stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטארלייט אקספרס

| --- | --- |
כרזת המחזמר
כרזת המחזמר
 מילות השירים:  ריצ'רד סטילגו 
 ליברטיסט:  ריצ'רד סטילגו דון בלאק דייוויד יזבק ניק קולר
 מוזיקה:  אנדרו לויד ובר דייוויד יזבק אליסטר לויד ובר
 תקופת ההתרחשות:  לילה אחד
 מדינה:  בריטניה בריטניה
 סוגה:  מחזמר
 הצגת בכורה:  1984
 מספר מערכות:  2
 שפה:  אנגלית
 פרסים:  2 מועמדויות לפרס אוליבייה זכייה בפרס טוני על עיצוב תלבושות ועוד 6 מועמדויות
 
סטארלייט אקספרס (באנגלית: Starlight Express) היא אופרת רוק שהלחין אנדרו לויד ובר, והיא אחד ממחזות הזמר הפופולריים ביותר. ההצגה הועלתה לראשונה בשנת 1984 בווסט אנד בלונדון, ולאחר הצלחתה הועלתה בברודוויי שבניו יורק, בלאס ווגאס, בגרמניה, יפן, אוסטרליה וניו זילנד.
כל הדמויות המוצגות בהצגה הן של קטרי רכבת, קרוניות נוסעים וקרונות משא, אשר אותם משחקים שחקנים הנועלים לרגליהם גלגיליות. העלילה מתארת כיצד הקטרים השונים - קטר דיזל, קטר חשמלי וקטר קיטור - מתחרים זה בזה, כאשר מטרת המרוץ הלא-מוצהרת היא זכייה בליבה של קרונית נוסעים צעירה ויפהפייה, אשר מצידה חושקת בקטר הטוב ביותר, שיהיה לבן-זוגה.
היסטוריה

במהלך שנות השבעים תכנן לויד ובר עיבוד מחזמר לספרי "סדרת הרכבות" מאת הכומר וילברט אודרי, בכיכובו של תומס הקטר. עם זאת סירב אודרי להתיר ללויד ובר להשתמש בדמויותיו בטענה כי לויד ובר רצה "חופשיות רבה מדי" עם תומס ועם שאר הדמויות. אי לכך המציא לויד ובר את הרעיון מחדש כ"סיפור סינדרלה" בו ממלא ראסטי את תפקידה של סינדרלה, גריזבול ואלקטרה הם האחיות החורגות והסטארלייט אקספרס היא הפיה הסנדקית.
עלילה > מערכה ראשונה

כרוז מרכז השליטה של הרכבות מודיע על פתיחת ליל המרוצים. במסגרת התחרויות יתקיימו מספר מקצים, כאשר המנצח של כל מקצה ישתתף בגמר הגדול. חוקי התחרות קובעים שלכל קטר שמשתתף בתחרות צריך להיות קרון המחובר אליו, והדמויות בהצגה מתייחסות להשתתפות הזוגית במרוץ כאל דייט רומנטי.
לאחר ההכרזה, עולה לבמה גריזבול, ביחד עם החבורה שלו. גריזבול, קטר בעל מנוע דיזל, הוא הקטר הפופולרי ביותר, ובשיר הפתיחה הוא מצהיר, בצורה מאוד שחצנית, על כוונתו להתמודד בתחרות ולנצח בה.
ראסטי, קטר בעל מנוע קיטור, עולה לבמה, וזוכה ליחס שלילי מגריזבול וחבריו, אך הוא מצהיר שיתמודד מולו בתחרות, על אף מנועו המיושן. קרוניות הנוסעים פרל, דיינה, באפי ואשלי, מנסות לשכנע אותו שיוותר, ואז מתגלה כי בעבר פרל, הקרונית היפה והנחשקת ביותר, הסכימה להשתתף עם ראסטי במרוץ (כלומר, לצאת איתו לדייט רומנטי), אך שינתה את דעתה. כל הבנות מציגות את עצמן, ומתארות כיצד הן חושקות בקטר המוצלח ביותר - הקטר שינצח בתחרות, ושעדיין לא ידוע מי זה יהיה.
גריזבול חוזר לבמה, ומראה כיצד הוא מתאמן לקראת התחרות. לאחר מכן, קרונות נוספים עולים לבמה בשיר משותף, ומציגים את עצמם. לבסוף, מגיע קטר חדש ומסתורי - אלקטרה, הקטר בעל המנוע החשמלי. במקצה הראשון של התחרות מנצח גריזבול, אשר השתתף ביחד עם בת-זוגו הקבועה דיינה. בסוף המרוץ דיינה מתלוננת בפני גריזבול שהוא מרמה, ואז גריזבול מחליט לעזוב אותה.
ראסטי נפגש עם פאפא, קטר בעל מנוע קיטור, ומספר לו כי אינו יכול להשתתף בתחרות, כי פרל עזבה אותו. פאפא מציג בפניו את בל, קרונית השינה הבוגרת. פאפא ובל מספרים לראסטי על קטר רכבת מסתורי בשם סטארלייט אקספרס - רכבת חצות. ההתייחסות אל הסטארלייט היא כאל אגדה פנטסטית, שניתן לבחור אם להאמין בה או לא. ראסטי לא מאמין, מתחרה במקצה השני ביחד עם בל, ומפסיד לאלקטרה שהתחרה ביחד עם פרל. פאפא מנסה לגרום לראסטי להאמין בסאטרלייט, ומחליט להשתתף במקצה השלישי של התחרות ומנצח בו, אך מסיים אותו באפיסות כוחות. המערכה מסתיימת בשיר של ראסטי, הקורא לסטארלייט להתגלות בפניו, ולהוכיח אם הוא אמיתי או לא.
עלילה > מערכה שנייה

לגמר עלו גריזבול, אלקטרה ופאפא, אך משום שפאפא אינו בריא מספיק כדי להתחרות שוב, הוא החליט לתת לראסטי לתפוס את מקומו. שיר הפתיחה של המערכה מציג ויכוח בין כל הדמויות, האם לאפשר או לא לראסטי להשתתף בגמר. בסופו של דבר סי.בי. מצליח לשכנע את גריזבול ואלקטרה להסכים, ובהמשך הוא מגלה את פרצופו האמיתי, כנוכל שזומם להכשיל את ראסטי. דיינה בוכה על כך שגריזבול זרק אותה, ושאר הבנות, בראשן בל, מעודדות אותה, שהיא צריכה להאמין בעצמה.
בחלקו הראשון של מרוץ הגמר ישנו תיקו בין גריזבול, שהתחרה ביחד עם פרל, לבין אלקטרה, שהתחרה ביחד עם דיינה. ראסטי, שהתחרה ביחד עם סי.בי., נשאר הרחק מאחור משום שסי.בי. רימה, והשתמש במעצורים שלו (ברייקסים) כדי להאט את ראסטי.
ראסטי מתלונן על הרמאות, אבל אף אחד לא מקשיב לו. הוא פונה בפנייה נואשת לסאטרלייט אקספרס, שמתגלה לפניו ומגלה לו שהוא לא צריך את הסטארלייט כדי לנצח, אלא לחפש בתוך עצמו, ולהאמין שהוא מסוגל לעשות זאת. ראסטי, מחוזק ומעודד, חוזר לחלקו השני של המרוץ, ביחד עם דאסטין, ומתמודד נגד גריזבול, הפעם עם סי.בי. ונגד אלקטרה, הפעם עם פרל.
ראסטי מנצח בתחרות, בשעה שגריזבול, סי.בי. ואלקטרה מפסידים ומתרסקים. אלקטרה, פגוע מההפסד, עוזב בזעם. גריזבול וסי.בי. באפיסת כוחות, לא מצליחים להשתקם. ראסטי יוצא לחפש אחרי פרל, שברחה מן המרוץ באמצע מבלי לגלות מי המנצח.
פרל שרה שיר, בו היא מצהירה על אהבתה האמיתית לראסטי, שמגיע למקום, וביחד הם חוזרים לתחרות, לטקס הניצחון. דיינה מגיעה לעזור לגריזבול הפצוע, ופאפא מציע לו שישדרג את המנוע שלו למנוע קיטור. כל הדמויות פוצחות ביחד בשיר הסיום.
דמויות מרכזיות > הקטרים

| שם הדמות | סוג | מאפיינים/הערות |
| --- | --- | --- |
| גריזבול | קטר דיזל | יהיר, שחצן, בעל מבטא אמריקאי. בחלק מההפקות מוצג כבן-דמותו של אלביס פרסלי. |
| אלקטרה | קטר חשמלי | יהיר, שחצן, כגריזבול. בחלק מההפקות התפקיד מבוצע על ידי אישה, ולא גבר. |
| ראסטי | קטר קיטור | בהפקה המקורית התפקיד מבוצע על ידי שחקן שחור. |
| פאפא | קטר קיטור | בהפקה המקורית התפקיד מבוצע על ידי שחקן שחור ומבוגר. |
דמויות מרכזיות > קרוניות הנוסעים

| שם הדמות | סוג | מאפיינים/הערות |
| --- | --- | --- |
| אשלי | קרון נקבי לנוסעים מעשנים | הדמות מופיעה לרוב על הבמה כשהיא מעשנת באמת. |
| באפי | קרון מזנון נקבי |  |
| דיינה | קרון סעודה נקבי | בהפקות רבות הדמות מופיעה עם תספורת המאפיינת נשים בשנות ה-50 בארצות הברית, ובעלת מבטא דרומי כבד. |
| פרל | קרון נוסעים נקבי צעירה ויפה |  |
| בל | קרון נקבי לשירה | הדמות מגולמת על ידי שחקנית שחורה. |
דמויות מרכזיות > קרונות נוספים

| שם הדמות | סוג | מאפיינים/הערות |
| --- | --- | --- |
| סי.בי. | קרון מאסף | בתחילת המחזה מוצג כחברותי מאוד וחבר טוב לכולם, אך בהמשך בוגד בראסטי. |
| דאסטין | קרון משא | גדול, שמן וביישן. |
סדר השירים > מערכה ראשונה

Rolling Stock - שיר הפתיחה בביצוע של גריזבול
Call Me Rusty - השיר שבו ראסטי מציג את עצמו
A Lotta Locomotion - השיר שבו הבנות מציגות את עצמן
Pumping Iron - שיר האימונים של גריזבול
Freight - השיר שבו שאר הקרונות מציגים את עצמם
AC/DC - השיר שבו אלקטרה מציג את עצמו
He Whistled at Me - השיר שבו פרל מציגה את עצמה
There's Me - שיר שבו סי.בי. מנחם את דיינה, אחרי שגריזבול זרק אותה
Poppa's Blues - השיר שבו פאפא מציג את עצמו
Belle the Sleeping Car - השיר שבו בל מציגה את עצמה
Starlight Express - שיר בשני חלקים. בחלק הראשון פאפא ובל מספרים לראסטי על הסטארלייט אקספרס. בחלק השני ראסטי פונה בעצמו את הסטארלייט, ומבקש ממנו שיתגלה בפניו.
סדר השירים > מערכה שנייה

The Rap - השיר בו כולם מתווכחים האם לאפשר לראסטי להתחרות בגמר במקומו של פאפא הפצוע.
U.N.C.O.U.P.L.E.D. - השיר בו דיינה העצובה מתלוננת על כך שגריזבול זרק אותה.
Rolling Stock (Reprise) - שיר בו בל, אשלי ובאפי מעודדות את דיינה.
C.B. - שיר בו סי.בי., שעד עתה נחשב לחביב, חושף את פרצופו האמיתי לפני הבגידה שלו בראסטי.
Right Place, Right Time - שיר בו קרונות המשא מנסים לשכנע את ראסטי, שהפסיד בתחרות, לוותר.
I Am The Starlight - שיר בו מתגלה הסטארלייט אקספרס בפני ראסטי.
No Comeback - שיר ההפסד של אלקטרה.
One Rock & Roll Too Many - שיר ההפסד של גריזבול וסי.בי.
Only He - שיר האהבה של פרל לראסטי.
Only You - דואט האהבה של פרל ביחד עם ראסטי.
Light at the End of the Tunnel - שיר הסיום האופטימי.
סגנונות מוזיקליים

בהצגה ישנו שימוש בסגנונות מוזיקליים שונים ומגוונים, אשר באמצעותם מתוארות הדמויות השונות.
רוק'נ'רול - מאפיין את גריזבול (כאמור, בהפקות מסוימות הדמות מוצגת כבת-דמותו של אלביס פרסלי).
בלוז/גוספל - מאפיין את פאפא ואת בל. (בהצגה המקורית, הדמויות של פאפא, בל וראסטי משוחקות על ידי שחקנים שחורים).
פאנק - מאפיין את אלקטרה.
קאנטרי - מאפיין את דיינה.
משמעויות בסיפור

מבנה הסיפור מזכיר סיפורי ילדים כגון פרח לב הזהב, הסיפור שאינו נגמר או הקוסם מארץ עוץ, בו ילד יוצא למסע, רק בשביל לגלות שמה שהוא חיפש כבר נמצא בתוך-תוכו (הארה זו במחזמר חווים ראסטי, פרל ודיינה).
מוסר ההשכל של הסיפור הוא שעליך להאמין בעצמך כדי שתוכל להגשים את חלומותיך. בפעם הראשונה שהמוסר הזה בא לידי ביטוי זה בתחילת המערכה הראשונה, בשיר Call me Rusty, בו ראסטי אומר כאשר הוא יתחרה במרוץ - זו תהיה הוכחה כי עליך להקשיב לחלומות שלך. בתחילת המערכה השנייה, הבנות שרות את השיר (Rolling Stock (Reprise כדי לעודד את דיינה הבוכייה, לאחר שגריזבול עזב אותה. פעם נוספת שהמסר הזה מגיע לידי ביטוי הוא בשיר I Am The Starlight, שבו הסטארלייט אומר לראסטי שעליו להאמין בעצמו, וכך יוכל להגשים את חלומותיו.
בנוסף, ניתן לפרש את הסיפור כהטפה דתית: הגיבור, כישו, צריך לעבור מסלול ייסורים, עד אשר הוא זוכה להצלחה בעקבות גילוי האמונה שלו באלוהים. וכפי שישו חווה בגידה מצד יהודה איש קריות, כך גם סי.בי. בוגד בראסטי. בשיר הסיום של המחזה הדמויות שרות כי הן "ראו את האור". הן מתייחסות אל "האור שבקצה המנהרה" (מטבע-לשון מעולם הרכבות), אולם ביטוי זה גם מתייחס לחיזוק האמונה הדתית בקרב בני-אדם, וחזרתם בתשובה. דבר המקבל חיזוק במיוחד מכך שהשיר מבוצע בסגנון של מוזיקת גוספל, מוזיקת כנסיות פופולרית, בו פאפא כביכול משמש על תקן של כומר, המטיף לקהל המגיע לכנסייה ביום א', וזאת לאחר שהוא עצמו כמעט מת בסוף המערכה הראשונה, אך "חזר לחיים" (כפי שישו חזר מן המתים). מילות שיר זה אף כולל אזכור מפורש של המלאך גבריאל.
סמל טוגו

| --- | --- |

 פרטים
 המחזיק בסמל:  טוגו 
 תאריך אימוץ:  14 במרץ 1962 
 
סמל טוגו אומץ ב-14 במרץ 1962.
הסמל הוא שלט אצולה הנתמך על ידי שני אריות תומכים, המסמלים את עוצמת תושבי המדינה. החץ והקשת בסמל מסמלים את הקריאה לכל האזרחים לפעול למען החופש הפוליטי במדינה. במרכז שלט האצולה כתובות האותיות RT באדום על רקע זהוב. אלה ראשי תיבות של שם המדינה בצרפתית: République Togolaise. מעל הסמל מופיעים שני דגלי טוגו.
מתחת השלט, על רצועת קלף מוטו המדינה: Union, Paix, Solidarite (איחוד, שלום, סולידריות). בעבר היה המוטו Travail, Liberté, Patrie (בצרפתית: עבודה, חירות, מולדת).
ראו גם

דגל טוגו
המנון טוגו
עומר אל-מוח'תאר

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1858 קירנאיקה, Cyrenaica 
 הוצאה להורג:  16 בספטמבר 1931 (בגיל 73) בנגאזי, קירנאיקה האיטלקית 
 מדינה:  לוב 
 מקום קבורה:  Suluq 
 השקפה דתית:  אסלאם סוני 
 מספר צאצאים:  2 
 חתימה:   
 
עומר אל-מוח'תאר (בערבית: عمر_المختار; 20 באוגוסט 1858 – 16 בספטמבר 1931), אשר כונה אריה המדבר, היה מנהיג ההתקוממות בקירנאיקה האיטלקית (במזרח לוב של ימינו) תחת המסדר הסנוסי, כנגד הכיבוש האיטלקי. מורה שהפך לגנרל, עומר אל-מוח'תאר היה דמות מבטיחה בתנועה הסנוסית, והוא נחשב לגיבור הלאומי של לוב ולאחד מסמלי ההתנגדות בעולם הערבי ובעולם המוסלמי. החל ב-1911 החל אל-מוח'תאר לארגן את תנועת ההתנגדות הלובית שנאבקה באימפריה האיטלקית במהלך המלחמה האיטלקית-הסנוסית השנייה. אל-מוח'תאר הוביל את תנועת ההתנגדות במשך קרוב לעשרים שנה. לאחר ניסיונות רבים הצליחו כוחות הצבא האיטלקי ללכוד את אל-מוח'תאר בסמוך לעיירה סלונטה, והוציאו אותו להורג בתלייה ב-1931.
ראשית חייו

עומר אל-מוח'תאר נולד ב-1858 למשפחה שהתגוררה בכפר הקטן זאוויאת ג'נזור, בסמוך לעיר טוברוק, במחוז של קירנאיקה העות'מאנית המשתייכת לחמולת הסנוסי הערבית.
כילד התייתם אל-מוח'תאר מאביו בגיל צעיר וחייו בשנים אלו עברו עליו בעוני. הוא אומץ על ידי שייח'. דודו של אל-מוח'תאר היה מנהיג דתי-פוליטי בקירנאיקה, ועומר זכה לרכוש השכלה מוקדמת במסגד המקומי, בטרם המשיך בלימודיו במשך שמונה שנים באוניברסיטת סנוסי שבג'חבוב, כיום כפר מדברי ואז העיר הקדושה של המסדר הסנוסי. הוא הפך למומחה בקוראן ולאימאם, והצטרף לאחווה של המסדר הסנוסי. הוא התוודע היטב למבנה החברתי של החברה בה חי כאשר נבחר ליישב מחלוקות בין-שבטיות.
אל-מוח'תאר פיתח מערכת יחסים איתנה עם התנועה הסנוסית במהלך שנותיו בג'חבוב, וב-1895, מהדי סנוסי נסע איתו לאל-כופרה, שקע ונווה מדבר במחוז כופרה בדרום-מזרח קירנאיקה, שבסוף המאה ה-19 הייתה למרכזו של המסדר הסנוסי. בהזדמנות אחרת נסעו אף דרומה יותר, לקארו שבצ'אד, שם מונה אל מוח'תאר לשייח'.
כשהאימפריה הקולוניאלית הצרפתית פלשה לצ'אד ב-1899, נשלח אל-מוח'תאר, לצד חברים אחרים במסדר הסנוסי, לסייע להגן על צ'אד מפני הצרפתים, בשל העובדה שהסנוסים תפסו את התפשטותם של הצרפתים כסיכון, בשל פעילותם המיסיונרית של הצרפתים במרכז ובמערב אפריקה. ב-1902 נקרא אל-מוח'תאר בחזרה לצפון, לאחר מותו של מהדי, והמנהיג הסנוסי החדש, אחמד שריף א-סנוסי, מינה אותו כשייח' של זאוויאת לסקור בצפון קירנאיקה.
הפלישה האיטלקית

באוקטובר 1911, במהלך המלחמה האיטלקית–עות'מאנית, ה-Regia Marina ‏(הצי המלכותי האיטלקי), תחת פיקודו של האדמירל לואיג'י פאראוולי, הגיע לחופי לוב, שהייתה אז טריטוריה תחת שלטונה של האימפריה העות'מאנית. אדמירל פאראוולי דרש מהמינהל העות'מאני ומחיל המצב המקומי להיכנע ולמסור את השטח לאיטלקים, או ליטול על עצמם את האחריות להרס המיידי של הערים טריפולי ובנגאזי. העות'מאנים ובני בריתם הלובים נסוגו אל המרחב הכפרי במקום להיכנע, והאיטלקים הפציצו את הערים במשך שלושה ימים ואז טענו כי תושבי טריפולי "מחויבים וקשורים בעוצמה לאיטליה". היה זה הסימן לתחילת סדרה של קרבות בין כוחות הקולוניאליזם האיטלקי לבין האופוזיציה הלובית החמושה בקירנאיקה.
לוחמת גרילה

כמורה של הקוראן במקצועו, היה אל-מוח'תאר מיומן גם באסטרטגיה ובטקטיקה של לוחמה מדברית. אל-מוח'תאר הכיר היטב את הגאוגרפיה המקומית וניצל את הידע הזה לטובתו בקרבות נגד האיטלקים, שלא היו מורגלים בלחימה מדברית. אל-מוחת'אר הוביל שוב ושוב את היחידה הקטנה והדרוכה אשר בראשה עמד, למתקפות מוצלחות נגד האיטלקים, מתקפות שלאחריהן נמוגו שוב אנשיו של אל-מוח'תאר אל פני השטח המדבריים. אנשיו של אל-מוח'תאר תקפו במיומנות מוצבים צבאיים, הניחו מארבים לחיילים, ושיבשו קווי אספקה ותקשורת. ה-Regio Esercito (הצבא המלכותי האיטלקי) נותר נדהם ונבוך מטקטיקת הגרילה של אל-מוח'תאר.
באזור ההררי של ג'בל אח'דאר ("ההר הירוק"), יצר ב-1924 המושל האיטלקי ארנסטו בומבלי כוח אנטי-גרילה אשר הביא לנסיגה קשה של כוחות הגרילה באפריל 1925. בתגובה, התאים עומר אל-מוחת'אר בזריזות את הטקטיקות שלו, ויכול היה לסמוך על סיוע מתמשך מצד מצרים. במרץ 1927, על אף הכיבוש של ג'חבוב בפברואר 1926 והשלטון של המושל אטיליו טרוּצי, אשר הכביד את ידו יותר ויותר על התושבים, הפתיע אל מוח'תאר את החיילים האיטלקים ברח'ייבה. בין 1927 ל-1928 ארגן אל-מוחת'אר את הכוחות הסנוסים שניצודו ללא הרף על ידי האיטלקים. אפילו הגנרל טרוצי עצמו הכיר ב"התמדה יוצאת הדופן וכוח הרצון החזק" של עומר אל-מוח'תאר. המרשל פייטרו באדוליו, מושל לוב החל מינואר 1929, הגיע להסכם פשרה עם אל-מוח'תאר, בדומה להסכמים קודמים של איטליה עם המסדר הסנוסי. האיטלקים תיארו אותו כ"כניעה מוחלטת". בסוף אוקטובר 1929 הוקיע אל-מוח'תאר את ההסכם וכונן מחדש חזית פעולה בין הכוחות הלוביים, כשהוא מכין את עצמו לעימות האולטימטיבי עם הגנרל רודולפו גרציאני, המפקד הצבאי האיטלקי החל ממרץ 1930. מתקפה מסיבית שנערכה בחודש יוני נגד כוחותיו של אל-מוח'תאר נכשלה, וגרציאני, בשיתוף פעולה מלא עם פייטרו באדוליו, שר המושבות אמיליו דה בונו, ובניטו מוסוליני, יזמו תוכנית לשבירת גבם של המוג'אהדין הלובים: 100,000 מתושבי ג'בל אח'דאר יועתקו ממקומם למחנות ריכוז על חוף הים, ולאורך גבול לוב-מצרים שמחופי הים התיכון, ועד לנווה המדבר "אל-ג'אגבוב" תוקם גדר תיל, על מנת לנתק את תשתיות כוחותיו של אל-מוח'תאר, למנוע מהם ליהנות מתמיכת האוכלוסייה המקומית ולשלול את האפשרות שיזכו לסיוע זר. צעדים אלו, שיזם גרציאני בראשית 1931, גבו מחיר מההתנגדות הסנוסית. מהמורדים נשלל סיוע ותיגבור כוחות הפך בלתי אפשרי, הופעל מערך של ריגול אחר תנועותיהם, הם הופצצו על ידי מטוסים איטלקיים, ונרדפו על פני הקרקע על ידי כוחות איטלקיים שהסתייעו במשתפי פעולה ומודיעים מקומיים. אל-מוח'תאר וכוחותיו המשיכו להילחם על אף הקשיים והסיכונים הקשים יותר בפניהם ניצבו, אך ב-11 בספטמבר 1931, הותקף אל-מוח'תאר מן המארב ליד סלונטה.
עגלול המכסה

| עגלול המכסה |
| --- | --- |
 עגלול המכסה Pomatias olivieri
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: רכיכות
מחלקה:: חלזונות
תת־מחלקה:: קדם-זימאים חלזונות עילאיים
סדרה:: חלזונות ביניים
משפחה:: עגלוליים
סוג:: עגלול
מין:: עגלול המכסה
שם מדעי
 Pomatias olivieri
שמות נוספים
 Pomatias glaucus
עגלול המכסה
עגלול המכסה (שם מדעי: Pomatias olivieri; בעבר סווג כ-Pomatias glaucus) הוא מין טקסונומי של חילזון בסוג עגלול, החי ביבשה. לעגלול המכסה קונכייה חרוטית-כדורית עבה בה יש בין 4 ל-5 וקצת פיתולים, כאשר בתחתית רגלו ישנו סוגר (operculum) שמכסה את פתח הקונכייה כאשר העגלול נכנס פנימה לתוכה. הוא חי במקומות לחים עם תשתית סידן (כגון סלע גיר), על מנת לבנות את קונכייתו העבה. המין מצוי בארץ ישראל.
תיאור

העגלול הוא חילזון מקבוצת הקדם-זימאים (כיום קבוצה זו איננה נחשבת יותר לתת-מחלקה מאחר שהיא פוליפילטית) אך איבר הנשימה העיקרי הוא חלל הגלימה, בעוד שזימיו התנוונו. הלחץ האוסמוטי שלו גבוה ולכן הסיקו החוקרים שהוא עלה ישירות ליבשה מן הים ללא מעבר בסביבת חיים של מים מתוקים.
לעגלול קונכייה בגודל של כ-17–25 מ"מ בעלת 4–5 פיתולים מעוגלים קמורים מאוד וצורתה באופן כללי היא חרוטית. לרוב גווניה נעים בין חום אדמדם לחום בהיר, קרם ובז'. הקונכייה עצמה עבה מאוד ודורשת גיר רב לבנייתה, דבר המגביל את אזור המחיה של העגלול לאזורים לחים בעלי תשתית גיר או סידן באחוזים גבוהים. בקצה הרגל מצוי סוגר גירני (operculum) וכאשר העגלול מתכנס אל קונכייתו הסוגר מכסה את פתח הקונכייה וסוגר אותה לחלוטין.
העגלול עצמו הוא בעל ראש ייחודי שבו יש "חדק" וממנו בולטות שתי אונות רחבות קצרות המקיפות את הפה. יש לו שני משושים עבים שאורכם כאורך החדק ובבסיסם מצויות העיניים שלו. צבע הגוף של העגלול הוא אפור בהיר עד כהה ולעיתים בעל גוון כחלחל או בורדו.
אורח חיים

צורת ההליכה של העגלול שונה מאלה של רוב שבלולי היבשה: רגלו מחולקת לשתי אונות על ידי תלם מרכזי ותנועתו נעשית על ידי הרמת אונה אחת והזזתה קדימה, הורדתה לקרקע ואז הרמת האונה השנייה והזזתה קדימה, וחוזר חלילה. בקצה הרגל מצוי סוגר גירני (operculum) וכאשר העגלול מתכנס אל קונכייתו הסוגר מכסה את פתח הקונכייה וסוגר אותה לחלוטין.
מזונו של העגלול דומה לזה של השבלולים: רקב צמחי ופטריות סאפרופיטיות אך לעגלול אין את האנזים צלולאז שמפרק תאית ופירוק זה מתבצע על ידי חיידקים סימביוטיים במערכת העיכול שלו.
בתקופת הקיץ היבשה מתחפר העגלול אל תוך קרקע לחה ומבצע קיוט (מעין "שנת קיץ") ומוריד באופן ניכר את פעילותו וחילוף החומרים שלו. הוא גם מקייט כאשר הטמפרטורה נמוכה מידי (קר מידי).
בניגוד לשבלולים הזוויגים בעגלול נפרדים ופרטיו הם או זכרים או נקבות. ההתפתחות העוברית של העגלול ארוכה יחסית ונמשכת כ-3 חודשים. העובר בוקע מהביצה עם קונכייה עוברית מפותחת. מקור הסידן לקונכייה זו איננו הביצה אלא עפר עשיר בסידן המוצמד בריר אל הביצה. מסיבה זו העגלולים חיים רק בקרקעות עשירות בסידן.
תפוצה

עגלול המכסה (Pomatias olivieri) הוא מין העגלול היחידי שחי בישראל, בה הוא נמצא בצפון הארץ, בגליל העליון (מאצבע הגליל ועד ראש הנקרה), במישור החוף הצפוני וברכס הכרמל. מעט מאוד ידוע על מין זה.
בגלל אורח חייו מוגבל העגלול לאזורים לחים בהם התשתית (קרקע, אדמה ומסלע) עשירה בגיר וסידן. כמו רבים מהקדם-זימאים שעלו ליבשה הוא חייב סביבת מחיה קרה ולחה שכן קשה לו מאוד לעמוד בתנאי יובש.
בנוסף לישראל עגלול המכסה חי גם בלבנון, מערב סוריה וטורקיה.
רוב נציגי משפחת העגלולים חיים באזורים טרופיים ובאגן הים התיכון. באירופה ואסיה נפוץ המין עגלול אירופאי (Pomatias elegans) עליו יש ידע רב יחסית. העגלול האירופאי נפוץ ברוב מדינות אירופה, למעט האזורים הצפוניים והקרים מאוד (כגון סקנדינביה, רוסיה, איסלנד).
הערות שוליים

↑  לפי המיון הקלאסי של החלזונות.
↑  לפי המיון המחודש של החלזונות.
↑  עגלול המכסה, באתר אוניברסיטת גטינגן.
עונת 2000/2001 בליגת העל ההולנדית

| --- | --- |
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  פ.ס.וו. איינדהובן (13)
 מספר משחקים:  306 
 מלך השערים:  מתיאה קז'מן  (פ.ס.וו. איינדהובן)   (24)
 → עונת 1999/2000עונת 2001/2002 ←
 
עונת 2000/2001 הייתה העונה ה-45 של ליגת העל ההולנדית בכדורגל, שהיא הליגה ההולנדית הבכירה. בסיום אותה עונה זכתה פ.ס.וו. איינדהובן באליפות הליגה. R.B.C רוסנדאל ירדה לליגת המשנה.
מבנה

על ניצחון הוענקו 3 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 18 קבוצות, (15 ששיחקו בעונה שעברה, אליהן הצטרפו נאק ברדה, חרונינגן וR.B.C רוסנדאל שעלו מליגת המשנה) ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 17 משחקים כל אחד - 34 מחזורים בסה"כ. בסיומם הראשונה זכתה באליפות והקבוצה במקום ה-18 ירדה לליגת המשנה. הקבוצות במקומות 16 ו-17 התמודדו בפלייאוף ירידה בן שני בתים נגד הקבוצות שסיימו במקומות 2–7 בליגת המשנה, כאשר בכל בית שובצה קבוצה אחת מליגת העל ושלוש קבוצות מליגת המשנה. בבית פלייאוף הירידה שיחקה כל קבוצה צמד משחקים נגד כל קבוצה, בסך הכל 6 משחקים לכל קבוצה. בסיום בית פלייאוף הירידה, המנצחת בכל בית זכתה במקום בליגת העל בעונה הבאה, בעוד 6 הקבוצות הנותרות שיחקו בעונה הבאה בליגת המשנה.
מבנה > טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פ.ס.וו. איינדהובן  | 34 | 25 | 8 | 1 | 73 | 23 | 50 | 83 | שלב הבתים בליגת האלופות |
| 2. | פיינורד  | 34 | 21 | 3 | 10 | 67 | 37 | 30 | 66 | שלב הבתים בליגת האלופות |
| 3. | אייאקס  | 34 | 18 | 7 | 9 | 85 | 43 | 42 | 61 | סיבוב המוקדמות ה-3 בליגת האלופות |
| 4. | רודה  | 34 | 17 | 8 | 9 | 59 | 41 | 18 | 59 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5. | אוטרכט  | 34 | 17 | 8 | 9 | 58 | 43 | 15 | 59 | העפלה לגביע אופ"א |
| 6. | ויטסה ארנהם  | 34 | 16 | 11 | 7 | 56 | 43 | 13 | 59 |  |
| 7. | ואלבייק  | 34 | 16 | 11 | 7 | 48 | 36 | 12 | 59 |  |
| 8. | וילם II  | 34 | 14 | 9 | 11 | 60 | 50 | 10 | 51 |  |
| 9. | נאק ברדה  | 34 | 13 | 10 | 11 | 41 | 40 | 1 | 49 |  |
| 10. | הירנפיין  | 34 | 11 | 14 | 9 | 51 | 42 | 9 | 47 |  |
| 11. | טוונטה  | 34 | 10 | 11 | 13 | 47 | 60 | 13- | 41 | העפלה לגביע אופ"א |
| 12. | ניימכן  | 34 | 9 | 13 | 12 | 42 | 53 | 11- | 40 |  |
| 13. | א.ז. אלקמאר  | 34 | 9 | 8 | 17 | 45 | 63 | 18- | 35 |  |
| 14. | חרונינגן  | 34 | 8 | 9 | 17 | 36 | 56 | 20- | 33 |  |
| 15. | דה חראפסחאפ  | 34 | 9 | 4 | 21 | 44 | 66 | 22- | 31 |  |
| 16. | פורטונה סיטארד  | 34 | 8 | 7 | 19 | 31 | 64 | 33- | 31 | פלייאוף ירידה |
| 17. | ספרטה רוטרדם  | 34 | 6 | 7 | 21 | 42 | 72 | 30- | 25 | פלייאוף ירידה |
| 18. | R.B.C רוסנדאל  | 34 | 4 | 2 | 28 | 37 | 90 | 53- | 14 | ירידה לליגת המשנה |
↑  אייאקס זכתה בגביע והעפילה לגביע אופ"א
מבנה > פלייאוף הירידה

נשארה בליגת העל
נשארה בליגת המשנה
מבנה > פלייאוף הירידה > בית א

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | פורטונה סיטארד  | 6 | 3 | 1 | 2 | 9 | 6 | 3 | 10 | ליגת העל |
| 2. | זוולה  | 6 | 2 | 3 | 1 | 6 | 4 | 2 | 9 | ליגת המשנה |
| 3. | פולנדם  | 6 | 3 | 0 | 3 | 6 | 4 | 2 | 9 | ליגת המשנה |
| 4. | טלסטאר ספורטקלאב  | 6 | 1 | 2 | 3 | 7 | 10 | 3- | 5 | ליגת המשנה |
מבנה > פלייאוף הירידה > בית ב'

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | ספרטה רוטרדם  | 6 | 4 | 1 | 1 | 14 | 8 | 6 | 13 | ליגת העל |
| 2. | קמבור-ליוורדן  | 6 | 3 | 0 | 3 | 11 | 13 | 2- | 9 | ליגת המשנה |
| 3. | אקסלסיור רוטרדם  | 6 | 2 | 1 | 3 | 14 | 14 | 0 | 7 | ליגת המשנה |
| 4. | גו אהד איגלס  | 6 | 1 | 2 | 3 | 9 | 13 | 4- | 5 | ליגת המשנה |
| עונות בליגת העל ההולנדית |
| --- | --- | --- |
| ליגת העל ההולנדית | 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
עופר ברקוביץ' (מאמן כדורסל)

| --- | --- |

עופר ברקוביץ' במדי מכבי אשדוד
 לידה:  12 בנובמבר 1965 (בן 58) רמלה, ישראל
 קבוצות כמאמן
 1999–2000   2000–2001   2001–2002   2002–2004   2004   2004–2006   2006–2007   2007–2009   2010–2013   2013–2016   2018–2019   2019–2021:  עירוני רמת גן   הפועל חולון   אליצור רמלה   פטרום ארד (רומניה)   מ.כ חיפה   מכבי גבעת שמואל   אליצור אשקלון  מכבי ראשון לציון  מכבי אשדוד  עירוני נס ציונה  בני הרצליה   מכבי עירוני רעננה
עופר ברקוביץ' (נולד ב-12 בנובמבר 1965) הוא מאמן כדורסל ישראלי.