stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סונאטה מס' 29 (האמרקלאוויר)
צורה > פרק שלישי- אדאג'יו סוסטנוטו

הפרק השלישי של סונאטת ההאמרקלאוויר, הוא הפרק הארוך ביותר, האיטי ביותר וטווח הרגשות בו הוא הנרחב ביותר מכל שאר פרקי הסונאטה. לכן, רבים רואים בפרק את "ליבה" של הסונאטה. משקל הפרק הוא שש שמיניות, וסולמו פה דיאז מינור, סולם רחוק יחסית מסולם הפרק הראשון- סי במול מז'ור. במהלך הפרק, מסומנים המקומות בהם רצה בטהובן שיעשה שימוש בפדל השמאלי, להפקת צלילים רכים ושקטים. הפרק בנוי במבנה של צורת סונאטה איטית ומלנכולית. הנושא הראשון קודר מאוד, חדור נימת יאוש. הנושא לירי מאוד, וכמעט אין בו חלקים שחוזרים על עצמם. הגשר מתחיל בנימה אופטימית, אך לאחר אזכור של וריאציה על הנושא הראשון, אופי המנגינה משתנה, עד לכניסתו של הנושא השני. הנושא השני מתחיל רק בליווי ביד שמאל, אך אט אט מצטרפת גם המלודיה. תחילה מוצג הנושא בסולם הטוניקה של הפרק - פה דיאז מינור, אך עם התקדמות המלודיה הלירית של הנושא השני, מגיעים לסולם רה מז'ור, הבנוי על דרגת הסוב דומיננטה לסולם המקביל של פה דיאז מינור, סולם לה מז'ור. קבוצות הסיום הן הנקודה המז'ורית המשמעותית הראשונה באקספוזיציה. הטריולות, המנוגנות בהופעתן השנייה של קבוצות הסיום, נותנות תחושה של התקדמות המוזיקה. מאחר שהאקספוזיציה אינה חוזרת על עצמה, נוצרת תחושה כי קבוצות הסיום זולגות ישירות אל הפיתוח. בפיתוח מטופל בעיקר הנושא הראשון, וגרסאות מז'וריות רבות שלו, בסולמות שונים, ממלאות את עיקר נפח הפיתוח.
לקראת סוף הפיתוח, הולכת המוזיקה ומתקדרת שוב לאטה, עד שלבסוף מגיע תור הרפריזה, ובה חוזר הנושא הראשון למצבו הקודר והמלנכולי. ברפריזה מורחב הנושא הראשון, וההרמוניה מורחבת ומעשירה אותו בגוני עצבות רבים. לאחר הגשר מוצג הנושא השני. הפעם הוא מופיע תחילה ברה מז'ור, ואט אט משתנה הסולם לפה דיאז מז'ור.  בסולם זה גם מנוגנות קבוצות הסיום. אחריהן יש קודה, שבטהובן, כמנהגו, ממשיך לפתח בה את הנושאים. לאחר רגע שיא קצר בפורטה חוזרת מנגינת הנושא הראשון, והפרק מסתיים באיטיות באקורד חרישי (המסומן בפיאניססיסימו) של פה דיאז מז'ור.
משך זמן נגינת הפרק משתנה מאוד מנגן לנגן. הטווח הממוצע הוא בדרך כלל בין 19 ל-26 דקות.
צורה > פרק רביעי- רצ'יטטיב- פוגה- אלגרו ריזולוטו

הפרק הרביעי והאחרון של סונטת ההאמרקלאוויר נפתח במעין הקדמה (Introduzione), או מעין רצ'יטטיב לפסנתר, הבנוי בצורה חופשית. ההקדמה בנויה ממספר מוטיבים, אשר לכל אחד מהם אופי ומפעם שונה. המוטיב הראשון כתוב במפעם איטי ביותר, (לרגו), ובסולם פה מז'ור. לאחר מכן יש מוטיב מהיר הרבה יותר בסולם סי מז'ור. לאחר אזכור קצר למוטיב הראשון, שוב מופיע מוטיב מהיר יותר. לאחר קטע מעבר ששיאו הוא במפעם המהיר ביותר פרסטיססימו, המוזיקה נכנסת אט אט אל הפוגה. תקופת יצירתו האחרונה של בטהובן מאופיינת בחקירת מבנים קונטרפונקטים, ואכן בסונאטות המאוחרות של בטהובן ניתן למצוא הרבה פרקים פוגליים, כמו הפרק האחרון של הסונאטות האמרקלאוויר והסונאטה מס' 31.
הפוגה בסונאטת האמרקלאוויר כתובה במשקל של שלושה רבעים, ובסולם סי במול מז'ור. ערכה המוזיקלי של הפוגה הוא גדול מאוד, וכמו פוגות גדולות אחרות של בטהובן (כמו למשל הפוגות במיסה סולמניס) היא נחשבת לאחד מהישגיו הכבירים של המלחין. הפוגה כתובה לשלושה קולות, בשלושה חלקים עיקריים: החלק הראשון בא מיד לאחר ההקדמה. המוטיב של החלק הראשון בפוגה מאופיין בטריל ארוך, ולאחריו חלקי שש-עשרה מהירים. תשובתו של הקול השני היא כנהוג בסוב דומיננטה של סי במול מז'ור, פה מזור. לאחר מכן נכנס הקול השלישי בסולם הטוניקה סי במול מז'ור.
לקראת סיום החלק הראשון של הפוגה משתנה לפתע המוזיקה ולאחר מעבר גדוש בטרילים מהירים מתחיל חלקה השני, הכולל גם הוא פוגה בשלושה קולות, אם כי פה הנושא הרבה יותר רגוע ונינוח. הפוגה השנייה כתובה בסולם רה מז'ור, ובתחילתה בטהובן מורה להשתמש גם בפדל השמאלי של הפסנתר. חלקו השלישי של הפרק גדוש הפוגות הוא למעשה פוגה אחת גדולה, אשר מחברת יחדיו את שתי הפוגות הקודמות לה. בקודה המסכמת חוזר המוטיב של הטריל הארוך, עד שהפרק מסתיים באקורד רם וחגיגי.
נגינת הפרק הרביעי נמשכת כ-12–14 דקות בממוצע.
רודולף יוהאן יוזף ריינר, לו הקדיש בטהובן את הסונאטה
פתיחת הפרק הראשון, יחד עם ההקדשה לרודולף יוהאן יוזף ריינר (בגרמנית)
פתיחת הסקרצו מהפרק השני
פתיחת הפרק השלישי של סונאטת האמרקלאוויר
פתיחת הרצ'יטטיב שלפני הפוגה
קרוליין הרשל

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1750 הנובר, נסיכות הבוחר מהנובר 
 פטירה:  9 בינואר 1848 (בגיל 97) הנובר, ממלכת הנובר 
 ענף מדעי:  אסטרונומיה.
 מקום מגורים:  גרמניה, אנגליה
 מקום קבורה:  גרטנפרידהוף 
 מוסדות:  הממלכה המאוחדת 
 פרסים והוקרה:  מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה (1828) 
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 גילוי מספר כוכבי שביט, סיוע לוויליאם הרשל בעבודתו המדעית
 
קרוליין לוקרציה הרשל (Caroline Lucretia Herschel; ‏16 במרץ 1750 – 9 בינואר 1848) הייתה אסטרונומית גרמנייה-אנגלייה. עבדה עם אחיה, ויליאם הרשל, וסייעה לו בכל מהלך הקריירה האסטרונומית שלו. בנוסף, היא גילתה באופן עצמאי מספר כוכבי שביט, ביניהם השביט המחזורי שנקרא על שמה, 35P/הרשל-ריגולט.
קרוליין הרשל נחשבת לאחת המדעניות הראשונות שזכו להכרה בפני עצמן. היא הייתה האישה הראשונה שקיבלה קיצבה שנתית מבית המלוכה האנגלי עבור עבודתה המדעית.
קורות חייה

הרשל נולדה בהאנובר. אביה, יצחק הרשל, היה מוזיקאי, וכל הילדים קיבלו חינוך מוזיקלי. אביה היה ממשפחה יהודית, אך ככל הנראה אמה לא הייתה יהודייה. הרשל הייתה קרובה במיוחד לאחיה, ויליאם, שהיה מבוגר ממנה ב-12 שנים. ויליאם עבר לאנגליה ב-1766. לאחר מות אביהם שכנע ויליאם את אימם ואחיהם לאפשר לקרוליין להצטרף אליו באנגליה. באותה תקופה היה ויליאם נגן עוגב ומורה למוזיקה בעיר באת' בדרום אנגליה. קרוליין למדה אצלו שירה, והופיעה כזמרת וכסולנית במופעים עליהם ניצח. היא קיבלה הזמנה להשתתף כסולנית בפסטיבל ברמינגהאם, אך סרבה להזמנה זו, ובכך ויתרה על קריירה מוזיקלית עצמאית.
באותה תקופה ויליאם היה כבר עסוק בתחביבו, אסטרונומיה, שהפך אחרי כן למקצועו העיקרי. הוא שיתף את קרוליין בידע שרכש, ובמהרה נדבקה ממנו בהתלהבותו. היא סייעה לו הן בבניית טלסקופים, תחום שבו הצטיין, והן בעריכת תצפיות באמצעותם. במרוצת הזמן הוא בנה לה שני טלסקופים משלה, וכאשר הוא לא היה זקוק לסיועה, היא ערכה תצפיות משל עצמה. תגליותיה כללו, בין השנים 1783 ו-1797, את גלקסיית הלוויין של גלקסיית אנדרומדה M110 (לאחר מכן התברר שהיא התגלתה בנפרד על ידי האסטרונום הצרפתי שארל מסיה), ו-8 כוכבי שביט, מתוכם 5 שאין ספק שגילתה אותם ראשונה.
החל משנת 1787 קיבלה הרשל קצבה משלה מארמון המלוכה, בתפקידה כסייעת לאחיה. הקצבה, בסך 50 לירות שטרלינג, ניתנה לה באופן רשמי על ידי המלכה שרלוט.
הרשל ערכה קטלוג של כל גופי השמיים שהיו ידועים עד כה. הקטלוג התבסס על הקטלוג של ג'ון פלמסטיד, שהיה בשימוש באותה תקופה, והיא הוסיפה על הרשימה של התצפיות של הכוכבים שנכללו בו, רשימת טעויות, ורשימה של מאות כוכבים שלא הופיעו בקטלוג המקורי. הקטלוג של הרשל יצא לאור בשנת 1798 על ידי החברה המלכותית.
לאחר מות אחיה, ב-1822, חזרה קרוליין להאנובר עיר הולדתה. שם, היא המשיכה בעבודתה המדעית, אשררה את תצפיותיו של אחיה, וערכה קטלוג של ערפיליות (Nebulae), לשימושו של בן-אחיה, ג'ון. היא מתה ב-1848, בגיל 97, ונקברה בהאנובר.
תארים וכיבודים

קרוליין קיבלה מדליית זהב של החברה המלכותית לאסטרונומיה על עבודתה (כבוד לו לא זכתה אף אישה אחרת עד לורה רובין בשנת 1996). ב-1835 היא נבחרה לחברות כבוד באגודה האסטרונומית המלכותית, ביחד עם מרי סומרוויל. הן היו שתי הנשים הראשונות שזכו בכבוד זה. בשנת 1838 נבחרה לאקדמיה הלאומית האירית. בשנת 1846, בגיל 96, קיבלה מדליית זהב עבור שירותה ממלך פרוסיה. כמו כן נקראו על שמה, פרט לשביט שגילתה, גם אסטרואיד (281 לוקרישה) ומכתש על הירח (מכתש ק. הרשל).
ב-16 במרץ 2016 בחרו בגוגל לציין 266 שנים להולדתה של הרשל. באותו יום שונה סמליל דף הבית של האתר בחלק ממדינות העולם לשרבוט גוגל המציג את דמותה של הרשל צופה בכוכבי שביט מבעד לטלסקופ.
הערות שוליים

↑  Jewish Encyclopedia
↑  רשימת זוכי מדליית הזהב של החברה המלכותית אתר החברה המלכותית לאסטרונומיה
↑  Schmadel, Lutz D. (2007). Dictionary of Minor Planet Names –  (281) Lucretia. Springer Berlin Heidelberg. p. 38. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_282. ISBN 978-3-540-00238-3. נבדק ב-18 באוגוסט 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  הסבר על ה"דודל" (שרבוט גוגל) שפרסמה גוגל לציון 266 להולדתה של הרשל, באתר מנוע החיפוש "גוגל" (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007272090605171  BIBSYS: 4097153  BnF: cb16108822m (data)  CiNii: DA18966167  GND: 119506610  ISNI: 0000 0000 6665 6804  LCCN: n50036902  NKC: jx20061025005  NLA: 35269508  NLK: KAC202302647  NTA: 195060768  RERO: 02-A022775570  SNAC: w6fk38wt  SUDOC: 074248049  Trove: 890748  VIAF: 15581821   WorldCat (עם VIAF): 15581821
לוקה סוצ'יץ'

לוקה סוצ'יץ' (בקרואטית: Luka Sučić; נולד ב-8 בספטמבר 2002 בלינץ שבאוסטריה) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ריאל סוסיאדד מהלה ליגה, ובנבחרת קרואטיה.
קריירת מועדונים

סוצ'יץ' החל את הקריירה המקצוענית שלו בליפרינג מליגת המשנה האוסטרית.
ב-15 ביולי 2020 חתם סוצ'יץ' על חוזה לארבע עונות ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית. ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 10-0 על שוורץ-וייס ברגנץ במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע האוסטרי. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 3-1 על וולפסבורג במסגרת המחזור הראשון. ב-25 בנובמבר ערך סוצ'יץ' את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 3-1 לבאיירן מינכן במסגרת שלב הבתים לעונת 2020/2021. ב-10 בפברואר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בניצחון 3-1 על אוסטריה וינה במסגרת המחזור ה-16. בעונתו הראשונה במועדון, בה זכתה רד בול זלצבורג באליפות אוסטריה ובגביע האוסטרי, ערך סוצ'יץ' 17 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.
ב-14 בספטמבר 2021 הבקיע סוצ'יץ' את שער הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 1-1 נגד סביליה במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית

ב-11 באוקטובר 2021 ערך סוצ'יץ' את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קרואטיה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת רוסיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת קרואטיה לטורניר יורו 2024.
תארים

אליפות אוסטריה (2): 2020/2021, 2021/2022
הגביע האוסטרי (2): 2020/2021, 2021/2022
הערות שוליים

↑  SUCIC GETS NEW CONTRACT באתר הרשמי של רד בול זלצבורג, 15 ביולי 2020 (באנגלית)
↑  Croatia Squad בחשבון הטוויטר הרשמי של התאחדות הכדורגל הקרואטית, 9 בנובמבר 2022
↑  Croatia head coach Dalić presents preliminary EURO 2024 squad באתר הרשמי של פדרציית הכדורגל הקרואטית, 20 במאי 2024 (באנגלית)
| נבחרת קרואטיה – מונדיאל 2022 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 בארישיץ' •  4 פרישיץ' •  5 ארליץ' •  6 לוברן •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 גרביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 ליבאיה • 15 פשאליץ' • 16 פטקוביץ' • 17 בודימיר • 18 אורשיץ' • 19 סוסה • 20 גברדיול • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 שוטאלו • 25 סוצ'יץ' • 26 יאקיץ' • מאמן: דאליץ' |  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 בארישיץ' •  4 פרישיץ' •  5 ארליץ' •  6 לוברן •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 גרביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 ליבאיה • 15 פשאליץ' • 16 פטקוביץ' • 17 בודימיר • 18 אורשיץ' • 19 סוסה • 20 גברדיול • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 שוטאלו • 25 סוצ'יץ' • 26 יאקיץ' • מאמן: דאליץ' | קרואטיה |
| נבחרת קרואטיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 פונגרצ'יץ' •  4 גברדיול •  5 ארליץ' •  6 שוטאלו •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 לברוביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 פרישיץ' • 15 מרי. פשאליץ' • 16 בודימיר • 17 פטקוביץ' • 18 איוואנושץ • 19 סוסה • 20 פיאצה • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 מרק. פשאליץ' • 25 סוצ'יץ' • 26 בטורינה • מאמן: דאליץ' |  1 ליבאקוביץ' •  2 סטנישיץ' •  3 פונגרצ'יץ' •  4 גברדיול •  5 ארליץ' •  6 שוטאלו •  7 מאייר •  8 קובאצ'יץ' •  9 קרמאריץ' •  10 מודריץ' •   11 ברוזוביץ' •  12 לברוביץ' • 13 ולאשיץ' •  14 פרישיץ' • 15 מרי. פשאליץ' • 16 בודימיר • 17 פטקוביץ' • 18 איוואנושץ • 19 סוסה • 20 פיאצה • 21 וידה • 22 יוראנוביץ' • 23 איבושיץ' • 24 מרק. פשאליץ' • 25 סוצ'יץ' • 26 בטורינה • מאמן: דאליץ' | קרואטיה |
זאק בראף

| --- | --- |

בראף, 2011
 לידה:  6 באפריל 1975 (בן 49) סאות' אורנג', ניו ג'רזי, ארצות הברית
 שם לידה:  Zachary Israel Braff 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  אוניברסיטת נורת'ווסטרן  בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת נורת'ווסטרן  תיכון קולומביה 
 בן או בת זוג:  מנדי מור (2004–2006)  טיילור בגלי (2009–2014)  שירי אפלבי (2007–2007)  פלורנס פיו (2019–2022) 
 פרסים והוקרה:  Grammy Award for Best Compilation Soundtrack for Visual Media (2005) 
 http://www.zachbraff.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
בראף, 2007
זאקרי ישראל "זאק" בראף (באנגלית: Zachary Israel "Zach" Braff; נולד ב-6 באפריל 1975) הוא שחקן, במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי-יהודי. מוכר בעיקר בזכות גילום ד"ר ג'ון דוריאן (ג'יי. די) בסיטקום "סקראבס".
קורות חיים

בראף נולד בסאות' אורנג', ניו ג'רזי שבארצות הברית למשפחה יהודית קונסרבטיבית. אביו יהודי, ואימו שנולדה למשפחה פרוטסטנטית התגיירה. בראף אף חגג בר מצווה. הוריו התגרשו והתחתנו עם בני זוג אחרים כשהיה ילד. אחד מאחיו, ג'ושוע בראף, הוא סופר.
כשהיה בן 10 אובחן בראף כלוקה בהפרעה טורדנית-כפייתית, והודה שהרגיש לא טוב בחברת ילדים במערכת בית הספר.
בראף רצה להיות יוצר סרטים מאז שהיה ילד והוא מתאר זאת כ"חלום חייו". הוא למד בתיכון קולומביה שבמייפלווד, ניו ג'רזי, שם עבד בתחנת הטלוויזיה של בית הספר.
בראף סיים את אוניברסיטת נורת'ווסטרן עם תואר ראשון בקולנוע.
קריירה

בראף שיחק בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "סקראבס" מאז שעלתה לאוויר ב-2001 עד ביטולה ב-2010. הוא הופיע גם בסרטו של וודי אלן "תעלומת רצח במנהטן" ובהפקות של "הלילה השנים עשר" ו"מקבת'" בתיאטרון העירוני של ניו יורק.
בראף היה מועמד לשלושה פרסי גלובוס הזהב ולפרס אמי על תפקידו בסדרה סקראבס.
הוא שיחק, ביים וכתב את הסרט גארדן סטייט שיצא ב-2004 בהפקתו של דני דה ויטו. הסרט צולם במדינת הולדתו, ניו ג'רזי. ב-2005 זכה בראף בפרס גראמי על הפסקול לסרט "גארדן סטייט". באותה שנה דיבב את הדמות הראשית, האפרוח צ'יקן ליטל, בסרט המצויר "צ'יקן ליטל" ובמשחק הווידאו שיצא לסרט.
ב-2007 יצא לאקרנים סרט הקומדיה הרומנטית "האקס המיתולוגי", בו כיכב לצד אמנדה פיט.
ב-2022 כיכב בחידוש לסרט הקומדיה המשפחתית "12 במחיר 1" (Cheaper By The Dozen), בתור אב המשפחה.
חיים אישיים

בין השנים 2009–2014 היה בזוגיות עם הדוגמנית טיילור באגלי.
בראף נחשב גם לתומך ישראל, ואף ביקר בה מספר פעמים בחייו. הראשונה מביניהן הייתה בנעוריו כמדריך נוער במחנה קיץ, וב-2009 אף פקד חתונה של זוג חברים ישראלים, אורי פפר ויעל גולדמן.
פילמוגרפיה > קולנוע

(1993) תעלומת רצח במנהטן - Manhattan Murder Mystery
(1999) Getting to Know You
(2000) ירח כחול - Blue Moon
(2000) מועדון הלבבות השבורים: קומדיה רומנטית - The Broken Hearts Club: A Romantic Comedy
(2000) Endsville
(2004) גארדן סטייט - Garden State
(2005) צ'יקן ליטל -Chicken Little
(2006) הנשיקה האחרונה - The Last Kiss
(2007) האקס המיתולוגי - The Ex
(2012) טר - אלברט
(2013) ארץ אוז
(2014) הלוואי והייתי כאן
(2016) פירות המאבק
2017) אמן האסון
(2017) פורשים בסטייל - במאי
המערב הקרוע (2020)
פרסי נגד גוליית (2020)
12 במחיר 1 (אנ') (2022)
השיגור (2022)
A Little White Lie‏‏ (2022)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

(1990) The Baby-Sitters Club, פרק 11 - דייוויד קאמינגס
(1994) My Summer As a Girl - טוני
סקראבס (2001) - ד"ר ג'ון דוריאן ("ג'יי. די")
(2002) קלון היי - פרק 2 בעונה ראשונה - פול ריבר, פרק 3 בעונה ראשונה - אקסטרים מייק (דיבוב)
משפחה בהפרעה (2005) - פרק 17 בעונה שנייה ופרק 9 בעונה שלישית - פיליפ ליט
הלוזרים (2015) - זאק
אלכס בע"מ (2018)
קוף רע (2024) - ישראל או'פיל
הערות שוליים

↑  אמיר קמינר, ציריך, זאק בראף: "הומור יהודי - יש חיה כזו", באתר ynet, 12 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007455947505171  PLWABN: 9810662133505606  BIBSYS: 8050833  BNE: XX1602163  BnF: cb14158583r (data)  GND: 132536196  ISNI: 0000 0001 1574 3454  LCCN: no2005016784  MusicBrainz: 9f51a8cf-fdd0-4b8d-8f4b-543a95306e6e  NKC: xx0199348  NLK: KAC201614807  NTA: 228012406  RERO: 02-A011593166  SUDOC: 16149224X  VIAF: 72556023   WorldCat (עם VIAF): 72556023
100 שנים - הסרט שאתם לא תראו

| --- | --- |

 בימוי:  רוברט רודריגז 
 תסריט:  ג'ון מלקוביץ' 
 עריכה:  רוברט רודריגז 
 שחקנים ראשיים:  ג'ון מלקוביץ' מרקו זרור Shuya Chang 
 מוזיקה:  פארל ויליאמס
 צילום:  קלאודיו מירנדה 
 מדינה:  צרפת צרפת
 חברת הפקה:  Kouz Production Moonwalk Films Troublemaker Studios
 הקרנת בכורה:  18 בנובמבר 2115 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט דרמה, סרט ניסיוני 
 דף הסרט ב־IMDb
 
100 שנים - הסרט שאתם לא תראו הוא סרט מדע בדיוני ניסיוני שכתב ג'ון מלקוביץ' וביים רוברט רודריגז.
דבר קיומו פורסם בשנת 2015 עם השם "הסרט שלא תראו לעולם" והוא אמור לעלות לאקרנים ב-18 בנובמבר 2115. פרק הזמן של 100 שנה תואם את הזמן שלוקח לבקבוק קוניאק של לואי ה-13 להתיישן כראוי לפני שהוא מופץ לצרכנים. בסרט מככב צוות שחקנים בינלאומי, הכולל את השחקן האמריקני ג'ון מלקוביץ', השחקנית הטאיוואנית שויה צ'אנג והשחקן הצ'יליאני מרקו זרור.
זהו ככל הנראה סרט קצר, כך הצהיר רודריגז בריאיון בשנת 2019 לערוץ היוטיוב InThePanda הצרפתי: "עשיתי עבורם כמה סרטים קצרים, וגמרתי את הסרט הראשון, צילמנו את הסרט הראשון, חשבתי שזה הולך להיות מסחרי או משהו כזה. ואז הראיתי להם את הסרט והם אמרו "כן, זה נהדר, זה נהדר. זה מה שאנחנו נועלים." ואני אמרתי '"ה? זה מה שאתה סוגרים? מה עם האחר עם העתיד?", "לא, זה הפרסומת." "[. . .] זה שהכי התחברתי אליו היה זה ש[הם] נעלו."
פרטי העלילה לא פורסמו ומהווה סוד, שלא צפוי להיחשף עד שהסרט עצמו ייצא בנובמבר 2115. עם זאת, טיזרים טוענים שזה סרט מדע בדיוני, טבע או סרט רטרו והוא כולל גיבור, גיבורה ונבל גברי.
שחקנים ודמויות

אמנם פרטי הסרט נשמרו בסוד, אך שמם ותפקידם של שלושה שחקנים נחשפו:
ג'ון מלקוביץ' כגיבור גברי.
שויה צ'אנג כגיבורה הנשית.
מרקו זרור כנבל גברי
הפקה

מלקוביץ' ורודריגז הודיעו בנובמבר 2015 כי הם החלו בשיתוף פעולה עם החברה המייצרת את הקוניאק של לואי ה-13, בבעלות רמי מרטין, כדי ליצור סרט בהשראת מאה השנים שלוקח להכין בקבוק של לואי ה-13. על אף שעלילת הסרט נותרה סוד מוחלט, ב-18 בנובמבר 2015, מילקוביץ' ורודריגז הפיצו שלושה טיזרים: רטרו, טבע ועתיד.
הפצה

בהמתנה להפצתו, הסרט נשמר בכספת מאחורי זכוכית חסינת כדורים שתיפתח אוטומטית ב-18 בנובמבר 2115, יום הבכורה של הסרט. אלף אורחים מרחבי העולם, כולל מלקוביץ' ורודריגז, קיבלו זוג כרטיסי הזמנה עשויים מתכת לבכורה, אותם הם יכולים למסור לצאצאיהם. הכספת בה נשמר הסרט הוצגה בפסטיבל קאן 2016 ובערים אחרות לפני שהוחזרה לקוניאק, צרפת ולמרתפי לואי ה-13.
פסקול

שיר בשם "100 שנים", שהולחן על ידי פארל ויליאמס בשיתוף עם לואי ה-13, ייצא לאור בנובמבר 2117.
הערות שוליים

↑  ג'ון מלקוביץ" יצר סרט שלא נוכל לראות במאה השנים הקרובות, בלוג "חורים ברשת"
↑  הזוי: הסרט יוצג בפסטיבל קאן אך ייצא לאקרנים רק בעוד 100 שנה
↑  סיכום סופ"ש: בנות, בנים ואבירי ג'דיי, באתר ‏מאקו‏, 22 בנובמבר 2015
↑  Butt, Muhammad Ali (2015-11-09). "'100 Years' movie casting, John Malkovich, Shuya Chang and Marko Zaror". Youth Press Pakistan. Youth Publishers. נבדק ב-2022-03-13.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  InThePanda (13 בפברואר 2019). "Les mots de... Robert Rodriguez ('Alita: Battle Angel')". נבדק ב-27 בפברואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bryant, Jacob (2015-11-19). "John Malkovich and Robert Rodriguez Made a Movie That Won't Release Until 2115". Variety. נבדק ב-2018-08-21.
↑  100 Years: The Movie You'll Never See Future Teaser (באנגלית), נבדק ב-2020-02-28
↑  100 Years: The Movie You'll Never See Nature Teaser (באנגלית), נבדק ב-2020-02-28
↑  100 Years: The Movie You'll Never See Retro Teaser (באנגלית), נבדק ב-2020-02-28
↑  Lussier, Germain (2015-11-18). "John Malkovich and Robert Rodriguez Have Made A Movie No One Will See For 100 Years". io9. Gawker Media. אורכב מ-המקור ב-2017-06-22. נבדק ב-2018-08-21.
1 2  Rodriguez, Robert (director) (2015-11-18). 100 Years: The Movie You'll Never See Retro Teaser. io9. YouTube. נבדק ב-2018-08-21.
1 2  Warner, Kara (2015-11-21). "John Malkovich Explains Why He Made A Movie No One Will See". People. נבדק ב-2018-08-21.
↑  Rodriguez, Robert (director) (2015-11-18). 100 Years: The Movie You'll Never See Nature Teaser. io9. YouTube. נבדק ב-2018-08-21.
↑  Rodriguez, Robert (director) (2015-11-18). 100 Years: The Movie You'll Never See Future Teaser. io9. YouTube. נבדק ב-2018-08-21.
↑  Coggan, Devan (2015-11-19). "John Malkovich and Robert Rodriguez made a film that won't be released until 2115". Entertainment Weekly. נבדק ב-2018-08-21.
↑  Rosen, Christopher (2016-05-06). "Cannes to showcase John Malkovich movie no one will see for 100 years". Entertainment Weekly. נבדק ב-2018-08-21.
↑  Prince, Bill (2017-11-18). "Pharrell Williams and Louis XIII collaborate on a song for the next 100 years (but only if we care)". GQ. נבדק ב-2018-08-21.
↑  "Pharrell Williams 100 Years". Louis XIII. Rémy Cointreau. אורכב מ-המקור ב-2018-08-21. נבדק ב-2018-08-21.
קרויצברג

קרויצברג ("הר הצלב") הוא רובע במערב ברלין, גרמניה. בשנת 2001, במסגרת רפורמת הרבעים, אוחדה קרויצברג למחוז מוניציפלי אחד עם שכונת פרידריכסהיין הצמודה, והמחוז המאוחד נקרא באופן רשמי פרידריכסהיין-קרויצברג, אך בפי התושבים והמבקרים נשמרת ההבחנה בין שני הרבעים. הברלינאים מבדילים בין שני חלקיה של קרויצברג לפי מספרי המיקוד הישנים: החלק קרויצברג 61, הגדול יותר, וקרויצברג 36 (הקרוי גם SO36), הקטן יותר אך המוכר יותר. בזמן שגרמניה המזרחית הייתה קיימת, הייתה קרויצברג 36 מוקפת משלושה כיוונים בחומת ברלין ונוצרה בה אווירה אלטרנטיבית.
הרובע גובל בפרידריכסהיין (Friedrichshain) במזרח, במיטה (Mitte) בצפון ובמערב, בטמפלהוף (Tempelhof) בדרום-מערב, בטירגארטן (Tiergarten) במערב, ובנויקלן (Neukölln) בדרום. בכיוון מזרח-מערב חוצים אותו קווי הרכבת התחתית U1 בצפונו ו-U7 בדרומו, וכן הקווים U6 ו-U8 בכיוון צפון-דרום.
היסטוריה

הרובע נוצר בשנת 1920 מאיחוד של האזורים טמפלהופר פורשטאדט (Tempelhofer Vorstadt - פרוור טמפלהוף), דרום פרידריכשטאדט (Friedrichstadt) וחלק מלואיזנשטאדט (Luisenstadt). בזמן מלחמת העולם השנייה שרדו החלקים טמפלהופר פורשטאדט ולואיזנשטאדט ללא פגע. בפברואר 1945 נהרס לגמרי בהפצצות בעלות הברית האזור של הלשס טור (Hallesches Tor - שער האלה), פרינצנשטרסה (Prinzenstraße) ורחוב קוך (Kochstraße) והוא נבנה בצורה מודרנית לאחר המלחמה.
שם הרובע ניתן לו בספטמבר 1921, על שם גבעת קרויצברג - גבעה קטנה בפארק ויקטוריה (Viktoriapark), בדרום מערב השכונה.
הרובע מפורסם בעיקר בגלל ההיסטוריה המרגשת של החלק המזרחי של רובע קרויצברג 36, שהיה מוקף בגבול משלושה עברים ונודעה בשנות ה-70 וה-80 כמרכז החיים האלטרנטיביים והפלישה לבתים (סקווטים). היום חלק זה של הרובע הוא אחד העניים בברלין. החלק קרויצברג 61 הוא עשיר בהרבה, בעיקר האזור ליד רחוב ברגמן (Bergmanstraße) וגנייזנאו (Gneisenaustraße).
אוכלוסייה ואופי

כמעט שליש מ-160 אלף תושבי הרובע הם מהגרים, בעיקר טורקים, המתגוררים בעיקר בקרויצברג 36. חלק מרכזי מהאוכלוסייה ברובע הוא מוסלמי. אתר מוסלמי מרכזי בשכונה, לדוגמה, הוא מסגד עומר בן אל-ח'טאב.
ב-1987 ובמשך כמה שנים רצופות היו בקרויצברג 36 מהומות בקשר לאירועי אחד במאי, שכללו עימותים עם שוטרים. מאז שנת 2005 שככו המהומות באופן משמעותי והן יותר צעדות עם סממני שמאל אידאולוגי וקומוניסטיים ופחות אירועי אלימות.
איחוד גרמניה ונפילת החומה הפך את קרויצברג מרובע בקצה העיר ליד החומה לרובע במרכז בירת גרמניה ועובדה זו משכה חברות רבות לרובע, במיוחד לאורך נהר השפרה וליד גשר אוברבאום (Oberbaumbrücke). היום נחשב הרובע לצעיר מאוד ואטרקטיבית בקרב צעירים וסטודנטים במיוחד, יחד עם פרנצלאואר ברג ופרידריכסהיין. מרכז קרויצברג 36 נמצא באורניינשטראסה (Oranienstraße - רחוב בית אורנז') ובו בתי קפה ומועדונים רבים (ידוע במיוחד הוא המועדון SO36) ומרכז קרויצברג 61 נמצא ברחוב ברגמן (Bergmannstraße) האופנתי.
בקרויצברג מספר אתרי תיירות, המוכרים שמביניהם: המוזיאון היהודי בברלין בתכנון דניאל ליבסקינד; פארק ויקטוריה; אורניינשטראסה (Oranienstraße), בתי הקפה והמועדונים שלו; פארק גרליץ (Görlitzer Park); רחוב ברגמן (Bergmannstraße) ובתי הקפה שבו; תחנת המעבר בחומת ברלין צ'קפוינט צ'ארלי; וכן תעלת לאנדוור (Landwehrkanal) והגדה ע"ש פאול לינקה (Paul-Lincke-Ufer).
גשר תילן (Thielenbrücke) מעל תעלת לאנדווֶר
רחוב גלוגאו פינת רייכנברג
מרתה, נסיכת שוודיה

מרתה, נסיכת שוודיה (בשוודית: Märtha av Sverige; 28 במרץ 1901 - 5 באפריל 1954) הייתה אשתו של אולף החמישי, מלך נורווגיה.
ביוגרפיה

מרתה נולדה ב-28 במרץ 1901 בסטוקהולם, לנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד, בנו של אוסקר השני, מלך שוודיה ולאינגבורג, נסיכת דנמרק, בתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק. ב-21 במרץ 1929 התחתנה מרתה עם בן דודה אולף, נסיך הכתר של נורווגיה, בחתונה המלכותית הראשונה בנורווגיה מזה 340 שנים. הנישואים היו מוצלחים, ולזוג נולדו 3 ילדים. בני הזוג התגוררו באחוזת סקאוגום.
מרתה הפכה במהירות לפופולרית בקרב העם הנורווגי, בעקבות אופייה השאנן והרגוע, בנוסף הייתה מרתה מאוד צנועה, קלילה, ונדיבה, ואף תפרה בעצמה את בגדיה ואת בגדי ילדיה. בשנת 1939, זמן קצר לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, ערכו אולף ומרתה ביקור פופולרי מאוד בארצות הברית. בני הזוג התארחו אצל הנשיא פרנקלין רוזוולט ואשתו, אלינור רוזוולט, ובמהלך הביקור ערכו סיור מקיף במערב התיכון העליון, שבו התיישבו מהגרים נורווגים רבים.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, קראה מרתה לנשים הנורווגיות להתגייס להגנת המדינה. לאחר הפלישה הגרמנית לנורווגיה, ברחה מרתה עם ילדיה לשוודיה, אולם שם לא התקבלה בעין יפה, משום שהשוודים חשו שהיא מעמידה את נייטרליותם בסכנה, ומשום כך עברה מרתה לארצות הברית, שם התגוררה בתחילה בבית הלבן. בעלה אולף לעומת זאת, שהה במהלך המלחמה בבריטניה עם אביו הוקון השביעי, מלך נורווגיה, ופעל יחד עם הממשלה הגולה הנורווגית. במהלך המלחמה הידקה מרתה את קשריה עם פרנקלין רוזוולט, ופעלה רבות לשימור התמיכה הנורווגית בממשל האמריקני, וכן סייעה רבות לצלב האדום האמריקני. לאחר המלחמה חזרו בני המשפחה לנורווגיה, ומרתה פעלה בכל יכולתה למען היציבות והרווחה של העם הנורווגי.
ב-5 באפריל 1954 מתה מרתה באוסלו, כתוצאה מסרטן, בזמן שבתה רגנהילד, נסיכת נורווגיה ציפתה לילדה הראשון. היא נקברה ב-21 באפריל 1954. בשנת 1957 - מעט יותר משלוש שנים לאחר מותה, עלה בעלה לשלטון כאולף החמישי, מלך נורווגיה.