stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2024/2025 בפרמייר ליג
טבלת הליגה

מעודכן ל-16 במרץ 2025
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ליברפול | 29 | 21 | 7 | 1 | 69 | 27 | 42+ | 70 | העפלה לשלב הליגה בליגת האלופות |
| 2 | ארסנל | 29 | 16 | 10 | 3 | 53 | 24 | 29+ | 58 | העפלה לשלב הליגה בליגת האלופות |
| 3 | נוטינגהאם פורסט | 29 | 16 | 6 | 7 | 49 | 35 | 14+ | 54 | העפלה לשלב הליגה בליגת האלופות |
| 4 | צ'לסי | 29 | 14 | 7 | 8 | 53 | 37 | 16+ | 49 | העפלה לשלב הליגה בליגת האלופות |
| 5 | מנצ'סטר סיטי | 29 | 14 | 6 | 9 | 55 | 40 | 15+ | 48 | העפלה לשלב הליגה בליגה האירופית |
| 6 | ניוקאסל יונייטד | 28 | 14 | 5 | 9 | 47 | 38 | 9+ | 47 | העפלה לשלב הליגה בליגה האירופית |
| 7 | ברייטון אנד הוב אלביון | 29 | 12 | 11 | 6 | 48 | 42 | 6+ | 47 | העפלה לשלב הפלייאוף בקונפרנס ליג |
| 8 | פולהאם | 29 | 12 | 9 | 8 | 43 | 38 | 5+ | 46 |  |
| 9 | אסטון וילה | 29 | 12 | 9 | 8 | 41 | 45 | 4– | 45 |  |
| 10 | בורנמות' | 29 | 12 | 8 | 9 | 48 | 36 | 12+ | 44 |  |
| 11 | ברנטפורד | 29 | 12 | 5 | 12 | 50 | 45 | 5+ | 41 |  |
| 12 | קריסטל פאלאס | 28 | 10 | 9 | 9 | 36 | 33 | 3+ | 39 |  |
| 13 | מנצ'סטר יונייטד | 29 | 10 | 7 | 12 | 37 | 40 | 3– | 37 |  |
| 14 | טוטנהאם הוטספר | 29 | 10 | 4 | 15 | 55 | 43 | 12+ | 34 |  |
| 15 | אברטון | 29 | 7 | 13 | 9 | 32 | 36 | 4– | 34 |  |
| 16 | וסטהאם יונייטד | 29 | 9 | 7 | 13 | 33 | 49 | 16– | 34 |  |
| 17 | וולברהמפטון וונדררס | 29 | 7 | 5 | 17 | 40 | 58 | 18– | 26 |  |
| 18 | איפסוויץ' טאון | 29 | 3 | 8 | 18 | 28 | 62 | 34– | 17 | ירידה לליגה השנייה |
| 19 | לסטר סיטי | 29 | 4 | 5 | 20 | 25 | 65 | 40– | 17 | ירידה לליגה השנייה |
| 20 | סאות'המפטון | 29 | 2 | 3 | 24 | 21 | 70 | 49– | 9 | ירידה לליגה השנייה |
סטטיסטיקה > שערים

מעודכן ל-15 במרץ 2025
| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מצרים מוחמד סלאח | ליברפול | 27 |
| 2 | נורווגיה ארלינג האלנד | מנצ'סטר סיטי | 21 |
| 3 | שוודיה אלכסנדר איסק | ניוקאסל יונייטד | 19 |
| 4 | ניו זילנד כריס ווד | נוטינגהאם פורסט | 18 |
| 5 | קמרון בריאן אמבאומו | ברנטפורד | 15 |
| 6 | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו יואן ויסה | ברנטפורד | 14 |
| 6 | אנגליה קול פאלמר | צ'לסי | 14 |
| 8 | אנגליה אולי ווטקינס | אסטון וילה | 13 |
| 8 | ברזיל מתאוס קוניה | וולבס | 13 |
| 10 | הולנד ג'סטין קלייברט | בורנמות' | 12 |
| 10 | צרפת ז'אן-פיליפ מטטה | קריסטל פאלאס | 12 |
סטטיסטיקה > בישולים

מעודכן ל-16 במרץ 2025
| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | מצרים מוחמד סלאח | ליברפול | 17 |
| 2 | אנגליה בוקאיו סאקה | ארסנל | 10 |
| 2 | דנמרק מיקל דמסגור | ברנטפורד | 10 |
| 2 | ארצות הברית אנתוני רובינסון | פולהאם | 10 |
| 5 | דרום קוריאה סון יונג-מין | טוטנהאם | 9 |
| 5 | פורטוגל ברונו פרננדש | מנצ'סטר יונייטד | 9 |
| 7 | שוודיה אנתוני אלנגה | נוטינגהאם פורסט | 8 |
| 7 | אנגליה ג'ייקוב מרפי | ניוקאסל יונייטד | 8 |
| 9 | ברזיל סאביניו | מנצ'סטר סיטי | 7 |
| 9 | אנגליה מורגן גיבס-וייט | נוטינגהאם פורסט | 7 |
סטטיסטיקה > שערים נקיים

מעודכן ל-16 במרץ 2025
| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים נקיים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | בלגיה מאטס סלס | נוטינגהאם פורסט | 12 |
| 2 | ספרד דויד ראיה | ארסנל | 11 |
| 3 | אנגליה ג'ורדן פיקפורד | אברטון | 9 |
| 3 | אנגליה דין הנדרסון | קריסטל פאלאס | 9 |
| 5 | ברזיל אליסון בקר | ליברפול | 8 |
| 5 | קמרון אנדרה אוננה | מנצ'סטר יונייטד | 8 |
| 7 | הולנד בארט פרברוחן | ברייטון | 6 |
| 8 | ספרד קפה אריסבלאגה | בורנמות' | 5 |
| 8 | פורטוגל ז'וזה סה | וולבס | 5 |
| 8 | ברזיל אדרסון מוראס | מנצ'סטר סיטי | 5 |
| 8 | סלובקיה מרטין דוברבקה | ניוקאסל יונייטד | 5 |
| 8 | גרמניה ברנד לנו | פולהאם | 5 |
| 8 | ספרד רוברט סאנצ'ס | צ'לסי | 5 |
פרסים > פרסים חודשיים

| חודש | מאמן החודש> מאמן | מאמן החודש> מועדון | שחקן החודש> שחקן | שחקן החודש> מועדון | שער החודש> שחקן | שער החודש> מועדון | הצלת החודש> שחקן | הצלת החודש> מועדון | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אוגוסט | גרמניה פביאן הירצלר | ברייטון | נורווגיה ארלינג האלנד | מנצ'סטר סיטי | אנגליה קול פאלמר | צ'לסי | ספרד דויד ראיה | ארסנל |  |
| ספטמבר | איטליה אנצו מרסקה | צ'לסי | אנגליה קול פאלמר | צ'לסי | קולומביה ג'ון דוראן | אסטון וילה | קמרון אנדרה אוננה | מנצ'סטר יונייטד |  |
| אוקטובר | פורטוגל נונו אספריטו סנטו | נוטינגהאם פורסט | ניו זילנד כריס ווד | נוטינגהאם פורסט | סנגל ניקולס ג'קסון | צ'לסי | ספרד רוברט סאנצ'ס | צ'לסי |  |
| נובמבר | הולנד ארנה סלוט | ליברפול | מצרים מוחמד סלאח | ליברפול | ויילס הארי וילסון | פולהאם | קמרון אנדרה אוננה | מנצ'סטר יונייטד |  |
| דצמבר | פורטוגל נונו אספריטו סנטו | נוטינגהאם פורסט | שוודיה אלכסנדר איסק | ניוקאסל יונייטד | שוודיה אלכסנדר איסק | ניוקאסל יונייטד | ארגנטינה אמילאנו מרטינס | אסטון וילה |  |
| ינואר | ספרד אנדוני איראולה | בורנמות' | הולנד ג'סטין קלייברט | בורנמות' | ויילס דייוויד ברוקס | בורנמות' | סלובקיה מרטין דוברבקה | ניוקאסל יונייטד |  |
| פברואר | סקוטלנד דייוויד מויס | אברטון | מצרים מוחמד סלאח | ליברפול | יפן קארו מיטומה | ברייטון | ספרד קפה אריסבלאגה | בורנמות' |  |
דפנה לוסטיג

| --- | --- |

 לידה:  18 באוקטובר 1979 (בת 45) כפר שמריהו, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 מספר צאצאים:  2 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  dafna.lustig
 טוויטר (X):  dafna_lu
 
דפנה לוסטיג (נולדה ב-18 באוקטובר 1979) היא עיתונאית, שדרנית רדיו ומנחת טלוויזיה ישראלית.
ביוגרפיה

לוסטיג גדלה בכפר שמריהו, בת לנעמי, אחות במקצועה, ולשמחה לוסטיג, בן למשפחת יהלומנים. למדה במגמת תקשורת וספרות ב"תיכון חדש" שבהרצליה. כשהייתה בת 17 החלה לעבוד בתחנת רדיו תל אביב.
התגייסה לצה"ל ושירתה כצפ"טית (מפעילת תקשורת נתונים והצפנה) בחיל הים, אך השתחררה לאחר חצי שנה.
קריירה

לאורך השנים שימשה כתבת ומבקרת מוזיקה, בין היתר באתרים: "nrg", "ynet" ו"וואלה", ובעיתונים "ידיעות אחרונות" (במוסף "7 לילות"), "מעריב" (במוסף "פרומו") ובשבועון "רייטינג". ערכה והפיקה תוכניות רדיו בתחנת "רדיו תל אביב", שבה גם הגישה את התוכנית "אלקטריק אבניו". בין השאר הגישה פינות בנושא מוזיקה בתוכניות הטלוויזיה "אקזיט" ב"HOT", "יום חדש" ו"קצת תרבות" של "שידורי קשת" בערוץ 2.
בשנת 2007 החלה להנחות את תוכנית המוזיקה "המגזין" לצד רן לוי בערוץ 24. בנוסף, הצטרפה לתחנת הרדיו "רדיו 99", שם הגישה רצועת מוזיקה. בעקבות דברים שאמרה בשידור חי בגנות מנהלת מחלקת הספורט בתחנה, הושעתה מהגשת התוכנית.
בשנת 2008 הצטרפה כאורחת לצוות שופטי העונה השישית של התוכנית "כוכב נולד". בשנת 2010 הגישה את התוכנית "המצעד 7.0" בערוץ HOT בידור ישראלי. בשנת 2011 החלה להשתתף כחברת פאנל בתוכנית "הינשופים" בהגשת רוגל אלפר בערוץ 8. בשנת 2012 הנחתה את פאנל התוכנית "המבקרים" ובמקביל הנחתה את התוכנית "מאחורי הקלעים עם דפנה לוסטיג". שתיהן שודרו בערוץ האופנה הישראלי.
לוסטיג היא גם מבקרת אופנה.
בשנת 2014 החלה להגיש תוכנית בוקר ברדיו תל אביב, יחד עם אסי עזר, ובהמשך עם מיה דגן. התוכנית ירדה משידור בסוף פברואר 2019.
ב-2017 הצטרפה לצוות המנחות של התוכנית היומית "מועדון תרבות" בערוץ כאן 11, לצדן של שפרה קורנפלד, אסתר רדא ולוסי איוב. חרף ביטולה של התוכנית, עדיין הצליחה לזכות בטקס פרסי הטלוויזיה 2017 (ששודר ב-2018) בקטגוריית "תוכנית התרבות הטובה ביותר. מגישה את מגזין האירוויזיון 'ערב טוב אירופה' בכאן 11 יחד עם אביה מלכה, שעלתה לאוויר לקראת אירוויזיון 2019 שיתקיים בעיר תל אביב.
חיים אישיים

בשנים 2005–2012 הייתה בת זוגו של איש הטלוויזיה אסף הראל, וב-2009 נולדה בתם המשותפת.
מאז 2014 בן זוגה הוא המסעדן יונתן הלר, וב־2016 נולד בנם המשותף. ב-2017 השניים התחתנו.
לוסטיג התבטאה פעמים רבות נגד מדיניות ישראל בשטחים. ב-2010 חתמה על מסמך הקורא לאנשי קולנוע וטלוויזיה להחרים את אריאל. יצאה נגד ביקורו של אשטון קוצ'ר בחברון, משום שהאזור לדעתה הוא שטח כבוש, והיא מתראיינת תדיר בתוכניות טלוויזיה ורדיו בנושא.
לקראת הבחירות לכנסת ה-19, חשפה כי היא תומכת במפלגת מרצ.
בפברואר 2022 חשפה לוסטיג בדף הפייסבוק שלה כי היא סובלת מאנדומטריוזיס, מחלה גינקולוגית כרונית.
בראיון במרץ 2025 חשפה שאינה בתו הביולוגית של שמחה לוסטיג
הערות שוליים

↑  יונתן אסתרקין, לוסטיג על עלי דפנה, באתר nrg
↑  המרעננת הרשמית של "כוכב נולד", באתר nrg‏, 26 במאי 2008.
↑  שגיא בן נון‏, "פאודה" היא הזוכה הגדולה בטקס פרסי הטלוויזיה 2018, באתר וואלה, 9 במרץ 2018(הקישור אינו פעיל)
↑  בטוב טעם: דפנה לוסטיג התחתנה, באתר וואלה, 18 ביוני 2017
↑  דפנה לוסטיג‏, קוצ'ר רוח: דפנה לוסטיג על ביקורו של אשטון קוצ'ר בחברון, באתר וואלה, 10 באוגוסט 2010
↑  אלינור פוקס, ‏האמנים מתגייסים לצד המפלגות, באתר ‏מאקו‏, 7 בינואר 2013
↑  טל גלעדי, הסוד המשפחתי של דפנה לוסטיג: כך גיליתי שאבא אינו אבי הביולוגי, באתר ynet, 14 במרץ 2025
אאורה השקעות

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  הבורסה לניירות ערך בתל אביב
 סימול:  אאורה
 מייסדים:  בועז משעולי
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 חברות בנות:  אאורה ישראל בע"מ
 מיקום המטה:  תל אביב
 שליטה בחברה:  יעקב אטרקצ'י
 ענפי תעשייה:  בנייה
 מוצרים עיקריים:  בנייה למגורים ונדל"ן מניב
 שווי שוק:  5.46 מיליארד ש"ח (16 במרץ 2025)
 הכנסות:  1.04 מיליארד ש"ח (2023)
 רווח תפעולי:  175 מיליון ש"ח (2023)
 רווח:  118 מיליון ש"ח (2023)
 הון עצמי:  900 מיליון ש"ח (2023)
 סך המאזן:  3.14 מיליארד ש"ח (2023)
 יו"ר:  גדי קורן
 מנכ"ל:  יעקב אטרקצ'י
  
 www.auraisrael.com
 
אאורה השקעות בע"מ (באנגלית: .Aura Investments Ltd) היא חברה ישראלית, העוסקת ביזום ובנייה למגורים ובנדל"ן מניב. אאורה היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב. מניית החברה כלולה במדד תל אביב 90.
היסטוריה > הקמת החברה

אאורה נוסדה בשנת 1992 בשם "אאורה השקעות מחקר ופיתוח בע"מ", על ידי היזם בועז משעולי, ממייסדי חברת קומברס, ועסקה תחילה בהשקעות הון סיכון בחברות הזנק בתחום ההיי-טק. בינואר 1993 ביצע הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ההשקעה העיקרית של החברה הייתה בחברת פאנדטק (Fundtech), שפיתחה תוכנה המאפשרת העברת כספים אלקטרונית בין מוסדות פיננסיים, בעיקר חדרי עסקאות של בנקים, לצורך חיבורם לרשתות סליקה רשת Swift העולמית. פאנדטק הייתה אחד החברות הראשונות בישראל שפעלו בתחום הטכנולוגיה הפיננסית וזכתה להצלחה רבה. בפברואר 1998 ביצע הנפקה ראשונה לציבור של מניות בבורסת נאסד"ק לפי שווי של 100 מיליון דולר. ביום המסחר הראשון שלה זינקה בכ-40%. כעברו שלושה חודשים ביצע הנפקה בה גייסה 60 מיליון. חברות נוספות בהם השקיעה היו, חברת המכשור הרפואי ורסמד (Versamed), חברת טכימג' (TechImage), ופרנדלי רובוטיקס (Friendly Robotics) יצרנית מכסחות הדשא האוטומטיות רובומו (Robomow).
בפברואר 1999 שונה שם החברה לשמה הנוכחי – "אאורה השקעות בע"מ".
היסטוריה > כניסה לתחום הנדל"ן

החל משנת 2005 החלה החברה לעסוק בתחום הנדל"ן ועד לשנת 2008 מימשה החברה את כל השקעותיה בתחום ההיי-טק. החברה החלה לעסוק בייזום והקמה של מרכזים מסחריים ובנייה למגורים ברומניה, ושותפויות בפרויקטים בתחום הבנייה למגורים בישראל. לצורך כך החלה לגייס הון באמצעות הנפקת איגרות חוב בבורסה. באותה עת נכנס הקבלן ויזם הנדל"ן יוסף צאליח לשותפות בחברה, והחזיק 25% ממניות אאורה. החברה רכשה קרקעות להקמת פרויקטים למגורים בערים בוקרשט, פיאטרה ניאמץ ובראשוב, ובסך הכל יזמה 7 פרויקטים ברומניה והונגריה, של כ-3,550 יחידות דיור. בהיקף ההשקעה צפוי של כ-1.7 מיליארד שקל. בנוסף הקימה 7 מרכזים מסחריים והודיעה שבכוננותה להקים, עם שותפים, 30 עד 20 מרכזי קניות ברחבי רומניה בהיקף השקעה כוללת של יותר מ-300 מיליון דולר.
בישראל הקימה "אאורה השקעות" חברת בת בשם "אאורה ישראל" בשותפות עם יעקב אטרקצ'י, ששימש בעבר כמנכ"ל החברה הממשלתית החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה ובעליה של חברת "ס.י אבן יזמות", חברה הפעילה בתחום ייזום פרויקטים למגורים. אטרקצ'י שימש כמנכ"ל החברה והחזיק 40% מהמניות שלה. בשנת 2008, ביקשה "אאורה השקעות" להנפיק את חברת "אאורה ישראל" בבורסה לפי שווי שוק של 150 מיליון שקל, אך התוכנית לא יצאה לפועל.
בעקבות המשבר הכלכלי העולמי בשנת 2008, והמשבר החריף שפקד את שוקי הנדל"ן במזרח אירופה, נכנסה החברה לקשיים. החברה לא יכלה לעמוד בתשלומים לבעלי איגרות החוב שלה. שהיקף החוב הכולל שהחזיקו היה כ-230 מיליון שקל, ועומד לפדיון עד 2015. שמתוכם הייתה אמורה לשלם כ-60 מיליון שקל עד פברואר 2010. למרות זאת, בסוף שנת 2009 נכנסה להשקעה גם בניו יורק, שרכשה עם שותפים בניין דירות. בנוסף חתמה על עסקה בה הקצתה לקבוצת משקיעים בראשות נפתלי מנדלוביץ, מנכ"ל מכללת מגמות ללימודי שוק ההון, כ-11.5% ממניות החברה, ששוויין אז היה כ-20.6 מיליון שקל. תמורת איגרות חוב של החברה בהיקף של 27.5 מיליון שקל ערך נקוב, ששווי השוק שלהן היה באותה עת 18.56 מיליון שקל.
היסטוריה > בשליטת יעקב אטרקצ'י

בדצמבר 2011, אישר בית המשפט המחוזי בתל אביב את בקשת אאורה להקפאת הליכים, עקב החובות לבעלי איגרות החוב, וחוב לבנקים של 200 מיליון שקל. עם זאת חברת הבת "אאורה ישראל" קיבלה הערכת שווי של 234 מיליון שקל.
במאי 2012, הושלמה רכישת השליטה בחברה על ידי יעקב אטרקצ'י באמצעות חברת " ס.י. אבן יזמות" והוא החזיק כ-84% ממניות החברה באותה עת. הרכישה נעשתה במסגרת הסדר נושים בו עברה השליטה בחברה מידיהם של בועז משעלי ויוסף צליח אל יעקב אטרקצ'י תמורת 3.5 מיליון שקל לקופת הנושים, והתחייבות להזרמת 35 מיליון שקל לחברה. במסגרת ההסדר עברה גם חברת הבת "אאורה ישראל" לבעלותה המלאה של "אאורה השקעות". אטרקצ'י מינה את חבר הכנסת לשעבר מטעם הליכוד, מיכאל קליינר, לתפקיד יושב ראש החברה. ב-2017 הוחלף בתפקיד בידי חבר הכנסת לשעבר דוד ראם, גם הוא חבר הליכוד.
לאחר רכישת השליטה בידי אטרקצ'י, החלה החברה להתמקד בפרויקטים של בניה למגורים בישראל. בין השאר במיזמים של ההתחדשות עירונית על ידי פינוי בינוי ותמ"א 38 תיקון 2 (הריסה ובניה מחדש). החברה גם חתמה על הסכם לאספקת שירותי עריכת דין עם משרדה של סיגל אטרקצ'י, אשתו של יעקב אטרקצ'י, תמורת עמלות של 1.5% מחוזי המכר שנחתמו בידי החברה. בסך הכל שולמו לה בין השנים 2012 ל-2018 כ-36 מיליון שקל. בשנת 2015, חברת הייעוץ אנטרופי המליצה למשקיעים המוסדיים בחברה להתנגד להסכם באספת בעלי המניות, מכיוון שלא בוצע הליך תחרותי הולם לאספקת שירותים משפטיים. אך ההסכם אושר בכל זאת. באוגוסט 2019, קנסה רשות ניירות ערך את החברה בסכום של 200 אלף שקל, עקב גילוי חסר על התשלומים בדיווחי החברה.
פעילות

תחום הפעילות המרכזי של החברה הוא ייזום, תכנון והקמת פרויקטים של בניה למגורים ולהשכרה בישראל. החברה מעורבת במספר פרויקטים רחבי היקף של פינוי בינוי, בין השאר: ביהוד מנהלת החברה שלושה פרויקטים של פינוי בינוי בהיקף של 2,000 יחידות דיור, בירושלים בהיקף של 1,000 יחידות דיור, ברמת השרון הקימה 630 יחידות בפינוי בינוי ובתל אביב. בעיר לוד מקימה החברה מספר פרויקטים, באתרים בהם היה מעורב בעלי החברה יעקב אטרקצ'י בעבר כמנכ"ל החברה הממשלתית "החברה לפיתוח אזור לוד-רמלה", בנייה על קרקע חקלאית של המושבים אחיסמך ובן שמן, ופרויקט לשיקום מרכז לוד, בו קיבל אישור להכפיל את אחוזי הבנייה.
ועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים

הוועדה לשמירה על קרקע חקלאית ושטחים פתוחים (ולקחש"פ) שפועלת מכוח חוק התכנון והבנייה, היא ועדה במדרג הארצי שמטרתה היא שמירה על עתודות הקרקע שישמשו לחקלאות ולשטחים פתוחים בישראל.
היסטוריה > רקע היסטורי

עוד בתקופת טרום הקמת המדינה, התנועה הציונית, החל מימי העלייה השנייה דגלה בעקרון השמירה על קרקע חקלאית, שהתבסס על ההנחות כי הקרקע היא משאב בסיסי לקיומו של עם, פוטנציאל שלה מוגבל, היא אינה מתחדשת ואין לה תחליף. הקרקע נתפסה כבעלת חשיבות כלכלית וכמקור בלעדי ליצירת מזון. עיקר מאמציהם של ההנהגה הציונית, במשך תקופת המנדט הבריטי, הוקדשו לפיתוח ההתיישבות החקלאית והגבלת הצמיחה העירונית גם מבחינה מספרית וגם מבחינה גאוגרפית.
לאחר הקמת המדינה, תוך תקופה קצרה בשנים 1948–1952, הוקמו 284 יישובים כפריים וכ-30 יישובים עירוניים. באוגוסט 1948 הוקם במשרד העבודה והבינוי אגף התכנון, שהחל להכין תכנון ארצי כולל של כל שטח המדינה. מדיניות אגף זה הייתה בתחילה לבצע ביזור היישוב העירוני והקמת מרכזים עירוניים ועירוניים-למחצה (קטנים ובינוניים) באזורי הספר. בתכנון הערים עצמן לא ראו המתכננים בשנים הראשונות צורך לחסוך בקרקע. לכן, רוב הערים תוכננו בצפיפות נמוכה על פי המודל הבריטי של עיר גנים. מרכזים עירוניים רבים נבנו תחילה לפי הדגם של בית בודד או דו משפחתי עם משק עזר. בשנת 1951 פורסמה תוכנית האב הארצית הראשונה של מדינת ישראל, תוכנית שרון (תכנון פיסי בישראל), שהוכנה על ידי האדריכל אריה שרון, שעמד באותה עת בראש אגף התכנון במשרד ראש הממשלה. העקרונות עליהם התבססה התוכנית היו פיזור האוכלוסייה בנגב והגליל ויצירת רשת היררכית של יישובים, עיירות וערים. על פי התוכנית ההתיישבות החקלאית, נתפסה כגורם העיקרי בפיתוח המדינה. במסגרת התכנית המרחבית הוקצו לחקלאות, לרבות היעור, שטחים נרחבים שכן היא נועדה להוות את הרקע הטבעי בו אותרו יישובים עירוניים, שטחי תעשייה ומרכזי תחבורה.
היסטוריה > הקמת הוועדה

בשנת 1953 נערך סקר של כמות הקרקע החקלאית לנפש בישראל, בהשוואה לארצות אחרות בעולם, והתברר כי ישראל נמצאה בתחתית הטבלה עם כמות של כ-1.6 דונם לנפש (בהשוואה ל: 2 דונם בבלגיה, 7 דונם בדנמרק, 8.11 דונם בצרפת, 2 דונם בהולנד, 2.3 דונם באיטליה, 5.12 דונם בארצות הברית, 3.21 דונם בקנדה). התברר כי כבר בעשור שלפני הקמת המדינה שונה יעודם של מאות אלפי דונם קרקע חקלאית. השינוי התרחש בעיקר בשפלת החוף, וזאת למטרות שונות כגון מחנות צבא, שדות תעופה, שטחי אימונים ושיכונים. בנוסף לכך בוצעו פרצלציות למטרות ספקולטיביות לסחר בקרקע לבנייה. כתוצאה מכך נפגעה כדאיות העיבוד החקלאי ונזנחו שטחים חקלאיים רבים, בעיקר קרקע
פרטית.
בעקבות הסקר שורה של החלטות ממשלה ב-18 במאי 1953, קיבלה ממשלת ישראל את החלטה מס' 274 בעניין שמירה על קרקע חקלאית. עקרי החלטה זו היו:
חקיקת חוק הקובע כי כל תוכנית לשימוש בקרקע חקלאית למטרות לא חקלאיות טעונה אישור מועצת תכנון עליונה או גוף שעל יד משרד הפנים.
אין רשות לכל מוסד ולכל אזרח להשתמש בקרקע חקלאית, גם אם היא קנינו הפרטי, למטרות לא חקלאיות.
קרקע חקלאית למטרת החוק היא קרקע שהוגדרה על ידי משרד החקלאות על יסוד סקר קרקעות.
החוק חל גם על אזורים חקלאיים וחקלאיים למחצה הנמצאים תחת שיפוטן של עיריות ומועצות מקומיות.
על החלטות מועצת תכנון עליונה יש זכות ערעור בפני ועדת שרים.
תוקם ועדה מיוחדת (הוועדה המייעצת) שתבדוק מחדש את כל התוכניות החלות על קרקע חקלאית שהוגשו בעבר ובמידה שלא בוצעו התוכניות היא תברר אפשרות העתקתן לשטחים לא חקלאיים.
על בסיס החלטת ממשלה זו הוקמה הוועדה לשמירה על קרקע חקלאית כוועדה מייעצת, ועדת משנה של המועצה לתכנון. הרכב הוועדה כלל את נציגים מהגופים הבאים: משרדי ממשלה (פנים, חקלאות ועבודה), צה"ל, המוסדות הלאומיים ורשות הפיתוח. הוועדה פעלה כוועדה מייעצת לוועדות המחוזיות לתכנון ולבנייה, אך לא היו לה סמכויות התנגדות לתוכניות בנייה.
ב-18 באוגוסט 1963 התקבלה החלטת ממשלה נוספת, להרחבת סמכויות הוועדה. עד אז סמכויותיה של הוועדה היו רק על שטחי קרקעות חקלאיים מפורשים והוחלט שיהיה לה סמכות על כל שטחי המדינה. על פי ההחלטה כל בנייה על קרקע שיש ספק לגבי אופיה החקלאי, תצריך אישור הוועדה, לפני הגשת הבקשה לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה.
היסטוריה > חקיקה

פעולת החקיקה שהשלימה את הקמת המערך המוסדי שנועד לשמור על הקרקע החקלאית היה אישור חוק התכנון והבניה - התשכ"ה 1965, אשר נכנס לתוקף בשנת 1966. בחוק זה קיבלה השמירה על קרקע חקלאית תוקף משפטי המבוטא בסעיפי החוק המנחים את פעולת מוסדות התכנון ואת מטרות התכנון הסטטוטורי ברמות השונות. עם אישור התוספת הראשונה לחוק שונה גם מעמד הוועדה לשמירה על קרקע חקלאית לגוף סטטוטורי, ולא עוד גוף מייעץ. על פי הוראות החוק מקומה של הוועדה במדרג התכנוני הוא ליד המועצה הארצית לתכנון ולבנייה, ותפקידיה הם: להכריז, בהודעה הטעונה פרסום ברשומות, על קרקע פלונית כ"קרקע חקלאית", על יסוד חוות דעת של מומחים שממנה שר החקלאות; לדון ולאשר או לסרב לתוכניות מכל הרמות שבהן קרקע שהוכרזה כחקלאית, וכך גם לגבי היתרי בנייה למבנה, מפעל או מוסד, ולשימוש לא חקלאי (שימוש חורג) על קרקע חקלאית.
בנוסף, במאי 1965, התקבלה החלטת ממשלה נוספת הקובעת, בין השאר, כי:
ייעודה ושימושה של קרקע חקלאית לא ישונו בידי הרשויות המוסמכות אלא במקרים יוצאים מהכלל.
קרקע חקלאית תימסר בחכירה ולא תימכר לצמיתות. לאחר שהועברו לידי מינהל מקרקעי ישראל הניהול והטיפול של כל הקרקעות שהיו בידי הקרן הקיימת, מדינת ישראל ורשות הפיתוח. בסך הכל 18.3 מיליון דונם, שהם למעלה מ-90% מאדמת המדינה.
נציגי הממשלה ברשויות המוסמכות, הקובעות תוכניות מתאר, לא יסכימו לשינוי הייעוד של קרקע חקלאית, אלא אם הסכימה לכך הממשלה או ועדת־שרים שתמונה על ידיה לצורך זה.
קרקע חקלאית לא תוחכר לתקופה שתעלה על 49 שנים, אבל החוכר יוכל לבקש להאריך את התקופה.
בשנת 1966 נחקק חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים), שנכנס לתוקף בשנת 1967. החוק קובע בעיקרו כי מי שחוכר קרקע חקלאית ממינהל מקרקעי ישראל ומחזיק במכסת מים ממדינת ישראל, יעבד את הקרקע ויעשה שימוש במכסת המים שהוקצתה לו בעצמו, ולא יעבירם לשימושם של אחרים. מטרת החוק היא למנוע ספסרות בקרקעות ומכסות מים, ולהבטיח שקרקע חקלאית תשמש לחקלאות ולא למטרות אחרות.
ב-1968 בעקבות בדיקה של ועדת מומחים, הוכרזו כקרקע חקלאית כ-15 מיליון דונם (כ-70% משטח נדינת ישראל). רוב השטח המוכרז נמצא מצפון לנפת באר-שבע, וכולל את השטחים הבלתי מבונים בערים ובמועצות אזוריות, גם אם בחלקם אינם מתאימים לעיבוד חקלאי. לאלה נוספו כמה שטחים מוכרזים קטנים בערבה וברמת הנגב. אחת לכמה שנים מודיעה ועדת המומחים לקרקע חקלאית בהודעה ברשומות על רשימה עדכנית של החלקות המוכרזות כחקלאיות, לאחר שהוצאו ממנה החלקות שהופשרו ונבנו בעקבות אישור הוועדה.
היסטוריה > שינוי המדיניות לגבי שמירה על קרקע חקלאית

בשנת 2005 נכנסה לתוקף תוכנית מתאר ארצית 35 (תמ"א 35) שעיקרה היה חיזוק הערים והמטרופולים הקיימים, הימנעות מפרבור ושמירה על השטחים החקלאיים והפתוחים שנותרו בישראל. כמו כן, התוכנית המליצה לא להקים עוד יישובים חדשים בישראל. אך בעקבות המחאה החברתית בישראל ב-2011, החליטה ממשלת ישראל, במטרה לנסות להוריד את מחירי הדיור באמצעות הגדלת השטחים הזמינים לבנייה, בעיקר במרכז הארץ. החלטה זו נטשה את המדיניות של ממשלות ישראל עד אז, להבטיח את אספקת המזון למדינה ממקורות עצמאיים. בעקבות החלטת הממשלה יזם מינהל התכנון במשרד הפנים מהלך של עדכון התוכנית שכלל שלושה שינויים מרכזיים:
שינוי הקובע כי המרקם העירוני יורחב ב-2% אל שולי הערים שבהם שטחים פתוחים.
שינוי באופן בו מגדירה התוכנית אזורים עם חשיבות של ערכי טבע ונוף.
שינוי שהתייחס להקמת יחידת מגורים שלישית בנחלות במושבים במקום שניים.
במרץ 2016, המועצה הארצית לתכנון ולבנייה אימצה את עדכון התוכנית, במטרה להוסיף כ-40 אלף דונם לשטחים שבהם תתאפשר בנייה עירונית. בין השאר, בהתאם להחלטה, אישרה את הרחבת העיר רחובות ב-1,000 דונם על חשבון שטחי הפרדסים שהקיפו אותה.
נכון לשנת 2020 ירדה כמות הקרקע החקלאית לנפש בישראל לכ-300 מ"ר לנפש, לעומת 1.6 דונם בעת הקמת המדינה, בישראל אין מספיק קרקע חקלאית להבטיח אספקת מזון מקומית, ומדינת ישראל תלויה ביבוא של מוצרי מזון בסיסיים דוגמת חיטה, סוכר, אורז, בקר ומזון לחי.
תפקידה וסמכויותיה של הוועדה

הכרזה על קרקע כקרקע שמיועדת לחקלאות או לשטח פתוח ובכך למנוע מהוועדה המקומית לתכנון ובנייה לערוך שינויים בתוכנית מתאר מקומית או לאשר שימוש חורג.
יצירת גבולות עירוניים ברורים וריאות ירוקות בין היישובים על מנת ליצור הבחנה ברורה בין היישובים.
מניעת הקמתם של יישובים חדשים (בעיקר במרכז הארץ) על ידי הכרזה על קרקע שמיועדת לחקלאות או לשטח פתוח ובכך לעודד את האוכלוסייה להתיישב בפריפריה על מנת לשמור על ריאות ירוקות ולמנוע ריכוזים צפופים מדי של אוכלוסייה.
הרכב הוועדה

שני נציגים של שר הפנים.
שני נציגים של שר החקלאות.
נציג שר השיכון.
נציג שר הביטחון.
נציג הסוכנות היהודית.
נציג המועצה הארצית לתכנון ובנייה.
נציג הרשיות המקומיות.
שני נציגי החקלאים.
נציג מינהל מקרקעי ישראל.
נציג השר להגנת הסביבה.
אדריכל או מהנדס במינוי שר הפנים שהוא לא עובד מדינה.
נציג גופים ציבוריים שענינם הוא שמירת איכות הסביבה.
ראו גם

שטחים פתוחים
חוק התכנון והבנייה
חוק ההתיישבות החקלאית (סייגים לשימוש בקרקע חקלאית ובמים)
לקריאה נוספת

אפרים שלאין וערן פייטלסון, מדיניות השמירה על קרקע חקלאית: התהוותה, מיסודה וערעורה, מכון פלורסהיימר למחקרי מדיניות, ירושלים, אוקטובר 1995