משפטי הכישוף בבמברג
משפטי הכישוף בשנים 1626-1632 > הקורבנות

במשפטי הכישוף בבמברג הואשמו גם חברי האליטה, זאת לאחר שאנשים ממעמד הפועלים נקבו בשמם כשותפים למעשי הכישוף לאחר שנחקרו בעינויים. הטלת האשמה על האליטה על ידי מעמד הפועלים לא הייתה אופיינת באותה עת, והיא ייחודית הן למשפטי המכשפות בבמברג והן למשפטי המכשפות המקבילים בוירצבורג. אולם, וירצבורג ובמברג נבדלו בכך שבוירצבורג נעצרו רבים מחברי האליטה הפקידותית הכנסייתית, וגם מספר רב של ילדים היו בין הנאשמים, בעוד שבבמברג מרבית הנאשמים היו מבוגרים מהאליטה הלא דתית, ובייחוד ממעמד הפקידים ועובדי הציבור.
המקרים המפורסמים ביותר במהלך משפטי הכישוף בבמברג היו של משפחת האן ושל ראש עיריית במברג יוהאנס יוניוס. במסגרת המשפטים הוצאו להורג כל בני משפחת האן - הפקיד גאורג האן ורעייתו קתרינה, הבת מריה אורסולה והבן אדם. כאשר התחדשו הרדיפות בשנת 1626, הפכו האן ומשפחתו למטרה עבור ועדת המכשפות וזאת בשל העובדה שהאן היה ידוע בהתנגדותו לרדיפות מכשפות, והביא להפסקת הרדיפות הקודמות בשנת 1622. בשנת 1627 נעצרו אשתו ובתו של האן. בעקבות מעצרן עזב האן את העיר יחד עם בנו אדם, והגיש תלונה על המעצר לקיסר האימפריה. אשתו ובתו של האן עברו עינויים שבמהלכם הודו השתיים בכישוף ונקבו בשמם של גאורג ואדם כשותפיהם. כאשר האן ובנו חזרו לבמברג בשנת 1628, אשתו ובתו כבר הוצאו להורג, והשניים נעצרו. הקיסר מחה על מעצרם של גאורג ואדם, אך מלחמת שלושים השנים המתמשכת מנעה ממנו להתערב בנעשה בבמברג, והנסיך-הבישוף דורנהיים התעלם מהפקודות הקיסריות. בזמן שעונה, גאורג האן נקב בשמו של ראש עיריית במברג יוהאנס יוניוס כשותף למעשי הכשפים.
בתחילה הכחיש יוהאנס את הטענות נגדו ודרש להתעמת עם מאשימיו. אך לבית המשפט הייתה סיבה לחשוד ביוהאנס, כיוון שאשתו הוצאה להורג כמה שנים קודם לכן באשמת כישוף. יוהאנס עמד בסירובו להתוודות גם לאחר שבוע של עינויים באמצעות מועכי-אגודלים, שגרמו לפציעה כה קשה עד שבמשך חודש שלם לא יכול היה להשתמש בידיו, וגם לאחר שזרועותיו נקשרו לאחור והוא הונף באוויר 8 פעמים באמצעות מכשיר הסטרפאדו (אנ).
לנוכח העינויים הקשים, נכמרו רחמיו של אחד הסוהרים והוא ייעץ ליוהאנס להמציא וידוי כלשהו, כיוון שמותו כבר נקבע מראש ועדיף לו לחסוך מעצמו סבל נוסף: "גם אם תעמוד בכל העינויים, לא תוכל להימלט, גם לא אם היית רוזן; העינויים יימשכו, אחד אחרי השני, עד שתודה בכך שאתה מכשף." בתחילת חודש יולי יוהאנס נשבר והודה בכך שסגד לשטן, ואף הפליל 27 בני אדם נוספים לאחר שחוקריו אילצו אותו לנקוב בשמותיהם של מכרים בעיירה, ע"פ סדר הרחובות. לדבריו, השטן התגלה בפניו בצורת תיש וציווה עליו להקריב לו את בנו ובתו, אך הוא סירב והוכה בשל כך.
יוהאנס התפרסם בשל עדותו על העינויים שעבר במכתב ששלח לבתו ורוניקה ובו תיאר את קורותיו ב"הקסנהאוס".
"בתמימות נכנסתי לכלא, בתמימות עינו אותי, בתמימות אני חייב למות..." – מכתב הפרידה מאת ראש עיריית במברג, יוהאנס יוניוס, 1628.
את המכתב הצליח להבריח מהכלא באמצעות סייענים. את מכתבו סיים במילים: "ילדתי היקרה, שמרי מכתב זה בסוד כדי שאף אחד לא ימצא אותו, אחרת אעבור עינויים קשים וראשם של הסוהרים ייערף. איסור זה נאכף בחומרה... ילדתי היקרה, תני לשליח מטבע אחד... לקח לי מספר ימים לכתוב מכתב זה: שתי ידי פצועות. אני במצוקה קשה... לילה טוב, מאחר שאביך לעולם לא יראה אותך שוב." בשוליים הוסיף הערה וציין כי שישה בני אדם העידו נגדו לאחר שעונו קשות וכולם התחננו בפניו שיסלח להם על כך, בטרם הוצאו להורג. כחודש לאחר שהתוודה, הועלה יוהאנס על המוקד.
במאי 1629, ברתול בראון, שהשתתף במשפטי המכשפות כתובע, נעצר בעצמו.
גם כיום, מספר ההוצאות להורג אינו ידוע מכיוון שרק חלקן תועדו. על פי התיעוד הקיים 15 גברים ונשים הואשמו בכישוף בשנת 1626; 85 הואשמו בשנת 1627, 137 בשנת 1628, ו-167 בשנת 1629, שהייתה שנת השיא של משפטי המכשפות, 54 בשנת 1630, ומספר קטן יותר בשנת 1631. אך אלו הם רק המקרים המתועדים וככל הנראה אינם משקפים את המספרים האמיתיים. כל הנאשמים הוצאו להורג בשריפה על המוקד. כדי לשמר עצים להסקה, נבנתה משרפה גדולה בזייל, מרכז ההוצאות להורג. לעיתים, טרם השריפה ערפו את ראשו של הנידון (במקרים בהם חסו עליו), אך ככל הנראה רובם נשרפו בחיים.