stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סאן ג'וניפרו
ביקורת > פרסים ומועמדויות

בשנת 2017 זכה סאן ג'וניפרו בשני פרסי אמי, ושני פרסי באפט"א לטלוויזיה. הפרק זכה או היה מועמד לכמה פרסים אחרים.
| שנה | פרס | קטגוריה | נמענים | תוצאה | הערה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרסי גילדת מנהלי האמנות | מצוינות בעיצוב הפקה לסרט טלוויזיה או סדרה מוגבלת | ג'ואל קולינס, ג'יימס פוסטר וניקולס פאלמר | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי הטלוויזיה של BAFTA | איפור ועיצוב השיער הטוב ביותר | טניה לודג' | זכייה |  |
| 2017 | פרסי הטלוויזיה של BAFTA | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | סוזי קולת'רד | זכייה |  |
| 2017 | פרסי האודיו לקולנוע | הישג יוצא דופן בסאונד מיקסינג לסרטי טלוויזיה ומיני סדרות | אדריאן בל, מרטין ג'נסן, פיליפ קלמנס ורורי דה קרטרט | מועמדות |  |
| 2017 | גיוון בפרסי המדיה | רגע הטלוויזיה של השנה | סאן ג'וניפרו | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי המדיה של GLAAD | פרק בודד מצטיין (בסדרה ללא דמות להט"בית רגילה) | סאן ג'וניפרו | זכייה |  |
| 2017 | פרסי דרבי הזהב | סרט הטלוויזיה הטוב ביותר | סאן ג'וניפרו | זכייה |  |
| 2017 | פרסי דרבי הזהב | המיני-סדרה הטובה ביותר / שחקנית תומכת בסרט טלוויזיה | גוגו אמבתה-רו | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי IGN | פרק הטלוויזיה הטוב ביותר | סאן ג'וניפרו | זכייה |  |
| 2017 | פרס הוגו | סרט הדרמה הקצר הטוב ביותר | צ'ארלי ברוקר, אוון האריס | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי איגוד הקולנוע והטלוויזיה המקוונים | הסרט הנע הטוב ביותר | סאן ג'וניפרו | זכייה |  |
| 2017 | פרסי איגוד הקולנוע והטלוויזיה המקוונים | העיצוב הטוב ביותר בפרק | סאן ג'וניפרו | מועמדות |  |
| 2017 | פרסי איגוד הקולנוע והטלוויזיה המקוונים | עיצוב התלבושות הטוב ביותר בפרק | סאן ג'וניפרו | מועמדות |  |
| 2017 | טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-69 | סרט טלוויזיה מצטיין | צ'ארלי ברוקר, אנבל ג'ונס ולורי בורג | זכייה |  |
| 2017 | טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-69 | הכתיבה הטובה ביותר במיני-סדרה, סרט או ספיישל דרמטי | צ'ארלי ברוקר | זכייה |  |
| 2018 | פרסי השידור | הדרמה היחידה הטובה ביותר | סאן ג'וניפרו | זכייה |  |
עיר עולם

ניו יורק. עיר עולם מסוג אלפא פלוס
לונדון. עיר עולם מסוג אלפא פלוס
עיר עולם או עיר גלובלית (באנגלית: Global City או World City) היא עיר מתמחה המהווה נקודה מרכזית בעלת השפעה כלכלית, חברתית, או פוליטית ולעיתים קרובות גם תרבותית ואף דתית ישירה ומוחשית על הזירה הבין-לאומית, בעידן הגלובליזציה. ערי עולם מוגדרות כבעלות קשר ישיר, שאינו מוגבל למיקומן הגאוגרפי, עם העולם החיצוני למדינת הלאום.
את המונח טבעה הסוציולוגית והכלכלנית ססקיה סאסן (S. Sassen) ב-1991.
מאפיינים

קיימות ארבע רמות שאליהן יש להתייחס בעת בחינה של מידת ה"עולמיות" של עיר:
המערכת האורבנית הגלובלית.
הקשרים האזוריים של העיר.
הקשר שיש לעיר עם ערים גלובליות אחרות, בלי צורך בקשר פיזי ביניהן.
העיר עצמה כמטרופולין.
בעיר זו ירוכזו מטותיהן המרכזיים של חברות מקומיות ובין-לאומיות, מרכזי הבנקים הגדולים, הבורסה למסחר בניירות ערך ובתי עסק רבים המשרתים את הגורמים הפיננסיים השונים, לצד שירותים נלווים, כמו תחבורה בין-לאומית ענפה.
כך למשל חברות שירות מיוחדות אלו צריכות לספק שירות גלובלי שמשמעותו רשת עולמית של שותפים או צורה אחרת של שותפות, וכתוצאה מכך ניתן לראות התחזקות של עסקאות ורשתות חוצות גבולות בין ערים. דבר המעיד על מערכות עירוניות טרנס-לאומיות. צמיחת השווקים הגלובליים לפיננסים ושירותים מיוחדים, הצורך ברשתות שירות בין-לאומיות עולה עקב עלייה חדה בהשקעות בין-לאומיות, התפקיד המופחת של הממשלה בהסדרת הפעילות הכלכלית הבין-לאומית, והעלייה המקבילה של זירות מוסדיות אחרות – בעיקר שווקים גלובליים ומטה תאגידי – כולם מצביעים על קיומה של שורה של רשתות טרנס-לאומיות של ערים. השערה קשורה למחקר היא שההון הכלכלי של ערים אלה מתנתק יותר ויותר ממדינות העורף הרחבות יותר או אפילו מהכלכלות הלאומיות שלהן. במידה רבה מרכזי העסקים הגדולים בעולם כיום שואבים את חשיבותם מרשתות בין-לאומיות אלו. אין דבר כזה עיר גלובלית אחת – ובמובן הזה יש ניגוד חד עם בירות האימפריות של העבר.
תכונות כלליות

למרות שהגדרת עיר מסוימת כ"עיר עולם" היא סובייקטיבית מאוד מטבעה, הרי שהתכונות הבאות משותפות לכל הערים שהוכרו כ"ערי עולם":
השפעה פעילה על אירועים בין-לאומיים וענייני עולם והשתתפות בהם; למשל, בניו יורק שוכן מטה האומות המאוחדות, ובבריסל מטה האיחוד האירופי. לכן, ערים אלו, שבהן נקבעות מדיניות בעלות עניין, מושכות תשומת לב תקשורתית רבה.
אחד המאפיינים של ערי עולם זה האטרקטיביות שלהם בקרב מהגרים והם מאופיינים באחוזים גדולים של אוכלוסייה הגרה בהם שאינה נולדה במדינה בה נמצאת העיר. גם אם מדובר באשרות זמניות.
מוסדות פיננסיים בין-לאומיים (כמו HSBC בלונדון ודויטשה בנק בפרנקפורט), לשכת עורכי הדין, מטה תאגידים (כמו ויבנדי בפריז ו-GE בניו יורק), ובורסות (כמו הבורסה לניירות ערך בניו יורק, נאסדאק, בורסת סאו פאולו, בורסת פריז, ובורסת לונדון) בעלי השפעה על הכלכלה העולמית.
דירוג ערי העולם של GaWC

החל משנת 1999, מנסה ארגון ה-Globalization and World Cities Study Group and Network (הרשת וקבוצת המחקר לגלובליזציה וערי עולם), ה-GaWC, לדרג ולהגדיר את ערי העולם. דירוג ה-GaWC מזהה שלוש דרגות של ערי עולם (אלפא, ביתא וגמא) ומספר דרגות משניות.
הארגון נותן דירוגים לערי העולם כאשר זהו ההסבר שלו לערי העולם השונות:
ערים אלפא++ בכל הניתוחים, לונדון וניו יורק בולטות כאינטגרטיביות ביותר מכל הערים האחרות בעולם ומהוות רמת אינטגרציה גבוהה משלהן.
ערים אלפא+ ערים אינטגרטיביות מאוד אחרות המשלימות את לונדון וניו יורק, וממלאות במידה רבה את צורכי השירות המתקדמים עבור אסיה והאוקיינוס השקט.
אלפא רגיל ואלפא מינוס אלו ערי עולם חשובות מאוד המקשרות אזורים ומדינות כלכליות מרכזיות לתוך הכלכלה העולמית
כל הערים ברמת בטא אלו הן ערי עולם חשובות המסייעות בקישור האזור או המדינה שלהן לכלכלה העולמית. תל אביב נחשבת לפי הארגון כעיר עולם ברמת בטא+.
כל הערים ברמת גמא אלו יכולות להיות ערי עולם המקשרות אזורים או מדינות קטנות יותר לתוך הכלכלה העולמית, או ערי עולם חשובות שהיכולת הגלובלית העיקרית שלהן אינה בשירותי יצור מתקדמים.
דירוג ערי העולם של GaWC > דירוג ערי העולם של GaWC 2020

בראש דירוג ערי העולם של ארגון ה-GaWC לשנת 2020 נמצאות הערים הבאות:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דירוג | אירופה | אסיה | המזרח התיכון וצפון אפריקה | ארצות הברית וקנדה | אמריקה הלטינית | אפריקה שמדרום לסהרה | אוקיאניה |
| אלפא ++ | לונדון |  |  | ניו יורק |  |  |  |
| אלפא + | פריז | הונג קונג סינגפור שנגחאי בייג'ינג טוקיו | דובאי |  |  |  |  |
| אלפא | אמסטרדם מילאנו פרנקפורט מדריד מוסקבה בריסל | מומבאי קואלה לומפור ג'קרטה |  | לוס אנג'לס טורונטו שיקגו | מקסיקו סיטי סאו פאולו |  | סידני |
| אלפא - | ורשה ציריך סטוקהולם וינה דבלין לוקסמבורג סיטי מינכן ליסבון פראג | סיאול בנגקוק גואגג'ואו טאיפיי דלהי מנילה שנג'ן בנגלור | איסטנבול ריאד | סן פרנסיסקו מונטריאול בוסטון | בואנוס איירס סנטיאגו דה צ'ילה | יוהנסבורג | מלבורן |
| בטא + | רומא המבורג ברלין דיסלדורף ברצלונה בודפשט קופנהגן בוקרשט | צ'נגדו | תל אביב דוחה קהיר ביירות | וושינגטון DC דאלאס מיאמי יוסטון אטלנטה ונקובר | בוגוטה לימה |  | בריזבן אוקלנד |
| בטא | אתונה קייב אוסלו הלסינקי | הו צ'י מין סיטי טיינג'ין צ'נאי האנוי ניינג'ינג צ'ונגצ'ינג | אבו דאבי קזבלנקה מנאמה קראצ'י | דנוור פילדלפיה סיאטל | מונטווידאו ריו דה ז'ניירו פנמה סיטי | קייפטאון ניירובי | פרת' |
עיר עולם, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
מכון GaWC באוניברסיטת לונדון החוקר את תופעת ערי עולם
הערות שוליים

↑  Sassen, S. (2004). The global city: Introducing a concept. Brown J. World Aff., 11, 27.
↑  Yamamura, S. (2022). From global city makers to global city-shapers: Migration industries in the global city networks. Urban Studies, 59(11), 2234–2254.
↑  מתוך האתר של GaWC
↑  GaWC – The World According to GaWC 2020, ‏21 באוגוסט 2020 (באנגלית).
| גאוגרפיה עירונית |
| --- | --- | --- |
| תחומי מחקר | עירוניות |  |
| מבנה אזורי | רחוב כפרי |  |
| מבנה עירוני | רחובות שתי וערב • דגם מעגלי • דגם מגזרי • דגם רב-קוטבי • דגם העיר האנכית • דגם לא סדיר |  |
| עיר מתמחה | ערי תעופה • ערי נמל • ערי רכבות • ערי מסחר • ערי תעשייה • עיר תיירות • עיר אוניברסיטה • ערי בירה • ערי עולם |  |
ראו גם פורטל גאוגרפיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4122411-5 
פריסת ערי עולם לפי הדירוג של GaWC מ-2010
ניו יורק
עמנואל סארקי

עמנואל סארקי (נולד ב-26 בדצמבר 1987) הוא כדורגלן האיטי-ניגרי המשחק בגורניק מישלוויצה בעמדת הקשר.
קריירה

סארקי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לין אוסלו ובגיל 19 חתם בצ'לסי אך הושאל לוסטרלו בה שיחק 4 שנים כשחקן מושאל מצ'לסי מתוכן רק בעונת 2007/2008 הצליח להיות שחקן חשוב במערכת עם 28 הופעות בהם גם כבש את שער הבכורה בקריירה שלו. בקיץ 2010 חתם במ.ס. אשדוד. ב-27 בספטמבר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 נגד מכבי תל אביב. ב-20 בנובמבר 2010 כבש את השער היחיד שלו במדי אשדוד בהפסד 2-1 נגד מכבי פתח תקווה. בתום העונה עזב את אשדוד וחזר לבלגיה כאשר חתם בוואסלנד-בוורן בה מיעט לשחק ובסיום העונה עזב. לאחר חצי עונה שלא שיחק, ב-11 בפברואר 2013 חתם בוויסלה קרקוב הפולנית וכעבור כחודש ערך את הופעת הבכורה שלו בקרקוב בניצחון 1-2 נגד פולוניה ורשה.
בפברואר 2018 חתם בפרטיזן ברדיוב מהליגה הסלובקית השנייה.
בצעירותו שיחק סארקי בנבחרות הצעירות של ניגריה. בשנת 2014 החליט לייצג את האיטי מאחר שסבו נולד שם. ב-12 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד אנטיגואה וברבודה במסגרת מוקדמות גביע הזהב 2015.
עירית שילה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בינואר 1945 (בת 79) גבעת חיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי 
 פרופיל ב-IMDb
 
עירית שילה (נולדה ב-8 בינואר 1945) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.
קורות חייה

שילה נולדה וגדלה בקיבוץ גבעת חיים. היא בוגרת בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה בית צבי. במהלך השנים היא דיבבה ושיחקה במספר סרטים וסדרות טלוויזיה ישראליות. בשנת 1969 שיחקה בסרט הקולנוע "להט במים", לצדם של זאב רווח, יעקב בנאי ועוד. בין השנים 1982- 2004 גילמה את דמותה של אוזה, בתוכנית הילדים "פרפר נחמד", ששודרה בטלוויזיה החינוכית הישראלית. בשנת 1984 דיבבה בסדרת האנימציה "בארץ הקטקטים". בשנת 1986 דיבבה בסדרת האנימציה "נילס הולגרסון", את דמותם של "דפי" ו"אוגי". באותה שנה דיבבה בסדרת האנימציה "גברת פלפלת".
בין השנים 1988- 1989 דיבבה בסדרת האנימציה "הקוסם מארץ עוץ", בה דיבבה את דמותה של "המכשפה המרשעת מן המערב". במהלך השנים 1989 עד 1990 תרמה את קולה לתוכנית הילדים "דודו מספר לגולו", בה היא גילמה את הבובה "גולו", לצדו של דודו טופז. בתחילת שנות ה-90 תרמה את קולה בסדרת האנימציה "היי בינבה". במהלך השנים 1990- 1993 גילמה את הבובה "שלומפי" בתוכנית "לילה טוב שלומפי".
בשנת 1991 תרמה את קולה לסרט האנימציה "אגדות ברווזים הסרט: אוצר המנורה האבודה". באותה שנה דיבבה את דמותו של "פשוש", בסדרת האנימציה "פשוש". בשנים 1998- 1999 שיחקה את דמותה של דפי בתוכנית הילדים "רחוב סומסום".
בשנת 2004 שיחקה בסרט הקולנוע "אהבה קולומביאנית", בבימויו של שי כנות על פי תסריט של רשף לוי. בשנת 2006 שיחקה בסרטו של דני סירקין "למראית עין", לצדם של הדס ירון, אסי דיין, מיכאל אלוני ועוד.
חיים אישיים

שילה הייתה נשואה לשחקן ששי סעד ולהם בת אחת משותפת, לשילה בן נוסף מאמנון אבנטוב.
עפרה צימבליסטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1939 תל אביב
 פטירה:  22 ביוני 2014 (בגיל 75 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  עינת 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות קלישר 
 תחום יצירה:  פיסול
 www.ofra-zimbalista.co.il
 
עפרה צימבליסטה (1939 – 22 ביוני 2014) הייתה פסלת ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בישראל בשנת 1939. בין השנים 1971–1975 למדה בבית הספר לאמנות קלישר בתל אביב. בין השנים 1975 ל-1976 למדה ליתוגרפיה, תחריט והדפס ­רשת ב"סדנאות האמנים" בתל אביב.
בין פסליה המוצגים במקומות ציבורים, נמצאים פסל של שלושה זמרי מקהלה, על מרפסת בבית המלון ברוטשילד 96 בתל אביב ובגן הסיפור לפי הספר "והילד הזה הוא אני" שבחולון. בשנת 2002 הציגה את תערוכתה "מעבר לכחול" במוזיאון מגדל דוד. התערוכה הכילה כ-30 פסלים של יציקות גוף אדם בצבע כחול.
התגוררה בקריית אונו ועבדה בקריית אונו ובאשדוד. אמו של נגן כלי ההקשה הישראלי חן צימבליסטה.
בשנות השמונים התיידדה צימבליסטה עם המשוררת יונה וולך, שגרה אף היא בקריית אונו. בעקבות החברות נוצרה תערוכה משותפת שבה הוצגו שירים של וולך בכתב ידה על נייר ממוחזר שהכינה צימבליסטה. צימבליסטה הנחתה את וולך בנוגע לעיצוב הטקסט על הנייר. התערוכה, "נייר+כתב", הוצגה ב-1984 בגלריה שרה לוי בתל אביב וזכתה לעניין רב. היא הוצגה שוב בשנת 2014 במסגרת התערוכה "הברכה והקללה" בבית הנסן.
נפטרה ממחלת הסרטן ב-22 ביוני 2014, והובאה לקבורה בבית הקברות שבקיבוץ עינת.
הערות שוליים

↑  יובל כספי, "'הנייר היה בשבילי כמו הבשר שעליו תכתוב יונה את השירים'", ערב רב, 19 באפריל 2014
↑  שני ליטמן, הפסלת עפרה צימבליסטה, 1939–2014, באתר הארץ, 23 ביוני 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 276557  NLI: 987007306501005171  GND: 118055941X  ISNI: 0000 0000 7909 6308  LCCN: no2002005468  VIAF: 98326777   WorldCat (עם VIAF): 98326777 
"אישה עם שלבי סולם", גן הפסלים ברמת השרון
פסלים של צימבליסטה בגבעת העץ הבודד בפארק רייספלד בקריית אונו
סרה מוטבאנג

סרה מוטבאנג (באנגלית: Sera Motebang; נולד ב-1 במאי 1995 בלסוטו) הוא כדורגלן מלסוטו המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת רויאל AM מליגת העל הדרום-אפריקאית ובנבחרת לסוטו.
קריירת מועדונים

מוטבאנג נולד בלסוטו והחל את הקריירה המקצוענית שלו במטלאמה המקומית.
לקראת עונת 2019/2020 עבר לבלומפונטיין סלטיק מליגת העל הדרום-אפריקאית. ב-25 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד ברוקה במסגרת הליגה. ב-28 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לממלודי סאנדאונס, גם כן במסגרת הליגה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 38 הופעות ליגה והבקיע תשעה שערים.
לאחר פירוק בלומפונטיין סלטיק ורכישת רישיונה על-ידי רויאל AM לקראת עונת 2021/2022, החל לשחק במדי רויאל AM בליגת העל הדרום-אפריקאית.
קריירה בינלאומית

ב-29 במרץ 2016 ערך מוטבאנג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לסוטו, בניצחון 2-1 על נבחרת איי סיישל במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ב-12 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת מאוריציוס במסגרת גביע אפריקה הדרומית 2016.
עמנואל נשרי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1913 רפובליקת פולין 
 פטירה:  2000 (בגיל 87 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  ורדה נשרי 
 השתייכות:   ההגנה  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1963 (כ־15 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד בית הספר לקצינים נספח צה"ל במערב אירופה מפקד פיקוד הגדנ"ע
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני
 עיטורים
 אות לגיון הכבוד (צרפת)
 
עמנואל נשרי (1913–2000) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על בית הספר לקצינים, היה נספח צה"ל במערב אירופה ומפקד פיקוד הגדנ"ע.
ביוגרפיה

נשרי נולד בפולין למשפחת אורלנסקי ועלה לארץ ישראל ב-1932. הוא התנדב לארגון ההגנה, שימש מפקד רעננה, מפקד נפת חפר, במהלך מלחמת העולם השנייה שימש מדריך בקורס מפקדי מחלקות ומפקד קורסי מ"כים. לאחר המלחמה נשלח מטעם הארגון לאירופה, שימש סגן מפקד ההגנה בגרמניה וב-1948 מונה למפקד הארגון בצרפת וצפון אפריקה, הוא פעל לגיוס צעירים ניצולי השואה ולהעפלתם לארץ ישראל, ואימוני הגנה עצמית לקהילות יהודיות. בשובו לישראל שימש במלחמת העצמאות כסגנו של מיכאל בן-גל, מפקד חטיבת קרייתי ומחוז תל אביב. לאחר מכן פיקד על מחוז השפלה. בפברואר 1948 מונה לקצין מנהלה בחיל האוויר וביוני 1950 לעוזר הנספח הצבאי במערב אירופה, בשובו לישראל זכה לאות לגיון הכבוד.
באוקטובר 1952 מונה למפקד בית הספר לקצינים של צה"ל ומילא תפקיד זה עד פברואר 1955, במהלך תקופה זו היה חבר בהרכב השופטים של בית הדין הצבאי שהרשיע את נאשמי מחתרת צריפין. לאחר מכן מונה לנספח צה"ל במערב אירופה, שמושבו בפריז בירת צרפת. בתקופה זו פעל לחיזוק הקשרים בין ישראל לצרפת, על רקע החמרת המצב הביטחוני בישראל. הוא היה שותף למשא ומתן ולעסקאות הרכש הראשונות מצרפת שכללו מטוסי אוראגן, מיסטר, טנקי AMX-13 ועוד. שיתוף הפעולה הגיע לשיאו במלחמת סיני בה צרפת ובריטניה יחד עם ישראל נגד מצרים. על פועלו זכה נשרי באות לגיון הכבוד שהוענק לו על ידי הרמטכ"ל הצרפתי. באוגוסט 1959 מונה למפקד פיקוד הגדנ"ע תפקיד בו שירת עד ספטמבר 1960. יצא ללימודים והשתחרר ב-1963.
לאחר שחרורו משירות הקבע מונה למנהל חברת הספנות סומרפין, שנסגרה ב-1966.
נשרי הוא אב לשתי בנות מאשתו הראשונה חנה סקולסקי: הפסנתרנית ורדה נשרי, והדה עמיר פסיכולוגית, מרצה ומדריכת מנחי קבוצות ויועצים ארגוניים והוא סב לנגנית המשור נטלי פרוז.
הערות שוליים

↑  נשרי ואראל - נספחים צבאיים, מעריב, 2 בינואר 1955
↑  מרדכי ברקאי, הרכש הגורלי, דבר, 7 במאי 1965
↑  גם אנו שותפים למערכת סיני, מעריב, 31 באוקטובר 1958
↑  אות לגיון הכבוד לא/מ ע. נשרי, דבר, 16 באפריל 1959
סנטה ברברה (הונדורס)

סנטה ברברה (בספרדית: Santa Bárbara) היא עיר הבירה של מחוז סנטה ברברה שבהונדורס והמושבה המוניציפלית של עיריית סנטה ברברה. אוכלוסיית העיר מונה 28,750 תושבים (נכון ל-2020).
דמוגרפיה

במפקד האוכלוסין של הונדורס לשנת 2013 מנתה אוכלוסיית עיריית סנטה ברברה 41,736 תושבים. מתוכם, 72.45% היו מסטיסים, 22.00% לבנים, 2.41% ילידים, 1.50% שחורים או אפרו-הונדורים ו-1.64% אחרים.
בריאות

בית החולים סנטה ברברה ממוקם ברובע הצפוני של העיר. מאז 1957 הוא משרת תושבים גם ממחוז סנטה ברברה וגם ממחוז למפירה.
כלכלה

עיר זו ידועה במלאכת יד ובגידול הקפה. הכלכלה המקומית תלויה בעיקר בעבודות המסורתיות הללו.
כפרים

בתחומי עיריית סנטה ברברה מצויים הכפרים הבאים:
אגואה בלנקיטה
סרו גרנדה
קוקילל
אל סאליטר
אל צ'יליטו
אל זפוטה
אל דייז אי אוצ'ו או מיראפלורס
אל מוגטה
אל פורטילו דל ג'רו
גואיביטו
גואלחוקו
אינגואיה
לה אסטנסיה
לה זונה
לה יוניון אל דוראדו
לה סיביטה
לה קואסטה
לה יוניון דל דוראדו
לאס קרוציטס
לאס פלמאס
לאס לגונה
לאס קובראדס
לוס לורלס
לוס אניס
לוס בנקוס
מחולואה
אורקונציטוס
פלנסיטוס דה סויאפה
ריו סקו
סן ג'רונימו אל פינאל
סן גספר דה טבלונס
סן לואיס פליינס
סנטה רוזליה
סנטה ריטה דה אוריינטה
סנטה ברברה
הערות שוליים

↑  Citypopulation.de Population of cities in Honduras
↑  Instituto Nacional de Estadística (INE), bases de datos en línea
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567164905171  LCCN: n85054138  SUDOC: 119844303  VIAF: 157165663   WorldCat (עם VIAF): 157165663
סטרופקוב

| --- | --- |
סמל סטרופקובסמל סטרופקוב

 מדינה:  סלובקיה סלובקיה
 מחוז:  פרשוב (מחוז) פרשוב
 תאריך ייסוד:  1245 
 שטח:  24.667 קמ"ר
 גובה:  202 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  10,067 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  49°12′18″N 21°39′05″E﻿ / ﻿49.205°N 21.651388888889°E﻿ / 49.205; 21.651388888889 
 אזור זמן:  UTC+1
 https://www.stropkov.sk
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת סלובקיה מוגדלת) ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה  פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה סטרופקוב(למפת סלובקיה רגילה) ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה  פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה סטרופקוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סטרופקוב (בסלובקית: Stropkov) היא עיר במחוז פרשוב שבסלובקיה.
היסטוריה

העיר סטרופקוב הייתה עיר מחוז, מרכז כלכלי, חברתי ותרבותי בצפון זמפלין (אנ'). היא שוכנת בעמק בהרי הבסקידים הנמוכים (NIZKE BESKYDY), על הגדה השמאלית של נהר אונדבה (אנ'), בקרבת הגבול עם פולין, מצפון-מזרח לערים פרשוב וקושיצה. מקורותיו כיישוב סלובקי עתיק מגיעים למאה ה-13.
עדויות כתובות ראשונות על העיירה קיימות משנת 1404. השליט הראשון של העיר היה לדיסלאב סוטוגורסקי. בשנת 1408 הוזכרה לראשונה הטירה של העיר - קסטלום. העיר השתייכה לממלכת הונגריה, אחר כך לממלכת הבסבורג (האימפריה הרומית הקדושה, האימפריה האוסטרית ולבסוף האימפריה האוסטרו-הונגרית), ומשנת 1918 לרפובליקה הצ'כוסלובקית.
בשנת 1785 נמצאו בעיירה כ-204 בתים ו-1326 תושבים. סטרופקוב הייתה העיר השלישית עם מספר התושבים הרב ביותר באזור זמפלין עם 87 בעלי מלאכה (שנת 1778). מצב זה נמשך בשנים הבאות: 1848, 1918 ו-1945, עד 1960. מאז המאה ה-18 החלה העיר להתפורר. בשנת 1828 היו 201 בתים ו-2,250 תושבים. בשנת 1869 גרו שם 2,502 תושבים ואילו בשנת 1900 רק 2,276. משנת 1870 עקרו תושבים רבים למדינות אחרות.
בין שתי מלחמות העולם השתייכה סטרופקוב לאחד האזורים הבלתי מפותחים והעניים ביותר בסלובקיה. מלבד החקלאות, תושבי העיר התפרנסו מתעשיית המלאכה המסורתית ועבודה ביערות. במהלך שנות מלחמת העולם השנייה, הירידה הכלכלית הייתה בעיצומה. רק 487 בתים עם 3,311 תושבים מילאו את שטחה של סטרופקוב בזמן המלחמה. מלבד המצב המסובך שלאחר המלחמה, ניכר כי לבניית מפעל טסלה וחברות רבות אחרות הייתה תרומה חשובה לשינויים מהותיים בדמוגרפיה ובתשתיות. כאשר רק 2,695 אנשים בשנת 1950 גרו בעיר, בשנת 1991 כבר היו 9,719 אנשים.
יהדות סטרופקוב

| --- | --- |
 :  ראו גם – חסידות סטרופקוב
הערות שוליים

↑  קהילת יהודי סטרופקוב, באתר "אנו – מוזיאון העם היהודי"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567634905171  GND: 4405876-7  LCCN: n92001137  MusicBrainz: 01977467-8fa0-49a6-b02e-07d0c112f4cd  NKC: ge602699  VIAF: 130324823   WorldCat (עם VIAF): 130324823
סרהי שפטלה

| --- | --- |

 לידה:  5 בפברואר 1973 (בן 51) Kostiantynivka, אוקראינה 
 מדינה:  אוקראינה אוקראינה
 השכלה:  National Defense University of Ukraine 
 דרגה:  לוטננט גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים באוקראינה  מלחמת אוקראינה–רוסיה 
 עיטורים
 גיבור אוקראינה, מסדר כוכב הזהב  Medal "10 years to the Armed Forces of Ukraine"  Medal "15 years to the Armed Forces of Ukraine"  NATO Medal  מסדר בוגדן חמלניצקי  מסדר בוגדן חמלניצקי, דרגה 3  גיבור אוקראינה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
סרהי אולכסנדרוביץ' שפטלה (באוקראינית: Сергій Олександрович Шаптала; נולד ב-5 בפברואר 1973) הוא ראש המטה הכללי של צבא אוקראינה מאז 28 ביולי 2021 עד 9 בפברואר 2024.
ביוגרפיה

נולד בכפר קונסטנטינובקה (אוק') שבמחוז משנה סמילה (אנ') במחוז צ'רקאסי.
שפטלה משמש בתפקידי פיקוד בכירים בצבא אוקראינה מראשית העשור השני של המאה ה-21.
ב-2015 הוענק לו אות גיבור אוקראינה עם 'מסדר כוכב הזהב' על אומץ לבו בהגנה על שלמותה הטריטוריאלית של אוקראינה. ב-2016 נפתחה ברוסיה חקירה פלילית נגדו ונגד אישים נוספים בצבא אוקראינה, בגין "הפגזה ארטילרית ממוקדת של נשק כבד על תשתית אזרחית בדונבאס".
ב-2017 הצטרף למטכ"ל האוקראיני ושירת בכמה תפקידים עד בחירתו ביולי 2021 לתפקיד ראש המטה הכללי, התפקיד השני בחשיבותו למפקד הכוחות המזוינים של אוקראינה.
הערות שוליים

↑  סרהי שפטלה, באתר ועדת החקירה של הפדרציה הרוסית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוקראינים ובנושא אנשי צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סטרונציום טיטנאט

| --- | --- |
סטרונציום טיטנאט בצורתו הטבעית והנדירה - המינרל טאוסוניט
סטרונציום טיטנאט בצורתו הטבעית והנדירה - המינרל טאוסוניט
 שמות נוספים:  STO
 כתיב כימי:  O₃SrTi 
 מסה מולרית:  183.49 גרם/מול
 מספר CAS:  12060-59-2
 צפיפות:  5.11 גרם/סמ"ק
 מצב צבירה:  מוצק
 מסיסות:  לא מסיס
 טמפרטורת היתוך:  2,080 °C   2353.15 K
 
סטרונציום טיטנאט (נוסחה כימית: SrTiO3, מכונה לפעמים בקיצור גם STO) הוא חומר קרמי בעל מבנה פרובסקיט המורכב מהיסודות סטרונציום, טיטניום וחמצן. התרכובת היא פראלקטרית, ובטמפרטורות נמוכות החומר עובר מעבר פאזה לפאזה פרואלקטרית בעלת מקדם דיאלקטרי יחסי גבוה מסדר גודל של 10,000.
במשך תקופה ארוכה סברו כי סטרונציום טיטנאט קיים רק בצורתו המלאכותית, עד שבשנת 1982 החומר נמצא גם בצורה טבעית במינרל שנתגלה בסיביר, וזכה לשם טאוסוניט (tausonite). הטאוסוניט הוא מינרל נדיר ביותר ונמצא רק בגבישים זעירים, ולפיכך זה עוסק בחומר המלאכותי כל עוד לא צוין אחרת.
השימושים העיקריים של סטרונציום טיטנאט הם ביישומים אופטיים מדויקים, בנגדים משתנים, בחיקויים ליהלום ובחומרים קרמיים מתקדמים. גבישים יחידים של סטרונציום טיטנאט משמשים כמצע נפוץ לגידול מגוון של חומרים אלקטרוניים מתקדמים ליישומים מחקריים מגוונים. דוגמה בולטת למחקר בתחום זה היא היווצרות של גז אלקטרונים דו-ממדי (2DEG) על פני השטח של סטרונציום טיטנאט כאשר מגדלים עליו שכבה אפיטקסיאלית של לנתנום-אלומינט (LaAlO3) בעלת עובי של ארבעה תאי יחידה או יותר.
אילוח של סטרונציום טיטנאט, למשל על ידי היסודות ניוביום או לנתן מגדילים את המוליכות (מסוג N) של החומר. בדומה לכך, גם פגמים נקודתיים של היעדרויות חמצן בגביש תורמים אלקטרון להולכה ומגדילים את המוליכות מסוג N של החומר. ניתן לגדל שכבות דקות אפיטקסיאליות של סטרונציום טיטנאט במגוון שיטות, כגון PLD, MBE ו-ALD. שכבות דקות כאלה משמשות למחקר בהתקני אלקטרוניקה מתקדמים ולחקר תופעות מגוונות בפיזיקה של חומר מעובה.
לסטרונציום טיטנאט מבנה פרובסקיט (perovskite) בעל הנוסחה הכימית הכללית ABX3. באדום מסומנים אניוני החמצן (2-), בכחול מסומן הקטיון הקטן יותר טיטניום (4+), ובירוק מסומנים האניונים הגדולים' סטרונציום (2+).
תכונות

לסטרונציום טיטנאט מקדם דיאלקטרי יחסי גבוה של כ-300 בטמפרטורת החדר ובשדות חשמליים נמוכים. בגבישים נקיים במיוחד ניתן להגיע להתנגדות סגולית גבוהה מאוד של למעלה ממיליארד אוהם-ס"מ. סטרונציום טיטנאט הופך למוליך על בטמפרטורה של 0.35 מעלות קלווין וזוהי התחמוצת המבודדת הראשונה בה נתגלתה מוליכות-על. לתחמוצת פער אסור לא-ישיר של 3.25 אלקטרון וולט ופער אנרגיה ישיר של 3.75 אלקטרון וולט.
סטרונציום טיטנאט נקי הוא שקוף וחסר צבע, אולם תוספות קטנות של מאלחים, כגון מתכות מעבר או עפרות נדירות יכולים להקנות לו צבע אדום, צהוב, חום או כחול. בצורתו הטבעית, המינרל טאוסוניט בדרך אינו שקוף ויש לו גוון חום-אדמדם, אדום כהה, או אפור.
מצעי חד-גביש של סטרונציום טיטנאט בעלי רוחב של 5 מ"מ. המצע השקוף (שמאל) עשוי סטרונציום טיטנאט טהור בעוד המצע השחור (ימין) מאולח ב-0.5% (משקלי) של ניוביום
תמונות מיקרוסקופ אלקטרונים חודר ברזולוציה גבוהה של סריג סטרונציום טיטנאט (התמונה צולמה בציר אזור <010>)
פיסת גביש סינתטי של סטרונציום טיטנאט
ראו גם

פרובסקיט (מבנה)
הערות שוליים

↑  A. Ohtomo, H. Hwang (2004). "A high-mobility electron gas at the LaAlO3/SrTiO3 heterointerface". Nature. 427. doi:10.1038/nature02308.
↑  Strontium titanate, ESPI Metals
↑  C. S. Koonce (1967). "Superconducting Transition Temperatures of Semiconducting SrTiO3". Phys. Rev. 163 (2): 380. doi:10.1103/PhysRev.163.380.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: שימוש בפרמטר authors (link)
↑  K. van Benthem, C. Elsässer and R. H. French (2001). "Bulk electronic structure of SrTiO3: Experiment and theory". Journal of Applied Physics. 90: 6156. doi:10.1063/1.1415766.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4183773-3