stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערת הנביאים
תיאור המערה

המערה נמצאת באחוזה השייכת לכנסייה הרוסית הפרבוסלבית, והיא מוחזקת כיום על ידי משפחה מקומית המתגוררת במקום. הגישה למערה היא דרך מדרגות חצובות בסלע המובילות אל חדר עגול, שבתקרתו הגבוהה פתח תאורה. מחדר זה יוצאות שתי מנהרות היוצרות כל אחת חצי עיגול, זה מלפנים לזה. בדופן המעגל החיצוני חצובים 26 כוכים, בהם הוטמנו ארונות קבורה (סרקופגים). בצמוד למעגל החיצוני נחצבו גם שני חדרונים קטנים, ובהם כוכי קבורה נוספים. במערה מספר כתובות ביוונית, שבאחת מהם נאמר ”פה שוכב אנאמוס מפלירה, היה שמח בחלקך אותריוס. אין אדם בן אלמוות”.
מחקר ומסורות

הקבר נחקר על ידי הארכאולוג הצרפתי, שארל קלרמון-גנו, שגילה בה מספר כתובות בעברית ויוונית. הארכאולוגים סבורים כי המערה שימשה מקום קבורה לעולי-רגל נוצריים בני המאה הרביעית-חמישית לספירה שבאו לירושלים ומתו בה. דעה זו הועלתה לראשונה על ידי שארל קלרמון-גנו, בין היתר בשל הכתובות היווניות שנכתבו על גבי מערת הקבורה..
המסורות היהודיות על המערה הן מסוף ימי הביניים. העדויות הראשונות מפי נוסעים מייחסות את המערה לחגי בלבד, כך בתיאורו של רבי עובדיה מברטנורה, משולם מוולטרה ועוד. בתיאורים מאוחרים יותר נוסף למערה גם מלאכי, ובהמשך גם זכריה.
מסורת נוצרית מזהה את הנביאים כאלו המוזכרים בברית החדשה: ”אוי לכם סופרים ופרושים חנפים, כי בניתם אתם את קברי הנביאים, ותפארו את קבורות הצדיקים” (בשורה על-פי מתי כ"ג, 29).
היסטוריה

בשנת 1882 רכש הארכימנדריט הרוסי אנטונין קאפוסטין את המערה מאיכר ערבי. הקהילה היהודית הפעילה לחצים שהעסקה לא תאושר, והשלטונות סירבו לאשר את העסקה בטענה שהמערה הייתה הקדש של היהודים ושימש אתר עלייה לרגל ותפילה של היהודים. אולם הרוכשים המשיכו להחזיק במערה, תוך שהארכימנדריט הרוסי הבטיח לאליעזר בן-יהודה שלא יוצבו במערה צלבים. באוגוסט 1884 נתפרסם שהשולטן סירב לאשר את העסקה.
בתחילת 1890 שוב רכשו הרוסים את המערה ואת השדות שסביבו ושוב דרשו היהודים לבטל את העסקה. במרץ 1890 פסק בית הדין השרעי כי העסקה בין הכנסייה הרוסית לבין המוכר תקפה, אך שהמערה אינה בכלל המכירה והיא שייכת ליהודים ועל בעלי השדה מסביב לתת ליהודים דרך אל המערה. בהמשך קיבל הארכימנדריט רשות לבנות סביב המערה גדר תוך שהתחייב שהמקום יהיה פתוח כל הזמן. אולם בשנת 1892 נתנה לרוסים הזכות לשים דלתות על פתח המערה. תחילה עמד הפחה של ירושלים לצד היהודים ואף הרס את הדלתות שהוצבו, אולם ביולי 1892 הגיעה פקודת השולטן שאפשר את הקמת הדלתות. הכנסייה התחייבה שלא לשים במערה סמלים נוצריים, ושהמקום יהיה פתוח לתפילה לבני כל הדתות. ההבטחה קוימה בצורה חלקית בלבד, שכן המערה פתוחה אמנם לכל מבקר, אך הוצבו בה מספר איקונות.
בשנת 1926 ציין פנחס גרייבסקי: "גם קברי חגי זכריה ומלאכי ... נפלו בידי נכרים ודלתותיהם סגורות בפנינו". בשנת 1943 כתב גבריאל צפרוני בעיתון הבוקר: "השטח סגור ומסוגר וכל הרוצה להיכנס לתוכו עליו לעלות למנזר הרוסי וכומר פרובסלבי ארוך שיער וענוד חרוזי עץ מפותחי צלבים ידריך את הבא למקום זה". לאחר מלחמת ששת הימים, בנובמבר 1967, הודיעו מנהלי הכנסייה על פתיחת המערה לביקורי יהודים.
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, מצבות קודש בארץ־ישראל כרך א', הוצאת ספרים אחיעבר ושות', 1985, עמודים 406-413
צבי אילן, קברי צדיקים בארץ ישראל, הוצאת כנה, 1997, עמוד 245
דותן גורן, קברי הנביאים בחסות רוסית, מקור ראשון, כ' בסיון תשס"ט
דותן גורן, המאבק על האחיזה בקברי הנביאים בירושלים (אורכב 16.12.2015 בארכיון Wayback Machine), מחקרי יהודה ושומרון, קובץ כ’ (תשע"א), עמ’ 136-125.
הערות שוליים

↑  באתר רשות העתיקות
↑  למשל, בספר "מסעות ישראל" של בנימין השני, 1859, עמ' 5.
↑  חוץ לארצנו, המליץ, 2 במרץ 1883
↑  חוץ לארצנו, המליץ, 27 באפריל 1883
↑  מכתבים מאה"ק, הצפירה, 14 באפריל 1890
↑  ירושלים, חבצלת, 1 ביוני 1883
↑  ואלה דברי המכתב, חבצלת, 1 ביוני 1883
↑  חדשות בחו"ל, הצפירה, 5 באוגוסט 1884
אזיען, המגיד, 10 ביולי 1884
↑  ירושלים, חבצלת, 28 בפברואר 1890
↑  בשורה טובה, חבצלת, 21 במרץ 1890
מכתבי סופרים, הצפירה, 22 באפריל 1890
↑  דברי ימי השבוע, הצבי, 24 ביוני 1892
↑  דברי ימי השבוע, הצבי, 22 ביולי 1892
↑  דברי ימי השבוע, הצבי, 29 ביולי 1892
↑  דותן גורן, המחלקה לגאוגרפיה וסביבה אוניברסיטת בר-אילן, המאבק על האחיזה בקברי הנביאים בירושלים,  הכנס ה-19 מחקרי יהודה ושומרון כ' סיוון תשס"ט, מו"פ אזורי השומרון ובקעת הירדן - המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון
↑  רחל מבכה על בניה, דואר היום, 10 במאי 1926
↑  גבריאל צפרוני, שלשה נביאים בין חומות מנזר פרבוסלבי, הַבֹּקֶר, 27 במאי 1943
↑  ישראל כהן, קברי הנביאים בהר הזיתים, דבר, 16 בנובמבר 1967
מרדכי למברג

אין תמונה חופשית
מרדכי למברג (נולד בערך ב-1938) הוא משפטן ישראלי, פרקליט מחוז הצפון במשך עשר שנים וראש חטיבת המחקר במשרד המשפטים.
ביוגרפיה

נולד בדנציג, למשפחה מסורתית. ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה עלו הוריו לישראל והתיישבו בצפון תל אביב. את שירותו הצבאי עשה בחיל התותחנים.
ב-1963 עמד בראש ארגון מתמחים שניסה להיאבק על דירוג השכר של המתמחים למשפטים. ב-1965 לאחר התמחות של שנה בבית המשפט העליון אצל הנשיא שמעון אגרנט, שאצלו למד קודם לכן באוניברסיטה העברית, התקבל ללשכת עורכי הדין בתל אביב.
את התואר השלישי עשה באוניברסיטת קיימברידג' בהנחיית גלנוויל ויליאמס (אנ'). לאחר ששב ארצה שימש כמרצה במשרה חלקית באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטה העברית ובמקביל נכנס כשותף למשרד עורכי דין פרטי. אחד משותפיו דאג להעברתו למילואים בפרקליטות הצבאית.
הוא החל את דרכו בפרקליטות המדינה בפרקליטות מחוז דרום, והתגורר בעומר. בסביבות גיל ארבעים בעקבות פטירת אמו והיכרות עם ירמיהו ברנובר והרב יוסף שמחה גינזבורג חזר בתשובה והתקרב לחסידות חב"ד, ילדיו התחנכו במוסדות החסידות.
באמצע שנות ה-70 נשלח להקים את פרקליטות מחוז הצפון שהייתה עד אז מסונפת לפרקליטות חיפה, כפרקליט מחוז הצפון ניהל את התביעה במשפט כלא שאטה.
בשנת 1988 סיים את תפקידו כפרקליט מחוז הצפון והתמנה כאחראי על המחקר במשרד המשפטים.
ב-1992 פרש ממשרד המשפטים ועבד כסנגור פלילי. במקביל שימש מרצה בכיר בפקולטה למשפטים של מכללת שערי משפט ובמרכז האקדמי כרמל.
למברג מתגורר בעפולה.
משפחתו

ילדיו הם חסידי חב"ד ופעילים במוסדות החסידות:
הרב אורי - ראש כולל אברכים בקריית שפרינצק בשם "מכון הוראה – אהלי יוסף יצחק"
יואב - מחבר הספר "'הפסק בתפילה' לפי שיטת אדמו"ר הזקן". מורה בסמינר.
אריאל - מזכ"ל אגודת חסידי חב"ד בישראל וחבר הנהלת צעירי אגודת חב"ד בישראל ורשת אהלי יוסף יצחק[דרוש מקור]
עודד - מחנך בבית הספר תלמוד תורה ליובאוויטש לוד חב"ד. מחבר הספר 'חדוות עלם' יסודות וחידושים' בש"ס.
יעל - שליחת הרבי ביישוב מכבים - רעות. מורה לאנגלית.
בועז - רואה חשבון.
בעריכתו

מרדכי למברג ושבת לוי (עורכים), ש' אגרנט, דיני עונשין: רשימות לפי הרצאות, ירושלים תשכ"ד
הערות שוליים

↑  רוב מהומה, הצופה, 25 בנובמבר 1963
↑  46 חברים חדשים נתקבלו ללשכת עורכי־הדין בת"א, מעריב, 1 ביולי 1965.
משבצת (תוכנה)

| --- | --- |

 מפתח:  משה דביר
 מערכת הפעלה:  Windows
 סוג רישיון:  קנייני
 קטגוריה:  הוצאה לאור שולחנית
 
תוכנת משבצת (נקראת גם דביר) היא תוכנה המיועדת לעימוד ספרי קודש.
התוכנה פותחה על ידי משה דביר, והייתה פופולרית עבור ספרי קודש, עד סוף המאה העשרים, אז הופסק הפיתוח שלה, וספרים חדשים התחילו לעמד בתוכנת תג. עד היום התוכנה בשימוש תדיר עבור ספרים מרובי פירושים כתלמוד בבלי ושולחן ערוך.
בדומה לתוכנה תג, גם במשבצת עיצוב הטקסט מתבצע בעיקר על ידי תגיות (קודים) •01 •02. אך גם על ידי פקודות ישירות בטקסט, לדוגמה עבור גודל אות ∟10 ∟11, עבור צפיפות בין מילים ▲רמ-060 ▲רמ-050, עבור הצרת גופן ▲גמ-99, עבור רוחב (עובי) השורה ▲גפ10.50.
בשונה מתוכנת תג בה פיענוח התגיות (קודים) מתבצע בקובץ נפרד, במשבצת בראש כל קובץ מוגדרים כל התגיות כך ♣01 ♣02. וגם באמצע הקובץ ניתן לשנות את ההגדרה מחדש.
העבודה במשבצת מתבצעת בחלון DOS ללא שום עיצוב, כשהעיצוב מוצג בתוכנה נלווה, DPP, שדרכה גם ניתן להדפיס את הקבצים.
הקבצים נשמרים כטקסט הניתן לפתיחה בכל עורך, אך יש הרבה תווי הגדרות שלא יופיעו רק בפתיחה בתוכנה עצמה.
כל קובץ יכול להגיע למשקל של 65,000 בתים בלבד, שזה בדיוק 65,000 תווים בקובץ.
ניתן להמיר קבצים ממשבצת לוורד ולהפך בתוכנה שנקראת w2m.
הערות שוליים

↑  ניתן להוריד את w2m בפורום אוצר החכמה כאן
מרדכי ליטווין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1903 שיאוליאי, ליטא 
 פטירה:  1993 (בגיל 90 בערך) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 
מרדכי ליטווין (בצרפתית: Mordechai Litvine; לעיתים נכתב Litvin;‏ 1903, שאוולי, ליטא, רוסיה) – 1993, פריז, צרפת) היה מתרגם ומבקר ספרות ותיאטרון יידי פריזאי, משורר ומסאי. חתן פרס איציק מאנגר ליצירה ספרותית ביידיש (1973). תרגם ליידיש בעיקר מהספרות הצרפתית, וכן מרוסית ומגרמנית.
קורות חיים

מרדכי ליטווין נולד בשנת 1903 בעיר שאוולי שבליטא (אז ברוסיה). קיבל בעירו חינוך יהודי חילוני, ולמד מדעי הרוח באוניברסיטאות קובנה וברלין. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה נתפס ובשנים 1934-37 ישב בבית כלא בגרמניה. בשנת 1939 הגיע לפריז, ובה חי עד מותו. בשנות הכיבוש הגרמני של צרפת פעל במסגרת המחתרת הצרפתית בדרום צרפת. לאחר המלחמה פעל במוסדות התרבות היהודיים הקומוניסטיים בפריז והשתתף בפרסומיהם. פרסם מסות ספרותיות וביקורת תיאטרון, וכן תרגומים לפרוזה ולשירה מן הספרות הצרפתית הרוסית והגרמנית, ובפרט יצירות קלאסיות. ב-1958 התרחק מהחוגים הקומוניסטיים.
בסוף שנות ה-60 פרסם ספר תרגומים מוערים מן השירה הצרפתית (כרך נוסף הופיע באמצע שנות ה-80). כעשור לאחר מותו הופיע, ב-2003, הופיע בהוצאת הספרים ה. לייוויק בישראל קובץ מתרגומיו מהספרויות הצרפתית, הרוסית והגרמנית.
ליטווין נפטר בשנת 1993 בפריז בתום מחלה ארוכה וקשה.
ארכיונו שמור בספרייה הלאומית.
פרסומיו > תרגום

דעם אָנדענק פֿון די מאַרטירער און קעמפֿער פֿון וואַרשעווער געטאָ: איין-און-דרייסיק ציַיכענונגען פֿון מאָריס מענדזשיצקי (צר'); פּאָעמע פֿון פּאָל עלואַר (אנ'); יידיש: מ' ליטווין, פריז: אויפסניי, 1950.
מ. ליטווין, פֿראַנצייזישע פּאָעזיע: איבערזעצונגען און קאָמענטאַרן, 2 כרכים, פריז: אונזער קיום, תשכ"ח–תשמ"ו.
פֿון דער וועלט-פּאָעזיע: איבערזעצונגען פון פראנצייזיש, רוסיש, דייטש: מ. ליטווין, תל אביב: ה. לייוויק פארלאג ביים פאראיין פון יידישע שרייבערס און זשורנאליסטן אין ישראל, תשס"ג 2003.
פרסומיו > עיון

Mordechai Litvine, Translations Into and from Yiddish: The Eighth Annual Avrom-Nokhem Stencl Lecture in Yiddish Studies Delivered Before the Eighth Annual Oxford Summer Programme in Yiddish Language and Literature on 20 August 1990; translated from Yiddish by Helen Beer, Oxford: Oxford Programme in Yiddish, Oxford Centre for Postgraduate Hebrew Studies, 1991. (ספרון)
הערות שוליים

↑  לביקורת ראו דוד לאזר, שירת צרפת בלבוש "שתלטני", מעריב, 14 בינואר 1972.
↑  ארכיון מרדכי ליטווין, בספרייה הלאומית
מצעד אלבומי הקומדיה

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד אלבומי הקומדיה (באנגלית: Comedy Albums) הוא מצעד מוזיקה המפורסם על ידי מגזין בילבורד, הכולל בתוכו את "אלבומי הקומדיה המדוברים והנמכרים ביותר" בכל שבוע בארצות הברית, לפי דירוג נתוני המכירות שנאספים על ידי נילסן סאונדסקאן. המצעד נוסד לראשונה בשם Top Comedy Albums, באוקטובר 2004 (במקביל למצעד אלבומי הראפ) ופורסם באתר האינטרנט ובמגזינים של בילבורד בלבד.
היסטוריה

האלבום הראשון שכבש את פסגת מצעד היה Lord, I Apologize, מאת לארי איש הכבלים. משנת 2006, מתפרסמים גם מצעדים שנתיים הכוללים בתוכם את אלבומי הקומדיה המצליחים ביותר לפי שנה בארצות הברית. בין השנים 2010-2015 דורג במצעד הסאטיריקן הישראלי-אמריקאי רוקה רוקה עלי במגוון שירי סינגלים ואלבומים ובשנת 2010 אף החזיק לזמן קצר ב-5 מתוך 10 המקומות הראשונים במצעד הרצועות הדיגיטליות של בילבורד בקטגוריה זו. ב-16 במאי 2014, ייסד מגזין הבילבורד את מצעד "20 אלבומי הקומדיה הנמכרים ביותר", הכולל בתוכו את עשרים אלבומי הקומדיה הנמכרים ביותר בארצות הברית לפי שבוע.
ראו גם

בילבורד 200
הערות שוליים

1 2  Nielsen Business Media Inc, Billboard, Nielsen Business Media, Inc., 2004-11-20. (באנגלית)
↑  Comedy Albums Chart, Billboard
↑  Comedy Albums - Year-End, Billboard
↑  "Comedy Digital Tracks : Jul 31, 2010 | Billboard Chart Archive". Billboard. 31 ביולי 2010. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Comedy Digital Tracks : Aug 07, 2010 | Billboard Chart Archive". Billboard. 7 באוגוסט 2010. נבדק ב-29 באוגוסט 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Top 20 Best Selling Comedy Albums (Nielsen SoundScan Era), Billboard (באנגלית)
משארף

| --- | --- |

 מייסד:  אמיל חביבי, סיהאם דאוד 
 תאריכי הופעה:  1995–1996 
 שפה:  ערבית 
 מדינה:  ישראל 
 
מָשָארֵף (בערבית: مشارف) הוא כתב עת לספרות ותרבות, היוצא לאור בישראל בשפה הערבית.
היסטוריה

את כתב העת הקים הסופר והמחזאי אמיל חביבי בשנת 1995 עם המשוררת סיהאם דאוד כבמה לכותבים ערבים-ישראלים ולתרגומים לערבית מספרות העולם. לאחר מותו של חביבי ב-1996 נסגר כתב העת, אך בשנת 2002 חודשה פעילותו ביוזמת הוצאת ערבסק ועמותת הליקון. את כתב העת המחודש עורכת האמנית סיהאם דאוד, מנהלת עיזבונו של חביבי, וחברי המערכת הם אנטון שמאס, סלמאן מצאלחה, מוחמד חמזה ע'נאים, אנטון שלחת ורמזי סולימאן.
בכתב העת מתפרסמים שירים, סיפורים, מסות ותרגומים מספרות העולם, בין השאר מעברית.
נוקדנות

נוֹקְדָנוּת (או בגרסת הסלנג נִיטְפּוּק, מהמקבילה האנגלית Nitpicking שפירושה פליית ביצי כינים), היא קפדנות יתרה, הכוללת היטפלות לפרטים קטנים וחסרי חשיבות. בקרב דוברי עברית מקובלים הביטויים "לדקדק בקטנות" ו"דקדקנות יתר"  לתיאור התנהגות זו.
יש הרואים בנוקדנות מעשה שלילי, שכן היא מהווה התמקדות בטפל. לעומתם יש רבים הנהנים מנוקדנות ואף קיימים אתרי אינטרנט העוסקים בכך.
נוקדנות בענייני לשון

נוקדנות בענייני לשון היא תיקון של שגיאות קלות כדוגמת בלבול בין סימני ניקוד, קיום דגש קל או היעדרו, וכן הלאה.
נוקדנות כזאת קיימת מקדמת דנא. דוגמה לכך מופיעה בתוספתא, המציינת בעניין זימון: ”בין שאמר "נברך" בין שאמר "ברכו" אין תופסין אותו על כך, והנוקדנין תופסין אותו על כך” (תוספתא, ברכות, ה, כ). ואגב, אכן נהוג כיום שהאשכנזים והספרדים אומרים "נברך" והתימנים אומרים "ברכו".
בקריאת התורה נהוג להעיר על טעויות ואף להחזיר את בעל הקורא. וכך פוסק השולחן ערוך: ”קרא וטעה אפילו בדקדוק אות אחת מחזירין אותו” (שולחן ערוך, אורח חיים, סימן קמ"ב, סעיף א'). אולם לדעת הרמ"א אין להחזיר על טעויות שאינן משנות את משמעות המילה. נהוג למנות לבעל הקורא אדם שיתקן אותו הנקרא "סומך".
בימינו קיימות גישות שונות בנוגע ללגיטימיות של נוקדנות. הבלשן יצחק אבינרי כלל בספרו "יד הלשון" מאמר ארוך שכותרתו "חרמות יתרות", שבו הוא יוצא נגד נוקדנות מופרזת. לשיא בגישה השוללת את הנוקדנות הגיע הבלשן גלעד צוקרמן בספרו "ישראלית שפה יפה", שבו העביר את המסר "דובר ילידי אינו טועה".
נוקדנות בענייני סרטי קולנוע ותוכנית טלוויזיה

נוקדנים של סרטים או סדרות טלוויזיה הם חובבים גדולים של הסדרה או הסרט אותה הם בוחנים, והנוקדנות מתבצעת על בסיס היכרות עמוקה, שמאפשרת את זיהוי השגיאות הקטנות.
נוקדנות מצביעה לעיתים על חוסר תאימות בין סרט ובין ספר שעליו הוא מבוסס, בפרט כשחוסר התאימות בא לידי ביטוי בשינויים קטנים בלבד.
דוגמאות לנוקדנות ביחס לסרטים וסדרות טלוויזיה:
הערה על כך שניצב, הנראה להרף עין בסרט המתרחש בעת העתיקה, עונד שעון יד.
הערה על כך שמשפט שאותו אומרת אחת הדמויות בספר הועברה לדמות אחרת בסרט המבוסס עליו.
בפרק 4F12 של משפחת סימפסון מובאת דוגמה לניטפוק: אחת הדמויות שואלת על פרק של סדרת האנימציה האלימה "איצ'י וסקרצ'י": "בפרק 2F09 שבו איצ'י מנגן על השלד של סקרצ'י כמו קסילופון, הוא מכה את אותה הצלע פעמיים ברצף, ועם זאת, שני הצלילים שמופקים הם בבירור שונים. מה אנחנו אמורים להאמין, שזה קסילופון קסום?"
בין סדרות הטלוויזיה המנוטפקות בולטת במיוחד הסדרה "מסע בין כוכבים", ובין הסרטים - "מטריקס", "מלחמת הכוכבים" ו"שר הטבעות".
מתחם הספורט האולימפי אתונה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  מתחם ספורט 
 על שם:  ספירידון לואיס 
 מיקום:  Amarusio Municipality 
 מדינה:  יוון 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1982
 תאריך פתיחה רשמי:  1982 
 אדריכל:  סנטיאגו קלטרווה 
 קואורדינטות:  38°02′19″N 23°47′09″E﻿ / ﻿38.038611111111°N 23.785833333333°E﻿ / 38.038611111111; 23.785833333333
 www.oaka.com.gr
  (למפת אתונה מוגדלת) מתחם הספורט האולימפי אתונה(למפת אתונה רגילה) מתחם הספורט האולימפי אתונה
 
מתחם הספורט האולימפי של אתונה (ביוונית: Ολυμπιακό Αθλητικό Κέντρο Αθηνών, ראשי תיבות: Ο.Α.Κ.Α.) ספירוס לואיס (ביוונית: Σπύρος Λούης) הוא מתחם מתקני ספורט במרוסי, אתונה, יוון שהיווה את המוקד של אולימפיאדת 2004.
היכלי הספורט > האצטדיון האולימפי

האצטדיון תוכנן בשנת 1979, בנייתו החלה בשנת 1980 והסתיימה בשנת 1982 עבור אליפות אירופה באתלטיקה. האצטדיון נחנך ב-8 בספטמבר1982 בנוכחות ראש ממשלת יוון קונסטנטינוס קרמנליס. בשנת 1991 נערכו באצטדיון חלק מתחרויות משחקי הים התיכון.
האצטדיון עבר שיפוץ נרחב לקראת אירועי אולימפיאדת 2004, במסגרתו נוסף לאצטדיון גג בתכנונו של סנטיאגו קלטרווה. האצטדיון המחודש נפתח רשמית ב-30 ביולי 2004 ושימש כאצטדיון המרכזי של האולימפיאדה, בו התקיימו טקסי הפתיחה והנעילה, תחרויות האתלטיקה קלה ומשחק הגמר בטורניר הכדורגל. באצטדיון יש כ-71,000 מקומות ישיבה.
היכלי הספורט > ההיכל האולימפי

היכל ספורט רב-תכליתי שנחנך בשנת 1995. מכיל כ-19,000 מקומות ישיבה ומשמש כאולם הביתי של קבוצות הכדורסל פנאתינייקוס ואא"ק אתונה. ההיכל אירח את שלבי הגמר בכדורסל ואת תחרויות ההתעמלות מכשירים באולימפיאדת 2004.
היכלי הספורט > מרכז הספורט המימי

המרכז שנבנה ב-1991 לכבוד תחרויות הים התיכון כולל שתי בריכות שחייה פתוחות עם יציעים ל-11,500 (ששימשה לתחרויות השחייה ופולו מים) ו-5,300 (שחייה צורנית) צופים בהתאמה ואחת מקורה שביציעים מסביבה יש כ-6,200 מקומות ישיבה, אשר בה התקיימו תחרויות הקפיצה למים.
היכלי הספורט > מרכז הטניס האולימפי

מרכז הטניס האולימפי מכיל 16 מגרשי טניס-מגרש מרכזי אחד ובו 8,600 מקומות ישיבה (בו התקיימו משחקי הגמר של התחרויות השונות), שני מגרשים עם 4,300 מקומות ישיבה כל אחד (לחצאי הגמר) ושלושה עשר מגרשים עם 200 מקומות ישיבה כל אחד. המרכז הושלם בתחילת 2004 ונחנך טרם פתיחת התחרויות.
היכלי הספורט > הוולודרום האולימפי

הוולודרום נחנך בשנת 1991 לכבוד תחרויות הים התיכון. הוא מכיל כ-5,250 מקומות ישיבה.
הערות שוליים

1 2  The pre-2004 Olympic Stadium (1982 to 2002)
↑  Athens Olympic Stadium "Spyros Louis"
היכל הספורט האולימפי במהלך משחק כדורסל של פנאתינייקוס
המגרש המרכזי במרכז הטניס האולימפי
מצעד אלבומי הפופ הלטיניים

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד אלבומי הפופ הלטיניים (באנגלית: Latin Pop Albums) הוא מצעד מוזיקה המתפרסם על ידי מגזין בילבורד. הוא כולל מידע על מוזיקה לטינית מסוגת הפופ והוקם ביוני 1985. הוא מדרג אלבומים באורך מלא ומבוסס על נתוני מכירותיהם. המידע נאסף על ידי נילסן סאונדסקאן מתוך מדגם המייצג יותר מ-90% משוק הקמעונאות למוזיקה בארצות הברית, הכולל לא רק חנויות מוזיקה ומחלקות מוזיקה בחנויות אלקטרוניקה ובבתי כלבו, אלא גם עסקאות ישירות לצרכן ומכירות אינטרנטיות. (כמו כן, משוכללים גם נתוני ההורדות הדיגיטליות של כל האלבומים)
הישגים > האלבומים הנמכרים ביותר בכל שנה

Fijación Oral, Vol. 1 של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה היה אלבום הפופ הלטיני הנמכר ביותר בשנות ה-90 של המאה ה-20.
ראו גם

מצעד האלבומים הלטיניים
הערות שוליים

↑  "Decade-End Charts". Billboard. Prometheus Global Media. אורכב מ-המקור ב-14 בדצמבר 2009. נבדק ב-25 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Billboard Year-end Charts (1986). 1986-12-27. נבדק ב-2010-12-22.
↑  Billboard Year-end Charts (1987). 1987-12-26. נבדק ב-2010-12-22.
↑  "No. 1 Awards – Top Pop Latin Albums". Billboard: Y-38. 1988-12-24.
↑  "1989: The Yearn in Music – Top Pop Latin Albums". Billboard: Y-56. 1989-12-23.
↑  "1990: The Year in Music – Top Pop Latin Albums". Billboard: Y-50. 1990-12-22.
↑  "1991: The Year in Music – Top Pop Latin Albums". Billboard. 130 (51): YE-42. 1991-12-21.
↑  "1992: The Year in Music – Top Pop Latin Albums". Billboard: YE-50. 1992-12-26.
↑  "1993: The Year in Music – Top Pop Latin Albums". Billboard: YE-54. 1993-12-26.
↑  "Billboard Year-end Charts (1994)". Rock On The Net. 1994-12-25. נבדק ב-2009-02-23.
↑  "Billboard Year-end Charts (1995)". Rock On The Net. 1995-12-25. נבדק ב-2009-02-23.
↑  "Billboard Year-end Charts (1997)". Rock On The Net. 1997-12-25. נבדק ב-2009-02-23.
↑  "Billboard Year-end Charts (1998)". Rock On The Net. 1998-12-25. נבדק ב-2009-02-23.
↑  "Billboard Year-end Charts (1999)". Rock On The Net. 1999-12-25. נבדק ב-2009-02-23.
1 2 3 4  Billboard Business, Billboard (באנגלית)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Top Latin Pop Albums - Year-End". Billboard. נבדק ב-8 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
נבחרת איסלנד בכדורגל נשים

נבחרת איסלנד בכדורגל נשים מייצגת את איסלנד בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של איסלנד.
מאז הקמתה ב-1981 ועד השנים האחרונות, לא הצליחה הנבחרת להעפיל לטורניר גדול. השינוי חל בשנת 2009, אז העפילה הנבחרת לראשונה לאליפות אירופה. בטורניר זה, היא שובצה לבית קשה עם גרמניה, נורווגיה וצרפת, והפסידה בכל שלושת משחקיה.
בשנת 2011, הגיעה הנבחרת עד לגמר גביע אלגארבה (אחד מטורנירי הנשים החשובים בעולם), בו הפסידה 4-2 לארצות הברית. בגביע זה, חלוצת הנבחרת מרגרט לארה וידרסדוטיר, סיימה כמלכת השערים של הגביע עם ארבעה כיבושים. שנתיים לאחר מכן, העפילה הנבחרת בשנית לאליפות אירופה והפעם הגיעה עד לשלב רבע הגמר, שם הודחה על ידי שוודיה. ב-2014, שוב זכתה הנבחרת להצלחה בגביע אלגארבה, לאחר שניצחה 1-2 את שוודיה בקרב על המקום השלישי.
הדירוג הנוכחי של נבחרת איסלנד  ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-13 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 13 נמדד לראשונה באוגוסט 2024, והדירוג הכי נמוך 22 נמדד לראשונה בספטמבר 2018.
כל גביעי העולם

1991 - לא נרשמה
1995 עד 2015 - לא העפילה
כל אליפויות אירופה

1984 עד 2005 - לא העפילה
2009 - שלב הבתים
2013 - רבע גמר
2017 - שלב הבתים
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר

| --- | --- |

Mercedes-Benz F-Cell Roadster
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  מרצדס-בנץ
 שנות ייצור:  2009 (מכונית קונספט)
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 חברת אם:  דיימלר AG
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק (תא אלקטרוכימי, אשר ממיר אנרגיה כימית לזרם חשמלי. חשמל נוצר בתוך התא על ידי ריאקציה בין דלק וחומר מחמצן, בנוכחות אלקטרוליט). המנוע מפיק 1.63 כ"ס
 מהירות מרבית:  25 קמ"ש
דגם בנץ פטנט-מוטורוואגן (1885) אשר בהשראתו נבנה "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר"
מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר (בגרמנית: Mercedes-Benz F-Cell Roadster) היא מכונית קונספט עם מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק מימן מתוצרת יצרן הרכב הגרמני מרצדס-בנץ חברת בת של דיימלר AG אשר הוצג באפריל 2009.
דגם הקונספט "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" נבנה בהשראת דגם בנץ פטנט-מוטורוואגן שנבנה במקור בשנת 1885, נחשב למכונית הראשונה בהיסטוריה כלומר, כלי רכב המונע על ידי מנוע בעירה פנימית. הרכב המקורי נבנה על ידי קרל בנץ ואשתו ברטה בנץ אשר גם מימנה את תהליך הפיתוח של המכונית, אך לא זכתה לרשום פטנט עקב חוקים מפלים נגד נשים נשואות באותה התקופה.
דגם "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" הוצג במסלול הזיכרון ("Bertha Benz Memorial Route" (אנ')) לברטה בנץ באפריל 2009.
מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר"

דגם פתוח לחלוטין.
מנוע חשמלי הפועל באמצעות תא דלק (תא אלקטרוכימי, אשר ממיר אנרגיה כימית לזרם חשמלי. מיקום : מנוע אחורי.
2 מושבים.
4 גלגלים בלתי סימטריים (גלגלים אחוריים גדולים מגלגלים קדמיים).
טווח נסיעה - 350 קמ"ש.
מערכת היגוי באמצעות ג'ויסטיק אשר ממוקם בין 2 המושבים, אשר מחליף את גלגל ההגה.
ראו גם

מרצדס-בנץ
מרצדס-בנץ F-Cell
הערות שוליים

↑  "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" dailymail.co.uk/sciencetech/article-1164921/Back-future-Mercedes-Benz-creates
↑  "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" web.archive.org/web/20131019104102
↑  "Der Streit um den "Geburtstag" des modernen Automobils" [The fight over the birth of the modern automobile] (בגרמנית). German Patent and Trade Mark Office. 2014-12-22. אורכב מ-המקור ב-2017-01-02.
↑  "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" hydrogen-motors.com/hydrogen/2009/03/daimler-mercedes-benz-f-cell-roadster
↑  "מרצדס-בנץ F-Cell רודסטר" auto123.com/en/news/mercedes-benz-f-cell-roadster-concept/27742/?folder=concept-cars
משביע לכל חי

| --- | --- |

 פעילות:  עמותת חסד
 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל
 מטה הארגון:  ירושלים
 מייסדים:  יובל גושן
 מנכ"ל:  נתנאל שניר
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים)
 https://masbia.co.il/
משביע לכל חי רצון היא עמותת חסד ישראלית אשר הוקמה בשנת 1997 על ידי יובל גושן. בשנת 2006 עבר ניהול העמותה לידיו של נתנאל שניר.