stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איתמר טל
ביוגרפיה

טל נולד בירושלים ובגיל צעיר עבר יחד עם אמו לקיבוץ יפעת שבעמק יזרעאל, שם גדל.
לאחר סיום לימודי תואר ראשון בעיצוב גרפי ותקשורת חזותית, החל טל לפסל חפצי נוי בדמות כבשה ולמכור אותן ביריד המתקיים בנחלת בנימין. הכבשים עשויות מספוג וראשן מחימר פולימרי. הביקוש לכבשים עלה וטל עבר מעיצוב בעבודת יד לייצור המוני בשנת 2005.
בשנת 2006 הקים טל חברה לייצור הפסלים ושיווקם בשם "הכבשה בבה". לבסוף החליט לחזור לדוכנו בנחלת בנימין. כמו כן, סיים את לימודי התואר השני במסלול הבינתחומי באמנות באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 2008 הוקרן בערוץ 8 סרט דוקומנטרי אודות טל ויצירתו, בבימויו של גיל קרני. הסרט הוקרן במסגרת פסטיבל דוקאביב.
הסרט ליווה את טל בדרכו, החל מימיו בנחלת בנימין, הקמת החברה, ההגעה לתערוכה בסין ועד לפירוק החברה וחזרה לדוכן בנחלה למשך שנה.
באוגוסט 2008 יצא לאור הספר "בבה כבשת היומולדת" מלווה בתקליטור, המסמן את ראשיתה של סדרת ספרים ותקליטורים שיעסקו בכל פעם בדמות כבשה אחרת. את הספר שאייר טל, כתב אפרים סידון, סיפר והלחין את המוזיקה דורי בן זאב. הספר זכה לחשיפה תקשורתית רחבה. ב-2011 גרסת הספר המונפשת, "בבה כבשת המסעות" הוכנסה לצפייה במטוסי אל על.
בשנת 2016 יסד טל את "בבה הוצאה לאור", בה הוציא שלושה ספרים, נכון לשנת 2023 הוציא טל תשעה ספרים, אחד מהם זכה בפרס ספר הפלטינה והשני בפרס ספר הזהב, מטעם התאחדות המו"לים בישראל.
בשנת 2016 התוודע טל לעולמן של הדבורים, מה שהניע אותו לעסוק בהן ביצירתו. באפריל 2017 ביים טל מתקפת דבורים פיקטיבית על תל אביב שהפכה לויראלית וחדשותית כך יצר מודעות לנושא היכחדותן. לאחר מכן התראיין באמצעי התקשורת והסביר את המעשה. בספטמבר 2017 התקיימה, בחסות מועצת הדבש וארגון מגדלי הדבורים, השקה לספרם של אפרים סידון וטל אודות עולמן המרתק של הדבורים, המלווה בתערוכה של טל. האירוע נפתח בהקראת הספר על ידי סידון בפני קהל של הורים וילדים, בעוד טל מצייר סימולטנית איורים מהספר, ולאחר מכן התפנו היוצרים לחתום אישית על הספר. במהלך האירוע הוצגו כוורות אמיתיות ולחולקו צנצנות דבש בעיצוב האמן.
בתערוכת מיצב בנמל תל אביב שנערכה ב-2018, נחשפה סדרת ציורים חדשה של טל העוסקת בדבורים וחיפושיות (Beetle), ביצירותיו שילב את המכונית האיקונית של חברת פולקסווגן הגרמנית – "חיפושית" על רקע גאומטרי המורכב משושים בהשראת כוורת הדבורים. בתערוכה השתלבה מכונית באדיבות חברת פולקסווגן עם הרכב האחרון מדגם חיפושית. בכך, מסמנת התערוכה היסטוריה של יצרנית הרכב פולקסווגן שכמו הדבורה הולכת ונכחדת מעל פני העולם. באירוע הפתיחה החגיגי לקחו חלק גם חברי מועדון החיפושיות הרשמי של ישראל אשר הביאו עימם מכוניות האספנות.
בשנת 2022 החלה יוזמה של טל, בשם פרויקט "ספסל השידוכים". טל הציב ספסל מצויר, בשיתוף מדרחוב נחלת בנימין בתל אביב, בו ישב במשך שנה, אחת לשבוע והזמין פנויים ופנויות לשיחה על זוגיות. טל אסף את הנתונים ויצר מהם שידוכים. יוזמת הספסל התרחבה ל-7 ערים נוספות ביניהן נהריה, נוף הגליל, נתניה, כפר סבא, שוהם, ראשון לציון והרצליה. ראשי ערים שהכירו בחשיבות הציבו ספסלים עם מפעילים מקומיים. העלו פוסטים ונערכו השקות חגיגיות מלוות בזמרים לרווחת התושבים.
טל הוא אספן אמנות, שברשותו עבודות מקוריות של מנשה קדישמן, יוסל ברגנר, לאה ניקל, רות שלוס, ציונה תג'ר, נפתלי בזם, ישראל פלדי, יאיר גרבוז, מרים כבסה ועוד.
ספריו

כל הספרים נכתבו בידי אפרים סידון ואוירו בידי איתמר טל.
"בבה כבשת היומולדת", קורא ופסקול דורי בן זאב, הוצאת אגם, 2008 (ספר פלטינה).
"בבה כבשת המסעות", קורא ושר יהורם גאון, הוצאת אגם, 2011 (ספר זהב).
"בבה הכבשה האלופה", הקדמה וקריינות פרופ׳ עמוס רולידר, הוצאת אגם, 2014.
"שיפקה המכשפה הטובה", הוצאת כנרת זמורה ביתן, 2015.
"בבה הכבשה הגיבורה", בבה הוצאה לאור, 2016
"בבה הכבשה החכמה", בבה הוצאה לאור, 2016
"היי, מה קורה שם למעלה", בבה הוצאה לאור, 2017.
"ספר החגים של בבה", הוצאת אגם, 2020
"יחד עם שיפקה", קריינות אודיה קורן, בבה הוצאה לאור, 2021
הערות שוליים

↑  דרור עמיר, כצאן לשבח, באתר ynet, 29 ביוני 2008
↑  כרמית ספיר ויץ, ‏סיפור הצלחה שמתחיל בכבשה, באתר מעריב אונליין, 15 בינואר 2015
↑  "הכבשה המעופפת" מגזין אטמוספירה, אוגוסט 2011
↑  תיעוד הפרויקט
↑  מאיה נחום שחל, האמן איתמר טל מאייר את הנעשה בכוורת, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2017
↑  החיפושית האחרונה. תיעוד
↑   ספסל השידוכים – הספסל בעיר בו אפשר להכיר, סרטון בערוץ "איתמר טל", באתר יוטיוב (אורך: 01:52)
↑  מתוך אירועSimpleasme 222 טל וספסל השידוכים: 30 בדצמבר 2022
↑   נוף הגליל: ספסל השידוכים שהגיע מתל אביב, באתר וואלה, 25 בינואר 2022
↑  רותי בוסידן. יוזמת ספסל השידוכים הגיעה לכפר סבא, שרון אוןליין, 5 ביולי 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290076605171  VIAF: 298689753   WorldCat (עם VIAF): 298689753
הראלה בר

| --- | --- |

 לידה:  23 ביוני 1960 (בת 64) קונסטנטין, צרפת 
 מוקד פעילות:  ישראל
 שפה מועדפת:  עברית 
 
הראלה בֶּר (נולדה ב-23 ביוני 1960) היא זמרת לשעבר, העוסקת במיתוג תאגידי ומסחרי בעולם הפרסום, מאמנת אישית ופובליציסטית ישראלית.
דיסקוגרפיה > "קטיפה", 1984, חברת CBS

"קטיפה" – אהוד מנור ואבנר קנר
"רק באגדות" – אהוד מנור ואבנר קנר
"בלעדיך" – אהוד מנור ואבנר קנר
"שעת הזאבים" – אהוד מנור ומישה סגל
"אל תחכי לו" – אהוד מנור ואבנר קנר
"שיר יום" – אהוד מנור ומישה סגל
"מנגינה רוגעת" – עדנה פלג ומישה סגל
"בית מכושף" – אהוד מנור ומישה סגל
"ראש בעננים" – עדנה פלג ומישה סגל
"קיץ קרוב" – עדנה פלג ומישה סגל
דיסקוגרפיה > "קשה בלילה", 1987, חברת CBS

"אפשרות אחרת" – צרויה להב ורן עפרון
"יושבת על מזוודה" – דני רובס (מילים ולחן)
"אם אתה הולך" – יצחק קלפטר (מילים ולחן)
"קשה בלילה בלי אדם" – אברהם חלפי ומיקי גבריאלוב
"דרך הים" – רוני ערן ודני רובס
"טנגו אחרון" (סקובידו) - מאיר גולדברג ומיקי גבריאלוב
"על מי את חולמת עכשיו נעמי" - מאיר גולדברג ונתן כהן
"גבר ללילה אחד" (גרסת כיסוי) – אסתר שמיר ומיקי גבריאלוב
"סיפור מן הלילה" – רן עפרון (מילים ולחן)
"ריקוד נעים" – מיקי גבריאלוב (מילים ולחן)
"בתוך השקט" – הראלה בר ואבנר קנר
דיסקוגרפיה > שירים שהוקלטו ולא יצאו לאור באלבומיה

"בלדה לנערי שגדל" של סשה ארגוב, מתוך המופע "שיר אהבה חיילי לסשה ארגוב - חלק א", 1983. מילים: תרצה אתר
"סלח לי עץ" - שיר פוליטי של דן אלמגור ורפי קדישזון מתוך תוכנית הטלוויזיה "גלגל המזלות"
"ביי מיר ביסטו שיין" עם אתי אנקרי, מתוך התוכנית "ביידיש זה נשמע טוב יותר"
"תמיד לצדי" - דואט עם אמנון ילון, הופיעו ב"זהו זה" בשנת 1990
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, איפה היא היום: הראלה בר ההבטחה של האייטיז, באתר nana10‏, 21 בנובמבר 2014
↑  חיים נגיד, פרס אמי למישה סגל, באתר מעריב, ‏4 ביולי 1984
↑  יוסי חרסונסקי, הראלה בר - הסיבוב השני, באתר מעריב, ‏30 בינואר 1987
↑  עידו מימון ואופירה יוספי - רומנטיקה, באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2018
↑  הראלה בר, מה שלטיבי מותר לומר – אסור לומר בבית ספר?, באתר nrg
↑  הראלה בר, מגש השקר והמניפולציה של התקשורת, באתר nrg
↑  הראלה בר, ארץ עוקצת יושביה: רות שטרית כסמל לקפיטליזם ללא מעצורים, באתר nrg
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007504667605171  VIAF: 308279992   WorldCat (עם VIAF): 308279992
דני שניידרמן

| --- | --- |

 לידה:  12 ביולי 1985 (בן 39) ברית המועצות סמרה, ברית המועצות
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2003
 עיסוק:  בסיסט, מלחין, מעבד מוזיקלי, מפיק מוזיקלי
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  גיטרה בס
 שיתופי פעולה בולטים:  פאנקנשטיין, עידו מימון, גיא מזיג, אסי ישראלוף, אליעד נחום, דור קלמן
 בת זוג:  אור אדרי
 צאצאים:  2
 
דני שניידרמן (נולד ב-12 ביולי 1985) הוא בסיסט, יוצר, מעבד ומפיק מוזיקה ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בסמרה שבברית המועצות לבוריס שניידרמן, מוזיקאי ומורה למוזיקה, ולסבטלנה, קוסמטיקאית. עלה לישראל בשנת 1990 ולמד בתיכון גלילי בכפר סבא. אחיו אלון הוא תאורן.
שניידרמן נשוי לבסיסטית והזמרת-יוצרת אור אדרי ולהם שני ילדים.
דניאלוף

בשנת 2015 הקים עם אסי ישראלוף משלישיית מה קשור את ההרכב המוזיקלי "דניאלוף". סינגלים שהוציא ההרכב הושמעו הרבות מתחנות הרדיו וזכו זכו לביקורות מצוינות. את הסינגלים הפיק שניידרמן ואת חלקם הלחין.
Shnaiderman Kelman

בשנת 2019 הקים את ההרכב המוזיקלי "Shnaiderman Kelman" עם המתופף דור קלמן. ההרכב מבצע גרסאות מיוחדות לשירים קיימים.
הערות שוליים

↑  Viscera Trail | qube.co.il, www.qube.co.il
↑  מגזין המוזיקה הישראלי
↑  מילות השיר "כן בשבילי", באתר שירונט
↑  אסף נבו, ‏עידן יניב: "אני נזכר בליאן כשאני שר עליה בהופעות", באתר ‏מאקו‏, 31 ביולי 2012
↑  אסף נבו, ‏עידן יניב, מדוע נפלו פניך, באתר ‏מאקו‏, 13 במאי 2012
↑  עידן יניב - חוזר לשכונה | רדיו קליק לים התיכון, באתר רדיו קליק לים התיכון, ‏1 ביוני 2012
↑  יוסי חרסונסקי, עידן יניב, רכבת לילה לקהיר באתר "חרסונסקי מיוסיק".
↑  להקת מרפסות חוזרת - האזינו לשיר החדש, "שלושים", באתר וואלה, 7 בנובמבר 2011
↑  אסף נבו, ‏איגי דיין: "אני מקווה שאחיה לראות את השיר שלי קיים שלושים שנה", באתר ‏מאקו‏, 5 בדצמבר 2013
↑  מערכת ישראל היום, הערב בגימלייב: מארחים את פאנקנשטיין, באתר ישראל היום
↑  יובל אראל‏, איזה לילה, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 5 באפריל 2017
↑  עידו מימון ואופירה יוספי - רומנטיקה, באתר ‏מאקו‏, 8 באוקטובר 2018
↑  יובל אראל‏, לינוי אקלה – מציאות, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 6 בפברואר 2020
↑  עומר טסל, לא רק להיטים ורקדניות: האיחוד של סאב והצל השאיר אותנו עם מחשבות על שלום, באתר ynet, 22 בינואר 2023
↑  האזינו: צמד דניאלוף שר "אפרים", באתר וואלה, 23 בנובמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 299137540   WorldCat (עם VIAF): 299137540
היסטוריה של סקוטלנד

קנת הראשון, מלך הסקוטים 
חי: 810–858 
 מלך: 843–858
ההיסטוריה של סקוטלנד החלה עם התיישבות אדם ראשונה בתום תקופת הקרח האחרון, לפני כ-10,000 שנה. בשנים הבאות החלה להתבסס התרבות הקלטית באזור, כמו גם בחלקים אחרים של האי הבריטי. מתקופה זו ידוע מעט על שהתרחש בסקוטלנד, כאשר ההיסטוריה המתועדת של חבל ארץ זה מתחילה למעשה רק עם הגעתה של האימפריה הרומית לבריטניה, במאה הראשונה לספירה. הרומאים אשר התבססו בדרום האי, בעיקר באנגליה של ימינו, התקשו להשלים את כיבושה של בריטניה עקב מאבקים בלתי פוסקים עם אוכלוסיית סקוטלנד. ידועים במיוחד היו הפיקטים - אוסף של שבטים סקוטיים אשר הרבו להילחם בלגיונות הרומאיים. עקב הקיפאון בהתקדמותה, החלה האימפריה הרומית לבנות בשנת 122 לספירה את חומת אדריאנוס - חומה אשר תחמה את גבולה הצפוני ביותר של האימפריה. בכך, ויתרו הרומאים על כיבושה של סקוטלנד, וזו נהנתה מחירות מעול שלטון זר גם במאות השנים הבאות.
האוכלוסייה הסקוטית הייתה שבטית במיוחד, כאשר גם בראשית ימי הביניים לא כללה ישויות מדיניות משמעותיות. בין המאות השישית והשביעית לספירה, התקיימה בחופיה המערביים של סקוטלנד ובצפון מזרח אירלנד ממלכת דאל ריאטה, אשר היוותה התאגדות של שלושה שבטים שונים באזורים אלו. במאה השביעית הגיעה לראשונה גם הנצרות לסקוטלנד, אשר הופצה באזור על ידי מסיונרים אירים. בתקופה זו סבלה סקוטלנד מפיצול רב וממאבקים פנימיים. פיצול זה הגיע לסופו רק עם התגברות הפלישות הויקינגיות ממזרח והתבססות האנגלו-סכסים מדרום, דבר אשר הביא לזניחת המאבקים הפנימיים בסקוטלנד לטובת איחוד מדיני במסגרת ממלכת סקוטלנד, אשר הוקמה בשנת 843 לספירה.
ממלכת סקוטלנד

ממלכת סקוטלנד הוקמה בשנת 843 כאשר קנת הראשון, מוכרז כ"מלך כול הסקוטים" וכמלך הפיקטים. בתחילה הוגבלה הממלכה לצפון נהרות הפורת' והקלייד (Forth and Clyde); דרום-מערב סקוטלנד המודרנית עוד נשארה תחת שליטתה של ממלכה שהייתה שייכת לקלטים הבריטונים; דרום-מזרח סקוטלנד גם היא תחת שליטה בריטית ואף פרו-אנגלית. השליטה על אזור זה החלה בתקופתו של קונסטנטין השני, מלך סקוטלנד (879–952) ולבסוף נפלה לידי הסקוטים בשנת 1018, כאשר מלקולם השני, מלך סקוטלנד, הרחיב את הגבול הדרומי לנהר הטוויד (Tweed). זהו גבולה הדרומי של סקוטלנד עד לימינו.
מלחמות סקוטלנד

בשנת 1263 לחמה סקוטלנד בנורווגיה בקרב לרגס (Battle of Largs - על השם העיר הסקוטית לידה התרחש הקרב) על השליטה על איי מערב סקוטלנד. קרב זה הוכיח כי נורווגיה כבר אינה מסוגלת לשלוט על איים מרוחקים אלו. בשנת 1266 חתם המלך הנורווגי מגנוס השישי (1238–1280) על הסכם פרת' (Treaty of Perth), אשר עיקרו הכרה נורווגית בשליטת סקוטלנד על האיים.
בין סקוטלנד לצרפת נכרתה שורת הסכמים הנקראת ברית אולד (Auld Alliance). הראשון שבהסכמים נכרת בשנת 1295 על ידי ג'ון בייליל, מלך סקוטלנד, ועל ידי פיליפ הרביעי, מלך צרפת. ברית אולד נכרתה בעיקר נגד ממלכת אנגליה שהוותה אויב משותף לסקוטלנד ולצרפת.

לסירוגין שתי הממלכות הפיקו תועלת הדדית רבה מהברית, במיוחד לאחר פרוץ מלחמת מאה השנים, אך שימושה היה רחוק מהדדי. אנשים רבים בסקוטלנד הטילו ספק אם נבון לצאת למלחמה באנגליה אך ורק מתוך אינטרסים צרפתיים.
בשנת 1468 התרחבה ממלכת סקוטלנד משמעותית בפעם האחרונה, לאחר שג'יימס השלישי, מלך סקוטלנד, התחתן עם מרגרט, בתו של קריסטיאן הראשון, מלך דנמרק, וקיבל את איי שטלנד ואורקני כנדוניה.
פריחתה התרבותית של סקוטלנד

בתקופת מלכותו של ג'יימס הרביעי, מלך סקוטלנד (מלך 1488–1513) סקוטלנד פרחה מבחינה תרבותית. בתקופה זאת החל הרנסאנס הארופאי לחדור לסקוטלנד. סקוטלנד התקדמה רבות בתחום החינוך במאה ה-15 לאחר הקמתה של אוניברסיטת סנט אנדרוז בשנת 1413, אוניברסיטת גלאזגו (Glasgow) בשנת 1450, ואוניברסיטת אברדין (Aberdeen) בשנת 1494. יחד עם הקמת האוניברסיטאות הועבר חוק החינוך של 1496, אשר ציווה על כל אנשי האצולה ובעלי האחוזות החופשיים לשלוח את בניהם הבכורים לבית ספר ללימוד לטינית, בדרך כלל בגילאי 8-9; לאחר שלמדו לטינית, הילדים נשלחו לבתי-ספר למשפטים או לאמנות למשך לפחות שלוש שנים.
הרפורמציה הפרוטסטנטית בסקוטלנד

במאה ה-16 התרחשה בסקוטלנד הרפורמציה הפרוטסטנטית, בעזרת השפעת תורת מרטין לותר וז'אן קלווין. למרות הוצאתם להורג של מטיפים פרוטסטנטים ולותרנים על כפירה, המשיכה המהפכה.

 לבסוף בוצעה הרפורמציה על ידי הפרלמנט בשנת 1560 אשר קבע את האמונה הפרוטסטנטית כדתה הרשמית של סקוטלנד במקום האמונה הקתולית. למעשה הזרם הקתולי לא נמחק לגמרי בסקוטלנד, ונשאר חזק במיוחד באזורים ההריים (Scottish Highlands).
קשרי סקוטלנד עם אנגליה

בשנת 1603 מתה מלכת אנגליה אליזבת הראשונה מבלי שהותירה אחריה יורשים לכתר. למרות יריבות שתי הממלכות, לעיתים קרובות חלו נישואים בין ממלכת אנגליה לממלכת סקוטלנד. לכן, בהיעדר יורש ישיר למלכה אליזבת, קרוב המשפחה והיורש הקרוב ביותר היה לא אחר מג'יימס השישי, מלך סקוטלנד, אשר בעלייתו לכס המלוכה האנגלי נקרא גם ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. באותה תקופה מלכי אנגליה נודעו גם כמלכי אירלנד, ולכן בנוסף לכל היה גם ג'יימס הראשון, מלך אירלנד. איחוד זה נודע בתור איחוד הכתרים (Union of the Crowns) על אף ששתי הממלכות (או שלוש הממלכות, יחד עם אירלנד) המשיכו להתקיים עד היווצרות ממלכת בריטניה הגדולה.
מלחמת סקוטלנד באנגלים

המאה ה-17 הייתה תקופת תסיסה בסקוטלנד. צ'ארלס הראשון, מלך אנגליה, פתח בהתעמתות דתית כאשר כפה ספרי תפילה בסגנון אנגלי על הכנסייה הסקוטית, מה שבסופו של דבר גרם לייסוד תנועת הברית הלאומית (National Covenant) אשר נלחמה במלך בגלוי. מאורעות אלו הביאו ישירות לפתיחת מלחמת הבישופים (Bellum Episcopale - Bishops' Wars), ולפתיחת מלחמת שלוש הממלכות (Wars of the Three Kingdoms). בשנים 1651–1660 סקוטלנד הייתה תחת שלטונו הצבאי של אוליבר קרומוול.
בשנת 1688 המהפכה המהוללת הייתה בעיצומה, ובעקבותה הודח ג'יימס השביעי הקתולי ובמקומו עלתה לשלטון מרי השנייה יחד עם בעלה, ויליאם השלישי, מלך אנגליה.
רוב הסקוטים קיבלו את הזוג המלכותי החדש, אך סקוטים רבים, בייחוד באזורי ההרים, נשארו נאמנים לג'יימס השביעי. קבוצה זו יצרה את זרם היעקוביטים (השם James הוא צורתו האנגלית של "יעקב"), שעיקריה היו החזרת הדת הקתולית לסקוטלנד והחזרת יורשו של ג'יימס השביעי כמלך סקוטלנד.
האיחוד עם אנגליה

ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד הוכתר בשנת 1603 כמלך על אנגליה. איחוד זה היה חלקי בלבד, איחוד אישי (personal union). על-אף שחלקו אותו ראש מדינה, סקוטלנד ואנגליה המשיכו להתקיים כשתי מדינות נפרדות אשר לכל אחת פרלמנט וממשל משלה.
שלושה ניסיונות פוליטיים נעשו (בשנים 1606, 1667 ו-1689) במטרה לאחד את שתי המדינות לפי חוק. אלו היו הפעולות הראשונות שמאחוריהן עמדו התנועות הפוליטיות של שתי המדינות, על-אף שסיבותיהן היו שונות. מבחינת האנגלים, מטרת האיחוד הייתה להתוות קו ירושה פרוטסטנטי לכס המלכות.
שני חוקים נחקקו במטרה לאחד את שתי הממלכות. הראשון בשנת 1706 על ידי הפרלמנט האנגלי, והשני חודשים ספורים לאחר מכן בשנת 1707 על ידי הפרלמנט הסקוטי. שני החוקים נקראים יחדיו חוק האיחוד של 1707, ושניהם באו לידי ביטוי ב-1 במאי 1707. חוק האיחוד איחד את שתי הממלכות כממלכת בריטניה הגדולה. בנוסף, חוק האיחוד ביטל את הפרלמנטים האנגלי והסקוטי, וייסד את הפרלמנט של בריטניה הגדולה.
בשנת 1979 הועלתה בפעם הראשונה הצעה לכינון אוטונומיה לסקוטלנד במסגרת בריטניה. בפני תושבי סקוטלנד הוצגה האפשרות לתמוך בהקמת פרלמנט סקוטי עצמאי שיזכה לסמכויות בנושאי פנים. 40 אחוז מבעלי זכות הבחירה נדרשו לתמוך בהצעה כדי שתאושר, אך היא נפלה מכיוון שהתומכים בה זכו בתמיכה של 33 אחוז בלבד, 31 אחוז התנגדו להצעה והשאר לא הצביעו.
בשנת 1997 נערך משאל עם נוסף באותו נושא. הפעם זכו תומכי הפרלמנט ברוב של 74 אחוז מהקולות של המצביעים, ובשנת 1999 הוקם הפרלמנט הסקוטי. עד שנת 2011 נהנו המפלגות שתמכו בהישארות בבריטניה מרוב קולות בפרלמנט. אך בבחירות שנערכו בסקוטלנד ב-2011 זכתה ברוב המושבים בפרלמנט המפלגה הלאומית הסקוטית (SNP) אשר תומכת בהיפרדות מבריטניה. ראש ממשלת סקוטלנד ומנהיג המפלגה הלאומית הסקוטית, אלכס סלמונד, הכריז באותה העת על כוונתו לקיים משאל עם בשאלה האם סקוטלנד תישאר חלק מהממלכה המאוחדת, או תהפוך לממלכה עצמאית.
ב-18 בספטמבר 2014 נערך משאל עם ובו נשאלו תושבי סקוטלנד אם ישות זו תהפוך למדינה עצמאית או תישאר חלק מן הממלכה המאוחדת.
במשאל הייתה זכות הצבעה לכל תושב סקוטלנד בן 16 ומעלה. כ-55 אחוזים מהמצביעים התנגדו לעצמאות, וסקוטלנד נשארה חלק מהממלכה המאוחדת.
ראו גם

הממלכה המאוחדת
בריטניה הגדולה
ג'יימס השישי, מלך סקוטלנד 
(מלך: 1567–1625)
ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואירלנד 
(מלך: 1603–1625)
מחוזות סקוטלנד בהם רוב התושבים הצביעו נגד עצמאות
  מחוזות סקוטלנד בהם רוב התושבים הצביעו בעד עצמאות
בסיס הקסדצימלי

ספירה על בסיס הקסדצימלי היא ספירה על בסיס 16. היא משמשת כיום בעיקר בתחום המחשבים, בזכות התאמתה לייצוג תוכנו של זיכרון המחשב - שתי ספרות הקסדצימליות מייצגות בדיוק 8 ספרות בינאריות, סיביות, כלומר בַּית אחד. גודל זה של בית הוצג בשנות ה-50 של המאה ה-20 במחשב IBM 7030 Stretch, וזכה לפופולריות שהפכה אותו לגודל סטנדרטי עם הצגתם של מחשבי IBM System/360 באמצע שנות ה-60.
בבסיס זה יש 16 ספרות: הספרות מ-0 עד 9 זהות לספרות אלה בבסיס עשרוני, ואת 6 הספרות הבאות מסמנים באותיות מ-A, המייצגת 10 (בבסיס עשרוני), עד F המייצגת 15 (בבסיס עשרוני) ו-10 בבסיס הקסדצימלי (וכפולותיו) מייצג 16 בבסיס עשרוני (וכפולותיו). כך לדוגמה המספר 40h מייצג 64 (4*16) בבסיס עשרוני.
שפות תכנות רבות מאפשרות כתיבה של קבועים הקסדצימליים, שמייצגים לא רק ספרות אלא תווים כלשהם, כגון תווי ASCII.
השיטות הבאות כולן שיטות תקפות לייצוג מספרים הקסדצימליים:
- רישום הבסיס 16 מתחת למספר – לדוגמה F1B816
- הוספת האות h בסוף המספר. בשיטת ייצוג זו, כאשר המספר מתחיל באות, מוסיפים '0 'מצד שמאל. לדוגמה 0F1B8h (ניתן להוסיף אפסים מצד שמאל בכל מקרה, אבל כאשר המספר מתחיל באות- חייבים להוסיף)
- הוספת הצירוף 0x בתחילת המספר – לדוגמה 0xF1B8
המרת מספר דצימלי למספר הקסדצימלי

ההעברה ממספר דצימלי (בסיס 10) למספר הקסדצימלי (בסיס 16) נעשית בסדרה של פעולות חילוק.

הפעולה הנדרשת להעברת מספר דצימלי להקסדצימלי היא חילוק עם שארית ב-16. נחלק את המספר הדצימלי ב-16, נרשום את ספרת השארית (בבסיס הקסדצימלי). נחזור על התהליך שוב עם תוצאת החלוקה עד שהתוצאה תהיה 0. את הספרות שקיבלנו כשאריות יש לכתוב מימין לשמאל כדי לקבל את המספר ההקסדצימלי.
ניקח לדוגמה את המספר 4387256:
נחלק אותו ב-16. נקבל את המספר 274203 ושארית 8. נרשום בצד 8.
נחלק את 274203 ב-16. נקבל את המספר 17137 ושארית 11, כלומר B. נצרף את B משמאל: B8.
נחלק את 17137 ב-16. נקבל 1071 ושארית 1. נצרף את 1 משמאל: 1B8.
נחלק את 1071 ב-16. נקבל 66 ושארית 15, כלומר F. נצרף את F משמאל: F1B8.
נחלק את 66 ב-16. נקבל 4 ושארית 2. נצרף את 2 משמאל: 2F1B8.
נחלק את 4 ב-16 ונקבל 0 ושארית 4. נצרף את 4 משמאל: 42F1B8.
קיבלנו ש-4387256 בבסיס דצימלי הוא 42F1B8 בבסיס הקסדצימלי.
המרת מספר הקסדצימלי למספר דצימלי

כדי להעביר מספר הקסדצימלי למספר דצימלי, יש להכפיל את הספרה ההקסדצימלית, המומרת לערך הדצימלי שלה (A=10 ,B=11 וכו') בחזקה המתאימה של 16, לפי מיקום הספרה במספר, האם ספרה היא אחדה, עשרה, מאה וכדומה).
דוגמה: נתון המספר ההקסדצימלי AF34BD. נפרק את המספר לספרותיו. בעצם נתון לנו כאן D אחדות, B עשרות, 4 מאות, 3 אלפים, F עשרות אלפים ו-A מאות אלפים. במילים אחרות, אפשר לתרגם את המשפט הנ"ל לביטוי הבא:
ואם נמיר את הערכים ההקסדצימליים לערכים הדצימליים שלהם (קרי, האותיות למספרים) הביטוי יראה כך:
נשאר רק לפתור את הביטוי, ולקבל את התוצאה: 11482301, שהיא AF34BD בערכים דצימליים.
המרת מספר הקסדצימלי למספר בינארי

כדי להעביר מספר הקסדצימלי למספר בינארי ניתן להפוך כל ספרה הקסדצימלית לארבע הספרות הבינאריות המתאימות לה, ולאחר מכן לכתוב אותן לפי הסדר של המספר ההקסדצימלי.
דוגמה: נתון המספר ההקסדצימלי AF34BD. ניקח כל ספרה הקסדצימלית, ונהפוך אותה למספר בינארי בן 4 ספרות.
A בבסיס 16 שווה ל-1010 בבסיס 2
F בבסיס 16 שווה ל-1111 בבסיס 2
3 בבסיס 16 שווה ל-0011 בבסיס 2
4 בבסיס 16 שווה ל-0100 בבסיס 2
B בבסיס 16 שווה ל-1011 בבסיס 2
D בבסיס 16 שווה ל-1101 בבסיס 2
כעת נכתוב את כל ספרות המספרים הבינאריים לפי הסדר ההקסדצימלי: 101011110011010010111101 (אם הספרה השמאלית ביותר של התוצאה היא 0 יש להשמיטה עד שנגיע למצב בו הספרה השמאלית ביותר היא 1).
קיבלנו שהתוצאה 101011110011010010111101 היא AF34BD בערכים בינאריים.
המרת מספר בינארי למספר הקסדצימלי

כדי להעביר מספר בינארי למספר הקסדצימלי ניתן לחלק את המספר הבינארי לקבוצות של 4 ספרות כל אחת (במידה, ומספר הספרות הבינאריות אינו מתחלק ב-4 כמו מספר בעל 7 ספרות יש להוסיף 0 משמאל למספר כדי להגיע למספר ספרות המתחלק ב-4). לאחר מכן יש להפוך כל 4 ספרות בינאריות מימין לשמאל בספרה ההקסדצימלית המתאימה לה, ולבסוף לכתוב אותן לפי הסדר הבינארי.
דוגמה: נתון המספר הבינארי 110110110
המספר הבינארי בעל 9 ספרות, ולכן יש להצמיד לשמאלו שלושה אפסים כדי להביאו למצב שבו מספר הספרות יתחלק ב-4: 000110110110
0001 בבסיס 2 שווה ל-1 בבסיס 16
1011 בבסיס 2 שווה ל-B בבסיס 16
0110 בבסיס 2 שווה ל-6 בבסיס 16
כעת נכתוב את כל ספרות המספרים ההקסדצימליים לפי הסדר הבינארי: 1B6
קיבלנו שהתוצאה 1B6 היא 110110110 בערכים הקסדצימליים.
התכונה הזו, המעבר הפשוט מבינארי להקסדצימלי ולהפך, הוא מה שהופך את השיטה ההקסדצימלית לשימושית בעולם המחשבים. במקום לזכור רצפים של אחדות ואפסים שנמצאים בזיכרון המחשב, יותר קל להכניס ערכים הקסדצימליים והסיכוי לטעות נעשה נמוך יותר.
טבלת המרה לבסיס בין בסיסי מספרים נפוצים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  עשרוני: | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
|  הקסדצימלי: | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |  A |  B |  C |  D |  E |  F |  10 |
|  אוקטלי: | 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 20 |
|  בינארי: | 0000 | 0001 | 0010 | 0011 | 0100 | 0101 | 0110 | 0111 | 1000 | 1001 | 1010 | 1011 | 1100 | 1101 | 1110 | 1111 | 10000 |
אזכורים

בסרט להציל את מארק וואטני מוזכר השימוש בבסיס ספירה הקסדצימלי, תוך כדי כתיבה בקוד ASCII  לשם תקשורת עם אנשי כדור הארץ.
ראו גם

תוכנה - מונחים
סיבית
הערות שוליים

↑  https://www.businessinsider.com/the-martian-hexidecimal-language-2015-9
↑   Highland High re-enacts 'The Martian', סרטון  באתר יוטיוב
ברוך מאירי

| --- | --- |

 לידה:  25 בדצמבר 1940 (בן 83) בגדאד, ממלכת עיראק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  מעריב 
 פרסים והוקרה:  אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג 
 
ברוך מאירי (נולד ב-25 בדצמבר 1940 בבגדאד שבעיראק) הוא סופר ועיתונאי ישראלי שעבד כארבעים שנים במערכת העיתון "מעריב".
ביוגרפיה

ב-1950 עלה לישראל.
הוא החל לעבוד בעיתון "מעריב", וביצע בו שורת תפקידים, החל מכתב לענייני משפט ופלילים, דרך כתב לענייני קליטה ועלייה וכן בריאות ופנים וכלה בניהול סניף ירושלים של העיתון.
בליל יום העצמאות 1990, הוצתה דלת דירתו של מאירי. ארגון הימין הרדיקלי "הסיקריקים" לקח אחריות על המעשה.
עוד ערך מאירי במשך מספר שנים את "נהרדע", ביטאונו של מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה, ובהמשך ערך עיתון אינטרנטי מטעם נ.צ. חינוך לדמוקרטיה וכן את הביטאון "קריה נאמנה", ביטאון ועד עדת הספרדים ועדות המזרח בירושלים.
מאירי כתב מספר ספרים עבור מוסדות ואנשים פרטיים (ביניהם - צבי גבאי). הוא זכה במספר פרסים ובכללם: אות זכויות האדם ע"ש אמיל גרינצוויג ז"ל ב-1985, ופרס תנועת אח"י, התנועה לקידום התרבות וההשכלה של עולי עיראק. בוגר קורס מדריכי ספורט, לגיל הזהב, במכון וינגייט.
בשנים 2014-2015 זכה בארבע מדליות באליפות ישראל (מאסטרס) בשחייה: שתי מדליות כסף ושתי מדליות ארד (משחים חזה וגב למרחק של 50 מטרים). באולימפיאדת גיל הזה, השנה (2015) זכה במדליית כסף בסגנון שחייה חופשית למרחק 50 מטרים.
באליפות המאסטרס בשחייה הקיץ 2017 זכה במקום הראשון, במשחה 100 גב; במכביה ה-20 הקיץ זכה בשתי מדליות: כסף (100 גב) וארד (50 חזה). השתתף באליפות העולם בשחייה, מאסטראס, שהתקיימה בסוף חודש אוגוסט השנה בהונגריה.
בשנת 2024, במסגרת חגיגות 75 לעיר אור יהודה, העניקה ראש עיריית אור יהודה את אות "יקיר העיר" כדמות בולטת בקהילה לאור תרומתו יוצאת הדופן לקידום העיר אור יהודה והתפתחותה.
ברוך מאירי נשוי, אב לארבעה ילדים.
מספריו

אילת-שורשים על חוף ים סוף.
חיוך באוהל, על החיים במעברה מנקודת מבטו של ילד; הספר נלמד בחטיבת הביניים.
חלום בין סורגים, על אסירי ציון מאתיופיה.
מנהרות בבל לירושלים, על יוצאי עיראק בעיראק הקודש.
מאספי לצפת, העלייה ממרוקו סביב קורות חייו של אהרן-רפאל נחמיאס, לשעבר סגן יו"ר הכנסת וראש עיריית צפת.
קל לגדל סבא, מחוויותיו של סבא, נכתב יחד עם מוטי רוזנבלום.
גרעיני אבטיח, סיפורים ביוגרפים משמעותיים בחיי ברוך מאירי.
משפחת סיטון, היסטוריה של משפחת סיטון בירושלים.
החיים באוהל, סיפורים אותנטיים מהחיים במעברות בתחילת שנות ה–50, הוצאת אגודת האקדמאים יוצאי עיראק בישראל.
הערות שוליים

↑  המסיתים והמציתים, מעריב, 1 במאי 1990
↑  רן שפירא, ספרים החדשים, באתר הארץ, 20 באוגוסט 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265244905171  BnF: cb13753560s (data)  ISNI: 0000 0000 8337 2192  LCCN: n88237645  NTA: 230190898  VIAF: 120739410   WorldCat (עם VIAF): 120739410