stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אבנעזר האזרד
ביוגרפיה

אבנעזר האזרד נולד בפילדלפיה. הוא למד באוניברסיטת פרינסטון. ב-1770 הוא הקים הוצאת ספרים בניו יורק, אך לאחר חמש שנים פרש מתחום זה. הוא מונה למנהל הדואר של ניו יורק, הראשון תחת הקונגרס הקונטיננטלי.
ב-1776 הוא מונה כמודד הראשי של מחלקת הדואר. ב-1781 הוא נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
ב-1782 התמנה האזרד כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית במקומו של ריצ'רד בצ'י, תפקיד בו הוא כיהן עד 1789. במהלך כהונתו בתפקיד זה הוא ארגן מחדש את משרד הדואר. הוא הקים מערכת להובלת הדואר באמצעות כרכרות על הנתיבים הראשיים כדי להגדיל את כמויות הדואר שניתן היה להעבירם, זאת במקום המערכת הישנה של רוכבים על סוסים שנשאו את הדואר.
האזרד לא היה ביחסים טובים עם נשיא ארצות הברית הראשון ג'ורג' וושינגטון. במהלך ועידת החוקה הפסיק האזרד את הנוהג שאפשר לעורכי העיתונים להפיץ את עותקי העיתונים באמצעות הדואר. וושינגטון כתב מכתב זועם על פעולה זו לג'ון ג'יי. הוא אמר שפעולה זו גרמה לנזק כאשר "גרמה לאנשים להאמין כי דיכוי האינטילינציה באותה נקודה קריטית הייתה תכסיס מרושע שהגה אריסטוקרט ממועדון הג'ונטו". זמן קצר לאחר שהושבע וושינגטון כנשיא, הוא החליף את האזרד בסמואל אוזגוד.
לאחר שהוחלף בתפקידו, שב האזרד לפילדלפיה. הוא עזר להקים את חברת הביטוח של אמריקה הצפונית (Insurance Company of North America) בעיר. בחברה זו הוא עבד עד למותו. כמי שגילה עניין רב בהיסטוריה, הוא פרסם ב-1792 את הספר "דין וחשבון על האינדיאנים משבט המוהוק, ארצם, שפתם, אישיותם, מנהגיהם, דתם וממשלם", שלוקט ב-1644 ממכתבים שנכתבו על ידי הכומר ההולנדי יוהאן מגפולנסיס. הספר כלל תיעוד של תצפיותיו של מגפולנסיס על אנשי המוהוק ועל השטחים שלהם ממערב לאולבני, ניו יורק בתקפת השלטון ההולנדי. מגפולנסיס נחשב כמיסיונר הפרוטסטנטי הראשון אל האינדיאנים.
האזרד פרסם בפילדלפיה גם את "אוספים היסטוריים; הכוללים מסמכי מדינה, ומסמכים מקוריים אחרים; מיועדים כחומרים עבור ההיסטוריה של ארצות הברית של אמריקה". ספר זה יצא בשני כרכים, הראשון ב-1792 והשנים ב-1794.
ביאורים

↑  מועדון פילוסופי שייסד בנג'מין פרנקלין בפילדלפיה
הערות שוליים

↑  Kaminski, John P.; Saladino, Gaspare J.; Leffler, Richard (ed.) (1986). Commentaries on the Constitution: Public and Private, Volume 4, 1 February to 31 March 1788. Madison, WI: Wisconsin Historical Society. p. 541.
↑  Henry Jones Ford, Washington and His Colleagues - A Chronicle of the Rise and Fall of Federalism, 1918. The Chronicles of America Series, Gutenberg project
↑  Wilson, James Grant (ed); Fiske, John (ed) (1888). Appleton's Cyclopedia of American Biography Vol. 4. New York: D. Appleton & Co. pp. 286–287.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16733028x (data)  GND: 1011381907  ISNI: 0000 0001 1903 4575  LCCN: n85089067  NTA: 181637316  SNAC: w68p62xd  SUDOC: 165528583  VIAF: 170161449   WorldCat (עם VIAF): 170161449
סטנלי ג'ורדן

| --- | --- |

 לידה:  31 ביולי 1959 (בן 65) שיקגו, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1982 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון, אוניברסיטת המדינה של אריזונה, תיכון גאן 
 סוגה:  ג'אז, מוזיקת עולם 
 שפה מועדפת:  אנגלית אמריקאית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  בלו נוט 
 www.stanleyjordan.com/en/
 פרופיל ב-IMDb
 
סטנלי ג'ורדן (באנגלית: Stanley Jordan; נולד ב-31 ביולי 1959, בשיקגו, אילינוי) הוא גיטריסט ג'אז ופיוז'ן שהתפרסם בזכות בטכניקה ייחודית, שפיתח, בעזרתה הוא מנגן על גיטרה בהקשה, בדומה לנגינה בפסנתר. ג'ורדן קיבל תואר B.A במוזיקה מאוניברסיטת פרינסטון בשנת 1981.
סגנון ההקשה של ג'ורדן

ג'ורדן פיתח סגנון נגינה ייחודי שבמהלכו הוא מנגן עם גיטרה שני תפקידים – ביד אחת הוא מנגן צלילים נמוכים (אקורדים, באס, וכו'), ובשנייה צלילים גבוהים. האפקט מושג על ידי הקשה על מיתרי הגיטרה בעזרת שתי הידיים במקום פריטה. לעיתים הוא מנגן על גיטרה בעלת שני צווארים באמצעות יד על כל צוואר, או על שתי גיטרות שונות בו זמנית. כמו כן הוא מנגן על גיטרה ופסנתר בו זמנית.
אלבומים

MAGIC TOUCH
STANDARDS
FLYING HOME
LIVE IN NEW YORK
BOLERO
THE BEST OF STANLEY JORDAN
STOLEN MOMENTS
סנדהיל רממורת'י

| --- | --- |

סנדהיל רממורת'י
 לידה:  17 במאי 1974 (בן 50) שיקגו, ארצות הברית 
 שם לידה:  Sendhil Amithab Ramamurthy 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 מקום לימודים:  האקדמיה של וובר דאגלס למשחק דרמטי  אוניברסיטת טאפטס 
 בן או בת זוג:  אולגה סוסנובסקה (1999–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סנדהיל רממורת'י (באנגלית: Sendhil Ramamurthy; נולד ב-17 במאי 1974) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי.
ביוגרפיה

רממורת'י נולד בשיקגו, אילינוי, וגדל בסן אנטוניו, טקסס. שני הוריו, שהיגרו מהודו, ואחותו היחידה הם רופאים. רממורת'י השלים את לימודיו בבית הספר "קיסטון" ב-1991. הוא החל ללמוד רפואה, אך שינה את דעתו והתחיל ללמוד משחק באקדמיה למשחק, ששם הוא סיים ב-1999. הוא נשוי לשחקנית אולגה סוסנובסקה ויש להם שני ילדים; בת בשם אלינה (2005) ובן, אלכס (2008). רממורת'י אוהב לשחק כדורגל. הוא הודיע שהוא לא מתכוון לשחק בתפקידים סטראוטיפיים של הודים אף על פי שהוצעו לו מספר תפקידים כאלה.
קריירה

רממורת'י השתתף בהצגות התיאטרון "מזרח הוא מזרח", "משרתם של שני אדונים" ו"דיו הודי". הוא השתתף בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "אלן", "נפטר", "אור מנחה", "יחידת קומנדו", "האנטומיה של גריי", "מספ7ים" ו"היפה והחיה".
תפקידו החשוב ביותר עד כה הוא בסדרת הטלוויזיה "גיבורים", בה הוא גילם את מוהינדר סורש למשך 4 עונות מ-2006 עד 2010.
ב-2006 שיחק בקומדיה הרומנטית "בליינד דייט" בכיכובו של כריס פיין, ובסרט הדרמה "אהבה ודיון" לצד אדם רודריגז.
בשנת 2016 התארח בסדרות הטלוויזיה "אלמנטרי" ו"איש משפחה" בתור איש הודי.
בשנת 2018 התארח בעונה השלישית של הסדרה "מקגייוור" בתפקיד של סמיר. בשנת 2018 כיכב בתור פול האמונד בדרמת המדע הבדיוני של NBC "חלום בהקיץ", שבוטלה לאחר עונה אחת. בנוסף, התארח בסדרת הדרמה הרפואית "ניו אמסטרדם" ב-NBC. ב-2019 החל לגלם את דמותו של ראמזי רוסו בעונה השישית של הסדרה "הפלאש".
בשנת 2020 דיבב בסדרות האנימציה "סופר הירו גירלס" את דמותו של ראס-אל-גול ובסדרה "קלאופטרה בחלל" את דמותו של ק'נסו וגם שיחק בסדרת הטלוויזיה הקומית "אמת או חובה" בנטפליקס
בשנת 2022 החל לשחק בסדרת הדרמה הרפואית "Good Sam" ברשת CBS, את דמותו של אשר פיין, בעלה של ויויאן, קצינת האבטחה של בית החולים בו מתרחשת עלילת הסדרה. באותה שנה החל לשחק בעונה הרביעית של סדרת גיבורי העל "סיירת האבדון" מבית DC קומיקס המשודרת ברשת HBO Max.
ליזי ולסקז

| --- | --- |

 לידה:  13 במרץ 1989 (בת 35) אוסטין, ארצות הברית 
 שם לידה:  Elizabeth Ann Velásquez 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של טקסס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 
אליזבת' אן (ליזי) ולסקז (באנגלית: Lizzie Velásquez) היא סופרת ומרצה אמריקאית. היא התפרסמה בשל תסמונת נדירה עמה היא מתמודדת, שגורמת למבנה גוף רזה מאוד, ולכשלים גופניים אחרים.
ביוגרפיה

ליזי ולסקז נולדה ב-13 במרץ 1989 באוסטין, טקסס. לידתה הייתה כארבעה שבועות לפני הסיום הרגיל של ההריון. משקלה בלידתה היה 1.219 ק"ג, ועד היום מעולם לא עלה משקלה מעל 29 קילוגרמים. בנערותה חוותה בריונות קשה עקב המראה שלה. שיא הבריונות היה כאשר הייתה בתיכון, היא הוכתרה על ידי בריון מרשת האינטרנט כ"האישה המכוערת ביותר בעולם" בסרטון שהפיץ ברשת. לסרטון נוספו אלפי תגובות נאצה, כמו: !Kill it with fire ("שרפו את הדבר הזה!"). ולסקז למדה באוניברסיטת המדינה של טקסס עד 2012, והתמחתה בלימודי תקשורת.
התסמונת

ולסקז סובלת מתסמונת נדירה, שבה לוקים עוד שני אנשים בכל העולם. המומחים סבורים שהתסמונת שלה שייכת לקטגוריה הידועה כ-PS (קיצור של Progeroid syndromes), שם קיבוצי לפגמים גנטיים הקשורים לצבירת שומן בגוף. התסמונת לא מאפשרת לה לעלות במשקל ולהשמין, ובנוסף לכך מערכת החיסון שלה חלשה, היא איבדה את ראייתה בעין אחת, והיא לקוית ראיה בעין השנייה. מכיוון שגופהּ לא יכול לאגור שומן, היא חייבת לאכול כשישים ארוחות קטנות וחטיפים ביום, ארוחה אחת בכל עשרים דקות (כולל בלילה), כדי לשרוד.
פועלה כיום

ב-16 בינואר 2014 הרצתה ולסקז בועידת TED, שם דיברה על הדרך שבה אנשים מגדירים את עצמם. הרצאתה צברה מעל ל-40 מיליון צפיות ב-YouTube. היא פרסמה שני ספרים, אחד מהם הוא אוטוביוגרפיה (ביחד עם אמהּ, ריטה) בשם: ׁLizzie Beautiful: The Lizzie Velásquez Story (ליזי יפה: סיפורה של ליזי ולסקז), שיצא בהוצאה עצמית בשנת 2010 בבריטניה ובספרד.
כיום (2016) היא מרצה בעולם על בריונות ועל הדרך שעברה, ובנוסף היא פעלה ופועלת להעברת חוק נגד בריונות בבתי הספר האמריקניים. היא פועלת לגיוס כסף כדי להפיק סרט על סיפורה, בשם "הפרויקט של ליזי". עד כה גייסה כ-123 אלף דולר. מטרת הקמפיין לגייס 180 אלף דולר. בהרצאותיה היא מצהירה שלמרות מצבה הרפואי, היא לא הייתה משנה דבר בקורות חייה ובעצמה. היא נוהגת לומר: "החלום שלי הוא להמשיך ולעזור לאחרים." באופן כזה, ולסקז מקדישה את כל זמנה למסע נגד בריונות מכל סוג.
מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  היכל הופעות, אולם ספורט 
 כתובת:  בארה דה טיז'וקה 
 מיקום:  ריו דה ז'ניירו 
 מדינה:  ברזיל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2016
 תאריך פתיחה רשמי:  2016 
 קואורדינטות:  22°58′26″S 43°23′45″W﻿ / ﻿22.973883°S 43.395953°W﻿ / -22.973883; -43.395953
  (למפת ריו דה ז'ניירו מוגדלת) מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו(למפת ריו דה ז'ניירו רגילה) מרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו
 
מרכז האימונים האולימפי (בפורטוגזית: Centro de Treinamento Olímpico) הוא קומפלקס אולמות ספורט גדול שנבנה ב"בארה אולימפיק פארק" ברובע בארה דה טיז'וקה שבריו דה ז'ניירו, לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016). מרכז האימונים האולימפי אירח גם טורנירים במשחקים הפאראלימפיים. קומפלקס האולמות הוקם לצד מתקני ספורט אחרים שהוקמו במתחם בשנים האחרונות ובעתיד ישמש כמרכז אימונים אולימפי לספורטאים הברזילאים. על פי התכנון המקורי הקומפלקס נועד להכיל ארבעה אולמות שאותם ניתן יהיה לחבר את האולמות בעת הצורך לחלל משותף אם כי תוכנית זאת שונתה עם הזמן. לאחר האולימפיאדה ישמש המתחם כמרכז האימונים המרכזי של הספורטאים בברזיל המשתתפים באולימפיאדות ואירועי ספורט נוספים ולאימונים ב-12 מקצועות שונים כשבאולם במרכז עצמו ובאולמות הסמוכים בקריית הספורט ניתן אף לקיים תחרות שונות.
את קומפלקס האולמות תכנן משרד האדריכלים המקומי "ויגלייקה" כשלוש טבעות אובליות העולות אחת על השנייה והביתנים מחופים מבחוץ בזכוכית וקורות עץ אנכיות המעוצבות כגל במחווה ליצירות אדריכליות מודרניסטיות מפורסמות מהעבר בברזיל.
מרכז ההדרכה כולל שלושה אולמות הממוקמים בשורה במבנה אחד: כולם מכונים קריוקה ארנה וממוספרים מאחד עד שלוש:
אולם 1 מכיל 16,000 מקומות ויארח את טורניר הכדורסל האולימפי ואת טורנירי הכדורסל נכים והרוגבי נכים במשחקים הפאראלימפיים. על פי הפרסומים לאחר המשחקים תוקטן קיבולת האולם ל-6,000 מקומות בלבד (חלקם זמניים) ויתווספו בו חדרי אימונים לספורטאים.
אולם 2 מכיל 10,000 מקומות ויארח את טורנירי הג'ודו והטאקוונדו האולימפיים ותחרויות כדוריד נכים וג'ודו לנכים במשחקים הפאראלימפיים. לאחר האולימפיאדה יוסרו המושבים ויחד עם אולם 1 ישמש המתחם כמרכז אימונים הכולל מספר חדרי אימונים לספורטאים.
אולם 3 מכיל אף הוא 10,000 מקומות ויארח באולימפיאדה את תחרויות ההיאבקות והטאקוונדו והסיף ולאחר מכן את טורניר כדורעף הנכים. לאחר האולימפיאדה יפורקו היציעים והמבנה יוסב לבית ספר לספורטאים.
בנוסף יפעל לצד המתחם מלון ייעודי לספורטאים ומרכז לרפואת ספורט.
ים אנדמן

| --- | --- |
גבולות הלוחות הטקטוניים בים אנדמן
גבולות הלוחות הטקטוניים בים אנדמן
 מידע כללי
 על שם:  איי אנדמן 
 מיקום:  האוקיינוס ההודי 
 סוג:  ים שולי
 מידות
 שטח:  797,700 קמ"ר
 אורך מרבי:  1,200 ק"מ
 רוחב מרבי:  650 ק"מ
 רוחב ממוצע:  650 ק"מ 
 עומק מרבי:  3,777 מטר
 ‏עומק ממוצע:  870 מטר
 מידע נוסף
 מליחות:  2.1% עד 3.45%
 נהר מזין:  נהר איראוואדי, Dawei River, Great Tenasserim River, Khlong Bang Niang, Kraburi River, נהר הסלווין, Sittaung River, Trang River 
 מדינות באגן הניקוז:  הודו, אינדונזיה, תאילנד, מלזיה, מיאנמר 
 איים:  האי סומטרה בדרום; איי אנדמן וניקובר במערב; איי תאילנד במזרח דוגמת פוקט, וקו לנטה
 קואורדינטות:  10°28′00″N 95°41′00″E﻿ / ﻿10.46667°N 95.68333°E﻿ / 10.46667; 95.68333
 
 
ים אנדמן הוא ים שולי באוקיינוס ההודי. הים גובל בשטחים השייכים לחמש מדינות: מיאנמר, תאילנד מלזיה, אינדונזיה (סומטרה) והודו (איי אנדמן וניקובר), המתחלקות לחוף המזרחי וצפוני שבמלזיה, תאילנד ומיאנמר, ושטחי איים במערב ודרום. שטחו של ים אנדמן הוא כ-797,700 קילומטר רבוע, אורכו הוא כ-1,200 קילומטרים ורוחבו כ-650 קילומטרים. עומקו הממוצע של הים הוא 870 מטרים, ועומקו המרבי הוא 3,777 מטרים.
בחלקו הדרום-מזרחי של ים אנדמן נמצא מצר מלאקה, המפריד בין חצי האי המלאי לאי סומטרה, ומקשר בין האוקיינוס ההודי לבין ים סין הדרומי שממערב לאוקיינוס השקט.
על קרקעיתו של ים אנדמן נמתח קו הגבול שבין הלוחות הטקטוניים בורמה וסונדה. שני הלוחות שהחלו מתרחקים זה מזה לפני 3 עד 4 מיליון שנים הביאו את ים אנדמן שהיה בעבר קטן בהרבה אל גודלו הנוכחי.
אקולוגיה > צומח

אזורי החוף של ים אנדמן מאופיינים ביערות מנגרובים ובכרי דשא ימיים (אנ'). המנגרובים משתרעים על פני יותר מ-600 קמ"ר של חופי תאילנד ואילו העשב הימי תופס שטח של 79 קמ"ר. המנגרובים אחראים במידה רבה לפוריות הגבוהה של מי החוף - שורשיהם לוכדים אדמה ומשקעים ומספקים מחסה מפני טורפים וכר גידול לדגים ולאורגניזמים ימיים קטנים. גזעם מגן על החוף מפני הרוח והגלים, ושאריותיהם חלק משרשרת המזון הימית. חלק נכבד מיערות המנגרובים התאילנדיים בים אנדמן נכרת במהלך גידול השרימפס הנרחב של שרימפס מים מלוחים (אנ') בשנות ה-80 [דרוש מקור]. המנגרובים גם נפגעו משמעותית בגלל הצונאמי ב-2004. חלקם נשתלו לאחר מכן, אך שטחם עדיין יורד בהדרגה עקב פעילות אנושית.
מקורות מזון חשובים נוספים בים אנדמן הם עשב ים ותחתיות הבוץ של לגונות ואזורי חוף. הם גם יוצרים בית גידול או מקלט זמני לאורגניזמים נוברים ובנטיים רבים. מינים ימיים רבים נודדים אל יבול הים מדי יום או בשלבים מסוימים של מחזור חייהם. הפעילות האנושית הפוגעת בצמחי הים כוללת פסולת מי שפכים מתעשיות החוף, חוות שרימפסים וצורות אחרות של פיתוח חוף ועוד.
ב-2004, צונאמי השפיע על 3.5% משטחי עצי המנגרובים לאורך ים אנדמן באמצעות סתימה ושקעי חול, ו-1.5% סבלו מאובדן גידול כולל.
אקולוגיה > חי

מי הים לאורך חצי האי המלאי נוחים לגדילה של רכיכות, ויש שם כ-280 מיני דגים אכילים השייכים ל-75 משפחות.
פעילות האדם

הים משמש זה מכבר לדיג והובלת סחורות בין מדינות החוף.
פעילות האדם > דיג

תאילנד לבדה דגה כ־943,000 טון דגים בשנת 2005  וכ־710,000 טון בשנת 2000. 41 אחוזים נתפסים במפרץ תאילנד ו-19 אחוזים בים אנדמן. כמויות הדיג קטנים משמעותית במלזיה והם דומים או גבוהים יותר במיאנמר. התחרות על דגים הביאה לסכסוכים רבים בין מיאנמר לתאילנד. בשנים 1998–1999 הסכסוכים גרמו להרוגים בשני הצדדים וכמעט הסלימו לסכסוך צבאי. בשני המקרים, הצי התאילנדי התערב כאשר ספינות בורמזיות ניסו להטביע סירות דיג תאילנדיות בשטחי הים שבמחלוקת, וכי מטוסי קרב תאילנדים נפרסו על ידי המועצה לביטחון לאומי. סירות דיג תאילנדיות התעמתו לעיתים קרובות גם עם הצי המלזי, עד שממשלת תאילנד נאלצה להזהיר את הדייגים שלה מפני דיג ללא רישיון במים זרים.
הייצור הימי בשנת 2004 בתאילנד הורכב מ: 33 אחוזי דגי פלגית, דגי דמרסל 18 אחוזים, סילוניות 7.5 אחוזים, סרטנים 4.5 אחוזים, דגי אשפה 30 אחוז ו-7 אחוזים דגים אחרים. דגי אשפה הם דגים שאינם אכילים, דגים אכילים בעלי ערך מסחרי נמוך וצעירים המשוחררים לים.
פעילות האדם > תיירות

ים אנדמן, במיוחד בחוף המערבי של חצי האי המלאי, ואיי אנדמן וניקובר בהודו ומיאנמר עשירים בשוניות אלמוגים ובאיים עם טופוגרפיה מרהיבה. על אף שנפגעו מרעידת האדמה בסומטרה ובצונאמי בשנת 2004, הם נותרו יעדי תיירות פופולריים. בחוף הסמוך יש גם פארקים לאומיים ימיים רבים - 16 רק בתאילנד, וארבעה מהם מועמדים להכללה ברשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו.
גלריה

קו טאפו במפרץ פאנג נגה, תאילנד
קו פי פי, תאילנד
ראו גם

מפרץ תאילנד
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Sustainable Fisheris in the Andaman Sea Coast of Thailand, The United Nations-Nippon Foundation Fellowship Programme 2007 - 2008
↑  OECD, Review of Fisheries in OECD Countries 2009 Policies and Summary Statistics: Policies and Summary Statistics, OECD Publishing, 2010-06-25, ISBN 978-92-64-07974-8. (באנגלית)
↑  Cassandra De Young, Review of the State of World Marine Capture Fisheries Management: Indian Ocean, Food & Agriculture Org., 2006, ISBN 978-92-5-105499-4. (באנגלית)
↑  Alan Dupont, Director Asia-Pacific Security Program Strategic and Defence Studies Center Alan DuPont, East Asia Imperilled: Transnational Challenges to Security, Cambridge University Press, 2001-10-15, ISBN 978-0-521-01015-3. (באנגלית)
↑  World and Its Peoples: Eastern and Southern Asia, Marshall Cavendish, 2007-09, ISBN 978-0-7614-7631-3. (באנגלית)
| דגל אינדונזיה גופי מים באינדונזיה |
| --- | --- | --- |
| אוקיינוסים | האוקיינוס ההודי • האוקיינוס השקט |  |
| ימים | ים אנדמן • ים אראפורה • ים באלי • ים בנדה • ים ג'אווה • ים האלמאהרה • ים טימור • ים מאלוקו • ים סאבו • ים סין הדרומי • ים סלבס • ים סראם • ים פלורס |  |
| מצרי ים | מצר אומבאי • מצר אלאס • מצר אלור • מצר באדונג • מצר באלי • מצר באנגקה • מצר גאספאר • מצר דמפייר • מצר ווטאר • מצר לומבוק • מצר מאדורה • מצר מלאקה • מצר מנטאוואי • מצר מקאסאר • מצר סאפה • מצר סומבה • מצר סונדה • מצר סינגפור • מצר קארימאטה • מצר ריאו |  |
| מפרצים | מפרץ באליקפאפאן • מפרץ בונה • מפרץ בינטוני • מפרץ ג'קרטה • מפרץ טומיני • מפרץ סאלה • מפרץ סנדרוואסי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007294728305171  VIAF: 315125040   WorldCat (עם VIAF): 315125040
יצחק מווינה

| --- | --- |

שער הספר אור זרוע
 לידה:  1180 ד'תתק"ם
 פטירה:  1250 (בגיל 70 בערך) ה'י' וינה, דוכסות אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  ?–1250 
 השתייכות:  בעלי התוספות
 רבותיו:  ר' שמחה בן שמואל משפיירא, ר' אליעזר בן יואל הלוי (הראבי"ה), ר' יהודה שירליאון מפריז, ר' אלעזר מגרמייזא
 תלמידיו:  מהר"ם מרוטנבורג
 בני דורו:  רמב"ן
 חיבוריו:  אור זרוע
 צאצאים:  חיים (אליעזר) בן יצחק 
 
רבי יצחק בן משה מווינה, הידוע גם בשמו רבי יצחק אור זרוע (1180 ד'תתק"ם-1250 ה'י')  חיבר את הספר "אור זרוע", ספר הלכה חשוב המצוטט רבות בספרי הפוסקים שאחריו.
ביוגרפיה

מוצאו של רבי יצחק הוא בבוהמיה, המכונה בפיו גם "ארץ כנען", אך במהלך חייו נדד רבות ברחבי אשכנז וצרפת, וזכה להיכרות עם רוב חכמי דורו. הוא למד תורה מפי חכמי בוהמיה רבי אברהם בן עזריאל ורבי יעקב בנו של ר"י הלבן מפראג. ברגנשבורג הוא למד מפי רבי יהודה החסיד, וקיבל ממנו את מסורות חסידי אשכנז, ומפי רבי אברהם בן משה. שהה בוירצבורג ולמד שם מפי רבי יהונתן בן יצחק. תקופה מסוימת (כנראה סביב 1215) שהה בצרפת, ולמד שם מפי רבי שמשון מקוצי ורבי יעקב בן מאיר מפרובינש. אולם, ככרבותיו המובהקים הוא הגדיר את רבי יהודה שירליאון מפריז, את רבי שמחה משפיירא ואת רבי אליעזר בן יואל (ראבי"ה) מבון. לאחר ששב לאשכנז, המשיך לעמוד בקשרי שו"ת עם חבריו חכמי פריז, ביניהם רבי יחיאל מפריז. בסוף ימיו השתקע בווינה.
רבי יצחק היה מורו של המהר"ם מרוטנבורג.
היה מראשי הנאבקים למינויים של רבני קהילות.[דרושה הבהרה]
מעניינת התייחסותו ההלכתית לנושא ענידת טלאי צהוב (ויכוח שהיה בנושא זה בין רבי שמשון מקוצי לבין האפיפיור אינוסטוס ה-3 שחייב את ענידת הטלאי).
הוא רגיל לחתום "יצחק בן משה נב"ה" - ראשי תיבות: נשמתו בצרור החיים. גם בנו, מהר"ח, חותם "נב"ה".
בנו, רבי חיים אליעזר (מהר"ח אור זרוע) ערך קיצור לספרו של אביו - "אור זרוע הקצר" או "סימני אור זרוע", אך לא זכה ללמוד מפי אביו משום שאביו מת בילדותו[דרוש מקור].
בשנת 1997 נחשף בווינה ברחוב הידוע בשמו "יודנפלאץ" (כיכר היהודים) בית הכנסת המזוהה כבית הכנסת שלו ושעלה באש בעת גזירת וינה בשנת 1421. המקום נתגלה בעת חפירת היסודות לאנדרטה לזכר הנספים בשואה ובוצעה במקום חפירה ארכאולוגית על ידי אוניברסיטת וינה.
חיבוריו > ספר אור זרוע

רבי יצחק התפרסם בעיקר בזכות ספרו 'אור זרוע', ספר הלכתי שנכתב על ידו במאה ה-13 אך הודפס לראשונה רק במאה ה-19. הספר מכיל פסקי הלכה, פירושים ותשובות לפי נושאים, באופן דומה לסידור המסכתות.
שמו של הספר נלקח מהפסוק בספר תהלים (פרק צ"ז, פסוק י"א) "אור זרע לצדיק ולישרי לב שמחה", שמסופי התיבות שלו הסיק רבי יצחק שיש לכתוב את שמו של רבי עקיבא עם האות ה בסופו (כלומר, עקיבה), ומתוך שמחתו על גילוי זה, קרא לספרו על שם הפסוק.
הספר מצוטט ומובא במקומות רבים בפוסקים שאחריו. חשיבותו נובעת בין השאר מהיותו מקור חשוב מאוד לצורות אחרות של תורת בעלי התוספות וחכמי אשכנז.
חיבוריו > פיוטיו

ישנם מספר פיוטים החתומים בשם "יצחק בן משה", ביניהם מערכת יוצר-אופן-זולת לשבת שלפני ראש השנה, שנתקבל במנהג אשכנז המזרחי,, צונץ ייחסם לרבי יצחק בן משה, מחכמי מגנצא שנהרג בגזירות תתנ"ו. אברהם פרנקל העלה קושיות על ייחוס זה, והעלה את ההשערה שהפייטן הוא רבי יצחק בן משה מווינה, בעל אור זרוע.
הערות שוליים

↑  ראו בספרו, הלכות קריאת שמע, סימן יא.
↑  ראו בספרו, הלכות צדקה, סימן כז.
↑  ייתכן שעל שמו קרא רבי יצחק לבנו חיים אליעזר, ראו אצל אפטוביצר, מבוא לספר ראבי"ה, עמ' 25–32.
↑  אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות, מוסד ביאליק תשל"ו, עמ' 436–439.
↑  ראו תשובה במרדכי מסכת בבא בתרא אות תקלח.
↑  ספר אור זרוע חלק ב הלכות שבת סימן פד אות ג בסוף
↑  ראו בספרו הלכות  הלכות צדקה ל.
↑  מחקרו של יחזקאל לביא על התאבדויות בקהילות ישראל בתקופת הגזרות ד'תתנ"ו-1096 ה'רכ"א-1421
↑  הקדמת הספר
↑  סדר עבודת ישראל, רעדלהיים תרכ"ח, עמ' 781 ואילך.
↑  אברהם פרנקל, לקט פיוטי סליחות, כרך ב (מקיצי נרדמים, תשנ"ג), עמ' 790-793.
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263110905171  GND: 124069207  ISNI: 0000 0000 6681 8287  LCCN: nr92022067  NKC: zmp20241229301  VIAF: 35380120   WorldCat (עם VIAF): 35380120
רוי ארצ'יבלד יאנג

רוי ארצ'יבלד יאנג (באנגלית: Roy Archibald Young;‏ 17 במאי 1882 – 31 בדצמבר 1960) היה בנקאי אמריקאי ששימש כיושב ראש דירקטוריון הבנק הפדרלי (הפדרל ריזרב) (הבנק המרכזי של ארצות הברית) עם פרוץ המשבר בוול סטריט ב-1929 ותחילתו של השפל הגדול.
יאנג נולד במרקט שבמישיגן, כבר בגיל שמונה החל את הקריירה הבנקאית שלו כשעבד כשליח עבור בנק מקומי, בהמשך עבד כעוזר קופאי וב-1913 מונה לסגן נשיא בנק סיטיזן נשיונל. בין 1919 ל-1927 היה נגיד הבנק הפדרלי במיניאפוליס. ב-1927 נקרא על ידי הנשיא קלווין קולידג' להחליף את דניאל קריסינג כיו"ר דירקטוריון הבנק הפדרלי בוושינגטון די. סי., הוא הושבע לחבר דירקטוריון ב-3 באוקטובר 1927 ומייד מונה ליושב ראשו. יאנג כיהן בתפקיד עד 31 באוגוסט 1930, כשבמהלך כהונתו פרץ המשבר הכלכלי הגדול. ב-1930 עזב יאנג את הדירקטוריון בוושינגטון ועבר לכהן כנגיד הבנק הפדרלי בבוסטון (תפקיד שבאותה עת נשא שכר גבוה יותר). לאחר התפטרותו ב-1942 בהמשך הקריירה עמד בראש בנק פרטי בבוסטון, הצטרף לדירקטוריון חברת טקסטיל ועמד בראשה משנת 1954.
פרדריק, נסיך ויילס

פרדריק, הנסיך מוויילס (באנגלית: Frederick, Prince of Wales;‏ 1 בפברואר 1707 – 20 במרץ 1751) השתייך לשושלת בית הנובר ולמשפחת המלוכה הבריטית. פרדריק היה בנו הבכור של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ואביו של ג'ורג' השלישי וכן סבא-רבא של המלכה ויקטוריה.