stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איסור לשון הרע
פיצוי וענישה על הוצאת דיבה

על פי שורת הדין אין פיצוי או ענישה על הוצאת דיבה וסיפור לשון הרע, כלשון הגמרא: "ביישו בדברים – פטור מכלום" (בבא קמא צא ע"א).
אולם, רב שרירא גאון כתב שיש לנדות את המבייש עד שיפייס את המתבייש (הובא ברא"ש בבא קמא ח, יד). עוד כתב הרא"ש: "נהגו בכל מקומות מושבות ישראל לעשות תקנה וסייג לדבר, להטיל חכה בפי בעלי לשון, ולקנוס המבייש, הכל לפי העניין; וכן יעשו בית דין, בכל עניין לפי הראוי, הכל לפי המבייש והמתבייש" (שו"ת הרא"ש קא, ט).
בימינו, בית הדין של ארץ חמדה גזית חייב ממון על לשון הרע על בסיס חוק איסור לשון הרע מהמשפט הישראלי.
ראו גם

לשון הרע
חוק איסור לשון הרע
חפץ חיים
אונאת דברים
דיני לשון הרע בחוקי מדינת ישראל
איסור שמיעת לשון הרע הכלול בלא תישא שמע שווא
לקריאה נוספת

פרופ' נחום רקובר, ההגנה על צנת הפרט, מתי מותר לספר על מחלה של הזולת, תכונות אופי גרועות ופגמים נוספים?, 223. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשס"ו-2006.
הרב שלמה אבינר, טהור שפתיים, הוצאת ספריית חוה, בית אל. תשע"ג, 2013.
https://netsor.org/halachot/ - הלכות לשון הרע ביהדות לפי החפץ חיים
https://www.toratemetfreeware.com/online/f_01605.html - על חשיבות שמירת הלשון לפי היהדות מאת החפץ חיים
הערות שוליים

↑  עיין חפץ חיים, פתיחה, לאוין א-ב
↑  פירוש רש"י על דברים, כ"ז, כ"ד
↑  ספר דברים, פרק כ"ב, פסוק י"ט
↑  ”כל המספר לשון הרע - מגדיל עונות כנגד שלש עבירות, עבודת כוכבים
וגילוי עריות ושפיכות דמים, כתיב הכא: לשון מדברת גדולות...” (תלמוד בבלי, מסכת ערכין, דף ט"ו, עמוד ב')
↑  יש מהמפרשים שכתבו כי הוא על דרך הפלגה בלבד. ראו שו"ת הריב"ש, אמצע סימן קע"א. וראו עוד מהרש"א, על מסכת ערכין, דף ט"ו, עמוד ב', ד"ה כל המספר.
↑  בבלי, מסכת מכות כ"ג, ע"א
↑  בבלי, מסכת סוטה מב, ע"א
1 2  בבלי, מסכת ערכין ט"ו ע"א
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף נ"ו, עמוד ב'
↑  נחום רקובר, ניבי התלמוד, הניב "אבק לשון הרע", ספרית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1990, באתר "דעת"
↑  חפץ חיים, הלכות לשון הרע כלל ג', סעיף ג'
↑  פלא יועץ ערך לשון הרע
↑  הלכות לשון הרע ו, א
↑  ספר חפץ חיים, הלכות לשון הרע, כלל י', הלכה ב'
↑  ציץ אליעזר, חלק ט"ז, סימן ד.
1 2  חוט השני, לשון הרע, עמ' שע"ב
↑  הרב אלישיב בספר יבקשו מפיהו, שידוכין ונישואין, ח"א עמ' קעב
↑  החוט השני, הלכות לשון הרע, עמ' שעב
↑  כג - האם מותר לפרסם בעיתון גנותם של אישי ציבור, באתר פניני הלכה, ‏2000-08-01
↑  איתן אלפרט וידידיה פישמן, שו"ת בהלכות לשון הרע תשובה 33, באתר היברובוקס
↑  הלכות לשון הרע, כלל ב סעיף יג; ועיין כלל א סעיף ט
↑  ילקוט שמעוני ישעיהו רמז תו, הובא בבאר מים חיים כלל א סעיף טו
↑  הלכות לשון הרע ח, ה
↑  לשון הרע על חילונים (מאמר) – שיעורי הרב שלמה אבינר, באתר shlomo-aviner.net
↑  לשון הרע על חילוני, באתר דין - שאל את הרב, ‏2017-08-27
↑  שאל את הרב - תשובות מפי הרב הגאון בן ציון מוצפי שליטא, באתר www.doresh-tzion.co.il
↑  הרב משה צוריאל, יהדות: האם משתתפי הגירוש כשרים למניין?, באתר ערוץ 7, 7 בספטמבר 2005
↑  הרב דב ליאור, מיהו חילוני, באתר ישיבה
↑  הלכות חפץ חיים, מהדורת דרשו, עמוד 455.
↑  חפץ חיים, הלכות לה"ר ג, ד וכן בהלכות רכילות א, ט.
↑  חפץ חיים כלל ג' סעיף ד' וכלל ו'.
↑  הלכות לשון הרע, כלל י' סעיף י"ז וס"ק מ"ג.
↑  מסכת ערכין טו עמוד ב
↑  חפץ חיים הלכות לשון הרע, כלל ב
↑  חפץ חיים, הלכות לשון הרע כלל ב', באר מים חיים ס"ק ד
↑  הלכות לשון הרע, כלל ב', סעיף ב
1 2  שו"ת בהלכות לשון הרע, 2023, עמ' 25-26
↑  משה בן מיימון, רמב"ם, הלכות דעות, פרק ז, הלכה ה
↑  הלכות לשון הרע ד, יב
1 2  הלכות חפץ חיים, מהדורת דירשו עמוד 301.
↑  פיצוי על הוצאת דיבה בכלי התקשורת – ספריית אסיף
↑  תביעה לפיצוי בגין לשון הרע / ארץ חמדה 74050, באתר www.dintora.org
שער הספר "חפץ חיים", העוסק באריכות בדיני לשון הרע ורכילות.
מרכז ענפי ספורט המים הלאומי בייג'ינג

| --- | --- |
מרכז ענפי ספורט המים הלאומי בייג'ינג בלילה
מרכז ענפי ספורט המים הלאומי בייג'ינג בלילה
 כינוי:  קוביית המים, 3[H2O]
 מיקום:  בייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין
 קואורדינטות:  39°59′30″N 116°23′03″E﻿ / ﻿39.991666666667°N 116.38416666667°E﻿ / 39.991666666667; 116.38416666667
 אבן יסוד:  דצמבר 2003
 תקופת הפעילות:  28 בינואר 2008 – הווה (17 שנים) 
 בעלים:  ממשלת סין
 מפעיל:  המועצה האולימפית של סין
 אדריכל:  PTW אדריכלים, CSCEC עיצוב בינלאומי וארופ.
 מושבים:  17,000
 ממדי משטח:  65,000 מטר מרובע
 www.water-cube.com
 he
 
המבנה מבפנים במשחקים האולימפיים 2008
מרכז ענפי ספורט המים הלאומי בייג'ינג (בסינית מסורתית: 北京國家游泳中心; בסינית מפושטת: 北京国家游泳中心), הידוע גם כ"קוביית המים" (水立方) או בסימן הקיצור 3[H2O], הוא מרכז ספורט שנבנה בסמוך לאצטדיון הלאומי בייג'ינג ומטרתו הייתה להכיל את מתקני ספורט המים של אולימפיאדת בייג'ינג (2008).
המבנה

קירות וגג המבנה עוצבו כמעין חתך בגוש קצף דמיוני. מחזוריות בועות הקצף שנבחרה נקראת "מבנה וייר-פלן", המהווה את הפתרון הטוב ביותר הידוע כיום ל"בעיית קלווין" (ראו מבנה האֶתֶר ומבנה הקצף). באופן כזה נוצר מבנה ייחודי, שבו השלד מיוצב ללא משולשים. צורת הבועות נוצרה באמצעות קונסטרוקציית מתכת שעליה נמתחו ונופחו יריעות EFTE. הקירות חצי שקופים, מה שמאפשר חדירת אור ומצמצם את צריכת האנרגיה של המבנה. המבנה עמיד בפני רעידות אדמה ומחליף צבעים בלילה.
אולימפיאדת בייג'ינג

במהלך אולימפיאדת בייג'ינג המרכז אירח את תחרויות השחייה, קפיצה למים ושחייה צורנית. במקור המרכז היה אמור לארח גם את תחרויות הכדורמים, אך משחקי הענף הועברו לבסוף למתקן אחר. במתקן שלוש בריכות, הבריכה האולימפית המרכזית ולצידה בריכה ייעודית לתחרויות קפיצה ובחלל נוסף בריכה לאימונים. בריכת השחייה האולימפית נחשבה לבריכה הטובה ביותר בעולם עד לאותה העת. עומקה שלושה מטרים וקירותיה נבנו כך שיספגו אדוות, כך שפני המים נותרו חלקים ואיפשרו שחייה מהירה.
לאחר המשחקים צומצמה קיבולת הבריכה המרכזית ל-4,598 צופים בלבד לאחר פירוק היציעים העליונית וסגירת החללים בקירות, ומקיץ 2010 הופעל בשטח המבנה גם פארק מים מקורה הכולל מגלשות, מזרקות, בריכת מים רדודה וכדומה בשטח כ-12,000 מ"ר (שטח המבנה כולו כ-32,000 מ"ר).
המתקן נבחר לארח את תחרויות הקרלינג באולימפיאדת החורף בבייג'ינג ב-2022 והבריכה האולימפית הוסבה לזירת קרלינג כולל ציוד להקפאת המשטח ולבקרת האקלים בחלל.
הערות שוליים

↑  19.7.2008 ,Julie Rehmeyer, A building of bubbles‏ - באתר Science-News
↑  China's Olympic Swimming Pool: Redefining Fast
| אתרי אולימפיאדת בייג'ינג (2008) |
| --- | --- | --- |
| אתרים שנבנו עבור האולימפיאדה | הפארק האולימפי • האצטדיון הלאומי בייג'ינג • מרכז ענפי ספורט המים הלאומי בייג'ינג• האצטדיון המקורה ווקסונג • האצטדיון הלאומי המקורה בייג'ינג • ולודרום לאושאן • פארק החתירה האולימפי שוניי  • מרכז הטניס של הפארק האולימפי • אולם המטווח של בייג'ינג • אולם הספורט של אוניברסיטת בייג'ינג לטכנולוגיה • אולם הספורט של האוניברסיטה לחקלאות של סין • אולם הספורט של אוניברסיטת פקין • אולם הספורט של האוניברסיטה למדע וטכנולוגיה של בייג'ינג |  |
| אתרים קיימים | אצטדיון הפועלים • מסלול אופני ההרים לאושאן |  |
| אתרים מחוץ לבייג'ינג | מרכז השייט הבינלאומי צ'ינגדאו • אצטדיון שנגחאי • אתר הרכיבה על סוסים של הונג קונג • אצטדיון מרכז הספורט האולימפי קווינגהואנגדאו • אצטדיון מרכז הספורט האולימפי שן-יאנג • אצטדיון מרכז הספורט האולימפי טיינג'ין |  |
כל אתרי האולימפיאדה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 7509149108492268780008   WorldCat (עם VIAF): 7509149108492268780008 
קירות המבנה בזמן בנייתו
פנתאיזם

פַּנְתֶאִיזְם (הרכב של המילים πάν (תעתיק: "פן"; מיוונית: "הכל") ו-θεός (תעתיק: "תאוס"; מיוונית: אלוהים); כלומר "הכל אלוהים") היא תפיסת עולם שעל פיה האל מצוי בכל; התפיסה גוזרת שהאל והטבע הם שני שמות שונים לישות אחת, ולא שתי ישויות שונות. בכך, הפנתאיזם דוחה את האמונה באלוהות על-טבעית או חיצונית ליקום (טרנסצנדנטית). עמדה זו שגורה ומוכרת יותר בתחומי האמנות, בייחוד בספרות ובשירה.
התפתחות המושג

שפינוזה הגדיר את האל (העצם) כאינסופי ובעל אינסוף תארים. על כן לא תיתכן ישות אחרת אינסופית ובעלת אינסוף תארים שתגביל, על ידי כך, את האל. אבל הטבע (היקום) הוא גם אינסופי. מכאן, לפי חלק ממפרשי שפינוזה, נובע בהכרח שאלוהים והטבע חד הם. ג'ון טולנד טען בספרו "מקורות היהדות" מ-1709 שרוב הדתות העתיקות במערב ובמזרח טענו שלא תיתכן אלוהות נפרדת מהחומר ומהיקום החומרי. למאמין בגישה זו הוא קרא בשם "פנתאיסט". בספר אחר, "פנתאיסטיקון" מ-1720 הוא מתאר חברה פנתאיסטית שחבריה מתכנסים בחשאי וסוגדים לישות אינסופית, בעלת חוקים נבונים וחמורים ומסה בלתי משתנית, הנתונה לתנועה פנימית מתמדת. מבקרו החריף ביותר של טולנד, הכומר ההולנדי ז'אק דה לה פאי טבע את המושג "פנתאיזם" ותיאר אותו כצורה של אתאיזם שאומצה על ידי שפינוזה מהגיהנום ומעובדי האלילים.
הפילוסוף גאורג וילהלם פרידריך הגל העדיף את המונח "אקוסמיזם" לאמור, הקוסמוס (יקום) אינו קיים מחוץ לאלוהים. הרוזן הנרי דה בולנוויה (1658–1722) טען שאלוהים הוא כל המצוי וכל שמתרחש. במותו, האדם חוזר למקור החומר האוניברסלי אך נשמתו נשארת כחלק מ"השכל האינסופי". כנגדו, טען הכומר ז'אן דה מלייה (1667–1729) שאין להתייחס לטבע ולחומר כדבר אלוהי היות שבניגוד לדברי שפינוזה, אין לחומר שלמות הכרחית ועל כן, החומר (הטבע) אינו יכול להיות אלוהים. במאה ה-18 התפשט המושג פנתאיזם בצרפת. האב דשאן (1716–DESCHAMPS 1774) הגדיר את החומר כ-"ראשית ואחרית, סיבה ומסובב, מלאות וריק...הכל, הבורא, ההוויה העליונה". פרנסואה דיפואי (1742–1809) אומר כי "העולם הוא הוויה קדושה, אינסופית ונצחית, בו בזמן פועלו של הטבע והטבע עצמו".
בסוף המאה ה-18 התפשט רעיון הפנתאיזם בגרמניה והשפיע מאוד על הפילוסופיה הגרמנית, בייחוד על המכונים "אידיאליסטים". הוגים כמנדלסון, הרדר וגתה שללו את הביקורת נגד שפינוזה וטענו שתורתו אינה אתאיסטית. הגל, פיכטה ושליירמאכר כונו פנתאיסטים. ההוגה הפנתאיסטי המודרני היה ארנסט הקל (1834–1919) שבספרו "אלוהים-טבע" שיצא ב-1914 דיבר על אלוהים המצוי בעולם ומתמזג עמו לחלוטין וראה במושגים "אלוהים-טבע" או "הכל-אלוהים" מושגים זהים. אלברט איינשטיין, שהיה שפינוזיסט, דיבר על האל שאינו אל אישי המעסיק את עצמו בגורל ובמעשי בני האדם, ואותו הגדיר כ"אל המגלה את עצמו בהרמוניה ובחוקי הטבע" ואת הדתיות שלו כ"הערצה כנועה של הרוח הנעלה לאינסוף".
הביקורת על הפנתאיזם תלויה באמונתו של המבקר. האתאיסטים התנגדו לו היות שלדעתם לא ניתן להקנות גוון דתי לטבע ולחומר. האינסופיות והחוקים של הטבע אינם תכונות אלוהיות אלא תכונות פיזיקליות הניתנות לתיאור ולהסברה. המאמינים שוללים את הפנתאיזם ורואים בו פגניות המתבטאת במתן ערך של קדושה לישויות חומריות המהוות את הטבע. הוגה הדעות קרל כריסטיאן פרידריך קראוזה (1781–1832) הציע דרך ביניים אותה כינה "פנאנתאיזם" וטוענת שהיקום אינו אלוהים אלא חלק ממנו והאלוהים נמצא גם מעבר ליקום החומרי. תאולוגים אחרים (בייחוד נוצרים) שוללים את הפנתאיזם מפני שהוא אינו מאפשר נסים. הנס הוא אירוע שמתרחש בניגוד לחוקי הטבע. אם הטבע הוא האלוהים אזי לא ייתכנו נסים.
הוגים יהודים מסוימים התייחסו בחומרה לתפיסתו שלא ייתכן שהייתה לאל בחירה בין עולם אחד לאחר, ועל אחת כמה וכמה בין עם אחד לאחר. תפישה זו מבטלת את ייחוד העולם ואת מושג הבחירה של היהודים כפי שמופיע בתנ"ך.
יש להבדיל בין המושג "פנתאיזם" והמושג "מוניזם". האחרון קובע שקיים רק עצם אחד או ממשות אחת והעולם אינו ניתן לחלוקה. למשל אפשר לטעון שהעולם הוא כולו רוח או כולו חומר אך לעולם לא שניהם. הממשות הזאת אינה בהכרח זהה לאלוהים. אפשר לטעון "העולם הוא כולו רוח" ואין זה זהה ל"העולם הוא כולו אלוהים".
ראו גם

פנאנתאיזם
אימננטיות
אגנוסטיות
אתאיזם
דאיזם
מוניזם
נטורליזם
לקריאה נוספת

ארתור שופנהאואר – דברים אחדים על אודות הפנתאיזם (מגרמנית: טל מאיר גלעדי), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', 2017.
הערות שוליים

↑  Bodies of Thought: Science, Religion, and the Soul in the Early Enlightenment, 2008, עמ' 54
↑  The new Oxford dictionary of English, Oxford: Clarendon Press, 1998, ISBN 0-19-861263-X
↑  William Mander, The Stanford Encyclopedia of Philosophy, Spring 2020, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2020
↑  פנתאיזם: קדושת הטבע
↑  John Culp, The Stanford Encyclopedia of Philosophy, Fall 2020, Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2020
↑  Pantheism vs Monism - What's the difference?, WikiDiff, ‏2015-01-31 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560641905171  GND: 4173188-8  LCCN: sh85097492  NDL: 00562946  NKC: ph123937
ליב בורי

| --- | --- |

 לידה:  18 ביולי 1984 (בת 40) קנט, הממלכה המאוחדת 
 מידע כללי
 שם לידה:  Olivia Fleur Boeree 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, אנגליה 
 השכלה:  אוניברסיטת מנצ'סטר  בית הספר אשפורד 
 www.livboeree.com
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 הישגים
 פרסים והוקרה:  צמידי אליפות העולם בפוקר זכייה בסבב הפוקר האירופי 3 פעמים אשת השנה בפוקר
 
אוליביה "ליב" בורי (באנגלית: Olivia "Liv" Boeree; נולדה ב-18 ביולי 1984) היא מנחת טלוויזיה בריטית ושחקנית פוקר לשעבר, והאישה הראשונה אשר זכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר ובתואר בסבב הפוקר האירופי.
ביוגרפיה

בורי החלה לשחק פוקר ב-2005 כחלק מתוכנית הטלוויזיה "Ultimatepoker.com Showdown", בה משתתפים ללא ניסיון בפוקר מודרכים על ידי שחקנים מוכרים. בין מאמניה במהלך התוכנית היה פיל הלמות.
ב-2010 זכתה בתואר בסבב הפוקר האירופי, באליפות אשר התקיימה בסן רמו, בטורניר שהיה הגדול ביותר באירופה בזמנו. ב-2017 זכתה בצמיד אליפות העולם בפוקר בטורניר זוגי יחד עם בן זוגה איגור קורגנוב, ובכך הייתה לאישה הראשונה הזוכה בתארים ב-2 הסבבים החשובים.
בורי זכתה 3 פעמים ברצף בתואר אשת השנה בפוקר, מ-2014 עד 2016. בנובמבר 2019 הודיעה שהיא פורשת ממשחק.
ב-2024 סיימה בורי במקום הרביעי באירוע המרכזי של סבב אליפות העולם בפוקר באיי בהאמה, וזכתה בפרס של 2.8 מיליון דולר, הזכייה הגבוהה ביותר של אישה במסגרת הסבב.
נכון לדצמבר 2024, בורי זכתה בסך של כ-6.7 מיליון דולר מטורנירי פוקר.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2017 | $10,000 Tag Team No Limit Hold'em Championship | $273,964 |
חיים אישיים

בורי בעלת תואר בפיזיקה ואסטרופיזיקה מאוניברסיטת מנצ'סטר. בזמן לימודיה ניגנה בגיטרה בלהקת "Dissonance".
בורי תומכת בולטת ברעיון האלטרואיזם אפקטיבי, וב-2014 ייסדה את "Raising for Effective Giving" המקדם את רעיון הנתינה הפילנתרופי, יחד עם שחקני הפוקר איגור קורגנוב, פיל גרויסם וסטיבן הובר.
הערות שוליים

↑  Poker woman from Sittingbourne plays for £2.2m prize, BBC, ‏24 באפריל 2010
↑  Liv Boeree and Igor Kurganov Win 2017 World Series of Poker $10,000 Tag Team No-Limit Hold'em Championship, CardPlayer, ‏2 ביוני 2017
↑  Liv Boeree: The “Iron Maiden” of the poker world, Metal Insider, ‏29 באוקטובר 2019
↑  צוות הארגון, באתר Raising for Effective Giving
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810567964805606  MusicBrainz: 762fd0e6-3d0a-41af-8f96-b12a93542102  VIAF: 8019152381805301950003   WorldCat (עם VIAF): 8019152381805301950003
סם גרינווד

| --- | --- |

גרינווד ב-2016
 לידה:  11 באוקטובר 1988 (בן 36) טורונטו, קנדה 
 מידע כללי
 שם לידה:  Samuel Greenwood 
 מדינה:  קנדה 
 ספורט
 ענף ספורט:  פוקר 
 הישגים
 שיאים אישיים:  צמיד אליפות העולם בפוקר 2 זכיות בגביע סבב טריטון
 
סם גרינווד (באנגלית: Sam Greenwood; נולד ב-11 באוקטובר 1988) הוא שחקן פוקר קנדי אשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר ובשני גביעי סבב טריטון.
ביוגרפיה

גרינווד החל את קריירת הפוקר שלו כשחקן טורנירים אונליין. הפעם הראשונה בה הגיע לכסף בטורניר פוקר היה כשסיים במקום השמיני בטורניר המרכזי בסבב הפוקר העולמי באונטריו, קנדה, וזכה בכ-77.5 אלף דולר. הטורניר הראשון אותו ניצח היה ב-2015, כאשר זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר הראשון שלו, ובפרס של כ-319 אלף דולר.
בספטמבר 2022 ניצח בטורניר Short Deck עם עלות כניסה של 50 אלף דולר בסבב טריטון, וזכה בכ-341 אלף דולר. בפברואר 2023 עשה את זכייתו הגדולה ביותר, כאשר ניצח בטורניר Super High Roller במסגרת אליפות פוקרסטארס בקריביים ובפרס של כ-3.3 מיליון דולר.
נכון למרץ 2023, גרינווד זכה בסך של כ-30.5 מיליון דולר מטורנירי פוקר והוא אחד מבין שחקני הפוקר הקנדים בעלי מירב ההכנסות מטורנירים.
ביוגרפיה > צמידי אליפות העולם בפוקר

| שנה | טורניר | פרס |
| --- | --- | --- |
| 2015 | $1,000 No Limit Hold'em | $318,977 |
חיים אישיים

אחיו התאום לוקאס, ואחיהם הגדול מקס, שחקני פוקר אף הם.
הערות שוליים

↑  Sam Greenwood Takes Down $1K NLHE Event and Wins WSOP Gold Bracelet, אליפות העולם בפוקר, ‏11 ביוני 2015 (באנגלית)
↑  Matt Hansen,‏ Sam Greenwood Scores Big in $250,000 PCA Super High Roller ($3,276,760), באתר PokerNews,‏ 3 בפברואר 2023 (באנגלית)
↑  Valerie Cross,‏ The Three Brothers Greenwood Make the Money in the PSPC, באתר PokerNews,‏ 8 בינואר 2019 (באנגלית)
מידת הביטחון

ביהדות, מידת הביטחון אומרת כי על האדם להיות סמוך ובטוח על ההשגחה האלוהית ולהרגיש שאינו מתקיים בכוחות עצמו. מידת הביטחון היא מידה חשובה, השקפה ודרך חיים הנכללת בין חובות התורה המרכזיות. לדעת רבים מידת הביטחון היא הרחבה של מצוות האמונה ומימושה המעשי.
שיטות במידת הביטחון

בנושא הביטחון קיימות מספר גישות ושיטות. לפי כל השיטות ישנו 'ביטחון' בסיסי והוא קשור בהכרה בהשגחה האלוהית, אשר אי לכך אין האדם חש מופקר בעולם למקרים ואירועים בלתי צפויים, מכיוון שהוא מודע לכך שהכל נמצא בשליטה מלאה של הבורא הכל יכול. ספרי המוסר קובעים כי אין די בהכרה שכלית כי האל משגיח ומנהיג את העולם על כל פרטיו, אלא על האדם לנסות להשפיע על נפשו ועל תחושותיו שיהיו חדורים בהכרה זו, עד כי יסלקו ממנו כל דאגה ויקשרו אותו בחיבור הדוק למחשבות על אמונה באלוהים, לכן לפי כל השיטות אדם בוטח הוא אדם רגוע בכל מאורע שקורה לו בחיים.
שלבים נוספים במידת הביטחון הם אמונה כי הכל נעשה לטובה, וגם אם הטוב אינו גלוי וקרוב בסופו של דבר יבוא הטוב.
הגישה החסידית של תלמידי הבעש"ט גורסת כי יש להאמין ולבטוח באלוהים שהעתיד צופן עבורנו אך טוב, ובכוח הביטחון הזה עצמו כי לא יבוא שום רע, מפעיל האדם השגחה עליונה מיוחדת המגינה עליו ומביאה עליו אך טוב וחסד.
ביטחון מול השתדלות

אחת הסוגיות הסבוכות בנושא הביטחון קשורה לפעולות האנושיות שהאדם נדרש לעשות כדי להשיג את קיומו ואת צרכיו, מה שנקרא בספרי הביטחון 'השתדלות'. לפי רוב הדעות האדם חייב לעסוק בהשתדלות כדי להשיג את צרכיו כי כך הוא רצון האלוהים. אחד הזרמים בתנועת המוסר, הזרם של רשת ישיבות נובהרדוק בראשות 'הסבא מנובהרדוק' רבי יוסף יוזל הורוביץ, הדגיש במיוחד את עבודת הביטחון ולפי שיטתם - שנחשבה קיצונית - רשאי הבוטח להאמין כי יוכל להשיג את צרכיו ללא כל השתדלות ופעילות כל שהיא, ואין הדבר תלוי אלא במידת ביטחונו האמיתית בכך שאלוהים יזמין לו את צרכיו.
ספרים ומאמרים העוסקים במידת הביטחון

הרבי מליובאוויטש לקוטי שיחות חלק לו שמות שיחה א
ספר אמונה וביטחון לרמב"ן
הרמב"ן בפירושו לתורה, פרשת בחוקותי, כ"ו, י"א.
חובת הלבבות- שער הביטחון.
כד הקמח, ערך ביטחון.
המספיק לעובדי ה' לרבי אברהם בן הרמב"ם שער הביטחון
ספר אמונה וביטחון לחזון איש.
ספר בן מלך - מדת הביטחון לרב לייב מינצברג רבה של קהל עדת ירושלים
מכתב מאליהו ח"א "ביטחון והשתדלות".
המהר"ל נתיב הביטחון.
ספר החינוך בכמה מצוות.
פלא יועץ- ערך הבטחה.
מסילת ישרים פרק כא'.
כמו כן פירוש רבינו יונה לספר משלי ופירוש הגר"א לספר משלי עוסקים רבות במידה זו.
ראו גם

כחי ועצם ידי
עלון ההשגחה פרטית
ירחון השגחה פרטית
הערות שוליים

↑  ראו כד הקמח, ערך ביטחון. פירוש רבינו יונה לספר משלי, פרק ג', פסוק ז'.
↑  הרמב"ן על ספר המצוות להרמב"ם - המצוות שהשמיט הרמב"ם מצוות עשה ח.
↑  דברים יח, יג.
↑  מצווה רמא, ומצווה תקמו.
בגיניות ובגהרדים

ציור של אישה בגינית מאת מתאוס בראנדיס, שהודפס בליבק ב-1489
הבגיניות והבגהרדים היו קהילות עמאיות מהנצרות הקתולית, שפעלו במאות ה-13 וה-14. הקהילה הייתה סמי-נזירית וללא נדרים רשמיים. הקהילות הושפעו מהקתרים ומקהילה עצמאית בשם "אח הדיבור החופשי" שפעלה באזור קלן באותה זמן ונחשבה לכופרת. ברחבי בלגיה ידועים מקומות מושבן של קהילות אלה כבגינהוף, והם הוכרזו כאתרי מורשת עולמית.
אטימולוגיה

האטימולוגיה של המילה Beguines נותרה במחלוקת לאורך השנים. אולם, בשנת 1911 קבעה אנציקלופדיה בריטניקה ששם הקהילה מגיע מכומר בלגי בשם למבר המגמגם (Lambert le Bègue) מן העיר לייז' שבשנת 1170 הקים אגודה של נשים שהחליטו להקדיש את חייהן לדת מבלי שנדרו את נדרי הנזירות. האנציקלופדיה ביטלה את קשר המילה ל"קדושה בגה", ולמילה הסקסונית "beggen" שמשמעותה להתפלל.
במהלך המאה ה-20 עלתה סברה ששמן של הבגיניות מגיע משמם הלועזי של הקתרים (Albigenses), אף שמרבית האנציקלופדיות מבטלות את הטענה הזו.
בגיניות

כבר מראשית המאה ה-12 היו נשים בארצות השפלה שמשום שחיו לבדן, החלו לעסוק בעבודת האלוהים מבלי שנדרו את נדר הנזירות. בתקופה זו התרחשו מסעות הצלב, ולכן משום שחלק נכבד מגברי אירופה הפכו צלבנים, נשארו נשים רבות בודדות. אותן נשים ביצעו מלאכות שונות בעבור עניי העיר. עבודות אלו נעשו בפאתי הערים, ולא ביערות כמנהגם של חלק גדול מהנזירים בני תקופתן. מתחילת המאה ה-13 לערך החלו הנשים הללו להתאגד בקהילות שנקראו בגינאז'ים. כיום הבגינאז'ים הפלמיים הפכו לאתרי מורשת עולמית בבלגיה.
כמי שלא נדרו את נדר הנזירות, הבגיניות לא ויתרו על רכושן, יכלו להנשא ואף יכלו לחזור בכל עת שרצו לעולם החיצוני מחוץ לקהילותיהן. הבגיניות לא חיו מתרומות, אפילו כאשר היו במצב כלכלי קשה, אולם הותר להן לעבוד ואף ללמד את ילדי הבורגנים. בזמן הטירונות (הצטרפות לאחווה) חיה הבגינית עם "הגברת העליונה במנזר" ("Grand Mistress"). אולם לאחר סיום תקופת הטירונות היא שכנה במגורים פרטיים, ולאמידות מבין הבגיניות אף היו משרתים בבתיהן. הבגיניות היו קשורות בינן לבין עצמן בזכות מטרתן המשותפת בחיים והתפילה הקבוצתית.
לקהילות לא הייתה אם בית משותפת, חוקים משותפים או מועצה כללית. כל קהילה עמדה בפני עצמה, וחוקקה חוקים ותקנות שהתאימו לה. בשל כך, לרבות מהקהילות היו תפיסות דתיות שונות, אם כי חלקן הגדול אימץ את חוקי המסדר השלישי של פרנציסקוס(אנ') (אשר נועד לנוצרים עמאים, בניגוד לתקנון הראשון אשר נועד לנזירים). מעמדן החברתי של בנות הקהילה היה מגוון, למרות שהיו קהילות שקיבלו רק נשים אמידות, וכאלו שקיבלו רק נשים במצב כלכלי ירוד. הקהילות החדשות שהוקמו לאחר המאה ה-14 התקשו למשוך אליהן נשים אמידות. אולם, הקהילות הגדולות ביותר היו קהילות מגוונות מבחינה כלכלית, והקהילה בעיר גנט מנתה אלפי נשים.
משום שמסדר הבגיניות הותאם לצרכים החברתיים והדתיים של תקופתו, הופצו רעיונותיו במהרה בין תושבי ארצות השפלה. כמו כן, תרמה לכך העובדה שמיקומן הפיזי של הקהילות היה בערים, ולא ביערות כמו המנזרים. הקהילות היוו כר פורה לאמנות מיסטיקנית והן עיצבו את ההלך הדתי בארצות השפלה. לעיר מכלן הגיעו הבגיניות בשנת 1207, לבריסל בשנת 1245, ללוון בשנת 1234 ולברוז' בשנת 1244. עד סוף המאה לא הייתה כמעט עיר ללא קהילה של בגיניות, ובחלק מן הערים היו אף שתיים או שלוש קהילות.
הקהילות החלו לעסוק במיסטיקה באופן מוגבר, וחלקן אף חדלו לעבוד באופן רציף והחלו להיות תלויות יותר ויותר בקבצנות. סגפנות-עצמית הפכה להיות רווחת, והקהילות התרחקו יותר ויותר מן הזרם המרכזי שבנצרות כאשר חלקן אף גינו את האפיפיור ומועצתו, וכך נעשו פופולריות פחות. בשנת 1310, מרגריט פורט(אנ'), בגינית צרפתייה ומיסטיקנית נשרפה על המוקד בפריז לאחר שהואשמה בכפירה, על ידי הכנסייה. פורט כתבה ספר מיסטי בשם המראה של נשמות פשוטות(אנ'). הספר מתאר את הכחדת הנשמה, ובמיוחד את הירידה שלה למצב של לא-כלום - של איחוד עם אלוהים ללא הבחנה. בכך התקרבה לרעיונותיו של זרם הקויאטיזם.
בגיניות > התנגדות הכנסייה ודעיכת הקהילות

במהלך המאה ה-14 המשיכו הקהילות להתפלג ולהפוך קיצוניות יותר. בשנת 1310 האפיפיור קלמנס החמישי הוקיע אותן מן הכנסייה והאשים אותן בהפצת כפירה. לחשדנות הכנסייה כלפי הקהילות הבגיניות נוספה העובדה שהן הצליחו ליצור לעצמן קהילת נשים אוטונומית, שאינה כפופה למוסדות הכנסייה. גיל הקבלה לקהילות הוגבל ללא פחות מ-40 על מנת למנוע מנשים צעירות לחיות בקהילות מבלי שהן נישאות, שכן היה חשש שהן יגרמו לנזירים שהדריכו אותן בדת לסטות מדרך הישר ומנדר הצניעות שלהם. קהילות רבות אולצו למסור את רכושן לכנסייה. קהילות שלא הסכימו לקבל על עצמן תקנונים מחמירים התפרקו. כמה מהמנהיגות הבולטות הואשמו בכפירה והועלו על המוקד תחת האפיפיורים יוחנן העשרים ושניים, אורבנוס החמישי וגרגוריוס האחד עשר, אולם האפיפיור אאוגניוס הרביעי טיהר אותן מהאשמות בכפירה.
במהלך הרפורמציה מרבית הקהילות בארצות שהפכו פרוטסטנטיות חדלו מלהתקיים, ולאחר מכן גם במדינות הקתוליות. קהילות מעטות (בעיקר בבלגיה) היו קיימות עד ראשית המאה ה-20, ומנו כאלף חברות, אולם מקומות רבים שימרו את שמן בשמות רחובות שבהן היו קהילות בגיניות. הבגינה האחרונה בעולם, מרסלה פאטין(אנ'), מתה ב-14 באפריל 2013 בקורטרייק בגיל 92. מותה מייצג את סופה של מסורת דתית זו בת שמונה מאות שנים.
בגהרדים

בתקופה שבה הקהילות הבגיניות היו פופולריות, נוצרו קהילות בעלות אופי דומה גם לגברים. מקהילות אלו הבגהרדים היו החשובים והנפוצים ביותר. כמו הבגיניות, הבגהרדים היו עמאים, עצמאיים, ולא נדרו נדרים כנסייתיים. בדומה לבגיניות, כל חבר בקהילה היה כפוף לאחראי קהילתו, ולא הייתה הנהגה כללית. אולם בניגוד לביגיניות לא היה קיים רכוש פרטי בקהילת הבגהרדים, וכל חברי הקהילה חלקו את אותו עושר ואותם משאבים, אכלו וישנו יחדיו.
רוב הבגהרדים היו בעלי מלאכה ואמנים, ולכן הקהילה הייתה בקשר קבוע עם גילדת האמנים בעיר. לדוגמה, כל בגהרד בעיר ברוז' היה חייב להשתייך לגילדת האורגים. מרבית החברים בקהילה היו ממעמד נמוך, ובעלי מעט ממון, ואם בשל גיל או בשל מצב כלכלי לא יכלו להתקיים לבדם.
לקהילה הבגהרדית היה יסוד רוחני חזק, אולם הם האמינו בעבודת אדמה כדרך להגשמת הגאולה. באזורים בהם הייתה השפעתם גבוהה, בעיקר בארצות השפלה (בזכות קשריהם עם חברי הגילדות) הצליחו הבגהרדים לעצב את הלך הרוח הדתי בעיר, בעיקר של בני המעמד הנמוך כמו עובדי האדמה והאיכרים במשך כ-200 שנה.
בגהרדים > התנגדות הכנסייה

הכנסייה ראתה בעין רעה את הקהילות הללו, משום שהן היו מזוהות יותר עם קהילת "אחוות הדיבור החופשי"(אנ'), שהייתה קיצונית והוכרזה כמינות. לכן בכינוס הכנסייה שנערך ב-1261 החלו להטיל עליהם מגבלות שונות. בכינוסים הבאים המגבלות שהוטלו עליהם גדלו עד שבכינוס בשנת 1299 הם הוצאו מחוץ לחוק, ואילו בכינוס בשנת 1312 שהתקיים בווינה הם הוקעו ככופרים.
בגהרדים > דעיכה

לאורך השנים, בשל רדיפות הכנסייה, ואף לאחר שהם טוהרו על ידי אורבן ה-4, נמצאו חברי קהילות הבגהרדים בדעיכה מתמדת. בשנת 1631 עוד היו 2487 בגהרדים. במהלך המאה ה-17 הפכו הקהילות לקטנות יותר, עד שבשנת 1734 היו 34 בגהרדים בקהילה הגדולה ביותר, ובשנת 1856 ירד מספרם ל-20, מתך כ-1000 בגהרדים שנשארו באירופה.
בספרות

הבגיניות מוזכרות בספר "טריסטרם שנדי" של הסופר האנגלי לורנס סטרן.
הבגיניות מוזכרות בספר "עולם ללא קץ" של הסופר קן פולט (החל מעמוד 309).
ראו גם

הבגינאז'ים הפלמיים