stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרסים ומועמדויות של אד שירן
פרסי בחירת הנוער

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | אד שירן | אמן פורץ נבחר | זכייה |  |
| 2014 | אד שירן | אמן זכר נבחר | זכייה |  |
| 2014 | "Sing" (בהשתתפות פארל ויליאמס) | שיר נבחר: אמן זכר | זכייה |  |
| 2015 | אד שירן | אמן זכר נבחר | זכייה |  |
| 2015 | אד שירן | כוכב מוזיקת קיץ זכר נבחר | זכייה |  |
| 2015 | "Thinking Out Loud" | שיר נבחר: אמן זכר | זכייה |  |
| 2015 | "Thinking Out Loud" | שיר אהבה נבחר | מועמדות |  |
| 2015 | "Don't" | שיר פרידה נבחר | מועמדות |  |
| 2015 | x Tour | סיבוב הופעות קיץ נבחר | מועמדות |  |
| 2017 | אד שירן | אמן זכר נבחר | מועמדות |  |
| 2017 | "Shape of You" | שיר נבחר: אמן זכר | מועמדות |  |
| 2017 | "Shape of You" | שיר פופ נבחר | זכייה |  |
| 2018 | אד שירן | אמן זכר נבחר | מועמדות |  |
| 2018 | "Perfect" | שיר נבחר: אמן זכר | זכייה |  |
| 2018 | "End Game" (עם טיילור סוויפט ופיוצ'ר) | שיתוף פעולה נבחר | מועמדות |  |
פרסי טלהיט

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | x ‏(Multiply) | אלבום הפופ הזכרי הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2017 | "Shape of You" | שיר השנה | מועמדות |  |
| 2017 | "Shape of You" | ווידאו השנה | זכייה |  |
| 2017 | אד שירן | הסולואיסט הזכר של השנה | מועמדות |  |
פרסי TEC

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | ÷ (Divide) | הישג יצירתי יוצא מן הכלל - הפקת תקליט / אלבום | מועמדות |  |
| 2018 | "Shape of You" | הישג יצירתי יוצא מן הכלל - הפקת תקליט / סינגל או רצועה | מועמדות |  |
פרסי הווידאו קליפים הבריטיים

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | "You Need Me, I Don't Need You" | הקליפ האורבני הטוב ביותר – בריטניה | מועמדות |  |
| 2011 | "You Need Me, I Don't Need You" | העריכה הטובה ביותר בווידאו | מועמדות |  |
| 2014 | "Don't" | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר בווידאו | מועמדות |  |
| 2015 | אד שירן | האמן הטוב ביותר | מועמדות |  |
| 2015 | "Thinking Out Loud" | הכוריאוגרפיה הטובה ביותר בווידאו | מועמדות |  |
| 2016 | Jumpers for Goalposts: Live at Wembley Stadium | Best Live Music Coverage | מועמדות |  |
| 2017 | "Castle on the Hill" | קליפ הפופ הטוב ביותר – בריטניה | מועמדות |  |
| 2017 | "Castle on the Hill" | הצילום הטוב ביותר בווידאו | מועמדות |  |
| 2019 | "Cross Me" (עם צ'אנס הראפר & PnB Rock) | קליפ הפופ הטוב ביותר – בריטניה | מועמדות |  |
| 2019 | "Antisocial" (עם טראוויס סקוט) | קליפ הפופ הטוב ביותר – בריטניה | מועמדות |  |
| 2021 | "Bad Habits" | האפקטים החזותיים הטובים ביותר בווידאו | בהמתנה |  |
פרסי המוזיקה האורבנית

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | אד שירן | האמן הזכר הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2011 | אד שירן | אמן השנה | מועמדות |  |
| 2012 | "Watchtower" (עם דבלין) | שיתוף הפעולה הטוב ביותר | זכייה |  |
| 2014 | אד שירן | הופעת הקרוסאובר פופ הטובה ביותר לשנת 2014 | מועמדות |  |
| 2014 | "Sing" (בהשתתפות פארל ויליאמס) | הווידאו קליפ הטוב ביותר לשנת 2014 | מועמדות |  |
| 2014 | x ‏(Multiply) | האלבום הטוב ביותר לשנת 2014 | מועמדות |  |
| 2015 | אד שירן | ההופעה הזכרית הטובה ביותר | מועמדות |  |
| 2015 | x ‏(Multiply) | האלבום הטוב ביותר לשנת 2015 | מועמדות |  |
פרסי המוזיקה העולמית

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | אד שירן | האמן הזכר הטוב ביותר בעולם | מועמדות |  |
| 2014 | אד שירן | הופעת הלייב הטובה ביותר בעולם | מועמדות |  |
| 2014 | אד שירן | הבדרן הטוב ביותר בעולם | מועמדות |  |
| 2014 | אד שירן | הסולו הבריטי הטוב בעולם (הצבעה) | זכייה |  |
| 2014 | אד שירן | הבדרן הבריטי הטוב ביותר בעולם (הצבעה) | זכייה |  |
פרסי Young Hollywood

| שנה | מועמד | פרס | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | אד שירן | אמן המוזיקה החם ביותר | זכייה |  |
לואי פיליפ, רוזן סגור

לואי פיליפ, רוזן סגור (בצרפתית: Louis Philippe de Ségur;‏ 10 בספטמבר 1753 – 27 באוגוסט 1830) היה היסטוריון ודיפלומט צרפתי.
ביוגרפיה

לואי פיליפ נולד בפריז לפיליפ אנרי, מרקיז סגור. ב-1769 התגייס לצבא הצרפתי וב-1781 השתתף בתפקיד קולונל במלחמת העצמאות של ארצות הברית בקרב יורקטאון תחת פיקודו של הרוזן דה רושאמבו. ב-1784 נשלח כשגריר לסנקט פטרבורג, התקבל בחוגיה של קטרינה הגדולה וכתב מספר קומדיות בעבור התיאטרון שלה. ב-1787 חתם על הסכם מסחרי עם רוסיה שהביא לצרפת יתרונות רבים.
הוא שב לפריז ב-1789, אהד את המהפכה הצרפתית וניסה להשפיע על אונורה מירבו לכרות ברית עם ספרד נגד אנגליה. ב-1791 נשלח לברלין אך נתקל שם ביחס עוין. הוא פרש מכל תפקידיו אל העיר סו שבחבל איל-דה-פראנס ושם הקדיש את זמנו לכתיבה של ספרים היסטוריים ואחרים.
ב-1801 התמנה על ידי הסנט הצרפתי לחבר האספה המחוקקת על פי פקודתו של נפוליון בונפרטה, וב- 1803 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. ב-1813 שימש כסנאטור וכחבר מועצת המדינה, אך ב- 1814 הצביע בעד הדחתו של נפוליון בונפרטה והפך לאחד מאצילי חצרו של המלך לואי השמונה עשר. ב-1815 הודח מכל תפקידיו בגלל שלקח חלק בשובו של נפוליון לשלטון במשך מאה הימים (1 במרץ - 18 ביוני 1815). הוא רצה לצאת לגלות עם נפוליון לאי סנט הלנה, אך בקשתו זו נדחתה.
ב-1819 הושבו לו כל תפקידיו. בין 1822 ו-1825 היה חבר המועצה העליונה של תנועת הבונים החופשיים הצרפתית וגילה דעות מתקדמות. הוא תמך במהפכת יולי 1830 ובלואי פיליפ, מלך צרפת, אך באותה שנה מת בפריז. הוא השאיר אחריו שני בנים ובת מאשתו אנטואנט ד'אגסו. אחד מבניו היה הגנרל וההיסטוריון פיליפ פול, רוזן סגור.
מספריו

"מחשבות מדיניות" (1795)
"סיפורים" (1809)
"הרהורים, אמרות ומחשבות" (1823)
"זיכרונות" (1824)
"היסטוריה של צרפת" (1824 - 1834)
"היסטוריה של היהודים" (1827)
אוסף של ספריו יצא לאור ב-34 כרכים החל מ-1824.
לייף זגרסטאם

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1944 ואסה, פינלנד 
 פטירה:  9 באוקטובר 2024 (בגיל 80) הלסינקי, פינלנד 
 מוקד פעילות:  פינלנד 
 מקום לימודים:  אקדמיית סיבליוס, בית הספר ג'וליארד, Svenska normallyceum 
 סוגה:  סימפוניה 
 שפה מועדפת:  שוודית 
 כלי נגינה:  פסנתר, ויולה, כינור 
 בן או בת זוג:  מינלינה זגרסטאם 
 מספר צאצאים:  5 
 פרסים והוקרה:  מדליית פרו פינלנדיה (6 בדצמבר 1992)  Commander of the Order of Cultural Merit (2003)  מפקד במסדר האריה של פינלנד (6 בדצמבר 2002)  פרס המוזיקה של המועצה הנורדית (1999)  מדליית סיבליוס  פרס המדינה למוזיקה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 פרופיל ב-IMDb
 
לייף סלים זגרסטאם (בפינית: Leif Segerstam;‏ 2 במרץ 1944 – 9 באוקטובר 2024) היה מנצח ומלחין פיני.
ביוגרפיה

זגרסטאם, יליד ואסה, למד כינור, ויולה, פסנתר וניצוח באקדמיית סיבליוס בהלסינקי וניצוח בבית ספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק אצל ז'אן מורל.
זגרסטאם היה המנצח הראשי בדימוס של הפילהרמונית של הלסינקי. הוא כיהן במספר רב של תזמורות, בהן התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק ותזמורת רדיו וינה, והופיע כמנצח אורח עם תזמורות רבות ברחבי העולם, בהן התזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, התזמורת הסימפונית של טורונטו והתזמורת הסימפונית של סאו פאולו בברזיל. זגרסטאם הוא גם פרופסור לניצוח באקדמיה על שם סיבליוס בהלסינקי. בין תלמידיו סוזאנה מלקי, מיק מורדווה, סאשה מקילה ומארקו לאקסו.
זגרסטאם מוכר היטב ברשימת תקליטיו, הכוללת את מכלול הסימפוניות של סיבליוס, נילסן, ברוקנר ומאהלר, לצד יצירות רבות משל מלחינים עכשוויים, כמו הפיני איינויוהאני ראוטווארה והאמריקאים ג'ון קוריליאנו וכריסטופר ראוס.
"דפי יומן תזמורתיים" שלו, שרבים מהם נועדו לביצוע ללא מנצח, תרמו גם הם לפרסומו. הוא פיתח גישה אישית לכתיבה אליאטורית, בסגנון שנקרא "פעימה חופשית", שבו אירועים מוזיקליים פועלים הדדית במסגרת זמן גמישה.
בשנת 1999 ניתן לזגרסטאם פרס המוזיקה של המועצה הנורדית על "תמיכה בלתי נלאית במוזיקה סקנדינבית".
זגרסטאם נודע גם בשימוש המקורי שהוא עושה בשפה האנגלית, ודייל גולד, נגן הקונטרבס הראשי של התזמורת הסימפונית של ניו זילנד ליקט אוסף ציטטות שלו.
לייף זגרסטאם נפטר ב-9 באוקטובר 2024.
יצירותיו

339 סימפוניות (אנ')
30 רביעיות מיתרים
13 קונצ'רטי לכינור
8 קונצ'רטי לצ'לו
4 קונצ'רטי לפסנתר
הערות שוליים

↑  "The Quotations Of Leif Segerstam". Graham Nasby.com
↑  נורמן לברכט, Just in: Leif Segerstam has died, Slipped Disc, ‏9 באוקטובר 2024
↑  Kapellimestari Leif Segerstam on kuollut, Yle Uutiset, ‏2024-10-09 (בפינית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מילאן הורוואט | מנצח ראשי, תזמורת רדיו וינה 1975 - 1982  | הבא: לותאר זגרושק |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אוקו קאמו | מנצח ראשי, תזמורת רדיו פינלנד 1977 - 1987  | הבא: יוקה-פקה סאראסטה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: למברטו גארדלי | מנצח ראשי, התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק 1988 - 1995  | הבא: אולף שירמר |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: סרג'יו צ'ליבידאקה | מנצח ראשי, הפילהרמונית של הלסינקי 1996 - 2007  | הבא: ג'ון סטורגארדס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440554505171  PLWABN: 9810671847405606  BIBSYS: 63001  BnF: cb13899633m (data)  CiNii: DA09943273  GND: 123750873  ISNI: 0000 0003 9890 785X  LCCN: n80090146  LNB: 000109317  MusicBrainz: 321c8d9a-a787-44d8-9713-2e4bac2ddf0c  NKC: mzk2005286719  NLA: 35678006  NSK: 000480152  NTA: 097259217  RERO: 02-A003818396  SELIBR: 213213  SNAC: w6416xnc  SUDOC: 080539157  Trove: 1038634  VIAF: 5118970   WorldCat (עם VIAF): 5118970
למדא רייזינג

למדא רייזינג הייתה רשת חנויות ספרות להטב"ית אמריקאית, שהחלה לפעול ב-1974 ונסגרה ב-2010.
הסניף הראשון נפתח ב-1974 על ידי דיקון מקיובין בוושינגטון די. סי. והכיל 250 כותרים. החנות הייתה ידועה בשל מגוון הספרים הרחב שלה, שהכיל ספרים על נושאים כגון דת, ארוטיקה ותאוריה קווירית, וגם DVD, מתנות ותקליטורים. ב-1984 סניף נוסף נפתח בבולטימור, והעיתון Baltimore Sun טען שהוא חנות הספרים הגאה היחידה במרילנד. למרות זאת, הסניף נסגר באביב 2008. חנות נוספת בדלאוור נפתחה ב-1991 ונסגרה בדצמבר 2009. חנות רביעית בנורפוק שבווירג'יניה נפתחה ב-1996 ונסגרה ביוני 2007.
בפברואר 1975 הריצה את הפרסומת הראשונה הקשורה ללהט"ב בטלוויזיה המסחרית האמריקאית ששודרה בערוץ WRC (בבעלות NBC) ו-WTOP (הסניף המקומי של CBS, כיום נקרא WUSA).
לאורך שנותיה, למדא רייזינג תמכה בספרות להטב"ית ואף הקימה פרס שנתי לסוגה זו (Lambda Literary Award, שקיים עד היום), קנתה את חנות הספרים אוסקר ויילד, חנות הספרים הלהטב"ית הראשונה בארצות הברית והצילה אותה מסגירה, אך לאחר שלוש שנים שבהן ייצבה את החנות מבחינה כלכלית, מכרה את החנות בחזרה למנהליה הקודמים על מנת שתעבוד עם צוות מקומי.
בשל התפתחות שוק הספרים האינטרנטי, הרשת התקשתה בהתמודדות עם התחרות החדשה, ובדצמבר 2009 הודיע מקיובין ששתי החנויות האחרונות שלה ייסגרו עד ינואר 2010.
החנות האחרונה של למדא רייזינג נסגרה ב-31 בדצמבר 2010, כחלק מגל סגירות של חנויות ספרים גאים שאינן מקוונות במהלך שנות המאה ה-21 המוקדמות, שבמהלכו גם נסגרו גם חנות הספרים אוסקר ויילד ורשת A Different Light.
הערות שוליים

↑  Gay and Lesbian Washington D.C
1 2  Sue Levin, In the Pink: The Making of Successful Gay- and Lesbian-Owned Businesses
↑  City's Gay Bookstore Closing After 24 Years (ארכיון)
↑  Connor Adams Sheets, Lambda Rising to Close at the End of the Month
↑  Will O'Bryan, Firmly Rooted
↑  Rhonda Smith, Bracing For Change
↑  Chibbaro Jr. Lou, Lambda Rising bookstores to close
↑  Marc Santora, Plot Twist for a Gay Bookstore: The Last Chapter Actually Isn't
↑  A Greenwich Village Landmark Turns 40 (ארכיון)
1 2  Paul Schwartzman, Lambda Rising, gay bookstore and community center, closing
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 16104721-X  ISNI: 0000 0001 2219 1061  LCCN: no91019770  NKC: ko2010589302  VIAF: 132807546   WorldCat (עם VIAF): 132807546
לאדה 110

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  אווטוואז 
 מודל קודם:  לאדה סמארה 
 מודל אחריו:  לאדה פריאורה 
 
לאדה 110 או VAZ-2110 היא מכונית קומפקטית, שנבנתה על ידי יצרנית הרכב הרוסית AvtoVAZ בשנים 1995–2009. הוא הוליד שתי נגזרות קרובות: לאדה 111 ולאדה 112. הוחלף בהמשך על ידי הלאדה פריאורה.
היסטוריה

אב הטיפוס של לאדה 110, המכונה סדרת 300, נוצר בשנת 1987 ושופר באווירודינמית בזופנהאוזן, גרמניה, בשיתוף פעולה בין מהנדסי AvtoVAZ לבין פורשה. התמונות הראשונות של המכונית הקומפקטית החדשה פורסמו במגזין החודשי הפופולרי "מאחורי ההגה" בנובמבר 1990 והמכונית עצמה הודגמה במפעל AvtoVAZ בטוליאטי בשנת 1991. הייצור הסדרתי תוכנן להתחיל בשנה שלאחר מכן, אך משבר כלכלי עיכב את הפרויקט והמכוניות הראשונות לא יצאו מפס הייצור עד ליום 27 ביוני 1995. לאדה 110 הציג מנוע 1.6 ליטר שמפיק כ-90 כ"ס (67 קילוואט). הייצור החל במנועי 8 שסתומים; מאוחר יותר הוצע מנוע בן 16 שסתומים. בסך הכל, המכונית שקלה סביב 1,050 קילוגרם. היו לו חלונות חשמליים, מחשב נסיעה, היגוי כוח ולוחות גוף מגולוונים. דגמים שהוזרקו באמצעות דלק צוידו במערכת ניהול מנועים אלקטרונית. בתחילת 2006 הוצגו פנסים אחוריים חדשים ולוח מחוונים מחודש.
המכונית הצליחה מאוד בשוק המקומי והוא עדיין פופולרי בקרב נהגי מוניות במחוז הפדרלי הדרומי בשל מחירו הנמוך.
בשנת 2007 דגמי לאדה 110, 111 ו-112, עברו מודרניזציה והוחלפו ברכבי Lada Priora.
VAZ-2110 בז'נבה
דגם הספורט של VAZ-21106
VAZ-21106, מראה אחורי
לאדה טרזן-2
ייצור אוקראיני

בשנת 2007 הופסק ייצור דגם ה-110 על ידי לאדה; עם זאת, יצרנית הרכב האוקראינית "תאגיד בוגדן" המשיכה לייצר אותו כבוגדן 2110 לשוק האוקראיני עד 2014.
בטיחות

בשנת 2002 הוענקו אפס כוכבים מתוך ארבעה אפשריים על ידי תוכנית הערכת הבטיחות הרוסית ARCAP. הסוקרים ציינו כי קריטריוני הפגיעה לא חרגו מהערכים הבטוחים, פנים הרכב היה מחושב היטב מבחינת הבטיחות וגוף המכונית היה מחוספס מאוד והראה תוצאות טובות יותר מאלו של ניסאן אלמרה, פורד אסקורט, מיצובישי לנסר, יונדאי אקסנט וסוזוקי בלנו. עם זאת, דחיסת החזה על ידי חגורת הבטיחות הייתה גבוהה מדי, והסוקרים הגיעו למסקנה כי המכונית זקוקה לכריות אוויר וחגורות בטיחות מודרניות יותר, כדי לעמוד בתקני הבטיחות החדשים.
ספורט מוטורי

לאדה 110 התמודדה באליפות העולם לרכבי תיור בשנת 2008 והונהגה על ידי ויקטור שפובלוב (מספר 28) וג'אפ ואן לאגן (מספר 29). קבוצת לאדה ספורט החלה את עונת 2009 עם שלישיית רכבי לאדה 110 עם ג'אפ ואן לגן, קיריל לאדיגין וויקטור שפובלוב כנהגים. בהמשך השנה הרכבים הוחלפו על ידי דגמי לאדה פריאורה.
לאדה 111

Lada 111 או VAZ-2111 היא מכונית הנעה קדמית של AvtoVAZ בעלת גוף סטיישן (שינוי לעומת הלאדה 110). הוא יוצר משנת 1998 עד 2009. הרכב מיוצר עדיין בצ'רקסי על ידי קבוצת בוגדן, המשווקת אותו כ"בוגדן 2111 ", עם שינויים קלים בלבד.
לאדה 112

Lada 112 או VAZ-2112 היא מכונית המיוצרת על ידי יצרנית הרכב הרוסית AvtoVAZ, תחת המותג לאדה. הלאדה 112 הוצגה בשנת 1999 והיא מעט יותר מודרנית ומפנקת יותר מרכבי לאדה המסורתיים. המכונית פופולרית יחסית ברוסיה כיום. היא מגיעה עם מנוע 1.5 עד 1.6 ליטר ויכולה להגיע למהירות מרבית של 185 קמ"ש ותאוצה מ-0 למאה קמ"ש תוך 12 שניות. הגיעה עם תיבת הילוכים בעלת חמישה הילוכים ובלמי תוף אחוריים. משקל הרכב נע בין 1,050 ו-1,230 ק"ג.
גלריה

VAZ-21123 דהיינו לאדה 112
אחורי לאדה 112
לאדה 112
לאדה 111 בקרקוב בספטמבר 2010.
הערות שוליים

↑  "Interview with Vladimir Yartsev, chief designer of the Lada 110" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2015-09-23.
↑  "Za Rulem, November 1990" (ברוסית).
1 2  "The Lada 110 at Autocade".
↑  "VAZ-2110 – one of the most popular models in Russia".(הקישור אינו פעיל, January 2018)
↑  Автомобильный журнал. Рейтинг автомобилей в России: лучшие рабочие лошадки таксистов
↑  Корпорация «Богдан» завершила выпуск автомобилей Bogdan на базе Lada
↑  "Лада ВАЗ-2110". Авторевю. נבדק ב-1 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Краш-тест ВАЗ-2110 // Авторевю, №6, 2002 г."
↑  "Car Info - LADA 110 2.0". fiawtcc.com. אורכב מ-המקור ב-2008-11-15. נבדק ב-2008-11-23.
↑  С декабря 2009 производство ВАЗ 2111 в Тольятти прекращено. Сейчас этот автомобиль выпускается на украинском заводе Богдан под маркой Bogdan 2111.
↑  "LADA 112 1999 - Present". www.autoevolution.com. נבדק ב-15 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "LADA 112". www.ladacars.org. נבדק ב-15 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Car: Lada 112 1.5 Li". www.tiptopglobe.com. נבדק ב-15 בדצמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
מכונית לאדה 110 WTCC בעונת 2008 של אליפות העולם לרכבי תיור.
ליוואן

ציור אדריכלי של בית לבנטיני טיפוסי, עם שטח ליוואן בתכלת
ליוואן (בערבית: ليوان; בפרסית: iwān) הוא חדר מרכזי בבית. הוא יכול להיות סלון, חדר שחזיתו פתוחה, מבואה, מפתח עם קמרון, או מרפסת. המבנה האדריכלי נמצא בבתים באזור הלבנט, לרוב במבנים הפתוחים אל החוץ, והוא תחום בשלושה קירות ופתוח לגמרי בחזיתו ובה קשת או קורת עץ התומכת בתקרה.
ייחודו של החלל בכך שהוא מאפשר צפייה אל המרחב בסמוך לו, הגן, החצר הפנימית או הנוף, תוך שמירה על נוחות של מתחם מוצל ומוגן.
המבנה

המבנה שימש להסעדה ולאירוח, ולאורך קירותיו הונחו ספות נמוכות, מחצלות ושטיחים פרושים ואזור המזרנים והכריות לאורך הקירות נקרא אזור הדיוואן.
בחלק מהבתים, עוצב ליוואן ללא תקרה, פתוח אל חלל הבית הדו קומתי, או שתקרתו הייתה מוזזת; המבנה האדריכלי המסורתי של בתי ליוואן, מונח שהשתרש בעברית בת זמננו (אולם שמו הערבי של בית שכלל ליוואן הוא "בית אל ספן"). השפיע על האדריכלות המודרנית.
בצורתו הבסיסית, היסטוריית מבני הליוואן מתוארכת לפני למעלה מ-2,000 שנה בעת העתיקה. בתחילה המבנה היה מרפסת מקורה הנתמכת בקירות וחצר בחזיתו.
בצורתו המורכבת יותר, הליוואן מורכב מאולם כניסה גדול וטקסי בחלקו הקדמי של המתחם, מחולק לשלושה חלקים, ומוקף בשתי ליוואנים קטנים יותר. אחורי הבית נפתח אל חצר ובה שורת עמודים שממנה ישנה גישה אל החדר הראשי והדירות הפרטיות, עם סימטריה משני צדי הציר המרכזי של המבנה. במרבית המקרים הליוואן נבנה כבניין חד קומתי או כמספר בתים בעלי קומת מסד או קומת שירותים.
המבנה > מבנה שלוש קשתות או אולם מרכזי

סוג אחד של בית ליוואן הוא בעל שלוש קשתות או "האולם המרכזי בבית" (Central Hall House), כפי שטבע פרידריך ראגט (Ragette) בשנת 1974. הוא ידוע גם בשם "הבית המסורתי" או "בית ערבי עות'מאני מהתקופה המאוחרת" בחיפה או "בית ביירותי" במרסין. בית זה מאופיין בחדר אירוח מרכזי מוקף חדרי מגורים, החדר המרכזי פתוח לחזית המבנה בחלון גדול המחולק לשלושה חלונות בעלי קמרון. המעבר מהבית לאזור האירוח היא גם כן דרך פתח שלוש קשתות הנישא על ידי שני עמודים. בחדר האירו היה מזרנם וכריות מסודרים לאורך הקירות ואמצעי חימום במרכז.
מודל של בית לבנטיני מהמאה ה-19 בן שלוש קשתות עם וריאציות אזוריות רבות נמצא באזורי החוף של לבנון, סוריה, ארץ ישראל וטורקיה. דוגמאות מייצגת של בית ליוואן נפוצות בשכונת טלביה וקטמון בירושלים, ביפו, עכו, נצרת, בערי הגדה המערבית, בעזה ובבית האימאם בחברון.
מבני ליוואן

וילה אמין ג'מל
בית קרן קרב (וילה כתאנה)
וילה הארון א-רשיד
מכון ישראלי לפסיכואנליזה
וילה שרקסי
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים, הבנייה הערבית מחוץ לחומות, ירושלים: הוצאת כתר, מכון ירושלים לחקר ישראל, 1985.
הערות שוליים

↑  "קומת מסד" - חלל מכוסה תקרה אשר - נמצא בין שתי שורות עמודים או יותר; יכול שיהיה מוקף קירות, כולו או מקצתו; גבהו מהרצפה, ובאין רצפה - מפני הקרקע שבו, ועד תחתית התקרה קטן מ-2.20 מטרים; אם הרצפה או פני הקרקע או התקרה האמורים אינם אופקיים, יהיה גבהה של קומת המסד הממוצע האריתמטי של הגבהים הקיימים בה; מתוך אתר לביקורת מבנים
לוצ'אנה פלוצי

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1937 (בת 87) רומא, ממלכת איטליה 
 מדינה:  איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1953 
 בן או בת זוג:  Brett Halsey (?–1962) 
 פרופיל ב-IMDb
 
לוצ'אנה פלוצי
לוצ'אנה פּלוצי (באיטלקית: Luciana Paluzzi; נולדה ב-10 ביוני 1937 ברומא, איטליה) היא שחקנית איטלקייה. היא ידועה במיוחד בשל משחקה כפיונה וולפה, רוצחת של ארגון ספקטרה, בסרט הרביעי בסדרת ג'יימס בונד, "כדור הרעם".
קריירה

פלוצי לא קיבלה קרדיט על סרטה הראשון, Three Coins in the Fountain ‏(1954), בו היה לה תפקיד קטן. היא המשיכה והופיעה בסרטים רבים, רובם הופקו באיטליה. בסרטיה הראשונים ניתן לה קרדיט כלוצ'אנה פאולוצי (Luciana Paoluzzi).
הגם שהיה לפלוצי רקע עשיר בסרטים לפני ואחרי תפקידה בסרט ג'יימס בונד, הרי שהקהל ברחבי תבל עדיין זוכר אותה כמרשעת חמת המזג ואדומת השיער אותה היא גילמה ב"כדור הרעם". פלוצי ניגשה למבחן בד לתפקיד נערת בונד הראשית, דומינטה "דומינו" פלאצ'י. המפיקים ליהקו לתפקיד שחקנית אחרת ושינו את דמותה של דומינו מאיטלקייה לצרפתייה. למרות אכזבתה מאי-קבלת התפקיד הראשי נהנתה מהתפקיד שקיבלה – "הבחורה הרעה, פיונה וולפה", תפקיד שעליו היא אמרה שהיה "כיף יותר לשחק אותו".
בעונת 1960-1959 היא הופיעה בסדרת הריגול הטלוויזיונית שלא האריכה ימים, Five Fingers, בהפקתו של מרטין מנוליס ברשת NBC. ב-1964 היא גילמה את המרשעת ביצירה אחרת פרי עטו של איאן פלמינג, The Man from U.N.C.L.E. היא הופיעה כסוכנת המפתה אנג'לה בעונה הראשונה בפרק "The Four Steps Affair" ובגרסת הסרט של סדרת הפיילוט To Trap a Spy ושיחקה את מושא האהבה במערבון Chuka משנת 1964. קיבלה את התפקיד הראשי השני בקומדיה של פרנקי אבלון ואנט פוניצ'לו Muscle Beach Party ‏(1964). בנוסף, הופיעה בסדרות טלוויזיה אמריקניות רבות.
ב-1975, פלוצי שיחקה בסרט L'Infermiera.
חייה האישיים

פלוצי נישאה לשחקן ברט האלסי בשנים 1962-1960. האלסי, בעלה, גם הופיע בתפקיד אורח בפרק בסדרה Five Fingers. לזוג נולד בן. ב-1980 היא נישאה למיכאל סולומון, הזוג מתגורר בלוס אנג'לס, קליפורניה.
לואי פטרי

לואי פטרי (בצרפתית: Louis Patris; נולד ב-7 ביוני 2001 בגמבלו שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת אנדרלכט מליגת העל הבלגית.
קריירת מועדונים

פטרי גדל במחלקות הנוער של סטנדרד לייז' ולוון. בשנת 2021 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של לוון במסגרת ליגת העל הבלגית. הוא ערך 41 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.
ב-8 ביולי 2023 חתם פטרי באנדרלכט מליגת העל הבלגית. ב-28 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–2 לרויאל אוניון סן-ז'ילואז במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2023/2024.
קריירה בינלאומית

פטרי נכלל בסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023, וערך הופעה אחת בטורניר.
הערות שוליים

↑  LOUIS PATRIS IS ONZE TWEEDE ZOMERAANWINST באתר הרשמי של אנדרלכט, 8 ביולי 2023 (בהולנדית)
↑  LOUIS PATRIS NAAR RSCA באתר הרשמי של לוון, 8 ביולי 2023 (בהולנדית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואי פטרי".
למה (בלשנות)

למה (Lemma) היא צורת תפיסה מופשטת בפסיכובלשנות. למעשה הלמה מציגה באופן תאורטי כיצד מילה שנבחרה בנפשנו, מתבטאת בשלבים הראשונים של אופן החיתוך (אופן הפקת העיצורים באיברי הדיבור, בהשפעת מידת החסימה של האוויר בבסיסי החיתוך).
הלמה מייצגת משמעות ספציפית, אך כשלעצמה אין לה שום סאונד ייחודי שקשור אליה.
למה לעומת לקסמה בתהליך הלקסיקליזציה

כשאנו מפיקים מילה, ביסודו של עניין אנו מסבים את מחשבותינו לכדי סאונד, תהליך שנקרא "לקסיקלזיציה". רבים מן המודלים הפסיכובלשניים רואים בלקסיקליזציה תהליך שיש בו לפחות שני שלבים:
השלב הראשון עוסק בסמנטיקה ובתחביר. תוצאתו של השלב הראשון היא הלמה. כלומר הלמה הוא רעיון מופשט של מילה שמייצגת משמעות (נגיעה בתחום הסמנטי), וכוללת מידע על איך המילה צריכה לשמש במשפט (נגיעה בתחום התחבירי). למרות זאת, הלמה אינה מוסרת לנו מידע על אופן הגיית המילה.
השלב השני דן בפונולוגיה, והוא קשור למידע בנוגע לסאונד שבו המילה תבוטא. תוצאתו של השלב השני היא הלקסמה.
המחלוקת סביב מושג הלמה

המודל הדו-שלבי המסביר את תהליך הלקסיקליזציה הוא התומך בצורה הרחבה ביותר בתאוריית היווצרות הדיבור בפסיכובלשנות, למרות שהוא שנוי במחלוקת.
דוגמה למחלוקת המתעוררת סביב המודל היא הימצאותן של מספר עדויות לכך שזיהוי המין הדקדוקי של שם-עצם, מתבסס על אופן הגייתו, שהיא הלקסמה, יותר מאשר צורת התפיסה שלנו אותו בדמיון כזכר או כנקבה (הלמה).
מחלוקת זו יכולה להיות מוסברת על ידי מודלים פסיכובלשניים שאינם מניחים שקיימת הפרדה ברורה בין השלב הסמנטי לשלב הפונולוגי, ובכך אין בהם ייצוג של מושג ה-"למה".
למה (שיר של מאיה אברהם)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע מאיה אברהם
 מתוך האלבום רק רצית אהבה
 יצא לאור:  יוני 2007
 שפה:  עברית
 אורך:  3:53
 חברת תקליטים:  הליקון
 כתיבה:  מורן גמליאל ואדם פרי
 לחן:  מורן גמליאל ואדם פרי
"למה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה אברהם. את השיר הוציאה לאור ביוני 2007 חברת התקליטים הליקון, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום הבכורה של הזמרת רק רצית אהבה. ב-19 ביולי 2007 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-18. ב-9 באוגוסט השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-6 בספטמבר יצא מהדירוג לאחר שבעה שבועות רצופים.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | רשת ג' | 8 |  |
הערות שוליים

↑  רק רצית אהבה באתר סטריאו ומונו
| מאיה אברהם |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: רק רצית אהבה • ליום הזה חיכיתי
סינגלים: "לפני שנשתגע" • "למה" • "תרקדי" • "אמת אחת" • "עד שיבוא אוקטובר" • "תדע" • "בא הבוקר" • "עברתי את הדרך" • "אם תחזור" • "זרועותיי"
שיתופי פעולה: "חכי לי אהובה" • "ענני"
לום (קמרון)

| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור החוף
 ראש העיר:  קואטה וומבו גאי מסמין
 גובה:  293 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  47,305 (2012)
 קואורדינטות:  4°42′N 9°44′E﻿ / ﻿4.7°N 9.73°E﻿ / 4.7; 9.73 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://cvuc.cm/national/index.php/fr/carte-communale/region-du-littoral/138-association/carte-administrative/littoral/moungo/551-loum
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה לום(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה ברטואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה לום(למפת אזור החוף רגילה) דואלה נקונגסמבה אדיאה הדרום המרכז המערב דרום-מערבלום(למפת אזור החוף מוגדלת) דואלה נקונגסמבה אדיאה הדרום המרכז המערב דרום-מערבלום  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לום (בצרפתית: Loum) היא עיר בקמרון שנמצאת באזור החוף.
גאוגרפיה

לום ממוקמת כ-69 ק"מ מבירת האזור דואלה וכ-218 ק"מ מבירת המדינה יאונדה.