וומבט שעיר-אף צפוני
מצב

הוומבט הצפוני מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה חמורה (CR), עקב המספרים הנמוכים שלו, תפוצה מצומצמת ביותר שאינה עולה על 10 ק"מ, אובדן בית גידול מתמשך גם בתחומי האזור המוגן שבו הוא נמצא ושונות גנטית נמוכה. האיומים העיקריים שגרמו לכך הן עדרי הבקר והצאן שהובאו על ידי האירופאים לבית גידולו וצמצמו לו את מקורות המזון הזמינים, במיוחד בשנות בצורת. האוכלוסייה האחרונה של הוומבטים מאוימת בתוך השטח הקטן שלה מצד אסונות מקומיים כמו התפרצות מחלות או סופות אש, תחרות על מקורות מזון עם ארנבונים, ומטריפה על ידי דינגו, ויונקים אחרים שהובאו על ידי האדם. איום נוסף נשקף מצד הפלורה המקומית שנדחקת מפני מיני עשבים פולשים שהובאו על ידי האדם - במיוחד עשב התאו שדוחק מיני צמחים אחרים בתוך היער האחרון שמהווה מקום מפלט לוומבטים.
הוומבט הצפוני מסווג כמין מאוים על ידי ממשלת קווינסלנד, וכן על ידי החוק האוסטרלי, והוא רשום בנספח א' של אמנת CITES האוסרת לחלוטין מסחר בינלאומי במין זה או במוצריו. תפוצת האוכלוסייה האחרונה של הוומבט, נופלת בתוך תחומי הפארק הלאומי יער אפינג שהוקם במיוחד עבור המין בשנת 1971. תוכנית הבראה למין מתקדמת בהצלחה ונמצאת בשלב השלישי שלה, והיא הובילה להישג חסר תקדים בכך שהוא אחד המינים הבודדים בעולם שאם היותו נדיר כל כך מגמת האוכלוסייה שלו נחשבת כיום ליציבה. בין פעולות השימור המתבצעות או המתוכננות ניתן למנות את הבאות:
בקרת איומים וניהול בית גידול: הגנה על הוומבט מפני טורפים באמצעות גדר בגובה שני מטר נגד טורפים המקיפה את כל אזור המחיה של הוובמטים (מקיפה שטח של 20 ק"מ), במטרה למנוע הישנות מקרים של טריפה על ידי דינגו, כדוגמת טריפת 15 וומבטים בשנת 2000. תוכנית של מתנדבים מבצעת ניטור של גדר הדינגו פעמיים ביום במטרה לאתר פרצות. ניהול בית גידול באמצעות שליטה על מספרי קנגורו אפור מזרחי אשר לו תחרות מסוימת עם הוומבט על העשב, הסרת עשב פולשני ושריפות מבוקרות של כיסי צמחייה כדי להפחית בחומר יבש שעלול לבעור. המתנדבים גם פורסים בפארק תחנות האכלה והשקייה לוומבטים - בייחוד בשנות בצורת.
ניטור: ביצוע שלושה מפקדי אוכלוסין תכופים מדי שנה הכוללים גם איסוף שיער בסרט דביק לחילוץ דנ"א כדי למזער את ההפרעה לוומבטים, וכן ניטור של מחילות ומנהרות אחת לשישה חודשים במטרה לבדוק אלו מאורות פעילות ולהעריך בהתאם לכך את מצב הוומבטים. הצמדת רדיו מעקב לצוואר נעשית במקרה הצורך.
איתור אזורים פוטנציאליים להקמת מושבות עתידיות של וומבטים צפוניים, וכן ניסיונות להרחבת שטח הוומבטים בתוך הפארק הלאומי יער אפינג. במהלך 2008, הוקמה לראשונה במסגרת זו אוכלוסיית וומבט נוספת בשמורת טבע ליד סנט ג'ורג' שבקווינסלנד אשר גם היא הוקפה בגדר גבוהה נגד טורפים.
פיתוח טכניקות לגידול בשבי: לימוד מקיף של גידול הוומבטים הדרומיים בשבי, במטרה לנסות לגדל גם וומבטים צפוניים בשבי, אשר טרם הצליחו להסתגל לכך.
מעקב אחרי הביולוגיה והאקולוגיה של המין במטרה ללמוד טוב יותר את אורח חייו, כולל מחקרים על התזונה, הרבייה, ההתנהגות ואדריכלות המאורות.
בין 2004 ל-2008, התנהלה תוכנית שימור שכללה מעורבות תקשורתית וקהילתית להצלת המין, והגברת המודעות לאיומים עליו כמו רעייה של בעלי חיים מקומיים למשל. התוכנית כללה גם שיתוף מתנדבים בפעולות שימור שונות.
בשנות ה-80 של המאה ה-20 הגיעה אוכלוסיית הוומבט למצב החמור ביותר שלה, כאשר מספר הפרטים צנח ל-30–40 פרטים בלבד. הפסקת רעיית הבקר בתחומי התפוצה שלו החל משנת 1982, הובילה לעלייה מתמדת במספרים. בשנת 2008, גודל האוכלוסייה היה כ-115 פרטים, ומאז היא עלתה ל-196 פרטים בשנת 2013, ול-230 פרטים בשנת 2015. האוכלוסייה עדיין מאוימת מתנודות קיצוניות שעשויות לבוא בעקבות שנות בצורת.
בעקבות גל השרפות באוסטרליה 2019–2020 שב החשש לסכנת הכחדה של המין.