stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חטיבה 401

| --- | --- |

סמל היחידה, המשמש גם כתג היחידה שלה
 פרטים
 כינוי:  עקבות הברזל
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבת שריון סדירה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1967–הווה (כ־58 שנים)
 מלחמות:    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה האינתיפאדה הראשונה האינתיפאדה השנייה   מלחמת לבנון השנייה מבצע עופרת יצוקה   מבצע צוק איתן מלחמת חרבות ברזל
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  מגח 6 (עד 2004);  מרכבה סימן 4 (2004–2012); כיום מרכבה סימן 4מ ובהסבה למרכבה ברק
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת הפלדה
 יחידות בת:   גדוד 9   גדוד 46   גדוד 52   גדוד 601
 דרגת המפקד:    אלוף-משנה
 מפקדים:  ראו בהמשך
 עיטורים
   צל"ש הרמטכ"ל (גדוד 601)   צל"ש אלוף (גדוד 52)
טנק מרכבה סימן 4 של חטיבה 401 בעת ביצוע ירי בתותח
טנק מרכבה סימן 4מ של חטיבה 401 עם מערכת הגנה אקטיבית לטנקים "מעיל רוח" במהלך מבצע צוק איתן.
חטיבה 401, המכונה גם "עוצבת עקבות הברזל", היא חטיבת שריון סדירה בצה"ל תחת פיקוד עוצבת הפלדה (אוגדה 162). כיום החטיבה מפעילה טנקי מרכבה סימן 4מ עם מערכת הגנה אקטיבית לטנקים "מעיל רוח" ומערכת ניהול קרב ממוחשבת צי"ד, וכן החלה בקליטת טנקים מסוג מרכבה ברק. טנקים אלה הם המתקדמים בצה"ל ובין המתקדמים בעולם.
היסטוריה > התפתחות הרכב החטיבה

החטיבה הוקמה בשנת 1967 על בסיס גדוד טנקי מגח 46 "שלח", גדוד מילואים איתו לחמה במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה הוסב גדוד 46 לגדוד סדיר, ולחטיבה נוספה פלוגת קשר. באוגוסט 1967 הועבר לחטיבה גדוד מגח סדיר 79. בכך הפכה 401 לחטיבת טנקים מגח סדירה, הראשונה בצה"ל. ב 1968 הועבר לחטיבה גדוד שלישי, גדוד החרמ"ש 195 "אדם" אשר הוסב ב-1970 לגדוד טנקים מגח סדיר. עם שלושה גדודים אלה, לחמה החטיבה בסיני במלחמת ההתשה ובשנים שעד מלחמת יום כיפור.
בפרוץ מלחמת יום הכיפורים הועבר גדוד 79 לחטיבה 14 ו-401 קיבלה תמורתו את גדוד מגח 52 "הבוקעים". במקביל, גם פלוגת הסיור של חטיבה 14 הועברה ת"פ חטיבה 401. הפלס"ר נשאר תחת 401 עד לפירוקו בסוף 1974.
ב 1981 הועבר גדוד 195 לחטיבה 500, שהייתה ממוקמת בבקעת הירדן.
במלחמת שלום הגליל, סופח לחטיבה גדוד מילואים 8578. לאחר המלחמה הוקם גדוד 34, על בסיס חיילי ישיבות ההסדר מגדוד 8578. ב-1988 הוסב גדוד 34 ליחידת נ"ט ומספרו שונה ליחנ"ט-94 בשם גדוד דוכיפת. בהמשך הפך לגדוד חירמ"כ, אשר הועבר ב-2005 לחטיבת כפיר.
ב-1988 הוקמה פלוגה ט', פלוגת מרגמות (7). בהמשך הוסבה לחרמ"ש מכוון שטחים. לאחר מכן נעשה ניסיון להקים גדוד חרמ"ש על בסיס שתי פלוגות חרמ"ש סדירות.
ב-1991, לאחר פירוק חטיבה 211, הועבר גדוד עשת (9), גדוד פלמ"ח במקור, לחטיבה 401. החטיבה הועברה לאוגדה 162 ותפסה במקום 211 את גִזרת אדומים.
ב-1992 הוקם בחטיבה פלס"ר מילואים, שפעל תחתיה עד 2003.
ב-2003, עם פירוק חטיבה 500, הועבר פלס"ר 500 הסדיר, לחטיבה 401. הפלס"ר פעל תחת החטיבה עד לפירוקו בשנת 2021.
ב-2006 הוכפף גדוד אסף (601) של חיל ההנדסה הקרבית תחת פיקוד החטיבה.
היסטוריה > גדוד 79

גדוד 79 היה גדוד המגח הראשון בצה"ל. הגדוד הוקם בשנת 1965, במסגרת חטיבה 7. במהלך ארגון חטיבות השריון לפי סוגי טנקים, הועבר הגדוד באוגוסט 1967 לחטיבה 401, שאורגנה כחטיבת מגח סדירה.
היסטוריה > גדוד 79 > מפקדי גדוד 79 (ת"פ חטיבה 401)

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| חיים ארז | 7 יוני 1967 - נובמבר 1968 | מפקד הגדוד במלחמת ששת הימים (החל מהיום השני) חטיבה 7. באוגוסט 1967 הגדוד הועבר לחטיבה 401. |
| אביגדור בן-גל | נובמבר 1968–1970 | מפקד הגדוד במרבית תקופת מלחמת ההתשה. לימים מפקד פיקוד הצפון. |
| דן שני (פרידברג) | 1970 | עיטור המופת במלחמת ששת הימים. נפל במלחמת ההתשה, בעת היותו מג"ד 79. |
| אביגדור בן-גל | 1970 | הוחזר לפקד על הגדוד עקב נפילתו של דן שני |
| יעקב לפידות | 1970–1972 | לימים מפקד המכללה לביטחון לאומי |
| שלמה ניצני | 1972–1973 | פיקד על הגדוד במלחמת יום כיפור, עד לפציעתו ב-7 באוקטובר 1973 |
היסטוריה > מלחמת ששת הימים ומלחמת ההתשה

למלחמת ששת הימים הגיעה החטיבה, עדיין בשלבי הקמתה, רק עם גדוד המילואים מגח 46. על הגדוד פיקד מח"ט 401 המיועד סא"ל אורי בר-און. הגדוד לחם במסגרת אוגדה 84 בפתחת רפיח. לאחר המלחמה הושלמה הקמת החטיבה, כחטיבת טנקי מגח סדירה, שפעלה יחד עם חטיבה 14 באוגדת סיני (252). תפקיד האוגדה כלל החזקה בקו התעלה שהשתרע לאורך 160 קילומטרים. החטיבה הייתה הראשונה לקלוט טנקי מגח 6 שנרכשו בכספי הסיוע האמריקני. גדודים 46 ו-79 של החטיבה השתתפו במבצע אסותא באזור א-צפי מדרום לים המלח מבצע שנערך במקביל לפעולת כראמה.
במהלך מלחמת ההתשה הייתה החטיבה בית יוצר לטנקיסטים מנוסים שהיוו את עיקר מערך המילואים שהשתתף במלחמת יום הכיפורים.
היסטוריה > לאחר מלחמת יום הכיפורים

עם תום המלחמה, ולאחר הסכם הפסקת האש עם המצרים, הוחזרה החטיבה לצד המזרחי של התעלה והוצבה בצומת טסה בפיקודו של אהוד ברק, לשעבר מפקד סיירת מטכ"ל. באותה עת כללה החטיבה 3 גדודי מגח (52, 46 ו-195). סמח"ט 401 היה סא"ל עמנואל סאקל.
מג"ד 195 היה דני יתום (לשעבר הסגן של אהוד ברק כשהאחרון היה מפקד סיירת מטכ"ל).
כשנה לפני פרוץ מלחמת לבנון הראשונה עבר גדוד 195 לחטיבה 500, והחטיבה תוגברה בגדוד מילואים שהורכב מחיילים בני ישיבות ההסדר.
היסטוריה > מלחמת לבנון הראשונה

במלחמת לבנון הראשונה לחמה החטיבה בפיקודו של אל"ם עוזי לבצור, תחת פיקוד אוגדה 252 בפיקוד תא"ל עמנואל סקל בגיס המזרחי, במזרח הגזרה המזרחית, בסמוך לגבול לבנון–סוריה. החטיבה כללה 3 גדודי מגח 6 – גדוד 46 בפיקוד סא"ל צביקה פריד, גדוד 52 בפיקוד סא"ל אורי אגמון, וגדוד מילואים 8578 בפיקוד סא"ל עופר פירעם. החטיבה פרצה בכיוון עין יטא דרך ראשיא וכפר קוק, והתייצבה בהפסקת האש באזור דיר אל-עשייר.
לאחר המלחמה, על בסיס חיילי ישיבות ההסדר מגדוד המילואים, הוקם גדוד סדיר – גדוד 34.
היסטוריה > אחרי מלחמת לבנון הראשונה

לאחר מלחמת לבנון ביצעה החטיבה פעילות ביטחון שוטף בגזרות שונות, בהן יהודה ושומרון, רצועת עזה, רמת הגולן ורצועת הביטחון בדרום לבנון (עד סמוך לנסיגה בשנת 2000). חלק מהפעילות נעשתה תוך שימוש בטנקים וחלקה הייתה פעילות חיל רגלים.
בחודש יולי 1993, במסגרת מבצע דין וחשבון, ביצעו כוחות של גדוד 9 ירי פגזים אל מטרות מחבלים בלבנון.
עם פרוץ האינתיפאדה השנייה עברה פעילותה המרכזית של החטיבה לרצועת עזה ויהודה ושומרון.
בשנת 2004 הושלמה החלפת טנקי המגח 6ב' גל שבהם השתמשה החטיבה עד אז, בטנקי מרכבה סימן 4.
היסטוריה > מלחמת לבנון השנייה

החטיבה נטלה חלק פעיל בכל מהלך מלחמת לבנון השנייה. הטנקים החדישים נלחמו בעיקר בגזרות המזרחיות באזור מטולה וכמו כן השתתפו בקרבות בינת ג'בייל. עקב השימוש המוגבר בנשק נ"ט הרסני ומכיוון שטנקים של החטיבה היוו את הקו הראשון בלחימה בגזרתם, ספגה החטיבה אבדות רבות. 12 מלוחמיה נהרגו בקרבות בלבנון ועשרות נפצעו.
היסטוריה > פעילות ביטחון שוטף ברצועת עזה

החטיבה השתתפה בפעילות ברצועת עזה, ואף זקפה לזכותה פגיעה במחבלים ולכידתם. במהלך הלחימה בעזה השתתף גדוד 52 במבצעים רבים ופגע בעשרות מחבלים, ועל כך הוענק לו פרס הרמטכ"ל ליחידה המצטיינת לשנת 2008. ב-2010 החלו לצייד את טנקי המרכבה סימן 4 של החטיבה במערכת ההגנה האקטיבית לטנקים "מעיל רוח". במרץ 2011 רשמה המערכת יירוט היסטורי של רקטה נגד טנקים ששוגרה לעבר טנק של גדוד עשת. במחצית השנייה של שנת 2012 הסתיימה התקנת "מעיל רוח" בכל טנקי החטיבה.
חטיבה 401 הייתה חטיבת חיל השריון המובילה במבצע צוק איתן ב-2014 וזאת הודות למערכת ההגנה האקטיבית "מעיל רוח" שמגינה עליה מפני רקטות נ"ט וטילי נ"ט. במהלך המבצע השמידו כוחות החטיבה מטרות טרור רבות ופגעו בעשרות מחבלים, שמהם לפחות 120 נהרגו. מערכת "מעיל רוח" פעלה בהצלחה ויירטה מספר רקטות וטילי נ"ט שנורו לעבר הטנקים, לרבות טילי קורנט מתקדמים. מערכת צי"ד שהותקנה בטנקים ייעלה באופן ניכר את ניהול הקרב והתקשורת בין הטנקים לחמ"ל ולגורמים השונים בשדה הקרב.
ב-2023 החלה החטיבה בהסבה לטנק המרכבה סימן 4 ברק (שנקרא גם בקיצור מרכבה ברק). זהו הדגם המתקדם ביותר של טנק המרכבה, והוא כולל מיגון משופר, מערכת "מעיל רוח" משודרגת, חיישנים רבים לאיכון מטרות, מערכת C4ISTAR עם בינה מלאכותית ושיפורים רבים נוספים.
היסטוריה > טבח שבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל

בטבח שבעה באוקטובר ובמלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבה 401 במספר רב של קרבות. במהלך טבח שבעה באוקטובר סייעה החטיבה רבות בהדיפת מתקפת הטרור של חמאס. בשלב השני של הלחימה, עם תחילת התמרון הקרקעי בעומק שטח רצועת עזה, החטיבה הייתה בין הראשונות שנכנסו לשטח הרצועה מכיוון צפון, כבר ב-27 באוקטובר.
החטיבה השתתפה בקרבות רבים בצפון הרצועה, כמו בכיתור העיר עזה כשבועיים לאחר תחילת התמרון, המשיכה במבצעים בצפון הרצועה גם חודשים רבים לאחר מכן, ואף הובילה אחדים מהם, כמו את הלחימה במרחב בית החולים א-רנתיסי.
בשלב השלישי של הלחימה, החל מאמצע חודש פברואר 2024, הובילה החטיבה מספר קרבות אזוריים שבהם צה"ל השתמש במסדרון נצרים כדי להגיע במהירות ליעדים בסביבה. המוצלח שבהם היה מבצע ניתוח מקומי, שכלל השתלטות מחודשת על בית החולים שיפא, אך לפניו היו מבצעים בשאטי ובזייתון, ואחריו בנוסייראת.
בקרב רפיח הובילה החטיבה את כוחות אוגדה 162, כבשה את מעבר רפיח, התקדמה לאורך ציר פילדלפי כולו, עד קו החוף, ולחמה במספר גדודי חמאס לאורך הציר. ב-26 ביוני התקיים בתוך רפיח טקס החלפת מפקד החטיבה, ובו נכנס לתפקידו אל"ם אחסאן דקסה, במקום אל"ם בני אהרון שפיקד על החטיבה מתחילת המלחמה.
ב-20 באוקטובר 2024 נפל מפקד החטיבה אל"ם אחסאן דקסה בקרב בשכונת ג'באליה שבעזה. דקסה וקצינים נוספים ירדו מהטנקים שלהם לקבוצת פקודות בעמדת תצפית רגלית. מטען צד שהוטמן בסביבה התפוצץ ופגע בחבורת הפיקוד. פרט למח"ט שנהרג, באירוע זה נפצע קשה מג"ד 52 סא"ל יהודה שלו. עקב התקרית, אל"ם מאיר בידרמן ששירת תקופה קצרה כסגן מפקד אוגדה 162, מונה למח"ט 401. סא"ל דניאל אלה, מג"ד 52 שקדם ליהודה שלו, הוחזר לפקד על הגדוד עקב פציעתו של שלו.
גדודי החטיבה

הרכב החטיבה מבוסס על גדודי שריון, שחלקם התחלף במהלך השנים. בחלק מהשנים כללה החטיבה גם גדוד חיל רגלים וכיום כוללת החטיבה גם גדוד הנדסה קרבית. יחידות החטיבה העיקריות כיום:
גדוד שלח (46)
גדוד הבוקעים (52)
גדוד עשת (9)
גדוד אסף (601) של חיל ההנדסה הקרבית
פלחי"ק אייל (298)
גדוד 9 "עשת"
גדוד 46 "שלח"
(שמו וסמלו של הגדוד זהים לגדוד שלח 532 בחטיבה 460)
גדוד 52 "הבוקעים"
גדוד 601 "אסף"
גדודי החטיבה > גדוד 46 (שלח)

גדוד 46 הוקם כגדוד חי"ר במילואים, לאחר מלחמת העצמאות, והשתתף בלחימה במלחמת סיני. ב-1961 עבר הסבה לשריון ופעל תחת חטיבה 7 כגדוד מילואים טנקי AMX-13. ב-1965 עבר הסבה למגח. ב-1967 הועבר לחטיבת המגח 401 בעת הקמתה, והיווה את גדוד ההקמה שלה. ככזה יצא למלחמת ששת הימים, ולחם בה כגדוד מגח מילואים בפיקודו של אורי בר-און (מח"ט 401 המיועד). הגדוד כלל שתי פלוגות אורגניות בפיקוד אמנון גלעדי ושלום אנגל (עין גל), ושתי פלוגות מבית הספר לשריון – פלוגת קמ"ט (קורס מפקדי טנקים) בפיקוד דן שני, ופלוגת קק"ש (קורס קציני שריון) בפיקוד עמוס כץ. פלוגת שלום אנגל הייתה הפלוגה היחידה בצה"ל עם מגח M48-A3 - תותחי 105 מ"מ ומנועי סולר. 7 פלוגות המגח האחרות (3 של 401, ו-4 הפלוגות של גדוד 79) היו עם מגח M48-A2 - מנועי בנזין ותותחי 90 מ"מ. הגדוד לחם בין השאר גם תחת חטיבת הצנחנים באוגדה 84 בקרבות ההבקעה ברפיח. לאחר המלחמה הוקם כגדוד סדיר בפיקודו של אריה קרן והשתתף במבצע אסותא. במלחמת ההתשה פעל בסיני, בפיקודם של עמוס כץ ומשולם רטס. במלחמת יום הכיפורים לחם בגזרה הדרומית של תעלת סואץ. הגדוד השתתף בלחימה במלחמת לבנון הראשונה. ב-2004 קלט את טנקי המרכבה 4 והשתתף בלחימה במלחמת לבנון השנייה בין השאר בקרב הסלוקי. במבצע צוק איתן לחם הגדוד בגזרת בית חאנון.
מלחמת חרבות ברזל:
ביום שמחת תורה 07/10/2023 שהה הגדוד ברגילה כאשר הטנקים שלו שהו ברמת הגולן. עם פרוץ הקרבות הוקפץ הגדוד תחת פיקודו של סא"ל גל לוי והחל להיערך לירידה דרומה, כאשר מפקדי הגדוד נלחמו בדרום רגלית ועל גבי רכבים. פלוגת "אפעה משלח" (פלוגה א') הוקפצה מביתה בשעה 11:00 ולאחר סיום הכנת הכלים בימ"ח החטיבתי, החלה הפלוגה לרדת דרומה "על זחלים". מסע של 120 ק"מ במשך 12 שעות עד שהגיעה לכפר עזה, שם נטלה הפלוגה חלק קריטי בקרב לשחרור בני הערובה בקיבוץ. ב-27 באוקטובר החל התמרון הקרקעי במלחמה וגדוד 46 שויך לצוות הקרב החטיבתי של חטיבה 401 בפיקודו של אל"ם בני אהרון. הגדוד לקח חלק בכיבוש יעדי מוצב הספינה, מוצב באדר, מחנה הפליטים שאטי, שכונת רימאל, כיכר פלסטין, כיתר את מרחב ג'באליה והשתתף בכיבוש שכונת דארג' תופאח. במהלך הקרב על כיתור שכונת ג'באליה נפצע מפקד פלוגה א' גולן קריגר והוחלף על ידי סגנו מתן ברוס למשך שלושה שבועות עד לחזרתו של קריגר לשדה הקרב. לקראת סוף שלב הלחימה השני במלחמה, הועבר הגדוד תחת פיקודה של חטיבת הנח"ל. תחת חטיבת הנח"ל לקח הגדוד חלק במשימת ביתור הרצועה על ידי נוכחות ב"מסדרון נצרים" וכעבור כחודשיים השתתף הגדוד בפעולה הכירורגית בשכונת זייתון תחת פיקודה של אוגדה 99. בסיום הפעולה בשכונת זייתון הצטרף הגדוד יחד עם חטיבת הנח"ל למאמץ המלחמתי בשכונת רפיח, כבש את שכונת שאבורה ותל סולטאן וסייע רבות בהחזקת השטח ובהשמדת תשתיות וחיסול מחבלים. הגדוד לקח חלק קריטי בשחרור החטוף פרחאן אל-קאדי ובאיתור המנהרה בה נמצאו שש הגופות של החטופים הרש גולדברג-פולין, עדן ירושלמי, אורי דנינו, אלכס לובנוב, אלמוג סרוסי וכרמל גת שהוצאו להורג בדם קר על ידי רוצחי חמאס.
גדודי החטיבה > גדוד 46 (שלח) > מפקדי גדוד 46

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| ולטר הנגבי | 1962 |  |
| יצחק בן ארי | 1962–1963 |  |
| אורי אורן | 1963 |  |
| גדעון גורדון | 1963–1965 | לימים מפקד עוצבת מרכבות הברזל |
|  ? |  ? |  |
| אורי בר-און | 1967 | מפקד הגדוד במלחמת ששת הימים, במקביל לתפקידו כמפקד חטיבה 401, שהייתה בשלבי הקמה. לימים ראש מטה פיקוד הצפון |
| אריה קרן | 1967–1968 | מג"ד 46 הראשון, כגדוד סדיר. |
| עמוס כץ | 1968–1969 | לימים מח"ט 188, ומפקד עוצבת סיני |
| משולם רטס | 1969–1971 | בעל עיטור העוז, נפל במלחמת יום הכיפורים |
| גדעון אבידור | 1971–1972 |  |
| גיא בר-כוכבא | 1972–1973 |  |
| דוד שובל | 1973–1974 | מפקד הגדוד במלחמת יום הכיפורים. לימים מח"ט 14 במלחמת לבנון הראשונה, ומפקד עוצבת בני חיל |
| חיים אלקן | 1974–1975 | לימים מפקד חטיבה 421 |
| עמית ברוך | 1975–1976 |  |
| מתניה יריב | 1976–1977 |  |
| יהודה נווה | 1977–1978 |  |
| אהרון באומוול | 1978–1980 |  |
| ישראל גולדשטיין | 1980–1981 |  |
| צביקה פריד | 1981–1982 | מפקד הגדוד במלחמת לבנון הראשונה |
| זאב גולדבלט | 1982–1983 |  |
| ציון ספיר | 1983–1985 | לימים מפקד חטיבת מנשה ומנכ"ל האגודה למען החייל |
| דודו קידר | 1985–1986 |  |
| אודי אדם | 1986–1987 | לימים מפקד פיקוד הצפון |
| אורי רוזנטל | 1987–1988 |  |
| מוטי קרמר | 1988–1989 |  |
| דידי בן יואש | 1989–1991 | לימים קצין השריון הראשי בחירום |
| אורי כהן-שובל | 1991–1992 |  |
| חלוצי רודוי | 1992–1994 | לימים קצין שריון ראשי |
| גדי יעקב | 1994–1996 |  |
| אסף גורן | 1996–1997 |  |
| אמיר לב | 1997–1999 | לימים סגן מפקד חטיבה 401 |
| יצחק תורג'מן | 1999–2001 | לימים ראש אט"ל |
| תומר גולן | 2001–2003 |  |
| דודי קמחי | 2003–2005 |  |
| אלעד רצאבי | 2005–2007 | מפקד הגדוד במלחמת לבנון השנייה |
| ג'וני כהן | 2007–2009 | לימים מפקד חטיבה 600 |
| ערן שני | 2009–2011 | לימים מפקד חטיבת מרכבות הפלדה |
| דודו סונגו | 2011–2013 | לימים מפקד חטיבה 401 |
| אוהד מאור | 2013–2015 | לימים קצין שריון ראשי |
| צפריר הר שושנים | 2015–2017 | לימים סגן מפקד חטיבה 401 |
| יצחק אלפסי | 2017–2019 | לימים מפקד עוצבת ראם |
| נעמן הלר | 2019–2021 | לימים קצין המבצעים של פיקוד הדרום |
| רותם ולצמן | יולי 2021 – מאי 2023 | לימים סגן מפקד חטיבת הנח"ל |
| גל לוי | מאי 2023 – | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל |
גדודי החטיבה > גדוד 52 (הבוקעים)

הגדוד הוקם בנובמבר 1947 ולחם במלחמת העצמאות במסגרת חטיבת גבעתי (חטיבה 5). כאשר מוספרו חטיבות צה"ל במהלך המלחמה, קיבל הגדוד את המספר 52 מפני שהוא הגדוד השני שהוקם בחטיבת גבעתי, שקיבלה את המספר 5. השם "הבוקעים" ניתן לגדוד מפני שהשתתף בפריצת המצור על הנגב, שהטיל הצבא המצרי. למעשה, זהו גדוד "הבוקעים" השני, שכן גדוד 51 של גבעתי (שב-1956 עבר לגולני) שלחם באותם קרבות, קיבל עוד קודם לכן את השם "הבוקעים" (גדוד "הבוקעים" הראשון). בשנת 1956 הועבר גדוד 52 לחטיבה 7.
במלחמת סיני היה גדוד חרמ"ש בפיקוד אורי רום, במסגרת חטיבה 7. ב-1958 הוסב לגדוד טנקים מסוג שרמן ו-AMX. בשנים 1964 - 1965 פלוגות השרמן של הגדוד השתתפו במלחמה על המים, במסגרת חטיבה 7. בשנת 1965 הוקם בחטיבה 7 גדוד המגח הראשון (גדוד 79). בתמורה, הועבר גדוד 52 לחטיבה 14.
במלחמת ששת הימים – שתי פלוגות שרמן M50 ו-M51, ופלוגת AMX, בפיקוד ששון יצחקי. הגדוד לחם במסגרת חטיבה 14 ונטל חלק מרכזי בקרב אום כתף.
ב-1968 הגדוד הוסב לטנקי מגח.
במלחמת ההתשה גדוד מגח שהוצב בגזרת קו בר-לב תחת פיקוד חטיבה 14.
במלחמת יום הכיפורים גדוד מגח בפיקוד עמנואל סקל. לפני המלחמה הגדוד היה ממוקם בקו התעוזים (קו המוצבים) באזור ראס סודר בגזרה הדרומית של החזית המצרית, כשהוא מאויש במלואו. מפקדי הפלוגות היו דויד קוטלר (מ"פ א), חנוך סנדרוב (מ"פ ב), ובועז עמיר (מ"פ ג). בשעות הראשונות של המלחמה, עדיין ת"פ חטיבה 14, הגדוד לחם לבדו בארמייה ה-3 המצרית הצולחת, כשהוא סופג ובולם את מכת הפתיחה המפתיעה. משיקולי פריסה ומיקום, בסביבות 16:30 בעיצומה של הלחימה הועבר הגדוד, בהוראה בקשר, לחטיבה 401 שמפקדה היה דן שומרון. בתמורה העבירה 401 את גדוד 79, לחטיבה 14. את רוב פגיעותיו, בחללים ובפצועים, ספג הגדוד באותן ארבע עד שש שעות לחימה קשות עד הגיע ראשוני טנקי התגבורות של חטיבה 401 בשעה 20:00. גדוד 52 השתתף בקרבות הבלימה ובמתקפת הנגד, וצלח את התעלה עד שהתמקם בקילומטר ה-101; בקרבות ספג הגדוד אבדות כבדות. הגדוד סיכל מאמץ צליחה של המצרים בדרום האגם המר, השמיד כמעט כליל גדוד שריון מצרי, ונחלץ לעזרת גדוד שכן במסגרת התקפה חטיבתית לאורך ציר המיתלה תוך שהוא חוצה מערך אויב של כוחות שריון וחי"ר.
במלחמת לבנון הראשונה – לחם כגדוד מגח M60 בפיקוד אורי אגמון, במסגרת חטיבה 401.
במלחמת לבנון השנייה – גדוד מרכבה סימן 4, בפיקוד גיא קבילי שנפצע, והוחלף על ידי צחי שגב (המג"ד שקדם לו). הגדוד השתתף בלחימה בגזרה המרכזית של דרום לבנון, במסגרת חטיבה 401.
במבצע צוק איתן – גדוד מרכבה סימן 4 בחטיבה 401. בימי המבצע לחם תחת פיקוד חטיבת גבעתי. על פועלו זכה הגדוד בצל"ש אלוף פיקוד הדרום.
בשנת 2023 החל הגדוד להצטייד בטנקי מרכבה 4 ברק לצד מרכבה 4 - 400, בעוד מרכבה 4מ היו צריכים לעבור ליחידות המילואים. אבל עם תחילת מלחמת חרבות ברזל שהביאה גם לטבילת האש הראשונה של דגם "הברק", נוצר צורך מבצעי להמשך השימוש בדגם 4מ עד להסבת יחידות המילואים ובמקביל הצורך בעוד טנקים זמינים.[דרוש מקור]
גדודי החטיבה > גדוד 52 (הבוקעים) > מפקדי גדוד 52

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
| שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- |
| יעקב פרי (פרולוב) | 1947–1948 | גדוד חי"ר בחטיבה 5 - גבעתי.  לימים נשיא בית הדין הצבאי לערעורים |
| אביב ברזילי | 1948–1949 |  |
| יוסף גבע | 1949–1951 | לימים נספח צה"ל בארצות הברית וקנדה |
| אברהם טמיר | 1951–1952 | לימים ראש אגף התכנון |
| אהרון דורון | 1952–1953 | לימים ראש אגף כוח אדם |
| שלמה להט (צ'יץ') | 1954–1955 | המג"ד האחרון כגדוד חי"ר בחטיבה 5 - גבעתי. לימים מח"ט 7, מפקד עוצבת סיני (אוגדה 252) בדרגת אלוף, ראש אכ"א, וראש עיריית תל אביב. |
| יצחק בר-און | אוגוסט–אוקטובר 1956 |  |
| אורי רום | 1956–1957 | מפקד הגדוד (חרמ"ש, חטיבה 7) במלחמת סיני. לימים ראש הג"א |
| אלברט מנדלר | 1959–1960 | מג"ד 52 הראשון, כגדוד טנקים, שרמן ו AMX-13. לימים מח"ט 8 במלחמת ששת הימים, ומפקד עוצבת סיני (אוגדה 252) בדרגת אלוף. נהרג במלחמת יום הכיפורים בעת היותו מפקד האוגדה. |
| מוסה פלד | 1960–1962 | לימים אלוף, מפקד גייסות שריון |
| משה בר כוכבא | 1962–1963 | לימים אלוף, מפקד פיקוד דרום |
| שאול גבעולי | 1963–1964 | לימים קצין חינוך ראשי |
| גדעון אלטשולר | 1964–1965 | מפקד הגדוד בתקופת המלחמה על המים. חטיבה 7. לימים מפקד חטיבה 274 |
| ששון יצחקי | 1965–1967 | מפקד הגדוד במלחמת ששת הימים. חטיבה 14.  לימים מפקד החטיבה |
| אמנון רשף | 1967–1969 | מפקד הגדוד בעת הסבתו לטנקי מגח. לימים מפקד גייסות השריון |
| רן שריג | 1970–1972 | מפקד הגדוד במלחמת ההתשה, לימים מפקד עוצבת ראם |
| נחום זקן | 1972–1972 | מפקד גדוד 433, מפקד חטיבה 656, וסגן מפקד גייסות השריון |
| עמנואל סקל | 1972–1974 | מפקד הגדוד במלחמת יום הכיפורים, לימים מפקד מפקדת חילות השדה |
| עוזי בן יצחק | 1974–1975 | לימים מפקד באלי"ש ומפקד אוגדת יהודה |
מוטי פז: 
דב ישראלי: 
| אורי אגמון | ינואר 1981 – יולי 1982 | מפקד הגדוד במלחמת לבנון הראשונה. לימים מפקד עוצבת סיני |
| שמואל פז | 1984 |  |
מוטי בר לב: 
| חיים מלכה | 1986–1987 |  |
| מתי שולמן | 1988–1990 |  |
| זהר עמיר | 1990–1992 | לימים מח"ט 264 (27) |
| סמי תורג'מן | 1992–1994 | לימים אלוף פיקוד הדרום |
| יוני צור | 1994–1996 |  |
| בועז אברהם | מרץ 1996 – מרץ 1998 |  |
| יגאל סלוביק | 1999–2001 | לימים ראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה |
| איציק כהן | 2001–2003 |  |
| צביקה צורן |  | לימים מפקד מחוז חיפה בפיקוד העורף |
צחי שגב: 
| גיא קבילי | –2006 | מפקד הגדוד במלחמת לבנון שנייה עד לפציעתו |
| צחי שגב | 2006– | חזר לפקד על הגדוד במלחמת לבנון השנייה לאחר פציעת המג"ד |
| רונן דגמי |  | לימים מפקד מחוז דרום בפיקוד העורף |
ארז סעדון: 
| רונן תמים | 2010–2012 | לימים מפקד חטיבת מרכבות הפלדה |
| אודי צור | 2012–2014 | לימים מפקד חטיבה 7 |
| שגיב דהן | 2014–2016 | מפקד הגדוד במבצע צוק איתן, לימים ראש מטה פיקוד הצפון |
| ניסים חזן | 2016–2018 | לימים מפקד עוצבת ראם |
| אפיק מזור | 2018–2020 |  |
| ניב דאובה | אוקטובר 2020 – יולי 2022 | לימים מפקד חטיבת קרייתי |
| דניאל אלה | יולי 2022 – יולי 2024 | מפקד הגדוד במלחמת חרבות ברזל עד פציעתו בקרב רפיח |
| יהודה שלו | יולי 2024 - אוקטובר 2024 | נפצע קשה בקרב בג'באליה ב-20/10/2024, בתקרית בה נפל מח"ט 401 אל"ם אחסאן דקסה. |
| דניאל אלה | אוקטובר 2024 | חזר לפקד על הגדוד לאחר פציעת מחליפו. |
| אור יול | אוקטובר 2024 - מכהן |  |
גדודי החטיבה > גדוד 9 (עשת)

הגדוד התשיעי של הפלמ"ח, לחם במלחמת העצמאות במסגרת חטיבת הנגב. הגדוד הוקם זמן קצר לפני כיבוש באר שבע, כגדוד פשיטה ממוכן, בפיקוד ישראל כרמי. הגדוד כלל שתי פלוגות ג'יפים של "יחידת הפשיטה", ואת יחידת "חיות הנגב" בהרכב של שתי מחלקות, שהועברה מהגדוד השני, וצוידה ב-10 זחל"מים. בהמשך, הוסבה יחידה זו לפלוגת חרמ"ש. בסיסו של הגדוד היה ליד קיבוץ רוחמה בנגב.
הגדוד התשיעי היה הגדוד היחידי מחטיבת הנגב-פלמ"ח, שהמשיך להתקיים לאחר סיומה של מלחמת העצמאות. ב-1949 עם פירוק חטיבת הנגב, הועבר לחטיבה 7 כגדוד חי"ר. ב-1953 הוסב שוב לחרמ"ש. ב-1955 נקלטו בגדוד טנקי AMX-13. במלחמת סיני לחם במסגרת חטיבה 7, כגדוד טנקי AMX-13. פלוגה ב' AMX-13 סופחה במלחמה לחטיבת הצנחנים 202.
במלחמת ששת הימים לחם כגדוד חרמ"ש בפיקודו של מרדכי אביגד, במסגרת חטיבה 7. מפקדי הפלוגות במלחמה היו יואב וספי, עוזי לבצור ויוסי פלד. ב-1968 הועבר הגדוד לחטיבה 14, כאשר זו העבירה את גדוד החרמ"ש 195 לחטיבה 401.
במלחמת ההתשה לחם כגדוד חרמ"ש בגזרת קו בר-לב במסגרת חטיבה 14. ב-1970 הוסב לגדוד טנקי מגח (במקביל לגדוד 195 שהוסב בחטיבה 401).
במלחמת יום הכיפורים, הגדוד בפיקוד יום-טוב תמיר לחם בגזרת צפון סיני. הגדוד כלל 3 פלוגות מגח בפיקוד המ"פים יונתי (יהונתן) צוובנר, אורי הקמן ונועם דביר. סך הכול 33 טנקים. על אף שהיה שייך אורגנית לחטיבה 14, במלחמה היה כפוף מבחינה מבצעית לחטיבה המרחבית 275 שישבה בבלוזה בפיקודו של אל"ם פנחס נוי (אלוש) ולחם במסגרת זו. עם פרוץ האש התקדם הגדוד למשימותיו הקבועות מראש לפי תוכנית "שובך יונים": פלוגה אחת פוצלה לצמדי טנקים שנשלחו למעוזים באזור הביצות הצפוני ביותר (ממעוז "כתובה" ועד "בודפשט"), פלוגה נוספת נשלחה לאזור מעוז "מפרקת", והפלוגה השלישית לאזור קנטרה ומעוז "מילנו". חיילי החי"ר המצרי שצלחו את התעלה החלו לירות על הטנקים בטילי נ"ט ולתקוף את המעוזים. טנקים רבים נפגעו בשעות הראשונות ללחימה ואחרים עלו על מוקשים ושקעו בביצות. עד שעות הערב נותרו מהגדוד טנקים בודדים שהמשיכו ללחום, כדוגמת "טנק הקצינים", ומחלקת טנקים בפיקוד שלמה ערמן (סמל המחלקה שלקח פיקוד בנפול מפקדו). אך הגדוד ירד מהסד"כ הצה"לי. במהלך הקרבות נהרגו 67 מלוחמיו, מרביתם תוך שעות ספורות. בין ההרוגים גם שלושת מפקדי הפלוגות. רבים נוספים נפצעו או נפלו בשבי. הלוחמים שנותרו התפזרו בין יחידות שונות בגזרה. בשעה 20:00 הגיעה לאזור חטיבה 460 ומפקד גדוד 9, יום-טוב תמיר, הצטרף לחטיבה ולחם איתה עד סוף המלחמה. חיילים רבים מהגדוד עוטרו לאחר המלחמה בעיטורים, ביניהם שלמה ערמן ויובל נריה שעוטרו בעיטור הגבורה. לאחר המלחמה, בלחץ המג"ד יום-טוב תמיר, הגדוד הוקם מחדש, בפיקודו, תחת חטיבה 14.
בדצמבר 1980 הועבר הגדוד לחטיבה 211 שבפיקוד המרכז. במלחמת לבנון הראשונה, לחם כגדוד טנקי מגח במסגרת חטיבה 211. ב-1983–1984 הגדוד הוסב לטנקי מרכבה סימן 2ב.
ב-1991, עם פירוק חטיבה 211, עבר הגדוד לחטיבה 401, ועקב כך הוסב לטנקי מגח. ב-2005 עבר, עם כלל החטיבה, הסבה לטנקי מרכבה סימן 4. ככזה, השתתף בלחימה במלחמת לבנון השנייה. בהמשך, פעל ולחם במסגרת חטיבה 401 בכל המבצעים והמלחמות, כולל במבצע צוק איתן ובמלחמת חרבות ברזל.
גדודי החטיבה > פלס"ר 401

בדצמבר 2003 פורקה חטיבת השריון 500 אשר לה הייתה יחידת פלס"ר סדירה. היחידה הועברה לחטיבה 401. סמל וסיכת היחידה נשארו סמלי פלס"ר 500. בסיס היחידה נשאר עד 2008 במחנה בקעות בבקעת הירדן, בו שכנה בעבר חטיבה 500.
ככל פלס"רי השריון תפקידה של פלוגת הסיור (פלס"ר) היה איסוף מודיעין קרבי בתוך שטח האויב, בזמן אמת ובצורה נסתרת, עבור חטיבת השריון והובלתה אל הלחימה. יחידה זו ביצעה גם משימות חי"ר, וסיור (רגלי ורכוב). היחידה זכתה ב-5 צל"שים, רובם במהלך מלחמת לבנון השנייה. בספטמבר 2021 נסגרה היחידה ולוחמיה הוסבו ליחידות מובחרות אחרות.
גדודי החטיבה > פלס"ר 401 > מפקדי הפלס"ר

|  שם |  תקופת כהונה |  הערות |
| --- | --- | --- |
| יואל רונן | 1992–1994 | מקים היחידה |
| זיו אייל | 1994–1996 |   |
| דרור חוג'יבקוב | 1996–1997 |   |
| חיים בן לולו | 1997–1999 |  |
| ירון פינקלמן | 1999–2001 | מפקדה בפרוץ האינתיפאדה השנייה, לימים אלוף פיקוד הדרום |
| נועם לנזיני | 2001–2003 | מפקדה במבצע חומת מגן וכיבוש המוקטעה, ובמעצר מרוואן ברגותי |
| גלעד עמית | 2003–2005 | לימים קצין אג"ם של פיקוד המרכז |
| שלומי צן | 2005–2006 |   |
| יוסי פנסו | 2006–2008 | מפקדה בעת מלחמת לבנון השנייה |
| ארז טל | 2008–2009 | מפקדה במבצע עופרת יצוקה |
| יוסי בן יקר | 2009–2010 |  |
| לירון ארוך | 2010–2012 |   |
| נדב עטר | 2012–2013 |   |
| אורן צבר | 2013–2014 | מפקדה במבצע שובו אחים, לימים מפקד סיירת חרוב |
| אלכסיי רודיאנוב | יולי 2014 – מרץ 2015 | מצטיין שר הביטחון, מפקדה במבצע צוק איתן |
| יואב אמיר | מרץ 2015 – אוגוסט 2016 |  |
| שי סויסה | אוגוסט 2016 – ספטמבר 2017 |  |
| אלי מלאכי | ספטמבר 2017 – אוגוסט 2018 |  |
| איתן סמואל | אוגוסט 2018 – יולי 2019 |  |
| עומר בנימין | יולי 2019 – יוני 2020 |  |
| יואל שישפורטיש | יוני 2020 – יוני 2021 |  |
| גל יניב | 2021 | מפקד היחידה האחרון |