stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טארי איסון
קריירה

לאחר ששיחק בקבוצות של בתי ספר תיכון בוושינגטון, בחר איסון להצטרף לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת סינסינטי.
ב-26 בפברואר 2021 רשם שיא עונתי של 20 נקודות, 13 ריבאונדים ושלוש חסימות בניצחון 91–71 על אוניברסיטת טוליין. בשנתו היחידה בסינסינטי הוא העמיד ממוצעים של 7.3 נקודות, 5.9 ריבאונדים, 1.3 חסימות ו-1.2 חטיפות למשחק. בתום העונה עבר לשחק עבור אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, ובעונתו היחידה שם העמיד ממוצעים של 16.9 נקודות, 6.6 ריבאונדים ו-1.9 חטיפות למשחק. ב-25 במרץ 2022 הכריז על מועמדותו לדראפט 2022 ב-NBA.
בדראפט נבחר איסון בבחירה ה-17 על ידי יוסטון רוקטס, ולאחר מכן הצטרף לסגל הקבוצה לטורניר ליגת הקיץ של ה-NBA. בהופעת הבכורה שלו בטורניר קלע ארבע עשרה נקודות והוסיף שלושה עשר ריבאונדים בניצחון 91–77 על אורלנדו מג'יק, ובתום הליגה נבחר לחמישיית הטורניר.
סטטיסטיקות הקריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022/2023 | יוסטון | 82 | 5 | 21.5 | 0.448 | 0.343 | 0.752 | 6.0 | 1.1 | 1.2 | 0.6 | 9.3 |
| קריירה |  | 82 | 5 | 21.5 | 0.448 | 0.343 | 0.752 | 6.0 | 1.1 | 1.2 | 0.6 | 9.3 |
הערות שוליים

↑  Garfield’s four-star prospect Tari Eason honors aunt with commitment to Cincinnati, The Seattle Times, ‏2019-12-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Andy Buhler SBLive, Watch: Garfield's Tari Eason reacts to winning 3A state title, tournament MVP, Scorebook Live (באנגלית)
↑  Andy Buhler SBLive, 'We need you to be superman.' Tari Eason takes final bow in Garfield's dominant 3A state championship win over O'Dea, Scorebook Live (באנגלית)
↑  Scott Springer, Highly-touted forward Tari Eason makes it official signing with UC basketball, The Enquirer (באנגלית אמריקאית)
↑  Basketball Recruiting - Cincinnati wins out with four-star forward Tari Eason, basketballrecruiting.rivals.com, ‏2019-12-22
↑  Tulane vs. Cincinnati - Game Recap - February 26, 2021 - ESPN, ESPN.com (באנגלית)
↑  Keith Jenkins, Former Cincinnati Bearcats All-AAC freshman forward Tari Eason transfers to LSU, The Enquirer (באנגלית אמריקאית)
↑  SEC names men's basketball All-SEC teams & awards, www.secsports.com
↑  GREG BATES | Contributing writer, LSU's Tari Eason on his next step: 'I have no idea what the future holds', The Advocate (באנגלית)
↑  Eason draft-bound after breakout season at LSU, ESPN.com, ‏2022-03-25 (באנגלית)
↑  Houston Rockets 2022 NBA2K23 Summer League Roster | NBA.com, www.nba.com
↑  Houston Rockets vs Orlando Magic Jul 7, 2022 Box Scores | NBA.com, www.nba.com
↑  Coty M. Davis, Rockets Tari Eason Named All-NBA Summer League First Team, Sports Illustrated Houston Rockets News, Analysis and More (באנגלית)
יאיר בורלא

אין תמונה חופשית
יאיר בורלא  (6 באוקטובר 1919 - 27 ביוני 2006) היה סופר ומתרגם, מחדש מילים ועורך ישראלי. בנו של הסופר יהודה בורלא, ואחיהם של סופר הילדים והצייר עודד בורלא והסופרת ומעצבת התלבושות עפרה בורלא-אדר.
ביוגרפיה

בורלא נולד ב-1919 בירושלים ליהודה ומרים בורלא. לאחר לידתו עברה המשפחה לדמשק, שם שימש האב יהודה כמורה לעברית מטעם ועד הצירים (גלגולה מוקדם של הסוכנות היהודית). ב-1921 (לאחר לידת אחותו צוריה) חזרה המשפחה ארצה והתיישבה במושבה זכרון יעקב ולאחר תקופה עברה המשפחה לעיר חיפה. בורלא גדל והתחנך בבית אביו יהודה שהיה מורה וסופר.
משנת 1942 עד שנת 1946 שירת בורלא בצבא הבריטי, ולמד את הלשון האנגלית על בוריה. לימים היה מראשוני המתרגמים מלשון זו לעברית.
בשנת 1948 התגייס לצה"ל כקצין הדרכה והיה חבר בוועדה למינוח של מושגים טכניים (שנוסדה בשיתוף עם האקדמיה ללשון העברית). בתפקידו זה שירת כעורך "המילון הצבאי של צה"ל" ופעל כמחדש מילים עבריות לעולם הצבאי, כמחדש ומתאים מונחים, כעורך פרסומים וכמוציא לאור. כמו כן הקדיש שנים רבות להכנת ועריכת "גווילי אש" (אסופת דברי הנופלים הרשמית של ישראל) במסגרת אגף ההנצחה של צה"ל.
במהלך שירותו ולאחר שחרורו עסק בעיקר בתירגום והיה מתרגם פורה מאוד. בין תרגומיו מאנגלית כלולים סיפורים ורומנים, מחזות ומערכונים קצרים, שחלקם אף הוצגו בתיאטרוני הארץ.
היה חובב רדיו (4X4BO), והיה בין העורכים של סדרת הספרים החובב הצעיר.
יאיר בורלא הלך לעולמו בשנת 2006 בגיל 87.
חיים אישיים

יאיר נישא לרינה (1927–1985) ולהם בן ובת.
ספרים שכתב ותרגם > תרגומים

אברהם לינקולן, ג’יימס דוהרטי, מאנגלית: יאיר בורלא, עם עובד, 1955.
אגרות רומיות, רומן, מאת תורנטון ויילדר, תרגם מאנגלית: יאיר בורלא, עם עובד, 1953.
אי האלמוגים, מאת רוברט מייקל בלנטיין, עברית: יאיר בורלא, ירושלים, כתר, 1975.
אידי מארס (הוצאה מחודשת של אגרות רומיות), מאת תורנטון ויילדר, מאנגלית: יאיר בורלא, תל אביב, זמורה ביתן, 1988.
אשתו הראשונה, סיפור, מאת פרל בק, מאנגלית: יאיר בורלא, ירושלים, 1946.
חיי הילד הזה, זכרונות, מאת טוביאס וולף, מאנגלית: יאיר בורלא, תל אביב, מחברות לספרות, 1996.
מעבר לתעלה, מאת ג’וליאן בארנס, מאנגלית: יאיר בורלא, תל אביב, זמורה ביתן, 1997.
הקץ לנשק, רומן, ארנסט המינגוויי, תרגם מאנגלית: יאיר בורלא, תל אביב, 1969.
שלושה בסירה אחת (מלבד הכלב), ג'רום ק. ג'רום, עברית: יאיר בורלא, ירושלים, 1989.
כתבות מארץ ישראל, לורנס אוליפנט, הוצאת יד יצחק בן צבי והוצאת כנען, עברית: יאיר בורלא, 1976.
מרד בספינה באונטי, צ'ארלס נורדהוף וג'יימס נ' הול, תרגם לעברית: יאיר בורלא. ירושלים, הוצאת כתר, 1978. [תרגום מקוצר, לבני הנעורים.]
ספרים שכתב ותרגם > מחזות שתרגם

דודתו של צ'רלי מאת ברנדטן תומאס, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1946
הן לא תקחהו עמך מאת ג'ורג' קאופמן ומוס הארט, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1947
כזאת הייתה אמא מאת קתרינה פורבס, 1948
רק אתמול נולדה מאת גרסון קאנין, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1949
מאז גן עדן מאת ג. ב. פריסטלי, 1950
הילולת רפאים מאת נואל קאוורד, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1950
למי תקעה החצוצרה מאת יוסף קסלרינג, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1952
תשוקה בצל הבוקיצות, (תשוקה בצל אילנות), מאת המחזאי יוג'ין או'ניל, בתיאטרון הקאמרי, 1953.
לאור הגז מאת פטריק המילטון, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1953
אחותי איילין מאת יוסף פילד וי. כודורוב, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1953
היורשת מאת רות ואוגוסט גץ, 1953 (על פי ספרו של הנרי ג'יימס)
הקיסר ג'ונס מאת יוג'ין או'ניל, הוצג בתיאטרון הקאמרי, 1958
תרגיל בחמש אצבעות מאת פיטר שאפר, הוצג בתיאטרון האהל, 1959
חשמלית ושמה תשוקה מאת טנסי ויליאמס, הוצג בתיאטרון האהל, 1959
מלון פרדיסו מאת ג'ורג' פיידו ומוריס דבלייר, הוצג בתיאטרון האהל, 1959
ג'יג'י, מאת קולט, הוצג בתיאטרון "הבימה", 1961.
השושנה המקועקעת, מאת המחזאי טנסי ויליאמס. הוצג בתיאטרון "הבימה" בשנת 1971.
ספרים שכתב ותרגם > ספרים שכתב

לקסיקון מונחים צבאיים (עברי-אנגלי אנגלי-עברי), ערוך בידי סגן-אלוף (מיל') יאיר בורלא. תל אביב, הוצאת דביר, 1988.
חידונאי

חידונאי הוא אדם העוסק בחיבור חידות ובהצגתן הפומבית.
כבר בתנ"ך רווח הנוהג לחוד חידות. שמשון חד לפלשתים חידה לא פתירה ("חידת חמיצר" בלשון ימינו) כדי למצוא תואנה להכות בהם. מלכת שבא באה לביקור אצל שלמה המלך ומנסה אותו בחידות כדי לעמוד מקרוב על גודל חכמתו.
במאה ה-12 עסק אברהם אבן עזרא בחיבור חידות ובפתרון חידות. על-פי המסופר, ניצלו חייו וחיי תלמידיו בזכות פתרון שמצא לבעיית יוספוס הכללית.
בשנות השישים של המאה ה-20 זכה להצלחה רבה בישראל החידונאי שמואל רוזן, שהציג את חידותיו (בעיקר חידות לשוניות וחידות דעת) בתוכנית הרדיו השבועית "קפד ראשו", וכן ערך חידונים פומביים. חידונאי נוסף שפעל באותה עת הוא שבח וייס, לימים יו"ר הכנסת, שעסק בתחום זה בעת שהיה סטודנט.
חידונאים מפורסמים במדינות שונות

קלוד באשה, שפעל במאה ה-16 בצרפת.
הנרי ארנסט דודני, שפעל במאה ה-19 בבריטניה, ופרסם את חידותיו (בעיקר חידות מתמטיות) בכתבי עת ובספרים.
סם לויד, שפעל במאה ה-19 בארצות הברית, ופרסם את חידותיו (בעיקר חידות מתמטיות, אך גם חידות מכניות) בכתבי עת ובספרים.
מרטין גרדנר שפעל במאה ה-20 בארצות הברית, ופרסם חידות מתמטיות במשך חצי יובל שנים בטורו בירחון Scientific American. כמו כן עסק בהוצאה מחודשת של כתבי קודמיו, דודיני ולויד.
הנרי ארנסט דודני
מרטין גרדנר
שמואל רוזן
דן חמיצר
יוהנס איטן

| --- | --- |

 לידה:  11 בנובמבר 1888 Wachseldorn, שווייץ 
 פטירה:  25 במרץ 1967 (בגיל 78) ציריך, שווייץ 
 מקום קבורה:  Cemetery Hönggerberg 
 מקום לימודים:  École Supérieure des Beaux-Arts, Genève (1910)  האקדמיה הממלכתית לאמנויות היפות שטוטגארט 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אקספרסיוניזם 
 הושפע על ידי:  אדולף הלצל 
 פרסים והוקרה:  פרס סיקנס (1965) 
 בן או בת זוג:  Hildegard Anbelang (1919–1938)  Anneliese Itten (1939–?) 
 צאצאים:  Marion Lichardus-Itten, Klaus Itten 
 מספר צאצאים:  4 
 
יוהנס איטן (בגרמנית: Johannes Itten;‏ 11 בנובמבר 1888 – 25 במרץ 1967) היה צייר, מעצב, מורה ותאורטיקן שווייצרי ומהמורים המשפיעים בבאוהאוס בשנותיו הראשונות.
ביוגרפיה

איטן נולד במרכז שווייץ והוכשר לשמש מורה בבית ספר יסודי. באותן שנים החל לפתח תאוריות שהובילו לשיטות הוראה ייחודיות שהתבססו בין השאר על שיטות שפיתח פרידריך פרבל. ב-1909 החל ללמוד אמנות בז'נבה, אך פרש ועבר ללמוד בברן שם המשיך ופיתח את התאוריות ושיטות החינוך. ב-1912 שב לז'נבה כדי ללמוד ציור מפושט אצל הצייר אגון גילרד (Eugène Gilliard) ולאחר מכן המשיך לווינה שם פתח בית ספר לציור עם שיטות הוראה ייחודיות ששילבו תרגילי התעמלות.
לבאוהאוס הוזמן איטן להצטרף כמורה עם פתיחתו בשנת 1919 בויימאר שם לימד את הקורס הבסיסי שהיווה מבוא להיכרות עם חומרים, קומפוזיציה וצבע. בשיעוריו שילב מוזיקה ומדיטציה ובאותה עת פרסם הספר המסכם את רעיונותיו "אמנות הצבע". לאחר שעזב את הבאוהאוס המשיך ופתח בסיועה של גונטה שטלצל בית ספר עצמאי. בעשורים הבאים המשיך לעסוק בהוראה וביצירה. כאשר בעקבות עליית הנאצים לשלטון בית ספר באוהאוס נסגר, הוא קלט בבית הספר שלו מספר מורים לרבות ארנסט נויפרט.
ב-1966 ייצג את שווייץ בביאנלה בוונציה. ושנה לאחר מכן נפטר.
יוהנס אוולד

| --- | --- |

דיוקן מאת אריק פאולסן
 לידה:  18 בנובמבר 1743 קופנהגן, דנמרק 
 פטירה:  17 במרץ 1781 (בגיל 37) קופנהגן, דנמרק 
 מדינה:  ממלכת דנמרק 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קופנהגן 
 שפות היצירה:  דנית 
 סוגה:  שירה 
 יצירות בולטות:  Fiskerne, Kong Christian stod ved højen mast 
 
יוהנס אוולד (בדנית: Johannes Ewald;‏ 18 בנובמבר 1743, קופנהגן – 17 במרץ 1781, קופנהגן) היה משורר דני.
ביוגרפיה

יוהנס אוולד נולד בקופנהגן למשפחת כומר מקומי. לאחר סיום בית הספר הוא למד באוניברסיטת קופנהגן. בגיל 15 הוא נמלט מהבית ונרשם לצבא לממלכת פרוסיה. בתחילת מלחמת שבע השנים הוא עזב את השרות והצטרף לצבא אוסטריה בה שירת כקצין. לאחר מספר חודשים של שרות הוא נמלט, חזר לדנמרק והחל ללמוד תאולוגיה.
למרות לימודי תאולוגיה אוולד החל להתעניין בספרות, בעקבות אהבה נכזבת, הוא התחיל לכתוב שירה.
לאחר קרבות מלחמת שבע השנים אוולד חזר נחלש ופגוע. הוא עסק בכתיבת שירים אך במקביל סבל מבעית אלכוהוליזם.
בעקבות פרדריק החמישי הוא התבקש לכתוב אלגיה. שירים שלו זכו לפופולרית רבה והוא היה נחשב למשורר בולט של התקופה.
בנוסף לשירים, אוולד כתב מספר מחזות וספר אוטוביוגרפיה שפורסם רק בשנת 1804.
בהמשך הוא רב עם המשפחה ועזב את קופנהגן לטובת עיירה בחוף הים הבלטי. במשך שנים הוא סבל ממחלות שונות כולל אלכוהוליזם ושיגרון.
הוא נטמן בכנסייה בקופנהגן ליד משורר דני נוסף יוהאן וסל ובמקום הוקמה אנדרטה משותף שפוסלה על ידי אוטו אוונס.
טרקלין שאגאל

טרקלין שאגאל מכיוון הכניסה הראשית
טרקלין שאגאל הוא הטרקלין במשכן הכנסת בו מתקיימים אירועים ממלכתיים וקבלות פנים. הטרקלין נמצא בצדו המערבי של בניין משכן הכנסת, סמוך לאולם המליאה. הגישה אל הטרקלין נעשית דרך מבואת הכנסת בקומת הכניסה, ומחלונותיו נשקף נופה של ירושלים לכיוון דרום ומערב. הטרקלין זכה לשמו שכן עוצב בידי האמן מארק שאגאל, שיצר גם את יצירות האמנות שבו.
היסטוריה

יושב ראש הכנסת קדיש לוז פנה בשנת 1960 אל האמן מארק שאגאל, ושאלו אם יהיה מעוניין לעטר את טרקלין משכן הכנסת המתוכנן בגבעת רם. התוכנית המקורית עסקה בחלונות ויטראז', בדומה לחלונות שאגאל שעיצב האמן בבית הכנסת של בית החולים הדסה עין כרם, או בציורי קיר. לבסוף התקבלה הצעתו של שאגאל לעטר את הטרקלין בגובלנים. שאגאל הציע את נושאי הגובלנים ובחר את ציפוי תקרת הטרקלין, העשויה בדמות 100,000 קוביות עץ, והובטח לו שעיצוב הטרקלין ייעשה בהסכמתו המלאה. שאגאל אף קבע ב-1964 שרצפת הטרקלין תרוצף באבן ולא בשטיח מקיר לקיר, כפי שנעשה באולם המליאה ובמבואות, והוא זה שהציע לשלב בה את שנים עשר הפסיפסים המייצגים את שבטי ישראל, ואשר בהם שולבו מוטיבים מבתי כנסת בארץ ישראל מהתקופה הביזנטית. לבסוף, בשנת 1965, החליט שאגאל על הוספת פסיפס הקיר בטרקלין.
בשנת 2006 נשלחו הגובלנים לניקוי ושימור בבית מלאכה בפריז שבו יוצרו, בעלות של כ-100,000 ש"ח. לאחר חזרת השטיחים לארץ ותלייתם על הקיר, נראה בבירור שהם מקומטים. לאחר בדיקה התברר שפעולת הניקוי לא גרמה לקמטים אלא חשפה את תהליך הקימוט הטבעי של הבד, שנגרם, בין היתר, משיטת התלייה בשנת 2012. לאחר התלבטות והתייעצות עם מומחים, החליטו בכנסת לשנות את שיטת התלייה של הגובלנים, והדבר פתר את בעיית הקימוט. ערכם של הגובלנים הוערך בשנת 2006 בסכום של 24 מיליון ש"ח.
חתונתם של מרים ושלדון אדלסון נערכה ב–1991, באולם שאגאל בכנסת. את החתונה סייע לארגן סגן שר החוץ דאז, בנימין נתניהו, שהיה חבר קרוב של בני הזוג. האירוע עורר ביקורת בשל השימוש במשכן הכנסת לצורך חגיגת נישואים, דבר שלא נעשה לפני או אחרי חתונה זו.
הטרקלין

בטרקלין שנים עשר פסיפסי רצפה, מעשה ידיו של מארק שאגאל, שנעשו בהשראת ביקור שערך בצפת, ואין בהם סמלים דתיים, שכן הם נועדו לרצפת האולם. עוד מוצג בכניסה לאולם עותק מדויק של מגילת העצמאות.
עיקר תשומת הלב מופנית לשלושה גובלנים גדולים, מעשה ידיו של שאגאל, אשר הוכנו מחוטי צמר ב-144 גוונים, והמתארים את עברו של העם היהודי (בתווך, על הגובלן הגדול ביותר), את ההווה (משמאל), ואת עתידו (מימין). הגובלן המוקדש לעבר מדגיש את דמויותיהם של דוד המלך ושל משה במעמד הר סיני, ובתווך נראה המון בני ישראל. גובלן ההווה מתאר את ירושלים בשנות ה-60 של המאה ה-20, והעיר עצמה נראית בתוך בועה, שכן הייתה נתונה לשליטה ירדנית. הגובלן המוקדש לעתיד הוא מעורפל יותר, ובמרכזו מתוארת נבואת ישעיהו.
בטרקלין שוכן גם פסיפס קיר, אף הוא מעשה ידיו של שאגאל, המראה את המנורה לצד מלאך המושיט יד לעבר דמויות שנים עשר שבטי ישראל, ומזמינם לעלות לארץ. בתחתית הפסיפס נראה הכותל המערבי.
בנוסף, מוצגת בטרקלין גם אמנת ירושלים.
הטרקלין > הגובלנים

צידו הימני של הגובלן, המציג את עתידו של עם ישראל וחזון אחרית הימים
המקטע המרכזי של הגובלן בטרקלין, המציג את משה במעמד הר סיני
צידו השמאלי של הגובלן, המציג את עברו של עם ישראל
הערות שוליים

↑  הטרקלין
1 2  רונן ליבוביץ, מבצע שאגאל יצא לדרך, באתר News1 מחלקה ראשונה, 4 בספטמבר 2006
↑  אריק בנדר, במהלך הפגרה: הכנסת תעבור "מתיחת פנים", באתר nrg‏, 28 במרץ 2012
פסיפס מעשה ידי מארק שאגאל
פסיפס רצפה בטרקלין
יוהנס אגשטיין

יוהנס אגשטיין (בגרמנית: Johannes Eggestein, נולד ב-8 במאי 1998 בהאנובר שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בזנקט פאולי בעמדת החלוץ.
יוהנס אגשטיין הוא אחיו הצעיר של מקסימיליאן אגשטיין, אף הוא כדורגלן.
קריירת מועדונים

אגשטיין שיחק בנוער של ורדר ברמן החל משנת 2013, כאשר היה בן 15. בשלוש העונות הראשונות שלו בנוער של ורדר ברמן, סיים אגשטיין כמלך השערים של הליגה. ביוני 2016 חתם אגשטיין על חוזה מקצועני בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, כאשר בשנים הראשונות הוא שיחק בעיקר בקבוצת המילואים. באוגוסט 2016 ערך אגשטיין את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, כשנכנס כמחליף במשחק הגביע הגרמני, בו ניצחה ברמן את שפורטפרוינדה לוטה. בעונת 2016/17 אגשטיין לא שיחק כלל בקבוצה הבכירה, ובעונת 2017/18 ערך שבע הופעות ליגה. את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ורדר ברמן הבקיע אגשטיין באוגוסט 2018, מול פורמטיה וורמס במסגרת הגביע הגרמני. בעונת 2018/19 אגשטיין תפס מקום בכיר יותר בקבוצה, והבקיע ארבעה שערים ב-23 הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום השמיני בבונדסליגה. בעונת 2019/20 איבד אגשטיין את מקומו בהרכב, וערך 14 הופעות ליגה בלבד. קבוצתו הצליחה להישאר בליגה רק לאחר מבחני הישרדות נגד היידנהיים.
באוקטובר 2020 הושאל אגשטיין לעונה אחת לל.א.ס.ק. לינץ מהבונדסליגה האוסטרית, ובה כבש 12 שערי ליגה ב-28 הופעות.
באגוגסט 2021 עבר לרויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.
קריירה בינלאומית

אגשטיין שיחק בכמה מנבחרות הצעירים של גרמניה, וערך 11 הופעות בנבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21, בהן הבקיע שני שערים.
זכויות להט"ב בקרואטיה

| --- | --- |

קרואטיה (ירוק), האיחוד האירופי (ירוק בהיר)
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1977
 טרנסג'נדריות:  ישנה הכרה בשינוי מגדר, ניתוח להתאמה מגדרית לא נדרש מאז 2013
 שירות צבאי:  לסביות, הומוסקסואלים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת
 הגנה מפני אפליה:  הגנה מוחלטת מפני אפליה על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  ישנה הכרה בקוהביטציה לא רשומה מאז 2003 ושותפות לחיים מאז 2014. קיימת הגבלה בחוקת קרואטיה שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2013
 אימוץ:  ישנה הכרה באימוץ חורג על ידי זוגות חד-מיניים מאז 2014 ואימוץ משותף מאז 2022
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בקרואטיה מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית במדינה מאז 1977, ומעמדן של מערכות יחסים חד-מיניות החל להיות מוכר משפטית לראשונה בשנת 2003 על פי חוק שעוסק בחיים משותפים לא רשומים. כתוצאה ממשאל עם שהתקיים בנושא בשנת 2013, חוקת קרואטיה החלה להגדיר נישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין אישה לגבר בלבד, ובכך, החלה לאסור דה יורה על הכרה בנישואים חד-מיניים.
מאז כניסתו של חוק השותפות לחיים בשנת 2014, זוגות חד-מיניים החלו להיות זכאים להיות בעלי גישה לזכויות זוגיות שוות כמו זוגות נשואים הטרוסקסואלים, אבל לא לכולן. מאז 2020 זוגות חד-מיניים החלו להיות רשאים להגיש בקשה להוות משפחת אומנה. בשנת 2022, בעקבות פסק דין סופי של בית המשפט העליון של קרואטיה בתיק בנושא, אימוץ (משותף וחורג) על ידי זוגות חד-מיניים הפך להיות חוקי באותם תנאים כמו זוגות מהמין השני.
היסטוריה

הרפובליקה האדריאטית של רגוסה (אנ') (1358–1808) הטילה בשנת 1474 עונש מוות על קיום "מעשה סדום" שכוון נגד פעילות הומוסקסואלית כתגובה לחששות סטריאוטיפיים שכיבושים עות'מאניים באזור יובילו ל-"התפשטות של הומוסקסואליות".
היסטוריה > המאה ה-19 וה-20

חוק העונשין שנוצר ב-27 במאי 1852 בממלכת קרואטיה ההבסבורגית לא ציין קיום פעילות הומוסקסואלית כפשע. בעשורים לאחר מכן טיוטת חוק עונשין חדשה שהוצעה בשנת 1879 בתקופת ממלכת קרואטיה-סלאבוניה הציעה שקיום פעילות חד-מינית בקרב גברים תהווה עבירה פלילית עם עונש של עד 5 שנות מאסר למורשעים. עם זאת, הטיוטה מעולם לא אומצה באופן רשמי.
במהלך תקופת מלחמת העולם השנייה הומוסקסואלים הועמדו לדין תחת משטרים שונים, אבל לא קיימים תיעודים של רדיפה מאורגנת נגד הומוסקסואלים תחת ממשלת הבובות של גרמניה הנאצית במדינה העצמאית של קרואטיה (1941–1945) שהחוקים שלה לא כללו במפורש תקנה שכוונה נגד הומוסקסואליות. עם זאת, הפרטיזנים היוגוסלביים הקומוניסטים בצבא השחרור העממי של יוגוסלביה גזרו לפחות גזר דין מוות ידוע אחד על רקע הומוסקסואליות נגד מפקד רשת התקשורת של הפרטיזנים הקרואטים (אנ') ג'וסיף מרדשיץ' עד תחילת שנת 1944, השנה שבה התגלה שמרדשיץ' מחזיק ביחסים רומנטיים עם פקודיו הגברים. שותפיו ההומוסקסואלים של מרדשיץ' לא הוצאו להורג, אבל ננזפו וגורשו מהמפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה.
היסטוריה > הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה

במהלך התקופה שבה קרואטיה הייתה חלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה כרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה בין השנים 1943–1991, פעילות הומוסקסואלית גברית הפכה שוב לעבירה פלילית ונשאה עונש של עד שנתיים מאסר על פי חוק העונשין הפדרלי מ-9 במרץ 1951. עם זאת, הדיכוי של הומוסקסואלים ביוגוסלביה החל למעשה מיד לאחר סיום מלחמת העולם השנייה. הומוסקסואלים שתויגו על ידי קומוניסטים כ-"אויבי המערכת" לא יכלו להצטרף למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה גם כן.
המצב הזה השתנה כאשר קרואטיה והרפובליקות האחרות שהרכיבו את יוגוסלביה השיגו יותר שליטה על בתי המחוקקים שלהן. רפורמות חוקתיות שהובילו ליצירת חוקת יוגוסלביה האחרונה שנכנסה לתוקף ב-21 בפברואר 1974, הביאו לביטול חוק העונשין הפדרלי, ואפשרו לכל רפובליקה ליצור חוק עונשין משלהן. הרפובליקה הסוציאליסטית של קרואטיה יצרה קוד פלילי משלה בשנת 1977 שלא כלל עוד הפללה של קיום פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה. ב-1973 הלשכה הרפואית הקרואטית הסירה הומוסקסואליות מרשימת ההפרעות הנפשיות שלה - 4 שנים לפני כניסתו לתוקף של הקוד הפלילי החדש ו-17 שנים לפני שארגון הבריאות העולמי עשה זאת ב-1990.
שנות ה-80 של המאה ה-20 הביאו יותר נראות לאזרחי להט"ב קרואטים. בשנת 1985, הפך טוני מרושביץ' לאיש התקשורת ההומוסקסואל הגלוי הראשון בקרואטיה שהנחה לזמן קצר תוכנית רדיו בתחנה אומלדינסקי (אנ') שעסקה בנושאים פוליטיים-חברתיים. מאוחר יותר הוא חשף שהתבקש במספר הזדמנויות על ידי ליגת הקומוניסטים של קרואטיה (הסניף הקרואטי של המפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה) להקים אגף להט"ב במפלגה. ב-1989 הוקמה האגודה הלסבית הראשונה בקרואטיה, "Lila initiative", אבל חדלה מלהתקיים שנה לאחר מכן.
היסטוריה > העידן הפוסט-קומוניסטי

במשך שנות ה-90 של המאה ה-20 נראתה האטה בהתקדמות החברתית במעמד זכויות להט"ב בקרואטיה כתוצאה מהתפרקות יוגוסלביה ואחריה מלחמת העצמאות הקרואטית ממרץ 1991 עד נובמבר 1995 כאשר אזרחי להט"ב קרואטים רבים, שהיו מעורבים באותה תקופה בארגונים שונים, הצטרפו למסע פרסום האנטי-מלחמתי בתוך קרואטיה. לאחר קבלת העצמאות של קרואטיה ב-25 ביוני 1991, בשנת 1992 הוקמה רשמית האגודה הראשונה ללהט"ב בקרואטיה תחת הכותרת פעולה לסבית-הומוסקסואלית (LIGMA). האגודה המשיכה את הפעילות שלה עד 1997. האירוע המשמעותי ביותר שהתרחש בשנות ה-90 בסוגיות של התפתחות זכויות להט"ב היה השוות גיל ההסכמה בין זוגות הטרוסקסואלים והומוסקסואלים כאחד בקרואטיה ב-1998 (14 שנים) לאחר שקודם לכן היה מוגדר כגבוה יותר עבור זוגות חד-מיניים ועמד על 18 שנים. המעמד המשפטי של זכויות להט"ב המשיך להיות מוגדר ללא שינוי עד שנת 2000 לאחר שקואליציה ממשלתית חדשה שבראשה עמד איביץ' ראצ'אן (אנ') החליפה את שלטון מפלגת האיחוד הדמוקרטי הקרואטי (אנ') (HDZ) שנמשך כעשור והפנתה את תשומת הלב לקידום זכויות להט"ב בקרואטיה עם חקיקת חוק ב-2003 שהכיר משפטית לראשונה בזוגיות חד-מינית תחת הכותרת חוק הקהילה החד-מינית (באנגלית: Same-sex community law).
שנות ה-2000 הציגו מספר נקודות מפנה בהיסטוריה של ציר זמן ההתפתחות של זכויות להט"ב בקרואטיה שכללו את היווצרותם של מספר ארגוני להט"ב בהם הארגון הלסבי "LORI" שבסיסו ברייקה בשנת 2000 ו-"ISKORAK" ב-2002, חקיקת הכרה בקוהביטציה לא רשומה בין זוגות חד-מיניים, הפללה מוחלטת של אפליה נגד להט"ב על רקע נטייה מינית, זהות מגדרית וביטוי מגדרי וציון מצעד הגאווה הראשון בבירה זאגרב בשנת 2002 במהלכו תקפה קבוצת מפגיני נגד הומופובים מספר משתתפים. עם זאת, מצעדי הגאווה שנערכו בשנים שלאחר מכן משכו אלפי מפגינים ללא תקריות וכללו גם השתתפות של פוליטיקאים ממפלגות שונות.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה הפכה לחוקית בקרואטיה בעקבות קוד פלילי (אנ') חדש שנכנס לתוקף בשנת 1977. עם זאת, הקוד הפלילי החדש הגדיר גיל הסכמה לא שוויוני בין זוגות הומוסקסואלים (18 שנים) וזוגות הטרוסקסואלים (14 שנים). גיל ההסכמה הושווה בין זוגות חד-מיניים ומאותו המין כאחד ל-14 שנים בחוק עונשין חדש שנכנס לתוקף בשנת 1998, ולאחר מכן הועלה ל-15 שנים עם חקיקת חוק עונשין חדש ב-1 בינואר 2013 ללא הבדל נטייה מינית או מגדר.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

זוגיות חד-מינית החלה להיות מוכרת משפטית לראשונה בקרואטיה מאז 2003, לאחר שהתקבל חוק הקהילה החד-מינית (באנגלית: Same-sex community law). החוק העניק לראשונה לזוגות חד-מיניים שחיים יחד במשך 3 שנים לפחות את אותה גישה לזכויות של זוגות מהמין השני בשותפות אזרחית בנושאי ירושה ותמיכה כלכלית. עם זאת, הזכות לאמץ ילדים לא נכללה, ולא זכויות אחרות שקיימים בדיני המשפחה, שהובילה במקום זאת לחקיקה נפרדת שנוצרה לטיפול בסוגיה. בנוסף, תוכן החוק אסר על רשימה של זוגיות בקרב זוגות חד-מיניים באופן רשמי, ולא הכשיר רשות לתבוע זכויות נוספות עבור זוגות חד-מיניים בנושאי מס, רכוש משותף, ביטוח בריאות, פנסיה וכדומה.
בשנת 2013 בעקבות משאל עם שנוי במחלוקת בנושא (אנ') שהוקם ידי קבוצה דתית תחת הכותרת "בשם המשפחה" שנתמכה על ידי הכנסייה הקתולית, נישואים בחוקת קרואטיה הוגדרו מאתה ואילך כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר ואישה בלבד ובכך, הכרה בנישואים חד-מיניים נאסרה דה יורה. ראש הממשלה זוראן מילנוביץ' התנגד לקיום משאל העם והצהיר בעקבות התוצאות באומרו "הוא לא הפך אותנו לטובים יותר, חכמים יותר או יפים יותר". שנה לאחר מכן הממשלה ה-12 של קרואטיה (אנ') הציגה את חוק השותפות לחיים שהעניק לזוגות חד-מיניים את אותן הזכויות והחובות שיש לזוגות נשואים הטרוסקסואלים, למעט היכולת לאמץ ילדים. כדי להיכנס למעמד השותפות, מספר תנאים צריכים להתקיים בין בני הזוג, בהם: שני בני הזוג צריכים להיות מאותו מין, שני בני הזוג חייבים להיות בני 18 שנים לפחות ושני השותפים צריכים להסכים ליצירת מעמד השותפות.
בשנת 2018 בית הדין האירופי לצדק קבע שלזוגות חד-מיניים נשואים ישנם את "אותן זכויות התושבות כמו לזוגות נשואים הטרוסקסואלים לפי חוקי האיחוד האירופי, גם אם נישואים חד-מיניים אינם חוקיים באותה מדינה שחברה באיחוד האירופי". בעקבות פסק הדין, נישואים חד-מיניים שנערכו במדינה באיחוד האירופי בה הם מוגדרים כחוקיים מוכרים לצורך קבלת תושבות מאז 2018 בכל מדינות הארגון, כולל קרואטיה.