stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמנואל יפה
ביוגרפיה > פועלו הספרותי והמוזיקלי

יפה פרסם ספרי לימוד והדרכה ועשרות מאמרים בנושאי חינוך. כמו כן חיבר לחנים ופרסם מספר ספרי ילדים, בהם ספרו "מיקי-מהו ואליהו". הסיפור פורסם בהמשכים לראשונה בעיתון "עיתוננו לקטנים" בשנת 1935, והוא אף אויר בידי יפה. "מיקי מהו ואליהו" נחשב כסיפור הקומיקס המקורי הראשון בארץ ישראל.
בשנת 1976 כונסו כמה ממאמרים בקובץ "על מחנכים וחינוכם".
לאחר מותו כונס מבחר מכתביו על ידי חיים אורמיאן בקובץ "במעגלי חינוך" (1979).
כתביו > לילדים

מיקי-מהו ואליהו; חרוזים וציורים מאת עמנואל יפה, חיפה: דפוס אות, 1939. (הדפסה מחודשת: תל אביב: רשפים, תשל"ד)
העיר דץ; הציורים: א[סתר] ברלין-יואל, חיפה: אשכול, 1943. (קובץ שירים וחרוזים)
שמואל בלומנטל, יום הולדתו של פוק-פוק; החרוזים מאת עמנואל יפה; התמונות מאת שמואל בלומנטל, חיפה: [חמו"ל], 1944. (סיפורים מחורזים על עלילות גמד וידידיו החרקים)
חברים וידידים, חיפה: אשכול, תש"ז 1946. (שירי ילדים)
עמנואל יפה (עורך), כתבי-סתרים (על פי מגרוז ואחרים), חיפה: אשכול, תשי"ד.
כתביו > חינוך

עמנואל יפה (עורך), חשבון: חוברת לניסיון, לשנת תש"ב, 3 כרכים, חיפה: בית הספר הריאלי העברי, תש"ב. (התוכן: כרך א: למכינה ב', ערוכה ע"י עמנואל יפה; כרך ב: למכינה ג', ערוכה ע"י עמנואל יפה, אבשלום גולדשטיין; כרך ג: למכינה ד', ערוכה ע"י אליהו בן דוד, עמנואל יפה) (מהדורה ב: חשבון למכינה ד': חוברת לניסיון לשנת תש"ו, ערוכה ע"י אליהו בן דור, עמנואל יפה, תש"ו)
עמנואל יפה, סוניה כהנא-חר"ג, הדרך אל הבריאות: הוראות ההיגיינה בכתות היסוד של בית הספר העממי; דברי פתיחה מאת מ[רדכי] ברכיהו, תל אביב: יבנה, 1947. (מהדורה ב מחודשת: תש"ך 1960)
מאוצר השירה לבני הנעורים; האחראי: עמנואל יפה, חיפה: בית הספר הריאלי העברי, תשי"ד 1953.
עמנואל יפה, אבשלום גולדשטין, יסודות החשבון, 4 כרכים, חיפה: אשכול, 1954–1958. (התוכן: כרך ב: לשנת הלמודים השניה, 1954; כרך ג: לשנת הלמודים השלישית, 1957; כרך ד: לשנת הלמודים הרביעית, תשי"ז; כרך ה: לשנת הלמודים החמישית, תשי"ח) (הדפסה נוספת, בשם: "ספר החשבון שלי: יסודות החשבון", תש"ך 1959–1961) (ראה אור בתרגום לערבית)
הוראת החשבון בבית הספר היסודי, תל אביב: אוצר המורה, תשי"ד. (ראה אור בהדפסות נוספות)
המחברת (חוברת ה של איגרות למורה בשאלות חינוך והוראה), ירושלים: משרד החינוך והתרבות, תשי"ח. (מהדורה ב: תש"ך)
המורה בישראל: הכשרתו והשתלמותו ב-25 שנות המדינה, ירושלים: משרד החינוך והתרבות – האגף להכשרת עובדי הוראה ולהשתלמותם – המחלקה להכשרת עובדי הוראה, תשל"ג 1973.
על מחנכים וחינוכם: לקט רשימות ומאמרים, ירושלים: משרד החינוך והתרבות – המחלקה ולהכשרת עובדי הוראה, המחלקה להשתלמות עובדי הוראה, תשל"ו.
לאחר מותו:
במעגלי חינוך; כינס וערך: חיים אורמיאן, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, המזכירות הפדגוגית, האגף להכשרת עובדי הוראה ולהשתלמותם, תש"ם 1979. (קובץ זיכרונותיו ומאמריו)
כתביו > ממאמריו

צמח צמריון, עמנואל יפה, 'עובדי החינוך: מעמדם והכשרתם', בתוך: חיים אורמיאן (עורך), החינוך בישראל, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, תשל"ג, עמ' 335352.
לקריאה נוספת

יוסף בנטוויץ', 'יזכור – עמנואל יפה ז"ל', פתחים (רבעון למחשבת היהדות) ג–ד (43–44) (1978), 18–19.
נחמה ניר יניב, 'לזכרו של מורי ורבי עמנואל יפה ז"ל', הד הגן מב (1978), 438–439.
הערות שוליים

↑  עמוס הופמן, דורון נידרלנד, דמות המורה בראי הכשרת המורים 1970–2006: מבט היסטורי, דפים 49 (תש"ע 2010), עמ' 49.
↑  הכלל הפרט, הארץ, 17 במאי 1951
↑  מינויים במערכת הפיקוח, הארץ, 3 בנובמבר 1958
↑  אנשים ומוסדות, דבר, 11 במרץ 1959
מנויים במשרד החינוך והתרבות, הארץ, 23 במרץ 1959
↑  מינויים חדשים במשרד החינוך, מעריב, 13 באוקטובר 1970.
↑  משרד החינוך ממליץ: צביון מיוחד ללימודים בכיתה ז' – שנת הבר-מצווה, דבר, 29 במאי 1977. וראו מאמרו של יפה: 'כיתה ז' - שנת הבר-מצווה', פתחים (רבעון למחשבת היהדות) ד (40) (1977), 23–28.
↑  מת עמנואל יפה, דבר, 3 בפברואר 1978
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307486705171  GND: 136803105  ISNI: 0000 0000 8397 6391  LCCN: n2010042493  VIAF: 81086953   WorldCat (עם VIAF): 81086953
סמארטלינקס איירליינס

איירבוס A320-200 של החברה
סמארטלינקס איירליינס (בלטבית: SmartLynx) היא חברת תעופה לטבית שהוקמה בשנת 1992, ומפעילה טיסות שכר בעבור חברות תעופה אחרות.
חברות בת

סמארטלינקס איירליינס אסטוניה - הוקמה בשנת 2012 ופועלת מנמל התעופה של טאלין. קוד היאט"א של החברה הוא 6Y, קוד ה-ICAO הוא MYX ואות הקריאה הוא TALLINN CAT.
פעילות החברה בישראל

החברה החכירה בעבר 3 מטוסי איירבוס A320 לישראייר:
YL-LCB ששירת בישראייר החל מפברואר 2007 ועד אוקטובר 2010, תחת אות קריאה: 4X-ABD. המטוס הוצא משירות החברה.
YL-LCA ששירת בישראייר החל מפברואר 2007 ועד מאי 2010, תחת אות קריאה: 4X-ABC. המטוס הוצא משירות החברה.
YL-LCH ששירת בישראייר החל מיוני 2010 ועד דצמבר 2010, תחת אות קריאה: 4X-ABH. מטוס זה הוחכר גם לארקיע בקיץ 2011 וטס תחת אות הקריאה הלטבי (YL-LCH).
בשנת 2017 החכירה החברה מטוס לחברת אל על. המטוס ביצע טיסות ליעדי UP הקרובים כמו בודפשט ולרנקה.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לנובמבר 2018:
| כלי טיס | חברה/חברת בת | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | סמארטלינקס | 7 | — | 180 | 180 |  |
| איירבוס A320-200 | סמארטלינקס אסטוניה | 8 | — | 180 | 180 |  |
| איירבוס A321-200 | סמארטלינקס | 2 | — | 220 | 220 |  |
| סה"כ | סה"כ | 17 | — |  |  |  |
הערות שוליים

↑  "SmartLynx fleet".
↑  "SmartLynx Estonia fleet".
סרוואח

סרוואח (בערבית: صرواح, תעתיק מדויק: צרואח) הוא אתר ארכאולוגי במחוז מאריב בתימן. סרוואח הייתה, אחרי העיר מאריב, המרכז הכלכלי והפוליטי החשוב ביותר של ממלכת סבא בתחילת המאה ה-1 לפני הספירה, בחצי האי ערב. סרוואח הייתה מוקפת בחומה מבוצרת. מתווה העיר בתוך נווה המדבר כלל מספר מבנים גדולים.
חורבות סרוואח נמצאות 40 קילומטרים מערבית למאריב, ו-140 קילומטרים ממזרח לבירה הנוכחית צנעא. העיירה נבנתה על גבעה גבוהה מעל ואדי סירווה בגדתו המערבית. היא הייתה מוגנת היטב על ידי מיקומה בהרים, אך במקביל הם הציבו מגבלות על התפתחותה. כתוצאה מכך, איבדה סרוואח במהרה את מעמדה כבירה שעברה למאריב, שהייתה במרכז כלכלי חשוב מאחר ששכנה על תוואי דרך הבשמים. העיירה נותרה בכל זאת מרכז חשוב עבור ממלכת סבא, כפי שהוכח במספר הרב של מבני המקדש. זה היה גם האתר שנבחר על ידי המלך ידעיל דריה הראשון לבניית מקדש חשוב לאלמקה בערך בשנת 700 לפני הספירה.
ב-2023 סרוואח ואתרים נוספים באזור הקשורים לממלכת סבא הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.
ארכאולוגיה

ארכאולוגים מהמכון הארכאולוגי הגרמני (אנ') גילו והצילו מאז 2005 כתובת מממלכת סבא שאורכה למעלה משבעה מטרים. גוש האבן הכבד הזה של שבעה טונות היה מאפיין בולט של מקדש אלמקה ונפל מבסיסו במהלך רעידת אדמה. האפיגרף נורברט נבס מאוניברסיטת פרידריך שילר בינה תיאר את הכתובת כחשובה ביותר מהתקופה של המאה הראשונה לפני הספירה. הכתובת כוללת דין וחשבון על קרבות סבא, שנערכו נגד שכניה המידיים בדרום-מזרח וצפון תימן.
כמה עבודות שיקום נעשו באתרים אלה לפני פרוץ מלחמת האזרחים בתימן. במהלך עבודות אלו התגלה מקדש נוסף המתוארך למאה ה-7 לפני הספירה. למקדש זה יש כניסה מונומנטלית, המעוטרת בעמודים. הוא מכיל מספר חדרים, בנויים מעץ ואבן, ועם פריסה שייחודית לתימן בתקופה זו. אחת הכתובות הארוכות ביותר שהורכבה מ-20 שורות והיא מתארת את הכיבושים והמסעות של המלך כריבאיל ותר (אנ').
מאז פרוץ מלחמת האזרחים בתימן ב-2015, הייתה סרוואח קו חזית בין המורדים החות'ים וכוחות בעלי ברית עם הנשיא עבד רבו מנסור האדי, מה שהפך את החפירות לכמעט בלתי אפשריות. לפני כן נערכו מספר חפירות גרמניות בסרוואח, אשר קיוו היה להרחיב את הידע על ימיה הראשונים של ממלכת סבא.
הערות שוליים

↑  UNESCO Executive Summary
↑  "Landmarks of Ancient Kingdom of Saba, Marib (Yemen) added to UNESCO's World Heritage List". UNESCO (באנגלית). 2023-01-25. נבדק ב-2023-02-05.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012331758705171
עונת 1970/1971 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  12 בספטמבר 1970 – 18 באפריל 1971 (219 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  ולנסיה
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  543 (2.26 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ספרד (1945–1977) חוסה גארטה   ספרד (1945–1977) קרלס רשאק   (20 שערים כל אחד)
 → 1969/19701971/1972 ←
 
עונת 1970/1971 הייתה העונה ה-40 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-12 בספטמבר 1970 והסתיימה ב-18 באפריל 1971.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. שינוי זה בוצע בעקבות הכוונה להגדיל את הליגה ל-18 קבוצות החל מעונת 1971/1972.
מליגת המשנה עלו אספניול, מאלגה וסלטה ויגו.
ולנסיה זכתה בתואר וזאת בפעם הרביעית בתולדות המועדון. היא זכתה במקום הראשון בזכות העתרון במשחקים נגד ברצלונה (ניצחון ותיקו) במהלך העונה.
ריאל סרגוסה ואלצ'ה ירדו לליגת משנה בסוף העונה.
כדורגלנים מצטיינים

"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לכדורגלנים שכבשו 17 שערים:
חוסה גרטה מאתלטיקו מדריד (ב-28 משחקים), העונה השלישית ברציפות
קרלס רשאק מברצלונה (ב-28 משחקים)
"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לאנחל אבלרדו מולנסיה שספג 19 שערים ב-30 משחקים.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ולנסיה (אלופה) | 30 | 18 | 7 | 5 | 41 | 19 | 22 | 43 | העפלה לגביע האלופות |
| 2 | ברצלונה | 30 | 19 | 5 | 6 | 50 | 22 | 28 | 43 | זכייה בגביע חנרליסימו,   העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע. |
| 3 | אתלטיקו מדריד | 30 | 17 | 8 | 5 | 51 | 20 | 31 | 42 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4 | ריאל מדריד | 30 | 17 | 7 | 6 | 46 | 24 | 22 | 41 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5 | אתלטיק בילבאו | 30 | 14 | 7 | 9 | 40 | 31 | 9 | 35 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6 | סלטה ויגו | 30 | 15 | 5 | 10 | 37 | 32 | 5 | 35 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7 | סביליה | 30 | 13 | 6 | 11 | 34 | 42 | 8- | 29 |  |
| 8 | ריאל סוסיאדד | 30 | 10 | 9 | 11 | 23 | 27 | 4- | 29 |  |
| 9 | מאלגה | 30 | 8 | 12 | 10 | 27 | 32 | 5- | 28 |  |
| 10 | גרנדה | 30 | 10 | 8 | 12 | 33 | 34 | 1- | 28 |  |
| 11 | אספניול | 30 | 8 | 9 | 13 | 18 | 25 | 7- | 25 |  |
| 12 | ריאל חיחון | 30 | 10 | 5 | 15 | 35 | 44 | 9- | 25 |  |
| 13 | סבאדל | 30 | 8 | 5 | 17 | 28 | 49 | 21- | 21 |  |
| 14 | לאס פאלמס | 30 | 5 | 10 | 15 | 33 | 42 | 9- | 20 |  |
| 15 | אלצ'ה | 30 | 4 | 10 | 16 | 25 | 46 | 21- | 18 | ירדה ליגה |
| 16 | ריאל סרגוסה | 30 | 3 | 9 | 18 | 22 | 54 | 32- | 15 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| # | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד (1945–1977) חוסה גארטה | אתלטיקו מדריד | 17 |
| 1 | ספרד (1945–1977) קרלס רשאק | ברצלונה | 17 |
| 3 | ספרד (1945–1977) פירי | ריאל מדריד | 13 |
| 3 | ספרד (1945–1977) קיני | ספורטינג חיחון | 13 |
| 3 | פרגוואי ברנרדו אקוסטה | סביליה | 13 |
| 6 | ספרד (1945–1977) חאבייר אירורטה | אתלטיקו מדריד | 12 |
| 7 | ספרד (1945–1977) פידל אוריארטה | אתלטיק בילבאו | 11 |
עמנואל הרט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1950 (בן 74 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1968–1996 (כ־28 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 12  ראש ענף תו"ל ותרגילים במפקדת קחצ"ר  ראש לשכת הרמטכ"ל  מפקד חטיבת גולני  קצין אג"ם פיקוד הצפון  מפקד חטיבת ביסלמ"ח  ראש מטה פיקוד הצפון  מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה  נספח צה"ל בדרום אמריקה
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים  מבצע ליטני   מלחמת לבנון    המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה הראשונה
 
עמנואל הרט (נולד בשנת 1950) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקד חטיבת גולני.
שירות צבאי

בשנת 1968 התגייס לצה"ל ובחר לשרת בחטיבת גולני. בגולני עבר מסלול הכשרה כלוחם, ולאחר מכן יצא לקורס מ"כים חי"ר. במהלך הקורס נפצע פעמיים. בראשונה נפצע הרט בתאונת אימונים אולם החלים והמשיך את ההכשרה. בהמשך הקורס, במהלך מלחמת ההתשה, השתתף בתעסוקה מבצעית בתעלת סואץ ונפצע בשנית. הרט סיים את קורס המ"כים בהצטיינות. לאחר מכן יצא לקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב הרט לחטיבה כמפקד מחלקת מרגמות בפלוגה המסייעת של גדוד 13. בהמשך שימש כסגן מפקד הפלוגה. בתפקידו הבא שימש הרט כמפקד פלוגת טירונים בגולני.
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שב הרט, שהיה מצוי באותה עת בחופשת לימודים, לשורות חטיבת גולני ולחם בקרבות הבלימה ברמת הגולן. בתחילה הצטרף הרט כקצין מבצעים בחפ"ק המח"ט, אמיר דרורי, אולם לאחר מכן שימש כמפקד צוות בסיירת גולני וכמפקד פלוגה בגדוד 17 (אריות הגולן). במהלך קרב ההבקעה לסוריה נפצע אולם עד מהרה שב לעמוד בראש פלוגתו. לאחר המלחמה שימש כסמג"ד בגדוד 13 וקצין אג"ם של חטיבת גולני. ב-1977 מונה למפקד גדוד 12. הרט נפצע בפעם הרביעית בפעילות מבצעית בלבנון, אולם החלים במהירות ושב לפקד על גדודו, בשלושת החודשים שחלפו עד להחלמתו, פיקד על הגדוד, סגנו גבי אשכנזי. במבצע ליטני הוביל הרט את גדודו בכיבוש תל דהור ותל עכוש. בעוד הרט, פיקד על כיבוש תל דהור, הוביל סגנו, גבי אשכנזי את הפשיטה על תל עכוש, ונפצע במהלך הקרב על היעד, אך המשיך לפקד על הכוח עד גמר הלחימה. גדודו הוכתר על ידי אלוף פיקוד הצפון, אביגדור בן-גל, כגדוד המצטיין במבצע.
בתפקידו הבא שימש הרט כראש ענף תורת לחימה ותרגילים במפקדת קחצ"ר. הרט שימש כראש לשכת הרמטכ"ל רפאל איתן, ולאחר מכן הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת גולני. הרט שימש כמפקד החטיבה בשנים 1984-1982 ולאחר מכן שימש כקצין אג"ם של פיקוד הצפון. בשנים 1987-1986 היה הרט מדריך ומפקד מגמה בקורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים וביצע הסבה לשריון. לאחר מכן שימש כסגן מפקד אוגדה. בשנים 1990-1988 שימש ראש מטה פיקוד הצפון. בשנים 1993-1990 שימש מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ולאחר מכן שימש נספח צה"ל בדרום אמריקה.
חיים אישיים

עמנואל הרט נשוי למיה ואב לשני בנים ובת ומתגורר ברעננה.
הערות שוליים

↑  מבצע ליטאני, מתוך האתר הרשמי של גדוד הסיור של חטיבת גולני..
↑  אבי צור, "לא אתן לפגוע בזכויות נכי צה"ל", ראיון עם גבי אשכנזי, ביטאון "הלוחם", דצמבר 2006, גבי אשכנזי: "היינו בפשיטה גדודית על יעדי מחבלים צפונית למרג' עיון. נענו רגלית במהלך כל הלילה, ליל חורף. אני זוכר אותו כאחד הלילות היותר גשומים, מה שעזר לנו להתקרב ליעדים. תוך כדי הלחימה על היעד, עליתי עם פלוגה אחת, המג"ד עלה עם פלוגה אחרת".
↑   שוקי שדה, למה גבי אשכנזי לא מפסיק להסתבך?, באתר TheMarker‏, 20 ביוני 2014.
↑  אביחי בקר, כיבוש התבור, באתר הארץ, 18 בספטמבר 2002
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007375741805171
פאולוס הדיאקון

| --- | --- |

 לידה:  720? צ'יווידאלה דל פריולי, איטליה 
 פטירה:  799? (בגיל 79 בערך) מנזר מונטה קאסינו, מדינת האפיפיור 
 מדינה:  ממלכת לומברדיה 
 שפות היצירה:  לטינית של ימי הביניים, איטלקית 
 יצירות בולטות:  תולדות הלומברדים, הבישופים של מץ, Historia Romana 
 
פאולוס הדיאקון (סביבות 720 – 13 באפריל, ככל הנראה בשנת 799), הידוע גם כפאולוס דיאקונוס (Paulus Diaconus), ורנפרד (Warnefred), בארנפרידוס (Barnefridus), וקאסינסיס (הנזיר ממונטה קאסינו, Cassinensis), היה היסטוריון, משורר ונזיר בנדיקטיני בן המאה ה-8 שהתפרסם בחיבורו בנושא ההיסטוריה של הלומברדים. נחשב בעיני חלק מן החוקרים ל"אבי ההיסטוריוגרפיה האיטלקית".
פאולוס נולד בפריולי למשפחת אצולה שהייתה מצאצאי הלומברדים שהגיעו עם אלבוין לאזור. המשפחה גורשה חלקית על ידי האווארים אבל סבו של פאולוס נותר באזור צ'יבידלה דה פריולי של ימינו והקים שם משפחה. פאולוס התחנך בחצר המלך רטכיס בפאביה ולאחר מכן הפך עצמו למחנך והיה למחנכה של הנסיכה אדלפרגה (אנ'). לפני 774 נכנס למנזר מונטה קאסינו, ככל הנראה עם הכיבוש הקרולינגי.
לבקשת אדלפרגה ובעלה, אריכיס השני, החל בכתיבת ספר המתאר את ההיסטוריה של רומי, שהגיעה עד ימי יוסטיניאנוס הראשון והשלימה עם 16 כרכיה את עבודתו של ההיסטוריון הרומי אוטרופיוס. ב-782 נסע לחצרו של קרל הגדול על מנת לסייע לאחיו, שנקלע לצרה לאחר שסייע להתקוממות. לבקשת קרל הגדול, תמורת המחילה לאח, נשאר פאולוס בחצר המלך ולימד שם. בחצר חיבר כמה מעבודותיו, כולל ספר היסטוריה פרו-קרולינגי, ה-Gesta episcoporum Mettensium. פאולוס פנה למונטה קאסינו ב-787 וכתב שם את עבודותיו, כולל "תולדות הלומברדים" (Historia gentis Langobardorum). מת במונטה קאסינו.
הערות שוליים

↑  סופיה מנשה, הכנסייה הקתולית בימי הביניים: אידאולוגיה ופוליטיקה, עמ' 154
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266330305171  PLWABN: 9810644718205606  BIBSYS: 90169207  BNE: XX970590  BnF: cb119188277 (data)  CiNii: DA02531154  GND: 118789961  ICCU: CFIV068893  ISNI: 0000 0004 5475 8685  LCCN: n80056870  NDL: 001253358  NKC: mzk2004248734  NLA: 35685466  NLG: 162212  NSK: 000107848  NTA: 329240412  RERO: 02-A000128699  SELIBR: 271248  SNAC: w66t2czt  SUDOC: 027060950  Trove: 1042016  VcBA: 495/10087  VIAF: 40174477   WorldCat (עם VIAF): 40174477
סרוואן

| --- | --- |
 מדינה:  טג'יקיסטן טג'יקיסטן
 שפה רשמית:  טג'יקית 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  150 (2017)
 קואורדינטות:  40°55′23″N 70°39′36″E﻿ / ﻿40.92305556°N 70.66°E﻿ / 40.92305556; 70.66 
 אזור זמן:  UTC+5
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טג'יקיסטן מוגדלת) דושנבה ח'וג'נד בוח'תר חורוג סין קירגיזסטן אוזבקיסטן אפגניסטן פקיסטןסרוואן(למפת טג'יקיסטן רגילה) דושנבה ח'וג'נד בוח'תר חורוג סין קירגיזסטן אוזבקיסטן אפגניסטן פקיסטןסרוואן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סרוואן (או סרווק, סרווקסוי וסרוואקי בולו) היא מובלעת טג'יקית במחוז סוגד המוקפת כולה במדינה אוזבקיסטן, ואחת משלוש הטריטוריות של טג'יקיסטן המובלעות בתוך מדינה אחרת (השתיים האחרות, וורוך (אנ') וקאירגאץ' (אנ'), מובלעות בתוך שטח קירגיזסטן). 
המובלעת ממוקמת בסביבות אזור פרגנה בו נפגשים גבולות המדינות קירגיזסטן, טג'יקיסטן ואוזבקיסטן. הכפר סרוואן ממוקם כ-1.4 ק"מ מהגבול עם אוזבקיסטן.
אוכלוסיית היישוב כ-150 איש, והענף העיקרי בכפר הוא חקלאות.
היסטוריה

בגלל המגבלות הטריטוריאליות באזור, לעיתים קרובות פורצים עימותים אלימים בין תושבי המקום, הסיבה למקרים אלו הוא ככל הנראה גם הסיבוכים הלוגיסטיים באזור הצפוף אוכלוסין והעוני הולידו חשש כלכלי.
מעבר הגבול ליד סרוואן נסגר ב-2004 בעקבות גל פיגועי טרור בטשקנט.
הערות שוליים

↑  "Enclaves Of The World|Sarvan (Tajikistani enclave within Uzbekistan)". אורכב מ-המקור ב-20 במרץ 2014. נבדק ב-14 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ferghana Valley enclaves become zones of risk". נבדק ב-14 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טג'יקיסטן ובנושא גאוגרפיה של אסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פאולוס השלישי ונכדיו אלסאנדרו ואוטאביו פארנזה

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  טיציאן
 תאריך יצירה:  1546
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  176 ס״מ 
 גובה:  210 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  האסכולה הוונציאנית, מנייריזם 
 מספר יצירה:  Q 129 (National Museum of Capodimonte) 
 מיקום:  גלריה די קאפודימונטה, נאפולי
 קואורדינטות:  40°52′01″N 14°15′02″E﻿ / ﻿40.867°N 14.2506°E﻿ / 40.867; 14.2506
 
פאולוס השלישי ונכדיו אלסאנדרו ואוטאביו פארנזה (באיטלקית: Paolo III e i nipoti Alessandro e Ottavio Farnese) הוא שמו של דיוקן מעשה ידי הצייר האיטלקי מתקופת הרנסאנס טיציאן, שצויר בשנת 1546. היצירה מוצגת כיום בגלריה די קאפודימונטה בנאפולי שבאיטליה.
היצירה מתארת את האפיפיור פאולוס השלישי יושב על כיסאו, שמשמאלו של האפיפיור (בימין היצירה) מצויר אוטאביו פארנזה, דוכס פארמה כורע על ברכו, ומאחורי האפיפיור (משמאל היצירה) מתואר נכדו השני, אלסאנדרו, הקרדינל.
היצירה ידועה בריאליזם שלה, ובתיאור האפיפיור בימיו האחרונים בהיותו זקן, חולה ועייף.
ראו גם

דיוקן פאולוס השלישי
עמנואל ולד

| --- | --- |

 לידה:  1944 חיפה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  30 בספטמבר 2002 (בגיל 58 בערך) כ"ד בתשרי תשס"ג 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1975–1983 (כ־8 שנים)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 חוקר עוזר לסגן הרמטכ"ל יקותיאל אדם   ראש מחלקת תכנון לטווח ארוך באגף התכנון
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון הראשונה
 
עמנואל ולד (1944 – 30 בספטמבר 2002) היה היסטוריון צבאי, אל"ם בצה"ל, אשר התפרסם לראשונה כאשר כתב בתוקף תפקידו כעוזר ראש אג"מ ולאחר מכן כשהיה ראש מחלקת תכנון לטווח ארוך באגף התכנון, דו"ח ביקורת חריף במיוחד על תפקודו של צה"ל במלחמת לבנון הראשונה ועל מבנהו הבזבזני והמנופח. "דו"ח ולד" נגנז על ידי הצמרת הביטחונית של ישראל עקב הביקורת שהייתה כלולה בו.
קורות חייו

עמנואל ולד נולד ב-1944 בחיפה. את שירותו הסדיר עשה בחיל השריון. הוא סיים תואר ראשון בפקולטה למדעי החברה של האוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים תואר מוסמך ודוקטורט בניתוח מערכות באוניברסיטת סירקיוז במדינת ניו יורק.
במאי 1973 חזר לישראל ושימש מרצה באוניברסיטה העברית וחוקר במרכז לחיזוי טכנולוגי שבאוניברסיטת תל אביב. בעבודתו זו ביצע עבודה לאגף התכנון של צה"ל, ובעקבותיה נקרא לשירות קבע באגף ב-1975 וקיבל דרגת ייצוג של סגן-אלוף. בנובמבר 1978 מונה על ידי סגן הרמטכ"ל וראש אג"ם יקותיאל אדם לעוזרו והוענקה לו דרגת ייצוג של אלוף-משנה, תפקידו היה להציג ניתוחים בלתי תלויים לנושאים שהגיעו להתייחסות סגן הרמטכ"ל. ב-1982 החל בלימודים במכללה לביטחון לאומי והכין עבודה על לקחי מלחמת לבנון הראשונה. באוגוסט 1983 מונה לראש מחלקת תכנון לטווח ארוך באגף התכנון.
ולד נתבקש על ידי הרמטכ"ל משה לוי להכין דו"ח לבניין צה"ל בעשר השנים הבאות על בסיס לקחי המלחמות הקודמות. במהלך עבודתו טען ולד שמונעים ממנו לבצע את המשימה והוא אינו מקבל את המסמכים הדרושים לו, ולכן הגיע בלילות לצלם מסמכים, דבר שגרר חקירת שב"כ נגדו. הרמטכ"ל משה לוי טען שמי שהצר את צעדיו של ולד היה ראש אגף התכנון, מנחם עינן. בסופו של דבר ולד הכין דו"ח חריף ביותר וביקש מהמטכ"ל לדון בו. לאחר שזמן רב עבר והמטכ"ל התעלם מהדו"ח הוא פנה לשר הביטחון יצחק רבין וביקש ממנו לדרוש מהמטכ"ל לדון בדו"ח שלו. למרות הוראה של שר הביטחון, המשיך המטכ"ל להתעלם מהדו"ח. לאות מחאה, פרש ולד מהצבא.
לאחר פרישתו מצה"ל, פרסם ולד את הספר "קללת הכלים השבורים", שבו טען שצה"ל תפקד באופן לקוי ביותר במלחמת לבנון הראשונה ובעצם הובס ללא שעמד מולו אויב. ולד טען בספרו שצה"ל הפך ל"גוף מנופח, מנוון וחסר שרירים" ושכושרו לנצח במלחמה הולך ופוחת. בספרו הוא טען שמדינת ישראל סובלת מחולשה צבאית וממחסור באסטרטגיה מדינית מאוזנת, התורם לאין אונים מדיני.
ספריו

ד"ר ולד השקיע מאמץ רב בחקר הביטחון הלאומי הישראלי וכתב את תובנותיו בשפה מובנת לקהל הרחב.
קללת הכלים השבורים, "דמדומי העוצמה הצבאית והמדיניות הישראלית 1967-1982", הוצאת 'שוקן', 1987.
הקשר הגורדי, "מיתוסים ודילמות של הביטחון הלאומי הישראלי", הוצאת ידיעות אחרונות, 2002.
הינשוף של מינרוה, "החלטות אסטרטגיות בתנאי אי ודאות", הוצאת 'משכל', 1994.
האודיסאה של שוורץ, 1998.
הקומדיה האלוהית של מתן ומיטל, הוצאת 'ספרות עכשיו', 2001.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  רשימת מקבלי התארים באוניברסיטה העברית, דבר, 4 בפברואר 1969
↑  יוסף ולטר, ימין ושמאל מספקים אליבי, מעריב, 23 במאי 1986
וראו: יוסף ולטר, אלוף מנחם עינן מונה לראש אג"א במקום אלוף חיים ארז, מעריב, 6 ביוני 1986
↑  "קללת הכלים השבורים", עמודים 9,11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269522505171  PLWABN: 9810686448505606  CiNii: DA06281489  ISNI: 0000 0000 8458 4955  LCCN: n85806500  VIAF: 100650047   WorldCat (עם VIAF): 100650047
עונת 1970/1971 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  2 בדצמבר 1970
 תאריך סיום:  7 באפריל 1971
 מספר משתתפות:  26
 ערים מארחות:  משחקי הגמר: מילאנו/ לנינגרד
 זוכה:  איטליה סימנטל מילאנו
 מספר משחקים:  48
 → 1969/19701971/1972 ←
 
עונת 1970/1971 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה החמישית של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.
המשחק הראשון התקיים ב-2 בדצמבר 1970 והתחרות הסתיימה ב-7 באפריל 1971. בתחרות השתתפו 26 קבוצות. לראשונה מחזיקת התואר קיבלה זכות להשתתף בתחרות ולכן איטליה הייתה מיוצקת על ידי שתי קבוצות.
בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. הסיבובים המוקדמים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. גם הם נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ.
התחרות הסתיימה בניצחון של סימנטל מילאנו מאיטליה.
מהלך התחרות

בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.