stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הנודד
פסקול הסרט

בישראל זכה השיר "Ichak Dana Beechak Dana" (איצ'ק דנה ביצ'ק דנה, "זרעון אחד, שני זרעונים", בתעתיק ל"איצ'יקידנה") לפופולריות רבה, ונחשב בארץ לאחד השירים ההודיים הידועים ביותר. בישראל נפוצה גרסה שבוצעה על ידי הזמר והמלחין נעים רג'ואן בהפקת האחים אזולאי.
בשנת 2020 הפיק עומרי סגל גרסה מחודשת לשיר בהשתתפותם של סוויסה, BEMET ועמרי גליקמן.
שיר מפורסם נוסף הוא "אך ליבי הוא הודי" (Mera Joota Hai Japani) ששר ראג' קאפור בתור נודד ברחבי הודו. בתרגומו של ירושלים סגל:
"הנעליים שלי יפניות
המכנסיים – אנגליים
הכובע שעל ראשי – רוסי
אך לבי הוא הודי"
בשיר הזמר מראה את גאוותו על היותו הודי, למרות שבגדיו ממדינות אחרות, והוא הפך לסמל פטריוטי בקרב הודים רבים. לעיתים קרובות מצטטים אותו גם כיום.
פרסים

1956: פרסי פילמפייר
הצלם הטוב ביותר: ראדו קרמקר
העריכה הטובה ביותר: ג'יגי מיאקר
פרסי הקולנוע הלאומי
1956: תעודת הצטיינות לסרט העלילתי השני הטוב ביותר בהינדית
הערות שוליים

↑  "Shree 420 - Full movie". www.youku.com. RK Films / You Ku. נבדק ב-15 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Filmfare Nominees and Winners" (PDF). Deep750.googlepages.com. נבדק ב-2015-09-18.
↑  "Directorate of Film Festival" (PDF). Iffi.nic.in. אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2016. נבדק ב-2015-09-18. {{cite web}}:  (עזרה)
חרבות וכשפים

איור של סצנה בסיפור קונאן הברברי של רוברט א. הווארד "מסמרים אדומים"
חרבות וכשפים היא סוגה של פנטזיה המאופיינת בגיבורים חובבי חרב העוסקים בהרפתקאות מרגשות ואלימות. אלמנטים של רומנטיקה, קסם והעל-טבעי נמצאים גם הם בסיפורים לעיתים קרובות. בניגוד ליצירות פנטזיה הרואיות, הסיפורים, על אף שהם דרמטיים, מתמקדים בקרבות אישיים ולא בעניינים המסכנים את העולם. מקורו של הז'אנר ביצירותיו המוקדמות של שנות ה-30 של רוברט א. הווארד. המונח "חרבות וכשפים" נטבע על ידי פריץ לייבר בגיליון מאי 1961 של פאנזין הפנטזיה "אמרה", כדי לתאר את הווארד והסיפורים שהושפעו מיצירותיו.
סיפורי חרבות וכשפים נמנעים מתמות-על של 'טוב מול רע' לטובת קונפליקטים שלעיתים קרובות מעמידים דמויות בעלות מוסר מפוקפק זו מול זו כדי להעשיר את עצמן, או להתריס נגד עריצות.
חרבות וכשפים מבוסס על היררכיות חברתיות בעולם האמיתי, והם קודרים, אפלים ואלימים יותר, עם אלמנטים של יצורים קוסמיים, לעיתים קרובות בהשראה של סיפורי לאבקראפט, שאינם מרכיב יסוד בפנטזיה המרכזית. הדמות הטיפוסית בסיפורי חרבות וכשפים היא ברברי עם תכונות אנטי-גיבור.
סגנון ונושאים

סיפורי חרבות וכשפים מתרחשים בעולם בדיוני שבו קיים קסם. התפאורה יכולה להיות כדור הארץ בעבר המיתי או בעתיד הרחוק, עולם אחר דמיוני או כוכב לכת זר. לפעמים סיפורי חרבות וכשפים מושפעים מאימה או מדע בדיוני. הם דומים לסיפורי פנטזיה גבוהה, אבל הם אפלים ומשוננים יותר. קנה המידה של המאבקים המתוארים קטן יותר, והדמות הראשית רודפת בדרך כלל אחר רווח אישי, כמו עושר או אהבה.
ההתנגדות בין טוב לרע האופיינית לפנטזיה קיימת גם בספרות חרבות וכשפים, אך היא פחות מוחלטת והאירועים מתרחשים לרוב בשטח אפור מבחינה מוסרית. תכונות אלה מודגשות במיוחד ביצירות חדשות יותר של הז'אנר. הסיפורים הם קצביים ומוכווני פעולה, עם הרבה סצנות קרב אלימות. בדרך כלל אין מסר עמוק או אמירות חברתיות ביצירות של הז'אנר הזה.
הדמות הראשית בסיפורי חרבות וכשפים היא בדרך כלל לוחם רב עוצמה שנלחם ברוע על טבעי. הגיבור הטיפוסי הוא ברברי אלים, מכבד את עצמו ורגשי שמעריך חופש. לדמות הראשית יש לרוב מאפיינים של אנטי-גיבור. למרות שהדמות הראשית מתנהגת בעיקר בגבורה, הוא עשוי להתחבר לאויב או להקריב בעל ברית כדי לשרוד. כלי הנשק העיקריים של גיבור הם ערמומיות וחוזק פיזי. קסם, לעומת זאת, משמש בדרך כלל רק את הנבלים של הסיפור, שהם בדרך כלל קוסמים, מכשפות או מפלצות על טבעיות. רוב גיבורי ספרי חרבות וכשפים הם דמויות גבריות, בעוד שדמויות נשיות בדרך כלל לא זוכות לתפקיד של גיבורה. נושא שחוזר על עצמו בז'אנר הוא עלמה במצוקה. הדגש המסורתי של הז'אנר על גיבורים גברים ירד מאז העשורים האחרונים של המאה ה-20.
המבנה המעגלי נפוץ בסיפורי חרבות וכשפים: הגיבור נשאר צעיר לנצח וכל יום הוא כמו הראשון עבורו. הניצחון של הדמות הראשית על אויביו אינו סופי, אך בסיפור הקצר הבא מתעורר איום חדש, נגדו נאלץ הגיבור להילחם פעם נוספת. בעולם יש מגוון רחב של מיקומים מרגשים ואקזוטיים שנועדו לשמש במה למעללי הדמות הראשית.
סיפורי חרבות וכשפים רבים הפכו לסדרות של הרפתקאות במספר ספרים. רוב הגיבורים בספרי חרבות וכשפים הם מטיילים מטבעם, ומוצאים את השלווה שאחרי ההרפתקה משעממת עד מוות.
אופייני שהנושאים בהם עוסקים חרבות וכשפים מוגבלים יחסית. הז'אנר זכה לעיתים לביקורת על אלימות מוגזמת, שנאת נשים ואפילו עמדות פשיסטיות.
היסטוריה

המוצא של סיפורי חרבות וכשפים הם במגזיני הפנטזיה, שם הם צצו מ"סיפורת מוזרה". הראשון היה המגזין Weird Tales, שפרסם את סיפורי קונאן של הווארד.
היסטוריה > עלייה בפופולריות

משנות ה-60 ועד שנות ה-80, תחת הכוח המנחה של קרטר, קבוצה נבחרת של סופרים הקימה את גילדת החרבים והקוסמים של אמריקה (SAGA) כדי לקדם ולהגדיל את סוגת חרבות וכשפים. מ-1973 עד 1981 פורסמו חמש אנתולוגיות הכוללות יצירות קצרות של חברי SAGA. בעריכת קרטר, אלה היו ידועים ביחד בשם חרבות מהבהבות! בגלל אנתולוגיות אלו ואחרות, כמו סדרת Ballantine Adult Fantasy, הסיפורת שלו והביקורת שלו, קרטר נחשב לאחד הפופולריים החשובים ביותר של פנטזיה ז'אנר בכלל, ושל חרבות וכשפים בפרט.
למרות מאמציהם של מחברים כאלה, חלק מהמבקרים משתמשים בחרבות וכשפים כמונח מזלזל. במהלך שנות ה-80, בהשפעת הצלחת הסרט העלילתי קונאן הברברי מ-1982, יצאו לאקרנים סרטי פנטזיה רבים שנעשו בזול בתת-ז'אנר שייקרא "חרב וכישוף".
לאחר הפריחה של תחילת שנות ה-80, סיפורי חרבות וכשפים שוב איבדו פופולריות, כאשר הפנטזיה האפית תפסה במידה רבה את מקומה בז'אנר הפנטזיה. עם זאת, הייתה התעוררות נוספת בסוף המאה ה-20. התפתחות זו שמה דגש על טכניקה ספרותית, ושואבת מפנטזיה אפית ומז'אנרים אחרים כדי להרחיב את היקפו הטיפוסי של הז'אנר. סיפורים עשויים לכלול מאבקים רחבי טווח של דאגות לאומיות או חובקות עולם המשותפות לפנטזיה גבוהה, אך מסופר מנקודת מבטן של דמויות הנפוצות יותר בחרבות וכשפים, ועם תחושת ההרפתקה המשותפת לזו האחרונה.
כותבים מימינו אנו בסגנון זה כוללים את סטיבן אריקסון, ג'ו אברקרומבי וסקוט לינץ', מגזינים כמו Black Gate, ה-Flashing Swords ו- Beneath Ceaseless Skies מפרסמים ספרות קצרים בסגנון.
נשים יוצרות ודמויות

סיפורי חרבות וכשפים אופיינו כבעלי הטיה גברית. דמויות נשיות היו בדרך כלל עלמות במצוקה שיש להצילן או להגן עליהן, או שימשו בדרך אחרת כפרס על הרפתקאותיו של גיבור גבר. נשים שהיו להן הרפתקאות משלהן עשו זאת לעיתים קרובות כדי להתמודד עם איום האונס או כדי לנקום על כך. סדרת האנתולוגיה "חרב ומכשפת" של מריון צימר בראדלי (1984 ואילך) ניסתה את ההפך, ועודדה סופרות וגיבורות. בסיפורים מופיעות סייפות מיומנות ומכשפות חזקות הפועלות ממגוון מניעים.
הסופר הראשון של חרבות וכשפים, רוברט אי הווארד, דגל בדעות פמיניסטיות בחייו האישיים והמקצועיים. הוא כתב לחבריו ולמקורביו בהגנה על הישגיהן ויכולותיהן של נשים. דמויות נשיות חזקות ביצירות הבדיוניות של הווארד כוללות את אגנס דה צ'סטילון האפלה (הופיעה לראשונה בסרט "אשת חרב", 1932 בערך), הפיראטית המודרנית המוקדמת הלן טברל ("האי של אבדון הפיראטים", 1928), וכן שני פיראטים ודמויות המשנה של קונאן הברברי, Bêlit (" מלכת החוף השחור ", 1934), ולריה מהאחים האדומים (" ציפורניים אדומות ", 1936).
עבודות נבחרות

הז'אנר הוגדר על ידי יצירתו של רוברט אי הווארד, במיוחד עלילותיו על קונאן הברברי ועל קלף אטלנטיס, בעיקר בסיפורים מוזרים מ-1932 ו-1929 בהתאמה.
הערות שוליים

1 2  Nicholls, Peter (10 באוקטובר 2022). "Sword and Sorcery". The Encyclopedia of Science Fiction. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sword and Sorcery". Best Fantasy Books. אורכב מ-המקור ב-22 בספטמבר 2013. נבדק ב-29 ביולי 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Stiles, Paula R. (בנובמבר 2011). "Tales From the Brass Bikini: Feminist Sword and Sorcery". Broad Universe. אורכב מ-המקור ב-2011-12-28. נבדק ב-20 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Strahan, Jonathan; Anders, Lou (2010). Swords & Dark Magic: The New Sword and Sorcery (1st ed.). New York: Eos. p. xvii. ISBN 978-0-06-172381-0.
↑  Bradley, Marion Zimmer (2001). Sword and Sorceress XVII. New York, NY: DAW Books. pp. 9–13. ISBN 0886779960.
↑  Finn, Mark (2006). Blood & Thunder: The Life & Art of Robert E. Howard. Austin, Tex.: MonkeyBrain Books. pp. 186–187. ISBN 1-932265-21-X.
↑  Waggoner, Diana (1978). The Hills of Faraway: A Guide to Fantasy. New York: Atheneum. pp. 47–48. ISBN 0-689-10846-X.
↑  Howard, Robert E.; Sweet, Justin (2006). Kull: Exile of Atlantis. New York: Del Rey. p. xix. ISBN 0-345-49017-7.
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
The X Factor (תוכנית טלוויזיה בריטית)

| --- | --- |

 סוגה:  מציאות
 יוצרים:  סיימון קאוול
 מנחים:  נוכחים דרמות' אולירי  קודמים  קייט ת'ורנטון  קרוליין פלאק   אולי מארס
 שופטים:  נוכחים  סיימון קאוול  לואי טומלינסון   רובי וויליאמס   איידה פילד  קודמים  שרון אוסבורן   לואיס וולש   שריל פרננדז ורסיני   דני מינוג   גארי בארלו  טוליסה   קלי רולנד   ניקול שרזינגר   מלאני בראון   ריטה אורה ניק גרימשאו  
 זוכים:  סטיב ברוקסטיין  שיין וורד  ליאונה לואיס  ליאון ג'קסון  אלכסנדרה בורק  ג'ו מק'אלדרי  מאט קרדל  ליטל מיקס  ג'יימס ארתור  סאם ביילי בן היינאו לואיזה ג'ונסון מאט טרי ראק-סו   דלטון האריס
 ארץ מקור:  בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  15
 מספר פרקים:  445
 הפקה
 חברת הפקה:  פרימנטל 
 הפצה:  פרימנטל 
 אורך פרק:  60-150 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ITV
 רשת שידור בישראל:  HOT3 (עונה 11 ואילך)
 תקופת שידור מקורית:  4 בספטמבר 2004 – 2 בדצמבר 2018
 קישורים חיצוניים
 www.itv.com/xfactor
 דף התוכנית ב-IMDb
 
אקס פקטור (באנגלית: The X Factor) היא תוכנית מציאות בריטית העוסקת בחיפוש אחר הכישרון הבא בעולם המוזיקה. פורמט התוכנית נוצר על ידי סיימון קאוול והחלה את שידוריה בספטמבר 2004 ברשת ITV. פירוש שם התוכנית הוא אותו גורם X אשר יוצר כישרון. התוכנית עלתה במקום תוכנית שירה אחרת שנקראה "פופ איידול". ישנה תוכנית-בת אשר עוסקת בראיונות עם המשתתפים ובמה שמתרחש מאחורי הקלעים ונקראת "The Xtra Factor".
נכון ל-2021 שודרו כ-15 עונות. ב-7 בפברואר 2020. הוכרז כי התוכנית תיקח הפסקה במהלך שנת 2020. ב-27 באוגוסט 2020, הודיעה רשת ITV, כי הפסקת התוכנית עשויה להיות בלתי מוגבלת; עד להחלטת קאוול מתי לחדש את התחרות.
התוכנית משודרת גם בישראל החל מעונתה ה-11 (2014) בערוץ HOT3.
מבנה התוכנית

בעונות 1–3 דרישות הסף היו אזרחים מגיל 16 ומעלה. בעונות 4–5 גיל המינימום ירד לגיל 14. בעונה השישית חזר הסף לגיל 16. לתוכנית חמישה שלבים:
שלב 1: מבחני הבד (לא נכנסים לשידור וקובעים מי יעבור למבחן בד אצל השופטים).
שלב 2: מבחן בד עם השופטים.
שלב 3: מחנה אימונים.
שלב 4: בתי השופטים.
שלב 5: הופעות חיות.
מבנה התוכנית > מבחני הבד

מבחני בד פתוחים נערכים לכולם מספר חודשים לפני עליית התוכנית. רק מי שעבר שלושה מבחני בד בפני המפיקים יכול לעבור ולהופיע במבחן הבד הבא מול השופטים. התוכניות הראשונות בכל עונה כוללות את פרקי מבחני הבד עם השופטים בהם מופיעים המשתתפים הטובים ביותר, הגרועים ביותר והמוזרים ביותר. רק כאשר יש רוב בין השופטים עובר המתמודד לשלב הבא.
לעונה הראשונה הגיעו כ-50 אלף משתתפים. לעונה השנייה הגיעו 75 אלף אנשים. בעונה השלישית המספר עלה ל-100 אלף איש. בעונה הרביעית הגיעו 150 אלף איש. בעונה החמישית המספר הגיע ל-182 אלף משתתפים. בעונה השישית נשבר השיא כאשר הגיעו 200 אלף מתמודדים.
מבנה התוכנית > מחנה האימונים ובתי השופטים

לאחר מחנה האימונים נותרים המתמודדים שעברו את כל המבחנים (עונה 1 תשעה מתמודדים. עונות 2–6 שנים עשר מתמודדים. עונה 7 שישה עשר מתמודדים). בניגוד לסדרות אחרות בהן אסור לשופטים להעדיף מתמודדים, בתוכנית זו כל מתמודד נכנס לבית השופטים וכך בעצם מגלה בפנים מי השופט שיהיה מדריכו האישי.
מבנה התוכנית > הופעות חיות ומופעי הגמר

המתמודדים הסופיים לוקחים חלק בתוכנית המצולמת. השלבים הסופיים מכילים הופעות של המתמודדים. לאחר מכן מודיעים על תוצאות הצבעת הקהל. במופעים משולבים לרוב רקדני רקע או קטעי סולו בהם המתמודד מופיע רק עם פסנתר או גיטרה. לפני הקראת התוצאות מופיע לרוב ידוען בהופעה חיה.
מבנה התוכנית > הפרסים

הזוכה מקבל חוזה הקלטות עם חברת Syco בשווי מיליון פאונד. החל מהעונה החמישית הזוכה מקבל 150 אלף פאונד במזומן וחוזה הכולל כיסוי הוצאות הקלטה ושיווק.
שיאי רייטינג

בגמר עונה 4 צפו 12.7 מיליון צופים שהם 55% מנתח הצפייה בבריטניה, המספר רק עלה בגמר עונה 5 שאירחה את בריטני ספירס.
השופטים

מהעונה הראשונה עד השלישית פאנל השופטים הורכב מסיימון קאוול, שרון אוסבורן ולואי וולש. בעונה השלישית הייתה פאולה עבדול שופטת אורחת. בסוף העונה השלישית פרש וולש מהתוכנית ואת מקומו תפס בריאן פרידמן. לעונה הרביעית הובאה זמרת נוספת, הזמרת האוסטרלית דני מינוג. לבסוף וולש החליט לחזור ופאנל השופטים בעונה הרביעית היה: קאוול, אוסבורן, וולש ומינוג.
עם עליית העונה החמישית עזבה אוסבורן את הסדרה ולאחר השערות רבות תפסה את מקומה הזמרת שריל פרננדז ורסיני. פאנל השופטים בעונה השישית נשאר זהה לקודמתה. במהלך העונה השביעית עזבה מינוג את הסדרה ומספר שופטים אורחים דוגמת ג'רי האליוול, פיקסי לוט, קייטי פרי וניקול שרזינגר החליפו את מקומה. ביולי 2010 חלתה פרננדז-ורסיני במלריה ומחליפתה הייתה שרזינגר. ב-5 במאי 2011 הודיעו סיימון קאוול ושריל פרננדז-ורסיני כי הם עוזבים את התוכנית לטובת הגרסה האמריקאית, אך לבסוף הודחה פרננדז-ורסיני מן הגרסה האמריקאית בשל מבטאה. במאי 2011 אושר כי השופטים שיצטרפו לוולש הם גארי בארלו, חבר להקת הבנים טייק ד'את והזמרות טוליסה וקלי רולנד. בעונה התשיעית הצטרפה הזמרת ניקול שרזינגר במקומה של קלי רולנד. בעונה העשירית, חזרה שרון אוסבורן לתוכנית כמחליפתה של טוליסה. בסוף העונה העשירית ולאחר שרשת פוקס האמריקאית החליטה כי התוכנית בגרסתה האמריקאית לא תשוב לשידור, החליט קאוול לשוב לפאנל השופטים בעונה ה-11. במקביל הודיעו בארלו ושרזינגר על פרישתם מהתוכנית. ב-10 במרץ הודיעה שריל פרננדז ורסיני על חזרתה לתוכנית. ב-30 במאי 2014, הודיע וולש על חזרתו לתוכנית. וולש הביע את רצונו לחזור יחד עם אוסבורן, אך אוסבורן לא התכוונה לחזור לעונה ה-11 של התוכנית. תהליך חיפוש השופט החדש לפאנל ארך זמן רב היות שמספר מועמדות לתפקיד, ביניהן, ריטה אורה ואלי גולדינג סירבו. במקביל, ביקשה פרננדס-ורסיני שופטת נוספת על מנת שיהיה שוויון מגדרי בפאנל. ב-11 ביוני 2014 נבחרה מלאני בראון, חברת להקת הספייס גירלז בעבר, שהשתתפה בתוכנית בגרסתה האוסטרלית, להשתתף כשופטת בפאנל. וולש לא המשיך לעונה ה-12 ובמקומו נבחר כשופט ניק גרימשאו, די ג'יי ושדרן בתחנת הרדיו BBC1. את המשבצת הנשית תפסה הזמרת הבריטית הפופולרית ריטה אורה, במקומה של מלאני בראון. אורה חוזרה על ידי ההפקה של התוכנית בעונות הקודמות לאחר השתתפותה כשופטת אורחת בעונה התשיעית, אך סירבה בעונה הקודמת לטובת שיפוט בתוכנית The Voice בגרסה הבריטית.
גרימשאו, אורה ושריל פרננדז-ורסיני (קול) הודיעו שלא ימשיכו לעונה ה-13, לואי וולש, ניקול שרזינגר ושרון אוסבורן אישרו את חזרתם לעונה זו. בעונה ה-14 לא בוצעו שינויים בסגל השופטים. בעונה ה-15 סיימון קאוול היה היחיד שנשאר מצוות השופטים המקורי ואליו התווספו איידה פילד, רובי ויליאמס ולואי טומלינסון, שכזכור טומלינסון הופיע בעבר בתוכנית כמתמודד בעונתה השביעית.
שופטי אקס פקטור בריטניה
סיימון קאוול (10-2004, 2014-)
לואי טומלינסון (2018)
רובי ויליאמס (2018)
איידה פילד (2018)
שופטי עבר באקס פקטור בריטניה
שרון אוסבורן (2007-2004, 13, 17-16)
לואיס וולש (2004-2014, 2017-2016)
דני מינוג (2007-10)
שריל פרננדז ורסיני (2014-15, 2008-10)
גרי בארלו (2011-13)
טוליסה (2011-12)
קלי רולנד (2011)
ניקול שרזינגר (2013-2012, 17-16)
מלאני בראון (2014)
ניק גרימשאו (2015)
ריטה אורה (2015)
השופטים > שופטי התוכנית

סיימון קאוול - עונות 1–7, 15-11
שרון אוסבורן - עונות 1–4, 10, 14-13
לואיס וולש - עונות 1–11, 14-13
דני מינוג - עונות 4–7
שריל - עונות 5–7, 12-11
גארי בארלו - עונות 8–10
טוליסה - עונות 8–9
קלי רולנד - עונה 8
ניקול שרזינגר - עונות 9–10, 14-13
מלאני בראון - עונה 11
ניק גרימשאו - עונה 12
ריטה אורה - עונה 12
לואי טומלינסון - עונה 15
איידה פילד - עונה 15
רובי ויליאמס - עונה 15
רשימת הזוכים

| עונה | החלה | הסתיימה | מס' פרקים | הזוכה | השופט הזוכה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 4 בספטמבר 2004 | 11 בדצמבר 2004 | 24 | סטיב ברוקסטיין | סיימון קאוול |
| 2 | 20 באוגוסט 2005 | 17 בדצמבר 2005 | 30 | שיין וורד | לואי וולש |
| 3 | 19 באוגוסט 2006 | 16 בדצמבר 2006 | 30 | ליאונה לואיס | סיימון קאוול |
| 4 | 18 באוגוסט 2007 | 15 בדצמבר 2007 | 28 | ליאון ג'קסון | דני מינוג |
| 5 | 16 באוגוסט 2008 | 13 בדצמבר 2008 | 30 | אלכסנדרה בורק | שריל פרננדז ורסיני |
| 6 | 22 באוגוסט 2009 | 13 בדצמבר 2009 | 30 | ג'ו מק'אלדרי | שריל פרננדז ורסיני |
| 7 | 21 באוגוסט 2010 | 12 בדצמבר 2010 | 30 | מאט קרדל | דני מינוג |
| 8 | 20 באוגוסט 2011 | 11 בדצמבר 2011 | 31 | ליטל מיקס (להקה) | טוליסה |
| 9 | 18 באוגוסט 2012 | 9 בדצמבר 2012 | 31 | ג'יימס ארתור | ניקול שרזינגר |
| 10 | 31 באוגוסט 2013 | 15 בדצמבר 2013 | 32 | סאם ביילי | שרון אוסבורן |
| 11 | 30 באוגוסט 2014 | 14 בדצמבר 2014 | 34 | בן היינאו | סיימון קאוול |
| 12 | 29 באוגוסט 2015 | 13 בדצמבר 2015 | 28 | לואיזה ג'ונסון | ריטה אורה |
| 13 | 29 באוגוסט 2016 | 11 בדצמבר 2016 | 32 | מאט טרי | ניקול שרזינגר |
| 14 | 7 באוקטובר 2017 | 4 בדצמבר 2017 | 28 | ראק-סו | סיימון קאוול |
| 15 | 1 בספטמבר 2018 | 2 בדצמבר 2018 | 28 | דלטון האריס | לואי טומלינסון |
התוכנית בארצות הברית

על בסיס הפורמט של התוכנית מבריטניה, שודרה ב-2011 התוכנית בגרסתה האמריקאית בארצות הברית. בפברואר 2014 הודיעה רשת "פוקס" כי אקס פקטור ארצות הברית לא תשוב לעונה רביעית.
התוכנית בארצות הברית > עונה ראשונה

הזוכה בעונה הראשונה של תוכנית, היא מלאני אמרו. השופטים בעונה זו היו: סיימון קאוול, אל. איי ריד, ניקול שרזינגר ופאולה עבדול.
התוכנית בארצות הברית > עונה שנייה

הזוכה בעונה השנייה של התוכנית, הוא טייט סטיבנס. במקום שני זכתה קרלי רוז סוננקלר. השופטים בעונה זו היו: אל. איי ריד, סיימון קאוול, דמי לובאטו ובריטני ספירס, אותה החתים קאוול בסכום חסר-תקדים של 15 מיליון דולר. מנחי התוכנית, הם מריו לופז וקלואי קרדשיאן.
התוכנית בארצות הברית > עונה שלישית

הזוכים בעונה השלישית של התוכנית, הם אלכס וסיירה. בעונה השלישית צוות השופטים הם: סיימון קאוול, דמי לובאטו, קלי רולנד ופאולינה רוביו. מנחה התוכנית, הוא מריו לופז.
התוכנית בישראל

בישראל, פורמט התוכנית נרכש על ידי זכיינית ערוץ 2 "רשת", והופק לראשונה במהלך שנת 2013. מבחני הבד, החלו ב-5 במרץ 2013. במאי 2013 נבחרה בר רפאלי להנחות את הגרסה הישראלית של "אקס פקטור", ושופטיה הם רמי פורטיס, משה פרץ, עברי לידר ושירי מימון. זוכת העונה הראשונה של אקס פקטור ישראל היא רוז פוסטאנס. ב-13 ביוני 2015 עלתה לאוויר העונה השנייה לתוכנית "אקס פקטור ישראל". זוכת העונה השנייה היא דניאל יפה מקבוצת הבוגרים של רמי פורטיס, בעונה השלישית של התוכנית זכתה עדן אלנה מקבוצת הצעירים של עברי לידר. בעונה הרביעית, התחרות בחרה את הזמר שייצג את ישראל באירוויזיון 2022.
הערות שוליים

↑  כל מה שיש לדעת על גמר עונה 4
↑  תרבות ובידור נענע10, לאחר שלוש עונות: אקס פקטור ארה"ב בוטלה, באתר nana10‏, 8 בפברואר 2014
↑  ליאת אלקיים, הדרמה הגדולה של "אקס פקטור", באתר הארץ, 27 בספטמבר 2012
↑  רועי גולדנברג, ‏עכשיו זה רשמי: רשת רכשה את הזכויות של "אקס פקטור", באתר גלובס, 26 בנובמבר 2012
↑  רן בוקר, בר רפאלי תנחה את אקס פקטור, באתר ynet, 27 במאי 2013
↑  רן בוקר, סופית: שירי מימון ל"אקס פקטור", באתר ynet, 30 במאי 2013
טינאייג' האדבה

טינאייג' לינגאני האדבה (באנגלית: Teenage Lingani Hadebe; נולד ב-17 בספטמבר 1995) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת הבלם בסינסינטי.
קריירת מועדונים

האדבה התחיל את הקריירה שלו בבאנטו המקומית כאשר היה בן 17. בשנת 2015 הושאל להיילאנדרס עד לסיום העונה. בינואר 2016 חתם בצ'יקן אין, אלופת זימבבואה, עמה זכה בגביע העצמאות של זימבבואה.
ביולי 2017 האדבה חתם בקייזר צ'יפס מליגת העל הדרום-אפריקאית עם הצטרפותו למועדון, נפצע בקרסול ונעדר שלושה חודשים. ב-22 בנובמבר 2017 האדבה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד אמזולו. ב-4 באפריל 2018 האדבה הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בדקה ה-95 נגד פרי סטייס סטארס.
ב-14 ביולי 2019 האדבה הצטרף לייני מלטיאספור מליגת העל הטורקית. ב-25 ביולי ערך ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 נגד אולימפיה ליובליאנה. ב-1 במרץ 2020, הורחק בהפסד 2-0 לדניזליספור. ב-17 באפריל 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד אלניהספור.
ב-28 ביוני 2021, האדבה חתם ביוסטון דינמו מה-MLS. ב-20 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 0-0 נגד ונקובר ווייטקאפס.
ב-9 בפברואר 2024 חתם בקוניאספור הטורקית.
קריירה בינלאומית

ב-16 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 למרוקו. ב-31 במאי 2016 הבקיע צמד בניצחון 0-2 נגד אוגנדה.
האדבה נכלל 3 פעמים בסגל הנבחרת לקראת גביע אפריקה לאומות.
תארים

גביע העצמאות של זימבבואה: 2016
נבחרת העונה בליגת העל הטורקית: 2019/2020
מגן השנה של יוסטון דינמו: 2021
הכדורגלן החדשה של השנה ביוסטון דינמו: 2021
שרה ברליס

| --- | --- |

 לידה:  7 בדצמבר 1979 (בת 44) אאוריקה, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  שרה בת' ברליס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, Eureka High School 
 עיסוק:  זמרת-מלחינה, מוזיקאית
 סוגה:  פופ • פופ רוק • נשמה
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, גיטרה, קולות
 חברת תקליטים:  אפיק
 http://www.sarabmusic.com/
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
שרה ברליס (באנגלית: Sara Bareilles; נולדה ב-7 בדצמבר 1979) היא זמרת-יוצרת, פסנתרנית, שחקנית וסופרת אמריקאית. פריצתה הגדולה התרחשה בשנת 2006, עם הלהיט "Love Song", שהגיע למקום הרביעי במצעד הבילבורד השבועי האמריקני. מנעדה הקולי נע מקונטרה אלט ועד מצו-סופרן.
ביוגרפיה > שנים ראשונות

ברליס נולדה וגדלה באאוריקה, קליפורניה. הייתה חברה במקהלת בית הספר שלה, וכן השתתפה במחזות זמר במסגרת תיאטרון קהילתי מקומי. היא סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון של אאוריקה ביוני 1998, כאשר היא מקבלת את התואר "המוכשרת ביותר" בספר המחזור של אותה שנה.
ברליס למדה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם הייתה חברה בהרכב א-קפלה. ניתן לשמוע אותה באלבומם Dysfunktional Family שרה את "Gravity" ו-"I Want You Back" של חמישיית הג'קסונים. ברליס הצהירה בתוכנית TRL של ערוץ המוזיקה MTV שלה וללהקה מארון 5 יש היסטוריה משותפת מילדותם בקליפורניה, עוד מהתקופה שהלהקה נקראה Kara's Flowers. היא נהגה להופיע בקונצרט הסטודנטים השנתי, ואף זכתה פעמיים.
ביוגרפיה > קריירה

לאחר שהשלימה את לימודיה בקולג' בשנת 2002, ברליס הופיעה בברים ובמועדונים באזור לוס אנג'לס, כאשר היא מעדיפה לעבוד על חומר חדש לפני שהיא מתקדמת להופעות גדולות יותר. היא הוציאה לאור שני דמואים שכללו בעיקר ביצועים חיים בשנת 2003: "The First One" באפריל ו-"The Summer Sessions" באוקטובר. בשנת 2004 היא שיחקה כזמרת ברים בסרט ההודי "Girl Play" וביצעה את השיר "Undertow".
בינואר 2004 יצא לאור אלבום האולפן הראשון שלה, "Careful Confessions". היא חתמה על חוזה עם Pete Giberga, בכיר בחברת אפיק ב-15 באפריל 2005. את יתרת השנה ותחילת 2006 השקיעה בכתיבת ועיבוד של שירים לקראת אלבומה הבא. שירה "Gravity" הופיע קצרה בסרט העצמאי משנת 2006, "Loving Annabelle". בנוסף, היא לקחה חלק בסיבוב ההופעות של מארק ברוסארד בשנת 2006, כאשר היא משמשת כמופע החימום שלו.
במהלך שנת 2016 ברליס יצרה, כתבה, הלחינה והפיקה את הגרסה הבימתית לסרט הקאלט "מלצרית" משנת 2007, שהוציאה כאלבום קונספט ואחר כך עובד למחזמר הפופולרי שמציג בברודוויי, באולם ברוקס אטקינסון, וכן בוסט אנד, בתיאטרון אדלפי, ואף הופיעה בתפקיד הראשי על בימות ברודוויי ווסט אנד.
בשנת 2021 שיחקה בסדרת הטלוויזיה של טינה פיי "בנות לנצח" אותה יצרה לרשת Peacock, בה ברליס גילמה את דון, כוכבת פופ בלהקת בנות משנות ה-90 שחוזרות לעשות קאמבק.
בשנת 2022 הופיעה בברודוויי במחזמר Into the Woods בתפקיד אשת האופה.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס המוזיקה במדיה של הוליווד | 2024 | שיר מקורי – סדרת טלוויזיה/מיני-סדרה | "The Medium Time" מתוך "בנות לנצח" | מועמדות |  |
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2004 - Careful Confessions
2007 - Little Voice
2010 - Kaleidscope Heart
2013 - The Blessed Unrest
2015 - What's Inside: Songs from Waitress
2019 - Amidst the Chaos
2020 - More Love: Songs from Little Voice Season One
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

2008 - Between the Lines: Sara Bareilles Live at The Fillmore
2011 - iTunes Live from SoHo
2012 - Once Upon Another Time
2013 - Brave Enough: Live at the Variety Playhouse
2021 - Amidst the Chaos: Live at the Hollywood Bowl