stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיסוי מקרקעין
מיסים עירוניים

המס העיקרי המוטל על מקרקעין על-ידי הרשויות המקומיות הוא הארנונה. המדובר במס מוניציפלי שנגבה על-מנת לממן את פעילות העירייה ואת שירותיה. ישנם שני סוגים עיקריים של ארנונה: ארנונים למגורים, וארנונה לעסקים.
הארנונה בישראל מחושבת כפונקציה של שטח הנכס וסוג השימוש בו, וכן משתנה בין רשויות מקומיות. אף שמשרד הפנים אינו קובע את גובה הארנונה, ישנם תעריפי מינימום ומקסימום הנקבעים מכוחן של תקנות הסדרים במשק המדינה (הנחה מארנונה), התשנ"ג-1993, וכן כללים אחידים לגבי שיעורי ההנחה בארנונה.
עיריות גובות מס נוסף הנקרא היטל השבחה, במסגרתו נגבים כספים מבעלי המקרקעין בעקבות אישור תוכניות מסוימות, אישור הקלה ואישור שימוש חורג. המס למעשה ממסה בעלי נכסים שערכם עלה עקב התוכניות.
כלי נוסף בידי העיריות הוא תשלומי חובה למימון תשתיות ופיתוח, וכן אגרת שמירה. במסגרת סעיפים אלה, יכולות העיריות להתקין חוקי עזר ובהם לקבוע תשלומי חובה למימון הוצאות פיתוח.
מס שבח ורכישה > מס שבח

מס שבח הוא מס המוטל על מוכר המקרקעין, והוא מבקש למסות את השבח (רווח ההון) ממכירת המקרקעין. ה"שבח" הוא ההפרש בין מחיר הנכס בעת מכירתו לבין מחירו בעת רכישתו. כאמור לעיל, מס שבח מוטל לא רק על מכירת מקרקעין כפשוטה, אלא גם על פעולה באיגוד מקרקעין.
ככלל, גובה מס השבח לא יעלה על 25%, ובפעולה באיגוד מקרקעין - 30%. שיעור מס השבח נקבע על-פי מדרגות מס הכנסה, וניתן לפרוס אותו על-פני תקופה של 4 שנים טרם המכירה, וכך להפחית את גובה מדרגות המס, שכן הגיונו של מס השבח הוא שה"רווח" נצבר על פני שנים. הזכות לפרוס את המס אינה נתונה לתאגיד, אלא אם מדובר בחברה "משפחתית" או בחברה שקופה לפי הגדרתה בפקודת מס הכנסה.
אם החייב במס מעוניין להשיג על החלטה בעניין שיעורי מס השבח הנדרשים ממנו, הוא רשאי להגיש ערעור למנהל מס השבח. על החלטתו של המנהל, רשאי הנישום לערער לוועדת ערר. אם עולה שאלה משפטית בוועדה, עליה מעוניין הנישום לערער - הרי שעומדת לו הזכות לערער לבית המשפט העליון בתוך 45 ימים, בלא הצורך להגיש בקשת רשות ערעור.
מס שבח ורכישה > מס רכישה

מס רכישה הוא מס המושת על הרוכש. מס הרכישה מחושב כאחוז מהמחיר של המקרקעין בעת העסקה.
שיעור מס הרכישה על נכס שאינו דירת מגורים הוא 6%. עם זאת, במקרה ובו ישנה אפשרות לבנות בקרקע, ובתוך 24 חודשים מיום הרכישה ניתן היתר לבניית דירת מגורים אחת לפחות - תוחזר לנישום שישית מהמס (והוא ישלם בסך הכל 5%). הגיונו של הסעיף לעודד מימוש זכויות בנייה.
באופן כללי, מדרגות המס ברכישת דירת מגורים הן 8% ו-10%. עבור תושב ישראל (לרבות מי שבתוך שנתיים מיום הרכישה היה תושב ישראל), ברכישת דירת מגורים יחידה, תהיינה מדרגות המס 0%, 3.5%, 5%, 8% ו-10%.
אם לאדם יש דירת מגורים והוא רוכש דירה חדשה, הרי שכדי להיחשב כ"בעל דירת מגורים יחידה", וליהנות ממדרגות המס הנוספות - עליו למכור את דירתו בתוך 18 חודשים מיום רכישת הדירה החדשה. אם מדובר בדירה מקבלן, עליו למכור את דירתו בתוך 12 חודשים מהיום בו קיבל את החזקה בדירה.
אף שברגיל "תא משפחתי" (רוכש, בן זוגו וילדיהם הקטינים) נחשבים לרוכש יחיד, הרי שיש לכך מספר חריגים. ראשית, ככל שבני הזוג מציגים הפרדה רכושית והסכם ממון, הם יוכלו לסתור את החזקה שיש להתייחס אליהם כרוכש יחיד. בנוסף, אם הדירה נרכשה לפני הנישואין על-ידי אחד מבני הזוג, לא תיחשב לדירתו של בן הזוג השני.
מס שבח ורכישה > מס מכירה

מס מכירה היה מס שנגבה על ידי רשות המסים בישראל בעת מכירת מקרקעין (למעט דירת מגורים) ושיעורו 2.5% משווי הנכס.
על המס נמתחה ביקורת משום שהכנסות המדינה ממנו היו נמוכות והוא יצר עיוות בכך שגם מי שהפסיד ממכירת נכס שילם את המס.
המס בוטל בהדרגה: בשנת 2001 נקבע שרק נכסים שנרכשו לפני שנה זו יחויבו במס, ולאחר מכן הוא בוטל לחלוטין במסגרת חוק ההסדרים שנלווה לתקציב המדינה לשנת 2008. ביטול המס חל רטרואקטיבית מיום 1 באוגוסט 2007.
מיסוי זכויות מקרקעין על-פי מס רווחי הון

כאמור לעיל, בחינת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) תשכ"ג-1963, מלמדת כי לא כל "זכות קניינית" תהא "זכות במקרקעין" לעניין חוק זה וממילא אפשר שזכות קניינית במקרקעין לא תמוסה מכוחו. כך למשל עסקה בה הנמכר היא "זיקת הנאה" יש למסות על פי הכללים החלים במיסוי רווחי הון, ששיעוריו נמוכים יותר. עומד על כך המלומד, פרופ' א. נמדר בספרו מיסוי מקרקעין:
"ישנן זכויות קנייניות אחרות שאינן נכללות בגדר זכות במקרקעין ומכירתן לא תתחייב במס שבח או במס רכישה. בגדר זכויות שכאלה תבואנה: זכות המשכנתא, זיקת הנאה וזכות קדימה. למרות היותן של שלושת הזכויות הנ"ל זכויות קניניות לפי חוק המקרקעין, אין הן עולות כדי זכות במקרקעין לפי חוק מיסוי מקרקעין ... לכן, חוק מיסוי מקרקעין מותיר אותן מחוץ לתחומו, והן תימוסנה במקום זאת, במס רווחי הון לפי סעיף 88 לפקודת מס הכנסה"
מס רכוש

מס רכוש באופן כללי הוא מס המשולם כאחוז משווי הרכוש בכל תקופת זמן. במקרקעין, החוק מגדיר מס רכוש על קרקע פנויה שאינה קרקע חקלאית. בעבר, נדרש היה לשלם כ-2.5 משווי הקרקע לכל שנת מס. ואולם, ביום 1 בינואר 2000 הועמד שיעור המס על 0%, ומכאן שאין מחייבים נישומים במס רכוש משנת 2000 ואילך. למרות זאת, יש להמציא אישור על תשלום מס רכוש לצורך השלמת עסקאות מסוימות במקרקעין.
הרציונל שבהשתת המס על קרקע שניתן לבנות בה הוא לעודד בניה. החוק מגדיר רשימת עסקאות שנדרש להמציא בהן אישור תשלום מס רכוש: מכירה, מתנה, חליפין, חכירה, חכירת משנה, העברת חכירה, משכנתא או שינוי תנאיה, חלוקה, פיצול ורישום הקדשות.
ראו גם

מקרקעין בישראל
מס שבח מקרקעין
הערות שוליים

↑  לגבי זכויות בניה, ראו גם ע"א 7394/03
↑  סעיפים 1-5 לחוק המיסוי
↑  סעיף 5(ב) לחוק המיסוי
↑  סעיף 1 לחוק
↑  סעיף 4א לחוק
↑  סעיפים 3ו-28 לחוק המיסוי
↑  סעיפים 4 ו-5(ג)(4) לחוק
↑  סעיפים 6, 7 ו-15 לחוק
↑  סעיפים 48א-48ב לחוק
↑  ע"א 3012/18 מנהל מיסוי מקרקעין חיפה נ' טוונטי האנדרד נהריה https://supremedecisions.court.gov.il/Home/Download?path=HebrewVerdicts/18/120/030/f06&fileName=18030120.F06&type=2

וראו גם סעיפים 64א(א) ו-64א1(ב) לפקודת מס הכנסה
↑  תקנה 2 לתקנת הרכישה
↑  סעיף 9(ג1ה) לחוק המיסוי
↑  סעיף 9(ג1ג) לחוק
↑  סעיפים 9(ג1ג) ו-49ג לחוק
↑  ע"א 3185/03 פלם, ע"א 3178/12 שלמי
שום

ערך זה עוסק בצמח תבלין. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| שום הגינה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: מכוסי הזרע
מחלקה:: חד-פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: נרקיסיים
סוג:: שום
מין:: שום הגינה
שם מדעי
 Allium sativum ‏לינאוס, 1753
דוכן שום טרי בשוק
שום
שום סגול טרי
שום הגינה או בקיצור שוּם (שם מדעי: Allium sativum) הוא מין בסוג שום שבמשפחת הנרקיסיים, והוא פקעת (גאופיט). השום משמש כצמח תבלין וכן למטרות רפואיות. מבין חלקי השום, הבצל (מוכר גם כ-"ראש שום") הוא החלק הנמצא בשימוש רב ומורכב ממספר שיניים אשר ניתנות למאכל (נא או מבושל).
הרכבו של השום

אליצין היא תרכובת אורגנית המקנה לשום את ריחו וחריפותו האופייניים. בין החומרים המצויים בשיני השום בנוסף לאליצין, ישנם גופרית, זרחן, פלואור, קרוטן (פרו-ויטמין A), ויטמין B1 וויטמין B3.
שימושים רפואיים

המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית ערך סיכום על האפקטיביות הרפואית של השום. בסיכום נכתב כי נעשו הרבה מחקרים על ההשפעה הרפואית של שום, בכלל, ועל השפעתו על יתר לחץ דם והיפרליפידמיה, בפרט. אף על פי שקיימים ממצאים סותרים, הממצאים המהימנים ביותר מצביעים על כך שבקרב אנשים עם כולסטרול גבוה, תוספי שום יכולים להוריד את רמת הכולסטרול הכללית ואת רמת ה-LDL. במקרים שהשפעה זו כן מתרחשת, היא קטנה ונדרשים לפחות 8 שבועות כדי לראות שיפור. לא נראה שתוספי שום מסייעים לשיפור רמות הטריגליצרידים או ה-HDL.
ייתכן שתוספי שום מסייעים גם להפחתת לחץ דם, אך העדויות לכך מוגבלות. אין גם די עדויות שיצביעו על כך ששום מסייע להצטננות. קיימים מחקרים אפידמיולוגיים המראים קשר בין צריכה גבוהה של ירקות מהסוג שום (כמו בצל, עירית, כרישה ושום) לבין סיכון מופחת לסוגי סרטן מסוימים, במיוחד סרטן של הקיבה והמעי. עם זאת, המחקרים המהימנים ביותר לא מצאו שצריכת שום כמזון או כתוסף קשורים להפחתת סיכון לסרטן במערכת העיכול.
במינונים הקיימים בדרך-כלל במזון, השום נחשב לבטוח עבור רוב האנשים. אין מספיק מידע על הבטיחות של תוספי שום, או של שום הנמרח על העור, לנשים בהריון או בתקופת ההנקה. תופעות הלוואי של שום כוללות ריח מהגוף והפה, צרבת ואי נוחות בבטן. תופעות אלה בולטות יותר בצריכה של שום טרי. ישנם גם אנשים הסובלים מתגובה אלרגית לשום. צריכת תוספי שום עלולה להגביר את הסיכון לדימום. תוספי שום עלולים גם לפגוע באפקטיביות של תרופות מסוימות וליצור אינטראקציות עם תרופות אחרות.
השום במקורות

השום והבצל מוזכרים בתנ"ך פעם אחת בלבד, כאחד מהמאכלים שמזכירים בני ישראל כשהם רוצים לשוב למצרים: ”זָכַרְנוּ אֶת הַדָּגָה אֲשֶׁר נֹאכַל בְּמִצְרַיִם חִנָּם אֵת הַקִּשֻּׁאִים וְאֵת הָאֲבַטִּחִים וְאֶת הֶחָצִיר וְאֶת הַבְּצָלִים וְאֶת הַשּׁוּמִים” (ספר במדבר, פרק י"א, פסוק ה'). גם החציר המוזכר בפסוק זה, הוא ממשפחת השומים, והיה בשימוש במצרים העתיקה לתיבול ולאכילה.
חז"ל מנו בשום כמה תכונות טובות: ”חמישה דברים נאמרו בשום: משביע, משחין, ומצהיל פנים ומרבה הזרע והורג כנים שבבני מעיים וי"א מכניס אהבה ומוציא את הקנאה” (בבא קמא פ"ב, ע"א). בתלמוד הירושלמי נכתב על עזרא הסופר ש”הוא התקין שיהו אוכלין שום בלילי שבתות שהוא מכניס אהבה ומוציא תאוה"” (תלמוד ירושלמי, מסכת מגילה,  פרק ד', הלכה א'), ולכך השום הפך למזון המיוחד לסעודת ליל שבת.
השום הפך למאכל כה מובהק ליהודים, עד שבמשנה מובא שמי שמשתמש בביטוי "אוכלי שום", הרי כוונתו ליהודים (משנה, מסכת נדרים, פרק ג', משנה י'). אכילת השום אצל היהודים בולטת במיוחד לעומת התיעוב שהיה קיים לשום אצל הרומאים.
ריחו העז של השום שימש בסיס לביטוי שמופיע בתלמוד הבבלי מספר פעמים: ”מי שאכל שום וריחו נודף, יחזור ויאכל שום אחר ויהא ריחו נודף?” (תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"א, עמוד א';מסכת שבת, דף ל"א, עמוד ב'), הנמשל הוא: מי שחטא פעם אחת, אל לו להוסיף ולחטוא, אף על פי שמצבו עכשיו אינו טוב. עוד מובא בגמרא סיפור שבו מסופר על ריח השום שהפריע ללימוד בבית המדרש עד כדי כך שרבי יהודה הנשיא ביקש שאוכל השום יצא (תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף י"א, עמוד א').
ריח השום לאחר אכילתו

אחד מרכיבי השום אליל מתיל סולפיד (Allyl methyl sulfide, ובקצרה AMS), אינו מתפרק בזמן העיכול, מה שגורם לו להשתחרר מהגוף באמצעות הנשימה והזיעה.
מספר מאכלים נמצאו במחקר יעילים להפגת הריח ובהם תפוח וכוס חלב. המשותף למאכלים אלו הוא היותם מכילים פוליפנולים, המסייעים בפירוק ה-AMS.
ייצור

בשנת 1972 עמד הייצור העולמי של השום על כ-1,314 אלפי טונות. היצרנים הגדולים היו הודו (250,000 טון), מצרים (145,000 טון), ספרד (135,000 טון), לבנון (82,000 טון) ואיטליה (64,000 טון). בשנת 2020 היו יצרניות השום הגדולות: סין (20.7 מיליוני טונות), הודו (2.9 מיליוני טונות), בנגלדש (485 אלפי טונות), דרום קוריאה (363 אלפי טונות), מצרים (334 אלפי טונות), ספרד (269 אלפי טונות), ואוזבקיסטן (224 אלפי טונות).
ייצור > ישראל

בראשית ימיה של מדינת ישראל היה שום אחד הגידולים המשמעותיים של ערביי המשולש ובמקביל פעלו המוסדות לגידולו במשקי הנגב, בכמויות קטנות בחבל לכיש ובמקומות נוספים. הצרכנים הישראלים העדיפו את השום המיובא, שנחשב יפה יותר ועם שיניים יותר גדולות, למרות שמחירו היה גבוה יותר, בשל מכס גבוה שהוטל עליו. בנוסף, השום לא מחזיק מעמד בישראל בחורף ולכן הקטיף שלו בישראל הוא מאפריל עד אוקטובר, כשבשאר השנה השום מגיע מאיסום. בשנות ה-70 מחצית מהתצרוכת המקומית גדלה בישראל והמחצית השנייה יובאה. בשנת 1972 גודלו בישראל 2,550 טונות שום על שטח של 4,300 דונם. בשנת 1990 גודל רוב השום הישראלי בקיבוץ דורות. בשנת 2016 גודלו בישראל 2,183 טונות שום. בשנת 2020 ירדה התוצרת ל-1,169 טונות. במרץ 2022 ביטל שר האוצר, אביגדור ליברמן, את המכס על שום ובעקבות זאת צומצם באופן משמעותי גידול השום בישראל.
ראו גם

כותש שום
אלוף בצלות ואלוף שום
אלרגיה לשום
שמן שום
לקריאה נוספת

Aaron, Chester, The Great Garlic Book: A Guide with Recipes, Ten Speed Press, 1997. ISBN 0898159199
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14  Garlic, NCCIH (באנגלית)
↑  אכילת שום מפחיתה את הסיכון לחלות בסרטן ריאות, באתר האגודה למלחמה בסרטן
↑  מיכאל זהרי, אנציקלופדיה מקראית, חציר, כרך ג' עמ' 272
↑  כך עולה מדברי התלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ס"ג, עמוד ב' על פי פירוש רש"י והר"ן, לעומתם ראו ספר מגן אברהם על שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"פ. הרמב"ם התנגד לאכילת שום, ולכך השמיט בהלכותיו את תקנת עזרא זו, וראו פירוש המשניות לרמב"ם על נדרים, ג', י'. (במהדורת הדפוס)
↑  מאיה נבון, זה מדעי: המאכלים שיעלימו ריח שום מהפה, באתר ynet, 29 ביוני 2014
1 2  ד"ר שמואל הורביץ, שום, האנציקלופדיה העברית, כרך ל"א, עמוד 614
↑  אמיל חביבי, התקציב הנוסף - התנקשות בהמוני־העם, התנקשות כפולה ומכופלת במיעוט הערבי, קול העם, 13 בדצמבר 1955
↑  כפרי המשולש מייצאים תוצרתם, הצופה, 21 בנובמבר 1968
↑  בצל ושום נזרעו בנגב, חרות, 15 בפברואר 1952
↑  בחקלאות בנגב, דבר, 25 במרץ 1952
↑  צבי מגן, תמורות בייצור החקלאי בחבל לכיש, על המשמר, 4 באוגוסט 1970
↑  צבי מגן, סיור ביישובי הערבה, דבר, 21 במאי 1965
1 2  מ. יסוד, שום מצרי נמכר בישראל, דבר, 15 בינואר 1976
1 2  אילנה ברש, שום הגבלת מחיר, חדשות, 7 בפברואר 1990
↑  בלי הסכמות: ליברמן ופורר ביטלו מכסים על חלק מהפירות והירקות, באתר ynet, 15 במרץ 2022
↑  מירב קריסטל, המכס על שום הוסר - והשום הסיני משתלט על השוק, באתר ynet, 20 בספטמבר 2022
| עשבי תיבול ותבלינים עיקריים |
| --- | --- | --- |
| עשבי תיבול | ריחן מצוי (בזיליקום) • כוסברה • פטרוזיליה • קורנית (תימין) • רוזמרין • נענע (מנטה) • אורגנו • מרווה (סייג') • שמיר • לענה (טרגון) • עלי דפנה (אנ') • תמכה (צ'רוויל) • שום העירית (צ'ייבס) • עלי קארי • אזוביון (לבנדר) • עשב לימון (למון גראס) • לואיזה לימונית • לאושטיאן • אזוב תרבותי (מָיוֹרָם) • צתרה (סייבורי) • חומעה (סורל) |  |
| תבלינים | פלפל שחור • קינמון • כמון • כורכום • הל (אנ') • ציפורן • מוסקט • פפריקה • פלפל חריף (אבקת צ'ילי (אנ') • פלפל קאיין • צ'יפוטלה • פלפל אדום כתוש (אנ') • חלפניו • טבסקו) • זנגביל (ג'ינג'ר) • אבקת שום (אנ') • אבקת בצל (אנ') • זעפרן • שומשום • אניס • ואסאבי • זרעי פרג • חזרת הגינה • שוש קירח (ליקוריץ) • פלפל אנגלי • פלפל ברזילאי • כרוויה (קימל) • שומר • גרגרנית יוונית • גלנגל • לימון פרסי • מסטיקא • מחלב • קצח תרבותי (ניג'לה) • פלפל פרואני • פלפל סצ'ואן • כוכב אניס • אוג (סומאק) • תמרהינדי • טונקה • יוזו • גרידת פרי הדר |  |
| תערובות | גאראם מסאלה • אבקת קארי • צ'אט מסאלה • טנדורי מסאלה • ראס אל חנות • זעתר • תערובת חמשת התבלינים • ארב דה פרובאנס • פאמפקין ספייס • מלח שום (אנ') •  בוקה גרני • חמלי סונלי • פלפל לימון • Mixed Spice • שארנה סול • טאביל • ברבר • בהרט • דקה • אריסה • חוויאג' |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557907405171  BNE: XX529521  GND: 4031311-6  LCCN: sh85053172  LNB: 000141639  NKC: ph191025 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אליזבט טאון

| --- | --- |

 בימוי:  קמרון קרואו 
 הופק בידי:  טום קרוז, פאולה וגנר 
 תסריט:  קמרון קרואו 
 עריכה:  מארק ליבולסי 
 שחקנים ראשיים:  אורלנדו בלום ג'ים פיצפאטריק פול שניידר קלווין יו אליסון מון נייט מוני ג'סיקה בייל ברוס מק'גיל קירסטן דנסט ג'ודי גריר סוזן סרנדון אלק בולדווין Diva Zappa 
 מוזיקה:  ריאן אדמס 
 צילום:  ג'ון טול 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט, Cruise/Wagner Productions, Vinyl Films 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 בנובמבר 2005 
 משך הקרנה:  123 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 מקום התרחשות:  קנטקי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   elizabethtown
 www.elizabethtown.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
אליזבט טאון (באנגלית: Elizabethtown) הוא סרט דרמה-קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 2005, בבימויו של קמרון קרואו ובכיכובם של אורלנדו בלום וקירסטן דנסט. הסרט מספר את סיפורו של דרו ביילור, מעצב נעליים צעיר שמגלה כי אביו נפטר במהלך טיול שורשים בעיירה הקטנה אליזבט טאון בקנטקי. במהלך המסע, דרו מתמודד עם כישלון מקצועי, פוגש דיילת בשם קלייר, ולומד מחדש את ערך החיים והמשפחה.
הסרט הוקרן בבכורה ב-4 בספטמבר 2005 בפסטיבל ונציה 2005 ויצא לאקרנים ברחבי העולם ב-14 באוקטובר 2005. הוא גרף 10.6 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון וסה"כ 52 מיליון דולר ברחבי העולם, מול תקציב של 45 מיליון דולר.
תקציר העלילה

דרו ביילור (אורלנדו בלום) הוא מעצב נעליים מצליח שהקריירה שלו מתרסקת בעקבות כישלון פרויקט גדול בחברה בה הוא עובד. כאשר דרו עומד בפני פיטורין ואף שוקל להתאבד, הוא מקבל את הידיעה על מות אביו, מה שמאלץ אותו לחזור לעיירת הולדתו, אליזבט טאון שבקנטקי, כדי לטפל בסידורי הלוויה. במהלך הנסיעה, הוא פוגש דיילת מלאת חיים בשם קלייר (קירסטן דנסט) שמסייעת לו לראות את חייו באור חדש ולגלות מחדש את משמעותם.
צוות השחקנים הראשי

אורלנדו בלום בתפקיד דרו ביילור - מעצב נעליים שמוצא את עצמו בשפל מקצועי ואישי, ומוצא נחמה במהלך מסעו לאליזבט טאון.
קירסטן דנסט בתפקיד קלייר קולברן - דיילת מלאת חיים שפוגשת את דרו ומסייעת לו למצוא את דרכו מחדש.
סוזן סרנדון בתפקיד הולי ביילור - אמו של דרו, שמתמודדת עם אובדן בעלה ומנסה לשמור על המשפחה יחד.
אלק בולדווין בתפקיד פיל דבוס - הבוס של דרו, שמפטר אותו לאחר כישלון הפרויקט.
ביקורות

הסרט "אליזבט טאון" קיבל ביקורות מעורבות מהמבקרים, כאשר חלקם שיבחו את הקסם והכימיה בין בלום ודנסט, בעוד אחרים מתחו ביקורת על העלילה והטון המעורב של הסרט. הסרט זכה לציון של 28% באתר Rotten Tomatoes, המבוסס על כ-158 ביקורות, וציון של 45 מתוך 100 באתר Metacritic, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד שליליות.
הערות שוליים

↑  "Elizabethtown". Box Office Mojo. נבדק ב-14 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4999159-0
הפירמה

| --- | --- |
כרזת הסרט "הפירמה"
כרזת הסרט "הפירמה"
 מבוסס על:  The Firm 
 בימוי:  סידני פולאק
 הופק בידי:  סידני פולאק, ג'ון דייוויס, סקוט רודין
 תסריט:  ספר: ג'ון גרישם תסריט:  דייוויד רייפל, רוברט טון
 עריכה:  ויליאם ופרדי סטיינקאמף
 שחקנים ראשיים:  טום קרוז ג'ין טריפלהורן ג'ין הקמן אד הריס הולי האנטר
 מוזיקה:  דייב גרוסין
 צילום:  ג'ון סיל
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביוני 1993
 משך הקרנה:  154 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, סרט מתח, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  טנסי 
 תקציב:  42,000,000‏$
 הכנסות:  270,248,367‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   firm
 סרט הבא:  Pilot/Chapter Two 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הפירמה (באנגלית: The Firm) הוא סרט מתח אמריקאי משנת 1993 המבוסס על ספר בשם זהה מאת ג'ון גרישם, בבימויו של סידני פולאק ובכיכובו של טום קרוז בתפקיד הראשי.
הסרט זכה בשתי מועמדויות לפרס אוסקר: פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - הולי האנטר ופרס אוסקר לפסקול מקורי - דייב גרוסין.
הסרט היה שובר קופות ועלה בהצלחתו המסחרית על כל הסרטים שהופקו לפי ספרים של גרישם.
תקציר העלילה

מיצ'ל (מיץ') מק'ריד (טום קרוז) הוא סטודנט מצטיין בפקולטה למשפטים באוניברסיטת הרווארד. הוא מקבל הצעות עבודה מפירמות של עורכי דין אך מחליט לבסוף לקבל הצעת עבודה מפירמת הפרקליטים "בנדיני, למברט ולוק", הנמצאת בממפיס, טנסי. הם מציעים לו משכורת גבוהה, בונוסים, בית מפואר ומרוהט ומכונית [מרצדס] צמודה.
הוא מגיע לממפיס עם אשתו אביגייל (אבי) (ג'ין טריפלהורן) ומתרשם מהבית, מהמכונית ומכל הטובות שמעתירה עליו הפירמה. מוצמד אליו כחונך אברי טולר (ג'ין הקמן) הדואג בראשונה שיעבור את בחינות ההסמכה כי בחברה הזאת אף אחד לא נכשל. החברה עוסקת בייעוץ מס ודורשת מעובדיה נאמנות טוטלית ושמירה על סודיות. מיץ' נהנה ממצבו החדש, אבל ספק ראשון לגבי החברה מתעורר בו לאחר ששני עורכי דין של החברה נהרגים בפיצוץ מסתורי באתר צלילה באיי קיימן ומתברר לו שזה לא המקרה הראשון בחברה. אברי לוקח אותו לפגישה עם לקוח באיי קיימן ובלילה בעת הליכה בחוף הוא "נתקל" בבחורה המפתה אותו לקיים אתה יחסי מין. הוא מצולם בחשאי ומאוחר יותר מראים לו את התמונות כאמצעי לחץ שלא יסטה מהתחייבויותיו לחברה.
לאחר שמיץ' עובר בהצלחה את בחינות ההסמכה פוגש אותו אדם בשם ויין טרנס (אד האריס) המזדהה כסוכן ה-FBI ומגלה לו כי מתנהלת חקירה נגד החברה שבה עבד בחשד שהיא עובדת בצורה בלתי חוקית להעלמות מס ולהלבנת הון של לקוחותיהם שבהם משפחת מאפיה גדולה משיקגו, וכי החברה מושכת אליה כ"מלכודת דבש" עורכי דין צעירים שלאחר זמן מסכימים לקחת חלק בעבירות האלה בגלל ההטבות הגדולות שהם מקבלים. החברה עוקבת אחריהם בכל פעולותיהם, כולל האזנה בעזרת מכשירי ציתות בביתם, ואין אפשרות לפרוש ממנה.
טרנס לוחץ על מיץ' לשתף פעולה עם ה-FBI ולהעביר אליהם מסמכים מפלילים אחרת ייכנס גם הוא לכלא. מיץ' דורש כתמורה כסף ושחרור אחיו ריי (דייוויד סטראתיירן) הכלוא בבית סוהר באשמת רצח.
מיץ' נפגש עם חוקר פרטי, שוטר לשעבר ומבקש ממנו לפתוח בחקירת מקרי המוות בחברה. לאחר שהוא עוזב נכנסים שני אנשים מהחברה ולאחר שאינו עונה על שאלותיהם הם הורגים אותו. מזכירתו תמי (הולי האנטר) מצליחה לברוח ולהצטרף אחר כך למיץ'.
מיץ' מוסר למנהלי החברה כי ה-FBI לוחץ עליו לשתף פעולה. הם חושדים בו לאחר שהם מגלים שיש לו אח בבית כלא שלא דיווח להם. הם מציגים לפני מיץ' את התמונות המרשיעות מאיי קיימן ומתרים בו כי יראו אותן לאשתו אבי אם יבגוד בהם.
מיץ' מחליט להראות את התמונות לאבי. בתחילה היא כועסת ועוזבת אותו, אבל לאחר מכך היא מבינה שזו הייתה מלכודת של החברה. היא מחליטה לעזור לו להשיג את המסמכים, טסה לאיי קיימן עם תמי ונפגשת עם אברי ו"נענית" לחיזוריו. היא שמה סם מרדים בכוסו וכשהוא נרדם בחדר היא לוקחת את המסמכים מחדרו ומוסרת אותם לצילום לתמי. מיץ' בינתיים נכנס לחדרו של אברי, פורץ למחשב ומדפיס את מספרי הקוד של המסמכים. הוא מגלה שהחברה חייבה חיוב יתר במליוני דולרים את לקוחותיה.
בינתיים מקבלים בחברה הודעה כי אחיו של מיץ' השתחרר על ידי ה-FBI והם מניחים שזה היה התשלום שלהם על שיתוף הפעולה שלו. כשיוצא מיץ' מחדרו של אברי הוא מוזמן לחדר ההנהלה, אך יודע כי נתפס. הוא מתחיל בריצה מטורפת ברחבי ממפיס כששני שליחי החברה רודפים אחריו במטרה לחסל אותו.
המרדף מסתיים כאשר אחד הרודפים הורג את חברו בטעות ומיץ' מצליח לחסל את היורה.
בינתיים מגיעים נציגי המאפיה משיקגו ומיץ' נפגש אתם ומעלה הצעה שייצג אותם כעורך דין נגד החברה שחייבה אותם ביתר במליוני דולרים, וכי לא יסגיר שום פרטים נוספים עליהם ל-FBI ולא יפגע בחסיון עורך דין-לקוח. הם מקבלים את הצעתו להגשת התביעה שתהרוס את החברה וערבים לביטחונו. מיץ' ואשתו עוזבים את ממפיס לבוסטון באותה מכונית שהגיעו.
הערות שוליים

↑  דליה שלף, סרט׳ם חדשים - הפירמה, חדשות, 1 באוקטובר 1993
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb169029266 (data)  GND: 4369166-3  VIAF: 316754535   WorldCat (עם VIAF): 316754535
ברונו (סרט, 2009)

| --- | --- |

 בימוי:  לארי צ'ארלס 
 הופק בידי:  סשה ברון כהן דן מזר ג'יי רואץ' ג'ונה היל
 תסריט:  תסריט: סשה ברון כהן פיטר ביינהם ג'ף שכטר
 עריכה:  ג'יימס תומס 
 שחקנים ראשיים:  סשה ברון כהן
 מוזיקה:  ערן ברון כהן 
 צילום:  וולפגנג הלד 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 ביולי 2009 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  81 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, גרמנית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 מקום התרחשות:  איטליה, ארקנסו, ישראל, אלבמה, דאלאס, לוס אנג'לס, לבנון 
 תקציב:  42 מיליון דולר (מוערך)
 הכנסות:  136,933,838 דולר (נכון לספטמבר 2009)
 הכנסות באתר מוג'ו:   bruno
 דף הסרט ב־IMDb
 
ברונו (Brüno) הוא סרט קולנוע קומי אמריקני מסוגת המוקומנטריה, שיצא בשנת 2009. סשה ברון כהן, שגילם בסרט את דמותו של כתב האופנה האוסטרי ברונו, שמאופיין בהיותו הומוסקסואל מוחצן, שימש אף כמפיק וכאחד מתסריטאי הסרט. את הסרט ביים לארי צ'ארלס. זהו הסרט השלישי שיצר ברון כהן, אשר מבוסס על דמות מתוך התוכנית "המופע של עלי ג'י", לאחר שיצאו הסרטים "עלי ג'י - הסרט" ו"בוראט: רוצה לומד תרבות אמריקה בשביל נהדרת קזחסטן". הסרט היה כישלון קופתי יחסית לקודמיו, כשאחד הגורמים לכך היה לראשונה גם הביקורות השליליות ברשתות החברתיות.
על דמותו של ברונו

ברונו הוא דמות סאטירית שמגולמת על ידי השחקן והקומיקאי סשה ברון כהן. הדמות, של כתב אופנה הומו מאוסטריה, הופיעה לראשונה בשנת 1998 בערוץ בידור טלוויזיוני, ולאחר מכן הופיעה בתוכנית "המופע של עלי ג'י" יחד עם שותפו אדריאן צ'אן. לאחר ההצלחה של ברון כהן בתוכנית ובסרט "בוראט", זכו אולפני יוניברסל בזכויות להשקת סרט בכיכובו של ברון כהן בדמותו של ברונו.
הפקה

בקטעים רבים במהלך הסרט לא היו המשתתפים מודעים לכך שהם נוטלים חלק בסרט מוקומנטרי. למשל, כאשר ראיין ברון כהן את יוסי אלפר וחסן כתיב, השניים לא היו מודעים לאופי הלעגני של השאלות שהופנו אליהם, בהן בין היתר בלבל ברונו בכוונה בין חמאס לחומוס והציג את הסכסוך הישראלי-פלסטיני כסכסוך בין היהודים לבין ההינדים.
ב-6 ביוני 2008 פרצו מהומות לנוכח אירוע היאבקות שאורגן בידי סשה ברון כהן ומפיקי הסרט בארקנסו. קהל אנשים נאסף לאירוע שתואר כקרב בכלוב, ופורסם בדפוס ובמודעות באתר קרייגסליסט. לבאים הובטחו "בחורות לוהטות", בירה בדולר אחד, וכרטיס כניסה בחמישה דולרים. בערך 1,500 איש הגיעו לאירוע, ובבואם נתקלו בשילוט המסביר כי הם מצולמים, ולא ניתן להכניס פנימה טלפונים סלולריים, מכשירי וידאו או מצלמות. במקום בחורות וקרבות בכלוב, המופע כלל אקטים הומוסקסואליים, והקהל הנזעם החל לזרוק כיסאות ובירות לעבר הזירה, שבה נאבקו כביכול סשה ברון כהן כשהוא מגלם את הדמות "סטרייט דייב" ו-Gustaf Hammarsten.
ביולי 2008 התקבלה בתחנת הטלוויזיה של "KETK-TV" בעיר טיילר שבטקסס פנייה מ"יוצר סרטים דוקומנטריים" שהורשה לבוא לתחנה עם צוות צילום ולראיין כמה מעובדי המקום. הם ציפו להתראיין בנושאי חדשות מקומיות, אך ברונו כיוון את השיחה לנושא ההומוסקסואליות.
בספטמבר 2008 פורסמו תמונות וקטעי וידאו המציגים את סשה ברון כהן, כברונו, מתפרץ למסלול דוגמנות כשחפצים דבוקים לחליפה עשויה סקוץ' שהוא לובש, במהלך תצוגת אופנה של Ágatha Ruiz de la Prada (ספרדייה) במילאנו, איטליה. עלה בידו של ברון כהן להלך על המסלול למשך כמה דקות לפני שכובו האורות ואנשי הביטחון ליוו אותו החוצה. הדבר אירע לאחר שברון כהן והצוות שלו, כך נטען, נעצרו בידי אנשי האבטחה כשניסו להיכנס אל מאחורי הקלעים בשתי תצוגות אופנה אחרות ב"שבוע האופנה" במילאנו.
הערות שוליים

↑  Brüno (2009) - Box office/business
↑  דנה שוופי, למה ברונו הוא כשלון?, באתר הארץ, 27 ביולי 2009
↑  שירות גלובס, ‏ביקורת הסרטים המשפיעה ביותר היא ברשתות החברתיות, באתר גלובס, 15 באוקטובר 2009
↑  שחר אטואן, ברונו: בחולצת רשת ומבטא אוסטרי, באתר הארץ, 28 בנובמבר 2008
נרקיס טפלר‏, זהירות, סאשה ברון כהן תוקף בישראל, באתר וואלה, 2 ביולי 2008
↑  שחר אטואן, ברונו: עוד סרט על עולם האופנה, באתר הארץ, 10 ביולי 2009
| סשה ברון כהן |
| --- | --- | --- |
| דמויות | עלי ג'י • בוראט סאגדייב • ברונו ג'יהארד • אדמירל גנרל אלאדין • ערן מורד |  |
| סרטים | עלי ג'י: הסרט (2002) • בוראט (2006) • ברונו (2009) • הדיקטטור (2012) • גרימסבי (2016) • סרט המשך בוראט (2020) |  |
| טלוויזיה | המופע של עלי ג'י (2000–2004) • מי זו אמריקה? (2018) |  |