stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי החוץ של האיחוד האירופי
השפעה גלובלית ויעדים > תחום הביטחון

לאיחוד האירופי אין השפעה אמיתית ואפקטיבית מבחינה פוליטית, עיקר פועלה מתבצע באמצעות סנקציות. לכן ישנם גורמים באיחוד הפועלים לשם הגברת כוחו הצבאי של האיחוד. זאת על מנת ליצור אמינות לאיומים, דבר שיגרום לגורמים שונים להקשיב להם יותר. כלומר, שבמידה והסנקציות לא יעבדו יהיו לכך השלכות רציניות. כחלק מניסיון פיתוח העוצמה הקשה של האיחוד, האיחוד האירופי יצר חייל איחוד משותף, הכולל קבוצות קרב של חיילים, מטוסי קרב, מטוסי הובלה ועוד בעלי יכולת ניידות, היכולים להישלח לרחבי העולם בנקודות זמן קצרות.
עיקר פעילויות החוץ הקשורים בביטחון של האיחוד האירופי המתבצעים תחת משימות ה-EASS (אסטרטגית הביטחון האירופאי) ו-CSDP (ביטחון והגנה), שתחת שירות פעילות החוץ האירופי. ה-CSDP נוסד לאחר מלחמת עיראק, בו מדינות איחוד התקשו לגבש חזית אסטרטגית אחידה בנושא. חמשת האיומים המרכזיים נגדה ה-EASS פועלת הם: (1) טרור. (2) הפצת נשק להשמדה המונית. (3) סכסוכים אזוריים. (4) כשלי מדינה. (5) פשע מאורגן.
השפעה גלובלית ויעדים > תחום הכלכלה

אירופה שואפת להתחרות במטבע הדולר, כיום חלק נכבד מהסחר בשוק הבינלאומי מתבצע באמצעות האירו, ואף כרבע מעתודות המטבע של סין הם באירו (ראו גם: יחסי החוץ של איראן).
השפעה גלובלית ויעדים > תחום הפיתוח

האיחוד מתמקד בעיקר בפיתוח מדינות ה-ACP (אנ'), זאת מכמה סיבות: (1) הסכם הפיתוח הקיים בין צרפת למדינות שבעבר היו תחת חסותה הקולוניאלית. (2) רצון בריטי לתקן את עוולות האימפריאליזם, כמו הרחבת האיחוד האירופי(אנ')). 3) - הרצון הגלובלי של האיחוד. (4) רעיון חדש לפיתוח –(Innovative approach to development) – בתקופת המלחמה הקרה השיטה עלתה כחלק מהרצון שהדמוקרטיה תגבר על הקומוניזם. (5) מאפיין של הדחיפה האנגלו-צרפתית: תיקון דרכם הקולוניאלית.
שיטת המדיניות העיקרית בה משתמשת האיחוד האירופי לצורך פיתוח מדינות ה-ACP (אנ') הן: Sysmin - הבטחה לקנות ממדינות ה-ACP מוצרים מסוימים במחיר מינימום מובטח לטובתן וה-Stabex (אנ') - מימון מפצה. עניין המעלה ביקורת שכן תחת אסטרטגיות פיתוח אלו, האסטרטגיות בעצם משמרות את המצב הקיים ולא מעודדות פיתוח או פיתחת שווקים חדשים במדינות אלו, שכן אין תמריץ לפיתוח, גיוון בכלכלה ותחרותיות. דבר המוביל לסטגנציה בכלכלות המקומיות, ואף מטיב יותר לכיוון ההפוך; לטובת המשקיעים הזרים האירופאים. בנוסף, מעודד שחיתות, תלות כלכלית באירופה, ירידה בסחר, חוסר השפעה על העוני, שותפות חלשה בה אירופה היא הקובעת, חוסר תמריץ לפתח את שוק הייצוא, יישום חלש של עקרונות מיגור העוני. החל משנת 1993 האיחוד הוריד רבות ממטרותיו ופעולותיו ב-ACP בהתאם לזמנים, שכן תחת חוקי הWTO החדשים נדרש עדכון בעקרונות הסכמי ה-ACP, תוך התחשבות בעיקרון עקרון המדינה המועדפת.
כיום נשקלים גם רעיונות השימוש במדיניות ה-Conditionality (אנ') – הענקת תנאים מקלים להלוואות, שמיטת חובות וסיוע למדינות ה-ACP; SAPs – מדיניות הבנק המרכזי, המעודד השקעות במדינות ה-ACP שעתיד להוביל ולעודד פיתוח; Non-Reciprocity – פטור ממכס לייצוא מוצרים לאירופה, דבר שיעודד פיתוח מוצרים במדינות ה-ACP ויהפכן למייצאות; Social/Environmental – מדיניות לפיתוח לטובת זכויות חברתיות, נשים וסביבה; EDF – הקמת קרן למימון מדיניות אלו.
השפעה גלובלית ויעדים > היחסים עם ישראל

כישלונו, אי נכונותו או קשייו של האיחוד האירופאי בפיתוח מדינות ה-ACP (אנ'), בהם למדינות הדומיננטיות והמצליחות ביותר באיחוד יש חלק משמעותי במצבן הקיים;על רקע רצון האיחוד להגביר את השפעתו הפוליטית בעולם, הביא את האיחוד להיכנס לנבכי הסכסוך הישראלי-ערבי-פלסטיני. שכן עד היום עיקר השפעת האיחוד נסב סביב הנושא הכלכלי, ופחות המדיני-פוליטי; כשהשתלבות בפתרון הסכסוך נתפס בעיני האיחוד כאמצעי לקידום מעמדו באזור וכן בעולם. מבחינה רשמית האיחוד האירופי רואה בפתרון הסכסוך כעדיפות אסטרטגית, כמו מפתח לפתרון כל יתר הבעיות והקונפליקטים הקיימים כיום במזרח התיכון. בשנים האחרונות האיחוד עבר לשימוש בעוצמה רכה, תוך שילוב אלמנטים של סנקציות כלכליות נגד ישראל. דוגמה לשימוש האיחוד האירופי בכוח קשה דמוי עוצמה רכה; הוא סירובו של האיחוד האירופי לשחרר את כלל המסמכים המשמעותיים הקשורים לתהליך מימון האיחוד האירופי ארגוני הNGO העוסקים בסוגיות ערביות-ישראליות, הכוללים שמות ותפקידי פקידים מעורבים. בטענה כי מידע שכזה מהווה סוד מדינה מסווג ורגיש ביותר.
פעילות לצורך שיפור תדמית האיחוד האירופי כלפי חוץ

כשם שהאיחוד האירופי פועל רבות לחקר ושיפור תדמיתו במדינות האיחוד עצמן, האיחוד האירופי פועל רבות לצורך קידום ושיפור תדמיתו ביתר מדינות עולם; ובעשותו כך משקיע מימון ומשאבים רבים. האיחוד האירופי מפנה תשומת לב מיוחדת לאזור האסייתי, הנתפס ככוח עולה. כשבאוניברסיטת קנטרברי שבניו זילנד, אף נפתחה מחלקה מיוחדת לחקר תדמית האיחוד האירופי, המספק ייעוץ ושירותים לאיחוד האירופי. בנוסף, לצורך שיפור תדמיתו, האיחוד האירופי עוסק רבות בנדבנות ומייחצן את פועלו. בהיקף הכולל, ממוצע תרומות המדינות החברות באיחוד האירופי, נמצא במקום הראשון ביחס ליתר מדינות העולם, גם ביחס לארצות הברית.
ישראל הימן

| --- | --- |

ישראל הימן
 לידה:  1919
 פטירה:  5 ביוני 2011 (בגיל 92 בערך)
 מקום קבורה:  בית העלמין ירקון 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטה האמריקנית בביירות
 התמחות:  רפואת ילדים
 תואר:  פרופסור
 תפקידים:  מנהל מחלקת ילדים ג' ומנהל המרפאות בי"ח הדסה תל אביב
 מחלקות ובתי חולים:  בית החולים הדסה (תל אביב)
 פרסים והוקרה:  חתן אות המופת לרופא 1992, חתן פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית לשנת 1995, "יקיר חיפ"ק" לשנת 1996, יקיר העיר תל אביב יפו בשנת 2004, יקיר חיפ"א 2010
 
ישראל הימן (1919 – 5 ביוני 2011) היה רופא ילדים ישראלי, יליד ארצות הברית, שכיהן כפרופסור בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

הימן נולד בדטרויט (ארצות הברית) ב-1919, ובשנת 1930 ועלה לארץ ישראל עם משפחתו, אשר התיישבה בראשון לציון. לאחר סיום לימודי בית הספר היסודי בראשון לציון עבר ללמוד ב"גימנסיה הרצליה" בתל אביב וסיים במחזור כ"ה במגמה ריאלית-חקלאית.
את לימודי הרפואה עשה באוניברסיטה האמריקנית בביירות, ועם סיום לימודיו בשנת 1944 החל התמחותו ברפואת ילדים אצל פרופסור לודוויג פרדיננד מאייר במחלקת הילדים של בית חולים הדסה בתל אביב.
בשנת 1947 התנדב לשמש רופא ילדים במחנות העולים בנתניה, שם טיפל בין השאר בשארית הפליטה ובעולים מארצות ערב.
במלחמת העצמאות שירת כאחראי המחלקות הפנימיות בבתי חולים שדה, תחילה באזור כפר גלעדי ואחר כך בכפר בילו וסראפנד (כיום צריפין).
בשנת 1950 נתמנה יועץ לרפואת ילדים ביישובי העולים בנגב, וזאת במקביל לעבודתו בבית חולים הדסה, שם שימש מנהל מחלקת ילדים ג'. עם סגירת המחלקה נתמנה מנהל מרפאות החוץ של בית החולים, תפקיד אותו מילא עד פרישתו. במשך שנים רבות היה רופא הילדים הראשי של עיריית תל אביב וניהל רפואית את התחנות לאם ולילד (טיפת חלב) בין השנים 1969 ל-1985.
בשנת 1971 מונה הימן ליועץ הפדיאטרי למחלקת כירורגיית ילדים, שבניהולו של הפרופ' משה סולובייצ'יק שנפתחה בבית החולים איכילוב
פרופ' הימן שימש בשנים 1960–1961 המזכיר המדעי של ההסתדרות הרפואית ובשנים 1966–1967 היה יו"ר סניף תל אביב של איגוד רופאי הילדים. הימן הוא ממייסדי החברה הישראלית לרפואת ילדים קלינית (חיפ"ק) ושימש יושב ראש החברה בשתי קדנציות. פועלו זכה להערכה רבה והוא הוכתר "יקיר חיפ"ק" לשנת 1996. היה ממניחי יסודות הרפואה הציבורית וממייסדי החברה הישראלית לרפואת ילדים אמבולטורית בישראל (חיפ"א) אשר העניקה לו בשנת 2010 תואר יקיר חיפ"א על פועלו למען רפואת הילדים הראשונית והאמבולטורית בישראל.
במסגרת מינויו האקדמיים נתמנה פרופסור חבר בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, היה בין מייסדי הקתדרה ללימודי ההמשך ברפואת ילדים וריכז את החוג עם הקמתו.
במשך שנים היה פרופ' הימן היה רופא הילדים בעל הפרקטיקה הפרטית הגדולה ביותר באזור המרכז והיה במקביל אחראי מחלקת הילודים של בית היולדות הפרטי הגדול במדינה, בית חולים אסותא.
ביוגרפיה > פרסים

בין אותות ההוקרה שקיבל בחייו - חתן אות המופת לרופא 1992 מטעם האגודה לרפואה ומשפט בישראל, חתן פרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית לשנת 1995 ויקיר העיר תל אביב יפו בשנת 2004.
ביוגרפיה > משפחה

בניו: הפרופ' שמואל הימן - מנהל מחלקה פנימית בבית החולים הדסה הר הצופים, הפרופ' אהוד הימן - לשעבר דיקאן הפקולטה להנדסה באוניברסיטת תל אביב, ואלי הימן- פסיכואנליטיקאי, פסיכותרפיסט, עו"ס וקרימינולוג קליני.
הערות שוליים

↑  מרכז רפואי עירוני ממשלתי ביה"ח ע"ש איכילוב, ביה"ח "הדסה", בית היולדות ע"ש אשרמן, ת"א יפו, "ספר השנה 1971-1972", הוצאת המחלקה ליחסי ציבור של בתי החולים העירוניים-ממשלתיים, העורך: אריה תורג'מן, עמ' 96
יחסי ברבדוס–יוון

| יחסי ברבדוס–יוון |
| --- | --- |
ברבדוס: יוון


ברבדוס: יוון
שטח (בקילומטר רבוע)
430: 131,957
אוכלוסייה
282,507: 10,020,238
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,394: 238,206
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,632: 23,773
משטר
מונרכיה חוקתית   דמוקרטיה: דמוקרטיה

יחסי ברבדוס–יוון הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין הרפובליקה ההלנית.
סקירה כללית

בין הרפובליקה ההלנית לבין ברבדוס מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. על פי משרד החוץ היווני: "היחסים בין שתי המדינות הם יחסים מצוינים ובין שתי המדינות שיתוף פעולה נפלא, בין היתר בארגונים המולטילטרליים בהם מרבה ברבדוס לתמוך בהצעות היווניות ולהפך".
על פי המידע שמתקבל מדי זמן מה משגרירות הרפובליקה ההלנית בוונצואלה - אין קהילה יוונית מסודרת בברבדוס ואין יוונים שמתגוררים במדינה עצמאית.
אזרחי ברבדוס המבקשים לנסוע ליוון יכולים לעשות זאת ללא אשרה. אזרחי יוון המבקשים לנסוע לברבדוס יכולים לעשות זאת ללא אשרה למשך שישה חודשים.
נציגויות דיפלומטיות

יוון אינה מיוצגת בברבדוס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. יוון האמינה את שגרירותה שבקראקס, בירת ונצואלה, על ברבדוס.
ברבדוס אינה מיוצגת ביוון, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
ישי וקסלר

| --- | --- |

 לידה:  1952 (בן 72 בערך) משמר הנגב
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1970–1997 (כ־27 שנים)
 דרגה:   אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד שריון  מפקד חטיבה 217  מפקד עוצבת קלע דוד
 פעולות ומבצעים
   מלחמת יום הכיפורים   מבצע שלום הגליל   המערכה ברצועת הביטחון
 
ישי וקסלר (נולד ב-1952) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה שכיהן כמפקד עוצבת קלע דוד.
ביוגרפיה

ישי נולד וגדל בקיבוץ משמר הנגב. את שירותו בצבא התחיל בשנת 1970 בחיל האוויר. בשנת 1971 שובץ בחיל השריון, סיים את מסלול ההכשרה למפקדי טנקים וקורס קציני שריון. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד מחלקה בגדוד הטנקים 198. בהמשך שימש בשורת תפקידי מטה ופיקוד בחיל השריון ובהם מפקד גדוד טנקים במלחמת לבנון הראשונה, פיקד על גדוד טנקי מג״ח 8576, שהיה גדוד המילואים של חטיבה 14 ובהמשך פיקד על גדוד טנקי מרכבה בחטיבה 211. לאחר סיום תפקידו הקים את ענף נשק מדויק במפח״ש, פיקד על מחלקת תכנון ותקציבים ולאחר מכן מונה למפקד חטיבה 217. בשנים 1990–1993 פיקד על עוצבת קלע דוד ולאחר מכן שימש כראש מחלקה במינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית (מפא"ת). עם תום שירותו בצה״ל התמנה לראש מנהל תיכון מוקדם המפעל מל״ט בתעשייה האווירית. בשנת 2006 הקים את חברת PAM העוסקת בפיתוח טכנולוגיות צבאיות ואזרחיות מתקדמות.
לקריאה נוספת

ישי וקסלר, יהודה טל, גדוד טנקים 198 במלחמת יום הכיפורים: סיפור מלחמה, תל אביב: משרד הביטחון, 2002.
הערות שוליים

↑  איתי אשר, גבעת התמימות, באתר nrg‏, 3 באוקטובר 2003.
↑  אבי וולף (עורך), חטיבה 130: 40 שנה של מורשת קרב 2014-1974, באתר "יד לשריון", 2014.
לאנדרו סומוסה

לאנדרו דניאל סומוסה (בספרדית: Leandro Daniel Somoza; נולד ב-26 בינואר 1981 בבואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן כדורגל.
קריירה

סומוסה החל לשחק בקבוצת ולס סארספילד, אחת מחמש הקבוצות הגדולות של ארגנטינה. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים של הקבוצה ומילא תפקיד מרכזי בזכייתה באליפות הקלאוסורה לשנת 2005. בהרכבה של הקבוצה שיחקה גם ליאנדרו גרסיאן והשניים זכו לתשומת לב רבה גם בשל הדמיון בשמותיהם.
ב-2006 עבר סומוסה לשחק בוויאריאל הספרדית והצטרף לבני ארצו ששיחקו אז בקבוצה - חואן רומן ריקלמה, גונזאלו רודריגז, רודולפו ארואברנה, מריאנו ברבוסה ופבריסיו פואנטס. הוא אמנם שיחק ב-25 ממשחקי קבוצתו בליגה אך לא הצליח לבסס את מקומו בהרכב הקבוצה וכעבור שנה הושאל לריאל בטיס בה גם נכשל לתפוס מקום בהרכב. ב-2008 רכשה ולס סארספילד את כרטיסו בחזרה.
סומוסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה בספטמבר 2007 בהפסד לברזיל. הוא ערך הופעה נוספת במדים הלאומיים בהפסד לספרד.
יחסי טורקמניסטן – סן מרינו

| יחסי טורקמניסטן – סן מרינו |
| --- | --- |
טורקמניסטן: סן מרינו


טורקמניסטן: סן מרינו
שטח (בקילומטר רבוע)
488,100: 61
אוכלוסייה
7,525,648: 33,579
תמ"ג (במיליוני דולרים)
59,887: 1,855
תמ"ג לנפש (בדולרים)
7,958: 55,254
משטר
רפובליקה

יחסי טורקמניסטן-סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שלא מתקיימים בין רפובליקת טורקמניסטן לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו עקב חוסר אינטרסים בניהול כאלו מצד שתי המדינות. אזרחים סן מרינזיים מעטים ואחדים בשנה מגיעים לטורקמניסטן לביקורים וטיולים, וגם מהם נדרשת אשרה ותשאול ביטחוני מקיף ביותר. גם סן מרינו מצידה סוגרת את שעריה בפני אזרחים ותיירים טורקמנים, אם וכאשר מעטים כאלו מגיעים, אם בכלל.
נציגויות דיפלומטיות

כאמור, בין שתי המדינות אין יחסים דיפלומטיים, אך ישנו קשר בין הלאומים הסן מרינזים והטורקמנים, לפיכך יש צורך בנתינת שירותים קונסולריים לאזרחי המדינות. שירותים קונסולריים של שתי המדינות ניתן לקבל בשגרירות הקרובה ביותר של המדינה השנייה - השגרירות הסן מרינזית במונגוליה, והשגרירות הטורקמנית באיטליה.
ישי דותן

| --- | --- |

ישי דותן, 2016
 לידה:  1946 (בן 78 בערך) יד מרדכי, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1964–1995 (כ־31 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 חבלן בחיל ההנדסה  סמג"ד 630  מפקד גדוד 601  קצין אג"ם הנדסה  קצין הנדסה פיקוד הצפון  מפקד בהל"ץ  קצין הנדסה ראשי  ראש מטה פיקוד העורף
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון הראשונה  מלחמת המפרץ
 עיטורים
   עיטור המופת
 תפקידים אזרחיים
 בכיר בחברת אמדוקס  מנכ"ל נת"ע  ראש עמותת חיל ההנדסה
ישי דותן (נולד בשנת 1946) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין הנדסה ראשי וראש מטה פיקוד העורף. בעל עיטור המופת על פועלו במלחמת יום הכיפורים.
ביוגרפיה > שירות צבאי

ישי דותן נולד בקיבוץ יד מרדכי בשנת 1946. הוא התגייס לצה"ל באוגוסט 1964 ושירת בחיל ההנדסה הקרבית, הוא השתחרר ב-1967 אך גויס למילואים כבר במאי אותה שנה, ערב מלחמת ששת הימים. במהלך המלחמה שירת ביחידה לסילוק פצצות. במרץ 1968 התגייס מחדש, היה שותף בהקמת מערך הצליחה בצה"ל ושירת כמפקד פלוגה בגדוד 605, גדוד הצליחה הראשון. ב-1971 יצא ללימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. בפרוץ מלחמת יום הכיפורים שהה בחופשה באיטליה ולאחר יומיים טס חזרה לישראל. הוא הוצב כסגן מפקד גדוד 630, גדוד צליחה במילואים שפעל בסיני ויחד עמו פעל לרכז את אמצעי הצליחה, דוברות וגשר הגלילים. במבצע אבירי לב לצליחת תעלת סואץ הקים גשר דוברות וסייע בהצבת גשר הגלילים, הוא התנדב לעמוד בראש גדוד 601, גדוד הנדסה סדיר שמפקדיו נפגעו. לאחר המלחמה עוטר בעיטור המופת. בתיאור המעשה נכתב:
סא"ל ישי דותן ששימש כ-סמג"ד גדוד-הנדסה, שהה עם יחידתו באזור הצליחה כל משך הצליחה והקמת הגשרים. הוא שימש מופת לאנשיו באומץ-לבו, כשהוא מבצע את עבודת הקמת הגשרים, חילוץ הרכב וחילוץ הפצועים - וכל זאת תחת הפגזות קשות. הוא התנדב להישאר בראש-הגשר, גם כשהוחלף הגדוד שלו. בכך גילה אומץ-לב, קור-רוח, דבקות במשימה וכושר-מנהיגות למופת. על מעשה זה הוענק לו : עיטור המופת אייר תשל"ה מאי 1975, מרדכי גור, רב אלוף, ראש המטה הכללי
לאחר המלחמה עסק בשיקום מערך הצליחה. בהמשך הקריירה הצבאית שלו שירת כמפקד גדוד, קצין האג"ם של חיל ההנדסה, קצין הנדסה של פיקוד הצפון בתקופת מלחמת לבנון, מפקד בית הספר להנדסה צבאית, קצין הנדסה ראשי בשנים 1989 עד 1992 ובתקופת מלחמת המפרץ וראש מטה פיקוד העורף. השתחרר משירות הקבע ב-1995.
ביוגרפיה > באזרחות

לאחר שחרורו עבד בחברת אמדוקס כסמנכ"ל משאבי אנוש במשך שנתיים וכסמנכ"ל תפעול במשך 5 שנים. ב-2002 מונה למנכ"ל נת"ע - נתיבי תחבורה עירוניים. הוא כיהן בתפקיד עד התפטרותו ביוני 2010.
עמד בראש ועדת החקירה לבדיקת קריסת אחת מקורות הבטון בגשר מחלף שפירים. ב-1997 עמד בראש ועדה ציבורית לבחינת הכשל שגרם להתמוטטות גשר מעל נחל הירקון שהוביל לאסון המכביה.
ב-2012 נבחר לעמוד בראש עמותת חיל ההנדסה. בכהונתו הוגברה הפעילות בעמותה ובשנים 2017–2018 נחנך "שביל המורשת" באתר ההנצחה החילי במשמר דוד ויצא לאור ספר מורשת: ראשונים תמיד: מורשת חיל ההנדסה הקרבית המסכם את תולדות חיל ההנדסה.
דותן בעל תואר מהנדס מכונות מהטכניון ותואר MBA מאוניברסיטת תל אביב.
בתו היא השחקנית והזמרת רוני דותן.
הערות שוליים

↑  עתי"ם, ימונה היום לקצין הנדסה ראשי, באתר חדשות, ‏14 באפריל 1989
↑  ירעידת אדמה באמדוקס: 5 בכירים עזבו את החברה; החלו פיטורי 900 עובדים, באתר גלובס, 8 ביולי 2002
↑  עמירם ברקת, ‏ישי דותן, מנכ"ל חברת נתיבי תחבורה עירוניים - התפטר, באתר גלובס, 24 ביוני 2010
↑
כ"ג באלול

כ"ג באלול הוא היום העשרים ושלושה בחודש השנים עשר 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ושלושה בחודש השישי 
למניין החודשים מניסן. כ"ג באלול לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, רביעי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אדו".
אירועים היסטוריים ביום זה

ה'קנ"א – טבח ביהודי פלמה דה מיורקה
ה'תשנ"ז – התנקשות כושלת של "המוסד" בבכיר החמאס, חאלד משעל, בירדן
ה'תשס"א – פיגועי 11 בספטמבר: טרוריסטים חוטפים ארבעה מטוסי נוסעים. שניים מהמטוסים מחריבים את מרכז הסחר העולמי בניו יורק, אחד מחריב אגף של הפנטגון, ואחד מתרסק בפנסילבניה (נראה שיעדו היה וושינגטון הבירה). בפיגועים נהרגים כ-3,000 בני אדם
ה'תשס"ז – בפעולה של חיל האוויר הישראלי הותקף כור גרעיני בעומק סוריה שהיה בשלבי בנייה
ה'תשפ"ג – רעידת האדמה במרוקו
נולדו

ה'תרצ"א – אמנון רובינשטיין, פוליטיקאי ישראלי ומקימה של מפלגת שינוי
התשכ"ו – דני הירשברג, מזכ"ל בני עקיבא
ה'תשל"ה – טל מוסרי, שחקן ומנחה טלוויזיה ישראלי
ה'תשל"ה – עמיר בניון, מלחין וזמר מזרחי
ה'תשל"ו – גורי אלפי, שחקן וקומיקאי ישראלי
ה'תשל"ז – הדר לוי, שחקנית וקומיקאית ישראלית.
ה'תשל"ז – עמוס תמם, שחקן ישראלי
ה'תשמ"ו – נועה רוזין, מגישת טלוויזיה
נפטרו

ה'תקפ"ו – רבי אורי מסטרליסק שכונה 'השרף'
ה'תקצ"ט – הרב רחמים אריה אברהם ארייאש רב באזמיר ובעל ספר שפתי רננות.
ה'תרצ"ג – הרב מאיר שלמה ינובסקי, רב העיר ניקולייב וסבו של הרב מנחם מנדל שניאורסון.
ה'תש"ב – נרצח בשואה רבי יצחק מנחם מאלכסנדר, מכונה העקידת יצחק על שם ספרו.
ה'תשנ"ה – הרב מאיר יהודה גץ, רב הכותל המערבי והמקומות הקדושים (נולד ה'תרפ"ד)
כ"ב באלול – כ"ד באלול
אלול
ישי בלנק

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בן 55 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת הרווארד 
 השתייכות:  הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב 
 
ישי בלנק (נולד ב־1969) הוא פרופסור מן המניין, ודקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב מחודש מרץ 2022. כיהן כיושב ראש העמותה למשפט ציבורי בישראל (2017–2020).
ביוגרפיה

בלנק גדל בתל אביב בבית לאומי-דתי והתחנך בבית הספר היסודי "מוריה", בישיבת נחלים ובבית הספר התיכון אמי"ת גוש דן. את שירותו הצבאי עשה במודיעין חיל האוויר. בוגר תואר ראשון בפילוסופיה ובמשפטים (בהצטיינות) מאוניברסיטת תל אביב, ובעל תואר שני ושלישי מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד. התמחה בבית המשפט העליון, אצל הנשיא פרופ' אהרן ברק. הוא גם עבד כשנה כעורך דין במשרד גורניצקי ושות'. בשנים 2006–2008 היה חבר בפורום הצעירים במדעי הרוח והחברה באקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. לימד כמרצה אורח גם באוניברסיטאות מחוץ לישראל, לרבות אוניברסיטת קורנל, אוניברסיטת טורונטו, אוניברסיטת בראון, סיאנס פו (פריז), ואוניברסיטת המבורג. בסמסטר סתיו 2017 היה בלנק מרצה אורח באוניברסיטת הרווארד.
תחומי המחקר וההוראה המרכזיים שלו הם דיני השלטון המקומי, משפט מנהלי, ערים גלובליות, משפט ומרחב, משפט וחשיבה פוליטית, חילוניות ודת, בישראל ובעולם. כמו כן פרסם מחקרים שעסקו במערכת החינוך הציבורית בישראל, והיה חבר בצוות המשפטי שליווה את עבודתה של ועדת דברת לרפורמה בחינוך הציבורי בישראל.
לצד פעילותו האקדמית, שימש בלנק כחבר בהנהלות הציבוריות של ארגונים שונים, ובהם במקום – מתכננים למען זכויות תכנון (שימש כיושב ראש ההנהלה בשנים 2011–2014), ואיגי - ארגון נוער גאה. בין השנים 2017 ל-2020  שימש כיושב ראש העמותה למשפט ציבורי בישראל.
בשנת 2017 נכלל ברשימת מצטייני הרקטור בהוראה באוניברסיטת תל אביב. כמו כן זכה שלוש פעמים במענק מחקר של הקרן הלאומית למדע.
בלנק הוא בן-זוגו של סגן נשיא בית הדין האזורי לעבודה בתל אביב, השופט דורי ספיבק, וחבר פעיל בקהילת הלהט"ב.
מאמרים נבחרים

"איך לפרש חוק יסוד (רע)? על הדילמות האתיות בפרשנות חוק יסוד: מדינת ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי", תרבות דמוקרטית, כרך 20, 2021.
מחוזות ואזורים בדמוקרטיה הישראלית, עיוני משפט, כרך מד, 2021.
"הגישה הביקורתית למשפט והחינוך המשפטי: היררכיה, זעם ומה הלאה?, מעשי משפט, כרך ט', 35, 2017.
"מהומת הארכיב: התקדים, הכנון, והזיכרון המשפטי", ספר נילי כהן, 204, 2017.
"מסדירים רגולציה: משפט ומדיניות - על טבעה הראשוני והמכונן של הרגולציה" (עם: רועי קרייטנר), משפט חברה ותרבות, כרך י', 97, 2016.
"קליניקות משפטיות: בין תאוריה ביקורתית של הפרקטיקה לפרקטיקה ביקורתית של התאוריה", מעשי משפט, כרך ו', 123, 2014.
"על מגבלותיהן של הזכויות החיוביות", עיוני משפט, כרך לו', 97, 2013.
"איים של פלורליזם: היפרדות ושילוב בין דתיים וחילוניים בישראל", דין ודברים, כרך ו', 85, 2011.
"הצעת חוק העיריות: הווה ללא עבר, רפורמה ללא עתיד" (עם: יששכר רוזן-צבי), חוקים, 1, 49, 2009.
"קהילה, מרחב, סובייקט - תזות על משפט ומרחב", דין ודברים ב 1, 2006.
"ממלכתיות מבוזרת: שלטון מקומי, היפרדות ואי-שוויון בחינוך הציבורי", עיוני משפט כח (2)347, 2004.
"מקומו של המקומי: משפט השלטון המקומי, ביזור ואי-שוויון מרחבי בישראל", משפטים לד (2) 197, 2003.
"טכנולוגיה וגבולות האנושי: גבולות מקומיים וטכנולוגיה", משפט, חברה ופוליטיקה, 2003.
"אין מולדת להומואים: גלובליזציה, פירוק מרחבי והגטו ההומו-לסבי", תיאוריה וביקורת 23, 2003.
City Speech, Harvard Civil Rights - Civil Liberties Law Review, Forthcoming 2019.
Reviving Federal Regions, Stanford Law Review 2018.
The Geography of Sexuality, North Carolina Law Review 2012.
The Reenchantment of Law, Cornell Law Review 2011.
Legalizing the Barrier: The Legality and Materiality of the Israel/Palestine Separation Barrier, Texas International Law Journal 2011.
Federalism, Subsidiarity, and the Role of Local Governments in an age of Global Multilevel Governance , Fordham Urban Law Journal 2010
Spheres of Citizenships, Theoretical Inquiries in Law 2007
Localism in the new Global Legal Order, Harvard International Law Journal 2006.
The City and the World, Columbia Journal Of Transnational Law 2006.
Brown in Jerusalem: a comparative look on race and ethnicity in public schools, The Urban Lawyer 2006
הערות שוליים

↑  יובל יועז, ‏פרופ' דפנה ברק-ארז תמונה לדיקאנית הפקולטה למשפטים באונ' ת"א, באתר גלובס, 10 באפריל 2011
↑  התחבר/י או הירשם/הירשמי כדי לראות., באתר www.facebook.com
↑  מצטייני הרקטור בהוראה לשנת תשע"ז - סגל בכיר, באתר teaching-center.tau.ac.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007599788105171  BnF: cb177850513 (data)  ISNI: 0000 0004 7421 4669  LCCN: no2007111099  RERO: 02-A027588170  VIAF: 44086616   WorldCat (עם VIAF): 44086616
יחסי טורקיה–תוניסיה

| יחסי טורקיה–תוניסיה |
| --- | --- |
טורקיה: תוניסיה


טורקיה: תוניסיה
שטח (בקילומטר רבוע)
783,562: 163,610
אוכלוסייה
87,527,097: 12,295,083
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,108,022: 48,530
תמ"ג לנפש (בדולרים)
12,659: 3,947
משטר
משטר נשיאותי: רפובליקה

יחסי טורקיה–תוניסיה (בטורקית: Tunus-Türkiye ilişkileri, בערבית: العلاقات التركية التونسية) הם יחסי החוץ בין הרפובליקה הטורקית ובין הרפובליקה התוניסאית. שתי המדינות חברות מלאות באיחוד מדינות הים התיכון. המדינות מקיימות קשרים אתניים ותרבותיים חזקים מאז הקולוניזציה העות'מאנית של תוניסיה החל בראשית המאה ה-16. בגלל כמה מאות שנים של שליטה עות'מאנית רשמית בתוניסיה, עד 25% מאזרחי תוניסיה הם ממוצא טורקי קריאולי.
נציגויות דיפלומטיות

תוניסיה מחזיקה בטורקיה שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול.
טורקיה מחזיקה בתוניסיה שגרירות בתוניס.
יחסי ברבדוס–גרנדה

| יחסי ברבדוס–גרנדה |
| --- | --- |
ברבדוס: גרנדה (מדינה)


ברבדוס: גרנדה
שטח (בקילומטר רבוע)
430: 344
אוכלוסייה
282,507: 117,232
תמ"ג (במיליוני דולרים)
6,394: 1,320
תמ"ג לנפש (בדולרים)
22,632: 11,263
משטר
דמוקרטיה פרלמנטרית למחצה   מונרכיה חוקתית למחצה

יחסי ברבדוס–גרנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ברבדוס לבין גרנדה. שתי המדינות הן חברות מלאות ב-CARICOM ובחבר העמים הבריטי.
היסטוריה

אינטראקציות בילטרליות ראשונות מוקדמות התרחשו כאשר שתי המדינות כוננו יחסים לא דיפלומטיים ולא רשמיים כחלק מהיותן קולוניות של האימפריה הבריטית. ברבדוס וגרנדה הצטרפו לאיי וינדוורד הבריטים ב-1833. ב-1885, עברה בירת הקולוניה מברידג'טאון, בירת ברבדוס לסנט ג'ורג'ס, בירת גרנדה.
בשנת 1952, הצטרפו שתי המושבות לפדרציה של הודו המערבית, אז גרנדה וברבדוס הפכו לפרובינציות בפדרציה. הפדרציה התפרקה בשנת 1962. לאחר הפדרציה היה בגרנדה ובברבדוס מנדט בריטי קצר ולאחריו קיבלו שתי המדינות עצמאות. עם הקמתן הפכו המדינות למונרכיות כשבראשות שתיהן עומדת באוניה פרסונלית אליזבת השנייה.
ביום ראשון, 3 במרץ 1974 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים מלאים.
נציגויות

ברבדוס אינה מיוצגת בגרנדה, הן בדרג השגרירות, והן בדרג הקונסולרי.
גרנדה אינה מיוצגת בברבדוס בדרג השגרירות. גרנדה מיוצגת בברבדוס בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית בברידג'טאון, בירת המדינה.
ירושלים של זהב (תכשיט)

כתר ירושלים של זהב, עיצוב מודרני
שרשרת ירושלים של זהב, עיצוב מודרני
התכשיט ירושלים של זהב או עיר של זהב מופיע במספר מקומות בדברי חז"ל בהקשרים הלכתיים ואגדתיים. את שמו קיבל מצורת העיר ירושלים שהייתה חקוקה בקדמתו. לאחרונה התגלה בחפירות "חניון גבעתי" בירושלים תכשיט 'ירושלים של זהב' המלמד על עושר יחסי של העיר בתקופות קדומות, זאת בניגוד לטענה הרווחת אצל ארכאולוגים 'מינימליסטים'.
לדעת רוב המפרשים היה התכשיט מין עטרה (כתר) מוזהבת שהיו הנשים האמידות חובשות על ראשן, אך יש שהבינו שהייתה זו שרשרת המחוברת לבגד במין סיכה.