stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיגריס באלינזי
הערות שוליים

↑  טיגריס באלינזי באתר הרשימה האדומה של IUCN
טענה

טַעֲנָה (בלועזית: פְּרוֹפּוֹזִיציה) היא מושג מרכזי בפילוסופיה של הלשון ובתחומים דומים. טענה היא תוכן של פסוק חיווי, כלומר מחשבה המובעת במשפט, ויכולה להיות אמיתית או שקרית. כלומר, טענה בהכרח תהיה בעלת תוכן של אמת בערך אמת. בלוגיקה, טענות מצטרפות יחד לכדי היסקים ולהוכחות. בהיסק, לדוגמה, הטענות מתחלקות למסקנה ולהנחות.
הבחנת "טענה"

בשפה האנושית נעשה שימוש בסוגים שונים של פסוקים או משפטים. הללו משמשים כדי להביע רעיונות ולבצע פעולות דיבור. למשל לשאול, לבקש, לצוות וכו'. ה"טענה" מיוחדת מכל אלה בכך שהיא עצמה מחשבת תיאור של עובדה אפשרית וככזו מבטאת מחשבה העשויה להיות אמיתית או שקרית.
אם כן, אחת הדרכים להבחין בין "טענה" לבין תוכן אחר היא לבחון האם התוכן בעל ערך אמת. לדוגמה, למשפט "הבא לי בבקשה את המים" לא יכול להיות ערך אמת, כיוון שבקשה לא יכולה להיות שקרית או אמיתית – מכאן שבקשה אינה "טענה". המשפט "השמיים כחולים" יכול להיות אמת (אם השמיים כחולים) ויכול להיות שקר (אם השמיים בצבע אחר) ועל כן משפט זה הוא משפט של "טענה".
אפשר לראות את פעולת הבחנת ה"טענה" כפעולה של פונקציה. המשפט הנתון הוא הפונקציה שמקבלת לתוכה תיאור מציאות, אם הפונקציה מחזירה אמת או שקר משמע המשפט הוא "טענה" (למשל, המשפט "השולחן הוא עגול" יהיה אמת אם במציאות השולחן עגול ויהיה שקר אם השולחן לא עגול – מאחר שמושפע מהמציאות משפט זה הוא טענה). אם פונקציית המשפט לא מחזירה כלום, כי תיאור המציאות לא רלוונטי עבורה, אזי המשפט אינו "טענה" (למשל, המשפט "סגור הדלת" לא עומד להיות מושפע מהמציאות, בין אם סוגרים הדלת ובין אם לאו הציווי נשאר במקומו –משמע משפט זה לא טענה).
עם זאת, יש להדגיש שפעולות דיבור שונות מאפשרות להביע טענות באמצעות פסוקים שאינם פסוקי חיווי. לדוגמה, השאלה הרטורית היא שאלה מנקודת המבט הבלשנית שאלה, אך מנקודת המבט הלוגית היא פסוק חיווי המבטא טענה. למשל, דוגמה לכך ניתן לראות בפסוק: "הילכו שנים יחדיו בלתי אם נועדו" (ספר עמוס, פרק ג', פסוק ג'), שמבטא למעשה את הטענה ששני אנשים המבצעים פעולה מתואמת בהכרח תיאמו אותה קודם לכן – למרות שמנוסח בצורה של שאלה רטורית.
התחום שמטפל בכל הרגלי השימוש הלשוני במשפטי חיווי ואמצעים רטוריים אחרים ומחבר בין פעולת הדיבור (כגון שאלה) לטענה מכונה פרגמטיקה.
הטענה בהיסק הלוגי

כל היסק לוגי מורכב ממספר טענות. המבנה הצורני של הטענות קובע את תקפותו של ההיסק. כל "טענה" באשר היא יכולה לשמש כהנחה או כמסקנה, לדוגמה:
כל יצור חי הוא בן תמותה – טענה ראשונה (הנחה 1);
כל בני האדם הם יצורים חיים – טענה שנייה (הנחה 2);
כל בני האדם הם בני תמותה – טענה שלישית (מסקנה).
המסקנה של ההיסק הנ"ל משמשת כהנחה בטיעון הבא:
כל בני האדם הם בני תמותה – טענה ראשונה (הנחה 1);
סוקרטס הוא בן אדם – טענה שנייה (הנחה 2);
סוקרטס הוא בן תמותה – טענה שלישית (מסקנה).
ראו גם

לוגיקה
תקפות (לוגיקה)
דדוקציה
הוכחה בדרך השלילה
סילוגיזם
הנחת-קדם
לקריאה נוספת

אירוינג מ. קופי, מבוא ללוגיקה, תרגום: חנן רותם, עריכה: מרסלו דסקל, תל אביב: יחדיו, 1977.
שמואל הוגו ברגמן, מבוא לתורת ההיגיון - המדע העיוני של הסדר, מוסד ביאליק, 1975
יקיר לוין, יסודות תורת ההגיון: פרקי מבוא בדגש פילוסופי, ירושלים: אקדמון, 1999.
רמי ישראל, מבוא ללוגיקה (3 כרכים), האוניברסיטה הפתוחה, 2011.
טימי סימונס

טימי סימונס (בהולנדית: Timmy Simons; נולד ב-11 בדצמבר 1976) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק כקשר אחורי וכיום מאמן.
סימונס היה ידוע בבעיטות הפנדלים שלו כאשר כבש 48 שערים בפנדלים בקריירה והחטיא רק 5.
קריירה

סימונס התחיל את הקריירה שלו במדי קבוצת עיר נעוריו דיסט, ובשנת 1998 עזב לקבוצת הבוגרים של לומל יונייטד. בקיץ 2000 עזב לקלאב ברוז' איתה זכה ב-2 אליפויות בעונות 2002/2003 וב-2004/2005. בקיץ 2005, עזב את קלאב ברוז' לפ.ס.וו. אינדהובן. ולאחר עונה אחת קיבל את סרט הקפטן. בקיץ 2010 עזב לנירנברג במדיה שיחק בכל משחקי הליגה מאז שהגיע למועדון. בשנת 2012 היה סימונס שחקן השדה שקיבל הכי הרבה דקות בבונדסליגה והיה גם השחקן שרץ הכי הרבה קילמוטרים. בקיץ 2013, סימונס חזר לקלאב ברוז'.
סימונס השתתף עם נבחרת בלגיה במונדיאל 2002 ועם 93 הופעות הוא ממוקם במקום השלישי בטבלת מלכי ההופעות בנבחרת הבלגית אחרי יאן קולמנס ויאן ורטורנגן.
בשנת 2023, השתתף בתוכנית המציאות הפלמית של ערוץ VTM "הזמר במסכה" בתור "אור גדול" והודח שלישי (מקום 12).
סטטיסטיקה בקריירה

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998/1999 | לומל יונייטד | בלגיהליגת העל הבלגית | 30 | 1 |
| 1999/2000 | לומל יונייטד | בלגיהליגת העל הבלגית | 31 | 4 |
| 2000/2001 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 34 | 2 |
| 2001/2002 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 34 | 3 |
| 2002/2003 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 33 | 7 |
| 2003/2004 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 33 | 4 |
| 2004/2005 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 28 | 7 |
| 2005/2006 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 32 | 2 |
| 2006/2007 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 34 | 5 |
| 2007/2008 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 33 | 4 |
| 2008/2009 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 34 | 3 |
| 2009/2010 | פ.ס.וו. איינדהובן | הולנדליגת העל ההולנדית | 25 | 0 |
| 2010/2011 | נירנברג | גרמניהבונדסליגה | 34 | 2 |
| 2011/2012 | נירנברג | גרמניהבונדסליגה | 34 | 4 |
| 2012/2013 | נירנברג | גרמניהבונדסליגה | 34 | 5 |
| 2013/2014 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 38 | 7 |
| 2014/2015 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 40 | 7 |
| 2015/2016 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 34 | 2 |
| 2016/2017 | קלאב ברוז' | בלגיהליגת העל הבלגית | 35 | 0 |
| סך הכול | סך הכול | סך הכול | 530 | 69 |
תארים

קלאב ברוז':
אליפות בלגיה: 2002/2003, 2004/2005, 2015/2016
הגביע הבלגי: 2001/2002, 2003/2004, 2014/2015
הסופר קאפ הבלגי: 2016
פ.ס.וו. איינדהובן:
אליפות הולנד: 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008
אישיים
כדורגלן השנה בבלגיה: 2003
נעל הזהב הבלגית: 2002
טענה מקדמית

טענה מקדמית היא טענת הגנה העולה בדיון משפטי ומבקשת לבטל את הדיון ללא התייחסות לגופן של הטענות והראיות שהובאו לדיון, עקב פגם מהותי בעצם הגשת העניין לבית המשפט. הצגתה של טענה מקדמית היא בדרך כלל בתחילתו של המשפט, אך ניתן להעלותה גם בהמשכו.
במשפט פלילי

סעיף 149 לחוק סדר הדין הפלילי מונה עשרה סוגים של טענות מקדמיות:
חוסר סמכות מקומית: כתב האישום אמור להיות מוגש במחוז שיפוט אחר מזה שיש להגישו.
חוסר סמכות עניינית: בית המשפט שבו הוגשה התביעה אינו מוסמך לדון בה מחמת נושאה. דוגמה: לבית משפט השלום הוגשה תביעה נגד קטין, שהיא בסמכותו הבלעדית של בית משפט לנוער.
פגם או פסול בכתב האישום;
העובדות המתוארות בכתב האישום אינן מהוות עבירה;
זיכוי קודם או הרשעה קודמת בשל המעשה נושא כתב האישום: על מעשה מסוים ניתן להעמיד לדין רק פעם אחת. אם אדם הועמד לדין על מעשה מסוים, וכבר זוכה או הורשע, אין לחזור ולהעמידו לדין על מעשה זה (אך ניתן לערער על הזיכוי או ההרשעה).
משפט פלילי אחר תלוי ועומד נגד הנאשם בשל המעשה נושא כתב האישום;
חסינות: לעומד לדין ניתנה חסינות בחוק מפני העמדה לדין על העבירה שבה הוא מואשם. דוגמאות לכך הן חסינות דיפלומטית וחסינות חברי הכנסת.
התיישנות: העבירה המדוברת התרחשה לפני זמן רב, ולפי כללי ההתיישנות חלף הזמן שבו ניתן להעמיד לדין בגין עבירה זו.
חנינה: כאשר אדם קיבל חנינה טרם תחילת משפטו או במהלך המשפט (כפי שקרה לנאשמי פרשת קו 300), אין להמשיך בהליך המשפטי.
הגשת כתב האישום או ניהול ההליך הפלילי עומדים בסתירה מהותית לעקרונות של צדק והגינות משפטית (ראו: הגנה מן הצדק).
כאשר התקבלה טענה מקדמית, רשאי בית המשפט לתקן את כתב האישום או לבטל את האישום, ובמקרה של חוסר סמכות רשאי בית המשפט, בהתאם לסעיף 79 לחוק בתי המשפט, להעביר את הדיון לבית המשפט המתאים.
במשפט אזרחי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במשפט אזרחי על הנתבע להעלות את טענותיו המקדמיות בכתב ההגנה (העלאת טענות אלו בשלב מאוחר יותר מצריכה קבלת רשות מבית המשפט). טענות אלה כוללות:
חוסר סמכות מקומית: התביעה הוגשה במחוז שיפוט אחר מזה שיש להגישה.
חוסר סמכות עניינית: בית המשפט שבו הוגשה התביעה אינו מוסמך לדון בה מחמת נושאה. דוגמה: לבית משפט השלום הוגשה תביעה בנושא שהוא בסמכותו הבלעדית של בית הדין לעבודה.
כתב התביעה אינו מגלה עילה,
הנתבע חסר כשרות משפטית
מעשה בית דין: כבר ניתן פסק דין בעילת תביעה זו.
התיישנות
היעדר יריבות.
קיימת אפשרות להגיש בקשה עצמאית לסילוק על הסף של התביעה לפני הגשת כתב ההגנה, אלא שלפי הפסיקה הקיימת, ככלל, בית המשפט לא יכריע בה לפני הגשת כתב הגנה, אלא אם כן (1) סיכויי הבקשה גבוהים ו- (2) עלויות הכנת כתב הגנה כבדות, כאשר בין תנאי החריג מתקיימת "מקבילית כוחות". על פסיקה זו נמתחה ביקורת בספרות המשפטית. נטען, כי יש ליישמה רק במקרים בהם תוצאת קבלת הטענה המקדמית תהיה העברת ההליך למסלול דיוני אחר, ואילו במקרים (השכיחים) בהם תכלית הטענה המקדמית היא חסכון בעלויות התדיינות לצדדים ולציבור, כך שאם תתקבל ההתדיינות תגיע לסיומה, באופן מלא או חלקי, אין להחיל את הכלל הנוהג. כמובן, שלצורך כך על בית המשפט להרשם כי לטענה המקדמית סיכויים של ממש. הוסבר, כי במקרים מהסוג השני, ממילא לרוב בית המשפט אינו נדרש לעיין בכתב ההגנה, ומסתפק בבחינת עובדות כתב התביעה, ודי בכך שהן אינן עשויות להעניק לתובע את הסעד המבוקש בתביעתו - כדי להביא לסילוקה על הסף. מסיבה זו, במקרים אלו אין הצדקה לחייב נתבעים להקדים ולהגיש כתב הגנה, שבנסיבות מסיומות אף עלול להקטין את התמריץ שלהם לעתור לסילוק על הסף, כגון: המקרה של היעדר עילה. לטענת הביקורת, סילוק הליך חסר תוחלת מעשית הוא אינטרס מערכתי, לא פחות משהוא אינטרס אישי, של הנתבע, משהוא חוסך במשאבי שיפוט ציבוריים לא פחות משהוא חוסך במשאבי הצדדים. לפיכך, כל עוד מדובר בטענה מקדמית הראויה להתברר שאם תתקבל - סופה להביא לקץ ההתדיינות, כולה או חלקה, ואין צורך ממשי בגרסת ההגנה לצורך הכרעה בה, אין מקום לחייב את הנתבע להגיש כתב הגנה בטרם בירור בקשתו לסלק את ההליך על הסף. היה והבקשה נדחתה - הנתבע יחויב בהוצאות משפט הולמות.
לקריאה נוספת

שלומי נרקיס, טענות מקדמיות בראי ההליך הפלילי, הוצאת אוצר המשפט, 2012
הערות שוליים

↑  רע"א 10227/06 בובליל נ' אינדיג (5.2.2007).
↑  אבישי אדד, "עיון נוסף בפסק דין בובליל נ' אינדיג ובהיקף תחולתו - בירור בקשת סילוק על הסף לפני הגשת כתב הגנה", נבו, מדור ספרות, 2024
יאימה

| --- | --- |
הר יאימה, מבט ממזרח. מתחתיו, לאבה יבשה מאחת מהתפרצויותיו
הר יאימה, מבט ממזרח. מתחתיו, לאבה יבשה מאחת מהתפרצויותיו
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש
 גובה:  3,125
 מדינה:  צ'ילה 
 מיקום:  צ'ילה
 רכס הרים:  הרי האנדים
 מספר הר געש:  =1507-11
 התפרצות אחרונה:  2 ביולי 2008
 העפלה ראשונה:  1909
 קואורדינטות:  38°41′51″S 71°43′50″W﻿ / ﻿38.697407°S 71.730445°W﻿ / -38.697407; -71.730445
  (למפת צ'ילה מוגדלת) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט יאימה(למפת צ'ילה רגילה) סנטיאגו איקיקה טמוקו אנטופגסטה לה סרנה ולפראיסו קונספסיון פוארטו מונט פונטה ארנסארגנטינה בוליביה פרו האוקיינוס האטלנטי  האוקיינוס השקט יאימה
 
יאימה (Llaima) הוא הר געש פעיל במחוז אראוקניה שבמרכז צ'ילה. גובהו של ההר 3,125 מ' מעל פני הים, והוא שוכן 82 ק"מ מזרחית לטמוקו וכ-660 ק"מ דרומית לסנטיאגו, בתחומי הפארק הלאומי קונגיו. פסגה משנית של ההר, פּיצִ'יָאִימָה, מתנשאת לגובה של 2,920 מ' מעל פני הים. מקור שמו של ההר בשפת המפוצ'ה ופירושו "ורידים". בתקופה השלטון הספרדי בצ'ילה, נקרא ההר "אימפריאל".
יאימה הוא אחד מהרי הגעש הפעילים ביבשת אמריקה. התפרצותו המשמעותית האחרונה נרשמה ב-1994, אך התפרצויות קטנות יותר נרשמו גם מאוחר יותר. ב-1 בינואר 2008 פלט הר הגעש עשן שהתנשא לגובה של 3,000 מ', וכיסה גם שטחים נרחבים בפרובינציית נאוקן הארגנטינאית, מעבר להרי האנדים. מאות אנשים פונו מבתיהם בשל כך.
פסגת ההר נכבשה לראשונה רק ב-1909, אך כיום מהווה ההר יעד פופולרי למטפסי הרים. כמו כן, פועל במורדותיו של ההר אתר סקי, בגובה של כ-1,500 מ'.
הערות שוליים

↑  Global Volcanism Program (הקישור אינו פעיל, 16 במרץ 2020)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של צ'ילה ובנושא הרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ההתפרצות בינואר 2008
טימינס

| --- | --- |
סמל טימינס

תצלום אוויר של טימינס ומכרה דום מיין
 מדינה:  קנדה קנדה
 פרובינציה:  אונטריו אונטריו
 מחוז:  קוצ'רן
 ראש העיר:  ג'ורג' פירי
 תאריך ייסוד:  1912
 על שם:  Henry Timmins, Noah Timmins 
 שטח:  2,979.15 קמ"ר
 גובה:  294.7 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  41,788 (2016)
  ‑ צפיפות:  14.5 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  48°28′18″N 81°19′53″W﻿ / ﻿48.471666666667°N 81.331388888889°W﻿ / 48.471666666667; -81.331388888889 
 אזור זמן:  UTC -5
 www.timmins.ca
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי טימינס(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי טימינס(למפת אונטריו רגילה) טורונטו אוטווה מיסיסוגה וינדזור ת'אנדר ביי קנורה גרייטר סדברי מניטובה קוויבק ארצות הברית מפרץ הדסוןטימינס(למפת אונטריו מוגדלת) טורונטו אוטווה מיסיסוגה וינדזור ת'אנדר ביי קנורה גרייטר סדברי מניטובה קוויבק ארצות הברית מפרץ הדסוןטימינס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טימינס (באנגלית: Timmins) היא עיר השוכנת במזרח פרובינציית אונטריו שבקנדה, לגדת נהר מטגמי.
תחום השיפוט של העיר הוא 2,979.15 קמ"ר, דבר ההופך אותה לעיר השנייה בגודלה בקנדה.
היסטוריה

בשנת 1907 התפרסמו דיווחים גאולוגים המצביעים על אזור העיירה קובלט, כאזור עשיר בעפרות כסף. הדבר גרם לתופעת בהלה לזהב, ועשרות מחפשים הקימו את בתיהם במחנה עבודה שהוקם סמוך לאגם פורקיופיין (Porcupine). לאחר שנתיים של חיפושים, התגלה עורק זהב עשיר, שהוביל עד למכרה דום מיין (Dome Mine), כיום שכונה בטימינס.
מערך הרכבות שהחל לפעול בשנת 1911, האיץ את התפתחות המחנה. יומיים לאחר שהגיעה הרכבת הראשונה, פרצה שרפה גדולה שכילתה את כל המחנה, והרגה יותר מ-200 בני אדם. בשל תגליות הזהב הרבות, עזבו אך מעט פועלים את המחנה, והוא הוקם מחדש.
בשנת 1912 ייסד נח אנטוני טימינס, יזם כרייה קנדי מבעלי חברת המכרות הולינגר, את העיר על מנת לשכן בה את עובדיו. העיר הייתה בבעלות החברה, והיא סיפקה לפועליה את כל צורכיהם.
שנות ה-20 וה-30 היו שנים של שגשוג בעיירה, השפל הגדול לא השפיע לרעה על כלכלת האזור.
בשנות ה-60 התגלו מתכות נוספות, והתעשייה התפתחה בעיר. כיום העיר ממשיכה לצמוח הודות למרבצי זהב, אבץ, נחושת, ניקל וכסף. ענפים נוספים ככריית עצים, שירותים ממשלתיים ותיירות תורמים גם הם את חלקם לצמיחה.
הקהילה היהודית

עם הקמת העיירה הגיעו גם מהגרים יהודים, בעיקר מרוסיה ומזרח אירופה, שביקשו להשתתף בתעשיית המכרות המתפתחת. יהודים רבים התקשו להסתדר עם המצב הכלכלי הקשה והאנטישמיות בערים הגדולות בקנדה, ובחרו לעזוב לטובת מושבות קטנות שהוקמו לאורך קווי הרכבת של תעשיית המכרות. בשנת 1925 התגוררו בעיירה 200 יהודים. באותה שנה הוקמה באופן רשמי הקהילה היהודית 'בני ישראל'. הקהילה במקום הייתה מעורבת עם הקהילות האחרות של המהגרים, וקיימה קשרים טובים עימם. רק בשנות ה-30 הוקמו מוסדות קהילתיים כדוגמת בית כנסת ובית ספר יהודי.
החל משנת 1928 קיימה הקהילה היהודית נשף פורים לכלל תושבי העיר, יהודים וגויים, במסגרתו התקיימה תחרות יופי לנשים בשם 'מלכת אסתר'.
הערות שוליים

↑  ⁨JEWISH SETTLEMENTS IN NORTH -ERN ONTARIO . I ⁩ | ⁨The Reform Advocate⁩ | 29 אפריל 1916 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  Syrian, Middle East immigrants developed northern Ontario, museum curator says, CBC news
↑  Multicultural History Society of Ontario, The Jews of North America, Wayne State University Press, 1987, עמ' 230-233, ISBN 978-0-8143-1891-1. (באנגלית)
↑  Helen Winkler, The Timmins Purim Ball, Niv, ‏2022-03-13 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555466305171  LCCN: n85068679  MusicBrainz: a50d50c3-ee12-43ab-9a2f-a0528e81f945  VIAF: 141556437   WorldCat (עם VIAF): 141556437
טעמי המנהגים ומקורי הדינים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אברהם יצחק שפרלינג 
 שפת המקור:  עברית רבנית 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1891 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990018660300205171, 990022569270205171, 990009418370205171
 
טעמי המנהגים ומקורי הדינים (נקרא גם בקיצור: טעמי המנהגים) הוא ספר עממי שמרכז מנהגים יהודיים רבים, בעיקר מעדות אשכנז, ומפרט את מקורותיהם ונימוקיהם. הספר נכתב על ידי הרב אברהם יצחק שפרלינג מלבוב. נדפס לראשונה בשנת תרנ"א (1891), וזכה לתפוצה רבה.
המחבר

הרב אברהם יצחק שפרלינג 
 שימש כשו"ב בלבוב. רב העיר, רבי יצחק שמלקיש (בהסכמתו למהדורה השנייה, תרנ"ו), מתאר אותו כ"רבני מופלג" ו"שו"ב מומחה". שניים מבניו היו אף הם שוחטים בלבוב.
מצעירותו התעניין במנהגי ישראל, והחל ללקט את המנהגים ומקורותיהם. גם לאחר הוצאת ספרו לראשונה המשיך במפעלו והוציא שש מהדורות, בהן הורחב הספר מאד.
הקפדתו האישית על שמירת המנהגים משתקפת מסיפורו על הקפדתו במנהג תענית בכורות: "פעם אחת, שנת בסת"ר, מחמת טרדת השחיטה שכחתי לגמרי מן התענית... והתעניתי אחר הפסח בה"ב, הגם שלא אכלתי רק מיני תרגימא, והבית יוסף כתב בשם התניא להקל במיני תרגימא, מכל מקום לא נחה דעתי בזה... ובשנה השנית, אף שהתענית היה נדחה, כי חל ערב פסח בשבת, וגם היה לי סיום על מסכתא, התעניתי גם כן".
בתו ושבעת בניו וכן רבים מנכדיו נספו בשואה, אולם אחד מנכדיו, משה שפרלינג, ששרד, עלה לארץ ישראל, והדפיס את הספר בעריכה מחודשת בהוצאת אשכול, עם הוספות (ראו להלן), עם מבוא קצר על תולדות המחבר.
תוכן הספר

בספר סדורים למעלה מאלף מנהגים (ממוספרים, באותיות) על פי סדר השולחן ערוך חלק אורח חיים: השכמת האדם בבוקר, תפילות יום חול, שבת ומועדים, החל מניסן ופסח וכלה באדר ופורים. לאחר מכן מנהגים במעגל החיים, מברית מילה ופדיון הבן, עבור דרך מנהגי נישואין ועד מנהגי אבלות.
מנהגים אלו נאספו ממאות ספרים: כתבי ראשונים, ספר הזוהר, פוסקי הלכה, מנהגי אדמו"רים ואף סיפורי חסידים ממגוון הזרמים החסידיים.
הספר כולל גם דינים רבים שמבחינה הלכתית מדויקת אינם מוגדרים כמנהג, אלא כחובה מן התורה או מתקנת חז"ל. ככלל, אין בספר הבחנה בין הרבדים השונים של הדינים והמנהגים המובאים בו, מבחינת חשיבותם ההלכתית וסידרם הכרונולוגי. כך, למשל, בענייני קידוש בשבת מובא בו "טעם שמברך על היין תחילה ואחר כך מברך על היום", שהוא הלכה מפורשת במשנה ובתלמוד (כאשר המחבר הסתפק בציון מקורו באבודרהם בלבד), לצד "טעם שאומרים סברי מרנן", שהוא מנהג שאינו מוזכר בתלמוד.
הספר אינו מהווה מחקר שמתחקה אחרי המקורות הקדומים ביותר למנהגים, וככלל אין בו דיון וביקורת על טעמי מנהגים שהוזכרו בו. זוהי אסופה עממית של מה שנכתב בספרים מסוגים שונים, רבים מהם בדרך דרשנית.
בכרך שני (הנקרא "ליקוטים") הוסיף המחבר ענייני דרך ארץ ועצות שונות, כגון: "לא ישליך חשבון (מסחרי) ישן מחשבונותיו, כי פעמים יתברר על ידי חשבון ישן כמה דברים". בכרך זה הובאו גם סגולות ותרופות עממיות. הללו לוקטו מכתבי אדמו"רים, מספריו הרפואיים של הרמב"ם, ו"מכתבי רופאים מובהקים, כולם מנוסים ובדוקים".
מהדורותיו

כבר בחיי המחבר הודפסו שש מהדורות, ופעמים רבות לאחר פטירתו. תורגם גם ליידיש (לבוב תרס"ט). ממהדורה למהדורה הרחיב המחבר את ספרו, עד שהיה (במהדורת לבוב תרפ"ח) לארבעה כרכים: "טעמי המנהגים" המקורי, כרך "ליקוטים", ושני כרכים בשם "קונטרס אחרון".
בהסכמה למהדורה הרביעית (תרע"א, 1911) כתב הרב צבי יחזקאל מיכלזון, רבה של פלונסק: "כבר נתקבלו ספריו על פני תבל, ונתפשטו לאלפים בישראל".
באחת המהדורות שיצאה לאור בבודפשט אחרי פטירת המחבר בחר המהדיר להשמיט את התרופות הכלולות בו.
כיום נפוצה מהדורת אשכול (ירושלים, תשי"ז), שיצאה לאור על ידי נכד המחבר, כאמור, ומהדורת צילום שלה (הוצאת "שי למורא"). מהדורה זו כוללת את כל חלקי הספר בכרך אחד, וה"קונטרס אחרון" הודפס בתחתית כל עמוד, כך שהחומר על כל מנהג מרוכז באותו עמוד. עוד נוספו במהדורה זו מנהגי ל"ג בעומר במירון מאת הרב ישעיה אשר זעליג מרגליות, עשרות ציורים על סדר הנחת תפילין וצורת קשירת הרצועות, ומפתח מפורט.
הספר תורגם לאנגלית בידי הרב אברהם מץ והופיע בשנת 1968 בכותר "Reasons for Jewish Customs and Traditions", בהוצאת בלוך,
הערות שוליים

↑  ‏אברהם יצחק שפרלינג‏ (Q106009416)
↑  "ענייני פסח", סימן תצא
↑  מהדורת אשכול, עמ' תקסא
↑  שער הספר, חלק שני, מהדו' לבוב תרפ"ח
↑  ‏אברהם מץ‏ (Q115193630)
↑  Matts, Abraham, Reasons for Jewish customs,  במאגר הספרים הסרוקים של הספרייה הלאומית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007406142305171  VIAF: 19155464883702041920   WorldCat (עם VIAF): 19155464883702041920
יובל וגנר

| --- | --- |

 לידה:  6 בפברואר 1965 (בן 59) 
 מדינה:  ישראל 
 
יובל וגנר יו"ר עמותת נגישות ישראל
יובל וגנר עם נשיא המדינה ראובן ריבלין במשכן הכנסת, יולי 2019
יובל וגנר (נולד ב-6 בפברואר 1965) הוא פעיל חברתי למען אנשים עם מוגבלויות, מייסד ויו"ר עמותת נגישות ישראל וקצין לשעבר בחיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה

וגנר נולד ב-6 בפברואר 1965, בנו של דן וגנר, שנפצע בתאונת אימונים אחרי מבצע קדש, והכיר את אמו של וגנר, אחות במקצועה, במחלקת שיקום. שני אחים במשפחה. הוא הבכור. גדל ברמת השרון, למד בתיכון רוטברג. ב-1983 התגייס לקורס טיס, אותו סיים ב-1986 כטייס במגמת מסוקי קרב. טס בטייסת הלהטוטים MD 500 דיפנדר ובהמשך בטייסת 160 - טייסת מסוקי קרב AH-1 קוברה.
ב-18 במרץ 1987, במהלך טיסת אימונים התרסק המסוק עקב תקלה טכנית דרומית לבית שאן. וגנר נפצע קשה ונשאר משותק מהצוואר ומטה ומרותק לכיסא גלגלים לצמיתות. ב-1988, לאחר שנת שיקום, חזר לשירות פעיל ביחידת ממד"ס, עבר קורס תכנות של ממר"ם ושירת במגוון תפקידי פיקוד, ניהול וייזום פרויקטים. החל מ-2004 ועד שחרורו מהצבא בסוף 2014, עסק בניהול פרויקטים.
החל מ-2012 וגנר עורך ומשדר תוכנית שבועית ברדיו אינטרנט "נגישות פלוס ברשת".
וגנר גרוש, מתגורר בהוד השרון עם שלושת ילדיו.
עמותת נגישות ישראל

ב-1999 ייסד וגנר יחד עם רני בנימיני את עמותת נגישות ישראל, העוסקת בקידום הנגישות ושילוב אנשים עם מוגבלות ומשפחותיהם בחברה בישראל. העמותה מקדמת מודעות, יוזמת חקיקה ומייעצת בהנגשת מקומות. כמו כן, היא מטפלת בכאלף תלונות בשנה על קשיים בנגישות, נגישות ישראל הוקמה בעידודו של עזר ויצמן, נשיא המדינה דאז. אירוע ההשקה התקיים בבית הנשיא.
פעילות ציבורית

וגנר מונה למגוון תפקידים ציבוריים, ביניהם:
ב-2006 - חבר בפורום היזמים החברתיים העולמי של הפורום הכלכלי העולמי – שוואב, ב-2005 לחבר במועצה הלאומית לשיקום - משרד הבריאות.
ב-2007 - חבר במועצה הלאומית לטכנולוגיה – משרד האוצר.
ב-2007 - חבר ועדה מייעצת לרשם מורשי נגישות (מבנים תשתיות ושרות) – משרד התמ"ת וכחבר ועדה מייעצת לרשם מורשי נגישות שרות – משרד התמ"ת.
ב-2012 - חבר בוועדה הטכנית של מכון התקנים הישראלי.
ב-2012 - חבר מועצה ציבורית באוניברסיטה הפתוחה.
פרסים

2004 - פרס מועדון העסקים "כנפי הזהב" – למיזם חברתי
2006 - פרס מוביל החדשנות החברתית – גלובס, קרן שוואב, הפורום הכלכלי העולמי.
2009 - אות הוקרה מרכז הבנייה הישראלי.
2010 - פרס זוסמן-ג'וינט למצוינות בתחום השירותים החברתיים בישראל
2010 - מאה המשפיעים לטובה של מגזין TheMarker.
2011 - אות הוקרה מאת קבוצת פישמן רשתות לעשור פעילות לקידום הנגישות
2011 - אות הוקרה מאת קרן ריק הנסן קנדה על "Different Makers" על מצוינות גלובלית.
2012 - אות הנשיא למתנדב
2014 - אות המופת על תרומה לביטחון חברתי- כנס שדרות לחברה לחברה וידידות.
2015 - אות התאגידים העירוניים
2017 - אות השיקום למופת אגף השיקום משרד הביטחון
2017 - פרס הנרי ויסקארדי להישגים - Henry Viscardi Achievement Award מטעם מרכז ויסקארדי ניו יורק, לקידום המודעות ואיכות החיים של אנשים עם מוגבלות.
2018 – תואר עמית כבוד, המרכז האקדמי רופין.
לקריאה נוספת

אריאל להמן ואלדד רפאלי, 24/7 - ישראלים מעוררי השראה, תל אביב: הוצאת מטר, עמ' 136–145.
הערות שוליים

1 2  עניין אישי - סא"ל (מיל') יובל וגנר, באתר ערוץ 7
1 2  אתר חיל-האוויר, באתר www.iaf.org.il
↑  פרופיל עמותת נגישות ישראל
טרפוניים

| טרפוניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: טרפוניים
משפחות
 Elopidae  Megalopidae
שם מדעי
 Elopiformes ‏Sauvage, 1875

Elops saurus
טרפוניים (שם מדעי: Elopiformes) הם סדרת דגים מיוחדים החיים באוקיינוסים והימים הטרופיים והם קרובי משפחה רחוקים של הצלופחים. בסדרה זו 2 משפחות ובהם 2 סוגים.
הטרפוניים מזכירים במראם סרדינים ענקיים בעלי לסתות מובלטות ואולם הדגיגים הבוקעים מהביצים מוארכים וחסרי קשקשים והם שקופים.
דגים אלה הם אוכלי בשר וחלקם מסוגלים לנשום אוויר בעת הצורך, מה שעוזר להם להגיע למים דלים בחמצן אך עשירים במזון. רבים מהם נפוצים באוקיינוס האטלנטי.
מיון הסדרה

סדרה טרפוניים (Elopiformes)
משפחה דוממיים (Elopidae)
סוג דומם (Elops) - בו 7 מינים
משפחה גדולי עין (Megalopidae)
סוג גדול-עין (Megalops) - בו 2 מינים
חסרי רגליים

| חסרי רגליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
תת־מחלקה:: דו-חיים קיימים
סדרה:: חסרי רגליים
שם מדעי
 Gymnophiona ‏מילר, 1832
תחום תפוצה


Microcaecilia dermatophaga עם צאצאיו
חַסְרֵי-רַגְלַיִם (שם מדעי: Gymnophiona או Apoda) היא סדרה של דו-חיים, הדומה בצורתה לתולעי האדמה ולנחשים. לרוב הם חיים מתחת לאדמה, לכן זו סדרה שנחקרה מעט יחסית ליתר הדו-חיים. בעקבות כך, מעריכים כי רב הנסתר על הגלוי בנוגע לסדרה זו.
אנטומיה

כנרמז משמם, רגליהם של חסרי הרגליים מנוונות יחסית, עובדה שגורמת להם להידמות לתולעים. המינים הגדולים מבין הסדרה דומים יותר לנחשים בשל אורכם, שיכול להגיע למטר וחצי. זנבם קצר, והביב (Cloaca) שלהם נמצא בקצות הגוף. עורם חלק וצבעו כהה, אולם חלק מהמינים ניחנים בצבעים מרהיבים. בתוך העור, קיימים קשקשים העשויים מקלציט. את מרבית זמנם הם מבלים מתחת לפני השטח, ולכן עיניהם קטנות ומכוסות בעור המגן עליהן. עור זה הוביל בעבר למחשבה כי חסרי הרגליים עיוורים, אולם זו התבררה כשגויה. העור המכסה את עיניהם גורם לכך שחוש הראייה שלהם מוגבל למצבים חשוכים. חסרי הרגליים כולם חולקים מאפיין בולט, הוא צמד זרועות הציד שבראשם, שכנראה משמשות כאיבר ריח משני לאפם.
לכל מיני חסרי הרגליים שתי ריאות, כאשר הריאה השמאלית קטנה באופן משמעותי מהריאה הימנית. זוהי התאמה של גוף חסרי הרגליים לצורתו, והיא קיימת גם אצל נחשים. מלבד הריאות, משתמשים חסרי הרגליים בפיהם ובעורם על מנת לספוג חמצן. יוצאי דופן הם שני מינים, Atretochoana eiselti מברזיל ו-Caecilita iwokramae מגיאנה, אשר הם המינים חסרי הריאות הידועים היחידים מסדרה זו.