stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שחקן החודש בלה ליגה
זוכים > 2013/2014

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ברזיל דייגו קוסטה | אתלטיקו מדריד |
| אוקטובר | ספרד קוקה | אתלטיקו מדריד |
| נובמבר | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | ריאל מדריד |
| דצמבר | מקסיקו קרלוס ולה | ריאל סוסיאדד |
| ינואר | קרואטיה איוואן רקיטיץ' | סביליה |
| פברואר | ברזיל ראפיניה אלקנטרה | סלטה ויגו |
| מרץ | קוסטה ריקה קיילור נבאס | לבאנטה |
| אפריל | אורוגוואי דייגו גודין | אתלטיקו מדריד |
| מאי | אורוגוואי דייגו גודין | אתלטיקו מדריד |
זוכים > 2014/2015

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ספרד נוליטו | סלטה ויגו |
| אוקטובר | צרפת כרים בנזמה | ריאל מדריד |
| נובמבר | מקסיקו קרלוס ולה | ריאל סוסיאדד |
| דצמבר | ארגנטינה לוסיאנו וייטו | ויאריאל |
| ינואר | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| פברואר | ספרד אלברטו בואנו | ראיו ואיקאנו |
| מרץ | ספרד ויטולו | סביליה |
| אפריל | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| מאי | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | ריאל מדריד |
זוכים > 2015/2016

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ספרד נוליטו | סלטה ויגו |
| אוקטובר | ספרד בורחה בסטון | אייבר |
| נובמבר | ברזיל ניימאר | ברצלונה |
| דצמבר | ספרד לוקאס פרס | דפורטיבו לה קורוניה |
| ינואר | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| פברואר | ונצואלה מיקו | ראיו ואיקאנו |
| מרץ | ספרד אריץ אדוריס | אתלטיק בילבאו |
| אפריל | ספרד קוקה | אתלטיקו מדריד |
| מאי | אורוגוואי לואיס סוארס | ברצלונה |
זוכים > 2016/2017

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| אוגוסט | ספרד ג'ון אנדר סראנטס | לגנס |
| ספטמבר | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| אוקטובר | ספרד יאגו אספס | סלטה ויגו |
| נובמבר | ספרד דייגו לופס | אספניול |
| דצמבר | רומניה פלורין אנדון | דפורטיבו לה קורוניה |
| ינואר | צרפת סטיבן אנזונזי | סביליה |
| פברואר | ספרד סרג'י אנריך | אייבר |
| מרץ | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| אפריל | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| מאי | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | ריאל מדריד |
זוכים > 2017/2018

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | איטליה סימונה זאזה | ולנסיה |
| אוקטובר | הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו סדריק בקאמבו | ויאריאל |
| נובמבר | ספרד יאגו אספס | סלטה ויגו |
| דצמבר | אורוגוואי לואיס סוארס | ברצלונה |
| ינואר | ספרד אריץ אדוריס | אתלטיק בילבאו |
| פברואר | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| מרץ | ספרד רודריגו | ולנסיה |
| אפריל | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
זוכים > 2018/2019

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| אוקטובר | אורוגוואי לואיס סוארס | ברצלונה |
| נובמבר | צ'כיה תומאש ואצליק | סביליה |
| דצמבר | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| ינואר | ספרד איניאקי ויליאמס | אתלטיק בילבאו |
| פברואר | ספרד חיימה מאטה | חטאפה |
| מרץ | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| אפריל | ספרד יאגו אספס | סלטה ויגו |
זוכים > 2019/2020

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | נורווגיה מרטין אודגור | ריאל סוסיאדד |
| אוקטובר | קמרון קרל טוקו אקמבי | ויאריאל |
| נובמבר | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| דצמבר | אורוגוואי לואיס סוארס | ברצלונה |
| ינואר | בלגיה טיבו קורטואה | ריאל מדריד |
| פברואר | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| יוני | צרפת כרים בנזמה | ריאל מדריד |
זוכים > 2020/2021

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | ספרד אנסו פאטי | ברצלונה |
| אוקטובר | ספרד מיקל אויארסבאל | ריאל סוסיאדד |
| נובמבר | פורטוגל ז'ואאו פליקס | אתלטיקו מדריד |
| דצמבר | ספרד יאגו אספס | סלטה ויגו |
| ינואר | מרוקו יוסף א-נסירי | אתלטיק בילבאו |
| פברואר | ארגנטינה ליונל מסי | ברצלונה |
| מרץ | צרפת כרים בנזמה | ריאל מדריד |
| אפריל | ברזיל פרננדו | סביליה |
| מאי | סלובניה יאן אובלק | אתלטיקו מדריד |
זוכים > 2021/2022

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| ספטמבר | צרפת כרים בנזמה | ריאל מדריד |
| אוקטובר | צרפת רובין לה נורמן | ריאל סוסיאדד |
| נובמבר | ברזיל ויניסיוס ז'וניור | ריאל מדריד |
| דצמבר | ספרד חואנמי | ריאל בטיס |
| ינואר | ארגנטינה אנחל קוריאה | אתלטיקו מדריד |
| פברואר | בלגיה טיבו קורטואה | ריאל מדריד |
| מרץ | פורטוגל ז'ואאו פליקס | אתלטיקו מדריד |
| אפריל | צרפת כרים בנזמה | ריאל מדריד |
| מאי | קוסובו ודאט מוריצ'י | מיורקה |
זוכים > 2022/2023

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| אוגוסט | ספרד בורחה איגלסיאס | ריאל בטיס |
| ספטמבר | אורוגוואי פדריקו ואלוורדה | ריאל מדריד |
| אוקטובר | פולין רוברט לבנדובסקי | ברצלונה |
| ינואר | נורווגיה אלכסנדר סרלוט | ריאל סוסיאדד |
| פברואר | ספרד גבריאל וייגה | סלטה ויגו |
| מרץ | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| אפריל | מרוקו יוסף א-נסירי | סביליה |
| מאי | סנגל ניקולס ג'קסון | ויאריאל |
זוכים > 2023/2024

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| אוגוסט | אנגליה ג'וד בלינגהאם | ריאל מדריד |
| ספטמבר | יפן טקפוסה קובו | ריאל סוסיאדד |
| אוקטובר | אנגליה ג'וד בלינגהאם | ריאל מדריד |
| נובמבר | צרפת אנטואן גריזמן | אתלטיקו מדריד |
| דצמבר | אוקראינה ארטם דובביק | ז'ירונה |
| ינואר | ספרד קיריאן רודריגס  | לאס פאלמאס |
| פברואר | פולין רוברט לבנדובסקי | ברצלונה |
| מרץ | ברזיל ויניסיוס ז'וניור | ריאל מדריד |
| אפריל | ספרד איסקו | ריאל בטיס |
זוכים > 2024/2025

| חודש | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| אוגוסט | ברזיל ראפיניה | ברצלונה |
| ספטמבר | ספרד לאמין ימאל | ברצלונה |
| אוקטובר | פולין רוברט לבנדובסקי | ברצלונה |
| נובמבר | ברזיל וינסיוס ז'וניור | ריאל מדריד |
| דצמבר | אנגליה ג'וד בלינגהאם | ריאל מדריד |
| ינואר | צרפת קיליאן אמבפה | ריאל מדריד |
| פברואר | ספרד אויהאן סאנסט | אתלטיק בילבאו |
מרץ: 
אפריל:
זכיות לפי שחקן

להלן שחקנים שזכו לפחות פעמיים בפרס.
מעודכן לפברואר 2025
| --- | --- |
מודגש: שחקנים פעילים בלה ליגה
מודגש: שחקנים פעילים מחוץ ללה ליגה
| דירוג | שחקן | זכיות |
| --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה ליונל מסי | 8 |
| 1 | צרפת אנטואן גריזמן | 8 |
| 3 | צרפת כרים בנזמה | 5 |
| 4 | ספרד יאגו אספאס | 4 |
| 4 | אורוגוואי לואיס סוארס | 4 |
| 6 | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | 3 |
| 6 | פוליןרוברט לבנדובסקי | 3 |
| 6 | ברזילויניסיוס ז'וניור | 3 |
| 6 | אנגליה ג'וד בלינגהאם | 3 |
| 10 | ספרד אריץ אדוריס | 2 |
| 10 | פורטוגל ז'ואאו פליקס | 2 |
| 10 | אורוגוואי דייגו גודין | 2 |
| 10 | בלגיה טיבו קורטואה | 2 |
| 10 | ספרד נוליטו | 2 |
| 10 | ספרד קוקה | 2 |
| 10 | מקסיקו קרלוס ולה | 2 |
| 10 | מרוקויוסף א-נסירי | 2 |
זכיות לפי עמדה

מעודכן לפברואר 2025.
| עמדה | שחקנים | זכיות |
| --- | --- | --- |
| חלוץ | 43 | 78 |
| קשר | 11 | 14 |
| שוער | 6 | 7 |
| הגנה | 2 | 3 |
זכיות לפי לאום

מעודכן לפברואר 2025.
| לאום | שחקנים | זכיות |
| --- | --- | --- |
| ספרד ספרד | 23 | 29 |
| צרפת צרפת | 5 | 16 |
| ארגנטינה ארגנטינה | 3 | 10 |
| ברזיל ברזיל | 6 | 8 |
| אורוגוואי אורוגוואי | 3 | 7 |
| פורטוגל פורטוגל | 2 | 5 |
| פולין פולין | 1 | 3 |
| אנגליה אנגליה | 1 | 3 |
נורווגיה נורווגיה: 2
| מקסיקו מקסיקו | 1 | 2 |
| בלגיה בלגיה | 1 | 2 |
| מרוקו מרוקו | 1 | 2 |
קמרון קמרון: 1
קוסטה ריקה קוסטה ריקה: 1
קרואטיה קרואטיה: 1
צ'כיה צ'כיה: 1
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: 1
איטליה איטליה: 1
קוסובו קוסובו: 1
רומניה רומניה: 1
סלובניה סלובניה: 1
ונצואלה ונצואלה: 1
יפן יפן: 1
אוקראינה אוקראינה: 1
סנגל סנגל: 1
זכיות לפי מועדון

מעודכן לפברואר 2025
| מועדון | שחקנים | זכיות |
| --- | --- | --- |
| ברצלונה | 7 | 19 |
| ריאל מדריד | 7 | 18 |
| אתלטיקו מדריד | 7 | 7001170000000000000♠17 |
| סלטה ויגו | 4 | 7000800000000000000♠8 |
| סביליה | 6 | 7000700000000000000♠7 |
| ריאל סוסיאדד | 6 | 7000700000000000000♠7 |
ויאריאל: 4
| אתלטיק בילבאו | 3 | 4 |
ריאל בטיס: 3
| דפורטיבו לה קורוניה | 2 | 7000200000000000000♠2 |
| אייבר | 2 | 7000200000000000000♠2 |
| ראיו ואיקאנו | 2 | 7000200000000000000♠2 |
| ולנסיה | 2 | 7000200000000000000♠2 |
| אספניול | 1 | 7000100000000000000♠1 |
| חטאפה | 1 | 7000100000000000000♠1 |
| ז'ירונה | 1 | 7000100000000000000♠1 |
| לאס פאלמאס | 1 | 7000100000000000000♠1 |
| לגנס | 1 | 7000100000000000000♠1 |
| לבאנטה | 1 | 7000100000000000000♠1 |
| מיורקה | 1 | 7000100000000000000♠1 |
איתמר סיאני

איתמר סיאני (נולד בינואר 1940) הוא צייר ישראלי.
מתימן לישראל

סיאני נולד בתימן. עלה לישראל עם אימו ושלושת אחיו בשנת 1949, לאחר שאביו שהיה סנדלר ונודע כמעצב נעליים, נפטר בתימן. כעבור גלגולים שונים מצא את דרכו לכפר הנוער מאיר שפיה על יד זכרון יעקב, מקום בו כבר למד שמעון אחיו הבכור, אשר לימים היה גם הוא לצייר ואיש תיאטרון. עד מהרה התגלה כישרונו הבולט בציור והוא זכה בתמיכת מחנכיו ומוריו שעודדו אותו להתמסר לציור. בגיל צעיר החל להציג תערוכות יחיד והשתתף בתערוכות קבוצתיות. בתחילה בחר בערוץ שבין אקספרסיוניזם לבין אימפרסיוניזם, כשהוא מגלה קרבת-נפש לצייר היהודי הנודע מהאסכולה היהודית בפריז, חיים סוטין. השפעתו של סוטין היטיבה איתו בשנות התגבשותו. על כישרונו עמדו גם מוריו הציירים מרסל ינקו, משה מוקדי, צבי מאירוביץ, יעקב אגם ופרופ' יוסף שוורצמן.
אמן, מחנך והיסטוריון בקו ובצבע

שמו התחיל להיוודע בקרב חוגים של תומכי אמנים ישראלים הפעילים בחו"ל. הוא הוזמן להשתלם בלונדון בה חי בשנים 1968–1975, ונמנה עם אמני גולדסמית' קולג' של אוניברסיטת לונדון. בתקופת זו הוציא לאור אלבום נדיר של חמישה-עשר תחריטים גדולים שתיארו מעמדים שונים מהטסתם הדרמטית של יהודי תימן לישראל. עותקים מהאלבום נמצאים כיום באוספי מוזיאון ישראל בירושלים, במוזיאון תל אביב ובמוזיאון יודאיקה בשיקגו שבארצות הברית. במסגרת טיפוח אמנים בעלי-הישגים שנמנו עם בוגרי עליית הנוער הוצע לו לחזור לשפיה, ללמד במוסד אמנות ולהקים שם את בית היוצר שלו. תוך פרק זמן קצר קנה לעצמו שם כמורה-מחנך שהעמיד תלמידים רבים. במאיר שפיה מוצגת דרך-קבע סדרת הציורים החשובה שלו המתעדת את העלאת יהודי תימן במבצע מרבד הקסמים, אחד הסמלים החשובים של שיבת עם ישראל לארצו. במקביל המשיך להציג תערוכות יחיד רבות בישראל, אנגליה, ספרד ומקומות אחרים וזכה בהכרה והערכה מקצועית. באותן שנים גם אימץ ביכולת רבה את הדיאלוג המתקיים בין האמנות המופשטת והפיגורטיבית, ויצר שפה ברורה משל עצמו כשהוא מבטא עושר צבעוני ופיוטי מרתק. האמן מנשה קדישמן חתן פרס ישראל אמר עליו את הדברים הבאים: "איתמר סיאני הוא נכס תרבותי - צייר נפלא, אמן אמיתי שלא מוותר לעצמו בחיפוש אחרי ביטויים חדשים, כל הזמן מתפתח וחוקר. הוא חינך עשרות אמנים צעירים לאהבה ולרגישות והקים בשפיה את משכן האמנות שלו, שגם הוא נכס תרבותי אמיתי".
מאימפרסיוניזם ועד למופשט

גודל הישגיו של סיאני נמדד לא רק על-פי יצירתו המרכזית שזורמת בערוץ ההנצחה של בני העדה, אלא נמדד גם על-פי כל שלבי סולם ציורו העומדים בפני עצמם, מדגישים את היותו בעל עין ולב של אימפרסיוניסט קלאסי, שמכחוליו עסיסיים והוא בורך בצבעוניות בעלת מרקם עשיר ורב רבדים. תמיד היה ונשאר פתוח לקלוט הדים וצלילים של זרמים חדשניים, שקיבלו ומקבלים את חותמם בכל עבודותיו, עד למופשט הלירי המעולה שלו. יכולותיו שהלכו והתחדדו עם השנים באו לביטוי שלם באותן דמויות שצייר; ילדים. נערים, מבוגרים וזקנים. אבל גם נחתמו היטב בציורי הנופים שהעלה על הניר ועל הבד. מחד הוא התברר כאמן שכאילו רק נושא אחד בוער בעצמותיו, מאידך הוא התגלה בכל שיעורו כצייר שכל נושא מעניין אותו וכל נושא מסקרן אותו ובעצם הוא יוצר רב-פנים שאינו חושש פעם אחר פעם למתוח את גבולותיו ולהעמיד מחדש במבחן את כישרונו ולתרום את מסקנותיו לתלמידיו. סיאני שלמד את תורת הציור אצל מורים בעלי-שם שנודעו גם כאמנים מהשורה הראשונה, העניק לא פחות מהם לקהל תלמידיו וקירב אותם להבנת סוד יכולתו של האדם ליצור מתוך עצמו ובכך להשאיר טביעת מעשה המתקיימת גם לאחר לכתו, במסגרת קשת של אפשרויות ביטוי שונות, בין אם מדובר באימפרסיוניזים או במופשט.
פרסים

פרס שבזי לשנת תשע"ו
בשנת 2015, שנת תשע"ו זכה איתמר בפרס שבזי לאומנות: "מתכבדים אנו להעניק לך האמן והצייר הדגול מר איתמר סיאני את פרס שבזי לאומנות לשנת תשע"ו- 2015, בהערכה על תרומתך רבת השנים בתחומי האומנות והיצירה הן כצייר והן כמחנך לאומנות, תוך שאיבה מורשת יהודי תימן ונופי האדם והסביבה הקשורים בה, ובתודה על יחסך המסור ל"אפיקים". תבורך ממעיינות היצירה!"
תערוכות > תערוכות יחיד

1962: גלריית קפה קליפורניה- ת"א
1962: בית סוקולוב- ת"א
1964: גלריית צ'מרנסקי- ת"א
1970: גלריית אוהנה- לונדון
1971: גלריית ברמנטה- לונדון
1972: מוזיאון לרידה- ספרד
1979: יד לבנים- פ"ת
1997: גלריית חמוד- דלית אל כרמל
1997: גלריית על הצוק- נתניה
2000: גלריית השלום- קרקוב, פולין
2001: גלריית השלום- קרקוב, פולין
2003: משכן לאומנויות ע"ש מאירוב- חולון.
ספרים ואלבומים

אלבום הדפסים "מרבד הקסמים".
אלבום מעבודותיו "איתמר" עם הקדמה של הסופר והאספן המנוח אריה ליפשיץ. אלבום זה התפרסם בחסות ועד ציבורי שחבריו היו (יו"ר) השר משה קול, רחל ינאית בן-צבי, מרסל ינקו, מנשה קדישמן וישראל ישעיהו, יו"ר הכנסת בעבר.
קטלוגים שונים שליוו תערוכות יחיד ותערוכות משותפות בישראל ומחוצה לה.
שמן על בד - מסדרת מרבד הקסמים
"סיפור חיי" - שמן על בד, מסדרת "מרבד הקסמים" (יושב: איתמר סיאני).
אליעזר יהודה ולדנברג

| --- | --- |

הרב וולדנברג  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  10 בדצמבר 1915 ג' בטבת תרע"ו ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  21 בנובמבר 2006 (בגיל 90) ל' בחשון תשס"ז ירושלים 
 כינוי:  הציץ אליעזר
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל, האימפריה העות'מאנית 
 השכלה:  ישיבת חברון כנסת ישראל 
 מקום פעילות:  ירושלים
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בנובמבר 2006 
 השתייכות:  חרדים ליטאים
 תחומי עיסוק:  דיינות, הוראה
 חיבוריו:  ציץ אליעזר, שביתת הים, הלכות מדינה
 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1976) 
 
הרב אליעזר יהודה וולדנברג (ג' בטבת תרע"ו, 10 בדצמבר 1915 – ל' בחשון תשס"ז, 21 בנובמבר 2006) היה מחבר שו"ת ציץ אליעזר ומחשובי הפוסקים במאה העשרים. נודע בעיקר בזכות תשובותיו בכל תחומי ההלכה, ובמיוחד בעיסוקו החלוצי בנושאי רפואה והלכה ובהלכות מדינה. חבר בית הדין הרבני הגדול, זוכה פרס ישראל לספרות תורנית, ופרס הרב קוק.
ביוגרפיה

נולד בירושלים בשנת תרע"ו (1915), לרחל (בתו של הרב נחום רגוזניצקי ששימש כמנהל ישיבת עץ חיים) ולרב יעקב גדליה שעלה לבדו בגיל צעיר מקובנה. סמוך ללידתו, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נחשד אביו בריגול לטובת רוסיה, בשל היותו נתין זר, ומשום כך נאלצו הוריו לעזוב את הארץ ולהתגורר בחלב שבסוריה מספר שנים. לאחר ששבו לירושלים לימד אביו בתלמוד תורה עץ חיים.
למד בישיבת עץ חיים, ולאחר מכן בישיבת חברון בירושלים. בגיל 19 הוציא את ספרו הראשון "דבר אליעזר". בשנת תרצ"ו (1935) התחתן עם שושנה, בת הרב אברהם ורנר, רב הכפר נתניה, ונינת הרידב"ז. במשך תקופה קצרה כיהן כרבו של המושב כפר ויתקין, והוא אף היה מועמד לכהן כרב בכפר הרוא"ה. לאחר שחזר לירושלים, היה מקורב לרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל, ואף התמנה על-ידו לראש ישיבת שערי ציון, אותה הקים רב עוזיאל.
בשנת תשי"א (1951) נתמנה לדיין בבית הדין האזורי בירושלים (שם שימש אף כאב בית דין), ובין השנים תשמ"א (1981) - תשמ"ה (1985) כיהן כחבר בית הדין הרבני הגדול. גם לאחר מכן המשיך להדריך ולייעץ לבית הדין הרבני הגדול. מלבד זאת שימש רבו הלא פורמלי של המרכז הרפואי שערי צדק בירושלים.
בנו היחיד, הרב שמחה בונם, היה רב מטעם העדה החרדית בשכונת עזרת תורה בירושלים, ונפטר בשנת 2005 בחיי אביו.
שיטתו ההלכתית

שו"ת ציץ אליעזר עוסק במגוון רחב של נושאים הלכתיים, החל ממצוות התלויות בארץ, ענייני נישואין וגירושין, הלכות מדינה, ותשובות חלוציות רבות בענייני רפואה, בין היתר בנושאי הפריה מלאכותית, הפלה מלאכותית ופונדקאות.
הרב וולדנברג השתייך לאסכולה של תלמידי חכמים מבני ירושלים, שהתחנכו על שליטה בקיאותית בהיקף רחב של חלקי התורה, שימת דגש על לימוד הלכה למעשה, והסקת מסקנות הלכתיות בנושאים מחודשים על ידי סברה ישרה ומקורות מפתיעים מכל חלקי התורה בהלכה ובאגדה, ולאו דווקא בסברות למדניות המיובאות מחוץ להלכה. בקיאותו בספרות ההלכה של חכמי ספרד הייתה יוצאת דופן גם בין האמונים עליה.
הרב וולדנברג התייחד גם בהבנתו בנבכי הטכנולוגיה החדשנית והרפואה המתקדמת, היות שעמל לברר היטב את המציאות לשם פסיקת הלכה בשאלות שהובאו לפניו בנושאים אלו, בכך היה דומה לרב עובדיה יוסף והרב שלמה זלמן אוירבך אשר נודעו אף הם במומחיותם בנושאים אלו.
הרב וולדנברג נודע בכמה וכמה עמדות ופסיקות ייחודיות, ובפרט בין הפוסקים ותלמידי החכמים החרדים שביניהם התגורר ופעל. בין השאר הביע דעתו שבנישואין אזרחיים אין מדובר בנישואים מבחינת ההלכה. הוא נמנה עם המתירים להדליק חשמל ביום טוב.
אף על פי שהרב וולדנברג נקט בגישה זהירה ביותר בתשובות הלכתיות, ובפרט בנושאים של אתיקה ורפואה, ישנם היתרים מחודשים רבים המצויים לראשונה בתשובותיו, כגון היקף ההיתר שנתן לביצוע הפלה מלאכותית במקרים מסוימים, זאת בניגוד לאיסור הגורף על כך שפסק רבי משה פיינשטיין. לעומת זאת, בפסק הלכה אחר הוא דווקא התנגד להפריה מלאכותית בטענה כי העובר הנוצר על ידה אינו מתייחס לאביו, מה שמעלה חשש לבעיות ממזרות. בנוגע לעליה מאתיופיה סבר שדינם כגוים ועליהם לעבור גיור לכתחילה, בדומה לפסיקת הרב משה פיינשטיין והרבי מלובביץ'.
בבית הדין נחשב הרב וולדנברג למומחה בענייני סידור גיטין ושמות גיטין, והוא נתבקש לסדר את הגיטין בבית הדין הרבני הגדול גם לאחר פרישתו לגמלאות.
הרב וולדנברג האריך רבות בתיאור חשיבותה של מצוות יישוב ארץ ישראל וכיבושה גם בזמננו, תוך שהוא מסתמך בין השאר גם על חידושי החת"ם סופר למסכת סוכה (דף לו ע"א). בנוסף, הוא אף ראה במדינת ישראל כמלכות ישראל לעניינים מסוימים, כגון לעניין דין "כיבוש", ולפי דבריו שטח שנכבש על ידי צה"ל מתקדש בקדושת ארץ ישראל.
משנתו המדינית

הרב ולדנברג שטח את משנתו המדינית בשלושת הכרכים של ספרו הלכות מדינה ובעשרות תשובות ב-22 הכרכים של שו"ת ציץ אליעזר. הוא תמך בתאוקרטיה והקדיש חלק ניכר מספרו האמור כדי לעסוק ביתרונות של משטר זה. לדבריו, "שלטון האלהות שנתנו לו שם מונח של "תיאוקרטיה" לא יערכו לפניו שום שלטון-דמוקרטי הכי משוכלל". לדבריו, בתאוקרטיה היהודית האידיאלית המנהיג הפוליטי הוא גם איש הדת הבכיר, והדוגמה המובהקת לכך הם משה ואהרן. אולם, מאז בית שני המשטר היהודי כלל מוסד פוליטי ומוסד דתי נפרדים, זה לצד זה.
 עם זאת, הרב וולדינברג אימץ את הגישה הדמוקרטית של רבי יצחק אברבנאל ואחרים. הוא נמנע מלהכריע בשאלה האם יש מצווה למנות מלך או שניתן להקים במקומו משטר דמוקרטי, וקבע שהדבר נתון להחלטת הציבור. על רקע זה קבע רכניץ שהרב וולדינברג תמך בתיאוקרטיה דמוקרטית.
כאמור לעיל, הוא ראה במדינת ישראל אתחלתא דגאולה, וגוף בעל סמכות הלכתית בדומה למלכות ישראל, בנוגע לנושאים מסוימים, כמבואר בספרים הלכות מדינה ושו"ת ציץ אליעזר.
ספריו

ציץ אליעזר - ספר שו"ת הכולל 22 כרכים, הוא חיבורו העיקרי. הכרך הראשון יצא לאור בתש"ה (1945) כשהיה בן 29, והאחרון בתשנ"ח (1998). במסגרת כרכי השו"ת נכללו גם כמה קונטרסים מיוחדים כגון, "רמת רחל" ו"אבן יעקב" על הלכות אבלות, "משנת תרומות" על הלכות תרומה, "הסירו מכשול מדרך עמי" בעניין איסור נישואים עם בני כת הקראים ובעניין פינוי עצמות שבשטח קבר הרמב"ם בטבריא. בשנת תשל"ו (1976) זכה בפרס ישראל לספרות תורנית.
שביתת הים - דיני הפלגת והנהגת אוניה בלב ים, והכניסה והיציאה ממנה אל היבשה ביום שבת.
הלכות מדינה - ספר העוסק במחקרי הלכות ובירורי דינים ב"דרכי הנהגת השלטון המדיני" במדינת ישראל. הספר הודפס בירושלים בתשי"ב (1952) במהדורה אחת בלבד, והפך לספר נדיר. במלאת 30 יום לפטירת הרב וולדנברג יצאו מחדש לאור שלושת חלקי הספר, למורת רוחם של בני המשפחה המחזיקים בהשקפה שונה ממנו בנושא יחס החרדים לציונות.
דבר אליעזר - ספרו הראשון, חידושים וביאורים בסוגיות בש"ס וברמב"ם. מהדורה ראשונה ירושלים תרצ"ה, מהדורה שנייה שם תש"נ.
ויטה פרי הגליל

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 תקופת הפעילות:  אוחדה ב-2001 מהחברות: ויטה 1937, פרי הגליל 1962 – הווה
 משרד ראשי:  רמלה
 בעלות:  משפחת שלום - קופרלי
 מוצרים עיקריים:  מוצרי מזון
 רווח:  הפסד של כ-3.5 מיליון ש"ח (2007)
 מנכ"ל:  משה אפרים
 עובדים:  500
  
 www.vpg.co.il
 
ויטה פרי הגליל היא חברה פרטית העוסקת בתחום המזון, ובפרט בתחומי ירקות מעובדים, מוצרים מצוננים ומוצרי מכולת.
משרדי החברה ממוקמים ברמלה, והמפעל העיקרי של החברה נמצא בחצור הגלילית.
היסטוריה > ויטה

חברת "ויטה" לייצור מזון, הוקמה בשנת 1937 ברמת גן על ידי ישראל פלוטקין, בתחילה כשותפות משפחתית בשם זה. החברה התמקדה בתחילה בייצור מוצרי מכולת, כמוצרים יבשים (מרקים, אבקות), אבקת גלידה, ריבות ורטבים. ב-1947 ביקשה החברה לרשום את סימן המסחר "ויטה קולה" על שמה לייצור תמציות למשקאות, ונתבעה לדין על ידי חברת קוקה-קולה העולמית. החברה נודעה בסיסמת הפרסום "לא טעית - זהו ויטה". המתחרה העיקרית שלה בשנים אלו הייתה חברת אסם.
עובדי בית החרושת היו מאוגדים על ידי הסתדרות העובדים הלאומית. בשנת 1956 החלה ההסתדרות הכללית בניסיונות להעביר את הפועלים אליה. העימות נמשך מספר שנים כאשר מצד הסתדרות העובדים הלאומית נטען שרב העובדים מעוניינים בה, בעוד מצד ההסתדרות הכללית נטען שבית החרושת מקפח את פועליו בחסות הסתדרות העובדים הלאומית. לבסוף, בהצבעה חשאית, בחרו עובדי המפעל בראשית 1960 בנציגי ההסתדרות הכללית.
ב-1986 מכרה משפחת פלוטקין את החזקתה בחברה לחברת טית-בית, חברה פרטית בתחום ייצור שמני המאכל בבעלות משפחות טורבוביץ' וברגר, אך מכירה זו לא כללה את קו השימורים. בבעלות החדשה התקשרה ויטה עם ריץ' (אנ'), חברה אמריקנית לייצור תחליפי חלב, וקיבלה זיכיון בלעדי לשיווק מוצרי ריצ' בישראל. ב-1990 החלה החברה לייבא פסטה מתוצרת החברה האיטלקית לה-מוליזנה.
ב-1998 מכרה משפחת טורבוביץ את חלקה בטית-בית למשפחת ברגר.
ב-1999 איים ארגון יד לאחים על החברה בחרם צרכנים חרדי, אם לא יפוטר פעיל עדי יהוה אדוארדו קמפוס שהועסק כמנהל כח האדם במפעל באשדוד. כתוצאה מכך פוטר קמפוס מעבודתו בדצמבר 1999. הדבר הביא להתארגנות חרם צרכנים נגדי ביוזמת עיתון "הארץ" וחבר הכנסת אילן גילאון (מרצ). בעקבות החרם הנגדי הוחזר קמפוס לעבודה. הזדרזות חברת "ויטה" להודיע על פרישת קמפוס לארגון "יד לאחים" עוררה זעם רב בקרב יוזמי החרם הנגדי.
בשנת 2001 נמכרה השליטה בויטה על ידי הבעלים, עזרא ויורם ברגר, לחברת "פרי הגליל" מקבוצת 3i‏, תמורת 90 מיליון שקלים, לאחר שתנובה, שהייתה מועמדת לרכישה, חזרה בה.
היסטוריה > פרי הגליל

פרי הגליל היא חברה לייצור שימורי ירקות ופירות, שהוקמה בשותפות של הרשות לפיתוח החולה (20%), החברה לפיתוח הגליל (40%) וחברת תיעוש אזורי פיתוח (40%). החברה הפעילה מפעל בחצור הגלילית, שהיווה מקור פרנסה עיקרי ליישוב. המפעל החל לפעול בשנת 1960. על פי דו"ח מבקר המדינה שהתפרסם בשנת 1964, התחזיות לגבי תפוקת המפעל היו אופטימיות מדי, איכות התוצרת שעובדה במפעל הייתה ירודה, והמפעל התקשה לקבל תוצרת מתאימה בגלל הפרעה מצד מועצת הירקות. בתחום הפירות היה המצב יותר טוב, אולם גם בתחום זה לא היה מספיק תוצרת לעיבוד. בעקבות זאת, המפעל סבל מתחילתו מהפסדים והוא נסגר לראשונה בפברואר 1963.
הממשלה ניסתה למכור את המפעל אך מכרז שהוצא בעניין הניב רק הצעה אחת, נמוכה ביותר, ובתחילת 1967 הוחלט לא למכרו. בתחילת 1971 נמכר המפעל לשותפות של "ייצור ופיתוח" ומפעל דקו מברור חיל. בשנת 1979 רכשה "כור אגרו" של קונצרן כור את המפעל והכניסה למפעל קו ייצור של ירקות מוקפאים.
בשנות התשעים הייתה החברה מעורבת בפרשת "קרטל הירקות הקפואים" והורשעה בדין. ב-1998 רכשה קבוצת 3i, חברה פרטית בבעלות משפחת דייוויס ואביב אלגור, מקונצרן כור את אחזקתו בפרי הגליל.
בינואר 2024 הפסיק המפעל את פעילותו בתחום ירקות קפואים ופתח בגל פיטורים נוכח הלחימה בחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל. במאי הודיעה ההנהלה על כוונתה לסגור את המפעל, ובספטמבר דווח על סגירתו הסופית של המפעל.
היסטוריה > קדם כימיקלים

חברת קדם כימיקלים הוקמה בשנת 1969 כחברה פרטית לייצור, שיווק והפצת מוצרים בתחום הניקיון, ההדברה ואחרים. החברה החלה להיסחר בבורסה בתל אביב והפכה לציבורית בשנת 1983. בתחילת 1996 רכשה טמבור את השליטה ב"קדם כימיקלים", אולם לאחר הפסדים כבדים סגרה טמבור את הפעילות בתחום הניקיון ובשנת 2001 מכרה טמבור את קדם כימיקלים לחברת 3i.