stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוקת פורטוגל
היסטוריה

ההיסטוריה החקיקתית של פורטוגל קשורה בקשרים הדוקים להתפתחויות פוליטיות וחברתיות גדולות במדינה, במיוחד לאור המעבר משלטון דיקטטורי לדמוקרטיה לאחר מהפכת הציפורנים של 1974. להלן סקירה של ההתפתחויות העיקריות:
היסטוריה > דיקטטורה הפאשיסטית (1933–1974)

לפני 1974, פורטוגל הייתה תחת שלטון דיקטטורי שנשלט על ידי משטר "המדינה החדשה" (Estado Novo), בראשות אנטוניו די אוליביירה סאלזאר, שהחל בשנות ה-30 של המאה ה-20. בתקופה זו, החוקה הפורטוגלית לא שימשה כאמצעי להבטחת זכויות הדמוקרטיה, אלא שימשה ככלי להעצמת שלטון הדיקטטורה.
החוקה שהייתה בתוקף בתקופה זו, החוקה של 1933, הייתה חוקה שמרנית מאוד, שהגבילה את זכויות האדם והפרדת הרשויות. היישום שלה היה מינימלי מאוד בהתחשב בכך שהכוח האמיתי היה בידו של הדיקטטור ושל המוסדות הממשלתיים שהיו תחת שליטתו.
החוקה של 1933 לא היוותה בסיס לדמוקרטיה או לשלטון החוק. למעשה, החוקה שימשה כבסיס לתהליך ריכוזי של שלטון לא דמוקרטי, שבו הגבלות חמורות הושמו על חופש הביטוי, חופש ההתאגדות וזכויות פוליטיות נוספות.
היסטוריה > מהפכת הציפורנים (1974) והמעבר לדמוקרטיה

ב-25 באפריל 1974, פורטוגל עברה שינוי היסטורי דרמטי במעבר משלטון דיקטטורי לדמוקרטיה, בעקבות מהפכת הציפורנים. המהפכה התבצעה על ידי קבוצה של קצינים במלחמה שנקראה "החזית לשחרור פורטוגל" (Movimento das Forças Armadas, MFA), ללא אלימות או שפיכות דמים.
לאחר המהפכה, פורטוגל הייתה נתונה למעבר מיידי לדמוקרטיה, וכל הגורמים הציבוריים והמשפטיים השתנו. החוקה הישנה בוטלה, והחלה עבודה על ניסוח חוקה חדשה שתשקף את עקרונות הדמוקרטיה, זכויות האדם והשלטון החוק.
היסטוריה > החוקה הפורטוגלית של 1976

החוקה הפורטוגלית הנוכחית אושרה ב-2 באפריל 1976, והייתה חלק מהתהליך של יצירת מדינה דמוקרטית חדשה. החוקה נכתבה בנסיבות של שינוי פוליטי דרמטי, והיא שואפת לבסס את פורטוגל כמדינה דמוקרטית, חופשית, עם שלטון חוק, שוויון זכויות ואכיפת זכויות האדם.
עקרונות יסוד

החוקה הפורטוגלית מבוססת על כמה עקרונות יסוד:
רפובליקה דמוקרטית: החוקה קובעת כי פורטוגל היא רפובליקה דמוקרטית, המבוססת על שלטון החוק, זכויות האדם והחירויות האזרחיות.
שלטון החוק: החוקה מבטיחה שכל הפעולות של השלטון יהיו במסגרת החוק, ומבוססות על זכויות האדם. כל פעולה בלתי חוקית מצד המדינה נחשבת לפגועה בזכויות האזרח.
הזכות לשוויון: כל אזרחי פורטוגל שווים בפני החוק, והם זכאים לאותן זכויות פוליטיות, אזרחיות, כלכליות, חברתיות ותרבותיות.
הפרדת רשויות: החוקה הפורטוגלית מקפידה על עקרון הפרדת הרשויות בין הרשות המחוקקת (האספה הלאומית), הרשות המבצעת (הנשיא והממשלה) והרשות השופטת (בתי המשפט).
זכויות האדם והחירות: החוקה מייחסת חשיבות רבה להגנה על זכויות האדם. כל אדם זכאי להגנה על חירותו, רכושו, פרטיותו וזכויותיו הבסיסיות.
מבנה החוקה

החוקה הפורטוגלית של 1976 (החוקה הנוכחית) מסודרת במספר פרקים, שכל אחד מהם עוסק בהיבט מסוים של מערכת השלטון, הזכויות והחובות של האזרחים והמסגרת המשפטית במדינה. להלן פירוט על כל פרק ופרק בחוקה, כולל סעיפים עיקריים:
מבנה החוקה > חלק ראשון: עקרונות יסוד (Preliminary Title)

החלק הזה מפרט את עקרונות היסוד של המדינה, שמובילים את כל ההסדרים החוקתיים. הוא כולל את עקרונות הדמוקרטיה, זכויות האדם, השוויון, והצדק החברתי.
סעיף 1 – רפובליקה דמוקרטית: פורטוגל היא רפובליקה דמוקרטית, מבוססת על עקרונות של חירות, צדק ושוויון.
סעיף 2 – חוקת המדינה: פורטוגל היא מדינה דמוקרטית, סוציאליסטית, הממוקמת במערב אירופה.
סעיף 3 – ריבונות המדינה: פורטוגל מבססת את ריבונותה על זכויות האזרחים וההכרה בזכויות האדם.
מבנה החוקה > חלק שני: זכויות, חירויות והערובות החברתיות (Fundamental Rights)

חלק זה מפרט את הזכויות הבסיסיות של אזרחי פורטוגל, כולל זכויות פוליטיות, אזרחיות, חברתיות וכלכליות.
סעיף 12 – זכות לחירות: לכל אדם יש זכות לחירות אישית ולהגנה על פרטיותו.
סעיף 13 – זכות לשוויון: כל האזרחים שווים בפני החוק, ללא אפליה.
סעיף 15 – חופש הביטוי: לכל אדם יש זכות לבטא את דעותיו ולפני ציבור. כל אדם זכאי לביקורת והבעת דעות בכל תחום.
סעיף 21 – זכות לאספה והתאגדות: לכל אדם יש זכות להתאגד ולהפגין באופן שקט.
סעיף 22 – חופש הדת: לכל אדם יש זכות לבחור את דתו ולבצע את פולחניו הדתיים מבלי הפרעה.
סעיף 25 – זכות להליך הוגן: כל אדם זכאי להליך משפטי הוגן, ובזמן ההליך יש להניח לו את הזכות להגן על עצמו.
מבנה החוקה > חלק שלישי: המבנה השלטוני (Organization of the State)

חלק זה מתאר את המבנה השלטוני של פורטוגל, כולל את הרשויות השונות – הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת.
מבנה החוקה > חלק שלישי: המבנה השלטוני (Organization of the State) > האספה הלאומית (Parliament)

סעיף 101 – האספה הלאומית: האספה הלאומית מורכבת מ-230 חברים הנבחרים בבחירות כל ארבע שנים.
סעיף 103 – תפקידי האספה: האספה מחוקקת חוקים, מאשרת תקציב, ומבקרת את פעולתה של הממשלה.
מבנה החוקה > חלק שלישי: המבנה השלטוני (Organization of the State) > הנשיא (President of the Republic)

סעיף 118 – הנשיא של הרפובליקה: הנשיא הוא ראש המדינה, ונבחר בבחירות ישירות לכהונה של חמש שנים (ניתן להיבחר מחדש). הנשיא ממלא תפקידים סמליים ופונקציות מסוימות בהליך הממשלתי.
סעיף 129 – סמכויות הנשיא: הנשיא יכול להטיל וטו על חוקים ולזמן בחירות. כמו כן, הוא יכול למנות את ראש הממשלה.
מבנה החוקה > חלק שלישי: המבנה השלטוני (Organization of the State) > הממשלה (Government)

סעיף 131 – המרכז של הרשות המבצעת: הממשלה בראשות ראש הממשלה מנהלת את המדינה, מבצעת את המדיניות ומבצעת את החוקים שהתקבלו על ידי האספה.
סעיף 135 – תפקידים ותחומי פעולה של הממשלה: הממשלה אחראית על ניהול האוצר, החינוך, הבריאות, הביטחון והמערכת הכלכלית.
מבנה החוקה > חלק שלישי: המבנה השלטוני (Organization of the State) > הרשות השופטת (Judiciary)

סעיף 202 – בתי המשפט: פורטוגל כוללת מערכת שיפוטית עצמאית, שכוללת בתי משפט רגילים ובתי משפט מנהליים. הרשות השופטת אחראית על אכיפת החוק וההגנה על זכויות האזרח.
מבנה החוקה > חלק רביעי: הזכות למשטר חברתי וכלכלי (Social and Economic Order)

חלק זה עוסק בניהול הכלכלה והחברה, כולל זכויות עובדים, רווחה חברתית והגנה על הסביבה.
סעיף 60 – זכויות עובדים: העובדים זכאים להגנה על זכויותיהם הכלכליות והחברתיות, לרבות הזכות למינימום שכר, עבודה בשעות סבירות וזכות להתאגד.
סעיף 63 – רווחה חברתית: פורטוגל מתחייבת להבטיח שירותי בריאות חינם, חינוך ציבורי ומערכת רווחה למי שזקוק לכך.
סעיף 74 – הגנה על הסביבה: החוקה מתייחסת לניהול בר קיימא של המשאבים הטבעיים, ולשמירה על הסביבה למען הדורות הבאים.
מבנה החוקה > חלק חמישי: שינויים בחוקה (Amendments to the Constitution)

חלק זה עוסק בהליך השינוי והעדכון של החוקה.
סעיף 288 – הצעת תיקונים לחוקה: תיקון לחוקה יכול להיות מוצע על ידי הנשיא, האספה הלאומית, או רוב של חברי פרלמנט. על מנת לאשר תיקון, יש צורך ברוב של שני שלישים מהאספה הלאומית.
תיקונים לחוקה

לאורך השנים מאז חקיקת החוקה הפורטוגלית ב-1976, נעשו מספר תיקונים ושינויים, במיוחד לאחר הצטרפות פורטוגל לאיחוד האירופי ב-1986, וכן בעקבות שינויים פוליטיים וכלכליים במדינה.
תיקונים לחוקה > תיקונים עיקריים

תיקונים בשנות ה-80 וה-90 – תוקנו סעיפים מסוימים שנגעו למערכת הכלכלית וליחסים עם מוסדות בינלאומיים. תיקונים אלה היו בעיקרם קשורים להתאמת החוקה לעקרונות השוק האירופי ולדרישות האיחוד האירופי.
תיקונים ב-2001 – בוצע תיקון משמעותי לחוקה, שכלל שינויים בנוגע לפדרציה המשפטית ובנוגע למעמד של המוסדות הפוליטיים במדינה.
תיקונים ב-2004 – תיקונים שנגעו בתהליך השיפוטי ובסדרי הבחירות, במטרה להתאים את החוקה לדרישות המדיניות ולמנוע עיכובים מיותרים במערכת המשפטית.
תיקונים ב-2010 – בעקבות המשבר הכלכלי הגלובלי וכניסת פורטוגל לתוכנית חילוץ מהאיחוד האירופי, בוצעו תיקונים שמטרתם להתאים את החוקה לסדר הכלכלי החדש ולדרישות האיחוד האירופי.
הערות שוליים

1 2  חוקת פורטוגל, באתר ויקיטקסט (באנגלית)
| חוקות מדינות העולם |
| --- | --- | --- |
| המזרח התיכון | איחוד האמירויות הערביות • איראן • אלג'יריה • בחריין    • טורקיה • ירדן • ישראל • כווית • לבנון • לוב • מצרים • מרוקו • סוריה • עומאן • ערב הסעודית • עיראק  • קטר  • תוניסיה • תימן |  |
| אסיה | אוזבקיסטן • אינדונזיה • אפגניסטן • בהוטן • בנגלדש • ברוניי • הודו • הונג קונג • המלדיביים • הפיליפינים • טאיוואן • הרפובליקה העממית של סין • וייטנאם • טג'יקיסטן • טורקמניסטן • יפן • לאוס • מונגוליה • מזרח טימור • מיאנמר • מלזיה  • נפאל • סינגפור • סרי לנקה • פקיסטן • קוריאה הדרומית • קוריאה הצפונית • קזחסטן • קירגיזסטן • קמבודיה • תאילנד |  |
| אירופה | אוסטריה • אוקראינה • אזרבייג'ן • איטליה • איסלנד • אירלנד • אלבניה • אנדורה • אסטוניה • ארמניה • בולגריה • בוסניה והרצגובינה • בלארוס • בלגיה • גאורגיה • גרמניה • דנמרק  • הולנד • הונגריה • הממלכה המאוחדת • יוון • לוקסמבורג • לטביה • ליטא • ליכטנשטיין • מולדובה • מונטנגרו • מונקו • מלטה • מקדוניה הצפונית • נורווגיה • סן מרינו • סלובניה • סלובקיה • ספרד • סרביה • פולין • פורטוגל • פינלנד • צ'כיה • צרפת • קוסובו • קפריסין • קרואטיה • רומניה • רוסיה • שוודיה • שווייץ |  |
| אפריקה | אוגנדה • אנגולה • אסוואטיני • אריתריאה • אתיופיה • בוטסואנה • בורונדי • בורקינה פאסו • בנין • גאנה • גבון • ג'יבוטי • גינאה • גינאה ביסאו • גינאה המשוונית • גמביה • דרום אפריקה • דרום סודאן • זימבבואה • זמביה • חוף השנהב • טוגו • טנזניה • כף ורדה • ליבריה • לסוטו • מאוריטניה • מאוריציוס • מאלי • מדגסקר • מוזמביק • מלאווי • הרפובליקה המרכז-אפריקאית • ניגריה • ניז'ר • נמיביה • סאו טומה ופרינסיפה • סודאן • סומליה  • סיירה לאון • סיישל • סנגל • צ'אד • קומורו • הרפובליקה של קונגו • הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו • קמרון • קניה • רואנדה |  |
| אמריקה | אורוגוואי • איי בהאמה    • אל סלוודור • אנטיגואה וברבודה • אקוודור • ארגנטינה  • ארצות הברית • בוליביה • בליז • ברבדוס • ברזיל   • ג'מייקה • גואטמלה • גיאנה • גרנדה  • דומיניקה • האיטי  • הונדורס • הרפובליקה הדומיניקנית • ונצואלה • טרינידד וטובגו • מקסיקו • ניקרגואה • סורינאם • סנט וינסנט והגרנדינים • סנט לוסיה • סנט קיטס ונוויס  • פנמה • פרגוואי • פרו • צ'ילה • קובה • קולומביה • קוסטה ריקה • קנדה |  |
| אוקיאניה | אוסטרליה • איי מרשל   • איי שלמה  • ונואטו • טובאלו • טונגה • מיקרונזיה • נאורו • ניו זילנד • סמואה  • פיג'י • פלאו • פפואה גינאה החדשה • קיריבטי |  |
מאורות הראי"ה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אברהם יצחק הכהן קוק 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  ספרות תורנית 
 
מאורות הראי"ה היא סדרת ספרים בנושאים שונים במסגרתה נדפסים דברי הגות, דרשות, אגרות, מאמרים ועוד, מאת הראי"ה קוק. הסדרה יוצאת לאור במכון הרצי"ה בירושלים. נכון לשנת ה'תשפ"א (2020) יצאו במסגרת הסדרה שישה כרכים.
הוצאה לאור

העורך הראשי של הסדרה הוא הרב בן ציון כהנא שפירא, ראש מכון הרצי"ה ובנו של הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, ועמו הרב זאב נוימן, עורך וותיק במכון. החל מכרך "שבת קודש" עורכים הרבנים צבי מיכל לוין ויעקב שפונגין, והחל מכרך "תלמוד תורה" נוספו גם הרבנים יהונדב אדרעי, שלום קוזי אשבילי וגלעד רוזנר. כן מסייעים בהגהה תלמידי חכמים נוספים. הסדרה נדפסת במכון הרצי"ה בירושלים, ויוצאת לאור בסיוע מינהל התרבות במשרד החינוך התרבות והספורט.
הכרכים בסדרה

נכון לשנת ה'תשפ"א (2021) נדפסו במסגרת הסדרה שישה כרכים:
חנוכה ארבע פרשיות ופורים – דרשות, דברי מחשבה, אגרות ומאמרים. כרך זה נדפס החל משנת ה'תשנ"ה במספר מהדורות, האחת משופרת מקודמתה, האחרונה בשנת ה'תשפ"א ובה 437 עמודים. קדם לו כרך שנדפס בשתי מהדורות, בו לוקטו ענייני חג חנוכה בלבד. הספר מחולק לשישה חלקים: חנוכה, פרשת שקלים, פרשת זכור, פורים, פרשת פרה ופרשת החודש.
שבועות – דרשות, דברי מחשבה, אגרות ומאמרים. המהדורה הראשונה נדפסה בשנת ה'תשנ"ד, ובה 331 עמודים. מהדורה שנייה ומתוקנת, עם הוספות שונות, נדפסה בשנת התשע"א, ובה 377 עמודים. בספר 10 פרקים: בין פסח לעצרת, מתן תורה, והתפארת – זו מתן תורה, נעשה ונשמע, לוחות הברית, משה קיבל תורה מסיני, עין איה למתן תורה, מעלות התורה, דוד המלך, ביכורים ונספח.
ירח האיתנים – דרשות, דברי מחשבה, אגרות ומאמרים בענייני תשובה, ראש השנה, יום הכיפורים וסוכות. מהדורה ראשונה נדפסה בשנת ה'תשנ"ה, ובה 321 עמודים (קדמו לה שתי שתי מהדורות של דרשות הראי"ה לימים נוראים, ה'תשנ"ג, 107 עמודים). מהדורה שנייה ומתוקנת, עם הוספות רבות, נדפסה בשנת ה'תשס"ה, ובה 456 עמודים. בספר 15 פרקים: פגמי החטא, דרכי תשובה, תיקוני תשובה, תשובת הצדיקים, תשובת כנסת ישראל, ענייני תשובה מעין איה (שבת נה-נו), מאמרים על התשובה, נתיב מהלכי התשובה (מאת הרצי"ה קוק), דרשות לראש השנה, מאמרים לראש השנה, דרשות לשבת תשובה, ליום הכיפורים, תפילות הימים הנוראים, בין יום הכיפורים לסוכות, לחג הסוכות.
שבת קודש – דרשות, דברי מחשבה, אגרות ומאמרים. נדפס בשנת ה'תשע"ג ובו 280 עמודים. בספר 28 פרקים: שבת וששת ימי המעשה, קבלת קדושת שבת, רחיצה לכבוד שבת, לבישת בגדי שבת, נרות השבת, קידוש, סגולת השבת, קדושת השבת, קדושת השבת וסגולתה, שמירת סגולת השבת, הארת קדושת השבת, מלאכות בשבת, מנוחת השבת, עבודת השבת, השבת לישראל, שכר שמירת שבת, קורבנות השבת, תפילת השבת, זמירות לשבת, עונג שבת, שכר עונג שבת, אז תתענג על ד', הבדלה, צאת השבת, זמירות למוצאי שבת, סעודת מלווה מלכה, קידוש לבנה, מאמר "שלמות סדר הזמנים" (מאת הרצי"ה קוק).
ענייני תפילה – דרשות, דברי מחשבה, אגרות ומאמרים. נדפס בשנת ה'תשע"ו ובו 592 עמודים. בספר 43 פרקים, העוסקים במהותה של התפילה, פעולתה, היחס בינה ובין תלמוד תורה, זמנה, תפילה בציבור, מקומה, מתפללים שונים, תפילות מתוך מצבים שונים, סדריה, הרגשות המתעוררים בה, הכוונה, כוחה, מדרגותיה ועוד.
תלמוד תורה – דרשות, דברי מחשבה, אגרות ומאמרים. נדפס בשנת ה'תשפ"א ובו 542 עמודים. ספר זה ערוך במתכונת שונה מקודמיו – על פי סדר 13 פרקי הספר אורות התורה, אשר נערך בידי הרצי"ה קוק. בראש כל פרק מצוטטות הפסקאות שנדפסו ב"אורות התורה", ואחריהם נוספו מקורות מקבילים מכתבי הראי"ה. ספר זה הוקדש לזכרה של הרבנית פנינה כהנא שפירא, רעיית הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.
בפורמט חיצוני זהה, אך ללא השם "מאורות הראי"ה", יצאו לאור ביאורי הראי"ה למסכת אבות, ה'תשס"ו, וכן הגדה של פסח עם לקט בשם "בחודש האביב", ה'תשע"ז.
תוכן הסדרה ומקורותיה

ליבת הסדרה היא ציטטות ארוכות וקצרות, מתוך שלל כתבי הראי"ה הנדפסים, בכל ספר לפי נושאו, ובסדר אשר נקבע בידי עורכי המכון. דברי הראי"ה מובאים בזה אחר זה, על פי רוב כלשונם המקורית ותוך ציון למקור הנדפס. בין מקורות הסדרה המרכזיים: עין איה, מדבר שור, עולת ראיה, שמונה קבצים, פנקסי הראי"ה, אגרות הראיה ועוד. לעיתים נוספו הערות שוליים בידי העורכים.
מכון הרצי"ה המוציא לאור את הסדרה פועל בתיאום עם משפחת רענן, יורשי הראי"ה ובנו הרצי"ה, ולפיכך מחזיק בכתבי יד מקוריים של הרב קוק. במסגרת הסדרה נדפסו פעמים רבות לראשונה קטעים מתוך כתבי היד של הרב קוק, אשר חלקם נדפסו לאחר מכן בסדרת פנקסי הראי"ה, וכן בשמונה קבצים, מציאות קטן ועוד. נכון לשנת ה'תשפ"א (2021) חלק קטן אך משמעותי – כמה עשרות מקורות בסדרה כולה – עודו גנוז במכון הרצי"ה וטרם נתגלה לרבים.
כן נוספים לעיתים בסדרה גם ליקוטים מתוך כתביו וספריו של הרב צבי יהודה קוק, "אור לנתיבתי" "לנתיבות ישראל" ועוד.
הערות שוליים

↑  רשימת הפרקים המלאה: המפתח להבנת עניין התפילה, נועם התפילה ושירת החיים תענוגה וההשתוקקות אליה, החינוך לתפילה, ואני תפילה, מהות התפילה ורוממותה, פעולת התפילה, מעמד התורה ומעמד התפילה, חיבור מעמד התורה עם מעמד התפילה, מעמד חיי עולם עם חיי שעה, קביעת חיי שעה בחיי עולם, מסיר אוזנו משמוע תורה גם תפילתו תועבה, התפילה פרי הזמן, התפילה וזמנה, תפילה בהתכללות עם הציבור, מקום התפילה, ביתי בית תפילה, תפילה לעני, תפילת צדיקים, תפילת חסידים, התפילה על החולה, תפילה בכל מצב, תפילה בגדלות הדעת, הכרת ערך התפילה, סדרי הבעת התפילה, התפילה בשמחה ובטוב לבב, התפילה מקירות הלב, ההכנה וההתחדשות לקראת התפילה, סדרי הופעת התפילה, צלותא דאברהם, הכוונה וביטויה בתפילה, מדרגת תפילת מלאכי השרת, תפילת ישראל וכוח הבעתה, התפילה – כקורבן, מגמת עבודת התפילה, כוח תפילת ישרים, סדר קדושה, מדרגת התפילה, קדוש יושב תהילות ישראל, העבודה עמוד העולם ושפעת החיים שבעובדה, שבח יהא שמיה רבה וכו', שערי תפילה, העבודה בטהרת קדושתה.
רז קינסטליך

רז קינסטליך (נולד ב-27 במרץ 1978) הוא ראש עיריית ראשון לציון, ומייסד ויושב ראש סיעת "הירוקים + הצעירים" במועצת העיר ראשון לציון. כמו כן, שימש כסגן וממלא מקום ראש העיר תחת ראש העירייה הקודם דב צור.
ביוגרפיה

קינסטליך נולד וגדל בראשון לציון, בנם של עליזה ופנחס קינסטליך, כדורגלן עבר במכבי פתח תקווה. בוגר תיכון הגימנסיה הריאלית בראשון לציון במגמת כימיה.
את שירותו הצבאי עשה במערך הנ"מ בחיל האוויר. לאחר שחרורו מצה"ל למד לתואר ראשון במנהל עסקים ושיווק.
קריירה פוליטית

בשנת 2003, לאחר שהקים עם אולג קומליק וצחי אלימלך את תנועת "צב"ר – צעירים בעד ראשון", נבחר קינסטליך לראשונה למועצת העיר בעודו בן 25 בלבד. עם בחירתו הקים את תיק הצעירים והנוער הראשון ברשות מקומית במדינת ישראל, שנועד לקדם את זכויותיהם של צעירי העיר. במקביל שימש כיועץ פוליטי לראש עיריית אריאל, רון נחמן.
ב-2008 חבר לסיעתו של אסף דעבול והוצב במקום השלישי. הרשימה זכתה בארבעה מנדטים וקינסטליך נבחר למועצה.
בבחירות בשנת 2013 זכתה סיעת "הירוקים + הצעירים" בשלושה מנדטים והפכה לסיעה השנייה במועצת העיר ראשון לציון וקינסטליך החל לכהן כסגן ראש העיר ובהמשך כממלא מקום ראש העיר; במסגרת תפקידו החזיק בתיק איכות הסביבה, הביטחון העירוני וממלא מקום יו"ר הדירקטוריון בחברה העירונית ראשון לציון לביטחון ולסדר ציבורי.
ביוני 2018 היה קינסטליך מועמד לתפקיד יו"ר ההתאחדות לכדורגל בישראל, אך ב-19 ביוני הודיע כי לא יתמודד לתפקיד בעקבות ריצתו לראשות העיר ראשון לציון.
קריירה פוליטית > ראש עיריית ראשון לציון

בבחירות 2018 העפיל לסיבוב השני עם 21% לעומת ראש העיר המכהן, דב צור, שקיבל 31%. בסיבוב השני חבר קינסטליך לליאל אבן-זהר שזכתה ב-19.48% (20,128 קולות). בנוסף, מוטי עג'מי, שהתמודד לראשות העיר בבחירות, הודיע גם הוא על תמיכה בקינסטליך. הם רצו יחד תחת הסיסמה "עושים שינוי – מנצחים ביחד". ב-13 בנובמבר 2018 נבחר קינסטליך לראשות עיריית ראשון לציון לאחר שגבר בסיבוב השני על צור בהפרש של כ-5% מהקולות. לאחר הבחירות מינה קינסטליך את אבן זהר ועג'מי לסגניו וממלאי מקומו. לקואליציה של קינסטליך חבר גם אסף דעבול, מי שהיה חבר סיעתו 10 שנים לפני כן.
בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-27 בפברואר 2024 נבחר רז קינסטליך לקדנציה נוספת כשזכה בתמיכה של 90.09% מהמצביעים. כמו כן, זכתה סיעתו "רק" ב-10 מושבים במועצת העיר.
קריירה פוליטית > פעילויות נוספת

קינסטליך היה חבר במהלך השנים בדירקטוריונים בחברות ציבוריות כגון: החברה העירונית ראשון לציון לביטחון ולסדר הציבורי, החברה הכלכלית ראשון לציון, החברה העירונית ראשון לציון לתרבות ספורט ונופש, החברה הממשלתית "הכפר הירוק" וב"איסתא", וכן שימש כמנהל בינוי ותשתיות במסלול האקדמי המכללה למינהל בראשון לציון.[דרוש מקור]
באוקטובר 2022 הודיע קינסטליך על רכישת גבעת האירוסים בידי עיריית ראשון לציון מבעליה הפרטיים תמורת 25 מיליון ש"ח. במסגרת הרכישה, שאושרה בעירייה, הגבעה תשוקם ותטופח, ותהפוך לשמורת טבע.
בדצמבר 2022 נבחר לחבר הנהלת ההתאחדות לכדורגל בישראל.
בבחירות המוניציפליות בשנת 2024 שימש קינסטליך כחבר הוועדה המוניציפלית של מפלגת תקווה חדשה - הימין הממלכתי בראשות ח"כ גדעון סער, לצידם של ח"כ זאב אלקין, ראש עיריית אילת לשעבר מאיר יצחק הלוי ועוד.
חיים אישיים

קינסטליך נשוי ואב לשלושה. מתגורר בראשון לציון.
הערות שוליים

↑  אטילה שומפלבי, הבחירות המקומיות: מבול של רשימות צעירים, באתר ynet, 20 באוקטובר 2003
↑  נדב צנציפר, בחירת יו"ר ההתאחדות: התקנון ישונה?, באתר ynet, 19 ביוני 2018
↑  גידי ליפקין, ‏רז קינסטליך הודיע: ארוץ לראשות עיריית ראשל"צ, באתר ONE‏, 19 ביוני 2018
↑  טל שניידר, ‏ראשל"צ סיבוב שני: נחתם הסכם להדחת דב צור, באתר גלובס, 4 בנובמבר 2018
↑  "קואליציית השינוי" יוצאת לדרך: ליאל אבן זוהר מצטרפת לרז קינסטליך במירוץ לראשות העיר, באתר ניוזים
↑  שחר חי, בגיל 40: בנו של כדורגלן העבר כבש את ראשל"צ, באתר ynet, 13 בנובמבר 2018
↑  שחר חי ואלכסנדרה לוקש, בגיל 40: בנו של כדורגלן העבר כבש את ראשל"צ, באתר ynet, 14 בנובמבר 2018
↑  ניב אלימלך, אבן זהר: "תומכת בקינסטליך לראשות העיר, אעמוד בהסכמים", באתר השקמה ראשון לציון, 4 בנובמבר 2018
↑  רעות עוזיאל, "שינוי מרענן ומבורך": מה חושבים תושבי העיר על תוצאות הבחירות בראשון לציון?, באתר השקמה ראשון לציון, 15 בנובמבר 2018
↑  המחלוקות נותרו מאחור, באתר "גל גפן"
↑  בתי לוין, זה סופי: נשבר שיא, 10 מנדטים לראש העיר, גל גפן, 01 במרץ 2024
↑  הדר כהן‏, עיריית ראשון לציון תשקיע 20 מיליון שקל ברכישת גבעת האירוסים, באתר וואלה, 2 באוקטובר 2022.
↑  אסי ממן, ‏מהפך בהתאחדות: שינו זוארץ הוא היו"ר החדש, באתר ONE‏, 27 בדצמבר 2022
מלחמות הולנד–אנגליה

"ספינות ליד צ'טם" (המתקפה על המדוויי), ציור של פיטר קורנליץ ואן סוסט, 1667 לערך
מלחמות הולנד–אנגליה (באנגלית: Anglo–Dutch Wars) הוא שמן של סדרת מלחמות אשר התרחשו במהלך המאות ה-17 וה-18 בין בריטניה והמחוזות המאוחדים של הולנד, בניסיון להשיג שליטה על ערוצי סחר. בהולנד הן מכונות "המלחמות האנגליות" (Engelse Oorlogen), ובאנגלית מכונות לעיתים "המלחמות ההולנדיות" (The Dutch Wars).
רקע

משמעותה של התמוטטות הכוח הספרדי בסיומה של מלחמת שלושים השנים ב-1648 הייתה ששטחי האימפריה הספרדית והפורטוגזית הפכו הלכה למעשה לזמינים לכל מאן דבעי. מצב זה הביא שתי בעלות ברית במהלך מלחמת שלושים השנים -  אנגליה ואיחוד שבעת המחוזות של הולנד - לכדי עימות. להולנדים היה באותה תקופה את צי הסוחר הגדול באירופה ומעמד בכיר במסחר האירופי. הם סיפחו, בזמן מלחמת הולנד-פורטוגל, את מרבית הטריטוריה הפורטוגזית של איי הודו המזרחית, צעד אשר העניק להם את השליטה על הסחר הרווחי במיוחד בתבלינים. במקביל, הם גם הרוויחו על חשבון אנגליה מהסחר עם מושבותיה בצפון אמריקה, בשל חוסר היציבות לאחר מלחמת האזרחים האנגלית. הצי הצבאי ההולנדי, לעומת זאת, זכה לתשומת לב מועטה, בעוד שקרומוול התמקד בבניית כוחה הימי הצבאי של אנגליה.
מלחמת הולנד–אנגליה הראשונה

ב-1651 העביר הפרלמנט האנגלי את הראשון בחוקי הסחר הימי, אשר הורו להעביר סחורה למושבות באמריקה על גבי ספינות אנגליות בלבד. מהלך זה, בתקופה של מרקנטיליזם מתגבר, הובילה לסדרת מאבקים ימיים בינלאומיים. האנגלים החלו במתקפה בפיקודו של האדמירל רוברט בלייק, אשר הביס את הצי ההולנדי ב-1652. האנגלים המשיכו במתקפותיהם וכוחותיהם פוצלו והותקפו ב-1653 על ידי כוחותיו של האדמירל ההולנדי טרומפ. בלייק, שהחלים מפציעה, החליט לשנות את הטקטיקות האנגליות ולהתאימן להצלחות ההולנדיות. באמצע שנת 1653 הוא הצליח לדחוק את הצי ההולנדי חזרה לנמליו ובקרב שבנינגן ב-10 באוגוסט 1653 טרומפ נהרג והצי ההולנדי ספג מפלה קשה. האנגלים, עם זאת, הסירו את המצור על חופי הולנד. שתי האומות היו מותשות והחלו במגעים להסכם שלום. הסכם זה הושג ב-5 באפריל 1654 במסגרת אמנת וסטמינסטר. האנגלים לא השיגו במלחמה זו את מטרתם, לדחוק את רגלי ההולנדים מן השליטה על הסחר העולמי.
מלחמת הולנד–אנגליה השנייה

אחרי הרסטורציה ניסה צ'ארלס השני לשרת את האינטרסים של שושלתו על ידי הפיכתו של אחיינו הנסיך ויליאם השלישי מאורנג' לשליט הולנד, תוך שימוש בלחץ צבאי. פעולותיו של צ'ארלס השני עוררו גל פטריוטיזם באנגליה. סמיואל פיפס טוען ביומנו כי האוכלוסייה הייתה "בטירוף מלחמה". במלחמה שפרצה לבסוף ב-1664 הצליחו האנגלים להשיג מספר השגים משמעותיים בקרב. אחד ההישגים הבולטים של ההולנדים היה תפיסת הספינה "פרינס רויאל" במהלך "קרב ארבעת הימים" (1666). פשיטה מוצלחת של ההולנדים על המדוויי (1667) סיימה את המלחמה כשידם על העליונה. שייטת בפיקודו של האדמירל מיכיל דה רויטר שברה את השרשרת המגינה על הנהר המדוויי ושרפה חלק מהצי הבריטי שעגן בצ'טהאם. הצי ההולנדי, שהורחב משמעותית במהלך המלחמה, הפך בשנים שלאחר מלחמה זו לחזק בעולם. הרפובליקה ההולנדית עמדה בשיא כוחה.
מלחמת הולנד–אנגליה השלישית

לאור תוצאות שני העימותים הקודמים, דעת הקהל האנגלית התנגדה לכניסה למלחמה נוספת נגד הולנד. ב-1672 אילצה אמנת דובר הסודית את המלך צ'ארלס השני לעשות כן, שכן הוא היה מחויב לסייע ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, במלחמתו נגד הולנד במסגרת מלחמת צרפת-הולנד. הצבא הצרפתי התעכב בשל תנאי מזג אוויר חריפים והצי הבריטי נותר לבדו במערכה מול הולנד. דה רויטר הצליח למנוע פלישה אנגלית-צרפתית להולנד. אחרי כישלון זה, אילץ הפרלמנט את צ'ארלס השני לחתום ב-1674 על הסכם שלום.
מלחמת הולנד–אנגליה הרביעית

לאחר המהפכה המהוללת (1688) הפך ויליאם מאורנז' למלך אנגליה, יחד עם רעייתו מרי השנייה. מלך הולנד לא השתלט על אנגליה בכוח הזרוע, אף על פי שפלש עם כוח הולנדי, בשל התמיכה שהמהלך זכה בקרב הציבור האנגלי והלגיטימציה למרי השנייה כיורשת כס המלוכה. בהולנד, לעומת זאת, גבר התסכול. שינוי המשטר הוביל לירידה בעוצמתה הכלכלית, ויליאם העביר את הצי ההולנדי רב העוצמה ללונדון. ההולנדים החלו לתמוך במורדים נגד ממלכת בריטניה הגדולה במושבות בצפון אמריקה, דבר אשר עורר עליהם את חמתה של אנגליה והעמיד את הולנד בסיכון גם מצד צרפת, אשר פעלה לשינוי השלטון ההולנדי. במלחמה זו הייתה הולנד בנחיתות, למרות תנופת בניית אוניות במספנות הצי ההולנדי המוחלש. הולנד עדיין החזיקה לאחריה במספר נקודות מפתח, ביניהן מושבת הכף, ציילון, ומלאקה.
יש היסטוריונים המסווגים את המלחמה הרביעית כמלחמה נפרדת משלוש הקודמות, מכיוון שהרקע לה שונה.
סכסוכים מאוחרים יותר

במהלך תקופת מלחמות המהפכה הצרפתית והמלחמות הנפוליאוניות (בין 1793 ו-1815), הצליחה צרפת להפוך את הולנד למדינה גרורה ולבסוף סיפחה את המדינה ב-1810. ב-1797 הובס הצי ההולנדי על ידי הבריטים בקרב קמפרדאון. בתחילה, החשיבה צרפת את כוחה הימי של הולנד ככלי לטובתה, אך חשיבותו של הצי ההולנדי פחתה לאחר קרב טרפלגר, למרות ניסיונות ההולנדים לשדל לטובת שימוש בכוחם הימי נגד האנגלים. בריטניה השתלטה במהלך תקופה זו על מושבות רבות שהיו שייכות להולנד, למעט איי הודו המזרחיים ההולנדיים, סורינאם, האנטילים ההולנדיים ותחנת הסחר ההולנדית בדג'ימה.
חלק מן ההיסטוריונים כוללים גם את המלחמות בין בריטניה והרפובליקה הבטאווית, ובין בריטניה לממלכת הולנד הנפוליאונית כחמישית והשישית במניין מלחמות הולנד-אנגליה, אם כי הולנד הייתה בשנים אלו מדינת חסות של צרפת.