stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כיפוף עץ

כיסא מעץ מכופף
כיפוף עץ הוא מגוון של טכניקות, עתיקות ומודרניות, המאפשרות עיבוד עץ, על ידי הרטבתו במים וכיפופו, ליצירת חפצי עץ מכופף כגון כיסאות ורהיטים, חביות, גלגלי-עץ וכלי-שיט.
כיפוף העץ מביא במקרים רבים לתוצר חזק יותר ועמיד בלחצים מאשר תוצר זהה אשר הורכב ממספר פיסות עץ. כמו כן, כיפוף עץ מאפשר שימוש חסכוני יותר בעץ יקר, מכיוון שחיתוך לוחות-עץ גדולים להרכבת צורה נדרשת מותיר אחריו כמות מסוימת של פסולת-עץ.
כיפוף בקיטור

טכניקה עתיקה זו מאפשרת כיפוף רצועות ולוחות של עץ על ידי הרטבה וחימום בתיבת קיטור. חימום העץ והרטבתו באדי מים (קיטור) מביאים אותו למצב בו הוא גמיש יותר מעץ יבש ומאפשרים לכופפו בתוך מסגרת-ברזל לצורה הרצויה. זוויות הכיפוף שניתן להשיג בשיטה זו מוגבלות ככל שעובי העץ גדל ולא כל סוגי העץ ניתנים לכיפוף בשיטה זו. כמו כן, כיפוף העץ עלול להקטין את מידת קשיותו וליצור אזורי-לחץ בהם נוטה העץ להישבר ביתר קלות.
תיבת קיטור היא כלי קיבול מוארך ואטום המשמש לאידוי קורות עץ על מנת לכופפן.
תיבות הקיטור הגדולות ביותר משמשות לאידוי קורות עץ המשמשות בבניית הגוף של כלי-שיט.
כיפוף על ידי הרטבה

כיפוף בחום של גליונות-עץ דקים נעשה באמצעות הרטבתם ושימוש ב"מגהץ" לעיצובם בעיקולים וצורות שונות. בתהליך זה, לוחות העץ מונחים להשריה במים למשך פרק-זמן המשתנה בהתאם לסוג העץ ודרגת הקושי שלו. לאחר שהעץ ספוג במים, הוא מהודק על משטח פלדה בדוגמה הרצויה ומגהץ חם מוצמד אליו ומייבש אותו.
כיפוף על ידי חיתוך

כיפוף על ידי יצירת חתכים לאורך העץ Kerf-cutting Method (אפשרי גם בגבס)
גלריה

עריסה מעץ כפוף (המאה ה-19)
ספינה ויקינגית
קנו
גלגל עץ
חבית עץ
תיבת קיטור מוצבת על-גבי תנור לבנים
כלי רכב אמפיבי

.
נגמ"שים אמפיביים מדגם AAV
כלי רכב אמפיבי, או בעברית: כלי רכב ימבשתי, הוא כלי רכב המסוגל לנוע הן ביבשה והן במים. בדרך כלל כלי רכב אמפיביים יכולים לחצות רק מכשולי מים רדודים ולא עמוקים מדי. הרחפת, כלי שמרחף על כרית אוויר, יכולה לנוע הן על היבשה והן על פני הים, אך תכנונה המיוחד הפך אותו לקבוצה מובחנת מכלי הרכב האמפיביים – כלי רכב שנעים בעיקר ביבשה (על גבי גלגלים או זחלים) ויכולים גם לצלוח מכשולי מים.
היסטוריה

כלי הרכב האמפיבי הממונע הידוע ראשון היה רכב בשם Orukter Amphibolos, שהומצא על ידי אוליבר אוונס ב-1805, למרות שלא ידוע האם אי-פעם נסע על היבשה. כעבור שנה, ב-1806, חברת French Fournier בנתה רכב אופני עם תובה דמוית סירה ובכך נבנה הרכב האמפיבי האמיתי הראשון.
מאז פותחו ונבנו מספר מכוניות אמפיביות, כולל ה-Amphicar בשנות ה-60 של המאה ה-20, "אמפיקט" בשנות ה-70 וה-Gibbs Aquada בימינו. למרות זאת, כלי רכב אמפיביים כמעט שאינם קיימים בשוק האזרחי ועיקר שימושם הוא על ידי צבא וגופי מחקר העובדים בסביבות קשות.
יישומים צבאיים

כלי הרכב האמפיביים נמצאו שימושיים במיוחד ליישומים צבאיים, שכן במהלך מלחמה כוחות הצבא נדרשים לחצות תוואי קרקע קשים ולעיתים גם לצלוח מכשולי מים ולבצע לוחמה אמפיבית. בעוד על נהרות ותעלות אפשר לגשר במהירות באמצעות טנק גישור או בניית גשרים מהירה בידי חיל הנדסה, הרי שנהרות רחבים, אגמים וחופים רדודים דורשים תובלה ימית. כיום, לכלי רק"ם רבים - לרבות טנקים ונגמ"שים - יש יכולות אמפיביות, חלקן אף מאפשרות צלילה קצרה במכשולי מים רדודים.
ישנם כלי רכב צבאיים בעלי "מצב אמפיבי", שבו מסכי איטום ומצופים מגדילים את כושר הציפה, והמנוע והזחלים מספקים כוח מניע למדחף. טנקי שרמן DD אמפיביים היו מצוידים בתצורה זו, כאשר מסך מתקפל הגן עליהם מפני הצפה במים וטביעה בזמן שצלחו את המים עד לחופי נורמנדי.
אחד מכלי הרכב האמפיביים המפורסמים של מלחמת העולם השנייה היה המשאית DUKW האמפיבית. היא פותחה עבור הזירה הפסיפית על מנת לאפשר אספקת כוחות תוך גישור על מכשולי מים וניוד בין איים בתוך ארכיפלג. הרכב תוכנן כפרויקט מלחמתי בידי חברת היכטות Sparkman and Stephens.
בצדה השני של הזירה, הגרמנים פיתחו את ה-Schwimmwagen (תוכנן על ידי חברת פורשה) ב-1938 והשתמשו בו באופן נרחב. התכנון בוצע על ידי ארווין קומנדה (Erwin Komenda) שתכנן גוף אמפיבי המתבסס על מערכות המנוע והתמסורת של ה-Kübelwagen.
בזמן מלחמת וייטנאם, השתמש צבא ארצות הברית ברכב האמפיבי Gama Goat כדי להעביר אספקה דרך התעלות ושדות האורז המוצפים של דרום-מזרח אסיה. גם נגמ"ש M-113, ששימש כאחד הכלים העיקריים לניוד הכוחות, היה בעל יכולת אמפיביות, כאשר הותקנו לו העזרים המתאימים (משטח חזית הודף מים, איטומים, שנורקל וכו').
גם כיום ישנם כלי רכב אמפיביים מודרניים:
רכב ה-Véhicule de l'Avant Blindé הצרפתי (VAB בקיצור) שמלבד נגמ"ש יכול לשמש לפיזור הפגנות באמצעות תותח מים.
נגמ"ש אמפיבי AAV7A-1 Amphibious Assault Vehicle בשירות חיל הנחתים האמריקני, מצויד במיגון של רפא"ל.
טנקים אירופאים וסובייטים רבים מצוידים בערכות המאפשרות להם לצלוח נהרות. הם בנויים בצורה אטומה למים, וכדי להסיבם לצליחה יש לאטום הרמטית מספר פתחים ולהתקין שנורקל עבור המנוע ואנשי הצוות.
כיום מתחילה מגמה איטית להגביר את השימוש ברחפות למטרות צבאיות. כרגע, רחפות משמשות בעיקר לתובלה ימית בינונית ופחות לסיור או פעילות טקטית.
יישומים צבאיים > כלי רכב אמפיביים צבאיים

יצאו משירות:
טנק שרמן DD
"ברווז" - רכב אמפיבי DUKW, יוצר בין השנים 1942-1945
"תמסח" (ז'ילואה)
נגמ"ש BTR-50
פורד GPA - רכב שטח, יוצר בין השנים 1942-1943
סטרידסואגן 103
נגמ"ש BTR-60
עדיין פעילים:
נגמ"ש M-113
נגמ"ש BTR-70
טנק T-72
טנק לאופרד 2
נגמ"ש AAV7A1 של חיל הנחתים
משאית M520 Goer, יוצרה בין השנים 1972-1976
נגמ"ש BTR-3
נגמ"ש BTR-80
יישומים צבאיים > כלי רכב אמפיביים צבאיים בשירות צה"ל

בישראל היבשה, בה אין כמעט נהרות גדולים, ההשקעה בכלים אמפיביים קטנה יחסית. ברם, בעקבות מלחמת ששת הימים בה ישראל כבשה את יהודה ושומרון ואת סיני, גבלה ישראל בשני מכשולי מים גדולים: נהר הירדן ותעלת סואץ. צה"ל תכנן לחצות מכשולים אלה, ואף להעביר דרכם כוחות שריון גדולים, במסגרת מלחמה עתידית, אם תפרוץ. האחריות על אמצעי הצליחה בצה"ל הוטלה על חיל ההנדסה הישראלי, שהצטייד עוד ב-1968 בדוברות אמפיביות מדגם ז'ילואה ("תמסח") - הללו היו רכבים אמפיביים בעלי מצופים מתנפחים שנעו בכוחות עצמם הן על היבשה והן על הים והחלק העליון שלהם שימש כדוברה. הז'ילואות השתתפו בצליחת תעלת סואץ במסגרת מבצע אבירי לב ולמעשה הכריעו את מלחמת יום כיפור (1973) לטובת צה"ל בחזית המצרית.
ראו גם

רחפת
לוחמה אמפיבית
נגמ"ש
טנק גישור
כלי תחבורה
לקריאה נוספת

כלי רכב אמפיביים (members.iinet.com.au)
ביאורים

↑  המילה ״ימבשתי״ היא הלחם בסיסים של ים ויבשת שהציע יונתן רטוש.
הערות שוליים

↑  https://www.milononline.net/do_search.php?Q=%E9%EE%E1%F9%FA%E9
↑  רוביק רוזנטל‏, איך אומרים רבין, איך נולדו המאחזים, והמילון של יונתן רטוש, באתר "הזירה הלשונית"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4199486-3  NARA: 10641960  NKC: ph796746 
משאית אמפיבית DUKW, שנקרא בפי כל "Duck" ("ברווז").
נגמ"ש אמפיבי BTR-80 נוחת מנחתת לחוף.
מכונית אמפיבית "קיכלי " בתערוכת"צבא-2020".
דוברה אמפיבית "ז'ילואה" של חיל ההנדסה הישראלי. הדוברה הכריעה את מבצע אבירי לב לטובת צה"ל.
אח"י רהב (צוללת מסדרת גל)

| --- | --- |

 
 תרשים צוללת מסדרת גל
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:  חיל הים הישראלי חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  הצוללות מסדרת גל
 סדרה קודמת:  הצוללות מסדרת T
 סדרה עוקבת:  הצוללות מסדרת דולפין
 אוניות בסדרה:  אח"י גל, אח"י תנין ואח"י רהב
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ויקרס בבריטניה
 תקופת הפעילות:  דצמבר 1977 – 1997 (כ־19 שנים)
 אחריתה:  נגרטה
 מידות
 הֶדְחֶק:  420 טון על פני המים, 600 טון בצלילה
 אורך:  45 מטר
 רוחב:  4.70 מטר
 שוקע:  3.70 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  17 קשר בצלילה, 11 קשר על פני הים
 גודל הצוות:  23 לוחמים
 הנעה:  2 מנועי דיזל, מנוע חשמל אחד
 צורת הנעה:  מדחף אחד
 אמצעי לחימה
 חימוש:  טילי ים-ים הרפון בעל ראש נפץ במשקל 227 ק"ג  8 צינורות טורפדו 533 מ"מ, בעל התבייתות פאסיבית/אקטיבית וראש נפץ במשקל 150 ק"ג
 אמצעי גילוי ול"א:  מכ"ם חיפוש וסונאר Atlas Elektronik
 
אח"י רהב הייתה צוללת מסדרת גל, השלישית בסדרה שנבנתה באנגליה לפי תכנון גרמני על פי אפיון שהוכן בחיל הים הישראלי.
אח"י רהב בפיקודו של רס"ן עמירם עינת הגיעה לנמל חיפה ב-11 בדצמבר 1977. אחריו פיקדו על הצוללת רס"ן צביקה מור ורס"ן דוד רוטנברג.
במלחמת לבנון השתתפה אח"י רהב, בפיקודו של רס"ן חיים כפיר-קופרט, במבצעי הנחיתה מהים, במשימות של מודיעין והכוונת כוחות.
אח"י רהב הוצאה משירות ב-1997 ונגרטה.
מפקדים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מפקדי הצוללת 
| דרגה ושם  | תקופת הפיקוד |  פעילות לציון | תמונה |  |  |
| עמירם עינת | נובמבר עד אוקטובר 19781977 |  |  |  |  |
| צבי מור | אוקטובר 1978 עד ינואר 1980 |  |  |  |  |
| דוד רוטנברג | ינואר 1980 עד פברואר 1982 |  |  |  |  |
| חיים כפיר קופרט | ינואר 1982 עד נובמבר 1982 |  |  |  |  |
| דוד לוריא | יולי 1984 עד אוקטובר 1987 |  |  |  |  |
| אורי דיסטניק | אוקטובר 1987 עד דצמבר 1989 |  |  |  |  |
| יובל צור | יולי 1991 עד אוקטובר 1992 |  |  |  |  |
| עמית פרבר | אוקטובר 1992 עד ספטמבר 1995 |  |  |  |  |
| גב יפתח | ספטמבר 1995 עד נובמבר 1997 |  |  |  |  |
ביאורים

↑  התמונה מתקופה מאוחרת יותר.
↑  תמונה מתקופה מאוחרת יותר.
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר: 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חיל הים הישראלי ובנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטפ אפ 3D

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ג'ון מ. צ'ו
 הופק בידי:  אדם סנקמן ג'ניפר גיבגוט פטריק וואטשסברג אריק פייג
 תסריט:  איימי אנדלסון אמילי מאייר
 עריכה:  אנדרו מרקוס 
 שחקנים ראשיים:  שרני וינסון ריק מלמברי אדם ג'י סוואני
 מוזיקה:  דובי מק'קרירי
 צילום:  קן סלנג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Offspring Entertainment, סרטי טאצ'סטון 
 חברה מפיצה:  Touchstone Pictures Summit Enteraiment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 6 באוגוסט 2010 ישראל 12 באוגוסט 2010
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט נעורים, סרט דרמה, סרט מוזיקלי, סרט פשע 
 תקציב:  $30000000
 הכנסות:  $159,289,358
 הכנסות באתר מוג'ו:   stepup3d
 סרט קודם:  סטפ אפ 2: הרחובות
 סרט הבא:  סטפ אפ 4
 דף הסרט ב־IMDb
 
סטפ אפ 3D (באנגלית: Step Up 3D) הוא סרט המשך לסרט "סטפ אפ 2: הרחובות", אשר בוים על ידי ג'ון מ. צ'ו. בסרט מככבים שרני וינסון (נטלי), ריק מלמברי (לוק) ואדם ג'יי סוואני (מוס-שהופיע גם בסרט השני).
עלילת הסרט

לוק, נער יתום, ורקדן מחונן, נלחם על ביתו, מבנה נטוש בו מתגוררים הוא וחבריו רקדני הרחוב, עימם הוא הרכיב את קבוצת הרקדנים 'בית הפיראטים'. מטרת הקבוצה היא לזכות בתחרות ולקבל את הפרס הגדול, שהוא סכום כסף לא קטן שיאפשר להם לקנות את המבנה הנטוש שבו הם מתאמנים. כדי לנצח בתחרות, לוק מחפש אחר שני רקדנים נוספים והוא פוגש בנטלי, רקדנית רחוב מוכשרת, אך מסתורית ובמוס, שהופיע בסרט השני. האימונים החלו, לוק ונטלי מכירים זה בזו, ומתאהבים. בית הפיראטים מגלה שריקודו 'נגנב' על ידי הקבוצה המתחרה בהמשך הסרט לוק מגלה שנטלי היא בעצם אחותו של הקפטן מהקבוצה היריבה. מוס לומד באוניברסיטה הנדסה יחד אם קמיל אך עדיין מעדיף לרקוד ובזכותו הפיראטים זוכים בגביע
צוות השחקנים > שחקנים ראשיים

מוס - אדם ג'יי סוואני
לוק - ריק מלמברי
נטלי - שרני וינסון
קמיל גייג' - אליסון סטונר
פסקול הסרט

| # | שיר | אומן |
| --- | --- | --- |
| 1. | "Whachadoin?" | N.A.S.A בהשתתפות Spank Rock, M.I.A., Santigold & Nick Zinner |
| 2. | "I Can Be A Freak" | Estelle בהשתתפות Kardinal Offishall |
| 3. | "Empire State of Mind" | ג'יי זי בהשתתפות אלישה קיז |
| 4. | "ABCs" | K'naan |
| 5. | "Take Your Shirt Off" | טי-פיין |
| 6. | "Tetris" | ELECTRIXX |
| 7. | "I Like That" | Richard Vission & Static Revenger בהשתתפות Luciana |
| 8. | "When You Hear The Bassline" | Major Lazer |
| 9. | "Joyride" | Tania Doko (King Cutter Remix) |
| 10. | "Up (Remix)" | Jesse McCartney |
| 11. | "Spirit of the Radio" | J. Randall |
| 12. | "Fancy Footwork" | Chromeo |
| 13. | "Swing" | Savage בהשתתפות Soulja Boy Tell 'Em |
| 14. | "Move (If You Wanna)" | MIMS |
| 15. | "Tear Da Roof Off" | באסטה ריימס |
| 16. | "Already Taken" | טריי סונגז |
| 17. | "My Own Step" (Theme From Step Up 3) | Roscoe Dash & טי-פיין בהשתתפות Fabo |
| 18. | "Pinball" | Akira Kiteshi |
| 19. | "This Girl" | Laza Morgan |
| 20. | "Beggin'" | Madcon |
| 21. | "Concerto for 2 Violins, Strings, Basso Continuo & Orchestra: Vivace" | Jim Long |
| 22. | "Hit Me With Your Best Shot" | Pat Benatar |
| 23. | "This Girl" | Laza Morgan |
| 24. | "No Te Quiero (Remix)" | Sophia Del Carmen בהשתתפות Pitbull |
| 25. | "Bust Your Windows" | Jazmine Sullivan |
| 26. | "Who You Are" | ג'סי ג'יי |
| 27. | "I Won't Dance" | Fred Astaire |
| 28. | "Club Can't Handle Me" | פלו ריידה בהשתתפות דייוויד גטה |
| 29. | "Who Dat" | J. Cole |
| 30. | "Mite B Rite" | Nick Evans Mowery |
| 31. | "Chillin" | Wale בהשתתפות ליידי גאגא |
| 32. | "Tommy's Theme" | Mike Caran & Nathan Payton |
| 33. | "One" | Zion I & The Grouch |
| 34. | "Ease Off the Liquor" | Timbaland |
| 35. | "Let Me C It" | Get Cool בהשתתפות Petey Pablo |
| 36. | "Here I Come" | The Roots בהשתתפות Malik B. & Dice Raw |
| 37. | "Bang" | Rye Rye בהשתתפות M.I.A |
| 38. | "GhettoMusick" | אאוטקאסט |
| 39. | "Work the Middle" | Ericka June |
| 40. | "This Instant" | Sophia Fresh בהשתתפות טי-פיין |
| 41. | "Move Shake Drop (Remix)" | DJ Laz בהשתתפות Casely & פלו ריידה |
| 42. | "Shooting Star (Party Rock Mix)" | David Rush בהשתתפות Kevin Rudolf, Pitbull & LMFAO |
| 43. | "Got Your Back" | T.I. בהשתתפות Keri Hilson |
| 44. | "What Are We Made Of" | Scott Mallone |
| 45. | "Congratulations" | Blue October בהשתתפות Imogen Heap |
| 46. | "Irresistible" | Wisin & Yandel |
| 47. | "Shawty Got Moves" | Get Cool |
| 48. | "Drivin' Me Wild" | Common בהשתתפות לילי אלן |
| 49. | "Crush the Floor " | Flii Stylz |
| 50. | "Superman" | Joe Brooks |
אהוד נצר

ערך זה עוסק בארכאולוג. אם התכוונתם למהנדס, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1934 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  28 באוקטובר 2010 (בגיל 76) ירושלים 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה, אדריכלות
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  קריית ענבים 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תרומות עיקריות
 חקר תקופת בית שני, ובמיוחד הורדוס, חפירות במצדה והרודיון
 
אהוד נצר (מנצ'ל, 13 במאי 1934 – 28 באוקטובר 2010) היה ארכאולוג ופרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה באדריכלות של תקופת בית שני ובפרט בתקופת הורדוס.
פעילותו הארכאולוגית

נולד לפועה מנצ'ל ויוסף. בשנת 1958 השלים תואר בוגר באדריכלות מהטכניון. בשנות ה-60 השתתף כאדריכל בחפירות במצדה בניהולו של יגאל ידין, ובעבודות השיקום ובניית אתר המבקרים במקום. בין 1972 ל-1978 השלים דוקטורט בארכאולוגיה באוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בארמונותיו של המלך הורדוס בהרודיון וביריחו. בתקופה זאת נהג לנהל חפירות בחורף בארמונות החורף ואחוזת המלך ביריחו ובקיץ בהרודיון. נצר החל להרצות באוניברסיטה העברית ב-1981, ונתמנה לפרופסור ב-1990.
בעקבות מלחמת ששת הימים השתתף בשיקום שכונות עתיקות בירושלים – משכנות שאננים, ימין משה והרובע היהודי.
בין 1985 ל-1993 ניהל את החפירות הארכאולוגיות בציפורי. תקופה זו התאפיינה בתגליות מרשימות של פסיפסים, מרכז עיר עם מבנים מונומנטליים, ורצפת פסיפס של בית כנסת. בעקבות תגליות אלה הפך אתר ציפורי לגן לאומי ולאתר ביקור פופולרי לקבוצות מרחבי הארץ והעולם.
לאורך השנים ניהל נצר גם חפירות באתרים הרודיאניים בבניאס, בקיסריה, במבצר קיפרוס, ביריחו ובקפריסין, וכן ניהל חפירות נוספות במצדה, וערך את הכרך השלישי בדו"ח המסכם של תוצאות החפירות במצדה.
ב-1996, כמדריך-שותף של אורנה אליהו-אורון, ארכאולוגית וחוקרת אומנות אשר עבדה עמו בחפירות ציפורי, גילה[דרוש מקור] נצר יחד עם אליהו-אורון בעליית הגג של בית הכנסת טקומבאגם ברובע ארנקולם של העיר קוצ'י בדרום הודו, היכל בן למעלה מ-400 שנה מטיפוס סגנוני שלא היה ידוע עד אז לעולם המחקר. ההיכל מוצג כיום באולם בית-הכנסת.
נצר חפר שנים רבות באתר ההרודיון, החל מ-1972. הוא חשף את מערכות בורות המים והמנהרות מימי המרד הגדול ומרד בר כוכבא ומבנים רבים בעיר התחתונה. שנים רבות הוא חיפש את קברו של הורדוס, לאור תיאורו של יוסף בן מתתיהו. לבסוף, ב-2007 חשף נצר בהרודיון קבר שלהערכתו הוא קברו של הורדוס (מה שאכן אושש), לאור הפאר של המאוזוליאום והסרקופג. ב-2008 חשף ממצאים ארכאולוגיים נוספים, בהם תיאטרון ושני קברים נוספים, המחזקים לדבריו את השערתו.
ב-25 באוקטובר 2010, בעת ביקור עם קבוצת ארכאולוגים, נפל נצר בהרודיון, נפצע באורח קשה ונפטר כעבור שלושה ימים בבית החולים "הדסה" עין כרם בירושלים. הותיר אישה (דבורה) וארבעה ילדים ביניהם ד״ר יעל נצר. התגורר בשכונת גבעת המבתר בירושלים.
בשנת 2013 הוצגה במוזיאון ירושלים תערוכה: "הורדוס – מסעו האחרון של מלך יהודה", התערוכה במוזיאון הוקדשה לזכרו של פרופ' נצר.
לקריאה נוספת

אמנות ואדריכלות בירושלים ובארץ ישראל בתקופת בית שני: מבחר מאמרים לזכרו של אהוד נצר, אריאל- כתב עת לידיעת ארץ ישראל, גיליון 200–201, אלי שילר וגבריאל ברקאי (עורכים), תשע"ג. מאמרים על אישיותו של אהוד נצר, ממצאיו בהרודיון ומכלול מחקריו.
טום מולר, הורדוס, מפעלי הבנייה המפוארים של מלך שנוי במחלוקת, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 127, דצמבר 2008
הערות שוליים

↑  צבי אילן, ארמונות מימי החשמונאים נחשפו ליד יריחו, דבר, 21 באפריל 1974
↑  צבי אילן, נחשפו מבני הרודיון התחתית, דבר, 27 בנובמבר 1972
↑  שמעון כהן, פרופ' נצר חשף פרטי איתור קבר הורדוס, באתר ערוץ 7, 8 במאי 2007
↑  גילויים נוספים במתחם הקבר של הורדוס: ארונות הקבורה של בני משפחתו של הורדוס ותיאטרון עם חדר אחמים, אתר האוניברסיטה העברית בירושלים, אתר האוניברסיטה העברית 20 בנובמבר 2008
↑  דור גליק, מת הארכיאולוג הידוע אהוד נצר, שנפל בהרודיון, באתר ynet, 28 באוקטובר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265954705171  BIBSYS: 90643465  BNE: XX1554932  BnF: cb14626901f (data)  GND: 112527000  ICCU: TO0V268470  ISNI: 0000 0000 8131 5928  LCCN: n79008320  LNB: 000287588  NTA: 072200480  RERO: 02-A003635717  SUDOC: 060964200  VcBA: 495/51444  VIAF: 27320474   WorldCat (עם VIAF): 27320474
ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון

| --- | --- |

 מבוסס על:  ג'י. איי. ג'ו 
 בימוי:  ג'ון מ. צ'ו 
 הופק בידי:  לורנזו די בונאבנטורה
 תסריט:  רט ריס, פול ורניק 
 עריכה:  רוג'ר ברטון, ג'ים מיי 
 שחקנים ראשיים:  דוויין ג'ונסון ברוס וויליס צ'אנינג טאטום ארנולד ווסלו ריי פארק ג'ונתן פרייס לי ביונג-הון
 מוזיקה:  הנרי ג'קמן 
 צילום:  סטיבן פ. וינדון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר, di Bonaventura Pictures, דרימוורקס, סקיידאנס, הסברו, פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 28 במרץ 2013
 משך הקרנה:  125 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט מדע בדיוני, סרט מתח, סרט נינג'ות 
 תקציב:  $130,000,000
 הכנסות:  $375,740,705
 הכנסות באתר מוג'ו:   gijoe2
 סרט קודם:  ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ 
 סרט הבא:  ג'י איי ג'ו: עיני נחש
 www.gijoemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'י. איי.ג'ו: סוגרים חשבון (באנגלית: G.I. Joe: Retaliation; ידוע גם בשם כח המחץ 2) הוא סרט המשך לסרט ג'י. איי. ג'ו כוח המחץ משנת 2009 אשר יצא לאקרנים ב-27 במרץ 2013.
הסרט, אשר מבוסס על הזיכיון של "הסברו" "ג'י. איי.ג'ו", מבוים על ידי ג'ון מ. צ'ו ומככבים בו דוויין ג'ונסון, ברוס ויליס, צ'אנינג טאטום, ארנולד ווסלו, ריי פארק, ג'ונתן פרייס (נשיא ארצות הברית) ולי ביונג-הון.
תקציר העלילה

מרד פורץ בפקיסטן, והנשיא נהרג. נשיא ארצות הברית (כביכול) שולח את כח המחץ להציל את פצצת האטום הפקיסטנית היחידה, שנפלה לידי המורדים. היחידה מצליחה להציל את הפצצה ללא פגע, אולם מסוקי אפאצ'י מפציץ את מחנה הכח והורג את כל החיילים, פרט לשלושה שקופצים לבאר וניצלים: לידי J, מחסום דרכים ופלינט. באותו רגע ממש "נשיא ארצות הברית" (שמתגלה בהמשך כזרטן בתחפושת, כתוצאה ממאורעות הסרט הראשון) מודיע על הוצאת כח המחץ מחוץ לחוק ומגייס את קוברה לצבא. הוא מקיים מפגש פסגה עם כל שבע מעצמות הגרעין שנותרו (פרט לפקיסטן): ישראל, בריטניה, הודו, צרפת, קוריאה הצפונית, סין ורוסיה. (ראש ממשלת ישראל נראה דומה לאהוד אולמרט, בגילומו של רוברט קרטיני.) גחלילית מציל את מפקד קוברה ואת צל ענן מהכלא השמור בו נכלאו והם מצטרפים לזרטן.
חיילי כח המחץ מגלים ששלושתם הפכו למבוקשים מספר אחת, הם חוברים לגנרל במיל' ג'וזף קולטון (ברוס ויליס) שמחזיק בארסנל מרשים של כלי נשק במקומות חבויים בביתו. הם מוכיחים לו שהנשיא אינו הנשיא, ואף מצליחים להשיג שערה ממנו שמגלה שזהו זרטן. עיני נחש וג'ינקס לוכדים את צל ענן אבל הוא מספר להם שהצטרף לקוברה רק כדי לנקום את מות המאסטר שלהם, לאחר שזרטן הפליל אותו ברצח. החבורה מתאחדת וקולטון גם מגייס כמה מחייליו לשעבר.
בפסגת הגרעין זרטן משגר 7 פצצות אטום לעבר המדינות ותובע את התפרקותן מהנשק הגרעיני. בבת אחת כולם מפרקים את הנשק, כולל זרטן, אבל אז הוא חושף נשק לווייני המבוסס על אנרגיה קינטית והורס איתו את מרבית לונדון. הוא דורש את העולם לשליטתו אבל אז כח המחץ פורץ לאולם וכולם נלחמים בכולם. צל ענן הורג את זרטן, מחסום דרכים את גחלילית (ומפרק את הנשק הגרעיני) ופלינט מציל את הנשיא עם ליידי ג'יי. מפקד קוברה נמלט.
הדמויות הראשיות > כח המחץ

דיוק (צ'נינג טייטום) - סמ"ר קונארד האוזר. מפקד חוליה ושני בהיררכית הארגון.
גנרל ג'וזף קולטון (ברוס ויליס) - המייסד של יחידת כח המחץ. על שמו היא נקראת "GI ג'ו".
רודבלוק(מחסום דרכים) (דוויין ג'ונסון) - המקלען של הצוות.
עיני נחש (ריי פארק) - מומחה באומניות הלחימה.
פלינט (די. ג'יי. קורטונה) - רס"ב דאשיל פיירבורן. שלישי בהיררכית הארגון.
ליידי ג'יי (אדריאנה פאליקי) - סמלת אליסון הארט-בארנט. קצינת המודיעין של היחידה וחברתו של פלינט.
ג'ינקס  (אלודי יונג) - מומחית באומניות הלחימה.
ניקי לי (אדי הרגיטאיי) - מתמחה בסילוק פצצות.
הדמויות הראשיות > ארגון קוברה

מפקד קוברה (פארן טאהר) - מנהיג ארגון קוברה, פניו מכוסות תמיד במסכה כחולה מבד, פלסטיק או ברזל.
צל ענן (לי ביונג-הון) - תומאס אראשיקייג'. נינג'ה המתמחה באמנויות הלחימה.
זארטן (ארנולד ווסלו) - מנהיג חוליית הדרדנוקס. מרגל ומתנקש בכיר. בסרטים מוצג גם כאמן תחפושות שהחל מהסרט הקודם חטף את נשיא ארצות הברית ומילא את מקומו.
פיירפליי (ריי סטיבנסון) - מתנקש העובד בשירות ארגון קוברה.
מפקד קוברה (לוק ברייסי)
רובסון גרין

| --- | --- |

רובסון גרין
 לידה:  18 בדצמבר 1964 (בן 59) הקסהאם, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1989 
 מקום לימודים:  North Gosforth Academy 
 http://www.robsongreen.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רובסון גרין (באנגלית: Robson Green; נולד ב-18 בדצמבר 1964) הוא שחקן, זמר-יוצר ומנחה טלוויזיה אנגלי.
גרין גילם את הפוסילייר דייב טאקר בסדרת הדרמה "Soldier Soldier" (בשנים 1991 עד 1995), ואת ד"ר טוני היל בסדרה "מחשבות רצחניות" (2002–2008). הוא הנחה את תוכניות הטלוויזיה "Extreme Fishing" ו-"Extreme Fishing Challenge" ואת הסדרה התיעודית "Tales from Northumberland". בסדרה הרפואית של ה-BBC "חדר מיון" שיחק גרין בתפקיד ג'ימי פאוול, שוער בבית החולים. ב-2014 החל להופיע בדמות מפקח בילוש ג'ורדי קיטינג בסדרה "Grantchester" של ITV. הוא היה חבר בצמד "רובסון וג'רום" יחד עם ג'רום פלין, שהיו להם בשנות התשעים של המאה העשרים מספר להיטים בראש המצעד.
ביוגרפיה

גרין נולד ב-18 בדצמבר 1964 בהקסהאם וגדל בבליית' קלוז, דאדלי, כפר כורים קטן ליד קרמלינגטון (אנ') שבמחוז נורת'מברלנד. אביו, שגם שמו רובסון גרין, היה כורה, ואמו הייתה מנקה וחנוונית. שמו ניתן לו לפי שם הנעורים של סבתו מצד אביו, לפי המסורת שהייתה מקובלת בצפון-מזרח אנגליה לתת לבן הבכור שם משפחה כשם פרטי. שמו האמצעי גולייטלי, הוא שם הנעורים של סבתו מצד אמו, סיסי גולייטלי, בתו של ויליאם גולייטלי שהיה כורה ומנהיג ידוע של האיגוד מקצועי בשנות העשרים של המאה העשרים.
גרין גדל בדאדלי, כפר כורים קטן מצפון לניוקאסל. אביו עבד במכרות הפחם. הוא למד בבית הספר תיכון מקיף בדאדלי. בהשראת מטוסים שטסו מעל, החליט להצטרף לחיל האוויר המלכותי. בגיל 16 הצטרף לבית ספר להדרכה של חיל האוויר. אבל אחרי שבועיים במחנה אימונים החליט לוותר על קריירה ב-RAF. הוא גם למד לנגן בגיטרה, וב-1982 הקים להקה משלו בשם "Solid State". פעם בשבוע היה גרין מבלה במרכז התיאטרון בבקוורת', ואחר כך הופיע בסדרה של הפקות בבית הספר ובבקוורת'.
בגיל 16 עזב גרין את בית הספר אחרי שסיים חמש בחינות O-levels, והצטרף למספנות "סוואן האנטר" כשרטט. הוא גם ניסה את כוחו באיגרוף מקצועני. הוא השתתף בשלושה מפגשי אימונים באיגרוף כדי להופיע בדמות מתאגרף במחזה "Francie Nichol".
אחרי שעבד שנתיים במספנה, החליט גרין לפתוח בקריירת משחק. הוא עשה אודישנים ולמד אצל המנהל האמנותי מקס רוברטס, שהיה במאי בבקוורת'. בתקופת לימודיו המשיך בקריירה מוזיקלית, והיה חבר בלהקה מקומית מצליחה בשם "the Workie Tickets". ב-1988 החל להופיע על המסכים והשתתף בסדרה זוכת הפרסים "Shields Stories", סדרה של סיפורים קצרים על נושאים חברתיים בהפקת "Amber Films".
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-22 ביוני 1991 התחתן גרין עם אליסון אוגילבי, מרפאה בעיסוק במקצועה. השניים נפרדו שמונה שנים אחר כך. ב-1995 הוא פגש את אשתו השנייה, הדוגמנית ואניה סיגר, כשהקליט את השיר "Unchained Melody" ב-BMG Records. בנם, טיילור רובסון, נולד בשנת 2000. ב-2001 התחתנו בני הזוג בקלייבדן האוס בבקינגהאמשייר וחגגו את הנישואים במאוריציוס. ב-30 באוקטובר 2011 הודיעו בני הזוג שהם נפרדים.