stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leisure Suit Larry (סדרת משחקים)
רשימת המשחקים בסדרה

| שנה> המשחקים בסדרה | שם המשחק> המשחקים בסדרה | חברת פיתוח> המשחקים בסדרה | פלטפורמות> המשחקים בסדרה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 | Leisure Suit Larry in the Land of the Lounge Lizards | Sierra On-Line | MS-DOS, Amiga, Apple II series|Apple II/IIGS, Mac OS, Atari ST, Tandy Color Computer 3 |
| 1988 | Leisure Suit Larry: Goes Looking for Love (in Several Wrong Places) | Sierra On-Line | MS-DOS, Amiga, Atari ST |
| 1989 | Leisure Suit Larry III: Passionate Patti in Pursuit of the Pulsating Pectorals | Sierra On-Line | MS-DOS, Amiga, Atari ST |
| 1991 | Leisure Suit Larry 5: Passionate Patti Does a Little Undercover Work | Sierra On-Line | MS-DOS, Amiga, Microsoft Windows, Mac OS |
| 1993 | Leisure Suit Larry 6: Shape Up or Slip Out! | Sierra On-Line | MS-DOS, Microsoft Windows, Mac OS |
| 1996 | Leisure Suit Larry: Love for Sail! | Sierra On-Line | MS-DOS, Microsoft Windows, Mac OS |
| 2004 | Leisure Suit Larry: Magna Cum Laude | High Voltage Software | Microsoft Windows, PlayStation 2, Xbox |
| 2009 | Leisure Suit Larry: Box Office Bust | Team17 | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 |
| 2018 | Leisure Suit Larry: Wet Dreams Don't Dry | CrazyBunch | Microsoft Windows, macOS, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch |
| 2020 | Leisure Suit Larry: Wet Dreams Dry Twice | CrazyBunch | Microsoft Windows, MacOS, PlayStation 4, Xbox One, Nintendo Switch, Android |
גרסאות מחודשות
| 1991 | Leisure Suit Larry in the Land of the Lounge Lizards (גרסה מחודשת למשחק משנת 1987) | Sierra On-Line | MS-DOS, Amiga, Microsoft Windows, Mac OS |
| 1994 | Leisure Suit Larry 6: Shape Up or Slip Out! (גרסה מחודשת) | Sierra On-Line | MS-DOS, Microsoft Windows, Mac OS |
| 2013 | Leisure Suit Larry: Reloaded (גרסה מחודשת שנייה למשחק משנת 1987) | N-Fusion Interactive | Microsoft Windows, macOS, iOS, Linux, Android |
2020 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2019   2018  2017 |  דגל ישראל | 2020  בישראל |  »»»  2021   2022   2023 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-2020 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 2020
2020 בישראל (ה'תש"ף – ה'תשפ"א) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 72 שנים להקמתה.
האירועים הבולטים בה היו: המשבר הפוליטי בישראל, מגפת הקורונה בישראל והסכמי אברהם.
הנהגה

נשיא המדינה – ראובן ריבלין
ראש ממשלת ישראל  השלושים וארבע והשלושים וחמש – בנימין נתניהו
יושב ראש הכנסת הכנסת העשרים ושלוש עד 17 במאי – בני גנץ, מאז  – יריב לוין
נשיא בית המשפט העליון – אסתר חיות
ראש המטה הכללי – אביב כוכבי
מפכ"ל המשטרה – מוטי כהן
אירועים בולטים > ינואר

ינואר – ההצפות בערי החוף: מערכת חורפית קשה מכה במדינה.
2 בינואר – נחתם באתונה הסכם צינור איסט-מד על ידי שרי האנרגיה של ישראל, יוון וקפריסין.
23 בינואר – פורום השואה העולמי החמישי שנערך לקראת יום השנה ה-75 לשחרור אושוויץ ויום הזיכרון הבינלאומי לשואה מתקיים בירושלים בנוכחות מנהיגים מ-45 מדינות שונות.
28 בינואר – נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו הציגו את פרטי תוכנית השלום של טראמפ בין ישראל לפלסטינים, המכונה "עסקת המאה".
30 בינואר – נעמה יששכר משוחררת מהכלא הרוסי
אירועים בולטים > פברואר

21 בפברואר – החלה התפרצות נגיף הקורונה בישראל
אירועים בולטים > מרץ

2 במרץ – הבחירות לכנסת העשרים ושלוש
13 במרץ – תלמידי ישראל יוצאים לחופשת פסח מוקדמת עקב מגפת הקורונה.
14 במרץ – במסגרת צעדי הממשלה בקשר עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל, הוחלט שמערכת החינוך תושבת עד הודעה חדשה ללא החרגות, איסור על התקהלות של מעל 10 אנשים, וסגירת כל מקומות הבילוי והפנאי כולל מסעדות, אולמות קולנוע, חדרי כושר וקניונים
16 במרץ – הכנסת העשרים ושלוש הושבעה
אירועים בולטים > אפריל

20 באפריל – הליכוד וכחול לבן חתמו על הסכם קואליציוני להקמת ממשלת אחדות. הממשלה מסיימת את המשבר הפוליטי בישראל שהחל עם פיזור הכנסת ב-2018
אירועים בולטים > מאי

17 במאי – הושבעה ממשלת החילופים של נתניהו וגנץ, ממשלת ישראל השלושים וחמש.
24 במאי – משפט נתניהו: משפטו של בנימין נתניהו ב"תיק 1000", "תיק 2000" ו"תיק 4000", החל בבית המשפט המחוזי בירושלים. נתניהו נאשם בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים.
30 במאי – איאד אלחלאק, צעיר פלסטיני על הרצף האוטיסטי נורה ונהרג במזרח ירושלים בידי שוטרי משמר הגבול, לאחר שחשדו כי מדובר במחבל.
אירועים בולטים > יוני

4 ביוני – על רקע התחממות היחסים בין ישראל וסודאן, מטוס מדגם דרימליינר של אל על שהיה בדרכו מארגנטינה לישראל, הורשה לטוס לראשונה מעל שטחה האווירי של סודאן.
9 ביוני – לראשונה נחת בישראל מטוס של חברת התעופה "איתיחאד איירווייז" מעוטר בסמלי איחוד האמירויות.
21 ביוני – ליקוי חמה נראה באופן חלקי בישראל. הליקוי הגיע לשיאו בשעה 08:20 (שעון ישראל) כשהירח כיסה בין 35% ל-40% משטח השמש.
27 ביוני – קבוצת הכדורגל, מכבי תל אביב זכתה באליפות המדינה בכדורגל לעונת 2019/2020 לאחר שגברה על קבוצת הפועל תל אביב בתוצאה 3:0.
אירועים בולטים > יולי

1 ביולי – החוק שמקצר את משך השירות של גברים בצה"ל נכנס לתוקף, מדובר בקיצור שני – בעבר קוצץ השירות ל-32 חודשים, כעת הוא ירד ל-30 חודשים בלבד.
6 ביולי – לווין הריגול והצילום אופק 16, מתוצרת התעשייה האווירית שוגר בהצלחה לחלל באמצעות משגר לוויינים מסוג 'שביט' מבסיס חיל האוויר בפלמחים.
7 ביולי – הרמטכ"ל אביב כוכבי מינה באישור שר הביטחון, בני גנץ, ועדה שתבחן את האפשרות להענקת אות מערכה למשרתים בתקופת הלחימה של צה"ל בלבנון (אות המערכה ברצועת הביטחון).
11 ביולי – מעל לעשרת אלפים בני אדם הפגינו בכיכר רבין במסגרת מחאת בעלי העסקים והעצמאים שנפגעו כלכלית מהשלכות משבר הקורונה. זוהי ההפגנה הגדולה שנערכה בישראל מאז תחילת התפרצות הקורונה בישראל.
אירועים בולטים > אוגוסט

1 באוגוסט – מצפון ועד דרום הפגינו כנגד התנהלות הממשלה והמשבר הכלכלי, כאשר במוקד ההפגנות מחוץ למעונו של ראש הממשלה, בנימין נתניהו ברחוב בלפור בירושלים הפגינו מעל ל-10,000 בני אדם.
3 באוגוסט – מטוס האנטונוב An-225, הארוך והכבד בעולם שמופעל באמצעות שישה מנועים, הגיע לביקור שני בנמל התעופה בן-גוריון אי פעם. הוא הביא עמו משאיות מארצות הברית לטובת הרכבת סוללות כיפת ברזל, שישמשו את כוחות היבשה של צבא ארצות הברית.
13 באוגוסט – נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ הודיע על כינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל לאיחוד האמירויות בתיווך אמריקני, בתמורה הסכימה ישראל להקפיא את תוכנית הסיפוח.
31 באוגוסט – בשעות הבוקר יצאה טיסת אל על מספר "LY-971" לאבו דאבי, ובתוכה חברי המשלחת הישראלית-אמריקאית לאמירויות, על רקע כינון היחסים הדיפלומטיים והנורמליזציה המלאה בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות. המטוס נחת בנמל התעופה הבינלאומי אבו דאבי לאחר שהטיסה עברה מעל שמי ערב הסעודית, הטיסה המסחרית הישירה הראשונה של חברת תעופה ישראלית העוברת מעל שמי ערב הסעודית והטיסה הישראלית הראשונה שנחתה באיחוד האמירויות.
אירועים בולטים > ספטמבר

11 בספטמבר – בחריין ומדינת ישראל הודיעו בתיווכו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ על נורמליזציה וכינון יחסים דיפלומטיים מלאים בין המדינות, הסכם בחריין–ישראל.
15 בספטמבר – על המדשאה הדרומית של הבית הלבן חתמו שרי החוץ של בחריין ואיחוד האמירויות הערביות עם ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו ונשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ על הסכמי הנורמליזציה בין ישראל לאיחוד האמירויות ובחריין. כחלק מהסכמי אברהם.
18 בספטמבר – לקראת ליל ראש השנה, מדינת ישראל נכנסת לסגר שני לאחר עלייה משמעותית במספר החולים הקשים והנדבקים ממגפת הקורונה.
21 בספטמבר – בית המשפט המחוזי קבע שמלכה לייפר תוסגר מישראל לאוסטרליה שם היא מואשמת בעבירות פדופיליה חמורות.
אירועים בולטים > אוקטובר

23 באוקטובר – הצהרה על הסכם ישראל–סודאן, השלישי מבין הסכמי אברהם.
אירועים בולטים > נובמבר

24 בנובמבר – התרסקות מטוס הסנונית במשמר הנגב שבה נהרגו מורה וחניך מצה"ל.
אירועים בולטים > דצמבר

10 בדצמבר – הצגת הסכם ישראל-מרוקו, הרביעי מבין הסכמי אברהם.
19 בדצמבר – התחלת חיסון האוכלוסייה בישראל בחיסון נגד קורונה של חברת פייזר, המתחסן הראשון היה ראש הממשלה בנימין נתניהו.
21 בדצמבר – פרשת מותו של אהוביה סנדק, אירוע שהתרחש ב-21 בדצמבר כאשר בלשים מימ"ר ש"י ביצעו מרדף, בסמוך ליישוב כוכב השחר שבהרי בנימין, אחרי מכונית ובה חמישה צעירים מנוער הגבעות, שנחשדו ביידוי אבנים לעבר פלסטינים. במהלך המרדף התהפך רכבם של הצעירים, אהוביה סנדק נהרג וארבעה צעירים נוספים נפצעו קל.
27 בדצמבר – החל סגר ארצי שלישי במדינה. בניגוד לסגרים הקודמים, מוסדות החינוך נשארו פתוחים בכפוף להנחיות.
30 בדצמבר – המרגל היהודי יונתן פולרד עלה למדינת ישראל וקיבל עם נחיתתו תעודת זהות ישראלית מידי ראש הממשלה בנימין נתניהו.
דצמבר – החל לפעול לראשונה אגף אסטרטגיה ומעגל שלישי במטה הכללי של צה"ל, האגף הוקם במהלך שנת 2020 במסגרת תוכנית "תנופה", התוכנית הרב-שנתית, שהוביל הרמטכ"ל אביב כוכבי.
אירועים בולטים > הסכסוך הישראלי-פלסטיני

12 במאי – לפנות בוקר נרצח החייל עמית בן יגאל בכפר יעבד כתוצאה מזריקת אבן שפגעה בראשו במהלך פעילות מבצעית. המפגע נלכד לאחר חקירה והודה במעשה.
20 בדצמבר – נרצחה אסתר הורגן ביער ריחן לאחר שמחבל פלסטיני תקף ורצח אותה בעזרת אבן. גופתה נמצא יום למחרת בשעות הלילה והמחבל נתפס כשלושה ימים לאחר מכן, והועבר לחקירה בשב"כ.
שבט יהודה (ספר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  שלמה אבן וירגה 
 שפת המקור:  עברית 
 נושא:  האינקוויזיציה הספרדית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1550 
 
שבט יהודה הוא ספר בעברית, שנכתב בשלהי ימי הביניים, בין סוף המאה ה-15 לתחילת המאה ה-16. מחבר הספר, שלמה אבן וירגה, היה ממגורשי ספרד, והוא חיבר את הספר במהלך מסע הגלות שלו מספרד דרך פורטוגל, איטליה ועד לטורקיה. לאחר מותו של אבן וירגה, נמשכה מלאכת כתיבת ועריכת הספר בידי בניו.
הספר מציג עצמו כהיסטוריוגרפיה העוסקת בגזירות ובשמדים שהוטלו על קהילות יהודיות שונות באירופה בימי האינקוויזיציה הספרדית. הוא כולל 64 אפיזודות בעלות אורך משתנה, וכל אפיזודה עוסקת בזירה אחרת באירופה שבה הוטלו גזירות על יהודים. בעוד שרוב האפיזודות מתרחשות בתקופת האינקוויזיציה וממוקמות בגבולות ספרד, חלק גדול מהן מתרחש בעת העתיקה, ובמקומות שונים ברחבי אירופה ובעולם, לרבות ארץ ישראל.
האופי של הספר הוא ייחודי, ונעשה בו שימוש בטכניקות ספרותיות והיסטוריוגרפיות על מנת לספר את הסיפור של הקהילות שספגו את הגזירות. האפיזודות המאחדות את הספר שואבות ממקורות היסטוריוגרפיים מוכרים מימי הביניים לצד חומרים מהספרות ומהתרבות העממית. בנוסף, הספר משלב באופן נרחב חיבורים פיקטיביים פרי עטו של אבן וירגה עצמו.
אופיו הספרותי וההיסטורי של שבט יהודה

האפיזודות המרכיבות את הספר מוסרות ומתעדות גזרות ושמדים אשר הביאו לגירושם של קהילות יהודיות שלמות חלקים שונים באירופה. תיעודי אירועים אלו מעוגנים לרוב בתאריכים, נוקבים בשמם של מקומות אותנטיים ופעמים רבות משלבים דמויות היסטוריות אותנטיות.
סגנון הכתיבה של הספר מערב בין מגמות היסטוריוגרפיות למגמות אמנותיות וספרותיות. עם זאת, ישנה הסכמה רווחת כי הכתיבה ההיסטורית בספר אינה נשענת במקרים רבים על מקורות היסטוריים מהימנים. יתר על כן, חלק גדול מהאפיזודות בספר מערבות חלקים נרחבים פרי עטו ובדיונו של אבן וירגה עצמו. חוסר המהימנות ההיסטוריוגרפית לצד השימוש של הספר בשפה עשירה ובאמצעים אמנותיים ואסתטיים הביאו את החוקרים השונים להגדיר את שבט יהודה כיצירה ספרותית העושה שימוש במלאכת הסיפור ההיסטורי.
64 האפיזודות המרכיבות את הספר מופיעות תחת הכותרות "גזרות" ו"שמדים" והן ממוספרות לפי סדר הופעתן. הגזרות והשמדים מתוארים באפיזודות באורכים שונים, ובמסגרתם נמסרים אירועים היסטוריים שהובילו לגירוש קהילות יהודיות במרחבים אירופים שונים במאות ה-14 וה-15. האפיזודות אינן מובאות בזו אחר זו לפי סדר התרחשותן הכרונולוגי או ההיסטורי, אך לעיתים קרובות ישנה סמיכות כרונולוגית בין אפיזודה לאפיזודה. החסר בעיקרון עריכה כרונולוגי לספר הביא חוקרים מסוימים ובהם ראובן מיכאל לטעון כי יש להתייחס לאפיזודות השונות כסיפורים עצמאיים העומדים בטקסט בפני עצמם. לכן, לפי ראובן, לא ניתן לזהות את שבט יהודה כפרויקט היסטוריוגרפי כולל, אלא כקובץ סיפורים וכיצירה ספרותית ונובליסטית .
עלי יסיף טוען כי בספר נעשה מאמץ ספרותי בכדי להעניק לו חזות היסטורית והיסטוריוגרפית. אחת הטכניקות שבהן משתמש הספר כדי להציג את החזות ההיסטורית היא השימוש הנרחב שלו בז'אנר האגדה ההיסטורית. אפיזודות רבות בספר משלבות פרטי ריאליה אותנטיים שמטרתם לבסס ולהגביר את המהימנות שלה בעיני הנמענים. כך, משבצת היצירה באפיזודות השונות פרטים אמיתיים מהמציאות ומהתודעה היהודית של אותה התקופה. כך למשל, מוזכרות דמויות מהמקרא, מהתרבות החז"לית ומההיסטוריה העולמית. במרכזם של רוב הסיפורים עומד בדרך כלל שליט מקומי מבית המלוכה הספרדי, ובפעמים אחרות מוזכרים שלמה המלך, אלכסנדר הגדול, קלאופטרה וקרל הגדול. בנוסף, ההתרחשות באפיזודות מוגבלת תמיד למרחב גאוגרפי המוכר לנמענים כמו ספרד, ארץ ישראל או בבל, ומוזכרים בין השאר אירועים היסטוריים גדולים כמו המגפה השחורה. עם זאת, יסיף מדגיש כי החזות ההיסטורית שמבקשת היצירה להציג מושגת באמצעים אמנותיים ואסתטיים. בנוסף, יסיף מצביע על מתח שנוצר בין השאיפה של ה המלך לאותנטיות לבין השאיפה שלו לבדר ולענג את הקורא דרך שימוש באמצעים אמנותיים.
עיצוב האפיזודות ביצירה

חלק גדול מ-64 האפיזודות השונות המרכיבות את ה המלך בנויות לפי מודל נרטיבי דומה: שליט מקומי הנתון ללחץ מצד מעמד הכמורה או מצד ההמונים מטיל גזירה על הקהילה היהודית שחיה תחת חסותו. ברוב המקרים, השליט המקומי (בדרך כלל המלך או האפיפיור) דווקא מוקיר את הנתינים היהודים, ויודע לזהות את ההאשמות המופנות כלפיהם כשקריות. עם זאת, בדרך כלל נאלץ השליט להיכנע ללחץ מצד הגורמים השונים בכדי למנוע התקוממות. גרעין סיפורי זה מופיע ברוב האפיזודות המרכיבות את היצירה, אך במקרים רבים מתווספים אליו אלמנטים נרטיביים שונים. בחלק מהאפיזודות, הגירוש מתרחש לאחר עלייה של קבוצה דתית פנאטית שמבקשת למחוק את הקהילה היהודית כחלק ממשימה לטיהור דתי. באפיזודות אחרות, הגירוש מתבצע כתוצאה מעלילת דם, שבמסגרתה מוטמנת גופה בביתו של יהודי בכדי להפליל אותו, וכדרך לתקוף את הקהילה כולה.
באפיזודות רבות ב המלך משולבים פולמוסים דתיים בין נציג השלטון המקומי לבין נציגי הקהילה היהודית, שמטרתם להגיע לפתרון בנוגע לגירוש הקהילה היהודית. אפיזודות אלו מתחילות בדרך כלל בתיאור עלילת דם כלפי יהודי אחד או כלפי קהילה, אשר מובילה לגזירה שמטיל השליט (לרוב המלך ובמקרים מסוימים האפיפיור) על הקהילה היהודית כתוצאה מלחץ המופעל עליו. בכדי לנסות ולמנוע את הגזירה, נשלחים נציגים מהקהילה היהודית לעמוד למשפט בחצר השליט ולשמש כסנגורים של הקהילה בראי ההאשמות. מול הסנגורים היהודים עומד בדרך כלל יהודי מומר ממעמד הכמורה המשמש כקטגור, ומהלך המשפט מתנהל מול השליט. התנהלות המשפט לא נמסרת באפיזודה כפרוטוקול של דיון משפטי. בשונה מכך, הדיון תופס צורה של פולמוס היסטורי ותאולוגי, העוסק פעמים רבות בירידה במעמד הדת היהודית אל מול העלייה במעמדה של הדת הנוצרית, ובניתוח הסיבות שהביאו למאזן הכוחות כפי שהוא באותה נקודה.
בדומה לאפיזודות אחרות, חלק מהפולמוסים הדתיים בספר מתעדים אירועים היסטוריים אותנטיים, וחלקם מורכבים מטקסטים פרי עטו של אבן וירגה. אחת מהאפיזודות המוכרות והעשירות בספר היא אפיזודה 40 המתעדת את ויכוח טורטוסה. ויכוח זה הוא שם כולל לסדרה של פולמוסים דתיים פומביים בין יהודים לנוצרים. אחד מנושאי הדיון המרכזיים בוויכוח היה הלגיטימיות של היהדות הרבנית והתלמוד. בעוד שוויכוח טורטוסה הוא אירוע היסטורי שאין מחלוקת בנוגע לאותנטיות שלו, הייצוג שלו ב"שבט יהודה" אינו מהימן בהכרח, בדומה לאירועים היסטוריים אחרים המופיעים בספר. אפיזודה 40 משנה באופן דרסטי את פרטי הריאליה שבהתחרשות ויכוח טורטוסה ההיסטורי. האפיזודה ממקמת את הפולמוסים בזמן ובמקום שונים, בעוד שהוויכוח ב"שבט יהודה" מתרחש ברומא ולא בטורטוסה, כשישים שנה לפני המקרה ההיסטורי. בנוסף, השליט המתפקד כסמכות המשפטית בסיפור הוא האפיפיור, בעוד שאת הוויכוח בטורטוסה ניהל האנטי-אפיפיור בנדיקטוס השלושה עשר.
השימוש של היצירה ברטוריקה ובשפה

"שבט יהודה" נכתב במלואו בעברית, ומלאכת העריכה של וירגה ובניו שילבה בספר גם טקסטים לטיניים או ספרדיים שתורגמו לעברית. כאשר פורסם הספר לראשונה, הוא היה רלוונטי בעיקר לקהל הגולים היהודיים מספרד. קהילה זו הייתה משכילה מספיק בשביל לקרוא עברית ולהבין את הלעזים השונים שבהם היצירה רווייה. היבט זה הביא חוקרים כגון אלעזר גוטווירת' לטעון כי "שבט יהודה" נכתב באופן ייחודי עבור קהילה זו.
ב"שבט יהודה" נעשה שימוש נרחב בדיאלוגים, מה שמייחד את היצירה בהשוואה ליצירות היספנו-יהודיות אחרות בנות אותה תקופה. השימוש של "שבט יהודה" ברטוריקה ובדיאלוגיות הוא ייחודי גם השוואה ליצירות דיאלוגיות אחרות בנות התקופה כגון "ספר הכוזרי". אחד המוטיבים הדיאלוגיים הבולטים ביצירה הוא שימוש נרחב בהומור ובאירוניה כאמצעי אמנותי.
גוטווירת' מקנה חשיבות רבה לשימוש של הספר בהומור ובאירוניה במסגרת הדיאלוגים ביצירה. לפיו, השימוש בהומור נותן ליצירה את אופייה העממי והאוראלי, באופן שמשקף את צורת הדיבור של יהודים מומרים בני אותה תקופה. כך, מסביר גוטווירת', דרך קריאת הספר מקבל הנמען נקודת מבט לאופן שבו התבטאו יהודים מומרים, וכפועל יוצא לנושאים שאותם הם ראו כחשובים וראויים לדיון. למשל, מסביר גוטווירת', דרך הדיאלוג ההומוריסטי, ניתן לזהות את האירוניה של חלק מהיהודים המומרים בייחס לנצרות, מה שאי אפשר היה לבטא באופן אחר.
גרסאות הספר והוצאות שונות לאור

לפי יוסף חיים ירושלמי, עד סוף המאה ה-19 יצאו לאור לפחות 17 מהדורות שונות של "שבט יהודה". הספר תורגם לאורך השנים לשפות שונות ובהן ספרדית, לטינית, יידיש, הונגרית, גרמנית ולאדינו.
בהקדמתו להוצאה מחודשת של הספר, מתעד מאיר בן דוד הכהן ויינר את שמונה ההוצאות הראשונות של היצירה:
דפוס ראשון בשנת 1550 בעיר קונסטטנטינופול
דפוס שני בשנת 1554 המיוחס לעיר אדריאנופול
דפוס שלישי בשנת 1608 בעיר פראג
דפוס רביעי בשנת 1640 בעיר אמסטרדם
דפוס חמישי בשנת 1651 בעיר אמסטרדם
דפוס שישי בעיר הרודנה
דפוס שביעי בשנת 1845 בעיר לבוב
דפוס שמיני בעיר ורשה
חשיבותו של הספר

יום-טוב ליפמן צונץ (בהערותיו לספר מסעות בנימין מטודלה) מצביע על חשיבות עבודתו של אבן וירגה מנקודת מבט גאוגרפית: חיבורו מכיל מספר רב של שמות מקומות, כמו גם תיאורם של מנהגים מקומיים.
אליעזר שביד מצביע על חלוציותו של 'שבט יהודה' בניסיון לדיון רציונלי בסיבות הטבעיות לתופעת האנטישמיות, בהצבעה על מישורים חברתיים תרבותיים ופוליטיים ספציפיים המסבירים את התופעה. בנוסף, 'שבט יהודה' מציג הערכה מאוזנת, ובנקודות מסוימות אף ממש חיובית, ביחסו היהודי של אבן וירגה כלפי התרבות הנוצרית. חידושו, לפי שביד, ב"השקפה סובלנית התופסת את הייחוד הדתי כעניין סובייקטיבי ולא כעדיפות מוחלטת של דת על דת". שביד חותם בהערכה כי מבחינות רבות מטרים 'שבט יהודה' את האווירה התרבותית של ספרות תנועת ההשכלה היהודית בראשיתה.
על חשיבותו של הספר יעידו מהדורותיו הרבות, כמו גם תרגומיו לשפות נוספות: אמנם, בן זמנו היחידי של וירגה אשר עשה שימוש בעבודתו הוא ככל הנראה שמואל אושקי (אנ'), בספרו 'ניחומים לתלאות ישראל', אך הספר הודפס ותורגם פעמים רבות. "שבט יהודה" הודפס לראשונה בטורקיה בשנת 1550; ומאז יצא לאור פעמים נוספות. הוא תורגם ארבע פעמים ליידיש, לראשונה בקרקוב ב-1591. תרגום יידי, עם תוספות (שבט יהודה השלם) פורסם בווילנה בשנת 1900..
הוא תורגם לספרדית על ידי מאיר דה לאון באמסטרדם ב-1640, ללטינית בידי גנטיוס בשנת 1651; ולגרמנית בידי מאיר ויינר (גר') בהנובר ב-1856. חלקים ממנו תורגמו על ידי אייזנמנגר בספרו "Entdecktes Judenthum", חלק ii; על ידי שודט (Shudt) בספר "Jüdische Merckwürdigkeiten"("מוזרויות היהודים"), חלק i; ומנחם מאן הלוי (אנ') (שארית ישראל) ויוסף צדנר (Auswaahl).
בשנת תש"ז יצאה מהדורה מדעית של הספר על ידי עזריאל שוחט עם מבוא מאת יצחק בער.
מהדורת הדפוס (שנת 1680) של התרגום הלטיני של ג'ורג' ג'נטיוס לספר 'שבט יהודה' מכילה טעות בולטת כבר בעמוד הפתיחה: הכותר העברי המקורי מופיע שם בטעות-כתיב: 'שבת יהודה'. ג'נטיוס בחר לתרגם את משמעות הכותרת כ"שבט"=בני שבט היהודים (Tribus Judae), במקום המשמעות הנוספת של "שבט"= שוט, או מקל-חובלים, וכך החמיץ את כוונת הכותרת להסגיר את תוכן החיבור: קורות המכות שהוטחו על ראשי היהודים.
אמינותו ההיסטורית של הספר הוטלה בספק במידה רבה בידי איזידור לב. לב החזיק בדעה, כי אף על פי שאבן וירגה היה סופר מקורי, הוא אינו תמיד אמין, וכמה מהחומרים שבהם השתמש שייכים לסוגת האגדה. אבן וירגה גילה עניין מיוחד במחלוקות דתיות שנערכו בין היהודים לבין הנוצרים; והדיווח המלא של חילוקי הדעות הללו ניתנו בעבודתו. ברם, אפילו הם נדמים כבדויים – אולי היוצא בכלל זה הוא ההוצאות להורג בטורטוסה. על כל פנים, רב ערכו של "שבט יהודה" בתיאור הפולקלור היהודי והמסורות הפופולריות שהוא מכיל.
בקטע של הספר המתאר את המקדש, הוא מצטט דיווח מהקונסול הרומי "מארקוש קונשול רומאנו היושב לשופט היהודים אשר בירושלים" על מידות בית המקדש, נוהלים ותאורים אחרים. החלק שמתאר את הנעשה ביום כיפור מובא בהרבה מחזורים ליום כיפור כהקדמה לפני קריאת פיוטי "העבודה". וכן תיאור על הנעשה בערב פסח להמונים שמביאים את קורבן פסח, המובא בסידורים ומחזורים רבים לאחר סדר הקרבת קרבן פסח.
הספר היה אחד החיבורים הפופולריים במאה ה־16.
לקריאה נוספת

עלי יסיף, סיפור העם העברי, ירושלים: מוסד ביאליק, 1999
ראובן מיכאל, הכתיבה ההיסטורית היהודית מהרנסאנס עד העת החדשה, ירושלים: מוסד ביאליק, 1993, עמ' 37–42
הערות שוליים

↑  ראובן מיכאל, הכתיבה ההיסטורית היהודית מהרנסנס עד העת החדשה, ירושלים: מוסד ביאליק, 1993
↑  עלי יסיף, סיפור העם העברי, ירושלים: מוסד ביאליק, 1999
↑  Eleazar Gutwirth, “Italy or Spain?: The Theme of Jewish Eloquence in ‘Shevet Yehudah’”, Jewish History: Essays in Honour of Chimen Abramsky, Ada Rapoport-Albert and Steven J. Zipperstein, eds.
↑  יוסף חיים ירושלמי, זכור: היסטוריה יהודית וזיכרון יהודי, תל אביב: עם עובד, 1988
↑  Jeremy Cohen, A Historian in Exile
Solomon ibn Verga, "Shevet Yehudah," and the Jewish-Christian Encounter, University of Pennsylvania, 2017
↑  אליעזר שביד, הפילוסופים הגדולים שלנו, עמוד 453.
↑  Consolacao as tribulacoeus da Israel, Samuel Usque
↑  תיקונים לטקסט זה ניתנים אצל לאוב.
↑  תרגומו של ג'נטיוס הופיע במהדורה ראשונה כבר בשנת 1651, ושם הכותר היה שונה: Historia Judaica res Judaeorum: ab eversa aede Hierosolymitana, ad haec fere tempora usque, complexa
↑  פיטר ש' לנגרד, ‏לשבט ולמשען, פעמים 139–140, עמ' 155–186
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007501465605171  BNE: XX3385201  VIAF: 250072138   WorldCat (עם VIAF): 250072138
תמיר סטיינמן

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1981 (בן 43) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  המכללה האקדמית ספיר 
 מעסיק:  חברת החדשות
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  tamir.steinman
 טוויטר:  SteinmanTamir
 
תמיר סטיינמן ודני קושמרו בציור גרפיטי בתל אביב, בעקבות סיקור מלחמת חרבות ברזל
תמיר סטיינמן (נולד ב-7 במרץ 1981) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כמגיש בחברת החדשות 12.
ביוגרפיה

סטיינמן נולד בלונדון ובנוסף לאזרחותו הישראלית, הוא מחזיק באזרחות בריטית. אמו רחל (נהיד) ילידת טהראן, עלתה עם משפחתה לארץ בהיותה בת שנתיים בשנת 1950. היא נישאה לאביו לסלי בלונדון שם הקימו את ביתם. הם עלו לישראל בשנת 1984 לרעננה, יחד עם תמיר ואחיו גדול - טל, ועסקו בישראל בהוראה לדוברי אנגלית. בארץ נולדה גם האחות הצעירה - לימורסטיינמן בוגר מכללת ספיר בלימודי תקשורת.
סטיינמן שימש ככתב חדשות HOT, וככתב במהדורת מבט של הערוץ הראשון ברשות השידור.
בשנת 2010 מונה לכתב חברת החדשות בדרום ישראל.
במסגרת עבודתו חשף את חוסר המענה למצוקות הנפשיות של תושבי עוטף עזה והדרום בגלל קיצוצי התקנים במשרד החינוך, המחסור בפסיכולוגים חינוכיים בבתי הספר, והקשיים של מרכזי החוסן בשדרות המתקשים לטפל בנפגעי הטראומה באזור.
במרץ 2024 נבחר להנחות את טקס הדלקת המשואות בהר הרצל ביום העצמאות ה-76 של ישראל, לצד מגי טביבי.
ביוני 2024, הודיע כי יסיים את תפקידו ככתב בדרום אחרי 14 שנה. עם זאת, הוא המשיך בחברת החדשות של ערוץ קשת 12 בתפקידי הגשה באולפן ובכתבות מגזין.
סטיינמן נשוי ליעל סייג ואב לשני בנים. בעבר התגורר בבאר שבע, אך בשנת 2024 עבר עם משפחתו להתגורר בתל מונד.
הוקרה

2019 - פרס העיתונאי המצטיין בתחרות "כתבה מקומית" לשנת 2019 מטעם איגוד דוברי הרשויות המקומיות, יחד עם כתב חדשות 13 אלמוג בוקר.
ינואר 2024 "אות גיבורי העוטף" מטעם המועצה הציונית בישראל (מבית ההסתדרות הציונית העולמית), בקטגוריית התקשורת. האות הוענק לציון פעילותם המיוחדת של אישים וגופים בימי "מלחמת חרבות ברזל".
הערות שוליים

1 2   תמיר סטיינמן עם רה"מ של בריטניה לשעבר בעוטף, באתר N12‏, 5 בנובמבר 2023; במקור, מתוך מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות - ראו בדקה 02:19
↑  רחל סטיינמן, מעוני לאושר והאתגרים שבדרך - רחל סטיינמן, באתר הקשר הרב דורי
↑  אמילי גרינצווייג‏, כתבים חדשים לחדשות 2 בצפון ובדרום, באתר וואלה, 24 באוקטובר 2010
1 2  פייסבוק - החדשות - N12, ברכות לכתבנו תמיר סטיינמן!, באתר החדשות - N12, ‏21 בנובמבר 2019
↑  גלית חתן, ‏אחרי 14 שנה: תמיר סטיינמן מסיים את תפקיד כתב הדרום של חדשות 12, באתר גלובס, 23 ביוני 2024
↑  פלוס שניים: תמיר סטיינמן קיבל לעולם את בנו השני | TMI, באתר https://tmi.maariv.co.il, ‏2022-03-23
↑  יפעת הללי אברהם, ‏הכתב תמיר סטיינמן ובת זוגו התחתנו, באתר ‏מאקו‏, 28 ביוני 2018
↑  מיקי לוין, ‏תמיר סטיינמן קיבל לעולם את בנו השני, באתר מעריב אונליין, 23 במרץ 2022
↑  מתן שרון, מסעדת "האחים" זכתה באות הוקרה על פעילותה במהלך המלחמה, באתר מסעדת "האחים" זכתה באות הוקרה על פעילותה במהלך המלחמה | טיים אאוט, ‏2024-01-08
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים ובנושא תקשורת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תומאס ספריג

תומאס ספריג (באנגלית: Thomas Sprigg‏; 1747 - 13 בדצמבר 1809) היה פוליטיקאי אמריקאי בן המאה ה-18. הוא ייצג את המחוז הרביעי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית מ-1793 עד 1797.
ביוגרפיה

ספריג נולד ב-1747 במחוז פרינס ג'ורג', פרובינציית מרילנד. הוא שירת במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית כסמל ברגימנט מרילנד של המחנה הנודד מספטמבר עד דצמבר 1776. הוא מונה לרשם הצוואות הראשון של מחוז וושינגטון, מרילנד, בשנת 1777, וכיהן עד 29 בספטמבר 1780, אז התפטר. הוא היה ציר לוועידת מדינת מרילנד משנת 1788, כדי להצביע האם על מרילנד לאשרר את הצעת החוקה של ארצות הברית. הוא מונה לסגן של מחוז וושינגטון על ידי המושל והמועצה של מרילנד ב-21 בדצמבר 1779.
ספרג נבחר כמועמד אנטי-מינהלי לקונגרס השלישי ונבחר מחדש כדמוקרטי-רפובליקני לקונגרס הרביעי, וכיהן מ-4 במרץ 1793 עד 3 במרץ 1797. הוא מת ב-13 בדצמבר 1809 במחוז וושינגטון, מרילנד.
ספריג היה דודו של ריצ'רד ספריג הבן, שהיה אף הוא חבר קונגרס.
1973 בישראל

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  1972   1971  1970 |  דגל ישראל | 1973  בישראל |  »»»  1974   1975   1976 |
כל ערכי השנים בישראל • אירועים בולטים בעולם ב-1973 כרונולוגיה של אזור ארץ ישראל פורטל ישראל • לוח שנה של שנת 1973
1973 בישראל (ה'תשל"ג - ה'תשל"ד) הייתה השנה בה מדינת ישראל ציינה 25 שנים להקמתה. האירוע הבולט בה היה פרוץ מלחמת יום הכיפורים.