אה"מ וורספייט (1913)
בנייה וקריירה > מלחמת העולם השנייה > הים התיכון (1940–1941)

קלבריה
וורספייט הגיעה בשלום לאלכסנדריה לפני כניסת איטליה למלחמה ב-10 ביוני 1940. אדמירל קנינגהם לקח את הצי לים ב-7 ביולי כדי לפגוש שתי שיירות שנסעו ממלטה לאלכסנדריה, בידיעה שחלק מהצי האיטלקי מלווה את השיירה שלו לטריפולי. קנינגהם קיווה למשוך את מרינה רג'ה לקרב על ידי הפלגה לכיוון ה"בוהן" של איטליה כדי לנתק אותם מבסיסם בטאראנטו. שני הציים נפגשו בסופו של דבר במרחק של 30 מייל מפונטה סטילו בקרב על קלבריה ב-9 ביולי 1940. בתחילה, סיירות בעלות הברית, חמושים בתותחי 6 אינץ', נפגעו על ידי תותחי ה-8 אינץ' של יריביהם האיטלקיים הכבדים יותר וניתקו מגע. כשראה שהם בלחץ, קנינגהם לקח את וורספייט קדימה כדי לסייע לסיירותיו. הסיירות האיטלקיות הסתובבו מתחת למסך עשן בזמן שאוניות המערכה ג'וליו צ'זארה וקונטה די קאבור סגרו על וורספייט לפני שמלאיה ורויאל סובריין הצליחו להדביק את הפער.
במהלך הקרב השיגה וורספייט את אחת מפגיעות התותחים הארוכים ביותר מספינה נעה למטרה נעה בהיסטוריה, ופגעה בג'וליו צ'זארה בטווח של כ-24 ק"מ (26,000 יארד), השני היה ירייה משרנהורסט שפגעה בגלוריוס בערך באותו מרחק ביוני 1940. הפגז פילח את הארובה האחורית של ג'וליו צ'זארה והתפוצץ בתוכו, והעיף החוצה חור בגובה של כמעט 20 רגל (6.1 מטרים) לרוחב, בעוד שברים הציתו מספר שריפות והעשן שלהם נמשך לחדרי הדוודים, מה שגרם לארבעה דוודים לצאת מפעולה מכיוון שהמפעילים שלהם לא יכלו לנשום, מה שהפחית את מהירות הספינה ל-18 קשרים (33 קמ"ש). לא היה ברור עד כמה חמור הנזק, קמפיוני הורה לאוניות המערכה שלו להסתובב מול העדיפות הבריטית והן התנתקו מאחורי מסך עשן שהונחו על ידי משחתות איטלקיות. המשחתות והסיירות משני הצדדים המשיכו לירות במשך חצי שעה, אך כאשר מלאיה ורויאל סובריין הגיעו לטווח, הצי האיטלקי ניתק מגע. למעלה מ-125 מטוסים של Regia Aeronautica תקפו את הספינות במהלך שלוש השעות הבאות אך לא גרמו נזק. וורספייט חזרה לאלכסנדריה ב-13 ביולי.
טאראנטו
באמצע אוגוסט, היא יצאה להפגיז את ברדיה וב-6 בנובמבר היא הפליגה מאלכסנדריה כדי לספק חיפוי לקרב טאראנטו, התקפת טורפדו על ספינות בנמל טאראנטו. כתוצאה מהתקפה זו, הצליחו וורספייט ווליאנט להפגיז את בסיס האספקה האיטלקי בנמל ולורה בים האדריאטי באמצע דצמבר. ב-10 בינואר 1941, וורספייט ניזוקה קל מפצצה בזמן שפעל עם כוח A במהלך מבצע אקסס.
מטפן
במרץ 1941, כדי לתמוך בפלישה הגרמנית המתוכננת לבלקן, הפליג הצי האיטלקי של תת-אדמירל אנג'לו איאצ'ינו, בראשות אוניית המערכה ויטוריו ונטו, ליירט שיירות בעלות הברית בין מצרים ליוון. לאחר שהוזהר מפני הכוונות האיטלקיות על ידי מודיעין מהספר הממשלתי ובית הספר לסייפר בבלצ'לי פארק, אדמירל קנינגהם לקח את הצי שלו לים ב-27 במרץ 1941, והניף את דגלו על וורספייט. ב-28 במרץ, הסיירות הבריטיות נתקלו בצי האיטלקי ונאלצו לסגת על ידי התותחים הכבדים של ויטוריו ונטו. כדי להציל את סיירותיו הורה קנינגהם על מתקפה אווירית, מה שהניע את איאצ'ינו לסגת. התקפות אוויריות שלאחר מכן פגעו באוניית המערכה ובסיירת פולה, האטו את הראשונה ושיתקו את השנייה. ויטוריו ונטו נמלטה מערבה עם רדת החשיכה, אך הבריטים רדפו במשך הלילה, תחילה זיהו את פולה במכ"ם ולאחר מכן שתיים מאחיותיה. וורספייט, וליאנט וברהאם סגרו על הספינות האיטלקיות התמימות ובסיוע זרקורים, השמידו את הסיירות הכבדות פיומה וצארה ושתי משחתות בטווח אפס. פולה הוטבעה לאחר שהצוות שלה הורד. לאחר שקבע בסיור אווירי ששאר הצי האיטלקי נמלטו, חזרה וורספייט לאלכסנדריה ב-29 במרץ, כשהיא שורדת התקפות אוויר מבלי לסבול אבדות.
לקרב כף מטפן הייתה השפעה משתקת על מרינה רג'יה, והוא סיפק לצי המלכותי הזדמנות להדק את אחיזתו בים התיכון, כפי שמעיד הקרב הלא שוויוני על שיירת טאריגו ליד איי קרקנה ב-16 באפריל. זה לא הספיק והצלחת קורפוס אפריקה בצפון אפריקה גרמה לצ'רצ'יל להורות על התקפה נואשת על טריפולי כדי לחסום את נתיב האספקה של הציר על ידי הטבעת אוניות מערכה בנמל. קנינגהם דחה תוכנית זו, אך ב-21 באפריל הוא הפליג עם וורספייט כדי להפגיז את הנמל יחד עם ברהאם ווליאנט, הסיירת גלוסטר וכמה משחתות. הפשיטה לא הייתה יעילה, בין היתר בגלל ראות לקויה שנוצרה על ידי אבק מהפצצה קודמת של RAF; הצי חזר לאלכסנדריה ללא נזק. חוסר התוחלת של המשימה וחשיפת אוניות המערכה שלו הביאו לחילופי מכתבים מתוחים בין קנינגהם לצ'רצ'יל.
כרתים
במהלך הקרב על כרתים, וורספייט שימשה כסוללת נ"מ צפה וכמו ספינות רבות אחרות, ספגה נזק חמור מהתקפות אוויריות גרמניות ב-22 במאי. פצצת 500 פאונד פגעה בסוללות 4 אינץ' ו-6 אינץ' הימניות שלה, קרעה את דופן הספינה והרגה 38 אנשי צוות. התקיפה בוצעה על ידי Jagdgeschwader 77 (JG 77—כנף הקרב 77). אובר-לויטננט קורט אובן, אלוף הפלות לעתיד עם 110 מטוסי אויב שהופלו, טען לפגיעה בספינת המלחמה. היא הצליחה להפליג בחזרה לנמל בכוחות עצמה, אך לא ניתן היה לתקן את הנזק באלכסנדריה והוחלט שהיא תיאלץ להישלח לברמרטון בחוף המערבי של ארצות הברית.