stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלעד בירן
שירות צבאי

בירן התגייס לצה"ל ב-1993 ושובץ בחטיבת גולני, עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני אג"ם. בסיום הקורס ביצע הסבה לטיל הכתף FIM-92 סטינגר, המכונה בעברית "ברקן", עבר למערך הנ"מ והוצב בגדוד ״רם״ 66, בו ביצע תפקידי קצונה שונים עד לתפקיד סמג"ד, בתפקיד זה שירת במלחמת לבנון השנייה.
במרץ 2009 הועלה לדרגת סגן אלוף ומונה למפקד גדוד נ"מ מתנייע 947. לאחר סגירת הגדוד באוקטובר 2009, מונה למפקד גדוד "רם" 66.
בדצמבר 2011 מונה למפקד גדוד 947 שהוקם מחדש. הגדוד בתצורה זו קלט והיה הראשון להפעיל את מערכת כיפת ברזל. בתקופת פיקודו יירט הגדוד מאות רבות של רקטות וקיבל שבחים מגורמים שונים. בין היתר פיקד על הגדוד בלחימה במבצע עמוד ענן ובמבצע צוק איתן. לאחר מבצע צוק איתן הוענק לגדוד 947 תחת פיקודו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל על הישגיו בלחימה.
ב-2014 מונה לראש ענף שכבה תחתונה בלהק ראש המטה ח״א. ב-2016 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד כנף היערכות 168 והיה הראשון בתפקיד זה, בו שירת עד 2018. לאחר מכן יצא לשנת לימודים במב״ל ובאוגוסט 2019 מונה למפקד בית הספר להגנה אווירית. במהלך תפקיד זה ניצח בבוחן הכשירות של צה"ל ב-2020 במסגרת בית א' (לוחמים מתנייע).
ב-27 באפריל 2021 נכנס לתפקידו כמפקד מערך ההגנה האווירית, בדרגת תת-אלוף. במהלך תפקידו פיקד על מערך ההגנה האווירית במבצע שומר החומות שלאחריו הוענק למערך אות הערכה מטעם הרמטכ"ל, במבצע עלות השחר ובמבצע מגן וחץ.
ב-7 באוקטובר 2023 פתח חמאס במתקפת הפתע על ישראל, שהחלה בירי רקטי מסיבי ומתמשך, חריג בהיקפו של אלפי רקטות ופצצות מרגמה על אזורים נרחבים בישראל, בייחוד בדרום ובמרכז. מערך ההגנה האווירית בפיקודו הוביל את מאמצי היירוט של הטילים, רקטות וכטב"מים אשר נורו במהלך מתקפת הפתע. בהמשך מלחמת חרבות ברזל הוביל בירן את המערך בפריסתו הרחבה ביותר אי פעם וביירוט אלפי רקטות וטילים מכלל הזירות, כולל לראשונה, יירוט ע״י כלל מערכות ההגנה אווירית במקביל - כיפת ברזל, קלע דוד, יהלום וחץ. למערך ההגנה האווירית בפיקודו חלק עיקרי בבלימת המתקפה האיראנית על ישראל באפריל.
חיים אישיים

בירן נשוי ואב לשלושה, הוא אחיינו של תת-אלוף יצחק בירן, ששירת כמפקד מערך הנ"מ בין השנים 1991–1994.
בוגר תואר ראשון בהצטיינות מהטכניון בהנדסת תעשייה וניהול ותואר שני בהצטיינות במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה במסגרת לימודיו במב"ל.
הערות שוליים

↑  אברהם בלוך, אלה השיבוצים הצפויים בצמרת הצבא (הקישור אינו פעיל, 1.5.2021), באתר סרוגים, 3 באוגוסט 2020
↑  מיכל ויסברוד, בקול רם, כתבה בביטאון חיל האוויר על פעילות גדוד 66, 2 בינואר 2011
↑  ניר דבורי, ‏"כיפת ברזל" השמידה שליש מהרקטות שנורו לשטח ישראל, באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2012
↑  יואב זיתון, מפקד כיפת ברזל: ערוכים לבאות, נמשיך ליירט, באתר ynet, 10 במרץ 2012
↑  אתר חיל-האוויר: אות הערכה ל"כיפת ברזל" וצל"ש תא"ל ל-669, באתר חיל האוויר, ‏19 בינואר 2015
↑  ביטאון חיל האוויר, היום (ג') נכנס אל"ם גלעד בירן לתפקיד מפקד בית הספר להגנה אווירית, באתר חיל האוויר, 13 באוגוסט 2019
↑  חנן גרינווד, מי הלוחמים הכי חזקים בצה״ל, באתר ישראל היום, 8 ביוני 2020
↑  קובי פינקלר, תא"ל בירן מחליף את תת-אלוף רן כוכב (רנכו) שכיהן בתפקיד בשנתיים וחצי האחרונות וייכנס בקרוב לתפקיד דובר צה"ל, באתר ערוץ 7, 27 באפריל 2021
↑   אלה היחידות הזוכות ב"אות הערכה מבצעי", באתר צה"ל, 25 בנובמבר 2021
↑   פעילות מערך ההגנ"א מתחילת הלחימה - בנתונים, באתר צה"ל, 9 בנובמבר 2023
| מפקדי מערך ההגנה האווירית |
| --- | --- | --- |
|  פיקוד הנ"מ (1950-1971) | בוריס סניור • משה תמיר |  |
|  מערך הנ"מ (1965-2011) | אריה גור • משה תמיר • מאיר שריב • רוניה לפיד • מאיר שריב • איתן יריב • אורי רם • יצחק בירן • גלעד רמות • אריה פישביין • יאיר דורי • אילן ביטון • דניאל מילוא • דורון גביש |  |
|  מערך ההגנ"א (2011-) | דורון גביש • שחר שוחט • צביקה חיימוביץ' • רן כוכב • גלעד בירן |  |
גולד אפולו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1995–הווה (כ־29 שנים) 
 מיקום המטה:  ניו טאיפיי 
 ענפי תעשייה:  תעשיית האלקטרוניקה 
 עובדים:  40 
  
 www.gapollo.com.tw
 
גולד אפולו בע"מ (באנגלית: Gold Apollo) היא חברה טאיוואנית העוסקת בייצור זימוניות.
היסטוריה

חברת גולד אפולו נוסדה באוקטובר 1995 על ידי הסו צ'ינג-קואנג. מטה החברה שוכן בניו טאיפיי. החברה מייצרת מכשירי זימונית בפרוטוקול POCSAG/פלקס. בתחילת פעילותה ייצרה החברה זימוניות שהעבירו מידע ספרתי בלבד והתמקדה בשוק המקומי. בסוף שנות ה-90 פיתחה החברה זימונית אלפאנומרית והחלה לכוון לשווקים ברחבי העולם. החברה הרחיבה את קו המוצרים שלה כגון משדרי RF, מקלטים ומסכי LED אלחוטיים. החברה מתמקדת בשימוש במוצרי RF אלה עבור יישומים שונים בבתי חולים, מסעדות ומתקנים אחרים.
משנת 2022 ועד אוגוסט 2024 ייצאה החברה כ-260 אלף זימוניות.
אלפי זימוניות בתכנון החברה, בעיקר מדגם AR924 שיוצר על ידי חברת הקש B.A.C שהוקמה על ידי "המוסד" בהונגריה, אשר קיבלה זיכיון לייצור מכשירים מטעם החברה הטייוואנית "גולד אפולו". בביפרים הוטמן מטען קטן של חומר נפץ מסוג PETN, ואלה נמכרו לחזבאללה ושימשו במתקפת התפוצצות זימוניות חזבאללה שגרמה להרוגים ולאלפי פצועים.
הערות שוליים

↑  דניאל אדלסון והסוכנויות, "חומר נפץ הושתל ב-5,000 ביפרים, הודעה מ'הנהגת חיזבאללה' גרמה לפיצוץ": פרטים חדשים, באתר ynet, 18 בספטמבר 2024
↑  James Kelly, What can we determine from apparent debris?, BBC News, ‏17 September 2024
Let It Go (שיר דיסני)

| --- | --- |
 שיר בביצוע אידינה מנזל
 מתוך האלבום לשבור את הקרח
 יצא לאור:  25 בנובמבר 2013
 תאריך הקלטה:  2012 - פסנתר, קולות 2013 - קצב, מקהלה
 סוגה:  פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:44
 חברת תקליטים:  וולט דיסני רקורדס
 כתיבה:  רוברט לופז • קריסטן אנדרסון-לופז
 לחן:  קריסטן אנדרסון-לופז, רוברט לופז 
 
"Let it Go" (בעברית: לעזוב) הוא שיר מתוך סרט האנימציה "לשבור את הקרח" של חברת וולט דיסני, שהולחן ונכתב על ידי בני הזוג קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז. את השיר בסרט ביצעה השחקנית והזמרת אידינה מנזל (מונה מור בגרסה העברית) תוך גילום דמותה של המלכה אלזה, שנוטשת את ממלכתה לאחר שכוחותיה בשליטת קרח ויצירתו נחשפים בפומבי. בהרים היא מבינה שאין היא צריכה להסתיר עוד את כוחותיה הקסומים, ומצהירה על עצמה חופשית מהמגבלות והחוקים להם נדרשה לציית מילדות בעקבותיהם.
הזוג לופז כתב שירים רבים עבור הסרט, אשר לבסוף סוננו על ידי דיסני וירדו מהפרק, אולם לאחר שנכתב Let It Go הוא היה לשיר הראשון שנכנס לרשימת ההשמעה שלו. הזוג מספר שהמפיקים והכותבים נהגו לתקשר באמצעות הסקיצה הראשונית של העלילה, ושם ראו השניים מקום שבו כתוב "השיר ההורס של אלזה", אשר היה מיועד למנגינה שתחבר בין הכוח והמהומה הפנימיים של הדמות. הצמד שאב את השראתו מסרטים שנוצרו בתקופת הרנסאנס של דיסני כגון "היפה והחיה" ו"בת הים הקטנה", ומזמרים ואמנים, כמו ליידי גאגא, איימי מאן, אדל, אבריל לאבין (אלבומה השני אף נקרא Let Go) והזמרת-כותבת היהודית-אמריקאית קרול קינג. אנדרסון-לופז מנמקת על כך ש"השיר היה על לשחרר את העבר, ואת הכוחות. לכן, כרקע, הקשבנו לזמרים ה'סובלים', כאלה שמדברים על לשמור סודות ועל דברים שהם מפחדים או מתביישים בהם", ושכשטיילה עם בעלה בפארק פרוספקט שבניו יורק היא חשבה "ממקום של אימו", טיפסה על שולחן פיקניק, שדימה את מסע הטיפוס ההררי של אלזה בסרט, וכך נולד השיר.
Let It Go הפך עד מהרה לאחד הלהיטים הגדולים ביותר של דיסני עד עתה, ועל פי IFPI, ארגון המייצג את תעשיית התקליטים ברחבי העולם, הוא נמכר בכ-10,900,000 עותקים בכל העולם בשנת 2014, עובדה אשר זיכתה אותו גם בתואר האלבום החמישי הכי נמכר של אותה השנה, וגם כאחד מהסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. קטע ביצוע השיר של מנזל מתוך הסרט התפרסם באתר יוטיוב ב-6 בדצמבר 2013 וזכה עד כה ליותר מ-2 מיליארד צפיות. בנוסף התפרסמה גרסת קריוקי של השיר כחודש לאחר מכן, שזכתה למספר צפיות דומה.
לשיר קיימת גם גרסת פופ שבוצעה על ידי הזמרת דמי לובאטו, אשר הייתה לפסקול הרשמי של הסרט והושמעה במהלך כתוביות הסיום שלו, ואף התווסף אליו וידאו קליפ בכיכובה.
הצלחה מסחרית

השיר זכה בפרס האוסקר לשיר הטוב ביותר בטקס חלוקת פרסי האקדמיה ה-86, ואף בוצע במהלך הטקס על ידי אידינה מנזל. בנוסף הוא היה מועמד ואף זכה בפרס גראמי לשיר הטוב ביותר למדיה ויזואלית בשנת 2015. זהו השיר הראשון מסרט אנימציה של דיסני שדורג בעשירייה הפותחת במצעד הבילבורד הוט 100 מאז שנת 1995, אז הייתה זו ונסה ויליאמס שהגיעה למקום הרביעי ברשימה עם "Colors of the Wind", נעימת הנושא של הסרט "פוקהונטס".
הצלחה מסחרית > דירוגים ברשימות

| ארגון | רשימה | מיקום | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| בילבורד | 100 שירי דיסניוורס הגדולים בכל הזמנים | 2 |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 74 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 16 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 7 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 5 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד עכשווי למבוגרים | 9 |  |
|  ארצות הברית | טופ 40 בוגרים | 20 |  |
|  ארצות הברית | שירי דאנס לוהטים | 1 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 91 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 34 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 67 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 11 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 4 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 31 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 10 |  |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 31 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 55 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 1 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 18 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 15 |  |
מיקומי שיא > מועמדויות ופרסים

| שנה | טקס | קטגוריה | מועמדות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | טקס פרסי האוסקר | השיר המקורי הטוב ביותר | Let It Go | זכייה |
| 2013 | Phoenix Film Critics Society | השיר המקורי הטוב ביותר | Let It Go | זכייה |
| 2013 | Denver Film Critics Society | השיר המקורי הטוב ביותר | Let It Go | זכייה |
| 2013 | פרס סטלייט | השיר המקורי הטוב ביותר | Let It Go | מועמדות |
| 2014 | טקס פרסי גלובוס הזהב | השיר המקורי הטוב ביותר | Let It Go | מועמדות |
| 2014 | Critics' Choice Awards | השיר הטוב ביותר | Let It Go | זכייה |
| 2014 | טקס פרסי רדיו דיסני | שיר אהוב מסרט או סדרה | Let It Go | זכייה |
| 2015 | טקס פרסי גראמי | שיר המדיה ויזואלית הטוב ביותר | Let It Go | זכייה |
| 2015 | טקס פרסי בילבורד | השיר הכי זורם (וידאו) | Let It Go | מועמדות |
הגרסה של דמי לובאטו

"Let It Go" (בעברית: לשחרר/לעזוב את זה) הוא הפסקול המזוהה עם סרט האנימציה "לשבור את הקרח" מבית היוצר של חברת דיסני. השיר בוצע במהלך הסרט על ידי הזמרת אידינה מנזל, אולם הפסקול שלו התבצע על ידי הזמרת האמריקאית דמי לובאטו, והוא יצא כסינגל ב-21 באוקטובר 2013 דרך חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס, הנמצאת בבעלותה של חברת וולט דיסני.
ההחלטה להפיק את הסינגל Let It Go נתקבלה לאחר שהשיר נכתב והוצג בפני דיסני. כותבי השיר קריסטן אנדרסון-לופז ורוברט לופז, שהם גם בעל ואישה, בחרו את הזמרת האמריקאית וכוכבת הנוער של דיסני לשעבר דמי לובאטו, שעדיין נכללת ברשימת האומנים של חברת התקליטים הוליווד רקורדס בבעלותה של דיסני, לבצע גרסת כיסוי לשיר שיהיה הפסקול של הסרט. אנדרסון-לופז מסבירה שלובאטו נבחרה בשל אופי חייה האישיים: "יש לה עבר שרמת הפתיחות שלה לגביו דומה למסע שאלזה עוברת בסרט, של לשחרר את העבר החשוך והאפל, להשאיר אותו מאחור ולהמשיך קדימה בכל הכוח". לובאטו מצהירה על השיר כי "אפשר להתחבר אליו כל כך בקלות. אלזה מסתירה את הזהות שלה; היא גדלה להיות מי שהיא באמת ומקבלת סוף סוף את החוזק והכוחות הקסומים שלה. במקום להסתיר את זה, כמו שעשתה במשך כל החיים, היא משחררת הכל ומחבקת את זה".
הביקורות על הסינגל קטלו אותו ברובן, בהכרח בהשוואה לגרסתה של מנזל, כאשר הן שמות דגש בעיקר על ההגשה, שלדעתם הייתה חלשה יותר בגרסתה של לובאטו. הסינגל כבש את המקום ה-38 בלבד במצעד המוזיקה האמריקאי בילבורד הוט 100, בעוד שגרסתה של מנזל טיפסה עד למקום ה-5 באותו המצעד, אמנם עדיין הגיע למעמד של פלטינה כפולה. נכון ל-10 באפריל 2014, הסינגל של לובאטו נמכר ביותר ממיליון עותקים ברחבי ארצות הברית.
הגרסה של דמי לובאטו > הבדלים בין הגרסאות

בעוד שבגרסתה של מנזל הסולם הוא לה במול מז'ור, הגרסה של לובאטו מתבצעת במפתח סול - מפתח הסופרן, כאשר המנעד הקולי שלה בשיר נע בין סול באוקטבה השלישית למי באוקטבה החמישית במקלדת פסנתר. רוברטו לופז מסביר ש"השיר שוכתב קלות במילותיו עבור גרסתה של לובאטו, וחלק שלם מגרסתה של מנזל אף נשמט לחלוטין במהלך השכתוב", ואנדרסון-לופז מוסיפה ואומרת כי "הביצוע של לובאטו טיפה יותר מטאפורי, אם כי שתי הגרסאות נותנות את אותה התחושה של לשחרר לחופשי את כל האנרגיה העצורה שבפנים".
וידאו קליפ

הסינגל לווה בווידאו קליפ, אשר יצא שבוע וחצי לאחר שחרורו ב-1 בנובמבר 2013. בווידאו משתתפת לובאטו כאשר במקביל נראים קטעים מן הסרט. בתמונת הפתיחה של הווידאו רואים את לובאטו ישובה בגלימה שחורה (בהשראת התקופה) על רצפה בתוך אחוזה נטושה וקודרת, שדומה במראה לארמון בסרט של הדמויות הראשיות, כאשר כל הרהיטים מכוסים בסדינים לבנים. בהמשך נראית לובאטו פושטת את הבגד העליון מעליה, מעשה סימבולי לשמו של השיר. היא נראית מטיילת באחוזה עד שהיא מגיעה לחדר ובו פסנתר כנף. עד מהרה היא מתיישבת לידו ומתחילה לנגן כאשר נראים עליו ומסביבו דפים רבים מפוזרים מכל עבר. לקראת סוף הווידאו, לובאטו נראית פורצת את אחת מדלתות האחוזה ומעיפה את הסדינים הלבנים שמעל הרהיטים, כאשר הפעם צבע גלימתה הוא לבן, ואור שחודר אל האחוזה הופך אותה לזוהרת. הווידאו הופק על ידי דקלן וייטבלום, וקיבל עד כה כ-522 מיליון צפיות.
הופעות חיות

מנזל היא המובילה בהופעות עם השיר, בעיקר בתוכניות הפריים טיים, אולם לובאטו הספיקה להופיע עם השיר באירועים חשובים, כמו ערב הגאלה של משפחת המלוכה הבריטית אשר הכנסותיו נתרמות, ובאירועים פחות חשובים אך משמעותיים, כמו ספיישל טלוויזיוני ביום חג המולד המתקיים מדי שנה בחסות חברת וולט דיסני, שמשודר מאתר הנופש של דיסני דיסניוורלד שבאורלנדו, פלורידה. בנוסף נכנס השיר לרשימת ההשמעה של לובאטו בשני סיבובי ההופעות האחרונים שלה, 'Neon Lights Tour' ו-'Demi World Tour'.
השיר והקהילה הגאה

השיר תואר כמדמה יציאה מהארון. השיר הפך להמנון עבור הקהילה הגאה שאימצה אליה את דמותה של אלזה. בסרט רמיזות נוספות לקהילה הלהט"בית, כגון הרגע שבו פוגשת הנסיכה אנה במוכר בתחנת דרכים המציג בפניה את משפחתו השוהה בסאונה וכוללת גבר מבוגר ומספר ילדים, ובקטע סיום במהלך הכתוביות בו ענק הקרח האימתני, מרשמלו, מוצא את כתר הנסיכה, מניח אותו על ראשו וזוכה לשלווה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 31 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 25 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 34 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 38 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד שירים דיגיטליים | 25 |  |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 90 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 65 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 6 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 70 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 42 |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 21 |  |
|  יפן | יפן הוט 100 | 51 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 13 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 32 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 15 |  |
|  צרפת | SNEP | 131 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 7 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 31 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 25 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 60 |  |
מיקומי שיא > מועמדויות ופרסים

| שנה | טקס | קטגוריה | מועמדות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | טקס הכתרה Vevo | 100 מיליון צפיות | Let It Go | זכייה |
גיא חבר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  30 במאי 1977 תל אביב-יפו, ישראל 
 נעדר:  17 באוגוסט 1997 (בגיל 20) רמת הגולן
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תפקידים בשירות
 חייל בחיל התותחנים
 
גיא חבר (נולד ב-30 במאי 1977, נעדר מ-17 באוגוסט 1997) הוא חייל צה"ל מחיל התותחנים הנעדר מאז 17 באוגוסט 1997.
ביוגרפיה

חבר נולד בישראל בתל אביב, בנם של איתן ורינה, ולו זוג אחים תאומים הצעירים ממנו. לאחר מכן עבר עם משפחתו ליישוב כוכב יאיר.
חבר התגייס לחיל התותחנים ושירת כלוחם בגדוד "הרעם" של עוצבת גולן. קודם להיעלמותו נראה בבסיס "הרעם" ברמת הגולן, בו שירת, במדי צה"ל, מצויד בנשקו האישי - רובה סער מסוג גליל. חודש לפני ההיעלמות היה עצור ל-21 יום על כך שנרדם בשמירה, וטרם היעלמותו היה צריך להישפט שוב משום שסירב לבצע פקודה של מפקדו.
במהלך שלוש השנים הראשונות להיעלמותו לא נחשב חבר כנעדר צה"ל, ורק לאחר מאבק משפחתי וציבורי ממושך בצה"ל הוכרז ככזה. לאחר שנים שבהן לא נמצאו עקבותיו, הועלתה השערה לפיה נלקח לסוריה והוא מוחזק שם. טענה אחרת היא כי התאבד בעקבות סכסוך עם מפקדו שגרר את זימונו למשפט צבאי.
עדויות בודדות נאספו במהלך החודשים הראשונים להיעלמותו של גיא. עדת ראייה טענה שראתה את גיא בצומת קצביה ליד אנדרטת עוצבת סער ברמת הגולן. למרות עדויות אלו, עד היום לא נמצא חבר ולא ידוע מה עלה בגורלו.
ראו גם

נעדר (צבא)
מג'די חלבי
הערות שוליים

↑  גיא חבר, באתר צה"ל, ענף אית"ן
↑  אלי אשכנזי, שרידי שלד נמצאו בצפון; יתחדשו החיפושים אחר החייל הנעדר גיא חבר, באתר הארץ, 7 בינואר 2010
↑  איתי רום, ‏עו"ד שמעון מזרחי על מידע חדש בנוגע להיעלמות החייל גיא חבר: "זהו אות חיים ראשון מזה עשר שנים שמגיע מסוריה", באתר גלובס, 15 בפברואר 2007
↑  עמיר רפפורט, "צה"ל העלים הכומתה מהאמא", באתר nrg‏, 8 במאי 2005
↑  ארגון סורי טוען כי הוא מחזיק בחייל גיא חבר; אימו: אמרתי זאת מהרגע הראשון, באתר גלובס, 13 בפברואר 2007
↑  טל אריאל אמיר, ‏איפה אתה גיא: 18 שנה נאבקת רנה כדי לקדם את חקירת היעלמות בנה, באתר מעריב אונליין, 15 ביוני 2015
↑  טל רבינובסקי, 11 שנים להיעלמות גיא חבר: ועכשיו - הסרט, באתר ynet, 17 באוגוסט 2008
↑  ברק רביד, ישראל משנה מדיניות: ביקשה מסוריה מידע על גורל החייל הנעדר גיא חבר, באתר הארץ, 12 באוגוסט 2009
↑  רענן בן צור, אמו של גיא חבר נפגשה עם בכירים בצלב האדום, באתר ynet, 21 בנובמבר 2009
↑  עדי חשמונאי, מתחדשים החיפושים אחר הנעדר גיא חבר, באתר nrg‏, 7 בינואר 2010
↑  החיפושים אחר גיא חבר, אתר זק"א
↑  רענן בן צור, אמו של גיא חבר חזרה מגרמניה: "הבטיחו לעזור", באתר ynet, 16 באפריל 2011
↑  מתן חצרוני, ‏החיפושים אחר החייל הנעדר גיא חבר מתחדשים, באתר ‏מאקו‏, 10 בדצמבר 2013
↑  אור רביד, אמיר בוחבוט‏, יחודשו החיפושים אחר גיא חבר; אמו: "אין חיה כזאת שלא מוצאים כלום", באתר וואלה, 6 בנובמבר 2016
↑  אלי רוטמן, ‏האם חולה הנפש מרהט הוא החייל גיא חבר?, באתר כיכר השבת, 27 בנובמבר 2017
↑  רובי המרשלג רובי המרשלג, פרסום ראשון: חודשו החיפושים אחר החייל גיא חבר, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 5 בפברואר 2023
דונלד טוסק

דונלד פרנצ'ישק טוסק (בפולנית: Donald Franciszek Tusk; נולד ב-22 באפריל 1957 בגדנסק) הוא ראש ממשלת פולין. בנוסף, כיהן בתפקיד זה גם בשנים 2007–2014. בעבר כיהן כנשיא המועצה האירופית בשנים 2014–2019. טוסק עומד בראש מפלגת הימין-מרכז, המצע האזרחי.
ביוגרפיה

טוסק נולד למשפחה קשובית. לאחר כיבוש פולין במלחמת העולם השנייה נעצר סבו ונכלא במחנה ריכוז. לאחר מכן ב-1944 סבו גויס בכפייה לוורמאכט.
טוסק, היסטוריון בהכשרתו, השתלב בפעילות נגד המשטר הקומוניסטי מגיל צעיר, והוביל התארגנויות של סטודנטים ותא מקומי של תנועת "סולידריות". בבחירות הדמוקרטיות הראשונות שלאחר נפילת הקומוניזם, ב-1991, נבחר טוסק לסיים, בית המחוקקים הפולני, וב-2003 נעשה מנהיג מפלגת המצע האזרחי, מפלגת ימין-מרכז שהיא הגדולה ביותר באופוזיציה. ב-2005 הפסיד בבחירות לנשיאות ללך קצ'ינסקי, לאחר שקיבל כ-46% מן הקולות בסיבוב השני. כעבור שנתיים, באוקטובר 2007, התהפך הגלגל לאחר שהמפלגה בראשותו ניצחה בבחירות לסיים והוא מונה לראש ממשלה במקום ירוסלב קצ'ינסקי, אחיו התאום של הנשיא.
באפריל 2008 ביקר טוסק לראשונה בישראל, ואמר כי הוא רוצה לראות יותר ישראלים בפולין, ולא רק במחנות הריכוז. הוא הבטיח להילחם באנטישמיות, אך ביקש להזכיר גם מאות שנות היסטוריה שקדמו לשואה.
בהשקפותיו הכלכליות טוסק הוא חסיד של השוק החופשי. בתקופת כהונתו הראשונה כראש הממשלה, במדיניות החוץ הוא חתר להתקרבות לשכנותיה של פולין, רוסיה וגרמניה, שהיחסים עמן הורעו בתקופת שלטונו של קצ'ינסקי, תוך שמירה על יחסים קרובים עם ארצות הברית. תחת הנהגתו התמודדה פולין בהצלחה עם המשבר הכלכלי העולמי ב-2008, וכלכלת פולין הייתה היחידה באירופה שהמשיכה לצמוח בקצב ממוצע של כ-4% לשנה, למרות המשבר העולמי.
בבחירות שהתקיימו באוקטובר 2011 ניצח טוסק ונבחר לכהונה של ארבע שנים נוספות. בכך הפכה מפלגתו לראשונה לזכות פעמיים רצופות בבחירות, בעידן הפוסט קומוניסטי.
ב-30 באוגוסט 2014 נבחר טוסק למחליפו של נשיא המועצה האירופית, הרמן ואן רומפיי, והוא נכנס לכהונה זו ב-1 בדצמבר 2014. בתפקידו כנשיא המועצה האירופית, נאלץ להתמודד עם פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי. תחילה עם ניסיונו של ראש ממשלת בריטניה, דייוויד קמרון, לשנות את תנאי החברות של מדינתו באיחוד האירופי על ידי דיון מחודש באמנת ליסבון, אך בתגובה אמר שזו "משימה בלתי אפשרית". לאחר משאל העם על יציאה מהאיחוד האירופי, ניהל במשך כמעט ארבע שנים את המשא ומתן על הסכם הפרישה של הממלכה המאוחדת מהאיחוד. בפברואר 2019, בתום שיחות שנהלו בבריסל
אמר במסיבת עיתונאים כי: "פוליטיקאים קידמו את פרישת בריטניה מהאיחוד האירופי, אף על פי שלא הייתה להם תוכנית כיצד להוציא אותה לפועל".
במרץ 2017, נבחר טוסק לתקופת כהונה שנייה כנשיא האיחוד האירופי, למרות התנגדות קשה של ממשלת ארצו, שבראשה עמדה מפלגת חוק וצדק שמחזיקה בעמדות אירוסקפטיות. טוסק נבחר מחדש ברוב עצום במועצה האירופית.
ב-1 בדצמבר 2019 הוחלף על ידי שארל מישל.
בשנת 2023 התחולל מהפך בפולין. המפלגה המאוחדת השיגה את אחוז הקולות השני בגודלו ויחד עם שותפותיו, מפלגת המרכז-ימין "הדרך השלישית" ומפלגת "השמאל החדש", השיגה רוב בפרלמנט הפולני.
כשחזר לשלטון ב-2023, הוא התמקד בשיפור שלטון החוק ובחימום היחסים בין פולין לאיחוד האירופי. מאז, כראש הממשלה, טוסק המשיך בסיוע לאוקראינה לאחר הפלישה הרוסית . בשנת 2024, הביע התנגדות להגירה בלתי חוקית, מתן עדיפות לאבטחת גבולות והוסיף על כך השעייה זמנית זכות המקלט למי שחוצה את גבול בלארוס-פולין באופן בלתי חוקי. פולין החלה את בניית "המגן המזרחי" - גדר חכמה שנועדה להגן עליה מפני פלישה רוסית והגירה לא־חוקית.
בשנת 2024 נכלל ברשימת "טיים 100".
הערות שוליים

↑  לילי גלילי, סיבוב מכריע בין טוסק לקצ'ינסקי עוד שבועיים, באתר הארץ, 9 באוקטובר 2005
לילי גלילי, הפולנים בישראל דווקא הצביעו לליברלים, באתר הארץ, 23 באוקטובר 2005
↑  יוסי מלמן, דונלד טוסק יתחיל היום בהרכבת ממשלה בפולין, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2007
↑  יוסי מלמן, לא רק אושוויץ, באתר הארץ, 7 באפריל 2008
↑  ישראל פישר, פולין, לא מה שחשבתם: הכלכלה צומחת במהירות, וטרם נדבקה במשבר האירופי, באתר TheMarker‏, 13 ביוני 2012
↑  רומן פריסטר, מפלגתו של ראש ממשלת פולין זכתה ברוב בבחירות, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2011
↑  רומן פריסטר ואיי.פי, ר"מ פולין יהיה נשיא המועצה האירופית; שרת החוץ של איטליה תחליף את אשטון, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2014
↑   שלמה פפירבלט, האיחוד האירופי נפרד מ"רמפי פאמפי", הנשיא שאיש כמעט לא מכיר, באתר הארץ, 1 בדצמבר 2014
↑   איאן טריינור, גרדיאן, נשיא הנציבות האירופית: ניסיון קמרון לפתוח את אמנת ליסבון "חסר סיכוי", באתר הארץ, 17 במרץ 2015
↑  אסף אוני, ‏מה המשמעות של פרישה בריטית מהאיחוד האירופי ללא הסכם?, באתר גלובס, 15 בינואר 2019
 גרדיאן, רויטרס ואיי.פי, בריטניה מתכוונת להפר את הסכם הברקזיט. האיחוד האירופי: "יהיו השלכות חמורות", באתר הארץ, 9 בספטמבר 2020
↑   סוכנויות הידיעות, נשיא המועצה האירופית: "מקום מיוחד בגיהנום שמור לתומכי ברקזיט", באתר TheMarker‏, 6 בפברואר 2019
↑  גרדיאן, למרות התנגדות פולין: ראש הממשלה לשעבר נבחר שוב לנשיאות האיחוד האירופי, באתר הארץ, 9 במרץ 2017
↑  אסף רוזנצוייג, ‏מהפך בפולין: הממשלה שקידמה את המהפכה המשפטית הודחה בבחירות, באתר ‏מאקו‏, 17 באוקטובר 2023
↑  "הדמוקרטיה ניצחה". מדגמים בפולין: מפלגת השלטון הלאומנית לא תרכיב קואליציה, באתר ynet, 16 באוקטובר 2023
↑  A. B. C. News, Polish opposition leader Tusk declares win after exit poll shows ruling conservatives lose majority, ABC News (באנגלית)
↑  Poland to temporarily suspend right to asylum, PM Tusk says, www.bbc.com (באנגלית בריטית)
↑  Poland to suspend right to asylum as ‘hybrid war’ escalates on Belarus border, POLITICO, ‏2024-10-12 (באנגלית בריטית)
↑  אסף אוני, ‏באירופה נערכים למלחמה אבל פולין לוקחת את האיום למחוזות חדשים, באתר גלובס, 19 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007422489605171  PLWABN: 9810611718905606  CiNii: DA15748658  GND: 122488547  ISNI: 0000 0001 1449 9664  LCCN: n86059004  LNB: 000267889  NKC: js20051010056  NTA: 387121137  SUDOC: 168638118  VIAF: 84239789   WorldCat (עם VIAF): 84239789
קלאוס פטר פלור

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1953 (בן 71) לייפציג, גרמניה המזרחית 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 פרסים והוקרה:  הפרס הלאומי של מזרח גרמניה 
 
קלאוס פטר פלור (בגרמנית: Claus Peter Flor;‏ נולד ב-16 במרץ 1953) הוא מנצח גרמני.
ביוגרפיה

פלור, יליד לייפציג, ניגן בצעירותו ניגן בכינור ואחר למד ניצוח אצל רולף רויטר.
פלור היה המנצח הראשי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין משנת 1984 עד 1991. הוא כיהן כיועץ אמנותי ומנצח אורח ראשי של תזמורת טונהאלה בציריך בשנים 1991 עד 1996. הוא היה מנצח אורח ראשי של תזמורת פילהרמוניה מ-1991 עד 1994, ומכהן כמנהל מוזיקלי של תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו מאז 2017.
נכון ל-2006 הוא מנצח אורח ראשי של תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו ושל התזמורת הסימפונית של דאלאס. לתקופות קצרות היה בעבר מנצח אורח ראשי ויועץ אמנותי לתזמורת טונהאלה בציריך ומנהל מוזיקלי של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.
בארצות הברית כיהן פלור כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של דאלאס, השלישי בתולדותיה, מ-1999 עד 2008. ב-2008 התמנה פלור למנהל מוזיקלי של התזמורת הפילהרמונית של מלזיה. החוזה הראשוני שלו הוא לשלוש שנים.
הערות שוליים

↑  "The Malaysian Philharmonic Orchestra Announces the Appointment of Claus Peter Flor as its New Music Director" (PDF). Malaysian Philharmonic Orchestra. 22 בנובמבר 2007. נבדק ב-2009-03-03. {{cite web}}:  (עזרה)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: גינתר הרביג | מנצחים ראשיים, תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין 1984 - 1991 | הבא: מיכאל שנוונדט |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: הירושי וואקסוגי | מנצחים ראשיים, תזמורת טונהאלה, ציריך 1991 - 1995 | הבא: דייוויד זינמן |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434039105171  PLWABN: 9810556219105606  BIBSYS: 3100155  BnF: cb13893983j (data)  GND: 123877725  ISNI: 0000 0000 2825 3908  LCCN: n88630865  LNB: 000176975  MusicBrainz: 4976ee45-0422-451b-9451-4be791b27f96  SUDOC: 085648914  VIAF: 14958158   WorldCat (עם VIAF): 14958158