stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אחתה ואן דר מיין
ביוגרפיה

אחתה ואן דר מיין הייתה אחותו הצעירה של הצייר הרמן ואן דר מיין, וכמו אחייניתה קורנליה היא למדה ממנו את אמנות ציור הפרחים. המשורר וילם ואן סוואננבורג (1678–1728) פרסם בשנת 1724 את ספר השירים "פרנאס" שכלל שיר לכבוד יום הולדתה ה־18, בשיר זה הוא מתוודה על אהבתו בת האלמוות כלפיה ומזכיר אותה כ"מכשפה מתוקה, אלה של פרחים מצוירים". שיר זה מעיד על כך שהיא הייתה ציירת פרחים פעילה לפני שנת 1718. ייתכן שהיא ליוותה את אחיה כאשר לקח את משפחתו ואת משפחת תלמידו יקובה מריה ואן ניקלן לדיסלדורפ במהלך השנים 1712–1713 כדי לעבוד אצל יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ. גם ציירת הפרחים רחל רויש, הייתה פעילה בדיסלדורפ בשנים 1712–1716, ויצירותיהן של אחתה ואן דר מיין, ניקלן ואחייניתה קורנליה ואן דר מיין, הן בעלות סגנון דומה. בשנת 1722 עבר הרמן ואן דר מיין ללונדון עם משפחתו ואחתה התלוותה אליהם. הרמן נפטר שנה לאחר מות בנו רוברט, אשר שקע בקרח במרילבון בעת החלקה על הקרח בשנת 1740.
בשנת 1808 אדוארד אדוארדס כתב את הדברים הבאים בקטע על אחיינה, בנו של הרמן, פרנק: "לצד פרנק, היו שני אמנים נוספים בעלי אותו שם, ר' וא' וונדרמיין, ושניהם קשורים למנוח. אחד מהם צייר בעבור חנויות, וישנן הרבה תמונות של גבר זקן לבוש במעיל רפוי וחבוש כובע, מחבק שק של כסף, ואלו צוירו על ידי אחד האמנים האלה. אשתו של אחד מהם השתייכה אף היא למקצוע: היא ציירה פירות ופרחים, והם הוצגו בחדרי בית האגודה ב-Strand, בשנים 1761 ו-1762.
הערות שוליים

↑  Agatha van der Mijn in the RKD
↑  Mei-zang, Op den 18ste Verjaardag van de Kunst- en Bloem-schilderesse Agatha vander Myn
↑  Heromen and Agatha Vandermijn in English Female Artists by Ellen Creathorne Clayton, 1876
↑  Anecdotes of painters who have resided or been born in England : with critical remarks on their productions Sequel by Edwards, Edward, 1738-1806, after Walpole, Horace, 1717-1797 (Anecdotes of painting in England), 1808
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BPN: 14695384  RKD: 56065  ULAN: 500024466  VIAF: 95832254   WorldCat (עם VIAF): 95832254
סמל לוב

הסמל הנוכחי
סמל ממלכת לוב בו נעשה שימוש בין השנים 1952–1969
סמל לוב לאחר מלחמת האזרחים ב-2011
סמל לוב הנוכחי אומץ בשנת 2021. סמל זה אינו סמל רשמי, ואף שנעשה בו שימוש בפועל על ידי ממשלת האחדות הלאומית, "ההצהרה החוקתית הזמנית של לוב" ממרץ 2021 מפרטת את מראה דגל לוב אולם אינה מתייחסת לסמל המדינה.
תיאור הסמל

הסמל כולל סהר וכוכב מוזהבים ומסביבם רשום בערבית "ממשלת האחדות הלאומית - מדינת לוב" (حكومة الوحدة الوطنية - دولة ليبيا). הסהר והכוכב, הכיתוב וצורות הקישוט המקיפות אותם במעגל כולן בצבע זהוב.
היסטוריה > סמל ממלכת לוב

סמל זה שימש כסימלה של ממלכת לוב ונודע בכינויו "כתר לוב". בסמל זה נעשה שימוש בין השנים 1952–1969.
חוקת לוב משנת 1952 תיארה את דגל המדינה (בסימן 7 לחוקה), אך לא התייחסה לסמל המדינה.
סמל המדינה כלל חצי סהר וכוכב בן חמישה קצוות לבנים על רקע שחור. מעליהם כתר בצבע זהב, ועליו כתר נוסף. בכתר העליון תומכים עיטורים בצורת האות האנגלית S, בצבע זהב, ותחתיהם עיטור דמוי קלף בצבע זהב.
היסטוריה > סמל לוב תחת שלטון קדאפי

סמל זה, שהחליף את סמל עיט צלאח א-דין, אומץ רשמית בשנת 1977 עם פרישתה של לוב מפדרציית הרפובליקות הערביות, ונעשה בו שימוש עד לנפילת משטרו של מועמר קדאפי בשנת 2011.
במרכז הסמל הופיע שלט אצולה שצבעו ירוק, בדומה לצבע דגל לוב. הצבע הירוק מסמל את האסלאם, הקשר לנביא מוחמד וכן את "המהפכה הירוקה" של מועמר קדאפי.
במרכז הסמל מתואר הנץ של שבט קורייש - סמל שבטו של הנביא מוחמד.
בתחתית הסמל כתוב בערבית השם: "איחוד הרפובליקות הערביות" (اتحاد الجمهوريات العربية).
היסטוריה > סמל לוב לאחר מלחמת האזרחים

סמל מועצת המעבר הלאומית הופיע על מסמכי המדינה הרשמיים. הסמל כולל חצי סהר וכוכב בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית - אדום, שחור וירוק (צבעים המופיעים גם על דגל המדינה), וסביבו רשום בערבית בחלקו העליון של הסמל "מועצת המעבר הלאומית" (المجلس الوطني الانتقالي) ושמה של המדינה (ليبيا), וכן באנגלית: "The Transitional National Council" ו- "Libya".
ראו גם

דגל לוב
המנון לוב
אימפריות נופלות לאט

| --- | --- |
 סינגל בביצוע דן תורן
 מתוך האלבום יורד נמוך
 יצא לאור:  1996
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית
 אורך:  4:36
 חברת תקליטים:  הד ארצי
 כתיבה:  מאיר גולדברג
 לחן:  דן תורן
 
השיר "אימפריות נופלות לאט" מהאלבום "יורד נמוך" של דן תורן יצא בשנת 1996. השיר נכתב על ידי מאיר גולדברג והולחן על ידי דן תורן, וזכה במספר מצעדים ופרסים.
גולדברג כתב את המילים ללחן השיר America (של סיימון וגרפונקל) ודן תורן קיבל את המילים בלי לדעת את העובדה הזו, ולכן יצר להן לחן.
בהתחלה תורן ביצע את השיר לבדו אך השיר הגיע לתפוצה רחבה ולמצעדים בגרסת הביצוע של דן תורן וחמי רודנר. בגרסה הזו היו מעורבים בעיבוד השיר תורן, אורי תכלת, שיקו פלדמן ועופר קורן. בעקבות ביצועו של חמי רודנר בשנת 2002 התפרסם השיר ומשמעותו הדהדה במיוחד לאחר אסון מגדלי התאומים.
את "אימפריות נופלות לאט" הפיצו כסינגל כפול על גבי תקליטור ביחד עם "חוץ לארץ" שבו התארחה הזמרת-יוצרת דנה ברגר.
תוכן השיר

השיר הוא שיר אינטימי על הפער בין אירועי ההיסטוריה שהילד מנסה להכין עליהם שיעורי בית לבין חיי היומיום הפשוטים בביתו. הילד משווה את המשפחה לאימפריה שבסופו של דבר דוהה ולא זוכרים אותה, כשהאבא נכנס לבית, הפלישה מתחילה. הילד שומע חלקים מהשיחה, האבא אומר שחצי מהמשכורת הלכה, ובשלב זה כבשו כבר חצי מהאימפריה. עד שהשיחה נגמרה, האבא מרגיע את האמא וכבר כל האימפריה נכבשה.
תורן פירש את השיר: "הוא מדבר על הפיצול, היקום המקביל, שקיים בין ההווה הכלכלי הלא קל של המשפחה בשיר, לבין עולם החלום והדמיון של הילד. כשמדברים על עבדות מודרנית צריך לזכור, זה נכון שהחיים בחוץ לא קלים, אבל לקרוא, לדמיין ולחלום זה עוזר, לעיתים אפשר למצוא בזה נחמה. בסופו של דבר, בפנים כל אחד הוא בן אדם". השיר, בביצועו של דן תורן, נכנס למצעדים השנתיים ותפס מקום מכובד בין שירים אחרים לגמרי באופיים המילולי והמוזיקלי.
ביצועים נוספים

השיר בוצע במסגרת התוכנית "כוכב נולד". במסגרת פאנל בשם "העבדות המודרנית" בוצע דואט מיוחד לשיר על ידי דן תורן ובוצר. גרסה נוספת של השיר, ביצוע חי של חמי רודנר במופע "דן תורן: עוד סיבוב" שנערך ב־9 בנובמבר 2000 במסגרת "ציפורי לילה" במועדון הבארבי. המופע תועד על גבי אלבום בשם זה שיצא ב־2002.
הצלחת השיר

אף על פי שלא זכה להצלחה גדולה במצעדים השבועיים, השיר בביצועו של דן תורן נכנס למצעדים השנתיים ותפס מקום מכובד בין השירים האחרים.
גרסת הכיסוי של חמי רודנר זכתה במקום ה-23 במצעד השנתי של 2002, וצעדה שישה שבועות במצעדי הפזמונים השבועיים של רשת ג', לה הוצגה כמועמדת ב־14 ביולי 2002 (מ-24 ביולי 2002 עד 1 בספטמבר 2002) ובשיאו הגיע למקום השישי (4 באוגוסט 2002). זאת ועוד, הגיע למקום ה-49 במצעד פסקול העשור, ולמקום ה-7 במצעד השנתי של גלי צה"ל.
הערות שוליים

↑  מימה - דן תורן - אימפריות נופלות לאט, באתר www.mima.co.il
1 2  אימפריות נופלות לאט – פזמונט, באתר pizmonet.co.il
1 2  דן תורן, "עוד סיבוב: הופעה חיה בבארבי", NMC, ‏2002.
↑  מאיר גולדברג, מאיר גולדברג חושף: הסיפור מאחורי 'אימפריות נופלות לאט', בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 22.04.2018
↑  Dan Toren - דן תורן – Imperiot Noflot Le'et - אימפריות נופלות לאט (באנגלית), נבדק ב-2021-03-07
↑  מילות השיר, באתר tarbutil.cet.ac.il
↑  ליבא | אימפריות נופלות לאט | דן תורן, באתר ליבא, ‏2016-11-15
מה שאת אוהבת

"מה שאת אוהבת" הוא שיר מתוך אלבומה של גלי עטרי "חבק אותי לאט" שפורסם בשנת 2003.
כותב השיר הוא מאיר גולדברג, מלחינו הוא יצחק קלפטר ומעבדיו הם משה ודודי לוי.
מצעדים

השיר צעד כחמישה חודשים ברציפות במצעד העברי השבועי של רשת ג' ב־3 באוגוסט 2003 עד 28 בדצמבר 2003 ודורג במצעדים השנתיים לסיכום תשס"ג בתחנות הרדיו השונות: במקום השלושים ואחד במצעד השנתי תשס"ג (2003) של גלגלצ; במקום השלושים וחמישה במצעד השנתי של רשת ג', ובשיאו הגיע למקום השני (7 בספטמבר 2003); ובמצעד שירי גלי עטרי שנערך ברשת ג' בשנת 2009 דורג השיר במקום השמיני; במצעד פסקול העשור בשנת 2009 דורג במקום השישים.
גרסה אחרת לשיר

גלי עטרי וישי לוי קיימו שיתוף פעולה מוזיקלי הכולל דואט של הלהיט "מה שאת אוהבת".
הם אירחו זה את זה בסיבובי הופעות בחודשים יוני-יולי בשנת 2011, וביצעו את השיר.
השפעה

לפי הספרייה הלאומית של ישראל, "מה שאת אוהבת" הוא הלהיט הגדול ביותר באלבום, ואחד מלהיטיה הגדולים של עטרי בכל הזמנים. השיר הפך לסמל להעצמה נשית, ונחשב לקלאסיקה עברית.
השיר מנקודת מבטה של גלי

בריאיון שהתקיים בשנת 2009 עטרי סיפרה שהשיר "מה שאת אוהבת" הוא מהשירים החדשים המדבר על כל הדברים בהם היא מאמינה: "לעשות מה שאני רוצה, מבלי לפגוע באחרים". לפי עדותה, אף על פי שהשיר הוא מבין להיטיה המאוחרים יותר, קלפטר הלחין אותו באותה תקופה בה הלחין את שירהּ "סוף העונה", אשר יצא לאור ב-1986.
עטרי סיפרה שיש לה מאגר שירים שממנו היא בוחרת ובודקת האם הוא מתאים לה, למצב רוחה ולתקופה.
הערות שוליים

1 2 3  מה שאת אוהבת, באתר הספריה הלאומית
1 2  מה שאת אוהבת, באתר פזמונט
↑  מה שאתם אוהבים: דואט בין גלי עטרי וישי לוי, באתר ynet, 7 ביוני 2011
↑  גלי עטרי - "מה שאת אוהבת", באתר וואלה, 15 בספטמבר 2009
בית הקברות מורשה

|  פרטי בית הקברות |
| --- | --- |
 סוג:  קבורה דתית ואזרחית
 פעיל:  כן
 דת:  יהדות
 רשות מנהלת:  המועצה הדתית רמת השרון
 אופן הקבורה:  קבורת שדה, קבורת מכפלה
 
 מיקום:  סמוך למחלף מורשה, רמת השרון, ישראל
 קואורדינטות:  32°07′15″N 34°51′16″E﻿ / ﻿32.1209012°N 34.8545514°E﻿ / 32.1209012; 34.8545514
 he
 
בית הקברות מורשה הוא בית הקברות העיקרי של רמת השרון.
בית הקברות מורשה נמצא בשולי רמת השרון, מדרום לכביש 5 וממזרח לכביש 4. הגישה אליו היא מכביש 5.
בית הקברות משמש לקבורה דתית ואזרחית, ואינו כולל חלקה צבאית. חללי מערכות ישראל, חללים שהיו תושבי רמת השרון, ונספו בעת שירותם/מילוי תפקידם, נקברים בדרך כלל בבית הקברות הצבאי קריית שאול, הקרוב לרמת השרון. אף על פי כן, בבית הקברות מורשה קבורים חללי מערכת הביטחון תושבי רמת השרון, שנפטרו לאחר סיום שירותם.
קדם לו ברמת השרון בית הקברות הקטן "הנצח", השוכן ברחוב הנצח בעיר.
ראו גם

מחלף מורשה
קבורה אזרחית בישראל
מעבר אליהו

| --- | --- |

 מיקום:  קלקיליה, אלפי מנשה
 מנוהל על ידי:  רשות מעברים יבשתיים
 קואורדינטות:  32°11′04″N 34°59′55″E﻿ / ﻿32.184444444444°N 34.998611111111°E﻿ / 32.184444444444; 34.998611111111
  (למפת נתניה מוגדלת) מעבר אליהו(למפת נתניה רגילה) מעבר אליהו(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעבר אליהו(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מעבר אליהו he
 
מעבר אליהו (מכונה מעבר אליהו ישראלי, מחסום הפירות או מעבר הפירות) הוא אחד המעברים בגדר ההפרדה. המעבר ממוקם על כביש 55 בקטע בין הפנייה לאלפי מנשה לבין הפנייה לקלקיליה ולצופים.
מעבר אליהו נועד למעבר נוסעים והולכי רגל. סחורות פלסטיניות מועברות דרך מחסום אייל שמצפון לקלקיליה. בידוק ביטחוני של הנוסעים והולכי הרגל ממזרח למערב מתבצע בידי חברת שמירה פרטית. במעבר ממערב למזרח אין בידוק קבוע, אך במקום פועלים דרך קבע כוחות משטרה ומשמר הגבול. לעיתים פועלים במעבר גורמים נוספים כגון אנשי רשות מעברים יבשתיים או משרד החקלאות.
בספטמבר 2011 אוזרח המעבר ועבר מאחריות צה"ל לרשות מעברים יבשתיים.
כקילומטר צפונית למעבר, נמצא על גדר ההפרדה מעבר צופים או מעבר 109, המפריד בין צופים לקלקיליה.
זיכרון חזותי

זיכרון חזותי הוא חלק מהזיכרון, האוגר מידע שהתקבל ממערכת הראייה.
זיכרון חזותי-מרחבי הוא חלק מזיכרון העבודה המתייחס לזכירת מיקומם של עצמים או סדרה של מיקומים.
מאפיינים

הזיכרון החזותי מתחיל בביסוס הייצוג העצבי בקליפת הראייה. לאחר מכן מידע זה עובר לאונה הרקתית לשם ארגון נוסף. הייצוג הפנימי הנובע מכך נותר יציב למשך זמן, למרות שכל הזמן נקלטים בחוש הראייה מראות רבים ומגוונים. כאשר מתקבלת תמונה חלקית, המוח החזותי מפצה באמצעות הזיכרון על מחסור במידע, ועוסק במילוי הפערים.
הזיכרון החזותי-מרחבי אינו מוגבל למידע חושי. הזיכרון החזותי-מרחבי מאפשר לזכור את המראה החזותי של חפצים או מקומות, כולל המיקום והצורה התלת־ממדית של חפצים בחדר מוכר אך חשוך.
השימוש באמנות

אמנים ויזואליים משתמשים באופן קבוע ביכולת של הצופה להשלמת מידע חזותי. לדוגמה, מספיק ציור של מצחיית כובע של ילד כדי להעביר את המסר שהוא אכן חובש כובע - הזיכרון החזותי-מרחבי תופס ומעבד את הקו המעוגל של המצחייה, ומשלים את החסר.
ראו גם

זיכרון איקוני
תפיסה מרחבית
תפיסה חזותית
משחק הזיכרון
מבחן סיכה
הערות שוליים

↑  ישי-קרין, נופר (2007). הקשר בין זיכרון עבודה מילולי (ולא חזותי-מרחבי) לבין לקות בקריאה ולקות שפתית. מאתר פסיכולוגיה עברית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא פסיכולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עולם אחר (משחק וידאו)

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1991
 סוגה:  משחק פעולה-הרפתקאות, משחק פלטפורמה
 פיתוח:  Delphine Software International, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הוצאה לאור:  U.S. Gold 
 ארץ מקור:  צרפת 
 שפות:  אנגלית, קוריאנית, סינית מפושטת, פולנית, פורטוגזית, רוסית, פורטוגזית ברזילאית, איטלקית, ספרדית, גרמנית, צרפתית, טורקית 
 עיצוב:  אריק צ'אהי
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 דירוג:  לכל הגילאים
 פלטפורמות:  3DO, Windows Phone, סימביאן, Super Nintendo Entertainment System, Sega CD, אנדרואיד, Mac OS Classic, iOS, נינטנדו סוויץ', macOS, סגה מגה דרייב, DOS, Microsoft Windows, אטארי יגואר, קומודור אמיגה, אטארי ST, Apple IIGS, לינוקס 
 
 אתר רשמי
 
Another World  (עולם אחר) הוא משחק פעולה-הרפתקאות משנת 1991 שתוכנן על ידי אריק צ'אהי ופורסם על ידי חברת Delphine Software. עלילת המשחק מתמקדת בדמותו של לסטר, מדען צעיר אשר כתוצאה מניסוי שהשתבש, מוצא את עצמו בעולם זר ומסוכן שבו הוא נאלץ להילחם על הישרדותו.
תקציר העלילה

הגיבור של המשחק הוא פיזיקאי צעיר ומבריק בשם לסטר נייט צ'איקין. בתחילת המשחק מגיע לסטר למעבדה שלו בפרארי 288 GTO במהלך סופת רעמים וממשיך לעבוד על הניסוי שלו באמצעות מאיץ חלקיקים בניסיון להבין מה קרה בדיוק כאשר היקום נוצר. מיד לפני שהחלקיקים מגיעים ליעדם המיועד, ברק פוגע במעבדה וגורם להתמזגות חלקיקים בלתי צפויה ולפיצוץ הפותח חור בזמן ובמרחב אשר שולח את לסטר אל כוכב לכת צחיח.
לאחר שלסטר מצליח להתחמק ממספר יצורי פרא מסוכנים, הוא נלכד על ידי גזע חייזרים דמויי אנוש אשר לוקחים אותו עימם למתקן כליאה תת-קרקעי. לסטר בורח משם בהמשך יחד עם שבוי המכונה "באדי" ויחד הם עוברים דרך סדרת אזורים מסוכנים, נלחמים בחייזרים ויצורי פרא תוך פתרון חידות רבות. לסטר ובאדי מצליחים לבסוף לברוח ממתקן הכליאה. בשיאו של המשחק, לסטר נפצע קשה על ידי אחד החייזרים, אך בעזרתו של באדי הוא מצליח להרוג את התוקף ולהימלט. לאחר שהוא מגיע לראש מגדל, לסטר מתמוטט, אך באדי מרים אותו והשניים נמלטים על יצור דמוי דרקון, וטסים יחד אל האופק.
משחקיות

עולם אחר הוא משחק פלטפורמה כאשר השחקן מסוגל לשלוט בדמות הראשית באמצעות המקלדת, הג'ויסטיק או הגיים פאד על מנת לגרום לגיבור לרוץ, לקפוץ, לתקוף ולבצע אף פעולות מסוימות אחרות במצבים מסוימים, כגון נדנוד כלוב קדימה ואחורה. בחלקו הראשון של המשחק, דמותו של לסטר איננה חמושה. הוא מסוגל לבעוט ביצורים קטנים, אך באופן כללי הוא חסר הגנה.
מאוחר יותר במשחק, השחקן משיג אקדח לייזר מאויב שנהרג. לאקדח יש שלוש יכולות: מצב ירי סטנדרטי, היכולת ליצור שדות כוח כדי לחסום ירי מאויבים, וירי רב עוצמה שמסוגל לפרוץ שדות כוח וכמה קירות. לאויבים יש גם את אותן היכולות, המחייבים את השחקן לנצל את שלושת מצבי האקדח ואת הסביבה שבה הוא נמצא על מנת להתגבר עליהם.
לסטר ובאדי לא מסוגלים לשאת פגיעות, ולכן המשחק מסתיים באופן מיידי אם אחד מהם נפגע מקליע או בא במגע עם יצור פרא או מפגע סביבתי כולשהו. עם זאת, המשחק מאפשרים לשחקן לשמור את על המשחק בשלבים שונים על מנת לחזור ולשחק מהנקודה האחרונה בה המשחק נשמר. בכל סצנה נתונה, המשחק לא מספק רמזים לגבי מה שהשחקן צריך לעשות הלאה, אין הסברים על המסך, והדמויות אותם השחקן פוגש מדברים תמיד בשפה זרה ולא מובנת.
פסקול

המוזיקה של המשחק נכתבה על ידי ז'אן פרנסואה פרייטס. המוזיקה הושפעה מהפסקול של סרטים שונים ובהם הפסקול של "בחזרה לעתיד". באוגוסט 2017 חברת Black Screen Records הוציאה 18 מהמנגינות של המשחק על תקליט LP.
צילום מסך מהשלב הראשון של המשחק
דוד הוגו כהן

אין תמונה חופשית
דוד הוגו כהן (3 במאי 1898 – 1976) היה גינקולוג ומומחה במיילדות. ייסד וניהל את מחלקת נשים ויולדות בבית חולים העמק (1934–1939), בשנת 1943 פתח וניהל את בית היולדות ע"ש קיבלסון ברחובות (1943–1953), בשנת 1953 ייסד והיה למנהל הראשון של מחלקת יולדות ונשים בבית החולים קפלן (1953–1967).
ביוגרפיה

כהן, נולד בקניגסברג, בממלכת פרוסיה (גרמניה) ב-8 במאי 1898, בן לשרלוטה ומאיר.
כהן סיים גימנסיה הומניסטית בקניגסברג, והיה חבר בתנועת הנוער בלאו וייס. השקיע מזמנו בעבודת הקרן קיימת לישראל, קרן היסוד ומאוחר יותר הצטרף לתנועת הפועל הצעיר. בילדותו קיבל כהן חינוך מוזיקלי, וניגן על כינור.
כהן למד רפואה בקניגסברג ובברלין וקיבל תואר דוקטור לרפואה ב-1922.
השתלם ברפואה פנימית, בכירורגיה כללית, וכדי להיות מוכן לעלייה לישראל השתלם ברפואה טרופית במכון למחלות טרופיות בהמבורג.
ביוגרפיה > בארץ ישראל

כהן עלה לארץ ישראל בשנת 1923, לירושלים. בירושלים פגש את חבר מרכז קופת חולים הכללית אליעזר פרלסון שהציע לכהן משרה של רופא-בית בבית החולים בעין חרוד. ב-1924, התחיל כהן לעבוד כרופא-בית בצריף הירוק בקיבוץ עין חרוד.
בשנת 1926, התקבל כהן לעבוד כרופא כללי בפתח תקווה. לאחר מספר חודשים, לאחר שנדבק בדיזנטריה החליט לצאת עם רעייתו שושנה להוריו בקנינסברג שבגרמניה. התחיל לעבוד בקליניקה למחלות נשים ולמיילדות באוניברסיטת קנינסברג ("University of Königsberg" (אנ')) ובבית הספר למיילדות באינסטרבורג. באותו זמן התמחה גם בכירורגיה כללית בביה"ח העירוני בדנציג
חזר ארצה בשנת 1928 והחל לעבוד במרפאה גינקולוגית של קופת חולים כללית בתל אביב וכרופא מיילד עבור קופת חולים, בבית החולים ליולדות פרויד.
ב-1930, חזר כהן לאירופה והמשיך את התמחותו באינסטרבורג, בגרמניה.
ב-1933, שב כהן ארצה ועבד במרפאה הגינקולוגית של קופת חולים כללית בחיפה.
ביוגרפיה > הקמה וניהול מחלקת נשים בבית חולים העמק בעפולה

בתחילת 1934 כהן ייסד ומונה למנהל מחלקת נשים ויולדות בבית חולים העמק, שהוקם בשנת 1930 כמרכז רפואי לעמק, בעפולה.
במהלך שנות עבודתו בבית החולים העמק, עסק כהו בפעילות ציבורית. ב-1934, הציג כהן מועמדותו ברשימת מפא"י למועצת הפועלים בעפולה ונבחר.
בשנת 1929 הצטרף לההגנה בתפקידי שמירה ובשירותים הרפואיים האזוריים.
ביוגרפיה > בתל אביב ופתח תקווה

עם תום עבודתו בעפולה ב-1939, עבר כהן לעבוד במהלך ארבע וחצי השנים הבאות, במספר מרפאות של קופת חולים כללית בתל אביב ובמקביל במחלקה הגינקולוגית והיולדות של בית החולים בילינסון בפתח תקווה, בניהולו של פרופ' ארווין רבאו.
ביוגרפיה > ברחובות

ב-1943 עבר כהן ופתח את בית היולדות ע"ש קיבלסון ברחובות וניהל אותו במשך עשר וחצי שנים.
לאחר הקמת הית החולים קפלן ברחובות ב-1953, עבר כהן ופתח את מחלקת הנשים והיולדות של ביה"ח וניהל אותה עד צאתו לגמלאות. באותם ימים היה זה המוסד הרפואי היחידי באזור הדרום. המחלקה כללה 30 מיטות ליולדות ו-12 מיטות גינקולוגיות.
מתחום התעניותו: מניעה של רעלת ההיריון, פרסם 14 מאמרים רפואיים.
היה פעיל במגן דוד אדום וייסד את ארגון תורמי הדם. היה פעיל בארגון רופאי קופת חולים הכללית, כחבר הוועד הארצי והמועצה הארצית של הארגון.
מתלמידיו: שמואל מלץ, משה לנצט, נח בן אדרת, אדולף כהן.
ב-1967 פרש כהו לגמלאות והתחיל בפעילות בעיתון "הרפואה" במדור "מן הספרות" ו"במת המערכת". (חתם בראשי התיבות ד.כ.) כהוקרה למפעל זה זכה בפרס "הרפואה" ע"ש ד"ר צבי צבילינג בשנת 1971.
כהן נפטר ב-31 אוקטובר 1976 ונטמן בבית הקברות ברחובות.
חיים אישיים ומשפחה

אביו מאיר, יליד קובנה נישא לשרלוטה ממשפחת קרלין, נכדתו של מייסד חסידות קרלין בליטא. המשפחה גרה מספר שנים בדנציג שבגרמניה, שם נולדה רבקה, אחותו הבכורה של הוגו. כעבור מספר שנים עברה המשפחה לקניגסברג.
האב מאיר נמנה עם מנהיגי הציונות ומקימי ההסתדרות הציונית בקניגסברג. היה יצואן של קפה ותה שהתמחה בתערובות ומכר אותן לרוסיה. עלה ארצה באוקטובר 1933, ניסה להמשיך בעסקי הקפה והתה אך הדבר לא עלה בידיו.
אחותו רבקה (בטי) סיימה את לימודי הרפואה, עלתה לארץ ישראל בשנת 1934 ועבדה כרופאת משפחה.
בשנת 1925 נשא כהן לאישה את שושנה לבית בריסלר שהייתה אחות. נפטרה בשנת 1991. הזוג היה חשוך ילדים.
הערות שוליים

↑  ילקוט הפרסומים, י' בשבט תשכ"ג, 4 בפברואר 1963, רשימת הרופאים בעלי תואר מומחה, הוגו כהן, רח' מנוחה ונחלה 43, רחובות, מס' רישיון מומחה במיילדות וגינקולוגיה :328, עמוד 738
↑  Shifra Shvarts, The workers' health fund in Eretz Israel: Kupat Holim, 1911-1937, pages 202-204
↑  נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור – הוצאה לאור, זכרון יעקב, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 244, ערך: כהן, דוד (הוגו) מראשוני הרופאים המיילדים והגינקולוגים בארץ
↑  ד"ר דוד הוגו כהן (1898–1976) הארכיון לתולדות רחובות, חקר וכתב - צביקה תדמור
↑  בית החולים בעין חרוד: בית החולים הראשון של ציבור הפועלים בעמק. את צריף החולים בעין חרוד הקימו מייסדי הקיבוץ, חברי גדוד העבודה ביום עלייתם על הקרקע ב-1921. בסוף שנת 1923, אחרי פירוק הגדוד עבר הצריף לרשות קופת חולים, בניהולו של ד"ר הירשוביץ. תוך זמן קצר הפך לבית החולים המרכזי לכל יישובי הסביבה: גבעת טבעון (לימים כפר יחזקאל) גבע, חפצי-בה, בית אלפא ובמרכז העמק המושבים בלפוריה, מרחביה ותל עדשים. משה סורוקה, נשלח על ידי מרכז קופת חולים לעמק, יזם והקים עד סוף שנת 1923 חדר חולים, עם 12 מיטות בבית אלפא, עם 7 מיטות בבלפוריה, והרחיב את בית החולים בעין חרוד ל-35 מיטות. בית החולים בעין חרוד שירת את כל "גוש נוריס" - 51,000 דונם עליהם הוקמו עין חרוד, כפר יחזקאל, גבע ותל יוסף (1921), בית אלפא, חפציבה (1922) ובית השיטה (1928)
↑  לאחר שבית חולים פרטי ליולדות "ישע"  שהוקם בשנת 1938 על ידי ד"ר ישראל זילברג וד"ר וולף צוקרמן נסגר בשנת 1938
↑  בית חולים ליולדות ונשים א. וה קיבלסון הארכיון לתולדות רחובות, חקר וכתב - צביקה תדמור
↑  פרס ע"ש ד"ר צבי צבילינג - הוועד המרכזי של ה.ר.י. החליט להעניק את הפרס עבור עבודה מדעית שפורסמה בשנה החולפת ב"הרפואה" כדי לחזק את מעמד העיתון בקרב הרופאים. הפרס הוענק משנת 1963
↑  קווים לדמותו של ד"ר דוד (הוגו) כהן ז"ל/שמואל מלץ, (התפרסם בעיתון הרפואה, עיתון ההסתדרות הרפואית בישראל) הארכיון לתולדות רחובות
↑  מאמרו של נח קפלינסקי: ד"ר דוד הוגו כהן 1898–1976, "לזכר נעדרים", ב-"דפי מידע לרופא"
פסגת בייטס (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק בהר באי רוטשילד שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  600 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  הרי דסקו 
 קואורדינטות:  69°35′00″S 72°48′00″W﻿ / ﻿69.5833°S 72.8°W﻿ / -69.5833; -72.8
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת בייטס(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפסגת בייטס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת בייטס(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפסגת בייטס
 
פסגת בייטס (באנגלית: Bates Peak) היא פסגה ממערב למצוק פורנייר, בהרי דסקו שעל האי רוטשילד, שבאנטארקטיקה.
הפסגה היא הפסגה המערבית ביותר של האי רוטשילד.
גובהה של הפסגה 600 מטרים מעל פני הים.
גילוי ומיפוי הפסגה

הפסגה צולמה מהאוויר על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, ועל ידי משלחת החקר האנטארקטית רון, בשנת 1947.
הפסגה מופתה בשנת 1959 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר אלה.
הפסגה נסקרה על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בין השנים 1970–1971.
גילוי ומיפוי הפסגה > מקור השם

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.
הפסגה נקראת על שמו של לורנס או. בייטס (Lawrence O. Bates) מצי ארצות הברית, שהיה מפקד האונייה שוברת הקרח של משמר החופים של ארצות הברית USCGC Edisto (WAGB-284) במהלך מבצע דיפ פריז, בשנת 1969.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7  מידע היסטורי
בית הקברות הצבאי בחולון

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1974 
 מספר קבורים:  574
 
 קואורדינטות:  31°59′45″N 34°45′27″E﻿ / ﻿31.995723°N 34.757368°E﻿ / 31.995723; 34.757368
 he
 
בית הקברות הצבאי בחולון הוא בית קברות צבאי המצוי בשולי העיר חולון. הוא החמישי בגודלו בישראל על פי מספר החללים הטמונים בו - 574.
בית הקברות

מתחם בית הקברות ממוקם ממערב לכביש נתיבי איילון, וצמוד מדרום-מזרח למתחם בית הקברות האזרחי הגדול חולון-בת ים. מעבר להולכי רגל מחבר ביניהם.
שטח בית הקברות הוא מישורי ומשתרע על פני כ-12 דונם. צורתו היא כטרפז המתמשך לאורך כ-140 מטר מצפון לדרום, ובו תשע חלקות. הכניסה אליו היא מצפון מזרח. בצמוד למרכז פאתו המזרחית ממוקמת רחבת טקס.
כנהוג בבתי הקברות הצבאיים בישראל משופע שטח האתר בעצים ובצמחייה אחרת.
בית הקברות נפתח בשנת 1974. החללים הראשונים שהובאו לקבורה בו היו כחמישים נופלי מלחמת יום הכיפורים, שהועברו אליו ממקומות הקבורה הזמניים שלהם.
במקום קבורים שבעה חללים שעוטרו בציונים לשבח של צה"ל וחלל נוסף שעוטר בעיטור המופת של שירות בתי הסוהר.
הערות שוליים

↑  הנתון מעודכן לחודש נובמבר 2024.
רותם כהן

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1980  (בן 44) לוד, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 סוגה:  זמר עברי, פולק, לטיני
 כלי נגינה:  גיטרה, פסנתר
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 www.rotemc.com
 
רותם כהן (נולד ב-13 באפריל 1980) הוא זמר, פזמונאי ומלחין ישראלי, היוצר מוזיקה בעלת מוטיבים ומקצבים לטיניים. כהן כתב והלחין להיטים רבים לאמנים ידועים ואף זכה בפרס אקו"ם בשנת 2012 עם השיר "כשאחר" שהלחין לאייל גולן. ב-2015 זכה בפרס "תגלית השנה" ובפרס אקו"ם, הפעם כאמן מבצע. בדצמבר 2017, הוציא כהן יחד עם זמר הפופ הלטיני אנריקה איגלסיאס, את הגרסה העברית לשיר "Subeme La Radio" ("תגבירו את הרדיו").
קריירה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.