stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יו פרייזר (פוליטיקאי בריטי)
חיים פרטיים

ב־25 בספטמבר 1956 התחתן פרייזר עם הסופרת לעתיד ליידי אנטוניה פאקנהאם, בתם של הרוזן והרוזנת מלונגפורד. נולדו להם שישה ילדים: בנימין, דמיאן, אורלנדו, רבקה, פלורה, ונטשה. בשנת 1975, בעודה נשואה לפרייזר, הכירה ליידי אנטוניה את המחזאי הרולד פינטר, אף הוא נשוי באותה עת, והחלה לחיות עימו. בני הזוג פרייזר התגרשו ב־1977; ליידי אנטוניה נישאה לפינטר בשנת 1980, לאחר שהשלים את גירושיו.
ב־23 באוקטובר 1975 היה פרייזר הקורבן המיועד של מכונית תופת של הצבא האירי הרפובליקני (IRA). הפצצה הוטמנה באחת ממכוניותיו של פרייזר, מחוץ לביתו בכיכר קמפדן היל. חוקר סרטן ידוע, פרופסור גורדון המילטון פרלי, חלף על פני המכונית כשהפצצה התפוצצה בטרם עת, ונהרג במקום. אלמלא התפוצצה בטרם עת, היו רעייתו של פרייזר, ליידי אנטוניה, וקרוליין קנדי, אורחת של הזוג פרייזר שביקרה בלונדון כדי להשלים קורס אמנות בן שנה בבית המכירות הפומביות סותבי'ס, נמצאות במכונית כשהפצצה הייתה מתפוצצת. לא ידועה לאשורה הסיבה לבחירה דווקא בפרייזר כמטרת ההתנקשות.
מותו

סר יו פרייזר כיהן בפרלמנט עד מותו מסרטן הריאה במרץ 1984, בגיל 66. בבחירות ההחלפה שנערכו לאיוש המושב, הצליח ביל קאש להשאיר את המושב בידי המפלגה השמרנית.
הערות שוליים

↑  Moysey, Steven (2008). The Road to Balcombe Street: The IRA Reign of Terror in London. Haworth Press. p. 108. ISBN 978-0-7890-2913-3.
↑  Weinraub, Bernard (24 באוקטובר 1975). "Bomb Kills a Doctor Near London Home of Caroline Kennedy; A Narrow Escape for Miss Kennedy" (paid archive). The New York Times. p. 1. נבדק ב-5 בדצמבר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Obituary: Sir Hugh Fraser, nytimes.com; accessed 7 May 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1141269414  ISNI: 0000 0000 4020 3401  LCCN: n2008023757  SNAC: w63j4wrd  UKPARL: PfvG6nP8  VIAF: 16694251   WorldCat (עם VIAF): 16694251
טרמינל (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 סוגה:  תוכנית מגזין
 יוצרים:  ערוץ 13
 מנחים:  ירדן הראל
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 הפקה
 אתר צילומים:  אולפני "רשת", רמת החייל
 אורך פרק:  25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 13
 תקופת שידור מקורית:  4 ביולי 2019 – הווה
 קישורים חיצוניים
 https://13tv.co.il/daytime/terminal/
טרמינל הוא מגזין התיירות של ערוץ 13 בהנחיית ירדן הראל שהחליפה את עמית קוטלר. התוכנית משודרת החל מ-4 ביולי 2019.
מבנה התוכנית

בכל תוכנית היא עוסקת בחופשות שונות בארץ ובעולם ומראיינת אנשים שקשורים לנושא.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | — | — | 4 ביולי 2019 | — |
חקלאות ברומא העתיקה

תבליט של קוצר רומאי
החקלאות ברומא העתיקה התפרשה למעלה מאלף שנים, והתבססה ברובה על גידול דגנים, זיתים וענבים.
תוצרת חקלאית ובעלי חיים > גידולים חקלאיים

חיטה הייתה המרכיב העיקרי בסל המזון של תושבי האימפריה, ובמידה פחותה גם קטניות. שעורה הייתה נפוצה בעיקר לייצור בירה וכמזון לבעלי חיים. יין היה מקובל כמשקה בסיסי בקרב כל שכבות האוכלוסייה, כך שגידול גפנים היה נפוץ מאוד ואף התפשט לצפון גאליה. כדי למנוע תחרות, אסרו הרומים ב-154 לגדל גפנים מחוץ לחצי האי האפניני, אך איסור זה לא נאכף עקב הביקוש הרב ליין. זיתים גודלו בכל ארצות הים התיכון, פרט למצרים, שם איכותו של הזית הייתה ירודה. שמן הזית שהופק מהם שימש למאכל, למאור, לייצור סבון, תרופות ותמרוקים, וכן לסיכת הגוף בתחרויות ספורט. הייתה אף תפוצה חקלאית רחבה של פשתה לשם ייצור בדים.
בין הירקות הנפוצים היו כרוב, קישואים, גזר, צנון, צנונית, לפת, בצל וחסה. עצי הפרי הנפוצים היו התאנה, השקד, התפוח, המשמש, האגוז והחרוב.
תוצרת חקלאית ובעלי חיים > בעלי חיים מבויתים

חזירים היו סוג הבשר הנפוץ ביותר בקרב אוכלוסיית האימפריה. נוסף על כך, היו סוגים נוספים של חיות שגודלו למטרות בשר, כגון תרנוגלות ואווזים. בקר שימש לחרישה, להובלת משאות, וכן להפקת חלב, בשר ועורות. עזים סיפקו חלב ובשר, וכבשים - בעיקר צמר. גידול דבורים היה שכיח מאוד, כיוון שדבש היה אחד מממתיקי המזון הנפוצים באימפריה.
חמורים ופרדים גודלו לשם הובלה ורכיבה עבור פשוטי העם, ואילו סוסים גודלו לשם רכיבה בחברה האריסטוקרטית, ושימשו עבור פרשים, מרוצי סוסים וכו'.
מקורות מידע

אחד החיבורים העוסקים בנושא הוא חיבורו בן חמישה עשר הספרים של פלדיוס (אנ'), שנכתב בשלהי המאה ה-4 או בראשית המאה ה-5 וקרוי בשם Opus agriculturae (עבודת החקלאות). על פי שפתו של החיבור, ניתן להסיק כי פלדיוס היה בעל אדמות בסביבות רומא, שהתמצא בעבודה החקלאית.
בעבודתו נעזר פלדיוס בחיבוריהם של קולומלה ושל גרגיליוס מרטיאליס (אנ'), שנכתבו כמה מאות שנים קודם לו. חרף התקופה הארוכה שחלפה בין מועדי הכתיבה של פלדיוס ושל קולומלה וגרגיליוס מרטיאליס, אופן העבודה החקלאית לא השתנה רבות בשנים אלו, לרבות בתחומי שגרת העבודה והזריעה, בכלי העיבוד ובשיטותיו, ובמיני הגידולים, שהיו לרוב דגנים וקטניות. למרות זאת, בחיבורו של פלדיוס כמעט שלא הוזכרו עבדים. עובדה זו הובילה חלק מהחוקרים להניח כי במרוצת השנים הפכה החקלאות הרומית מכזו המבוססת על עבדים לכזו שדמתה יותר למשטר הפיאודלי. עם זאת, חוקרים אחרים חלקו על דעתם.
סוגי האדמות ובעליהן

אדמת ציבור – אדמה בבעלות העם או המדינה. בתקופת הרפובליקה היה היקף אדמות הציבור גדול במיוחד, וכלל אדמות רבות שהוחרמו מאויבים שנוצחו. עם הזמן, כתוצאה מהענקת קרקעות לחיילים משוחררים ולמתיישבים עניים ולעיתים אף מכירתן, התמעטה אדמת הציבור וצורפה בהדרגה לנכסי הקיסר.
נכסי הקיסר – שטחים שהיו בבעלותו של הקיסר. המקורות העיקריים של נכסי הקיסר היו הנכסים שירש מאבותיו או מהקיסר הקודם, וכן רכוש שהוחרם לטובתו לאחר שבעליו הורשע בדין או כתוצאה ממלחמות פנימיות. במאה ה-4 הוחרמו אדמות הערים והמקדשים לטובת נכסי הקיסר, אך הקיסר נהג גם להעניק קרקעות לאזרחים שונים, והחל בתקופת שלטונו של הקיסר קונסטנטינוס - גם לכנסייה. נכסי הקיסר נמצאו כנראה בכל הפרובינקיות, ובאזורים מסוימים תפסו כ-15%-18% מכלל האדמות.
אדמת מקדש – קרקעות שהשתייכו למקדשי האלים. שטחים אלו ידועים רק מהפרובינקיות המתיוונות של האימפריה. הקיסר קונסטנטינוס החרים את אדמות המקדש וצירף אותן לנכסי הקיסר. הקיסר יוליאנוס הכופר שבא אחריו החזיר אותן לרשות המקדשים אך יורשו החרים אותן שוב.
אדמת ערים – קרקעות שהשתייכו באופן שיתופי לערים, בטריטוריה העירונית שלהן או בטריטוריה של עיר אחרת. הקיסר קונסטנטיוס השני הפקיע את אדמות הערים וצירפן לנכסי הקיסר. יוליאנוס החזיר אותן לערים אך הן הוחרמו שוב, אם כי הקיסר ואלנס חקק ששליש מההכנסות שיניבו יינתן לערים.
אדמות כנסיות ומנזרים – החל ממאה ה-4 החלו קיסרים ואנשים פרטיים להעניק אדמות לכנסיות, ומאוחר יותר גם למנזרים נוצריים. היקפן של אדמות אלה הלך וגדל עם הזמן. כנסיות גדולות, לרבות כנסיית פטרוס הקדוש בראשות האפיפיור או הכנסייה הגדולה של קונסטנטינופוליס, צברו שטחי קרקע עצומים בפרובינקיות שונות, וכך העניקו לעומדים בראשן שליטה על אזורים נרחבים.
אדמות בבעלות פרטית – נכסיהם של אנשים פרטיים היו בסדרי גודל משתנים. כמה מחברי הסנאט הרומי במאה ה-4 היו בעלי אדמות בהיקף רחב. חלק מחברי המועצות העירוניות החזיקו אף הם בשטחי אדמה גדולים.
סוגי האדמות ובעליהן > חקלאות על פי אזור

אופי החקלאות באימפריה הרומית השתנה בהתאם לסביבה האקלימית והגאוגרפית שבה התגורר החקלאי: כך, למשל, באזורים הרריים קשה היה לגדל תבואה, ומשום כך העבודה החקלאית המועדפת שם הייתה מרעה. נוסף על כך, בכל אזור היו גידולים המיוחדים לו. כך, למשל, במצרים, עונת הגאות של הנילוס אפשרה סחף שהפך את הקרקע פורייה יותר, ומשום כך מצרים הייתה יצואנית החיטה וצמח גומא הפפירוס הגדולה ביותר באימפריה. גידול זיתים היה נפוץ בארצות צפון אפריקה ובחצי האי האיברי, ואילו גידול גמלים היה נהוג בערביה.
שינויים והתפתחויות

עד המאה ה-20 הייתה הסברה הנפוצה בקרב חוקרי רומא העתיקה, שהתבססה על כתבים רומיים המתוארכים לתקופת שלהי האימפריה הרומית, כי בתקופה זו החלו חקלאים עמידים ומבוססים רוכשים אדמות משכניהם בעלי המעמד הנמוך. זאת, בתמורה להגנה שיספקו להם החקלאים המבוססים מפני שודדים. כך האדמות החקלאיות עברו מידיהם של חקלאים זעירים, ובמקום זאת נבנו שם אחוזות גדולות. תופעה זו הייתה נפוצה בחלקה המערבי של האימפריה, בעוד שבחבל הבלקן נותרו עדויות לחקלאים זעירים עוד במאה ה-6.
כל המבנים ששימשו את התוצרת החקלאית (לרבות בתי מגורים, מכלאות ואסמים) נקראו בשם כולל וילה (Villa), ומכאן שאול המושג המודרני וילה, המתאר בית רחב ידיים. חוקרים נוטים להגדיר ארבעה סוגי וילות: האחת וילה קטנה, שבתיה עשויים מעץ, ממלט ומסלע, ואוישה על ידי איכרים זעירים או אריסים; השנייה וילה בינונית, שתוכננה מראש עבור בעלי משק עשירים יותר ולעיתים אף כללה בתוכה מבנים מורכבים, לרבות פסיפס; השלישית וילה גדולה, שכללה בתוכה סימנים יקרי ערך, לרבות מבנים העשויים משיש; והרביעית וילה בגודל של כפר, שבה התגוררו בדרך כלל איכרים רבים שעיבדו את האדמות לחוד. על פי מחקר ארכאולוגי, לא נמצאו וילות גדולות רבות המתוארכות לשלהי ימיה של האימפריה הרומית. לפיכך, הסברה בה החזיקו החוקרים בעבר אינה עוד מקובלת בראשית המאה ה-21. עם זאת, מספר השרידים הארכאולוגים המתוארכים לתקופה זו הפך קטן במידה ניכרת בהשוואה לתקופות שקדמו לה. סברה אחת היא שהחלקאות אכן נפגעה בתקופה זו ומשום כך ממדיה הצטמצמו, עקב תקיפות שודדים, עמים שפלשו לאימפריה הרומית ונטל המיסים הגבוה. סברה אחרת היא שהחקלאים נטשו בתקופה זו את הווילות שבהן התגוררו לטובת וילות פשוטות יותר, אך בקרב החוקרים אין דעה מקובלת בנושא.
לקריאה נוספת

ישראל שצמן, האימפריה הרומית ומורשתה, האוניברסיטה הפתוחה, 2002, עמ' 134–150
הערות שוליים

↑  Wine and Rome, באתר "Encyclopaedia Romana" (באנגלית)
↑  שצמן, עמ' 134
↑  שצמן, עמ' 138-136
↑  שצמן, עמ' 141-140
↑  שצמן, עמ' 139
↑  שצמן, עמ' 150-144
טקס פרסי אוסקר ה-73

| --- | --- |

 תאריך:  25 במרץ 2001
 מיקום:  שריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  סטיב מרטין
 מפיק:  גיל לקייטס
 במאי:  לואיס הורביץ
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-23 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  גלדיאטור
 זכייה במספר הפרסים הרב:  גלדיאטור (5)
 מספר המועמדויות הרב:  גלדיאטור (12)
 אתר רשמי
 →72 74← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-73 (באנגלית: 73rd Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2000 נערך בשריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-25 במרץ 2001. השחקן סטיב מרטין הנחה את הטקס בפעם הראשונה שלו.
סרט הדרמה "גלדיאטור" היה מועמד ל-12 פרסי אוסקר וזכה בחמישה, ביניהם פרסי הסרט הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר. כמו כן בלטו הסרטים "טראפיק", אשר זכה בפרסי הבמאי הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר, שחקן המשנה הטוב ביותר והעריכה הטובה ביותר, והסרט "נמר, דרקון" אשר זכה בפרסי הסרט הזר הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר ועיצוב ההפקה הטוב ביותר.
במהלך הטקס הוענקו פרסי אוסקר לשם כבוד לצלם ג'ק קארדיף ולתסריטאי ארנסט להמן, ופרס לזכר למפיק דינו דה-לורנטיס.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f4aae9a3-23a4-4ece-a4ea-09f1400e3a6c 
סטיבן סודרברג, הבמאי הטוב ביותר.
ראסל קרואו, השחקן הטוב ביותר.
ג'וליה רוברטס, השחקנית הטובה ביותר.
בניסיו דל טורו, שחקן המשנה הטוב ביותר.
מרשה גיי הארדן, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
טום וג'רי: זינוק למאדים

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "טום וג'רי" שיצרו ויליאם האנה וג'וזף ברברה
 בימוי:  ביל קופ
 הופק בידי:  האחים וורנר הנפשה, Turner Entertainment
 תסריט:  ביל קופ
 עריכה:  ג'ולי לאו
 מדבבים:  ביל קופ די בראדלי בייקר קת'רין פיורה פרנק ולקר ג'ף בנט קורי בארטון בראד גארט ג'ס הארנל טום קני רוב פאולסן בילי ווסט קת' סוסי
 מדבבים בעברית:  עידו מוסרי יובל סגל יורם יוספסברג מאיה בר שלום יהויכין פרידלנדר אלדד פריבס אמנון וולף גלעד קלטר עדי וייס
 מוזיקה:  ג'ולי ברנסטיין סטיבן ברנסטיין
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Turner Entertainment, Toon City 
 חברה מפיצה:  Warner Bros. Family Entertainment, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 18 בינואר 2005 (DVD ו-VHS)   ישראל 2005   ארצות הברית 16 באוקטובר 2012 (Blu-ray)
 משך הקרנה:  כ-75 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית ואיטלקית)
 סוגה:  סרט הנפשה, סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט פעולה
 סרט קודם:  טום וג'רי: טבעת הקסמים 
 סרט הבא:  טום וג'רי: המהירים והשעירים 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טום וג'רי: זינוק למאדים (באנגלית: Tom and Jerry: Blast Off to Mars) הוא סרט הנפשה אמריקאי לילדים מסוגת קומדיה ופעולה, אשר מבוסס על הדמויות המונפשות "טום וג'רי" שיצרו ויליאם האנה וג'וזף ברברה עבור MGM. הסרט מסמן את יום השנה ה-65 לדמויות יחד עם הסרט "טום וג'רי: המהירים והשעירים". הסרט הופק על ידי "האחים וורנר הנפשה" ו-"Turner Entertainment", ובוים ונכתב על ידי ביל קופ. הסרט מספר על טום החתול וג'רי העכבר שטסים לאחר מרדף אל כוכב מאדים ומעורבים בפלישת חייזרים אל כדור הארץ. אורך הסרט הוא כ-75 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן: עברית ואיטלקית).
הסרט הופץ על VHS ועל DVD ב-18 בינואר 2005. ב-5 באפריל 2011 הסרט הופץ פעם נוספת ב-Blu-ray. בישראל הסרט הופץ לראשונה בדיבוב לעברית בשנת 2005 ב-DVD.
תקציר העלילה

לאחר המרדף הבלתי פוסק שלהם, טום החתול וג'רי העכבר טסים בטעות בחללית אל כוכב מאדים יחד עם האסטרונאוטים ביף ובאז, שם הם פוגשים חייזרית בשם פיפ ומעורבים בפלישת חייזרים אל כדור הארץ
הדמויות והמדבבים

ביל קופ – טום החתול
די בראדלי בייקר – ג'רי העכבר
קת'רין פיורה – פיפ / עיתונאית
פרנק ולקר – ספייק
ג'ף בנט – ד"ר גלוקמן / גרוב שומר / נשיא
קורי בארטון – גרוב מדען / שופט / עיניים בשער
בראד גארט – המפקד בריסטל / גרוב שומר /
ג'ס הארנל – באז בליסטר / גרוב גנרל / עובד
טום קני – גרוב / גנן / גרוב שומר
רוב פאולסן – מחשב / עובדים
בילי ווסט – ביף ביזארד / המלך טינג /גנן
קת' סוסי – אובו
הדמויות והמדבבים > מדבבים בעברית

במאית הדיבוב בעברית הייתה מאיה בר שלום, ומפיקי הדיבוב בעברית היו עוזי פוקס ולבנת שעשוע.
יובל סגל – באז בליסטר / עובד / נשיא / גרובים
עידו מוסרי – ביף ביזארד / עובד / עיתונאי / גרובים
יורם יוספסברג – המפקד בריסטל / גרוב מדען
יהויכין פרידלנדר – ד"ר גלוקמן / עיתונאי / גרובים
מאיה בר שלום – פיפ / עיתונאית / גרובים
אלדד פריבס – המלך טינג
אמנון וולף – גנן / עובד / גרובים
גלעד קלטר – גנן / עובד / גרוב גנרל / גרובים
עדי וייס – מחשב
הסרט בישראל

הסרט הופץ לראשונה בישראל בשנת 2005 ב-DVD.
טקס פרסי אוסקר ה-72

| --- | --- |

 תאריך:  26 במרץ 2000
 מיקום:  שריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  בילי קריסטל
 מפיק:  ריצ'רד זאנוק ולילי פיני זאנוק
 במאי:  לואיס הורביץ
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  4 שעות ו-9 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  אמריקן ביוטי
 זכייה במספר הפרסים הרב:  אמריקן ביוטי (5)
 מספר המועמדויות הרב:  אמריקן ביוטי (8)
 אתר רשמי
 →71 73← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-72 (באנגלית: 72nd Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 1999 נערך בשריין אודיטוריום שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-26 במרץ 2000. השחקן בילי קריסטל הנחה את הטקס בפעם השביעית שלו.
סרט הדרמה "אמריקן ביוטי" היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר וזכה בחמישה: הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר והצילום הטוב ביותר. כמו כן בלט סרט המדע הבדיוני "מטריקס", אשר זכה בארבעה פרסי אוסקר.
במהלך הטקס הוענקו פרס אוסקר לשם כבוד לאנדז'יי ויידה, ופרס לזכר לוורן בייטי.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
סם מנדס, הבמאי הטוב ביותר.
קווין ספייסי, השחקן הטוב ביותר.
הילרי סוונק, השחקנית הטובה ביותר.
מייקל קיין, שחקן המשנה הטוב ביותר.
אנג'לינה ג'ולי, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
יהודית קוק

אין תמונה חופשית
יהודית קוק (י"ד באלול תרצ"ב, ספטמבר 1932 – כ"ח בכסלו תשל"ב, דצמבר 1971) הייתה הוגת-דעות וחוקרת חסידות. נהרגה בתאונת דרכים עם בעלה הרב שלמה קוק ושניים מילדיהם.
ביוגרפיה

נולדה בארץ ישראל לרב דב כ"ץ, מחבר סדרת ספרי "תנועת המוסר", ולאסתר, בתו של הרב זאב גולד, ממנהיגי תנועת המזרחי ומחותמי מגילת העצמאות. נישאה לרב שלמה קוק, רבה של רחובות, ונולדו להם שישה ילדים. היא למדה בסמינר למורות ובאוניברסיטה העברית בירושלים, ולאחר מכן שימשה כמורה בבתי ספר ובסמינרים למורות. כמו כן פעלה להצלת בנות שנפלו לרשת המיסיון. בצד עיסוקה בחינוך ובהוראה חקרה את עולם המחשבה היהודית והחסידות, והתמקדה בתורת ברסלב וסיפורי רבי נחמן מברסלב. לאחד מבניה קראה נחמן נתן, על שם רבי נחמן מברסלב ותלמידו רבי נתן שטרנהרץ. את רוב זמנה בשנותיה האחרונות הקדישה לחיבור פירוש לסיפורי רבי נחמן מברסלב, וביומה האחרון עוד הספיקה לראות את הספר מסודר כולו לדפוס.
בחנוכה תשל"ב שבה עם בעלה ושלושה מילדיה במכוניתם מירושלים לרחובות, נהרגו בהתנגשות עם רכבת ההורים ושני הילדים הבוגרים. בתם הקטנה יוכבד, שהייתה אז בת עשר, ניצלה. לאחר מותה יצאה לאור אסופת מאמרים שלה בנושאי הגות ומחשבה.
צאצאיה

בניה הם: הרב בן ציון קוק שעוסק בפסיקה הלכתית, מחבר ספרים והיה נחשב למקורבו של הרב יוסף שלום אלישיב.
הרב אוריאל קוק איש חינוך שהקים רשת תלמודי-תורה ברחבי הארץ ועומד בראש 'בית ועד למחנכים' - ארגון להכשרת מחנכים ומורים במגזר החרדי.
חתניה הם: הרב אליאב מאיר, רב המועצה האזורית חבל מודיעין ולשעבר רבו של היישוב גמזו.
הרב דוד וילמן, המכהן כר"מ בישיבה בירושלים.
נכדיה הם העיתונאים ידידיה מאיר ושלמה קוק והזמר יצחק מאיר. גיסיה הם האחים הרב שמחה קוק, הרב הראשי של רחובות, והרב אברהם יצחק הכהן קוק, ראש ישיבת מאור התלמוד.
ספריה

רבי נחמן מברסלב: עיונים בסיפוריו
המשפחה בישראל
מחשבת יהודית: כתבים
לקריאה נוספת

"ראיתי בני עלייה" - ספר זיכרון לזכרם של בני משפחת קוק
הערות שוליים

↑  ידידיה מאיר, ‏אסון הרכבת של משפחתנו, באתר כיכר השבת, 12 באוגוסט 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460961305171  LCCN: no2002070351  VIAF: 24272528   WorldCat (עם VIAF): 24272528 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טקס פרסי אוסקר ה-80

| --- | --- |

 תאריך:  24 בפברואר 2008
 מיקום:  תיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  ג'ון סטיוארט
 מפיק:  גיל קייטס
 במאי:  לואיס הורביץ
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-21 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  ארץ קשוחה
 זכייה במספר הפרסים הרב:  ארץ קשוחה (4)
 מספר המועמדויות הרב:  ארץ קשוחה (8)   זה ייגמר בדם (8)
 אתר רשמי
 →79 81← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-80 (באנגלית: 80th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2007 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-24 בפברואר 2008. הקומיקאי ג'ון סטיוארט הנחה את הטקס בפעם השנייה שלו.
סרטם של האחים כהן, "ארץ קשוחה", היה מועמד לשמונה פרסים וזכה בפרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המעובד הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר. הסרט "זה ייגמר בדם" היה מועמד אף הוא לשמונה פרסים, וזכה בפרסי השחקן הטוב ביותר והצילום הטוב ביותר. סרטו של יוסף סידר "בופור" קיבל מועמדות לפרס הסרט הזר הטוב ביותר, ובך היה הסרט הישראלי השביעי שמועמד לפרס, והראשון זה 23 שנים.
במהלך הטקס הוענק פרס אוסקר לשם כבוד לארט דיירקטור ולמעצב האמנותי רוברט בויל.
הערות שוליים

↑  רשימת הזוכים המלאה, באתר הרשמי
↑  בופור מועמד לאוסקר, באתר "סרט", 22 בינואר 2008
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5d5c935e-3295-4e74-ad85-cbc173492fe2 
האחים כהן, הזוכים בפרס הבמאי הטוב ביותר.
דניאל דיי-לואיס, השחקן הטוב ביותר.
מריון קוטיאר, השחקנית הטובה ביותר.
חאווייר ברדם, שחקן המשנה הטוב ביותר.
טילדה סווינטון, שחקנית המשנה הטובה ביותר.
ג'ון סטיוארט, מנחה הטקס.
טקס פרסי אוסקר ה-76

| --- | --- |

 תאריך:  29 בפברואר 2004
 מיקום:  תיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  בילי קריסטל
 מפיק:  ג'ו רות'
 במאי:  לואיס הורביץ
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות ו-45 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  שר הטבעות: שיבת המלך
 זכייה במספר הפרסים הרב:  שר הטבעות: שיבת המלך (11)
 מספר המועמדויות הרב:  שר הטבעות: שיבת המלך (11)
 אתר רשמי
 →75 77← פרס אוסקר
טקס פרסי אוסקר ה-76 (באנגלית: 76th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2003 נערך בתיאטרון קודאק שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-29 בפברואר 2004. השחקן בילי קריסטל הנחה את הטקס בפעם השמינית שלו.
סרט הפנטזיה "שר הטבעות: שיבת המלך" זכה בכל 11 פרסי האוסקר להם היה מועמד, כולל פרסי הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והתסריט המעובד הטוב ביותר. בכך השווה הסרט את שיא טקס האוסקר במספר הזכיות לסרט, לצד "בן חור" (1959) ו"טיטניק" (1997) אשר זכו גם הם ב-11 פרסים.
במהלך הטקס הוענק פרס אוסקר לשם כבוד לבמאי, לתסריטאי ולמפיק בלייק אדוארדס.