stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בירה
רכיבים > כשות

תפקידה העיקרי של הכשותנית בבירה הוא הקניית מרירות וארומה אופייניות. לשם תיבול והוספת מורכבות נהוג להשתמש בצמחים שונים, ולא רק בכשות, בייצור בירה. אולם בנוסף לתכונותיה הארומטיות, נודעו לכשות יתרונות על פני צמחים אחרים בשל סגולותיה המיוחדות, שהפכו אותה לפופולרית יותר ויותר בקרב מבשלי בירה מסחריים: מרירותה מצמיאה ומעוררת שתייה מוגברת, והיא מונעת או מצמצמת פעילות חיידקית.
את מרירות הכשות מקובל למדוד ביחידות אלפא. ישנם שני סיווגים לכשות: כזו שמוסיפה מרירות, וממצים אותה כבר בשלבי הבישול הראשונים, וכזו שמוסיפה ארומה, שבה משתמשים בשלבים מאוחרים של הבישול (חומרי ריח נהרסים בקלות בבישול, לכן מוסיפים רק למיצוי בסיסי שלהם, ותו לא).
המושג בעברית: הכשות המשמשת בייצור בירה היא הפרח הנקבי של הצמח ששמו הלטיני הוא (Humulus lupulus) ממשפחת הקנאביים. היא אינה צמח הכְּשׁוּת (Cuscuta campestris) המוכר כטפיל נשרך בצידי דרכים, בשדות ובחצרות לא מטופחות. על מנת למנוע בלבול בין שני הצמחים, טבעה האקדמיה ללשון העברית את המושג כָּשׁוּת לציון הרכיב בייצור הבירה.
רכיבים > שמרים

שמרים הם יצורים חד תאיים אוקריוטים המסווגים בממלכת הפטריות. השמרים מפרקים חד-סוכרים כגון גלוקוז ודו-סוכרים כגון מלטוז ומנצלים אותם לתהליך יצירת האנרגיה שלהם. תוצרי הלוואי מפעילות זו הם פחמן דו-חמצני ואתנול.
מלבד פחמן דו-חמצני ואלכוהול יוצרים השמרים חומרים רבים אחרים התורמים לטעם ולארומה של הבירה. לכל מין של שמרים מטבוליזם שונה, דבר הגורם להבדלים ביחסים בין תוצרי הלוואי של השמרים. לכן מגדלת כל מבשלה את השמרים שלה, המשאירים חותמת ייחודית על טעם הבירה.
הכנת בירה

המונח העברי להכנת בירה הוא בישול.
בתום תהליך הבישול ממלאים את הבירה בבקבוקים, בחביות או בפחיות.
סוגי בירה

הבירות בעולם נחלקות לשתי משפחות: לאגר (מוכרת גם בשם פילזנר) ואייל. חלוקה זו נקבעת לפי סוג השמרים: שמרי אייל משמשים להכנת בירה מסוג אייל ושמרי לאגר משמשים בהכנת בירה מסוג לאגר. בין שתי המשפחות מספר הבדלים:
מיקום התסיסה - שמרי לאגר תוססים בחלקו התחתון של מכל התסיסה ושמרי אייל בחלקו העליון.
טמפרטורה - שמרי אייל מתרבים בטמפרטורה גבוהה יותר משמרי לאגר, טמפרטורת התסיסה המועדפת עליהם היא בין 15 ל-24 מעלות צלזיוס. לעומתם, שמרי לאגר זקוקים לטמפרטורות נמוכות יותר: 4 - 15 מעלות צלזיוס, לכן קירור הוא חלק בלתי נפרד בתהליך הכנת בירה מסוג לאגר.
טעם - טעמה של בירה מסוג אייל עשיר יותר מבירת הלאגר הטיפוסית-מסחרית וזאת בשל חומרי ארומה וטעם שונים המיוצרים בתהליך התסיסה.
סוגי בירה > סוגים נפוצים

בירת חיטה
לאגר
אייל
IPA
פייל אייל
סטאוט
פורטר
טריפל בלגי
חברות בירה

הבירה היא מוצר פופולרי המיוצר בידי מבשלות רבות ברחבי העולם. מבשלות הבירה הפכו במשך השנים לתאגידי משקאות ויין גדולים: שמות כמו פוסטר'ס האוסטרלית, גינס האירית - שנרכשה על ידי דיאג'יו הברזילאית - סאב-מילר (סאב הם ראשי תיבות של South African Brewers), ואחרים. בין מותגי הבירה הפופולריים: היינקן, טובורג, קרלסברג, סטלה ארטואה, גינס, באס, באדוויזר ומילר האמריקניות, קורונה המקסיקנית, לף הבלגית ואחרות. מבשלות שונות, כמו וייהנשטפאן, ארדינגר הוגארדן ואחרות, מתמחות בבירות חיטה.
חברת Anheuser-Busch InBev היא חברה הגדולה בעולם לייצור בירה. היא הוקמה בשנת 2008 לאחר מיזוג של כמה חברות. בבעלות המותגים כמו באדווייזר, סטלה ארטואה, קורונה המקסיקנית, קילמס הארגנטינאית ועוד.
מלבד המבשלות הגדולות, זוכות לפופולריות גם מבשלות "בוטיק" קטנות, שהולכות ונוגסות חלק משמעותי בשוק הבירה העולמי. מלבד המותגים הקבועים שלהן מייצרות מבשלות אלה גם בירות עונתיות ובירות מיוחדות, שלמבשלות גדולות קשה להיכנס לייצורן. שמות מוכרים בתחום הן מבשלת ברוקלין, בוסטון (סמואל אדמס), אנקור ברוארי, מונטית'ס (Monteith's ווסט קוסט, ניו זילנד) ועוד. בדנוור בקולורדו שבארצות הברית קיים ריכוז של מבשלות בוטיק ומיקרו-מבשלות, ושם נערכים אירועי הבירה החשובים בתחום זה.
חברות בירה > בישראל

בישראל מייצרת חברת טמפו משקאות את הבירות גולדסטאר, מכבי, נשר ואחרות - חלקן תחת מותגים פרטיים. "מבשלות בירה ישראל" (מב"י) מייצרת את טובורג לסוגיה וקרלסברג. למבשלה שבאשקלון יש גם רישיון ייצור של בירה גינס. מבשלות בוטיק בישראל החלו להופיע ולהתפתח באמצע העשור הראשון של שנות ה-2000.
בירה ביתית

בירה ניתנת לייצור גם באמצעים ביתיים. כיום, כשבירה מיוצרת באופן תעשייתי ונמכרת בזול, יצור ביתי של בירה נעשה בדרך כלל כתחביב. לתחביב זה סף כניסה נמוך, מערכות ייצור פשוטות מאוד שמחירן נמוך בהשוואה לתוצר, והידע הבסיסי הדרוש לייצור בירה ביתית נמצא בהישג יד. התחביב מאפשר רמות התמחות רבות, התנסות ושליטה על התוצאות - מגוון רחב מאוד של טעמים ועל התכונות האחרות של הבירה.
ברחבי העולם קיימות חנויות המתמחות בחומרים הבסיסיים הנדרשים להכנת בירה וכך תומכות בחובבי בישול הבירה. החומרים הבסיסיים להכנת בירה באמצעים ביתיים הם לתת, כשות ושמרים.
חובבי בישול ביתי רבים מצמצמים את המורכבות של תהליך בישול הבירה לשלוש רמות מקובלות:
בישול עם "קיט": הלתת מגיע בצורת תרכיז לבישול, ממנו מוכן התירוש.
בישול משולב של רכז ולתת: הבישול הביתי כולל במקרה זה גם את שלב מיצוי הלתת.
בישול גרעינים בלבד: התירוש מופק מלתת בלבד.
ככל שהבישול נעשה בתהליך מורכב יותר השליטה בתוצאה (טעם ואחוזי אלכוהול) רבה יותר.
בבישול ביתי על פי רוב אין אמצעים להגזה של הבירה, ולכן ההתססה הסופית של הבירה נעשית לאחר מזיגתה לבקבוקים ("ביקבוק"). שלא כמו בבישול במבשלה, בה ניתן באמצעות מיכשור לייצר תנאים אידיאליים לבישול הבירה, בישול ביתי מושפע מאוד מתנאי הסביבה, וכן מחייב תשומת לב מיוחדת לתנאים הסניטריים של בישול הבירה, ובפרט לחיטוי של האמצעים המשמשים בתהליך.
בירה ובריאות

למרות היות הבירה משקה חריף, אשר לשתייתו השפעות מזיקות על השותה, עולה ממחקרים שונים כי לשתייה מבוקרת של בירה עשויה להיות השפעה מיטיבה דווקא. ממחקרים אלו עולה כי שתיית בירה משפרת את תפקוד מערכת החיסון, מגינה על הלב ומאזנת רמות סוכר.
בירה ובריאות > רכיבים תזונתיים

הבירה המיוצרת לרוב משעורה, עשירה בפחמימות ובוויטמינים מקבוצה B. בבירה מינרלים חשובים לבריאות האדם כגון: אשלגן, מגנזיום ואבץ. לבירה כמשקה חריף (כל עוד היא נצרכת בכמות המומלצת) השפעה חיובית על מצב הרוח. מחקר שנערך במחלקה למטבוליזם ותזונה במכון הגבוה לחקר המדעים באוניברסיטת מדריד שבספרד, הראה כי שתיית בירה משפרת את ספירת תאי הדם הלבנים, ריכוז ההמוגלובין ורמות הציטוקינים, ובכך מסייעת לגוף להתמודד עם מחלות. מחקר נוסף שנערך במקביל בכמה מדינות (סקוטלנד, גרמניה וצרפת) אישש כי האתנול שבבירה מסייע להורדת רמות הפיברינוגן וצמיגות הפלזמה.
בירה ובריאות > סוכרת

מחקרים שנערכו בהשתתפות יותר מ-106 אלף נשים צעירות, הוכיחו כי שתייה מתונה וקבועה של בירה (או יין) מורידה את הסיכון לחלות בסוכרת. ממחקרים אלו עולה כי המנגנון הפיזיולוגי שבאמצעותו מגינה הבירה על הגוף מפני התפתחות מחלת הסוכרת, קשור להגברת הרגישות לאינסולין בגוף בעקבות שתיית האלכוהול. עם זאת, בירה עשירה בפחמימות ושתייה מתונה נדרשת בפרט לאחר התייעצות עם דיאטן.
בירה ובריאות > מחלות לב וסרטן

האלכוהול ידוע כגורם מסרטן.
מטא-אנליזה שכללה 15 מחקרים בקרב למעלה מ-200 אלף איש, מצאה ירידה של 78% בסיכון לפתח מחלות לב אצל אנשים השותים בירה באופן קבוע, לבין אלו המתנזרים ממנה. מחקר נוסף שנערך בהשתתפות 2,000 משתתפים, במכון לרפואה סביבתית שבסטוקהולם שוודיה ובשיתוף בית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד בקיימברידג' ארצות הברית, קובע כי שתיית בירה קשורה בסיכון נמוך יותר לחלות בסרטן הכליה.
ראו גם

הרעלת בירה המונית במוזמביק
מרק בירה
לקריאה נוספת

שלמה פפירבלט, עולם הבירה, הוצאת אריה ניר, 2005.
מליפיסנט (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "היפהפייה הנרדמת"
 בימוי:  רוברט סטרומברג
 הופק בידי:  ג'ו רות' פלק פטאל סרה ברדשעו דון האהן
 תסריט:  לינדה וולברטון
 עריכה:  כריס לבנזון ריק פירסון
 שחקנים ראשיים:  אנג'לינה ג'ולי אל פנינג שרלטו קופליי
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד
 צילום:  דין סמלר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Walt Disney Pictures Roth Films The Zanuck Company
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 30 במאי 2014 ישראל 29 במאי 2014
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, פנטזיה אפלה, סרט הרפתקאות, דרמה רומנטית, סרט רומנטי, סרט לכל המשפחה, סרט פעולה, סרט נעורים, סרט דרמה, סרט אגדות 
 מקום התרחשות:  צרפת 
 תקציב:  $180,000,000
 הכנסות:  $758,539,785
 הכנסות באתר מוג'ו:   maleficient
 סרט הבא:  מליפיסנט: אדונית הרשע
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מליפיסנט (באנגלית: Maleficent) הוא סרט דרמה מסוגת מותחן-פנטזיה בבימויו של רוברט סטרומברג. הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-29 במאי 2014. בסרט מתוארת עלילת סרט האנימציה משנת 1959, היפהפייה הנרדמת, מנקודת מבט שונה מזו המתוארת בסרט המקורי.
הקרנת הבכורה של הסרט נערכה בתיאטרון "אל קפיטן" בהוליווד ב-28 במאי 2014. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-30 במאי 2014, בפורמטים: Disney Digital 3D, RealD 3D ו- IMAX 3D, כמו גם בבתי קולנוע קונבנציונליים. הסרט זכה לביקורות מעורבות מצד המבקרים, וזכה לשבחים על הביצועים של ג'ולי, התלבושות, האפקטים החזותיים והמוזיקה, בעוד שהביקורת כוונו בעיקר על התסריט וחוסר העקביות שבו. הסרט זכה להצלחה מסחרית, והכניס למעלה מ-758 מיליון דולר ברחבי העולם, והפך לסרט הכי מכניס בכיכובה של אנג'לינה ג'ולי. הסרט קיבל מועמדות לפרס האוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר. סרט המשך, מליפיסנט: אדונית הרשע, יצא לאקרנים ב-17 באוקטובר 2019.
עלילה

הסרט נפתח בהצגת שתי ממלכות, ממלכת בני האדם וממלכת הביצות שבה שכנו יצורים קסומים. מליפיסנט (אלה פורנל) היא פיית ביצות שמתיידדת עם נער יתום ועני בשם סטפן, לאחר שניסה לגנוב פרטי ערך מהביצות. השניים מתאהבים זה בזו ואף ביום הולדתה השישה עשר של מליפיסנט הם מתנשקים, אך עם השנים הם מתרחקים זה מזו כשכל אחד משתקע בעולמו.
בממלכת בני האדם, המלך הנרי מכריז על כיבוש הביצות ומגייס לוחמים רבים. מליפיסנט (אנג'לינה ג'ולי) מובילה את יצורי הביצות להיאבק בהם ומביסה את הצבא. המלך הנרי מציע פרס להיות יורשו למי שיצליח להרוג את מליפיסנט. סטפן (שרלטו קופליי) מבקר את מליפיסנט ומפיל אותה בפח ומרדים אותה. אולם סטפן מגלה כי אין ביכולתו להרוג אותה ולכן הוא כורת את כנפיה ומביא אותם למלך הנרי. מליפיסנט שבורת הלב מהפגיעה זועמת על כך ומנסה להתרגל להיות ללא כנפיים. היא מצילה עורב ממוות על ידי הפיכתו לבן אדם בשם דיאבל (סם ריילי) והופכת אותו למשרתה שירגל אחרי סטפן. סטפן מוכתר למלך ומתחתן עם בתו של המלך הנרי ולשניים נולדה בת, אורורה.
סטפן ואשתו עורכים טקס מלכותי לכבוד ההטבלה ואליו מגיעות שלוש פיות מהביצות כדי לברך את התינוקת. מליפיסנט מתפרצת למסיבה ומקללת את הנסיכה. היא הכריזה שביום הולדתה השישה עשר לפני השקיעה הנסיכה תידקר במחט שעל גלגל הטוויה ותיפול בשינה דמוית מוות ואמרה שאין להסיר קללה זו. לאחר תחינתו של סטפן מליפיסנט אומרת שאת הקללה ניתן לבטל רק בידי נשיקת אהבה אמיתית ושאין כוח בעולם שישנה אותה. לאחר הסתלקותה של מליפיסנט סטפן מוסר את התינוקת לטיפולן של שלוש הפיות שיחביאו אותה ושולח את חייליו לחפש אחר מליפיסנט אך לא ניתן למצוא אותה כיוון שבנתה חומת קוצים סביב ממלכת הביצות כך שאיש לא ינסה להגיע אליה.
הפיות מגדלות את אורורה עמוק ביער אך נכשלות בטיפולה. מליפיסנט מטפלת בה בסתר וצופה בה כיצד היא גדלה. לאחר כ-15 שנים אורורה (אל פנינג) מתחילה לחקור את חומת הקוצים המסתורית שבקרבת ביתה. מליפיסנט מביאה אותה אל הביצות ונפגשת אתה. אורורה מזהה את מליפיסנט בתור הפיה הסנדקית השומרת עליה, ומליפיסנט לא מגלה את סוד עברה. היא מנסה לבטל את הקללה אך נכשלת בכך.
בארמון, סטפן שנהיה פרנואיד ומטורף עם השנים, חש שמליפיסנט באה ומורה לחייליו להתכונן. אורורה מבקשת ממליפיסנט לגור איתה בביצות, מליפיסנט מסכימה בשמחה. בדרך לביתה אורורה פוגשת בנסיך פיליפ והשניים מתאהבים זה בזו. מליפיסנט שוללת את המחשבה שפיליפ ישבור את הכישוף בטענה שאין דבר כזה אהבת אמת. הפיות מספרות לאורורה על האמת של עברה ואורורה הזועמת מנתקת קשר עם מליפיסנט ומליפיסנט בתגובה מחפשת את פיליפ כדי שישבור את הקללה.
אורורה חוזרת לארמון ונפגשת עם אביה. סטפן כועס על חזרתה המוקדמת ומצווה לנעול אותה באחד החדרים. אורורה נמלטת מחדרה ובהשפעת הכישוף בורחת למרתף הארמון לגלגלי הטוויה, דוקרת את עצמה ושוקעת בשינה. מליפיסנט מסתננת לארמון עם דיאבל ופיליפ ודואגת שהפיות ימצאו את פיליפ ויביאו אותו לאורורה. לאחר שפיליפ מנסה להעיר את אורורה ונכשל, מליפיסנט מבקשת סליחה מאורורה הנמה ומתוודת על אהבתה כלפיה. אורורה מתעוררת והשתיים מחליטות להימלט מהארמון.
החיילים תופסים את מליפיסנט וכדי להסיח את דעתם מליפיסנט הופכת את דיאבל לדרקון. בעוד החיילים נאבקים בדרקון אורורה מוצאת בחדר סודי את הכנפיים של מליפיסנט ומשחררת אותן. לאחר שהכנפיים שבות למליפיסנט מליפיסנט מכניעה את סטפן ומבקשת לסיים את הסכסוך, אך סטפן מנסה לתקוף אותה ובתוך כך צונח אל מותו.
מליפיסנט מאחדת את שתי הממלכות ומכתירה את אורורה כמלכתם. הקריינית שמלווה את הסיפור, חושפת את אישיותה כמי שקראו לה ״היפהפייה הנרדמת״.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם המדבב/ת בעברית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| אנג'לינה ג'ולי | הילה זיתון | מליפיסנט | הדמות המרכזית בסרט, הגיבורה הראשית של הסרט שהייתה אהובתו של סטפן בצעירותם אך גילתה שהוא בגד בה בכך שכרת את כנפיה, וכעת רוצה לנקום בו ויוצאת להיאבק בו . |
| אלה פורנל | בר סביר | מליפיסנט | מליפיסנט בצעירותה |
| אל פנינג | עדן גמליאל | הנסיכה אורורה |  |
| ויוויאן ג'ולי-פיט |  | הנסיכה אורורה | אורורה בצעירותה |
| סם ריילי | מתן קליגר | דיאבל | העורב של מליפיסנט. בעקבות כישוף שמליפיסנט הטילה עליו, דיאבל מסוגל להשתנות למספר צורות נוספות, ובין היתר להשתנות גם לבן אנוש |
| אימלדה סטאונטון |  | ארכובית (מקבילה לפלורה מהסרט המקורי) | שלוש הפיות שמעניקות לאורורה ברכות בלידתה, ומגדלות אותה |
| ג'ונו טמפל |  | דרדר הפיקחת (מקבילה לפאונה מהסרט המקורי) | שלוש הפיות שמעניקות לאורורה ברכות בלידתה, ומגדלות אותה |
| לזלי מנוויל | שירי גדני | פליטל (מקבילה למריוותר מהסרט המקורי) | שלוש הפיות שמעניקות לאורורה ברכות בלידתה, ומגדלות אותה |
| קנת קרנהאם | יוסי קאנץ | המלך הנרי |  |
| תנגוס רייט |  | יועצו של המלך הנרי |  |
| שרלטו קופליי | דדי זהר | המלך סטפן | יורש העצר שירש את מלכותו של המלך הנרי ובגד במליפיסנט בצעירותו עוד כשהיה אהובה, סטפן הוא הנבל הראשי של הסרט. |
| טובי רגבו | אסף גשמקו | המלך סטפן | סטפן בצעירותו |
| אנה ניו | מאיה מיטלפונקט | המלכה ליילה | אשתו של סטפן |
הפקה > כתיבה וליהוק

אנג'לינה ג'ולי החלה להיות מעורבת בהפקה במרץ 2010, כאשר טים ברטון, שתכנן לביים את הסרט, בחר שלא להמשיך אותו. הרצון של ג'ולי לשחק את התפקיד הזה נבע מאהבתה לדמות כשהייתה ילדה קטנה. לינדה וולברטון הוזמנה לכתוב את התסריט לסרט. ב-6 בינואר 2012 הכריזה חברת דיסני כי רוברט סטרומברג, מעצב ההפקה של אליס בארץ הפלאות, יביים את הסרט. ג'ו רוט, דון האן וריצ'רד ד. זאנוק נשכרו כמפיקים, אם כי זאנוק מת מאוחר יותר באותה שנה. רוט אמר שהסרט לא היה נוצר אם ג'ולי לא הייתה מסכימה לקחת את התפקיד הראשי: "היא נראתה כאדם היחיד שיכול לשחק את התפקיד. לא היה טעם לעשות את הסרט אם זה לא היה היא". על פי האן, הסרט אמור היה להיות במקור סרט אנימציה, אך הוא השתנה ללייב אקשן פיצ'ר לאחר הליהוק של ג'ולי. על תפקידה בסרט קיבלה ג'ולי 15 מיליון דולר.
במרץ 2012 דווח כי אל פנינג נמצאת בשיחות על תפקיד הנסיכה אורורה, היפהפייה הנרדמת. הליהוק שלה הוכרז רשמית במאי 2012, יחד עם שארלטו קופלי כמוביל הגברי, המלך סטפן, אביה של הנסיכה אורורה, יחד עם אימלדה סטונטון; מירנדה ריצ'רדסון כמלכה אולה, קנת קרנהאם כמלך; סם ריילי בתפקיד דיאבל, עורב שמשתנה לצורתו של האדם והוא יד ימין של מליפיסנט; ולסלי מנוויל.
הפקה > צילום ושיווק

עם התקציב המוערך כ-200 מיליון דולרים, הצילומים החלו ב-18 ביוני 2012 בלונדון עם התמונות הראשונות מהסט והתמונה הרשמית הראשונה של ג'ולי כמליפיסנט. ההפקה החלה ב-5 באוקטובר 2012.
הסרט הופק על ידי דון הון אשר אחראי להפקות רבות של סרטי אנימציה בדיסני שרבים מהם קשורים לאגדות. בין הפקותיו נמצאים הסרטים: היפה והחיה, מלך האריות, הגיבן מנוטרדאם, הקיסר נפל על הראש, פנטסיה 2000, ואטלנטיס: האימפריה האבודה.
שיר הסיום שהוצג על ידי הזמרת לנה דל ריי "Once Upon a Dream".
בנובמבר 2013 יצא טיזר טריילר ראשון.
הפקה > אפקטים חזותיים

מעצב ההפקה ביקש לאזן בין השימוש באפקטים על סט הצילום ואפקטים שנוצרו באמצעות מחדש. לדוגמה, בעוד שהקרניים ותותבות הפנים של מליפיסנט נוצרו על ידי המאפר ריק בייקר. חברת "דיגיטל דומיין" צילמה את הפנים של אימלדה סטאנטון, לסלי מאנוויל וג'ונו טמפל כדי ליצור את דמויות שלוש הפיות בעזרת תוכנה של מחלקת המחק והפיתוח של דיסני בציריך. מבחינת חזותית, סטרומברג רצה במקור להפוך את הסרט לקצת יותר מציאותי, ולא סוריאליסטי מדי. הוא גם הצטער שלא יצר סטים גדולים יותר ואיפשר לשחקנים לעבוד בסביבה מוחשית יותר, על "סטים אמיתיים עם אורות אמיתיים".
ראו גם

היפהפייה הנרדמת
מליפיסנט
הערות שוליים

↑   רותה קופפר, "מליפיסנט": נסיכות ומכשפות מסרבות להיות אויבות, באתר הארץ, 8 ביוני 2014
↑  נירית אנדרמן, "מליפיסנט"  הסרט הכי מכניס של אנג'לינה ג'ולי, באתר הארץ, 23 ביוני 2014
↑  ynet, אנג'לינה ג'ולי ליהקה את הבת ויויאן לסרט, באתר ynet, 23 באוגוסט 2012
↑  עכבר העיר, אנג'לינה ג'ולי בסיפור שלא סופר, באתר הארץ, 27 במאי 2014
↑  נירית אנדרמן, האם אנג'לינה ג'ולי פורשת ממשחק?, באתר הארץ, 12 במאי 2014
↑  "On Location: Disney starts production of 'Maleficent' in London". נבדק ב-20 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "EXCL: Rick Baker Designed Angelina Jolie's Maleficent Makeup". נבדק ב-23 בנובמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑   הילה אוחיון, אנג'לינה ג'ולי ב"מליפיסנט" מטלטלת את עולם האיפור, באתר הארץ, 5 ביוני 2014
| פרס בחירת הקהל לסרט השנה |
| --- | --- | --- |
| 1975‏-1990 | העוקץ (1975) ‏•‏‏ מלתעות (1976) ‏•‏‏ קן הקוקייה (1977) ‏•‏‏ מלחמת הכוכבים (1978) ‏•‏‏ גריז (1979) ‏•‏‏ רוקי 2 (1980) ‏•‏‏ האימפריה מכה שנית (1981) ‏•‏‏ שודדי התיבה האבודה (1982) ‏•‏‏ אי.טי. - חבר מכוכב אחר (1983) ‏•‏‏ שובו של הג'דיי (1984) ‏•‏‏ השוטר מבוורלי הילס (1985) ‏•‏‏ בחזרה לעתיד (1986) ‏•‏‏ אהבה בשחקים (1987) ‏•‏‏ באטמן (1990) |  |
| 1992‏-2010 | שליחות קטלנית 2: יום הדין (1992) ‏•‏‏ בחורים טובים (1993) ‏•‏‏ פארק היורה (1994) ‏•‏‏ פורסט גאמפ (1995) ‏•‏‏ אפולו 13 (1996) ‏•‏‏ טיטניק (1999) ‏•‏‏ החוש השישי (2000) ‏•‏‏ גרין מייל (2001) ‏•‏‏ שרק (2002) ‏•‏‏ שר הטבעות: אחוות הטבעת (2003) ‏•‏‏ שודדי הקאריביים: קללת הפנינה השחורה (2004) ‏•‏‏ פרנהייט 9/11 (2005) ‏•‏‏ מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' (2006) ‏•‏‏ שודדי הקאריביים: תיבה של איש מת (2007) ‏•‏‏ שודדי הקאריביים: סוף העולם (2008) ‏•‏‏ האביר האפל (2009) ‏•‏‏ דמדומים (2010) |  |
| 2011‏-היום | דמדומים 3: ליקוי חמה (2011) ‏•‏‏ הארי פוטר ואוצרות המוות - חלק 2 (2012) ‏•‏‏ משחקי הרעב (2013) ‏•‏‏ איירון מן 3 (2014) ‏•‏‏ מליפיסנט (2015) ‏•‏‏ מהיר ועצבני 7 (2016) ‏•‏‏ מוצאים את דורי (2017) ‏•‏‏ הנוקמים: מלחמת האינסוף (2018) ‏•‏‏ הנוקמים: סוף המשחק (2019) ‏•‏‏ בחורים רעים לתמיד (2020) ‏•‏‏ האלמנה השחורה (2021) ‏•‏‏ דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף (2022) ‏•‏‏ ברבי (2023) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 3b8303d9-5657-454a-93b6-b39a47501472
תכנון אזורי וחקלאי

תכנון אזורי וחקלאי הוא ענף בתחום של "תכנון ערים ואזורים" העוסק במיקום יעיל של פעילויות בשימושי קרקע אזוריים שהם בעיקר "לא עירוניים" כגון: תשתיות וגידול של "יישובים קטנים או חקלאיים" על שטח גדול יותר מאשר עיר או "עיירה בודדת" או למשל: "חוות בודדים", קיבוצים, מושבים ואף על מתחמים גדולים הנמצאים בסמוך לערים או המשותפים עימם. תכנון אזורי וחקלאי קשור אל תכנון עירוני מכיוון שהוא נוגע לפרקטיקות שימוש בקרקע בהיקף רחב יותר, או במקביל אליו, או בצמוד אליו. דבר זה כולל גם ניסוח חוקים שידריכו את התכנון והניהול היעילים של האזורים. תכנון אזורי יכול להיות מקיף על ידי כיסוי נושאים שונים, אך לעיתים קרובות יותר הוא מציין נושא מסוים, הדורש התחשבות אזורית.
בתכנון אזורי וחקלאי דורשים שימושי קרקעיים שונים שאינם כמו בעיר כגון: "הגנה על שטחים חקלאיים", מתחמים גדולים החופפים אל הערים או בתוך ערים, מפעלים או אזורי תעשייה הנמצאים מחוץ לשטח עירוני, שימושי קרקע עבור: "תחבורה אזורית" ותשתיות אזוריות, שטחים המיועדים עבור צורכי ביטחון או ביטחון פנים כגון: "בסיסי צבא או בסיסי משטרה" הנמצאים מחוץ ליישוב עירוני, תכנון שטח ביולוגי המיועד לפיתוח כגון: "אזוריים ימיים", שטחים המיועדים עבור: "מחקר חקלאי" או "שממה" המיועדת לפיתוח תיירותי או חקלאי, ריאות ירוקות הנמצאות בשטחים לא-עירוניים כגון: יערות או "פארקים אזוריים", ו"בתי קברות אזוריים או מטרופוליניים". תכנון אזורי וחקלאי הוא המדע של מיקום יעיל של תשתיות ויעוד לגידול בר-קיימא של אזור מסוים. אחד מהרעיון של עליית התחום של התכנון האזורי והחקלאי היה מתכנן הערים "פיטר קלת'ורפה" שעיקר עיסוקו היה בעיקר בתחום של העירוניות המתחדשת כדי לקדם את הגישה כיוון שהיא יכולה לטפל בנושאים סביבתיים, נושאים חברתיים, ונושאים כלכליים אזוריים, אשר בהכרח מצריכים מיקוד אזורי כלשהו.
ברוב מדינות אירופה התוכניות לגבי: "פיתוח אזורי וחקלאי" מכוונות גם אל פיתוח של ערים ועיירות ספציפיות על מנת לתמוך ולנהל את האזור בהתאם לצרכים הספציפיים סביבם כגון: "פארקים מטרופוליטניים" הנמצאים בבעלות של יותר מאשר עיר אחת או "שטחים חקלאיים העוברים בחלקם גם בשטח עירוני".
ראו גם

האיגוד הבינלאומי למדעי האזור
אודי זהר

| --- | --- |

 לידה:  16 בדצמבר 1955 ירושלים, ישראל
 פטירה:  24 ביולי 2023 (בגיל 67) גילון, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1974–2004 (כ־30 שנה)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד כנף 2  ראש תחום אמצעים מיוחדים במטכ"ל
 פעולות ומבצעים
 מבצע ליטני   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון
 עיטורים
   פרס ביטחון ישראל
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל רשות התעופה האזרחית, יו"ר ומנכ"ל כים ניר
 
זהר מועלה בדרגה על ידי הרמטכ"ל שאול מופז.
אודי זהר (16 בדצמבר 1955 – 24 ביולי 2023) היה תת-אלוף בצה"ל, שירת כטייס וכמפקד בחיל האוויר, זוכה פרס ביטחון ישראל. לאחר שירותו הצבאי כיהן כמנכ"ל הראשון של רשות התעופה האזרחית. מ-2012 ועד פטירתו כיהן כמנכ"ל חברת התעופה כים ניר.
ביוגרפיה

זהר נולד בירושלים, למד בפנימייה החקלאית-טכנולוגית יד-נתן שבגליל המערבי. ב-1974 התגייס לצה"ל, וסיים קורס טיס ב-1976. שירת בטייסת העמק בבסיס רמת דוד, תחילה כטייס סקייהוק ולאחר הסבה כטייס כפיר.
היה בעל תואר ראשון מאוניברסיטת אובורן בארצות הברית, תואר שני ביחסים בינלאומיים ומינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב.
קריירה צבאית

זהר שירת בחיל האוויר ומילא תפקידי פיקוד ומטה בחיל.
הוא השתתף במבצע ליטני בתקיפת מטרות בדרום לבנון. בדצמבר 1978 מונה למדריך בבית הספר לטיסה והיה חבר בצוות האווירובטי של חיל האוויר. ב-1981 הצטרף לטייסת 133, עבר הסבה למטוסי F-15 איגל ולחם עמה במלחמת לבנון הראשונה.
בהמשך שירת כסמ"ט ב' וכסמ"ט א' בטייסת 149 (מטוסי כפיר) בבסיס עובדה וכסמ"ט א' בטייסת חוד החנית (F-15) בתל נוף.
במאי 1986 השתחרר משירות קבע, עבד שנתיים בתחום השיווק באלביט מערכות וחזר לצה"ל כמפקד טייסת ראשוני בבית הספר לטיסה.
לאחר סיום קורס פיקוד ומטה מונה למפקד טייסת מתקדם בבית הספר לטיסה. בשלב זה התפרצה אצלו מחלת הסוכרת והוא עבר הסבה לנווט בהצבת חירום בטייסת חוד החנית.
זהר מונה למפקד כנף 2[דרוש מקור] בדרגת אלוף-משנה ולראש תחום אמצעים מיוחדים במטכ"ל בדרגת תת-אלוף, והשתחרר משירות הקבע ב-2004.
קריירה אזרחית

ביוני 2004 מונה לראש מנהל התעופה האזרחית. הוא ארגן אותה מחדש כרשות רגולטורית עצמאית בשם רשות התעופה האזרחית. בתקופת כהונתו קידם את תקנות התעופה הספורטיבית בישראל ומיסד את תחום כלי הטיס הבלתי מאוישים. הוא תמך במדיניות של ליברליזציה מבוקרת בתחום התחרות בין חברות התעופה ולא במדיניות של שמים פתוחים. הוא כיהן בתפקיד עד מאי 2008, לאחר שהחליט לא להמשיך בכהונתו בין השאר לאור חילוקי דעות עם השר הממונה שאול מופז ומנכ"ל משרד התחבורה.
בנוסף, כיהן זהר כיו"ר קלוב התעופה לישראל. במרץ 2012 מונה ליו"ר חברת התעופה כים ניר העוסקת בריסוס ובכיבוי אווירי. בספטמבר 2012 מונה למנכ"ל החברה. בתקופה זו גם היה חבר בוועדה לאנרגיה אטומית
פרסים

ב-2003 זכה בפרס ביטחון ישראל על חלקו בפיתוח מערכת מסווגת.
חיים אישיים

היה נשוי לבינה ואב לארבעה. בתו, סגן מיכל זהר, ששירתה כקצינה בחיל השלישות, נרצחה ב-2010 בפיגוע דריסה.נפטר ב-24 ביולי 2023 בביתו שביישוב גילון בעקבות מחלה קשה ממנה סבל.
הערות שוליים

↑  דוח מיידי על מינוי נושא משרה בכירה בחברת כים ניר, באתר מאי"ה
↑  זוהר בלומנקרנץ, תת אלוף במיל' אודי זוהר מונה לתפקיד ראש מינהל התעופה האזרחית במשרד התחבורה, באתר הארץ, 23 במאי 2004
↑  מנהל רשות התעופה האזרחית אודי זהר הודיע על סיום תפקידו בתום חוזה העסקתו במשרד התחבורה, אתר משרד התחבורה, 13 במאי 2008
↑  זוהר בלומנקרנץ, מנהל רשות התעופה האזרחית, אודי זוהר התפטר במפתיע בשל חילוקי דעות עם מנכ"ל משרד התחבורה, באתר TheMarker‏, 13 במאי 2008
↑  זוהר בלומנקרנץ, מנהל רת"א לשעבר מונה ליו"ר הדירקטוריון החדש של חברת כימניר, באתר TheMarker‏, 28 במרץ 2012
↑  "קולו של דור הנאבקים על המדינה": נפטר טייס הקרב הוותיק אודי זהר, באתר ynet, 26 ביולי 2023
↑  שש עם עודד בן-עמי, ‏אביה של מיכל זוהר ז"ל מדבר לראשונה: ילדה שאכלה את החיים, באתר ‏מאקו‏, 16 בנובמבר 2010
↑  מפקד נערץ שעיצב את החיל: תא"ל במיל. אודי זהר הלך לעולמו בגיל 67, באתר מעריב אונליין, 26 ביולי 2023
Cold

"Cold" הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קניה וסט, מתוך אלבום האוסף של חברת התקליטים שלו GOOD Music,‏ Cruel Summer, בשיתוף התקליטן האמריקאי די ג'יי חאלד. השיר יצא לאור ב-17 באפריל 2012, כסינגל השני מתוך האלבום, על ידי חברות התקליטים GOOD Music ודאף ג'אם.
הפקה והוצאה

השיר הופק על ידי המפיק היט-בוי, אשר חתום בלייבל של וסט GOOD Music וידוע בהפקת השיר זוכה פרס גראמי של וסט וג'יי זי, "Niggas in Paris". על פי היט-בוי, הוא "הכין את הביט לפני כמה חודשים, רק בסשן שהתעסק בו" ושווסט "פשוט הקליט את השיר לפני שבוע וחצי בערך. פשוט הוצאנו את זה מכיוון שהרגשנו שזה כל כך דחוף; אנשים פשוט צריכים לשמוע את זה". בראיון הסביר חאלד: "הייתי באולפן עם 'יה [קניה] ואמרתי 'בואו נעשה משהו בשביל האלבום שלכם, ובואו נעשה משהו בשביל האלבום שלי', ותוכלו פשוט להוציא אותו בכיף".
השיר יצא לראשונה בתחנת הרדיו הניו יורקית של התקליטן והראפר פרנקמאסטר פלקס (אנ') "Hot 97" ב-4 באפריל 2012. עטיפתו של הסינגל עוצבה על ידי ג'ורג' קונדו (אנ'), שעיצב גם את עטיפתם של האלבום My Beautiful Dark Twisted Fantasy והסינגלים מתוכו. במקור, עטיפתו של הסינגל הציגה בקבוק תרפלו על צוואר של אישה, והבקבוק הוסר לפני שיצא הסינגל להורדה דיגיטלית. במקור, שם השיר היה "Theraflu", לאחר מכן שונה ל-"Way Too Cold", ובסופו של דבר השיר נקרא "Cold". השיר פורסם בחנות האייטונס כסינגל ב-17 באפריל 2012. לאחר מכן, יצא גם לרדיו האורבני העכשווי ב-8 במאי 2012.