stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1968/1969 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל
מהלך התחרות > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר | רבע הגמר |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר | משחק הגמר |
 
|   |   יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה |   יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה | 101 | 90 | 191 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   גרמניה המזרחית ברלין 1893 |   גרמניה המזרחית ברלין 1893 | 73 | 91 | 164 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   גרמניה המזרחית ברלין 1893 |   גרמניה המזרחית ברלין 1893 | 73 | 91 | 164 |   |   |   יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה |   יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה | 76 | 61 | 137 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה |   יוגוסלביה אולימפיה ליובליאנה | 76 | 61 | 137 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג | 83 | 82 | 165 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג | 113 | 91 | 204 |   |   |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג | 83 | 82 | 165 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג | 113 | 91 | 204 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|   |   פולין לגיה ורשה |   פולין לגיה ורשה | 82 | 80 | 162 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג |   צ'כוסלובקיה סלביה פראג | 80 |  |  |
|  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   ברית המועצות דינמו טביליסי |   ברית המועצות דינמו טביליסי | 74 |  |  |
|   |   איטליה פידס נאפולי |   איטליה פידס נאפולי | 0 |  | 0 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 2 |  | 2 |   |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 2 |  | 2 |   |   |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 81 | 71 | 152 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   יוון פנאתינייקוס |   יוון פנאתינייקוס | 81 | 71 | 152 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |   |   |   ברית המועצות דינמו טביליסי |   ברית המועצות דינמו טביליסי | 67 | 103 | 170 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   בולגריה (1967–1971) לבסקי ספרטק |   בולגריה (1967–1971) לבסקי ספרטק | 83 | 54 | 137 |   |   |   ברית המועצות דינמו טביליסי |   ברית המועצות דינמו טביליסי | 67 | 103 | 170 |   |  |  |  |  |  |  |
|  |   בולגריה (1967–1971) לבסקי ספרטק |   בולגריה (1967–1971) לבסקי ספרטק | 83 | 54 | 137 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   ברית המועצות דינמו טביליסי |   ברית המועצות דינמו טביליסי | 88 | 58 | 146 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
↑  במקור "פידס נאפולי" ניצחו את המשחק הראשון 98:61. במהלך המשחק השני באתונה, איטלקים עזבו את המגשר כאשר התוצאה הייתה 51:16 לטובת היוונים. איטלקים טענו לאי-סדרים בשיפוט ובניהול זמן המשחק. נציגי פיב"א שהיו במקום לא מצאו שום פגם. כתוצאה מכך, פיב"א פסלה את האיטלקים מלהשתתף בהמשך התחרות
מהלך התחרות > משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 באפריל 1969 | צ'כוסלובקיה סלביה פראג | 74:80 | יוון פנאתינייקוס | שטאדהלה, וינה צופים: 3,000 שיפוט: אישטוואן סבו (הונגריה),  הרברט האזלבכר (אוסטריה) |
| 17 באפריל 1969 | רוברט מיפקה 16   אירז'י קונופצ'ק 9  אירז'יהאמר 14  אירז'י זדניצ'ק 22  אירז'י זידק 5  קרל ברוך 2   אירז'י רוז'יצ'קה 2 |  | זורב סקנדלידזה 8  מיכאל קורקיה 11  ולדימיר אוגרקחלידזה 18  לבן מוששבילי 18  אנזור לז'אבה 8   סרגו מגחלשבילי 6    ואלרי אלטבייב 2  איגור נרמנידזה 2 | שטאדהלה, וינה צופים: 3,000 שיפוט: אישטוואן סבו (הונגריה),  הרברט האזלבכר (אוסטריה) |
ישראל בתחרות

הפועל תל אביב הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. היא התחילה את השלב המוקדם מהסיבוב הראשון בו היא הפסידה לסטיאווה בוקרשט הבלגית בסיכום של שני משחקים 89:58 ו-97:95.
סקוט סאגס

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1989 (בן 34) וושינגטון (אנ'), מיזורי, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.98 מטרים
 מספר:  3
 מכללה:  אוניברסיטת וושינגטון
 דראפט:  לא נבחר, 2013
 קבוצות כשחקן
 2013-2014   2014-2015   2015-2016   2016-2017   2017-2018   2018-2019   2019 - 2020   2020 -:  איירי בייהוקס   אלאן שאלון   ראפטורס 905   מנרסה   ברינדיזי   קימיס אוויה   מכבי חיפה   אירקליס סלוניקי
 
סקוט סאגס (באנגלית: Scott Suggs; נולד ב-10 בנובמבר 1989 בוושינגטון (אנ') שבמיזורי, ארצות הברית) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע בקבוצת אירקליס סלוניקי. גובהו 1.98 מטר.
ביוגרפיה

סאגס נולד בעיר וושינגטון (אנ') שבמדינת מיזורי שבארצות הברית למד בתיכון וושינגטון בעיר .
בין השנים 2008 ל-2013 שיחק בקבוצת המכללה של אוניברסיטת וושינגטון כשחקן צעיר הוביל את קבוצת המכללה וסיים כשלישי בתחרות כולה כקלעי שלוש נקודות. כבוגר, סאגס רשם ממוצעים 12.1 למשחק וסיים במקום השישי של קלעי כל הזמנים של המכללה לשלוש נקודות (שביעי בממוצעים עם 41 אחוז) ושישי באחוזים מהקו (82 אחוז) .
בשנת 2013 סאגס העמיד את עצמו לבחירה ב-דראפט ה-NBA אך לא נבחר והחליט להצטרף לליגת הקיץ של ה-NBA בקבוצת מילווקי באקס, לאחר שלא קיבל חוזה בליגה, בראשית חודש נובמבר נרשם לדראפט של ליגת הפיתוח של ה-NBA ונבחר במקום ה-15 על ידי סנטה קרוז ווריורס, שלושה ימים מאוחר יותר הועבר במסגרת טרייד לקבוצת איירי בייהוקס. ב-22 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד לקבוצת קאנטון צ'ארג' את העונה הוא סיים עם ממוצע של 18.5 נקודות למשחק, 3.8 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים .
בסיומה של העונה החליט שוב לנסות את מזלו בליגת הקיץ של ה-NBA הפעם במדי מיאמי היט ואורלנדו מג'יק לאחר ששוב לא צלח לקבל חוזה בליגה הצטרף לקבוצת אלאן שאלון מהליגה הצרפתית הראשונה
לאחר סיום העונה ניסה את מזלו הפעם השלישית בליגת הקיץ של ה-NBA והפעם במדי וושינגטון ויזארדס משם הועבר לקבוצת ראפטורס 905 מליגת הפיתוח וגם נבחר להשתתף במשחק האולסטאר של ליגת הפיתוח של ה-NBA .
ב-5 באוגוסט 2016 חתם בקבוצת מנרסה מהליגה הראשונה בספרד. בשנת 2017 שיחק בקבוצת ברינדיזי מהליגה הראשונה באיטליה, ובשנת 2018 קימיס אוויה מהליגה הראשונה ביוון .
ב-8 באוגוסט 2019 חתם במכבי חיפה מליגת העל הישראלית. ב-20 משחקים במדי מכבי חיפה קלע 13.7 נקודות למשחק. בתחילת מרץ 2020 שוחרר מהקבוצה. ביולי חתם באירקליס סלוניקי היוונית.
הערות שוליים

↑  עמרי מנהיים, ‏פרסום ראשון: ג'יימס יאנג חתם במכבי חיפה, באתר ערוץ הספורט, 8 באוגוסט 2019
↑  כפיר אדר, ‏סקוט סאגס וכרמל בוכמן הצטרפו לגליל עליון, באתר ONE‏, 9 במרץ 2020
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סרטי קולומביה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  סרטים
 מייסדים:  הארי כהן, Joe Brandt, Jack Cohn 
 תקופת הפעילות:  1919 כ-CBC  1924 כסרטי קולומביה – הווה
 חברת אם:  סרטי סוני 
 חברות בנות:  סרטי טריסטאר  Gottlieb  Deutsche Columbia Pictures Filmproduktion 
 מיקום המטה:  קלבר סיטי 
 משרד ראשי:  ארצות הברית הוליווד, קליפורניה, ארצות הברית
 בעלות:  סרטי סוני
 ענפי תעשייה:  יצירת קולנוע 
 מוצרים עיקריים:  סרט 
  
 www.sonypictures.com
 
סרטי קולומביה (באנגלית: Columbia Pictures) היא חברה אמריקאית להפקה והפצה של סרטי קולנוע. החברה נמצאת בשליטת "סרטי סוני", מרכזה בהוליווד שבקליפורניה, והיא נחשבת לחברת האולפנים החמישית בגודלה בעולם.
החברה הוקמה בשנת 1918 בשם "כהן - ברנדט - כהן" על שם מייסדי החברה, האחים ג'ק והארי כהן וג'ו ברנדט. החברה הוציאה את סרטה הראשון באוגוסט 1922. בשנת 1924 שינתה את שמה לשם "סרטי קולומביה". כעבור שנתיים הפכה לחברה ציבורית.
בשנותיה הראשונות הייתה "קולומביה" חברה קטנה בהוליווד, אולם היא גדלה במיוחד בסוף שנות העשרים, כתוצאה מעבודה מוצלחת עם הבמאי פרנק קפרה. בשנות ה-30 כבר הייתה אחד מהאולפנים הגדולים בארצות הברית. בשנת 1982 נרכשה החברה על ידי קוקה-קולה והחברה הבת שלה, "סרטי טריסטאר". בשנת 1989 נרכשה על ידי התאגיד היפני "סוני".
סמל החברה הוא האנשה של ארצות הברית - דמותה של קולומביה מחזיקה בלפיד (רמז לפסל החירות).
במהלך השנים הפיקה החברה והפיצה אלפי סרטים. בין המפורסמים שבהם ניתן למנות את: "הגשר על הנהר קוואי" (1957), "לורנס איש ערב" (1962), "אדם בעקבות גורלו" (1969), "קרמר נגד קרמר" (1979), "מכסחי השדים" (1984), "חברים" (1985), "בחורים טובים" (1992), "ארין ברוקוביץ'" (2000),"בלאק הוק דאון" (2001), "ספיידרמן" (2002), "זכרונותיה של גיישה" (2005), "הפנתר הוורוד" (2006) ו-"2012" (2009).
ראו גם

ערכים על סרטים בהפקת סרטי קולומביה
סרטי שפטסברי

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  כריסטינה ג'נינגס 
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים) 
 מיקום המטה:  טורונטו 
 
סרטי שפטסברי (באנגלית: Shaftesbury Films) היא חברת הפקת סרטים קנדית. היא פועלת בתחום הפקת סרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה ומוצרים שונים במדיה דיגיטלית. מטה החברה ממוקם בטורונטו.
החברה הוקמה בשנת 1987 על ידי כריסטינה ג'נינגס שגם כיום, בשנת 2022 מכהנת כמנכ"לית של החברה.
מוצר הדגל של החברה היא 11 עונות של סדרת טלוויזיה Murdoch Mysteries. סדרה בלשית זו מוקרנת במספר ערוצי טלוויזיה של קנדה ובמדינות נוספות. במרוצת השנים לסדרה עצמה התווספה סדרת רשת וסרט טלוויזיה.
סדרת טלוויזיה "לחיות עם דרק" הופקה בתקופת 2005–2009. היא זכתה במספר פרסים של הטלוויזיה הקנדית. בשנת 2020 הוכרז שמתוכנן להוציא ספין אוף של הסדרה.
בשנת 2009 החלה הקרנה של סדרה The Listener שנמשכה במשך חמש עונות.
מוצר בולט נוסף הוא Frankie Drake Mysteries. סדרה זו הוקרנה בשנים 2017–2021.
בשנת 2016 החברה הייתה שותפה להפקת סדרה Houdini & Doyle שהוקרנה בקנדה, בריטניה וארצות הברית.
סדרת טלוויזיה Slasher הוקרנה לראשונה בשנת 2016 ובשנת 2022 החלה הקרנה של העונה חמישית.
בנוסף לסדרות טלוויזיה החברה הפיקה מספר סרטי קולנוע. סרט Swann הופק בשנת 1996 והיה מועמד לקבלת מספר פרסים בקנדה. סרט Conquest ‏ (1998) הוקרן בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ובשנת 1999 זכה בפרס ג'יני.
חטיבה Smokebomb Entertainment פועלת בתחום יצירת סדרות רשת ו-Shaftesbury Kids מפיקה הופעות וסרטים המיועדים לילדים.
החברה פועלת גם בתחום סרטי תעודה. בשנת 2019  היא הפיקה את הסרט Queering the Script.
בשנת 2013 החברה חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם ABC.
הערות שוליים

↑  A. J. Marechal, A. J. Marechal, Shaftesbury signs first-look deal with ABC, Variety, ‏2013-02-12 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2006013156  VIAF: 146944317   WorldCat (עם VIAF): 146944317
סקוט סטירני

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1960 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 התאבד:  1 בדצמבר 2018 (בגיל 58) בחריין
 מקום קבורה:  בית הקברות הלאומי ארלינגטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  סטרנו
 השכלה:  אוניברסיטת נוטרדאם  האוניברסיטה לביטחון לאומי בארה"ב (NDU) 
 השתייכות:  צי ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1982–2018 (כ־36 שנים)
 דרגה:   תת-אדמירל
 תפקידים בשירות
 מפקד כנף 7  מפקד כוח התקיפה 4  מפקד אגף פיתוח הלוחמה של הצי  קצין המבצעים של פיקוד מרכז של ארצות הברית  מפקד הצי החמישי של ארצות הברית
 עיטורים
   מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה (2)  לגיון ההצטיינות (3)  מדליית האוויר (3)
 
סקוט א. סטירני (באנגלית:  Scott A. Stearney)‏ (21 באוקטובר 1960 – 1 בדצמבר 2018) היה קצין בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד הצי החמישי.
ביוגרפיה

סטירני גדל בשיקגו. ב-1982 סיים תואר ראשון בכלכלה באוניברסיטת נוטרדאם. בסיום לימודיו התגייס לצי ארצות הברית ובאפריל 1984 סיים קורס טיס. הוא היה בעל תואר שני באסטרטגיית משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.
סטירני שירת כטייס F/A-18 הורנט בהצבות מבצעיות בטייסת 87 ובטייסת 136. הוא פיקד על טייסת 131 ועל כנף 7 שהוצבה בנושאת המטוסים "דווייט אייזנהאואר", השתתף במלחמת המפרץ, במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. סטירני הדריך בבית הספר לטיסה קרבית של צי ארצות הברית ("טופ גאן"). במהלך שירותו צבר למעלה מ-4500 שעות טיסה וביצע למעלה מ-1,000 נחיתות על נושאות מטוסים. הוא שימש עוזרו של ראש המבצעים הימיים ושירת בתפקידי מטה בפיקוד המשולב ובפיקוד כוחות הצי.
לאחר שקודם לדרגת אדמירל משנה שירת בפיקוד התובלה של ארצות הברית, ב-2013 מונה למפקד כוח התקיפה 4 וכוח ההיערכות של פיקוד כוחות הצי. ב-2014 מונה למפקד אגף פיתוח הלוחמה של הצי. במאי 2016 מונה לקצין המבצעים של פיקוד מרכז של ארצות הברית.
במאי 2018 מונה למפקד הצי החמישי בדרגת תת-אדמירל.
ב-1 בדצמבר 2018 נמצא מת במשרדו בבחריין. חקירת מותו קבעה כי מדובר בהתאבדות.
סטירני היה נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  מפקד חיל הים האמריקני במזרח התיכון נמצא מת בבחריין, באתר וואלה, 2 בדצמבר 2018
↑  Navy Vice Admiral, Former Head of 5th Fleet, Died by Suicide in Bahrain, אתר military.com, ‏12 ביוני 2019
↑  Navy Criminal Unit investigating death of Chicago native, Vice Admiral Scott Stearney, ‏abc7chicago.com, ‏3 בדצמבר 2018
עבדאללה סימה

עבדאללה דיפו סימה (בצרפתית: Abdallah Dipo Sima; נולד ב-17 ביוני 2001 בדקר שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ברסט, בהשאלה מברייטון אנד הוב אלביון, ובנבחרת סנגל.
קריירת מועדונים > תחילת הקריירה

סימה עבר למחלקת הנוער של אוויאן הצרפתית לאחר ששיחק בסנגל במועדון המקומי מדינה. בשנת 2020 עבר למחלקת הנוער של MAS טבורסקו.
קריירת מועדונים > סלביה פראג

ב-23 ביולי 2020 חתם סימה בסלביה פראג מליגת העל הצ'כית. ב-26 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–3 על סלובקו במסגרת המחזור החמישי בליגה לעונת 2020/2021. ב-5 בנובמבר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–3 על ניס במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2020/2021. ב-20 במאי 2021 הוא הבקיע את השער היחיד בניצחון 0–1 על ויקטוריה פלזן במסגרת גמר הגביע הצ'כי. במהלך תקופתו במועדון ערך סימה 24 הופעות ליגה, בהן הבקיע 11 שערים.
קריירת מועדונים > ברייטון אנד הוב אלביון

ב-31 באוגוסט 2021 חתם סימה על חוזה לארבע עונות בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
קריירת מועדונים > ההשאלה לסטוק סיטי

עם חתימתו בברייטון אנד הוב אלביון, הושאל סימה לסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ למשך עונה אחת. ב-15 בספטמבר 2021 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ברנסלי במסגרת המחזור השביעי בליגה לעונת 2021/2022.
קריירה בינלאומית

ב-26 במרץ 2021 ערך סימה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הרפובליקה של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.
נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
תארים

ליגת העל הצ'כית (1): 2020/2021
הגביע הצ'כי (1): 2020/2021
גביע הליגה הסקוטית (1): 2023/2024
הערות שוליים

↑  B-tým posílí Abdallah Sima באתר הרשמי של סלביה פראג, 23 ביולי 2020 (בצ'כית)
↑  Abdallah Sima joins from Slavia Prague, loaned to Stoke City באתר הרשמי של ברייטון אנד הוב אלביון, 31 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  Sima checks in on loan באתר הרשמי של סטוק סיטי, 31 באוגוסט 2021 (באנגלית)
↑  La liste des 27 lions du Sénégal qui vont disputer l’édition 2023 de la Coupe d’Afrique des Nations en Côte d’Ivoire. בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל הסנגלית, 29 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת סנגל – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה |  1 דיאנג •  2 פ. מנדי •  3 קוליבאלי •  4 סק •  5 א. גייה •  6 נ. מנדי •  7 ז'קסון •  8 קויאטה •  9 דיה •  10 מאנה •   11 סיס •  12 באלו-טורה • 13 א. אנדיאייה •  14 יאקובס • 15 דיאטה • 16 א. מנדי • 17 פ. סאר • 18 א. סאר • 19 ניאחאטה • 20 ח. דיאלו • 21 סבאלי • 22 ע. דיאלו • 23 דיאו • 24 סימה • 25 קמארה • 26 פ. גייה • 27 ע. אנדיאייה • מאמן: סיסה | סנגל |
עמידות צבע

הצבע הקודם נראה בחלק העליון והתחתון של המילואה. במקרה זה, אין עמידות של צבע לשילוב של הרכב הצבע בו נעשה שימוש והמילואה.
עמידות של צבע הוא מונח המשמש בצביעת טקסטיל, המאפיין את התנגדות האריג הצבוע לדהייה או המסה. המונח משמש בעיקר בהקשר של ביגוד. עמידות הצבע של בגדים נבדקת לפני הלבנה או שימוש בחומרי ניקוי או בשיטות ניקוי אחרות.
עמידות באור, עמידות בשטיפה, בעיקר במים או במים וסבון, ועמידות לשפשוף הם המרכיבים העיקריים של עמידות של צבע שיש להם הגדרה מקובלת. עמידות באור של צבע טקסטיל נמדדת בסולם של 1 עד 8. עמידות בשטיפה היא בסולם של 1 עד 5. בשני המקרים, ערך מספרי גבוה יותר מצין עמידות גבוהה יותר.
עיול

עיול (בלעז: סיגנטורה; באנגלית: Shelfmark או Book call mark) הוא מספר מדף בספרייה או מספר פריט ספרנות בכרטסת ספריה או בספרי רשומות ספרייתיות (ספרי קטלוג ספרייתיים) (אנ').
מאז 1970 משמש המסת"ב לזיהוי חד ערכי של כותרי ספרים ומידע עליהם, אך מספר המדף מזהה עותקים מסוימים של ספר.
למספר העיול חשיבות רבה בתחום הקודיקולוגיה – חקר כתבי יד ישנים ודפוסים ישנים, בתחום הפלאולוגיה – חקר הכתב בתוך כתבי יד אלה, ופילולוגיה – חקר הלשון והסגנון של מסורות על פה ובכתב, שכן החוקרים יתמקדו בעותק המסוים ובדרך כלל הייחודי של הספר, באנשים שעסקו בהעתקתו, בבעלים של עותק זה, בצורת הכתב ובציורים שבו, ובהערות שנכתבו בצידי דפיו, לעיתים על מנת לגלות מידע חסר על מחבר הספר ונוסחו המקורי, שאינו בידינו.
בדרך כלל הספריות מחולקות למדורים כשארונות המדפים עוסקים בתחום מסוים, ובתוכו הספרים מונחים לפי סדר אלפביתי. וכך מספר מדף עשוי מאותיות המציינות את המדור ואותיות ראשונות של הכותר או המחבר, ואחריו מספר. לעיתים כאשר מתווספים ספרים לאחר המספור המקורי מגדילים את המספר עם ספרה נוספת, ולעיתים גם גורעים ספר ממדף, וכך הסדר המתקבל עשוי להיות לשם דוגמה: 
11,12,13,131,1312,132,14,16,16a1,16a11,16a20,16a3,171,172,18.
כתבי יד ישנים יכולים להופיע בכרטסות וברשימות מסווגות שונות כמו ספרי קטלוג שערכו חוקרים בתקופות שונות, כך שבדרך כלל יצוין מקור העיול לצד ערכו, שהוא לרוב שם הספרייה בה נמצא העותק ושם העיר בה נמצאת הספרייה. לדוגמה עיול Or. fol. 1220 ספריית המדינה בברלין הוא הציין של כתב יד ארפורט לתוספתא, אך בקטלוג זוסמן (אוצר כתבי יד תלמודיים, יעקב זוסמן) עיולו הוא המספר 7055.
ראו גם

קודיקולוגיה
עונת 1968 בגביע ליברטדורס

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  27 בינואר 1968 – 16 במאי 1968 (111 ימים)
 מספר משתתפות:  21
 הזוכה:  ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה
 מספר משחקים:  119
 מספר שערים:  230 (1.93 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  (11) טופנזיניו ברזיל  פלמיירס
 → 19671969 ←
עונת 1968 בגביע ליברטדורס הייתה העונה התשיעית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-27 בינואר 1968 ותחרות הסתיימה ב-16 במאי 1968. בתחרות השתתפו 21 קבוצות, מכל מדינות חברי הארגון.
התחרות הסתיימה בניצחון של אסטודיאנטס לה פלאטה בפעם הראשונה בתולדות המועדון.
מתכונת התחרות

בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שתי קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. בשלב השני, הקבוצות שיחקו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ומנצחת של העונה הקודמת נפגשו בסדרת משחקי חצי הגמר והגמר.
במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף.
בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.
השלבים המתקדמים > שלב ב'

| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 4 | 3 | 0 | 1 | 4 | 2 | 2 | 6 |
| ארגנטינה אינדפנדיינטה | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 3 | 4 | 4 |
| פרו אוניברסיטריו | 4 | 1 | 0 | 3 | 1 | 7 | 6- | 2 |
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אורוגוואי פניארול | 6 | 4 | 2 | 0 | 10 | 1 | 9 | 10 |
| פרו ספורטינג קריסטל | 6 | 2 | 4 | 0 | 7 | 3 | 4 | 8 |
| אקוודור קלוב ספורט אמלק | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 7 | 4- | 3 |
| ונצואלה דפורטיבו פורטוגס | 6 | 1 | 1 | 4 | 3 | 12 | 9- | 3 |
| קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ברזיל פלמיירס | 4 | 3 | 0 | 1 | 7 | 4 | 3 | 6 |
| פרגוואי קלוב גוארני | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 7 | 0 | 4 |
| צ'ילה אוניברסידד קאתוליקה | 4 | 1 | 0 | 3 | 6 | 9 | 3- | 2 |
השלבים המתקדמים > שלבי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר | גמר |
 
|   |   ארגנטינהאסטודיאנטס לה פלאטה |   ארגנטינהאסטודיאנטס לה פלאטה | 3 | 0 | 1 |  | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   ארגנטינהראסינג קלוב |   ארגנטינהראסינג קלוב | 0 | 2 | 1 |  | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   ארגנטינהראסינג קלוב |   ארגנטינהראסינג קלוב | 0 | 2 | 1 |  | 3 |   |   |   ארגנטינהאסטודיאנטס לה פלאטה |   ארגנטינהאסטודיאנטס לה פלאטה | 2 | 1 | 2 |  | 5 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   ארגנטינהאסטודיאנטס לה פלאטה |   ארגנטינהאסטודיאנטס לה פלאטה | 2 | 1 | 2 |  | 5 |
|  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   ברזיל פלמיירס |   ברזיל פלמיירס | 1 | 3 | 0 |  | 4 |
|  |   ברזילפלמיירס |   ברזילפלמיירס | 1 | 2 |  |  | 3 |   |   |   ברזיל פלמיירס |   ברזיל פלמיירס | 1 | 3 | 0 |  | 4 |
|  |   ברזילפלמיירס |   ברזילפלמיירס | 1 | 2 |  |  | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   אורוגוואיפניארול |   אורוגוואיפניארול | 0 | 1 |  |  | 1 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
השלבים המתקדמים > סדרת הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 במאי 1968 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | 2 - 1 | ברזיל פלמיירס | אצטדיון חורחה לואיס הירשי, לה פלאטה, ארגנטינה צופים: 35,000 שיפוט: אורוגוואי אסטבן מרינו |
| 2 במאי 1968 | חואן רמון ורון  83'  אדוארדו פלורס  87' |  | סרביליו  30' | אצטדיון חורחה לואיס הירשי, לה פלאטה, ארגנטינה צופים: 35,000 שיפוט: אורוגוואי אסטבן מרינו |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 במאי 1968 | ברזיל פלמיירס | 3 - 1 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | אצטדיון דו פסמבו, סאו פאולו, ברזיל צופים: 40,000 שיפוט: צ'ילה דומינגו מסנו |
| 7 במאי 1968 | טופנזיניו  10', 68'   רינלדו  54' |  | חואן רמון ורון  72' | אצטדיון דו פסמבו, סאו פאולו, ברזיל צופים: 40,000 שיפוט: צ'ילה דומינגו מסנו |
בהתאם לתקנון היה צורך במשחק נוסף.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 במאי 1968 | ברזיל פלמיירס | 0 - 2 | ארגנטינה אסטודיאנטס לה פלאטה | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 55,000 שיפוט: פרו ססאר אורוסקו |
| 16 במאי 1968 |  |  | ריבאודו  13'   חואן רמון ורון  72' | אצטדיון סנטנאריו, מונטווידאו, אורוגוואי צופים: 55,000 שיפוט: פרו ססאר אורוסקו |
סופי מרסו

| --- | --- |

מרסו, 2012
 לידה:  17 בנובמבר 1966 (בת 57) הרובע החמישה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  Sophie Danièle Sylvie Maupu 
 מדינה:  צרפת צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 מקום לימודים:  קור פלורן 
 בן או בת זוג:  אנדריי צולאווסקי (1985–2001) 
 צאצאים:  Vincent Zulawski 
 פרסים והוקרה:  פרס סזאר לשחקנית המבטיחה ביותר (1983)  קצין מסדר האמנויות והספרות (2003)  מסדר האמנויות והספרות  פרס יופיטר 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:   
 
סופי מרסו (בצרפתית: Sophie Marceau; נולדה ב-17 בנובמבר 1966) היא שחקנית ובמאית קולנוע צרפתייה. זכתה לפרסום בעיקר בעקבות השתתפותה בסרטו של מל גיבסון "לב אמיץ" ובסרט "העולם אינו מספיק", ה-19 בסדרת סרטי ג'יימס בונד.
ביוגרפיה

נולדה בשם סופי דניאל סילבי מופו (Sophie Danièle Sylvie Maupu) בפריז שבצרפת. אביה בנואה הוא ותיק מלחמת אלג'יריה שעבד כנהג משאית, צייר וברמן, ואמה סימון (לבית מוריסט) שימשה כדיילת בחנויות כלבו. אחיה סילבן מבוגר ממנה בשלוש שנים.
מרסו גדלה בעיירה של, פרבר ממזרח לפריז. משפחתה עברה מאוחר יותר לז'נטיי, פרבר דרומי של פריז, והפעילה מסעדה בפריז.
המשפחה קשת היום ניהלה חיים צנועים. במהלך השבוע סייעה מרסו בהפעלת המסעדה המשפחתית. את סופי השבוע נהגה המשפחה לבלות בבקתה באזור אסון. הוריה התגרשו כאשר הייתה בת תשע.
קריירה

בפברואר 1980, כאשר חיפשה עבודה במהלך החופשה, נתקלה מרסו במודעה של סוכנות דוגמנות שחיפשה בני-עשרה. מרסו הגיעה אל הסוכנות והצטלמה בה. באותה עת חיפש המלהק של הסרט "שיגעון של מסיבה" (La Boum), של קלוד פינוטו, שחקנית צעירה עבור הסרט. כחודש לאחר הצילומים בסוכנות הוזמנה מרסו למבחן בד יחד עם כאלף מועמדות אחרות. לאחר המבחן נקראה מרסו להיבחן שנית בפני הבמאי שהחליט לבחור בה לתפקיד.
הצילומים לסרט החלו ב-17 ביולי והסתיימו לפני חזרתה ללימודים. מיד לאחר מכן הוחתמה מרסו על חוזה ארוך טווח עם חברת הסרטים גומון. באותה העת החליפה את שמה בעצת הסוכנות מ"מופו" ל"מרסו".
הסרט La Boum זכה להצלחה רבה בצרפת, באיטליה, ביפן ובמדינות אחרות. בעקבות ההצלחה זכתה גם מרסו לפרסום רב, צולמה לשערי עיתונים, התראיינה ואף השתתפה בכמה פרסומות לסבון Lux Beauté.
בשנת 1983 השתתפה מרסו בסרט ההמשך של הסרט La Boum שבגינו זכתה בפרס סזאר בקטגוריית השחקנית המבטיחה ביותר.
קריירה > לאחר שיגעון של מסיבה

בשנת 1984 השתתפה בסרט המלחמה Fort Saganne יחד עם ז'ראר דפארדייה וקתרין דנב. באותה שנה השתתפה בסרט Joyeuses Pâques עם ז'אן-פול בלמונדו. בשנת 1985 שוב שיחקה לצד ז'ראר דפארדייה בסרט "השוטר והפרוצה".
מאמצע שנות השמונים השתתפה מרסו בשורת סרטים של בן זוגה, הבמאי אנדריי צולאווסקי: L'Amour braque (ב-1985), Mes nuits sont plus belles que vos jours (ב-1989), La Note bleue (ב-1991), ו-Fidélité (ב-2000).
בסוף 1990 הגיעה לישראל להשתתף בצילומי הסרט "למען סשה" (Pour Sacha - בישראל הופץ בשם "אהבנו את לורה") של הבמאי ארקדי אלכסנדר. בו מרסו מגלמת חלוצה ציונית שמצטרפת עם ארוסה הצעיר לקיבוץ בצפון, עד שמלחמת ששת הימים קוטעת את הפסטורליה.
בשנת 1995 שיחקה בסרטם המשותף של וים ונדרס ומיכלאנג'לו אנטוניוני "מעבר לעננים", לצד אנסמבל שחקנים כמו אירן ז'קוב, ג'ון מלקוביץ', פאני ארדן, ז'אן רנו ומרצ'לו מסטרויאני.