stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראש המטה הכללי (בלארוס)

ראש המטה הכללי (בבלארוסית: Начальнік Генеральнага штаба) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של בלארוס. הוא כפוף לשר ההגנה והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת בלארוס. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
התפקיד נוסד עם התפרקות ברית המועצות והקמתה של בלארוס. ראש המטה הכללי עומד בראש המטה הכללי, שהוא סגל הניהול של הצבא, ומשמש במקביל כסגנו של שר ההגנה. ראש המטה הכללי ממונה ישירות בידי נשיא בלארוס המשמש כמפקד העליון של הכוחות המזוינים.
רשימת ראשי המטה הכללי

| דיוקן | שם | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  | ניקולאי צ'ורקין | 1992 | 1994 |
|  | ליאוניד מלצב | 1994 | 1995 |
|  | אלכסנדר צ'ומקוב | 1995 | 1996 |
|  | מיכאיל קוזלוב | 1996 | 2001 |
|  | סרגיי גורוליוב | 2001 | 2009 |
|  | פיוטר טיחונובסקי | 2009 | 11 בינואר 2014 |
|  | אולג בלוקונב | 11 בינואר 2014 | 20 בינואר 2020 |
|  | אלכסנדר וולפוביץ' | 20 בינואר 2020 | 11 במרץ 2021 |
|  | ויקטור גולביץ' | 11 במרץ 2021 | מכהן |
ריצ'רקר

העמוד הראשון של כתב היד של ה-"Ricercar a 6" BWV 1079 מאת יוהאן סבסטיאן באך.
ריצ'רקר (ricercar, ricercare, recercar) הוא סוג של יצירה אינסטרומנטלית מסוף הרנסאנס ומתחילת הבארוק. משמעות המונח "ריצ'רקר" באיטלקית היא "לחקור". הריצ'רקר חוקר לרוב פרמוטציות שונות של נושא, והנושא יכול להתבסס לפעמים על יצירה אחרת. כך למשל Ricercar sopra Benedictus יהיה ריצ'רקר שהנושא בו לקוח ממוטט בשם "בנדיקטוס". המונח יכול לציין לעיתים גם אטיוד או יצירה לימודית שחוקרת טכניקת נגינה בכלי או בשירה.
בימינו, כאשר מזכירים את השם "ריצ'רקר" מתייחסים ליצירה פוליפונית הדומה לפוגה, בעלת אופי רציני ונושא הכתוב בערכים ריתמיים ארוכים.
במאה ה־16 המילה התייחסה לסוגים שונים של יצירות, ובאופן כללי באותה תקופה המינוח היה גמיש. השמות "קנצונה", "טוקטה" ו"פנטזיה" יכלו כולם להתייחס לאותו סוג של מוזיקה, וההחלטה כיצד לקרוא ליצירה הייתה בידי המלחין. למרות זאת, ריצ'רקרים משתייכים לשני סוגים כלליים: האחד, הומופוני ברובו, הכולל מדי פעם מעברים, קצת בדומה לטוקטה; הסוג השני, יצירה פוליפונית הבנויה לרוב בצורת וריאציות וכוללת כניסות חיקוייות. ניתן למצוא דוגמאות לשני סוגי הריצ'רקרים ביצירותיו של ג'ירולאמו פרסקובלדי. בראייה היסטורית, הסוג השני של הריצ'רקר, זה הפוליפוני, הוא החשוב יותר והוביל להתפתחות הפוגה.
אותו סוג שני פוליפוני של ריצ'רקרים החל להתפתח באמצע המאה ה־16 והתפתח במקביל למוטט, וחלק עם המוטט את דרכי הטיפול החיקוייות בנושאים. טרנסקריפציות אינסטרומנטליות של מוטטים היו עניין נפוץ בסוף המאה ה־16, ומלחינים החלו ליצור יצירות לכלי נגינה דוגמת לאוטה או מקלדת שהיו דומות באופיין למוטטים.
במהלך תקופת הבארוק, הריצ'רקר התפתח בהדרגה לפוגה, בדיוק כפי שהקנצונה התפתחה לסונאטה. יצירות מסוימת, שלא ניתן להבדיל בינן לבין פוגות, נקראות "ריצ'רקר", לרוב בשל הערכים הריתמיים הארוכים והסגנון הרציני. דוגמאות טובות לכך הן הריצ'רקרים ב־3 וב־6 קולות מאת י"ס באך מתוך "המנחה המוזיקלית".
הערות שוליים

↑  פרמוטציה – המיקום של הנושא או הקו הראשי ביחס לשאר הקולות.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb151051057 (data)  GND: 4205436-9  SUDOC: 110850394
ראש ההגנה (פינלנד)

| --- | --- |


 איוש נוכחי:  טימו קיבינן
 תאריך כניסה לתפקיד:  1 באוגוסט 2019
 דרכי מינוי:  בידי הנשיא לאחר שנבחר בישיבת ממשלה
 תחום שיפוט:  פינלנד פינלנד
 כפוף:  לשר ההגנה
 ייסוד המשרה:  28 בינואר 1918
 איוש ראשון:  קארל גוסטף אמיל מנרהיים
 https://puolustusvoimat.fi/en/frontpage
 
ראש ההגנה (בפינית: Puolustusvoimain komentaja) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של פינלנד. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל. תפקידו של ראש ההגנה בפינלנד שונה באופן מהותי מהמקובל בשאר מדינות אירופה. בעוד שברוב המדינות מקובל שכוחו של מפקד הצבא מוגבלת באמצעות כוחו של שר ההגנה, בפינלנד תפקידו של שר ההגנה מצומצם מאוד, והוא אמון רק על ניהול התקציבים והפעילות הכלכלית של הכוחות המזוינים. בתוך הצבא, סמכויותיו של ראש ההגנה אינן מוגבלות כמעט, וניתן לשנות את החלטותיו רק באמצעות הוראה ישירה מהנשיא.
במקביל לתפקידו כמפקד כל הצבא הפיני, ראש ההגנה משמש גם כמפקד הישיר של פיקוד ההגנה, וסגנו משמש כראש מטה הפיקוד. ראש מטה ההגנה נבחר בהצבעה במועצת המדינה ולאחר מכן ממונה בפועל בידי הנשיא. ראש מטה ההגנה המכהן הוא טימו קיבינן שנכנס לתפקידו ב-1 באוגוסט 2019.
ראש המטה הכללי ממלא תפקידים טכניים וניהוליים, והוא משמש כסגנו של ראש ההגנה.
רשימת ראשי ההגנה

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | קארל גוסטף אמיל מנרהיים |  צבא פינלנד | 28 בינואר 1918 | 30 במאי 1918 |
|  | קרל פרדריק וילקמה |  צבא פינלנד | 30 במאי 1918 | 12 באוגוסט 1918 |
|  | וילהלם אלכסנדר טסלף |  צבא פינלנד | 12 באוגוסט 1918 | 27 בנובמבר 1918 |
|  | רודולף ולדן |  צבא פינלנד | 27 בנובמבר 1918 | 31 בדצמבר 1918 |
|  | קרל פרדריק וילקמה |  צבא פינלנד | 31 בדצמבר 1918 | 19 ביוני 1919 |
|  | קארלו אדווארד קיבקס |  צבא פינלנד | 19 ביוני 1919 | 11 בספטמבר 1919 |
|  | קרל פרדריק וילקמה |  צבא פינלנד | 11 בספטמבר 1919 | 7 באוגוסט 1924 |
|  | וילהו פטר ננונן |  צבא פינלנד | 7 באוגוסט 1924 | 16 באפריל 1925 |
|  | לאורי מלמברג |  צבא פינלנד | 16 באפריל 1925 | 1 באוקטובר 1925 |
|  | קרל פרדריק וילקמה |  צבא פינלנד | 1 באוקטובר 1925 | 21 במאי 1926 |
|  | ארנה סיהבו |  צבא פינלנד | 21 במאי 1926 | 15 בינואר 1933 |
|  | הוגו אוסטרמן |  צבא פינלנד | 15 בינואר 1933 | 16 באוקטובר 1939 |
|  | קארל גוסטף אמיל מנרהיים |  צבא פינלנד | 16 באוקטובר 1939 | 12 בינואר 1945 |
|  | אריק היינריקס |  צבא פינלנד | 12 בינואר 1945 | 1 ביולי 1945 |
|  | יארל לונדקוויסט |  חיל האוויר הפיני | 1 ביולי 1945 | 3 ביוני 1946 |
|  | ארנה סיהבו |  צבא פינלנד | 3 ביוני 1946 | 31 במאי 1953 |
|  | קארלו הייסקנן |  צבא פינלנד | 31 במאי 1953 | 29 באוקטובר 1959 |
|  | סקרי סימליוס |  צבא פינלנד | 29 באוקטובר 1959 | 12 בנובמבר 1965 |
|  | איריה קיינונן |  צבא פינלנד | 12 בנובמבר 1965 | 30 באפריל 1969 |
|  | קארלו ליינונן |  צבא פינלנד | 30 באפריל 1969 | 14 במרץ 1974 |
|  | לאורי סוטלה |  צבא פינלנד | 14 במרץ 1974 | 11 באוקטובר 1983 |
|  | יאקו ולטנן |  צבא פינלנד | 11 באוקטובר 1983 | 28 בפברואר 1990 |
|  | יאן קלנברג |  הצי הפיני | 28 בפברואר 1990 | 31 באוקטובר 1994 |
|  | גוסטב הגלונד |  צבא פינלנד | 31 באוקטובר 1994 | 3 ביוני 2001 |
|  | יוהני קסקאלה |  הצי הפיני | 3 ביוני 2001 | 31 ביולי 2009 |
|  | ארי פוהלוינן |  צבא פינלנד | 31 ביולי 2009 | 31 ביולי 2014 |
|  | יארמו לינדברג |  חיל האוויר הפיני | 31 ביולי 2014 | 31 ביולי 2019 |
|  | טימו קיבינן |  צבא פינלנד | 31 ביולי 2019 | מכהן |
רוברט סמיתסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בינואר 1938 פסאיק, ארצות הברית 
 פטירה:  20 ביולי 1973 (בגיל 35) אמרילו, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 זרם באמנות:  אמנות אדמה 
 יצירות ידועות:  Broken Circle / Spiral Hill, מזח לולייני 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים 
 www.robertsmithson.com
 
מזח לולייני (1970)
רוברט סמיתסון (באנגלית: Robert Smithson;‏ 2 בינואר 1938 - 20 ביולי 1973) היה פסל אמריקני.
ביוגרפיה

סמיתסון נולד בניו ג'רזי, ארצות הברית בשנת 1938. עוד כשהיה תלמיד תיכון זכה במלגה שאפשרה לו להתחיל ללמוד אמנות ב"ליגת הסטודנטים לאמנות" בניו יורק. הוא למד ציור ורישום, ועבודותיו הראשונות היו קולאז'ים שהושפעו מאמנות הפופ וממדע בדיוני. לאחר שנת לימודים אחת (1953-1954) שוטט במשך כשנתיים כטרמפיסט ברחבי ארצות הברית ומקסיקו. בשנת 1959, בהיותו בן 21, נערכה תערוכת הציורים הראשונה שלו.
בשנת 1961 טייל סמיתסון באירופה והחל מתעניין בהיסטוריה המקומית ובדת. באותה תקופה שילב ביצירותיו סגנון אקספרסיוניסטי מופשט ונושאים מיתולוגיים. הוא המשיך לצייר עד 1963, השנה בה נישא לננסי הולט, פסלת אמריקאית.
בשנת 1964 התחיל סמיתסון לעסוק בכתיבת מאמרים בנושא האמנות ולפסל בסגנון מינימליסטי. בעבודותיו מאותה תקופה עשה שימוש רב במראות כמייצגות את רעיון האמנות כמשקפת מציאות.
בשנת 1966 יצר סמיתסון סדרה בשם "א-לוגון" (מונח מהפילוסופיה היוונית המתאר את הנפש הלא-רציונלית באדם), וביטאה את תפיסת החיים של האמן כדבר אבסורדי וחסר הגיון.
בשנת 1968 יצר סמיתסון סדרות של יצירות להן קרא "לא-אתר". יצירות אלו הורכבו בדרך כלל מסוגי קרקע שונים שנחצבו באתרים מרוחקים והוצגו בגלריה. הם היוו מעין מפות תלת־ממדיות וסימנו את תחילת התעניינותו של סמיתסון באמנות אדמה. מאוחר יותר החל מתעניין בעבודות אדמה מונומנטליות במרחב הפתוח. עבודתו הידועה ביותר, "מזח לולייני" מ-1970, היא עבודת אמנות אדמה. היא מורכבת מסוללה הבנויה בתוך אגם מלח ביוטה שבארצות הברית.
רוברט סמיתסון נעשה לאחד האמנים הידועים בתחום אמנות האדמה. חשיבותו הייתה בכך שהיה גם מבקר אמנות ומאמריו בירחון ארטפורום (artforum) עזרו בביסוס המסגרת התאורטית לתחום.
בשנת 1973 עבד סמיתסון על עבודת אדמה חדשה, "רמפת אמרילו". בעת שערך מדידות עבור העבודה נפל ממסוק ונהרג בגיל 35. אשתו השלימה את עבודתו על פי תוכניות מדויקות שהשאיר אחריו.
ראו גם

פיסול בשדה המורחב
ראש הכוחות המזוינים (שווייץ)

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  תומאס זיסלי
 תאריך כניסה לתפקיד:  1 בינואר 2020
 דרכי מינוי:  בידי  המועצה הפדרלית
 תחום שיפוט:  שווייץ שווייץ
 כפוף:  לראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט
 ייסוד המשרה:  1 בינואר 2004
 איוש ראשון:  כריסטוף קקאיס
 https://www.vtg.admin.ch/de/die-schweizer-armee/chef-der-armee.html
 
ראש הכוחות המזוינים (בגרמנית: Chef der Armee בצרפתית: Chef de l'armée באיטלקית: Capo dell’esercito) הוא הדרג הפיקודי העליון בכוחות המזוינים של שווייץ. הוא כפוף לראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט והוא היועץ הצבאי הישיר של ממשלת שווייץ. מקביל לתפקיד הרמטכ"ל בצה"ל.
היסטוריה

בשנת 1870 הוקם בשווייץ המטה הכללי אשר ניהל את הצבא בעיתות שלום. בראשו עמד ראש המטה הכללי, שהיה הקצין הבכיר ביותר בצבא. בפועל, הוא נחשב רק ל"ראשון בין שווים" בין שאר חברי המטכ"ל, ותפקידו היה טכני בעיקרו. רק בסוף שנת 2003, בעקבות רפורמות מקיפות שנערכו בצבא שווייץ, נוסד התפקיד של "ראש הכוחות המזוינים" אשר משמש כמפקד בפועל של הצבא בעיתות שלום.
ראש הכוחות המזוינים הוא קצין בדרגת "קורפוס-קומנדנט" (מפקד קורפוס - מקביל ללוטננט גנרל) אשר נבחר בידי המועצה הפדרלית. בזמן מלחמה (או מצב חירום אחר), האספה הפדרלית בוחרת קצין שישמש כמפקד העליון של הצבא השווייצרי ומוענקת לו דרגת גנרל.
רשימת ראשי ההגנה

| דיוקן | שם | זרוע | תחילת כהונה | סיום כהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | כריסטוף קקאיס |  חיל האוויר השווייצרי | 1 בינואר 2004 | 31 בדצמבר 2007 |
|  | רולנד נף |  צבא שווייץ | 31 בדצמבר 2007 | 21 ביולי 2008 |
|  | אנדרה בלאטמן |  חיל האוויר השווייצרי | 21 ביולי 2008 | 31 בדצמבר 2016 |
|  | פיליפ רבור |  צבא שווייץ | 31 בדצמבר 2016 | 31 בדצמבר 2019 |
|  | תומאס זיסלי |  צבא שווייץ | 31 בדצמבר 2019 | מכהן |
ריצ'רדסון (טקסס)

| --- | --- |
דגל ריצ'רדסוןדגל ריצ'רדסון

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  טקסס טקסס
 ראש העיר:  Robert
 תאריך ייסוד:  1840 
 שטח:  74.22 קמ"ר
 גובה:  192 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  121,323 (דירוג: 234 בארצות הברית, 2019)
  ‑ צפיפות:  1,639.81 נפש לקמ"ר (2019)
 קואורדינטות:  32°57′56″N 96°42′57″W﻿ / ﻿32.965555555556°N 96.715833333333°W﻿ / 32.965555555556; -96.715833333333 
 https://www.cor.net
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ריצ'רדסון(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה ריצ'רדסון(למפת טקסס רגילה) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקוריצ'רדסון(למפת טקסס מוגדלת) אוסטין יוסטון סן אנטוניו דאלאס פורט וורת' אל פאסו קורפוס כריסטי פלאנו לארדו לאבק אמרילו בראונסוויל קילין וייקו אבילין מידלנד סן אנג'לו לו. ארק. אוקלהומה ניו מקסיקו  מקסיקו מפרץ מקסיקוריצ'רדסון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ריצ'רדסון (באנגלית: Richardson) היא עיר בטקסס שבארצות הברית המהווה למעשה פרבר של דאלאס. נכון לשנת 2019, אוכלוסיית העיר משוערת בכ-121,000 תושבים.
מבחינה פוליטית, ריצ'רדסון מנוהלת על ידי מועצה בת שישה חברים הנבחרים על ידי כלל תושבי העיר.
מבחינה כלכלית, ריצ'רדסון היא מרכז לחברות תקשורת רבות וגדולות, ובהן: ורייזון תקשורת, Fujitsu, סיסקו מערכות, AT&T, id Software, סמסונג, ZTE וטקסס אינסטרומנטס. בסיס כלכלי משמעותי נוסף הוא תעשיית הביטוח שמספקת תעסוקה לתושבים רבים. אוניברסיטת טקסס בדאלאס יושבת בעיר וגם היא תורמת לכלכלה המקומית.
היסטוריה

מתיישבים החלו להגיע לאזור ריצ'רדסון בשנות ה-40 וה-50 של המאה ה-19. לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית הוקמה בסמוך להתיישבות קו מסילת רכבת שהאיצה את פיתוח העיירה אשר הוכרזה כעיר בשנת 1873. בשנת 1910 מספר התושבים עמד על כ-600 נפש. מספר זה הכפיל את עצמו עד שנת 1950. בשנים שלאחר מכן החלה צמיחה משמעותית כתוצאה משיפור התחבורה האזורית.
רביעיית גוארנרי

| --- | --- |
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  רביעיית מיתרים 
 
רביעיית גוארנרי (Guarneri Quartet) היא רביעיית מיתרים אמריקאית, הקרויה על שם משפחת בוני הכינורות המפורסמת, גוארנרי. ראשיתה של הרביעייה בשנת 1964, בפסטיבל מרלבורו בוורמונט, ארצות הברית. החברים ניגנו מוזיקה קאמרית עם הפסנתרן רודולף סרקין, מייסד הפסטיבל, והכנר אלכסנדר שניידר שכנע אותם להתכנס יחדיו לרביעיית מיתרים.
בשנת 2001 התחלף בה הצ'לן. נכון לשנת 2005 חברי הרביעייה הם:
ארנולד שטיינהארדט (נולד ב-1937), כינור ראשון, היה עוזר הכנר הראשי בתזמורת קליבלנד של גאורג סל.
ג'ון דאלי (נולד ב-1935), כינור שני, היה חבר ברביעיית אוברלין ואמן הבית באוניברסיטת אילינוי.
מייקל טרי (נולד ב-1934, ויולה הופיע לראשונה ככנר ברסיטל בקרנגי הול ואחרי הופעות כסולן עם תזמורות רבות עבר לוויולה במרלבורו.
פיטר ויילי (נולד ב-1955), צ'לו (מאז 2001)
עד שנת 2001 כללה הרביעייה את
דייוויד סויר (נולד ב-1923), צ'לו, ניגן עם קבוצת "באך אריה" וברביעיות מיתרים שונות.
הרביעייה יצאה לסיורי קונצרטים בארצות שונות. בפריז ניגנה עם ארתור רובינשטיין ובלונדון ביצעה את מכלול רביעיות המיתרים של בטהובן ואף הגישה כיתות אמן.
הקלטות

רביעיית גוארנרי יצרה הקלטות רבות מספור במהלך שנות קיומה הרבות, ביניהן כמה מן היצירות החשובות ביותר בספרות לרביעיית מיתרים ומוזיקה קאמרית בכלל. הרביעייה הקליטה לחברות ערבסק, RCA Red Seal, פיליפס, ו-Surroundedby Entertainment. להלן רשימת הקלטות חלקית:
Herbert Glass/R
חואן אריאגה - מכלול רביעיות המיתרים
בלה בארטוק - מכלול רביעיות המיתרים
לודוויג ואן בטהובן - מכלול רביעיות המיתרים (הוקלט פעמיים: ב-RCA ובפיליפס), חמישיית מיתרים (עם פנחס צוקרמן
אלכסנדר בורודין - רביעיית מיתרים מס' 2
יוהנס ברהמס - מכלול רביעיות המיתרים, מכלול חמישיות המיתרים (עם פנחס צוקרמן), חמישיית פסנתר בפה אופוס 34 (עם ארתור רובינשטיין ב-RCA, עם פיטר סרקין בפיליפס), מכלול רביעיות הפסנתר (עם ארתור רובינשטיין)
קלוד דביסי - רביעיית מיתרים (הוקלטה פעמיים: ב-RCA וב-Surroundedby Entertainment
ארנסט פון דוהנאני - רביעיית מיתרים מס' 2 ברה במול מז'ור
אנטונין דבוז'אק - חמישיית פסנתר מס' 2 אופוס 81 (עם ארתור רובינשטיין), רביעייה בדו מז'ור אופוס 61, בפה מז'ור אופוס 96 ("האמריקאית"), בסול מז'ור אופוס 106, בלה במול מז'ור אופוס 105, חמישיית ויולה במי במול מז'ור אופוס 97 (עם וולטר טרמפלר), טרצטו אופוס 74.
גבריאל פורה - רביעיית מיתרים אופוס 121 (הוקלטה פעמיים: ב-RCA וב-Surroundedby Entertainment), רביעיית פסנתר בדו מינור אופוס 15 (עם ארתור רובינשטיין)
אדוארד גריג - רביעיית מיתרים בסול מינור אופוס 27 (הוקלטה פעמיים: ב-RCA ובפיליפס)
יוזף היידן - רביעיות מיתרים ברה מז'ור אופוס 20 מס' 4, בסול מינור אופוס 74 מס' 3, בסול מז'ור אופוס 77 מס' 1, בפה מז'ור אופוס 77 מס' 2
הנס ורנר הנצה - חמישיית פסנתר (עם פיטר סרקין)
לאוש ינאצ'ק - מכלול רביעיות המיתרים
פליקס מנדלסון - רביעיית מיתרים אופוס 13, רביעיית מיתרים ברה מז'ור אופוס 44 מס' 1, חמישיית ויולה במי במול מז'ור אופוס 87 (עם פנחס צוקרמן, שמינייה במי במול מז'ור אופוס 20 (עם רביעיית המיתרים אוריון)
וולפגנג אמדאוס מוצרט - מכלול רביעיות הפסנתר (עם ארתור רובינשטיין), "מוזיקת לילה זעירה" (עם יוליוס לוין), 6 רביעיות מיתרים המוקדשות ליוזף היידן (הוקלטו פעמיים: ל-RCA ול-פיליפס) (בסול מז'ור ק.387, ברה מז'ור ק.421, במי מז'ור ק.428, בסי במול מז'ור ק.458, בלה מז'ור ק.464, בדו מז'ור ק.465), רביעיית מיתרים ברה מז'ור ק.499], רביעיית מירים ברה מז'ור ק.575, רביעיית מיתרים בסי במול מז'ור ק. 589, רביעיית מיתרים בפה מז'ור ק.590. מכלו8ל חמישיות הוויולה (עם אידה קאוואפיאן, סטיבן טננבאום וקים קשקשיאן)
מוריס ראוול - רביעיית מיתרים (הוקלטה פעמיים: ל-RCA ול-Surroundedby Entertainment)
פרנץ שוברט - רביעיית מיתרים ברה מז'ור 804 (הוקלטה פעמיים: ל-RCA ולערבסק), בדו מז'ור "פרק רביעייה", ברה מינור 810'D "המוות והעלמה" (הוקלטה פעמיים: ל-RCA ולערבסק), בסול מז'ור D887, חמישיית מיתרים בדו מז'ור D956 (עם ליאונרד רוז), חמישיית דג השמך D667 (עם עמנואל אקס ויוליוס לוין)
רוברט שומאן - מכלול רביעיות המיתרים, אופוס 41, חמישיית פסנתר במי במול מז'ור אופוס 44 (עם ארתור רובינשטיין)
ז'אן סיבליוס - רביעיית מיתרים ברה מינור אופוס 56 "קולות אינטימיים"
בדז'יך סמטנה - רביעיית מיתרים במי מינור ("מתוך חיי")
פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי - רביעיית מיתרים מס' 1 ברה מז'ור אופוס 11, "זכרונות מפירנצה", שישיה אופוס 70 (עם בוריס קרויט ומישה שניידר)
ג'וזפה ורדי - רביעיית מיתרים במי מינור
הוגו וולף - "סרנדה איטלקית"
פרסים ואותות הוקרה

2005: The Ford Honors Award, University Musical Society of the University of Michigan.
2004: The Richard J. Bogomolny National Service Award, Chamber Music America.
1992: Award of Merit, Association of Performing Arts Presenters in New York City.
1983: Honorary Doctorate degrees by the State University of New York.
1982: New York Seal of Recognition.
1976: Honorary Doctorate degrees by the University of South Florida
לקריאה נוספת

I. Fink & C. Merriell with the Guarneri String Quartet (1985). String Quartet Playing, New Jersey: Paganiniana Publications, Inc. ISBN 0866220070
David Blum (1986). The Art of Quartet Playing: The Guarneri Quartet in Conversation with David Blum, New York: Alfred A. Knopf Inc. ISBN 0394539850.
Arnold Steinhardt (1998). Indivisible by Four: A String Quartet in Pursuit of Harmony, New York: Farrar, Straus and Giroux. ISBN 0374236704.
הערות שוליים

1 2  הרברט גלאס, "רביעיית גוארנרי", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576658305171  BnF: cb139038211 (data)  CiNii: DA04456774  GND: 672405-X  ISNI: 0000 0001 0860 494X  LCCN: n81085319  MusicBrainz: 712d70d2-5136-42ec-905b-2cffc282b1cb  VIAF: 121643420   WorldCat (עם VIAF): 121643420
ראובן הרטנשטיין

רבי ראובן הרטנשטיין (בכתיב יידי: הארטענשטיין; נפטר בכ"ו בניסן ה'תקצ"ה, 25 באפריל 1835) היה רב חסידי, מגדולי רבני יהדות רוסיה, רבן של זיטומיר, אודסה וקונסטנטין-ישן.
ביוגרפיה

נולד לרבקה רחל ולרב יוסף הרטנשטיין, שהיה אב"ד קונסטנטין ישן, מצאצאי רבי יום טוב ליפמן הלר. היה חסידם של האדמו"רים: רבי אברהם יהושע השיל מאפטא, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין ורבי משה צבי מסאווראן.
בצעירותו התמנה כרבה של זיטומיר ובראשית שנות ה-20 של המאה ה-19 בשנת 1821-1835. התמנה כרבה של אודסה, שהייתה אחת הקהילות היהודיות הגדולות באוקראינה, אף שמעמד הרבנות והיהדות הדתית בכלל, היו כבר בשפל בעיר. לאחר פטירת אביו ב-1834, נענה לקריאת אנשי הקהילה בקוסטנטין ישן הקטנה יותר לעבור לכהן כרב בעירם, מתוך תקווה כי בהיעדר טרדות הרבנות של העיר הגדולה, יוכל לסדר את כתביו לדפוס. הוא מינה כממלא מקום באודסה את חתנו רבי יחיאל מיכל צבי הירש היילפרין ששימש כרבה של אודסה בעשרות השנים הבאות.
תוכניתו לסדר את כתביו לדפוס לא צלחה, לא חלפה שנה מאז הגיעו לקוסטנטין ישן והוא נפטר ביום שבת, כ"ו בניסן ה'תקצ"ה, 25 באפריל 1835. הוא נקבר באודסה למחרת היום.
לקריאה נוספת

הרב א. פקשר, הגה"ק רבי ראובן הארטנשטיין זצוק"ל: רבה של זיטאמיר אודיסה וקאסטינין ישן, בתוך: תפארת ישראל (רוז'ין), גיליון יג, עמ' 24–26
יצחק אלפסי, החסידות מדור לדור, ירושלים תשנ"ח. פריט 190, כרך א' עמ' 377.
דוד אסף, דרך המלכות, עמ' 154, 156, 261.
הערות שוליים

↑  דוד טבלי אפרתי, תולדות אנשי שם, ורשה תרל"ה, עמ' 27, עטרת זקנים פריט מ"ב, באתר היברובוקס.
ריצ'רדואסטסיה

| ריצ'רדואסטסיה |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון 90–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
סוג:: ריצ'רדואסטסיה
מינים
 R. isosceles  R. asiatica?
שם מדעי
 Richardoestesia ‏קורי, 1990

ריצ'רדואסטסיה (שם מדעי: Richardoestesia) הוא סוג של דינוזאור תרופוד מקבוצת הקלורוזאוריה, אשר התקיים במשך הקרטיקון העליון שלפני 90 עד 66 מיליון שנה באמריקה הצפונית ובקזחסטן.
מאפיינים

המאובנים של דינוזאור דו-רגלי זה התגלו לראשונה בממצאי הפארק הפרובינציאלי דינוזאור שבאלברטה, קנדה ב-1917 וכללו שרידי לסתות מקוטעות וכמה שיניים מחודדות. בתחילה סברו שהממצאים השתייכו לצ'ירוסטנוטס, שגם הוא נמצא בפארק, אך מבנה הלסתות לא התאים והתברר שמדובר בסוג נפרד שהוגדר ב-1990 בידי החוקרים פיליפ קורי, ג'ון קית' ריגבי ורוברט אוון סלואן. שמו נקרא על שם החוקר ריצ'רד אסטס, להוקרת עבודתו במחקר של חולייתנים ושיני תרופודים מהקרטיקון. למעשה במקור השם נקרא "ריקרדואסטסיה" אך הוחלף בהמשך בידי הארגון International Code of Zoological Nomenclature, על פי כללי התעתיק של השם.
במקור הוכר בסוג מין אחד: Richardoestesia isosceles, אך ב-2013 התגלו ממצאים בקזחסטן המתאימים לאותו סוג ואלה שויכו למין חדש: Richardoestesia asiatica. עם זאת הממצאים הועברו לסוג נפרד, Asiamericana שגם מצוי במחלוקת מדעית. ברחבי ארצות הברית התגלו מספר שיניים של הדינוזאור, בין השאר בתצורת הל קריק.
לפי הממצאים נראה שהיה דומה מעט לדרומזאור והיה בעל אורך של כ-2 מטרים והגיע לגובה של כ-70 ס"מ ולמשקל של כ-50 ק"ג. כנראה שהיה טורף לפי מבנה שיניו החדות.
הערות שוליים

↑  Kirkland, Lucas and Estep, (1998). "Cretaceous dinosaurs of the Colorado Plateau." in Lucas, Kirkland and Estep (eds.). Lower and Middle Cretaceous Terrestrial Ecosystems. New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin, 14, 79-89.
↑  Currie, P. J., K. J. Rigby, and R. E. Sloan. 1990. "Theropod teeth from the Judith River Formation of southern Alberta, Canada". Pp. 107–125. In P. J. Currie, and K. Carpenter, eds. Dinosaur Systematics: Perspectives and Approaches. Cambridge University Press, Cambridge.
קשר חם

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 תקופת הפעילות:  1986–הווה (כ־38 שנים) 
 מייסדים:  נצה מובשוביץ-הדר 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 אתר רשמי
 
קשר חם הוא מרכז מחקר ופיתוח לקידום, שיפור וריענון החינוך המתמטי בישראל. המרכז הוקם בטכניון בשנת 1986 ביוזמת פרופ' נצה מובשוביץ-הדר, על מנת לתרום להוראת המתמטיקה בישראל בעזרת פיתוח יוזמות מבוססות מחקר או מלוות במחקר, שיש בהן כדי לתרום לפתרון סוגיות מהותיות במערכת החינוך המתמטי בישראל.
אפיקי פעולה עיקריים

את צעדיו הראשונים עשה המרכז בשנת הלימודים תשמ"ז (אוקטובר 1986) עם תוכנית בת חמישה אפיקי-פעולה עיקריים, שבהם הוא פועל עד היום.
תכנון וקיום מערך מסודר של השתלמויות מגוונות המיועדות להתפתחות מקצועית מתמדת של מרכזי המקצוע מתמטיקה וצוותיהם בבתי-הספר העל-יסודיים בישראל.
פיתוח והפעלה של מאגר מידע בחינוך מתמטי כחלק מרשת תקשורת אלקטרונית בין צוותי המתמטיקה של בתי-ספר ברחבי המדינה.
הקמה וניהול שוטף של מרכז פיתוח והדרכה בהפעלה של משאבים דידקטיים להוראת המתמטיקה וללמידתה.
הקמה וניהול שוטף של מרכז ייעוץ בחינוך מתמטי.
הקמה וניהול שוטף של מרכז מו"פ למחקר ולליבון של סוגיות הטעונות בדיקה שיטתית במערכת החינוך המתמטי בישראל ולפיתוח אמצעים לפתרונן.
"קשר חם" קיבל מעמד של מרכז מורים ארצי למתמטיקה בעל-יסודי מטעם משרד החינוך בשנת 1992 ופעל במסגרת זו במשך 15 שנה. בשנת 2007 הועבר חלק זה של הפעילות בעקבות מכרז למרכז המורים הארצי למתמטיקה בחינוך העל יסודי, שפועל במסגרת הפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה, בשיתוף משרד החינוך ומנהלת מל"מ. צוות "קשר חם" חזר להתמקד ביוזמות מו”פ חדשניות בתחום החינוך המתמטי.
פעילות "קשר חם"

מאז הקמת המרכז התנהלו במסגרתו פרויקטים רבים. להלן רשימה חלקית:
פעילות "קשר חם" > התערוכה: מתמטיקה על גבי בולי דואר

התערוכה "מתמטיקה על גבי בולי דואר" מעבירה את המבקרים בה דרך סדרת הפעלות המיועדת להדגים כי מתמטיקה היא חלק מרתק, מעניין, ובלתי נפרד מהתרבות האנושית. התערוכה בנויה על גבי 16 פאנלים (לוחות כפולים) בגודל של 3 מ"ר כל אחד, עליהם מופיעים כ-80 בולים מקוריים, צילומיהם בהגדלה רבה, כיתובי הסבר, וכרטיסי הפעלה המיועדים להדרכה למבקרים בתערוכה. הבולים נאספו ממדינות שונות בעולם, ביניהן אוסטרליה, איראן, הודו, הולנד, ישראל, ניקרגואה, סין, עיראק, צרפת, רומניה, רוסיה ועוד.
התערוכה תוכננה ונבנתה על ידי זיוה שחם ואמירה קופר מצוות "קשר-חם" בהתייעצות עם מנכ"ל התאחדות בולאי ישראל מר טיבי יניב ועם אספן הבולים מר מנחם לדור, ובתמיכתה של הנהלת השירות הבולאי. עיצוב התערוכה נעשה על ידי המעצבים חובב ואורלי גבעתי מבנימינה, בהתייעצות עם ד"ר אירית וורטהיים מצוות "קשר-חם".
התערוכה מוצגת מאוקטובר 2022 במכללת שאנן. עד אז הוצגה דרך קבע בפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון. לפני כן היא הוצגה במדעטק - המוזיאון הלאומי למדע בשנת 1998, בגן המדע ע"ש קלור במכון ויצמן באפריל 2003, ובמסגרת כנסים המיועדים למורים למתמטיקה.
פעילות "קשר חם" > פרויקט רמזור למורה

מיזם "רמזור למורה" מציע אתר אינטרנט ובו מאגר שיתופי ופתוח של מערכי-שיעור במתמטיקה, תוכניות הוראה נושאיות או תקופתיות, ופריטי הערכת הישגים. כל חומרי ההוראה באתר נכתבו וממשיכים להיכתב על ידי מורים למתמטיקה בפועל בהתאם לתוכניות הלימודים במתמטיקה המחויבות על ידי משרד החינוך. זהו מאגר מידע אינטראקטיבי אשר מאפשר למורים למתמטיקה בכל שכבות הגיל להשתמש במאגר המצטבר ולהירשם כדי להעלות חומרי הוראה משלהם, לקבל עליהם משוב מעמיתיהם, לערוך חומרים שפרסמו אחרים ולהגיב עליהם.
הפרויקט מתנהל בשיתוף פעולה עם מוסד נאמן למחקרי מדיניות ועם חברת "אומניסול בע"מ".