stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סופוט (פולין)

סופוט (בפולנית: Sopot; בגרמנית: ‏Zoppotקובץ:De-Zoppot.ogg‏Ⓘ‏, "צופוט") היא עיירת נופש לחוף הים הבלטי בצפון פולין, במזרח מחוז פומרניה. מתגוררים בה 40,000 איש. עד שנת 1999 היא השתייכה למחוז גדנסק. העיר מרכיבה ביחד עם גדנסק בדרום-מזרח וגדיניה בצפון-מערב את מטרופולין שלוש הערים ("טרוימיאסטו") (אנ').
העיירה היא יעד נופש וספא ומתהדרת במזח הארוך ביותר באירופה (515.5 מטר) המשתרע לכיוון מפרץ גדנסק. היא ידועה בפסטיבל השירים הבינלאומי שלה שהיה האירוע האירופאי השני בגודלו אחרי האירוויזיון, עד ביטולו של הפסטיבל ב-2014.[דרושה הבהרה] אטרקציה עירונית נוספת היא מזרקת מי ברומיד, הנקראת "פטריית הנשימה".
אטימולוגיה

שם העיר נובע ממקור סלאבי עתיק שמשמעותו זרם או מעיין והוא אונומטופי, כלומר מחקה את צלילם של מים זורמים. שם זה מתאים לעיר כי כמה נחלים זורמים לים בסביבתה.
העיר נקראה לראשונה Sopoth בשנת 1283 ו-Sopot בשנת 1291. השם הגרמני Zoppot הוא הגרסה הגרמנית לשם הסלאבי המקורי. במאה ה-19 ובין שתי מלחמות העולם הוסב השם הגרמני ל-Sopoty כדי להקל על ההגייה. Sopot הפך לשם הפולני הרשמי כאשר העיר חזרה לשלטון פולני ב-1945.
היסטוריה > ההיסטוריה המוקדמת

אזור סופוט היה מעוז סלאבי עוד במאה ה-7. בתחילה הוא היה מקום מסחר ששימש את תושבי הערים מצפון לים הבלטי והכפרים לאורך נהר הויסלה אבל עם הזמן פחתה חשיבותו. במאה העשירית הוא הפך לכפר דייגים ובסופו של דבר ננטש. מאה שנים מאוחר יותר הוקמו בתחום העיר של היום הכפרים Stawowie ו-Gręzowo. שמם של הכפרים הללו הוזכר לראשונה במסמך של מנזר Cistercian משנת 1186.
הכפר סופוט שהעניק מאוחר יותר את שמו לעיר כולה נזכר לראשונה ב-1283 כאשר הוא הוענק למנזר Cistercians. בשנת 1316 קנה המנזר את כל הכפרים באזור והפך לבעלים של כל השטח. בשנת 1466 האזור סופח אל ממלכת פולין.
הספא של סופוט היה פעיל מהמאה ה-16. עד סוף אותה מאה רוב עשירי גדנסק בנו אחוזות בעיר. יאן השני קז'ימייז', מלך פולין, התגורר באחת מהאחוזות בעיר וכך גם המתווך השוודי Magnus de la Gardie, עובדה שהעניקה לאחוזה בה התגורר את השם "האחוזה השוודית".
בשנת 1733 כבשו חיילי הצבא הרוסי האימפריאלי את העיר גדנסק הסמוכה. שנה לאחר מכן הם בזזו ושרפו את הכפר סופוט והוא ננטש למשך שנים רבות.
בשנים 8–1757 נרכשו רוב החורבות ההרוסות על ידי משפחת פז'בנדובסקי המקומית. הגנרל יוזף פז'בנדובסקי קנה 9 ארמונות וב-1768 רכשה אלמנתו ברנדרדינה פז'בנדובסקי (לבית von Kleist) שני ארמונות נוספים.
היסטוריה > ממלכת פרוסיה

סופוט סופחה על ידי ממלכת פרוסיה ב-1772 בחלוקה הראשונה של פולין. בעקבות החוקים החדשים שהטיל פרידריך השני, מלך פרוסיה, רכוש הכנסייה הוחרם על ידי המדינה. הכפר סופוט נבנה מחדש ב-1806 ונמכר לסוחר קארל כריסטוף וגנר מגדנסק.
בשנת 1819 פתח קארל כריסטוף וגנר את המרחצאות הציבוריים הראשונים לתושבי דנציג, אך ניסיון זה התברר ככישלון פיננסי. ב-1823 מימן ד"ר ג'ין ג'ורג הפנר, רופא לשעבר בצבא הצרפתי בניית מתחם ספא חדש שזכה לפופולריות רבה. בשנים שלאחר מכן הוא הקים מתקנים נוספים, למשל ב-1824 נפתח במקום מלון עם מזח באורך 63 מטר, מלתחות ופארק. הוא נפטר ב-1830 אך בנו החורג, ארנסט אדולף בוצ'ר המשיך את פועלו והמשיך לפתח את המקום, למשל ב-1842 הוא פתח תיאטרון במקום ומלון נוסף. בתקופה ההיא מספר התיירים בסופוט עמד על 12,000 איש בשנה.
ב-1870 סופוט חוברה למסילת הרכבת והייתה בה תחנה על הקו דנציג-קולברג שהורחב בהמשך לברלין. תחנת הרכבת הוסיפה לפופולריות של האזור ובשנת 1900 מספר התיירים במקום עלה ל-12,500 בשנה.
ב-1873 הכפר סופוט הפך למרכז המנהלי של מחוז Gemeinde ושולבו בו כפרים נוספים. בשנת 1874 הגיע מספר תושבי הכפר לכ-2800 איש.
ב-1877 רכש מחוז Gemeinde את הכפר מצאצאיו של ד"ר הפנר והכפר חווה התפתחות נוספת. מלון נוסף הוקם במקום ב-1881 והמזח הוארך ל-85 מטר. ב-1887 נבנו במקום מגרשי טניס ושנה לאחר מכן נפתח במקום מסלול למרוצי סוסים. כמו כן, נבנו מתקנים לתושבי המקום ולא רק לתיירים, למשל כנסייה פרוטסנטית ב-1901 וכנסייה קתולית.
בתחילת המאה ה-20 הספא בסופוט היה הספא החביב על הקיסר הגרמני וילהלם השני. ב-8.10.1901 הקיסר העניק לעיר זכויות עצמאיות וגרם בכך לצמיחתה המהירה, למשל ב-1904 נפתח במקום מלון חדש, ב-1903 הוקם בה מגדלור, ב-1907 הוקמו בה מתקני ספא חדשים בסגנון ויקינגי, ב-1909 נפתח תיאטרון ביער (במיקום שבו מתקיים כיום פסטיבל סופוט), ב-1912 נפתח מתחם שלישי של מרחצאות והוקמו מרכזי בריאות, מלונות נוספים ומסעדות. העיר משכה אליה תיירים רבים מדנציג השכנה וכן אריסטוקרטים עשירים מברלין, ורשה וקניגסברג. לפני מלחמת העולם הראשונה העיר אכלסה 17,400 איש ואירחה יותר מ-20,000 תיירים כל שנה.
היסטוריה > הסכם ורסאי

לאחר חתימת הסכם ורסאי ב-1919 הפכה סופוט לחלק מהעיר דנציג. הודות לקרבתה לגבול הפולני והגרמני הכלכלה העירונית התאוששה במהירות מנזקיה הכלכליים של המלחמה. קזינו שנפתח במלון Kasino-Hotel שימש כמקור הכנסה עיקרי לקופת העיר דנציג. ב-1927 העירייה שיפצה את המקום והוא הפך לאחד המקומות הבולטים בעיר גם כיום. אחרי מלחמת העולם השנייה שם המלון שונה לגרנד הוטל והוא נחשב היום לאחד המלונות המפוארים בפולין.
הצלחת פסטיבל ריכרד וגנר שהתקיים במקום ב-1922 הביאה לסופוט את השם "ביירות של הצפון". ב-1928 הורחב המזח לאורכו הנוכחי והוא המזח העץ הארוך באירופה ואחד הארוכים בעולם. בשנות השלושים הגיעה העיר לשיא הפופולריות שלה בקרב תיירים. כ-30,000 בשנה מבלי להחשיב תיירים מדנציג. עם זאת, בשנות השלושים של המאה העשרים חוותה העיר ירידה בתיירות משתי סיבות עקב המתיחות בגבול הגרמני-פולני הסמוך והפופולריות הגואה של הנאצים בגרמניה. ב-1938 אף שרפו נאצים מקומיים את בית הכנסת של סופוט.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה (1939–1945)

מלחמת העולם השנייה שפרצה ב-1.9.1939 הביאה לסיפוחה של דנציג לגרמניה ביום שלמחרת. רוב הפולנים והיהודים המקומיים נעצרו, נכלאו או גורשו. המלחמה הביאה לקריסה טוטאלית של תעשיית התיירות המקומית וגם פסטיבל וגנר נפסק ב-1942.
סופוט נשארה בשלטון גרמני עד 1945 וב-23.3.1945 נכבשה על ידי הסובייטים לאחר מספר ימי לחימה. במלחמת העולם השנייה איבדה סופוט 10% מבניה.
בהתאם להחלטות ועידת פוטסדאם סופוט שולבה לאחר המלחמה במדינת פולין ובעיר מוקמו משרד המנהל המקומי של גדנסק עד סוף 1946. בחלק מבתי העיר (שבהם התיישבו תושבים גרמנים במהלך המלחמה) יושבו פולנים מהאזורים שסופחו למדינה.
היסטוריה > הרפובליקה העממית של פולין (1946–1989)

סופוט התאוששה במהירות לאחר המלחמה. נפתח קו חשמלית לגדנסק וכן נפתחו בה בית ספר למוזיקה, בית ספר למסחר ימי, ספרייה וגלריה לאמנות. בשנת 1952 הוחלף קו הרכבת המקומי וחיבר את סופוט לגדנסק ולגדיניה. אמנם ב-1954 הועבר בית הספר לאמנויות של סופוט לגדנסק, אך העיר נשארה מרכז תרבותי חשוב, למשל ב-1956 התקיים בה לראשונה פסטיבל הגאז' הפולני וב-1961 נחנך בה פסטיבל השירים הבינלאומי.
כמו כן, ב-1963 הפך הרחוב הראשי של העיר (Bohaterów Monte Cassino) למדרחוב והוקמו בה מרחצאות, בתי חולים ובתי מלון ב-1972 וב-1975. ב-1977 כללה אוכלוסיית סופוט כ-54,000 תושבים, המספר הגבוה ביותר בהיסטוריה המקומית. ב-1979 הוכרז מרכז העיר סופוט כאתר מורשת לאומי על ידי ממשלת פולין.
היסטוריה > הרפובליקה הפולנית השלישית (1989 ואילך)

ב-1995 הורחבו המרחצאות הדרומיים של העיר וכן מתחם הספא וב-1997 נפתח מתחם בריאות חדש, Saint Adalbert.
ב-2001 חגגה סופוט את יום השנה ה-100 שלה והיא חזרה להיות עיירת ספא ותיירות נחשבת.
כיום העיר נמצאת בתקופה של פיתוח אינטנסיבי, למשל בנייה של מלונות חדשים בדרגה של 5 כוכבים ואתרי נופש חדשים על החוף ובעיר עצמה. הרחוב הראשי של העיר הוארך והמכוניות עוברות מתחתיו כך שעכשיו הוא מדרחוב לכל אורכו. מחירי הנד"לן הגבוהים ביותר בפולין היום הם בסופוט ובוורשה.
תחבורה

העיר מכוסה מבחינה תחבורתית על ידי קווי האוטובוס העירוניים של גדנסק וגדיניה, עובר בה קו הרכבת הפרוורית SKM (שיש לו 3 תחנות בעיר: Sopot Wyścigi, Sopot, ו-Sopot Kamienny Potok) וכן קו של PKP, חברת הרכבות הלאומית של פולין. העיר היא אחת מ-4 ערים בפולין (האחרות הן לובלין, טיכי וגדיניה) שיש בהן קווי טרוליבוס.
לאחרונה החלה חברת ריינאייר האירית להפעיל קו טיסות ישיר בין תל אביב לעיירת הנופש סופוט.[דרושה הבהרה]
ספורט

בסופוט נערכה אליפות העולם באתלטיקה באולם בשנת 2014 וכן טורנירים בטניס לנשים ולגברים (בסבבי ה-ATP וה-WTA).
קבוצות ספורט מקצועניות ופופולריות רבות פועלות בעיר סופוט. הפופולריות ביותר הן הקבוצות הבאות:
קבוצת הכדורסל עטורת הפרסים Prokom Trefl Sopot שהיא אלופת פולין. הקבוצה עברה לגדיניה ונקראת כיום אסקו גדיניה.
Ogniwo Sopot, קבוצת הרוגבי המקומית שנחשבת לאחת הטובות בפולין. הקבוצה הייתה בלתי מנוצחת בשנים 1989–1993.
Klub Piłkarski Sopot שנקראת גם KP Sopot - קבוצת הכדורגל המקומית שזכתה בגביע הפולני האזורי בעונת 2007/8.
ראו גם

גדיניה
מלון גרנד הוטל סופוט (Casino Hotel לשעבר)
Dom Zdrojowy והגנים סביבו
גרנד הוטל בסופוט
מצבת אבן לזכר הגיבורה Danuta Siedzikówna בסופוט
הבית העקום
המזח בסופוט. הארוך ביותר מעץ באירופה, מרחק של 450 מטרים מקצה החוף, 650 מטרים בסך הכל.
מבט אל קצה המזח מפני השטח.
המעגן של סופוט
חוף בסופוט.
כנסיית המושיע

המרחצאות המרכזיים
מלון שרתון סופוט
הגלריה לאמנות בסופוט
המגדלור הישן
כ' בכסלו

כ' בכסלו הוא היום העשרים בחודש השלישי 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים בחודש התשיעי 
למניין החודשים מניסן.
על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצוה של ילד שנולד בכ' כסלו היא תמיד פרשת וישב.
אירועים היסטוריים

ג'תט"ו (לפי המקרא והמסורת היהודית) – עזרא הסופר כינס את שבי ציון והוכיח אותם על נישואין לנשים נכריות, והעם הסכים לגירוש הנשים הנוכריות
ה'תשי"ג – יצחק בן-צבי נבחר לנשיא השני של מדינת ישראל
ה'תשכ"ב – תחילת "מבצע יכין", העלייה ההמונית המאורגנת של יהודי מרוקו שהקיפה בשנים 1961–1964 כ-76,000 נפש
ה'תקנ"ט – רבי שניאור זלמן מליאדי משתחרר מביתו של המתנגד ונסתיימה יציאתו לחירות
נולדו

ה'תרמ"ג – ד"ר אברהם צפרוני, פילולוג, חוקר יהדות וספרות עתיקה, מתרגם, איש חינוך והעורך הראשון של כתב העת לשוננו לחקר הלשון העברית.
ה'תרפ"א – אוריאל צימר, הוגה דעות חרדי. עבד כמתרגם באו"ם ובחסידות חב"ד
ה'תרצ"א – אברהם אחיטוב, ראש השב"כ לשעבר (נפטר בה'תשס"ט)
ה'תשט"ז – דני בסן, זמר מדבב ומוזיקאי. סולן להקת תיסלם
ה'תשמ"א – דן שפירא, שחקן טלוויזיה ותיאטרון ישראלי
נפטרו

ה'תקנ"ה – רבי משולם פייבוש הלוי הלר, מחבר הספר "יושר דברי אמת" (נולד ב-ה'תק"ב)
ה'תקצ"ח – רבי דב בעריש מאושפיצין, אדמו"ר חסידי, מתלמידי החוזה מלובלין.
ה'תרנ"ג – רבי ברוך הגר האדמו"ר השני בשושלת ויז'ניץ (נולד ב-ה'תר"ה)
ה'תרפ"ח – הרב צבי פרץ חיות, רב והיסטוריון יהודי-אוסטרי
ה'תשכ"ח – יעקב כ"ץ חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל (נולד ב-ה'תרס"ז)
ה'תשמ"א – הרב יצחק הוטנר, מחשובי המנהיגים האורתודוקסים ביהדות ארצות הברית (נולד ב-ה'תרס"ו)
ה'תשע"ג – הרב עמרם יצחק זקס, ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק (נולד ב-ה'תרפ"ו)
י"ט בכסלו – כ"א בכסלו
כסלו
קברו של הרב צבי פרץ חיות
גואטמלה

ערך זה עוסק במדינה במרכז אמריקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
רפובליקת גּוּאַטֶמַלָה (בספרדית: República de Guatemala) היא המדינה המאוכלסת ביותר באמריקה המרכזית. נכון ל-2018 מונה אוכלוסייתה כ-17 מיליון בני אדם, ובירתה גואטמלה סיטי.
לגואטמלה גבולות עם ארבע מדינות: מקסיקו בצפון ובמערב, בליז בצפון-מזרח, הונדורס במזרח, ואל סלוודור בדרום-מזרח. בנוסף יש למדינה חופים בים הקריבי במזרח ובאוקיינוס השקט בדרום-מערב.
אטימולוגיה

השם "גואטמלה" מגיע מהמילה Nahuatl Cuauhtēmallān, או "מקום של עצים רבים", נגזרת של "עצים רבים" בשפת קיצ'ה (אנ').
היסטוריה

בין המאה ה-4 למאה ה-11 היוותה שפלת מחוז פּטֶן (El Petén) את המרכז של תרבות המאיה המשגשגת. לאחר קריסתן הפתאומית של ממלכות השפלה, המשיכו מדינות הרמה הדרומיות יותר להתקיים עד כיבושן על ידי הספרדים החל בשנת 1523. מחוז אַלְטָה-וֶרַאפּאס ידוע בעובדה שהצליח להתנגד לכוח החרב, אך נכבש בסופו של דבר על ידי עבודת המיסיונרים. כמעט כל הספרות הפרה-קולומבינית הכתובה נעלמה בשל המדיניות העקבית של הספרדים להשמיד את כתבי ה"כופרים". עם זאת, ספר אחד, ה"פּוֹפּוֹל ווּחְ" (Popol Vuh, "ספר המועצה" בשפת הקיצ'ה), שרד. ספר זה מתאר את מיתוס הבריאה של תרבות הקיצ'ה, ונחשב לאחד הטקסטים הפרה-קולומבינים החשובים ביותר.
את עצמאותה מספרד קיבלה גואטמלה ב-1821, תחילה כחלק מהאימפריה המקסיקנית הראשונה, ולאחר מכן כחלק מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה. אך משמדינה זו התפרקה במהלך מלחמה שנמשכה מ-1838 ועד 1840, הפכה גואטמלה למדינה עצמאית.
מאותה עת ואילך גדושה ההיסטוריה של גואטמלה במהפכות, הפיכות, ממשלות לא דמוקרטיות והתערבויות חוזרות ונשנות מצד ארצות הברית. ה-CIA, עם תמיכה של החברה בגואטמלה ניצח על הדחת הממשל ב-1954. מבצע זה סימן את תחילתה של תקופה רוויית זעזועים ברפובליקה. מלחמת אזרחים בת 36 שנה הסתיימה בשנת 1996 עם חתימה על הסכם שלום עם כוחות הגרילה. 1983 מצוינת כשנה שבה נסתיימה האלימות הפוליטית והובילה לבחירות דמוקרטיות החל מ-1985 ועד היום. ב-31 ביולי 2022 נעשה ניסיון התנקשות בירי בשיירת נשיא גוואטמלה. הנשיא לא נפגע.
מלחמת האזרחים גבתה יותר מ-200,000 הרוגים. האו"ם מסייג בדוחות שונים את הסכסוך הזה של רצח עם: הרוב המכריע של הקורבנות הם חברים בקהילות הילידים של המאיה, שהואשמו בתמיכה בקבוצות מורדים.
לפי הוועדה לבירור היסטורי, כוחות הממשלה אחראים ל-93% מהאלימות בסכסוך וקבוצות גרילה ל-3% (4% אינם מזוהים).
פוליטיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לפרלמנט של גואטמלה, הקונגרסו דה לה רפובליקה, יש בית אחד עם 158 מושבים, הנבחרים אחת לארבע שנים יחד עם הנשיא. הנשיא מתפקד כראש מדינה וגם כראש ממשלה בעזרת קבינט שהוא ממנה; הנשיא אינו רשאי להיבחר פעמיים.
בסתיו 2015 נערכו בחירות שבמרכזם עמדה שאלת השחיתות השלטונית. השחקן ג'ימי מוראלס זכה במירב הקולות בסיבוב הראשון וניצח בסיבוב השני. הוא החליף את ממלא מקום הנשיא, אלחנדרו מלדונאדו אגירה. הנשיא המכהן, מאז 2020, הוא אלחנדרו ג'יאמטיי.
מלחמת האזרחים גבתה יותר מ-200,000 הרוגים. האו"ם מסייג בדוחות שונים את הסכסוך הזה של רצח עם: הרוב המכריע של הקורבנות הם חברים בקהילות הילידים של המאיה, שהואשמו בתמיכה בקבוצות מורדים. לפי הוועדה לבירור היסטורי, כוחות הממשלה אחראים ל-93% מהאלימות בסכסוך וקבוצות גרילה ל-3% (4% אינם מזוהים).
בשנת 2023 הממשלה סגרה את העיתון שביקר אותה יומון "אל פריודיקו" זאת בעקבות האשמה של הממשלה שהמוציא לאור של היומון בעבירות כספיות. על החלטה זו מחו ארגוני זכויות אדם בטענה שסגירתו של היומון מהווה מכה קשה לדמוקרטיה.
כלכלה

המגזר החקלאי מהווה רבע מהתל"ג, שני שלישים מן היצוא, וחצי מכוח העבודה. עיקר התוצרת היא קפה, סוכר ובננות. ייצור ובנייה מהווים חמישית מהתל"ג.
החתימה על הסכמי השלום בדצמבר 1996, שסיימה שלושים ושש שנות מלחמת אזרחים הסירה מכשול משמעותי על השקעות זרות. ב-1998, פגע ההוריקן מיץ' בגואטמלה, אך נזקיו שם היו מועטים בהשוואה לשכנותיה.
בין האתגרים הנותרים ניתן למנות את הגברת הכנסות הממשלה, גיוס תרומות מתורמים בין-לאומיים, והגברת היעילות והשקיפות הן של הממשלה והן של פעולות פיננסיות במגזר הפרטי.
גאוגרפיה ומנהל

מרבית המדינה היא הררית, למעט קווי החוף, והשפלה של מחוז פטן, המשתרע על פני צפונה של המדינה. אקלימה טרופי חם, אך ממוזג יותר ברמה. מרבית הערים מרוכזות בחלקה הדרומי, ההררי, של המדינה. הערים המרכזיות הן גואטמלה סיטי הבירה, קצאלטנאנגו, ואֶסְקְווִינְטְלָה. ההר הגבוה במדינה הוא טחומולקו. אגם אִיסָבָל, הגדול במדינה, ממוקם בקרבת החוף הקריבי.
גאוגרפיה ומנהל > מחוזות

גואטמלה מחולקת ל-8 אזורים גאוגרפיים (regiones) שמתחלקים ל-22 מחוזות (departamentos), עם בירות-מחוז (Cabecera):
אִיסַבַאל (Izabal)
אַלְטַה וֶרַאפּאס (Alta Verapaz)
אֶסְקְווִינְטְלַה (Escuintla)
אֶל פּטֶן (El Petén)
אֶל פּרוֹגְּרֶסוֹ (El Progreso)
אֶל קִיצֶ'ה (El Quiché)
בּאחַה וֶרַאפּאס (Baja Verapaz)
גואטמלה (Guatemala)
ווֶווֶטֶנַאנְגּוֹ (Huehuetenango)
חַלַאפּה (Jalapa)7
חוּטִיַאפּה (Jutiapa)
טוֹטוֹנִיקַאפּאן (Totonicapan)
סַקַאטֶפּקֶס (Sacatepéquez)
סַן מַרְקוֹס (San Marcos)
סַנְטַה רוֹסַה (Santa Rosa)
סוֹלוֹלַה (Sololá)
סוּצִ'יטֶפּקֶס (Suchitepéquez)
סַקַאפּה (Zacapa)
צִ'ימַאלְטֶנַאנְגּוֹ (Chimaltenango)
צִ'יקִימוּלַה (Chiquimula)
קֶצַאלְטֶנַאנְגּוֹ (Quetzaltenango)
רֶטַאלוּלֵאוּ (Retalhuleu)
המחוזות מחולקים ל-334 רשויות מקומיות (municipios).
דמוגרפיה

נכון לשנת 2023, אוכלוסיית גואטמלה מונה כ-17 מיליון איש. תוחלת החיים במדינה היא 73 שנה (71 לגברים ו-75 לנשים) ושיעור הפריון עומד על 2.62 צאצאים לאישה.
מרבית האוכלוסייה היא כפרית, אך קיימת מגמת עיור משמעותית.
על אף שהשפה הרשמית היא ספרדית, היא איננה מובנת לתושבים ילידים רבים. כ-22 שפות מאיה, בראשן שפת הקִיצֵ'ה, עדיין נמצאות בשימוש נרחב, בעיקר באזורים כפריים. בהסכמי השלום מדצמבר 1996 נקבע שמסמכים רשמיים מסוימים, בעיקר כאלו הקשורים לבחירות, יתורגמו למספר שפות מאיה. כמו כן, תושבים לאורך החוף הקריבי, בעיקר בעיירה ליווינגסטון, מדברים בשפת הגַרִיפוּנַה הקריבית.
דמוגרפיה > הרכב אתני ודת

כ-43% מתושבי גואטמלה הם מסטיסים (בני תערובת של אירופאים ואינדיאנים אמריקאים), וכן אינדיאנים שנטמעו באוכלוסיית המסטיסים. אינדיאנים צאצאי מאיה, שלא נטמעו באירופאים, מהווים כ-43% מהאוכלוסייה. לבנים ואחרים מהווים את יתר האוכלוסייה 16.4%. קיימים במדינה גם אזרחים שחורים (בני הגריפונה), בעיקר לאורך החוף הקריבי. קיימות גם קהילות מהגרים שונות, בעיקר בעיר הבירה.
45% מהאוכלוסייה הם קתולים, אף שצורת הפולחן הקתולי במדינה משלבת אלמנטים רבים של פולחן מסורתי. כ-43% מהאוכלוסייה הם פרוטסטנטים, המורכבים מפנטקוסטלים ומיסיונרים אוונגליים. 10% מהאוכלוסייה מגדירים עצמם חסרי דת ואחוז אחד שומר על פולחן של דתות המאיה המסורתיות.
דמוגרפיה > יהודי גואטמלה

בגואטמלה כ-900 יהודים, בעיר הבירה יש כמה בתי כנסת, גן ילדים יהודי ובית ספר "תרבות" המשלים את לימודי היהדות לתלמידיו הלומדים בבתי ספר כלליים.
אנוסים רבים הגיעו לגואטמלה במאה ה-16. באחת הכנסיות בעיר העתיקה של העיר אנטיגואה, בירת המדינה לשעבר, נמצאת כנסייה שעליה סימנים יהודים מובהקים, כגון המנורה וכלי המשכן. כמרים המגיעים לכנסייה זו אף נוהגים לנשק את המשקוף הימני של הכנסייה טרם כניסתם. הם גם אומרים את הפסוק "שקץ תשקצנו ותעב תתעבנו כי חרם הוא", אף שאינם מבינים את משמעותו. הרב אליהו בירנבוים סובר כי כל אלו הם סימנים שהשאירו האנוסים, על מנת להבדיל בין הכנסייה למקום תפילה יהודי.
ב-1947 היה חורחה גרסיה גרנדוס נציג גואטמלה בוועדת אונסקו"פ שעל בסיס הדו"ח שלה, קיבלה עצרת האו"ם את החלטת החלוקה. גרנדוס פרסם ספר זמן קצר לאחר השלמת משימתו בו הביע אהדה עצומה לעם היהודי ולמפעל הציוני.
תרבות

ההשפעות של תרבות המאיה מחד ושל תרבות הקולוניאליזם הספרדי ניכרות ברחבי המדינה. מסורות הלבוש והמזון של צאצאי המאיה עדיין נשמרות במקומות רבים, וקיימים אתרי-עתיקות מאיה רבים. לאורך החוף הקריבי ניתן לראות השפעות אפריקאיות במזון, בשפה, בשירים ובריקוד.
בקרב המאמינים המורמונים, גואטמלה נחשבת באופן מסורתי כמקום של ארץ לֶחִי-נֶפִי, אם כי זו אינה עמדתה הרשמית של הכנסייה.
גואטמלה היא חלק מארגון המדינות האיברו-אמריקניות, בו משתפות מדינות איברו-אמריקאיות פעולה בנושאי חינוך, מדע ותרבות.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| כיכר ישראל בשדרות הרפורמה בעיר גואטמלה | אנטיגואה גואטמלה, גואטמלה | העיר גואטמלה, מבט כללי |
תיירות

בין מוקדי התיירות העיקריים בגואטמלה ידועים במיוחד המקומות הבאים:
טיקאל
צ'יצ'יקסטננגו
פלורס
אנטיגואה
אגם אטיטלן
סמוק שמפיי
ראו גם

רצח העם בגואטמלה
יחסי גואטמלה-ישראל
הערות שוליים

↑  דירוג שטח יבשתי - מתוך אתר Worldometer, כפי שפורסם ב-28 במאי 2021
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: UN_PPP2024_Output_PopTot.xlsx, שם החוצץ: Median - מתוך אתר האו"ם
↑  טבלאת אוכלוסייה שם הקובץ: WPP2024_POP_F01_1_POPULATION _SINGLE_AGE_BOTH_SEXES.xlsx, שם החוצץ: Medium variant - מתוך אתר האו"ם, הערכה 1 ביולי 2024
↑  דירוג תמ"ג - מתוך אתר הבנק העולמי, כפי שפורסם ב-2 באוגוסט 2023
↑  מדד הפיתוח האנושי לשנת 2022 בדו"ח שפורסם ב-2024 על ידי אתר מינהל הפיתוח (UNDP) של האומות המאוחדות
↑  Report for Selected Countries and Subjects. International Monetary Fund. April 2018
↑  CCID - Troika Study Abroad Programs, web.archive.org, ‏2010-09-18
↑  Guatemala's President unharmed after gunmen fire on military escort, The Jerusalem Post | JPost.com, ‏2022-07-31 (באנגלית)
↑  Truth Commission: Guatemala, United States Institute of Peace (באנגלית)
↑   ממשלת גואטמלה סגרה עיתון שביקר אותה, ודחפה את המדינה צעד נוסף במורד המדרון, באתר הארץ, 27 במאי 2023
↑  מתוך כתבה במקור ראשון
| מדינות ושטחים תלויים באמריקה הצפונית (לרבות אמריקה המרכזית) |
| --- | --- | --- |
| מדינות | אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • ארצות הברית • איי בהאמה • בליז • ברבדוס • גואטמלה • ג'מייקה • גרנדה • דומיניקה • האיטי • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס • פנמה • קובה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| שטחים תלויים | איי הבתולה הבריטיים • איי הבתולה של ארצות הברית • איי טרקס וקייקוס • איי קיימן • אנגווילה • ארובה • ברמודה • גוואדלופ • גרינלנד • הולנד הקריבית (בונייר, סאבא, סנט אוסטתיוס) • מרטיניק • מונטסראט • נבאסה • סנט מארטן • סן מרטן • פוארטו ריקו • קוראסאו |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007561811705171  BNE: XX451122  BnF: cb11880756w (data)  GND: 4022428-4  HDS: 003384  ISNI: 0000 0001 2270 9190  KulturNav: ad9312bc-b324-47d4-8e17-272a4397bdf3  LCCN: n79054016  MusicBrainz: 01448ddc-6ee3-3fa4-b136-507d984e31ee  NARA: 10044770  NDL: 00562280  NKC: ge129212  NSK: 000193439  SUDOC: 026588919  UKPARL: gksXbKk9  VIAF: 133607895   WorldCat (עם VIAF): 133607895 
מפה של גואטמלה
שוק למרגלות הכנסייה בצ'יצ'יקסטנאנגו
מקדשי מאיה עתיקים בטיקאל
אגם אטיטלאן
שירים שהוקלטו על ידי חנן בן ארי

חנן בן ארי בהופעה, 2019
הזמר-יוצר הישראלי חנן בן ארי הוציא שירים לשלושה אלבומי אולפן ולאלבום הופעה אחד. בנובמבר 2014 כשהוציא את סינגל הבכורה שלו, "ממך עד אליי". בפברואר 2016 יצא לאור אלבום הבכורה של בן ארי, "איזון", באפריל 2018 יצא לאור אלבום האולפן השני שלו, "לא לבד", כשבין השנים 2018–2023 הוציא מספר סינגלים ללא אלבום.
בספטמבר 2022 הוציא את אלבום ההופעה הראשון שלו, Live 2022, וביוני 2023 הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, "יש כאן יותר מזה".
שונות

ב-2010 שר במספר הופעות את השיר "הילדים הללו" השיר נכתב על ידי חנן ואשתו, השיר יצא רשמית על ידי ישי לפידות.
בעבר הוציא שיר בשם מכתב למורה אך הסיר אותו מערוץ היוטיוב שלו, אלמונים העלו אותו באופן פיראטי מארכיון האינטרנט.
ראו גם

דיסקוגרפיה של חנן בן ארי
ביאורים

↑  מבוסס על הפיוט אדון הסליחות
↑  מבוסס על ספר תהלים, פרק קל"ט
↑  מבוסס על ספר שמות, פרק ט"ו, פסוק כ'
↑  מבוסס על מגילת שיר השירים
↑  פארודיה לשיר "מתוקה מהחיים" של ארץ נהדרת
י"ט בתשרי

י"ט בתשרי הוא היום התשעה עשר בחודש הראשון 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום התשעה עשר בחודש השביעי 
למניין החודשים מניסן. י"ט בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי וחמישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגה".
חגים ומועדים

היום הרביעי של חול המועד סוכות בארץ ישראל ובחוץ לארץ היום השלישי
אירועים היסטוריים

ה'תר"ד – הוקם הארגון בני ברית
נולדו

ה'תרמ"ה – הרב נפתלי יעקב הכהן מחבר "אוצר הגדולים אלופי יעקב" ו"סבר נפתלי" (נפטר ט"ו בכסלו ה'תשל"ב)
ה'תרנ"א – רחל בלובשטיין, משוררת עברית (נפטרה ה'תרצ"א)
ה'תרפ"ב – הרב משולם דוד הלוי סולובייצ'יק, ראש ישיבת בריסק בירושלים (נפטר ה'תשפ"א)
ה'תשי"ח – אהובה תומר, מפקדת תחנת חיפה של משטרת ישראל (נספתה באסון השריפה בכרמל, ה'תשע"א)
ה'תשכ"ז – הרב בנימין זאב כהנא, ראש ישיבת הרעיון היהודי ופעיל ימין רדיקלי ישראלי (נרצח ה'תשס"א)
ה'תשכ"ז – תומר שטיינהאור, כדורסלן ישראלי
ה'תשכ"ז – גדי צדקה, מחזאי, מנהל, במאי תיאטרון ושחקן שומרוני-ישראלי, מייסד ומנכ"ל התיאטרון העברי
ה'תשכ"ט – דודי לוי, זמר ישראלי
נפטרו

ה'תקנ"ח – הגר"א מווילנא (נולד ה'ת"ף)
ה'תקס"ח – רבי יונה בן גרשון מווילנא, דיין בווילנה שחיבר פירוש לתוספתא
ה'תקע"ד – רבי יעקב יצחק מפשיסחה, היהודי הקדוש (נולד ה'תקכ"ו)
ה'תרכ"ח – רבי שלמה יהודה רפפורט (שי"ר), רבן של טרנופול ופראג מאנשי תנועת ההשכלה בגליציה וממייסדי חכמת ישראל (נולד ה'תק"ן)
ה'תרמ"ב – רבי יעקב יפה אשכנזי, מקובל ודרשן שפעל באיזמיר
ה'תרמ"ה – רבי אבי עזרא זליג שפירא, מאדמו"רי בית קוז'ניץ (נולד ה'תקצ"ו)
ה'תרנ"ב – רבי שאול קצנלנבוגן-אפשטיין, רבן של קוסובה וקוברין (נולד ה'תקפ"ח)
ה'תר"ס – בנימין סלנט, סוחר אתרוגים ארצישראלי, בנו של הרב שמואל סלנט (נולד ה'תקצ"ח)
ה'תרס"ט – רבי מאיר יהודה שפירא מייסד חסידות בוקווסק
ה'תשכ"ד – יעקב תלמוד, מלחין החצר של חסידות גור (נולד ה'תרמ"ו)
ה'תשכ"ו – אברהם הלוי פרנקל, מתמטיקאי ישראלי (נולד ה'תרנ"א)
ה'תשל"ה – זלמן שזר, הנשיא השלישי של מדינת ישראל (נולד ה'תר"ן)
ה'תשמ"ב – משה דיין, מצביא, מדינאי, מפקד בהגנה, רמטכ"ל ושר בממשלת ישראל (נולד ה'תרע"ה)
ה'תשע"ב – ד"ר אפרים עזריאל שך – איש חינוך
ה'תשע"ו – הרב איתם הנקין נרצח בפיגוע ירי.
י"ח בתשרי – כ' בתשרי
תשרי
הגאון רבי אליהו מווילנא
כ' בתשרי

כ' בתשרי הוא היום העשרים בחודש הראשון 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים בחודש השביעי 
למניין החודשים מניסן. כ' בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שני, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא בדו".
חגים ומועדים

היום החמישי של חול המועד סוכות בארץ ישראל ובחוץ לארץ היום הרביעי
אירועים היסטוריים

ה'תש"ה – הזונדרקומנדו היהודים מארגנים ניסיון־מרד במחנה ההשמדה אושוויץ־בירקנאו. הניסיון נכשל, וכל אלה שלקחו בו חלק נרצחו
ה'תשמ"ד – ריצ'רד סטולמן מכריז על פרויקט GNU לפיתוח מערכת הפעלה חופשית דמוית UNIX
ה'תשמ"ו – הפיגוע בראס בורקה: חייל מצרי יורה למוות בשבעה ישראלים במפרץ שחם בדרום סיני
ה'תשמ"ז – תחילת השידורים הניסיוניים של ערוץ 2
ה'תשע"ב – חייל צה"ל גלעד שליט שב לישראל לאחר כחמש שנים בשבי החמאס
נולדו

ה'תרמ"ז – הרב יצחק זאב סולובייצ'יק (ידוע בשם הגרי"ז, או הרב מבריסק), רבה של העיר בריסק וראש ישיבתה בבריסק ואחר כך בירושלים (נפטר ביום ט' בתשרי ה'תש"ך)
ה'תרע"ו – אתל רוזנברג, יהודייה אמריקאית שהורשעה ביחד עם בעלה בריגול למען ברית המועצות (הוצאה להורג בשנת ה'תשי"ג)
נפטרו

ה'תכ"ד – רבי השיל מקראקא, ראש ישיבה ופוסק בפולין.
ה'תקנ"א – רבי יעקב יוסף מאוסטראה, רב ייב"י.
ה'תקפ"ט – רבי אליעזר פאפו מחבר ה"פלא יועץ".
ה'תרצ"ג – הרב ראובן אליהו ישראל, רבה של רודוס (נולד ב־ה'תרט"ז).
ה'תשס"ו – רבי אברהם ישכר אנגלרד האדמו"ר הששי בחסידות ראדזין. הוא אשר הקים מחדש את חסידות איזביצה ראדזין לאחר השואה.
ה'תשע"ג – הרב זאב חיים ליפשיץ בעל שיטה פסיכולוגית־יהודית, עמד בראש "סדנת אנוש" בירושלים (נולד ב־ה'תרצ"ו).
י"ט בתשרי – כ"א בתשרי
תשרי
כ"א בתשרי

כ"א בתשרי הוא היום העשרים ואחד בחודש הראשון 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ואחד בחודש השביעי 
למניין החודשים מניסן. כ"א בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
חגים ומועדים

הושענא רבה
ערב שמיני עצרת ובארץ ישראל גם ערב שמחת תורה