stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סלקום TV
הפקות מקור

"משיח" – סדרת המקור הראשונה (והיחידה עד כה באורך מלא) שהופקה על ידי סלקום, המבוססת על סדרת הרשת "משיח". הסדרה הופקה בשיתוף שידורי קשת ועלתה לשידור ביוני 2018. בהמשך שודרה הסדרה גם בערוץ קשת 12, אך לסלקום ניתנה קדימות בשידור מאחר שהיא מימנה את רובה.
"הנבונינג'ה" – סדרת רשת עם ילדי נינג'ה ישראל בהנחיית נבו עמרני ששודרה בשנת 2019. הסדרה הייתה להפקת המקור השנייה של סלקום והופקה בשיתוף ערוץ הילדים.
"ישראל בידוד" – סדרת רשת שעלתה בשנת 2020 והופקה בשיתוף ישראל בידור, עם השחקנים והזמרים: נסרין קדרי, רן דנקר, אגם בוחבוט, רוני דלומי, אליעד נחום, אליאנה תדהר ולי בירן, אביבית בר זוהר, מאיה ורטהיימר, קווין רובין, שירלי לוי, קים אור אזולאי, אלין כהן, שר פיטנס ועוד.
רשימת ערוצים בשירות

רשימת הערוצים הכלולים בשירות בחבילת הבסיס
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ערוצים ישראלים | ערוצי מרתון מקוריים | ערוצי בידור, סדרות ולייף סטייל | ערוצי טבע ודוקו | ערוצים בנלאומיים | ערוצי ילדים ונוער | ערוצי ספורט |
|  ערוץ הקולנוע הישראלי  ערוץ 9  ערוץ הכלכלה  כאן 11  קשת 12  רשת 13  עכשיו 14  i24NEWS בעברית  וואלה+  תרבות ישראלי  ערוץ 24  מוזיקה il  מכאן 33  ערוץ הידברות  ערוץ הכנסת |  ערוץ "סרטים"  ערוץ "DOCO"  ערוץ "HBO"  סלקום Family  סלקום קידס  סרטים ברוסית |  Food Network HD  ערוץ בית +  ערוץ !E  ערוץ Foody  ויוה טלנובלות  ויוה אינסטנבול  קריוקי |  דוק  נשיונל ג'יאוגרפיק  National Geographic WILD  ערוץ ההיסטוריה  ערוץ דיסקברי HD  ערוץ אנימל פלנט |  DW  daystar  i24news באנגלית  i24news בצרפתית  i24news בערבית |  כאן חינוכית  בייבי  ערוץ הילדים  לוגי  יויו  ZOOM TOON  FOMO  דיסני  דיסני ג’וניור  ערוץ ג'וניור  ערוץ הכוכבים  ילדותי  שירי ילדותי |  5SPORT  5PLUS  ONE HD  Eurosport HD  Eurosport 2 |
EXTRA TV

ערוצים, חבילות וספריות VOD בתשלום נוסף
| --- | --- |
חבילות וערוצי פרימיום: ספריות VOD פרימיום
 חבילת ערוצי הדרמות הטורקיות המושלמת:  ערוץ הדרמות הטורקיות + • ערוץ הדרמות הטורקיות 2 • ערוץ הדרמות הטורקיות 3 • ערוץ הים תיכוני • הערוץ הים תיכוני + • הערוץ הים תיכוני 2  חבילת ערוצי הדרמות ההודיות:   ערוץ הדרמות ההודיות 1 • ערוץ הדרמות ההודיות 2  חבילת ערוצי הדרמות הספרדיות:  ערוץ הדרמות הספרדיות 1 • ערוץ הדרמות הספרדיות 2  חבילת ערוצי האקשן העולמי:   ערוץ האקשן העולמי 1 • ערוץ האקשן העולמי 2  חבילת ערוצי הפנאי:  ערוץ השעשועונים • ערוץ הריאלטי • ערוץ הנופש  ערוץ ויוה פרימיום  ערוץ ויוה וינטג'  ערוץ ההומור  ערוץ הקומדיות הקלאסיות  חבילת ערוצי הספורט של ערוץ הספורט:  5SPORT 4K • 5STARS • 5LIVE • 5GOLD  חבילת ערוצי הספורט של צ'רלטון בטלוויזיה: ספורט 1 HD • ספורט 2 HD • ספורט 3 HD • ספורט 4 HD  חבילת ערוצי הספורט של צ'רלטון בטלוויזיה ובסלולר: ספורט 1 HD • ספורט 2 HD • ספורט 3 HD • ספורט 4 HD • ספורט 1 TO GO • ספורט 2 TO GO  חבילת ערוצי ONE פרימיום: ONE2 • ONE EDGE • ONE DOCO  חבילת 22 ערוצים בשפה הרוסית:  ספריית הדרמות הטורקיות +  ספריית הדרמות הטורקיות 2  ספריית הים תיכוני  ספריית הים תיכוני 2  ספריית הדרמות ההודיות 1  ספריית הדרמות ההודיות 2  ספריית ויוה לפני כולם  ספריית ויוה אינסטנבול  ספריית ויוה פרימיום  ספריית ויוה וינטג'  ספריית ויוה בינג'  ספריית הקולנוע הישראלי  ספריית סלקום סינמה VIP  ספריית ZOOM TOON  ספריית קופיקו  ספריית הכוכבים  ספריית פסטיגלים  ספריית ARIA
הערות שוליים

↑  נבו טרבלסי, ‏בפרטנר הבינו שאין להם בשורה אמיתית, אז עשו עסקה עם yes. האם הרגולטור יתערב?, באתר גלובס, 10 ביולי 2024
1 2  רונן מנדיזצקי, סלקום מדווחת על 184 אלף מנויי טלוויזיה ומשיקה את ערוץ האוכל Foody, באתר Gadgety, ‏30 במאי 2018
↑  אלכסנדר כץ, כבר 10% מהשוק המקומי: 154 אלף לקוחות לסלקום TV, באתר אייס, 22 בנובמבר 2017,
↑  הפסד בתביעה ייצוגית מנע מסלקום לרשום רווח ברבעון השני, באתר ynet, 12 באוגוסט 2021
↑  גילעד נס, הטלוויזיה של סלקום מהמרת על מותו של השידור החי, באתר כלכליסט, 22 ביולי 2012
↑  אלכסנדר כץ, ההשקה המנצחת של 2014: סלקום TV וכרטיס Fly card של אל על, באתר אייס, 3 במאי 2015
↑  משיח בקמפיין סלקום tv‏:  סלקום tv - מה כלול בהכל כלול?, סרטון  באתר יוטיוב  סלקום tv - מה זאת אומרת אין 500 ערוצים?, סרטון  באתר יוטיוב
↑  אלכסנדר כץ, אחרי הגירושים מ-yes: הסכם בין ערוץ הילדים לסלקום TV, באתר אייס, 24 בספטמבר 2017
↑  מירב קריסטל, אחרי ערוץ הילדים: סלקום TV מוסיפה את ערוצי דיסני, באתר ynet, 1 באוקטובר 2017
↑  אלכסנדר כץ, תחרות לערוץ 8 ו-yes דוקו? סלקום TV משיקה ערוץ דוקו, באתר אייס, 18 באוקטובר 2017
↑  שי שגב, סלקום TV מצרפת את ערוצי נשיונל ג'יאוגרפיק, באתר מגפון, ‏15 בינואר 2018
↑  איתי שטרן, בעקבות מחאת היוצרים: סלקום טי־וי התחייבה להפיק שתי סדרות דרמה מקוריות, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2017
↑  מכורים לקרדשיאן? ערוץ E! ישודר בסלקום TV, באתר אייס, 15 באפריל 2018
↑  גד פרץ, ‏סלקום חתמה על הסכם שת"פ עם נטפליקס; תשיק ממיר ייעודי, באתר גלובס, 12 במאי 2019
↑  מירב קריסטל, התחרות מתכווצת: סלקום תשדר את התכנים של NEXT TV מבית HOT, באתר ynet, 12 בנובמבר 2024
↑  נבו טרבלסי, ‏המהלך הראשון של מנכ"ל סלקום החדש: שיתוף־פעולה אסטרטגי עם הוט, באתר גלובס, 12 בנובמבר 2024
↑  קולנוע ישראלי, באתר YouTube
↑  יונתן כיתאין, ‏לקראת הפיצול: קשת, רשת וערוץ 10 במלחמה מי יפסיד פחות, באתר גלובס, 19 באוקטובר 2017
↑  אביב גוטר, לקראת פיצול ערוץ 2: סלקום עתרה לבג"ץ נגד שידורי HD בערוצים המסחריים, באתר כלכליסט, 23 באוקטובר 2017
↑  נועה פרייס‏, היוצרים פרצו למשרדי סלקום: "יצירה אנטי-ישראלית", באתר וואלה, 22 בנובמבר 2017
↑  יונתן כיתאין, ציוץ בטוויטר, באתר טוויטר, ‏19 בנובמבר 2017
↑  אלכסנדר כץ, בעקבות מחאת היוצרים: סלקום TV תשקיע בהפקות מקור, באתר אייס, 11 בדצמבר 2017
↑  יהודה לוינגר, מנכ"ל איגוד עובדי הקולנוע והטלוויזיה במתקפה חריפה: "הפקות המקור יחוסלו", באתר אייס, 23 בספטמבר 2024
↑  חוסכים בעלויות: "משיח" של קשת תעלה קודם בסלקום TV, באתר גלובס, 16 בינואר 2018
↑  אלכסנדר כץ, בסוף יוני: סלקום TV וקשת ישיקו את 'משיח', באתר אייס, 31 במאי 2018
סמליל השירות עד לשנת 2022
ממשק הקונספט של סלקום TV מ-2011
ברמודה במשחקים האולימפיים

הקופץ לרוחק טיירון סמית' במהלך אולימפיאדת לונדון
ברמודה משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת ברלין (1936). היא נעדרה מהם פעם אחת בלבד, כשהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על אולימפיאדת מוסקבה (1980), בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. אף שברמודה היא מושבה בריטית, התירה בריטניה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי במושבה ב-1935, בדומה למושבות רבות אחרות.
הישג השיא של ברמודה שייך לטריאתלטית פלורה דאפי, שזכתה באולימפיאדת טוקיו (2020) במדליית הזהב, דבר שהופך את ברמודה למדינה הקטנה בעולם שזכתה במדליית זהב במשחקי הקיץ. מדליסט נוסף הוא המתאגרף קלרנס היל, שזכה במדליית ארד באולימפיאדת מונטריאול (1976). ספורטאים בולטים נוספים כוללים את הקופץ לרוחק בריאן ולמן שסיים במקום החמישי באולימפיאדת ברצלונה (1992), את השייטים פיטר ברומבי ולי וייט שסיימו במקום הרביעי בדגם סטאר באולימפיאדת סידני (2000), ואת טיירון סמית' שהעפיל לגמר הקפיצה לרוחק באולימפיאדת לונדון (2012) וסיים במקום ה-12.
מאז אולימפיאדת אלברוויל (1992), משתתפת ברמודה גם באולימפיאדות החורף. בכל אחד ממשחקי החורף שנערכו מאז, ייצג את ברמודה ספורטאי אחד, עד אולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002) בלוג', באולימפיאדת טורינו (2006) בסקלטון ומאז אולימפיאדת ונקובר (2010) בהחלקה מהירה, אך אף אחד מהם לא רשם הישגים משמעותיים.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת ברלין (1936): 0
אולימפיאדת לונדון (1948): 0
אולימפיאדת הלסינקי (1952): 0
אולימפיאדת מלבורן (1956): 0
אולימפיאדת רומא (1960): 0
אולימפיאדת טוקיו (1964): 0
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
| אולימפיאדת מונטריאול (1976) | 0 | 0 | 1 | 1 |
אולימפיאדת מוסקבה (1980): לא השתתפה
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
אולימפיאדת סיאול (1988): 0
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
אולימפיאדת אטלנטה (1996): 0
אולימפיאדת סידני (2000): 0
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
| אולימפיאדת טוקיו (2020) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| סך הכל | 1 | 0 | 1 | 2 |
יורם לינדנשטראוס

| --- | --- |
לינדנשטראוס, 1975
לינדנשטראוס, 1975
 לידה:  28 באוקטובר 1936 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  29 באפריל 2012 (בגיל 75)
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  אריה דבורצקי, ברנקו גרונבאום 
 תלמידי דוקטורט:  אסף נאור, Jacob Sternfeld, יואב בנימיני, Allan Hansen, Yehoram Gordon, Israel Aharoni, מרק רודלסון, אלדו לזר, Yossi R. Lonke, גדעון שכטמן, מרדכי ציפין, Jonathan Arazy 
 פרסים והוקרה:  חבר זר של האקדמיה האוסטרית למדעים, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חתן פרס ישראל למתמטיקה (1981)
 צאצאים:  אילון לינדנשטראוס, Ayelet Lindenstrauss, כנרת קרן, Gallia Lindenstrauss 
 תרומות עיקריות
 מחקרים באנליזה פונקציונלית, במרחבי בנך ובקבוצות קמורות
 
יורם לינדנשטראוס (28 באוקטובר 1936 – 29 באפריל 2012) היה מתמטיקאי, פרופסור במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, חבר זר של האקדמיה האוסטרית למדעים, חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל במתמטיקה.
ביוגרפיה

יורם לינדנשטראוס היה בן יחיד לזוג משפטנים שעלו לארץ ישראל מברלין. הוא התחיל ללמוד מתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1954, כשהיה בן 18, במקביל לשירותו הצבאי. החל ללמוד בצורה סדירה ב-1956, ואת התואר השני קיבל ב-1959. קיבל תואר דוקטור ב-1962, על עבודה שנושאה הוא הרחבות של אופרטורים, בהנחיית אריה דבורצקי וברנקו גרונבאום. עשה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת וושינגטון בסיאטל בשנים 1962–1965. מונה למרצה בכיר באוניברסיטה העברית ב-1965, לפרופסור חבר ב-1967 ולפרופסור מן המניין ב-1969. ב-1985 הופקד על הקתדרה על שם מילר.
שהה בשבתונים כפרופסור אורח באוניברסיטת קליפורניה בברקלי (פעמיים), באוניברסיטת טקסס באוסטין, באוניברסיטת המדינה של אוהיו בקולומבוס, באוניברסיטת טקסס A&M ולתקופות יותר קצרות של חודשים ספורים ב-IHES בצרפת, במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, במכון מיטג-לפלר בסטוקהולם ובאוניברסיטת מורסיה בספרד.
המתמטיקאים שסיימו דוקטורט בהדרכתו הם: פרופסור אלדו לזר מאוניברסיטת תל אביב (1968), פרופסור מרדכי ציפין מהאוניברסיטה העברית (1968), פרופסור יהורם גורדון מהטכניון (1971), פרופסור יואב בנימיני מהטכניון (1973), פרופסור יעקב שטרנפלד מאוניברסיטת חיפה (1976), פרופסור גדעון שכטמן ממכון ויצמן למדע (1976), פרופסור יונתן ארזי מאוניברסיטת חיפה (1977), פרופסור ישראל אהרוני מבית הספר הגבוה לטכנולוגיה בירושלים (1978), ד"ר אלן הנסן מדנמרק (1981), פרופסור מרק רודלסון מאוניברסיטת מיזורי (1997), ד"ר יוסי לונקה (1998) ופרופסור אסף נאור מאוניברסיטת ניו יורק (2002).
לינדנשטראוס היה יו"ר הוועדה הישראלית למתמטיקה שפועלת במסגרת האקדמיה הישראלית למדעים ושימש כנציגה לארגון המדעי הבינלאומי. 
מאז 1968 היה מעורכי כתב העת Israel Journal of Mathematics, מעורכי כתב העת Journal fuer reine und angewandte Mathematik ‏(Crelle Journal) בשנים 1985–2008, מעורכי כתב העת Forum Mathematicum מאז 1989, מעורכי כתב העת Ann. Acad. Sciences Finnland, Mathematica מאז 1996. כמו כן כתב ספרי לימוד במתמטיקה בהוצאת אקדמון.
יורם לינדנשטראוס היה נשוי לנעמי לבית זלינגר, דוקטור למדעי המחשב, ולהם ארבעה ילדים. בתם הבכורה, איילת לינדנשטראוס לרסן, היא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אינדיאנה, בנם אילון לינדנשטראוס הוא פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטה העברית וחתן מדליית פילדס לשנת 2010, בתם כנרת קרן היא פרופסור לפיזיקה בטכניון ובתם גליה היא חוקרת בכירה, המכון למחקרי ביטחון לאומי. בן-דודו, מיכה לינדנשטראוס, היה מבקר המדינה.
מחקריו

יורם לינדנשטראוס עסק באנליזה פונקציונלית בתחום של מרחבי בנך. הוא כתב חמישה ספרים ולמעלה מ-120 מאמרים.
מחקריו > פירוט חלק מהתוצאות

בעבודת הדוקטורט שלו וגם מעט אחריה עסק לינדנשטראוס במיון ואפיון מרחבי בנך ממשיים שהצמוד שלהם הוא  \ L_{1} על מרחב מידה. כדור היחידה של המרחבים (הספרביליים) מטיפוס זה הוא סגור של איחוד של שרשרת של קוביות n ממדיות (...,n=1,2,3). מהעובדה שיש הרבה אפשרויות לשיכון איזומטרי של קובייה n ממדית בקובייה n+1 ממדית נובע המגוון הרחב של מרחבים מטיפוס זה וחשיבותם באנליזה. למרחבים אלו קוראים בספרות מרחבי לינדנשטראוס.
יחד עם פרופסור פלצ'ינסקי (Pelczynski) מוורשה תרם לינדנשטראוס להבנה של התאוריה שהגה אלכסנדר גרותנדיק במחקריו על מכפלות טנזוריות. הם מצאו מספר שימושים חשובים לתאוריה זו, בעיקר לתורת האופרטורים המסכמים בין מרחבי בנך, וניסחו אי שוויון חשוב העומד במרכז התאוריה (והנקרא כיום אי שוויון גרותנדיק).
יחד עם פרופסור דן עמיר מאוניברסיטת תל אביב פיתח לינדנשטראוס שיטה לחקר כמה מחלקות חשובות של מרחבים לא ספרביליים (למשל מרחבים רפלקסיביים לא ספרביליים). עיקר השיטה הוא רדוקציה של מחקר מרחבים אלה למקרה הספרבילי בעזרת קיום הטלות מתאימות. בדרך זו הוכחו מספר השערות על מבנה כדור היחידה במרחבים כאלה ויש לה גם השלכה חשובה על טופולוגיה קבוצתית לא ספרבילית. קבוצות חוקרים רבות בעולם ממשיכות במחקר  בכיוון זה.
לינדנשטראוס עסק בחקר תתי מרחבים "כמעט" אוקלידיים במרחבי בנך מממד סופי בהמשך למשפט דבורצקי על קיום חתכים כאלה בכל מרחב בנך. יחד עם פרופסור ויטלי מילמן מאוניברסיטת תל אביב ופרופסור פיגיאל (Figiel) מגדנסק שבפולין הם מצאו אומדנים מדויקים על ממדי חתכים אלו במרחבים חשובים. יחד עם פרופסור צפרירי מהאוניברסיטה העברית הוא מצא, בעזרת משפט דבורצקי, הוכחה להשערה הידועה שרק במרחב הילברט יש על כל תת-מרחב סגור הטלה חסומה.
יחד עם פרופסור צפרירי כתב לינדנשטראוס ב-1975–1977 שני כרכים על מרחבי בנך הקלסיים ועל בסיסים במרחבים אלה. ספרים אלה נחשבים עד היום ספרי יסוד בתורת מרחבי בנך.
לינדנשטראוס פרסם מספר עבודות על מבנה קבוצות קמורות במרחבים מממד סופי ומממד אינסופי. במסגרת מחקר זה מצא הוכחה חדשה ופשוטה למשפט יסודי בתורת המידה (משפט ליאפונוף).
לינדנשטראוס פיתח את יסודות המחקר של התורה הלא ליניארית של מרחבי בנך והוכיח, יחד עם אחרים, תוצאות על האפשרות להפיק מאיזומורפיזם ליפשיץ בין מרחבי בנך (ובאופן כללי יותר, איזומורפיזם רציף במידה שווה בין מרחבים כאלו) איזומורפיזם ליניארי. על המחקר הזה פרסם לינדנשטראוס, יחד עם פרופסור יואב בנימיני מהטכניון, ספר העוסק בגאומטריה הלא ליניארית של מרחבי בנך.
במסגרת המחקר על התורה הלא-ליניארית כתב לינדנשטראוס מאמר משותף עם פרופסור וו. ב. ג'ונסון (W. B. Johnson) מאוניברסיטת טקסס A&M על הרחבות פונקציות המקיימות תנאי ליפשיץ. במאמר זה מופיעה למה המראה שניתן לשכן כל n נקודות במרחב הילברט, תוך "כמעט" שימור של המרחקים ביניהן, במרחב אוקלידי מממד c log n, כאשר הקבוע c תלוי רק במידת הדיוק בשמירת המרחקים. ללמה זאת, שידועה בשם הלמה של ג'ונסון ולינדנשטראוס, יש שימושים רבים במדעי המחשב.
יחד עם ג'ונסון ערך לינדנשטראוס שני כרכים בשם Handbook of Banach space theory. בספרים אלו יש סקירה של התוצאות החשובות בשטח שהיו ידועות עד שנת 2000. לינדנשטראוס גם השתתף בכתיבת שני פרקים בספר זה.
בשנותיו האחרונות עסק לינדנשטראוס בשאלה הקשה של קיום נגזרת במובן החזק של העתקות ליפשיץ בין מרחבי בנך. על נושא זה כתב כמה מאמרים יחד עם פרופסור דוד פרייס (Preiss מאוניברסיטת לונדון, כיום באוניברסיטת ווריק).
ספר שכתבו השניים עם פרופסור טישר (Tišer) מפראג יצא לאור ב-2012 .
פרסים, חברויות ואותות כבוד

נשא הרצאה מוזמנת בקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים בניס – 1970
פרס ישראל במתמטיקה – 1981
נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים – 1986
הוענקה לו מדליית בנך מטעם האקדמיה הפולנית למדעים – 1997
נבחר כחבר זר של האקדמיה האוסטרית למדעים – 2000
דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קנט, אוהיו – 2001
ספרים

Classical Banach spaces, Vol. I, Sequence spaces, Ergebnisse der Mathematik 92, Spriger Verlag, 1977 (with L. Tzafriri), 188 pages.
Classical Banach spaces, Vol. II, Function spaces, Ergebnisse der Mathematik 97, Springer Verlag, 1979 (with L. Tzafriri), 243 pages.
שני הכרכים הוצאו לאור מחדש ב 1996 ככרך אחד
Classical Banach spaces I and II, Classics in Mathematics, Springer Verlag 1996 (with L. Tzafriri), 431 pages.
Geometric non linear functional analysis, Vol. I, Colloquium Publications AMS #48, 2000 (with Y. Benyamini), 488 pages.
Handbook of the geometry of Banach spaces, Vol. I, North Holland, 2001 (edited jointly with W. B. Johnson), 1005 pages.
Handbook of the geometry of Banach spaces, Vol. II, North Holland, 2002 (edited jointly with W. B. Johnson), 850 pages.
הערות שוליים

↑  נקבעו חתני פרס ישראל למתמטיקה וסטטיסטיקה, מעריב, 25 בינואר 1981
↑  הועלו בדרגה באוניברסיטה, על המשמר, 17 באוגוסט 1967
↑ .Extensions of compact operators, Memoirs of the Amer. Math. Soc. No. 48 (1964), 112 pages
Banach spaces whose duals are L1 spaces and their representing matrices, Acta Math. 126 (1971), pp. 165-193 ((jointly with A. J. Lazar).
↑  Absolutely summing operators in Lp spaces and their applications, Studia Math. 29 (1968), pp. 275-326 (jointly with A. Pelczynski).
↑ The structure of weakly compact sets in Banach spaces, Ann. Of Math. 88 (1968), pp. 35-46 (jointly with D. Amir).
w compact sets – their topological properties and the Banach spaces they generate, Proc. Symp. On Infinite Dimensional Topology, L.S.U. 1967, Ann. Math. Studies 69, pp. 235-273.
↑ On the complemented subspaces problem, Israel J. Math. 9 (1971), pp. 263-269 (jointly with L. Tzafriri).
The dimension of almost spherical sections of convex bodies, Acta Math. 139 (1977), pp. 53-94 (jointly with T. Figiel and V. D. Milman).
Almost spherical sections; their existence and their applications, Jahresbericht der Deutschen Mathematiker-Vereinigung, Jubilaeumstagung, Teubner Verlag (1992), pp. 39-61.
↑ A short proof of Liapounoff 's convexity theorem, Journal of Math. and Mechanics 15 (1966), pp. 971-972.
The Poulsen Simplex, Ann. Inst. Fourier 28 (1978), pp. 91-114 (jointly with G. Olsen and Y. Sternfeld).
The approximation of Zonoids by Zonotopes, Acta Math. 162 (1989), pp. 73-141 (jointly with J. Bourgain and V. D. Milman).
Infinite dimensional convexity, Handbook of the geometry of Banach spaces Vol. I (2001), pp. 599-670 (jointly with V. P. Fonf and R. R. Phelps).
↑ On non-linear projections in Banach spaces, Mich. Math. J. 11 (1964), pp. 263-287.
Banach spaces determined by their uniform structure, Geom. And Funct. Anal. 6 (1996), pp. 430-470 (jointly with W. B. Johnson and G. Schechtman).
Affine approximation of Lipschitz functions and non linear quotients, Geom. And Funct. Anal. 9 (1999), pp. 1092-1127 (jointly with S. Bates, W. B. Johnson, D.Preiss and G. Schechtman).
↑  Extensions of Lipschitz maps into a Hilbert space, contemporary Mathematics 26 (1984), pp. 189-206 (jointly with W. B. Johnson).
↑  On Frechet differentiability of Lipschitz maps between Banach spaces, Ann. Of Math. (2) 157 (2003), pp. 257-288 (jointly with D. Preiss).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264670405171  PLWABN: 9810618431805606  BnF: cb123758820 (data)  CANTIC: a10113289  dblp: 20/5267  GND: 172227127  ISNI: 0000 0001 1044 4949  LCCN: n79150311  MGP: 44237  NKC: osd2012699259  NTA: 07093133X  SUDOC: 032799705  VIAF: 22221499   WorldCat (עם VIAF): 22221499 
יורם לינדנשטראוס, פברואר 2009
ולודרום ד'איבר

גלגיליות בוולודרום, 1911
ולודרום ד'איבר (מילולית: "ולודרום חורף". בצרפתית: Vélodrome d'Hiver, או בקיצור Vel' d'Hiv) היה זירה סגורה למרוצי אופני מסלול שניצב בפינת שדרת דה גרנל ורחוב Rue Nélaton ברובע החמישה-עשר של פריז, סמוך לנהר הסן, לא רחוק ממגדל אייפל. המקום שימש גם לאירועי הוקי קרח, אגרוף, היאבקות, גלגיליות ומופעי קרקס, על מנת לאפשר פעילות ספורטיבית בחורף. המקום נחנך ב-1909 והיה אחד ממתקני אולימפיאדת פריז (1924). אולם עיקר פרסומו הגיע מהיותו נקודת הריכוז אליה הובלו יהודי פריז ביולי 1942 באירוע שנודע כ"מצוד ול ד'איבר", וממנו הובלו למחנות הריכוז דראנסי וקומפיין ומהם לאושוויץ. הוולודרום עלה באש במאי 1959 ונהרס כליל בעקבות כך. במקום נמצאת כיום כיכר עירונית בשם Place des Martyrs-Juifs-du-Vélodrome-d'Hiver (כיכר הקדושים היהודים של הוולודרום) ובה אנדרטה המנציחה את סיפורם.
עד מלחמת העולם השנייה

שורשי הוולודרום במבנה שהוקם עבור התערוכה העולמית של פריז (1900). לאחר סיום התערוכה, הגה אנרי דגראנז' (Henri Desgrange), מייסדו של הטור דה פראנס, את השימוש במקום כזירה סגורה למרוצי אופניים ופעילות ספורטיבית חורפית. המבנה הועמד להריסה ב-1909 כיוון שהסתיר את מגדל אייפל ובמקומו הוקם בסמוך הוולודרום ד'איבר. אורך מסלול הרכיבה הפנימי היה 250 מטרים והמקום יכול היה להכיל 20,000 צופים.
ב-13 בינואר 1913 התקיים במקום אירוע מרוץ אופניים לקבוצות של שישה ימים (Six jours de Paris), שהפך למסורת אהובה, במסגרתה הוענקו פרסים על ידי ידוענים שונים שצפו במרוץ (אחד האוהדים הנלהבים של האירוע היה ארנסט המינגוויי).
באולימפיאדת פריז (1924) שימש המקום לתחרויות האגרוף, סייף, הרמת משקולות והיאבקות.
בשנות ה-30 של המאה ה-20 החלה המחליקה האמנותית והאלופה האולימפית הנורווגית סוניה הני לפתח מופעי ראווה ובידור בהחלקה על הקרח. אביה היה האמרגן והני עצמה ערכה את הכוריאוגרפיה של מופעים אלה שהועלו במקום. כן נודע המקום באותה תקופה במופעי קרקס.
במסגרת התערוכה העולמית של פריז (1937) התקיימו במקום מופעי ראווה (Naissance du Cité).
בעת מלחמת העולם השנייה

ב-16 ביולי 1942, החל בשעה 4:00, נעצרו על ידי המשטרה הצרפתית, 13,152 יהודים, מתוכם 5,802 נשים ו-4,051 ילדים.
לאחר המעצר, חלק מהיהודים נלקחו באוטובוס למחנה כליאה במתחם דירות בפרבר הצפוני דראנסי. רוב המגורשים (מעל ל-8,000) נלקחו לוולודרום ד'איבר ששימש כבר בקיץ 1941 כבית כלא שבו נאספו 4,000 גברים יהודים לקראת שילוחם למחנות השמדה.
היהודים שנעצרו הוחזקו בוולודרום ד'איבר בצפיפות איומה, תוך כדי השפלות, כמעט ללא מים ומזון וללא תנאים סניטריים, רק כמה רופאים ואחיות של הצלב האדום הורשו להיכנס. אלה שניסו לברוח נורו במקום. לאחר חמישה ימים נלקחו האסירים למחנות הריכוז דראנסי, קומפיין, פיטווייה ובון-לה-רולנד ומשם נשלחו רובם למחנות ההשמדה, בעיקר לאושוויץ.
היהודים שגורשו במסגרת הפעולה היוו כרבע מכלל 42,000 היהודים שנשלחו מצרפת לאושוויץ בשנת 1942, ומהם ניצלו בסוף המלחמה רק 811 איש.
לאחר המלחמה

ב-7 בנובמבר 1957 התקיים מרוץ שישה-הימים האחרון, בין מקבלי הפרסים באותו מרוץ היה ז'אק אנקטיל. מצבו של המבנה באותה עת היה כבר מוזנח וגגו דלף. ב-12 במאי 1959 הציג במקום סלבדור דאלי מיצירותיו במסגרת הפנינג אמנות. באחד מהלילות שלאחר מכן פרצה דליקה במקום שכילתה את רובו.
ולדרום ד'איבר נהרס עקב נזקי השריפה בשנת 1959. באותה שנה נתלה על אחד מבנייני הממשלה במקום שלט הנצחה המציין את המצוד אחר היהודים וריכוזם במקום. ב-1994 נחנכה אנדרטה באתר, פסל יצוק של מספר דמויות (ילדים, שני גברים, אשה בהריון) עם הכיתוב: "הרפובליקה הצרפתית במחווה לקורבנות הרדיפות הגזעניות והאנטישמיות שביצעו פשעים נגד האנושות תחת סמכותה של מה שמכונה מדינת צרפת'".
בקולנוע

הוולודרום מופיע (במסגרת ייצוג כתפאורה) בסרטים שנערכו על שואת יהודי פריז, בהם המפתח של שרה ונקודת איסוף.
הערות שוליים

↑  Hemingway celebre Paris Cycliste
↑  הדוח הרשמי של האולימפיאדה
↑  כינויו הגרמני של המחנה היה "פרונט-סטאלאג 122 או סטאלאג 356", ראו ברשימת המחנות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12008725n (data)  LCCN: sh2003000233 
לוח זיכרון לאירוע
מיעוטים בישראל

במדינת ישראל חיים, לצד הרוב היהודי, אזרחים או תושבים המשתייכים לקבוצות אתניות, דתיות, לאומיות ולשוניות שונות, ואשר נהנים משוויון זכויות ומחירויות. על פי רוב, אין מונים עולים ובני משפחותיהם אשר אינם רשומים במשרד הפנים כיהודים במניין המיעוטים במדינה.
סוגי המיעוטים בישראל

מגוון קבוצות המיעוט בישראל הוא רחב, לחלקם פרמטרים רבים של קבוצת מיעוט ולחלקם מאפיין מיעוט יחיד. לדוגמה, קבוצת המיעוט הגדולה בישראל – האוכלוסייה הערבית מוסלמית – נבדלת בפנים הלאומיים, אתניים, תרבותיים, דתיים, ולשוניים, ולעומתה המיעוט השני בגודלו – האוכלוסייה החרדית – נבדלת בעיקר בפן הדתי והתרבותי.
המיעוט החרדי

על אף שהציבור החרדי מהווה, מבחינה דתית ולאומית, חלק מהרוב היהודי בישראל, הוא נחשב למיעוט. ציבור זה מונה כ-13 אחוזים מהאוכלוסייה. רוב החרדים גרים ביישובים ובשכונות נפרדים ומקפידים על ניתוק תרבותי מהחברה החילונית. הריכוזים הגדולים של האוכלוסייה החרדית הם בירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, בית שמש, ביתר עילית, אלעד, אשדוד ופתח תקווה, חיפה וערד.
המיעוט הדתי לאומי

הציבור הדתי לאומי בישראל נע בין 15-7% מכלל האוכלוסייה בישראל, כשאלו מתפזרים בכל שטחי מדינת ישראל ובהם בעיקר בני ברק, ירושלים ואף בהתנחלויות ביהודה ושומרון. לאחרונה עולים קולות כי המפלגות המגדירות עצמן כדתיות לאומיות אינן מייצגות את ציבור בוחריהן בין אם מבחינה פוליטית, כלכלית או מדינית.
המיעוט הערבי

המיעוט הערבי הוא המיעוט הגדול בישראל ומהווה כ-20 אחוזים מהאוכלוסייה. רובם המכריע של ערביי ישראל הם מוסלמים סונים ומיעוטם נוצרים. רוב בני המיעוט הערבי חיים בערים ובכפרים נפרדים והשאר חיים בסביבות מעורבות כמו חיפה, עכו וירושלים.
המיעוט הערבי > ערבים מוסלמים

| עדה | תת-עדה | מיקום בישראל | גודל אוכלוסייה | חובת שירות בכוחות הביטחון | שונות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ערבים מוסלמים | סונים עירוניים | בערים המעורבות ירושלים, חיפה, נצרת, עכו, רמלה ולוד |  | לא חלה עליהם חובת שירות בצה"ל, אך יש מעטים מהם שמתנדבים לשרת |  |
| ערבים מוסלמים | סונים כפריים | בכפרים בגליל, במזרח מישור החוף ובוואדי עארה |  | לא משרתים בצה"ל, אך יש מהם שמשרתים במשטרה |  |
| בדואים (סונים) | תושבי הנגב | רהט, תל שבע, לקייה, שגב שלום, חורה ועוד | 286,000 | לא חלה עליהם חובת שירות בצה"ל, אך יש מהם שמתנדבים לשרת |  |
| בדואים (סונים) | תושבי הגליל | בסמת טבעון, זרזיר, שבלי - אום אל-גנם ועוד | 60,000‏ | לא חלה עליהם חובת שירות בצה"ל, אך יש מהם שמתנדבים לשרת |  |
| ערבים מוסלמים | שיעים-מתואלים | בצפון מערב הגליל |  |  | רוב המתואלים ברחו מישראל במלחמת העצמאות |
| ערבים מוסלמים | אחמדים | בשכונת כבאביר שבחיפה | 2,200~ | אף־על־פי שאינם משרתים בצבא בשל אמונתם, האחמדים נאמנים לשלטון במדינה שבהּ הם חיים | להרחבה, ראו אחמדים בישראל |