stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקמה (סרט, 2019)
עלילה

ניינה סתי היא אשת עסקים מצליחה צעירה וממולחת עם משפחה מושלמת. עולמה מתהפך כאשר היא נעצרת על רצח אהובה הסודי, ארג'ון. עורך דינה ג'ימי שוכר את סנגורו היוקרתי בדאל גופטה כדי להגן עליה, ובמהלך ערב מאוחר אחד הם עובדים יחד כדי לברר מה קרה בפועל. בדאל מגלה שיש עד שעדותו תפליל אותה בפשע. נינה מסבירה כי היא וארג'ון נסחטו על ידי מישהו בשל הרומן מחוץ לנישואין שניהלו. הם הוזעקו למלון במקום מרוחק, שם הותקפה נינה; רק כדי להתעורר ולמצוא את ארג'ון מת וכספי הסחיטה מפוזרים. היא נעצרת אך משוחררת בערבות. המשטרה לא מוצאת זכר למישהו אחר שנכח בחדר או פורץ.
בדאל אומר לניינה שהיא לא כנה אתו. הוא שואל אותה על היעלמותו של צעיר ליד המלון. ניינה מגלה שהיא וארג'ון ערכו מפגש חשאי באזור. בדרך חזרה היא התנגשה בטעות במכונית מתקרבת. ההתרסקות הורגת את נהג המכונית השנייה, ילד צעיר בשם סאני. ארג'ון משכנע את ניינה שלא ליידע את המשטרה והם מחליטים להסיר כל זכר לפשע. הם שמו את גופתו של סאני בתא המטען של מכוניתו וניינה דוחפת את המכונית לתוך ביצה. בעוד ארג'ון מחכה לה, ראני ונירמל, זוג מקומי, פוגשים אותו ומזמינים אותו לביתם, שם הוא מגלה שהם הוריה של סאני. כאשר ראני מתקשרת לסאני, הטלפון של סאני מצלצל בכיסו של ארג'ון ששכח להיפטר ממנו. הוא מתרץ שישב על המכשיר בטעות, אבל ראני לא משתכנעת. ארג'ון וניינה בורחים אך חוששים שהם יתגלו. ראני מזהה את רכבה של ניינה, מה שהופך אותה לחשודה, אך עורך דינה של ניינה מזייף לה אליבי. המשטרה קונה את זה אבל ראני מתעמתת עם ניינה ומגלה שהיא יודעת את האמת. היא מפצירה בנינה לספר את מיקומו של סאני, אך ניינה ממשיכה לטעון לחפותה. כמה חודשים לאחר מכן יוצרים קשר עם ארג'ון וניינה הסחטן, מה שמוביל לאירועים הנוכחיים.
בדאל מחליט שלראני היה מניע להרוג את ארג'ון ויכולה הייתה לעשות זאת בקלות מאחר שאביו של סאני, נירמל, עובד במלון. התוכנית שלו היא לזכות את ניינה על ידי הפללת ראני בפשע. עם זאת, ניינה, שכעת סומכת על בדאל, חושפת סוד: סאני היה בחיים בתא המטען לפני שהיא דחפה את המכונית. עם זאת, היא נתנה לו לטבוע והחליטה לא להצילו כדי להגן על עצמה. מופתע ממעשיה הרצחניים והאנוכיים, בדאל מציע רצף אירועים חלופי בו הייתה ניינה זו שלחצה למעשה על ארג'ון להסתיר את הפשע ולא את ארג'ון. בגרסה זו ארג'ון נהיה אשם כל כך שהוא נוסע למלון כדי לחשוף את האמת בפני ראני ונירמל, מה שגורם לניינה להרוג אותו. כשהמשטרה דופקת, היא מחליטה לפצוע את עצמה ולהאשים את ראני בפשע. ניינה מכחישה זאת וטוענת שמה שבדאל הציע קודם הוא האמת.
בדאל מסרב להילחם במקרה של ניינה. כשהיא מפצירה בו לעזרה, הוא מסכים רק אם היא תאמר לו בכנות אם הרגה את ארג'ון. ניינה מודה ברצח ארג'ון, ובדאל אומר שהוא ילחם בתיק שלה. הוא מגלה כי אין עד; הוא המציא זאת כדי לגרום לניינה לומר את האמת. בדאל יוצא לרגע בזמן שניינה מקבלת טלפון מעורך דינה, ג'ימי. היא מבינה שהעט של בדאל מפריע לשיחה. כשהבדאל גופטה האמיתי מגיע, ניינה המומה מפרידה את העט של בדאל כדי לחשוף בתוכו מקליט קול שהקליט כל מילה מפגישתם, כולל הווידוי שלה על שתי הרציחות. כשהיא מציצה אל מחוץ לחלונה, ניינה יוצרת קשר עין עם בדאל וראני בבניין הדירות ממול ומבינה, כשבדאל מסיר את תחפושתו, שבדאל הוא למעשה נירמל. ראני מתקשרת למשטרה על מעצרו של ניינה כאשר נירמל מצטט את מהאבארטה, ואומר כי נקמתו של דרואפאדי (ראני) נלקח על ידי יודהישתירה (נירמל).
שחקנים ודמויות

אמיטאב באצ'אן בתפקיד בדאל גופטה / נירמאל "נימבי" סינג טואור
טאפסה פאנו בתפקיד ניינה סתי
אמריטה סינג בתפקיד ראני קאור
טוני לוק בתפקיד ארג'ון ג'וזף
מנב קאול בתפקיד ג'ימי פונג'אבי (עורך דינו של ניינה)
טאנוויר גאני בתפקיד נירמל "נימבי" סינג טואור
דנזיל סמית בתפקיד הבלש סודהי
אנטוניו אייקל בתפקיד סאני סינג טואור
שומה מאחיג'ה בתפקיד סוניל סתי
אלנה פרננדס כפקידת קבלה במלון
הפקה

הצילומים העיקריים של הסרט החלו ב-14 ביוני 2018 ונערכו במלון גלן מור ובגלאזגו, סקוטלנד.
שיווק והפצה

ב-11 בפברואר 2019, שאה רוח' ח'אן, שבית ההפקות שלו Red Chillies Entertainment הפיק את הסרט, צייץ שני כרזות של הסרט, אחת עם דמותו של באצ'אן ואחת עם פאנו. הסרט יצא ביום האישה הבינלאומי, ב-08 במרץ 2019 והוא זמין בנטפליקס. הסרט הוסמך על ידי המועצה הבריטית למיון הסרטים עם זמן ריצה של 118 דקות.
ראו גם

Evaru (סרט)
אורח בלתי נראה
העד הבלתי נראה
סנטה מריה (הר געש)

| --- | --- |
הר הגעש כפי שהוא נראה מקצאלטננגו, העיר הקרובה
הר הגעש כפי שהוא נראה מקצאלטננגו, העיר הקרובה
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש שכבתי פעיל
 גובה:  3,772 מטר
 מדינה:  גואטמלה גואטמלה
 מיקום:  מחוז קצאלטננגו בגואטמלה
 רכס הרים:  סיירה מדרה דה צ'יאפס
 מספר הר געש:  342030
 התפרצות אחרונה:  2012
 מסלול ההעפלה הקל:  שביל המתחיל בכפר Llano del Pinal.
 קואורדינטות:  14°45′20″N 91°33′06″W﻿ / ﻿14.75556°N 91.55167°W﻿ / 14.75556; -91.55167
  (למפת גואטמלה מוגדלת) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטסנטה מריה(למפת גואטמלה רגילה) גואטמלה סיטי אנטיגואה פלורס קצאלטננגו קובאן טיקאל פקאיה מקסיקו בליז הונדורס אל סלבדור האוקיינוס השקטסנטה מריה
הר הגעש סנטה מריה (בספרדית: Volcán Santa María) הוא הר געש שכבתי גדול פעיל השוכן ברמות המערביות במחוז קֶצַאלְטֶנַנְגוֹ (Quetzaltenango) בגואטמלה. קודם לכיבוש הספרדי היה ההר קרוי "גגזנול" (Gagxanul) – "הר קירח" בשפת קישה (אנ') של הילידים המקומיים. התפרצות ההר ב-1902, שעוצמתה מוערכת כדרגה 6 במדד התפרצות געשית (VEI), הייתה אחת מארבע ההתפרצויות הגדולות ביותר של המאה ה-20, אחרי ההתפרצות של נובארופטה ב-1912 ופינטובו ב-1991. הייתה זו גם אחת מחמש ההתפרצויות הגדולות ביותר ב-200 השנים האחרונות (וייתכן שאף גם ב-300 השנים האחרונות).
היסטוריה גאולוגית

סנטה מריה הוא חלק מרכס סיירה מדרה דה צ'יאפס (Sierra Madre de Chiapas) המתפרש במקביל לחופה המערבי של גואטמלה, כשבינו לבין האוקיינוס השקט מפריד מישור נרחב. הרי הגעש בחלק זה הם חלק מהקשת הגעשית של אמריקה המרכזית, שנוצרה כתוצאה מהפחתה של לוח קוקוס מתחת ללוח הקריבי בקצב של 9 ס"מ בשנה.
משערים כי ההתפרצויות בסנטה מריה החלו לפני כ-30,000 שנים. במשך כמה אלפי שנים היו ההתפרצויות קטנות ותדירות כשהן גורמות בהדרגה להיווצרות הר גדול בצורת חרוט שפסגתו מחודדת, שהגיע לגובה של 1,400 מטרים לערך מעל המישור שבו שוכנת כיום העיר קצאלטננגו. נראה כי בתקופה שלאחר ההתפרצויות שגרמו ליצירת החרוט השתנתה הפעילות הגעשית לתבנית של הפסקות ארוכות שהסתיימו בפליטה של לבה מלועות משניים בצדי ההר. נפח החרוט שנבנה בהתפרצויות היה כ-10 קילומטרים מעוקבים והוא היה בנוי מתערובת של בזלת ואנדזיט.
ההתפרצות של 1902

ההתפרצות ההיסטורית הראשונה של סנטה מריה התרחשה באוקטובר 1902. לפני 1902 היה ההר שקט למשך לפחות 500 שנים, וייתכן שאפילו למשך כמה אלפי שנים, אבל סימנים להתפרצות קרבה כבר החלו בינואר 1902, כאשר התרחש באזור נחיל של רעידות אדמה, ובאפריל 1902 הייתה בגואטמלה רעידת אדמה חזקה.
ההתפרצות החלה ב-24 באוקטובר וההתפוצצויות הגדולות ביותר התרחשו במהלך היומיים שאחר כך, תוך פליטה של כ-5.5 קילומטרים מעוקבים של מאגמה. התפרצות זו הייתה אחת הגדולות במאה ה-20, קטנה במעט בגודלה מהתפרצות של הר הגעש פינטובו ב-1991. עוצמת ההתפרצות מוערכת כדרגה 6 במדד התפרצות געשית (VEI), ולפיכך מוגדרת "התפרצות עזה מאוד". עמוד ההתפרצות הגיע לגובה של 25–27 קילומטרים, הלבה הגיעה למרחק של 9 קילומטרים מההר. הפומיס שנוצר בהתפרצות שיא זו נשר על שטח של כ-273,000 קמ"ר ואפר געשי מהתפרצות זו נתגלה בסן פרנסיסקו במרחק של 4,000 קילומטרים מההר. ההתפרצות קרעה את מרבית המדרון הדרום-מערבי של ההר, והותירה אחריה קלדרה בקוטר של מעל לקילומטר ובעומק של 300 מטרים המשתרעת מגובה של כ-2,300 מטרים מעל פני הים ועד קרוב לפסגת ההר.
בתקופת ההולוקן לא הייתה פעילות געשית בהר והאנשים המקומיים לא הכירו את הסימנים הסייסמיים של הפעילות שקדמה להתפרצות כסימני אזהרה מפני ההתפרצות. לפחות 5,000 איש מתו כתוצאה מהתפרצות עצמה והתפרצות מגפת המלריה שהייתה הגורם למותם של רבים נוספים.
סנטיאגואיטו

לאחר ההתפרצות של 1902 חלפו 20 שנים שבהן היה ההר רדום. ב-19 ביולי 1922 התחילו סדרת התפרצויות חדשות, כשכיפה געשית נוצרה וגדלה בקלדרה שנוצרה בהתפרצות של 1902. הכיפה הייתה דקיטית בהרכבה וקיבלה את השם סנטיאגואיטו (Santiaguito). הכיפה גדלה הן כתוצאה משפכי לבה (תהליך שהוולקנולוגים מכנים אקסוגני) והן כתוצאה מלחץ של המאגמה מלמטה (תהליך אנדוגני). נכון ל-2012 גובהו של סנטיאגואיטו הוא 2,500 מטרים מעל פני הים ונפחו כקילומטר מעוקב. מפסגת סנטה מריה ניתן כיום לצפות בהתפרצויות של סנטיאגואיטו המתרחשות כ-1,200 מטרים מתחת לפסגה.
הפעילות הגעשית בסנטיאגואיטו התרכזה במספר לועות געשיים משניים, וכיום צורתו של סנטיאגואיטו הוא כשל סדרה של כיפות חופפות. הלוע הפעיל נכון להיום בסנטיאגואיטו הוא אֶל קאליינטה (El Caliente) וקיימים בו שלושה לועות נוספים: אֶל ברוּחו (El Brujo), אֶל מיטד (El Mitad) ואֶל מוֹנחה (El Monje).
אף על פי שמרבית ההתפרצויות מסנטיאגואיטו היו מתונות יחסית, התרחשו מדי פעם התפוצצויות עזות. ב-1929 התמוטט חלק מהכיפה תוך יצירת זרם פירוקלסטי שגרם למותם של בין 100 ל-5,000 תושבים. מפולות סלעים יצרו מדי פעם זרמים פירוקלסטיים קטנים, והופעת עמודי התפרצות של אפר געשי בגבהים של כמה קילומטרים מעל לכיפה היא תופעה תדירה.
סכנות שמקורן בהר

האזורים שמדרום לסנטה מריה מושפעים במידה ניכרת מהפעילות הגעשית בסנטיאגואיטו. מרבית הנזקים נגרמים מלהארים, המתרחשים לעיתים קרובות בעונה הגשומה בשל גשמים עזים הסוחפים את המשקעים הגעשיים הרופפים. העיירה אל פלמר (El Palmar), כ-10 קילומטרים מסנטיאגואיטו, נהרסה פעמיים בגלל להארים שמקורם בסנטיאגואיטו. עקב כך העיירה נבנתה במקום חדש בשם נואובו אל פלמר (Nuevo El Palmar). תשתיות כדוגמת כבישים, גשרים ועמודי חשמל נהרסו שוב ושוב. משקעים מהלהארים שמקורם בסנטיאגואיטו סתמו ערוצים וגרמו לשינוי נתיבים של נהרות עד לחוף האוקיינוס השקט.
קילוחי לבה מתרחשים לעיתים נדירות בסנטיאגואיטו, ונוטים לזרום לא יותר מכמה קילומטרים מהכיפה. המאגמה בסנטיאגואיטו עשירה בסיליקה ולכן היא צמיגה מאוד. זרמי הלבה נעים לכן לאט מאוד ואינם מהווים כמעט סכנה לחיי אדם, אם כי בהחלט ייתכן נזק לרכוש. לעומת זאת, זרמים פירוקלסטיים שמקורם בסנטיאגואיטו מהירים מאוד, ואלו מסוגלים לנוע למרחק של כמה קילומטרים.
סכנה אחת פוטנציאלית שתוצאותיה עלולות להיות הרות אסון היא התמוטטות הר סנטה מריה בעצמו. ההתפרצות של 1902 קרעה חלקים מהמדרון הדרומי של ההר, וכיום צד זה של ההר הוא צוק גבוה ותלול מאוד מעל סנטיאגואיטו. רעידת אדמה גדולה או התפרצות גדולה של סנטיאגואיטו עלולה לגרום למפולת סלעים אדירה שעלולה לכסות שטח של 100 קמ"ר. עם זאת, ההנחה היא שתסריט זה אינו סביר בטווח הקצר.
לאור הסכנות שמהווה ההר לאוכלוסיות השכנות הוא הוכרז על ידי האגודה הבינלאומית לוולקנולוגיה ולכימיה של פנים כדור הארץ (International Association of Volcanology and Chemistry of the Earth's Interior ) ב-1991 כאחד מ-16 הרי הגעש של העשור ("Decade Volcanoes"), ולכן כראוי למחקר מיוחד כחלק מ"העשור הבינלאומי להפחתת אסונות הטבע" של האו"ם.
הערות שוליים

1 2  אתר Global Volcanism Program
1 2 3 4  Shelagh McNally, Adventure Guide to Guatemala
↑  Large Holocene Eruptions
↑  Eruptive History
↑  Photos in the Types and Processes Gallery
↑  Synonyms and Subfeatures
↑  Decade Volcanoes
התפרצות סנטה מריה ב-1902
סנטיאגואיטו, ההתפרצות של 2003
להאר לוהט שוצף במורד נחל בסמוך לאל פלמר ב-1989
מבט על סנטיאגואיטו מסנטה מריה
סלעי שינאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  67°57′S 44°33′E﻿ / ﻿67.95°S 44.55°E﻿ / -67.95; 44.55
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיסלעי שינאן(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיסלעי שינאן
 
סלעי שינאן (באנגלית: Shinnan Rocks) הוא שטח נרחב בחוף הנסיך אולף, שחשוף מקרח ומכוסה סלעים בולטים, בארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה.
אזור הסלעים נמצא ממערב לקרחון שינאן.
היסטוריה > גילוי האזור

האזור מופה על ידי משלחת החקר האנטארקטית היפנית, בהסתמך על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר, בשנים 1962–1957.
היסטוריה > מקור השם

המשלחת היפנית קראה לאזור הסלעים "שינאן איווה" - "אזור הסלעים הדרומי החדש.
הערות שוליים

1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
סמינר אפעל

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז כנסים 
 מיקום:  רמת גן 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°02′57″N 34°50′12″E﻿ / ﻿32.049027777778°N 34.836694444444°E﻿ / 32.049027777778; 34.836694444444
 efal.co.il
  (למפת גוש דן מוגדלת) סמינר אפעל(למפת גוש דן רגילה) סמינר אפעל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סמינר אפעל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום סמינר אפעל
 
חצר סמינר אפעל
סמינר אפעל הוא מרכז ההדרכה והחינוך של התנועה הקיבוצית ברמת אפעל.
ראשיתו של המקום בשנת 1947, אז קיבלה אגודת הפועלים היהודים האמריקנים שטח של 250 דונם מהקרן הקיימת להקמת קיבוץ עירוני במקום, בעזרת גרעין של הקיבוץ המאוחד. שם הקיבוץ, אפעל, נגזר מתרגום שם האגודה ביידיש (אידשער נציונאל ארביטער פרבאנד) לאגודת פועלים עבריים לאומיים, ומכאן אפע"ל. עקב בעיות חברתיות והתפלגות בתנועת הקיבוץ המאוחד הקיבוץ התפרק ונעזב לחלוטין עד שנת 1952. משנות השישים החל לשמש כמרכז ההדרכה, המחקר והסמינרים של הקיבוץ המאוחד, שלימים התאחד אל התנועה הקיבוצית.
במכון שוכנים כמה גופים חינוכיים הקשורים לתנועה הקיבוצית, ביניהם יד טבנקין - מרכז מחקרי-רעיוני והארכיון של התנועה הקיבוצית, מזכירות עמותת בינה, מכון גלילי לחקר כח המגן, בית הספר לקואופרציה, מרכז "הוויה", ידיד - תוכנית השתלמויות חינוכיות למבוגרים בנושאי היסטוריה של א"י, ספרות עברית ועולמית, יהדות, חברה ומדינה.
במקום אולמות, כנסים, מדשאות, גן פסלים, כיתות לימוד, בריכת שחייה מקורה, חדרי כושר, קפיטריה ואכסניה. המקום משכיר את שירותיו לאירוח כנסים, השתלמויות והדרכות, קורסים וימי עיון בנושאים שונים. במקום פועלים קאנטרי קלאב, ספורטן וספריה לתושבי הסביבה.
במקום נמצאת מצבתו המקורית של דב בר בורוכוב שנקבר בקייב ב-1917, ועצמותיו הועברו לקבורה בשנת 1963 בבית הקברות כנרת.
סנטה מריה (כף ורדה)

| --- | --- |

 מדינה:  כף ורדה כף ורדה
 מחוז:  סאל
 תאריך ייסוד:  1830
 גובה:  12 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  6,258 (2010)
 קואורדינטות:  16°36′00″N 22°54′15″W﻿ / ﻿16.6°N 22.904166666667°W﻿ / 16.6; -22.904166666667 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת כף ורדה מוגדלת) פראיה מינדלו אסומאדה האוקיינוס האטלנטיסנטה מריה(למפת כף ורדה רגילה) פראיה מינדלו אסומאדה האוקיינוס האטלנטיסנטה מריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סנטה מריה (בפורטוגזית: Santa Maria) היא עיר שנמצאת במחוז סאל שבכף ורדה.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת כ-197 ק"מ מעיר הבירה פראיה.
אקלים

| אקלים בסנטה מריה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בסנטה מריה> ינואר.23.21.0 | אקלים בסנטה מריה> פברואר.22.21.1.1 | אקלים בסנטה מריה> מרץ.22.20.0.1 | אקלים בסנטה מריה> אפריל.22.21.0.1 | אקלים בסנטה מריה> מאי.23.22.0 | אקלים בסנטה מריה> יוני.23.22.0.1 | אקלים בסנטה מריה> יולי.24.23.0.2 | אקלים בסנטה מריה> אוגוסט.26.25.11.1 | אקלים בסנטה מריה> ספטמבר.27.26.21.3 | אקלים בסנטה מריה> אוקטובר.27.26.7.9 | אקלים בסנטה מריה> נובמבר.25.24.0.9 | אקלים בסנטה מריה> דצמבר.24.23.1.4 | אקלים בסנטה מריה> שנה.24.22.83.44.2 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: וורלד ות'ר
כלכלה

כלכלת סנטה מריה מבוססת על דיג ותיירות.
תנועה ותחבורה

העיר ממוקמת ליד הכביש EN1-SL-01. בנוסף, יש סוכנות להשכרת רכב ותחנת דלק בעיר.
מוסדות בעיר

בעיר יש ספא, בית מרקחת, סניף דואר, סניף בנק, קזינו, כנסייה, ומספר רב של בתי מלון, מסעדות, ברים וסופרמרקטים.
הערות שוליים

↑  Arquivo de RGPH Dados por zonas e lugares, INE (בפורטוגזית)
↑  Cape Verde: Islands, Municipalities, Cities & Urban Localities - Population Statistics in Maps and Charts, citypopulation.info
↑  ‏Cabo Verde, Statistical Yearbook 2015, Instituto Nacional de Estatística, p. 32-33
↑  Coordinate Distance Calculator, boulter.com
↑  Santa Maria Annual Weather Averages, WorldWeatherOnline.com (באנגלית)
↑  Satellite map of Cape Verde : Google™ — share any place, address search; cities, countries, regions, satellites.pro
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיבתיות מצטברת מעגלית

גונאר מירדאל בפרנקפורט, מקבל את פרס השלום של סוחרי הספרים הגרמני
סיבתיות מצטברת מעגלית (באנגלית: Circular cumulative causation) היא תיאוריה שפותחה על ידי הכלכלן השוודי גונאר מירדאל שיישם אותה באופן שיטתי לראשונה בשנת 1944, ניו יורק: Harper). זוהי גישה רב-סיבתית שבה משתנים הליבה והקשרים ביניהם. הרעיון מאחוריה הוא ששינוי בצורת מוסד אחד יוביל לשינויים רצופים במוסדות אחרים. שינויים אלו הם מעגליים בכך שהם נמשכים במחזוריות, פעמים רבות בדרך שלילית, שאין בה סוף, ומצטברים בכך שהם נמשכים בכל סיבוב. השינויים לא מתרחשים כולם בבת אחת מכיוון שזה עשוי להוביל לכאוס, אלא מתרחשים בהדרגה.
סקירה כללית

גונאר מירדאל פיתח את הרעיון מקנוט וויקסל (אנ'), ופיתח אותו עם מיקלוש (ניקולס) קלדור כשעבדו יחד בוועדה הכלכלית של האו"ם לאירופה (אנ'). מירדאל התרכז בהיבט ההקצאה הסוציאלית של הפיתוח, בעוד קלדור התרכז ביחסי ביקוש והיצע למגזר היצרני. יש גם מחקר המצביע על קשר עם מושג קודם של תורסטיין ובלן של "סיבתיות מצטברת". בסך הכל, אין להתבלבל בהבדלים בהבנה וביישום של המושג של ובלן ושל קלדור. הם שונים.
דינמיקה

במאפיינים שהם רלוונטיים לתהליך הפיתוח של כלכלה כלשהי הזכיר מירדאל את זמינות משאבי הטבע, את המסורות ההיסטוריות של פעילות ייצור באותה ארץ, את הלכידות הלאומית, את הדתות והאידאולוגיות, ואת המנהיגות הכלכלית, החברתית והפוליטית. מירדאל קבע כי ההשפעה המיידית של סגירת קווי ייצור מסוימים בקהילה כלשהי היא צמצום כמעט מיידי של התעסוקה, ההכנסה והביקוש. באמצעות ניתוח המכפיל הוא הצביע על כך שגם מגזרים אחרים במשק יושפעו מכך.
לאחר מכן טען כי להתכווצות השווקים באזור כזה של המדינה יש נטייה להשפעה מדכדכת על השקעות חדשות, אשר בתורן יגרמו לצמצום נוסף של ההכנסה והביקוש של האוכלוסייה באזור, ואם לא יקרה דבר שישנה את המגמה, תיווצר תנועה נטו של מפעלים ועובדים לכיוון אזורים אחרים. בין התוצאות הנוספות של אירועים כאלה ניתן למנות, גביית פחות מיסים מקומיים באזור, בתקופה שבה נדרשים יותר שירותים סוציאליים, ובכך יתחיל מעגל מצטבר אכזרי כלפי מטה והמגמה של רמת פיתוח נמוכה יותר תתחזק עוד יותר. בכך נוצר מצב של אי שיווי משקל.
מירדל כתב כי "הטיעון נע במישור כללי ומתודולוגי במובן זה שהתיאוריה נדונה כמכלול של מבני חשיבה רחבים". מטרתו הייתה להגיש 'הכללות רחבות, כפי שמותר ל'תיאוריה' להיות, על מנת לתפוס את העובדות החברתיות כשהן מתארגנות לתבנית בהסתכלות תחת פרספקטיבה ממעוף הציפור לתוך החזון הכללי הזה, לתוך המאפיין הספציפי.
מירדאל פיתח עוד את תפיסת "הסיבתיות המצטברת המעגלית" וקבע שהיא מניחה הנחות שונות מזו של שיווי משקל יציב לגבי מה שניתן להתייחס ככוחות החשובים ביותר המנחים את התפתחות התהליכים החברתיים. כוחות אלו מאפיינים את הדינמיקה של תהליכים אלו בשתי דרכים שונות. עם זאת, אספקת נתונים או מידע אחר לגבי כלכלות בודדות הייתה מעבר לתחום עבודתו. הוא טען שבמקרה הרגיל אין נטייה כזו לייצוב עצמי אוטומטי במערכת החברתית. המערכת כשלעצמה אינה נעה לקראת איזון כלשהו בין כוחות, אלא נמצאת כל הזמן בהתרחקות ממצב כזה. מירדאל השתמש בביטויים 'גישה', 'תיאוריה' ו'תיאוריה כללית' כמילים נרדפות. אולם בכתביו הוא התייחס בעיקר ל'גישה' והגדיר אותה כמשהו שמכיל, בין היתר, תיאוריות. הוא כתב שבמונח זה הוא התכוון לאוסף של מכשירים, כמו "המושגים, המודלים והתיאוריות שאנו משתמשים בהן, והדרך שבה אנו בוחרים ומסדרים תצפיות ומציגים את תוצאות המחקר שלנו".
מירדאל קרא לכלכלנים להמשיך ולעמת את 'עובדות החיים' עם תיאוריות. אולם הקשר בין תיאוריה לעובדות אינו פשוט.
לקריאה נוספת

Myrdal, G. (1953) The Political Element in the Development of Economic Theory, London: Routledge and Kegan Paul.
Myrdal, G. (1931), ‘Några anmärkningar med anledning av Dr. Åkermans uppsats’ (some comments on account of the essay by J. Åkerman), Statsvetenskaplig Tidskrift, 34, 429–46.
Myrdal, G. (1939), Monetary Equilibrium, Glasgow: William Hodge.
Myrdal, G. (1944), An American Dilemma: The Negro Problem and Modern Democracy, New York: Harper.
Principle of circular and cumulative causation: fusing Myrdalian and Kaldorian growth and development dynamics. Journal of Economic Issues, June 1, 2008, O'Hara, Phillip Anthony.
Myrdal, G. Asian Drama: An Inquiry into the Poverty of Nations. RAND Corporation, 1968.
Myrdal, G. (1957), Economic Theory and Underdeveloped Regions, London: University Paperbacks, Methuen.
Berger, S. (2009), The Foundations of Non-Equilibrium Economics: The Principle of Circular Cumulative Causation, New York: Routledge.
הערות שוליים

↑  (Myrdal, G. (1944), An American Dilemma: The Negro Problem and Modern Democracy
↑  (Berger, S. (2009), The Foundations of Non-Equilibrium Economics: The Principle of Circular and Cumulative Causation, New York: Routledge).
↑  ( Myrdal, G. 1957, Economic Theory and Under-developed Regions, London: University Paperbacks, Methuen)
סיבתיות כפולה

סיבתיות כפולה הוא ביטוי שטבע יחזקאל קויפמן והתקבל במחקר המקראי בשאלה "כיצד מנהל אלוהים את העולם". האירועים מתרחשים לכאורה בתהליך סיבתי-רציונלי וטבעי בעולם המציאות, אך בפועל בני האדם מונחים על ידי אלוהים.
סוגיית הסיבתיות הכפולה מעלה את השאלה: אם האל מתערב בחיי האדם וכופה עליו את רצונו וכל שמתרחש על פני האדמה נקבע על ידי אלוהים, כיצד יכול האדם לבחור ולקבל החלטות בעצמו? ובניסוחו של אוריאל סימון: "דטרמיניזם אלוהי אינו מתיישב, לכאורה, עם חירות אנושית - כאשר האדם אינו אלא כלי בביצוע התוכנית של האל דומה שהוא פטור מאחריות למעשיו, ולהפך, כאשר הרשות נתונה, דומה שהאל אינו מנהיג את בריותיו אלא רק מגיב על מעשיהם".
ראו גם

סיבתיות כפולה בספר מלכים
סנטה מריה (קליפורניה)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  מחוז סנטה ברברה
 תאריך ייסוד:  1874 
 שטח:  60.654116 קמ"ר
 גובה:  66 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  109,707 (1 באפריל 2020)
 קואורדינטות:  34°57′05″N 120°26′00″W﻿ / ﻿34.951388888889°N 120.43333333333°W﻿ / 34.951388888889; -120.43333333333 
 אזור זמן:  UTC-8
 http://www.ci.santa-maria.ca.us
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סנטה מריה(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סנטה מריה(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסנטה מריה(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסנטה מריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סנטה מריה (באנגלית Santa Maria) היא עיר בצפון מחוז סנטה ברברה, ברצועת החוף המרכזית של קליפורניה שבארצות הברית. העיר ממוקמת כ-65 מיל (105 קילומטרים) בערך צפונית-מערבית לסנטה ברברה וכ-150 מיל (240 קילומטרים) מצפון-מערב למרכז העיר לוס אנג'לס. נכון לשנת 2020, מתגוררים בעיר כ-109,707 תושבים, מה שהופך אותה לעיר המאוכלסת ביותר במחוז. העיר בולטת בתעשיית היין שלה ובברביקיו בסגנון מיוחד.
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של 22.4 מילים רבועים (58 קילומטרים רבועים).
היסטוריה

בתחילה האזור יושב על ידי אינדיאנים.
החוקרים המערביים הראשונים הגיעו לאזור בשנת 1769. בשנת 1772 הוקם באזור נקודת מיסיון. אזור סנטה מריה נכבש על ידי מקסיקו בשנת 1821 במסגרת מלחמת העצמאות המקסיקנית. בשנת 1848 ובתום מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, שטח קליפורניה נמסרה לארצות הברית במסגרת הסכם גואדלופה אידלגו. קליפורניה קיבלה מעמד של מדינה עם פשרת 1850.
בסוף המאה ה-19, האדמה העשירה של האזור משכה אליה חקלאים ומתיישבים. עד סוף המאה, עמק נהר סנטה מריה הפך לאחד האזורים החקלאיים היצרניים ביותר במדינה. החקלאות נותרה מרכיב משמעותי בכלכלה העירונית והאזורית.
בשנת 1888 החלו חיפושי נפט בסביבת העיירה. בשנת 1902 החיפושים הניבו פרי כשנמצא שדה הנפט הראשון שבעקבותיו נמצאו ופתחו רבים נוספים. ייצור הנפט התגבר בשנות ה-30. ייצור הנפט תרם רבות לפיתוח ולשגשוג העיר. עד 1957 היו כ-1,775 בארות נפט בפעילות בעמק סנטה מריה, שהפיקו נפט בשווי של יותר מ-640 מיליון דולר.
דמוגרפיה

| התפתחות האוכלוסייה> מפקד | התפתחות האוכלוסייה> אוכלוסייה | התפתחות האוכלוסייה>  | התפתחות האוכלוסייה> %± |
| --- | --- | --- | --- |
| 1910 | 2,260 |  | — |
| 1920 | 3,943 |  | 74.5% |
| 1930 | 7,057 |  | 79.0% |
| 1940 | 8,522 |  | 20.8% |
| 1950 | 10,440 |  | 22.5% |
| 1960 | 20,027 |  | 91.8% |
| 1970 | 32,749 |  | 63.5% |
| 1980 | 39,685 |  | 21.2% |
| 1990 | 61,284 |  | 54.4% |
| 2000 | 77,423 |  | 26.3% |
| 2010 | 99,553 |  | 28.6% |
| 2020 | 109,707 |  | 10.2% |
U.S. Decennial Census
לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית מ-2010 התגוררו בסנטה מריה כ-99,553 תושבים. צפיפות האוכלוסין הייתה 42,55 נפש לקילומטר רבוע .על כל 100 נשים, היו 102.2 גברים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 100.7 גברים.
ההרכב הגזעי של סנטה מריה הוא:
55,983 (56.2%) לבנים
1,656 (1.7%) אפרו-אמריקאים
1,818 (1.8%) אינדיאנים
5,054 (5.1%) אסייתים
161 (0.2%) ילידי האי השקט
29,841 (30%) מגזעים אחרים
5,040 (5.1%) משני גזעים או יותר
היספנים או לטינים מכל גזע היו 70,114 אנשים (70.4%).
לפי מפקד האוכלוסין, בעיר יש כ-26,908 משקי בית, וגודל משק הבית הממוצע היה 3.66 נפשות. בעיר התקיימו כ-20,479 משפחות (76.1% מכלל משקי הבית) וגודל המשפחה הממוצע היה 4.06.
הגיל החציוני היה 28.6 שנים. התפרסות הגילים בעיר:
31,302 אנשים (31.4%) מתחת לגיל 18
12,170 אנשים (12.2%) בגילאי 18–24
28,486 אנשים (28.6%) בגילאי 25–44
18,204 אנשים (18.3%) בגילאי 45–64
9,391 אנשים (9.4%) שהיו בני 65 ומעלה.