stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שגרירות ארצות הברית במוסקבה
אירועים בולטים

בין השנים 1953–1976 הקרינו הסובייטים את שגרירות ארצות הברית במוסקבה בגלי מיקרו האירועים הנ"ל נודעו בשם "איתות מוסקבה" או "אות מוסקבה" "Moscow Signal" (אנ'). התוצאה הייתה אירוע בעל משמעות בינלאומי.
קיים דיווח על מחקרים מקדימים שנעשו על צוות השגרירות שגילו תוצאות מטרידות. לדוגמה, בדו"ח נאמר כי שליש מעובדי השגרירות פיתחו לימפוציטוזיס, חריג במערכת היוצרת דם שהובילה לספירה גבוהה של לימפוציטים, סוג של תאי דם לבנים. בנוסף, ככל הנראה, היה שיעור סרטן גבוה בהרבה בקרב אנשי שגרירות מוסקבה שהיו פעילים בשגרירות מוסקבה החל מה - 1 בינואר 1953 עד 30 ביוני 1976. בסופו של דבר ממשלת ארצות הברית קבעה כי מדובר ככל הנראה בניסיון לריגול, וכי ההשפעות הבריאותיות הנוגעות לצוות השגרירות היו מקריות, אם כי ניכרות השפעות ביולוגיות על בני אדם.
בשנת 1964 התגלו מכשירי האזנה סמויה בשגרירות ארצות הברית במוסקבה.
ב־26 באוגוסט 1977 פרצה שרפה בקומה השמינית בבניין השגרירות. אף על פי שהשרפה כובתה, כמות גדולה של מידע אבד או נגנב. (כמה כבאים היו למעשה אנשי ק.ג.ב. שהוטלו על הסרת חומר רגיש.)
בניית בניין שגרירות חדש החלה בשנת 1979. בשנת 1985 נמצאו בתוך עמודי הבניין, שנבנו על ידי עובדים סובייטים, מלאי מכשירי האזנה, עד כדי כך שהיה צריך לטפל במידע מסווג בשגרירות הישנה. כנקמה, אסרה ארצות הברית על הדיפלומטים הסובייטים לאייש את השגרירות החדשה שלהם בוושינגטון די. סי.. ההתנגדות נפתרה בשנת 1994 כאשר הורשו לעובדים אמריקאים לפרק חלקית ולבנות מחדש את השגרירות בארבע קומות עליונות חדשות לחלוטין. בשנת 2000 נפתח הבניין החדש עם סיווג סודי המוגבל לקומות העליונות, ואילו עניינים קונסולריים סטנדרטיים מתנהלים בקומות התחתונות הלא בטוחות.
בתוכנית טלוויזיה רוסית תיאר איגור קורוטצ'נקו (Igor Korotchenko), עורך מגזין בשם "ההגנה הלאומית" ומומחה לשעבר בפיקוד הצבאי של רוסיה, את מבנה בניין השגרירות הנוכחי כך: "ה-הסוכנות לביטחון לאומי הוא שואב אבק אלקטרוני עולמי, שמפקח על הכל. הביטו בשתי הקומות העליונות בבניין החדש של שגרירות ארצות הברית - זו אנטנה ענקית, שמאזינה לאוויר במוסקבה"
הניו יורק טיימס דיווח ב-14 בנובמבר 2017 כי מזכיר המדינה רקס טילרסון שכר חברה רוסית Elite Security עם קישור ק.ג.ב. לולדימיר פוטין כדי לשמור על שגרירות ארצות הברית במוסקבה
גלריה

המגרש ברחוב בולשוי דוויאטינסקי פרולוק מספר 8 שיועד ל-"שגרירות ארצות הברית במוסקבה" (צולם בשנת 1971, הבניה של מבנה השגרירות החלה בשנת 1979)
"שגרירות ארצות הברית במוסקבה" - המבנה הנוכחי ברחוב בולשוי דוויאטינסקי פרולוק מספר 8
"שגרירות ארצות הברית במוסקבה" - המבנה הנוכחי ברחוב בולשוי דוויאטינסקי פרולוק מספר 8
המבנה הישן של "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" (1953–2000) בשדרות נובינסקי (אנ')
המבנה הישן של "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" בשדרות נובינסקי
המבנה הישן של "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" בשדרות נובינסקי
המבנה הקודם של "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" בשדרות נובינסקי (עדיין נותר חלק ממתחם השגרירות)
"שגרירות ארצות הברית במוסקבה" בשדרות נובינסקי (עדיין נותר חלק ממתחם השגרירות)
"שגרירות ארצות הברית במוסקבה" בשדרות נובינסקי (עדיין נותר חלק ממתחם השגרירות)
ראו גם

יחסי ארצות הברית – רוסיה
שגרירות רוסיה בוושינגטון
שגריר ארצות הברית ברוסיה
הערות שוליים

↑  כתובת בנין השגרירות האמריקאית הנוכחית: Bolshoy Deviatinsky Pereulok No. 8 projectvisa.com/embassydetail
↑  "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" ru.usembassy.gov
↑  "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" ru.usembassy.gov/embassy-consulates/moscow
↑  מדורי "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" ru.usembassy.gov/embassy-consulates/moscow/sections-offices
↑  "גלי מיקרו" הקרויים גם "מיקרוגלים", הם קרינה אלקטרומגנטית בעלת אורך גל הנע בין 1 מילימטר עד 1 מטר, כלומר בעלי תדירות של 300 מגה־הרץ עד 300 ג'יגה־הרץ. קרינת מיקרו היא קרינה בלתי מייננת ויש לה שימושים רבים בטכנולוגיה, בהם מכ"ם.
↑  גלי יקרו במלחמה הקרה, מחקר שגרירות מוסקבה ופרשנותו. סקירה של מחקר קוהורט רטרוספקטיבי Elwood JM (November 2012). "Microwaves in the cold war: the Moscow embassy study and its interpretation. Review of a retrospective cohort study". Environmental Health. 11: 85. doi:10.1186/1476-069X-11-85. PMC 3509929. PMID 23151144.
↑  מכשירי האזנה סמויה בשגרירות ארצות הברית במוסקבה ESTIMATE OF DAMAGE TO U.S. FOREIGN POLICY INTERESTS". Archived from the original on 16 March 2016. Retrieved 2 April 2017.
↑  "שגרירות ארצות הברית במוסקבה" שנת 1977 - שרפה The Embassy Moscow Fire of 1977". Association for Diplomatic Studies and Training. Retrieved March 11, 2017
↑  "ארצות הברית סוף סוף פותחת את שגרירות מוסקבה / בניין עוכבה 15 שנה אחרי שהרוסים הציפו אותה באגים" Lally, Kathy (2000-07-08). "U.S. Finally Opens Moscow Embassy / Building was delayed 15 years after Russians riddled it with bugs". SFGate. San Francisco: Hearst Communications. Retrieved 27 October 2015.
↑  Barry, Ellen (June 28, 2013). "While N.S.A. Leaker Stays in Hiding, Russian TV Builds a Pedestal for Him". The New York Times. pp. 1–2. Retrieved June 30, 2013.
↑  פירמה שהוקמה על ידי מרגל הק.ג.ב. לשמירה על שגרירות מוסקבה האמריקאית US to use Russia firm founded by KGB spy". BBC News. 2017-11-10. Retrieved 2017-11-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no93038811  VIAF: 157396191   WorldCat (עם VIAF): 157396191
אגם בואו (אלברטה)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם קרחוני 
 מידות
 שטח:  3.21 קילומטר רבוע
 גובה:  1937 מטר מעל לפני הים
 מידע נוסף
 נהר מזין:  בואו 
 מקור לנהר:  בואו 
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
 קואורדינטות:  51°39′52″N 116°26′55″W﻿ / ﻿51.664444444444°N 116.44861111111°W﻿ / 51.664444444444; -116.44861111111
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם בואו(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם בואו(למפת אלברטה רגילה) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתאגם בואו(למפת אלברטה מוגדלת) אדמונטון קלגרי רד דיר לת'ברידג' מדיסין הט גרנד פריירי קולומביה הבריטית הטריטוריות הצפון-מערביות ססקצ'ואן ארצות הבריתאגם בואו
 
מבט על אגם בואו
אגם בואו וברקע הר קרואופוט
אגם בואו (באנגלית: Bow Lake) הוא אגם קטן במערב פרובינציית אלברטה שבקנדה. האגם ממוקם במהלכו של נהר בואו, בהרי הרוקי הקנדיים, בגובה של 1,937 מטרים.
גאוגרפיה

האגם ממוקם דרומית לפסגת בואו, מערבית למעבר דולומיט ומזרחית לרכס ואפוטיק. מעל האגם מתנשאים קרחון ואפטה, קרחון בואו, קרחון קרואופוט, הר תומפסון ופסגת בואו.
אגם בואו הוא אחד האגמים לאורך הכביש המהיר אייספילדס המקשר בין הפארק הלאומי באנף, והפארק הלאומי ג'ספר (אגם נוספים לאורך הכביש הם אגם הקטור, אגם לואיז, אגם פיטו, אגם מיסטאיה, אגם ווטרפאול (אגם עופות המים), אגם צ'פרן (אגם חפרו) ואגם סאנוואפטה.
אגם בואו הוא האגם הקרוב ביותר למוצא נהר בואו. שטחו של האגם 3.21 קמ"ר והוא אגם קרחוני שמקור מימיו בקרחון בואו. מי הקרחונים מזינים את האגם באבק סלעים הנותן לאגם צבע כחול ייחודי.
אורכו המרבי של האגם 3.2 ק"מ, רוחבו 1.2 ק"מ, והוא ממוקם בגובה של 1,920 מטרים מעל פני הים.
הערות שוליים

↑  האגם באתר mapcarta
↑  תיאור האגם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007537374605171  LCCN: sh98005239  VIAF: 315138231   WorldCat (עם VIAF): 315138231
פסגת ברבאו

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  Marius Barbeau 
 גובה:  2,616 מ' 
 מדינה:  קנדה 
 מיקום:  נונאווט, קנדהקנדה
 רכס הרים:  רכס האימפריה הבריטית 
 קואורדינטות:  81°54′53″N 75°00′33″W﻿ / ﻿81.914722222222°N 75.009166666667°W﻿ / 81.914722222222; -75.009166666667
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי פסגת ברבאו(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי פסגת ברבאו(למפת נונאווט רגילה) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןפסגת ברבאו(למפת נונאווט מוגדלת) איקאלואיט רנקין אינלט קיימברידג' ביי פורט אינלט גרינלנד קוויבק אונטריו מניטובה ססקצ'ואן הטריטוריות הצפון מערביות  ים בופור מפרץ הדסון מפרץ באפיןפסגת ברבאו
 
פסגת ברבאו או פסגת ברבו (באנגלית: Barbeau Peak) הוא הר באזור קיקטאלוק, בטריטוריית נונאווט שבקנדה.
ההר ממוקם באי אלסמיר, בקצהו הצפוני של האי, בשטח הפארק הלאומי קוטינירפאק. ההר ממוקם במרחק של 800 קילומטרים מהקוטב הצפוני.
גובהו של ההר 2,616 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 2,616 מטרים מעל סביבתו (ההר הוא הגבוה בהתנשאותו בנונאווט).
ההר הוא הגבוה בהרי נונאווט, ההר הוא הגבוה בהרי רכס האימפריה הבריטית, הגבוה בהרי הקורדילרה הארקטית, והגבוה בהרי צפון קנדה.
ההר ידוע במזג האוויר הסוער שעליו, ובמדרונותיו התלולים - המקשים מאוד על הטיפוס על ההר.
היסטוריה > גילוי ההר

הר ברבאו נצפה לראשונה על ידי החוקר אדולפוס גרילי בשנת 1882, אשר ראה אותו מאגם הייזן. עד אמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, היחידים שהגיעו לאגם אייזן היו משלחות חקר בדרכן אל הקוטב הצפוני, שהידועה בהן היא משלחתו של רוברט פירי בשנת 1906.
היסטוריה > מקור השם

שמו של ההר ניתן לו בשנת 1969, והוא נקרא על שם האנתרופולוג הקנדי ד"ר מריוס ברבאו, אשר חקר את האומות הראשונות והאינואיטים, והיה החוקר המוביל בעולם בנושאים אלה.
היסטוריה > הטיפוס על ההר

הראשון שטיפס על ההר היה הגאולוג הבריטי וחוקר הקרחונים ג'פרי האטרסלי-סמית', ב-7 ביוני 1967, כחלק ממשלחת חקר של חיל האוויר המלכותי, אשר העפילה לפסגת ההר ומדדה את גובהו.
ההעפלה השנייה לפסגת ההר בוצעה על ידי שמונה מטפסים אמריקאים ביוני 1982.
לאחר מכן בוצעו מספר ניסיונות להעפיל לפסגת ההר, ואולם עד שנת 2006 הצליחו להגיע לפסגת ההר שבע פעמים בלבד.
לקריאה נוספת

• Jack Bennett, , PP 132 - 138
• Buckley, D., , 2012
• Chic Scott, , P 300
• , 1997, P 213
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  מידע היסטורי וגאוגרפי
↑  מיקום פסגת ברבאו
↑  הרי נונאווט לפי גובהם
↑  Alan Rayburn, Naming Canada: Stories about Canadian Place Names, P 27
| הקורדילרה הארקטית |
| --- | --- | --- |
| רכסי הרים | אדם • ארצות הברית • באפין • ברוס • ג'וי • גרינל • האימפריה הבריטית • הנסיכה מרגרט • הייפוינטר • ויסלר • ויקטוריה ואלברט • צ'לנג'ר • קונגר |  |
| הרים | אאוטלוק • אודין • אוקספורד • אנגנה • אסגארד • ארוהד • ארתור • באטל • בסטיל • בופורט • בידרביק • בישופ'ס מאיטר • בלדר • ברבאו • ברייב • בריידאבליק • ויסלר • יוג'ין • יוקפיק • מידנייט סאן • נוקאפ • סירק • קוואג'יוויק • ת'ול • ת'ור |  |
| מעברי הרים | פורטרס |  |
| כיפות קרח | פני |  |
| קרחונים | גל |  |
| פארקים לאומיים | סירמיליק |  |
| אזורים | אלסמיר • באפין |  |
| יישובים | אלרט |  |
אגם אופאבין

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידות
 גובה:  2277 מטר מעל לפני הים
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
 קואורדינטות:  51°20′28″N 116°18′43″W﻿ / ﻿51.341°N 116.312°W﻿ / 51.341; -116.312
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם אופאבין(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם אופאבין(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט אגם אופאבין(למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט אגם אופאבין
 
אגם אופאבין (באנגלית: Opabin Lake) הוא אגם הממוקם בגובה של 2,277 מטרים מעל פני הים בהרי הרוקי הקנדיים בפארק הלאומי יוהו ליד העיר פילד, בפרובינציית קולומביה הבריטית בקנדה.
לאגם אופאבין ניתן להגיע באמצעות שני שבילי טיפוס: שביל אופאבין המזרחי, ושביל אופאבין המערבי, היוצרים יחד מסלול מעגלי שאורכו 6 קילומטרים, המתחיל ומסתיים באגם אוהרה. שני השבילים עולים 250 מטרים, מגובהו של אגם אוהרה לאגם אופאבין. העלייה בשביל המזרחי מתונה, והיא עוברת לצד פלג המוזן במי קרחונים. השביל המערבי תלול יותר, וממנו ניתן לראות את אגם מרי ואת אגם אוהייר. שביל נוסף מקשר את שביל אופאבין המזרחי עם אגם אואסה.
מישור אופאבין

אגם אופאבין הוא האתר המרכזי במישור אופאבין. המישור הוא עמק המצוי דרומית מזרחית לאגם אוהרה. את הרמה חוצים שבילים ונחלים רבים ובו אגמים קטנים רבים. בעמק מצויים בעלי חיים רבים ובהם: מרמיטות, פיקות, סמורים, סנאיי קרקע, וגרגרנים.
אגם אופאבין במישור אופאבין. במרכז ניתן לראות את הר שייפר, ומשמאל את הר יוקנס
הערות שוליים

↑  גובה אתר באתר daftlogic.com
↑  אגם אוהרה, באתר פארקי קנדה
↑  מפת השבילים החוצים את מישור אופאבין
↑  Opabin תיאור שבילי אופאבין באתר פארקי קנדה (אתר רשמי)
↑  2014-09-18 וידאו של גרגרן במישור אופאבין
מאיר קוטיק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1908 בסרביה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  2003 (בגיל 95 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה החופשית של בריסל 
 
מאיר קוטיק (Cotic;‏ 1908 – 2003) היה עורך דין ישראלי יליד האימפריה הרוסית ופעיל ציוני ברומניה, שעסק בחקר עלילות דם ומשפטים אנטישמיים.
קורות חייו

יליד העיירה מרקולשט שבבסרביה, בוגר החוג לפילוסופיה ולספרות, בעל תואר דוקטור למשפטים מהאוניברסיטה החופשית של בריסל.
עסק בשימור השפה היידית ובעיקר בתיעוד משפטים אנטישמיים נגד יהודים בעולם.
היה נשוי בראשונה לשושנה, בשנית לשלומית, ובערוב ימיו לד"ר מרים ולדמן.
אב לבת: אלה שטרסמן.
פעילות ציונית ברומניה

היה מזכיר המפלגה המאוחדת "האיחוד העולמי פועלי ציון - צ"ס - התאחדות" ועורך ראשי של ביטאוניה. כיהן כסגן יו"ר ההסתדרות הציונית וכיו"ר המשרד הארצישראלי.
מיוזמי ומארגני עליית הנוער והמעפילים, במהלך תקופה זו בחר להחדיר בתנועה את חשיבותה של העלייה לארץ ישראל, ובמשותף עם חברו לתנועה יצחק קורן פעל להגברת הפעילות הציונית והעלייה הרומנית.
קוטיק היה ציר במספר קונגרסים ציוניים וחבר הוועד הפועל הציוני.
הוא נאסר על ידי המשטרה הלגיונרית", אך חולץ בעזרת שוחד ערב הוצאתו המתוכננת להורג.
פעילות בישראל

במרץ 1941 קוטיק עלה לארץ ישראל, ופנה לפעילות עסקית במשרד עורכי דין שהקים ולפעילות ציבורית.
היה שליח תנועת העבודה הציונית העולמית באירופה, יו"ר התאחדות עולי רומניה, חבר נשיאות האיגוד העולמי של יהודי בסרביה, חבר הלשכה של האגודה לידידות ישראל-צרפת וחבר הארגון הבינלאומי של עורכי דין ומשפטנים יהודיים.
כתביו

הקונגרס היהודי העולמי הראשון (יידיש, בוקרשט 1936)
גולה במאבקה - מערכת הסבל והגבורה של יהודי רומניה (ישראל, 1944)
מארקולשטי - יד למושבה יהודית בבסרביה (עם לייב קופרשטיין, 1977)
סדרת הספרים על משפטים ועלילות דם אנטישמיות:
משפט שוורצבארד - רצח נקם על רקע הפוגרומים באוקראינה (1972)
משפט בייליס - עלילת דם במאה העשרים (1978)
פרשת דרייפוס (1982)
משפט פראג - משפט הראווה האנטי ציוני הראשון בגוש הקומוניסטי (ישראל 1985, ניו יורק 1987)
משפט-עלילה-פרשה - היהודי זיס, עלילת דמשק, פרשת ליאו פרנק (ישראל 1990)
נאשמים ללא אשם - משפטים בצל האנטישמיות (1993)
לקריאה נוספת

קופרשטיין, לייב וקוטיק, מאיר (עורכים),  מארקולשטי - יד למושבה יהודית בבסרביה, ארגון יוצאי מארקולשטי בישראל, 1977
אגם שרברוק (קולומביה הבריטית)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  קנדה 
 קואורדינטות:  51°27′42″N 116°23′13″W﻿ / ﻿51.4617°N 116.387°W﻿ / 51.4617; -116.387
  (למפת קנדה מוגדלת) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם שרברוק(למפת קנדה רגילה) אוטווה אדמונטון ויניפג ונקובר טורונטו מונטריאול מיסיסוגה קוויבק סיטי סנט ג'ונס רג'יינה שארלוטטאון ילונייף איקאלואיט וייטהורס ארצות הברית אלסקה גרינלנד איס. ים בופור מפרץ הדסון  ה ש ק ט  האוקיינוס האטלנטי אגם שרברוק(למפת קולומביה הבריטית רגילה) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפ. מע יוקון אלסקה האוקיינוס השקט אגם שרברוק(למפת קולומביה הבריטית מוגדלת) ויקטוריה ונקובר סארי קלונה קאמלופס פרינס ג'ורג' ארצות הברית אלברטה הטריטוריות הצפון-מערביות יוקון אלסקה האוקיינוס השקט אגם שרברוק
 
אגם שרברוק (באנגלית: Sherbrooke Lake) הוא אגם הממוקם בהרי הרוקי הקנדיים בשטח הפארק הלאומי יוהו, בקולומביה הבריטית שבקנדה.
נחל שרברוק (Sherbrooke Creek) זורם אל האגם, ומנקז את מימיו. ממערב לאגם מצוי הר אוגדן (שגובו 2,695 מטרים); מצפון לאגם מצוי הר ניילס (שגובהו 2,972 מטרים); וממזרח לאגם מצויה פסגת פאג'ט.
אל האגם ניתן להגיע בשביל שמתחיל בדרך המהירה הטרנס-קנדית בסמוך לאגם ואפטה. מאגם שרברוק מתחיל שביל ההליכה המגיע לשדה הקרח ואפוטיק, ולבקתת סקוט דאנקן. השביל, באורך של 5.1 ק"מ, משמש בעיקר לטיולים רגליים, הליכה וצפרות ומשמש בצורה הטובה בחודשים יוני עד ספטמבר.
הערות שוליים

↑  מאט אוסטין, Wolverine Winter Travel Routes and Response to Transportation Corridors in Kicking Horse Pass Between Yoho and Banff National Parks (מסלולי הליכה של גרגרנים בעונת החורף), מרץ 1998
↑  AllTrails, Sherbrooke Lake
איוו ג'ימה הדרומי

| --- | --- |
תמונת האי
תמונת האי
 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט
 קואורדינטות:  24°14′2″N 141°27′49″E﻿ / ﻿24.23389°N 141.46361°E﻿ / 24.23389; 141.46361
 ארכיפלג:  איי בונין
 סוג:  אי געשי
 שטח:  3.4 קמ"ר
 אורך:  2.1 קילומטר
 רוחב:  1.9 קילומטר
 גובה מרבי:  913 מטר
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יפן
 אוכלוסייה:  0 (19 בספטמבר 2018)
 אזור זמן:  UTC +9
 מגלה:  ברנרדו דה לה טורה
 תאריך גילוי:  אוקטובר 1543
  (למפת האוקיינוס השקט מוגדלת) איוו ג'ימה הדרומי(למפת האוקיינוס השקט רגילה) איוו ג'ימה הדרומי
 
איוו ג'ימה הדרומי (יפנית 南硫黄島 מילולית, אי הגופרית הדרומי. שמו הרשמי הוא "מינאמי איוטו"), הוא אי געשי לא מיושב בשלטון יפן. האי הוא האי הדרומי ביותר באיי בונין.
היסטוריה

למרות גיל הארכיפלג בו האי נמצא (כ-48 מיליון שנה), על פי ניתוחי סלעים מהאי, גילו לא יותר מכמה מאות אלפי שנים. האי נתגלה באוקטובר 1543 על ידי הספן הספרדי ברנרדו דה לה טורה על סיפון ספינת הקאראק סן חוואן דה לטראנו.
ב-18 ביוני 2007 שונה שם האי לשם "מינאמי איוטו" על ידי הממשל היפני. למרות זאת, שם זה נותר רשמי בלבד ולרוב לא שגור.
תצלום אווירי של האי
לאון פולק סמית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  20 במאי 1906 מחוז גריידי, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בדצמבר 1996 (בגיל 90) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איסט סנטרל 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  דה סטייל, הקצוות החדים 
 יצירות ידועות:  Homage to Victory Boogie Woogie #1 
 
ליאון פולק סמית (באנגלית: Leon Polk Smith;‏ 1906 – 1996) היה צייר אמריקאי. ציוריו המופשטים באוריינטציה גאומטרית הושפעו מפייט מונדריאן והוא מייסד בית הספר Hard-edge. ציוריו המוכרים מהווים צורות מצומצמות ביותר, המאופיינות בשני צבעים בלבד בפגישת בד בקצה תוחם חד, לרוב על בד לא ממוסגר בעל צורה יוצאת דופן. עבודתיו מוצגות במוזיאונים רבים בארצות הברית, אירופה ודרום אמריקה. הודות למורשת נדיבה של האמן, מוזיאון ברוקלין מציג 27 מציוריו בתצוגה קבועה.
קורות חיים

סמית נולד ליד צ'יקשה, שנה לפני שאוקלהומה הפכה למדינה. הוריו, ויליאם וסמנתה סמית', הגיעו לאוקלהומה של ימינו מטנסי בסוף המאה ה-19 והתיישבו על אדמות עם אומת צ'יקאסאו ואומת צ'וקטאו בשטחי העמים הילידים בארצות הברית. סמית 'היה השמיני מבין תשעה ילדים ועזר בעבודות בית הוריו. לאחר בית הספר התיכון עבד כחווה באוקלהומה, ואז בנה כבישים ובנה מערכות טלפון באריזונה. במהלך תקופה זו סמית שלח כסף הביתה כדי לעזור להוריו עם המשכנתא על אדמתם, אך אפילו סכום הכספים של המשפחה התגלה כלא מספיק כדי למנוע עיקול.
לאחר העיקול, ושוחרר מעול התמיכה הכספית המשפחתית, סמית 'נרשם למכללת אוקלהומה סטייט (כיום אוניברסיטת איסט סנטרל), בעדה, אוקלהומה, מתוך כוונה להיות מורה. לאחר סיום לימודיו עבר לעיר ניו יורק (1936), שם למד בבית הספר למורים באוניברסיטת קולומביה. התפתחותו האמנותית של מר סמית יצאה לדרך במהלך הסמסטר הראשון שלו בקולומביה, כאשר אחד ממוריו לקח אותו לראות את אוסף גלטין, אז באוניברסיטת ניו יורק. מראה הציורים של מונדריאן ופיסולם של קונסטנטין ברנקווי וז'אן ארפ היה חוויה מכוננת.
קריירה > אמנות

סמית הציג את המופע הראשון שלו בעיר ניו יורק בגלריית אפטאון בשנת 1941. בעשור שלאחר מכן עבר סמית 'חקירות ראשוניות של נאו-פלסטליזם והחל לצייר בסגנון קשיח יותר, המאופיין על ידי קווים גאומטריים, צורות מעוקלות של צבע ושימוש בבדים טונדו (בצורת דיסק). סקירה של מופע יחיד בשנת 1956 בגלריה קמינו ציינה את סמית כצייר גאומטרי, אשר "הרחיב את עקרונות דה-סטיל כך שיכלול וריאציות טונאליות ואלמנטים לא-ישר." סמית הודה בחובו לתנועת דה סטיל ולמונדריאן, אך הצהיר כי הוא מחפש בעבודתו לקחת את הדרך מעבר: "אנשים אמרו [מונדריאן] פגע במבוי סתום, או בחומת אבן ואני אמרתי שאני לא ' לא חושב כך. "
כבר בשנת 1962 הוא המשיך לקבל התראות על השפעה נגזרת: תבליטי הבסיס "שהוצאו להורג ללא רבב" של תערוכתו לאלינור וורד בגלריית האורווה הוגדרו כ"ארפיש ".
אך בתמיכת גלריסטים בולטים בסוף שנות החמישים, באמצע שנות ה-60 סמית 'מצא קהל לעבודותיו כקול עצמאי. יצירות האמנות שלו נכללו בשתי תערוכות קבוצתיות חשובות, "העין המגיבה במוזיאון לאמנות מודרנית" (1965) וציור מערכתי במוזיאון סולומון ר 'גוגנהיים (1966). שתי הסדרות החשובות שלו בתקופה, התכתבויות וקבוצות כוכבים הרשימו את הסוקרים ביחסי הגומלין שלהם בין צורה, צבע ומרחב.
הוא הציג את סדרת הכוכבים שלו ב-Galerie Chalette בשנת 1969.
בשנת 1995 אצר מוזיאון ברוקלין את ליאון פולק סמית ': אמריקן פיינטר, תערוכה רטרוספקטיבית בקריירה של סמית'.
הוא היה קשור למספר רב של סוחרים בולטים אחרים, כולל סידני ג'ניס, צ'ארלס איגן, בטי פרסונס, גלרי צ'אלט ודניס רנה .
קריירה > הוראה

בין השנים 1939 עד 1948, סמית פרנס את עצמו באמצעות הוראה והוראה. הוא היה המפקח הממלכתי על חינוך לאמנות בדלאוור, עוזר פרופסור לאמנות במערכת האוניברסיטאית של TC בג'ורג'יה, וקיבל תפקידים בהוראת אוניברסיטאות במכללת רולינס בפלורידה, אוניברסיטת ניו יורק, ובמכללת מילס לחינוך בניו יורק.
מורשת

סמית נפטר במנהטן בשנת 1996, עם עמדה מוכרת בפיתוח ההפשטה הגאומטרית האמריקאית. הוא הגיע לגאומטריה לפני אחרים ונשאר נאמן בעקביות לעקרונותיה, וטיפח היבטים של קנה מידה ופשטות ששיערו את סגנונות הציור Hard-Edge והמינימלי בסוף שנות ה-50 וה -60. ציירים צעירים כמו אלסוורת 'קלי, ג'ק יאנגרמן ואל הלד ביקרו בסטודיו שלו ויצאו בהשראה. אך הוא טיפח גישה מאבריקה כגורם חיצוני מניו יורק שהתנגד להגדרה כחלק מכל תנועה עכשווית אחת בזירת האמנויות. זה קרא תיגר על סוקריו, מכיוון שחיפשו סאונדס לתאר את מעמדו ואת עבודתו. כשנשאל על השראותיו בשולחן העגול שלאחר תחילתו, ציטט סמית את שני הפרופסורים לאנגלית שפתחו את דעתו ליופיים של האנגלית התיכונה והשירה, במקום להפיל את בני דורו או מורי הדרך האמנותיים.
קרן ליאון פולק סמית 'הוקמה על ידי האמן לפני מותו כדי "לשמר ולקדם את האמנות והמורשת של ליאון פולק סמית'."
החל משנת 2020, אחוזת האמן מיוצגת יחד על ידי גלריית ריצ'רד גריי, גלריית וושבורן וגלריה ליסון .
תערוכות > כחלק מקבוצה

העין המגיבה במוזיאון לאמנות מודרנית (1965)
ציור מערכתי במוזיאון סולומון ר 'גוגנהיים (1966)
תערוכות > עבודות יחיד

ציורים ופיסול, גלריית האורווה (1962)
ציורים קרועים, Galerie Chalette (1965)
Constellations, Galerie Chalette, (1969)
ליאון פולק סמית ': רטרוספקטיבה, גלרי דניס רנה, (1975)
עבודה אחרונה, גלריות וושבורן, אפטאון ודאונטאון (1981)
ליאון פולק סמית ': הצייר האמריקאי, מוזיאון ברוקלין (1995)
תערוכות > לאחד מותו

ליאון פולק סמית ', גלריה ג'ואן ט' וושבורן (2005)
ליאון פולק סמית ': מסתתר במבט רגיל, מוזיאון הרד (2021)
הצעות מחיר

"חשוב מאוד שהסוחר יבין את עבודתו של האמן ויש לו את היכולת לדבר על זה בצורה מושכלת. שמעתי סוחרים אומרים: 'אני יודע מה אני אוהב ואני חושב שזה מספיק.' מספיק לפרה אבל לא לסוחר. "
לקריאה נוספת

רפפורט, ברוק קמין, ואח '. ליאון פולק סמית ': צייר אמריקאי. מוזיאון ברוקלין, ברוקלין, ניו יורק, (1995).
יאו, ג'ון. ליאון פולק סמית '. גלריה ליסון, ניו יורק, ניו יורק (2017).