stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טירת הנסיך כחול הזקן
העלאת אופרה

האופרה של ברטוק עלתה לבמה רק שבע שנים לאחר יצירתה, זה קרה בשנת 1918 בבימויו של דז'ה זאדור, התפאורות עוצבו על ידי הסופר, מאייר פוליטיקאי ולימים שר החוץ של הונגריה מיקלוש באנפי. בהצגת הבכורה שר את כחול הזקן זמר האופרה היהודי אוסקר קלמן, את יודית גילמה ושרה אולגה האסלבק והמנצח היה אגיסטו טנגו האיטלקי. ראוי לציין כי הטקסט בתחילת ההצגה סופר על ידי אימרה פאלו. אחרי ההפסקה הוצג גם הנסיך המגולף בעץ, שהופעתו המוצלחת הייתה שנה קודם לכן, גם הוא בבית האופרה (היצירה הנוספת של בלה ברטוק, שנים אחדות לאחר כתיבת האופרה טירת הנסיך כחול הזקן, הוא מחול במערכה אחת (אופוס 13, BB 74) שהועלה לבמה לפני האופרה שלו. המבקרים הסמכותיים שיבחו בדרך כלל את המוזיקה של ברטוק, אך הם לא היו רחמנים לגבי הלברית מלא הסמלים של בלה באלאז'. על האופרה והלברית הגן קודאי בטור בכתב העת הספרותי החשוב של התקופה הניוגט. לדבריו, הטקסט של באלאז' הוא היצירה הטובה והפיוטית ביותר, "קשת הדרמה וקשת המוזיקה המקבילה מחזקים זה את זה לקשת כפולה ענקית". במקביל, בלה באלאז' היה מודע לכך שהמוזיקה משחקת תפקיד מרכזי בהצלחת ההצגה. פעם התייחס לזה בצחוק: "הייתי הכי רוצה להדפיס על כרטיס הביקור שלי: "כותב הלברית של בלה ברטוק".
האופרה הוסרה מהתוכנית לאחר שמונה הופעות ועד 1936 היא כבר לא הוצגה בהונגריה. בשנת 1936 ב-29 באוקטובר, חודשה האופרה. ההופעה זכתה להצלחה אדירה, ברטוק זכה למחיאות כפיים ונקרא לבמה יותר מעשר פעמים. האופרה הוצגה לראשונה בחו"ל בפרנקפורט בשנת 1922. מיהאי סקיי ואלה נמטי שרו בהופעה זו.
בשנת 2012 הועלתה הצגה ביפן על בסיס האופרה בשם 7 Doors (שבע דלתות) המבוססת על האופרה, שעובד מוזיקלית מחדש על ידי סוגיזו (Yasuhiro Sugihara הידוע יותר בשם הבמה שלו Sugizo, הוא מוזיקאי, זמר-כותב, מלחין ומפיק תקליטים יפני. הוא הגיטריסט והכנר הראשי של להקת הרוק לונה ים מאז 1989.
תקציר העלילה

האופרה מתרחשת ב"זמנים אגדיים" בטירת כחול הזקן. אולם במציאות, האירועים אינם מתרחשים בסביבה ובזמן אמיתי, אלא בעולם הסגור הבלתי מוחשי של חיי הרוח של גבר, שאת תעלומותיהם מבקשת האישה המאוהבת לחדור.
לקריאה נוספת

Gyárfás: Gyárfás Endre: Az elcsalt menyecske. napkut.hu. Napút. [2016. március 4-i dátummal az eredetiből archiválva].
Kodály 1918: Kodály Zoltán: Bartók Béla első operája. epa.oszk.hu. Elektronikus Periodika Archivum.
Sulinet: 85 éve mutatták be Bartók remekművét, A kékszakállú herceg várát. sulinet.hu. Sulinet. [2011. november 30-i dátummal az eredetiből archiválva].
Könyvtár: A kékszakállú herceg vára. www.konyvtar-siofok.hu. Kálmán Imre Kulturális Központ Könyvtár, Siófok. [halott link]
Romsits: Romsits Gábor: A kékszakállú herceg vára. fszek.hu. Fővárosi Szabó Ervin Könyvtár.
Discographies: Recordings of Bluebeard's Castle by Béla Bartók on file. operadis-opera-discography.org.uk. Discographies.
Büki 2005: Büki Mátyás: Misztérium nélkül. filmkultura.hu. Filmkultúra. [2010. január 12-i dátummal az eredetiből archiválva].
Allmovie: Bluebeard's Castle. allmovie.com. allmovie.
Kékszakállú100 — Vajda Gergely: Barbie Blue; Bartók: A kékszakállú herceg vára. opera.hu. [2018. június 7-i dátummal az eredetiből archiválva].
הלברית של טירת הנסיך כחול הזקן
התמונות בגוגל (כולל פוסטר הבכורה, תצלום של יוצרי המצגת וגרפיקת צבעים מאת יאנוש קאש).
הערות שוליים

↑  "Sugizo、「7 Doors～青ひげ公の城～」舞台音楽をプロデュース". Barks (ביפנית). Global Plus. 2012-05-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576984705171  GND: 300013434  LCCN: n81066638  MusicBrainz work: b83e28a0-c97e-476a-8473-71c09999c14b  NKC: aun2014807641  VIAF: 176198616   WorldCat (עם VIAF): 176198616 
ז'יל דה רה, כחול הזקן "האמיתי"
בתום הצגת הבכורה של טירת הנסיך כחול הזקן אולגה האסלבק, אוסקר קלמן (כחול הזקן), דז'ה זאדור ובלה בארטוק בשנת 1918
איור מאת גוסטב דורה לסיפורו של פרו
יוסף ברזילאי

יוסף ברזילאי (6 בדצמבר 1905 - 26 בדצמבר 2004) היה ראש המועצה המקומית עפולה בשנים 1950-1945.
חייו

ברזילאי נולד בבוריסלב, פולין ליהושע וטויבה איינזשטיין. בן למשפחת חסידים. בילדותו הוא קיבל חינוך מסורתי, סיים בית ספר תיכון בעירו ולמד בבית הספר הגבוה לסחר חוץ בלבוב. מגיל צעיר היה פעיל בצעירי ציון וייסד את סניף גורדוניה בעירו. ב-1926 הפסיק לימודיו ועלה לארץ ישראל. ראה עצמו כמממש חזונו של א.ד. גורדון.
התיישב ברחובות והיה חבר בקבוצת שילר. לאחר שפרש מהקבוצה עבד כפועל שכיר בפרדסים. שימש מזכיר מועצת פועלי נס-ציונה בשנים 1941-1935 והיה חבר מפקדת "ההגנה" במקום. ב-1941 העתיק מקום מגוריו לעפולה. בנובמבר 1945 התמודד בראשות רשימת ההסתדרות בבחירות למועצה המקומית של עפולה. 
כיהן כראש המועצה המקומית בשנים 1950-1945. שנים אלה היו סוערות בשל המאבק נגד ממשלת המנדט והקמת מדינת ישראל.
עשה רבות להרחבת שטח השיפוט, פיתוח רשת החינוך, שיפור אספקת המים, הקמת עפולה עילית ושיכון גאולים.
בשנים 1972-1951 היה מנהל מחוז העמק של קופת חולים ופעל להקמת רשת מרפאות ומתן שירותים רפואיים בכל יישובי עמק יזרעאל, עמק בית שאן והגליל התחתון.
לאחר פרישתו לגמלאות פעל להקמת העמותה למען הקשיש ומועדון הגמלאים בעפולה.
בשנת 2002 פרסם את ספרו האוטוביוגרפי "ואלה תולדות יוסף".
נפטר בשנתו ה-100, בדצמבר 2004. לאחר מותו נקבע רחוב הכניסה לבית החולים "העמק" על שמו.
הערות שוליים

↑  עפולה, דבר, 7 בנובמבר 1945
↑  המועצות האזוריות נהלל והקישון, דבר, 16 בדצמבר 1945
↑  קופת חולים בעמק, הצופה, 20 בדצמבר 1954
↑  חילופי גברי בקופ"ח בעמק, דבר, 24 ביולי 1972
| ראשי מועצת ועיריית עפולה |
| --- | --- | --- |
| כמועצה מקומית | שניאור זלמן הוז (1926–1928) • יעקב קינמון (1928–1930) • פייבוש טבצ'ניק (1930–1931, 1933–1939) • מאיר שפירא ( 1931–1932, 1939–1940) • אפרים מזרחי (1932–1933) • דב ברכאן (1940–1942) • בנימין שיינבוים (1942–1945) • יוסף ברזילאי (1945–1950) • דוד קניאל (1950–1959) • יואש דובנוב (1959–1969) |  |
| כעיר | שמשון שחורי (1969–1979) • עובדיה עלי (1979–1991) • צדוק נאווי (1991–1998) • יצחק מירון (1998–2005, 2013–2018) • אבי אברהם אלקבץ (2005–2013, 2018 ואילך) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'סטין הארטלי

| --- | --- |

ג'סטין הארטלי, 2017
 לידה:  29 בינואר 1977 (בן 47) נוקסוויל, אילינוי, ארצות הברית
 שם לידה:  Justin Scott Hartley 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי בשיקגו  Carl Sandburg High School  Southern Illinois University  אוניברסיטת דרום אילינוי קרבונדייל 
 בן או בת זוג:  סופיה פרנס (2021–?)  קריסשל סטאוס (2017–2021)  לינדזי קורמן (2004–2012) 
 מספר צאצאים:  1 
 https://justinhartleyonline.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'סטין סקוט הארטלי (באנגלית: Justin Scott Hartley, נולד ב-29 בינואר 1977) הוא שחקן אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו בתור ניקולס פוקסוורת' "פוקס" קריין באופרת הסבון "תשוקות" (06-2002), בתור החץ הירוק בסדרה "סמולוויל" (11-2006), בתור אדם ניומן באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" (16-2014) עליו קיבל מועמדות לפרס אמי לבידור בשעות היום לשחקן הטוב ביותר, וידוע גם כקווין פירסון בסדרת הדרמה של רשת NBC "החיים עצמם" (2022-2016).
ביוגרפיה

הארטלי נולד בעיר נוקסוויל(אנ') שבאילינוי. יש לו אח ושתי אחיות. לאחר סיום לימודיו התיכוניים, הוא נרשם ללימודי תואר ראשון באוניברסיטת דרום אילינוי קרבונדייל בחוג להיסטוריה ותיאטרון.
קריירה

החל מ-2002 עד לשנת 2006 גילם הארטלי את דמותו של פוקס קריין באופרת הסבון "תשוקות".
ב-2006 החל לשחק בסדרה "סמולוויל" בתפקיד החץ הירוק. הוא שיחק בסדרה מ-2006 עד 2011, מהעונה השישית עד העונה העשירית.
במקביל למשחק במספר סרטים שיחק הארטלי ב-2012 בסדרה "אמילי אוונס" לצדה של השחקנית מיימי גאמר. הארטלי ביצע הופעות אורח בסדרות כמו "צ'אק", "חשיפה לדרום" ו"קאסל".
ב-2014 שיחק בעונה השלישית של הסדרה "נקמה" ושיחק בתפקיד חוזר בעונות 4-2 של הסדרה "מאהבות".
בין השנים 2014 - 2016 שיחק בסדרות צעירים חסרי מנוח ומאהבות.
בשנת 2016 החל לככב בתור את קווין, שחקן מצליח, וחלק משלישייה, בסדרת הדרמה של רשת NBC; "החיים עצמם", תפקיד אותו ביצע במשך 6 עונות. הסדרה זכתה בפרס בחירת הקהל על עונתה הראשונה. ב-2017 וב-2018 זכתה הסדרה פעמיים ברציפות בפרס גילדת שחקני המסך לסדרת הדרמה הטובה ביותר.
בשנת 2017 שיחק את טיי בסרט "אמהות רעות 2: לשרוד את החג".
בשנת 2022 שיחק בקומדיה של רבל וילסון השמיניסטית, בתור החבר מהתיכון שמתחתן עם היריבה של הגיבורה הראשית. הסרט עלה בנטפליקס.
עוד ב-2022 כיכב כדמות הראשית, יחד עם בארט דוס, בסרט של נטפליקס "יומנה של נואל" כסופר מצליח שאמו נפטרת והוא מחפש את הקשר לעברו.
חיים אישיים

בשנת 2003 החל לצאת עם השחקנית לינדזי קורמן (אנ') אשר שיחקה לצדו בסדרה "תשוקות". לאחר כחצי שנה, ב-13 בנובמבר 2003 השניים התארסו. ב-1 במאי 2004 השניים התחתנו בטקס פרטי. ב-3 ביולי 2004 הביאו לעולם את בתם הבכורה. ב-6 במאי 2012 הגישה לינדזי בקשה לגירושין לאחר שמונה שנות נישואים. השניים סיימו את הנשואים ביחסים טובים וחולקים משמורת משותפת על בתם.
בינואר 2014 החל הארטלי לצאת עם השחקנית קריסשל סטאוס (אנ') ביולי 2016 הודיעו השניים על אירוסיהם והם נישאו ב-28 באוקטובר 2017. השניים התגוררו בעמק סן פרננדו, קליפורניה. בנובמבר 2019 הגיש הארטלי בקשה לגירושין תוך כדי ציון הבדלים שלא ניתנים ליישוב. הגירושין הסתיימו ב-22 בפברואר 2021.
כחודש לאחר מכן התחתן בשלישית עם סופיה פרנס, ששיחקה עמו בסדרה צעירים חסרי מנוח.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Race You to the Bottom | ג'ו |  |
| 2008 | Red Canyon | טום |  |
| 2009 | חופשת אביב מטורפת | טוד |  |
| 2009 | A Way with Murder | טד רווינגס |  |
| 2010 | Scorpio Men on Prozac | ביל קינג |  |
| 2015 | The Challenger | ג'יימס |  |
| 2017 | אמהות רעות 2: לשרוד את החג | טיי סווינקל |  |
| 2018 | Another Time | אריק לאזיטר | גם מפיק בפועל |
| 2019 | בוסית בקטנה | מר מרשל |  |
| 2019 | ג'קסי | ברודי |  |
| 2020 | משחקי ציד | טראקר שיין |  |
| 2021 | אי צדק | קלארק קנט / סופרמן | דיבוב |
| 2022 | השמיניסטית | בליין באלבו |  |
| 2022 | יומנה של נואל | ג'ייק טרנר |  |
| TBA | Bride Hard |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002–2006 | תשוקות | ניקולס פוקסוורת' "פוקס" קריין | 423 פרקים |
| 2006–2011 | סמולוויל | החץ הירוק / אוליבר קווין | תפקיד חוזר (עונות 7-6) תפקיד ראשי (עונות 10-8); 72 פרקים במאי הפרק: "Dominion"; תסריטאי בפרק: "Sacrifice" |
| 2007 | CSI: ניו יורק | אליוט בווינס | פרק: "Heart of Glass" |
| 2007 | פשע מן העבר | מייק דילייני | פרק: "Justice" |
| 2008 | Gemini Division | ניק קורדה | סדרת רשת; 12 פרקים |
| 2009 | Megafault | דן ליין | סרט טלוויזיה של Syfy |
| 2011 | צ'אק | ווסלי | פרק: "Chuck Versus the Bearded Bandit" |
| 2012 | קאסל | רג'י סטאר | פרק: "An Embarrassment of Bitches" |
| 2012 | חשיפה לדרום | ג'סי קינסלה | פרק: "Bachelorettes & Bullets" |
| 2012–2013 | אמילי אוונס | וויל קולינס | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2013 | מליסה וג'ואי | נואה באטלר | פרק: "Fast Times" |
| 2013–2014 | נקמה | פטריק אוסבורן | תפקיד חוזר (עונה 3); 12 פרקים |
| 2014–2016 | מאהבות (אנ') | סקוט טרוסמן | תפקיד חוזר (עונות 4-2); 16 פרקים |
| 2014–2016 | צעירים חסרי מנוח | אדם ניומן | 185 פרקים |
| 2016–2022 | החיים עצמם | קווין פירסון | תפקיד ראשי (6 עונות); 106 פרקים |
| 2019 | ג'יין הבתולה | עצמו | פרק: "Chapter Eighty-Nine" |
| 2020 | רובוט צ'יקן | נהג משאית | דיבוב; פרק: "Sundancer Craig in: 30% of the Way to Crying" |
| 2022 | איש משפחה | ג'יימי | דיבוב; פרק: "Girlfriend, Eh?" |
| 2022 | זינוק לאתמול (אנ') | ג'ייק | פרק: "A Decent Proposal" |
| 2023 | Harley Quinn and The Joker: Sound Mind | באטמן / ברוס ויין | פודקאסט; 7 פרקים |
| 2024–הווה | כללי המשחק | קולטר שואו | תפקיד ראשי |
יואש דובנוב

יואש דובנוב (12 ביולי 1921 - 1 בדצמבר 2011) היה ראש המועצה המקומית עפולה בשנים 1959 עד 1969.
ביוגרפיה

יואש דובנוב נולד בבלפוריה ב-1921, בן למייסדי המושב. היה פעיל בארגון "ההגנה" ובצה"ל. עבד במשרד האוצר, ובמינהל מקרקעי ישראל. בשנת 1951 עבר לגור בעפולה.
בשנת 1959 נבחר יואש דובנוב לראש המועצה המקומית בעפולה (הרשות המקומית של עפולה בטרם הוענק לה מעמד של עיר בשנת 1975) והחל לכהן בתפקידו ב-10 בדצמבר 1959. עקב סכסוך שנגע לתוכניתו לאחד את שכונותיה של עפולה, גבעת המורה ועפולה עילית יחד עם עפולה עצמה לכלל רצף עירוני אחד, התפטר במחאה, אך לאחר מספר חודשים שב לכהן בתפקידו. רק בשנת 2006 החל חזונו של יואש דובנוב להתממש והחלה בניית שכונות מגורים בשטח הפתוח שבין העיר עפולה לבין שתי שכונותיה אלה.
בתקופתו של דובנוב התפתחה העיר, והונחו היסודות לאזור התעשייה בעפולה עילית, שכיום משכן מפעלים רבים ובהם מפעל תדיראן. אזור התעשייה הוקם בסיועו של שר האוצר, לוי אשכול. כן קודמו בעפולה תחומי החינוך, הספורט והבריאות, והותקנה מערכת ביוב מרכזית לעיר ולשכונותיה. בשנת 1962 ניסה דובנוב להחזיר לפעולה את רכבת העמק. הוא עמד בקשר בעניין זה עם מנהל רכבת ישראל, מנחם סבידור, שהביע את תמיכתו, אם יובאו בפניו נתונים לפיו תהיה להפעלת הרכבת רווחיות כלכלית, אך הדבר לא הסתייע. מסילת העמק חודשה בשנת 2016 והוקמה תחנת רכבת חדשה בעיר.
דובנוב סיים את כהונתו כראש המועצה המקומית ב-22 בנובמבר 1969.
עם פרישתו של דובנוב מתפקיד ראש המועצה מנתה אוכלוסיית עפולה כ-20,000 איש, ולאחר שנים ספורות הוכרזה כעיר. שמשון שחורי שהחליף את דובנוב בתפקיד ראש המועצה, היה לראש העירייה הראשון של עפולה.
לאחר פרישתו מתפקיד ראש המועצה המקומית עבד דובנוב בתפקידים בכירים בבנק הפועלים עד לפרישתו בשנת 1992 בגיל 70. בנו, אריה דובנוב, טייס חיל האוויר, נהרג לאחר מלחמת יום הכיפורים בעת שמטוסו הופל בעת גיחה מעל החרמון. בשנות ה-90 פקד אותו שוב אסון כבד כאשר נכדו, בנו היחיד של אריה, נהרג בתאונה.
לאחר פרישתו עוסק דובנוב בפעילויות התנדבותיות, והקים סניף של ארגון "יד שרה" בעפולה, המשרת את כל האזור. כן הוא פעיל בארגון "יד לבנים" בעפולה, וארגון יע"ל בבית החולים העמק בעפולה, ובארגונים נוספים העוסקים ברווחת הקשישים והגמלאים.
בדצמבר 2012 במלאת שנה למותו של יואש דובנוב נחנך הכביש העוקף את עפולה מצדה הצפוני בגבול עם בלפוריה ונקרא על שמו: שדרות יואש דובנוב.
הערות שוליים

↑  ראשי העיר לדורותיהם, 1959-1969 יואש דובנוב, אתר עירית עפולה.
↑  יואש דובנוב- ראש המועצה האחרון ,לפני שהפכה עיר, צבי רוט.
| ראשי מועצת ועיריית עפולה |
| --- | --- | --- |
| כמועצה מקומית | שניאור זלמן הוז (1926–1928) • יעקב קינמון (1928–1930) • פייבוש טבצ'ניק (1930–1931, 1933–1939) • מאיר שפירא ( 1931–1932, 1939–1940) • אפרים מזרחי (1932–1933) • דב ברכאן (1940–1942) • בנימין שיינבוים (1942–1945) • יוסף ברזילאי (1945–1950) • דוד קניאל (1950–1959) • יואש דובנוב (1959–1969) |  |
| כעיר | שמשון שחורי (1969–1979) • עובדיה עלי (1979–1991) • צדוק נאווי (1991–1998) • יצחק מירון (1998–2005, 2013–2018) • אבי אברהם אלקבץ (2005–2013, 2018 ואילך) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312557005171  ISNI: 0000 0003 6998 2017  VIAF: 234836551   WorldCat (עם VIAF): 234836551
אמין אל הינדי

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  9 בינואר 1941 עזה, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  17 באוגוסט 2010 (בגיל 69) עמאן, ירדן 
 מדינה:  מדינה פלסטינית 
 
אמין אל הינדי(9 בינואר 1941 – 17 באוגוסט 2010) היה ראש המודיעין של הרשות הפלסטינית, היה ממנהיגי ארגון ספטמבר השחור ואחד החשודים במעורבות בטבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן בה נהרגו 11 ספורטאים ומאמנים ישראלים.
אל הינדי נולד בעזה, וכנער צעיר היה מראשוני הפעילים בארגון הפת"ח שהקים יאסר ערפאת בשנת 1950.
בשנת 1971 היה בין מייסדי הארגון ספטמבר השחור שהוקם על מנת לנקום את גירוש הארגונים הפלסטינים מירדן ובתפקיד זה היה בין המתכננים של הרצח באולימפיאדת מינכן.נודע בכינוי "אבו פאוזי".
בשנת 1990 בעקבות הסכמי אוסלו התירה לו ישראל לחזור לגדה המערבית, ברמאללה הוא היה פקיד בכיר ברשות הפלסטינית ושימש כמפקד המודיעין והביטחון הכללי הפלסטיני עד לשנת 2005, בתפקיד זה היה בקשרים עם מפקדים בצה"ל ובשב"כ.
ב-17 באוגוסט 2010 מת אל הינדי בירדן ממחלת הסרטן, הלווייתו נערכה ברמאללה ולאחר מכן הועברה גופתו לרצועת עזה שם נקבר.
הערות שוליים

↑  מת אמין אל-הינדי, הקשור לטבח במינכן ב-1972, באתר ynet, 18 באוגוסט 2010
מאט לונג

| --- | --- |

 לידה:  18 במאי 1980 (בן 44) וינצ'סטר (קנטקי), ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 עיסוק:  שחקן קולנוע, טלוויזיה, תיאטרון
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מערב קנטקי 
 מספר צאצאים:  2
 פרופיל ב-IMDb
 
מת'יו קלייטון לונג (באנגלית: Matthew Clayton Long; נולד ב-18 במאי 1980) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בתור ג'ק מקליסטר בסדרה "ג'ק ובובי" ובזכות תפקידו בתור זיק לאנדון בסדרת הדרמה "מניפסט".
ביוגרפיה

לונג נולד בווינצ'סטר, קנטקי, לאב סוכן ביטוח ולאם עוזרת הוראה.  יש לו אח אחד קטן, זאק. הוא למד באוניברסיטת ווסטרן קנטקי שם הכיר את אשתו לורה. הוא גם היה חבר באחוות סיגמא אלפא אפסילון. לאחר סיום הלימודים, עבר לונג לניו יורק, שם החל לשחק בתיאטראות שונים.
קריירה

בשנת 2004 לוהק לונג לתפקיד ראשי בסדרה "ג'ק ובובי" קצרת הימים. הוא כיכב בהמשך בכמה פיילוטים לטלוויזיה. בשנת 2007 הופיע בסרטים, גוסט ריידר ו-"סידני וויט".
לונג שיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה קצרת הימים "הסוף העמוק" בשנת 2010. באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הדרמה "מד מן".
בשנת 2012 לוהק לפיילוט של הסדרה "Gilded Lilys", שנוצרה והופקה על ידי שונדה ריימס. מאוחר יותר ליהקה אותו ריימס לדרמה הרפואית "מרפאה פרטית" בתפקיד חוזר בתור ד"ר ג'יימס פיטרסון.  בשנת 2013, לונג לוהק לתפקיד הראשי בסדרת דרמה "Lucky 7" .
בשנת 2019 החל לונג להופיע בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "מניפסט" בתפקיד חוזר ובעונה השנייה הועלה לתפקיד ראשי.
חיים אישיים

בשנת 2005 נישא לחברתו מימי הלימודים לורה צ׳אפינס; לבני הזוג יש שני ילדים.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | The Greatest Adventure of My Life | טוראי סמית' |  |
| 2007 | גוסט ריידר | ג'וני בלייז הצעיר |  |
| 2007 | סידני ווייט | טיילר פרינס |  |
| 2009 | השיבה הביתה | מייק דונלדסון |  |
| 2018 | All the Creatures Were Stirring | אריק |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004–2005 | ג'ק ובובי | ג'ק מקליסטר | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2006 | Deceit | דייב פורד | סרט טלוויזיה |
| 2010 | The Deep End | דילן יואיט | תפקיד ראשי; 6 פרקים |
| 2010 | מד מן | ג'ואי ביירד | 7 פרקים |
| 2011 | אהבה נושכת | מאט | 3 פרקים |
| 2012 | חדר החדשות | בראד | פרק: "The 112th Congress" |
| 2012–2013 | מרפאה פרטית | ד"ר ג'יימס פיטרסון | 10 פרקים |
| 2013 | Lucky 7 | מאט קורזק | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2015 | הליקס | ד"ר קייל זומרס | תפקיד ראשי (עונה 2); 13 פרקים |
| 2017 | גרייבס | ג'סי אנרייט  | פרק: "The Opposite of People" |
| 2018 | טיימלס | ריאן מילרסון | פרק: "The Darlington 500" |
| 2018 | Christmas Joy | בן אנדרוז | סרט טלוויזיה של הולמרק |
| 2019–2023 | מניפסט | זיק לאנדון | תפקיד חוזר (עונה 1)   תפקיד ראשי (עונות 2–4); 32 פרקים |
| 2024 | כללי המשחק | המרשל האמריקאי ג'רמי בויד / קירק גארנר | עונה 2 פרק 1 |
הערות שוליים

↑  "Jack & Bobby's Matt Long & Logan Lerman". People.com. נבדק ב-2020-06-23.
1 2  "Matt Long Biography". Tvguide.com. נבדק ב-2013-09-29.
↑  Lacey Rose (24 בפברואר 2012). "Shonda Rhimes' 'Gilded Lilys' Fills Out Cast With 'Mad Men,' 'Homeland' Actors". The Hollywood Reporter. נבדק ב-9 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'Private Practice' adds Matt Long for season six". Digital Spy. 2012-09-07. נבדק ב-2013-09-29.
↑  Masters, Megan (2013-03-31). "Lucky 7 Pilot – ABC Casts Private Practice's Matt Long". TVLine. נבדק ב-2013-09-29.
↑  "Lucky 7 Review: Why the New Drama Is a Risk for ABC". E! Online. 2013-09-24. נבדק ב-2020-06-23.
↑  Pehanick, Maggie (2012-03-13). "Lucky 7 TV Show Info". Buzzsugar.com. נבדק ב-2013-09-29.
↑  Petski, Denise (13 ביוני 2017). "'Graves': Matt Long & Lauren Weedman Join Season 2 Of Epix Series". Deadline. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15973638x (data)  ISNI: 0000 0000 5588 0325  VIAF: 79234031   WorldCat (עם VIAF): 79234031
דליו אוניס

דליו אוניס (בספרדית: Delio Onnis; נולד ב-24 במרץ 1948) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי יליד איטליה ששיחק בעמדת החלוץ. אוניס הוא מלך שערי ליגת העל הצרפתית בכל הזמנים עם 299 שערים. הוא זכה בתואר מלך שערי העונה בליגה הצרפתית 5 פעמים, 3 מתוכן בין השנים 1980 ל-1982.
קריירה

אוניס נולד בג'וליאנו די רומא שבאיטליה ובגיל 3 היגר עם משפחתו לארגנטינה. התחיל את קריירת הכדורגל שלו במחלקת הנוער של אלמגרו והצטרף לקבוצה הבוגרת שלה בגיל 18. בשנת 1968 חתם בחימנסיה לה פלאטה, במדיה כבש 53 שערים ב-95 משחקים.
בשנת 1971 חתם בסטאד ריימס מליגת העל הצרפתית בה התאחד עם רוברט זוויצה ששיחק עמו בחימנסיה. בעונתו הראשונה במועדון כבש 22 שערים ושנה לאחר מכן כבש 17 שערים. בקיץ 1974 חתם במונקו בה שיחק 7 עונות. בכל העונות בהם שיחק במועדון היה מלך השערים שלו. אוניס גם היה שותף לירידה של המועדון לליגה השנייה בתום עונת 1975/1976, אך גם לחזרה של המועדון לליגה הראשונה אחרי עונה אחת ולזכייה של מונקו באליפות בעונה שלאחר מכן. בעונת 1979/1980 זכה עם המועדון בגביע הצרפתי. אוניס הוא מלך שערי המועדון בכל הזמנים עם 223 שערים.
בשנת 1980 חתם בעולה החדשה טור בה שיחק שלוש עונות. בקיץ 1983 חתם בטולון בה שיחק שלוש עונות בסיומן פרש מכדורגל.
תארים

ליגה 1: 1977/1978
ליגה 2: 1976/1977
הגביע הצרפתי: 1979/1980
מלך שערי הליגה הצרפתית: 1974/1975, 1979/1980, 1980/1981, 1981/1982, 1983/1984
מלך שערי הליגה הצרפתית השנייה: 1976/1977
מלך שערי הליגה הצרפתית הראשונה בכל הזמנים: 299 שערים
הערות שוליים

↑  French Football's Greatest Ever Striker: Delio Onnis, French Football Weekly (באנגלית אמריקאית)
נארווה

נארווה (באסטונית: Narva; ברוסית: Нарва) היא העיר השלישית בגודלה באסטוניה. העיר שוכנת על הגדה המערבית של הנהר נארווה בקרבת מפרץ נארווה, המשמש כגבול הטבעי והמדיני בין אסטוניה לרוסיה.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ההתיישבות במקום מוזכרת לראשונה בשנת 1171 בכרוניקה של נובגורוד. בתחילת המאה ה-13 התקיים במקום כפר בשם נרביה. ב-30 בנובמבר 1223 הכובשים הדנים הניחו את אבן הפינה של המבצר. במחצית הראשונה של המאה ה-14 היישוב הוכרז כעיר. בשנים 1223–1346 היישוב היה שייך לדנמרק ולאחר מכן למסדר הליבוני (עד שנת 1558). האבירים הליבונים בנו את המבצר, אשר השתמר ברובו עד ימינו. ב-11 במאי 1558 נכבשה העיר על ידי צבאו של איוואן האיום. ב-15 בספטמבר 1581 נכבשה העיר על ידי הצבא השוודי. כעבור 9 שנים צר הצבא הרוסי על העיר אך לא הצליח לכבוש אותה. בשנת 1595 חתמו רוסיה ושוודיה על הסכם שלום, לפיו הועברה העיר באופן רשמי לידי שוודיה.
בשנת 1700 עם פרוץ מלחמת הצפון הגדולה ניסה הצבא הפולני לכבוש את העיר, אך הובס בקרב נארווה. בסופו של דבר בשנת 1704 העיר נכבשה על ידי הרוסים והייתה חלק של האימפריה הרוסית עד להתפרקות האימפריה. במרץ 1918 נכבשה העיר על ידי הצבא הגרמני, ששלט בעיר עד לסיום מלחמת העולם הראשונה. בנובמבר 1918 נסוג הצבא הגרמני מהעיר. לאחר נסיגתו, השתלט הצבא האדום על העיר והחזיק בה למשך חודשיים. בינואר 1919 יחידות של הצבא האסטוני ושל הצבא הלבן הצליחו לכבוש את העיר. נארווה הפכה לחלק ממדינת אסטוניה העצמאית.
במהלך מלחמת העולם השנייה כבש וורמאכט את נארווה ב-17 באוגוסט 1941. במהלך הכיבוש הנאצי נהרסה העיר העתיקה של נארווה (ולא שוחזרה עד היום). הצבא האדום שחרר את העיר ב-26 ביולי 1944.
אוכלוסייה

בתקופת האימפריה הרוסית התגוררו בעיר בעיקר רוסים ואסטונים, כאשר מבחינה דמוגרפית היה למעשה שוויון בין שתי קבוצות אתניות אלו. לפי מרשם האוכלוסין שנערך באימפריה בשנת 1897 אסטונים היוו 44.1% מכלל התושבים, רוסים - 43.5%. המיעוטים הבולטים היו גרמנים (6.0% מכלל התושבים) ויהודים (2.8%).
בתקופת אסטוניה העצמאית, גדל אחוז אסטונים באוכלוסייה בצורה משמעותית - בשנת 1934 הם היוו 64% מכלל התושבים ורוסים - 30%. במהלך הכיבוש הנאצי והקרבות לשחרור העיר במלחמת העולם השנייה עזבו רוב התושבים המקוריים את נארווה. לאחר המלחמה הגיעו לעיר מתיישבים מכל רחבי ברית המועצות כדי ליישב אותה ולעבוד במפעלי תעשייה שהוקמו בעיר. לכן, בנארווה ישנו רוב רוסי מובהק.
נכון לשנת 2021 התגוררו בנארווה 53,955 תושבים, מהם: 87% רוסים, 6% אסטונים, 2% אוקראינים והשאר - לאומים אחרים (בלארוסים, ארמנים, גרמנים, פינים).. רק 50% מתושבים נארווה מחזיקים באזרחות אסטונית. 35% מהתושבים הם נתיני רוסיה ו-13% מהתושבים הם חסרי אזרחות. מבחינת שפה - 96% מהתושבים רשמו את רוסית כשפת האם שלהם.
כלכלה, תחבורה ותשתיות

בקרבת העיר נמצאות 2 תחנות הכוח שבזכותן המדינה אינה תלויה במקורות אנרגיה חיצוניים. תחנות כוח אלה מבוססות על פצלי שמן.
בעיר נמצא מפעל הטקסטיל "קרנהולם" ("Krenholm") - מפעל חומרי בניין; וכן מפעלים נוספים.
כלכלה, תחבורה ותשתיות > ספורט

בעיר גדלו כמה ספורטאים מפורסמים: פאול קרס, שחמטאי שהיה מועמד לאליפות העולם וואלרי קרפין שזכה בתארים במסגרת קבוצות כדורגל רוסיות. קבוצת כדורגל עירונית נארווה טרנס משתתפת בתחרויות של ליגת העל האסטונית.
אתרי תיירות

טירת הרמן
בניין העירייה
כנסיית אלכסנדר
ערים תאומות

לנארווה ברית ערים תאומות עם הערים:
מולדובה בלץ, מולדובה
בלארוס בוריסוב, בלארוס
ארצות הברית בל אייר, מרילנד, ארצות הברית
אוקראינה דונצק, אוקראינה
אוקראינה צ'ורנומורסק, אוקראינה
פולין אלבלונג, פולין
רוסיה איוואנגורוד, רוסיה
גאורגיה כובולתי, גאורגיה
פינלנד לאהטי, פינלנד (מ־1994)
רוסיה פטרוזבודסק, רוסיה
רוסיה המחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי, רוסיה
הרפובליקה העממית של סין שיאמן, הרפובליקה העממית של סין
הערות שוליים

↑  מרשם האוכלוסין של האימפריה הרוסית בשנת 1897
↑  מרשם האוכלוסין של אסטוניה בשנת 2021 - חלוקה לפי קבוצות אתניות
↑  מרשם האוכלוסין של אסטוניה בשנת 2021 - חלוקה לפי שפת אם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554892105171  BnF: cb144417201 (data)  GND: 4102367-5  LCCN: n81035878  MusicBrainz: 84f19753-89ff-40bd-ae48-cd32e81a7637  NKC: ge764759  SUDOC: 056536984  VIAF: 136049295   WorldCat (עם VIAF): 136049295