stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 2019/2020 בליגת העל בכדורגל
טבלת הליגה

העונה הסדירה מתקיימת במתכונת של שני סיבובים בהם תשחק כל קבוצה פעמיים נגד כל אחת מהקבוצות האחרות בליגה (מתכונת בית/חוץ). הקבוצות שיסיימו את העונה הסדירה באחד מששת המקומות הראשונים ימשיכו להתמודדות במסגרת הפלייאוף העליון. שאר הקבוצות יתמודדו בפלייאוף התחתון.
המשחקים בפלייאוף העליון יתקיימו בשני סבבים של משחקי בית/חוץ (סה"כ 10 משחקים). בפלייאוף התחתון יתקיים סיבוב משחקים אחד (סה"כ 7 משחקים). 2 הקבוצות שיסיימו במקומות האחרונים ירדו לליגה הלאומית.
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
הפלייאוף העליון
| 1 | מכבי תל אביב | 36 | 26 | 9 | 1 | 63 | 10 | 53+ | 87 | העפילה לשלב המוקדמות הראשון בליגת האלופות |
| 2 | מכבי חיפה | 36 | 22 | 7 | 7 | 73 | 32 | 41+ | 73 | העפילו לשלב המוקדמות הראשון בליגה האירופית |
| 3 | בית"ר ירושלים | 36 | 16 | 11 | 9 | 51 | 35 | 16+ | 59 | העפילו לשלב המוקדמות הראשון בליגה האירופית |
| 4 | הפועל באר שבע | 36 | 15 | 10 | 11 | 44 | 33 | 11+ | 55 | העפילו לשלב המוקדמות הראשון בליגה האירופית |
| 5 | הפועל תל אביב | 36 | 14 | 6 | 16 | 31 | 55 | 24− | 48 |  |
| 6 | הפועל חיפה | 36 | 12 | 11 | 13 | 39 | 46 | 7− | 47 |  |
הפלייאוף התחתון
| 7 | בני יהודה תל אביב | 33 | 13 | 10 | 10 | 40 | 30 | 10+ | 49 |  |
| 8 | מועדון ספורט אשדוד | 33 | 10 | 11 | 12 | 48 | 47 | 1+ | 41 |  |
| 9 | הפועל חדרה | 33 | 10 | 10 | 13 | 33 | 42 | 9− | 40 |  |
| 10 | מכבי נתניה | 33 | 11 | 7 | 15 | 35 | 46 | 11− | 40 |  |
| 11 | הפועל כפר סבא | 33 | 10 | 8 | 15 | 28 | 38 | 10− | 38 |  |
| 12 | עירוני קריית שמונה | 33 | 9 | 5 | 19 | 30 | 43 | 13− | 32 |  |
| 13 | סקציה נס ציונה | 33 | 8 | 8 | 17 | 23 | 46 | 23− | 32 | ירדו לליגה הלאומית |
| 14 | הפועל רעננה | 33 | 2 | 11 | 20 | 27 | 62 | 35− | 17 | ירדו לליגה הלאומית |
סטטיסטיקה

נכון ל־2 ביולי 2020
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הולנד צ'ירון שרי | מכבי חיפה | 11 |
| 1 | יונתן כהן | מכבי תל אביב | 11 |
| 3 | דולב חזיזה | מכבי חיפה | 10 |
| 4 | עומר אצילי | מכבי תל אביב | 9 |
| 5 | שלומי אזולאי | מ.ס אשדוד | 8 |
| 6 | אוסטרליה ניקיטה רוקאביצה | מכבי חיפה | 6 |
| 6 | גידי קאניוק | הפועל חיפה | 6 |
| 6 | איסמעיל ריאן | עירוני קריית שמונה | 6 |
| 6 | גבי קניקובסקי | מכבי נתניה | 6 |
| 6 | אור דסה | הפועל רעננה | 6 |
פרסי מנהלת הליגות לכדורגל > שחקן המחזור

| מחזור | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |

| 1 | הולנד צ'ירון שרי | מכבי חיפה |
| 2 | גבי קניקובסקי | מכבי נתניה |
| 3 | ברזיל לוסיו מרניאו | הפועל חדרה |
| 6 | מוחמד עוואד | מכבי חיפה |
| 7 | גדי קינדה | בית"ר ירושלים |
| 9 | נס זמיר | הפועל חיפה |
| 10 | דולב חזיזה | מכבי חיפה |
| 13 | נטע לביא | מכבי חיפה |
| 14 | גבי קניקובסקי | מכבי נתניה |
| 16 | יונתן כהן | מכבי תל אביב |
פרסי מנהלת הליגות לכדורגל > שחקן החודש

| חודש | שחקן | קבוצה |
| --- | --- | --- |

| ספטמבר | אוסטרליה ניקיטה רוקאביצה | מכבי חיפה |
| אוקטובר | גדי קינדה | בית"ר ירושלים |
| נובמבר | עופרי ארד | מכבי חיפה |
| דצמבר | יובל אשכנזי | מכבי חיפה |
| ינואר | ניקיטה רוקאביציה (2) | מכבי חיפה |
| פברואר | ניקיטה רוקאביציה (3) | מכבי חיפה |
ראו גם

עונת 2019/2020 בליגה הלאומית
גביע המדינה בכדורגל 2019/2020
גביע הטוטו 2019/2020
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1997
 ארגון מפעיל:  אופ"א
 מספר מתמודדים:  8
 זוכה:   ספרד
 הכי הרבה זכיות:   גרמניה (שש זכיות)
 uefa.com/womensunder19
 
אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19 (באנגלית: UEFA Women's Under-19 Championship) הוא טורניר כדורגל נשים שנתי, המאורגן על ידי אופ"א, המיועד לכדורגלניות מתחת לגיל 19. הטורניר הראשון נערך בשנת 1998, וכלל נבחרות שמורכבות מכדורגלניות עד גיל 18. ארבע שנים לאחר מכן, בטורניר של 2002, עלה גיל המקסימום מ-18 ל-19. באותה שנה גם נקבע שהאליפות תשמש כטורניר המוקדמות לגביע העולם עד גיל 20.
מבנה התחרות

בשנת 2020 נקבע שמבנה התחרות ישתנה ושלבי המוקדמות יערכו בפורמט הדומה לליגת האומות. הקבוצות חולקו על פי דירוגן לשתי ליגות. ליגה ראשונה בכירה (A) וליגה שנייה (B) כשקיימת אפשרות במהלך העונה לעלות לליגה הראשונה או לרדת לשנייה ולכל קבוצה קיימת אפשרות לעלות לאליפות עצמה ולזכות בתואר.
בסיבוב הראשון, הקבוצות בכל ליגה חולקו לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה.
בסיבוב השני שוב הקבוצות בכל ליגה מחולקות לבתים בני 4-5 קבוצות ובכל בית נערך טורניר באחת מארצות הבית ובמסגרתו כל קבוצה תשחק פעם אחת מול היריבות. הקבוצות שיסיימו ראשונות בליגה הראשונה (A) מעפילות לשלב הגמר. הקבוצות שיסיימו אחרונות בבתי הליגה הראשונה ירדו לשנייה והראשונות בליגה השנייה יעלו לראשונה לקראת משחקי העונה הבאה.
בשלב הגמר יתחרו שבע הנבחרות שהעפילו מהשלבים המוקדמים והנבחרת המארחת. את שמונה הנבחרות מחלקים לשני בתים, ומהם עולות שתי הנבחרות הראשונות לחצי הגמר. שתי הנבחרות המנצחות בחצי הגמר עולות לגמר, והמנצחת בו היא האלופה.
עד שנת 2019, האליפות כללה שלושה שלבים: שלב המוקדמות הראשון שכולל את כל הנבחרות הצעירות של אירופה, שלב שני (שלב העילית) שבו התחרו 28 הנבחרות שעלו מהשלב הראשון ושלב הגמר.
קיום התחרות בישראל

ב-20 במרץ 2012 הוחלט בוועד הפועל של אופ"א כי ישראל תארח את האליפות ב-2015, ובעקבות כך הובטח מקומה של הנבחרת בטורניר הגמר. בנוסף נקבע, שהשופטת הישראלית לילך אסולין, תשמש כאחת משתי השופטות הרביעיות של הטורניר.
תוצאות הטורנירים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| שנה | מארחת | אלופה | תוצאה | סגנית |
| 1998 | התקיים במספר מדינות   בשיטת בית-חוץ | דנמרק דנמרק | 2 - 0 2 - 3 | צרפת צרפת |
| 1999 | שוודיה שוודיה | שוודיה שוודיה | לא נערך | גרמניה גרמניה |
| 2000 | צרפת צרפת | גרמניה גרמניה | 4 - 2 | ספרד ספרד |
| 2001 | נורווגיה נורווגיה | גרמניה גרמניה | 3 - 2 | נורווגיה נורווגיה |
| 2002 | שוודיה שוודיה | גרמניה גרמניה | 3 - 1 | צרפת צרפת |
| 2003 | גרמניה גרמניה | צרפת צרפת | 2 - 0 | נורווגיה נורווגיה |
| 2004 | פינלנד פינלנד | ספרד ספרד | 2 - 1 | גרמניה גרמניה |
| 2005 | גרמניה גרמניה | רוסיה רוסיה | 2 - 2 6 - 5 (פנדלים) | צרפת צרפת |
| 2006 | שווייץ שווייץ | גרמניה גרמניה | 3 - 0 | צרפת צרפת |
| 2007 | איסלנד איסלנד | גרמניה גרמניה | 2 - 0 (הארכה) | אנגליה אנגליה |
| 2008 | צרפת צרפת | איטליה איטליה | 1 - 0 | נורווגיה נורווגיה |
| 2009 | בלארוס בלארוס | אנגליה אנגליה | 2 - 0 | שוודיה שוודיה |
| 2010 | מקדוניה מקדוניה | צרפת צרפת | 2 - 1 | אנגליה אנגליה |
| 2011 | איטליה איטליה | גרמניה גרמניה | 8 - 1 | נורווגיה נורווגיה |
| 2012 | טורקיה טורקיה | שוודיה שוודיה | 1 - 0 (הארכה) | ספרד ספרד |
| 2013 | ויילס ויילס | צרפת צרפת | 2 - 0 (הארכה) | אנגליה אנגליה |
| 2014 | נורווגיה נורווגיה | הולנד הולנד | 1 - 0 | ספרד ספרד |
| 2015 | ישראל ישראל | שוודיה שוודיה | 3 - 1 | ספרד ספרד |
| 2016 | סלובקיה סלובקיה | צרפת צרפת | 2 - 1 | ספרד ספרד |
| 2017 | צפון אירלנד צפון אירלנד | ספרד ספרד | 3 - 2 | צרפת צרפת |
| 2018 | שווייץ שווייץ | ספרד ספרד | 1 - 0 | גרמניה גרמניה |
| 2019 | סקוטלנד סקוטלנד | צרפת צרפת | 2 - 1 | גרמניה גרמניה |
| 2020 | גאורגיה גאורגיה | לא התקיימה עקב מגפת הקורונה | לא התקיימה עקב מגפת הקורונה | לא התקיימה עקב מגפת הקורונה |
| 2021 | בלארוס בלארוס | לא התקיימה עקב מגפת הקורונה | לא התקיימה עקב מגפת הקורונה | לא התקיימה עקב מגפת הקורונה |
| 2022 | צ'כיה צ'כיה | ספרד ספרד | 2 - 1 | נורווגיה נורווגיה |
| 2023 | בלגיה בלגיה | ספרד ספרד | 0 - 0 3 - 2 (פנדלים) | גרמניה גרמניה |
הערות שוליים

↑  פורמט חדש לאליפות אירופה לנערות - באתר אופ"א (באנגלית)
↑  מוטי פשכצקי, ‏יורו עד גיל 19 לנשים ייערך בישראל ב-2015, באתר ערוץ הספורט, 20 במרץ 2012
↑  אופ"א, Match officials, ‏16 ביולי 2015
↑  לא נערכו משחקי גמר וחצי גמר באליפות זו. הוחלט שהנבחרות ישחקו במתכונת של בית אחד, והנבחרת שתסיים את הבית עם המאזן הטוב ביותר תזכה בגביע. דירוג בית הגמר: 1. שוודיה 2. גרמניה 3. איטליה 4. נורווגיה
↑  אליפות אירופה לנערות עד גיל 19 2020 בגאורגיה בוטלה - באתר אופ"א (באנגלית)
↑  אליפות אירופה לנערות עד גיל 19 2021 בבלארוס בוטלה - באתר אופ"א (באנגלית)
ֻ
| כדורגל נשים בין-לאומי |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
       פיפ"א | גביע העולם לנשים | אלגארבה | גביע קפריסין | הדירוג העולמי לנשים | כדורגלנית השנה                   (עד גיל 20 • עד גיל 17)        אוקיאניה: OFC – אליפות אוקיאניה      אירופה: UEFA – אליפות אירופה (עד גיל 19 • עד גיל 17)      אסיה: AFC – אליפות אסיה      אפריקה: CAF – אליפות אפריקה      דרום אמריקה: CONMEBOL – קופה אמריקה      צפון ומרכז אמריקה: CONCACAF – גביע הזהב
שני יצהרי

| --- | --- |

 לידה:  14 בנובמבר 1989 (בת 35) ראשון לציון, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  מוזיקה ים תיכונית, פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  קול
 פרופיל ב-IMDb
 
שני יצהרי (נולדה ב-14 בנובמבר 1989) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה

יצהרי נולדה ברעננה וגדלה בבת ים ובילדותה עברה עם משפחתה להתגורר בראשון לציון. בגיל 8 הצטרפה ללהקה בבית הספר היסודי שבו למדה, ובהמשך גם בחטיבת הביניים שבה למדה. בילדותה השתתפה גם בלהקת הזמר העירונית של ראשון לציון, "קול ראשון".
בגיל 16 החלה לעבוד כמלצרית מזמרת באולם אירועים, שם רכשה את הכלים הדרושים לזמרת מתחילה. בעקבות עבודה זו קיבלה הזמנות להופיע במסיבות ובאירועים.
בצבא שירתה בלהקת חיל האוויר והחלה ללמוד פיתוח קול. במסגרת שירותה הצבאי טסה לסיבוב הופעות בארצות הברית למשך שלושה שבועות.
לקראת שחרורה מצה"ל החלה לעבוד על סינגל הבכורה שלה.
יצהרי נשואה לגיא שמריה ואם לשני ילדים.
ביוגרפיה > קריירה

ב-4 במאי 2010 הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "י'בינתי", שעמד במשך ארבעה שבועות בראש מצעד ההשמעות הארצי של תחנות הרדיו, עם למעלה מ-700 השמעות בחודש אחד.
ב-10 באוגוסט 2010 הוציאה את הסינגל השני שלה, "כמה כמה" וב-27 בספטמבר 2010 הופיעה על בימת קיסריה לצד ליאור נרקיס עם שני השירים שהפכו ללהיטים גדולים, "י'בינתי" ו"כמה כמה".
ב-11 בינואר 2011 הוציאה את הסינגל השלישי שלה "אגו" וב-5 באפריל באותה שנה הוציאה את שירה "היא רוצה".
ב-1 בספטמבר 2012 הוציאה את שירה "קצת מזל".
בקיץ 2013 השתתפה בתוכנית הדוקו-ריאליטי "מה שקורה באילת" בערוץ 24.
בנובמבר 2013 יצא הסינגל "תמסור לו", שמהווה חלק מפרויקט "שרים לשמשון", לזכרו של שמשון צור - חבר מועצת עיריית רחובות.
ב-2014 הנחתה את תוכנית הקיץ עד הבית בערוץ 24 לצד אלירז שדה, הדר לוי ועוד.
ב-2015 הצטלמה לדרמה הקומית "שחקן זר" של הזכיינית "קשת".
אלבום הבכורה של יצהרי יצא ב 30 בנובמבר 2014.
ב-20 באוקטובר 2015 יצא האלבום "י'בינתי".
מ-2021 משחקת בתיאטרון הקאמרי במחזמר ״זה אני״ בבימויו של מאור זגורי.
מ-2022 מופיעה עם להקת טיפקס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: י'בינתי
הערות שוליים

↑  אסף נבו, ‏י'בינתי על הגג, באתר ‏מאקו‏, 17 ביוני 2010
↑  שני יצהרי בקליפ חדש ללהיט י'בינתי
↑  אסף נבו, ‏שני יצהרי מצמררת: "תמסור לו", באתר ‏מאקו‏, 4 בנובמבר 2013
↑  מאיה כהן, איזה עולם: "אנחנו מנסים להחזיק את המשפחות שלנו ולחבק את הקהל", באתר ישראל היום, 9 בינואר 2024
| טיפקס |
| --- | --- | --- |
| קובי אוז • גל פרמן • מוטי יוסף • רמי יוסיפוב • אדם מדר • שחר ימפולסקי • שני יצהרי | קובי אוז • גל פרמן • מוטי יוסף • רמי יוסיפוב • אדם מדר • שחר ימפולסקי • שני יצהרי |  |
| אלבומי אולפן | שביל קליפות הגרעינים (1992) • האחרון בעשירון התחתון (1993) • החיים שלך בלאפה (1995) • נשיקה לדוד (1997) • דיסקו מנאייק (1999)  • יושבים בבית קפה (2001) • רדיו/מוסיקה/עברית (2006) • עבודת כפיים (2016) • שווארמה ביץ' (2024) |  |
| אלבומים אחרים | פסקול: כלבים לא נובחים בירוק (1996) • מיני אלבום: העצב עבר לגור כאן (1998) |  |
| אלבומי אוסף | כל הלהיטים (2003) • טיפקס: האוסף הרומנטי (2010) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007409640405171  VIAF: 15155646232318211970   WorldCat (עם VIAF): 15155646232318211970
אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1954
 ארגון מפעיל:  CONMEBOL
 מספר מתמודדים:  10
 יבשת:  אמריקה הדרומית
 זוכה:   אקוודור
 הכי הרבה זכיות:   ברזיל   (12 זכיות)
 אתר רשמי
 
אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20 (בספרדית: "Campeonato Sudamericano Sub-20 "Juventud de América), מוכרת גם בשם אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל לנוער, הוא טורניר כדורגל המאורגן על ידי פדרציית הכדורגל הדרום אמריקאית CONMEBOL בו משחקות נבחרות הכדורגל עד גיל 20 של אמריקה הדרומית.
הטורניר משמש בנוסף גם כמוקדמות גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 משנת 1977 וכמוקדמות משחקי הכדורגל במשחקים האולימפיים משנת 2007.
היסטוריה

הטורניר הראשון נערך בוונצואלה בשנת 1954 והשתתפו בו נבחרות הכדורגל עד גיל 19. המשחקים שוחקו במתכונת זו עד 1977 (הטורניר השמיני שהתקיימו בוונצואלה בפעם השנייה בתולדותיה) אז הוחלט על העלאת תקרת הגיל ל-20. במסגרת השינוי הפכה התחרות גם כמוקדמות גביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערכו לראשונה ב-1977.
מתכונת המשחקים

התחרות כוללת שני שלבי בתים בו משתתפות עשר הנבחרות הרשומות ב-CONMEBOL.
בשלב הבתים הראשון מחולקות הנבחרות לשני בתים של חמש נבחרות מהן עולות שלוש נבחרות לשלב בית הגמר המשוחק בשיטת ליגה בת סיבוב משחקים אחד.
האלופה נקבעת בתום שלב הגמר ויחד איתה מעפילה הנבחרת שסיימה במקום השני לגביע העולם ולמשחקים האולימפיים (כל תחרות שנייה שכן התחרות נערכת אחת לשנתיים בעוד שהמשחקים האולימפיים נערכים אחת לארבע שנים) ואילו הנבחרת שסיימה שלישית מעפילה רק למשחקי גביע העולם לנוער.
האלופות

נבחרת ברזיל היא שיאנית הזכיות עם 12 זכיות בתואר. היא מקדימה את נבחרת אורוגוואי לה 7 זכיות כשהאחרונה הייתה בשנת 1981.
בשנים האחרונות המתחרה העיקרית של ברזיל היא נבחרת ארגנטינה לה 4 זכיות בתואר שמתוכן 3 מאז שנת 1997. שלוש נבחרות אלו נחשבות לנבחרות המצליחות בתולדות הכדורגל הדרום אמריקאי. בנוסף לשלושתן זכו גם נבחרת קולומביה (2 זכיות) ונבחרת פרגוואי (זכייה אחת).
נבחרת ברזיל - 12 זכיות (1974, 1983, 1985, 1988, 1991, 1992, 1995, 2001, 2007, 2009, 2011, 2023)
נבחרת אורוגוואי - 7 זכיות (1954, 1958, 1964, 1975, 1977, 1979, 1981)
נבחרת ארגנטינה - 5 זכיות (1967, 1997, 1999, 2003, 2015)
נבחרת קולומביה - 3 זכיות (1987, 2005, 2013)
נבחרת פרגוואי - זכייה אחת (1971).
הטורנירים

| שנה | מארחת | אלופה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1954 | ונצואלה ונצואלה | אורוגוואי אורוגוואי | ברזיל ברזיל |
| 1958 | צ'ילה צ'ילה | אורוגוואי אורוגוואי | ארגנטינה ארגנטינה |
| 1964 | קולומביה קולומביה | אורוגוואי אורוגוואי | פרגוואי פרגוואי |
| 1967 | פרגוואי פרגוואי | ארגנטינה ארגנטינה | פרגוואי פרגוואי |
| 1971 | פרגוואי פרגוואי | פרגוואי פרגוואי | אורוגוואי אורוגוואי |
| 1974 | צ'ילה צ'ילה | ברזיל ברזיל | אורוגוואי אורוגוואי |
| 1975 | פרו פרו | אורוגוואי אורוגוואי | צ'ילה צ'ילה |
מהטורניר הבא בשנת 1977 הועלתה תקרת הגילאים מ-19 ל-20.
| שנה | מארחת | אלופה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1977 | ונצואלה ונצואלה | אורוגוואי אורוגוואי | ברזיל ברזיל |
| 1979 | אורוגוואי אורוגוואי | אורוגוואי אורוגוואי | ארגנטינה ארגנטינה |
| 1981 | אקוודור אקוודור | אורוגוואי אורוגוואי | ברזיל ברזיל |
| 1983 | בוליביה בוליביה | ברזיל ברזיל | ארגנטינה ארגנטינה |
| 1985 | פרגוואי פרגוואי | ברזיל ברזיל | פרגוואי פרגוואי |
| 1987 | קולומביה קולומביה | קולומביה קולומביה | ברזיל ברזיל |
| 1988 | ארגנטינה ארגנטינה | ברזיל ברזיל | קולומביה קולומביה |
| 1991 | ונצואלה ונצואלה | ברזיל ברזיל | ארגנטינה ארגנטינה |
| 1992 | קולומביה קולומביה | ברזיל ברזיל | אורוגוואי אורוגוואי |
| 1995 | בוליביה בוליביה | ברזיל ברזיל | ארגנטינה ארגנטינה |
| 1997 | צ'ילה צ'ילה | ארגנטינה ארגנטינה | אורוגוואי אורוגוואי |
| 1999 | ארגנטינה ארגנטינה | ארגנטינה ארגנטינה | ברזיל ברזיל |
| 2001 | אקוודור אקוודור | ברזיל ברזיל | ארגנטינה ארגנטינה |
| 2003 | אורוגוואי אורוגוואי | ארגנטינה ארגנטינה | ברזיל ברזיל |
| 2005 | קולומביה קולומביה | קולומביה קולומביה | ברזיל ברזיל |
| 2007 | פרגוואי פרגוואי | ברזיל ברזיל | ארגנטינה ארגנטינה |
| 2009 | ונצואלה ונצואלה | ברזיל ברזיל | פרגוואי פרגוואי |

| 2011 | פרו פרו | ברזיל ברזיל | אורוגוואי אורוגוואי |
| 2013 | ארגנטינה ארגנטינה | קולומביהקולומביה | פרגוואי פרגוואי |
| 2015 | אורוגוואי אורוגוואי | ארגנטינהארגנטינה | קולומביה קולומביה |
| 2017 | אקוודור אקוודור | אורוגוואי אורוגוואי | אקוודור אקוודור |
| 2019 | צ'ילה צ'ילה | אקוודור אקוודור | ארגנטינה ארגנטינה |
| 2023 | קולומביה קולומביה | ברזיל ברזיל | אורוגוואי אורוגוואי |
טוביה דוניה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  11 באפריל 1877 שאוול, האימפריה הרוסית
 פטירה:  6 ביולי 1938 (בגיל 61) חיפה, פלשתינה (א"י)
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי חוף הכרמל 
 תקופת הפעילות:  1906–1938 (כ־32 שנים)
 
ביתם של טוביה וגיטה דוניה ברחוב חיים פינת רחוב הרצל בחיפה
קברו של טוביה דוניה בבית העלמין היהודי חוף הכרמל
טוביה דוּניֶה (11 באפריל 1877 – 6 ביולי 1938) היה מהנדס ומחלוצי הבנייה והתעשייה העברית החדישה בארץ ישראל. גיסו של חיים ויצמן.
קורות חיים

דוניה נולד בשאוול שבליטא, ולמד ב"חדר", ישיבה, בית ספר ריאלי ובית ספר טכני גבוה בריגה. לאחר מכן למד בגרמניה הנדסת בניין. עלה לארץ ישראל בשנת 1906 והקים את ביתו בעיר חיפה. שם נמנה עם מייסדי בית החרושת לשמן ולסבון "עתיד", יחד עם שמואל יוסף פבזנר, שמואל איצקוביץ והמהנדס נחום וילבוש. הוא נשא לאישה את המוזיקאית גיטה ויצמן, אחותו של חיים ויצמן, שהקימה את קונסרבטוריון דוניה ויצמן.
דוניה פעל כתעשיין, כקבלן בניין וכפעיל ציבור בעירו, והיה ממייסדי בית משפט השלום העברי ב-1919 שבו שימש יו"ר ראשון עד 1923. דוניה היה ממייסדי השכונה הדר הכרמל וחבר ועד השכונה, והקים בניינים רבים ברחבי העיר.
בבית החרושת 'עתיד' העסיק דוניה את המהנדס ברוך קטינקא, שהפך שותפו לבנייה הגדולה בארץ ישראל. הם הקימו, יחד עם איש הנדל"ן הערבי-נוצרי ג'וזף פסקל אלבינה, את חברת "אלבינה, דוניה וקטינקא, קבלנים לבניין בירושלים". החברה בנתה מספר בניינים מפוארים. הידועים בהם בירושלים הם ימק"א (1926–1933), שחנך הגנרל אדמונד אלנבי, ומלון פאלאס (1928-1929) שנבנה בממילא ביוזמת המועצה המוסלמית העליונה שבראשה עמד המופתי של ירושלים חאג' אמין אל-חוסייני. כבוני המלון עם שותף ערבי, בנתה החברה גם את ביתו של המופתי בשכונת שייח' ג'ראח. בשנת 1935 היה שותף בחברת טוביה דוניה ושות' ביפו, אך עיקר עבודתו הייתה בחיפה.
טוביה דוניה נהרג בעת מאורעות המרד הערבי הגדול בשנת 1938 מכדור ברחוב המלכים, כיום דרך העצמאות בחיפה. 
הותיר אחריו את רעייתו ושתי בנות -  רינה ומיכל. לימים נישאה מיכל למילה ברנר, מחלוצי הספנות העברית.
מדרגות טוביה דוניה בהדר העליון בחיפה קרויות על שמו.
לקריאה נוספת

'דוניה, טוביה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 157–158. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  ברוך קטינקא, מאז ועד הנה, הוצאת קריית ספר, עמ' 289
| חיים ויצמן |
| --- | --- | --- |
| משפחתו | משה ויצמן (אח) • אנה ויצמן (אחות) • חיה ויצמן-ליכטנשטיין • טוביה דוניה (גיס) • יחיאל ויצמן (אח) • מינה ויצמן (אחות) • אשר זליג ויצמן (גיס) • גיטה דוניה-ויצמן (אחות) • ורה ויצמן (רעיה) • עזר ויצמן (אחיין) • סופיה גצובה (ארוסה) |  |
| הנצחה | מכון ויצמן למדע • יד חיים ויצמן • גן חיים • כפר הנשיא • אשל הנשיא • פרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים • רחוב ויצמן (כפר סבא) • כיכר ויצמן |  |
| שונות | Clostridium acetobutylicum • בית חיים ויצמן • הסכם ויצמן-פייסל |  |
ההות'ורנס

| --- | --- |

 מיקום:  וסט ברומיץ', אנגליה, הממלכה המאוחדת
 קואורדינטות:  52°30′33″N 1°57′50″W﻿ / ﻿52.509166666667°N 1.9638888888889°W﻿ / 52.509166666667; -1.9638888888889
 תקופת הפעילות:  ספטמבר 1900 – הווה (כ־124 שנים) 
 בעלים:  וסט ברומיץ' אלביון 
 קבוצות:  וסט ברומיץ' אלביון (1900–היום)
 מושבים:  26,688
 he
 
ההות'ורונס הוא אצטדיון כדורגל בעיר וסט ברומיץ' באנגליה. האצטדיון משמש את קבוצת וסט ברומיץ' אלביון מהפרמייר ליג (הליגה הראשונה באנגליה). הוא מכיל 26,688 מקומות ישיבה.
מאיה אברהם

| --- | --- |

 לידה:  22 בפברואר 1980 (בת 44) ישראל ראשון לציון, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1998
 עיסוק:  זמרת
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  ze ניהול
 מספר צאצאים:  4 
 
מאיה אברהם (נולדה ב-22 בפברואר 1980) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה

אברהם גדלה והתחנכה בראשון לציון. את שירותה הצבאי בצה"ל עשתה אברהם בלהקת חיל הקשר והשתתפה במהלכו כזמרת ליווי באלבומים של אמנים רבים, ביניהם שרית חדד, עמיר בניון, אייל גולן, עופר לוי ופבלו רוזנברג.
לאחר שחרורה מהצבא הצטרפה ללהקת סהרה, שם הכירה את המפיק נדב ביטון. באותה תקופה הכירה גם את המוזיקאי עידן רייכל והשתתפה באלבומו "ממעמקים", בו ביצעה את השיר "מכל האהבות". השיר יצא כסינגל לתחנות הרדיו וזכה להצלחה גדולה. מאוחר יותר הצטרפה אברהם לסיבוב הופעות של הפרויקט של עידן רייכל בישראל ובחו"ל בו היא משתתפת באופן קבוע עד היום.
בשנת 2005 פצחה אברהם בקריירת סולו, עם הוצאת הסינגל "לפני שנשתגע" שכתב והלחין המוזיקאי הנרי. בינואר 2006 יצא הסינגל השני, "אין לי עוד מקום", שכתבה אברהם יחד עם דנית צור אלמוג ויהודה מסס ללחן של רן אביב. באוגוסט 2006 יצא הסינגל "חכי לי אהובה" בדואט עם יהודה מסס, שכתב והלחין ארקדי דוכין. בשל תגובות מתונות של עורכי המוזיקה ברדיו, ובשל חופשת הלידה של אברהם, נדחתה הוצאת האלבום. ביוני 2007 הוציאה אברהם את הסינגל "למה", שנכתב עבורה על ידי מורן גמליאל ואדם פרי, אותם הכירה בשירותה הצבאי. השיר זכה להצלחה רבה ולהשמעות רבות ברדיו ולווה בקליפ אנימציה. באוגוסט 2007 יצא אלבום הבכורה שלה, "רק רצית אהבה". האלבום כלל גם גרסת עיבוד מחודש לשיר "למה", וכן את השיר "מכל האהבות". אחרי צאת האלבום יצאו כסינגלים גם השירים "איך נתחיל את היום" ו"רק רצית אהבה".
בנובמבר 2008 יצא האלבום השלישי של הפרויקט של עידן רייכל, "בין קירות ביתי", שבו שרה אברהם את השיר "שב". באותה שנה השתתפה בקדם האירוויזיון הפרטי של בועז מעודה והתחרתה עמו בדואט "הנה האור" על ייצוג ישראל באירוויזיון.
בינואר 2010 הוציאה סינגל בשם "תרקדי" שזכה להצלחה ולהשמעות רבות. את המילים כתבו רפי מכלוף ואושרת בן ארוש ללחן של רפי מכלוף, ועל ההפקה ניצח רפי קריספין. בהמשך אותה שנה הוציאה שני סינגלים נוספים, שגם הם זכו להצלחה: "כל בוקר" ו"משהו אחר".
בדצמבר 2010 הופיעה אברהם לראשונה עם שיריה ולהקתה במועדון זאפה תל אביב וזכתה לביקורות מעולות.
במקביל המשיכה להשתתף בהופעות הפרויקט של עידן רייכל, שתועדו בשנת 2011 על גבי האלבום "הביתה, הלוך חזור".
בתחילת שנת 2012 עזבה אברהם את חברת התקליטים הליקון לאחר 8 שנים. במרץ 2012 הוציאה את הסינגל "אמת אחת", שכתב והלחין רפי קריספין. ביוני של אותה השנה הוציאה את הסינגל "עד שיבוא אוקטובר", שכתב והלחין בן ארצי.
בינואר 2013 הוציאה מאיה את "תדע" - הסינגל השלישי (מילים: רפי קריספין, לחן: בן ארצי).
ביולי 2013 הוציאה מאיה את "עברתי את הדרך" - (מילים: רפי קריספין, לחן: עינן פרל).
בינואר 2016 הוציאה מאיה את "זרועותיי (מילים ולחן:עינן פרל). השיר זכה להשמעות רבות ובין היתר נכנס לפלייליסט של גלגלצ.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2007: רק רצית אהבה
2015: ליום הזה חיכיתי
חיים אישיים

אברהם נשואה ואם לארבעה ילדים. מתגוררת בראשון לציון.
הערות שוליים

↑   יוסי חרסונסקי על מאיה אברהם
↑  אסף נבו, ‏אברהם אמנו, באתר ‏מאקו‏, 21 בדצמבר 2010
| מאיה אברהם |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: רק רצית אהבה • ליום הזה חיכיתי
סינגלים: "לפני שנשתגע" • "למה" • "תרקדי" • "אמת אחת" • "עד שיבוא אוקטובר" • "תדע" • "בא הבוקר" • "עברתי את הדרך" • "אם תחזור" • "זרועותיי"
שיתופי פעולה: "חכי לי אהובה" • "ענני"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398001105171  MusicBrainz: 6b271419-b625-449c-9df4-9dfc85483a9d  VIAF: 4296153532465948820001   WorldCat (עם VIAF): 4296153532465948820001
זריצ'נה

זריצ'נה (באוקראינית: Зарічне, בפולנית: Pohost Zarzeczny) היא עיירה במחוז רובנה במערב אוקראינה, סמוך לגבול אוקראינה–בלארוס. עיירה זו מהווה מרכז של ראיון זריצ'נה שגובל עם ראיון דוברוביצקי וראיון ולדימירץ של מחוז רובנו.
היסטוריה

היישוב נוסד ב-27 בספטמבר 1480, בשם פוהוסט זז'צ'ני (באוקראינית: Погост-Зарічний). כך עולה מכתב צ'רטר שנתן קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין לסוחרים ביישוב, כתב שקיים עד היום בארכיון רשמי אוקראיני. היישוב היה חלק מהדוכסות הגדולה של ליטא ועם הקמת האיחוד הפולני-ליטאי ב-1569 - חלק מאיחוד זה. אחרי חלוקת פולין השלישית, ב-1795, סופח האזור לאימפריה הרוסית.
במפקד אוכלוסין שהתקיים בשנת 1897 נמנו ביישוב 647 תושבים. הם התפרנסו מחקלאות, מלאכה ומסחר. כמו כן היו ביישוב כנסייה אורתודוקסית, בית כנסת ומזקקה.
בינואר 1918 כבשו כוחות סובייטיים את היישוב וביישוב הוקמה מועצת איכרים, אך כוחות אוסטריים וגרמנים כבשו את היישוב מהסובייטים. מתחילת 1919 השתייך היישוב לרפובליקה העממית של אוקראינה אך בשנת 1921 כבשו אותו כוחות של הרפובליקה הפולנית השנייה. בתקופה זו שרר ביישוב מחסור במצרכי מזון בסיסיים, ואת היישוב פקדו רעב ומגפות.
בספטמבר 1939 כבשה ברית המועצות את העיירה, בהתאם לנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ביוני 1941 נסוגו הסובייטים מהעיירה ומקומיים אוקראינים השתלטו עליה והנהיגו בה שלטון אוקראיני. באוגוסט 1941, עם כיבוש העיירה על ידי גרמניה הנאצית במסגרת מבצע ברברוסה, הוקם שלטון של רשות גרמנית בעיירה. כ-260 היהודים שחיו בעיירה לפני מלחמת העולם השנייה נרצחו בספטמבר 1942 מחוץ לעיירה על ידי יחידות מזוינות גרמניות, ככל הנראה האיינזצגרופן. האזור שוחרר על ידי הצבא האדום באביב 1944.
בשנת 1946 שונה שמו של היישוב, והוא נקרא "זריצ'נה". בשנת 1959 הוענק ליישוב מעמד של יישוב עירוני.
משנת 1991 מהווה זריצ'נה חלק מאוקראינה העצמאית.