stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרשה אייווינס

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1951 (בת 73) בולטימור, ארצות הברית 
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוטית בשירות נאס"א
 השכלה:  אוניברסיטת קולורדו  Nether Providence High School 
 תקופת השירות:  1984 – 31 בדצמבר 2010 (כ־27 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  55יום, 21 שעות, 48 שעות
 ביוגרפיה בנאס"א:  מרשה אייווינס
 משימות
 STS-32, ‏ STS-46, ‏ STS-62, ‏ STS-81, ‏ STS-98
     
 עיטורים
 מדליית השירות המצוין של נאס"א (1988)  מדליית השירות המצוין של נאס"א (1995)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל (1997)  מדליית נאס"א להישג יוצא דופן (2006)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל (1994)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל (1992)  מדליית השירות המצוין של נאס"א (1993)  מדליית נאס"א לטיסה בחלל (1990)  מדליית השירות המצויין של נאס"א (2002, 2002, 1998) 
 
מרשה סו אייבינס (באנגלית: Marsha Su Ivins;‏ 15 באפריל 1951; נולדה בבולטימור, שבמרילנד) היא אסטרונאוטית בנאס"א. השתתפה בחמש משימות חלל.
ביוגרפיה > ילדות ומשפחה

מרשה סו אייבינס היא יהודייה-אמריקאית. אביה דר' ג'וזף ל. אייבינס (באנגלית: Dr Joseph L. Ivins) היה רופא, ואמה הגב' הרייט גלייזר אייבינס (באנגלית: Harriet Glasser Ivins) גדלו בוולינגפורד, פנסילבניה .
אייבינס סיימה את תיכון נתר – פרובידנס שבפנסילבניה ”Nether Providence High school” בשנת 1969. כשהייתה בת עשר, אייבינס הבינה שבהמשך חייה היא שואפת להיות אסטרונאוטית בנאס"א.
ביוגרפיה > קריירה

אייבינס היא בוגרת תואר במדעי הנדסת תעופה וחלל (BSC) באוניברסיטת קולורדו משנת 1973. ביולי 1974, החלה לעבוד בנאס"א במרכז החלל ע"ש ג'ונסון (Johnson space center).
תחילה, עבדה בנאס"א במחלקת תכנון רכבי חלל. לאחר מכן, בשנת 1980 היא מונתה תחילה למהנדסת טיסה בתוכנית האימונים של מעבורת החלל, ובהמשך, בשל יכולותיה כטייסת במגוון נרחב של מטוסים, מונתה לתפקיד טייסת משנה במטוס גאלפסטרים 1, בטיסות מנהלתיות של נאס"א.
בשנת 1984 אייבינס סיימה את הכשרתה כאסטרונאוטית מומחית. משימותיה כללו תמיכה בצוות במשימות ההמראה והנחיתה של רכב החלל, בחינת הבטיחות והאמינות של רכב החלל, ומשימות נוספות שכללו - שיפור תא הטייס, בניית תוכנת אימות, אחריות על התקשורת עם ספינת החלל, ותפקידי קרקע אחרים. במהלך הקריירה שלה כאסטרונאוטית בנאס"א, השתתפה אייבינס בחמש משימות חלל. אייבינס השתייכה לקבוצת אסטרונאוטים בנאס"א מספר 10 במחלקת מומחי המשימות. אייבינס פרשה מנאס"א בשנת 2010 לאחר 37 שנות עבודה.
משימות החלל בהן נטלה חלק

אייבינס השתתפה בחמש משימות חלל:
STS-32 המשימה מספר 33 של נאס"א בתוכנית מעבורות החלל, שוגרה ממרכז החלל קנדי. בנוסף, היא המשימה התשיעית של מעבורת החלל קולומביה. המשימה נמשכה כעשרה ימים, בין 9–20 בינואר בשנת 1990. באותה התקופה משך זמן שכזה נחשב לארוך במיוחד.
STS-46 המשימה מספר 49 של נאס"א בתוכנית מעבורות החלל, שוגרה ממרכז החלל קנדי. בנוסף, היא המשימה ה-12 של מעבורת החלל אטלנטיס. המשימה נמשכה כשמונה ימים, מ-31 ביולי עד 8 באוגוסט בשנת 1992. בטיסה זו נערכה הבדיקה הראשונית על מכשיר ה- TSS.
STS-62 המשימה מספר 16 על מעבורת החלל קולומביה, שוגרה ממרכז החלל קנדי. המשימה התמקדה במחקר של מיקרו-גרביטציה, ונמשכה כשבועיים, מ-4 במרץ עד 18 במרץ, בשנת 1994.
STS-81 המשימה מספר 18 של מעבורת החלל אטלנטיס, שוגרה ממרכז החלל קנדי. המשימה נמשכה כעשרה ימים, מ-4 במרץ עד 18 במרץ 1994.
STS-98 המשימה השביעית לתחנת החלל הבינלאומית, במשימה זו המשיך הצוות בבניית תחנת החלל הבינלאומית. המשימה נמשכה כ-12 ימים, מ-7 בפברואר עד 20 בפברואר בשנת 2001.
בסך הכל בילתה אייבינס בחלל 55 ימים, 21 שעות ו-46 דקות (1300 שעות).
בסוף שנת 2010, אייבינס פרשה מנאס"א.
הערות שוליים

1 2 3 4  . Biographies of U.S. Astronauts, spacefacts
↑  Dr Joseph L. Ivins, findagrave
↑  Ivins, Marsha Sue, astronautix
↑  International Flight No. 165, STS-62, Columbia (16), spacefacts
אייבנס מדגימה כיצד השיער נראה בתנאי מיקרו-כבידה במהלך טיסת מעבורת החלל STS-98
מצחתה מתיאנתי

| --- | --- |

נהר האראגווי נשפך לנהר הקורה. העיר מצחתה (ימין) ושרידי העיר ארמאזי (שמאל). מבט ממנזר הצלב
 מדינה:  גאורגיה גאורגיה
 חבל ארץ:  כארתלי, מזרח גאורגיה
 מושל:  צֶזאר צ'וֹצֶ'לי
 נפה במחוז:  אחלגורי, דושתי, תיאנתי, מצחתה, קאזבגי
 ערים במחוז:  מצחתה, דושתי, זאהֶסי, אחלגורי, ז'ינוואלי, פאסנאורי, תיאנתי, סיוני, קאזבגי
 בירת המחוז:  מצחתה
 שפה רשמית:  גאורגית 
 תאריך ייסוד:  1995 
 שטח:  6,785 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  94,573 (2014)
 קואורדינטות:  42°17′00″N 44°45′00″E﻿ / ﻿42.283333333333°N 44.75°E﻿ / 42.283333333333; 44.75 
 אזור זמן:  UTC +4
 www.mtskheta-mtianeti.gov.ge
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מצחֶתָה מתיאנֶתי (בגאורגית: მცხეთა-მთიანეთი) הוא מחוז במזרח גאורגיה. המחוז גובל מצפון ברוסיה, ממזרח בקאחתי, ממערב בכארתלי הפנימית ומדרום הוא גובל בכארתלי תחתית ובטביליסי רבתי. המחוז הוא חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי, והוא מחולק לחמש נפות: נפת אחלגורי, נפת דושתי, נפת תיאנתי, נפת מצחתה, נפת קאזבגי.
גאוגרפיה

האזור עשיר ומגוון מבחינת החי והצומח. בשטח המחוז נכללים שמורות הטבע שמורת הטבע של קאזבגי ושמורת הטבע של סאגוראמו. החלק הקדמי של ההרים מכוסה בעיקר בתערובת של שיחים קוצניים ועצים. עצי אלה לבנה ואלון נמצאים בעיקר בחלקים הנמוכים של ההרים כשעצי האשור בחלקים הגבוהים. ניתן גם למצוא סוגים שונים של עצים מחטניים יחד עם עצי אורן במחוז. שדות אלפיניים ותת-אלפיניים מעל לאזור המיוער של ההרים. שושנת העמקים הקווקזית ניתן למצוא בדרך כלל במדרונות הצפוניים של ההרים כאשר את הערער גדל על המדרונות הדרומיים. בחלקים מסוימים ניתן למצוא עצי שדר וצפצפות בכמויות קטנות כמו גם גבתונים צהובים וסוגים שונים של תבואה. בתוך היער מכוסה הקרע במספר סוגי מרבדי פרחים, בהם פעמוניות, ורדים ועוד.
שיחי היפופיאה נמצאים בעיקר בחורשת תרגי. החי במזרח המחוז כולל: יעלים קווקזיים הנמצאים בעיקר בחבסורתי. בחלק התחתון של אזור היערות ניתן עדיין למצוא איילים וכן טורפים כמו דוב חום, זאבים, שועלים, דלקים (ממשפחת הסמוריים), גיריות, סמורים ושונרים (במקרים נדירים). תנים, ארנבים וסנאים ניתן למצוא בעיקר ביערות שבחזית ההרים כשבערבות ניתן למצוא מספר רב של עכברים ונברנים.
ישנם מספר סוגי דגי מים מתוקים במחוז שנמצאים בנהרות המחוז. ביניהם: טרוטות, קרפיונים ואחרים.
היסטוריה

עד להכרזת העצמאות של גאורגיה, בשנת 1991, היה המחוז חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי.
בשטח המחוז נכללים את המחוזות ההיסטוריים:
כארתלי הפנימית
חבסורתי
ארצו-תיאנתי
פשאבי
מתיאולתי
גודאמקארי
כניסחבי
חלוקת יישובים לפי גודל

ערים: 2 (מצחתה,דושתי)
עיירות: 7 (זאהֶסי, אחלגורי, ז'ינוואלי, פאסנאורי, תיאנתי, סיוני, סטפנצמינדה)
כפרים: 606. ביניהם 45 כפרים לא מיושבים, 77 יישובים הכוללים 10 תושבים ופחות, ישוב אחד שכולל כ-5000 תושבים ועוד 483 כפרין מאוכלסים.
מושלי המחוז

1998 – קוֹבָּה בּוּצ'וּקוּרי

2002 – ארמָז שָמַנאוּרי

2004 - דוד בָּשאלישווילי

2004 – גיאורגי חאצ'ידזֶה

2005 – ואסיל מאר'לָפֶּרידזֶה

2008 - צֶזאר צ'וֹצֶ'לי
אתרים

ארמאזי
עיר-מוזאון מצחתה
מנזר אנאנורי
מנזר זדאזני
קומפלקס המנזרים לרגוויסי
מנזר שיומע'וימי
שאטילי
כנסיית גרגטי
שושנת העמקים הקווקזית בגאורגיה
מרחב הר קזבק והכפר קזבגי-סטפנצמינדה בצפון המחוז במבט ממלון רומס-הוטל
מרשה בראון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 ביולי 1918 רוצ'סטר, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  28 באפריל 2015 (בגיל 96) לגונה הילס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  מאיירת, סופרת
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות ילדים
 פרסים והוקרה:  מדליית קולדקוט (1955, 1962, 1983)  מדליית רג'ינה (1977)  מדליית לורה אינגלס וילדר (1992)
 
מרשה ג'ואן בראון (באנגלית: Marcia Joan Brown;‏ 13 ביולי 1918 – 28 באפריל 2015) הייתה מאיירת וסופרת אמריקאית. במהלך חייה איירה וכתבה מעל 30 ספרי ילדים. היא זכתה בשלוש מדליות קולדקוט, המוענקות למאיירת או למאייר ספרי הילדים הטובים ביותר בארצות הברית, ובשישה אותות קולדקוט להוקרה מאת איגוד הספריות האמריקאי. כמו כן זכתה במדליית לורה אינגלס וילדר על תרומתה ארוכת השנים לתחום ספרות הילדים. רבים מכותריה תורגמו לשפות שונות, ביניהן: אפריקאנס, גרמנית, יפנית, ספרדית וקוסה. בראון ידועה כאחת ממאיירות ספרי הילדים המוערכות ביותר.
חייה

בראון נולדה ב-13 ביולי 1918 ברוצ'סטר שבניו יורק. ב-1940 סיימה לימודי הוראה במכללה שמוכרת כיום כאוניברסיטת אולבני (University at Albany) והחלה לעבוד כמורה בתיכון. ב-1943 ולמשך שש שנים, עבדה בחדר הילדים המרכזי בספריה הציבורית של ניו יורק. ב-1946 ספרה הראשון – "הקרוסלה הזעירה" (The Little Carousel), אשר כתבה ואיירה, יצא לאור ב"סקריבנרס" (Scribner’s).
בראון מתה ב-28 באפריל 2015, בלגונה הילס שבקליפורניה, מאי-ספיקת לב חמורה והותירה אחריה את ידידתה ועורכת ספריה, ג'נט לורנגר (Janet A. Loranger).
פרסים והוקרה

ב-1969 קיבלה פרס שמוענק לבוגרות ובוגרים מצטיינים בתחומם מאת אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת אולבני.
ב-1972 קיבלה את מדליון אוניברסיטת דרום מיסיסיפי שמוענק מדי שנה במסגרת "פסטיבל ספרי הילדים" ליוצרת או ליוצר שהגיעו להישגים נכבדים בתחום ספרות הילדים.
ב-1976 הייתה מועמדת לפרס אנדרסן, המוענק מדי שנתיים ליוצרות ויוצרים אשר מכלול יצירותיהם הותיר חותם רב ערך בסוגת ספרות הילדים.
ב-1977 קיבלה את מדליית רג'ינה (Regina Medal) למצוינות המוענקת מדי שנה מאת איגוד הספריות הקתולי ליוצרת או יוצר שתרמו רבות וממושכות לתחום ספרות הילדים.
ב-1992 קיבלה את מדליית לורה אינגלס וילדר (כיום Children's Literature Legacy Award) מאת איגוד הספריות האמריקאי עבור תרומתה המשמעותית ורבת השנים לספרות ילדים.
בראון הייתה הראשונה שזכתה בשלוש מדליות קולדקוט, אשר מוענקות למאיירת או למאייר ספרי הילדים הטובים ביותר בארצות הברית, וכן קיבלה שישה אותות קולדקוט להוקרה מאת איגוד הספריות האמריקאי. הספרים שבגינם זכתה במדליות מעוטרים בחותם זהוב, והספרים שזיכוה באות הוקרה מעוטרים בחותם כסוף.
יצירות נבחרות

ב-1955 "סינדרלה או נעל הזכוכית הקטנה" (Cinderella, or the Little Glass Slipper, 1954) שעיבדה ותרגמה מצרפתית, היה ספרה הראשון לזכות במדליית קולדקוט. באיוריה השתמשה בראון בצבעים רגועים וקווים עדינים התואמים לאווירה במעשייה מאת שארל פרו.
ב-1962 "פעם עכבר..." (Once a Mouse..., 1961) שכתבה בהשראת משל הודי, היה ספרה השני לזכות במדליית קולדקוט. באיור בעלי החיים והדמויות השתמשה בראון בשיטת חיתוכי העץ, אשר הייתה ידועה בה.
ב-1983 "צל" (Shadow, 1982) שעיבדה ותרגמה מצרפתית היה ספרה השלישי לזכות במדליית קולדקוט. באיוריה השתמשה בראון בצבעוניות עזה וכהה התואמת לאווירה שתיאר בלז סנדרר בכתביו.
שישה מספריה זכו באות קולדקוט להוקרה, ביניהם "החתול במגפיים" (Puss in Boots, 1952) מאת שארל פרו, שעיבדה ותרגמה מצרפתית וכן "חייל הבדיל" (The Steadfast Tin Soldier, 1953) מאת הנס כריסטיאן אנדרסן.
הערות שוליים

1 2 3  JDUBIN, Randolph Caldecott Medal, Association for Library Service to Children (ALSC), ‏2021-03-24 (באנגלית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  ALSC Book & Media Awards Shelf, ALSC Book & Media Awards Shelf, alsc-awards-shelf.org
1 2  Association for Library Service to Children (ALSC), Caldecott Medal & Honor Books, 1938 to present, עמ' 13
1 2  Association for Library Service to Children (ALSC), Caldecott Medal & Honor Books, 1938 to present, עמ' 12
1 2  Association for Library Service to Children (ALSC), Caldecott Medal & Honor Books, 1938 to present, עמ' 9
1 2  Regina Medal, cathla.org (באנגלית)
1 2 3  admin, About the Children's Literature Legacy Award, Association for Library Service to Children (ALSC), ‏1999-11-30 (באנגלית)
1 2 3  LSCHULTE, Wilder's Legacy, and the Award in Context, Association for Library Service to Children (ALSC), ‏2018-09-12 (באנגלית)
1 2 3  admin, Children's Literature Legacy Award Recipients, Association for Library Service to Children (ALSC), ‏1999-11-30 (באנגלית)
1 2 3 4 5  Marcia J. Brown '40 Biography, archives.albany.edu
1 2  Marcia Brown...The Adams-Morgan Gallery ... January 6th to January 25th ..., Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA
1 2  Cinderella & Co.—Three Fairy Tales Reimagined | Brandywine Conservancy and Museum of Art, www.brandywine.org
1 2  New exhibition at the Brandywine reimagines three well-known and beloved fairy tales, on view October 5, 2019-January 5, 2020 | Brandywine Conservancy and Museum of Art, www.brandywine.org
1 2  All Recipients (1969-Present), www.alumni.albany.edu (באנגלית)
1 2 3  Shannon Maughan |, Obituary: Marcia Brown, PublishersWeekly.com (באנגלית)
↑  Excellence Awards, www.alumni.albany.edu (באנגלית)
↑  History of the Fay B. Kaigler Children's Book Festival | Fay B. Kaigler Children's Book Festival | The University of Southern Mississippi, www.usm.edu
↑  Hans Christian Andersen Award, www.ibby.org
↑  Eva Glistrup, Candidates for The Hans Christian Andersen Awards 1956-2002, The Hans Christian Andersen Awards 1956-2002, Denmark: The International Board on Books for Young People (IBBY), 2002, עמ' 112 (106-107)
↑  Association for Library Service to Children (ALSC), Caldecott Medal & Honor Books, 1938 to present, עמ' 14,13
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007593106805171  PLWABN: 9810547918405606  BIBSYS: 10051246  BnF: cb16604564m (data)  CiNii: DA07031512  GND: 1058154885  ISNI: 0000 0001 1699 5186  LCCN: n50040087  NDL: 00434564  NLK: KAC200210123  NTA: 070322848  SNAC: w6bz6bdc  SUDOC: 165904461  VIAF: 112890682   WorldCat (עם VIAF): 112890682
מנואל נורייגה

| --- | --- |

מנואל נורייגה בכלא האמריקני, 1990 לערך
 לידה:  11 בפברואר 1934 פנמה סיטי, פנמה 
 פטירה:  29 במאי 2017 (בגיל 83) פנמה סיטי, פנמה 
 מדינה:  פנמה 
 השכלה:  מכון חצי הכדור המערבי לשיתוף פעולה ביטחוני  Chorrillos Military School 
 מספר צאצאים:  3 
 תקופת הפעילות:  מ-1967 
 דרגה:  גנרל, חייל 
 פעולות ומבצעים
 הפלישה האמריקאית לפנמה 
 עיטורים
 מפקד בלגיון הכבוד 
 
מנואל אנטוניו נורייגה מורנו (בספרדית: Manuel Antonio Noriega Moreno;‏ 11 בפברואר 1934 – 29 במאי 2017) היה גנרל בצבא פנמה והשליט הצבאי בפועל במדינה מ-1983 ועד 1989, על אף שמעולם לא מונה לתפקיד נשיא פנמה.
ביוגרפיה

בתחילת דרכו, בראשית שנות ה-70 ועד שנות ה-80, היה נורייגה בן ברית של הממשל האמריקני ושל ה-CIA. לקראת סוף שנות ה-80 הידרדרו היחסים בין נורייגה לבין ארצות הברית בשל הפרות בוטות של זכויות אדם בידי המשטר, וב-1989 הודח הגנרל ונלקח בשבי, תוך כדי הפלישה האמריקנית לפנמה. נורייגה הוחזק כשבוי מלחמה ונלקח לארצות הברית, שם הורשע בבית דין פדרלי באשמות הברחת קוקאין, פעילות פשע מאורגן והלבנת כספים, ונידון (ב-16 בספטמבר 1992) לתקופת מאסר של 40 שנה שמאוחר יותר הופחתה ל-30 שנה, והומתק לבסוף לכ-17 שנה בשל התנהגות טובה.
נורייגה נכלא בכלא פדרלי במיאמי שבפלורידה. במקביל, התקיים בפנמה נגדו משפט בהיעדרו על הפרות זכויות אדם בתקופת כהונתו, והוא נשפט למאסר של 20 שנה.
בשנת 2007 שוחרר מריצוי המאסר בארצות הברית.
באפריל 2010 הוסגר נורייגה לצרפת, שם הואשם בהלבנת הון ונשפט לשבע שנים בפועל.
בדצמבר 2011 הוסגר נורייגה מצרפת לפנמה ונכנס שם לכלא. הוא עבר התקף של שטף דם במוח, נותח ושוחרר מן הכלא כדי לעבור ניתוח נוסף, ואולם זמן קצר לאחר שחרורו הוא מת ב-29 במאי 2017 בפנמה סיטי.
ראו גם

מייק הררי
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, עורך דינו של נורייגה: הוא אסיר מלחמה, באתר nrg‏, 27 באפריל 2010
↑  גיא אלסטר‏, פנמה: הרודן לשעבר מנואל נורייגה מת בכלא בגיל 83, באתר וואלה, 30 במאי 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007434292605171  PLWABN: 9810636193205606  BnF: cb12161867k (data)  GND: 118947001  ISNI: 0000 0000 8438 1808  LCCN: n88014308  NDL: 00621219  NKC: js20101025002  NTA: 075161141  SUDOC: 030143837  VIAF: 33536677   WorldCat (עם VIAF): 33536677 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פנמה ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מקדשי ממלכת ישראל

אתר הפולחן הישראלי שנחשף בתל דן, המתוארך לתקופת אחאב. ממצאים שנמצאו בסמוך מזוהים על ידי חלק מהחוקרים כפולחן ירבעם
על פי סיפורי המקרא מלבד בית המקדש שהיה בירושלים נבנו בממלכת ישראל, במטרה להחליפו, שני מקדשים נוספים, אחד בדן ואחד בבית אל ("מקדש ירבעם"). העבודה במקדשים אלה הייתה עבודה לה' אלהי ישראל, אך היא נעשתה בדרך אסורה לפי התורה.
לאחר שהתפצלה ממלכת ישראל המאוחדת לשתיים - ממלכת ישראל שעליה מלך ירבעם בן נבט וממלכת יהודה שעליה מלך רחבעם בן שלמה, הבחין ירבעם במשיכה של העם למקדש בירושלים.
הוא חשש שמא העם יימשך לטקסים הגדולים של העלייה לרגל ויחליט למרוד בו ולחזור אל רחבעם, המלך מבית דוד. כדי למנוע זאת, הוא החליט ליצור שני מקדשים חדשים, בעיר דן ובעיר בית אל (שתי הערים נמצאו בשתי קצות ממלכת ישראל). בשתיהן הוצבו מזבחות ("במות")
ועגלי זהב (בניגוד לתורה האוסרת עשיית פסלים), ומונו כהנים שאינם משבט לוי. לפי מסורת חז"ל, אף הוצבו שומרים בדרכים לירושלים בתקופת הרגל כדי למנוע מהאנשים לעלות לרגל לירושלים.
ירבעם השיג את מטרתו. מהר מאוד העם התרגל לעלות לדן ולבית אל בתאריך חלופי אותו בחר ירבעם - ט"ו בחשון ("בחדש אשר בדא מלבו") במקום לעלות לירושלים ברגל. בספר מלכים מסופר, שנביא מיהודה בא למקדש בבית אל, והתנבא שעתיד לקום מלך מבית דוד, יאשיהו שמו, והוא ישרוף על המזבח הזה את עצמות הכהנים המשרתים שם. ירבעם, שעסק באותו זמן בהקטרה על המזבח, הורה לתפוס את הנביא, אך ידו לקתה בשיתוק ("ותיבש ידו"), המזבח נקרע והדשן נשפך מעל המזבח, אך ההקרבה במקום לא פסקה.
יש מהנביאים שדברו בגנות המקדש בבית אל, והם אף כינו לו שם גנאי - "בית און".
מצב העניינים הזה נמשך עד ביטול המשמרות על ידי הושע בן אלה. נראה שישראל כל כך התרגלו לעגלים, שהם המשיכו לעלות לדן ולבית אל עד שנלקחו הפסלים - הפסל בדן על ידי תגלת פלאסר השלישי והפסל בבית אל על ידי פול מלך אשור.
חוקרים רבים, סבורים כיום ששני המקדשים היו קיימים עוד לפני ירבעם בן נבט. לשיטתם, סיפור ייסודם בספר נביאים הומצא בזמן רפורמות יאשיהו, אשר ניסה לרכז את פולחן אלוהי ישראל בירושלים. עדות מקראית לכך היא התיאור בספר שמואל א', פרק י' שמתאר שלושה אנשים שפגש שאול אחר משיחתו הראשונה למלכות. אנשים אלו היו בדרכם לעלות מנחה לאלוהי ישראל "וְחָלַפְתָּ מִשָּׁם וָהָלְאָה, וּבָאתָ עַד-אֵלוֹן תָּבוֹר, וּמְצָאוּךָ שָּׁם שְׁלֹשָׁה אֲנָשִׁים, עֹלִים אֶל-הָאֱלֹהִים בֵּית-אֵל. אֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשָׁה גְדָיִים, וְאֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשֶׁת כִּכְּרוֹת לֶחֶם, וְאֶחָד, נֹשֵׂא נֵבֶל-יָיִן" (פסוק ג').
כמו כן העגל בשני המקדשים רומז על זיהוי ישראלי בין אל הכנעני לאלוהי ישראל.
הערות שוליים

↑  ספר מלכים א', פרק י"ג, פסוקים א'–ה'.
↑  ראו ספר הושע, פרק ד', פסוק ט"ו; ספר עמוס, פרק ד', פסוק ד'; ספר עמוס, פרק ה', פסוק ה'. בפסוקים אלה מופיע המקדש בבית אל בהקבלה לגלגל, שכנראה גם בו היה מקדש.
| בתי מקדש בהיסטוריה היהודית |
| --- | --- | --- |
| משכנות | משכן משה • משכן גלגל • משכן שילה • משכן נוב • משכן גבעון |  |
| בתי מקדש | בית המקדש הראשון • בית המקדש השני ומקדש הורדוס |  |
| מקדשים חיצוניים | הבמות • מקדשי ממלכת ישראל: תל דן ובית אל • מקדש חוניו • מקדש יב • מקדש השומרונים בהר גריזים |  |
| אחרים | מצוות בניין בית המקדש • מבנה בית המקדש • בית המקדש השלישי • בית המקדש של יוליאנוס |  |
מצודת בם

מצודת בם (בפרסית: ارگ بم; תעתיק: ארג-י בם) הייתה מצודת טיט הגדולה בעולם. מצודה כבירה זו, השוכנת בבם, איראן, על דרך המשי, נבנתה במאה החמישית לפני הספירה, ונעשה בה שימוש עד ל־1850, אז ננטשה מסיבות לא ידועות.
למעשה מדובר במבצר שבמרכזו שוכנת המצודה, אך בשל ממדיה המרשימים, ומאחר שהיא הנקודה הגבוהה במבצר, נהוג לכנות את המבצר כולו כ-"מצודה".
ממדים וארכיטקטורה

שטחה של המצודה הוא 180,000 מ"ר, המוקפים על ידי חומות בגובה 6–7 מטרים, שאורכן 1,815 מטר. במצודה שוכנים שני "מגדלי הישאר־ער" מבין 67 הפזורים ברחבי העיר העתיקה של בם, ואשר בהם נודעת בם.
המצודה בנויה כך, שכל חלק שנבנה בה, היה ראוי לשימוש עם בנייתו, ושאר חלקי המצודה שנבנו לאחר מכן "נתפרו" לחלקים שכבר בנויים באופן מושלם.
ישנם שני חלקים נפרדים במצודה:
אזור השליטים - האזור הפנימי, שם שוכנים המצודה, מתקני הצבא, טחנה, בית ארבע העונות, באר ואורווה ל־200 סוסים.
אזור התושבים - האזור המקיף את אזור השליטים, כלל אף את הכניסה הראשית למבצר. באזור זה היו באזאר, 400 בתים ומבני ציבור כבית ספר ומתקני ספורט. 400 הבתים נחלקו לשלושה סוגים עיקריים:
בתים קטנים בני 2–3 חדרים, לפשוטי העם.
בתים בינוניים בעלי 3–4 חדרים, עבור שכבת הביניים.
בתי מידות מפוארים, בני מספר חדרים הפונים לכיוונים שונים לשימוש בעונות השנה השונות. בתים אלה כללו אף חצר גדולה ואורווה בקרבת מקום. ישנם בתים ספורים כאלה במבצר.
כל הבתים עשויים מטיט.
ביטחון ומיזוג אוויר

המצודה הייתה הנקודה הגבוהה ביותר בעיר, וכך חלשה על האזור. בנוסף, בעת צרה היה נסגר שער העיר, ותושביה היו יכולים לחיות זמן רב במצור, בשל הגישה לבאר ולגנים, ובשל העובדה שבעיר גידלו בעלי חיים. חומותיה ומגדליה הגבוהים של העיר אפשרו הגנה נוחה בעת מצור שכזה.
בנוסף, נבנו מגדלי רוח גבוהים מסוגים שונים, שמטרתם הייתה ללכוד רוח נעימה שנשבה באזור, ולהובילה לתוך המבנים שנזקקו לרוח לשם קירור, העפת האבק או שבירת החום המדברי.
מרג'ורי טיילור גרין

מרג'ורי טיילור גרין (באנגלית: Marjorie Taylor Greene; נולדה ב-27 במאי 1974) היא פוליטיקאית, אשת עסקים אמריקאית וחברת הקונגרס הנבחרת מהמחוז ה-14 של ג'ורג'יה. מרג'ורי נבחרה לקונגרס בנובמבר 2020 והושבעה לתפקיד ב-3 בינואר 2021.
גרין ידועה בהתנגודתה לחיסוני COVID-19 ולצעדים אחרים שנועדו להשיג שליטה במגפה וכן כתומכת של דונלד טראמפ. כמו כן הייתה קול מוביל בניסיון הפיכת תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020.
ביוגרפיה

גרין נולדה במילדגוויל שבג'ורג'יה, ב-27 במאי 1974. סיימה את לימודיה בבית הספר התיכון סאות' פורסיית בקאמינג, ג'ורג'יה, ובאוניברסיטת ג'ורג'יה עם תואר ראשון במנהל עסקים.
קריירה פוליטית

לאחר שהודיעה במקור על כוונתה להתמודד למושב בקונגרס מטעם מחוז הבחירה השביעי של ג'ורג'יה, החליטה גרין להתחיל את הקמפיין שלה דווקא במחוז השישי, שם התגוררה. ביוני 2019 הצהירה כי היא מתחייבת לאזן את התקציב הפדרלי ולמנוע מהקונגרס מלהשתמש בכוחו החוקתי להוצאת כסף חדש. גרין גם מתחה ביקורת על יריבתה המסתמנת, קארן הנדל ועל סדרת הפסדים שלה במערכות בחירות קודמות.
בדצמבר 2019 הודיעה גרין כי היא מעבירה את הקמפיין שלה למחוז הבחירה ה-16 לאחר שחבר בית הנבחרים המכהן מטעם מחוז הבחירה, טום גרייבס, הודיע כי לא יתמודד שם לבחירה מחודשת. גרין יכלה להתמודד במחוז זה מאחר שחברי בית הנבחרים אמנם מחויבים לחיות במדינה שהם מייצגים, אך לא בהכרח במחוז הקונגרס שאותו הם מייצגים. לפיכך, אף על פי שגרין התגוררה במילטון שבמחוז הבחירה השישי, היה באפשרותה להתמודד גם מטעם המחוז ה-16. בכל זאת, גרין אמרה שהיא מתכוונת לעבור לעיר באותו מחוז, וקנתה בית במחוז פאולדינג, הנמצא במחוז הבחירה ה-14 של ג'ורג'יה.
ב-13 בינואר 2021, הצהירה מרג'ורי על כוונותיה להגיש בקשה להדחתו של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן; לדבריה, בעת כהונתו כסגן נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן ביצע מספר מעשי שחיתות ביחד עם בנו, האנטר ביידן. ב-21 בינואר, יום לאחר השבעתו של ביידן, הגישה מרג'ורי את הבקשה לבית הנבחרים של ארצות הברית.
פרשיות מתוקשרות

גרין סימנה בעבר לייק למספר פוסטים שתמכו בהוצאה להורג של מספר פוליטיקאים דמוקרטיים, והביעה תמיכה בתאוריית הקונספירציה QAnon. היא ולורן בוברט נחשבות לחברות הקונגרס היחידות שתומכות בתאוריית קשר QAnon. בעקבות מעשים אלו זכתה גרין לתשומת לב תקשורתית רבה. באוגוסט 2020 סיפרה גרין בראיון לפוקס ניוז שחדלה מתמיכתה ב-QAnon לאחר שלמדה שמקור התיאוריה במידע כוזב.
במקרה אחר, האשימה גרין ניצול מהטבח בתיכון דאגלס בטענה כי הטבח היה מבוים והוא נועד לקדם רפורמה בחוקי הנשק בארצות הברית. בפוסט שפרסמה בפייסבוק ב-2018 ומחקה לאחר מכן, טענה כי שרפות היער בקליפורניה שהתרחשו באותה שנה, נגרמו בעקבות קרן לייזר ששוגרה מהחלל ביוזמת פוליטיקאים מהמפלגה הדמוקרטית ומשפחת רוטשילד, וכן טענה לקשר בין חברת רוטשילד ושות' למושל קליפורניה ג'רי בראון. עקב טענה זו הואשמה גרין באנטישמיות על ידי אנשי ציבור יהודים, בהם שרה ג'ייקובס וג'קי רוזן וכן מספר ארגונים, בהם קואליציית היהודים הרפובליקנים, ועידת הנשיאים ונוצרים מאוחדים למען ישראל, שאמרו שגרין "מקדמת תיאוריות קונספירציה אנטישמיות פרועות".
גרין טענה בטוויטר ובמספר ראיונות בזכות "גירושין לאומיים", שבמסגרתם ייפרדו מדינות "אדומות" (התומכות במפלגה הרפבוליקנית) מהאיחוד הלאומי עם מדינות "כחולות" (בהן יש רוב לדמוקרטים). היא הציעה בנוסף למנוע זכות הצבעה מאזרחים שמהגרים ממדינות כחולות למדינות אדומות למשך חמש שנים מיום הגעתם.
הערות שוליים

↑  Levin, Sam (4 בנובמבר 2020). "QAnon supporter Marjorie Taylor Greene wins seat in US House". The Guardian. נבדק ב-4 בנובמבר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Marjorie Taylor Greene: How an Outspoken MAGA Fan Built a Following in a World of Extremists". Southern Poverty Law Center (באנגלית). 16 באוגוסט 2019. אורכב מ-המקור ב-12 באוגוסט 2020. נבדק ב-2020-08-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "סרטן במפלגה": תומכת QAnon שמסעירה את הרפובליקנים, באתר וואלה, 2 בפברואר 2021
↑  Marisa Schultz, Marjorie Greene, controversial Georgia Republican, says she's not a QAnon candidate, Fox News, ‏6 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Marjorie Taylor Greene's nonsense theory about the Camp Fire, Jerry Brown and space lasers, באתר San Francisco Chronicle, ‏28 בינואר 2021 (באנגלית)
↑  Tamkin, Emily (2023-11-08). "Review | A wry look at the absurd origins of Rothschild conspiracy theories". Washington Post (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2023-12-19.
↑  Andrew Solender, Right-Wing Groups Denounce Marjorie Taylor Greene As Democrats Move To Oust Her, Forbes, ‏Jan 29, 2021 (באנגלית)
↑  Joe Sommerlad, "Marjorie Taylor Greene doubles down on call for ‘national divorce’ and says US is headed for ‘civil war’", Yahoo News and The Independent, February 22, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2023075262  SNAC: w61p8rqk  US Congress: G000596  VIAF: 39164187209218200857   WorldCat (עם VIAF): 39164187209218200857
מקדש שלמה (סאו פאולו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  כנסייה, רפליקה 
 על שם:  בית המקדש הראשון 
 מיקום:  סאו פאולו 
 מדינה:  ברזיל 
 מפעיל:  Universal Church of the Kingdom of God 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – 13 ביולי 2014
 תאריך פתיחה רשמי:  31 ביולי 2014 
 מידות
 אורך:  126 מ' 
 רוחב:  104 מ' 
 גובה:  55 מ' 
 שטח:  100,000 מ"ר 
 קואורדינטות:  23°32′16″S 46°36′23″W﻿ / ﻿23.5377°S 46.6064°W﻿ / -23.5377; -46.6064
 www.otemplodesalomao.com
 he
 
עמודי המקדש בעת בנייתו, דצמבר 2011
מקדש שלמה (בפורטוגזית: Templo de Salomão) הוא מקדש שנבנה על ידי הכנסייה האוניברסלית של מלכות אלוהים, זרם בנצרות הפרוטסטנטית, בשכונת בראס שבעיר סאו פאולו בברזיל.