stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Funk Wav Bounces Vol. 1
הערות שוליים

↑  The A. V. Club, The 50 best albums of the 2010s, The A.V. Club, ‏2019-11-20 (באנגלית)
| קלווין האריס |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | I Created Disco • Ready for the Weekend • 18 Months • Motion • Funk Wav Bounces Vol. 1 • Funk Wav Bounces Vol. 2 |  |
| אלבומי אוסף | 96 Months |  |
| אלבומי רמיקס | L.E.D. Festival Presents Calvin Harris |  |
| מיני-אלבומים | Napster Live Session • iTunes Live: Berlin Festival • iTunes Live: London Festival '09 • Normani x Calvin Harris • I'm Not Alone 2019 • Love Regenerator 1 • Love Regenerator 2 • Love Regenerator 3 • Moving • Rollercoaster |  |
| סיבובי הופעות | Ready for the Weekend tour • Greater Than Tour |  |
| ערכים קשורים | "We Found Love" (וידאו קליפ) |  |
| קלווין האריס – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| I Created Disco | "Acceptable in the 80s" • "The Girls" • "Merrymaking at My Place" |  |
| Ready for the Weekend | "I'm Not Alone" • "Ready for the Weekend" • "Flashback"  • "You Used to Hold Me" |  |
| ‎18 Months | "Bounce" • "Feel So Close" • "Let's Go" • "We'll Be Coming Back" • "Sweet Nothing" • "Drinking from the Bottle"  • "I Need Your Love" • "Thinking About You" |  |
| Motion | "Under Control" • "Summer" • "Blame" • "Outside" • "Open Wide" • "Pray to God" |  |
| Funk Wav Bounces Vol. 1 | "Slide" • "Heatstroke" • "Rollin" • "Feels" • "Faking It" |  |
| Funk Wav Bounces Vol. 2 | "Potion" • "New Money" • "Stay with Me" • "New to You" |  |
| 96 Months | "How Deep Is Your Love" • "This Is What You Came For" • "My Way"  • "Nuh Ready Nuh Ready" • "One Kiss" • "Promises" • "Giant" • "By Your Side" • "Miracle" • "Desire" • "Body Moving" • "Lovers in a Past Life" • "Free" |  |
| שירים אחרים | "Hype" • "I Found You" • "Over Now" |  |
| סינגלים שיווקיים | "Iron" • "Slow Acid" |  |
| השתתפות בסינגלים | "Dance wiv Me" • "We Found Love" • "Off the Record" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 654730cb-92d6-41ed-b298-ae890899e543
שרון פוליאקין

| --- | --- |

 לידה:  19 במאי 1964 (בת 60) חיפה, ישראל 
 לאום:  ישראלית
 תחום יצירה:  ציור, הדפס
 פרסים והוקרה:  פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית (1992)  פרס רפפורט (2010)  פרס פינס לגרפיקה ישראלית (2018) 
 
שרון פוליאקין (נולדה ב-19 במאי 1964) היא ציירת ואמנית הדפס ישראלית, פרופסור לאמנות באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

שרון פוליאקין נולדה בחיפה בשנת 1964 למירון ונירה פוליאקין. לשרון שלושה אחים. בשנת 1989 סיימה לימודים במחלקה לעיצוב גרפי באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל. בין השנים 1987–2005 עבדה כדפסית-אמנית בסדנת ההדפס ירושלים ולצד עבודתה כאמנית שימשה גם כדפסת-אמנית עבור אמנים שונים. בין השאר יצרה הדפסים עבור משה גרשוני, שוש קורמוש, יחיאל שמי, יעקב דורצ'ין ורבים אחרים. בשנת 1998 שהתה באנגליה ולימדה הדפס במחלקה לאמנות של אוניברסיטת לנקסטר. בין השנים 2008–2012 הקימה וריכזה את מסלול לימודי ההדפס במחלקה הרב תחומית לאמנות בבית הספר הגבוה להנדסה ולעיצוב "שנקר".
החל משנת 2002 היא מלמדת ציור והדפס באוניברסיטת חיפה. בין השנים 2007–2012 ושוב בשנים 2023-2022 כיהנה כראשת החוג לאמנות באוניברסיטת חיפה. בשנים 2016-2012 הייתה שותפה להקמת בית הספר לאמנויות של אוניברסיטת חיפה, הכולל את החוגים מוזיקה, תיאטרון ואמנות ועמדה בראשו. בשנים 2024-2018 שימשה כראשת התכנית לתואר שני באוניברסיטת חיפה.
פוליאקין מיוצגת על ידי גלריה גורדון.
גלריה

אסכולת אתונה, 2012
ציור קיר, שמן
מוזיאון אשדוד לאמנות
‏A Versailles! A Versailles,‏ 2012
גרפיט על נייר
מראה בתערוכה "שמונה שיעורי רישום" במוזיאון אשדוד לאמנות (2012)
ציור של שרון פוליאקין
סניף הבנק הבינלאומי, שדרות רוטשילד 42, תל אביב-יפו
תערוכות יחיד

1992 - גלריית לוחמי הגיטאות, קיבוץ לוחמי הגיטאות
1992 - בית האמנים בירושלים
1993 - "תחריטים, 1993", מוזיאון ישראל, ירושלים
1994 - גלריית לוחמי הגיטאות, קיבוץ לוחמי הגיטאות
1995 - גלריה ג'ולי מ., תל אביב
1999 - "מקומות של שקט", גלריה בינט, תל אביב-יפו
2001 - "בכל זאת לאהוב", גלריה בינט, תל אביב-יפו
2002 - "מעלות השחר עד הנץ החמה - הדפסים", סדנת ההדפס, ירושלים
2002 - "מעלות השחר עד הנץ החמה - הדפסים ורישומים", גלריה בינט, תל אביב-יפו
2002 - "מעלות השחר עד הנץ החמה - סדרת הדפסים", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו
2003 - "חצר אחורית", גלריה בינט, תל אביב-יפו
2005 - "הפקעה" (כחלק מ-"פינה רכה", קבוצת תערוכות יחיד), המשכן לאמנות על שם חיים אתר, עין חרוד
2005 - "כוחו של פרפר", גלריה בינט, תל אביב-יפו
2007 - "באופן אישי", גלריה בינט, תל אביב
2007 - גלריית קיבוץ לוחמי הגטאות
2008 - "עת", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2009 - גלריה גורדון, תל אביב
2011 - "שדה בור", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו
2011 - "מקרה מבחן", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2012 - "שרון פוליאקין: שמונה שיעורי רישום", מוזיאון אשדוד לאמנות, אשדוד
2013 - "טול קורה", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2017 - "הנביאים פינת שבטי ישראל", סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים
2018 - "סוס טרויאני", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2020 - "מאובנים", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2021 - "לאסו", גלריה גורדון, תל אביב-יפו
2021 - SEXTET" 360 Court St. Brooklyn, NY"
2023 - "קריה נאמנה", גלריה גורדון, ירושלים ותל אביב-יפו
פרסים

1989 - מלגת קרן שרת, קרן התרבות אמריקה-ישראל
1990 - פרס הרמן שטרוק להדפס, חיפה
1990 - פרס סמואל, בצלאל, ירושלים
1990 - מלגת קרן שרת, קרן התרבות אמריקה-ישראל
1992 - פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות
1993 - פרס ראשון בתערוכת הדפסים בינלאומית, משידה, טוקיו
2000 - פרס עידוד היצירה, משרד התרבות
2000 - פרס הדסה ורפאל קלצ'קין, קרן התרבות אמריקה-ישראל
2007 - פרס אוסקר הנדלר, קיבוץ לוחמי הגיטאות
2010 - פרס רפפורט לאמן בכיר, מוזיאון תל אביב לאמנות
2018 - פרס פינס לגרפיקה ישראלית, מוזיאון ישראל.
לקריאה נוספת

שרון פוליאקין: מעלות השחר עד הנץ החמה, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2002
שרון פוליאקין: הנביאים פינת שבטי ישראל, סדנת ההדפס ירושלים, ירושלים, 2018
הערות שוליים

↑  עפרת, גדעון, “בריאה מכלה", מתוך מעלות השחר עד הנץ החמה (קטלוג תערוכה), אוצרות:אירנה גורדון ואריק קילמניק, ירושלים: סדנת ההדפס ירושלים, 2002
↑  צוקרמן רכטר, אסנת, "למה שרון פוליאקין היא לא אמנית הדפס" מתוך ניקול (קטלוג תערוכה), אוצרות: אמון יריב, תל אביב-יפו: גלריה גורדון, 2009
↑  פוליאקין, שרון, בראיון לתוכנית "מעצבים תרבות", 25.5.2014
↑  יערה שחורי, "ואלה המלחמות של שרון פוליאקין", טקסט לתערוכה "באופן אישי" בגלריה בינט.
↑  טלי תמיר, "שדות הדלעות, הרפסודות והספרים - על העבודות החדשות של שרון פוליאקין", שדה בור (קטלוג תערוכה), מוזיאון תל אביב 2011, עמ' 71-57.
↑  פישר, יונה (אוצר), שרון פוליאקין: שמונה שיעורי רישום (קטלוג), מוזיאון אשדוד לאמנות, 2012
↑  יוסיף-און, הדס, בנייה מהרסת והריסה בונה, ערב רב, 25.4.2014
↑  גורדון, אירנה, הנביאים פינת שבטי ישראל (קטלוג תערוכה), אוצרות: אירנה גורדון, ירושלים: סדנת ההדפס, 2017
↑  אייל דץ‏, הציירים שרון פוליאקין ואורן אליאב זכו בפרס רפפורט, באתר וואלה, 22 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 275898  NLI: 987007310286305171  GND: 1029586020  ISNI: 0000 0000 5990 5120  LCCN: no2009071823  SUDOC: 170376966  VIAF: 88491299   WorldCat (עם VIAF): 88491299
Flicker (אלבום)

Flicker (בעברית: הבהוב) הוא אלבום הבכורה של הזמר והפזמונאי האירי, נייל הורן. הוא שוחרר ב-20 באוקטובר 2017 באמצעות חברת התקליטים Neon Haze Music וקפיטול רקורדס. הסינגל הראשון באלבום שוחרר ב-29 בספטמבר 2016. ואחריו ארבעה סינגלים נוספים מהאלבום.
רקע

ביוני 2016, הורן אישר כי הוא עובד על אלבום הבכורה שלו. בספטמבר 2016, פורסם שהורן חתם על חוזה הקלטות בתור אומן סולו בחברת קפיטול רקורדס.
בריאיון למגזין אנטרטיינמנט ויקלי, ציין כי האלבום נכתב בהשראת להקות רוק קלאסי, כולל פליטווד מק והנשרים. "בכל פעם שהייתי מרים גיטרה, תמיד הייתי מתחיל לנגן אקורדים כאלה באופן טבעי, בעיקר מהסוג הפולקי." הוא גם תיאר את האלבום בתור "פולק עם הרגשה של פופ."
באוגוסט 2017, הורן הופיע לראשונה עם כמה שירים מהאלבום במופע בשידור חי בלונדון. הוא גם חשף כי הוא היה יצר קשר עם מארן מוריס וביקש ממנה להשתתף בשירו "Seeing Blind". ב-15 בספטמבר 2017, הורן הודיע על אלבום שלו באמצעות חשבונות מדיה חברתית, הוא חשף את שם האלבום, העטיפה ותאריך השחרור של האלבום כמו כן הוא הודיע על שחרורו של הסינגל השלישי מתוך האלבום, "Too Much to Ask". רשימת השירים של האלבום נחשפה ב-22 בספטמבר 2017. הורן סיפר לזאין לואו בתוכנית הרדיו שלו שהשיר שעל שמו נקרא האלבום "Flicker", הוא השיר הכי משמעותי בשבילו ו"הוא היה רגע מאוד חשוב בתהליך הקלטת האלבום", הורן הוסיף ש"זה שינה את הדרך בה אני הקלטתי את שאר האלבום".
סינגלים

הסינגל המוביל של האלבום, "This Town", יצא לאור יחד עם קליפ של הופעה חיה ב-29 בספטמבר 2016. זה היה הסינגל הראשון של הורן מחוץ ללהקת הבנים וואן דיירקשן. הסינגל הגיע למקום התשיעי במצעד הסינגלים הבריטי, ולמקום ה-20 במצעד בילבורד הוט 100.
הסינגל השני, "Slow Hands", יצא לאור ב-4 במאי 2017. הסינגל קיבל חוות דעת חיוביות ממבקרים, בילבורד תיאר את השיר בתור "שיר R&B הנוטה לרוק". הסינגל הגיע לעשרת המקומות הראשונים במספר מדינות, והגיע למספר 11 במצעד בילבורד הוט 100 של ארצות הברית.
"Too Much to Ask" יצא לאור בתור הסינגל השלישי מהאלבום ב-15 בספטמבר 2017. הקליפ לשיר הועלה ליוטיוב שישה ימים לאחר מכן.
"On the Loose", הסינגל הרביעי מהאלבום, יצא ב-5 בפברואר 2018.
"Seeing Blind" הסינגל החמישי מהאלבום שיצא ביוני 2018. קליפ אקוסטי רשמי פורסם ב-4 ביוני 2018.
קידום

כדי לקדם את האלבום, הורן יצא לסיבוב ההופעות הראשון שלו, Flicker Sessions.. סיבוב ההופעות הוכרז ב-10 ביולי 2017 באמצעות החשבונות של הורן ברשתות החברתיות והאינטרנט. סיבוב ההופעות הושק ב-29 באוגוסט 2017 בדבלין, אירלנד.
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה | 70,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 70,000 |
Eastside

"Eastside" (בעברית: צד מזרחי) הוא שיר של המפיק המוזיקלי האמריקאי בני בלנקו והזמרים האמריקאים הלסי וחאליד. השיר יצא ב-12 ביולי 2018 כסינגל הבכורה של בלנקו. הסינגל הופיע לראשונה במצעד הבילבורד הוט 100 ב-28 ביולי 2018, במקום 56, והגיע למקום ה-9 במצעד, והיה לשיר הראשון של בלנקו שהגיע לעשרת המקומות הראשונים במצעד והשיר העשירי שלו כפזמונאי שהגיע להישג זה. בנוסף, "Eastside" בילה שיא של 45 שבועות במצעד 40 שירי המיינסטרים של בילבורד. מחוץ לארצות הברית, "Eastside" הגיע למקום הראשון במצעדים בניו זילנד, אירלנד, סינגפור ובריטניה, והגיעה לעשירייה הפותחת במצעדים במספר מדינות נוספות, כולל אוסטרליה, קנדה, דנמרק ונורווגיה.
תביעה בגין הפרת זכויות יוצרים

במאי 2021 הוגשה תביעה בגין הפרת זכויות יוצרים נגד בלנקו ופזמונאים אחרים של "Eastside" על ידי הלהקה אמריקן XO בטענה כי מוזיקת הגיטרה המהווה את הבסיס של "Eastside" הועתק משירם "Loveless" משנת 2015. התביעה מכילה השוואת אודיו של שני השירים מתנגנים בו זמנית, שלכאורה מראה את הדמיון בין המנגינה של "Eastside" לבין מוזיקת הגיטרה של "Loveless".
תרשימים

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 12  |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 2  |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 1 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 9  |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים העכשוויים למבוגרים | 21  |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 1  |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 4  |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 1  |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים הקצביים | 19  |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 15  |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 2  |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 22  |  |
|  הונגריה | Rádiós Top 40 | 34  |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 1  |  |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 30  |  |
|  לבנון | מצעד 20 העליונים הרשמי של לבנון | 1  |  |
|  מקסיקו | טופ 100 – מקסיקו | 23  |  |
|  נורווגיה | VG-lista | 3  |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 1  |  |
|  סינגפור | RIAS | 1  |  |
|  סקוטלנד | מצעד הסינגלים הסקוטי | 4  |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 7  |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 28  |  |
|  צ'כיה | ČNS IFPI | 9  |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 6  |  |
|  קנדה | מצעד ה-AC איירפליי | 34  |  |
|  קנדה | מצעד 40 שירי ה-CHR איירפליי | 2  |  |
|  קנדה | מצעד האיירפליי העכשווי | 5  |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 26  |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 22  |  |
תרשימים > מצעדים שבועיים

|   ‏‏‏  2018> מדינה |   ‏‏‏  2018> מצעד |   ‏‏‏  2018> מיקום שיא |   ‏‏‏  2018>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 32 |  |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 10 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 13 |  |
|  אסטוניה | אסטי טיפ-40 | 31 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 77  |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 47 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 57 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 19 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 99  |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 19  |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 16 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 42 |  |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 93 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 60 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 69  |  |
|   ‏‏‏  2019> מדינה |   ‏‏‏  2019> מצעד |   ‏‏‏  2019> מיקום שיא |   ‏‏‏  2019>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 12 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 37 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | 17 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 השירים למבוגרים | 6 |  |
|  ארצות הברית | מצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי | 15 |  |
|  ארצות הברית | מצעד 40 שירי המיינסטרים | 3 |  |
|  דנמרק | היטליסטן | 53 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 42 |  |
|  לטביה | לטביה טופ 40 | 38 |  |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 14 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 74 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | 17 |  |
|   ‏‏‏  2020> מדינה |   ‏‏‏  2020> מצעד |   ‏‏‏  2020> מיקום שיא |   ‏‏‏  2020>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 77 |  |
תרשימים > מצעדי עשור

|   ‏‏‏  2010–2019> מדינה |   ‏‏‏  2010–2019> מצעד |   ‏‏‏  2010–2019> מיקום שיא |   ‏‏‏  2010–2019>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | מצעד הסינגלים האוסטרלי | 58  |  |
תארים ונתוני מכירות

| מדינה | תואר | עותקים | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | פלטינה 9× | 630,000 |  |
| איטליה (FIMI) | פלטינה | 50,000 |  |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה 4× | 4,000,000 |  |
| בלגיה (BEA) | זהב | 20,000 |  |
| בריטניה (BPI) | פלטינה 3× | 1,800,000 |  |
| גרמניה (BVMI) | זהב | 200,000 |  |
| דנמרק (IFPI Danmark) | פלטינה 2× | 180,000 |  |
| נורווגיה (IFPI Norway) | פלטינה 3× | 60,000 |  |
| ניו זילנד (RMNZ) | פלטינה 3× | 90,000 |  |
| פורטוגל (AFP) | פלטינה | 10,000 |  |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |  |
| קנדה (Music Canada) | פלטינה 5× | 400,000 |  |
| שוודיה (GLF) | פלטינה | 8,000,000 |  |
ניסן נמנוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1903 ז'לובין, בלארוס 
 פטירה:  11 במאי 1984 (בגיל 81 בערך) ירושלים, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מדינה:  בלארוס 
 השכלה:  רשת ישיבות תומכי תמימים ליובאוויטש 
 מקום מגורים:  ברינואה 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 במאי 1984 
 רבותיו:  יוסף יצחק שניאורסון, מנחם מנדל שניאורסון 
 
הרב ניסן נמנוב (נעמאנאוו) (י"ג באב תרס"ד - ט' באייר תשמ"ד), היה רב ומשפיע חסידי בישיבות תומכי תמימים בטשקנט ובסמרקנד שבאוזבקיסטן, ובברינואה שבצרפת, תחת ניהולו. נודע בביאוריו לספר התניא.
תולדות חייו

נולד ליצחק ושיינא חיה בעיירה ז'לובין שבבלארוס, למד והתחנך בישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ', אצל האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון מחב"ד. בשנת תרפ"ה מונה על ידי אדמו"ר השישי, רבי יוסף יצחק שניאורסון, כמשפיע וכראש ישיבה בישיבות חב"ד במספר ערים ברוסיה. בשנת תר"צ (1930), נאסר ונשלח לגלות, בשל היותו מלמד תורה, דבר שהיה אסור על פי החוק בברית המועצות.
בשנת תש"ד, בהיותו בטשקנט נקרא הרב נמנוב לשמש כמשפיע בישיבת חב"ד בעיר הסמוכה סמרקנד. למרות היותו מבין צעירי החסידים, היה מנהל עדת החסידים באותה התקופה בעירו ואף חסידים מבוגרים ממנו שמעו להוראותיו. כעבור שנתיים (תש"ו) עזב את ברית המועצות למחנה הפליטים בפוקינג (אנ'), גרמניה, ובעקבותיו עזבו החסידים בבריחה המפורסמת.
בתש"ח נסע לצרפת על פי הוראתו של הריי"צ, והצטרף להנהלת ישיבת חב"ד בעיר ברינווא. כעבור תקופה קצרה, מונה הרב נמנוב למנהל ומשפיע ראשי של הישיבה. שיטת החינוך שלו, הדגישה את הערך של עבודת השם מתוך התמסרות מלאה ("קבלת עול", בלשון החסידים).
לאחר הכתרת הרב מנחם מנדל שניאורסון כאדמו"ר, היה נוסע אליו לעיתים תכופות. כמנהל הישיבה עמד עמו בקשר רצוף.
נפטר בט' באייר תשמ"ד.
בנו, הרב יצחק, ממלא את מקומו כמנהלה הרוחני של הישיבה. נכדו (בן בתו, רחל לאה) הוא הרב מנחם מנדל פבזנר, רב העיר סנקט פטרבורג.
לקריאה נוספת

שלום דובער שאנאוויץ, ביאורי הרב ניסן נמנוב על התניא, ברוקלין, תשנ"ו.
ישראל אלפנביין, ר' ניסן : תולדות חייו של המשפיע הרה"ח ר' ניסן נעמאנאוו, רמלה, תשע"ב
הרב שלום דובער לוין, תולדות חב"ד ברוסיה הסובייטית[דרושה הבהרה], הוצאת קה"ת, תשמ"ט.
ניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן

| --- | --- |

 תאריך:  30 במרץ 1981 
 מקום:  הילטון וושינגטון 
 מטרה:  רונלד רייגן 
 קואורדינטות:  38°54′58″N 77°02′43″W﻿ / ﻿38.9161°N 77.0454°W﻿ / 38.9161; -77.0454
 סוג:  ניסיון התנקשות, רצח 
 נשק:  Röhm RG-14 
 הרוגים:  1 (נכון ל־4 באוגוסט 2014) 
 פצועים:  3 
 מבצע:  ג'ון הינקלי ג'וניור 
  (למפת מחוז קולומביה מוגדלת) וירג'יניה מרילנדניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן(למפת מחוז קולומביה רגילה) וירג'יניה מרילנדניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן he
 
סדרת תמונות מרגעי הירי ואחריו
ניסיון ההתנקשות בנשיא ארצות הברית, רונלד רייגן התרחש ב-30 במרץ 1981 (70 יום מתחילת כהונתו של רייגן כנשיא), מחוץ למלון הילטון בוושינגטון. ביצע אותה ג'ון הינקלי הבן, חולה נפש שהושפע מדמותו של טראוויס ביקל, הדמות הראשית בסרט "נהג מונית". הינקלי ירה שש יריות לכיוון הנשיא. כדור אחד פגע בו ופצע אותו. באותו אירוע נפצעו ג'יימס בריידי, דובר הבית הלבן (הוא שותק כתוצאה מהפציעה, ומת לבסוף ב-2014), השוטר תומאס דלהאנטי, ואיש השירות החשאי טימותי מקארתי.
לאחר ניסיון ההתנקשות הובהל רייגן לבית החולים, שם נותח ולאחר תקופת מה התאושש ושב לתפקיד. במהלך תקופת ההחלמה החליף אותו בתפקיד סגנו ג'ורג' בוש האב, לימים נשיא ארצות הברית. הינקלי זוכה בבית המשפט מניסיון רצח בטיעון לאי-שפיות, אך נשלח לבית חולים פסיכיאטרי בשל מסוכנותו לציבור, שם שהה למעלה משלושים וחמש שנה.
המוטיבציה של הינקלי

המוטיבציה של הינקלי למתקפה נולדה מתוך אובססיה ארוטומנית שלו כלפי השחקנית ג'ודי פוסטר. כאשר התגורר בהוליווד בסוף שנות ה-70, הוא צפה בסרט "נהג מונית" לפחות 15 פעמים, וככל הנראה הזדהה מאוד עם טרוויס בייקל, הדמות הראשית שמגלם רוברט דה נירו. קשת הסיפור כוללת את ניסיונותיו של בייקל להגן על זונה בת 12, שגולמה על ידי פוסטר. לקראת סוף הסרט, בייקל מנסה להתנקש בסנטור של ארצות הברית אשר רץ לנשיאות. במהלך השנים שלאחר מכן, הינקלי נגרר אחר פוסטר ברחבי המדינה, מרחיק לכת עד כדי להירשם בקורס כתיבה באוניברסיטת ייל בשנת 1980 לאחר שקרא במגזין People כי היא סטודנטית שם. הוא כתב לה מכתבים רבים בהמשך אותה שנה, התקשר אליה פעמיים וסירב להרים ידיים כשאמרה לו שהיא לא מעוניינת בו. בהיותו מושפע מדמותו של בייקל, הוא פירש את סירובה כמוהו וחשב שיש להציל אותה.
הינקלי היה משוכנע שהוא יהיה מוערך על ידי פוסטר אם יהפוך לדמות לאומית. הוא החליט לחקות את בייקל והחל לעקוב אחרי הנשיא ג'ימי קרטר. במהלך ההכנות שעשה, הוא הופתע לגלות עד כמה קל להתקרב לנשיא, ובאחד האירועים אף עמד במרחק של מטר אחד בלבד מהנשיא. היה זה באוקטובר 1980 בעת שהנשיא שהה בנמל התעופה הבינלאומי של נאשוויל לשם הפוגה מקמפיין הנשיאות שלו שהיה אז בעיצומו. הינקלי זוהה על ידי המשטרה ונעצר על החזקה בלתי חוקית בנשק. עם זאת, ה-FBI לא קשר את המעצר הזה לנשיא ואף לא עדכן על כך את השירות החשאי של ארצות הברית. לאחר האירוע שלחו אותו הוריו לטיפול קצר אצל פסיכיאטר.
לאחר מכן הפנה הינקלי את תשומת לבו למועמד רונלד רייגן, שבחירתו - אמר להוריו - תהיה טובה למדינה. הוא כתב שלושה או ארבעה פתקים נוספים לפוסטר בתחילת מרץ 1981. פוסטר העבירה את הפתקים לדיקן שלה, והלה מסר אותם למשטרת ייל, שביקשה אך לא הצליחה לאתר את הינקלי.
ההתנקשות

ב-21 במרץ 1981, הנשיא החדש רונלד רייגן ואשתו ננסי ביקרו בתיאטרון פורד בוושינגטון לשם אירוע התרמה. לימים נזכר רייגן: "הסתכלתי על הקופסה הנשיאותית מעל השלב שבו ישב אייב לינקולן בלילה שבו נורה והרגיש תחושה מוזרה ... חשבתי שגם אחר כל ההגנה של השירות החשאי שיש לנו עכשיו, זה כנראה עדיין אפשרי עבור מישהו שתהיה לו מספיק נחישות להתקרב אל הנשיא ולירות בו".
ב-28 במרץ הגיע הינקלי לוושינגטון באוטובוס ונכנס למלון סנטרל פארק. הוא הבחין בלוח הזמנים של רייגן שפורסם בעיתון הוושינגטון סטאר והחליט שהגיע הזמן לפעול. הינקלי ידע שהוא עלול להיהרג במהלך ניסיון ההתנקשות, והוא אף כתב (אך לא שלח) מכתב לפוסטר כשעתיים לפני ניסיונו להתנקש בחיי הנשיא. במכתב הוא אמר כי הוא מקווה להרשים אותה בחשיבות הפעולה שלו ושהוא "ינטוש את הרעיון ברגע, אם רק אוכל לזכות בלבך ולחיות את שארית חיי איתך".
ב-30 במרץ נשא רייגן נאום לנציגי הארגון AFL-CIO (אנ') במלון וושינגטון הילטון. המלון נחשב למקום הבטוח ביותר בוושינגטון עבור אישים בכירים בגלל המעבר הבטוח והמסוגר שלו, שנקרא "מסלול הנשיא", שנבנה לאחר ההתנקשות בג'ון קנדי ב-1963. רייגן נכנס לבניין דרך המסדרון הבטוח בסביבות השעה 13:45, בעודו מנופף לקהל האזרחים והעיתונאים. השירות החשאי חייב אותו לעטות אפוד מגן באירועים מסוימים, אך רייגן לא עטה את האפוד עבור הנאום, שכן ההיחשפות היחידה שלו לציבור תארך זמן קצר – מרחק של 30 רגל (תשעה מטרים) בין בית המלון לבין הלימוזינה שלו. גם הסוכנות לא דרשה מסוכניה לעטות אפודי מגן באותו יום. לפני האירוע איש לא ראה את הינקלי מתנהג בצורה חשודה או יוצאת דופן; עדים שדיווחו עליו לאחר מכן כעל "עצבני" ו"נסער", כנראה בלבלו בין הינקלי לאדם אחר שהשירות החשאי עקב אחריו.
ההתנקשות > הירי

בשעה 14:27, עזב רייגן את המלון, שוב דרך המסלול הנשיאותי, לכיוון הלימוזינה הנשיאותית שהמתינה לו. במה שהוגדר לאחר מכן כ"טעות קולוסאלית", הסוכנות אפשרה לקבוצה לא מאובטחת של אנשים, בהם הינקלי, לעמוד במרחק של 15 רגל (4.6 מטרים) ממנו, מאחורי קו חבל. במפתיע, רייגן עבר ממש מול הינקלי שהבין שלעולם לא יזכה בהזדמנות טובה יותר. הינקלי ירה בנשיא שש פעמים באקדח מסוג Rohhm RG-14 בתוך 1.7 שניות והחטיא בכל שש הפעמים. הכדור הראשון פגע בראשו של דובר הבית הלבן ג'יימס בריידי ופצע אותו קשה, והשני בעורפו של תומאס דלהאנטי, שוטר של מחוז קולומביה שפנה להגן על רייגן. כעת הייתה להינקלי ירייה "נקיה" לעבר הנשיא, אך הוא החטיא את הכדור השלישי ופגע בחלון של בניין מעבר לרחוב. בשלב זה הסוכן המיוחד ג'רי פאר דחף את רייגן במהירות לתוך הלימוזינה. הכדור הרביעי פגע בבטנו של סוכן השירות החשאי טים מקארתי בעודו חוסם את רייגן בגופו במטרה להפוך עצמו למגן חי עבור הנשיא. הכדור החמישי פגע בחלון הזכוכית של הדלת הפתוחה של הלימוזינה. הכדור השישי והאחרון ניתז משריון הלימוזינה, פגע בנשיא בבית השחי השמאלי ונעצר סמוך מאוד לאבי העורקים, במרחק של פחות מאינץ' אחד (25 מ"מ) מלבו. תגובתו המהירה של פאר מנעה פגיעה בראשו של רייגן.
מיד לאחר הירי, היה אלפרד אנטנוצ'י מקליבלנד, אוהיו, פקיד עבודה שעמד ליד הינקלי, הראשון שהגיב. הוא ראה את האקדח בידו של הינקלי, הכה אותו בראשו ומשך אותו ארצה. בתוך שתי שניות הסוכן דניס מקארתי קפץ על הינקלי בעוד אחרים זרקו אותו לאדמה; מתוך כוונה להגן על הינקלי וכדי להימנע ממה שקרה ללי הארווי אוסוואלד, מקארתי נאלץ להכות שני אזרחים כדי לאלץ אותם לשחרר את הינקלי. הסוכן רוברט ונקו הוציא תת-מקלע עוזי מתיק המסמכים שלו ("תיק ג'יימס בונד") כדי לחפות על פינוי הנשיא ולהרתיע מתקפה קבוצתית פוטנציאלית.
למחרת הירי, האקדח של הינקלי נמסר ל-ATF, שחקרה אותו ועקבה אחר מקורו. בתוך זמן קצר, סוכנים מצאו כי האקדח נרכש בחנות בעיר דאלאס, טקסס.
ראו גם

רשימה של ניסיונות התנקשות בנשיאי ארצות הברית
אקדח ה-Rohhm RG-14 ששימש את הינקלי, כפי שמוצג בספרייה הנשיאותית והמוזיאון על שם רונלד רייגן
Drukqs

Drukqs (נכתב כ-drukQs) הוא אלבום האולפן החמישי של אפקס טווין, כינוי של המוזיקאי האלקטרוני הבריטי ריצ'רד ד. ג'יימס, שיצא בשנת 2001 בחברת התקליטים ווארפ. זהו אלבום כפול הנע בין רצועות של מקצבים בהשראת דראם אנד בייס וקטעי פסנתר קלאסיים הנשלטים על ידי מחשב הוא כולל את יצירת הפסנתר "Avril 14th", אחת ההקלטות הידועות ביותר של ג'יימס.
Drukqs זכה לביקורות מעורבות, כאשר מבקרים רבים ראו בו כאלבום ירוד מאלבומיו המוקדמים. האלבום הגיע למקום ה-22 במצעד האלבומים הבריטי. ג'יימס לא הוציא אלבום נוסף תחת הכינוי אפקס טווין עד Syro.
רקע

ג'יימס החליט להוציא את Drukqs בעיקר כדי לעקוף דליפה פוטנציאלית לאחר שהשאיר בטעות נגן MP3 שהכיל 180 רצועות שלא שוחררו במטוס בזמן שטס לסקוטלנד עם מייסד ריפלקס רקורדס (Rephlex Records) גרנט וילסון-קלארידג': "חשבתי, 'הם פאקינג הולכים להגיע לאינטרנט במוקדם או במאוחר אז אני יכול באותה מידה להוציא מזה אלבום". הוא תכנן שזו תהיה הוצאתו הסופית כחלק מהחוזה עם ווארפ. על אורך שני הדיסקים של האלבום, אמר ג'יימס כי "הדרך שבה אני מאזין למוזיקה עכשיו היא שאני קונה דיסק, שם אותו במחשב ופשוט לוקח את הרצועות שאני רוצה בכל מקרה. אני מקווה שאנשים יעשו את אותו הדבר עם הדיסק הזה".
רוב שמות הרצועות כתובים בקורנית, או בשמות מקודדים. ג'יימס הצהיר כי שם האלבום אינו קשור לסמים, וכי הוא "רק מילה שהוא המציא".