stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רפאל מדוף
ספרים > ספרים על הציונות וההיסטוריה של יהודי ארצות הברית

Zionism and the Arabs: An American Jewish Dilemma, 1898–1948 (הציונות והערבים: דילמה יהודית אמריקאית, 1948-1898) פורסם בהוצאת פראגר בשנת 1997 וזכה להערכה מצד ג'רולד ס. אוארבך מ"American Jewish History" (דצמבר 1997), שציין לשבח את דקדקנות המחקר ואת "המיומנות והקפדנות של הניתוח". לדבריו "כל היסטוריון של היחסים המורכבים בין יהדות אמריקה ובין ישראל, בוודאי כל מי שלומד בצורה רצינית את ההיסטוריה של יהודי ארצות הברית צריך להתמודד עם הדילמה היהודית האמריקאית הנחקרת והמוסברת על ידי רפאל מדוף במונוגרפיה המצוינת הזאת".
לורנס דייווידסון מאוניברסיטת וסט צ'סטר ציטט ב" Journal of Palestine Studies (אביב 2002) מספר זה של מדוף את טענת המחבר לפיה הציונים לא ראו בערבים הפלסטינים "קבוצה לאומית נפרדת בעלת זכויות לאומיות, במידה רבה, מפני שהערבים הפלסטינים עצמם לא תבעו מעמד של קבוצה לאומית ספציפית". דיידיסון ניסה להשתמש בציטטה זו נגד הציונות בנימוק ש"איש לא פסק נגד ההגדרה העצמית בחלקים אחרים של סוריה רבתי שבה שלטו בכיפה אותן ההשקפות"
Historical Dictionary of Zionism (לקסיקון היסטורי של הציונות)
בעריכתו המשותפת עם פרופ' חיים י. וקסמן, יצאה לאור בשנת 2000 בהוצאת Scarecrow Press, עם מהדורה מתוקנת ומורחבת בשנת 2008. ב-Israel Studies Bulletin (מרץ 2001) במדור לסקירת ספרים, הספר הוגדר כ"יסודי ואובייקטיבי" ו"שימושי כרפרנס וכחומר לימוד ... ידידותי למשתמש".
Baksheesh Diplomacy: Secret Negotiations Between American Jewish Leaders and Arab Officials on the Eve of World War II (דיפלומטיית הבקשיש:מו"ם חשאיים בין מנהיגי יהדות ארצות הברית ובין בכירים ערבים בערב מלחמת העולם השנייה) פורסם בשנת 2001 בהוצאת Rowman & Littlefield.
במאמר סקירה שהופיע הכתב העת " Conservative Judaism" בסתיו 2001, נכתב שמדובר בדוגמה נהדרת של מחקר מלומד... מתאים באותה מידה לקוראים מן האקדמיה ולקהל הרחב...מגיע למדוף שבחים על החקירה המרתקת והאותנטית של מאמצי-השוא מצד נציגיו של חלק חשוב ביהדות אמריקה
להציל את יהודי אירופה הנרדפים ולמנוע סכסוך ערבי-ישראלי.
Militant Zionism in America: The Rise and Impact of the Jabotinsky Movement in the United States, 1926–1948 (ציונות מיליטנטית באמריקה:עלייתה של תנועת ז'בוטינסקי והשפעתה בארצות הברית), פורסם בהוצאת אוניברסיטת אלבמה (University of Alabama Press) בשנת 2002
בסקירה של Middle East Quarterly (חורף 2003), בחתימתו של אדוורד אלכסנדר, צוין שהספר מתאפיין במקורות ארכיוניים ובראיונות מאלפים ובלתי אמצעים התומכים באופן גורף בטענותיו; הוא מוסיף עוד מימד לקומתו של אחד ההיסטוריונים הבולטים של הציונות במקומותינו".
ספרים > ספריו על השואה

Jewish Americans and Political Participation: A Reference Handbook (יהודים אמריקאים ומעורבותם הפוליטית:ספר לימוד לעיון), שפורסם בהוצאת ABC-Clio, זכה לציון מיוחד מטעם הביטאון של איגוד הספרנים האמריקאים Choice Magazine לשנת 2002.
A Race Against Death: Peter Bergson, America, and the Holocaust (המירוץ נגד המוות:פיטר ברגסון, אמריקה והשואה), חובר על ידי מדוף בשיתוף פעולה עם דייוויד ויימן, ופורסם בשנת 2002 על ידי הוצאת The New Press.
ד"ר מיכאל אורן (לימים שגריר ישראל בארצות הברית) העריך אותו במאמר שפרסם ב"ניו ריפבליק", (28.10.2002) כ"ספר חשוב, שנכתב על ידי מתעדים ותיקים של חוסר המעש המבייש של ארצות הברית בעת השואה"
אפרים זורוף, בעיתון "ג'רוזלם פוסט" (8.8.2003) הגדיר את הספר כ"ספר חובה למנהיגי היהדות בכל העולם, ולכל יהודי נאמן לעמו, ולכל מי שמעוניין לדעת על תגובת יהדות אמריקה לשואה". כתגובה לפרסום הספר "מרוץ נגד המוות", אנשי הנהלתו של מוזאון השואה בוושינגטון הודיעו כי יאספו חומר על "קבוצת ברגסון" לצורך תערוכה קבועה של המוזיאון המוקדשת לנושא.
ב-The Deafening Silence (הדממה המרעישה) טוען מדוף שאילו היו מנהיגיה של יהדות ארצות הברית תקיפים יותר בהצגת פרשת שואת יהודי אירופה בפני ממשל רוזוולט, יכלו להניע אותו לפעול. דברה ליפשטדט, בסקירתה את הספר, דנה בטיעוני מדוף, אולם הסיקה ש"שום דבר ברישומים אינו מצביע על כך שתמיכה מופגנת יותר הייתה משנה את הלך רוחם של המחוקקים שדגלו בהגבלות מכסות ההגירה לארצם. (ב-Modern Judaism,אוקטובר 1990)
The Koch Papers: My Fight Against Anti-Semitism "כתבי קוץ': מאבקי נגד האנטישמיות" ‏ (2008) נכתב יחד עם ראש עיריית ניו יורק לשעבר, אד קוץ'.
ספר זה פורסם בשנת 2008 בהוצאת פלגרייב מקמילן.
Blowing the Whistle on Genocide: Josiah E. DuBois and the Struggle for a U.S. Response to the Holocaust. ("להדליף על הג'נוסייד": ג'וזייה דובואה והמאבק על תגובת ארצות הברית לשואה), הופיע בהוצאה לאור של אוניברסיטת פרדו (Purdue University Press)
ספרים > מסות ומאמרים אחרים

Rav Chesed: The Life and Times of Haskel Lookstein, (רב חסד: חייו ותקופתו של חסקל לוקשטיין)ספר מסה ביוגרפית שפורסמה בכריכה רכה בהוצאת "Ktav" (כתב). מהדורה מעודכנת של הספר נכללה לתוך הספר Rav Chesed: Essays in Honor of Rabbi Haskel Lookstein
(רב חסד:מסות לכבוד הרב חסקל לוקשטיין) בעריכתו של מדוף, שפורסם גם הוא בהוצאת Ktav בשנת 2009.
השתתף בסדרת Chapters in American Jewish History (פרקים בהיסטוריה של יהדות ארצות הברית).
מסות של מדוף פורסמו בכתבי עת מדעיים שונים, כולל Studies in Zionism
Holocaust and Genocide Studies, the Journal of Genocide Research, American Jewish History, and American Jewish Archives.
בסתיו 2004 ערך גיליון של Journal of Ecumenical Studies.
New Yorkers and the Birth of Israel היא מסה שפרסם מדוף בעיתון הניו יורק טיימס במאי 1998 לרגל יובל חמישים השנה להקמת מדינת ישראל.
הוא פרסם מאמרים בנוגע לשואה וסוגיות קשורות אליה בעיתונים כמו לוס אנג'לס טיימס, בולטימור סאן, דטורויט פרי פרס, פילדלפיס אינקואיירר, ניו יורק סאן, הארץ, ג'רוזלם רפורט, זידדויטשה צייטונג ו"ג'ורזלם פוסט".
ספרים > ערכים אנציקלופדיים

רפאל מדוף כתב ערכים לאנציקלופדיות וספרי רפרנס רבים, כמו Encyclopaedia Judaica,
Encyclopedia of the Diaspora,Encyclopedia of American Jewish History,
Columbia History of the Jewish People in America, American National Biography
Global Encyclopedia of Historical Writing,Jewish Women in America: An Historical Encyclopedia
ספרים > ספרי קומיקס וסרטי אנימציה

כחלק מהתעניינותו בשימוש במדיות חדשניות בחינוך על השואה, ההיסטוריון שיתף פעולה עם אמן ספרי הקומיקס ניל אדמס בספר קומיקס על חיי דינה גוטליבובה בביט, ניצולת שואה שניסתה להשיג את הציורים שציירה בשביל יוזף מנגלה על מנת שתשרוד באושוויץ. הספר פורסם בהתחלת שנת 2009 בX-Men: Magneto: Testimony גיליון 5.
לרגל מלאת 70 שנה למסע אניית הפליטים "סנט לואי" מדוף שיתף פעולה עם אמן הקומיקס ארט ספיגלמן בעמוד קומיקס שכותרתו The St. Louis Refugee Ship Blues (בלוס על ספינת הפליטים סנט לואיס) בעיתון וושינגטון פוסט ביוני 2009.
כמו כן, באוגוסט 2008 הצטרף מדוף לאמן קומיקס אחר, סל אמדנולה בעריכת עמוד קומיקס פוליטי בכתב העת "ניו ריפבליק", אודות הספורטאים האמריקאים שהחרימו את המשחקים האולימפיים בברלין בשנת 1936, תחת הכותרת They Refused to Go (הם סירבו לנסוע).
בנוסף מדוף שימש ליועץ לרומן בציורים Homeland (מולדת) על הקמת מדינת ישראל, מאת אמני הקומיקס הוותיקים מרב וולפמן ומריו רואיס.
בשנת 2010 יחד עם ניל אדמס ואולפני Disney Educational Productions, הפיקו את
They Spoke Out: American Voices Against the Holocaust, סדרה אינטרנטית של סרטוני אנימציה חינוכיים, המספרת על האמריקאים שהתנגדו לנאציזם או סייעו בהצלת יהודים בימי השואה.
. כל סרטון שנמשך בין 5–10 דקות, היה מוקדש לאישיות אחרת ושילב אנימציה עם קטעים של סרטי ארכיון. הפרק הראשון La Guardia's War Against Hitler (מלחמתו של לה גארדיה נגד היטלר) הוצג באפריל 2010 בפסטיבל בחסות המוזיאון לאמנות הקומיקס והאנימציה. בו סופר על עמדתו התקיפה של ראש עיריית ניו יורק פיורלו לה גארדיה נגד גרמניה הנאצית, בניגוד לנשיא רוזוולט, שלפי הרגשת רוב ההיסטוריונים, לא עשה את כל מה שהיה אפשר כדי להציל את יהדות אירופה, נושא שהודגש בפרק Messenger from Hell (שליח מן הגיהנום).
בין הפרקים האחרים בולט הפרק Voyage of the Doomed (מסע הנידונים למוות) שהתמקד באניית M.S. St. Louis (סנט לואיס) שהסיעה למעלה מ-900 פליטים יהודים מגרמניה והוחזרה מדרכה על ידי שלטונות קובה ואחר כך הממשל רוזוולט, את Rescue Over the Mountains (הצלה מעבר להרים) המוקדש לווריאן פריי, עיתונאי צעיר שהוביל רשת מחתרתית להצלה שהבריחה פליטים יהודים מצרפת תחת משטר וישי.
מדוף ייעץ גם לתוכניות טלוויזיה והפקות סרטי תעודה, כמו "Holocaust: The Untold Story" (שואה:הסיפור הלא מסופר) בערוץ Newseum TV, ששודר בשנת 2001 גם בערוץ ההיסטוריה והיה מועמד לפרס אמי לסרטים תיעודיים; בסרט "Against the Tide" (נגד הגאות) בהפקת המרכז שמעון ויזנטל - Moriah Films‏; In Our Own Hands: The Hidden Story of the Jewish Brigade in World War II (בידינו אנו - הסיפור הלא ידוע של הבריגדה היהודית במלחמת העולם השנייה); Looking into the Face of Evil (להביט ברֶשע בפנים), שהופק על ידי מועצת מדינת אוהיו לחינוך על השואה, תוכניות לרגל מלאת שישים לשחרור מחנה המוות באושוויץ, בשביל הטלוויזיה הישראלית והטלוויזיה הלאומית האיטלקית.
רשימת ספרים

Blowing the Whistle on Genocide: Josiah E. DuBois, Jr and the Struggle for an American Response to the Holocaust (forthcoming)
A Race Against Death: Peter Bergson, America, and the Holocaust, with David S. Wyman (The New Press, 2002)
Zionism and the Arabs: An American Jewish Dilemma, 1898–1948, 1997, Greenwood Publishing Group
Baksheesh Diplomacy: Secret Negotiations Between American Jewish Leaders and Arab Officials on the Eve of World War II, 2001, Lexington Books
Militant Zionism in America: The Rise and Impact of the Jabotinsky Movement, University of Alabama Press, 2002
"Rav Chesed: Essays in Honor of Rabbi Dr. Haskel Lookstein" (ed.) (Hoboken, New Jersey: Ktav, 2009)
"Rav Chesed: The Life and Times of Haskel Lookstein" (Hoboken, New Jersey: Ktav, 2008)
"The Koch Papers: My Fight Against Anti-Semitism" (with Edward I. Koch). New York: Palgrave MacMillan, 2008
"Jewish Americans and Political Participation: A Reference Handbook" (ABC-CLIO, 2002)
"Historical Dictionary of Zionism" (עם חיים וקסמן) (Scarecrow Press, 2000 מהדורה מעודכנת ומורחבת, 2008)
Zionism and the Arabs: An American Jewish Dilemma, 1898–1948 (Praeger, 1997)
The Deafening Silence: American Jewish Leaders and the Holocaust (New York: Shapolsky Publishers, 1987)
הערות שוליים

↑  יש להבדיל מ- Madoff
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265255305171  PLWABN: 9810663124505606  BnF: cb136024962 (data)  GND: 136458009  ISNI: 0000 0001 1007 0385  LCCN: n96099848  LNB: 000341813  NTA: 20343403X  SUDOC: 058575189  VIAF: 116375224   WorldCat (עם VIAF): 116375224
מתן יעקב

| --- | --- |

מתן יעקב, מאי 2020
 לידה:  25 בנובמבר 1989 (בן 34) גן-יבנה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 מעסיק:  חברת החדשות
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  MatanWeather
 טוויטר:  matanjacob
 
מתן יעקב (נולד ב-25 בנובמבר 1989) הוא חזאי מזג האוויר בחברת החדשות של ערוץ 12.
ביוגרפיה

יעקב נולד וגדל בגן יבנה. את לימודיו בתיכון עשה ב"אורט רבין" שבמועצה המקומית.
לאחר שהתגייס לצה"ל, החל קורס טיס אולם הודח במהלכו, ולאחר מכן עבר לשרת במרכז החיזוי שבמחלקת השליטה והמבצעים של חיל האוויר כחזאי. במהלך שירותו פיקד על קורס חזאים וקורס קצינים.
יעקב השתחרר כקצין בדרגת סרן ובמילואים קודם לדרגת רב-סרן.
ב-2017 החל לעבוד בחברת החדשות כחזאי וככתב חדשות, וכמפיק ומגיש את תחזית מזג האוויר במהדורת החדשות של ערוץ 12, מסקר ועורך כתבות בתחום הטבע, האקלים והסביבה.
עם פיצול ערוץ 2 המשיך יעקב להגיש את תחזית מזג האוויר בחברת החדשות שעברה לשדר בערוץ קשת 12.
החל משנת 2020 מגיש גם פינות שונות במהדורות המוקדמות של חברת החדשות וכן מגיש את "המהדורה הצעירה" של החדשות לילדים ונוער.
יעקב בוגר תואר ראשון במדעי הרפואה וביולוגיה מטעם אוניברסיטת חיפה, בוגר תואר ראשון קדם קליני רפואה מטעם אוניברסיטת תל אביב. יעקב בעל רישיון טיס אזרחי לאחר שהשלים קורס טיס בשנת 2014 וגם מחזיק ברישיון צלילה. 
כיום ממשיך לימודי רפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2024, בעיצומה של מלחמת חרבות ברזל, זכה יעקב באות הצטיינות למשרת מילואים ממפקד חיל האוויר תומר בר. הוא ממשיך בשירות מילואים במקביל לתפקידו במערכת חדשות 12.
יעקב מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  מתוך עמוד האינסטגרם של מתן יעקב
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
Diep.io

| --- | --- |

חלון בדפדפן בו פתוח המשחק Diep.io
 כללי
 תאריך הוצאה:  2016
 סוגה:  משחק רשת מרובה משתתפים, משחק דפדפן, משחק יריות
 פיתוח:  מת'אוס ולדרס
 הפצה:  מיניקליפ
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק מרובה משתתפים
 פלטפורמות:  iOS, אנדרואיד
 diep.io
Diep.io הוא משחק פעולה מרובה משתתפים, הזמין לדפדפני אינטרנט, Android ו-iOS, שנוצר על ידי המפתח הברזילאי מת'אוס ולדרס. במשחק, שחקנים משחקים בתור טנקים וצוברים נקודות על ידי השמדת צורות ועל ידי הריגת שחקנים אחרים בזירה דו־ממדית. הגרסה הניידת של המשחק שוחררה בשנת 2016 על ידי מיניקליפ.
מהלך המשחק

ב-Diep.io, המטרה העיקרית של השחקן היא לצבור נקודות על ידי השמדת חפצים מצולעים שונים ולירות על שחקנים אחרים עם הטנק שלהם על מנת להרוג אותם. כאשר השחקן צובר נקודות, הטנק גדל. ככל שרמת הטנק עולה היא מאפשרת לשחקן להשקיע את הנקודות שצבר במאפייני הטנק שלו, לדוגמה במהירות התנועה של הטנק וגודל הנזק שכל ירייה יכולה לגרום לצורה או לטנק אחר, מה שמאפשר לשחקנים להשיג יתרון על פני שחקנים אחרים עם פחות נקודות. שחקנים יכולים גם לשדרג את הטנק שלהם ולתת לו יתרונות שמחזקים אותו ברמות שונות עד לרמה 45. ב-Diep.io ישנם גם כמה מצבי משחק שונים הכוללים לדוגמה "גרסה קבוצתית".
ביקורת

Diep.io זכה בשבחים רבים על העלילה ועל מגוון מצבי המשחק השונים שהוא מכיל.
מדי כהן מהאתר Screen Rant (אנ') דירג את המשחק Diep.io כמשחק הווידאו הטוב ביותר המשתמש בסיומת האינטרנט .io (אנ'), וטען כי המשחק הוא "באמת קרם דה לה קרם (בצרפתית: הטוב ביותר מבין הטובים) של סדרת משחקי .io", וכי הוא יכול להשאיר את השחקנים מול מסך המחשב במשך שעות. כהן החמיא לגיוון של המשחק שמציע מצבי משחק שונים והתאמה אישית של טנקים. אנתוני קויל מ-Gazette Review טען כי Diep.io הוא אחד מחמשת המשחקים המובילים הדומים ל-Slither.io בכך שהוא משחק מקוון מסיבי מרובה משתתפים משנת 2016. ג'ון קורפוס Tom's Guide דירג את Diep.io בתור משחק השלישי הטוב ביותר מסדרת משחקי ".io", אחרי Slither.io ו-Agar.io, ושיבח את "מערכת השדרוגים של המשחק", וטען שהמשחק ממכר ועמוק ביותר. ארג'ון שא מביבום דירג את Diep.io כאחד משנים עשר המשחקים האלטרנטיביים הטובים ביותר אחרי Agar.io, שיבח את מאפייני הצוות של המשחק והמליץ על המשחק לקוראי הביקורת. דישה מ Player.One תיאר את Diep.io כ"פשוט מאוד, אך ממכר ביותר", וטען כי הצלחת המשחק אינה מקרית.
Agar.io, Slither.io, ו-Diep.io ידועים בתור שלושה המשחקים ההטובים והפופולרים ביותר מסדרת משחקי ה ".io", כך טענו קרטיס כסף מהאתר פורבס ג'ון קרופוז מהאתר Tom Guide, ודישה מהאתר Player.One. היכולת לשדרג טנקים ופונקציות במשחק מאפשרת למשחקים ליצור אסטרטגיות משחקיות רבות וסגנונות משחק שונים.
הערות שוליים

↑  Christian, Jon (4 בינואר 2016). "A Browser Game Called Agar.io Got Googled More In 2015 Than 'Fallout 4'". Vice. אורכב מ-המקור ב-8 בדצמבר 2019. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Raquel (1 ביולי 2016). "Diep.io coming to mobile". blog.miniclip.com. אורכב מ-המקור ב-8 בדצמבר 2019. נבדק ב-8 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Coyle, Anthony (3 בינואר 2018). "Top Five Games like Slither.io – Best Alternatives in 2018". Gazette Review. אורכב מ-המקור ב-30 באוגוסט 2019. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Cohen, Maddy (22 בפברואר 2019). "10 Best. IO Games Worth Wasting Your Time On". Screen Rant. אורכב מ-המקור ב-30 באוגוסט 2019. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3  Harbison, Cammy (29 ביוני 2016). "Diep.io Strategy And Tips: On Tank Classes, Upgrading Stats And Progressing Through The Agar.io-Style Game". Player.One. אורכב מ-המקור ב-30 באוגוסט 2019. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Corpuz, John (24 ביוני 2019). "10 Best IO Games of 2019". Tom's Guide. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2019. נבדק ב-10 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Sha, Arjun (24 בספטמבר 2019). "12 Best Agar.io Alternatives: Games Like Agar.io". Beebom. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2019. נבדק ב-10 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Silver, Curtis (6 ביוני 2016). "'Slither.io' Is Hypnotically Addicting Adorable PvP Snake Action". Forbes. אורכב מ-המקור ב-21 בספטמבר 2019. נבדק ב-30 באוגוסט 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
שיח' רדואן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה / טריטוריה:  הרשות הפלסטינית
 עיר אם:  עזה
 קואורדינטות:  31°32′10″N 34°27′56″E﻿ / ﻿31.536°N 34.4655°E﻿ / 31.536; 34.4655 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עזה מוגדלת) שיח' רדואן(למפת עזה רגילה) שיח' רדואן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
שיח' רדואן (בערבית: الشيخ رضوان, בתעתיק מדויק: אלשיח' רצ'ואן) היא שכונה בעיר עזה הממוקמת 3 קילומטרים צפונית־מערבית למרכז העיר. היא גובלת במחנה הפליטים א-שאטי מדרום־מערב, בשכונת רימאל בדרום ובג'באליה במזרח. בית הקברות הוא מהאתרים המרכזיים בשכונה, וקבורים בו מאות אנשים שמצאו את מותם במהלך הסכסוך הישראלי-פלסטיני, בהם מנהיגי ארגון הטרור חמאס אחמד יאסין ועבד אל-עזיז א-רנתיסי.
היסטוריה

המקום נודע בזכות המאוזוליאום של שיח' רדואן, הנמצא על גבעה ברום 65 מטר מעל פני הים. ציון הקבר שימש כמסגד בעבר. עד המאה ה-19 בסביבות הקבר היו עצים עתיקים.
קיימות מסורות שונות לגבי זהותו של שיח' רדואן. כתבים נוצריים מזהים אותו כפטר האיברי, ואת הקבר כמנזר שלו. מסורת מקומית גורסת שהקבר שייך לולי, קדוש סופי בן המאה ה-14 בשם רדואן איבּן רסלאן, בנו של השיח' המקומי החשוב מוחמד אל-בטחי. מסורת נוספת טוענת שרדואן היה מאחיהם של אל-בטאחי ושיח' עִג'לין (על שמו קרויה שכונת שיח' עג'לין), שהם היו מצאצאיו של הח'ליף עומאר בן אל-ח'טאב. בטרם הקמתו של מסגד סיים אל-האשם בשכונת א-דרג' והביוגרפיות המודרניות של הנביא מוחמד מהמאה ה-19, מסורות מקומיות סברו שקברו של שיח' רדואן היה מקום קבורתו של האשם אבּן עבד מנאף, סבא רבא של הנביא מוחמד.
אל מול מסורות אלה, מייחס ההיסטוריון משה שרון את הגרסאות השונות לנטייתם של מאמינים לשייך קברים מודרניים, לקברי קדושים וצדיקים.
בעת המודרנית

בשנת 1971, ממשלת ישראל עסקה בתכנון ויישוב מחדש של מחנות הפליטים ברצועת עזה, במטרה לשלוט על האוכלוסייה ולמנוע התקוממות אלימה בקרבה. התוכנית הייתה להעביר פליטים לבתים מרווחים יותר, ובכך לסייע לפיתוח האזור. זאת הייתה אחת מ-9 תוכניות ליישוב מחדש בתוך רצועת עזה. לאחר שלב ראשון בו נהרסו כ-600 בתים במחנה שאטי הסמוך לצורך פריצת דרכים במחנה, הוחל בתחילת 1972 בתכנון תוכנית רחבה יותר לדילול המחנה. על פי התוכנית, 1,200 מגרשים שווקו לתושבי שאטי ורוכשי המגרשים נדרשו למסור את בתיהם לממשל אשר יעבירם למשפחות אחרות שבתיהם יהרסו לצורך הרחבת דרכים. התוכניות החלו להתממש בנובמבר 1974 כאשר הוגרלו 65 המגרשים הראשונים בשיח' רדואן לתושבי שאטי ובדצמבר 1974 עת עברו ארבע משפחות ראשונות לשכונה. בנובמבר 1975 נכנסו לשכונה עוד 60 משפחות שנכנסו לבתים שנבנו על ידי מע"ץ. עד סוף 1975 הוגרלו 150 מגרשים בשכונה. כל רוכש קיבל את הזכות לבחור מתוך שבעה בתים שונים שנבנו בידי מע"ץ. עד שנת 1980 הושלמה שכונת שיח' רדואן א' שכלל 1,000 יחידות דיור והוחל בבניית שיח' רדואן ב'.
ב-5 במרץ 1975 נחנכה בשכונה באר מים חדשה.
בסיכומו של דבר, כ-8,000 נפש עברו לפרויקט הדיור בשיח' רדואן. סוכנות אונר"א וכן אש"ף התנגדו באופן נחרץ לתכנון הישראלי, בטענה שהם אולצו לעבור לשכונה. לאחר תחילתה של האינתיפאדה הראשונה, השכונה הייתה ממעוזי ההתנגדות הפעילים ביותר בעזה.
בשכונה זו, בוצע חיסול על ידי צבא הגנה לישראל בחייו של עבד אל-עזיז א-רנתיסי, ממקימי תנועת החמאס, בתאריך 17 באפריל 2004. ההתנקשות בוצעה מירי במסוק, ובאירוע נהרגו גם בנו של רנתיסי ושניים משומרי ראשו. בתאריך 3 באוקטובר 2005, פעילי חמאס חמושים השתלטו על משרדי מנגנון הביטחון המסכל הפלסטיני, אירוע שהסתיים בהריגתו של מוחמד נסאר, שעמד במרפסת סמוכה. פעילי פת"ח מגדודי חללי אל אקצה הגיעו במטרה להגן על המקום, וכתוצאה מכך כוחות החמאס נסוגו.
במהלך מבצע גשמי קיץ, הפציץ חיל האוויר הישראלי בניין ששימש מסתור לפעילים בכירים בחמאס, ביניהם מוחמד דף. כתוצאה מכך נהרגו בני הזוג נביל וסלווה אבו סלמייה, ושבעה מילדיהם.
בית הקברות בשכונה נסגר כתוצאה מהיעדר מקום פנוי בו, ו-30 קברים נהרסו כתוצאה מפגיעת טיל ישראלי במקום.
מאז עימות חמאס-פת"ח ברצועת עזה ב-2007, השכונה נחשבת למעוז של חמאס. ב-17 במאי 2007 בוצע ניסיון חיסול של בכיר חמאס, שכתוצאה ממנו נהרג אדם חמוש אחד ושמונה נפצעו. בזמן מבצע עופרת יצוקה, חיל האוויר הישראלי תקף בשכונה, וגרם למותם של שלושה אזרחים, ופציעתם של 25 נוספים. על פי נתוני בצלם, שני שוטרים נהרגו בתחנת המשטרה במקום.
הערות שוליים

↑  דני צדקוני, ארבע שכונות עירוניות ייבנו ברצועה לתושבי המחנות, דבר, 24 בינואר 1972
עזרא ינוב, הוחל בביצוע תכנית נרחבת, מעריב, 24 בינואר 1972
↑  עזרא ינוב, בעזה החלו למכור מגרשים, מעריב, 8 בנובמבר 1974
↑  עזרא ינוב, משפחות פליטים עוברות לשכונה חדשה בעזה, מעריב, 30 בדצמבר 1974
↑  משתכנים ראשונים בצפון עזה, על המשמר, 21 בנובמבר 1975
↑  דני צדקוני, שכונת פליטים נוסח ישראל, דבר, 3 בדצמבר 1975
↑  חנה זמר, פצצת זמן מחייכת, דבר, 18 ביולי 1980
↑  נחנכה באר בעזה, מעריב, 6 במרץ 1975
↑  Violent Clashes in Gaza, http://electronicintifada.net/content/violent-clashes-ga
za/2225
↑  הריגת 9 בני משפחת אבו סלמייה בהפצצה בעזה, http://www.btselem.org/hebrew/statistics/fatalities/any/by-date-of-event/gaza/palestinian-police-officers-killed-inside-police-stations
↑  Gazans running out of rooms tu bury the dead
↑  Aircraft also struck the Sheikh Radwan cemetery in Gaza City, http://usatoday30.usatoday.com/news/world/2009-01-14-israel-gaza-wednesday_N.htm
↑  שוטרים פלסטינים שנהרגו בתוך תחנות משטרה ברצועת עזה, http://www.btselem.org/hebrew/statistics/fatalities/any/by-date-of-event/gaza/palestinian-police-officers-killed-inside-police-stations
קיי אוקאמי

| --- | --- |

 לידה:  11 בספטמבר 1859 אאומורי, יפן 
 פטירה:  2 בספטמבר 1941 (בגיל 81) טוקיו, יפן 
 מקום לימודים:  בית הספר לרפואה לנשים של פנסילבניה 
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
קיי אוקאמי (ביפנית: 岡見 京, ‏11 בספטמבר 1859 - 2 בספטמבר 1941) הייתה רופאה יפנית. היא הייתה האישה היפנית הראשונה שסיימה את לימודי הרפואה בארצות הברית והוסמכה לעסוק ברפואה מערבית.
קורות חייה

קיי אוקאמי נולדה בשם נישידה קייקו במחוז אאומורי ביפן בשנת 1858. למדה אנגלית והוראה בצ'יודה, טוקיו, ולאחר מכן לימדה אנגלית בבית ספר לבנות. נישאה בגיל 25 למורה לאמנות, אוקאמי סנקיצ'ירו. לאחר מכן נסעו בני הזוג לארצות הברית, שם למד בעלה חקלאות.
בשנת 1885 החלה ללמוד רפואה במכללה ללימודי רפואה לנשים בפילדלפיה, שהיה בית הספר הראשון בעולם שקיבל נשים ללימודי רפואה. היא התקבלה ללימודים בעזרתה של החברה המיסיונרית של הכנסייה הפרסביטריאנית.
נשים מרחבי העולם הגיעו ללמוד במכללה. היא למדה שם לצד אנאנדי גופאל ג'ושי, שהגיעה מהודו, ותבאט אסלאמבולי, יהודיה-כורדית מסוריה. הן התפרסמו בתצלום משותף בו הן לבושות בבגדיהם המסורתיים. בכיתתה למדה גם סוזן לה פלש פיקוט.
סיימה את לימודיה בשנת 1889, והייתה לאישה היפנית הראשונה שקיבלה תואר ברפואה מערבית מאוניברסיטה מערבית.
לאחר חזרתה ליפן עבדה בבית החולים ג'יקיי במינאטו, והייתה למנהלת המחלקה למיילדות וגינקולוגיה. בשנת 1892 תוכנן ביקור של קיסר יפן מוצוהיטו במחלקה, אותו הייתה אמורה להוביל, אך ביקשו ממנה להימנע מכך עקב היותה אישה. כאות מחאה, היא התפטרה מעבודתה.
לאחר מכן פתחה מרפאה פרטית במינאטו, שעסקה ברפואת נשים וטיפלה גם בחולי שחפת. קיי אוקאמי הייתה אחת הנשים הראשונות ביפן שפתחו מרפאה פרטית. בעלה קיבל את פעילותה במורת רוח, והיא סגרה את המרפאה, מתוך כבוד לבעלה, והסבה אותה לבית ספר לאחיות. לאחר מכן עסקה בהוראת רפואה ושימשה כסייעת רפואית.
קיי אוקאמי מתה בשנת 1941 לאחר שחלתה בסרטן השד.
הערות שוליים

↑  岡見京子(おかみ きょうこ)とは？ 意味や使い方 - コトバンク, コトバンク (ביפנית)
↑  Hamish Ion, American Missionaries, Christian Oyatoi, and Japan, 1859-73, גוגל ספרים (באנגלית)
↑  קיי אוקאמי, בעמוד הפייסבוק של היום בהיא-סטוריה, 15 באוגוסט 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NDL: 001254221  VIAF: 2838148814296945330000   WorldCat (עם VIAF): 2838148814296945330000
אבי הופמן

| --- | --- |

אבי הופמן, בסביבות שנת 1969
 לידה:  30 בנובמבר 1936 ווסטר, ארצות הברית 
 התאבד:  12 באפריל 1989 (בגיל 52) סולברי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Abbot Howard Hoffman 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי  אוניברסיטת ברנדייס  אקדמיה של ווסטר 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 השקפה דתית:  אתאיזם 
 בן או בת זוג:  Anita Hoffman 
 abbiehoffman.org
 
אַבּוֹט הָוַארְד "אַבִּי" הוֹפְמָן (באנגלית: Abbot Howard "Abbie" Hoffman;‏ 30 בנובמבר 1936–12 באפריל 1989) היה פעיל פוליטי רדיקלי וכריזמטי אמריקאי-יהודי שפעל למען זכויות אדם ונגד מלחמת וייטנאם. היה מייסד וראש ארגון ה"ייפיז" ("Yippies", מצלול על הביטוי "היפים" אך למעשה ראשי תיבות של Youth International Party – מפלגת הנוער הבינלאומית). היה חלק מהשבעה משיקגו אשר הועמדו לדין במשפט המפורסם משנת 1968 בעקבות ההתפרעויות נגד מלחמת וייטנאם.