנטים של אבני אייל ומונומנטים נלווים. ניתן לתאר את האתר כמתחם המנחות הגדול ביותר של תקופת הברונזה במונגוליה. |
| 3 | אורטיין בולאג | Urtyn Bulag | 48°04′46″N 101°03′31″E﻿ / ﻿48.079583°N 101.058556°E﻿ / 48.079583; 101.058556 | 3,641.4 | 52,291.2 | באתר ובאזור החיץ יש 74 אבני אייל, 12 חירגסור (מתחם קבורה), 26 קברים ו-8 מבני אבן. זהו אזור של מונונמטים עם כמה חירגסור גדולים, אבני אייל וקברים. נקודת הציון הבולטת ביותר של האתר היא החירגסורים הגדולים עם אלפי מבני הקרבה. החירגסור הגדול ביותר הוא בגודל 388x410 מטרים, והתל המרכזי בקוטר 26 מטרים ובגובה 4.9 מטרים. |
| 4 | אואושיגיין אובור | Uushigiin Övör | 49°39′19″N 99°55′42″E﻿ / ﻿49.655361°N 99.928333°E﻿ / 49.655361; 99.928333 | 472.5 | 27,328.7 | באתר ובאזור החיץ יש 34 אבני אייל מהסגנון המונגולי ומהסגנון האירואסייתי, 154 חירגסור (מתחם קבורה), 250 קברים ו-67 מבני אבן. תיארוך פחמן-14 של עצמות סוסים קבורות באתר העלו שהאתר פעל מ-1312 ועד 810 לפנה"ס והוא נחשב למייצג הטוב ביותר של מסורת הקבורה והפולחן של הנוודים הקדומים. |