stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקס בוכמן
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  רפואה פיזיקלית - ענף ברפואה שעוסק בשיקום חולים בעלי נכות גופנית
↑  "רשומות ילקוט הפרסומים" 4 בפברואר 1963, עמוד 728
↑  בוכמן השתלם בראומטולוגיה בגרמניה בין השנים 1924–1927 (התחום לא היה ידוע ומוכר בארץ ישראל בשנות העשרים של המאה העשרים). ראומטולוגיה, שהיא התמחות-על של הרפואה הפנימית, הוכרזה בישראל כמומחיות בשנת 1985
↑  בלנאולוגיה - הענף במדעי הרפואה העוסק במים מינרליים וביכולת הריפוי שלהם, במיוחד במרחצאות ובמַעַיינות מרפא
↑  פתיחת בית החולים של קו"ח בטבריה, דבר, 1 בפברואר 1934
↑  תוכנית הכינוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס
↑  תוכנית הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בא"י לשנת ה'תרצ"ט 1939, 30 במאי – 1 ביוני בבית הבריאות ע"ש שטראוס רחוב צ'נסלור, ירושלים. בין המשתתפים (לפי א'-ב'): הנרי אונגר, יצחק איצקוביטש, מקס בוכמן, יחיאל קרל גוגנהיים, אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בנו גרינפלדר, אברהם דרוקמן, פריץ דרייפוס, פנחס וייל, חיים ארנסט ורטהיימר, פליכס זולמן, יעקב זס, רפאל משה חפץ, לודוויג פרדיננד מאייר, פליקס מנדל, דוד מרגלית, מכס מרכוס, אריה סדובסקי, רוברט פישר, יוסף פרגר, ברנרד צונדק, גאורג צונדק, הרמן צונדק, יוליוס קליברג, שמעון רוזנבאום, יהודה לייב רוקח, משה רחמילביץ'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259091905171  ISNI: 0000 0004 0365 6654  VIAF: 298628452   WorldCat (עם VIAF): 298628452
משה כרובי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1935 (בן 89 בערך) תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 מדינה:  ישראל 
 
משה כרובי (נולד ב-1935) הוא מסעדן ותעשיין מזון ישראלי.
ביוגרפיה

משה כרובי (קרויטמן) נולד ב–1935 בתל אביב. לאחר שחרורו מצה"ל עבד במזנון שהפעילה משפחתו בתחנה המרכזית בתל אביב. ב–1965 פתח מסעדה בשם "סטייק בר" ברחוב דיזנגוף בתל אביב, ומזוהה עם הפיכת הסטייק בפיתה למאכל פופולרי. ב-1968 פתח בדרך פתח תקווה בתל אביב מסעדת בשרים בשם "מי ומי", שזכתה להצלחה רבה. בעקבותיה פתח כרובי מסעדות נוספות בשם זה, מהן שנוהלו בזכיינות. בדצמבר 1989 נשרפה מסעדת "מי ומי פרדייס" בקריית שאול.
בשנת 1978 הקים ביבנה מפעל לייצור סלטים למכירה בחנויות המזון, שתוצרתו הופצה במותגים "מי ומי" ו"כרובי", והפך למפעל החומוס המוכן הגדול בישראל. אף שמסעדותיו של כרובי לא היו כשרות, המפעל היה כשר, אך רבנות יבנה סירבה לתת תעודת כשרות לסלטים במותג "מי ומי", בנימוק תעודה כזו עלולה לגרום להטעיית הציבור, שיחשוב שגם מסעדות "מי ומי" כשרות. כרובי עתר לבג"ץ, אך עתירותו נדחתה. בתחילת 1990 החל המפעל לייצר סלטים גם עבור חברת "שטראוס", ובשנת 1991 נמכר המפעל ל"שטראוס" והפך לבסיס לעסקי הסלטים המוכנים שלה (במותג "אחלה").
במהלך האינתיפאדה השנייה התדלדלה תנועת הסועדים במסעדות, ומסעדותיו של כרובי החלו צוברות הפסדים, שהובילו אותו לפשיטת רגל.
בעשור השני של המאה ה-21 הפך לשכיר במפעל קטן שמייצר חומוס עם המותגים שיצר ("סלטי כרובי" ו"חומוס מי ומי").
הערות שוליים

↑  סוקס, אוכל למען האוכל, חדשות, 2 באוקטובר 1989
↑  מאו"ל, אבנים לוהטות - רק בערב, מעריב, 11 באוגוסט 1989
↑  "מי ומי פרדייז" בקרית־שאול נשרפה כליל, מעריב, 9 בדצמבר 1988
↑  בג"ץ 22/91 אורלי ש. 1985 בע"מ נ' הרב הראשי ליבנה, הרב יוסף אבוחצירא, ניתן ב-8 ביולי 1991
↑  שטראוס תשווק בשמה את סלטי מי ומי, חדשות, 15 בינואר 1990
מרכז מילמן

| --- | --- |
 פעילות:  טיפול בילדים לקויי תקשורת
 התאגדות:  1980
 תחום:  מסגרות טיפול לילדים ובוגרים על ספקטרום האוטיזם
 שפה רשמית:  עברית
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד ראשי:  רחוב חטיבת כרמלי 34, חיפה
 סניפים:  חיפה, כרמיאל
 בעלות:  עמותה ללא מטרות רווח
 מקום פעילות:  חיפה והצפון
 מייסדים:  מרים בן-אהרן, חנה קמינר
 חברים:  ההורים הפועלים בעמותה
 יושב ראש:  עו"ד יואב סולומון
 מנכ"ל:  דורית בן-יוסף
 מנהל פעילות:  נעמה תשרי בן-משה
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים)
  אתר האינטרנט הרשמי של מרכז מילמן
 
מרכז מילמן מתמחה באבחון ובטיפול בילדים עם הפרעה התפתחותית על רצף האוטיזם. המרכז הוקם בחיפה על ידי עמותת הורים בראשית שנות ה-80.
מרכז מילמן מפעיל שתי שלוחות טיפוליות ומעון יום שיקומי לילדים (מתחת לגיל שלוש) בחיפה ושלוחה טיפולית בעיר כרמיאל. המרכז מציע אפשרויות טיפוליות נוספות כמו טיפולים פרטיים, מועדונית ומפגשי חונכות.
פעילות המרכז ממומנת על ידי משרד הבריאות, משרד הרווחה, השתתפות ההורים, תרומות והרשויות המקומיות.
היסטוריה

מרכז מילמן הוקם בחיפה על ידי עמותת הורים בראשית שנות ה-80 (בעבר עמותת 'נצר' וכיום עמותת 'מרכז מילמן ע"ר'). הייתה זו יוזמה משותפת של הורים ואנשי מקצוע מהתחנה הפסיכולוגית-התפתחותית של משרד הבריאות בחיפה.
היוזמות, מרים בן-אהרן ודר' חנה קמינר, ראו את הצורך בהקמת מסגרות טיפול ייחודיות לילדים ובוגרים על ספקטרום האוטיזם.
בזכות פועלן ותרומת משפחת מילמן ומשפחת גורדוס, הקימה העמותה מרכזי טיפול ואבחון ונתנה טיפולים גם בתוך גני תקשורת, מעונות יום שיקומיים, מועדוניות לנוער ובית לחיים.
העמותה פועלת להכרה ומתן מענה לצרכים הטיפוליים הייחודיים לאנשים על הקשת האוטיסטית. מסגרות טיפול ושיטות טיפוליות רבות הנהוגות כיום בארץ צמחו ממנה (כמו טיפולי הורה-ילד, טב"מ בגנים, צוותים רב-מקצועיים ועוד).
העמותה מתנהלת כדירקטוריון של מרכז מילמן. ההורים פועלים בעמותה כחברי עמותה, כחברי ועדת הביקורת וכחברי ועד, המורכב מהורים ונציגי ציבור.
פעילות

מרכז מילמן מקיים קשרים ארוכי שנים עם אוניברסיטת חיפה, הטכניון ואוניברסיטאות נוספות ברחבי הארץ. מתקיימים שיתופי פעולה סביב מחקרים בתחומי התפתחות הילד, אוטיזם, טיפולי הורה ילד, ריפוי בעיסוק, קלינאות תקשורת ועוד. מרכז מילמן מהווה מקום הכשרה למקצועות הפרא-רפואיים ומקום להתמחות בתחומי הפסיכולוגיה השונים.
המודל הטיפולי

המרכז עובד במודל טיפולי ייחודי מסוגו המושתת על תפיסה פסיכולוגית-התפתחותית הרואה את ההורים כדמויות המשמעותיות ביותר בחיי הילד לאורך מעגל החיים. הורי הילדים שותפים פעילים בטיפול ומקבלים ייעוץ והכוונה מאנשי הצוות ושיחות הדרכה מפסיכולוגים ועובדים סוציאליים.
הטיפול במרכז מילמן מתאפיין בעבודת צוות רב מקצועי הכולל: רפואה התפתחותית, פסיכולוגיה, עבודה סוציאלית, קלינאות תקשורת, ריפוי בעיסוק, טיפולים בהבעה וביצירה, פיזיותרפיה וטיפול באמצעות בעלי חיים.
יחידת האבחון

המרכז מתמחה באבחון הפרעות בהתפתחות תקשורתית בספקטרום האוטיסטי, ובמתן המלצות להורים ולגורמים מקצועיים בקהילה לגבי תוכניות טיפוליות מתאימות לילד בגיל הרך.
יחידת האבחון של המרכז מורכבת מצוות רב מקצועי בכיר הכולל: רופאה התפתחותית, פסיכולוגית התפתחותית, קלינאית תקשורת ומרפאה בעיסוק. פניה של הורים לאבחון של ילדם יכולה להיעשות באמצעות מרכז התפתחותי, רופא ילדים, שרות פסיכולוגי-חינוכי או פניה עצמית.
מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  אפריל 1916 – הווה (כ־108 שנים) 
 חברות בנות:  Eurockot Launch Services 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  יצרן תעופה וחלל 
 מוצרים עיקריים:  משגר לוויינים וחלליות, אנגרה, פרוטון, רוקוט 
 הכנסות:  34,171,165,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח תפעולי:  −25,202,613,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 רווח:  −23,166,198,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 הון עצמי:  8,600,816,000 רובל רוסי (נכון ל־2017) 
 עובדים:  43,500 
  
 www.khrunichev.ru
 
דגמי משגרי האנגרה
משגר הפרוטון
מרכז חרוניצ'ב למחקר מדעי וייצור בתחום החלל (ברוסית: Государственный космический научно-производственный центр имени М. В. Хруничева) הוא חברה רוסית לייצור משגרי לוויינים וחלליות והיצרנית העיקרית של משגרי הפרוטון
היסטוריה

החברה מאגדת תחת קורת גג אחת את כל החברות העוסקות בפיתוח וייצור משגרים ברוסיה ומחזיקה סניף מחקר בקוסמודרום בייקונור. חרוניצ'ב חברה בהתאחדות הבינלאומית למשתתפים בפעילות חללית (IAoSAP).
החברה התפתחה מתוך מפעל 2 של חברת רוסו־באלט משנת 1916, בשנת 1921 הוקם המפעל הממלכתי לייצור כלי רכב משוריינים ושנה לאחר מכן יוצרו 5 רכבי פרומברון של מפעלי רוסו־באלט.
בשנת 1925 החלה החברה בייצור מטוסים וייצרה מספר מטוסי ביון סובייטיים. בשנת 1941 הועברו המפעלים ממוסקבה לקאזאן ואולם בהמשך השנה חזרו למוסקבה.
בשנת 1960 הוקם משרד התכנון מס' 23 לייצור משגרי חלל ופעל בשיתוף פעולה עם משרד התכנון מס' 52. בשנת 1961 המפעל החל להיקרא מפעל בניית המכונות על שם מיכאיל חרוניצ'ב, השר לענייני תעשייה אווירית.
בשנות ה־70 הוקם בשיתוף פעולה עם משרד התכנון 52, משרד התכנון סאליוט ובשנים 1981–1988 היה חלק מתאגיד הטילים והחלל אנרגיה עד שהפך לחברה עצמאית. במרכז היו מיוצרים טילים בליסטיים מדגם "UR-100" שפותחו על ידי משרד תכנון זה.
ביוני 1993 הוקם המרכז הממלכתי למחקר חלל על שם חרוניצ'ב. מאז 1995, החברה שיתפה פעולה עם חברת לוקהיד מרטין במיזמי שירותי שיגור בינלאומיים כחלק מהמיזם המשותף לוקהיד־חרוניצ'ב־אנרגיה. החברה שיתפה פעולה עם חברות זרות כדי להבטיח תזרים מזומנים איתן לקופותיה. ב־15 באפריל 1993 חרוניצ'ב יצרה את מיזם לוקהיד־חרוניצ'ב־אנרגיה, שהיה מיזם משותף עם חברת לוקהיד מרטין האמריקנית. בשנת 1995, בעקבות המיזוג של לוקהיד מרטין ומרייטה, המיזם הפך לשירותי שיגור בינלאומיים (ILS). המיזם משותף היה אחראי על שיגורי טילי הפרוטון וטילי האטלס האמריקניים. ארצות הברית אפשרה את שיגורו והפצתו של טיל הפרוטון בשוק הבינלאומי, אף שהציגה מכסה מוגבלת על מנת להגן על שוק השיגורים "מהצפת השוק במוצרי חלל רוסיים". למרות זאת, הפרוטון, שנבנה על ידי חרוניצ'ב, היה מוצלח מאוד ועד סוף שנת 2000 הרוויח חוזים בשווי של מעל 1.5 מיליארד דולר.
מאז 2006 החברה משתפת פעולה עם קוריאה הדרומית בבניית מרכז החלל נרו, נרו 1 ומשגר הטילים הדרום קוריאני KSLV.
בשנת 2007 בחברה שולב מפעל "פוליוט" כחברת בת.
בשנת 2019 החלה בנייתו של מרכז חלל לאומי, במתחם מרכז חרוניצ'ב.
פרויקטים

הפרוטון
נרו 1
אנגרה
מרכז חינוך בנושא השואה (יפן)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון להנצחת השואה
 מיקום:  פוקויאמה 
 מדינה:  יפן 
 מייסדים:  כנסיית ישו הקדושה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 17 ביוני 1995
 תאריך פתיחה רשמי:  17 ביוני 1995 
 קואורדינטות:  34°31′15″N 133°21′28″E﻿ / ﻿34.520833°N 133.357667°E﻿ / 34.520833; 133.357667
 www.hecjpn.org
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט מרכז חינוך בנושא השואה(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט מרכז חינוך בנושא השואה
 
מרכז חינוך בנושא השואה (ביפנית: ホロコースト記念館; באנגלית: Holocaust Education Center), הוא מוזיאון לזכרם של 1.5 מיליון הילדים היהודים בשואה.
המרכז נמצא בעיר פוקויאמה  שבמחוז הירושימה ביפן.
הוא הוקם בשנת 1995, על ידי כנסיית ישו הקדושה של אגודת הנוצרים היפנים ידידי ישראל (הידועה גם בשם "בית שלום יפן").
בשנת 2007 עבר לביתן חדש שנבנה לזכרו של האב טקג'י אוצוקי, מייסד הקהילה.
זהו המרכז החינוכי הראשון ביפן עבור ילדים בנושא השואה. הוא נועד להעלות את המודעות לחשיבות של קידום השלום העולמי בקרב אנשים צעירים.
חדרים במרכז

בכניסה למרכז ישנה ספריה המכילה ספרים ומדיה אודות השואה ביפנית ובשפות אחרות. 
במרכז ישנו חדר ילדים, המשמש לפעילות וליצירה. בחדר נמצאים ספרי ילדים אודות השואה, לשימושם החופשי של הילדים. 
כמו כן, ישנו אולם הרצאות המכיל במה קטנה ופסנתר. הוא משמש גם כגלריה לציורים בנושא השואה.
במרכז התצוגה ישנו חדר זיכרון המכיל נעל של ילד שנספה בתאי הגזים, כסמל ל 1.5 מיליון הילדים שנספו בשואה. החדר משמש להתייחדות ולקיום טקסי זיכרון.
תצוגה

במרכז החינוך לשואה מוצגים פריטים שנתרמות על ידי קהילות יהודיות באירופה וישראל, כמו גם פריטים שנתרמו על ידי משפחתה של אנה פרנק.
התצוגה ממוקמת בקומה השנייה של הבניין. היא מכילה מוצגים ותמונות מימי השואה.
לקראת סיום התצוגה במרכז מוצבים שישה עמודים שקופים על רקע מגן דוד עשוי עץ, לזכר שישה מיליון היהודים שנספו בשואה. עמודים אלו מלאים ב-1.5 מיליון חרוזים המסמלים את כל אחד מהילדים שנספו בשואה.
בחצר האחורית של המרכז מוצג פסל של אנה פרנק.
כחלק מהתצוגה במרכז חינוך בנושא השואה נמצאים 6 עמודים שקופים - לזכר 6 מיליון היהודים שנספו בשואה. עמודים אלו מלאים ב-1.5 מיליון חרוזים המסמלים כל אחד מהילדים שנספו בשואה.
מפרץ איסכנדרון

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  איסכנדרון 
 מיקום:  הים התיכון 
 סוג:  מפרץ 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  טורקיה 
 קואורדינטות:  36°34′47″N 35°49′48″E﻿ / ﻿36.579722222222°N 35.83°E﻿ / 36.579722222222; 35.83
  (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורמפרץ איסכנדרון(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחורמפרץ איסכנדרון(למפת נפת האטיי רגילה) אנטקיה איסכנדרון דרטייל קרקהאן רייהאנלה בלןמפרץ איסכנדרון(למפת נפת האטיי מוגדלת) אנטקיה איסכנדרון דרטייל קרקהאן רייהאנלה בלןמפרץ איסכנדרון
 
מפרץ איסכנדרון או מפרץ איסוס. היינריך קייפרט, 1903
מפרץ איסכנדרון (טורקית İskenderun Körfezi, בעבר "מפרץ אלכסנדרטה") הוא מפרץ בפינה הצפון-מזרחית של הים התיכון בדרום אסיה הקטנה בטורקיה. אורכו של המפרץ כ-70 קילומטר ורוחבו 30 קילומטר. המפרץ קיבל את שמו מהעיר הראשית השוכנת לחופיו איסכנדרון (בעבר "אלכסנדרטה").
המפרץ גובל מצפון מערב בהרי הטאורוס, ובדרום עם הרי נור. בתוכו שפך הנהרות הג'ייהאן והסייהאן .
בשנות ה-30 של המאה ה-20 עמד החבל השוכן באזור המפרץ במחלוקת בין טורקיה לבין צרפת ששלטה בשטח סוריה בטרם הקמתה. שני הצדדים הגיעו להסכמה שעצמאות החבל תועמד למשאל עם שהתקיים ב-1938, תוצאות משאל העם הועבו בעקבות התיישבות יזומה של עשרות אלפי טורקים בשטח החבל. תוצאות המשאל קבעו ברוב קטן שהחבל יהפוך לעצמאי, והובילו להקמת מדינת האטיי בשטחו. לאחר כשנה הוקם פרלמנט שאישר את איחוד החבל עם טורקיה והחבל הפך לפרובינציה טורקית. עם זאת, גם כיום מחשיבה סוריה את החבל כחלק משטחה ומציגה אותו כך במפות רשמיות.
האשמות ברצח עם במלחמת אוקראינה-רוסיה

בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה הכריזו מספר פרלמנטים לאומיים, ביניהם אלו של פולין, אוקראינה, קנדה, אסטוניה, לטביה, ליטא ואירלנד, כי רוסיה מבצעת רצח עם באוקראינה. חוקרים ופרשנים כדוגמת יוג'ין פינקל (אנ'), טימותי סניידר וגרגורי סטנטון (אנ'), ומשפטנים מומחים כדוגמת אוטו לוכטרהנדט וזכר טרופין, טוענים בדרגות שונות של ודאות כי רוסיה מבצעת רצח עם באוקראינה. דו"ח מקיף של מרכז ראול ולנברג לזכויות אדם (אנ') הסיק כי קיים "סיכוי חמור לרצח עם" בפלישה הרוסית לאוקראינה.
עורך הדין לזכויות אדם חואן מנדז הציע ב-4 במרץ 2022 לחקור את טענת רצח העם, אך הוסיף כי אין להניחה מראש. חוקר רצח העם אלכסנדר הינטון טען ב-13 באפריל 2022 כי יש צורך לקשור בין הרטוריקה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לביצוע פשעי מלחמה בפועל כדי לבסס כוונה לרצח עם, אם כי לדבריו "סביר למדי" שרוסיה מבצעת רצח עם באוקראינה. פשעי מלחמה שביצעו הכוחות הרוסים באוקראינה כוללים אלימות מינית, עינויים, הרג ללא משפט וביזה.
בעקבות חקירה של פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות ורצח עם אפשריים בפלישה הרוסית לאוקראינה, הוציא ב-17 במרץ 2023 בית הדין הפלילי הבין-לאומי (ICC) צווי מעצר בינלאומיים נגד ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, ומריה לבובה-בלובה, הנציבה הרוסית לזכויות הילד, בגין חטיפת ילדים אוקראינים לרוסיה. לפי משרד ההגנה הרוסי, למעלה מ-307,000 ילדים הועברו לרוסיה בתקופה שבין ה-24 בפברואר עד 18 ביוני 2022. באפריל 2023 קבעה מועצת אירופה ברוב מוחץ כי ההעברות הכפויות של ילדים אוקראינים לרוסיה מהוות ביטוי של רצח עם.
רקע > הגדרה משפטית של רצח עם

על פי האמנה בדבר מניעתו וענישתו של הפשע השמדת עם של שנת 1948, רצח עם מצריך הן כוונה ג'נוסיידלית ("כוונה להשמיד, השמדה גמורה או חלקית"), והן מעשים שמבוצעים לצורך השמדת "קבוצה לאומית, אתנית, גזעית או דתית" תחת כוונה זו. המעשים יכולים לכלול כל אחד מן הבאים:
מעשים הניתנים לענישה תחת אמנה זו כוללים השמדת עם, קשר לביצוע השמדת עם, הסתה ישירה ופומבית לביצוע השמדת עם, ניסיון לביצוע השמדת עם והשתתפות בהשמדת עם, והצדדים באמנה מחויבים למנוע אותם.
רקע > פשעי מלחמה בפלישה הרוסית לאוקראינה

ארגוני זכויות האדם אמנסטי אינטרנשיונל ו-Human Rights Watch תיעדו מספר רב של פשעי מלחמה שבוצעו על ידי הכוחות המזוינים הרוסים נגד אזרחים במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, כולל עינויים, הוצאות להורג, אונס וביזה. בעקבות חשיפת הטבח בבוצ'ה אמרה אגנס קלמרד, מזכ"לית אמנסטי אינטרנשיונל, כי "אין מדובר באירועים בודדים, אלא בדפוס של פשעי מלחמה, כולל הוצאות להורג ללא משפט, עינויים ואונס באזורים כבושים אחרים באוקראינה."
לדברי ד"ר ג'ק ווטלינג מה-Royal United Services Institute (אנ'), פעולות אלו הן חלק מהדוקטרינה הרוסית ללוחמה נגד גרילה. מטרתה היא "לנקום באוכלוסייה על חוצפתה להתנגד". ווטלינג ציין שימוש בטקטיקות דומות נעשה במלחמת צ'צ'ניה השנייה, במלחמת באפגניסטן ובמהלך מלחמת העולם השנייה.
אופיו המאורגן של הרג האזרחים דווח על ידי נציגי קהילות המודיעין של בריטניה וגרמניה. ראש שירות המודיעין הבריטי, ריצ'רד מור, ציין בהקשר לטבח בבוצ'ה: "ידענו שתוכניותיו של פוטין לפלישה כללו הוצאות להורג ללא משפט על ידי הצבא והכוחות המיוחדים".
ב-7 באפריל 2022 פרסם השבועון הגרמני "דר שפיגל" נתונים מדו"ח של המודיעין הגרמני לפיהם אנשי צבא רוסים הרגו אזרחים והוציאו להורג שבויי מלחמה אוקראינים לאחר חקירתם. דיווחים אלה אוששו על ידי ממצאים פורנזיים מבוצ'ה. השבועון הסיק כי מעשי הטבח לא היו אקראיים או ספונטניים, אלא חלק מ"אסטרטגיה ברורה" ל"הפחדה של האוכלוסייה האזרחית ולדיכוי ההתנגדות".
הפדרציה הבינלאומית לזכויות אדם (אנ') ושלוחתה באוקראינה, המרכז לחירויות האזרח (CSF) (אנ'), הציגו ראיות להעברה בכפייה של אזרחים ממריופול הנצורה לרוסיה, תוך מעבר במחנות ריכוז שהוקמו במחוזות דונייצק ולוהנסק ובחצי האי קרים. לפי ה-CSF, משפחות הופרדו וטלפונים ומסמכים רשמיים הוחרמו. בנוסף, מנעו כוחות רוסים מעבר אזרחים דרך מסדרונות הומניטריים לאזורים בשליטה אוקראינית, ופתחו באש על אלו שניסו לעבור דרכם. על פי גורמים אוקראינים, נוהל זה הוחל גם בסומי, חרקוב וקייב.
בראיון לדויטשה וולה ב-4 באפריל 2022, האשים מנהל הסניף האוקראיני של אמנסטי אינטרנשיונל את רוסיה בשימוש בטקטיקות ממוקדות לדילול האוכלוסייה האזרחית בערים נצורות (ניתוק מכוון של גישה למזון, מים, חשמל וחימום) במטרה לגרום לאסון הומניטרי. כמו כן, צוינו מקרים של חסימת מסדרונות הומניטריים, הפגזת אוטובוסים והרג אזרחים שניסו לעזוב את הערים הנצורות.
בתגובה לפרסום בו הודה נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי לארצות הברית על סיועה הצבאי, צייץ ב-20 באוגוסט 2022 הנציג הקבוע של הפדרציה הרוסית לארגונים בינלאומיים בווינה, מיכאיל אוליאנוב, ציוץ הקורא "לא לחוס על האוכלוסייה האוקראינית". ציוץ זה נמחק מאוחר יותר. יו"ר הפרלמנט האוקראיני, רוסלן סטפנצ'וק, פנה לנשיא אוסטריה, אלכסנדר ואן דר-בלן, ולקנצלר קארל נהאמר בדרישה להכיר במיכאיל אוליאנוב כפרסונה נון גרטה ולגרשו לפדרציה הרוסית בשל קריאותיו לרצח עם.
רקע > מעורבותה של בלארוס

המשטר הבלארוסי וארגונים המזוהים עמו השתתפו באופן פעיל בחטיפת ילדי אוקראינה. על פי ארגון האופוזיציה הבלארוסי The National Anti-Crisis Management Group (אנ') בראשותו של איש האופוזיציה פאבל לטושקה (אנ'), עד אוגוסט 2023 נחטפו לבלארוס לפחות 2,100 ילדים אוקראינים. לדברי לטושקה, הם הוחזקו במחנות קיץ שנוהלו על ידי תאגידים בבעלות המדינה. חטיפתם של הילדים האוקראינים הוצגה בטלוויזיה הממלכתית הבלארוסית. ישנן עדויות המצביעות על מאמצי חינוך מחדש מצד המדינה הבלארוסית. חלק ניכר מהמידע על הילדים החטופים הגיע מהוריהם; ילדים שגורשו לבלארוס נחטפו מאזורים באוקראינה שהיו נתונים לכיבוש רוסי נכון לאוגוסט 2023, עובדה שהפריעה למאמצי החקירה.
על פי המשפט ההומניטרי הבינלאומי, על ילדים באזורי מלחמה להתפנות, במידת האפשר, למדינות נייטרליות שאינן צד במלחמה. בלארוס אינה עונה על קריטריון זה, כיוון שאפשרה לצבא הרוסי להשתמש בשטחה לקראת הפלישה ב-2022.
בראיון ביולי 2023 לערוץ הטלוויזיה הממלכתי Belarus-1 הודה דזמיטרי שאוטסו (אנ'), ראש הצלב האדום הבלארוסי, כי ילדים אוקראינים נחטפו לבלארוס מאזורי הכיבוש הרוסי, לטענתו לצורך "שיפור בריאותם", והבטיח כי מאמצי החטיפה יימשכו. הפדרציה הבינלאומית של אגודות הצלב האדום והסהר האדום הסתייגה מהצהרותיו תוך הבעת "דאגה חמורה", דרשה להפסיק את הנוהג ופתחה בחקירה.
בפברואר 2024 הכניס האיחוד האירופי את שאוטסו, לצד אישים וארגונים נוספים מבלארוס, לרשימת הסנקציות האירופאיות בשל מעורבותם בחטיפת ילדי אוקראינה. ארצות הברית, אוקראינה ואוסטרליה הטילו גם הן סנקציות דומות.
הכרה חוקית

ב-23 במרץ 2022 אימץ הסיים של פולין החלטה המכירה באחריותה של רוסיה בביצוע פשעי מלחמה, פשעים נגד האנושות והפרות של זכויות אדם בשטחה של אוקראינה. בהתאם להחלטה, גינתה פולין מעשי רצח עם והפרות אחרות של החוק הבינלאומי שבוצעו על ידי חיילים רוסים בשטח אוקראינה. עוד קובעת ההחלטה קובעת כי פשעים אלו בוצעו "בהוראתו של המפקד הצבאי העליון, הנשיא ולדימיר פוטין".
ב-14 באפריל 2022 אימצה הראדה העליונה של אוקראינה החלטה בדבר "ביצוע רצח עם באוקראינה על ידי הפדרציה הרוסית", לפיה פעולותיהם של החיילים הרוסים וההנהגה הרוסית באוקראינה מוכרות כרצח עם של העם האוקראיני.
ביוני 2022 הגישה קבוצת חברי קונגרס אמריקאים הצעת חוק המכירה בפעולות רוסיה באוקראינה כרצח עם, וביולי הצטרף אליה הסנאט האמריקאי.
מדינות שמגדירות את מעשיה של רוסיה באוקראינה כרצח עם:
אסטוניה אסטוניה
לטביה לטביה
ליטא ליטא
אוקראינה אוקראינה
הכרה חלקית (לא התקבלה בחוק):
קנדה קנדה (רק הבית התחתון)
צ'כיה צ'כיה (רק הבית העליון)
אירלנד אירלנד (רק הבית העליון)
פולין פולין (רק הבית התחתון)
הצהרות גורמים וארגונים רשמיים

מספר ימים לאחר חשיפת טבח בוצ'ה הכריז נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, כי אוקראינה מתמודדת עם ניסיון לרצח עם. נשיא פולין אנדז'יי דודה, ראש ממשלת פולין מתאוש מורבייצקי, ראש ממשלת ספרד פדרו סנצ'ז, נשיא קולומביה איבן דוקה, נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן וראש ממשלת קנדה ג'סטין טרודו תיארו גם הם את המצב באוקראינה כרצח עם. ראש ממשלת בריטניה בוריס ג'ונסון אמר כי "הזוועות בבוצ'ה אינן רחוקות מרצח עם".
מועצת הכנסיות והארגונים הדתיים האוקראינית קראה לכל מדינות העולם להכיר ברצח העם האוקראיני בעקבות הפלישה הרוסית ב-2022, ולגנות את האידאולוגיה שאיפשרה אותו.
Genocide Watch, ארגון לא ממשלתי שהוקם על ידי גרגורי סטנטון (אנ'), פרסם התראה לרצח עם באפריל 2022 בה האשים את רוסיה בביצוע רצח עם באוקראינים ובהחרבת ערים אוקראיניות.
מספר ארגונים בינלאומיים אימצו החלטות הקוראות לפתוח בחקירה של רצח העם באוקראינה, ביניהם PACE (הזרוע הפרלמנטרית של מועצת אירופה) והפרלמנט האירופי.
חקירות וצווי מעצר בינלאומיים

בתחילת מרץ 2022 פתח התובע הראשי של בית הדין הפלילי הבינלאומי, קארים אחמד חאן בחקירה של פשעי מלחמה אפשריים, פשעים נגד האנושות ורצח עם שבוצעו באוקראינה מאז נובמבר 2013, לאחר שהשיג פניות רשמיות מ-39 מדינות. החקירה המוקדמת מצאה "בסיס סביר להאמין כי בוצעו פשעים תחת תחום שיפוטו של בית המשפט" וכן "זיהתה מקרים פוטנציאליים שיהיו קבילים למשפט".
ב-4 במרץ 2022 הקימה מועצת זכויות האדם של האו"ם את ועדת החקירה הבינלאומית העצמאית על אוקראינה במטרה לחקור הפרות של זכויות אדם ושל המשפט ההומניטארי הבינלאומי. בעדכון שמסר יו"ר הוועדה אריק מוס ב-25 בספטמבר 2023 במסגרת המושב ה-54 של המועצה צוין כי "הוועדה מודאגת גם מהאשמות בדבר רצח עם באוקראינה. לדוגמה, חלק מהרטוריקה בתקשורת הרוסית עשויה להוות הסתה לרצח עם".
חקירות נפרדות של פשעי מלחמה נערכות במקביל תחת דוקטרינת סמכות השיפוט האוניברסלית על ידי מדינות עצמאיות.
בנובמבר 2022 הצהיר התובע הכללי של אוקראינה, אנדריי קוסטין, כי קציני אכיפת החוק האוקראינים תיעדו "יותר מ-300 מקרים המשתייכים בדיוק להגדרה של רצח עם", וכי נפתחו חמישה הליכים בנושא רצח עם.
ב-17 במרץ 2023 הוציא בית הדין הפלילי הבינלאומי (ה-ICC) צו מעצר כנגד ולדימיר פוטין בטענה כי פוטין נושא באחריות פלילית לחטיפתם והעברתם של ילדים מאוקראינה לרוסיה. זו הייתה הפעם הראשונה בה הוציא ה-ICC צו מעצר לראש מדינה של אחת מהחברות הקבועות במועצת הביטחון של האו"ם.
באפריל 2023 הוסיף צוות החקירה המשותף של Eurojust, סוכנות של האיחוד האירופי העוסקת בשיתוף פעולה משפטי של חברות האיחוד, את פשע רצח העם לחקירתו בנושא פשעי המלחמה באוקראינה.
תביעה ב-ICJ

ב-26 בפברואר 2022 הגישה אוקראינה תביעה נגד רוסיה בבית הדין הבינלאומי לצדק (ICJ) בטענה להפרות של אמנת רצח העם ובקשה שבית המשפט ידרוש מרוסיה להפסיק את פלישתה. התביעה התמקדה בעיקר בטענות הרוסיות הבלתי־מבוססות אודות רצח שביצעה לכאורה אוקראינה בתושביה דוברי הרוסית, טענות אשר שימשו כאחת מעילותיה למלחמה. עם זאת, בכתב התביעה האשימה אוקראינה את רוסיה גם בתכנון "מעשי רצח עם באוקראינה" ובביצועם על ידי הרג מכוון ופגיעה חמורה באוכלוסייה האוקראינית. בית הדין הבינלאומי פסק ב-16 במרץ 2022 כי התיק יכול להתקדם.
בשימוע בספטמבר 2023 הציגו נציגי הצד האוקראיני מספר רב של הצהרות מצד פוליטיקאים רוסים, וביניהם ולדימיר פוטין, שלדעתם הביעו כוונה לרצח עם. כנציג הצד הרוסי, גנאדי קוזמין טען כי "אמירות אלו היו רק הצהרות, אין להן קשר משפטי והן אינן קשורות לאמנת רצח העם". נציגי רוסיה האשימו את אוקראינה כי היא שביצעה "רצח עם בתושביה דוברי הרוסית", והשתמשו בהאשמת סרק זו כהצדקה לתוקפנות הרוסית. כאשר השיבה אוקראינה כי רצח עם זה לא התרחש, טען קוזמין שמכיוון שאוקראינה טוענת כי "לא התרחש רצח עם" ניתן לדחות את התביעה, ובכך התעלם מההאשמה ברצח עם שביצעו הכוחות הרוסים באוקראינים.