stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חינא

בהלכה, חינא הוא כינוי לשורה של תקנות אותם תיקנו חז"ל כדי להקל על הנשים לגבות את כתובתן מבעליהם, ומטרתו כדי לגרום חן אהבה בין בני הזוג, האיש והאישה.
אחת מתקנות אלו היא, שאם אדם מת והשאיר כסף אצל בעל חובו, נותנים זכות קדימה לאלמנה לגביית כתובתה, על פני בעלי החובות והיורשים.
נחלקו הראשונים בקשר לסיבת התקנות: לפי דעה אחת, התקנות הן כדי שלא ימנעו הנשים האלמנות מלהינשא לגברים, ולא ישנאו אותם; לפי שיטה אחרת, ההפך הוא הנכון; כדי שהאלמנות ימצאו חן בעיני בעליהם השניים, להינשא להן, יש צורך להקל את תנאי גביית הכתובה, כדי שיהיה להם כסף ויראו כעשירות. דעה זו, מתאימה יותר עם הכלל טב למיתב טן דו מלמיתב ארמלו.
הערות שוליים

↑  רבינו חננאל בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף פ"ד, עמוד א'.
זכויות להט"ב במאלי

| --- | --- |

מאלי
 מעמד בחוק:  חוקי
 טרנסג'נדריות:  אין נתונים
 שירות צבאי:  אין נתונים
 הגנה מפני אפליה:  אין הגנה מפני אפליה על רקע נטייה מינית או זהות מגדרית
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  אין הכרה בזוגיות חד-מינית, קיימת הגבלה בחוקת המדינה שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2023
 אימוץ:  אין הכרה באימוץ על ידי זוגות חד-מיניים
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  נגד (תמכה בהצעה הנגדית מטעם סוריה)
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) במאלי מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שתושבים הטרוסקסואלים בעלי תחושת התאמה לזהותם המגדרית אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית מוגדרת כחוקית בשטח המדינה וגיל ההסכמה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים מוגדר כשווה מאז 1961 ועומד על 15 שנים. עם זאת, מערכות יחסים בין זוגות חד-מיניים אינן מחזיקות באותן הכרות משפטיות שזמינות לזוגות הטרוסקסואלים מהמין השני שכן נישואים חד-מיניים או כל הכרה מוגבלת יותר בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור) אינם מוכרים בחוק. כמו כן, לא ידועים נתונים אם קיימת הכרה משפטית בשינוי מגדר לטרנסג'נדרים בעלי דיספוריה מגדרית.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית בין מבוגרים בהסכמה מוגדרת כחוקית במאלי, בעוד גיל ההסכמה מוגדר כשווה בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים מאז 1961 ועומד על 15 שנים.
עם זאת, סעיף 179 לחוק העונשין מעניש קיום "מעשה מגונה בפומבי" בעונש של שנתיים מאסר וקנס של עד 200,000 פרנק CFA מערב אפריקאי (אנ'), שדווח לאורך השנים כמי ששימש לעיתים נגד אזרחי להט"ב מאלים שהציגו גילויי חיבה פומביים עם בני זוגם.
הכרה במערכות יחסים חד-מיניות

מאלי אינה מכירה בנישואים חד-מיניים, וגם לא בכל צורה מוגבלת יותר של זוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, מעמד ידועים בציבור). לצד אי הכרתה של מאלי במערכות יחסים הומוסקסואליות, ישנה הגבלה בחוקת המדינה שמכירה בנישואים כאיחוד הטרוסקסואלי בין גבר לאישה בלבד מאז יוני 2023.
הורות ואימוץ

זוגות חד-מיניים לא רשאים לאמץ ילדים במאלי, הן באמצעות אימוץ חורג או משותף. סעיף 522 לחוק "אנשים וקוד משפחה" שתקבל באספה הלאומית (אנ') ב-2 בדצמבר 2011 ולאחר מכן נחתם על ידי נשיא מאלי, מגביל גישה לאימוץ עבור זוגות הטרוסקסואלים מהמין השני בלבד.
תנאי מחיה

לדברי ד"ר דמבלה בינטו קייטה, מנהל "ARCAD/SIDA" ארגון למאבק במחלת ה-HIV/איידס במאלי שמספק שירותי בריאות לגברים המקיימים יחסי מין עם גברים, לגבי יחס החברה המאלית לאזרחי להט"ב מאלים, "אין להם זכויות ובוודאי שאין להם זכות לתבוע את נטייתם המינית. כל האמונות התרבותיות כלפי הומוסקסואליות הן שליליות. כתוצאה מכך, אזרחי להט"ב במאלי מוגדרים כמי שנאלצים לבצע נטיות ביסקסואליות או פרקטיקות מיניות נוספות באופן דיסקרטי שמעמידות אותם בסיכון גבוה לקבלת זיהומים ו-HIV. גברים שנמשכים רומנטית לגברים אחרים נאלצים להתחתן עם נשים כדי שלא יחללו את כבוד המשפחה אם כי הם עדיין מחזיקים בגברים כשותפים רומנטיים". על פי סקר שנערך במאלי על ידי מרכז המחקר פיו בשנת 2007, 98 אחוז מהנסקרים המבוגרים הצהירו שהומוסקסואליות היא "דרך חיים שהחברה לא צריכה לקבל", נתון שהיה השיעור הגבוה ביותר של הומופוביה ב-45 המדינות שנסקרו.
דו"ח זכויות האדם של מחלקת המדינה של ארצות הברית במאלי לשנת 2011 מצא כי,
"לא היו ארגוני להט"ב גלויים בציבור במדינה. התאגדותם החופשית נבלמה על ידי חוק האוסר התאגדות "למטרה בלתי מוסרית" בעוד שבשנת 2005 המושל של מחוז במקו ציטט את החוק כדי לסרב להעניק הכרה רשמית לאגודה עבור זכויות להט"ב".
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית: 
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים (15):  (מאז 1961)
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה): 
נישואים חד-מיניים: 
הכרה בזוגיות חד-מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור):  (קיימת הגבלה בחוקת מאלי שמכירה בנישואים הטרוסקסואלים בלבד מאז 2023)
אימוץ משותף על ידי זוגות חד-מיניים: 
אימוץ ילד חורג בקרב זוגות חד-מיניים: 
גישה להפריה חוץ-גופית בקרב זוגות לסביות: 
הכרה משפטית בשינוי מגדר:  אין נתונים
לסביות, הומוסקסואלים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא:  אין נתונים
איסור על ביצוע טיפול המרה בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם:
ראו גם

זכויות להט"ב
זכויות להט"ב באפריקה
הערות שוליים

↑  "State-sponsored Homophobia: A world survey of laws prohibiting same sex activity between consenting adults", International Lesbian, Gay, Bisexual, Trans and Intersex Association, authored by Lucas Paoli Itaborahy, May 2012, p. 12, web.archive.org
↑  https://www.wipo.int/wipolex/en/text/496723, www.wipo.int
↑  Malians approve amendments to constitution in referendum, www.aljazeera.com (באנגלית)
↑  AfricaNews, Malians participate in rallies ahead of Sunday's referendum, Africanews, ‏2023-06-17CEST15:59:38+02:00 (באנגלית)
↑  Le nouveau Code de la famille au Mali : une véritable régression pour les droits des femmes, Fédération internationale pour les droits humains (בצרפתית)
↑  LOI N°2011 – 087 du 30 Décembre 2011 PORTANT CODE DES PERSONNES ET DE LA FAMILLE L’ASSEMBLEE NATIONALE, web.archive.org
↑  Pew Global Attitudes Report October 4, 2007, web.archive.org
↑  MALI, web.archive.org
חדרוכל

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  אסי חיים, עופר ורדי
 צילומים:  אסי חיים
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספר בישול
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  2012
 מספר עמודים:  265
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  003454449
חדרוכל: סיפורים, מתכונים, קיבוץ הוא שמו של ספר בישול ובו אסופה של מתכונים מחדרי אוכל של קיבוצים שונים. הספר מתעד דרך מתכונים וצילומי ארכיון את חיי הקיבוץ כפי שהיו לפני תהליך ההפרטה ואת התפוררות חיי הקהילה הייחודיים לתנועה הקיבוצית שחדרי האוכל שימשו בה כמרכז חברתי ותרבותי וציר לחיי הקהילה השיתופיים.
רקע

חדר האוכל בקיבוץ היה אחד המאפיינים של חיי השיתוף בקיבוץ - בבתי החברים לא היה מטבח (או שהיה מטבח זעיר), והאוכל לחברים הוגש בחדר האוכל. האוכל הוכן והוגש על ידי חברי הקיבוץ, שעבדו בחדר האוכל בתורנות. סביב האכילה המשותפת התפתח הווי שכלל אף סלנג ייחודי, חדר האוכל היה המרכז של חיי הקהילה הקיבוצית וחלק מהאידאולוגיה הסוציאליסטית, חדרי אוכל תוכנו כמבנה שיביע את רוח הקיבוץ ומקומו במרכז החיים הציבוריים. לפני הקמת בתי תרבות ומועדונים לחבר, שימש חדר האוכל, בהיותו האולם הגדול ביותר בקיבוץ, כמקום כינוס באירועים שונים ובמיוחד את "אספת הקיבוץ" שקבעה את כללי הקהילה הקיבוצית. עם תהליך הפרטת השירותים בקיבוצים נסגרו חדרי האוכל ברבים מהם, ויש שהסבו את חדר האוכל למסעדה הפתוחה לציבור הרחב.
את הספר "חדרוכל" כתבו וצילמו העיתונאים עופר ורדי ואסי חיים שאספו מתכונים וסיפורים מחברי קיבוץ ותיקים שמתרפקים על טעמי העבר. הספר חושף מסורת קולינרית צנועה וייחודית, שהתפתחה בכל קיבוץ בנפרד. בריאיון לעיתון "הארץ" אמר אסי חיים: "שנינו לא גדלנו או חיינו בקיבוץ, ומכאן הסקרנות. בתחילת הדרך הגענו לקיבוץ נען, שם סיפרו לנו איך הילדים עמדו בתור למבשלת שהייתה מטגנת את הקציצה בשבת בבוקר ומניחה להם אותה על פרוסת חלה. אני לא ידעתי בכלל מה זה מבשלת. לא היה לי שום קשר לסיפורים האלה, אבל זה הדליק את הדמיון שלי".
עופר ורדי הוא מייסד של חברת הוצאה לאור בשם לנצ'בוקס שהחלה את פעילותה בשנת 2009 שמתמחה בפרסום ספרי בישול בפורמטים שונים ובנושאים ייחודיים. בריאיון ל"הארץ" אמר: "בסופו של דבר יצרנו את הפרויקט הזה לכבודם של הקיבוצניקים באשר הם. אנחנו מקווים מאוד שגם מי שאינו קיבוצניק ימצא בו עניין."
על הספר

המחברים אספו מתכונים וסיפורים הקשורים לתרבות חדר האוכל, בשלב הראשון דרך אתר אינטרנט, והעלו אליו כמה סיפורים שאספו. למשל על "לחמניות השיטפון" של קיבוץ עין גדי, שאפו נערי הקיבוץ בחורף 1989, כשהיישוב נותק מאספקה חיצונית בעקבות שיטפון. בהמשך נעזרו ורדי וחיים ברשתות חברתיות ובאתרי אוכל, פנו ליוצאי קיבוץ, לתנועה הקיבוצית ולמזכירויות וביקשו שיפנו אותם למבשלות, לאקונומים או לארכיונאים, ולאחר מכן ערכו ראיונות עם חברי קיבוץ ותיקים שעסקו בבישול במטבחי הקיבוץ. על מלאכת האיסוף אמר עופר ורדי: "פגשנו אנשים עצובים. היו קיבוצים שביקרנו בהם וקצת נצבט הלב. הזיכרונות שצפו ועלו העלו לחלוחית. הבשלנים של פעם הם לא בהכרח אנשים שרצו לבשל, אלא אנשים שהיו חייבים לעשות את זה. אגב, רובן נשים, מבשלות. כמעט לא נתקלנו בגברים. עם כל הסוציאליזם והשוויון בין גברים לנשים - בסופו של דבר נשים הלכו למטבח והגברים לפלחה".
את המתכונים מלווה מילון חדר אוכל, עם פירושים למלים כמו בולבניק (פשטידת תפוחי אדמה), במקום (המנה הצמחונית) וכלבויניק (פח האלומיניום המשותף במרכז כל שולחן), שיעזרו לקוראים העירוניים להתמצא בטקסט.
עיצוב הספר הוא צנוע במכוון ומעטרות אותו תמונות ארכיון מחיי הקיבוצניקים בחדרי האוכל ותמונות שצולמו בחדרי אוכל של שנת 2012 ולצידם סיפורים שנאספו עם המתכונים. בתמונות ניכר כי לא נעשה ניסיון להציג את המזון באופן מושך במיוחד, והמתכונים כוללים מרקים עם בצקיות, קציצות, שניצלים ופשטידות רובם בתיבול פשוט של מלח פלפל ואבקות מרק.
בריאיון לעיתון "הארץ" סיפר חיים: "מרק השיכורים היה מעולה, הכין לי אותו שלמה דגן בקיבוץ שמרת. הוא סיפר לי על חגיגות פורים שהיו עושים שם בשנות ה-60. בחצות היו עוצרים את החגיגה ומוציאים את כדי 'מרק השיכורים', סוג של צ'ורבה רומנית שהיו מוזגים לכל השיכורים המתנדנדים בקיבוץ. 'יכול להיות שבגלל החמיצות חשבנו שזה מנטרל את השכרות, אבל גם אם לא - בכל מקרה הרווחנו מרק מעולה שכולם אהבו', הוא אמר בחיוך".
סיפורי חיים נוספים בספר כוללים את הסיפור על פשטידת שבת המלכה של קיבוץ גבעת ברנר, פשטידת האטריות והגבינה הוגשה במשך עשרות שנים בכל יום שישי בצהריים, עד שמי מהטבחים שכח להכין אותה וגרם לבלבול בקרב החברים עד שמקצתם קמו ויצאו לעבודה בשבת בבוקר. או הסיפור מאחורי המצבה של האופה הוותיק של קיבוץ נען, שעליה חקוק לנצח המתכון שלו לעוגת שמרים, והסיפור על פירוק 1,800 כופתאות המצה, ערב ליל הסדר בקיבוץ גדות, בחיפוש אחר טבעת נישואים שאבדה באחת מהן.
את התמונה העולה מהמתכונים, הסיפורים והראיונות מסכמים כותבי הספר: "הקיבוצים במצב הכי קשה הם אלה שבהם חדר האוכל לא פעיל. הם נגמרו כקיבוץ. האנשים כבר לא נפגשים, כל מה שאיחד אותם - הלב של הקיבוץ - הפסיק לפעום. כל אחד מסתגר בפינה שלו וזה עצוב מאוד. ישנו געגוע עצום לאוכל כסמל לקהילה שהייתה ואיננה. בקיבוצים רבים מתעקשים להחזיק את חדר האוכל כי מבינים שבלעדיו לא יהיה קיבוץ. לפעמים כל ההיכל הזה מתוחזק רק כדי להיפתח בחגים או בארוחה של שישי בערב, העיקר להמשיך ולתפקד כקהילה סביב האוכל".
פנים חדר האוכל בקיבוץ מזרע, 2/10
חולדת בנדיקוט

| חולדת בנדיקוט |
| --- | --- |
 חולדת בנדיקוט
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי עכבר
משפחה:: עכבריים
סוג:: חולדת בנדיקוט
שם מדעי
 Bandicota ‏גריי, 1873

חולדת בנדיקוט (שם מדעי: Bandicota) הוא סוג של מכרסמים ממשפחת העכבריים החיים בדרום-מזרח אסיה ובהודו. משמעות שמם נגזרת משפת הטלוגו מהמילה "pandikokku" ופירושה: "חולדת חזיר", זאת עקב הרגלה לנהום כמו חזיר בעת שהיא מאוימת. ישנם 3 מינים בסוג זה.
במראם דומים הם לחולדות, אך גדולים בהרבה. אורכם בממוצע 40 ס"מ ומשקלם 1.5 ק"ג. הם בעלי זנב ארוך כמו הגוף ובעלי פרווה קצרה בצבע חום ומעט בהירה. במראם הם מזכירים את הנסוקיה החיה בישראל.
מינים אלה שוכנים באזורים הלחים של יערות הגשם, החורשים וגדות הנהרות של אסיה ולעיתים חיים בקרבה למגורי האדם. כמו שאר העכברים הם אוכלי כול הניזונים ממיני זרעים, פירות ובעלי חיים קטנים. הם גם יבזזו מאגרי חיטה ומזון דומה ובכך הם מזיקים לחקלאות. בנוסף הם מפיצים מחלות קשות.
מינים

Bandicota bengalensis
Bandicota indica
Bandicota savilei
ז'ורס אלפרוב

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1930 ויטבסק, ברה"מ 
 פטירה:  1 במרץ 2019 (בגיל 88) סנקט פטרבורג, רוסיה 
 ענף מדעי:  פיזיקה של מוליכים למחצה, מוליך למחצה, פיזיקה, פוליטיקה 
 מקום קבורה:  בית הקברות בקומארובו 
 מקום לימודים:  המכון האלקטרוטכני בסנקט פטרבורג (1952) 
 מוסדות:  האקדמיה הרוסית למדעים  האוניברסיטה האקדמית של סנקט פטרבורג 
 פרסים והוקרה:  פרס האנרגיה העולמי (2005)  פרס קיוטו לטכנולוגיה מתקדמת (2001)  פרס לנין (1972)  מסדר הנסיך יארוסלאב הנבון, דרגה  5 (15 במאי 2003)  מסדר הידידות של בלרוס (22 בינואר 2009)  מסדר פרנציסק סקורינה (17 במאי 2001)  פרס דמידוב (1999)  אזרח כבוד של סנקט פטרבורג (2001)  פרס הפדרציה הרוסית (2001)  The Russian Federation Power Engineer Award (21 ביוני 1996)  קצין בלגיון הכבוד (נובמבר 2011)  פרס נובל לפיזיקה (2000)  מדליית סטיוארט באלנטין (1971)  עיטור לנין (1986)  מדליית הזהב של SPIE (2002)  עיטור מסדר המולדת דרגה ראשונה (14 במרץ 2005)  Nick Holonyak Jr. Award (2000)  אזרחות כבוד של ויטבסק  מדליה להנצחת 300 שנים לייסוד סנקט פטרבורג  תעודת ההערכה של ממשלת הפדרציה הרוסית  פרס ברית המועצות  מדליה לציון 250 שנה ללנינגרד  מדלייה להנצחת 300 שנה לצי הרוסי  עיטור הדגל האדום של העמל  עיטור אות הכבוד  עיטור מהפכת אוקטובר  מדליית הזהב ע״ש נזאמי גנג'ווי  מדליית ותיק העמל  עיטור אלכסנדר נבסקי  מדליית הזהב של אלכסנדר פופוב  מדליה להנצחת 100 שנים להולדתו של לנין  Ordo Sancti Constantini Magni 
 בן או בת זוג:  Tamara Darskaya (1967–?) 
 
ז'ורס אלפרוב וולדימיר פוטין, אוקטובר 2000
ז'ורס איוואנוביץ' אלפרוב (ברוסית: Жоре́с Ива́нович Алфёров, בבלארוסית: Жарэс Іва́навіч Алфёраў,‏ 15 במרץ 1930 - 1 במרץ 2019) היה פיזיקאי יהודי רוסי-בלארוסי שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2000 (רבע), יחד עם הרברט קרמר (רבע) וג'ק קילבי (חצי), בגין תגליותיו שתרמו לתשתית האלקטרונית של טכנולוגיות המידע. היה חבר הדומה (הבית התחתון בפרלמנט של רוסיה) משנת 1995.
קורות חיים

אלפרוב נולד ב-1930 בעיר צ'אשניקי במחוז ויטבסק שבבלארוס (אז בילורוסיה, בברית המועצות), סמוך לגבול עם רוסיה ולטביה. בתקופת האימפריה הרוסית הייתה עיר זו אחת הערים החשובות בתחום המושב היהודי, וגם כשאלפרוב נולד, היו עדיין יותר ממחצית תושבי העיר יהודים. מרביתם הושמדו לאחר מכן בשואה. אמו, אנה ולדימירובנה הייתה ספרנית יהודייה, ואביו, איוואן קרפוביץ' אלפרוב היה פועל קומוניסט, לוחם בצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה, שהפך בשנים שלאחר מכן למנהל בתי חרושת בדרגה די בכירה במפלגה. אלפרוב היה בנם השני, הצעיר של בני הזוג ונקרא על שם המנהיג הסוציאליסטי הצרפתי ז'אן ז'ורס. החל מ-1935 נדדה המשפחה בכל רחבי ברית המועצות, בעקבות מישרות הניהול המתחלפות של האב ורק לאחר מלחמת העולם השנייה חזרה לבילורוסיה. במהלך המלחמה נהרג אחיו הבכור של אלפרוב, מרקס, ששירת בצבא האדום.
אלפרוב סיים בית ספר תיכון לנערים במינסק, בירתה ההרוסה לאחר הכיבוש הנאצי, של בילורוסיה. המשיך ללימודים גבוהים בלנינגרד, כיום סנקט פטרבורג, ב-Ulyanov Electrotechnical Institute, בו הוא קיבל תואר ראשון בדצמבר 1952. עבד ולמד לאחר מכן כחוקר זוטר (1953–1964) במכון לפיזיקה וטכנולוגיה של האקדמיה הרוסית למדעים, בלנינגרד וקיבל ב-1959 את אות הכבוד הראשון שלו מברית המועצות, בגין הישגיו במחקר מדעי אזרחי. ב-1961 קיבל תואר קנדידט (מקביל לדוקטור) במדעים. חוקר בכיר (1964–1967) ומנהל מעבדה החל מ-1967.
באותה שנה הוא נישא לתמרה דרסקאיה.
ב-1970 קיבל אלפרוב תואר דוקטור מדעים בפיזיקה ובמתמטיקה במכון יופה, והמשיך לעבוד במכון כחוקר ומנהל מעבדה. ב-1972 התקבל כעמית באקדמיה הרוסית למדעים וב-1979 כחבר מלא. ב-1987 מונה למנהל מכון יופה ובמקביל חבר האקדמיה הגרמנית למדעים. שנה אחר כך מונה לדיקן הפקולטה לפיזיקה וטכנולוגיה של האוניברסיטה הטכנית של סנקט פטרבורג וב-1989 היה לסגן נשיא האקדמיה הרוסית למדעים ונשיא המרכז המדעי שלה בסנקט פטרבורג.
מדען זוכה פרס נובל

תחום מחקריו של אלפרוב היה פיזיקה ואלקטרוניקה של מבנים מעורבים (Heterostructures, טרנזיסטורים רגילים, כמו גם דיודות הלייזר שקדמו לתגליותיהם של אלפרוב וקרמר והיו כולם עשויים מסוג אחד בלבד של גביש מוליך למחצה, כגון סיליקון, גרמניום, וכו'. קרמר, שותפו לפרס נובל, גילה ששימוש במבנים מעורבים - היינו טרנזיסטורים העשויים מכמה סוגי גבישים מוליכים למחצה, מגדיל את יעילותם ומהירותם בצורה משמעותית. תגלית זו איפשרה התקדמות ושדרוג מהפכני בטלפונים הניידים, כמו גם בלווייני התקשורת. אלפרוב גילה כיצד ליישם זאת גם בדיודות לייזר וכך קידם שינוי מהפכני דומה בתחום הסיבים האופטיים וקידום טכנולוגיות ה-LED (דיודה פולטת אור) וה-CD (תקליטור). על שמו רשומים לפחות 50 פטנטים שונים בטכנולוגיית המוליכים-למחצה.
אלפרוב היה עורכו הראשי של עיתון מקצועי בפיזיקה היוצא ברוסית ובאנגלית - Technical Physics Letters והיה חבר מערכת בעיתון מקצועי רוסי נוסף. כתב ארבעה ספרים בפיזיקה ולפחות 400 מאמרים מדעיים.
אלפרוב החל לחקור מוליכים למחצה ומבנים מעורבים ב-1962, שמונה שנים לפני קבלתו את הדוקטור בתחום. ב-1971 היה זה דווקא מוזיאון מכון פרנקלין, מפילדלפיה, פנסילבניה, שהעניק לו את הפרס הראשון שלו בתחום זה. שנה אחר כך העניקה לו גם ברית המועצות מולדתו את אחד הפרסים החשובים ביותר שלה - פרס לנין, בגין מחקר בסיסי בתחום המוליכים למחצה והמבנים המעורבים ופיתוח מכשירים שונים המבוססים על כך. מאז קיבל עשרות פרסים על מחקריו בתחום, הן מברית המועצות ואחר כך רוסיה, והן ממדינות שונות ברחבי העולם, לרבות תואר קצין לגיון הכבוד הצרפתי, עד לקבלת פרס נובל לפיזיקה לשנת 2000 ועוד פרסים לאחר מכן.
פוליטיקאי

אלפרוב היה ב-1995 בין מקימי מפלגת רוסיה ביתנו, בראשה עמד ויקטור צ'רנומירדין, ראש ממשלת רוסיה בשנים 1992 - 1998 (מרבית תקופת נשיאותו של בוריס ילצין). אלפרוב אף היה נציג "רוסיה ביתנו" כציר בדומה הרוסית, ב-1995. המפלגה החדשה תמכה בילצין והייתה בעלת אידאולוגיה ליברלית כביכול, אך נחשבה בדרך כלל למפלגת הנומנקלטורה, המעמד העליון בתקופת השלטון הסובייטי. אלפרוב פרש מ"רוסיה ביתנו", הצטרף לרשימת המפלגה הקומוניסטית הרוסית ונבחר מטעמה לדומה בבחירות 1999, אף שלא היה חבר המפלגה עצמה. באותן בחירות כבר הפסיק ילצין את תמיכתו במפלגת "רוסיה ביתנו" והיא התפוררה כמעט לחלוטין ונעלמה בהמשך. אלפרוב המשיך עם המפלגה הקומוניסטית, אף על פי שמעולם לא הצטרף אליה רשמית, ונבחר שוב מטעמה בבחירות 2003.
בבחירות 2007 הוא נבחר מטעמה כמספר שתיים ברשימה, מיד אחרי המנהיג הקומוניסטי זיוגאנוב, ואף פתח את דיוני הדומה החמישית, בתור זקן הצירים. בבחירות 2011 לדומה השישית נבחר אלפרוב שוב, הפעם כמספר 4 ברשימה הקומוניסטית. כזקן הצירים, הוא פתח שוב את דיוני הדומה השביעית, באוקטובר 2016.
הוא נפטר ב-1 במרץ 2019.
ראו גם

זוכי פרס נובל ממוצא יהודי
אברם יופה
חולדת לאוס

| חולדת לאוס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכרסמים
תת־סדרה:: דמויי קביה
משפחה:: חולדות לאוס
סוג:: חולדת לאוס
מין:: חולדת לאוס
שם מדעי
 Laonastes aenigmamus ‏Jenkins & Kilpatrick & Robinson & Timmins, 2005
תחום תפוצה


חולדת לאוס (שם מדעי: Laonastes aenigmamus) היא מין של מכרסם דמוי חולדה מתת-סדרת דמויי קביה והיא המין היחיד ששרד ממשפחת חולדות לאוס (Diatomyidae).
מכרסם זה נמצא בשנת 2005 במדינת לאוס שבדרום-מזרח אסיה. אף על פי שמין זה מכונה "חולדה", הוא קרוב בעצם למשפחות האפריקניות שבתת-סדרת דמויי קביה, כמו הגונדיים, הדרבניים ולעוד משפחות נכחדות.
החולדה מגיע לאורך 26 ס"מ ולמשקל 400 גרם ובעל פרווה עבה אפורה-כהה, גוף עגלגל וזנב כמו של סנאי. החולדה בעלת חוטם וזיפי שפם ארוכים, העיניים גדולות והאוזניים קטנות ומשוקעות בגולגולת. יש לה מבנה לסתות השונה משאר בני תת-סדרתה.
היא חיה בצוקים ואבני גיר בלאוס ורק לעיתים נדירות נמצאת באזורים פתוחים. תזונתה העיקרית היא עלים, זרעים ועשבים ופחות מחרקים.
הערות שוליים

↑  חולדת לאוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Dorothée Huchon, Pascale Chevret, Ursula Jordan, C. William Kilpatrick, Vincent Ranwez, Paulina D. Jenkins, Jürgen Brosius, Jürgen Schmitz, Multiple molecular evidences for a living mammalian fossil, Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America 104, 2007-05-01, עמ' 7495–7499 doi: 10.1073/pnas.0701289104
חברת הגיחון

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  תאגיד
 תקופת הפעילות:  1996–הווה (כ־28 שנים)
 חברות בנות:  מבט"י (מפעלי טיהור וביוב ירושלים)
 מיקום המטה:  דרך חברון 101, ירושלים
 בעלות:  עיריית ירושלים
 ענפי תעשייה:  מים וביוב
 יו"ר:  עוד יואל בורשטיין
 מנכ"ל:  חיים גבאי
 עובדים:  240
  
 https://www.hagihon.co.il
 
עובדי חברת הגיחון פועלים לסגירת צנרת המים ברחוב פינסקר בירושלים
חברת "הגיחון" בע"מ היא חברת הביוב והמים של אזור ירושלים, מבשרת ציון ואבו גוש.
חברת הגיחון נוסדה בשנת 1996 על ידי עיריית ירושלים והיא פועלת כחברה עצמאית מכוח חוק תאגידי המים והביוב, בשנת 2003 חברת הגיחון התנתקה רשמית מעיריית ירושלים וזו האחרונה חדלה מלספק שירותי גזברות ואכיפה לגיחון אשר החלה לתפקד גם בתחומים אלו באופן עצמאי לחלוטין, במסגרת תהליך התאגוד, הגיחון החליפה מערכות מחשב והגדירה מחדש יעדי שירות.
החברה מספקת מים לכמיליון תושבי ירושלים, מבשרת ציון ואבו גוש, המשתרעים על פני שטח של כ-130 אלף דונמים ומספקת שירותי ביוב למעל מיליון נפשות במרחב ירושלים הכולל.
החל משנת 2010 החברה אחראית על מתן שירותי מים וביוב גם למועצות מקומיות מבשרת ציון ואבו גוש.
החברה מופקדת על פיתוח, הרחבה, הפעלה ואחזקה של רשתות המים והביוב וזאת בהתאם לתוכניות הצמיחה וההתפתחות של היישובים הנמצאים תחת אחריותה.
במסגרת עבודות הפיתוח והאחזקה של רשת המים יוזמת חברת הגיחון, באורח שוטף, החלפה של צנרת מים, מרחיבה ומעתיקה תשתיות, עורכת ביקורות קפדניות לבדיקת איכות המים שהיא מספקת, בונה בריכות לאיגום מים ומתקני שאיבה, מתקנים להפחתת לחצים ועוד. בתחום הביוב, מבצעת חברת הגיחון עבודות שוטפות לאחזקת המערכת והמתקנים ומשקיעה בפיתוח ובהרחבה של רשתות אלה ובמסגרת זו מניחה קילומטרים רבים של צנרת מדי שנה.
לקראת עונת החורף מבצעת החברה פעולות מנע ובעיקר ניקוי של תאי הניקוז ושטיפתם.
החברה מנהלת בקרה ומעקב אחרי שפכים תעשייתיים, בונה מתקני שאיבה לביוב ומכונים ומתקנים לטיהור שפכים. למטרה זו הוקמה חברת מבט"י, "החברה למפעלי ביוב וטיהור ירושלים בע"מ". חברת מבט"י הקימה מערך מודרני לטיהור שפכים המטפל בשפכי ירושלים באמצעות טכנולוגיות טיהור מהמתקדמות ביותר בעולם. החברה מפעילה בירושלים שלושה מכוני טיהור שהגדול ביניהם הוא המכון לטיהור שפכים שורק-רפאים. הוא נחנך ב-1999 ומטפל מדי יום, בכ-80 אלף מ"ק של שפכים באגני ההיקוות המערביים בנחל רפאים ובנחל שורק.
מפעלי ביוב וטיהור ירושלים

חברת מבט"י – מפעלי ביוב וטיהור ירושלים, היא חברת בת של חברת הגיחון והרשות לפיתוח ירושלים והוקמה כדי לטהר את שפכי ירושלים והמטרופולין. מבט"י מתכננת, מפעילה ומתחזקת מכוני טיהור, ובבעלותה שלושה מתקנים: מט"ש שורק, מט"ש האוג ומט"ש הר חומה.
מפעלי ביוב וטיהור ירושלים > מכון טיהור שפכים מזרחי

חברת "מבט"י" מקדמת את התכנון של מכון טיהור חדש לשפכים שיטפל בשפכי מעלה אדומים, חלק מיישובי המועצה האזורית מטה בנימין והשכונות הצפוניות של ירושלים. המכון מתוכנן לקום כמכון נוסף לצד מכון האוג הקיים באזור נבי מוסא. המכון יטפל בשפכי אגן אוג המנקז את השפכים מהשכונות הצפון מזרחיות של ירושלים ובשפכים הזורמים בנחל קדרון. מכון הטיהור המזרחי החדש ייבנה בשלבים. ועתיד לקלוט בתחילה 20,000 מ"ק שפכים, ויגדיל את קליטת השפכים בהדרגה עד 40,000 מ"ק ביממה.
מפעלי ביוב וטיהור ירושלים > מכון טיהור חומת שמואל

שכונת חומת שמואל שוכנת בדרום העיר נמצאת באגן דרגות. מאחר שאגן נחל דרגות הוא אגן נפרד שאינו מחובר ישירות למערכת טיהור השפכים של ירושלים, הוחלט להקים עבור השכונה מכון טיהור נפרד שאליו יוזרמו גם השפכים של שכונות אום טובא וצור באהר. מכון חומת שמואל עושה שימוש בשיטת הממברנות, המאפשר להפיק מי קולחין לחקלאות ולתעשייה ומשמש גם להשקיית גינות ציבוריות בשכונה עצמה ובאתרי נוי אחרים בעיר כטיילת שרובר, גן הפעמון, גן העצמאות, גן החיות התנ"כי ובעתיד גם גן סאקר. המכון קולט כ-4,300 מ"ק שפכים ביום.
מפעלי ביוב וטיהור ירושלים > מכון טיהור שפכים נחל שורק

המכון הראשון שהוקם על ידי חברת "מבט"י", והשלישי בגודלו בישראל המכון מטהר שפכים בעיקר ממערב ירושלים, אך גם מיישובים נוספים הסמוכים לאגן המערבי של העיר. במכון מטוהרים כיום קרוב ל-100,000 מ”ק שפכים ליום. כשזרימת המים המטוהרים זורמת לאפיק נחל שורק. החקלאים לאורך תוואי הנחל בעיקר מהמועצה אזורית מטה יהודה משקים את שדותיהם ממימי הנחל.
המכון בנחל שורק
זכויות להט"ב בליכטנשטיין

| --- | --- |

ליכטנשטיין
 מעמד בחוק:  חוקי מאז 1989
 טרנסג'נדריות:  אין הכרה בשינוי מגדר
 שירות צבאי:  מדינה ללא צבא
 הגנה מפני אפליה:  ישנן הגנות מפני אפליה על רקע נטייה מינית באספקת סחורות ושירותים, פשעי שנאה ואפליה עקיפה
 זכויות משפחה
 הכרה בזוגיות חד־מינית:  ישנה הכרה בשותפות רשומה מאז 2011
 אימוץ:  ישנה הכרה באימוץ חורג על ידי זוגות חד מיניים מאז 2021, רווקים רשאים לאמץ ללא קשר לנטייה מינית
 
 הצבעה על הצהרת האו"ם:  בעד
לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בליכטנשטיין מתמודדים עם אתגרים משפטיים שתושבים הטרוסקסואלים אינם חווים. פעילות הומוסקסואלית היא חוקית מאז 1989, בעוד גיל הסכמה (14) בין זוגות הומוסקסואלים והטרוסקסואלים הושווה מאז 2001, אך זוגות חד-מיניים אינם רשאים לאמץ ילדים במשותף ולהינשא כגון תושבים הטרוסקסואלים. עם זאת, מאז 2011 ישנה הכרה בשותפות רשומה בין זוגות חד מיניים, ואימוץ חורג מאז יוני 2021.
מעמד בחוק

פעילות הומוסקסואלית הפכה לחוקית ברחבי ליכטנשטיין בשנת 1989 על ידי הסרת סעיפים 129 ו-130 לחוק הפלילי, אם כי גיל ההסכמה לא הושווה לזוגות הטרוסקסואלים (14) עד 2001.
חוק העונשין תוקן בדצמבר 2000 כדי להסיר כל אפליה כלפי פעילות בין בני אותו המין, שנכנס לתוקף בשנת 2001 והשווה את גיל ההסכמה ללא קשר למגדר או נטייה מינית.