קבלת הוראות מרן
הערות שוליים

↑  ר' יוסף קארו, בהקדמה לבית יוסף, "ועלה בדעתי שאחר כל הדברים אפסוק הלכה ואכריע בין הסברות כי זהו התכלית, להיות לנו תורה אחת ומשפט אחד... ולכן הסכמתי בדעתי כי להיות שלושת עמודי ההוראה אשר הבית, בית ישראל, נשען עליהם בהוראותיהם, הלא המה הרי"ף והרמב"ם והרא"ש ז"ל אמרתי אל ליבי שבמקום ששנים מהם מסכימים לדעה אחת - נפסוק הלכה כמותם..."
↑  בספריו כותב הרב יעקב חיים סופר, ראש ישיבת כף החיים באריכות להוכיח בראיות שונות נגד הכלל המכונה "קבלת הוראת מרן". וכן הרב משאש פוסק כי במקום שיש מנהג לא תקף "קבלת הוראת מרן", ואף מגביל את הכלל לפסיקות שנמצאות בשולחן ערוך ובבית יוסף בלבד ולא חל על כתבי רבי יוסף קארו אחרים.
↑  רא"ש כלל נה, סימן טו; ריב"ש סימן כ"א; רשב"א סימן רנ"א (ציין שבכל צפון אפריקה ספרד המזרח וארץ ישראל- פוסקים כחיבור הרמב"ם); רדב"ז סימן תשל"א; שו"ת אבקת רוכל סימן לב, "אין לכפות קהילות הנוהגים כדעת הרמב"ם לילך אחר פסקי הרא"ש, מאחר שכל קהלות ארץ ישראל וערביסטן והמערב נוהגים על פיו וקבלו עליהם לרבן".
↑  הקדמת ספר בית יוסף.
↑  שם בהקדמה.
↑  הוספת הרא"ש כעמוד הוראה נוסף להרי"ף והרמב"ם אף שמקור פסיקתו מתורת בעלי התוספות, מפני שפסיקתו חדרה לספרד בתקופה שלפני השולחן ערוך, כך לפי תשובת הרדב"ז (חלק ב' סימן תרכו); ר' יצחק קארו (סוף שו"ת בית יוסף לאבן העזר); שו"ת בצלאל אשכנזי סימן כב; אבקת רוכל סימן קצ"ה, "שכל בני ספרד... סומכים על הרא"ש בהוראותם..."
↑  כי כבר קבלו עליהם דברי החכם האוסר ואסור להם לנהוג היתר כדאיתא בפרק מקום שנהגו (פסחים נא א) (שם בהקדמה).
↑  נדפס תוך עשר שנים בשבעה מהדורות, עוד בחייו של הרב יוסף קארו (מנחם פורטו הכהן, סוף שו"ע יו"ד מהדורת וניציאה שכ"ה).
↑  ברכי יוסף חו"מ סימן כה אות כט. ישנו ויכוח בין האחרונים אם קבלת המאתיים רבנים הייתה באופן כללי על צורת פסיקת מרן או על כל הלכה באופן פרטני. ראו בספר שם בצלאל סימן ל"ה עמוד רכב.
↑  "כל ימינו נצטערנו על דברי מלכי צדק מרן זצ"ל בפשר דבר שעשה לעניין הוראה ללכת אחרי הרי"ף הרמב"ם והרא"ש ובמקום דתרי מיניהו מסכימים לדעת תחת הכי נקטינן. וחלקו עליו הבאים אחריו ובקשו לעקור הכלל הזה וכמבואר בהקדמת מהרש"ל לספרו ים של שלמה מס' חולין ובהקדמת מור"ם לדרכי משה או"ח, ושאר גדולים" (ברכי יוסף, חושן משפט סימן כה אות כט).
↑  הרמ"א העריך את דעתו של מרן כך כתב " באתי להשיב מפני הכבוד לדברי מורינו ורבינו הגאון הגדול רבי יוסף קארו יצ"ו, אשר מימיו אנו שותים מכדו וקנקנו, אתפלל אל ה' שיאריך ימי מורינו ורבינו נשיא אלוהים בתוכינו, והנני אומר מתניתא דמר וספרו קא מתניתא, וחלילה להמרות דברי מעלת כבוד תורתו, שכל החולק עליו כחולק על השכינה, ועליו יש לסמוך אפילו באיסורא דאורייתא.(שו"ת הרמ"א סימן מח), הרב דוד שלוש העריך שאלו דברי שבח בלבד.
↑  שו"ת חלק א' סימן קל"ד.
↑  המהר"ם קשטילץ בתשובה שהובאה בספר ברכי יוסף חושן משפט סימן כ"ה.
↑  כך כתב החיד"א שבתקופתו לא נחשב כ"מרא דאתרא" (מחזיק ברכה או"ח לח, א; תרע"א אות ב') אפילו תלמידו של הרב יוסף קארו הרב יום-טוב צהלון המשיך לפסוק כדעת הרמב"ם; רבי משה מרדכי יוסף מיוחס, כתב בספרו "ברכות מים", יו"ד סימן ר"א, שבשנת ש"פ טרם התקבלו פסקיו בארץ ישראל באופן מכריע. בנוסף לדעת הרב חיים מודעי המרא דאתרא בזמן הרב יוסף קארו היה הרב משה מטראני (שו"ת חיים לעולם דף נא, ב), ואף במקרה מסוים הטיל המבי"ט חרם כנגד פסקו של מרן.
↑  יש לציין שלפי דברי הרב שניאור זלמן מלאדי, הגר"א סבור שרוב דברי האר"י לא נמסרו לו על ידי אליהו (אגרות בעל התניא עמוד צז, ראו שו"ת יביע אומר חלק א' סימן ג' אות ח').
↑  ראו הקדמת משנה תורה להרמב"ם
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות ממרים, פרק א', הלכה ה'.
↑  לדוגמה במחלוקת בית שמאי ובית הלל, לאחר שנפסקה הלכה כדעת בית הלל, שוב אין אפשרות לאדם להחמיר כדעת בית שמאי. כך לפי הרמב"ם אין לשום פוסק אפשרות לחלוק על פסק התלמוד בבלי משום "שהתקבל בכל ישראל" (הקדמת משנה תורה) וראו במשנה תורה לרמב"ם, ספר שופטים, הלכות סנהדרין והעונשין המסורין להם, פרק ו', הלכה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ק"ל, עמוד א'; תלמוד בבלי, מסכת חולין, דף קט"ז, עמוד א' ועוד. שימוש בקביעה זו נעשה על ידי פוסקים שונים כדוגמת הרשב"א (שו"ת הרשב"א חלק א סימן רנ"ג), והרדב"ז (שו"ת חלק א' סימן רכ"ט).
↑  ראו הגהת הרמ"א עלשולחן ערוך, חושן משפט, סימן כ"ה, סעיף א'.
↑  כך לדעת הרב עובדיה יוסף שו"ת יחווה דעת חלק ה - כללי מרן השולחן ערוך. לפי דבריו אין להתחשב בדעות החולקות על מרן; קיצור ש"ע ילקוט יוסף, תשס"ז מבוא - דרך פסיקת ההלכה - קבלת הוראות מרן הש"ע ויש להעדיף את מרן כמרא דאתרא על אף היות המרא דאתרא הקודם הרמב"ם, פסיקה זו מתבססת על דברי שו"ת גינת ורדים, ג כ"ט. יש שכתבו שהיא המשך של 'קבלת הוראות הרמב"ם' (חקרי לב סימן ג).
↑  כך לדעת הרב בן ציון אבא שאול (הקדמה לספר אור לציון חלק ב ' פרק ב').
↑  הרב יוסף סתהון ספר "וילקט יוסף".
↑  וראו יעקב חיים סופר (הנין) "שם בצלאל" סימן לה, שדחה קביעה זו
↑  הלכות קטנות חלק א סימן קפב
↑  בשו"ת אהל יוסף, חלק יורה דעה סימן ל:
 "שכיון שקיבלנו הוראות מרן הכי נקטינן, ואפילו כשהרמ"א ואלף פוסקים כמותו חולקים עליו, אנו בני ספרד בתר מרן גררינן, הן לקולא ואין לחומרא".
↑  תשובת רבי יהודה ג'רמון (בן המאה ה-19), שהובאה בספר אברהם אזכור (מע' ת' אות צא דס"ב) למהר"א פלאג'י: שאפילו אם יביא אלף ראיות נגד מרן כי אנחנו קיבלנו הוראות מרן בכל תפוצות הגולה הספרדים, כמו שכתב הרב הגדול כהנ"ה ז"ל, וכל האחרונים פה אחד, דמה שכתוב בדברי מרן בפירוש אין בנו כח לעשות מעשה נגד מרן בין להקל בין להחמיר. וכבר כתב מרן החיד"א בשם המהרח"א שמי שעושה כהוראת מרן הרי הוא עושה כמאתים רבנים שהסכימו עמו בהוראותיו.
↑  רבי יעקב בן צור בשו"ת משפט וצדקה ביעקב ח"ב, סימן ה', כותב: "שאחר שנתפשטו בעולם חיבורי מרן הב"י והש"ע, שוב אין לנו אלא פסקיו וכל אשר יאמר כי הוא זה, ואפי' נגד אלף פוסקים".
↑  שו"ת יחוה דעת, כרך ה עמוד שיא - שטו.
↑  יביע אומר חלק ב סימן כב "והרי עם כל הכבוד לרבינו האר"י ז"ל, עטרת בראש כל אדם, אנן קי"ל לא בשמים היא. ומהיכא תיתי להניח דברי הפוסקים המפורסמים, ולתפוס דברי האר"י ז"ל, כהלכה למשה מסיני"
↑  הרב יצחק יוסף, עין יצחק, ג, כללי השלחן ערוך הרמ"א והמנהגים, הוצאת "אש פיתוחים", תשס"ט, עמ' לא - מח
↑  שולחן ערוך עם פירוש 'הלכה ומנהג' (בני ברק, תש"ע).
↑  בכלל כל הנוגע להוראות האר"י יש שכתבו להעדיף את דברי האר"י על פסקי מרן, ראו למשל ברכי יוסף או"ח סימן מו; שו"ת רב פעלים חלק ב - אורח חיים סימן יב "ודע כי סברה זו שאני אומר לסמוך על הנראה כפי הסוד שגילה רבינו האר"י ז"ל אפילו בברכות, ואפילו שהוא נגד מה שפסק מרן ז"ל בשה"ט, אין זה דבר חדש, כי כבר נמצא הוראה כזאת ונתפשטה בכל ישראל כהלכה למשה מסיני".
↑  יש לקבל את דעת האחרונים לחומרא ולא לקולא. שו"ת וישב הים חלק א סימן כא.
↑  בחיבורו משאת משה חלק ב חושן משפט סימן לד. כך כתב: "דכיון דקבילו דהני אתרוותא לדון כדבר שניהם (=הרמב"ם ומרן) מאן דסמיך על דעת אחת מהם לא משתבש".
↑  בחיבורו משחא דרבותא חלק אבן העזר סימן קנ"ד, שבהסכמת מורה הוראה אפשר לפסוק כדעת הרמבם אף נגד פסק השו"ע.
↑  שו"ת פעולת צדיק חלק ב' סימן רנ"א.
↑  הרב יוסף על הפוסק הספרדי: 'מחטיא את הרבים', באתר "סרוגים", 9 באפריל 2017
↑  שו"ת שמ"ש ומגן, ח"ד, או"ח סימן פב
↑  שו"ת חמדה גנווזה חלק א' עמוד רפח
↑  קובץ זכור לאברהם תשנ"ג עמוד רל"ג.
↑  הקדמת הרב קאפח לספר המדע בהוצאת מכון מש"ה.
↑  הרב יוסף קאפח (מתרגם), פירוש קדמון על הרי"ף למסכת חולין, הקדמה
↑  הרב יוסף קאפח (מתרגם), פירוש קדמון על הרי"ף למסכת חולין, הקדמה
↑  הרמ"א בהקדמת דרכי משה או"ח, "כי ידוע שהרב המחבר בית יוסף בטבעו אל הגדולים נכסף, ופסק הלכה בכל מקום ע"פ שנים ושלושה עדים המה הגאונים הנחמדים הרי"ף, הרמב"ם והרא"ש... ואף כי הם קמאי ולא בתראי, ולא חש לדברי שצווחו בו קמאי דקמאי... לפסוק הלכה בכל מקום כבתראי וכו'".
↑  "דרכי משה" יו"ד סי' ל"ה אות י"ג, "וכבר כתבתי דעתי בזה דהלכה כבתראי וכל שכן במקום שהתוספות מסכימים. ואין לך בתרא כדעת הטור שכתב דטוב להחמיר, וכבר כתב מהר"י מינץ התשובה בשם תלמיד מוהר"מ דיש לפסוק כפוסקים אחרונים... ויש לפסוק תמיד כבתראי ואין לנטות מזה"
↑  שות פנים מאירות ב, קכ"א; שו"ת רע"א סימן צד; של"ה שער האותיות אות הקו"ף - קדושת האכילה, "וכבר יצא טבעו של הגאון מהרמ"א ז"ל לילך אחריו ולפסוק כמוהו. ובוודאי מן השמים זכה לזה, כמו שנפסק הלכתא כבית הלל, אף על גב דבית שמאי הוי חריפי"(יבמות יד א).
↑  תואר המלמד שאינו נחשב כרבם, הרב יצחק יוסף, שולחן המערכת עמוד סו.
↑  שות חוות יאיר סימן קסה.
↑  תומים קיצור "תקפו כהן".
↑  שאילת יעב"ץ סימן עה "פסק השו"ע שהוא תורה קבועה לכל ישראל".
↑  גאוני פרנקפורט (חברי ביה"ד בזמן הנודע ביהודה, בעניין הגט מקליווא) בתשובה שהובאה בספר אהל אברהם (דף יז סע"א), ובשו"ת מטה לוי ח"א (עמוד עה) כותבים בין השאר: "והנה בזמן הזה אנו רואים בתשובות חכמי זמנינו שדרכם לפלפל בדברי חידודים ופונים אחר מחברי שו"ת אחרונים, ואינם שמים על לב דברי הטור והש"ע אשר אנו מחויבים שלא לנטות מדבריהם ימין ושמאל, מאחר שכבר נתפשטה הוראתם בכל העולם, וקבלו דבריהם כל עדת בני ישראל כהלכה למשה מסיני, ומה לנו לחפש בדברי הראשונים לאחר שבעלי השולחן ערוך עמדו עליהם ודחאום, וביררו ההלכה כשמלה וקבעו בש"ע הלכה ברורה, לעם סגולה, כה דרכינו אשר קיבלנו מרבינו הגאון בעל שב יעקב, והגאון בעל פני יהושע, אב"ד בקהלותינו, וכן מרן הגאב"ד רבי אברהם אבוש אב"ד קהלתינו, ששימש גדולי הדור, כולם לא נטו להורות נגד פסקי מרן הש"ע, ורק בדין שאינו מבורר בש"ע יש לעיין בפוסקים ואחרונים.
 הרב שמואל יהודה קצנלבויגן כתב על מרן: "שכבר נתפשטה חכמתו הרחבה והוראותיו בכל העולם, לא הייתה קריה אשר שגבה ממנו. עד אשר נוכל לאמת בלי גוזמא, שמהרמב"ם והרמב"ן עד הנה, לא נמצא כמוהו בישראל להגדיל תורה ולהאדירה (דרשות מהר"י מינ"ץ דרוש י).
↑  כפי שטען הרמ"א על פסקי השולחן ערוך.
↑  שו"ת חכם צבי סימן קא, "שהרי כמה מהבאים אחריו חלקו על הרבה מפסקיו". וראו התייחסות לעניין זה בחזון איש יודה דעה סימן קנ ס"ק ד.
↑  

"ואם בקצת ארצות נהגו איסור בקצת דברים אע"פ שאנו נכריע בהפך יחזיקו במנהגם כי כבר קבלו עליהם דברי החכם האוסר ואסור להם לנהוג היתר כדאיתא בפרק מקום שנהגו"

— הקדמת ר' יוסף קארו לבית יוסף
↑  לגבי פסקיו בתשובותיו, יש הסבורים שקבלת מרן חלה גם על התשובות (ספר משאת משה חלב ב' יב), ויש סבורים שרק בחיבורו (ספר שער המים).
↑  עובדיה דוד, ספר נהגו העם עמוד 15.
↑  שו"ת אבני שיש חלק ב סימן קכד.
↑  משפט וצדקה ביעקב חלק ב סימן ה.
↑  תבואות שמש, חו"מ נב.
↑  שו"ת שמע שלמה, יו"ד, ב.
↑  יהודה רצהבי, "ר' יוסף קארו ויהדות תימן", תלפיות ז' תשכ"א. עמוד 471; הרב רצון ערוסי "הגורם העדתי בפסיקת ההלכה", דיני ישראל הו' או' תל אביב, י-י"א. עמודים קלא-קנח. אהרון גימני, תמורות במורשת יהדות תימן, או' בר-אילן, 2005 פרק ה'- "יהדות תימן והשולחן ערוך" 102-116
↑  ראו בהקדמת בחיבורו שתילי זיתים, לדבריו יש לדחות את "קבלת הוראות הרמב"ם" מפני קבלת הוראות מרן. כך כתב בתשובתו שו"ת רביד הזהב סימן כו "מה לנו ולראשונים הא בדורות הללו דקמן ודורות שקדמונו כמה שני וכמה דרי הולכים בעקבות מר"ן ז"ל לכל אשר יאמר להם יוסף יעשו אף על גב דאתרי דהרמב"ם הוא כמ"ש בשלשלת הקבלה ובמהריק"ש ח"מ סי' י"ד ב' רדב"ז ובלקט הקמח. מ"מ כבר פשט המנהג לפסוק כמרן ז"ל בכל מקום וכמו שפשט המנהג במצרים ובארץ הצבי ובמערב דכולהו הני אתרוותיה דהרמב"ם ז"ל ואעפ"י כן הולכים אחר פסקי מרן ז"ל רבן של כל בני הגולה, כמו כן במקומותינו הולכים אחר פסקי מרן והכרעותיו ומה לנו ולראשונים.
↑  שו"ת חלק ב' סימן רנ"א כך כתב: "דע דארץ המערב ומצרים וארץ התימן אתריה דהרמב"ם הוא וזה גלוי ומפורסם בספרים ובפי כל. וכ' השיירי כנסת הגדולה סי' קכ"ח דגם ארץ המערב אתריה דרבי' הב"י. ולמדתי מהשיירי כנסת הגדולה שם בהגהת הטור דאם יש מחלוקת באיזה דין בין הרמב"ם ורב"י דנהיגינן כהרמב"ם אפי' באתריה דהב"י ובשאר מלי דלא פליג הרמב"ם או שלא נזכר בדבריו ונזכר בדברי הב"י נהיגינן כהב"י אף דשאר פוסקים פליגי עליה ע"ש."
↑  ראו דוד צדוק, קונטרס "מסכתא דמהרי"ץ", שם מביא ציטוטים רבים מחכמי תימן.
↑  ראו בשו"ת אבקת רוכל, סימן רי"ב
↑  הרב בנימין מרדכי נבון סבור כי "גם אם יש לבני גלות אשכנז פעה"ק ירושלים ת"ו בית דין קבוע בפני עצמו, וקהלה קבועה בפני עצמה, חייבים לעשות כאן כמנהג בני עדות הספרדים... מטעם זה. התשובה נדפסה מכתב יד בקובץ סיני, טבת תש"ט, עמ' ר"ט. והובאה גם בשו"ת יביע אומר חלק ה – אורח חיים סימן לז:
 "... והגאון ר' בנימין מרדכי נבון ז"ל... כתב וז"ל: שאע"פ שיש לבני גלות אשכנז פעה"ק ירושלים ת"ו בית דין קבוע בפ"ע, וקהלה קבועה בפ"ע, חייבים לעשות כאן כמנהג בני עדות הספרדים... גם בנ"ד דינא הכי, שאף שבזמן הרב גנת ורדים היה להם קהל בפ"ע וב"ד בפ"ע, הרי אחר כך מרוב החובות ועלילות הגוים ברחו כולם ולא נשאר עד אחד מבני אשכנז, ואפילו כשהיה בא אחד להשתטח על קברי הצדיקים היה בא בהחבא ובאישון לילה מפני רשעת הגוים. ויותר ממאה שנה עברו שלא דרכה רגל אשכנזי פעה"ק ירושלים, עד שמקרוב בא הרב המופלא ר' מענדל אשכנזי מתלמידי הגר"א מווילנא ז"ל, והוא היה הראשון שבא לדור פעה"ק ואחריו באו מעט מעט עד שנעשו לקהל גדול, ה' עליהם יחיו, ואעפ"כ כי יהיה להם דבר למשפט באים לפני דייני העיר הספרדים, אלא שזה שנתיים ימים שרבתה המחלוקת בעוה"ר, והושיבו ב"ד מעדת האשכנזים, וא"כ מאן נימא לן דבכה"ג מותרים לשנות ממנהגי הספרדים שפוסקים עפ"ד מרן ז"ל. וכמ"ש מהרשד"ם הנ"ל. ע"כ";
 ובשו"ת יביע אומר חלק ה' יורה דעה סימן ג' כתב "ובאמת שהיה מן הדין שעכ"פ בא"י שמרן הב"י הוא מרא דאתרא, וגם האשכנזים בדורות הקודמים נהגו בזה כדבריו, כמ"ש השל"ה הנ"ל, להמשיך גם בדורות אלו באיסור זה למנוע מיעוך ומשמוש, ומכ"ש קילוף בצפורן וכיוצא בזה. ואפילו בעיר שרוב תושביה כיום אשכנזים, כל שתושביה נהגו מתחלה להחמיר, קמא קמא דמטי להו מארצות אשכנז עליו לנהוג כמנהג א"י, וכמ"ש מרן בשו"ת אבקת רוכל (סי' ריב)".
↑  70% באמצע המאה ה-19, על פי: ב"צ גת, הישוב היהודי בארץ ישראל, ירושלים תשל"ד, עמ' 21 ואילך.
↑  (שו"ת יחוה דעת, חלק א', סימן י"ב) לדבריו הם יכולים להקל מיד שהגיעו לארץ ישראל ואף אם המשיכו להחמיר, אין בניהם חייבים להחמיר כמנהג אבותיהם, ואין בזה משום 'אל תטוש תורת אמך'.
↑  כך לדעת הפרי חדש, נפסקו דבריו להלכה בספר ביאור הלכה סימן תסח ד"ה
↑  כך דעת הרב מאיר איזנשטט בשו"ת פנים מאירות חלק ב' סימן קל"ג. נגד דעת האבקת רוכל.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.