stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
DOS
המעבר לווינדוס

המהדורות הראשונות של ווינדוס נסמכו למעשה על מהדורות מתקדמות של ה־DOS. רק בגרסת Windows NT הפכה המערכת לעצמאית מ־DOS, אך עדיין היו קבצים ופקודות ששמרו על השם והמבנה שלהם מתקופת ה־DOS. קבצים אלה מתפקדים במערכת "חלונות" כתוכנות בדידות. לדוגמה העורך EDIT או פקודות בקובצי אצווה שמשמשים כמאקרו. כמו כן, בכל הגרסאות של "חלונות" ישנו ממשק פקודה טקסטואלי (shell) באמצעות Cmd.exe או Command.com, שגם הוא מכיל שמות ופקודות שהחלו את דרכם בעידן ה־DOS.
ראו גם

Codepage 437
MS-DOS
לוטה לזרשטיין

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1898 Pasłęk, פרוסיה המזרחית 
 פטירה:  21 בינואר 1993 (בגיל 94) קאלמאר, שוודיה 
 מקום קבורה:  כנסיית רפלינגה (Räpplinge), אלנד, שוודיה
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרידריך וילהלם, ברלין  האקדמיה לאמנויות בברלין (אנ')
 תחום יצירה:  ציור, ציור דיוקנאות
 זרם באמנות:  אובייקטיביות חדשה (אנ') (גר')
 הושפעה על ידי:  ליאו פון קניג, אריך וולפספלד (גר')
 בן זוג:  Svein Marcus ‏(1938–1940)  Pablo Vidor ‏(1919?–1924)
 
דיוקן עצמי עם חתול, 1928
לוחית זיכרון במקום מגוריה של לזרשטיין ברובע וילמרסדורף של ברלין בשנים הקשות של המשטר הנאצי, עד הימלטותה ב-1937
לוטה לזרשטיין (Lotte Ida Laserstein; ‏ 28 בנובמבר 1898, Pasłęk, פרוסיה המזרחית (בפולין מאז 1946) – 21 בינואר 1993, קאלמאר, שוודיה) הייתה ציירת יהודיה-גרמניה, שאחרי 1937 התאזרחה בשוודיה.
הערות שוליים

↑  ממרץ עד אוקטובר 2023 מוצגת בסניף מלמה של הגלריה הזו תערוכה מציוריה בשם "חיים חצויים"; התערוכה תוצג בסניף הגלריה בסטוקהולם החל מנובמבר 2023
↑  יצירות נבחרות מהגלריה הלאומית הגרמנית
↑  מקום קבורתה
↑  Svenskt kvinnobiografiskt lexikon
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007600929505171  PLWABN: 9811508506205606  BnF: cb160844508 (data)  GND: 119117967  ISNI: 0000 0001 1438 4621  KulturNav: 233e62cc-b9c7-4e58-b155-ca79f74cd63b  LCCN: nr93030861  NKC: jo2014852249  NTA: 435608185  RKD: 225473  SELIBR: 287670  SNAC: w64x69vk  SUDOC: 075882590  ULAN: 500080445  VIAF: 15572888   WorldCat (עם VIAF): 15572888
Balkan Beat Box (אלבום)

Balkan Beat Box הוא אלבום הבכורה של הרכב מוזיקת העולם הישראלי בלקן ביט בוקס.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Cha Cha  | 4:10 |
| 2. | Bulgarian Chicks  | 5:52 |
| 3. | Adir Adirim  | 5:19 |
| 4. | 9/4 The Ladies  | 4:03 |
| 5. | Shushan  | 4:42 |
| 6. | Ya Man  | 3:35 |
| 7. | Gross  | 6:09 |
| 8. | Sunday Arak  | 5:07 |
| 9. | Hassan's Mimuna  | 5:35 |
| 10. | Meboli  | 3:53 |
| 11. | La Bush Resistance  | 4:25 |
| משך כולל: | משך כולל: | 52:57 |
הערות שוליים

↑  Margasak, Peter. "The Reader's Guide to the World Music Festival Chicago 2005". Chicago Reader.
↑  SPIN Media LLC, SPIN, SPIN Media LLC, 2007-01. (באנגלית)
↑  Balkan Beat Box Balkan Beat Box | Exclaim!, exclaim.ca (ב־Canadian English)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 92a5cf32-dfcf-32ac-a318-447dab818767 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לורה לייטון

| --- | --- |

 לידה:  24 ביולי 1968 (בת 56) איווה סיטי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Laura Miller 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  תיכון איווה סיטי מערב 
 בן או בת זוג:  דאג סאוואנט (1998–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
לורה לייטון (באנגלית: Laura Leighton; נולדה ב-24 ביולי 1968) היא שחקנית אמריקאית.
ביוגרפיה

לייטון נולדה באיווה סיטי. ב-1993 היא החלה לשחק את תפקידה של סדני אנדרוז בסדרת הטלוויזיה מלרוז פלייס שבה התפרסמה.
ב-1994 הופיעה על שער רולינג סטון ביחד עם הת'ר לוקליר.
ב-1997 הפסיקה לשחק במלרוז פלייס, ולאחר מכן הופיעה במספר פרקים של בוורלי הילס 90210 כשחקנית מתחילה המנהלת רומן עם דייוויד סילבר, שגולם על ידי בריאן אוסטין גרין.
היא שיחקה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה בגבולות המסתורין ובוסטון ליגל.
בשנת 2000 שיחקה בקומדיה "השמיים נופלים" לצד שון אסטין. בשנת 2003 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרת הדרמה "Skin" של רשת FOX, לייטון גילמה את סינתיה פטרסון בסדרה שירדה משידור לאחר עונה אחת.
בשנת 2005 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "עיניים", דרמת פשע מבית ABC, בו גילמה את לסלי טאון. בסדרה שלא צלחה ושידרה רק 4 פרקים (תוך 12), כיכבו בין היתר טים דיילי ואריק מביוס.
ב-2009 הופיעה בגרסה המחודשת של מלרוז פלייס, וב-2010 החלה לשחק את אמה של האנה בסדרה שקרניות קטנות ויפות.
ב-1998 נישאה לשחקן דאג סאוואנט ולהם נולדו שני ילדים.
ישראל אברג'ל

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1981 (בן 44) ח' בשבט ה'תשמ"א נתיבות, ישראל
 רבותיו:  הרב יורם אברג'ל, הרב יששכר מאיר
 חיבוריו:  ראשית השנה, חלב הארץ, חיי עולם
 בת זוג:  רבקה אברג'ל
 אב:  הרב יורם אברג'ל
 אם:  גאולה אברג'ל
 
 https://hameir-laarets.org.il/
הרב ישראל אברג'ל עם אביו הרב יורם אברג'ל
הרב ישראל אברג'ל (נולד בח' בשבט תשמ"א, 13 בינואר 1981) הוא רב, מקובל פוסק וראש מוסדות המאי"ר לארץ. בנו של הרב יורם אברג'ל.
ביוגרפיה

נולד בנתיבות לרב יורם וגאולה אברג'ל. נקרא "ישראל" על שמו של רבי ישראל אבוחצירא ה"בבא סאלי". בילדותו, למד בתלמוד תורה "תורת חיים", שעל ידי ישיבת הנגב בראשות הרב יששכר מאיר. ולאחר מכן למד בישיבה הגבוהה "ישיבת הנגב" ו"אבן האזל".
בשנת תשס"א (2000) התחתן עם רבקה ברדוגו. לזוג נולדו תשעה ילדים.
לאחר נישואיו החל ללמוד בכולל "רב פעלים - קול רינה" שהונהג באותם ימים על ידי אביו הרב יורם אברג'ל ובהמשך התמנה לראש הכולל "רב ברכות" והכולל "'אור השכינה ושומרים לבוקר".
לאחר פטירת אביו הרב יורם אברג'ל באוקטובר 2015 הוגדרו בניו הרבנים ישראל ויוסף חיים כממשיכי דרכו. הרב ישראל המשיך במסורת השיעורים ברחבי הארץ שהחל בה אביו, לצד שיעורים חדשים במוקדים נוספים.
בשנת תשע"ח (2017) הקים את עמותת "המאיר לארץ". בשנת 2022 העסיקה העמותה כ-50 עובדים עם מחזור של 27 מיליון שקל.
היה בקשר קרוב עם הרב ברוך מרדכי אזרחי חבר מועצת גדולי התורה. לאחר פטירת הרב ברוך מרדכי, נמשך הקשר עם אחיו הרב יצחק אזרחי, מראשי ישיבת מיר.
ביוגרפיה > פעילות

ניהל את מכון "רב ברכות" להוצאת כתבי אביו, עד לפטירתו של אביו בתשרי תשע"ו. אז לבקשתו של הרב שלמה משה עמאר המשיך את מוסדות אביו "רב פעלים קול רינה", יחד עם אחיו הרב חיים יוסף דוד.
בשנת תש"פ החל לפתח את רשת המוסדות "המאיר לארץ" יחד עם קבוצת משפחות. המוסדות כוללים בית מדרש, מכון להוצאת ספרים, כוללי אברכים, מקווה טהרה ובית כנסת, מוקדי הפצה מרכזיים של ספריו וספרי אביו בדרום ישראל ובצפונה, סיוע למשפחות נזקקות ואברכים.
עומד בראשות שלושה כוללי אברכים: כולל ישיבתי עיוני, כולל ידיעת התורה, וכולל חצות הלכתי.
מדי יום ראשון מוסר שיעור תורני שבועי ברדיו קול ברמה. בנוסף, מעביר שיעורים שבועיים באשדוד ונתיבות וכן מבקר בקהילות יהודיות בארצות הברית.
חיבורים וספרים

חלב הארץ - הלכות והנהגות על השולחן ערוך, בשילוב דעת המקובלים ובעלי תורת החסידות. נכון לתשפ"ב פורסמו חמישה כרכים על סימן א' בשולחן ערוך. בשנת תשפ"ג יצאו ג' כרכים נוספים ז-ח-ט.
המאיר לישראל - שיחות ומאמרים על פרשיות השבוע משיעוריו.
מסילות אל הנפש - על התורה, על פי דרך אביו. בספר, מדרשים, סיפורים, והנהגות רבות. נכון לשנת תשפ"ד (2024) יצאו לאור 15 כרכים. הספרים מאגדים גם עלונים שבועיים המחולקים מדי שבוע באלפי עותקים. העלונים מתורגמים אף לשפות אנגלית, רוסית וצרפתית.
שו"ת מאירת עיניים - 22 תשובות בענייני קנייני התורה. נדפס יחד עם ספרו של אביו - "חיי עולם".
הערות שוליים

↑  אודותינו, באתר אודות - המאיר לארץ
↑  כאשר נולד, הזמין אביו הרב יורם את ה"בבא סאלי" לשמש כסנדק בברית המילה. ה"בבא סאלי" השיב, כי לא יוכל להשתתף בברית, אבל הוא מבקש לקרוא לרך הנולד בשם "ישראל", על שמו.
↑  ישי כהן, ‏הרבנים יוסף חיים וישראל אברג'ל - 'ממשיכי דרכו' של הרב יורם אברג'ל, באתר כיכר השבת, 10 באוקטובר 2015
↑  המאיר לארץ ע"ש ציס"ע אבינו רבינו יורם מיכאל אברג'ל זיעא (ע"ר), באתר גיידסטאר של משרד המשפטים
↑  משה ויסברג, תיעוד: גדולי ישראל בחתונת בת הגה"צ רבי ישראל אברג'ל, באתר בחדרי חרדים, ‏23/11/2022
↑  הגר"י אזרחי ביקר במוסדותיו של הגר"י אברג'ל בנתיבות, באתר בחדרי חרדים, ‏12/08/2023
↑  ישי כהן, אבא היקר שלנו, תנוח בשלום. אבל תחזור אלינו הכי מהר" באתר כיכר השבת, 11 באוקטובר 2015
↑  מתוך "לוח השיעורים" המופיע באתר מוסדותיו.
↑  יצאו כרכים א-ג, ה-ו. חלק ד' לא יצא לעת עתה לאור.
כריס קופר

| --- | --- |

כריס קופר בפסטיבל הסרטים טרייבקה, (2009)
 לידה:  9 ביולי 1951 (בן 73) קנזס סיטי, מיזורי, ארצות הברית
 שם לידה:  Christopher Walton Cooper 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מיזורי  סאות'איסט ארלי קולג' קמפוס  תיכון סאות'ווסט 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (2002)  פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע (2003) 
 פרופיל ב-IMDb
 
כריסטופר וו. "כריס" קופר (באנגלית: Christopher W. "Chris" Cooper; נולד ב-9 ביולי 1951) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ופרס גלובוס הזהב לשנת 2002 על משחקו בסרט "אדפטיישן".
ביוגרפיה

קופר נולד בקנזס סיטי שבארצות הברית למשפחה נוצרית. הוריו הם מרי אן וצ'ארלס קופר דוקטור בחיל האוויר האמריקני ובעל חווה חקלאית, לקופר אח גדול בשם צ'אק.
קופר גדל ביוסטון ולמד במכללת "סטפנס" ובאוניברסיטת מיזורי, שם למד את תחומי החקלאות והדרמה.
לאחר שסיים את לימודיו בהצלחה עבר קופר לניו יורק וזאת כדי לפתח את קריירת המשחק שלו.
קריירת משחק

קופר התחיל את קריירת הקולנוע שלו בשנת 1987 בתפקיד ראשי בדרמה ההיסטורית "מאטאוון".
לאחר מכן הרבה קופר לשחק בסדרות טלוויזיה, ביניהן "חוק וסדר" ו"מיאמי וייס".
ב-1998 השתתף קופר בסרט "תקוות גדולות", דרמה רומנטית של אלפונסו קוארון המבוססת על הרומן באותו שם מאת דיקנס, לצד אית'ן הוק ובמערבון של רוברט רדפורד "הלוחש לסוסים".
ב-1999 שיחק קופר בסרט זוכה 5 פרסי האוסקר של סם מנדס "אמריקן ביוטי" שם גילם את דמותו של הקולונל פרנק פיץ, איש צבא קפדן וקשוח.
כמו כן באותה שנה שיחק קופר בדרמה הביוגרפית "שמי אוקטובר".
ב-2000 שיחק קופר בקומדיה "אני, עצמי ואיירין" ובדרמת המלחמה מועמדת 3 פרסי האוסקר של רולנד אמריך "הפטריוט", בסרט גילם קופר את דמותו של קולונל הנרי בורוול.
בשנת 2002 כיכב קופר בדרמה הקומית של ספייק ג'ונז "אדפטיישן", בסרט גילם קופר את דמותו של ג'ון לארוץ'. על תפקידו זכה קופר בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר כשהוא גובר על שחקנים כמו אד האריס, פול ניומן וכריסטופר ווקן.
כמו כן על תפקידו קיבל גם כן את פרס גלובוס הזהב והיה מועמד לפרס באפט"א.
באותה שנה השתתף קופר גם במותחן הריגול "זהות כפולה", בסרט גילם קופר את דמותו של אלכסנדר קונקלין המשגיח על התוכנית המסווגת בה השתתף ג'ייסון בורן (מאט דיימון).
ב-2003 קיבל קופר מועמדות לפרס אמי על תפקידו בסרט "הבית באומבריה", כמו כן קופר גילם את דמותו של רוכב הסוסים טום סמית' בדרמת הספורט ההיסטורית מועמדת 7 פרסי האוסקר "אגדה אמריקאית - סיביסקיט".
ב-2005 שיחק קופר בסרטים זוכי פרס האוסקר " טרומן קפוטה ו"סוריאנה", כמו כן שיחק קופר גם לצד בדרמת המלחמה הביוגרפית של סם מנדס "ג'רהאד".
ב-2007 שיחק קופר במותחן "הפריצה" ובדרמת האקשן "הממלכה".
ב-2016 שיחק בסרט הדרמה "דרך שדה שיפון" (Coming Through the Rye). באותה שנה שיחק בדרמת הפשע "חי את הלילה", לצד בן אפלק (שגם ביים), זואי סלדנה וסיינה מילר.
חיים אישיים

קופר התחתן עם השחקנית מריאן לאוני בשנת 1983, כעבור 4 שנים נולד בנם ג'סי לאניר קופר.
עקב סיבוכים בלידה נולד בנם של הזוג עם שיתוק מוחין, דבר זה חייב את הזוג למצוא מוסד חינוכי מתאים לבנם.
בשנת 2005 נפטר ג'סי כתוצאה מסיבוכים במחלה, על שמו של ג'סי קופר הוקמה קרן זיכרונות שנקראה "קרן ג'סי קופר".
פילמוגרפיה

מאטאוון (1987)
אשם על פי חשד (1991)
חיי הילד (1993)
כך הייתי (1993)
רכבת הכסף (1995)
כוכב בודד (1996)
עת להרוג (1996)
תקוות גדולות (1998)
הלוחש לסוסים (1998)
אשת ה-24 שעות (1999)
שמי אוקטובר (1999)
אמריקן ביוטי (1999)
אני, עצמי ואיירין (2000)
הפטריוט (2000)
זהות כפולה (2002)
הצלצול (2002)
אדפטיישן (2002)
כביש מספר 60 (2002)
הבית באומבריה (2003)
אגדה אמריקאית -סיביסקיט (2003)
סילבר סיטי (2004)
זהות במלכודת (2004)
טרומן קפוטה (2005)
ג'רהאד (2005)
סוריאנה (2005)
הפרצה (2007)
הממלכה (2007)
חיי נישואין (2007)
אוהב אותך, ניו יורק (2008)
ארץ יצורי הפרא (2009) (דיבוב)
קומפני מן (2010)
הסערה (2010)
אמיגו (2010)
החבובות (2011)
המוצא האחרון (2013)
אוגוסט: מחוז אוסייג' (2013)
ספיידרמן המופלא 2 (2014)
הרס (2016)
דרך שדה שיפון (2016)
חי את הלילה (2016)
מכוניות 3 (2017)
יום יפה בשכונה (2019)
נשים קטנות (2019)
מנהיג בהזמנה (2020)
החונק מבוסטון (2023)
Everything's Going to Be Great‏ (TBA)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

יונה בודדה (1989)
בחזרה ליונה בודדה (1993)
לב פולבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בדצמבר 1883 (יוליאני) ורקנודניפרובסק, אוקראינה 
 פטירה:  18 במרץ 1970 (בגיל 86) מוסקבה, ברה"מ 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, ברית המועצות 
 מקום לימודים:  הקונסרבטריון של סנקט פטרבורג 
 שפה מועדפת:  רוסית 
 כלי נגינה:  ויולה 
 פרסים והוקרה:  עיטור הדגל האדום של העמל  אמן מצטיין של רוסיה הסובייטית  אמן העם של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית  פעיל מצטיין באמנויות  של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית של רוסיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
לב מיכאלוביץ' פולבר (יידיש: לייב פולבר; 18 בדצמבר 1883 - 18 במרץ 1970) היה מוזיקאי רוסי-יהודי. צאצא למשפחת כליזמרים ידועה.
חייו

פולבר נולד בוורקנודניפרובסק, ליד יקטרינוסלב (כיום דנייפרו), לשעבר באימפריה הרוסית (כיום באוקראינה). בילדותו למד לנגן בכינור, בתחילה עם אביו ומאוחר יותר עם גיסו, שהיה תלמידו של הכנר הצ'כי אוטקר סֶבְצ'יק (Otakar Ševčík). פולבר סיים את לימודיו בקונסרבטוריון של סנט פטרסבורג, שם למד כינור והלחנה אצל אנטולי ליאדוב.
לאחר ששימש כנר ומלחין בקבוצת תיאטרון נודד אוקראינית, היה לכנר ראשי ומנצח תזמורת סימפונית, ואחד ממייסדי רביעיית סטרדיווארי. לצד זאת שימש גם בתפקיד המנהל המוזיקלי של התיאטרון היהודי הממלכתי במוסקבה. לפולבר הוענקו תוארי "אמן העם" של הרפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ו"מאסטר באמנות" .
פולבר נפטר במוסקבה, רוסיה, ב-1970.
יצירתו

פולבר הלחין מוזיקת ליווי לכמה וכמה הפקות, ובכללן "המלך ליר" על פי מחזהו של שייקספיר, "200,000" על פי שלום עליכם, "האיש באוויר, הרפתקאותיו של בנימין השלישי" על פי סיפוריו של מנדלי מוכר ספרים, "המכשפה" של אברהם גולדפדן (בשיתוף פעולה עם יוסף אחרון) ו"פריילאך'ס" של זלמן שניאור (בשיתוף פעולה עם מקסימיליאן שטיינברג). הוא גם הלחין אופרטות ("גוליבר", "בתוך האוהל הגדול", "מה שמה?") ומוזיקה לעשרות סרטים ושירים, וכתב עיבודים לשירי יידיש. כמה מלחניו נחשבו ל"פולקלור יהודי". הוא היה אחד מהמוזיקאים החשובים שגישרו בין צורות המוזיקה היהודית המסורתית של מזרח אירופה והמוזיקה הקלאסית המערבית.
אמנים על לב פולבר

"לפולבר יש חוש מתוחכם למהות מוזיקת הליווי [...] פולבר מודע במיוחד לאותם רגעים בעלילה בהם יש צורך מיוחד לצליליה של המוזיקה. יתר על כן, זה לא מפתיע: הוא התחיל לנגן מגיל תשע, כנגן חתונות נודד. לאחר מכן, בהיותו כבר מוזיקאי מדופלם, הוא המשיך לנגן בתיאטראות, לראשונה עם התזמורת של אופרה האוקראינית, ולאחר מכן בתיאטרון בולשוי במוסקבה. החוויה התיאטרלית שלו השאירה רושם בל יימחה על כל יצירותיו. המוזיקה שלו היא ממש תיאטרלית", אמר עליו איש התיאטרון שלמה מיכאלס.
המנצח קיריל קונדראשין סיפר כי "אבא שלי התחיל עבודה בתיאטרון היהודי של מיכאלס [...] על התזמורת ועל כל החיים המוזיקליים [שם] היה אחראי איש אנרגטי ומוכשר – לב פולבר. הוא כתב את כל המוזיקה וגם ניצח. הביצועים שלהם מזכירים את מחזות הזמר של היום".
הקלטות

הקלטות זמינות של המוזיקה של פולבר כוללות הופעות של תזמורת GOSET עם שלמה מיכאלס ובנימין זוסקין וכן של הזמרים שלמה חרושצ'נקו, מישה אלכסנדרוביץ, נחמה ליפשיץ, מרינה גורדון, והשחקנים אמיל גורובץ ובוריס לנדאו.
להעיר את המתים

| --- | --- |

 סוגה:  פשע, סדרת דרמה, דרמה משטרתית 
 יוצרים:  ברברה מצ'ין
 שחקנים:  טרוור איב סו ג'ונסטון ויל ג'ונסון טרה פיצג'רלד הולי איירד קלייר גוס פליסיטי דה ז'ו אסתר הול אווה בירת'יסטל סטייסי רוקה
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 מקום התרחשות:  לונדון 
 מספר עונות:  9
 מספר פרקים:  92
 הפקה
 חברת הפקה:  BBC 
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One
 תקופת שידור מקורית:  4 בספטמבר 2000 – 11 באפריל 2011
 קישורים חיצוניים
 הסדרה באתר ה-BBC
 דף התוכנית ב-IMDb
 
להעיר את המתים (באנגלית: Waking the Dead) היא סדרת משטרה ופשע בריטית בהפקת ה-BBC. הסדרה מציגה יחידה משטרתית העוסקת בתיקים ישנים (Cold case) ובה שוטרים מהבולשת הבריטית, פסיכולוגית, ורופאה משפטית. פרק הפיילוט שודר בספטמבר 2000, ובסך הכל הופקו לסדרה תשע עונות. כל סיפור שודר בשני פרקים באורך שעה. ב-2004 זכתה הסדרה בעונה השלישית שלה בפרס אמי הבינלאומי. בארצות הברית שודרה הסדרה בערוץ BBC America, באוסטרליה שודרה בערוץ BBC UKTV ובערוץ ABC1. הפרק האחרון שודר ב-11 באפריל 2011. הסדרה "The Body Farm" (חוות הגופות) היא ספין אוף של "להעיר את המתים", בכיכובה של טרה פיצג'רלד, שגילמה בשתי הסדרות את ד"ר איב לוקהרט הרופאה המשפטית.
תקציר עלילה

הסדרה עוקבת אחרי עבודתו של צוות מיוחד של המשטרה החוקר תיקים ישנים, לרוב מקרי רצח לא מפוענחים שהתרחשו שנים אחדות לפני כן. בראש הצוות ניצב פקד בילוש פיטר בויד (טרוור איב). לצדו עובדים הפסיכולוגית ד"ר גרייס פולי (סו ג'ונסטון), מפקח בילוש ספנסר ג'ורדן (ויל ג'ונסון), ואנשי צוות נוספים. הם נעזרים בחקירתם בראיות חדשות שהתגלו, ובטכנולוגיות עכשוויות העוזרות לבדוק מחדש את הראיות המקוריות.
בעונות הראשונות הצוות כלל את בויד, גרייס וספנסר עם השוטרת מל סילבר (קלייר גוס) והרופאה הפתלוגית פרנקי וורטון (הולי איירד). שתי האחרונות עזבו את הסדרה בסוף העונה הרביעית. פליקס גיבסון (אסתר הול) וסטלה גודמן (פליסיטי דו ג'ו) החליפו את מל ופרנקי בעונה החמישית, ואיב לוקהרט (טרה פיצג'רלד) החליפה את פליקס מהעונה השישית והלאה. קטרינה הווארד (סטייסי רוקה) החליפה את סטלה בעונה השמינית, ושרה קאוונדיש (אווה בירת'יסטל) החליפה את קטרינה בעונה האחרונה.
דמויות > שוטרים

פקד בילוש פיטר בויד, בגילומו של טרוור איב (עונות 1-9), הוא ראש היחידה ומנהל אותה ביד רמה.
סמל בילוש / מפקח בילוש ספנסר ג'ורדן, בגילומו של ויל ג'ונסון (עונות 1–9) הוא אחד השוטרים הראשונים שהוצבו ביחידה ועד מהרה הפך ליד ימינו של בויד. דמותו של בויד מופיעה בכל אחד מפרקי הסדרה.
בלשית / סמלת בילוש אמיליה "מל" סילבר, בגילומה של קלייר גוס (עונות 1–4) מל היא צעירה נמרצת השואפת להתקדם בסולם הדרגות. בהמשך מתברר שהיא מאומצת ושמה האמיתי מרי פרייס. היא נהרגת בסוף העונה הרביעית, אבל מותה ממשיך להטריד את בויד גם בעונות הבאות.
בלשית סטלה גודמן, בגילומה של פליסיטי דו ג'ו (אנ') (עונות 5–8) היא שוטרת שהצטרפה ליחידה כמחליפה של הסמלת סילבר.
סמלת בילוש קטרינה הווארד, בגילומה של סטייסי רוקה (עונה 8), הצטרפה ליחידה אחרי מותה של סטלה גודמן. השחקנית עזבה את הסדרה אחרי עונה אחת.
פקד בילוש שרה קאוונדיש, בגילומה של אווה בירת'סיטל, הועברה ליחידה אחר תקרית שהייתה מעורבת בה ביחידה ללוחמה בטרור.
דמויות > רופאים

ד"ר גרייס פולי, בגילומה של סו ג'ונסטון (עונות 1–9). גרייס היא פסיכולוגית מאבחנת ולה קרוב לשלושים שנות ניסיון בתחום.
ד"ר פרנקי וורטון, בגילומה של הולי איירד (עונות 1–4) היא הפתלוגית והרופאה המשפטית הראשונה בסדרה. פרנקי שהייתה חברה טובה מאוד של מל סילבר עזבה את היחידה אחרי מותה של מל.
ד"ר פליקס גיבסון, בגילומה של אסתר הול, (עונה 5) היא הרופאה המשפטית המצטרפת ליחידה אחרי עזיבתה של. פרנקי.
ד"ר איב לוקהרט, בגילומה של טרה פיצג'רלד (עונות 6–9) הצטרפה ליחידה בתחילת העונה השישית כרופאה משפטית.
הערות שוליים

↑  "About the Show". BBC. נבדק ב-22 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
לודוויג פון הופמן

| --- | --- |

 לידה:  17 באוגוסט 1861 דרמשטאדט, הדוכסות הגדולה של הסן 
 פטירה:  23 באוגוסט 1945 (בגיל 84) פילניץ, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מקום קבורה:  Maria am Wasser Church 
 מקום לימודים:  אקדמיית דרזדן לאמנות יפה  האקדמיה לאמנויות של קרלוסהה  אקדמיה ז'וליאן 
 זרם באמנות:  סימבוליזם 
 הושפע על ידי:  פרדיננד פון קלר, פייר פובי דה שאבאן, Paul-Albert Besnard 
 פרסים והוקרה:  מדליית גתה לאמנות ומדעים (1941) 
 
לודוויג פון הופמן (בגרמנית: Ludwig von Hofmann‏; 17 באוגוסט 1861 – 23 באוגוסט 1945) היה צייר, גרפיקאי ומעצב גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי. עבד בשילוב של סגנונות ארט נובו וסימבוליזם.
קורות חיים

אביו היה המדינאי הפרוסי קרל פון הופמן, שכיהן כשר בדוכסות הסן בין השנים 1872 ל־1876 והיה זמן קצר שר הסחר בקבינט של אוטו פון ביסמרק.
לודוויג החל את לימודיו בשנת 1883 באקדמיה לאמנויות של דרזדן, ואז למד אצל פרדיננד פון קלר באקדמיה לאמנויות יפות, קרלסרוהה. בשנת 1889 הוא השתתף באקדמיה ז'וליאן בפריז, שם היה בהשפעתם של פייר פוביס דה שאוונס ופול-אלברט בסנארד.
לאחר 1890 הוא היה צייר עצמאי בברלין. בשנים 1894 עד 1900 הוא נסע ושהה הרבה מזמנו בוילה שלו בפיזול, ליד פירנצה באיטליה. הערכתו את העת העתיקה והמשיכה לרעיון ארקדיה מתבטאת בחלק ניכר מעבודותיו. לאחר 1895 הוא היה תורם קבוע של איורים למגזין של "אר-נובו". בשנת 1896 הוא הפך לחבר בזצסיון הברלינאי והוא התחתן בשנת 1899.
בשנת 1903 מונה לפרופסור בבית הספר לאמנות של ויימאר, שם הפך לחבר בקבוצה הספרותית והאמנותית האוונגרדית שבמרכזה הארי קסלר, ז'אן ארפ ואיבו האופטמן היו בין תלמידיו. בשנת 1916 הוא מונה לפרופסור באקדמיה בדרזדן, שם שהה עד 1931.
הוא גם סיפק איורים לתרגום חדש של האודיסיאה מאת ליאופולד זיגלר ועבודות מאת גרהרט האופטמן (אביו של איבו).
בשנות השלושים של המאה העשרים תפוקתו ירדה, ובשנת 1937 תויגו כמה מיצירותיו כ"אמנות מנוונת ". הוא פרש לפילניץ, ליד דרזדן, שם נפטר בשנת 1945.
יצירותיו שנותרו הוחרמו על ידי הרוסים לאחר המלחמה, אך אלמנתו הצליחה להציל אותן.
גלריה

אשה עם כד
רוכב בחוף
אביב
נרקיסוס
הזיה
אדם וחווה
אידיליה
שייטים ערומים
הערות שוליים

↑  Ludwig von Hofmann. In: Ulrich Thieme, Felix Becker (editors): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Band 17, E. A. Seemann, Leipzig 1924, S. 272.
↑  Gertraude Lippold (1972), "Hofmann, Ludwig von", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German), 9, Berlin: Duncker & Humblot, pp. 458–459
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275883905171  PLWABN: 9810595506305606  BIBSYS: 8055813  BnF: cb12676523d (data)  CiNii: DA05135120  GND: 118552708  ISNI: 0000 0000 8254 495X  KulturNav: 5efe59db-d38f-4d6a-8296-9f0f8bce37f0  LCCN: n83222939  NKC: xx0036200  NLA: 35895740  NTA: 069722927  RERO: 02-A003378053  RKD: 39019  SNAC: w6kp95dv  SUDOC: 081021399  Trove: 1135819  ULAN: 500023286  VIAF: 66588439   WorldCat (עם VIAF): 66588439
ירושלים: האצלתו של הענק אלביון

| --- | --- |

דף הפתיחה של היצירה ירושלים, האצלתו של הענק אלביון, העתק E
 מידע כללי
 מאת:  ויליאם בלייק
 איורים:  ויליאם בלייק
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  ספרדית, רוסית
 סוגה:  סימבוליזם
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1804
 מספר עמודים:  215 ע',  במהדורה העברית
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת קשב לשירה
 תאריך:  2012
 תרגום:  רות בלומרט, גיורא לשם
לוח 2. דף הפתיחה של היצירה ירושלים, האצלתו של הענק אלביון, העתק E.
תמונה של נפילתם של האנד וירושלים אשר פורסמה בספר בין פרקים אחד ושניים. תמונה זו היא הלוח ה-26 של ירושלים, האצלתו של הענק אלביון, העתק E.
ירושלים: האצלתו של הענק אלביון (באנגלית: Jerusalem: The Emanation of the Giant Albion; נוצרה בין השנים 1804 - 1820, אולם תוספות הופקו אפילו מאוחר יותר), הייתה הספר האחרון, הארוך ביותר, והגדול ביותר בהיקפו מתוך ספרי הנבואה שנכתבו ואוירו על ידי המשורר, האמן והחרט הבריטי ויליאם בלייק. חרוטה בכתב ידו, בליווי סקיצות קטנות, איורים שנפרשו על גבי לוחות נחושת גדולי ממדים ודמויות כאלה ואחרות אשר צוירו בשולי כל לוח, היא תוארה כ "חזון התיאטרון".
מילות השיר המפורסם ירושלים (הטקסט חובר גם הוא על ידי בלייק, עם מוזיקה על ידי סר יוברט פארי), אשר הפך לימים להמנונה הבלתי רשמי של אנגליה, לא קשורות לספר שירה זה. השיר לקוח מההקדמה לספר "נבואי" אחר של בלייק: מילטון.
טכניקת יצירת הלוחות

השיר, אשר הופק בין 1804 ו-1820, מורכב מ-100 לוחות נחושת חרוטים ומאוירים, דבר שהופך אותו ליצירתו הארוכה ביותר של בלייק, כמכלול יצירה אחד. הלוחות המאוירים הופקו באמצעות טכניקה אישית שבלייק פיתח, טכניקה של "הדפסה מוארת", אשר דרשה ממנו לצבוע וליצור כל עותק בנפרד, לוח אחרי לוח. בלייק לא בחל מכדי לשנות את הטקסט של כמה לוחות בין ההדפסות או מכדי לשנות את הצבעים וכתוצאה מכך אף לא אחד מההעתקים המקוריים של השיר זהים אחד למשנהו. שישה עותקים (A-F) נדפסו בין 1820 ו-1827. ארבעה עותקים (G–J) הודפסו לאחר מותו (1832). העתק B אינו שלם וכולל רק את הפרק הראשון (25 לוחות). הסדר של הפרק השני הוא שונה ביחס להעתקים המוקדמים (A & C) והמאוחרים (D & E). העתק F אשר נכלל מאוחר יותר בשנת 1827 על ידי ג'ון לינל, מסודר כמו העתק C המוקדם ממנו. יש רק שני עותקים צבעוניים (B & E). מהדורת הצבע היחידה שקיימת של עבודה זו מצויה באוסף של מרכז ייל לאמנות בריטית ב-ניו הייבן, קונטיקט.
טכניקת יצירת הלוחות > לוח 1. האיור הקדמי. לוס נכנס אל שער המוות.

העיצוב תואם לשורות הבאות שנחרטו במקור על גבי הלוח (ראה להלן את המלל הנפרד שהוגה על ידי בלייק), לוח שנמצא במוזיאון פיצויליאם, אבל נמחק מאוחר יותר:
העתק (המוזיאון הבריטי).
העתק B (אוספו של הלורד קנליף).
Copy C (אוספה של הגברת רמזי הארווי).
גרסת האיור הקדמי עם המלל שהוגה על ידי בלייק (Fitzwilliam Museum).
סיכום הנרטיב של השיר

ירושלים מספר את סיפור נפילתו של אלביון, התגלמות האדם המסמל את בריטניה או את העולם המערבי כולו, אליבא דבלייק.
הנרטיב הפואטי לובש את הצורה של "הדרמה של הנפש", המנוסחת באמצעות הסמליות הצפופה של המיתולוגיה האישית שבלייק יצר.
מפני שהיצירה כוללת בתוכה מנעד רחב כל כך של דמויות, ירושלים יכולה להיראות מבלבלת. אין לפואמה עלילה ליניארית. הדמויות משנות ומגוונות את עצמן הן פנימה והן החוצה, אחת מתוך השנייה. דמות יכולה להיות הן אדם והן מקום. ירושלים, האצלתו של אלביון, היא אישה וגם עיר. אלביון, "האנושות האוניברסלית", הוא אדם וארץ (בריטניה). הוא מכיל שנים עשר בנים אשר מתקיימים במשותף לצד שנים עשר השבטים של ישראל כמו גם ארבע הזואות. לכל Zoa (המגלמת עקרון חיים) יש האצלה (דמות נשית שדרכה האדם יכול להיות אלוהי). הזואות וההאצלות כוללות את:
ת'רמאס, האדם הקדמון, מקושר עם אניון, אמא אדמה.
אורת'ונה, רוח ההשראה, מגולמת בלוס, האמן הנבואי, אשר מחשל עיר של אמנות בכבשניו. אנית'ארמון, האצלתו, שוזרת אלומות של יופי.
לובה, הזואה של תכונת הרגש, היא צילו של אלביון, כאשר לעומתו ואלה היא צילה של ירושלים. ואלה יוצרת גוון של מיניות למלחמה.
אוריזן מגלם הגיון. אהניה האדיבה היא האצלתו.