stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסמודרום בייקונור
היסטוריה

בייקונור היה מרכז תוכנית החלל השאפתנית של ברית המועצות מסוף שנות ה־50 ועד שנות ה־80 של המאה ה־20. היו בו מתקנים לשיגור חלליות מאוישות ובלתי־מאוישות, וניתן היה לשגר ממנו מגוון רחב של טילי שיגור: סויוז, פרוטון, ציקלון, דנייפר וזניט. שיגורים מבסיס זה מהווים חלק חשוב בפריסתה ובתחזוקתה של תחנת החלל הבינלאומית.
הבסיס נבנה במקור בשנות ה־50 כאתר לשיגור וניסוי של טילים ארוכי טווח, ומאוחר יותר הוסב לבסיס שיגורים לחלל. ליד הקוסמודרום נבנה יישוב שתפקידו לשרת את צורכי הקוסמודרום. בשנת 1966 הוא קיבל מעמד של עיר ונקרא לנינסק, אך שמו שונה לבייקונור ב־1995.
טיסות היסטוריות רבות לחלל שוגרו מבייקונור: הלוויין הראשון ב־4 באוקטובר 1957, האדם הראשון בחלל ב־1961, והאישה הראשונה בחלל ב־1963.
השיגורים לחלל נמשכו גם לאחר התפרקות ברית המועצות ב־1991, תחת חבר המדינות. במרץ 1996 חכרה רוסיה את הבסיס ל־20 שנה, תמורת תשלום שנתי של 115 מיליון דולר ואפשרות להארכת החכירה בעשר שנים נוספות. בשנת 2004 סוכם על הארכת ההסכם עד לשנת 2050 ללא שינוי דמי התשלום השנתיים.
בשל חילוקי דעות בין רוסיה לקזחסטן על גובה דמי החכירה, החלה רוסיה להרחיב את קוסמודרום פּלֶסֶצק שבשטחה, במחוז ארכנגלסק שבצפון־מערב רוסיה, וכן בנתה את קוסמודרום ווסטוצ'ני במזרח הרחוק במחוז אמור.
מאז סיום תוכנית מעבורות החלל של נאס"א ועד השיגור המאויש של חללית דרגון של חברת ספייס איקס בשנת 2020, המקום היחיד ממנו מתבצעים שיגורים מאוישים, היה נמל חלל זה. עלות שיגור והחזרה לפי ההסכם עם נאס"א היה 82 מיליון דולר עבור כל אסטרונאוט, כאשר יכולים להיות בחללית הסויוז עד שלושה אנשים.
כני שיגור

במהלך תפקוד האתר במתחם נבנו כני שיגור רבים. רובם לא בשימוש כיום. להלן כני שיגור פעילים:
31 - שיגור משגרים ממשפחת סויוז
81 - שיגור משגרים ממשפחת פרוטון
200 - שיגור משגרים ממשפחת פרוטון
175 - שיגור משגרים מדגם רוקוט וסטרלה
הערות שוליים

↑  לסין יכולת שיגור עצמאית של טייקונאוטים
| נמלי חלל |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית | בסיס חיל החלל ונדנברג •  נמל האוויר והחלל מוהאבי • נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי • נמל החלל הפסיפי - אלסקה • נמל החלל קייפ קנוורל • מרכז החלל קנדי • אתר השיגור של SpaceX בדרום טקסס • נמל החלל אמריקה • מתקן הטיסות וולופס • אתר ניסויים רייגן • נמל החלל וייט סנדס |  |
| ברית המועצות/רוסיה | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום פלסצק • קפוסטין יאר • קוסמודרום סבובודני • אתר שיגורים יאסני |  |
| סין | מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן • מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג • מרכז שיגור הלוויינים טאיואן • מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג |  |
| מדינות אסיה | יפן מרכז החלל אוצ'ינורה • מרכז החלל טנגשימה קוריאה הדרומית אתר שיגורים טונחה ישראל בסיס פלמחים קוריאה הצפונית מרכז החלל נרו • אתר שיגורים סוחה הודו מרכז החלל סאטיש דאוון איראן מרכז החלל סמנאן • מרכז החלל שאהרוד |  |
| אמריקה דרומית | צרפת מרכז החלל הגיאני ברזיל מרכז החלל אלקנטרה |  |
| אוסטרליה ואוקיאניה | אוסטרליה מתחם וומרה ניו זילנד רוקט לאב - מתחם שיגורים 1 |  |
| אסדות ימיות | איטליה מרכז החלל לואיג'י ברוליו • מים בין-לאומיים Sea Launch |  |
| ברית המועצות תוכנית החלל הסובייטית והרוסית רוסיה |
| --- | --- | --- |
| תוכניות לא מאוישות | תוכנית ספוטניק • תוכנית לונה • תוכנית ונרה • תוכנית לונוחוד • תוכנית מארס • תוכנית זונד • תוכנית וגה |  |
| תוכניות מאוישות | תוכנית ווסטוק • תוכנית ווסחוד • תוכנית סויוז • תוכנית סאליוט • אינטרקוסמוס • פדרציה • מאדים 500 • תוכנית חקר הירח הרוסית • תחנת השירות המסלולית הרוסית |  |
| משימות בולטות | ספוטניק 1 • ספוטניק 2 • לונה 2 • ווסטוק 1 • סויוז 1 • סויוז 11 • ונרה 11 • אפולו-סויוז |  |
| חלליות, מעבורות ומשגרים | ווסטוק • ווסחוד • סויוז • מעבורת החלל בוראן • מעבורת החלל פטיצ'קה • מעבורת 2.02 • מעבורת 2.03 • תחנת החלל מיר • פרוגרס • קליפר • תוכנית מיר ומעבורות החלל • מיר-2 • תחנת החלל הבין-לאומית (המקטע הרוסי) • LK • משגר ווסטוק • משגר ווסחוד • משגר סויוז • משגר מולניה • פרוטון • זניט • N-1 • אנגרה • תחנת החלל המסלולית הלאומית |  |
| קוסמונאוטים ומתכננים | יורי גגארין • גרמן טיטוב • ולנטינה טרשקובה • אלכסיי ליאונוב • לייקה • (קוסמונאוטים נוספים) • סרגיי קורוליוב • ולנטין גלושקו • ולדימיר צ'לומי • קרים קרימוב • קונסטנטין ציולקובסקי |  |
| קוסמודרומים | קוסמודרום בייקונור • קוסמודרום פלסצק • קוסמודרום ווסטוצ'ני • קוסמודרום סבובודני • קפוסטין יאר |  |
| השר לבניית מכונות כלליות וראשי רוסקוסמוס | סרגיי אפאנסייב • יורי קופטב • אנאטולי פרמינוב • ולדימיר פופובקין • אולג אוסטפנקו • איגור קומארוב • דמיטרי רוגוזין • יורי בוריסוב |  |
| חברות ותאגידי חלל פרטיים | תאגיד החלל הרוסי אנרגיה • מחקר מדעי לבניית מכונות •  אנרגומאש • מערכות המידע הלווייניות רשטניוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4496621-0  VIAF: 247823404   WorldCat (עם VIAF): 247823404
קסנוקרטס מאתונה

קסנוקרטס מאתונה או קנסוקרטס מסיקיון (ביוונית: Ξενοκράτης από τη Σικυώνα, בסביבות 280 לפנה"ס) היה פסל ומחבר יווני הנחשב לאחד מראשוני ההיסטוריונים של האמנות. ברנהרד שווייצר כינה אותו "אבי ההיסטוריה של האמנות".
ככל הנראה קסנוקרטס נולד באתונה, ונמנה עם תלמידיה המאוחרים של אסכולת סיקיון של ליסיפוס. לפי פליניוס הזקן היה קסנוקרטס תלמידו של אותיקרטס או של תאיסיקרטס, ועלה על מוריו באמנותו. שרדו שלושה ממפסליו. קסנוקרטס מאתונה כתב מספר ספרים המוקדשים למלאכת האמנות - ספר על האמנות בכלל ואחר על הפיסול במתכת. משערים כי פליניוס הזקן, בהערותיו בנושא תולדות הפיסול והציור, הושפע מאוד מכתבי קסנוקרטס. דעותיו של קסנוקרטס בתחום היו פופולריות בקרב הרומאים ברפובליקה הרומית המאוחרת והשפיעו מאוד על טעמיהם.
קסנוקרטס בחן את האמנות מתוך נקודת מבט התפתחותית כשהיא נראתה לו שואפת לשלמות. הקריטריונים שלו בהערכת דברי האמנות היו הסימטריה או הפרופורציה, ה"מקצב", המיומנות בביצוע המלאכה והאסתטיקה או "הסוגיה האופטית" כדברי שווייצר.
לקריאה נוספת

Pliny the Elder. Natural History XXXIV.lvxxxiii, index to book XXXIV, and XXXV.lxviii
Kultermann, Udo. The History of Art History. New York: Abaris, 1993, p. 2..
Schweizer, Bernard. Xenokrates von Athen; Beiträge zur Geschichte der antiken Kunstforschung und Kunstanschauung. Schriften der Konigsberger Gelehrten Gesellschaft, Geistwissenschaftliche Klasse, ix (1932)
הערות שוליים

1 2  U.Kultermann
1 2  L.Sorensen
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 142196827  VIAF: 243934527   WorldCat (עם VIAF): 243934527
קדמה תל אביב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 השתייכות:  עמותת קדמה לחינוך עיוני שוויוני בישראל
 תקופת הפעילות:  1994–1999 (כ־5 שנים)
 מייסדים:  סמי שלום שטרית
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 בעלי תפקידים
 באחריות:  מינהל חינוך, עיריית תל אביב-יפו
 מיקום
 מיקום:  שכונת התקווה   תל אביב
 מדינה:  ישראל ישראל
 
קדמה תל אביב היה בית ספר על יסודי, ששכן בשכונת התקווה בתל אביב. בית הספר נוסד ב-1994 על ידי עמותת קדמה לחינוך עיוני שוויוני בישראל, ופעל עד 1999. לפי מקימי בית הספר, העקרונות לפיהם פעלו היו עקרונות של חינוך עיוני שוויוני לכל, תוכניות לימודים מאוזנות תרבותית ושותפות ההורים והקהילה בפעילות השוטפת של בית הספר. הדגש של מקימי בית הספר היה פיתוח אלטרנטיבה למודל החינוכי הקיים בשכונות ועיירות מזרחיות. מנהלי בית הספר היו סמי שלום שטרית (1994–1996) ואלי שעיה (1996 - 1999).
הקמה

בית-הספר קדמה תל אביב הוקם בספטמבר 1994 בשכונת התקווה בתל אביב. בית הספר נוסד על ידי אקדמאים, מורים והורים במסגרת עמותת קדמה לחינוך עיוני שוויוני בישראל, אשר הקימה גם את בתי הספר קדמה קריית-מלאכי וקדמה ירושלים. קבוצת המייסדים כללה את שלמה סבירסקי, סמי שלום שטרית, אלי שעיה, דודי מחלב, הנרייט דהאן כלב ורבים אחרים. מייסדים אלו היו שותפים לדעה כי מערכת החינוך בישראל אינה שוויונית. לשם כך הם ביקשו לפתח אלטרנטיבה, עם דגש על הצבת מודל אותו ראו כמודל לחינוך עיוני שוויוני ומאוזן מבחינה תרבותית בשכונות ובעיירות המזרחיות, יחד עם שותפות ההורים בקביעת חינוך ילדיהם.
הרעיון המקורי היה להקים רשת חינוך ארצית חדשה של 15 בתי ספר תיכון עיוניים בשכונות מצוקה ובעיירות פיתוח, זאת מאחר שלטענת יזמי קדמה, תוכנית האינטגרציה בחינוך שיושמה בישראל מאז 1968  נכשלה מכיוון שהיא הביא לכך שהתלמידים החלשים נחלשים, והתלמידים החזקים מתחזקים. החזון היה להקים רשת חינוך מזרחית שתהווה אלטרנטיבה לרשת אל המעיין של מפלגת ש"ס. שר החינוך דאז, אמנון רובינשטיין, תמך ברעיון ואישר את הקמת הרשת של קדמה.
קיבלתי את הרעיונות של עמותת קדמה, מפני שאני מאמין בגישה רב־תרבותית בחינוך...מערכת החינוך נכשלה בגישתה למזרחים הן בשכונות והן בעיירות הפיתוח. היו נימוקים אמיתיים לאג'נדה של קדמה. נעשו שגיאות חמורות, בעיקר כלפי העלייה הצפון־אפריקאית, כך שלא פסלתי אף אחת מהטענות שלהם. חיפשתי כל דרך לצמצם את הפער בין צפון תל אביב לדרומה. מאחר שהאינטגרציה לא הצליחה לפתור את הבעיות של דרום העיר והפערים נשארו, חשבתי שנכון לקדם משהו חדש. בממשלה הייתה התנגדות גדולה. אמרו לי שאני הולך צעד אחד רחוק מדי. היה לי מזל שראש הממשלה, יצחק רבין, תמך בי והמשכתי. בסוף הקריירה שלי כשר החינוך הפערים החלו לרדת, אבל הם עדיין קיימים".
המודל החינוכי

המודל החינוכי שעמד מאחרי קדמה היה פדגוגיה דיאלוגית של החינוך, על-פי תפיסתו של פָּאולו פְרֵירֶה.
על פי גישה זו, המורים הם "מורים-תלמידים" ואילו התלמידים הם "תלמידים-מורים". משמע, על פי גישה זו המורים שלימדו בקדמה לימדו וגם למדו, וכך גם התלמידים - לומדים ומלמדים. המורים כמנחים ומלווים של התלמידים שעיקר תפקידם הוא הקניית כלים ולא מידע. כלומר, מיומנויות לחיפוש מידע, עיבודו, ניתוחו ועיצוב מידע חדש. לפיכך, הוחלט בקדמה על מסגרת לימודים עיונית, לא מקצועית, והוצאה של ספרי הלימוד הרגילים של משרד החינוך משגרת ההוראה בבית הספר, מתוך אמונה כי ספרי הלימוד הרגילים של משרד החינוך אינם מאוזנים תרבותית, משמע אינם מעניקים מעמד שווה בתוכנית הלימודית לתרבות מזרחית, ערבית ואפילו יהודית. לכן, בקדמה הגו תוכנית לימודים חדשה, שהדגישה אספקטים שונים מחוץ לנרטיב ההגמוני אותו לומדים בבתי הספר העיוניים בישראל.
בקדמה הדגישו את התפיסה של הורים כחלק בלתי נפרד בבית הספר. לדידם, בית הספר שייך לקהילה ולכן ההורים הם בעליו הקבועים של בית הספר. קבוצת ההורים של בית הספר קדמה הייתה תולדה של עבודת ארגון ההורים הל"ה (הוועד הציבורי למען החינוך בשכונות ובעיירות הפיתוח), שהתארגנו עוד קודם לקיומה של קדמה לדיון בשאלת החינוך בקהילותיהם והצורך בנקיטת יוזמה עצמאית למען תיקון מצב זה.
טקס יום השואה

ביום הזיכרון לשואה ולגבורה תשנ"ד, בטקס שנערך בבית הספר, הוחלט להדליק שישה נרות לזכר ששת המיליונים שנספו בשואה, ובנוסף להדליק נר שביעי כתזכורת, לדבריהם, על כי אין עם או תרבות החסינים מפני שנאה או גזענות. הדלקת הנר השביעי הובילה למהומה תקשורתית וזכתה לביקורת רבה מפי אנשי ציבור, מחנכים ופוליטיקאים שסברו כי מדובר בהשוואה לא ראויה בין אסונות של עמים אחרים לשואת העם היהודי.
סגירת בית הספר

בית הספר קדמה תל אביב נסגר בינואר 1999 בעקבות חרם של תושבי השכונה כנגדו. בשנת 1997, נרשמו לבית הספר ארבעה תלמידים בלבד. עוד קודם לכן, ב-1995, נסגר בית ספר קדמה בקריית-מלאכי. בית ספר קדמה היחיד שנשאר הוא קדמה ירושלים, שהפך לבית ספר עירוני באופן פורמלי.
עם סגירתו של בית-הספר קדמה בתל אביב, תלמידיו הועברו על ידי העירייה לבתי ספר שונים ברחבי תל אביב. חלק ניכר מהמחזור הבוגר של תלמידי בית הספר סירבו ללמוד בבתי ספר אחרים והמשיכו ללמוד לבגרות באופן פרטי בשיתוף תיכון פרטי לבגרות (רון) ומרכז קדמה שהוקם בשכונת התקווה על ידי עמותת חינוך חדש.
ראו גם

עמותה קדמה
בית ספר תיכון קדמה ירושלים
הערות שוליים

↑  איתי גודר פשוט תאהב אותם. תראה איך הם נמסים, ספטמבר 2017, באתר הד החינוך
↑  יוסי יונה בזכות ההבדל: הפרויקט הרב-תרבותי בישראל מכון ון ליר, 2005
↑   דליה קרפל, מדוע נכשל מפעל החינוך המזרחי: עשרים שנה לקדמה, באתר הארץ, 19 ביולי 2014
↑  פדגוגיה של מדוכאים, הוצאת מפרש, ת"א, 1981.
פדגוגיה של שחרור (עם אַיְרה שור), הוצאת ברירות, ת"א 1993.
↑  ששלהבתו מדליקה את הנר השביעי, באתר "העוקץ", 9 באפריל 2013
↑  יוסף אלגזי, בלי אולם ספורט ובלי הסקה, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2002
קוברין (מחוז משנה)

מחוז משנה קוברין (בבלארוסית: Кобрынскі раён) הוא אחד מ-16 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז ברסט בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר קוברין.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה קוברין 88,037 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 87.9% בלארוסים, 6.1% רוסים, 4.5% אוקראינים ו-0.6% פולנים. שפות הדיבור הנפוצות: רוסית (51.2%) ובלארוסית (43.1%).
קורט יעקב בל-כדורי

אין תמונה חופשית
ד"ר קורט יעקב בל-כדורי (20 בינואר 1891 – 29 במאי 1976) היה משפטן וכלכלן יהודי - גרמני, חלוץ חוקרי תולדותיהם של יהודי גרמניה בימי המשטר הנאצי.
ביוגרפיה

יליד ברלין. למד באוניברסיטאות ברלין והיידלברג. שירת כחובש בצבא הגרמני. בשנת 1927 השתקע בברלין ועבד כעורך דין והתמחה בתחום המסים. שימש כמרצה בבית הספר הגבוה למסחר בברלין בנושאי מיסים ואדמיניסטרציה. בשנות ה-30 שימש כמרצה בתחום המיסים מטעם הנציגות העליונה של היהודים בגרמניה ופרסם מספר ספרים בתחום זה.
בדצמבר 1938 עלה לארץ ישראל. מפעלו החלוצי הוא חקר גורל היהודים בגרמניה הנאצית. ב-1943 החל לפעול באופן עצמאי לאיסוף חומר על יהדות גרמניה בתקופת השואה ואף ראיין בעצמו רבים מהם. הוא התמקד בעיקר בפעילותם של הארגונים היהודיים המרכזיים ויחסיהם עם השלטון הנאצי ובהיערכות היהודים להגירה.
בשנת 1944 החליטה החברה הישראלית לגנאלוגיה, "אגודה לחקר התולדות", לפעול להשגת עדויות וזיכרונות על שואת יהודי גרמניה מזמן עלייתה של המפלגה הנאצית לשלטון. השם שניתן למפעל הנצחה זה הוא "מה שלא נרשם בכתב", ולמנהלו מונה ד"ר בל.
בשנת 1955 העביר ד"ר בל את האוסף המחקרי שלו על יהדות גרמניה בתקופת המלחמה ל"יד ושם". הוא המשיך בפעילות איסוף החומר בנושא זה במסגרת "יד ושם" עד שנת 1960.
פרסומים

Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1971). "Aus meinen Erinnerungen 1944-1947". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1973). "Berlin wird judenfrei: die Juden in Berlin in den Jahren 1942-1943". Jahrbuch für die Geschichte Mittel- und Ostdeutschlands.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1973). "Bibliographie des in Israel erschienenen Schrifttums zur Geschichte der Juden in Deutschland während der Jahre 1933 bis 1945". Jahrbuch für die Geschichte Mittel- und Ostdeutschlands.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1969). "Die illegale Alijah aus Hitler-Deutschland nach Eretz Israel". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1975). "Die illegale Einwanderung der deutschen Juden in Palästina 1939/40 (mit Quellenanhang)". Jahrbuch des Instituts für Deutsche Geschichte. ISSN 0334-4606.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1972). "Die Kristallnacht und die Zerstörungslisten". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob; Simon, Akibah Ernst (1967). "Leo Baeck and contemporary history". Yad Vashem Studies. ISSN 0084-3296.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1968). "Testimonies and recollections about activities organized by German Jewry during the years 1933-1945: catalogue of manuscripts in the Yad Vashem archives". Yad Vashem Studies. ISSN 0084-3296.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1972). "Ein "Treuhandvertrag" vor 150 Jahren". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1964). "Von der "Reichsvertretung" zur "Reichsvereinigung"". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1966). "Die Vorplanung der Kristallnacht, insbesondere die Massenverhaftungen vom 10.-12. November 1938". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1964). "Die Wehrmacht und die deutschen Juden im Zweiten Weltkrieg". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1965). "Wert und Grenzen von Erinnerungen und Zeugenberichten als jüdische Quelle der Hitler-Zeit". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
Ball-Kaduri, Kurt Jakob (1973). "Zum Leben der Juden in Deutschland während des zweiten Weltkrieges". Zeitschrift für die Geschichte der Juden. ISSN 0044-2593.
קבוצת סיטי פוטבול

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית, חברת אחזקות
 מייסדים:  מנסור בן זאיד אאל נהיאן   ח'לדון אל-מובארכ
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־10 שנים)
 חברת אם:  Abu Dhabi United Group 
 חברות בנות:  מנצ'סטר סיטי (100%)   מלבורן סיטי (100%)   מונטווידאו סיטי טורקה (100%)   לומל (99%)   ניו יורק סיטי (80%)   מומבאי סיטי (65%)   ז'ירונה (44.3%)   סצ'ואן ג'יאוניאו (29.7%)   יוקוהמה מארינוס (20%)   טרואה
 מיקום המטה:  הממלכה המאוחדת לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 בעלות:  קבוצת אבו דאבי יונייטד (78%), צ'יינה מדיה קפיטל\CITIC קפיטל (12%)   סילבר לייק (10%)
 ענפי תעשייה:  ספורט
 אנשי מפתח:  ח'לדון אל-מובארכ  לי רואיגאנג   בריאן מרווד   פראן סוריאנו
 עובדים:  1,047 (2018)
  
 www.cityfootballgroup.com
 
קבוצת סיטי פוטבול (באנגלית: City Football Group; בראשי תיבות: CFG) היא חברת אחזקות המנהלת מועדוני כדורגל, הנמצאת בבעלות ארבעה ארגונים שונים. מחזיקת הבעלות העיקרית היא קבוצת אבו דאבי יונייטד (ADUG) המחזיקה ב-78% מהבעלות‏, ו-22% הנותרים בבעלות החברות: סילבר לייק האמריקאית והחברות הסיניות צ'יינה מדיה קפיטל וCITIC קפיטל‏.
מועדון הדגל של החברה הוא מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. החברה מחזיקה גם במניות במועדונים בארצות הברית, אוסטרליה, הודו, יפן, ספרד, אורוגוואי, סין, בלגיה וצרפת. המטרה המקורית של החברה הייתה להחזיק קבוצה בכל יבשת, כשכל אחת מהן מזוהה עם המילה "סיטי" בשמה.
מועדונים > מנצ'סטר סיטי

קבוצת אבו דאבי יונייטד הוקמה בקיץ 2008, כאשר שייח' מנסור בן זאיד אאל נהיאן ניסה לרכוש את מועדון הכדורגל מנצ'סטר סיטי מראש ממשלת תאילנד לשעבר תאקסין צ'ינוואט. קבוצת אבו דאבי יונייטד הוקמה במטרה להקל על רכישת מועדון הפרמייר ליג.
לאחר הרכישה, מנצ'סטר סיטי פתחה בשיפוץ מוחלט של כל המחלקות שלה, במטרה לעלות לצמרת הליגה כמה שיותר מהר. ההשקעה הרבה בקבוצה סיכנה אותה בהפרת תקנות הפייר פליי הפיננסי, אך התקנות לא כללו מגבלות על השקעה בתשתיות במחלקות הנוער ותוכנן לבנות מתקן אימונים ואקדמיה בשווי 100 מיליון ליש"ט. תוך הצהרה שנת 2014 על תוכניות להגדיל את תכולת האצטדיון הבייתי ליותר מ־62,000, מה שהופך אותו לאצטדיון השני בגודלו באנגליה. השקעה נוספת הגיעה בתחום החברתי מול האוהדים. מאז פתיחת עונת 17–2016, מאמן את מנצ'סטר סיטי שחקנה ומאמן ברצלונה לשעבר ומאמן באיירן מינכן פפ גווארדיולה. שביסס את מנצ'סטר כאחת הקבוצות החזקות ביבשת.
בהנהגת מנסור, מנצ'סטר סיטי זכתה בשבע אליפויות (2011/2012, 2013/2014, 2017/2018, 2018/2019, 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023), שני גביעים (2011, 2019), חמישה גביעי ליגה (2014, 2016, 2018, 2019, 2020) ושלושה מגיני קהילה (2012, 2018, 2019). הישג השיא באירופה הוא העפלה לגמר ליגת האלופות בעונת 2020/21, וזכייה במפעל בעונת 2022/23.
מועדונים > ניו יורק סיטי

כאשר פרן סוריאנו מונה למנכ"ל מנצ'סטר סיטי באוגוסט 2012, דון גרבר פנה אליו בנוגע לקבוצת כדורגל בניו יורק, לאחר שקיים איתו בעבר דיונים בתפקידו לשעבר כסגן נשיא ברצלונה. בדצמבר 2012 נודע שמנצ'סטר סיטי קרובה להפוך לבעליה החדשים של הקבוצה ה-20 ב-MLS ושם המותג "ניו יורק סיטי" נרשם כסימן מסחרי. ב-21 במאי הוכרזה רשמית ניו יורק סיטי כזכיינית MLS ה-20. בשנת 2016, מנהל האקדמיה של מנצ'סטר סיטי, פטריק ויירה, עבר לניו יורק סיטי לנהל את המועדון.
מועדונים > מלבורן סיטי

בעלות הקבוצה על המועדון האוסטרלי הוכרזה ב־23 בינואר 2014, עם הידיעה לפיה מנצ'סטר סיטי רכשה את מלבורן סיטי (שנקראה אז "Melbourne Heart") תמורת 12 מיליון דולר. ההשתלטות על מועדון הליגה האוסטרלית הגיעה רק כמה ימים לאחר שהוגשה בקשה לסימן מסחרי בשם "מועדון הכדורגל של מלבורן סיטי" ב־16 בינואר. בעלי מניות המיעוט רשמו גם את השם העסקי "מלבורן סיטי" בנציבות ניירות ערך והשקעות האוסטרלית (ASIC) וקנו את שם הדומיין "MelbourneCityFC.com.au".‏
מועדונים > יוקוהמה אף מרינוס

ב-20 במאי 2014 הוכרז כי הקבוצה השקיעה בנתח מיעוט של יוקוהמה אף מרינוס, ויצרה שותפות עם מועדון הכדורגל ויצרנית הרכב ניסאן. לפי הערכות, הקבוצה מחזיקה ב-20 אחוזים ממניותיה של יוקוהמה אף מרינוס.
מועדונים > מונטווידאו סיטי טורקה

ב-5 באפריל 2017, קבוצת סיטי פוטבול (CFG) הודיעה שרכשה את מועדון אתלטיקו טורק, מועדון במונטווידאו המשחק בפרימרה דיוויסיון האורוגוואית. ב-22 בינואר 2020 הוכרז כי מועדון אתלטיקו שינה את שם המועדון למונטווידאו סיטי טורקה, תוך שינוי נלווה בלוגו הקבוצה. השם והלוגו נבחרו כדי לשקף את קשריהם למנצ'סטר סיטי ולמועדונים האחרים של חברת ההשקעות. במקביל הוכרז שהמועדון יתחיל לעבוד על בניית אקדמיה ומתחם אדמיניסטרטיבי חדש, שנועד להיות אחד ממרכזי האקדמיה המתקדמים ביותר באמריקה הדרומית.
מועדונים > ז'ירונה

ב-23 באוגוסט 2017 פורסם כי קבוצת סיטי רכשה 44.3% מקבוצת הלה ליגה ז'ירונה. 44.3% נוספים הוחזקו על ידי קבוצת הכדורגל של ז'ירונה, בראשות פר גווארדיולה, אחיו של מאמן מנצ'סטר סיטי פפ גווארדיולה. ז'ירונה השאילה בעבר מספר שחקנים ממנצ'סטר סיטי כשהתמודדה בסגונדה דיוויסיון, במה שנראה בעיני חלק מהאוהדים ניסיון למשוך את פפ גווארדיולה למנצ'סטר סיטי.
מועדונים > סצ'ואן ג'יוניו

ב-20 בפברואר 2019 הוכרז כי קבוצת משקיעים הכוללת את קבוצת סיטי פוטבול, UBTECH וצ'יינה ספורט קפיטל רכשה את מועדון הכדורגל סיצ'ואן ג'יוניו.
מועדונים > מומבאי סיטי

קבוצת סיטי פוטבול הוכרזה כבעלת עניין ברוב מניות מועדון מומבאי סיטי ב-28 בנובמבר 2019 לאחר שרכשה 65% ממניות המועדון. מומבאי סיטי הוא מועדון כדורגל מקצועי הממוקם במומבאי ומתחרה בליגת העל ההודית.
מועדונים > לומל

סיטי הוכרזה כבעלת מועדון לומל ב-11 במאי 2020, כשהיא רכשה את רוב מניות המועדון מהליגה הבלגית השנייה.
מועדונים > טרואה

ב-3 בספטמבר 2020, קבוצת סיטי פוטבול הודיעה שרכשה את מניות הבעלים לשעבר של מועדון ליגה 2 טרואה, מה שהופך אותם לבעלי רוב המניות במועדון הצרפתי.
מחלוקות

ב-7 במרץ 2019, אופ"א החלה בחקירה על קבוצת הכדורגל מנצ'סטר סיטי על רקע האשמות על הפרות הפייר-פליי פיננסי ופסקה להשעות את הקבוצה למשך שנתיים מהשתתפות במפעלים האירופיים והטלת קנס גבוה. עם זאת, ביולי 2020 הכריז CAS (בית המשפט לבוררות בספורט) כי "מנצ'סטר סיטי לא הסוותה מימון הון כתרומות חסות, אך לא הצליחה לשתף פעולה עם רשויות אופ"א". ההשעיה מהמפעלים האירופיים בוטלה, עם זאת, מכיוון שסיטי לא עמדה בדרישות אופ"א להציג את כל המסמכים הנוגעים לכספיהם ובסופו של דבר נקנסו בסך 10 מיליון ליש"ט.
קסנוקרטס

| --- | --- |

 לידה:  396 לפנה״ס כלקדון, טורקיה 
 פטירה:  314 לפנה״ס (בגיל 82 בערך) אתונה, אתונה העתיקה 
 שם לידה:  Ξενοκράτης 
 זרם:  פלאטוניזם 
 תחומי עניין:  פילוסופיה 
 עיסוק:  פילוסוף, מתמטיקאי, מורה, סופר 
 מדינה:  אתונה העתיקה 
 
קסנוקרטס איש כלקדון חי בין השנים 396/5 – 314/3 לפנה"ס. היה פילוסוף יווני ותלמידו של אפלטון. בהמשך ימיו שימש ראש האקדמיה באתונה. המידע אודותיו מועט. מרשימת חיבוריו הארוכה שמביא דיוגנס לארטיוס, ושמהם לא שרד דבר, עולה שעיקר ענינו היה בשאלות של מוסר, ובעיקר בצד המעשי הנוגע למוסר מאשר לבירור התאורטי.
על תלמידיו של קסנוקרטס נמנים הפילוסופים: זנון מקיטיון וקראנטור.
פילוסופיה > אפיסטמולוגיה

בתחום האפיסטמולוגיה קסנוקרטס קבע חלוקה ברורה יותר של שלושת ענפי הפילוסופיה, ביחס לחלוקה של ספסיפוס.
הוא מבחין בין שלוש רמות של הכרה: ידיעה, חישה ודעה.
הידיעה (episteme) מתייחסת למהות של גוף החשיבה הטהורה שלא מערבת את עולם התופעות.
חישה (aisthesis) היא המהות שעוברת לעולם התופעות.
דעה (doxa) מתייחסת למהות המאחדת תפיסה חושית והגיון טהור, למשל מהות הכוכבים.
הוא ביכר את הדעה, והשתדל, יותר מאפלטון, להציג את המתמטיקה כמתווכת בין הידיעה והתפיסה החושית.
פילוסופיה > מתמטיקה

ידוע כי כתב ספרים בשם "על מספרים", "תורת המספרים" בנוסף על ספרים בגאומטריה.
פלוטרכוס כותב כי קסנוקרטס ניסה פעם לחשב את מספר ההברות האפשריות ליצירה על ידי צירופים של אותיות האלפא-ביתא. התוצאה הייתה 1,002,000,000,000 (רבבה ועשרים פעמים רבבי רבבות). ייתכן כי זהו הניסיון הראשון של ניסיון לפתור שאלה קומבינטורית העוסקת בתמורות.
קסנוקרטס תמך ברעיון של קווים וגדלים שאינם ניתנים לחלוקה, על מנת להתמודד עם הפרדוקסים של זנון.
לקריאה נוספת

The Oxford Classical Dictionary, eds. S. Hornbowler and A. Spawforth, Third Edition, Oxford, p.1628, s.v. Xenocrates
קוסמוגרפיה

דוגמה למיפוי גלקסיה (שביל החלב) על ידי NASA
קוסמוגרפיה מיוונית: (κοσμολογία 'קוסמוס' = יקום, גרפיה = תיאור), היא מדע שמטרתו להעניק כלים מתמטיים למיפוי היקום: הכוכבים, הפלנטות, השמש, הירח, האוקיינוסים היבשות והארצות.
משימה שאפתנית זו מאחדת בתוכה דיסציפלינות מתמטיות מתחומים שונים: אסטרונומיה, אסטרולוגיה, קרטוגרפיה, ניווט, ארכיטקטורה ומכשירי מדידה.
עד לתקופת הרנסאנס, חקר העולם התחלק לשתי קטגוריות: קוסמולוגיה וקוסמוגרפיה. הקוסמולוגיה התמקדה בעיקר בהסבר הפילוסופי על מהות היקום וכיצד הוא פועל, אך מתקופת הרנסאנס והלאה, התייחסו החוקרים לשני הנושאים הללו כאל מקשה אחת.
קשיים במיפוי היקום

אחד הקשיים במיפוי היקום נובע מהעובדה כי ברוב חלקי החלל אין אור ואין אפשרות לראות את גרמי השמיים הנמצאים בקרבה.
עוד קושי במיפוי היקום הוא שבני האדם לא יודעים ולא יכולים לדעת (נכון לעכשיו) אם יש גבולות ליקום, כלומר, לא יכולים לדעת אם מה שאנו מחפשים בכלל נמצא שם.
בנוסף, פיתוח הטכנולוגיה לחקר החלל הוא תהליך שצורך משאבים מתכלים רבים ובכך גוזל כסף רב. ישנו קושי נוסף במציאת חומרים מתאימים והוא נוגע לכך שבחלל ישנה טמפרטורה קיצונית מאוד כך שישנם חומרים מסוימים כמו ברזל שאינם עמידים בצורה מספקת בתנאי זה ולכן שלא ניתן להשתמש בהם לבניית אמצעי חקר הנשלחים לחלל, ובכל זאת, הצלחנו למצוא חומרים המתאימים לחלל ועד היום שולחים לויינים וטלסקופים למרות התנאים הקשים שקיימים שם.
ישנו עוד קושי והוא מדבר על כך שגרמי שמיים שולחים אור שעין אנושית (עין בלתי מזוינת) לא יכולה לראות, אך אכן הצליחו לגבור על קושי זה דרך מצלמות שביכולתן לצלם תמונות באורכי גל שבני אדם לא מסוגלים לראות.
עם כל הקשיים הללו ישנו גם הקושי הבא. ישנם כוכבים רבים שקשה לטלסקופים לראותם ולבני האדם לחקור אותם ולכן לוקח לאור שהם מפיצים זמן ארוך למדי להגיע אלינו כך, שישנו הסיכוי שבזמן שאור זה מגיע בדרכו אלינו, הכוכב עצמו כבר התפוצץ ולכן אולי כאשר האור יגיע לעינינו, הכוכב כבר לא יהיה קיים ואולי אפילו יתקיים במקומו כוכב אחר ועל כן כשירצו לחקור על הכוכב החדש שהתגלה, הוא כבר לא יהיה נוכח ביקום.