stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נשיא ארצות הברית
משך הכהונה

החוקה קבעה שמשך כהונת הנשיא (בין הבחירות) הוא ארבע שנים. בתחילה לא הגבילה החוקה את תקופת הכהונה המצטברת בתפקיד (אם ייבחר הנשיא מחדש), אך הנשיא הראשון ג'ורג' וושינגטון קבע את התקדים בו נשיא פורש אחרי שתי תקופות כהונה.
בעקבות כך, רק הנשיאים יוליסס ס. גרנט ותאודור רוזוולט חככו בדעתם האם לנסות להיבחר לכהונה שלישית, ורק הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט ניסה (והצליח) להיבחר לכהונה שלישית ואף רביעית. לאחר בחירתו של האחרון לארבע תקופות כהונה עבר התיקון ה-22 לחוקה, שהתקבל בשנת 1951 והגביל את תקופות הכהונה האפשריות לשתיים (בנסיבות רגילות – עד שמונה שנים, ובנסיבות מיוחדות – עד עשר שנים).
משנת קבלת התיקון, שישה נשיאים נבחרו לשתי תקופות כהונה רצופות: דווייט אייזנהאואר, ריצ'רד ניקסון (התפטר במהלך כהונתו השנייה בעקבות פרשת ווטרגייט), רונלד רייגן, ביל קלינטון, ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה.
הגבלת שתי תקופות הכהונה בתוקף גם אם תקופות הכהונה אינן רצופות, והיא בתוקף לכל חייו של הנשיא וגם תקופת צינון לא תכשיר אותו לחזור למשרת הנשיא. על אותו המשקל, נשיא יכול להיבחר לשתי תקופות כהונה לא רצופות, כמו הנשיא גרובר קליבלנד ודונלד טראמפ.
משכן הנשיא, שכרו ותנאים נלווים

מעונו הרשמי של הנשיא ושל משפחתו הוא הבית הלבן, הנמצא בשדרות פנסילבניה מספר 1600 בעיר הבירה וושינגטון. בית הנופש הרשמי שלו נמצא בקמפ דייוויד שבמדינת מרילנד (בסמוך לעיר וושינגטון), ובית הארחתו הרשמי הוא בלייר האוס.
הקונגרס הראשון קבע ששכרו של וושינגטון יהיה 25,000 דולרים לשנה, סכום השווה לכ-340,000 דולרים ב-2015. וושינגטון, על אף הקושי הפיננסי שהיה נתון בו, דחה את המשכורת בתחילה כדי לא להיתפס כתאב בצע. הקונגרס המשיך לשכנע אותו, ולבסוף הסכים וושינגטון, מחשש שיקבע תקדים לפיו משרת הנשיא תוגבל אך ורק לעשירים שיוכלו למלא את תפקידם גם ללא משכורת. משנת 2001, השכר השנתי של הנשיא הוא 400 אלף דולר. הנשיא זוכה לשכר הגבוה ביותר במגזר הציבורי, ולכן השכר שלו מתעדכן בהתאם לשינויים במשק. ציוני דרך בולטים בשכר הנשיא:
24 בספטמבר 1789 – 25 אלף דולר
3 במרץ 1873 – 50 אלף דולר
4 במרץ 1909 – 75 אלף דולר
19 בינואר 1949 – 100 אלף דולר
20 בינואר 1969 – 200 אלף דולר
20 בינואר 2001 – 400 אלף דולר
לרשות הנשיא עומד מטוס מיוחד מדגם בואינג 747, המכונה "אייר פורס 1" המתופעל על ידי כנף אווירית 89 מבסיס אנדרוז בסמוך לוושינגטון די.סי. לטיסות לטווחים קצרים, משמש מסוק מיוחד מדגם סי-קינג, המכונה "מארין 1" המתופעל על ידי טייסת המסוקים HMX-1. המכוניות הנשיאותיות הן לימוזינות משוריינות מתוצרת קדילאק. לוחית הרישוי של הלימוזינה הנשיאותית נושאת את הכיתוב "USA 1".
הנשיא ובני משפחתו נשמרים בכל עת על ידי סוכנים של השירות החשאי של ארצות הברית.
הטבות הניתנות לנשיאים לאחר סיום כהונתם: תקציב עבור לשכה וצוות עובדים, פנסיה חודשית (משנת 1958) ומימון להקמת ספרייה נשיאותית.
מדי בוקר מקבל הנשיא את התקציר היומי לנשיא (מוכר גם כ-President’s Daily Brief. PDB) התקציר הוא סיכום סודי ביותר של המודיעין האמריקאי ואירועי העולם. התקציר מופק על ידי ראש המודיעין הלאומי.
לכל מקום אשר אליו הולך הנשיא, מתלווה אליו שליש צבאי אשר נושא את מזוודת הפוטבול (מזוודה מסוג זירו האליברטון) במשקל של 20 ק"ג שמכילה את הצפנים לשיגור נשק גרעיני.
מתקנים נשיאותיים
הבית הלבן
קמפ דייוויד
בלייר האוס
המכונית הנשיאותית (ארצות הברית)
מארין 1
אייר פורס 1
שבועת התפקיד ויום ההשבעה

לפני כניסתו לתפקיד באופן רשמי, על הנשיא הנבחר לשאת שבועה מיוחדת. שבועה זו, הכתובה בחוקה, היא:
אני נשבע חגיגית כי אמלא בנאמנות את תפקיד נשיא ארצות הברית, וכי אעשה כמיטב יכולתי לשמר, לשמור ולהגן על חוקת ארצות הברית.
המקור באנגלית
I do solemnly swear that I will faithfully execute the Office of President of the United States, and will to the best of my ability, preserve, protect and defend the Constitution of the United States.
נשיא רשאי להצהיר אמונים, במקום לשאת שבועה, אך מעולם לא היה נשיא שעשה כן. כל הנשיאים מאז ג'ורג' וושינגטון בחרו גם להוסיף בסופה של השבועה את המילים "So help me god" (כה יעזרני אלוהים), אף על פי שמילים אלה אינן מופיעות באף טקסט רשמי. את ההשבעה עורך נשיא בית המשפט העליון, והיא נעשית כאשר יד אחת של הנשבע, הנשיא הנבחר, מונחת על ספר התנ"ך. בהשבעות הנשיאים האחרונים, הונחה ידם על אותו הספר עליו הניח ידו אברהם לינקולן בעת השבעתו.
מאז 1937 יום השבעתו לתפקיד של הנשיא הוא 20 בינואר, קודם לכן היה זה ב-4 במרץ. מאז 1985, נעשית ההשבעה בצהרי היום, לרגלי בית הנבחרים, אלא אם כן, מזג האוויר החורפי אינו מאפשר זאת (כפי שהיה בעת השבעתם של רונלד רייגן ודונלד טראמפ לתקופת הכהונה השנייה שלהם).
לאחר ההשבעה, נערכת בחצר בית הנבחרים פרידה של הנשיא ורעייתו מהזוג הנשיאותי היוצא, ולאחריה עוזבים האחרונים באופן רשמי את עיר הבירה. בעשורים האחרונים, עזיבת גבעת הקפיטול נעשית במסוק הנשיאותי. זה, לוקח בפעם האחרונה את הנשיא היוצא אל מחוז חפצו. לאחר מכן, יוצאת מהמקום שיירה, שבמרכזה רכבו של הנשיא. השיירה נוסעת באיטיות במסלול ידוע מראש בעיר, אשר לאורכו מתקבצים המונים, המנופפים בידיהם לנשיאם החדש. לעיתים, על פי הנוהג, יוצאים הנשיא ורעייתו מהרכב הממוגן וצועדים כברת דרך מסוימת ברגל.
בשעות הערב של יום ההשבעה, נערך מצעד חגיגי בשדרות פנסילבניה של הבירה וושינגטון. במצעד משתתפות תזמורות צעידה, המהוות נציגות של כל מדינות ארצות הברית. אלו עוברות בסך לפני הבית הלבן, כאשר הנשיא הנכנס וסגנו, בני משפחתם ומכובדים נוספים, מביטים בצועדים ומנופפים להם לשלום מתוך ביתן ממוגן, הנבנה במיוחד לצורך האירוע. מלבד התזמורות, אשר נבחרות על ידי ועדה מיוחדת, מבין רבות המבקשות להשתתף באירוע, צועדות בו גם תזמורות צבאיות, ולכל אלו נוספים גם מיצגי ענק הנישאים על גבי משאיות. המצעד משודר בשידור חי ברשתות טלוויזיה המסקרות את אירועי אותו יום.
לאחר המצעד החגיגי, נערכים בוושינגטון נשפים שונים לרגל היום המיוחד. מקובל כי הנשיא הנכנס ורעייתו יפקדו כעשרה מהם.
בעוד שטקס ההשבעה עצמו ממומן על ידי המדינה, נשפים רבים הנערכים ביום הזה ממומנים על ידי אנשים פרטיים או חברות.
ממלאי מקום

ממלא מקומו של הנשיא במקרה שנשיא לא מסיים את תקופת כהונתו (בעקבות מוות, התפטרות, הדחה, חוסר יכולת לתפקד או כל סיבה אחרת) הוא סגן הנשיא. החוק האמריקני הגדיר רשימה של בכירי ממשל, בסדר ההחלפה של תפקיד הנשיא בפועל:
| # | תפקיד | נושא משרה נוכחי |
| --- | --- | --- |
| 1 | סגן הנשיא | ג'יי. די. ואנס |
| 2 | יושב ראש בית הנבחרים | מייק ג׳ונסון |
| 3 | הנשיא הזמני של הסנאט | צ'אק גראסלי |
| 4 | מזכיר המדינה | מרקו רוביו |
| 5 | מזכיר האוצר | סקוט בסנט |
| 6 | מזכיר ההגנה | פיט הגסת' |
| 7 | התובעת הכללית | פאם בונדי |
| 8 | מזכיר הפנים | דאג בורגום |
| 9 | מזכירת החקלאות | ברוק רולינס |
| 10 | מזכיר המסחר | הווארד לוטניק |
| 11 | מזכיר העבודה |  |
| 12 | מזכיר הבריאות ושירותי האנוש | רוברט קנדי ג'וניור |
| 13 | מזכיר השיכון והפיתוח העירוני | סקוט טרנר |
| 14 | מזכיר התחבורה | שון דאפי |
| 15 | מזכיר האנרגיה | כריס רייט |
| 16 | מזכיר החינוך |  |
| 17 | המזכיר לענייני חיילים משוחררים | דאג קולינס |
| 18 | מזכירת ביטחון המולדת | קריסטי נואם |
הנשיאים

נכון ל-2025, כיהנו בארצות הברית 45 אנשים כנשיא (כולל הנשיא המכהן). עם זאת, על פי המניין המקובל בארצות הברית מונים 47 נשיאים, שכן גרובר קליבלנד כיהן שתי תקופות לא רצופות והוא מכונה הן הנשיא ה-22 והן הנשיא ה-24 ודונלד טראמפ מכונה הן הנשיא ה-45 והן הנשיא ה-47.
19 מנשיאי ארצות הברית השתייכו למפלגה הרפובליקנית, 17 מנשיאי ארצות הברית השתייכו למפלגה הדמוקרטית, 9 מנשיאי ארצות הברית השתייכו למפלגות אחרות ואחד (ג'ורג' וושינגטון), היה מועמד חסר מפלגה.
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: נשיאי ארצות הברית
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
סגן נשיא ארצות הברית
הנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית
הבחירות לנשיאות ארצות הברית
הגברת הראשונה של ארצות הברית
הסנאט של ארצות הברית
יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית
נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית
ביאורים

↑  בספירת שתי כהונותיהם הלא רציפות של גרובר קליבלנד ודונלד טראמפ
הערות שוליים

↑  Trump’s Team to Raise Millions for Jan. 20 Events, באתר המודיע, 24 בנובמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007590176405171  BnF: cb11863688j (data)  CiNii: DA02782438  GND: 2033432-1  ISNI: 0000 0001 2106 1812  LCCN: n80001199  MusicBrainz: bbc82820-c93b-4df5-9316-4a24beb88ca6  NARA: 10642006  NKC: kn20010710003  NLA: 35571004  RERO: 02-A003921810  SNAC: w6934ph5  SUDOC: 026377519  Trove: 999786  VIAF: 129529146   WorldCat (עם VIAF): 129529146 
המסוק הנשיאותי מטיס בפעם האחרונה את ג'ורג' ווקר בוש ורעייתו בעוזבם את וושינגטון, לאחר השבעתו של ברק אובמה לנשיאות. במרכז מדרגות הקפיטול, מנופפים לשלום הנשיא הנכנס אובמה, סגנו ביידן ונשותיהם (20 בינואר 2009)
אלק פיטרס

| --- | --- |

 לידה:  13 באפריל 1995 (בן 29) Washington, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  25
 מכללה:  אוניברסיטת ואלפראיסו(אנ')
 דראפט:  בחירה 54, 2017 פיניקס סאנס
 קבוצות כשחקן
 2017–2018 2017–2018 2018–2019 2019–2020 2020–2022 2022–:  פיניקס סאנס ←נורת'רן אריזונה סאנס צסק"א מוסקבה אנאדולו אפס סאסקי בסקוניה אולימפיאקוס
 הישגים כשחקן
 אליפות היורוליג (2019)  אליפות הליגה המאוחדת של VTB‏ (2019)  גביע הנשיא (2019)  הגביע היווני בכדורסל (2023)
 
אלק פיטרס (באנגלית: Alec Peters; נולד ב-13 באפריל 1995) הוא כדורסלן בוסני יליד ארצות הברית המשחק בעמדת הפאוור פורוורד באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
קריירה בתיכון

פיטרס שיחק בעמדת הסמול פורוורד בוושינגטון, אילינוי, ונבחר לחמישיית העונה במדינה בשתי העונות האחרונות שלו. הוא בחר לשחק כדורסל מכללות באוניברסיטת ואלפראיסו(אנ') על פני הצעות מאוניברסיטאות גדולות יותר כמו בוסטון קולג', אוניברסיטת מיזורי ואוניברסיטת טנסי.
קריירת מכללות

פיטרס הפך מיד למוקד ההתקפה של הקרוסיידרס כפרשמן, אך לא הצליח להוביל אותם להישגים בולטים. כסופומור מיצב את עצמו פיטרס ככוכב עם ממוצעים של 16.8 נקודות ו-6.7 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה הוא נבחר לחמישיית העונה הראשונה של אזור ההורייזון ליג. בטורניר האזורי של 2015 הוא נבחר ל-MVP והצעיד את קבוצתו לטורניר אליפות המכללות בכדורסל.
בעונת הג'וניור שלו צבר פיטרס תשומת לב לאומית. הוא העמיד ממוצעים של 18.4 נקודות ו-8.4 ריבאונדים למשחק והוביל את הקרוסיידרס לגמר טורניר ההזמנה הלאומי ב-2016, שם הפסידו לאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. בסיום העונה הוא הכריז על מועמדותו לדראפט ה-NBA 2016, אך הסיר את מועמדותו וחזר לוואלפראיסו לשנת הסיניור ב-2016/17.
לפני תחילת עונת 2016/17 נבחר פיטרס לשחקן קדם העונה בהורייזון ליג. הוא עבר את רף 2,000 הנקודות בקריירה במשחק ב-28 בדצמבר 2016 נגד שיקגו סטייט. ב-10 במרץ 2017 עבר פיטרס ניתוח ברגל ימין והחמיץ את ארבעת המשחקים האחרונים בקריירת המכללות שלו. בתום העונה הסדירה הוא נבחר לשחקן השנה בהורייזון ליג, לאחר שהוביל את האזור עם 23.0 נקודות ו-10.1 ריבאונדים למשחק, והיה אחד משני השחקנים היחידים בחטיבה I שרשמו ממוצעים של 20 נקודות ו-10 ריבאונדים באותה עונה והיחיד בטופ 20 בנקודות וגם ריבאונדים. פיטרס קלע 2,348 נקודות וקטף 996 ריבאונדים בקריירת המכללות שלו, שניהם שיאי אוניברסיטה.
קריירה מקצועית > פיניקס סאנס (2017–2018)

בדראפט ה-NBA 2017 נבחר פיטרס במקום ה-54 על ידי פיניקס סאנס. פיטרס נרשם במדי הסאנס בליגת הקיץ של ה-NBA, הוא בסופו של דבר לא שיחק בעקבות שבר מאמץ ברגל ימין. הוא חתם רשמית בסאנס ב-18 בספטמבר 2017 על חוזה דו כיווני, בו נקבע שהוא יחלק את זמנו בין פיניקס לקבוצת ליגת הפיתוח שלהם, נורת'רן אריזונה סאנס. פיטרס ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו ב-18 באוקטובר 2017 נגד פורטלנד טרייל בלייזרס. לאחר ששיחק במשחק נוסף עם פיניקס, הוא לנורת'רן אריזונה ב-23 באוקטובר 2017. במשחק האחרון של עונת הרוקי שלו הוא רשם שיא קריירה של 36 נקודות (כולל 8 שלשות, שיא מועדון לרוקי) ושיא עונתי של 9 ריבאונדים בניצחון 124–97 נגד דאלאס מאבריקס, והפך לשחקן היחיד מלבד ג'יימס הארדן באותה עונה שרשם לפחות 35 נקודות עם 8 שלשות ו-7 ריבאונדים במשחק בודד.
קריירה מקצועית > צסק"א מוסקבה (2018–2019)

ב-23 ביולי 2018 חתם פיטרס בצסק"א מוסקבה הרוסית מהליגה המאוחדת של VTB והיורוליג. הוא זכה עם הקבוצה ב-VTB עם ממוצע של 6.2 נקודות למשחק. ב-1 ביולי 2019 הוא שוחרר מהקבוצה.
קריירה מקצועית > אנאדולו אפס (2019–2020)

ב-8 ביולי 2019 חתם פיטרס לשנה באלופת טורקיה וסגנית אלופת היורוליג אנאדולו אפס. לאחר שהעמיד ממוצע של 4.2 נקודות למשחק הוא עזב את הקבוצה ב-30 ביוני 2020.
קריירה מקצועית > סאסקי באסקוניה (2020–2022)

ב-4 ביולי 2020 חתם פיטרס בסאסקי בסקוניה מליגת ה-ACB הספרדית והיורוליג.
קריירה מקצועית > אולימפיאקוס (2022–הווה)

ב-10 ביולי 2022 חתם פיטרס באולימפיאקוס מליגת העל היוונית והיורוליג.
טורניר ה-TBT

פיטרס שיחק בטים היינס בטורניר ה-TBT בשנת 2020.
הערות שוליים

1 2 3  "Phoenix Suns Draft Alec Peters with the 54th Pick". NBA.com. נבדק ב-23 ביוני 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דוסטר, אדם (7 במרץ 2016). "Beyond the Horizon". ספורטס אילוסטרייטד. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אורן, פול (17 בינואר 2014). "Valparaiso freshman Peters working through six weeks of struggles". The Times of Northwest Indiana. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Norlander, Matt (20 בנובמבר 2013). "Midwest tornadoes hit home for Valpo star freshman Alec Peters". CBSSports.com. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Five Crusaders Honored by Horizon League". Valparaiso Crusaders. 2 במרץ 2015. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "From Washington, Manual to NCAAs: Alec Peters, Lawrence Alexander lead teams to tourney titles". Peoria Journal Star. 11 במרץ 2015. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אוסיפוף, מייקל (7 באפריל 2016). "Valparaiso's Alec Peters decides to declare for NBA Draft — for now". שיקגו טריביון. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דוסטר, רוב (26 במאי 2016). "Alec Peters withdraws from NBA Draft, will he transfer?". NBCSports. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אוואנס, אנדרו (2 ביוני 2016). "Alec Peters' return to Valparaiso sends shockwaves through the Horizon League". SBNation.com. נבדק ב-23 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Horizon League Announces Men's Basketball Preseason Awards". הורייזון ליג. 6 באוקטובר 2016. אורכב מ-המקור ב-2017-01-03. נבדק ב-2 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Peters Reaches 2,000 Career Points in Crusaders' Win Over Chicago State". Valparaiso Crusaders. 28 בדצמבר 2016. נבדק ב-2 בינואר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Phoenix Suns announce roster for NBA Summer League in Las Vegas". 4 ביולי 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Phoenix Suns Sign Alec Peters". NBA.com.
↑  @nazsuns (11 באפריל 2018). ".@petersalec dropped 36 points (8-13..." (Tweet) – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Alec Peters joined CSKA". צסק"א מוקסבה. 23 ביולי 2018. אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2020. נבדק ב-23 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CSKA Moscow, Alec Peters part ways". ספורטנדו. 1 ביולי 2019. נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Anadolu Efes officially sign Alec Peters". ספורטנדו. 8 ביולי 2019. נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alec Peters officially leaves Anadolu Efes". ספורטנדו. 30 ביוני 2020. נבדק ב-30 ביוני 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Alec Peters signs at Baskonia" (באנגלית). Eurobasket.com. 4 ביולי 2020. נבדק ב-5 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Γραβιά, Τζένη. "Παίκτης του Θρύλου ο Πίτερς". Olympiacos BC (ביוונית). נבדק ב-2022-07-10.
↑  אורן, פול (18 ביוני 2020). "Homer Drew returning to the sidelines this summer for national tourney". Northwest Indiana Times. נבדק ב-10 ביולי 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
קו 99

אוטובוס דו-קומתי של קו 99
קו 99 של אגד (סובב ירושלים) היה קו אוטובוסים תיירותי שפעל בעיר ירושלים. בקו זה פעלו אוטובוסים דו-קומתיים.
היסטוריה

באפריל 2005 הוחלט לחדש את קו התיירות סובב ירושלים, תוך שימוש באוטובוסים מדגם NEOPLAN N122. שלושה אוטובוסים מדגם זה שנותרו בשירות אגד נשלחו למוסך אגד בירושלים ושם שופצו והותאמו לשירות בקו. האוטובוס שופץ ונבנה בשתי גרסאות: אוטובוס "חורף" סגור ורגיל וגרסת "קיץ" שבה מוסר הגג של הקומה השנייה ונוצר "אוטובוס ספארי".
בשנת 2015, אגד מכרה את הקו ואוטובוסי הקומתיים לחברת יארא טורס. במהלך תקופת ההפעלה של הקו על ידי יארא טורס הקו הופעל על פי בקשות בלבד. בשנת 2016 יארא טורס הפסיקה להפעיל את הקו. האוטובוס מדגם MAN NL313F שהוא האוטובוס הדו קומתי החדש ביותר נמכר והאוטובוסים מדגם NEOPLAN N122 הושבתו.
ב-2023 עיריית ירושלים הודיעה על השקת קו אוטובוס עירוני חדש, באוטובוס דו-קומתי, שייסע בכמה מסלולים ברחבי העיר ויאפשר סיור תיירותי רכוב באתרים החשובים של בירת ישראל.
מסלול

זמן הנסיעה הוא כשעה וחצי. היו 25 תחנות על הקו שעבר ליד אתרי התיירות הפופולריים בירושלים. לנוסעים בקו סופק הסבר קולי על המסלול ב-8 שפות שונות
כגון: עברית, ספרדית, אנגלית, ערבית.
התחנות

תחנה מרכזית
רחוב בצלאל
רחוב המלך ג'ורג' - בנין הפעמון
רחוב המלך ג'ורג' - המשביר
רחוב הנביאים
מלון "גרנד קורט"
שער שכם
שער הפרחים, מוזיאון רוקפלר
שער האריות
עיר דוד, שער האשפות
הר ציון
שער יפו
מלון המלך דוד
תיאטרון החאן
טיילת ארמון הנציב
קניון מלחה
גן החיות התנ"כי
הר הרצל
יד ושם
הגן הבוטני האוניברסיטאי בגבעת רם בניות
האוניברסיטה העברית - קמפוס גבעת רם, מוזיאון המדע
מוזיאון ישראל, מוזיאון ארצות המקרא
משכן הכנסת
בית המשפט העליון
התחנות בקו ב-2023

יציאה מרחוב אגרון 14, בין מלון וולדורף אסטוריה לקונסוליה האמריקאית
רחוב שבטי ישראל, מאחורי כיכר ספרא
רחוב אגריפס/שוק מחנה יהודה
קריית המוזיאונים
הכנסת
מלונות שדרות הרצל
הר הרצל
יד ושם
שדרות הרצל
מלונות שדרות הרצל
תחנה מרכזית (אוטובוסים/רכבת)
רחוב יפו
קריית הלאום
גן סאקר
שכונת רחביה
חזרה לנקודת היציאה ברחוב אגרון 14
ראו גם

תחבורה בירושלים
הערות שוליים

↑   אוטובוס הקומותיים חוזר: ירושלים תשיק אוטובוס תיירים דו-קומתי, בעיתון מקור ראשון, 15 במרץ 2023
תחנת שער האריות של קו 99 בשנת 2011
מרים טוקאן

| --- | --- |

 לידה:  6 ביולי 1982 (בת 42) אעבלין, ישראל 
 שם במה:  Miriam Toukan 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  ערבית, אנגלית, צרפתית, ספרדית, עברית 
 miriamtoukan.com
 
מרים טוקאן (בערבית: مريم طوقان; נולדה ב-6 ביוני 1982) היא זמרת, עורכת דין ופעילה פוליטית ערביה-ישראלית.
ביוגרפיה

מרים טוקאן נולדה בכפר אעבלין למשפחה ערבית נוצרית. בוגרת לימודי משפטים באוניברסיטת חיפה, עובדת כעורכת דין ומתמחה בדיני נזיקין.
בבית בו גדלה טוקאן נהגו לשמוע לצד מוזיקה ערבית גם מוזיקה ישראלית וזמרים כגון אריק איינשטיין, חיים משה וזהבה בן. לדברי טוקאן, שירתה הושפעה רבות מהזמרת פיירוז. בנערותה שרה טוקאן כסולנית במקהלת אל קרוואן באעבלין, בעיקר מוזיקה מצרית קלאסית. ב-2003 השתתפה בתחרות הערבזיון ושרה שיר של המשורר סמיח אל-קאסם.
בשנת 2007 השתתפה בעונה החמישית של ריאליטי השירה "כוכב נולד". טוקאן הייתה המתמודדת הערבייה הראשונה בתוכנית, במהלכה ביצעה חידושים לקלאסיקות ישראליות מוכרות כמו "עץ השדה", "בדד" ו"הכניסיני תחת כנפך". טוקאן סיימה את התוכנית במקום התשיעי.
בשנת 2008 הוציאה אלבום ובו גרסאות כיסוי לשירי חג המולד. טוקאן הופיעה באירועי ערבי משוררים בתיאטרון הקאמרי, הופיעה יחד עם דוד ד'אור בתיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי באיטליה ושיתפה פעולה עם אלון אולארצ'יק ולהקתו במסגרת פסטיבל הפסנתר. בשנת 2010 הוציאה את הסינגל "סודך" וב-2011 את הסינגל "תמיד בשניים". את המילים לשירים כתבה טל גורדון.
ב-2013 השתתפה במיזם רשות השידור להפקת מופע מחודש של פסטיבל הזמר והפזמון. בפסטיבל שרה טוקאן את השיר "תהילה", שכתבה ליקי גולדברג אגינסקי, אשתו של מאיר גולדברג. ב-2018 הופיעה בקזבלנקה במסגרת פסטיבל "אנדלוסיאת" (Andalussyat) יחד עם התזמורת האנדלוסית הישראלית, בו הופיעו מוזיקאים רבים ערבים ויהודים ממרוקו וישראל.
טוקאן היא סולנית ההרכב "קווארטטוקאן", אותו הקימה יחד המוזיקאי עידן טולדנו בשנת 2007 בעת מפגשם כסטודנטים באוניברסיטת חיפה. ההרכב מופיע ברחבי הארץ והעולם. אלבומו הראשון של ההרכב ראה אור ביוני 2013, והאלבום השני יצא ב-2019 והוא כולל יצירות מקוריות של חברי ההרכב, ויצירות שנכתבו במיוחד להרכב על ידי סמי מיכאל, אהובה עוזרי, דניאל גלאי ועוד. מופע הלהקה "כשביאליק ופיירוז נפגשים" מציג בבמות רבות בישראל, כולל בבתי ספר במסגרת סל התרבות הארצי.
טוקאן חברה בתנועות לקידום השלום וסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני "לוחמים לשלום" ו"נשים עושות שלום". היא השתתפה במספר צעדות שלום במדינות שונות עם תנועת "נשים עושות שלום", ושרה בערבית את השיר "תפילת האמהות" שהפך להמנון התנועה.
הערות שוליים

1 2  חן לב, מרים טוקאן משאירה את כוכב נולד מאחור ומוציאה סינגל חדש, באתר nrg,‏ 8 בדצמבר 2010
1 2   בן שלו, מרים טוקאן שרה בחיפה ומסתכלת על ביירות, באתר הארץ, 17 בספטמבר 2013
↑  דודו כהן, ‏מרים טוקאן, איפה את?, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2009
↑  טלי מורנו ודן שילון, ‏באה לשכונה בחורה חדשה, באתר ‏מאקו‏, 14 בנובמבר 2010
↑  מאיה כהן, לא פחדתי שישכחו אותי, באתר ישראל היום, 15 במרץ 2012
↑  מרים טוקאן, סודך, באתר המוזיקה של יוסי חרסונסקי
מרים טוקאן, תמיד בשניים, באתר המוזיקה של יוסי חרסונסקי
↑  אריאנה מלמד, פסטיבל הזמר: לא רע לתפארת, סתם רע, באתר ynet, 1 בפברואר 2013
↑  יעל פרידסון, שירת מרים: מרים טוקאן רוצה לכבוש את פסטיבל הזמר העברי. ואת העולם, באתר nrg,‏ 29 בינואר 2013
↑  דור גפני, האנדלוסית אשדוד נתנה מופע פתיחה בפסטיבל במרוקו, באתר כאן דרום אשדוד, 16 בדצמבר 2018
↑  אתר הבית של הרכב קווארטטוקאן
↑  כשביאליק ופיירוז נפגשים, באתר סל התרבות הארצי
↑  יעקב בר-און, ‏מרים טוקאן מפתיעה ביידיש: "השפה הזו סקרנה אותי מילדותי", באתר מעריב אונליין, 10 ביולי 2019
↑  מרים טוקאן - אתר רשמי
↑   בן שלו, יעל דקלבאום, נושאת תפילה ויראלית, באתר הארץ, 20 באפריל 2017
| כוכב נולד (2003–2012) |
| --- | --- | --- |
| מנחה | צביקה הדר |  |
| זוכים | נינט טייב • הראל מויאל • יהודה סעדו • ג'קו אייזנברג • בועז מעודה • ישראל בר-און • רוני דלומי • דיאנה גולבי • חגית יאסו • אור טרגן |  |
| מעפילי גמר אחרים | שירי מימון • שי גבסו • הראל סקעת • עדי כהן • מאיה רוטמן • מארינה מקסימיליאן בלומין • לי בירן • מיי פיינגולד • עידן עמדי • דוד לביא • אוהד שרגאי • איטן גרינברג |  |
| מתמודדים בולטים נוספים | כברה קסאי • אלון ליטבק • לירון לב • מיקה שדה • שירלי לילו • ליטל גבאי • מיכל רשף • הדר עוזרי • אסף אברבוך • ניצן קייקוב • אבי מאיר וענונו • עמרי רוטברד • מיכאל עינב • רועי ארז • נעמה שטרית • לבנת בן-חמו • עמיר חדד • מורן אהרוני • קנדוג • ענת אסתר חיטמן • דנה ליקוורניק • דניאל בן-חיים • חן אהרוני • מרים טוקאן • עדי אולמנסקי • אתי ביטון • איה זהבי פייגלין • לירן דנינו • עומר אדם • חובי סטאר • מורן מזוז • אדיר גץ • אבי בן אבו • אדר גולד • רוני גינוסר • נעמה כהן • תמר יהלומי |  |
| ערכים קשורים | טדי יזמות והפקות (חברת הפקה) |  |
| תוכנית אם, תוכניות בת ותוכנית המשך | לא נפסיק לשיר • נולד לרקוד • לא נפסיק לרקוד • בית ספר למוסיקה • הכוכב הבא |  |
| שופטים | צדי צרפתי • ריקי גל • פבלו רוזנברג • מרגלית צנעני • גל אוחובסקי • דנה אינטרנשיונל • מירי מסיקה • צביקה פיק • גידי גוב • יאיר ניצני • משה פרץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370485405171  MusicBrainz: 817b0873-6191-4276-b5d5-e2373f83be5a  VIAF: 22150940025626601740   WorldCat (עם VIAF): 22150940025626601740
המושל הכללי של אוסטרליה

המושל הכללי של אוסטרליה (באנגלית: Governor-General of Australia) הוא נציג הכתר באוסטרליה, ומייצג את זכויותיו של המונרך ביבשת ואת הסמכות המבצעת של חבר העמים הבריטי. הוא בעל סמכויות טקסיות וחוקתיות בממשלה הפדרלית. המושלת הכללית המכהנת כיום היא סם מוסטין.
סמכויות המושל הכללי

בין סמכויותיו של המושל הכללי של אוסטרליה נמנות מינוי שגרירים, שרי ממשלה, שופטים, הענקת הסכמה מלכותית להקמת ממשלה (במסגרת שיטת הממשל של מלוכה חוקתית), קביעת מועד בחירות והענקת אותות הכבוד הרשמיים של אוסטרליה. פרט לכך, המושל הכללי הוא המושל של טריטוריית הבירה האוסטרלית, שמעמדה דומה לזה של מדינות אוסטרליה.
מעמדו של המושל הכללי מוגדר במסגרת חוקת אוסטרליה, בה נכתב:
"המושל הכללי ממונה על ידי המלך, ויהיה נציגו בחבר העמים..."
אף על פי שלמושל הכללי כוחות רבים בחוק, הוא כפוף על פי המסורת לשיטת וסטמיניסטר, בה כל פעולותיו נעשות לאחר ייעוץ והמלצה של הרשות המבצעת, בפרט ראש ממשלת אוסטרליה. בתהליך מינוי ראש ממשלה חדש, המושל הכללי מחויב על פי המסורת להתחשב בהמלצתם של חברי בית הנבחרים של אוסטרליה.
למושל הכללי סמכויות טקסיות נרחבות. בהיותו באוסטרליה, הוא משתתף באירועים ממלכתיים רבים, מעניק פרסים, מעודד מיזמים לטובת החברה ומייצג את המלך באירועים רלוונטיים. בצאתו מאוסטרליה, הוא משתתף כנציג היבשת בטקסים בינלאומיים ומכובד כראש מדינה.
מעון המושל הוא בית הממשלה, מאתרי הממשל הבולטים בקנברה, בירת אוסטרליה, והוא מקום מגוריו הרשמי והראשי של המושל הכללי. מעון רשמי שני הוא בית האדמירליות בסידני. במהלך ביקור רשמי של המושל הכללי במדינות אוסטרליה האחרות, יתארח המושל הכללי ופמלייתו בבית המושל המקומי.
למושל הכללי סגל רשמי, המלווה אותו בכל פעילותיו ומוסדר בחוק. ראש הסגל נושא במשרת המזכיר הרשמי למושל הכללי של אוסטרליה, וזו אחת מהמשרות המנהליות הראשיות במדינה. כיום מכהן בתפקיד המזכיר הרשמי מרק פרייזר.
אוסטרליה התקדמה ממשטר אבסולוטי של מושל אחד ב-1788 (דאז, קפטן ארתור פיליפ) למשטר פדרלי במהלך יותר ממאה שנים. רשמית, המושל הכללי הראשון של אוסטרליה, ג'ון הופ, מונה בשנת 1901, כ-113 שנה לאחר ייסוד המושבה האירופאית ביבשת. המושל הכללי קוסגרוב, המכהן משנת 2014 הוא המושל הכללי ה-26. בממוצע שירת כל מושל כללי כ-4 שנים, אך התקופה הנפוצה היא כחמש שנים. על פי חוק, תקופת שלטונו של מושל כללי נקבעת לפי רצון מלך אוסטרליה, ואינה תחומה בזמן. מושלים כלליים בעבר שירתו בתפקידם בין תקופה של שנה ויום (ויליאם מוריסון) ועד תשע שנים ושבוע (אלכסנדר הור-רות'בן). נהוג כי כל מושל כללי חדש מושבע בו ביום שהמושל הכללי המכהן פורש מתפקידו.
בחירת המושל הכללי של אוסטרליה

בחירתו של מושל כללי חדש נמצאת בתחום סמכותו ואחריותו של ראש ממשלת אוסטרליה. זה מתייעץ עם חברי ממשלתו ולעיתים עם בית הנבחרים של אוסטרליה, ולבסוף עם המלך על מנת לקבל את אישורו הרשמי. המלך יכול לסרב להמלצת ראש הממשלה, אך הצעד חריג ביותר, ובוצע לאחרונה ב-1930, אז דחה המלך ג'ורג' החמישי את מועמדותו של סר אייזק אייזקס. במקרה תאורטי זה יכול המלך לבקש המלצה אחרת או למנות נציג מטעמו ללא כל המלצה.
לאחר שנתן המלך את הסכמתו למינוי, מפורסמת הודעה רשמית על המושל הכללי החדש, לרוב מספר חודשים בטרם פרישתו של המושל הכללי המכהן. במהלך פרק הזמן הזה, נודע הממונה הטרי כמושל הכללי המיועד של אוסטרליה.
טקס ההסמכה של המושל הכללי הנכנס מתבצע בסנאט אוסטרליה, בו נשבע המושל הכללי לשמור אמונים לכתר בפני נשיא בית המשפט העליון של אוסטרליה.