stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמי ברן
ביוגרפיה

ברן נולד וגדל בשיקגו, ארצות הברית. הוא עלה לישראל בגפו בגיל 14 במסגרת עליית הנוער ולמד בפנימיית הדסים. הוא התאמן בקבוצת הפועל כפר סבא. סיים את לימודיו במכון וינגייט בשנת 1984. בזמן שלמד משפטים בשפילד, אנגליה הוא עסק באימון אתלטיקה באנגליה.
ביוגרפיה > 1980 > אלוף ישראל

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בסוף יוני 1980 זכה ברן במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 64.20 מטר, לפני מרדכי טל (63.78 מטר) ופטריק חמו (59.16 מטר), שניהם מהפועל עמק חפר.
ביוגרפיה > 1981

בתחרויות האתלטיקה של המכביה האחת-עשרה שנערכו בהדר נוסף ביולי 1981 זכה ברן במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 55.30 מטר, אחרי מרדכי טל (68.34 מטר) ויצחק סיגורה (63.66 מטר), שניהם מישראל.
ביוגרפיה > 1984

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף בתחילת יולי 1984 זכה ברן במדליית זהב בהטלת כידון שיא אישי חדש של 70.40 מטר ובכך היה לישראלי הרביעי שעבר 70 מטר, לפני רונן הוד (55.68 מטר) ויואב שרף (52.68 מטר)
ביוגרפיה > 1985

באליפות ישראל שנערכה באצטדיון הדר יוסף ב-6 ביולי 1985 זכה ברן במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 62.30 מטר לפני רונן הוד ויואב שרף. שבועיים לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה השתים-עשרה שנערכו בהדר יוסף ב-23 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 66.68 מטר, אחרי צ'ארלס גרין (69.60 מטר) ולפני קרייג גלפנד (64.72 מטר), שניהם מארצות הברית.
ביוגרפיה > 1986 > שיאן ישראל

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1986 זכה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא ישראלי חדש של 60.38 מטר. בתחרות שנערכה בדורטמונד, גרמניה המערבית ב-13 באוגוסט הוא זכה מבדליית זהב בשיא ישראלי חדש של 61.60 מטר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בבריסל, בלגיה ב-30 באוגוסט הוא קבע שיא ישראלי חדש נוסף של 62.04 מטר. במהלך התחרות הוא שיפר פעמיים נוספות את השיא הישראלי, בהתחלה העמיד אותו על 61.75 מטר ואחר כך על 61.80 מטר. שבוע לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של ספורט הפועלים שנערכו בטרני, איטליה ב-6 בספטמבר אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא ישראלי חדש של 63.10 מטר. שיא זה החזיק מעמד כ-4 שנים ונשבר על ידי ואדים בביקין (70.80 מטר).
ביוגרפיה > 1987

בתחרויות האתלטיקה של ספורט הפועלים שנערכו בקפפנברג שבאוסטריה בתחילת יוני 1987 זכה במדליית ארד בתוצאה של 60.76 מטר.
באליפות ישראל שנערכה בסוף יולי אותה שנה זכה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 58.16 מטר, לפני יוסי פיינברג (52.10 מטר).
ביוגרפיה > 1989

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השלוש-עשרה שנערכו בהדר נוסף ביולי 1989 זכה ברן בפעם השנייה ברציפות במדליית כסף בהטלת כידון בתוצאה של 61.06 מטר, אחרי קרייג גלפנד שקבע שיא מכביה חדש של 67.16 מטר ולפני יוסי פיינברג (54.50 מטר).
ביוגרפיה > יו"ר איגוד האתלטיקה בישראל

משנת 2016 מכהן ברן כיושב ראש איגוד האתלטיקה בישראל.
חיים אישיים

ברן היה נשוי לגבי רוזן אלופה ושיאנית ישראל בעבר בקפיצה לגובה ונשוי בשנית לדלית וידר, אלופת ישראל (1991) בהטלת כידון. התגייס למשטרה ועבד כתובע באגף החקירות במרחב השומרון.
שיאים אישיים

הטלת כידון: 63.10 מטר (1986) שיא ישראלי בעבר
הערות שוליים

↑  יעקב דץ, הרמט ניתר ל-2.14 מ', דבר, 29 ביוני 1980
↑  דלית בונין חלפה מעל, מעריב, 9 ביולי 1984
↑  אלכס פרלסמן, יואב שרון - הישראלי המהיר ביותר, מעריב, 7 ביולי 1985
↑  אלכס פרלסמן, אחרי 10 שנים חזרה עקרת-הבית מראשל"צ לתחר וחזרה עם "זהב", מעריב, 24 ביולי 1985
↑  ברן קבע בגרמניה שיא ישראלי בכידון, מעריב, 14 באוגוסט 1986
↑  ברן - שיא ישראלי בכידון, חדשות, 31 באוגוסט 1986
↑  עדנה הצטיינה באוסטריה, מעריב, 8 ביוני 1987
↑  אלכס פרלסמן, מלכה סמוקת לחי ועטורת שיאים, מעריב, 26 ביולי 1987
↑  אורן אהרוני, עמי ברן נבחר ליו"ר איגוד האתלטיקה, באתר ynet, 8 בנובמבר 2016
ערפד (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  אדוורד מונק
 תאריך יצירה:  1893
 טכניקה וחומרים:  שמן, על קנבס
 ממדים בס"מ
 רוחב:  98.5 ס״מ 
 גובה:  77.5 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  אקספרסיוניזם 
 מספר יצירה:  MM.M.00292 (מוזיאון מונק) 
 מיקום:  מוזיאון מונק אוסלו שבנורווגיה
 
ערפד הוא ציור של האמן הנורווגי אדוורד מונק. בציור אישה אדומת שיער חובקת גבר מעורער, החופן את פניו בחזהּ; שפתיה אופפות את צווארו. קומפוזיציה זו היא דו-משמעית: מחד, הגבר מוצא את נחמתו אצל האישה ומאידך, האישה שואבת את כוחו כמו ערפד. ניגודיות זו הקסימה את מונק לאורך שנות פעילותו, מצאה ביטוי ביצירותיו ואפיינה את פחדיו ותאוותיו. יש הטוענים[דרוש מקור] כי ציור זה מציג את חששותיו של מונק מפני הנשים. שיערה האדמוני ה"זולג" של האישה מרמז על דם, ואילו הרקע הקדורני - על יגון וחשיכה נפשית; זהו ייצוג המושג "אהבה" והסבל האיום הטמון בו.
הציור הוצג לראשונה לקהל הרחב בסתיו 1893 תחת השם "אהבה וכאב", אך הוא כונה "ערפד" על ידי מבקר האמנות סטניסלב פשיבשבסקי. ציור זה "בוים" בזכות חברו של האמן, הסופר אדולף פאול, ודוגמנית ציור מקצועית, ולו מספר עותקים. ב-1895 יצר מונק את גרסת חיתוך העץ המכונה "ערפד 2”.
הערפד צויר מספר חודשים לאחר שמונק צייר את ציורו "הצעקה", שזכה לתשבחות. היצירה נרכשה ב-1903 על ידי ג’ון אנקר, אספן נלהב של יצירותיו של מונק, שמכר אותה לאוסף פרטי ב-1934.
ב-1988 נגנב הציור ממוזיאון מונק ובאותה שנה הושב אליו.
עולמות מתנגשים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  עמנואל וליקובסקי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  עיון
 נושא:  מיתוס 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  תשסב
 מספר עמודים:  231
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  רמ
 תרגום:  שולמית וליקובסקי כוגן
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9789659006656
 הספרייה הלאומית:  990022354020205171
 
עולמות מתנגשים הוא ספר מאת עמנואל וליקובסקי, המציג את השערתו לפיה כוכב הלכת נוגה נפלט מתוך כוכב הלכת צדק, ונדד כשביט ברחבי מערכת השמש תוך שהוא גורם לסדרה ארוכה של קטסטרופות בכדור הארץ. לפי ההשערה, אירועים אלה מתוארים במקרא ובמיתוסים קדומים נוספים מרחבי העולם. ההשערה עוררה סערה עולמית גדולה, נדחתה על ידי הקהילה המדעית ונחשבת לפסאודו-מדע.
הרעיונות המרכזיים של הספר

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לשיטתו של וליקובסקי, לפני כ־3,500 שנה נפלט כוכב הלכת נוגה מתוך כוכב הלכת צדק ונדד ככוכב שביט במערכת השמש, במהלך כך הוא חלף בקרבה גדולה לכדור הארץ תוך שהוא משנה את מסלולו של כדור הארץ על ידי השפעת הגרוויטציה, וגורם לתופעות טבע יוצאות דופן, עד שלבסוף הסתפח למערכת השמש ככוכב לכת חדש. בספר מצטט וליקובסקי עדויות מתצפיות אסטרונומיות עתיקות, תעודות היסטוריות, ספרות עתיקה, מסורות וממצאים ארכאולוגיים מרחבי העולם – כמו מצרים, מקסיקו, נורווגיה וסין לתרחיש זה, והסיק מתוכם כי כוכב הלכת נוגה הוא כוכב השביט שתואר במסורות.
ביקורת

התאוריה המוצגת בספר אינה מקובלת על הקהילה המדעית ונחשבת לפסאודו־מדע, והוא נתקל בביקורת עזה בפרט בקרב אסטרונומים, היסטוריונים וחוקרי מיתולוגיה. אסטרונומים כקארל סייגן ואחרים טענו כי ההשערות של וליקובסקי אודות נוגה מתארות תהליכים שנוגדים את חוק שימור האנרגיה ואת חוק שימור התנע הזוויתי, וכן את הידע הקיים אודות התפתחות מערכת השמש. הפלאונטולוג סטיבן ג'יי גולד כתב במאמרו "וליקובסקי בהתנגשות": ”וליקובסקי אינו טרחן כפייתי ואיננו שרלטן – אם כי, כפי שאמר אחד מעמיתיי, הוא טועה באופן מפואר... וליקובסקי מוכן לבנות מחדש את כל מדע המכניקה השמימית כדי להציל את הדיוק המילולי של אגדות עתיקות”. אשורולוגים ואגיפטולוגים טענו כי וליקובסקי עושה שימוש סלקטיבי בממצאים כדי להוכיח את השערותיו. אברהם זקס (אנ'), אשורולוג ומומחה לכתב יתדות, אמר כי ”לאחר בדיקה קפדנית, יותר ממאה עמודים מהשחזורים ההיסטוריים של וליקובסקי מתגלים כ"בועות של הטעייה עצמית"”. סי. לירוי אלאנברגר (C. Leroy Ellenberger), שותפו לשעבר של וליקובסקי ועורך המגזין "קרונוס" (אנ'), כתב במאמרו "שיעור מווליקובסקי":
ככל שאדם יודע פחות על מדע, כך תיאוריו של וליקובסקי נשמעים לו סבירים יותר, בעיקר כשרוב הדיון הוא נפנופי ידיים.
ביקורת > סתירות בין הספר למדע המקובל

התיאורים המוצגים בספר סותרים את מה שידוע למדע על המכניקה של מערכת השמש, ודורשת מכוכבי הלכת לנוע במסלולים שסותרים את חוק שימור האנרגיה ואת חוק שימור התנע הזוויתי. גם תגליות שנתגלו לאחר חיבור ספריו על המבנה וההרכב של נוגה וצדק סותרות את השערותיו.
וליקובסקי זקף את הקטסטרופות לכוחות אלקטרומגנטיים, משום שהאמין שכוח אלקטרומגנטי יכול לנגוד כוחות גרביטציוניים בקנה מידה כוכבי, אך כיום ידוע בוודאות שהדבר בלתי אפשרי. מעבר לכך, אין עדויות לקטסטרופות שפקדו את כדור הארץ בתקופה עליה מדובר. לדוגמה, התפתחות הפלאוקלימטולוגיה אפשרה לשחזר את אקלים כדור הארץ בעבר הרחוק, ואין עדויות לכך שלפני כמה אלפי שנים הייתה התחממות פתאומית של האוקיינוסים.
בנוסף, וליקובסקי עִרבב בין מיתולוגיות שונות באופן שגוי. לדוגמה, הוא מבסס את השערתו שכוכב הלכת נוגה (ונוס) נפלט מתוך כוכב הלכת צדק (יופיטר) על האגדה היוונית שהאלה אתנה קפצה מתוך מצחו של זאוס, אך היוונים לא זיהו את אתנה עם כוכב הלכת נוגה ולא את זאוס עם כוכב הלכת צדק.
כחלק מהמסקנות שגזר וילקובסקי משיטתו, הוא הציע שיטה חדשה לסידור הכרונולוגיה של העת העתיקה, שבמסגרתה צמצם כ-500 שנה מהכרונולגיה המקובלת. גם שיטה זו נדחתה על ידי הקהילה המדעית. עם זאת ישנם חוקרים חובבים שקיבלו במידת מה את מסקנותיו של וליקובסקי והציעו במסגרות פופולריות שיטות דומות לסנכרון בין הסיפורים המקראיים לבין הממצאים הארכאולוגיים במצרים ובאזור.
תפוצה ותרגומים

הספר יצא לאור לראשונה באנגלית בשנת 1950 (בשם: "Worlds in Collision") והגיע תוך זמן קצר לראש רשימת רבי־המכר של הניו יורק טיימס. הוא עמד בראש הרשימה לאורך אחד עשר שבועות, ובעשירייה הראשונה לאורך 20 שבועות.
חלק א' של הספר, העוסק בזמן יציאת מצרים, תורגם לעברית, אך חלק ב' העוסק בימי אחז וחזקיהו לא תורגם. בנספח המהדורה העברית מוצגים אישורים[דרושה הבהרה] שונים מחקר החלל הקשורים לנאמר בספר.
אזכורים בתרבות

בשנת 2013 פרסם עידו נתניהו מחזה בשם "עולמות מתנגשים" המבוסס על שמו של הספר, ומציג קרב מוחות דמיוני בין וליקובסקי לאלברט איינשטיין. המחזה עלה בתיאטראות שונים, בהם בפסטיבל התיאטרון הבין־לאומי יפו ב־2019, ואף נבחר להיות אחד מהמחזות שמשרד התרבות הרוסי העלה לרשת לצפייה מקוונת, בשל משבר הקורונה.
הערות שוליים

↑  סטיבן ג'יי גולד, Velikovsky in collision
↑  ADDRESS OF ABRAHAM SACHS AT BROWN UNIV. 3/15/65 Provided by Leroy Ellenberger
↑   סטיבן ג'יי גולד, התיאוריות של כדור-הארץ: וליקובסקי בהתנגשות, באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  "עולמות מתנגשים" של עמנואל וליקובסקי מתוך מילון הספקן, 2006
↑  פרופ' דורון לנצט, אפשר עוד למצוא את התנ"ך האבוד, באתר הידען, ‏1999-11-05
↑  דניאל משה לוי ויוסף רוטשטיין, מקרא וארכיאולוגיה, באתר www.daat.ac.il
↑  התנ"ך האבוד - מאת יהושע עציון - הוצאת שוקן - Schocken, באתר www.schocken.co.il
↑  David Rohl's Revised Egyptian Chronology: A View From Palestine - Associates for Biblical Research, biblearchaeology.org
↑  האמן כמטורף, הארץ, 9 ביוני 1950
↑  Ellenberger, C. Leroy (1984). Worlds in Collision in Macmillan's Catalogues. Kronos, 9 (2), 46-57.
↑  עמנואל וליקובסקי, ספריו ומאמריו של וליקובסקי
↑  ספריו ומאמריו של עמנואל וליקובסקי, באתר agesinchaos.org.il
↑  Worlds in Collision-עולמות מתנגשים, 23 ביוני 2019.
↑  מאיה כהן, המחזה של עדו נתניהו להיט ברוסיה, באתר ישראל היום, 21 במאי 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 4658151474867300490005   WorldCat (עם VIAF): 4658151474867300490005
ערב ערב

ערך זה עוסק באלבום של שלום חנוך. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
ערב ערב הוא אלבום הסולו התשיעי של המוזיקאי שלום חנוך, שיצא לאור בשנת 1997.
האלבום לא דומה לעבודות קודמות של חנוך עד לאותה תקופה, וכולל שירים בהשפעות בלוז. יוצא דופן היה השיר המחאתי "אל תקרא לי עם", שהיה המשך ישיר לאלבום הקודם של חנוך - "א-לי-מות" שיצא לאור שלוש שנים קודם לכן.
כמו כן תרגם חנוך מאנגלית את "מת לישון", במקור "You Do Need Sleep" מאלבום הסולו הראשון שלו באנגלית, "Shalom", שיצא באנגליה בשנת 1971.
האלבום הופק מוזיקלית על ידי לואי להב, והוקלט כולו בביצוע חי באולפן ללא תיקונים.
בשנת 2019 יצא האלבום לראשונה במהדורת תקליט.
רצועות

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי שלום חנוך.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | ערב  ערב  | 3:52 |
| 2. | הליקופטר  | 4:01 |
| 3. | אם לא הייתי אוהב  | 3:03 |
| 4. | אזניים לטלפון  | 3:47 |
| 5. | מת לישון  | 4:05 |
| 6. | המלצה ליומית  | 3:03 |
| 7. | בצעירותי  | 3:37 |
| 8. | אל תקרא לי עם  | 4:06 |
| 9. | זה הוויסקי  | 3:13 |
| 10. | הכי גדול בעולם  | 2:37 |
| 11. | כשביננו קריר  | 3:30 |
| 12. | כל פעם קצת יותר  | 3:05 |
| 13. | לעולם לא אעזוב אותך עוד  | 2:30 |
| 14. | השיר האחרון  | 3:07 |
| 15. | זה אני  | 3:25 |
| משך כולל: | משך כולל: | 51:01 |
משתתפים

שלום חנוך - שירה, גיטרה מילים, לחנים ועיבוד
משה לוי - סינתיסייזר, המונד, אקורדיון ועיבוד
ירוסלב יעקובוביץ' - סקסופון ועיבוד לכלי נשיפה
דוד סבן - גיטרה בס
ברק חנוך - גיטרה
טל עמירן - תופים
רפי מלכיאל - טרומבון
אבישי כהן - חצוצרה
רמי קלינשטיין - קול שני ("המלצה ליומית")
הערות שוליים

↑  ע"פ הכיתוב על עטיפת האלבום
| שלום חנוך |
| --- | --- | --- |
| אלבומים | Shalom‏ (1971) • אדם בתוך עצמו (1977) • חתונה לבנה (1981) • על פני האדמה (1983) • מחכים למשיח (1985) • רק בן אדם (1988) • בגלגול הזה (1991) • א-לי-מות (1994) • ערב ערב (1997) • אור ישראלי (2003) • שלום חנוך (2009) • המקרה והטעות (2015) • זום (2016) • הרצל לילנבלום (2021) |  |
| עם אריק איינשטיין | שבלול (1970) • פלסטלינה (1970) • מוסקט (1999) • מחוברים: שבלול ופלסטלינה (2011) |  |
| עם השלושרים | השלושרים (1969) • היושבת בשורה הראשונה / פגישה לאין קץ (1970) • זה לא יכול להיות / תסתכל אלוהים ותראה  (1970) |  |
| עם תמוז | סוף עונת התפוזים (1976) |  |
| אלבומי הופעה | בהופעה חיה (1978) • אריק איינשטיין ושלום חנוך בהופעה משותפת (1979) • שלום חנוך בהופעה - רומן אמיתי (1989) • יציאה (עם משה לוי) (2004) • שלמה ארצי ושלום חנוך בקיסריה (2005) • 4 תחנות (2011) • יציאה 2 (עם משה לוי) (2012) |  |
| אוספים ומארזים | לא יכול לישון עכשיו (1992) • משירי שלום חנוך (1995) הקופסה (2004) • המיטב (2006) • האלבומים המקוריים (2013) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: f9a2b9bd-a43d-3144-9add-e0b8800d7752
עונת 1980/1981 בסרייה א'

| --- | --- |
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
תמונה קבוצתית של יובנטוס, אלופת הליגה
 תקופת התחרות:  14 בספטמבר 1980 – 14 במאי 1981 (243 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  יובנטוס
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  460 (1.92 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  איטליה רוברטו פרוצו   (18 שערים)
 → 1979/19801981/1982 ←
עונת 1980/1981 בסרייה א' הייתה העונה ה-79 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית ונוהלה על ידי "ליגת הכדורגל" (Lega Calcio). המשחקים החלו ב-14 בספטמבר 1980 והסתיימו ב-14 במאי 1981.
בליגה השתתפו 16 קבוצות. התחרות התקיימה בשיטת ליגה עם משחקי בית ומשחקי חוץ. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.
קומו, פיסטוייזה וברשה היו הקבוצות שעלו מהליגה השנייה.
יובנטוס זכתה באליפות בפעם ה-19 בתולדות המועדון.
במרץ 1980 למשטרת המס האיטלקית נודע על מעורבות מספר כדורגלנים בקבלת כספים תמורת הפסד קבוצתה. לאחר סיום החקירה הוחלט על עונשים שבחלקם היו הורדת נקודות בעונת 1980/1981:
מילאן - נשלחה לסרייה ב'
לאציו - נקנסה ב-10 מיליון לירות ונשלחה לסרייה ב'.
אבלינו - נקנסה ב-5 נקודות בעונת 1980/1981
בולוניה - נקנסה ב-5 נקודות בעונת 1980/1981
פרוג'ה - נקנסה ב-5 נקודות בעונת 1980/1981
פלרמו - נקנסה ב-5 נקודות בעונת 1980/1981 בסרייה ב'
טאראנטו - נקנסה ב-5 נקודות בעונת 1980/1981 בסרייה ב'
בסיום העונה לסרייה ב' ירדו ברשה, פרוג'ה ופיסטוייזה. במקום הקבוצות שירדו לסרייה א' העפילו מילאן (ירדה לסרייה ב' בעקבות פרשת הסדרת המשחקים), צ'זנה וגנואה. לאציו לא הצליחה לעלות בחזרה לליגה העליונה.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | יובנטוס  | 30 | 17 | 10 | 3 | 46 | 15 | 31 | 44 | זכייה בליגה   העפלה לגביע אירופה לאלופות |
| 2. | רומא | 30 | 14 | 14 | 2 | 43 | 20 | 23 | 42 | זכייה בגביע איטליה  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 3. | נאפולי | 30 | 14 | 10 | 6 | 31 | 21 | 10 | 38 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4. | אינטר | 30 | 14 | 8 | 8 | 41 | 24 | 17 | 36 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | פיורנטינה | 30 | 9 | 14 | 7 | 28 | 25 | 3 | 32 |  |
| 6. | קליארי | 30 | 8 | 14 | 8 | 29 | 30 | 1- | 30 |  |
| 7. | בולוניה | 30 | 11 | 12 | 7 | 32 | 27 | 5 | 29 |  |
| 8. | קטנזרו | 30 | 6 | 17 | 7 | 24 | 27 | 3- | 29 |  |
| 9. | טורינו | 30 | 8 | 10 | 12 | 26 | 29 | 3- | 26 |  |
| 10. | אבלינו | 30 | 10 | 10 | 10 | 36 | 33 | 3 | 25 |  |
| 11. | אסקולי | 30 | 7 | 11 | 12 | 18 | 34 | 16- | 25 |  |
| 12. | אודינזה | 30 | 6 | 13 | 11 | 24 | 39 | 15- | 25 |  |
| 13. | קומו | 30 | 8 | 9 | 13 | 25 | 33 | 8- | 25 |  |
| 14. | ברשה | 30 | 4 | 17 | 9 | 19 | 25 | 6- | 25 | ירדה ליגה |
| 15. | פרוג'ה | 30 | 5 | 13 | 12 | 18 | 31 | 13- | 18 | ירדה ליגה |
| 16. | פיסטוייזה | 30 | 6 | 4 | 20 | 19 | 46 | 27- | 16 | ירדה ליגה |
כדורגלנים מצטיינים

רוברטו פרוצו, שחקנה של רומא, כבש 18 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
פאוליניו

ז'וזה פאולו בזרה מסיאל ז'וניור (José Paulo Bezerra Maciel Júnior; נולד ב-25 ביולי 1988), הידוע בכינוי פאוליניו, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הקשר בקורינתיאנס הברזילאית.
קריירת קבוצות

החל את קריירת הכדורגל ב-2004 במועדון הנוער של פאו די אסוכר שבסאו פאולו, עיר הולדתו. הוא לא הצליח להגיע לקבוצת הבוגרים של המועדון, ועזב למזרח אירופה, שם שיחק במועדון וילנה שתי עונות, מ-2006. לאחר שהקבוצה ירדה לליגה השנייה בליטא, עבר פאוליניו למועדון אל קיי אס לודז' בפולין. לאחר עונה אחת בקבוצה, בה לטענתו סבל בין השאר מגזענות האוהדים, חזר פאוליניו לברזיל לקבוצת נעוריו פאו די אסוכר ב-2008. לאחר עונה מוצלחת בקבוצה, הוא עבר לקבוצת ברגנטינו ב-2009.
במהלך תקופתו בברגנטינו הוא עורר עניין בקרב אנשי מועדון הכדורגל הנודע קורינתיאנס מסאו פאולו, והוא החל לשחק בו ב-2010. בהדרגה הפך לשחקן הרכב קבוע במועדון, ותרם למשחקים חשובים בהם השתתפה הקבוצה, בין השאר במסגרת זכייתה באליפות ליגת העל הברזילאית ב-2011, בגביע ליברטדורס ב-2012, ובאליפות העולם לקבוצות כדורגל 2012. בעקבות זאת הפך לשחקן מוערך ואהוד מאוד בקרב האוהדים.
ב-2013 עבר פאוליניו לשחק באנגליה, בטוטנהאם הוטספר, תמורת סכום שיא עבור המועדון, כמעט 17 מיליון לירות שטרלינג. הוא הבקיע במסגרת הפרמייר ליג 6 שערים עבור המועדון בעונת 2013-2014, ותרם גם במסגרת משחקי המועדון באירופה.
ב-29 ביוני 2015 חתם פאוליניו בגואנגג'ואו אוורגראנד הסינית.
ב-14 באוגוסט 2017 הודיעה קבוצת ברצלונה על סיכום עם גואנגג'ואו אוורגראנד על רכישתו של פאוליניו תמורת 40 מיליון אירו. ב-16 בספטמבר 2017 כבש את השער הבכורה שלו במדי ברצלונה במשחק חוץ  מבישול של ליונל מסי וקבע את תוצאת הסיום, 2:1 על חאטפה. הוא הפך להיות לשחקן הרכב בקבוצה וזכה עימה בדאבל.
ב־8 ביולי 2018 הודיעה ברצלונה כי פאוליניו יושאל לשנה לגואנגג'ואו אוורגראנד, עם אופציה לרכישה בתום העונה, וירוויח כ-15 מיליון אירו. ב-1 באפריל 2019 הפעילה גואנגג'ואו את סעיף הרכישה והחתימה את פאוליניו תמורת 42 מיליון אירו.
ב-22 ביולי 2021 חתם פאוליניו באל-אהלי הסעודית.
בינואר 2022 פאוליניו חתם בקורינתיאנס.
נבחרת לאומית

פאוליניו הופיע לראשונה במדי נבחרת ברזיל בכדורגל ב-14 בספטמבר 2011, במשחק נגד נבחרת ארגנטינה במסגרת ה"הסופר-קלאסיקו של האמריקות". הוא הבקיע לראשונה במדי הנבחרת במשחק נגד ארגנטינה שנה מאוחר יותר, בסופר-קלאסיקו של 2012. הוא היה שותף פעיל בזכייתה של ברזיל בגביע הקונפדרציות 2013, ובסיום הטורניר הוענק לו תואר "כדור הארד" כשחקן השלישי הטוב ביותר הטורניר.
פאוליניו נכלל בסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2014, בו הגיעה למקום הרביעי.
הוא נכלל גם בסגל נבחרת ברזיל למונדיאל 2018.
הערות שוליים

↑  תומר גנור, לונדון מחכה לו: פאוליניו מגיע לטוטנהאם, באתר ynet, 6 ביולי 2013
↑  פאוליניו באתר globoesporte
↑  שיא זה נשבר מעט לאחר מכן כאשר המועדון החתים גם את רוברטו סולדדו ואריק למלה תמורת כ-25 מיליון דולר
↑  David Ornstein (6 July 2013). Paulinho: Brazil midfielder completes move to Tottenham. bbc
↑  מערכת One, ‏פאוליניו חתם בגואנזגו, איקר קסיאס לרומא?, באתר ONE‏, 29 ביוני 2015
↑  uangzhou exerce opção de compra por Paulinho, a 3ª maior venda da história do Barcelona, Globoesporte. Abril 1, 2019
| נבחרת ברזיל – גביע הקונפדרציות 2013 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדו •  6 מרסלו •  7 לוקאס •  8 הרנאנס •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 לואיס • 15 ג'ין • 16 רבר • 17 לואיס גוסטבו • 18 פאוליניו • 19 האלק • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 קבאליירי • 23 ג'אדסון • מאמן: סקולארי |  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדו •  6 מרסלו •  7 לוקאס •  8 הרנאנס •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 לואיס • 15 ג'ין • 16 רבר • 17 לואיס גוסטבו • 18 פאוליניו • 19 האלק • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 קבאליירי • 23 ג'אדסון • מאמן: סקולארי | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 2014 (מקום רביעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדיניו •  6 מרסלו •  7 האלק •  8 פאוליניו •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 מקסוול • 15 אנריקה • 16 רמירס • 17 לואיס גוסטבו • 18 הרנאנס • 19 ויליאן • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 ויקטור • 23 מאייקון • מאמן: סקולארי |  1 ז'פרסון •  2 אלבס •  3 טיאגו סילבה •  4 דוד לואיז •  5 פרננדיניו •  6 מרסלו •  7 האלק •  8 פאוליניו •  9 פרד •  10 ניימאר •   11 אוסקר •  12 ז'וליו סזאר • 13 דאנטה •  14 מקסוול • 15 אנריקה • 16 רמירס • 17 לואיס גוסטבו • 18 הרנאנס • 19 ויליאן • 20 ברנרד • 21 ז'ו • 22 ויקטור • 23 מאייקון • מאמן: סקולארי | ברזיל |
| נבחרת ברזיל – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 אליסון •  2 טיאגו סילבה •  3 מירנדה •  4 ז'רומל •  5 קאסמירו •  6 פיליפה לואיס •  7 דוגלאס קוסטה •  8 רנאטו אוגוסטו •  9 ז'סוס •  10 ניימאר •   11 קוטיניו •  12 מרסלו • 13 מרקיניוס •  14 דנילו • 15 פאוליניו • 16 קאסיו • 17 פרננדיניו • 18 פרד • 19 ויליאן • 20 פירמינו • 21 טייסון • 22 פאגנר • 23 אדרסון • מאמן: צ'יצ'ה |  1 אליסון •  2 טיאגו סילבה •  3 מירנדה •  4 ז'רומל •  5 קאסמירו •  6 פיליפה לואיס •  7 דוגלאס קוסטה •  8 רנאטו אוגוסטו •  9 ז'סוס •  10 ניימאר •   11 קוטיניו •  12 מרסלו • 13 מרקיניוס •  14 דנילו • 15 פאוליניו • 16 קאסיו • 17 פרננדיניו • 18 פרד • 19 ויליאן • 20 פירמינו • 21 טייסון • 22 פאגנר • 23 אדרסון • מאמן: צ'יצ'ה | ברזיל |
עונת 1980/1981 בפוטבול ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  16 באוגוסט 1980 – 19 במאי 1981 (277 ימים)
 מספר משתתפות:  22
 הזוכה:  אסטון וילה
 מספר משחקים:  462
 מספר שערים:  1228 (2.66 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (20) פיטר ווית' (אסטון וילה)   סטיב ארצ'יבלד (טוטנהאם הוטספור)
 → 1979/19801981/1982 ←
 
עונת 1980/1981 הייתה העונה ה-82 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-16 באוגוסט 1980 והסתיימה ב-19 במאי 1981. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה,  בדיוויזיון השלישי ובדיוויזיון הרביעי.
הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. לסטר סיטי, סנדרלנד ובירמינגהאם סיטי היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.
עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
אסטון וילה זכתה באליפות בפעם השביעית בתולדות המועדון.
בסוף העונה לליגת משנה ירדו נוריץ' סיטי, לסטר סיטי וקריסטל פאלאס. במקומן לליגה הבכירה עלו וסטהאם יונייטד, נוטס קאונטי וסוונסי סיטי (בפעם הראשונה בתולדות המועדון).
כדורגלנים מצטיינים

פיטר ווית' מאסטון וילה) וסטיב ארצ'יבלד מטוטנהאם הוטספור כבשו 20 שערים וזכו בתואר מלך השערים.
פרנס תייסן מאיפסוויץ' טאון זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
ג'ון וורק  מאיפסוויץ' טאון זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | אסטון וילה  | 42 | 26 | 8 | 8 | 72 | 40 | 32 | 60 | זכייה בליגה  העפלה לגביע האלופות |
| 2 | איפסוויץ' טאון | 42 | 23 | 10 | 9 | 77 | 43 | 34 | 56 | העפלה לגביע אופ"א |
| 3 | ארסנל | 42 | 19 | 15 | 8 | 61 | 45 | 16 | 53 | העפלה לגביע אופ"א |
| 4 | וסט ברומיץ' אלביון | 42 | 20 | 12 | 10 | 60 | 42 | 18 | 52 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5 | ליברפול | 42 | 17 | 17 | 8 | 62 | 42 | 20 | 51 | העפלה לגביע האלופות   כמחזיקת הגביע |
| 6 | סאות'המפטון | 42 | 20 | 10 | 12 | 76 | 56 | 20 | 50 | העפלה לגביע אופ"א |
| 7 | נוטינגהאם פורסט | 42 | 19 | 12 | 11 | 62 | 44 | 18 | 50 |  |
| 8 | מנצ'סטר יונייטד | 42 | 15 | 18 | 9 | 51 | 36 | 15 | 48 |  |
| 9 | לידס יונייטד | 42 | 17 | 10 | 15 | 39 | 47 | 8- | 44 |  |
| 10 | טוטנהאם הוטספר | 42 | 14 | 15 | 13 | 70 | 68 | 2 | 43 | זכייה בגביע האנגלי  העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע |
| 11 | סטוק סיטי | 42 | 12 | 18 | 12 | 51 | 60 | 9- | 42 |  |
| 12 | מנצ'סטר סיטי | 42 | 14 | 11 | 17 | 56 | 59 | 3- | 39 |  |
| 13 | בירמינגהאם סיטי | 42 | 13 | 12 | 17 | 50 | 61 | 11- | 38 |  |
| 14 | מידלסברו | 42 | 16 | 5 | 21 | 53 | 61 | 8- | 37 |  |
| 15 | אברטון | 42 | 13 | 10 | 19 | 55 | 58 | 3- | 36 |  |
| 16 | קובנטרי סיטי | 42 | 13 | 10 | 19 | 48 | 68 | 20- | 36 |  |
| 17 | סנדרלנד | 42 | 14 | 7 | 21 | 52 | 53 | 1- | 35 |  |
| 18 | וולברהמפטון וונדררס | 42 | 13 | 9 | 20 | 43 | 55 | 12- | 35 |  |
| 19 | ברייטון אנד הוב אלביון | 42 | 14 | 7 | 21 | 54 | 67 | 13- | 35 |  |
| 20 | נוריץ' סיטי | 42 | 13 | 7 | 22 | 49 | 73 | 24- | 33 | ירדה ליגה |
| 21 | לסטר סיטי | 42 | 13 | 6 | 23 | 40 | 67 | 27- | 32 | ירדה ליגה |
| 22 | קריסטל פאלאס | 42 | 6 | 7 | 29 | 47 | 83 | 36- | 19 | ירדה ליגה |
עונת 1980 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  16 בפברואר 1980 – 6 באוגוסט 1980 (173 ימים)
 מספר משתתפות:  21
 הזוכה:  אורוגוואי נסיונל
 מספר משחקים:  75
 מספר שערים:  160 (2.13 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (6) ולדמר ויקטורינו אורוגוואי  נסיונל
 → 19791981 ←
עונת 1980 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-21 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-16 בפברואר 1980 ותחרות הסתיימה ב-6 באוגוסט 1980. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של נסיונל בפעם השנייה בתולדות המועדון.