היסטוריה של בוליביה
המשבר בשנת 2019

| --- | --- |
מחאות ב-2019






מספר גורמים הביאו להיחלשותם של MAS ומוראלס לאחר הבחירות בשנת 2014. ראשית, מוראלס החליט שבכוונתו להתמודד לנשיאות פעם נוספת, ולצורך כך היה עליו לשנות את החוקה, שלא אפשרה לו להתמודד לקדנציה נוספת. במשאל עם שנערך בפברואר 2016 (אנ') דחו הבוחרים את ההצעה לשנות את החוקה, ברוב של 51.3% מתנגדים אל מול 48.7% תומכים. מוראלס לא קיבל את תוצאות המשאל, ובספטמבר 2017 פנה לבית המשפט החוקתי בתביעה לבטל את המגבלה. בית המשפט לחוקה פסק לטובת העותרים וקבע שהמגבלה על התמודדות אינה חוקתית בהתבסס על הזכות להשתתפות פוליטית באמנה האמריקאית לזכויות אדם. החלטה זו עוררה ביקורת וגל של מחאה, שבמהלכה איבד מוראלס חלקים משמעותיים מבסיס התמיכה בו. שנית, חלק מבוחריו של מוראלס התאכזבו מכך שההבטחה לקדם קהילות ילידיות ונושאים סביבתיים מומשה באופן חלקי מאוד ומכך שהממשל גילה נטיות סמכותניות. סיבה שלישית היא סיומו של התהליך הכלכלי שאפיין את העשור הקודם, ואשר במסגרתו נהנתה בוליביה מעלייה חדה במחירי סחורות, בעקבות הצמיחה של הכלכלה הסינית. המפנה הכלכלי הקשה על חלקים מאוכלוסיית בוליביה, בעיקר מהאליטה וממעמד הביניים, וכך יצר קרעים בקואליציה החברתית שתמכה במוראלס.
הבחירות נערכו ב-20 באוקטובר 2019, ועל אף ההתנגדויות של חלקים בעם לעצם מועמדותו של מוראלס לכהונה שלישית, הם נחשבו בתחילה לשלוות. שלווה זו התערערה כשהחלו להגיע תוצאות חלקיות של הבחירות. לאחר ספירת כ-84% מהקולות, פורסם שמוראלס זכה ב-45.71% מהקולות, לעומת 37.84% למועמד האופוזיציה קרלוס מסה – פער של פחות מ-10% שדרושים כדי להימנע מסיבוב שני. מסה הכריז שיהיה סיבוב שני, ומוראלס הכריז על ניצחון, בטענה שהקולות שלא נספרו מגיעים מאזורים בהם התמיכה בו חזקה. זמן קצר לאחר מכן החליט בית המשפט לבחירות להפסיק את הזרמת התוצאות לידיעת הציבור. באווירה זו, רבים מהאופוזיציה חששו שמתרחש ניסיון לזייף את הבחירות והחלו להתארגן למחאה. ב-21 באוקטובר חודשה הזרמת התוצאות, שכעת הראו שמוראלס מוביל במעט יותר מ-10%. ארגון מדינות אמריקה פרסם בתגובה הצהרה חריפה לגבי "שינוי בלתי ניתן להסבר במגמה, ובעקבותיו מפנה דרסטי בגורל הבחירות". בעקבות אירועים אלה החלו הפגנות ומהומות, הן של תומכי מוראלס והן של מתנגדיו, שטלטלו את המדינה במשך שלושה שבועות. מספר אנשים נהרגו במהומות, רכוש רב נשרף, והייתה אלימות כלפי אישים פוליטיים שזוהו עם MAS. עוד לפני פרסום התוצאות הסופיות (ב-25 באוקטובר פורסמו תוצאות שאישרו את ניצחון מוראלס בפער של יותר מ-10%), הזמין מוראלס את נציגי ארגון מדינות אמריקה לערוך מבדק. המבדק נערך, ודו"ח מקדים של הארגון, שפורסם ב-10 בנובמבר, המליץ לערוך בחירות חדשות. וראלס הסכים לקיום בחירות נוספות, אך המהומות ברחבי המדינה נמשכו. במשטרה לא התערבה ולא ניסתה לשלוט במהומות, וראש הצבא, הגנרל ויליאמס קלימאן, הציע בפומבי שמוראלס יתפטר. באותו היום התפטרו מוראלס וסגנו, ויום לאחר מכן הם ברחו למקסיקו, שם הם ביקשו מקלט מדיני.
היות שראשי בית הנבחרים והסנאט, וכן סגן ראש הסנאט, התפטרו גם הם, נבחרה הסגנית השנייה של ראש הסנאט ז'אנין אנייס, עד אז פוליטיקאית לא ידועה במדינה, לנשיאה. הבחירה באנייס על ידי הפרלמנט התאפשרה בהתבסס על פרשנות של החוקה שנותרה שנויה במחלוקת וכן על העובדה שנציגי MAS נעדרו מהמליאה. ראשי הצבא והמשטרה הכריזו על הכרתם בממשלה החדשה. המהומות נמשכו, בעיקר על ידי תומכי MAS, אך כוחות הביטחון פעלו עתה בנחרצות רבה יותר להשקיטן. בית המשפט לבחירות הכיר גם כן בחילופי השלטון. מספר מחקרים נערכו על ידי ארגונים וחוקרים עצמאיים במטרה לבדוק האם תוצאות הבחירות אכן זויפו, אך הם הגיעו למסקנות שונות. ניסיונות לענות על השאלה האם ניתן להגדיר את האירועים כהפיכה התמקדו בבחינת מעורבותם של כוחות הביטחון, אך גם בשאלות אלה לא הגיעו חוקרים למסקנה אחידה.