stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Beyoncé Experience
תקציר ההופעות

ההופעה נפתחה כאשר ביונסה עולה ממרכז הבמה המכוסה בעשן, וכשאר היא עומדת על הבמה כשיש עליה זרקור וזיקוקים מאחוריה. ביונסה מתחילה לבצע את השיר "Crazy in Love", שבמהלכו שרה קטע מהשיר "Crazy" של נארלס בארקלי בשמלת כסף נוצצת שחמש עשרה כדורי דיסקו יורדים מהתקרה, ומסיימת עם הכוריאוגרפיה הידועה מהקליפ של "Crazy in Love". ביונסה המשיכה עם השיר "Freakum Dress" שבמהלכו מופיעים קטעי וידאו מהקליפ של השיר, ומסיימת את המערכה עם "Green Light".
במערכה הבאה ביונסה עלתה לבמה כשהיא לובשת תלבושת ריקודי בטן, מחזיקה מיטריה, סביבה עשן ורקדנים שלבשו מדים, וביצעה את הלהיט "Baby Boy". את השיר ביונסה מסיימת עם מוזיקת רגאיי בתוספת לשיר "Murder", השיר "Beautiful Liar" בוצע כאשר נפל מיקרופון מהתקרה וביונסה שרה לתוכו עם ביצוע הכוריאוגרפיה של השיר בדומה לקליפ. כשמנגינת השיר "Naughty Girl" ביונסה התחילה לרקוד עם שתי רקדניות, ריקודי בטן לפי הקצב של השיר. "Me Myself and I" בוצע בקצב איטי יותר מהשיר המקורי וסיימה את המערכה השנייה של המופע.
"2 Dangerously in Love" בוצע כאשר סביבה של ביונסה הרקדנים והיא לבושה בשמלה, ביונסה המשיכה עם ביצוע השיר "Flaws And all" וכאשר אחד הרקדנים עמד מאחוריה לבוש כמלאך ובמהלך השיר התחילה לבכות.
המערכה הרביעית נפתחת במחרוזת שירי עבר של להקת דסטניז צ'יילד שנפתחה עם השיר "Independent Women Part I", בסיומו ביונסה הורידה את המעיל ולבשה בגד גוף בצבע גופה המכוסה יהלומים. ביונסה המשיכה עם ביצוע השירים "Bootylicious", "No, No, No" ו-"Bug a Boo" בביצוע כוריאוגרפיות שונות עם הרקדנים. שהתחילה לשיר את "Bills, Bills, Bills" יצא מעקה ארוך מהרצפה עליו רקדה ביונסה עם הרקדניות שלה ושטרות כסף עפו באוויר, והמשיכה עם ביצוע השיר "Cater 2 U". את השירים "Say My Name", "Jumpin', Jumpin'" ו- "Soldier" ביצע עם הרקדניות שלה. ביונסה סיימה את המחרוזת עם השיר "Survivor", בהופעה The Beyoncé Experience Live שצולמה בקליפורניה עלו לבמה חברות להקת דסטניז צ'יילד וסיימו לבצע ביחד את השיר. את המערכה סיימה ביונסה עם השיר "Speechless" כאשר היא יושבת על ספה בצבע אדום המעוצבת כמו שפתיים.
"Ring the Alarm" פתח את המערכה החמישית הביצוע התחיל שנשמעו סירנות, סולו של הגיטריסטית וביונסה הופיעה עם מעיל אדום. "Suga Mama" בוצע עם כוריאוגרפיה כמו בקליפ שברקע של ביונסה קטעי וידאו של הקליפ. ביונסה ביצעה את השיר "Upgrade U" שבמהלו ג'יי זי עלה לבמה, לאחר מכן ביצעה את השירים "'03 Bonnie & Clyde", "Check on It" ו-"Déjà Vu". ביונסה עלתה לבמה כאשר עם תחופשת של רובוט, היא מסירה אותה ולבשה שמלה בצבעים שחור וצהוב, וביצע כוריאוגרפיה עם שלל רקדניה.
המערכה האחרונה של המופע נפתחת עם מחרוזת שירים של הסרט נערות החלומות, בו כיכבה ביונסה בשנת 2006. המחרוזת נפתחת עם השיר "Deena/Dreamgirls Medley", ביונסה עולה לבמה עם שמלה ועל הצוואר שלה צעיף פרווה לבן. ביונסה מסיימת את המחרוזת עם השיר "Listen". את המופע ביונסה סיימה עם השיר "Irreplaceable", ביונסה ביקשה מהקהל לשיר יחד איתה, והשיר הסתיים עם קונפטי על הבמה.
רשימת השירים

"Crazy in Love"
"Freakum Dress"
"Green Light"
"Baby Boy"
"Beautiful Liar"
"Naughty Girl"
"Me, Myself and I"
"2 Dangerously in Love"
"Flaws And all"
"Independent Women Part I"
"Bootylicious"
"No, No, No"
"Bug a Boo"
"Bills, Bills, Bills"
"Cater 2 U"
"Say My Name"
"Jumpin', Jumpin"
"Soldier"
"Survivor"
"Speechless"
"Ring the Alarm"
"Suga Mama"
"Upgrade U"
"'03 Bonnie & Clyde"
"Check on It"
"Déjà Vu"
"Get Me Bodied"
"Listen"
"Irreplaceable"
תאריכי הופעות > הופעות שבוטלו

| תאריך | עיר | מדינה | מיקום | סיבה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 24 באוקטובר 2007 | איסטנבול | טורקיה | Fenerbahçe | מתקפות של מפלגת הפועלים של כורדיסטן בהאקארי ב-21 באוקטובר |
הדברים שהלכו לאיבוד

| --- | --- |

 שיר הנושא:  "עד שהלילה נעלם" - מילים ולחן: עילי צ'פמן, אילון ששון, לידור סולטן
 סוגה:  מיני סדרה, דרמה
 יוצרים:  עדן גוריון יאיר פרי
 כותבים:  עדן גוריון יאיר פרי
 בימוי:  רומן שומונוב
 שחקנים:  אחינועם מויאל ברק שמואל דרכסל ריטה שוקרון יעל קרפלוב ייהלי אקוניס אוהד קנולר מיכל ינאי אנה סטפני גל אמיתי שירי נדב אופיר פרץ אמה רוז בניטה דיוויד לוינסקי עידו אליאלי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 מפיק:  עינבל לוי (מפיקת סטודיו ראשית) אורלי אטלס כץ (מפיקה אחראית) נועם ארזי (מפיק ראשי)
 מפיקים בפועל:  יהלום בוכניק
 חברת הפקה:  כאן חינוכית
 הפצה:  כאן חינוכית
 עורכים:  טליה קדוש אבנר ברהיינמר (עורך תסריט) אסנת סרגה (עורכת ראשית) שירלי אורן (עורכת אחראית) בונית בן עמי (עורכת ראשית) רומן שומונוב (עורך ראשי)
 צלמים:  בנג'י כהן (צלם ראשי) יאן ישינסקי
 אורך פרק:  24-31 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן חינוכית
 תקופת שידור מקורית:  7 במאי 2024 – 9 במאי 2024
הדברים שהלכו לאיבוד היא מיני-סדרה לכבוד יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, המשודרת בערוץ כאן חינוכית.
תקציר העלילה

רונה, שאחותה הגדולה דניאלה נרצחה בטבח בפסטיבל נובה, מלאה בכאב וזעם. לקראת יום הזיכרון הראשון אחרי טבח שבעה באוקטובר היא חוברת במפתיע לאורן, ילד שכול שונה ממנה לחלוטין, בתוכנית סודית שתסכן את טקס יום הזיכרון בבית הספר.
רקע

הסדרה יצאה לכבוד יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה. במקור נכתבה הסדרה במהלך 2023, אולם לאחר אירועי ה-7 באוקטובר שינו אותה יוצרי הסדרה יאיר פרי ועדן גוריון והתאימו אותה למציאות החדשה שנוצרה בעקבות אירועים אלו. הסדרה נכתבה, הופקה וצולמה תוך זמן קצר, ועלתה ב-7 במאי 2024, שבעה חודשים בדיוק אחרי טבח שבעה באוקטובר ופרוץ מלחמת חרבות ברזל. אף על פי שהמיני-סדרה נחשבת קצרה ביותר (3 פרקים של כחצי שעה כל אחד), היא קיבלה ביקורות חיוביות. טייםאאוט: "במובנים מסוימים, כולנו רונה". ישראל היום מסכם: "'הדברים שהלכו לאיבוד' עונה על הדילמה כיצד מייצרים סדרות רלוונטיות למציאות הכאוטית של פוסט 7 באוקטובר, כשהחוקים הטלוויזיוניים - אפילו בסדרות נוער - נכתבים מחדש ומותאמים לרוח הלאומית המעורערת". פרי: "היא מציתה זעם שהושתק. יצא לכעס שם רע, וכעס הוא צעד חשוב בשביל שינוי. זה שהיא מעוררת כעס באנשים סביבה זה חשוב".
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 3 | 3 | 7 במאי 2024 | 9 במאי 2024 |
סקירת סדרה > פרקים

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך יציאה |
| --- | --- | --- |
| 1 | עד שהלילה נעלם | 7 במאי 2024 |
| 2 | קצה חלום, ודי | 8 במאי 2024 |
| 3 | הבטחות צריך לקיים | 9 במאי 2024 |
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2024 | סדרת דרמת לילדים ונוער | "הדברים שהלכו לאיבוד" · עונה 1 | בהמתנה |  |
הערות שוליים

1 2  רותה קופפר, "יהיה השנה המון זעם מוצדק ביום הזיכרון. זה צעד חשוב לשינוי", באתר כלכליסט, 7 במאי 2024
↑  Yaron Ten Brink, אבודים: סדרת נוער נוגעת בטראומה לפני כולם. וזה עמוק וכואב, באתר אבודים: סדרת נוער נוגעת בטראומה לפני כולם. וזה עמוק וכואב | טיים אאוט, ‏2024-05-07
↑  הדרמה המתוסרטת הראשונה לנוער שעוסקת בהשלכות 7 באוקטובר מציגה חוקים חדשים | ישראל היום, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2024-05-08
↑  רותה קופפר, "יהיה השנה המון זעם מוצדק ביום הזיכרון. זה צעד חשוב לשינוי", באתר כלכליסט, 7 במאי 2024
↑   המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה 2024, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב, 2 במרץ 2025
טביליסי

מרכז טביליסי
טְבִּילִיסִי (בגאורגית: ‏თბილისიקובץ:Tbilisi.ogg‏Ⓘ‏, בתעתיק מדויק מגאורגית לעברית: תְּבִּילִיסִי) היא בירת גאורגיה והגדולה שבעריה. טביליסי היא המרכז התעשייתי, החברתי, הפיננסי והתרבותי החשוב ביותר בגאורגיה. העיר צומחת גם כדרך מעבר לצינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן. היא נמצאת על צומת דרכים בין אירופה לאסיה ושוכנת על אחד מנתיבי דרך המשי ההיסטורית. פעמים רבות הייתה טביליסי מקום המפגש של כוחות ואימפריות מתחרות שונות. ביטוי להיסטוריה של העיר ניתן לראות באדריכלות שלה, משדרות רוסתוולי האוסמניות, דרך מרכז העיר, המאופיין בערב רב של סימטאות צרות, ועד לרובע נריקלה הימי-ביניימי. בטביליסי מרוכזים המוסדות העיקריים של המדינה, ובהם: נמל התעופה הבינלאומי טביליסי, הבורסה הגאורגית לניירות ערך, האוניברסיטה הראשית של גאורגיה ורוב יתר המוסדות להשכלה גבוהה ולמחקר במדינה, אצטדיוני הכדורגל ומוסדות הספורט הראשיים במדינה וכן שש קבוצות כדורגל, המוזיאון הלאומי הגאורגי, שמאגד את רוב המוזיאונים במדינה, והמוזיאונים הראשיים של גאורגיה.
שם העיר

שם העיר בתעתיק מגאורגית הוא "תְּבִּילִיסִי" (თბილისი). גרסה נפוצה ביותר של סיפור עם עתיק מספרת כי שטחה הנוכחי של העיר היה מכוסה יערות, והמלך וחטנג, המכונה "בעל ראש הזאב", הלך לצוד פסיונים יחד עם חבריו, באזור שהיה מכוסה ביערות, עם בז (בגרסאות אחרות מופיע כנץ או כעוף דורס אחר). במהלך הציד, הבז הכה בפסיון בעודו עף באוויר, והשניים נפלו לתוך מעיין חם ומתו. כאשר הגיעו הציידים היו שתי הציפורים מבושלות. המלך וחטנג התלהב כל כך מן המעיינות החמים עד כי שכח את אובדן הבז, והחליט לגדוע את היער ולבנות עיר באותו המקום. המילה "תְּבִּילִי" (თბილი) פירושה בגאורגית "חמים", ומכאן "תְּבִּילִיסִי" – "מקום חמים". עד היום ישנם שם מעיינות גופרית חמים הנובעים מהאדמה. רובע בתי המרחץ של טביליסי, אבאנותובני, נמצא באזור זה.
השם המקורי של העיר הוא תיפליס (تفلیس), והוא תועד כבר במאה ה-13 על ידי כרטוגרף גרמני, ומאוחר יותר על ידי מרקו פולו. השם הוא, כפי הנראה, שמה המקורי שניתן לה בידי הפרסים, מייסדיה המקוריים. העיר המשיכה להיקרא תיפּליס או תיפּליסי גם מאוחר יותר בתקופת השליטים העות'מאנים והרוסים. תעתיק השם מרוסית הוא טיפליס (Тифлис). שמה של העיר היה טיפליס גם בתחילת השלטון הסובייטי בגאורגיה, עד אשר שונה על ידי בלשנים גאורגים, בשנת 1936, לטבּיליסי (Тбилиси) בתעתיק מרוסית, או תבּיליסי (თბილისი) בתעתיק מגאורגית. ב-20 בספטמבר 2006 חגג הפרלמנט של גאורגיה את חגיגות 70 שנה לשינוי השם.
שם העיר שנשתרש בעברית הוא טביליסי, אם כי עדיין ניתן למצוא שרידים לשמותיה הקודמים. כך, למשל, מייסד הכת הקראית התפליסיים נקרא במקורות העבריים מוסא אל-תפליסי, כנראה משום היותו מטביליסי. גם יהודי גאורגיה שעלו לישראל נוהגים לעיתים לכתוב את שם העיר על פי הגייתה מגאורגית. המודעות לתעתיק הגאורגי גברה במיוחד עם קבלת עצמאותה של גאורגיה והתקרבותה למערב בכלל ולישראל בפרט.
גאוגרפיה > מיקום

העיר שוכנת בלב חבל כארתלי שבמזרח גאורגיה, משני צדי גדותיו של נהר הקורה (בשמו הגאורגי מטקווארי), בגובה הנע בין 380 לבין 770 מטר מעל פני הים, ומשתרעת על שטח של 502.8 קמ"ר, בצורת אמפיתיאטרון, מוקפת הרים משלושה צדדים. מצפון לעיר רכס סאגוּראמוֹ, ממזרח דרום-מזרח מישור לורי ומדרום וממערב במספר תת-רכסים של רכס תריאלתי.
תוואי השטח של טביליסי מורכב. גודל חלק העיר המשתרע מצדו השמאלי של נהר הקורה מגיע ל-30 ק"מ משכונת אבצַ'לָה לנהר לוצ'יני; מצד שני, חלק העיר המשתרע מצדו הימני של נהר הקורה נבנה למרגלות רכס תריאלתי, שבמקרים רבים מגיעות מרגלותיו עד לקרבת נהר הקורה. ההרים מהווים לפיכך מחסום משמעותי מפני התפתחות עירונית של צדו הימני של נהר הקורה. סוג כזה של סביבה גאוגרפית יוצר "כיסים" צפופי אוכלוסין, בעוד חלקים אחרים של העיר נותרו לא מפותחים עקב תוואי השטח המסובך שלהם. בצפון העיר מאגר מים גדול המכונה לעיתים הים של טביליסי, הניזון מתעלות השקיה.
גאוגרפיה > אקלים

אקלימה של טביליסי משתנה מאקלים סובטרופי גשום לאקלים יבשתי מתון יחסית. האקלים בעיר מושפע הן ממסת אוויר יבש ממזרח (ממזרח אסיה וסיביר) והן ממסת אוויר סובטרופי-לח ממערב (מהים השחור). החורף בה קר, והקיץ חם. מכיוון שהעיר מוקפת מרוב צדדיה ברכסי הרים, בשל ריחוקה היחסי מימים גדולים (הקרובים ביותר הם הים השחור והים הכספי) ובשל העובדה כי רכס הרי הקווקז הגדול (רחוק יותר מצפון) חוסמים את מסת האוויר הקרה מרוסיה, יש לטביליסי מיקרו-אקלים. מתון יחסית הדומה לערים בעלות מאפיינים דומים באותו קו רוחב.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 12.7 °C מעלות צלזיוס. ינואר הוא החודש הקר ביותר עם ממוצע של 0.9 °C, ויולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 24.4°C. הטמפרטורה הקרה ביותר שנמדדה בטביליסי היא 23 °C- והטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה היא 40 °C. כמות המשקעים הממוצעת לשנה היא 568 מ"מ לשנה. מאי הוא החודש בעל המשקעים הרבים ביותר, עם כ-90 מ"מ, ואילו ינואר הוא החודש הגשום בעל המשקעים המועטים ביותר, עם 20 מ"מ. שלג יורד 15–25 ימים בשנה. בחודשי האביב והסתיו לוכדים, במקרים רבים, ההרים הסובבים את טביליסי את משקעי העננים, וגורמים לגשם מתמשך ולמזג אוויר מעונן. רוחות צפון מערביות נושבות במשך השנה ברוב חלקי טביליסי. כמו כן נפוצות גם רוחות דרום-מזרחיות.
| אקלים בטביליסי> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בטביליסי> ינואר.6.0.-2.2.19 | אקלים בטביליסי> פברואר.7.4.-0.9.26 | אקלים בטביליסי> מרץ.12.1.2.4.30 | אקלים בטביליסי> אפריל.18.2.7.4.51 | אקלים בטביליסי> מאי.23.4.12.2.78 | אקלים בטביליסי> יוני.27.5.15.7.76 | אקלים בטביליסי> יולי.30.8.19.0.45 | אקלים בטביליסי> אוגוסט.30.8.18.6.48 | אקלים בטביליסי> ספטמבר.26.0.14.7.36 | אקלים בטביליסי> אוקטובר.19.8.9.2.38 | אקלים בטביליסי> נובמבר.12.9.4.1.30 | אקלים בטביליסי> דצמבר.7.5.-0.2.21 | אקלים בטביליסי> שנה.18.7.8.7.498 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: Pogoda.ru.net, נכון לתאריך 8.9.2007
היסטוריה > היסטוריה מוקדמת

על פי הממצאים הארכאולוגיים התקיימה התיישבות באזור טביליסי כבר במילניום הרביעי לפנה"ס. האזכור הראשון של העיר בכתובים מופיע במחציתה השנייה של המאה ה-4, כאשר נבנתה במקום מצודה בתקופת שלטונו של המלך ואראז-בקור. לקראת סוף המאה ה-4 נפלה המצודה בידי הפרסים ולאחר מכן, באמצע המאה ה-5, בידי מלך ממלכת איבריה, וחטנג גורגסלי, ששלט בה עד סוף המאה ה-5. ייסוד העיר נזקף בעיקר לזכותו של גורגסלי, שהיה האחראי בפועל לחידושה ולבנייתה של העיר, אך היא לא נוסדה על ידיו. העיר שנבנתה בידי גורגסלי מכסה את סביבות צוק מטחי וסביבות אבאנותובני (רובע בתי המרחצאות של טביליסי – רובע היסטורי).
היסטוריה > טביליסי הופכת לעיר בירה

המלך דאצ'י, מלך ממלכת איבריה (נקרא גם דאצ'י הראשון אוּגָ'רמֶלי), שהיה יורשו של וחטנג גורגסלי, העביר את בירת ממלכתו ממצחתה לטביליסי בהתאם לצוואתו של אביו. טביליסי שימשה איפוא כבירת הממלכה המזרחית של גאורגיה, ולא הייתה בירתה של כל גאורגיה. בתקופת שלטונו סיים דאצ'י את בניית החומה המקיפה של המצודה שסימנה את גבולות העיר. החל מהמאה ה-6 החלה טביליסי לצמוח במהירות עקב מיקומה האסטרטגי; העיר שכנה על מסלולי מסחר ומסלולי טיול (המטיילים של אותה תקופה היו גם הגאוגרפים וההיסטוריונים של אותה תקופה) בין אירופה ואסיה.
היסטוריה > טביליסי תחת שלטון זר – תחילת ימי הביניים

מיקומה האסטרטגי של טביליסי, במרכז הקווקז על הדרך בין אירופה לבין אסיה, הפך אותה למטרה עבור המעצמות הגדולות באזור באותן השנים, בהם: הביזנטים, הערבים והסלג'וקים. התפתחותה התרבותית של העיר הייתה תלויה לפיכך, במידה רבה, במי שהיה בשלטון באותה תקופה. למרות זאת, טביליסי וכל מזרח גאורגיה הצליחו לשמור על מידה מסוימת של עצמאות מפני הכובשים. השליטה הזרה על העיר החלה במחצית השנייה של המאה ה-6 והתמשכה עד המאה ה-10.
בשנים 570–580 השתלטה האימפריה הסאסאנית על העיר, ושלטה בה כעשור. בשנת 627 נבזזה טביליסי בידי צבאות הביזנטים והכוזרים במהלך המלחמה הפרסית-טורקית השלישית (אנ'), ומאוחר יותר, בשנים 736–738, נכנסו לעיר ערבים בראשות הח'ליף האומאי מרוואן השני (אנ'), כבשו את טביליסי וחלק גדול מהשטחים השכנים, וייסדו אמירות ערבית, אמירות טביליסי. השלטון הערבי בטביליסי הביא סדר מסוים שלא היה קיים לפני כן. בין היתר הכניסו הערבים מודרניזציה במערכת המשפט. בשנת 764 נבזזה טביליסי שוב בידי הכוזרים. בשנת 853 שיגר הח'ליף אל-מתוכל הראשון משלחת ענישה לדיכוי המרד שיזם האמיר של טביליסי, אסחאק בן איסמעיל. המשלחת בראשות בוע'ה אל-כביר אל-שרעבי (הידוע גם בשם "בוע'ה הטורקי") שרפה את טביליסי עד אפר וערפה את ראשו של אסחאק בן איסמעיל. בכך הוא חיסל את הסיכוי של העיר להפוך למרכז של מדינה אסלאמית עצמאית בקווקז. העבאסים בחרו לא לשקם את העיר, וכך ירד מעמדה של העיר יחד עם מעמדם של המוסלמים בקווקז. עד שנת 1050 סולק לחלוטין השלטון המוסלמי מטביליסי. ניסיונות של הגאורגים לכבוש את העיר באותה תקופה עלו בתוהו. בשנת 1068 נבזזה העיר פעם נוספת בידי הסלג'וקים בראשות אלפ ארסלאן.
היסטוריה > טביליסי – בירת הממלכה הגאורגית המאוחדת

בשנת 1122, לאחר קרבות קשים נגד הסלג'וקים ובהשתתפותם של לפחות 60,000 חיילים גאורגים נגד כ-300,000 טורקים-סלג'וקים, הצליחו חייליו של דוד הבנאי (1089-1125), מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, לכבוש את טביליסי. לאחר שהקרב הסתיים, העביר דוד את מושבו מכותאיסי לטביליסי, והפך אותה לבירת ממלכתו. מהמאות ה-12 וה-13 הפכה טביליסי לעיר דומיננטית באזור, נהנתה משגשוג כלכלי עם חיי מסחר מפותחים וכוח עבודה מיומן, וממערכת סוציאלית מבוססת היטב. עד סוף המאה ה-12 נאמד מספר תושבי טביליסי בכ-80,000 איש. העיר הפכה למרכז ספרותי ותרבותי לא רק עבור גאורגיה אלא גם עבור העולם הנאור הגדול יותר. בתקופת שלטונה של תמר, מלכת גאורגיה, עבד שותא רוסתוולי בטביליסי כאשר חיבר את האפוס הלאומי הגאורגי "עוטה עור הנמר". תקופה זו מצוינת לעיתים קרובות כ"תור הזהב של גאורגיה". או "תקופת הרנסאנס הגאורגי".
היסטוריה > השליטה המונגולית וחוסר היציבות שלאחריה

תור הזהב של טביליסי ארך לא יותר ממאה שנה. בשנת 1236, לאחר מפלות ניצחות של הגאורגים למונגולים, נמצאה טביליסי תחת שליטה מונגולית. קדם לכך מאבק הרסני עם ג'לאל א-דין מינגבורנו (אנ'), שאה שהיה פליט ח'ווארזם, שביקש מהגאורגים בשנת 1225 לתמוך בו במלחמתו במונגולים. משלא נתמלאה בקשתו, הרס והחריב את גאורגיה. הממלכה עצמה שימרה מודל של עצמאות למחצה ולא איבדה את מעמדה כממלכה. עם זאת, הייתה טביליסי מושפעת במידה רבה מהמונגולים במאה שבאה לאחר מכן, הן מבחינה פוליטית והן מבחינה תרבותית. בשנות ה-20 של המאה ה-14 גורשו המונגולים מגאורגיה בכוח, וטביליסי שבה והייתה לבירתה של ממלכה גאורגית עצמאית. בשנת 1366 התפרץ בעיר המוות השחור.
מסוף המאה ה-14 ועד סוף המאה ה-18 הייתה טביליסי תחת שליטה זרה ואף נשרפה לאפר מספר פעמים. בשנת 1386 נכבשה ונבזזה על ידי טימור לנג ומספר פעמים נוספות במהלך הפלישות הטימוריות לגאורגיה. בשנת 1444 נכבשה העיר ונבזזה על ידי מוזפאר אלדין ג'יהאן שאה (אנ'), השאה של תבריז ומנהיג הקראקויונלו. בשנים 1477–1478 נכבשה טביליסי על ידי אוזון האסן, סולטאן האק קויונלו. בשנת 1522 נכבשה טביליסי בידי האימפריה הספווית, אולם שוחררה מאוחר יותר על ידי דוד העשירי מלך ממלכת כארתלי. בתקופת שלטונו נבנו מחדש ושוקמו חלקים רבים של העיר. החל מהמאות ה-17 וה-18 הפכה טביליסי שוב למטרה נחשקת על ידי העות'מאנים והפרסים הקג'ארים. ארקלה השני, מלך ממלכת כארתלי-קאחתי, ניסה מספר פעמים ואף הצליח לשחרר את טביליסי מידי הפרסים, בראשותו של מוחמד ח'אן קג'אר (محمد خان قاجار), אולם בסופו של דבר, למרות הברית שכרת ארקלה עם הרוסים, נשרפה העיר לאפר בשנת 1795 בתום קרב עקוב מדם. תוצאת הקרב הובילה להרס מוחלט של טביליסי, ורבים מתושביה נהרגו בקרבות רחוב. אלפי פליטים נמלטו למחוזות אחרים של המדינה.
היסטוריה > תחת שליטת האימפריה הרוסית

בשנת 1801, לאחר שמלך כארתלי-קאחתי הצטרף לאימפריה הרוסית, הפכה טביליסי למרכז המנהלתי של פלך טביליסי ולבירת מלכות המשנה של הקווקז. מתקופה זו החלה טביליסי להתפתח פוליטית וכלכלית. מבנים חדשים, רובם בסגנון אירופאי, החלו להופיע בעיר. כבישים חדשים ומסילת ברזל חדשה קישרו את טביליסי לערים האחרות של רוסיה, ולערים אחרות בעבר הקווקז, כמו בתומי, פותי, באקו וירוואן. עד שנות ה-50 של המאה ה-19 הפכה טביליסי שוב לעיר מסחר ראשית ולמרכז תרבותי של כל עבר הקווקז. הייתה זו העיר המועדפת על ידי איליה צ'בצ'בדזה, אקקי צרתלי, יעקב גוגבשווילי ואלכסנדר גריבוידוב וכן על ידי מדינאים, משוררים, ואמנים אחרים, אשר פעלו בטביליסי.
בין המבקרים הרבים בטביליסי, שהביעו ביצירותיהם את החיבה שרחשו לה, היו אלכסנדר פושקין, לב טולסטוי, מיכאיל לרמונטוב, משפחת רומנוב ואחרים. משפחת רומנוב ייסדה בטביליסי את מושבה הטרנס-קווקזי ברחוב גולובאני (כיום שדרות רוסתוולי).
במהלך המאה ה-19 מילאה טביליסי, על הגיוון התרבותי שבה, תפקיד חשוב מבחינה פוליטית, כלכלית, ותרבותית לא רק עבור גאורגיה אלא עבור כל הקווקז. טביליסי השתנתה לגמרי, נבנו בה מונומנטים אדריכליים שונים, והיא קיבלה תכונות של עיר בינלאומית, בד בבד עם פולקלור עירוני, עגה מקומית ותרבות ייחודית שנקראה "טבּיליסוּרי" (מילולית: "השייך לטביליסי").
היסטוריה > עצמאות 1918–1921

לאחר מהפכת אוקטובר בשנת 1917 הפכה טביליסי לבירת מדינה טרנס-קווקזית זמנית שנוסדה באביב 1918, הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית של עבר הקווקז. המדינה לא החזיקה מעמד זמן רב, וב-26 במאי 1918 הכריזה גאורגיה, בארמון הנציב העליון של מלכות המשנה של הקווקז, על עצמאותה בנפרד והקמתה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה. יומיים לאחר מכן הכריזו ארמניה ואזרבייג'ן על עצמאותן באותו המקום בטביליסי, ועל הקמתן של הרפובליקות המוקדמות של ארמניה ואזרבייג'ן. מ-26 במאי 1918 הפכה טביליסי לבירתה של הרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה עד 25 בפברואר 1921. בתקופה זו, במשך השנים 1918–1919, שכנה בטביליסי מפקדה צבאית גרמנית ולאחר מכן מפקדה צבאית בריטית.
תחת השלטון הגאורגי הפכה טביליסי לעיר האוניברסיטאית הראשונה בקווקז, לאחר שהוקמה בה, ב-8 בפברואר 1918, האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. היה בכך משום הגשמת חלומם הישן של הגאורגים, שכן נאסר עליהם להקימה בתקופת האימפריה. ב-25 בפברואר 1921 פלשו הסובייטים לגאורגיה, כבשו את טביליסי לאחר קרבות קשים, והכריזו על שלטון סובייטי.
היסטוריה > תחת השלטון הקומוניסטי

עם כיבושה של גאורגיה בידי הסובייטים ועד שנת 1936 הפכה טביליסי לבירתה של הרפובליקה הסובייטית הפדרלית הסוציאליסטית עבר-הקווקז, רפובליקה שכללה את מדינות עבר הקווקז, ואחריה הייתה לבירת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה. בתקופת השלטון הסובייטי גדלה אוכלוסיית טביליסי משמעותית, העיר הפכה למתועשת, זכתה לחשיבות פוליטית וחברתית והייתה למרכז תרבותי בברית המועצות. בשנת 1980 נערך בה פסטיבל הרוק הראשון בברית המועצות.
בשנת 1956 התרחשו בטביליסי הפגנות אנטי-רוסיות גדולות שהסתיימו בטבח. 20 שנה מאוחר יותר נערכו הפגנות למניעת ביטול השפה הגאורגית כשפה הרשמית של המדינה, שהסתיימו, לאחר מעורבותו של אדוארד שוורדנדזה, בהתקפלות רוסית, ובשנת 1989 נערכו הפגנות שנסתיימו בטבח המפגינים והביאו בסופו של דבר, שנתיים לאחר מכן, להכרזה על הקמת המדינה ביום הזיכרון לטבח.
היסטוריה > עצמאות גאורגיה

עם התפרקות ברית המועצות עברה על העיר תקופה של חוסר יציבות ומבוכה. לאחר מלחמת אזרחים קצרה סבלה העיר, במשך שבועיים בדצמבר 1991-ינואר 1992, כאשר כוחות האופוזיציה של תומכי הנשיא המודח זוויאד גמסחורדיה התנגשו אלה באלה. לאחר מכן הפכה טביליסי לזירה לעימותים חמושים תכופים בין קבוצות מאפיה שונות ויוזמות לא-חוקיות של אנשי עסקים מפוקפקים. גם בתקופת שלטונו של אדוארד שוורדנדזה (1993–2003) היו הפשע והשחיתות נפוצים, ופשו בקרב הדרגים הבכירים ביותר בחברה. חלקים רבים בחברה התרוששו כתוצאה מאבטלה שהביאה לקריסה כלכלית של העיר. מצב זה הביא להפגנות סוערות בנובמבר 2003, לאחר שהשחיתות הגיעה לשיאה בבחירות לנשיאות גאורגיה, שזויפו בידי הממשלה המכהנת של שוורדנדזה. כ-100,000 איש שיצאו לרחובות טביליסי הביאו להפיכה ללא שפיכות דמים במהפכת הוורדים. מאז 2003 גברה היציבות במידה ניכרת. הממשלה החדשה בראשות מיכאיל סאקשווילי הקטינה את השחיתות במידה ניכרת, ושיפרה את הכלכלה בגאורגיה בכלל ובטביליסי בפרט.
דמוגרפיה וכלכלה

אוכלוסיית טביליסי גדלה משמעותית במאה ה-6, עם העברת עיר הבירה ממצחתה לטביליסי. בתקופת השלטון הערבי בטביליסי, מהמאה ה-8 עד המאה ה-12, הייתה אוכלוסיית טביליסי מעורבת - גאורגים ערבים ולא-ערבים, והמוסלמים היוו את רוב האוכלוסייה. בשנת 1216 הצטמצמה האוכלוסייה כיוון שנהרגו כ-200,000 איש מתושבי העיר בסירובם להתאסלם. במשך תקופות ארוכות בהיסטוריה של טביליסי היה הרוב בעיר לא-גאורגי. בסוף המאה ה-19 היה הרכב אוכלוסיית טביליסי: 38.1% ארמנים, 26.3% גאורגים ו-24.8% רוסים. בשנת 1989 היוו הגאורגים כ-60% מהאוכלוסייה. יתר ה-40% היו: רוסים, ארמנים, אזרים, יוונים, יהודים, יזידים ואוסטים, נכון ל-1 בינואר 2020 אוכלוסיית העיר מונה 1,184,818 בני אדם המהווים כ-20% מכלל אוכלוסיית המדינה או מעל ל-25% מכלל אוכלוסיית טביליסי רבתי.
לאחר עצמאות גאורגיה (אנ'), משנת 1991 ואילך, התכווצה אוכלוסיית טביליסי ב-15%. התכווצות זו נבעה בין היתר מהגירה המונית של רוסים וארמנים לרוסיה וגידול טבעי נמוך בקרב הגאורגים תושבי טביליסי. מגמה זו התהפכה בשנות ה-2000 עם הגירתם של גאורגים רבים מהכפרים אל טביליסי.
בשנת 2009 היוו הגאורגים כ-84% מהאוכלוסייה. קבוצות אתניות גדולות אחרות הן: ארמנים (8%), רוסים (3%), ואזרים (3%). מחוץ לאלה ישנם גם: אוסטים, אבחזים, אוקראינים, יוונים, יהודים, אסטונים, גרמנים, כורדים, אשורים ועוד. בתקופה האחרונה גדלה אוכלוסיית הטורקים והסינים בעיר.
בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, הייתה טביליסי בירת מלכות המשנה של הקווקז ונהרו אליה מכל רחבי הקווקז. העיר נודעה כעיר רב-תרבותית והתרכזו בה קבוצות אתניות רבות ושונות.
דמוגרפיה וכלכלה > כלכלה

מבחינה כלכלית מהווה אבטלה של כ-23.8% מהאוכלוסייה ב-2021 את הבעיה העיקרית של העיר. בעיות בולטות נוספות הן עומס כלי הרכב ברחובות העיר, והבנייה הבלתי חוקית הגורמת לנזק בלתי הפיך למבנים ההיסטוריים של טביליסי. מוסר התשלומים הנמוך של האוכלוסייה מביא לאי סדירות באספקת האנרגיה לבירה המסופקת על ידי חברת החשמל, "תלאסי", וחברת הגז "תבילגאזי". לעיתים קרובות לא מגיעה אנרגיה לרבעים שלמים.
דמוגרפיה וכלכלה > יהודי טביליסי

במאה ה-19 התרחשה הגירה של חיילים יהודים רוסים, שהצטרפו לקהילה היהודית הקיימת, וכן הייתה קיימת קהילה קטנה של יהודי פרס.
לאחר מלחמת העולם הראשונה שימשה טביליסי תחנת מעבר לחלוצים שעלו לארץ ישראל.
ערב מלחמת העולם השנייה מנתה האוכלוסייה היהודית בטביליסי כ-40,000 איש (על פי הערכות), מתוכם כ-60% יהודים מקומיים. מקורות מסוימים קובעים כי ערב מלחמת העולם הראשונה היו בעיר חמישה עשר בתי כנסת, שהיו מאורגנים על פי הקהילות שמהן הגיעו. לאחר מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר שלוש קהילות (או עדות):
היהודים האשכנזים, שהגיעו מרוסיה ונקראו "אשכנזימבי" בפי המקומיים;
היהודים הפרסים;
יהדות גאורגיה - היהודים המקומיים.