stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שיזוקה אראקאווה
קריירה > קריירה בוגרת

אראקאווה זכתה באליפות יפן בהחלקה בשנים 1998 ו-1999. היא השתתפה באולימפיאדת נאגנו (1998) וסיימה במקום 13.
ב-2002, אראקאווה סיימה במקום השני באליפות יפן, ולכן לא הייתה חברה במשלחת האולימפית לאולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002). בעונת התחרויות 2002–2003 היא זכתה במשחקי החורף האסיאתים ובמשחקי החורף של האוניברסיאדה. היא גם זכתה במדליית הכסף השנייה ברציפות באליפות ארבע היבשות. היא סיימה רביעית בגמר הגרנד-פרי, וזכתה במדליית הארד בגביע NHK. היא גם סיימה שלישית באליפות יפן.
באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה ב-2004 בדורטמונד, גרמניה, זכתה אראקאווה במדליית הזהב ביחידות, לאחר שביצעה בהצלחה 7 קפיצות משולשות. היא הפכה לאישה היפנית השלישית שזוכה בתואר זה, אחרי מידורי איטו ויוקה סאטו.
בעונת 2005 אראקאווה סבלה מפציעה בכף הרגל, והייתה לה תחרות משמעותית מול המחליקות היפניות הצעירות מיקי אנדו ומאו אסדה. באליפות העולם בהחלקה על הקרח שנערכה באותה שנה במוסקבה, היא סיימה במקום התשיעי.
קריירה > אולימפיאדת החורף 2006

לאחר ביצוע התוכנית הקצרה באולימפיאדת טורינו (2006), דורגה אראקאווה במקום השלישי, אחרי סשה כהן ואירינה סלוצקאיה. היא החליקה לצלילי "Fantasie Impromptu" של שופן. שתי מתחרותיה כשלו בתוכנית הארוכה. אראקאווה החליקה בתוכנית הארוכה לצלילי "Violin Fantasy" מטורנדוט מאת פוצ'יני. אחד משיאי התוכנית היה כאשר היא ביצעה את האלמנט אינה באור, ואחר כך ביצעה שילוב של 3 קפיצות. על אף שתכננה לבצע שילוב קפיצות משולשת-משולשת בתוכנית הארוכה, היא בחרה שלא לבצע אותו; היא שינתה אותו וביצעה קומבינציית קפיצות סלקוב משולשת – toe loop כפולה. בתוכנית הארוכה היא קיבלה את הניקוד 191.34, כמעט 8 נקודות מעל כהן (183.36), וזכתה במדליית הזהב.
הניצחון של אראקאווה היה הניצחון הראשון של אישה יפנית בהחלקה אמנותית באולימפיאדת החורף; היא זכתה במדליה היחידה עבור יפן באולימפיאדה זו, והייתה האישה היפנית השנייה שזוכה בזהב באולימפיאדת החורף. בגיל 24, אראקאווה הייתה האלופה האולימפית המבוגרת ביותר בענף זה מזה 80 שנה (פלורנס "מדג'" קייב סירס מבריטניה הייתה האלופה האולימפית המבוגרת ביותר בגיל 27, כשזכתה באולימפיאדת לונדון (1908)). אראקווה הייתה גם האישה היפנית השנייה שזכתה במדליה כלשהי בספורט זה לאחר אולימפיאדת אלברוויל (1992).
קריירה > קריירה מקצועית

אראקאווה פרשה מהחלקה תחרותית לאחר האולימפיאדה, והמשיכה להחליק במופעי ראווה. היא משמשת כיום גם כפרשנית ספורט עבור הטלוויזיה היפנית. היא התחרתה ב"מלחמות הקרח" ב-2006 (תחרות של מחליקים מארצות הברית נגד מחליקים מרחבי העולם), והייתה חלק מ"קבוצת העולם". ב-2006 אראקאווה גם שיחקה בתוכנית טלוויזיה יפנית.
הערות שוליים

↑  Arakawa Shizuka gives birth to her first child, Tokyohive, 12 Nov 2014
↑  Zeigler, Mark (February 24, 2006). Losing her feat. The San Diego Union-Tribune
↑  Ia Remmel, Shizuka Arakawa enjoys show skating – ריאיון, 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011541765305171  CiNii: DA15590258  ISNI: 0000 0003 7939 194X  LCCN: no2015010507  NDL: 01058940  NLK: KAC201428404  VIAF: 257651807   WorldCat (עם VIAF): 257651807 
אראקאווה, 2009
שארל השמיני, מלך צרפת

שארל השמיני "החביב" (בצרפתית: Charles VIII l'Affable; ‏30 ביוני 1470 – 7 באפריל 1498), בן לשושלת ולואה, היה מלך צרפת מ־1483 עד 1498.
ביוגרפיה

שארל היה בנו היחיד של המלך לואי האחד עשר, ועלה לשלטון אחרי מות אביו ב־30 באוגוסט 1483. היות שהיה בן 13 בלבד, מלכה כעוצרת בשמו אחותו, אן, נסיכת בורבון. בדצמבר 1491 נשא שארל לאישה את הדוכסית אן מברטאן שהייתה בת 15, על מנת לקבל את חבל ברטאן כנחלה של מלך צרפת.
לשארל השמיני היו תביעות לכתר ממלכת נאפולי (שכללה את העיר נאפולי באיטליה ואת האי סיציליה) כירושה מסבתו מארי מאנז'ו, שהייתה בתם של לואיג'י השני, מלך נאפולי ושל יולנדה מאראגון. ב-1489, האפיפיור אינוקנטיוס השמיני, שהיה מסוכסך עם פרננדו הראשון, מלך נאפולי, הציע לשארל השמיני את כתר ממלכת נאפולי. עם מות פרננדו הראשון (25 בינואר 1494) שארל השמיני הכריז על עצמו כמלך נאפולי וירושלים. לודוביקו ספורצה, דוכס מילאנו שחשש מאלפונסו השני, מלך נאפולי (יורשו של פרננדו הראשון), קרא לשארל השמיני לפלוש עם צבאו לאיטליה ולכבוש את נאפולי. (הייתה זו תחילתן של המלחמות האיטלקיות שבהן היו מעורבים גם מלכי צרפת הבאים, לואי השנים עשר ופרנסואה הראשון).
כדי להבטיח את צרפת מפלישה בהיעדרו, חתם שארל השמיני על הסכמים עם אראגון, אוסטריה ואנגליה. הוא הקדיש כספים רבים כדי להקים צבא גדול, כלי מצור ותותחים. שארל אסף את צבאו בעיר ליון שבצרפת ויצא למסעו באיטליה במרץ 1494. הוא עבר עם חיל הרגלים שלו ועם פרשיו דרך כל איטליה. בנובמבר נכנס לפירנצה ובדצמבר לרומא ללא כל התנגדות. ב-22 בפברואר 1495 הגיע לנאפולי, גירש את אלפונסו השני והכתיר את עצמו למלך נאפולי.
אך לואי השני, דוכס אורליאן (לואי השנים עשר, מלך צרפת לעתיד), שהיה נינו של ג'אן גָלֵאָצוֹ הראשון, דוכס מילאנו ונכדה של ולנטינה ויסקונטי (בתו של ג'אן גלאצו) פלש אף הוא עם צבאו לאיטליה במטרה לכבוש את מילאנו. לודוביקו ספורצה התחרט עד מהרה על כך שהזמין את הצרפתים לאיטליה והצטרף לליגה של ונציה שבה לקחו חלק במלחמה נגד הצרפתים פרננדו השני, מלך אראגון, מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה והאפיפיור אלכסנדר השישי.
ב־6 ביולי 1495 התחולל קרב פורנובו (באזור העיר פארמה באיטליה). היה זה הקרב החשוב הראשון במסגרת המלחמות האיטלקיות. כוחות הליגה של ונציה גברו על אלה של שארל השמיני, אבל במחיר של כ־2,000 הרוגים לעומת כ־1,200. בקרב זה איבד שארל השמיני כמעט את כל השלל שלקח במערכה באיטליה, ועד אוקטובר של אותה שנה הוא שב לפריז. בשנים שלאחר מכן הוא ניסה לשקם את צבאו, אך נקלע לחובות כבדים בשל מעורבותו הצבאית באיטליה.
שארל השמיני מת ב־7 באפריל 1498 כתוצאה מתאונה בטירת אמבואז שבה נולד (על גדותיו של נהר הלואר בצרפת). היות שכל ילדיו מתו בינקותם ולא היה לו בן שיוכל לרשתו, ירש בן דודו לואי את הכתר והוכתר כלואי השנים עשר.
משפחתו

מנישואיו לאן מברטאן נולדו לשארל ארבעה ילדים:
שארל־אורלנד (1492–1495)
שארל (1496)
פרנסואה (1497–1498)
אן (1498)
שיזואוקה

שיזואוקה (ביפנית: 静岡市) היא עיר הבירה של מחוז שיזואוקה שבחבל צ'ובו שביפן. אוכלוסיית העיר מונה 689,881 תושבים, נכון ל-1 באוגוסט 2021.
היסטוריה

באזור בו שוכנת העיר שיזואוקה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מלפני אלפי שנים, מהתקופה הפלאוליתית ביפן. בסביבות העיר נמצאו מספר תלי קבורה מתקופת קופון, ובאתר הארכאולוגי טורו, השוכן במרכז העיר, נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מתקופת תקופת יאיואי.
בראשית תקופת נארה נוסד מחוז סורוגה, ובעשור הראשון של המאה ה-8 נקבעה מקום בשם סונפו (駿府), לגדות נהר אבה.
בתקופת אשיקאגה הייתה סונפו בירתו של שבט אימגאווה, אך לאחר שנחלו תבוסה בקרב אוקהאזמה כבש טקדה שינגן את האזור, וטוקוגאווה איאיאסו כבש אותו ממנו לאחר מכן. טויוטומי הידיושי, מאחד יפן, העניק את העיר לנקמורה קזוטאדה, אך לאחר קרב סקיגהארה כבש טוקוגאווה את סונפו מחדש, והעביר אותה לשליטתו של אחד מפקודיו, נאיטו נובונארי ב-1601. ב-1606 פרש טוקוגאווה מתפקיד השוגון ועבר להתגורר בסונפו, משם החזיק בהשפעה רבה על השוגון החדש טוקוגאווה הידטאדה, והעיר עברה להיות בשליטתו הישירה של השוגון.
ב-1869, לאחר התמוטטות שוגונות טוקוגאווה, קיבל השוגון הנצר למשפחת טוקוגאווה שליטה על האן לסונפו. באותה שנה שונה שמו של ההאן לשיזואוקה, וב-1871 בוטלה שיטת ההאן והאן שיזואוקה הפך למחוז שיזואוקה. העיר שיזואוקה נוסדה באופן רשמי ב-1 באפריל 1889.
במלחמת העולם השנייה לא הייתה שיזואוקה מטרה להפצצות בעלות הברית מכיוון שלא היו בסביבתה בסיסים צבאיים ומתקנים תעשייתיים. אולם, ב-19 ביולי הפציצו אותה מפציצים אמריקנים והחריבו חלקים נרחבים ממנה, תוך גרימת אבדות רבות בנפש.
אקלים

בשיזואוקה שורר אקלים סובטרופי גשום, עם חודשי קיץ חמים ולחים, וחודשי חורף קרירים עם מעט שלג. בשל קרבתה לזרם קורושיו, בשיזואוקה יורדים משקעים אטמוספיריים רבים, אך יש בה ימי שמש רבים בשל העובדה שהיא מוגנת מפני סופות מכיוון ים יפן.
| אקלים בשיזואוקה> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בשיזואוקה> ינואר.11.4.1.6.71.6 | אקלים בשיזואוקה> פברואר.11.4.2.1.102.2 | אקלים בשיזואוקה> מרץ.14.5.5.4.212.5 | אקלים בשיזואוקה> אפריל.19.2.10.4.237.2 | אקלים בשיזואוקה> מאי.22.9.14.4.221.5 | אקלים בשיזואוקה> יוני.25.6.18.7.283.3 | אקלים בשיזואוקה> יולי.29.2.22.4.279.7 | אקלים בשיזואוקה> אוגוסט.30.6.23.5.245.4 | אקלים בשיזואוקה> ספטמבר.27.5.20.4.304.3 | אקלים בשיזואוקה> אוקטובר.22.9.14.7.171.8 | אקלים בשיזואוקה> נובמבר.18.4.9.2.132.8 | אקלים בשיזואוקה> דצמבר.13.8.3.7.59.6 | אקלים בשיזואוקה> שנה.20.6.12.2.2,321.9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: סוכנות המטאורלוגיה היפנית
כלכלה

כלכלת שיזואוקה מתבססת בעיקר על מגזר השירותים, ובמקצת על תעשייה ועל חקלאות. בתחום החקלאות, מייצרת העיר תה ירוק, תותים, ואסאבי, מנדרינה, לוטוס, ורדים ואפרסקים. כמו כן, נמל שימיזו הסמוך הוא מרכז לדיג טונה.
ערים תאומות

לשיזואוקה יחסי ערים תאומות עם:
ארצות הברית סטוקטון, קליפורניה, ארצות הברית
ארצות הברית אומהה, נברסקה, ארצות הברית
ארצות הברית שלביוויל, אינדיאנה, ארצות הברית
צרפת קאן, האלפים הימיים, צרפת
הערות שוליים

↑  נתוני אקלים של שיזואוקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562078905171  CiNii: DA01785339  GND: 4289915-1  ISNI: 0000 0004 0389 1822  LCCN: n80026055  MusicBrainz: f42c9f11-1bad-4a1a-b8a8-43d7bf2c15af  NDL: 00261969  NKC: ge388964  VIAF: 152390639   WorldCat (עם VIAF): 152390639 
הר איאינו והר אקיטה
בניין העירייה של שיזואוקה
שינה איינגר

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1969 (בת 54) טורונטו, קנדה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  בית הספר וורטון 
 מוסדות:  בית הספר למנהל עסקים של אוניברסיטת קולומביה 
 פרסים והוקרה:  פרס נשיאותי למדענים ומהנדסים בתחילת דרכם (2001) 
 sheenaiyengar.com
 
שיינה איינגר
שינה איינגר (באנגלית: Sheena Iyengar; ‏נולדה ב־29 בנובמבר 1969) היא פרופסור למנהל עסקים בבית הספר לניהול של אוניברסיטת קולומביה. היא מומחית בעלת שם עולמי בחקר קבלת החלטות ומחברת הספר "The art of choosing".
ביוגרפיה

איינגר נולדה בטורונטו, קנדה. הוריה הם סיקים שהיגרו לקנדה מדלהי. בשנת 1972 עברה המשפחה לפלוגינג בקווינס, ניו יורק, שם אביה יסד מקדש סיקי. כשהייתה בת שלוש אובחנה אצלה מחלת רטיניטיס פיגמנטוזה שגרמה לה להתעוור בהדרגה. כשהייתה בת 10, לא יכלה עוד לקרוא ולכתוב. כשהייתה בת 16, נזדקקה לעזרת כלב נחייה. כיום היא עוורת לחלוטין, ונעזרת במקל הליכה כדי ללכת ממקום למקום.
איינגר קיבלה תואר B.S. בכלכלה מבית הספר וורטון באוניברסיטת פנסילבניה ותואר B.A בפסיכולוגיה ואנגלית ממכללה לאמנויות ולמדעים בשנת 1992 באוניברסיטה זו. בשנת 1997 השלימה דוקטורט בפסיכולוגיה חברתית באוניברסיטת סטנפורד.
אחד ממחקריה המפורסמים עוסק ב"פרדוקס המבחר". בניסוי הציבה עמדה לטעימת ריבה בקליפורניה. כאשר הוצעו שישה טעמי ריבות, כ-30% מהלקוחות רכשו ריבה, בעוד שכאשר הוצעו 24 טעמי ריבות, רק כ-3% עשו זאת.
הערות שוליים

↑  Iyengar, Sheena., The art of choosing, 1st trade ed., New York: Twelve, 2011, ISBN 0-446-50411-4
↑  שיזף רפאלי, למה לא מוצאים אהבה בספיד-דייטינג?, באתר כלכליסט, 25 במרץ 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443576405171  BnF: cb16574221s (data)  GND: 144045559  ISNI: 0000 0001 1877 0802  LCCN: nr2004019559  NDL: 01214297  NKC: vse2011628392  NLK: KAC201007179  NTA: 326056378  SUDOC: 146879651  VIAF: 63957615   WorldCat (עם VIAF): 63957615
שכונת אמת המים התחתונה

ערך זה עוסק בשכונה עתידית בדרום ירושלים. אם התכוונתם לאמת מים לירושלים תקופה החשמונאית, ראו .
|  מידע |
| --- | --- |
 עיר:  ירושלים
 על שם:  האמה התחתונה
 שטח:  189 דונם
 אוכלוסייה:  1,792 יחידות דיור בסיום ההקמה
 קואורדינטות:  31°44′03″N 35°13′05″E﻿ / ﻿31.734277777778°N 35.218041944444°E﻿ / 31.734277777778; 35.218041944444
 שכונות נוספות בירושלים
  (למפת ירושלים מוגדלת) שכונת אמת המים התחתונה(למפת ירושלים רגילה) שכונת אמת המים התחתונה(למפת הרי ירושלים רגילה) שכונת אמת המים התחתונה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) שכונת אמת המים התחתונהhe
 
שכונת אמת המים התחתונה (מכונה גם: שכונת האמה התחתונה) היא שכונה עתידית בדרום ירושלים, בגובה 700 מטר מעל פני הים, משני צידי הקו הירוק, בין רמת רחל לגבעת הארבעה.
בשכונה צפויות לקום, על פי התוכנית, 1,792 יחידות דיור, מתוכן 1,483 "רגילות", והשאר מיועדות לאוכלוסיות "מיוחדות".
השכונה קרויה על שם אמת המים התחתונה, אמת מים מהתקופה החשמונאית, שהובילה מים ממעיינות הסמוכים לבית לחם ועד הר הבית בירושלים ועברה, בין היתר, בדרום שכונה זו.
השכונה

צורתה המתוכננת של השכונה היא כרצועה דקה וארוכה לאורך כביש 398. קצה השכונה הדרום–מזרחי גובל בשכונות הר חומה וצור באהר, וקָצֶהָ הצפון–מערבי סמוך לגבעת המטוס ולדרך חברון. גודל השכונה הוא 189 דונם, והיא צפויה ליצור רצף טריטוריאלי ישראלי בין הר חומה, שכונה יהודית עם 24,903 תושבים, לבין שאר העיר.
בשכונה צפויות לקום 1,483 יחידות דיור רגילות, מתוכן 257 דירות להשכרה. 309 יחידות דיור נוספות יהיו "מיוחדות", ומיועדות למעונות, דיור מוגן וכדומה. סה"כ 1,792 יחידות דיור. בחלק מיחידות הדיור משולבים שימושי מסחר, למשל בחזית הבניינים.
בשכונה יהיה רחוב אחד בלבד, ויוקמו בו מעונות, גני ילדים, 2 בית ספר יסודי בהיקף של 12 כיתות ובית ספר מקיף, הכולל 30 כיתות. חלק משטח השכונה נמצא בהווה בתחום השיפוט של רמת רחל. בנייה עתידית בו תחייב להעבירו לתחום השיפוט של עיריית ירושלים.
בצפון–מערב השכונה, באזור הכניסה מכיוון מרכז ירושלים, תיבנה כיכר עירונית וחזיתות הבניינים סביבה יהיו מסחריות.
מבחינה תחבורתית, השכונה יושבת מעל שדרות שמואל מאיר (כביש 398) וכוללת שתי יציאות אליו: אחת ממרכזה ואחת מקָצֶהָ המזרחי, המתחברת גם לצור באהר. בקצה השכונה המערבי יתחבר הרחוב היחיד בה לדרך חברון (כביש 60). בקרבה לנקודת החיבור ביניהם תקום תחנת הרכבת הקלה שמואל מאיר, כחלק מהקו הכחול של הרכבת הקלה בירושלים.
היסטוריה

על פי מידע של שלום עכשיו, למעלה משליש מהקרקע עליה תשב השכונה נמצאת בניהול האפוטרופוס הכללי. אדמות אלה היו שייכות ליהודים לפני 1948. נתח נוסף מהשטח נמצא בבעלות קק"ל או מוגדר כנכסי נפקדים, ושטחים נוספים נמצאים בבעלות פרטית.
הייתה תוכנית בעבר לבנות מרכז עסקים ושירותים עבור השכונה הערבית אום טובא על חלקים מהשטח שמיועד כיום לשכונת האמה התחתונה. זו בוטלה לבקשת תושבים בשכונת הר חומה, שחששו לשלומם וביטחונם.
את התוכנית להקמת השכונה קידמה רשות מקרקעי ישראל, ואת תכנונה ביצע משרד "ארי כהן-מיכאל וינד אדריכלות ובינוי ערים". בתחילת שנת 2022 אושרה התוכנית להפקדה.
בתחילת דצמבר 2023, אושרה בניית השכונה על ידי ממשלת ישראל השלושים ושבע.
ב-18 באפריל 2024, פרסם משרד השיכון מכרז לבניית 1,047 יחידות דיור.
היבטים פוליטיים

מהצד הישראלי, מיקום השכונה חשוב, ונמצא במקום המהווה את החיבור של 24,903 תושבי הר חומה לירושלים, שאלמלא השכונה עלולים למצוא עצמם כמובלעת מבודדת בתוך מדינה פלסטינית אם תקום. השכונה אף "שומרת" על כביש 398 למזרח גוש עציון הכולל בין היתר את תקוע, נוקדים וההרודיון.
שכונה זו מקודמת להקמה יחד עם שכונות גבעת המטוס וגבעת השקד, כחלק ממאמץ לשבור רצף עירוני ערבי עתידי בין השכונות הערביות במזרח ירושלים לאלה שבדרום ירושלים. השכונה אכן קוטעת רצף טריטוריאלי בין צור באהר לבית צפאפא ושרפאת, ובמבט מרחוק אף מפרידה בין בית צפאפא ושרפאת לבית לחם, ובינה לשאר השכונות הערביות במזרח ירושלים.
סביבה

על פי סקר טבע עירוני שערך ד"ר רון פרומקין, בשטח התוכנית 727 עצים, מהם ישרדו בסיום התוכנית 190.
אמת המים התחתונה עוברת בקצה הדרומי של השכונה. תוכנית ההקמה לשכונה מקצה שטחים פתוחים סביבה בהיקף של כ-42 דונם, השומרים על קיומה ומאפשרים פיתוח עתידי סביבה.
בין השכונה לקיבוץ רמת רחל יפריד שטח מיוער.
ראו גם

האמה התחתונה
גבעת השקד
הערות שוליים

↑  תכנית שקידמה רשות מקרקעי ישראל בירושלים - אמת המים התחתונה, רמת רחל הכוללת כ-1,483 יח"ד וכ-309 יח"ד דיור מיוחד ודיור להשכרה אושרה לאחר דיון להתנגדויות בועדה המחוזית לתכנון ובניה מחוז ירושלים, באתר רשות מקרקעי ישראל, ‏4 בדצמבר 2023
↑  תוכנית 101-0808840, באתר מינהל התכנון
↑  דרור ניר קסטל, ‏באמת המים מהתקופה החשמונאית: אושרה תוכנית רמ"י לכ-1,800 יח"ד בי-ם, באתר ‏מאקו‏, 4 בדצמבר 2023
1 2  קוים כחולים - מערכת לאיתור תכניות מקוונות בישראל, באתר מינהל התכנון
↑  לא רק התחדשות עירונית: השכונה החדשה בדרום ירושלים שתכלול 1,215 יח"ד, באתר מרכז הנדל"ן, ‏19 בינואר 2022
1 2  גיא נרדי, ‏הוועדה המקומית י-ם אישרה שכונה חדשה על שטח מיוער ליד רמת רחל, באתר גלובס, 9 בינואר 2022
↑  עופר פטרסבורג, שכונה חדשה תוקם מדרום לקיבוץ רמת רחל, באתר ישראל היום, ‏19 בינואר 2022
↑  תכניות לכ-3557 יחידות במזרח ירושלים אושרו בועדה המקומית, באתר שלום עכשיו, ‏5 בינואר 2022
↑   ניר חסון, בלחץ השכנים היהודים, אלקין ועיריית ירושלים עצרו הקמת מרכז תעסוקה בשכונה ערבית, באתר הארץ, 11 בפברואר 2020
↑  עופר פטרסבורג, שכונה חדשה תוקם מדרום לקיבוץ רמת רחל, באתר ישראל היום, 19 בינואר 2023
↑  דרור ניר קסטל, באמת המים מהתקופה החשמונאית: אושרה תוכנית רמ"י לכ-1,800 יח"ד בי-ם, באתר מרכז הנדל"ן, ‏3 בדצמבר 2023
↑  נדב שרגאי, 27 שנות הקפאה הסתיימו: הופקדו תוכניות בנייה יהודית בדרום ירושלים, באתר ישראל היום, ‏5 בספטמבר 2022
↑  על דרך חברון: אושרה שכונה חדשה בירושלים, באתר מגדילים, ‏4 בדצמבר 2023
תוכנית קופרניקוס

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  1998–הווה (כ־26 שנים) 
 אתר רשמי
 
תוכנית קופרניקוס (באנגלית: Copernicus Programme) היא מיזם של האיחוד האירופי, שנועד להקנות לאירופה עצמאות בתחום החישה מרחוק באמצעות לוויינים, חיישנים אוויריים, ימיים וקרקעיים למטרות שונות, ובהן ביטחון, הגנת הסביבה, מעקב אחר משאבי טבע וניטור אסונות טבע. השותפים העיקריים למיזם הם הנציבות האירופית וסוכנות החלל האירופית (ESA).
המידע שיתקבל מחיישני מיזם GMES יסייע לחוקרים להבין טוב יותר את אופי השינויים הסביבתיים בכדור הארץ. על פי הציפיות, מיזם GMES יאפשר תכנון מיטבי של כבישים ודרכים, יעזור למתכנני ערים, יסייע לקבלת החלטות בנושאי תכנון חקלאי וניהול משאבי אנרגיה, ובכלל זה אנרגיה מתחדשת.
המרכיב החללי של המיזם

חלק ניכר מהחישה מרחוק של כדור הארץ יעשה באמצעות לוויינים ייעודיים למיזם GMES. הלוויינים נקראים Sentinel והם כוללים מגוון של מטע"דים לניטור כדור הארץ.
סנטינל 1 - לוויין מכ"ם שפועל במסלול קוטבי. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-1A באפריל 2014 ו-Sentinel-1B באפריל 2016
סנטינל 2- לוויין חישה מרחוק בתחום האופטי, מולטי ספקטראלי, שישמש לבניית מסד נתונים בכיסוי גלובלי. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-2A ביוני 2015 ו-Sentinel-2B במרץ 2017
סנטינל 3 - לוויין שייעודו העיקרי הוא חקר הסביבה הימית של כדור הארץ. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-3A בפברואר 2016 ו-Sentinel-3B באפריל 2018
סנטינל 5p - מיועד לחקר אמוספירה. שוגר באוקטובר 2017
סנטינל 4 - מיועד לחקר אטמוספירה. מיועד לשיגור בשנת 2024
סנטינל 5 - מיועד לחקר אטמוספירה. מיועד לשיגור בשנת 2025
סנטינל 6- לוויין למדידת מפלס הים. מתוכננים 2 לוויינים: Sentinel-6A שוגר בנובמבר 2020 ו-Sentinel-6B מתוכנן לשיגור בשנת 2025.
התוכנית צפויה לכלול לוויינים נוספים שמועד שיגורם טרם הוגדר.
שגרירות ישראל בטביליסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 כתובת:  154 Agmashenebeli Ave
 עיר:  טביליסי
 קואורדינטות:  41°43′04″N 44°47′26″E﻿ / ﻿41.71769°N 44.79062°E﻿ / 41.71769; 44.79062
 תאריך פתיחה:  1992
 מתקפות:  הפיגועים נגד הדיפלומטים הישראלים בהודו ובגאורגיה (2012)
 דיפלומטיה
 חלק מ:  יחסי גאורגיה–ישראל
 שגריר:  הדס מיצד
 שטח האמנה:  גאורגיה גאורגיה
 מדינה מיוצגת:  ישראל ישראל
 https://embassies.gov.il/tbilisi
  (למפת טביליסי מוגדלת) שגרירות ישראל בטביליסי(למפת טביליסי רגילה) שגרירות ישראל בטביליסי
 
שגרירות ישראל בטביליסי היא הנציגות הדיפלומטית של ישראל לגאורגיה. השגרירה הנוכחית היא הדס מיצד.
היסטוריה

ב-1 ביוני 1992 כוננו היחסים הדיפלומטיים בין ישראל וגאורגיה.
ב-13 בפברואר 2012, הוצמד מטען נפץ לרכב של השגרירות, שנוטרל על ידי חבלני משטרת גאורגיה. במקביל התפוצץ מטען שהוצמד לרכב של שגרירות ישראל בניו דלהי בו נפגעה באורח בינוני אשת דיפלומט. מקורות ישראליים רשמיים האשימו את איראן בפיגועים.
בפברואר 2021 נמתחה ביקורת מצד ממשלת גאורגיה על השגריר רן גידור שהתבטא נגד מעצר ראש האופוזיציה.
בספטמבר 2021 נחשף כי שירות הביטחון הגאורגי עקב אחר השגרירות ואנשי צוותה, לצד שגרירויות אחרות.
שגרירים

| שם | תקופת כהונה | הערה |
| --- | --- | --- |
| ברוך בן נריה | 1993–1996 | שגריר בארמניה בו-זמנית |
| לילי חכמי | 1996–1998 |  |
| אהוד איטם | 1998–2001 |  |
| רבקה כהן | 2001–2005 |  |
| שבתאי צור | 2005–2008 | ראש עיריית אשקלון לשעבר |
| יצחק גרברג | 2008–2012 |  |
| יובל פוקס | 2012–2016 |  |
| שבתאי צור | 2016–2020 |  |
| רן גידור | 2020–2022 |  |
| הדס מיצד | 2022– | מכהנת |
הערות שוליים

↑  מינויים בשירות החוץ | מספר החלטה 1355, באתר GOV.IL
↑  יחסים בילטרלים עם ישראל, באתר TBC Invect
↑  לילך ויסמן, ‏מתקפת טרור נגד שגרירויות ישראל בהודו וגיאורגיה, באתר גלובס, 13 בפברואר 2012
↑  איתמר אייכנר, זעם בגאורגיה על שגריר ישראל: "התערב בעניינים פנימיים", באתר ynet, 25 בפברואר 2021
↑  איתמר אייכנר, מעקבים, הקלטות ומסמכים: שגריר ישראל במוקד סערה פוליטית בגיאורגיה, באתר ynet, 24 בספטמבר 2021
↑   גיאורגיה ריגלה אחרי השגריר הישראלי, באתר "ידיעות אחרונות", 23 בספטמבר 2021
↑  ישראל לפקוביץ, דיווח: גיאורגיה ריגלה אחרי השגריר הישראלי, באתר בחדרי חרדים, 24 בספטמבר 2021
| נציגויות דיפלומטיות של ישראל ישראל |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • בחריין • טורקיה • ירדן • מצרים • (מרוקו) |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • הפיליפינים • הודו (בנגלור • מומבאי) • (הונג קונג) • וייטנאם • טורקמניסטן • יפן • מיאנמר • נפאל • סין • סינגפור • קוריאה הדרומית • קזחסטן • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • אירלנד • אלבניה • בולגריה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לטביה • ליטא • נורווגיה • סלובקיה • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צרפת • קפריסין •  קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אנגולה • אתיופיה • גאנה • דרום אפריקה • חוף השנהב • ניגריה • סנגל • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • אקוודור • ארגנטינה • ארצות הברית (סן פרנסיסקו) • ברזיל • גואטמלה • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • מקסיקו • פנמה • פרו • צ'ילה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • ניו זילנד |  |
| נציגויות שנסגרו | איראן • (לבנון) • מאוריטניה |  |
מתקפות נגד נציגויות דיפלומטיות של ישראל
שקרים (טלנובלה)

| --- | --- |

 שיר הנושא:  שאני מתאהבת
 סוגה:  רומנטיקה, אופרת סבון
 יוצרים:  קרידד בראבו אדמס
 כותבים:  מרתה קאריו כריסטינה גרסיה
 שחקנים:  סילביה נברו חואן סולר  ג'סיקה קוץ'  חולייטה רוסן רוסיו באנקלס
 ארץ מקור:  מקסיקו
 שפות:  ספרדית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  182
 הפקה
 חברת הפקה:  טלוויסה 
 הפצה:  טלוויסה
 מוזיקה:  דסמר בואנו אנריקה איגלסיאס
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  טלוויסה
 רשת שידור בישראל:  ויוה
 תקופת שידור מקורית:  5 ביולי 2010 – 13 במרץ 2011
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שקרים (בספרדית: Cuando me enamoro) היא טלנובלה מקסיקנית בכיכובם של סילביה נבארו וחואן סולר.
עלילה

כשחרונימו פוגש את רנטה, ברור לו מייד שהיא אהבת חייו. גם רנטה משוכנעת שפגשה את הגבר של חייה ואהבתה לחרונימו אינה יודעת גבול. אולם עד מהרה אושרם מתרסק לרסיסים בגלל תחבולה זדונית של רוברטה, אחותה של רנטה, ואימן חוספינה. שתיהן גורמות לחרונימו להאמין שרנטה היא זו שהביאה למותו של אחיו האהוב רפאל, כשלמעשה רוברטה הייתה אהובתו וחוספינה היא האשמה העיקרית במותו, על קבר אחיו חרונימו נשבע לנקום את מותו, כשהוא משוכנע שרנטה אשמה במות רפאל. הוא מתחתן עם רנטה ולוקח אותה לגור איתו בחוותו המרוחקת, שם הוא הופך את חייה לגיהנום כעונש על כל הסבל שהוא מאמין שגרמה לאחיו, רנטה המאוהבת אינה יודעת דבר וחצי דבר על השקר הנבזה של אמה ואחותה ואינה מבינה מדוע בעלה הטרי מתאכזר אליה. לאחר זמן מה עם חרונימו בחווה, רנטה עוזבת אותו לאנחות, כשהיא פגועה מהתנהגותו המשפילה. היא בטוחה שחרונימו הוא גבר רע וחסר רחמים ואין לה מושג ששניהם נפלו קורבן לשקרים של רוברטה וחוספינה. כשחרונימו מגלה את האמת, הוא מחליט לעשות הכול כדי לזכות במחילתה ובלבה של רנטה, אבל מגלה עד מהרה כי ייתכן שאיחר את המועד.
שקרבורה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  קינוח
 מטבח:  אזרי
 אזור מוצא:  קווקז
 מוצא:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 אופן הגשה:  חם
 מרכיבים עיקריים:  אגוז לוז 
 
שקרבורה (באזרית: Şəkərbura) הוא מאפה מתוק הנפוץ באזרבייג'ן, איראן, טורקיה ומדינות הקווקז.
המאפה מורכב מקמח, חמאה, סוכר, ביצים, גרידת לימון, אבקת אפיה, הל, שקדים ואגוזי לוז טחונים שאותם מערבבים, מעצבים כחצי ירח, מקשטים את הבצק באמצעות פינצטת מגאש (Maggash) ולאחר מכן אופים.
השם שקרבורה הוא נגזרת של המילים בפרסית, סוכר (Şeker) ולחתוך (Bher).
נהוג להגיש את המאפה בעיקר בחתונות, פסטיבלים ובחג הנוברוז (Novruz) כשהוא חם ובליווי תה או קפה טורקי.
מלבד הגרסה האזרית, קיימת גם גרסה טורקית הנקראת שקרפרה וגרסאות נוספות הנפוצות בעיקר בגאורגיה, ארמניה, בולגריה, קזחסטן וקירגיזסטן.
ראו גם

שקרפרה
בסבוסה
הערות שוליים

↑  Ayla Esen Algar, Complete Book Of Turkish Cooking, Routledge, 2013-10-28, ISBN 978-1-136-16621-1. (באנגלית)
↑  Khabiba Kashkaĭ, Азербайджанская кухня, ОЛМА Медиа Групп, 2006, ISBN 978-5-373-00629-3. (ברוסית)
↑  Şekerbura tarifi, Kanal D, ‏2012-09-11 (בטורקית)
↑  Dany Bar, סיפורו של מתכון: שקרבורה אזרי Shekerbura, באתר דני בר | טיולים וסגנון חיים, ‏2021-08-13
↑  börek, Nişanyan Sözlük (בטורקית)
↑  https://www.facebook.com/biblioiranica, A new etymological dictionary of Persian language, Bibliographia Iranica, ‏2015-06-02 (באנגלית בריטית)
↑  Nowruz | Kashewar Recipes, kashevar.com
↑  Sekerbura | Kashewar Recipes, kashevar.com (באנגלית)
שנות ה-50 של המאה ה-12

שנות ה-50 של המאה ה-12 היו העשור השישי של המאה ה-12, החלו ב-1 בינואר 1150 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1159.
אירועים בולטים בעולם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
אירועים בולטים בעולם > מלחמה ופוליטיקה > מלחמות

25 בינואר 1153 – ממלכת ירושלים מטילה מצור על אשקלון
22 באוגוסט 1153 – המצור על אשקלון מסתיים בכניעת חיל המצב הפטמי לממלכת ירושלים
1159 – אלג'יר נכבשת על ידי שושלת אל-מוואחידון. עבד אלמומין מכריז על תוניס כבירתו