stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קדיש יתום
הערות שוליים

1 2 3  קדיש יהא שלמא (קדיש יתום), באתר הפיוט והתפילה
1 2 3 4  אהרן קלרמן, קדמוניות הקדיש, שאנן יח, 2013, עמ' 129-150
↑  מסכת סופרים, פרק י'
↑  הרב עזריה אריאל, מקור הקדיש, באתר "ישיבה", י"ח סיוון תשע"ד
↑  אליהו זוטא, פרק י"ז; מדרש זה מופיע בשינויים קלים במקורות אחרים, כגון במסכת כלה רבתי, פרק ב', הלכה ט.
↑  בית יוסף, יורה דעה, סימן שע"ו
↑  מבוסס על אוצר דינים ומנהגים לי"ד אייזענשטיין, קדיש, באתר דעת
1 2 3 4  רחל ברקוביץ‘, אמירת 'קדיש יתום' על ידי הבת, צמאה לך נפשי - נשים במרחב הדתי
1 2  שרה חבשוש, נימוקים הגותיים למנהג קדיש יתום והשפעתם על עיצובו, מחקרי ירושלים במחשבת ישראל כו, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשפ"א, עמ' 301–331‏, JSTOR 27082580
1 2 3  הרבנית מעיין גיל, קדיש יתום: חיבור בין שמים לארץ ובין בני אדם, עז דבורה, ב, מגדל עז, תשפ"ב, עמ 23–31, באתר ספריית אסיף
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ד, עמוד א'
↑  יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר דינים ומנהגים, עמ' 360.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ח, עמוד ב'
↑  קדיש, ב"אנציקלופדיה יהודית" באתר "דעת"
↑  שולחן ערוך, יורה דעה, סימן שע"ו
↑  הרב עובדיה יוסף, חזון עובדיה חלק א', עמוד של"ו. הוצאת מכון מאור ישראל, ירושלים תש"ע.
↑  הרב אליעזר מלמד, ח - אמירת קדיש על מי שאין לו בן גדול, באתר פניני הלכה, ‏2010-01-04
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11  יואל ב. וולוולסקי (אנ'), ‏קדיש יתומה, צהר, גיליון ח, סתיו תשס"ב, באתר "דעת"
↑  גיא עזרא, ‏קדיש של אמא: מה אומרת ההלכה על הקדיש של רחל פרנקל, באתר "סרוגים", 3 ביולי 2014
1 2  הרב יהודה איזנברג, קדיש יתומה, צהר ט, תשס"ב, באתר ספריית אסיף
↑  להרחבה בנושא זה, וציטוטים מפי החפץ חיים, הרב חיים עוזר גרודזינסקי שהתירו לנשים לומר קדיש בבית הכנסת, ראו: קובץ "אור ישראל" (מונסי) גיליון סא, עמ' צא-צב.
↑  הרב משה פיינשטיין, שו"ת אגרות משה, אורח חיים, חלק ה' סימן י"ב
↑  "שערי תשובה" (אורח חיים, סימן קלב, ס"ק ה) על פי שו"ת "שבות יעקב" (ח"ב, סימן צג).
↑  הרב עובדיה יוסף, חזון עובדיה אבלות חלק א', 1952, עמ' שנו-שנז
↑  גיא עזרא, ‏קדיש של אמא: מה אומרת ההלכה על הקדיש של רחל פרנקל, באתר "סרוגים", 3 ביולי 2014
↑  בית המדרש ההלכתי של בית הלל, פסק הלכה | קדיש יתומה, באתר בית הלל - הנהגה תורנית קשובה
↑  פתחי תשובה יו"ד שעו:ג.
↑  ראו למשל: שו"ת "חוות יאיר", סימן רכ"ב; שו"ת "תורה לשמה", המיוחס לבן איש חי, סימן כ"ז; "מטה אפרים", דיני קדיש יתום (שער ד אות ח); "שדי חמד" מערכת אבלות סימן קס. כך כתב גם הרב ישראל מאיר לאו בשו"ת "יחל ישראל" סימן פ"ד.
↑  הרב אליעזר יהודה ולדנברג, ציץ אליעזר, ירושלים תשמ"ה, סימן ז', עמ' כ'–כ"א, באתר אוצר החכמה
↑  הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, "גשר החיים" חלק א', פרק ל', דין ח', אות ה'.
↑  נריה גוטל, קדיש יתומה (תגובה), צהר ח, תשס"ב, עמ' 21–37, באתר ספריית אסיף
↑  פרקי דרבי אליעזר פרק יז
↑  יוסקה אחיטוב, יתגדל ויתקדש אל מול הנעלם: כמה טיפות של נחמה, גלויה, 2020
↑  על חוויית אמירת הקדיש שלי, באתר מגזין גלויה
↑  אביגדור שנאן, יתגדל ויתקדש: על מקורותיו של הקדיש, באתר הפיוט והתפילה
↑  שמואל יוסף עגנון, פתיחה לקדיש, הארץ, 23 בספטמבר 1947
↑  הרבנות הראשית לישראל, צום י' בטבת – יום הקדיש הכללי, באתר ממשל זמין, ‏12 בדצמבר 2021
↑  הרב כתריאל פישל טכורש, ‏חיוב ה"קדיש הכללי" לזכר הנספים בשואה, שנה בשנה, תשכ"ט, באתר "דעת"
↑  שבחים לגילה אלמגור על "קדיש לנעמי" בניו יורק, באתר הארץ, 25 בספטמבר 2003
↑  אלכסנדר זיסקינד רבינוביץ', "קַדִישׁ יָתוֹם" בפרויקט בן-יהודה
זכור ברית אברהם

זְכֹר בְּרִית אַבְרָהָם וַעֲקֵדַת יִצְחָק הוא פתיחה של כמה וכמה פזמוני סליחות בקהילות אירופה.
הפיוט המפורסם ביותר בעל פתיחה זאת חובר על ידי רבנו גרשום מאור הגולה (אשכנז, המאה ה-11). הפיוט מגולל את סבלותיהם של היהודים באירופה, ומסיים במשאלה לעתיד חדש וטוב יותר, בבניין בית המקדש וקיבוץ גלויות.
הפיוט נאמר בקרב יהדות אשכנז פעמים רבות במהלך הימים הנוראים, והפך לאבן יסוד ולאב טיפוס של פיוט סליחה. בסליחות נאמר הפיוט בכל מנהגי אשכנז בסליחות שבערב ראש השנה, והוא נאמר גם בסליחות לצום גדליה לפי מנהג פולין, ביום החמישי של עשרת ימי תשובה במנהג ליטא (היום שאומרים את פזמון י"ג המידות), ובערב יום כיפור לפי מנהגי קהילות אשכנז המערבי. הפיוט נאמר גם בסוף חזרת הש"ץ של תפילת נעילה שביום הכיפורים בשני מנהגי אשכנז; לפי מנהג אשכנז המזרחי, אומרים בנעילה רק שני בתים מהפיוט: "גּוֹאֵל חָזָק" ו"הָעִיר הַקֹּדֶשׁ".
רקע

רבנו גרשום מאור הגולה היה מנהיג יהדות אשכנז בתקופה רוויית המתח שטרם מסע הצלב הראשון. ההתעוררות הדתית הנוצרית מצאה את פורקנה בפרעות ביהודי גרמניה, שהתחוללו בעיקר בשנים 994, 1007, 1010 ו-1012. יהודים רבים נרצחו בידי הפורעים, אחרים המירו את דתם מאונס או מרצון, ואף בנו של רבנו גרשום עצמו הוכרח להשתמד. רבנו גרשום צפה בצער כבד בהרס הקהילות היהודיות שאותן עמל לבסס, ובפיוטיו הוא נותן ביטוי לתחושת הרדיפה הקשה שחשים יהודי אשכנז, ומתאר את הייסורים והעלילות שהיו מנת חלקם שלו ושל אחיו. הוא מקונן כאן על כי ”אָבַדְנוּ מֵאֶרֶץ טוֹבָה בְּחִפָּזוֹן... בְּמִשְׁמַנֵּינו שֻׁלַּח רָזוֹן... יָּּּה, זְכוֹר לְמֻכִּים וְנִמְרָטִים, וְעָלֶיךָ כָּל הַיּוֹם נִשְׁחָטִים”; את פיוטו הוא מסיים בתפילה לקב"ה: ”הָשֵׁב שִׁבְעָתַיִם אֶל חֵיק מְעַנֵּינוּ”, ונקום את נקמת עמך באויביהם.
תוכן הפיוט

המשורר מבקש מאלוהיו שיפדה את עמו ישראל מגלותו ומצרותיו, בזכות מעשי שלושת האבות ולמען שמו של הקב"ה, ואף על פי שאין לישראל זכויות בפני עצמם. הוא מקונן על הגלות ואובדן הנבואה, על חורבן בית המקדש בפרט וארץ ישראל בכלל, ועל הרדיפות והעינויים הקשים שסובלים ישראל מאת רודפיהם, עליהם הוא רומז במילים ”מַלְכוּת רְבִיעִיָּה” - כלומר, המלכות הרביעית שתשלוט בישראל מבין ארבע הגלויות, והיא מלכות אדום ורומי, שהיא למעשה שם נרדף לכל ממלכות הנוצרים. לאחר שמתאונן רבנו גרשום על מיתתם של כל הצדיקים – שהותירה את היהודים חסרי יכולת תפילה וזכויות – הוא ממשיך ומתאר את סבלם הנורא של יהודי אשכנז הנרדפים, ומסיים במשאלה כי לפיכך יזכור אותם הקב"ה ויוציאם מהגלות, ויבנה להם את בית המקדש השלישי, בעודו נפרע מן הגויים שהרעו לעמו ישראל.
רבינו גרשום מוסיף עוד ומצהיר כי מכל נכסיו הרוחניים והגשמיים של עם ישראל מימים עברו, לא נותר לו מאומה, ”וְאֵין שִׁיּוּר רַק הַתּוֹרָה הַזֹּאת”; בכך הוא מתבסס על מאמר חז"ל בספרא בפרשת בחוקותי: ”וכי מה נשתייר להם [לישראל] שלא נמאסו ולא נגעלו? והלא כל מתנות טובות שניתנו להם, ניטלו מהם – ואלמלא ספר תורה שנשתייר להם, לא היו משונים מאומות העולם כלום”. אכן, רבנו גרשום עצמו השקיע את חייו בתיקונו ובביסוסו של אותו השיור היחיד, וחיזק ביהדות אשכנז את כל חיי ומפעלי היהדות - שהרי באפלת הגלות והסבל, לא נותר להם דבר מלבד תורתם.
מאורעות התקופה מתקשרים גם בזכר מעשה עקדת יצחק עצמו, שעליו בנוי הפיוט; מעשה העקדה שימש אידיאל לרבים מאלו שמסרו את נפשם למיתה על קידוש השם, וראו בעקדה את אותה מסירות הנפש לה הם נדרשים. מקדשי השם למדו ממעשה העקדה כי תפקידם כהרוגים על קידוש השם אינו פסיבי בלבד, שהרי במעשה זה הם מקיימים את שיאה של הדת היהודית, שנתייסדה במעשהו זה של אברהם.
מבנה הפיוט

הפיוט בנוי בסדר אלפביתי כפול, וכולל ארבעה עשר בתים המורכבים מארבע שורות, שבכל אחת שלוש או ארבע מילים. סגנונו של רבנו גרשום הוא עממי וטבעי, והוא אינו משתדל לסלסל ולעטר את פיוטו בכפלי משמעויות ובחרוזים מסובכים; שפתו מקראית ומושפעת מסגנון הפיוט הארץ־ישראלי.
מבנה הפיוט > אמצעים אמנותיים

אקרוסטיכון - האותיות שבתחילת כל שורה מסודרות בסדר אלפביתי כפול, מא' ועד ת', ובסופו של הפיוט מרכיבות האותיות את חתימתו של רגמ"ה, "גרשם בר יהודה חזק".
חריזה פנימית בין שורה לשורה, כאשר הבתים עצמם נחתמים בפזמון כפול המחליף לסירוגין בין הפסוק "וְהָשֵׁב שְׁבוּת אָהֳלֵי יַעֲקֹב וְהוֹשִׁיעֵֽנוּ לְמַֽעַן שְׁמֶֽךָ", והפסוק "וְשׁוּב בְּרַחֲמִים עַל שְׁאֵרִית יִשְׂרָאֵל, וְהוֹשִׁיעֵֽנוּ לְמַֽעַן שְׁמֶֽךָ" .
הצגת הנושא המרכזי של הפיוט כבר בבית הראשון: משאלתו של רגמ"ה לגאולת ישראל והכמיהה לארץ ישראל, לצד בקשת המחילה מהקב"ה בזכותם של שלושת האבות. הכינוי "אָהֳלֵי יַעֲקֹב" מזכיר את שמו של יעקב אבינו לצד אברהם ויצחק שהוזכרו לפני כן.
הרמזים מקראיים רבים משובצים בפיוט, וכמעט כל ביטוי שבו לקוח ממקור מקראי אחר.
השפעת הפיוט

פיוטי "זכור ברית" (פיוטי סליחה המבוססים על הזכרת זכות עקדת יצחק) היו נפוצים עוד לפני רבנו גרשום, ומוזכרים כבר בתקופת הגאונים; גם הפייטן האיטלקי בן המאה ה-10 רבי שלמה הבבלי כתב לפחות פיוט "זכור ברית אחד". אך אף אחד מהם לא הגיע למדרגת תפוצתו של פיוטו של רגמ"ה, שהיה בעל השפעה עצומה על הפייטנים שלאחריו ונאמר בהזדמנויות רבות. אט-אט נוצרו לו גרסאות שונות ושיבושים רבים, ופעמים רבות חיברו פייטנים מאוחרים פיוטים חדשים המתבססים על "זכור ברית אברהם" ומצטטים ממנו; בין הידועים שבהם הוא "זכור ברית אברהם ועקדת יצחק" שחיבר רבי אלעזר מגרמייזא בעל "הרוקח", הנאמר לפי מנהגי הרבה קהילות (בקצת קהילות רק הבית הראשון) בכל יום של סליחות אם יש בו ברית מילה, וכן בברכת זכרונות בראש השנה, אם יש בו ברית מילה.
על שם פיוטו של רבנו גרשום קרויות כל הסליחות הנאמרות בקהילות אשכנז בערב ראש השנה בשם "סליחות זכור ברית", משום שבתוכן נכלל גם פיוטו המפורסם של רבנו גרשום.
הזמר החסידי מוטי שטיינמץ הוציא לקראת הימים הנוראים 2017 שיר רגש מתוך אלבומו הנשמה בקרבי, שמילותיו לקוחות מתוך הפיוט. השיר הולחן בידי אלי קליין ועובד על ידי משה לאופר, וזכה להצלחה רבה.
לקריאה נוספת

יעקב ישראל סטל (עורך), הרב שמואל אשכנזי, אגרות שמואל, ירושלים תשפ"א, חלק ג, אגרת תתמג, עמ' 1380.
הערות שוליים

↑  הפיוט המלא כולל ארבעה עשר בתים, אך ברוב הקהילות נאמרים כיום רק שישה מתוכם: שלושת הראשונים ושלושת האחרונים. הטקסט המלא מובא בדניאל גולדשמידט, מחזור לימים נוראים, ירושלים תש"ל, חלק ב (יום כיפור), עמ' 766.
↑  הנקראות כולן בקצת מקומות על שמו - "סליחות זכור ברית"
↑  לפי מנהג בהמן, הוא לא נאמר בצום גדליה.  עיין לדוגמה סליחות מכל השנה כמנהג ק"ק פיהם פולין מערהרין איסטרייך, אשמטרדם תס"ז. לפי מנהג ליטא, אומרים בצום גדליה פיוט אחר המתחיל עם אותו כותר, אבל מדובר בפיוט אחר מפרי עטו של שלמה הבבלי.
↑  עיין לדוגמה סדר סליחות מכל השנה כמנהג אשכנז, רעדלהיים תרט"ו, דף יד ע"ב (בסדרת הדפים המתחיל עם סליחות ערב יום כיפור).
↑  דניאל גולדשמידט, מחזור לימים נוראים, ירושלים תש"ל, חלק ב (יום כיפור), עמ' 766.
↑  עיין לדוגמה סדר סליחות מכל השנה כמנהג אשכנז, רעדלהיים תרט"ו, דף ו ע"ב, שמופיע רק הבית הראשון, ודניאל גולדשמידט, סדר הסליחות כמנהג פולין ורוב הקהילות בארץ ישראל, ירושלים תש"ל, עמ' י שמופיע הערה לומר את כל הפיוט.
↑  זכור ברית, מוטי שטיינמץ, קליפ לצפייה באתר יוטיוב.
חרדת מתמטיקה

חרדת מתמטיקה היא תגובה רגשית ועקבית של אי שקט, מתח ודאגה, המשבשת את יכולת החשיבה והפעולה של הפרט בשעה שעליו להתמודד עם בעיה בתחום המתמטיקה. התחושה עשויה להופיע החל כשעולה צורך בחישוב חשבוני פשוט ביום יום, וכלה במהלך למידה, והגשת מטלות או בחינה במסגרת חינוכית, ועל כן השלכותיה עלולות להיות הרסניות.
הגורם לחרדת מתמטיקה הוא ברוב המקרים חסך (כלומר, חוסר) בידע מתמטי (ובזה גם בידע פרוצדורלי המשמש לפתרון פרקטי של הבעיות המתמטיות השונות) שהוא בסיסי הרבה יותר משעלול להיות נדמה לפרט עצמו או למערכת החינוך ממנה הוא חלק (תהיה זו יסודית או אקדמאית). כפי שיתואר בהמשך. השלמת הידע בהקשר לחסך זה עשויה לסייע להשתדרג במתמטיקה ולצמצם מאוד את החרדה או אף "למחוק" אותה. כמו כן, טיפול ספציפי בבעיות אשר נדמה שנובעות מחרדת המתמטיקה, או שהן מחריפות אותה, גם הוא עלול לסייע בחלק מהמקרים.
נגזרת אפשרית של חרדת מתמטיקה היא חרדת סטטיסטיקה, והטיפול בה עלול להסתכם בסילוק של חרדת המתמטיקה עצמה (מה שיאפשר למידה של סוגיות סטטיסטיות בנחת), אם כי במקרים מסוימים חרדת הסטטיסטיקה בעצמה תדרוש טיפול עצמאי, לאחר מכן, או בפני עצמו.
חרדת מתמטיקה מתבטאת לרוב במתמטיקה עד רמה תיכונית, אך מתקיימת גם בלימודים אקדמיים בתחומים כמו מדעי החברה ומדעי החיים, שבהם נדרש ידע מתמטי.
מאפיינים

חרדת מתמטיקה באה לידי ביטוי באופנים שונים. בדומה לתופעות דומות של חרדה, עולות בין השאר תגובות פיזיולוגיות, כגון פעמת וכאבי בטן; תגובות קוגניטיביות, כגון חוסר ריכוז ובלבול מחשבתי; ותגובות רגשיות, כגון תחושת חוסר אונים ואף תגובה עצבנית. אנשים עשויים למשל להתקשות ליישם ידע נלמד לגבי בעיה מתמטית מסוימת במקרים דומים אחרים, או לחשוב בדרכים יצירתיות על פתרון הבעיה, ללא התערבות של גורם דידקטי. תלמידים רבים חוששים לחשוף את הידע שלהם בשל חרדתם ממתמטיקה ולעיתים חשיפת הידע בכיתה עלולה לגרור השלכות שליליות בהתאם לתגובה החברתית של הסובבים אותו.
המשוררת והסופרת רבקה מרים תיארה את חרדת המתמטיקה שלה:
גורמים

לחרדת מתמטיקה מספר גורמים עיקריים. הגורם השני הוא דרכי ההוראה של המתמטיקה. השלישי הוא המעמד הגבוה של המתמטיקה בחברה, והגורם האחרון הוא הלומד ומאפייניו.
דרכים לאבחון חרדת מתמטיקה

האבחון הראשוני של חרדת מתמטיקה מתבצע, למעשה, על ידי זיהוי התגובות הרגשיות המלוות את הלוקים בחרדה. מתח, בלבול וכעס יכולים להעיד על קיומה של החרדה אצל התלמיד. דרך נוספת לאבחון החרדה מתבצעת על ידי הצוות הפדגוגי בבית-הספר. הישגים נמוכים במקצוע המתמטיקה המלווים בהישגים ממוצעים ומעלה בשאר המקצועות, יכולים להעיד על מידה מסוימת של חרדה ממתמטיקה.
הטיפול בחרדת מתמטיקה

כדי לנסות להקטין את החרדה או לחסלה (או ביטויים ספציפיים שלה כגון חרדה מבחינה מתמטית) ניתן לנקוט גישות שונות, וביולוגיות ודידקטיות כאחת. על פי היכרותו עם עצמו יפנה הפרט להיעזר בשיטה מסוימת, וייתכן שהיא תיבחר בעזרת הכוונתו של איש מקצוע מן התחום הדידקטי או תחום בריאות הנפש (כגון פסיכולוג חינוכי) או רופא (בהנחה שיכלול הדבר שימוש בתרופה (כגון חוסמי בטא). להלן יוצגו דרכי הטיפול השונות:
הטיפול בחרדת מתמטיקה > הוראה פרטית

הוראה פרטית, מערכתית או פרטית לגמרי עלולה לסייע, בפרט כשהיא מוגשת בעת ערנות גבוהה יחסית של התלמיד, בתנאי נוחות, ואם המורה נתפס על ידי התלמיד ככריזמטי, ואם יש לו רקע בלימוד בעלי קשיים במתמטיקה, או אף בעלי לקות למידה מוגדרת למתמטיקה.
הטיפול בחרדת מתמטיקה > טיפול ביולוגי ממוקד

ישנם טיפולים ביולוגיים שונים הניתנים לאנשים החשים חרדה קלה יחסית בעיקר לפני בחינות או עבודות, ושהם בעלי כושר תמרון מתמטי טוב יחסית, אך לאו דווקא רק לאוכלוסייה זו. הטיפול ניתן באופן "כרוני" או שיוכל להינתן לפני הגשת עבודה או מבחן. הטיפול יהיה למשל בתרופות מסוג חוסמי קולטן בטא-אדרנלין (כגון פרופרנולול או נורמלול) או תרופות הרגעה שונות. הטיפול ניתן לרוב על ידי פסיכיאטר או נוירולוג, אך אפשר שגם על ידי אחרים ורק כאשר יש עילה סבירה למתן בטיחותי שלו, וכשלונן של שיטות רלוונטיות אחרות.
ראו גם

דידקטיקה
קללת הידע
אוריינות סטטיסטית
הפרעות חרדה
התניה אופרנטית
קשב
למידה
פדגוגיה
הוראת המתמטיקה
חרדה פרודקטיבית
לקריאה נוספת

צמיר, פ. (1996). חרדת מתמטיקה - מאפיינים, גורמים, ודרכי טיפול. החינוך וסביבו, י"ח: 105-123
פאולוס, ג. (1998). מאין נובעת חרדת המספרים?. הד החינוך, 22-23.
גילת, ש. (1983). מי מפחד מהוראת החשבון?. הד החינוך, 44-45.
הערות שוליים

↑  צמיר, פ. (1996). "חרדת מתמטיקה - מאפיינים, גורמים, ודרכי טיפול". החינוך וסביבו, י"ח: 105-123
↑  רבקה מרים, על המידה ועל האין שיעור, הוצאת כרמל, 2020, עמ' 169
1 2  היגיון במובן המופשט של המונח, או הלא-מסגרתי שלו, או על פי מטאפורה: "היגיון כמו-לוגי", Reason.
↑  שרה רוטנברג, שרה הרשקוביץ, היווצרותו של 'דימוי עצמי מתמטי' והשפעתו על החרדה מהמתמטיקה, על"ה: עלון למורי המתמטיקה 49, 2013, עמ' 17-26
↑  פסיה צמיר, על המתמטיקה, על חרדה, ועל חרדת מתמטיקה, מקרא ועיון: כתב-עת להוראת המקצועות בתחומים של מדעי הרוח ושל מדעי החברה 69 (92), 1996, עמ' 49-61
↑  הספר דן בדיוק בבעיות אלה ומבקש, בין היתר להכווין הורים המעוניינים לסייע לילדיהם להתחזק בתחום המתמטי.
↑  תוך תצוגה מטאפורית של הפעולות כגון חיבור כקיבוץ עצמים, חיסור כהרחקתם, וכו'.
↑  Quantity vs Concentration
↑  ותסביר על המינוח הקשור במשוואת כגון מציאת פתרונה או היעדר פתרונה של המשוואה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544262305171  LCCN: sh91000016 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
תזמורת סינפוניה של לונדון

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1971 
 מייסד:  ריצ'רד היקוקס
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 מיקום:  לונדון, הממלכה המאוחדת
 אתר רשמי
 
תזמורת סינפוניה של לונדון (באנגלית: City of London Sinfonia) היא תזמורת קאמרית אנגלית היושבת בלונדון ומופיעה בקביעות בקדוגאן הול ובקתדרלת סנט פול. כמו כן היא פועלת כתזמורת הבית של האופרה של הולנד פארק(אנ'). תזמורת סינפוניה מקיימת הופעות בית שנתיות בארבע ערים בדרום אנגליה: איפסוויץ', קינגס לין, היי וייקומב וצ'טאם. היא מקליטה בקביעות ויוצאת מדי שנה לסיור מעבר לים. הסינפוניה מבצעת רפרטואר לתזמורת קאמרית ולאנסמבל מתקופת הבארוק עד ימינו אלה, ויצא לה מוניטין מיוחד הודות לשימת דגש בתוכניות הקונצרטים שלה על הקול האנושי.
ריצ'רד היקוקס(אנ') ייסד את תזמורת סינפוניה בשנת 1971 והמשיך לפעול כמנהל המוזיקלי והמנהל האמנותי שלה עד מותו בנובמבר 2008. בין המנצחים הראשיים האורחים בעבר נמנו מרין אלסופ ודגלס בויד. בנובמבר 2009 הודיעה התזמורת על מינויו של סטיבן לייטון(אנ') למנהל האמנותי השני שלה, מינוי שנכנס לתוקף בעונת 2010–2011, בחוזה התחלתי ל-3 שנים. לייטון נושא גם בתואר מנצח ראשי. במקביל, הודיעה תזמורת סינפוניה על מינויו של הקלרינתן מייקל קולינס, גם הוא למשרת מנצח ראשי, החל בספטמבר 2010 לתקופה התחלתית של 3 שנים.
סטיבן לייטון סיים את תפקידו כמנצח הסינפוניה בשנת 2016 ומייקל קולינס סיים שנה אחריו בשנת 2017. כיום הכנרת אלכסנדרה ווד (אנ') משמשת בתור מנהלת קריאייטיב ומנהלת אמנותית של הסינפוניה.
תזמורת סינפוניה של לונדון זכתה בפרסים שונים, בהם "פרס האנסמבל הגדול" מטעם החברה הפילהרמונית המלכותית, פרס גראמי להקלטת האופרה הטובה ביותר, על ההקלטה של "פיטר גריימס(אנ')" מאת בנג'מין בריטן, ופרס האמנויות, העסקים והשימור מאת הארגון הלאומי לאמנויות ועסקים, כהכרה בהישגי שותפותה עם הפטרון העיקרי MMC. הסינפוניה עוסקת במגוון פעילויות בתחום החינוך והקהילה בכל רחבי הממלכה המאוחדת. נגניה מקדישים כ-100 ימים בשנה בנגינה עם קשת רחבה של קבוצות קהילתיות, הן צעירות והן וקשישות, ברחבי המדינה. נוסף לכך החלה התזמורת בשנת 2000 בתוכנית לפיתוח כישורים מקצועיים, "התפתחות באמצעות מוזיקה", העושה שימוש במוזיקה כאמצעי לחקר התנהגויות וגישות בעסקים ובארגונים מקצועיים.
תזמורת סינפוניה של לונדון הקליטה רפרטואר תזמורתי-קאמרי ואופראי למספר חברות, בהן צ'אנדוס והיפריון.
מנהלים אמנותיים

ריצ'רד היקוקס (1971 - 2008)
סטיבן לייטון (2010 - 2016)
מייקל קולינס (2010 - 2017)
אלכסנדרה ווד (2017 - ממשיכה; מנהלת קריאייטיב)
רביב דרוקר

| --- | --- |

רביב דרוקר, 2023
 לידה:  11 בספטמבר 1970 (בן 54) 
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת הרווארד 
 מעסיק:  החדשות 13
 בת זוג:  ענת גורן
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב (2011)  אות אומ"ץ (ספטמבר 2008) 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  raviv.drucker
 טוויטר:  RavivDrucker
 
רביב דרוקר (נולד ב-11 בספטמבר 1970) הוא עיתונאי חוקר ופובליציסט ישראלי, חתן פרס סוקולוב לתקשורת אלקטרונית לשנת 2011. משמש כפרשן הפוליטי של חדשות 13 ומגיש תוכנית התחקירים "המקור" כמו גם "אזור בחירה".
ביוגרפיה

דרוקר הוא הילד האמצעי מבין שלושה אחים. הוא גדל בשכונת רמת ורבר בפתח תקווה, למד בבית הספר היסודי "נווה עוז" בעיר, וסיים תיכון במגמה ריאלית.
בשירותו הצבאי שימש כחוקר מצ"ח ולאחר שחרורו עבד כשנה כחוקר פרטי בתחום הביטוח. הוא בעל תואר ראשון במשפטים מטעם אוניברסיטת תל אביב.
דרוקר החל לעבוד ככתב כללי ב"מעריב". בהמשך שימש ככתב לענייני נדל"ן ותשתיות, ולאחר מכן ככתב מדיני. ב-1998 עבר להיות הכתב המדיני של גלי צה"ל. במקביל הגיש לעיתים בתחנת הרדיו את התוכנית "מה בוער".
החל מאוגוסט 2003 הוא שימש כפרשן הפוליטי של "חדשות עשר". ממרץ 2006 עד אפריל 2009 הגיש לצד עפר שלח את "שישי" - מהדורת ליל שבת של ערוץ 10. ממאי 2009 הגישו השניים את תוכנית התחקירים "המקור"; בהמשך, דרוקר הגיש את התוכנית לצד מיקי רוזנטל ורזי ברקאי, ואחר כך הגיש אותה לבדו.
ב-2004 היה שותף לייסודה של התנועה לחופש המידע, וכיהן כיושב הראש שלה עד דצמבר 2016.
22 יום לפני הבחירות ב-2006 חשף דרוקר את "יומני עמרי" - רשימות ובהן מינויים פוליטיים של עמרי שרון, בנו של ראש הממשלה לשעבר, אריאל שרון. ב-15 ביוני 2007, שלושה ימים לאחר סיום הבחירות הפנימיות לתפקיד יו"ר מפלגת העבודה וההכרזה על ניצחונו של אהוד ברק, חשף דרוקר צילומים מקלפיות במגזר הערבי, שהראו כי כמות המצביעים בפועל הייתה נמוכה משמעותית ביחס לאחוזי ההצבעה הגבוהים שלכאורה נרשמו במגזר. החשיפה הובילה לחקירת משטרה של יאח"ה.
במרץ 2007 חשף דרוקר מסמך פנימי מלשכתו של אהוד אולמרט, שמתעד את ההטבות שנתנו אולמרט ואנשיו לפעילי הליכוד. כמה חודשים לאחר מכן הורה היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, על חקירת יאח"ה בנושא, בעקבות התחקיר.
ב-2008 פרסם כי בזמן מלחמת לבנון השנייה, כשנסע בנימין נתניהו בלוויית אשתו, שרה נתניהו, למסע הסברה בלונדון, הוצאותיהם היו גבוהות ושולמו על ידי תורם לונדוני. בתגובה הגיש נתניהו תביעת דיבה כנגד דרוקר וערוץ 10,‏ אותה ביטל לאחר זמן מה. הסתבר שנסיעתה של שרה נתניהו לא אושרה כנדרש על ידי ועדת האתיקה, ונתניהו קיבל הערה על כך מהוועדה.
ביוני 2008 חשף דרוקר אי-סדרים בספר המתפקדים של מפלגת קדימה, מה שהוביל לחקירת משטרה של יאח"ה.
בנובמבר 2016 פרסם דרוקר כתבה שלפיה קיבל בנו של ראש הממשלה, יאיר, טובות הנאה מהמיליארדר האוסטרלי ג'יימס פאקר. בתגובה האשים אותו בנימין נתניהו ב"שטיפת מוח" ו"רצח אופי".
באפריל 2018 החל להגיש את הסדרה התיעודית "הקברניטים" העוסקת במנהיגותם של שישה מראשי ממשלות ישראל.
ב-11 ביולי 2024 רשת הודיעה כי תוכניתו של דרוקר "אזור מלחמה" תרד מהמסך
ביוגרפיה > פרשת ביביטורס ושיחות נתניהו-רגב

במרץ 2011 פרסם תחקיר בתוכנית "המקור" שבו טען כי בשנים 1999–2008 נסעו נתניהו ובני משפחתו מחוץ לישראל על חשבון גופים פרטיים, גם אחרי חזרתו של נתניהו לפוליטיקה ב-2002. התחקיר, שנודע כ"פרשת ביביטורס" הביא לבדיקה של מבקר המדינה. בסופו של דבר החליט היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין בספטמבר 2014, לאמץ את המלצות המשטרה ופרקליטות המדינה ולסגור את התיק לאחר ש"במכלול החומר שנאסף לא נמצא שיש מקום לפתוח בחקירה".
ב-2015 עתרו דרוקר וחדשות ערוץ 10 לבית המשפט המחוזי בירושלים, כדי לקבל מידע על כל השיחות שנערכו בין ראש הממשלה נתניהו ועמוס רגב, עורך "ישראל היום", ובעל העיתון שלדון אדלסון. השופט דוד מינץ פסק שנתניהו יחויב למסור את הפירוט המלא של מועדי שיחותיו עם אדלסון ורגב, אך הוסיף כי בטרם חשיפת המידע יש לעדכן את אדלסון ואת רגב על תוצאות העתירה ולאפשר להם להתנגד לה. אלה אכן התנגדו בנימוק של פגיעה בפרטיותם, ובפברואר 2016 ביטל בית המשפט העליון את החלטת המחוזי. לאור זאת קבע השופט מינץ ביולי 2016 שנתניהו לא יחויב למסור את המידע, כי שבנסיבות מקרה זה, העניין הציבורי העומד בבסיס הבקשה לקבל את המידע לא גובר על פני זכותם לפרטיות של רגב ואדלסון. באוקטובר 2016 ערערו שוב דרוקר וחברת החדשות של ערוץ 10 בבית המשפט העליון על ההחלטה, ובאוגוסט 2017 קיבל בית המשפט העליון את הערעור, וקבע שהאינטרס הציבורי במסירת המידע על בסיס חוק חופש המידע, גובר על הפגיעה בפרטיותם של אדלסון ורגב.
ביוגרפיה > פרשת הצוללות

בנובמבר 2016 חשף דרוקר תכתובת מייל של דוד שמרון, פרקליטו של ראש הממשלה בנימין נתניהו. המייל הוכיח את מערבותו של שמרון במכרז הצוללות, תוך שהוא מייצג בעסקה זו את מיקי גנור, נציגה הישראלי של יצרנית הצוללות טיסנקרופ. החשיפה התגלגלה לפרשת הצוללות, שבמסגרתה הוגשו בסופו של דבר כתבי אישום, אם כי בסופו של דבר לא הוגש כתב אישום נגד דוד שמרון עצמו.
ביוגרפיה > תחקיר מירי רגב

במאי 2024 שודר בערוץ 13 חלקו הראשון של תחקיר המקור על תפקודה של שרת התחבורה מירי רגב. המידע נמסר על ידי ראש המטה שלה שהתפטר, יונתן יהוסף. לפיו, השרה הקדישה לענייני תחבורה כשעה בשבוע וכל שאר זמנה הוקדש לפגישות פוליטיות לשם קידומה בפריימריס הליכוד. בנוסף, הוצגה טבלה של ראשי רשויות שבה נעזרה, מדורגת לפי התמיכה הפוליטית בה. הובאו דוגמאות ליחס בלתי ענייני, מפלה ואף מסכן בענייני תחבורה לפי דירוגו של ראש הרשות המקומית בטבלה. בעקבות התחקיר פתחה יאח"ה בחקירה בחשד למרמה והפרת אמונים במשרד התחבורה.
ביוגרפיה > תביעות דיבה > נגד דרוקר

בשנת 2007 הגיש יושב ראש ארגון המורים, רן ארז, תביעת דיבה בסך 4 מיליון ש"ח נגד דרוקר, "חדשות 10" ונושאי משרה נוספים ב"חדשות 10", בעקבות ידיעה ששודרה ב"חדשות 10" לפיה שביתת המורים היא חלק מתוכנית קונספירציה של ארז ואחרים להחליף את שרת החינוך יולי תמיר בח"כ עמי איילון. התביעה אושרה בבית משפט השלום, אך נדחתה בערעור שהוגש לבית המשפט המחוזי.
באפריל 2011 הגיש ראש הממשלה, בנימין נתניהו תביעת דיבה בגובה 3.5 מיליון ש"ח נגד ערוץ 10, דרוקר, מיקי רוזנטל ונענע 10, בעקבות הפרסום על המימון הכפול לכאורה לאחת מטיסותיו של נתניהו (פרשת ביביטורס). בעקבות גישור בין הצדדים הגיעו הצדדים להסכמה על ביטול תביעה זו ותביעה נוספת של נתניהו נגד ערוץ 10, תוך ש"ראש הממשלה ורעייתו שומרים על מלוא זכותם לחדש את ההליכים המשפטיים נגד כל אחד מהנתבעים בכל אחת משתי התביעות בכל עת, על-פי שיקול דעתם הבלעדי", ואילו הנתבעים הבהירו כי "ינהגו באופן הוגן וענייני כלפי ה"ה שרה ובנימין נתניהו, בהתאם למדיניותם כלפי יתר האישים והגורמים אותם הם מסקרים".
איש העסקים וולטר סוריאנו הגיש שלוש תביעות דיבה נגד דרוקר. השנייה מתביעות אלה נדחתה על הסף, ובשתי האחרות התביעה נדחתה תוך קביעה שזו תביעת השתקה חיוב סוריאנו בהוצאות משפט בסך 140 אלף ש"ח.
ביוגרפיה > תביעות דיבה > מטעם דרוקר

בינואר 2017 הגישו דרוקר ו"חדשות 10" תביעת דיבה נגד העיתונאי אראל סג"ל, על שטען שבתחקיר שפרסם דרוקר הוא ניסה להפיל את מח"ט גבעתי, אל"ם עופר וינטר, מטעמים אידאולוגיים. בעקבות התביעה התנצל סג"ל על דבריו.
באוקטובר 2021 הגיש דרוקר תביעת דיבה בסך מיליון ש"ח נגד יעקב ברדוגו, תחנת הרדיו גלי צה"ל שבה הוא משדר, המגישים נועם פתחי ויותם זמרי ותחנות הרדיו גלי ישראל ורדיו דרום שבהן הם משדרים, בטענה שבעקבות טור שפרסם בעיתון "הארץ" ייחסו לו ביצוע עבירה פלילית של סחיטה באיומים כלפי שר הביטחון בני גנץ. בפברואר 2025 נפסק כי הנתבעים הטעו את המאזינים והציגו מצג שווא מעוות לגבי תוכן טור הדעה שהוא פרסם ויפצו את דרוקר בסכום של 150 אלף שקלים, לא כולל הוצאות בגין פרסום לשון הרע על אודותיו. לגבי ברדוגו אף נפסק כי פרסם את אשר פרסם נגד דרוקר "בכוונה לפגוע", ועל כן חלק מסכום הפיצוי הוטל עליו אישית ולא על גוף השידור שבו פרסם את הדיבה.
באפריל 2023 הגיש דרוקר תביעת דיבה בסך 1.2 מיליון ש"ח נגד כנרת בראשי, עכשיו 14, רדיו גלי ישראל ורדיו קול ברמה, בעקבות דברים שבראשי ייחסה לו בדבריה באמצעי תקשורת אלה.
תביעת דיבה שהגיש דרוקר כנגד ינון מגל ושמעון ריקלין נדחתה ב-6 בספטמבר 2023 ברובה הגדול, וכנגד פיצוי של 5,000 ש"ח לטובת דרוקר, פסק השופט הוצאות של 5,000 ש"ח לטובת הנתבעים.
חיים אישיים

אחיו הבכור הוא מאמן הכדורסל שרון דרוקר.
דרוקר הוא בן זוגה של העיתונאית ענת גורן. הם מתגוררים בתל אביב ולהם ארבעה בנים.
ספריו

חרקירי - אהוד ברק במבחן התוצאה. הוצאה: ידיעות אחרונות, (2002) - על תקופת שלטונו של אהוד ברק.
בומרנג (2005, יחד עם עפר שלח) - על "כישלון המנהיגות באינתיפאדה השנייה".