כניעת האימפריה היפנית
ביאורים

↑  לאחר כיבוש ננקינג ב-13 בדצמבר 1937, ביצעו היפנים טבח בעיר הידוע כטבח ננקינג, שבו נרצחו, על-פי הערכות שונות, בין 150 ל-300 אלף סינים.
↑  הקפיאון במלחמה בין יפן לסין עמדה בניגוד להצלחות הצבאיות שנחלה גרמניה הנאצית, בעלת בריתה של יפן, במערכות שהתנהלו בזירת המלחמה האירופאית בשלבי הפתיחה של מלחמת העולם השנייה
↑  אחרי השתלטות יפן על מנצ'וריה בראשית שנות ה-30 והקמת מדינת חסות בשם "מנצ'וקוו" בשטח זה, שנשלטה בידי ממשלת בובות יפנית, נוצר גבול משותף בין האימפריה היפנית לבין ברית המועצות. סכסוכים טריטוריאליים סביב מיקום הגבולות בין ברית המועצות, והרפובליקה המונגולית (מונגוליה החיצונית), שהייתה שטח השפעה סובייטי, לבין השטחים שבשליטת יפן בצפון-מזרח סין הגיעו לשיאם בקרב חלקין גול, שבו הנחילו כוחות הצבא האדום בפיקודו של גאורגי ז'וקוב תבוסה מוחצת לצבא היפני. תבוסה זו שמה קץ, לפחות זמנית, לשאיפות ההתפשטות של יפן צפונה, לשטחי ברית המועצות ומונגוליה.
↑  מדובר בסירות מנוע מיוחדות בעלות שתי פצצות עומק שפותחו לצורך משימות התאבדות. הסירות, שיכלו להגיע למהירות של 56 קילומטר לשעה, כללו איש צוות אחד שניווט את הסירה אל המטרה.
↑  כשזו עוד הייתה בגלגולה הקודם ונקראה "מועצת המלחמה העליונה".
↑  הארי טרומן, נשיא ארצות הברית, יוסיף סטלין, שליט ברית המועצות ווינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה
↑  סאטו לא האמין בסיכויי ההצלחה של היוזמה של טוגו ואף אמר לו זאת. אף על פי כן, טוגו התעקש שסאטו יציג בפני מולוטוב את ההצעה
↑  ארצות הברית החזיקה בעמדה זו לפני הניסוי המוצלח בפצצת האטום. לאחר הניסוי עמדתה השתנתה והיא שאפה דווקא למנוע פלישה סובייטית ליפן.
↑  תת-מזכיר הצי, ראלף אוסטין בארד, הסתייג מאוחר יותר ממסקנות הוועדה והמליץ לסטימסון להזהיר את יפן לפני הטלת פצצת האטום.
↑  ברית המועצות העבירה את ההודעה על הכרזת המלחמה לשגריר היפני במוסקבה, נאוטקה סאטו, שעתיים לפני תחילת הפלישה. אף על פי כן, בניגוד להבטחות שנתנו לסאטו, הם לא שידרו את הודעתו בדבר הכרזת המלחמה לטוקיו. הסובייטיים לא הסתפקו בכך וניתקו בנוסף את הטלפונים בשגרירות היפנית. מעשים אלה היו נקמה על התקפת הפתע היפנית על פורט ארתור 40 שנה לפני כן. היפנים גילו על הפלישה לראשונה משידורי רדיו שהגיעו ממוסקבה.
↑  שקר זה הציל ככל הנראה את חייו של מקדילדה שכן הוא גרם ליפנים לסווג אותו כאסיר ברמת חשיבות גבוהה עובדה שמנעה את הוצאתו להורג.
↑  ישיבה מיוחדת זו נקראה ביפנית בשם "גוזן קאייגי" (בתרגום חופשי: "הישיבה בנוכחות הפנים האציליות") והיא התקיימה רק פעמים ספורות במהלך ההיסטוריה המודרנית של יפן ורק במקרים בהם היה מדובר בעניינים בעלי חשיבות מכרעת. במהלך ישיבות אלה, היה מקובל שהקיסר שומע את המתדיינים אולם לא משמיע את קולו. המחשבה שהקיסר יחליט להטיל וטו או אף יביע את התנגדותו להחלטה שקיבלו השרים בישיבה הייתה בלתי נתפסת עבור היפנים.
↑  1. פירוק הצבא היפני יעשה על ידי גורמי שלטון יפניים.
 2. האיים הראשיים של יפן, קוריאה והאי פורמוזה לא ייכבשו על ידי צבא זר.
 3. שפיטת פושעי מלחמה יפנים תתבצע על ידי בתי משפט יפניים
↑  הסובייטים הסכימו לאשר את ההצהרה בעל כורחם.
↑  מדובר היה בהפצצה האחרונה שנערכה במלחמת העולם השנייה, מכיוון שיפן נכנעה מספר שעות לאחר מכן. לאחר המלחמה, ארצות הברית הצדיקה הפצצה זו בכך שטענה שהיא הייתה בעיצומה כאשר היפנים הודיעו שבכוונתם להיכנע אולם זה נכון רק באופן חלקי.
↑  להוציא שימור מעמדו של הקיסר ואי-פגיעה בסמכויותיו.
↑  טאקשיטה היה גם גיסו של אנאמי
↑  ארמייה זו הייתה אחראית על הגנת אזור קאנטו ועל האי הונשו
↑  טוקוגאווה לא נשבר בחקירה, ואף על פי שהאטנקה הכה אותו ואיים עליו ברצח, הוא המשיך להכחיש שהוא יודע את מקום הימצאם של התקליטים.
↑  ההודעה זו קיבלה את השם "ההודעה הקיסרית בדבר סיום המלחמה".
↑  צילום מפורסם נוסף צולם בסידני בירת אוסטרליה, הוא נקרא "איש רוקד" ובו נראה אזרח אוסטרלי רוקד בהתלהבות באמצע הרחוב.
↑  האיסור בוטל חלקית בשנת 1948 ובוטל סופית שנה לאחר מכן.
↑  שיגמיטסו שימש כנציגה של ממשלת יפן ואומזו שימש כנציגו של הצבא היפני.
↑  שאר הנאשמים, 1,297 איש, זוכו או לא הובאו לדין או שלא נגזר עונשם.
↑  הפרשי השעות הביאו לכך שההודעה התקבלה בתאריכים שונים במדינות בעלות הברית.
↑  חיזוק מסוים לעמדה זו ניתן למצוא בדבריו של יונאי מיצומאסה, שר הימייה של יפן. באחת מפגישותיו עם הקיסר הירוהיטו, ערב כניעת יפן, אמר מיצומאסה: "...פצצות האטום והכרזת המלחמה של ברית המועצות הן במובן מסוים מתנה משמיים. בדרך זו לא נצטרך להגיד שסיימנו את המלחמה בגלל בעיות פנים-מדיניות."