stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התפתחות עובר האדם

התפתחות עובר האדם (Human embryonic development) מתייחסת להתפתחות והיווצרות העובר האנושי. התפתחות זו מאופיין בתהליכי חלוקת תאים והתמיינות תאית של העובר המתרחשים בשלבי ההתפתחות המוקדמים. במונחים ביולוגיים, זהו השלב הראשון בהתפתחות גוף האדם שגוררת צמיחה מזיגוטה חד תאית לאדם בוגר והלאה לתהלכי הזדקנות. הפריה מתרחשת כאשר תא זרע נכנס בהצלחה ומתמזג עם תא תא ביצית. החומר הגנטי של הזרע והביצה משתלב אז ליצירת תא בודד הנקרא זיגוטה והשלב הנביטי של ההתפתחות מתחיל. אמבריולוגיה אנושית היא תחום המחקר המדעי העוסק בהתפתחות עובר האדם.
השלבים הראשונים בהתפתחות העובר אנושי - משלב ההפריה ועד היום ה-23 להריון
.
מחלקים את התפתחות העובר לשני שלבים עיקריים, המחולקים גם הם לשלבי משנה. השלב הראשון הוא השלב האמבריוני (Embryonic stage) שחל בשמונת השבועות הראשונים להתפתחות, ובו מכנים את הוולד עובר (Embryo). במהלך תקופה זו מתקיים תהליך בידול התאים, נוצרות מערכות תמיכה לתאים ונוצרים כלל איברי ומערכות הגוף. השלב השני הוא השלב הפיטאלי (Fetal stage) שנמשך מהשבוע התשיעי והלאה עד תום ההריון (כ-40 שבועות או תשעה חודשים), ובו הוולד מכונה שְׁלִיל (Fetus). בשלב זה איברי הגוף השונים כבר נוצרו, ומעתה ואילך מתחילה הבשלתם. התפתחות האיברים איננה מסתיימת בלידה, ולמעשה במשך כל תקופת החיים איברי הגוף מתפתחים ומשתנים.
התפתחות העובר והשמירה על פרופורציות נכונות בין האיברים הגדלים בהדרגה, מנוהלת על ידי הפרשת חומרים שונים בסביבת הרחם. לדוגמה מורפוגן, חומר המופרש ממספר תאים במרכז העובר המתפתח. קיימים חומרים ותהליכים המכונים טרטוגן שעלולים לפגוע בהתפתחות תקינה של העובר. טרטוגן מפורסם הוא התרופה תלידומיד שגרם למומים קשים. טרטוגנים נפוצים וחשובים כיום כוללים עישון טבק וצריכת אלכוהול. גם סמים שונים כולל קוקאין הם גורם טרטוגני. טרטוגנים נוספים כוללים תרופות שונות, סוגי וירוסים וחיידקים, וזיהום כימי ותעשייתי כמו פחמן חד-חמצני, עופרת ועוד.
שלבים כלליים

עובר האדם עובר שני שלבים עיקריים השלב האמבריוני השלב הפיטאלי.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > הפריה

בתהליך ההפריה נפגשים שני תאי רבייה בשלים (הקרויים "גמטות"), הזכרי - תא הזרע, והנקבי - תא הביצית. שני התאים מתאחדים לתא אחד הקרוי עתה זיגוטה. הזיגוטה מתחילה בחלוקה מיטוטית מספר שעות לאחר היווצרותה.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > יצירת מורולה

בעקבות התחלקויות חוזרות של הזיגוטה (על ידי מיטוזה), נוצרים תאים יותר ויותר קטנים היוצרים ביחד מבנה כדורי מוצק הדומה לפרי עץ התות המכונה בלטינית "מורולה". המורולה היא צבר או אשכול של בין 16 ל-64 תאים, הקרויים בלסטומרים. המורולה מתחילה במסע מהחצוצרה לכיוון דפנות הרחם.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > בלסטולציה

כ-4 ימים לאחר ההפריה, מתרחשת בלסטולציה - תהליך של יצירת בסטולה. תחילה נשברת המעטפת החלבונית של הביצית (zona pellucida). הפריצה דרך מעטפת זו מאפשרת למורולה להתרחב. כמו כן, נוזלים ממלאים את המורולה ומפרידים אותה לשתי שכבות שונות; שכבה היקפית בשם "טרופובלסט"(Trophoblast), ושכבה פנימית, אשר תיצור את העובר העתידי, בשם "אמבריובלסט" (embryoblast). בשלב זה העובר מכונה בלסטוציסט או בלסטולה. לבלסטולה קוטר של כ-0.1-0.2 מילימטר, והיא מורכבת מכ-200–300 תאים, ולאחר מכן עוברים התאים תהליך התחלקות מהיר.
ביום השישי להפריה, ניתן להבחין בחלוקה פנימית בתוך הבסלטוציסט לשלושה חלקים:
מסת תאים פנימיים או Inner cell mass) ICM) - מסת התאים ממנה בין היתר יתפתח העובר.
טרופובלסט (Trophoblast) - מעטפת התאים של הבלסטוציסט.
חלל הנבט (Blastocoel) - החלל שקיים בתוך הטרופובלסט.
בלסטוציסט אנושית (מסת התאים הפנימית למעלה)
שלביה הראשונים של התפתחות העובר האנושי – בלסטולציה: (1) מורולה; (2) בלסטולה
חלק אחד של הבלסטוציסט יתפתח לעובר וחלק אחר שלו יהפוך בהמשך לשליה, הביצית המופרית נודדת מהחצוצרה אל הרחם, שם תבצע השרשה בדופן הרחם.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > השרשה

הביצית המופרת נודדת בגוף האשה לכיוון הרחם. כ־5 עד 10 ימים אחרי ההפריה מגיעה הבלסטולה לרחם ומנסה להיקלט על דפנותיו. כאשר הבלסטולה יוצרת מגע עם רירית הרחם נוצרת השרשה או "קינון" (Implantation). החלק הקוטבי (עליו יושבת ה-ICM) בטרופובלסט יתקרב לחלל הרחם, יידבק אליו ויחדור לתוך שכבת רירית הרחם (Endometrium). הקשר בין האם לבין העובר יתבצע בהמשך בעזרת חבל הטבור.
לאחר ההשרשה, השכבה הפנימית של הבלסטוציסט מתמיינת לשתי שכבות נוספות; אפיבלסט (Epiblast) והיפובלסט (Hypoblast). שכבות אלו נעות במרחב ויוצרות צורה דיסקית. בשבוע זה של ההיריון, השבוע השני לאחר ההפריה, מתחיל תהליך התחלקות התאים ליצירת שליית העובר, שק השפיר שבו יגדל העובר, והתאים שמהם יורכב העובר.
לאחר השרשת הבלסטוציסט, יחל ייצור ההורמון גונדוטרופין כוריוני אנושי (hCG), שמאותת לשחלות האם לחדול משחרור ביציות ולהתחיל להפריש רמות מוגברות של אסטרוגן ופרוגסטרון, כדי לסייע בשמירה על ההריון. hCG הוא ההורמון הנמדד בבדיקות ההריון.
בו בזמן, נוזל מי השפיר מתחיל להצטבר סביב הבלסטוציסט בחלל שיתפתח בהמשך לשק מי השפיר. מי השפיר מרפדים את סביבת העובר ומגנים עליו. הבלסטוציסט ניזון באמצעות מערכת צינורות המקשרים בין כלי הדם העובריים לכלי דם בדופן הרחם. בהמשך תשמש השליה לשם העברת חמצן ומזון אל העובר ופינוי פסולת ממנו החוצה.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > גסטרולציה

באזור היום ה-17 מאז ההפריה (שבוע שלישי) מתחיל להיווצר הפס הראשוני (Primitive streak). תהליך זה מסמל את תחילתו של תהליך המכונה גסטרולציה - שבו העובר עובר שינוי משתי שכבות להתמיינות לשלוש שכבות נבט, ובתוך כך מאבד את המבנה הסימטרי שלו ומקבל אוריינטציה של ראש-וזנב, וגב-פנים, בעוד הפס הראשוני מעניק סימטריה סימטריה דו-צדדית.
היווצרות הפס הראשוני מתקיימת גם בקרב בעלי חיים נוספים מלבד האדם - אצל זוחלים, ציפורים ויונקים. הפס הראשוני משתרע דרך קו האמצע הזה ויוצר את גוף אנטירו-אחורי שהופך להיות האירוע הראשון לשבירת הסימטריה בעובר, ומציין את תחילתה של הגסטרולציה. צומת ראשוני (או קשר ראשוני) נוצר מול הפס הראשוני ובהמשך הוא יארגן את תהליך הנוירולציה.
התפתחות רקמות שונות (Histogenesis) מתוך שלוש שכבות הנבט
הבלסטולה החד-שכבתית מתארגנת מחדש למבנה תלת שכבתי (trilaminar) הנקרא גסטרולה שבה יש שלוש שכבות נבט:
אקטודרם (Ectoderm) - השכבה החיצונית, ממנו מתפתחים מערכת העצבים, אברי החישה, השיניים, האפידרמיס והמבנים הקשורים לו (שיער, ציפורניים).
מזודרם (Mesoderm) - השכבה האמצעית, ממנו מתפתחות רקמות החיבור: השלד, הדם, השרירים והסחוס, וכן הלב והכליות.
אנדודרם (Endoderm) השכבה הפנימית, ממנו מתפתחים מערכת העיכול, הכבד, מערכת הנשימה והבלוטות הפנימיות.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > נוירולציה

השלב הבא בהתפתחות העובר מכונה נוירולציה. בתהליך זה, המתרחש בקרב כלל בעלי החוליות, שכבת הנבט החיצונית של הגסטרולה (האקטודרם) מתקפלת מ"צלחת עצבית" לצינור עצבי. תהליך זה יוצר את מערכת העצבים. בהמשך מתפתחים כל שאר איברי הגוף. הדיסקה התלת-שכבתית כולה משנה את צורתה לכדי צינור. שינוי צורני זה נקרא קיפול עוברי (Embryonic folding), והעובר מכונה כעת נוירולה.
התהליך מתחיל כאשר מיתר הגב שולח איתות לשכבת הנבט האקטודרם, מעליו כדי ליצור לוח עצבי עבה ושטוח (Neural plate). משטח זה יתקפל על עצמו ויצור את "תעלת העצבים" שתהפוך בהמשך למערכת העצבים המרכזית - המוח וחוט השדרה.
קיפול צלחת עצבית לצינור עצבי.
קיפול עוברי לאחר הגסטרולציה, סוף השבוע השלישי לחיים.
שלבים כלליים > השלב האמבריוני > שלבים נוספים

בשבוע השישי להיריון, לעובר כבר יש ראש וצוואר והכנה לאוזניים ואף לעיניים. מערכות הראייה והשמיעה נוצרות לאט. בגוף העובר התפתח כבר לב שיתחיל לפעום החל משבוע זה ולעיתים בשבוע מאוחר יותר. גפיים קטנות מתחילות לצוץ מגופו של העובר. גודלו של העובר בשלב זה זהה לגודלו של גרגר אורז.
בסוף שלב האמבריו, מתחיל להיווצר השלד ופעילות בלוטות המין משפיעה על התפתחות ספציפית לפי מין העובר.
שלבים כלליים > השלב הפיטאלי

בין השבוע ה-8 ל-11: פניו של העובר מקבלים צורה אנושית. המוח מתפתח והלב מזרים דם. האף, הנחיריים, הפה, הסנטר והאוזניים כבר התפתחו. איברי המין התפתחו. כפות הידיים והרגליים מתפתחות והן מכוסות בקרום של עור עדיין.
שבוע 12: מערכת השרירים של התינוק מתחילה בפעולתה. העובר מסוגל להניע את ידיו ורגליו, לסגור ולפתוח את כפות ידיו. עמוד השדרה והצלעות מתקשחים ונוצרות הציפורניים.
שבוע 16: כבר ניתן לדעת את זוויג התינוק על ידי בדיקת אולטרה סאונד. מערכת העצבים עדיין אינה מושלמת ועיניו עצומות. העובר פעיל - בועט ומתהפך ועד השבוע ה-20 מגיע למשקל ממוצע של 200–250 גרם.
שבוע 23: העובר יכול לשמוע את קולה של אמו ורעשים חיצוניים. הריאות מתפתחות אך לא בשלות לגמרי. משקלו מוכפל ולקראת השבוע ה-27 ישקול העובר כקילוגרם. בשבוע ה-28 תנועות העובר מורגשות היטב.
שבוע 32: העובר כמעט מושלם, עיניו פקוחות. הוא ממלא את רוב חלל הרחם ותנועותיו מוגבלות. בסוף השבוע ה-35 משקלו בסביבות 2-2.5 קילוגרם.
שבוע 36: החל מהחודש התשיעי (השבוע ה-36 להריון) העובר בשל ומתחיל בדרכו לביסוס הראש באגן. סיומו של התהליך מגיע עם רגע הלידה שבו העובר הופך להיות תינוק.
התפתחות מערכות ואיברים > תאי דם

תאי גזע המטופיוזיס מתפתחים מתוך שכבת הנבט האמצעית, המזודרם. תאי גזע אלה יצרו את כל סוגי תאי הדם. התפתחות הדם מתרחשת באשכולות של תאי דם, המכונים "איי דם", בשק החלמון - שק קרומי המחובר לעובר בשלבים המוקדמים של ההריון.
התפתחות מערכות ואיברים > התפתחות הלב ומערכת כלי הדם

הלב הוא האיבר הפונקציונלי הראשון שהתפתח ומתחיל לפעום ולשאוב דם בסביבות 22 יום להפריה. ביום ה-19, בעקבות איתות תאים, שני גדילים מתחילים להיווצר כצינורות באזור cardiogenic region שנמצא סמוך לראש העובר. שני צינורות האנדוקרדיאלים הללו גדלים וביום 21 נעים זה לזה, מתמזגים ויוצרים צינור לב פרימיטיבי יחיד, הלב הצינורי. זה מתאפשר על ידי קיפול העובר שדוחף את הצינורות לחלל בית החזה.
מערכת הדם העוברית (Fetal circulation, אנ') שונה באופן מהותי מזו הקיימת לאחר הלידה. היות שהעובר לא נושם בתוך הרחם וראותיו אינן מאווררות, הוא מקבל חמצן (וכן חומרי מזון והורמונים מסוימים) מהאם דרך השליה. מהשיליה, הדם המחומצן זורם דרך הוריד השלייתי (umbilical vein), אשר חלקו יתפצל ויכנס אל הכבד וחלקו יעקוף את הכבד דרך מבנה דמוי תעלה הנקרא ductus venosus ומשם ישירות אל הוריד הנבוב התחתון (inferior vena cava) אשר מזרים דם אל הלב. הדם המחוצמן זורם בוריד הנבוב התחתון לצד דם לא מחומצן אשר מגיע מרקמות גופו של העובר בחזרה לכוון הלב. מכאן נובע שאצל העובר זורם דם מחומצן בחלקו במערכת הורידית, בעוד שלאחר הילדה ובמהלך החיים המערכת הורידית נושאת דם לא מחומצן בלבד. הדם המחומצן של העובר נכנס אל העלייה הימנית של הלב. להזכיר, צידו הימני של הלב מזרים (אצל האדם לאחר הלידה) דם אל הריאות, ואילו צידו השמאלי מזרים דם מחוצמן אל כלל חלקי הגוף דרך אבי העורקים. אצל העובר מקבלת העלייה הימנית דם מחומצן, ועל כן עליו לעבור לצידו השמאלי של הלב. במחיצה המפרידה בין העליות הימנית והשמאלית ישנו, אצל העובר, פתח (דלף, shunt) הקרוי הנקב הסגלגל (foramen ovale) דרכו יעבור אל העלייה השמאלית כשני שלישים לערך מהדם מייד עם כניסתו אל העלייה הימנית. מהעלייה השמאלית יעבור הדם אל החדר השמאלי וממנו יצא אל אבי העורקים. הדם המחומצן אשר נותר בעליה הימנית (כשליש פחות או יותר) יכנס אל העורק הריאתי. כאן נמצא מעבר נוסף אצל העובר, המחבר בין עורק זה לאבי העורקים היורד, והוא קרוי ductus arteriosus. אצל העובר ישנו לחץ ריאתי גבוה אשר גורם להפניית מרבית הדם הרחק מהריאות אל אבי העורקים היורד דרך מעבר זה.
התפתחות מערכות ואיברים > התפתחות המוח

שלבי התפתחות מוח עובר האדם:
שבוע 4 - העובר מתכונן לתחילת יצירת המוח.
שבוע 6 - המוח מתחיל להתחלק לאזורים שונים ועמוד השידרה נוצר
שבוע 8 - מתחילה תנועה אצל העובר.
שבוע 10 - המוח מתחלק לאזורים הבסיסיים, תאי עצב מופיעים בחלק התחתון של עמוד השדרה.
שבוע 12 - החושים מתחילים להתפתח ומתחילה הפרשת ההורמונים.
שבוע 20 - תאי עצב מגיעים לחוט השדרה.
שבוע 24 - המוח סיים להתמיין, מתחילים רפלקסים.
שבוע 28 - מערכת העצבים מתחילה לפעול בגוף. (אם העובר יולד בשבוע זה יהיה לו סיכויי לשרוד באמצעות הנשמה כיוון שהמוח סיים את התפתחותו העוברית)
מהשבוע ה-20 ועד לגיל 3 - הנוירונים מתפתחים, גדלים ומסתעפים.
התפתחות מערכות ואיברים > התפתחות מערכות המין של העובר

בהפריה והתפתחות תקינה, מינו של העובר תלוי בהרכב הכרומוזומים שבתאי הגוף; לכל תא בגוף האדם 46 כרומוזומים (באופן נורמלי מספרם קבוע), אשר כל אחד מהם נושא מידע גנטי הקובע את תכונותיו של האדם. כל הכרומוזומים מסודרים בזוגות, ויש בסה"כ 23 זוגות. 22 זוגות נקראים אוטוזומים (autosomes) וזוג אחד קרוי בשם כרומוזומי מין (גונוזומים) - סה"כ 44 אוטוזומים ו-2 כרומוזומי מין. באופן תקין, כרומוזומי המין נחלקים לשני סוגים: כרומוזום מין נקבי גדול יותר הנקרא X, וכרומוזום מין זכרי קטן יותר הנקרא Y, כאשר כל הורה תורם תא מין אחד ובו כרומוזום מין אחד על פי החלוקה הבאה: בתא מין נקבי קיים באופן נורמלי כרומוזום X ואילו בתא מין זכרי קיים באופן נורמלי כרומוזום X או כרומוזום Y. כך שתא המין הזכרי הוא זה ש"קובע" את מין היילוד - באופן תקין אם זרע המכיל X יפרה את הביצית, תיווצר זיגוטה שכרומוזומי המין שלה הם XX והיא תהיה נקבה ואילו אם זרע המכיל Y יפרה את הביצית, תיווצר זיגוטה שכרומוזומי המין שלה הם XY והוא יהיה זכר.
לעיתים נופלות טעויות בשלבים שונים של ייצור תאי המין הנושאים את כרומוזומי המין ולעיתים נופלות טעויות בהפריה עצמה, וכך נוצרים עוברים מרובי כרומוזומי מין (לדוגמה: XXY) או בעלי כרומוזם X בודד (תסמונת טרנר). לעיתים הגוף ידחה את העובר ותתרחש הפלה ספונטנית (טבעית) ולעיתים תתרחש לידה תקינה אך העובר ייוולד עם מומים שונים - לעיתים קרובות עקרות הנובעת בדרך כלל כתוצאה מאי התפתחות תקינה של מערכת הרבייה של היילוד במהלך גיל ההתבגרות, בשל אותן טעויות בכרומוזומי המין. ישנם מקרים שבהם ייווצר עובר עם סתירה בין מערכות הרבייה הפיזיות לבין ההורמונים או הכרומוזומים, כך שלעיתים לא ניתן להכריע את מינו של היילוד בשל טעויות כרומוזומליות.
נוכחות של כורומוזם Y, גורמת בדרך כלל לשחרור של הורמון SRY, שמופרש בשלבים מוקדמים של התפתחות העובר, ומשפיע בעיקר על בלוטות המין הלא ממויינות (Gonad). גן ה-SRY מקודד לחלבון המכונה "גורם הקובע לאשכים" (testes-determining factor), שגורם להתמיינות בלוטות המין לאשכים. בשלבים מאוחרים יותר, אשכים מפרישים בדרך כלל טוסטרטון ו-dihydrotestosterone שגורמים לשינויים נוספים בגוף העובר - התפתחות של איברי מין חיצוניים גבריים, שינוי המוח למוח גברי והבדלים ב-Mesonephric duct.
התיווך של הורמונים במסלולים שונים, גורמים לכך שייתכנו מקרים שבהם התמיינות המוח ל"מוח גברי" במהלך ההריון לא נמצאת בהלימה עם המטען הגנטי של כרומוזמים או עם התמיינות איברי המין במהלך ההריון. מקרים כאלה עשויים להוביל לאנשים המזדהים כטרנסג'נדרים.
ראו גם

התפתחות גוף האדם
אמבריולוגיה
שרידים אבולוציוניים באדם
הערות שוליים

1 2 3  [maccabi4u.co.il/1116-he/Maccabi.aspx?TabId=1305 שבוע 3 להריון: סימנים ראשונים להריון], אתר קופת חולים "מכבי"
↑  Mundlos, Stefan (2009). "Gene action: developmental genetics".  In Speicher, Michael (ed.). Vogel and Motulsky's Human Genetics: Problems and Approaches (4th ed.). Springer. p. 422. ISBN 978-3-540-37653-8.
↑  McGeady, 2004: p. 34
↑  Blood Circulation in the Fetus and Newborn - Health Encyclopedia - University of Rochester Medical Center, www.urmc.rochester.edu
↑  מחזור הדם עובר ובוגר | ד"ר ארנון אגמון - מומחה במיילדות וגינקולוגיה, ‏2011-03-21
↑  The Children's Hospital of Philadelphia, Blood Circulation in the Fetus and Newborn, www.chop.edu, ‏2014-08-23 (באנגלית)
↑  Kailey Remien, Sapan H. Majmundar, Physiology, Fetal Circulation, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2024
↑  מחזור הדם בעובר וביילוד, באתר kotar.cet.ac.il
↑  Gian‐Paolo Dotto, Gender and sex—time to bridge the gap, EMBO Molecular Medicine 11, 2019-5, עמ' e10668 doi: 10.15252/emmm.201910668
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph166201 
מורולה עטופה בשכבה חלבונית הנקראת zona pelluca.
גסטרולה מושרשת. ניתן לראות בבירור את החלוקה לשלוש שכבות הנבט; בצהוב - אנדודרם, באדום - מזודרם, ובכחול - אקטודרם.
הפס הראשוני Primitive Streak
תנועות העובר בגיל 12 שבועות
עובר מניע את אצבעותיו בגיל 21 שבועות
פיהוק של עובר בן 30 שבועות
זאקאן

הכפר זאקאן (בהונגרית: Zákány) נמצא במחוז שומוג', נפת צ'ורגו.
מקור שמו

היישוב זאקאן קיבל כנראה את שמו מהמים הרירניים בסביבה (משורש ריר, בהונגרית: zákányos).
מיקום

היישוב ממוקם מערבית לצ'ורגו, ממש על הגבול עם קרואטיה. הכפר יושב בצד הדרומי של גבעות Zákányi-őrtilosi. הערים הקרובות ביותר הן צ'ורגו, 20 ק"מ משם, נג'קניז'ה, 25 ק"מ משם, וקופריבניצה, בצד הקרואטי.
מנקודת מבט תחבורתית, זאקאן הוא אחד מצמתי הרכבת החשובים של דרום טרנסדנוביה, מכיוון שכאן נמצאת תחנת הרכבת ג'קנש הנושאת אמנם את שם היישוב השכן, אבל נמצאת בכפר זאקאן ומחוברת לשלושה קווי רכבת ארציים חשובים ביותר. זוהי נקודת המפגש שלהם וגם תחנת הגבול לכיוון קרואטיה, בקו בודפשט – זאגרב – פרייקה. (בישוב יש גם תחנת רכבת מקומית, תחנת זאקאן, אך היא מטפלת רק בתנועה מקומית). הדרך הקלה ביותר להגיע מהכפר לערים נג'קניז'ה וצ'ורגו היא באמצעות רכבת.
ליישוב ניתן להגיע גם ברכב מנג'קניז'ה על כביש 6804.
היסטוריה

שם היישוב מתקופת ארפאד (ממלכת הונגריה (1000–1301)), וכבר מוזכר במסמכים בשנת 1227 כזאקון לפני הפלישה המונגולית לאירופה, ולאחר מכן בשנת 1309 כזקאן. הטירה הוזכרה לראשונה בשנת 1325, ושמה הוזכר גם ברשימת המעשרות האפיפיורית של 1332 – 1337, כך שכבר הייתה לה כנסייה באותה תקופה. בשנת 1342, היא כבר נהנתה מהרשאות עיר ובמקביל הוזכרה גם הכנסייה שלה המוקדשת למרטין מטור. בשנת 1379, לאיוש הראשון, מלך הונגריה נתן אותו למיקלוש, בנו של בודיסלו זאקאני כמענק.
בפנקס מס הראשי של אוצר האימפריה העות'מאנית בשנים 1565 – 1566, זאקאן נרשם ככפר שכלל 10 בתים בלבד. במהלך הכיבוש הטורקי, זאקאן החלה להתפתח משמעותית שוב ובשנת 1571 היא כבר הייתה מורכבת מ-77 בתים, וזמן קצר לאחר מכן נהרסה מסיבה כלשהי, כך שב-1580 מצאו כאן גובי המיסים הטורקים רק בית אחד.
בתחילת שנות העשור הראשון של המאה ה-20 הכפר היה שייך למשפחת זיצ'י; הרוזן אדן זיצ'י היה בעל האדמות הגדול במקום, שהייתה לו שם גם טירה יפה, שבנה ב-1911.
בשנת 1910, מתוך 1,688 תושבים, 1,675 היו הונגרים. מתוכם, 1,558 רומים-קתולים, 51 לותרנים ו-45 יהודים.
ילידי המקום

רוז'י ונטיאנר (1909 – 1975) הייתה פסנתרנית, מורה לפסנתר יהודייה-הונגרייה, דודתו של הביולוג פאל ונטיאנר.
חוג נעול מופע

חוג נעול מופע (באנגלית: Phase-locked loop, בראשי תיבות: PLL) הוא מעגל אלקטרוני שאות המוצא שלו הוא בעל תדר הנעול על תדר האות בכניסה, אשר שולט בתדר ובמופע של מתנד, כך שהמופע של מוצא המתנד יתאים למופע של אות הייחוס. ה-PLL מאפשר לייצר תדר קבוע ומדויק (לרוב כפולה או חלוקה של תדר הייחוס במספר שלם או בחלוקת מספרים שלמים), לפענח אות רצוי מתוך תווך תקשורת רועש, או כחלק ממערך ייצור שעונים במעגלים ספרתיים.
ניתן להבחין ב PLL אנלוגי, בו יש VCO (מתנד מבוקר מתח), וב PLL דיגיטלי - בו יש מעגל דיגיטלי השקול ל VCO האנלוגי.
ה-PLL נפוץ במשדרי ומקלטי רדיו וטלוויזיה, רכיבי מחשבים, והתקני תקשורת כגון טלפונים סלולריים, Wi-Fi, ADSL ועוד, אך גם בתחומים רחוקים יותר כמו מוזיקה אלקטרונית והולכת חשמל בין תחנות כוח.
המימוש של ה-PLL מבוצע בדרך כלל ברכיב אלקטרוני יחיד. כיום קיימים רכיבים המכילים מעגלי PLL רבים הפועלים במקביל ומייצרים תדרים רבים. מעגלים כאלה מכונים לעיתים בשם סינתסייזר.
דוגמאות נוספות לשימוש ב PLL:
כאשר יש לנו אות בעל תדר לא רציף (שהוא מקוטע מדי פעם), PLL יכול לייצר אות באותו תדר אך רצוף.
משתמשים ב PLL גם כדי להכפיל או לחלק תדר במספר מסוים.
במקרה שיש אות שהתדירות שלו משתנה (אות מאופנן תדר), PLL יכול לחלץ את האות המאפנן, כלומר לייצר את האות שלפיו משתנה התדר. המתח המוזן ל- VCO משתנה כדי לעקוב אחרי תדר האות בכניסה ולפיכך הוא שיחזור האות המאפנן.
ראו גם

אפנון תדר
מתנד מבוקר מתח
מסנן (אלקטרוניקה)
חוג נעילת-תדר
ז'וזף דה מיריבל

| --- | --- |

ז'וזף דה מיריבל
 לידה:  14 בספטמבר 1831 מונטבונוט-סן-מרטין, ממלכת הצרפתים צרפת
 פטירה:  12 בספטמבר 1893 (בגיל 61) אוטריב, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 צאצאים:  Marie de Miribel, Guy de Miribel 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1851–1893 (כ־42 שנים)
 דרגה:   ז'נרל דה דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-28 מפקד הקורפוס ה-6 ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 מלחמת קרים מלחמת אוסטריה-סרדיניה המשלחת הצרפתית למקסיקו מלחמת צרפת–פרוסיה
 עיטורים
 קצין גבוה בלגיון הכבוד 
 
מארי פרנסואה ז'וזף דה מיריבל (בצרפתית: Marie François Joseph de Miribel;‏ 14 בספטמבר 1831 – 12 בספטמבר 1893) היה ראש המטה הכללי של צבא צרפת בין השנים 1878–1879 ואז שוב בין 1890–1893.
ביוגרפיה

משפחת מיריבל היא משפחה עתיקה אשר מוצאה מדופינה. ב-1692 עקרה המשפחה לגרנובל. המשפחה טענה להיותה חלק מהאצולה הצרפתית, וב-1954 זכתה להכרה רשמית כאשר צורפו בניה לאיגוד העזרה ההדדית של האצולה הצרפתית.
ז'וזף דה מיריבל נולד ב-14 בספטמבר 1831 במונטבונוט-סן-מרטין, כבן הרביעי (מתוך חמישה) של ארטוס דה מיריבל אשר שימש כראש עיריית גרנובל בין השנים 1842–1845 ושל אלכסנדרינה דה ולורי. ב-1851 הוא התגייס לצבא צרפת ולמד באקול פוליטקניק ולאחר מכן הוצב בכוחות הארטילריה. הוא לחם במלחמת קרים ולאחר מכן במלחמת אוסטריה-סרדיניה ובמשלחת הצרפתית למקסיקו. ב-23 בנובמבר 1870 הוא הועלה לדרגת קולונל. הוא לחם במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ובין היתר השתתף במצור על פריז ובדיכוי הקומונה הפריזאית.
ב-3 במאי 1875 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה. מכיוון שמיריבל נודע כמלוכני ב-1878 מינה אותו נשיא צרפת פטריס דה מק-מהון אשר היה מלוכני בעצמו, לראש המטה הכללי. כאשר התפטר מק-מהון מתפקידו ב-1879 סולק מיריבל מהתפקיד. ב-24 ביולי 1880 הוא קודם לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה. הוא פיקד על הדיוויזיה ה-26 ואז על הקורפוס ה-6, וב-8 ביולי 1889 קיבל דרגת קצין גדול בלגיון הכבוד. ב-1890 מינה אותו הנשיא לאון גמבטה לראש המטה הכללי. גמבטה קיווה באמצעות צעד זה להתחנף למפקדי הצבא שמיריבל היה אהוד מאוד עליהם. לימים נמתחה על התנהלותו בתקופה זו ביקורת קשה, ונטען שהוא קידם את ידידיו לתפקידים שלא היו ראויים להם. כמו כן, הוא היה האיש שהכניס למטה הכללי רבים מהקצינים שהיו מעורבים לימים בפרשת דרייפוס.
מיריבל נפטר ב-12 בספטמבר 1893 בגיל 61. את מקומו כרמטכ"ל מילא ראול לה מוטון דה בואדפר.
הערות שוליים

↑  פייר מיקאל, פרשת דרייפוס, מ. מזרחי, 1964. עמ' 21.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1043347526  ISNI: 0000 0004 2005 0064  LCCN: n2015012527  Léonore: 265386  VIAF: 305327120   WorldCat (עם VIAF): 305327120
חוג מקומי רגולרי

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה קומוטטיבית ובגאומטריה אלגברית, חוג מקומי רגולרי הוא חוג מקומי נתרי בעל התכונה שמספר היוצרים המינימלי של האידיאל המקסימלי שלו שווה לממד קרול שלו. כל חוג מקומי רגולרי הוא תחום פריקות יחידה.
מספר היוצרים המינימלי תמיד חסום מלמטה על ידי ממד קרול. במילים אחרות, אם  A חוג מקומי עם אידיאל מקסימלי  m, אז מספר היוצרים של  m הוא לפחות המימד  \operatorname {dim} A, והחוג רגולרי אם אפשר למצוא לאידיאל המקסימלי  \operatorname {dim} A יוצרים. מספר היוצרים המינימלי של  m שווה לממד של  m/m^{2} כמרחב הווקטורי מעל שדה השאריות  k=A/m.
חוגים מקומיים רגולריים הוגדרו לראשונה על ידי וולפגנג קרול, אך חשיבותם הרבה התגלתה בעבודתו של אוסקר זריצקי אשר הראה כי מבחינה גאומטרית, חוגים מקומיים רגולריים מתאימים לנקודות חלקות על יריעות אלגבריות: נניח כי  Y היא יריעה אלגברית המוכלת במרחב האפיני ה- n-ממדי, ונניח כי  Y מוגדרת להיות האפסים המשותפים של הפולינומים  f_{1},\cdots ,f_{m}. אם  P נקודה ב- Y, אומרים כי  Y היא לא-סינגולרית ב-
 P אם מתקיים תנאי היעקוביאן: אם  M=\partial f_{i}\partial x_{j} היא מטריצת הנגזרות החלקיות של המשוואות המגדירות את היריעה אז דרגת  M שווה ל- n-dimY. זריצקי הוכיח כי  Y לא סינגולרית בנקודה  P אם ורק אם החוג המקומי של  Y ב- P הוא חוג מקומי רגולרי. בפרט, נובע מכך כי העובדה שנקודה על יריעה היא חלקה תלויה רק ביריעה עצמה ולא בשיכון זה או אחר שלה במרחב האפיני. כמו כן, עובדה זו מרמזת על כך שלחוגים מקומיים רגולריים יש תכונות "טובות" המקלות על עבודה איתם, אך בטרם הוצגו טכניקות מאלגברה הומולוגית הוכחו רק תוצאות מעטות בכיוון זה. לאחר ששיטות הומולוגיות הומצאו בשנות ה-50 של המאה ה-20, Auslander ו-Buchsbaum הוכיחו כי כל חוג מקומי רגולרי הוא תחום פריקות יחידה.
תכונה נוספת הנובעת מאינטואיציה גאומטרית היא שביצוע לוקליזציה לחוג מקומי רגולרי צריכה לתת חוג מקומי רגולרי. דוגמה לאינטרפרטציה גאומטרית של תכונה זו היא שאם משטח אלגברי מכיל עקום אלגברי, ואם העקום הוא חלק, אז סמוך לעקום גם המשטח הוא חלק. גם תוצאה זו נשארה בלתי פתורה עד להצגתן של שיטות הומולוגיות. ז'אן-פייר סר גילה אפיון הומולוגי של חוגים מקומיים רגולריים: חוג מקומי נתרי  A הוא רגולרי אם ורק אם יש לו ממד גלובלי סופי. קל להראות כי התכונה של להיות בעל ממד גלובלי סופי נשמרת תחת לוקליזציה, ולפיכך לוקליזציה של חוג מקומי רגולרי באידיאל ראשוני היא שוב חוג מקומי רגולרי. כמו כן, תכונה זו מאפשרת להגדיר את המושג חוג רגולרי עבור חוגים שאינם בהכרח מקומיים: חוג  A נקרא רגולרי אם הלוקליזציה שלו בכל אחד מהאידיאלים הראשוניים שלו נותנת חוגים מקומיים רגולריים. תכונה זו שקולה לכך של- A ממד גלובלי סופי.
אם  A הוא חוג רגולרי אז חוג הפולינומים  A[x] וחוג טורי החזקות הפורמליים  A[[x]] גם הם רגולריים.
דוגמאות

כל שדה הוא חוג מקומי רגולרי. לשדות יש ממד קרול 0, ולמעשה השדות הם בדיוק החוגים המקומיים הרגולרים מממד 0.
כל תחום הערכה דיסקרטית הוא חוג מקומי רגולרי מממד 1, וגם להפך - כל חוג מקומי רגולרי מממד 1 הוא תחום הערכה דיסקרטית.
אם  p הוא מספר ראשוני, אז חוג השלמים ה-p אדיים הוא דוגמה לתחום הערכה דיסקרטית, ולכן חוג מקומי רגולרי, שאינו מכיל אף שדה.
באופן כללי, אם  k הוא שדה ו- X_{1},\dots ,X_{d} הם משתנים, אז  k[[x_{1},\dots ,x_{d}]] הוא חוג מקומי רגולרי מממד קרול  d.
אם  \mathbb {Z}  הוא חוג המספרים השלמים ו- x הוא משתנה אז החוג  {{\mathbb {Z} }[x]}_{(2,x)} (הלוקליזציה של חוג הפולינומים עם מקדמים שלמים באידיאל זה) הוא דוגמה לחוג מקומי רגולרי מממד 2 שאינו מכיל שדה.
ז'וזף ברטראן

| --- | --- |

ז'וזף ברטראן
 לידה:  11 במרץ 1822 former 12th arrondissement of Paris, צרפת 
 פטירה:  5 באפריל 1900 (בגיל 78) פריז, צרפת 
 ענף מדעי:  מתמטיקה, כלכלה
 מקום מגורים:  צרפת
 מקום לימודים:  אקול פוליטקניק  אוניברסיטת סן לואי  בית הספר הלאומי הגבוה למכרות 
 מוסדות:  קולז' דה פראנס (1862–1900)  אוניברסיטת סן לואי  אקול נורמל סופרייר 
 תלמידי דוקטורט:  Désiré André, Désiré André 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של החברה המלכותית (8 באפריל 1875)  קצין גבוה בלגיון הכבוד 
 צאצאים:  מרסל אלכסנדר ברטראן 
 תרומות עיקריות
 מודל ברטראן, השערת ברטראן
 
ז'וזף לואי פרנסואה ברטראן (בצרפתית: Joseph Louis François Bertrand‏; 11 במרץ 1822 - 5 באפריל 1900) היה מתמטיקאי צרפתי, שעסק בתורת המספרים, גאומטריה דיפרנציאלית, תורת ההסתברות, כלכלה והתרמודינמיקה. ב-1845 העלה את השערת ברטראן ופיתח את מודל ברטראן, משפט ברטראן והפרדוקס של ברטראן, הקרויים על שמו.