stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמדיה
היסטוריה

אמדיה נוסדה בשנת 2002 על ידי המפיק הרוסי אלכסנדר אקופוב. החברה מייצרת מדי שנה כמאתיים חמישים שעות של תוכן בז'אנרים שונים — דרמה, סרטים בלשיים, מותחנים, קומדיות רומנטיות וקומדיות. לרשות "אמדיה" אולפן הסרטה עצמאי במרכז מוסקבה בשטח כולל של מעל 40,000 מ"ר עם שישה עשר מתחמים צילום.
החברה הייתה הראשונה ברוסיה לארגן הפקות משותפות עם אולפני ההפקה הגדולים בהוליווד. בספריית החברה כשלושת אלפים שעות של תוכן, כמעט שבעים פרויקטים, כשהמפורסם ביותר מהם הוא הטלנובלה "נסטיה המסכנה", הסיטקום "האומנת הנפלאה שלי", הטלנובלה "קטי המכוערת" ו"יום הסטודנט", המותחן המיסטי "בית ספר סגור", הדרמה ההיסטורית "יקטרינה" ואחרים.
במקביל לעבודה על סדרות, סרטים ותוכניות "אמדיה" עורכת חיפוש והדרכה של צוותי הפקה שונים. בפרויקטים של "אמדיה" התחילו את דרכם אל הקהל הגדול שחקנים רוסיים כמו ילנה קוריקובה, אנסטסיה זאוורוטניוק, נלי אובארובה, אנה סנאטקינה, נטליה רודובה, קיריל סאפונוב, דנייל סטראחוב ופאבל פרילוצ'ני.
ב"אמדיה" נערכו שני מחזורים של בתי ספר למשחק (בשיתוף עם בית הספר של התיאטראות במוסקבה) וקורסי הפקה בשיתוף עם בית הספר שך המכון הממלכתי לקולנוע על שם גראסימוב, כמו גם סמינרים עם תסריטאים, במאים ומפיקים אמריקנים. החברה עורכת תחרויות עבור תסריטאים בשם "מעבדת הרעיונות" ו"מעבדת המשחק", אשר משתתפים בה שחקנים צעירים.
"אמדיה" היא החברה הרוסית הראשונה להיות חברה גילדת התסריטאים של אמריקה, איגוד מקצועי לתסריטאי קולנוע, טלוויזיה, פרסום ותיאטרון. באיגוד חברים הקולנוענים הגדולים ביותר באירופה ובאמריקה.
ב-2013 אמדיה השיקה את שירות הסטרימינג "אמדיאטקה" (Amediateka.ru) אשר קיבל בשנת 2017 רישיון לשדר ברוסיה תוכן מבית HBO. ב-2018 אמדיה הפיקה בשיתוף פעולה עם HOT הישראלית את סדרת הטלוויזיה "בתולות", המבוססת על סדרה ישראלית באותו שם.
הפקות מקור נבחרות > סרטי קולנוע

| שם בשפת המקור | שם בעברית | במאי | תאריך הקרנה מקורי | סוגה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Наша Маша и Волшебный орех | מאשה שלנו ואגוז הקסם | יגור קונצ'לובסקי | 2009 | סרט אנימציה |
| Т-34 | T-34 | אלכסיי סידורוב | 1 בינואר 2019 | סרט מלחמה |
| Мастер и Маргарита | האמן ומרגריטה | ניקולאי לבדב | 2021 | דרמה |
הערות שוליים

↑  «Амедиа» откажется от российских сценаристов
↑  ערוץ 9 ישדר את הטלנובלה הרוסית הראשונה
עמוק בלב היער

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  סירקה טורקה 
 שפת המקור:  פינית 
 סוגה:  אנתולוגיה 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כרמל 
 תאריך הוצאה:  2006 
 
עמוק בלב היער הוא אנתולוגיה מקיפה מיצירתה של המשוררת הפינית סירקה טורקה. באנתולוגיה כלולים מאות שירים הלקוחים משנים-עשר ספרי השירה, שהמשוררת פרסמה בין השנים 1973 ו-2004. הספר בגרסה העברית ראה אור בשנת 2006 בהוצאת כרמל, בתרגומו של רמי סערי.
עמוק מבפנים (ספר)

| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  רוני דונביץ'
 סוגה:  מותחן ריגול
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך הוצאה:  2011
 מספר עמודים:  524
 סדרה
 ספר קודם:  לכודים
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003246009
עמוק מבפנים הוא מותחן ריגול מאת רוני דונביץ', יליד 1961, תושב ת"א, יועץ אסטרטגי ושיווקי במקצועו.
"עמוק מבפנים" הוא הספר השלישי בסדרת ספרים המתארים את עלילותיו של ראש אגף המבצעים ב"מוסד", אלכס ברטל. הסדרה כוללת גם את הספרים נרדף (שיצא לאור בשנת 2007) ולכודים (שיצא לאור בשנת 2008).
הספר הוא מותחן בדיוני המסתמך על אירועים דוגמת חיסול בכיר חזבאללה עימאד מורנייה בדמשק ב-2008, תקיפת הכור הגרעיני בסוריה ב-2007, מבצע זעם האל וכן היעלמותו של הגנרל האיראני עלי-רזא עסגרי בטורקיה בתחילת שנת 2007.
עלילת הספר

גיבור הספר הוא אלכס ברטל, יליד 1961, ראש אגף מבצעים במוסד, בן לניצולי שואה יוצאי פולין ויוצא יחידה מובחרת בצה"ל. ברטל הוא לוחם מוסד מיומן בעברו, הבקי בשימוש בנשק קל וקרב מגע. במהלך הקריירה שלו במוסד לקח ברטל חלק ואף פיקד בעצמו על מבצעי ביון והתנקשות רבים. ברטל היה מעורב בשנות השמונים במבצע סיכול ממוקד חשאי וארוך במיוחד ברחבי אירופה כנגד מחבלים השייכים לארגוני טרור פלסטיניים וכנגד אנשי הביון האיראני.
הספר נפתח בעת שמבצע לחטיפת גנרל איראני בטורקיה שנחשף ומסתבך. גליה, מפקדת חולית החטיפה נופלת בשבי הטורקי. בנוסף נהרג סוכן מיוחד, השייך לרשת סוכנים המכונה "טבעת הניבלונגים", על שם האופרה מאת ריכרד וגנר, הפועלת תחת ראש הממשלה וראש המוסד, ואנשיה מבצעים פעולות מיוחדות, מבצעי ביון וכן מתן סיוע למבצעי המוסד ברחבי העולם. על ברטל מוטלת המשימה להיפגש בברלין עם האיש המרכז את פעולות רשת "טבעת הניבלונגים". זמן קצר לאחר שהגיע לברלין ופגש את האיש מתברר לו שהאיש נעלם וכן כי סוכני הרשת נרצחים בזה אחר זה. ברטל, המגייס למשימה את אהובתו משכבר הימים, סוכנת הרשת בעצמה, יוצא למרדף ברחבי אירופה אחר המתנקשים.
הספר, כמו הספרים הקודמים בסדרה, פועל על פי קווי עלילה שבמרכזה מרגל או לוחם בודד, אשר אף כי הוא מצטייר כפראנואיד בתחילה, מתברר שאכן מתנהל אחריו מצוד, לעיתים על ידי עמיתיו לארגון, והוא רדוף ונמלט עד אשר הוא מוצא לעצמו עמית או חבר, שלא ברור אם ניתן לבטוח בו. בדרך כלל על פי נוסחה זו מצליח הפרוטגוניסט להוכיח כי הוא חף מפשע ולהביא את הרשעים על עונשם. בעלילה שכזו תמיד מצויה בקונפליקט זכותו של הגיבור להפעיל את כל כישוריו, אותם רכש ובהם השתמש בשירות המולדת, כנגד רודפיו וכדי לנצח את אויביו אף כי לא קיבל לכך הכשר על ידי המדינה. הספר כתוב בצורה תמציתית עם פסקאות קצרות ועלילה רבת תפניות ופעולה, באותו סגנון המאפיין את כתיבתו של דונביץ'.
הערות שוליים

↑  רועי נחמיאס ועלי ואקד, החשבון נסגר: עימאד מורנייה חוסל בדמשק, באתר ynet, 13 בפברואר 2008.
↑  גל פרל פינקל, מותחן שמתחיל הכי מהר, ולאט לאט מגביר, הבלוג על הכוונת, ‏   בדצמבר 2012.
↑  רוני דונביץ', עמוק מבפנים, הוצאת כנרת, 2011, עמוד 174, "יחד התגייסו ליחידה מובחרת בצה"ל, יחד השתחררו. רפי פנה ללימודי הרפואה, אלכס התגייס לשורות המוסד".
↑  רוני דונביץ', עמוק מבפנים, הוצאת כנרת, 2011, עמוד 16, "ברטל, ראש אגף מבצעים במוסד, הוא האיש שתרצה שיהיה לצדך כשיורים עליך אש תופת".
↑  אמנון ז'קונט, גם במוסד יש פרנואידים שרודפים אחריהם, באתר הארץ, 4 ביוני 2007.
| ספרים מאת רוני דונביץ' |
| --- | --- | --- |
| ספרים | נרדף (2007) • לכודים (2008) • עמוק מבפנים (2011) |  |
| דמויות | אלכס ברטל |  |
סן לואי דו הא! הא!

| --- | --- |

 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  קוויבק קוויבק
 תאריך ייסוד:  14 ביולי 1874 
 שטח:  109.09 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,311 (2021)
 קואורדינטות:  47°40′00″N 68°59′00″W﻿ / ﻿47.666666666667°N 68.983333333333°W﻿ / 47.666666666667; -68.983333333333 
 http://www.saintlouisduhaha.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי סן לואי דו הא! הא!(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי סן לואי דו הא! הא!(למפת קוויבק רגילה) קוויבק סיטי מונטריאול סאגנה ואל-ד'ור גאספה אונטריו ארה"ב נ.ס. אד. בר. ניופאונדלנד ולברדור  ים לברדור נונאווט מפרץ סנט לורנס  מפרץ הדסון סן לואי דו הא! הא!(למפת קוויבק מוגדלת) קוויבק סיטי מונטריאול סאגנה ואל-ד'ור גאספה אונטריו ארה"ב נ.ס. אד. בר. ניופאונדלנד ולברדור  ים לברדור נונאווט מפרץ סנט לורנס  מפרץ הדסון סן לואי דו הא! הא!  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סן לואי דו הא! הא! (בצרפתית: !Saint-Louis-du-Ha! Ha) היא עיירה בפרובינציית קוויבק שבקנדה שנוסדה ב-14 ביולי 1874. העיירה ממוקמת בקרבת הגדה הדרומית של נהר סנט לורנס ומתגוררים בה 1,311 תושבים (נכון ל-2021). עיקר כלכלת העיירה מבוסס על חקלאות.
המוטו של העיירה הוא "Solidaire dans le labeur" ("שותפות בעבודה").
מקור השם

מקור השם, לפי אחת הסברות, הוא בעיוות של המילה "הא הא" שמשמעה גדר חיה או מחפורת. לפי סברה אחרת, מקור השם באנחת הרווחה ("הא! הא!") של מייסדי העיירה שראו את אגם טמיסקואטה הסמוך, או קריאת הפתעה בשפת הילידים. סימני הקריאה מופיעים בפרסומי העיירה הרשמיים כחלק מהשם, והיא בין הערים הבודדות בעולם שבשמן יש סימן קריאה, והיחידה שבשמה מופיעים לפחות שני סימני קריאה.
לעיר ניתן שיא גינס עבור מספר סימני הקריאה הגדול ביותר בשם של עיירה.
ראו גם

וסטוורד הו!
הערות שוליים

↑  Census Profile
1 2 3  Most exclamation marks in a town name, Guinness World Records (באנגלית בריטית)
↑  John Robert Colombo, 1000 Questions About Canada: Places, People, Things and Ideas, A Question-and-Answer Book on Canadian Facts and Culture, Dundurn, 2001-06-01, ISBN 978-1-4597-1820-3. (באנגלית)
↑  Is Westward Ho! the only place with an exclamation mark in its name? Why has it got one? | Notes and Queries | guardian.co.uk, www.theguardian.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465503705171  BNE: XX6442458  LCCN: n99259953  VIAF: 126618345   WorldCat (עם VIAF): 126618345 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקנדה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ספינת הבערה

אוניית מלחמה טורקית עולה באש בנמל אֶרֶסוֹס, יוון, לאחר שהותקפה על ידי ספינת הבערה בפיקוד דימיטריס פאפאניקוליס, 27 במאי 1821. ציור מאת קונסטנטינוס ווֹלָנאקיס.
ספינת הבערה היא סוג של כלי שיט, ששימש בעבר להשמדת אוניות אויב על ידי העלאתן באש, בין בשעת קרב ובין בעת עגינתן בנמל. על פי רוב השתמשו בספינת מפרשים ישנה, מילאו אותה בחומרים דליקים, הציתו והשיטו אותה בסיוע רוח מתאימה לעבר אוניות היריב. השימוש בספינות הבערה  החל עוד בעת העתיקה, ולא בים התיכון בלבד אלא גם במזרח הרחוק, והוא לא פסק אלא במחצית הראשונה של המאה ה-19, עם המעבר ממפרש לקיטור. כלי שיט ששימש בעידן אוניות המפרשים לאותה מטרה אך נשא חומרי נפץ נקרא "ספינת תופת".
אנדרטת רז'ב לחייל הסובייטי

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מונומנט, אטרקציה תיירותית, מונומנט 
 מיקום:  רז'ב 
 מדינה:  רוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 12 בנובמבר 2018
 תאריך פתיחה רשמי:  30 ביוני 2020 
 חומרי בנייה:  ארד 
 יוצר:  Andrey Korobtsov, Konstantin Fomin 
 אדריכל:  Konstantin Fomin 
 סגנון אדריכלי:  ריאליזם סוציאליסטי, פוסטמודרניזם 
 מידות
 גובה:  25 מ' 
 שטח:  4 הקטאר 
 קואורדינטות:  56°13′07″N 34°15′46″E﻿ / ﻿56.218611111111°N 34.262777777778°E﻿ / 56.218611111111; 34.262777777778
 rzhev.histrf.ru
 he
 
אנדרטת רז'ב לחייל הסובייטי (ברוסית: Ржевский мемориал советскому солдату) היא מתחם זיכרון ליד הכפר חורושבו, נפת רז'בסקי, מחוז טבר שברוסיה. האנדרטה מוקדשת לזכרם של חיילים סובייטים שנפלו בקרבות ליד רז'ב בשנים 1942–1943, במהלך המלחמה בחזית המזרחית במלחמת העולם השנייה.
בניית האנדרטה החלה בנובמבר 2018 והושלמה באפריל 2020. טקס הפתיחה נערך ב-30 ביוני 2020 בנוכחות נשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין.
תיאור

האנדרטה ממוקמת 8 קילומטרים ממרכז רז'ב, בסמוך לכביש M-16, המחבר בין מוסקבה לריגה.
האובייקט המרכזי הוא פסל ברונזה של חייל, בגובה 25 מטרים. דמות החייל מועתקת מהדימוי קולקטיבי לדמות החייל, כפי שנראה מתצלומי ארכיון של משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית, של חיילים שנלחמו תחת רז'ב. החייל עוטה שינל עם פפ"ש מונמך מימינו ונתמך על ידי מנופים היוצרים אשליה של פסל צף. על לוח שיש עם זר, נכתב באותיות מוזהבות שורות מהשיר "נהרגתי תחת רז'ב" מאת טברדובסקי - "נפלנו למען המולדת. אבל היא ניצלה."
המתחם כולל מוזיאון וביתן תערוכות. המוזיאון מצויד בציוד מולטימדיה שבעזרתו מבקרים יכולים להכיר את התצלומים, מכתבי החזית, סיפורים וזכרונותיהם של משתתפים הקרב על רז'ב. התכונה המיוחדת של המוזיאון היא רצפת הזכוכית דרכה ניתן לראות כלי נשק, קסדות, מחסניות, רימונים וחפצים אחרים שנמצאו על ידי משלחות חיפוש בסביבת האנדרטה.
באתר שמול הפסל נמצאת סמטה בגובה 55 מטר. קירות גרניט עם לוחות מתכת המכוסים בחלודה מלאכותית מונחים משני צידיה בצורת זיגזג. על גבי לוחות באורך 6 מטר מגולפים שמותיהם הידועים של 17,660 הנופלים בקרבות רז'ב-ויאזמסקי.
גלריה

חגורה עם טקסטורה וסימני בלאי
פריקת פפ"ש באורך 9 מטרים באתר בנייה
לוחות עם שמות חיילים
סמטה עם תאורת לילה. נוף מהאנדרטה
החלק העליון של פסל החייל, על רקע דגם טיח בגובה 2.5 מטר
הערות שוליים

↑  "Открытие Ржевского мемориала запланировано на 30 июня" (ברוסית). 2020-06-15. אורכב מ-המקור ב-2020-06-17. נבדק ב-2020-06-23.
↑  Лидеры России и Белоруссии откроют мемориал под Ржевом‏, vesti.ru
↑  Игорь Плугатарёв (2019-11-22). "Журавли вознесут Павшего Солдата в небеса…". Независимое военное обозрение (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2019-12-12. נבדק ב-2020-06-11.
↑  "Опубликованы фото музея Ржевского мемориала с прозрачными полами". Топ Тверь (ברוסית). 2020-05-11. אורכב מ-המקור ב-2020-06-13. נבדק ב-2020-06-13.
↑  "День Победы скульптор Андрей Коробцов отметил на мемориале в Тверской области". Топ Тверь (ברוסית). 2020-05-11. אורכב מ-המקור ב-2020-06-03. נבדק ב-2020-06-03.
↑  Зоя Игумнова (2020-05-10). "Унесенный журавлями: памятник героям Ржева откроется после карантина". Известия (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2020-06-09. נבדק ב-2020-06-12.
ארדבניה

ארדבניה (בהונגרית: Erdőbénye) הוא כפר במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. אוכלוסיית ארדבניה קטנה משמעותית מ-1,588 תושבים בשנת 1990 עד 962 תושבים בשנת 2022 (ירידה של 626 תושבים). היישוב נמצא על דרך רבני הפלאים (הונגריה).
יהודי ארדבניה

יהודים התיישבו לראשונה במקום בתחילת המאה ה-18 והקהילה השתייכה לזרם האורתודוקסי והייתה כפופה לקהילת אולסליסקה. הקהילה הקימה חברה קדישא, מוסדות חינוך ובית כנסת.
בסביבות שנת 1941 גויסו 30 צעירים יהודים מהקהילה לעבודות כפייה וכולם נותרו בחיים.
בשנת 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, הועברו תושבי הכפר היהודים לגטו טוקאי ומשם לגטו שאטוראליאויהיי. כעבור כמה שבועות שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו לכפר עשרה ניצולים ושיפצו את בית הכנסת ששימש את הצבא הגרמני כרפת. 15 ספרי תורה שהוסתרו בידי תושב העיירה הוחזרו לידיהם והוקמה אנדרטה בכפר לזכר הנספים בשואה.
בשנת 1963 נותרו בכפר רק שלוש משפחות יהודיות ובמקום נותר עד היום בית קברות יהודי.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 6 |  |
| 1880 | 332 | 2,073 |
| 1910 | 267 |  |
| 1920 | 214 |  |
| 1930 | 153 |  |
| 1941 | 131 | 3,116 |
ילידי המקום

דיולה וייסבורג (בהונגרית: Weiszburg Gyula; ארדבניה, 19 באוגוסט 1866 – ? 28 בינואר 1919) היה רב בבודפשט וסופר תאולוגי.
הרב מור פנייש, במקור עד 1894 משה פוֹיֶרְלִיכט (בהונגרית: Fényes Mór; ארדבניה, 26 במרץ 1866 – בודפשט, 2 במאי 1949) היה רבה של פשט וסופר תאולוגי.
עמוק יותר!

| --- | --- |

 בימוי:  מיכאיל סגל
 הופק בידי:  אנסטסיה קאבונובסקאיה אנדריי קורטוב אלכסנדר קושאייב
 תסריט:  מיכאיל סגל
 שחקנים ראשיים:  אלכסנדר פאל ליובוב אקסיונובה אולג גאאס
 צילום:  אדוארד מושקוביץ' יבגני ירמולנקו
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 חברת הפקה:  BUBBLEGUM PRODUCTION
 חברה מפיצה:  Okko Studios
 הקרנת בכורה:  22 באוקטובר 2020
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  מלודרמה, סרט קומדיה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
עמוק יותר! (ברוסית: Глубже!) הוא סרט מלודרמה רוסי, בבימויו של מיכאיל סגל. הסרט יצא לאקרנים ב-22 באוקטובר 2020.
תקציר עלילת הסדרה

במרכז העלילה עומד רומן, במאי מחזות בתיאטרון הנחשב ברוסיה שפוטר מעבודתו. בניסיונו למצוא עבודה חדשה, רומן מגיע בטעות לתעשיית הפורנוגרפיה ומחליט להביא את ניסיונו כבמאי תיאטרון לעולם הסרטים הכחולים: הוא מנסה להעניק עומק רגשי ואינטלקטואלי לפורנו שנשכר לצלם, במטרה לגעת בלב הקהל.
שחקנים ודמויות

אלכסנדר פאל - רומן
ליובוב אקסיונובה - לרה
אולג גאאס - טימור
איגור אוגולניקוב - נשיא
איגור ורניק - יועץ תרבות
סמיון טרסקונוב - מדריך טיולים
יקטרינה סוקולובה - אירה
דניס וסילייב - אנדריי, במאי
סרגיי בורונוב - ולדימיר, מגיש טלוויזיה
אנטון לפנקו - חצ'טריאן
סטפן דבונין - ניקיטה, מפעיל
אלנה קורוטקובה - לנה, מנהלת
ולדימיר סימונוב - שחקן
סרגיי אברוסקין - עגלון
ולדימיר סטקלוב
גנאדי סמירנוב
אנדרטת צי ארצות הברית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר הנצחה 
 כתובת:  Pennsylvania Avenue National Historic Site 
 מיקום:  וושינגטון די. סי. 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1987
 תאריך פתיחה רשמי:  1987 
 יוצר:  סטנלי בלייפלד 
 אדריכל:  ג'יימס רוסאנט 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  14 מ' 
 קואורדינטות:  38°53′39″N 77°01′23″W﻿ / ﻿38.8940944°N 77.0229509°W﻿ / 38.8940944; -77.0229509
 www.navymemorial.org
  (למפת וושינגטון די. סי. מוגדלת) אנדרטת צי ארצות הברית(למפת וושינגטון די. סי. רגילה) אנדרטת צי ארצות הברית
 
אנדרטת צי ארצות הברית (באנגלית: United States Navy Memorial) היא אנדרטה הממוקמת בעיר וושינגטון בירת ארצות הברית, ברחוב 7, בין שדרת אינדיאנה ושדרת פנסילבניה. האנדרטה מנציחה את לוחמי צי ארצות הברית, חיל הנחתים של ארצות הברית, משמר החופים של ארצות הברית וצי הסוחר של ארצות הברית. האנדרטה מנוהלת על ידי רשות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
בסמוך לאנדרטה נבנה מבנה מוזיאון ההנצחה של הצי.
היסטוריה

התוכנית להקמת אנדרטה עבור צי ארצות הברית מקורה בתוכנית האב של האדריכל פייר שארל ל'אנפן לעיר וושינגטון (תוכנית שהוכנה קודם להקמת העיר), אולם האנדרטה הוקמה כ-200 שנה לאחר מכן. ל'אנפנט לא ציין בתוכניתו היכן תהא האנדרטה ממוקמת, וכשהוחלט להקימה, היא מוקמה בשדרת פנסילבניה - "השדרה הראשית" של וושינגטון.
באביב 1977 התארגנה קבוצה של יוצאי צי והוקמה הקרן להקמת אנדרטת הצי. בשנת 1978 החלו בהליכי החקיקה הנדרשים לצורך הקמת האנדרטה. בשנת 1980 נחקק בקונגרס חוק המתיר את הקמת האנדרטה (ממימון פרטי).
בעקבות חקיקת החוק נבחר אתר כיכר מרקט כאתר מתאים להקמת האנדרטה, והאדריכל ג'יימס רוסאנט מניו יורק נבחר לתכננה.
עבודות הבנייה לא החלו עד שנת 1986 בשל קשיים בהשגת התרומות שנדרשו.
פסל "המלח הבודד" הושלם על ידי הפסל סטנלי בלייפלד באוגוסט 1987 והפסל הוצב בסמוך לאנדרטה שהייתה בשלבי בנייה סופיים. האנדרטה נחנכה ב-13 באוקטובר 1987. הפסל צופה לעבר ים עשוי גרניט, שמשני צידיו שתי מזרקות. סביב ים הגרניט 27 תבליטי ברונזה המתארים אירועים הקשורים בצי ארצות הברית.
בין השנים 1987 -1995 נבנו שני בניינים בחלקו הצפוני של הכיכר - הבניין המזרחי הוא מרכז המבקרים של האנדרטה אשר נפתח ביוני 1991, ונחנך רשמית ב-12 באוקטובר 1991. המבנה השני הוא מרכז ההנצחה של הצי, הכולל את תיאטרון אלין בורק, מוזיאון ובו תערוכות אודות ההיסטוריה של הצי, וכן אולם הקרנה המציג סרטים היסטוריים, מרכז מידע וספריה.
על קיר בסמוך לאנדרטה חקוקים ציטוטים מפורסמים שנאמרו על ידי אנשי צי, כדוגמת אימרתו של רב החובל ג'ון פול ג'ונס בשנת 1779: "טרם התחלתי להילחם".
ראו גם

אנדרטת השלום המכונה (אנדרטת הצי)
אנדרטת חיל הנחתים של ארצות הברית
אנדרטת הצי וצי הסוחר
הערות שוליים

↑  I have not yet begun to fight
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558857905171  LCCN: sh94008106
עמוק במים

ערך זה עוסק בסרט קולנוע אמריקאי משנת 2004. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה לנוער של הערוץ הראשון, ראו .
| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  וס אנדרסון
 הופק בידי:  וס אנדרסון   ברי מנדל   סקוט רודין
 תסריט:  וס אנדרסון   נח באומבך
 עריכה:  דייוויד מוריץ
 שחקנים ראשיים:  ביל מארי אוון וילסון קייט בלאנשט אנג'ליקה יוסטון וילם דפו ג'ף גולדבלום מייקל גמבון באד קורט
 מוזיקה:  מארק מות'רסבאו
 צילום:  רוברט יאומן
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  אמריקן אמפיריקל פיקצ'רס
 חברה מפיצה:  סרטי טאצ'סטון
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 2004
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט שודדי ים, סרט קומדיה, סרט ריאליזם קסום 
 תקציב:  $50,000,000
 הכנסות:  $34,808,403
 הכנסות באתר מוג'ו:   lifeaquatic
 דף הסרט ב־IMDb
 
עמוק במים (באנגלית: The Life Aquatic with Steve Zissou) הוא סרט דרמה קומי בבימויו של וס אנדרסון. הסרט מתאר את קורותיה של ספינת המחקר "בלפונטה" בפיקודו של החוקר הימי קפטן סטיב זיסו וצוותו. גיבור הסרט מהווה בעת ובעונה אחת פרודיה ומחווה לדמותו של ז'אק קוסטו.
תקציר העלילה

סטיב זיסו (ביל מארי), הוא חוקר ימי שהתפרסם בזכות סרטים תיעודיים אותם יצר אודות החיים מתחת למים. זיסו וצוותו חוצים את האוקיינוסים על הספינה "בלפונטה" הסובלת מתחזוקה נמוכה ובלאי גבוה.
זוהרו של זיסו הועם עם השנים: הוא התגרש מאשתו, מתקשה לגייס כספים להפקת הסרט הדוקומנטרי הבא שלו ו"כריש יגואר" טרף את חברו הטוב ביותר, הצוללן הראשי של הבלפונטה - אסטבן. זיסו מתכנן נקמה בכריש על ידי תפיסתו והשמדתו בעזרת כמות עצומה של חומר נפץ.
אל סיפון הבלפונטה מצטרף נד פלימפטון (אוון וילסון) המשוכנע כי זיסו הוא אביו. לזיסו ואמו של נד הייתה פרשת אהבים קצרה ומילדות נד מעריץ את זיסו והיה רוצה להיות חוקר מעמקים כמוהו ולהיות מסוגל לנשום תחת המים. נד מעניק לזיסו 275,000$ להפקת סרט שיתעד את תפיסת כריש היגואר והשמדתו.
ביקורת

הסרט קיבל ביקורות מעורבות. האתר Rotten Tomatoes נתן לסרט תוצאה של 53%, המבוססת על ידי 176 מבקרים.
סימון מנואל

סימון אשלי מנואל (באנגלית: Simone Ashley Manuel; נולדה ב-2 באוגוסט 1996) היא שחיינית אמריקאית, האלופה האולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016), פעמיים ברציפות אלופת העולם (בודפשט 2017 וקוואנגג'ו 2019) ושיאנית אמריקה במשחה ל-100 מטר חופשי. היא אלופת עולם (קוואנגג'ו 2019) במשחה ל-50 מטר חופשי. היא זכתה ב-16 מדליות באליפויות העולם, מהן 11 זהב ומדורגת במקום השני בכל הזמנים בצבירת מדליות זהב, אחרי קייטי לדקי מארצות הברית (15 מדליות זהב).
מנואל שותפה ל-4 שיאי עולם (2019), במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב, במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב (בריכת 25 מטר).
מנואל היא האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שזכתה במדליית זהב בשחייה לארצות הברית.
ביוגרפיה

מנואל נולדה בשוגר לנד, טקסס. היא החלה לשחות בגיל 5 בעקבות שני אחיה הבוגרים. היא התאמנה בהדרתה של אליסון ביבי עד גיל 17. כיום היא לומדת ומתאמנת באוניברסיטת סטנפורד בהדרכת גרג מיהן.
ביוגרפיה > 2013

באליפות העולם שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2013 זכתה מנואל במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שביעי במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.80 שניות.
ביוגרפיה > 2014

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בגולד קוסט, קווינסלנד אוסטרליה בשנת 2014 זכתה מנואל ב-3 מדליות, 2 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי וכשחיינית ראשונה היא קבעה שיא אישי חדש של 53.25 שניות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.71 שניות, אחרי האחיות קמפבל מאוסטרליה, קייט (52.72 שניות) וברונטה (53.45 שניות).
ביוגרפיה > 2015

באליפות העולם שנערכה בקאזאן בשנת 2015 זכתה מנואל בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם ראיין לוכטה, נייתן אדריאן ומליסה פרנקלין בשיא עולם חדש של 3:23.05 דקות (הנוכחי - 2016), לפני הולנד שקבעה שיא אירופה חדש של 3:23.10 דקות וקנדה (3:23.59 דקות). מדליית ארד, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:34.61 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא אליפות חדש של 3:31.48 דקות והולנד (3:33.67 דקות). כשחיינית אחרונה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 53.09 שניות. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.93 שניות, במקום שמיני במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.57 שניות, בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 24.47 שניות ועלתה מהמקום השישי ובמקום רביעי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:56.76 דקות
ביוגרפיה > 2016 > אלופה אולימפית

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכתה מנואל ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בצוותא עם פני אולקסיאק מקנדה, במשחה  יוקרתי ל-100 מטר חופשי בשיא אמריקה ושיא אולימפי חדש של 52.70 שניות, לפני שרה שסטרם משוודיה (52.99 שניות). בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 53.11 שניות ועלתה מהמקום השלישי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:53.13 דקות, לפני אוסטרליה (3:55.00 דקות) ודנמרק שקבעה שיא אירופה חדש של 3:55.01 דקות. כשחיינית אחרונה היא קבעה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 52.43 שניות. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 24.09 שניות, אחרי פרניל בלום מדנמרק (24.07 שניות) ולפני אלכסנדרה הרסימניה מבלארוס (24.11 שניות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר ביחד עם אבי וייצל, דנה וולמר וקייטי לדקי בשיא אמריקה חדש של 3:31.89 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:30.65 דקות ולפני קנדה שקבעה שיא לאומי חדש של 3:32.89 דקות. כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 53.36 שניות.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביולי 2017 זכתה מנואל ב-6 מדליות, 5 זהב ו-1 ארד וקבעה 3 שיאי עולם חדשים. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 52.27 שניות, לפני שרה שסטרם (52.31 שניות) ופרניל בלום (52.69 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם מלורי קומרפורד, קלסי וורל וקייטי לדקי בתוצאה של 3:31.72 דקות, לפני אוסטרליה (3:32.01 דקות) והולנד (3:32.64 דקות), במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קתלין בייקר, לילי קינג וקלסי וורל בשיא עולם חדש של 3:51.55 דקות, לפני רוסיה (3:53.38 דקות) ואוסטרליה (3:54.29 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב ביחד עם קיילב דרסל, נייתן אדריאן ומלורי קומרפורד בשיא עולם חדש של 3:19.60 דקות, לפני הולנד (3:21.81 דקות) וקנדה (3:23.55 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב ביחד עם מאט גריוורס, לילי קינג וקיילב דרסל בשיא עולם חדש של 3:38.56 דקות, לפני אוסטרליה (3:41.21 דקות) וסין וקנדה (3:41.25 דקות). מדליית ארד, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אמריקה חדש של 23.97 שניות, אחרי שרה שסטרם (23.69 שניות) וראנומי קרומווידג'ויו מהולנד (23.85 שניות).
ביוגרפיה > 2018

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בטוקיו, יפן באוגוסט 2018 זכתה מנואל ב-5 מדליות, 4 כסף ו-1 ארד. מדליות כסף, במשחה ל-50 מטר חופשי (24.22 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי (52.66 שניות), במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב. מדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב משולב.