תקשורת בעלי חיים
דוגמאות > יונקים > יונקים ימיים

דולפינים: דולפינים יכולים לשמוע זה את זה במרחק של עד 6 קילומטרים מתחת למים. חוקרים צפו באמא דולפין המתקשרת בהצלחה עם תינוקה באמצעות טלפון. נראה ששני הדולפינים ידעו עם מי הם מדברים ועל מה הם מדברים. לא רק שדולפינים מתקשרים באמצעות רמזים לא מילוליים, נראה שהם גם מפטפטים ומגיבים לקולות של דולפינים אחרים.
לווייתנים: שתי קבוצות של לווייתנים, לווייתן הגבן ותת-מין של לווייתן כחול המצוי באוקיינוס ההודי, ידועות כמפיקות צלילים חוזרים בתדרים משתנים, הידועים בשם שירי לווייתן. לווייתנים זכרים מבצעים קולות אלה רק בעונת ההזדווגות, ולכן יש להניח שמטרת השירים היא לסייע לברירה מינית. גבנונים משמיעים גם צליל הנקרא קריאת האכלה, שאורכו חמש עד עשר שניות בתדירות כמעט קבועה. גבנון ניזון בדרך כלל בשיתוף פעולה על ידי התאספות בקבוצות, שחיה מתחת ללהקות דגים וזינוק למעלה דרך הדגים ומחוץ למים יחד. לפני הזינוקים הללו, לווייתנים משמיעים את קריאת ההאכלה שלהם. אימהות של לווייתנים גם משמיעות קולות הרגעה לתינוקות שלהן.(אנ')
אריות ים: מאז 1971, רונלד ג'יי שוסטרמן ושותפיו למחקר חקרו את היכולת הקוגניטיבית של אריות ים. הם גילו שאריות ים מסוגלים לזהות יחסים בין גירויים על סמך פונקציות דומות או קשרים עם חבריהם, ולא רק על סמך המאפיינים הנפוצים של הגירויים. התופעה נקראת סיווג שקילות. יכולת זו לזהות שקילות עשויה להיות שלב מקדים להתפתחות שפה. מחקר נערך כעת במעבדת הקוגניציה והחושים של Pinniped כדי לקבוע כיצד אריות ים יוצרים יחסי שקילות אלה. אריות ים הוכחו גם כמבינים תחביר ופקודות פשוטים כאשר מלמדים אותם שפת סימנים מלאכותית הדומה לזו שמשתמשים בה עם קופי אדם. אריות ים גם הצליחו ללמוד להשתמש במספר יחסים תחביריים בין הסימנים שלימדו אותם, כגון כיצד יש לסדר את הסימנים זה ביחס לזה. עם זאת, אריות הים כמעט ולא השתמשו בסימנים באופן סמנטי או לוגי. בטבע, משערים כי אריות ים משתמשים במיומנויות חשיבה הקשורות ליחסי שקילות על מנת לקבל החלטות חשובות שיכולות להשפיע על הישרדותם, למשל זיהוי חברים וקרובי משפחה או הימנעות מאויבים וטורפים. אריות ים משתמשים בתנוחות יציבה שונות ובמגוון של נביחות, ציוצים, נקישות, גניחות, נהמות וחריקות כדי לתקשר. טרם הוכח אם אריות ים משתמשים בהד כאמצעי תקשורת.
ההשפעות של למידה על איתות שמיעתי בבעלי חיים אלה מעניינות את החוקרים. מספר חוקרים הצביעו על כך שנראה שלחלק מהיונקים הימיים יש יכולת לשנות הן את ההקשר והן את המאפיינים המבניים של הקולות שלהם כתוצאה מניסיון. ג'ניק וסלייטר הצהירו שלמידה יכולה לשנות קוליות באחת משתי דרכים: על ידי השפעה על ההקשר שבו נעשה שימוש בקריאה מסוימת, או על ידי שינוי המבנה האקוסטי של השיחה עצמה. זכרים של אריות ים קליפורניים יכולים ללמוד לעכב את נביחותיהם בנוכחות כל זכר דומיננטי, אך משמיעים קול רגיל כאשר זכרים דומיננטיים נעדרים. סוגי הקריאות השונים של כלבי ים אפורים יכולים להיות מותנים ונשלטים באופן סלקטיבי על ידי רמזים שונים, ושימוש בחיזוק באמצעות מזון יכול גם לשנות את הפקת הקול. כלב ים זכר בשבי בשם הובר הדגים מקרה של חיקוי קולי, אך מאז לא דווח על תצפיות דומות.
במחקר משנת 1992, רוברט גיסינר ושוסטרמן ערכו ניסויים שבהם ניסו ללמד תחביר נקבת אריה ים קליפורנית בשם רוקי. את רוקי לימדו מילים בליווי סימנים, ולאחר מכן היא התבקשה לבצע משימות שונות בהתאם לסדר המילים לאחר צפייה בהוראה בעזרת סימן. נמצא שרוקי הייתה מסוגלת לקבוע יחסים בין סימנים למילים, וליצור תחביר בסיסי. מחקר משנת 1993 של שוסטרמן ודייוויד קסטאק מצא שאריה ים קליפורני היה מסוגל להבין מושגים מופשטים כמו סימטריה, זהות והתקה. הדבר מצביע על כך שיחסי שקילות יכולים להיות מובנים גם ללא שפה.
הקולות המיוחדים של אריות הים מופקים מעל ומתחת למים. כדי לסמן טריטוריה, אריות ים "נובחים", כאשר זכרים שאינם זכרי אלפא עושים יותר רעש מאשר זכרי אלפא. למרות שגם נקבות נובחות, הן עושות זאת בתדירות נמוכה יותר ולרוב בקשר להולדת גורים או לטיפול בגורים. נקבות מייצרות קול צווח כיווני מאוד, קריאת משיכה לגורים, שעוזרת לאימהות ולגורים לאתר זה את זה. כפי שצוין ב-Behavior Behavior, אורח החיים האמפיבי שלהם גרם להם להזדקק לתקשורת אקוסטית לארגון חברתי כשהם נמצאים על היבשה.
אריות ים יכולים לשמוע תדרים בין 100 הרץ ו-40,000 הרץ, וקול מ-100 עד 10,000 הרץ.