הפלישה הרוסית לפרוסיה המזרחית
המערכה על פרוסיה המזרחית > התנגשויות ראשונות בשטלופנן וגומבינן

ב-16 באוגוסט הארמייה הרוסית הראשונה עצרה את התקדמותה ליד עיר בשם שטלופנן (כיום נקראת נסטרוב) במטרה לחכות לארמייה הרוסית השנייה שתשלים את הפערים ובכך יוכלו הארמיות לתקוף ביחד את הארמייה הגרמנית. מפקד הקורפוס ה-1 בארמייה הגרמנית השמינית, הרמן פון פרנסואה, ראה בהיעצרות הארמייה הרוסית הזדמנות לתקוף אותה לפני שהארמייה הרוסית השנייה תדביק את הפער. ב-17 באוגוסט לקח פרנסואה את הגיס הגרמני הראשון ויצא למתקפת פתע על הארמייה הרוסית הראשונה. מששמע מפקד הארמייה הגרמנית השמינית פריטוויץ על מעשיו של פון פרנסואה הורה לו מיד לסגת לאחור שכן לא האמין שלגיס יחיד יש אפשרות לגבור על ארמייה שלמה. פרנסואה, דבק בהחלטתו, הודיע שלא ייסוג באומרו: "אנא מסור לגנרל פון פריטוויץ שגנרל פון פרנסואה יחתור לסיום המגע עם האויב ברגע שהוא יביס את הרוסים!". הארמייה הרוסית הופתעה תחילה מהמתקפה אך התאוששה במהירות והחלה לאגף את הגיס הגרמני הראשון. משראה פון פרנסואה שכוחותיו מתחילים להיות מאוגפים הורה על נסיגה. קרב שטלופנן הסתיים לאחר יום אחד של לחימה בלבד, במהלכו נגרמו לרוסים כ-8,000 אבדות (5,000 הרוגים ופצועים, 3,000 נלקחו בשבי) ואילו לגרמנים כ-1,297 הרוגים ופצועים בלבד.
למרות הניצחון הגרמני, הארמייה הרוסית הראשונה נסוגה רק מעט לאחור ולא היה לקרב יכולת לעצור את התקדמותה. הרוסים המשיכו להתקדם ביומיים שלאחר מכן עד שעצרו מזרחית לגומבינן. הגרמנים הצליחו ליירט את התשדורות שהעבירו הרוסים למפקדתם. על פי תשדורות אלו, הארמייה הרוסית הראשונה נעצרה ליד גומבינן במטרה לחכות לארמייה הרוסית השנייה שתגיע לאזור בתוך יום אחד. כששמע זאת הרמן פון פרנסואה, הפציר במפקדו פריטוויץ לקחת את היוזמה ולתקוף את הארמייה הראשונה של רננקמפף בטרם תשלים הארמייה הרוסית השנייה את התקדמותה. מעודד מהניצחון של פרנסואה יומיים קודם לכן, הורה פריטוויץ לארמייה השמינית לצאת להתקפה על הארמייה הרוסית הראשונה. הקרב החל ב-20 באוגוסט בשעה 4:00 לפנות בוקר עת התחילה הארטילריה של הגיס הגרמני הראשון להפגיז את הרוסים. החלטתו הפזיזה של פריטוויץ לצאת למתקפה הייתה בעוכרו. כשנפתח הקרב ב-4:00, לא היו שאר הגיסות הגרמנים מאורגנים לצאת למתקפה. הגיסות הרוסים שלא לקחו חלק בקרב מול הגיס הראשון שמעו את הארטילריה הגרמנית מצפונם והחלו להיערך בעמדת מגננה. כתוצאה מכך כשתקף לבסוף הקורפוס ה-17 של אוגוסט פון מקנזן (אליו הצטרף אף יותר מאוחר גיס המילואים הראשון תחת פיקודו של אוטו פון בלוב) את הכוחות הרוסים ארבע שעות לאחר תחילת הקרב הצליחו הרוסים לגרום נזק כבד לגרמנים.
בצפון זירת ההתרחשות, הצליח הגיס הראשון של פון פרנסואה לגבור על מקבילו הרוסי לאחר שלזו האחרונה אזלה תחמושת הארטילריה (העובדה שלרוסים לא הייתה אספקה רחבה של תחמושת הייתה ידועה גם היא לפריטוויץ לפי התשדורות שיורטו). בדרום נחלו הגיסות הגרמנים תבוסה עקב העובדה שההתקפה נפתחה מאוחר יותר ומרווח הזמן נוצל על די הרוסים להיכנס לעמדות מגננה. משכשלה ההתקפה בדרום בצהרי 20 באוגוסט ונסוגו הגיסות של מקנזן ובלוב החלו הגיסות הרוסים לאגף את כוחותיו של פרנסואה ולכן אלה נסוגו גם הם. גם במקרה זה נערך הקרב יום אחד בלבד, אך הפעם התוצאה הייתה שונה והגרמנים שהובסו נסוגו (האבדות בקרב היו מאוזנות - 16,500 לרוסים לעומת 14,800 לגרמנים).
מפקד הארמייה השמינית פריטוויץ פחד שלאחר התבוסה תחל הארמייה הרוסית הראשונה לרדוף אחר הגרמנים הנסוגים ובכך תשמיד אותה כליל. בצעד שנוי במחלוקת, הורה פריטוויץ לארמייה הגרמנית השמינית לסגת אל עבר קווי נהר הוויסלה ובכך להשאיר את שטחי פרוסיה המזרחית לידי הרוסים. הנסיגה החלה ב-21 באוגוסט אך לא נמשכה זמן רב. ב-22 באוגוסט החליט רמטכ"ל צבא גרמניה, הלמוט פון מולטקה הצעיר, להחליף את פריטוויץ בפיקוד מנוסה יותר שכן לדעתו ההחלטה לסגת משטחי פרוסיה המזרחית הייתה שגויה מן היסוד ועמדה בניגוד לתוכנית המלחמה הגרמנית שעל הארמייה להחזיק בשטחי פרוסיה המזרחית עד אשר תוכרע החזית במערבית מול צרפת ובריטניה. במקומו של פריטוויץ עמדו כעת פאול פון הינדנבורג ואריך לודנדורף.