stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משלחת מס' 51 לתחנת החלל הבין-לאומית
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 10> 04.2017–20.04.2017 | 20> 04.2017–02.06.2017 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית פגי ויטסון | מפקדת המשלחת | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-04 | חבר משלחת מס' 50 ו-51 |
| רוסיה אולג נוביצקי | מהנדס טיסה | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-03 | חבר משלחת מס' 50 ו-51, מפקד טיסה "סויוז MS-03" |
| צרפת תומא פסקה | מהנדס טיסה | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-03 | חבר משלחת מס' 50 ו-51 |
| רוסיה פיודור יורצ'יחין | מהנדס טיסה | סויוז MS-04 |  |  | סויוז MS-04 | חבר משלחת מס' 51 ו-52, מפקד טיסה "סויוז MS-04" |
| ארצות הברית ג'ק פישר(אנ') | מהנדס טיסה | סויוז MS-04 |  |  | סויוז MS-04 | חבר משלחת מס' 51 ו-52 |
פעילות המשלחת

פעילות המשלחת החלה ב-10 באפריל 2017 עם עזיבת חללית סויוז MS-02 בה היה חלק של משלחת מס' 50. באותה עת בתחנת החלל נותרו 3 אנשי צוות.
נמשך טיפול בפינוי אספקה מחללית פרוגרס MS-05. החללית התחברה למודול "פירס" ב-19 ביולי עם 2,405 ק"ג אספקה. החללית התנתקה מתחנת החלל ביולי 2017.
ב-20 באפריל למודול "פואיסק" התחברה חללית "סויוז MS-04" וצוות המשלחת גדל ל-5 אנשים.
ב-18 באפריל צוות לכד חללית מטען Cygnus CRS OA-7 בהמשך החללית חוברה למודול "יוניטי". עם החללית הגיעו 3,376 ק"ג אספקה כולל 34 לוויינים שונים ו-4 לוויינים מדגם Lemur-2 של בחברת Spire Global (שוחררו לחלל לאחר ניתוק החללית מתחנת החלל). החללית התנתקה מתחנת החלל ביולי.
ב-12 במאי ויטסון ופישר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-4 שעות. במהלך הפעילות בוצעו פעולות תחזוקה ושינוי מקום מתאם של מערכת עגינה.
מ-15 במאי ועד ל-27 במאי בוצע שחרור למסלול 34 לוויינים שהגיעו בחללית אספקה. רובם כולל לוויין ישראלי היו חלק של פרויקט בין-לאומי QB50 לחקר אטמוספירה.
ב-23 במאי ויטסון ופישר ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות. במהלך הפעילות הוחלף ציוד פגום והותקנו אנטנות נוספות.
חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים.
ב-2 ביוני נוביצקי ופסקה נכנסו לחללית "סויוז MS-03" וחזרו לכדור הארץ. פגי ויטסון נותרה בתחנת החלל. אחריות על תחנת החלל הבין-לאומית עברה למשלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית. פגי ויטסון נותרה בתחנת החלל.
הערות שוליים

↑  פרויקט QB50
משלחת מס' 50 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 50 (באנגלית: Expedition 50) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-30 באוקטובר 2016 ועד ל-10 באפריל 2017. מפקד המשלחת היה שיין קימברו מארצות הברית. המשלחת פעלה במשך 162 ימים.
במהלך פעילות המשלחת מתכונת תחנת החלל לא השתנתה ונותרה כפי שהייתה אחרי הוספת מודול BEAM באפריל 2016 במהלך פעילות משלחת מס' 47.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 30> 10.2016–19.11.2016 | 19> 11.2016–10.04.2017 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית שיין קימברו | מפקד המשלחת | סויוז MS-02 |  |  | סויוז MS-02 | חבר משלחת מס' 49 ו-50 |
| רוסיה אנדריי בוריסנקו | מהנדס טיסה | סויוז MS-02 |  |  | סויוז MS-02 | חבר משלחת מס' 49 ו-50 |
| רוסיה סרגיי ריז'יקוב | מהנדס טיסה | סויוז MS-02 |  |  | סויוז MS-02 | חבר משלחת מס' 49 ו-50 |
| ארצות הברית פגי ויטסון | מהנדס טיסה | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-03 | חבר משלחת מס' 50 ו-51 |
| רוסיה אולג נוביצקי | מהנדס טיסה | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-03 | חבר משלחת מס' 50 ו-51, מפקד טיסה "סויוז MS-03" |
| צרפת תומא פסקה | מהנדס טיסה | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-03 | חבר משלחת מס' 50 ו-51 |
פעילות המשלחת

פעילות המשלחת החלה ב-10 באוקטובר 2016 עם עזיבת חללית סויוז TMA-20M בה היה חלק של משלחת מס' 49. באותה עת בתחנת החלל נותרו 3 אנשי צוות.
נמשך טיפול בפינוי אספקה מחללית פרוגרס MS-03. החללית התחברה למודול "פירס" ב-19 ביולי עם 2,405 ק"ג אספקה. החללית התנתקה מתחנת החלל ב-31 בינואר 2017.
ב-19 בנובמבר למודול "ראסווט" התחברה חללית "סויוז MS-03" וצוות המשלחת גדל ל-6 אנשים.
ב-21 בנובמבר בוצע ניתוק של חללית אספקה Cygnus CRS OA-5 שהגיע לתחנת החלל ב-21 באוקטובר. לאחר הניתוק בוצע ניסוי Saffire-2 לבדיקת תהליך בעירה ומצב של חוסר כבידה. כמו כן ב-25 בנובמבר ו-26 בנובמבר בוצע שחרור של זוג לווייני Lemur-2 של חברה אמריקאית Spire Global. השחרור בוצע בעזרת התקן NanoRack שהותקן על החללית. לאחר ביצוע פעולות אלו החלה הורדת החללית מהמסלול והוא נשרף ב-27 בנובמבר.
ב-1 בדצמבר בוצע שיגור של חללית אספקה פרוגרס MS-04. השיגור נכשל.
ב-13 בדצמבר בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 צוות לכד חללית אספקה  HTV-6. בהמשך חללית אספקה חוברה למודול "הרמוני" של תחנת החלל וצוות החל בפירוק הציוד בהיקף של כ-2,566 ק"ג כולל 12 לוויינים. החללית שוחררה מתחנת החלל ב-27 בינואר 2017.
ב-19 בדצמבר שוחרר למסלול לוויין STARS C (Space Tethered Autonomous Robotic Satellite) היפני.
ב-6 בינואר 2017 קימברו וויטסון ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות. במהלך הפעילות הותקנו 3 סוללות מצבים חדשות.
ב-13 בינואר קימברו ופסקה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6 שעות. במהלך הפעילות הותקנו 3 סוללות מצבים חדשות ופעולות תחזוקה.
ב-16 בינואר נמשך שחרור לוויינים שהגיעו עם חללית מטען. ביום זה שוחררו למסלול לוויינים יפנים HTF-2,‏ Waseda-SAT 3,‏ EGG,‏ לוויין איטלקי TuPOD, לוויין יפני-סינגפורי AOBA-VELOX 3 ולוויין יפני Freedom.
ב-19 בפברואר בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 צוות לכד חללית מטען דרגון C112 במשימה "SpaceX CRS-10". בהמשך חללית אספקה חוברה למודול "הרמוני" של תחנת החלל וצוות החל בפירוק הציוד בהיקף של כ-2,490 ק"ג. החללית שוחררה מתחנת החלל ב-18 במרץ 2017 עם 1,652 ק"ג של מטען שמוחזר לכדור הארץ. היא נחתה בהצלחה ב-19 במרץ.
ב-22 בפברואר לתחנת החלל הגיע אספקה מחללית פרוגרס MS-05 היא התחברה למודול "פירס" עם 2,450 ק"ג של ציוד. בין היתר הגיע חליפת חלל מדגם חדש. החללית הייתה מחוברת לתחנת החלל עד יולי.
ב-16 במרץ נמשך שחרור לוויינים שהגיעו עם חללית אספקה  HTV-6. ביום זה שוחררו למסלול 4 לוויינים מדגם Lemur של חברה אמריקאית Spire Global ולוויין אמריקאי TechEdSat-5. לאחר סיום מבצע זה בתחנת החלל נותר עוד לוויין יפני FREEDOM שישוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 51 לתחנת החלל הבין-לאומית ב-15 במאי 2017.
ב-24 במרץ קימברו ופסקה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-6.5 שעות. במהלך הפעילות בוצעו פעולות תחזוקה והכנות לשינוי מקום מתאם של מערכת עגינה.
ב-30 במרץ קימברו וויטסון ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-7 שעות. במהלך הפעילות נמשכו עבודות שקשורות לשינוי מקום מתאם של מערכת עגינה.
חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים.
ב-10 באפריל קימברו, בוריסנקו וריז'יקוב נכנסו לחללית "סויוז MS-02" וחזרו לכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הבין-לאומית עברה למשלחת מס' 51 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הערות שוליים

↑  לוויין STARS C
↑  לוויין ITF 2
↑  לוויין Waseda-SAT 3
↑  לוויין EGG
↑  לוויין TuPOD
↑  לוויין AOBA-VELOX 3
↑  לוויין Freedom
משלחת מס' 52 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 52 (באנגלית: Expedition 52) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-2 ביוני 2017 ועד ל-2 בספטמבר 2017. מפקד המשלחת היה פיודור יורצ'יחין מרוסיה. המשלחת פעלה במשך 92 ימים.
במהלך פעילות המשלחת מתכונת תחנת החלל לא השתנתה ונותרה כפי שהייתה אחרי הוספת מודול BEAM באפריל 2016 במהלך פעילות משלחת מס' 47.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 02> 06.2017–28.07.2017 | 28> 07.2017–02.09.2017 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רוסיה פיודור יורצ'יחין | מפקד המשלחת | סויוז MS-04 |  |  | סויוז MS-04 | חבר משלחת מס' 51 ו-52, מפקד טיסה "סויוז MS-04" |
| ארצות הברית ג'ק פישר(אנ') | מהנדס טיסה | סויוז MS-04 |  |  | סויוז MS-04 | חבר משלחת מס' 51 ו-52 |
| ארצות הברית פגי ויטסון | מהנדס טיסה | סויוז MS-03 |  |  | סויוז MS-04 | חברה משלחת מס' 50 ,51 ו-52 |
| רוסיה סרגיי ריאזאנסקי | מהנדס טיסה | סויוז MS-05 |  |  | סויוז MS-05 | חבר משלחת מס' 52 ו-53, מפקד טיסה "סויוז MS-03" |
| ארצות הברית רנדולף ברזניק | מהנדס טיסה | סויוז MS-05 |  |  | סויוז MS-05 | חבר משלחת מס' 52 ו-53 |
| איטליה פאולו נספולי | מהנדס טיסה | סויוז MS-05 |  |  | סויוז MS-05 | חבר משלחת מס' 52 ו-53 |
פעילות המשלחת

פעילות המשלחת החלה ב-2 ביוני 2017 עם עזיבת חללית סויוז MS-03 בה היה חלק של משלחת מס' 51. באותה עת בתחנת החלל נותרו 3 אנשי צוות.
נמשך טיפול בפינוי אספקה מחללית פרוגרס MS-05. החללית התחברה למודול "פירס" ב-19 ביולי עם 2,405 ק"ג אספקה. החללית התנתקה מתחנת החלל ב-20 ביולי 2017.
נמשך טיפול באספקה שהגיע עם חללית מטאן Cygnus CRS OA-7 ב-18 באפריל והתחברה למודול "יוניטי". עם החללית הגיעו 3,376 ק"ג אספקה כולל 34 לוויינים. החללית התנתקה מתחנת החלל ב-4 ביוני. בהיותו בטיסה נפרדת בוצע ניסוי "SAFFIRE III" לחקר חוסר כבידה. ב-8 ביוני שוחררו למסלול 4 לווייני LEMUR-2 של חברת Spire Global ב-11 ביוני החללית נכנסה לאטמוספירה ונשרפה.
ב-5 ביוני חללית מטען דרגון C106 במשימה "SpaceX CRS-11" נלכדה על ידי זרוע רובוטי קנדארם2 וחוברה למודול "הרמוני". עם החללית הגיעו 2,708 ק"ג אספקה כולל 5 לוויינים. לוויינים היו חלק של סדרה Birds-1 לשיגור לוויינים של יפן, ניגריה, בנגלדש ומונגוליה. הם שוחררו למסלול ב-7 ביולי. בחללית הגיע לתחנת החלל גם טלסקופ חלל NICER שפועל בתחום קרני רנטגן. הוא היה מתוכנן לעבודה בשמך 18 חודשים אך ממשיך פעילות גם בשנת 2024. החללית התנתקה מתחנת החלל ב-3 ביולי. היא נחתה בכדור הארץ באותו יום בים בקרבת באחה קליפורניה.
ב-14 ביוני חללית אספקה פרוגרס MS-06 התחברה למודול "זבזדה" עם 2,400 ק"ג אספקה. על החללית היו לוויינים: Tanjusha 2, Tanjusha 1, Sfera 53 2, ו-TNS0 2. החללית הייתה מחוברת עד לדצמבר 2017.
ב-7 ביולי בוצע שחרור לוויינים של תוכנית בירדס שלב 2, שהגיעו בחללית "SpaceX CRS-11".
ב-28 ביולי למודול "ראסווט" התחברה חללית "סויוז MS-05" וצוות המשלחת גדל ל-6 אנשים.
ב-16 באוגוסט חללית מטען דרגון C113 במשימה "SpaceX CRS-12" נלכדה על ידי זרוע רובוטי קנדארם2 וחוברה למודול "הרמוני". עם החללית הגיעו 2,910 ק"ג אספקה כולל 5 לוויינים. הם שוחחרו למסלול ב-20 בנובמבר על ידי משלחת מס' 53. החללית התנתקה מתחנת החלל ב-17 בספטמבר.
ב-17 באוגוסט יורצ'יחין וריאזאנסקי ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-7.5 שעות. במהלך הפעילות בוצעו פעולות תחזוקה ושוחררו למסלול 4 לוויינים שהגיעו ביוני ולוויין שהגיע בשנת 2016.
חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים.
ב-2 בספטמבר יורצ'יחין ויטסון ופישר נכנסו לחללית "סויוז MS-04" וחזרו לכדור הארץ. אחריות על תחנת החלל הבין-לאומית עברה למשלחת מס' 53 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הערות שוליים

↑  שחרור לוויינים של פרויקט BIRDS
↑  שחרור לווייני Tanjusha 2, Tanjusha 1 Sfera-53 2 (TS-530-Zerkalo)
↑  לוויין TNS0 2
↑  לוויין Tomsk-TPU-120
משלחת מס' 46 לתחנת החלל הבין-לאומית

חברי המשלחת
תג המשלחת
תחנת החלל בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 46 (באנגלית: Expedition 46) הייתה משלחת לתחנת החלל הבין-לאומית שפעלה מ-11 בדצמבר 2015 ועד ל-2 במרץ 2016. מפקד המשלחת היה סקוט קלי מארצות הברית. המשלחת פעלה במשך 82 ימים.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 11> 12.2015–15.12.2015 | 15> 12.2015–02.03.2016 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארצות הברית סקוט קלי | מפקד המשלחת | סויוז TMA-16M |  |  | סויוז TMA-18M | חבר משלחת מס' 43 ,44, 45 ו-46. |
| רוסיה מיכאיל קורניינקו(אנ') | מהנדס טיסה | סויוז TMA-16M |  |  | סויוז TMA-18M | חבר משלחת מס' 43 ,44, 45 ו-46. |
| רוסיה סרגיי וולקוב | מהנדס טיסה | סויוז TMA-18M |  |  | סויוז TMA-18M | חבר משלחת מס' 45 ו-46. |
| רוסיה יורי מלנצ'נקו | מהנדס טיסה | סויוז TMA-19M |  |  | סויוז TMA-19M | חבר משלחת מס' 46 ו-47. מפקד טיסה "סויוז TMA-19M" |
| בריטניה טימותי פיק(אנ') | מהנדס טיסה | סויוז TMA-19M |  |  | סויוז TMA-19M | חבר משלחת מס' 46 ו-47 |
| ארצות הברית טימותי קופרה | מהנדס טיסה | סויוז TMA-19M |  |  | סויוז TMA-19M | חבר משלחת מס' 46 ו-47 |
פעילות המשלחת

פעילות המשלחת החלה ב-11 בדצמבר 2015 עם עזיבת חללית סויוז TMA-17M בה היה חלק של המשלחת מס' 45. באותה עת בתחנת החלל נותרו 3 אנשי צוות כולל מפקד משלחת מס' 45 סקוט קלי שמונה למפקד משלחת מס' 46.
במשך פעילות המשלחת לתחנת החלל הייתה מחוברת חללית מטען פרוגרס M-29M שהגיע ב-2 באוקטובר עם 2,369 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת למודול "זבזדה". החללית התנתקה מתחנת החלל במרץ 2016.
ב-7 בדצמבר 2015 בעזרת זרוע רובוטי קנדארם2 צוות לכד חללית מטען מדגם Cygnus CRS OA-4. בהמשך חללית אספקה חוברה למודול "יוניטי" של תחנת החלל וצוות החל בפירוק הציוד בהיקף של כ-3,513 ק"ג שהגיע עם החללית כולל 11 לווייני מסדרת Flock-2e של חברת Planet Labs ו-7 לוויינים אמריקאים נוספים. כל הלוויינים שוחררו למסלול על ידי משלחות המשך. רוב פעילויות הקשורות עם מטען החללית בוצעו על ידי משלחת מס' 46 ו-47. ב-19 בפברואר 2016 חללית אספקה שוחררה לטיסת חזרה לכדור הארץ.
ב-15 בדצמבר למודול "ראסווט" התחברה חללית "סויוז TMA-19M" וצוות המשלחת גדל ל-6 אנשים.
ב-19 בדצמבר מתחנת החלל התנתקה חללית אספקה פרוגרס M-28M שהגיע ב-5 באוגוסט עם 2,381 ק"ג אספקה. החללית הייתה מחוברת למודול "פירס".
ב-21 בדצמבר סקוט וקופרה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-3 שעות. מטרת הפעילות הייתה תיקון תקלה עם ציוד נייד שנתקע על סקציה S0.
ב-23 בדצמבר לתחנת החלל התחברה חללית מטען פרוגרס MS-01. החללית התחברה למודול "פירס" עם 2,435 ק"ג אספקה. החללית התנתקה מתחנת החלל ביולי 2016.
ב-15 בינואר 2016 פיק וקופרה ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות. הפעילות הופסקה עקב הופעת נוזלים בחליפת חלל של קופרה.
ב-3 בפברואר וולקוב ומלנצ'נקו ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות. מטרת הפעילות הייתה ביצוע עבודות תחזוקה.
ב-29 בינואר שוחררו לווייני AggieSat-4 ו-Bevo-2 שהגיעו עם חללית אספקה בפברואר. יתר הלוויינים שוחררו לחלל בהמשך על ידי משלחת מס' 48.
ב-3 בפברואר וולקוב ומלנצ'נקו ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-5 שעות. מטרת הפעילות הייתה ביצוע עבודות תחזוקה.
חברי המשלחת ביצעו מספר רב של ניסויים מדעים בתחומים שונים.
ב-2 במרץ קלי, קורניינקו וולקוב נכנסו לחללית "סויוז TMA-16M" וחזרו לכדור הארץ. קורנייינקו וסקוט סיימו שהות של כשנה בתחנת החלל. אחריות על תחנת החלל הבין-לאומית עברה למשלחת מס' 47 לתחנת החלל הבין-לאומית.
הערות שוליים

↑  לוויין AggieSat4
↑  לוויין Bevo 2
מרטי באלין

| --- | --- |

 לידה:  30 בינואר 1942 סינסינטי, ארצות הברית 
 פטירה:  27 בספטמבר 2018 (בגיל 76) טמפה, ארצות הברית 
 שם לידה:  Martyn Jerel Buchwald 
 מוקד פעילות:  סינסינטי, אוהיו
 תקופת הפעילות:  1965–2018 (כ־53 שנים)
 מקום לימודים:  תיכון ג'ורג' וושינגטון 
 סוגה:  רוק פסיכדלי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Challenge, EMI 
 www.martybalin.net
 פרופיל ב-IMDb
 
מרטי באלין (באנגלית: Marty Balin; נולד כמרטין ג'רל בוכוולד, 30 בינואר 1942 - 27 בספטמבר 2018) היה זמר אמריקאי. נודע כסולן ומקים ג'פרסון איירפליין, חלוצת הרוק פסיכדלי מסן פרנסיסקו.
ביוגרפיה

באלין נולד בסינסינטי, אוהיו שבארצות הברית. עוד כנער רצה להיות אמן ומוזיקאי. ב-1962, שינה את שמו למרטי באלין והחל להקליט עם חברת התקליטים צ'לנג' רקורדס, הקליט את הסינגלים "אין אחת מלבדייך" ו"אני מתמחה באהבה" שנכשלו ולכן החל לעבוד עם אביו והתחתן. במקביל, השתתף בשנים 1963-64 יחד עם לארי ווארגו, ג'אן אליקסון וביל קולינס ברביעייה בשם "The Town Criers" אשר ניגנה פולק רוק.
באלין היה המקים והזמר המאופיין של ג'פרסון איירפליין, החל מ-1965 עד 1971. יחד עם הלהקה הופיע בפסטיבל מונטריי ב-1967 ובפסטיבל וודסטוק ב-1969. בנוסף לכך, הופיעו בפסטיבל אלטמונט, בו באלין נחבט עד אובדן הכרה בעקבות מריבה עם אחד מחברי הכנופיה, כפי שניתן לראות בסרט הדוקומנטרי על המופע, Gimme Shelter. בעקבות האירועים במהלך המופע שהגיעו לשיאם בתקיפת באלין, סירבו חברי הגרייטפול דד, שהיו אמורים להופיע לפני ההופעה החותמת של הפסטיבל, הופעת הרולינג סטונז, לעלות לבמה.
באלין עזב את הלהקה פעמיים. ב-1971, הוא נפרד מהלהקה לשלוש שנים, והחל להקליט אלבום תחת ההרכב "Bodacious D.F". ב-1973, כאשר הפיק אלבום להרכב "Grootna", תרם שיר אחד, "קרוליין", ל"Dragon Fly"' אלבומה של להקת ההמשך לג'פרסון איירפליין, ג'פרסון סטארשיפ. באלין הצטרף לג'פרסון סטארשיפ ב-1975. ב-1978, לאחר מספר להיטים עיקריים עם ג'פרסון סטארשיפ, עזב פעם נוספת.
ב-1979 הפיק אופרת רוק בשם "Rock Justice", על כוכב רוק אשר הושם בכלא לאחר שלא הצליח לספק לחברת התקליטים להיט ראוי. הקלטות אופרת הרוק פורסמו בEMI, שבאלין הפיק אך לא השתתף בה. לאחר מכן, הועלה הרעיון שיפיק אלבום סולו משלו בחסות EMI.
ב-1981, הוציא לאור אלבום סולו שנקרא "Balin"' שממנו יצאו צמד להיטים, "לבבות" ו"גברת אטלנטה". וב-1983 יצא עם אלבום נוסף שנקרא "Lucky"' יחד עם EP ששוחרר ביפן בלבד, ששמו "שום כתף איננה". האלבום לא היה ברמת אלבומו הקודם, ולא שיחזר את הצלחת הקודם במצעדים, ובעקבות כך חוזהו עם EMI הגיע לקיצו.
בשנת 1985 חבר לפול קנטנר וג'ק קאסאדי ויחדיו הקימו את הלהקה KBC Band. וב-1989 בוצע איחוד עם רוב חברי להקת המקור, ג'פרסון איירפליין, אך זה הוכח כלא מוצלח.
באלין הקליט את אלבום הסולו השלישי שלו "Better Generation", ב-1991.
איחוד נוסף בוצע ב-1993 עם "ג'פרסון איירשיפ" יחד עם פול קנטנר. ואת אלבום הסולו הרביעי שלו הקליט ב-1997, שנקרא "Freedom Flight".
נפטר ב-27 בספטמבר 2018.
דיסקוגרפיה

1981 Balin
1983 Lucky
1983 There's No Shoulder EP
1991 Better Generation
1997 Freedom Flight
1999 Marty Balin Greatest Hits
1990 Balince
1966 Jefferson Airplane Takes Off
1967 Surrealistic Pillow
1967 After Bathing at Baxter's
1968 Crown of Creation
1968 Bless Its Pointed Little Head
1969 Volunteers
1974 Early Flight
1989 Jefferson Airplane
משה לייב שחור

| --- | --- |

 לידה:  1893 ה'תרנ"ג
 פטירה:  31 באוגוסט 1964  (בגיל 71 בערך) כ"ד באלול תשכ"ד
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ?–1964 
 רבותיו:  הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב יעקב משה חרל"פ, הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק
 
הרב משה לייב שחור (תרנ"ג, 1893 – כ"ד באלול תשכ"ד, 31 באוגוסט 1964) היה מחבר ספרים תורניים.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, בנו של זאב וולף שחור, סוחר תרופות ואיש ציבור, ממשפחת הנצי"ב מוולוז'ין. למד בישיבות עץ חיים ותורת חיים. נישא לשרה, בתו של דב ימיני, מוותיקי פתח תקווה.
מתלמידי הרב יצחק זאב הלוי סולובייצ'יק והרב אברהם יצחק הכהן קוק ותלמיד חבר לרב יעקב משה חרל"פ. עסק בסוגיות כגון המשכן וכליו, גבולות ארץ ישראל, נבואה, קידוש החודש.
סירב להתמנות למשרה תורנית. בין היתר היה המנהל של ישיבת המקובלים שער השמים בשנים תרצ"ב-תרצ"ג, ושל ישיבת מרכז הרב בשנים תרצ"ג-תרצ"ו.
בשנותיו האחרונות של הרב צבי פסח פרנק העביר שאלות מסובכות[דרושה הבהרה] להכרעתו של הרב שחור.
לעת זקנותו התגורר בירושלים ושימש כבורר. נפטר בשנת תשכ"ד 1964 בירושלים.
משפחתו

בנו בנימין שחור שימש כחבר הכנסת וסגן שר מטעם תנועת המפד"ל. בן נוסף, יעקב, עבד כדוקטור לביוכימיה במשרד הבריאות. בתו רחל הייתה נשואה לרב אריה הורביץ, ששימש אב"ד בתל אביב ודיין בבית הדין הרבני הגדול. נכדו, ד"ר דב שחור, הוציא מחדש את ספרו "אבני שהם" על התורה. בנו של דב, אורי, נרצח על ידי מחבלים בשנת 1995 בעת טיול בוואדי קלט. נכדו הוא הרב אפרים שחור ששימש כראש ישיבת קריית שמונה.
ספריו

אבני שהם: ביאורים ופירושים, הערות וחידושים ערוכים לפי פרשיות השבוע ועוד, נדפס לראשונה תשכ"ט
בגדי כהונה - בירורים ופירושים הערות וחידושים. ירושלים: (בני המחבר), תשל"א
כח התשובה - על הלכות תשובה לרמב"ם, נערך על ידי מאיר חובב. ירושלים: נטע בנימין, תשמ"ג.
לקריאה נוספת

סיפורים ירושלמיים - נ. בן אברהם
ישלח ממרום, ירושלים: תשס"ג, קובץ מכתבים ששלח הרב יעקב משה חרל"פ לרב משה לייב שחור.
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "הרב זאב וולף שחור", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1462
↑  דמות תורנית ללא אצטלה, הצפה, 27/9/64.
↑  מתוך הפתיחה לספרו כח התשובה, עמ' י.
↑  קיום של תורה וחסד, הצפה, 2/10/64.
↑  דף לזכר אורי שחור, ב"לעד" – אתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494065105171  GND: 1053485255  ISNI: 0000 0000 2901 9929  LCCN: n85104564  VIAF: 45731442   WorldCat (עם VIAF): 45731442
מרי בלפור הרברט

| --- | --- |

 לידה:  1817 East Lothian, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1893 (בגיל 76 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 שם לידה:  Mary Balfour 
 תחום יצירה:  ציור 
 בן או בת זוג:  Henry Arthur Herbert (25 בספטמבר 1837–?) 
 צאצאים:  צ'רלס ג'יימס הרברט, אלינור הרברט, הנרי ארתור הרברט 
 
מרי בלפור הרברט (באנגלית: Mary Balfour Herbert‏; 1817 – 1893) הייתה אמנית בריטית.
ביוגרפיה

היא נולדה כמרי בלפור בשנת 1817, למשפחה סקוטית מכובדת ועשירה, בתם של חבר הפרלמנט ג'יימס בלפור ואלינור מייטלנד, הסבא וסבתא של ארתור ג'יימס בלפור. היא גדלה במזרח לות'יאן, בסקוטלנד, ונסעה רבות במהלך ילדותה. היא למדה שיעורי ציור אך לא היה לה השכלה פורמלית אחרת לאמנות.
היא פגשה את הפוליטיקאי הנרי ארתור הרברט כשהייתה ברומא והתחתנה איתו בספטמבר 1837.
משפחתו הייתה הבעלים של אחוזת מוקרוס ליד קילרני שבמחוז קרי, אירלנד, והם עברו לשם לאחר חתונתם. היא אהבה את האחוזה של מוקרוס מכיוון שתמיד הזכיר לה את בית ילדותה בסקוטלנד. היא הביאה נדוניה גדולה לנישואין, בסך 40,000 ליש"ט [1] (שווה ערך ל -3.66 מיליון ליש"ט בשנת 2021 [2]). בני הזוג הצליחו לבנות בית גדול בשנת 1839, שהסתיים בשנת 1843, זמן קצר לפני הרעב הגדול.
לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים, שנולדו כולם ביבשת בין השנים 1839–1846. מרי השקיעה מאמצים רבים בגיוס כספים עבור תושבי האחוזה מוכי הרעב, אך היא גרה הרחק מהאחוזה באנגליה.
היא גם עבדה בפיתוח כישרונותיה כאמנית צבעי מים, והפגינה מיומנות ניכרת בציור. היא ציירה סצנות רבות מאגמי קילרני והוכרה כ"חובבת המחוננת ביותר בממלכה. " (הטיימס, יום שישי 30 באוגוסט 1861). המלכה ויקטוריה ביקרה באחוזה עם משפחת המלוכה בשנת 1861 וקיבלה כמה מציוריה של מרי כמתנת פרידה.
הנרי נפטר בשנת 1866 והוטמן בקבר המשפחתי בבית הקברות קילגלי ליד בית מוקרוס, ומרי חזרה לאנגליה עם שתי בנותיה. היא הצליחה לעורר מחדש קשרים עם חברותיה הוותיקות ועם אנשים שהיו בולטים באמנות באותה תקופה.
לאחר נישואיה של בתה הבכורה אלינור בשנת 1871, עברה מרי לבלג'יו, איטליה, ליד אגם קומו והמשיכה שם ביצירותיה.
היא נפטרה בלונדון בשנת 1893 ונקברה ליד בעלה בבית הקברות קילג'י.
הבית הפך לאחר מכן למוזיאון, והאחוזה היא הפארק הלאומי קילרני.
הערות שוליים

↑  BALFOUR, James (c.1775-1845), of Whittinghame, Haddington; Balgonie, Fife, and 3 Grosvenor Square, Mdx. | History of Parliament Online, www.historyofparliamentonline.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4329 7212  LCCN: nb99088448  SNAC: w6f49zsj  VIAF: 29029491   WorldCat (עם VIAF): 29029491
נוטוקולוסוס

| נוטוקולוסוס |
| --- | --- |

תקופה
קרטיקון עליון, 86 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
קבוצה:: דינוזאוריה
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: דמויי זאורופודים
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
על־משפחה:: טיטאנוזאוריה
סוג:: נוטוקולוסוס
מין:: Notocolossus gonzalezparejasi
שם מדעי
 Notocolossus

נוטוקולוסוס (שם מדעי: Notocolossus) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ענק מענף טיטאנוזאוריה שנתגלה בפרובינציית מנדוסה בארגנטינה ותואר בינואר 2016. פירוש שמו "ענק דרומי". הוא חי בדרום אמריקה בתקופת הקרטיקון כ-86 מיליון שנים לפני זמננו. אורכו היה כ-24–28 מטר ומשקלו הוערך כנע בין 40 ל-60 טון, תלוי בשיטת ההערכה. המאובנים שנמצאו כוללים עצם הזרוע באורך 1.76 מטר, חוליות מהזנב, עצמות מאגן הירכיים ועצמות מכף הרגל.
איור של נוטוקולוסוס
נוטוסטילוס

| נוטוסטילוס |
| --- | --- |
 איור גולגולת הנוטוסטילוס
תקופה
אאוקן 48.6–37.2 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: נוטונגולאטויים
תת־סדרה:: Notioprogonia
משפחה:: Notostylopidae
סוג:: נוטוסטילוס
מינים
 Notostylops murinus  Notostylops appressus  Notostylops pendens  Notostylops pigafettai
שם מדעי
 Notostylops ‏אמחינו, 1897

נוטוסטילוס (שם מדעי: Notostylops; משמעות השם: "פני עמוד דרומיים") הוא סוג של יונק נכחד בן סדרת הנוטונגולאטויים הקדומה, אשר חי בתקופת האאוקן באמריקה הדרומית. הוא התגלה בשתי תצורות מאובנים בארגנטינה והוגדר בשנת 1897 בידי החוקר הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו (אנ'). הוא סיווג לסוג זה 23 מינים שונים אך כמעט כולם התבטלו. רק 4 מינים נחשבים לאמיתיים.
הנוטוסטילוס היה יונק קטן בעל מראה פרימיטיבי של הפרסתנים הקדומים עם דמיון קטן לראקון או למרמיטה ולארנביים. הוא הגיע עד לאורך 75 סנטימטרים ולמשקל של עד 10 קילוגרם. הייתה לו גולגולת גבוהה בעלת לסתות דמויות מכרסם, אך עם מבנה מוגבה יותר ושרירי לחי גדולים יותר. הלסתות הכילו זוג חותכות גדולות כמו שיני עכברים והוא כנראה ניזון מצמחייה רכה עשבונית בעזרת החותכות הגדולות. ניביו ושיניו הטוחנות היו קטנות יחסית ובעלות רווח רחב ביניהם. רגליו הקדמיות התאימו לחפירה ואולי הוא התחפר במחילות להגנה, אם כי לא נמצאו הוכחות לכך ממאובנים. הוא היה בעל חמש אצבעות קצרות ברגליו והיה בעל זנב קצר.
המבנה הקטן של יונק זה עזר לו לנוע במהירות ובגמישות רבה יותר מלקרוביו שהיו גדולים ומגושמים בהרבה. עם זאת הוא היה חסר מאפיינים משוכללים, מה שכנראה גרר אותו להכחדה עקב תחרות גבוהה עם פרסתנים דרום-אמריקאים אחרים עם סוף האאוקן.
משלחת מס' 4 לתחנת החלל מיר

חברי המשלחת
אלכסנדר וולקוב
סרגיי קריקאליוב
ולרי פוליאקוב
תיאור תחנת החלל מיר בזמן פעילות המשלחת
משלחת מס' 4 (ברוסית: основная экспедиция ‏я‏-4) הייתה משלחת לתחנת החלל מיר שפעלה מ-26 בנובמבר 1988 ועד ל-27 באפריל 1989. זו הייתה המשלחת הרביעית לתחנת החלל מיר. מפקד המשלחת היה ולדימיר טיטוב. פעילות המשלחת נמשכה 241 ימים. חאיר עזיבת המשלחת תחנת החללע ברה למשטר לא מאויש.
הרכב המשלחת

| שם | תפקיד | חללית הגעה | 26> 11.1988–27.04.1989 | חללית חזרה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברית המועצות אלכסנדר וולקוב | מפקד המשלחת | סויוז TM-7 |  | סויוז TM-7 | חבר משלחת מס' 4  מפקד חלליית "סויוז TM-7" |
| ברית המועצות סרגיי קריקאליוב | מהנדס טיסה | סויוז TM-7 |  | סויוז TM-7 | חבר משלחת מס' 4 |
| ברית המועצות ולרי פוליאקוב | מהנדס טיסה | סויוז TM-6 |  | סויוז TM-7 | חבר משלחת מס' 3 ו-4 |
רקע

בתקופת פעילות המשלחת תחנת החלל כללה את המודול הבסיסי ומודול "קוואנט 1". נפח מחיה היה מ-130 מ"ק והספק מיוצר על ידי פאנלים סולארים היה 11.4 קו"ט.