השואה: 1944–1945
1945

3 בינואר – מתקפת נגד של האמריקאים בקרב הארדנים.
12 בינואר –
פתיחת מתקפה מחודשת של הצבא האדום בפולין.
מרד אסירי חלמנו. 47 עובדי הכפייה היהודים האחרונים בחלמנו התקוממו. האס-אס רצחו את כולם. רק אחד שרד.
15 בינואר - תחילת צעדות מוות ממחנות משנה באזור קניגסברג (Königsberg) ובהן 7,000-5,000 אסירים יהודים, רובם נשים. בפלמניקן נרצחו כ-3,000 מהם. רק כ-200–400 שרדו.
16 בינואר –
שחרור קילצה בידי הצבא האדום. רק 25 יהודים מסתתרים נותרו בעיר.
השלמת שחרור של כל בליטת הארדנים.
פשט (Pest), חצי מהעיר בודפשט, שוחררה בידי הצבא האדום ובה כ-70,000 יהודים. כ-25,000 שרדו בחסות דיפלומטית ו-25,000 נוספים חיו במסתור, חלקם עם תעודות מזויפות.
17 בינואר –
שחרור ורשה בידי הצבא האדום. העיר הייתה הרוסה לגמרי.
הגרמנים מפנים בצעדות מוות אסירים ממחנות משנה של אושוויץ: מחנה הריכוז נוי-דאקס שביאבוז'נו ובו כ-3,500 אסירים, ומחנה הריכוז סוסנוביץ 2.
18 בינואר – תחילת פינויו של אושוויץ-בירקנאו. 58,000 אסירים, רובם יהודים, נשלחו בצעדות המוות למחנות אחרים וכ-15,000 מהם נספו בדרך.
19 בינואר – שחרור לודז' וקרקוב בידי הצבא האדום.
25 בינואר –
הוצאת 4,000 יהודים ממחנה בלכהמר עם פינויו והצעדתם במצעד מוות לגרוס-רוזן. 1,000 מהם נספו במצעד.
136 יהודים בעלי דרכונים דרום אמריקאיים הגיעו מברגן-בלזן לשווייץ.
עד 25 באפריל הוצאו 50,000 יהודים ממחנה הריכוז שטוטהוף וממחנות המשנה שלו והוצעדו בצעדות המוות. במצעדים נספו 26,000.
26 בינואר - תחילת צעדת המוות מקניגסברג לפלמניקן. בתוך 24 שעות נרצחו כ-1,500 מבין 4,500 הצועדים.
27 בינואר – שחרור אושוויץ בידי הצבא האדום. במקום נמצאו 7,600 אסירים.
31 בינואר - תחילת הטבח של כ-3,000 ניצולי צעדת המוות מקניגסברג לפלמניקן (Palmnicken) על חוף הים בעיירה. הטבח נמשך עד 5 בפברואר.
2 בפברואר - רצח 1,200 אסירים יהודים במחנה ליברוזה (Lieberose), מחנה משנה של זקסנהאוזן. הרצח נמשך עד 4 בפברואר.
4 בפברואר – עד 12 בחודש נערכה ועידת יאלטה, בהשתתפות סטלין, רוזוולט וצ'רצ'יל.
5 בפברואר –
העברתם של 1,200 יהודים מבוהמיה ומוראביה לשווייץ בסיוע הצלב האדום הבינלאומי.
שחרור מנילה בידי האמריקאים.
13 בפברואר –
השלמת השחרור של בודפשט בידי הצבא האדום עם שחרור בודה.
מחנה הריכוז גרוס-רוזן שוחרר על ידי הצבא האדום
19 בפברואר – נחיתת האמריקאים באיוו ג'ימה.
7 במרץ – שחרור קלן בידי האמריקאים.
29 במרץ – חדירת הצבא האדום לאוסטריה.
30 במרץ – שחרור דנציג בידי הצבא האדום.
1 באפריל – נחיתת האמריקאים באוקינווה.
3 באפריל - בין 3,000 ל-4,000 יהודים יצאו בצעדת מוות ב-3 וב-5 באפריל מאורדרוף. לפני הוצאת הצועדים לבוכנוואלד נרצחו במחנה יותר מ-1,500 אסירים. עוד כ-500 נספו בצעדה עצמה.
4 באפריל – השלמת השחרור של הונגריה בידי הצבא האדום.
5 באפריל – הוצאה של יותר מ-28,250 אסירים מבוכנוואלד וממחנות המשנה שלו. 7000-8000 מהם נספו או נרצחו בפינוי.
7 באפריל - יציאת 28,000 מבין 48,000 אסירי בוכנוואלד בצעדות מוות. בין 13,000 ל-15,000 מתוך אסירי בוכנוואלד נרצחו ונספו בעת פינוי בוכנוואלד.
8 באפריל - טבח 3,000 אסירים במחנה הריכוז צלה (Celle) בהנובר.
9 באפריל –
תחילת פינויו של מחנה מאוטהאוזן.
שחרור קניגסברג.
הצבא האמריקאי שחרר את מחנה הריכוז והעבודה דורה-מיטלבאו ובו כ-2,000 גוויות של אסירים ומאות אסירים חיים. ב-25 במרס היו בו כ-34,500 אסירים ורובם הוצאו לצעדות מוות לפני השחרור.
תחילת המתקפה האחרונה של בעלות הברית באיטליה.
10 באפריל –
שחרור הנובר.
הצבא האדום שחרר את מחנה הריכוז שטרסהוף.
11 באפריל – שחרור מחנה בוכנוואלד בידי האמריקאים.
13 באפריל –
שחרור וינה בידי הצבא האדום.
כ-5,400 אסירים פונו ממחנה הרסברוק (Hersbruck), מחנה משנה של פלוסנבירג, לדכאו, רובם בצעדת מוות ומיעוטם ברכבת. כעשירית מהם נרצחו או נספו בעת הצעדה.
15 באפריל –
העברתם של 413 יהודים דנים מהפרוטקטורט לשוודיה, בסיוע הצלב האדום הבינלאומי.
הצבא האמריקאי משחרר את מחנה הריכוז נורדהאוזן ובו מאות עובדי כפייה.
17,000 נשים הוצעדו מראוונסבריק ו-40,000 גברים הוצעדו מזקסנהאוזן בצעדות מוות. אלפים נורו בפרצדורף ובפריצוואלק. הצועדים שוחררו על ידי הצבא האדום.
16 באפריל - 25,000 עד 30,000 מאסירי מחנות פלוסנבירג פונו לדכאו. מאות נרצחו בדרך.
19 באפריל – שחרור לייפציג בידי האמריקאים.
20 באפריל - כ-2,800 אסירים יהודים הוצאו לצעדת מוות ממחנה הריכוז רמסדורף. פחות משש מאות הגיעו לגטו טרזין, כשבועיים לאחר מכן. כמעט כולם נרצחו עם הגעתם. 75 שרדו.
21 באפריל – השלמת פינויו של מחנה רוונסבריק. רק חולים נותרו בו.
22 באפריל –
כוחות הצבא האדום משחררים את מחנה הריכוז זקסנהאוזן
תחילת רציחתם של מאות אסירים בתא גז במאוטהאוזן. עד סוף אפריל נרצחו במאוטהאוזן 1,200-1,400 אסירים ואסירות.
שחרור מחנה הריכוז יסנובץ.
אסירי מחנות המשנה בלנדסברג, מילדורף וקאופרינג פונו לדכאו. מבין כ-5,200 אסירי קאופרינג נספו ונרצחו כמעט אלף בצעדות המוות.
23 באפריל –
הצבא האדום הגיע עד ברלין
מחנה פלוסנבירג שוחרר על ידי הצבא האמריקאי.
26 באפריל - פינוי כ-14,000 אסירות המחנה הראשי של ראוונסבריק בצעדות מוות. ביתר מחנות ראוונסבריק היו כ-17,000 אסירים שלא פונו. במחנה הראשי הושארו 2,000-3,000 אסירות ואסירים חולים.
27 באפריל -
1,000 אסירים נרצחו בצעדת מוות שיצאה ב-20 באפריל עם כ-2,800 עובדי כפייה יהודים מרמרסדורף
שחרור מחנה הריכוז קאופרינג-לנדסברג.
28 באפריל -
צעדת מוות שיצאה מבוכנוואלד ב-7 באפריל ובה 5,000-6,000 אסירים הגיעה לדכאו. יותר ממחצית האסירים נרצחו או נספו בירי ובהרעבה.
הצלב האדום מגיע להסדר עם הגסטפו בדבר העברת 150 יהודיות מראוונסבריק לשוודיה. זו הקבוצה הראשונה מבין 3,500 נשים יהודיות ו-3,500 נשים לא יהודיות שנשלחו לשוודיה בעשרת הימים האחרונים של המלחמה.
29 באפריל –
שחרור מחנה הריכוז דכאו בידי האמריקאיים.
שחרור סלובקיה.
שחרור מחנה רוונסבריק.
עד 29 באפריל רוכזו ביער בלו ליד ויטשטוק כ-40,000 אסירים ששרדו את צעדות המוות מראוונסבריק ומזקסנהאוזן. 800-700 מתוכם נרצחו ביער לפני השחרור.
30 באפריל -
הצבא האדום משחרר את מחנה הריכוז ראוונסבריק.
אדולף היטלר מתאבד בפיהררבונקר.
כ-5,000 אסירים שפונו בצעדת המוות מדכאו שוחררו על ידי הצבא האמריקאי, רובם בבוירברג