stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברן
כלכלה > תקשורת

בברן יוצאים 5 יומונים, רובם בגרמנית. השניים הגדולים – "דר בונד" ו"ברנר צייטונג", שייכים לאותה חברה אך בעלי מערכות נפרדות. בנוסף לעיתונים פועלות בעיר שלוש תחנות רדיו קטנות וערוץ טלוויזיה אחד. מלבד אמצעי התקשורת המקומיים שוכנים בברן משרדים של מספר חברות תקשורת גדולות:
תקשורת המונים – בברן יושב מטה סוכנות ATS – "הסוכנות הטלגרפית השווייצרית", סוכנות הידיעות הגדולה בשווייץ.
תקשורת סלולרית – בברן נמצאים משרדי סוויסקום (Swisscom), הגדולה בחברות התקשורת בשווייץ. התאגיד שרובו בבעלות הממשלה חולש על כ-60% מהמנויים הניידים בשווייץ, בעל מונופול על הטלפונים הביתיים, ומחזור העסקים שלו עמד בשנת 2015 על כ-12 מיליארד פרנק שווייצרי. מלבד סוויסקום נמצאים בברן גם משרדי חברת אסקום (Ascom), שעוסקת בעיקר בתקשורת בין-לאומית וסכום מחזור העסקים שלה הוא מעל חצי מיליארד פרנק שווייצרי בשנה (2010).
שלטון מקומי

החלוקה המנהלית של ברן כוללת שישה חלקים (Stadtteile) המתחלקים בתורם ל-32 רבעים (Quartiere):
|  | חלקי העיר | חלקי העיר | שטח בקמ"ר | אוכלוסייה (2006) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | העיר הפנימית | Innere Stadt | 0.85 | 3,780 |
| 2 | לנגאסה-פלזנאו | Länggasse-Felsenau | 11.31 | 18,123 |
| 3 | מאטנהוף-וייסנביל | Mattenhof-Weissenbühl | 6.98 | 27,091 |
| 4 | קירכנפלד-שוסהאלדה | Kirchenfeld-Schosshalde | 8.47 | 23,445 |
| 5 | ברייטנריין-לורן | Breitenrain-Lorraine | 3.82 | 24,090 |
| 6 | בימפליץ-אוברבוטיגן | Bümpliz-Oberbottigen | 21.80 | 31,343 |
שלטון מקומי > רשימת ראשי העיר

| שנים | ראש העיר | ראש העיר | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- |
| 1832–1848 | קארל זירלדר | Karl Zeerleder | המפלגה הדמוקרטית הנוצרית |
| 1849–1863 | פרידריך לודוויג אפינגר | Friedrich Ludwig Effinger | המפלגה הדמוקרטית הנוצרית |
| 1864 | כריסטופר אלברט קורץ | Christoph Albert Kurz | המפלגה הדמוקרטית הנוצרית |
| 1864–1888 | רודולף אוטו פון בורן | Rudolf Otto von Büren | המפלגה הדמוקרטית הנוצרית |
| 1888–1895 | אדוארד מילר | Eduard Müller | המפלגה הרדיקלית-דמוקרטית |
| 1895–1899 | פרנץ לינדט | Franz Lindt | המפלגה הרדיקלית-דמוקרטית |
| 1900–1918 | אדולף פון שטייגר | Adolf von Steiger | המפלגה הרדיקלית-דמוקרטית |
| 1918–1920 | גוסטב מילר | Gustav Müller | המפלגה הסוציאליסטית השווייצרית |
| 1920–1937 | הרמן לינדט | Hermann Lindt | האיחוד הדמוקרטי של המרכז |
| 1937–1951 | ארנסט ברטצ'י | Ernst Bärtschi | המפלגה הרדיקלית-דמוקרטית |
| 1952–1958 | אוטו שטייגר | Otto Steiger | האיחוד הדמוקרטי של המרכז |
| 1958–1966 | אדוארד פריימילר | Eduard Freimüller | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית |
| 1966–1979 | ריינולד טצ'אפאט | Reynold Tschäppät | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית |
| 1979–1992 | ורנר בירשר | Werner Bircher | המפלגה הרדיקלית-דמוקרטית |
| 1993–2004 | קלאוס בומגרטנר | Klaus Baumgartner | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית |
| 2005–2016 | אלכסנדר טצ'אפאט | Alexander Tschäppät | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית |
| 2017– | אלק פון גרפנריד | Alec von Graffenried | מפלגת הירוקים |
אתרי העיר > רחובות העיר העתיקה

לאחר השריפה שכילתה את בתי העיר בשנת 1405, הוקמה העיר העתיקה מחדש לפי תוכנית ובתיה נבנו מאבן חול בגווני ירוק וצהוב. העיר העתיקה מחולקת לחמישה רבעים – האדום, הצהוב, הירוק, הלבן והשחור. הציר המרכזי החוצה את העיר העתיקה לאורכה, מוליך מכיכר התחנה (ראו 8) במערב ועד לגשר נידגבריקה (ראו 2) במזרח. לאורכו של ציר זה מתגלים עקרונות התכנון האדריכלי של ברן, מספר מבנים היסטוריים חשובים וחלק מ-11 מזרקותיה אשר שימרו את עיטוריהן.
אתרי העיר > רחובות העיר העתיקה > שפיטאלגאסה

כנסיית רוח הקודש (Heiliggeistkirche) הנמצאת בכיכר התחנה מול תחנת הרכבת (ראו 12) היא כנסייה רפורמיסטית שהוקמה בין 1726 ל-1729. היא הוקמה בסגנון הבארוק במקום בו שכנה קודם לכן קפלת בית החולים של מסדר רוח הקודש (Orden zum Heiligen Geist). חלל הכנסייה נתמך על ידי 14 עמודי אבן חול. בכנסייה יכולים להתכנס עד 2,000 איש והיא הכנסייה הרפורמיסטית הגדולה במדינה.
מהכנסייה מוביל רחוב שפיטאלגאסה (Spitalgasse) מזרחה (ראו A). הרחוב קיבל את שמו מבית החולים ששכן בו בעבר, והוא ידוע במזרקת פייפרברונן (Pfeiferbrunnen – "מזרקת החלילן") הניצבת בסימטה היוצאת ממנו. במרכזה של המזרקה עמוד שעליו דמותו של חלילן בן דמותם של נגנים נודדים בני התקופה המנגן בחמת חלילים. הפסל פוסל בשנים 1545–1546 והועבר אל שפיטאלגאסה ב-1638.
כיכר ברן (Bärenplatz) היא אחת הכיכרות הראשיות בעיר והיא למעשה מדרחוב מוארך המוביל מהארמון הפדרלי בדרום אל צידה הצפוני של העיר העתיקה. הכיכר ניצבת במקום בו שכן החפיר של חומת העיר המערבית השלישית במספר, ובחלקה הצפוני שכן כלוב הדובים הראשון של העיר החל ב-1513. ב-1579 נסתם החפיר בחלקה הדרומי של הכיכר והמקום נודע בשם "הולצמארקט" (Holzmarkt – "שוק העץ"). כלוב הדובים הועבר למקום אחר לאחר שנת 1763 והמקום זכה לשמו הנוכחי במאה ה-19. ב-1864 רוצפה הכיכר וכיום היא משמשת כמקום מפגש פופולרי לתושבי העיר ונערכים בה משחקי שחמט רחוב.
בצידה המערבי של הכיכר ניצב הקפיגטורם (Käfigturm – "מגדל הכלא"), שריד לחומה השלישת של העיר. המגדל הנוכחי הוקם ב-1644 במקום בו שכן מגדל קודם מ-1256. זה איבד את חשיבותו האסטרטגית עם הרחבת העיר מערבה ב-1345. עד שנת 1897 שימש המגדל כבית כלא, ומכאן שמו, ולאחר מכן ועד 1977 שימש כארכיון. המגדל נישא לגובה של 49 מטר ומאז סוף המאה ה-17 קבוע בו שעון. כיום שייך המגדל לפורום הפוליטי שליד משרד קאנצלר שווייץ וזה עורך בו תערוכות וכנסים.
כנסיית רוח הקודש בכיכר התחנה ותחילתו של שפיטאלגאסה מימין לה
החלילן במזרקת פייפרברונן בשפיטאלגאסה
משחק שחמט רחוב בכיכר ברן
מגדל הכלא
אתרי העיר > רחובות העיר העתיקה > מארקטגאסה

מתחת למגדל הכלא ומצפון לו עובר רחוב מארקטגאסה (Marktgasse – "רחוב השוק" – ראו B) היוצא מכיכר ברן ומוביל מזרחה. בתחילה רוצף הרחוב בחומר מעורב באבן, אך הדבר גרם להיווצרות שלוליות בעת גשמים והיקשה את המעבר בו. לכן רוצף הרחוב באבן ב-1399. עד המאה ה-18 כונה הרחוב בשם וייברמריט" (Wybermärit – "שוק הנשים") על שמן של הנשים שמכרו בו את מרכולתן, ושם זה שונה באופן רשמי בשנת 1789 ל"רחוב השוק", או מארקטגאסה בגרמנית ורי דה מרשה (Rue du Marché) בצרפתית. ברחוב ניצבות שלוש מזרקות. הראשונה היא מזרקת אנה זידלר (Anna-Seiler-Brunnen) הנושאת את דמותה של אנה זיילר שהקימה את בית החולים הראשון בעיר ב-1354. הדמות נראית כשהיא מוזגת מים מכד לקערה. המזרקה השנייה היא מזרקת שיצנברונן (Schützenbrunnen – "מזרקת הצלף") מ-1527, ובה נראית דמותו של גבר האוחז בדגל ולרגליו דוב חובש שריון היורה ברובה. המזרקה השלישית היא מזרקת קינדליפרסרברונן (Kindlifresserbrunnen – "מזרקת טורף הילדים") והיא ניצבת במקום מפגשו של הרחוב עם כיכר קורנהאוס (Kornhaus). במזרקה נראה ענק טורף ילד, ובידו השמאלית הוא אוחז בשלושה ילדים נוספים.
מזרקת אנה זיילר מאת האנס ג'יאנג
מזרקת שיצנברונן
מזרקת קינדליפרסברונן
תקריב של טורף הילדים מאת האנס ג'יאנג במזרקת קינדליפרסברונן
אתרי העיר > רחובות העיר העתיקה > קראמגאסה

קראמגאסה (Kramgasse – ראו C) הוא המשכו של מארקטגאסה ובין השניים חוצץ צייטגלוגטורם (Zytgloggeturm – "מגדל פעמון הזמן" – ראו 10) שהיה לסימלה של העיר. במקום זה ניצב שערה המערבי הראשון של העיר מ-1191 ועד שהועבר מערבה למגדל הכלא ב-1256. המגדל הוקם בתחילת המאה ה-13, ככל הנראה בין השנים 1218–1220, ונישא תחילה לגובה של 16 מטר בלבד. הוא הוגבה לראשונה לאחר שכבר ניצב במרכזה של העיר ובמאה ה-14 היה לבית כלא לנשים. המגדל חרב עד היסוד בשריפה הגדולה ב-1405, ולאחר שהוקם מחדש בתחילת המאה ה-15 נקבעו בו שעון אסטרונומי ופעמון אשר העניקו לו את שמו. המגדל והשעון האסטרונומי הורחבו ושופצו פעמים מספר, ונוספו להם עיטורים שונים, ובמאה ה-18 זכה למראה הבארוק הנוכחי. גובהו של המגדל הוא 54.5 מטר ורוחב קירותיו המערביים מגיע ל-2.6 מטר בשל כך שהיו פעם חלק מחומת העיר. הפעמון במגדל הוא הפעמון המקורי שהותקן בו ב-1405 ומשקלו 1.4 טון. בשתי חזיתותיו העיקריות של המגדל, הפונות מזרחה ומערבה, קבועים שעונים, ובחזית המזרחית קבוע גם השעון האסטרונמי מ-1530 המראה נוסף על השעה, גם את היום בשבוע ואת התאריך, את מופע הירח ואת גלגל המזלות ונתונים נוספים.
לאורכו של קראמגאסה שלוש מזרקות ששתי החשובות שבהן הן צרינגרברונן (Zähringerbrunnen – "מזרקת צרינגן") וסימסונברונן (Simsonbrunnen – "מזרקת שמשון"). מזרקת צרינגרברונן הוקמה ב-1535 לכבודו של מייסד העיר. על עמוד המזרקה ניצב דוב לובש שריון וקסדה האוחז בידיו נס ומגן שעליהם סמלו של בית צרינגן. לרגליו של הדוב נראה דוב קטן יותר כשהוא אוכל ענבים. מזרקת שמשון הוקמה ב-1527 ומעליה ניצבת דמותו של שמשון בלבוש רומי אופייני; רגלו מונחת על אריה מוזהב והוא אוחז בלסתותיו בשתי ידיו. בבית מספר 49 ברחוב שוכן בית אלברט איינשטיין (Einsteinhaus) בו התגורר איינשטיין בין 1903 ו-1905. הבית שוחזר לאחרונה בשנת 2005, אך הוא שומר על עיצובו עת התגורר בו איינשטיין.
קראמגאסה ממשיך מזרחה תוך שהוא משנה את שמו לגריכטיגקייטגאסה (ראו D) ולנידגאסה (ראו E), חולף על פני כנסיית נידגקירשה (Nydeggkirche ראו 15), ומסתיים בשני גשרים – נידגבריקה (ראו 2) ואונטרטורבריקה (ראו 3). שני אלה ניצבים בגבולה המזרחי של העיר העתיקה.
השעון האסטרולוגי והאסטרונומי במגדל פעמון הזמן
מגדל פעמון הזמן ומזרקת צרינגרברונן
מזרקת סמסונסברונן
קראמגאסה
אתרי העיר > קתדרלת ברן

קתדרלת ברן (Berner Münster) היא קתדרלה גותית בעיר העתיקה (ראו 5). היא הוקמה במקום בו שכנה ככל הנראה קודם לכן קפלה קטנה שנבנתה בעת ייסוד העיר ב-1191. במהלך המאה ה-13 נבנתה במקום כנסייה גדולה יותר ובנייתה של הקתדרלה החלה ב-1421. היא הושלמה רק ב-1893 עם סיום הקמתו של מגדל הפעמונים המערבי שבראשו צריח מחודד. המגדל נישא לגובה של 100 מטר, והוא הגבוה בשווייץ. במהלך המאות בהן נבנתה הקתדרלה, הפכה העיר והקתדרלה עימה לפרוטסנטית.
אתרי העיר > בית העירייה וכנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים

בית העירייה של ברן (Berner Rathaus) הוא משכנה ההיסטורי של מועצת העיר, וישיבות מועצת העיר עדיין נערכות בו. עוד משמש הבניין כמשכנה של ממשלת הקנטון וחלק מישיבות אספת הקנטון נערכות בו. המבנה (ראו 7) הוקם בין 1406 ל-1415 וניצב בראטהאוספלאץ (Rathausplaz – "כיכר בית העירייה"), כשעורפו פונה אל הנהר. הוא עוצב מחדש בסגנון נאו-גותי בין 1865 ל-1868, אך בשיפוץ נוסף בין 1940 ל-1942 הושב לסגנונו המקורי. בבנין שלוש קומות וגרם מדרגות כפול מוליך אל הכניסה הראשית בקומתו השנייה. הכניסה מעוצבת כלוג'יה כפולה שלה שתי קשתות בכל קומה, וגגה נתמך בשלושה עמודים.
סמוך ממערב לבית העירייה ניצבת כנסיית פטרוס ופאולוס הקדושים (Kirche Sankt Peter und Paul) הקתולית. היא הוקמה במסגרת תחרות בין 1858 ל-1864 והייתה הכנסייה הקתולית הראשונה בעיר. הכנסייה משמשת כקתדרלת הבישוף הקתולי של שווייץ.
אתרי העיר > הארמון הפדרלי

הארמון הפדרלי (גרמנית Bundeshaus – "בית הפדרציה"; צרפתית Palais fédéral; איטלקית Palazzo federale – ראו 6)) בדרומה של העיר העתיקה הוא בית הפרלמנט של שווייץ, ובו מתכנסים שני הבתים הפדרליים – המועצה הלאומית ומועצת המדינות (הקנטונים). המבנה מורכב משלושה חלקים אשר הוקמו במועדים שונים – האגף המערבי בין השנים 1852–1857; האגף המזרחי בשנים 1888–1892, ואילו האגף המרכזי המכונה "בניין הפרלמנט" (Parlamentsgebäude) נחנך ב-1 באפריל 1902. באגף זה נמצאים אולמות המליאה של שני הבתים ואולם קבלות הפנים הרשמי. לראשונה בתולדותיו שופץ הבניין באופן מקיף בין השנים 2006–2008.
עד לשנת 1899 בבניין היה מקום גם הארכיון הפדרלי השווייצרי.
גגו של האגף המרכזי מורכב משלוש כיפות נחושת שהוריקה כתוצאה מתהליכי חימצון. הכיפה המרכזית נישאת מבחוץ לגובה של 64 מטר וגובה תקרת האולם שמתחתיה הוא 33 מטר. בתקרת הכיפה קבוע פסיפס שבמרכזו נראה סמל שווייץ בו אוחזות שתי נשים לבושות בלבן, ומעליו ומתחתיו מופיע הכיתוב הלטיני "Unus pro omnibus, omnes pro uno" ("אחד למען כולם, כולם למען אחד"). סביב הפסיפס נראים ויטראז'ים של סמלי 22 הקנטונים שהיו חברים בפדרציה ב-1902. חזית המבנה פונה אל ה"בונדספלאץ" (Bundesplaz – "כיכר הפדרציה") ועליה מופיע הכיתוב הלטיני "Curia Confoederationis Helveticae" ("מועצת הפדרציה ההלווטית").
הארמון הפדרלי מדרום
תקרת הכיפה המרכזית
החזית הצפונית של המבנה
אולם המליאה של האספה הלאומית
אתרי העיר > גשרי העיר

ארבעה גשרים מחברים את העיר העתיקה של ברן אל הגדה הימנית של הארה, אם כי גשרים נוספים חוצים אותו מצפון ומדרום לה. קירשנפלדבריקה (Kirchenfeldbrücke – "גשר קירשנפלד" – ראו 1) מדרום לעיר העתיקה מחבר בין הלווטיאפלאץ (Helvetiaplatz – "כיכר הלווטיה" ראו F) ברובע קירשנפלד לקזינופלאץ (Casinoplatz – "כיכר הקזינו") שממזרח לארמון הפדרלי. הגשר העשוי משלד ברזל נחנך ב-1883. אורכו הכולל הוא 229 מטר ויש בו שתי קשתות שאורך כל אחת מהן הוא 87 מטר. הגשר נישא לגובה של 37 מטר מעל לנהר.
נידגבריקה (Nydeggbrücke – "גשר נידג" – ראו 2) שוכן בצידה המזרחי של העיר העתיקה ואורכו 190 מטר. הוא נבנה בין 1840 ל-1843 בסמוך לגשר אונטרטורבריקה, שעד אז היה הגשר היחיד בעיר, ונחנך ב-1844. על הגשר הוקמו עמדות מכס אך ב-1853 הוסרו המכסים והעמדות יצאו משימוש.
אונטרטורבריקה (Untertorbrücke – "גשר השער התחתון" – ראו 3) הוא הגשר העתיק ביותר ששרד בברן. ייתכן שגשר עץ זמני הוקם במקום כבר בתקופה הרומית, אך הגשר הראשון ששכן במקום בוודאות הוקם ב-1256. ב-1460 סחפו מי שיטפונות את הגשר, ושנה לאחר מכן החלה הקמת הגשר הנוכחי. ב-1844 נחנך גשר נידגבריקה הסמוך והקל את עומס התנועה בגשר.
קורנהאוסבריקה (Kornhausbrücke – "גשר קורנהאוס" – ראו 4) מחבר מאז 1898 את צידה הצפוני של העיר העתיקה אל הגדה הימנית של הארה. אורכו 382 מטר, ובו קשת מרכזית באורך של 115 מטר וחמש קשתות קטנות יותר באורך של 34 מטר כל אחת. סמוך מתחת לגשר הוקם גשר מודרני קטן להולכי רגל המחבר את שתי גדותיו של הנהר בגובה הרציפים.
גשר קירשנפלדבריקה וכיכר הלווטיה. משמאל לפני הגשר נראה מבנה המוזיאון האלפיני השווייצרי ומעברו השני של הנהר מימין נראה הקולטור-קזינו ברן, משכנה של התזמורת הסימפונית העירונית
נידגבריקה
אונטרטורבריקה כפי שנראה ממרומי נידגבריקה הסמוך
קורנהאוסבריקה בצפון העיר
היהודים בברן

יהודים בברן נזכרו כבר במחצית המאה ה-13, והם עסקו במתן הלוואות בריבית לאצילי העיר ולכנסייה. ב-1294 הותקפו היהודים על ידי ההמון לאחר עלילת הדם שנטוותה סביב מותו של הנער "רודולף מברן" (Rudolf von Bern) אשר זכה למעמד של מרטיר, והם גורשו מן העיר.
ב-1348, בעקבות מגפת המוות השחור, הועלו יהודים בעיר על המוקד באשמת הרעלת הבארות, והשאר גורשו מן העיר. הללו הורשו לחזור לעיר תמורת תשלום של 1,500 מארק לנפש, וכן מחילת כל החובות שחבו להם הגויים.
בשנת 1380 שוב חזרו היהודים לברן אך כבר ב-1392 גורשו שוב.
בשנת 1798 קמה הרפובליקה ההלווטית והיהודים שוב יכלו לחוש בטוחים ולהחזיק בזכויות אזרחיות, והחלו להגיע שוב לעיר. ב-1812 שוב הוקם בית כנסת בעיר ובשנת 1848 הוכרזה רשמית קהילה יהודית בברן הפועלת בה עד היום. בית הקברות היהודי נחנך ב-1871 (Jüdischen Friedhof Bern) וב-1988 הוקמה בו אנדרטה לזכר השואה בדמות קיר אבנים לא מסותתות שעליו תבליט של מגן דוד. בית הכנסת הנוכחי של העיר הוקם בשנת 1905 בסגנון מורי ונחנך ב-10 בספטמבר 1906. ב-1996 היו 340 חברים בקהילה מכל רחבי קנטון ברן, ולפי נתוני עיריית ברן התגוררו בעיר 324 יהודים בשנת 2000. בברן אין מקווה אך בבית הקהילה הצמוד לבית הכנסת שוכנת ספרייה ומתקיימות בו פעילויות שונות, ובכלל זה שיעורים ביהדות לתלמידי כיתות א' עד ט'. מאז תשע"ט רבה של קהילה הוא הרב מיכאל קון.
ערים תאומות

אוסטריה זלצבורג, אוסטריה
הרפובליקה הדומיניקנית סנטו דומינגו, הרפובליקה הדומיניקנית
לקריאה נוספת

Bernhard Furrer: Schweizerische Kunstführer GSK, Band 553–555: Die Stadt Bern, Bern 1994, ISBN 3-85782-553-7
Emil Dreifuss: Juden in Bern. Ein Gang durch die Jahrhunderte. Bern 1983
Eugen Messinger: Ein Rückblick auf die Geschichte der Juden in der Stadt Bern seit dem Jahre 1191. Bern 1948.
הערות שוליים

↑  Conard Justinger, Die BERNER-CHRONIK, S. 53
↑  Die Tradition der Bären in Bern
1 2 3 4  נתונים סטטיסטיים של ברן, באתר המשרד הפדרלי לסטטיסטיקה
↑  Bundesamt für Meteorologie und Klimatologie
↑  Berne: De la préhistoire au haut Moyen Age
↑  קובץ מקיף אודות היישוב הרומי במקום (משרד החינוך של קנטון ברן, גרמנית)
↑  Berne: L'époque romaine
↑  Berne: Le haut Moyen Age
↑  Cronica de Berno
↑  Berne: Moyen Age et Ancien Régime – Constitution communale
↑  Bern: Développement urbain et évolution démographique
↑  Berne: Moyen Age et Ancien Régime
1 2  Bruno Fritzsche, berne: XIXe et XXe siècles: Economie et société, Dictionnaire historique de la suisse
↑  עיריית ברן
1 2  עיריית ברן
↑  אתר אוניברסיטת ברן
↑  Berner Fachhochschule
↑  Kultur-Casino Bern
↑  The Museum of Fine Arts Bern
↑  The Zentrum Paul Klee
↑  A long way From 1905 to the present day
↑  A «Museum Castle»
↑  Museum of Communication – Bern Tourism, www.bern.com (ארכיון)
↑  PostFinance-Arena: Daten und Fakten
↑  אתר שדה התעופה
↑  ALPAR AG: INVESTOR RELATIONS
↑  S-Bahn Bern: Zahlen, Daten und Fakten
↑  הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (Bundesamt für Statistik)
↑  Unternehmen
↑  אתר עיריית ברן
↑   דיויד נאג'י, ת"א יורדת ב-8 מקומות בדירוג הערים הכי יקרות – ויוצאת מהעשירייה הראשונה, באתר TheMarker‏, 17 ביוני 2024
↑  עיריית ברן
↑  אתר הכנסייה
↑  Käfigturm Historische Beschreibung
↑  אתר מגדל שעון הזמן
↑  אתר בית אלברט איינשטיין
↑  אתר הקתדרלה
↑  Renovation and restoration of the parliament building 2006–2008
↑  חיים ביינארט, אטלס כרטא לתודות עם ישראל בימי הביניים, עמ' 57.
↑  אתר הקהילה היהודית
↑  ניצן קידר, רב חדש בברן: "מקום טוב להיות יהודי", באתר ערוץ 7, 4 ביוני 2019
העיר העתיקה בברן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531076905171  GND: 4005762-8  HDS: 000209  ISNI: 0000 0001 0941 5921  LCCN: n79065374  MusicBrainz: e03bf3ef-3e0b-4f51-9600-a161cbd5fb75  NARA: 10045254  NKC: ge128752  SUDOC: 027369714   WorldCat (עם LCCN): n79-065374 
ציור המתאר את האגדה אודות ייסוד ברן
תפוצה תרבותית של תרבויות האלשטאט ולה טן בתקופת הברזל
כתב הזכויות המוזהב של ברן
שווייץ ב-1200. דוכסות צרינגן בירוק
מפת ברן ב-1638 ולאחר השלמת השאנצן, הביצורים שהוקמו במערב העיר
ציור מים של ברן בסביבות 1820
כלוב הדובים והעיר ברן בציור משנת 1880
קתדרלת ברן ומינסטרפלאטפורם – "(כיכר) מרפסת הקתדרלה"
הקולטור-קזינו, משכנה של התזמורת הסימפונית של ברן
מרכז פול קלי
הכניסה למוזיאון ההיסטורי של ברן בכיכר הלווטיה
אצטדיון "סטאד דה סוויס ונקדורף-ברן" כשהוא משמש כזירה למשחק הוקי קרח
נמל התעופה ברן-בלפ
רשת הכבישים המהירים סביב ברן
ברן – חלוקה מנהלית
חלוקה לרבעים
מראה העיר העתיקה בברן מכיוון צפון-מזרח:

גשרים: 1. קירשנפלדבריקה; 2. נידגבריקה; 3. אונטרטורבריקה; 4. קורנהאוסבריקה;

מיבנים: 5. הקתדרלה; 6. הארמון הפדרלי; 7. בית העירייה וכנסיית פאולוס ופטרוס הקדושים; 8. כנסיית רוח הקודש וכיכר התחנה; 9. מאורת הדובים;
10. מגדל השעון; 11. מוזיאון העיר ברן לתולדות הטבע; 12. תחנת הרכבת; 13. מעלית מאטן; 14. קולטור-קזינו; 15. כנסיית נידגקירשה;

רחובות וכיכרות: A. שפיטאלגאסה; B. מארקטגאסה; C. קראמגאסה; D. גריכטיגקייטגאסה; E. נידגאסה; F. כיכר הלווטיה
עיריית ברן וכנסיית פטרוס ופאולוס
הקתולית משמאל
בית הכנסת של ברן
גגות העיר
פסטיבל שוק הבצל בכיכר הארמון הפדרלי
בניין משרדים מודרני בעיר
נורת'ר

| --- | --- |

 מקום הקמה:  אספו 
 מוקד פעילות:  הלסינקי, פינלנד
 תקופת הפעילות:  1996–2012 (כ־16 שנים)
 סוגה:  דת' מטאל מלודי
 חברת תקליטים:  Century Media ,Marquee Avalon Spinefarm
 חברים
 כריסטיאן ראנטה הייקי סאארי יוקה קוסקינן תומאס פלנמן
 חברים לשעבר
 פטרי לינדרוס טוני האליו סבאסטיאן אקרוס יואכים אקרוס רוני קורפאס תומאס סטובו
 
נורת'ר (באנגלית Norther) הייתה להקת דת' מטאל מלודי מהלסינקי, פינלנד, שהתפרקה בשנת 2012.
ביוגרפיה

הלהקה התחילה לנגן בשנת 1996 כאשר חברי הלהקה היו: הגיטריסט והסולן - פטרי לינדרוס, המתופף - טוני האליו ושני חברי הרכב נוספים. שמה של הלהקה היה Requiem. בתקופה זו ללהקה לא היה מקום לנגן בו עד שבשנת 1997 אלכסנדר קופאלה, גיטריסט צ'ילדרן אוף בודום (לשעבר), מצא להם מקום. הלהקה החליטה לשנות אז את שמה לDecayed. אבל לאחר זמן קצר המקום בו ניגנו נהרס ושניים מחברי הלהקה עזבו.
מספר חודשים מאוחר יותר הלהקה מצאה מקום לנגן בו והתחילה לחפש נגנים שישלימו את ההרכב. לאחר כמה אודישנים  הגיטריסט קריסטיאן ראנטה וחבריו האחים Ekross הצטרפו ללהקה שהקליטה את הדמו הראשון שלה תחת השם Norther.
לאחר כמה חודשים האחים אקרוס עזבו את הלהקה עקב בעיות פנימיות והבסיסט יוקה קוסקינן והקלידן תומאס פלאנמן הצטרפו למה שהיווה את הרכב הלהקה עד לשנת 2005.
בשנת 2002 יצא אלבומה הראשון של הלהקה Dreams of Endless War וזכה לתגובות חיוביות בעקבותיו הלהקה החלה להופיע בהלסינקי וסביבתה.
ב 17 במרץ 2003 יצא אלבומה השני של הלהקה Mirror of Madness. האלבום זכה להצלחה רבה.
ב 15 במרץ 2004 יצא אלבומה השלישי של הלהקה Death Unlimited. אלבום זה הצליח פחות מקודמו, אולם הצליח מאוד ביפן ולכן הלהקה יצאה לשם לסיבוב הופעות.
בפברואר 2005 יצא המיני אלבום הראשון של הלהקה Day Zero. בשנה זו לאחר הקלטת אלבומם הרביעי, וטרם שחרורו, המתופף טוני האליו עזב את הלהקה במקומו הצטרף Heikki Saari שהיה המתופף של הלהקה Virtuocity.
ב 25 בינואר 2006 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה Till Death Unites Us. לדעת הלהקה ורבים מהמעריצים זהו אלבומה הטוב ביותר של הלהקה עד כה.
ב 21 בפברואר 2007 יצא המיני אלבום השני של הלהקה No Way Back.
בחודשים אוגוסט וספטמבר של שנת 2007 הלהקה הקליטה את אלבומה החמישי N. האלבום יצא ב 13 בפברואר 2008 וכחודש לאחר מכן בשאר העולם.
בפברואר 2009 הלהקה הודיעה על פרישתו של פטרי לינדרוס מהלהקה. פטרי שנהיה לחבר קבוע בלהקה אנסיפיריום יצא לסיבובי הופעות עם אנסיפיריום והתרכז בעבודה איתם מה שהפך את פעילותה של נורת'ר לכמעט בלתי אפשרית. את לינדרוס החליף אלקסי סיבונן, הסולן של מדיקייטד והסולן והגיטריסט של אימפרנון שהתפרקה.
בשנת 2011 הלהקה שחררה את אלבומה השישי Circle Regenerated.
בשנת 2012 הלהקה התפרקה. הופעתה האחרונה הייתה בפסטיבל ברוטל אסולט בצ'כיה באוגוסט של אותה שנה.
דיסקוגרפיה > סינגלים

Released - סינגל מתוך האלבום Dreams of Endless War. הסינגל יצא בשנת 2002.
Unleash Hell - סינגל מתוך האלבום Mirror of Madness. הסינגל יצא בשנת 2003.
Spreading Death - סינגל מתוך האלבום Death Unlimited. הסינגל יצא בשנת 2004.
Scream - סינגל מתוך האלבום Till Death Unites Us. הסינגל יצא בשנת 2006.
דיסקוגרפיה > DVD

Spreading Death - הDVD סינגל יצא בשנת 2005.
הרכב > חברי ההרכב הנוכחי

Aleksi Sihnoven - גיטרה וסולן (2009-)
Kristian Ranta - גיטרה ושירה נקייה (2000-)
Heikki Saari - תופים (2005-)
Jukka Koskinen - בס (2000-)
Tuomas Planman - קלידים (2000-)
חברי ההרכב לשעבר

Petri Lindroos - גיטרה וסולן (1996-2009)
Toni Hallio - תופים (1996-2005)
Tuomas - בס (1996-1997)
Roni Korpas - גיטרה (1996-1999)
Sebastian Ekroos - קלידים (2000)
Joakim Ekroos - בס (2000)
להקות דומות

אנספיריום (Ensiferum)
צ'ילדרן אוף בודום (Children Of Bodom)
וינטרסן (Wintersun)
סוילוורק (Soilwork)
פלישת הרבידים

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיה, אנימציה, סלפסטיק
 יוצרים:  יוביסופט
 ארץ מקור:  צרפת צרפת
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  104
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס, הולו 
 אורך פרק:  22 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ניקלודאון
 רשת שידור בישראל:  ניקלודאון ישראל
 תקופת שידור מקורית:  אוגוסט 2013 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
פלישת הרבידים (בצרפתית: Les Lapins Crétins; באנגלית: Rabbids Invasion) היא סדרת אנימציה צרפתית הומוריסטית, שמשודרת בערוץ ניקלודיאון. הסדרה נוצרה על ידי חברת יוביסופט.
ספיישל של הסדרה בשם "פלישת הרבידים: המשימה - מאדים" עלה לנטפליקס ב-18 בפברואר 2022.
תקציר עלילה

הסדרה עוקבת אחרי הרבידים, יצורים דמויי ארנב שחיים במרחב האנושי ומסתבכים בכל פרק בצרה אחרת. הרבידים מתקשרים ומדברים בשפתם.
שידור

| עונה | עונה | מס' פרקים | תקופת שידור מקוריתארצות הברית> שידור ראשון | תקופת שידור מקוריתארצות הברית> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 26 | 3 באוגוסט 2013 | 6 בדצמבר 2014 |
|  | 2 | 26 | 11 באוקטובר 2014 | 16 ביוני 2016 |
|  | 3 | 26 | 21 ביוני 2016 | 23 ביוני 2017 |
|  | 4 | 26 | 1 בספטמבר 2018 | 17 באוגוסט 2019 |
ים + מיאו

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים
 יוצרים:  ג'ניפר אוקסלי בילי ארונסון
 מדבבים בעברית:  שחר קדוש, עדי רז, עומר שטיינברג, אייל לייבין, אסף גשמקו, גדי לוי, דור סרוגו, דן שצברג, טליה ברקאי, מייה קדוש
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  63
 הפקה
 הפצה:  Tubi 
 אורך פרק:  28 דקות
 שידור
 רשת שידור:  PBS Kids
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ! ערוץ A+
 תקופת שידור מקורית:  7 באוקטובר 2013 – 23 באפריל 2018
 קישורים חיצוניים
 pbskids.org/peg/
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ים + מיאו (באנגלית: Peg + Cat) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית-קנדית לילדים. הסדרה שודרה לראשונה ב-7 באוקטובר 2013 בערוץ PBS Kids. הסדרה היא בת 2 עונות ו-63 פרקים באורך 28 דקות.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2014 בערוץ הופ!, ונכון לשנת 2020, הסדרה משודרת תחת רצועת השידור "הופ! לדעת". ב-2018, הסדרה דובבה מחדש תחת השם "פג + קאט", והיא משודרת בערוץ A+; השמות בדיבוב של ערוץ A+ נשארו דומים למקור, לעומת הדיבוב של ערוץ הופ! בו השמות עוברתו.
עלילה

בכל פרק, ים ומיאו נתקלים בבעיה מתמטית ויוצאים להרפתקה כדי למצוא את הפתרון.
דמויות ומדבבים בעברית > ערוץ הופ!

במאית הדיבוב בעברית הייתה טליה ברקאי, ומפיקת הדיבוב הייתה יעל אללוף.
שחר קדוש - ים
עדי רז - מיאו
עומר שטיינברג - אלון
אייל לייבין
אסף גשמקו
גדי לוי
דור סרוגו
דן שצברג
טליה ברקאי
מייה קדוש
דמויות ומדבבים בעברית > ערוץ A+

במאית הדיבוב בעברית הייתה תמי ברק, ומפיקת הדיבוב הייתה עדי וולוצקי.
אלונה אלכסנדר - פג
גדי לוי - קאט
עמרי רוזנצוויג - ראמון
ערן מור
דדי זהר
טליה ברקאי
רוני וכנר
אסף בליקוב
מאיה לבני
עינת אזולאי
תמי ברק
אדם ריפטין
אורה שולמן
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ארצות הברית)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 40 | 40 | 7 באוקטובר 2013 | 10 בספטמבר 2015 |
|  | 2 | 23 | 23 | 4 באפריל 2016 | 23 באפריל 2018 |