stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל ובסטר
ובסטר בספרות ובפולקלור האמריקאי > "השטן ודניאל ובסטר"

כושרו הרטורי של דניאל ובסטר כנואם וכעורך דין, הפך לאגדה ולחלק מהפולקלור האמריקאי. על בסיס זה כתב הסופר והמשורר האמריקאי סטיבן וינסנט בנה (Stephen Vincent Benét) את הסיפור הקצר השטן ודניאל ובסטר, אחד מהסיפורים המפורסמים בפולקלור האמריקאי.
הסיפור, המתרחש בתחילת המאה ה-19, מתאר חוואי עני מניו המפשייר, בשם יעבץ סטון, שנקלע למצוקה כלכלית קשה ולחוסר מזל בכל מעשיו, ומצהיר שיהיה מוכן למכור את נשמתו תמורת חיי רווחה. לא יבשו המילים על שפתיו, ומופיע בביתו השטן בדמות מיסטר סקראץ', והשניים מגיעים להסכם לתקופה של שבע שנים. האיכר נהנה בכל תקופת ההסכם מחיי שפע ותהילה, אלא שבתום התקופה מגיע השטן לגבות את חובו. האיכר מבקש לבטל את רוע הגזירה, ומגייס להגנתו את הטוב בעורכי הדין - דניאל ובסטר. ובסטר דורש מן השטן כי סטון יובא בפני חבר מושבעים שיחרוץ את דינו. השטן נענה לדרישה, ומגייס את הגרועים שבבני הבליעל מן ההיסטוריה של ארצות הברית שישמשו בדיון כשופט וכחבר מושבעים, אותם שלף, לצורך העניין, מירכתי הגיהנום.
עיקר הסיפור מתרכז בדיון המשפטי המבריק שבין השטן ודניאל ובסטר, ובדילמה המוסרית הכרוכה בסיטואציה (המזכירה את סיפור פאוסט של גתה). העוקץ המתגלה הוא כי השטן אינו חפץ רק בנשמתו של סטון, אלא ברצונו לשעבד אף את נשמתו של ובסטר, וובסטר נתון בסיכון אישי, ותלוי בכוחו הרטורי לעצם קיומו ולנצחיות נשמתו.
במהלך הדיון מבטא ובסטר בדבריו את "הרוח האמריקאית" הפטריוטית, וגובר על השטן, המגלם בסיפור את הרוע ה"זר". חבר המושבעים נשבה בקסמו של ובסטר, שהוליד בהם מחדש את הרוח הפטריוטית, ולמרות זאת פסיקתם לטובת החוואי אינה מצילה אותם מאש "הגיהנום", אליו משיב אותם השטן.
על בסיס הסיפור הופקו בארצות הברית שני סרטים, האחד ב-1941 שזכה באוסקר על הפסקול המוזיקלי, והשני בשנת 2002 בבימויו של אלק בולדווין ובכיכובו של אנתוני הופקינס.
הסיפור תורגם לעברית בשנות ה-60, ויצא ב"ספריית תרמיל" (סדרת סיפרונים בהוצאת משרד הביטחון ובהם מבחר הספרות העולמית, עבור חיילי צה"ל).
היבטים אקטואליים של משנתו

במהלך "פרשיית הספינה קרוליין" משנת 1842 המתוארת לעיל, טענו הבריטים שתקיפת הספינה על ידם הייתה פעולת "הגנה עצמית מניעתית" לגיטימית. ובסטר, במהלך הדיונים עם הבריטים, הביע את עמדתו, והגדיר את הגבולות והסייגים למה שיכול להיכלל בהגדרה של "הגנה עצמית מניעתית", כלהלן:
רמת הנחיצות - חייבת להיות נחיצות מיידית, כנגד סכנה מהותית, וכשאין זמן לפעול באופן אפקטיבי באמצעים אלטרנטיביים אחרים.
מידתיות ויחסיות - פעולת ההגנה העצמית חייבת להתאים מבחינת היקפה לפעולה אותה רוצים למנוע.
הגדרות אלה הן ההגדרות המודרניות הראשונות לסייגים במושג "הגנה עצמית", ומשמשים עד היום כבסיס וכנקודת ייחוס, בכל מה שקשור להגדרת הלגיטימיות של "התקפת מנע" (וראו גם קישור חיצוני).
הערות שוליים

↑  Peroration, The Dartmouth College Case(הקישור אינו פעיל, 17.1.2023)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269772205171  PLWABN: 9810681900305606  BIBSYS: 90120396  BNC: 000492129  BnF: cb120270205 (data)  GND: 118806459  ICCU: CFIV219714  ISNI: 0000 0000 8352 1696  LCCN: n80034929  MusicBrainz: ce310410-ee13-4a58-9af5-dd149a09230f  NARA: 10581742  NDL: 00771276  NKC: kup20030000110282  NLA: 35595975  NLG: 104019  NTA: 069678898  RERO: 02-A020091970  RKD: 358064  SELIBR: 289802  SNAC: w6s865sc  SUDOC: 060982020  Trove: 1008713  US Congress: W000238  VIAF: 4944460   WorldCat (עם VIAF): 4944460 
דניאל ובסטר טוען בזכות החוואי. בקדמת הציור - השטן לוחש על אוזנו של השופט
אנדרטה לזכרו של דניאל ובסטר בוושינגטון
ויקטור קרובופוסקוב

ויקטור אלכסייביץ' קרובופוסקוב (ברוסית: Ви́ктор Алексе́евич Кровопу́сков; ‏29 בספטמבר 1948) היה סיף ומאמן סובייטי. אלוף אולימפי בעל ארבע מדליות זהב בחרב וכן אלוף עולם 7 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות ואישי. על הישיגיו בספורט לקרובופוסקוב הוענקו מספר עיטורים סובייטיים.
ביוגרפיה

קרובופוסקוב נולד במוסקבה. הוא החל להתאמן בסיף בשנת 1961 אצל מאמן צעיר ויחד הם גדלו מתחרות לתחרות. בגיל 19 הוא כבר בין הסייפים הטובים לגילו. נבחרת ברית המועצות של אותם השנים הייתה מובילה בעולם וכללה אלופים רבים. מכיוון שקרובופוסקוב היה שמאלי מאמני הנבחרת לקחו אותו כדי לאמן את הספורטאים המנוסים. כך קרובוסקוב הגיע לדוד טישלר. בשנת 1968 קרובופוסקוב נשלח לאליפות העולם לסייפים צעירים וזכה במדליית זהב. בשנת 1973 הוא נכלל בנבחרת ברית המועצות החזקה. כבר בשנת 1974 באליפות העולם הוא זכה במדליית זהב קבוצתית ומדליית כסף אישית. בתקופה זו הוא עבר להתאמן אצל מארק רקיטה. תחת מארק רקיטה קרובופוסקוב זכה ב-4 מדליות זהב בתחרות אישית וקבוצתית באולימפיאדות של שנת 1976 ו-1980.
בשנת 1977 קרובופוסקוב נפצע קשה ברגל ולא היה ברור האם הוא ימשיך בקריירה תחרותית. לאחר מספר ניתוחים ותקופת החלמה, כבר בשנת 1978 הוא זכה באליפות העולם. הוא המשיך להשתתף בתחרויות עד לשנת 1986.
עם סיום הקריירה התחרותית קרובופוסקוב עבר לאמן סייפים צעירים במוסקבה.
השתתפות באולימפיאדות

תחילת השתתפויות של קרובופוסקוב במשחקים האולימפיים היה בשנת 1976. הוא הגיע לתחרות כאלוף עולם בתחרות קבוצתית בשנתיים האחרונות. בקרב ראשון בתחרות אישית הוא הופתע על ידי סייף קובני שהיה לו יתרון 4:1.  למרות המצה קרובופוסקוב הצליח לסגור את הפער אך בכל זאת הפסיד בקרב. בסך הכול במהלך התחרויות במונטריאול זה היה הקרב היחיד בו הוא הפסיד וקרובופוסקוב זכה ב-2 מדליות זהב - בתחרות קבוצתית ובתחרות אולימפית.
באולימפיאדת מוסקבה שנערכה בשנת 1980 קרובופוסקוב גם היה בין המועמדים למדליות. בתחרות אישית בקרב אחרון על מדליית זהב נפגשו שני ספורטאים של אותו מאמן - מארק רקיטה. בקרב צמוד קרובופוסקוב הצליח לנצח. גם בתחרות קבוצתית נבחרת ברית המועצות זכתה במקום הראשון.
נבחרת שווייץ בכדורגל

ערך זה עוסק בנבחרת הגברים של שווייץ בכדורגל. אם התכוונתם לנבחרת הנשים, ראו .
נבחרת שווייץ בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של שווייץ. הישגה הטוב ביותר של שווייץ בטורניר גביע העולם בכדורגל הוא העפלה לשלב לרבע הגמר ב-1934, ב-1938 ובטורניר שאירחה ב-1954.
שווייץ העפילה חמש פעמים לאליפות אירופה בכדורגל, ב-1996, ב-2004, ב-2008 בטורניר שאירחה יחד עם אוסטריה, ב-2016 וב-2024. בשלוש הפעמים הראשונות לא עברה הנבחרת את השלב הראשון וב-2016 העפילה לשמינית הגמר.
הדירוג הנוכחי של נבחרת שווייץ ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-17 בעולם, נכון ל-24 באוקטובר 2024; הניקוד הוא 1,631.38 – ירידה של 2 נקודות לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 3 נמדד לראשונה באוגוסט 1993, והדירוג הנמוך ביותר 83 נמדד לראשונה בדצמבר 1998.
היסטוריה > אליפויות העולם הראשונות

שווייץ העפילה למונדיאל 1934, הראשון שאליו ניסתה להעפיל, לאחר שסיימה בתיקו מול יוגוסלביה וזכתה לניצחון טכני על רומניה. בטורניר הגמר העפילה שווייץ לרבע הגמר לאחר שניצחה בשמינית הגמר את הולנד 3–2. ברבע הגמר הפסידה שווייץ לצ'כוסלובקיה 2–3 והודחה מהטורניר. לאופולד קילהולץ הבקיע את שני השערים הראשונים של שווייץ בטורניר, והיה המבקיע הבולט שלה עם שלושה שערים בסך הכל.
כעבור ארבע שנים העפילה שווייץ למונדיאל 1938, לאחר שניצחה את פורטוגל 2–1 במוקדמות. בשלב שמינית הגמר התמודדה שווייץ מול גרמניה הנאצית. המשחק הסתיים בתיקו 1-1 לאחר הארכה ובהתאם לחוקי הטורניר נערך משחק חוזר בין שתי הנבחרות לקביעת העולה לרבע הגמר. גרמניה הנאצית הובילה 2–0, אולם השווייצרים הפכו את התוצאה וניצחו 4–2. ברבע הגמר הפסידה שווייץ להונגריה 0–2 והודחה מהטורניר. אנדרה אבגלן היה המבקיע הבולט של שווייץ עם שלושה שערים שהבקיע בטורניר, כולם לרשתה של גרמניה הנאצית.
לאחר מלחמת העולם השנייה העפילה שווייץ למונדיאל 1950, אך הפעם לא עברה את הסיבוב הראשון שנערך בשיטת בתים. שווייץ הובסה על ידי יוגוסלביה, סחטה תוצאת תיקו מפתיעה למדי מול המארחת ברזיל וניצחה את מקסיקו במשחק חסר חשיבות שסיים את משחקי הבית.
שווייץ נבחרה לארח את מונדיאל 1954 ושובצה בבית המוקדם עם אנגליה, איטליה ובלגיה, אך משום שיטת המשחקים באותו טורניר היא לא התמודדה מול בלגיה ישירות. שווייץ העפילה לרבע הגמר מהמקום השני לאחר שניצחה את איטליה, הפסידה לאנגליה וניצחה שוב את איטליה 4–1 במשחק הכרעה על העלייה לרבע הגמר. ברבע הגמר התמודדה שווייץ מול אוסטריה במשחק שנכנס להיסטוריה כבעל כמות השערים הגבוהה ביותר שנכבשה במסגרת משחק בתולדות גביע העולם. במשחק הובקעו 12 שערים תוך 61 דקות, בין הדקה ה-16 ועד לדקה ה-76. שווייץ הבקיעה שלושה שערים תוך ארבע דקות והוליכה 3–0, האוסטרים הפכו במהירות את התוצאה ל-5–3, כשהם מבקיעים חמישה שערים בתוך 8 דקות. עד לסיום המחצית צימצמה שווייץ את התוצאה ל-4–5. במחצית השנייה פחתה כמות השערים. האוסטרים עלו ל-6–4, השווייצרים צמצמו ל-5–6 והאוסטרים קבעו את התוצאה הסופית, 7–5. שווייץ הודחה מגביע העולם, לאחר שהגיעה לרבע הגמר בפעם השלישית בתולדותיה.
כעבור ארבע שנים לא הצליחה שווייץ להעפיל למונדיאל 1958, ובכך נקטע רצף של 4 הופעות רצופות בגביע העולם, הישג שלא הצליחה לשחזר מאז.
כעבור ארבע שנים חזרה שווייץ לגביע העולם, כאשר העפילה למונדיאל 1962, אולם הפסידה בכל שלושת משחקיה. שווייץ שחזרה הופעה זו כעבור ארבע שנים כאשר הפסידה בכל משחקיה במונדיאל 1966. לאחר טורניר זה לא הצליחה שווייץ להעפיל לגביע העולם במשך שש פעמים רצופות, וחזרה להתמודד במסגרת זו רק כעבור 28 שנים.
היסטוריה > שנות התשעים

שווייץ העפילה למונדיאל 1994 לאחר שסיימה במקום השני בבית המוקדם אחרי איטליה ולפני פורטוגל, סקוטלנד, מלטה ואסטוניה. היא פתחה את משחקיה בטורניר הגמר בתיקו 1–1 מול ארצות הברית המארחת, הביסה 4–1 את רומניה והפסידה במשחקה האחרון בשלב הבתים לקולומביה. שווייץ העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשלב זה הובסה 0–3 על ידי ספרד והודחה.
כעבור שנתיים השתתפה שווייץ ביורו 1996. הייתה זו הפעם הראשונה שבה שווייץ הצליחה להעפיל לטורניר גמר אליפות אירופה. שווייץ סיימה בתיקו 1–1 את משחקה הראשון בטורניר מול אנגליה, אולם הפסידה בשני משחקיה הבאים, להולנד ולסקוטלנד, וסיימה במקום האחרון בבית ללא ניצחון.
שווייץ לא הצליחה להעפיל למונדיאל 1998, ליורו 2000 ולמונדיאל 2002. הטורניר הגדול הבא שאליו הצליחה להעפיל היה יורו 2004, אולם גם אותו סיימה ללא ניצחון ובמקום האחרון בבית, לאחר שסיימה בתיקו עם קרואטיה והפסידה לאנגליה ולצרפת.
היסטוריה > מונדיאל 2006

נבחרת שווייץ הייתה יריבתה של נבחרת ישראל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2006. שני המשחקים ביניהן הסתיימו בתיקו 2–2 באצטדיון רמת גן ו-1–1 בבזל. בסיום שלב המוקדמות סיימו שווייץ וישראל עם אותו מספר נקודות, אך שווייץ דורגה לפני ישראל במקום השני ועלתה לפלייאוף בזכות הפרש שערים טוב יותר.
בשלב הפלייאוף התמודדה שווייץ נגד נבחרת טורקיה במשחק כפול. במשחק הראשון בשווייץ ניצחה הנבחרת את טורקיה בתוצאה 2–0, ובמשחק הגומלין בטורקיה הפסידה בתוצאה 2–4, אך ניצחה בסיכום שני המשחקים בזכות כיבוש שערי חוץ, והעפילה לטורניר.
בשלב הבתים סיימה שווייץ בתיקו 0–0 עם נבחרת צרפת, וניצחה את נבחרות טוגו וקוריאה הדרומית בתוצאה 2–0. שווייץ דורגה במקום הראשון בבית, כאשר היא היחידה מכל הנבחרות שלא ספגה אף שער. בשמינית הגמר הפסידה שווייץ לאוקראינה בדו-קרב בעיטות עונשין 0–3, לאחר שהמשחק הסתיים בתיקו 0–0. בכך הפכה שווייץ לנבחרת הראשונה בתולדות גביע העולם שסיימה את הטורניר מבלי לספוג שער תוך כדי משחק.
היסטוריה > יורו 2008

שווייץ אירחה את יורו 2008 בצוותא עם אוסטריה, והעפילה באופן אוטומטי לטורניר הגמר כמארחת.
שווייץ פתחה את הטורניר בשני הפסדים, לצ'כיה ולטורקיה. במשחקה האחרון בטורניר, שהיה חסר חשיבות מעשית לשתי הקבוצות, השיגה שווייץ את ניצחונה הראשון באליפויות אירופה, לאחר 8 משחקים רצופים ללא ניצחון, כשניצחה את פורטוגל. הניצחון לא מנע משווייץ לסיים שוב במקום האחרון בבית, בדומה להופעותיה הקודמות בטורניר.
היסטוריה > מונדיאל 2010

בקמפיין מוקדמות מונדיאל 2010, הוגרלה שווייץ לבית 2, שכלל בתוכו גם את יוון, ישראל, מולדובה, לטביה ולוקסמבורג. לאחר תיקו ביתי 0–0 מול ישראל, הבטיחה שווייץ את השתתפותה במונדיאל.
שווייץ פתחה את הטורניר בניצחון 1–0 על נבחרת ספרד, אך בהמשך הפסידה 1–0 לצ'ילה וסיימה בתיקו 0–0 את משחקה מול הונדורס. כתוצאה מכך סיימה הנבחרת במקום השלישי בשלב הבתים, ולא העפילה לסיבוב השני.
היסטוריה > מונדיאל 2014

שווייץ לא העפילה ליורו 2012, אך העפילה למונדיאל 2014 לאחר שבמשחקי המוקדמות זכתה להגרלה נוחה יחסית וסיימה ראשונה בבית המוקדם. בעקבות דירוג פיפ"א, שווייץ אף זכתה להיות משובצת כראש בית בטורניר הגמר.
שווייץ פתחה את טורניר הגמר בניצחון 2–1 על אקוודור, אך הובסה במשחקה השני 2–5 על ידי צרפת. השווייצרים הצליחו להתאושש מההפסד וניצחו את הונדורס 3–0, תוצאה שהעלתה אותם לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר קיוותה שווייץ להפתיע את ארגנטינה, אך נכנעה לשער ניצחון דרמטי של אנחל די מריה, שתי דקות לפני סוף ההארכה.
היסטוריה > יורו 2016

שווייץ העפילה ליורו 2016. היא פתחה את משחקיה בניצחון 1–0 על אלבניה ובהמשך סיימה בתיקו 1–1 עם רומניה ובתיקו 0–0 עם צרפת. בעקבות זאת, העפילה שווייץ לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. הייתה זו הפעם הראשונה בה שווייץ מצליחה להעפיל משלב הבתים באליפות אירופה. בשמינית הגמר סיימה שווייץ בתיקו 1–1 עם פולין והודחה בבעיטות הכרעה מ-11 מטר.
היסטוריה > מונדיאל 2018 ויורו 2020

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
שווייץ העפילה למונדיאל 2018. במשחקה הראשון סיימה בתיקו 1–1 עם ברזיל ובמשחקה השני גברה על סרביה 2–1. במשחקה האחרון בשלב הבתים סיימה שווייץ בתיקו 2–2 עם קוסטה ריקה, בעקבותיו העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשלב שמינית הגמר הפסידה שווייץ 0–1 לשוודיה והודחה.
את יורו 2020 פתחה שווייץ עם תיקו 1-1 נגד ויילס. במשחקה השני הפסידה 3-0 לאיטליה, ובמשחקה השלישי ניצחה את טורקיה 1-3. היא עלתה לשמינית הגמר מהמקום השלישי בבית, כאחת מארבע הקבוצות בעלות המאזן הטוב ביותר שסיימו במקום השלישי, שם פגשה את אלופת העולם צרפת. שווייץ פיגרה במשחק 3-1, אך הצליחה להשוות ל3-3 בדקה ה-90. שווייץ ניצחה את צרפת בבעיטות הכרעה מ-11 מטרים 4-5 והעפילה לרבע הגמר היורו, לראשונה בתולדותיה. ברבע הגמר שוב סיימה שווייץ בתיקו, הפעם 1-1 עם ספרד, אך הפסידה 3-1 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר והודחה.
היסטוריה > מונדיאל 2022

שווייץ העפילה למונדיאל 2022 לאחר שסיימה במקום הראשון בבית המוקדמות לפני איטליה. בשלב הבתים בטורניר הגמר גברה שווייץ על קמרון 0-1 ולאחר מכן הפסידה לברזיל 1-0. במשחקה השלישי גברה שווייץ על סרביה 2-3 והעפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. הייתה זו הפעם השלישית ברציפות בה מעפילה שווייץ לשמינית גמר המונדיאל. בשמינית הגמר הובסה שווייץ 6-1 על ידי פורטוגל והודחה.
היסטוריה > יורו 2024

שווייץ העפילה ליורו 2024. בשלב הבתים גברה על הונגריה 1-3 וסיימה בתיקו 1-1 עם סקוטלנד וגרמניה. שווייץ העפילה לשמינית הגמר מהמקום השני בבית. בשמינית הגמר הדיחה שווייץ את אלופת אירופה איטליה 0-2 והעפילה לרבע הגמר. ברבע הגמר סיימה שווייץ בתיקו 1-1 עם אנגליה, אך הפסידה 5-3 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר והודחה. הייתה זו הפעם השנייה ברציפות בה שווייץ מעפילה לרבע גמר היורו ומודחת בבעיטות הכרעה מ-11 מטר.
תלבושות לאורך השנים > תלבושת

תלבושת הבית המסורתית של נבחרת שווייץ היא חולצות אדומות, מכנסיים קצרים לבנים וגרביים אדומות, כאשר ערכת החוץ היא הפוכה עם חולצות לבנות, מכנסיים קצרים אדומים וגרביים לבנים, 
אם כי צבעי המכנסיים והגרביים ניתנים להחלפה אם יש התנגשות קלה. 
מאז שהוקמה ב-1895, היה תמיד אותו קוד צבע, כמסורת והומאז' לצבעים הלאומיים שמקורם בדגל שווייץ. 
יצרנית הערכה הנוכחית היא פומה, שייצרה את הערכה עבורה מאז 1998.
תלבושות לאורך השנים > תלבושת > חסות ערכה

| ספק | שנים |
| --- | --- |
מערב גרמניה אדידס: 1976–1989
אוסטריה בלאקי: 1990–1992
איטליה לוטו: 1992–1998
גרמניה פומה: 1998–הווה
כל גביעי העולם

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
אורוגוואי 1930: לא נרשמה
| הממלכה האיטלקית 1934 | רבע גמר | 2 | 1 | 0 | 1 | 5 | 5 |
| צרפת 1938 | רבע גמר | 3 | 1 | 1 | 1 | 5 | 5 |
| ברזיל 1950 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 6 |
| שווייץ 1954 | רבע גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 11 | 11 |
שוודיה 1958: לא העפילה
| צ'ילה 1962 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 2 | 8 |
| אנגליה 1966 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 9 |
מקסיקו 1970: לא העפילה
גרמניה 1974: לא העפילה
ארגנטינה 1978: לא העפילה
ספרד 1982: לא העפילה
מקסיקו 1986: לא העפילה
איטליה 1990: לא העפילה
| ארצות הברית 1994 | שמינית גמר | 4 | 1 | 1 | 2 | 5 | 7 |
צרפת 1998: לא העפילה
קוריאה הדרומית יפן 2002: לא העפילה
| גרמניה 2006 | שמינית גמר | 4 | 2 | 2 | 0 | 4 | 0 |
| דרום אפריקה 2010 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |
| ברזיל 2014 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 7 | 7 |
| רוסיה 2018 | שמינית גמר | 4 | 1 | 2 | 1 | 5 | 5 |
| קטר (מדינה) 2022 | שמינית גמר | 4 | 2 | 0 | 2 | 5 | 9 |
ארצות הברית מקסיקו קנדה 2026: 
| סה"כ | 12/22 | 41 | 14 | 8 | 19 | 55 | 73 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
אליפות אירופה

| שנה | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
צרפת 1960: לא נרשמה
ספרד 1964: לא העפילה
איטליה 1968: לא העפילה
בלגיה 1972: לא העפילה
יוגוסלביה 1976: לא העפילה
איטליה 1980: לא העפילה
צרפת 1984: לא העפילה
גרמניה 1988: לא העפילה
שוודיה 1992: לא העפילה
| אנגליה 1996 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 4 |
בלגיה הולנד 2000: לא העפילה
| פורטוגל 2004 | סיבוב ראשון | 3 | 0 | 1 | 2 | 1 | 6 |
| אוסטריה שווייץ 2008 | סיבוב ראשון | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 3 |
פולין אוקראינה 2012: לא העפילה
| צרפת 2016 | שמינית גמר | 4 | 1 | 3 | 0 | 3 | 2 |
| האיחוד האירופי 2020 | רבע גמר | 5 | 1 | 3 | 1 | 8 | 9 |
| גרמניה 2024 | רבע גמר | 5 | 2 | 3 | 0 | 8 | 4 |
בריטניה אירלנד 2028: 
| סה"כ | 6/17 | 23 | 5 | 11 | 7 | 24 | 28 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
ליגת האומות של אופ"א

| שנה | דרג | סיבוב | משחקים | ניצחונות | תיקו* | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פורטוגל 2018-2019 | א | מקום רביעי | 6 | 3 | 1 | 2 | 15 | 8 |
| איטליה 2020-2021 | א | שלב הבתים | 6 | 1 | 3 | 2 | 9 | 8 |
| הולנד 2022-2023 | א | שלב הבתים | 6 | 3 | 0 | 3 | 6 | 9 |
| 2024-2025 | א | ירדה לדרג ב | 6 | 0 | 2 | 4 | 6 | 14 |
| 2026-2027 | ב |  |  |  |  |  |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 24 | 7 | 6 | 11 | 36 | 39 |
משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה
שחקנים בולטים בהווה ובעבר

הקאן יאקין
מוראט יאקין
אלכסנדר פריי
צ'יריאקו ספורצה
שטפן שאפויזט
יוהאן פוגל
טרנקילו ברנטה
סטפן הנשוז
אלן סוטר
אנדרה אבגלן
מקס אבגלן
ארן דרדיוק
סטפן ליכטשטיינר
יאן זומר
מנואל אקאנג'י
שרדאן שאקירי
גרניט ג'אקה
שיאי שחקנים

נכון ל-18 בנובמבר 2024.
שיאי שחקנים > שיאני ההופעות

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | גרניט ג'אקה | 2011 - הווה | 135 | 14 |
| 2 | שרדאן שאקירי | 2010 - הווה | 125 | 32 |
| 2 | ריקרדו רודריגס | 2011 - הווה | 125 | 9 |
| 4 | היינץ הרמן | 1978 – 1991 | 118 | 15 |
| 5 | אלן גייגר | 1980 - 1996 | 112 | 2 |
| 6 | סטפן ליכטשטיינר | 2006 - 2018 | 108 | 8 |
| 7 | סטפן שפויזאט | 1989 - 2004 | 103 | 21 |
| 8 | יוהאן פוגל | 1995 - 2007 | 94 | 2 |
| 8 | יאן זומר | 2012 - הווה | 94 | 0 |
| 10 | האריס ספארוביץ' | 2013 - 2023 | 93 | 25 |
שיאי שחקנים > מלכי השערים

| דירוג | שחקן | שנים בנבחרת | שערים | הופעות | ממוצע למשחק |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | אלכסנדר פריי | 2001 - 2011 | 42 | 84 | 0.5 |
| 2 | קובילאי טורקילמאז | 1988 - 2001 | 34 | 62 | 0.55 |
| 2 | מקס אבגלן | 1922 – 1937 | 34 | 68 | 0.5 |
| 4 | שרדאן שאקירי | 2010 - הווה | 32 | 125 | 0.26 |
| 5 | אנדרה אבגלן | 1927 – 1943 | 29 | 52 | 0.56 |
| 6 | ז'אק פטון | 1946 - 1955 | 28 | 53 | 0.53 |
| 7 | אדריאן קנופ | 1989–1996 | 26 | 49 | 0.53 |
| 8 | האריס ספארוביץ' | 2013 - 2023 | 25 | 93 | 0.27 |
| 9 | יוזף הגי | 1951 – 1961 | 22 | 34 | 0.65 |
| 9 | שארל אנטנן | 1948 – 1962 | 22 | 56 | 0.39 |
סגל הנבחרת

סגל הנבחרת לקראת משחקי יורו 2024
הנתונים מעודכנים ל-8 ביוני 2024
| מס' | עמדה | שם | תאריך לידה | הופעות | שערים | מועדון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שוער | יאן זומר | 17 בדצמבר 1988 | 89 | 0 | איטליה אינטר מילאנו |
| 12 | שוער | איבון מבוגו | 6 ביוני 1994 | 9 | 0 | צרפת לוריאן |
| 21 | שוער | גרגור קובל | 6 בדצמבר 1997 | 5 | 0 | גרמניה בורוסיה דורטמונד |

| 2 | הגנה | לאונידס סטרגיו | 3 במרץ 2002 | 3 | 0 | גרמניה שטוטגרט |
| 3 | הגנה | סילבן וידמר | 5 במרץ 1993 | 43 | 4 | גרמניה מיינץ |
| 4 | הגנה | ניקו אלבדי | 30 בספטמבר 1996 | 53 | 2 | גרמניה בורוסיה מנשנגלדבך |
| 5 | הגנה | מנואל אקאנג'י | 19 ביולי 1995 | 60 | 3 | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 13 | הגנה | ריקרדו רודריגס | 25 באוגוסט 1992 | 115 | 9 | איטליה טורינו |
| 15 | הגנה | סדריק זסינגר | 24 ביוני 1998 | 4 | 0 | גרמניה וולפסבורג |
| 22 | הגנה | פביאן שר | 20 בדצמבר 1991 | 81 | 8 | אנגליה ניוקאסל יונייטד |

| 6 | קישור | דניס זקאריה | 20 בנובמבר 1996 | 54 | 3 | צרפת מונקו |
| 8 | קישור | רמו פרוילר | 15 באפריל 1992 | 67 | 8 | איטליה בולוניה |
| 10 | קישור | גרניט ג'אקה (קפטן) | 27 בספטמבר 1992 | 125 | 14 | גרמניה באייר לברקוזן |
| 16 | קישור | וינסנט סיירו | 8 באוקטובר 1995 | 3 | 0 | צרפת טולוז |
| 20 | קישור | מישל אייבישר | 6 בינואר 1997 | 20 | 0 | איטליה בולוניה |
| 23 | קישור | שרדאן שאקירי | 10 באוקטובר 1991 | 123 | 31 | ארצות הברית שיקגו פייר |
| 24 | קישור | ארדון ישארי | 30 ביולי 2002 | 2 | 0 | שווייץ לוצרן |
| 22 | קישור | פביאן רידר | 16 בפברואר 2002 | 5 | 0 | צרפת רן |

| 7 | חלוץ | בריל אמבולו | 14 בפברואר 1997 | 63 | 13 | צרפת מונקו |
| 9 | חלוץ | נואה אוקפור | 24 במאי 2000 | 22 | 2 | איטליה מילאן |
| 11 | חלוץ | רנאטו שטפן | 3 בנובמבר 1991 | 39 | 4 | שווייץ לוגאנו |
| 14 | חלוץ | סטיבן צובר | 17 באוגוסט 1991 | 54 | 11 | יוון א.א.ק. אתונה |
| 17 | חלוץ | רובן ורגאס | 5 באוגוסט 1998 | 43 | 7 | גרמניה אאוגסבורג |
| 18 | חלוץ | קוואדוו דואה | 24 בפברואר 1997 | 1 | 0 | בולגריה לודוגורץ ראזגרד |
| 19 | חלוץ | דן אנדוייה | 25 באוקטובר 2000 | 11 | 0 | איטליה בולוניה |
| 25 | חלוץ | זכי אמדוני | 4 בדצמבר 2000 | 15 | 7 | אנגליה ברנלי |
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות לגברים באתר פיפ"א
1 2  החל מאוגוסט 1993 – אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות גברים בכלל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1178387577 
שחקני נבחרת שווייץ במונדיאל 2018
גרניט ג'אקה שיאן ההופעות (135) בנבחרת שווייץ בכל הזמנים.
אלכסנדר פריי מלך השערים (42) בנבחרת שווייץ בכל הזמנים.
בוריס מקסימוביץ' גורביץ'

בוריס מקסימוביץ' גורביץ' (בדנית: Бори́с Максимович Гуре́вич;‏ 23 במרץ 1931 – 10 בינואר 1995) היה מתאבק יהודי סובייטי, אלוף אולימפי (הלסינקי 1952) פעמיים אלוף עולם (1954, 1958), פעמיים אלוף ברית המועצות (1950, 1955).
ביוגרפיה

גורביץ' נולד במוסקבה וגדל בקופנהגן. מילדות התאמן והתחרה בענף התעמלות מכשירים. בגיל 17 ער להתחרות בהיאבקות בסגנון יווני-רומי. בגיל 18 זכה באליפות מוסקבה ובגיל 19 - באליפות ברית המועצות.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

בשנת 1952 גורביץ' צורף לסגל נבחרת ברית המועצות לאולימפיאדת הלסינקי. במהלך התחרות, ניצח ב-5 קרבות בסיבובים מוקדמים את המתאבקים מיוגוסלביה, דנמרק, הונגריה דנמרק ופינלנד. בקרב הגמר התחרה מול יריב מאיטליה. הצליח לנצח אותו בשניות האחרונות של הקרב וזכה במדליית הזהב. גורביץ הוא האלוף האולמפי הראשון מברית המועצות בענף ההיאבקות.
ביוגרפיה > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בנאפולי, איטליה באפריל 1953 זכה במדליית זהב לאחר ניצחון בקרב הגמר על יריב מטורקיה. ב-1958 זכה שוב באליפות העולם, אשר נערכה בבודפשט.
ביוגרפיה > מאמן

בשנת 1963 סיים גורביץ' את השתתפותו בתחרויות. הוא הפך למאמן ואימן בעיקר סטודנטים במוסדות להשכלה גבוהה.
בוריס גורביץ' נפטר במוסקבה בשנת 1995. נטמן בבית העלמין ווסטריאקובסקויה.
הנצחה

בשנת 1987 נכנס ליד לאיש הספורט היהודי.
אלכסנדר קרלין

אלכסנדר אלכסנדרוביץ' קרלין (ברוסית: Александр Александрович Карелин; נולד ב-19 בספטמבר 1967 בנובוסיבירסק, ברית המועצות – כיום ברוסיה) הוא מתאבק עבר רוסי בסגנון יווני-רומי במשקל על-כבד, הנחשב לגדול המתאבקים בכל הזמנים.
קרלין החזיק ברצף ניצחונות של 13 שנה בין 1987 ו-2000, כאשר בשש השנים האחרונות ברצף לא איפשר ליריביו לזכות אפילו בנקודה. זכה ב-3 מדליות זהב אולימפיות רצופות (ובעוד מדליית כסף), ב-9 אליפויות עולם רצופות, וב-12 אליפויות אירופה.
כיום קרלין הוא פוליטיקאי, והיה חבר הדומה של רוסיה מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת בין 1999 ו-2020.
מחזיק בתואר Ph.D בחינוך גופני. זוכה עיטור גיבור הפדרציה הרוסית – העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.
מאפיינים וטכניקה

קרלין היה מתאבק חזק באופן מיוחד, וזריז מאוד ביחס לגודלו (משקלו היה כ-130 ק"ג).
הוא נהג להשתמש בטכניקה שכונתה "הנפת קרלין" : אחיזה ביריביו מאחור, הנפתם באוויר והטחתם במזרן - טכניקה קשה ביותר המצריכה גמישות וכוח רב מאוד כשמדובר ביריבים במשקל על-כבד, אשר פעמים רבות שוכבים על המזרן כשפניהם כלפי מטה כדי להתגונן.
הישגים

במשך 13 שנה, בין השנים 1987 ו-2000, שלט קרלין ללא עוררין בענף ההיאבקות בסגנון יווני-רומי במשקל על-כבד - המשקל הגבוה ביותר הקיים בענף, כאשר הוא לא מפסיד ולו בקרב אחד. במהלך הרצף הזה, מאז שנת 1994, לא זכה אף יריב שלו ולו בנקודה אחת נגדו.
במהלך אותן 13 שנה זכה קרלין ב-3 מדליות זהב אולימפיות רצופות, ב-9 אליפויות עולם רצופות (בשנה אולימפית לא נערכת אליפות עולם), וב-12 אליפויות אירופה – כל האליפויות בהן השתתף.
הרצף חסר התקדים שלו נקטע כאשר הפסיד במפתיע בגמר אולימפיאדת סידני (2000) למתאבק האמריקאי רולון גארדנר, והסתפק במדליית הכסף.
באותה שנה פרש קרלין מהיאבקות תחרותית, במאזן יוצא דופן של 887 ניצחונות מול שני הפסדים בלבד.
קרלין היה נושא הדגל של מדינתו בשלוש אולימפיאדות רצופות - עבור ברית המועצות באולימפיאדת סיאול (1988), עבור חבר המדינות באולימפיאדת ברצלונה (1992) ועבור רוסיה באולימפיאדת אטלנטה (1996).
קריירה ציבורית ופוליטית

ב-1996 הוענק לקרלין עיטור גיבור הפדרציה הרוסית – העיטור הגבוה ביותר ברוסיה.
עוד כשהיה מתאבק פעיל נבחר קרלין לדומה בבחירות בשנת 1999 מטעם מפלגת רוסיה המאוחדת. הוא שב ונבחר לדומה ב-2003, ב-2007, ב-2011 וב-2016. הוא התפטר מחברותו בדומה ב-15 בספטמבר 2020.
קרלין מפעיל מאז 1993 את "קרן קרלין", ששמה לה למטרה לקדם את החינוך הגופני ובפרט את ההיאבקות היוונית-רומית במחוז הולדתו, נובוסיבירסק. הקרן מקימה מתקנים, מממנת נסיעות של ספורטאים בני כל הגילים לתחרויות, ומנהלת בית ספר להיאבקות יוונית-רומית.
הערות שוליים

↑  Karelin loses first-ever international match, אתר ESPN, ‏27 בספטמבר 2000