stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קופת חולים של הציונים הכלליים
אידאולוגיית הקופה

הרקע שעמד מאחורי הקמת הקופה היה הצלחתה של קופת החולים הכללית והכרח להשתייך להסתדרות העובדים הכללית כדי ליהנות משירותיה. עפרון לא רצה כי  חברי הציונים הכלליים ישתייכו אל ההסתדרות.  כך נאם  בוועידת הקופה מ-1959:
"לפני 23 שנה- כאשר החילונו בהקמת מפעלנו זה, היה חברנו הציוני הכללי נאלץ, אם רצה לבטח את בריאותו שלו ואת בריאות בני משפחתו, לחזק בד בבד איזו מסגרת מפלגתית אחרת ולכן לא ראינו מפלט אחר מאשר הקמת מוסד משלנו.... מתוך הכרח לשחרר את חברינו הציונים הכלליים מכל כפייה פוליטית בבואם לפתור את בעיות ביטוח הבריאות שלהם... כל הצעה לביטוח בריאות באמצעות קופות חולים הקיימות חייבת להבטיח לאזרח את זכותו האלמנטרית לבחירה חופשית של מסגרת הבטוח הרצויה לו, מתוך ניתוק כל קשר בין זכותו של האזרח – והשתייכותו המקצועית-ארגונית"
משנפטר המנהל הכללי של קופת החולים של הציונים הכלליים, ד"ר עפרון, ב-1962 החליפו בתפקיד ד"ר ישראל סום. ב-1974 אוחדה קופת חולים מרכזית (לשעבר קופת החולים של הציונים הכלליים) עם קופת חולים עממית והפכה לקופת חולים מאוחדת.
הערות שוליים

↑  עיתון "הבוקר" מה-15.1.1959, עמ' 2.
↑  נתונים אלו לקוחים מתוך עלון ועידת הפתיחה הארצית של קופת חולים של הציונים הכלליים מה-21 ביוני 1959, עמ' 3.
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
קורק

ערך זה עוסק בעיר באירלנד. אם התכוונתם למחוז בו נמצאת העיר, ראו .
קורק (באנגלית: Cork, באירית: Corcaigh) היא העיר השנייה בגודלה ברפובליקה של אירלנד, והשלישית בגודלה באי האירי אחרי דבלין ובלפסט. האוכלוסייה במטרופולין של קורק מונה כ-274,000 איש.
העיר שוכנת בחוף הדרומי של אירלנד, ומקור שמה הוא במילה באירית שמשמעה "מקום ביצתי", מה שמתייחס לנהר לי העובר בעיר.
קורק היא העיר הראשית במחוז קורק והעיר הגדולה ביותר בפרובינציית מנסטר. בעיר עובר הנהר לי, ורוב מרכז העיר הוא אי בנהר. משם זורם הנהר אל נמל קורק, מהנמלים הטבעיים הגדולים בעולם.
היסטוריה

לקורק מוניטין של מרדנות מזמן הפלישה הוויקינגית לאירלנד ועד למלחמת האזרחים האירית, אשר הדביק למחוז את הכינוי "המחוז המורד".
ההתיישבות בקורק החלה במאה השישית, בהתיישבות של נזירים בראשות סנט פינבר. בשנת 1185 העניק לה ג'ון, מלך אנגליה את הצ'ארטר (מגילת הזכויות) של קורק.
במהלך השנים נבנה ונהרס לסירוגין חלקה המכריע של העיר בעקבות התקפות הוויקינגים והנורסמנים (לוחמים סקנדינבים). בעבר הייתה העיר מוקפת חומה מכל עבריה, וחלקים ממנה שרדו עד היום. במהלך מלחמת העצמאות האירית סבל מרכז העיר משריפות מרובות.
בשנת 1825 עזבו את קורק למעלה מ-1,800 תושבים והיגרו לקנדה. באמצע המאה ה-19 הייתה העיר נמל מרכזי למהגרים שנטשו את אירלנד לאחר רעב תפוחי האדמה הגדול.
יהודים

בעקבות חרם לימריק הגיעו לקורק יהודים מהעיר לימריק הסמוכה, במטרה להפליג ממנה לאמריקה, אולם תושבי קורק הראו כלפיהם אהדה מופגנת, הציעו להם להתארח בבתיהם וביקשו מהם להישאר באירלנד ולהשתקע בעירם. גם הכנסיות בקורק הציעו ליהודים הנמלטים מקלט בתחומיהן. רבים מן היהודים נענו להצעה. ג'רלד גולדברג, בנו של אחד היהודים שנמלטו מלימריק והשתקעו בקורק, נבחר ב-1977 לראש עיריית קורק.
ראו גם

בימיש
פרשת צ'פקווידיק

גשר דייק בשנת 2008 עם מעקה בטיחות
פרשת צ'פקווידיק (באנגלית: The Chappaquiddick incident) מתייחסת לנסיבות האופפות את מותה של מרי ג'ו קופקני (אנ') ב-1969. קופקני הייתה חברת צוות לשעבר של הסנאטור רוברט פ. קנדי במסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית. (מסע הבחירות הסתיים ברצח רוברט קנדי). אדוארד (טד) קנדי, אחיו של רוברט קנדי, נהג במכונית עם קופקני (שישבה במושב האחורי) כשמכוניתם סטתה מגשר צר לתוך תעלת מים באי צ'פקווידיק.
ב-18 ביולי 1969, השתתף טד קנדי במסיבה באי צ'פקווידיק, אי קטן הצמוד לאי מרתה'ס ויניארד במסצ'וסטס. המסיבה הייתה מעין איחוד, לאלו אשר לקחו חלק במסע הבחירות הפוליטי של רוברט קנדי. קנדי עזב את המסיבה, כאשר הוא מסיע במכוניתו את אחת האורחות במסיבה, מרי ג'ו קופקני. על פי גרסתו של קנדי, הוא ביצע פנייה שגויה לגשר דייק. גשר העץ היה בנוי בזווית חדה ביחס לדרך, ובהיעדר גדר הפרדה צנחה המכונית לתוך אגם פוצ'ה, אשר היה מלא במים בשל הגאות (באותו אתר האגם צר וצורתו כצורת תעלה). המכונית התהפכה ונותרה הפוכה מתחת לפני המים. קנדי הצליח לצאת מרכבו ולשחות למעלה האגם, אך קופקני נותרה ברכב. לאחר מספר ניסיונות להצילה, בהן צלל מתחת לפני המים, הוא פנה בחזרה לבית בו התרחשה המסיבה, על מנת להזעיק עזרה, אך קופקני כבר לא הייתה בין החיים. קנדי דן בתאונה עם מספר לא מועט של אנשים, בהם הוריה של קופקני ואף עורך דינו, אך יצר קשר עם המשטרה רק לאחר שעברו עשר שעות מאז התרחשות התאונה.
התאונה הטרגית הפכה במהרה לשערורייה וזכתה לכותרות רבות ברחבי העולם. טד קנדי שהעדיף לשוחח עם עורך דינו, ורק זמן רב לאחר התאונה טרח ליידע את השוטרים, ספג ביקורת על התנהגותו. שמועות על כך שנהג תחת השפעת אלכוהול לא סייעו לתדמיתו ופגעו בסיכויו להיבחר לנשיאות ארצות הברית לאחר מכן.
קנדי חתם על עסקת טיעון, בה הוא מודה שעזב את מקום התאונה, לאחר גרימת פגיעה גופנית. גזר דינו היה חודשיים מאסר שלא רוצו בפועל.
קורדיאריט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  Mg,Fe+2)2Al4Si5O18)
 מערך קריסטלוגרפי:  אורתורומבי (פסאודוהקסגונלי)
 צורת הגביש:  בדרך כלל בגושים – גרגירי – מרקם נפוץ בגרניט ובסלעי יסוד אחרים כמו גם בגנייס ובסלעים מותמרים אחרים. גבישים בודדים הם פריזמטיים דקים (כדוגמת טורמלין) עד 18 ס"מ שאותם ניתן למצוא גם בסחף נהרות.
 צבע:  כחול, סגול, אפור, צהוב-חום, חסר צבע עד כחול בהיר מאוד בפרוסות דקות
 ברק:  זגוגי עד שמן
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה
 פצילות:  טובה בכיוון אחד וגרועה בשני הכיוונים האחרים
 שבירה:  דמוית קונכייה, בלתי שווה. שברים המתפתחים בחומר פריך מתאפיינים במשטחים מעוגלים חלקים
 קשיות:  7 – 7.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.57 – 2.66
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  תופעת גבישים תאומים נפוצה. הגבישים מקווקווים לאורכם. אופטית המינרל דו-צירי והוא ניחן בפליאוכרואיזם בולט מאוד.
 מינרלים נלווים:  קורונדום, פצלת השדה, אנדלוזיט, אלמנדין, מוסקוביט, סילימניט, ספינל וביוטיט
קורדיאריט (במינרלוגיה) או איוליט (בגמולוגיה) - מינרל השייך לקבוצת המינרלים הציקלוסיליקטים - (סיליקטים במבנה בצורת טבעת). נוסחת המבנה הכימי של הקורדיאריט היא:
Mg,Fe2+)2Al4Si5O18). במינרל יש תמיד נוכחות של ברזל וקיימת שורה איזומורפית בין הקורדיאריט, העשיר במגנזיום, לבין המינרל סקאנינאיט, העשיר בברזל, שנוסחתו Fe+2,Mg)2Al4Si5O18). בטמפרטורות גבוהות נוצר פולימורף של הקורדיאריט המכונה אינדיאליט שיש לו מבנה זהה למבנה של המינרל בריל ובו האלומיניום מפוזר בצורה אקראית בטבעות של Si,Al)6O18).
מבחינת תכונותיו האופטיות הקורדיאריט הוא דו-צירי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו) בולט מאוד. הוא נראה ירוק עד צהוב חיוור או חסר צבע מזווית אחת, סגול או כחול סגול מזווית שנייה וכחול מזווית שלישית. תכונה זו, המקלה על זיהוי המינרל בטבע, הפכה את הקורדיאריט לאבן חן מבוקשת.
המינרל נתגלה ב-1813 על הר גרוסר ארבר (Großer Arber) ביער בוואריה בבוואריה שבגרמניה. הוא קרוי על שמו של הגאולוג ומהנדס המכרות הצרפתי פייר לואי קורדייה (Pierre Louis A. Cordier ‏ 1861-1777) שחקר לראשונה מינרל זה.
מקור ותפוצה

קורדיאריט נוצר בהתמרה אזורית או בהתמרה של מגע של סלעים חרסיתיים. הוא נפוץ במיוחד בהורנפלס (סוג של סלע מותמר, הבנוי מגבישי קוורץ, פלגיוקלז ופירוקסן ומרקמו גרגרי) שנוצר כתוצאה מהתמרה של מגע של סלעים פליטיים (סלעים קלאסטיים בעלי גרגיר עדין הקטן מ-60 מיקרון). שני סוגים נפוצים של מקבצי מינרלים מותמרים כוללים את סילימניט-קורדיאריט-ספינל וקורדיאריט-ספינל-פלגיוקלז-אורתופירוקסן. מינרלים נלווים נוספים כוללים את הגארנט (סלעי גנייס הבנוים קורדיאריט-גארנט-סילימניט) ואנתופיליט. קורדיאריט מופיע גם בסוגי גרניט מסוימים בפגמטיטים ובנוריט, כשההרכב הכימי של המגמה המקורית היה גברו באופיו. תוצרי התמרה של הקורדיאריט כוללים מינרלים מקבוצות הנציצים, והכלוריט וטלק.
תפוצת הקורדיאריט נרחבת למדי. קורדיאריט מופיע באזור התמרה של מגע בגרניט במכרה בדיל Geevor בקורנוול שבבריטניה, בבוואריה בגרמניה (שם נתגלה לראשונה), ב-Orijärvi וב-Leppävirta שבפינלנד, בנורווגיה ובהודו (המשך הרשימה בפסקה הבאה הדנה באבני אבן).
בישראל ניתן למצוא קורדיאריט בצפחות נציץ במסיב אילת. בסביבה הקרובה ניתן למצוא קורדיאריט בוואדי כיד העילי בחצי האי סיני, וברצועה של התמרה של מגע באזור ואדיות אום עדוי-כיד-סמרה בדרום מזרח סיני.
שימושים > שימושים מסחריים

ממירים קטליטיים מיוצרים בדרך כלל מחומרים קרמיים המכילים כמות גדולה של קורדיאריט. תהליך הייצור מסדר את גבישי הקורדיאריט בכוונה על מנת לנצל את ההתפשטות התרמית הנמוכה מאוד של המינרל בכיוון אחד. סידור זה מונע יצירת סדקים כתוצאה מהלם תרמי כאשר נעשה שימוש בממיר הקטליטי.
שימושים > אבני חן

בסוג השקוף המכונה איוליט נעשה שימוש נפוץ כאבן חן. מקור השם "איוליט" הוא מהמילה ביוונית לסגול. צבעו הכחול-סגול של האיוליט דומה לצבע של אבן ספיר כחולה בהירה עם תוספת גוון סגול. זו הסיבה לכינוי "ספיר מימי" שניתן לעיתים לקורדיאריט. שם מקובל נוסף הוא "דיכרואיט" הלחם של שתי מילים ביוונית שפירושן "סלע דו-צבעי", שם זה מתייחס לתכונת הפליאוכרואיזם החזקה של האבן. צבע האיוליט באיכות של אבן חן משתנה מכחול ספיר לכחול סגול לאפור צהבהב לכחול בהיר כאשר משתנה זווית הצפייה באבן. איוליט מצוי בסרי לנקה, בורמה, הטריטוריה הצפונית באוסטרליה, נמיביה, ברזיל, טנזניה, מדגסקר, מדינת קונטיקט בארצות הברית ובאזור ילוניף (Yellowknife) שבטריטוריות הצפון מערביות שבקנדה.
לקריאה נוספת

יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים".
Cybulski, A: "Structural Catyalysts and Reactors - Second Edition". CRC Press, 2005.
Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., John Wiley and Sons, New York, p. 395-396, ISBN 0-471-80580-7
Klein, Cornelius., 2002, The Manual of Mineral Science, 22nd ed., John Wiley & Sons, Inc. ISBN 0-471-25177-1
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562842005171  BNE: XX543488  BnF: cb124955744 (data)  GND: 4148309-1  LCCN: sh85032565  NDL: 00565857  SUDOC: 034170669
קיסר אתיופיה

| --- | --- |


היילה סלאסי, קיסר אתיופיה האחרון
 תחום שיפוט:  האימפריה האתיופית 
 מעון:  Imperial Palace, Addis Ababa 
 ייסוד המשרה:  980 לפנה"ס
 איוש ראשון:  מנליק הראשון
 איוש אחרון:  היילה סלאסי
 תאריך ביטול המשרה:  21 במרץ 1975
 
הקיסר (בגעז: ንጉሠ ነገሥት' מבוטא: נגוסה נגסת; מילולית: "מלך המלכים") היה השליט היחיד של אתיופיה מהקמתה ועד למהפכה האתיופית בשנת 1974. בידי הקיסר היו כל סמכויות החקיקה, הביצוע והשיפוט.
מקור

התואר מלך המלכים השווה לתואר קיסר מקורו עוד בארם נהריים ובתרבויות השמיות של המזרח התיכון הקדום. הפעם הראשונה שתואר זה שימש את שליטי אתיופיה היה במאה השנייה לספירה על ידי המלך האקסומי סאמבראוטאס. התואר "מלך" (געז: ንጉሥ, תעתיק: "נגוס") בקיסרות אקסום החל ללבוש צורה מקומית: בכל מחוז היה מלך מקומי ששלט עליו, והמחוז שלו נקרא "ממלכה", כך שמעל מלך זה היה מלך נוסף, מעין "המלך של המלכים". דבר נוסף שהיה בהיסטוריה המודרנית של אתיופיה היה כאשר מונתה קיסרית, והתואר שלה בגעז שונה ל"מלכת המלכים" ("נגסתה נגסת").
ירושה

על מנת לרשת את כתר הקיסרות היה האדם צריך להיות קרוב משפחה של הקיסר המנוח. באתיופיה היה גם מקובל להכתיר קיסרים שהיו קרובים למנוח גם מצד אמו ואפילו להכתיר אישה לקיסרית. מנהג זה תרם למאבקי הכוחות על הכתר, בעיה שנפתרה באמצעות כליאת היורשים האפשריים במבצר הררי מבודד, כדי להקטין את הסיכון להפיכה.
מנהג כליאת היורשים יושם לראשונה בתקופת האימפריה החבשית ובא לקצו המר במהלך מרד יהודית המלכה, כשכמעט כל בני משפחת המלוכה החבשית הושמדו במתקפה מרוכזת על מנזר דברה דמו. הקיסר האגאווי ימהרנה קריסטוס חידש את המסורת כשכלא את שארי בשרו באמב גשן, אם כי חלק מההיסטוריונים מתארכים זאת לתקופתו של הקיסר וואדאם ערד שהחל זאת לאחר מלחמת הירושה בין בניו של יאגבה ציון. בזכות מנהג זה הצליח אחמד גראן לחסל את רוב הטוענים לכתר במתקפה מוצלחת על הכלא באמב גשן. הקיסר פאסיל חידש את המנהג בשלישית, כשכלא את קרובי משפחתו בווחני. המנהג החזיק מעמד למעלה ממאתיים שנים עד דעיכת השושלת הגונדרית ועליית תוודרוס השני. לאחר המהפכה האתיופית רבים מבני בית המלוכה האתיופי גלו לבירות אירופה.
היסטוריה

שושלת קיסרי אתיופיה לפי הספירה המסורתית החלה בשנת 1978 לפנה"ס כאשר הוקמה ממלכת שבא (ראו גם: סבא, נקראת בכתבים האתיופים בשם "ממלכת יקטן") המלך השבאי הראשון היה "סבא" והוא זה שהקים את השושלת האגעזית מלך זה על פי המסורת האתיופית מזוהה עם "עבד שמס" מהמסורת הערבית שהיה בנו של ירח ונכדו של יקטן, השושלת האגעזית מנתה כ-52 שליטים והאחרונה שבהם הייתה מלכת שבא ("מקדה").
לאחר השושלת האגעזית הומלך בנה של מלכת שבא ושלמה המלך, מנליק הראשון ועל פי הכברה נגסט הוא ייסד את קיסרות אקסום ואת שושלת מנליק. לאחר מכן במאה ה-2 המלך האקסומי סאמבראוטאס שינה את התואר ממלך לקיסר וכך אקסום הפכה לקיסרות. בשנת 858 התרחש מרד יהודית המלכה שבמרד זה כמעט הושמדה שושלת הקיסרים האקסומיים, השושלת מצאה מקלט בשאווה והיהודים שלטו על אתיופיה, בשנת 933 השתלטה על אתיופיה שושלת חדשה שושלת זאגווה שהייתה אגאווית במוצאה ולא חבשית שושלת זו שלטה על אתיופיה עד 1270.
ב-1270 עלתה לשלטון השושלת הסולומונית שטענה שמוצאה מקיסרי אקסום שנמלטו לשאווה הקיסר הראשון שהעמידה היה יקונו אמלק שושלת זו שלטה על אתיופיה עד לשנת 1974 שבה התחולל המהפכה האתיופית, הקיסרים המשמעותיים שהשושלת העמידה היו עמדה ציון הראשון, זרע יעקב בימי הביניים ובעת החדשה היא העמידה את תוודרוס השני, יוהנס הרביעי, מנליק השני והיילה סלאסי ארבעת קיסרים אלו חיזקו את אתיופיה והפכו אותה למה שאנו מכירים היום.
במהלך השלטון האיטלקי באתיופיה (1936–1941) גלתה השושלת מאתיופיה לארץ ישראל ומשם לבריטניה. תחת השלטון האיטלקי קיבל המלך ויטוריו אמנואלה השלישי את התואר "קיסר אתיופיה" ("Imperatore d' Etiopia") בו החזיק עד 1943. במהלך 1941, כאשר שוחררה אתיופיה, חזר אליה הקיסר היילה סלאסי וב-1955 יזם חוקה חדשה שתבטיח את רציפות הקיסרים מזרעו שלו בלבד, מהלך שהכעיס את האריסטוקרטים השונים שהשתייכו לשושלת. ב-12 בספטמבר 1974 הודח היילה סלאסי ובמקומו הוצהר שבנו אספא ווסן הוא הקיסר, לאחר מאבקים בין תומכי המלוכה ומתנגדיו המלוכה בוטלה רשמית ב-מרץ 1975. השושלת האתיופית גלתה מארצה וכיום היא מנסה להחזיר את כוחה ולהפוך את אתיופיה למונרכיה חוקתית. החוקה האתיופית החדשה של 1994 לא מכירה בשום קיסר, והשושלת הגולה הקימה את מועצת הכתר האתיופית, מועצה שמשמרת את רציפות הקיסרים.
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר

| --- | --- |
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הגוף המעניק:  אגודת התיאטרון בלונדון 
 תקופת הפרס:  1979–הווה (כ־45 שנים) 
 אתר רשמי
 
פרס לורנס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר במחזמר (באנגלית: Laurence Olivier Award for Best Actress in a Musical) הוא פרס שנתי שמוענק על ידי האיגוד של תיאטרון לונדון כהוקרה על הישגים בתיאטרון הבריטי. הפרס נוסד בשנת 1976 בשם פרסי איגוד תיאטרון הווסט אנד ושמו הוחלף ב-1984 לכבודו של השחקן האנגלי לורד אוליבייה.
פרסי אוליבייה הם פרסי התיאטרון היוקרתיים ביותר בממלכה המאוחדת והם המקבילים הבריטיים לפרסי טוני. ב-1977 ו-1978 הוענק פרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר במחזמר, ובשתי הפעמים זכתה שחקנית. ב-1977 זכתה אנה שארקי עבור המחזמר "מגי", וב-1978 זכתה בפרס איליין פייג' עבור הופעתה במחזמר "אוויטה". בשנה שאחר כך נוצרה קטגוריה נוספת לשחקנית הטובה ביותר במחזמר.
זוכות ומועמדות > שנות ה-2010

| שנה> 2010.2010.2010.2010.2010.2010.2011.2011.2011.2011.2011.2012.2012.2012.2012.2012.2013.2013.2013.2013.2013.2014.2014.2014.2014.2014.2015.2015.2015.2015.2015.2016.2016.2016.2016.2016.2016 | שחקנית> .סמנתה ספירו.מלאני צ'יסהולם.פטינה מילר.האנה וודינגהאם.שארלוט וייקפילד..שרידן סמית'.סיירה בוגס.אלנה רוג'ר.אמה ויליאמס..קלאו דמטריו, קרי אינגרם, סופיה קילי, אלינור וורת'ינגטון קוקס.קייט פליטווד.שרה לנקשייר.סקרלט סטראלן..אימלדה סטונטון.הת'ר הדלי.סאמר סטרלן.האנה וודינגהאם..זרינקה סוויטסיץ.רוזלי קרייג.ג'נה ראסל.שארלוט וייקפילד..קייטי ברייבן.ג'מה ארטרטון.טמזין גרג.בוורלי נייט..אימלדה סטונטון.טרייסי בנט.נטלי דיו.לורה פיט-פולפורד.סופי תומפסון | מחזמר> .הלו, דולי!.אחים בדם.הנזירות בלוז.מוזיקת לילה זעירה.אביב מתעורר..לא רק בלונדינית.האהבה לעולם לא מתה.תשוקה.סיפור אהבה..מטילדה.London Road.Betty Blue Eyes.שיר אשיר בגשם..סוויני טוד: הספר השטן מרחוב פליט.שומר הראש.כובע צילינדר.נשקיני קייט..Once.The Light Princess.מתגלגלים.צלילי המוסיקה..Beautiful.Made in Dagenham.נשים על סף התמוטטות עצבים.ממפיס..Gypsy.גברת הנדרסון גאה להציג.שחקי אותה כמו בקהאם - המחזמר.שבע כלות לשבעה אחים.ברנשים וחתיכות | דמות> .דולי לוי.גברת ג'ונסטון.דלוריס ואן קרטייר.דזירה ארמפלדט.ונדלה..אל וודס.כריסטין דאי.פוסקה.ג'ני..מטילדה וורמווד.ג'ולי.ג'ויס צ'ילברס.קאתי סלדון..גברת לובט.רייצ'ל מארון.דייל טרמונט.לילי ונסי / קתרין..Girl.The Light Princess.מרי פלין.מריה פון טראפ..קרול קינג.ריטה או'גריידי.פפה מרקוס.פליסיה פארל..מאמה רוז.לורה הנדרסון.ג'ס בהמרה.מילי.מיס אדלייד |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | אמבר ריילי | Dreamgirls | אפי וייט |
| 2017 | גלן קלוז | שדרות סאנסט | נורמה דזמונד |
| 2017 | דבי צ'אזן, סופי לואיז דאן, מישל דוטריס, קלייר מאצ'ין, קלייר מור וג'ואנה רידינג | The Girls (נערות לוח השנה) | הבנות |
| 2017 | שרידן סמית' | מצחיקונת | פאני ברייס |
2018: 
| 2018 | שירלי הנדרסון | Girl from the North Country | אליזבת' ליין |
| 2018 | ג'ייני די | Follies | פיליס רוג'רס סטון |
| 2018 | אימלדה סטונטון | Follies | סאלי דורנט פלאמר |
| 2018 | ג'וזי ווקר | כולם מדברים על ג'יימי | מרגרט ניו |
2019: 
| 2019 | שרון ד. קלארק | קרולין, או שינוי | קרוליין תיבודו |
| 2019 | רוזלי קרייג | קומפני | בובי |
| 2019 | קלי או'הרה | המלך ואני | אנה לאונוונס |
| 2019 | אדריאן וורן | טינה | טינה טרנר |
זוכות ומועמדות > שנות ה-2020

| שנה | שחקנית | מחזמר | דמות |
| --- | --- | --- | --- |

2020: 
| 2020 | מרים-טיק לי | & ג'ולייט | ג'ולייט קפולט |
| 2020 | אודרי בריסון | אמלי | אמלי פולן |
| 2020 | ג'ודי קוהן | כנר על הגג | גולדה |
| 2020 | זיזי סטראלן | מרי פופינס | מרי פופינס |
2022: 
| 2022 | ג'סי באקלי | Cabaret | סאלי בולס |
| 2022 | סאטון פוסטר | Anything Goes | רינו סוויני |
| 2022 | בוורלי נייט | The Drifters Girl | פיי טרדוול |
| 2022 | סטפני מקיון | לשבור את הקרח | אנה |
2023: 
| 2023 | קייטי ברייבן | Tammy Faye | תמי פיי מסנר |
| 2023 | אנושקה לוקאס | אוקלהומה! | לורי וויליאמס |
| 2023 | מירי מסיקה | ביקור התזמורת | דינה |
| 2023 | פיית' אומולה | Standing at the Sky's Edge | ג'וי |
2024: 
| 2024 | ניקול שרזינגר | שדרות סאנסט | נורמה דזמונד |
| 2024 | נטשה הודג'סון | האיש שלא היה | יואן מונטגיו ואחרים |
| 2024 | קייסי לוי | כמעט נורמלי | דיאנה גודמן |
| 2024 | מרישה וואלאס | ברנשים וחתיכות | מיס אדלייד |
זכיות ומועמדויות מרובות בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר > פרסים

שלושה פרסים
אימלדה סטונטון
שני פרסים
ברברה דיקסון
מריה פרידמן
ג'וליה מקנזי
ג'ואנה רידינג
סמנתה ספירו
זכיות ומועמדויות מרובות בקטגוריית השחקנית הטובה ביותר > מועמדויות

שבע מועמדויות
אימלדה סטונטון
שש מועמדויות
מריה פרידמן
חמש מועמדויות
רותי הנשל
ג'וליה מקנזי
ג'ואנה רידינג
ארבע מועמדויות
איליין פייג'
שלוש מועמדויות
אלנה רוג'ר
ג'נה ראסל
שרידן סמית'
האנה וודינגטון
שתי מועמדויות
ג'ייני די
ברברה דיקסון
היידן גוויין
פטרישה הודג'
ניקולה יוז
מורין ליפמן
פטי לופון
שאן פיליפס
סמנתה ספירו
סאמר סטראלן
סופי תומפסון
שארלוט וייקפילד
ג'וזי ווקר
אמה ויליאמס
ראו גם

פרס דרמה דסק לשחקנית מצטיינת במחזמר
פרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזמר
לקריאה נוספת

London Theatre Guide (2008). "The Laurence Olivier Awards: Full List of Winners, 1976-2008" (.PDF). 1976-2008. The Society of London Theatre. p. 20. נבדק ב-2008-08-30.
הערות שוליים

↑  Olivia Rook, 2024 Olivier Awards: Full list of winners, London Theatre, ‏2024-04-14 (באנגלית)
| פרס לורנס אוליבייה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | מחזה חדש • קומדיה חדשה • הפקה מחודשת • שחקן • שחקנית • הופעה בתפקיד משנה (שחקן בתפקיד משנה, שחקנית בתפקיד משנה) |  |
| מחזות זמר | מחזמר חדש • הפקה מחודשת של מחזמר • שחקן במחזמר • שחקנית במחזמר • הופעה בתפקיד משנה במחזמר (שחקן בתפקיד משנה במחזמר, שחקנית בתפקיד משנה במחזמר) • הישג במוזיקה |  |
| הפקה / יצירה | • במאי • כוריאוגרפיה  • עיצוב תפאורה • עיצוב תלבושות • עיצוב תאורה • סאונד |  |
| מחול / אופרה | הפקת מחול חדשה • הפקת אופרה חדשה • הישג במחול • הישג באופרה |  |
| פרסים מיוחדים / אחרים | פרס מיוחד של האיגוד • בידור ומשפחה • Achievement in an Affiliate Theatre • חביב הקהל |  |
| פרסי עבר | שחקן השנה במחזה חדש • שחקנית השנה במחזה חדש • שחקן השנה בהפקה מחודשת • שחקנית השנה בהפקה מחודשת • הופעה בקומדיה • הופעה במחזמר • שחקן השנה בתפקיד משנה • שחקן חדש במחזה • השחקן המבטיח • הופעה של להקה • במאי במחזה • במאי במחזמר • המחזאי המבטיח ביותר • הישג במחזמר |  |
| טקסים | 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 (לא נערך) • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 |  |
קיסר ברזיל

| --- | --- |


פדרו השני, קיסר ברזיל האחרון
 תחום שיפוט:  ממלכת ברזיל, האימפריה הברזילאית
 מעון:  הארמון הקיסרי
 מושב המשרה:  ריו דה ז'ניירו, ברזיל ברזיל
 ייסוד המשרה:  15 בדצמבר 1815
 איוש ראשון:  מריה הראשונה, מלכת פורטוגל
 איוש אחרון:  פדרו השני, קיסר ברזיל
 תאריך ביטול המשרה:  15 בנובמבר 1889
 משרה יורשת:  נשיא ברזיל
 
קיסר ברזיל (בפורטוגזית: Imperador do Brasil) הוא התואר הרשמי של המונרך החוקתי באימפריה הברזילאית. התואר שימש את ראש המדינה הברזילאית בין הקמתה בשנת 1822 ועד להקמת הרפובליקה הישנה בשנת 1889. קודם לכן שימש התואר את מלכי הממלכה המאוחדת של פורטוגל, ברזיל ואלגרבש בין השנים 1815–1822.
תואר מלא

בתקופת הממלכה המאוחדת של פורטוגל, ברזיל ואלגרבש אשר נמשכה בין השנים 1815–1822 היה תוארו הרשמי של הריבון כך:
מֵאֵת חַסְדֵי הָאֵל, רִיבּוֹן הַמַּמְלָכָה הַמְּאֻחֶדֶת שֶׁל פּוֹרְטוּגָל, בְּרָזִיל וְאַלְגֶּרְבֶּשׁ, מִשְּׁנֵי צָדִי הַיָּם בְּאַפְרִיקָה, אֲדוֹן גִּינֵאָה וְהַכִּבּוּשׁ, הַנִּוּוּט וְהַסַּחַר בְּאֶתְיוֹפְּיָה, עָרַב, פָּרַס וְהוֹדוֹ.
המקור בפורטוגזית
Pela Graça de Deus, Imperador do Brasil, e Rei do Reino Unido de Portugal e dos Algarves, d'Aquém e d'Além-Mar em África, Senhor da Guiné e da Conquista, Navegação e Comércio da Etiópia, Arábia, Pérsia e Índia.
בתקופת האימפריה הברזילאית אשר נמשכה בין השנים 1822–1889 היה תוארו הרשמי של הריבון כך:
עַל יְדֵי חֶסֶד אֱלוֹהִים וְהַסְכָּמָה פֶּה אֶחָד שֶׁל הָעָם, הַקֵּיסָר הַחֻוקָּתִי וְהַמָּגֵן הַתְּמִידִי שֶׁל בְּרָזִיל.
המקור בפורטוגזית
Pela Graça de Deus e Aclamação Unânime do Povo, Imperador Constitucional e Defensor Perpétuo do Brasil.
רשימת קיסרים

| שם | תמונה | תקופת שלטון | אירועים מרכזיים בתקופת השלטון |
| --- | --- | --- | --- |
| מריה הראשונה, מלכת פורטוגל |  | 16 בדצמבר 1815 – 20 במרץ 1816 | הקמת ממלכת ברזיל |
| ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל |  | 20 במרץ 1816 – 7 בספטמבר 1822 | המהפכה הליברלית של 1820 |
| פדרו הראשון, קיסר ברזיל |  | 12 באוקטובר 1822 – 7 באפריל 1831 |  עצמאות ברזיל,  מלחמת ארגנטינה–ברזיל |
| פדרו השני, קיסר ברזיל |  | 7 באפריל 1831 – 15 בנובמבר 1889 |  מלחמת פלטה,  מלחמת אורוגוואי,  מלחמת הברית המשולשת,  חוק הזהב,  הפיכה צבאית רפובליקנית |
ראו גם

האימפריה הברזילאית
עצמאות ברזיל
פדרו הראשון, קיסר ברזיל
קורצ'ה

ערך זה עוסק בעיר באלבניה. אם התכוונתם לדמות כלב מהמיתולוגיה הגאורגית, ראו .
קורצ'ה (באלבנית: Korçë או Korça, באיטלקית: Corizza, בארומנית: Curceaua או Cоrceaо, בבולגרית: Корча או Горица, בטורקית: Görice, ביוונית: Κορυτσά, במקדונית: Горица) היא עיר בדרום-מזרח אלבניה, בירת מחוז קורצ'ה. בשנת 2001 התגוררו בה כ-59 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השביעית בגודלה במדינה.