stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וידאל בנבנשת
לקריאה נוספת

ורדי תרצה, שירי דון וידאל בנבנשת: עבודת גמר בספרות עברית מוגשת לפרופ' י. יהלום ירושלים תמוז תשמ"ז חמו"ל, 1987 (Thesis) מהד' בקורתית, בלווית מבוא, מקורות ובאור
מתי הוס, מליצת עפר ודינה ירושלים י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית תשס"ג
הערות שוליים

↑  Vidal Benveniste
↑  י. דאווידזון, אוצר. השירה והפיוט, ktov publishing house ltd. 1970 ד׳, עמ 379
↑  Vidal Benveniste - Wikipedia
↑  ר' פטאי, משפוני שירה, ירושלים תרצ"ט, עמ 44-66
↑  כתב יד בודליאנה 1984, עמ' 48 א-ב
↑  כתב יד בודליאנה 1984 עמ 80 א
↑  צ' גרץ, דברי ימי ישראל, ווארשא, תרנ"ח, ו', עמ 411–4412 ציון ג'.
↑  ורדי תרצה, שירי דון וידאל בנבנשת: עבודת גמר בספרות עברית מוגשת לפרופ' י. יהלום ירושלים תמוז תשמ"ז [חמו"ל], 1987 (Thesis) מהד' בקורתית, בלווית מבוא, מקורות ובאור
↑  מתי הוס, מליצת עפר ודינה ירושלים י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית תשס"ג
↑  דיוואן דיפיארה שיר ט"ו 25-26,29-30
↑  שלמה בונפיד שירים עמ' 114-115
↑  שירה העברית בספרד ובפרובאנס חיים שירמן ב' 592 מוסד ביאליק ירושלים 1995
↑  BENVENISTE in Catalan
↑  מתי הוס מליצת עפר ודינה ירושלים י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית תשס"ג פרק 2
↑  איגרת "אין שלום" כתב יד סינסינטי 315 עמ' 2א
↑  (הערה 52) ורדי תרצה, שירי דון וידאל בנבנשת: עבודת גמר בספרות עברית ירושלים תמוז תשמ"ז
↑  כתב יד אוקספורד 2769, עמ' 42 ב'
↑  מתי הוס מליצת עפר ודינה ירושלים י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית תשס"ג פרק 2 עמ' 34
↑  כתב יד סינינטי 315 עמ 8 א'-ב'
↑  כתב יד סינסינטי 315 עמ' 9 ב'
1 2  פרויקט בן יהודה
↑  ורדי תרצה, שירי דון וידאל בנבנשת: ירושלים תמוז תשמ"ז; וגם, מתי הוס, מליצת עפר ודינה ירושלים י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית תשס"ג.
↑  כתב סינסינטי 315 א'10
↑  מ. רבינוביץ, ״הלצה״ מזרח ומערב ב׳ תרפ״ח עמ 421-419
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500794405171  BnF: cb14467563m (data)  GND: 128574194  LCCN: nr2003001399  NTA: 244814201  VIAF: 67522257   WorldCat (עם VIAF): 67522257
רטנה

| --- | --- |
סמל רטנהסמל רטנה

 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 אובלסט:  מחוז ווהלין ווהלין
 תאריך ייסוד:  המאה ה-12 (נזכרת לראשונה)
 שטח:  5.32 קמ"ר
 גובה:  156 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  9,955 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  51°40′00″N 24°32′00″E﻿ / ﻿51.666667°N 24.533333°E﻿ / 51.666667; 24.533333
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוקראינה מוגדלת) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםרטנה(למפת אוקראינה רגילה) קייב דניפרו אודסה לבוב דונצק חרקוב רוסיה בלארוס פולין ס. הו. רומניה מול. סר. הים השחור  ים אזוב  קריםרטנה(למפת מחוז ווהלין רגילה) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןרטנה(למפת מחוז ווהלין מוגדלת) לוצק קובל נובו-וולינסק לודמיר קאמין-קושירסקי לובומל בלארוס רובנו טרנ. לבוב פוליןרטנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
רטנה (באוקראינית: Ратне, בפולנית: Ratno; ביידיש: ראַטנאָ) היא עיירה במחוז קובל שבמחוז ווהלין שבמערב אוקראינה. מקור השם רטנה ככל הנראה במלה הרוסית "ראטן" - מלחמה, מעין רמז למלחמות הרבות שניטשו באזור. בעיירה גרים כ-8,700 תושבים (2024).
ברטנה התקיימה קהילה יהודית שנחרבה בשואה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
על פי עדויות היסטוריות נוסדה רטנה בראשית המאה ה-12, על גדות נהר וויז'בקה, כחלק מהממלכה הרוסית של קייב. ב-1366 עברה לידי קאזימיר הגדול מפולין.
בתחילת המאה ה-17 סבלה העיירה מקשיים כלכליים וכמעט התרוקנה מיושביה. בראשית המאה ה-18, בימי שלטון הנסיכים הפולנים לבית סנגושקו, היו בה הרבה מפעלי חרושת, מבשלות שיכר ויין שרף, בתי מלאכה לעיבוד עורות, טחנות רוח וטחנות קמח שהופעלו על ידי סוסים. בימי המלחמה בין פולין ושוודיה בשנים 1706–1707 נחרבה העיר ותושביה הושמדו כמעט כולם. הניצולים שהצליחו לברוח חזרו והקימו את העיירה מחדש. באותו זמן הוקם בית העלמין הישן ובו הובאו לקבורה בקבר אחים כל הרוגי המלחמה. גבעה קטנה בצדו המזרחי של בית העלמין הישן הייתה השריד היחידי מקבר אחים זה. מרטנה הישנה נותר רחוב אחד והוא כונה רחוב "העיר הישנה". כשחזרו הניצולים מהמלחמה הם בנו את בתיהם מחדש לא הרחק מהעיירה שנחרבה, הפעם על נהר פריפיאט.
כאשר כביש שנסלל בשנים 1840–1850 בין קייב לוורשה, עבר בתוך העיירה מצאה את עצמה רטנה שהייתה במשך שנים עיירה שכוחה בצידי הדרכים, בלב ביצות ואגמים, על דרך המלך. גם הממשל התחיל לפקוח עין על הנעשה בעיירה ואפילו לדאוג לצרכיה. וכך הונחו מדרכות עץ לאורך החנויות שבכיכר השוק וכן ברחובות הסמוכים. הכביש הקל על מעבר סחורות ומצרכי מזון מקובל ובריסק אל העיירה וגם אל הכפרים הסמוכים.
היסטוריה > היסטוריה יהודית > ראשית הקהילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עדויות ראשונות על נוכחות יהודים במקום נרשמו כבר ב-1516, אולם על פי מקורות יהודים, ראשוני היהודים החלו להגיע לרטנה בעקבות גרוש יהודי ליטא, בין השנים 1495–1503. בין המתיישבים ברטנה הייתה גם קבוצת קראים.
המקורות ההיסטוריים מלמדים כי בשנים 1563 ו-1564 היו היהודים חייבים במס גולגולת בסך 60 גילדן לשנה. ב-1565 כבר דווח על 12 בתי יהודים בעיירה, בית כנסת ומקווה.
ברטנה היה בית הכנסת גדול שהשתרע על פני ארבע קומות.
היסטוריה > היסטוריה יהודית > מלחמת העולם הראשונה ואחריה

עם פרוץ המלחמה, לראשונה בתולדות העיירה הוכרחו היהודים לפתוח את חנויותיהם בשבת ולמסור את כל כלי הנחושת שברשותם. ב-1915 העלה הצבא הרוסי הנסוג את העיירה באש והיא נכבשה בידי הצבא הגרמני. חיילים רוסים שהתחבאו ביערות היו מגיחים מדי פעם, שודדים ורוצחים יהודים.
לאחר המהפכה ברוסיה שלטו ברטנה ובסביבותיה כנופיות אוקראיניות ובראשם ההטמאן פבלו סקורופדסקי. ברטנה התארגנה לראשונה קבוצה של צעירים יהודים להגנה עצמית.
בין השנים 1920–1921 עברה רטנה גל של רציחות מידי הבלחובצים, יחידה מיוחדת בצבא הפולני בפיקודו של האנטישמי בולק בלחוביץ.
היסטוריה > היסטוריה יהודית > השואה וחורבן הקהילה

בספטמבר 1939 עברה רטנה לשליטה סובייטית, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. לאחר כשנתיים של שלטון סובייטי, נכנס הצבא הנאצי לרטנה ב-23 ביוני 1941 והמשיך בדרכו אל פנים רוסיה ואוקראינה. במשך שבועיים ניצלו האוקראינים את המצב שנוצר כדי לערוך פרעות ביהודים. הפוגרום הראשון ברטנה אירע ב-6 ביולי בשעה 5 לפנות ערב. בנימין פריימן היה הקורבן הראשון, לא לפני שהספיק להרוג את אחד מתוקפיו באמצעות גרזן. כעבור יומיים שלחו הנאצים פלוגה להשליט סדר במקום. האוקראינים פתחו לעברם באש. ב-8 ביולי הוציאו הנאצים את כל היהודים מבתיהם והטילו עליהם את האחריות ליריות שנורו לעבר הכוחות הגרמניים. הם הורו להוציא להורג מיד 60 איש, 30 יהודים ו-30 אוקראינים מתושבי העיירה אולם הסכימו להחליף את האוקראינים בשלושים שבויי מלחמה רוסיים שהובלו לרחוב קובל והוצאו להורג ביריות. אחר כך הובילו לאותו מקום 30 יהודים. שניים הצליחו להימלט ו- 28 הוצאו להורג. בשבועות הבאים החלו הגרמנים באקציות ולצורך זה הוקמו באזור מספר גטאות.
ב-16 ביולי 1942 פשטו פרטיזנים על רטנה, השתלטו עליה ליום אחד והרגו שני קצינים גרמנים. הפרטיזנים קראו לבני הנוער היהודי בעיירה לברוח עמם ליערות ולהצטרף לשורותיהם, אך לא נענו. למחרת הגיעה לעיירה יחידה של ה-אס אס שרצחה בתגובה 120 יהודים.
ב-26 באוגוסט 1942 חוסלו מרבית יהודי העיירה בגבעות פרוכוד. לאחר חצות הוקפה רטנה בכוחות גרמנים ואוקראינים, כולל יחידות האיינזצגרופן, פלוגות המוות שביצעו את "הפתרון הסופי". בחמש בבוקר החלה האקציה. היהודים הובלו לרחבה הסמוכה לביתו של אליהו יונוביץ'. משם הם הובלו במכות רצח אל בורות שהוכנו בגבעות החול של פרוכוד ושם נרצחו 1300 מהם. האוקראינים ניצלו את ההזדמנות ופשטו במסע של ביזה על בתי היהודים שנרצחו.
כמה מאות יהודים הצליחו להימלט ליערות, אולם רבים נורו ונהרגו במהלך המנוסה. כשלושים משפחות שברחו ליערות הצליחו לשרוד במשותף, הקימו מעין מחנה אך במשך הזמן חוסלו על ידי הגרמנים ועל ידי אוקראינים משתפי פעולה.
ב-3 בספטמבר 1942 חוסלו עוד 128 מתוך 130 מיהודי רטנה במלניצה ורטנה היהודית חדלה למעשה מלהתקיים.
הצבא האדום שחרר את רטנה ב-22 במרץ 1944. 14 יהודים שניצלו במלחמה חזרו אליה, אך עזבו אותה כעבור זמן.
היסטוריה > היסטוריה יהודית > הנצחה

בגבעות פרוכוד ניצבת מצבת זיכרון שהוקמה על ידי ניצולי העיירה החיים בישראל.  בעיירה רטנה, שהיא חלק מאוקראינה המערבית, עומדים על תילם שלושה מבתי היהודים, בהם בית משפחת יעקב ליברמן ובית משפחת שטינגרטן.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
עיקר פרנסתה של העיירה היה על ירידים שנערכו כל יום שני בשבוע בשוק הגדול וברחובות הסמוכים אליו. ברטנה התפתח מסחר ער בגרעיני חיטה לקמח ומצרכי מזון. את התבואה והקמח היו מייבאים מקובל, מבריסק ומלוצק. עמודי התווך של הכלכלה ברטנה היו בעלי העגלות שהיו המקשרים בין רטנה לקובל ולבריסק, שתי הערים הגדולות השכנות.
השוק המרובע היה לבה של העיירה. כל חנויות התבואה, מכולת, סדקית, אריגים ובתי מרזח היו מרוכזות סביבו. כמעט כל רחובות העיירה יצאו מכיכר השוק.
לקריאה נוספת

נחמן תמיר, רטנה- סיפורה של קהילה יהודית שהושמדה, הוצאת ארגון רטנה בישראל, 1983
אנדרטה לזכר יהודי רטנה שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון
משטח נגיעה

משטח נגיעה וה"ג'ויסטיק" (באדום) - מחשב IBM
משטח הנגיעה של אפל התומך בנגיעה ביותר מנקודה אחת
משטח נגיעה או משטח עקיבה (TouchPad/TrackPad) הוא אמצעי קלט מסוג אמצעי הצבעה. משטח נגיעה הוא רכיב נפוץ במחשבים נישאים ומשמש בהם בתפקיד דומה לעכבר במחשבים השולחניים. הוא תופס פחות מקום באופן משמעותי מהמשטח שעליו יש לגרור את העכבר.
משטח הנגיעה מכיל משטח שמשתמש המחשב נוגע בו באצבעותיו. האמצעי מתרגם את תזוזת האצבעות המשתמש לתנועה של הסמן על גבי המסך. לרוב המשטח הוא בצורת ריבוע וגודלו אינו עולה על 40 סמ"ר. משטחים דומים עשויים להימצא ב-PDA, אולם יש לגעת בהם באמצעות מקל זעיר.
השוואת העכבר למשטח הנגיעה

יתרונות משטח הנגיעה על העכבר:
בנוסף לחיסכון במקום, יש למשטח הנגיעה יתרונות נוספים על פני העכבר. הפעלת משטח הנגיעה דורשת פחות מאמץ גופני מאשר הפעלת העכבר (גרירת אצבע לעומת אחיזה בחפץ וגרירתו). לכן משטח הנגיעה פחות מסכן את משתמש המחשב בפציעת מאמץ חוזרנית. לכן גם משטח הנגיעה קל יותר לתפעול על ידי חלק מהאנשים שיש להם לקות בגפיים העליונות, כגון אנשים שקשה להם לאחוז חפצים אך קל להם להזיז את ידיהם ואנשים שמתפעלים את המחשב בעזרת מקל שהם אוחזים בפיהם (בהנחה שהם לא משתמשים באמצעי הצבעה ייחודי לנכים).
השימוש במשטח נגיעה במקום בעכבר מאפשר גם מעבר מהיר יותר מהקלדה אל שימוש באמצעי ההצבעה. זאת משום שמשטח ההקלדה מקובע על פי רוב אל המחשב, בסמוך למקלדת, ולא צריך לאתרו בשביל להשתמש.
יתרונות העכבר על משטח הנגיעה:
העכבר הוא אמצעי קלט ותיק יותר ואנשים רבים כבר רגילים אליו,
העכבר מהיר יותר בשל מרחב תנועה גדול יותר ותנועה אחת יכולה להגיע לכל מקום על הצג,
העכבר מדויק יותר (בעיקר בגיימינג)[דרוש מקור],
העכבר קל יותר לתפעול על ידי אנשים עם לקות בקואורדינציה עדינה.
הפעלה ופונקציונליות

אחת משיטות הפעלת משטחי נגיעה קשורה ביכולת של מערכת לאגור מטען חשמלי ובהולכה. רוב המשטחים המיוצרים כיום חשים בהולכה של האצבע על גבי המשטח או באגירת המטען בין שתי נקודות ויותר.
היות שהמשטחים עובדים על תכונת המוליכות הם אינם תומכים בשימוש בעיפרון או כל כלי אחר שאינו מוליך.
גם כפפה עלולה ליצור בעיה בעת השימוש במשטח נגיעה. שימוש במחשב בעזרת כפפות מומלץ בסביבות בהן ידי העובדים עשויות להיות מזוהמות כמו בבתי חולים.
ישנם משטחי נגיעה שבנויים אחרת - משטח מחוספס, מגומי בדרך כלל, המשתמש כמעין ג'ויסטיק, כאשר נדחוף את המשטח למעלה כלי ההצבעה בו אנו משתמשים ינוע מעלה. כלי זה אינו מבוסס על הולכה כך שהוא מתאים לשימוש בעזרת עיפרון או כאשר היד מכוסה.
בדומה לעכבר גם משטח נגיעה הוא בעל תנועה יחסית. קיים קשר ישר בין הכיוון והמהירות של השימוש במשטח הנגיעה לכיוון והמהירות של תזוזת הסמן על המסך. הכפתורים מעל או מתחת למשטח הנגיעה מהווים תחליף לכפתורי העכבר המוכרים.
לדוגמה: לחיצה על המקש השמאלי וגרירת האצבע על המשטח מאפשרת בחירה של אובייקטים רבים. ברוב המקרים נקישה על משטח הנגיעה מהווה תחליף ללחיצה על המקש השמאלי בעכבר, תכונה זו מקלה בניווט בין תיקיות ובחירת עצמים.
אנוקים

|  אוכלוסייה |
| --- | --- |
 כ-130,000
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 סודאן סודאן 73,000  אתיופיה אתיופיה 57,000
 שפות
 אנוקית
 דת
 דת מסורתית
 קבוצות אתניות קשורות
 קומאים, גומאזים, בארטים, נארים
 
האנוקים הם קבוצה אתנית הנמצאת בעיקר בדרום-מזרח סודאן ובמערב אתיופיה, באזור מחוז גמבלה האתיופי. קבוצה זו מונה כ-130,000 נפש ושפתם נקראת אנוקית. השם של הקבוצה כולל שמות נוספים כגון אניוקים, אגנואקים ואניוואים.
האנוקים נכללים בתוך משפחת העמים הנילוטים. מולדתם נמצאת על הנילוס והם מתגוררים באזור מאות שנים. האנוקים שונים באופן אתני, תרבותי, לשוני, היסטורי ודתי מתושבי אתיופיה האחרים.
שפתם משתייכת לקבוצת השפות הנילו סהריות, בניגוד לרובם המכריע של תושבי אתיופיה שמדברים בשפות שמיות ושפות כושיות.[דרוש מקור]
שלא כמו עמים נילוטים אחרים המגדלים בקר וצאן, האנוקים הם כפריים ועובדי אדמה. לאנוקים אותו מוצא אתני כמו שכניהם הלאוים והשילוקים, והם חולקים שפה הדומה לשפת שכניהם האצ'ולים.
מחוז גמבלה הוא אזור טרופי חם ופורה עם אדמה שמושקה היטב. האדמה מושקת מהנחלים הבאים מההרים ברמות איפה שיש יותר אקלים ייבש. ההבדל בגאוגרפיה נתן את הכינויים שפלתיים קבוצות כמו האנוקים והנארים, ורמתיים שכוללים את הרוב המכריע של האוכלוסייה האתיופית כגון האמהרים, האורומו תגרים וכדומה.
| קבוצות אתניות בפדרציה האתיופית |
| --- | --- | --- |
| דוברי שמית | אמהרים • תגרים • גורגים • וולנים • מריאים • ארגובים • מסקנים • הררים • זוואים |  |
| דוברי כושית | אורומו • אווים • סומלים • המתים • סידמים • עפרים • האדיים • כמנתים • גדאוים • קמבטים • קונסוים• אלבים • גידולים • בורג'ים • ליבידוים • גוודים • ראשיטים • קאבנים • אירובים • צמים • בוסים • ארבורים • ביסוים |  |
| דוברי אומוטית | ווליטים • גמוים • קאפים • דווארוים • גופים • ארים • יאמים • באנצים • קורטים • שקצ'וים • בסקטוים • מלים • גאילים • האמרים • שינשים • שאקוים • דורזים • דיזים • מאלוים • אוידים • זאיסים • מאוים • צ'רים • דימים • גנזים • נוים • קצ'מים • באנגים • סאזים • אנפילוים • קרוים |  |
| דוברי נילו-סהרית | בארטים • גומאזים • סורמים • נוארים • אנוקים • מורסים • קומים • טורקאנים • אודוקים • טופוטים • מג'נגירים • דונירוים • בלים • קונמים • אופוים • שבוים • מורלים • קווגוים • בירלים |  |
| אחרים | ביתא ישראל • ביתא אברהם • פוגים • ווייטוים • מנג'וים • ותים |  |
יום טוב ראשון של סוכות

סוכה בירושלים
יום טוב ראשון של סוכות חל בט"ו בתשרי והוא היום הראשון לשבעת ימי חג הסוכות.
יום זה נחשב למועד וכתבה בו התורה מצוות עשה לשבות ממלאכה, ומצוות לא תעשה שלא לעשות בו מלאכת עבודה:
”בַּיּוֹם הָרִאשׁוֹן, מִקְרָא-קֹדֶשׁ; כָּל-מְלֶאכֶת עֲבֹדָה, לֹא תַעֲשׂוּ.” (ויקרא, כ"ג, ל"ה–ל"ו) לכן, ביום זה יש לשבות ממלאכה, להדליק נרות ולשמוח בסעודות כבשאר השבתות והחגים וכן ללמוד תורה כמחצית מהיום.
על פי המנהג להזמין אושפיזין בימי חג הסוכות, יום זה מיוחד הוא לאברהם אבינו.
דינים מיוחדים ליום זה

חיוב נטילת לולב מדאורייתא מחוץ לבית המקדש, הוא ביום זה בלבד. לפני תקנת רבן יוחנן בן זכאי הלולב היה ניטל מחוץ לבית המקדש רק ביום זה. לאחר תקנת רבן יוחנן בן זכאי יש חיוב מדרבנן ליטול את הלולב ביתר ימי חג הסוכות גם מחוץ לבית המקדש.
נענוע הלולב צריך להיעשות על לולבו הפרטי של המנענע ולא על לולב שנלקח בהשאלה. אך אם בעל הלולב נותן את הלולב במתנה, ואפילו במתנה על מנת להחזיר, יכול חברו לנענע בו. לדעת חלק מהראשונים, בכללם הרמב"ם, הדין שאין יוצאים ידי חובת המצווה בלולב גזול, נאמר רק לגבי יום טוב הראשון.
חובה לאכול אכילת קבע בסוכה ולברך על פת לחם. מצווה זו נלמדת בגזרה שווה מחג הפסח, שכשם שבליל ראשון של פסח חובה לאכול מצה, כך בליל ראשון של חג הסוכות חובה לאכול לחם בסוכה, וכשם שמדקדקים בליל הסדר לאכול מצה בשיעור 'כזית' כך יש לדקדק גם באכילת לחם בתוך הסוכה בליל סוכות, ויש סוברים ששיעור חיוב האכילה הוא כביצה.
ביום זה מברכים את ברכת שהחיינו בכמה הזדמנויות: יש נשים המברכות אותה בעת הדלקת הנרות. מברכים אותה בקידוש, שבדרך כלל הוא גם הפעם הראשונה שמקיימים את מצוות הישיבה בסוכה. ומברכים שוב ביום, בשעה שמקיימים לראשונה את מצוות נטילת לולב.
בזמן שבית המקדש היה קיים, היו נוטלים לולב ביום זה אפילו אם הוא חל בשבת, בניגוד לשאר ימי החג, שאם חלו בשבת לא נוטלים בהם לולב. מקובל להלכה שכיום אין נוטלים לולב ביום טוב ראשון שחל בשבת, וכך המנהג הרווח. אך ישנם רבנים אחדים, בהם הרב ישראל אריאל, שסוברים שבארץ ישראל חובה ליטול לולב ביום זה גם כאשר חל הוא בשבת. ורק בחוץ לארץ אין ליטול לולב ביום זה כשחל הוא בשבת. רבנים אלה מביאים ראיות לכך שגם לפי מנהג ארץ ישראל הקדום (עד סוף המאה ה-11) גם לאחר חורבן בית המקדש נטלו לולב ביום טוב ראשון של סוכות שחל בשבת.
מנהגי התפילה

ביום טוב ראשון של סוכות, כבכל יום טוב, מתפללים בכל התפילות תפילת שבע כאשר ברכת קדושת היום היא אתה בחרתנו. לאחר התפילה אומרים הלל שלם, תוך אחיזת ארבעת המינים ונענועם במהלך אמירת ההלל (כשחל בשבת, אומרים הלל בלי לולב). קריאת התורה היא ב"פרשת המועדות" שבפרשת אמור, ונוהגים לקרוא למפטיר את פרשת קרבן מוסף היום מפרשת פינחס. ההפטרה היא בספר זכריה, פרק י"ד, פסוקים א'–כ"א (ובנוסח רומניא סיימו פסוק י"ט) המתאר את המלחמה שלעתיד לבוא, משום שנאמר בו שלעתיד לבוא כל הגויים יעלו לרגל לירושלים בחג הסוכות. ביום טוב שני בחו"ל, קוראים בתורה כמו יום הראשון ומפטירים אצל אשכנזים וספרדים בספר מלכים א', פרק ח', פסוקים ב'–כ"א (וכן נהגו בנוסח רומניא, אלא שסיימו ב פסוק כ'), אצל איטלקים פרק ז', פסוק נ"א עד פרק ח', פסוק ט"ו, ואצל תימנים בפרק ז', פסוק נ"א עד פרק ח', פסוק כ"א.
בנוסף, אומרים הושענות, שהן הקפת הבימה תוך אחיזת ארבעת המינים ואמירת פיוטים מיוחדים. יש האומרים הושענות מיד אחר ההלל, ויש האומרים אותם לאחר תפילת מוסף.
מנהגי התפילה > שבת

כאשר חל יום טוב ראשון של סוכות בשבת, כיום, שאין בית המקדש קיים, לא נוטלים ארבעת המינים ולא מקיפים איתם את הבימה, ובמקום פיוטי הושענות הרגילים אומרים פיוטי הושענות המותאמים לשבת. ברכת שהחיינו על ארבעת המינים נאמרת ביום השני של החג.
בשנה כזו מוסיפים בקידוש ובתפילות אזכרות המיוחדות לשבת.
בארץ ישראל, המנהג האשכנזי הרווח הוא לקרוא בשבת זו את מגילת קהלת, משום שהשבת הבאה תהיה שמחת תורה. בחוץ לארץ נוהגים האשכנזים לקרוא את המגילה בשבת הבאה, שמיני עצרת.
מנהגי התפילה > פיוטים

בנוסח אשכנז (המערבי והמזרחי כאחד), נאמרת המערבית "אוחזי בידם ארבעה מינים" מאת רבי יוסף טוב עלם. כאשר חל בשבת, יש האומרים מערבית כרגיל, יש שאין אומרים כלל, ויש האומרים מערבית של ליל שני. אומרים יוצר "אַכְתִּיר זֵר תְּהִלָּה", אופן 'אאמיר אותך סלה', זולת 'אנא הושיעה נא'. לא ידוע בבירור מחברם, אך הם מיוחסים לרבי אלעזר הקליר. הקדושתא ליום א' של סוכות היא "אֻיַּמְתִּי בְּחִיל כִּפּוּר", וכשחל בשבת, נוהגים לומר "ארחץ בניקיון כפות" (הקרובה של יו"ט שני בחו"ל). שתי הקרובות נתחברו על ידי רבי אלעזר הקליר. בהושענות אומרים במנהג אשכנז המזרחי "למען אמתך", ובמנהג אשכנז המערבי אומרים "אערך שועי", ואם חל בשבת אומרים בשני המנהגים "אֹם נצורה". אף ההושענות מיוחסות לקליר. לפי מנהג וורמייזא אומרים פיוטי קדושה במוסף.
ביום טוב שני בחו"ל, במנהג אשכנז המזרחי אומרים את המערבית 'ישמחו בחגיהם ידידים ונעימים' לר' יחיאל בן יצחק, ובמנהג אשכנז המערבי אומרים 'חג האסיף תקופת השנה' לר' אלעזר בר' שמשון. ביוצר אומרים בשני המנהגים 'אאמיץ לנורא ואיום', אופן 'אאמיר אותך סלה', זולת במנהג המערבי 'אנא הושיעה נא' (כדאתמול) ובמנהג המזרחי 'אנא תרב עליצותיך'. פיוטים אלו מיוחסים לרבי אלעזר הקליר. הקדושתא היא "ארחץ בניקיון כפות", ואם חל יום ראשון של סוכות בשבת שאמרו "ארחץ בניקיון כפות" אתמול, אומרים "אֻיַּמְתִּי בְּחִיל כִּפּוּר". בהושענות, אומרים במנהג המזרחי "אבן שתייה", ובמנהג המערבי "אל למושעות"; אם אתמול היה שבת, אומרים "למען אמתך" ו"אערך שועי" (בהתאמה) כמו שעושים ברוב השנים ביום הראשון.
לקריאה נוספת

הרב משה פאלוך, מצוות אכילה בסוכה ביו"ט א' וכל שבעה ימים, פתוחי חותם ד, תשס"ט, באתר ספריית אסיף
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת ראש השנה, פרק ד', משנה ג'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרנ"ח, סעיף ג'.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרנ"ח, סעיף ד'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת סוכה, דף כ"ז, עמוד א'; שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרל"ט, סעיף ג'.
↑  ראו ציץ אליעזר חלק יד סימן נג, ובחלק יט סימן סט.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"א.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרנ"א, סעיף ה'.
↑  משנה, מסכת סוכה, פרק ד', משנה ב'; משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות שופר וסוכה ולולב, פרק ז', הלכות י"ג–י"ח.
↑  משנה, מסכת מגילה, פרק ג', משנה ה'.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף ל"א, עמוד א'.
↑  מלבד במנהג וורמייזא, בה אמרו את המערבית 'אתה לבדך עטית' שחיבר רבי אלעזר מגרמייזא הרוקח, בן העיר.
↑  דניאל גולדשמידט ויונה פרנקל, מחזור סוכות שמיני עצרת ושמחת תורה: לפי מנהגי בני אשכנז לכל ענפיהם (ירושלים, תשמ"א), עמ' 5, ובמבוא עמ' כח–כט.
↑  מנהג פרנקפורט (יוסף יוזפא קאשמן סג"ל, נוהג כצאן יוסף, תל אביב תשכ"ט, עמ' פח, באתר היברובוקס) ווורמייזא (יוזפא שמש, מנהגים דק"ק וורמיישא, מכון ירושלים תשמ"ח, סי' מו). מאידך, בקהילות אחרות, גם אלה שמנהגן הוא המנהג המערבי בכללו, נהגו שלא לומר מערבית בשבת, כגון בפיורדא  (ספר מנהגים דקהילתינו, מנהגי כל השנה דק"ק פיורדא, פיורדא תקכ"ז, סי' לז, באתר היברובוקס) ובמגנצא (מנהגי ק"ק מגנצא, בתוך סדור שפת אמת, רעדלהיים תרכ"ב, עמ' 5, באתר אוצר החכמה). ראו גם מדריך למנהג אשכנז המובהק (מכון מורשת אשכנז, תשע"ד), עמ' 18.
↑  ובקצת קהילות החליפו בכל שנה את סדר הקרובות, כשיטת מהרי"ל.
↑  גולדשמידט ופרנקל, מחזור סוכות, עמ' 169.
| סוכות |
| --- | --- | --- |
| מהלך החג | יום טוב ראשון • חול המועד סוכות • הושענא רבה • שמיני עצרת/שמחת תורה |  |
| סוכה | סכך • אכילה בסוכה • שינה בסוכה • ברכת לישב בסוכה • אושפיזין • מצטער פטור מן הסוכה • תשבו כעין תדורו • מעמיד • דופן עקומה • הלכות סוכה |  |
| ארבעת המינים | אתרוג, לולב, הדס וערבה • הלכות ארבעת המינים • קוישיקלך |  |
| מנהגים | הושענות • הקפות • חיבוט ערבה • זכר לשמחת בית השואבה • תיקון ליל הושענא רבה |  |
| מצוות הנוהגות  בזמן בית המקדש | מצוות ערבה במקדש • הקפת המזבח • ניסוך המים • שמחת בית השואבה • הקהל • שמחת הרגלים |  |
| שמיני עצרת ושמחת תורה | תפילת הגשם • וזאת הברכה • דגל שמחת תורה • הקפות בשמחת תורה • הקפות שניות |  |
| תפילות ופיוטים | פיוטי הושענות (כהושעת אלים) • פיוטי הגשם (אף ברי · זכור אב · שפעת רביבים) • מפי אל • סוכה ולולב לעם סגולה • משה אמת |  |
| שירי החג | אורחים לחג • שלומית בונה סוכה |  |
| שונות | שמחת הרגלים • מסכת סוכה • שלומית בונה סוכה • סהרנה |  |
חגי ישראל ומועדיו • שלוש הרגלים 
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
שיטת הניקוד בפורמולה 1

שיטת הניקוד בפורמולה 1 היא השיטה על פיה נקבע בכל עונה של האליפות הדירוג באליפות הנהגים (מאז 1950) ואליפות היצרנים (מאז 1958). תואר האליפות ניתן בסוף עונה לנהג וליצרן שצבר את מספר הנקודות הגבוה ביותר באותה עונה.
בארבעים העונות הראשונות, עד לעונת 1991 לא כל המרוצים בעונה נכללו בחישוב הסופי לאליפות. לצורך חישוב הנקודות נלקחו בחשבון רק התוצאות הטובות ביותר במספר מרוצים. המצב הוביל לכך שבעונת 1988 איירטון סנה זכה באליפות הנהגים למרות שצבר מספר נקודות כולל נמוך מאלן פרוסט (94 לעומת 105). לצורך חישוב האליפות הובאו בחשבון רק 14 התוצאות הטובות מתוך 16 מרוצים שהתקיימו בסך הכל. פרוסט סיים 14 מרוצים במקום ראשון או שני, אך סנה ניצח שמונה מרוצים לעומת שבעה שניצח פרוסט. סנה נדרש לסיים רק שלוש פעמים במקום השני על מנת להבטיח את התואר. את המרוץ האחרון של העונה סיים במקום השני, אחרי פרוסט שניצח וזכה בתואר עם 90 נקודות לעומת 87.
אליפות היצרנים החלה להתקיים בעונת 1958. עד לעונת 1979 כל יצרן קיבל את הניקוד רק עבור הנהג שהשיג את התוצאה הגבוהה ביותר במרוץ מבין הנהגים שהתחרו עבור אותו יצרן. בשנת 1979 שונתה שיטת החישוב ובאליפות נלקחו בחשבון הנקודות שהושגו על ידי כל הנהגים. באותה התקופה מרבית הקבוצות עשו שימוש בשתי מכוניות ומספר של הקבוצות הפרטיות הלך וירד. הפעם האחרונה בה התחרה באליפות מתחרה עצמאי הייתה בגרנד פרי ארצות הברית, המרוץ הסוגר של עונת 1980. היה זה  רופרט קיגן שהתחרה בקבוצת "RAM Racing" שעשתה שימוש ברכב מתוצרת ויליאמס. עונה לאחר מכן נאסר, באופן רשמי, על השתתפות קבוצות פרטיות.
שינוי השיטה בשנת 2003 הגדיל את סך הנקודות הניתנות בכל מרוץ בכ-50%. במקום 24-26 נקודות שחולקו בין חמישה או שישה נהגים עד אז, הוחל בחלוקה של 39 נקודות שניתנו לשמונת הנהגים הראשונים. בשנת 2010 בוצע שינוי נוסף בשיטה ומספר הנקודות הכולל הוגדל בכ-150% (101 נקודות לעשרה נהגים, כאשר המנצח מקבל 25 נקודות במקום 10). בעונת 2014 הוחלט כי בגרנד פרי אבו דאבי, מרוץ סיום העונה, יוענקו כפל נקודות. הדבר נבע בשל הרצון לשמור על עניין גם במרוץ האחרון, בו בדרך כלל כבר ידועה זהות האלופים. הענקת הנקודות הכפולה בוטלה לאחר עונה אחת מכיוון שלא תרמה לתחרותיות וכן עוררה התנגדות של אוהדים.
הקפה מהירה

בעשור הראשון של האליפות ניתנה בכל מרוץ נקודה נוספת לנהג שקבע את זמן ההקפה המהירה. תוספת הנקודה בוטלה בסיום עונת 1959 וחודשה לקראת עונת 2019, בתנאי שהנהג שקובע את זמן ההקפה המהירה מסיים את המרוץ בין עשרת הנהגים המהירים. לקראת עונת 2025 בוטלה נקודת הבונוס על ההקפה המהירה.
מרוצי ספרינט

בעונת 2021 שולבו בלוח המרוצים מרוצי ספרינט. מרוץ ספרינט נערך לאורך של 100 ק"מ, במהלכם אין חובה מנדטורית לעצירה להחלפת צמיגים. בעונת הבכורה של הפורמט שלושת הנהגים הראשונים במרוץ הספרינט קיבלו נקודות על פי הסדר הבא: 3 נקודות למנצח, 2 נקודות למקום השני ונקודה אחת לנהג שיסיים במקום השלישי. לקראת עונת 2022 הוחלט להרחיב את הענקת הנקודות לשמונת הנהגים הראשונים במרוץ: 8 נקודות לנהג המנצח, 7 נקודות למקום השני וכך הלאה בסדר יורד.
פירוט שיטות הניקוד לפי עונה > מרוצי הספרינט

| עונות | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | 3 | 2 | 1 | – | – | – | – | – | – | – |
| 2022–הווה | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 | – | – |