stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערכות (כתב עת)
עורכי "מערכות"

| העורך | שנים |
| --- | --- |
אלעזר גלילי ואליעזר ליבנה: 1939–1941
אל"ם אלעזר גלילי: 1941–1967
אל"ם גרשון ריבלין: 1967–1973
סא"ל אליצור פלד: 1974–1976
סא"ל יעקב זיסקינד: 1976–1978
סא"ל דני אשר: 1978–1979
סא"ל יוסי פורת: 1979–1982
סא"ל אורי דרומי: 1982–1983
סא"ל רחל רוז'נסקי: 1983–1992
אביתר בן-צדף: 1992–1994
רס"ן דני אפרתי: 1995–1997
סא"ל (מיל') אפי מלצר: 1997–2018
עדי לרנר: 2018–
גיליונות מיוחדים

ביולי 1950 יצא לאור גיליון מיוחד (62–63) לרגל עשור להופעת כתב העת, תחת השם "בשבילי מחשבה צבאית", שהורכב בין היתר ממאמרים המנתחים את מלחמת העצמאות ואת הקמת צה"ל.
הגיליון הכפול (185–186) שיצא באוגוסט 1967 מביא את תיעוד קרבות מלחמת ששת הימים במאמרים פרי עטם של יצחק רבין, ישעיהו גביש, עוזי נרקיס ודוד אלעזר ונפתח במכתב הוקרה מאת לוי אשכול.
גיליון ספטמבר 1974, מספר 240, היה גיליון מיוחד לרגל שנה לפרוץ מלחמת יום כיפור. הגיליון מנסה לשרטט כרוניקה של הלוחמה, מתוך הכרה בעובדה שעדיין באותה עת, רב הנסתר על הגלוי ומתבסס על דברי מפקדים ולוחמים.
ב-1978 יצא לאור גיליון מיוחד, בעריכתו של סא"ל דני אשר, לציון 30 שנה למלחמת העצמאות ובו קובץ מסמכים מבוארים אודות "תש"ח".
ב-1979 יצא גיליון מיוחד, מערכות 270–271, לציון 40 שנה ל"מערכות" ובו קובץ מאמרים של קצינים בכירים וקציני חיל ראשיים המתאר את ההתפתחות הצפויה בתחום המקצועות הצבאיים השונים.
באוקטובר 2009 יצא קובץ 70 שנה למערכות (מספרי גיליון 427–428), המאגד כמה מהמאמרים החשובים בהגות הצבאית הישראלית ודברי מפקדי צה"ל לדורותיהם שהתפרסמו מעל דפי "מערכות".
לקריאה נוספת

מרדכי ברקאי, רוחב המגן וחוסן החנית, דבר, 5 בספטמבר 1965, המשך
גרשון ריבלין, ‏מ"א" עד "ק": במשעול של 100 גיליונות "מערכות", מערכות 100, אפריל 1956
דברים לציון יובל ה־40 של בית "מערכות", מערכות 270-271, אוקטובר 1979
ד"ר ישראל בן־דור, ‏70 שנות "מערכות", מערכות גליון 427–428, אוקטובר 2009, עמ' 99-90
מלחמת האזרחים בסוריה: הלקחים המערכתיים והטקטיים, מערכות, אוקטובר 2020
ממערכות לאתר מערכות
הערות שוליים

↑  ספר תולדות ההגנה, חלק שלישי, עמ' 47
↑  בימי מערכות - מאסף לשאלות מדיניות כלכליות ואסטרטגיות, ספטמבר 1939
↑  אשמורות, נובמבר 1939
↑  מחנות, ינואר 1940
↑  מערכות - גיליון 1, אפריל 1940
↑  "השורה" היה שם הקוד לארגון ההגנה
↑  כך לפי דברי הפתיחה בראש הגיליון הראשון
1421 (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גאווין מנזיס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  היסטוריה
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2002
 מספר עמודים:  474
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת קוראים
 תאריך:  2007
 תרגום:  אריה חשביה
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002618116
1421: השנה בה סין גילתה את העולם הוא ספר המציג תאוריה היסטורית שלא מקובלת על רוב הקהילה המדעית שיצא בשנת 2002 מאת הסופר גאווין מנזיס, מפקד צוללת לשעבר בצי המלכותי הבריטי. בספר נטען כי הסינים יצאו למסעות תגלית לפני עידן התגליות האירופי.
מנזיס טוען כי בין השנים 1421 ו-1423 יצאו אניות סיור סיניות לתור בעולם, בראשותו של האדמירל ז'נג חה, במצוות הקיסר ז'ו די/יונג לה.
לפי טענותיו של מנזיס, האניות הגיעו לכף התקווה הטובה לפני ברתולומיאו דיאס, לאמריקה לפני כריסטופר קולומבוס, למצר מגלן לפני פרדיננד מגלן, ולאוסטרליה לפני ג'יימס קוק, והשלימו את הקפת כדור הארץ כמאה שנה לפני שעשו זאת האירופים. בדרכם, למדו הימאים הסיניים לחשב קווי רוחב עשרות שנים לפני האירופים, וכן לחשב קווי אורך מאות שנים לפניהם.
עם השנים החל מנזיס, לאחר שפיתח אתר אינטרנט, להביע גישות היסטוריות הולכות ומקצינות, שנדחו אחת לאחת, וקמו נגדו מספר מתנגדים בולטים, רובם ככולם מבין המצוטטים בספרו כמקורות לדבריו.
הוא שיתף פעולה עם יוצרי סרט של ארגון "היסטוריית זבל" (Junk History) אשר הציגו את גישתו וטענותיו, ולאחר מכן עימתו אותו עם מידע אשר דחה את רעיונותיו. רוב הדחיות התקבלו על ידו, אך הוא נשען בכל פעם על מידע אחר. הוא הודה שהיה ידוע לו שרבות מן המפות באותה תקופה נועדו לקישוט ולא לניווט, שהמגדל בניו פאונדלנד היה פשוט טחנת קמח. שילידי ניו יורק נראו עם "עור דומה לזה של המזרח וסין", אך מעולם לא נטען שהם סינים. שהוא הגזים לגבי גודלן של הספינות, ושמדענים שעל פיהם הסתמך הסבירו שאי אפשר היה לבנות אוניות בגודל זה מעץ. שמחקר באיי הבהאמה הוכיח שלא מדובר במבנה תת-ימי מעשה ידי אדם, אלא תוצאה טבעית בעקבות חוף קדום, שהיה במקום זה. שהאיים שצוירו אינם מופיעים בסדר הנכון או בכיוון הנכון. שמפקד הצי הסיני ג'נג חה נקרא לשוב מן המסע, וקברו נמצא. שהכתובת המועתקת כ-3,000 מדינות נמצאה בחקיקת אבן, ושם רשום 30 מדינות. שפירוש הכיתוב על המפות, במפורש הוגדר בידי המומחים על פיהם ציטט, אחרת ממה שכתב. שאין שום זכר לתיעוד או עדות לגבי צי, לא בכתבי הנוסע האיטלקי, ביקור הצי בתחנות בהמשך הדרך, או במפות (שבהן מצוירת אונייה בודדת). שהגדרות ומונחים של ניווט ימי הוצגו על ידו באופן שגוי ומוטעה לחלוטין. שהוא היה אחראי לתאונה קשה בין הצוללת שלו לשולת מוקשים אמריקנית. ושהוא לא נולד בסין.
מאוחר יותר, בעקבות אנשים שהצטרפו לרעיונותיו, טען גם שניו זילנד נתגלתה על ידי הסינים, ושהמאורים הם למעשה סינים.
ראש ממשלת סין אף קרא לניו זילנדים לתמוך בתפיסתו זו.
בשנת 2006 הוחל במסגרת האתר "Junk History" לבחון את טענותיו, ואת התייחסותו לביקורת. כותבי האתר הגיעו למסקנה בלתי תלויה שפרסומי מנזיס, אשר נכתבו בעזרת כותבי צללים, פורסמו בעבור כסף, מתוך ידיעה ברורה שאינם נכונים.
הספר 1421 במבט היסטוריוגרפי

ספרו של מנזיס תורם לסדר היום המדעי, מבט נוסף לגבי מעמדה של ההיסטוריה בעולם הפוסט-מודרני. ספר זה יכול להוות ייצוג למגמה, שבה ההיסטוריה מקבלת מחדש מעמד של מיתוס. הצגת מחקר מדעי שקרי שסוחף את קהל הקוראים ויוצר 'אמת' חדשה הוא בעל ערך משל עצמו. מנזיס מצוטט בסיום הדיון על המחקר שלו במילים הבאות: "הציבור הרחב איתי, וזה מה שחשוב". מקריאתו של ראש ממשלת סין לניו זילנדים אפשר ללמוד על מעמדה של ההיסטוריה בהבניית תודעה פוליטית וקהילה דמיונית בקרב המונים.
הערות שוליים

↑  http://www.1421exposed.com/html/junk_history.html
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יוז'ף בירו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביולי 1907 אוראדיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  7 בינואר 1945 (בגיל 37) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 
יוז'ף בירו (בהונגרית: Bíró József;‏ 8 ביולי 1907, אוראדיה – 7 בינואר 1945, בודפשט) היה היסטוריון אמנות יהודי-הונגרי ואחיו של הרופא אימרה בירו. בירו הוא החוקר הגדול ביותר של אמנות טרנסילבניה (אנדרטאות, ארמונות, טירות). עשרות מחקריו ופרסומיו יצאו לאור.
קורות חייו

יוז'ף בירו נולד במשפחה יהודית כבנו של מרק בירו, שהקים וניהל את הליציאום היהודי (גימנסיה) בנאג'ווארד, ושם גם הוא המשיך את לימודיו. הוא התכונן תחילה לקריירה כצייר והיה תלמידו של אישטוואן רטי באוניברסיטה ההונגרית לאמנויות יפות בבודפשט, ולאחר מכן ב-1932 קיבל את הדוקטורט שלו בתולדות האמנות בפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת אטווש לוראנד.
בירו הקדיש את חייו לחקר האנדרטאות של טרנסילבניה. ההכנה המקצועית המעולה שלו שולבה עם חוש אסתטי רב ואהבת הנושא. בעזרתו של ההיסטוריון וחבר האקדמיה ההונגרית למדעים לאיוש קלמן, הוא ערך מחקר ארכיוני ומחקרי שטח, כדי לכתוב את נושאי מחקריו. יצירותיו, הכתובות בדייקנות פילולוגית, מתאפיינות בהתעמקות בנושא ובסגנון צבעוני וטוב טעם. הוא היה עובד במוזיאון טרנסילבניה.
ב-1931 השתתף בתערוכת ציירים צעירים יהודים-הונגרים. הוא נבחר לנשיא מזכירות האמנות של האגודה הלאומית של סטודנטים באוניברסיטה ובמכללות היהודיות בהונגריה.
בנוסף לכרכיו שפורסמו באופן עצמאי, בולטים בין מחקריו הבאים:
שני ארמונות בארוק של הלורדים הגבוהים של קולוז'וואר ( Archaeologiai Értesító, בודפשט, 1934);
טירת זיבו בספר הזיכרון של גרביץ'.
בתחילת 1945 הוא הפך לקורבן של טרור בריוני מפלגת צלב החץ: הוא ואביו נורו בבודפשט לתוך הדנובה.
מחקריו וספריו

הגרפולוגיה המודרנית. בודפשט: הוצאת פנתאון, 1930
אנדרטאות אמנותיות בארוקיות ונאו-קלאסיות של נאג'וואראד (עבודת דוקטור), בודפשט: צנטרום, 1932
המעצב הראשי של ארמון באנפי בקולוז'וואר, יוהאן אברהרד בלאומן. חוברות מדעיות של טרנסילבניה 63. קלוז', 1933
אנדרטאות בארוקיות של כנסיית סנט מייקל בקולוז'וואר, 1934
שני ארמונות בארוק של הלורדים של קולוז'וואר. בודפשט, 1934
הכנסייה הרומית קטולית של בלנש בודפשט, 1935
טירת באנפי בבונצהידה. תעודת סל 75. קלוז', 1935
אמנות הונגרית ואמנות טרנסילבנית. תעודת סל 80. קלוז', 1935
טירת טלקי בגרניסג. בודפשט, 1938
ספר תמונות של קלוז'. בודפשט, 1940
משימות מדיניות האנדרטה ההונגרית בטרנסילבניה. קלוז'-קולוז'וואר, 1940
האמנות של טרנסילבניה. בודפשט: זינגר וולפנר, 1941
קלוז' בתמונות. בודפשט: זינגר וולפנר, 1941
הציור של אירופה. בודפשט: אופיסינה, 1942
טירת ז'יבו. בודפשט, 1942
Chateaux de Transylvanie. בודפשט, 1942
גורל האנדרטאות של טרנסילבניה לאחר החלטת בלוודר. קלוז', 1943
טירות טרנסילבניות. בודפשט: New Times Literary Institute, 1943
חברויות

אגודת לאסלו פאל (אגודת אמנים שחבריה עסקו (גם) בציור נופים)
לקריאה נוספת

Romániai magyar irodalmi lexikon: Szépirodalom, közírás, tudományos irodalom, művelődés I. Főszerk. Balogh Edgár. Bukarest: Kriterion. 1981.
"Bemutatják Biró József hagyatékát". Várad. נבדק ב-2023-05-09.
הערות שוליים

↑  Emlékkönyv Gerevich Tibor születésének hatvanadik fordulójára, (írták: tanítványai), Franklin, Budapest, 1942, 303 o.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb129336349 (data)  GND: 13339719X  ISNI: 0000 0001 1794 8808  LCCN: n91128202  NTA: 167023810  SUDOC: 145476138  VIAF: 43026294   WorldCat (עם VIAF): 43026294
Econometrica

| --- | --- |
 מו"ל:  ויילי-בלאקוול, החברה האקונומטרית 
 תאריכי הופעה:  1933–הווה (כ־92 שנים) 
 שפה:  אנגלית, צרפתית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 ISSN:  0012-9682, 1468-0262
 אתר רשמי
 
אקונומטריקה (באנגלית: Econometrica;‏ בקיצור: Ecta) הוא כתב עת אקדמי בכלכלה, המפרסם מאמרים בתחומים שונים בכלכלה (לא רק באקונומטריקה). הוא רואה אור בידי החברה האקונומטרית (Econometric Society), ומשווק בידי ויילי-בלאקוול (Wiley-Blackwell). אקונומטריקה מדורג במיקום מהגבוהים ביותר מבין כתבי העת בכלכלה, כאשר האימפקט פקטור שלו, נכון ל-2020 הוא 5.844. העורך הנוכחי של כתב העת הוא סטפן מוריס, פרופסור המופקד על קתדרת אלכסנדר סטיוארט 1886 בכלכלה באוניברסיטת פרינסטון.
אקונומטריקה יצא אור לראשונה ב-1933. עורכו הראשון היה רגנר פריש, זוכה פרס נובל הראשון בכלכלה ב-1969, ששימש כעורך בשנים 1933–1954. אם כי כל המאמרים באקונומטריקה הם כיום בשפה האנגלית, הגיליונות הראשונים הכילו מאמרים מדעיים בצרפתית. פרופ' צחי גלבוע המשמש כדיקן בית הספר לכלכלה באוניברסיטת רייכמן הוא סגן העורך בכתב העת.
החברה האקונומטרית שואפת למשוך מחקרים שימושיים בעלי רמה גבוהה באמצעות הענקתה של מדליית פריש (Frisch Medal). הפרס ניתן פעם בשנתיים למאמר ניסיוני או תאורטי-שימושי שפורסם באקונומטריקה במהלך חמש השנים שחלפו.
כיום, המאמר המצוטט ביותר נכתב על ידי דניאל כהנמן ועמוס טברסקי בנושא תורת הערך. לפי קים, מורס וזינגלס הרי שהמאמר המצוטט ביותר במדעי החברה והכלכלה והמצוטט ביותר באקונומטריקה הוא של הלברט וייט.
הערות שוליים

↑  דירוג כתבי העת בכלכלה
↑  Kahneman, Daniel and Tversky, Amos (1979). "Prospect Theory: An Analysis of Decision under Risk". Econometrica 47: pp. 263–291. doi:10.2307/1914185.
↑  Kim, E.H, and Morse, A., and Zingales L. (2006) .Journal of Economic Perspectives 20 (4): pp. 189–202. "What Has Mattered to Economics since 1970".
↑  hite, H. (1980), "A Heteroskedasticity-Consistent Covariance Matrix Estimator and a Direct Test for Heteroskedasticity", Econometrica, 48(4), 817–838.
ג'ונו דייוויס

| --- | --- |

 לידה:  17 ביולי 1992 (בן 32) צ'סטרפילד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 עיסוק:  שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנויות התיאטרון איטליה קונטי 
 http://www.jonnodavies.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ונו דייוויס (באנגלית: Jonno Davies נולד ב-17 ביולי 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.
ביוגרפיה

דייוויס נולד בצ'סטרפילד, דרבישייר, אנגליה. הוא למד באקדמיה לאמנויות התיאטרון איטליה קונטי, וסיים את לימודיו בשנת 2013. הוא היה המועמד של האקדמיה בתחרות "פרס ספוטלייט" בשנתו האחרונה. .
קריירה

בשנת 2009, דייוויס השתתף במחזמר "כנר על הגג", בכיכובם של אנריקו קורמנו ותיאו גרין.
בשנת 2014 שיחק דייוויס בתפקיד הראשי בעיבוד הבימתי של הרומן התפוז המכני. בתחילה הוא לוהק רק לסיבובי ההופעות בנורווגיה וסינגפור, ב-2014 וב-2015 בהתאמה. הפרסום כי המחזה אמור לעלות בסינגפור עורר עניין תקשורתי רב, שכן כל הפקות התיאטרון של הקלאסיקה הדיסטופית של אנתוני ברג'ס נאסרו במדינה במשך למעלה מ-30 שנה.  חלק ניכר מהקידום והשיווק של התוכנית התרכז בצוות השחקנים של ההפקה בלבד, ומבנה הגוף השרירי של דייוויס לא נעלם מעיניהם, כשמגזין "8 Days" מציג אותו בתור הגבר היפה ללא חולצה של השבוע,  לקראת מופע הפתיחה. מופע הבכורה במדינה התקיים בתיאטרון אספלנדה ב-4 בנובמבר 2015. המהדורה הסינגפורית של מגזין אסקווייר קיימה ראיון בן ארבעה עמודים עם דייוויס.
בשנת 2014 שיחק דייוויס בתפקיד הראשי במחזה דרקולה , שהוצג בפסטיבל הפרינג' באדינבורו. באותה שנה שיחק גם במחזה "שייקספיר מאוהב" שהייתה מועמדת לפרס אוליבייה .
ביוני 2019, פורסם כי דייוויס לוהק לשחק בסדרת אמזון פריים, ציידים בכיכובו של אל פצ'ינו. דייוויס גילם בסדרה את טוביאס.
דייוויס הופיע במספר סדרות וסרטי טלוויזיה, בהם קינגסמן: השירות החשאי,  ' נפגעים, , הוליאוקס ועדות אילמת, . הוא גילם את התפקיד של אנדרו קינג במותחן הבריטי "King of Crime" שיצא בסוף 2018.
חיים אישיים

דייוויס מנהל מערכת יחסים עם השחקנית רייצ'ל ברייט, הידועה בעיקר בזכות משחקה בסדרת הטלוויזיה איסטאנדרס, מאז 2014. הם היו אמורים להתחתן באוקטובר 2020, אך החתונה נדחתה בשלוש הזדמנויות עקב מגבלות נגיף הקורונה. בני הזוג נישאו לבסוף במועדון הגראוצ'ו בלונדון ב-10 ביולי 2021.
ביוני 2021, דייוויס וברייט הופיעו שניהם יחד בפרק של סדרת הטלוויזיה הולבי סיטי.
הערות שוליים

1 2  "Graduate Actors 2013". Italia Academy of Theatre Arts. Italia Conti Academy of Theatre Arts.
↑  "2013 Spotlight Prize Nominees announced". Spotlight.
↑  Pew, Gwen. "Review: A Clockwork Orange". Time Out. נבדק ב-6 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Sitaram, Manasa (באוקטובר 2015). "Milk and Mayhem". Esquire (Singapore edition) (October 2015): 94–97. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2  "Derbyshire-born actor to perform in play banned for 30 years". Yorkshire Evening Post. Johnston Publishing.
↑  "Review: An Orange worth biting into". StraitsTimes. Singapore Press Holdings. נבדק ב-6 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jonno Davies in A Clockwork Orange: "I'd say I'm more cheeky than rebellious"". Buro 24/7. Buro 24/7 Singapore. נבדק ב-4 בנובמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Shetty, Deepika. "Provocative all-male production gets approval from MDA". Straits Times. Singapore Press Holdings. נבדק ב-4 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sivaram, Varsha. "Shock factor: A Clockwork Orange finally reaches Singapore". Buro 24/7. Miroslava Duma. נבדק ב-4 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jieying, Yip (22 באוקטובר 2015). "Shirtless Guy of the Week". 8 Days Magazine: 70. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Action to the Word's Dracula review". EQ View.
↑  "Shakespeare in Love cast". shakespeareinlove.com. Disney. נבדק ב-9 בינואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Hunters, נבדק ב-19 בנובמבר 2019 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "Milton Keynes actor to star alongside Al Pacino in blockbuster about Nazi hunters". www.miltonkeynes.co.uk (באנגלית). נבדק ב-16 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Chesterfield actor stars alongside Al Pacino in Amazon Prime blockbuster Hunters". www.derbyshiretimes.co.uk (באנגלית). נבדק ב-16 במרץ 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Kingsman The Secret Service (2015)". BFI (באנגלית). נבדק ב-26 בפברואר 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Casualty series 28 episode 4 - The Longest Day". BBC.
↑  "Casualty series 28 episode 19 - For Auld Lang Syne". BBC. נבדק ב-4 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Silent Witness series 22 episode 4 - Lift Up Your Hearts, Part Two". BBC.
↑  "King of Crime Released". totalmk.co.uk.
↑  "Tuesday main channels". Radio Times. (Immediate Media Company) (26): 78. 26 ביוני – 2 ביולי 2021. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: date format (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1245839128  VIAF: 820163335708203270001   WorldCat (עם VIAF): 820163335708203270001
ליאור צורף

| --- | --- |

צורף, 2015
 לידה:  29 ביולי 1970 (בן 54) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  מיקרוסופט 
 
ליאור צורף (נולד ב-29 ביולי 1970) הוא חוקר חוכמת ההמונים, מרצה, יועץ ומחבר הספר "המוח המשותף", שיצא לאור בחמש שפות.
ביוגרפיה

ליאור צורף נולד ברמת גן ולמד באורט גבעתיים במגמת מחשבים. בצה"ל שירת כתוכניתן בחיל המודיעין בשנים 1989–1992. במהלך תקופה זאת זכה בפרס קשר"ר לחשיבה יוצרת, עבור תוכנה שפיתח. למד בפקולטה למדעי המחשב, הטכניון וקיבל בה תואר ראשון בהנדסת מערכות מידע (1997), ותואר שני בהנדסת ניהול מידע (2007).
בשנים 1996–2010 עבד במיקרוסופט ישראל בתפקידים: מנהל תקשורת שיווקית, מנהל שיווק דיגיטלי, ותפקידו האחרון – סמנכ"ל שיווק חטיבת האונליין בחברה.
בשנת 2010 פרש צורף ממיקרוסופט והחל בלימודי דוקטורט בבית הספר לחינוך של אוניברסיטת בר-אילן. במחקרו פיתח מודל לפיתוח אישי והכוונה מקצועית באמצעות חוכמת ההמונים ברשתות החברתיות. ביוני 2017 הוענק לו תואר דוקטור.
בשנת 2012 הרצה בכנס TED העולמי בלונג ביץ' קליפורניה. צורף הכין את ההרצאה בהתייעצות עם אלפי חבריו ברשתות החברתיות השונות.
צורף מרבה להרצות בארץ ובעולם. בין הגופים שהרצה בהם: פורום המטה הכללי, דירקטוריונים של הגופים הגדולים במשק, גופים ביטחוניים, הבית הלבן, אוניברסיטת קולומביה, Media Club‏ MIT וגוגל. הוא עוסק בייעוץ, במסגרתו הוא מלווה ארגונים המעוניינים להפוך את חכמת ההמונים לכלי אסטרטגי ליצירת חדשנות או קבלת תובנות מעובדי החברה או מלקוחותיה.
הוא מרצה בפקולטה למנהל עסקים במסלול האקדמי במכללה למנהל (2015-2010), חבר בוועד המנהל של עמותת "עיגול לטובה", ותורם 20% מזמנו להרצאות בהתנדבות בבתי ספר ובעמותות.
צורף נשוי לעיתונאית איילה צורף ואב לשלושה ילדים.
המוח המשותף – לשדרג את החיים באמצעות חוכמת ההמונים

הוצאת הספרים האמריקאית "פינגווין רנדום האוס" הוציאה את ספרו "mindsharing" בנובמבר 2014.
בספר הוא מתאר טכניקה בשם "שיתוף חשיבה", שבאמצעותה ניתן להשתמש בפלטפורמות של רשתות חברתיות לקבלת החלטות בנושאים שונים בחיים.
הספר מסביר כיצד במקום לחשוב לבד, ניתן לפנות להמוני אנשים ברשתות החברתיות ולהיעזר בהם; זאת על ידי הצגת שאלות, ניתוח תגובות וקבלת החלטות המבוססות על התבונה הקולקטיבית של ההמון.
צורף סוקר תחומים שונים בהם ניתן להיעזר בחוכמת ההמונים: מציאת עבודה, התקדמות בקריירה, מציאת אהבה, זוגיות, שיפור הבריאות, הורות והגשמת חלומות.
הספר נכתב באמצעות חוכמת ההמונים בתהליך שיתופי ביחד עם אלפי חבריו ברשתות השונות, צורף קיבל את עצותיהם בנוגע לטקסט, שם הספר, עיצוב העטיפה. גם מחיר הספר הוא הממוצע של ההצעות שקיבל מחבריו.
המהדורה האנגלית של הספר הושקה בנובמבר 2014 בשם Mindsharing. הספר תורגם וראה אור בהולנדית, קוריאנית, מנדרינית ובאוגוסט 2015 בעברית בשם "המוח המשותף", בהוצאה כנרת זמורה ביתן.
חיים בן בצלאל

| --- | --- |

ספר החיים, לבוב, 1830, עם הסכמת אברהם יהושע השיל מאפטא
 לידה:  שנות ה־20 של המאה ה־16 פוזנן, רפובליקת פולין 
 פטירה:  1 ביוני 1588 פרידברג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 ביוני 1588 
 רבותיו:  רבי שלום שכנא מלובלין, מהרש"ל
 בני דורו:  רמ"א
 
רבי חיים בן בצלאל (ה'ר"פ (1520) (לערך) פוזנן – ו' בסיוון ה'שמ"ח, (1588), פרידברג (אנ')) רב ופוסק. אחיו הגדול של המהר"ל מפראג. עסק גם בקבלה, אגדה, מוסר, דקדוק ופילוסופיה.
קורות חיים

נולד בערך בשנת ה'ר"פ בפוזנן שבפולין, לאחר שאביו רבי בצלאל מוורמייזא היגר מאשכנז (האימפריה הרומית הקדושה) למרכז היהודי החדש בפולין. למד מפי יצחק הספרדי בנעוריו ובהמשך למד בלובלין בישיבותיהם של המהרש"ל ורבי שלום שכנא, והיה חברו ללימודים של הרמ"א. לימים חיבר את הספר "ויכוח מים חיים", שבו הוא מתפלמס עם פסיקות הרמ"א בספרו תורת חטאת ואף מוכיח את מחברי ספרי ההוראה, כולל בעל הארבעה טורים, שמחמתם נזנח העיסוק בתלמוד כפי הצורך. כתגובה לספר זה יצא להגנת הרמ"א רבי יוסף שאול נתנזון בספרו "תורת משה".
ב-1549 יצא לגרמניה והתיישב בוורמס, בה עמד בראשות ישיבה ועסק בתלמוד ובהלכה ואף הצטרף לחבורה של לומדי דקדוק. יש טוענים כי מונה לתפקיד רב ואב"ד בה במקום דודו רבי יעקב בן חיים, אך הדברים הופרכו: הוא עזב אותה בשנת שכ"ד, בעוד רבי יעקב כיהן בתפקיד עד שנת ה'של"ג. בשנת ה'שכ"ד עבר להתגורר בקהילת פרידברג בהסן העילית, ככל הנראה בעקבות רציחתו של רב הקהילה רבי אליעזר מזיא בכ"ט בתשרי ה'שכ"ג. בפרידברג שהה כארבעים שנה, הוא שימש כנראה ראש ישיבה ועסק בהוראת הלכה, אך נמנע מלקבל על עצמו באופן רשמי משרה של אב"ד ומרא דאתרא, ואף לא של דיין, ובשל כך מונה רב אחר לקהילה, רבי מן טודרוס שפירא. ייתכן שבשנותיו האחרונות, לאחר פטירת ר' מן טודרוס, כן קיבל על עצמו משרת אב"ד.
בשנת ה'של"ח פרצה בפרנקפורט ובפרידבורג מגפה עזה שאף הרגה את המשרתת בביתו. במשך חודשיים התבטלה ישיבתו והוא שכן מסוגר בביתו ובאותם חודשים כתב את ספריו "אגרת הטיול" ו"ספר החיים" שבהסכמת האוהב ישראל מאפטא להדפסתו נכתב שדבריו נאמרו ברוח הקודש.
בנו משה היה פרנס בקהילת פרידברג, ונפטר שם בי"ח באייר ה'שפ"א.
ספריו

חיבר מספר ספרים באגדה, מוסר, דקדוק ופילוסופיה.
ספר החיים, קרקוב, שנ"ג
אגרת הטיול, פראג, שס"ה
ויכוח מים חיים, אמסטרדם, תע"ב
צחות, אוסטרהא, 1751
ספר עץ חיים על חכמת הדקדוק, ירושלים, תשל"ג
באר מים חיים, על פירוש רש"י
ספר איסור והיתר
ספריו נדפסו פעמים רבות, בעיקר בעידוד מנהיגי החסידות.
לקריאה נוספת

אריק (יצחק) זימר, רבי חיים ב"ר בצלאל מפרידברג, אחי המהר"ל מפראג, מוסד הרב קוק, ירושלים, 1987
יחזקאל פראם, "רב חיים בן בצלאל מפרידברג ומנהגי בני אשכנז", חידושים בחקר תולדות יהודי גרמניה ומרכז אירופה 25.1 (2023), עמ' 149–172. (זמין כאן)
הערות שוליים

↑  דוד הלחמי, חכמי ישראל
↑  אריק (יצחק) זימר, רבי חיים ב"ר בצלאל מפרידברג, אחי המהר"ל מפראג. עמ' 48. הוא גם לא מופיע ברשימת רבני וורמייזא שפרסם י"מ פלס, במבוא ל"מנהגות וורמייזא", עמ' 29
↑  זימר, רבי חיים ב"ר בצלאל מפרידברג, עמ' 47–53. דוד הלחמי ב"חכמי ישראל" מספר בפשיטות שהגיע לפרידברג ושימש בה אב"ד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296785505171  PLWABN: 9810616160005606  GND: 136844499  ISNI: 0000 0000 5606 0150  LCCN: n88099019  NKC: zmp20191055097  NTA: 301116377  SUDOC: 242151205  VIAF: 81122539   WorldCat (עם VIAF): 81122539
Ŝ

Ŝ (אות קטנה: ŝ; שם האות ŝo, שׁוֹ) היא האות העשרים-ושלוש באלפבית של שפת האספרנטו, והיא אחת מ-6 האותיות עם סימנים דיאקריטים באספרנטו (ĉ ,ĝ ,ĥ ,ĵ ,ŝ ,ŭ). היא מייצגת את הצליל \ʃ\ (כמו ש בשלום).
Ŝ מבוססת על האות הלטינית S, בתוספת גג. ביוניקוד, ערכה של האות הגדולה Ŝ הוא U+015C, וערכה של האות הקטנה ŝ הוא U+015D. במקרים שבהם לא ניתן להקליד סימנים דיאקריטיים במקלדת, מקובל לייצג את האות בצירוף sh או sx (האחרון מקובל יותר).
לאות יש סימן דיאקריטי מכיוון שלאות s באנגלית וגם בשפות שונות, יש שתי משמעויות פונטיות: \s\ וגם \ʃ\. מכיוון שהצורה הראשונה נפוצה יותר, החליט זמנהוף, כי האות s תייצג את הצליל \s\, והצליל \ʃ\ ייוצג באות ŝ.[דרוש מקור]
האות משמשת גם ברומאניזציה של הכתב הקירילי, ומייצגת את האות הרוסית Щ.
ראו גם

ĉ
ĝ
ĥ
ĵ
ŭ
Game Boy Color

| --- | --- |

 יצרן:  Nintendo
 דור:  הדור החמישי
 יצא לראשונה:  21 באוקטובר 1998
 מעבד:  Sharp SM83 
 יחידות שנמכרו:  118 מיליון (כולל הגיים בוי)
 המשחק הנמכר ביותר:  Pokémon Gold and Silver, approximately 23 million units
 מודל קודם:  Game Boy
 מודל אחריו:  Game Boy Advance
 
Game Boy Color (בקיצור: GBC) יצא לשוק ב-21 באוקטובר 1998 ביפן. ובנובמבר של אותה שנה יצא המכשיר לשוק בארצות הברית. החידוש שהקונסולה הציגה היא היכולת להציג משחקים בעלי 8 צבעים, בשונה מהקונסולה הקודמת שהציגה צבע אחד, המסך צבעוני וגדול במעט מה-Game Boy Pocket, אך עדיין קטן יותר מהגיים בוי המקורי. למעשה, מסכו של המכשיר קטן יותר מכל שאר הקונסולות בסדרה, מלבד ה-Game Boy Micro.
המכשיר תמך בתאימות לאחור, והשפיע גם על הבאים אחריו בסדרה. בכך נוצר גיוון רחב במשחקים. משחקים שיצאו במיוחד לקונסולה מציינים זאת על פני אריזת המשחק.
עטיפת המשחק פוקימון כסף, ניתן לראות בצד כיתוב המציין שהמשחק מיועד עבור הגיימבוי קולור
המשחק האחרון שיצא למכשיר יצא בנובמבר 2002 בארצות הברית הוא הארי פוטר וחדר הסודות, ובינואר 2003 באירופה.
פרטים טכניים וחומרה

מהירות כח המעבד, וכמות הזיכרון הוכפלו, ומבחינת יכולת ה-Game Boy Color שווה לקונסולת NES בעלי 8 סיביות. למכשיר ישנה היכולת להתממשק למכשירים אחרים בעזרת אינפרה אדום, אך יכולת הזו יושמה במספר מועט של משחקים.
| --- | --- |
גודל: Approximately 78 mm × 133.5 mm × 27.4 mm (3.07 in × 5.26 in × 1.08 in) (WxHxD)
משקל: 138 g (4.9 oz)
מסך: 2.3 inch reflective thin-film transistor (TFT) color liquid-crystal display (LCD)
כח סוללה: Internal: 2× AA batteries External: 3V DC 0.6W (2.35mm × 0.75mm) Red LED indicator
זמן סוללה: Up to 10 hours of gameplay
מעבד: 4.194304/8.388608 MHz (effective speed 1.0485 (speed of original Game Boy) or 2.097 MHz) Sharp Corporation LR35902 (custom hybrid between the Intel 8080 and the Zilog Z80)
זיכרון: 32 KB RAM; 16 KB VRAM
רזולוציה: 160 (w) × 144 (h) pixels (10:9 aspect ratio; same aspect ratio and resolution as the original
כרטיס קול: 2 square wave channels, 1 wave channel, 1 noise channel, mono speaker, stereo headphone jack