stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קוסמה
היסטוריה

אביחן החל את דרכו המוזיקלית במועדונים בחיפה וסביבתה כאשר הוא מאזין למוזיקת new wave ומוזיקה אלקטרונית של להקות והרכבים כמו Depeche Mode, The Sisters of Mercy, The Cure, Front 242 ודומיהם.
על פי דבריו, החל הטראנס "לחלחל לחייו" בשנת 1995 ו"הכניס לקצב את כולם מכף רגל ועד ראש" וסחף גם אותו. לאחר שנים של מסיבות, בשנת 1998 הוא החל ליצור מוזיקה בעצמו. מכיוון שהוא היה בסביבת מחשבים כבר מגיל צעיר, יצירת המוזיקה הממוחשבת הייתה עבורו מהלך טבעי.
הוא עבד לראשונה עם בני רישר תחת השם Diablo ובשנת 1999 הם הוציאו יחד אלבום בשם "Insufficient Memory" ומספר טרקים כגון "Hop She Goes..." ו "Papa" תחת לייבלים שונים. בשנת 2000 החל ליבנה לעבוד תחת השם Cosma (על פי הצעתו של די.ג'יי יורג). במהלך הקריירה שלו הוא עבד עם עידו אופיר (Domestic) וארז אייזן מההרכב Infected Mushroom.
הוא הוציא לאור מספר תקליטי שדרים בספטמבר 2001 ובמקביל את הדיסק Simplicity. דיסק זה אופיין בצלילים נקיים, עם ביטים של מוזיקת פרוגרסיב, אלקטרוני ואמביאנט ושומר על רעננות. האלבום הבא של ליבנה היה "Nonstop" בהוצאה הישראלית HOMmega. יציאת האלבום לאור תוכננה לחודש מרץ, 2003, במקביל למסע ההופעות העולמי שתוכנן להיות בברזיל, יפן, מקסיקו, דרום אפריקה ואנגליה.
ב-10 בפברואר 2003, בזמן חופשה בגואה שבהודו, כשהוא נוהג באופנוע מחוף הים לכיוון המלון בו הוא שהה, נפגע בתאונת דרכים. הוא נפטר בבית החולים. מותו הנחית מכה קשה על הלייבל HOMmega.
לאחר מותו, הקימה מכללת BPM את המלגה על שם אביחן לבנה, וקיימו אירוע התרמה ומסיבת הנצחה לכבודו.
למרות מותו, וכיוון שהכל כמעט כבר היה מוכן, יצא האלבום השני שלו ביוני 2003.
ליבנה היה מעורב במיזמים רבים, בשמו האמיתי או בשם הבמה, במגוון תפקידים: עריכה, נגינה, כתיבה, ארגון והפקה. הסינגל "We Are The Same" יצא בשנת 2010 על ידי אבירם דיין (DreaMelodic) שערך אותו והוציא אותו לזכרו.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1999 -Insufficient Memory (בשיתוף עם בני רישר, תחת השם Diablo)
2001 - Simplicity
2003 - Nonstop
דיסקוגרפיה > סינגלים ומיני אלבומים

2001 - Cosma Shiva – In Memory Of Terence Mc Kenna (ב12")
2001 - Find Out / Cusanam (ב12")
2002 - Out Of Range (ב12")
2010 - We Are The Same (New Cover 2010)
קני אטקינסון

| --- | --- |

אטקינסון בשנת 2018
 לידה:  2 ביוני 1967 (בן 57) הנטינגטון שבניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  מאמן
 גובה:  1.85 מטר
 מכללה:  אוניברסיטת ריצ'מונד
 דראפט:  לא נבחר, 1990
 קבוצות כמאמן
 2004–2006   2008–2012   2013–2016   2016–2020   2020-:  ראסינג פריז (עוזר)   ניו יורק ניקס (עוזר)   אטלנטה הוקס (עוזר)   ברוקלין נטס   לוס אנג'לס קליפרס (עוזר)
קנת' ניל "קני" אטקינסון (באנגלית: Kenneth Neil "Kenny" Atkinson; נולד ב-2 ביוני 1967) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל אמריקאי.
קריירת משחק

אטקינסון נולד וגדל בעיר הנטינגטון שבניו יורק. בין השנים 1990-1986 שיחק כרכז עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת ריצ'מונד, ובעונת 1987/1988 הוביל אותה לשלב שמינית גמר אליפות המכללות – הישג השיא של קבוצת האוניברסיטה.
בין השנים 1990–2004 שיחק כדורסל מקצועי ב-15 קבוצות שונות מארצות הברית (בליגת ה-CBA וליגת ה-USBL), ספרד, איטליה, גרמניה, צרפת והולנד. מיד בסיום קריירת המשחק, בשנת 2004, מונה לעוזר מאמן קבוצת ראסינג פריז מליגת העל הצרפתית.
קריירת אימון

בעונת 2007/2008 שימש כמנהל פיתוח שחקנים (Director of Player Development) בקבוצת יוסטון רוקטס מליגת ה-NBA, ולקראת עונת 2008/2009 הצטרף לצוות האימון של ניו יורק ניקס, כעוזרו של המאמן הנכנס מייק ד'אנטוני. אטקינסון המשיך להחזיק בתפקיד במשך 4 עונות, עד סוף עונת 2011/2012 במהלכה התפטר ד'אנטוני מאימון הקבוצה. בין השנים 2013–2016 שימש כעוזרו של מאמן אטלנטה הוקס מייק בודנהולצר, תחתיו רשמה הקבוצה את מאזן העונה הסדירה הטוב בתולדות המועדון, 60–22, בעונת 2014/2015.
ב-17 אפריל 2016, בזמן שההוקס השתתפו בפלייאוף 2016, הודיעה קבוצת ברוקלין נטס כי מינתה את אטקינסון למאמן הראשי של הקבוצה. בעונת הבכורה של אטקינסון כמאמן ראשי, 2016/2017, ניצחו הנטס 20 משחקים בלבד וסיימו את העונה הסדירה במקום האחרון בליגה. בעונת 2018/2019 השיגה ברוקלין מאזן חיובי 42–40 והעפילה לשלב הפלייאוף, הודות ליכולת מצוינת של רכז הקבוצה דיאנג'לו ראסל, אולם הפסידה בסיבוב הראשון מול פילדלפיה 76'. במרץ 2020, לאחר שקבוצתו פתחה את עונת 2019/2020 עם מאזן שלילי 28–34, עזב אטקינסון את תפקידו עם הנטס, והוחלף על ידי עוזרו ז'אק ווהן.
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של קבוצת ריצ'מונד ספיידרס, באתר הרשמי של הקבוצה, 24 ביוני 2017
↑  פרופיל, באתר הרשמי של ה-NBA
↑  Hawks assistant Kenny Atkinson should top Pelicans coaching search, באתר thebirdwrites.com,‏ 14 במאי 2015
↑  ההודעה על מינויו של אטקינסון כעוזר מאמן ניו יורק ניקס, באתר הרשמי של הקבוצה, 6 באוגוסט 2008
↑  ההודעה על מינויו של אטקינסון כמאמן ברוקלין נטס, באתר הרשמי של הקבוצה, 17 אפריל 2016
↑  ברוקלין ואטקינסון מסכמים על עזיבתו, באתר הקבוצה, 7 במרץ 2020
קוסיר (מרג' עיון)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  מרג' עיון
 קואורדינטות:  33°17′34″N 35°27′18″E﻿ / ﻿33.2928°N 35.455°E﻿ / 33.2928; 35.455 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןקוסיר (מרג' עיון)(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןקוסיר (מרג' עיון)  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
קוּסֵיר (בערבית: القصير; תעתיק מדויק: אל-קֻצֵיר) הוא כפר שיעי בלבנון ששייך לנפת מרג' עיון במחוז א-נבטיה שבדרום לבנון.
אטימולוגיה

לפי אדוארד פאלמר, פירוש השם הוא "הארמון הקטן".
מיקום

הכפר שוכן כ־20 קילומטרים מדרום לא-נבטיה, כ-11 קילומטרים ממערב לגבול ישראל, כ-2.5 קילומטרים ממזרח לליטני, כ-4 קילומטרים ממערב לדיר סיריאן.
כקילומטר וחצי (בקו אווירי) מצפוֹן לכפר נבנה מחנה האו"ם Kompi C Indobatt שהוקם עבור הכוח האינדונזי.
היסטוריה

בשנת 1881, משלחת של הקרן לחקר א"י (SWP) תיארה את הכפר: "בנוי מאבן, מאוכלס על ידי כ-300 מתואלים, ממוקם על רכס הגבעה, מוקף בכרמי תאנים וזיתים, ואדמה מעובדת. המים מגיעים מבורות חצובים וכן מים שזורמים בוואדי אל חג'יר". עוד צוין: "ישנן שלוש מערות ומשקוף עם כתובת יוונית, הנמצאים כעת בשימוש [משני] בכפר. יש שרידי קמרונות, והבתים הקיימים בנויים מחומרים עתיקים".
הערות שוליים

↑  Palmer, 1881, p. 29
↑  בערבית, פירוש המלה قصر (קצר) הוא ארמון.
↑  E.H. Palmer, The survey of western Palestine : memoirs of the topography, orography, hydrography, and archaeology, London: Committee of the Palestine exploration fund, 1881-1883, עמ' 29
↑  Conder, C.R.; Kitchener, H.H., (1881). The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. Vol. 1., London.: Committee of the Palestine Exploration Fund, 1881, עמ' 135
קני אדלקה

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1983 (בן 41) לאגוס, ניגריה 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.05 מטרים
 
קני אדלקה (נולד ב-10 בפברואר 1983) הוא כדורסלן אמריקאי ממוצא ניגרי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת טרוביל מצרפת.
פירוש שם משפחתו בשפת היורובה הוא: "הכתר משיג אושר".
חיים מוקדמים

אדלקה, יליד לאגוס, ניגריה, שיחק כדורסל בתיכון פול רוברטסון. הוא נרשם לאוניברסיטת הופסטרה ושיחק בה במשך שלוש שנים מוצלחות. במהלך העונה הרביעית והאחרונה שלו בהופסטרה החליט לעבור לאוניברסיטת הארטפורד הקטנה שבה הפך לשחקן מרכזי.
קריירה מקצוענית

הוא נרשם לדראפט ה-NBA לשנת 2006, אך לא נבחר למרות שהיה המצטיין במחנה הקדם-דראפט בפורטסמות', ולמרות שנבחר לשחקן המצטיין של טורניר הקדם-דראפט באורלנדו. לאחר מכן, אדלקה נרשם לדראפט ה-CBA שבו נבחר כבחירה השנייה על ידי קבוצת הבאטל דרדווילז. עובדה זו הרשימה את ראשי הניו יורק ניקס שהחתימו אותו כשחקן חופשי לתקופת ניסיון, אך הוא שוחרר מהקבוצה במהרה ומצא את עצמו משחק במשך שני משחקים יחד עם קבוצת הסיאטל סופרסוניקס במשחקי ההכנה לעונת 2006–2007.
הוא שוחרר מהקבוצה, וחתם על חוזה בהפועל גליל עליון לאחר ששמע כי השחקן נואל פליקס, ששיחק איתו בסיאטל, עבר לשחק בישראל. בהפועל גליל עליון היה לאדלקה ממוצע נקודות של 15.8 נקודות למשחק והיה לריבאונדר המוביל בליגה הישראלית עם 9.3 כדורים חוזרים למשחק. במסגרת העונה גם שיחק במפעל היורוקאפ של פיב"א.
בסיום עונת 2007, ניסה את מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA, ונבחן שוב במדי הסיאטל סופרסוניקס.
בעונת 2007/2008 הוא שיחק בטורקיה בקבוצת באנוויט, שגם שיחקה במפעל היורוקאפ, וסיים את העונה במקום שני בליגה הטורקית בריבאונדים. הוא גם שיחק במשחק האולסטאר של הליגה הטורקית.
בקיץ 2008 שיחק במדי הסן אנטוניו ספרס בליגת הקיץ של ה-NBA, אך לא הצליח להשיג חוזה בקבוצה זו.
בעונת 2008/2009 חתם במדי אקדמיק סופיה, שהשתתפה גם היא ביורוקאפ, אך עזב בדצמבר. בינואר 2009 חתם באלבה ברלין, אך העסקה לא יצאה לפועל והוא הצטרף אל גלאטסראיי.
בעונת 2009/2010 פתח במדי נאפולי מליגת העל האיטלקית בכדורסל עד לתום העונה ועזב באוקטובר 2010 לטובת חוזה בקבוצת שאנשי זונגיו מסין.
בעונת 2010/2011 שיחק במדי בי.סי. דניפרו מליגת העל האוקראינית בכדורסל שבה שיחק גם במסגרת הליגה המאוחדת של VTB. באוקטובר 2010 עזב את הקבוצה, ובפברואר 2011 הצטרף לאוניברסיטת הסטפה מהליגה הטורקית השנייה בכדורסל, איתה הגיע בסיום העונה למקום השני בסדרת הגמר.
בעונת 2011/2012 חתם במדי גיפוסקואה באסקט (שנקראה אז: "לאגון ארו BC") מליגת העל הספרדית בכדורסל. אולם עזב את הקבוצה בדצמבר, וסיים את העונה במדי צ'רקסקי מנקיז מהליגה האוקראינית.
בעונת 2012/2013 שיחק במדי חינאן ג'יואן מסין אולם עזב והצטרף ב-11 בינואר 2013 לספרינגפילד ארמור מליגת הפיתוח של ה-NBA.
בקיץ 2013 שיחק בפוארטו ריקו במדי מטרוס דה סנטיאגו. בעונת 2013/2014 שיחק במדי וסטלספור מהליגה הטורקית השנייה, אולם המועדון נסגר בסיום העונה.
בעונת 2014/2015 שיחק במדי קלוב אתלטיקו גואס מאורוגוואי.
ב-27 בינואר 2015 חתם בטרוטמונדוס דה קאראבובו מהליגה הונצואלית והיה לשחקן האפריקאי הרביעי בתולדות המועדון. ב-14 במאי 2015 חתם באתנייסס דה מאנאטי מפוארטו ריקו לעונת 2015/2016.
בפברואר 2016 חתם במדי פיניקס פיול מאסטרס מהליגה הפיליפינית אך שוחרר ב-27 בפברואר 2016 והוחלף בקווין פינקני.
בעונת 2016/2017 שיחק 19 משחקים במדי פיינל גנצליק מהליגה הטורקית הראשונה אולם עזב אותה ב-2017 והצטרף למדי חקמה הלבנונית.
ב-2017 חתם במדי פוארזה רגייה המקסיקנית, אך עזב אותה והצטרף בינואר 2018 למדי CD אספניול דה טאלקה מצ'ילה.
בעונת 2018/2019 חתם בקבוצת טרוביל מצרפת.
הערות שוליים

↑  פרופיל השחקן שלו באתר NBA.com
↑  Alba bulks up with Kenny Adeleke
↑  "Springfield Armor acquire Kenny Adeleke, release Cliff Tucker; Fab Melo returns to Maine Red Claws". masslive.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-07-09.
↑  "Nigerian Basketball, Teams, Scores, Stats, News, Standings - afrobasket News". www.eurobasket.com. אורכב מ-המקור ב-2015-04-02. נבדק ב-2018-07-09.
קופה איטליה

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1922
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל האיטלקית
 מספר מתמודדים:  78
 זוכה:  יובנטוס (2023/2024)
 הכי הרבה זכיות:  יובנטוס (15)
 מפעל מקביל:  סרייה א'
 האתר הרשמי
 
פרנצ'סקו טוטי, הקפטן של רומא, מניף את הגביע לאחר הזכייה בעונת 2007/08
הגביע מוצג במשחקה האחרון של קבוצת רומא בעונת 2006–2007
קופה איטליה (באיטלקית La Coppa Italia; תרגום: הגביע האיטלקי, וגם מטעמי חסות: Coppa Italia Frecciarossa) היא תחרות הגביע השנתית של הכדורגל האיטלקי. והתחרות השנייה בחשיבותה באיטליה אחרי אליפות הסרייה א'. התחרות מתקיימת בחסות ה-FIGC (התאחדות הכדורגל האיטלקית), ולמרות שרשמית הוא נוצר כ"גביע הליגה" בחשיבות השלישית, כיום הוא נחשב לתחרות הגביע הלאומי של איטליה. הקבוצה שמגנה על התואר (הזוכה האחרונה), רשאית להשתמש בסמל ה"קוקדה" - סמל המנצחים של הגביע, על גבי מדיה במשך 12 החודשים שלאחר הזכייה בגביע.
הטורניר הראשון נערך ב-1922, אך לאחר מכן הטורניר לא נערך עד שנת 1936, לאחריו החל הטורניר להתקיים בתדירות שנתית, למעט הפסקה במהלך מלחמת העולם השנייה ולאחריה.
יובנטוס היא הקבוצה שזכתה עד כה בהכי הרבה גביעים, עם 15 זכיות, אחריה רומא ואינטר עם 9 זכיות. יובנטוס היא הקבוצה בעלת מספר ההופעות הגבוה ביותר בגמר הטורניר עם 22 הופעות, ואחריה רומא עם 17 הופעות, ולאחר מכן אינטר, עם 15 הופעות.
מאז 1988 המועדון שזכה בגביע האיטלקי עולה להשתתף בתחרות הסופר קאפ האיטלקי אל מול הזוכה באליפות הסרייה א'.
מבנה הטורניר

הטורניר כולל שלבי המוקדמות שבו משתתפות כל הקבוצות מארבע הליגות הבכירות באיטליה, סה"כ 78 קבוצות. הטורניר כולל ארבעה סיבובי מוקדמות, סיבוב ראשון ושני, שלב חצי הגמר ושלב הגמר. הקבוצות מליגת המשנה, הליגה השלישית והרביעית מתחילות את דרכן במפעל משלב המוקדמות הראשון, ואילו הקבוצות מהסרייה א' מצטרפות בסיבוב הרשמי הראשון. כל שלבי הטורניר משוחקים בשיטת נוק אאוט. שלבי המוקדמות ושני השלבים המתקדמים משוחקים במשחק בודד בביתה של אחת משתי היריבות, שנקבע באקראי על ידי הגרלה, כאשר הקבוצה המנצחת מעפילה לשלב הבא. במקרה של שוויון בתוצאה, תתבצע הארכה ובמקרה הצורך דו-קרב בעיטות עונשין. שלב חצי הגמר משוחק בשיטת שני משחקי גומלין, והגמר במשחק בודד שמיקומו נקבע מראש. הקבוצה המנצחת במשחק הגמר זוכה בגביע.
היסטוריה

תחילתו של הטורניר הייתה סוערת, בשל מורכבות השתתפות הקבוצות בטורניר, מאז הקמתו ב-1921 חולקה אליפות איטליה לשתי תחרויות שונות. מצד אחד אליפות ה-CCI העשירה (קונפדרציית הכדורגל האיטלקית) ומצד שני אליפות ה-FIGC הענייה (התאחדות הכדורגל האיטלקית). כאשר ה-FIGC הפסידה את כל המועדונים היוקרתיים ביותר שלה, היא ניסתה לשפר את עונת הבכורה שלה עם הצגת טורניר גביע חדש. מחזיקת המהדורה הראשונה של הטורניר בשנת 1922 הייתה מועדון הכדורגל ודו. לאחר מכן ההסכם הבא בין הקבוצות לא הבשיל, ומלבד עונת טורניר כושלת  ב-1926/1927 שבוטל במהלך שמינית הגמר, טורניר נוסף לא נערך עד 1935/1936. אירועי מלחמת העולם השנייה קטעו את הטורניר לאחר עונת 1942/1943, והוא לא התחדש שוב עד 1958. מאז, הוא שוחק מדי שנה או עונתי.
שמונה העונות במהלך התקופה הפשיסטית התמודדו בהעתקת פורמט הגביע האנגלי. היה גביע שונה, והמנצחים זכו בסקודטו הטריקולור ואילו הזוכים באליפות קיבלו במקום סבויארד. הספל והקוקדה שהם סמל הגביע האיטלקי של ימינו הוצגו לאחר חידוש הטורניר ב-1958. הטורניר הכיל בתים שהיוו את השלב הראשון של טורניר הגביע, שלאחר מכן היה טורניר נוקאאוט בין הקבוצות.
מ-1967 ועד 1970 במהלך שלוש עונות, התקיים בנוסף לבתים של המוקדמות גם בית גמר שבו התמודדו כל הקבוצות שעלו לשמינית הגמר, כאשר מנצחת הבית לקחה את הגביע, אולם פורמט זה בוטל לאחר עונת 1969/1970.
בהמשך החל מעונת 1980/1981 הוצג טורניר המכיל בתים במוקדמות הגביע, ומפגשים כפולים בפורמט בית-חוץ בין המתמודדות שהוגרלו החל משלב שמינית הגמר ועד לשלב הגמר.
החל מעונת 1990/1991 בוטלו בתי המוקדמות והקבוצות נכנסו ישירות לשלבי נוקאאוט, של מפגשים כפולים בפורמט בית-חוץ, כולל שלב הגמר.
החל מעונת 1995/1996 בוטלו המפגשים הכפולים בסיבובים המוקדמים והחלו לקיים מפגש נוקאאוט יחיד עד לשלב רבע הגמר, החל משלב זה התקיימו מפגשים כפולים, אולם פורמט זה הוחזר ב-1997/1998. החל מ-1999/2000 הוחזרו גם בתי המוקדמות בגביע הקופה איטליה שבוטלו שוב החל מעונת 2005/2006, אולם המפגשים הכפולים עדיין התקיימו בעונה זו. החל מעונת 2007/2008 מתקיימים מספר סיבובים מקדימים בהם מתמודדות הקבוצות מהליגות הנמוכות, ולאחר מכן בסיבובים המאוחרים יותר מצטרפות הקבוצות מהליגות הגבוהות יותר (סרייה C, סרייה B וסרייה A), כאשר כלל המשחקים הם בפורמט משחק אחד של נוקאאוט בלבד, ללא בתים, למעט שלב חצי הגמר בו מתקיים מפגש כפול בין הקבוצות שהגיעו לשלב הזה.
דירוג הזוכות

|  | מועדון | זכיות | עונות זכייה | סגנויות | עונות סגנות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | יובנטוס | 15 | 1937/1938, 1941/1942, 1958/1959, 1959/1960, 1964/1965, 1978/1979, 1982/1983, 1989/1990, 1994/1995, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2020/2021, 2023/2024 | 7 | 1972/1973, 1991/1992, 2001/2002, 2003/2004, 2011/2012, 2019/2020, 2021/2022 |
| 2 | רומא | 9 | 1963/1964, 1968/1969, 1979/1980, 1980/1981, 1983/1984, 1985/1986, 1990/1991, 2006/2007, 2007/2008 | 8 | 1936/1937, 1940/1941, 1992/1993, 2002/2003, 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2012/2013 |
| 3 | אינטר מילאנו | 9 | 1938/1939 (בשם אמברוסיאנה), 1977/1978, 1981/1982, 2004/2005, 2005/2006, 2009/2010, 2010/2011, 2021/2022, 2022/2023 | 6 | 1958/1959, 1964/1965, 1976/1977, 1999/2000, 2006/2007, 2007/2008 |
| 4 | לאציו | 7 | 1958, 1997/1998, 1999/2000, 2003/2004, 2008/2009, 2012/2013, 2018/2019 | 3 | 1960/1961, 2014/205, 2016/2017 |
| 5 | פיורנטינה | 6 | 1939/1940, 1960/1961, 1965/1966, 1974/1975, 1995/1996, 2000/2001 | 5 | 1958, 1959/1960, 1998/1999, 2013/204, 2022/2023 |
| 6 | נאפולי | 6 | 1961/1962, 1975/1976, 1986/1987, 2011/2012, 2013/2014, 2019/2020 | 4 | 1971/1972, 1977/1978, 1988/1989, 1996/1997 |
| 7 | מילאן | 5 | 1966/1967, 1971/1972, 1972/1973, 1976/1977, 2002/2003 | 9 | 1941/1942, 1967/1968, 1970/1971, 1974/1975, 1984/1985, 1989/1990, 1997/1998, 2015/2016, 2017/2018 |
| 8 | טורינו | 5 | 1935/1936, 1942/1943, 1967/1968, 1970/1971, 1992/1993 | 8 | 1937/1938, 1962/1963, 1963/1964, 1969/1970, 1979/1980, 1980/1981, 1981/1982, 1987/1988 |
| 9 | סמפדוריה | 4 | 1984/1985, 1987/1988, 1988/1989, 1993/1994 | 3 | 1985/1986, 1990/1991, 2008/2009 |
| 10 | פארמה | 3 | 1991/1992, 1998/1999, 2001/2002 | 2 | 1994/1995, 2000/2001 |
| 11 | בולוניה 1909 | 2 | 1969/1970, 1973/1974 | - | - |
| 12 | אטאלנטה | 1 | 1962/1963 | 5 | 1986/1987, 1995/1996, 2018/2019, 2020/2021, 2023/2024 |
| 13 | גנואה | 1 | 1936/1937 | 1 | 1939/1940 |
| 14 | ודו | 1 | 1922 | - | - |
| 15 | ונציה | 1 | 1940/1941 | - | - |
| 16 | ויצ'נצה | 1 | 1996/1997 | - | - |
| 17 | פלרמו | - | - | 3 | 1973/1974, 1978/1979, 2010/2011 |
| 18 | ורונה | - | - | 3 | 1975/1976, 1982/1983, 1983/1984 |
| 19 | אודינזה | - | - | 1 | 1922 |
| 20 | US אלסנדריה | - | - | 1 | 1935/1936 |
| 21 | נובארה | - | - | 1 | 1938/1939 |
| 22 | ספאל | - | - | 1 | 1961/1962 |
| 23 | קטנזארו | - | - | 1 | 1965/1966 |
| 24 | פדובה | - | - | 1 | 1966/1967 |
| 25 | קליארי | - | - | 1 | 1968/1969 |
| 26 | אנקונה | - | - | 1 | 1993/1994 |
דירוג הזוכות > זכיות בקופה איטליה לפי עיר

| # | עיר | אליפויות | קבוצות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | טורינו | 20 | יובנטוס (15), טורינו (5) |
| 2 | רומא | 16 | רומא (9), לאציו (7) |
| 3 | מילאנו | 14 | אינטר (9), מילאן (5) |
| 4 | פירנצה | 6 | פיורנטינה (6) |
| 4 | נאפולי | 6 | נאפולי (6) |
| 6 | ג'נובה | 5 | סמפדוריה (4), גנואה (1) |
| 7 | פארמה | 3 | פארמה (3) |
| 8 | בולוניה | 2 | בולוניה 1909 (2) |
| 9 | ברגמו | 1 | אטאלנטה (1) |
| 9 | ונציה | 1 | ונציה (1) |
| 9 | ודו ליגורה | 1 | ודו (1) |
| 9 | ויצ'נצה | 1 | ויצ'נצה (1) |
הערות שוליים

1 2 3  זכתה במקום הראשון בבית הגמר. גרסה זו שוחקה במקום משחקי נוקאאוט.
| כדורגל באיטליה איטליה |
| --- | --- | --- |
| ניהול | התאחדות הכדורגל האיטלקית • קבוצות • אצטדיונים • תחרויות |  |
| תחרויות ליגה | סרייה א' • סרייה ב' • סרייה ג' • סרייה ד'  • סרייה א' (כדורגל נשים) • מבנה הליגות |  |
| תחרויות גביע | קופה איטליה • קופה איטליה סרייה C • קופה איטליה סרייה D • הסופר קאפ האיטלקי |  |
| נבחרות | הנבחרת הלאומית • הנבחרת הצעירה |  |
| פרסים | כדורגלן השנה • הרכב העונה • פרסי הסרייה א' • שחקן החודש |  |
| טורנירי גביע לאומיים בכדורגל (אירופה) |
| --- | --- | --- |
| מפעלי הווה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איי פארו • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנגליה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גיברלטר • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • ויילס • טורקיה • יוון • ישראל • לוקסמבורג • ליכטנשטיין • לטביה • ליטא •  מולדובה • מונטנגרו • מלטה • מקדוניה • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סקוטלנד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צפון אירלנד • צרפת • קוסובו • קזחסטן • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| מפעלי עבר | ברית המועצות • הגביע היוגוסלבי  • מזרח גרמניה • סרביה ומונטנגרו • צ'כוסלובקיה |  |
סמל הקוקרדיה, אותו עונדים על חולצתם שחקני מחזיקת הגביע במשך השנה לאחר הזכייה בגביע
קרל אלכסנדר, נסיך טורן וטקסיס החמישי

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1770 העיר החופשית רגנסבורג  
 פטירה:  15 ביולי 1827 (בגיל 57) ארמון טקסיס, דישינגן, ממלכת וירטמברג ממלכת וירטמברג 
 מדינה:  ממלכת בוואריה 
 מקום קבורה:  באדן-וירטמברג 
 השכלה:  האוניברסיטה של שטרסבורג  אוניברסיטת וירצבורג  אוניברסיטת שטרסבורג  אוניברסיטת מיינץ 
 בת זוג:  תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ
 פרסים והוקרה
 אביר במסדר גיזת הזהב 
 
קרל אלכסנדר, נסיך טורן וטקסיס החמישי (בגרמנית: Karl Alexander Fürst von Thurn und Taxis;‏ 22 בפברואר 1770 – 15 ביולי 1827) היה נסיך טורן וטקסיס החמישי, מ-13 בנובמבר 1805 עד מותו, ובנוסף כיהן כאחראי על הדואר הקיסרי (Generalpostmeister) עד התפטרותו של פרנץ השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.
ביוגרפיה

קרל אלכסנדר נולד ב-22 בפברואר 1770 ברגנסבורג, לקרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי ולאוגוסטה, דוכסית וירטמברג, בתם של קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג ושל מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס. הוא למד באוניברסיטאות שטרסבורג, וירצבורג, ומיינץ ולאחר מכן יצא לטייל באירופה. בשנת 1797 הוא מונה לנסיך הכתר של הנסיכות, ותפס את מקום אביו שהיה חולה בדיאט של הרייך ברגנסבורג. קרל אלכסנדר עבד גם עבור חברת הדואר הקיסרית של טורן וטקסיס, אשר איבדה חלק מהכנסותיה, בשל אובדן הדרגתי של נחלות כתוצאה מהמלחמות הנפוליאוניות.
אחרי פירוק האימפריה הרומית הקדושה, המשיכה חברת הדואר של טורן וטקסיס לשרוד כחברה פרטית. מאז 1806 הפעיל קרל אלכסנדר את חברת הדואר טורן וטקסיס בכמה ממדינות הקונפדרציה של הריין, כגון באדן, בוואריה ווירטמברג. עם זאת, בבוואריה הולאמה מערכת הדואר שנתיים מאוחר יותר. לאחר קונגרס וינה השתלט קרל אלכסנדר על שירותי הדואר ההסיאני והתורינגי, כמו גם אלה של ברית ערי הנזה, הערים ברמן, המבורג, ליבק ושפהאוזן. מ-1820 החלה החברה לשגשג שוב, ואז החל קרל אלכסנדר לרכוש כמויות גדולות של אחזקות בנדל"ן.
על פי חוקי הקונפדרציה של הריין, הוסכם בין נפוליאון בונפרטה ונסיכי הקונפדרציה של הריין, כי נסיכות טורן וטקסיס תאבד את עצמאותה, ושטחיה נמסרו בשנת 1806 למלך וירטמברג ולנסיכי הוהנצולרן-זיגמרינגן. בתמורה, בית טורן וטקסיס קיבל את המנזר הקיסרי סנט אמראם ושטחים באזור רגנסבורג. קרל אלכסנדר קיבל גם בתור ראש המשפחה של בית טורן וטקסיס, נחלות בפרוסיה, שהשתייכו קודם לכן לדוכסות ורשה. בשנים 1822/23 קנה מהרוזן קינסקי ואחרים את טירת ריכנבורג בבוהמיה.
ב-15 ביולי 1827 מת קרל אלכסנדר בארמון טקסיס בדישינגן, ובנו מקסימיליאן קרל, נסיך טורן וטקסיס השישי ירש את נחלותיו ותאריו.
משפחתו

ב-25 במאי 1789 התחתן קרל אלכסנדר עם תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ושל פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, בנוישטרליץ, דוכסות מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו שבעה ילדים:
שרלוטה לואיזה, נסיכת טורן וטקסיס (1790)
גאורג קרל, נסיך טורן וטקסיס (1792–1795)
מריה תרזיה, נסיכת טורן וטקסיס (1794–1874),
לואיזה פרדריקה, נסיכת טורן וטקסיס (1798)
מריה סופיה דורותיאה, נסיכת טורן וטקסיס (1800–1870)
מקסימיליאן קרל, נסיך טורן וטקסיס השישי (1802–1871)
פרידריך וילהלם, נסיך טורן וטקסיס (1805–1825)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13  Darryl Lundy (16 דצמ' 2008). "Karl Alexander 5th Fürst von Thurn und Taxis". thePeerage.com. נבדק ב-2009-06-23. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  Paul Theroff. "THURN und TAXIS". Paul Theroff's Royal Genealogy Site. אורכב מ-המקור ב-3 במאי 2009. נבדק ב-2009-06-23. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 104080892  ISNI: 0000 0000 0675 0890  NKC: jx20100524020  VIAF: 12733266   WorldCat (עם VIAF): 12733266
קוסמאטי (אומנות)

| --- | --- |

פרט בריצוף של הקפלה הפלטינית בקתדרלה של אאכן שנעשה במאה-12 בסגנון קוסמאטי
 מידע כללי
 אזור גאוגרפי:  איטליה
 תקופה:  ימי הביניים
 טווח תאריכים:  המאות ה-12 וה-13
 מבנים עיקריים:  ריצוף כנסיות ברומא ובסביבתה
 סגנון אדריכלות קודם:  אופוס סקטילה
רצפת אולם התווך בכנסיית סנטה מריה מג'ורה, רומא; הונחה במאה ה-12
רצפת קוסמאטי בקדמת המזבח הראשי של כנסיית וסטמינסטר, לונדון; בתווך – "עיגול ההכתרה"; יצירת הרצפה נעשתה בידי אומני משפחת קוסמאטי והושלמה ב-1268
קוסמאטי וגם  קוסמאטסק (Cosmati, Cosmatesque) הוא סוג של אומנות פסיפס שנוצרה ונפוצה במרכז איטליה ובדרומהּ במאות ה-12 וה-13. אומנות קוסמאטי מאופיינת בשיבוץ פיסות אבן וזכוכית ססגוניות בצורות ובגדלים שונים לכלל דגמים גאומטריים מורכבים. היא שימשה, בעיקר בכנסיות, לחיפוי משטחים אדריכליים – לריצוף רצפות, לחיפוי קירות ולעיטור עמודים, מזבחות, דוכני דרשה וכֵסֵי בישופים.
כינויהּ של אומנות זו הוא אֶפּוֹנִים של משפחת קוסמאטי (אנ') שאנשיה פיתחו אותה ועסקו בה במאות ה-12 וה-13. המונח "קוֹסמאטֶסק" נטבע במאה ה-19 ומתייחס לסגנון הריצוף גם בעבודות שנוצרו בהשראתו במאות הבאות.
השיטה והסגנון של אומנות קוסמאטי דומים לאלה של האופוס סקטילה מהעת העתיקה, והדגמים עוצבו בהשפעת אומנות הריצוף הרומית והביזנטית. פיסות הריצוף למיניהן – פורפיר אדום וירוק (סרפנטין), שיש צהוב וגרניט אפור – היו במקורן ספוליה של חורבות רומא. בצד חלקי האבן והשיש שובצו בריצופים מקטעים של זכוכית צבעונית. הרקע לשיבוצים נעשה בדרך כלל משיש בהיר.
עבודות קוסמאטי מקוריות ספורות נמצאו מחוץ לאיטליה. הנודעת בהן היא הרצפה הרבועה בקדמת המזבח הראשי בלב כנסיית וסטמינסטר בלונדון, שבמרכזה "עיגול ההכתרה" של מלכי אנגליה לדורותיהם. עבודת קוסמאטי נוספת מן המאה ה-13 נמצאה בכנסיית הקבר בירושלים. במהלך עבודות השיפוצים הנערכות במקום בעשור האחרון נתגלה לוח ריצוף בעיצוב קוסמאטי מובהק, שעיטר את המזבח במבנה הצלבני במשך מאות שנים עד השרפה הגדולה של 1808, אז ניזוק, סולק ממקומו והוסתר.
בעקבות "גלות אביניון" של האפיפיורים במאה ה-14 פחתו מיזמי הריצוף הקוסמאטי באיטליה והתחדשו בתקופת הרנסאנס בסגנון דגמי קוסמאטי המופתיים.