stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אורן סמדג'ה
קריירה באימון ג'ודו > הישגים כמאמן הנבחרת

אליפות אירופה מדליית ארד – סוסו פללשווילי
אליפות אירופה מדליית ארד – טומי ארשנסקי
אליפות עולם מקום חמישי – טומי ארשנסקי
אליפות אירופה מדליית זהב – שגיא מוקי
אליפות אירופה מדליית כסף – אורי ששון
אליפות עולם מדליית ארד – גולן פולק
אליפות אירופה מדליית כסף – אורי ששון
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו מקום חמישי – שגיא מוקי
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו מדליית ארד – אורי ששון
אליפות אירופה מקום חמישי – ברוך שמאילוב
אליפות אירופה מקום חמישי – טוהר בוטבול
אליפות עולם מדליית ארד – טל פליקר
גראנד סלאם באקו מדליית זהב – טל פליקר
גראנד סלאם אבו דאבי מדליית זהב – טל פליקר
אליפות אירופה מדליית ארד – טל פליקר
אליפות אירופה מדליית ארד – פיטר פלצ'יק
אליפות אירופה מדליית זהב – שגיא מוקי
אליפות עולם מקום חמישי – טל פליקר
גראנד סלאם אבו דאבי מדליית זהב – פיטר פלצ'יק
גראנד סלאם אבו דאבי מדליית זהב – שגיא מוקי
גרנד סלאם תל אביב מדליית זהב – שגיא מוקי, אורי ששון
גרנד סלאם תל אביב מדליית ארד – טוהר בוטבול
גרנד סלאם פריז מדליית כסף – שגיא מוקי
גרנד סלאם פריז מדליית ארד – ברוך שמאילוב, פיטר פלצ'יק
גרנד סלאם יקטרינבורג מדליית זהב – שגיא מוקי
גרנד סלאם יקטרינבורג מדליית כסף – אורי ששון
גרנד סלאם יקטרינבורג מדליית ארד – ברוך שמאילוב, פיטר פלצ'יק
גרנד פרי טביליסי מדליית זהב – טל פליקר
אליפות אירופה מקום חמישי – טוהר בוטבול
אליפות אירופה מדליית כסף – לי קוכמן
אליפות עולם מדליית זהב – שגיא מוקי
מאסטרס סין מדליית כסף – שגיא מוקי
מאסטרס סין מדליית כסף – טוהר בוטבול
מאסטרס סין מקום חמישי – ברוך שמאילוב
מאסטרס סין מקום חמישי – פיטר פלצ'ק
גרנד פרי תל אביב מדליות זהב – פיטר פלצ'יק, אורי ששון
גרנד פרי תל אביב מדליית ארד – טל פליקר
גרנד סלאם פריז מדליית זהב – פיטר פלצ'יק
אליפות אירופה פראג מדליית זהב – פיטר פלצ'יק
אליפות אירופה פראג מדליית כסף – טל פליקר
אליפות אירופה מדליית כסף – טוהר בוטבול, טל פליקר
אליפות אירופה מדליית ארד – שגיא מוקי
מאסטרס דוחא מדליית כסף – ברוך שמאילוב
מאסטרס דוחא מדליית ארד – שגיא מוקי, פיטר פלצ'יק
גרנד סלאם תל אביב מדליית כסף – פיטר פלצ'יק
גרנד סלאם תל אביב מדליית ארד – טוהר בוטבול
גרנד סלאם אנטליה מדליית ארד – לי קוכמן
אולימפיאדת טוקיו 2020, מדליית ארד – קבוצתי מעורב, ניצחון 1–4 (השתתפו בקרב שגיא מוקי, רז הרשקו, פיטר פלצ'יק ותמנע נלסון-לוי, בנוסף זכו במדליה אורי ששון, ברוך שמאילוב, גילי שריר, טוהר בוטבול, לי קוכמן, וענבר לניר)
הופעות בטלוויזיה

בשנת 2008 השתתף בתוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים", והיה המודח השלישי. באותה שנה הופיע גם בהופעת אורח בפרק אחד בסדרה "החיים זה לא הכל".
חיים אישיים

סמדג'ה נשוי לליאת, קצינה במערך הנפגעים, ולהם שני בנים ובת.
ב-20 ביוני 2024 שכל את בנו הבכור עומר, שנפל במלחמת חרבות ברזל, במהלך שירות מילואים בחטיבת אלכסנדרוני. בהספד על בנו אמר: ”המסר שלי לחיילים - אל תעצרו עד שננצח. עם ישראל חי.”
בנו השני רום התמודד בתוכנית המציאות "הבנים והבנות" בערוץ הילדים, בעונות השביעית והשמינית.
סמדג'ה מתגורר בגנות הדר.
הערות שוליים

↑  IJF DAN GRADES AWARDEES, באתר האינטרנט של איגוד הג'ודו העולמי
↑  SMADJA Shay-Oren, International Judo Federation
↑  Shay Oren SMADJA, Olympics.com
↑  הקרב מול פלאביו דה ולואה, חצי גמר אליפות העולם 1995, אתר JudoInside
↑  יניב טוכמן‏, ג'ודו: שגיא מוקי זכה במדליית הזהב באליפות העולם בטוקיו, באתר וואלה, 28 באוגוסט 2019
↑  אורן אהרוני, טקס ספורטאי השנה 2015: כל הנבחרים, באתר ynet, 29 בדצמבר 2015
↑  לוחמי המילואים עומר סמדג'ה וסעדיה דרעי נהרגו מפגיעת פצמ"ר במסדרון נצרים, באתר ynet, 21 ביוני 2024
↑  מתן וסרמן, ‏אורן סמדג'ה ספד לבנו עומר: "המסר שלי לחיילים - אל תעצרו עד שננצח", באתר מעריב אונליין, 21 ביוני 2024
| ישראלים זוכי מדליות אולימפיות  |
| --- | --- | --- |
| זוכי מדליית זהב  |   גל פרידמן (2004) •  ארטיום דולגופיאט (2020) •   לינוי אשרם (2020) •   תום ראובני (2024) |  |
| זוכי מדליית כסף  |  יעל ארד (1992) •  ענבר לניר (2024) •  רז הרשקו (2024) •   שרון קנטור (2024) •  ארטיום דולגופיאט (2024) •   נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית (2024) |  |
| זוכי מדליית ארד  |  אורן סמדג'ה (1992) •   גל פרידמן (1996) •  מיכאל קולגנוב (2000) •  אריק זאבי (2004)‏ •   שחר צוברי (2008) •  ירדן ג'רבי (2016) •  אורי ששון (2016) •   אבישג סמברג (2020)‏ •  נבחרת ישראל בג'ודו (2020) •  פיטר פלצ'יק (2024) |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת אטלנטה (1996)  |
| --- | --- | --- |
|  איגרוף | ולדיסלב ניימן |  |
|  אתלטיקה | קונסטנטין מטוסביץ' • רוגל נחום • קונסטנטין סמיונוב • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו | יעל ארד • אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | גוצ'ה ציציאשווילי |  |
|  הרמת משקולות | סלבה איוונובסקי |  |
|  סיף | איילת אוחיון • לידיה חטואל-צוקרמן • לילך פריסקי |  |
|  קיאק | ליאור כרמי |  |
|  קליעה | אלכס טריפולסקי • בוריס פולק • גיא סטריק |  |
|  שחייה | איתן אורבך • ודים אלכסייב • יואב ברוק • דן קוטלר |  |
|  שיט | ענת פבריקנט •  גל פרידמן • שני קדמי • ניר שנטל • רן שנטל |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת ברצלונה (1992)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | ואדים בביקין • אלכסיי בזרוב • רוגל נחום • דני קרסנוב |  |
|  ג'ודו |  יעל ארד • עמית לנג • סימון מיגרשווילי •  אורן סמדג'ה |  |
|  היאבקות | מטביי ברנוב • מקס גלר • אלכסנדר דוידוביץ' • ניק זגרניצ'ני |  |
|  הרמת משקולות | אנדריי דניסוב • ראובן חדינטוב • אולג סדיחוב |  |
|  התעמלות מכשירים | רון קפלן |  |
|  טניס | גלעד בלום |  |
|  סיף | לידיה חטואל-צוקרמן |  |
|  קליעה | מנחם אילן • אדוארד אלייב • ילנה טריפולסקי |  |
|  שחייה | יואב ברוק • ערן גרומי • טימאה טוט • קרן רגאל |  |
|  שיט | אלדד אמיר • שי בכר • יואל סלע • עמית ענבר • ארז שמש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010821227805171  VIAF: 5769164298432408630008   WorldCat (עם VIAF): 5769164298432408630008
סשה קלמנטס

| --- | --- |

סשה קלמנטס, אוקטובר 2018
 לידה:  14 במרץ 1990  (בת 34) קנדהטורונטו, אונטריו, קנדה
 מדינה:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-2005
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יורק 
 בן או בת זוג:  קורבין בלו (23 ביולי 2016–?)   קורבין בלו (2013–23 ביולי 2016) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סשה ניקול קלמנטס (באנגלית: Sasha Nicole Clements; נולדה ב-14 במרץ 1990) היא שחקנית ודוגמנית קנדית, הידועה בעיקר בשל גילום דמותה קיקי קינקייד בסיטקום "Majority Rules!"‏ (2010-2009) ומתפקידה בסרט המקורי של דיסני "החבר המושלם שלי" (2014).
ביוגרפיה

קלמנטס נולדה ב-14 במרץ 1990 בטורונטו, אונטריו, קנדה. אמה היא אנה קלמנטס, אשר עובדת ברפואה תעסוקתית, ואביה הוא השחקן כריסטופר לי קלמנטס, המוכר מתפקידו בסדרת הדרמה המוזיקלית הקנדית "Catwalk"‏ (1994-1992). יש לה שני אחים צעירים. היא לקחה מספר שיעורים באוניברסיטת יורק.
קריירה

בשנת 2005 קיבלה קלמנטס את תפקידה הראשון לצד ג'ולייט סטיבנסון בסרט הטלוויזיה של ה-BBC "מלכת השלג"; אשר מבוסס על המעשייה מלכת השלג מאת הסופר הדני הנס כריסטיאן אנדרסן.
בשנת 2009, היא זכתה בתפקיד הראשי הראשון שלה בסדרת הסיטקום הקנדית "Majority Rules!", כשגילמה את קיקי קינקייד בת ה-15.
בשנת 2010 היא ביצעה הופעת אורח בתור מעודדת בסיטקום "What's Up Warthogs!"; אשר שודר בערוץ המשפחה הקנדי.
בשנת 2011 היו לה תפקידי אורח בסדרות טלוויזיה כמו "רוקי בלו" ו-"Really Me".
בשנת 2012 היה לקלמנטס תפקיד חוזר בתור דמותה של שרה בסדרת הדרמה העל-טבעית "נערה אבודה". היא כיכבה בתור אמה בשני פרקים של הסדרה "לחיות עם בנים" של רשת הטלוויזיה הקנדית YTV.
באמצע 2013 קלמנטס לוהקה לצידן של צ'יינה אן מקליין וקלי ברגלנד לסרט המקורי של ערוץ דיסני, "החבר המושלם שלי" שעלה לשידור בבכורה ב-15 באוגוסט 2014.
בשנת 2015 לקלמנטס היה תפקיד חוזר בתור ריינה שירזי בסדרת הדרמה והמסתורין "חתיכה מהלב" של רשתות TeenNick ו-YTV. היא שיחקה גם בשני פרקים של סדרת הנוער הקנדית "דגראסי - הדור הבא" בתור קאט. היא גם הופיעה בסרט הטלוויזיה "Degrassi Don't Look Back" המבוסס על הסדרה הפופולרית.
בשנת 2017 היה לה תפקיד משנה בסרט הטלוויזיה "From Straight A's to XXX" שהוקרן ברשת הטלוויזיה האמריקאית לייפטיים. היא גם שיחקה בפרק אחד בסדרת האינטרנט "Incubator Gold Mine" לצד אישיות האינטרנט מאנון מת'יוס.
בשנת 2019 היא שיחקה בסרט "Witches in the Woods" של ג'ורדן בארקר; בסרט שיחקה לצד בעלה קורבין בלו.
בשנת 2021 היא שיחקה בסרט הטלוויזיה "Love, for Real" של ערוץ הולמרק, לצד קלואי ברידג'ס, קמיל קוסטק וקורבין בלו, בבימויו של מק'ליין נלסון. בהמשך השנה, היא שיחקה בסרט מקורי של לייפטיים "A Christmas Dance Reunion" בבימויו של בריאן הרצלינגר.
בשנת 2022, היא לוהקה לסרט הקומדיה "Camp Hideout" עם כריסטופר לויד, אשר בוים על ידי שון אולסון. היא גילמה את וונדי בפרק הבכורה של הסדרה "מינקס" ברשת HBO Max. לאחר מכן היא התארחה בתור קטיה מירנובה בפרק אחד של הסדרה "NCIS: לוס אנג'לס".
חיים אישיים

בשנת 2011, קלמנטס החלה לצאת עם השחקן והזמר האמריקאי קורבין בלו. ב-15 באוקטובר 2014, קלמנטס ובלו הודיעו על אירוסיהם. הם נישאו לאחר חמש שנות זוגיות ב-23 ביולי 2016; השניים מתגוררים יחד בלוס אנג'לס.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Witches in the Woods | אליסון |  |
| 2023 | Camp Hideout | פקידת קבלה |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | מלכת השלג | נערה שודדת | סרט טלוויזיה של BBC |
| 2009–2010 | Majority Rules! | קיקי קינקייד | תפקיד ראשי; 26 פרקים |
| 2010 | What's Up Warthogs! | מעודדת ראשית | פרק: "Save Mouse City" |
| 2011 | רוקי בלו | ילדה מעולפת | פרק: "A Little Faith" |
| 2011 | Really Me | רמונה | פרק: "Best Frenemies Forever" |
| 2012 | נערה אבודה | שרה | פרק: "School's Out" |
| 2012 | לחיות עם בנים | אמה | 2 פרקים |
| 2013 | Mudpit | ניקי | פרק: "Play Mudpit for Me" |
| 2014 | החבר המושלם שלי | מרני | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2015 | חתיכה מהלב | ריינה שירזי | 3 פרקים |
| 2015 | דגראסי - הדור הבא | קאט | 2 פרקים |
| 2017 | From Straight A's to XXX | ג'ולי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2021 | Love, for Real | קנדיס | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2021 | A Christmas Dance Reunion | מרלי | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2022 | מינקס | וונדי | פרק: "Not like a shvantz right in the face" |
| 2022 | NCIS: לוס אנג'לס | קטיה מירנובה | פרק: "Down the Rabbit Hole" |
הערות שוליים

↑  "Corbin Bleu Happy 24th Birthday to my beautiful baby Sash Clements". web.stagram. Corbin Bleu. 14 במרץ 2014. נבדק ב-14 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Make a little space, To make a better place Toronto". Twitter. Sasha Clements. 28 באפריל 2014. נבדק ב-28 באפריל 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "High School Musical Star Corbin Bleu Is Engaged to How to Build a Better Boy's Sasha Clements". E! News. Zach Johnson. 28 באפריל 2014. נבדק ב-16 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Corbin Bleu Is Married! The High School Musical Alum Ties the Knot!, PEOPLE.com (באנגלית)
למות על הסט

| --- | --- |

 סוגה:  דרמה, אימה, סאטירה
 יוצרים:  צ'ארלי ברוקר
 בימוי:  יאן דמאנג' 
 שחקנים:  ג'יימי וינסטון  אנדי ניימן  קווין אלדון  אדם דיקון  דאווינה מקאל  ריז חאמד  בת' קורדינגלי  קת'לין מקדרמוט
 פסקול:  דן ג'ונס
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  5 
 הפקה
 חברת הפקה:  אנדמול 
 הפצה:  Banijay UK 
 מוזיקה:  דן ג'ונס 
 אורך פרק:  פרק 1 - 45 דקות  פרקים 2–5 - 24 דקות
 שידור
 רשת שידור:  E4
 רשת שידור בישראל:  HOT VOD
 פורמט (תמונה):  1080p (‏HDTV)  576i (‏PAL)  16:9
 תקופת שידור מקורית:  27 באוקטובר 2008 –  31 באוקטובר 2008
 תקופת שידור בישראל:  4 ביולי 2013
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
למות על הסט (באנגלית: Dead Set) היא סדרת דרמה-אימה בריטית סאטירית שנוצרה על ידי המפיק צ'ארלי ברוקר, יוצר הסדרה מראה שחורה. הסדרה הייתה מועמדת לפרס באפט"א ל"סדרת הדרמה הטובה ביותר".
עלילה

הסדרה מתרחשת בעיקר בסט של תוכנית מציאות בדיונית של האח הגדול, כאשר רוב העולם הושמד על ידי זומבים, כך שקירות בית האח הגדול הפכו למחסה הטוב ביותר מהסכנות האורבות בחוץ.
במהלך הסדרה השתתפו להופעות אורח מספר מתמודדים מסדרת האח הגדול הבריטית.
הפקה

הצילומים בבית האח הגדול בסדרה התרחשו ב-Virginia Water אשר במחוז סארי, במבנה שבעבר שימש כבסיס צבאי. אתר צילום זה שימש לצילום סדרות בריטיות נוספות כגון: Holby Blue , ‏בראשית ו-Echo Beach. צילום התוכנית היה בקיץ של שנת 2008, ושודר במקביל לעונה ה-9 של סדרת האח הגדול הבריטית, אשר שודרה באותו ערוץ. אחת ההדחות באותה עונה (ההדחה של בלינדה) צולמה ושודרה בסדרה על ידי המפיקים, כולל צילומים של הקהל הרב. בשידור הצילומים התגלה שעקב טעות, צולם ושודר הלוגו של העונה ה-9 של האח הגדול ולא הלוגו של דד סט.
דאווינה מקאל, אחת השחקניות בסדרה והמנחה של האח הגדול הבריטי בין השנים 2010-2000, מספרת שצורת הריצה שלה כשגילמה זומבית, לקוחה מהרובוט T-1000 מהסרט שליחות קטלנית 2: יום הדין, ושבגלל התנגשותה בדלת בחלק מהסצנות, בגופה נשארו חבורות עד ליום המחרת. מאחר שהוגבלה ליום צילומים אחד, בחלק מהצילומים הוחלפה דמותה בבובה.
צוות ההפקה נתקל בקשיים רבים בגלל בעיות בתקציב, חלק מהשחקנים נאלצו להתלבש מחדש ולגלם מספר זומבים שונים בגלל שמחיר עדשות המגע של הזומבים היו יקרים, ורבים מהשחקנים שגילמו זומבים התנדבו לשחק בסדרה לאחר שצ'ארלי ברוקר פרסם בקשה לחברי הפייסבוק שלו.
בשנת 2020 יצאה סידרה ברזילאית בשם Reality Z (אנ') ברשת נטפליקס, המבוססת על הסדרה הבריטית.
שבחים וביקורות

למות על הסט זכתה לשבחים מאת המבקרים והקהל, ואף הייתה מועמדת פרס באפט"א ל"סדרת הדרמה הטובה ביותר", אך הפסידה לסדרה של ה-BBC‏, Criminal Justice.
סיימון פג, תסריטאי וכוכב סרט הזומבים מת על המתים, אמר בראיון על הסדרה לגארדיאן שמצד אחד הוא משבח את הסדרה, אך מצד אחר הוא נדהם מכך שהמפיקים בחרו לוותר על הליכת הזומבים האיטית שהייתה נהוגה עד עכשיו בסרטים של ג'ורג' רומרו (ליל המתים החיים), ולעבור לזומבים מהירים יותר כמו בסרט 28 יום אחרי והרימייק של הסרט שחר המתים. דבר זה, כך הגיב ברוקר על הדברים, התרחש מפני מספר סיבות, גם בגלל שיקולי תקציב, גם מכורח העלילה, בכך שמגפת הזומבים שיתקה את כל המדינה במהירות כה גדולה שצוות ההפקה של האח הגדול לא הספיק לפנות את הדיירים. בנוסף, ציין ברוקר, שזהו אינו תקדים, ואף בשני סרטים של רומרו הזומבים התנהגו בצורה שונה מהמקובל ואף נראו שני ילדים זומבים רצים בסרט שחר המתים.
הערות שוליים

↑  http://charlie-brooker.livejournal.com/13657.html
↑  http://www.theguardian.com/media/2008/nov/04/television-simon-pegg-dead-set
↑  http://www.theguardian.com/commentisfree/2008/nov/10/barack-obama-zombies-running
לוגו הסדרה
ויקטור אבאקומוב

| --- | --- |

צילום במדי קצין בסוף שנות ה-1940
 לידה:  11 באפריל 1908 (יוליאני) מוסקבה, רוסיה, האימפריה הרוסית 
 הוצאה להורג:  19 בדצמבר 1954 (בגיל 46) לנינגרד (כיום סנקט פטרבורג), רוסיה, ברית המועצות 
 מקום קבורה:  בית הקברות הממוריאלי לוואשובו  Rakitki Cemetery 
 מדינה:  האימפריה הרוסית, הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית, ברית המועצות 
 צאצאים:  Igor Smirnov 
 השתייכות:  משרד לבטחון המדינה 
 דרגה:  קולונל גנרל 
 פעולות ומבצעים
 ריגול - ארגון "סמרש", טרור פוליטי, בימי שלום ומלחמה
 עיטורים
 מדליית הניצחון על גרמניה במלחמה הפטריוטית הגדולה 1941–1945  מדליה על הגנת סטלינגרד  מדליית ההגנה על מוסקבה  מדליה על הגנת הקווקז  מדליה לציון 30 שנים לייסוד צבא היבשה והצי של ברית המועצות  מדליה להנצחת 800 שנים לייסוד מוסקבה  עיטור קוטוזוב, דרגה 1  מסדר סובורוב, דרגה 1  עיטור סובורוב דרגה 2  עיטור הדגל האדום  עיטור הכוכב האדום  חבר כבוד בק.ג.ב. 
 
ויקטור סמיונוביץ' אבּאקומוב (ברוסית: Виктор Семёнович Абакумов ;‏ 11 באפריל (24 באפריל) 1908, מוסקבה – 19 בדצמבר 1954, לנינגרד) היה איש שרותי הביטחון הסובייטיים, ממוצא רוסי, מראשי הנ.ק.ו.ד. ובשנים 1946–1951 שר לביטחון המדינה. אבאקומוב הוצא להורג בעקבות אישום בבגידה במולדת. בשנת 1955 נשללו ממנו כל הדרגות והעיטורים.
קורות חייו

ויקטור אבאקומוב נולד למשפחת פועלים רוסים בעיר מוסקבה. הוא סיים ארבע שנות לימוד בבית הספר היסודי. בשנים 1921–1923 אבאקומוב שירת כחובש ביחידות הביטחון הסובייטיות. לאחר פיטורין הוא עבד בעבודות מזדמנות שונות ובשנת 1927 החל לעבוד כשומר.
בשנת 1927 אבאקומוב נכנס לשורות הקומסומול ובשנת 1930 למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. במסגרת קידום פועלים לתפקידי פקידים במשרדי הממשלה הוא החל לעבוד במשרד המסחר. בשנים 1931–1932 אבאקומוב עבד במנגנון של הקומסומול.
בשנת 1932 אבאקומוב עבר לנ.ק.ו.ד. ועבד בתפקידים זוטרים. לאחר שרות של 4 שנים, בשנת 1936 קודם לדרגת סגן משנה. עם הגעת לברנטי בריה לראשות  ה-נ.ק.ו.ד. החלה התקדמות מהירה של אבאקומוב בסולם הדרגות.
בראש ארגוני הביטחון

ב-27 באפריל 1939 אבאקומוב מונה לראש הארגון במחוז רוסטוב. ב-3 בפברואר 1941 הוא מונה לסגן קומיסר עממי לענייני פנים האחראי על סיכול ריגול. כלומר, תוך 5 שנים הוא התקדם מדרגת קצין זוטר לסגן מנהל הנ.ק.ו.ד.. באפריל 1943 אבאקומוב מונה למפקד סמרש, ארגון הגג של גופי ריגול הנגדי וסגן שר ההגנה, כך השירות שהוא עמד בראשו הופרד מזה שבראשו עמד לברנטי בריה ואבאקומוב עבר למשרד ההגנה. החל מתקופה זו אבאקומוב התקרב מאוד ליוסיף סטלין בין היתר הודות לדיווחים יומיים על פעילות מפקדי הצבא האדום. יחד עם זאת פעילות שירות הריגול הנגדי תחת פיקודו הייתה מוצלחת במהלך כל שנות המלחמה.
אנשי אבאקומוב ביצעו האזנות סתר לשיחות ראשי הצבא. בעקבות האזנות אלו חלק מהגנרלים הוצאו להורג (פרשת הגנרלים).
בשנת 1944 אבאקומוב השתתף בביצוע גירוש עמי הקווקז ועל כך הוענקו לו עיטורי ברית המועצות. בשנת 1946 אבאקומוב קידם את פרשת הגנרלים במהלכה נשפטו ראשי תעשיית התעופה של ברית המועצות.
ב-7 במאי 1946 אבאקומוב קודם לתפקיד השר לביטחון המדינה, כאשר שרות המודיעין המסכל נכלל במשרד זה כמנהלה 3. בהיותו בתפקיד זה אבאקומוב עמד בראש הרדיפות של מתנגדי השלטון כביכול. תחת פיקודו הישיר קודמה פרשת לנינגרד והחלו רדיפות נגד הוועד היהודי האנטי-פשיסטי. בהתאם להנחיות של אבאקומוב בשנת 1948 בוצע הרצח של שלמה מיכאלס.
בשנת 1948 אבקומוב ומשפחתו עברו להתגורר בבית סנגיריוב שלפני זה פונה מדיירים ועבר שיפוץ על חשבון המדינה.
במקביל להיותו השר לביטחון המדינה בשנים 1945–1951 אבאקומוב היה חבר בהכנת המשפטים נגד הנאצים וחבר בוועדה החשאית של הפוליטביורו לענייני משפטים.
בשנת 1949 משרדו של אבאקומוב היה אחראי על הגירוש הגדול של מרץ. ב-19 בפברואר 1951 אבאקומוב פנה ליוסיף סטלין תוך ציון צורך לגרש את עדי יהוה לסיביר. הצעתו התקבלה ולסיביר גורשו  עוד 10 אלף אזרחים.
הנפילה

ב-11 ביולי 1951 התקבלה החלטה של הוועד המרכזי של המפלגה "על מצב הדברים במשרד לביטחון המדינה", ב-12 ביולי אבאקומוב נעצר והואשם בקשירת קשר נגד המדינה, תמיכה בציונות, ניסיון לעכב חקירת רופאים שנעצרו על ידי משרדו. הבסיס להאשמות היה תלונה של החוקר הבכיר מיכאיל ריומין שעבד במשרד לביטחון המדינה. לפי חלק מהעדויות הנושא קודם מאחורי הקלעים על ידי גאורגי מלנקוב. ביחד עם אבאקומוב נעצרו ראשי המשרד. החקירה נמשכה מספר חודשים וכל הזמן אבאקומוב הושאר במאסר. במהלך החקירות הוא עבר עינויים אך לא חתם על הודאה באשמה. ב-17 בפברואר 1953 נשלחו אל סטלין תוצאות החקירות והצעה להוציא להורג את אבאקומוב ו-10 מעוזריו הבכירים. תגובת סטלין הייתה ש"לא כל הקושרים הואשמו".
עם הגעת ניקיטה חרושצ'וב לשלטון שונו ההאשמות נגד אבאקומוב. האשמות בתמיכה בציונות ועיכובים במשפט הרופאים הוצאו מכתב האישום. במקום זה הוא הואשם בארגון פרשת לנינגרד. בריה, שהיה תקופה מסוימת לאחר פטירת סטלין בין ראשי המדינה, לא היה מעוניין בהוצאת אבאקומוב מחדרי החקירות, בין היתר בגלל זה שבהיותו בראש המשרד לביטחון המדינה אבאקומוב "טיהר" את המשרד מכל תומכי בריה. לאחר מעצרו והוצאתו להורג של בריה התווסף להאשמות נגד אבאקומוב סעיף של קשר עם תומכיו של לברנטי בריה ובגידה במולדת. ביולי 1954 גם אותו חוקר בכיר של הק.ג.ב. ריומין, שתלונתו הייתה בסיס לתחילת ההאשמות נגד אבאקומוב הוצא להורג באשמת בגידה. למרות זאת, פרשת אבאקומוב, שרוב ההאשמות נגדו כבר הוחלפו לסעיפים חדשים, נמשכה. בסוף 1954 לנינגרד החל המשפט של אבאקומוב (באותו אולם בו נערכו הישיבות של פרשת לנינגרד) וב-19 בדצמבר 1954 הוא הוצא להורג מייד לאחר הקראת גזר הדין. שנה יותר מאוחר, ב-14 בנובמבר 1955 נשללו ממנו כל העיטורים והדרגה הצבאית.
בשנת 1997 בית המשפט העליון של רוסיה בחן את הנושא מחדש. אבאקומוב זוכה מאשמת בגידה במולדת ועונש המוות הומר ל-25 שנות מאסר והלאמת כל הרכוש (שינוי זה של כתב האישום בוצע כ-40 שנה לאחר הוצאתו להורג).
ביחד עם אבאקומוב בשנת 1951 נעצרו אשתו ובנו שנולד בתחילת 1951. לאחר שלוש שנות מעצר אשתו שוחררה והחליפה את שם משפחתה לשם נעוריה, סמירנובה.
הנצחה

דצמבר 2018 - הדואר של הרפובליקה העממית של לוגנסק הנפיק בול דואר עם דיוקנו של אבקומוב במסגרת סדרה המוקדשת למאה שנות המנגנון למודיעין המסכל ברוסיה הסובייטית
הערות שוליים

↑  בול דואר של לוגנסק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007457945905171  PLWABN: 9810607299105606  GND: 119123495  ISNI: 0000 0001 1057 8840  LCCN: nr96013965  LNB: 000066598  NKC: js2006312280  RSL: 000164655  SELIBR: 223553  VIAF: 40181439   WorldCat (עם VIAF): 40181439
סוזן הייוורד

| --- | --- |

סוזן הייוורד מתוך הסרט Smash-Up, the Story of a Woman, ‏1947
 לידה:  30 ביוני 1917 ברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  14 במרץ 1975 (בגיל 57) הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Edythe Marrenner 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1937–1972 (כ־35 שנים)
 מקום לימודים:  בית ספר תיכון פרוספקט הייטס  תיכון ארסמוס הול 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר
 http://www.susanhayward.com
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזן הייוורד (באנגלית: Susan Hayward; 30 ביוני 1917 –  14 במרץ 1975) הייתה שחקנית אמריקאית, זוכת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.
ילדות

הייוורד נולדה בשם אדית' מארנר בברוקלין ניו יורק, הצעירה מבין שלושה אחים, לוולטר והלן מארנר. סבתה מצד אביה הייתה השחקנית קייט הריגן ממחוז קורק אירלנד, ואימה ממוצא שוודי.
בזמן לימודיה בתיכון, שיחקה הייוורד במספר הצגות בית הספר והייתה ידועה בכיתתה בתור השחקנית הדרמטית ביותר. ביוני 1935 סיימה את לימודיה התיכוניים.
קריירה

בשנת 1937, לאחר תקופה שעבדה בדוגמנות בניו יורק, עברה הייוורד להוליווד והלכה לאודישן לסרט חלף עם הרוח לתפקיד של סקרלט או'הרה. ב-1939 כיכבה בסרט "בו ג'סט" לצידם של גרי קופר, רוברט פרסטון וריי מילאנד.
הייוורד כיכבה במספר סרטים לצד השחקן ג'ון ויין, בסרט Reap the Wild Wind והן בסרט ההיסטוריה האפי של הבמאי הווארד יוז The Conqueror.
בשנות ה-40 המאוחרות, קיבלה תפקידים משמעותיים בסרטים שונים, שבהם ניכרו היכולות הדרמטיות שלה בתור שחקנית. הייוורד הייתה מועמדת 5 פעמים לפרס אוסקר עבור השחקנית הטובה ביותר, לראשונה בשנת 1947 על תפקידה בסרט Smash-Up, the Story of a Woman. ב-1952 שיחקה בסרט שלגי הקילימנג'רו למולו של גרגורי פק.
בשנות ה-50 גרפה שבחים רבים על תפקידיה הדרמטיים בתור אשתו הדיכאונית של הנשיא אנדרו ג'קסון בסרט The President's Lady ‏(1953), בתור השחקנית האלכוהוליסטית ליליאן רוט בסרט "מחר אזיל דמעה" (1955) שעבורו זכתה בפרס קאן, ובעיקר על התפקיד עליו זכתה בפרס אוסקר בסרט אני רוצה לחיות ‏(1958) שבו גילמה את דמותה של ברברה גרהם, פושעת שנידונה למוות בשנת 1955, בסרט של הבמאי רוברט וייז אשר רמז בסרט לחפותה של ברברה וסימל את המאבק נגד הוצאת להורג בארצות הברית.
לקראת סוף שנות ה-50 כיכבה בתפקיד ראשי גם בסרט Woman Obsessed ‏(1959).
בשנות ה-60 המשיכה לככב בסרטים ובמחזאות זמר. ב- 1961 שיחקה בסרט "רחוב אחורי" לצדו של ג'ון גאווין.היא החליפה את ג'ודי גרלנד בתפקידה בסרט עמק הבובות (1967), שיחקה בסטריפ במחזמר Mame.
סוזן המשיכה בקריירת המשחק עד לתחילת שנות ה-70 כאשר התגלה בראשה גידול מוחי.
הופעתה הציבורית האחרונה, למרות מצבה הגופני הירוד, הייתה בשנת 1974 בטקס האוסקר כאשר הציגה את המועמדות לפרס השחקנית הטובה ביותר, כאשר היא נתמכת על ידי השחקן צ'רלטון הסטון.
חיים אישיים

הייוורד הייתה נשואה במשך עשר שנים לשחקן ג'ס ברקר ובשנת 1945 נולדו להם זוג תאומים. בטורי הרכילויות בעיתונים השונים נחשבו לזוג סוער, אך בשנת 1954 התגרשו. לאחר הגירושין סוזן ניסתה לשים קץ לחייה אך ניסיון זה נכשל. בזמן הליך הגירושין העדיפה סוזן להישאר בארצות הברית ולא לנסוע יחד עם צוות שחקני הסרט Soldier of Fortune להונג קונג וצילמה את תפקידה עם השחקן קלארק גייבל בתוך חדר בהוליווד, וכך שולבו הצילומים בסצנות המשותפות יחד עם צילומים של גייבל באתרים מפורסמים בהונג קונג.
בשנת 1957 נישאה בשנית לפלויד איטון צ'אלקלי, חוואי ואיש עסקים, אשר בעברו היה סוכן פדרלי, וגרו יחדיו בג'ורג'יה. למרות שהיה בעל לא רגיל לכוכבת קולנוע הוליוודית, נישואין אלו היו נישואין מאושרים. בשנת 1964 החליטו להפוך לקתולים והוטבלו לנצרות.
בתחילת 1966 נפטר פלויד, סוזן שקעה באבל ולא רצתה להישאר בבית בו גרו והעתיקה את מקום מגוריה לפלורידה. סוזן המשיכה לשחק בתפקידי משנה למשך מספר שנים, עד שהפסיקה לגמרי בשנת 1972.
מותה

הייוורד אובחנה כחולת סרטן בשנת 1973, ולאחר כשנתיים, ב-14 במרץ 1975, קיבלה התקף בביתה אשר בבוורלי הילס ונפטרה בגיל 57. מועד הלווייתה נקבע ל-16 במרץ, סוזן נקברה ליד פלויד, בעלה השני.
ישנם השערות שמחלת הסרטן התפתחה בגופה של סוזן מנשורת רדיואקטיבית שנחשפה אליה מניסויים בנשק גרעיני בזמן הצילומים לסרט The Conqueror בסנט ג'ורג', יוטה, כ-220 ק"מ מאתר הניסויים נבדה. מתוך 220 חברי צוות ושחקנים שהיו באזור, 91 פיתחו במשך השנים מחלות סרטניות.
על תרומתה לתעשיית הסרטים, זכתה סוזן לכוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.