stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הסכם השלום בין אוסטריה לארצות הברית (1921)
תנאי הסכם השלום

סעיף 1 חייב את ממשלת אוסטריה להעניק לממשלת ארצות הברית את כל הזכויות והפריבילגיות מהן נהנו מדינות ההסכמה האחרות אשר אשררו את חוזה סן ז'רמן.
סעיף 2 פירט אילו סעיפים בחוזה סנט ז'רמן יחולו על ארצות הברית.
סעיף 3 קבע חילופי הסכם המאושרר בווינה.
אחרי חתימת הסכם השלום

הסכם השלום הניח את היסודות לשיתוף פעולה אמריקאי-אוסטרי ללא הפיקוח קפדני של חבר הלאומים. כתוצאה מכך, ממשלת ארצות הברית יצרה דרך לסיוע חלקי לממשלת הרפובליקה האוסטרית כדי להקל עליה את נטל פיצויי המלחמה שהוטלו עליה בחוזה סן ז'רמן.
על הסכם השלום נוספה אמנה שנחתמה בוושינגטון ב-26 בנובמבר 1924 ואשר קבעה הקמת ועדה אמריקאית-אוסטרית-הונגרית כדי להחליט על גובה הפיצויים שישולמו על ידי ממשלות אוסטריה והונגריה לארצות הברית.
ראו גם

חוזה סן-ז'רמן (1919)
הסכם השלום בין ארצות הברית לגרמניה (1921)
הסכם השלום בין ארצות הברית להונגריה (1921)(אנ')
הסכם בעניין השבת מצב שלום בין גרמניה לסין (1921)(אנ')
הערות שוליים

↑  League of Nations Treaty Series, vol. 7, pp. 156-161.
↑  Text in League of Nations Treaty Series, vol. 48, pp. 70-75.
| אמנות והסכמים עם סיום מלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| בזמן המלחמה | הסכם סייקס–פיקו • פרוטוקול דמשק • ברית לונדון • חוזה ברסט-ליטובסק |  |
| ועידת השלום בפריז (1919) | חוזה ורסאי • חוזה סן-ז'רמן • חוזה ניי • חוזה טריאנון • הסכם סוור • חבר הלאומים |  |
| אמנות והסכמים בתום המלחמה | הסכם בתומי • הסכם בוקרשט (1918) •  שביתת הנשק של סלוניקי • הפסקת האש של מודרוס • שביתת הנשק של וילה ג'יוסטי (אנ') • הסכם שביתת הנשק בין הקיסרות הגרמנית למדינות ההסכמה • הסכם רפאלו (1920) • הסכם אלכסנדרופול • הסכם מוסקבה (1921) • הסכם השלום בין ארצות הברית לגרמניה (1921) • הסכם השלום בין אוסטריה לארצות הברית (1921) • הסכם אנקרה • הסכם קארס • הסכם לוזאן • הסכם רפאלו (1922) |  |
| חלוקת השטחים | חלוקת האימפריה העות'מאנית • חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה (אנ') • חלוקת האימפריה האוסטרו-הונגרית • מנדט חבר הלאומים |  |
| ערכים נוספים | ארבע עשרה הנקודות • פיצויי מלחמת העולם הראשונה • תוכנית דוז • תוכנית יאנג |  |
תוצאות מלחמת העולם הראשונה
החלטה 15 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  19 בדצמבר 1946
 ישיבה מספר:  87
 קוד:  S/RES/15 (מסמך)
 נושא:  הקמת ועדה לבדיקת הפרות סדר בגבולות יוון, אלבניה, בולגריה ויוגוסלביה.
 סיכום הצבעה:  11 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה ברזיל ברזיל מצרים מצרים מקסיקו מקסיקו הולנד הולנד הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית
 
החלטה 15 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם, שהתקבלה פה אחד ב-19 בדצמבר 1946, הקימה ועדה שתחקור את טיבן של הפרות הגבול לכאורה לאורך גבול יוון עם אלבניה, בולגריה ויוגוסלביה, והמלצה על פתרון.
ההחלטה > רקע

ההחלטה עסקה במהומות והפרות סדר שנגרמו על ידי מלחמת האזרחים ביוון, שהחלה במרץ 1946, בין הממשלה השלטת הפרו-דמוקרטית, צבא יוון השמרנים, המלוכנים והליברליים בתמיכה בריטית ואמריקאית מצד אחד, לבין הצבא הדמוקרטי של יוון (DSE), שהיה הזרוע הצבאית של המפלגה הקומוניסטית היוונית (KKE) מגובה בבולגריה, יוגוסלביה ואלבניה בעלות המשטר הקומוניסטי מהצד השני.
"השאלה היוונית", כפי שהייתה מכונה, הועלתה לראשונה על ידי ברית המועצות בינואר 1946, כשהאשימה את יוון בהתערבות בעניינייהם הפנימים של מדינות סמוכות.
ההחלטה > נוסח ההחלטה

הואיל והוצגו בפני מועצת הביטחון הצהרות בעל פה ובכתב של ממשלות יוון, יוגוסלביה, אלבניה ובולגריה המתייחסות להפרות סדר בצפון יוון לאורך הגבול שבין יוון מחד לאלבניה, בולגריה ויוגוסלביה מאידך, אשר יש לחקור את התנאים, לדעת המועצה, בטרם תנסה המועצה להגיע למסקנות כלשהן לגבי המעורבים,
מועצת הביטחון,
מחליטה:
כי מועצת הביטחון תקים ועדת חקירה על פי סעיף 34 לאמנה כדי לברר את העובדות הנוגעות להפרות הגבול לכאורה לאורך הגבול בין יוון מחד לאלבניה, בולגריה ויוגוסלביה מאידך גיסא;
שהוועדה תהיה מורכבת מנציג של כל אחת מחברות מועצת הביטחון כפי שתקום ב-1947;
שהוועדה תופיע באזור לא יאוחר מ-15 בינואר 1947, ותגיש למועצת הביטחון במועד המוקדם האפשרי דו"ח על העובדות שנחשפו בחקירתה. הוועדה תמסור דיווחים ראשוניים למועצת הביטחון, ואם היא תראה בכך צורך או אם תתבקש על ידי מועצת הביטחון תציג דיווחים שוטפים למועצת הביטחון;
שלוועדה תהיה סמכות לנהל את חקירתה בצפון יוון ובמקומות אחרים באזורים אחרים של יוון, באלבניה, בולגריה ויוגוסלביה, כפי שהוועדה סבורה שיש לכלול בחקירתה על מנת להבהיר את הסיבות ואת צורתם של הפרות הגבול והפרעות שהוזכרו;
שלוועדה תהיה סמכות לקרוא לממשלות, לפקידים ולאזרחים של אותן מדינות, כמו גם למקורות אחרים שהוועדה תמצא נחוצים, לקבל מידע רלוונטי לחקירתה;
מועצת הביטחון תבקש מהמזכיר הכללי להתקשר עם הרשויות המתאימות של המדינות הנזכרות על מנת להקל על חקירת הוועדה באותן מדינות;
שכל נציג בוועדה יהיה זכאי לבחור את כוח האדם הדרוש לסייע לו, וכי בנוסף, מועצת הביטחון תבקש מהמזכיר הכללי לספק צוות וסיוע לוועדה כפי שהיא רואה צורך למימוש המהיר והיעיל של משימת הוועדה;
כי יוזמן נציג של כל אחת מממשלות יוון, אלבניה, בולגריה ויוגוסלביה לסייע בעבודת הוועדה כמקשר;
כי הוועדה תוזמן להציע כל הצעה שהיא תמצא מועילה למניעת חזרה של הפרות גבול והפרעות באזורים אלה.
ההחלטה > הצבעה

ההחלטה קובלה בתמיכת 11 מדינות, כלל חברות המועצה בעת קבלתה.
ההחלטה > השפעה

הוועדה שהוקמה בעקבות ההחלטה כיהנה במשך כשנה, עד הסרת הסוגיה מסדר היום של מועצת הביטחון ב-15 בספטמבר 1947 בהחלטה 34.
החלטות 17, 23, 28, ו-34 עסקו גם הם בסוגיה.
הפועל בארי

הפועל בארי הייתה קבוצת כדורסל ישראלית מקיבוץ בארי. הקבוצה אירחה את משחקיה באולם הספורט של הקיבוץ, והישג השיא שלה הוא העפלה לליגה הלאומית בכדורסל. הקבוצה מעולם לא שיחקה בליגת העל.
היסטוריה

הפועל בארי השתייכה לאגודת הספורט "הפועל" ושמרה על קשר הדוק עם המדור לספורט בתנועה הקיבוצית. הסקטור ההתיישבותי לא הוכר במרכז הפועל כמחוז נפרד. קבוצות ספורטאים חברי בארי השתתפו בענפי ספורט רבים, ועד 1985 קיבל סניף הפועל בבארי הקצבות זעומות לפעילותו הספורטיבית.
ב–1973 הוקמה קבוצת הכדורסל של הפועל בארי, שהעפילה בסוף העונה לליגה ב'.
ביוני 1998 עלתה הפועל בארי לליגה א', ועברה לשחק באולם הספורט החדש בקיבוץ. במרץ 2000 העפילה הקבוצה לליגה הארצית, הליגה השלישית במבנה ליגות הכדורסל בישראל, ובעונתה הראשונה סיימה במקום הרביעי בליגה.
בעונת 2007/08 עלתה הקבוצה לליגה הלאומית, ובאמצע עונת 2008/09 מונה למאמן הקבוצה צביקה רוזנברג. בסיום העונה הייתה בארי אמורה לרדת בחזרה לליגה הארצית, אך בעקבות בקשתה של עירוני נס ציונה לנשור לליגה השלישית היא נשארה ושיחקה שם גם בעונת 2009/10. עם זאת, בסיום עונת 2010/11 סיימה הקבוצה במקום ה-13 וירדה לליגה הארצית.
בספטמבר 2011 התפרקה הפועל בארי לאחר שלא הצליחה להעמיד תקציב מספיק.
הערות שוליים

↑  צביקה רוזנברג הוא מאמנה החדש של הפועל בארי, באתר ONE‏, 5 באפריל 2009
↑  דין אלמס, ‏הפועל בארי הודיעה לאיגוד הכדורסל על פירוקה, באתר ONE‏, 15 בספטמבר 2011
החלטה 16 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  10 בינואר 1947
 ישיבה מספר:  91
 קוד:  S/RES/16 (מסמך)
 נושא:  הכרה בטריטוריה החופשית של טריאסטה
 סיכום הצבעה:  10 הצביעו בעד 0 הצביעו נגד 1 נמנעו 
 תוצאה:  התקבלה
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  טיוואן הרפובליקה הסינית צרפת צרפת הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית ברית המועצות (1923–1955) ברית המועצות
 חברות לא קבועות:  אוסטרליה אוסטרליה בלגיה בלגיה ברזיל ברזיל קולומביה קולומביה הרפובליקה העממית הפולנית הרפובליקה העממית הפולנית סוריה סוריה
 
החלטה 16 של מועצת הביטחון של האו"ם היא החלטה של מועצת הביטחון של האו"ם שהתקבלה ב-10 בינואר 1947, הכירה בהקמת הטריטוריה החופשית של טריאסטה באזור טריאסטה שלחוף הים האדריאטי, ורשמה את אישורה של שלושת המסמכים שהוגשו.
ההחלטה > רקע

"הטריטוריה החופשית של טריאסטה" (באיטלקית: " Territorio libero di Trieste", בסלובנית: "Svobodno tržaško ozemlje"; בקרואטית: "Slobodni teritorij Trsta") הוקמה ב-10 בפברואר 1947, בעקבות חוזה פריז, על שטח בן 738 קמ"ר, שנחלק ל"אזור A" בצפון, בשטח של 222.5 קמ"ר, כולל העיר טריאסטה, שהיה בשלטון צבאי של צבאות בריטים ואמריקאים; ול"אזור B" בדרום, בשטח של 515.5 קמ"ר, שנשלט על ידי הצבא היוגוסלבי. הטריטוריה הוקמה כפשרה בין הכוחות המחתרת האנטי-פשיסטית האיטלקית "התנועה לשחרור לאומי" (CLN – Comitato di Liberazione Nazionale) שכבשו את העיר טריאסטה ב-30 באפריל 1945 ושאפו להשאיר אותה בידיים איטלקיות, לבין כוחות צבא השחרור העממי של יוגוסלביה, שהצטרפו אליהם ב-1 במאי, ושאפו לספח אותה לארצם, אך נסוגו מהעיר ב-12 ביוני 1945 נסוג הצבא היוגוסלבי בלחץ בעלות הברית.
ההחלטה > נוסח ההחלטה

מועצת הביטחון,
לאחר שקיבלה ובדקה את הנספחים להסכם השלום המוצע עם איטליה בנוגע ליצירת הטריטוריה החופשית של טריאסטה ולממשלה (כולל הסדר לנמל החופשי), [1]
רושמת בזאת את אישורה לשלושה מסמכים הבאים: (1) המערכת למשטר הזמני של הטריטוריה החופשית של טריאסטה; (2) החוק הקבוע לטריטוריה החופשית של טריאסטה; (3) הכללים לנמל החופשי של טריאסטה; וקיבלה את האחריות המוטלת עליה במסגרתו.
ההחלטה > הצבעה

ההחלטה התקבלה בתמיכת 10 קולות, בהימנעות מאוסטרליה.
ההחלטה > השפעה

הטריטוריה לא תפקדה מעולם כגוף עצמאי, אך באופן רשמי נשמר מעמדה והיא הנפיקה כסף ובולים משלה. הדיווחים באשר לגודל האוכלוסייה ולשיוכה האתני היו סותרים. הממשל האנגלו-אמריקאי בצפון העריך את אוכלוסיית אזור A בכ-310,000 תושבים ב-1949, מהם 239,000 איטלקים ו-63,000 סלובנים, אך האיטלקים טענו כי מספר הסלובנים נמוך בהרבה. ברוח דומה קבע מפקד יוגוסלבי מ-1945, שאמינותו מוטלת בספק, כי באזור B התגוררו 67,461 תושבים, שמתוכם פחות מ-30,000 היו איטלקים. מקורות איטלקיים העריכו את מספר התושבים האיטלקים ב-36,000 עד 55,000 איש.
ב-1954 נחתם בלונדון הסכם הבנות שהעניק את הניהול האזרחי הזמני באזור A לאיטליה, ובאזור B – ליוגוסלביה ב-26 באוקטובר 1954. ב-10 בנובמבר 1975 חתמו הצדדים על אמנת אוזימו, שהנציחה את המצב הקיים והעניקה לשתי המדינות ריבונות מלאה בשטח שניהלו.
היער (מחזה)

היער (ברוסית: Лес) הוא מחזה בן חמש מערכות, פרי עטו של אלכסנדר ניקולאייביץ' אוסטרובסקי שנכתב בשנת 1870 וראה אור לראשונה בינואר 1871 בגיליון כתב העת לספרות רוסית Оте́чественные запи́ски (רשומות המולדת). הצגת הבכורה התקיימה לראשונה בתיאטרון אלכסנדרינסקי בסנקט פטרבורג, ב-1 בנובמבר 1871 והוקדש לשחקן פיודור בורדין. הצגת הבכורה במוסקבה נערכה בתיאטרון מאלי ב-26 בנובמבר 1871.
הנפשות הפועלות

קארפ סאבייליץ'
אקסיניה דנילובנה (אקסיושה)
אלכסיי (אלקסיס) סרגיוביץ' בולאנוב
אוליטה
ראיסה פבלובנה גורמיז'סקאיה
יבגני אפולוביץ' מילונוב
אואר קיריליץ' בוודאייב
איבאן פטרוב ווסמיבראטוב
פיוטר
גנאדי דמיאניץ' ביש-מזל
ארקאדי (ארקשקה) בר-מזל
ההיסטוריה של ההפקה

אוסטרובסקי החל לכתוב את "היער" בימים האחרונים של קיץ 1870 באחוזת Shchelykovo. "אני עומד לסיים אותו, אבל איני סבור שיהיה כדאי לנסות להציג אותו בעונה הנוכחית", הוא הודיע לחברו השחקן פיודור בורדין במכתב מ-4 בנובמבר. בתחילה "היער" נחשב כקומדיה משפחתית, אולם בהדרגה הקו הסאטירי בו התחזק עם דמותו של ביש-מזל (במקור דמות שולית) שנהפך לגיבור הראשי.
כמו רבים ממחזותיו הקודמים של אוסטרובסקי, גם "היער" הוצג בתחילה באופן בלתי רשמי במסיבות ספרותיות של חברים. קריאה ראשונה כזאת התקיימה בביתו של אחיו, מיכאיל אוסטרובסקי וזכתה להצלחה רבה. בהשראת התגובה האוהדת ובעצתו של אחיו, מעט אחרי הוצאתו של המחזה לאור אוסטרובסקי הגיש אותו כמועמד לפרס אובארוב היוקרתי, אולם לא זכה בו: "הסאטירה שלו הייתה יותר מדי עבור השופטים". מבקר הספרות הרוסי הנודע פאבל אנקוב מתח ביקורת על ההחלטה וכתב במכתב למיכאיל אוסטרובסקי:
" "הפרס נשלל מאלכסנדר ניקולאייביץ'. זוהי החלטתם של פקידים אפורים, חסרי כל הבנה מדעית שיושבים במחלקה (של האקדמיה) לספרות רוסית, שלהם... אין להם טיפת טעם, של חוש פואטי, ולא שמץ של הבנה מהי יצירת מופת ספרותית".
ב-14 במאי 1871 קיבל המחזה את אישורה של ועדת התיאטרון והספרות. הוא הוצג לראשונה בתיאטרון אלכסנדרינסקי בסנקט פטרבורג והוקדש לפיודור בורדין שגילם את דמותו של ביש-מזל. שיחקו בו גם מאריה Tchitau (בתפקיד גורמיז'סקאיה), יה סטרוסקאיה השנייה (אקסיושה), פ.פ. ברונסקי (מילונוב), פ.ס. סטפאנוב (בוודאייב). אוסטרובסקי לא היה בעמדה ממנה הוא יכול היה לשלוט על ההפקה, הוא ניסה לעשות כן באמצעות מכתבים ששלח לבורדין. לאחר הצגת הבכורה בורדין הודיע לסופר ש"המחזה התקבל בחמימות רבה", אולם היעדרותו האישית הזיקה מאוד לאיכות ההפקה. המציאות הייתה שונה בתכלית. המחזה נכשל והתקבל בקרירות, בראש ובראשונה בשל חוסר התאמתו של בורדין לתפקיד, שלדברי צופה אחד "לא היה בו קורטוב של שחקן טרגי". גם הופעתה של Tchitau (בתפקיד גורמיז'סקאיה) לא זכתה לאהדה. למעשה, רק שני שחקנים, זוברוב (בתפקיד בר-מזל) וואסילייב (בתפקיד ווסמיבראטוב) זכו לשבחים מידי הצופים.
במוסקבה "היער" הוצג לראשונה ב-26 בנובמבר 1871, והיה מוקדש לס. פ. אקימובה (שגילמה את דמותה של אוליטה). שיחקו בו נ.מ. מדבדבה (בתפקיד גורמיז'סקאיה), ג.נ. פדוטובה (אקסיושה), י.ו. סמרין (מילונוב), ו.י. ז'בוקיני (בוודאייב), פ.מ. סדובסקי (בתפקידים של ווסמיבראטוב וביש-מזל), ס.ו. שיוסקי (בר-מזל).
קבלת המחזה

מבקרים בני המחנה השמרני מתחו ביקורת על המחזה. ו.פ. בורנין סבר ש"היער" אינו רלוונטי בשום צורה, וטען שהמחזה חסר תוכן ממשי ונבנה על רצף אירועים ודמויות מקרי.
ניקולאי סטרחוב, מבקר סלאבופיל, הביע הסתייגות דומה, בטענו שלמחזה אין חשיבות חברתית והוא ביקר את ההומור שלו כשצ'דריאני ו"עם הארץ".
מהצד השני, המחזה התקבל בחום רב בידי העיתונות הדמוקרטית. ניקולאי אלכסייביץ' נקראסוב (שכינה אותו "מבריק") ואיוון טורגנייב היללו אותו. במכתב אישי כתב טורגנייב לאוסטרובסקי שדמות הגיבור הטרגי (ביש-מזל) היא אחת הטובות ביותר שלו. כעבור מספר שנים המשורר הרוסי אלכסיי פלשייב, חבר "חוג פטרשבסקי" סקר את הפקת "היער" במועדון האומנים של מוסקבה של והביע תרעומת מכך שהתיאטרון הרוסי "הרשמי" לא קיבל את יצירת המופת הזאת. השחקן הרוסי פרוב סדובסקי התלהב מאוד מהמחזה וביקש באופן אישי שבנו מיכאיל ישחק בתפקיד הסטודנט בולאנוב, תפקיד אותו קיבל ובו אמנם הופיע בהצגת הבכורה שנערכה במוסקבה ב-26 בנובמבר 1871.
היער בדפוס בעברית

אלכסנדר נ. אוסטרובסקי, היער; תרגום: עזה צבי. רמת גן: מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי" בית-הספר לאמנות הבמה והקולנוע, דצמבר 1988.
אלכסנדר נ. אוסטרובסקי, היער; משרה ושכרה בצדה; חכמים, היזהרו בטיפשותכם, תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ו-1986.
היער בתיאטרון המקצועי הישראלי

1. תיאטרון אהל, הצגת בכורה: 1937
יוצרים –  תרגום : אברהם שלונסקי, בימוי : משה הלוי, תפאורה - יצחק פרנקל, מוזיקה - מרק לברי.
משתתפים – קארפ : יהודה שחורי, אקסיושה : יהודית ברקאית, בולאנוב : יעקב איינשטיין, אוליטה : חנה רביב (שיינטל), מילונוב : דוד ארזי, ווסמיבראטוב : יוסף זרובבל, בוודאייב : יעקב כנעני, פיוטר : יהודה גבאי, ביש מזל : שמחה צחובל.
2. התיאטרון הקאמרי, הצגת בכורה: 12 ביוני 1982
יוצרים – תרגום : עזה צבי, בימוי : יונתן מרזר, תפאורה ותלבושות : אודרי ברגנר, תאורה : אבי צברי, מוזיקת רקע : מישה בלכרוביץ'.
משתתפים – קארפ : יהודה פוקס, אקסיניה דנילובנה (אקסיושה) : ג'יטה מונטה, אלכסיי סרגיוביץ' בולאנוב : יהודה מור, אוליטה : עידית צור, ראיסה פבלובנה גורמיז'סקאיה : אורנה פורת, יבגני אפולוניץ' מילונוב : ששי סעד, אואר קיריליץ' בוודאייב : נתן כוגן, איבן פטרוב ווסמיבראטוב : אורי לוי, פיוטר : עמיקם לוי, גנאדי ביש-מזל : יצחק חזקיהו, ארקאדי בר-מזל : אבנר חזקיהו. צמיתים – אסתי הדר, ליאון נירנבלט, חופי ערן, יוסי פרשיץ, קובי פתר.
הערות שוליים

↑  אלכסנדר נ. אוסטרובסקי, היער; תרגום: עזה צבי. רמת גן: מרכז ישראלי לדרמה ליד "בית צבי" בית-הספר לאמנות הבמה והקולנוע, דצמבר 1988, עמ' 13.
↑  אלכסנדר נ. אוסטרובסקי, היער; "בית צבי", 1988, עמ' 80.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 183657238   WorldCat (עם VIAF): 183657238 
השחקן הרוסי ניקולאי יקובלב בתיאטרון מאלי בתפקיד ארקאדי בר-מזל, 1898
הסכם השלום בין ארצות הברית לגרמניה (1921)

| --- | --- |
 תאריך יצירה:  25 באוגוסט 1921 
 שפות:  גרמנית, אנגלית 
 
הסכם השלום בין ארצות הברית לגרמניה היה הסכם שלום בין ממשלת ארצות הברית לממשלת גרמניה. הוא נחתם בברלין ב-25 באוגוסט 1921 לאחר מלחמת העולם הראשונה. הסיבה העיקרית לחתימת ההסכם הייתה מכיוון שהסנאט האמריקני לא הסכים לאשרור הסכם השלום הרב-צדדי שנחתם בוורסאי, ובכך הוביל להסכם שלום נפרד. ההסכם אושרר בברלין ב-11 בנובמבר 1921, והאמנה נכנסה לתוקף באותו יום. האמנה נרשמה בסדרת הסכמי חבר הלאומים ב-12 באוגוסט 1922.
רקע

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הקיסרות הגרמנית הובסה על ידי מדינות ההסכמה, אחת מהן הייתה ארצות הברית. ממשלת ארצות הברית הכריזה מלחמה על גרמניה ב-6 באפריל 1917. בתום המלחמה בנובמבר 1918 בוטלה המונרכיה הגרמנית וגרמניה הוגדרה כרפובליקה.
ב-1919 קיימו מדינות ההסכמה המנצחות ועידת שלום בפריז כדי לגבש הסכמי שלום עם מעצמות המרכז המובסות. בוועידה נחתם הסכם שלום עם ממשלת גרמניה. ממשלת ארצות הברית הייתה בין החותמות על האמנה, אך הסנאט האמריקני סירב להסכים לאשרור האמנה, במידה רבה בשל התנגדותו להשתתפות ארצות הברית בחבר הלאומים.
כתוצאה מכך, שתי הממשלות החלו במשא ומתן להסכם שלום דו-צדדי שאינו קשור לחבר הלאומים. ב-2 ביולי 1921, נשיא ארצות הברית וורן הרדינג חתם על החלטת נוקס-פורטר, שהתקבלה בקונגרס האמריקני וסיימה את מצב המלחמה בין ארצות הברית לגרמניה, אוסטריה והונגריה, והכשירה עוד יותר את הקרקע להסכם שלום דו-צדדי. האמנה בין ארצות הברית לגרמניה, שכותרתה הרשמית היא "האמנה בין ארצות הברית לגרמניה לשיקום יחסי ידידות" נחתמה בברלין ב-25 באוגוסט 1921. הסנאט של ארצות הברית יעץ לאשרר אותה ב-18 באוקטובר 1921 והאמנה אושררה על ידי הנשיא הרדינג ב-21 באוקטובר 1921. האמנה אושררה על ידי גרמניה ב-2 בנובמבר 1921, ואשרורים הוחלפו בברלין ב-11 בנובמבר 1921.
תנאים

סעיף 1 חייב את ממשלת גרמניה להעניק לממשלת ארצות הברית את כל הזכויות והפריבילגיות שמהן נהנו בעלות הברית האחרות אשר אשררו את הסכם השלום שנחתם בפריז.
סעיף 2 פירט את סעיפי אמנת ורסאי החלים על ארצות הברית.
סעיף 3 קבע את חילופי האישורים בברלין.
לאחר מכן

האמנה הניחה את היסודות לשיתוף פעולה אמריקאי-גרמני שלא היה בפיקוח קפדני של חבר הלאומים. כתוצאה מכך, ממשלת ארצות הברית החלה לספק סיוע חלקי לממשלת רפובליקת ויימאר כדי להקל על נטל פיצויי המלחמה שהוטלו בחוזה ורסאי. לאחר חתימת הסכם השלום, היחסים הדיפלומטיים בין שתי הממשלות כוננו מחדש, וב-10 בדצמבר 1921, הציג השגריר האמריקני החדש, אליס לורינג דרסל, את אמנתו בברלין.
האמנה הורחבה על ידי אמנה שנחתמה בברלין ב-10 באוגוסט 1922 שקבעה הקמת ועדה אמריקאית-גרמנית שתחליט על גובה הפיצויים שתשלם ממשלת גרמניה לארצות הברית.
כדי להנציח את החתימה הן על הסכם זה והן על הסכם השלום של ארצות הברית עם אוסטריה, הופסקה הטבעת דולר הכסף של מורגן (שהטבעתו חודשה מוקדם יותר באותה השנה לאחר הפסקה של 17 שנים עקב מחסור במטילי כסף) לטובת עיצוב חדש של דולר השלום (מעט יותר ממיליון דולר שלום הוטבעו בדצמבר 1921, לעומת יותר מ-86 מיליון דולר מורגן מוקדם יותר באותה שנה), שהמשיכו בהטבעתו עד 1928, עם הנפקה נוספת ב-1934 וב-1935.
ראו גם

הסכם ורסאי
הערות שוליים

↑  League of Nations Treaty Series, vol. 12, pp. 192-200.
↑  Treaty Series, No. 658.
↑  Web page on US-German relations
↑  Text in League of Nations Treaty Series, vol. 26, pp. 358-363.
| אמנות והסכמים עם סיום מלחמת העולם הראשונה |
| --- | --- | --- |
| בזמן המלחמה | הסכם סייקס–פיקו • פרוטוקול דמשק • ברית לונדון • חוזה ברסט-ליטובסק |  |
| ועידת השלום בפריז (1919) | חוזה ורסאי • חוזה סן-ז'רמן • חוזה ניי • חוזה טריאנון • הסכם סוור • חבר הלאומים |  |
| אמנות והסכמים בתום המלחמה | הסכם בתומי • הסכם בוקרשט (1918) •  שביתת הנשק של סלוניקי • הפסקת האש של מודרוס • שביתת הנשק של וילה ג'יוסטי (אנ') • הסכם שביתת הנשק בין הקיסרות הגרמנית למדינות ההסכמה • הסכם רפאלו (1920) • הסכם אלכסנדרופול • הסכם מוסקבה (1921) • הסכם השלום בין ארצות הברית לגרמניה (1921) • הסכם השלום בין אוסטריה לארצות הברית (1921) • הסכם אנקרה • הסכם קארס • הסכם לוזאן • הסכם רפאלו (1922) |  |
| חלוקת השטחים | חלוקת האימפריה העות'מאנית • חלוקת גרמניה לאחר מלחמת העולם הראשונה (אנ') • חלוקת האימפריה האוסטרו-הונגרית • מנדט חבר הלאומים |  |
| ערכים נוספים | ארבע עשרה הנקודות • פיצויי מלחמת העולם הראשונה • תוכנית דוז • תוכנית יאנג |  |
תוצאות מלחמת העולם הראשונה
היינריך העשירי, דוכס בוואריה

היינריך הגאה (בגרמנית: Heinrich der Stolze;‏ 1108 – 20 באוקטובר 1139), אשר נמנה עם בית ולף (Welf), היה דוכס בוואריה תחת השם היינריך העשירי (1126–1138) ודוכס סקסוניה תחת השם היינריך השני (1137–1139).
ביוגרפיה

היינריך נולד בשנת 1108 להיינריך התשיעי, דוכס בוואריה ולוולפהילדה מסקסוניה, בתו של מגנוס, דוכס סקסוניה. בשנת 1126 מת היינריך התשיעי, והיינריך עלה לשלטון במקומו בבוואריה. בשנת 1127 התחתן היינריך עם גרטרוד מזיפלינגנבורג, בתו של לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ולזוג נולד הבן היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה. היינריך תמך בלותאר במאבקו כנגד האחים פרידריך השני, דוכס שוואביה וקונראד השלישי, מלך גרמניה. בשנת 1136 נטל היינריך חלק במסעו של חמיו לאיטליה, וסייע לו בכיבוש ממלכת סיציליה. כגמול על עזרתו, מונה היינריך למרקיז טוסקנה ודוכס ספולטו.
לאחר מותו של לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1137, היה היינריך בין המועמדים לרשת את הכתר, אולם לבסוף נבחר קונראד השלישי, מלך גרמניה. קונראד דרש מהיינריך לוותר על דוכסות סקסוניה, אולם היינריך סירב ואף נמנע מלהישבע שבועת אמונים לקונראד. בתמורה, נישל קונראד את היינריך בשנת 1139 מנחלותיו, ומסר את דוכסות בוואריה ללאופולד הרביעי, מרקיז אוסטריה, ואת דוכסות סקסוניה לאלברכט "הדב". היינריך החל לגייס את כוחותיו והצליח להחזיר לידיו את דוכסות סקסוניה, אולם לפתע מת בפתאומיות, תוך שהוא משאיר את בנו הקטן היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה.
הפועל בית שמש

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1958
 תאריך פירוק:  1994
 אצטדיון:  אצטדיון בית שמש
 ליגה:  ליגה א', ליגה ארצית
 
הפועל בית שמש הייתה קבוצת כדורגל ישראלית שפעלה מסוף שנות ה-50 עד לאמצע שנות ה-90. בשיאה שיחקה הקבוצה בליגה הארצית, ליגת המשנה בכדורגל הישראלי. המועדון התפרק בשנת 1994. כיום קיימת קבוצה חדשה בשם הפועל ״עירוני״ בית שמש.
הערות שוליים

↑  "השמש זורחת בבית-שמש", כתבה של יעקב בר-און על עלייתה של הקבוצה לליגה ב', 18 באוגוסט 1965
↑  משחק: 16-03-1985 הפועל בית שמש נגד מכבי תל אביב - גביע המדינה, מתוך מיזם מכביפדיה
הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 סוכנות אם:  מחלקת המדינה של ארצות הברית
 תאריך הקמה:  1978 
 עובדים:  425 (2013)
 תקציב:  1.6 מיליארד דולר (2013)
 Official Website
 
הלוגו של "האגף האווירי" של הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק (INL) - משרד התעופה, משרד החוץ האמריקאי
הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק (באנגלית: Bureau of International Narcotics and Law Enforcement Affairs; ראשי תיבות: INL) היא סוכנות הכפופה לשר המשנה לביטחון אזרחי, דמוקרטיה וזכויות אדם במחלקת המדינה של ארצות הברית. תחת מטריית המשימה הכללית שלה לפתח מדיניות ותוכניות למלחמה בסמים ובפשיעה בינלאומיים, הלשכה ממלאת תפקיד בהכשרת כוחות הביטחון הלאומיים של בעלות בריתה של ארצות הברית.
תוכניות

תוכניות הלשכה תומכות בשניים מהיעדים האסטרטגיים של מחלקת המדינה של ארצות הברית:
צמצום כניסת הסמים הבלתי חוקיים לארצות הברית.
מזעור השפעת הפשע הבינלאומי על ארצות הברית ואזרחיה.
תוכניות נגד סמים ופשע משלימים גם את מאמצי הלוחמה בטרור, הן במישרין והן בעקיפין, על ידי קידום מודרניזציה ותמיכה בפעולות של מערכות משפט פלילי זרות וסוכנויות אכיפת חוק המופקדות על משימת הלוחמה בטרור. ראש הלשכה הוא עוזר מזכיר המדינה לענייני סמים ואכיפת חוק בינלאומיים, טוד ד. רובינסון.
הלשכה מנהלת את תוכנית התגמולים בסמים של משרד החוץ ותוכנית התגמולים של הפשע המאורגן בתיאום עם משרד המשפטים, המחלקה לביטחון פנים, אכיפת מכס והגירה (ICE), המנהל לאכיפת הסמים (DEA), משרד החקירות הפדרלי (FBI), וסוכנויות אמריקאיות אחרות. במסגרת התוכנית הלשכה מציעה פרסים כספיים על מידע או על סיוע באכיפת הסחר בסמים. הלשכה אינו ארגון אכיפת חוק אך הוא מתמחה בניהול תוכניות הכשרה גדולות לאכיפת חוק, למשל באפגניסטן, קולומביה ועיראק.
אגף התעופה של מחלקת המדינה מספק את שירותי התעופה ללשכה, בעבור מבצעי משלחות בחו"ל, סיוע באכיפת חוק ותמיכה בפעולות נגד סוחרי סמים. ללשכה יש יותר מ-200 מטוסים ומסוקים (כולל מטוסי OV-10, AT-802 ו- C-27 ומסוקי סיקורסקי UH-60 בלאק הוק, בל UH-1 אירוקוי ו-K-Max) המעורבים בתוכניות תעופה של הלשכה, כמחציתם בקולומביה, והיתר בפרו, בוליביה, גואטמלה, פקיסטן, קוסטה ריקה ואפגניסטן. בפועל התמיכה מסופקת על ידי חברת DynCorp (אנ'), כקבלן עבור ממשלת ארצות הברית.
ראו גם

העוקץ הניגרי
שירות הביטחון הדיפלומטי
הערות שוליים

↑  "James A. Walsh". state.gov. United States Department of State. נבדק ב-30 ביוני 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Audit of the Department of State’s Administration of its Aviation Program
↑  The International Narcotics and Law Enforcement Affairs’ Office of Aviation (INL/A)
↑  The U.S. State Department Has Its Own Sprawling Air Force, Here's What's In Its Inventory
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007448117205171  CiNii: DA13023993  GND: 5271732-X  ISNI: 0000 0001 2228 2342  LCCN: no95019638  VIAF: 150973632   WorldCat (עם VIAF): 150973632 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הלשכה הבינלאומית לענייני סמים ואכיפת חוק".
הפועל בועיינה

הפועל בועיינה (בערבית: هبوعيل البعينة) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהמועצה המקומית בועיינה-נוג'ידאת. הקבוצה משחקת בליגה א' צפון.