stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הארמייה הרביעית (האימפריה הגרמנית)
היסטוריה

מפקדה של הארמייה בתחילת הקרבות היה אלברכט, דוכס וירטמברג. במסגרת תוכנית הפלישה הגרמנית לצרפת הוצבה הארמייה באגף המרכזי של הגרמנים יחד עם הארמייה החמישית. בתחילה נחלה הארמייה הצלחה מרובה, וניצחה את הצרפתים בקרב הארדנים, אולם לבסוף נבלמה כתוצאה מהקרב על המארן. לאחר מכן השתתפה הארמייה במרוץ אל הים. באוקטובר הועברה מפקדת הארמייה שקיבלה תחת פיקודה יחידות מילואים לפלנדריה, שם השתתפה בקרב איפר הראשון.
ב-22 באפריל 1915 תקפה הארמייה את מבלט איפר, תוך שהיא משתמשת בנשק כימי כנגד הבריטים, אך על אף הצלחות ראשוניות לא הצליחה בסופו של דבר לכבוש את העיר.
ב-1 באוגוסט 1916 מונה אלברכט למפקד קבוצת הארמיות אלברכט (שכללה את פלגת הארמייה A, ואת פלגת הארמייה B, ומאוחר יותר גם את פלגת הארמייה C), ובמקומו מונה למפקד הארמייה גנרל פרידריך זיקסט פון ארמין, שפיקד על הארמייה עד לסיום המלחמה.
ב-31 ביולי 1917 הותקפה הארמייה על ידי הכוחות הבריטים במסגרת קרב פשנדל. בתום ארבעה חודשי לחימה עזים, הצליחו מדינות ההסכמה להתקדם סך הכל כ-10 קילומטר לתוך קווי הגרמנים, וזאת במחיר של למעלה מחצי מיליון פצועים, שבויים או הרוגים לשני הצדדים. בשל כך נחשב קרב פשנדל לאחד הקרבות הנוראיים ביותר במלחמת העולם הראשונה, שמסמלים את מלחמת החפירות שאפיינה את החזית המערבית.
במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. ב-9 באפריל 1918 תקפה הארמייה את הכוחות הבריטים לכיוון נמלי התעלה, במסגרת מבצע ג'ורג'ט - קרב איפר הרביעי שהיה חלק ממתקפת האביב, אך נכשלה בכיבוש יעדיה. באוגוסט 1918 הותקפה הארמייה על ידי כוחות מדינות ההסכמה במסגרת מתקפת מאה הימים, ונאלצה לסגת מעמדותיה. נסיגת הארמייה נמשכה עד סיום המלחמה.
לאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הוחלט על פירוק הצבא הגרמני. בעקבות כך פורקה הארמייה הרביעית ב-24 בינואר 1919.
סדר הכוחות > 21 באוגוסט 1914

בקרב הארדנים ב-21 באוגוסט 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-6 | הדיוויזיה ה-11 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-6 | הדיוויזיה ה-12 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-8 | הדיוויזיה ה-15 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-8 | הדיוויזיה ה-16 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה ה-21 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-18 | הדיוויזיה ה-25 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-8 | דיוויזיית המילואים ה-15 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-8 | דיוויזיית המילואים ה-16 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-18 | דיוויזיית המילואים ה-21 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-18 | דיוויזיית המילואים ה-25 |
סדר הכוחות > אוקטובר - נובמבר 1914

בקרב איפר הראשון באוקטובר - נובמבר 1914, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-3 | דיוויזיית המילואים ה-5 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-3 | דיוויזיית המילואים ה-6 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-3 | דיוויזיית התחלופה ה-4 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-22 | דיוויזיית המילואים ה-43 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-22 | דיוויזיית המילואים ה-44 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-23 | דיוויזיית המילואים ה-45 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-23 | דיוויזיית המילואים ה-46 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-26 | דיוויזיית המילואים ה-51 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-26 | דיוויזיית המילואים ה-52 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-27 | דיוויזיית המילואים ה-53 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-27 | דיוויזיית המילואים ה-54 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | דיוויזיית המשמר ה-2 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-2 | הדיוויזיה ה-3 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-2 | הדיוויזיה ה-4 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-15 | הדיוויזיה ה-30 |
| הארמייה הרביעית | הקורפוס ה-15 | הדיוויזיה ה-39 |
| הארמייה הרביעית | עתודת הארמייה | דיוויזיית הנחתים |
סדר הכוחות > 30 באוקטובר 1918

בסוף המלחמה, כללה הארמייה את היחידות הבאות:
| ארמייה | קורפוס | דיוויזיה |
| --- | --- | --- |
| הארמייה הרביעית | קורפוס הצי | דיוויזיית הצי ה-1 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס הצי | דיוויזיית הצי ה-2 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס הצי | שני שלישים מדיוויזיית הלנדווהר ה-38 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס הצי | שליש מהדיוויזיה ה-3 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס הצי | דיוויזיית הלנדווהר ה-85 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית המילואים ה-3 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | שני שלישים מהדיוויזיה ה-3 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית המילואים ה-13 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | הדיוויזיה הבווארית ה-16 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית המילואים ה-36 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | הדיוויזיה הבווארית ה-11 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | הדיוויזיה ה-4 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | שליש מדיוויזיית הלנדווהר ה-38 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית המילואים ה-16 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | הדיוויזיה ה-23 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים של המשמר | דיוויזיית הלנדווהר ה-3 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | הדיוויזיה ה-26 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | הדיוויזיה ה-19 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | דיוויזיית התחלופה של המשמר |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | הדיוויזיה ה-207 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | דיוויזיית המילואים הבווארית ה-1 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | הדיוויזיה ה-21 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | דיוויזיית המילואים ה-52 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המשמר | דיוויזיית הפרשים ה-6 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | דיוויזיית המילואים ה-49 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | דיוויזיית המילואים ה-23 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | דיוויזיית המילואים ה-11 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | הדיוויזיה ה-56 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | דיוויזיית המילואים הבווארית ה-6 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | הדיוויזיה ה-39 |
| הארמייה הרביעית | קורפוס המילואים ה-10 | הדיוויזיה ה-40 |
מפקדים

אלברכט, דוכס וירטמברג (2 באוגוסט 1914 - 1 באוגוסט 1916)
פרידריך זיקסט פון ארמין (1 באוגוסט 1916 - 28 בינואר 1919)
ראו גם

החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
אירנה גלבלום קונטי די מאורו

| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1924 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  26 באוקטובר 2009 (בגיל 84) קונסטנצ'ין-יז'יורנה, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Irena Gelblum 
 מדינה:  פולין 
 בן או בת זוג:  Ignacy Waniewicz (1950–1968) 
 פרסים והוקרה:  מסדר החיוך 
 
אירנה גלבלום (שנקראה לאחר מכן קונטי די מאורו) (Irena Conti Di Mauro, Irena Gelblum) (31 באוקטובר 1923 - 26 באוקטובר 2009) הייתה יהודייה פולניה, חיילת בארגון היהודי הלוחם. היא פעלה כקשרית של המחתרת היהודית עם גופים מחתרתיים שפעלו מחוץ לגטו, העבירה כספים תעודות ונשק. הייתה פעילה גם בימי המרד הפולני שפרץ בקיץ 1944. בגין חלקה בהתקוממות היא קבלה את אות צלב הגבורה הפולני.
בנוסף, לאחר שנים, הייתה עיתונאית, משוררת ומתרגמת ספרותית.
ביוגרפיה

אירנה גלבלום נולדה ב-1923 (ייתכן ב-1924), למשפחה יהודית אמידה, שהחזיקה באחוזה ובמשרתים, בגיל 18 גלבלום נאספה וננעלה בגטו ורשה, אך היא הצליחה לברוח לפני המרד והייתה פעילה במחתרת מחוץ לחומות הגטו. משפחתה נהרגה כנראה בגטו ורשה.
היא עזבה את הגטו לפני פרוץ המרד והייתה פעילה במחתרת מחוץ לחומותיו. לאחר נפילת המרד התגוררו בדירתה כמה מחברי הארגון היהודי הלוחם.
עד תום המלחמה הייתה לקצינת קישור של הארגון היהודי הלוחם, ובמסגרתו העבירה כספים ליהודים שהתחבאו מחוץ לגטו ועזרה למצוא לנמלטים מקומות מחבוא מחוץ לגטו. כמו כן, ארגנה את בריחתה של רניה קוקיילקה, קשרית שפעלה בגטו, מבית הסוהר. בביתה בוורשה היא החביאה נשק. מארק אדלמן (מראשי מרד גטו ורשה) כינה אותה "אירקה המשוגעת" בגלל גבורתה.
עד 1944 הייתה פעילה גם במחתרת הפולנית והשתתפה בהתקוממות הפולנית.
לאחר המלחמה היא החליפה מקומות מגורים, שיתפה פעולה עם ארגון הנקם היהודי של אבא קובנר ובמסגרת זו, פעלה בגרמניה בתפקיד לא ידוע.[דרוש מקור] בתקופה זו וגם בזמן המלחמה היא שיתפה פעולה עם שמחה רותם שאתו הייתה בקשר רומנטי.
בשנת 1946 עזבה לישראל. לאחר שנעצרה על ידי הבריטים ושהתה במחנה עצורים בחיפה. בתקופה זו היא אימצה את שם המשפחה של בעלה, גבישר.
ב 1948 היא חזרה לפולין והתחילה ללמוד רפואה בעידוד של מארק אדלמן. אולם עבדה כעיתונאית בעיתון הפולני "נובה ויס (פו')".
זמן קצר לאחר שובה לפולין ב-1950 נישאה לאיגנסי ונייביץ', ובשנת 1951 ילדה את בתה היחידה - ינקה.
ב-1968 כתוצאה מהתעוררות אנטישמית בפולין היא פוטרה מעבודתה. היא נישאה לעיתונאי האיטלקי אנטוניו די מאורו, שהיה עורך היומון הקומוניסטי האיטלקי, "ל'אוניטה" ועזבה לאיטליה, שם החליפה את שמה לאירנה קונטי די מאורו. תחת השם הזה היא זכתה לתהילה בתור משוררת איטלקית. היא ניתקה מקורות חייה כל קשר לעברה היהודי ולמעשיה בגטו. מאוחר יותר היא אפילו שינתה את קולה ואת דרך הדיבור שלה.
בשנות ה-80 היא חזרה לפולין בתור אירנה קונטי די מאורו, משוררת איטלקית, קתולית אדוקה. היא הסתירה את עברה והציגה את עצמה כמשוררת פולניה ממוצא איטלקי.
פעילויות צדקה

עסקה בעבודת צדקה לילדים.
כל ההכנסות ממכירת "הטרילוגיה הסיציליאנית" נתרמו לרכישת חלונות עבור מרכז הידידות האירופי לילדים, שנבנה ב-Świdnica. לצורך זה, בשנת 2007 הקצתה לצורך כך גם את כל ההכנסות ממכירת הספר "ומה עכשיו עם האהבה הזאת?" שיצא לאור לרגל 40 שנה למסדר החיוך (פרס בינלאומי שילדים מעניקים למבוגרים כדי לכבד אותם ב"אהבתם, הטיפול והעזרה" שלהם לילדים).
פרסים ואותות הוקרה

על פעילותה בתחום קירוב התרבויות הפולניות והאיטלקיות, היא זכתה בפרסים ובאותות הצטיינות רבים:
באיטליה - מדליית הזהב הבינלאומית של אמנסטי בלואיג'י רוסו, פרס השירה והביקורת על העיר טגליאקוצו, הפרס המרכזי בביאנלה ה-15 של פוסיה אסנדיסטה במסינה, פרס אליו ויטוריני בסיציליה עבור מילות שיר.
בפולין - תג ההצטיינות לתרבות הפולנית, פרס זייקס, פרס השירה הבינלאומי נובמבר בפוזנן.
על עבודת צדקה לילדים - הפרס ההומניטרי של ויקטוריה ב-2002, הפסלון של פרס הילדים "לבבות" ומסדר החיוך, בשנת 2007.
היא הייתה חברה באקדמיה להיסטוריה וספרות סלאבית על שם אדם מיצקביץ' בבולוניה, חבר כבוד של האקדמיה ההרלדית לאמנויות וספרות "La Crisalide" בקטניה, פרופסור חבר כבוד של האקדמיה של סנט לוק באנטוורפן.
יצירתה

כאירנה קונטי, היא הייתה מחברתם של ספרי שירה, דיווחים ספרותיים וסיפורים קצרים, ומתרגמת של שירה, כולל של יאן טברדובסקי (אנ'). היא צוטטה, בין היתר, על ידי האפיפיור יוחנן פאולוס השני ועל ידי יאן טברדובסקי. שיריה הפולניים פורסמו על ידי בית ההוצאה לאור "צ'יטלניק" בכרכים: "Ziemia nieobiecana" ו-"ארבע עונות של שירה בלתי פוסקת" ועל ידי בית ההוצאה לאור "I Only Miłość ...", "Miłość-Czułość-Dobroć" ו-"Miłość-Pokora-". ההוגה של "הטרילוגיה הסיציליאנית ".
הנצחה

אירנה היא גיבורת הביוגרפיה "בחירתה של אירנה" שנכתבה על ידי רמיגיוס גרזלה. היא אחת הגיבורות של ספרו הביוגרפי של תדיאוש בלרסקי, "אבירי מסדר החיוך", שפורסם ב-2013.
בשנת 2020, בהקשר ליום השנה ה-78 לפרוץ מרד גטו ורשה, נחשף ציור קיר המוקדש לנשים הנלחמות במרד ורשה בתחנת המטרו סנטרום. שם היא הונצחה כאחת מ-9 נשים יהודיות.
הערות שוליים

↑  רשימת לוחמים מתוך אתר מוזיאון לוחמי הגיטאות, באתר https://www.partisans.co.il
1 2 3  Elżbieta Dutka, "Biographies also consist of loops". The untold life of Irena Gelblum, Narratives about the Holocaust, 1, 2015, עמ' 212–224
↑  , Warszawa, 31.10.2009 - pozostałe, nekrologi.wyborcza.pl
↑  IRENA’S CHOICE – Irena Gelblum’s story – Remigiusz Grzela (ב־)
1 2  Poznaj bohaterki muralu | Muzeum Historii Żydów Polskich POLIN w Warszawie, polin.pl
1 2 3 4  IRENA’S CHOICE – Irena Gelblum’s story – Remigiusz Grzela (ב־)
↑  Edelman, Marek, Mossad, the best secret service in the world (באנגלית), נבדק ב-2022-07-29
↑  Edelman, Marek, Escape from the labour camp (באנגלית), נבדק ב-2022-07-29
↑  רנה גרט-זנד, מלחמת העולם של נערות הגטו, באתר זמן ישראל, 17 באפריל 2021
↑  JTA, Former Warsaw Ghetto fighter wins lawsuit over published love letters, www.timesofisrael.com (באנגלית אמריקאית)
1 2  Conti Di Mauro czy Gelblum: Kim naprawdę była Irena?, kobieta.interia.pl (בפולנית)
↑  Conti Di Mauro czy Gelblum: Kim naprawdę była Irena?, kobieta.interia.pl (בפולנית)
↑  Popkin, The Order of the Smile is an award that children give to adults, Boing Boing, ‏2021-05-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  I co teraz z tą miłością?... | Irena Conti di Mauro, Lubimyczytać.pl (ב־)
↑  Poznaj bohaterki muralu | Muzeum Historii Żydów Polskich POLIN w Warszawie, polin.pl
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007574913005171  PLWABN: 9810542252705606  ISNI: 0000 0000 6729 4075  LCCN: n82045755  NLA: 36517587  NLG: 72797  NTA: 068754825  RERO: 02-A003131918  Trove: 1267977  VIAF: 94713361   WorldCat (עם VIAF): 94713361
יאכטה

יאכטות עוגנות במרינה בגרימסבי (אנ')
יאכטה (מהולנדית: Jacht – יאכט) היא ספינה המשמשת למטרות פנאי. אורכן של רוב היאכטות הפרטיות נע בין שבעה ל-14 מטרים, קיימות גם יאכטות שאורכן עשרות מטרים.
מקור המילה יאכטה מהולנדית עתיקה: Jaghtschip, ספינת מרדפים. המילה קוצרה ל-Jagt, ובהולנדית החדשה שונה הכתיב לצורה Jacht (יאכט). צורה זו חדרה אל שאר השפות ובהן עברית.
סוגים

קיימים שני סוגי יאכטות עיקריים: יאכטת מפרשים ויאכטה מנועית.
סוגים > יאכטות מפרש

יאכטות מפרש מחולקות למספר קטגוריות, כאשר אחת החלוקות היא על פי מספר הגופים הצפים מהם מורכבת היאכטה.
סוגים > יאכטות מפרש > גוף בודד

גוף בודד (Monohull) היא הקטגוריה אליה שייכות רוב יאכטות המפרש המפליגות היום. יאכטה במבנה זה בנויה מגוף צף אחד, שלאורך חלקו התחתון נמתחת השדרית, מהחרטום ועד לירכתיים. המגורים ושטחי המחיה והאחסון מצויים כולם בתוך נפח גוף הציפה עצמו. תורני המפרשים ממוקמים לאורך מרכז גוף הציפה ובסיסם מעוגן בתחתית גוף הציפה.
ליאכטה במבנה "גוף בודד" מספר יתרונות, בהשוואה לכלי שיט במבנה "גופים מרובים" מסדר גודל דומה: עלות נמוכה יותר של בנייה ותחזוקה, עלות נמוכה יותר של שכירת מקום במעגן, זמינות גבוהה יותר של מקומות עגינה במרינות צפופות, מצאי גדול יותר של עגורנים ועגלות נשיאה מתאימים, יכולת נשיאת משקל (מבנה, ציוד ואנשים) רבה יותר עבור אותה העמקת השקיעה של הסירה תחת קו המים, אפשרות לדופן תחתונה עבה יותר (הגנה טובה יותר למבנה הכלי, במקרה בו כלי השיט פוגע בעצם המצוי תחת המים, כגון שונית אלמוגים), יציבות רבה יותר בהתמודדות מול גלים המגיעים מצידי כלי השיט וסיכון נמוך יותר להתהפכות צידית (המשקולת המצויה בשדרית הכלי מוודאת שמרכז הכובד של הכלי מצוי מתחת לקו המים).
סוגים > יאכטות מפרש > גופים מרובים

גופים מרובים (Multihull) מתייחס לכלי שיט בעלי יותר מגוף צף אחד. לסוג המכונה "קטמרן" בעל שני גופי ציפה ול-"טרימרן" שלושה גופים. גופי הציפה בכלי שיט בעל מבנה 'גופים מרובים' צרים יותר ביחס לאורכם, בהשוואה לגוף הציפה במבנה 'גוף בודד'. במבנה "טרימרן" גוף הציפה המרכזי משמש למחיה ולמגורים וגופי הציפה הצידיים משמשים לאחסון. במבנה ה"קטמרן" בין שני גופי הציפה נמתח מעל המים משטח, המשמש למחיה. גופי הציפה עצמם משמשים לאחסון או אף ללינה, אם הם רחבים מספיק. תורן הכלי מעוגן בבסיסו למשטח המחבר בין שני גופי הציפה. צורת עיגון זו של התורן חלשה יותר, ביחס לעיגון במבנה 'גוף בודד'. רוחב מבנה כלי השיט וריבוי הגופים הצפים מאפשרים לוותר על משקולת האיזון בתחתית הספינה.
ליאכטה במבנה 'גופים מרובים' מספר יתרונות, בהשוואה ליאכטה במבנה 'גוף בודד' מסדר גודל דומה: שטח מחיה מרווח וגדול יותר מעל פני המים, מהירות רבה יותר באותה הרוח, יציבות אופקית בהפלגה ברוחות ערות, שקיעה איטית יותר אם אחד מגופי הציפה נפרץ, שטח גג חשוף לשמש גדול יותר (מקל על הצבת יותר לוחות סולריים להפקת חשמל, למשל), שוקע רדוד יותר (מאפשר לעבור במים רדודים יותר ומקטין הסיכוי לפגיעה בלתי-רצויה במכשולים תת-מימיים), כפל מערכות הנעה וניהוג המאפשר יתירות במקרה תקלה ויציבות רבה יותר בזמן עגינה.
סוגים > יאכטות מנועיות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המונח 'יאכטה מנועית' מתייחס לכלי שיט מנועי שאורכו מעל שבעה מטרים, כאשר אמצעי הנעתו העיקרי הוא מנוע מכל סוג.
כלי שיט מנועיים מאופיינים בדרך כלל בשוקע נמוך, ובשונה מהמפרשיות (למעט קטמרן), אין לו משקולת מתחת לכלי השיט, אם כי בתכנון הכלי יש מספנות שמוסיפות משקל למטרות יציבות כלי השיט, יאכטה מנועית יכולה לשמש לפנאי או למטרות מסחריות ואחרות, שימושים לדוגמה; יאכטות המשמשות מחקר אקדמי, כגון סקרים ימיים, יאכטות המשמשות לצלילה ולחקלאות ימית, יאכטות המשמשות לתחרויות ספורט ימי ומוטורי ועוד.
יאכטות מנועיות מובדלות מהמפרשיות בעלויות אחזקתן, בצורך לתחזק את המערכות המכניות שנוטות להתקלקל ממי הים, בצורך לתדלק אותן בתכיפות רבה ביחס למפרשיות, ובצורך באיש צוות נוסף עם הסמכת מכונאות וחשמל, בישראל המוסמך נקרא "מכונן" ובאנגליה ואירופה הוא נקרא "קצין מכונות ראשי".
סוגים > יאכטות מנועיות > הנעה

הנעה במנוע שרפה פנימית מבוססי דלק מאובנים ובעיקר בנזין וסולר, ביאכטות גדולות, מעל שבעה מטרים, נעשה בדרך כלל שימוש במנוע סולר, המאפשר מרחק הפלגה גדול (לעיתים עד אלפי מיילים ימיים למכל דלק בודד), ויעילות תפעולית ואנרגטית, וביאכטות הדורשות מהירות גבוהה בדרך כלל שימוש במנועי בנזין בעלי יחס דחיסה יותר גבוהה מחד ומאידך עלויות תחזוקה ותפעול גבוהות, ומורכבות תפעולית גבוהה.
הנעה מבוססת מימן ומקורות אנרגיה מתחדשת כגון אנרגיה סולארית ושבשבות רוח.
הנעה מבוססת פחם – טכנולוגיה שכבר אינה בשימוש בעולם המודרני, הייתה נפוצה עד שנות ה-60 של המאה ה-20 לערך.
סוגי יאכטות

קרוזר – יאכטה המשמשת לפנאי, לרוב העיצוב שלה והבנייה מותאמים לריבוי שימושים מיאכטה להפלגות מזדמנות ועד לחציית אוקיינוסים, יאכטות אלו נגישות מבחינה כספית ביחס לשאר.
ספורט קרוזר – יאכטות שמשמשות גם לפנאי וגם להפלגות תחרותיות, בשונה מהקרוזריות כאן יש דגש על ביצועי שיט, דבר שבא לידי ביטוי בעיצוב הגוף, שימוש בחומרים קלים, וקוקפיט המותאם לעבודת מפרשים של צוות תחרותי ולהחלפת מפרשים מהירה.
ייג ספורטיבי – יאכטות אלו בעלות מנוע ובעלות עיצוב המאפשר חלל עבודה גדול בקוקפיט בירכתיים, ומיקום ציוד דיג כמו חכות או תוף (כננת לחוט דייג), וקבינה סגורה ומוגנת או מוגנת למחצה.
אתגרי – יאכטות אלו בנויות לתנאי סביבה משתנים וקיצוניים כמו הפלגה בקטבים לצד הפלגה באזורים טרופיים, ולעמידה בתנאים של הפלגה באזורי קרח, הן עשויות בדרך כלל מאלומיניום בשילוב חומרים מורכבים שיכולים לבודד ולעמוד במפגש עם קרחונים מבלי לטבוע, צורת הבנייה שלהם מאפשר לצוות לתפעל את כלי השיט מבלי להיות חשוף לאלמנטים.
רישוי

החוק בישראל מבחין בין יאכטה המשמשת לפנאי (Leisure); לבין שימושים מסחריים לרבות השטת נוסעים בשכר, ושימושים למטרות לימודי שיט המחייבים הליך רישוי שונה, רישוי משיט שונה, וביטוח מסחרי, וכן לחלוקה בין כלי שיט קטנים (כלי שיט עד 24 מטר ו-100 טון) לגדולים.
להלן דרגות רישוי הקיימות בישראל להשטת יאכטות:
משיט 7 – השטת נוסעים בשכר עד 200 נוסעים (הסמכת קברניט לאוניות נוסעים קטנה בתחומי קו החוף במדינת ישראל)
משיט 12 – מנוע עוצמה א' לשיט חופי (מנוע בהספק מרבי של 150 כ"ס\150KW)
משיט 13 – סירת או ספינת מנוע עוצמה ב' שאורכה עד 8.5 מטרים לשיט חופי ללא הגבלת הספק המנוע
משיט 20 – הסמכת משיט סירת נוסעים בשכר לשיט חופי.
משיט 21 – הסמכת משיט מפרשית לשיט חופי במסגרת אגודות ספורט ובתי ספר ימיים.
משיט 30 – הסמכת משיט ספינה לשיט חופי (הסמכה למטרות פנאי ולא מסחריות).
משיט 40 – הסמכת משיט ספינה בשכר לשיט חופי (רשאי להשיט נוסעים בשכר לפי כושר שיט הכלי ועד 50 מפליגים).
משיט 50 – משיט ספינה גוררת לשיט חופי שעוצמת מנועה או מנועיה אינה עולה על 370 KW בערך 500 כ"ס (בדרך כלל מדובר באוניות גוררות בנמלים).
משיט 60 – הסמכת משיט ספינה במסע בינלאומי (דרישת הרישוי היא מעבר בחינת רדיו קשר אלחוט ימי – GMDSS).
תחרויות שיט ליאכטות מפרשיות

ישנן תחרויות שיט רבות ליאכטות, החל מתחרויות מקומיות קטנות ועד תחרויות בינלאומיות גדולות עם נותני חסות ענקיים כמו יצרניות רכב. חלק מתחרויות השיט הידועות ביותר כוללות:
אולימפיאדת השיט אולימפיאדת השיט היא תחרות שיט במיקרו יאכטות (לעיתים מכונות 'דינגי') שמתקיימת אחת לארבע שנים במסגרת המשחקים האולימפיים. תחרויות השיט באולימפיאדה מתקיימות במגוון סוגים של יאכטות, כגון: 470, 49er, Finn, Laser, RS:X, 49erFX ו-Nacra 17.
אליפות העולם לשיט: אליפות העולם לשיט היא תחרות שיט שמתקיימת אחת לשנה במסגרת ה-World Sailing. תחרויות השיט באליפות העולם מתקיימות במגוון סוגים של יאכטות, כגון: 470, 49er, Finn, Laser, RS:X, 49erFX ו-Nacra 17.
גביע אמריקה: היא תחרות שיט מפרש שנערכת אחת לארבע שנים מאז 1851. היא נקראה על שם היאכטה האמריקה (אנ') והיא תחרות הספורט הוותיקה ביותר שפעילה בימינו והתחרות היוקרתית ביותר בעולם השיט. שתי יאכטות מתחרות בכל סבב והיאכטה המנצחת ממשיכה לסבב הבא. חוקי התחרות הבסיסיים הם כללי השיט הוותיקים ושאר חוקי התחרות נקבעים מחדש כל שנה לפי היאכטה המנצחת מהשנה הקודמת ומשתנים בתכיפות. היא ידועה בתחרותיות שלה ובחדשנות הטכנולוגית שלה במיוחד בתחום הנדסת חומרים וטכנולוגיית מפרשים. התחרות מתקיימת בין יאכטות מפרש גדולות, המכונות "קילבוטים". קילבוטים הן יאכטות מהירות מאוד בעלות זוג כנפונים הטבולים למחצה בים הקרויים 'הידרו-כנפונים' (Hydrofoil), והן מסוגלות להגיע למהירות של למעלה מ-100 קמ"ש. הדגמים המאושרים לשימוש בתחרות הם הדגמים AC40, LEQ12, AC75. יאכטות אלו מצוידות במערכות מפרש מתקדמות, והן דורשות מיומנות גבוהה מאוד של צוות השיט.
Volvo Ocean Race: היא תחרות שיט סביב העולם. תחרות Volvo Ocean Race מתקיימת אחת לארבע שנים מאז 1973.
Vanda Globe: היא תחרות שיט יאכטות סביבה העולם, המבוצעת בשיט יחידני (Single handed), בשיט ללא עצירות או סיוע. תחרות זו היא אחת התחרויות החשובות ביותר בשיט יאכטות, והיא נחשבת לאתגר הפיזי והמנטלי הקשה ביותר בעולם הספורט, למתמודדים יש דגם יאכטה אחיד מדגם OPEN 60, והם נצרכים להגיע ליכולות שיט ותיקון תקלות גבוהים ביותר. התחרות הראשונה של Vanda Globe התקיימה בשנת 1968, התחרות מתקיימת על פני תקופה של כתשעה חודשים, והיא עוברת בכל האוקיינוסים בעולם. היאכטה המנצחת בתחרות היא זו שהשלימה את המסלול בזמן הקצר ביותר.
תחרויות השיט הן אחת הדרכים שבהן עולם היאכטות מתקדם בדגש טכנולוגיות בנייה ושימוש בחומרים קלים וחזקים המאפשרים שיפור ביצועי שיט המתבטאים במשקל כולל נמוך וביצועים גבוהים, כדוגמת שימוש בסיבי פחמן (קרבון) כחומר הבנייה במקום חומרים כבדים כמו עצים, פיברגלס וכו', ובשימוש במפרשים מיוחדים בעלי פרופיל אווירודינמי ייחודי (כדוגמת פרופיל המפרש בתחרות America's Cup).
הפיתוחים הטכנולוגיים המאפשרים את התחרויות באים ממימון של נותני חסות, כאשר בשלב מתקדם הפיתוחים הללו זולגים לשוק הלא תחרותי ובכך מסייעים לפתח את תחום היאכטות במגוון תחומים כמו הנדסת חומרים, תכנון אווירודינמי וההידרודינמי, ופיתוחים הקשורים בבטיחות השיט והצלה במצבי חירום, כמו גם פיתוחים הקשורים בחיזוי מזג אוויר באמצעים טכנולוגיים כמו חיישנים או שימוש בלוויינים.
יאכטה מפרשית מדגם CS30
USS Emeline (אנ') יאכטה מנועית אמריקאית ששימשה במלחמת העולם הראשונה
הסטנדרט (אנ') יאכטה מנועית רוסית, יוצאת מנמל הלסינקי, 1918
יאכטה מודרנית גוררת סירת גומי
ברז'ראק

| --- | --- |
סמל ברז'ראקסמל ברז'ראק
ברז'ראק נשקפת מנהר הדורדון
ברז'ראק נשקפת מנהר הדורדון
 מדינה:  צרפת צרפת
 חבל:  אקיטן החדשה אקיטן החדשה
 מחוז:  דורדון
 מושל:  Jonathan Prioleaud
 שפה רשמית:  צרפתית
 שטח:  56.1 קמ"ר
 גובה:  12-146 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  26,852 (1 בינואר 2022)
  ‑ צפיפות:  478 נפש לקמ"ר (2017)
 קואורדינטות:  44°51′07″N 0°28′59″E﻿ / ﻿44.85194°N 0.48306°E﻿ / 44.85194; 0.48306
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.bergerac.fr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צרפת מוגדלת) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ברז'ראק(למפת צרפת רגילה) פריז מרסיי ליון טולוז ניס נאנט שטרסבורג מונפלייה בורדו ליל רן ריימס לה האבר סנט אטיין אנז'ה גרנובל דיז'ון קורסיקה ספרד שווייץ גרמניה בלגיה לו. איטליה הממלכה המאוחדת תעלת למאנש הים התיכון האוקיינוס האטלנטי ברז'ראק(למפת אוקסיטניה (חבל מנהלי) רגילה) מונפלייה נים קרקסון פרפיניאן מנד בזייה טולוז אלבי טארב קאור אוש רודז פואה אוברן-רון-אלפ פ.א. קד.  אקיטן החדשה הים התיכון א. ספרדברז'ראק(למפת אוקסיטניה (חבל מנהלי) מוגדלת) מונפלייה נים קרקסון פרפיניאן מנד בזייה טולוז אלבי טארב קאור אוש רודז פואה אוברן-רון-אלפ פרובאנס-אלפ קוט ד'אזור  אקיטן החדשה הים התיכון א. ספרדברז'ראק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בֶּרְזֶ'רַאק (בצרפתית: Bergerac; באוקסיטנית: Brageirac) היא עיירה וקומונה במחוז דורדון שבחבל אקיטן החדשה, שבדרום-מערב צרפת. במרחק 50 ק"מ דרומית מזרחית מפריגור בירת המחוז, 93 ק"מ מזרחית לבורדו ו-100 ק"מ צפונית מערבית לטולוז. ברז'ראק נחשבת לבירת הטבק של צרפת, ומהווה גם מרכז לתעשיית יין.
היסטוריה

אזור ברז'ראק מיושב מאז התקופה הפריהיסטורית. שרידים מהתרבות המוסטרית התגלו בקרבת מקום. בתחומי העיירה נתגלו שרידי ישוב נאוליטי.
מהישוב בתקופה המרובינגית נשאר בית הקברות. בימי הביניים התפתחה העיר כנקודת מוקד מסחרית על נהר הדורדון, והיוותה בירה של החבל.
בתקופת הרפורמציה הייתה ברז'ראק מעוז לפרוטסטנטיזם. ב-1577 נחתם בברז'ראק "שלום ברז'ראק"(אנ') בין מלך צרפת אנרי השלישי לבין מלך נווארה אנרי השני כנציג ההוגנוטים. ב-1620 צבא מלך צרפת לואי השלושה עשר כבש את העיר והרס את ביצוריה. לאחר שלואי הארבעה עשר הכריז על הפרוטסטנטיות כבלתי חוקית רבים מתושביה הפרוטסטנטיים של ברז'ראק היגרו למדינות אחרות.
בתקופת המהפכה הצרפתית הועברה בירת מחוז דורדון מברז'ראק לפריגו.
אתרים בברז'ראק

מוזיאון הטבק Musee de Tabac.
מוזיאון היין Musee de Vin.
מנזר ריקולט (Le Cloître des Récollets) המנזר לשעבר משמש כיום כמושב מועצת היין, מציע טעימות יין.
תחבורה

רכבות לבורדו וסרלה.
קו אוטובוסים לפריגו פועל בימי החול.
שדה התעופה של ברז'רק (אנ') משרת טיסות פנים צרפתיות ויעדים אירופיים קרובים. נמלי התעופה הקרובים נמצאים בטולוז (145? ק"מ) ובבורדו (170? ק"מ).
ערים תאומות

פולין אוסטרוב ויילקופולסקי, פולין