stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפנון
מקור ותפוצה

בזמבזיה (Zambézia) שבמוזמביק ההפנון נוצר בפגמטיטים של גרניט המכילים טנטלום. בהר הולנד (Mt. Holland) שבאוסטרליה המערבית ההפנון נוצר בפגמטיטים שעברו בליה. ההפנון משמש כבצר להפניום.
הפנון הוא מינרל נדיר מאוד, המקומות לדוגמה בהם ניתן למצוא הפנון כוללים כמה מכרות במחוז אלטו ליגונה (Alto Ligonha ) בפרובינציה זמבזיה (Zambézia) שבמוזמביק (שם נתגלה המינרל); בביקיטה (Bikita ) שבזימבבווה; סמוך להר הולנד (Mt. Holland) שבמדינת אוסטרליה המערבית שבאוסטרליה; במקומות שונים בקנדה ובצפון קרולינה שבארצות הברית.
לקריאה נוספת

Emsley, John. Nature's Building Blocks. Oxford, 2001. ISBN 0-19-850341-5
הערות שוליים

↑  Correia Neves, J.M., J.E. Lopes Nunes, and T.G. Sahama ,High hafnium members of the zircon-hafnon series from the granite pegmatites of Zambézia, Mozambique , Amer. Mineral., 61, 175
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
הר לאבוק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  1,630 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  73°13′00″S 169°07′59″E﻿ / ﻿73.2167°S 169.133°E﻿ / -73.2167; 169.133
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר לאבוק(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר לאבוק
 
הר לאבוק (באנגלית: Mount Lubbock) הוא פסגה באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.
גובהה של הפסגה 1,630 מטרים מעל פני הים.
הפסגה ממוקמת בסמוך מצפון לכף ג'ונס, בקצה הדרומי של חצי האי דניאל.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הכף

הכף התגלתה בינואר 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.
היסטוריה > מקור השם

רוס קרא לחצי האי על שמו של סר ג'ון לאבוק (Sir John Lubbock, 3rd Baronet,) הגזבר של החברה המלכותית.
לקריאה נוספת

• Sir James Clark Ross, , P 201
• United States. Defense Mapping Agency. Hydrographic Center, , P 231
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע גאוגרפי והיסטורי
הפנומנולוגיה של הרוח

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  גאורג וילהלם פרידריך הגל 
 שפת המקור:  גרמנית 
 סוגה:  פילוסופיה, מסה 
 נושא:  פילוסופיה, unhappy consciousness, master–slave dialectic, הגליאניזם, absolute idealism 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  במברג 
 תאריך הוצאה:  1807 
 סדרה
 הספר הבא:  מדע הלוגיקה 
 
כריכת החיבור במהדורת 1807
הפנומנולוגיה של הרוח (בגרמנית: Phänomenologie des Geistes) הוא כותר אחד מחיבוריו הנודעים של גאורג וילהלם פרידריך הגל, פילוסוף גרמני אשר פעל במאות ה-18-ה-19. הספר ראה אור בשנת 1807.
כמו בחיבוריו האחרים, כגון "מבוא לתולדות-הפילוסופיה", גם ב"הפנומנולוגיה של הרוח" הציג הגל את תפיסתו על הפילוסופיה: כי יצירתה, תכניה והשיטה העצמית שלה קשורים קשר הדוק לתקופה ולזמן שבו נוצרה. המושג הפילוסופי מתפתח בתוך הקשר היסטורי מסוים, פוליטי, כלכלי וחברתי. הגל סבר כי הפילוסופיה נוצרת ב"רוח הזמן" (גרמנית: Zeitgeist, צַייְטְגַייְסְט). המושגים הפילוסופיים, לדעתו, התפתחו בהתאמה להתפתחותה של התרבות האנושית בכללה.
הצעותיו של הגל ב"הפנומנולוגיה של הרוח" ניכרות במשנתם על הוגים שונים וזרמי מחשבה ממחצית המאה ה-19 כגון של קרל מרקס והמרקסיזם, סרן קירקגור והאקזיסטנציאליזם.[דרוש מקור]
הדיאלקטיקה של האדון והעבד

הדיאלקטיקה של האדון והעבד הוא רעיון מתודולוגי שעומד בבסיס השיטה ההגליאנית, ומטרתו לחשוף את הדרך שבה תודעה יודעת את עצמה (תודעה עצמית, במונחיו של הגל) כשלב בדרך לחירות הסופית של התודעה. הרעיון עצמו מופיע באופנים דומים גם בכתביו המוקדמים של הגל, שם האדנות והעבדות מתוארים באופן מופשט יותר כשני מרכיבים מנוגדים בתודעה. לעומת זאת, בפרק מתוך ה"פנומנולוגיה של הרוח" הנושא את השם "עצמאותה ואי-עצמאותה של התודעה העצמית; אדנות ועבדות", הדיאלקטיקה של האדון והעבד מקבלת צורה מוחשית במפגש בין דמותו של האדון לדמותו של העבד:
"הואיל והם תחילה בלתי-שווים ומנוגדים – והרפלקסיה שלהם אל האחדות עדיין לא התרחשה – הריהם כשתי דמויות מנוגדות של התודעה. האחת היא העצמאית, אשר מהותה היא ההיות-בשביל-עצמו; השניה – הבלתי-עצמאית, אשר מהותה החיים או ההיות-בשביל-אחר; האחת היא האדון, השניה – העבד"
דיאלקטיקה, במובן ההגליאני, היא אופן ההתפתחות של דבר מתוך עצמו, דרך הניגודים שבו, לכדי צורתו הסופית. כך, הדיאלקטיקה של האדון והעבד היא אופן ההתפתחות של התודעה מתוך עצמה לתודעה עצמית, בדרך לצורתה הסופית, הרוח. הגל טוען שהצורך הבסיסי ביותר בתודעה העצמית הוא באובייקטיבציה של עצמה, כלומר לתפוס עצמה, על ידי עצמה, כאובייקט. התודעה מסוגלת לתפוס את עצמה כאובייקט רק דרך הכרה בתודעה אחרת כסובייקט שהיא האובייקט שלו. אופן חשיבה זה מוביל למסקנה שהתודעה העצמית כרוכה במה שהוא קורא לו ההכרה ההדדית, הכרה בזולת כסובייקט. כלומר שתודעה עצמית אפשרית רק בהקשר חברתי. הגל מתאר את המפגש בין אדם לזולתו (מפגש בין שתי תודעות) כמאבק לחיים ולמוות שמטרתו ההכרה של הזולת באנושיות של האדם. לטענתו, המאבק הוא הכרחי על מנת להוכיח את עצמאותה של התודעה מזולתה. לא ברור מהכתוב האם תיאור מאבק זה הוא בגדר מטאפורה לדינמיקה שבין התודעות או התייחסות למאבק ממשי בין שני אנשים. תוצאות המאבק מובילות לכינונן של שתי הדמויות, האדון והעבד, כאשר דווקא העבד, על פי הגל, הוא הקרוב יותר לחירות מהאדון שכבול לשיעבוד. העבד שהתנסה במוות, חווה את עצמו דרך האדון כאובייקט ולכן יכול לדעת את עצמו ולחוות עצמו כתודעה עצמאית, לעומת האדון שמוצא עצמו תלוי בעבד ובלתי עצמאי.[דרוש מקור]
הפרק זכה למגוון פרשנויות והיה בסיס לרעיונות שונים מאוד זה מזה, כשהבולט מביניהם הוא המרקסיזם של קרל מרקס. עם הפרשנים הבולטים של הפרק ושל הגל בפרט, נמנה גם את אלכסנדר קוז'ב אשר לו מיוחסת ההתעניינות המחודשת בהגל במאה ה-20.[דרוש מקור]
תרגומים לעברית > תרגום מלא

פנומנולוגיה של הרוח - כרך א', תרגום: רועי בר ואלעד לפידות, תל אביב: הוצאת רסלינג, 2020.
תרגומים לעברית > תרגום חלקי

הקדמה לפנומנולוגיה של הרוח (תרגום: ירמיהו יובל), ירושלים: הוצאת מאגנס, מהדורה ב', תשס"א 2001.
תת-הפרק "עצמאותה ואי-עצמאותה של התודעה-העצמית; אדנות ועבדות" (תרגום: צבי טאובר)
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588175405171  BnF: cb11943641n (data)  GND: 4099222-6  LCCN: no2018154253  NDL: 00627468   WorldCat (עם LCCN): no2018-154253 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולוורת' ברבור

ווֹלְווֹרְת' בַּרְבּוֹר (באנגלית: Walworth Barbour;‏ 4 ביוני 1908 – 21 ביולי 1982) היה שגריר ארצות הברית בישראל בשנים 1961–1973.
ביוגרפיה

ברבור סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת הרווארד בשנת 1930. עם סיום לימודיו הצטרף לשירות החוץ של ארצות הברית, וקודם למינויו לתפקיד שגריר בישראל החזיק בשורה של תפקידים דיפלומטיים בדרג נמוך יותר. בין השאר, הוצב באיטליה, יוון, עיראק, ברית המועצות ובריטניה. לאחר שסיים כהונה בת חמש שנים בלונדון, הוא החל תפקידו בשגרירות ארצות הברית בישראל ב-6 ביוני 1961. מינויו נעשה ביוזמת ממשלו החדש של הנשיא קנדי, ולאחר שהשגריר הקודם בישראל, אוגדן ריד, אשר היה מינוי פוליטי של הממשל הרפובליקני, הגיש את התפטרותו מיד לאחר בחירת קנדי לנשיאות.
ברבור הגיע לישראל בתקופה שבה יחסי ארצות הברית–ישראל היו עדיין מתוחים בעקבות מלחמת סיני, אז הצטרפה ארצות הברית לדרישת ברית המועצות להסיג את כוחות צה"ל, בריטניה וצרפת מסיני. בניגוד לתקופות מאוחרות יותר, בתחילת שנות ה-60 עיקר התמיכה הביטחונית בישראל באה מצרפת ובמידה מסוימת אף מבריטניה ואילו ארצות הברית נמנעה מלספק לישראל מוצרים צבאיים. בקיץ 1962, בתקופת כהונתו של ברבור, הודיעה ארצות הברית לראשונה על כוונתה לצייד את ישראל בנשק אמריקאי. תחילה היה זה נשק הגנתי בלבד, בדמות טילי הוק.
בתחילת שנות ה-60 היה ברבור מעורב אף בניסיון לקדם את תוכנית ג'ונסון לפתרון בעיית הפליטים הפלסטינים, תוכנית לפיה היה על ישראל לקבל בחזרה לשטחה חלק מן הפליטים אשר יחפצו לשוב לגבולותיה ואילו לפליטים אחרים יוצע להגר לארצות אחרות ולהתיישב שם במימון אמריקאי. תוכנית זו מעולם לא הבשילה לכדי הסכם ממשי. ברבור השתתף במאמצי השכנוע של ארצות הברית, בשנות ה-60, להניא את ישראל מלנקוט בפעולות תגמול נגד סוריה וירדן, ותחת זאת לברר באומות המאוחדות את פעולות החבלה אשר יצאו ממדינות אלה. עם זאת, בנובמבר 1966 קיבל משגרירות ארצות הברית בעמאן מכתב אישי מחוסיין מלך ירדן לראש הממשלה לוי אשכול המגנה את פעולת התקיפה נגד רכב של מג"ב ליד חברון, אולם התעכב בהעברתו לראש הממשלה, וישראל החליטה לפתוח במבצע מגרסה, ובו שאפה להלום בכפרים תומכי פת"ח באזור חברון – פעולה שהסתבכה והייתה אחת מהזרזים למלחמת ששת הימים.
משרת השגריר בישראל הייתה שליחותו הדיפלומטית האחרונה של ברבור. עם סיום תפקידו בשנת 1973 החליף אותו בתפקיד השגריר קנת קיטינג.
בית הספר האמריקאי הבין-לאומי באבן יהודה, כמו גם שכונת נווה ברבור ובית ברבור בתל אביב, נקראים על שמו.
הערות שוליים

↑  מיכאל אורן, שישה ימים של מלחמה, עמ' 54-55
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007319263605171  VIAF: 3730149368886185980005   WorldCat (עם VIAF): 3730149368886185980005
הצופה מארץ הגר

| --- | --- |
 תדירות:  רבעון 
 עורך ראשי:  לאיוש (יהודה אריה) בלאו 
 שפה:  עברית 
 מדינה:  הונגריה 
 
הצופה מארץ הגר: עיתון עברי מוקדש לחכמת ישראל וספרותו ולאחר מכן הצופה לחכמת ישראל היה כתב עת לחכמת ישראל שנדפס בעברית בבודפשט בירת הונגריה ("ארץ הגר" בכינויה הרבני) בין השנים תרע"א-תרע"ה (1910–1914) בשם "הצופה מארץ הגר" ובין השנים תרפ"א-תרצ"א (1921–1931) במתכונת דומה מאוד בשם "הצופה לחכמת ישראל". כתב העת לא הופיע בשנות מלחמת העולם הראשונה. השקפת כתב העת ורבים ממחברי המאמרים שבו נבעו מתוך היהדות הניאולוגית.
מטרת כתב העת הייתה ”לאצור בקרבו גנזי העבר, להביא בחשבון מפעלותיה הכבירות של אנשי הרוח מדורות שחלפו, ולהשקיף גם על השאיפות המדעיות של ההווה” (דברים בפתח החוברת הראשונה של "הצופה לחכמת ישראל"). הוא פרסם מחקרים מקוריים והביא לראשונה בדפוס בעברית קטעי ספרים וכתבי יד יהודיים עתיקים מהגניזה הקהירית ועד מדרשים, פיוטים, חליפת מכתבים בין חכמים ודברי הגות שלא יצאו לפני כן בדפוס. כמו כן שימש כתב העת במה לפרסום וביקורת ספרים חדשים בתחום, שיצאו על ידי מלומדי חכמת ישראל ברחבי העולם, במדור שנקרא "לשכת ספרים").
העורך הראשי של כתב העת היה ד"ר יהודה אריה בלוי (אנ'), אליו הצטרפו ד"ר הרב צדוק העוועשי (ברוב הגיליונות), ד"ר יחיאל מיכל הכהן גוטמן (גר'), ד"ר מאיר צבי וייס, ד"ר מרדכי קליין ואחרים, כולם מורים בבית המדרש לרבנים בבודפשט. צדוק העוועשי היה גם "רב ודרשן בק"ק [קהילת קודש] בודאפעשט".
כתב העת יצא במתכונת של רבעון, פעם בשלושה חודשים; בכל חודש יצאה "חוברת", שאיגדה שלושה-ארבעה "גליונות" בני 64 עמודים. כל ימיו נאבק כתב העת בקשיים כלכליים משום שיצא בהוצאה פרטית, על סמך כספם של המוציאים לאור וכספי המנויים הקבועים (הגיליון נוקב בתמחור עבור מנויים בארצות הברית, בריטניה, גרמניה, צרפת והולנד).
הצופה לחכמת ישראל מתעתד כעת לשוב אל משמרתו ולהתמיד כהונתו בהיכל התורה והחכמה באמצעות שפתנו הקדושה. השפה העבריה כלי מבטא טבעי היא לחכמת היהדות. שתיהן קשורות זו בזו קשר אמיץ לא ינתק לעולם... חומר רב של ספרים שלמים או קטועים ושרידים שנשארו בכתב יד טמונים בביבליותיקאות מפורסמות, או גנוזים תחת משואות העבר ומחכים לגואל ופותר, רבם ככלם עברים הם ובעברית צריכים לצאת לאור ראשונה... ואולם חשיבות השפה העבריה אינה מצטמצמת על קימה והידור שבפני זקנה ושיבה בלבד. אין תשמישה מוגבלת ומוקדשת ליחידי סגלה בלבד לפתור בה חידות מני קדם... היא אינה ירושת־אבות בלבד, אבל גם נחלת בנים ובניה ישמרו לה אמונתם ובריתם. הברית הנאמנה הזאת היא היא היסוד, אשר עליו אנו בונים תקוותינו היותר יקרות וחביבות בעתיד, והיא היא המעין, אשר ממנו נשאב כח והתעוררות למלאכתנו זו אשר נגשנו אליה כעת, אל שכלול עתון מדעי מוקדש לחכמת ישראל בכלל בחקר ספרתנו הישנה והחדשה גם יחד... נתאמץ להודיע טיבן של ספרים חדשים ולתת להם פרסום בין קהל הקוראים. הצופה יהיה למזכיר נאמן למפעלות סופרינו ולידיעות ביבליוגרפיות היותר חדשות.
הרנאדנמטי

הרנאדנמטי (בהונגרית: Hernádnémeti) היא עיירה במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה.
יהודי הרנאדנמטי

יהודים התיישבו במקום במחצית השנייה של המאה ה-18 ובית הכנסת של הקהילה נבנה בשנת 1800. במקום היה גם בית קברות יהודי.
בשנת 1942 נשלחו תשעה מיהודי הכפר לעבודות כפייה ובאפריל 1944, נצטוו היהודים לענוד טלאי צהוב, ותנועתם במקומות ציבוריים הוגבלה. אחרי חג הפסח רוכזו יהודי הכפר בחצר בית הכנסת והובלו לגטו שאטוראליאויהיי מקום ריכוז יהודי המחוז. ביוני 1944 שולחו יושבי הגטו למחנה ההשמדה אושוויץ.
אחרי המלחמה חזרו להרנאדנמטי ארבעה יהודים שמצאו את בתיהם שדודים ואת בניין בית הכנסת ובית הקברות הרוסים. ותוך זמן קצר הם עזבו את הכפר לתמיד.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 31 |  |
| 1880 | 109 | 1,925 |
| 1910 | 89 |  |
| 1920 | 58 |  |
| 1930 | 58 |  |
| 1941 | 40 | 2,922 |
הרברט מאו

הרברט בראון מאו (באנגלית: Herbert Brown Maw;‏ 11 במרץ 1893 – 17 בנובמבר 1990) היה פוליטיקאי ומחנך אמריקאי שכיהן כמושל השמיני של יוטה בשנים 1941–1949 מטעם המפלגה הדמוקרטית.
ביוגרפיה

מאו נולד ביוטה לאפרים גודמן מאו ואמה בראון. הורי אביו היגרו מאנגליה. כשהיה בן שבע עברה משפחתו לסולט לייק סיטי. הוא למד בתיכון מורמוני בצעירותו. מאו קיבל תואר ראשון במשפטים ובמדעים מאוניברסיטת יוטה. הוא סיים את לימודי התואר השני באוניברסיטת נורת'ווסטרן ב-1926. מאוניברסיטה זו סיים גם את לימודי הדוקטורט במשפטים בשנה שלאחר מכן.
מאו הוכשר כטייס על ידי חיל האוויר האמריקאי במהלך מלחמת העולם הראשונה בטקסס. בנוסף על כך, הוא הוכשר ככומר צבאי מורמוני. בכך היה מאו אחד משלושת הכמרים המורמונים היחידים בכוחות המזוינים האמריקאיים במהלך המלחמה. לאחר הכשרות אלו מאו נשלח לאירופה ולאחר תום המלחמה שירת בצבא הכיבוש בגרמניה.
מאו לימד בקולג' המורמוני לעסקים מ-1916 עד 1917 ומ-1919 עד 1923. הוא היה פרופסור לרטוריקה באוניברסיטת יוטה מ-1927 עד 1940. מאו שימש כדיקן הגברים באוניברסיטת יוטה מ-1928 עד 1936.
מאו נבחר לסנאט של מדינת יוטה ב-1928 וכיהן בו עד 1938. מאו אף כיהן כנשיא הסנאט ביוטה מ-1934 עד 1938. הוא ניסה ללא הצלחה להיבחר לסנאט האמריקני ב-1934 ולתפקיד המושל ב-1936. יש הטוענים שרבים התנגדו לבחירתו בשל תמיכתו של מאו בזכויות עובדים. במקביל, מאו תמך בבחירות ישירות יותר.
מאו נבחר לראשונה למושל יוטה ב-1940, כשהביס את דון ב' קולטון הרפובליקני. ב-1944 מאו ניצח שוב בדוחק את ג'יי ברקן לי הרפובליקני בבחירות הצמודות יותר בתולדות התפקיד. ב-1948 מאו הפסיד ללי.
מאו התחתן עם פלורנס בוהלר ב-22 ביוני 1922. נולדו להם חמישה ילדים. לאורך חייו היה פעיל ביותר במוסדות הכנסייה המורמונית.
הערות שוליים

1 2  "Herbert Brown Maw (1893-1990) | WikiTree FREE Family Tree".
1 2 3 4 5 6  Jenson, Andrew (1936). Latter-day Saint biographical encyclopedia: A compilation of biographical sketches of prominent men and women in the Church of Jesus Christ of Latter-Day Saints. Vol. 4. Salt Lake City, Utah: The Andrew Jenson Memorial Association (Printed by The Deseret News Press). pp. 5566 216–5596 17. ISBN 1-58958-026-5.
↑  Maher, Richard. For God and Country: Memorable Stories from the Lives of Mormon Chaplains (Bountiful, Utah: Horizon Publishers, 1976) p. 16
↑  Mangum, James I. The Influence of the First World War on The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints (Provo: Thesis at Brigham Young University, 2007) p. 4, 8
↑  Gunther, John (1947). Inside U.S.A. New York, London: Harper & Brothers. p. 207.
↑  National Governors Association
↑  Powell, Allan Kent (1994), "Elections in the State of Utah",  in Powell, Allan Kent (ed.), Utah History Encyclopedia, Salt Lake City, Utah: University of Utah Press, ISBN 0874804256, OCLC 30473917
↑  Landslides and Slim Victories – A Utah Political Moment (אורכב 10.08.2001 ב Archive.today)
↑  "Utah's Nastiest Race – A Utah Political Moment". אורכב מ-המקור ב-25 במאי 2008. נבדק ב-3 בנובמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1176731858  ISNI: 0000 0000 2860 7198  LCCN: n85813298  SNAC: w6h135zk  VIAF: 28540355   WorldCat (עם VIAF): 28540355
הרברט לינדלר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1909 שפילד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  27 ביוני 2009  (בגיל 100) 
 
הרברט לינדלר-וילסון (באנגלית:Herbert Lindlar, ‏ 15 במרץ 1909 – 27 ביוני 2009), הידוע בעיקר בתור הרברט לינדלר, היה כימאי בריטי-שווייצרי. הוא ידוע במיוחד בעקבות פיתוח הזרז להידרוגנציה, "זרז לינדלר" (אנ'), הקרוי על שמו.
ביוגרפיה

לינדלר נולד בשפילד, אנגליה במרץ 1909 ועבר לשווייץ עם משפחתו באותה שנה. הוא למד כימיה במכון הטכנולוגי של ציריך ובאוניברסיטת ברן וסיים את לימודיו ב-1939 עם תזה "על ההתנהגות של חומצות דיקרבוקסיליות בהיווצרות של אציל אוריאה (אנ')". לאחר מכן הצטרף לחברת התרופות הופמן לה רוש. למעט הפסקה אחת של ארבע שנים, הוא עבד בהופמן-לה רוש עד לפרישה ב-1974. במהלך ארבע השנים הללו בציריך ובבזל עבד לינדלר כסגן קונסול אנגלי.
בחודש מרץ של שנת 2009 הוא חגג מאה שנים להולדתו, וביוני של אותה שנה נפטר.
הערות שוליים

↑  Aus den Verhandlungen des Regierungsrates, baselland.ch (בגרמנית)
↑  The Etymology of Chemical Names: Tradition and Convenience vs. Rationality in Chemical Nomenclature, Walter de Gruyter GmbH & Co KG, 2019-10-08, ISBN 978-3-11-061271-4. (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 125187009  ISNI: 0000 0000 1450 2205  VIAF: 208410996   WorldCat (עם VIAF): 208410996
וולומולו

| --- | --- |

מפרצון וולומולו
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 פרוור:  סידני העיר
 שטח:  0.5 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרוור:  3,792 (10 באוגוסט 2021)
  ‑ צפיפות:  6,076 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  33°52′S 151°13′E﻿ / ﻿33.87°S 151.22°E﻿ / -33.87; 151.22
 אזור זמן:  UTC +10
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןוולומולו(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןוולומולו(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן וולומולו(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' דובו וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן וולומולו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וולומולו (באנגלית Woolloomooloo) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני.
גאוגרפיה

וולומולו גובל ממערב במרכז העסקים הראשי של סידני (ליתר דיוק, בגני הדומיין), מצפון במפרצון וולומולו (שלוחה של מפרץ ג'קסון הקרויה על שמו), בדרום בדרלינגהרסט ובמזרח בפוטס פוינט. הוא פרוור קטן יחסית, ומשמש כמקום מגורים לעובדים במרכז סידני.
היסטוריה

פרוור וולומולו החל כבית אחוזה של ג'ון פאלמר, מהמתיישבים הראשונים במושבה שלימים תיקרא סידני. הוא בנה את בית אחוזתו ב-1793 וקרא לו בית וולומולו מתוך התחשבות בתרבות התושבים המקומיים, שנספו במגפה כשנה לאחר הגעת המתיישבים אל האזור. הוא בחר באיות המשונה של השם, והמילה האבוריג'ינית עליה התבסס הייתה ככל הנראה ולמולה (Wallamullah), שמשמעה "שפע", או ולבמולה (Wallabahmullah), שמשמעה גור קנגורו שחור. בשנת 1852 העלה חוקר שפה השערה לפיה המקור לשם היה ולה-מלה (Wala-mala), שמשמעה אדמת קבורה. שם האזור סביב נחלתו היה בתחילה גרדן איילנד קוב (מפרץ אי הגנים) בעקבות אי קטן הקרוב למפרץ. שטח גרדן איילנד קוב חולק בין וולומולו, סארי הילס ודרלינגהרסט, וכך התבססו גבולותיו הקיימים של הפרוור.
בין השנים 1918 ל-1935 עברה בפרוור חשמלית, שהחלה מרחוב פארק והגיעה עד הרציפים במפרצון וולומולו. היא הוחלפה מוקדם יחסית לקווי חשמליות אחרים, שנותרו בפעילות עד שנות החמישים.
המזח בוולומולו, שזכה לשם מזח האצבע (Finger Wharf) היה מועמד להריסה לאחר שהפך לאזור נטוש ועני מאוד בשנות השמונים. לאחר שתושבים מקומיים התנגדו להריסתו, הצליחה העירייה לבנות במקום פרויקט מלונאות חדש, ששיפר את ערך הבתים באזור וסייע לג'נטריפיקציה שעברה עליו.
תרבות

בפרוור שני אתרים בולטים לחיי תרבות: מזח האצבע וגן הדומיין, ממזרח וממערב. אזור המזח כולל פאבים ומסעדות, וגן הדומיין הוא מהגנים הציבוריים הגדולים והמפותחים בסידני.
שמו המוזר של הפרוור זיכה אותו במספר אזכורים תרבותיים: ספר הילדים האוסטרלי הקנגורו מוולומולו מאת ג'וי קאולי מתאר את הדמות הראשית כתושבת המקום; הקרקס המעופף של מונטי פייתון תיארו במערכון ברוסז האוסטרלי שלהם את האוניברסיטה (המומצאת) בוולומולו; ואחד מהמועדונים הפופולריים בעיר אוטרכט בהולנד קרוי וולומולו על שם הפרוור.
בין הסלבריטאים המחזיקים בבית בפרוור – ראסל קרואו.
מבט פנורמי על וולומולו מגני הדומיין
הרברט לנגה

| --- | --- |

 לידה:  29 בספטמבר 1909 מנצלין, צייטן, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  20 באפריל 1945 (בגיל 35) ברנאו שליד ברלין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, רפובליקת ויימאר, גרמניה הנאצית 
 השתייכות:  אס אס 
 דרגה:   שטורמבאנפיהרר
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
הרברט לנגה (בגרמנית: Herbert Lange;‏ 29 בספטמבר 1909 – 20 באפריל 1945) היה קצין אס אס בדרגת שטורמבאנפיהרר, מפקדו הראשון של מחנה ההשמדה חלמנו עד לאפריל 1942. היחידה המיוחדת תחת פיקודו, זונדרקומנדו לנגה, הייתה היחידה שביצעה את פעולת הרצח של יהודי גטו לודז'. היה שותף למעשי רצח ופשעים רבים נגד האנושות, בכללם לקח חלק בתוכנית האותנסיה הגרמנית T4 בה נרצחו נכים פיזית או נפשית בגרמניה ובפולין.
ביוגרפיה

לנגה החל בלימודי משפטים אך לא סיים תואר אקדמי, במקום זאת בחר להצטרף לשורות המפלגה הנאצית ב-1 במאי 1932. לאחר שלושה חודשים נרשם גם לתנועת האס אה ולאחר שנה נוספת הצטרף גם לשורות האס אס. לבסוף החליט להצטרף אל כוחות המשטרה ובשנת 1935 קודם לדרגת נציב.
פשעים נגד האנושות

לנגה פלש לפולין יחד עם איינזצגרופן נוימן מיד עם התחלת המערכה על פולין בספטמבר 1939. ב-9 בנובמבר 1939, בעקבות הניצחון הגרמני, הוא קודם לדרגת אס-אס אונטר-שטורמפיהרר (מקביל לסגן משנה) ונהיה לאחראי על הגסטאפו בפוזנן. בשנת 1940 פיקד על יחידה מיוחדת שנקראה על שמו, זונדרקומנדו לנגה, תפקיד היחידה היה לרצוח אנשים מעוררים וחולים בנפשם וזאת בעקבות פקודה שניתנה על ידי וילהלם קופה. כבר באמצע שנת 1940, יחידתו של לנגה "התמחתה" בהריגת אנשים במשאית-גז, משאית שצינור הפליטה שלה חובר לתא המטען שלה. אל תא המטען הוכנסו הקורבנות ואנשי האס האס התניעו את המשאית מבלי להסיעה ולחצו על דוושת הגז. קודם לשיטת הריגה זו, הקורבנות נורו בעורפיהם. המשאיות עברו בין בתי חולים ולקחו משם את הלוקים בנפשם, הגז הרעיל שהוחזר לתא המטען של המשאיות היה פחמן חד-חמצני.
לאחר קידומו לדרגת אס-אס אובר-שטורמפיהרר (סגן) ב-20 באפריל 1940, יחידתו הוצבה במחנה הריכוז סולדאו. בדצמבר 1941 לנגה קודם פעם נוספת והיה לאס-אס האופטשטורמפיהרר (דרגה המקבילה לסרן) ומונה לפקד על מחנה ההשמדה חלמנו על ידי מפקד משטרת הביטחון והאס דה בפוזנן, ארנסט דמזוג. יחידתו הייתה אחראית על רצח של כ-100,000 היהודים מורתגאו ומגטו לודז'. מאפריל 1942 שם היחידה של לנגה שונה ל"יחידת קולמהוף" (שמה הגרמני של העיר חלמנו) ואופן הפעולה שלה, שיטת רצח האסירים, שונה בהתאם. לנגה הורה על הקמת בורות שרפה שיחליפו את קברי האחים. הנס בותמן ירש את מקומו והמשיך את רצח היהודים ושאר האסירים במחנה. לכל הפחות מספר הקורבנות של מחנה חלמנו נאמד בכ-152,000 איש, אולם השלטונות במערב גרמניה ציינו במשפט חלמנו כי מספר הנרצחים נאמד בכ-180,000 איש.
לאחר שלנגה סיים את תפקידו במחנה חלמנו הוא הגיע אל המשרד הראשי לביטחון הרייך, שם שירת תחת ארתור נבה כחוקר פלילי. עם סיום פועלו במשרד זה נשלח אל הבלקן כדי לסייע לצבא הגרמני לדכא את מרד הפרטיזנים. בעקבות קשר העשרים ביולי, הניסיון להתנקש בחייו של היטלר על ידי קצינים נאצים בכירים, הוחזר לגרמניה וסייע ללכוד את הקושרים. חקירת הנוגעים לקשר לרצח הובילה לקידום נוסף שלו, הפעם לדרגת אס-אס שטורמבאנפיהרר.
לנגה מת בעת הקרב על ברלין, בברנאו שליד ברלין ב-20 באפריל 1945.
הערות שוליים

↑  הרברט לנגה - הספרייה הווירטואלית היהודית
↑  הרברט לנגה - מידע נוסף
↑  קולמהוף - שמו הנשכח של מחנה חלמנו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 13575397X  ISNI: 0000 0000 2285 1114  VIAF: 33223236   WorldCat (עם VIAF): 33223236
הרברט ליהמן

הרברט הנרי ליהמן (באנגלית: Herbert Henry Lehman;‏ 28 במרץ 1878 - 5 בדצמבר 1963) היה פוליטיקאי יהודי אמריקאי מהמפלגה הדמוקרטית, אשר כיהן כמושל מדינת ניו יורק בשנים 1933–1942, וכסנאטור מטעם המדינה בשנים 1950–1957.
ביוגרפיה

ליהמן נולד בניו יורק למאיר ליהמן, ממייסדי בנק ההשקעות ליהמן ברדרס. אביו היגר מבוואריה שבגרמניה למונטגומרי שבאלבמה, ועבר להתגורר בניו יורק לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית. בהמשך נעשה לשותף בבנק של אביו. ב-1910 התחתן ונולדו לו שלושה ילדים. אירווינג ליהמן היה אח של הרברט.
במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש כקולונל בצבא ארצות הברית.
בשנת 1920 התחיל פעילות פוליטית במפלגה הדמוקרטית, ובשנת 1928 מונה לראש הוועדה הכלכלית של המפלגה. בשנים 1929–1932 כיהן כסגן מושל ניו יורק, תחת המושל פרנקלין דלאנו רוזוולט.
עם בחירתו של רוזוולט לנשיא ארצות הברית ב-1932, ירש אותו ליהמן והחל לשמש כמושל מדינת ניו יורק. מינואר 1933 ועד דצמבר 1942, לאחר שנבחר לתפקיד בארבע מערכות בחירות רצופות. בתקופה זו, פעל במדינתו ליישום מדיניות הניו דיל של הנשיא פרנקלין רוזוולט.
בשנת 1943 מונה למנהל הראשון של ארגון אונרר"א, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 1946.
מינואר 1950 ועד ינואר 1957 כיהן כסנאטור מטעם מדינת ניו יורק, ובעת כהונתו נודע כמתנגד חריף של הסנאטור ג'וזף מקארתי, ונחשב לליברלי בהשקפותיו. בשנותיו האחרונות התגורר בביתו שבניו יורק, ונפטר ב-1963 כתוצאה מאי-ספיקת לב. הוא נקבר במחוז וסטצ'סטר שבניו יורק.
על שמו נקרא מושב לימן שבגליל המערבי וכן רחוב בקריית ים.
הערות שוליים

↑  ברנרד וסרשטיין, בריטניה ויהודי אירופה 1939–1945, עם עובד, 1982, עמ' 183.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301974705171  BnF: cb11153702v (data)  GND: 116861665  ISNI: 0000 0001 2137 6961  LCCN: n86111057  NARA: 10572175  NTA: 141980060  SNAC: w6xj0gvq  SUDOC: 189502053  US Congress: L000224  VIAF: 67228196   WorldCat (עם VIAF): 67228196