stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פירי
קריירת משחק > נבחרת ספרד

פירי זומן לראשונה לסגל נבחרת ספרד על ידי המאמן חוסה וייאלונגה לקראת טורניר מונדיאל 1966 באנגליה. הוא רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ב-13 ביולי 1966, כשעלה בהרכב במשחק הראשון של ספרד בשלב הבתים מול ארגנטינה. בדקה ה-67, שתי דקות לאחר שער יתרון ארגנטינאי, כבש פירי את שער הבכורה שלו במדי ספרד. בסיום, נוצחה ספרד בתוצאה 1-0. פירי הוסיף לפתוח גם במשחק השני של ספרד בטורניר, בו גברה 2-1 על שווייץ, אך לא שותף בהפסד 2-1 לגרמניה המערבית שסיים את דרכה של ספרד בטורניר.
הטורניר המשמעותי השני של פירי בקריירה הבינלאומית היה מונדיאל 1978. הוא זומן לסגל של המאמן לאסלו קובאלה כקפטן הנבחרת לקראת הטורניר, ופתח כקפטן בהפסד 2-1 לאוסטריה עם פתיחת שלב הבתים. לאחר ההפסד איבד פירי את מקומו בהרכב. הוא לא שותף במשחק מול ברזיל (0-0), ועלה כמחליף במחצית המשחק בו ניצחה ספרד 1-0 את שוודיה. ספרד סיימה את דרכה בטורניר בסיום שלב הבתים. בסיום המונדיאל, פרש פירי ממשחק בינלאומי.
ב-12 שנות קריירה בינלאומית, ערך פירי בסך הכול 41 הופעות במדי נבחרת ספרד, בהן כבש 16 שערים.
לאחר הפרישה

לאחר שפרש ממשחק, חזר פירי לריאל מדריד והצטרף לצוות הרפואי במועדון. בשנת 2000 התמנה לתפקיד המנהל המקצועי של הקבוצה, ובמסגרת תפקידו הכין את הקבוצה לקראת עונת 2000/2001. אמנם, בחירתו של פלורנטינו פרס לנשיא המועדון הביאה להחלפתו של פירי בחורחה ולדאנו בחודש ספטמבר של אותה השנה.
לאחר החלפתו, נחשף בעיתון הספרדי "אס" דו"ח שחיבר פירי, שעוסק בשחקני הסגל הבכיר של הקבוצה והתאמתם למועדון. בדו"ח נחשפה ביקורת כלפי שחקנים כמו גוטי, פרננדו מוריינטס, מיצ'ל סלגאדו וסמואל אטו, ושבחים שניתנו בין היתר לראול גונזלס, שהוגדר כ"חובה למועדון", ולרוברטו קרלוס, שהוגדר כ"בלתי ניתן להחלפה".
ב-25 בפברואר 2009 החל לעבוד כפרשן ספורט בשידורי הרדיו הציבורי בספרד.
תארים

גביע אירופה לאלופות: 1965/1966
אליפות ספרד (10): 1964/1965, 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969, 1971/1972, 1974/1975, 1975/1976, 1977/1978, 1978/1979, 1979/1980
הגביע הספרדי (4): 1969/1970, 1973/1974, 1974/1975, 1979/1980
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963/1964 | גרנדה | ספרדהליגה הספרדית השנייה | 21 | 12 |
| 1964/1965 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 21 | 9 |
| 1965/1966 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 28 | 7 |
| 1966/1967 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 27 | 7 |
| 1967/1968 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 28 | 10 |
| 1968/1969 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 17 | 3 |
| 1969/1970 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 26 | 3 |
| 1970/1971 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 29 | 13 |
| 1971/1972 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 23 | 11 |
| 1972/1973 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 30 | 8 |
| 1973/1974 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 28 | 7 |
| 1974/1975 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 20 | 7 |
| 1975/1976 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 31 | 13 |
| 1976/1977 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 31 | 11 |
| 1977/1978 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 26 | 7 |
| 1978/1979 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 25 | 5 |
| 1979/1980 | ריאל מדריד | ספרדהליגה הספרדית | 27 | 2 |
| 1980/1981 | פואבלה | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 30 | 9 |
| 1981/1982 | פואבלה | מקסיקוליגת העל המקסיקנית | 25 | 9 |
| סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | סך הכול בקריירה | 493 | 153 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ספרד> שנה | נבחרת ספרד> הופעות | נבחרת ספרד> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1966 | 3 | 2 |
| 1967 | 4 | 1 |
| 1968 | 6 | 1 |
1969: 1
1970: 1
| 1971 | 4 | 6 |
| 1972 | 2 | 0 |
| 1973 | 3 | 0 |
1974: 1
| 1975 | 3 | 1 |
| 1976 | 2 | 1 |
| 1977 | 6 | 0 |
| 1978 | 5 | 1 |
| סה"כ | 41 | 16 |
פלורנס אמילי קרלייל

| --- | --- |

 לידה:  17 בספטמבר 1864 אונטריו, קנדה 
 פטירה:  2 במאי 1923 (בגיל 58) מזרח סאסקס, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  אקדמיה ז'וליאן  Académie Delécluse 
 תחום יצירה:  ציור 
 
פלורנס אמילי קרלייל (באנגלית : Florence Emily Carlyle ; ‏  24 בספטמבר 1864 – 2 במאי 1923 ) הייתה ציירת דיוקנאות קנדית. יצירותיה מוצגות באוסף של הגלריה הלאומית של קנדה.
ביוגרפיה > ילדות

פלורנס קרלייל נולדה ב-24 בספטמבר 1864 בגאלט, מערב קנדה, לאמילי יומנס קרלייל וויליאם קרלייל. פלורנס, הייתה השנייה מבין שבעה ילדים. בשנת 1871 עברה משפחת קרלייל לוודסטוק, אונטריו, שם עבד אביה, ויליאם קרלייל, כמפקח מחוז אוקספורד של בתי הספר. בזמן שהתגוררה בוודסטוק, אמילי יצרה סטודיו לאמנות לילדים מקומיים שהיו מעוניינים לפתח את כישוריהם האמנותיים בהדרכת אמנים. אמילי חשה בכישרון האמנותי של בתה, וסידרה לפלורנס שיעורי ציור עם ויליאם ליס ג'אדסון. דודו של ויליאם היה ההיסטוריון והפילוסוף הסקוטי תומאס קרלייל.
ביוגרפיה > בגרות

בשנת 1883 פלורנס ואחותה הצעירה, ליליאן, הציגו כמה מיצירותיהן במחלקת הנשים של התערוכה התעשייתית של טורונטו. התערוכה הזו היא שהעניקה לפלורנס הכרה נרחבת כשהנסיכה לואיז ובעלה, המרקיז מלורן, רכשו את אחד מציוריה ״חבצלות לבנות״ שצוירה על חרסינה. אירוע זה זכה לסיקור נרחב על ידי הגלוב, דיילי מייל והעיתון של וודסטוק באותה עת.
ביוגרפיה > השכלה בפריז

לאחר שהבינה שהיא צריכה לצאת לאירופה כדי לפתח עוד יותר את כישוריה האמנותיים, קרלייל בת ה-26 עברה לפריז, ב-3 בנובמבר 1890. קרלייל נסעה לפריז עם המנטור האמנותי שלה, פול פיל, אחותו מרגרט פיל ואביהן ג'ון פיל. עם הגעתה הראשונה לפריז, קרלייל התקשתה למצוא אקדמיה אמנותית שמקבלת נשים ולא הפרידה בין גברים לנשים בשיעורים. בהתחלה קרלייל למדה באקדמיה ז'וליאן, אך לאחר מחלוקת עם ויליאם אדולף בוגרו, היא עברה לאקדמיה הפחות יוקרתית. ב־1892 קרלייל חזרה לאקדמיה ז'וליאן כדי לסיים את לימודיה. בשנת 1893 היא הציגה את הציור שלה ״אשה הולנדית״ בסלון של אגודת האומנים הצרפתית, שם הוא זכה לתשומת לב חיובית. קרלייל חזרה לוודסטוק, שם משפחתה עדיין התגוררה בשנת 1896.
ביוגרפיה > שנים מאוחרות

היו לה אולפנים בלונדון ובוודסטוק, ובשנת 1897 הפכה לאישה הראשונה שנבחרה לשותפה באקדמיה המלכותית הקנדית. בשנת 1899, היא הקימה סטודיו בניו יורק. בשנת 1904, ציור השמן שלה "המריבה״ נבחר להופיע בתצוגה הקנדית ב״תערוכת הרכישה של לואיזיאנה״, שם זכתה במדליית כסף. העיתון "מונטריאול גאזט" תיאר את הציור הזה כ"יצירה חזקה המתארת ריב עם מאהב", ושיבח את ביצועו כ"חיתוך ברור והחלטי."
בעשרים השנים האחרונות לחייה בילתה בקרובורו, סאסקס, אנגליה, שם היא ובת זוגה, ג'ולייט הייסטינגס, קנו קוטג' אנגלי.
קרלייל מתה בקרובורו באביב 1923. יצירותיה מוצגות באוסף של גלריית האמנות וודסטוק בוודסטוק, אונטריו (55 יצירות).
הערות שוליים

↑  Murray, Joan (2004). Florence Caryle: Against All Odds. London and Woodstock: Museum London and the Woodstock Art Gallery. pp 11
↑  McGirr, Katelyn. "Florence Carlyle An Artist Biography". RiverBrink Art Museum Blog. Archived from the original on 29 July 2017
↑  Butlin, Susan (2009). The Practice of her Profession: Florence Carlyle, Canadian Painter in the Age of Impressionism. Kingston, ON: McGill-Queen's University Press pp 13
↑  Campbell, Claire (Spring 2010). "Review of The Practice of Her Profession: Florence Carlyle, Canadian Painter in the Age of Impressionism" (PDF). Journal of Historical Biography. 7: 182–185. Archived (PDF) from the original on 27 March 2014
↑  Butlin, Susan (2009). The Practice of her Profession: Florence Carlyle, Canadian Painter in the Age of Impressionism. Kingston, ON: McGill-Queen's University Press. pp 22
↑  Butlin, Susan (2009). The Practice of her Profession: Florence Carlyle, Canadian Painter in the Age of Impressionism. Kingston, ON: McGill-Queen's University Press. pp. 23
↑  Butlin, Susan (2009). The Practice of her Profession: Florence Carlyle, Canadian Painter in the Age of Impressionism. Kingston, ON: McGill-Queen's University Press. pp. 36
↑  Butlin, Susan (2009). The Practice of her Profession: Florence Carlyle, Canadian Painter in the Age of Impressionism. Kingston, ON: McGill-Queen's University Press. pp.69
↑  Farr, Dorothy; Luckyj, Natalie (1975). From Women's Eyes: Women Painters in Canada. Kingston: Agnes Etherington Art Centre. p. 26.
↑  "Art exhibition: Annual display of Royal Canadian Academy opens at the art gallery". The Gazette. 18 March 1904. p. 6.
↑  "Florence Carlyle". woodstockartgallery.pastperfectonline.com. Woodstock Art Gallery
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007315504705171  BnF: cb16510429w (data)  GND: 138926778  ISNI: 0000 0000 7379 5941  LCCN: n2005014822  RKD: 103889  SUDOC: 142935212  ULAN: 500098764  VIAF: 46165593   WorldCat (עם VIAF): 46165593 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלורנס אמילי קרלייל".
המריבה, 1902
פאם פרידמן

| --- | --- |

 לידה:  13 במאי 1950 (בת 74) גטבורג, שוודיה 
 ענף מדעי:  מדעי המוח 
 מקום מגורים:  שוודיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת צ'אלמרס לטכנולוגיה 
 מוסדות:  אוניברסיטת גטבורג 
 פרסים והוקרה:  ESN Young Investigator Award (1982) 
 
פאם פרדמן (בשוודית: Pam Fredman; נולדה ב-13 במאי 1950, בגטבורג, שוודיה) היא פרופסורית שוודית למדעי המוח וסגן הנשיא לשעבר של אוניברסיטת גטבורג. משנת 2016, פרידמן היא הנשיאה של ארגון האוניברסיטאות העולמי
ביוגרפיה

פרדמן סיימה תואר שני במדעים בהנדסה כימית באוניברסיטת צ'למרס בשנת 1973 ודוקטורט לפילוסופיה בנוירוכימיה בשנת 1979. התזה שלה הייתה בנושא "מבנה ותפקוד של גנגליונים".
בין השנים 1995–1997 הייתה ראש המחלקה למדעי המוח.
בשנת 1997 קיבלה מינוי כפרופסור לנוירולוגיה באוניברסיטת גטבורג, והפכה לסגן דיקן הפקולטה לרפואה בין השנים 1997–1998. לאחר מכן המשיכה להיות בתפקידים ניהוליים באקדמיית סולגריאנסקה (אנ').
בין השנים 2003–2006 פרידמן הייתה המנהלת והדיקן של האקדמיה לסולגריאנסקה. ב -1 ביולי 2006, מונתה לרקטור אוניברסיטת גטבורג, משרה שהיא החזיקה עד 1 יולי 2017.
פרדמן היא חברת האקדמיה המלכותית השוודית למדעי ההנדסה (אנ') מאז 2008.
לאחר מכן כיהנה כסגן הנשיא של אוניברסיטת גטבורג מ-2006-2017. בתפקיד זה, פרידמן שימשה כמנהלת האוניברסיטה ונציגתה העיקרית.
פרדמן שימשה גם כחברת הנהלה במספר ארגונים, ובהם המועצה השוודית למחקר רפואי (1999–2003), החברה הבינלאומית לנוירוכימיה (1995–1999) והפדרציה של מדעי המוח האירופיים (1996–2001)
משנת 2016, פרדמן היא נשיאת ארגון האוניברסיטאות העולמי.
פרידמן ישבה במועצת המנהלים של האוניברסיטה השוודית והאגודה להשכלה גבוהה, SUHF, בין השנים 2007 ו-2014, והיושב ראש שלה בין השנים 2009–2014.
לפרידמן יש למעלה מ-100 פרסומים ו-4,700 ציטוטים.
פרסים ואותות הוקרה

פרידמן זכתה בפרסים הבאים:
ESN הוקרה למרצה הצעיר, 1982
פרס פרנסטרום לחוקר צעיר מבטיח, 1994
הערות שוליים

1 2 3 4  "Vice-Chancellor Pam Fredman". University of Gothenburg. 17 במרץ 2010. נבדק ב-4 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  "Pam Fredman". International Association of Universities. נבדק ב-4 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Pam Fredman's research work". ResearchGate. נבדק ב-4 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3264 5541  LCCN: n91048039  VIAF: 13947500   WorldCat (עם VIAF): 13947500
פלורנס ארנולד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 בספטמבר 1900 
 פטירה:  1994 (בגיל 93 בערך) 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה  קולג' מילס  קולג' פלורינטון 
 
פלורנס ארנולד, באנגלית:  Florence Arnold ‏ ( 1900–1994 ) הייתה ציירת אבסטרקטית אמריקאית ממחוז צפון אורנג', קליפורניה. היא הפכה פעילה בקהילת האמנות של פולרטון על ידי הקמת ארגונים ותערוכות לקידום העניין של הנוער באמנות. עבודותיה מצויות בקליפורניה ובעולם.
רקע

פלורנס ("פלוסי") מוד ארנולד (לבית מילנר) נולדה ב-6 בספטמבר 1900, באריזונה. היא קיבלה תואר ראשון במוזיקה ב-1926 במילס קולג' באוקלנד, קליפורניה ותואר ראשון בחינוך ב-1939 באוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס, קליפורניה.  לאחר מכן היא קיבלה תעודת הוראת מוזיקה בשנת 1937 מ-Claremont College. לאחר שהתחתנה, היא התיישבה בפולרטון, קליפורניה. היא לימדה בבית הספר התיכון פולרטון יוניון.  ארנולד לימדה מוזיקה במשך 42 שנים.
עבודותיה הוצגו במרכז התרבות Muckenthaler בפולרטון, במוזיאון לגונה לאמנות ובסמיתסוניאן. היא הייתה אמנית הבית בגלריה לאמנות של פולרטון קולג' לאמנות בשנת 1973. היא הציגה יצירות אמנות מחוץ לארצות הברית במדריד, קופנהגן, פירנצה, רומא, מילאנו וונציה.
קריירה

כשפרשה מהוראת מוזיקה בסביבות גיל 50, היא החלה לקחת שיעורי ציור במכללת פולרטון. בתחילה ציירה נופים וטבע דומם, אך נמשכה לאמנות בסגנון מופשט. היא שאבה השראה מעבודתו של ג'ון מקלוהן באמנות מופשטת.
היא הפכה פעילה בקהילת האמנים במחוז צפון אורנג'. היא ארגנה את אגודת האמנות של המחוז. ב-1966 היא הייתה ממייסדי Night in Fullerton. ארגון נוסף ועזרה לייסד את ארגון האמנות ה-Art Alliance באוניברסיטת קליפורניה סטייט, פולרטון היא הייתה חברה מייסדת של מרכז התרבות Muckenthaler  היא ניהלה אירועים לקידום אמנים צעירים בקריירה האמנותית שלהם. אירוע שהיה חוזר על עצמו - פסטיבל האמנים הצעירים של פירנצה. היא התחילה את הפסטיבל ב-1976.  אירועים אלה כללו גם אמני נוער מוכשרים שנבחרו להיות חלק מהתערוכה. מרכז התרבות Muckenthaler אירח אירוע זה בשנת 2016.
האמנות שלה מסווגת כ"הפשטה בסגנון קשיח". ביטוי זה נטבע על ידי מבקר האמנות ז'ול לאנגסר בשנת 1959 וארנולד הפכה לחלק מבית הספר לאמנות לציור בסגנון זה.  היא למדה ופיתחה את הטכניקה שלה אצל קארל בנג'מין.
חיים מאוחרים יותר

היא מתה בגיל 93 בשנת 1994.  ארנולד תרמה חלק מיצירות אמנותה לקולג' פולרטון לאוסף הקבוע של המחלקה לאמנות.[2] ארגון ברית האמנות של אוניברסיטת קליפורניה, פולרטון, ממשיך להעניק מלגות על שמה של ארנולד לסטודנטים לאמנות המתמחים ברישום, איור, הדפסה או ציור. מלגה זו הוקמה כדי לכבד את זכרה בשנת 1990.
הערות שוליים

↑  Mudrick, Sylvia Palmer (2015). Fullerton: the Boom Years. The History Press. pp. 82–83
↑  "Florence Millner Arnold (1900-1994) Fullerton College library"
↑  "Florence Arnold"
1 2  Sherry Angel, Fullerton Artist Says There's an Art to Living, Los Angeles Times, ‏1990-09-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Florence Arnold – Laguna Art Museum (באנגלית אמריקאית)
↑  Corinne Flocken, Showing Off : Works of 500 Fullerton Students Move From Refrigerator Door to Muckenthaler, Los Angeles Times, ‏1989-03-18 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Florence Arnold Young Artist Exhibition"
↑  Mudrick, Sylvia Palmer (2015). Fullerton: the Boom Years. The History Press. p. 83
↑  Mary Lou Pickel, Artist F.M. Arnold Dies at 93; Helped Launch 'A Night in Fullerton', Los Angeles Times, ‏1994-03-05 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2002027481  VIAF: 14434034   WorldCat (עם VIAF): 14434034 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלורנס ארנולד".
פירי ראיס

| --- | --- |

 לידה:  1470? גליפולי, טורקיה
 הוצאה להורג:  1554 (בגיל 84 בערך) קהיר, איילט מצרים, האימפריה העות'מאנית 
 שם לידה:  احمد مُحیی‌الدین پیری 
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית
 מקצוע:  ימאי, גאוגרף, כרטוגרף, אדמירל
 השקפה דתית:  אסלאם 
 
ספינות הצי העותמאני בפתח מפרץ עדן, אמצע המאה ה-16
אהמט מוהיטין פּירי (בטורקית: Ahmet Muhittin Pîrî; בטורקית עותמאנית: أحمد محيي الدين پيري;‏ 1470, אולי 1465, גליפולי, האימפריה העות'מאנית – 1554, קהיר, מצרים), המוכר בכינויו פּירי ראיס (בטורקית עותמאנית: پیری رئیس), היה אדמירל עותמאני, גאוגרף, הידרוגרף (חוקר ימים) וכרטוגרף.
קורות חייו

ב-1481 החל לעבוד בשירות דודו, כֶּמאל ראיס (אנ'), רב חובל ופריבטיר (ע'אזי), ולקח חלק בפשיטות על חופי סיציליה, קורסיקה, סרדיניה וצרפת. במסגרת זו פעל לפינוי מגורשים, מוסלמים ויהודים, מאנדלוסיה לחופי צפון אפריקה. ב-1494 הועבר לשירות סדיר בצי העותמאני בהוראת הסולטאן באיזיט השני. פירי ראיס השתתף במערכות ימיות של האימפריה העות'מאנית נגד ספרד, הרפובליקה של גנואה והרפובליקה של ונציה, כולל קרב זונקיו (אנ') ב-1499 וקרב מודון (אנ') ב-1500. במות דודו ב-1511 חזר פירי לגליפולי שם שקד על לימודי ניווט ימי ועל הכנת מפות.
ב-1516 השתתף פירי, כמפקד ספינה, בכיבוש מצרים, וב-1522 – במצור על רודוס שהסתיים בסילוק אבירי המסדר ההוספיטלרי. ב-1524 פיקד על הספינה שהובילה את הווזיר הגדול פרגלי אבראהים פאשא למצרים. מעט מאוד ידוע על קורותיו בין השנים 1526 ו-1546, וככל הנראה פיקד על ספינות הצי של איילט מצרים.
ב-1547 מונה למפקד הצי העותמאני באוקיינוס ההודי והועלה לדרגת אדמירל. מפקדת הצי הזה הייתה כפופה למושל מצרים, ובסיסיו שכנו בעיר סואץ, בואכה הים האדום, ומשם יצא הצי למערכותיו במזרח. ב-26 בפברואר 1548 כבש פירי את עדן מידי הפורטוגזים, וב-1552 השתלט על מסקט במפרץ עומאן ועל האי כּיש שמצפון למצר הורמוז במפרץ הפרסי, סמוך לחופי פרס הספווית. בהמשך המערכה ניסה ללא הצלחה לכבוש את האי הורמוז (אנ'), אך בשליטתו בחצי האי קטר מנע מהפורטוגזים לקבוע לעצמם בסיסים בחוף הערבי של המפרץ.
פירי ראיס האריך ימים בתפקידו, אך משנכשל בהגנת בצרה במערכה נגד הפורטוגזים במפרץ הפרסי, הואשם בהפרת פקודות, כאשר נמנע מהשתלטות על בחריין, ובהפקרת הצי. הוא הועמד לדין בקהיר והוצא להורג ב-1554 (1555?) בהתזת ראשו.
הטורקים מכבדים את זכרו של פירי ראיס בקריאת ספינות מלחמה וצוללות על שמו. פסלו מוצב במוזיאוני הצי הטורקי. במצודה העתיקה שבפתח הנמל בעיר הולדתו גליפולי יש מוזיאון המוקדש לו. ב-2008 נוסדה באיסטנבול 'אוניברסיטת פירי ראיס' ללימודי ים.
מפות פירי ראיס > מפות עולם

מפת העולם שהפיק פירי ראיס ב-1513 נתגלתה בחלקהּ (שליש בלבד) רק ב-1929 בגנזכי ארמון טופקאפי באיסטנבול, והיא מהראשונות שהציגו את העולם החדש. החלק ששרד מראה ארצות שמשני עברי האוקיינוס האטלנטי: החופים המערביים של אירופה ושל צפון אפריקה, איים באוקיינוס האטלנטי, כגון האיים האזוריים והאיים הקנריים (וגם אי התעתוע אנטיליה (אנ')), וחלק מחופי אמריקה הדרומית. חשיבותה ההיסטורית של המפה בכך שהיא מסמנת את היקף התגליות בעולם החדש בעשור הראשון של המאה ה-16 ובהסתמכותה המוצהרת על מפה של כריסטופר קולומבוס שאיננה עוד. פירי ראיס מעיד בכתוב שהוא השתמש בעשר מפות ערביות ובארבע מפות הודיות שהגיעו לרשותו מידי הפורטוגזים.
ב-1528 הפיק פירי ראיס מפת עולם שנייה, שממנה נותרה רק הפינה הצפונית-מערבית על מסגרתה. היא מראה את גרינלנד ואת אמריקה הצפונית מחצי האי לברדור ניופאונדלנד בצפון ועד פלורידה, קובה, היספניולה, ג'מייקה וחלקים ממרכז אמריקה בדרום. המפה מייצגת ידע שנצבר בשנות ה-20 של המאה ה-16.
מפות פירי ראיס > ספר הימאות

חיבורו המקיף והחשוב של פירי ראיס הוא "כִּתאבּ אִ-בַּהְרִייֶה" (בטורקית: Kitab-ı Bahriye, בטורקית עותמאנית: كتاب بحرية) – "ספר הימאות". זהו קובץ הנחיות מפורטות לניווט ימי שבו קובצו מפות פורטולאניות של קטעי חופים, איים, מפרצים, מעגנים וערי נמל סביב הים התיכון, מעין אטלס גאוגרפי. "ספר הימאות" הוא מתוצאות ההתעצמות הימית של העותמאנים במאה ה-15 במרחבי הים התיכון ושאיפותיהם המדיניות. מהדורתו הראשונה של הספר, שהועתק בכתב נסח'י וצויר בידי אומנים על יריעות קלף, הוגשה לסולימאן הראשון ב-1521, סמוך לעלייתו לכס השלטון. מהדורה מתוקנת ומורחבת, שכללה מאות דפים של מידע נוסף ומפות משוכללות יותר מקודמותיהן, פורסמה ב-1525-6. "ספר הימאות" מכיל מידע מפורט, בכתובים ובאיורים המשלימים זה את זה, על נמלים ומעגנים, תנאיהם ומתקניהם, על אתרים חופיים, משרטונות וחוליות ועד מצודות, על סוגי סערות, שיטות ניווט על פי גרמי שמיים ושיטות שימוש במצפן, מידע אסטרונומי וכן מידע לגבי הסביבות האנושיות של היישובים השונים וציון אירועים היסטוריים. סדר הפרקים והמפות הוא ממזרח למערב, החל בדרדנלים וחזרה מגיברלטר לאורך חופי צפון אפריקה, מצרים והלבנט עד חופי אנטוליה.
המפות שב"ספר הימאות", המושתתות על מקורות מגוונים, בהם קטלנים ואיטלקים, ובכללם תצפיותיו של פירי ראיס בהפלגותיו, אינן תרשימים כרטוגרפיים מדויקים. אין בהן התייחסות לקווי הרוחב ואין נתוני מרחקים (אלה נמנו בכתוּבים). תוואֵי החופים שבמפות אינם תואמים למציאות. כיוון צפון, המסומן בקצה שושנת הרוחות, משתנה ממפה למפה ביחס לראש הדף. האתרים מתוארים בציורים שהם בחלקם הגדול סכמתיים, ואף דמיוניים: חומות ערים על מגדליהן, ארמונות, כנסיות ומסגדים, מבנים ומטעים. כמקובל במפות פורטולאניות, שמות המקומות כתובים בדרך-כלל בים ובניצב לקו החוף.
"ספר הימאות" של פירי ראיס הועתק פעמים אחדות במאות הבאות, והוא מצוי בעשרות עותקים שאינם לגמרי זהים. העותק האצוּר בספרייה של מסגד סולימאנייה באיסטנבול, מתנת הסולטאן מהמוט הראשון במאה ה-18, נחשב לשלם ביותר. עותקי הספר על מפותיו עוצבו במידה רבה כיצירות אמנות, וספק אם המהדורות המפוארות היו בשימוש ספנים מן השורה.
מפות פירי ראיס > חוף ארץ ישראל

"ספר הימאות" של פירי ראיס כולל גם שתי מפות של חופי ארץ ישראל. אחת מראה את חוף ארץ ישראל מצפון סיני ועד ראש הכרמל, והשנייה – מחוף הכרמל ועד צוֹר. המידע המוצג בתרשימים ובכתוּב מאפיין את מצב יישובי החוף בשלהי התקופה הממלוכית בארץ ישראל. עזה ורמלה, שעל דרך הדואר ממצרים לדמשק, מאוירות ומתוארות בהרחבה יחסית. אשקלון, יפו ("נמלה של רמלה"), קיסריה, עתלית מתויגות כמצודות חרבות. עכו מוצגת כמי ש"הייתה בשכבר הימים עיר גדולה, אך בהווה היא הרוסה", ועם זאת נמֵלהּ מתאים לעגינת "ספינות גדולות".
המפות נועדו להנחות ספינות לעגינה בטוחה (כגון במעגני יפו, חיפה ועכו) ולהזהיר מפני מכשולים, ולכן מודגשים בהן, בסימנים מוסכמים, הפרטים הנוגעים לתכליתן: חופים חוליים, מים רדודים, שרטונות מתחת לפני המים וסלעים הבולטים מעליהם. המפרצונים והמעגנים מובלטים במפות ללא התייחסות לקנה מידה. שפך נחל אל עריש, לדוגמה, מסומן כמפרץ מעוגל נרחב מאוד, וממערבו מופיע הכיתוב "אגמים" (בחריאת) המתייחס אולי לימת ברדוויל. סלע אנדרומדה בנמל יפו מופיע במפה כאי של ממש. סדר היישובים במפות אלה נכון ברובו (חורבות עתלית מכונות משום-מה בשם 'יפו'), אך קו החוף של ארץ ישראל אינו תואם את המציאות ונתוני המרחקים אינם מדויקים. המידע נשען על מסורת התרשמויות של ספנים ועל תצפיות מן הים, ולא על מדידות שיטתיות מקרוב.
ראו גם

מפת פירי ראיס
הצי העותמאני
הערות שוליים

↑  מוצא משפחתו של פירי ראיס היה מקאראמאן באנטוליה, ואביו נקרא בשם מהמט אל-קראמאני, משום כך יש המייחסים את מקום הולדתו של פירי ראיס לעיר זו
↑  אתר אוניברסיטת פירי ראיס
↑  שריד ממפת העולם של פירי ראיס מ-1528
↑  הכותר מתורגם לשפות אחרות כ"ספר הניווט הימי", "ספר הים", "ספר תורת הים", "ספר המקצועות הימיים"
↑  932 להיג'רה
↑  לדוגמה: מפות ים השיש, איסטנבול והים השחור נוספו במהדורות מאוחרות, ולא בידי פירי ראיס
↑  דב צביאלי, ברוך רוזן, אהוד גלילי, "תרשימי עגינה של ארץ-ישראל מהמאה ה-16 עד ה-19", אופקים בגאוגרפיה 76 (2010 ), עמ' 92–111; על תרשימי העגינה של פירי ראיס – בעמ' 96–97 שם
↑  אוריאל הד הביא במאמרו מ-1956 (ראו בפרק "קישורים חיצוניים") את תרגום הכתוב ב"ספר הימאות" המתייחס לחוף ארץ ישראל  תוך זיהוי המקומות הנזכרים במפות שם
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516947805171  PLWABN: 9810689009705606  BIBSYS: 90406304  BNE: XX1072021  BnF: cb131661581 (data)  GND: 119388405  ISNI: 0000 0004 4644 2939  LCCN: n50082435  NLA: 58569677  NLG: 61879  NSK: 000581687  NTA: 072678437  RERO: 02-A000131067  SELIBR: 319651  SUDOC: 170429520  TDVİA: piri-reis  Trove: 1818382  ULAN: 500475834  VcBA: 495/36174  VIAF: 173366743   WorldCat (עם VIAF): 173366743 
מפת פירי ראיס (1513)
מפת קהיר ב"ספר הימאות" (מהדורת אוסף וולטרס (אנ'), בולטימור, ארצות הברית); כיוון צפון פונה לתחתית הדף
מפת חוף ארץ ישראל (מצפון סיני ועד ראש הכרמל) ב"ספר הימאות" של פירי ראיס (עותק מוזיאון וולטרס, בולטימור, ארצות הברית); כיוון צפון פונה אל תחתית הדף
פלורנס אייסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1962 (בת 62 בערך) קומבה, קמרון 
 מדינה:  קמרון קמרון
 השכלה:  אוניברסיטת יאונדה 
 מעסיק:  אוניברסיטת דרום ויילס 
 
פלורנס איסי (בצרפתית: Florence Ayisi; נולדה ב-1962 או 1964) היא אקדמאית ויוצרת קולנוע מקמרון. הסרט שלה Sisters in Law זכה ביותר מ‏-27 פרסים (כולל Prix Art et Essai בפסטיבל הקולנוע בקאן בשנת 2005. וכן בפרס פיבודי) והיה ברשימה הקצרה למועמדות עבור פרס אוסקר בשנת 2006. היא זכתה בפרס "Breakthrough Brits" לכישרון קולנועי של המועצה הבריטית לקולנוע בשנת 2008. מאז שנת 2000 היא מלמדת קולנוע באוניברסיטת דרום ויילס.
אייסי ייסדה את חברת ההפקות Iris Films ב-2005.
בשנת 2007 היא זכתה להכרה עבור עבודתה המייצרת קישור למדינות חבר העמים הבריטי בפגישה עם המלכה אליזבת.
השכלה

אייסי סיימה תואר שני בהפקת קולנוע בבית ספר לקולנוע בלידס, ותואר שני בהפקת תיאטרון ותקשורת באוניברסיטת האל. יש לה גם תעודה בעיתונות והפקת טלוויזיה מהמרכז להכשרה בטלוויזיה באולפני פולהאם, שבלונדון. את התואר הראשון שלה באנגלית השלימה בקמרון בשנת 1986.
פילמוגרפיה

Zanzibar Soccer Dreams ‏(אם קטלין ברילה, 2016, סרט קצר)
Transforming Lives: PNDP and Rural Development in Cameroon ‏(2014, סרט קצר)
Handing Down Time – Cameroon ‏(2012, סרט קצר)
Cameroonian Women in Motion ‏(2012, סרט קצר)
Art of this Place: Women Artists in Cameroon ‏(2011, סרט קצר)
Zanzibar Soccer Queens ‏(2007/2008)
Our World in Zanzibar ‏(2007, סרט קצר)
My Mother: Isange ‏(2005, סרט קצר)
Sisters in Law ‏(2005) (עם קים לונגינוטו, 2005)
Reflections ‏(2003)
קבלה

מרשה מסקימון ודורותי סי רואו כתבו ש"הדיוקנאות של אייסי של חייהן של נשים אפריקאיות, המצוירים בניואנסים, דוחים סטריאוטיפים פשטניים, ומצביעים על כך שפוליטיקה מגדרית בעולם גלובלי לעולם לא יתחלק באופן קל על פי קווי המתאר של מדינות לאום, או 'מזרח' ו'מערב', או 'מפותחות' ו'מתפתחות'." במאמר משנת 2012 כתב אוליבייה ז'אן צ'ואף ש"קים לונגינוטו ופלורנס אייסי, בסרטן Sisters in Law, בולטות במקוריות שבה הן מתארות את דמותו של שופט בהקשר של חוסר ביטחון פוסט-קולוניאלי, כשהן מאירות זרקור על שתי נשים חזקות בתור הפנים של ביטחון אמיתי ויציבות שיפוטית". בביקורת אחרת, הסרט מתואר כ"עבודה בנויה היטב וממוקדת, שבאמת אומרת משהו על היבט קטן ואפשרי לעיכול של תרבות אחרת והאנשים שמעצבים אותה." ביקורת בכתב העת Black Camera מתאר את הסרט Sisters in Law כ"סרט שהופך חוויות לאוניברסליות מבלי לנכס אותן."
לקריאה נוספת

Ayisi, Florence; Brylla, Catalin (2013-05-08). "The Politics of Representation and Audience Reception: Alternative Visions of Africa". Research in African Literatures. 44 (2): 125–141. ISSN 1527-2044.