stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדמירל גרף שפה (סיירת, 1934)
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

באוגוסט 1939 היה ברור שעומדת לפרוץ מלחמה. ב-21 באוגוסט 1939 יצאה אדמירל גרף שפה מווילהלמסהאפן, יחד עם אוניית האספקה אלטמרק, לנקודת המתנה באוקיינוס האטלנטי, מדרום לקו המשווה. משימתה הייתה לפגוע באוניות סוחר ולשבש את הסחר הבריטי, אך להימנע מעימות עם אוניות מלחמה של האויב. בדרך זו תיפגע האספקה לבריטניה, והצי הבריטי יאולץ להקצות כוחות לרדיפה אחרי אדמירל גרף שפה. קפטן האונייה הגרמנית, לנגסדורף, הפליג במסלול שנועד לוודא שלא יתגלה על ידי אוניות בריטיות, ותכנן לחצות נתיבי ים בינלאומיים בלילה. ב-26 בספטמבר קיבל לנגסדורף את ההוראה להתחיל במשימתו.
קורבנה הראשון של אדמירל גרף שפה הייתה האונייה הבריטית קלמנט, בעלת תפוסה של 5,050 טון. האונייה הוטבעה מול חופי ברזיל, על 20,000 חביות הקרוסין שהובילה מניו יורק לסלבדור, בברזיל. החוק הבינלאומי קבע, כי אוניית מלחמה התוקפת אוניית סוחר חייבת לשמור על חיי צוותי אוניות הסוחר, וכי יש לוודא שיגיעו בשלום למקום מבטחים. לנגסדורף מילא בקפדנות חוקים אלה, ודיווח באלחוט על מיקומן של סירות ההצלה, ורב החובל והקצין הראשון שנלקחו בשבי הועברו לאונייה יוונית כמה ימים לאחר מכן. ב-5 באוקטובר לכדה האונייה הגרמנית את האונייה הבריטית ניוטון ביץ', בת 4,600 טון. האונייה הבריטית שימשה כאוניית כליאה לעצירים הבריטים במשך כמה ימים. ב-7 באוקטובר הטביעה אדמירל גרף שפה את אוניית הסוחר הבריטית אשלי, בת 4,222 טון, שנשאה מטען של סוכר. ב-10 באוקטובר נלכדה אוניית הסוחר הבריטית האנטסמן, בת 8,196 טון, והאסירים הועברו אליה. לנגסדורף השתמש במכשיר הקשר של האונייה הבריטית כדי לשדר הודעת הטעייה, על פיה הותקפה האונייה הבריטית על ידי צוללת גרמנית במיקום אחר לגמרי. האנטסמן הוטבעה ב-17 באוקטובר, לאחר שהאסירים שהיו עליה הועברו לאלטמרק. ב-22 באוקטובר ירתה אדמירל גרף שפה אש מקלעים על הגשר והסיפון העליון של אוניית הסוחר הבריטית טרווניון (Trevanion), שהייתה טעונה ברכז עפרות, מכיוון שהאונייה הבריטית ניסתה לשדר איתות מצוקה.
ב-28 באוקטובר הפליגה אדמירל גרף שפה אל האוקיינוס ההודי. ב-15 בנובמבר הטביעה ליד מוזמביק את המכלית אפריקה של, שהייתה ללא מטען. לאחר הטבעה זו שבה האונייה לאוקיינוס האטלנטי, והטביעה ב-2 בדצמבר את אוניית הסוחר דוריק סטאר, בת 10,086 טון, שנשאה בשר, מוצרי חלב, וצמר. דוריק סטאר הספיקה לשדר קריאת מצוקה לפני לכידתה, וצוותה חיבל במנועיה כדי שלא תוכל להילקח שלל. ב-9 בדצמבר הוטבעה אוניית הסוחר טאירואה (Tairoa), בתפוסה של 7,983 טון, אך גם אונייה זו הספיקה לשדר קריאת מצוקה לפני טביעתה. ב-9 בדצמבר הוטבעה האונייה האחרונה במסעה של אדמירל שפה: אוניית הסוחר סטריאונשאל (Streonshalh), בת 3,895 טון, נושאת מטען של חיטה. בסך הכל נפלו בידי הגרמנים 303 שבויים, שנכלאו על סיפון אלטמארק; לנגסדורף, כאמור, הקפיד מאוד על חוקי המלחמה, ולא הייתה אף אבדה בנפש במהלך המסע. השבויים שוחררו מאוחר יותר במבצע בריטי נועז, כאשר המשחתת אה"מ קוזאק לכדה את האונייה אלטמארק במים הטריטוריאליים של נורווגיה, במה שכונה "תקרית אלטמארק".
במהלך מסעה של אדמירל גרף שפה הסוו אותה אנשי צוותה על ידי התקנת צריח דמה מעל הצריח הקדמי, התקנת ארובת דמה, ויצירת פרטי דמה נוספים. זאת, כדי להטעות צופים אפשריים לגבי זהותה של האונייה. על חרטומה של האונייה נצבעו גלי חרטום מדומים, כדי לתת רושם מוטעה על מהירותה. בסך הכל הטביעה אדמירל גרף שפה במהלך משימתה, מאוקטובר עד דצמבר, 9 אוניות סוחר בתפוסה כוללת של למעלה מ-50,000 טון.
היסטוריה > קרב נהר לה פלטה

אדמירל גרף שפה היוותה איום שאין להתעלם ממנו, והצי הבריטי נאלץ להקצות כוחות רבים כדי להתמודד עמה. הצי הבריטי ארגן שמונה קבוצות מרדף כדי לאתר את האונייה ולהטביע אותה. במצוד השתתפו שלוש אוניות מערכה, שתי סיירות מערכה, ארבע נושאות מטוסים, ושש עשרה סיירות. בכוח זה היו גם כמה אוניות של הצי הצרפתי. עם הזמן, נוספו עוד אוניות והמצוד גדל עוד יותר.
ב-13 בדצמבר 1939 הצליח כוח המשימה G לאתר את האונייה הגרמנית. כוח G כלל את הסיירת הכבדה אה"מ אקסטר, בעלת 6 תותחים בקוטר 8 אינץ' (203 מ"מ), ואת שתי הסיירות הקלות אה"מ אייקס (Ajax) ואה"מ אכילס, שתיהן חמושות בשמונה תותחים בקוטר 6 אינץ' (152 מ"מ). במהלך הקרב הסבה אדמירל גרף שפה נזק כבד לאקסטר, ואילצה אותה לנתק מגע. גם אכילס סבלה אבדות מהאש הגרמנית. מאידך, הבריטים הצליחו להסב לאדמירל גרף שפה נזק משמעותי מפגזי 6 אינץ'; שריונה של האונייה הגרמנית היה כבד מכדי שפגזים אלה יוכלו לחדור אותו, אך הפגיעות הסבו נזק רב על הסיפון ובחלקיה העליונים של האונייה. גם אקסטר הצליחה לגרום נזק, למרות שנפגעה, ופגז 8 אינץ' מתותחיה חדר את שריון האונייה הגרמנית באזור הארובה. לא נגרם נזק קריטי, אך חדר הדוודים נפגע, מערכת זיקוק הדלק של האונייה יצאה מכלל פעולה וכך גם מערכת התפלת המים. 36 מאנשי האונייה נהרגו, ו-60 נפצעו. קציני המכונה הגרמניים הודיעו ללנגסדורף שלא ניתן לתקן את הנזק בים, ושנותרה במכלים כמות דלק מזוקק שתספיק לשש עשרה שעות הפלגה. מצב זה מנע מאדמירל גרף שפה את האפשרות לחמוק מרודפיה אל הים הפתוח.
היסטוריה > עגינה אחרונה

עם חשיכה ניתקה אדמירל גרף שפה מגע, ומעט אחרי חצות, 14 בדצמבר, עגנה האונייה במונטווידאו, באורוגוואי הנייטרלית. משקיף בריטי שראה את האונייה בבוקר לאחר עגינתה דיווח על כמה תותחים שיצאו מכלל פעולה, חלק מהציוד האופטי (מדי רוחק) שנפגע, המטוס הימי של האונייה שנהרס, וכן על 30 עד 60 פגיעות באונייה. הנזק ליחידת ההתפלה לא ניכר; לנגסדורף דיווח על הנזק למפקדת הצי הגרמני, אך הידיעות עליו נותרו סודיות במשך עשרות שנים. ללא מים מותפלים לא ניתן היה להפעיל את מנועי הדיזל.
אחת מפעולותיו הראשונות של לנגסדורף עם הגיעו למונטווידאו היה שחרור 62 אנשי צוות של האוניות שהטביע, שהיו על סיפון האונייה. המשוחררים שיבחו את לנגסדורף על יחסו אליהם, ורב החובל של האונייה אפריקה של אף התיידד עמו.
אמנת האג משנת 1907 קבעה, כי חיילים או כלי מלחמה של מדינות הנמצאות במלחמה יכולים לשהות בשטחה של מדינה נייטרלית 72 שעות. מעבר לפרק זמן זה הם מסתכנים במעצר. למרות זאת, אסור לאונייה של אחד הצדדים היריבים לצאת מיד לאחר שאונייה של הצד השני יצאה מן הנמל, ועליה להמתין 24 שעות עד שתצא. הקונסול הבריטי ארגן את האוניות הבריטיות שהיו בנמל כדי שתצאנה במרווחים של 24 שעות, כדי להכריח את האונייה הגרמנית להישאר בנמל. במקביל, הפיצו הבריטים שמועות על כך שמחוץ לנמל מונטווידאו נערך כוח בריטי ימי גדול. נציג בריטניה באורוגוואי, סר יוג'ין מילינגטון-דרייק, דרש רשמית מממשלת אורוגוואי לעצור את האונייה והצוותה, משום שהיא שוהה בנמל מעבר לזמן המותר, ומכיוון שהאונייה עדיין כשירה לשיט. ממשלת אורוגוואי נענתה ללחץ הבריטי, והודיעה לגרמנים שאם לא יעזבו את הנמל תוך 72 שעות ייעצרו.
לאחר שהתברר סירובן של הרשויות באורוגוואי לאפשר לאונייה לשהות במקום יותר מ-72 שעות, הציעו דיפלומטים גרמניים ללנגסדורף, כפעולת גמול, להפגיז בתותחיו את מתקני הנמל ולהרוס אותם, ולאחר מכן להטביע את אוניית המערכה בכניסה לנמל ולחסום אותו. לנגסדורף סירב לבצע פעולה כזו, ועל כך זכה להערכה רבה באורוגוואי.
ב-15 בדצמבר נקברו 36 הרוגי האונייה הגרמנית בטקס צבאי מלא, בבית הקברות הגרמני במונטווידאו. לנגסדורף הבין שאין לו כל ברירה: מצבה של האונייה לא איפשר יציאה לים ללא תיקונים, אך האונייה לא הייתה יכולה להישאר בנמל די זמן כדי לבצע תיקונים אלה. בנוסף, לנגסדורף האמין שגם אם ייצא בכל זאת מהנמל, לא יוכל להתמודד עם הכוח הבריטי העדיף הממתין לו. בשל כך, יומיים לאחר מכן, ב-17 בדצמבר בשעה 18:30, יצאה אדמירל גרף שפה מן הנמל, כשעליה לנגסדורף וצוות מצומצם. האונייה התרחקה כ-6 מיל ימי מהנמל (מעט יותר מ-11 ק"מ). אנשי הצוות עזבו את האונייה, שבה הוטמנו מטעני חומר נפץ. כשעה לאחר מכן התפוצצו המטענים, והאונייה טבעה. חלקה העליון נותר בולט מעל המים. ההתפוצצות הייתה לעיני קהל גדול שנאסף על החוף, ולעיני הסיירות הבריטיות שעגנו מחוץ למים הטריטוריאליים.
מעצר הצוות

לנגסדורף חשש שאנשיו יוסגרו לבריטניה, בשל העמדה הפרו-בריטית של אורוגוואי. לאחר שדיווח על חשש זה למפקדה בברלין הורו לו מפקדיו להעביר את אנשיו לארגנטינה הסמוכה. אנשי הצוות הועלו על סירות שנסחפו - במהלך מתוכנן מראש - לכיוון המים הטריטוריאליים של ארגנטינה, ומשהגיעו לתחום זה נאספו על ידי כלי שיט ארגנטינאיים, שנחכרו על ידי גרמנים תושבי בואנוס איירס. הנספח הימי הגרמני בבואנוס איירס טען שאנשי הצוות, כאלף במספר, הם "מלחים מן האונייה הטרופה אדמירל גרף שפה", ולפיכך אין לעצור אותם על פי כללי הנייטרליות אלא יש לראות בהם "ניצולים" ולהחזירם באונייה נייטרלית לגרמניה. שלטונות ארגנטינה לא קיבלו את הטיעון, ועצרו את אנשי הצוות. ואולם, בין אפריל 1940 לסוף 1941 הצליחו רוב קציני האונייה וכ-200 מן המש"קים לחמוק חזרה לגרמניה. רובם שירתו לאחר מכן בזרוע הצוללות. הועלו חשדות כלפי אנשי צי ארגנטינה שהיו קשורים לכאורה להתחמקות, אך לא נמצאו לכך ראיות. כמה מאנשי הצוות שנפצעו בקרב, נותרו במונטווידאו ונעצרו שם. הם הועברו לכלא צבאי, ונותרו במעצר עד לאחר המלחמה. הם הוחזרו לגרמניה ב-1946.
שלושה ימים לאחר הטבעת האונייה, לאחר שהבטיח את שלומם של אנשיו באורוגוואי, התאבד מפקד האונייה האנס לנגסדורף, בירייה, כשהוא עטוף בדגל גרמניה. סביב מותו התעורר ויכוח: יש הטוענים שלנגסדורף עשה זאת כדי להוכיח שלא פעל מתוך פחדנות. אחרים טוענים, כי במעשהו הודה שלא לחם על פי המסורת והרוח של הצי הגרמני. פרשנים גרמניים טענו מאוחר יותר שלנגסדורף שגה כמה פעמים בניהול הקרב: רמת הירי של אדמירל גרף שפה הייתה נמוכה (התותחים הגרמניים בקוטר בינוני לא השיגו אף פגיעה באוניות האויב); ההתקפה על אוניית הסוחר דוריק סטאר נעשתה ממרחק רב מדי, דבר שאיפשר לאונייה הבריטית לשדר אותות מצוקה, ובכך חשפו את מיקומם של הגרמנים; רוב הצוות רצה לצאת מן הנמל ולהפליג לבואנוס איירס הסמוכה, שם ייתכן שהיה ניתן לפעול אחרת. לנגסדורף נקבר בטקס צבאי מלא בבית הקברות הגרמני בבואנוס איירס.
לאחר המלחמה עמדו ממשלות ארצות הברית ובריטניה על כך שאנשי הצוות שנותרו בארגנטינה ובמעצר באורוגוואי יוחזרו לגרמניה, כולל אותם אנשי צוות שהספיקו להינשא לנערות מקומיות. אונייה בריטית הגיעה לבואנוס איירס כדי לקחת עמה את אנשי הצוות. ואולם היה זה כישלון חרוץ: נוצר בלבול רב לגבי זהותם האמיתית של אנשי הצוות, בלבול שנוצר כנראה בכוונה על ידי הגרמנים ומסייעיהם הארגנטינאיים; אל בין אנשי הצוות הסתננו אנשי הצוות של הצוללות U-530 ו-U-977, שנכנעו בארגנטינה לאחר סיום המלחמה ואנשיהם היו אמורים להיות מועברים לארצות הברית לחקירה. לאחר החזרתם לגרמניה הורשו אנשי הצוות שרצו בכך לשוב למשפחותיהם בארגנטינה, ועד 1948 הושלם איחוד המשפחות.
שרידי האונייה

לאחר הטבעת האונייה נותר ההמבנה העילי (superstructure) מעל המים, ואולם עם השנים הלכה האונייה ושקעה בבוץ, וכיום (2010) נותר מעל המים רק הקצה העליון של התורן. אנשי מודיעין של הצי הבריטי עלו כנראה על שרידי האונייה הטרופה זמן קצר לאחר הטבעתה, כדי לבחון את המכ"ם, שלא נהרס עם ההטבעה. בינואר 1940 ביקרו בשרידי האונייה מלחים אמריקאיים.
בפברואר 2004 החל מבצע למשיית שרידי האונייה מן המים. המבצע מומן בחלקו על ידי ממשלת אורוגוואי, ובחלקו על ידי גורמים פרטיים. היוזמה באה בשל הסיכון שיצרו השרידים לתנועה הימית באזור. השריד הראשון שנמשה היה מד רוחק, שנשלה ב-25 בפברואר 2004. בין שרידי האונייה שנמשו היה נשר גדול, שהיה מחובר לירכתי האונייה. התכנון היה למשות את כל שרידי האונייה ולהציבם במוזיאון הימי הלאומי, ואולם צו נשיאותי שניתן ב-2009 הפסיק את כל פעולות השלייה במימי אורוגוואי, כולל מבצע משייתה של אדמירל גרף שפה.
מד הרוחק, ואחד מעוגני האונייה, מוצגים כיום בנמל מונטווידאו.
הערות שוליים

↑  על פי הנתונים כאן וכאן הנתונים שונים מעט.
↑  Gordon Williamson (2003). German Pocket Battleships 1939–45. Osprey Publishing.
1 2  Admiral Graf Spee History, באתר German Naval History
↑  R. W. Burns,K. Warwick,D. Rees: Radar development to 1945. Institution of Electrical Engineers.
1 2 3 4 5  Admiral Graf Spee - Operational History, באתר Deutschland/Lützow & Admiral Scheer & Admiral Graf Spee
↑  Leonard Charles Frederick Turner: War in the southern oceans, 1939-45. South Africa. Dept. of the Prime Minister. Union War Histories Section.
↑  Stephen, Martin: SEA BATTLES in close-up: World War 2 Naval Institute Press (1988), עמ' 13 ואילך.
↑  Cambareri, Carmen S. "Scuttle the Graf Spee" United States Naval Institute Proceedings (June 1983) pp. 51–54.
↑  שם.
↑  שם.
↑  Stephen, שם.
↑  Stephen, שם.
↑  Admiral Graf Spee - Gallery, באתר Deutschland/Lützow & Admiral Scheer & Admiral Graf Spee
↑  Admiral Graf Spee - Page 6, באתר Maritime Quest
↑  Grove, Eric: German Capital Ships and Raiders in World War II. Routledge, 2002.
↑  Harold Hobson: The First Three Years of the War: A Day-by-day Record. Hutchinson, 1942.
↑  Laws of War: Rights and Duties of Neutral Powers and Persons in Case of War on Land (Hague V); October 18, 1907,‏ Lillian Goldman Law Library,‏ Yale Law School, באתר אוניברסיטת ייל
↑  הגרמנים ראו בכך - בצדק כנראה- נטייה פרו-בריטית של ממשלת אורוגוואי. כראיה, הוזכר מקרה שהיה במלחמת העולם הראשונה, כאשר שלטונות אורוגוואי איפשרו לאונייה בריטית לשהות שבועיים לתיקונים, בניגוד לחוקי הנייטרליות. זאת, לעומת הסירוב לאפשר ל'אדמירל גרף שפה להישאר.
↑  Cuartel Paso del Rey - Batalla del Río de la Plata, באתר Ejercito Nacional Uruguayo
↑  Captain H.W. Langsdorff, באתר Langsdorff of the Grafspee
↑  Divers recover piece of Graf Spee, באתר BBC News,‏ 26 בפברואר 2004
↑  Graf Spee's eagle rises from deep, באתר BBC News,‏ 10 בפברואר 2006
| אוניות המלחמה של הקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| אוניות מערכה | ביסמרק • טירפיץ |  |
| סיירות מערכה | שרנהורסט • גנייזנאו |  |
| אוניות מערכה זוטא | אדמירל גרף שפה • דויטשלנד/ליצו • אדמירל שר |  |
| סיירות כבדות | אדמירל היפר • פרינץ אויגן  • בליכר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257568705171  LCCN: n50062813  NKC: kn20040526001  VIAF: 167611752   WorldCat (עם VIAF): 167611752 
מפת מסעה של אדמירל גרף שפה. נקודות כחולות מסמנות מיקום בו נלכדה אוניית אויב
אדמירל גרף שפה עולה באש וטובעת לאחר הפעלת מטעני הנפץ
עוגן האונייה, מוצב באנדרטה בנמל מונטווידאו
אדי אוטוז

אדי אוטוז (באנגלית: Eddy Ottoz;‏ 3 ביוני 1944) הוא אתלט עבר איטלקי, זוכה מדליית ארד אולימפית בריצת 110 מטר משוכות (מקסיקו סיטי 1968), שתי מדליות זהב בריצת 110 מטר משוכות באליפות אירופה באתלטיקה (בודפשט 1966 ואתונה 1969), שלוש מדליות זהב באליפות אירופה באתלטיקה באולם (דורטמונד 1966, פראג 1967 ומדריד 1967) ושתי מדליות זהב באוניברסיאדה (בודפשט 1965 וטוקיו 1967)
ביוגרפיה

אדי אוטז נולד ב-1944 בעיירה מנדלי לה נאפולי (אנ') לחופי הים התיכון שבדרום צרפת. את הקריירה הספורטיבית שלו החל ב-1964 וסיים אותה ב-1969 כשבתקופה זו זכה, בין השאר, במדליית ארד אולימפית באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). בנוסף להישגיו הבינלאומיים זכה אוטוז 5 פעמים באליפות איטליה באתלטיקה בריצת 110 מטר משוכות (1965, 1966, 1967, 1968, 1969).
לאחר פרישתו החל לעבוד בעסק משפחתי לייצור ליקרים. ב-1980 נכנס לתחום המחשוב וייסד סוכנות למחשבים אישיים של אפל ו־IBM. ב-1987 הקים חברת IT והיה בין מנהליה בשנים הבאות. במקביל עסק באימון ספורטאים וב-1992 מונה למאמן האצנים של נבחרת איטליה באתלטיקה. בנוסף מונה אוטוז למנהל מחוז ואל ד'אוסטה בוועד האולימפי האיטלקי כשב-2001 מונה לחבר בהנהלת הוועד האולימפי.
קריירה ספורטיבית > 1964

באולימפיאדת טוקיו סיים אוטוז במקום הרביעי בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.84 שניות.
קריירה ספורטיבית > 1965

באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.6 שניות לפני ג'יובאני קורנצ'יה (אנ') מאיטליה (13.9 שניות) ווילי דבנפורט מארצות הברית (14.0 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1966

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בדורטמונד, מערב גרמניה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 60 מטר משוכות בתוצאה שווה לשיא העולם של 7.7 שניות לפני מייק פרקר (אנ') מבריטניה (7.8 שניות) והיינריך ג'ון (אנ') ממערב גרמניה (7.9 שניות).
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בבודפשט, הונגריה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אליפות של 13.7 שניות לפני היינריך ג'ון (אנ') ממערב גרמניה (14.0 שניות) ומרסל דוריץ (אנ') מצרפת (14.0 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1967

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה בפראג, צ'כוסלובקיה זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 50 מטר משוכות בתוצאה של 6.4 שניות לפני ולנטין צ'יסטיקוב (אנ') (6.6 שניות) ואנטולי מיכאילוב (אנ') (6.7 שניות), שניהם מברית המועצות.
באוניברסיאדה שנערכה בטוקיו, יפן זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 13.9 שניות לפני רון קופלנד (אנ') מארצות הברית (14.0 שניות) ופייר שוובל (אנ') מצרפת (14.3 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1968

באליפות אירופה באתלטיקה באולם שנערכה במדריד, ספרד זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 50 מטר משוכות בתוצאה של 6.57 שניות לפני גונטר ניקל (אנ') ממערב גרמניה (6.68 שניות) ומילאן קוטיק מצ'כוסלובקיה (6.73 שניות).
באולימפיאדת מקסיקו סיטי זכה אוטוז במדליית ארד בריצת 110 מטר משוכות בשיא לאומי של 13.46 שניות אחרי וילי דבנפורט מארצות הברית (13.33, שווה לשיא האולימפי) וארווין הול (אנ') מארצות הברית (13.42 שניות).
קריירה ספורטיבית > 1969

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון זכה אוטוז במדליית זהב בריצת 110 מטר משוכות בשיא אליפות של 13.59 שניות לפני דייוויד המרי (13.74 שניות) ואלן פסקו (13.94 שניות), שניהם מבריטניה.
משפחתו

אוטוז נישא לליאנה קלבסי (Lyana Calvesi) ולזוג נולדו 3 ילדים (לורנט, פטריק ופילאר). לורנט עוסק גם הוא באתלטיקה ובריצת משוכות.
הערות שוליים

↑  אדי אוטוז ברשימת אלופי איטליה, באתר gbrathletics.com
↑  שיאו הלאומי של אוטוז שנקבע בתחרות זו נשבר באוגוסט 1994 על ידי בנו של אוטוז לורנט אוטוז (אנ') שקבע תוצאה של 13.42 שניות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1061428060  World Athletics: 14344484  VIAF: 311621420   WorldCat (עם VIAF): 311621420
אדובי אטמוספיר

| --- | --- |
 מפתח:  אדובי מערכות
 מחזור חיים:  ? – דצמבר 2004
 מערכת הפעלה:  חלונות
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  עורך תמונות מפת סיביות
 www.adobe.com/products/atmosphere
 
אדובי אטמוספיר היא חבילת תוכנה שנוצרה על ידי אדובי מערכות ומשמשת לבניית מודלים דינמיים בתלת-ממד אשר מיוצאים לאחר מכן לאינטרנט ומאפשרים ללקוחות לבחון מוצרים שונים לפני רכישתם.
התוכנות הכלולות בחבילה:
אדובי אטמוספיר בילדר (Adobe Atmosphere Builder) - תוכנה לבניית המודלים התלת־ממדיים.
אדובי אטמוספיר פלייר (Adobe Atmosphere Player) - פלאג אין הניתן להורדה בחינם, המשמש כתוסף לדפדפן האינטרנט.
אדובי אטמוספיר קומיוניטי סרוור (Adobe Atmosphere Community Server) - מאפשרת למעצב ליצור קשר עם מעצבים אחרים ולקבל תמיכה.
מאז יציאת אדובי אקרובט 3D לשוק, הופסק השיווק של אטמוספיר.
ראו גם

VRML
אוזיורסק, מחוז צ'ליאבינסק

אוזיורסק (ברוסית: Озёрск, מילולית: עיר האגמים) היא עיר סגורה במחוז צ'ליאבינסק ברוסיה. אוכלוסייתה מונה 76,434 איש (2023).
ב־29 ביולי 2014 ממשלת רוסיה כללה את העיר ברשימת הערים התלויות בתעשייה אחת ולפיכך בעלות סיכון להידרדרות המצב הסוציו-כלכלי. זאת משום שהעיר הוקמה צמוד למפעל המייצר פלוטוניום עבור פצצות האטום של רוסיה. העיר מוקפת מכל עבר באגמים אירטיש, קיזילטאש, מלאיה ובולשאיה ננגואה, שבזכותם קיבלה את שמה (אוזיורסק).
ב־1957 התרחש בתחומי העיר אסון קישטים, האסון הגרעיני השלישי בחומרתו אחרי צ׳רנוביל ופוקושימה. בתקופת ברית המועצות נקראה העיר ״צ'ליאבינסק-40״.
היסטוריה

היישוב הוקם ב-1945 על גדות נהר אירטיש כחלק של תוכנית לבניית פצצה גרעינית סובייטית הראשונה.
עד 1994 נודעה העיר בשם צ'ליאבינסק-65 או צ'ליאבינסק-40.
ב-1994 העיר נפתחה לציבור ונקראה אוזיורסק, אך עודנה מוגדרת כעיר סגורה. בשנת 1996 בעיר התגוררו כ-90 אלף תושבים. מאז אוכלוסיית עביר קטנה באופן משמעותי.
תעשיית הגרעין

העיר נחשבת לעיר סגורה מאחר שבשטחה נמצא מפעל מאיאק, הספק העיקרי של פלוטוניום ברוסיה.
מאיאק הוא מכון למחזור חומרים גרעיניים מכלי נשק גרעיניים מיושנים. המפעל מעסיק כ־15,000 איש ומתפרס על פני שטח של 90 קילומטרים רבועים. המפעל קולט פסולת גרעינית ממפעלי גרעין אחרים ומצוללות גרעיניות שהתיישנו.
בעקבות תאונה חמורה שאירעה ב-1957 הנהר הסמוך זוהם קשות. מאיאק הוא אחד ממתקני הגרעין הגדולים ברוסיה.
אדן

ערך זה עוסק בבסיס לפסי רכבת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אדני עץ במסוט מחובר למסילה עם אדני בטון
מסילה עם אדני עץ בניצב לפסים, ליד מסילה עם אדני פלדה בצורת Y
אֶדֶן (נקרא גם אֶדֶן מְסִילָּה) הוא גוף תיבתי קשיח המשמש כבסיס לפסי רכבת. לרוב מונחים האדנים בניצב לכיוון הפסים בצפיפות שונה בהתאם לצורך, ומחברים ביניהם כך שהמרחק בין הפסים נשמר קבוע לכל אורך המסילה. כמו כן מעבירים האדנים את הלחץ המופעל על הפסים אל המצע שעליו מונחת המסילה ומפזרים אותו על שטח גדול יותר מאשר שטח הפסים עצמם, ועל ידי כך תורמים לייצוב המסילה ולעמידותה בפני הלחצים והמעמסים שנגרמים בעת מעבר רכבת על הפסים.
האדנים עצמם מונחים על גבי רבד שעוטף אותם מכל הכיוונים, מייצב אותם ומונע את תזוזתם, וכן מאפשר ניקוז מים ומספק שיכוך זעזועים.
בארץ ישראל השתמשו בעבר באדנים שיוצרו מעץ, אך כיום כמעט כל האדנים בשימוש רכבת ישראל מיוצרים מבטון ורק במקרים מיוחדים משתמשים גם באדני עץ או באדני פלדה.
סוגי אדנים > אדני עץ

אדני עץ עשויים בדרך כלל מעץ קשה שעבר תהליכי חיטוי ושימור נגד מזיקים. בעבר זה היה חומר הגלם העיקרי ליצור אדנים.
לאדני עץ מספר יתרונות:
גמיש ועמיד ללחצים ועומסים
משכך זעזועים
משקל נמוך יחסית המקל על שינוע למקום הנחת המסילה
קל לעיבוד ולעיצוב (בעיקר כאשר יש צורך באדנים בעלי צורה מורכבת, למשל במסוטים)
לעומת זאת לעץ יש גם מספר חסרונות:
נוטה להירקב, בעיקר בנקודות המגע עם המסילה ובמיוחד בסביבה לחה
חוזק מכני נמוך לעומת פלדה או בטון
מתעוות בעקבות שינויי טמפרטורה ולחות קיצוניים
דורש תחזוקה למניעת פגיעה של מזיקים אוכלי עץ
כיום אדני עץ משמשים בעיקר במקרים שיש צורך באדנים בעלי צורה מיוחדת, למשל במסוטים ובהצטלבויות.
סוגי אדנים > אדני בטון

אדני בטון מיוצרים מבטון מזוין על ידי יציקה לתבניות שמכילות חיזוקי ברזל וכן את התושבות אליהן מתחברים הפסים. באופן הזה ניתן לייצר אדנים בכמויות גדולות ובמהירות תוך הבטחת דיוק מרבי בקביעת המרחק בין הפסים. כיום מרבית האדנים מיוצרים מבטון.
יתרונות אדני הבטון:
מחיר זול ביחס לתחליפים
קל ליצור המוני
עמיד למזיקים ולריקבון
חוזק מכני גבוה המאפשר לתמוך ברכבות כבדות ומהירות
כמעט שלא מושפע משינויי טמפרטורה או לחות
חסרונות אדני הבטון:
משקל גדול המקשה על שינוע וכמעט שלא מאפשר הנחת מסילה ללא ציוד מכני כבד
חוסר גמישות הגורם לשבירת אדנים במקרה של שימוט או תאונה (עץ יכול לספוג מכות בלי להישבר)
סוגי אדנים > אדני פלדה

אדני פלדה מיוצרים על ידי מכבש ומשמשים בעיקר למסילות צדדיות, למסילות צרות או למסילות זמניות. התכונות המכניות שלהם לא מאפשרות שימוש במסילות המיועדות למהירויות גבוהות, שכן הם כמעט חסרי יכולת לשכך זעזועים.
סיבות לשימוש באדני פלדה:
משקל נמוך המאפשר הנחת מסילה באופן ידני
עמידות למזיקים ולריקבון
סיבות להימנעות משימוש באדני פלדה:
מחלידים במהירות, בעיקר בנקודות המגע עם המסילה
דורשים תחזוקה והחלפה לעיתים קרובות
לא עמידים לעומסים גבוהים
סוגי אדנים > אדנים מחומרים אחרים

בשנים האחרונות נכנסים לשימוש אדנים מחומרים סינתטיים - פלסטיק וגומי. אדנים אלו מיוצרים בדרך כלל ממיחזור של פסולת פלסטיק וגומי ואמורים לשלב את היתרונות של אדני הבטון - חוזק, יציבות ועמידות לתנאי הסביבה, עם היתרונות של אדני עץ - גמישות, שיכוך זעזועים ורעש ומשקל נמוך. כמו כן השימוש בחומר ממוחזר תורם לאיכות הסביבה, מה גם שתהליכי החיטוי והשימור של אדני העץ משתמשים בחומרים רעילים הנפלטים מהאדנים לסביבה.
קיימות מסילות ללא אדנים בכלל, כמו מסילות של רכבות קלות הנבנות על גבי יציקת בטון רצופה ועבה המכילה בתוכה את תושבות הפסים. שיטה זו אפשרית גם בהקמת מסילות רכבת רגילות, אך יש לה מספר בעיות:
כמויות הבטון הדרושות מייקרות מאוד את עלות הקמת המסילה
העדרם של אדנים ורבד מגביר את הרעש ואת הזעזועים בסביבת המסילה
זמן ההתייבשות של רצועת הבטון ארוך והחלפת מסילה קיימת למסילה מסוג זה דורשת את השבתת המסילה לתקופה ארוכה
יתרונות השיטה הן חוזק, דיוק ועמידות גבוהים במיוחד המאפשרים תנועת רכבות מהירות ותחזוקה קלה וזולה בהרבה מאשר תחזוקת מסילות רגילות. כאשר נדרש שיכוך רעש וזעזועים, ניתן לצקת את רצועת הבטון על גבי מצע של חומר גמיש יותר שמסוגל לספוג את הזעזועים.
חיבור הפסים לאדנים

חיבור המסילה לאדני עץ או פלדה נעשה על ידי הנחת לוחיות פלדה על האדן משני צידי הפס כך שקצותיהן מונחות על שולי הפס וקיבוען אל האדן באמצעות ברגים או יתדות. במקרה של אדני בטון או פלסטיק, האדן מכיל תושבות לפסים, הפסים מונחים במקומם ומוצמדים באמצעות תפסי פלדה המתחברים בברגים לתושבת. בכל המקרים יש צורך ביישור הפסים ובקיבוע המרחק המדויק ביניהם לפני הידוק סופי של החיבור בין האדנים והפסים. לאחר החיבור, שומר האדן על המרווח הנכון בין הפסים.
שימושים נוספים

אדני עץ משמשים בשנים האחרונות כאלמנט עיצובי בגינות ובבתים. השימוש העיקרי הוא לתחימת ערוגות או כתמיכה לצורך הגבהת פני הקרקע, אך משתמשים בהם גם לבניית מדרגות, משטחי עץ או ריהוט גן. האדנים המשמשים לצרכים אלו מגיעים בדרך כלל ממסילות שהוחלפו כחלק מאחזקת הקו או נסגרו ופורקו. בישראל בשנים אחרונות התמעטו מאוד מקורות אלו כאשר רובן המוחלט של המסילות הישנות כבר שודרגו. הבעיה העיקרית בשימוש זה היא השימוש בחומרי חיטוי ושימור רעילים כחלק מייצור האדנים ואחזקתם, שפליטתם לסביבה עלולה לגרום לזיהום הקרקע ולפגיעה בבריאות המשתמשים בהם.
אדני עץ במסילה ישנה
אדני בטון מונחים על גבי רבד בהנחת מסילה חדשה
פסי הרכבת הקלה בירושלים ללא אדנים
אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג

אוגוסט, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג (בגרמנית: Emil Leopold August Herzog von Sachsen-Gotha-Altenburg;‏ 23 בנובמבר 1772 – 17 במאי 1822) היה דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג בין השנים 1804–1822.
ביוגרפיה > ילדותו

אוגוסט נולד ב-23 בנובמבר 1772 בגותה שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-גותה-אלטנבורג, לארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ולשרלוטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתו של אנטון אולריך, דוכס סקסוניה-מיינינגן. אוגוסט היה הבן השני, ולאחר מותו של אחיו הבכור ארנסט, הפך ליורש העצר של הדוכסות.
ביוגרפיה > שלטונו

ב-20 באפריל 1804 מת אביו ארנסט השני, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, ואוגוסט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1806 הצטרף אוגוסט לקונפדרציה של הריין, ואף עמד בקשרים טובים עם נפוליאון, שאף ביקראותו במספר הזדמנויות.
לאחר תבוסת נפוליאון בקרב ווטרלו וקונגרס וינה, הפך אוגוסט למנודה מבחינה חברתית. ב-17 במאי 1822 מת אוגוסט בפתאומיות, ואחיו פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג עלה לשלטון במקומו.