stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב במזרח טימור
הערות שוליים

↑  East Timor Offers Hope for LGBT Rights, VOA (באנגלית)
↑  Over 80 Nations Support Statement at Human Rights Council on LGBT Rights, U.S. Mission to International Organizations in Geneva, ‏22 במרץ 2011 (באנגלית)
↑  "Asia's youngest nation offers glimmer of hope for LGBT rights". Reuters (באנגלית). 2017-07-20. נבדק ב-2021-10-22.
↑  East Timor Age of Consent & Statutory Rape Laws, www.ageofconsent.net
↑  Sexual Orientation Clause Removed From Constitution, www.etan.org
1 2  Governo timorense vai exigir inquérito a hospital por maus-tratos a deficientes e LGBTI - ministro, www.dn.pt (בפורטוגזית)
↑  Homosexuality in East Timor (באנגלית)
↑  Asia's Newest Nation of Timor-Leste Is Fighting for LGBTQ Rights, www.vice.com (באנגלית)
↑  Secretariat, New Publication: A Research Report on the Lives of Lesbian and Bisexual Women and Transgender Men in Timor-Leste, The ASEAN SOGIE Caucus (באנגלית)
↑  Timor-Leste: Governo exige inquérito a hospital por maus-tratos a deficientes e LGBTI, e-Global, ‏3 באפריל 2019 (בפורטוגזית)
↑  Identities of Timor-Leste, This is Me, Daily Emerald (באנגלית)
↑  Yi Shu Ng, This tiny Southeast Asian country just held its first pride parade, Mashable (באנגלית)
1 2  Shannon Power, Timor Leste PM comes out supporting LGBTI rights, Gay Star News, ‏3 ביולי 2017 (באנגלית)
↑  East Timor holds first LGBTQ pride parade, NBC News (באנגלית)
↑  Shannon Power, East Timor's LGBTI community keeps getting stronger together, Gay Star News, ‏13 באפריל 2018 (באנגלית)
↑  Asia's Youngest Nation Celebrates 2nd LGBT Parade | Voice of America - English, www.voanews.com (באנגלית)
↑  Travel Inspired, PRIDE 2019 Parade, Timor Leste - South East Asia, Adam Constanza, ‏13 ביולי 2019 (באנגלית)
↑  About the Author, rew M. Potts, rew M. Potts is a former editor of the Sydney Star Observer, East Timor celebrates third LGBTQI Pride Parade, Star Observer, ‏19 ביולי 2019 (באנגלית)
מצעד הגאווה בדילי, בירת מזרח טימור, 2019
חדווה רבינזון בכרך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 באפריל 1938 (בת 86) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
חדווה רבינזון בכרך (נולדה ב-27 באפריל 1938, כ"ו בניסן ה'תרצ"ח) היא סופרת, משוררת ומתרגמת ישראלית.
יצירתה

יצירתה מוטבעת בנופי הארץ, והמילה נוף מופיעה בכותרות רוב ספריה כגון "נופי ארץ ואני", "אני אתה ואת – נופים של נגיעות" או "אני משב הרוח, פכפוך המים, מעוף הציפור – אני כל שירי". בספר "לרקוד את הגשם" ספר סיפורים קצרים, שתורגם גם לאנגלית ויצא לאור בארצות הברית, הלכה ממקום למקום בארץ ועל רקע נופי המקום כתבה סיפורים בדיוניים על שלל דמויות בארץ, מכל הדתות ומכל העדות ובקשה לבטא את "הכאב והיופי בנפשם" כדבריה.
פרסים

פרס יהדות רומניה ע"ש ינקולוביץ - 2001
פרס ארגון WPA (World Poetry Almanac) כמשוררת הטובה ביותר לשנת 2010
פרס IPITRIC (INTERNATIONAL POETS CONGRESSES ) כמתרגמת הטובה ביותר לשירה לשנת 2010
פרס INTERNATIONAL TRANSLATION CENTER בסין כמתרגמת הטובה ביותר לשירה.
הערות שוליים

↑  מסמך למקור
↑  התעודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266824905171  BnF: cb17160913c (data)  ISNI: 0000 0000 6694 8815  LCCN: n89135115  VIAF: 55741034   WorldCat (עם VIAF): 55741034
חימנה אקרדי

| --- | --- |

 לידה:  27 במאי 1985 (בת 39) ארגנטינה בואנוס איירס, ארגנטינה
 מדינה:  ארגנטינה 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 עיסוק:  שחקנית
 בן זוג:  ניקולס ואסקס (2007-הווה)
 פרופיל ב-IMDb
 
מריה חימנה דה לוס מילאגרוס אקרדי (בספרדית: María Gimena de los Milagros Accardi, נולדה ב-27 במאי 1985; בואנוס איירס, ארגנטינה), המוכרת בשם חימנה אקרדי, היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית. הידועה במיוחד מהטלנובלה הארגנטינאית ׳כמעט מלאכים׳ שם שיחקה את ׳מלווינה בדוג׳ה אגווארו׳.
ידועה בעיקר בתפקידה בטלנובלות "כמעט מלאכים" ו"אלמה פיראטה".
ביוגרפיה

בשנת 2000, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "אהבה אסורה" של היוצר אנריקה אסטבנס, בה גילמה את דמותה של ג'סיקה סנטנה.
בשנת 2003, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "המורדים", בה גילמה את דמותה של סברינה.
בשנת 2006, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "אלמה פיראטה", בה גילמה את דמותה של ברנרדה דה מרקו.
בשנת 2007, שיחקה בסרט הקולנוע הארגנטינאי "Cartas para Jenny" ("מכתבים לג'ני") שצולם בסן לואיס, ארגנטינה, ולאחר מכן בישראל. בסרט, גילה אקרדי את דמותה של השחקנית הראשית, ג'ני.
בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.
בשנת 2009, שיחקה בסרט הארגנטינאי "Papá por un día" ("אבא ליום אחד"), בה גילמה את דמותה של ססיליה.
בשנת 2010, שיחקה בשנית בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.
בשנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Los unicòs" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של דולורס. באותן השנים, שיחקה גם בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של צ'ינה.
בשנים 2012–2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi hombre" ("אתה הגבר שלי"), בה גילמה את דמותה של ברנדה.
בשנת 2013, שיחקה בסדרה ארגנטינאית מיוחדת שהופקה לכבוד יום האיידס העולמי, בשם "Una vida posible" ("חיים אפשריים"), בה גילמה את דמותה של קרלה. באותה השנה, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Solamente vos" ("רק את"), בה גילמה את דמותה של קנדלה.
בשנת 2014 הופיעה אקרדי בוידאוקליפ של הזמר הארגנטינאי אקסל (אנ'), לשירו "Afinidad", יחד עם השחקן ניקולס ואסקס.
בשנת 2018 שיחקה לצד נטליה אוריירו בסרט הקומדיה "סופר משוגעת. באותה שנה כיכבה בטלנובלה "Mi hermano es un clon" לצד בנחמין רוחאס.
בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "Separadas" את דמותה של קרולינה פרננדז, לצדם של מרסלה קלוסטרבואר ואגוסטינה צ'רי.
חיים אישיים

משנת 2007, מנהלת אקרדי מערכת יחסים עם השחקן הארגנטינאי ניקולס ואסקס, אשר הופיע לצדה בטלנובלה הארגנטינאית "כמעט מלאכים".
ב-2013 דווח שאקרדי הרתה, אולם היא עברה הפלה טבעית.
ב-10 בדצמבר 2016, נישאו ואסקס ואקרדי. ב-16 בדצמבר 2016, כ-6 ימים לאחר נישואיה עם ואסקס, גיסה ואחיו של בן זוגה, השחקן הארגנטינאי סנטיאגו ואסקס, נפטר בפתאומיות בחופשה ברפובליקה הדומיניקנית.
הערות שוליים

↑  Clarín.com, Gimena Accardi entra a 'Los Unicos', www.clarin.com, ‏2012-03-13 (בספרדית)
↑  Gimena Accardi se suma al elenco de Herederos de una venganza, Ciudad Magazine, ‏2011-06-04 (בספרדית)
↑  7 de Noviembre de 2013, Cómo será el especial que grabaron Gimena Accardi y Mariano Martínez, infobae (ב־European Spanish)
↑  http://www.infobae.com/2014/05/12/1563639-axel-presento-su-nuevo-videoclip-gimena-accardi-y-nico-vazquez-como-protagonistas
| כמעט מלאכים |
| --- | --- | --- |
| הפקה | Cris Morena Group • דורי מדיה גרופ |  |
| דמויות | כמעט מלאכים - דמויות |  |
| שחקנים | אמיליה אטיאס • ניקולס ואסקס • מריאנו טורה • חואן פדרו לנסאני • מריאנה אספוסיטו • אאוחניה סוארס • גסטון דלמאו • ניקולאס ריירה • חוליה קלאבו • מרסדס פונס • חימנה ברון • פאבלו מרטינס • רוסיו איגרסבל • ויקטוריו ד'אלסנדרו • קנדלה וטראנו • מריה דל סרו • אגוסטין סיירה • סטפנו דה גרגוריו • חימנה אקרדי • רומינה ז'אן • ולנטינה סנרה |  |
| מוזיקה | טין אנג'לס |  |
| סדרות קשורות | קטנטנות • המורדים • פלוריסיינטה • אלמה פיראטה • סופר טורפה • אליאדוס |  |
חמדון

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°53′06″N 35°21′58″E﻿ / ﻿32.88504444°N 35.36599444°E﻿ / 32.88504444; 35.36599444 
 אזור זמן:  UTC+2
 he
 
חמדון (בערבית: حمدون) הוא כפר לא מוכר בדואי, השוכן בסמוך ליישוב לוטם בגליל. היישוב שוכן בתחומי המועצה האזורית משגב, כשני ק"מ מצפון לדיר חנא.
הכפר אוכלס ככפר לא מוכר בשנת 1952 על ידי בני שבט בדואי שהיו מפוזרים באזור הגליל. ביישוב מתגוררים 10 משפחות, ושטחו הוא 16 דונם.
הסרט כבר לא אחמד מתעד את ניסיונותיו של תושב המקום, להשתלב בחברה הישראלית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חמדי אל-חרבאווי

חמדי אל-חרבאווי (בערבית: حمدي الحرباوي; נולד ב-5 בינואר 1985) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת החלוץ ברויאל מוסקרון ובנבחרת תוניסיה.
ביוגרפיה

אל-חרבאווי התחיל את הקריירה שלו באספראנסה דה תוניס, ולאחר 5 שנים עבר למוסקרון. במוסקרון הוא מיעט לשחק ואת שתי העונות לאחר מכן העביר בליגה השלישית בבלגיה. לאחר שתי עונות מוצלחות הוא חתם בלוון, אז בליגה השנייה. בלובן הוא הפך לשחקן מפתח, ובעונתו הראשונה כבש 25 שערים וסיים את העונה כמלך השערים של הליגה, ואף עלה עם הקבוצה לליגת העל הבלגית.
לקראת עונת 2011/2012 חתם בלוקרן, ובעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הבלגי כאשר הבקיע את שער הניצחון בגמר נגד קורטרייק. בשנתיים הראשונות במועדון כבש אל-חרבאווי 12 שערים בכל עונה, ובעונת 2013/2014 כבש 22 שערי ליגה.
ב-27 במאי 2012 כבש את צמד הבכורה שלו במדי נבחרת תוניסיה, בניצחון 5–1 על רואנדה, ואף היה שיחק הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2013.
זעירי

| --- | --- |
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  דור שני לאמוראים
 השתייכות:  ישיבת טבריה
 תחומי עיסוק:  רב, סוחר
 רבותיו:  רבי יוחנן, רבי חנינא
 תלמידיו:  רב דימי, רב נחמן, רב חייא בר אשי 
 
זעירי (השני) היה אמורא בדור השני לחכמי ארץ ישראל, מגדולי תלמידי רבי חנינא ורבי יוחנן. אמרותיו ופסקיו, מוזכרים עשרות פעמים בתלמוד.
מעמדו בישיבת טבריה

זעירי היה גדול תלמידי רבי חנינא, ומגדולי חכמי ארץ ישראל, יותר מרבי אלעזר שנודע כ"מרא דארעא דישראל". על כך יעיד המעשה הבא המובא בגמרא ריש לקיש שחה בים, בא רבה בר בר חנה ונתן לו את ידו, ושוחח עמו. הגמרא שואלת? האם ייתכן שריש לקיש נתן את ידו לרבה בר בר חנה? הרי ידוע, כי ריש לקיש, למי שהיה נותן לו את ידו, הביאו לו הלוואה כספית ללא עדים, שכן אפילו לרבי אלעזר שהיה מרא דארעא דישראל (ראש החכמים בארץ ישראל) לא נתן את ידו, ומתרצת הגמרא, כי אם המעשה היה בריש לקיש, כנראה שהאדם השני היה זעירי.
בשונה מאמוראים אחרים, כאשר הוא היה אומר שבמשנה חסר קטע מסוים, קבעו חכמי הזמן את הוספתו כחלק מנוסח המשנה, בשונה למשל מהוספותיו של רב ששת הוא נודע בכושר הסברתו המיוחד, עד שאמר עליו רבא: כל ברייתא שזעירי אינו מפרש אותה, לא ניתן לפרש אותה.
הוא לא נזכר בתלמוד בשם "רבי", באף מקום, וזאת על פי המאמר "גדול מרבן שמו", כלומר גדול יותר רב כאשר אינו נקרא בשם תואר, שכן שמו עצמו הוא תוארו.
הקפדתו היתירה על יוחסין

רבי יוחנן, גדול חכמי ארץ ישראל רצה שזעירי ישא את בתו, אבל זעירי התחמק ממנו מכיוון שהוא היה מבבל הנחשבת למיוחסת יותר ביחס לארץ ישראל שבה התערבו פסולין. פעם אחת הגיעו לשלולית מים וזעירי הרכיב את רבי יוחנן על כתיפו. אמר לו רבי יוחנן באותה שעה: תורתי כשירה לך, ואילו בתי אינה טובה בשבילך? אך למרות זאת זעירי המשיך להתחמק ממנו. והגמרא מסבירה כי רבי יוחנן לא ידע את אמרתו של רבי אלעזר "לא עלה עזרא מבבל עד שעשאה סולת נקייה", כך שבבל הייתה מיוחסת לגמרי, שזו היא הסיבה שלא רצה זעירי לקחת את בתו של רבי יוחנן לאשה, עקב יחוסו הגדול יותר מאשר רבי יוחנן.
גם הלכתית, החמיר זעירי בהלכות יוחסין. כך למשל התייחסותו למשנה במסכת כתובות: ”ראוה מדברת עם אחד ואמרו לה "מה טיבו של איש זה?" - "איש פלוני, וכהן הוא". רבן גמליאל ורבי אליעזר אומרים: נאמנת. ורבי יהושע אומר: לא מפיה אנו חיין, אלא הרי זו בחזקת בעולה לנתין ולממזר עד שתביא ראיה לדבריה”. התחבטו חכמי ארץ ישראל בפירוש משנה זו, מדוע סובר רבי יהושע לא יאמינו לאשה לומר שנבעלה לאדם כשר, הרי יש לה מיגו. רב אסי תירץ, שהכוונה במילה "מדברת" היא כינוי בלשון נקייה ליחסי אישות שהמקרא קורא לה בלשון אכילה ודיבור, ולכן אין לאשה מיגו לומר שלא נבעלה, שהרי ראו שנבעלה. זעירי לעומת זאת, הסביר את המשנה כפשוטה שראוה מדברת ומתייחדת עם אדם במקום סתר, ולא מאמינים לה לומר שלא נבעלה, ואף על פי שעל פי ההלכה אין אוסרים אשה על יחוד, מעלה עשו ביוחסין, מפני חומרתן.
גישה זו, מקובלת הייתה בידי זעירי מרבו רבי חנינא שכן גם הוא סבר כי יש להחמיר במיוחד ביוחסין ובלשון חז"ל "מעלה עשוי ביוחסין". לפי זה פירש זעירי בשם רבו רבי חנינא, את המשנה במסכת כתובות ”אמר רבי יוסי מעשה בתינוקת שירדה למלאות מים מן העין ונאנסה אמר רבי יוחנן בן נורי אם רוב אנשי העיר משיאין לכהונה הרי זו תינשא לכהונה”, ופירש שמדובר שם שעברה שם קבוצת אנשים שכל אחד מהם כשר לכהונה - כלומר שאינו פוסל בביאתו את האשה שבא עליה, ואינו נתין או ממזר, ומלבד זאת רוב אנשים העיר כשרים לכהונה, כך שישנם שני רוב להכשיר. בטעם הדבר פורש בתלמוד, שלא די ברוב אחד, כמו שאר ההלכות שבהן נפסק להלכה כי אם הרוב כשר ניתן לסמוך עליו למעשה, ולמשל אם נמצאה חתיכת בשר ליד עשר חנויות שתשע מהן כשרות - מותר לאכול את חתיכת הבשר, אך ביוחסין החמירו שצריך שני רוב, וגזרו שמא אם יסתמכו על רוב אחד, שמא יקרה שהאשה תבוא לביתו של הבועל, שאז הבועל הוא "קבוע", ותקף לגביו הכלל "כל קבוע כמחצה על מחצה דמי", ולכן גזרו שגם כאשר הבועל יצא מביתו ואינו קבוע בביתו, אין לסמוך על רוב העיר, ואף על רוב קבוצה שמהם פירש אחד ובעל אין לסמוך, שמא יסמכו על רוב העיר במקרה של קבוע שבו אין רוב מועיל.
מסחרו

הוא היה סוחר, וגם היה נוסע ממדינה למדינה, לצורך מסחרו. באחת ממסעותיו עבר במצרים, שמליאה הייתה בכשפים, וקנה חמור, אך כאשר רצה להשקותו מים, התברר כי הכשפים נמסו והתפוגגו, ומדובר למעשה בגמל, שמחירו זול יותר. המוכר אמר לו: לא היה עלי להחזיר לך, שכן כל אחד יודע שכאשר קונה הוא בעל חיים עליו להשקותו מים לפני הקנייה כדי לבדוק מי הוא הבעל חיים האמיתי, ולולי זעירי אתה ששמך מפורסם בכל העולם לא היינו מחזירים לך את הכסף.
תלמידיו

על תלמידיו נמנו אבא בר חנן ורב דימי שמסר מאמרותיו, ורב נחמן.
אף רב חייא בר אשי היה תלמידו, ולדעה אחת בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ע"ז, עמוד ב', עבר זעירי בנהר ביום כיפור כדי להקביל פני תלמידו.
גם האמורא סורחב בר פפא מסר הלכה משמו של זעירי.
חדוות הבישול

| --- | --- |

עטיפת מהדורת 1975 של הספר
 מידע כללי
 מאת:  אירמה רומבאואר 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות בישול 
 הוצאה
 הוצאה:  Bobbs-Merrill Company, צ'ארלס סקריבנר ובניו 
 תאריך הוצאה:  1931 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-02-604570-4
 
חדוות הבישול (באנגלית: Joy of Cooking) הוא ספר בישול אמריקאי הנחשב לאחד מספרי הבישול הנמכרים ביותר בארצות הברית. הספר נמכר ברציפות מאז יצא לאור בהוצאה מסחרית בשנת 1936 (הספר יצא לאור לראשונה בהוצאה פרטית בשנת 1931), ונמכרו ממנו למעלה מ-18 מיליון עותקים.
הספר נכתב בשנת 1931 על ידי עקרת הבית אירמה רומבאואר בסנט לואיס שבמדינת מיזורי שבארצות הברית. לואיס כתבה את הספר לאחר שהתאלמנה, בשל מצבה הכלכלי הקשה. היא הדפיסה 3,000 בהדפסה עצמית, במחצית הונה, ואלה זכו להצלחה רבה. בשנת 1936 הספר נרכש על ידי בית ההוצאה לאור חברת בובס- מריל.
המהדורה הראשונה (1931)

לאחר שרומבאואר התאלמנה היא התקשתה להתפרנס. היא השתמשה במחצית כספה על מנת להדפיס כתב יד אשר כלל את מתכוניה. הספר אויר על ידי בתה מריון רומבאואר בקר, שהייתה מורה לאמנות. עטיפת הספר, שצוירה על ידי בקר, תיאר את מרתה מבית עניה, הקדושה הנוצרית המגינה על הבישול, כשהיא הורגת דרקון.
מהדורות השפל הכלכלי ומלחמת העולם השנייה

במהדורה 1936, המהדורה הראשונה של הספר שיצאה בהוצאה מסחרית, הייתה דקה יותר מהמהדורה המקורית, ובשל השפל הכלכלי הגדול כללה מתכונים של שימור מזון, וכן מתכונים הכוללים בשר צייד כגון סנאי, אופוסום ודביבון מצוי.
מהדורת 1943 שפורסמה במהלך מלחמת העולם השנייה, ומהדורת 1946 שפורסמה מיד לאחריה התייחסו לקיצוב המזון שהיה באותה עת בארצות הברית, וכללו מתכונים המתבססים על מוצרי הקיצוב (בעיקר קופסאות שימורים).
מהדורות 1962–1964 ומהדורת 1975

בשנת 1962, שנת פטירתה של רומבאואר הוצאה מהדורה של הספר, בלא הסכמתה של בקר, בתה של רומבאואר. בעקבות דרישתה של בקר פורסמו מהדורות מתוקנות בשנת 1963 ו-1964.
מהדורת 1964 הייתה המהדורה הראשונה של הספר שפורסמה בכריכה דקה, וזכתה להצלחה רבה.
מהדורת 1975 הייתה המהדורה האחרונה שנערכה על ידי בקר. מהדורה זו כללה למעלה מ-1,000 דפים.
מהדורת 1997

מהדורת 1997 עדכנה את הספר וכלל מתכונים אתניים חדשים רבים. המדורה פורסמה על ידי ההוצאה לאור סיימון ושוסטר ונערכה על ידי מריה גוארנשלי (Maria Guarnaschelli) בסיוע נכדה של רומבאואר, איתן בקר. המהדורה נכתבה על ידי שפים רבים, וכללה מתכונים מועטים של רומבאואר עצמה.
בשנת 2006 יצאה לאור מהדורת יובל 75 שנים להוצאת הספר, אשר כלל 4,500 מתכונים, ובהם מתכונים מקוריים של רומבאואר.
הערות שוליים

↑  עטיפת המהדורה הראשונה
עותקים של הספר "חדוות הבישול" מתוך ספרייתה של ג'וליה צ'יילד. העותקים מוצגים במוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקאית.
זין (סלנג)

זין היא מילת סלנג לתיאור הפין – איבר המין הזכרי. המילה נחשבת למילה גסה, אך השימוש בה ובביטויים הנגזרים ממנה רחב למדי, בעיקר בשפה המדוברת. השימוש במילה "פין" הוא בעיקר בטקסטים פורמליים, אך בשפה המדוברת השימוש במילה "זין" נפוץ יותר.
אטימולוגיה

האטימולוגיה של המילה אינה ידועה בוודאות אך יש השערות אחדות בעניין זה:
סלנג של בחורי ישיבות במזרח אירופה שהשתמשו באות זי"ן כקיצור למילה 'זכר', 'זכרות' או 'זנב' או 'זרג'. ביידיש ובגרמנית המילה 'שוואַנץ' - 'זנב' - משמשת גם היא ככינוי לפין. ביידיש מקובל שימוש במילה עברית במקום מילה ממוצא גרמני או סלאבי כלשון נקייה, ולפיכך משערים כי המילה "זנב" הייתה במקורה לשון נקייה ל"שוואַנץ", אלא שבמשך הזמן גם המילה "זנב" נתפסה כבוטה.
מילות הסלנג הערבית "זֶבּ" או "זוּבּ", שפירושה פין, וגם "זיבּי" (הזין שלי), משמשות גם בסלנג בעברית במילה "זובי", כלומר, הזין שלי. האות זי"ן משמשת כרמיזה למילה השלמה.
מקור המילה במילת סלנג קודמת - זרג, שציינה גם היא את אבר המין הזכרי. גסותה של המילה הביאה לשימוש בשם האות הראשונה שלה בלבד, זי"ן, לרמיזה למילה כולה (בדומה לשימוש בשפה האנגלית ב-"The F-word" כתחליף ורמיזה לפועל to fuck, ששימושו בסלנג מתייחס לקיום יחסי מין). באופן אירוני משמשת כיום המילה המקורית, זרג, כתחליף מעודן יותר למילה זין, בעיקר בכתוביות המתרגמות סרטי קולנוע וסדרות טלוויזיה.
ההוראה המקורית של המילה זין היא חרב, וכבר בתנ"ך ובמדרש מופיעה משמעותה המושאלת. בספר ירמיהו ה' ח' נאמר "סוּסִים מְוֻזָּנִים \{מְיֻזָּנִים\} מַשְׁכִּים הָיוּ אִישׁ אֶל אֵשֶׁת רֵעֵהוּ יִצְהָלוּ" ומלבי"ם מפרש: "לאחר שנאפו כל הלילה".
השימוש במילה

לצד המילה התקנית "פין" ומילת הסלנג "זין" משמשות מילות סלנג עבריות נוספות, ובהן "קצוץ" (בעיקר בצירוף "שׂם קצוץ"), "שמוליק", "בולבול" ו"הקטן".
ממשמעותה המקורית של המילה "זין" נגזרות משמעויות גנאי אחדות:
כינוי גנאי לאדם, למשל "הזין הזה מביא לי את הסעיף".
לא כלום, שום דבר, למשל "אתה רוצה את הקערה? זין תקבל אצלי". הדגשה של משמעות זו ניתנת בביטוי זין בעין.
חוסר הסכמה מוחלט, להד"ם, למשל "אבל אמרת שאתה רוצה ללכת?" "זין! לא אמרתי"
עונש, למשל בדבריו של מדריך טירונים: "חכו, תראו איזה זין תקבלו במוצאי שבת".
לעיתים מודגשות אמירות אלה באמצעות זקירה של האמה בכף היד (אצבע משולשת) או טפיחה על זרוע יד אחת באמצעות אמת היד השנייה, מעשים הנחשבים ל"תנועה מגונה".
ביטויים אחדים נגזרים ממילה זו:
על הזין: ביטוי של זלזול חריף. דוגמה: "הוא רוצה מסדר בעוד חמש דקות? על הזין שלי".
שׂם זין, לא שׂם זין: אף שהם נראים כדבר והיפוכו, לשני הביטויים אותה משמעות: הפגין זלזול ואדישות, למשל "הוא שם זין בכל המסע הזה". ביטוי זה שימש את דן בן אמוץ כשם לספרו.
זורק זין: גרסה בוטה יותר של "שׂם זין". כיוון שמדובר במטפורה, מתקיימת לביטוי זה (וגם לקודמו) גם צורת הנקבה - זורקת זין.
כל הזין: ביטוי צבאי המציין מצב גרוע, המתקבל בהשלמה. דוגמה: "כל הזין במסייעת".
איזה זין: קריאת שבר המציינת אכזבה רבתי.
סוג זין: מוצר באיכות ירודה ביותר. "סוג א" מציין מוצר משובח, "סוג ב" מציין מוצר פגום, ולעיתים יש גם "סוג ג" - מוצר פגום מאוד. מכאן קופצת הסדרה ל"סוג זין" - שילוב של סדרת האותיות עם משמעות המילה זין.
נשבר לי הזין: ביטוי המצביע על ייאוש של אומרו. בסלנג הצה"לי נוצר מביטוי זה הביטוי "שבו"ז" – "שבור זין", המצביע על חייל השקוע בייאוש תהומי.
לא בזין שלי: לא מתחשק לי, אינני רוצה. נאמר לעיתים על אדם שמתעלם מהנחיות שהוא "עושה מה שבזין שלו".
לא מאיימים על זונה בזין או לא מפחידים זונה בזין - אדם אינו נבהל מפעילות בתחום שהוא בקי ומנוסה בו. לביטוי זה נפוצה גרסה "מצונזרת" בה מוחלפת האות ז"ין באות יו"ד - לא מאיימים על יונה ביין - גרסה המכוונת לביטוי המקורי ללא שימוש במילה "זין".
קיבל זין: לעיתים עם תוספת כגון קיבל זין בעין/בתחת/לפרצוף - נכשל או הפסיד בגדול, לא הצליח להשיג דבר. לדוגמה: ביבי נסע לוושינגטון כדי להשיג ארכה אבל קיבל זין בעין.
זין בעין: ביטוי מעט ארכאי המציין חוסר הסכמה עקרוני לתת דבר מה.
נשאר עם הזין ביד: התאכזב. באוגוסט 2016 הופיעה גילה אלמגור במסע פרסום שבו היא אומרת "האינסטלטור השאיר אותי עם הזית ביד".
לזרוק זין: ביטוי המעיד על זלזול.
לעיתים כותבים מעוניינים להשתמש בביטוי אולם נרתעים מן השימוש במילה המפורשת "זין", הנחשבת בעיניהם גסה, ולכן מחליפים אותה ב"עין" שהיא בעלת צלילי דומה למלה המקורית. כך למשל בכתבתו של בני ציפר: "צעירים שחשבו שאם יקריבו את עצמם למען הצבא יתקבלו בפרחים אחרי תום שירותם במגזר האזרחי, רואים שאף אחד לא זורק עליהם עין".
במונח יזיז או יזיזה ("ידיד עם ז"ין"), האות ז"ין משמשת בתחכום בתוך המונח כדי להכניס לתוכו את ההקשר של המילה "זין" - המונח מתאר ידיד או ידידה שנהוג לקיים איתם יחסי מין ללא קשר רומנטי. מונח דומה אך נדיר יותר הוא ידיז או ידיזה, משחק מילים המתאר שילוב בין ידידוּת ל"יזיזוּת".
השימוש במילה > שם העצם 'זיון'

שם העצם הנגזר מהמילה זין, זיון, פירושו קיום יחסי מין. גם מילה זו מופיעה בביטויים אחדים:
זיון מרוכסן: תרגום לעברית של הביטוי Zipless fuck שטבעה הסופרת אריקה ג'ונג בספרה "פחד גבהים", ופירושו קיום יחסי מין חפוזים בין זרים, ללא כל מעורבות רגשית.
זיוני שכל (גם זיוני מוח, בלבולי שכל או בלבולי ביצים): דיבורים אינסופיים שאינם מתקדמים אל יעד כלשהו: "הטוקבקים מלאים זיוני שכל...".
חצי זיון: ציון לשבח של חוויה חיובית: "היינו אתמול במסעדה ואכלנו ארוחה מעולה - חצי זיון!"
זיון מהצד: קיום יחסי מין מחוץ למסגרת מונוגמית (של נישואים או חברות) שאדם נמצא בה. משמש גם בצורת הפועל, למשל זיין מהצד.
זיון אופטי: מתן מבט בוחן באדם, בדרך כלל אישה, תוך ראייתו כאובייקט מיני. זיון אופטי המתבטא בנעיצת מבטים ממושכים בחזה עלול להתפרש כהטרדה מינית.
השימוש במילה > הפועל 'לזיין'

הפועל הנגזר ממילה זו, לזיין, פירושו לקיים יחסי מין. בעבר שימש הפועל רק לחלקו של הגבר ביחסי המין, ונשים השתמשו רק בהוראה ההדדית בבניין התפעל - להזדיין, אך בסוף המאה העשרים הוא החל לשמש גם נשים, האומרות זיינתי אותו, ואף לתיאור יחסי מין לסביים. בנובמבר 2014 פרצה סערה זוטא כאשר פורסם שלדברי חברת הכנסת לשעבר, קולט אביטל, אמר לה יו"ר הקק"ל, אפי שטנצלר, "אני מת לזיין אותך". כביטוי עדין יותר לאותו הדבר משמש הביטוי עשיתי אותו.
ממשמעות בסיסית זו של הפועל לזיין, נגזרת גם המשמעות לפגוע בחריפות, להתנקם, למשל: "חכה, חכה, עוד תראה איך אזיין אותך", או בגרסה הקיצונית יותר: לזיין לו ת'צורה. ברוח זו התבטא תנ"צ ניסו שחם נגד מתנגדי תוכנית ההתנתקות: "אני אזיין את האמ-אמא שלהם". השאלה עד כמה חמור האיום באמירה "אני אזיין אותך" נדונה בשני פסקי דין של בתי משפט בירושלים. בפסק דין אחר נפסק שההתבטאות "אני אזיין אותך, אני אזיין את אבא שלך" היא בגדר איום, אך אינה בגדר לשון הרע.
לפועל "להזדיין" יש גם משמעות בשפה התקנית: להתחמש, להצטייד. הוא מוכר, למשל, בביטוי נא להזדיין בסבלנות. מפגש בין בן הדור הישן, שאינו מכיר את משמעות הפועל בסלנג, לבין בן הדור החדש, שהמשמעות התקנית זרה לו, עלול להסתיים במבוכה רבה. בספרו של עמוס עוז, "סיפור על אהבה וחושך", הוא מספר על עצרת שבה נאם מנחם בגין ועשה שימוש חוזר ונשנה בפועל "לזיין" במשמעות "לחמש"; הסיפור מדגים את פער הדורות בישראל באותה תקופה, והנאום, שבו הוצא עוז הילד מהאולם אחר שפרץ בצחוק קולני, תרם להתרחקותו של עוז מעמדתו הפוליטית של בגין. בנאום של בן-גוריון בקול ישראל בשנות ה-50, הוא אמר: "ישראל זקוקה לזיון ולכוננות" ו"יש לזיין (את) ישראל". זמן-מה לאחר מכן הוחלט בקול ישראל להשתמש במונחים "חימוש" ו"לחמש" כדי להימנע מהמבוכה הכרוכה בשימוש בביטויים ההם. המשמעות המקורית הפועל "לזיין" נותרה כיום בביטוי "כוחות מזוינים", אם כי גם הביטוי הזה מוחלף לעיתים קרובות ב"כוחות חמושים", או "כוחות צבא ומשטרה". כמו כן, עדיין נעשה שימוש במונח "שוד מזוין" לציון מעשה שוד תוך שימוש בכלי נשק כלשהו. כמו כן, נותרה המשמעות המקורית של המילה "מזוין" גם בביטויים "עין בלתי מזוינת" (הסתכלות בדבר מה ללא איבזור אופטי כלשהו) ו"בטון מזוין" (יציקת בטון ובה מוטות פלדה לטובת חיזוקה).
אף שקיום יחסי מין בין אוהבים הוא פעולה חיובית, הביטוי לך תזדיין (באנגלית: Fuck you) אינו נחשב לברכה, אלא לגידוף, המבטא תרעומת על מעשי או דברי הזולת, והתנערות מהם. בשנת 1993 יצאה חברת "קידום", העוסקת בהדרכת צעירים לבחינות בגרות ולבחינה הפסיכומטרית במסע פרסום שסיסמתו "קידום: לך תצטיין", סיסמה שאי אפשר להחמיץ את הדמיון בינה ובין הגידוף "לך תזדיין". סרטון פרסומת שכלל סיסמה זו שודר באין מפריע בערוץ 2, אך מנהל הרדיו ברשות השידור, אמנון נדב, פסל לשידור תשדיר פרסומת שכלל סיסמה זו, ועל כך עתרה "קידום" לבג"ץ. בפסק הדין נפסק ברוב דעות כי בשם חופש הביטוי יש להיענות לעתירתה של "קידום", ועל רשות השידור לשדר את תשדיר הפרסום השנוי במחלוקת. את עמדת הרוב ייצגה השופטת דליה דורנר ואליה הצטרף השופט גבריאל בך, ואת עמדת המיעוט ייצג השופט מישאל חשין.
השימוש במילה > היחס לשימוש במונח

נשיא בית המשפט העליון, אשר גרוניס, ושרת המשפטים, ציפי לבני, פנו באפריל 2013 לנציב תלונות הציבור על שופטים, אליעזר גולדברג, בבקשה לבדיקת התנהלותו של שופט בית המשפט לתעבורה בפתח תקווה, שלמה אטינגר-נחשון, שלגביו נטען שפגע בתובעת משטרתית כשאמר לה במהלך דיון: "אני רואה שאת מוצאת ז' מהר", לאחר שחיפשה תיק של נאשם ששם משפחתו מתחיל באות ז'. השופט אמר להגנתו: "כיוונתי בדבריי לאות השביעית בא'-ב'. מתן משמעות אחרת לדברים חוטא לכוונתי ויוצר עיוות שאינו ראוי לדבריי." בעקבות התלונה יצא השופט לחופשה, שבהמשכה יפרוש מכס השיפוט.
ראו גם

Fuck
לקריאה נוספת

דן בן אמוץ ונתיבה בן-יהודה, מילון עולמי לעברית מדוברת, הוצאת א. לוין אפשטיין, 1972 (כרך א), 1982 (כרך ב).
רוביק רוזנטל, מילון הסלנג המקיף, הוצאת כתר, 2005.
רוביק רוזנטל, "שמעו בנים, אני כוסית חבל"ז", בתוך חדוות הלשון - שיחות על העברית הישראלית, הוצאת עם עובד, 2004.