stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sincerely (אלבום של קאלי אוצ'יס)
הערות שוליים

↑  Fairbrother, Logan (11 באוגוסט 2024). "Kali Uchis' Orquídeas Parte 2 Deluxe Album Is Here". Hypebeast. נבדק ב-17 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Raygoza, Isabela (4 ביוני 2024). "Kali Uchis reflects on motherhood, navigating dual cultures and crafting timeless music". Billboard. נבדק ב-17 במרץ 2025. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Kali Uchis Teases Upcoming Album, Talks Fan Reaction To Orquídeas & More". Billboard. 9 ביוני 2024. נבדק ב-17 במרץ 2025. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Kurp, Josh (17 במרץ 2025). "Kali Uchis Announces A New Album, Sincerely, With A Glamorous, Candlelit Video". Uproxx. נבדק ב-17 במרץ 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Garcia, Thania (17 במרץ 2025). "Music Industry Moves: Kali Uchis Inks With Capitol Records, Reveals New Album Title". Variety. נבדק ב-17 במרץ 2025. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Pometsey, Olive (13 במרץ 2025). "Kali Uchis on motherhood and imminent new music". 10 Magazine. נבדק ב-17 במרץ 2025. {{cite journal}}:  (עזרה)
| קאלי אוצ'יס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | Isolation • Sin Miedo (del Amor y Otros Demonios) • Red Moon in Venus • Orquídeas • Sincerely |  |
| מיני-אלבומים | Por Vida • To Feel Alive |  |
| סינגלים | "Lottery" • "After the Storm" • "Time" • "Solita" • "Aquí Yo Mando" • "La Luz (Fin)" • "Telepatía" • "I Wish You Roses" |  |
| שירים אחרים | "Get You" |  |
דוד הראל

| --- | --- |
דוד הראל (מימין) בכנס FLoC 2006
דוד הראל (מימין) בכנס FLoC 2006
 לידה:  12 באפריל 1950 (בן 74) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  אנגליה, ישראל
 תאריך עלייה:  1957
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1978) 
 מנחה לדוקטורט:  ווהן רונלד פראט, Albert R. Meyer 
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע (1980) 
 תלמידי דוקטורט:  דוד פלג, Marelly Rami, Eli Singerman, יוסי פלדמן, כרמל לירן, Koren Yehuda, סול עפרוני, הלל קוגלר, רבקה זרחי-שרמן, ישי פלדמן, דני רז, Doron Drusinsky, רפי היימן, תרצה הירסט, רון אונגר, שחר מעוז 
 פרסים והוקרה:  Harlan D. Mills Award (2023)  עמית החברה המלכותית (2020)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  פרס א.מ.ת. (2010)  עמית באגודה האמריקאית לקידום המדע  פרס ACM למערכת תוכנה (2007)  עמית IEEE  פרס ישראל (2004)  פרס סטיבנס (1996)  עמית ACM (1994) 
 הערות:  נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 עבודתו בתחומי הלוגיקה הדינמית, החישוביות והנדסת התוכנה
 
דוד הראל
דוד הראל (נולד ב-12 באפריל 1950) הוא פרופסור למדעי המחשב במכון ויצמן למדע ונשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. הראל הוא חתן פרס ישראל לשנת תשס"ד 2004, וידוע בעיקר בזכות עבודתו בתחומי הלוגיקה הדינמית, החישוביות והנדסת התוכנה. היה דיקן הפקולטה למתמטיקה ולמדעי המחשב במכון ויצמן במשך שבע שנים.
קורות חייו

דוד הראל נולד ב-1950 בלונדון שבאנגליה, בן לג'ויס ואהרן הראל-פיש, אקדמאי וממייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. בילדותו גדל בלידס, שם היה אביו מרצה לספרות באוניברסיטת לידס. עלה עם משפחתו לישראל בהיותו בן 7. בישראל הצטרף אביו לסגל אוניברסיטת בר-אילן כפרופסור לספרות אנגלית, ולימים היה רקטור האוניברסיטה. אחיו המבוגר ממנו בשנתיים הוא מנחם פיש.
למד בישיבת בני עקיבא "נתיב מאיר" בירושלים. בשנת 1968 התגייס לצה"ל, שירת בנח"ל וסיים את שירותו הסדיר כסמ"פ.
בעל תואר ראשון במתמטיקה ובמדעי המחשב מאוניברסיטת בר-אילן (1974), תואר שני במדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב בהנחיית אמיר פנואלי (1976) ותואר דוקטור מ-MIT ‏(1978). נושא מחקר הדוקטורט שלו היה לוגיקה דינמית. לאחר קבלת תואר דוקטור שהה שנתיים כפוסט-דוקטורט במרכז המחקר של IBM.
בשנת 1980 הצטרף לסגל של מכון ויצמן למדע. בשנים 1989–1995 עמד בראש המחלקה למתמטיקה שימושית ומדעי המחשב, ובשנים 1998–2005 היה דיקן הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב.
בשנת 1984 נמנה עם מייסדיו של הסטארט אפ I-Logix, שנמכר בשנת 2006. פיתוח התוכנה Statemate בחברה זו זיכה את הראל, יחד עם שבעה מעמיתיו, בפרס ACM למערכת תוכנה לשנת 2007.
ב-1987 פיתח שפה גרפית לתיאור תהליכים באמצעות מצבים, המכונה Statecharts. בשנות ה-90 הפך פיתוח זה לחלק מתקן UML במסגרת הפרק המתאר דיאגרמות מצבים.
בשנת 2004 הוענק לו פרס ישראל למדעי המחשב (ארבע שנים לאחר שאביו זכה בפרס זה בתחום חקר הספרות הכללית). בשנת 2010 זכה בפרס א.מ.ת. כן קיבל פרסים בינלאומיים אחדים.
בנוסף לפעילותו המדעית, מרבה הראל לעסוק בהבאת מדעי המחשב לציבור רחב יותר, במאמרים, בהרצאות ובספרים. בעקבות סדרת הרצאות שנתן בסוף 1984 במסגרת "האוניברסיטה המשודרת" של גלי צה"ל, יצא לאור, כמקובל בסדרה זו, הספר "פרקי יסוד במדעי המחשב" (1985). בעקבותיו יצאה לאור בשנת 1987 הרחבה ניכרת של ספר זה בשם Algorithmics: The Spirit of Computing, ובשנת 1989 יצאה לאור גרסה מעט פשוטה יותר בשם The Science of Computing: Exploring the Nature and Power of Algorithms. בשנת 1991 יצא לאור תרגום לעברית של ספר זה, בשם "אלגוריתמיקה: יסודות מדעי המחשב". תוצר נוסף של מיזם כתיבה זה הוא הספר "Computers Ltd.: What They Really Can't Do", שיצא לאור בשנת 2000, תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2004 בשם "המחשב אינו כל-יכול".
ביום העצמאות של שנת 2020 הדליק משואה בטקס הדלקת משואות אלטרנטיבי. באפריל 2021, בעקבות כך ששר החינוך יואב גלנט סירב, תוך קבלת לגיטימציה מבג"ץ, להעניק את פרס ישראל לפרופ' עודד גולדרייך, עקב פנייתו לפרלמנט הגרמני לבטל את ההכרה בתנועת ה-BDS כתנועה אנטישמית וחתימתו על עצומה הקוראת להחרים את אוניברסיטת אריאל, נערך על מדשאות מכון ויצמן טקס פרטי שבו העניק הראל את פסלון הפרס שבו זכה בשנת 2004 לפרופ' גולדרייך.
בשנת 1971 נישא לוורדה לבית פוגל, ולזוג נולדו ארבעה ילדים. מנישואיו השניים בשנת 2000, למיכל, בתו של שלמה אוסטרזצר, נולדה לו בת.
מנעוריו הוא צלם חובב, ובשנת 2020 הציג תערוכה מתצלומיו בספרייה ומרכז הנצחה קריית טבעון. באותה שנה הפיק יחד עם עידן טולדנו את האלבום "וּלְשׁוֹנֵנוּ רִנָּה", שבו הראל שר מלחניו לפיוטים מסורתיים של שבת וחג.
חברויות ציבוריות

2006 - חבר באקדמיה אירופיאה (Academia Europaea)
2010 - חבר באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2014 - חבר זר באקדמיה האמריקאית הלאומית להנדסה (National Academy of Engineering)
2014 - חבר זר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים (American Academy of Arts and Sciences)
2015 - סגן נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.
2019 - חבר זר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
2020 - עמית החברה המלכותית הבריטית (FRS)
2021 - נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, החל מא' בתשרי תשפ"ב.
2021 - חבר זר באקדמיה למדעים של סין (אנ')
הראל הוא עמית ACM, עמית IEEE ועמית ה-AAAS.
הראל היה חבר במועצה של הקרן החדשה לישראל
בשנת 2023 נמנה עם מייסדי התנועה הדמוקרטית האזרחית.
הערות שוליים

↑   יוטיוב, טקס הדלקת משואות אלטרנטיבי, 28 באפריל 2020
↑  בג"ץ 2199/21 ועדת השופטים להענקת פרס ישראל לשנת תשפ"א בתחום חקר המתמטיקה, חדר מדעי המחשב נ' שר החינוך ואחרים, ניתן ב־8 באפריל 2021
↑  עמית סגל, ‏גלנט פנה לחברי ועדת פרס ישראל: אל תעניקו את הפרס למדען שתומך בתנועת החרם על ישראל, באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2021
↑  דוד הראל, פרס ישראל לעודד גולדרייך, 11 באפריל 2021
 Prof. Goldreich's Alternative Israel Prize Award ceremony  טקס  פרס ישראל אלטרנטיבי לפרופ' גולדרייך, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 24:57)
↑   סרטונים בערוץ של דוד הראל, באתר יוטיוב
*  ולשוננו רנה - דוד הראל ועידן טולדנו בשיחה על אחורי הקלעים של האלבום, סרטון  באתר יוטיוב
↑  נשיא וסגנית נשיא חדשים לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 7 חברים וחברות חדשים מצטרפים לאקדמיה, באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, 15 ביוני 2021
↑  אתר הקרן החדשה לישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310081905171  PLWABN: 9810661618705606  ACM DL: 81100197485  BnF: cb13023348j (data)  dblp: h/DavidHarel  GND: 109527992  ICCU: UFIV061445  ISNI: 0000 0001 2018 8598  LCCN: n79038969  LNB: 000300188  MGP: 18992  NKC: mub2011643887  NTA: 074914235  ORCID: 0000-0001-7240-3931  SELIBR: 225326  SNAC: w6hr99qm  SUDOC: 057261210  VIAF: 109353358   WorldCat (עם VIAF): 109353358
וירג'יניה מדסן

| --- | --- |

וירג'יניה מדסן (2006)
 לידה:  11 בספטמבר 1961 (בת 63) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1983 
 מקום לימודים:  תיכון ניו טרייר 
 בן או בת זוג:  דני יוסטון (1989–1992)  ניק הולמס (2020–?)   אנטוניו סבאטו ג'וניור (1993–1998) 
 מספר צאצאים:  1 
 פרסים והוקרה:  פרס סאטורן
 http://virginia-madsen.org
 פרופיל ב-IMDb
 
וירג'יניה מדסן (באנגלית: Virginia Madsen; נולדה ב-11 בספטמבר 1961) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשנת 2004 על תפקידה בסרט "דרכים צדדיות".
קורות חיים

מדסן נולדה בשיקגו, אילינוי, בתם של קלוין מדסן, ואיליין לבית מלסון. האב היה כבאי במקצועו ואילו האם מחזאית, מפיקת טלוויזיה (בעיקר ברשת הציבורית האמריקאית - PBS), סופרת, שחקנית ומשוררת, שזכתה בפרס אמי. אחותה הבכורה של מדסן, שריל שיחקה בסרט קולנוע אחד (בלבד) וכיום היא בעלת מסעדה בוויסקונסין. אחיה הגדול הוא מייקל מדסן, שחקן, במאי, מפיק ומשורר. הוריהם של השלושה התגרשו ב-1968.
מדסן למדה וסיימה בהצלחה את לימודיה ב"תיכון ניו טרייר" בצפון מדינת אילינוי, לאחר מכן למדה מדסן משחק ב"סטודיו למשחק על שם טד ליס" בשיקגו.
כאשר הגיעה מדסן להוליווד בשנת 1981 היא הייתה מאורסת לשחקן בילי קמפבל בעלה לשעבר של ג'ניפר קונלי.
בשנת 1989 התחתנה מדסן עם השחקן דני יוסטון אך הזוג התגרש כעבור שנים ספורות בשנת 1992.
לאחר מכן ניהלה מדסן מערכת יחסים מתוקשרת עם השחקן אנטוניו סבאטו ג'וניור, לזוג נולד בן.
למדסן יש תסמונת עיניים הטרוכרומית.
קריירה

הופעת הבכורה של מדסן על מסך הקולנוע הייתה בשנת 1983 בקומדיה הרומנטית "קלאס".
השנה לאחר מכן הייתה שנת הפריצה של מדסן עם הופעות בסרט מדע בדיוני של דייוויד לינץ' המבוסס על ספר חולית, שם גילמה את דמותה של הנסיכה אירולן ובדרמה הבדיונית "חלום אלקטרוני".
ב-1991 שיחקה מדסן בסרט ההמשך לפנטזיית הפעולה "איש הנצח", כמו כן באותה שנה שיחקה מדסן בסרט המלחמה שהיה מועמד לארבעה פרסי אמי - "משוריינים".
ב-1996 שיחקה מדסן בדרמה המועמדת 2 פרסי האוסקר של סידני לומט "פסק דין".
כעבור שנה שיחקה מדסן בדרמת הפשע של פרנסיס פורד קופולה "מוריד הגשם" .
ב-1999 שיחקה מדסן בסרט האימה "בית האימה" .
בשנת 2002 החלה לשחק בסדרת הדרמה "חלומות אמריקאים" של רשת NBC בכיכובה של בריטני סנואו. מדסן גילמה את רבקה סנדסטורם לאורך העונה הראשונה.
בשנת 2004 ערכה מדסן את הופעתה הנחשבת לטובה ביותר עד כה על מסך הקולנוע בדרמה הקומית מועמדת 5 פרסי האוסקר "דרכים צדדיות", בסרט גילמה מדסן את דמותה של מיה שמצטרפת למסע התענוגות של מיילס (פול ג'יאמטי) וג'ק.
על תפקידה קיבלה מדסן מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ומועמדות לפרס גלובוס הזהב.
ב-2006 שיחקה מדסן במותחן האקשן "פריצה ברשת"
ב-2007 שיחקה מדסן במותחן המסתורין של ג'ואל שומאכר "המספר 23", בסרט גילמה מדסן את אגתה ספארו אשתו של וולטר ספארו גיבור הסרט.
בשנת 2010 שיחקה בסדרת הדרמה של ABC, "נוכלים", בתפקיד ראשי של שריל ווסט, אך זו ירדה מאוויר לאחר עונה אחת.
במרץ 2025 לוהקה לסרט Street Smart של הבמאית קתרין הארדוויק.
פילמוגרפיה

קלאס (1983)
חלום אלקטרוני (1984)
חולית (1984)
יוצר (1985)
אש כנגד אש (1986)
נעלם מזמן (1987)
מר נורט' (1988)
טפיפה חמה (1988)
ליבה של דיקסי (1989)
הפתרון השלישי (1989, סרט טלוויזיה)
מקום לוהט (1990)
איש הנצח 2 (1991)
משוריינים (1991)
קנדימן (1992)
קרוליין בחצות (1994)
נמר כחול (1994)
נקמה מרה (1994, סרט טלוויזיה)
הנבואה (1995)
זה המזל שלך (1996)
פסק דין (1996)
מוריד הגשם (1997)
תושב פירנצה (1999)
בית האימה (1999)
אחרי סקס (2000)
משפט חילופי האש (2001)
חשיפה מלאה (2001)
אקדח אמריקאי (2002)
דרכים צדדיות (2004)
פריצה ברשת (2006)
המדריך לחיים בכפר (2006)
החוואי האסטרונאוט (2007)
המספר 23 (2007)
להיות מייקל מדסן (2007)
Diminished Capacity‏ (2008)
המכושפת בקונטיקט (2009)
קן צרעות (2012) - סרט טלוויזיה
ג'ייק בריבוע (2013)
The Hot Flashes‏ (2013)
השומרים האחרונים (2013)
אהבה מהסוג המטורף (2013)
All the Wilderness‏ (2014)
לשרוף את בודהי (2015)
וולטר (2015)
ג'וי (2015)
שכונה בטוחה (2016)
לשרוף את התוכניות שלך (2016)
שינוי של הלב (2017)
1985 (2018)
הריח שלה (2018)
חדר נוסף (2018)
מבצע חג המולד (2020)
אור השטן (2022)
Give Me An A‏ (2022)
The Portrait‏ (2023)
One Day as a Lion‏ (2023)
Lola‏ (2024)
Street Smart ‏(יפורסם בהמשך)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

חלום אמריקאי (2003-2002)
Brave New Girl ‏ (2004) - סרט טלוויזיה של ABC Family
סמית' (2006)
Scoundrels‏ (2010)
Jan‏ (2012) - סדרת רשת
The Anna Nicole Story‏ (2013) - סרט טלוויזיה
אמריקן גותיק (2016)
האמת על פרשת הארי קברט (2018)
היצור מן הביצה (2019)
מתודלקים (2023)
הערות שוליים

↑  האתר של איליין מדסן
↑  Rosy Cordero, Skeet Ulrich, Paris Jackson, Marcia Gay Harden & Virginia Madsen Among 7 Rounding Out Cast Of Catherine Hardwicke’s ‘Street Smart’, Deadline, ‏2025-03-14 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007442611305171  PLWABN: 9810617863005606  BNE: XX1123213  BnF: cb13986948q (data)  CANTIC: a11827312  GND: 143544101  ISNI: 0000 0001 1680 9494  LCCN: no2001073796  MusicBrainz: 8066a19a-8f35-468d-9864-ecbbbab82231  NKC: pna2006334385  NTA: 134767144  SNAC: w6hc23sk  SUDOC: 076463281  VIAF: 85097993   WorldCat (עם VIAF): 85097993 
וירג'יניה מדסן (2009)
מרשה גיי הארדן

| --- | --- |

מרשה גיי הרדן, 2013
 לידה:  14 באוגוסט 1959 (בת 65) לה הויה, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טקסס באוסטין (1980)  בית הספר לאמנויות על שם טיש (1988)  Surrattsville High School (1976) 
 בן או בת זוג:  Thaddaeus Scheel (1996–2012) 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1999)  פרס אוסקר (2001)  פרס סאטורן (2008)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (2009)  פרס עולם התיאטרון (1993)  פרס טוני (2009) 
 https://theofficialmarciagayharden.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מרשה גיי הארדן (באנגלית: Marcia Gay Harden; נולדה ב-14 באוגוסט 1959) היא שחקנית קולנוע אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2000 על תפקידה בסרט "פולוק" ומועמדת שוב לפרס זה בשנת 2004 על תפקידה במותחן הפשע "מיסטיק ריבר". היא גם זוכת פרס טוני לשנת 2009 על תפקידה במחזה "אלוהי הקטל", ומועמדת שני פרסי אמי על הופעת אורח שביצעה בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" ועל תפקידה בסרט הטלוויזיה "ליבה האמיץ של אירנה סנדלר".
ביוגרפיה

הארדן נולדה בלה הויה, קליפורניה, לבברלי ותאדאוס הרדן, שוטר הצי האמריקאי. להארדן 3 אחים. עקב עבודתו של אביה, עברה משפחתה של הארדן לגור בקליפורניה, מרילנד, גרמניה, יפן ויוון, שם התעניינה הארדן לראשונה בתחום התיאטרון והופיעה במספר מחזות באתונה.
הארדן סיימה את לימודיה בתיכון "קלינטון מרילנד" ב-1977, לאחר מכן למדה במספר אוניברסיטאות באירופה ולבסוף חזרה לארצות הברית כדי ללמוד באוניברסיטת טקסס באוסטין, שם קיבלה תואר בתיאטרון.
קריירת משחק

הארדן התחילה את קריירת המשחק בסרטי סטודנטים ב-1979 באוניברסיטת טקסס באוסטין.
תפקידה הגדול הראשון על מסך הקולנוע היה ב-1990 במותחן הפשע של האחים כהן "צומת מילר". לאחר מכן שיחקה במספר סדרות טלוויזיה מקומיות.
בשנת 1993 עשתה הארדן את הבכורה שלה על בימות ברודוויי והופיעה במחזה "מלאכים באמריקה".
בשנת 2000 שיחקה הארדן בדרמה של אד האריס "פולוק", בסרט גילמה הארדן את דמותה של הציירת לי קרסנר, אשתו של ג'קסון פולוק, אחד הציירים החשובים של המאה ה-20. על תפקידה זכתה הארדן בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.
בשנת 2003 השתתפה בסרטו של קלינט איסטווד "מיסטיק ריבר". בסרט גילמה הארדן את סלסט בוייל, אשתו של דייב בוייל (טים רובינס).
בשנת 2006 היא גילמה את האישה הראשונה בקומדיה המוזיקלית "אמריקן דרימז" לצד יו גרנט. בשנת 2007 הייתה הארדן מועמדת לפרס אמי על תפקידה בסדרת הפשע "חוק וסדר: יחידת הקורבנות המיוחדת".
בשנת 2009 חזרה לבימות ברודוויי וזכתה בפרס טוני על תפקידה במחזה "אלוהי הקטל".
בין השנים 2005 ל-2012, גילמה את דמותה של סוכנת ה-FBI דיינה לואיס והופיעה כדמות אורחת בחלק מפרקי הסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד".
בשנת 2015 השתתפה בסדרה "קוד בלאק" בתור ד"ר רוריש. באותה שנה שיחקה בסדרת המתח "המדריך לרוצח" של רשת ABC בתור האנה קיטינג, וגם שיחקה לצד לילי טומלין בדרמה הקומית "סבתא" של פול וייץ.
בשנת 2017 שיחקה בסרט ההמשך "חמישים גוונים של אופל" אשר ממשיך מאותה נקודה בה הסרט הראשון הסתיים. בסרט היא משחקת לצידם של דקוטה ג'ונסון, ג'יימי דורנן וקים בייסינגר.
בשנת 2020 החלה לשחק בסדרה "תוכנית הבוקר", בתור העיתונאית מגי ברנר. שנה לאחר מכן גילמה את מנהלת בית הספר גב' שלי בדרמה הקומית "מוקסי".
במרץ 2025 לוהקה לסרט Street Smart של הבמאית קתרין הארדוויק.
חיים אישיים

הארדן נשואה לתאדאוס של משנת 1996, אז הכירו על סט הסרט "אשת החמה". לזוג נולדו שלושה ילדים.
פילמוגרפיה > סרטים

צומת מילר (1990)
אנשים משומשים (1992)
נסיעה בטוחה (1994)
בת החמה (1996)
מועדון האקסיות (1996)
המרגל מת מצחוק (1996)
טיול משפחתי (1997)
הפרופסור המפוזר - פלאבר (1997)
מדד נואש (1998)
לפגוש את ג'ו בלאק (1998)
ספייס קאובויס (1999)
פולוק (2000)
מיסטיק ריבר (2003)
בית הילדים (2003)
חיוך של מונה ליזה (2003)
ברוך הבא למונספוט (2004)
נ.ב. - אוהב אותך (2004)
אקדח אמריקאי (2005)
אמריקן דרמיז (2006)
הילדה המתה (2006)
התרמית (2006)
הנעלם (2007)
הערפל (2007)
מסילות וקשרים (2007)
עד קצה העולם (2007)
Christmas Cottage‏ (2008)
ליבה האמיץ של אירנה סנדלר (2009)
מורה מחליף (2011)
כאב שימושי (2011)
פארקלנד (2013)
אלסה ופרד (2014)
קסם לאור ירח (2014)
סבתא (2015)
חמישים גוונים של אפור (2015)
לך תעבוד (2016)
חמישים גוונים של אופל (2017)
חמישים גוונים של שחרור (2018)
אויב טווס אפס (2019)
Pink Skies Ahead ‏(2020)
מוקסי (2021)
חשוד ושמו פלטש (2022)
ג'יגי ונייט (2022)
Tell It Like a Woman ‏(2023)
"Daughter of the Bride" ‏ (2023)
בלתי נשכח‏ (2024)
Street Smart ‏(יפורסם בהמשך)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

הדרך לגן עדן: הסיפור שלא סופר על הפצצת מרכז הסחר העולמי (1997) - סרט טלוויזיה
החינוך של מקס ביקפורד (2002-2001)
פליסיטי: הרפתקאותיה של ילדה אמריקאית (2005) - סרט טלוויזיה
חוק וסדר: מדור מיוחד (הופעות אורח - 2005-2010)
סקס ושקרים בעיר החטאים (2008) - סרט טלוויזיה
סיפורה של אמנדה נוקס (2011) - סרט טלוויזיה של Lifetime
שיפוץ רומנטי (2012)
טרון: הזריחה (2013-2012) - דיבוב
אישה לראווה (2014-2013)
המדריך לרוצח (2015)
קוד בלאק (2015)
אוהבת עד מוות (2019) - סרט טלוויזיה של Lifetime
בארקסקינס (2020)
פרוד (2022-הווה)
שככה יהיה לי טוד (2024-2022)
סילביה שנקולבסקי-קרול

| --- | --- |

סלביה שנקולבסקי-קרול בכנס ארכיונאים, דצמבר 2021
 לידה:  26 בפברואר 1938 (בת 87) אומברטו פרימו, ארגנטינה
 ענף מדעי:  ארכיונאות
 מקום מגורים:  ירושלים
 עיסוק:  חוקרת, מרצה
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  פרופ' יעקב כץ, פרופ' חיים אבני
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בר-אילן
סילביה שנקולבסקי-קרול (באנגלית: Silvia Schenkolewski-Kroll‏, נולדה ב-1938, ארגנטינה) היא מרצה לארכיונאות באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

שנקולבסקי-קרול נולדה ב-1938 בארגנטינה ועלתה לישראל ב-1956. את לימודיה האקדמיים לתואר ראשון, שני ושלישי במדעי הרוח בתחומי ההיסטוריה והארכיונאות עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים. הייתה מרצה בכירה במחלקה ללימודי מידע באוניברסיטת בר-אילן ובעבר מנהלת הארכיונים של המכון לחקר הציונות הדתית באוניברסיטה זו. מ-1996 ועד סגירת בית הספר היא הרצתה בבית הספר לספרנות ובחוגים למידענות וללימודי ארכיונאות באוניברסיטה העברית בירושלים. היא מלמדת תאוריה של ארכיונאות, תיאור, יצירת אינדקסים, יצירת תקצירים ובניית תזאורוסים. כמו כן תחומי מחקרה הם היסטוריה חברתית ויהדות אמריקה הלטינית, תוך דגש על היבטים על זרמים פוליטיים וחינוכיים.
בין השנים 1975–2003 ניהלה שנקולבסקי-קרול את מחלקת התיעוד במוסד לביטוח לאומי בישראל. היא הייתה מדריכה, מרצה ומרצה בכירה במחלקה לספרנות ולימודים ביבליוגרפיים (במהלך השנים שונה שם המחלקה למחלקה למדעי המידע) באוניברסיטת בר-אילן, ובמגמה לארכיונאות בבית הספר לספרנות, ארכיונאות ומידע של האוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 1993–2005 הייתה מנהלת הארכיון של המכון לחקר הציונות הדתית על שם זרח ורהפטיג באוניברסיטת בר-אילן. בין פעילויותיה האקדמיות והמקצועיות הייתה חברה מייסדת של AMILAT (אגודת מתמחי יהדות אמריקה הלטינית), חברה בוועד המנהל של האגודה ללימודי יהדות אמריקה הלטינית (LAJSA – Latin America Jewish Studies Association), מרכזת אקדמית של המדור לאמריקה הלטינית בקונגרסים העולמיים למדעי היהדות של האיגוד העולמי למדעי היהדות וחברת הנהלה של איגודים ארכיוניים בין-לאומיים. בין השנים 2003–2012 הייתה חברה בוועדה המתמדת להערכת חומר ארכיוני של ארכיון המדינה ומ-2010 היא עמיתת מחקר של מרכז ליברנט לחקר אמריקה הלטינית, ספרד ופורטוגל וקהילותיהם היהודיות באוניברסיטה העברית בירושלים.
שנקולבסקי-קרול היא יועצת אקדמית של ארכיון המדינה וחברה במועצת הארכיונים העליונה. בשנת 2013 הייתה עמיתת מחקר בצוות האירופי של הפרויקט לרשומות אלקטרוניות (InterPARES Trust).
לסילביה שנקולבסקי-קרול שלושה בנים מבעלה הראשון, רפאל שנקולבסקי (שנפטר ב-1986). בעלה השני היה אריה קרול (נפטר ב-2008).
פרסומים > כתיבה

The Zionist Movement and the Zionist Parties in Argentina, 1935–1948, The Magnes Press, The Hebrew University, Jerusalem 1996, 398 pp.
פרסומים > עריכה

1 Judaica Latinoamericana, Jerusalem: The Magnes Press, 1988. Member of the editorial committee with Dr. M. Bejarano, Dr. L. Senkman and Dr. R. P. Reicher
2 Judaica Latinoamericana, vol. 2, Jerusalem: The Magnes Press, 1993. Joint editor with Dr. L. Senkman
3 Judaica Latinoamericana, vol 4, Jerusalem: The Magnes Press 2001,Member of the editorial committee with Dr. M. Bejarano, Dr. I. Goldstein and Dr. G. Ben-Dror
4 Arkhiyyon: Reader in Archival Studies and Documentation, Israel Archives Association. Chairperson of the editorial committee, 1989–1999
5 What Students in Archival Science Learn: A Bibliography for Teachers, ICA/SAE, Second edition (draft version), Tokyo, Sep. 2000 Responsible editor for west European Languages and member of the editorial committee with Prof. M. Ando, Prof. H. Feng, Prof. I. Mamczak-Gadkowska and Prof. T. Thomassen
שנקולבסקי-קרול ככתבה עשרות פרסומים אקדמיים בתחומי מחקרה.
פרסומים > פרויקטים ארכיונאיים

1 Historical Archives of the National Insurance Institute, Jerusalem 1974
2The Lavon Institute for Labor Research, Labor Archives, 1986
3 Recommendations for organization of the personal archives of Moshe Unna, Kibbutz Sde-Eliahu, 1990
4 Survey of academic material, Bar-Ilan University, 1990
5 Archives of the High-school Yeshiva, Kfar Haroeh, 1992
6 Archives of the Institute of Religious Zionism, Bar-Ilan University, 1992
7 Archives of the Beit –Haedut, Testimonial House of the Religious Zionist Heritage and the Holocaust, Nir Galim, 1995
8 Archives of the Gush Etzion Memorial Center, 2000
9 Internet site of The Dr. Zorah Warhaftig Institute for Research on Religious Zionism Institute www.biu.ac.il/JS/riz, 2002 Jerusalem,28.12.2014
הערות שוליים

↑  על שנקולבסקי-קרול באתר אוניברסיטת בר-אילן (באנגלית)
↑  רשימת פרסומיה של שנקולבסקי-קרול, באתר אוניברסיטת בר-אילן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267627705171  BnF: cb14485887c (data)  ISNI: 0000 0000 6656 1821  LCCN: nr91002289  VIAF: 2697904   WorldCat (עם VIAF): 2697904
ראס סודר

| --- | --- |

 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:   דרום סיני
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,725 (11 בנובמבר 2006)
 קואורדינטות:  29°35′30″N 32°42′20″E﻿ / ﻿29.59167°N 32.70556°E﻿ / 29.59167; 32.70556
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סיני מוגדלת) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףראס סודר(למפת סיני רגילה) אל-עריש אסמאעיליה שארם א-שייח' סואץ ג'בל קתרינה טאבה נואיבה אבו רודס נח'ל א-טור פורט סעיד ישראל ירדן ערב הסעודית  הים התיכון ים סוףראס סודר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מארב הקומנדו המצרי בואדי סודר, מלחמת יום הכיפורים
ראס סודר (בערבית راس سدر) היא עיירה בדרום־מערב סיני, הנמצאת על חוף מפרץ סואץ במחוז דרום סיני (גנוב סינאא جنوب سيناء). העיירה נמצאת בסמוך לשפכו של ואדי סודר למפרץ סואץ ומכאן שמה. ב-2006 מנתה אוכלוסיית העיירה, כולל היישובים הסמוכים אליה, 17,221 נפש. מצפון מזרח לעיר נמצא שדה הנפט של עסל שהוא אחד הגדולים בחוף המזרחי של מפרץ סואץ. הנפט במקום נתגלה לראשונה ב-1947.
במלחמת סיני נכבש המקום לאחר שגדוד 890 נע רכוב על הדרך ממצבת פרקר (ממזרח למעבר המיתלה) לכיוון דרום מערב אל ראס סודר.
במלחמת ששת הימים הונחת כוח מחטיבת הצנחנים במקום, השתלט על העיירה (יש עדויות על מקרה של רצח שבויי מלחמה מצריים במקום), והחל לנוע דרומה לכיוון אבו רודס, שם חבר עם כח צנחנים שהונחת  בא-טור ונע צפונה. לפני שנסוגו מהאזור, העלו המצרים באש את מתקני הנפט.
מספטמבר 1968 ועד נובמבר 1975 הייתה ראס סודר בסיסה של יחידה 838 - יחידה של חיל הים הישראלי שהפעילה כלי שיט מסוג "צרעה" ומאוחר יותר מסוג "דבור" ותחנת מכ"ם.
במלחמת יום הכיפורים תקפו את אזור ראס סודר יחידות קומנדו מצריות מוסקות. חלק מהמסוקים הופלו על ידי חיל האוויר הישראלי ויחידות ישראליות פגעו בשאר הכוחות. בהמשך הקרבות הוכפפה ראס סודר למרחב שלמה שעבר לפיקודו של ישעיהו גביש והתקיימו באזור קרבות בין כוחות מצריים שניסו לנוע מכיוון עיון מוסה ובין כוחות מחטיבת הצנחנים. חיל הים הישראלי מנע ניסיונות נחיתה מצריים על ידי תקיפת בסיסים מצריים במערב מפרץ סואץ. באמצע נובמבר 1975, בעקבות הסכם הביניים בין ישראל למצרים 1975, נסוגה ישראל מהאזור והוא עבר חזרה לשליטת מצרים.
מאז תחילת שנות ה-2000 מנסה מצרים לפתח את התיירות באזור. הוקמו מספר בתי מלון לאורך החוף ובמיוחד מפותח ספורט גלישת הקיט.
הערות שוליים

↑  נתוני אוכלוסייה בערי מצרים (הקישור אינו פעיל, 24 בספטמבר 2019)
↑  מנשה הראל, מסעי סיני, עמ' 238, הוצאת עם עובד, 1968
↑  זאב וילנאי, סיני עבר והווה, עמ' 240, הוצאת אחיעבר, 1969
↑  נורית גרץ, זכרו של הרועה הזקן נהפך לרוח רפאים רעה, באתר הארץ, 14 באפריל 2009
↑  דרור איסמן ועופר רז,	נווי מדבר על גדות מפרץ סואץ, 'בין גלים' 157, אפריל 1982 עמ' 28.
↑  אלחנן אורן, תולדות מלחמת יום הכיפורים, בן שמן: מערכות, 2013, עמ' 237
↑  מלחמת יום הכיפורים, אתר דובר צה"ל
↑  ג'ק פוייסי, דגל מצרי בראס סודאר, מעריב, 17 בנובמבר 1975
↑  Gone with the wind, מאמר באתר אל-אהראם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007349384705171  VIAF: 454149066569265601116   WorldCat (עם VIAF): 454149066569265601116