stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח דייוויד איימס
הערות שוליים

↑  Sir David Amess profile: Eurosceptic MP with a passion for animal welfare, the Guardian, ‏2021-10-15 (באנגלית)
↑  "Sir David Amess: Fun, friendly and always outspoken". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-10-15. נבדק ב-2021-10-16.
1 2 3 4  "Sir David Amess: Conservative MP stabbed to death". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-10-15. נבדק ב-2021-10-16.
↑  Aditi Sangal, Meg Wagner, Melissa Macaya and Melissa Mahtani, Amess was not a man "who voiced extremist opinions," CNN reporter says, CNN, ‏2021-10-15 (באנגלית)
↑  Stabbed MP David Amess wrote in book that attacks ‘could happen to any of us’, The Independent, ‏2021-10-15 (באנגלית)
↑  Authorities call fatal stabbing of UK lawmaker terrorist act, AP NEWS, ‏2021-10-15 (באנגלית)
1 2  Specia, Megan; Landler, Mark; Castle, Stephen (2021-10-15). "Longtime U.K. Lawmaker Stabbed to Death in Attack Labeled Terrorism". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-10-16.
↑  Ross, Jamie (2021-10-15). "Stabbing Murder of British Politician Declared Terrorist Act". The Daily Beast (באנגלית). נבדק ב-2021-10-16.
1 2  Conservative MP David Amess stabbed in Essex attack, the Guardian, ‏2021-10-15 (באנגלית)
↑  Huge police presence surround church due to 'major incident', Echo (באנגלית)
1 2  U.K. lawmaker stabbed to death while meeting with voters; incident declared terrorism, NBC News (באנגלית)
↑  Conservative MP Sir David Amess stabbed multiple times in incident at constituency surgery, Sky News (באנגלית)
↑  "Sir David Amess: How a tragic day unfolded". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-10-16. נבדק ב-2021-10-16.
↑  "Sir David Amess stabbing: What we know so far". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-10-16. נבדק ב-2021-10-16.
1 2  Sir David Amess MP dies after being stabbed at constituency surgery, The Independent, ‏2021-10-15 (באנגלית)
↑  Nic Robertson, Rob Picheta and Jo Shelley CNN, Fatal stabbing of British lawmaker David Amess called terrorist incident by UK police, CNN
↑  Sir David Amess: Priti Patel pays tribute to 'a man of the people', BBC News (באנגלית בריטית)
1 2  Badshah (now), Nadeem; Rawlinson (earlier), Kevin; Behr, Rafael; Weaver, Matthew (2021-10-15). "David Amess: home secretary asks police to review security measures after MP's stabbing– as it happened". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2021-10-16.
↑  "Sir David Amess killing was terrorism, police say". BBC News (באנגלית בריטית). 2021-10-16. נבדק ב-2021-10-16.
↑  Reuters (2021-10-15). "Flags flown at half mast in tribute to murdered British lawmaker". Reuters (באנגלית). נבדק ב-2021-10-16.
↑  https://twitter.com/keir_starmer/status/1449050394357870596, Twitter
↑  CBC News, Colleagues, royals and PMs remember David Amess, CBC, ‏15 באוקטובר 2021, 07:18 PM ET
↑  https://twitter.com/nicolasturgeon/status/1449014365550694400, Twitter
כדור פורח (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |
כדור פורח 94
כדור פורח 94
 סוגה:  ילדים
 ארץ מקור:  ישראל 
 מספר עונות:  13
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  1993–2005
 
כדור פורח ערוץ הילדים
כדור פורח הייתה רצועת שידורים חיים יומית ששודרה בערוץ הילדים במהלך החופש הגדול (יולי–אוגוסט), בין השנים 1993–2005. הרצועה שודרה בשנותיה הראשונות תחת הסלוגן "קייטנת הקיץ של ערוץ הילדים", ואכן מטרתה הייתה להוות אמצעי בידור ותעסוקה לילדים בזמן החופשה. לשם כך שולבו תכנים רבים ומגוונים בשידורים, הן לימודיים והן בידוריים.
הפורמט היה שידורי רצף בני כ-10 דקות כל אחד לאורך שעות היום המוקדמות, מהבוקר ועד הצהריים, כשביניהם שודרו סדרות אנימציה וסדרות רכש נוספות לילדים ולנוער. בכך דמתה הרצועה מאוד לזו ששודרה במהלך שנת הלימודים, "הכיתה המעופפת" (ומאוחר יותר "מרכזעניינים", "המגנט" ו"אולפן ערוץ הילדים"), אך היא תויגה כתוכנית נפרדת, צולמה באולפן שונה ונכתב עבורה שיר נושא משלה. השיר נכתב על ידי נתן ברנד (מילים), שמואל נויפלד ויובל שפריר (לחן) ובוצע במקור על ידי חמי רודנר.
מנחי הרצועה היו מנחי הערוץ בכל תקופה שבה שודרה (ראו פסקת מנחים).
השנים הראשונות: 1993–1998

בחודש מאי 1993 החלה שביתת מורים בבתי הספר היסודיים שנמשכה עשרה ימים. במהלך השביתה הוחלט בערוץ הילדים, שעד אז שידר בעיקר סדרות רכש בליווי קטעי מעבר קצרים, לעבור למתכונת אולפן חי ולהרחיב את השידורים כך שיכללו פעילויות אינטראקטיביות לטובת הילדים שנשארו בבית ימים שלמים. רצועת השידורים שפותחה למשך השביתה נקראה "האוניברסיטה הקטנה". כאשר הגיע החופש הגדול של אותה שנה, הוחלט להמשיך באותה מתכונת ולמקד את אופי השידורים בהתאם לאווירת החופשה, שעד אז היא נקראה "קיץ בערוץ הילדים" (שבהמשך היא הייתה רצועה שפעלה מספר ימים טרם סיום שנת הלימודים ביסודי). כך עלתה לאוויר רצועת "כדור פורח" בפעם הראשונה, וזכתה להצלחה.
החל משנת 1994 התווסף ציון השנה לשמה של הרצועה, כלומר "כדור פורח 94'", "כדור פורח 95'" וכו'. בתחילת קיץ 1994 פורסמה חוברת "כדור פורח" ובה הפעלות שונות בסימן השידורים. בשנים הראשונות הייתה רצועה מקדימה בשם "הכדור שלנו", כשבשנת 1994 הייתה פקסימיליה שניתן לה השם "פקסי" שאליה הצופים שלחו פקסים, והמנחים התייחסו אליה כאל יצור ממשי.
בקיץ 1995 שבה הרצועה אל המסך בפעם השלישית. ביום השידור הראשון התארח הזמר יגאל בשן וביצע יחד עם המנחים את שירו "מכת שמש" ("קיץ בין קרניים"). שיר זה ליווה את שידורי אותו קיץ. בנוסף, הוכרזה תחרות כישרונות צעירים בשם "כוכב פורח", במסגרתה הוזמנו הצופים להירשם ולהציג באולפן את כישרונם המיוחד. באותו הקיץ אף החלו להתקיים מדי שבוע מופעי "עיר ערוץ הילדים", שנדדו בין ערים שונות ברחבי הארץ. כמו כן, פורסמו "דפי כדור פורח" בעיתוני סוף השבוע.
לקראת עליית הרצועה בקיץ 1996 צולם עבורה פתיח חדש ומושקע, ואף הופק סרט בשם "בעקבות הכדור הפורח", המתעד את צילומי הפתיח. לאורך קיץ זה הופיעה דמות חייזר וירטואלית בשם "פפה", שהופעלה בשיטת "Motion Capture" (על ידי גיורא קנת) וכן התחילו להוביל נמרוד רשף וארז בן הרוש.
בקיץ 1997 הופץ לחנויות הספרים ספר עבה בשם "כדור פורח 97'", ובו פעילויות שונות בסימן השידורים הצפויים, ואף לוחות שידורים יומיים. באותו הקיץ הופיעה דמות בובת עטלף בשם "פרדי", שהופעלה ודובבה על ידי עמי ויינברג. כמו כן, בסוף הקיץ הופק דיסק עם שירים שבוצעו במסגרת השידורים.
בשנת 1998 צולם שוב פתיח חדש לרצועה, אשר התרחש על ספינה בלב ים. הסלוגן של הרצועה באותה השנה היה "המסע אל החופש הכי גדול". לאורך אותו קיץ שודרה רצועה מקדימה בשם "כדור ההפתעות", ששובצה בשעה 9:30 ויועדה לילדים בגילאי 6–7. העלילה עצמה התרחשה ב"אי הילדים" ובכל שבוע ביצעה בעונה הזאת אפרת רייטן משימה שהטיל עליה בחור מסתורי בשם "מ. רשע" (המתגלה בסוף כדורי טפר).
בעונות האלה של כדור פורח פעלו רצועות מיוחדות ששודרו במשך סוף השבוע כגון: "הכדור שלנו" (שפעל במסגרת העונות הראשונות, והייתה תוכנית לקט שהנחה אותה מנחה אקראי), "הכדור חוזר לפרדי" (שפעל בימי שישי בערב בעונת 1997, בהנחיית בובת העטלף פרדי שהנחה תוכנית אירוח שבו התארחו המנחים), "בדרך אל העיר" (רצועת בוקר ששודרה בימי שישי בעונת 1997, שבה שני מנחים מגיעים לעיר ערוץ הילדים התורנית ועוברים מכשולים שונים שמשה פרסטר ואסף אשתר מקנים להם בטעות) ו"בומרנג" (שפעל כרצועת צהריים בימי שישי בשנת 1998).
השנים המאוחרות: 1999–2005

רצועת "כדור פורח" שרדה את המיתוג המחודש שעבר ערוץ הילדים בסוף שנת 1998. בקיץ 1999 היא עלתה לאוויר בפעם השביעית תחת הסלוגן "קיץ אמיתי בערוץ הילדים", ועמדה בסימן הגשמת חלומות לילדים ששלחו מכתבים אל מערכת הערוץ. לאורך הקיץ אף הוצג משחק בשם "בית משותף", שבו התחרו שתי קבוצות שכנים מבניינים ברחבי הארץ. והאולפן עצמו התרחש במפעל לחלומות. כמו כן, במסגרת חגיגות העשור לקיומו של ערוץ הילדים באותה השנה, התארחו לאורך הקיץ צעירים שהשתתפו כילדים בשידורי הערוץ מימיו הראשונים, וביניהם השחקנית רומי אבולעפיה שכיכבה בתשדיר "קסדה בראש טוב" כחמש שנים קודם לכן.
בשנת 2000 עלתה לאוויר בפעם השמינית תחת הסלוגן "קיץ הפוך בערוץ הילדים", ועמדה בסימן ההפכים. כמו כן הוצג ה"מנחוס" כאשר למנחה מסוים הוצגו 2 משימות לבחירה ואילו את המשימה שבחרו הצופים המנחה ביצע. כמו כן, הייתה את להקת הבית של הערוץ שנקראה "להקת המגנט". להקת המגנט בעונה הזאת שימשה כלהקת רקדנים, וב"עיר ערוץ הילדים" היה לה מופע משלה שבה הם גילמו חייזרים המגיעים לכדור הארץ ומספרים לתושבים על הכוכב שלהם. הלהקה עצמה התקיימה עד סוכות 2001.
בשנת 2001 תויגה הרצועה מחדש באווירה של טיול שטח. במסגרת זו הוצמד אליה הסלוגן "מחנה קיץ בערוץ הילדים", נכתב שיר פתיחה חדש ("הכדור הפורח יוצא לשטח"), ובנוסף תפאורת האולפן דמתה למאהל מחנאות. תיוג זה נשמר ברובו עד סיום הרצועה. באותו הקיץ הוכרז פרויקט "בוחרים מנחה", שמטרתו למצוא שני מנחים חדשים לערוץ הילדים ע"פ בחירת הצופים. במסגרת פרויקט זה הופיעו לאורך הקיץ זוגות מועמדים אשר עברו מעין אודישן בשידור חי. בסוף הקיץ נבחרו מיקי גבע ודנה מרמור לתפקידי המנחים החדשים.
ביום השידורים הראשון של "כדור פורח 2003", הוצגה לראשונה סדרה קומית חדשה בשם "הפיג'מות", וכמו כן הוצג משחק באולפן בשם "מסיבת פיג'מות", שנועד לקדם אותה. עד 2015 הופקו לסדרה תשע עונות, והיא נחשבה להצלחה מסחררת בקרב ילדים.
בקיץ 2004 פותח פורמט בשם "מסע קיץ", המבוסס על תוכנית הריאליטי "הישרדות". במסגרת "מסע קיץ" יוצאות שתי קבוצות ילדים, קבוצת בנים וקבוצת בנות, למחנה שטח, ומתחרות ביניהן במשימות שונות. פורמט זה שולב בשנתיים הראשונות שלו בשידורי "כדור פורח", ומאז ירידת הרצועה בשנת 2005 ממשיך להתקיים במסגרת שידורי האולפן עד שנת 2013, בשנה זו הוחלפה בתוכנית אחרת בשם "הבנים והבנות".
מנחים

לאורך השנים הנחו את הרצועה עודד מנשה, מיכל ינאי, עמוס שוב, אביגיל אריאלי, עינת ארליך, נתן ברנד, שי אביבי, יעל אבקסיס, איתי שגב, גיל ססובר, שרון צור, אפרת רייטן, דנה דבורין, נמרוד רשף, ארז בן הרוש, טל מוסרי, יעל בר זוהר, ליאת אחירון, דורי טפר, עדי עזרוני, סנדי בר, קובי מחט, מיקי גבע, דנה מרמור, תום אבני, סופי צדקה, שרון דוראני, מהרטה ברוך-רון, רודריגו גונזלס, הדר לוי ועוד.
סדרות

לאורך השנים שודרו ברצועה סדרות כמו לוני טונס, טאז-מאניה, שושה, עליסה בארץ הפלאות, דני שובבני, פאוור ריינג'רס, ג'יימס בונד הצעיר, אריזה משפחתית, צער גידול בנות, אבא חורג, אמא חורגת, צוות לעניין, אהבה מדעית, הנסיך המדליק מבל אייר, פוקימון, וי אר טרופרס, יו-גי-הו!, ליגת הצדק, הפיג'מות ועוד.
הערות שוליים

↑  נציג ישראלי ראשון בגמר תחרות הפירסום "קליאו": הסירטון "חלב בחלל", באתר גלובס, 2 ביולי 1998
↑  "כדור פורח 11/7/99", מידע על יום השידורים הראשון של "כדור פורח 99'", מתוך אתר מעריצים של אפרת רייטן שפעל באותה התקופה.
↑  אביבה קרול,'"`UNIQ--nowiki-00000003-QINU`"'‏הכדור שוב פורח בערוץ 6, באתר גלובס, 5 ביולי 2000
גיל ססובר ופפה באולפן "כדור פורח 96'".
לוגו "כדור פורח 2004".
המנחים אביגיל אריאלי ונתן ברנד
Volevo essere un duro

"Volevo essere un duro" (בעברית: "רציתי להיות בחור קשוח") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האיטלקי לוצ'ו קורסי. השיר יצא לאור ב-12 בפברואר 2025, ונכתב על ידי קורסי, שגם הלחין אותו לצד תומאזו אוטומאנו. אוטומאנו ואנטוניו קופרטינו הפיק אותו מוזיקלית.
השיר התחרה בפסטיבל סן רמו 2025, בו סיים במקום השני וזכה בפרס המבקרים. לאחר מכן נבחר לייצג את איטליה באירוויזיון 2025, בעקבות סירובו של הזוכה בסן רמו, אולי, לייצג את המדינה בתחרות.
ניתוח מוזיקלי

השיר, שנוצר על ידי תומאזו אוטומאנו ואנטוניו קופרטינו, עוסק בהרהורים על ציפיות אישיות וחברתיות בנוגע לדימוי עצמי מול מציאות של בריונות. בריאיון לקראת פסטיבל סן רמו 2025 תיאר קורסי את משמעות השיר:
השיר מדבר על ציפייתו של העולם לשלמות. שנהיה יציבים כמו אבנים ויפים כמו פרחים. הוא גם עוסק בכך שלעתים קרובות, קל לא להפוך למה שחלמנו להיות. מעטים מאוד יכולים לומר שהם הפכו למה שחלמו להיות בילדותם או למה שהעולם רצה שיהיו. קורה שאנחנו חולמים על דברים שבסופו של דבר לא טובים יותר ממה שאנחנו באמת. אם הייתי צריך לתאר את השיר שלי בתמונה, זה היה אחד מאותם עצים שעליהם מטפסים כילדים או קלע (רוגטקה).
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של "Volevo essere un duro", בבימויו של תומאזו אוטומאנו, פורסם ב-12 בפברואר 2025 בערוץ היוטיוב של קורסי. הקליפ כולל את השחקנים מאסימו צ'קריני, לאונרדו פייראצ'וני, לאורה לוקטלי, אלוויזה צ'ימרוסטי ומריה ז'יז'קון.
בקליפ מופיעות התייחסויות רבות ליצירות אחרות, בהן הווידאו קליפים של "Black or White" של מייקל ג'קסון ו-"Walk This Way" של אירוסמית', וכן לסרטים כמו "מגרש השדים", "בחזרה לעתיד" ו"מפרט הגורל".
תחרות הזמר של האירוויזיון > פסטיבל סן רמו 2025

תאגיד השידור האיטלקי RAI ארגן את המהדורה ה-75 של פסטיבל סן רמו, שנערכה החל מ-11 ועד ל-15 בפברואר 2024. כמקובל מאז 2015, לזוכה ניתנה הזכות הראשונה לסרב לייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון הקרובה. ב-1 בדצמבר 2024 הוכרז כי קורסי ישתתף בפסטיבל, ושם השיר עמו יתחרה נחשף ב-18 בדצמבר. אולי זכה בתחרות, לאחר שסיים במקום הראשון בהצבעת הקהל ובמקום השני בהצבעת העיתונאים ושופטי הרדיו בשלב ההצבעה הסופי.
לאחר זכייתו של אולי בפסטיבל סן רמו ובחירתו לייצג את איטליה באירוויזיון 2025, הודיע על סירובו להשתתף בתחרות. בעקבות כך, תאגיד השידור האיטלקי RAI בחר את קורסי כנציג הרשמי של המדינה באירוויזיון 2025, שיתקיים בבזל, שווייץ.
תחרות הזמר של האירוויזיון > באירוויזיון

על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות, למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) עתיד לפצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים על בסיס דפוסי הצבעה דומים וקשרים גאופוליטיים משותפים, על מנת להפחית את הסיכוי לתיאום הצבעות על רקע זה. ב-28 בינואר 2025 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. כיוון שאיטליה חברה בחמש המדינות הגדולות, היא מעפילה לגמר באופן אוטומטי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2025)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 4 |  |
צבי לם

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1921 רפובליקת פולין 
 פטירה:  17 בדצמבר 2004 (בגיל 83)
 ענף מדעי:  חינוך
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  חבר האקדמיה הישראלית למדעים   פרס א.מ.ת במדעי החברה
 תרומות עיקריות
 מחשבת החינוך
 
צבי לָם (15 בינואר 1921 – 17 בדצמבר 2004) היה איש חינוך ישראלי, פרופסור לחינוך באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס א.מ.ת במדעי החברה (2004).
ביוגרפיה

לם נולד ב-1921 בפולין. ב-1938 עלה לארץ ישראל בגפו כחלוץ, ועבד בנמל חיפה ובחקלאות. במלחמת העולם השנייה שירת בצבא הבריטי. במסגרת זו, וכן בשליחות מחתרתית מטעם "ההגנה" והמוסדות הלאומיים, במסגרת תנועת הבריחה, הקים בתי ספר יהודיים באיטליה (בבארי ובליבורנו) עבור ילדים יהודים פליטים ועקורים ממרכז אירופה, לימד בהם וניהל אותם. בתקופה זו שימש גם כמורה בבית הספר היהודי ברומא.
אחרי מלחמת העולם השנייה למד בבית המדרש למורים ע"ש דוד ילין בירושלים, ובסיום לימודיו היה מורה ומחנך בכפר הנוער מאיר שפיה ובבתי ספר בחדרה. באוגוסט 1951 מונה למנהל מחלקת החינוך בחדרה. ב-1956 הוזמן ללמד בבית המדרש ע"ש דוד ילין, ובשנת 1959 היה סגן מנהל הסמינר. לאחר זמן התמנה למנהל הסמינר, כממלא מקום של אברהם אבן-שושן. בתפקידו זה הקים בית ספר תיכון בחסות בית המדרש למורים, ששימש כמכינה ללימודים בסמינר. בשנת 1963 היה מפקח על הסמינרים במשרד החינוך.
כבר בשנת 1959 היה מרצה באוניברסיטה העברית. בשנת 1964 קיבל תואר מוסמך במדעי הרוח באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת תשכ"ז השלים בה את עבודת הדוקטורט שלו, בנושא "אידיאולוגיה וחינוך", בהנחיית עקיבא ארנסט סימון. בראשית שנת הלימודים תשכ"ח (1967) הועלה לדרגת מרצה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית. בשנת 1971 הועלה לדרגת מרצה בכיר. בהמשך התמנה לפרופסור חבר ולפרופסור מן המניין. במחקריו התמקד לם באידאולוגיות חברתיות וחינוכיות, בגישות להוראה, בתוכניות לימודים ובהתפתחותה של מחשבת החינוך הישראלית.
הוא הקים וניהל את המחלקה להכשרת מורים באוניברסיטה העברית ואת הפרויקט "מורי מורים" – מסגרת להדרכת מורי מורים במכללות בעבודת הדוקטורט שלהם. במסגרת לימודי "תעודת הוראה" הנהיג לראשונה את שיטת הטיוטורים.
בשנת 1972 חבר לפרופסורים משה כספי ויוסף באשי בהקמת בית הספר הניסויי בירושלים, ובשנת 1976 הקימו את מכון חפ"ן (חינוך פתוח ניסויי), מכון להכשרת מורים בחינוך הפתוח.
בשנת 2004 הוענק לצבי לם פרס א.מ.ת במדעי החברה – חינוך ופסיכולוגיה (לם הלך לעולמו בטרם קיבל את הפרס). מנימוקי ועדת הפרס:
פרס א.מ.ת מוענק לפרופ' צבי לם על תרומתו יוצאת הדופן למחשבת החינוך ולמעשה החינוכי בישראל. תרומתו לחינוך בארץ מקיפה את כל הרמות, למן עיון ועד מעשה, למן איתגור וביקורת ועד לבניית תשתיות מחשבתיות וארגוניות, ובכך חשיבותה המופלגת
.
צבי לם נפטר בתל אביב ב-2004, בגיל 83. הותיר את אשתו דפנה לם (עורכת דין; נפטרה ב-2013), ושני בנים: ד"ר אורן לם (מנישואיו הראשונים, מרצה בכיר בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה והמנהל המדעי של "מכון יעל" להערכת תפקודי חשיבה ולמידה), וד"ר אהוד לם (מרצה במכון להיסטוריה ופילוסופיה של המדעים והרעיונות ע"ש כהן באוניברסיטת תל אביב).
ספריו

ההגיונות הסותרים בהוראה: מבוא לדידקטיקה, מרחביה: ספרית פועלים (השכלה וחינוך), 1973. (מהדורה ב: 1976)
דימויים של הוראה: מחקר דעות, אידיאולוגיות והשקפות של מורים ושל מועמדים להוראה, ירושלים: משרד החינוך והתרבות – האגף להכשרת עובדי הוראה ולהשתלמותם – המחלקה להכשרת עובדי הוראה, תשל"ג.
מלחמה וחינוך, תל אביב: עם עובד – תרבות וחינוך (מן המוקד), תשל"ו.
הכרעות דידאקטיות: תרגילים בשיקולי-דעת פדאגוגיים, תל אביב: ספרית פועלים, 1976. (ספר לתלמיד וספר למורה)
תנועות הנוער הציוניות במבט לאחור, תל אביב: ספרית פועלים, 1991.
שיטת החינוך של השומר הצעיר: סיפור התהוותה, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס; גבעת חביבה – יד יערי, מרכז תיעוד וחקר של השומר הצעיר, תשנ"ח 1998. (הופיע בתרגום לאנגלית ב-2004: Youth Takes the Lead: The Inception of Jewish Youth Movements in Europe)
לחץ והתנגדות בחינוך: מאמרים ושיחות; עורך: יורם הרפז, תל אביב: ספרית פועלים (מחשבות על חינוך), תש"ס 2000.
במערבולת האידאולוגיות: יסודות החינוך במאה העשרים, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ב 2002.
ספריו > בעריכתו

משה כספי וצבי לם (ליקטו וערכו), תורת החינוך, תל אביב: אוצר המורה (מקראות פדגוגיות), תש"ך. (אנתולוגיה)
בנימין אחיה, משה הרפז, קורות ישראל; תכנון ועריכה: צבי לם; ציורים: חוה לוין, 3 כרכים, תל אביב: ניב, תשכ"ח.
נעמי ג' כהן, דורות; תכנון ועריכה: צבי לם, תל אביב: ניב, תשכ"ט 1969. (על תולדות עם ישראל; חוברת עבודה, תדריך למורה; "ספר ראשון להוראת הסטוריה לילדים טעוני טיפוח בבית הספר הממלכתי-הדתי")
צבי לם (עורך), ההוראה: בירורי משמעותה; תרגם: יונה שטרנברג, ירושלים: בית ספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים ושל משרד החינוך והתרבות, תשכ"ט.
צבי אדר, צבי לם, שמואל שקולניקוב (עורכים), טכסטים במחשבת החינוך, ירושלים: האוניברסיטה העברית – הפקולטה למדעי הרוח – בית הספר לחינוך, תשמ"ב.
צבי לם (עורך), זרמים חדשים בחינוך; תרגום: דב פורת, תל אביב: יחדיו, תשמ"ג 1983.
צבי לם (עורך), בית-ספר וחינוך, ירושלים: בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית ושל משרד החינוך והתרבות על-ידי הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ה 1985.
צבי לם (עורך), עיצוב ושיקום: אסופת מאמרים לזכרם של עקיבא ארנסט סימון וקרל פרנקנשטיין, ירושלים: בית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית בירושלים; הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשנ"ו 1996.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  צ. לם נתמנה מנהל מחלקת החינוך בחדרה, הארץ, 13 באוגוסט 1951
1 2  במת המאזין, הארץ, 30 באוקטובר 1959
↑  במפלגה ובתנועה, הצופה, 9 במרץ 1962
↑  תכנית הלימודים בכור הביקורת, למרחב, 4 באפריל 1963
↑  אריה ארד,'"`UNIQ--nowiki-00000005-QINU`"'מכונה במקום מורה, דבר, 6 בספטמבר 1964
↑  בחוג הראשי חינוך, דבר, 15 ביוני 1964
↑  מינויים חדשים באוניברסיטה העברית, על המשמר, 3 באוגוסט 1967
↑  מינויים חדשים באוניברסיטה העברית, דבר, 29 באוגוסט 1971
↑  עדה סוידובסקי,'"`UNIQ--nowiki-0000000B-QINU`"'בית-הספר הניסויי - עבר, הווה, עתיד, קובץ מאמרים: החינוך הניסויי הפתוח, 2014, עמ' 19-34
↑  דפנה לם, באתר "אבלים"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308618305171  BnF: cb15558351d (data)  GND: 137967667  ISNI: 0000 0000 7850 3370  LCCN: n85104723  VIAF: 93226731   WorldCat (עם VIAF): 93226731
ריקי ג'רווייס

| --- | --- |

ריקי ג'רווייס, 2020
 לידה:  25 ביוני 1961 (בן 63) אנגליה רדינג, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  Ricky Dene Gervais 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת הגל החדש 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1983
 עיסוק:  תסריטאי, במאי, מפיק
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון 
 פרסים והוקרה:  3 פרסי אמי   פרס גלובוס הזהב   4 פרסי באפט"א
 https://www.rickygervais.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ריקי ג'רווייס (באנגלית: Ricky Dene Gervais; נולד ב-25 ביוני 1961) הוא קומיקאי, שחקן, במאי, מפיק, תסריטאי, זמר ומנחה טלוויזיה אנגלי, זוכה שלושה פרסי אמי, פרס גלובוס הזהב וארבעה פרסי באפט"א. ידוע בעיקר בזכות כיכובו בסדרות הטלוויזיה "המשרד" ו"ניצבים", אותן כתב וביים ביחד עם חברו ושותפו המקצועי סטיבן מרצ'נט.
ביוגרפיה

ג'רווייס נולד בוויטלי, פרבר של העיר רדינג שבממלכה המאוחדת למשפחה נוצרית. אביו הוא צרפתי-קנדי, בעוד אימו אנגלייה. אביו, לורנס ריימונד ג'רווייס, היגר לאנגליה מאונטריו, קנדה, במהלך מלחמת העולם השנייה, ופגש את אמו של ג'רווייס, אווה סופיה, במהלך האפלה. לג'רווייס שלושה אחים מבוגרים ממנו.
בראיונות עיתונאיים ציין ג'רווייס, כי הוא מאמין שלידתו הייתה בלתי מתוכננת, בשל פער הגילאים בינו ובין אחיו בוב שנולד לפניו (פער של 11 שנים), ובריאיון לעיתון "האינדיפנדנט" אמר שאמו אף הודתה בכך. את ילדותו תיאר כתקופה יציבה ונטולת טראומות, עם רמה גבוהה של כנות ופתיחות בין בני משפחתו.
ב-1979 החל ללמוד ביוניברסיטי קולג' לונדון. הוא נרשם ללימודי ביולוגיה, אולם שבועיים בלבד לאחר תחילת הלימודים עבר ללמוד פילוסופיה והשלים תואר אקדמי בתחום זה.
ב-1983, במהלך השנה האחרונה ללימודיו באוניברסיטה, הקים ביחד עם חברו ביל מקריי את צמד הפופ "Seona Dancing" (בתרגום חופשי: שאוונה רוקדת). הם הוחתמו על ידי חברת התקליטים "לונדון רקורדס", ששחררה שני סינגלים שלהם: "More to Lose" ו-"Bitter Heart". הסינגלים נכשלו מסחרית והגיעו למקומות ה-117 וה-79 במצעד הבריטי, בהתאמה. בעקבות חוסר ההצלחה התפרק הצמד ב-1984.
לאחר מכן עבד כמנהל פרויקטים באגודת הסטודנטים של אוניברסיטת לונדון, הנחשבת לאגודת הסטודנטים הגדולה ביותר באירופה, והמשיך לתפקיד דומה בתחנת הרדיו המסחרית XFM London. ב-1997, כאשר נזקק לעוזר, הוא בחר לתפקיד את סטיבן מרצ'נט, שהפך לאחר מכן לחברו הטוב ולשותפו המקצועי. ב-1998, לאחר שתחנת הרדיו נמכרה לבעלים חדשים, עזבו ג'רווייס ומרצ'נט את התחנה.
קריירה > טלוויזיה

ג'רווייס ערך את הופעת הבכורה הטלוויזיונית שלו בספטמבר 1998, כחלק מצוות הסדרה של ערוץ 4 הבריטי "מעבדת הקומדיה". בסוף אותה שנה זכה להכרה רחבה יותר, כשהחליף את סשה ברון כהן (בדמותו של עלי ג'י) והחל להגיש פינה משלו בסדרה הקומית-סאטירית של ערוץ 4, "המופע של 11 בלילה". הוא גילם בה דמות מעצבנת וגסת רוח, שנהגה להתבטא בקביעות באמירות חסרות תקינות פוליטית. שנתיים לאחר מכן החל להגיש בערוץ 4 תוכנית אירוח קומית משלו, "פגוש את ריקי ג'רווייס". התוכנית לא זכתה להצלחה, וג'רווייס עצמו נהג לאחר מכן לצחוק עליה. ב-2001 נמנה עם כותביה של סדרת הטלוויזיה זוכת פרס באפט"א של רשת ITV, "מופע המערכונים". במהלך אותן שנים גם כתב למספר תוכניות מערכונים של ה-BBC.
ג'רווייס התארח בפרק בסדרה "משפחת סימפסון", בשם ""הומר סימפסון, אלה הם חייך", ששודר ב-2006. הוא הקומיקאי הבריטי היחיד שהתארח בפרק של הסדרה, אותו הוא אף כתב. הפרק בהשתתפותו זכה לרייטינג הגבוה ביותר בתולדות שידורה של הסדרה בבריטניה. כמו כן, הוא התארח בפרק בעונה השלישית של הסדרה "זהות בדויה", וגילם בה באופן נדיר תפקיד דרמטי.
בינואר 2010 הנחה את הטקס ה-67 של פרסי גלובוס הזהב. ביוני אותה שנה פורסם, כי ג'רווייס לוהק לעונה השמינית של הסדרה "תרגיע", בתפקיד עצמו. בספטמבר 2010 פורסם, כי ג'רווייס וסטיבן מרצ'נט יחזרו לשתף פעולה בפעם הרביעית בטלוויזיה, בסדרה הקומית של ה-BBC "החיים קצרים מדי", אותה יכתבו ובה גם יופיעו.
קריירה > טלוויזיה > המשרד

באוגוסט 1999, במסגרת קורס הפקה של ה-BBC שבו השתתף סטיבן מרצ'נט, הוא התבקש להכין סרט קצר. הוא בחר להכין פרודיה קומית-דוקומנטרית המתרחשת במשרד. סרט זה היווה לאחר מכן את הבסיס לסדרה "המשרד". הסרט הועבר לידי בכירי מחלקות הבידור והקומדיה של ה-BBC, שאישרו לג'רווייס ומרצ'נט להפיק פיילוט לסדרה. עם זאת, בתחילה לא הבינו ב-BBC את הקונספט של הסדרה. הם ביקשו להוסיף לה קריינות וצחוקים מוקלטים, וכן ללהק לתפקידים הראשיים שחקנים מוכרים. ג'רווייס ומרצ'נט התנגדו לכך והתעקשו לקבל שליטה מוחלטת על הליהוק, ללהק את ג'רווייס לתפקיד הראשי של דייוויד ברנט, ולכתוב ולביים בעצמם את כל הפרקים.
הסדרה היא קומדיית מצבים מוקומנטרית, העוקבת אחר העובדים במשרד למכירת נייר לצורכי דפוס, ובראשם מנכ"ל הסניף דייוויד ברנט. העונה הראשונה של הסדרה, שכללה שישה פרקים, שודרה בבריטניה ביולי-אוגוסט 2001, ולא משכה תשומת לב רבה. רק לאחר ששודרה בשידורים חוזרים ויצאה ב-DVD החלה לצבור מעריצים, והציפייה לעונה השנייה הייתה גדולה. העונה השנייה, שכללה אף היא שישה פרקים, שודרה בספטמבר 2002, ודורגה בצמרת טבלאות הרייטינג. בדצמבר 2003 שודרו שני פרקים מיוחדים לחג המולד, שהיו גם הפרקים האחרונים של הסדרה.
הסדרה זכתה להצלחה בינלאומית רבה, נמכרה לרשתות שידור בלמעלה מ-80 מדינות, ונוצרו לה גם מספר גרסאות מקומיות, בין היתר בארצות הברית, ישראל, צרפת, גרמניה, קוויבק וברזיל. ג'רווייס ומרצ'נט נמנים עם המפיקים של הגרסה האמריקאית. דביר בנדק מופיע בתפקיד הראשי בגרסה הישראלית, המשודרת בערוץ yes Stars Comedy.
על גילום דמותו של דייוויד ברנט זכה ג'רווייס בפרס גלובוס הזהב ובשלושה פרסי באפט"א. הסדרה עצמה זכתה אף היא בפרס גלובוס הזהב ובשלושה פרסי באפט"א, וכן בפרס פיבודי.