stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימפריית ואסולו

| --- | --- |
דגל

תחומי שליטת אימפריית ואסולו בשנים 1886 ו-1896
 ממשל
 משטר:  מונרכיה
 שפה נפוצה:  מאנדינקה
 עיר בירה:  ביסאנדוגו
 גאוגרפיה
 יבשת:  אפריקה
 היסטוריה
 הקמה:   
 תאריך:  1878
 פירוק:   
 תאריך:  29 בספטמבר 1898
 ישות קודמת:  אימפריית קונג אימפריית טוקוליור אימפריית באטה
 ישות יורשת:  מערב אפריקה הצרפתית צרפת מושבת סיירה לאון 
 שליטים בולטים:  סאמורי טורה
 דמוגרפיה
 דת:  אסלאם סוני
 
אימפריית ואסולו הייתה אימפריה קצרת ימים (1878–1898) ששכנה במערב אפריקה. היא הוקמה על שטחים שנכבשו בידי המנהיג האפריקאי סאמורי טורה, ונכבשה על ידי צבא צרפת הקולוניאלית, לאחר כ-20 שנה.
ב-1864 מת שליט אימפריית טוקוליור (Toucouleur), חאג' עומאר טעל, סמוך לבנדיאגרה (בתחומי מאלי של ימינו), והאימפריה התפוררה, כאשר ראשי השבטים השונים לחמו ביניהם על שטחי הפדרציה המוחלשת החדשה שהוקמה תחתיה. ממקום מושבו, בשטחי דרום מערב גינאה של ימינו, הפך סאמורי טורה, בן עם הדיולה, למוצלח מבין מנהיגים אלה.
מבנה הצבא

צבאו של טורה היה מצויד היטב בנשק חם מתוצרת אירופית והורכב ממערך של יחידות קבע. הצבא נחלק לכנף חיל רגלים (שהורכבה בעיקר מחיילים-עבדים שנקראו "סוֹפה") ולכנף חיל פרשים. בשנת 1887 הגיע כוחו הצבאי של טורה לכ-30,000 עד 35,000 רגלים וכ-3,000 פרשים. הרגלים חולקו ליחידות בנות עשר עד עשרים לוחמים שנקראו "סה" (Se) או "קולו" (Kulu, ברבים Kulu, קולוס), בעוד הפרשים נחלקו ליחידות בנות 50 לוחמים שנקרו "סרה" (Sere). על כל קולו פיקד "קון-טיגוי" (Kun-Tigui, כלומר "צ'יף"), ועשרה קולוס יצרו "בולו", יחידה בת 100 עד 200 לוחמים. הבולו, שמשמעותו בשפת הבמבארה "זרוע", שימש כיחידה הרגלית הבסיסית ועליה פיקד "קון-טיגוי בולו".
התפשטות ויצירת האימפריה

טורה פתח במערכה ופלש תחילה לשכניו, הברטה (Bérété) והסוסו (Cissé) ולאחר מכן למחוז ואסולו (בימינו אזור הגבול בין מאלי לגינאה). ב-1876 השתלט צבאו על מכרות הזהב של בורה (Buré) וב-1878 כבר היה מעמדו חזק מספיק כדי להכריז על עצמו "פאאמה" (Faama), שליטה הצבאי של אימפריית ואסולו החדשה. תושבי השטחים שנכבשו הוכרחו להתאסלם וטורה הכריז על עצמו כ"שליט כל המאמינים".
כיבושים נוספים כללו את קאנקאן ב-1881, מרכז מסחר חשוב על נהר המילו. בשיאה השתרעה אימפריית ואסולו על חלקים משטחיהן של גינאה, סיירה לאון, מאלי וצפון חוף השנהב של ימינו.
מלחמת המנדיגו וסופה של האימפריה

מ-1880 ועד למותו, נתקלו שאיפות ההתפשטות של טורה באלה של הצרפתים, וצבאו התמודד כנגד הצבא הקולוניאלי הצרפתי ואף ניצח במספר קרבות, החשוב בהם נערך ב-2 באפריל 1882 סמוך לוויווייאנקו (Woyowayanko) ולנוכח אש ארטילרית כבדה.
על אף הישגיו, נאלץ טורה לחתום על מספר הסכמים עם הצרפתים, בהם מסר לידיהם שטחים בין 1886 ל-1889. טורה החל בנסיגה הדרגתית, נטש את בירתו בביסאנדוגו, נע מזרחה והקים אימפריה חדשה בשטחו העליון של נהר הוולטה כאשר הוא הודף את הצרפתים במשך שבע שנים, אך תבוסתם של כוחות אחרים שהתנגדו לצרפתים, ובעיקר של ממלכת קנדוגו (Kenedugu) בסיקאסו, אפשר לצרפתים לרכז את כוחותיהם כנגדו. ב-29 בספטמבר 1898 נלכד סאמורי טורה והוגלה לגאבון, שם מת לאחר שנתיים, אירוע אשר סימן את סופה של אימפריית ואסולו.
הערות שוליים

↑  Unesco. International Scientific Committee for the Drafting of a General History of Africa. UNESCO General History of Africa, Vol. VII, Abridged Edition: Africa Under Colonial Domination 1880-1935. University of California Press, 1990. ISBN 0520067029. עמוד 60
1 2 3  Meredith, Martin. Fortunes of Africa: A 5,000 Year History of Wealth, Greed and Endeavour. Simon and Schuster, 2014. ISBN 1471135462
1 2  Marcovitz, Hal. Islam in Africa. Simon and Schuster, 2014. ISBN 1422288889
↑  Snodgrass, Mary Ellen. Encyclopedia of the Literature of Empire. Infobase Publishing, 2010. ISBN 1438119062. עמוד 79
אהבה גדולה - ההופעה

אהבה גדולה - ההופעה הוא סיבוב הופעות של הזמרת-יוצרת הישראלית ריטה אשר נתמך על אלבומה "אהבה גדולה" והתקיים ברחבי ישראל. המופע עלה בשנת 1995 והסתיים בשנת 1998, הוא נמשך כארבע שנים, כלל כ-400 הופעות וזכה להצלחה חסרת תקדים.
המופע זכה לתואר “ספקטקל”, בזכות התאורה המרהיבה ולהקת הרקדנים, חילופי התלבושות ואף השימוש הראשון בישראל במיקרופון “מדונה”.
מתוך המופע הוקלטו השירים: "שרה ברחובות" ו"אני חיה לי מיום ליום" ונכללו באלבום אוסף "תחנות בזמן" שיצא בשנת 1996.
ההופעה יצאה לאור באלבום וידאו בשנת 1998 בפורמט VHS ובשנת 2004 בפורמט DVD והוא נמכר ב-20,000 עותקים.
רקע

בסוף שנת 1994, שש שנים לאחר אלבומה הקודם "ימי התום" יצא לאור אלבום האולפן השלישי בעברית של ריטה "אהבה גדולה". לראשונה לא היה קלינשטיין המלחין העיקרי באלבום, והלחין בו רק חמישה שירים. בין הכותבים והמלחינים היו יענקל'ה רוטבליט, ערן צור, רחל שפירא, שלום חנוך ושלמה ארצי. על העיבודים היו אחראיים משה לוי ונאור דיין, עם הפקה מוזיקלית של לואי להב. אלבום זה נחל הצלחה גדולה, והכיל להיטים רבים, כמו "ערב כחול עמוק" שכתב מאיר אריאל והלחין שלמה יידוב, "האם אתה מאושר" שהלחין שלמה ארצי למילים של אריאנה הרן הכהן, "אהבה גדולה" שכתב יעקב רוטבליט ו"ציפור זרה" שכתבה רחל שפירא והלחין ערן צור, השיר "ציפור זרה" לווה בקליפ רב השראה בבימויו של יריב גבר, שעלות הפקתו הגיעה כמעט למאה אלף דולרים, יותר מכל קליפ אחר שהופק אי פעם בישראל. הקליפ זכה בערוץ MTV בתואר הווידאו קליפ הזר הטוב ביותר של אותה שנה. האלבום כלל גרסת כיסוי לשירם של הברירה הטבעית "ילדים זה שמחה", בביצוע שהפך למוכר לא פחות מהמקורי. "אהבה גדולה" שהיה אלבום יקר מאוד בהפקתו שיחזר את הצלחת שני האלבומים הראשונים, ונמכר ב-160,000 עותקים.
הפקה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  לואי להב - מפיק מוזיקלי  עידית סולנג' - רקדנית |  זיו הרפז - בס |  נאור דיין - גיטרות |  ארז נץ - גיטרות |  רועי זו-ארץ - קלידים |  קובי נעים - תכנותים, קלידים |  ויקי לוי - תופים |  ארי פסטמן - רקדן |
ביקורות

המופע זכה לביקורות חיוביות. מצד יוסי חרסונסקי: "ריטה אינה מסתפקת בשירה. אבל גם ללא כל ההפקה (היפה, כשלעצמה), כזמרת נטו, היא ענקית. בהפקה הזאת, הכל איכשהו מתחבר אליה. הרקדנים, תאורת האפקטים. הכל. מלודרמה כזו אפשר ליצור רק עם מי שהיא מלודרמטית בעצמה. כל כך קל להיכנע למלודרמה הזאת".
ומצדו של עמוס אורן: "כמו דיווה מהחלומות, היא ניצבת בסיום, מרחפת מעל ראשי המעריצים, מחליקה ידיים, מלטפת תסרוקות. ואפשר לחתוך את האהבה בסכין. לבלוע אותה ולא לשבוע".
גרסת VHS‏ (1998)

גרסת קלטת הווידאו (VHS) יצאה לאור בשנת 1998 במארז, שכלל אלבום וידאו בפורמט VHS של ההופעה ותקליטור עם חמישה שירים.
גרסת VHS‏ (1998) > רשימת השמעה

| ההופעה - VHS> מס' | ההופעה - VHS> שם | ההופעה - VHS> מילים | ההופעה - VHS> לחן | ההופעה - VHS> עיבוד | ההופעה - VHS> משך | ההופעה - VHS>  | ההופעה - VHS>  | ההופעה - VHS>  | ההופעה - VHS>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אהבה גדולה  | יענקל'ה רוטבליט | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:16 |  |  |  |  |
| 2. | שרה ברחובות ()   | צרויה להב | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 3:40 |  |  |  |  |
| 3. | ציפור זרה  | רחל שפירא | ערן צור | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 4. | נוצה ברוח  | יעקב גלעד | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 5. | עטוף ברחמים  | אהוד בנאי | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 6. | מחול מטורף ()   | מירי פיגנבוים | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 5:00 |  |  |  |  |
| 7. | לבכות  | יאיר לפיד | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 5:00 |  |  |  |  |
| 8. | ערב כחול עמוק  | מאיר אריאל | שלמה יידוב | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 5:00 |  |  |  |  |
| 9. | הנסיכה והרוח  | עלי מוהר | יהודה פוליקר | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 10. | בוא ()   | מירי פיגנבוים | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 11. | הכניסיני תחת כנפך  | חיים נחמן ביאליק | נחלת הכלל | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:30 |  |  |  |  |
| 12. | ילדים זה שמחה  | יהושע סובול | שלמה בר | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | לא ידוע |  |  |  |  |
| 13. | אני חיה לי מיום ליום ()   | חנוך לוין | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:04 |  |  |  |  |
| 14. | ימי התום  | צרויה להב | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| תוספות - תקליטור> מס' | תוספות - תקליטור> שם | תוספות - תקליטור> מילים | תוספות - תקליטור> לחן | תוספות - תקליטור> עיבוד | תוספות - תקליטור> משך | תוספות - תקליטור>  | תוספות - תקליטור>  | תוספות - תקליטור>  | תוספות - תקליטור>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | שניים (עם שלמה ארצי)   | שלמה ארצי | שלמה ארצי | נאור דיין | 3:38 |  |  |  |  |
| 2. | חייך וחיי (עם גידי גוב)   | דוד ברק | בעז שרעבי | רמי קליינשטיין | 3:45 |  |  |  |  |
| 3. | Roxanne  | סטינג | סטינג | רמי קליינשטיין | 3:38 |  |  |  |  |
| 4. | שרה ברחובות (ביצוע מהופעה חיה)   | צרויה להב | נאור דיין, רועי זו-ארץ, לואי להב | רמי קליינשטיין | 3:40 |  |  |  |  |
| 5. | אני חיה לי מיום ליום (ביצוע מהופעה חיה)   | חנוך לוין | לואי להב, משה לוי | רמי קליינשטיין | 5:28 |  |  |  |  |
גרסת DVD‏ (2004)

גרסת ה-DVD יצאה לאור ב-24 ביוני 2004 וכללה תוספות שלא נכללו במארז שיצא בשנת 1998, כמו חודאדד, שהוא סרט תיעודי על ריטה, וידאו קליפים לשירים של ריטה, מאחורי הקלעים, דיסקוגרפיה וביוגרפיה. עם זאת התקליטור עם חמשת השירים שנכללו במארז שיצא בשנת 1998, לא נכללו בגרסת ה-DVD.
גרסת DVD‏ (2004) > רשימת השמעה

| ההופעה - DVD> מס' | ההופעה - DVD> שם | ההופעה - DVD> מילים | ההופעה - DVD> לחן | ההופעה - DVD> עיבוד | ההופעה - DVD> משך | ההופעה - DVD>  | ההופעה - DVD>  | ההופעה - DVD>  | ההופעה - DVD>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | אהבה גדולה  | יענקל'ה רוטבליט | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:16 |  |  |  |  |
| 2. | שרה ברחובות ()   | צרויה להב | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 3:40 |  |  |  |  |
| 3. | ציפור זרה  | רחל שפירא | ערן צור | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 4. | נוצה ברוח  | יעקב גלעד | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 5. | עטוף ברחמים  | אהוד בנאי | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 6. | מחול מטורף ()   | מירי פיגנבוים | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 5:00 |  |  |  |  |
| 7. | לבכות  | יאיר לפיד | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 5:00 |  |  |  |  |
| 8. | ערב כחול עמוק  | מאיר אריאל | שלמה יידוב | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 5:00 |  |  |  |  |
| 9. | הנסיכה והרוח  | עלי מוהר | יהודה פוליקר | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 10. | בוא ()   | מירי פיגנבוים | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
| 11. | הכניסיני תחת כנפך  | חיים נחמן ביאליק | נחלת הכלל | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:30 |  |  |  |  |
| 12. | ילדים זה שמחה  | יהושע סובול | שלמה בר | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | לא ידוע |  |  |  |  |
| 13. | אני חיה לי מיום ליום ()   | חנוך לוין | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:04 |  |  |  |  |
| 14. | ימי התום  | צרויה להב | רמי קליינשטיין | לואי להב, נאור דיין, רועי זו-ארץ | 4:00 |  |  |  |  |
תוספות - DVD
חודאדד - סיפורה של ריטה (סרט)
"ציפור זרה" (וידאו קליפ)
מאחורי הקלעים של הוידאו קליפ "ציפור זרה"
"האם אתה מאושר" (וידאו קליפ)
"תפתח חלון" (וידאו קליפ)
"Time For Peace" (וידאו קליפ)
דיסקוגרפיה
ביוגרפיה
גרסת DVD‏ (2004) > ביקורות

| דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.מקור | דירוגים מקצועיים> ציוני ביקורות.ציון |
| --- | --- |
יוסי חרסונסקי: 
יוסי חרסונסקי ביקר באופן חיובי את ה-DVD: "הדי.ווי.די הזה מצליח לתת לנו ריטה על כול הפנים שלה, גם זו "הגדולה מן החיים", גם הפשוטה, הישירה, הארצית, האוהבת. והיא באמת זקוקה לבנק שישמור על כול האהבה הזו שמעטירים עליה. אהבה גדולה, אהבה ענקית".
נתוני מכירות > אלבום וידאו

| מקום | מכירות |
| --- | --- |
ישראל (IFPI): 20,000
אילן תלמוד

| --- | --- |

פרופ' אילן תלמוד (2023)
 לידה:  10 בינואר 1957 (בן 67)
 ענף מדעי:  סוציולוגיה
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קולומביה (15 באוגוסט 1992) 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה (1 באפריל 1998) 
 
אילן תלמוד (נולד ב-10 בינואר 1957) הוא סוציולוג ישראלי, פרופסור חבר בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה שבאוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

תלמוד נולד בישראל. השלים תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני בסוציולוגיה באוניברסיטת תל אביב (1985). את עבודת המ.א. שלו כתב בהדרכת פרופ' אפרים יער ופרופ' יונתן שפירא.  ב-1989 עבר לניו יורק לצורך לימודים באוניברסיטת קולומביה. ב-1992 השלים את עבודת הדוקטורט 
 "Relations and Gains: Industry Market Power, Industry Political Power, and State Support: The Case of Israeli Industry" 
 בהנחייתו של פרופסור רונלד ברט. לאחר הדוקטורט חזר לישראל והחל להרצות בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה. בין השנים 1995–2007 שימש גם כמרצה בכיר בחוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. עמד בראש החוג ללימודי תואר שני בסוציולוגיה כלכלית באוניברסיטת חיפה.
תלמוד הוא עמית חוקר במרכז שגיא לחקר האינטרנט באוניברסיטת חיפה.
תלמוד גרוש ואב לשתי בנות. הוא נכדו של יעקב תלמוד, מלחין חצר של חסידות גור.
תחומי מחקר

תחומי המחקר העיקריים של תלמוד עוסקים ברשתות חברתיות, יחסים וירטואליים, חקר האינטרנט, סוציולוגיה כלכלית, סוציולוגיה ארגונית והון חברתי  בקהילות ארגונים וכלכלה מקוונת.
פרסומים נבחרים > ספרים

Arian, A., I. Talmud, and T. Hermann, National Security and Public Opinion in Israel, Boulder, Co., Westview Press, with collaboration of the Jaffee Center for Strategic Research, 1988 (133 pp).
Gustavo Mesch and Ilan Talmud (2010). Wired Youth: The Social World of Adolescence in the Information Age, Routledge, March 2010. 168 pp
lan Talmud, Gustavo S. Mesch  (2000) Wired Youth: The Online Social World of Adolescence 2nd Edition,  Routledge, 221 Pp.  ISBN 9780815378846 - CAT# K339021 �	The Chapter "Online Relationship Formation’" from Wired Youth: The Online Social World of Adolescence, has been chosen to appear in Psychological Insights for Understanding 	COVID-19 and Media and Technology, Routledge, December 2020 ISBN 978-0-367-64006-4 (pbk)
הערות שוליים

↑  אילן תלמוד, "בין פוליטיקה לכלכלה": הסכמה ציבורית מול מובחנות אידאולוגית בישראל (בהדרכת אפרים יער ויונתן שפירא), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי החברה, החוג לסוציולוגיה ואנתרופולוגיה, 1985
↑  פרופ' אילן תלמוד, באתר המרכז לחקר האינטרנט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275326605171  BIBSYS: 10064980  BnF: cb123105089 (data)  GND: 171322010  ISNI: 0000 0000 6647 7558  LCCN: n88041499  NTA: 327212160  ORCID: 0000-0002-8642-9582  RERO: 02-A003886623  SUDOC: 031991408  VIAF: 92312690   WorldCat (עם VIAF): 92312690
אלי ששר

הרב אלי ששר
הרב אלי ששר (1932 – 26 בדצמבר 1996) היה איש חינוך ישראלי, מייסד אולפנת כפר פינס, ומקים בפועל של השירות הלאומי לבנות דתיות.
ביוגרפיה

נולד בגרמניה למשפחת שרשבסקי, משפחה של רופאים, שעלתה ארצה כשהיה בן שנתים. למד בתיכון צייטלין בתל אביב. בצעירותו הדריך ששר בסניף בני עקיבא בבת ים ולאחר מכן אף היה למרכזו. לאחר שירותו בצה"ל, למד גאולוגיה באוניברסיטה העברית ולמד בישיבת חברון במשך שנה אחת. הוא היה מתלמידיו של הרב צבי יהודה הכהן קוק בישיבת מרכז הרב.
בשנים ה'תשי"ב–ה'תשי"ג עבד במחלקת הנוער של הפועל המזרחי יחד עם פינחס קהתי ופעל רבות במעברות.
לאחר הקמת אולפנת כפר פינס וניהולה, השתתפו ששר ומשפחתו בהקמת קרני שומרון, והוא ניהל מוסדות חינוך באזור כמפורט בהמשך.
ששר נפטר באופן פתאומי בט"ז בטבת ה'תשנ"ז (26 בדצמבר 1996) בעת הדרכת מורים בקריית ארבע.
מדרשת אליה הפועלת במסגרת הגרעין התורני בחריש קרויה על שמו של אלי ששר. אף בית הכנסת המרכזי בקרני שומרון קרוי על שמו.
עבודתו החינוכית

בשנת ה'תש"ך, בהיותו בן 28, נשלח בידי הרב משה צבי נריה להקים את האולפנה בכפר פינס, "אם האולפנות", כדי לגשר על הפער התורני והחינוכי שנוצר בסניפי תנועת בני עקיבא בין בחורי הישיבות התיכוניות ובין הבנות שלמדו עד אז בבתי ספר תיכון מקומיים. ששר מילא את תפקיד ראש האולפנה במשך 7 שנים, והוחלף על ידי הרב אברהם בהר"ן.
לאחר מכן, כאשר התגורר בקרני שומרון, ניהל בית ספר תיכון בכפר סבא והיה מנהל האגף הדתי בעליית הנוער.
בשנים ה'תש"ן–ה'תשנ"ג, היה ראש אולפנת השומרון באלקנה.
הקמה בפועל של שירות לאומי על ידי בנות דתיות

שירות לאומי לבנות על פי חוק עוגן בשנת 1953 אך בגלל התנגדות רבנית רחבה לא יצא לפועל במשך כעשור. בשנת תשכ"ד, כאשר המחזור הראשון של אולפנת כפר פינס עמד לסיים את חוק לימודיו, יזם ששר מסגרת המשך של שירות לאומי, תחילה, תחת השם של "שנת נתינה". בשנה הראשונה של התוכנית, התגוררו הבנות בכפר מימון ושירתו בבתי ספר בסביבה בהוראת עברית ויהדות לעולים הצעירים, תוך הנחיה מקרוב של הרב יעקב אריאל רבה של כפר מימון והנחיה מרחוק של ששר שאף טרח לבקר את הבנות מדי שבוע. שנה זו יצרה את התשתית לאגודות ההתנדבות השונות הפועלות במסגרת השירות הלאומי, אשר נותר שירות התנדבותי.
הערות שוליים

1 2 3  אביה ששר, אלי ששר אבי האולפנות והשירות הלאומי, דמויות מופת בציונות הדתית בעריכת צבי שינובר, מכון מופ"ת, נחלים, תשס"ח 2008, עמ' 174-177
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007421053305171
אליאב בן ישי

| --- | --- |
 אב:  ישי 
 אם:  נצבת 
 צאצאים:  אביהיל 
 
צלחת מהתקופה הביזנטית מתארת את העימות בין אליאב לדוד לפני הקרב עם גוליית
אֱלִיאָב בֶּן יִשָׁי הוא דמות מקראית בספר שמואל, בנו הבכור של ישי ואחיו של דוד המלך.
דמותו

המקרא מספר שהיה גבוה ויפה מראה. על פי המתואר, שמואל הנביא נצטווה למשוח את אחד מבניו של ישי למלך; כאשר ראה את אליאב אמר "אך נגד ה' משיחו", כלומר, הוא ראוי למלוכה. ה' לא הסכים עם בחירתו, ואמר לו ”וַיֹּאמֶר ה' אֶל-שְׁמוּאֵל, אַל-תַּבֵּט אֶל-מַרְאֵהוּ וְאֶל-גְּבֹהַּ קוֹמָתוֹ--כִּי מְאַסְתִּיהוּ”
בפרק י"ז מתואר כי בעת המלחמה מול הפלשתים שלח ישי את שלושת ילדיו הגדולים והשאיר את דוד בנו הקטן עם הצאן. כאשר הגיע דוד אל המערכה כדי למסור לאחיו דבר מה, התרגז עליו אליאב ואמר "למה זה ירדת? ועל מי נטשת מעט הצאן, ההנה במדבר? אני ידעתי את זדנך ואת רע לבבך כי למען ראות המלחמה ירדת!". על פי המסופר, דוד לא התרשם מדבריו והחליט לצאת אל המערכה ולהילחם מול גוליית. בעקבות ניצחונו המרשים, הובסו הפלשתים במלחמה ודוד נלקח אל בית שאול המלך.
חז"ל מייחסים לאליאב תכונות של כעס וקפדנות, שבגללן לא זכה להיות מלך.
שם אמו לא מוזכר במקרא, אולם שם אמו של דוד (וכנראה גם אמו), מופיע בתלמוד הבבלי כנצבת בת עדאל.
הערות שוליים

↑  ספר שמואל א', פרק ט"ז
↑  ספר שמואל א', פרק ט"ז, פסוק ז'
↑  ספר שמואל א', פרק י"ז
↑  תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ס"ו, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף צ"א, עמוד א'.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ב'
↑  ספר דברי הימים ב', פרק י"א, פסוק י"ח
דוד נמשח בידי שמואל למלך לצד אחיו, תמשיח קיר בבית הכנסת, בדורה אירופוס על גדות נהר הפרת. המאה ה-3 לפנה"ס
אכנס כסוף

| אכנס כסוף |
| --- | --- |
 אכנס כסוף
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: גונורינצ'יים
תת־סדרה:: Chanoidei
משפחה:: אכנסיים
סוג:: Chanos
מין:: אכנס כסוף
שם מדעי
 Chanos chanos ‏פורסקל, 1775

אַכְנָס כָּסוּף (שם מדעי: Chanos chanos) הוא מין של דג גרם יחידי בסוגו ובמשפחת האַכְנָסִיִּים (Chanidae) שבסדרה גונורינצ'יים. הוא חי בימי האזור האינדו-פסיפי שבין דרום אפריקה להוואי ומצפין עד חופי קליפורניה ויפן ודרומה עד לאוסטרליה. הוא גם מקיף מימי איים שופעים באוקיינוס עד לעומק 30 מטר. לעיתים לא רחוקות דג זה נראה גם בתוך נהרות ונחלים שזורמים לאוקיינוס.
אורך הדג מגיע ל-180 סנטימטרים, והוא בעל זנב מאוד ארוך וראש קטן עם עיניים בעלות טבעות ופה קטן. מבנה גופו מזכיר גוף של דגי סלמון אף על פי שהוא אינו קרוב אליהם. הוא ניזון מאצות, אצות כחוליות ומחסרי חוליות שונים.
הדגים מתקהלים בשוניות אלמוגים סביב חופים או איים מבודדים ושם משריצים. הדגיגים מחפשים להגנתם מטורפים מקווי מים מתוקים כמו שפכי נהרות או ביצות מנגרובים ולעיתים גם באגמים.
דג זה הוא דג מאכל חשוב ברחבי דרום-מזרח אסיה ובכמה מאיי האוקיינוס השקט ובעיקר בפיליפינים, שם זהו דג לאומי.
מצב שימור המין הוא ללא חשש.
הערות שוליים

↑  אכנס כסוף באתר הרשימה האדומה של IUCN
אכאים

שחזור העיר ארגוס, בירת האכאים
אכאים (ביוונית: Aχαιοί) היו שבט יווני מרכזי (לפי הרודוטוס יחד עם האיולים, האיונים והדורים).
השם ניתן לכוחות יווניים באיליאדה ובאודיסיאה של הומרוס (הומרוס השתמש בשם זה 598 פעמים באיליאדה); שמות חלופיים באיליאדה הם דנאים (Δαναοί; בשם זה השתמש 138 פעמים) ואַרְגֵּאִים (Ἀργεῖοι; בשם זה נעשו 29 שימושים). ה"ארגאים" הוא שם פוליטי, שנלקח משמה של בירת האכאים – ארגוס. ה"דנאים" הוא השם שניתן לשבט ששלט בפלופונסוס ובאזור שמסביב לארגוס. ה"אכאים" הוא השם של השבט ששלט לראשונה בשטחי יוון, וחי מסביב לבירתו – מיקנה.
אכאיה ביצירות הומרוס היא הממלכה של אגממנון, מפקד הכוחות היוונים. ממלכתו שכנה בצפון הפלופונסוס, שטח שכיום מהווה את המחוזות היווניים אכאיה, קורינתוס וארגוליס. האכאים ההומריים היו חלק מהתרבות המיקנית ששלטה ביוון מהמאה ה־16 לפנה"ס.
בתעודות היסטוריות > תעודות חיתיות

נמצאו מסמכים חִתיים המזכירים אומה במערב (ביחס לחת) בשם אָחִיַוָה. הבולט בהם הוא מכתב טאוואגאלאווה, שחובר על ידי מלך חתי לא ידוע מתקופת האימפריה החתית (המאה ה־14 לפנה"ס), ומוען אל מלך אחיאווה, בהתייחסו אליו כאל שווה, ושממנו משתמע שהעיר מילאוואנדה (כנראה מילטוס) נמצאת בשליטת הנמען. המכתב אף מתייחס ל"אירוע וילושה" מוקדם יותר, שהיה כרוך בפעילות עוינת מצד אחיאווה. ההתייחסות המוקדמת ביותר לאותה ארץ מופיעה בתעודה שמתארת הפרות ברית מצד הווסאל החתי מַדוּאָטָה, ובו היא נקראת "אָחִיָה". את השמות הללו זיהו חוקרים עם האכיים ממלחמת טרויה, ואת וילושה עם טרויה (דרך שם האקרופוליס של טרויה, איליון). על אף הקרבה הפונֶטית, עדיין ניטש ויכוח על זיהוי זה.
בתעודות היסטוריות > תעודות מצריות

בשנה החמישית לשלטון פרעה מרנפתח, קמה ברית בין תושבי לוּב ועממים צפוניים ותקפה את אזור הדלתה המערבית. בין שמות העממים הפולשים היו האֶקְוֶושׁ, שאף אותם מזהים חוקרים עם האכיים. גם אצל הומרוס מוזכרת מתקפה אכיית על הדלתה, ואודיסאוס מזכיר זאת בשוחחו עם נשמת מנלאוס בשאול. מיתוסים יווניים מאוחרים יותר גורסים שהלנה בילתה את שנות מלחמת טרויה במצרים העתיקה, ולא בטרויה, ושלאחר המלחמה הגיעו האכיים למצרים כדי לקחתה, מה שאולי משקף מסורת עמומה על אותה מתקפה.
אותו מקור מציין שמרנפתח הביס את הפולשים, לאחר שהרג 6,000 חיילים ושבה 9,000 איש. כדי לספור במדויק, מסופר שציווה ליטול את אברי המין של כל המתים שלא היו נימולים, ואת ידי המתים הנימולים; תיאור זה הוביל חוקרים לפקפק בזיהוי האקווש עם האכיים, מכיוון שככל הידוע, מילה לא הייתה נהוגה בקרב היוונים בעת ההיא. לפי משה עמית, אין למנהג המילה עדות ביוון בתקופת הברונזה ולאחר מכן אבל קיימת השערה כי האכאים שחיו במזרח קיבלו כמה ממנהגי המקום וביניהם המילה. השערה זאת יכולה לקבל חיזוק מכך שהמילה הייתה קיימת גם אצל הקולכים, שישבו בחוף המזרחי של הים השחור.
בתעודות היסטוריות > תעודות פיניקיות-לוויות

ה"חִיַוַ" מוזכרים בגרסה הלווית של הכתובת הדו-לשונית מצ'ינקיי; בגרסה הפיניקית השם המקביל הוא "דננים". בכתובת אזתוד המאוחרת מעט לכתובת מצ'ינקיי מוזכרים בפיניקית ה"דננים" ובלווית ה"אַדַנַוַ". ה"חִיַוַ" קרובים אטימולוגית לשם קוה.
ראו גם

יוון המיקנית
מלחמת טרויה
הליגה האכאית
הערות שוליים

↑  משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, תשנ"ח, 51
↑  הרודוטוס, היסטוריה, ספר ב, פרק 104
↑  איתמר זינגר, הכתובת הדו־לשונית לובית־פיניקית מצ'ינֶקֶיי והשלכותיה ההיסטוריות, ארץ-ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה כט, 2009, עמ' 149
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5366317  NKC: ph922295
אילן תמיר

| --- | --- |

פרופ' אילן תמיר
 לידה:  ספטמבר 1973 (בן 51) ישראל
 ענף מדעי:  תקשורת הספורט, הסוציולוגיה של הספורט, ספורט וטכנולוגיה, מגדר ותקשורת
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן
 מנחה לדוקטורט:  רינה בוגוש
 מוסדות:  אוניברסיטת אריאל  אוניברסיטת בר-אילן  המכללה האקדמית בווינגייט
אילן תמיר (נולד בספטמבר 1973) הוא פרופסור לתקשורת ולשעבר ראש בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל.
ביוגרפיה

תמיר נולד בישראל. גדל והתחנך בקיבוץ בית אורן ועבר עם משפחתו לאשדוד כשהיה נער. את שירותו הצבאי עשה בסיירת נח"ל, וסיים בדרגת סרן. בהמשך התגייס לשב"כ, ושירת בישראל ומחוצה לה במשך למעלה מעשור. במקביל, החל בלימודי תקשורת באוניברסיטת בר-אילן וסיים את לימודי התואר הראשון והתואר השני בהצטיינות יתרה. את עבודת הדוקטורט, בהנחייתה של פרופסור רינה בוגוש, הגיש בשנת 2009 בנושא "ספורט, מגדר ותקשורת: נשים בעיתונות הספורט הכתובה בישראל, 2006-1948".
לאחר מכן החל ללמד במספר מוסדות אקדמיים. הוא שימש כמרצה באוניברסיטת אריאל, באוניברסיטת בר-אילן ובמכללה האקדמית בווינגייט וכן כחוקר אורח במרכז לחקר הספורט באוניברסיטת נורת'איסטרן (Northeastern University) בבוסטון ובאוניברסיטת הרווארד.
בשנת 2014 מונה תמיר לעמוד בראש בית הספר לתקשורת באוניברסיטת אריאל, וב-2018 קיבל דרגת פרופסור חבר. תמיר מלמד כיום גם בבר-אילן כמרצה מן החוץ.
בשנת 2016 דורג כאחד מ-12 מרצים מעוררי השראה במחקר שערכה התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.
תמיר מתגורר כיום ברעננה. נשוי ואב לשלושה ילדים.
תחומי מחקריו

תקשורת הספורט
הסוציולוגיה של הספורט
ספורט וטכנולוגיה
ספורט, מגדר ותקשורת
ההיסטוריה של התקשורת
פעילות מקצועית מחוץ לאקדמיה

חבר מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
שותף בפיתוח של תוכניות חינוכיות וחברתיות למניעת אלימות, גזענות ואנטישמיות בספורט, בשיתוף הקונגרס היהודי העולמי וגופים נוספים.
פרסום טורים קבועים העוסקים בהיבטים חברתיים, מגדריים, ותקשורתיים של הספורט בכלכליסט ובוואלה!.
פרסומים

ערך (יחד עם פרופ׳ יאיר גלילי וד"ר משה לוי) את הספר "ספורט ומגדר בחברה הישראלית: מאפיינים, זהויות ויצוגים", בהוצאת המרכז הבינתחומי הרצליה (2015).
פרסם מעל 50 מאמרים אקדמיים.