stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שריון לוחות
יתרונות

שריון הלוחות חולל מהפך באמנות הלחימה של תקופתו מאחר שסיפק הגנה חסרת תקדים ללוחם העוטה אותו. בעוד שריון שרשראות היה חדיר כמעט לכל נשק דקירה שהוא (לרבות חצים מטווח קצר) ואף פגיע למכות גרזן קרב ודקירות חרב, שריון הלוחות היה עמיד מול כלי נשק אלה. מכות חרב רגילות לרוב לא חדרו אותו והוא היה חדיר לחצים רק בטווח קצר ורק מול קשתות חזקות במיוחד (כגון קשת ארוכה או רובה קשת כבד). הגנתו של אביר בשריון לוחות גותי הייתה כה טובה עד שיכול היה להילחם בו-זמנית במספר יריבים משוריינים ולא משוריינים כאחד.
כתוצאה מכך החלו לפתח כלי נשק דו-ידניים שמטרתם הייתה לחדור את שריון הלוחות, כלי נשק אלה כללו:
נשקי מוט - מדובר במוטות ארוכים (2–4 מטר בממוצע) שצוידו בראש חנית מאיים ומגוון "פותחני קופסאות" לצידו (כגון האלברד, וקופיצים למיניהם).
פטיש קרב - נשק זה כלל שלושה כלי נשק בכלי אחד: ראש חנית לדקירה ונעיצה, ראש פטיש להנחתת מהלומות כבדות שמרסקות עצמות (ללא צורך לחדור שריון) ו"מקור" מהצד השני שביכולתו היה לחדור שריון במכה דמוית הנפת פטיש.
גרזן-חנית (Pollaxe) - נשק זה כלל שלושה כלי נשק בכלי אחד: ראש חנית לדקירה ונעיצה, ראש גרזן לחיתוך יריבים לא משוריינים או בעלי שריון קל ו"מקור" מהצד השני שביכולתו היה לחדור שריון במכה דמוית הנפת פטיש.
גרזן קרב - הגרזנים הפשוטים של ימי הביניים צוידו בראשי גרזן כבדים יותר שהורכבו בצורה הדומה לזאת של פטיש קרב וכללו מקור או ראש דו-להבי.
חרב דו-ידנית - חרב כבדה וארוכה שדרשה כוח עצום להפעילה.
גבר השימוש באלות, פטישים, כוכב השחר, מורג וכלי נשק מרסקים.
בכלי נשק אלה השתמשו לא רק חיל הרגלים הפשוט ומיליציות עממיות מאולתרות, אלא גם חיל הרגלים הכבד ואבירים העטויים בשריונות אלה עצמם. השריון סיפק הגנה היקפית טובה לכל חלקי הגוף, ובפרט כנגד מהלומות חרב, ולכן הצורך במגן גדול ומוצק התייתר. בהתחלה, מגן העץ המחוזק והעבה הוחלף במגן קטן ודק יותר ולבסוף נזנח כליל על מנת לאפשר לאביר עוטה השריון להשתמש בכלי נשק דו-ידניים כגון נשקי מוט, גרזן-חנית (Pollaxe) והחרב הדו-ידנית האימתנית.
למרות שהשריון תוכנן בעיקר לקרב חמוש (כגון קרב חרבות) הוא סיפק יתרון עצום ללובש אותו בקרב לא-חמוש (היאבקות או תגרה). ראשית, שריון מתכת סיפק הגנה מצוינת ללוחם המשוריין (האביר) מפני אגרופים ובעיטות למיניהם. מי שטיפש דיו להכות אדם בשריון היה פוצע את ידו מבלי להכאיב לאביר כלל. האביר, לעומת זאת, היה יכול להמם את יריבו בקלות - אם לבש כפפות שריון - שמלבד הגנה על האצבעות שימשו גם כאגרופן בפועל. גם מכות מרפק או בעיטות עם מגפי שריון היו כואבות ביותר ליריב.
לצורכי טורנירים הומצא שריון לוחות מיוחד, עבה פי שלושה מהשריון הרגיל ומתוכנן להגן במיוחד על פלג הגוף העליון, החזה והכתפיים (האזורים שנפגעים מרומח היריב).
חסרונות

על אף משקלו הרב של השריון (25–30 ק"ג), חסרונותיו העיקריים של השריון היו הקשיים שהוא גרם כאשר לבשו אותו לאורך זמן. השריון היה מחניק ומחמם ביותר, ודרש כושר גופני וסיבולת גבוהה כדי לתפקד בו כראוי. כמו כן, ככל שהשריון היה מתוחכם וכבד יותר, כך לקח זמן רב יותר ללבוש ולפשוט אותו. טיפול בשריון ואחזקתו כנגד חלודה הייתה עסק יקר ובימי הביניים רק אצילים ואבירים יכלו להרשות לעצמם שריון מתכת מתקדם. לוחמים ממעמדות נמוכים יותר רכשו שריונות ישנים וזולים יותר כגון שריוני שרשראות, שריוני קשקשים ואף שריונות עור.
למרות שסיפק הגנה מצוינת כנגד רוב כלי הנשק הקרים, לא יכל שריון הלוחות לעצור קליעים שנורו מנשק חם מתקדם. עובדה זו, בשילוב השתכללות והגברת תפוצת הרובים, הביאה לירידתו משדה הקרב והפיכתו לאלמנט טקסי בלבד.
הערות שוליים

↑  תמונה להמחשה
↑  תמונה להמחשה
↑  שריון גותי של המאה ה-15 מזוויות שונות
↑  תמונה 1, תמונה 2
| שריון |
| --- | --- | --- |
| תת-ערכים | התפתחות השריון • שריון גוף • קסדה • מגן |  |
| סוגי שריון | שריון עור • שריון ברונזה • שריון קשקשים • שריון טבעות • שריון רצועות • שריון מקטעים • שריון שרשראות • שריון קיראס • שריון לוחות (שריון לוחות גותי • שריון לוחות מקסימיליאן • שריון לוחות איטלקי • שריון לוחות גריניץ') |  |
| ראו גם | חיל הרגלים • חיל הפרשים • אביר • רכב קרבי משוריין • חיל השריון • אמצעי לחימה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph386354 
חלקי השריון (שריון לוחות גותי)
שריוני לוחות מגרמניה. שלושת השריונות הרגליים הם מסגנון גותי וניתן לראות בבירור את הקסדות החדות ואת הרכסים על לוחות המתכת. השריון לפרש הוא מסגנון מקסמיליאן המאוחר יותר. השריונות ברקע גם הם מדגם מקסמיליאן.
לוחם עטוי בשריון לוחות גותי אוחז בגרזן-חנית, נשק שעוצב לשדה הקרב ויעיל נגד לוחמים משוריינים ולא משוריינים.
שלושה שריוני לוחות וברקע כלי נשק מהתקופה (קופיץ, רובה קשת ושלל נשקי מוט: חניתות, רנסואר, מוטות-גרזן והאלברדות) שפותחו במיוחד כדי לחדור את קופסאות הפלדה המשוריינות.
שריון לוחות ולצידו מגוון נשקי מוט שנועדו לחדור שריונות לוחות.
חצי האי טריניטי

| --- | --- |

מפת חצי האי האנטארקטי,   חצי האי טריניטי צבוע באדום
 מידע כללי
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°37′00″S 58°20′00″W﻿ / ﻿63.6167°S 58.3333°W﻿ / -63.6167; -58.3333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי טריניטי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי טריניטי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי טריניטי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי טריניטי
 
חצי האי טריניטי (באנגלית: Trinity Peninsula) או חצי האי טרינידד (ספרדית) הוא חלקו הצפוני ביותר של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי חצי האי

פביאן גוטליב פון בלינגסהאוזן היה בין הראשונים לחקור את המקום במהלך מסעותיו לאזור בשנת 1819–1820. מאוחר יותר, המשלחת השוודית, בשנת 1901 בפיקודו של אוטו נורדנשלד שהתה באזור אף היא.
היסטוריה > מקור השם

שמו הנוכחי של חצי האי ניתן, ככל הנראה, על ידי אדוארד ברנספילד בינואר 1820, שקרא לאזור "ארץ טריניטי" (על שם השילוש הקדוש), אם כי הגדרת האזור שנויה במחלוקת בקרב ההיסטוריונים.
ז'ול דומון ד'אורוויל, במהלך מסעו בשנת 1838, קרא לאזור "ארץ לואי פיליפ" (Louis Philippe), על שם לואי פיליפ, מלך הצרפתים. שם זה (לואיס פליפה בספרדית) נוהג גם כיום בצ'ילה.
תביעות טריטוריאליות

ארגנטינה מחשיבה את האי כחלק מפרובינציית טיירה דל פואגו. בצ'ילה הוא חלק מהפרובינציה אנטארקטיקה צ'ילנה. בממלכה המאוחדת הוא שייך לטריטוריה הבריטית באנטרארקטיקה. כל שלוש התביעות מוגבלות על ידי אמנת אנטארקטיקה.
אקלים

כחלק מההתחממות העולמית, נשבר שיא החום בחצי האי בשנת 2020, כשהגיע ל-18.5 מעלות צלזיוס.
ראו גם

נקודת ג'ייד
חצי האי בליצה
מעבר אריפלרי
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4  מידע היסטורי
↑  18.3 מעלות: נשבר שיא החום בבסיס באנטארקטיקה, באתר ynet, 8 בפברואר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007581560705171  LCCN: sh2014000470 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של אנטארקטיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משחקי מכבי פאן אמריקה

משחקי מכבי פאן אמריקה או המכביה האמריקאית (בספרדית: Macabiada Panamericana, ולאחר מכן Juegos Macabeos Panamericanos) היא תחרות ספורט רב־ענפית המתקיימת מדי ארבע שנים באמריקה הלטינית בהשתתפות ספורטאים יהודים.
משחקי מכבי פאן אמריקה מתקיימים אחת לארבע שנים ובסמיכות למשחקי מכבי אירופה, שנתיים לאחר המכביה.
את המשחקים מארחת אחת ממדינות אמריקה הלטינית הנבחרת בקונגרס מכבי תנועה עולמית.
כיום משתתפות במשחקי מכבי פאן אמריקה גם משלחות ממכבי ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, בריטניה וישראל.
משחקי מכבי פאן אמריקה

| מספר | שנה | מיקום | מספר מדינות משתתפות | מספר ספורטאים משתתפים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1964 | בואנוס איירס, ארגנטינה | 7 | 400 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1964 |
| 2 | 1966 | סאו פאולו, ברזיל | 10 | 500 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1966 |
| 3 | 1976 | לימה, פרו | 11 | 700 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1976 התקיימה 10 שנים לאחר קודמתה בשל בעיות פוליטיות וארגוניות במספר מדינות. |
| 4 | 1979 | מקסיקו סיטי, מקסיקו | 12 | 1,200 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1979 |
| 5 | 1983 | סאו פאולו, ברזיל | 11 | 900 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1983 |
| 6 | 1987 | קראקס, ונצואלה | 16 | 1,600 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1987 הייתה הראשונה בה התארחה גם משלחת מישראל. |
| 7 | 1991 | מונטוידאו, אורוגוואי | 16 | 2,000 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1991 |
| 8 | 1995 | בואנוס איירס, ארגנטינה | 17 | 1,800 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1995 |
| 9 | 1999 | מקסיקו סיטי, מקסיקו | 14 | 1,700 | משחקי מכבי פאן אמריקה 1999 |
| 10 | 2003 | סנטיאגו, צ'ילה | 15 | 2,400 | משחקי מכבי פאן אמריקה 2003 |
| 11 | 2007 | בואנוס איירס, ארגנטינה |  |  | משחקי מכבי פאן אמריקה 2007 |
| 12 | 2011 | סאו פאולו, ברזיל |  |  | משחקי מכבי פאן אמריקה 2011 |
| 13 | 2015 | סנטיאגו, צ'ילה | 22 | 3,000 | משחקי מכבי פאן אמריקה 2015 כללה גם משלחות אורחות מארצות הברית, קנדה, אוסטרליה, דרום אפריקה וישראל. |
| 14 | 2019 | מקסיקו סיטי, מקסיקו | 21 | 4,000 | משחקי מכבי פאן אמריקה 2019 כללה גם משלחות אורחות מארצות הברית, קנדה, בריטניה, אוסטרליה, סין, ספרד, הונגריה וישראל. |
| 15 | 2023 | בואנוס איירס, ארגנטינה |  |  | משחקי מכבי פאן אמריקה 2023 |
| 16 | 2027 | סולאנס-פונטה דל אסטה, אורוגוואי |  |  | משחקי מכבי פאן אמריקה 2027 |
סמלי מכבי פאן אמריקה

סמל מכבי פאן אמריקה 2007
סמל מכבי פאן אמריקה 2011
סמל מכבי פאן אמריקה 2015
סמל מכבי פאן אמריקה 2019
סתוית אלון שלו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1960 (בת 64 בערך) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  גנטיקה
 מקום מגורים:  בנימינה
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  מרכז רפואי העמק 
 בן זוג:  אליעזר שלו
 
סתוית אלון שלו (נולדה ב-1960) היא רופאה ומדענית, פרופסור מן המניין לגנטיקה של האדם, חברת סגל בפקולטה לרפואה של הטכניון, מחזיקת הקתדרה על שם יוסף טננבאום ברפואה מונעת, מנהלת מכון רפפורט למחקר ביו-רפואי, מנהלת המכון לגנטיקה של המרכז הרפואי העמק בעפולה, דיקנית בית הספר ללימודי המשך על שם עזריאלי בטכניון.
ביוגרפיה

שלו נולדה לזאבה, לבית ורנר-ורד, ולמשה, לבית אלון-פייקוביץ, ולה אחות ושני אחים. גדלה בבנימינה ולמדה בבית הספר האזורי בפרדס חנה. השתחררה מצבא ההגנה לישראל בדרגת סגן לאחר ששירתה כראש מדור ביחידה 8200 של אגף המודיעין.
סיימה בהצטיינות את לימודי הרפואה בטכניון ב-1989. את ההתמחות ברפואת ילדים סיימה ב-1994 ואת ההתמחות בגנטיקה רפואית סיימה ב-1996. היא השתלמה באוניברסיטת קולומביה הבריטית שבוונקובר, קנדה ובמעבדות ג'קסון באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבר הרבור שבארצות הברית.
בשנים 1997–1999 העבירה קורס פוסט דוקטורט בבית הספר לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב.
החל מ-2003, שלו משמשת מרצה לגנטיקה רפואית בפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט של הטכניון. בשנת 2015 מונתה לפרופסור קליני ברפואה גנטית באותו מוסד.
ביוגרפיה > מומחיותה המקצועית

התמחותה היא בתסמונות ומחלות גנטיות מולדות ונדירות כולל התפתחותן באדם ובפיתוח שירותים רפואיים בתחום הגנטיקה באוכלוסייה הערבית בישראל.
החל מ-1997 מנהלת שלו את המרכז לגנטיקה במרכז הרפואי העמק והחל מ-2020 היא גם מנהלת שותפה של המרכז הלאומי למחלות נדירות במרכז הרפואי העמק.
במקביל, החל מ-2003 היא מרצה בבית הספר לרפואה של הטכניון. שלו שימשה כיועצת לרפואה גנטית בין השנים 2005–2008 בבית החולים אלישע. היא שמשה במספר תפקידים אקדמיים: בשנים 2016–2019 הייתה חברה בוועדה ללימודי תואר שני בטכניון. וב- 2017–2020 כיהנה כדירקטורית אקדמית בוועדה ללימודי המשך ברפואה בטכניון.
שלו יזמה את הקמת המסלול לייעוץ גנטי בפקולטה לרפואה על שם ברוך ורות רפפורט בטכניון, שנפתח בשנת 2009 ומאז עומדת בראשו.
בשנת 2021 מונתה לדיקנית ללימודי המשך וללימודי חוץ בבית הספר ללימודי המשך של הטכניון ע"ש עזריאלי. במסגרת תפקידה היא מובילה שיתוף פעולה חדש של הטכניון עם רשות החדשנות להוראת נושאים טכנולוגיים מובילים, בהם האינטרנט של הדברים (IoT), תעשיית המזון החכמה (פודטק) והדפסת תלת-ממד. הרשות תומכת בתשעה קורסים טכנולוגיים של יחידת לימודי ההמשך בטכניון שנבנו תוך שיתוף פעולה עם חברות וארגונים כמענה לדרישות ולצורכי התעשיות בארץ. בין הקורסים המוצעים: האינטרנט של הדברים וניהול המידע בעולם התעשייה המודרני, הכשרת עובדים ועתודות כוח אדם לחדשנות בתחום הפודטק והכשרת אנשי VLSI ותוכנית מקיפה לאבטחת סייבר וענן.
משנת 2023 היא מנהלת את המכון למחקר ביו רפואי בפקולטה לרפואה על שם ברוך ורות רפפורט בטכניון.
שלו פרסמה מאות מאמרים מקצועיים בעיתונות המדעית ומאמריה צוטטו אלפי פעמים. בנוסף פרסמה מאמרים רבים לשירות המטופלים ובני המשפחות.
שלו היא חברת דירקטוריון בחברת בייבי לינק, שהוקמה בשנת 2006, ואשר עוסקת בבדיקות רפואיות מתקדמות.
שלו נכללה ברשימת הרופאים הטובים בישראל שפורסמה על ידי המגזין הכלכלי פורבס, כאחת מ-21 רופאים מהמרכז הרפואי העמק.
ביוגרפיה > פעילות ציבורית ומקצועית

ב-2000 שימשה כנציגת ישראל בפורום הבריאות העולמי בדאלאס, טקסס, ארצות הברית.
עד התפטרותה ב-2020, הייתה יושבת ראש הוועדה העליונה לניסויים בבני אדם, במסגרת לשכת המדען הראשי במשרד הבריאות.
בשנים 2019–2023 שימשה כחברה באספה הכללית ובוועדה האקדמית של מכללת כנרת.
בשנים 2019–2023 הייתה חברת ועדת החינוך של המועצה המדעית ה-43 של ההסתדרות הרפואית בישראל המופקדת על פי חוק על ההתמחות ועל התמקצעות של הרופאים במדינת ישראל.
ב-2023 כיהנה כחברת ועדת ההיגוי הלאומית של ישראל לפרויקט הגנום IRGS
בשנת 2024 היא מונתה לחברה באקדמיה הלאומית הישראלית לרפואה מדעית.
שלו נשואה לפרופסור אליעזר שלו ולזוג נולדו שישה ילדים. מתגוררת בבנימינה.
הערות שוליים

1 2  רופאי העמק, באתר שירותי בריאות כללית
↑  המהפכה הנשית של הטכניון, באתר מגזין הטכניון, ‏אביב 2022
↑  אילנה קוריאל, המהפכה הנשית של הטכניון, באתר ynet, 29 בדצמבר 2021
↑  אגם קדם לוי, בשיתוף הטכניון, הטכניון והרשות לחדשנות משיקים קורסים ללימודי המשך, באתר TheMarker‏, 6 ביולי 2022  פרסומי
↑  בית הספר ללימודי המשך של הטכניון ע"ש עזריאלי, באתר הטכניון
↑  סתוית אלון שלו, תסמונת דאון, באתר שירותי בריאות כללית, ‏2019
↑  סתוית אלון שלו, בדיקות גנטיות (בדיקות סקר גנטי), באתר שירותי בריאות כללית, ‏2024
↑  ד"ר סתוית שלו, באתר ynet, 21 ביולי 2004
↑  סתוית אלון שלו, בדיקות גנטיות, באתר שירותי בריאות כללית, ‏2024
↑  דירקטוריון וצוות ההנהלה הבכירה מיום הקמת החברה, באתר Babylink
↑  21 רופאים מהמרכז הרפואי העמק ברשימת הרופאים הטובים בישראל, באתר מערכת עמקניוז, ‏04/08/20
↑   עידו אפרתי, חברי הוועדה המאשרת ניסויים בבני אדם: משרד הבריאות נכנע לחברות התרופות, באתר הארץ, 6 בפברואר 2020;
 מאמר המערכת, כניעה לחברות התרופות, באתר הארץ, 9 בפברואר 2020
↑  יניב אעידן, עפולה: פרס מפעל חיים יוקרתי הוענק לפרופ׳ אליעזר שלו, באתר עמקניוז - חדשות העמק, ‏2017-04-24
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ORCID: 0000-0002-0414-3450  VIAF: 447152742994327731821   WorldCat (עם VIAF): 447152742994327731821
סייש

גל עומד (שחור) המתואר כסכום של שני גלים מתפשטים הנעים בכיוונים מנוגדים (כחול ואדום). הגל העומד (השחור) בניגוד לאחרים, אינו מתקדם במרחב, ולכן נקרא גל עומד.
סֶיְיש (באנגלית: Seiche) הוא נחשול או תנודות מים חריפות שנוצרות באגמים ומקווי מים מלאכותיים כתוצאה מרעידות אדמה או תנאים אטמוספיריים חריגים, ומזוהה לעיתים בטעות כצונאמי. מדובר בגל עומד בגוף מים סגור או סגור חלקית. תופעות אלו נצפו באגמים, מאגרי מים, בריכות שחייה, מפרצים, נמלים, מערות וימים. תנאי בסיסי להיווצרות סייש הוא שגוף המים יהיה מוגבל, לפחות חלקית, מה שמאפשר את היווצרות הגל העומד, אשר נראה בדרך כלל כמים הזורמים קדימה ואחורה.
את המונח יצר ההידרולוג השווייצרי פרנסואה-אלפונס פורל ב-1890, שהיה הראשון שערך תצפיות מדעיות על ההשפעה באגם ז'נבה. מילת הניב השווייצרית הזו באה מהמילה הלטינית siccus שמשמעותה "יבש", כלומר, כשהמים נסוגים, החוף מתייבש. המילה הצרפתית sec או sèche (יבש) מקורה במילה הלטינית הזו.
מקור התופעה

סיישים נגרמים בדרך כלל כאשר רוחות חזקות ושינויים מהירים בלחץ האטמוספירי דוחפים מים מקצה אחד של גוף מים לקצה השני. כאשר הרוח נעצרת, המים חוזרים אל הצד השני של השטח הסגור. לאחר מכן המים ממשיכים לנוע קדימה ואחורה במשך שעות או אפילו ימים. באופן דומה, רעידות אדמה, צונאמי או חזיתות מזג אוויר עזות עלולות לגרום לסיישים לאורך מדפי היבשת ונמלי האוקיינוסים.
מקור התופעה היא תהודה בגוף מים שהופרע על ידי אחד מהגורמים המוזכרים לעייל או יותר. כוח הכבידה מבקש תמיד לשחזר את פני השטח האופקיים של גוף מים, שכן אלה מייצגים את המצב שבו המים נמצאים בשיווי משקל הידרוסטטי. תנועה הרמונית אנכית, מייצרת דחף שעובר לאורך האגן במהירות שתלויה בעומק המים. הדחף מוחזר מקצה האגן, ויוצר הפרעות. החזרים חוזרים ונשנים מייצרים גלים עומדים עם צמתים או נקודות שאינם חווים תנועה אנכית. תדירות התנודה נקבעת לפי גודל האגן, עומקו וקווי המתאר שלו וטמפרטורת המים.
סייש באגמים

סיישים בעלי משרעות נמוכות קיימים כמעט תמיד באגמים גדולים, והם בדרך כלל לא מובדלים מבין דפוסי הגלים הנפוצים בהם, למעט בתקופות של רגיעה יוצאת דופן. נמלים, מפרצים ושפכי נהרות מועדים לרוב לסיישים קטנים עם משרעות של כמה סנטימטרים וזמני מחזור של כמה דקות. המחקרים המקוריים באגם ז'נבה על ידי פרנסואה-אלפונס פורל מצאו שזמן המחזור האורכי שם הוא של 73 דקות, והרוחבי הוא בערך 10 דקות. אגם נוסף הידוע בסיישים הקבועים שלו הוא אגם וואקאטיפו (אנ') בניו זילנד, אשר משתנה בגובה פני השטח שלו בקווינסטאון ב-20 סנטימטרים במחזור של 27 דקות. סיישים יכולים להיווצר גם בימים סגורים למחצה כמו הים הצפוני שחווה לעיתים קרובות סייש לזמני מחזור של כ-36 שעות.
ימת אירי שבצפון אמריקה, נוטה במיוחד לסיישים הנגרמים על ידי רוחות בגלל רדידותה והתארכותה בציר צפ' מזרח - דר' מערב, התואם לעיתים קרובות את כיוון הרוחות השוררות שם, ולכן ממקסם את המשרעות שעלולות להגיע ליותר מ-5 מטרים. היסטורית, סייש בגובה 7 מטרים שהתרחש שם ב-1844 והרג 78 אנשים, הוא הגבוה ביותר שתועד שם. סיישים מרשימים אחרים התרחשו ב-1965 וב-2008.
סיישים באגם עלולים להתרחש מהר מאוד: ב-13 ביולי 1995, סייש גדול בימת סופיריור גרם למפלס המים לרדת ואז לעלות שוב במטר אחד תוך חמש עשרה דקות, והותיר כמה סירות תלויות ברציפי העגינה שלהן כאשר המים נסוגו. אותה מערכת סערה שגרמה לסייש של 1995 באגם סופיריור, יצרה אפקט דומה בימת יורון, שבה השתנה מפלס המים בפורט יורון (אנ') בכמעט 2 מטרים במשך שעתיים. ב-26 ביוני 1954 נסחפו שמונה דייגים מהמזחים ב-ימת מישיגן וטבעו, כאשר סייש בגובה 3 מטרים פגע בחוף של שיקגו.
אגמים באזורים פעילים מבחינה סייסמית, כמו אגם טאהו בקליפורניה/נבדה, נמצאים בסיכון משמעותי מ-סיישים. עדויות גאולוגיות מצביעות על כך שחופי אגם טאהו נפגעו מסיישים בגבהים של עד 10 מטרים בתקופה הפרהיסטורית, וחוקרים מקומיים קראו לכלול את הסיכון בתוכניות החירום לאזור.
יש וסיישים נוצרים במרחק של אלפי קילומטרים ממוקדה רעידת האדמה. במהלך רעידת האדמה הגדולה בפוקושימה, יפן ב-2011, נצפו הרחק מאוד מהמוקד סיישים בגובה של לפחות 1.8 מ' ב-Sognefjorden (אנ'), שב-נורווגיה. רעידת האדמה במפרץ קליפורניה מקסיקו (2010) יצרה סיישים גדולים בבריכת הדגים התת-קרקעית בחור השטן (אנ') שבפארק הלאומי עמק המוות, המרוחק כ-2,400 קילומטרים מהמוקד. התופעה חזרה שם על עצמה ב-19 בספטמבר 2022, עם סייש שהגיע ל-גובה של 1.2 מטר, כשרעידת אדמה במגניטודה 7.6 פגעה במערב מקסיקו (אנ'). סיישים נצפו במערה הזו גם לאחר רעידות אדמה חזקות ב-2012, 2018 ו-2019. בריכות שחייה מועדות במיוחד לסיישים הנגרמים על ידי רעידות אדמה, שכן תאוצות הקרקע תואמות לעיתים קרובות את תדרי התהודה של גופי מים קטנים. רעידת האדמה של נורת'רידג' בקליפורניה ב-1994 גרמה לבריכות שחייה לעלות על גדותיהם ברחבי דרום קליפורניה. רעידת האדמה הגדולה מאוד של יום שישי הטוב שפקדה את אלסקה ב-1964 גרמה לסיישים בבריכות שחייה עד לפוארטו ריקו. רעידת האדמה שפגעה בליסבון, פורטוגל, בשנת 1755 גרמה לסיישים במרחק של כ-3,200 קילומטרים בלוך לומונד, בלוך לונג (אנ'), בלוך קטרין (אנ') ולוך נס שבסקוטלנד. רעידת האדמה באוקיינוס ההודי ב-2004 גרמה לסיישים במקווי מים עומדים במדינות רבות בהודו, בנגלדש, נפאל וצפון תאילנד. רעידת האדמה של צ'ילה ב-27 בפברואר 2010 גרמה לסייש בגובה של כ-20 סמ' באגם פונטצ'רטריין, לואיזיאנה.
ברעידת האדמה בארץ ישראל בשנת 1927, נצפה סייש בגובה של מטר אחד בצפון ים המלח, מעט מצפון למוקד רעידת האדמה.
סייש בימים ובמפרצים

סיישים נצפו בימים כמו הים האדריאטי והים הבלטי. אלה גורמים להצפות של ונציה וסנט פטרסבורג, בהתאמה, מכיוון ששתי הערים בנויות על אדמת ביצות לשעבר. בסנט פטרסבורג, שיטפונות שנגרמים על ידי סיישים נפוצים לאורך נהר הנייבה בסתיו. הסייש שם מוּנַע על ידי מערכת בלחץ נמוך בצפון האוקיינוס האטלנטי, הנעה לאורך החוף, דבר שגורם למערכת ציקלון בים הבלטי. הלחץ הנמוך של הציקלון מושך כמויות גדולות מהרגיל של מים אל הים הבלטי שנשאר כמעט ללא חוף. ככל שהציקלון ממשיך פנימה, נוצרים שם גלי סייש ארוכים בתדירות נמוכה עם אורכי גל של עד כמה מאות קילומטרים. כשהגלים מגיעים למפרץ נייבה הצר והרדוד, הם נעשים גבוהים בהרבה ובסופו של דבר מציפים את סוללות נהר הנייבה. תופעות דומות נצפו בוונציה, וכתוצאה מכך נוצר פרויקט MOSE, מערכת של 79 מחסומים ניידים שנועדו להגן על שלוש הכניסות ללגונה הוונציאנית.
ביפן נצפו סיישים במפרץ נגסאקי, לרוב באביב. במהלך אירוע סייש ב-31 במרץ 1979, נרשם בתחנת הגאות והשפל של נגסאקי שינוי בגובה פני המים של 2.78 מטר. הסיבה לכך היא שקע ברומטרי העובר מדרום לאי קיושו. לסיישים במפרץ נגסאקי יש זמן מחזור של כ-30 עד 40 דקות. הסיישים שם גרמו לשיטפונות מקומיים, הרסו מתקני נמל ופגעו בדייג. מכאן המילה המקומית לסייש:あびき (אביקי) ו-網引き (אמביקי), שפירושן 'גרירת רשת דייגים'.
בספטמבר 2023 זוהה סייש בגרינלנד, סייש שיצר גלי צונאמי בגובה 200 מטר ואותות סייסמיים שהקיפו את כדור הארץ.
הערות שוליים

↑  צונאמי וסייש (Tsunami and Seiche), באתר המכון הגאולוגי לישראל
1 2 3  What is a seiche?, NOAA - National Oceanic and Atmospheric Administration
↑  François-Alphonse Forel, Britanica
↑  Darwin, G., H., 1898. The Tides and Kindred Phenomena in the Solar System. London: John Murray. pp. 21–31
↑  Ulrich Lemmin, Surface Seiches, Encyclopedia of Lakes and Reservoirs, Springer pp 751–753
↑  Lake Erie Seiche Explained, Lake Erie Living, 2022-2023 Fall/Winter
↑  Ben Korgen, Bonanza for Lake Superior: Seiches Do More Than Move Water, WayBackMachine, February, 2000
↑  Great Lakes Storms Photo Gallery: Lake Huron Storm Surge, July 13, 1995, NOAA - National Oceanic and Atmospheric Administration
↑  Huge Lake Wave Hits Chicago; Four Drowned, Ten A re Missing; Huge Lake Wave Hits Chicago; Four Drowned, Ten Are Missing, New York Times, June 27, 1954
↑  Kathryn Brown, Tsunami! at Lake Tahoe?: Surprised Tourists Could Catch the Ultimate Wave, Wiley On-Line Library, 01 July, 2009
↑  JOHNSON, S., K., Japanese Earthquake Literally Made Waves in Norway, ARS Technica, June 30, 2013
↑  Video of seiche in Devils Hole pupfish pond, Arizona Geology, April 27, 2010
↑  Mexico Earthquake Caused Waves at California’s Death Valley, BNO News, September 21, 2022
↑  Reply to Ask an Earth Scientist: Subject: Seiches, www.soest.hawaii.edu
↑  Seismic Seiches, USGS
↑  M9.1 Sumatra-Andaman Earthquake & Tsunami, 2004, ASC, April 21, 2023
↑  רון אבני, 1999. רעידת האדמה של שנת 1927 – מחקר מאקרוסייסמי על בסיס מקורות התקופה. אונ' בן-גוריון בנגב, עמ' 5.
↑  Metzner M., Gade M., Hennings, I., c., Rabinovich, A., 2000., The Observation of Seiches in the Baltic Sea Using a Multi Data Set of Water Levels, Journal of Marine Systems, Vol. 24, pp. 67-84
↑  Bajo, M., Međugorac, I., Umgiesser, G., Orlić, M., 2019, Storm Surge and Seiche Modelling in the Adriatic Sea and the Impact of Data Assimilation, Quarterly Journal of the Royal Meteorological Society, Vol. 145, pp. 2070-2084
↑  Hibiya, T., Kajiura, K., 1982, Origin of the Abiki Phenomenon (a kind of Seiche) in Nagasaki Bay, Journal of Oceanographical Society of Japan, Vol. 38 pp. 172–182.
↑  יוגב ישראלי, גל בגובה 200 מטר: המפולת ש"הרעידה" את כדור הארץ במשך תשעה ימים, באתר ynet, 30 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4318786-9 
הבדלים במפלס המים שנגרמו עקב סייש באגם אירי, ושתועדו בין באפלו, ניו יורק (אדום) לטולדו, אוהיו (כחול) ב-14 בנובמבר 2003.
Madame X (אלבום)

Madame X (מעוצב: MADAME X; בעברית: מאדאם X) הוא אלבום האולפן הארבעה-עשר של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה. האלבום יצא לאור ב-14 ביוני 2019, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. הסינגל המוביל מתוך האלבום, "Medellín", יצא ב-17 באפריל 2019.
רקע והפקה

בינואר 2018, הצהירה מדונה באינסטגרם שלה, כי היא עובדת על אלבומה הארבעה העשר העתיד לצאת בשנת 2019. ארבעה חודשים לאחר מכן, הופיעה בנשף המט גאלה שהתקיים בניו יורק, עם להיטה "Like a Prayer". באותה ההופעה שרה מדונה קטע קצר מתוך שיר אשר לא יצא עד היום. היא טענה כי שיר זה הולך להיכלל באלבומה החדש. מילותיו של השיר אף עלו לאתר Genius, ביחד עם עטיפת השיר.
בהמשך, נסעה מדונה לפורטוגל. במשך שהותה שם, היא פרסמה קטעים מתוך קליפ אשר טרם יצא, ותמונות מתוך האלבום העתידי. באפריל 2019, אישר מאלומה בראיון כי הוא עובד עם מדונה על שיר חדש. בסמוך לכך, המפיק המוזיקלי מירווה אחמדזאי שעבד בעבר עם מדונה על אלבומה American Life, אישר כי הוא עובד איתה גם כן על אלבומה העתידי.
בראיון שערכו ווג איטליה עם מדונה, היא אישרה כי אלבומה עתיד לצאת בשנת 2019. ב-14 באפריל 2019, היא פרסמה ברשתות החברתיות קטעי וידאו קצרים ותמונות, הקשורות לאלבום העתידי. היא אף ציינה כי שם האלבום הוא, Madame X. יום למחרת פרסמה כי הסינגל הראשון מתוך האלבום "Medellín", בו ישתתף הזמר-יוצר הקולומביאני מאלומה, עתיד לצאת בסמוך לכך. ב-17 באפריל 2019, הועלה השיר לרשתות הזרמות המדיה.
קידום

כדי לקדם את האלבום, יצאה מדונה ב-17 בספטמבר 2019, לסיבוב ההופעות הארבעה-עשר שלה, "Madame X Tour".
קידום > סינגלים

"Medellín" – יצא לאור ב-17 באפריל 2019, כסינגל הראשון והפותח מתוך האלבום. בשיר משתתף הזמר-יוצר הקולומביאני מאלומה. כמה ימים לאחר צאתו של השיר כסינגל, פרסמה מדונה בערוץ היוטיוב שלה את הקליפ המלא שלו. בין היתר, העלתה לערוצה גם את האודיו שלו המציג את עטיפת הסינגל.
"Crave" – יצא לאור ב-10 במאי 2019, כסינגל השני מתוך האלבום. בשיר משתתף הראפר סוואה לי.
"I Rise" – יצא לאור ב-3 במאי 2019, כסינגל השיווקי הראשון מתוך האלבום. בסמוך לצאתו, העלתה מדונה לערוצה את האודיו המלא של השיר, המציג בתוכו אותה מבצעת תנועות ריקוד שונות, לצליליו. ב-4 באוקטובר 2019, יצא לאור השיר כסינגל השלישי מתוך האלבום באיטליה.
"I Don't Search I Find" – יצא לאור ב-22 במאי 2020, כסינגל הרביעי מתוך האלבום.
קידום > סינגלים > סינגלים שיווקיים

"Future" – יצא לאור ב-17 במאי 2019, כסינגל השיווקי השני מתוך האלבום. בשיר משתתף הראפר האמריקאי קוואבו איתו שיתפה פעולה מדונה עוד בשנת 2018.
"Dark Ballet" – יצא לאור ב-7 ביוני 2019, כסינגל השיווקי השלישי מתוך האלבום.