stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תקפו כהן
שיטת הרמב"ם > תירוץ הרשב"א

הראשון שהתייחס לנושא הוא הרשב"א, הוא כותב שאכן נראה לו שההלכה היא שמוציאים מיד התוקף, אלא שהוא מעוניין לתרץ גם את דברי הרמב"ם. בתירוצו הוא עונה על שתי שאלות: א. איך דברי הרמב"ם לא נמצאים בסתירה עם הגמרא? ב. למה הרמב"ם פסק כמו שפסק?
שיטת הרמב"ם > תירוץ הרשב"א > איך הרמב"ם מסתדר עם הגמרא

הרשב"א מסביר שהרמב"ם הבין שכוונתו של רבה היא לא לומר שמוציאים מיד התוקף, אלא רק לנתק את הקשר בין הדין הזה, לבין הדין של קדושת הבהמה, וכל טיעונו הוא שגם אם נאמר שתקפו כהן מוציאים מידו עדיין הבהמה תהיה קדושה.
כעת, כיוון שמדובר במחלוקת בין רב המנונא לרב חנניה, הרי שאין מניעה לפסוק כשיטת רב המננוא. אמנם רב חנניה הביא סיוע לשיטתו, אבל רב המנונא ידחה אותו ויאמר שבעוד בברייתא מדובר על פדיון ספק פטר חמור בו יש לבעלים חזקה ודאית בבהמה, חזקה שעל בסיסה ניתן להתייחס לבהמה כשייכת לבעליה המקורי. הרי שבמקרה של בכור אין הדבר כן, כיוון שבו הספק נוצר בלידת הבהמה ולכן אין לבעלים חזקה ודאית בבהמה בשום שלב ולא ניתן להוציא את הבהמה מהתוקף.
שיטת הרמב"ם > תירוץ הרשב"א > למה הרמב"ם פסק ככה

הרשב"א מביא שני מניעים שלדעתו הביאו את הרמב"ם לפסוק כמו שפסק:
א. לשון הברייתא ”המוציא מחבירו עליו הראיה” מורה על כך שלא ניתן להוציא מיד האדם שמחזיק ברגע זה באותו החפץ, ההוכחה שלו לכך היא שכאשר הדין הזה מובא במקום אחר הגמרא מבינה ממנו שהאדם שמחזיק בכסף זוכה בו גם אם לו הוא בעליו המקורי.
ב. כיוון שמדובר במחלוקת אמוראים שלא ניתן להכריע בה ומדובר בספק, לא מוציאים בספק ממון מיד מי שמוחזק בו.
שיטת הרמב"ם > תירוץ הלחם משנה

רבי אברהם די בוטון – מחבר הפירוש לחם משנה על הרמב"ם – תירץ שהרמב"ם הבין שיש מחלוקת בין הסוגיה של 'תקפו כהן', לבין סוגיה במקום אחר לגבי השאלה מה דין תפיסה במקרה של ממון המוטל בספק והרמב"ם הכריע כמו הסוגיה השנייה – שלא מוציאים מיד התוקף במקרה כזה.
לקריאה נוספת

"עיון מחדש בסוגיית תקפו כהן", אליצור אברהם בר-אשר ויאיר פורסטנברג, סיני כרך קכה תשס עמ' מח-פ.
מתיבתא על בבא מציעא, כרך א, אוצר עיונים, מערכה יא.
ביאורים

↑  הגמרא לפני כן עוסקת במקרה של שני אנשים שמחזיקים בטלית ורבים עליה, ברור לה שאם אחד מהם משך את הטלית בכח מיד חברו והלה שתק המושך זוכה בטלית, היא מסתפקת מה הדין במקרה שאחד האנשים הקדיש את הטלית וחברו שתק, רב המנונא מנסה להוכיח שהדין הוא שהיא קדושה.
↑  במעשר בהמה.
↑  הוא האמורא הבכיר בסוגיה הזו, וההלכה באופן בסיסי נפסקת כמוהו.
↑  כיוון שהממון יכול לחזור לבעליו האמיתי אם הספק יתברר.
↑  כמו במקרה של מרחץ בו השוכר נכנס עוד לפני שהיה ספק על החודש.
↑  הכבש בטוח היה שלו לפני שפדו איתו ספק פטר חמור.
↑  בתלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ע"ו, עמוד ב' מובאת ברייתא המדברת על מקרה בו יש ספק אם בהמה שאדם מכר לטבח הייתה טרפה בשעת המכירה או אחריה, הברייתא אומרת שכשיש ספק ולא ניתן להכריע הדין הוא שהמוציא מחברו עליו הראיה.
↑  הסוגיה במסכת כתובות דף ט"ז עמוד ב' העוסקת בתפיסת כתובה של אישה, אחת מאותן סוגיות שהראשונים האחרים הציגו כמגבילות את העולה מסוגיית 'תקפו כהן'.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, דף ו', עמוד א'–דף ז', עמוד א'
↑  פסקי הרא"ש בבא מציעא פרק א' סימן י"ג, חידושי הרמב"ן בבא מציעא דף ו' עמוד א', נימוקי יוסף בבא מציעא דף ג' עמוד א' בדפי הרי"ף. סקירה מקיפה שלהם ניתן למצוא בקונטרס תקפו כהן סימן א'.
↑  סוגיית מרחץ במסכת בבא בתרא דף ק"ה עמוד א', סוגיית שניים חתומים על שטר במסכת כתובות דף י"ט עמוד ב' וסוגיית תפיסת כתובה במסכת כתובות דף ט"ז עמוד ב'
↑  פסקי הרא"ש בבא מציעא פרק א' סימן י"ג
↑  חידושי הרמב"ן בבא מציעא דף ו' עמוד א', נימוקי יוסף בבא מציעא דף ג' עמוד א' בדפי הרי"ף
↑  נימוקי יוסף בבא מציעא דף ג' עמוד א' בדפי הרי"ף
↑  תוספות על בבא מציעא דף ו' עמוד ב', ד"ה 'פוטר עצמו בממונו של כהן'
↑  הלכות בכורות פרק ב' ,הלכה ו' ו־פרק ה', הלכה ג'
↑  שו"ת הרשב"א חלק א', סימן שי"א
↑  אצל הרשב"א הוא מכונה רב חיננא.
↑  לחם משנה על הלכות בכורות, פרק ב', הלכה ו', ד"ה 'ואם תפסו כהן אין מוציאין מידו'
הגביע הגאורגי

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1990
 ארגון מפעיל:  התאחדות הכדורגל הגאורגית
 מדינות משתתפות:  גאורגיה גאורגיה
 זוכה:  ספארי (2024)
 הכי הרבה זכיות:  דינמו טביליסי (13 זכיות)
 מפעל מקביל:  ליגת העל הגאורגית
הגביע הגאורגי בכדורגל (בגאורגית: საქართველოს თასი) הוא טורניר כדורגל הנערך מדי שנה בידי התאחדות הכדורגל הגאורגית ובו לוקחים חלק מועדוני כדורגל מקצוענים מגאורגיה.
השתתפות

כל המועדונים המשחקים בליגת העל הגאורגית ובליגה הגאורגית הראשונה מתחרים בגביע האוקראיני.
שיטת התחרות

הטורניר נערך תחת שיטת "נוק-אאוט". בכל השלבים שהתחרות הקבוצות משחקות ביניהן שני משחקים (בית וחוץ) משחק הגמר נערך כמשחק בודד באצטדיון מיכאיל מסחי בטביליסי . משחקי הסיבוב הראשון משוחקים תמיד באוגוסט, בעוד הגמר משוחק במאי.
הקבוצה שזוכה בגביע מתמודדת בעונה שלאחר מכן בסופר קאפ הגאורגי מול זוכת אליפות גאורגיה.
היסטוריה

משחקי הגביע הלאומיים בכדורגל ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגאורגית, החלו למעשה מ-1944, עוד בתקופה שבה שלטה ברית המועצות בשטחה של גיאורגיה, ובה השתתפו כללה מועדוני הכדורגל הגאורגים.
ב-1989 עם התפרקותה של ברית המועצות, הוקמה מדינת גאורגיה והתחרות הראשונה תחת התאחדות הכדורגל הגאורגית הייתה ב-1990.
גמרי הגביע

קבוצות אשר זכו בדאבל (בליגת העל הגאורגית) באותה העונה מסומנות בכתב מודגש.
גמרי הגביע > גמרי הגביע הגאורגי תחת הרפובליקה הסובייטית (1944 - 1989)

גביע זה לא מוכר על ידי ההתאחדות הגאורגית כיום.
זכיות לפי מועדון

| מועדון | זכיות | סגנות | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- |
| דינמו טביליסי | 13 | 2 | 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 2003, 2004, 2009, 2013, 2014, 2015, 2016 (אביב) |
| טורפדו כותאיסי | 5 | 5 | 1999, 2001, 2016 (סתיו), 2018, 2022 |
| לוקומוטיב טביליסי | 3 | 2 | 2000, 2002, 2005 |
| סבורתלו טביליסי | 3 | 0 | 2019, 2021, 2023 |
| אמרי טביליסי | 2 | 1 | 2006, 2007 |
| גגרה טביליסי | 2 | 1 | 2011, 2020 |
| דינמו בתומי | 1 | 5 | 1998 |
| זסטפוני | 1 | 4 | 2008 |
| צ'יחורה סצ'חרה | 1 | 2 | 2017 |
| דילה גורי | 1 | 0 | 2012 |
|  גוריה לנצ'חוטי | 1 | 0 | 1990 |
| ויט ג'ורג'יה טביליסי | 1 | 0 | 2010 |
| ספארי | 1 | 0 | 2024 |
| סמולגרי טסקלוטבו | - | 3 |  |
| סיוני בולניסי | - | 2 |  |
| פ.צ. סוחומי | - | 2 |  |
| מטלורג (אולימפי) רוסתווי | - | 2 |  |
| לוקומוטיב II | - | 1 |  |
| מרני מרטווילי | - | 1 |  |
| פ.צ. סמטרדיה | - | 1 |  |
הכל או כלום

ערך זה עוסק באלבום של ברי סחרוף. אם התכוונתם לעקרון בפיזיולוגיה, ראו .
הכל או כלום הוא אלבום הסולו הראשון של ברי סחרוף, לאחר כעשור בו הוציא אלבומים במסגרת הלהקות מינימל קומפקט ופוריין אפייר, וכחלק מהצמד פורטיסחרוף. האלבום יצא לאור בשנת 1991.
סחרוף הלחין את רוב שירי האלבום, ועיבד אותם יחד עם אורי ברק ודני מקוב. רבים משירי האלבום הפכו ללהיטים, ובהם "לחץ", "אמונה עיוורת" ו"חלליות". כמו כן כלולה באלבום גרסתו של סחרוף לשיר "האיש שבקיר", שאותו שר במקור שמשון בר-נוי, ושני שירים אינסטרומנטליים בלחנו של סחרוף, "חתולים" ו"הכל או כלום".
רשימת שירים

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | לחץ  | רמי פורטיס, סמי בירנבך | רמי פורטיס, סמי בירנבך, ברי סחרוף | 4:45 |
| 2. | האיש שבקיר  | יהודה פרדיס | מאיר הרניק | 3:38 |
| 3. | אמונה עיוורת  | רמי פורטיס | ברי סחרוף | 4:52 |
| 4. | ערב חולה  | ערן צור | ברי סחרוף | 4:05 |
| 5. | השומר של הגן  | דן תורן | ברי סחרוף | 3:51 |
| 6. | שם יש  | יונה וולך | ברי סחרוף | 2:45 |
| 7. | חלליות  | רמי פורטיס | ברי סחרוף | 4:25 |
| 8. | אינני אוהב אותה  | שאול טשרניחובסקי | ברי סחרוף | 4:29 |
| 9. | נימפה  | ערן צור | ברי סחרוף | 4:06 |
| 10. | הזמנה להצגה יומית  | דוד אבידן | ברי סחרוף | 4:17 |
| 11. | חתולים  |   | ברי סחרוף | 4:20 |
| 12. | למעלה  | ברי סחרוף, רמי פורטיס | ברי סחרוף | 3:46 |
| 13. | הכל או כלום  |   | ברי סחרוף | 5:28 |
שותפים באלבום

ברי סחרוף - גיטרות (כל השירים), גיטרה בס (1, 3 - 5, 7 - 13), קלידים (2 - 7, 9 - 11, 13) לחנים, עיבודים, הפקה מוזיקלית ושירה
רמי פורטיס - קולות רקע (1), גיטרה (1, 2, 13)
אמיר גבירצמן - כלי נשיפה (2, 10)
גיל סמטנה - קונטרבס (6), קולות רקע (7)
דני מקוב - תופים (כל השירים חוץ מ6), עיבודים
רונן שפירא - פסנתר (6, 9, 11)
ערן צור - גיטרה בס (2)
דן תורן - גיטרה אקוסטית (7)
אורי ברק - עיבודים נוספים
יובל שפריר - כלי הקשה (3, 7, 10), תכנות תופים (8)
נועה דותן, קרן דרומי, מאיה אגסי, מלכה שפיגל, הדר לוי - קולות רקע
ניצן זעירא - מפיק בפועל
ולדימיר לאנדה, בנימין קולודני - ויולות
מויסי גלפנד - כינור
עידן שמש

עידן שמש (נולד ב-6 באוגוסט 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.
קריירה

שמש החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל ראשון לציון, וכשהיה בן 18 חתם במכבי תל אביב ושיחק עונה אחת בקבוצת הנוער של המועדון. בקיץ 2009 הושאל להפועל מרמורק מהליגה הלאומית, וב-4 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 נגד מכבי באר שבע במסגרת גביע הטוטו. ב-5 בינואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 2–1 על קבוצת נעוריו הפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה, אך בליגה לא כבש ועד תום העונה ערך שמונה הופעות ושוחרר מהמועדון לאחר שהקבוצה ירדה לליגה א'. לאחר שאת עונת 2010/2011 התחיל ללא קבוצה, בדצמבר 2011 חזר לסגל הפועל מרמורק, הפך לשחקן הרכב ועזר לקבוצתו להישאר בליגה א'. את עונת 2011/2012 סיים כמלך שערי המועדון עם שבעה שערי ליגה.
בקיץ 2012 חתם בהפועל קטמון ירושלים, ובמדיה כבש 16 שערים בליגה א' והיה מלך שערי הקבוצה, שבתום העונה העפילה לליגה הלאומית. בעונת 2013/2014 כבש 11 שערים בליגה הלאומית. ב-7 ביולי 2014 חתם במכבי פתח תקווה מליגת העל. ב-10 בספטמבר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל חיפה במסגרת גביע הטוטו. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש ב-10 בינואר 2015, בניצחון 3–0 על עירוני קריית שמונה, ואת עונת 2015/2016 סיים עם שלושה שערי ליגה ושני שערים בגביע המדינה. בעונת 2015/2016 כבש שני שערי ליגה.
ב-4 בספטמבר 2016 חתם שמש בבני סכנין. ב-24 בספטמבר כבש את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק מול עירוני קריית שמונה, ובסך הכל בעונת 2016/2017 כבש שישה שערים בליגת העל. בעונת 2017/2018 כבש שלושה שערים.
ב-9 באוגוסט 2018 חתם שמש בסקציה נס ציונה, במדיה ערך 15 הופעות בליגה הלאומית וכבש ארבעה שערים. ב-24 בינואר 2019 חזר לליגת העל וחתם בהפועל חיפה. יומיים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול עירוני קריית שמונה, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-72 של המשחק וכעבור דקה כבש את שער הבכורה שלו במועדון. בסך הכל כבש שני שערים ב-10 הופעות במדי הפועל חיפה עד תום עונת 2018/2019.
ב-27 באוגוסט 2019 חתם שמש בהפועל רעננה. ב-26 באוקטובר 2019 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לעירוני קריית שמונה. במדי הקבוצה כבש שני שערים ב-19 הופעות ליגה.
ב-31 ביולי 2020 חתם שמש בהפועל ירושלים והשתתף בעונת העלייה של המועדון לליגת העל. ב-3 בפברואר 2022 שוחרר מהמועדון וחתם בהפועל אום אל-פחם. ב-6 ביוני חתם בהפועל פתח תקווה, לה סייע באותה העונה להעפיל לליגת העל לאחר שסיימה במקום השני בליגה. ב-14 ביולי 2023 חתם באיחוד בני שפרעם.
ב-5 באוגוסט 2024 הודיע שמש על פרישה ממשחק פעיל ככדורגלן
הערות שוליים

↑  רותם רוזנסקי, ‏עידן שמש חתם במכבי פ"ת: מועדון עם מסורת, באתר ONE‏, 7 ביולי 2014
↑  דורון בן דור, ‏סכנין בדילמה לגבי ז'אורז'יניו, שמש חתם לעונה, באתר ONE‏, 4 בספטמבר 2016
↑  מיכאל וייסרמן, עידן שמש חתם בסקציה נס ציונה, באתר דאבל פס, 9 באוגוסט 2018
↑  תום נחום, ‏הרכש השמיני: עידן שמש חתם רשמית ברעננה, באתר ONE‏, 27 באוגוסט 2019
↑  מיכאל וייסרמן, עידן שמש חתם בהפועל קטמון, באתר דאבל פס, 31 ביולי 2020
↑  תומר חבז, ‏יתאחד עם טסלפפה: עידן שמש חתם בהפועל פ"ת, באתר ONE‏, 6 ביוני 2022
דוד כהן (ראש ישיבה)

ערך זה עוסק בראש ישיבת חברון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1950 (בן 74) כ"ט באדר ה'תש"י ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת חברון כנסת ישראל
 מקום מגורים:  ירושלים
 מקום פעילות:  ירושלים
 השתייכות:  חרדים ליטאים
 תחומי עיסוק:  תלמוד בבלי, מחשבת ישראל
 בת זוג:  אסתר פרבר
 אב:  יוסף כהן
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה 
 
הרב דוד כהן (נולד בכ"ט באדר ה'תש"י, 18 במרץ 1950) הוא ראש ישיבת חברון כנסת ישראל בירושלים, ומראשי ישיבת מאור התורה בעיר. חבר מועצת גדולי התורה של מפלגת דגל התורה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים, לרב יוסף כהן שהיה אב"ד בירושלים ודיין בבית הדין הרבני הגדול, ולאסתר, בתם של תנחום בן הרב צבי פסח פרנק ושושנה בת שלמה יצחק שטמפפר. למד בישיבת תפארת צבי ובישיבת חברון. לאחר נישואיו התגורר ביישוב תפרח במשך כשנה.
בשנת תשל"ט החל לכהן כר"מ בישיבת עטרת ישראל. בשנת ה'תשמ"ח, בעצה אחת עם הרב שך, מונה כר"מ בישיבת חברון, יחד עם הרב שלמה כץ אשר שימש כר"מ בישיבת אור אלחנן. בכך נוצר תקדים של מינוי ר"מים שאינם מבני המשפחה של ראשי הישיבה, לראשונה מאז ייסוד הישיבה. לאחר פטירת ראש הישיבה הרב אברהם פרבשטיין, בשנת תשנ"ז, התמנו השניים לעמוד בראשות הישיבה, יחד עם בנו של הרב פרבשטיין, הרב משה מרדכי פרבשטיין. אחת לשבוע הוא מוסר שיעור כללי בישיבת מאור התורה. בקיץ תשע"ד מונה לנשיא ישיבת תורת זאב בירושלים, לצד ראש הישיבה הרב ברוך סולובייצ'יק, עם מעברה לבית שמש הפסיק את תפקידו שם.
באב תשע"ב מונה לחבר במועצת גדולי התורה של דגל התורה.
חיים אישיים

נשוי לאסתר לבית פרבר ואב לשמונה. מתגורר בשכונת הבוכרים בירושלים. בנו, הרב צבי פסח, הוא חתנו של הרב משה מרדכי חדש.
שיטתו

שיטת לימודו מושפעת בין היתר מהרב נחום פרצוביץ והרב משה שמואל שפירא, והיא מתאפיינת בדיוקים בדברי הראשונים. לצד הלמדנות הישיבתית עוסק הרב כהן בתחום האגדה והוא פרסם כמה ספרים בנושא. הוא נחשב לבעל ידע בתורת הגר"א והרמח"ל והוציא עם בנו את ביאור הגר"א על שיר השירים. הוא מוסר 'ועדים' בספר דרך ה' בביתו לבני הישיבה.
ספריו

מדה טובה – על מסכת בבא קמא פרק מרובה, כולל קונטרס מדה מרובה וקונטרס מילי דמיטב, תשנ"א
ימי חנוכה – ליקוטים מתורת רבותינו גדולי הדורות, עם ביאורים, הארות ועיונים, תשס"ה
ביאור הגר"א: שיר השירים, תשס"ח
לדוד מכתם – שיעורים על מסכת יבמות (נכתב ונערך על ידי תלמידו שמעון כהן), תשס"ג
לדוד מכתם – שיעורים על מסכת בבא מציעא (נכתב ונערך על ידי תלמידו שמעון כהן), תשס"ט
זמן שמחתנו – על חג הסוכות
ימי הפורים – על פורים
חוקת הפסח – שיעורים על מסכת פסחים (נכתב ונערך על ידי תלמידו שמעון כהן)
הוצאות שבת – שיעורים על מסכת שבת (נכתב ונערך על ידי תלמידו שמעון כהן)
קיום שטרות – על סוגיית שטרות במסכת כתובות
מזמור לדוד – מאמרים על סדר פרשיות השבוע ומועדי השנה התשע"ב
מאמר החכמה – הארות על ספרו של הרמח"ל, בנושא תפילות ראש השנה.
בשלם סוכו – שיעורים על מסכת סוכה תשע"ד
תשלומי נדרים – שיעורים על מסכת נדרים תשע"ח
הוצאת השבת – שיעורים על מסכת שבת תשע"ח
משכיל לדוד – מאמרים על ספר דרך ה' תשע"ז
ספר תמורת איל, חידושים על מסכת קידושין מאת הרב אברהם יהודה לייב פעסין, עם הגהות הרב דוד כהן.  מונסי : הוועד להוצאת כתבי רבינו, תשפ"א.
לקח דוד- ליקוט שיחות על ענייני פרשיות השבוע והמועדים  תשפ"ב
חמדת ימים- מאמרים על מעלת השבת
מראש צורים- מאמרים על סדר פרשיות השבוע ומועדי השנה
זמן חרותנו- על חג הפסח
רשפי אש - שיחות וועדים לפי סדר פרשיות התורה
כביש אחד (כתב עת)

ערך זה עוסק במגזין תרבות ישראלי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 התאגדות:  2013
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  ירושלים
 מנכ"ל:  יחיאל נחמני
 
כביש אחד הוא כתב עת ישראלי בנושאי תרבות ורוח. המגזין יוצא לאור על ידי עמותה באותו שם שבסיסה בירושלים, המקיימת אירועי תרבות משותפים לדתיים וחילונים.
היסטוריה

מגזין "כביש אחד" נוסד על ידי השותפים אילן לבנון ויחיאל נחמני בשנת 2011, במטרה ליצור תרבות המחברת בין מגזרים שונים בחברה הישראלית. מקור השם ׳כביש אחד׳ הוא בהשראת כביש מספר 1 המחבר בין ירושלים לתל אביב. עיצוב הגיליון הראשון של כתב העת מומן עצמאית בידי המייסדים וצוות המגזין, ונמשך שנתיים וחצי. בין אנשי התרבות שכתבו גיליונות נמנים נועה ירון-דיין, דוד בן-יוסף, עידו הרטוגזון, ודני לסרי. על מנת לממן את הפצת המגזין הראשון, הצוות הפעיל קמפיין מימון המונים שזכה להצלחה וגייס 50,000 ש"ח.
עמותת "כביש אחד" הוקמה בשנת 2013. במהלך השנים העמותה עסקה בעיקר בהוצאת כתב העת המודפס, ועד סוף שנת 2017 העמותה הוציאה לאור עשרה גליונות של המגזין וכן אסופות שירה והגות.
במהלך 2016 הקבוצה הצטרפה לגרעין האמנים המייסד של בית אליאנס בירושלים. "כביש אחד" הייתה אחראית למרבית אירועי התרבות שהתקיימו בבית אליאנס עד סגירתו וכן לחלק מאירועי התרבות שהתקיימו במוזיאון מגדל דוד בין השנים 2018-2020. כיום העמותה עוסקת בהפקת אירועי תרבות המתקיימים ברחבי העיר ירושלים ועוסקים בחיבור בין מגזרים ורעיונות בחברה הישראלית.
הקונגרס הקיומי

בשנת 2022 ייסדה העמותה פסטיבל מוזיקה ותרבות שנתי המוקדש כולו ליצירתו של אהרון דוד גורדון. בין המוזיקאים שהופיעו בפסטיבל נמנים אהוד בנאי, ריף כהן, אלון עדר, גיל רון שמע, שי סול, שלמה בר, יעל דקלבאום, אביב בכר, וכן החוקרים מוקי צור, נעמה שקד, ד״ר אילון שמיר, ד״ר עינת רמון, עידית שלו ועוד. בפסטיבל מתקיימים סדנאות יצירה לצד מופעי מוזיקה, כיתות אמן וקבוות לימוד.
פסטיבל יוצאי התיבה

בנוסף, החל משנת 2018, מקיימת העמותה פסטיבל מוזיקה שנתי המתקיים ברחבי העיר ירושלים ומקודש ליצירתם של מוזיקאים ישראלים מהעבר וכן ליצירה עכשווית בסצנת מוזיקת האינדי הישראלי. במסגרת הפסטיבל התקיימו ערבי מחווה ייחודיים לאמנים זוהר ארגוב, סשה ארגוב, מאיר אריאל, מאיר בנאי, גבריאל בלחסן, ענבל פרלמוטר, אריק איינשטיין נעמי שמר ועוד. בין האמנים שהופיעו בפסטיבל לאורך השנים נמנים המוזיקאים נעם רותם, נעם ענבר, מורין נהדר, ערן צור, עלמה זוהר, אלי זולטא, יובל מנדלסון, עטר מיינר, שי בן צור, ריף כהן, גלעד ויטל, רואי לוי (שוטי הנבואה), ענת מלמוד, טל הפטר, מאיה בלזיצמן, דויד פרץ, נדב אזולאי, עמיר לב, יוסי בבליקי, מיקה דוארי, ואדים מכונה, אריק ברמן, להקת עלמא ועוד.
הערות שוליים

1 2 3  תירא-אל כהן‏, "כביש אחד": החלום שהיה חייב להתממש, באתר וואלה, 11 בספטמבר 2013
1 2 3  קמפיין מימון המונים של מגזין "כביש אחד", באתר הדסטארט
↑  נטעאל בנדל, ‏כולנו על אותו הכביש, מגזין חדש לדתיים וחילוניים,  באתר כיפה, 19 בדצמבר 2012
↑  תעודת רישום העמותה, באתר גיידסטאר, ‏4 ביוני 2013
↑  יעל פרדיסון, עסק כביש, באתר מוצש
↑  עמוד בית אליאנס, באתר רוח חדשה
↑  איתן אלחדז, חסידות גורדון, באתר גרוזלם טיימס, ‏10/09/2022
↑  ציפי פישר, לקראת פסטיבל אלבומי מופת – יוצאי התיבה, באתר מגזין קולמובוס, ‏17/6/2018
מפד"ל

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל ישראל
 שם רשמי:  מִפְלָגָה דָּתִית‏ לְאֻמִּית‎ 
 מנהיגים:  ראו מטה
 תקופת הפעילות:  1956–2008 (כ־52 שנים) 
 אפיון:  מפלגה ציונית-דתית
 אידאולוגיות:  ציונות דתית ארץ ישראל השלמה
 כנסות:  3–17
 ממשלות:  7–24, 27–30
 אותיות:  ב
 שיא כוחה:  12 מנדטים (כנסות 4, 5, 7, 9)
 שפל כוחה:  3 מנדטים (הכנסת ה-17)
 נוצרה מתוך:  המזרחי והפועל המזרחי
 התמזגה לתוך:  הבית היהודי
 סיעות שהתפצלו:  אח"י, האיחוד הלאומי, תקומה
 מטה:  ירושלים 
 מיקום במפה הפוליטית:  1956–1976 – מרכז-שמאל 1976–2008 – ימין
 צבעים רשמיים:    סגול,   תכלת
 
 mafdal.org.il
 
המפלגה הדתית-לאומית (בראשי תיבות: מפד"ל) הייתה מפלגה ישראלית ציונית דתית. המפד"ל ייצגה את הציונות הדתית והציבור הדתי-לאומי. היא חרתה על דגלה את הציונות, יהדות, תורה, אהבת ישראל ובעשורים האחרונים גם את ארץ ישראל השלמה. היא שויכה לצד הימני של הקשת הפוליטית. עד המהפך ב-1977 ועליית הליכוד לשלטון הייתה המפד"ל מקורבת יותר לצד השמאלי של המפה, והצטרפה לרוב הממשלות בראשות מפא"י והמערך. המפד"ל הוקמה ב-1956 כאיחוד של מפלגות "המזרחי" ו"הפועל המזרחי" ובשנת 2008 התמזגה למפלגת הבית היהודי, מפלגה שהייתה אמורה לאגד מספר מפלגות ימין, אך האיחוד נכשל ועם פרישת שאר מרכיביה הפכו מוסדות המפד"ל למוסדות הבית היהודי, גוף שלא נרשם ברשם המפלגות. למעשה, הבית היהודי היא מפלגת המפד"ל בשינוי השם.
מדיניות המפלגה

הקטע שפתח את מצע המפד"ל מעיד על עיקרי האידאולוגיה שלה:
מפד"ל, המפלגה הדתית לאומית, נוסדה על בסיס נאמנות משולשת המתלכדת לאחדות אחת בלתי נפרדת:
הנאמנות לתורת ישראל
הנאמנות לעם ישראל
והנאמנות לארץ ישראל
מפד"ל רואה בעצם קיומה של מדינת ישראל גילוי של אמונה וקדושה: הן בשל היותה שלב מכריע בתהליך צמיחת גאולתנו, והן בשל היותה כלי מחזיק ברכה לקיבוץ גלויות, לבנין הארץ, ולייסוד חיים ממלכתיים לאור תורת ישראל. מפד"ל רואה במרכזיותה של מדינה ישראל את הבטחת אחדותו ושלמותו של העם היהודי, בארץ ישראל ובתפוצות הגולה.
מדיניות המפלגה > במישור המדיני

המפד"ל הייתה ניצית בעמדותיה, תמכה במפעל התנחלויות והתנגדה למדינה פלסטינית. המפד"ל האמינה בארץ ישראל השלמה ובכך שאסור להקים ישות ערבית מדינית ממערב לירדן. למרות זאת, מפד"ל הייתה מוכנה להעניק אוטונומיה לפלסטינים, בתנאי שהשליטה המדינית-ביטחונית תישאר בידי ישראל והפלסטינים יחדלו מהטרור כנגד ישראל.
לרוב המפד"ל גילתה התנגדות חריפה לפגיעה בהתיישבות ביש"ע; עם זאת, לדעתה היה צורך להשפיע על הממשלה מבפנים ולא לעשות פעולות אשר אינן בקונצנזוס (לדוגמה: סרוב פקודה וחסימות כבישים).
מדיניות המפלגה > במישור דת-מדינה

אחת המטרות העיקריות של המפד"ל הייתה לשמור על הצביון היהודי של מדינת ישראל ועל מחויבותה לערכי הציונות והיהדות. כדי להשיג פעלה המפלגה במספר דרכים עיקריות:
שכנוע והדברות עם הציבור המסורתי והציבור החילוני.
חינוך יהודי.
חקיקה בכנסת.
הקמת מסגרות חינוך יהודיות (ישיבות, ישיבות הסדר, תנועות נוער, גרעיני התיישבות) שישתלבו בכל מערכות המדינה (צבא, שלטון, מנהל ציבורי, ארגונים התנדבותיים, מערכת החינוך) וניסו להשפיע מבפנים.
מדיניות המפלגה > במישור החברתי-כלכלי

המפד"ל הגדירה את עצמה כמפלגה חברתית ולכן פעלה להגנה על החלשים בחברה, בעיקר באמצעות חקיקה. בלטו בתחום זה חברי כנסת דוגמת נחום לנגנטל, זבולון אורלב, שאול יהלום וגילה פינקלשטיין. למפד"ל לא הייתה אידאולוגיה כלכלית שלמה ומגובשת אם כי היא תמכה ברעיון של מדינת רווחה והייתה למפלגה נטייה לפעול בכיוון הסוציאל-דמוקרטי.
בהיותה בממשלה, התיקים המועדפים על המפד"ל היו משרד החינוך, משרד הפנים, משרד הרווחה, משרד הדתות ומשרד השיכון. מפד"ל ראתה במשרדים האלה את הכלים לקיים את היעדים ששמה לעצמה במצע.
מדיניות המפלגה > יחס לצבא

בעשורים האחרונים לפעילותה, מפד"ל עודדה את בני הציונות הדתית להתגייס לשירות קרבי בצה"ל וראתה את השירות בו כחובה מוסרית ואף כמצווה. לשם כך הוקמו עשרות מכינות צבאיות וישיבות הסדר המשלבות שירות צבאי עם לימוד תורני, וכן הכשרה של דור המפקדים הבא עם פוטנציאל לקצונה. כיום יש ל"כיפות הסרוגות" נוכחות גבוהה ביחידות הקרביות של צה"ל ובשדרת הפיקוד הזוטר. למרות התנגדותה לתוכנית ההתנתקות המפד"ל כמפלגה התנגדה לסרבנות.
היסטוריה > 1956–1977

המפד"ל הוקמה על ידי חיים משה שפירא כתוצאה מאיחוד תנועות המזרחי והפועל המזרחי. בבחירות לכנסת השלישית התמודדו המפלגות ברשימה משותפת תחת השם "חזית דתית לאומית", וב-1956 התאחדו סופית והקימו את המפד"ל.
עד 1967 הייתה המפד"ל מפלגת מרכז-שמאל וישבה בקואליציה עם מפא"י ולאחר מכן עם המערך. תנועת גוש אמונים השפיעה גם על המפד"ל שהחלה לנקוט בקו יותר דתי ויותר נצי, עקב ההתעוררות הלאומית במחנה הציונות הדתית. באותה תקופה החל לעלות כוחם של הצעירים, בראשות זבולון המר.
ב-1976 הגיעה השותפות עם המערך לקיצה עקב הימנעות חברי הכנסת שלה (למעט השר בורג) בהצבעת אי-אמון שהעלתה פועלי אגודת ישראל בעקבות הגעתם של מטוסי F-15 לארץ בשבת (הצבעה שלא זכתה לרוב) – מה שהוביל להוצאת שרי המפלגה מהממשלה ואחריה התפטרות ראש הממשלה יצחק רבין והקדמת הבחירות, ובעקבות התחזקות כוחם של הצעירים במפלגה, שהיו קרובים יותר ל"גוש אמונים" באמצעות "קשר אוסלו". אחרי הבחירות ב-1977 הצטרפה המפד"ל לממשלתו של מנחם בגין.
היסטוריה > 1956–1977 > קשר אוסלו

קשר אוסלו, או תרגיל אוסלו הוא כינוי לתרגיל פוליטי שנרקם בבית הקפה "אוסלו", (שהיה סמוך לבית "קסטל" ששימש כמשרדיה של תנועת המפד"ל) במהלכו הדיחו צעירים בסיעת המפד"ל את הוותיקים שבה במהלך הבחירות הפנימיות בתנועה שהתרחשו בשנת 1977. מהלך זה היווה אחד החלקים המשמעותיים של חילופי הדורות במפד"ל.
"חוגי הצעירים", בראשותם של זבולון המר ויהודה בן מאיר שהיו מזוהים עם גוש אמונים, חברו לשני חברים צעירים בסיעת "ליכוד ותמורה" של מנהיג התנועה יצחק רפאל – דוד גלס ואהרן אבוחצירא וניצלו את המתח שהיה בין רפאל ובין סיעת "למפנה" בראשותו של יוסף בורג. תוצאות המהלך היו הדחתו של רפאל מהרשימה לכנסת, והחלשת כוחו של מנהיג ותיק נוסף – הרב זרח ורהפטיג. שינויים אלו בהרכב הרשימה גרמו לכך שהמפד"ל הפכה מלשון מאזניים אשר לה "ברית היסטורית" עם מפא"י ההיסטורית, למפלגה המזוהה עם גוש הימין בראשות "חירות".
היסטוריה > פיצולים ופלגים (1981–2005)

הבחירות לכנסת העשירית, שנערכו בשנת 1981, היוו נקודת מפנה במעמדה של המפד"ל, משום שמבחירות אלה ואילך הפכה ממפלגה גדולה יחסית, בת 12 מנדטים, למפלגה קטנה, בת 6 מנדטים. תוצאה זו נובעת ממעבר של בוחרי המפד"ל לשלושה כיוונים:
לכיוון העדתי, שיוצג תחילה על ידי תמ"י, ולאחר מכן על ידי ש"ס.
לכיוון הלאומי, שיוצג על ידי "התחיה", אליה עבר ח"כ חנן פורת. הדבר הזה נתן מספיק הצדקה למצביעי מפד"ל רבים. עד לאותו פיצול, המפד"ל הייתה "דמוקרטיה זוטא", עם סיעות בתוך המפלגה פנימה, שניהלו ביניהן את כל המאבקים האידאולוגיים הללו. הפרישה של פורת הייתה זעזוע משמעותי, והחלה רצף של שינויים, פיצולים ואיחודים שהובילו את המפלגה לימין המפה הפוליטית.
לכיוון החרדי, שהרי עד 1977 נהגו קבוצות קטנות של חרדים בעלי נטיות יותר לאומיות להצביע גם למפד"ל. אחרי הבחירות, משצורפה אגודת ישראל לקואליציה, נטו אותם חרדים לכיוון קיצוני יותר ונטשו את המפד"ל למען אגודת ישראל ובהמשך למען דגל התורה וש"ס.
בשנות ה-80 ובשנות ה-90 של המאה ה-20 חלו גלי פרישות ופיצולים במפד"ל, הבולטים שבהם:
במאי 1981 פרש אהרן אבוחצירא והקים את סיעת תמ"י.
ב-1983 הרב חיים דרוקמן ופעילים מהמפד"ל הקימו את תנועת מצ"ד, אשר בהמשך חברה לפא"י בהקמת סיעת מורשה, שהתפרקה ב-1986. (אנשי מצ"ד חזרו למפד"ל)
ב-1999 פרשו חנן פורת וצבי הנדל מהמפד"ל והקימו את מפלגת תקומה, אשר היוותה את הבסיס למפלגת האיחוד הלאומי.
ב-2005 פרשו אפי איתם והרב יצחק לוי מהמפד"ל והקימו את סיעת ציונות דתית לאומית מתחדשת.