יעל רונן
ביוגרפיה > מחזאית ובמאית בית בתיאטרון מקסים גורקי (Maxim Gorki Theater) בברלין

ב-2013, בעקבות מינוי המנהלת האומנותית החדשה של תיאטרון הגורקי בברלין, שרמין לנגהוף (גר'), הוזמנה יעל רונן לביים בפתיחת העונה. לנגהוף, אשר מינויה למנהלת אומנותית עורר הדים רבים משום שלראשונה מונתה לתפקיד בת למהגרים (טורקיה), בנתה בתיאטרון הגורקי רפרטואר חדש עם מחזאים, במאים ושחקנים שרובם דור שני או שלישי למשפחות מהגרים שהגיעו לברלין ממרכז ומזרח אירופה ומהמזרח התיכון.
הפרויקט הראשון של רונן בגורקי היה עיבוד ובימוי בבכורה עולמית לרומן רב-המכר של הסופרת הרוסייה-יהודייה הגולה, אולגה גריסנובה (אנ')), "כל הרוסיות אוהבות עצי ליבנה" (All Russians Love Birch Trees).
ב-2014 מונתה יעל למחזאית ובמאית בית של תיאטרון הגורקי. באותה שנה כתבה וביימה את "Erotic Crisis" ("משבר אירוטי").
ב־2014 ביימה רונן את "Common Ground" ("מכנה משותף") על תוצאות המלחמה ביוגוסלביה. ההצגה הוזמנה לפסטיבל Berliner Theatertreffen (אנ')(2015). כמו כן הוזמנה ההצגה לפסטיבל מולהיימר (גר'), בו זכתה בפרס הקהל ולפסטיבל הבינלאומי של תיאטרון "הקאמרי" בתל אביב.
ההפקות הבאות של רונן, אותן כתבה וביימה בתיאטרון גורקי, היו "The Kohlhaas principle" ("פְּרִנְצִיפּ קולהאוס") (2015), עיבוד למחזהו של היינריך פון קלייסט, מיכאל קולהאס ו-"The situation" ("המצב") (2015), אותה פיתחה יחד עם הרכב של שישה שחקנים. ההצגה, שניהלה משא ומתן על המצב הפוליטי במזרח התיכון, נבחרה על ידי המבקרים בסקר השנתי של כתב העת Theatre heute למחזה השנה. כמו כן, זכתה ההצגה להזמנה שנייה לפסטיבל Berliner Theatertreffen (2016). עוד באותה שנה זוכה ההצגה "Lost and found" ("אבידות ומציאות") (2015) שכתבה וביימה יעל בשאושפילהאוס, גרץ, בפרס "נסטרוי" למחזה השנה באוסטריה.
בשנת 2016 הוזמנה יעל על ידי הקאמרשפיל של מינכן (Münchner Kammerspiele)(גר'), בו כתבה וביימה את "Point Of No Return" ("נקודת אל חזור").
את עונת 2016/2017 פתח תיאטרון גורקי עם יצירה של יעל רונן "Denial" ("הכחשה") (2016), פרויקט שעסק בדיכוי אישי ופוליטי.
ב-2017, עם ההגירה הגדולה מסוריה בעקבות מלחמת האזרחים, הקים תיאטרון הגורקי אנסמבל גולים, "The Exil Ensemble", בהובלת שחקן ובמאי סורי גולה. יעל רונן הייתה הבמאית הראשונה שהוזמנה לכתוב ולביים עם האנסמבל, עמו העלתה את "Winterreise\Exile" ("מסע חורף"/גלות") (2017). ההצגה הוזמנה ל־Teatre de Laville (אנ') היוקרתי בפריז.
ב-2017 זכתה רונן בפרס ITI, מטעם המרכז הגרמני של המכון הבינלאומי לתיאטרון (אנ'). בנימוקים להענקת הפרס ציין נשיא ITI:
ביצירותיה, יעל רונן צועדת בטריטוריה הממוקשת של סכסוכים בין-תרבותיים. כיצד? העבודות שלה מתריסות, לעולם לא מוסריות מדי ולא פוליטיקלי קורקט. זה קורה לעתים רחוקות בתיאטרון הגרמני. וזה בהקשר של סוגיה שבה אפשר בדרך כלל רק לטעות. בישירות והומור בלתי פוסקים, יעל רונן מתעניינת רק בחיים עצמם, על כל הסתירות שבהם ולא בשום דבר אחר - וכך היא נכנסת ללב הקהל.
עוד באותה שנה, זכתה יעל בפרס תיאטרון אירופה (אנ') על מציאויות תיאטרליות חדשות והייתה לישראלית הראשונה שזכתה בפרס זה.
במהלך עונת 2017/2018 כתבה וביימה רונן את ההצגות "Roma Army" ("צבא הצוענים") (2017) ו-"A Walk on the Dark Side" ("הליכה בצד האפל") (2018).
בעונת 2018/2019 כתבה וביימה את "Yes But No" ("כן אבל לא") (2018) ואת "Rewitching Europe" ("מכשפים את אירופה") (2019).
ב-2018, הוזמנה רונן שוב על ידי הקאמרשפיל של מינכן (גר'), בו כתבה וביימה את "Genesis. A starting point" ("בראשית - נקודת התחלה").
בעונת 2019/2020 נבחרה יעל כחברת המועצה המייעצת למנהלת תיאטרון גורקי, שרמין לנגהוף. כתבה וביימה את "Third Generation – Next Generation" ("דור שלישי - הדור הבא") ואת המחזה המוזיקלי slippery slope almost a musical" ("מדרון חלקלק") (2021), בשיתוף עם הזמר והמלחין שלומי שבן. ההצגה הוזמנה להשתתף בפסטיבל Berliner Theatertreffen (2022)
בשנת 2020, הוזמנה יעל על ידי תיאטרון תליה (Thalia Theater) בהמבורג (אנ'), לכתוב (בשיתוף המחזאי דימיטרי שאד (גר')) ולביים את "R[e]volution. A guide to surviving in the 21st century" ("ר[א]בולציה המדריך להישרדות במאה ה־21").
בעונת 2020/2021 כתבה וביימה את "Death Positive - State of Emergency" ("מוות, חיובי - מצב חירום") (2020)
בעונה 2022/2023 כתבה וביימה את ההצגות "Blood Moon Blues" ("בלוז דם הירח") (2022), בשיתוף השחקנית אורית נחמיאס ואת "Operation Mindfuck" (מבצע מיינדפאק) בשיתוף המחזאי דימיטרי שאד (2022) שעסקה בתיאוריות קונספירציה.
בעונה האחרונה שלה בתיאטרון גורקי, העלתה רונן את המחזה "Planet B" ("כוכב הלכת B") (2023), אותו כתבה יחד עם התסריטאי איתי רייכר.
בתשע השנים בהן כיהנה כבמאית בית בגורקי, פיתחה יעל בפרקטיקות הבימוי שלה דרמטורגיה של גיוון תרבותי, ערבוב של טיפול עם אתנוגרפיה ויצירת צורה הומוריסטית של מחלוקת. במקום לבצע טקסט נתון עם אנסמבל מבוסס, אסטרטגיית הבימוי של רונן הייתה להפגיש שחקנים ממדינות שונות או מקבוצות אתניות כדי ליצור צוות שחקנים. החזרות להפקות של "דור שלישי - הדור הבא", "מכנה משותף" ו-"המצב" ובשיתוף הפעולה עם "The Exil Ensemble" ב-"מסע חורף/גלות" ועם שחקנים רומנים ב"צבא הצוענים", היו לעיתים תובעניות וכואבות עבור המשתתפים. אך התהליך הדרמטורגי אפשר להם לעבד בעיות אישיות בחדר החזרות, לפני שיצאו עם עבודתם אל הבמה.
בשנת 2023, לאחר תשע שנים בהן כיהנה כמחזאית ובמאית הבית של תיאטרון מקסים גורקי, הוזמנה יעל לכהן כבמאית הבית בתיאטרון "שַאוּבִּיהנֶה".