stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הר חבקוק
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  הר חבקוק, באתר www.sabresim.co.il
↑  עין חבקוק טיול, באתר טיולים ואתגרים
↑  גיליון 129 לשנת 2017חורבת חוקוק, באתר www.hadashot-esi.org.il
1 2  דיון: גיאופיט פורח בריכוזים באזור חוקוק, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
↑  אלה אטלנטית: פרחים מוגנים, באתר www.wildflowers.co.il
↑  שבעת המינים, באתר lib.cet.ac.il
גבריאל הנדלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 בפברואר 1946 (בן 78) לונדון, הממלכה המאוחדת בריטניה
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  אנגליה, ישראל
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 מנחה לדוקטורט:  Robert Warren Simpson 
 תלמידי דוקטורט:  Nicole Adler 
 תרומות עיקריות
 תורת הרשתות
 
גבריאל הנדלר (נולד ב-20 בפברואר 1946 בלונדון) הוא פרופסור חבר בדימוס לחקר ביצועים והחלטות, המפורסם בעיקר בשל מאמריו בתחום תורת הרשתות.
ביוגרפיה

הנדלר נולד בלונדון ועלה לישראל עם משפחתו בהיותו כבן שנה. בהיותו בכתה ה' עקרה משפחתו לאנגליה. השלים תואר ראשון בכלכלה מתמטית בבית הספר לכלכלה של לונדון.
עם פרוץ מלחמת ששת הימים חזר לישראל על מנת להתגייס לצה"ל, למרות שהוצע לו מסלול מהיר לדוקטורט בהיותו המצטיין במחלקה ואף שהיה בעיצומן של ההכנות לקבלת תואר שני. בצה"ל שובץ במסגרת העתודה האקדמית, ומלבד קורס קצינים שעבר, עסק בתחומו - חקר ביצועים, וכן השלים תואר שני בטכניון. לאחר מכן השלים תואר דוקטור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.
לאחר הדוקטורט שימש למעלה משנה כמרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בדרגת assistant professor. שב לישראל עם משפחתו בשנת 1975, ומאז הרצה בקביעות בחקר ביצועים והחלטות באוניברסיטת תל אביב. כמו כן עמד מספר שנים בראש החוג לחקר ביצועים והחלטות. במהלך השנים שימש מרצה אורח גם במוסדות אחרים דוגמת אוניברסיטת מסצ'וסטס וישיבה יוניברסיטי. בשנים 2011–2012 עמד בראש התוכנית ללימודי מוסמך במנהל עסקים במכון לב בירושלים.
התפרסם בעבר לאור התמחותו המיוחדת בענייני תחבורה, ואף עמד מספר שנים בראש המרכז למחקר וניהול תחבורה באוניברסיטת תל אביב. יעץ לכמה חברות בתחומי מומחיותו, לרבות החברה האחראית לתכנון שדה התעופה במינכן וחברת אל על. כך גם שימש כבורר בסכסוך שבין אגד לבין התעשייה הצבאית.
בשנת 1979 פרסם הנדלר ביחד עם פיטו מירצ'נדני ספר בתורת הרשתות - Location on Networks: Theory and Algorithms - בהוצאת MIT. כמו כן פרסם שורה ארוכה של מאמרים בכתבי עת ואנתולוגיות.
בבגרותו הסיר את הכיפה לתקופה מסוימת, ורק תקופה קצרה אחרי ששב ארצה חזר לנהוג כדתי. בעקבות תהליך התשובה הזניח במידה מסוימת את החקר המדעי עבור לימוד תורה.
הנדלר הוא חסיד חב"ד, ומקורב לרב יצחק גינזבורג מזה שנים. בשנת תשנ"ו (1996), כשנעצר הרב גינזבורג מעצר מנהלי בידי ראש הממשלה ושר הביטחון דאז, שמעון פרס, שלח הנדלר עדות אופי בעד הרב אל השופטת דליה דורנר, שעמדה בראש ההרכב שעסק בעניינו של הרב.
הנדלר נשוי לדבורה, ד"ר לתקשורת שהייתה נציגת שר החינוך שתי קדנציות במועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין, ואב לחמישה. אחד מבניו, עמי, נפטר ממחלה בשנת תשע"ו (2016).
מראשית שנות השמונים עד שנת 2010 התגורר ביישוב קרני שומרון. כיום מתגורר בשכונת רמות בירושלים.
חזאל

חזאל היה מלך ארם דמשק. תחת שלטונו, הפכה ארם דמשק לאימפריה ששלטה על חלקים גדולים של סוריה וארץ ישראל. אחריו מלך בנו בן-הדד השלישי.
חזאל הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
קורות חיים

חזאל נולד כנראה באזור העיר דמשק. משמעות שמו בארמית היא "ראה את האל" חֲזָה-אֵל, חֲזָה מלשון לחזות (על משקל דומה ל"רפאל", "אריאל", "ישראל" וכו').
חזאל מלך כ-37 שנה (842–805 לפנה"ס), ובתקופת שלטונו הוביל את הארמים לקרבות נגד יהורם מלך ישראל ונגד אחזיה מלך יהודה. לאחר ניצחונו בקרב רמות גלעד, הדף שתי התקפות מצד האשורים, ותפס שטחים ישראליים ממזרח לירדן, את העיר הפלישתית גת וביקש לכבוש גם את ירושלים. חוקרים רבים מייחסים את כתובת תל דן לחזאל שהקימה לאחר ניצחונותיו את מלכי ישראל ויהודה.
חפירות ארכאולוגיות בתל צפית חשפו עדויות משמעותיות למצור ולכיבוש של חזאל. ייתכן שניתן לייחס עדויות בתל זית מהמאה התשיעית לפני הספירה למסע הכיבושים של חזאל.
קורות חיים > ממצאים ארכאולוגיים

לוחות ברונזה מעוטרים, אשר זוהו מכתובותיהם כשייכים לחזאל, נמצאו בשני אתרים יווניים: בהראיון בסאמוס ובמקדש לאפולו בארטריה באי אביה.[דרוש מקור][מפני ש...] הכתובת על אחת הלוחיות היא: "זינתנהד (ד/ר)למראנחזאלמנעמקבשנתע (ד/ר)המראננהר" (המתפרש כ"אשר נתן הדר לאדוננו חזאל מעמק בשן; כיסוי מצח לאדוננו הנעלה" או "אשר נתן הדד לאדוננו חזאל מן עֻמקִ בשנה ש (בה) עבר אדוננו את הנהר" - הנהר יכול להיות האורונטס, או הפרת[דרוש מקור][מפני ש...]). אפשר כי, כאשר תגלת פלאסר השלישי כבש את דמשק בשנת 733/2 לפנה"ס, הוא לקח את הלוחות שלל ואלו התגלגלו מאוחר יותר לידיים יווניות. אפשרות אחרת היא, כי הלוחות הגיעו ליוון באמצעות סוחרים.
באתר הארכאולוגי ארסלאן טאש (ממלכת חדתה הארמית) נמצאה לוחית שנהב עליה היה חקוק שמו של חזאל מלך ארם דמשק, המורכבת משני חלקים: "... זת . ה..." ו"... ח בר. עמא. למראן. חזאל. בשנת...". ההשערה היא שהשנהב הגיע לחדתה כשלל לאחר שדמשק נכבשה על ידי שלמנאסר השלישי בשנת 841 לפנה"ס.
כאמור, כתובת תל דן מיוחסת לעיתים גם היא לחזאל.
במקרא

חזאל מוזכר בשמו לראשונה בספר מלכים א', פרק י"ט, פסוק ט"ו: ”וַיֹּאמֶר ה' אֵלָיו (לאליהו) לֵךְ שׁוּב לְדַרְכְּךָ מִדְבַּרָה דַמָּשֶׂק וּבָאתָ וּמָשַׁחְתָּ אֶת חֲזָאֵל לְמֶלֶךְ עַל אֲרָם”. אליהו צווה להמליך את חזאל כעונש על חטאי בית אחאב בעבודה זרה, אולם אליהו לא ביצע משימה זו, והותיר אותה ליורשו אלישע.
שנים לאחר מכן, חלה בן הדד מלך ארם, הקרוי גם הדדעזר, ושלח את חזאל, שהיה עדיין פקיד מלכותי, עם מתנות לאלישע הנביא. אלישע ביקש את חזאל לספר להדדעזר כי יחלים ממחלתו, אך ימות בדרכים אחרות. נוסף לכך, ניבא אלישע לחזאל שימלוך על ארם, ותיאר בבכי את הפורענות הצפויה לישראל ממלכותו: ”וַיֹּאמֶר חֲזָאֵל מַדּוּעַ אֲדֹנִי בֹכֶה; וַיֹּאמֶר כִּי יָדַעְתִּי אֵת אֲשֶׁר תַּעֲשֶׂה לִבְנֵי יִשְׂרָאֵל רָעָה מִבְצְרֵיהֶם תְּשַׁלַּח בָּאֵשׁ וּבַחֻרֵיהֶם בַּחֶרֶב תַּהֲרֹג וְעֹלְלֵיהֶם תְּרַטֵּשׁ, וְהָרֹתֵיהֶם תְּבַקֵּעַ: וַיֹּאמֶר חֲזָהאֵל כִּי מָה עַבְדְּךָ הַכֶּלֶב כִּי יַעֲשֶׂה הַדָּבָר הַגָּדוֹל הַזֶּה; וַיֹּאמֶר אֱלִישָׁע הִרְאַנִי ה' אֹתְךָ מֶלֶךְ עַל אֲרָם”.
בשובו של חזאל לדמשק חנק את בן הדד על מיטת חוליו ותפס את השלטון. הלחץ הארמי על ממלכת ישראל החל כבר בימי יורם בן אחאב, שלחם בחזאל על רמות גלעד יחד עם אחזיה מלך יהודה ונפצע בקרב. בימי יהוא גבר הלחץ הארמי וחזאל כבש שטחים נרחבים בעבר הירדן והגלעד. בימי יהואחז מלך ישראל הגיע הלחץ הארמי לשיאו: ”כִּי לֹא הִשְׁאִיר לִיהוֹאָחָז עָם כִּי אִם חֲמִשִּׁים פָּרָשִׁים וַעֲשָׂרָה רֶכֶב וַעֲשֶׂרֶת אֲלָפִים רַגְלִי, כִּי אִבְּדָם מֶלֶךְ אֲרָם וַיְשִׂמֵם כֶּעָפָר לָדֻשׁ”. לאחר מות חזאל הצליח יואש מלך ישראל להביס את ארם עם תמיכה נבואית מצד אלישע.
חזאל פלש גם לממלכת יהודה והתכוון לצור על ירושלים, ומלכה יהואש נאלץ לשחדו בכספים שהוציא מאוצרות המקדש והארמון: ”וַיִּקַּח יְהוֹאָשׁ מֶלֶךְ יְהוּדָה אֵת כָּל הַקֳּדָשִׁים אֲשֶׁר הִקְדִּישׁוּ יְהוֹשָׁפָט וִיהוֹרָם וַאֲחַזְיָהוּ אֲבֹתָיו מַלְכֵי יְהוּדָה וְאֶת קֳדָשָׁיו וְאֵת כָּל-הַזָּהָב הַנִּמְצָא בְּאֹצְרוֹת בֵּית ה' וּבֵית הַמֶּלֶךְ; וַיִּשְׁלַח לַחֲזָאֵל מֶלֶךְ אֲרָם וַיַּעַל מֵעַל יְרוּשָׁלִָם”.
לקריאה נוספת

Biran, A., and Naveh, J. 1995. The Tel Dan Inscription: A New Fragment. Israel Exploration Journal 45(1):1–18.
Lemaire, A. 1991. Hazaël, de Damas, Roi d’Aram. Pp. 91–108 in Marchands, Diplomates et Empereurs, Études sur la civilisation mésopotamienne offertes à P. Garelli. Paris: Éditions Recherche sur la Civilisations.
Maeir, A. 2004. The Historical Background and Dating of Amos VI 2: An Archaeological Perspective from Tell es-Safi/Gath. Vetus Testamentum 54(3):319–34.
Galil, G., "David and Hazael: War, Peace, Stones and Memory," Palestine Exploration Quarterly, 139,2 (2007), 79-84.
Maeir, A. M., and Gur-Arieh, S. 2011. Comparative aspects of the Aramean Siege System at Tell es­-S­a¦fi/Gath. Pp. 227–44 in The Fire Signals of Lachish: Studies in the Archaeology and History of Israel in the Late Bronze Age, Iron Age and Persian Period in Honor of David Ussishkin, eds. I. Finkelstein and N. Na’aman. Winona Lake, IN: Eisenbrauns.
הערות שוליים

↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
↑  יונתן רטוש, משקל השם ישראל, באתר הארץ, 22 בדצמבר 2002
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ב, פסוק י"ח
1 2  "הכתובת הארמית שהציב חזאל בדן והסיפור הנבואי על מרד יהוא", בתוך: תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמ' 317
↑  עמירם ברקת, התגלו ממצאים ארכיאולוגיים מהעיר הפלשתית גת, באתר הארץ, 8 באוגוסט 2005
↑  לתמונה באיכות גבוהה יותר ראו הלוחית באתר מוזאון הלובר
↑  הלוחית באתר מוזיאון הלובר - AO 11489
↑  הערך "חדתה", אנציקלופדיה מקראית, כך ג' עמ' 42
↑  ספר מלכים ב', פרק ח', פסוקים י"ב–י"ג
↑  "וַיֵּלֶךְ אֶת יוֹרָם בֶּן-אַחְאָב לַמִּלְחָמָה עִם-חֲזָאֵל מֶלֶךְ-אֲרָם בְּרָמֹת גִּלְעָד, וַיַּכּוּ אֲרַמִּים אֶת-יוֹרָם" (מלכים ב פרק ח, פסוק כח)
↑  ”בַּיָּמִים הָהֵם הֵחֵל ה' לְקַצּוֹת בְּיִשְׂרָאֵל; וַיַּכֵּם חֲזָאֵל, בְּכָל-גְּבוּל יִשְׂרָאֵל: מִן-הַיַּרְדֵּן מִזְרַח הַשֶּׁמֶשׁ אֵת כָּל-אֶרֶץ הַגִּלְעָד, הַגָּדִי וְהָראוּבֵנִי וְהַמְנַשִּׁי מֵעֲרֹעֵר אֲשֶׁר עַל נַחַל אַרְנֹן, וְהַגִּלְעָד וְהַבָּשָׁן:” (מלכים ב', י', ל"ב–ל"ג)
↑  ספר מלכים ב', פרק י"ג, פסוק ז'
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בן-הדד השני | מלך ארם דמשק | הבא: בן-הדד השלישי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007519119605171  BnF: cb16502157k (data)  GND: 1147210942  ISNI: 0000 0000 4777 707X  LCCN: n2008037080  NTA: 371242967  VIAF: 1940665   WorldCat (עם VIAF): 1940665 
עיטור מצח הסוס של חזאל
לוחית השנהב של חזאל
בריאן גרינברג

| --- | --- |

 לידה:  24 במאי 1978 (בן 46) אומהה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות ע"ש טיש  תיכון פארקוויי סנטרל 
 בן או בת זוג:  ג'יימי צ'אנג (2015–?) 
 צאצאים:  תומאס גרינברג, ג'יימס גרינברג 
 http://bryangreenberg.wordpress.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
בריאן גרינברג (באנגלית: Bryan Greenberg; נולד ב-24 במאי 1978) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה וזמר יהודי-אמריקאי.
ביוגרפיה

גרינברג נולד באומהה שבמדינת נברסקה, ארצות הברית לדניס וקרל, העוסקים בפסיכולוגיה. הוא גדל בבית יהודי קונסרבטיבי, התחנך במחנות קיץ יהודיים ואף ביקר בישראל.
כשהיה בן 7, החלה אחותו הצעירה בקה ללמוד בלט, והיא הוזמנה לאודישן למופע הבלט מפצח האגוזים. המלהקים היו צריכים גם רקדנים וגרינברג נבחן אף הוא והתקבל. הם יצאו למסע הופעות של חודשיים. לאחר מכן הוא הופיע בתיאטרון ילדים באומהה.
כשהיה בן 12 משפחתו עברה לסנט לואיס במיזורי, וזמן קצר לאחר מכן הופיע בפרסומת לעוגיות. לאחר מכן הוצעו לו תפקידי משחק נוספים.
לאחר התיכון הוא עבר לניו יורק. הוא למד ועבד במחנה קיץ יהודי בשם "מחנה הרצל". הוא רכש תואר ראשון במשחק תיאטרון מאוניברסיטת ניו יורק.
קריירה > משחק

גרינברג התחיל דרכו בהצגות ובפרסומות כבר בגיל 10. בשנת 1997 קיבל את התפקיד הראשון שלו על המסך בתוכנית הטלוויזיה "חוק וסדר", בה השתתף בתפקיד כשחקן אורח.
ב-1998 הופיע בסרט "תביעה אזרחית" בכיכובו של ג'ון טרבולטה.
בשנת 2000 החלה הקריירה שלו לנסוקכשהשתתף בתפקיד אורח בסדרות "הסופרנוס" ו"בוסטון פאבליק". בשנת 2004, הוא שיחק בסרט "תוצאה מושלמת" בו גילם סטודנט בקולג' לצידם של כריס אוונס וסקרלט ג'והנסון. כמו כן שיחק בסדרת הטלוויזיה "מגרש ביתי" בה התגלה על ידי המפיקים סטיבן ספילברג וג'ורג' קלוני, ונבחר לתפקיד ראשי בסדרה "Unscripted" של חברת ההפקות HBO.
בשנת 2005 השתתף בסרט "פשוט מאוהבת" בכיכובן של אומה תורמן ומריל סטריפ. בסרט זה הוא מגלם את המאהב הצעיר של אומה תורמן אשר מתבררת בהמשך כמטופלת של אימו הפסיכולוגית. ב-2006 שיחק בדרמה הרומנטית "אהבה ודיון", לצד אדם רודריגז.
בשנת 2007, הופיע גרינברג בסדרה "חזרה לשורשים", בתפקיד הראשי של ניקולס גארט. באותה שנה השתתף בסרט "Nobel Son". בשנת 2009, הופיע בסרטים "מלחמות הכלות" ו"הבחור הטוב" לצידה של אלקסיס בלדל. ב-2010–2011 הופיע בתפקיד ראשי בסדרה "איך להצליח באמריקה", בדמותו של בן אפשטיין. לאחר מכן השתתף בסרט "ידידים פלוס" משנת 2011 לצידם של מילה קוניס וג'סטין טימברלייק. בשנת 2016 כיכב בסרט "זיכרון קטלני" לצד ברוס ויליס.
בשנת 2025, ישתתף גרינברג כאחד מהשחקנים הראשיים בסדרה "Suits: LA", בה יגלם את ריק דודסן, עורך דין צעיר ושאפתן.
קריירה > מוזיקה

בנוסף למשחק, גרינברג הוא גם מוזיקאי. הוא הופיע עם שני שירים במגרש ביתי. בשנת 2007, הוא הוציא אלבום ב-iTunes שנקרא "מחכה לעכשיו" וכולל 12 שירים בתוכו. ב-2011, יצא אלבומו השני, "אין לנו את הנצח". גרינברג סיפר כי הוא כתב את האלבום במשך שנתיים שבמהלכם עבר הרבה שינויים, והחליט לקרוא לאלבום כך כדי לשקף זאת.
חיים אישיים

בתחילת 2012 החל לצאת עם השחקנית ג'יימי צ'אנג. הזוג התארס בדצמבר 2013, במהלך ביקור בעיר הולדתה של צ'אנג בסן פרנסיסקו, בו גרינברג הציע נישואין על ידי שיר שכתב לה. השניים התחתנו באוקטובר 2015 בסנטה ברברה, קליפורניה. החתונה הייתה חגיגה בת שלושה ימים שהורכבה מארוחת ערב עם קבלת פנים בערב ליל כל הקדושים אליה נדרשו האורחים להגיע בתחפושות, ואחריה טקס החתונה ב-31 באוקטובר בו החליפו צ'אנג וגרינברג נדרים לא דתיים. בשנת 2021 נולדו להם זוג בנים תאומים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | תביעה אזרחית | ילד | ללא קרדיט |
| 2004 | תוצאה מושלמת | מאת'י מת'יוס |  |
| 2005 | פשוט מאוהבת | דייוויד בלומברג |  |
| 2006 | Love & Debate | כריס |  |
| 2007 | בנו של נובל | ברקלי מייקלסון |  |
| 2009 | מלחמת הכלות | נייתן "נייט" לרנר |  |
| 2009 | הבחור הטוב | דניאל |  |
| 2011 | ידידים פלוס | פארקר |  |
| 2012 | The Kitchen | פול |  |
| 2012 | הנורמלים | בילי שיין |  |
| 2014 | A Short History of Decay | ניית'ן פישר |  |
| 2015 | זיכרון קטלני | איוון |  |
| 2015 | A Year and Change | דון |  |
| 2015 | Already Tomorrow in Hong Kong | ג'וש |  |
| 2015 | התוכנית | חבר של פלויד | ללא קרדיט |
| 2016 | Flock of Dudes | בארט |  |
| 2017 | Random Tropical Paradise | הארי פלאודר |  |
| 2018 | Fourplay | טום |  |
| 2022 | The Mental State | דילן קאדי |  |
| 2023 | איזה אנשים | אייזק |  |
| 2024 | Junction | מייקל | גם במאי, תסריטאי ומפיק |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | חוק וסדר | מאט ווילר | פרק: "Thrill" |
| 2000 | הסופרנוס | פיטר | פרק: "Guy Walks into a Psychiatrist's Office..." |
| 2000 | משמרת שלישית | פרנסיס דה-סילבה | פרק: "Journey to the Himalayas" |
| 2000, 2003 | בוסטון פאבליק | מר פרימן | 2 פרקים |
| 2001 | שלוש אחיות | רוי | פרק: "A Date with Destiny" |
| 2002 | רפואה שלמה | קנט | פרק: "Rape Kit" |
| 2002 | הכרוניקה | דיימון פארברג | פרק: "The Stepford Cheerleaders" |
| 2002 | פרובידנס | ניל | פרק: "Great Expectations" |
| 2003–2006 | מגרש ביתי | ג'ייק | 25 פרקים |
| 2004 | Life with Bonnie | טימי | פרק: "Nip, Tuck and Role" |
| 2005 | Unscripted | בתפקיד עצמו | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2007–2008 | חזרה לשורשים | ניקולס "ניק" גארט | תפקיד ראשי; 19 פרקים |
| 2010–2011 | איך להצליח באמריקה | בן אפשטיין | תפקיד ראשי; 16 פרקים |
| 2013 | הסידור | בילי וויטלי | סרט טלוויזיה של USA |
| 2015 | סיפורה של בסי סמית | ג'ון האמונד | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2016–2017 | מינדי | בן | תפקיד משני; 13 פרקים |
| 2017–2018 | הקרצייה | דרק | 4 פרקים |
| 2018 | Sideswiped | ריאן | פרק: "The Ex" |
| 2019 | אלוהים שלח לי בקשת חברות | טדי פרסטון | פרק: "The Lady" |
| 2019 | Same Time, Next Christmas | גרג | סרט טלוויזיה של ABC |
| 2020 | The Left Right Game | אייס | פודקאסט של Apple Podcasts |
| 2023 | Round and Round | זאק | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2024 | המופע של וינס סטייפלס | שוטר | פרק: ”Pink House” |
| 2025 | Suits: LA | ריק דודסן | תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  Denise Petski, ‘Suits: L.A.’: Bryan Greenberg Joins Stephen Amell In NBC Pilot, Deadline, ‏2024-03-14 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439366205171  BIBSYS: 8060561  BNE: XX1735272  BnF: cb146221289 (data)  GND: 141094699  ISNI: 0000 0000 7845 357X  LCCN: no2005083746  MusicBrainz: 72f88d94-4284-450e-8163-272c698f300b  NKC: xx0052520  NTA: 311814670  SUDOC: 166538965  VIAF: 120340684   WorldCat (עם VIAF): 120340684
דריווש הראשון

קברו של דריווש הראשון בנקש-י רוסתם
דָרְיָוֶשׁ הראשון (𐎭𐎠𐎼𐎹𐎺𐎢𐏁, ‏558 לפנה"ס - 486 לפנה"ס), הידוע גם כדריווש הגדול, היה מלך האימפריה הפרסית בן השושלת האחמנית משנת 521 עד למותו ב-486 לפנה"ס. הוא היה בנו של היסטספס, ותפס את השלטון אחרי מאבק קצר שנוצר עם מותו של כנבוזי השני.
תקופת שלטונו

לאחר כיבושיו של כנבוזי במצרים, פעל דריווש להשלטת וביסוס השלטון הפרסי במצרים. דריווש אף הצליח להעצים את כוחו הצבאי על ידי צירופו של הצי הפיניקי המפואר אל גדודיו. דריווש ניסה להרחיב את גבולות ממלכתו אל תוך היבשת האירופית כשניסה לפלוש אל יוון, אך פלישתו נבלמה כשהובסו כוחותיו בקרב מרתון.
כשאר מלכי פרס לפניו, גם דריווש הטמיע בממלכתו מדיניות של סובלנות דתית ותרבותית. דריווש בנה מערכת דרכים מפותחת לתעבורת סחורה ונשק בין ערים ומדינות בעבור ממשלו. דרכים אלו סייעו להתפתחות המסחר במדינה.
לאחר מותו מלך אחריו בנו חשיארש הראשון, אשר מזוהה לעיתים כאחשוורוש ממגילת אסתר. על מצבתו חקוקה הכתובת:
במחוז המדאן נמצאה כתובת גנג'נאמה שנכתבה על ידי דריווש הראשון המתארת את הגנאלוגיה ואת מעשי המלך.
אזכוריו בתנ"ך

על פי הדעה הרווחת מזוהה דריווש הנזכר בספר עזרא כדריווש הגדול. עם זאת קיימת סברה כי זהו דווקא דריווש השני.
יש המזהים את דריווש הראשון עם דריווש המדי המופיע בספר דניאל: ”דריווש המדי בן ששים ושתים שנה במלכו”, אך תקופת חייו ומלכותו אינם תומכים בטענה זו, ועל כן יש חילוקי דעות בין חוקרי מקרא שונים בנוגע לזהותו של 'דריווש' זה.
יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון היהודי מהמאה ה-1, טען כי היוונים קראו לדריווש בשם אחר. הרודוטוס, ההיסטוריון היווני מהמאה ה-5 לפנה"ס, ובעקבותיו גם חוקרים מודרניים של השפה הפרסית, טוענים כי "דריווש" היה תואר ולא שם פרטי. פירוש השם הוא "האוחז בשרביט".
אזכורים לדריווש מופיעים גם בספרים חגי וזכריה:
”בִּשְׁנַת שְׁתַּיִם לְדָרְיָוֶשׁ הַמֶּלֶךְ בַּחֹדֶשׁ הַשִּׁשִּׁי בְּיוֹם אֶחָד לַחֹדֶשׁ הָיָה דְבַר ה' בְּיַד חַגַּי הַנָּבִיא אֶל זְרֻבָּבֶל בֶּן שְׁאַלְתִּיאֵל פַּחַת יְהוּדָה וְאֶל יְהוֹשֻׁעַ בֶּן יְהוֹצָדָק הַכֹּהֵן הַגָּדוֹל לֵאמֹר”.
”בַּחֹדֶשׁ הַשְּׁמִינִי בִּשְׁנַת שְׁתַּיִם לְדָרְיָוֶשׁ הָיָה דְבַר ה' אֶל זְכַרְיָה בֶּן בֶּרֶכְיָה בֶּן עִדּוֹ הַנָּבִיא לֵאמֹר”.
אזכוריו בתלמוד

לפי חז"ל, כפשט ספר דניאל, היו שני מלכים בשם דריוש. הראשון הוא זה שכבש את בבל מיד בלשצר והרג אותו. אחריו מלך כורש, ואחריו אחשוורוש.
במסכת ראש השנה כותב תוספות (תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף ג', עמוד ב', על פי מדרש ויקרא רבה פרשה יג סימן ה) כי דריווש השני היה בנם של אחשורוש ושל אסתר המלכה.
בתלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ט"ו, עמוד א', הגמרא מונה שבעה נביאים שהתנבאו בשנה השנייה למלכותו של דריוש השני, כמו שמפורש בחלק מספריהם, ואלו הם: חגי, זכריה, מלאכי, דניאל, ברוך בן נריה, שריה בן מחסיה ומרדכי בלשן. ברש"י בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"א, עמוד ב' נכתב שהסתלקה הנבואה משנת שתים לדריוש.
ראו גם

כתובת ביסותון
כתובות דריווש הראשון בסואץ
ארמון ברדק-אה סיאה
הערות שוליים

↑  Dr M D Magee,‏ Ezra and Nehemiah: Ezra Founds Judaism for Shah Darius II,‏ 9 באוגוסט 2005
↑  ספר דניאל, פרק ו', פסוק א'.
↑  קדמוניות היהודים, ספר עשירי, פרק י"א, פסקה ד': "דריוש... היה בנו של אסטיאגס, אולם ההלנים קראו לו שם אחר" (תרגום אברהם שליט).
↑  ספר חגי, פרק א', פסוק א'.
↑  ספר זכריה, פרק א', פסוק א'.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: כנבוזי השני | השושלת האחמנית | הבא: חשיארש הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260378305171  PLWABN: 9810592289305606  BnF: cb126902644 (data)  CiNii: DA16665217  GND: 118523791  ISNI: 0000 0001 2095 6470  LCCN: n50066820  LNB: 000181087  NKC: mzk2004252107  NLA: 35033388  NLG: 322011  NTA: 070875618  SUDOC: 050127276  Trove: 805973  ULAN: 500116533  VcBA: 495/29935  VIAF: 15560660   WorldCat (עם VIAF): 15560660
סנבלט

סַנְבַלַּט או סנבלט החורני (סַנְבַלַּט הַחֹרֹנִי) היה הפחה מטעם ממלכת פרס של פחוות שומרון ומנהיג השומרונים, אשר ישבו בשומרון, בתקופת שיבת ציון.
סנבלט הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
השם סנבלט הוא בבלי והוא מורכב מהמילים "סין" = אל הירח השומרי, "אֻבַלִּט" = החייה. ייתכן שכינויו "סַנְבַלַּט הַחֹרֹנִי" מעיד על מוצא מחורון (חווארה), למרגלות הר גריזים.
בימי נחמיה

לפי ספר נחמיה, יחד עם גשם הערבי וטוביה העמוני, סנבלט חתר כנגד שלטונו של נחמיה וניסה לחבל בחידוש בניין חומות ירושלים.
בלשון הכתוב, סנבלט והמתנגדים נקראים יחד בשם הגנאי "צרי יהודה".
רמז על מוצאו ותפקידו של סנבלט מופיע בפסוק "וַיֹּאמֶר לִפְנֵי אֶחָיו וְחֵיל שֹׁמְרוֹן".
כשנחמיה גילה כי אחד מבניו של יהוידע בן אלישיב הכהן הגדול התחתן עם בתו של סנבלט, הוא גירש אותו מהכהונה.
לפי חז"ל ובעקבותיהם רש"י ומצודת דוד, נועדיה הנביאה קיבלה שכר מסנבלט. רש"י פירש: "גם לנועדיה הנביאה - היא ושאר נביאי השקר קבלו שכר מסנבלט וחבריו כדי להפחידני בנבואת שקריהם".
באחד ממכתבי יב, המתוארך לנובמבר 407 לפנה"ס, נזכרים "דלָיָה ושלֶמיה בני סנבלט פחת שומרון". מהתעודה מתברר תפקידו של סנבלט כפחת שומרון, וברור ממנה כי סנבלט כבר היה זקן באותו הזמן ובניו פעלו בשמו, ומכאן שתקופת פעילותו הייתה באמצע המאה ה-5 לפנה"ס, כלומר בדורו של נחמיה. באחת האגרות יהודי האי יב מבקשים מבניו של סנבלט לעזור להם לבנות מחדש את המקדש לאלוהי ישראל.
בפפירוסים שנמצאו במערה בוואדי דאליה, מהמחצית הראשונה של המאה ה-4 לפנה"ס, נזכר סנבלט נוסף שהיה פחת שומרון ("סנבלט השני"). נזכרים גם שמותיהם של שני בניו, שגם הם שימשו פחות שומרון: [ישע]יהו (או [יש]וע) וחנניה.
הערות שוליים

↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
↑  ספר נחמיה, פרק ב', פסוק י'; פסוק י"ט; פרק ג', פסוקים ל"ג–ל"ד; פרק ד', פסוקים א'–ט'; פרק ו', פסוקים א'–י"ג.
↑  ספר עזרא, פרק ד', פסוק א'
↑  ספר נחמיה, פרק ג', פסוק ל"ד.
↑  ספר נחמיה, פרק י"ג, פסוק כ"ח
↑  מצודות על נחמיה ו יד.
↑  רש"י על נחמיה ו יד.
1 2  אוריאל רפפורט, מגלות לקוממיות, האוניברסיטה הפתוחה, כרך א, יחידה 2, עמ' 117–118.
1 2  אוריאל רפפורט, מגלות לקוממיות, האוניברסיטה הפתוחה, כרך א, יחידה 2, עמ' 112–113.
1 2  אוריאל רפפורט, מגלות לקוממיות, האוניברסיטה הפתוחה, כרך א, יחידה 2, עמ' 113, 120.
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר יא, פרק ז, פסקה ב, סעיפים 302–303; פרק ח, פסקאות ב–ד, סעיפים 306–325; ספר יג, פרק ט, פסקה א, סעיף 256 (שם הוא מכונה "שר הצבא").
↑  א' צ'ריקובר, היהודים והיוונים בתקופה ההלניסטית, תל אביב, תשכ"ד, עמ' 35.
↑  אריה כשר, "מסע אלכסנדר הגדול בארץ־ישראל", בתוך: מדינת החשמונאים (קובץ מאמרים), עמ' 26.
↑  אריה כשר, "מסע אלכסנדר הגדול בארץ־ישראל", בתוך: מדינת החשמונאים (קובץ מאמרים), עמ' 27.
↑  אריה כשר, "מסע אלכסנדר הגדול בארץ־ישראל", בתוך: מדינת החשמונאים (קובץ מאמרים), עמ' 28.
| השומרונים |
| --- | --- | --- |
| כללי | שומרונים • הדת השומרונית • הר גריזים • היתבין בשמרין |  |
| היסטוריה | מקדש השומרונים בהר גריזים • מרידות השומרונים • מוזיאון השומרונים - גריזים |  |
| לשון | אלפבית שומרוני • עברית שומרונית • ארמית שומרונית • ניקוד שומרוני |  |
| חיבורים | נוסח שומרון (ספר אבישע, התרגום השומרוני) • תיבת מרקה • אסאטיר • ספר יהושע השומרוני • תולידה • קמעות שומרוניים |  |
| דת | הכהן הגדול השומרוני • לוח השנה השומרוני |  |
| דמויות ידועות | בבא רבה • אבו אל-חסן מצור • יוליאנוס בן צבר • אברהם בן יעקב הדנפי • אהרן בן מניר • מלתקי • סנבלט • שמעון הקוסם • אבו אל-פתח |  |
| התייחסות בדתות אחרות | השומרונים בהלכה • השומרוני הטוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506311405171  GND: 1170730639  VIAF: 32154196678420110943   WorldCat (עם VIAF): 32154196678420110943
חפרע

ערך זה עוסק בפרעה חפרע הנזכר בספר ירמיהו. אם התכוונתם לפרעון קדום, ראו .
| --- | --- |

פסל של פרעה חָפְרַע/אפריס (נמצא במוזיאון הלובר בפריז)
 לידה:  המאה ה־7 לפנה״ס 
 פטירה:  567 לפנה״ס 
 מדינה:  מצרים העתיקה 
 מקום קבורה:  סאיס 
 
חָפְרַע (במצרית: ואח'־יב־רע) או בשמו היווני, אַפְּרִיֶס, היה שליט מצרי מהשושלת ה-26 של מצרים, אשר מלך בין השנים 570–589 לפני הספירה. חפרע המשיך ללא הצלחה במדיניות של אביו, פרעה פסמתיך השני, של מאבק בבבלים ושל המרדת עמי האזור כנגדם, כמו גם של שימוש גובר בחילות זרים בצבא מצרים (כולל יוונים ויהודים). חפרע נזכר בשם "חָפְרַע" על ידי ירמיהו הנביא, ובכך היה לאחד מהפרעונים הבודדים שנזכרו בשמם במקרא, כמו גם סבו - פרעה נְכוֹ (השני).
חפרע הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
במקרא

בימי המצור הבבלי על ירושלים, עזבו הבבלים את המצור כדי לטפל בפַּרְעֹה (חָפְרַע) שיצא לקראתם, אך יִרְמְיָהוּ ניבא שהמצרים עוד יחזרו לארצם, ושהבבלים צפויים לחזור למצור, ולשרוף את העיר (נבואה שהתקיימה במלואה). אחרי חורבן העיר ורצח גְּדַלְיָהוּ ברחו הגולים יחד עם יִרְמְיָהוּ למצרים והתיישבו בערים שונות שם (וודאי בחסות המלך חָפְרַע), אך יִרְמְיָהוּ המשיך לנבא חורבן לעם גם במצרים, והאות לכך יהיה כשה' יפיל את פַּרְעֹה חָפְרַע מֶלֶךְ מִצְרַיִם ביד אויביו:
"כֹּה אָמַר יְהוָה הִנְנִי נֹתֵן אֶת פַּרְעֹה חָפְרַע מֶלֶךְ מִצְרַיִם בְּיַד אֹיְבָיו וּבְיַד מְבַקְשֵׁי נַפְשׁוֹ כַּאֲשֶׁר נָתַתִּי אֶת צִדְקִיָּהוּ מֶלֶךְ יְהוּדָה בְּיַד נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ בָּבֶל אֹיְבוֹ וּמְבַקֵּשׁ נַפְשׁוֹ."
גם נבואה זו התקיימה - ראו להלן. הנביא יחזקאל ששהה בגלות בבבל באותן שנים ניבא גם הוא על פַּרְעֹה מֶלֶךְ מִצְרָיִם של ימיו, אך לא הזכיר אותו בשמו. יחזקאל ניבא את היות מצרים "מִשְׁעֶנֶת קָנֶה לְבֵית יִשְׂרָאֵל", את כישלון פַּרְעֹה בפני הבבלים, ואת חורבן מצרים שיבוא בעקבותיו.