צליחה (ספר)
הערות שוליים

↑  גל פרל, "אקפולקו", הבלוג על הכוונת, ‏ 29 בדצמבר 2012.
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 136, "רב- אלוף אלעזר התפנה לענות לשאלת העיתונאי אביעזר גולן ואמר: 'זהו קרב ההכרעה שבו טמון סיכוי התפנית במערכה נגד מצרים. זו התפנית במלחמה [...] ואם אי פעם יכתבו את ההיסטוריה וישחזרו כיצד עשינו את זה, יתברר שזו הייתה שיא החוצפה'."
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 51, "שרון הסביר: 'המשימה שהוטלה על האוגדה היא לתפוס ראש גשר בצד המערבי של התעלה. עלינו לצלוח, להבקיע, להחזיק מסדרון ברוחב של ארבעה קילומטרים. הוטל עלינו כל נושא הגישור. הוטלה עלינו גרירת הדוברות'."
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 174, "לאחר המלחמה שיתף אל"ם מט את הקהל בתחושותיו: 'למרות שמסביב היו הגבעות שחורות ממצרִים, ההרגשה שלנו הייתה שבשישה עשר בחודש המצרים היו מבולבלים לגמרי ושהיה אפשר להמשיך להתקדם'."
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 106, "האחריות הכוללת לדחיפת אמצעי הגישור אל התעלה הוטלה על סגן מפקד האוגדה, אל"ם יעקב (ג'קי) אבן. ג'קי היה איש שריון בכל רמ"ח אבריו ומיומו הראשון בצבא ב-1951. במערכת סיני פיקד על פלוגת שריון וקיבל צל"ש אלוף הפיקוד. בשנת 1965 הקים את גדוד הפטונים הראשון בצה"ל בחטיבה 7. במלחמת ששת הימים פיקד על חטיבת השריון 520, שפרצה את מעברי המתלה בדרכה לראס סודר. במלחמת ההתשה פיקד על חטיבה 7- חטיבת הדגל של השריון- ובשנת 1973 מונה לסגנו של איש הצנחנים אריק שרון באוגדה 143. השילוב בין איש השריון לאיש הצנחנים הוביל לשיתוף פעולה פורה על בסיס של הערכה הדדית." (מתוך הספר "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973".
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 224, "בסביבות השעה 11:00 החל חילוצם של הצנחנים מהתעלות באמצעות נגמ"שי 'במבה' ונגמ"שי גדוד 100. אחרונים התפנו המח"ט עוזי יאירי, סגנו, אמנון ליפקין-שחק והמג"ד יצחק מרדכי".
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 250, "מכאן ואילך הפך הקרב לסיפור של הישרדות וחילוץ. החוליות היו ברובן מכותרות ולחמו איש לנפשו ולחולייתו. חוליית הלחימה הקדמית בפיקודו של סרן אסא קדמוני תפסה חצר בין שני בתים. מהר מאוד נפצעו עמיתיו, וכך, מוקף במאות מצרים, לחם קדמוני במופע יחיד שלא ייאמן במשך ארבע שעות. כמו חיה שמסרבת להיכנע, ירה, הטיל רימונים, ירה טילים, דילג מצד לצד, אוסף מחסניות מחבריו הפצועים, משמיד שתי משאיות מלאות חיילים מצרים ובולם במו ידיו את התקדמות המצרים עד להגעת כוח החילוץ. כאשר הגיע אליו הכוח המחלץ, נשארו באשפתו כדורים מעטים בלבד. לימים עוטר קדמוני בעיטור הגבורה על לחימתו. ייתכן ששהתנסות הקשה שעבר דחפה אותו לעמוד בראש תנועת המחאה שלאחר המלחמה ולמשברים הנפשיים שליוו אותו כל ימי חייו הקצרים".
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 15, "זו הייתה אולי המערכה הקשה ביותר שצה"ל ידע מעודו".
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 275, "קרבות הצליחה הביאו למהפך במלחמה- לא יימצא מישהו שיטיל ספק בכך- אבל גבו מחיר כבד".
↑  צליחת תעלת סואץ: הסיפור האמיתי מאחורי המבצע, ערוץ 10, ‏ 14.07.2011.
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 14, "קצין הנדסה בכיר אמר בדיעבד ש'אילו היו מכניסים למחשב את נתוני החמישה עשר באוקטובר ומבקשים לדעת אם הצליחה תצליח, היה המחשב נשרף".
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 278, "אין ספק שהאלוף אריאל שרון הטביע את חותמו על המבצע כולו בנוכחותו האישית ובמנהיגותו".
↑  עמירם אזוב, "צליחה, שישים שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמודים 104-105, "זה היה הלילה של מפקד אוגדה 143 האלוף שרון. כמעט כל ההחלטות העיקריות שהתקבלו בו היו החלטותיו. שרון פיקד על כוחותיו מתוך נגמ"ש מלפנים, ולידו קצין האג"מ שלו, קצין המודיעין, אל"ם שגיא, תא"ל אברש'ה טמיר, וגם מקורבים כזאבל'ה סלוצקי והעיתונאי אורי דן. שרון שלט בכל תג ופסיק בשדה הקרב, נאמן לתפיסתו ש'מפקד בכל דרג יכול להכתיב לכפופים לו רק את המשימה. את ה'איך' הוא יכול להכתיב רק בתנאי שהוא נמצא קדימה, בשטח, ומתרשם באופן בלתי אמצעי מן המתרחש'."
↑  יוסי מלמן, קרב חוזר על הצליחה, באתר הארץ, 26 במאי 2011
↑  שירי לב ארי, קריאת קרב: יותר ויותר ספרים עוסקים במלחמת יום כיפור, nrg, ‏ 06.10.2011
↑  יוסי מלמן, קרב חוזר על הצליחה, באתר הארץ, 26 במאי 2011
↑  איתמר לוין, נדחתה תביעת המדינה נגד חוקר צליחת התעלה, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 בנובמבר 2011