stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לישון עם האויב
תקציר העלילה

לורה ברני (ג'וליה רוברטס) נשואה ארבע שנים למרטין (פטריק ברגין). מרטין הוא יועץ השקעות מצליח ובני הזוג גרים בבית לחוף הים בקייפ קוד. מבחינה חיצונית הם נראים זוג מושלם אבל מרטין מתייחס ללורה באלימות נפשית, פיזית ומינית קשה. לאחר כל אירוע אלימות הוא מציף אותה בפרחים ומתנות.
כאשר מרטין נפגש בחוף עם השכן החדש שלהם, ד"ר ג'ון פליישמן (קייל סקור), מחמיא לו ג'ון על אשתו היפה בה הוא צופה מהחוף. מרטין חושד בה מיד שהיא מקיימת יחסים עם הרופא, חובט בה קשות ואחר כך מגיש לה זר וורדים.
לד"ר פליישמן יש יאכטה והוא מזמין את מרטין ולורה לשייט. מרטין מסכים ויודע כי לורה מפחדת מהים היות שאינה יודעת לשחות (פחד שנגרם כחלק מההתעללותו הנפשית בה). הוא אינו יודע כי לורה למדה שחייה בחשאי.
בעת השייט מתחוללת סופה עזה. לורה נעלמת במים והחיפושים אחריה נמשכים עד שהיא מוכרזת כאבודה ונערכת לה הלוויה סמלית. למעשה, לורה שוחה לחוף, מחליפה בגדים, לוקחת תיק עם כסף שחסכה ונוסעת לסידר פולס באיווה (אנ').
היא שוכרת בית ופוגשת בשכן צעיר בשם בן (קווין אנדרסון) שעובד כמורה לדרמה בקולג'. הם מתיידדים והיא מתחילה לעבוד בספריית הקולג'. היא מבקרת בתחפושת של גבר את אימה העיוורת קלואי (אליזבת לורנס) הנמצאת בבית אבות בעיירה ומספרת לה על בן זוגה החדש.
האלמן מרטין מקבל טלפון מאשה שהייתה בקורס שחייה עם לורה המתארת את החבלות בגופה. מרטין אחוז טירוף מחפש בכל הבית ומוצא את טבעת הנישואין שלורה זרקה לאסלה ושכחה לשטוף. הוא מגיע לבית האבות בו הייתה חמותו אשר לורה אמרה לו שנפטרה ומתברר שהועברה למקום אחר. בעזרת חוקר פרטי הוא מגיע לשם, נפגש עם קלואי שמספרת לו שלורה ביקרה אותה ושיש לה בן זוג שהוא מורה לדרמה בקולג'. מרטין רוצה לחנקה בכרית אך אחות נכנסת באותו רגע לחדר והוא עוזב.
הוא עוקב אחרי זוג האוהבים ומכין ללורה הפתעה בביתה: הוא משאיר כל מיני סימנים הרומזים לקיומו כמו תקליטור עם הקטע דיאס אירה מהסימפוניה הפנטסטית של ברליוז באמצעותו נהג לערער את שלוותה של לורה.
לבסוף הוא מתגלה ללורה ומאיים עליה באקדח. בן מגיע אך מרטין משכיב אותו במכה אחת. כעת מתחולל קרב בין מרטין ללורה, האקדח שלו נשמט והיא יורה בו מספר פעמים. הוא צונח, תופס באקדח ובשארית כוחותיו הוא מכוון את האקדח אל לורה אך המחסנית ריקה והוא צונח מת. לורה גוחנת על בן, הוא מתעורר והם מתחבקים לקראת עתיד טוב יותר.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'וליה רוברטס | לורה ברני |  |
| פטריק ברגין | מרטין ברני |  |
| קווין אנדרסון | בן וודוורד |  |
| אליזבת לורנס | קלואי ויליאמס |  |
| קייל סקור | ג'ון פליישמן |  |
האישה (סרט, 2017)

| --- | --- |

 מבוסס על:  האישה 
 בימוי:  ביורן רונגה 
 תסריט:  ג'יין אנדרסון 
 שחקנים ראשיים:  גלן קלוז אנני סטארק אליזבת' מק'גוברן מקס איירונס ג'ונתן פרייס כריסטיאן סלייטר הארי לויד 
 מדבבים:  Ossian Skarsgård 
 מוזיקה:  ג'וזלין פוק 
 צילום:  אולף ברנטס 
 מדינה:  שוודיה, ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  Sony Pictures Classics 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בינואר 2019 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  סטוקהולם 
 הכנסות באתר מוג'ו:   thewife
 sonyclassics.com/thewife/
 דף הסרט ב־IMDb
 
האישה (באנגלית: The Wife) הוא סרט דרמה משנת 2017 בבימויו של הבמאי השוודי ביורן רונגה. התסריט נכתב על ידי ג'יין אנדרסון והוא מהווה עיבוד קולנועי של רומן באותו שם מאת מג ווליצר.
בתפקידים הראשיים מופיעים גלן קלוז, ג'ונתן פרייס וכריסטיאן סלייטר. העלילה עוקבת אחר אישה שמתחילה להרהר בבחירות שעשתה במהלך חייה, כאשר היא נוסעת לסטוקהולם עם בעלה הנרקיסיסטי על מנת לקבל את פרס נובל לספרות שבו זכה.
"האישה" הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-12 בספטמבר 2017, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-17 באוגוסט 2018 בהפצת חברת Sony Pictures Classics.
הסרט זכה לשבחי הביקורות, שציינו במיוחד את הופעתה של גלן קלוז בתפקיד הראשי. על משחקה בסרט זה זכתה קלוז לשבחים ולפרסים רבים, כולל פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה. כמו כן, הייתה קלוז מועמדת לפרס בחירת המבקרים לשחקנית הטובה ביותר ולפרס לביצועים יוצאי דופן על ידי שחקנית בתפקיד ראשי.
צוות השחקנים

גלן קלוז - ג'ואן קסטלמן
אנני סטארק - ג'ואן קסטלמן הצעירה
ג 'ונתן פרייס - פרופסור ג'ו קסטלמן
הארי לויד - ג'ו קסטלמן הצעיר
כריסטיאן סלייטר - נתנאל בון
מקס איירונס - דייוויד קסטלמן
אליזבת מקגוברן - איליין מוזל
אליקס וילטון ריגן - סוזנה קסטלמן
הפקה

ב-16 במאי 2014, דווח כי גלן קלוז עומדת לקבל תפקיד ראשי בעיבוד של הרומן שנכתב על ידי מג ווליצר, "האישה". הסרט בוים על ידי ביורן רונגה, והתסריט נכתב על ידי ג'יין אנדרסון.
ב-30 בינואר 2015 התפרסם כי גם השחקנים: פרנסס מקדורמנד, לוגן לרמן, בריט מרלינג, ג'ונתן פרייס וכריסטיאן סלייטר ילוהקו לסרט זה.
ב-19 באוקטובר 2016, אושרה העובדה כי פרייס וסלייטר אכן ישחקו בסרט, ובנוסף הצטרפו לרשימת השחקנים גם אליזבת' מקגוברן, מקס איירונס ובתה של קלוז, אנני סטארק, שישחקו את התפקידים שנקבעו במקור למקדורמנד, לרמן ומרלינג (בהתאמה). הארי לויד נוסף גם הוא לצוות השחקנים.
גלן קלוז פנתה לגארי אולדמן כדי שיגלם בסרט את ג'וזף קסטלמן, אך הוא לא היה פנוי. צילומי הסרט התרחשו בגלאזגו ובאדינבורו שבסקוטלנד.
ביקורות והכנסות > הכנסות

נכון ל־18 בדצמבר 2018 הכניס הסרט כ-8.2 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה, וכ-8.6 מיליון דולר במדינות אחרות. סך כולל של ההכנסות: כ-16.8 מיליון דולר.
בסוף השבוע הראשון לאחר שחרור מוגבל של הסרט לאקרנים, ההכנסות מההקרנות היו $111,137 מארבע תיאטראות, ממוצע של $27,784, הכנסות השיא לאותו סוף השבוע. ההקרנות הורחבו בסוף השבוע שלאחר מכן ל־18 בתי קולנוע, וההכנסות היו $212,714.
ביקורות והכנסות > ביקורות

באתר Rotten Tomatoes הסרט מחזיק בדירוג של 84% על בסיס 185 ביקורות, והממוצע המשוקלל שלו הוא 7.1 מתוך 10. באתר נכתב: "הסרט נשען על כוח המשחק של גלן קלוז כדי להעצים את העלילה - והיא מוכיחה ביסודיות ובעוצמה את יכולת העמידה במשימה".
באתר Metacritic, הסרט קיבל ציון ממוצע משוקלל של 77 מתוך 100, בהתבסס על 36 ביקורות: "ביקורות חיוביות באופן כללי".
בכתבה לרולינג סטון, מבקר הקולנוע פיטר טראברס נתן לסרט את הציון ארבעה כוכבים (מתוך חמישה כוכבים אפשריים), וכינה את השחקנית גלן קלוז "tour-de-force". בנוסף ציין בכתבתו כי קלוז מעלה את הסרט בכמה רמות, עם הופעה מתוחכמת מאוד, שמכפילה את כוחה כמו הצטברות של פרטים המגדירים נישואין. היא לא מוסרת את הרגשות של ג'ואן אותה היא משחקת כלאחר יד, אלא מאפשרת להם להתפרק לאט לאט במהלך הסרט, בעוד אנחנו כצופים רואים אותה משתתפת במסיבות כהכנה ללילה הגדול. מארק קרמוד, מבקר הקולנוע הראשי של האובזרבר, תיאר את הסרט כ"תסמונת סטוקהולם עם טוויסט" . בעוד גלן קלוז, שרואיינה על ידי מבקרת הקולנוע האנגלייה רובי קולין עבור העיתון אייריש אינדיפנדנט, תיארה את הסרט כ"חלקו תקופתי, חלקו סיפור אהבה, חלקו דרמה בסגנון ברגמנסקי - עד כדי כך שהוא יכול היה להיקרא "תמונות מחיי נישואין" (סרט של אינגמר ברגמן משנת 1973) .
ביל מקודי, מחברת התחזיות "גולד דרבי", ציטט את רכזת ההקרנה פגי סיגל, ואמר כי "הסרט "האישה" הוא סרט ה-Me Too המושלם" והגדיר אותו כפיתיון-אוסקר.
פרסים ומועמדויות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| תאריך הטקס | פרס | קטגוריה | מועמדים וזוכים | תוצאה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7-16 בספטמבר 2018 | Film by the Sea International Festival | הסרט והתסריט הטובים ביותר | "האישה" | מועמדות |  |
| 4 בינואר 2019 | AACTA International Awards | השחקנית הטובה ביותר - בינלאומי | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 3 בינואר 2019 | Columbus Film Critics Association Awards | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 17 בדצמבר 2018 | Dallas–Fort Worth Film Critics Association | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 21 בדצמבר 2018 | Florida Film Critics Circle | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 26 בנובמבר 2018 | Gotham Awards | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 6 בינואר 2019 | פרס גלובוס הזהב | פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה | גלן קלוז | זכייה |  |
| 4 בנובמבר 2018 | Hollywood Film Awards | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | זכייה |  |
| 3 בינואר 2019 | Houston FilmNew Mexico Film Critics Association Critics Society | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 9 בדצמבר 2018 | New Mexico Film Critics Association | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | זכייה |  |
| 3 בינואר 2019 | Palm Springs International Film Festival | פרס אייקון | גלן קלוז | זכייה |  |
| 10 בדצמבר 2018 | San Diego Film Critics Society | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | זכייה |  |
| 16 בדצמבר 2018 | St. Louis Gateway Film Critics Association | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 3 בדצמבר 2018 | Washington D.C. Area Film Critics Association | השחקנית הטובה ביותר | גלן קלוז | מועמדות |  |
| 11 בדצמבר 2018 | Women Film Critics Circle | פרס האישה הבלתי-נראית | גלן קלוז | זכייה |  |
חדשות (סדרת טלוויזיה, רוסיה)

| --- | --- |
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  60
 שידור
 תקופת שידור מקורית:  31 בינואר 2011 – 26 בספטמבר 2011
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה ברשת СТС
 
חדשות (Но́вости) הוא עיבוד רוסי לטלנובלה הארגנטינאית "Los Exitosos Pells" מז'אנר הדרמה, שהופק על ידי CostaFilm. בתחילה הסדרה כללה 160 פרקים (שהיה יותר מהמקור הארגנטינאי, שמנה 134 פרקים בלבד), אך בשל הרייטינג הנמוך והעובדה שערוץ CTC שינה את זמן ותאריך השידור של הסדרה כל הזמן, מספר הפרקים צומצם ל-60 בלבד.
עלילה

הסדרה מתרחשת בעולם הטלוויזיה. גיבוריה הם מגישי החדשות המצליחים גלב ונסטיה צ'רנובה. הם ומיליוני אנשים מעריצים אותם. אבל האושר שלהם הוא רק פיקציה, אגדה שיצרו מפיקי ערוץ TST כדי להעלות את הרייטינג של המהדטרה. עם זאת, גלאב מחליט ללכת לערוץ אחר ומדווח על כך לבוס שלו מארק. זה, מנסה ללא הצלחה לשכנע אותו להישאר, הוא מכה את ראשו בקיר וצ'רנוב נופל בתרדמת. מהר מאוד הם מוצאים לו תחליף, שדומה לו כמו שתי טיפות מים: השחקן האלמוני ולרי פולוינוב שנראה כמוהו. שחקן זה צריך לשחק את התפקיד של גלאב צ'רנוב, לא רק בעבודה, אלא גם בחייו האישיים. ולרי ממבט ראשון מתאהב בנסטיה שמחליט לעשות הכל כדי שגם היא תאהב אותו.
שחקנים ודמויות

דנילה דונייב - גלאב צ'רנוב, מגיש טלוויזיה מצליח של ערוץ TST / ולרי פולוינוב, שחקן שנראה מאוד דומה לצ'רנוב
אנסטסיה מאקייבה - אנסטסיה צ'רנובה, מגישת תוכנית "כל החדשות". גלב היה נשוי לה, אבל עכשיו שונא אותו
יבגני מילר - סרגיי וסילייביץ' פונומרב, חבר ילדותו של פולוינוב. הרפתקן.
ליודמילה דרבנבה - לידיה מקרובנה, אמו של סרגיי פונומרב.
ולרי בארינוב - מארק בוריסוביץ' סטארודובצב, מנכ"ל ובעלים משותף של ערוץ TST. ישנן שתי תשוקות בחייו - הרייטינג ובתו תמרה, ולמענם הוא מוכן לכל דבר
ילנה ספונובה - רגינה נוביקובה, גרושתו של מארק. במאית בערוץ שש. מנסה לפתות את ג'לב צ'רנוב
מריאנה שולץ - תמרה מרקובנה סטארודובצבה, בתו של מארק, מנהלת התדמית של ערוץ TST
אליונה יאקובלה - ורוניקה אדוארובנה גרייבה, סגנית ועוזרתו של מארק, כמו גם פילגשו
פסקול

| מבצע | שם השיר ומחבריו |
| --- | --- |
דנילה דונייב: חדשות (מאת ד. דונייב, מחברי המוזיקה ד. אולין וד. דונייב)
דנילה דונייב: "Performer" (מחבר המילים ד. דונייב, מחברי המוזיקה ד. אולין וד. דונייב)
דנילה דונייב: התעטשות מהלכת (רמיקס של ג'ון אולין) (מילים מאת ד. דונייב, מחברי המוזיקה ד. דונייב)
דנילה דונייב: תהיי אשתי (ד. אולין וד. דונייב)
עץ חג המולד: פרובנס (א. סולודובניקוב)
KOOQLA: שקר
דנילה דונייב, שמגלם את גלב ו-ולרי בסדרה, כתב יחד עם ג'ון אולין 4 שירים ו-16 יצירות מוזיקליות ללא מילים עבור הסדרה.
הערות שוליים

↑  «Новости»: Дунаев, Ёлка и KOOQLA
ערך זה הוא קצרמרבנושא רוסיה ובנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מאז שהלכת

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של מרגרט ביואל ויילדר
 בימוי:  ג'ון קרומוול, Edward F. Cline, דייוויד או. סלזניק, טאי גארנט 
 הופק בידי:  דייוויד או. סלזניק 
 תסריט:  דייוויד או. סלזניק 
 עריכה:  אוטו מאייר
 שחקנים ראשיים:  קלודט קולברט ג'ניפר ג'ונס ג'וזף קוטן שירלי טמפל רוברט ווקר האטי מקדניאל מונטי וולי
 מוזיקה:  מקס שטיינר 
 צילום:  סטנלי קורטז, לי גרמס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Selznick International Pictures 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 ביולי 1944
 משך הקרנה:  172 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט מלחמה, סרט רומנטי 
 תקציב:  3,357,000‏$
 הכנסות:  7,000,000‏$
 פרסים:  פרס אוסקר לפסקול דרמטי או קומדי מקורי הטוב ביותר (מקס שטיינר) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מאז שהלכת (באנגלית: Since You Went Away) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1944 בבימויו של ג'ון קרומוול ובהפקתו של דייוויד או. סלזניק עם קלודט קולברט, ג'ניפר ג'ונס ושירלי טמפל בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי דייוויד או. סלזניק והוא מבוסס על הרומן של מרגרט ביואל ויילדר, "מאז שהלכת - מכתבים לחייל מאשתו" (1943).
העלילה היא על אם ושתי בנות המתמודדות על השינויים בחייהם בתקופת מלחמת העולם השנייה לאחר שהאב התנדב לצבא למרות גילו. הן חוות רגעי צער על אובדן חיים, רגעי אהבה, דאגה לאב הנעדר והתמודדות עם מצב כלכלי חדש.
בתחילת הסרט מופיעה כתובת: "זה סיפור על מבצר שאינו יכול להיכבש - הבית האמריקאי, 1943". לאורך הסרט מושמע ומושר השיר "Together" משנת 1928 שמתאר אהבה וגעגועים של זוג שנאלץ להיפרד. השיר הפך ללהיט בביצועה של קוני פרנסיס.
פרסים

מקס שטיינר זכה בפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, סרט דרמה או קומדיה
קלודט קולברט הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, ג'ניפר ג'ונס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, מונטי וולי היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר, כן היה הסרט מועמד לפרס אוסקר לסרט, הצילום, העריכה העיצוב האמנותי והאפקטים המיוחדים.
תקציר העלילה

אן הילטון (קלודט קולברט) חוזרת לביתה לאחר שנפרדה מבעלה טים שהתגייס לצבא ארצות הברית. היא עצובה וכן שתי בנותיה, ג'יין (ג'ניפר ג'ונס) ובריגיטה "בריג" הצעירה יותר (שירלי טמפל). אן חוששת איך תוכל לכלכל את משק הבית לאור ירידה בתקציב. היא נאלצת לפטר את העוזרת המסורה פידליה (האטי מקדניאל) ולהשכיר חדר אחד לקולונל בדימוס ויליאם סמולט (מונטי וולי).
פידליה מוצאת עבודה בבית אחר אך מבקשת מאן להמשיך לגור בבית תמורת עזרה בעבודות הבית ובקשתה נענית.
הן גרות בעיירה קטנה במערב התיכון סמוך לביס צבאי גדול ומדי פעם יוצאים לנשפים עם החיילים. בעיירה קשה לשמור סודות בעיקר מפניה של הרכלנית המרושעת אמילי הוקינס (אגנס מורהד).
למשפחה מגיע ידיד ותיק, לוטננט טוני וילט (ג'וזף קוטן) המשרת בחיל הים האמריקאי. הוא רווק ומגיע מדי פעם למשפחה ומעלה את מצב רוחן של האם והבנות. ג'יין המתבגרת מתאהבת בו.
לבית המשפחה מגיע קורפורל ביל סמולט (רוברט ווקר), נכדו של הקולונל (מונטי וולי). הקולונל מתייחס אליו בקרירות מופגנת לאחר שנשר מאקדמיית וסט פוינט ובייש בכך את המשפחה שידועה בקציניה הבכירים.
בין ביל וג'יין מתפתח רומן אהבה לוהט והם מבטיחים זה לזה להינשא לאחר המלחמה ולהקים משפחה. הם נפרדים בכאב בתחנת הרכבת וכעבור זמן מתקבל מברק שהוא נהרג בקרב.
אן מקבלת מברק ובו מודיעים לה כי בעלה הוכרז כנעדר בקרב. כולן נעצבות אך מתעשתות מהר ונרתמות למאמץ המלחמה. אן עובדת כרתכת במספנה, ג'יין מתנדבת ככוח עזר לאחיות בבית חולים וחוזה את זוועות המלחמה עם הפצועים ובריג מוכרת בולי מלחמה.
לבסוף מקבלת אן מברק המודיע לה כי בעלה בריא ושלם ועומד לחזור הביתה והיא מתחבקת בשמחה עם בנותיה.
מה מעיק על פורטנוי (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של פיליפ רות
 בימוי:  ארנסט להמן
 הופק בידי:  ארנסט להמן
 תסריט:  ארנסט להמן
 עריכה:  סאם אוסטין
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד בנג'מין קארן בלאק
 מוזיקה:  מישל לגראן
 צילום:  פיליפ לת'רופ
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 ביולי 1972
 משך הקרנה:  101 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מה מעיק על פורטנוי (באנגלית: Portnoy's Complaint) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1972 בבימויו והפקתו של ארנסט להמן, עם ריצ'רד בנג'מין וקארן בלאק בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על רב המכר "מה מעיק על פורטנוי" של פיליפ רות משנת 1969.
העלילה מתוארת בצורת פלשבקים כשהשחקן הראשי שוכב על מיטת הפסיכואנליטיקאי ומתאר בפניו את כל בעיותיו המיניות על רקע היותו יהודי בניו יורק.
תקציר העלילה

אלכסנדר פורטנוי (ריצ'רד בנג'מין) הוא בחור יהודי בן 33 שעובד במשרה בכירה במחלקת פניות הציבור של עיריית ניו יורק. הוא שוכב על ספת הפסיכואנליטיקאי שלו, ד"ר שפילפוגל (ד.פ. בארנס) ומספר לו על בעיותיו המיניות ועל הבעיות עם הוריו על רקע יחסו לנשים ולדת. הוא מדבר כל הזמן בעוד שהפסיכואנליטיקן לא מוציא מילה כל הסרט.
הוא רב כל הזמן עם אביו (ג'ק סומק) על רקע זלזולו ביהדות כשאמו (לי גרנט) מנסה לפשר ביניהם. האם שולטת בחייו של פורטנוי וכשהיה קטן אף למדה אותו איך להשתין כראוי.
פורטנוי רדוף בהזיות מחזניות. הוא מסתגר בשירותים בבית ומתגרה שם מהתחתונים והחזיה של אחותו. את הנשים שהוא מקבל בעירייה הוא רואה בדמיונו עירומות.
שני חבריו, סמוקה ומנדל, לוקחים אותו לניסיון מיני אצל באבלס ג'ירדי (ג'יני ברלין) שידועה כ"אחת שנותנת" אבל הוא חווה שם בעיה בזקפה. הוא משוטט ברחובות ניו יורק ומחפש בחורה שתתאים לו עד שהוא מוצא את מרי ג'יין (קארן בלאק) שעובדת כדוגמנית. הם נוסעים לחופשה בורמונט ויחסיהם באופן כללי ובפרט באופן מיני, יודעים עליות וירידות. אביו מוחה בפניו שהוא יוצא עם "שיקסע" ולא עם בחורה יהודייה.
הם נוסעים ליוון ושם מתנסים במין בשלושה שנגמר במשבר ופורטנוי מחליט לעזוב אותה ולהגיע למדינת ישראל שם הוא נפגש עם נעמי (ג'יל קלייבורג) אבל גם הניסיון המיני אתה לא מצליח.
לבסוף הוא חוזר לניו יורק והוזה שמרי ג'יין צונחת אליו מהשמיים וקול משם אומר לו כי יישאר לעולם אימפוטנט...
כל זאת הוא מספר כשהוא שוכב על ספת הפסיכיאטר שלו שרושם הכל ופורטנוי מגיע למסקנה שהוא לא יוכל לעזור לו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ריצ'רד בנג'מין | אלכסנדר פורטנוי |  |
| קארן בלאק | מרי ג'יין (הקוף) |  |
| לי גרנט | סופי פורטנוי | אמו של אלכס |
| ג'יני ברלין | באבלס ג'ירדי |  |
| ג'יל קלייבורג | נעמי |  |
| ג'ק סומק | ג'ק פורטנוי | אביו של אלכס |
| רנה ליפין | חנה פורטנוי | אחותו של אלכס |
| קווין קונוויי | סמוקה | חבר של פורטנוי |
| לואיס סטאדלן | מנדל | חבר של פורטנוי |
| ד.פ. בארנס | ד"ר שפילפוגל | פסיכואנליטיקאי |
זכריה סיטשין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 ביולי 1920 באקו, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן 
 פטירה:  9 באוקטובר 2010 (בגיל 90) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ישראל, ברית המועצות, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית העלמין ניו מונטיפיורי 
 מקום לימודים:  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1976 
 www.sitchin.com
 
זכריה סיטשין (ברוסית: Заха́рия Си́тчин; באנגלית: Zecharia Sitchin;‏ 11 ביולי 1920 – 9 באוקטובר 2010) היה סופר יהודי אמריקאי, ישראלי לשעבר, יליד אזרבייג'ן, אשר כתב 13 ספרים, רובם רבי מכר, שתורגמו ל-25 שפות לפחות. התזה שלו בספריו, המתבססת על תרגום שלו לחרסים שומריים עתיקים, היא שהאלים הקדומים מהמיתולוגיה השומרית, היו אסטרונאוטים קדומים (חוצנים), שביקרו בכדור הארץ וקידמו את האנושות למצבה הנוכחי, על ידי מניפולציות גנטיות שעשו ב-DNA של האדם.
קורות חיים

סיטשין נולד ב-1920, למשפחה יהודית בבאקו בירת אזרבייג'ן הסובייטית. המשפחה עלתה לארץ ישראל המנדטורית, ובה הוא גדל, חי ועבד כעיתונאי וכעורך עיתונות עד גיל 32. בתקופה זו גם למד וקיבל תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת לונדון. נישא ב-1941 ונולדו לו שתי בנות.
ב-1952 היגרה המשפחה לארצות הברית, התיישבה בניו יורק, ובה הוא חי וכתב עד מותו ב-2010.
כתיבתו

ב-1976 כתב סיטשין את פירושיו לכתבי שומר העתיקה, בהם טען כי תרבות חוצנית שמוצאה מכוכב לכת בשם "ניבירו" השפיעה על התפתחותה של התרבות השומרית, וכי האלים השומרים, המכונים "אנונקי", היו למעשה גזע של חוצנים. לטענתו חוצני "ניבירו" נחתו על כדור הארץ לפני כ-450 אלף שנים, והקימו מרכז גדול באזור של שומר דאז, איראן-עיראק של היום. סיטשין טען גם, כי אנשי שומר ידעו ש"ניבירו" הוא כוכב הלכת ה-12, וכי הוא מקיף את השמש אחת ל-3,600 שנים, ולפיכך הידע שלהם באסטרונומיה אודות מערכת השמש נחשב לטענתו למתוחכם במיוחד יחסית לתקופה בה חיו. סיטשין התבסס על כתבי התנ"ך כחיזוק לטענותיו בפירוש הכתבים השומריים (למשל על ספר בראשית, פרק ו', פסוקים א'–ד').
ספריו של סיטשין נמכרו במיליוני עותקים ברחבי העולם. עם זאת, רעיונותיו אינם מקובלים כלל בקרב מדענים וחוקרים באקדמיה, והם נתפסים כפסבדו מדע וכסיפורים בדיוניים שסיטשין בדה מליבו. סיטשין לא היה היסטוריון או מדען מוסמך; מתודולוגיית המחקר שלו לפיה פירש את כתבי השומרים, וכן טענותיו האסטרונומיות והמדעיות שלקו בחוסר דיוק רב, ספגו ביקורת רבה.
ספריו בעברית

כוכב הנפילים, תרגום: בן עמי לבבי, הוצאת עידן חדש, 2006
בחזרה לבראשית, תרגום: אסתי אורן, הוצאת שני, 1993
ראו גם

חייזרים קדומים
הערות שוליים

↑  "Origin of the Species, From an Alien View",‏ 8 בינואר 2010, ניו יורק טיימס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268247505171  PLWABN: 9810641987605606  BIBSYS: 90674887  BNE: XX1123427  BnF: cb121123829 (data)  CiNii: DA07631214  GND: 118139894  ICCU: CFIV020491  ISNI: 0000 0001 2118 9971  LCCN: n80109516  LNB: 000090863  MusicBrainz: bb6a82da-784d-4d13-bc3f-d650d1efd114  NDL: 00456735  NKC: xx0000131  NLK: KAC200412950  NSK: 000185692  NTA: 070809348  RERO: 02-A003835894  SUDOC: 029511607  VIAF: 5720310   WorldCat (עם VIAF): 5720310
להציל את הנמר

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של סטיב שגן
 בימוי:  ג'ון ג. אבילדסן 
 הופק בידי:  סטיב שגן
 תסריט:  סטיב שגאן 
 עריכה:  דייוויד ברת'רתון
 שחקנים ראשיים:  ג'ק למון ג'ק גילפורד
 מוזיקה:  מרווין האמליש 
 צילום:  ג'יימס קרייב 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Filmways 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 בספטמבר 1973
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית  איטלקית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 הכנסות:  3,000,000 דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'ק למון) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
להציל את הנמר (באנגלית: To Save the Tiger) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1973, בבימויו של ג'ון ג. אבילדסן, עם ג'ק למון וג'ק גילפורד בתפקידים הראשיים.
התסריט נכתב על ידי סטיב שגן (אנ'), ומבוסס על ספרו "להציל את הנמר" (1972).
העלילה מתארת יממה בחייו של בעל מפעל, שסובל מפוסט טראומה, ומרגיש שהעולם שלו הולך ונחרב ביחד עם מפעלו, ועליו לנקוט באמצעים קיצוניים כדי להציל אותו, כמו שצריך להציל את הנמרים (טיגריסים) שנותרו בהודו.
תקציר העלילה

הארי סטונר (ג'ק למון) הוא בעל מפעל בגדים בלוס אנג'לס. הוא סובל מפוסט טראומה בעקבות השתתפותו כלוחם בקרב אנציו שמתבטאת בסיוטי לילה, דיבור מתוך שינה ועצבנות. אשתו ג'נט (פטרישה סמית') לא מבינה למצוקתו ודורשת ממנו כל הזמן להיבדק על ידי פסיכיאטר. את בתו הוא שלח ללמוד בשווייץ כדי להציל אותה מהחינוך הקלוקל, הסמים והזנות בלוס אנג'לס.
הוא עושה הכל כדי שהמפעל שמעסיק עשרות עובדים, רובם נשים, ימשיך לעבוד. עליו לתווך בין המעצב הראשי ריקו (הארווי ג'ייסון) לבין הגזרן הראשי הקשיש מאייר (ויליאם הנסן). עליו גם לספק שירותי זנות על חשבונו לקניין הגדול שלו פרד מילר (נורמן ברטון) ולדאוג לפנותו לבית חולים לאחר שלקה בהתקף לב בשעת ההתעלסות.
המפעל מתכונן לתצוגה גדולה. הארי מתייעץ עם שותפו, פיל גרין, (ג'ק גילפורד) בקשר להמשך פעילות המפעל וג'ק אומר לו כי אם לא יוזרם 300,000 דולר, המפעל יקרוס. הארי נואם לפני הקניינים בתצוגה אך רואה לפני את חבריו ההרוגים והפצועים ומתקשה להמשיך בנאום.
הארי מציע ליצור דליקה במפעל כדי לקבל את דמי הביטוח. פיל מפחד ומתנגד אך אין לו פתרון אחר.
הם נפגשים בחשאי בבית קולנוע עם העבריין צ'רלי רובינס (ת'אייר דייוויד) ומוסרים לו מעטפה עם 2,500 דולר תמורת הצתת המפעל. הארי מבלה את הלילה בחברת מירה (לורי היינמן) שהעלה למכוניתו. בלילה הוא מעלה שמות מהתקופה שלו והיא מהתקופה כעת, שני עולמות מנוכרים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'ק למון | הארי סטונר | בעל מפעל בגדים |
| ג'ק גילפורד | פיל גרין | שותפו של הארי |
| פטרישה סמית' | ג'נט סטונר | אשתו של הארי |
| ת'אייר דייוויד | צ'רלי רובינס | עבריין |
| לורי היינמן | מירה | צעירה משוטטת |
| הארווי ג'ייסון | ריקו | מעצב בגדים |
| נורמן ברטון | פרד מילר | לקוח |
פרסים

ג'ק למון זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר, והיה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
ג'ק גילפורד היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ולפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.
סטיב שגן היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה.
סטיב שגן זכה בפרס גילדת הכותבים של אמריקה.
זאק ויילד

| --- | --- |

זאק ויילד בהופעה בלוס אנג'לס, 2010.
 לידה:  14 בינואר 1967 (בן 58) ביון, ניו ג'רזי
 שם לידה:  Jeffrey Phillip Wielandt
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1987
 מקום לימודים:  Jackson Memorial High School 
 עיסוק:  גיטריסט, מוזיקאי, מגיש רדיו, זמר, פסנתרן
 סוגה:  הבי מטאל
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר, בס, מפוחית
 שיתופי פעולה בולטים:  אוזי אוסבורן, בלאק לייבל סוסייטי, Pride&Glory פנתרה
 www.zakkwylde.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'פרי פיליפ וילנדט (באנגלית: Jeffrey Phillip Wielandt; נולד ב-14 בינואר 1967), הידוע בכינויו זאק ויילד (באנגלית: Zakk Wylde), הוא מוזיקאי,
פזמונאי וגיטריסט מטאל אמריקאי הוא מוכר כגיטריסט של הזמר אוזי אוסבורן ומייסד להקת המטאל Black Label Society.
לזאק ויילד 9 אלבומי אולפן עם להקתו, ושני אלבומי סולו שכתב במהלך השנים.
ביוגרפיה

זאק ויילד נולד בשם "ג'פרי פיליפ וילנדט" בעיר ביון בניו ג'רזי, הוא החל לנגן בגיטרה בגיל 8.
בגיל 14 זאק החל לעבוד בחנות המוזיקה "Silvertone-Music" דבר שהעלה את מודעתו למוזיקת ההבי מטאל והביא לו מוטיבציה להמשיך ולהתאמן בנגינה. זאק מצהיר כי היה מתאמן על הגיטרה כ-12 שעות ביום ולעיתים מחזרתו מהבית ספר עד הבוקר של היום למחרת.
זאק הושפע בראשית דרכו מג'ימי פייג', אריק קלפטון, אנגוס יאנג, אדי ואן היילן, ג'ימי הנדריקס וסטיבי ריי וון. זאק טוען שמוזיקאים אלו נתנו לו השראה במהלך כל הקריירה המוזיקלית שלו.