גדעון שלח
מחקריו > מחקר השטח

במסגרת הדוקטורט התחיל שלח-לביא בסקר ארכאולוגי שיטתי של אזור צ'ה-פנג בצפון מזרח סין. הוא היה אחד הארכאולוגים הזרים הראשונים שהורשה לקיים מחקר שטח עצמאי בסין. אזור המחקר ממוקם בצפון מזרח סין, כ-500 ק"מ מצפון לבייג'ינג בתחומי הפרובינציה של מונגוליה הפנימית (אזור שבעבר נקרא מנצ'וריה) (ראו מפה). בשנים 1994–1995 החל שלח-לביא בסקר לבדו במסגרת מחקר הדוקטורט שלו, ומשנת 1998 ועד 2007 המשיך בו כחלק מפרויקט בינלאומי עם שותפים אמריקאיים וסינים. במהלך המחקר נסקר באופן שיטתי שטח של כ-1200 קמ"ר ותועדו השרידים הארכאולוגיים: גודל האתרים, צפיפות הממצא, תיארוכו וכולי. במקביל נערכו חפירות בדיקה באתרים נבחרים כדי לתארך את התרבויות השונות ולאסוף מידע לגבי שינויי אקלים פרה-היסטוריים. מטרת המחקר הייתה לתעד את האתרים הארכאולוגיים בשטח, את התפתחות המערכת היישובית, וכן לנתח את התהליכים החברתיים והכלכליים שהתרחשו באזור מראשית יישוב הקבע לפני כ-8,000 שנה ועד לעידן הקיסרי לפני כ-2,000 שנה. דו"ח הביניים של הפרויקט התפרסם בספר Regional Archaeology in Eastern Inner Mongolia: A Methodological Exploration. הספר הוא דו-לשוני: כתוב בסינית ובאנגלית גם יחד. הדו"ח הסופי של הפרויקט פורסם בשנת 2011 תחת הכותרת Settlement Patterns in the Chifeng Region בהוצאת אוניברסיטת פיטסבורג. ספרים אלו ומאמרים נוספים שפרסם פרופסור שלח-לביא מצביעים על השינויים במערך היישובים ומנתחים את גודל האוכלוסייה בתקופות השונות, ההיררכיה של היישובים והתיארוך שלהם.
בשנת 2009 התחיל שלח-לביא פרויקט חדש בצפון-מזרח סין, באזור פו-סין בפרובינציית ליאו-נינג. המחקר מתנהל כשיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית לאוניברסיטת ג'י-לין בסין ומתמקד במעבר מחברות של ציידים-לקטים לחברות של חקלאים יושבי קבע. המודל הנוכחי מזהה את החלק המרכזי של אגן הנהר הצהוב כמוקד לראשית החקלאות בצפון סין וממנו היא התפשטה לאזורים נרחבים בצפון מזרח וצפון מערב המדינה. בפרויקט החדש מנסים שלח-לביא ועמיתיו מסין ומישראל לבדוק מודל חדש על-פיו המעבר לחקלאות ולישובי קבע התרחש במקביל בחלקים שונים של צפון סין אשר המגעים ביניהם הובילו להתפתחות המערכת החקלאית שאפיינה את החברה הסינית במשך אלפי שנים. הפרויקט יבדוק מודל זה באמצעות סקרים וחפירות וכן על ידי שימוש בטכניקות מדעיות של תיארוך, זיהוי שרידי צמחים ובעלי חיים, וניתוח תנאי האקלים והסביבה בתקופות הפרה-היסטוריות. עד כה התקיימו שתי עונות של מחקר שטח בסין, בהן לקחו חלק כ 15 חוקרים וסטודנטים מישראל. במהלך עונות אלו נסקר שטח של כ-115 קמ"ר באזור פו-סין ונתגלו מאות אתרים חדשים, ביניהם מעל 10 אתרים נאוליתיים קדומים ומספר אתרים נוספים שייתכן שמייצגים את שלב המעבר לחקלאות. החל מ-2014 מתוכננות חפירות בדיקה בחלק מהאתרים הקדומים שהתגלו במטרה לתארך אותם במדויק ולאסוף דגימות של צמחים ובעלי חיים. הפרויקט ממומן על ידי הקרן הלאומית הישראלית למדע (ISF) וקרן האגודה הגאוגרפית (National Geographic Society, Committee for Research and Exploration).
2. מחקרים אינטגרטיביים המשלבים נתונים ארכאולוגיים מסין, אינפורמציה היסטורית ומודלים אנתרופולוגיים.
א. התפתחות החברות הפרה-היסטוריות בצפון סין:
רבים ממחקריו של שלח-לביא נוגעים להתפתחות החברה והכלכלה של החברות שאכלסו את צפון-מזרח סין בתקופות הפרה היסטוריות ובראשית העידן ההיסטורי. בספרו הראשון: Leadership Strategies, Economic Activity, and Interregional interaction: Social Complexity in Northeast China
משלב שלח-לביא בין נתונים שאסף בעבודת השטח של השנים 1994–1995 לבין ממצאים מחפירות שקיימו באזור זה ארכאולוגים סיניים. אחד הגילויים הנידונים בספר הוא שלאחר התפתחות הדרגתית של החברה החקלאית באזור צ'ה-פנג, שהגיעה לשיאה בראשית האלף השני לפני הספירה, חל שינוי מהותי באופי החברה והכלכלה. ביצורי אבן גדולים שאפיינו את האזור באלף השני נעלמו כליל לקראת סופו ואתרי האלף הראשון נראים כמפותחים פחות. בניגוד לדעה הרווחת, שראתה בכך עדות להתמוטטות חברתית ופוליטית, טוען שלח-לביא שהחברה המקומית המשיכה לשגשג וכי לא חל כל שינוי בכמות התושבים שאכלסו את האזור. לטענתו, השינוי שחל הוא במעבר לכלכלה מעורבת (של חקלאות וגידול בעלי-חיים); במקביל חל שינוי באידאולוגיה הפוליטית-חברתית: מאידאולוגיה קבוצתית לאידאולוגיה אינדיבידואליסטית שבה היוקרה האישית של המנהיגים שיחקה תפקיד מרכזי.
בספרו השני:
Prehistoric Societies on the Northern Frontiers of China: Archaeological Perspectives on Identity Formation and Economic Change during the First Millennium BCE
מרחיב שלח-לביא את הדיון לתהליך שהתרחש בכל הרצועה הצפונית של סין: מפרובינציית ליאו-נינג במזרח, דרך מונגוליה הפנימית במרכז ועד לגאן-סו וצ'ינג-חאי בצפון מערב. מדובר בתקופה מהותית בה, על פי שלח-לביא, החלה להתפתח הזהות הנבדלת של אזורים אלו ביחס לחלקי סין שמדרום (באזור הנהר הצהוב), והתפתחה למעשה החלוקה שבתקופות המאוחרות יותר תסומן על ידי החומה הגדולה של סין. בכל האזור הצפוני התרחשו בתקופה זו שינויים כלכליים עם דגש על גידול בעלי חיים, לצד מגעים אינטנסיביים בין אזור זה לבין אזורים מרוחקים במרכז אסיה ועד למזרח אירופה: צפון מונגוליה, אזור הרי האלטאי ועד לאזור הים השחור, אוקראינה ורוסיה. לרוחב רצועה רחבה זאת נתגלו חפצי ברונזה (פגיונות, סכינים, חפצי עיטור ותכשיטים) בעלי צורה וסגנון זהים.
מסקנתו של שלח-לביא היא שלא מדובר בגלי הגירה, אלא במסחר ובמיוחד במגעים תרבותיים בהם שמשו חפצי הברונזה להפגנת זהות אישית וקבוצתית. על פי הממצא בקברים, ניכר שכלי הנשק נתלו על החגורות במקום בולט לעין וחפצי הברונזה האחרים חוברו לבגדים או נלבשו כלק מחגורות ותכשיטים. ברצועה של צפון סין שימשו חפצים אלו ליצירה והפגנה של זהות מקומית השונה מהזהות הסינית שהתפתחה בקרב המדינות מדרום. היצירה של זהות נפרדת בעלת מאפיינים תרבותיים של עמי הערבה (אך ללא מעבר אמיתי לחיים נומאדיים) התרחשה על רקע הלחץ הצבאי והפוליטי שהפעילו המדינות הסיניות על האזור.
בספר זה, כמו גם במספר מאמרים שפרסם לאחרונה,


עושה שלח-לביא שימוש בטכניקות מתקדמות של ניתוח גאוגרפי ממוחשב (GIS) של מיקום האתרים הארכאולוגיים ביחס למאפיינים הסביבתיים (כגון פוריות הקרקע, נגישות למים, סוגי המסלע ועוד), במטרה לנתח את המערכת הכלכלית של חברות פרה-היסטוריות בצפון סין. שלח-לביא הוא מהחלוצים של שימוש בטכניקות אלו בחקר הארכאולוגיה של סין.