stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שם
הערות שוליים

↑  כך כתב רבי סעדיה גאון על ספר שמות, פרק ל"א, פסוק ב', "אפשר שמלך צור שמו חירם בן חירם כדרך שבני אדם בזמנינו זה קוראים שם יהודה בן יהודה"
1 2  Fabry, Merrill (16 באוגוסט 2016). "Now You Know: Why Do We Have Middle Names?" (web article). Time.com (באנגלית). Time. נבדק ב-18 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Egyptian Religion", E. A. Wallis Budge", Arkana 1987 edition, ISBN 0-14-019017-1
↑  יוסף פליישמן, למשמעותם של שינוי השם ומצוות המילה (עיון בבראשית יז), בית מקרא: כתב-עת לחקר המקרא ועולמו 46, מוסד ביאליק, 2001, עמ' 312
↑  הבשורה על פי לוקאס, ט, 49
↑  ספר בראשית, פרק כ"ט, פסוק ל"ד
↑  "Dolphins Name Themselves With Whistles, Study Says". National Geographic News. 8 במאי 2006. ארכיון מ-14 בנובמבר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Berg, Karl S.; Delgado, Soraya; Okawa, Rae; Beissinger, Steven R.; Bradbury, Jack W. (2011-01-01). "Contact calls are used for individual mate recognition in free-ranging green-rumped parrotlets, Forpus passerinus". Animal Behaviour (באנגלית). 81 (1): 241–248. doi:10.1016/j.anbehav.2010.10.012. ISSN 0003-3472.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558124005171  GND: 4127959-1  LCCN: sh85089592  LNB: 000067883  NARA: 10640933  NKC: ph139208 
צורת חתימה רווחת היא כתיבת שם האדם החותם בכתב ידו ובדרכו האישית
שני טבלאות מתוך עותק ערבי של Secretum Secretorum לקביעה אם אדם יחיה או ימות על סמך הערך הגימטרי של שם האדם.
מנורת למנצח וסביבה שמות של אלוהים הנהוגים ביהדות
בסיס ויגסימלי

ספירה על בסיס ויגסימלי היא ספירה על בסיס 20. שיטה זו נוצרה עם התפתחות החקלאות וגבירת הצורך במספרים עבור כמויות הולכות וגדלות. שיטות ספירה על בסיס 2 או 3 לא היו מספקות, ולכן עברו לאמצעי אשר התבסס על אצבעות הידיים והרגליים.
דוגמאות לשיטה זו אפשר למצוא בשיטת הספירה ששימשה את בני המאיה, בחלוקת הלירה הבריטית ל-20 שילינג, בשפה הצרפתית, שבה המספרים 80 ו-90 נספרים בכפולות של 20: quatre vingt (ארבע פעמים 20) ו-quatre vingt dix (ארבע פעמים 20 ועוד 10), ובנאום גטיסברג, שמתחיל במילים Four score and seven years ago. בשפה הבסקית, כל המספרים עד מאה נספרים בכפולות של 20.
הערות שוליים

↑  ראה דוגמאות כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012575033005171  BnF: cb180963530 (data)  LCCN: sh2018000259
פלזמה (דם)

| --- | --- |

נסיוב ותאי דם מופרדים על ידי צנטריפוגה
 שיוך:  דם 
 מזהים
 FMA:  62970 
 קוד MeSH:  A12.207.152.693 
 מזהה MeSH:  D010949 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0032105 
 
בקבוק פלסמה יבשה לעירוי דם
פלזמה היא נוזל שקוף בגון צהבהב הזורם בכלי הדם של בעלי חוליות. הפלזמה מהווה כ-55% מנפח הדם ומכילה בעיקר מים המהווים כתשעים אחוז מהרכבה, וכן חלבונים שונים כגון: גלובולין, אלבומין, ופיברינוגן, מלחים כגון: סידן, זרחן, נתרן, אשלגן וחומרים רבים אחרים שנמצאים בשיווי משקל עם תכולתם ברקמות השונות. הפלזמה מכילה את תאי הדם ומאפשרת את תנועתם בכלי הדם. כיוון שדם שבא במגע עם האוויר נקרש, הנוזל שמתקבל בדגימת דם (ללא תוספת חמרים מונעי קרישה) יהיה שונה מהפלזמה, הוא לא יכיל גורמי קרישה שנוצלו ליצירת הקריש. נוזל זה נקרא נסיוב או סרום.
הרכב הפלזמה מאפשר מעבר טסיות דם המהוות חלק ממנגנון קרישת הדם, תאי דם אדומים המובילים חמצן, תאי דם לבנים של מערכת החיסון, הורמונים, אנזימים, ליפופרוטאינים, חומצות אמינו וסוכרים הדרושים לתפקוד יעיל של הגוף וכן רכיבים נוספים כמו חומרי מזון החיוניים לתחזוקת תאי הגוף. כמו כן מאפשר נוזל הפלזמה הוצאה וסילוק פסולת אל מחוץ לגוף. כאשר מסרכזים דם במבחנה, ניתן לראות שנוצרו שלוש שכבות. החומר העליון הוא נוזל הפלזמה, השכבה הדקה שמתחתיו אלו הן כדוריות דם לבנות ולמטה נמצא נוזל אדום אלו הן כדוריות הדם האדומות.
שימוש בפלזמה ובנסיוב במעבדה

למטרות של בדיקות דם, הפלזמה מבודדת משאר הדם. על מנת למנוע קרישה, חומר נוגד קרישה כגון ציטרט או הפרין מוסף לדם מיד אחרי הנטילה. לאחר מכן מתבצעת הפרדה של הדם מתאי הדם על ידי צנטריפוגה והפלזמה יכולה להיות מוקפאת לצורכי שימוש. הפלזמה יכולה להישמר בהקפאה לתקופת זמן כמעט בלתי מוגבלת.
לצורכי רוב הבדיקות ניתן להשתמש הן בפלזמה והן בנסיוב. ניתן לבודד נסיוב על ידי הקרשת הדם טרם השימוש בצנטריפוגה. הנסיוב מועדף בדרך כלל כאשר גורמי הקרישה יכולים להטות את תוצאות הבדיקה. בבדיקות המשתמשות באלקטרופורזה, למשל, שימוש בפלזמה יכול להוביל להופעת "פס" נוסף בג'ל, אשר ניתן לזהות אותו בטעות כפאראפרוטאין. בדיקות קרישה כגון (INR או APTT), לעומת זאת, דורשות שימור של כל גורמי הקרישה בדם, ולכן אינן יכולות להתבצע על נסיוב.
התפקיד העיקרי של הפלזמה הוא להעביר מזון לכל תאי הגוף (להעביר חמצן).
מרכיביה של הפלזמה

| החומרים | ריכוז בפלזמה |
| --- | --- |
מים: 90%-92% מנפח הפלזמה
חלבונים שונים: 7%-9% מנפח הפלזמה

מינרלים (יוני אשלגן, סידן, כלוריד, מגנזיום, נחושת, יונים של חומצה פחמתית, חומצה זרחתית ואחרים): סך הכל 0.9% מנפח הפלזמה לכל מינרל ריכוז שונה, הנשמר בקביעות בפלזמה.
גלוקוז: 80-120 מ"ג לכל 100 מ"ל
חומצות אמיניות, שומנים: ריכוז משתנה לפי זמני ארוחות וקצב חילוף החומרים
שתנן - תוצר פירוק חלבונים: 0.03% מנפח הפלזמה
הורמונים: ריכוזים משתנים זעירים מאוד
הערות שוליים

↑  Package Leaflet and Summary of Product Characteristics (SPC) – LyoPlas N - w, DRK-Blutspendedienst West
| תאי דם |
| --- | --- | --- |
| תאי דם אדומים | אריתרוציטים • רטיקולוציטים | תא דם |
| תאי דם לבנים | נויטרופילים • אאוזינופילים • באזופילים • מקרופאגים • לימפוציטים • מונוציטים • פגוציטים | תא דם |
| ראו גם | טסיות דם • פלזמה • דם • מחזור הדם | תא דם |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282675905171  BnF: cb119775231 (data)  GND: 4146082-0  LCCN: sh85015001  NKC: ph182388
קתזיניים

| קתזיניים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: קתזיניים
שם מדעי
 Ctenizidae ‏טורל, 1887
תחום תפוצה


עכביש מהסוג Stasimopus במאורתו.
קתזיניים (שם מדעי: Ctenizidae) היא משפחת עכבישאים המצויים בכמה אזורים טרופיים וסובטרופיים והם חיים במחילות בעלות דלת מוסווית על ידי עלים, טחבים ונשורת המסווה אותה מטרף כמו חרקים ופרוקי-רגליים נוספים. מינים אחרים פשוט חיים בצינורות רגילים וטורפים כל חרק שמתקרב אליהם.
הם בעלי גוף בצבע שחור עד אדמדם ובעלי שערות רבות. הרגליים גדולות והבטן מעוגלת. הם מזכירים מעט עכבישי טרנטולה במראם אך קטנים יותר.
מינים אלה לא נודדים הרחק ממחילותיהם וממתינים בה רוב הזמן לטרף. היוצא מן הכלל הוא בעונת הרבייה אז הזכרים מחפשים נקבות הגדולות מהם ועלולות לטרוף אותם. בשביל שלא יעשו זאת הם מביאים לנקבות "מתנה" אותה הנקבה תאכל תוך כדי ההזדווגות.
מיון

משפחה קתזיניים (Ctenizidae)
סוג Baltocteniza - נכחד
סוג Bothriocyrtum
סוג Cteniza
סוג Cyclocosmia
סוג Cyrtocarenum
סוג Electrocteniza - נכחד
סוג Latouchia
סוג Stasimopus
סוג Conothele
סוג Hebestatis
סוג Ummidia
אסמאעיל ספואת

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1896 
 פטירה:  1972 (בגיל 76 בערך) 
 מדינה:  עיראק 
 
אִסמאעיל ספואת סעיד (בערבית: اسماعيل صفوت سعيد; תעתיק מדויק - אסמאעיל צפות סעיד; 1896–1972) היה איש צבא עיראקי בעל תפקיד חשוב בהכנת צבאות מדינות ערב למלחמת העצמאות.
במלחמת העצמאות

החל מספטמבר 1947 החלו מדינות הליגה הערבית בדיונים שבהם ניסו לגבש עמדה מאוחדת, צבאית ומדינית, באשר לתוכנית החלוקה. בשלוש ישיבות של הליגה הערבית, בסאופר שבלבנון בספטמבר 1947, בעאליי שבלבנון באוקטובר 1947 ובקהיר בדצמבר 1947 נערכו דיונים בעניינים אלו, בהם הייתה עיראק בהנהגת ראש הממשלה סאלח ג'בר הכוח המניע להתנגדות לתוכנית החלוקה, וקראה לצעדים קיצוניים. ראשי הליגה הערבית העמידו את ספואת, שהיה אז בדרגת לואא' (דרגת קצונה עיראקית המקבילה לדרגת אלוף) בראש "ועדה טכנית קבועה" שתדון בנושא הצבאי של הסכסוך היהודי ערבי. הוועדה ובה קצינים נוספים ממדינות ערב ונציג פלסטיני התמקמה במחנה קטנא בסוריה והחלה בעבודתה.
ספואת הגיש בנובמבר 1947 דו"ח שמסקנתו העיקרית היתה כי רק כוחות ערביים סדירים יוכלו להביס את היישוב היהודי. הוא המליץ לרכז כוחות אלו בגבולות הארץ עד לפינוי הבריטי, ובינתיים לארגן את ערביי פלסטין ולאמן את צעיריהם על מנת שיוכלו להגן על עצמם מפני התקפות היהודים, וכן לנתק את קוי התחבורה של היישוב ולהתקיף את המושבות והקיבוצים היהודיים. עמדתו לא התקבלה בוועדה בקהיר בדצמבר 1947, ותחת זאת הוחלט להטיל את הגנת פלסטין על הערבים המקומיים.
לאחר ועידה נוספת של ראשי הליגה בקהיר, בפברואר 1948 התמנה ספואת ל"מפקד כללי של הכוחות הערבים בפלשתינה", שכללו , בין היתר, את צבא ההצלה בפיקודו של פאוזי קאוקג'י שלחם מינואר 1948 ובאפריל ספג תבוסה משמעותית בקרב משמר העמק. ספואת מעולם לא נטל לידיו את הפיקוד בפועל, והיחסים בינו ובין קאוקג'י שפיקד בפועל על הכוחות לא היו תקינים.
בתחילת אפריל 1948, ערב מבצע נחשון, נפגש ספואת עם עבד אל-קאדר אל-חוסייני שדרש לקבל נשק כבד, אחרת יפלו לידי היהודים יפו וחיפה. ספואת,  כמייצג השושלת ההאשמית, לא היה לו עניין לחזק את מעמדו של חוסייני שייצג את משפחת חוסייני השיב שאנשיו של־חוסייני אינם מנוסים דיים בהפעלת תותחים, ואם הוא ימסור אותם לידיו הם עלולים ליפול בידי היהודים, והוסיף "אם תכבוש ההגנה את חיפה או יפו, נחזיר לך אותן בתוך שבועיים ימים". למשמע דבריו תפס חוסייני את תיק הניירות שעל השולחן שביניהם והטיח אותו בראשו של ספואת, כשהוא צועק "אתה בוגד". למרות זאת נפגש חוסייני שוב עם ספואת מיד אחרי כיבוש הקסטל על ידי הפלמ"ח ב-3 באפריל. הוא שוב ביקש נשק מספואת והלה סירב שוב וענה לו ש"אם לא יוכלו אנשיך לכבוש את הקסטל מחדש, הרי נבקש מקאוקג'י לעשות זאת".
באותו חודש דרש ספואת מראשי הליגה הערבית כי יבנה כוח שימנה חמש דיוויזיות לפחות, עם שש טייסות מטוסי קרב והפצצה, תחת פיקוד ערבי מאוחד. בפועל תמכו המצרים בכוחות מקומיים שהיו תחת השפעת משפחת חוסייני בעוד שהעיראקים תמכו בצבא ההצלה שכלל אף כמה מאות מתנדבים עיראקים. מבחינה פוליטית היו המצרים מעוניינים בהקמת מדינה ערבית עצמאית, שתהיה תחת השפעתם, בעוד שהעיראקים היו בעלי עניין לחזק את כוחו של עבדאללה ושל השושלת ההאשמית. חילוקי הדעות הפוליטיים מנעו פעולה משותפת והקמת מפקדה משותפת.
ב-13 במאי התפטר ספואת מתפקידו. במברק ששלח ממפקדתו בדמשק למפקדה המשותפת של הצבאות הערביים בזרקא כתב "מהיותי משוכנע בהחלט כי בהיעדר הסכם על תוכנית מדויקת צפויים אנו רק לאסון, אני מגיש את התפטרותי". לכן, כאשר יצא כוח המשלוח העיראקי לדרכו, בתחילת מאי 1948 לא הועמד ספואת בראשו, אלא לואא' נור א-דין מחמוד.
הערות שוליים

↑  אסמאעיל ספואת אתר IRAQIVIP
↑  מיכאל אפל, המזרח התיכון בימינו; עיראק - מלוכה, מהפכה, רודנות, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2005, עמ' 87
1 2  אל"מ (מיל) אברהם איילון, ‏המעורבות העיראקית במלחמת העצמאות, מערכות 246, ספטמבר 1975
↑  איתמר רדאי, הכוחות הבלתי-סדירים וההתארגנות בקהילה הערבית באזור ירושלים מראשית דצמבר 1974 עד ה-19 במאי 1948, (עבודת מוסמך) האוניברסיטה העברית בירושלים, אוגוסט 2002, עמ' 8
↑  י' שמעוני, ‏הערבים לקראת מלחמת ישראל ערב 1945  1948, מערכות 230, מאי 1973
↑  דומיניק לאפייר ולארי קולינס, ירושלים, ירושלים עמ' 205-204
↑  "ירושלים, ירושלים" עמ' 214
↑  פסח מלובני, מלחמות בבל החדשה - עלייתו ונפילתו של הצבא העיראקי, הוצאת מערכות, 2009, עמ' 57
↑  ירושלים, ירושלים, עמ' 306
אליהו דושניצר

| --- | --- |

 לידה:  1877 
 פטירה:  24 באוגוסט 1949 (בגיל 72 בערך) 
 תקופת הפעילות:  ? – 24 באוגוסט 1949 
 השתייכות:  יהדות חרדית 
 תלמידיו:  חיים קניבסקי, אליעזר קוגל 
 
מצבתו של רבי אשר דושניצר, בנו של אליהו דושניצר, הוכח ככהן.
הרב אליהו דושניצר הכהן (ה'תרל"ז, 1877 - כ"ב באב ה'תש"ט, 24 באוגוסט 1949 פתח תקווה) היה משגיח ור"מ ישיבת לומז'ה בפתח תקווה.
תולדותיו

נולד בלוקניק, בנם של אברם יוסף ושרה איצקובנה.. בצעירותו למד בישיבת טלז ובסלובודקה. אחר כך למד אצל הסבא מקלם, ובבגרותו למד בישיבת ראדין והיה למקורבו ותלמידו המובהק של החפץ חיים, לאחר נישואיו התגורר בעיר לומז'ה והחל לעסוק בהשפעה מוסרית בעירו ובישיבות ראדין וסלובודקה.
הרב אליהו דושניצר מופיע כתושב קורסנאי בשנת 1921 (ראה תמונה בגלריה), שם אביו מכונה אברום.
בסוף ימיו עלה לארץ ישראל, התגורר בפתח תקווה כדי לשמש כר"מ ומשגיח בישיבת לומז'ה שהוקמה בעיר, רבים מבוגרי הישיבה המפורסמים רואים בו את רבם.
נפטר בכ"ב באב ה'תש"ט בפתח תקווה. היה נשוי לחנה רופטי. אחותו שיינה יוכבד נישאה לזליג לייב וויברנצ'יק מלומז'ה. בנו, הרב אשר דושניזר, ובתו חיה שרה נישאה לרבי גרשון פישמן. בנו של גרשון היה הרב משה פישמן שנישא לאסתר פרנקל.
ספרו "נחלת אליהו" העוסק בעיקר בחידושי הלכה ופרשנות לתלמוד, ראה אור לאחר פטירתו בידי תלמידיו, ובהם הרב חיים קניבסקי שערך את הספר.
אודותיו

היה מפורסם במיוחד בזהירותו המופלגת בענייני ממון, וסיפורים רבים סופרו על זהירות זו.
היה אחד מהבחורים שנקראו על ידי החפץ חיים להוצאת דיבוק.
לקריאה נוספת

דוד זריצקי, אדם שלם, נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 56–59
הערות שוליים

↑  Yigal M. Rechtman, LC classification
CS71.R298 1999
LCCN
99073683
Dewey class no.
929/.2/0973, The stories of eight families : Rechtman, Hoffman, Lewenson, Fogelman, Wybranczyk, Markusewitz, Levin (Sher), Miller / Yigal M. Rechtman., 1999
↑  סיפורים אודותיו
↑  סיפור הדיבוק באתר שטייגען
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308494005171  ISNI: 0000 0001 1358 2685  LCCN: nr2007012486  VIAF: 165949380   WorldCat (עם VIAF): 165949380 
קברו של אליהו יוסף דושניצר

ספר תהלים עם חתימתו של הרב אליהו דושניצר
תפילה על ציונו על ידי קופת העיר פתח תקווה נראה הרב ברוך שמעון סלומון
אדוקסבאן

|  נתונים כימיים |
| --- | --- |
 מסה מולרית:  547.176851 יחידת מסה אטומית מאוחדת 
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  B01AF03 
 מספר CAS:  480449-70-5
 PubChem:  10280735
 ChemSpider:  8456212
 
אדוקסבאן (בלועזית: edoxaban) הוא מעכב ישיר של פקטור Xa והמרכיב הפעיל בתרופה ליקסיאנה (lixiana). ליקסיאנה היא תרופה נוגדת קרישה, הניתנת דרך הפה. התרופה שייכת לקבוצת נוגדי הקרישה הפומיים הישירים (DOACs) המכונים אף נוגדי הקרישה הפומיים שאינם אנטגוניסטים של ויטמין K ושייכת לקבוצת תרופות נוגדות קרישה המכונות "נוגדי הקרישה הפומיים החדשים" (באנגלית New Oral AntiCoagulants או בקיצור NOACs).
שימושים רפואיים

אדוקסבאן מאושרת לשימוש בישראל עבור:
מניעה של שבץ ואמבוליזם סיסטמי, בחולים עם פרפור פרוזדורים לא-מסתמי (NVAF)
טיפול בפקקת ורידים עמוקים (DVT - Deep Vein Thrombosis) ותסחיף ריאתי (אמבוליזם - Pulmonary Embolism - PE)
מניעה של פקקת ורידים ותסחיף ריאתי נישנים, במבוגרים
אדוקסבאן ניטלת פעם ביום, עם או בלי מזון.
ניגוד קרישה במחלות קרדיווסקולריות

אנטגוניסטים של ויטמין K‏ (VKAs) היו הטיפול הסטנדרטי עבור מניעה וטיפול של פקקת ורידים תסחיפית (תרומבואמבוליזם ורידי - VTE) ומניעה של שבץ, בחולים עם פרפור פרוזדורים.
עד שנת 2009, האנטגוניסט של ויטמין K, ווארפרין, הידוע בשמו המסחרי, קומדין, היה נוגד הקרישה הפומי היחיד שאושר לשיווק בעולם ובישראל. טיפול עם ווארפרין, הביא להפחתה של 95% בתרומבואמבוליזם נישנה ולהפחתה של הסיכון לשבץ ב-64%, בהשוואה עם אינבו, בחולים עם פרפור פרוזדורים (AF).
אך, שיעור הדימום המג'ורי עם ווארפרין, במסגרת של VTE, היה גבוה, במיוחד בחולים בעלי סיכון גבוה. מיגבלות הווארפרין מתועדות היטב, וכוללות חלון תרפויטי צר, המצריך ניטור, תגובה תרפויטית מגוונת, תחילת ותום פעילות מאוחרות, הצורך בהתאמות מינון, אינטראקציות עם מזון ותרופות והסיכון לדימום.
החל מ-2009 ועד 2019, אושרו לשיווק בישראל, שלוש תרופות נוגדות קרישה פומיות ישירות (DOACs): מעכב תרומבין (דאביגטרן) ושתי תרופות המעכבות את פקטור Xa (ריברוקסבאן ואפיקסבן). DOACs אלה נמצאו בטוחות לפחות כמו וארפרין.
אך, תרופות אלה אינן נעדרות מגבלות קליניות, כולל אינטראקציות פרמקוקינטיות עם תרופות אחרות, יתר על כן יש צורך ליטול אפיקסבאן ודאביגטרן פעמיים ביום, מה שמשפיע לרעה על היענות החולים לטיפול. בעוד שמינונים מאושרים של ריברוקסבאן ודאביגטרן הביאו לשיעורים דומים של דימומים מג'וריים, כמו אלה של וארפרין, אפיקסבאן נמצא קשור עם סיכון מופחת לדמם].
בשנת 2015, אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) לשיווק את מעכב פקטור Xa השלישי, אדוקסבאן, תחת השם המסחרי "סאבאיסה" (Savaysa)‏. אדוקסבאן אושר לשיווק בישראל, תחת השם המסחרי ליקסיאנה, בשנת 2022.
מנגנון פעולה

מנגנון הקרישה, שתוצאתו הסופית היא יצירת קריש פיברין, מבוסס על הפעלת גורמי קרישה בלתי משופעלים המצויים בדם. שפעול גורם קרישה מסוים גורמת לשפעול גורמי קרישה נוספים בתגובת שרשרת, עד ליצירת קריש הפיברין. אחד מגורמי הקרישה, פקטור X, הוא אנזים ברצף שלבי הקרישה, העובר שפעול, לקבלת פקטור Xa, גורם חיוני להפיכת פרותרומבין לתרומבין. כל מולקולה של פקטור Xa יכולה לייצר 1,000 מולקולות של תרומבין. היצירה המוגברת של תרומבין אחראית לפולימריזציה של פיברין ליצירת הקריש.
אדוקסבאן מעכב פקטור Xa חופשי, ללא צורך באנטי-תרומבין. עיכוב זה של פקטור Xa, במסלול הקרישה, מוביל להפחתה ביצירת תרומבין ולכן, להפחתה ביצירת קרישי דם. ההפחתה בתרומבין מביאה אף לעיכוב עקיף של צימות טסיות.
ניסויים קליניים > פרפור פרוזדורים (AF) - הניסויים הקליניים ENGAGE AF-TIMI 48, ENSURE AF ו- ELIMINATE AF

בשנת 2013, נחקר אדוקסבאן לעומת ווארפרין ב-21,105 חולים עם פרפור פרוזדורים (AF), במסגרת הניסוי הקליני ENGAGE AF-TIMI 48. אדוקסבאן ניתן לחולים פעם ביום, במשטר של מינון גבוה (60 מ"ג) או במשטר של מינון נמוך (30 מ"ג), על פני תקופה (חציונית) של 2.8 שנים. תוצאות הניסוי הראו, כי אדוקסבאן היה בלתי-נחות, בהשוואה לווארפרין, בשני משטרי המינון, והיה קשור, באופן עיקבי, עם שיעורים נמוכים יותר של כל סוגי הדימומים, בכללם דימום מג'ורי, דימום תוך-גולגולתי ודימום מסכן חיים. דימום גסטרואינסטינלי אירע בשכיחות גבוהה יותר עם המינון הגבוה של אדוקסבאן, בהשוואה לווארפרין, אך בשכיחות נמוכה מזו של ווארפרין, עם המינון הנמוך של אדוקסבאן.
שיעורי התוצאים הקליניים שהיו מורכבים מאירועים קרדיווסקולריים, תמותה מכל סיבה או דימום, היו נמוכים יותר, באופן משמעותי, עם 2 משטרי המינון של אדוקסבאן, מאשר עם ווארפרין.
אנליזה של הניסוי הקליני ENGAGE AF-TIMI 48, אף מצאה כי חולים בקבוצות הטיפול עם אדוקסבאן, היו בעלי שיעורים נמוכים יותר של אשפוזים קרדיווסקולריים או כאלה שהיו קשורים לדימום, ועם פחות סיבוכי דימום, בהשוואה לווארפרין.
אדוקסבאן אף נחקר באוכלוסיית חולי AF שעברו היפוך חשמלי או אבלציה, ונמצא כבלתי-נחות לווארפרין:
בניסוי הקליני ENSURE AF, אדוקסבאן נמצא בלתי נחות, בהשוואה לטיפול גישור סטנדרטי שהיה מורכב מווארפרין ואנוקספרין, עבור היפוך חשמלי, בעוד שבניסוי הקליני ELIMINATE AF trial נמצאה מסקנה דומה, בחולים שעברו אבלציה.
ניסויים קליניים > פקקת ורידים עמוקים (DVT) ואמבוליזם (תסחיף) ריאתי (PE) - הניסוי הקליני Hokusai VTE

אדוקסבאן לטיפול בחולים עם פקקת ורידים עמוקים (DVT) ואמבוליזם (תסחיף) ריאתי (PE), המהווים 2 סוגים של תרומבואמבוליזם ורידי (VTE), נחקר בניסוי הקליני Hokusai VTE, שהשווה את היעילות והבטיחות של אדוקסבאן 60 מ"ג, במתן פומי, פעם ביום (4,118 חולים), לאלה של ווארפרין (4,122 חולים), בחולים עם תרומבואמבוליזם ורידי (VTE) סימפטומטי, חריף (DVT או PE, עם או ללא DVT).
משך הטיפול נע בין 3 חודשים ל-12 חודשים, בהתאם למאפיינים הקליניים של החולים. תוצא היעילות הראשי, נקבע כ-VTE סימפטומטי, שהוגדר כתרכובת של DVT נשנית, PE סימפטומטי, נון-פאטאלי, חדש ו-PE פאטאלי, במהלך תקופת הניסוי הקליני, של 12 חודשים.
תוצאות הניסוי הראו כי אדוקסבאן, שניתן פעם ביום, לאחר טיפול התחלתי עם הפרין, נמצא בלתי-נחות בהשוואה לווארפרין, וגרם לפחות דימומים, באופן משמעותי, בהשוואה לווארפרין, בספקטרום רחב של חולים עם תרומבואמבוליזם ורידי, כולל באלה עם תסחיף ריאתי חמור.
תופעות לוואי

אחד היתרונות הגדולים של אדוקסבאן ושל קבוצת ה-NOACs בכלל, על פני ווארפרין, הוא סיכון נמוך יותר לדימומים תוך-גולגולתיים ודימומים מסכני חיים. אך, כמו בתרופות אחרות המיועדות להפחית קרישת דם, אדוקסבאן עלול לגרום לדימומים, כמו דימומים מהאף והחניכיים, דימום כבד בעת הווסת, דימום מתמשך מפצעים או מאתר הזרקה או שיעול דמי. במקרים מסוימים הדימומים עלולים להיות סמויים, אך סימנים מעידים עשויים להיות כאבי ראש, סחרחורת וחולשה. צבע השתן עשוי להיות אדום, ורוד או חום, הצואה עשויה להיות דמית או כהה, וקיא בעל צבע קפה.
תופעת לוואי נפוצה אחרת היא אנמיה או ספירה נמוכה של תאי דם אדומים, העשויה להתבטא בעור חיוור, עייפות בלתי רגילה, סחרחורת, קוצר נשימה, וידיים ורגליים קרות.
היסטוריה

אדוקסבאן פותח על ידי החברה היפנית דאיצ'י סנקיו ואושר לשיווק ביפן, באפריל 2011, למניעה של תרומבואמבוליזם ורידי, לאחר ניתוח אורתופדי של החלפת מפרק הברך או הירך, או שבר בירך. אדוקסבאן אושר לשיווק על ידי רשות המזון והתרופות (FDA) האמריקאית, בינואר 2015, להפחתת הסיכון לשבץ בפרפור פרוזדורים לא-מסתמי ולטיפול בתרומבואמבוליזם ורידי. אדוקסבאן אושר לשיווק באירופה ביוני 2015, תחת השם "ליקסיאנה" (Lixiana).
התרופה בישראל

אדוקסבאן אושר לשימוש על ידי משרד הבריאות הישראלי בהתוויות הבאות:
מניעת שבץ ותסחיף מערכתי במטופלים מבוגרים, הסובלים מפרפור עליות שאינו מסתמי, עם גורם סיכון אחד או יותר, כגון, אי ספיקת לב גדשתית, יתר לחץ דם, גיל > 75 שנים, סוכרת, שבץ קודם או אירוע מוחי חולף (TIA) קודם
טיפול ומניעת הישנות של פקקת ורידים עמוקים (DVT) ותסחיף ריאתי (PE) במבוגרים
אדוקסבאן נכלל בסל הבריאות מתאריך 30 בינואר 2020.
הערות שוליים

1 2  Stacy ZA, Call WB, Hartmann AP, Peters GL, Richter SK. Edoxaban: A Comprehensive Review of the Pharmacology and Clinical Data for the Management of Atrial Fibrillation and Venous Thromboembolism. Cardiol Ther. 2016 Jun;5(1):1-18. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/26935434/
1 2  Edoxaban (Savaysa) - US FDA approval
↑  Giugliano RP, Ruff CT, Braunwald E, Murphy SA, Wiviott SD, Halperin JL, Waldo AL, Ezekowitz MD, Weitz JI, Špinar J, Ruzyllo W, Ruda M, Koretsune Y, Betcher J, Shi M, Grip LT, Patel SP, Patel I, Hanyok JJ, Mercuri M, Antman EM; ENGAGE AF-TIMI 48 Investigators. Edoxaban versus warfarin in patients with atrial fibrillation. N Engl J Med. 2013 Nov 28;369(22):2093-104. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/24251359/
↑  Vilain K, Li H, Kwong WJ, et al. Cardiovascular- and bleeding-related hospitalization rates with edoxaban versus warfarin in patients with atrial fibrillation based on results of the ENGAGE AF–TIMI 48 trial. Circ Cardiovasc Qual Outcomes. 2020;13(11):843-852.
https://doi. org/10.1161/CIRCOUTCOMES.120.006511
↑  Srinivasan S, Ajmal M, Pecci C, Lassar T. Edoxaban in cardiovascular disease management: Review. Br J Clin Pharmacol. 2022 Feb;88(2):535-540. doi: 10.1111/bcp.15026. Epub 2021 Dec 9. PMID 34365675.
↑  Hokusai-VTE Investigators, Büller HR, Décousus H, Grosso MA, Mercuri M, Middeldorp S, Prins MH, Raskob GE, Schellong SM, Schwocho L, Segers A, Shi M, Verhamme P, Wells P. Edoxaban versus warfarin for the treatment of symptomatic venous thromboembolism. N Engl J Med. 2013 Oct 10;369(15):1406-15. https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/23991658/
↑  Edoxaban - Drugs.com
↑  Edoxaban approval in Japan
↑  עלון לצרכן
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אייזק ניוטון 
 שפת המקור:  לטינית 
 סוגה:  פילוסופיית הטבע, מכניקה קלאסית 
 נושא:  פיזיקה קלאסית 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  לונדון 
 תאריך הוצאה:  1687 
 
עקרונות מתמטיים של פילוסופיית הטבע (בלטינית: Philosophiæ Naturalis Principia Mathematica – פילוסופיֶה נטוראליס פרינקיפיה מתמטיקה), הנקרא לעיתים קרובות בקיצור "פרינקיפיה", הוא ספר בעל שלושה כרכים שנכתב על ידי אייזק ניוטון ויצא לאור ב־5 ביולי 1687. הוא מכיל את ניסוח חוקי התנועה של ניוטון אשר יצקו את הצורה היסודית של המכניקה הקלאסית, וכמו כן את חוק הכבידה האוניברסלי שהגה ואת גזירת חוקי קפלר על תנועת כוכבי לכת (שהתגלו לראשונה ניסויית 80 שנה קודם לכן).
מלבד החידושים הפיזיקליים היה חיבור זה הראשון בו נעשה שימוש שיטתי ומוצלח במתמטיקה לתיאור והסברת חוקי הטבע והתופעות. "פרינקיפיה" נחשבת לאחת היצירות המדעיות החשובות ביותר בכל הזמנים. כמו הרבה יצירות מדעיות בשנים אלו, הספר נכתב במקורו בשפה הלטינית (לטינית חדשה).
הפיזיקאי והמתמטיקאי הצרפתי אלכסיס קלרו כתב בשנת 1747 כי "פרסום הספר של העקרונות המתמטיים של פילוסופיית הטבע מסמל את תחילתה של תקופה של מהפכה במדע הפיזיקה. השיטה שתוארה על ידי המחבר המהולל סר אייזק ניוטון... הפיצה את האור של המתמטיקה על מדע שעד תקופה זו היה שרוי באפלה של השערות והיפותזות לא מבוססות."
הערכה מאוחרת יותר של השפעת הספר קבעה שעל אף שקבלת התאוריות של ניוטון לא הייתה מיידית, ב-1687, בחלוף מאה שנים לפרסום הספר, "איש לא יכול היה להכחיש, כי מתוך הפרינקיפיה צמח מדע חדש אשר, לפחות במובנים מסוימים, כה התעלה על כל מה שקדם לו, שהוא ניצב לבדו כמדגים האולטימטיבי של המדע בכללותו." ייתכן שהייתה זו אולי העוצמה של ה"פרינקיפיה", שהסבירה דברים רבים כל כך על טבע העולם בסגנון מופתי, שלם, קוהרנטי והרמוני, שגרמה לשיטה המדעית הזאת להיות מזוהה עם מדע הפיזיקה מאות שנים אחר ראשיתה. ה"פרינקיפיה" נחשבה בתקופתה ליצירה המהווה תפארת של המחשבה, והיא נחשבת, גם לאחר כמה מאות שנים, למונומנט ליכולת ההבנה הכבירה של האדם.
בעת שניסח את התאוריות הפיזיקליות שלו, פיתח ניוטון תחום במתמטיקה הנקרא קלקולוס (חשבון אינפיניטסימלי), המהווה את הבסיס המתמטי לתאוריות שלו. אף על פי כך, שפת הקלקולוס המוכרת לנו היום אינה מופיעה במשפטים ובהוכחות שב"פרינקיפיה". במקום זאת השתמש ניוטון בטיעונים גאומטריים, וזאת מכמה סיבות: הראשונה היא שהסימונים של ניוטון היו שונים מן הסימונים של לייבניץ (והסימונים של לייבניץ הם הסימונים שתפסו את המקום המרכזי בשפת הקלקולוס של ימינו). בנוסף, השיקולים של ניוטון היו גאומטריים מכיוון שבאותה תקופה היה מקובל להסתכל על עקומות באמצעות הגאומטריה, ועדיין לא נוצר אותו הקישור בין הגאומטריה והאלגברה. רק בהמשך, כאשר נוצר אותו קישור וההסתכלות על העקומות הפכה להסתכלות אלגברית, החלו להשתמש בשפה המוכרת לנו היום.
בנספח שניוטון הוסיף ל"פרינקיפיה", שכותרתו הערות כלליות (General Scholium), ביטא ניוטון את מה שנודע כאמרתו המפורסמת "אינני בודה השערות".