stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיבוע בני אדם
שימושים היסטוריים > צריבה כפעולת עונש

במשפט פלילי, צריבת מתכת מלובנת הייתה צורת ענישה שהראתה שהפושע הופחת במעמדו למעמד של חיה מתוייגת ובאופן כללי על הפחתה במעמדו של הנצרב. סימני צריבה שימשו גם כענישה לפושעים מורשעים, ענישה אשר שילבה עונש פיזי של כאב וכן השפלה ציבורית אם הצריבה נעשית במקום חשוף ונראה לעין. הצריבה היא גם רישום פלילי שלא ניתן למוחקו. שודדים כמו גם עבדים נמלטים סומנו על ידי הרומאים באות F בשעה שפושעים אשר נידונו לעבודות פרך במכרות ומורשעים אשר נידונו להילחם כלודרים סומנו על מצחם כסימן זיהוי. תחת שלטונו של קונסטנטין הראשון אסור היה להשחית את הפנים עד שיהיו מעוותים כל כך ולכן הצריבה בוצעה על גב כף היד, הזרוע או על אחורי הקרסול.
בראשית ימי הנצרות, מתועדים מקרים אשר בהם הנוצרים הראשונים קיבלו צריבה של צלב בין עיניהם ועל לחיים. העינויים מתועדים לתקופתו של טראיאנוס ונערכו בשטחי האימפריה הפרתית. עינוי זה היה אחד מני רבים וניתן לנוצרים בשל סירובם להקריב קורבנות ביחד עם עובדי האלילים.
במאה השש עשרה אנבפטיסטים גרמנים נצרבו על מצחם בשל סרובם לדחות את אמונתם ולהצטרף לכנסייה הקתולית.
בתקופת התיישבות הפוריטנים בצפון אמריקה במאה השבע עשרה, נשים וגברים נשפטו על בגידה בהטבעת האות A על גופם כקיצור למילה האנגלית Adultery. בשעה שהאות הוטבע בגברים על חזם, על הנשים הוטבע האות על האגן.
בתקופות מאוחרות יותר, הצריבה גם סימנה את מהות הפשע של הנושא אותה. כך לדוגמה, בכלא של הצבא הקנדי, D סימן עריקה ו-BC סימן אופי רע. רוב הנצרבים נשלחו גם למושבות עונשין. לתקופה מסוימת שימשה הצריבה גם בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקאית. המנתח והמילונאי ויליאם מיינור, (מכותבי מילון אוקספורד) נדרש לצרוב עריקים בתקופת קרב Wilderness לערך.
המשפט הקאנוני עודד את הפעולה ובצרפת לדוגמה, בתקופת המלוכה, מפירי חוק רבים נשאו על גופם את הצריבה בצורה של פלר דה ליס. בנוסף, עבדים אשר נידונו לעבודות פרך על ספינות משוטים סומנו ב-GAL שלוש האותיות הראשונות במילה galley ספינת משוטים בצרפתית. בשעה שהוחלפו העונשים של עבודות פרך על הספינות במושבות עונשין הוחלפה צריבת העור ב-TF ראשי התיבות בצרפתית לכח עבודה. או לעיתים ב-TFP כח עבודה לחיים. עונש זה יושם בצרפת עד 1832. בגרמניה, ענישה זו נאסרה. במשך הזמן נאסרה הפעולה במקביל לאיסור על הטלת מומים אחרים במסגרת החוק (בניגוד למשל לחוק השריעה אשר מיושם בחלק מארצות האסלאם ומאפשר כריתת איברים והטלת מום).
בניגוד לעונשים פיזיים כגון הצלפה בשוט או בקנה, עונשים אשר נועדו לחנך את הפושע בלבד מבלי להשאיר לו מום גופני, נזנחה הצריבה כצורת ענישה בשלב מוקדם יחסית.
שימושים היסטוריים > צריבה כפעולת עונש > צריבה בבריטניה

העונש אומץ על ידי האנגלו-סקסים והחוק העתיק בבריטניה התיר את השימוש בו. בתקופת המלך אדוארד השישי, הוטל על נוודים וצוענים להיצרב עם האות  V בגדול על חזם כאשר אזרחים עם נטייה להסתבך בקטטות, נצרבו עם האות F אשר ייצגה את המילה "fraymaker". עבדים אשר נמלטו משביים נצרבו באות S על לחיים או על מצחם. החוק בוטל באנגליה ב-1550.
הערות שוליים

↑  Edward Bean Underhill, Marytrology of the Churches of Christ Commonly Called Baptists during the Era of the Reformation, (1850), pg 118
טוטנהאם

ערך זה עוסק באזור בלונדון. אם התכוונתם למועדון כדורגל, ראו .
| --- | --- |

בניין המנהל המוניציפלי של טוטנהאם
 מידע
 עיר:  הארינגיי 
 קואורדינטות:  51°35′51″N 0°04′05″W﻿ / ﻿51.5975°N 0.068055555555556°W﻿ / 51.5975; -0.068055555555556
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסטוטנהאם(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסטוטנהאם(למפת רובע הארינגיי רגילה) טוטנהאם(למפת רובע הארינגיי מוגדלת) טוטנהאם
 
מערב טוטנהאם ושיכוני ה"פארם"
טוטנהאם (באנגלית: Tottenham) היא שכונה ברובע הארינגיי בצפון לונדון, כ-13 ק"מ צפון-צפון-מזרחית לצ'רינג קרוס. ידועה במיוחד בשל מועדון הכדורגל המקומי, טוטנהאם הוטספר.
היסטוריה

המקום היה מקום יישוב במשך אלפי שנים. בתקופה הרומית עברה במקום דרך ארנים שהובילה ליורק (Earninga Straete באנגלית עתיקה, כיום בתוואי Monument Way). לפי ספר יום הדין חיו במקום בשנת 1086 70 משפחות. בתקופת טיודור הפך המקום לאתר נופש לעשירי העיר והנרי השמיני, מלך אנגליה נהג להתגורר בטירת ברוס שבמקום כאשר יצא לצוד ביער הסמוך. בעקבות פתיחת קו הרכבת Great Eastern Railway ב-1870, ידע האזור, שהיה עד אז כפרי, פיתוח מואץ והפך לפרבר מגורים לבני המעמד הבינוני הנמוך ומעמד הפועלים. ב-1894 קיבל האזור מעמד של מחוז עירוני, שגבולו המזרחי הוא נהר לי וב-1934 קיבלה מעמד של רובע מוניציפלי (Municipal borough).
בתקופת הבליץ הגרמני במלחמת העולם השנייה ספגה השכונה הפצצות ב-24 באוגוסט 1940 ופגיעות טילי V-1 ו-V-2 ב-15 במרץ 1945. בתקופת המלחמה ביקרה במקום המלכה מרי (רעייתו של המלך ג'ורג') ובשל המחסור הוגש לה תבשיל עשוי שאריות לחם ושאריות בשר ומוצרי מזון אחרים, אותו כינתה המלכה "פודינג טוטנהאם", שם בו התפרסם מאכל המחסור ברחבי לונדון. ב-1 באפריל 1965 צורפה טוטנהאם לרובע הארינגיי.
הרכב האוכלוסייה

השכונה מתאפיינת בקהילות מהגרים גדולות ומגוונות. ראשוני המהגרים שהשתקעו בשכונה, ואוכלוסיית המהגרים הגדולה ביותר בה היא ממוצא אפריקאי-קריבי וכן מהגרים ממערב אפריקה, המזרח התיכון ועוד. השכונה סובלת מאחוז האבטלה הגבוה ביותר בלונדון.
נכון ל-2001 מנתה אוכלוסיית השכונה 55,154, הגיל הממוצע היה 31 ואחוז בעלי תואר אקדמי 22% בלבד.
מהומות

ב-6 באוקטובר 1985 פרצו בטוטנהאם מהומות לאחר מותה של סינתיה ג'ארט בשיכוני "החווה", אשה ממוצא אפריקאי-קריבי בעת חיפוש משטרתי. מאות תושבים התפרעו ותקפו תחנת משטרה ושוטרים, שפיזרו את ההמון תוך שימוש באמצעים לפיזור הפגנות. שוטר אחד נהרג, 24 איש נפגעו, 400 מפגינים נעצרו.
גם המהומות בממלכה המאוחדת באוגוסט 2011 פרצו בטוטנהאם, לאחר מותו של אזרח שחור בן 29, מארק דאגן, שנורה למוות מירי שוטרים בשירות הסקוטלנד יארד. מה שהחל כמחאה שקטה מול תחנת המשטרה בשכונה, התפשט במוצאי שבת, 6 באוגוסט, לפרעות בהן הוצתו במשך הלילה אוטובוס, שני בניינים, וניידות משטרה. כמו כן, התחוללו מעשי ביזה וונדליזם במספר חנויות ומרכזי קניות. הפרעות התפשטו ב-7 באוגוסט לאזורים אחרים של העיר, ולפחות 35 שוטרים נפצעו. ב-8 באוגוסט, המהומות הנרחבות התפשטו גם לחלקים אחרים בבריטניה, ונרשמו הפרות סדר חמורות ואלימות גם בברמינגהאם, ליברפול, ובריסטול. במשך היום נסגרו גם רוב החנויות ומרכזי הבילויים והמסחר באזורים אחרים בעיר, מחשש להתפשטות המהומות. עד ל-9 באוגוסט נעצרו 525 איש ונגד עשרות הוגשו כתבי אישום.
ילידי השכונה

הזמרת אדל
השחקן רון מודי
הערות שוליים

↑  Tottenham still has highest number of unemployed in London, אינדיפנדנט, 13 בנובמבר 2013
↑  מידע וסטטיסטיקה
↑  Policeman killed in riot, גארדיאן, 7 באוקטובר 1985
↑  היום בהיסטוריה - 6 באוקטובר, BBC
↑  הבליץ בלונדון: מה גרם להתפרצות בטוטנהאם?, באתר nrg, באתר nrg מעריב, 8 באוגוסט 2011
↑  בועז פיילר וסוכנויות הידיעות, הרוג ראשון בלונדון, ישראלים: "אלימות באוויר", באתר ynet, 9 באוגוסט 2011
| לונדון רבתי • לונדון • הסיטי של לונדון |
| --- | --- | --- |
| רובעי לונדון | איזלינגטון • אילינג • אנפילד • בארנט • בארקינג ודאגנהאם • בקסלי • ברומלי • ברנט • גריניץ' • האונסלו • האמרסמית' ופולהאם • האקני • הארו • הארינגיי • הברינג • הילינגדון • וולת'אם פורסט • וונדסוורת' • וסטמינסטר • טאוור האמלטס • לואישהאם • למבת' • מרטון • ניוהאם • סאטון • סאת'ק • קינגסטון שעל התמזה • קמדן • קנזינגטון וצ'לסי • קרוידון • רדברידג' • ריצ'מונד שעל התמזה |  |
| שטח בעל מעמד נפרד | הסיטי של לונדון |  |
| שטחים מסוגרים | אינר טמפל • מידל טמפל |  |
| ראו גם | רשות לונדון רבתי • אספת לונדון • מועצת לונדון רבתי • ראש עיריית לונדון • הלורד ראש העיר של לונדון • האיגוד של לונדון |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007552756405171  GND: 3002141-8  LCCN: n81100662  MusicBrainz: e944407f-dc30-419d-81f7-a991d92a56ef  VIAF: 136053673   WorldCat (עם VIAF): 136053673
ידלינסק

| --- | --- |
סמל ידלינסק

כנסייה בידלינסק
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  ראדום
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,682 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°31′00″N 21°07′00″E﻿ / ﻿51.51667°N 21.11667°E﻿ / 51.51667; 21.11667 
 אזור זמן:  UTC+1
 www.jedlinsk.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיידלינסק(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיידלינסק(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהידלינסק(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהידלינסק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ידלינסק (בפולנית: Jedlińsk) היא עיירה במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

לידלינסק הוענקו זכויות עיר בשנת 1530, ועד תחילת המאה ה-17 היה היישוב למוקד אריאניות. בפלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב.
יהודי ידלינסק

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-750 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה. באביב 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודי יישובי הסביבה. בגטו התקיימו תנאי צפיפות קשים, ומעת לעת נרצחו יהודים שנתפסו מחוצה לו, לרבות ילדים.
באוגוסט 1942 שולחו למעלה מ-1,000 יהודי הגטו שבעיירה לגטו ביאלובז'גי, תוך רצח 68 יהודים חולים וקשישים בשעת האקציה. משם, שולחו יהודי העיירה כעבור פחות מחודשיים למחנה ההשמדה טרבלינקה.
בדצמבר 1942 הקימו הגרמנים מחנה עבודה בעיירה, אליו הובאו כ-2,000 פולנים ויהודים מאזור ראדום. במספר אקציות נרצחו יהודים "לא כשירים" במחנה, ובפברואר 1944 נרצחו במחנה מאות עובדים יהודים, תוך העברת היתר למחנות עבודה אחרים.
יהושע פלמון

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1914
 פטירה:  1994 (בגיל 79 בערך)
 כינוי:  "ג'וש"
 בת זוג:  יהודית פלמון
יהושע (ג'וש) פלמון (14 בפברואר 1914–1994) היה מומחה לענייני ערבים. בתקופת טרום המדינה היה איש המחלקה הערבית של הש"י וראש המחלקה הערבית בסוכנות היהודית. בתקופת המדינה היה יועץ לענייני מיעוטים של ראש הממשלה וראש המחלקה לענייני ערבים במשרד החוץ.
נולד בתל אביב כבן הזקונים לאסתר וחייקל פלמן, ממייסדי תל אביב. גדל בעקרון בימי מלחמת העולם הראשונה וחזר לתל אביב בסיומה. למד בתחכמוני ואחר כך בגימנסיה נורדיה. כמו אחיו לפניו, יצא לעבוד בגיל 16 לסייע בפרנסת הבית. זמן קצר לאחר מכן כבר היה חבר ההגנה. עבד במפעלי האשלג בסדום בשנים 1935–1939 כמאבטח, שם ניצל את שליטתו בערבית לתקשורת עם הפועלים הערבים.
כאיש המחלקה הערבית של הש"י, בשנת 1941, כאשר סוריה ולבנון היו תחת שלטון צרפת של וישי והבריטים התכוננו לפלישה אליהן מארץ ישראל, פיקד פלמון על קבוצה של 12 מסתערבים, ראשוני המחלקה הסורית, שנשלחו לביירות ולדמשק, לפעולות מודיעין וחבלה כהכנה לפלישה.
בהמשך שימש פלמון ראש המחלקה הערבית בסוכנות היהודית. בתפקידו זה, למחרת הרצח בגן הוואי שאירע ב-10 באוגוסט 1947, נפגש יהושע פלמון עם מפקד ארגון הנג'אדה, מוחמד נימר אל-הווארי (לימים שופט מחוזי במדינת ישראל), בבית-קפה בחולון. השניים הסכימו שמעשה הרצח היה התגרות שמטרתה לגרום לתנועת הנג'אדה המתונה לחבור לחוסיינים הקיצוניים. אל הווארי יצא למסע הסברה בקרב אנשיו וקרא להם לא להתפתות למסיתים. פלמון הודיע למפקדי ההגנה כי פגיעה באנשים שלא השתתפו ברצח תשרת את כוונת החוסיינים, וכי יש לפגוע באשמים בלבד.
במהלך מלחמת העצמאות היה פלמון אחד המארגנים של תחילת שיתוף הפעולה של הדרוזים עם צה"ל, והשתתף במפגש עם איסמעיל קבלאן שהוביל לנסיגת הגדוד הדרוזי של צבא ההצלה ועריקת חלק מאנשיו.
בתום מלחמת העצמאות השתתף בשיחות עם סוריה להשגת הסכם שביתת נשק עמה והיה אחד משלושת החותמים בשם מדינת ישראל על הסכם שביתת הנשק עם סוריה. בראשית תקופת המדינה שימש יועץ לענייני מיעוטים של ראש הממשלה דוד בן-גוריון ולאחר מכן ראש המחלקה לענייני ערבים במשרד החוץ.
פרסם מאמרים בעיתונות בענייני הסכסוך, ביניהם ביקורת ספרים שעסקו בנושא.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  דוד תדהר, Volume 13, Page 4233, אנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו
↑  ראו למשל: יהושע פלמון, "הקונפליקט עלול להיות ארוך ומייגע" - מאמר ביקורת על ספרו של יהושפט הרכבי 'עמדת הערבים בסכסוך ישראל-ערב', הארץ, 13 ביוני 1968, עמ' 15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411503505171  VIAF: 42156674892333580025   WorldCat (עם VIAF): 42156674892333580025
יגואר E-טייפ

| --- | --- |

Jaguar E-Type, שנת 1967, דור ראשון
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Jaguar XK-E (בצפון אמריקה)
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  1961–1975
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  יגואר XK150
 מודל אחריו:  יגואר XJS
 אורך:  4,453-4,685 מ"מ (דור ראשון)  4,684-4,686 מ"מ (דור שלישי)
 רוחב:  1,657 מ"מ (דור ראשון)  1,676-1,679 מ"מ (דור שלישי)
 גובה:  1,222-2,273 מ"מ (דור ראשון)  1,222-1,242 מ"מ (דור שלישי)
 משקל:  1,256-1,402 ק"ג (דור ראשון)  1,247-1,402 ק"ג (דור שני)  1,523-1,533 ק"ג (דור שלישי)
 בסיס גלגלים:  2,438-2,667 מ"מ (דור ראשון) 2,667 מ"מ (דור שלישי)
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, 3,781 סמ"ק המפיק 265 כ"ס ב-5,500 סל"ד, 3 מאיידים מסוג "Stromberg SU HD8" (דור ראשון) 6 צילינדרים,  4,235 סמ"ק (דור ראשון) 6 צילינדרים, 3,781 סמ"ק (דור שני) V12 צילינדרים,  5,343 סמ"ק המפיק 272 כ"ס ב-5,850 סל"ד (דור שלישי) (מנוע סוג "Jaguar V12 engine")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (דור ראשון)  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (דור ראשון)
 מהירות מרבית:  260 קמ"ש (דור ראשון, מנוע 3,800 סמ"ק)
 צריכת דלק:  5.5 ליטר ל-1 ק"מ (מנוע 5,300 סמ"ק, דור שלישי)
 מעצב:  Malcolm Sayer
יגואר E-Type (באנגלית: Jaguar E-Type) היא מכונית ספורט מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית יגואר, אשר יוצרה בין השנים 1961–1975.
מהדגם יוצרו 70,515 יחידות.
בין השנים 1963-1964 יוצרו 12 יחידות מדגם "יגואר E-Type" כמכוניות מרוץ.
תצורות "יגואר E-Type"

2 דלתות  - קופה (דגם המוגדר "Fastback", דור ראשון ודור שני)
2 דלתות - קופה (2+2) (דגם המוגדר "Fastback", דור ראשון ודור שני)
2 דלתות - קופה (2+2) (דור שלישי)
2 דלתות - קבריולה (דור ראשון, דור שני, דור שלישי)
דורות "יגואר E-Type"

דור ראשון, יוצרו 38,419 יחידות (יוצר בין השנים 1961-1968)
דור שני, יוצרו 18,809 יחידות (יוצר בין השנים 1968-1971)
דור שלישי, יוצרו 15,287 יחידות (יוצר בין השנים 1971-1975)
תאוצות דגמי "יגואר E-Type"

תאוצת דגם "יגואר E-Type", דור ראשון מנוע 3,781 סמ"ק בין 0-100 קמ"ש היא 7.3 שניות
תאוצת דגם "יגואר E-Type", דור ראשון מנוע 4,235 סמ"ק בין 0-100 קמ"ש היא 7.3 שניות
תאוצת דגם "יגואר E-Type", דור ראשון מנוע 5,343 סמ"ק בין 0-100 קמ"ש היא 6.1 שניות
תמונות

"יגואר E-Type" - דור ראשון
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1962
"יגואר E-Type"
"יגואר E-Type" - דור ראשון
"יגואר E-Type" - דור ראשון, מבט ללוח הבקרה
"יגואר E-Type" - דור ראשון, מבט לתא הנהג
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1967 - קבריולט
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1961, מבט למנוע
"יגואר E-Type" - מבט למנוע
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1962
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1962
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1963
"יגואר E-Type" - מכונית מרוץ, שנת 1964
"יגואר E-Type" - דור ראשון, שנת 1968 - קבריולט
"יגואר E-Type" - דור שני, שנת 1970 (קופה 2+2)
"יגואר E-Type" - דור שני, שנת 1971
"יגואר E-Type" - דור שני, קבריולט
"יגואר E-Type" - דור שלישי, שנת 1972 קבריולט
"יגואר E-Type" - דור שלישי, שנת 1974 קבריולט
לוגו "יגואר E-Type" - דור שלישי
ראו גם

יגואר
יגואר Mark X
יגואר XKSS
יגואר XK120
יגואר XK140
יגואר XK150
לקריאה נוספת

"יגואר E-Type" (rmsothebys.com/en/auctions/NY17/New-York---ICONS/lots/r002-1966-jaguar-e-type-series-1-42-litre-roadster)
הערות שוליים

↑  "יגואר E-Type" - מעצב Malcolm Sayer lboro.ac.uk/service/publicity
↑  "יגואר E-Type" jaguar.com/about-jaguar/jaguar-classic/etype
↑  יגואר E-Type evo.co.uk/jaguar/xkr/13949/jaguar-e-type-lightweight-revealed
↑  "יגואר E-Type"  welt.de/motor/modelle/article128077812/Wie-Jaguar-50-Jahre-alten-E-Type-wiederbelebt
טרוביל

| --- | --- |
סמל טרובילסמל טרוביל

 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  נורמנדי נורמנדי
 מחוז:  קלבדוס
 ראש העיר:  כריסטיאן קרדון
 שטח:  679 קמ"ר
 גובה:  148-0 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  4,622 (1 בינואר 2021)
  ‑ צפיפות:  701 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  49°22′03″N 0°04′54″E﻿ / ﻿49.3675°N 0.081666666666667°E﻿ / 49.3675; 0.081666666666667 
 אזור זמן:  UTC+1
 http://www.trouville.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טרוביל(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי טרוביל(למפת נורמנדי רגילה) רואן אוורה לה האבר דייפ קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו אלנסון ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  א.ד. פר.  א.ד.פ. תעלת למאנשטרוביל(למפת נורמנדי מוגדלת) רואן אוורה לה האבר דייפ קן מון-סן-מישל שרבור סן-לו אלנסון ברטאן פיי דה לה לואר סאנטר- עמק הלואר  איל-דה פראנס  א.ד.פ. תעלת למאנשטרוביל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טרוביל או טרוביל-סור-מר (בצרפתית: Trouville-sur-Mer) היא קומונה הנמצאת בנורמנדי שבצפון צרפת.
היסטוריה

טרוביל הופיעה לראשונה ברבע הראשון של המאה ה-13 תחת השם Torouvilla. בעת הזו, טרוביל הייתה נמל דייגים צנוע מאוד על תעלת למאנש.
במחצית של המאה ה-19, טרוביל הפכה ליעד תיירותי בזכות אנשי הרוח הצרפתיים שהתאהבו במקום, בהם הציירים שארל מוזן, קלוד מונה ואז'ן בודן (אחת מיצירותיו המתארת את טרוביל נמצאת במוזיאון תל אביב לאמנות), והסופרים אלכסנדר דיומא האב, גוסטב פלובר ו מרסל פרוסט.
בשל מרחקה הקצר מפריז, טרוביל הפכה ליעד אופנתי של הבורגנות הפריזאית ועד מהרה קיבלה את הכינוי "מלכת החופים" (Reine des plages).
כדי לענות לביקוש הגדל של התיירים, הוקם בטרוביל קו ימי של הסעת נוסעים מלה הבר לטרוביל ב-1847 (רכבות מגיעות מפריז ללה הבר). כמו כן, הוקמו מלונות מפוארים ( מונה צייר אחד מהם: Hôtel des Roches Noires) וטיילת עשויה מעץ שהשתמרה עד היום ("Les Planches").
ב-1863 נוצר קו רכבת ישיר בין פריז לטרוביל ונבנתה תחנת רכבת חדשה.
בסוף המאה ה-19 דוביל השכנה התחילה להתפתח ולהחליף אט אט את מקומה של טרוביל כיעד האופנתי.
טרוביל היום

למרות עלייתה של דוביל והפיכתה ליעד האלגנטי בנורמנדי, טרוביל נשארת עיר תיירותית ונתפסת גם כ"אותנטית" יותר מדוביל הבורגנית.
התיירות נשארת עד היום מקור ההכנסה המרכזי של טרוביל עם 14 בתי מלון, עשרות מסעדות, אתר קמפינג של 200 מקומות, מרכז של טלסוטרפיה, ואפילו קזינו.
בנוסף, טרוביל מארחת מדי שנה פסטיבל קולנוע המוקדש לסרטים קצרים (Festival Off-Courts).
בשנת 1972 ב"וילה מונטבלו" שנבנתה בשנת 1864 בסגנון בל אפוק נפתח מוזיאון בו מוצגות בין היתר יצירות של אמנים קשורים עם העיר כמו אז'ן בודן ורמון סבינק וגם של סלבדור דאלי.
ראו גם

אז'ן בודן
גוסטב פלובר
קלוד מונה
קלוד מונה, "מלון הרוש נואר" על הטיילת בטרוביל (1870)
חביי

| --- | --- |
הר "שן הזאב" באזור יי
הר "שן הזאב" באזור יי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 מושל:  Wang Zhengpu
 רשות מחוקקת:  Hebei Provincial People's Congress 
 נציבויות במחוז:  11
 בירת המחוז:  שה-ג'יאג'וואנג
 שטח:  188,800 קמ"ר (דירוג: 12)
  ‑ הנקודה הגבוהה:  הר שיאו-ווטאי (2,882 מטרים)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  74,610,235 (דירוג: 6, 2020)
  ‑ צפיפות:  400 נפש לקמ"ר (דירוג: 11, 2020)
 קואורדינטות:  39°18′0″N 116°42′0″E﻿ / ﻿39.30000°N 116.70000°E﻿ / 39.30000; 116.70000
 אזור זמן:  UTC +8
 www.hebei.gov.cn
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת חביי מוגדלת) שה-ג'יאג'וואנג האנדאן באודינגחביי(למפת חביי רגילה) שה-ג'יאג'וואנג האנדאן באודינגחביי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
חֶבֵּיי (בסינית: ‏河北קובץ:Zh-Hebei.ogg‏Ⓘ‏; פין-יין: Héběi - מילולית "מצפון לנהר") הוא מחוז בצפון-מזרח סין. בירת המחוז היא שְה-גְ'יָאגְ'וָואנְג.
שטחו של המחוז מקיף 188,800 קמ"ר, ואוכלוסייתו מונה כ-74.6 מיליון נפש, רובה ככולה בני ההאן. כפי שניתן לראות במפה, חלקים משטח מחוז זה הועברו לטובת המטרופולינים של בייג'ינג וטיינג'ין. טיינג'ין הייתה בירתו של המחוז, לפני שקיבלה מעמד של עירייה עצמאית.
החומה הגדולה של סין עוברת לאורך הצפון ההררי של המחוז עד לחוף הים בשאנהאיגוואן. בדרומו המישורי של המחוז נמצאו שרידיו של אדם פקין, סוג של הומו ארקטוס שהתגורר באזור לפני מאתיים עד שבע מאות אלף שנה.
אקלימו של המחוז מונסוני יבשתי. החורפים קרים, הקיצים חמים, לחים וגשומים, והאביבים מאובקים עם נטייה לסופות חול; בנוסף, המחוז נוטה לסבול משיטפונות ובצורות. חביי מהווה מקור לפחם וברזל והוא מרכז תעשיות טקסטיל, פלדה, ברזל ועוד.
רוב תושבי חביי כיום הם בני הקבוצה האתנית האן, שהם גם הקבוצה האתנית הגדולה בסין. שאר אוכלוסיית חביי כוללת בעיקר את בני "חְווֵי", בני "מָאן", מאנצ'ורים (שמוצאם מחבל הארץ מנצ'וריה), ומונגולים.
חלוקה מנהלית

מחוז חביי מורכב מ-11 אזורים, שכולם ערי-נציבות. כל עיריות ומנהלות הערים ממוקמות באחד האזורים המכונים "מועצות עירוניות", שנמצאות במרכז הערים. שש מתוך 11 ערי הנציבות מרכזיות יותר מבחינת גודלן והיקף עשייתן כמו גם תרומתן הכלכלית במחוז חביי: הבירה - שה-ג'יאג'וואנג, באודינג, טאנגשאן, צ'ינחואנגדאו, האנדאן וג'אנגג'יאקואו.
שם המחוז

משמעות השם "חביי" היא "מצפון לנהר (הצהוב)". לשם המחוז קיים קיצור של אות אחת "冀", הנהגית כ-גִ'י, (בפין-יין: jì), על שם מחוז גִ'י שהתקיים בתקופת שושלת האן, שכלל את השטח שנמצא היום בדרום חביי. שם חלופי נפוץ לחביי הוא "יאנג'או" (בכתב סיני: "燕趙", בפין-יין: Yānzhào), כשילוב שמות מדינות הממלכות הקדומות "יאן" וג'או" שהיו באזור בתקופת המדינות הלוחמות של ההיסטוריה הסינית הקדומה.
היסטוריה

מחוז חביי הקיים כיום נוצר בשנת 1928, לאחר פיזור השלטון המרכזי של מחוז גְ'הילִי שכלל את אותו שטח בסין, אשר משמעות שמו הייתה "נשלט באופן ישיר (תחת משטר הקיסרות)".
היסטוריית ההתיישבות בחביי התחילה, כאמור, בתקופה המשוערת מלפני 700,000 או עד לפני 200,000 שנים, עם התגוררותו של "אדם פקינג" מקבוצת האדם "הומו ארקטוס", בדרומו המישורי של המחוז.
במהלך השנים 722-476 לפנה"ס של תקופת האביב והסתיו, היה אזור חביי נתון תחת חוקי מדינות יֵן בצפון וגִ'ין בדרום. בתקופה זו גם פלשו נוודים הידועים בשם "דִי" לשטחי המישורים שבצפון סין וייסדו את מדינת ג'ונְגְשָׁאן במרכז חביי.
בשנים 475-221 לפנה"ס של תקופת המדינות הלוחמות, מדינת ג'ין נחלקה, כאשר חלק הטריטוריה שלה שכלל את שטח חביי, עבר למדינת גָ'או.
באופן כללי, שטח חביי עבר במהלך ההיסטוריה תחלופות שלטון רבות, כשהוא נמצא בשטח שהיה בתקופות הקדומות באזור מריבה רגיש בין הממלכות והמדינות הקדומות לפני איחודן לסין, וגם כשטח שתמיד היה באזור הצפוני של אותן מדינות וכך גם היה חלק בחזית הצפונית של אזורי מריבה עם השבטים המונגוליים שהיו מצפון לממלכות הקדומות בסין. כך עבר חביי תחת שליטת הממלכות: ג'או המאוחרת, ין המוקדמת, צ'ין המוקדמת וין המאוחרת.
ייסוד הרפובליקה העממית של סין בשנת 1949 הביא למספר שינויים בתחומי המנהל ובצורת המנהל של חביי באותו זמן ומספר שנים לאחר מכן: תחום חביי התרחב לכיוון צפון מעבר לחומה הסינית, כאשר צורפו אליו אזור העיר צֶ'נְגְדֶה של היום שלפני כן היה חלק ממחוז שבוטל בשם "Rehe" (שכיום בשטח חבל הארץ מנצ'וריה), ואזור העיר גָ'אנְגְגְ'יָאקוֹאוּ של היום שלפני כן היה חלק ממחוז שבוטל בשם "Chahar" (שכיום בשטח האזור האוטונומי מונגוליה הפנימית). בשנת 1958, תפקיד בירת חביי עבר לתקופה קצרה מהעיר בָּאוֹדִינְג אל העיר-מחוז טיינג'ין עד לשנת 1966 שבה חזרה באודינג לתפקד כבירה. אולם כבר בשנת 1970 עבר התפקיד לבירה עד היום, העיר שְה-גְ'יָה-גְ'וָואנְג, עקב התפתחותה הקיצונית לעיר תעשייה גדולה ומרכזית בסין משנת 1949 ואילך.

ב-28 ביולי של שנת 1976, בעיר טָאנְגְשָׁאן שבצפון מזרח חביי אירעה רעידת האדמה הקטלנית ביותר שהייתה במאה ה-20, עם יותר מ-240,000 הרוגים. במשך כעשר שנים לערך לאחר מכן אירעה בעקבותיה סדרה של רעידות אדמה קטנות יותר בשטח העיר. בשנת 2005 התגלו בחפירות ארכאולוגיות שרידים רבים מיישוב גדול שנהרס לפני 700 שנה לערך במרכז-מזרח חביי, כנראה בעקבות רעידת אדמה או לפי סברה אחרת עקב ארבעה שיטפונות שהיו באזור בזה אחר זה באותה התקופה שבה היישוב לא היה קיים יותר. התגלית ביחס לסין מושווית בחשיבותה לתגלית הריסות העיר פומפיי באיטליה.
גאוגרפיה ואקלים

חביי מקיפה מכל הצדדים את בירת סין והמחוז העירוני בייג'ינג והמחוז העירוני טיינג'ין, שגם גובלות האחת בשנייה. חביי גובלת במחוז לְיַאו-נִינְג בצפון-מזרח, מונגוליה הפנימית בצפון, מחוז שָׁאן-שִׂי במערב, מחוז חֶנָאן בדרום, מחוז שַאנְדונְג בדרום-מזרח, וים בוהאי, שלוחה של הים הצהוב תוחם את הגבול היבשתי של חביי ממזרח. לחביי יש גם שטח מובלעת, כשהוא מנותק משאר שטח המחוז, במיקומו באמצע הגבול שבין הערים בייג'ינג וטיינג'ין.
רוב שטחו המרכזי והדרומי של המחוז הוא מישורי כשהוא מהווה חלק מחבל "מישור צפון סין". חלקו המערבי של המחוז מתרומם כחלק מרכס הרי טאיחאנג, וחלקו הצפוני מהווה חלק מרכס "הרי יאן".
חביי נמצא בתחום אזור מזג-אוויר של מונסון יבשתי. הטמפרטורה בחודש ינואר נעה בין 3- עד 16- מעלות צלזיוס, ובחודש יולי בין 20 ל-27 מעלות צלזיוס. כמות הגשמים השנתית נעה בין 400 ל-800 מ"מ, רוב הגשמים יורדים בקיץ.
כלכלה

בשנת 2008 עמד התוצר הלאומי הגולמי של חביי על 1.62 טְרִילִיוֹן יואן (233 מיליארד דולר אמריקאי), עלייה של כ-10.1% מהשנה שלפני ודורג במקום השישי מבחינה כלכלית מבין מחוזות סין.
המוצרים החקלאיים העיקריים של חביי הם יבולי דגן הכוללים חיטה, תירס, דוחן, ודורה. גידולים חקלאיים נוספים שמיוצרים בחביי ומשווקים למקומות אחרים ולאו דווקא משמשים לקיום העצמי של תושבי המחוז, כוללים כותנה, בוטנים, פולי סויה ושומשום.
התעשייה בחביי כוללת ייצור בדים, פחם, פלדה, ברזל, נפט, קרמיקה ומזון, תעשייה כימית, תעשיית אנרגיה חלופית, ומלאכת ההנדסה.
בחביי יש מספר אזורי פיתוח תעשייתי:
אזור פיתוח של תעשיית היי-טק בעיר באודינג
אזור פיתוח של תעשיית היי-טק בבירה שה-ג'יאג'וואנג
אזור פיתוח כלכלי וטכנולוגי בעיר צִ'ינְחְוָאנְגְדָאו
אזור עיבוד למוצרי ייצוא בעיר צ'ינחואנגדאו