stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ערוץ הילדים
מנחי הערוץ לאורך השנים > מנחי משנה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

| שם | שנת הצטרפות | שנת פרישה |
| אברי גלעד | 2003 | 2006 |
יוסף סוויד: 2010
רז שפירא: 2010
| אביעד בנטוב | 2010 | 2011 |
| אודי גוטשלק | 2010 | 2011 |
| מושיק גלאמין | 2010 | 2011 |
| שראל פיטרמן | 2010 | 2011 |
| אליאנה תדהר | 2011 | 2017 |
| שירן סנדל | 2012 | 2020 |
אסף הרץ: 2013
| עומר דרור | 2013 | 2016 |
| אמיר פיי גוטמן | 2013 | 2014 |
| דניאל מורשת | 2013 | 2015 |
| שחר חסון | 2013 | 2015 |
דנה גרוצקי: 2014
| אביב בן אור | 2014 | 2015 |
ירמי שיק בלום: 2015
ניב מג'ר: 2015
תומר פישמן: 2015
ליאור אמסטרדמסקי: 2015
מי-רן מנקס: 2015
| רוני דלומי | 2015 | 2016 |
| טום באום | 2015 | 2020 |
דוד שאול: 2016
תובל שפיר: 2016
| מעיין רובין (נועה פילטר) | 2016 | 2017 |
| לירון ויצמן | 2016 | 2017 |
| אשלי וקסמן בקשי | 2016 | 2017 |
| לירון רביבו | 2016 | 2018 |
אדל בספלוב: 2017
אגם בוחבוט: 2018
| אנה זק | 2020 | 2021 |
| בן זיני | 2020 | 2021 |
| ריף נאמן | 2021 | 2022 |
מנחי הערוץ לאורך השנים > מנחים בהווה

| שם | שנת הצטרפות | תוכניות |
| --- | --- | --- |
| קווין רובין | 2019 | נינג'ה ישראל ילדים, הבנים והבנות, תנו לגדול בשקט |
| דילן דרור | 2022 | ששטוס, תנו לגדול בשקט |
| אוראל צברי | 2020 | צוות בידוד, הבנים והבנות: סודות נחשפים |
| מיה צפיר | 2021 | הבנים והבנות: סודות נחשפים |
| ירדן ויזל | 2020 | צוות בידוד, ששטוס |
| חזי דין | 2013 | קסם רחוב, מגע קסם |
| עומר חזן | 2021 | ששטוס |
| טל מוסרי | 1997 | ששטוס 2022, תנו לגדול בשקט |
| לאון שניידרובסקי | 2022 | מסיבה בהפתעה |
| מאור הרוש | 2023 | תנו לגדול בשקט |
| עופר בן שבת | 2023 | תנו לגדול בשקט |
| מורן טרסוב | 2023 | תנו לגדול בשקט |
| אלין כהן | 2023 | טעימי |
| מירי כהן | 2023 | טעימי |
| אלירן חזן | 2023 | טוק TV, וויב האוס: סודות נחשפים |
| שני אלטרוביץ' | 2023 | טוק TV,  וויב האוס: סודות נחשפים |
| עדי בן יוסף (כחלק מלהקת הייפ קרו) | 2023 | וויב האוס: סודות נחשפים |
| נאור כהן (כחלק מלהקת הייפ קרו) | 2023 | וויב האוס: סודות נחשפים |
| חן מיגירוב (כחלק מלהקת הייפ קרו) | 2023 | וויב האוס: הסודות נחשפים |
| תאיר וקנין (כחלק מלהקת הייפ קרו) | 2023 | וויב האוס: סודות נחשפים |
| אייל לוי | 2023 | וויב האוס: סודות נחשפים |
מותגים

"עיר ערוץ הילדים" – אירוע שטח נודד המתקיים מדי קיץ ברחבי הארץ. בתחילת דרכו היה אירוע גדול ואף התקיימו ממנו שידורים חיים מדי שבוע, אך עם השנים הפעילות צומצמה. "עיר ערוץ הילדים" הראשונה התקיימה בקיץ 1995 בחולון, והיא התקיימה עד שנת 2011. האירוע הופק על ידי חברת "טבת סרטים".
עיתון ערוץ הילדים – ירחון ילדים שיצא תחת המותג של ערוץ הילדים. יצא לאור לראשונה ביולי 1997, בשם "עיתון כדור פורח". לפני עיתון זה היו מפורסמים בתקופת הקיץ דפי כדור פורח (באורך של 2 עמודים) בעיתוני סוף השבוע כשעשוע לילדים שעסק בתוכניות השבוע הקרוב של הערוץ. פעילות העיתון הסתיימה בדצמבר 2006, לאחר תשע שנים.
"ספריית ערוץ הילדים" – שיתוף פעולה בין ערוץ הילדים ל"הוצאת מודן". החל בשבוע הספר בשנת 1998, במסגרתו יצאו לאור מספר ספרים, ביניהם: שני ספרי קומיקס של "הוגו" באיורו של קורן שדמי, "עם הזנב לים", "המדריך לעיתונאי הצעיר", "הקוואים", "החלום הקסום של דומבי", "גדולים מהחיים", ועוד. פעילות הספרייה הסתיימה בשנת 1999, לאחר שנה.
מועדון ערוץ הילדים – החל את פעילותו באוגוסט 1998. החברים במועדון קיבלו כרטיס חבר, במסגרתו נהנו מהטבות והנחות באתרי בילוי לילדים. כמו כן, הערוץ קיים במסגרת שידוריו שני משחקים, בהם השתתפו חברי המועדון: "פליק-פלאק" ו"אני מת להתמגנט". פעילותו הסתיימה בדצמבר 2000, לאחר שנתיים.
"פארק ערוץ הילדים" – חסות שנתן ערוץ הילדים לפארק המשחקים "בא-לגן" בקיבוץ יגור. במסגרת החסות, מתקנים בפארק מותגו תחת המותג "ערוץ הילדים". כמו כן, התקיימו מספר שידורים מהפארק, ביניהם הגמר של "ליגת ערוץ הילדים", חסות שנתן ערוץ הילדים לליגת הקטרגל של החברה למתנ"סים בשנת 2000. פעילות "פארק ערוץ הילדים" החלה בפסח 2000 והסתיימה בסוף אותה שנה.
"bME" – רשת חברתית מקוונת בה מנחי ערוץ הילדים וערוץ לוגי מתקשרים עם צופיהם, והילדים מוזמנים לפתוח לעצמם דפי גולשים. הפרויקט החל באוקטובר 2008, עם עליית האתר החדש של הערוץ הסתיים הפרויקט בקיץ 2012, לאחר ארבע שנים.
"ערוץ הילדים פלוס" – ערוץ משחקים אינטראקטיבי שהחל לפעול ביולי 2005. הערוץ החליף את "הנקודה הירוקה", פלטפורמה שפעלה על גבי שידורי ערוץ הילדים והורכבה מ-4 אפליקציות אינטראקטיביות. הוא ניתן למנויי HOT ו-yes, וכלל משחקים והפעלות של ערוץ הילדים. השירות נסגר בתחילת 2013, עם הסרת הערוצים האינטראקטיביים של חברת הכבלים, לאחר הפעלה שלהן במשך כשמונה שנים.
ראו גם

לוגי
ערוץ הירו
ערוץ FOMO
נגה תקשורת
מייקל פיט

| --- | --- |

 לידה:  10 באפריל 1981 (בן 43) ווסט אורנג', ניו ג'רזי, ארצות הברית
 שם לידה:  Michael Carmen Pitt 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1997
 עיסוק:  שחקן, מוזיקאי, דוגמן
 מקום לימודים:  האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (1998)  Morris Catholic High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
מייקל כרמן פיט (באנגלית: Michael Carmen Pitt; נולד ב-‏10 באפריל 1981) הוא שחקן ומוזיקאי אמריקאי, התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "נוסחה לרצח", "החולמים", "ימים אחרונים" ו"משחקי שעשוע" ובזכות תפקידו בתור ג'יימס "ג'ימי" דרמודי בסדרה "אימפריית הפשע".
ביוגרפיה

פיט נולד בעיירה ווסט אורנג' שבניו ג'רזי, הצעיר מבין ארבעה אחים.
בגיל 16 עבר להתגורר בניו יורק כדי לפתח קריירת משחק ועבד במספר עבודות מזדמנות.
פיט למד משחק ב"אקדמיה האמריקאית לדרמה" והשתתף בשיעורים של חבר קרוב שלו שלימד במקום.
החל מ-2005, יצא פיט עם הדוגמנית ג'יימי בוצארט והם נפרדו ב-2014.
קריירה

בשנת 1997, הופיע פיט לראשונה בטלוויזיה כשהתארח בסדרה "Dellaventura". ב-1998, התארח בפרק בסדרה "חוק וסדר".
מאוחר יותר, גילתה אותו סוכנת במקרה כאשר צפתה בו במופע תיאטרון אוף ברודוויי, והביאה אותו לשחק ב-15 פרקים בעונה השלישית של הסדרה "דוסון קריק", בה למעשה התפרסם לראשונה.
בשנת 2000, עשה פיט את הופעת הבכורה המוצלחת שלו בהוליווד בדרמה "למצוא את פורסטר" והמשיך לסרטים "ילד רע", "נוסחה לרצח" בתור הנער המבריק ג'סטין פנדלטון ולדרמה המוזיקלית "הדוויג והשארית העצבנית" בה התבלט במיוחד בתפקיד הנער הגאה הביישן טומי גנוסיס.
בשנת 2003, הצליח פיט לפרוץ לתודעה בתפקיד חושפני שעשה עבור ברנרדו ברטולוצ'י בדרמה הארוטית "החולמים", בה שיחק סטודנט אמריקאי בשם מת'יו הלומד בפריז במהלך מהומות מאי 1968 ומתחבר עם שני סטודנטים מקומיים תאו (לואי גארל) ואיזבל (אווה גרין). ב-2004, הוא השתתף בתפקיד משנה במותחן האימה שובר הקופות "הכפר".
בשנת 2005, פיט שיתף פעולה עם במאי הסרט האהוב עליו ביותר "איידהו שלי", גאס ואן סנט בדרמה המוזיקלית "הימים האחרונים" בתור המוזיקאי בלאק שדמותו מבוססת על האמן האובדני קורט קוביין.
ב-2007 הופיע פיט בסרט "משחקי שעשוע", הגרסה האמריקאית השנויה במחלוקת של מיכאל הנקה לסרטו האוסטרי המוערך, ובסרט "משי" לצד קיירה נייטלי.
בשנת 2010 זכה לשבחים על תפקידו הראשי בסדרת המופת "אימפריית הפשע" בתור ג'ימי, בן חסותו של גזבר אטלנטיק סיטי נאקי תומפסון (סטיב בושמי). ב-2011, הופיע בסרט "הוגו", וב-2012, בסרט "שבעה פסיכופתים".
בשנת 2014, שיחק בסרט "לשדוד את המאפיה","המקור" וכן התארח בסדרה "חניבעל" בדמותו של מייסון ורגר; ועבור תפקידו, זכה פיט לשבחים מן המבקרים ואף היה מועמד לפרס סאטורן.
בשנת 2017 שיחק בסרט הפעולה "הרוח במעטפת", המבוסס על מאנגה יפנית באותו שם.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Hi-Life | נער |  |
| 1998 | מועדון 54 | תלמיד |  |
| 2000 | למצוא את פורסטר | ג'ון קולדריג' |  |
| 2000 | Mambo Café | נער מתבגר |  |
| 2001 | ילד רע | דוני סמנק |  |
| 2001 | הדוויג והשארית העצבנית | טומי נוסיס |  |
| 2002 | נוסחה לרצח | ג'סטין פנדלטון |  |
| 2003 | החולמים | מת'יו |  |
| 2003 | Rhinoceros Eyes | צ'יפ |  |
| 2004 | הכפר | פינטון קווין |  |
| 2004 | דפיקות לב | באדי |  |
| 2004 | Jailbait | רנדי |  |
| 2005 | ימים אחרונים | בלייק |  |
| 2006 | הוזה | טובי גרייס |  |
| 2006 | The Hawk Is Dying | פרד |  |
| 2007 | משחקי שעשוע | פול |  |
| 2007 | משי | הרווה ז'ונקור |  |
| 2011 | הוגו | מפעיל סרטים |  |
| 2012 | שבעה פסיכופתים | לארי |  |
| 2014 | Rob the Mob | תומאס אובה |  |
| 2014 | הריח שלנו | מוזיקאי רחוב |  |
| 2014 | נשמות תועות | איאן גריי | גם מפיק בפועל |
| 2015 | Macadam Stories | ג'ון מקנזי |  |
| 2015 | The Driver | כרמן | סרט קצר; גם במאי, תסריטאי ומפיק |
| 2015 | הקרימינלים | זאק | גם מפיק בפועל |
| 2016 | קרימינל | ז'אן סטרוק |  |
| 2017 | הרוח במעטפת | קוזה |  |
| 2018 | הבלש מצ'יינהטאון 2 | ד"ר ג'יימס ספרינפילד |  |
| 2020 | Run with the Hunted | אוסקר |  |
| 2020 | הפשע האחרון | קווין קאש |  |
| 2023 | רפטייל | אלי פיליפס |  |
| 2023 | Day of the Fight | מייק פלניגן |  |
| 2023 | דופק גבוה (אנ') | לה פונטיין |  |
| TBA | You Can't Win | ג'ק בלאק (אנ') | גם מפיק ותסריטאי |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Dellaventura | בייבי פייס | פרק: "Above Reproach" |
| 1998 | חוק וסדר | אנדי | פרק: "Carrier" |
| 1999 - 2000 | דוסון קריק | הנרי פארקר | 15 פרקים |
| 2002 | חוק וסדר: מדור מיוחד | הארי בייקר | פרק: "Prodigy" |
| 2008 | T Takes | אורח בחדר 113 | סדרת רשת; פרק: "Room 113" |
| 2010 - 2011 | אימפריית הפשע | ג'יימס "ג'ימי" דרמודי (אנ') | תפקיד ראשי (עונות 2-1); 24 פרקים |
| 2014 | חניבעל | מייסון ורגר (אנ') | 3 פרקים |
| 2017 | אנימלס | ג'וני | דיבוב; 2 פרקים |
| 2021 | סיפורה של ליסי | אנדרון לנדון | מיני-סדרה |
קוס (אל)

| --- | --- |
 תרבות:  אדום
 
קוֹס (בניב האדומי: 𐤒𐤅𐤎; באכדית: qa-uš; ביוונית: Κος), היה האל הלאומי של האדומים בזמן שבתם בממלכת אדום ובחבל אידומיאה.
שם האל מוכר כרכיב תיאופורי: שמות כמו שובנקוס, קוסבנה, פגעקוס, קוסנדב, קוסענל (חותמתו "לקוסענל עבד המלך" נמצאה בתל-חליפה ליד אילת) וקוסא, מהווים דוגמאות להופעת שם האל בקרב האדומים. שמות הגברים במסמך הנישואים ממרשה, בירת אדום בתקופה ההלניסטית, גם הם מכילים את הרכיב "קוס". גם שמות ממכתבי ערד הארמיים מהתקופה הפרסית מכילים את שמו כרכיב תיאופורי. האל קוס מופיע גם, כנראה, במקרא כרכיב תאופורי בשם של אבי משפחה השבה בתוך גולי בבל ליהודה (בְּנֵי בַרְקוֹס, בעזרא, ב', נ"ג).
מקור שמו

מקור השם קוס הוא, כנראה, במילה האפרו־אסיאתית *qawas/qayas (קשת או חץ), דבר המרמז על היותו אלוהות מלחמה או אל קַשָת.
הופעות היסטוריות של שם האלוהות קוס

הרבה לפני קיום הממלכה האדומית כבר היה ניתן לזהות ממצאים המעידים על נוכחותו של האל קוס. בפפירוס האריס א המכיל את סיכומי מסעות המלחמה של רעמסס השלישי (1151–1182 לפנה"ס) נמסר על מערכתו נגד השסו של שעיר (שבנחלת האדומים).[דרוש מקור][מפני ש...]
בירדן, סמוך לגבולה עם סעודיה, נתגלו ממצאים ארכאולוגיים במקום הנקרא ג'בל אל-קוס (1926,Alois Musil), המרמזים כי האל קוס חדר לפנתיאון האלים האדומיים כנראה מעט לפני תחילת המאה ה-8 לפנה"ס (BARTLETT 1989; KNAUF 1992) בעת יסוד הממלכה האדומית.[דרושה הבהרה]
בתקופה האשורית, מלך אדום בתקופת תגלת-פלאסר השלישי נקרא קַוְס־מלך, ובתקופת אסרחדון ואשורבניפל נקרא קַוְס־גַבְרִ.
חרסים מהמאה ה־7 לפנה"ס מאילת נושאים את השמות "קוסענל"; חרסים מאותה עיר נמל אדומית מהמאה ה־6 נושאים שמות כגון "קוסב[נה]", "פגעקוס" ו"קוסני".
באוסטרקון האדומי מחורבת עוזה מתחילת המאה ה־6 לפנה"ס, מברך המוען את הנמען לאל קוס, במסגרת נוסחת ברכה המוכרת מניבים כנעניים רבים ועם אלים שונים, וייתכן שבחלק מהמכתב שלא שרד הוזכר "מזבח קוס" בהקשר של מנחת דגנים שהוגשה לאל קוס על מזבחו.
קוס נחשב לאל ראשי בתקופת השלטון הפרסי (539–332 לפנה"ס). תקופה זו אופיינה בנאמנות לאל לאומי, וניתן לראות שתופעה זו לא פוסחת גם על מאמיני האל יהוה באותה תקופה. חוקרים מפרשים את הנאמנות לאל לאומי כמעין פיצוי נפשי בעקבות אובדן העצמאות המדינית. בלוחות מסחריים מניפור מימי ארתחששתא הראשון נמצאו השמות קוס־יהב וקוס־ידע.
שמות תאופוריים המזכירים את קוס במערת הקבורה הצידונית במרשה
משמאל למטה: קוסנתן (שם אדומי) בן  (שם בעל זיקה פיניקית ומצרית) בן ססמי (שם פיניקי).
משמאל: "בשנה השנייה ב. (קבר)  בת קוסנתן". השם  עשוי להתקשר לשורש צ־ב־ע, כמו בשם האדומי "צבעון".
שמות תאופוריים המזכירים את האל קוס מתועדים גם מהתקופה ההלניסטית (332–63 לפנה"ס). במערת הקבורה הצידונית במרשה נמצאו שמות כמו ΚΟΣΝΑΤΑΝΟΣ או ΚΟΣΝΑΤΑΝΟΥ (קוסנתן), ΚΟΣΒΑΝΟΥ (קוסבנה) ו־ΚΟΣΙΑΒΟΥ (קוסיהב); לעיתים נמצאו שמות אלה כחלק מהשושלות הפיניקיות (צידוניות), דבר המעיד על היטמעות הדרגתית של הפיניקים באדומים שבקרבם חיו. במסמך הנישואים ממרשה נמצאו השמות קוסרם, קוסיד וקוסיהב. על אוסטרקונים אחרים ממרשה נמצאו השמות קוסחנן, קוסידע וקוסינקם, ועל אוסטרקון דו לשוני בחורבת אל כום מופיע השם קוסידע בארמית ו־ΚΟΣΙΔΗ ביוונית. בכתובת נבטית (ארמית) מדרום מערב למצודת בצרה כתב אדם בשם מעינו שהוא עשה "נשר" לקוס. על מצבה נבטית קטנה מחורבת תנור (אנ') נכתב "[ד]י עבד קסמלך לקס אלה חורוא", כלומר "את זאת עשה קֹסמלך לקוס, אלהי חורוא (שם אדם/שבט/מקום)" (אך ייתכן ש"חורוא" הוא שם האמן שיצר את המצבה). גם מהמושבה האדומית במף ידועים שמות תאופוריים המזכירים את קוס, ביניהם ΚΟΣΜΑΛΑΧΟΣ (קוסמלך), ΚΟΣΝΑΤΑΝΟΣ (קוסנתן), ΚΟΣΒΑΝΟΥ (קוסבנה), ΚΟΣΑΔΑΡΟΣ (קוסעדר?), ΚΟΣΡΑΜΟΣ (קוסרם) ו־ΚΟΣΓΗΡΟΥ (קוסגר). בכתובת מ־134 לפנה"ס (כנראה מאלכסנדריה) מוזכר השם ΚΩΣΑΝΕΛΟΥ. בין החיילים בהרמופוליס מגנה (חמנו) (אנ') מוזכר ΑΒΔΟΚΩΣ ΑΧΑΙΟΥ. בכתובת נבטית מהגרה מ־31 לספירה מופיע הכיתוב: "קסנתן", וכך גם בכתובות שמיות בהן מופיעים השמות "קוסעדר" (שהופיע בכתובת ארמית סינאית), "קוסבנה" ו"קוסברך".
יוסף בן מתתיהו מזכיר את שמו של קוסטוברוס, מושל אדום ועזה בזמן מלכות הורדוס (37–4 לפנה"ס), צאצא למשפחת כוהנים שעבדו את האל "קוזה" (Κοζε), שהיה אלוהות שעבדו האדומים. זהו ככל הנראה האל קוס (ולא קֻזַח (אנ') הערבי, שאף ששמו מסתדר עם התעתיק היווני, הזיהוי פחות מתאים במבט היסטורי), המוזכר גם בשמו של קוסטברוס עצמו.
הקבלה לאלים אחרים

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש לשכתב לפי המאמר Toward a New Synthesis of the God of Edom and Yahweh.
הקבלה לאלים אחרים > קרבה לאלוהי ישראל

מספר חוקרים העלו טענות בדבר קרבה או זהות בין יהוה ובין האל קוס, אף שהעיסוק בנושא אינו נפוץ. נימוקיהם העיקריים של תומכי הקִרבה/זהות בין האלים הם:
רמיזות בשמות פרטיים מקראיים ישראליים/יהודאיים: באחת מרשימות-הלויים שמזכירה את "עובד אדום", מוזכר בפסוק הקודם: "קושָיהו", המסתיים עם סיומת תיאופורית יהודאית והפותח עם אותה מרכיב זהה למרכיב הסוגר את שם משפחת הנביא נחום: "אלקוש". כמו כן, לאור השם האדומי "קוסא" – שנמצא באיזושהי כתובת[דרוש מקור][מפני ש...] – ראויה לציון גם כי ייתכן שהשם המקראי "ישבקשה" משבט לוי מתייחס לקוס.
פירוש שם המילה "קוס" (قوس) בערבית[דרושה הבהרה] הוא 'קשת' (הן בהקשר של חץ וקשת והן של קשת בענן). במקרא הקשת מופיעה בהקשר של עשו (אבי אדום) ובהקשר של יהוה.[דרושה הבהרה]
המקרא מציין בכמה מקומות את הקשר, שבין ה', לבין שעיר ואדום – נחלת האדומים, וכן מ"תימן"' (הדרום), המתקשר לתימן – המקושר לסבו עשו ולארץ אדום (ראו גם: ההשערה המדיינית-קינית). בין הכתובות העבריות מחורבת תימן נמצאו אזכורים לאלוהות יהוה תימן, התגלמות מקומית של יהוה בארץ דרומית.[דרושה הבהרה]
המקרא מצביע על אחוה בין יעקב-ישראל לבין עשו-אדום, ואף מרבה לגונן על העם האדומי, ואין זה מן הנמנע כי ההגנה המקראית הגיעה גם על רקע של אחוה תאולוגית.
ממצאים ארכאולוגיים של אתרים אדומיים, כגון תל מרשה, מצביעים על נקודות דמיון בין הפולחן היהודאי לבין פולחן האדומים בני התקופה; למשל: הם היטהרו במקוואות, ערכו כתובה, ואף נימולו.[דרושה הבהרה]
עם זאת, קיימים גם טיעונים הפוכים נגד הזיהוי:
אמנם, בניגוד לאלוהויות הראשיות של העמים המוזכרים במקרא (כגון בעל, מלך, כמוש, עשתרת ודגן), הכתובים המקראיים אינם נוקבים מפורשות בשמה של האלוהות האדומית (אם נתעלם מהרמיזות המצוינות בסעיף 1 ובסעיף 2); ואולם גם בלי לציין במפורש את שמה, עצם פולחנה כן מוזכר במקרא כעבודה "זרה". אם כי, על פי המחקר, אזכור זה הוא מלאכותי ומאוחר.
ייתכן שגם הנביא עובדיה שולל את האלוהות האדומית – במשחק מילים שאולי נועד ללעוג במרומז לשמה: "והיה... בית עשו לְקַש" – כשלכך יש להשוות גם את השם הפרטי המקראי "ישבקָשה", ואת משחקי-מילים מקראיים מקבילים הלועגים לשמות האלוהות המואבית כמוש ("ובוש מואב מכמוש") והאלוהות בעל (שבשמה מסתיימים שמו של "אִשבעל" ו"ירובעל", הנקראים גם "איש בושת" ו"ירובשת").
הקבלה לאלים אחרים > אלים אחרים

דמיון צלילים, כמו גם פעפוע תרבותי – שבקע מהסביבה האדומית שעבדה את קוס במקדש הנבטי שבהר התנור שבירדן, הביאו בסופו של דבר את הערבים הקדומים (שהתגוררו באזור מוזדליפה שליד העיר מכה שבחצי האי ערב) לזהות את קוס עם האלוהות הערבית הטרום-איסלאמית "קוזח" (قزح) שאותה הם עבדו.
לקריאה נוספת

Ernst Axel Knauf, "Qôs", in Karel van der Toorn, Bob Becking, and Pieter W. van der Horst (eds.), Dictionary of Deities and Demons in the Bible (DDD), 2nd ed., Leiden: Brill, 1999, pp. 674–677
חואן מנואל טבס, 'מדוע המקרא דומם לגבי קוס אלוהי אדום', TheTorah.co.il, 2022.
קרלוס קול מרטי

קרלס קול מרטי (בספרדית: Carles Coll Marti; נולד ב-15 באוקטובר 2001) הוא שחיין ספרדי, אלוף עולם בבריכת 25 מטר (בודפשט 2024) במשחה ל-200 מטר חזה.
ביוגרפיה

קול מרטי נולד וגדל בטרגונה שבספרד.
ביוגרפיה > 2021

באליפות אירופה בבריכת 25 מטר שנערכה בקאזאן שברוסיה בנובמבר סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 52.50 שניות, במקום שישי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:54.32 דקות, במקום 11 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:06.17 דקות, במקום 11 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.46 שניות, במקום 22 במשחה ל-50 מטר חזה בתוצאה של 27.35 שניות, ובמקום 24 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 58.56 שניות. בנוסף, סיים במקום עשירי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי משולב בתוצאה של 1:35.42 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות אירופה שנערכה ברומא שבאיטליה באוגוסט סיים במקום שביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.96 דקות, במקום 21 במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 49.29 שניות, ובמקום 31 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.67 שניות. בנוסף, סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא ספרד חדש של 3:13.73 דקות, במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:37.25 דקות, ובמקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב לאחר ששחה בשלב המוקדמות של המשחה.
באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן שבאוסטרליה בדצמבר סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר מעורב אישי בתוצאה של 52.36 שניות, לאחר שבשלב חצי הגמר קבע שיא ספרד חדש של 51.97 שניות, ובמקום 13 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:54.03 דקות. בנוסף, סיים במקום שישי במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בשיא ספרד חדש של 1:24.83 דקות, במקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בשיא ספרד חדש של 3:07.19 דקות, ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בשיא ספרד חדש של 3:26.48 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה שביפן ביולי סיים במקום 23 במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:01.22 דקות, ובמקום 28 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:13.09 דקות. בנוסף, סיים במקום 14 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:35.13 דקות, ובמקום 17 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:29.06 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר בפברואר סיים במקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:10.77 דקות, ובמקום 27 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:01.50 דקות. בנוסף, סיים במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 3:33.20 דקות, במקום שמיני במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:14.93 דקות, ובמקום 12 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בתוצאה של 3:49.07 דקות.
באולימפיאדת פריז שנערכה ביולי-אוגוסט השתתף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, אולם הרביעייה נפסלה בשלב המוקדמות.
ביוגרפיה > 2024 > אלוף עולם בבריכת 25 מטר

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה בבודפשט שבהונגריה זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא ספרד חדש של 2:01.55 דקות, לפני קיריל פריגודה שהשתתף כספורטאי נייטרלי (2:01.88	דקות) ויאמטו פוקאסאווה מיפן (2:02.01 דקות).
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חזה: 28.21 שניות (2022)
100 מטר חזה: 1:00.39 דקות (2024), שיא ספרד
200 מטר חזה: 2:10.58 דקות (2024)
200 מטר מעורב אישי: 1:59.27 דקות (2023)
50 מטר חופשי: 22.47 שניות (2021)
100 מטר חופשי: 49.29 שניות (2022)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חזה: 26.29 שניות (2024), שיא ספרד
100 מטר חזה: 56.67 שניות (2024), שיא ספרד
200 מטר חזה: 2:01.55 דקות (2024), שיא ספרד
100 מטר מעורב אישי: 51.50 שניות (2024), שיא ספרד
50 מטר חופשי: 21.41 שניות (2021)
100 מטר חופשי: 48.32 שניות (2023)
נפת טולכרם (המנדט)

| --- | --- |
 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז שומרון
 ערים בנפה:  #יישובי הנפה
 בירת הנפה:  טולכרם
 שפה רשמית:  ערבית 
 תאריך ייסוד:  1920 
 שטח:  835,355 דונם (1945)
 תאריך נטישה:  1948 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  86,140 (1945)
 קואורדינטות:  32°18′44″N 35°01′54″E﻿ / ﻿32.31225°N 35.031567°E﻿ / 32.31225; 35.031567 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת טולכרם (באנגלית: Sub-district of Tulkarm) הייתה נפה במחוז שומרון בימי המנדט הבריטי בארץ ישראל על שם בירתה, העיר טולכרם.
לפי תוכנית החלוקה יועד שטח מערב הנפה למדינה היהודית ומזרחה למדינה הערבית.
לאחר מלחמת העצמאות והסכמי שביתת הנשק של 1949 התחלק שטח הנפה בין מדינת ישראל לממלכת ירדן. מערב הנפה הפך לנפת השרון במחוז המרכז ומזרח הנפה הפך לחלק מיהודה ושומרון.
אוכלוסייה

לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל שערכו רשויות המנדט היה סך האוכלוסייה בנפה 86,140 בני אדם שהתפלגו כדלקמן:
ערבים: 71,220 מוסלמים, מתוכם 380 נוצרים
יהודים: 14,900
יש להתחשב בעובדה שהנתונים האלה לא נבעו ממפקד אוכלוסין, אלא התבססו על מפקד האוכלוסין המנדטורי האחרון של 1931 בתוספת הגידול המחושב באוכלוסייה ונתוני ההגירה היהודית והערבית, (שהיו חלקיים בלבד).
שטח

בשנת 1945 היה סך שטח הנפה 835,355 דונמים. התפלגות השטח הייתה כדלקמן:
שטח בבעלות ערבית: 650,690 דונמים
שטח בבעלות יהודית: 141,361 דונמים
שטח בבעלות ציבורית (אדמות מדינה): 43,304 דונמים
יישובי הנפה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  אביחיל  אבן יהודה  אום ח'אלד (בערבית: أمّ خالد)  איב'תאן (בערבית: إبثان) - כיום חלק מזמר  איכתאבא (בערבית: إكتابا)  אלישיב  באקה אל-גרבייה (בערבית: باقة الغربية)  באקה א-שרקייה (בערבית: باقة الشرقية)  באר גנים  ביר א-סיכה (בערבית: بير السـِّكـَّة) - כיום חלק מזמר  בית יהושע  בית ינאי  בית יצחק  בית ליד (בערבית: بيت ليد)  ביתן אהרן  בלעא (בערבית: بلعا)  בני ציון  בצרה  גאולים  ג'למה (בערבית: الجلمة)  אל-ג'ארושיה (בערבית: الجاروشية)  גבעת שפירא  גבעת חיים  ג'יוס (ערבית: جيّوس)  ג'לג'וליה (בערבית: جلجولية)  גן חיים  ג'ת (בערבית: جتّ)  דיר אל-ע'וסון (בערבית: دير الغصون)  דנאבה (בערבית: ذِنّابة)  ואדי קבאני (בערבית: وادي قباني)  זיתא (בערבית: زيتا)  חבלה (בערבית: حبلة)  חבצלת השרון  חוגלה  ח'רבת בית ליד (בערבית: خربة بيت ليد)  ח'ירבת זלפה (בערבית: خربة زلفة) |  ח'ירבת מנשייה (בערבית: المنشية)  חירבת עזון (בערבית: خربة عزون, נקרא גם טאבסור تبصر)  חיבת ציון  חרות  טייבה (בערבית: الطـّيـّبة)  טירה (בערבית: الطـّيرة)  ימה (בערבית: يمة או يما) - כיום חלק מזמר  כור (בערבית: كور)  כפר א-לבד (בערבית: كفراللبد)  כפר ברא (בערבית: كفر برا)  כפר ג'מאל (בערבית: كفر جمّال)  כפר הס  כפר הרא"ה  כפר ויתקין  כפר זיבאד (בערבית: كفر زيباد)  כפר חיים  כפר ידידיה  כפר יונה  כפר יעבץ  כפר נטר  כפר סאבא (בערבית: كفر سابا)  כפר סבא  כפר סור (בערבית: كفر صور)  כפר עבוש (בערבית: كفر عبّوش)  כפר קאסם (בערבית:  كفر قاسم)  כפר רֻמאן (בערבית: كفر رمّان)  כפר ת'ולת (בערבית: كقر ثلث)  מיסכה (בערבית: مسكة)  מעברות  אל-מרג'ה (בערבית: المرجة או مرجة) - כיום חלק מזמר  משמר השרון  נבי אליאס (בערבית: خربة النبي الياس)  נזלה אל-ווסטא (בערבית: النزلة الوسطى)  נזלה אל-ע'רביה (בערבית: النزله الغربية)  נזלה אל-שרקייה (בערבית: النزله الشرقية) |  נזלת אבו נאר (בערבית: نزلة ابو نار)  נזלת עיסא (בערבית: نزلة عيسى)  נירה  נתניה  סידא (בערבית: صيدا)  ספארין (בערבית: سفّارين)  ע'אבאת כפר סור (בערבית:غابة كفر صور)  עטארה (בערבית: عطارة)  עילאר (בערבית: عِلّار)  עין החורש  עין העובד  עין ורד  ענבתא (בערבית: عنبتا)  עזון (בערבית: عزّون)  עתיל (בערבית: عتّيل)  פלאמה (בערבית: فلامية)  פרדסיה  פרעון (בערבית: فرعون)  צופית  צור משה  קאקון (בערבית: قاقون)  קדימה  קלנסווה (בערבית: قـَلـَنسوة)  קלקיליה (בערבית: قلقيلية)  קפין (בערבית: قفّين)  א-ראס (בערבית: الرأس)  רמין (בערבית: رامين)  רמל זיתא (בערבית: رمل زيتة/قزازة)  רמת הכובש  שדה ורבורג  שדה יצחק  שוויכה (בערבית: شويكة)  שופה (בערבית: شوفة)  שער חפר  תל יצחק  תל מונד  תל צור (נקרא גם "כפר צור") |
הערות שוליים

↑  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
| חלוקה מנהלית של המנדט הבריטי בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הגליל | נפת ביסאן • נפת טבריה • נפת נצרת • עכו • צפת |  |
| מחוז חיפה | חיפה |  |
| מחוז ירושלים | חברון • ירושלים • רמאללה |  |
| מחוז לוד | יפו • רמלה |  |
| מחוז עזה | באר שבע • עזה |  |
| מחוז שומרון | ג׳נין • טולכרם • שכם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567331105171  LCCN: n88151418  VIAF: 139662308   WorldCat (עם VIAF): 139662308
דה כהן (יוטיובר)

.
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 באוקטובר 2002 (בן 22) גני תקווה, ישראל ישראל
 מידע אישי
 שם:  עידן כהן אטיאס
 מקום מגורים:  גני תקווה, ישראל ישראל
 מידע יוטיוב
 תקופת הפעילות:  2018–הווה (כ־7 שנים)
 ז'אנר:  גיימינג, בידור
 רשומים:  כ-611 אלף (נכון ל־9 בנובמבר 2024)
 צפיות:  כ-179 מיליון (נכון ל־9 בנובמבר 2024)
עידן כהן אטיאס (נולד ב-3 באוקטובר 2002), המכונה דה כהן (TheCohen) הוא יוטיובר, גיימר ויוצר תוכן ישראלי. כהן מעלה סרטונים ולייבים לערוץ היוטיוב שלו. נכון לדצמבר 2024, בערוץ כ-619 אלף רשומים. הוא בעל כ-411 אלף עוקבים בטיקטוק, ו-141 אלף עוקבים באינסטגרם.
ביוגרפיה

כהן נולד ב-3 באוקטובר 2002 וכיום מתגורר בגני תקווה ובטבריה. ב-27 באפריל 2022, התגייס לצה"ל לתפקיד אמן פעיל. כהן מקיים אורח חיים מסורתי.