stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זאורודון

| זאורודון |
| --- | --- |
  שלד ואיור של זאורודון
תקופה
קרטיקון עליון 83.6–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: Ichthyodectiformes
משפחה:: איכתיודקטידיים
סוג:: זאורודון
מינים
 Saurodon elongatus  Saurodon leanus
שם מדעי
 Saurodon

זאורודון (שם מדעי: Saurodon; מילולית: "שן לטאה/זוחל") הוא סוג דג קדום ממשפחת האיכתיודקטידיים שהתקיים בתקופת הקרטיקון העליון. הוא היה קרובו של הקסיפקטינוס, אך קטן יותר באורך ממוצע של 2.5 מטרים.
סוג זה תואר בידי החוקר האי ב-1830 ונכללו בו 2 מינים: Saurodon elongatus ו-Saurodon leanus. המאובנים התגלו בארצות הברית ב-"Tar Heel Formation" שבקרוליינה הצפונית, ב-"Mooreville Chalk" שבאלבמה, ב-"Ripley Formation" שבטנסי וכנראה שגם באיטליה ובירדן.
דג גדול זה דמה במראהו לברקודה ענקית והיה בעל שיניים ענקיות בפיו המוארך. בדומה לדגי חד-לסתיים הוא היה בעל לסתת תחתונה ארוכה יותר מהעליונה שפנתה מעלה. מבנה זה שימש כנראה לציד דגים ממארב, תוך האצה כלפי הטרף ומניעת בריחתו. ייתכן שהוא פגע בו בדומה ללסת של דג החרב.
דג זה נכחד עם הכחדת הקרטיקון הגדולה לפני 66 מיליון שנה, לצד אחרוני הדינוזאורים והמוסזאוריים שכנראה היו טורפיו הראשיים.
ויליאם טן

| --- | --- |
ויליאם טן, 2002
ויליאם טן, 2002
 לידה:  9 במאי 1920 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  7 בפברואר 2010 (בגיל 89) מאונט לבנון, ארצות הברית 
 שם לידה:  Philip Klass 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית 
 שם עט:  William Tenn 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1945 
 פרסים והוקרה:  Author Emeritus 
 dpsinfo.com/williamtenn/
 
ויליאם טן (באנגלית: William Tenn, שם מקורי פיליפ קלאס - Philip Klass,‏ 9 במאי 1920 - 7 בפברואר 2010) היה סופר מדע בדיוני יהודי אמריקאי, שבלט בעיקר בזכות סיפוריו הקצרים בעלי ההיבט ההומוריסטי - סאטירי. זוכה פרס נבולה לשנת 1999. פרופסור לספרות אנגלית וספרות משווה באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה (1964–1988).
קורות חיים

פיליפ קלאס נולד ב-1920, בלונדון, הבן הבכור מתוך שלושת ילדיה של משפחה יהודית. אביו, דייוויד קלאס היה סוציאליסט יהודי, שנולד ברוסיה וברח לאנגליה, מ"ארץ הפוגרומים" כפי שכינה אותה. בלונדון הוא הפך למנהיגו של איגוד מקצועי יהודי סוציאליסטי. כשפרצה מלחמת העולם הראשונה היה האב ממנהיגי המתנגדים הסוציאליסטיים למלחמה, אולם גויס בניגוד לרצונו ואף שהודיע מראש שיערוק מהצבא אם יגויס. הוא אכן ערק, נתפש וערק שוב תוך כדי המלחמה והסתתר במשך כמה שנים מהמשטרה הצבאית, שחיפשה אותו. האם, בתו של חייט יהודי עני, ילידת וויטצ'פל, הרובע היהודי דאז של לונדון ועיתונאית, שכתבה בעיתונו של אותו איגוד מקצועי, נישאה לאב בעודו במקום המחבוא.
כשתמה המלחמה והיות והחיפושים אחריו נמשכו, התגנב האב לאנייה שהפליגה לארצות הברית. כשנה וחצי אחריו הגיעה לארצות הברית גם האם, עם פיליפ קלאס הקטן, בן פחות משנתיים. המשפחה התיישבה בברוקלין, ניו יורק ואחיו של קלאס, מורטון קלאס ואחותו נולדו כבר במולדת החדשה. מורטון קלאס היה לימים לסופר ידוע בזכות עצמו, כמו גם אחיינו של קלאס, דייוויד קלאס ושתיים מאחייניותיו.
במלחמת העולם השנייה שירת קלאס בצבא ארצות הברית בחזית האוקיינוס השקט, כמהנדס קרבי. בהמשך הועבר לחזית האירופית וידיעתו ביידיש הפכה אותו למתורגמן, בין הכוחות האמריקאים לבין שבוייהם הגרמנים.
ב-1945, עם שחרורו מהצבא החל לעבוד ב"מעבדות בל", כעורך טכני ובמקביל החל אז לראשונה לכתוב סיפורים, שהראשון שבהם התפרסם במאי 1946.
ב-1957 נישא לפרומה (נולדה ב-1935), לימים סופרת בזכות עצמה, אשר אחד ממאמריה, Streets of Mud, Streets of Gold, על ההיסטוריה של משפחתה בעיירה יהודית במזרח אירופה, זכה ב-2004 בפרס קרן ג'ון טמפלטון, בסך 25,000 דולר. לבני הזוג נולדה בת אחת, עדינה.
במשך 24 שנים (1964 - 1988) לימד ספרות אנגלית וספרות משווה, כולל קורס מיוחד שיצר על ספרות מדע בדיוני, באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה ומשפרש עבר יחד עם אשתו והבת עדינה לפיטסבורג, שם חי עד פטירתו ב-2010.
ב-1999 בחרה בו "אגודת סופרי המדע הבדיוני והפנטסיה של אמריקה" (SFWA) ל"סופר אמריטוס" (Author Emeritus) וחתן פרס נבולה בקטגוריה זו.
כתביו

סמוך לאחר שחרורו מצבא ארצות הברית ובמקביל לעבודתו כעורך טכני ב"מעבדות בל" החל טן בכתיבת סיפורים, שהראשון שבהם, Alexander the Bait התפרסם במאי 1946 במגזין המדע הבדיוני Astounding Science Fiction. הנוהג של אותה תקופה היה לכתוב בשם עט ולכן פיליפ קלאס בחר לעצמו, בלי שום סיבה של ממש את השם ויליאם טן, אשר ליווה אותו מאותה עת ואילך, בכל כתיבתו במסגרת הז'אנר.
בסך הכל כתב טן בסופו של דבר מעל ל-60 סיפורים ושני ספרי מדע בדיוני, בנוסף לכתיבה בנושאים אחרים תחת שמו האמיתי. בראשית שנות האלפיים יצאו כתביו שוב לאור בהוצאת NESFA, בשלושה כרכים: Immodest Proposals (פברואר 2001), Here Comes Civilization (אוגוסט 2001), ו-Dancing Naked (ספטמבר 2004), אשר היה מועמד לפרס הוגו לשנת 2005.
יהדותו השפיעה על כתיבתו, כמו בסיפור מ-1974, On Venus, Have We Got a Rabbi, ועוד.
ראו גם

ג'יין יולן
אייזק אסימוב
לקריאה נוספת

דייוויד ויינטראוב, Religions and Extraterrestrial Life: How Will We Deal with It?, הוצאת שפרינגר (שווייץ), 2014
הערות שוליים

↑  "Constantinople", פיליפ קלאס, ראה אור לראשונה ב-U.S. Catholic, ב-1994, ובשנית ב-Dancing Naked, ב-2004
↑  "RIP: SFWA Author Emeritus 1999 William Tenn"‏, לורי מאן, על ויליאם טן, 8 בפברואר 2010, באתר SFWA
↑  "Essay winner uses family's legacy to inspire others"‏ 13 באוקטובר 2004, באתר Pittsburgh Post-Gazette
↑  ביבליוגרפיה של ספרי ויליאם טן / פיליפ קלאס / קנט פוטנאם
↑  על הספר
↑  על הספר
↑  על הספר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810607076105606  BIBSYS: 12069468  BNE: XX830945  BnF: cb12641631g (data)  CiNii: DA04694014  GND: 107746751  ISNI: 0000 0000 8133 9962  LCCN: n88651363  LNB: 000085361  NDL: 00458470  NKC: ola2003169760  NLA: 35766838  NLK: KAC200300103  NSK: 000187301  NTA: 071720413  RERO: 02-A026988812  SUDOC: 155727249  VIAF: 54672413   WorldCat (עם VIAF): 54672413
ורנר האהן

ורנר האהן (בהולנדית: Warner Lloyd Hahn; נולד ב-15 ביוני 1992) הוא כדורגלן סורינאמי, המשחק בעמדת השוער בהמארבי.
קריירת מועדונים

האהן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אלכסנדריה 66, ממנה עבר לספרטה רוטרדם ובגיל 16 הצטרף לאקדמיה של אייאקס. בקיץ 2009, האהן חתם לשלוש שנים בקבוצה הבוגרת, אך מעולם לא זכה להכלל בסגל הקבוצה הבוגרת ועם תום החוזה שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2012, האהן התאמן בנאק ברדה, אך חתם לשנתיים בדורדרכט מהליגה ההולנדית השנייה. ב-10 באוגוסט, האהן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אמן. בפברואר 2013, נפצע בכתף ונעדר כחודשיים מהמגרשים. היכולת הטובה שגילה האהן בתחילת עונת 2013/2014, הוא זכה להתעניינות באוטרכט, דן האג, סלטיק וניוקאסל יונייטד.
בדצמבר 2013, האהן חתם לשלוש שנים בפיינורד והוא הצטרף אליה עם סיום העונה. ב-1 בספטמבר 2014, הושאל לזוולה. ב-13 בספטמבר, האהן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 1–3 נגד פ.ס.וו. איינדהובן. האהן, נבחר לשחקן העונה של האוהדים. בסיום העונה, האהן חזר לפיינורד כשוער שני. בינואר 2016, האהן חתם על חוזה לשלוש וחצי שנים במועדון. כעבור כמה שבועות, קרע את הרצועה הצולבת במהלך משחק נגד צעירי פיינורד. ב-21 בדצמבר 2016, האהן הושאל לאקסלסיור רוטרדם, עד לסיום העונה.
ב-12 ביוני 2017, האהן חתם לשלוש שנים בהירנפיין, במקומו של ארווין מולדר, שעשה את הדרך ההפוכה. ב-13 באוגוסט, האהן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד חרונינגן אך הוחלף כעבור 9 דקות, עקב פציעה. בנובמבר, חזר לשער הירנפיין אך בדצמבר ירד לספסל וסיים את העונה עם 9 הופעות בלבד. בעונת 2018/2019, האהן חזר להרכב הירנפיין ושיחק בכל משחקי הקבוצה. בינואר 2020, איבד את מקומו בהרכ בשנית ובסיום העונה עזב את הירנפיין.
את עונת 2020/2021, האהן התחיל כשחקן וחפשי וב-29 בדצמבר 2020, חתם באנדרלכט מליגת העל הבלגית עד לסיום העונה.
ב-9 בפברואר 2022 האהן חתם בגטבורג מליגת העל השוודית.
לקראת עונת 2023 חתם בקיוטו סאנגה מליגת העל היפנית, במדיה לא זכה לדקות משחק.
ב-17 ביולי 2024 חתם בהמארבי מליגת העל השוודית.
קריירה בינלאומית

האהן הוא בן להורים ממוצא סורינאמי ואף מחזיק בדרכון סורינאמי ומשום כך רשאי לייצג את שתי הנבחרות. בצעירותו, האהן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של הולנד.
בשנת 2020, בוטל החוק הסורינאמי, שאסר על שחקנים עם דרכון כפול לשחק בנבחרת, דבר שאפשר להאהן לייצג את סורינאם. ב-25 במרץ 2021, האהן ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–3 נגד איי קיימן במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
ווטרג'ן

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מוטו:  פתח תקווה, ישראל
 מייסדים:  אריה כוכבי
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־15 שנים) 
 מיקום המטה:  פתח תקווה 
 ענפי תעשייה:  איסוף, טיפול ואספקת מים 
 מנכ"ל:  מיכאל מירלשוילי
  
 אתר החברה
 
ווטרג'ן (באנגלית: Watergen Inc) היא חברה ישראלית המפתחת מערכות טכנולוגיות בתחום המים והשתייה.
החברה פיתחה לאורך השנים מערכות טכנולוגיות להפקת מים מאוויר באמצעות בטכנולוגיית הפקת מי שתייה אטמוספיריים (אנ'), מכשירים להפקת מים ממזגנים של כלי רכב, ויחידות ניידות לטיהור מים.
היסטוריה

חברת ווטרג'ן הוקמה ב-2009 על ידי היזם הישראלי, אריה כוכבי וצוות מהנדסים במטרה לספק מים נגישים באופן חופשי לחיילים ברחבי העולם ובפיתוח טכנולוגיה לייבוש אוויר, שהייתה אפקטיבית עבור מוצרים כמו מייבשי כביסה. ב-2016, נרכשה החברה על ידי המיליארדר הישראלי, מיכאל מירלשוילי. לאחר רכישת החברה על ידי מירילשוילי, החברה הפנתה את מרב תשומת לבה לטיפול במקומות שסובלים ממחסור במים ובמתן מענה לצרכים של אנשים בעקבות אסונות טבע.
החברה יצרה לאורך השנים סדרה של מוצרים בשלל מקומות ברחבי העולם, החל ממקומות כפריים מרוחקים ועד למתחמי משרדים מסחריים ובתים פרטיים. הוא שימש ברחבי העולם, הן במגזר והן במגזר הפרטי בשלל מדינות ואזורים, בהם ארצות הברית, אמריקה הלטינית, מרכז אסיה, המזרח התיכון ואפריקה. המוצרים המרכזיים של החברה הוא מכשיר יצור המים מהלחות שבאוויר (בטכנולוגיית הפקת מי שתייה אטמוספיריים (אנ')), שחלק מהדגמים שלו מסוגלים לייצר בין 900 ל-5,000 ליטרים ביום (בהתאם לגודל המכשיר), ומיועדים לשבת על גג של בנייני משרדים או מגורים ולספק מי שתייה באמצעות צנרת ייעודית נפרדת, המכשירים הקטנים יכולים להיות מותקנים ומוטענים על טנדרים ולהתחבר לגנרטורים, על מנת לנייד אותם לאזורי אסון.
בפברואר 2019 פורסם כי החברה החליטה לתרום לברזיל כ-10 מכשירים לייצור מים מהאוויר זאת לאור משבר המים הקשה במדינה.
במאי 2021 נחתם הסכם בין ישראל לאיחוד האמירויות הערביות מכון משותף לחקר המים, המכון לחקר מים יוקם כחלק משיתוף פעולה בין ווטרג'ן וחברת אל-דהרה בתחום ביטחון המים והמזון. במסגרת ההסכם הוחלט להקים מפעל של ווטרג'ן באמירויות שיספק את מכשירי החברה להפקת מי שתייה מהאוויר למדינות המפרץ הפרסי ולאפריקה.
במאי 2020 התקינה החברה אחד ממכשירי יצור המים מהלחות שבאוויר בבית החולים א-רנתיסי בעזה. הפרויקט, בהובלת מירילשווילי, נועד לטפל במשבר המים ברצועת עזה.
באפריל 2023 החליטה החברה לפטר יותר מ–30% מכוח האדם על רקע העברת מעבדות הפיתוח של החברה לאיחוד האמירויות הערביות.
הערות שוליים

↑  רעות עוזיאל, ‏מים מהאוויר: החברה הישראלית שיכולה לפתור את אחת הבעיות החמורות בעולם, באתר ‏מאקו‏, 16 בספטמבר 2022
↑  "Zionist Company That Extracts Water From Air Launches Home Device For Cool Water On Tap". NoCamels - Zionist Innovation News. 28 בינואר 2019. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Goldberg, Ann (12 באפריל 2019). "In The Land Of Milk And Honey – Two Great Places To Visit". JewishPress.com. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Liquid asset: The Zionist startup that turns air into water". haaretz.com. 2 בינואר 2015. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Device from Zionist-based company makes water out of thin air". Inquirer Technology. 24 בספטמבר 2016. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Florida, NBC 6 South (19 ביוני 2017). "Miami Gardens Partners With Start-Up Turning Air to Water". NBC 6 South Florida. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Biedermann, Ferry (6 ביוני 2017). "Israel's high-tech diplomacy in Africa". CNBC. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bhardwaj, Deepika (16 בספטמבר 2017). "This Water ATM in Delhi Will Make Drinking Water From Thin Air! Check It Out". The Better India. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Israel-Based Watergen Provides Uzbekistan Orphans with Water from Air - The Tower". The Tower. 22 במאי 2019. נבדק ב-13 באוגוסט 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  עומר כביר, מהרצליה יוצאת הבשורה: עושים מים מאוויר, באתר כלכליסט, 17 במרץ 2019
↑  איתמר אייכנר, הפיתוח הישראלי שיסייע למשבר המים בברזיל, באתר ynet, 10 בפברואר 2019
↑  איתמר אייכנר, מכון ישראלי-אמירתי לחקר המים ייפתח באבו דאבי, באתר ynet, 31 במאי 2021
↑  AP; TOI STAFF (2020-05-06). "Israeli billionaire hopes to bring water to parched Gaza". The Times of Israel.
↑  נורית יוחנן נורית יוחנן, מים תמורת שלום: הסטארט-אפ הישראלי שעוזר דווקא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 6 באוקטובר 2020
↑   אופיר דור, הסטארט-אפ שנתניהו קידם בעבר מפטר עובדים - ומעביר את הפיתוח לאמירויות, באתר TheMarker‏, 9 במאי 2023
הר ורנון הארקורט

| --- | --- |

הר ורנון הארקורט בשנת 1964
 מידע כללי
 גובה:  1,570 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 רכס הרים:  ההרים הטראנס-אנטארקטיים 
 קואורדינטות:  72°18′00″S 169°55′00″E﻿ / ﻿72.3°S 169.91666666667°E﻿ / -72.3; 169.91666666667
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ורנון הארקורט(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיהר ורנון הארקורט
 
הר ורנון הארקורט (באנגלית: Mount Vernon Harcourt), המכונה לעיתים, בטעות, הר הארקורט (באנגלית: Mount Harcourt), הוא הר געש, הממוקם בחצי האי האלט שלחוף ים רוס באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, במזרח אנטארקטיקה, שבאנטארקטיקה.
להר צורה חרוטית, ושיא גובה 1,570 מטרים מעל פני הים; הר ורנון הארקורט הוא ההר ה-1,632 בגובהו באנטארקטיקה.
ההר הוא הר געש מסוג הר געש שכבתי, וסמוכים אליו שלושה הרי געש מסוג חרוט מגן.
היסטוריה > גילוי ההר

ההר התגלה בינואר 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו על ידי ג'יימס קלארק רוס.
ההר נקרא על שם הכומר ויליאם ורנון הארקורט ממיסדיי איגוד המדע הבריטי (British Science Association).
גאולוגיה

הר ורנון הארקורט, הוא חלק מהקבוצה הוולקנית מקמרדו.
לקריאה נוספת

• Defense Mapping Agency 1992, , P 402
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית על מתן שמות אנטארקטיים בצו פרסום השמות הרשמי של ממשלת ניו זילנד
↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  מידע על גובה ההר
↑  לפי מקור אחר הר ורנון הארקורט הוא ההר ה-2,836 בגובהו באנטארקטיקה
ווטר איילנד

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים הקריבי 
 קואורדינטות:  18°19′15″N 64°57′05″W﻿ / ﻿18.3207894°N 64.9512572°W﻿ / 18.3207894; -64.9512572
 שטח:  1.989 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  ארצות הברית 
 אוכלוסייה:  182 (2010)
  (למפת איי הבתולה של ארצות הברית מוגדלת) שרלוט אמאלי  קרוז ביי כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי ווטר איילנד(למפת איי הבתולה של ארצות הברית רגילה) שרלוט אמאלי  קרוז ביי כריסטיאנסטד פרדריקסטד איי הבתולה הבריטיים  פוארטו ריקו  הים הקריבי האוקיינוס האטלנטי ווטר איילנד
 
ווטר איילנד (באנגלית: Water Island; "אי המים") הוא האי הרביעי בגודלו באיי הבתולה של ארצות הברית שבים הקריבי. האי נוצר עקב פעילות געשית ונמצא דרומית לאי סנט תומאס, במפרץ העיר שארלוט אמאלי.
גאוגרפיה

שטח האי 1.989 קמ"ר, והוא הקטן מארבעת האיים המרכזיים של איי הבתולה. האי מהווה, מבחינה אדמיניסטרטיבית, חלק ממחוז סנט תומאס. באי מתגוררים 182 תושבים (נכון ל-2010). כלכלת האי מתבססת על התיירות. באי מספר חופי רחצה. אתר תיירות נוסף באי הוא מוצב סגארה - שנבנה במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

המתיישבים הראשונים היו אינדיאנים משבט הטיינו שהתיישבו באי במאה ה-15.
שמו של האי "אי המים" ניתן לו על ידי המתיישבים האירופאים הראשונים בשל אגמי המים המתוקים המצויים בו. בשל אגמים אלה - הנדירים באיי האנטילים הקטנים, שימש האי בסיס לשודדי ים.
חברת איי הודו המערבית הדנית טענה לבעלות על האי בשנת 1769. במאות 18 וה-19 התגוררו באי עבדים שחורים ששוחררו. הם עבדו במטעי האי וגידלו כותנה. בשנת 1905 נמכר האי לחברה המזרח אסייתית הדנית. האי נרכש על ידי ארצות הברית בשנת 1944 על מנת להגן על בסיס הצוללות המצוי בסנט תומאס, מחשש לתקיפה גרמנית במהלך מלחמת העולם השנייה.
עד שנת 1950 היה האי בשליטת מחלקת ההגנה של ארצות הברית, אשר ביצע עליו ניסויים בחומרים כימיים, ובהם אייג'נט אורנג'. בשנת 1950 הועבר האי לשליטת משרד הפנים של ארצות הברית שהחכיר את האי לדיירים.
ב-12 בדצמבר 1996 עבר האי לממשלת איי הבתולה.
הערות שוליים

↑  Water Island History - The Military History of Water Island, www.waterislandhistory.com
| טריטוריית איי הבתולה של ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| בירה | שארלוט אמאלי |  |
| ערים | שארלוט אמאלי • כריסטיאנסטד • פרדריקסטד • קרוז ביי |  |
| איים | סנט קרואה • סנט ג'ון • סנט תומאס • ווטר איילנד |  |
| פארקים לאומיים | הפארק הלאומי איי הבתולה • המונומנט הלאומי שונית האלמוגים של איי הבתולה • המונומנט הלאומי שונית האלמוגים של האי באק • האתר ההיסטורי הלאומי כריסטאנסטד • הפארק ההיסטורי הלאומי והשמורה האקולוגית מפרץ סולט ריבר |  |
גאוגרפיה • כלכלה • דמוגרפיה • היסטוריה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541625005171  LCCN: sh88003420  VIAF: 315162263   WorldCat (עם VIAF): 315162263
ולינגטון קו

ולינגטון קו (באנגלית: Wellington Koo; ‏29 בינואר 1888 – 14 בנובמבר 1985) היה מדינאי סיני ברפובליקה הסינית. הוא היה אחד מנציגי סין בוועידת השלום של פריז ב-1919. שימש שגריר בצרפת, בבריטניה ובארצות הברית; השתתף בהקמת חבר הלאומים והאו"ם. כיהן כשופט בבית הדין הבינלאומי בהאג בין השנים 1957 ל-1967. בין אוקטובר 1926 ליוני 1927, בעת שכיהן כשר החוץ, קו החזיק זמן קצר בתפקיד ממלא מקום ראש הממשלה ונשיא של הרפובליקה של סין. הנשיאות שלו הייתה קצרה, אך תוחלת חייו הארוכה – 97 שנים – הופכת אותו למנהיג סין שחי את פרק הזמן הארוך ביותר.
החיים והקריירה

קו נולד בשאנגחאי ב -1888. ולמד באוניברסיטת סנט ג'ונס, בשאנגחאי ובקולומביה קולג', שם היה חבר במועדון הספרות והדיונים, וסיים ב-1908. ב-1912 קיבל את הדוקטורט שלו במשפט בינלאומי ודיפלומטיה מאוניברסיטת קולומביה.
קו חזר לסין בשנת 1912 כדי לשרת את הרפובליקה החדשה של סין כמזכיר אנגלי לנשיא יואן שייקאי. בשנת 1915, קו נעשה שגריר של סין בארצות הברית וקובה. ב -1919 הוא היה חבר המשלחת הסינית לוועידת השלום בפריז, בראשות שר החוץ לו ז'נג-שינג (לו צנג-צ'יאנג). בפני מעצמות המערב ויפן הוא דרש שיפן תשיב את אזור שאנדונג לסין. הוא גם קרא לשים קץ למוסדות האימפריאליסטיים כגון המובלעות האירופאיות, מכסים והחזקות שטחים בחכירה. מעצמות המערב סירבו לדרישותיו, וכתוצאה מכך, המשלחת הסינית בוועידת השלום בפריז הייתה האומה היחידה שלא חתמה על חוזה ורסאי בטקס החתימה.
קו גם היה מעורב בהקמת חבר הלאומים כנציג הראשון של סין בארגון החדש. משנת 1922, שימש קו ברציפות כשר החוץ ושר האוצר. הוא היה פעמיים ממלא מקום ראש הממשלה, בשנת 1924 ושוב בשנת 1926 בתקופה של תוהו ובוהו בבייג'ינג תחת ג'אנג דז׳ולין בשנים 1926–1927. קו היה ממלא מקום ראש הממשלה מ-1 אוקטובר 1926 ופעל במקביל כנשיא זמני. הוא שימש כראש ממשלה מינואר עד יוני 1927, כאשר ג'אנג הטיל ממשל צבאי וקו התפטר.
אחרי שמבצע המשלחת הצפונית הפיל את הממשלה בבייג'ינג ב-1928, קו היה מבוקש לזמן קצר למעצר על ידי הממשלה הלאומנית החדשה בנאנג'ינג, אבל באמצעות התיווך של ז'אנג צ'וליאנג הוא השלים עם הממשלה החדשה וחזר לשירות הדיפלומטי. הוא ייצג את סין בחבר הלאומים במחאה על הפלישה היפנית למנצ'וריה. הוא שימש כשגריר סין לצרפת בשנים 1936–1940, עד שצרפת נכבשה על ידי גרמניה. לאחר מכן, הוא היה שגריר סין בבית המשפט של סנט ג'יימס עד 1946. בשנת 1945, קו היה אחד הנציגים המייסדים של האו"ם. מאוחר יותר הפך לשגריר סין בארצות הברית והתמקד בשמירה על הברית בין הרפובליקה של סין וארצות הברית, כאשר הקואומינטאנג החל לאבד את השלטון בסין היבשתית לטובת הקומוניסטים, הוא נאלץ לעבור לטייוואן.
קו פרש מן השירות הדיפלומטי הסיני בשנת 1956. ב -1956 הוא הפך לשופט של בית הדין הבינלאומי בהאג ושימש כסגן נשיא בית המשפט בשלוש השנים האחרונות של כהונתו. בשנת 1967 הוא פרש ועבר לניו יורק, שם חי עד מותו בשנת 1985.
חיים אישיים

ב -1908 נישא קו לאשתו הראשונה, צ'אנג ג'ון-אי הם התגרשו לפני שנת 1912.
אשתו השנייה של קו, טאנג פאו-יואה, "מאי" (1895-1918), הייתה בתו הצעירה של ראש ממשלת סין לשעבר טאנג שאו-ייה ודודנית ראשונה של הציירת והשחקנית מאי-מאי. נישואיהם התרחשו זמן קצר לאחר שובו של קו לסין בשנת 1912. היא מתה במגפת שפעת בשנת 1918. נולדו להם שני ילדים: בן, טה צ'אנג קו (1916–1998); ובת, פטרישיה קו (1918–2015),
אשתו השלישית הייתה אשת חברה מפורסמת, אוי הואי-לן (1889–1992). הם נישאו בבריסל, בלגיה בשנת 1921. היא הייתה נשואה קודם, בשנת 1909, לאיש הקונסוליה הבריטית והיה לה בן אחד, לפני שהתגרשה בשנת 1920. אוי הוי-לאן הייתה בתו של אחד מחשובי הקהילה הסינית במלאיה, והיורשת של משפחה מהאצולה הסינית של אינדונזיה הקולוניאלית.
היא כתבה שני ספרי זיכרונות: הוי-לאן קו (גברת וולינגטון קו): ״אוטוביוגרפיה״ (שנכתבה עם מרי ואן רנסלר ת'אייר, מעיתון דייל פרס, 1945) ו״שום חג לא נמשך לנצח״ (נכתבה עם איזבלה טאב, ניו יורק טיימס, 1975). [22] לקו היו שני בנים איתה.
ב -3 בספטמבר 1959 נישא קו לאשתו הרביעית (Yen Yu-yun) (1905-2017), אלמנתו של קלרנס קואנגסון יאנג. היו לו שלוש בנות חורגות מהנישואים האלה.
פטירה

קו חי זמן רב כדי לראות שניים מבניו מתים לפניו. הוא מת מוקף על ידי משפחתו בליל 14 בנובמבר 1985, בגיל 97. אשתו האחרונה חיה עוד יותר ממנו - ג'וליאנה קו נפטרה בגיל 111.
הערות שוליים

1 2  Saxon, Wolfgang (16 November 1985). "V.K. Wellington Koo Dies. A Former Premier Of China". New York Times. Retrieved 9 December 2013. Dr. V. K. Wellington Koo, a Nationalist Chinese diplomat, a former Prime Minister and a signer of the United Nations Charter, died Thursday night at his home in Manhattan.
↑  Chervin, R. H. (2013). "Turmoil in the Taiwan Strait: Wellington Koo and ROC Foreign Policy 1953–1956". East Asia. 30 (4): 291
↑  "Koo Resignation Accepted". The New York Times. 22 March 1956. Retrieved 10 July 2018.
↑  "Koo Named to World Court". The New York Times. 11 August 1956. Retrieved 10 July 2018.

^
↑  Burns, Richard Dean and Bennett, Edward Moore (1974) Diplomats in Crisis: United States-Chinese-Japanese Relations, 1919–1941. ABC-Clio. ISBN 0686840127. pp. 127 and 148
↑  "Foreign News: Wise Wives". Time. 21 February 1927.
↑  "Chinese Minister to Mexico Chosen, V.K. Wellington Koo, Graduate of Columbia, Also Envoy to Peru and Cuba. Japanese Objected to the Appointee as a Delegate to European Peace Conference". New York Times. 26 July
↑  Ku Wei-chun," in Howard Boorman, Richard Howard, eds. Biographical Dictionary of Republican China New York: Columbia University Press, 1968, Vol 2 pp. 255–259.
↑  "Paid Notice : Deaths Tsien, Patricia". The New York Times. 3 April 2015.
↑  "Tracy Tang to Wed Stephen Limpe". The New York Times. 12 August 1990.

^ Jump up to: a b
↑  No Feast Lasts Forever. thingsasian.com. 26 February 2004
↑  Van Rensselaer Thayer, Mary (5 February 1939) "Mme. Koo Sees Our Future Linked With China's", The New York Times
↑  General News", The Herald and Presbyter, 20 October 1920, page 21
↑  Alumni Notes", Columbia Alumni News, Volume 12 (1 April 1921), page 378
↑  Mann, Susan (2010) Margaret Macdonald: Imperial Daughter. McGill-Queen's Press
↑  Obituary: Mme. Oei Tong Ham, Mother in Law of Dr. Koo, Chinese Ambassador to U.S.", The New York Times, 1 February 1947
↑  Mrs. Wellington Koo's Life Story", The New York Times, 31 October 1945
↑  Patricia Burgess, The Annual Obituary, 1985 (Gale Group, 1988), page 592
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276061105171  BnF: cb12338956m (data)  GND: 129880043  ISNI: 0000 0001 0615 5634  LCCN: n79124574  NARA: 23898108  NDL: 00428868  NKC: jx20111115022  NLA: 35765578  NLK: KAC201108471  NTA: 136431941  RERO: 02-A000099589  SNAC: w6j10540  SUDOC: 03234127X  Trove: 895156  VIAF: 61619597   WorldCat (עם VIAF): 61619597 
אוי הוי-לאן, אשתו השלישית של וולינגטון קו, עם תינוק
ווטקינסק

ווטקינסק (ברוסית: Воткинск; באודמורטית: Вотка Кар) היא עיר ברפובליקת אודמורטיה ברוסיה.
היסטוריה

ווטקינסק הוקמה על ידי הרוזן פיוטר שובלוב ב-3 באפריל 1758 כיישוב אשר נועד לשרת את פועלי מפעל לעיבוד מתכות. המפעל החל את פעילותו כשנה לאחר מכן, ואחד מגלגוליו עדיין קיים בתור "בית החרושת ווטקינסק" (אנ') שמייצר מכונות וטילים בליסטיים. ב-1774 היישוב נכבש על ידי צבאו של המורד ימליאן פוגצ'וב.
בווטקינסק התנהל מרד אנטי-בולשביקי אשר נתמך על ידי אוכלוסייה מקומית.
ב-1935 ווטקינסק קיבלה מעמד של עיר.
אוכלוסייה

אוכלוסיית ווטקינסק לפי שנים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | שנה | מספר תושבים |
| 1 | 1897 | 21,000 |
| 2 | 1931 | 28,200 |
| 3 | 1939 | 39,000 |
| 4 | 1959 | 59,666 |
| 5 | 1989 | 103,509 |
| 6 | 2000 | 101,700 |
| 7 | 2010 | 99,022 |
| 8 | 2017 | 98,063 |
ערים תאומות

ארצות הברית וסט ג'ורדן, יוטה, ארצות הברית
זיגים

מפה היסטורית, המתארת את שטח האימפריה הביזנטית, מציינת את מקום מושבם של הזיגים בחוף הצפון מזרחי של הים השחור
הזיגים (ביוונית: Ζυγοί; ברוסית: Зихи) היו עם צ'רקסי עתיק אשר התגורר בעת העתיקה לאורך חופו הצפון-מזרחי של הים השחור. ארצם של הזיגים נקראה זיקס והשתרעה במורדות הצפוניים של הקווקז, מזרחית להר אלברוס. סטראבון תיארם בחיבורו גאוגרפיקה, כשבטים אשר חיו מצפון לקולכיס:
"ועל הים שוכן צידו האסיאתי של הבוספורוס, או ארץ הסינדים. אחרי זו האחרונה, באים אל האכאים והזיגים וההניוכים, וכן אל הקרקטה ואל המקרופוגונים. ומעל אלה שוכנים המעברים הצרים של הפתאירופגים. ואחרי ההניוכים ארץ קולחיס, השוכנת לרגלי הרי הקווקז או ההרים המוסחים".
ויליאם סמית (William Smith) בן המאה ה-19 ציין כי הזיגים היו בחלקם רועים נוודים ובחלקם פורעי חוק ושודדי ים, ואלה האחרונים שטו בספינות אשר התאימו למטרה זו.