stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאורגיה באירוויזיון
היסטוריה

ב-2005, רשות השידור הגאורגית הצטרפה לראשונה לשורות איגוד השידור האירופי. בעקבות הצטרפותה לאיגוד, הייתה יכולה גאורגיה ליטול חלק בתחרות לראשונה ב-2006. על אף שרצו שמועות אודות רצונה של גאורגיה ליטול חלק בתחרות, רשות השידור הגאורגית לא נטלה חלק בתחרות ב-2006.
שנה לאחר מכן, איגוד השידור האירופי עדיין הגביל בתחרות למקסימום של 40 מדינות שיכולות ליטול בה חלק, אולם במרץ של אותה שנה הודיע האיגוד כי ארבעים ושתיים מדינות נוטלות חלק בתחרות. רשות השידור הגאורגית הודיעה בתקשורת כי גאורגיה תיטול חלק בתחרות באותה שנה ומנכ"ל רשות השידור הגאורגית, דוד קינדטורשווילי, הודיע כי הנציג הראשון של גאורגיה לתחרות יבחר תוך בחירה פנימית של רשות השידור הגאורגית.
מחלקת השיווק של רשות השידור הגאורגית בחרה כנציגתה הראשונה לתחרות את סופו חלוושי מתוך רשימה של עשרים האמנים הפופולריים ביותר בגאורגיה. במרץ של אותה שנה, רשות השידור הגאורגית הרימה משדר במסגרתו הצופים בחרו, מתוך רשימה של חמישה שירים אפשריים, את השיר עמו הנציגה הגאורגית תופיע בתחרות. הצופים בחרו את השיר "My Story", אולם לאחר מספר ימים החליטו לשנות את שמו של השיר לשם "Visionary Dream".
בהופעתה הראשונה בתחרות סופו חלוושי העפילה לגמר מהמקום ה-8 בשלב חצי-הגמר והתמקמה בגמר התחרות במקום ה-12 עם תשעים ושבע נקודות.
היסטוריה > הישגים

גאורגיה נטלה חלק בתחרות כ-12 פעמים: מתוכן היא הגיעה פעמיים למקום התשיעי בגמר התחרות שהוא הישגה הטוב ביותר בתחרות. הפעם הראשונה הייתה ב-2010 כאשר סופו ניזָ'ראדזֶה הופיעה עם השיר "Shine" שסיים את גמר התחרות עם 136 נקודות, ואף הגיע למקום השלישי בשלב חצי-הגמר עם 106 נקודות ובפעם השנייה שנה לאחר מכן, כאשר אלדרין הופיעה עם השיר "One More Day" שסיים את גמר התחרות עם 110 נקודות. גאורגיה מעולם לא ניצחה בתחרות ומעולם לא סיימה את התחרות בתור אחת מחמש המדינות המובילות בגמר התחרות.
גאורגיה נחשבת לאחת המדינות הפחות מוצלחות בתחרות האירוויזיון ומראשית ימיה בתחרות ועד ימינו כמעט ולא הצליחה להתברג למקומות מכובדים בתחרות ולעיתים קרובות אף כשלה להעפיל לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר. גאורגיה הצליחה להעפיל לגמר התחרות משלב חצאי-הגמר החל מ-2004 כשבע פעמים ב-2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2015 ו-2016. גאורגיה הגיעה פעמיים בתולדותיה למקום האחרון בתחרות ב-2014 ו-2018, אולם הדבר התרחש בשלב חצי-הגמר.
הישגה הגרוע ביותר של גאורגיה בגמר תחרות אירוויזיון הוא המקום ה-20 עם 104 נקודות, אותו השיגה ב-2016 עם השיר "Midnight Gold" עמו הופיעו ניקה קוצ'רוב ויאנג גאורגיאן. עם זאת, גאורגיה מעולם לא הגיעה למקום האחרון בתחרות בשלב הגמר ומעולם לא סיימה את גמר התחרות עם אפס נקודות.
היסטוריה > שפה

החל מהצטרפותה לתחרות, גאורגיה שלחה לתחרות שירים בעיקר בשפה האנגלית: 9 שירים הושרו באנגלית, השירים ב-2018 ו-2019 הושרו בגאורגית והשיר ב-2012 הושר בחלקו באנגלית ובחלקו בגאורגית. גאורגיה היא בין המדינות היחידות בתחרות אשר שלחה שיר שאינו בשפה הרשמית של המדינה כאשר הצטרפה לראשונה לתחרות.
היסטוריה > הצבעות

ארמניה, שכנתה של גאורגיה, נוהגות להעניק לה מספר רב של נקודות וגאורגיה מעניקה לה מספר רב של נקודות. ב-2007, 2008, 2014, 2015 ו-2016 (הצבעת הקהל), גאורגיה העניקה לארמניה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. ב-2010 (חצי-גמר וגמר), 2013 (חצי-גמר) ו-2015 (חצי-גמר), ארמניה העניקה לגאורגיה את מספר הנקודות הגבוה ביותר. כמו כן, גם ליטא נוהגת להעניק נקודות רבות בתחרות לגאורגיה. כך, למשל, ב-2007, 2010 (חצי-גמר וגמר), 2011 (חצי-גמר וגמר) ו-2012 (חצי-גמר), ליטא העניקה לגאורגיה את מספר הנקודות הרב ביותר בתחרות. הדבר דומה למדינות רבות אשר יש להן קשרים כמו יוון וקפריסין, מולדובה ורומניה, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות.
גאורגיה באירוויזיון 2009

הודות לניצחונו של דימה בילאן ב-2008, התחרות עתידה הייתה להתקיים ב-2009 במוסקבה בקומפלקס הספורט אולימפיסקי. באותה שנה, לא היה בטוח אם גאורגיה תיטול חלק בתחרות העתידה להתקיים במוסקבה בעקבות הלחימה בין שתי המדינות בדרום אוסטיה. בתחילה, יושב ראש רשות השידור הגאורגית אמר כי "בלתי-סביר שגאורגיה תחליט לפרוש". בעקבות ניצחונה של גאורגיה באירוויזיון הילדים 2008 ומרב הנקודות אותן קיבלה מרוסיה באותה תחרות, הביאו את גאורגיה להחלטה להיכנס לשורותיה של התחרות עם השיר "We Don't Wanna Put In", אשר מבצעת הלהקה הגאורגית Stephane & 3G.
ב-10 במרץ 2009, נפסל השיר הגאורגי על ידי מארגני התחרות. הטענות לפסילת השיר היו כי השיר מציג עמדה פוליטית האסורה על פי תקנון התחרות, לכאורה מכיל את שמו של רה"מ רוסיה ולדימיר פוטין וכי השיר הוא משחק מילים שפשוטו כמשמעו: "אנחנו לא רוצים את פוטין" ולא, כפי שטענה רשות השידור הגאורגית, "אנחנו לא רוצים לשים". רשות השידור הגאורגית דחתה את הטענות שהובילו לפסילה בטענה כי השיר מוגש ברוח הומוריסטית ושכל מדינה דמוקרטית הייתה מתייחסת אליו כבדיחה שאינה פוגענית. היא טענה שהמניע העיקרי לפסילה הוא קנטרני וכי רוסיה הפעילה לחץ על מארגני התחרות על מנת לפסול את השיר.
העובדה כי רוסיה היא גם מארחת התחרות לא הקלה על גאורגיה את המצב, והיא התבקשה לבחור בתוך חמישה ימים שיר חדש במקום הקודם שנפסל. רשות השידור הגאורגית סירבה בטענה שהיא מסרבת "להתחרות במדינה הפוגעת בזכויות-אדם ובחוקים הבינלאומיים", החליטה לשאת בתוצאות ולפרוש מהתחרות כחודשיים טרם קיומה. בעקבות המחלוקות בין שתי המדינות, רשות השידור הגאורגית לא שידרה את התחרות ב-2009.
בתגובה לפעולותיה של רוסיה בדרום אוסטיה והלחימה בינה ובין גאורגיה, איימה ליטא להחרים את התחרות ב-2009 אם "רוסיה תמשיך להפגין כוח ולהתעלם מהמשפט הבינלאומי". בנוסף, התפרסמו דיווחים כי גם אסטוניה עלולה לא ליטול חלק בתחרות ב-2009, אם כי, למרבה האירוניה, ליטא ואסטוניה העניקו את מרב הנקודות לרוסיה ב-2008. באוגוסט 2008, שרת התרבות האסטונית, לייני ג'נס, דיווחה על החרם המשותף של המדינות הבלטיות, אסטוניה, ליטא ולטביה, על התחרות. מקבילה, שר התרבות הליטאי, ג'ונאס ג'וקאס, אמר כי "מוקדם מדי לדון בחרם" שכן "החלטות ספונטניות עשויות להחריף את מאמצי הדיפלומטים ולהחריף את המצב". מאוחר יותר לטביה הכחישה בתוקף את דיווחי החרם המשותף על התחרות והודיעה כי היא תיטול חלק בתחרות ב-2009, רשות השידור האסטונית אישרה בספטמבר 2008, כי בשל לחץ וביקוש ציבורי, אסטוניה כן תיטול חלק בתחרות ב-2009 וליטא כן נטלה חלק בתחרות שהתקיימה במוסקבה ב-2009. אולם, התחרות ב-2008 הייתה הפעם האחרונה בה ליטא העניקה לרוסיה את מרב הנקודות בתחרות וכאשר גאורגיה שבה לתחרות ב-2010 היא העניקה לה את מרב הנקודות וכך גם בשנה שאחריה.
השירים שייצגו את גאורגיה באירוויזיון

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד | חצי גמר | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | סופו חלוושי | "Visionary Dream" | "חלום נבואי" | 12 | 97 | 8 | 123 |
| 2008 | דיאנה גורצקאייה | "Peace will come" | "השלום יגיע" | 11 | 83 | 5 | 107 |
| 2009 | סטפן & g3 | "We don't Wanna Put In" | "אנחנו לא רוצים לשים" | X | X | X | X |
| 2010 | סופיה ניזָ'ראדזֶה | "Shine" | "זרח" | 9 | 136 | 3 | 106 |
| 2011 | אלדרין | "One More Day" | "עוד יום אחד" | 9 | 110 | 6 | 74 |
| 2012 | אנרי ג'וחדזה | "I'm a Joker" | "אני ג'וקר" | X | X | 14 | 36 |
| 2013 | סוֹפוֹ גֶלוֹבאני ונוֹדיקוֹ טַאטישוְוילי | "Waterfall" | "מפל" | 15 | 50 | 10 | 63 |
| 2014 | להקת The Shin ומריקו | "Three Minutes To Earth" | "שלוש דקות לכדור הארץ" | X | X | 15 | 15 |
| 2015 | נינה סובלאטי | "Warrior" | "לוחם" | 11 | 51 | 4 | 98 |
| 2016 | ניקה קוצ'רוב ולהקת Young Georgian Lolitaz (אנ') | "Midnight Gold" | "זהב חצות" | 20 | 104 | 9 | 123 |
| 2017 | טאקו גצ'צ'ילדזה | "Keep The Faith" | "שמור על האמונה" | X | X | 11 | 99 |
| 2018 | אִירִיאֲוֹ (אנ') | "For You" | "עבורך" | X | X | 18 | 24 |
| 2019 | אוטו נמסאדזה | "Sul Tsin Iare" | ״התקדם עכשיו״ | X | X | 14 | 62 |
| 2020 | תורניקה קיפיאני | "Take Me As I Am" | "קח אותי כמו שאני" | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת |
| 2021 | תורניקה קיפיאני | "You" | "אתה" | X | X | 16 | 16 |
| 2022 | סירקוס מירקוס | "Lock Me In" | "נעל/י אותי בפנים" | X | X | 18 | 22 |
| 2023 | אירו חצ'אנובי | "Echo" | "הד" | X | X | 12 | 33 |
| 2024 | נוצה בוזלאדזה | "Firefighter" | "לוחם אש" | 21 | 34 | 8 | 54 |
| 2025 | מריאם שנגליה | "Freedom" | "חופש" |  |  |  |  |
מגישי הניקוד מטעם גאורגיה

| שנה | מגיש |
| --- | --- |
2007: נלי אגירבה
2008: טיקה פטסציה
2009: גאורגיה לא נטלה חלק בתחרות
2010: מרים וַשַׁדּזֶה
2011: סופו ניזָ'ראדזֶה
2012: סופו טורשלידזה
2013: ליזה ציקלורי
2014: סופו גלובאני ונודיקו טטישווילי
2015: נטייה בנטורי
2016: נינה סובלאטי
2017: ניקה קוצ'רוב
2018: טאקו גצ'צ'ילדזה
2019:
ראו גם

רוסיה באירוויזיון
גאורגיה באירוויזיון הילדים
גאורגיה באירוויזיון למוזיקאים צעירים
הערות שוליים

↑  סוכנות הידיעות, השיר של גאורגיה לאירוויזיון - עקיצה לפוטין, באתר ynet, 19 בפברואר 2009
↑  סוכנות הידיעות, מארגני האירוויזיון דחו את השיר הגיאורגי, שמשתלח בוולדימיר פוטין, באתר הארץ, 10 במרץ 2009
↑  Culture minister of Lithuania: too early to speak about boycott of Eurovision‏, 25 באוגוסט 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8697d4ac-6fcd-44cf-b030-c750deed8b61
גורגוס

ערי הממלכות של קפריסין
גוֹרגוֹס בן כֶרְסִיס (ביוונית: Γόργος, בלטינית: Gorgus) היה מלך סלמיס שבקפריסין. תקופת שלטונו השתרעה משלהי המאה ה-6 לפנה"ס לערך עד העשור השלישי של המאה ה-5.
מאז 545 לפנה"ס הייתה קפריסין חלק מן האימפריה הפרסית. כשפרץ בשנת 500 לפנה"ס המרד האיוני, שידל אונסילוס, אחיו של גורגוס, את אחיו להצטרף לערים האיוניות המורדות בשלטון פרס, אך הלה סירב להפצרותיו. הרודוטוס מספר כי כשיצא פעם גורגוס מן העיר, ניצל אונסילוס  את שעת הכושר, סגר את שערי סלמיס ותפס את השלטון. גורגוס עצמו ברח ומצא מקלט בחצר דריווש מלך פרס.
אונסילוס הצליח לעורר את כל ערי קפריסין למרד בשלטון הפרסי, זולת אמתוס (אנ'), אך המרד נכשל. ב-497 לפנה"ס הכניע חיל משלוח פרסי בקרב את צבא ערי קפריסין המורדות, השתלט מחדש בתוך חודשים אחדים על האי וגורגוס הושב אל כסאו. כשיצא קסרקסס ב-480 לפנה"ס למסע המלחמה על ארץ יוון, היו גורגוס ואנשיו חלק מן הצי הפרסי. לדברי הרודוטוס, אחיו של גורגוס, פִילַאוֹן בן כֶרְסִיס, נפל בשבי היוונים לאחר שאונייתו הוכנעה ביום הראשון ללחימה בקרב הים ליד ארטמיסיון.
הערות שוליים

↑  הרודוטוס, ספר ה', 104.
↑  הרודוטוס, ספר ה', 115.
↑  הרודוטוס, ספר ז', 98.
↑  הרודוטוס, ספר ח', 11.
נחל שניר

| --- | --- |
נחל שניר
נחל שניר
 מידע כללי
 אורך:  65 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  4.1 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  640 קמ"ר
 מוצא:  מצפון-מזרח לחאצביא
 יובלים:  נחל עיון 
 שפך:  נהר הירדן
 מדינות באגן הניקוז:  לבנון, ישראל
 
 מפת אזור מקורות הירדן בה מסומנים הנחלים היוצרים את נהר הירדן
 
נַחַל שְׂנִיר (ידוע גם בשם חצבני או חצבאני כשמו הערבי نهر الحاصباني, נַהְר אל-חאצבאני) הוא אחד ממקורות הירדן, והארוך מביניהם. רובו של הנחל נמצא בתחומי לבנון, ורק חלקו התחתון, מאזור הכפר ע'ג'ר ועד לנקודת חיבורו עם נחל דן ונחל חרמון ליד קיבוץ שדה נחמיה באצבע הגליל, נמצא בתחום מדינת ישראל. בנקודת המפגש עם הנחלים האחרים הם יוצרים את נהר הירדן. חלק מהנחל בסמוך למעיין ברוך הוא שמורת טבע. הוא אחד הנחלים הארוכים במדינת ישראל.
הידרוגרפיה

אורכו של נחל שניר 65 ק"מ, ושטח אגן הניקוז שלו 640 קמ"ר, בחלקם הגדול בשטח לבנון. ספיקת המים השנתית של הנחל היא 130 מיליון מ"ק. ראשיתו 30 ק"מ מצפון-מזרח לעיירה הלבנונית חאצביא, והוא נקרא שם בשם ואדי עין-חרשה, ובהמשך – ואדי אל-פטר. זהו נחל איתן המתחתר בקרקעיתו של עמק שכיוונו מצפון־מזרח לדרום־מערב. עמק זה הוא חלקה המזרחי של בקעת הלבנון, והוא תָּחוּם בין מורדותיו הצפון־מערביים של רכס החרמון לבין ג'בל ביר א-דהר, הוא רכס הגבעות הצר והארוך המפריד בין אגן החצבני לבין אגן הליטני. ג'בל ביר א-דהר מהווה פרשת מים ראשית, שהרי הליטני נשפך לים התיכון והחצבני – לים המלח.
למרגלות העיירה חאצביא נובעים באפיקו של החצבני מעיינות בשם נַבַּע אל-חצבני. מעיינות אלה קטנים הם, ומימיהם מנוצלים כיום בקיץ עד תום, והנחל יבש גם בהמשך. משם ממשיך החצבני לרדת דרומה למרגלותיו של רכס אל חיאם (המשכו הדרומי־מזרחי של רכס ביר א-דהר), המפריד בין עמק עִיּוֹן לבין עמק החצבני. בקטע זה עובר הנחל בתוך עמק רחב ושטוח, שרוחבו מגיע ל־5 ק"מ ויותר.
לרגלי הכפר ע'ג'ר נהפך החצבני לערוץ בעל אופי קניוני בתוך רובד עבה של בזלת המכסה את האזור שבין תל סִדְר אל עָרוּס (געש רדום, 4 ק"מ מצפון לכפר ע'ג'ר) לבין אזור קיבוץ מעין ברוך. שכבה זו מקורה בקילוחי בזלת שפרצו מתל סדר אל ערוס. שם, לרגלי ע'ג'ר, נובע מעיין גדול – עין אל וזאני. זהו המעיין העיקרי של החצבני, ומכאן ואילך זהו גם כיום נחל איתן, הזורם כל השנה.
הידרוגרפיה > חלקו התחתון של הנחל

בחלקו התחתון אין לחצבני יובלים טבעיים הנכנסים אליו, אך נשפכים אליו פלגים אחדים מעשה-ידי-אדם, המוליכים אליו מים מן הדן. העיקרי שמבין פלגים אלו הוא חלק ממפעל חצבני-דן, שנועד לניצול מי הדן לחקלאות באזור עמק החולה. חלק מהמים המוטים מהדן משמשים להנעת תחנת כוח הידרואלקטרית קטנה (כ־2 מגה-ואט) הנמצאת מעט ממערב לגשר שניר. המים המשמשים להנעת התחנה מושבים לנחל בסמוך לגשר שניר, מגבירים את עוצמתו בחלק זה, ומאפשרים פעילות שיט במקום.
חלקו התחתון של הנחל, דרומה מכביש 99, משמש לשייט קיאקים וסירות על ידי מספר מפעילים מקומיים, תוך ניצול הפרשי הגובה בנחל היוצרים זרימה מהירה בחלקים מהנחל. פעילות זו מותנית בזרם המים בנחל, והיא מושבתת בתקופות של זרם חזק מדי, או חלש מדי. במהלך הסדרת הנחל לשייט בוצעו בו פעולות שפגעו בערוצו הטבעי ובצמחייה בצידיו, כדוגמת כריתת עצים על גדות הנחל. בחלק זה ישנה גם טיילת על גדות הנחל, ובה שביל אופניים. חלק זה של הנחל הוא אחד האתרים המתוירים ביותר בישראל, ומבקרים בו מידי קיץ 200,000 ישראלים, רובם במסגרת מפעילי השייט.
הנחל מתאחד עם נחל חרמון והדן סמוך לשדה נחמיה, והופך יחד איתם לנהר הירדן.
שמורת טבע נחל שניר (חצבני)

בחלקו של הנחל בסמוך למעיין ברוך הנחל נמצא בתוך תחומי שמורת טבע נחל שניר. בחלק זה עובר בנחל מסלול טיול המתחיל בשמורה וחלקים בו עוברים בתוך הנחל ובסמוך לו. המסלול מסתיים בכביש 99 בסמוך לחניון מעיין ברוך.
בזמני השיא נמדדו זרימות של 150 קוב/שנייה ובזמני השפל 0.6 קוב/שנייה.
גלריית תמונות

מבט על נחל שניר מגבול ישראל-לבנון
נחל שניר
נחל שניר
נופר צהוב בנחל שניר
נהר החצבאני מוקף הרדופים וערבות, הדפס עץ, 1881 (לפי ציורו של וודוורד)
נחל שניר
פטריות על עץ בנחל שניר
קפריסין באירוויזיון

| --- | --- |

 מדינה:  קפריסין קפריסין
 רשת שידור:  CyBC
 השתתפות ראשונה:  אירלנד דבלין, 1981
 זכיות:  0
 השתתפויות:  40
 היעדרויות:  3
 אירוח האירוויזיון:  לא אירחה
 השתתפות אחרונה:  שוודיה מאלמה, 2024
אלכס פאנאי בדבלין (1995)
ליסה אנדרס באיסטנבול (2004)
אברידיקי בהלסינקי (2007)
אבדוקיה קאדי בבלגרד (2008)
דספינה אולימפיו במאלמה (2013)
יאניס קראגיאניס בווינה (2015)
מינוס וואן בסטוקהולם (2016)
הוביג דמירג'יאן בקייב (2017)
אלני פוריירה בליסבון (2018)
טאמטה בתל אביב-יפו (2019)
קפריסין השתתפה באירוויזיון כ־40 פעמים החל מהצטרפותה לתחרות ב־1981 והיא נעדרה מהתחרות שלוש פעמים ב־1988, 2001 ו־2014.
נכון ל־2025, קפריסין היא שיאנית התקופה הארוכה ביותר שחלפה מהצטרפותה לתחרות מבלי לנצח בה, כאשר אחריה נמצאות איסלנד, אשר השתתפה בתחרות שלושים ותשע פעמים מבלי לנצח בה.
הישגים

מאז הצטרפה קפריסין לתחרות בשנת 1981 היא ידעה מעט הצלחות. המקום הגבוה ביותר אליו היא הגיעה הוא המקום השני, אותו היא השיגה באירוויזיון 2018:
בשנת 1982 הזמרת אנה ויסי הגיעה למקום החמישי עם השיר "Μόνο η αγάπη" ("רק אהבה"). ויסי, זמרת מפורסמת בקפריסין וביוון, ייצגה את יוון בתחרות פעמיים: בשנת 1980 עם השיר "Ωτοστόπ" ("מסלול טיולים") שהגיע למקום ה־13; ובשנת 2006 עם השיר "Everything" ("כל דבר") שהגיע למקום ה־9.
בשנת 1997 עם השיר "Μάνα μου" ("אמא שלי") שבוצע על ידי הארה ואנדרס קונסטנטיניו והגיע אף הוא למקום החמישי.
בשנת 2004 עם השיר "Stronger Every Minute" ("חזקה יותר בכל דקה") שבוצע על ידי ליסה אנדרס והגיע למקום החמישי.
המקום הנמוך ביותר אליו הגיעה קפריסין בתחרות הוא המקום האחרון אליו היא הגיעה בשנת 1986 עם השיר "Τώρα ζω" ("עכשיו אני חיה") שבוצע על ידי אלפידה. אלפידה ייצגה את יוון באירוויזיון בשנת 1979 עם השיר "Σωκράτη", איתו היא הגיעה למקום השמיני.
בשנות ה־80 ובשנות ה־90 הצליחה קפריסין להגיע לאחד מעשרת השירים המדורגים הכי גבוה מספר פעמים, דבר שגרם לקהל הקפריסאי לאהוד מאוד את התחרות. מאז ההישג הטוב ביותר אליו הגיעה קפריסין ב־2004, היא החלה להדרדר בממוצע ההישגים שלה, והיא כשלה להעפיל לגמר בין 2005 ל־2009. לאחר ניצחונה של פורטוגל באירוויזיון 2017 הפכה קפריסין למדינה שהשתתפה בהכי הרבה תחרויות מבלי לנצח.
באירוויזיון 2018 העפילה קפריסין, שיוצגה על ידי הזמרת אלני פוריירה, למקום השני בתחרות.
הישגים > שפה

רוב השירים אשר שלחה קפריסין לתחרות בוצעו בשפה היוונית או האנגלית. שלושת המקרים יוצאי הדופן התרחשו ב־2000, 2007 ו־2018: ב־2000 שלחה קפריסין את הצמד אלכסנדרוס וכריסטינה עם השיר "Νόμιζα" שהכיל מילים הן ביוונית והן באיטלקית, ב־2007 שלחה את השיר "Comme ci, comme ça" שבוצע בשפה הצרפתית על ידי הזמרת אברידיקי וב־2018 שם השיר אשר נשלח כנציגה בתחרות נקרא "Fuego" שמשמעו "אש" בשפה הספרדית, אולם מילות השיר מושרות בשפה האנגלית.
היעדרויות

קפריסין נעדרה מ־3 תחרויות אירוויזיון לאורך השנים:
היעדרותה הראשונה של קפריסין התרחשה ב־1988. רשות השידור הקפריסאית בחרה לפרוש מהתחרות באותה שנה מכיוון שהיא החליטה כי השיר שנבחר כנציגה בתחרות עובר על תקנון התחרות, כלומר, השיר היה מועמד לבחירה בקדם-האירוויזיון הקפריסאי ב־1984, ולכן החליטה רשת השידור הקפריסאית לפסול את השיר ולפרוש מהתחרות באותה שנה.
קפריסין נעדרה בפעם השנייה מהתחרות ב־2001. במהלך שנות ה־2000 המוקדמות, קפריסין הייתה אחת המדינות המושפעות בתחרות מהחלטתו של איגוד השידור האירופי לפסול מדינות שהגיעו להישגים נמוכים בתחרות בשנים קודמות, כדי לאפשר למדינות חדשות להצטרף לתחרות. נבע הדבר מריבוי המדינות שביקשו להשתתף בתחרות, דבר שחייב את איגוד השידור האירופי לסנן את המדינות שביקשו להשתתף. שתי שיטות לסינון נקבעו לשם כך: סינון של השירים הפחות טובים ומניעה ממדינות שהישגיהן בשנים קודמות היו נמוכים מלהשתתף בתחרות. באותן שנים, הוחלט לערוך הצבעה מוקדמת של צוותי שיפוט מכל המדינות על סמך גרסאות מוקלטות של השירים, ולנפות מן התחרות את השירים שהגיעו לשבעת המקומות האחרונים. כתוצאה מכך, קפריסין לא השתתפה בתחרות האירוויזיון ב־2001. שיטה זו לניפוי שירים הוחלפה ב־2004 בשיטת חצאי הגמר בשל אי־נחת שחשו רשתות השידור שנופו לאחר השקעת משאבים רבים בארגון תחרות מקומית.
קפריסין נעדרה מהתחרות בפעם השלישית והאחרונה ב־2014, לאחר שרשות השידור הקפריסאית החליטה לפרוש מהתחרות עקב קשיים כלכליים ואדישות הציבור הקפריסאי מהתחרות.
יחסי קפריסין ויוון באירוויזיון

קפריסין ידועה כמדינה שלרוב נותנת את מספר הנקודות הרב ביותר שלה ליוון ומקבלת בחזרה מיוון את מספר הנקודות הרב ביותר. יחסי קפריסין ויוון באירוויזיון הם דוגמה אחת מני רבות של הצבעה בין מדינות שיש להן קשרים גאוגרפיים, היסטוריים, פוליטיים ותרבותיים, כמו רומניה ומולדובה, מדינות ברית המועצות לשעבר, המדינות הבלטיות והמדינות הנורדיות. במקרה של יוון וקפריסין, החליפין של מרב הנקודות ביניהן, הוא כנראה בשל העובדה כי הרוב המכריע של אזרחי קפריסין הם יוונים ולכן יש שיתוף קשרים לשוניים (דוברי יוונית) ואותו טעם מוזיקלי. בנוסף על כך, יוון וקפריסין חולקות את אותה תעשיית המוזיקה.
בשל המחלוקות שנגרמו על ידי הצבעתן הפוליטית של השתיים, ב־2008 כל אחת משתי המדינות שובצה לחצי־גמר אחר, כך שהן לא תוכלנה להצביע אחת לשנייה בחצי־הגמר. טרם קיום אותה תחרות, הנציגים היוונים והקפריסאים קיימו במשותף מסיבת חימום מוצלחת ב"יורוקלאב", בה השתתפו כשבע עשרה משלחות אחרות של התחרות ו־1,500 אורחים שהוזמנו למסיבה תחת הסלוגן "מפגש של הקול היווני-קפריסאי". עם זאת, ב־2015, בפעם הראשונה בתולדות התחרות זה שנים, קפריסין לא העניקה ליוון את מירב הנקודות שלה. באותה שנה יוון העניקה לקפריסין 10 נקודות וקפריסין העניקה ליוון 8 נקודות, ובאופן מפתיע, שתיהן העניקו את מרבית הנקודות שלהן לשיר האיטלקי.
בשנות ה־2000, כאשר הישגיה של קפריסין בתחרות ירדו, ביצועיה של יוון השתפרו במהלך העשור עד כדי ניצחון ושבע פעמים בהן הגיעה לאחד מעשרת המקומות הראשונים בתחרות. הישגיה של יוון יצרו שינוי מעניין כאשר הציבור הקפריסאי החל לגלות עניין רב יותר בהופעתה של יוון בתחרות מאשר בהופעתה של קפריסין. הדבר נובע כנראה מהעובדה כי החל מ־2004 יוון נוהגת לשלוח לתחרות אמנים פופולריים ברחבי יוון וקפריסין, בעוד קפריסין נוהגת לשלוח באמצעות תחרות פתוחה מתחרים אשר, לרוב, אינם מוכרים בקפריסין.
ראו גם

יוון באירוויזיון
הערות שוליים

↑  Eurovision 2014: Cyprus will not participate in Copenhagen,‏ 3 באוקטובר 2013
↑  ב-2012, קפריסין ואוקראינה קיבלו, כל אחת, 65 נקודות בגמר התחרות. אולם, לפי חוק שובר השוויון, אוקראינה התמקמה במקום ה-15 וקפריסין במקום ה-16 משום שאוקראינה קיבלה בגמר התחרות נקודות מיותר מדינות מאשר קפריסין.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: f14c0ce7-3fee-42ed-879c-c00b52f9ca6a
הרבנות הראשית לישראל

| --- | --- |

סמל הרבנות הראשית לישראל
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 תחום שיפוט:  ישראל 
 משרד אחראי:  המשרד לשירותי דת
 תאריך הקמה:  1921
 חוק:  חוק הרבנות הראשית לישראל
 מנהל:  יהודה כהן
 מטה מרכזי:  אהליאב 5, ירושלים
 gov.il
 קואורדינטות:  31°47′27″N 35°11′52″E﻿ / ﻿31.790769°N 35.197857°E﻿ / 31.790769; 35.197857
  (למפת ירושלים מוגדלת) הרבנות הראשית לישראל(למפת ירושלים רגילה) הרבנות הראשית לישראל(למפת הרי ירושלים רגילה) הרבנות הראשית לישראל(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הרבנות הראשית לישראל
 
הרבנות הראשית לישראל היא המוסד הרבני העליון הרשמי של מדינת ישראל. תחומי אחריותה כוללים מינוי רבנים ודיינים, קביעת תקנות, הפעלת מערכת הכשרות הממלכתית ועוד.
חוק הרבנות הראשית לישראל ה'תש"מ–1980 מעניק את סמכויות הרבנות הראשית למועצת הרבנות הראשית ומונה בין תפקידיה:
מתן תשובות וייעוץ בענייני הלכה לציבור השואלים; קירוב הציבור לערכי התורה והמצוות; נתינת תעודות כשרות למסעדות, בתי עסק ומוסדות ציבוריים; מתן כשירות לרבנים לכהן כדיינים, רבני ערים ורבנים רושמי נישואין; פיקוח על יבוא בשר כשר לארץ, וכן כל פעולה נוספת הדרושה לביצוע תפקידיה על פי כל דין.
בראש הרבנות הראשית עומדים שני הרבנים הראשיים. אחד מהם עומד בראש מועצת הרבנות הראשית והשני בראש בית הדין הרבני הגדול. מערכת הרבנות הראשית לישראל פועלת מכוח חוק הרבנות הראשית לישראל, ה'תש"ם–1980.
הרבנות הראשית היא ממשיכת דרכה של "הרבנות הראשית לארץ ישראל" שייסד הרב אברהם יצחק הכהן קוק בתקופת המנדט הבריטי, ב־1921. בעבר שכנה הרבנות הראשית בבניין היכל שלמה ששמו הפך לשם נרדף לה. כיום היא שוכנת בשכונת רוממה סמוך לכניסה הראשית לירושלים.
היסטוריה > הקמת הרבנות הראשית

עדת הספרדים בירושלים הייתה רוב ביישוב היהודי מאז בוא מגורשי ספרד עד ראשית שנות השבעים של המאה ה-19, והעדה היחידה שהוכרה באופן רשמי על ידי השלטונות העות'מאניים. בראש ההנהגה הרוחנית של העדה והיישוב היהודי בארץ ישראל עמד הרב הראשי, שכונה חכם באשי ובהמשך "הראשון לציון". סמכויותיו של הראשון לציון הוכרו רשמית על ידי הסולטאן העות'מאני כראש הרבנים לארץ ישראל, שמושבו בירושלים. הראשון לציון מינה רבנים ופיטר אותם, שימש כנציג העדה בפני השלטונות, נהנה מחסינות, והיה אחראי לגביית המיסים בעבור השלטונות ולחלוקת הנטל בין תושבי הארץ היהודים.
לעומת היהודים הספרדים בארץ, העדיפו היהודים האשכנזים להישאר בחסות הקונסולים האירופאים, במסגרת חוק הקפיטולציות. הם היו מאורגנים על פי ארצות מוצאם ב"כוללים", והקימו לעדתם מערכות שירותי חינוך ודת נפרדים.
כשהוקם הממשל האזרחי הבריטי והרברט סמואל מונה לתפקיד הנציב, התחדשה הפעילות להגדרת מעמדו של היישוב היהודי, שהיה לא ברור עד לאותה עת. כך קרה שמשלחות של יהודים מהארץ ניגשו לנציב והציגו טענותיהם, והנציב בתגובה מינה שתי ועדות: אחת – שתבדוק את מעמדן של העדות הדתיות בארץ וסמכויותיהן. והשנייה – לבחינת בעיית ההנהגה הדתית של היישוב היהודי. במהלך הדיונים התברר שקיימת נטייה להקמת מוסד "רבנות ראשית לארץ ישראל". לאחר דיונים ממושכים סביב שאלת דרך בחירת הרבנים ויחסי הייצוג, הוחלט על הקמת גוף בוחר ששני שלישים מאנשיו יהיו רבנים, ושליש יהיו נציגי ציבור מרחבי הארץ. הגוף כונס לראשונה ב-24 בפברואר 1921, ט"ז באדר א' ה'תרפ"א בבית יהודיוף-חפץ בירושלים ובחר על פי הצעתה של הוועדה בשני רבנים ראשיים: האחד אשכנזי – הרב אברהם יצחק הכהן קוק, והשני ספרדי – הרב יעקב מאיר.
כך הוקמה הרבנות הראשית בשנת ה'תרפ"א (1921), בחסות שלטונות המנדט הבריטי. רבנות ראשית זו תפסה את מקום תפקיד החכם באשי שהתקיים תחת השלטון העות'מאני. בנוסף, מונתה מועצת רבנות בת שישה חברים: שלושה אשכנזים ושלושה ספרדים. לצד מועצת הרבנות, נבחרו שלושה יועצים שאינם רבנים, שסמכותם לא הייתה מוגדרת אך ביטאה את דרישות הציבור להתאמת ההלכה לתנאי הזמן. בהמשך התבטל מעמדם של היועצים.