stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוט דה הופל
ההיסטוריה של הלהקה > שנות ה"זוהר"

הידיעות על המשבר של הלהקה ועל כוונתה להתפרק הגיעו לאוזניו של מעריץ הלהקה דייוויד בואי שנפגש איתם ושכנע אותם להישאר מאוחדים. כמו כן כתב להם את השיר All the Young Dudes (אנ') אותו הוציאה הלהקה תחילה כסינגל. השיר הפך להצלחה גדולה כשדורג מקום 3 במצעד הסינגלים הבריטי, מקום 37 בדירוג בילבורד הוט 100 ומקום 31 במצעד הקנדי. השיר היווה את הציר המרכזי באלבום החמישי שהוציאה הלהקה בספטמבר 1972 שנקרא גם הוא All the Young Dudes (אנ') ודייוויד בואי היה שותף ביצירתו. האלבום נמכר בהצלחה וטיפס למקום ה-21 במצעד האלבומים הבריטי, למקום ה-89 בדירוג בילבורד 200 בארצות הברית ולמקום ה-61 בדירוג קנט מיוזיק רפורט באוסטרליה.
לאחר הוצאת האלבום החמישי עזב האורגניסט ורדן אלן (אנ') והלהקה, בהרכב המצומצם, הוציאה ביולי 1973 את אלבומה השישי Mott (אנ'). אלבום זה זכה להצלחה מסחרית גדולה ודורג במקום השביעי במצעד האלבומים הבריטי, במקום ה-35 בדירוג בילבורד 200 בארצות הברית, במקום 43 בדירוג מגזין RPM בקנדה ובמקום ה-57 בדירוג קנט מיוזיק רפורט באוסטרליה.
במאי 1973, לאחר הקלטת האלבום "Mott", הובאו שני נגני אורגן חלופיים: מורגן פישר (אנ') ומיק בולטון (Mick Bolton) (שניהם היו נגני ליווי באלבומים קודמים של הלהקה). בהמשך השני עזב בולטון והוחלף על יד בלו וויבר (אנ'). כמו כן עזב את הלהקה ב-1973 המייסד והגיטריסט מיק ראלפס (אנ') והוחלף על ידי הגיטריסט אריאל בנדר (אנ').
בשלהי 1973 הוציאה הלהקה את הסינגל המצליח Roll Away the Stone (אנ') שהגיע למקום השמיני בדירוג מצעד הסינגלים הבריטי ובהמשך נכלל באלבום השביעי של הלהקה The Hoople (אנ') שיצא להפצה במרץ 1974. אלבום זה זכה גם הוא להצלחה ודורג במקום 11 במצעד האלבומים הבריטי ובמקום 28 בדירוג בילבורד 200 בארצות הברית. עם החומרים מאלבום זה ואחרים יצאה הלהקה למסע הופעות בארצות הברית כשלהקת החימום שלה הייתה להקת אירוסמית' ולהקה מסייעת הייתה להקת קווין. מסע הופעות זה חיזק את הקשור של מוט דה הופל עם להקת קווין והביא, בהמשך, למספר שיתופי פעולה בין הלהקות. בין השאר ליוו בריאן מיי, פרדי מרקיורי ורוג'ר טיילור שיר סולו של איאן האנטר וכן שרו איאן האנטר (סולן להקת מוט דה הופל), מיק רונסון ודייוויד בואי את השיר של הלהקה "All the Young Dudes" (אנ') במופע המחווה לפרדי מרקיורי שנערך ב-1992 (כחצי שנה לאחר מותו של פרדי מרקורי).
בנובמבר 1974 יצא אלבומה השמיני של הלהקה בשם Live (אנ'). היה זה אלבום של הקלטות ממסע ההופעות בארצות הברית שהתקיים מוקדם יותר אותה שנה. ההצלחה של האלבום הייתה בינונית והוא טיפס למקום ה-32 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום ה-23 בדירוג בילבורד 200 בארצות הברית.
ההיסטוריה של הלהקה > להקת "מוט"

לאחר הכנת האלבום Live התחוללו מספר שינויים בלהקה. מיק רונסון החליף את אריאל בנדר אבל זמן קצר לאחר מכן עזבו רונסון ואיאן האנטר את הלהקה. לשלושת האמנים שנשארו (ווטס, גריפין ופישר) הצטרפו הגיטריסט ריי מייג'ורס (Ray Majors) והזמר נייג'ל בנג'מין (Nigel Benjamin). במסגרת השינויים אימצה הלהקה את השם החדש "מוט" (Mott).
ב-1975 הוציאה הלהקה אלבום ראשון תחת השם החדש בשם Drive On (אנ'). האלבום זכה לתגובות פושרות ולחוסר הצלחה קופתית והגיע למקום 35 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום ה-160 בדירוג בילבורד 200 בארצות הברית.
ב-1976 הוציאה הלהקה אלבום שני בשם Shouting and Pointing (אנ'). האלבום זכה להצלחה מועטה ביותר ולחוסר במכירות ודורג במקום ה-70 במצעד האלבומים הבריטי ובמקום 180 בדירוג בילבורד 200.
ההיסטוריה של הלהקה > להקת "בריטיש ליונז"

בעקבות האכזבה משני האלבומים חל משבר בלהקה, נייג'ל בנג'מין התפטר והוחלף תחילה על ידי סטיב היימס (Steve Hyams) ובהמשך על ידי ג'ון פידלר (John Fiddler) כשבמקביל שינתה הלהקה את שמה ל-British Lions (אנ').
ב-1977 הוציאה הלהקה אלבום בשם British Lions (אנ'). האלבום זכה לתגובות צוננות בקהל והגיע למקום 78 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום 83 בדירוג בילבורד 200.
ב-1980 הוציאה הלהקה את האלבום Trouble with Women שנכשל גם הוא בקופות והגיע למקום 80 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום 199 בדירוג בילבורד 200. היה זה אקורד הסיום של הפעילות הסדירה של הלהקה וחבריה פנו כל אחד לפעילות עצמאית.
ההיסטוריה של הלהקה > האיחוד בשנות ה-90

ב-1989 ו-1990 התאחדה הלהקה במבנה המקורי שלה. הופעות האיחוד יצאו ב-1998 כאלבום בשם Shotgun Eyes שכלל שירים מהתקופה בה הופיעה הלהקה באיטליה תחת השם Doc Thomas Group.
באפריל 1999 התאחדה הלהקה לשתי הופעות בוולברהמפטון.
ההיסטוריה של הלהקה > האיחוד ב-2009

ב-2009 הודיעה הלהקה על 2 הופעות איחוד שתוכננו לאוקטובר אותה שנה באולם המרסמית' אפולו (אנ') בלונדון. בעקבות ביקוש ער לכרטיסים הוסיפה הלהקה עוד 3 מועדים בתאריכים עוקבים. ההופעות זכו לביקורת חיובית על ידי המבקרים ולקהל שהגיע למופעים הוצע לקנות דיסקים של המופע בשם Live at HMV Hammersmith Apollo 2009.
בסוף נובמבר התאחדה הלהקה שוב למען מופע צדקה שנערך בגלאזגו, סקוטלנד.
ההיסטוריה של הלהקה > האיחוד ב-2013

ב-2013 התאחדה הלהקה לסדרת הופעות שכללה את הO2 ארנה בלונדון וכן את בירמינגהאם, גלאזגו, ניוקאסל ומנצ'סטר. דיסק של ההופעה החיה במנצ'סטר יצא לשוק ב-2014 בשם Live 2013.
ב-2016 נפטר חבר מתופף הלהקה דייל גריפין (אנ') וב-2017 נפטר גם פיט אוברנד ווטס (אנ') מסרטן הגרון.
ההיסטוריה של הלהקה > האיחוד ב-2018

ב-2018 נערך איחוד של הלהקה לטובת מסע הופעות באירופה. הצוות המקורי כלל את איאן האנטר, מורגן פישר ואריאל בנדר ואליהם הצטרפו הגיטריסטים ג'יימס מאסטרו (James Mastro) ומארק בוש (Mark Bosch), האורגניסט דניס דיבריזי (Dennis DiBrizzi), נגן גיטרת הבס פאול פייג' (Paul Page) והמתופף סטיב הולי (Steve Holley).
ההיסטוריה של הלהקה > האיחוד ב-2019

ב-2019 התאחדה הלהקה בהרכב כמעט זהה להרכב האיחוד של 2018 ויצאה למסע הופעות שכלל 6 הופעות בבריטניה וכן כ-10 הופעות בניו יורק. מסע הופעות נוסף בארצות הברית שתוכנן לשלהי אותה שנה בוטל בגלל בעיות טנטון באוזניו של איאן האנטר.
מחוות

השיר All the Way from Memphis מתוך האלבום "מוט" (אנ') נוגן בסרט אליס לא גרה כאן יותר.
בשיר של להקת קווין "Now I'm Here" (אנ') שנכתב ב-1975 בהשפעת מסע ההופעות בארצות הברית, יחד עם מוט דה הופל, כלולה השורה "Down in the city, just Hoople and me"
השיר "Man on the Moon" (אנ') של להקת אר.אי.אם, שיצא ב-1992, פותח בשורה "Mott the Hoople and the Game of Life, yeah, yeah, yeah, yeah..."
השיר "All the Young Dudes" נוגן בסרט ג'ונו (2007)
לקריאה נוספת

Willard Manus, Mott the Hoople, ISBN 0-7351-0377-1
Ian Hunter, Diary of a Rock 'n' Roll Star, הוצאת אמזון (אנ') ISBN 978-1897783092
Strong, Martin C. (2000). The Great Rock Discography (5th ed.). Edinburgh: Mojo Books. pp. 671–2. ISBN 1-84195-017-3.
Tobler, John (1992). NME Rock 'N' Roll Years (1st ed.). London: Reed International Books Ltd. p. 217. CN 5585
Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19th ed.). London: Guinness World Records Limited. p. 381. ISBN 1-904994-10-5
הערות שוליים

↑  גריפין ניגן עם ווטס בלהקה מוקדמת יותר לפני הקמת מוט דה הופל
↑  שמו המקורי של אריאל בנדר הוא לות'ר גרוסבנור Luther Grosvenor
↑  סטיב היימס, באתר classicrockmagazine.com (אורכב)
↑  תוכנית האיחוד של 2009, באתר nme.com,‏ 16 בינואר 2009
↑  ההופעה ב-2009, באתר גארדיאן, 2 באוקטובר 2009
↑  מותו של דייל גריפין, באתר nme.com,‏ 19 בינואר 2016
↑  מותו של פיט אוברנד ווטס, באתר nme.com,‏ 23 בינואר 2017
↑  מוט דה הופל מודיעים על איחוד 2018, באתר ultimateclassicrock.com
↑  מסע ההופעות של מוט דה הופל בארצות הברית 2019 בוטל, באתר variety.com,‏ 30 בספטמבר 2019
↑  ספרו של איאן האנטר, באתר אמאזון, 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13905103n (data)  GND: 5154285-7  ISNI: 0000 0001 2109 899X  LCCN: n91047731  MusicBrainz: 435f1441-0f43-479d-92db-a506449a686b  NKC: xx0007122  VIAF: 131484715   WorldCat (עם VIAF): 131484715
מירה עופרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1939 (בת 86 בערך) ירושלים, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי 
 ענף מדעי:  פיזיקה 
 מקום מגורים:  ישראל ישראל
 צאצאים:  אילעאי עופרן, ישי עופרן, ינאי עופרן 
 
מירה עופרן (נולדה ב-1939) היא פיזיקאית ישראלית, המתמחה בהוראת המדעים. עוסקת בשימור ובעריכת כתבי אביה פרופסור ישעיהו ליבוביץ.
ביוגרפיה

עופרן נולדה בירושלים לישעיהו וגרטה ליבוביץ. בגיל 17 סיימה את לימודיה בתיכון 'מעלה' והחלה ללמוד באוניברסיטה העברית, מאוחר יותר התגייסה לצבא ושימשה כקצינה במטכ"ל. בתום השירות הצבאי השלימה דוקטורט בפיזיקה באוניברסיטה העברית, בנושא הולכת אור, ועבדה כמורה לפיזיקה ומתמטיקה בתיכון הימלפרב בירושלים. עופרן עבדה ולימדה במשך שנים באוניברסיטה העברית במכינה הקדם-אקדמית וביחידה להוראת המדעים. לאחר פרישתה למדה בבתי מדרש שונים דוגמת המרכז האקדמי בית מורשה בירושלים להכשרת מנהיגות יהודית ציונית והמכון התורני 'מתן'.
עופרן הייתה מראשי המרכז להוראת מדעים באוניברסיטה העברית. תחום התמחותה הוא קידום החשיבה תוך כדי הוראת המקצועות. היא ניהלה את פרויקט חכמ"ה – חכמה כחלק מהוראת המקצועות – הנחיית מורים בבתי הספר לפיתוח יכולות אקדמיות תוך כדי הוראת המקצועות. היא פרסמה מספר ספרי לימוד בפיזיקה ובמדעים, וכן ספרים העוסקים בהוראת המדעים ובהתבוננות ביקורתית. כמו כן פרסמה מאמרים מדעיים רבים בתחומי הפיזיקה, המתמטיקה והוראתן.
לאחר מות אביה ב-1994 ערכה עופרן כמה מכתביו והוציאה אותם לאור. בין השאר ערכה (יחד עם בני משפחתה) את הספר "רציתי לשאול אותך, פרופ' ליבוביץ" המכיל אוסף מכתבים אל פרופ' ישעיהו ליבוביץ וממנו, רובם ככולם תשובות שהשיב ליבוביץ לאלפי הפונים אליו במגוון נושאים, בהם: משמעות החיים, אמונה, מוסר, חברה, מדע, ארץ ישראל, יהדות ועוד. עופרן הייתה חברה בוועדה האקדמית המייסדת של האתר "גיליונות נחמה", המכיל את שיעוריה של דודתה נחמה ליבוביץ על פרשת השבוע.
ספריה

אוסף שאלות הבנה בפיזיקה, תשל"ג
פרקים במדעי הטבע (יחד ברכה בכר ורות וולק), תשמ"ב
טמפרטורה וחום (יחד עם ברכה בכר), תשמ"ב
מגבלות החושים (יחד עם ברכה בכר), תשמ"ב
אנרגיה (יחד עם ברכה בכר), תשמ"ג
העברת חום ובידודו (יחד עם ברכה בכר), תשמ"ג
קינמטיקה: שאלות (יחד עם עדינה קוך), תשמ"ג
פיזיקה (יחד עם עליזה אמיתי וזאב קרקובר), תשמ"ז
קינמטיקה (יחד עם עליזה אמיתי), תשמ"ח
מה יש פה להבין... – פרקים בהתבוננות ביקורתית, בעיון ביקורתי ובהוראה לשם הבנה, הוצאת רכס, תשנ"א
והמבין יבין – פרקים בקריאה ביקורתית (ראש הצוות: מירה עופרן), הוצאת רכס, תשנ"א
שליש לחלק לרבע - המחשבה שמאחורי החישוב: ספר למורים ולסתם מבוגרים הרוצים להבין את הרקע לחשבון שפעם למדו, הוצאת רכס, תשס"ה
ספרי ישעיהו ליבוביץ בעריכתה

חמישה ספרי אמונה, הוצאת כתר, תשנ"ה
רציתי לשאול אותך, פרופ' ליבוביץ - אוסף מכתבים אל פרופ' ישעיהו ליבוביץ וממנו (יחד עם ישי עופרן), הוצאת כתר, תשנ"ט
רציתי לשאול אותך, פרופ' ליבוביץ - אוסף מכתבים אל פרופ' ישעיהו ליבוביץ וממנו (יחד עם ישי עופרן, שלומית עופרן, ינאי עופרן, חגית עופרן, עפרה (ליבוביץ) גולדברג, אבי כצמן), תרגומים: שמאי ליבוביץ, גרטה ליבוביץ, מירה עופרן, הוצאת כתר, מהדורה חדשה במלאת 20 שנה למותו.
הערות שוליים

↑  ברוך דיין האמת: אביו של הרב אילעאי עופרן הלך לעולמו, באתר "סרוגים", 27 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265998105171  BnF: cb14481854f (data)  ISNI: 0000 0000 6658 1697  VIAF: 51917244   WorldCat (עם VIAF): 51917244
פרס גראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר

| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפרס:  1991–הווה (כ־34 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  רדיוהד, הווייט סטרייפס ובק (3)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  ביורק (9)
 www.grammy.com
 
פרס הגראמי לאלבום האלטרנטיבי הטוב ביותר הוא פרס המוענק לאמנים עבור אלבומי איכות בז'אנר האלטרנטיבי בטקס פרסי הגראמי.
בעוד ההגדרה של "אלטרנטיבי" נדונה, הפרס הוענק לראשונה בשנת 1991 כדי להכיר באלבומי רוק שאינם מזרם המיינסטרים. לאחר מספר עדכונים של תיאור הקטגוריה, ארגון הגראמי פרסם את ההצהרה הבאה לעונת הגראמי 2019:
”[מוזיקה] אלטרנטיבית מוגדרת כז'אנר מוזיקה החובק תכונות של התקדמות וחדשנות הן במוזיקה והן בהיבטים הקשורים אליה. לעיתים קרובות זוהי גרסה פחות אינטנסיבית של רוק או גרסה אינטנסיבית יותר של פופ ונחשבת בדרך כלל כמקורית יותר, אקלקטית או מאתגרת מוזיקלית. הוא עשוי לחבק מגוון של תת-ז'אנרים או שילובים שלהם ויכול לכלול יצירות שאינן מתאימות לקטגוריות ז'אנר אחרות.”
בשנת 1991, ובין 1994 ל-1999, הפרס נודע כביצוע המוזיקה האלטרנטיבית הטוב ביותר. הפרס מוענק לאמן, המפיק והמהנדס/מיקסר, בתנאי שהם אחראים ליותר מ-50% מזמן ההשמעה באלבום. מפיק או מהנדס עם פחות מ-50% מזמן ההשמעה, כמו גם מהנדס המאסטרינג, יכולים להגיש בקשה לקבלת תעודת זוכה.
נכון לשנת 2019, רדיוהד, הווייט סטרייפס ובק הן שיאני הזכיות בקטגוריה זו, לאחר שניצחו שלוש פעמים כל אחד. שלוש אמניות זכו בפרס, שינייד או'קונור, סנט וינסנט ופיונה אפל; שתי להקות עם נשים, הווייט סטרייפס ואלבמה שייקס, זכו גם הן בפרס. עם תשעה מועמדויות עד היום, ביורק מחזיקה בשיא של הכי הרבה מועמדויות בקטגוריה זו; זמר להקת רדיוהד, תום יורק היה מועמד לפרס בשנים 2007 ו-2020 עבור אלבומי הסולו שלו, מה שהפך אותו לאדם המועמד ביותר בקטגוריה זו עם 10 מועמדויות בסך הכל. ביורק מחזיקה בשיא הכי הרבה מועמדויות לסולן, כמו גם בשיא של הכי הרבה מועמדויות ללא זכייה. ומפייר ויקנד וקולדפליי כל אחד קיבלו את הפרס פעמיים, וקולדפליי היא הלהקה היחידה שזכתה שנתיים ברציפות. לאמנים אמריקאים הוענק הפרס יותר מכל לאום אחר, אם כי הוא הוענק למוזיקאים או להקות מבריטניה חמש פעמים, מאירלנד פעמיים ומצרפת ואוסטרליה פעם אחת כל אחת.
זוכים ומועמדים

הערה: הזוכה מסומן בצבע
שיאני זכיות

| --- | --- |
3 זכיות בק  רדיוהד  הווייט סטרייפס  סנט וינסנט: 2 זכיות קולדפליי  ומפייר ויקנד
שיאני מועמדויות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 9 מועמדויות ביורק 8 מועמדויות רדיוהד  בק 6 מועמדויות ארקייד פייר 5 מועמדויות טורי איימוס  פי ג'יי הארווי | 4 מועמדויות Death Cab for Cutie  Yeah Yeah Yeahs  סנט וינסנט 3 מועמדויות בון איבר  פיונה אפל  דה מורנינג ג'קט  Nine Inch Nails  נירוונה  אר.אי.אם.  The Smashing Pumpkins  טיים אימפלה  ומפייר ויקנד  הווייט סטרייפס  ארקטיק מאנקיז | 2 מועמדויות דייוויד בואי  דייוויד ביירן  קולדפליי  אלביס קוסטלו  הקיור  פאטבוי סלים  דה פליימינג ליפס  פרנץ פרדיננד  נארלס בארקלי  דה נשיונל  תום יורק  טום וייטס  וילקו  ביג ת'יף  גורילז |
פורטו

ערך זה עוסק בעיר נמל בפורטוגל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פּוֹרְטוּ (בפורטוגזית: Porto, ‏האזנהקובץ:Pt-Porto.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר נמל בפורטוגל, והעיר השנייה בגודלה ובחשיבותה בפורטוגל.
פורטו ממוקמת בגדה הצפונית של שפך נהר הדורו, על חוף האוקיינוס האטלנטי ואוכלוסייתה כוללת 237,584 תושבים נכון לשנת 2011, ו-1,762,524 במטרופולין פורטו, פורטו היא בירת צפון פורטוגל. בפורטו אקלים המזכיר אקלים ים-תיכוני, על אף שהיא מושפעת מרוח מהאוקיינוס ולכן קרירה יותר. בשיא הקיץ, במיוחד באוגוסט, הטמפרטורות יכולות להגיע גם ל-40 מעלות צלזיוס.
לשמה של פורטוגל, שמה של השפה הפורטוגזית, שמו של היין הנודע פורטו (או פורט) וגם למושג אופורטוניזם מקור אטימולוגי משותף-השם "פורטו-קאלה" שנתנו הרומאים שכבשו את עיר הנמל "קאלה" המזוהה עם תרבות הקסטרו.
בעיר פועלים שני מועדוני כדורגל מפורסמים, פורטו ובואבישטה, שקבוצותיהם משחקות/שיחקו בליגת האלופות. שדרות בואבישטה הן הארוכות ביותר בפורטוגל ומגיעות ממרכז העיר עד חוף האוקיינוס.
ב-1996 הכריז ארגון אונסק"ו על החלק ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית. כנסיית קלריגוש ומגדל הפעמון שלה מהווים אחד מסמלי העיר.
האולם הראשי של תחנת הרכבת בפורטו - 20,000 אריחי קרמיקה מסוג אזולז'ו azulejo מקשטים את קירות חלל אולם הכניסה.
אזולז'ו המתאר את יריד בעלי חיים מוצג באולם הראשי של תחנת הרכבת בפורטו
היסטוריה

ההיסטוריה של העיר מגיעה עד לתקופה הקלטית במאה ה-4 לפנה"ס ואף לפני כן. בזמן שלטון האימפריה הרומית העיר הפכה לעיר נמל חשובה (במיוחד כנקודת מסחר בין ליסבון לבראגה). בזמן הכיבוש המוסלמי של ספרד, העיר נפלה לשלטון המורים בשנת 711. בשנת 868, אלפונסו השלישי, מלך אסטוריאס נשלח לכבוש את העיר מחדש. בשנת 1386 נחתם בעיר החוזה ההיסטורי הסכם וינדזור. במהלך המאה ה-14 וה-15 העיר היוותה נקודה מכרעת להתפתחות הצי של האימפריה הפורטוגזית המתפתחת. במהלך המאה ה-18 וה-19 התפתחה העיר ואוכלוסייתה צמחה מאוד. ב-24 באוגוסט 1820 פרצה בעיר המהפכה הליברלית שהובילה לכינון חוקה בפורטוגל ולעצמאותה של ברזיל.
תחבורה > נמל התעופה פרנסיסקו סא קרניירו

את פורטו משרת נמל התעופה פרנסיסקו דה סא קרניירו שנמצא בפדראס רוברס, בשכונת מוריירה דה מאיה של העירייה השכנה מאיה, כ-15 קילומטרים מצפון-מערב למרכז העיר. שדה התעופה עבר תוכנית שיפוץ מקיפה עקב אליפות יורו 2004 בכדורגל שהתארחה בחלקה בעיר. הוא מחובר למרכז פורטו באמצעות קו E של המטרו. בשנת 2024, שדה התעופה שירת כמעט 16 מיליון נוסעים, והוא שדה התעופה השני העמוס ביותר בפורטוגל וה-37 העמוס ביותר באירופה.
תחבורה > המטרו של פורטו

המטרו של פורטו היא רשת רכבת קלה בפורטו, פורטוגל, הפועלת בחלקה גם כרכבת תחתית ומהווה חלק מרכזי ממערכת התחבורה הציבורית של העיר. המערכת החלה לפעול בשנת 2002 והיא פועלת במנהרות במרכז פורטו ומעל פני הקרקע בפרברי העיר, תוך שימוש בקרונות בעלי רצפה נמוכה. לרשת 6 קווים והיא מגיעה לשבע רשויות באזור המטרופולין של פורטו: פורטו, גונדומאר, מאיה, מאטוסינהוס, פובואה דה וארזים, וילה דו קונדה ווילה נובה דה גאיה. נכון לתחילת 2025 יש לה בסך הכל 85 תחנות לאורך 70 ק"מ. המערכת מנוהלת על ידי התאגיד הציבורי ViaPORTO.
תחבורה > חשמליות

בעיר פועלת מערכת נפרדת מהמטרו של חשמליות היסטוריות.
תחבורה > רכבות

תחנת הרכבת הראשית של פורטו היא תחנת הרכבת קמפניה, הממוקמת בחלק המזרחי של העיר ומחוברת לקווים של דורו (פסו דה רגואה/טואה/פוצ'ינו), מינהו (ברצלוס/ויאנה דו קסטלו/ולנסה) ומרכז פורטוגל (הקו הראשי לאוויירו, קוימברה וליסבון).
מתחנת קמפניה, יש גם שירותי רכבת קלה ורכבת פרברית המתחברים למרכז העיר. התחנה המרכזית במרכז היר היא תחנת סאו בנטו, שהיא בעצמה נקודת ציון בולטת בלב פורטו. תחנה זו נבנתה בין השנים 1900–1916, בהתבסס על תוכניות של האדריכל חוסה מרקס דה סילבה. אריחי הקרמיקה על תקרת התחנה עוצבו על ידי חורחה קולאסו; ציורי הקיר מייצגים רגעים בהיסטוריה של המדינה וסצנות כפריות המציגות את תושבי אזורים שונים.
פורטו מחוברת לליסבון באמצעות שירות רכבות מהירות, Alfa Pendular, שמכסות את המרחק ב-2 שעות ו-42 דקות. לסירוגין לוקח קצת יותר מ-3 שעות כדי לעבור את אותו המרחק. בנוסף, פורטו מחוברת לעיר הספרדית ויגו עם רכבת סלטה, הפועלת פעמיים בכל יום, נסיעה של 2 שעות ו-20 דקות.
הרובע היהודי

בשנת 1492 הגיעו לפורטוגל עשרות אלפי יהודים מגורשי ספרד. עם גירוש יהודי פורטוגל התרוקן הרובע היהודי מיושביו ומאז כמעט לא ניתן למצוא שרידים לקיום חיים יהודים ברובע. לפני שנים אחדות התגלתה גומחה, שכפי הנראה שימשה את ארון הקודש בבית כנסת ברובע היהודי של פורטו, ונשמרה במבנה ששימש בתחילת המאה ה-21 כמרכז יום לקשיש. כנסיית ויקטוריה שבכניסה לרובע, נבנתה ב-1539 על מקומו של בית כנסת.
שלט הנצחה ברובע היהודי בפורטו
ערים תאומות

בלגיה לייז', בלגיה
ברזיל רסיפה, ברזיל
ליטא קלייפדה, ליטא
צרפת בורדו, צרפת
יפן נגסאקי, יפן
ספרד ויגו, ספרד
ספרד לאון, ספרד
אנגולה לואנדה, אנגולה
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין
הממלכה המאוחדת בריסטול, הממלכה המאוחדת
איטליה קרוטונה, איטליה
גרמניה ינה, גרמניה
צ'כיה ברנו, צ'כיה
מקאו מקאו, מקאו
זמביה נדולה, זמביה
הערות שוליים

↑  שיא פורטו מטרו, ‏20 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554832305171  BNE: XX453713  BnF: cb119425236 (data)  GND: 4046838-0  ISNI: 0000 0001 2180 1032  LCCN: n50006403  MusicBrainz: 309f8f03-51b5-4640-b4cf-d1a5e022ccf4  NARA: 10045677  NKC: ge239762  SUDOC: 027368300  VIAF: 139521806   WorldCat (עם VIAF): 139521806 
הרכבת הקלה של פורטו
Internal highway
איציק קרומבי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1983 (בן 42 בערך) צפת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
איציק קרומבי (נולד ב-1983) הוא יזם הייטק ופעיל חברתי חרדי, מנכ"ל ביזמקס, מרכז עסקים ומתחם עבודה משותף ליזמים חרדים בירושלים, מייסד ויו"ר פורום ההייטק החרדי, עמותה לקידום ועידוד יזמות הייטק במגזר החרדי. הקים את חברת ההזנק iSale שנמכרה ב-2016 ל-ExecuTech.
ביוגרפיה

איציק נולד בצפת למשפחה בחסידות חב"ד עם שבעה ילדים. למד בישיבות מחוץ לישראל מגיל 16 עד 20, שנתיים בוונציה ושנתיים בניו יורק, ובמהלך הלימודים עסק בבניית אתרי אינטרנט. כשחזר לארץ, עבד בחברת אייבורי והחל ללמוד מערכות מידע במסגרת לימודי המשך בטכניון. תוך כדי הלימודים התקדם בחברה ואף ניהל את מערכות המידע בה.
כשעזב את אייבורי, הקים עם שני שותפים חברת ייעוץ בתחום של מערכות לוגיסטיות ופיננסיות, ולאחר זמן קצר מכר את הפעילות לאחד המתחרים. לאחר מכן, בשנת 2012 הקים את iSale עם חבר, סטארט-אפ שמציע פתרונות לאנשי מכירות שטח, וחוסך התנהלות עם Excel ואדמיניסטרציה בעזרת כלים שונים, ולאחר 4 שנים מכר אותה ל-ExecuTech, כדי להקים את ביזמקס, "מתחם עסקים וחדשנות לחרדים", בירושלים. בתפקיד זה כיהן כ-5 שנים עד תחילת 2022.
נכון לשנת 2025 קרומבי מכהן כמנכ״ל mego  חברה הפועלת להכשרת גברים חרדים להייטק.
נבחר ל "40 הצעירים המבטיחים" של גלובס בשנת 2018.
חיבר את הספר "כשהחרדים יהיו רוב".
הערות שוליים

↑  המנכ״ל החב״די בן 28, באתר חרדים10, ‏22.4.2022
↑  אתר mego, באתר Mego
↑  40 הצעירים המבטיחים 2018, שירי דובר, גלובס, 2018
↑  מה יקרה להיי-טק כאשר החרדים יהיו רוב?, יהודה קונפורטס, אנשים ומחשבים, מאי 2023
רליש בסגנון שיקגו

| --- | --- |

נקניקייה בסגנון שיקגו עם רליש בסגנון שיקגו מלפפון חמוץ, פלפל חריף ובצל כתוספות
 
 מאכלים
 סוג:  קונדימנט
 מטבח:  המטבח האמריקאי
 מוצא:  אמריקה, שיקגו
 מרכיבים עיקריים:  מלפפון חמוץ
 
רליש בסגנון שיקגו הוא רוטב תיבול (קונדימנט) לנקניקיה בלחמנייה שהומצא בשיקגו בארצות הברית.
הרוטב, או במינוח האנגלי רליש, מכונה גם "נאון ירוק" ו"רליש אטומי", כמחווה לנשק האטומי שאייפיין את התקופה בה הומצא הרוטב, תקופת מלחמה הקרה.
טעמו של המאכל מתקתק, והוא עשוי מירקות מוחמצים. צבעו הירוק הבוהק של הרוטב מתקבל על ידי הוספת צבע מאכל כחול. יש המשערים כי צביעה בסגנון זה החלה בשנות ה-70.
השימוש הראשוני ברליש בסגנון שיקגו בנקניקייה, מיוחס למספר מסעדות, כולל Fluky's ו-Superdawg.
הערות שוליים

↑  Huff, Andrew (August 27, 2012). "Neon Green Relish: A Taste Test", Gapers Block. Retrieved 2022-01-27, .
↑  The Hirshon Chicago Atomic Green Hot Dog Relish - ✮ The Food Dictator ✮, www.thefooddictator.com, ‏2018-06-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Sabin, Katje. "In a Pickle: What's Up with Green Relish?", LTHForum.com. Retrieved 2022-01-27.
↑  "The Chicago Dog". Hot Dog Chicago Style – The Search for the Perfect Dog. נבדק ב-2022-01-27.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חצרים

ערך זה עוסק בקיבוץ בישראל. אם התכוונתם לבסיס חיל האוויר, ראו .
| --- | --- |
בית הביטחון בחצריםבית הביטחון בחצרים
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: בני שמעון
גובה ממוצע: ‎240 מטר
תאריך ייסוד: 1946
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 988 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 971 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) חצרים(למפת מערב הנגב רגילה) חצרים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חצרים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום חצרים31°14′26″N 34°42′49″E﻿ / ﻿31.2405825705673°N 34.7136031265913°E﻿ / 31.2405825705673; 34.7136031265913  heמפת היישובים של מועצה אזורית בני שמעון באדום - חצרים בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 5 מתוך 10
,www.hatzerim.org.il
חֲצֵרִים הוא קיבוץ הנמצא מערבית לבאר שבע, ומשתייך למועצה האזורית בני שמעון.
השם מסמל את חיי הרועים החיים בחצרות גידול הצאן בנגב המערבי.
היסטוריה

הקיבוץ הוקם במוצאי יום כיפור בשנת 1946 על אדמות קלטה כחלק מ־11 הנקודות, על ידי הכשרת הצופים ג'.
לאחר ההקמה התגוררו ביישוב כחמישים איש.
במלחמת העצמאות היה הקבוץ נצור והקשר איתו נשמר באמצעות אלחוט ומטוס אוסטר אוטוקרט שהיה מביא אספקה. עמדה אחת מאותה תקופה עדיין נמצאת בו.
בתחילת שנות החמישים נקלע הקיבוץ למשבר, בשל האדמות עליו ישב אשר נתגלו כמלוחות ולא מתאימות לחקלאות. לאחר דיונים רבים שכללו ניסיונות שכנוע של לוי אשכול שהגיע לקיבוץ, הוחלט להישאר במקום ולשטוף את האדמות. הפרשה ידועה בכינויה "משבר המלח".
במרכז הקיבוץ נמצא בית הביטחון, שהיה מבנה הקבע הראשון בקיבוץ שבנייתו הושלמה במרץ 1947. עשוי קירות בטון בעובי 20 ס"מ. היו בו חרכי ירי והוא נועד לשמש מעוז התגוננות אחרון במקרה של התקפה.
על קיר בית הביטחון נמצא תבליט של משה שלוח (מוסה) שהיה ממקימי חצרים. היה שומר שדות ואיש מודיעין של חטיבת הנגב. באחת מפגישותיו עם מודיע ערבי נורה ממארב ב-24 בספטמבר 1948 ונהרג. קברו היה הראשון בחצרים.
בשנת 2000 הוקמה מחוץ לקיבוץ דרך הפסלים בחצרים על ידי האמנית מרגה פישטיין ובעלה ישראל ומהווה אטרקציה תיירותית למטיילים בסביבה.
כלכלה וחברה

הנהגת הקיבוץ מחולקת להנהלת הקהילה העוסקת בחיי היומיום. לצדה ובאופן נפרד פועלת ההנהלה הכלכלית של הקיבוץ. קיבוץ חצרים נחשב אחד הקיבוצים העשירים בארץ הודות למיזמיו הכלכליים המוצלחים.[דרוש מקור]
בשנת 1965 ייסד הקיבוץ את חברת נטפים יחד עם שמחה בלאס ובנו ישעיהו, ממציאי הטפטפות ויוזמי ההשקיה בטפטוף, שהעבירו לחברה המשותפת את הידע והניסיון שרכשו בייצור ושיווק מערכות השקיה בטפטוף. הקיבוץ מהווה אחד הבעלים של מפעל התעשייה נטפים הנחשב לאחד המפעלים המובילים בארץ ובעולם בתחום מערכות ההשקיה בטפטוף.
ענף עיקרי נוסף בקיבוץ הוא גידול חוחובה, המושקה בטפטוף ממי קולחין של הקיבוץ והבסיס הסמוך, ומשמש לייצור שמן במכון להפקת שמן בקיבוץ. בשנת 1990 החלו בקיבוץ בגידול חוחובה, והקיבוץ מחזיק בבעלות מלאה בחברת חוחובה ישראל. תוצריו של המפעל משווקים ברובם מחוץ לישראל.
נכון לשנת 2017 מחזיק הקיבוץ ב-33% מחברת נגב אקולוגיה, העוסקת בטיפול בפסולת.
הקיבוץ מחזיק בשותפות עם קיבוצים נוספים בעלות על א.ב מתכננים, אחת מחברות התכנון הגדולות בישראל. בבעלות הקיבוץ ובשטחו נמצא בית הספר נווה במדבר. בבית הספר מתקיים ניסוי בשם מצפון ומצפן. מטרת הניסוי היא לפתח בוגרים שמסוגלים לעשות שינוי בעצמם ובסביבה.
תבליט של משה שלוח (מוסה) וסוסתו על בית הביטחון בחצרים
עמדת הגנה מ-1948 בחצרים
מטע חוחובה בחצרים
מפעל נטפים בחצרים
חדר האוכל בקיבוץ חצרים
ראו גם

בסיס חצרים
דרך הפסלים בחצרים