stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסמבה
פרודיות על חסמבה

חסמבה הייתה נושא לפרודיות, לחיקויים ולפרסומות, הן בטלוויזיה והן בקומיקס ובספרות.
ביולי 1990, לאחר פרשת "התרגיל המסריח", הוקדשה תוכנית פתיחת העונה בזהו זה! לחסמבה ובה ירון זהבי, תמר ועוזי מנסים לתפוס את ח"כ אלימלך זורקין, שלאחר שערק מסיעתו השתלט על קופת המדינה, אבל מכיוון שיש לו חסינות אי אפשר לעשות לו כלום.
ב-1996 השתמשו בחסמבה בתור פרסומת לשירות "עקוב אחרי" של בזק. את ירון זהבי גילם שרון צור. פרסומת זו זכתה לפרודיות מצד כוכבי הקומדי סטור, ואף מצד כוכבי זהו זה!.
ב-1996, בעקבות פרשת השמדת מנות הדם של עולי אתיופיה, העלתה החמישייה הקאמרית מערכון בו גילם רמי הויברגר את ירון זהבי, שנפצע, אך מסרב לקבל את דמו של מנשה התימני אותו גילם מנשה נוי.
ב-2008, באחד מפרקי תוכנית הטלוויזיה "ארץ נהדרת", עשו פרודיה על חסמבה בה שלמה ארצי חזר לנעליו של ירון זהבי, ואילו שאר החסמבאים גולמו על ידי משתתפי התוכנית.
בתוכנית הלילה "שינויים בלוח השידורים" של "ערוץ 10" עם שרון טייכר וערן זרחוביץ' ששודרה בשנת 2009 שודר מערכון קבוע בשם "החמישייה האמיצה" המהווה פרודיה על חסמבה.
בסדרה "הפיג'מות" נעשתה בעונתה השמינית פרודיה לחסמבה ובייחוד לסרט "חסמבה ונערי ההפקר".
ב-2020 זהו זה עשו מערכון בו נפגשת החבורה לאחר המון שנים להלחם בקורונה. במהלך המערכון הם מגלים שהכינויים שקראו אחד לשני כמו "מנשה התימני", "אהוד השמן" ו-"תמר היפה" כבר לא מתאימים בגלל הפוליטקלי קורקט והשנים שעברו.
אחת מסדרות הקומיקס שכתבו קובי ניב ודודו גבע נקראה "חסמבא"ה במערות האף". חסמבא"ה – חיידקים סודיים מאוד בתוך אלוף הארץ.
לאחר מותו של מוסינזון, כתבה הסופרת שפרה האפרתי ספר בשם "לא תשווה" (ראה אור בהוצאת "תמוז") המציג את גיבורי חסמבה ככישלונות מזדקנים החיים על תהילת עברם. בשער האחורי של הספר נכתב: "שנים עברו מאז פעלה חבורת חסמבה בין נופי הארץ הנאבקת, ניצחה אויבים מסוכנים וסיכלה פעולות חבלה. שרידי החבורה, קשישים נטושים, זועמים ופגועים, מנסים להתאחד עכשיו להרפתקה אחרונה בהחלט." התיאור הפארודי של החבורה משמש ניגוד לתיאור ההרואי בסדרת הספרים המקורית. כך למשל מתואר המפקד האגדי ירון כגבר מזדקן והומוסקסואל, המכור לאלכוהול. אלמנתו של מוסינזון, חנה מוסינזון, ניהלה מאבק משפטי ארוך כנגד הסופרת בניסיון למנוע את הפצת הספר, בנימוק כי היצירה מפרה את זכויות היוצרים של בעלה, אך לבסוף, בשנת 2003 דחה השופט יהודה זפט מבית המשפט המחוזי בתל אביב את תביעתה ואישר את הפצת הספר, בנימוק כי אין פגיעה בזכות היוצרים, כי אפרתי עיצבה דמויות משלה העומדות בניגוד לדמויות חסמבה, וכי ממילא השימוש שעשתה אפרתי מוגן בהגנת השימוש ההוגן.
הסיפור גדידין בהרפתקאות נגד הריגול הנגדי מאת אתגר קרת (בקובץ "געגועי לקיסינג'ר") נכתב בעיקרו כפארודיה על סדרת דנידין, אך מופיע בו גם ירון זהבי - אשר בתיאור זה הפך לסוכן בכיר במוסד ואשר לאחר מותו של דנידין מנהל מרדף אחר בנו גדידין כדי להשיג מסמכים סודיים שהיו כביכול בידי אביו.
ראו גם

ביבליוגרפיה של יגאל מוסינזון
החמישייה הסודית
השביעייה הסודית
חבורת פופיק
כס"ח
לקריאה נוספת

אוריאל אופק, מטרזן ועד חסמבה: איך נכתבו סיפורי הרפתקאות, הוצאת מסדה, 1969.
אלי אשד, מטרזן ועד זבנג - הסיפור של הספרות הפופולרית העברית, הוצאת בבל, 2002, עמ' 84–103.
מוטי זעירא, חסמבה בערבות הנגב, יגאל מוסינזון: סיפור חיים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2021.
הערות שוליים

↑  קרן ארמון וערן בורוכוב, גיבורים מאוירים בתרבות הישראלית
↑  ד״ר אלי אשד, חסמבה חוזרת במהדורת יהלום התואמת למקור ונמכרת היטב, באתר יְקוּם תַּרְבּוּת, ‏2012-01-15
↑  יהודה קורן, הארי פוטר עדיין לא עבר את התנ"ך, באתר ynet, 26 ביוני 2003
↑  R. Cohen Almagor, "Cultural Pluralism and the Israeli Nation building Ideology", International Journal of Middle East Studiesww vol. 27 No 4 (nov. 1995)page 470
↑  חסמבה וטרזן לא רצויים, למרחב, 14 באוקטובר 1957
↑  אוריאל אופק, ספרים וילדים, דבר, 28 באוגוסט 1962
↑  איתן בר-יוסף, אוריאל אופק מהגיהנום, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2002
↑  D. bar-Tal, Y. Teichman, Stereotypes and prejudice in conflict: representations of Arabs in Israeli Jewish society, Cambridge University press, 2005, page 192
↑  i. Shahak, "The Adventures of Oz Yaoz and Danidin" MERIP Reports No. 42, Development in the middle east (Nov. 1975) pages 25 - 26
↑  בול חסמבה אתר דואר ישראל
1 2  זהו זה - חסמב"ה, נבדק ב-2022-01-03
↑  פרסומת - בזק - עקוב אחרי | חסמבה 1995, נבדק ב-2022-01-03
↑  החמישיה הקאמרית - חסמב״ה, נבדק ב-2022-01-03
↑  אשכנזי מציג: יחידה הסודית של צה"ל - mako, 2008-10-28, נבדק ב-2023-05-04
↑  ת"א (מחוזי תל אביב) 1437/02 חנה מוסינזון נ. שפרה האפרתי, ניתן ביום 29 במאי 2003
שפרה האפרתי, חופש הביטוי בגוף ראשון: חסמב"ה ותעלומת חופש הביטוי, בתוך: מיכאל בירנהק (עורך), שקט, מדברים! התרבות המשפטית של חופש הביטוי בישראל, 2006.
| "חסמבה" מאת יגאל מוסינזון |
| --- | --- | --- |
| דמויות | ירון זהבי • תמר הסגנית • אלימלך זורקין |  |
| מאיירים | שמואל כץ • מ' אריה • אשר דיקשטיין • גיורא רוטמן • עמירם תמרי • איקא ישראלי |  |
| סרטים וסדרות טלוויזיה | חסמבה ונערי ההפקר • חסמבה ושודדי הסוסים • חסמבה דור 3 |  |
| ספרים נבחרים | חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט |  |
לקטגוריה
מלון הילטון תל אביב וחוף הילטון. הכניסה למערה החשמלית אמורה להיות מצריף הנמצא במקום שבו נמצא כיום המלון, ומסלע הנע על צירים חשמליים אי שם באזור המדרון שמעל חוף הילטון.
כרך הכולל את ארבעת הספרים הראשונים בסדרה חסמבה
מכון הרדג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית ספר, בית חולים 
 על שם:  גיאורג דוד הרדג 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1870
 תאריך פתיחה רשמי:  1870 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות טמפלרית 
 
 קואורדינטות:  32°49′20″N 34°59′36″E﻿ / ﻿32.82218°N 34.99339°E﻿ / 32.82218; 34.99339
  (למפת חיפה מוגדלת) מכון הרדג(למפת חיפה רגילה) מכון הרדג(למפת הגליל המערבי רגילה) מכון הרדג(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מכון הרדג
 
החזית הצפונית של המבנה, משמש כגן ילדים
מכון הַרְדֶג הוא מבנה טמפלרי המצוי במושבה הגרמנית בחיפה.
המבנה, המצוי כיום ברחוב מאיר רוטברג 5–7, הוקם על ידי גיאורג דוד הרדג, מנהיג הטמפלרים ומייסד המושבה הגרמנית הראשונה בארץ (המושבה שבחיפה). הבית נבנה במטרה לשמש מוסד חינוכי של המושבה, וכבית ספר חקלאי. המבנה נבנה בשנת 1870 ושימש בתחילה כבית ספר חקלאי מקצועי, לאחר מספר חודשים הוסב כבית הדרכה למורי דרך עד שנת 1874 עת שפרש הרדג מן התנועה הטמפלרית. המבנה הושכר לנזירות גרמניות קתוליות (ממנזר האחיות הבורומאיות לפי קארלו בורומאו (גרמנית: Karl Borromäus) והבניין החל לשמש כבית חולים. לאחר 1948 המבנה הושכר לפטריארך הלטיני, ושימש כפנימייה נוצרית קתולית. כיום (2008), פועל במקום גן ילדים של מסדר הנזירות האיטלקי השייך לעדה הקתולית (לטינית) בחיפה, המפעיל גם את בית ספר נזירות כרמלית ואת המוסד החינוכי "הלב הקדוש".
המבנה בנוי בצורת צלב, ומצויים בו אולם גדול (אשר נועד לשמש חדר אוכל במבנה) וחדרי כיתות.
רחוב מאיר (רוטברג) כונה בעבר "רחוב בית החולים". שמו שונה לשמו הנוכחי בשנת 1952.
ראו גם

אדריכלות טמפלרית
לקריאה נוספת

שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה, 1993.
הערות שוליים

↑  ההגדרה כיום נכונה גם לשנת 2011, הקהילה הלטינית בחיפה מתפללת בכנסיית יוסף הקדוש בשדרות המגינים, ומקבלת את שירותי הדת מידי הנזירים הכרמליתים
↑  יעקב שורר, לטייל בחיפה בין כרמל וים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2003, עמ' 56
משפחת פרטרידג'

| --- | --- |

משפחת פרטרידג' בעונה 3
 סוגה:  קומדיית מצבים אמריקאית 
 יוצרים:  ברנרד סלייד 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  קליפורניה 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  96 
 הפקה
 חברת הפקה:  סקרין ג'מס 
 הפצה:  הטלוויזיה של סרטי קולומביה 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  ג'ורג' דונינג 
 אורך פרק:  30 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ABC 
 רשת שידור בישראל:  הערוץ הראשון ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  25 בספטמבר 1970 – 23 במרץ 1974 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
משפחת פרטרידג' (באנגלית: Partridge Family) היא קומדיית מצבים אמריקאית, ששודרה במקור בארצות הברית בין השנים 1970–1974 בערוץ ABC.
הסדרה עקבה אחר קריירה של להקה שהוקמה על ידי בני משפחת פרטרידג', אשר חבריה כוללים את שירלי (מגולמת על ידי שירלי ג'ונס), קית' (מגולם על ידי דייוויד קסידי), לורי (מגולמת על ידי סוזן דיי), ודני (מגולם על ידי דני בונאדוק), וכמו גם האמרגן של הלהקה ראובן קינקייד (מגולם על ידי דייב מאדן).
הסדרה נוצרה בהשראת המשפחה המוזיקלית האמיתית - משפחת קאוסיל - אשר הקימה את הלהקה The Cowsills שזכתה לפופולרית בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בטלוויזיה הישראלית באמצע שנות ה-70. בשנות התשעים שודרה התוכנית גם בערוץ הילדים בכבלים.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חברי משפחת פרטרידג', אשר כוללים את האם האלמנה שירלי פרטרידג' וילדיה. המשפחה, אשר גרה בעיקר הבדיונית סן פואבלו שבקליפורניה, מקימה להקה ומחליטה להופיע ברחבי ארצות הברית כאשר הם מגיעים ממקום למקום באמצעות אוטובוס בית ספר ישן אותו הם רכשו במיוחד לשם כך.
הדמויות הראשיות

שירלי פרטרידג' (מגולמת על ידי שירלי ג'ונס) – שירה, מקלדת, תוף מרים, כלי הקשה
קית' פרטרידג' (מגולם על ידי דייוויד קסידי) – הסולן/גיטריסט הראשי, בנג'ו
לורי פרטרידג' (מגולמת על ידי סוזן דיי) – שירה, הרמוניה, פסנתר, אורגן האמונד, כלי הקשה
דני פרטרידג' (מגולם על ידי דני בונאדוק) – שירה, גיטרה בס
כריס פרטרידג' (בעונה הראשונה מגולם ג'רמי גלבווקס ובעונות 2 עד 4 מגולם על ידי בריאן פורסטר) – שירה, תופים.
טרייסי פרטרידג' (מגולמת על ידי סוזן קרואו) – תוף מרים, כלי הקשה, שירה
ראובן קינקייד (מגולם על ידי דייב מאדן) – האמרגן של הלהקה
מוזיקה

רבים מהשירים שבוצעו בסדרה הפכו ללהיטים, ובמיוחד השיר "I Think I Love You"(אנ'), שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים האמריקני.
מדיה ביתית

ב-15 באוקטובר 2013 סוני הוציאה לשווקים מהדורת DVD הכוללת 12 דיסקים עם כל 96 פרקי הסדרה ותכנים נוספים.
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏50 שנה למשפחה הטלוויזיונית שהעיפה את הביטלס מראש המצעדים, באתר מעריב אונליין, 2 באוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012124562705171
הצלצול הגואל

| --- | --- |

לוגו הפתיחה
 סוגה:  קומדיית מצבים
 יוצרים:  סם בובריק 
 שחקנים:  מארק פול גוסלאר   דאסטין דיאמונד   מריו לופז   טיפאני אמבר ת'יסן   אליזבת' ברקלי   לארק ווהרייס   דניס הסקינס
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס, Bayside High School 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  86   2 סרטי טלוויזיה
 תוכנית המשך:  הצלצול הגואל: שנות קולג'   הצלצול הגואל: הכיתה החדשה   הצלצול הגואל
 הפקה
 הפצה:  Rysher Entertainment, הולו 
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  NBC 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  20 באוגוסט 1989 – 22 במאי 1993
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
הצלצול הגואל (באנגלית: Saved by the Bell) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית אשר שודרה ברשת NBC בין השנים 1989 ל-1993. הסדרה החלה כסדרת טלוויזיה בעלת 13 פרקים בשם "בוקר טוב גברת בליס" ששודרה בשנת 1988 עד 1989 ברשת ABC. בשל הצלחתה הרבה של הסדרה, נוספו לה שתי סדרות המשך: הצלצול הגואל: שנות הקולג', אשר מספר על המשך סיפורם של החבורה במשך לימודיהם בקולג' והצלצול הגואל: הכיתה החדשה אשר מספר על תלמידים חדשים שבאים ללמוד בתיכון בייסייד. בישראל היא שודרה בערוץ הילדים ובשידורים חוזרים. בעקבות הפופולריות של הסדרה יצאו מוצרים נלווים רבים כמו בובות, מדבקות, קלפים, אלבום שירים, חולצות, תיקי אוכל, פוסטרים, משחקי קופסה, ספרי נוער, פוגים, קלטות וידאו ואפילו סדרת קומיקס.
היסטוריה > בוקר טוב גברת בליס

הצלצול הגואל החלה את דרכה בשם אחר, כשבתחילה, הסדרה נקראה "בוקר טוב גברת בליס" שסיפרה על תלמידי בית ספר ועל מורתם האהובה גברת בליס. הדמויות העיקריות היו זאק מוריס, סמואל "סקריץ" פאוורס וליסה טורטל וגם המנהל ריצ'רד בילדינג. הסדרה בעלת 13 פרקים משנת 1988 עד 1989 ברשת ABC של דיסני.
היסטוריה > הצלצול הגואל

רשת NBC קנתה את הזכויות של "בוקר טוב גברת בליס" ולקחו שלוש דמויות מהסדרה: זאק, סקריץ' וליסה. הוחלט גם לקחת את המנהל ריצ'רד בילדינג, לבטל את דמותה של גברת בליס, ולמקד את העלילה בבני הנוער. לשם כך נוספו שלוש דמויות חדשות לסדרה, ששמה שונה ל"הצלצול הגואל". עלילת הסדרה מתמקדת בשישה נערי תיכון: זאק, סלייטר, סקריץ', קלי, ג'סי וליסה, שישה חברים טובים שמבלים ולומדים ביחד בבית הספר בייסייד שבקליפורניה. העלילה מתמקדת בעיקר בזאק מוריס הנער החתיך, הבלונדיני, הערמומי והפופולרי בבייסיד, אשר מאוהב בקלי ואוהב להציק למורים ולמנהל ריצ'רד בילדינג. בסדרה בין השאר מתמודדות הדמויות עם אלמנטים דרמטיים, בנושאים הרווחים בסדרות הנעורים: חברות, גיל ההתבגרות, אלימות, אהבה, גירושים, שימוש בסמים, בעיות כלכליות ועוד.
הדמויות הראשיות

זאק מוריס (מארק פול גוסלאר): זאק הוא הדמות המרכזית בצלצול הגואל. חבריו הטובים הם ליסה, סקריץ', סלייטר, קלי וג'סי. זאק אוהב להתחיל עם בנות בדרכים מתוחכמות אבל בעיקר הוא אוהב להתחיל עם אהובתו קלי. זאק תמיד נכנס לצרות בבי"ס ומסתבך עם המנהל ריצ'רד בילדינג. זאק נוהג להעיר הערות ששוברות את הקיר הרביעי שכולל את ה"פסק-זמן" שהוא יכול להקפיא את הדמויות במקום. בצלצול הגואל: שנות הקולג' זאק עובר לאוניברסיטת קליפורניה ביחד עם סלייטר, סקריץ' וקלי. בפרק הסיום זאק מציע לקלי נישואין והם מתחתנים. זאק מופיע בתור אורח ב"הצלצול הגואל: הכיתה החדשה".
אי.סי. סלייטר (מריו לופז): אלברט קליפורד סלייטר המכונה איי.סי. סלייטר, הוא שרירן חובב אתלטיקה ובנו של איש צבא, והגיע לבייסייד מבוליביה. סלייטר בבית ספרו הקודם השתתף בנבחרות האתלטיקה, ההיאבקות, הכדורגל והפוטבול, אך בבייסייד היה רק בנבחרת ההיאבקות והפוטבול. סלייטר הוא חברו הטוב של זאק למרות שבהתחלה הם היו אויבים, הוא יצא עם ג'סיקה ספנו במשך תקופה ארוכה למרות שבהתחלה הוא יצא עם קלי. אחותו ואביו של סלייטר הופיעו במספר פרקים. בצלצול הגואל: שנות הקולג', היה שותפם לחדר של זאק וסקריץ' ויצא עם בחורה בשם אלכס. הופיע בתור אורח בשני פרקים ב"הצלצול הגואל: הכיתה החדשה".
סמואל (סקריץ') פאוורס (דאסטין דיאמונד): סמואל (סקריץ') פאוורס ממלא את תפקיד החנון בסדרה. סקריץ' הוא חבר ילדות של זאק ואחד מחבריו הטובים. סקריץ' הוא מגושם אך עדיין חכם מאוד. ליסה היא אהובתו הנכזבת של סקריץ'. הוא תמיד משתף פעולה עם זאק במזימות שלו, ברוב הפרקים זאק רק מנצל את חכמותיו. לסקריץ' יש רובוט בשם קווין אותו בנה בעצמו. סקריץ' עבר ללמוד באותו הקולג' יחד עם קלי, זאק וסלייטר. ב"צלצול הגואל: הכיתה החדשה" החל מהעונה השנייה סקריץ' חזר לבייסייד, בתור עוזרו של המנהל מר בלדינג.
קלי קפובסקי (טיפאני ת'יסן): קלי היא מעודדת ומשתתפת בנבחרת הכדורעף והשחייה. קלי גם נחשבת לבחורה הכי יפה ופופולרית בבייסייד וחברותיה הטובות ביותר הן ליסה וג'סי. זאק וסלייטר חיבבו אותה ממבט ראשון, בסוף קלי התאהבה בזאק. בצלצול הגואל: שנות הקולג' היא עברה ביחד עם זאק, סלייטר וסקריץ' לאוניברסיטת קליפורניה ושם היא הכירה חברות חדשות. בפרק מיוחד זאק מציע לקלי נישואין והם מתחתנים.
ג'סיקה (ג'סי) ספאנו (אליזבת' ברקלי): ג'סיקה (ג'סי) מירטל ספאנו היא פמיניסטית ואחת התלמידות החכמות בבייסייד. היא חובבת פוליטיקה ולא סובלת ציונים נמוכים. כמו ליסה וסקריץ, גם ג'סי היא חברת ילדות ושכנתו של זאק. במשך תקופה ארוכה יצא עם סלייטר (למרות שהיא תמיד תוקפת אותו כשובניסטי). אחיה למחצה של ג'סי, אריק הופיע במספר פרקים. חלום חייה של ג'סי היה ללמוד באוניברסיטת קולומביה, לשם עברה בסוף הסדרה.
ליסה טרטל (לארק וורהייס): ליסה היא אדם אופנתי ואינטליגנטי. היא נחשבת למלכת האופנה והרכילות בתיכון בייסייד. היא באה ממשפחת עשירה, ושני הוריה הם כירורגים. ליסה היא אחת מחברות הילדות של זאק. חלומה של ליסה הוא להיות מעצבת אופנה מפורסמת. היא הופיעה כאורחת באחד הפרקים ב"הצלצול הגואל: שנות קולג'" ו"הצלצול הגואל: הכיתה החדשה".
ריצ'רד בלדינג (דניס הסקינס): מר בלדינג הוא המנהל התיכון בייסייד. בלדינג הוא אדם סמכותי מאוד. משפטו הידוע בסדרה הוא "היי, היי, היי, מה קורה פה?". הוא תמיד שמח לעזור לתלמידיו. אויבו הגדול ביותר הוא זאק שעושה לו הרבה צרות בבי"ס. בלדינג מופיע בתור אורח ב"צלצול הגואל: שנות הקולג'", חוזר להופיע ב"צלצול הגואל: הכיתה החדשה", עדיין בתור המנהל, וסקריץ', תלמידו לשעבר הוא העוזר שלו, ובסוף הפרק האחרון של "הכיתה החדשה" הוא מתפטר.
סדרות-בת > הצלצול הגואל: שנות קולג'

היא סדרת המשך ל"צלצול הגואל". אחרי שזאק שסיים ללמוד בבית ספר בייסייד, הוא עבר לאוניברסיטת "בארקלי" שבקליפורניה ביחד עם סלייטר, סקריץ' וקלי. הם מבלים עם תלמידים חדשים כמו לסלי ברוק (אני טרמקו) ואלכס תאבור (קריסטין ווארן). רשת NBC העבירה את הסדרה לשעות השיא ("פריים טיים") במטרה למשוך גם צופים מבוגרים. הסדרה לא הצליחה לחזור על הצלחת סדרת המקור וקבלה אחוזי צפייה נמוכים וירדה אחרי 19 פרקים, היא שודרה בין השנים 1993–1994. בתור סיכום יצא עליה סרט בשם "הצלצול הגואל: חתונה בלאס וגאס".
סדרות-בת > הצלצול הגואל: הכיתה החדשה

אחרי שהסדרה הבת, "שנות קולג'", לא זכתה לאחוזי צפייה מרשימים, החליטו ב-NBC לנסות לשחזר את הצלחת הסדרה המקורית באמצעות סדרה-בת חדשה בשם "הצלצול הגואל: הכיתה החדשה", שמתרחשת באותה בית ספר בייסייד, עם שישה תלמידים חדשים. דניס הסקינס חזר לגלם את המנהל ריצ'רד בילדינג ומהעונה השנייה דאסטין דיאמונד חזר לגלם את סקריץ' (שהוא הדמות היחידה שהופיע בכל הסדרות של "הצלצול הגואל") בתור עוזרו של המנהל. ההצלחה היחסית באה למרות שהסדרה סבלה מביקורות מהצופים על כך שחוזרים על נושאים מהסדרה המקורית וטענות שהתלמידים החדשים הם חיקויים לדמויות המקוריות. המפיקים נאלצו לעשות שינויים תכופים בצוות השחקנים בסדרה, ויצרו בלבול רב אצל הצופים. לכן החזירו את דסטין דיאמונד בתור הדמות המקורית סקריץ' מתחילת העונה השנייה. הסדרה הצליחה יחסית, אבל לא זכתה לפופולריות כמו המקור. היא שודרה ב-NBC ברצועת הצעירים T-NBC בין השנים 1993 עד 2000. כמה מהשחקנים המקורים עשו הופעת אורח מספר פעמים בסדרה.
שלושים ומשהו

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת דרמה
 יוצרים:  אדוארד זוויק מרשל הרשקוביץ
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  85
 הפקה
 מוזיקה:  ויליאם גארט וולדן 
 אורך פרק:  60 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ABC 
 תקופת שידור מקורית:  29 בספטמבר 1987 – 28 במאי 1991 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שלושים ומשהו (באנגלית: Thirtysomething) היא סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי אדוארד זוויק ומרשל הרשקוביץ עבור United Artists Television. הסדרה שודרה במקור ברשת ABC במשך ארבע עונות מ-29 בספטמבר 1987 עד 28 במאי 1991. הסדרה זכתה ב-13 פרסי אמי לבידור בפריים טיים מתוך 41 מועמדויות, ובשני פרסי גלובוס הזהב.
בישראל הסדרה שודרה במקור בתחילת שנות ה-90 בערוץ הראשון.
תקציר העלילה

עלילת הסדרה, אשר מתרחשת בפילדלפיה, מתמקדת בקבוצת חברים מלוכדת בשנות ה-30 לחייהם מדור הבייבי בום, אשר רובם מכירים זה את זה מתקופת הקולג'. הסדרה התמקדה באתגרים השונים עימם הם מתמודדים בחיי היומיום, ובמיוחד הקשיים בחיי הנישואים, כהורים, והקשיים בקריירה. כל אחת מהדמויות מתמודדת לאורך הסדרה עם אתגרים ייחודיים. פרקים רבים מכילים גם פלאשבקים מהעבר של הדמויות אשר מספקים לצופים הבנה עמוקה יותר של הפחדים, הרצונות והמניעים של הדמויות.
דמויות > משפחת סטדמן

מייקל סטדמן (קן אולין) - מנהל בחברת פרסום ובעלה של הופ. מייקל מתקשה לעיתים רבות למצוא איזון בו הקריירה התובענית שלו למחויבויות שלו למשפחתו ולאשתו, ולעיתים רבות מגלה שהלחצים בעבודה משפיעים רבות גם על חייו מחוץ למקום העבודה. יהדותו של מייקל מהווה גם גורם לחיכוכים שונים עם אשתו אשר הנוצריה. ההשפעה השלילית העצומה של הבוס המושחת שלו מיילס גורמת בסופו של דבר לבעיות רבות בנישואיו עם הופ.
הופ סטדמן (מל האריס) - אשתו של מייקל. הופ היא עיתונאית לשעבר אשר הפכה לעקרת בית. למרות מסירותה למשפחתה לעיתים רבות היא חשה חוסר ודאות לגבי הבחירות שהיא לקחה בחייה והחלומות אותם היא הקריבה בחייה למען משפחתה, והדבר גורם לה לחוות לעיתים רבות תחושות חרדה ומועקה. בנוסף, הופ היא נוצריה והדבר מהווה גם גורם לחיכוכים שונים עם בעלה היהודי. הופ מנסה לאורך הסדרה למצוא הגשמה עצמית ולבנות את עצמה מחוץ לתפקידיה כרעיה וכאם.
מליסה סטדמן (מלאני מיירון) - בת דודתו של מייקל וחברתו לשעבר של גארי, צלמת פרילנסרית רווקה. בעונה הראשונה מליסה יוצאת עם גינקולוג גרוש, אך דרכיהם נפרדות לבסוף בשל חוסר הרצון שלו להביא לעולם ילדים נוספים. בהמשך הסדרה היא יוצאת במשך תקופה קצרה עם מיילס דרנטל, הבוס של מייקל, אך מערכת היחסים הזו מסתיימת באופן טראומטי לאחר שהוא כמעט אונס אותה בדייט. בהמשך הסדרה היא יוצאת עם הצייר לי אוונס בן העשרים ומשהו אשר צעיר ממנה באופן ניכר, והם מתקשים לגשר עם הפער הגילאים והשלבים השונים בהם כל אחד מהם נמצא, ולכן לבסוף נפרדת גם ממנו.
דמויות > משפחת ווסטון

אליוט ווסטון (טימותי באספילד) - בעלה של ננסי. אליוט הוא מעצב גרפי, חברו הטוב ביותר של מייקל ושותפו העסקי. גם אליוט מתקשה למצוא איזון בו הקריירה התובענית שלו למחויבויות שלו למשפחתו ולאשתו. אליוט חווה קשיים רבים במקום העבודה ובשל כך לבסוף מחליט לפרוש ממקום העבודה. אליוט וננסי עוברים בהמשך הסדרה לקליפורניה, שם הוא מתחיל לעבוד בבימוי.
ננסי ווסטון (פטרישיה ווטיג) - אשתו של אליוט. ננסי היא אמנית מוכשרת. בדומה להופ גם ננסי לא הרגישה מסופקת מהחיים כעקרת בית, ובעקבות כך במהשך הסדרה היא הופכת למאיירת וסופרת מצליחה של ספרי ילדים. ננסי מגלה במהלך הסדרה שאליוט בוגד בה ובעקבות כך היא מחליטה להתחיל הליכי גירושין, אך בהמשך הסדרה הזוג מתפייס לבסוף ומפסיקים את הליכי הגירושין. במהלך שתי העונות האחרונות של הסדרה ננסי מאובחנת כחולה בסרטן השחלות, אך לבסוף לאחר שהיא עוברת טיפולים רבים היא מצליחה להחלים מהמחלה.
איתן ווסטון (לוק רוסי) - בנם הבכור של אליוט וננסי.
בריטני ווסטון (ירדנה שפירו) - בתם הצעירה של אליוט וננסי.
דמויות > משפחת שפרד

גארי שפרד (פיטר הורטון) - חברו משכבר הימים של מייקל. גארי הוא פרופסור כריזמטי במכללה בפילדלפיה. בניגוד למייקל ואליוט, גארי נוטה להעדיף להימנע מלהתחתן, להביא ילדים, ולעבור לפרברים. לגארי הייתה בעבר מערכת יחסים עם מליסה. בהמשך הסדרה יש לגארי מערכת יחסים עם סוזנה אשר נכנסת להריון ממנו. גארי נהרג לבסוף בתאונת דרכים.
סוזנה שפרד (פטרישיה קלמבר) - חברתו הביישנית והמופנמת של גארי. סוזנה עוברת לגור יחד עם גארי לאחר שהיא נכנסת להריון.
דמויות > דמויות נוספות

אלין וורן (פולי דרייפר) - חברתה השאפתנית והעצמאית של הופ, אשת קריירה שעובדת בממשל המקומי.
מיילס דרנטל (דייוויד קלנון) - הבוס המניפולטיבי של מייקל ואליוט במשרד הפרסום. מיילס הוא איש עסקים חסר רחמים אשר גורם בפעמים רבות לכך שמייקל נאלץ לקבל החלטות שונות שגורמות לו לחוות מתח רב עם משפחתו ולתקופות של דיכאונות.
ראסל ולר (דייוויד מרשל גרנט) - הידיד ההומוסקסואל של מליסה.
סדרת המשך

ב-8 בינואר 2020 רשת ABC אישרה כי הוזמן פרק פיילוט, שישמש כבסיס ליצירת סדרת המשך לסדרה שלושים ומשהו. פרק הפיילוט אמור היה להיות מבוים על ידי אדוארד זוויק על בסיס תסריט שנכתב על ידי זוויק והרשקוביץ, והיו אמורים לשחק בו ארבעה מחברי צוות השחקנים המקורי (קן אולין, מל האריס, טימותי בוספילד ופטרישיה ווטיג). עם זאת, ביוני 2020 רשת ABC ציינה כי הוחלט לבטל את ההפקה של פרק הפיילוט.
הערות שוליים

↑  Andreeva, Nellie (8 בינואר 2020). "'Thirtysomething': ABC Picks Up Sequel Series Pilot With Original Cast From Marshall Herskovitz & Ed Zwick". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Lesley (29 ביוני 2020). "ABC Passes on 'Thirtysomething' Update as Pilot Fates Revealed". The Hollywood Reporter. נבדק ב-29 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
בועות

ערך זה עוסק בסדרת סיטקום אמריקנית. אם התכוונתם לתופעה הפיזיקלית של בועה ממי סבון, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  סיטקום
 יוצרים:  סוזן האריס 
 שחקנים:  קתרין הלמונד   רוברט גיום   קת'רין דיימון   רוברט מנדן   ג'ימי באיו
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  Dunn's River 
 מספר עונות:  4 
 מספר פרקים:  93
 תוכנית המשך:  בנסון 
 הפקה
 מפיק:  סוזן האריס 
 חברת הפקה:  Witt/Thomas Productions 
 הפצה:  סרטי קולומביה, קולומביה טריסטאר טלוויז'ן, Sony Pictures Television 
 טכניקת צילום:  מערך מרובה מצלמות 
 אורך פרק:  30 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ABC (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  הטלוויזיה החינוכית   ערוץ ביפ (ש.ח.)
 תקופת שידור מקורית:  13 בספטמבר 1977 – 20 באפריל 1981 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
צוות השחקנים הראשי בתוכנית
בועות (באנגלית: Soap) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקנית מצליחה אשר שודרה בשנים 1977–1981 ברשת ABC. הסדרה היא פרודיה על אופרות סבון. יחסית לתקופה בה הופקה, התוכנית כללה תכנים רגישים כגון: הומוסקסואליות, הורות הומוסקסואלית, בגידות בחיי נישואים, אימפוטנציה ונישואים בין גזעיים.
צוות שחקני הסדרה היה אנסמבל גדול, שכלל בין השאר את קתרין הלמונד, רוברט מנדן, ריצ'רד מאליגן, קתרין דיימון, רוברט גיום ובילי קריסטל.
אחת הדמויות בסדרה, בנסון דובואה (בגילומו של השחקן רוברט גיום), זכתה לסדרה פופולרית משלה בשם "בנסון".
במהלך השנים מאז הוקרנה זכתה הסדרה לשבחים רבים, כך לדוגמה במאמר ב-2012 בהאפינגטון פוסט בו צוינה כסדרה שהסתיימה מוקדם מדי: במילים: 'בועות' רלוונטית ומצחיקה היום כמו שהיה לפני יותר משלושים שנה והייתה ראויה לחיים ארוכים יותר. גם לסדרה וגם למעריצים שלה היה מגיע סיום אמיתי על פי החזון המבריק שראה אותה כקומדיה נצחית\חסרת זמן. במגזין טיים הוכתרה ב-2007 בתואר אחת ממאה הסדרות הטלוויזיוניות הטובות ביותר. הסדרה צוינה גם ב-2009 כאחת מעשר מחלוקות מיניות ששינו את הטלוויזיה.
הערות שוליים

↑  עידו רוזן, בילי קריסטל הכעיס את הקהילה הגאה, באתר ynet, 20 בינואר 2015
↑  עידו נוימן, פיתום, גייז ובילי קריסטל - האם הסדרה בועות עומדת במבחן הזמן?, באתר ילדי הקומדיה, ‏2024-03-15
↑  Gone Too Soon: 'Soap', web.archive.org, ‏2012-10-27
↑  Soap - The 100 Best TV Shows of All-TIME - TIME, web.archive.org, ‏2007-11-28
↑  1 Moviecutonline, Ten Sexual Controversies That Changed TV, Screengrab In Exile, ‏2009-09-30 (באנגלית)