stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטרושלה (פולין)

| --- | --- |
 מדינה / טריטוריה:  פולין פולין
 פרובינציה:  לובלין (פרובינציה) לובלין
 מחוז:  חלם (אנ')
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  141נכון ל-31 במרץ 2011 (2008)
 קואורדינטות:  51°2′N 23°53′E﻿ / ﻿51.033°N 23.883°E﻿ / 51.033; 23.883
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטידוביינקה(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטידוביינקה(למפת פרובינציית לובלין רגילה) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שווי. פ. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהדוביינקה(למפת פרובינציית לובלין מוגדלת) לובלין חלם זמושץ' ביאלא פודולסק  שוויינטו. פוד. פודקרפצקיה בלארוס אוקראינה מזוביהדוביינקה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סְטָרוֹשֶׁלֶה (בפולנית: Starosiele;‏ staroszele; באוקראינית: Староселе) הוא כפר בגמינת דוביינקה (אנ') שבפרובינציית לובלין במזרח פולין, סמכו לגבול עם אוקראינה. הכפר שוכן כשני ק"מ דרומית לדוביינקה, 31 ק"מ דרום-מזרחית לחלם, ו-95 ק"מ מזרחית לבירה האזורית לובלין.
בשנים 1975–1998 הכפר היה שייך למחוז חלם (אנ') שבטל עם החלת הרפורמה המנהלית בפולין (פול') בתחילת 1999. על פי המפקד הלאומי של 2011, אוכלוסיית הכפר מנתה 141 איש. הכפר הוא החמישי בגודלו בגמינת דוביינקה.
סילוניות

| סילוניות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: סִילוֹנִיּוֹת
שם מדעי
 Cephalopoda ‏קיווייה, 1797
לוליגו אילתי בפארק הלאומי קומודו
סִילוֹנִיּוֹת או ראש-רגלאים (שם מדעי: Cephalopoda) הן מחלקה של רכיכות. את הפרטים המשתייכים למחלקה זו מאפיינים גוף בעל שני צדדים סימטריים זה לזה, ראש בולט, והתאמה מורפולוגית של כף הרגל – הידרוסטט שרירי (Muscular hydrostat), הדומה לזרוע או לזרוע ציד (Tentacle). במלקולוגיה (חקר הרכיכות, Malacology) קיים תחום מיוחד לחקר מחלקה זו הנקרא Teuthology.
לסילוניות יש היסטוריה גאולוגית ארוכה. הנאוטילוסאים הראשונים נמצאו בשכבות הקמבריון המאוחרות, ונציגים אחרים של הקבוצה נוכחים בלאגרשטטה הקדומה ביותר בקמבריון.
המחלקה כוללת שתי תת-מחלקות. במיניה של תת-המחלקה דיונונים, קונכיית הרכיכה הפכה לפנימית, או שהיא נעדרת כליל; תת-מחלקה זו כוללת את התמנונאים, הדיונונאים, ודיונוני הרחף. תת-המחלקה האחרת היא נאוטילוסאים, ומיניה הם בעלי קונכייה; תת-מחלקה זו מכילה את הנאוטילוס.
כיום קיימים מעל 750 מינים במחלקת הסילוניות.
טקסונומיה

מחלקה סילוניות (Cephalopoda)
תת-מחלקה אמוניטים (Ammonoidea) - נכחדה
תת-מחלקה נאוטילוסאים (Nautiloidea)
תת-מחלקה דיונונים (Decapodiformes)
קבוצה בלמניטים (Belemnoidea) - נכחדה
סדרה דיונונאים (Sepiida)
סדרה דיונונים מעוגלים (Sepiolida)
סדרה ספירולאים Spirulida
סדרה דיונוני רחף (Teuthida)
על-סדרה Octopodiformes
סדרה דיונונים ערפדיים (Vampyromorphida)
סדרה תמנונאים (Octopoda)
הערות שוליים

↑  מילון בעלי חיים: רכיכות (תשס"ד), 2003, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  אנציקלופדיית החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 4 – "החי במים", בעריכת לב פישלזון, הוצאת משרד הביטחון , עמ' 81
↑  Dzik, J. (1981). "Origin of the cephalopoda" (PDF). Acta Palaeontologica Toe. 26 (2): 161–191.
↑  Smith, M. R.; Caron, J. B. (2010). "Primitive soft-bodied cephalopods from the Cambrian". Nature. 465 (7297): 469–472. Bibcode:2010Natur.465..469S. doi:10.1038/nature09068. PMID 20505727. אורכב מ-המקור ב-2016-01-27.
↑  Hildenbrand, Anne; Austermann, Gregor; Fuchs, Dirk; Bengtson, Peter; Stinnesbeck, Wolfgang (2021). "A potential cephalopod from the early Cambrian of eastern Newfoundland, Canada". Communications Biology. 4 (1): 388. doi:10.1038/s42003-021-01885-w. PMC 7987959. PMID 33758350.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284814905171  BnF: cb119311349 (data)  GND: 4165260-5  LCCN: sh85021974  NDL: 00573373  NKC: ph208157 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סגנון גותי קורן

חלון רוזטה קורן בקתדרלת נוטרדאם דה פארי, צרפת.
בית המקהלה של קתדרלת קלן ידוע בשל גובהו הרב וחלונותיו העתיקים, ונחשב למופת של הגותיקה הקורנת. שימו לב לחלונות הויטראז' מלאי האור בקומת הטריפוריום.
סגנון גותי קורן, הידוע גם כגותיקה קורנת או כ-Rayonnant (מבוטא "ראיונאנט"), הוא תת-סגנון של האדריכלות הגותית שהתפתח בצרפת באמצע המאה ה-13 ומשם התפשט לשאר אירופה עד שהוחלף בסגנון גותי מאוחר במחצית המאה ה-14. הסגנון מהווה חידוד והעמקת ההישגים של הגותיקה בשיאה (High Gothic) ושאף לתת למבנים הגותיים מראה תחרה אוורירי ומלא אור.
פירוש השם

השם Rayonnant נטבע במאה ה-19 על ידי היסטוריונים של תולדות האמנות, ובפרט בהשפעתם של אנרי פוסיון (Henri Focillon) ופרדיננד דה לאסטרי (Ferdinand de Lasteyrie).
פירוש השם Rayonnant בצרפתית הוא "קורן" וישנן מספר סברות למקור השם:
צורת חלון הרוזטה שקורנת מהמרכז החוצה כמו פרח או כמו השמש. ואכן, חלונות רוזטה בעלי סימטריה מעגלית וצורה קורנת היו נפוצים מאוד באדריכלות הגותית של 1250–1350.
העובדה שרוב שטח הקירות הוחלף בחלונות ויטראז' הקורנים אור צבעוני ורך אל תוך חלל המבנה.
תצורת השווה של האפסיס בה סביב האמבולטוריום נמצאות קפלות חצי-עגולות הקורנות ממנו כמו עלי כותרת של פרח או שמש. כיום סבורים שצורת השווה איננה המקור שכן תצורות שווה שכאלה היו נפוצות גם לפני פיתוח הסגנון הקורן.
המונח Rayonnant נטבע כחלק מגישה שניסתה למיין סגנונות באדריכלות הגותית לפי תחרת החלונות שלהם. בחלוקה זו באו הסגנונות הבאים לפי הסדר: "גותיקה מחודדת" (Lancet Gothic), "גותיקה קורנת" (Rayonnant Gothic) ו"גותיקה לוהבת" (Flamboyant Gothic). כיום חלוקה זו אינה מקובלת ונחשבת לשגויה. אך בעוד שהשימוש במונח Lancet Gothic דעך וכמעט נעלם (כיום מקובל להשתמש במקומו במונח High Gothic וליחסו לאדריכלות הגותית של המאה ה-13), שני המונחים האחרים, Rayonnant ו-Flamboyant, עדיין נמצאים בשימוש נרחב בידי חוקרים של תולדות האמנות.
היסטוריה

במאה ה-13, תחת שלטונם של פיליפ השני ולואי התשיעי, גבר כוחה ועושרה של המלוכה הצרפתית, ואיתה עלתה גם פריז, מרכזה של המלוכה הצרפתית. העושר הרב, בשילוב האדיקות הדתית של מלכי צרפת, התבטא בגל של בנייה ושיפוץ כנסיות בסגנון הגותי המפואר.
הסגנון הקורן התפתח בפריז בשנים 1240–1250 בעבודות על סנט שאפל, בזיליקת סן-דני וקתדרלת נוטרדאם. משם התפשט לשאר צרפת ואירופה ושלט עד ל-1350 אז הוחלף בסגנון גותי מאוחר. עם מפתחי הסגנון נמנים פייר דה מונטריי (Pierre de Montreuil), שאחראי לסנט שאפל ולקתדרלת נוטרדאם, וז'אן דה של (Jean de Chelles).
סימנים מוקדמים יותר לסגנון היו כנסיית המנזר הציסטרציאני של רויומון (Royaumont, הבנייה החלה 1228, כיום הרוסה ברובה) וכנסיית סן ניקז (ריימס) (הבנייה החלה ב-1231, כיום הרוסה) בה החזית המערבית דמוית המסך, מרובת הגמלונים עטורי הקרוקטים המופרדים על ידי צריחונים ובעלת החלון המערבי הגדול (בצורת חלון מחודד ובתוכו רוזטה) השפיעה רבות על הסגנון הקורן ועל נטייתו להסתיר מסות אבן במסכי תחרת אבן וזכוכית צבעונית.
לעומת תקופת הגותיקה בעיצומה (High Gothic) בה נבנו קתדרלות רבות מאפס, חלקן בממדי ענק, בתקופת הסגנון הגותי הקורן היו פחות הזדמנויות לבנות קתדרלות גדולות מאפס ולכן רוב המבנים בסגנון זה הם קתדרלות לא גדולות יחסית או השלמות של קתדרלות וכנסיות קיימות, שנבנו בסגנונות מוקדמים יותר (חלקן הושלמו בסגנונות מאוחרים יותר, כמו ה-Flamboyant).
מבנים בולטים בסגנון גותי קורן כוללים את סנט שאפל (1242–1248), בזיליקת סן-דני (שיפוצים שנעשו במבנה במאה ה-13), כנסיית סן ניקז (ריימס) (המאה ה-13, נהרסה במאה ה-18), קתדרלת ריימס (1211–1427 שמשלבת High Gothic ואלמנטים של Rayonnant), כנסיית סנט אואן ברואן, קתדרלת קלרמון-פראן, קתדרלת סה, קתדרלת טרואה וכנסיית סנט אירבן בטרואה. דוגמה לחלונות רוזטה המאפיינים את הגותיקה הקורנת ניתן למצוא בבית הרוחב של קתדרלת נוטרדאם דה פארי, בבזיליקת סן-דני, בקתדרלת רואן ובקתדרלת שטרסבורג. מחוץ לצרפת בולטות הספינה הראשית והחזית המערבית של קתדרלת שטרסבורג (1224–1439, אז לא הייתה חלק מממלכת צרפת), קתדרלת לאון בספרד ובית המקהלה של קתדרלת קלן (1248–1322) בגרמניה, שנחשב לשיא של האדריכלות הגותית ויצירת מופת של סגנון ה-Rayonnant.
במסגרת התחייה הגותית הסגנון הקורן זכה שוב לעדנה, וחלונות רוזטה רבים (כמו בקתדרלת קלרמון-פראן וקתדרלת מרי הקדושה בסידני) עוצבו בסגנון זה.
מאפיינים

אחד ממאפייניה העיקריים של האדריכלות הגותית הוא האור. הסגנון הקורן מחדד ומעמיק את השימוש באור על ידי יצירת מבנים שקופים כמעט ומלאי אור. לשם כך הוא מקטין את שטח הקירות וממלא אותו בחלונות ויטראז' גדולים הנתמכים בידי תחרת חלונות (שהתפתחה מ-Plate Tracery עבה ומוצקה ל-Bar Tracery דקה ועדינה) ושלד מבני דק אך חזק (הכולל עמודים גדולים, קשתות מחודדות, תמיכות דואות ועוד). בעוד שחלונות הגותיקה המוקדמת נראו כאילו נוקבו בקיר (Plate Tracery) חלונות הסגנון הגותי הקורן, שהופיעו לראשונה בקומת התאורה של קתדרלת ריימס, בנויים מרצועות אבן דקות ועדינות התומכות בחלונות, שנקראות Bar Tracery. רצועות אבן אלו היו יעילות יותר בתמיכת החלונות ואפשרו בניית חלונות גדולים יותר ושטוחים יותר, ויצירת מראה של קירות זכוכית שקופים ומלאי אור. מתחרת ה-Bar Tracery התפתחה מאוחר יותר תחרת אבן ותחרה עיוורת (Blind Tracery). על ידי יצירת קירות שקופים ומלאי אור המעוטרים בויטראז'ים גדולים, הצופה יכול לראות דרך ה"קירות" בהרבה פרספקטיבות שונות. אחת הדוגמאות הטובות ביותר לסגנון הגותי הקורן היא כנסיית סנט שאפל שבפריז. הקפלה נבנתה לשימושו האישי של לואי התשיעי, מלך צרפת וקומתה העליונה מורכבת כמעט כולה מקירות זכוכית צבעונית שביניהם עמודי אבן התומכים במבנה. כתוצאה מכך, הכנסייה מלאת אור. הויטראז'ים בסנט שאפל ידועים ביופיים ובאיכותם.
בהרבה כנסיות שנבנו בסגנון ה-Rayonnant, חלונות רבים בקומת התאורה הם בעלי זכוכית בצבע לבן לצד מקטעי ויטראז' מזכוכית צבעונית, כאשר לעיתים הללו סודרו ברצועות. השימוש בזכוכית הלבנה לצד הויטראז'ים נועד ככל הנראה כדי לאפשר לאור רב יותר לחדור לכנסייה ולאפשר למבקרים בה לצפות ולהעריך את האדריכלות המעודנת של הכנסייה. מלומדים אחרים סוברים שהשימוש בזכוכית לבנה לצד ויטראז'ים צבעוניים היא מאחר שלבן מסמל טוהר, מוסר, תהילה ובתוליות.
עוד מאפיין הוא הפיכת קומת הטריפוריום מרצועה חשוכה של ארקדה עיוורת על גבי קיר מוצק לרצועה מלאת אור בעלת חלונות ויטראז', הנקראת Glazed Triforium (טריפוריום מואר). דבר זה נעשה באמצעות גגות כפולים מעל הארקדה, והצבת מרזבים נסתרים לניקוז הגשם שהצטבר שם. דבר זה אפשר להפוך את הקיר החיצוני של הטריפוריום לקיר בעל חלונות גדולים ואת הארקדה העיוורת להפוך ל-Bar Tracery דקה.
חלונות הרוזטה של הסגנון הגותי הקורן הם בעלי סימטריה מעגלית גדולה ונראים כמו עלי כותרת של פרח או כשמש הקורנת מהמרכז החוצה. סגנון זה זכה לעדנה במאה ה-13 והמאה ה-14, וכן בתחייה הגותית של המאה ה-19. דוגמה לחלונות רוזטה המאפיינים את הגותיקה הקורנת ניתן למצוא בבית הרוחב של קתדרלת נוטרדאם דה פארי, בבזיליקת סן-דני, בחזית המערבית של קתדרלת ריימס (הרוזטה הגדולה) ובקתדרלת שטרסבורג.
מלבד השימוש באור והפיכת קירות הכנסייה לשקופים, ניסה הסגנון הגותי הקורן להסתיר מסות של אבן על ידי חלונות או תחרת אבן וגילופים מורכבים. נעשה שימוש גם בגמלונים חדים (שנקראו בגרמנית Wimperg) וצריחונים כדי לחדד את עמודי האבן ולהקנות להם תחושה אוורירית ושאיפה השמיימה.
האפסיס הקורן נבנה בתצורת שווה מאוסף קפלות חצי עגולות שנבנו על ההיקף החיצוני של האמבולטוריום המקיף את האפסיס, ובכך מעניק לו צורה דמוית פרח או שמש. דוגמה טובה לתצורת שווה קורן ניתן למצוא בקתדרלת ריימס ובקתדרלת קלן.
השפעה

האלמנטים הקישוטיים של הסגנון הגותי הקורן (תחרת חלונות דקה, תחרת אבן, גמלונים, קרוקטים וצריחונים) שימשו גם לקישוט בקנה מידה קטן יותר מאשר כנסיות שלמות. הם קישטו יצירות אמנות, קברים, מזבחות, בימות דרשה וכן עצמים קטנים יותר כגון תשמישי קדושה. השילוב הזה של גמישות וניידות הפכו לגורם מרכזי בהתפשטות הסגנון הקורן ברחבי אירופה בסוף המאה ה-13 ותחילת המאה ה-14.
הסגנון הקורן השפיע גם על לידת הסגנון הגותי המקושט (Decorated Gothic) באנגליה, כאשר אלמנטים ממנו אומצו בבניית מנזר וסטמינסטר בלונדון. הסגנון השפיע גם על האדריכלות הגותית במרכז אירופה, כמו בקתדרלת קלן וקתדרלת שטרסבורג בגרמניה.
המעבר מהסגנון הקורן לסגנון הלהבות (Flamboyant) בצרפת היה הדרגתי והתבטא בעיקר בשינוי בתחרת החלונות לתחרת חלונות המתבססת על מוטות מפותלים דמויי האות S שדמו בצורתם ללהבות אש, מהם הסגנון החדש קיבל את שמו. ברם, במאה ה-14 ידעה אירופה אירועים קשים מאוד בהם מלחמת מאה השנים והמגפה השחורה, דבר שפגע בבנייה המונומנטלית באירופה והשאיר שרידים מהסגנון הקורן גם במאה שאחריה.
גלריה

בית המקהלה של בזיליקת סן-דני היה מן המבנים הראשונים שנבנו בסגנון הגותי הקורן.
בית המקהלה הקורן של קתדרלת אוורה (נבנה ב-1260), שימו לב לחלונות הויטראז' מלאי האור בקומת הטריפוריום.
חלון רוזטה בבזיליקת סן-דני וטריפוריום מואר
השווה בקתדרלת ריימס
תוכנית השווה בקתדרלת אמיין, איור מאת ויולה-לה-דוק
בית הרוחב הדרומי של קתדרלת נוטרדאם דה פארי בנוי בסגנון Rayonnant הכולל חלון רוזטה קורן, צריחונים מחודדים, תחרת חלונות ותחרת אבן וכן שער כניסה מפוסל המעוטר בגמלון משולש
כנסיית סנט אואן ברואן בסגנון Rayonnant בה תחרת החלונות היא בצורת Bar Tracery דקה ועדינה עם טריפוריום מואר. חלונות הרוזטה מאוחרים יותר בסגנון גותי לוהב
חזית קתדרלת שטרסבורג, מהמבנים המוקדמים שלבנייתם נערך שרטוט אדריכלי
איור של הגמלונים בחזית כנסיית סן ניקז (ריימס) (כיום הרוסה)
פנים קתדרלת קלרמון-פראן עם חלונות שקופים בקומת התאורה
חלונות ויטראז' וטריפוריום מואר בספינה הראשית של קתדרלת שטרסבורג
חזית כנסיית סנט אירבן (טרואה), שימוש בגמלונים רבים
קישוט בסגנון גותי קורן של דיפטיכון
חלון רוזטה בבזיליקת סן-דני
בית המקהלה של קתדרלת לאון בספרד
ראו גם

אדריכלות גותית
אדריכלות גותית - מונחים
ויטראז' ותחרת חלונות (Tracery)
סגנון גותי לוהב (Flamboyant)
לקריאה נוספת

כריסטופר וילסון, The Gothic Cathedral - The Architecture of the Great Church, הוצאת תמס אנד האדסון: עמודים 120–140.
הערות שוליים

1 2 3  פאול פרנקל, Gothic Architecture.
1 2 3  כריסטופר וילסון, The Gothic Cathedral - Architecture of the Great Church, עמ' 124.
↑  כריסטופר וילסון, The Gothic Cathedral - Architecture of the Great Church, עמוד 134, בתמונה 94 מוצגת חזית כנסיית סן ניקז במלואה בהדפס מהמאה ה-18, לפני שנהרסה.
↑  הגדולות והידועות שבהן הן קתדרלת שארטר, קתדרלת בורז', קתדרלת ריימס וקתדרלת אמיין.
↑  כך למשל בקתדרלת אוורה (קתדרלה קטנה יחסית): הספינה הראשית בנויה בסגנון מוקדם, בית המקהלה בסגנון גותי קורן (מסביבות 1260) ובית הרוחב בסגנון גותי לוהב.
| אדריכלות גותית |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אדריכלות גותית • אמנות גותית • אדריכלות גותית -  מונחים • התחייה הגותית | גותיקה |
| סגנונות גותיים | סגנון גותי קורן • סגנון גותי לוהב • אדריכלות גותית אנגלית • אדריכלות גותית ספרדית • גותיקה מנואלינית | גותיקה |
| מונחים ואלמנטים גותיים | אדריכלות כנסיות • קמרון צלעות • חלון רוזטה • ויטראז' • תחרת חלונות • תמיכות דואות • צריחון • צריח מחודד • קרוקט • גרגויל • גרוטסק | גותיקה |
| מבני מפתח | בזיליקת סן-דני • קתדרלת נוטרדאם (פריז) • קתדרלת שארטר • קתדרלת בורז' • קתדרלת ריימס • קתדרלת אמיין • קתדרלת לאן • סנט שאפל • ארמון האפיפיורים, אביניון • קתדרלת קלרמון-פראן • קתדרלת אוורה • קתדרלת שטרסבורג • קתדרלת רואן • כנסיית סנט אואן • קתדרלת בווה • קתדרלת קלן • קתדרלת ויטוס הקדוש, פראג • שטפנסדום, וינה • המינסטר של אולם • מריינקירכה, ליבק • קתדרלת בורגוס • קתדרלת לאון • קתדרלת סביליה • מגדל בלן • קתדרלת מילאנו • ארמון הדוג'ים, ונציה • קתדרלת קנטרברי • קתדרלת לינקולן • קתדרלת סולסברי • קתדרלת ולס • מנזר וסטמינסטר • קתדרלת יורק | גותיקה |
| קטגוריות | קטגוריה:אדריכלות גותית • קטגוריה:קתדרלות בסגנון גותי • קטגוריה:מבנים גותיים • קטגוריה:מבני התחייה הגותית • קטגוריה:אדריכלים גותיים • פורטל:אדריכלות | גותיקה |
קתדרלת קלן נחשבת לאחת הקתדרלות הגדולות, היפות והמרשימות שנבנו בסגנון גותי קורן וליצירת מופת של האדריכלות הגותית.
הקומה העליונה של סנט שאפל ובה "קירות" המורכבים מחלונות ויטראז' באיכות נדירה הקורנים אור אל חלל המבנה.
מבנה הקיר המשופץ של בזיליקת סן-דני, שנהפך לעיצוב המכונן של קירות וקומות תאורה שנבנו בסגנון Rayonnant. שימו לב לחלונות הויטראז' בקומת הטריפוריום.
קתדרלת ריימס - חלל המבנה מלא באור רך דרך קומת תאורה עם Bar Tracery דקה המאפיינים את הסגנון הקורן. חלון הרוזטה הגדול (העליון בחזית המערבית) הוא בסגנון Rayonnant קלאסי.
סטנלי רוס

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1895 ווטפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  18 ביולי 1986 (בגיל 91) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  תיכון סר ג'ון לימן 
 תקופת הפעילות:  מ-1927 
 תפקיד:  נשיא פיפ"א (1961–1974) 
 פרסים והוקרה:  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  Knight Bachelor 
 
רוס שופט במהלך משחק ב-1933
סר סטנלי פורד רוס (באנגלית: Sir Stanley Ford Rous;‏ 25 באפריל 1895 – 18 ביולי 1986) היה שופט כדורגל אנגלי, נשיא פיפ"א ואיש מנהלה.
ביוגרפיה

רוס החל את דרכו כמורה לחינוך גופני בבית ספר לבנים באחד מפרברי העיר לונדון. הוא שיחק כדורגל ברמה חובבנית וכן היה שופט כדורגל בינלאומי, כשלזכותו נרשמו 36 משחקים בינלאומיים כשופט.
לאחר פרישתו מכדורגל פעיל, עבר רוס לתפקידי מנהלה. הוא שימש כמזכיר התאחדות הכדורגל האנגלית בין 1934 ל-1962 וכנשיא פיפ"א בין 1961 ל-1974. כאשר פרש מתפקיד הנשיאות בפיפ"א ב-11 ביוני 1974, הוענק לו תואר נשיא כבוד בפיפ"א.
אחת מתרומותיו העיקריות לעולם הכדורגל הייתה שכתובם והפיכתם לקריאים ומובנים יותר של חוקת משחק הכדורגל - קובץ חוקי משחק הכדורגל הנקבעים כיום על ידי ועדת הכדורגל הבינלאומית (IFAB).
רוס נפטר בשנת 1986 בגיל 91, ואפרו פוזר במגרש כדורגל סמוך לכפר בו נולד. על שמו של רוס נקרא גביע רוס - תחרות כדורגל בינלאומית במרכזה עמדו נבחרות אנגליה וסקוטלנד וכן יציע רוס באצטדיון ויקארג' רואד של ווטפורד.
סטנפורד מור

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1913 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  23 באוגוסט 1982 (בגיל 68) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויסקונסין-מדיסון  אוניברסיטת ואנדרבילט  בית הספר האוניברסיטאי של נאשוויל 
 מנחה לדוקטורט:  קרל פאול לינק 
 מוסדות:  המשרד למחקר ופיתוח מדעי  אוניברסיטת ואנדרבילט (1968)  אוניברסיטת רוקפלר 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לכימיה (1972) 
 תרומות עיקריות
 הבנת הריבונוקלאז
 
סטנפורד מור (באנגלית: Stanford Moore;‏ 4 בספטמבר 1913 – 23 באוגוסט 1982) היה ביוכימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה לשנת 1972 (במשותף עם ויליאם סטיין ולצד כריסטיאן אנפינסן), "על תרומתם להבנה של הקשר בין המבנה הכימי לפעילות הקטליטית של מולקולת הריבונוקלאז".
קורות חייו

מור נולד בשיקגו שבאילינוי, וגדל בנשוויל שבטנסי, היכן שאביו היה חבר סגל באוניברסיטת ואנדרבילט המקומית. כנער למד בבית הספר האוניברסיטאי של נאשוויל. הוא נרשם בעצמו לוואנדרבילט, כשהוא מתלבט בין לימודי כימיה להנדסת אווירונאוטיקה. פרופסור לכימיה שעסק במבנים מולקולריים שכנע אותו להתמקד בתחום הכימיה והוא סיים תואר ראשון בכימיה בשנת 1935. משם עבר לאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון והשלים את לימודי הדוקטורט בכימיה אורגנית ב-1938. הוא החל לשתף פעולה עם ויליאם סטיין במחקר באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, ויחד פיתחו השניים שיטות בכרומטוגרפיה כמותית לניתוח חומצות אמינו. במקביל, בתקופת מלחמת העולם השנייה עבד מור במעבדות מחקר ממשלתיות בוושינגטון ובהוואי.
ב-1972 זכה מור יחד עם סטיין בפרס נובל לכימיה על תרומתם להבנת הקשר בין המבנה הכימי לפעילות הקטליטית של מולקולת הריבונוקלאז.
סטנפורד (עיר)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  קליפורניה קליפורניה
 מחוז:  סנטה קלרה
 על שם:  אוניברסיטת סטנפורד 
 שטח:  7.19 קמ"ר
 גובה:  29 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב:  21,150 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  1,900 נפש לקמ"ר (2010)
 קואורדינטות:  37°25′27″N 122°09′58″W﻿ / ﻿37.424109°N 122.166079°W﻿ / 37.424109; -122.166079 
 אזור זמן:  UTC -8
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סטנפורד(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה סטנפורד(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסטנפורד(למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטסטנפורד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סטנפורד (באנגלית: Stanford) הוא יישוב לצורכי מפקד אוכלוסין (CDP) בפינה הצפון-מערבית של מחוז סנטה קלרה שבמדינת קליפורניה בארצות הברית, והוא מקום מושבה של אוניברסיטת סטנפורד. האוכלוסייה הייתה 13,809 במפקד 2010, עם אוכלוסייה יומית של 35,000.
סטנפורד הוא אזור לא-מאוגד (unincorporated area) של מחוז סנטה קלרה וצמוד לעיר פאלו אלטו.
רוב קמפוס אוניברסיטת סטנפורד וכן קרקעות נוספות שבבעלות האוניברסיטה נמצאים בשטחו של סטנפורד היישוב, אף כי המרכז הרפואי של אוניברסיטת סטנפורד, מרכז הקניות סטנפורד ופארק המחקר סטנפורד הם רשמית חלק מהעיר פאלו אלטו. אוכלוסיית התושבים בסנטפורד מורכבת מתושבי המגורים שבקמפוס, כולל מגורי סטודנטים לתארים מתקדמים, בתי משפחה צמודי-קרקע ובתים משותפים בבעלות הפקולטות שלהם אך נמצאים על אדמות סטנפורד המושכרות.
ראו גם

אוניברסיטת סטנפורד
סטנלי רוג'רס ריזור

סטנלי רוג'רס ריזור (באנגלית: Stanley Rogers Resor;‏ 5 בדצמבר 1917 - 17 באפריל 2012) היה עורך דין, קצין צבא ופקיד ממשל אמריקאי.
ביוגרפיה

סטנלי רוג'רס ריזור נולד בניו יורק כבנם של הלן לנסדאון ריזור וסטנלי ברנט ריזור, נשיאת סוכנות הפרסום J. Walter Thompson ואחד ממחוללי תעשיית הפרסום המודרנית. עוד בהיותו נער הוא שינה את שמו מסטנלי ברנט ריזור הבן לסטנלי רוג'רס ריזור. אביו של ריזור סיים את לימודיו באוניברסיטת ייל ב-1901, ובנו הלך בעקבותיו וסיים את לימודיו שם ב-1939. הוא המשיך את לימודיו בבית הספר למשפטים של האוניברסיטה, ולמד שם בתקופה בה למדו סרג'נט שרייבר, ג'רלד פורד וסיירוס ואנס. לימודיו של ריזור הופסקו עם גיוסו לצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה עוטר בכוכב הכסף, כוכב הארד ולב הארגמן.
לאחר המלחמה הוא החל לעבוד בוול סטריט, והיה לשותף במשרד עורכי הדין הבולט Debevoise & Plimpton. ב-1965, בתקופת מלחמת וייטנאם, מינה אותו הנשיא לינדון ג'ונסון כמזכיר הצבא. בתפקיד זה הוא המשיך לכהן גם בתקופת נשיאותו של ריצ'רד ניקסון, עד 1971.
לאחר סיום כהונתו הוא שם למשרד עורכי הדין, בו הוא עבד ונשאר שם עד פרישתו ב-1991. בשנות ה-70 הוא שירת כשגריר ארצות הברית לשיחות צמצום הכוחות ההדדי והמאוזן (Mutual and Balanced Force Reductions) שנערכו בווינה בין נאט"ו לבין ברית ורשה. בהדרגה הוא הפך לביקורתי בנוגע למדיניותה של ארצות הברית בנוגע לנשק גרעיני וב-1997 הוא היה לחבר ולדובר של אגודת הפיקוח על הנשק של ארצות הברית כאשר היא מחתה נגד הרחבתה של נאט"ו למזרח אירופה, מחאה שהייתה מבוססת על הדאגה בנוגע לתגובתה של ממשלת רוסיה להשגת הגבול כביכול של נאט"ו.
ב-1942 נשא ריזור לאישה את ג'יין פילסברי, בת למשפחת פילסברי, בעלת חברת המזון המפורסמת. בטקס החתונה נכחו סיירוס ואנס וג'ון פיצג'רלד קנדי. לזוג נולדו שבעה בנים. לאחר מותה של ג'יין ב-1994, נשא ריזור ב-1999 לאישה את לואיז מיד ריזור.
במשך כל ימי חייו היה ריזור תומך בקידום החינוך ובשלטון החוק, במיוחד בנוגע להגנת זכויותיהם של נשים, ילדים ומיעוטים, מניעת עימותים בינלאומיים והגנה על הסביבה.
ספר וספל

| --- | --- |

שלט עם הלוגו של ספר וספל
 נתונים כלליים
 סוג:  חנות ספרי יד-שנייה
 מייסדים:  שי וג'ודי רובקין
 תקופת הפעילות:  אוגוסט 1981 – הווה (כ־43 שנים)
 מיקום המטה:  ירושלים 
 קואורדינטות:  31°46′58″N 35°13′06″E﻿ / ﻿31.782778°N 35.218333°E﻿ / 31.782778; 35.218333 
 בעלות:  מיכאל וזיה רוז
  
 www.sefervesefel.com
 he
 
פנים חנות הספרים
עוד ספרים בקומת לופט
ספר וספל היא חנות ספרי יד שנייה בשפה האנגלית במרכז העיר ירושלים. החנות הוקמה בשנת 1981 כחנות הספרים / בית הקפה המשולבת הראשונה בארץ. אף על פי שבית הקפה נסגר בשנת 2002, החנות ממשיכה להחזיק מבחר גדול של ספרים משומשים, המוערכים בכ-26,000 כותרים. מצוינת לעיתים קרובות בספרי תיירות ואתרי טיולים כחנות הספרים באנגלית הטובה ביותר בירושלים ובמזרח התיכון כולו.
בעלות

ספר וספל הוקמה באוגוסט 1981 על ידי המהגרים האמריקאים שי וג'ודי רובקין. זו הייתה חנות הספרים / בית הקפה המשולבת הראשונה בישראל. הזוג רובקין מכרו את החנות באוגוסט 1984 כשחזרו לארצות הברית. אורי רוחם ניהל את החנות עד 2015, עת מכר אותה למיכאל וזיה רוז, הבעלים הנוכחיים.
ספרים

ספר וספל ממוקמת בקומה השנייה של בניין אבן ברחוב יעבץ 2 במרכז העיר ירושלים, ומוכרת בזכות אוסף נרחב של ספרי יד שנייה באנגלית, עם למעלה מ-26,000 כותרים המוצגים בשתי קומות.   ז'אנרים כוללים סיפורת, ספרות אנגלית, מדע בדיוני, ניו אייג', היסטוריה ופוליטיקה של המזרח התיכון, פילוסופיה, ספרות יהודית, ספרי עיון, ספרות ילדים, קומיקס, ספרי בישול ועוד.  מלאי החנות התרחב ככל שהלקוחות מכרו לחנות ספרים שרכשו באינטרנט או הביאו איתם מחו"ל.
מדיניות ההחזר של ספר וספל מציעה אשראי בחנות עבור ספרים שנרכשו ממנה. הבעלים נותנים סיוע והמלצות, והאווירה מתוארת כ"נעימה ומזמינה".
ספר וספל מופיע לעיתים קרובות בספרי ההדרכה ובאתרי הנסיעות כחנות הספרי יד שנייה באנגלית הטובה ביותר בירושלים ובמזרח התיכון.
בית קפה

ספר וספל מכרו במקור קפה וגלידה בבית קפה קטן על המרפסת.  לוח המודעות של בית הקפה היה אתר פופולרי להכריז על אירועים ושירותים לקהילה דוברת האנגלית.
בית הקפה הוסמך ככשר, אך כמעט איבד אותו בשנת 1982 כאשר הבעלים התבדח מול קהל לקוחותיו כי "הישראלים אוהבים ספרי היסטוריה, רומנים אמריקנים ופורנוגרפיה אורתודוקסית". הוא למעשה התייחס לספרים בנושא חינוך מיני שנשים חרדיות מקומיות שהעדיפו שלא לבקר אצל רופאי נשים היו רוכשות. כדי לשכנע את הרבנות לשמור על הסמכת הכשרות, הגיש הבעלים תצהיר חתום לפיו לא תימכר פורנוגרפיה אמיתית במקום.
בשנת 2002, בית הקפה נסגר והחלל החיצוני התמלא בספרים מוזלים.
הוצאת ספר וספל

בתקופת בעלותו של רוחם, ספר וספל הפעילה הוצאת ספרים קטנה שהדפיסה מחדש ספרים שלא בדפוס שעדיין היה להם ביקוש. בין פרסומיה אגדות ארץ־ישראל "אגדות ירושלים", "אגדות יהודה ושומרון" ו"אגדות הגליל, ירדן וסיני" מאת זאב וילנאי; "בראשית 1948: המלחמה הערבית-ישראלית הראשונה" מאת דן קורצמן; "ספר הכוזרי" מאת יהודה הלוי; "ההיסטוריה של המיסטיקה היהודית" מאת ארנסט מולר; מאמרים נבחרים מאת אחד העם; ו"איש ההלכה" מאת יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.