stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע אירופה לאלופות 1978

גמר גביע אירופה לאלופות 1978 התקיים באצטדיון ומבלי בלונדון, אנגליה ב-10 במאי 1978, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת 1977/1978 היא ליברפול האנגלית, שניצחה במשחק קלאב ברוז' הבלגית בתוצאה 1-0. משחק הגמר נעל את המהדורה ה-23 של גביע אירופה לאלופות.
ליברפול הגיעה כאלופת אירופה המכהנת לאחר זכייתה בתואר בהופעתה הראשונה אי פעם בגמר, עונה קודם לכן. זכייתה השנייה בתואר הפכה אותה לקבוצה האנגלית הראשונה שזוכה בתואר יותר מפעם אחת. מנגד, קלאב ברוז' הגיעה לגמר הראשון אי פעם בתולדותיה. היא הייתה לקבוצה הבלגית הראשונה, והיחידה עד כה, שמעפילה לגמר גביע אירופה לאלופות.
ליברפול העפילה אוטומטית לטורניר בעקבות זכייתה בטורניר עונה קודם לכן. היא נותרה הנציגה האנגלית היחידה בטורניר, מכיוון שהוסיפה וזכתה גם באליפות אנגליה לעונת 1976/1977, בפער של נקודה בלבד ממנצ'סטר סיטי. קלאב ברוז' העפילה לטורניר לאחר שזכתה באליפות בלגיה בפער חמש נקודות מאנדרלכט.
היה זה הגמר האירופי השני בו נפגשות ליברפול וקלאב ברוז'. בפעם הקודמת נפגשו הקבוצות בגמר גביע אופ"א לעונת 1975/1976, ששוחק בשיטת בית-חוץ. ליברפול ניצחה את ברוז' 4-3 בסיכום שני המפגשים.
המשחק עצמו הוכרע משער בדקה ה-64 של קני דלגליש, שהקפיץ מעל השוער לאחר כדור עומק של גריים סונס.
הדרך אל הגמר > ליברפול

ליברפול, שעונה קודם לכן זכתה הן באליפות אירופה והן באליפות אנגליה, זכתה בכרטיס חופשי לשלב שמינית גמר, ובכך למעשה דילגה על הסיבוב הראשון. מכך, שקלאב ברוז' נאלצה לשחק שני משחקים (סיבוב אחד) יותר מליברפול בדרכה אל הגמר.
אלופת אירופה החלה את דרכה, אם כן, בשלב שמינית הגמר. היא הוגרלה לשחק מול אלופת גרמניה המזרחית, דינמו דרזדן, ואירחה אותה במשחק הראשון באצטדיון אנפילד. ליברפול עמדה בציפיות, ג'ימי קייס תרם צמד שערים ובסיום הביסה ליברפול את דרזדן בתוצאה 5-1. לאחר מחצית מאופסת במשחק הגומלין, כבשה דרזדן שני שערים בתוך שבע דקות מפתיחת המחצית השנייה, אך ליברפול עצרה את הסחף עם שער חוץ שגם קבע את תוצאת המשחק, 2-1 לדרזדן. בסיכום שני המפגשים העפילה ליברפול עם ניצחון 6-3.
ברבע הגמר פגשה ליברפול את בנפיקה ליסבון הפורטוגלית. במשחק הראשון בחוץ נקלעה ליברפול לפיגור מוקדם, אך הצליחה להפוך את התוצאה ולנצח 2-1. במשחק הגומלין באנפילד השתלטה ליברפול על המשחק כבר בדקות הראשונות, בדרך לניצחון 4-1 - ניצחון כפול לליברפול, שהעפילה לחצי הגמר עם 6-2 בסיכום.
חצי הגמר היה שחזורו של משחק הגמר הקודם, בו פגשה ליברפול את בורוסיה מנשנגלדבך מגרמניה המערבית. במשחק הראשון בחוץ עלתה בורוסיה ליתרון ראשון בתוך המחצית הראשונה. דייוויד ג'ונסון השווה את התוצאה בדקה ה-88, אך בורוסיה כבשה כעבור דקה בבעיטה חופשית של ריינר בונהוף, וניצחה 2-1. במשחק הגומלין באנפילד, הצליחה ליברפול להפוך את ההפסד במשחק הראשון עם ניצחון מרשים של 3-0, והותירה את פינאליסטית העונה שעברה מחוץ לתחרות, בדרכה להופעה שנייה ברציפות בגמר הטורניר.
הדרך אל הגמר > קלאב ברוז'

אלופת בלגיה החלה את דרכה מול קופס הפינית בסיבוב הראשון. במשחק הראשון בפינלנד הצליחה המארחת לשמור על רשת נקייה במחצית הראשונה, אך קלאב ברוז' התעוררה במחצית השנייה וכבשה ארבע פעמים בדרך לניצחון 4-0. בגומלין הביתי הביסה ברוז' 5-2 את קופס, ועם 9-2 מרשים בסיכום שני המפגשים העפילה לשלב הבא.
בשמינית הגמר המתינה לברוז' פנאתינאיקוס היוונית. במשחק הראשון בבית גברה ברוז' 2-0 על היוונים. בגומלין בחוץ ספגה ברוז' בדקה ה-82, אך בדקות שנותרו לא הצליחה פנאתינייקוס למצוא את הרשת פעם נוספת, וברוז' העפילה עם 2-1 בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר פגשה ברוז' את אתלטיקו מדריד הספרדית. הבלגים שמרו על מאזן ביתי מושלם עם ניצחון 2-0 במשחק הראשון. במשחק הגומלין הובילה אתלטיקו 2-0 לאחר חצי שעה בלבד. קלאב ברוז' כבשה שער מצמק במחצית השנייה, שער חוץ חשוב בהתמודדות, ועד לסיום כבשה כל קבוצה שער נוסף. 3-2 בסיום לאתלטיקו, אך ברוז' הייתה זו שהעפילה עם 4-3 בסיכום המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ברוז' לצמד מפגשים קשה את יובנטוס האיטלקית. במשחק הראשון בטורינו, יובנטוס הצליחה לכבוש שער ניצחון מרגליו של רוברטו בטגה ארבע דקות בלבד לסיום, וניצחה 1-0. בגומלין הביתי מחק פונס בסטינס את היתרון האיטלקי כבר לאחר שלוש דקות, והעלה את ברוז' ל-1-0. התוצאה נשמרה עד לסיום, והקבוצות עברו להכרעה בהארכה. בדקה ה-116, ארבע דקות לפני שהמשחק עובר לדו-קרב בעיטות עונשין, כבש רנה ונדרייקן את שער הניצחון של ברוז', 2-0 בסיום שהקנה לברוז' העפלה ראשונה בתולדותיה לגמר גביע אירופה לאלופות.
| אנגליה ליברפול | אנגליה ליברפול | אנגליה ליברפול | אנגליה ליברפול | סיבוב | בלגיה קלאב ברוז' | בלגיה קלאב ברוז' | בלגיה קלאב ברוז' | בלגיה קלאב ברוז' |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| העפילה אוטומטית | העפילה אוטומטית | העפילה אוטומטית | העפילה אוטומטית | סיבוב ראשון | פינלנד קופס | 9 – 2 | 4 - 0 (חוץ) | 5 - 2 (בית) |
| גרמניה המזרחית דינמו דרזדן | 6 – 3 | 5 - 1 (בית) | 1 - 2 (חוץ) | שמינית הגמר | יוון 1828 פנאתינאיקוס | 2 – 1 | 2 - 0 (בית) | 0 - 1 (חוץ) |
| פורטוגל בנפיקה ליסבון | 6 – 2 | 2 - 1 (חוץ) | 4 - 1 (בית) | רבע גמר | ספרד (1977) אתלטיקו מדריד | 4 – 3 | 2 - 0 (בית) | 2 - 3 (חוץ) |
| גרמניה המערבית בורוסיה מנשנגלדבך | 4 – 2 | 1 - 2 (חוץ) | 3 - 0 (בית) | חצי הגמר | איטליה יובנטוס | 2 – 1 | 0 - 1 (חוץ) | 2 - 0ה (בית) |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              ליברפול :               קלאב ברוז'
וילמרסדורף

| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ברלין
 שטח:  7.16 קמ"ר 
 אוכלוסייה:  102,240 (30 ביוני 2019)
 קואורדינטות:  52°29′00″N 13°19′00″E﻿ / ﻿52.483333333333°N 13.316666666667°E﻿ / 52.483333333333; 13.316666666667
 שכונות נוספות בברלין
    לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה   
 
מבתי השכונה
כנסיית אאואן (Auenkirche)
וילמרסדורף (בגרמנית: Wilmersdorf) הוא רובע בדרום-מערב ברלין, בירת גרמניה. הרובע גובל בשרלוטנבורג בצפון, בשנברג במזרח, בשטגליץ-צלנדורף בדרום ובשפנדאו במערב.
וילמרסדורף מורכבת מהאזורים גרונוולד (Grunewald), האלנזה (Halensee) ושמארגנדורף (Schmargendorf). בעקבות רפורמת הרבעים של ברלין בשנת 2001, הוא אוחד רשמית עם שרלוטנבורג לישות מנהלתית אחת לכדי רובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף, אך בקרב התושבים ההפרדה נשמרת.
היסטוריה

וילמרסדורף ושמארגנדורף נוסדו כבר בשנת 1220 והרובע נזכר לראשונה בתעודות משנת 1293. המתיישבים באו מדרום גרמניה, משוואבן (Schwaben) וגם מהמדינות של ימינו תורינגיה (Thüringen) ווסטפאליה.
באמצע המאה ה-18 רכשו ברלינאים עשירים רבים אדמות באזור ובנו לעצמם בתי קיץ, בעיקר על אגם וילמרסדורף (Wilmersdorfer See) ואזורים פתוחים לספורט שמאוחר יותר אוחדו תחת השם "פארק וילמרסדורף". אחרים קנו לעצמם אדמות ובנו אחוזות ומשקי חקלאות גדולים. משפחה עשירה אחת אף הגדילה לעשות ובנתה בית יתומים לקהילה, בו פועלים היום גני ילדים ומרכז קהילתי.
בשנת 1880 מכרה ממשלת פרוסיה, בהתערבות אישית של הקאנצלר אוטו פון ביסמרק, חלקת יער בשטח של 2,340 דונם לקונסורציום בנקאי, שבנה על השטח שכונת וילות שמאוחר יותר נודעה בשם "שכונת המליונרים", ובשמה הרשמי גרונוולד. ביצה שהייתה באזור יובשה חלקית וממנה נוצרו ארבעה אגמים, שסביבם שכנו הווילות. גדת הביצה לא נבנתה, והיא הפכה לגינות פרטיות של היזמים והקונים, שהיו בנקאים, בעלי חברות, פרופסורים ואמנים, שעקרו למקום בהמוניהם.
בשנת 1907 הוכרזה וילמרסדורף כעיר עצמאית, וכתוצאה מחוק ברלין-רבתי, צורפה ב-1920 כרובע אל העיר ברלין.
בזמן רפובליקת ויימאר יהודים רבים התגוררו ברובע. אחוז היהודים שגרו ברובע (שאז הייתה רובע עצמאי) עמד על 13.5% והיה הגבוה ביותר ברובעי ברלין. ברובע היו מספר בתי כנסת שחלקם הותקף ונשרף בליל הבדולח.
אוכלוסייה

ב-2008 מנתה וילמרסדורף 93,000 תושבים בקירוב. גם כיום, מתגוררת בה אוכלוסייה חזקה מאוד, בדומה לשכונה הצמודה, צלנדורף. השכונה מורכבת ברובה מבתים פרטיים וגם האזורים הבנויים ביתר צפיפות מתאפיינים באוכלוסייה מבוססת. גרים בה אנשי עסקים, בעלי חברות ומקצועות חופשיים ושגרירים רבים.
ראו גם

שאוביהנה
ניסה (פולין)

ניסה (בפולנית: Nysa, ‏האזנהקובץ:Nysa pronounciation.ogg‏Ⓘ‏; שמה לשעבר בגרמנית: נייסה, Neisse או Neiße) היא עיר הנמצאת בדרום פולין על גדות הנהר ניסה קלודזקה. אוכלוסיית העיר מונה 44,243 תושבים (נכון ל-2018).
הקהילה היהודית

האזכור הראשון של תושבי ניסה היהודים היה משנת 1319. המקורות מזכירים גם יהודים בשנת 1350. באותה תקופה היהודים העדיפו להתגורר בנפרד מיתר תושבי העיר על כן הם התכנסו לרחוב אחד שבו גרו רק היהודים, באותו הרחוב היה בית כנסת. מאוחר יותר נקרא הרחוב יודנגאסה-Judengasse (סימטת היהודים).
בשנת 1350 הוקם בית הקברות היהודי הראשון בעיר .
בשנת 1410 הוקם בית כנסת מעץ.
בשנת 1861 הקהילה היהודית בניסה הגיע לגודלה המרבי, באותה שנה חיו בניסה 464 יהודים.
בשנת 1892 הוקם בית כנסת חדש מלבנים ברחוב ג'וזפשטראסה 13 Josephstrasse. לידו היה בית ספר יהודי.
אירועי ליל הבדולח (9–10 בנובמבר 1938) פגעו קשות בקהילה היהודית. הפוגרום היה אכזרי. בית הכנסת נהרס, מבלי שהוצת. חמושים נאצים הרסו את בנייני הקהילה היהודית, בתי מלאכה, בית מרקחת, משרד רופאי שיניים, 11 חנויות ו- 31 בתים יהודיים. לאחר האירועים האלה עזבו רוב היהודים את ניסה; רק 152 יהודים נותרו בעיר.
ערים תאומות

גרמניה לידינגהאוזן (אנ'), גרמניה
צ'כיה שומפרק (אנ'), צ'כיה
צ'כיה יסניק (אנ'), צ'כיה
אוקראינה קולומיאה, אוקראינה
גרמניה אינגלהיים אם ריין, גרמניה
צרפת טברן (אנ'), צרפת
אוקראינה טרנופול, אוקראינה
פיג'ו J9

| --- | --- |

Peugeot J9
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיג'ו
 שנות ייצור:  1981–1991 (צרפת)  1981–2010 (טורקיה)
 יחידות שיוצרו:  240,000
 הרכבה:  צרפת צרפת  טורקיה טורקיה
 מודל קודם:  פיג'ו J7
 מודל אחריו:  Peugeot J5 (יוצר בין השנים 1981–1983)  Karsan J10
 סיווג:  מסחרית
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,732 מ"מ
 רוחב:  2,034 מ"מ
 גובה:  2,300 מ"מ
 משקל:  1,500 ק"ג  1,690 ק"ג  3,100-3,500 ק"ג (משאית קלה)
 בסיס גלגלים:  2,270 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,618 סמ"ק המפיק 50 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,971 סמ"ק המפיק 67 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 1,971 סמ"ק המפיק 75 כ"ס (מנוע בנזין)  4 צילינדרים, 2,112 סמ"ק המפיק 57 כ"ס (מנוע דיזל)  4 צילינדרים, 2,304 סמ"ק המפיק 66.5 כ"ס (מנוע דיזל)  4 צילינדרים, 1,498 סמ"ק המפיק 72 כ"ס (מנוע דיזל)
 הילוכים:  תמסורת ידנית 4–5 מהירויות מסוג "BVM"
פיג'ו J9 (בצרפתית: Peugeot J9) היא מכונית מסחרית מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית פיג'ו אשר יוצרה בין השנים 1981–1991 בצרפת, ובין השנים 1981–2010 יוצרה בטורקיה.
סך הכול יוצרו 240,000 יחידות.
תצורות

מסחרית
מיניבוס
אמבולנס
משאית קלה (3.1 - 3.5 טון)
מנועים

מנוע בנזין - מנוע הנעה קדמית
מנוע דיזל - מנוע הנעה קדמית
דגמים

"Fourgon 1500 kg"
"Fourgon 1690 kg"
תמונות

"פיג'ו J9" - אמבולנס של הצלב האדום
"פיג'ו J9" - משאית קלה
"פיג'ו J9" - משאית קלה
"פיג'ו J9" - מסחרית
"פיג'ו J9" - מסחרית
"פיג'ו J9" - מיניבוס מיוצר בטורקיה
"פיג'ו J9" - מיניבוס מיוצר בטורקיה
"פיג'ו J9" - מיניבוס המשרת תלמידי בית ספר, מיוצר בטורקיה, צולם באיסטנבול
ראו גם

פיג'ו
פיג'ו J7
גמר גביע אופ"א 2004

גמר גביע אופ"א 2004 התקיים באצטדיון אולבי בגטבורג, שוודיה ב-19 במאי 2004, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת 2003/2004 היא ולנסיה הספרדית, שניצחה במשחק את אולימפיק מרסיי הצרפתית בתוצאה 2-0. הייתה זו המהדורה ה-33 של המפעל.
שתי הקבוצות חיפשו זכייה ראשונה בתולדותיהן בגביע אופ"א. ולנסיה העפילה לגמר המפעל לראשונה בתולדותיה. היא הייתה לספרדית החמישית בתולדות המפעל שמעפילה לגמר, והשנייה לנצח בו - אחרי שני הניצחונות הרצופים של ריאל מדריד ב-1985 וב-1986. היה זה גמר אירופי שלישי בחמש שנים עבור ולנסיה, ששיחקה גם במשחקי גמר ליגת האלופות ב-2000 וב-2001. מרסיי העפילה לגמר בפעם השנייה בתולדותיה, לאחר ההפסד לפארמה ב-1999. הייתה זו הופעה צרפתית רביעית בגמר המפעל, ובכולן הנציגה הצרפתית נחלה הפסד.
ולנסיה העפילה למפעל בעקבות מיקומה בעונת 2002/2003 בליגה הספרדית. היא סיימה את העונה במקום החמישי, מרחק נקודה בלבד מסלטה ויגו שהעפילה למוקדמות ליגת האלופות. לעומתה, מרסיי החלה את דרכה בליגת האלופות, שם החלה את דרכה בשלב המוקדמות לאחר שסיימה עונה קודם לכן במקום השלישי בליגה הצרפתית. היא הודחה בתום שלב הבתים, והמשיכה את דרכה האירופית בגביע אופ"א.
במשחק עצמו, שהיה לאחרון של רפאל בניטס כמאמן ולנסיה לפני מעברו לליברפול, עלתה הקבוצה הספרדית ליתרון ראשון מפנדל של ויסנטה בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. מיסטה קבע את תוצאת המשחק כרבע שעה מפתיחת המחצית השנייה, 2-0 לוולנסיה בסיום.
הדרך אל הגמר > ולנסיה

ולנסיה החלה את דרכה במפעל בסיבוב הראשון, מול א.י.ק סולנה השוודית. במשחק הראשון בחוץ ניצחה ולנסיה 1-0 משער של ריקרדו אוליביירה במהלך המחצית השנייה. בגומלין הביתי שחזרה ולנסיה את התוצאה, הפעם משער של מיסטה.
בסיבוב השני פגשה ולנסיה את מכבי חיפה הישראלית. במשחק הראשון הפתיעה נציגת ישראל את יריבתה במסטאייה, ושמרה על רשת נקייה בדרך לשוויון 0-0, בעיקר בזכות יכולת גבוהה של ניר דוידוביץ' בשער. בעקבות האיסור של אופ"א לקיים משחקים בישראל באותה העונה, אירחה חיפה את הגומלין ברוטרדם. כבר לאחר 24 דקות הוליכה ולנסיה 2-0 משערים של מיסטה ושל רובן בראחה. דויד אלבלדה ומיגל אנחל אנגולו כבשו שניהם בתוספת הזמן של ההתמודדות, וקבעו 4-0 מרשים בדרך לשלב הבא.
ולנסיה התקדמה לסיבוב השלישי, שם פגשה את בשיקטש הטורקית. במשחק הראשון במסטאייה צעדו הטורקים ביתרון פעמיים במהלך המחצית הראשונה מצמד של דניאל פאנקו, אך מוחמד סיסוקו ופביאן קאנוביו החזירו את ולנסיה פעמיים לשוויון. ארבע דקות בתוך תוספת הזמן של ההתמודדות, כבש דויד נבארו את שער הניצחון של ולנסיה, וקבע 3-2 ביתי בסיום. לאחר שהתקשו במשחק הביתי וספגו פעמיים, צלחה ולנסיה בקלות יחסית את משחק הגומלין. אנגולו כבש כבר לאחר 12 דקות, חואן סאנצ'ס מורנו הכפיל במהלך המחצית השנייה, ובסיום 2-0 לספרדים, ובסך הכול 5-2 בסיכום שני המפגשים.
בשמינית הגמר שוב פגשה ולנסיה יריבה טורקית, בדמותה של גנצ'לרבירליגי. במשחק הראשון בחוץ, כבש פיליפ דאמס בפנדל כבר לאחר 12 דקות את השער היחיד במשחק, והעניק לטורקים ניצחון 1-0 מפתיע, הפסד ראשון באותה העונה לוולנסיה במפעל. במשחק הגומלין החזיקה הקבוצה הטורקית מעמד עד לדקה ה-63, אז כבש מיסטה את שער היתרון לספרדים, וקבע 1-0. התוצאה החזיקה מעמד עד לסיום, והקבוצות הלכו להכרעה בהארכה. ארבע דקות בלבד בתוך ההארכה, כבש ויסנטה רודריגס את השער שקבע 2-0, והעניק לוולנסיה את הכרטיס לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פכשה ולנסיה את ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית. במשחק הראשון בחוץ, נכנעה ולנסיה לשער של אלברט ריירה לאחר 18 דקות. רבע שעה לסיום השיגה ולנסיה את השוויון משער של בראחה, ושתי דקות לסיום השלים פרנסיסקו רופטה את המהפך וקבע 2-1 בסיום. בגומלין הביתי, לאחר מחצית מאופסת, עלתה ולנסיה ליתרון משער של מאוריסיו פלגרינו. רופטה הכפיל בדקה ה-60, וגם שער מצמק של בורדו לא הספיק. 4-2 לוולנסיה בסיכום שני המפגשים.
בחצי הגמר פגשה ולנסיה את ויאריאל לדו-קרב כל-ספרדי. במשחק הראשון באצטדיון אל מדריגל, נפרדו הקבוצות בשוויון 0-0 והעבירו את ההכרעה למסטאייה. בגומלין, שער מפנדל של מיסטה לאחר כרבע שעה הכריע את ההתמודדות. 1-0 בסיכום, והעפלה ראשונה של ולנסיה לגמר גביע אופ"א.
הדרך אל הגמר > אולימפיק מרסיי

מרסיי החלה את דרכה בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ קבע דמיטרי סיצ'ב את התוצאה כבר בדקה הרביעית, וקבע 1-0 למרסיי. לאחר גומלין ביתי מאופס, השלימה מרסיי את העפלתה לשלב הבתים.
מרסיי הוגרלה לבית ו', לצדן של ריאל מדריד, פורטו ופרטיזן בלגרד. לאחר הפסד 4-2 במדריד במחזור הפתיחה, הרשימה מרסיי עם 3-0 ביתי על פרטיזן משלושער של דידייה דרוגבה. על אף שערו החמישי של דרוגבה בשלושת משחקי הפתיחה, נחלה מרסיי הפסד נוסף, 3-2 ביתי לפורטו. צמד הפסדים נוספים, 1-0 לפורטו ו-2-1 לריאל מדריד, הביאו להדחתה המוקדמת של מרסיי מליגת האלופות, ושוויון 1-1 בחוץ מול פרטיזן במשחק האחרון של שלב הבתים הבטיח לה את המקום השלישי ואת ההדחה מהמפעל אל גביע אופ"א.
מרסיי הצטרפה למשחקי גביע אופ"א בסיבוב השלישי, שם פגשה את דניפרו האוקראינית. פנדל של דרוגבה קבע 1-0 במשחק הראשון בבית, ולאחר שוויון 0-0 בחוץ, הבטיחה מרסיי את הכרטיס לשמינית הגמר.
בשלב השמינית פגשה מרסיי את ליברפול האנגלית. בדקה ה-55 כבש מילאן בארוש את שער היתרון לאנגלים, אך דרוגבה איזן כעשר דקות לסיום והשיג שער חוץ לטובת קבוצתו. במשחק הגומלין בסטאד ולודרום עלתה ליברפול ליתרון של אמיל הסקי כבר לאחר רבע שעה, אך דרוגבה המשיך בכושר הכיבוש הגבוה ואיזן בפנדל. במחציתה שנייה כבש עבדולאייה מייטה את שער הניצחון לזכותה של מרסיי, שהשיגה מהפך וניצחון 2-1 בדרך לרבע הגמר.
בשלב רבע הגמר פגשה מרסיי את אינטר מילאנו האיטלקית. עם פתיחת המחצית השנייה, כבש דרוגבה פעם נוספת והעניק לקבוצתו 1-0 בסטאד ולודרום. קאמל מריים קבע את תוצאת הסיום בגומלין עם שער כרבע שעה לסיום, 1-0 נוסף למרסיי ובסך הכול 2-0 בסיכום בדרך לחצי הגמר.
במשוכה האחרונה לפני הגמר, פגשה מרסיי את ניוקאסל יונייטד, נציגה אנגלית נוספת. לאחר שחזרה מסנט ג'יימס פארק עם שוויון 0-0, השיגה מרסיי את הכרטיס לגמר עם 2-0 ביתי בגומלין. דרוגבה, עם שער שישי במפעל, כבש צמד שהעניק לקבוצתו את הכרטיס למשחק הגמר בגטבורג.
סיכום המשחק > מחצית ראשונה

ולנסיה הגיעה לגמר הטורניר לאחר שחוותה עונה מצוינת. היא הבטיחה את הזכייה באליפות ספרד באותה עונה, ורק כשבוע טרם הגמר נעצרה לאחר רצף של 14 משחקים ללא הפסד, כשעלתה בהרכב חסר למפגש ליגה מול ויאריאל (אותה הדיחה בחצי הגמר), וזאת לאחר שכבר הבטיחה את הזכייה באליפות. רפאל בניטס עלה למשחקו האחרון כמאמן ולנסיה לאחר שלוש עונות, בהן זכה פעמיים באליפות ספרד, טרם מעברו לליברפול. ולנסיה הציגה הרכב המבוסס כמעט כולו על שחקנים מקומיים, ובסך הכול תשעה משחקני ההרכב של ולנסיה היו ספרדים. מנגד, חוותה מרסיי של ז'וזה אניגו חוותה עונה קשה בצרפת, אותה סיימה רק במקום השביעי בטבלה. אל הגמר הגיעה בכושר ירוד, לאחר ארבעה הפסדים בחמשת משחקיה האחרונים. עם זאת, חלוצה המצטיין דידייה דרוגבה שב להרכב לאחר שהתאושש מפציעה בירך.
המשחק נפתח כאשר שתי הקבוצות מציגות משחק שמרני, בין היתר בעקבות הרוחות החזקות באצטדיון אולבי. ולנסיה הצליחה לסכן יותר את השער במהלך המחצית הראשונה, והגיעה להזדמנות ממשית עם בעיטה ממרחק של דויד אלבלדה הקפטן, שהוסטה על ידי שחקן קבוצתו, כדור שנהדף היטב על ידי פביאן בארטז. מנגד, מרסיי הגיעה להזדמנות ראשונה לאחר התקפה מהירה והגבהה מימין, שפגשה את הראש של סטיב מארלה, שנגח מעל לשער.
מחצית שקולה ודלה באירועים משמעותיים הגיעה לסיום מרתק, לאחר שבדקה האחרונה של המחצית, הגיע מיסטה למצב של אחד-על-אחד מול בארטז, לאחר הגבהה של קורו טורס מאגף ימין. מיסטה ניסה לעקוף את השוער, שהכשיל אותו בגלישה. כתוצאה מכך, הרחיק השופט פיירלואיג'י קולינה את בארטז ופסק לפנדל לזכות ולנסיה. ז'רמי גבאנו, השוער המחליף, הוזנק והחליף את קאמל מריים, אך נכנע לפנדל מדויק של ויסנטה רודריגס. 1-0 לוולנסיה עם סיומה של המחצית הראשונה.
סיכום המשחק > מחצית שנייה

המחצית השנייה נפתחה בשליטה ספרדית מוחלטת. מרסיי התקשתה לשלוט בכדור עם שחקן פחות, ובדקה ה-58 נכנעה פעם נוספת. התקפה מהירה של ולנסיה התפתחה מאגף שמאל, והסתיימה במסירה של ויסנטה למיסטה, שמקרוב קבע 2-0. ויסנטה הוסיף בישול לשערו מהמחצית הראשונה.
מרסיי חיפשה את השער המצמק, בעיקר דרך דרוגבה, שחקנה המוביל בחלק הקדמי, אך פגשה ביום מוצלח של השוער סנטיאגו קניסארס. בין היתר, הדף השוער היטב בעיטה חופשית של דרוגבה, שהכניעה את החומה, ובהמשך הציל גם מצב מסוכן של סילביין נדיאיה בדקה ה-80 ומנע מהצרפתים לחזור למשחק.
התוצאה נשמרה עד לסיום, 2-0 לוולנסיה שזוכה לראשונה בתולדותיה בגביע אופ"א.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 במאי 2004 | ספרד ולנסיה | 2 - 0 | צרפת אולימפיק מרסיי | אולבי, גטבורג, שוודיה צופים: 39,000 שיפוט: איטליה פיירלואיג'י קולינה |
| 19 במאי 2004 | ויסנטה רודריגס  45+3' (פ)   מיסטה  58' | (סיקור) |  | אולבי, גטבורג, שוודיה צופים: 39,000 שיפוט: איטליה פיירלואיג'י קולינה |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              ולנסיה :               אולימפיק מרסיי
סיכום המשחק > סטטיסטיקות

|  | ולנסיה | אולימפיק מרסיי |
| --- | --- | --- |
| שערים | 2 | 0 |
| בעיטות לשער | 23 | 18 |
| בעיטות למסגרת | 8 | 3 |
| החזקת כדור | 52% | 48% |
| קרנות | 6 | 5 |
| עבירות | 42 | 35 |
נבדלים: 2
כרטיסים צהובים: 2
| כרטיסים אדומים | 0 | 1 |
ביטוח חקלאי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  אגודה שיתופית
 מוטו:  חברת הביטוח למגזר הקיבוצי והפרטי
 תקופת הפעילות:  1937–הווה (כ־87 שנים)
 משרד ראשי:  החשמונאים 93, תל אביב
 בעלות:  261 קיבוצים ואגודות שיתופיות
 ענפי תעשייה:  ביטוח
 מוצרים עיקריים:  , ביטוח רכב, ביטוח דירה קולקטיב קיבוצים ורכוש המשותף של הקיבוצים
 הכנסות:  353 מיליון שקל (2020)
 רווח תפעולי:  98.6 מיליון שקל (2020)
 רווח:  59.4 מיליון שקל (2020)
 מנכ"ל:  פזית כהן חזות
 עובדים:  170 (2021)
  
 אתר רשמי www.bth.co.il
 
סמליל קודם של האגודה
ביטוח חקלאי אגודה שיתופית מרכזית היא אגודה שיתופית הפועלת בישראל כחברת ביטוח.
אגודת "ביטוח חקלאי" נוסדה ב-14 באפריל 1937, בשיאן של מאורעות 1936 ("המרד הערבי הגדול"). באותה תקופה הוצתו שדות קיבוצים ויישובים יהודיים בארץ ישראל על ידי פורעים ערבים. חברות הביטוח סירבו, בשל הסיכון הביטוחי הגבוה, לבטח קיבוצים אלה, והאגודה הוקמה ממניעים אידאולוגיים כדי לספק את הערבות ההדדית להגנה על היבולים. האגודה השיתופית התפתחה לחברת ביטוח הפעילה כיום בתחום הביטוח הכללי, הן במגזר הקיבוצי והן במגזר הפרטי.
נכון לשנת 2023 האגודה בבעלות 290 קיבוצים ואגודות שיתופיות. הנהלת האגודה נמצאת כיום ברחוב מיטב 11 בתל אביב.
היסטוריה > יסוד האגודה

במחצית הראשונה של שנות ה-30 גברו גלי העלייה לארץ ישראל והיישוב היהודי בארץ גדל בקצב מהיר. שביתה כללית ממושכת של ערביי סוריה נגד המנדט הצרפתי בארצם בתחילת שנת 1936, הביאה לשביתת תמיכה של ערבי ארץ ישראל, ובמהרה פרץ המרד הערבי הגדול בארץ ישראל באפריל 1936, ונמשך שלוש שנים עד לשנת 1939. המרד כלל תקיפות כנגד חיילים, מוסדות השלטון הבריטי ונציגיו, ופעולות איבה אלימות כנגד יישובים יהודים. יהודים נרצחו או נפצעו על ידי ערבים בזמן שעבדו, נסעו וטיילו, וגידולים חקלאיים רבים נשרפו.
הפורעים נהגו להשתלט על רכבת העמק, אשר יצאה מחיפה, עברה דרך עמק יזרעאל, והגיעה לצמח, והשליכו ממנה פחם בוער מכבשן הקטר לעבר השדות המעובדים של היישובים היהודיים שבעמק. הפחם הבוער גרם לשרפות חוזרות ונשנות של שדות עמק יזרעאל ולנזק כלכלי עצום ליישובים אלה.
חברות הביטוח שפעלו באותם ימים בארץ ישראל סירבו לבטח את התבואה החקלאית, ולכן אליעזר בן-עזרא, חבר קיבוץ עין חרוד החליט על הקמת קופת ערבות הדדית משותפת, שמטרתה להביא להקטנת הנזקים שנגרמו מדי שנה ליישובים שנפגעו בשל שריפות אלה.
היסטוריה > קופה לביטוח חקלאי הדדי, אגודה שיתופית בע"מ

ב-14 באפריל 1937 נרשמה האגודה השיתופית החקלאית בפינקס האגודות השיתופיות, תחת השם "קופה לביטוח חקלאי הדדי, אגודה שיתופית בע"מ". על מנת לשמור על עיקרון הערבות ההדדית, נקבע על ידי חברי האגודה השיתופית סכום שנתי לגבייה מכל דונם מעובד. מנהלה הראשון של הקופה היה אליעזר בן-עזרא.
בראשית דרכה פעלה הקופה מחדרו של אליעזר בן-עזרא בקיבוץ עין חרוד, ובן-עזרא החל לעבור בין יישובי הארץ על מנת לשכנעם להצטרף לקופה. בנוסף פעל בן-עזרא לצייד את היישובים בציוד לכיבוי שריפות, ודאג להדרכת המתיישבים בשימוש בציוד זה ושיטות כיבוי אש.
בן עזרא ראה את הפוטנציאל הגלום בקופה ההדדית כמנוף לצמיחת ההתיישבות, ודאג לרכישת חברת "כים אוויר", חברה צעירה לכלי טיס - וזאת בזכות יכולותיה לכבות שריפות מהאוויר ולסייע בריסוס שדות כותנה.
בן-עזרא נקט בפעולות אליו מאחר שלדבריו:
כל חברת ביטוח פרטית מעוניינת בקצת שריפות, אחרת יפסיקו לבטח, אבל מכיוון שאנו לא חברת ביטוח פרטית, אנחנו צריכים לשאוף למינימום האפשרי של השריפות.
בסוף שנות ה-40 כללה הקופה קיבוצים וקבוצות (החל מתחילת שנות ה-50: קיבוצי האיחוד וקיבוצי המאוחד), קיבוצי השומר הצעיר, מושבי תנועת המושבים, העובד הציוני והפועל המזרחי.
בעקבות גדילת והתפתחות ההתיישבות היהודית בארץ ישראל, והמיכון הגובר של יישובים אלה - הפרדות הוחלפו בטרקטורים ובמכונות חקלאיות ניידות. בן-עזרא הטיל על ארבעה מרכזי מוסכים לחבר תקנון לביטוח שבר מכני, על מנת לבטח רכבים אלה. הארבעה היו לסיירת השמאים הראשונה של הקופה, שכללה את גדעון מנור מקיבוץ משמר העמק, אבנר אבלס מקיבוץ שריד, שמואל שגב מקיבוץ אילת השחר ויעקב בכור מקיבוץ מעוז חיים.
החל מתקופה זו סיפקה הקופה כיסוי ביטוחי לתבואות כנגד אש, וביטוח טרקטורים ומכונות חקלאיות ובכך סייעה להתפתחות ההתיישבות בארץ ישראל.
עם הגדלת היקף הפעילות של הקופה נקבעו משרדיה הראשונים של "ביטוח חקלאי" בתל אביב, בשני חדרים קטנים בבית ברחוב יהודה הלוי 20, ליד מלון צ'רנובסקי.
בשנת 1946 סבלו הקיבוצים ממשבר אשראי, ועל מנת לסייע ליישובים אלה גייסה הקופה אשראי מחברת הביטוח "הסנה, חברה ישראלית לביטוח", ובהמשך גם מחברת "ציון", והפכה את שתי חברות ביטוח למבטחות משותפות עם הקיפה.
היסטוריה > שנות ה-50

בשנת 1949 עברה החברה לניהולו של אפרים רבינוב מקיבוץ שער הגולן. רבינוב המשיך בפעילות להגדלת האשראי ליישובים, וצירף, לאחר ויכוחים קשים בהנהלת הקופה, את חברת "המגדל" כמבטח משותף, על חשבון הקטנת גודלן היחסי של חברות "הסנה" ו"ציון". במקביל הציעה חברת "הסנה" להנהלת הקופה בשנת 1949 להקים במשותף "מחלקה לביטוח חקלאי", שבה ירוכז כל הטיפול בביטוח חברי האגודה, לרבות ביטוח רכוש המשקים.
כחודש לאחר אישור החלטת האספה הכללית של הקופה שהתקיימה ב-21 בספטמבר 1949, נפתחה "המחלקה לביטוח חקלאי" במשרדי "הסנה" שברחוב אלנבי 115 בתל אביב. הנהלתה כללה 3 חברי "הסנה" ו-3 חברי הנהלת הקופה. ניהולה בפועל הופקד בידי נציג מ"הסנה" ונציג מ"הקופה לביטוח חקלאי הדדי".
עם הקמת המחלקה נכנסו ראשיה למשא ומתן עם חברות "מגדל" ו"ציון" להעברת השליטה על פוליסות הביטוח שהונפקו על ידם כמבטחים משותפים של הקופה. על פי הסכם שנחתם עם חברת הביטוח "ציון" ב-1 באוקטובר 1951 ועם חברת "מגדל" ב-5 בנובמבר 1953 הוסכם על ריכוז כל פוליסות הביטוח של המשקים החקלאיים וחבריהם ב"מחלקה לביטוח חקלאי", כאשר "ציון" ו"מגדל" החזיקו בבעלות של 15% כל אחת במחלקה.