stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הבייליק של תוניס
רפורמות גדולות > חוקת 1861

בעקבות ההסכם היסודי, הוקמה ועדה לנסח חוקה אמיתית; היא הוגשה ב-17 בספטמבר 1860 למוחמד השלישי, הביי החדש אחרי מוחמד השני. החוקה נכנסה לתוקף ב-26 באפריל 1861. זו הייתה החוקה הכתובה הראשונה בארצות ערב,  וכן החוקה הראשונה שכוננה על ידי מדינה בעלת רוב מוסלמי.
החוקה שכללה 114 סעיפים הקימה מונרכיה חוקתית עם חלוקת כוח בין הרשות המבצעת המורכבת מהביי וראש ממשלה, עם זכויות חקיקה חשובות למועצה עליונה, ויצרה סוג של אוליגרכיה. היא הקימה מערכת משפט עצמאית; אולם שומרת החוקה הייתה הרשות המחוקקת שהייתה לה סמכות ריבונית לבחון מעשים בלתי חוקתיים של הרשות המבצעת. בנוסף, הריבון לא היה חופשי להיפטר ממשאבי המדינה ועליו לשמור על תקציב, בעוד הוא ונסיכי משפחתו היו אמורים לקבל קצבאות. הושמטו נושאים של ייצוג לאומי ובחירות. למעשה, בפועל, חברי המועצה העליונה מונו יותר על ידי העדפת מקורבים והחלפת טובות מאשר אינטרס לאומי. רבים מהמעמד הממלוכי הוותיק מונו, תוך שמירה על הבירוקרטיה בידיים הממלוכיות. מסיבה זו, ואחרות כמו ההוראה לגיוס כללי לצבא ושמירה על ההוראות המעניקות זכויות לאזרחים זרים, רבים לא אישרו את מעשיו של הביי. יישום אוניברסלי של המג'בה (מס ראש), על פי סעיף המיסוי השווה, עורר את זעמם של אלה שהיו פטורים בעבר: הצבא, חוקרים/מורים ופקידי ממשל. העניינים התפתחו למרד ב-1864 כאשר המסורתי עלי בן גדההם הוביל מרד נגד הביי. החוקה הושעתה כאמצעי חירום והמרד דוכא בסופו של דבר. עלי בן גדההם נהרג בשנת 1867.
פשיטת רגל והקמת הפרוטקטורט

בשל המדיניות ההרסנית של הביי וממשלתו, העלאת המיסים והתערבות זרה בכלכלה, חוותה המדינה בהדרגה קשיים כלכליים חמורים. כל זה אילץ את הממשלה להכריז על פשיטת רגל ב-1869 ולהקים ועדה פיננסית בינלאומית אנגלו-פרנקו-איטלקית בראשות מפקח הכספים ויקטור וילט.
בשנת 1873 חשף וילט את ההסטות של חאזאנאדר שהוחלף בח'ירדין פאשא. אבל הרפורמות של ח'ירדין לא מצאו חן בעיני האוליגרכים שאילצו אותו להתפטר ב-1877. זו הייתה הזדמנות למדינות אירופה (צרפת, איטליה ובריטניה) להיכנס למדינה.
מכיוון שתוניסיה הופיעה במהירות כנושא אסטרטגי בעל חשיבות רבה בשל מיקומה הגאוגרפי של המדינה, בין האגן המערבי והמזרחי של הים התיכון. תוניסיה הייתה אפוא מושא לרצונות הנוגדים של צרפת ואיטליה: לצרפת היו משאלות להבטיח את גבולות אלג'יריה הצרפתית ולמנוע מאיטליה לסכל את שאיפותיה במצרים ובלבנט על ידי שליטה בגישה למזרח הים התיכון.
איטליה, שהתמודדה עם עודף אוכלוסין, רצתה מדיניות קולוניאלית בתוניסיה, שבה המיעוט האירופי היו איטלקים. הקונסולים הצרפתים והאיטלקים ניסו לנצל את הקשיים הכלכליים של הביי, כאשר צרפת סומכת על הנייטרליות של אנגליה (לא מוכנה לראות את איטליה משתלטת על תוואי תעלת סואץ) ונהנתה מתמיכה של ביסמרק, שרצה להסיט אותה משאלת אלזס-לורן. לאחר קונגרס ברלין מה-13 ביוני עד ה-13 ביולי 1878, אפשרו גרמניה ואנגליה לצרפת לספח את תוניסיה כמדינת חסות וזאת לרעת איטליה, שראתה במדינה זו את התחום השמור שלה.
פלישות ה"בוזזים" של חרומי לשטח אלג'יריה סיפקו עילה לז'ול פרי, שנתמך על ידי לאון גמבטה מול פרלמנט עוין, להדגיש את הצורך להשתלט על תוניסיה.
באפריל 1881 נכנסו כוחות צרפתים ללא התנגדות גדולה והצליחו לכבוש את תוניס תוך שלושה שבועות, ללא קרב.  ב-12 במאי 1881, מדינת החסות נקבעה באופן רשמי כאשר סאדוק ביי, שאויים בהדחה ושיוחלף על ידי אחיו טייב ביי, חתם על הסכם בארדו בארמון קסר סעיד. ראש הממשלה מוסטפא בן איסמעיל עודד אותו גם לחתום על האמנה. זה אפשר, כמה חודשים לאחר מכן, לכוחות הצרפתים להתמודד עם התקוממויות בקירואן ובספקס.
נבחרת ליכטנשטיין בכדורגל

נבחרת ליכטנשטיין בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של ליכטנשטיין.
נבחרת ליכטנשטיין נחשבת לאחת הנבחרות החלשות ביותר באופ"א, והיא מעולם לא העפילה לטורניר גמר כלשהו. הדירוג הנוכחי של נבחרת ליכטנשטיין ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-200 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 834.15 – עלייה של 3 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 118 נמדד לראשונה בינואר 2008, והדירוג הנמוך ביותר 204 נמדד לראשונה ביוני 2023.
נבחרת ליכטנשטיין קיימה את משחקה הרשמי הראשון ב-1982 נגד שווייץ, והפסידה בתוצאה 1:0.
שנתיים לפני כן, קיימה הנבחרת את משחקה הראשון, כשסיימה בתיקו 1:1 מול מלטה, אולם משחק זה אינו נחשב למשחק רשמי.
ב-13 באוקטובר 2004 השיגה הנבחרת את ניצחונה הגבוה בהיסטוריה והראשון במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורגל, כשהביסה את נבחרת לוקסמבורג בתוצאה 4:0, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006.
ארבעה ימים לפני כן, הדהימה ליכטנשטיין את פורטוגל כשסיימה מולה בתיקו 2:2 בואדוץ, ובכך קטעה רצף של 20 הפסדים רצופים במסגרת מוקדמות גביע העולם בכדורגל. ב-3 ביוני 2011 חוללה הנבחרת הפתעה, כשהשיגה ניצחון נדיר 0–2 מול נבחרת ליטא במסגרת בית ט' של מוקדמות יורו 2012.
כל גביעי העולם

1930 - לא הוזמנה
1934 - 1990 - לא נרשמה
1994 - פרשה
1998 עד 2022 - לא העפילה
כל אליפויות אירופה

1960 עד 1992 - לא נרשמה
1996 עד 2024 - לא העפילה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | ד | שלב הבתים | 6 | 1 | 1 | 4 | 7 | 12 |
| איטליה 2020-2021 | ד | שלב הבתים | 4 | 1 | 2 | 1 | 3 | 2 |
| הולנד 2022-2023 | ד | שלב הבתים | 6 | 0 | 0 | 6 | 1 | 11 |
| 2024-2025 | ד | שלב הבתים | 4 | 0 | 2 | 2 | 3 | 6 |
| 2026-2027 | ד |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 20 | 2 | 5 | 13 | 14 | 31 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים מפורסמים

דניאל האסלר
מריו פריק
פטר ג'הל
מרסל בוכל
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
שמשון ויגודר

אין תמונה חופשית
שמשון ויגודר (יליד תחילת שנות ה-50) היה חבר ארגון מצפן, מראשוני הפנתרים השחורים, ניסח את הכרוז הראשון של "הפנתרים" לקראת ההפגנה הראשונה. ויגודר הוא פסיכולוג בעל תואר דוקטור בפסיכולוגיה קלינית מ-California School of Professional Psychology (CSPP) בעיר ברקלי. ממייסדי מכון תל אביב לפסיכואנליזה בת זמננו.
ביוגרפיה

ויגודר נולד בירושלים לדבורה (1914-2003), ילידת ארצות הברית שהתגיירה, הייתה שותפה פעילה למאבק האיגודים המקצועיים ולמאבק השחורים בארצות הברית ולד"ר ג'פרי ויגודר (1999-1922), ממשפחה אירית-יהודית, יליד לידס, אנגליה, שהתחנך באוניברסיטת אוקספורד, והיה עורך באנציקלופדיה העברית, ערך את אנציקלופדיה יודאיקה (ערך קודם את "אנציקלופדיה של היהדות", בשפה העברית, שראתה אור בהוצאת מסדה ב-1969).
ביוגרפיה > פעיל ב"מצפן"

מגיל 16 היה חבר במצפן השתתף במאות פעילויות נגד הכיבוש וההתנחלויות.
ביוגרפיה > פעיל ב"פנתרים השחורים"

בגיל 21 עבר לפנתרים השחורים עם אחיו מאיר. ב-1971 נעשה ניסיון ראשון של השמאל הקיצוני לגרור לשורותיו חלק מהמזרחים. שלושה סטודנטים פורשי קבוצת השמאל הרדיקלי "מצפן" חברו לצעירים מזרחים משכונת מוסררה הירושלמית, ובעזרת המרת רעיון "מלחמת המעמדות" המרקסיסטית ל"מלחמת העדות" האשכנזית-מזרחית, ביקשו ליצור עם צ’רלי ביטון, סעדיה מרציאנו וחבריהם ממוסררה מוקד הזדהות משותף המבוסס על שלילת הציונות. "דיברנו אתם על שמאל", כותב שמשון ויגודר, אחד משלושת הסטודנטים יוצאי מצפן, "על מאבקים אנטי-קולוניאליים, על דיכוי התרבות המזרחית, ועל האינטרס של התרבות השלטת לסכסך בין מזרחים לערבים".
לקראת ההפגנה הראשונה האחים ויגודר הלכו למשטרה כדי להשיג אישור להפגנה, המשטרה שלחה אותם לעירייה ובעירייה, ביקשו מצ'רלי ביטון את הרשימה של חברי הקבוצה וביקשו לדעת מה כל אחד רוצה. "הציעו להם דירות, מכוניות, רק שלא יעשו רעש". את האישור לאותה הפגנה הם לא קיבלו.
ויגודר ניסח את הכרוז הראשון של "הפנתרים" לקראת ההפגנה הראשונה, ויחד עם שלושה חברים נוספים ב"מצפן", יצא להפיץ את הכרוזים במוסררה. אולם מיד כשהחלו לתלות אותם על הקירות, נעצרו על ידי בלשי המשטרה. ויגודר מצביע על ההבדל ביחס כלפי שתי הקבוצות: "זה היה יוצא דופן. לא עשינו שום דבר לא חוקי. כשהיינו במצפן...לא היה מצב שזורקים סתם לבית סוהר לפני הפגנה. התייחסו אלינו כמו לפנתרים... אני לא זוכר בכל ההיסטוריה של מצפן שעצרו אותנו על הסתה".
הכרוז הראשון של "הפנתרים", שנוסח על ידי שמשון ויגודר, פורסם בגיליון "מצפן" מאפריל 1971. הכרוז נכתב בנוסח אמוציונלי ובשפת רחוב לא מהוקצעת, בניגוד לסגנונו של העיתון:
די מזה שאין עבודה. די מלישון עשרה בחדר. די מלהביט על השכונים שנבנים בשביל עולים. די לאכול כלא ומכות כל יום שני וחמישי. די מהבטחות הממשלה שלא מתקימות. די לנו מהקיפוח. די לנו מהפליה. כמה זמן ישימו לנו אותה ונשתוק? לבד לא נעשה כלום - יחד נצליח!
.
ביוגרפיה > חיים מאוחרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
לויגודר תואר ד"ר בפסיכולוגיה. עוסק בפסיכולוגיה קלינית.
חיים אישיים

ויגודר נשוי למיכל אביעד. הורים ל-2 ילדים
לקריאה נוספת

תנועת מצפן - שמשון ויגודר
הערות שוליים

↑  חולשתו של הקול האחר, באתר הארץ, 18 באפריל 2002
↑  Andrea Sabbadini (ע), Projected Shadows: Psychoanalytic Reflections on the Representation of Loss in European Cinema, New York: Routledge, 2007
↑  הספרים שכתב ג'פרי ויגודר סימניה
↑  "איך הקוף הזה מדבר על אידאולוגיה שצמחה באירופה" "העוקץ" (יוסי דהאן, יצחק ספורטא), מאמר: רון כחלילי, 18 בינואר 2013
↑  גלעד צוויק ומשה איפרגן, בגידת המזרחים החדשים, 12 בנובמבר 2014, באתר מידה
↑  ניצה אראל, מצפן - המצפון והפנטזיה, פרק 5, 'הפנתרים השחורים', עמ' 185-184.
↑  לקריאת הכתבה
↑  דימונה עם טוויסט בעלילה הארץ, גלריה, איתי שטרן, 5 בספטמבר 2016, עמוד 8
↑  רותה קופפר, מאין באת ולאן אתה הולך, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2002
↑  על אי היכולת לחלום תומאס ה' אוגדן, מבוא: ד"ר שמשון ויגודר המגדלור
You're Still the One

"You're Still the One" (בעברית: "אתה עדיין האחד") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית שאניה טוויין, מתוך אלבומה השלישי, Come On Over. השיר יצא לאור ב-27 בינואר 1998, כסינגל השלישי מתוך האלבום, וכסינגל הארבעה עשר של טוויין.
השיר הגיע למקום השני במצעד הבילבורד הוט 100, והעשירי במצעד הסינגלים הבריטי.
רקע וכתיבה

בדומה ל-"Whose Bed Have Your Boots Been Under?" ו-"The Woman in Me (Needs the Man in You)" השיר נכתב, הולחן והופק על ידי שאניה טוויין ורוברט ג'ון "מאט" לאנג. השיר הוא שיר בסגנון הקאנטרי-פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון המוזיקה העכשווית למבוגרים.
בשנת 2004, הוציאה טוויין את אלבום הלהיטים הראשון שלה Greatest Hits, בו נכלל השיר.
הצלחה

השיר זכה להצלחה בינלאומית כאשר הפך לאחד מהשירים הנמכרים ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20, ולאחד מ-15 השירים הנמכרים ביותר בשנת 1998. השיר זכה בפרס הווידאו קליפים של MTV בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר".
כמו כן, הצליח השיר לזכות בשני פרסי גראמי, בקטגוריות "שיר הקאנטרי הטוב ביותר" ו-"ביצוע סולו הקאנטרי הווקאלי הטוב ביותר - אישה". בנוסף לכך, היה השיר באותו הטקס מועמד גם בקטגוריות "שיר השנה" ו-"הקלטת השנה", אך הפסיד ללהיט "My Heart Will Go On" של סלין דיון.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר בוים על ידי דייוויד הוגן וצולם במאליבו, לוס אנג'לס שבארצות הברית. הקליפ צולם בשחור-לבן. את הקליפ הפיצו לראשונה ב-26 בינואר 1998, יום לפני שיצא כסינגל בתחנות הרדיו השונות.
נכון ל-31 באוגוסט 2019, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-131 מיליון צפיות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2001)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2001)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2001)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1998–2001)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 1 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 19 |  |
|  אירופה | אירופה הוט 100 | 25 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 3 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים | 1 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 3 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 68 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 10 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 10 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 9 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 24 |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 14 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 16 |  |
|  צרפת | SNEP | 51 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 7 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי הקנדי | 1 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 26 |  |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2014)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ברזיל | טופ 100 ברזיל | 14 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1998)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 8 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 3 |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים | 2 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 19 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הקאנטרי | 24 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 12 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 111 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 79 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 30 |  |
|  קנדה | מצעד שירי הקאנטרי הקנדי | 9 |  |
|  קנדה | מצעד השירים העכשוויים | 10 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1999)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1999)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1999)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (1999)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים | 13 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (1990-99)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1990-99)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1990-99)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1990-99)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 34 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 97 |  |
|   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדי כל הזמנים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 82 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 (נשים) | 27 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 2× | 2,000,000 |
| בריטניה (BPI) | פלטינה | 600,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
היינריך גאורג ברון

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1800 Ziegelhausen, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  5 ביולי 1862 (בגיל 62) היידלברג, הדוכסות הגדולה של באדן 
 מדינה:  הדוכסות הגדולה של באדן 
 השכלה:  אוניברסיטת היידלברג 
 מעסיק:  אוניברסיטת היידלברג 
 פרסים והוקרה:  מדליית וולסטון (1861) 
 
היינריך גיאורג ברון (בגרמנית: Heinrich Georg Bronn;‏ 3 במרץ 1800 – 5 ביולי 1862) היה גאולוג ופלאונטולוג גרמני. הוא היה הראשון שתרגם את ספרו של צ'ארלס דרווין"מוצא המינים" לגרמנית ב-1860, אם כי הציג פרשנויות משלו, כמו גם פרק המבקר את היצירה.
ביוגרפיה

ברון נולד בציגלהאוזן (כיום חלק מהיידלברג) בנסיכות הבוחר מפפאלץ. הוא קיבל תואר דוקטור בפקולטה לרפואה באוניברסיטת היידלברג בשנת 1821, ולאחר שנה מונה לפרופסור להיסטוריה של הטבע. הוא ביצע מחקרים פלאונטולוגיים ועבודת שטח בחלקים של גרמניה, איטליה וצרפת.
משנת 1830 עד 1862 סייע ברון בעריכת "ספר השנה למינרלוגיה" (Jahrbuch für Mineralogie), שהיה לו ספר המשך בשם "ספר השנה החדש" (Neues Jahrbuch). עבודתו העיקרית, Letkaea Geognostica (2 כרכים, שטוטגרט, 1834–1838; מהדורה שלישית עם פ. רומר, 3 כרכים, 1851–1856), נחשבה לאחד מיסודות הגאולוגיה הסטרטיגרפית הגרמנית.
מדריך הכיס לתולדות הטבע (Handbuch einer Geschichte der Natur), פרי עטו, שחלקו הראשון יצא בשנת 1841, סיפק הסבר כללי על ההיסטוריה הפיזית של כדור הארץ, בעוד החלק השני עסק בתולדות החיים, ובו החשיב את המינים כמעשי בריאה ישירים. החלק השלישי כלל את האינדקס הפלאונטולוגי (Index Palaeontologicus) שלו, ויצא בשלושה כרכים בשנים 1848–1849, בסיועם של הרמן פון מאייר והיינריך גפרט. תיעוד זה של מאובנים היה בעל ערך לפלאונטולוגים.  ברון ניתח ניתוח כמותי את הופעתם של מאובנים ספציפיים וכך גילה שמינים מסוימים, בהם האמוניטים, הופיעו ונעלמו בזמנים שונים בתיעוד המאובנים.
ברון החל עבודה על זואולוגיה עדכנית ומאובנים, "הסוגים והסדר של ממלכת בעלי החיים" (Die Klassen und Ordnungen des Thier-Reichs). הוא כתב את הכרכים העוסקים באמורפוזואה, אקטינוזואה ומלקוזואה - מונחים ישנים, בני זמנו, שעסקו במיון בעלי חיים, מיון שכבר אינו תקף. הכרכים פורסמו בין השנים 1859–1862; את העבודה המשיכו חוקרי טבע אחרים. ברון נבחר לחברה הפילוסופית האמריקאית בשנת 1860.  בשנת 1861 הוענקה לו מדליית וולסטון (Wollaston) על ידי האגודה הגאולוגית של לונדון. הוא מת בהיידלברג.
ברון העלה השערות על רעיונות אבולוציוניים של הסתגלות ובריה מלאכותית לפני צ'ארלס דרווין, בשנות ה-50 של המאה ה-19, אך לא אימץ באופן מלא את רעיון ההתמרה של מינים. הוא תרגם את "מוצא המינים" מאת דרווין לגרמנית. ב-1858 הציע ברון "עץ חיים" כאמצעי לתיאור היחסים הגנאלוגיים בין אורגניזמים.
יצירותיו

System der urweltlichen Konchylien. durch Diagnose, Analyse und Abbildung der Geschlechter erläutert. J.C.B. Mohr, Heidelberg 1824. doi:10.5962/bhl.title.8749
(מערכת קונכיתיות ראשוניות. מוסבר באמצעות אבחון, ניתוח וייצוג של המגדרים)
System der urweltlichen Pflanzenthiere. J.C.B. Mohr, Heidelberg 1825. doi:10.5962/bhl.title.9094
(מערכת קדומות של חיות וצמחים)
Italiens Tertiär-Gebilde und deren organische Einschlüsse. Groos, Heidelberg 1831. doi:10.5962/bhl.title.59236
(התצורות השלישוניות של איטליה והתכלילים האורגניים שלהן)
als Herausgeber mit Karl Cäsar von Leonhard: Neues Jahrbuch für Mineralogie, Geognosie, Geologie und Petrefaktenkunde. E. Schweizerbart's Verlagshandlung, Stuttgart 1833–1862. online
(כעורך עם קארל קסר פון לאונרד: שנתון חדש למינרלוגיה, גאוגנוזה, גאולוגיה ופטרולוגיה)
Die ersten Auflagen der Lethaea geognostica oder Abbildungen und Beschreibungen der für die Gebirgs-Formationen bezeichnendsten Versteinerungen. In mehreren Bänden inkl. Bilderatlas. Stuttgart 1834–1838. https://doi.org/10.5962/bhl.title.59080
(המהדורות הראשונות של Lethaea geognostica. איורים ותיאורים של המאובנים האופייניים ביותר לתצורות ההרים. מספר כרכים כולל אטלס תמונות. שטוטגרט 1834–1838)
Untersuchungen über die Entwickelungs-Gesetze der organischen Welt während der Bildungs-Zeit unserer Erd-Oberfläche. E. Schweizerbart'sche Verlagshandlung, Stuttgart 1858. doi:10.5962/bhl.title.50675
(חקירות על חוקי ההתפתחות של העולם האורגני בתקופת היווצרות פני כדור הארץ)
Die Klassen und Ordnungen des Thier-Reichs (alternative title Dr. H.G. Bronn's Klassen und Ordnungen des Thier-Reichs: wissenschaftlich dargestellt in Wort und Bild). C.F. Winter, Leipzig und Heidelberg, 1859. Some volumes were not published. doi:10.5962/bhl.title.2054.
(השיעורים והמסדרים של עולם החי מוצגים באופן מדעי במילים ובתמונות).
הערות שוליים

1 2 3 4  Chisholm 1911.
↑  Everts, Sarah (2016). "Information Overload". Distillations. 2 (2): 26–33. נבדק ב-20 במרץ 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "APS Member History". search.amphilsoc.org. נבדק ב-2021-01-19.
1 2  Gliboff, Sander (2007). "H. G. Bronn and the History of Nature". Journal of the History of Biology. 40 (2): 259–294. doi:10.1007/s10739-006-9114-4. ISSN 0022-5010. JSTOR 29737482. PMID 18186159.
↑  Bronn, H.G. (1858). Untersuchungen über die Entwicklungs-Gesetze der organischen Welt während der Bildungs-Zeit unserer Erd-Oberfläche [Investigations of the laws of the development of the organic world during the period of formation of our Earth's surface] (בגרמנית). Stuttgart, (Germany): F. Schweizerbart. pp. 481–482.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446600005171  PLWABN: 9810583238205606  BnF: cb12552144q (data)  Botanist: Bronn  CANTIC: a10743601  GND: 116685417  ICCU: GEAV020347  ISNI: 0000 0001 0867 2248  LCCN: n87818004  NKC: mzk2007411536  NLG: 253117  NTA: 071001670  SELIBR: 337791  SNAC: w6sn0t7k  SUDOC: 034806547  Trove: 1197161  VIAF: 7503117   WorldCat (עם VIAF): 7503117
עמנואל רסין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1911 מוסקבה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  פברואר 2005 (בגיל 93) ישראל 
 מדינה:  צרפת 
 בן או בת זוג:  מריאן כהן 
 פרסים והוקרה:  קצין בלגיון הכבוד (14 ביולי 1995)  אביר בלגיון הכבוד (25 באוקטובר 1977) 
 
עמנואל רסין המכונה מולה (Emmanuel Racine;‏ 2 בדצמבר 1911, מוסקבה - 5 בפברואר 2005, ישראל) היה אח של לוחמי ההתנגדות מילה וסשה ראסין, חברי תנועות הנוער היהודיות הציוניות. הוא ואחיותיו, יחד עם ז'ורז' לואנז'ה, הבריחו מאות ילדים יהודים מסבואה עילית שבצרפת לשווייץ.
ביוגרפיה > משפחה

עמנואל היה בנם הבכור של ז'ורז' וברטה (בסיה) הירש. ההורים שינו את שם משפחתם לשם הצרפתי רסין. היו לו שתי אחיות צעירות ממנו, מילה וסשה הקטנה ביותר.
המשפחה נמלטה מהמשטר הבולשביקי ובשנת 1926 התיישבה בפריז. עם פלישת גרמניה ב-1940 ברחה המשפחה לטולוז והתיישבה לאחר מכן בלושון (Luchon).
ביוגרפיה > התנגדות

בשנת 1941, ביוזמתו של דוד קנוט, הצטרף רסין לתנועת ההתנגדות היהודית הצבא היהודי.
בשנת 1942 היה חבר ברשת הבריחה בורגוניה (Bourgogne) שפעלה בתיאום עם הלשכה המרכזית למודיעין ומבצעים.
בסוף יולי 1943 נוצרה רשת על מנת להעביר ילדים יהודים מסבואה עילית לשווייץ. טוני גרין ומולה מתנועות הנוער היהודיות הציוניות (MJS) וכן ז'ורז' לואנז'ה מרשת גארל של ז'ורז' גארל היו יוזמי הרשת. שתי האחיות, מילה וסשה רסין, כמו גם בעלה לעתיד מוריס מיידנברג, כולם חברי ה-MJS פעלו ברשת זו.
אותות כבוד

צלב מלחמה 1939–1945 עם כוכב מוזהב.
אביר לגיון הכבוד, 25 באוקטובר 1977
קצין לגיון הכבוד, 14 ביולי 1995
הערות שוליים

↑  Voir, (באנגלית) Mordechai Paltiel. The Path of the Righteous: Gentile Rescuers of Jews During the Holocaust, 1993, p. 53.
↑  Voir,(באנגלית) Lucien Lazare. Rescue as Resistance: How Jewish Organizations Fought the Holocaust in France, 1996, p. xii.
↑  Voir, (באנגלית) Susan Zuccotti. The Holocaust, the French and the Jews, 1999, p. 254.
↑  Voir, (באנגלית) Alice Resch Synnestvedt & Aase Ingerslev. Over the Higher Mountains: A Memoir of Unexpected Heroism in France During World War II, 2005, p. 250.
↑  Voir, (באנגלית) Vivette Samuel. Rescuing the Children: A Holocaust Memoir, 2013, p. 124.
Sixpence None the Richer

| --- | --- |

 מקום הקמה:  New Braunfels 
 מוקד פעילות:  ניו בראונפלס, טקסס, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1992–2004 2007–הווה
 סוגה:  רוק/פופ
 חברת תקליטים:  R.E.X. Records Squint Entertainment Reprise Records
 פרסים והוקרה:  GMA Dove Award for Group of the Year 
 www.sixpence-ntr.com
 חברים
 לי נאש מאט סלוקום שון קלי ג'סטין קארי ג'רי דייל מקפאדן דייל בייקר רוב מיטשל
 
Sixpence None the Richer (סיקספנס נון דה ריצ'ר) היא להקת רוק נוצרי מניו בראונפלס, טקסס, הפועלת מנאשוויל, טנסי. שמה של הלהקה, שמשמעו "לא התעשר ולו בשש פרוטות", מבוסס על קטע מספרו של ק.ס. לואיס, "נצרות כפשוטה". הלהקה נוסדה על ידי מאט סלוקום ולי נאש, הזמרת, בתחילה שנות ה-90.
ב-1997 הוציאה הלהקה אלבום הנושא על שמה, אשר קיבל תשומת לב בציבור הרחב. ב-1999, השיר "Kiss Me" הופץ כסינגל, ובזכותו התפרסמה הלהקה ברחבי ארצות הברית. השיר גם זכה להצלחה במדינות רבות, וכיכב בפסקול של מספר סרטים, (המוכר מביניהם, "יש לה את זה") ובתוכניות טלוויזיה (למשל, "דוסון קריק").
בשנת 2000 ביצעה הלהקה גרסת כיסוי לשיר "There She Goes" של הלהקה The La's, והוציאה אותו כסינגל, והוא הפך במהרה ללהיט השני שלהם.
הלהקה עמדה להוציא אלבום נוסף, כאשר חברת התקליטים שלה החלה להתפרק, ובכך נדחתה ההשקה. בהמשך רכשה אותה חברת התקליטים "Word Records", והאלבום "Divine Discontent" הופץ ב-2002. בין השירים באלבום זה נכלל השיר "Don't Dream It's Over", שגם הוא זכה להצלחה מסוימת, ונחשב ללהיט השלישי של הלהקה.
ב-26 בפברואר 2004 הכריז מאט סלוקום במכתב למגזין CCM על פירוקה של סיקספנס נון דה ריצ'ר. חודשים מספר לאחר מכן, הוא הכריז על הצטרפותו ללהקה חדשה, ה-"Astronaut Pushers". לי נאש החלה בעבודה עם המפיק פייר מרשנד.
בשנת 2007 הכריזה הלהקה כי היא מתאחדת ומתחילה לעבוד על אלבום חדש. באותה שנה הוציאה את האלבום "The Dawn of Grace". ב-2012 הוציאה הלהקה את האלבום "Lost in Transition".
ב- 12 בנובמבר 2016 הופיעה הלהקה בפסטיבל Love Love Rock בטאיפיי, טייוואן, עם מספר להיטים, ביניהם "Don't Dream It's Over", "Kiss Me" ו- "There She Goes".
דיסקוגרפיה

The Fatherless & the Widow‏ (1994)
This Beautiful Mess‏ (1995)
Sixpence None the Richer‏ (1997)
Divine Discontent‏ (2002)
Lost in Transition ‏ (2012)
הרבי בחור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 תקופת הפעילות:  ?–1917 
 פטירה:  1917 
 אב:  אהרן משה לייפר (ז'לין) 
 
רבי אברהם מנחם מענדל לייפר (נפטר ב־1917) היה אדמו"ר בקולומיאה, כונה "הרבי בחור" (ביידיש: דער רבי בחור). התפרסם בשנינותו ובחדות לשונו.
ביוגרפיה

נולד לרבי אהרן משה לייפר בשנות השמונים של המאה ה־19, בבחרותו ברח מעירו כדי להתחמק מגיוס, התיישב בקולומיאה ופתח שם בית מדרש ברחוב קליבאניה והחל לנהוג באדמו"רות, כונה על ידי בני עירו "הרבי בחור" עקב רווקותו.
התפרסם כשנון ושופע הומור עצמי, על פי עדויות קנה לו שם בכל גליציה המזרחית ואמרותיו וחידודיו הגיעו "עד לבוב". הוא קירב אליו את פשוטי העיר, וחייטים, סנדלרים ובעלי עגלה היו לחסידיו והתפללו בבית מדרשו, הוא הונגד לצדיק מנמירוב שחילק עצי הסקה בליל סליחות, ונאמר עליו שעשרות פעמים בשנה יצא עם חסידיו לגמול חסד ולסייע לנזקקי העיר. בזמן הבחירות לפרלמנט האוסטרי באביב 1907 הודיע על תמיכתו ביהושע טהון.
בליל יום הכיפורים בשנת פטירתו עלה על הבימה בבית מדרשו והודיע לקהל שימיו ספורים, במוצאי החג החל ללמד את בנו לומר קדיש ונפטר זמן קצר לאחר מכן. הותיר בן יחיד שיועד להמשיך את החסידות אולם נתפס לציונות ולסוציאליזם ולימים היה חבר במפלגת פועלי ציון שמאל.
לפני מותו ציווה על אשתו להדליק נרות שבת על קברו, הוא גם ציווה שהאוהל על ציונו יהיה נעול והמפתח יישמר אצל אשתו, בכך דאג לפרנסתה – בכל פעם שביקשו להתפלל על קברו הייתה גובה תשלום על פתיחת האוהל.
חיים אישיים

נשא לאשה את בתו של רבי יהודה יצחק מבארניפקע, חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן.
בנו מאיר רדליך, מלחין, עורך העיתון  דער זעלבסטשוץ וידידו של מאיר נוי. בזמן מלחמת העולם השנייה גויס לצבא הסובייטי, נפל בשבי הגרמני ומת.
שלוש בנות, אחת מהן נישאה לבנו של זיידע לנדמן, סוחר מקולומיאה. ככל הנראה כל שלש הבנות נרצחו בשואה.