stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סימור גיטין
חיבוריו > קבצים נוספים בעריכתו

Gitin, Seymour; Dever, William G., eds. (1989). Recent Excavations in Israel: Studies in Iron Age Archaeology. Annual of the American Schools of Oriental Research. Vol. 49. Winona Lake, Ind: Eisenbrauns. ISBN 978-0-89757-049-7.
Gitin, Seymour, ed. (1995). Recent Excavations in Israel: A View to the West – Reports on Kabri, Nami, Miqne-Ekron, Dor and Ashkelon. Archaeological Institute of America Colloquia and Conference Papers. Vol. 1. Dubuque, Iowa: Kendall/Hunt Publ. ISBN 978-0-7872-0486-0.
Gitin, Seymour; Mazar, Amihai; Stern, Ephraim, eds. (1998). Mediterranean Peoples in Transition: Thirteenth to Early Tenth Century BCE – In Honor of Trude Dothan. Jerusalem: Israel Exploration Society. ISBN 978-965-221-036-4.
Pike, Scott; Gitin, Seymour, eds. (1999). The Practical Impact of Science on Near Eastern and Aegean Archaeology. Wiener Laboratory monograph. Vol. 3. London: Archetype. ISBN 1-873132-17-4.
Bierling, Marilyn R.; Gitin, Seymour, eds. (2002). The Phoenicians in Spain: An Archaeological Review of the Eighth-Sixth Centuries B.C.E. Winona Lake, Ind: Eisenbrauns. ISBN 978-1-57506-056-9.
Dever, William G.; Gitin, Seymour, eds. (2003). Symbiosis, Symbolism, and the Power of the Past: Canaan, Ancient Israel, and Their Neighbors, from the Late Bronze Age through Roman Palaestina. Winona Lake, Ind: Eisenbrauns. ISBN 978-1-57506-081-1.
לקריאה נוספת

Gitin, Seymour (Sy) (2021). The Road Taken: An Archaeologist’s Journey to the Land of the Bible. Penn State University Press. doi:10.1515/9781646021550. ISBN 978-1-64602-155-0.
Jeffrey A. Blakley, (2000). "The Albright Institute 1980–2000, Establishing a Vision (S. Gitin’s Directorship)”. in: JD Seger (ed.). An ASOR Mosaic, A Centennial History of the American Schools of Oriental Research. Boston, MA. Pp 175-217.
הערות שוליים

↑  Gitin 2021, pp. 10–11.
↑  Gitin 2021, pp. 14–17.
↑   סימור גיטין, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Gitin 2021, pp. 17–20.
↑  איתמר דרורי, הַזַז: סיפור,חיים, מכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, 2017, עמ' 239
↑  Gitin 2021, pp. 24–32.
↑  Jewish Education Program Launched in Alaska for Military, Civilians, Jewish Telegraphic Agency, ‏1963-01-23 (באנגלית אמריקאית); הרב טוביה בן־חורין, בחורי הישיבות והרבנות הצבאית, הארץ, 5 באפריל 1968
↑  Our History - Temple Beth Hillel, www.tbhla.org
↑  Gitin 2021, pp. 33–39.
↑  Meyer, Gitin Named to Posts at Hebrew Union, בני ברית מסנג'ר, 25 באוקטובר 1968
↑  Gitin, Seymour (1975). "Middle Bronze I 'Domestic' Pottery at Jebel QaʿAqīr: A Ceramic Inventory of Cave G 23". Eretz-Israel: Archaeological, Historical and Geographical Studies. Israel Exploration Society. 12: 46*–62*. ISSN 0071-108X. JSTOR 23619090.
↑  Martin Zucker, Former Southland Rabbi Digs For Secrets Of Biblical Past, בני ברית מסנג'ר, 8 בדצמבר 1972
↑  A Ceramic Typology Of The Late Iron II, Persian And Hellenistic Periods At Tell Gezer, בארכיון האינטרנט
↑  Gitin 2021, p. 61.
↑  Ilan Sharon, "The Stratigraphy of Areas A and C", in: Ephraim Stern (ed.), Excavations at Dor, Final Report: Volume I A Qedem Reports 1, 1993, p. 49
↑  Gitin 2021, p. 65.
↑  Gitin 2021, pp. 100–101.
↑  יורם צפריר ויצחק שי (עורכים), דוח על מצב הארכאולוגיה בישראל, אייר תשע"ה, באתר האקדמיה הלאומית הישראלי למדעים
↑  White Crawford, Sidnie; Ben-Tor, Amnon (2007). "Up to the Gates of Ekron": Essays on the Archaeology and History of the Eastern Mediterranean in Honor of Seymour Gitin. Jerusalem: Albright Institute of Archaeological Research and the Israel Exploration Society. ISBN 978-965-221-066-1.
↑  Spencer, John R.; Mullins, Robert A.; Brody, eds. (2014). Material Culture Matters: Essays on the Archaeology of the Southern Levant in Honor of Seymour Gitin. Winona Lake, Indiana: Eisenbrauns. ISBN 978-1-57506-298-3.
↑  Katz, Hayah (2017). "The Ancient Pottery of Israel and Its Neighbors from the Iron Age through the Hellenistic Period . Edited by Seymour Gitin. 2 vols. Jerusalem: Israel Exploration Society, 2015. Pp. 793 + 328 plates. $240 (hardcover)". Journal of Near Eastern Studies. 76 (2): 369–372. doi:10.1086/693443. ISSN 0022-2968.
↑  Tel Miqne-Ekron Excavation and Publications Project, ‏Tel Miqne-Ekron: Summary of Fourteen Seasons of Excavation 1981–1996 and Bibliography 1982–2018, באתר Academia.edu
↑  Tel Miqne 10/1: Tel Miqne-Ekron Excavations 1994–1996, Field IV Upper and Field V, The Elite Zone Part 1: Iron Age IIC Temple Complex 650 By Seymour (Sy) Gitin, Steven M. Ortiz, and Trude Dothan, www.eisenbrauns.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007261741205171  BIBSYS: 90621598  BnF: cb144715981 (data)  CiNii: DA09770266  GND: 136822142  ICCU: UFIV015893  ISNI: 0000 0001 1439 8521  LCCN: n78005309  NLA: 35432038  NTA: 08786908X  RERO: 02-A003299975  SUDOC: 070305447  S2AuthorId: 104594645  Trove: 950629  VIAF: 24826612   WorldCat (עם VIAF): 24826612
תחנת EUR פאלאספורט (מטרו רומא)

| --- | --- |

  נגיש לאנשים בעלי מוגבלות מוטורית
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  9 בפברואר 1955
 מיקום
 מיקום:  Viale America e piazza Umberto Elia Terracini, Europa, Roma
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  41°49′48″N 12°28′00″E﻿ / ﻿41.83000°N 12.46667°E﻿ / 41.83000; 12.46667
 אתרים סמוכים:  פאלאלוטומטיקה, פארק סנטרל לייק
 תחנות סמוכות:  EUR מאליינה, EUR פרמי
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תת-קרקעית
 בעלים:  ATAC
 רציפים:  2 רציפים צדדיים
 קווים העוברים בתחנה:    קו B
  (למפת רומא מוגדלת) תחנת EUR פאלאספורט(למפת רומא רגילה) תחנת EUR פאלאספורט he
 
EUR פאלאספורט היא תחנה בקו B של המטרו של רומא.
היסטוריה

התחנה נחנכה בשם "אֵספוזיציונֵה מערב" ב-9 בפברואר 1955 כחלק מהקטע הראשון של קו המטרו B בין לורנטינה לטרמיני. שמה של התחנה הצמודה היה "אֵספוזיציונֵה מזרח" (ומאוחר יותר EUR פרמי). במקור השמות של התחנות היו אמורים להיות "תערוכה עילית" ו"תערוכה תחתית", על מנת לדעת מהי זרימת הנוסעים המגיעים אל התערוכה האוניברסלית או היוצאים ממנה.
בשנות ה-60, לרגל משחקי האולימפיאדה ה-17, נוצר בשטח הגדול בין שתי התחנות פארק סנטרל לייק, הידוע בכינויו פארק אגם EUR. באותה תקופה שונה שם התחנה ל-EUR מרקוני בדיוק כש-"אֵספוזיציונֵה מזרח" הסמוכה הפכה לEUR פרמי.
עם חנוכת הקטע בין טרמיני לרבּיבּיה, נחנכה תחנה חדשה בשם מרקוני על כן הוחלט לשנות את שמה של התחנה ל־EUR פאלאספורט, על שם מבנה הפאלאלוטומטיקה אשר נמצא בסמוך לתחנה.
בשנת 2010 נחנך בכיכר ממול חניון רב קומות בעל 700 מקומות חניה.
שירותים

מכונת כרטיסים אוטומטית
שירותים
תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה

קווי אוטובוס עירוניים רבים עוצרים ב-ויאלה אמריקה.
תחנת אוטובוס
הערות שוליים

↑  "La Metropolitana di Roma inaugurata da Einaudi". 10 בפברואר 1955. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Eur, apre il parcheggio dell'acquario di Roma: 700 nuovi posti auto". 28 בספטמבר 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
יוהאן כריסטוף דדרליין

| --- | --- |

ציור דיוקן בשמן מ-1795 מאת הצייר כריסטוף גוטהילף עמנואל אהמה
 לידה:  20 בינואר 1746 וינדסהיים (כיום באד וינדסהיים בבוואריה), עיר חופשית בפרנקוניה התיכונה, באימפריה הרומית הקדושה בעלת לאום גרמני 
 פטירה:  2 בדצמבר 1792 (בגיל 46) ינה, דוכסות סקסוניה-ויימאר 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת אלטדורף בנירנברג   אוניברסיטת פרידריך שילר בינה
 מעסיק:  אוניברסיטת פרידריך שילר 
 תפקיד:  rector of the University of Jena (אוקטובר 1784–אפריל 1785)  rector of the University of Jena (אוקטובר 1790–אפריל 1791) 
 השקפה דתית:  לותרניזם 
 
יוהאן כריסטוף דדרליין (בגרמנית: Johann Christoph Döderlein; 20 בינואר 1745 – 2 בדצמבר 1792) היה תאולוג לותרני גרמני, פרופסור לתאולוגיה באוניבריטאות אלטדורף וינה. התבלט כפרשן של הברית הישנה ומומחה בדוגמטיקה הנוצרית, שייצג את הזרם ה"נאולוגי" המתון והסתגלני בתאולוגיה הלותרנית של זמנו. כונה "מלנכתון של תקופתו".
ביוגרפיה > ילדות וצעירות

דדרליין נולד ב-1745 בווינדסהיים, אז עיר חופשית בפרונקוניה התיכונה באימפריה הרומית הקדושה בעלת לאום גרמני. כיום שם היישוב הוא הבאד ונינדסהיים והיא שייכת למדינת בוואריה בגרמניה.
הוא היה בנם של הכומר הלותרני יוהאן גאורג דדרליין ושל אדריאנה זיבילה לבית ריקר, בת של ראש עיריית הולדתו. התחנך אצל אביו, אחר כך בגימנסיה בעיר הולדתו שנוהלה באותה תקופה על ידי גאורג וילהלם דיץ. החל מ-1764 למד באוניברסיטת אלטדורף בנירנברג. בשנות לימודיו התפרנס כמורה פרטי ובגיל 22 ב-17 במאי 1768 היה לדיאקון בווינדסהיים.
ביוגרפיה > פעילותו המקצועית והאקדמית

התעמק בלימוד כתבי אבות הכנסייה ונודע בספרו Curae criticae et exegeticae.
(בלטינית - עבודות בקורתיות ופרשניות)
ב-1772 סיים באלטדורף את התואר השני ובאותה שנה התקבל כמרצה בקתדרה התאולוגית השלישית באוניברסיטה שבה למד.
ב-1773 התחיל את עבודתו באוניברסיטה עם הרצאה חגיגית בנושא Prophetis oratoribus (נביאים נואמים) ובמקביל התקבל לעבוד גם בכנסייה בדיאקון.
ב-1774 השיג את דוקטורט בתאולוגיה עם העבודה De redemtione a potestate diaboli ut insigni Christi benefico.(בלטינית - הגאולה משליטת השטן כאות לחסדו של ישו)
כיהן שלוש פעמים כדקאן הפקולטה לתאולוגיה וב-1780 נבחר לרקטור האוניברסיטה.
בספטמבר 1783 הוזמן לכהן כפרופסור בקתדרה השנייה לתאולוגיה באוניברסיטת אוניברסיטת ינה כיורש לדנוביוס (Danovius) (ארנסט יאקוב דנוב) וב-1784 התמנה גם ליועץ סתרים של הכנסייה בדוכסות סקסוניה-ויימאר.
בחורף 1784 וב-1790 כיהן כרקטור אוניברסיטת ינה.
דדרליין הצטיין כפרשן של המקרא וכמומחה בדוגמטיקה הנוצרית.
כפרופסור לתאולוגיה נודע דדרליין בבקיאותו, בכישרונו הרטורי ובהשפעתו כמוביל בתנועת המעבר מנצרות פרוטסטנטית אורתודוקסית אל תאולוגיה חופשית יותר "נאולוגית".
ספרו החשוב ביותר היה  Institutio theologici christiani in capitibus religionis theoreticis: nostris temporibus accommodata  (הכשרה תאולוגית נוצרית בעקרונות התאורטיים של הדת:מותאמת לזמנינו) שפורסם ב-1780.
במסתו מ-1775 Esaias, ex recensione textus hebraei (ישעיהו, מתוך סקירת הטקסט העברי) היה דדרליין הראשון ששיער כי ספר ישעיהו חובר בתקופה של כמה מאות שנים וכולל לצד טקסטים שנכתבו על ידי נביא בשם ישעיהו במאה השמינית לפנה"ס (הפרקים א-ל"ט) גם כאלה שהוא ייחס לנביא אלמוני מהמאה השישית לפנה"ס (הפרקים מ - ס"ו) שיוודע בספרות המחקרית כישעיהו השני (Deutero Jesaja)

כעבור כמה עשורים, ברנהרד דוהם פיצל את הטקסט של "ישעיהו השני" לשתי יחידות, "ישעיהו השני", המוקדם יותר (הפרקים מ - נ"ה) וישעיהו השלישי (Trito-Jesaja) המאוחר יותר (הפרקים נ"ו-ס"ו).
בשנה האחרונה לחייו 1792 פרצו באוניברסיטת ינה מהומות של סטודנטים ודדרליין עשה מאמצים להרגיען. הוא נפטר ביינה ב-2 בדצמבר 1792.
ביוגרפיה > חייו האישיים

אופיו של דדרליין היה נוטה לאימפולcיביות והיה מלא יומרות ולכן עמיתיו לא חיבבו אותו במיוחד.
דדרליין התחתן ב-5 ביוני 1771 בווינדסהיים עם רוזינה מריה מקרליין. בתו של הקבלן וראש העירייה יוהאן גאורג מרקליין. אחרי מותה ב-2 במרץ 1787, ב-6 באפריל 1790 נשא דדרלין לאישה את רוזינה כריסטינה אלאונורה פון אקארט (1832-1779), בת של עמיתו באוניברסיטת ינה, הפרופסור למשפטים יוהאן לודוויג פון אקארט.
בסך הכל נולדו לו 5 ילדים:יוהאן גרהארט פרידריך דדרליין (יליד 1772), מריה אדריאנה דורותאה ברברה דדרליין שמתה חודש אחרי לידתה, כריסטיאן תאודור פרידריך דדרליין (יליד 1776) ויוהאן לודווגי כריסטוף וילהלם פון דדרליין (1863-1791). האחרון, שנולד מנישואיו השניים, התפרסם כפילולוג בשם המקוצר לודוויג דדרליין.
מבחר כתביו

Curae exegeticae in quaendam V. Test. oracula. Altdorf 1770.
Curarum exegeticarum et criticarum in quaendam veteris testamenti oracula specimen. Lorenz Schüpfel, Altdorf / Nürnberg 1770 .
Materialien zum Kanzel-Vortrag. Lorenz Schüpfel, Altdorf und Nürnberg 1774 .
Jesias, ex recensione textus hebr. ad codd. quorundam MStor. & versionum antiquar, fidem, lat. vertit. Altdorf 1775, 1780, 1789.
Hugo Grotii Annotat, in V. Test. emendatius edidit, & brevibus complurium locorum dilucidationibus auxit. Halle 1776 (besorgt von Prof. Vogel in Halle).
Fragmente und Antifragmente.
Theil. Nürnberg 1776 ; 2., verbesserte Auflage. Nebst einigen Landkarten. Lochner-Grattenauer, Nürnberg 1780; 3., mit einer neuen Vorrede versehene Auflage. Nebst einigen Landkarten. E. C. Grattenauer, Nürnberg 1782
1. Theil. Neue Auflage. Grattenauer, Nürnberg 1788 (; 2. Theil. Ebenda
Sprüche Salomons, neu übersetzt mit erläuternden Anmerkungen. Schüpfel, Altdorf 1778 Nürnberg / Altdorf 1782;1786.
Scholia in Liberos veteris Testamenti poeticos Iobum psalmos et tres salomonis. Jo. Jacob Curt, Halle 1779 (lateinisch).
Auserlesene Theologische Bibliothek, darinnen von den wichtigsten theologischen in- und ausländischen Büchern und Schriften Nachricht gegeben wird. 4 Bände. 1. Band. Johann Gottlieb Immanuel Breitkopf, Leipzig 1780 4. Band. Ebenda 1787
Erläuterungen des Vater Unsers für gemeine Christen. Adam Gottlieb Schneider, Nürnberg 1780 .
Illustris Viri Domini Christophori Iacobi Trewii Medicinae Doctoris (= Commentatio in Beniamini Magistri Iudaeorum Itinerarium. Band 7). Johannes Adam Hessel, Altdorf 1780
Giebt uns die Bibel Hofnung zu einer künftigen allgemeinen Judenbekehrung? Lochner-Grattenauer, Nürnberg 1781
Institutio Theologi Christiani in capitibus Religionis theoreticis nostris Temporibus accommodata. 2., verb. Auflage. 1. Band. Georg Peter Monath, Nürnberg / Altdorf 1782 (lateinisch;); 2., verb. Auflage. 2. Band. Georg Peter Monath, Nürnberg / Altdorf 1783 | ; 4., verb. Auflage. Band 2. Georg Peter Monath, Nürnberg / Altdorf 1787 Buch | ; 6., verb. und verm. Auflage. Band 1. G. P. Monath, J. F. Kußler, Nürnberg / Altdorf 1797 ; 6., verb. und verm. Auflage. Band 2. Hrsg.: Christ. Godofr. Junge
Salomons Prediger und hohes Lied. Neu übersetzt mit kurzen erläuternden Anmerkungen. Jena 1784
Erläuterung des Vater Unsers für gemeine Christen. 2., vermehrte Auflage. Schneider, Nürnberg 1788
Christlicher Religionsunterricht nach den Bedürfnissen unserer Zeit.
2. Auflage. 1. Theil. G. P. Monath und J. F. Kußler, Nürnberg / Altdorf 1790
2. Theil. G. P. Monath, Nürnberg / Altdorf 1786 ; [3. Auflage.] 2. Theil. Frankfurt / Leipzig 1791** 4. Theil. Georg Peter Monath, Nürnberg Altdorf 1789 .
Opuscula Theologica. Christ. Heinr. Cuno’s Erben, Jena 1789
Kurzer Entwurf der christlichen Sittenlehre. Zum Gebrauch für Vorlesungen. Christ. Heinr. Cuno’s Erben, Jena 1789
Leben und Verdienste Johann Sigmund Mörls, vordersten Predigers, Professors und Bibliothekars in Nürnberg. Monath & Kußler, Nürnberg-Altdorf 1793 .
הערות שוליים

↑  G.Frank 1877
↑  הערך "יוהאן כריטוף וילהלם לודוויג דדרליין" Britannica 1911 כרך 8 עמ' 369
↑  Richard Clifford, David Noel Freedman art.Isaiah, Book of:
Second Isaiah in The Anchor Bible Dictionary vol.3 Doubleday 1992
עמ' 473 isbn 0385193610
↑  M.Mulzer 2009
↑  G.Frank
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260665605171  PLWABN: 9810567692605606  BIBSYS: 2008735  BNE: XX4926738  BnF: cb12100865d (data)  GND: 116152990  ISNI: 0000 0001 1665 1332  LCCN: n90657569  NKC: ola2008460116  NLG: 164397  NTA: 301243891  SELIBR: 291055  SUDOC: 076964612  VcBA: 495/250008  VIAF: 68958076   WorldCat (עם VIAF): 68958076
חיים יואל דוהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:   19 בינואר 1881 י"ח בשבט ה'תרמ"א גרוסוורדיין, טרנסילבניה
 פטירה:  9 בנובמבר 1972 (בגיל 91) ג' בכסלו ה'תשל"ג
 
הרב ד"ר חיים יואל דוהן (דוהאן) (י"ח בשבט ה'תרמ"א, 19 בינואר 1881 – ג' בכסלו ה'תשל"ג, 9 בנובמבר 1972) היה רב קהילת בראשוב ברומניה ובמשך עשרות שנים רב קהילת הלש (האלאש/האללאש) בהונגריה. היה חבר באגודות רבניות ופעל לשיקום יהדות הונגריה אחרי מלחמת העולם הראשונה ושוב לאחר מלחמת העולם השנייה. ניצול השואה. באחרית ימיו רב בירושלים וממייסדי התאחדות החרדים יוצאי הונגריה בישראל. מחבר הספר "יד חיים" על הסנהדרין, ומעורכי אוצר הפוסקים.
ביוגרפיה

נולד בגרוסוורדיין שבטרנסילבניה לאביו הרב מאיר צבי, צאצא למשפחת רבנים ותלמידו של הכתב סופר, ולאמו מרים לאה. בילדותו הוכר ככשרוני במיוחד, ולמד שתים עשרה שנה בישיבתו של הרב משה צבי פוקס.
בתרע"ב (1912) התמנה לרב קהילת היראים בבראשוב, שם כיהן כשנתיים וביסס את מוסדות הקהילה: הקמת בית כנסת חדש, מקווה, ועוד.
בתרע"ד (1914) הוזמן לכהן בהלש, ומילא את תפקידו במשך שלושים וחמש שנה. בתקופה זו סירב להצעות רבנות מקהילות חשובות, ביניהן הקהילה החרדית בברלין.
בתרפ"ו (1926) היה בין המייסדים של חברת "מחזיקי הדת" בהונגריה, לאחר שפעילותה הופסקה במלחמת העולם הראשונה. כעבור חודשים ספורים התמנה ליו"ר ועדת ההסברה של ארגון זה. נחשב לנואם בחסד, ומדי פעם מסר דרשות גם ברדיו הממשלתי.
בשלהי מלחמת העולם השנייה (תש"ה, 1945) גורש למחנה שטרסהוף שבאוסטריה ומשם הועבר למחנות נוספים, אולם ניצל. לאחר המלחמה חזר להלש וסייע בריכוז הניצולים וחידוש מוסדות הקהילה.
כעבור שנים ספורות עלה לארץ ישראל והתגורר בירושלים. בשנים תש"י-תשי"ב (1950 - 1952) היה בין מקימי התאחדות החרדים יוצאי הונגריה. שימש כמגיד שיעור בבית הכנסת "הריס" בשכונת נווה בצלאל שליד רחביה. עמד בקשרים עם הרב הרצוג, והשתתף בעריכת "אוצר הפוסקים" שבנשיאותו.
החל להדפיס את ספרו "יד חיים", אך נפטר באמצע הכנתו לדפוס.
נפטר בגיל תשעים ושתיים, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
ספרו "יד חיים"

הספר עוסק בסדרי הדין בסנהדרין: אופן הדיון, מחלוקות ודרכי ההכרעה בהן, ועוד. הספר יצא לאור לאחר פטירת המחבר, בשנת המאה ללידתו (תשמ"א). עריכת הספר הושלמה על ידי פרופ' שלמה זלמן הבלין.
ספרים נוספים שלו עודם בכתב יד.
לקריאה נוספת

הקדמה לספרו יד חיים.
חכמי הונגריה והספרות התורנית בה, עמ' 507.
הערות שוליים

↑  הוא מופיע בתואר ד"ר בספר חכמי טראנסילוואניה עמ' נז ועוד.
↑  עלי זיכרון טז עמ' מו-נב
↑  עלי זיכרון לו עמ' מג
↑  בחלק מהמקורות צוין שעלה בשנת תשט"ז, 1956, אולם התאריך נסתר מהמקורות להלן על שותפותו בייסוד יוצאי הונגריה כבר בתש"י.
↑  "אספת מכתבים מגדולי ישראל אל בעל אמרי סופר" חלק ב עמ' תרצב, חתימתו על החלטת ההקמה בשנת תש"י, 1950. ושם עמ' תרסז-תרסט, השתתפות בכנס היסוד בשנת תשי"ב 1952.
↑  לאחר עמוד השער נכתב: "התקין לדפוס ש.ז. הבלין"
תחנת EUR פרמי (מטרו רומא)

| --- | --- |

  נגיש לאנשים בעלי מוגבלויות מוטוריות
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  9 בפברואר 1955
 מיקום
 מיקום:  Viale America e piazza della stazione Enrico Fermi, Europa, Roma
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  41°49′43″N 12°28′16″E﻿ / ﻿41.82861°N 12.47111°E﻿ / 41.82861; 12.47111
 אתרים סמוכים:  הארכיון המרכזי של איטליה, פאלאלוטומטיקה, מרכז הקונגרסים החדש של רומא, פארק סנטרל לייק, משרד התשתיות והתחבורה של איטליה
 תחנות סמוכות:   EUR פאלאספורט,  לורנטינה
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תת-קרקעית
 בעלים:  ATAC
 רציפים:  2 רציפים צדדיים
 קווים העוברים בתחנה:    קו B
  (למפת רומא מוגדלת) תחנת EUR פרמי(למפת רומא רגילה) תחנת EUR פרמי he
 
הכניסה לתחנה מ-ויאלֵה אמריקה
תצלום מאת פאולו מונטי מ-1967 המתאר את החלק החיצוני של התחנה ומגדלי ליג'יני
EUR פרמי היא תחנה בקו B של המטרו של רומא.
היסטוריה

תחנת EUR פרמי נחנכה בשם "אֵספוזיציונֵה מזרח" יחד עם הקטע הראשון של קו המטרו B בין שבין לורנטינה לטרמיני ב-9 בפברואר 1955 על ידי נשיא איטליה לואיג'י אינאודי. השם שנקבע לתחנה הצמודה היה "אֵספוזיציונֵה מערב" (ומאוחר יותר EUR פאלאספורט). במקור שמות התחנות היו אמורים להיות "תערוכה עילית" ו"תערוכה תחתית", על מנת לדעת מהי זרימת הנוסעים המגיעים אל התערוכה האוניברסלית או היוצאים ממנה.
בשנות ה-60, לרגל משחקי האולימפיאדה ה-17, נוצר בשטח הגדול בין שתי התחנות פארק סנטרל לייק, הידוע בכינויו פארק אגם EUR. בערך בזמן הזה שונה שם התחנה ל־EUR פרמי ושמה של התחנה הצמודה הפך ל־EUR מרקוני (רק בשנות ה-90 שונה שמה של התחנה הצמודה ל־EUR פאלאספורט).
אטריום התחנה הנגיש מכיכר תחנת אנריקו פרמי ובו מספר פסיפסים אשר נוצרו בשנת 1996 על ידי ברונו צ'קובלי ורופרכט גייגר כחלק מפרויקט אומנות מטרו רומא.
בשנת 2018 שונה שמה של התחנה, והיא קיבלה את שם, "EUR פרמי החדשה" (שהיה שמה הזמני עד לינואר 2019) כחלק מיוזמה פרסומית למרכז הקונגרסים החדש אשר מיקומו צמוד לתחנה.
מבנים ומערכות

התחנה ממוקמת מתחת למפלס הרחוב ויאלֵה אמריקה. לתחנה שתי גישות: אחת במפלס הרחוב בפיאצה דלה סטציונה אנריקו פרמי, משם אתה ניגש לאטריום הראשי (הכולל את השירותים השונים).
תחבורה ציבורית העוברת בסמוך לתחנה

באזור ישנם קווי אוטובוס עירוניים רבים המופעלים על ידי ATAC, Autoservizi Troiani ו־Bus International Service.
קצה/תחנות של קווי אוטובוס עירוניים
שירותים

משרד הכרטיסים ATAC / Metrebus
מכונות כרטיסים אוטומטיות
משרד אבדות
שירותים
בר
הערות שוליים

↑  "Linea B". Stazioni del mondo.
↑  "Arte Metro Roma - Linea B". Ministero della cultura - Direzione generale creatività contemporanea.
↑  "Metro B: la fermata Eur Fermi viene intitolata a La Nuvola". 9 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Metro B: la fermata Eur Fermi viene intitolata a "La Nuvola"". 3 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Inaugurata la navetta che collega la fermata Eur-Fermi al Designer Outlet Castel Romano". 24 במרץ 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Biglietterie". ATAC.
↑  "Se ho smarrito un oggetto su un mezzo Atac a chi posso rivolgermi?". ATAC.
אריזת מעגלים בתוך מעגל

אריזת מעגלים בתוך מעגל היא בעיית אריזה דו־ממדית שמטרתה לארוז את מעגלי היחידה במעגל עם הרדיוס הקטן ביותר האפשרי.
טבלת פתרונות,  1\leq n\leq 20

אם קיים יותר מפתרון אופטימלי אחד, כולם מוצגים.
|  n | רדיוס המעגל התוחם  r | צפיפות  n\!/r^{2} | אופטימליות | פתרון עבור n מעגלים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | 1.0 | טריוויאלי |  |
| 2 | 2 | 0.5 | טריוויאלי |  |
| 3 | 2.155...   1+{\frac {2}{\sqrt {3}}} | 0.6466... | טריוויאלי |  |
| 4 | 2.414...   1+{\sqrt {2}} | 0.6864... | טריוויאלי |  |
| 5 | 2.701...   1+{\sqrt {2\left(1+{\frac {1}{\sqrt {5}}}\right)}} | 0.6854... | הוכח על ידי גרהאם (1968) |  |
| 6 | 3 | 0.6666... | הוכח על ידי גרהאם (1968) |   |
| 7 | 3 | 0.7777... | טריוויאלי |  |
| 8 | 3.304...   1+{\frac {1}{\sin {\frac {\pi }{7}}}} | 0.7328... | הוכח על ידי U.Pirl (1969) |  |
| 9 | 3.613...   1+{\sqrt {2\left(2+{\sqrt {2}}\right)}} | 0.6895... | הוכח על ידי U.Pirl (1969) |  |
| 10 | 3.813... | 0.6878... | הוכח על ידי U.Pirl (1969) |  |
| 11 | 3.923...   1+{\frac {1}{\sin {\frac {\pi }{9}}}} | 0.7148... | הוכח על ידי מאליסן (1994) |   |
| 12 | 4.029... | 0.7392... | הוכח על ידי פודור (2000) |  |
| 13 | 4.236...   2+{\sqrt {5}} | 0.7245... | הוכח על ידי פודור (2003) |   |
| 14 | 4.328... | 0.7474... | הוכח על ידי Ekanayake and LaFountain (2024). |  |
| 15 | 4.521...   1\!+\!{\sqrt {6\!+\!{\frac {2}{\sqrt {5}}}\!+\!4{\sqrt {1\!+\!{\frac {2}{\sqrt {5}}}}}}} | 0.7339... | שוער כאופטימלי על ידי U.Pirl (1969). |  |
| 16 | 4.615... | 0.7512... | שוער כאופטימלי על ידי גולדברג (1971). |  |
| 17 | 4.792... | 0.7403... | שוער כאופטימלי על ידי רייס (1975). |  |
| 18 | 4.863...   1+{\sqrt {2}}+{\sqrt {6}} | 0.7609... | שוער כאופטימלי על ידי U.Pirl (1969), ונוספו סידורים נוספים על ידי Graham, Lubachevsky, Nurmela, and Östergård (1998). |       |
| 19 | 4.863...   1+{\sqrt {2}}+{\sqrt {6}} | 0.8032... | הוכח על ידי פודור (1999) |  |
| 20 | 5.122... | 0.7623... | שוער כאופטימלי על ידי גולדברג (1971). |  |
מקרים מיוחדים

רק 26 אריזות אופטימליות נחשבות כקשיחות (ללא עיגולים שיכולים "לשקשק").
המספרים המודגשים הם ראשוניים:
הוכח עבור n = 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 14, 19
משוער עבור n = 15, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 33, 37, 61, 91
הערות שוליים

↑  Friedman, Erich, "Circles in Circles", Erich's Packing Center, אורכב מ-המקור ב-2020-03-18
1 2  R.L. Graham, Sets of points with given minimum separation (Solution to Problem El921), Amer. Math. Monthly 75 (1968) 192-193.
1 2 3  U. Pirl, Der Mindestabstand von n in der Einheitskreisscheibe gelegenen Punkten, Mathematische Nachrichten 40 (1969) 111-124.
↑  H. Melissen, Densest packing of eleven congruent circles in a circle, Geometriae Dedicata 50 (1994) 15-25.
↑  F. Fodor, The Densest Packing of 12 Congruent Circles in a Circle,  Beiträge zur Algebra und Geometrie, Contributions to Algebra and Geometry 41 (2000) ?, 401–409.
↑  F. Fodor, The Densest Packing of 13 Congruent Circles in a Circle,  Beiträge zur Algebra und Geometrie, Contributions to Algebra and Geometry 44 (2003) 2, 431–440.
↑  Ekanayake, Dinesh; LaFountain, Douglas. "Tight partitions for packing circles in a circle" (PDF). Italian Journal of Pure and Applied Mathematics. 51: 115–136.
1 2 3 4 5  Graham RL, Lubachevsky BD, Nurmela KJ, Ostergard PRJ. Dense packings of congruent circles in a circle. Discrete Math 1998;181:139–154.
↑  F. Fodor, The Densest Packing of 19 Congruent Circles in a Circle,  Geom. Dedicata 74 (1999), 139–145.
</references>
תחנת קסטרו פרטוריו (מטרו רומא)

| --- | --- |

  נגיש לאנשים בעלי מוגבלות מוטורית
 מידע על הבנייה
 חנוכת התחנה:  8 בדצמבר 1990
 מיקום
 מיקום:  Piazza Sassari
 מדינה:  איטליה איטליה
 קואורדינטות:  41°54′22″N 12°30′20″E﻿ / ﻿41.90611°N 12.50556°E﻿ / 41.90611; 12.50556
 אתרים סמוכים:  הספרייה הלאומית המרכזית של רומא, קסטרה פרטוריה, שער פיה, שער נומנטנה
 תחנות סמוכות:  פוליקליניקו, טרמיני
 מידע על התחנה
 סוג התחנה:  תת-קרקעית
 בעלים:  ATAC
 רציפים:  1 רציף מרכזי
 קווים העוברים בתחנה:    קו B
  (למפת רומא מוגדלת) תחנת קסטרו פרטוריו(למפת רומא רגילה) תחנת קסטרו פרטוריו he
 
תחנת קסטרו פרטוריו היא תחנת רכבת תחתית בקו B של המטרו של רומא. היא ממוקמת ברובע קסטרו פרטוריו, בסמוך לשדרה בעלת אותו השם, בצומת עם דרך סן מרטינו דלה בטאגליה.