stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר גביע אופ"א 1999
סיכום המשחק > מחצית ראשונה

פארמה של המאמן אלברטו מלזאני הגיעה למשחק אחרי שכבר זכתה בקופה איטליה באותה העונה, וחיפשה גביע שני באותה העונה. פארמה עלתה למשחק עם שלושה ארגנטינאים בהרכב ואחד נוסף על הספסל (אבל באלבו שעלה כמחלי, בהם הקפטן רוברטו סנסיני. בשער הקבוצה עמד ג'אנלואיג'י בופון, מגדולי שוערי איטליה בכל הזמנים, והסגל עצמו כלל שחקנים בכירים כגון ליליאן תוראם, פאביו קנבארו, דינו באג'ו ועוד. מנגד, קבוצתו של רולאן קורביס הגיעה לגמר גביע אופ"א הראשון בתולדותיה כאשר היא נאלצת להתמודד עם ארבעה שחקנים חסרים, בעקבות משחק ההעפלה לגמר מול בולוניה. באותו המשחק איבדה את פבריציו ראבנלי ואת ויליאם גאלאס, שניהם עקב צבירת כרטיסים צהובים, וכן את כריסטוף דוגארי ואת חמאדה ג'מבאי, ששניהם ספגו עונשי הרחקה ממושכים בעקבות קטטה בה היו מעורבים במנהרה לחדרי ההלבשה בתום אותה התמודדות.
המשחק נפתח במגמה הגנתית מצדה של מרסיי, שהתמסרה בעיקר בחצי המגרש שלה, וניסתה את כוחה בכדורים ארוכים לעברם של החלוצים רובר פירס ופלוריאן מוריס. מנגד, ניסתה פארמה להשיג את השער, והגיעה להזדמנות הראשונה בדקה ה-15, כאשר אנריקו קייזה שלח כדור עומק שטוח לעברו של הרנן קרספו. החלוץ הארגנטינאי קיבל את הכדור ממש על סף תיבת החמש מצד שמאל, ובעט החוצה בנגיעה.
בדקה ה-25 עלתה פארמה ליתרון ראשון במשחק, אחרי טעות לא אופיינית של קפטן מרסיי לורן בלאן. סנסיני שלח כדור גבוה לחצי המגרש של מרסיי. חואן סבסטיאן ורון המשיך את הכדור בנגיחה לאחור. בלאן ניסה להחזיר את הכדור בראשו לשוער סטפן פוראטו, אך הכדור היה חלש מדי, וקרספו שהגיח מאחור הגיע ראשון לכדור והקפיץ אותו מעל לשוער היוצא, 1-0 לפארמה. פארמה נראתה טוב יותר בדקות אלו, ובדקה ה-36 הכפילה את התוצאה. תוראם מצא את דייגו פוזר באגף ימין, והגבהה מוצלחת שלו מצאה את ראשו של פאולו ואנולי, שנח היטב לקרקע ולפינה הימנית של פוראטו כדי לקבוע את תוצאת המחצית, 2-0 לפארמה.
סיכום המשחק > מחצית שנייה

פארמה הוסיפה לשלוט גם בדקות הפתיחה של המחצית השנייה, והייתה קרובה להגדיל את התוצאה בדקה ה-52. בסיומה של התקפת מעבר מהירה, קיבל תוראם כדור עומק וחדר לתוך הרחבה. תוראם בעט תוך כדי החלקה, אך הכדור עלה גבוה מעל למשקוף. שלוש דקות אחר כך כבשה פארמה שער נוסף, בסיומו של מהלך התקפי נאה. תוראם פרץ היטב באגף ימין תוך שהוא מותיר מאחוריו שלושה שחקני הגנה, והשאיר את הכדור לחואן ורון. הארגנטינאי הקפיץ היטב לתוך הרחבה לכיוונו של קרספו, שנתן לכדור לעבור אותו, מה שהטעה את הגנת מרסיי, והותיר את קייזה לבדו. קייזה בעט מהאוויר לחיבורי השער, וקבע את תוצאת המשחק, 3-0 לפארמה.
פארמה הפגינה משחק מרשים, שלטה לאורך רוב דקות המשחק, והתוצאה עשתה צדק עם יחסי הכוחות על המגרש. 3-0 לפארמה, שמניפה בפעם השנייה בתולדותיה את גביע אופ"א.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 במאי 1999 | איטליה פארמה | 3 - 0 | צרפת אולימפיק מרסיי | אצטדיון לוז'ניקי, מוסקבה, רוסיה צופים: 62,000 שיפוט: סקוטלנד יו דאלאס |
| 12 במאי 1999 | הרנן קרספו  25'   פאולו ואנולי  36'   אנריקו קייזה  55' | (סיקור) |  | אצטדיון לוז'ניקי, מוסקבה, רוסיה צופים: 62,000 שיפוט: סקוטלנד יו דאלאס |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              פארמה :               אולימפיק מרסיי
ג'ק אייזנר

ערך זה עוסק בניצול ומנציח השואה. אם התכוונתם לכדורסלן העבר, ראו .
| --- | --- |

ג'ק אייזנר
 לידה:  15 בנובמבר 1925 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  24 באוגוסט 2003 (בגיל 77) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית, פולין 
 
ג'ק אייזנר (באנגלית: Jack P. Eisner;‏ 15 בנובמבר 1925 – 24 באוגוסט 2003) היה ניצול השואה ומגדולי מנציחי השואה. אחד מהלוחמים הצעירים במרד גטו ורשה במסגרת הארגון הצבאי היהודי (אצ"י).
הנער שהניף את הדגל היהודי מעל החומות הבוערות של גטו ורשה.
ביוגרפיה > ראשית חייו

נולד בשנת 1925 בוורשה בירת פולין בשם יצחק (יאצק) זלַאטקָה (בפולנית: Jacek Zlatka).
בצעירותו זכה במלגה ולמד מוזיקה בקונסרבטוריון של ורשה.
כאוהב מושבע של שירי חזנות, היה זמר סופרן, אחד מ-60 חברי מקהלת בית הכנסת הגדול בוורשה, שנוהלה על ידי החזן המפורסם משה קוסביצקי.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ופלישת גרמניה לפולין, הוכנס עם משפחתו לגטו ורשה, ועמד בראש חבורה שעסקה בהברחות של נשק ומזון לגטו תוך סיכון חיים יום-יומי במעבר בין ורשה לבין הגטו. ההברחות בוצעו דרך חומת בית הקברות היהודי של ורשה ובחלקן תוך שימוש במערכת תעלות הביוב של הגטו והמעברים התת-קרקעיים.
במשך תקופה של מספר שבועות שהה אייזנר מחוץ לגטו ובביתו של פרנק מלצ'בסקי (בפולנית: Franek Malczewski), ידידו הפולני של אביו. בתקופת שהותו היה חייב להכיר את מנהגי הנוצרים על מנת שזהותו לא תיחשף. ביחד עם בתו של פרנק, אליסיה, הלך מדי יום לכנסיית אלכסנדר הקדוש שבכיכר שלושת הצלבים ולמד את מאפייניהם של הטקסים הנוצריים ומנהגי המקום. פרנק מלצ'בסקי סייע לאייזנר לקנות מזון בכמויות גדולות שהוברח לגטו, וסיפק לו אקדח להגנה עצמית. בית הקיץ של משפחת מלצ'בסקי במילאנובק שימש מקום מסתור להלינה, חברתו של אייזנר ואחת מהלוחמות במרד. בסופו של דבר, החליטו אייזנר והלינה לנטוש את בית הקיץ, לחזור לתוך הגטו ולהילחם את מלחמתם ביחד עם היהודים שנותרו בו לאחר האקציה השנייה בינואר 1943. 
לאות הוקרה על מעשיו אלו, העניקה מדינת ישראל לפרנק מלצ'בסקי ולמשפחתו את אות חסיד אומות העולם, וביד ושם נטוע עץ על שמם.
ביוגרפיה > הלחימה במהלך מרד גטו ורשה

עם פרוץ מרד גטו ורשה נטל חלק פעיל בלחימה היום-יומית במסגרת האצ"י. אחד מאירועי השיא של מרד גטו ורשה היה הנפת הדגלים היהודי והפולני מעל חומות הגטו הבוערות.
לפי הוראתו של פאוול פרנקל, ממפקדיו הבכירים של הארגון הצבאי היהודי, בחר אחד מלוחמי האצ"י, ארטק מילנר, את הנערים אייזנר וחברתו הלינה והטיל עליהם לעלות אל הגג של בניין מספר 7 ברחוב מוראנובסקה המשקיף על כיכר מוראנובסקי ולהניף את הדגל היהודי. כיום ידוע כי למעשה מדובר בבניין מספר 17, שהיה בית משפחתו של לוחם נוסף, דוד לנדאו, הבניין הגבוה ביותר ברחוב.
למחרת הוברח הדגל הפולני לגטו והונף לצד הדגל היהודי על ידי אייזנר ודוד לנדאו, לוחם נוסף של האצ"י, כאות לשיתוף הפעולה וההזדהות בין המחתרת היהודית למחתרת הפולנית. בספרו של משה ארנס, "דגלים מעל הגטו", מוקדש פרק מיוחד לאירוע זה, המכונה "הקרב על הדגלים". פאוול פרנקל, בהבינו את משמעות המעמד ההיסטורי, צוטט על ידי אייזנר באומרו: "אילו הייתה לנו מצלמה, כל העולם היה רואה זאת".
הדגלים, שהיו תלויים במשך ארבעה ימים (בתאריכים 19 - 22 באפריל 1943), עוררו את זעמם של הגרמנים ושל מפקד המבצע להחרבת גטו ורשה, יירגן שטרופ, אשר ראו בכך פגיעה פוליטית ומוראלית קשה. הלה העיד בדו"חות שכתב לאחר המלחמה, בשבתו בכלא, כי קיבל פקודה ישירה מהימלר להוריד את הדגלים בכל מחיר. אף לאחר שהורדו הדגלים, הורה יירגן שטרופ לחייליו להודיע לו מיד אם יונפו אלה שוב.
לאחר החרבת גטו ורשה הועבר אייזנר למיידנק ושם הופרד בסלקציה ממשפחתו. ממיידנק הצליח לברוח והצטרף לקבוצת פרטיזנים פולנים ביער זאמוייסקי תוך התחזות לנוצרי. כאשר נתבררה זהותו, אולץ לברוח והצטרף לשיירת עובדי כפייה שהייתה בדרכה למחנה הריכוז בודזין. לאחר שני ניסיונות הימלטות מהמחנה, נתפס ועבר התעללות ועינויים קשים בפרט לאור העובדה שהיה אחד מניצולי המרד בגטו ורשה. בדרך נס ניצל פעמיים מתלייה על הגרדום, משום שבשני המקרים התמוטט מתקן הגרדום כאשר הוא הועלה אליו. בהמשך הועבר למחנה מיילץ ומשם למחנה הריכוז בפלוסנבירג, שבו שהה 15 חודשים ופגש את חברתו, הלינה, שותפתו לתליית הדגל היהודי מעל חומות הגטו, שהייתה במצב בריאותי גרוע.
ב-23 באפריל 1945, במהלך צעדת המוות ממחנה הריכוז בפלוסנבירג למחנה דכאו, שחררו הכוחות האמריקאיים את השיירה. במשך מספר שבועות סייעו אייזנר וחבריו לכוחות האמריקאיים לתפוס חיילים נאצים באמצעות הקמת מחסומים בדרכים.
במהלך השואה שרד אייזנר שלושה מחנות ריכוז, באמצעות תושייה ואומץ רב, ובחלק מהמקרים באמצעות שוחד שנתן לשומרי המחנות בדמות תכשיטים שהחביא מבעוד מועד. בשואה נספו יותר מ-100 מבני משפחתו, והוא נותר הנכד היחיד ששרד ממשפחה שבה היו 30 נכדים. היחידה ששרדה מבני משפחתו הייתה אמו. הלינה, חברתו, נפטרה בזרועותיו לאחר שהצליח לאתרה על סיפון אוניית פליטים בסוף המלחמה.
ביוגרפיה > לאחר המלחמה

בתום המלחמה, שימש אחד העדים במשפטי נירנברג, ולאחר מכן סייע להגירת יהודים ממזרח אירופה לארץ ישראל במסגרת תנועת "הבריחה". בשלהי 1945 הקים ביחד עם שמונה חברים צעירים, ניצולי השואה, להקה מוזיקלית, "The Happy Boys", שהופיעה במועדונים בבסיסים אמריקאיים בגרמניה ובפני יהודים במחנות פליטים במטרה להעלות את המורל ולרומם את רוחם של היהודים ששרדו. הלהקה ביצעה מופעי יידיש ופולקלור וזכתה להערצה גדולה. ב-1965 אף התאחדו חבריה שהיגרו לארצות הברית והופיעו בקונצרט לזכר הימים ההם.
במהלך שהותו בפראג במסגרת מסעות שערך עם חבריו לאיתור קרובים ששרדו את השואה, פגש אייזנר באקראי את אמו בתחנת הרכבת לוורשה, לאחר שהיה משוכנע כי היא נספתה במיידנק. הוא וחבריו יצאו ממערב-גרמניה לפולין דרך צ'כוסלובקיה, בעוד אמו הגיעה מפולין לצ'כוסלובקיה במטרה להמשיך להונגריה. לאחר המלחמה, קבעה אמו את מגוריה בעיירה פולנית, ולאחר הפגישה המחודשת היגרה לארצות הברית והצטרפה לקרובי משפחה. אייזנר הצטרף אליה שנה מאוחר יותר ב-1949.
בניו יורק הפך לאיש עסקים מצליח וייסד את חברת "סטנפורד תעשיות" שעסקה בסחר-חוץ. ב-1978, לאחר שצבר הון בעסקיו, מכר את החברה והחליט להקדיש את חייו ואת משאביו להנצחת השואה.
במהלך שנים אלו התגורר לסירוגין במנהטן, בניס ובישראל, וביקר פעמים רבות בישראל, לראשונה ב-1960 במסגרת פעילויותיו להנצחת זיכרון השואה. כשנשאל על ידי מכר קרוב כיצד שמר על אמונתו בשם על אף כל התלאות שעבר, ענה שאמונתו נובעת מהעובדה שבסופו של דבר הוא שרד כדי לספר את הסיפור על השואה ולהנציחה.
שרה אייזנר, אלמנתו, ממשיכה כיום את מורשתו של בעלה בפעולות להנצחת זיכרון השואה. לזוג אייזנר שני בנים ובת.
פעולותיו של אייזנר להנצחת השואה

הקמת האנדרטה בבית הקברות היהודי בוורשה בשנת 1993 להנצחת יותר ממיליון הילדים היהודיים שנרצחו בשואה.
מימון אבן ההנצחה באנדרטה לזכרו של המחנך היהודי, יאנוש קורצ'אק. הסרת הלוט מעל שתי האנדרטאות התקיימה במסגרת טקס 50 שנה לציון מרד גטו ורשה, בנוכחותם של ראש ממשלת ישראל דאז, יצחק רבין, וסגן נשיא ארצות הברית, אל גור.
בשנת 2010 הוקמה אנדרטה נוספת על ידי אלמנתו, שרה אייזנר, להנצחת מאורע הנפת הדגלים מעל החומות הבוערות של גטו ורשה.
ייסוד ארגון ההנצחה לניצולי השואה. הארגון הנציח את השואה באמצעות מימון פרויקטים חינוכיים והרצאות שניתנו על ידי אייזנר באוניברסיטאות ברחבי ארצות הברית.
הפקת הסרט הדוקומנטרי, "ילדים של השואה", ברשת ABC-TV.
הקמת ארגון מרד גטו ורשה (WARGO) ב-1962. הארגון עורך מדי שנה עצרות זיכרון לגיבורי הגטו ברחבי ארצות הברית.
הקמת קרן הזיכרון לניצולי השואה. הקרן מארגנת אירועי הנצחה לשואה בתחום האמנות באמצעות מימון הקמת מכוני מחקר בנושא השואה באוניברסיטאות.
ייסוד מכון החקר הראשון ללימודי השואה ב-City University of New York ובאוניברסיטת הרווארד.
ייסוד "האנציקלופדיה של יהדות פולין" בניו יורק.
במשך השנים נפגש אייזנר מספר פעמים עם האפיפיור, יוחנן פאולוס השני, ובאפריל 1994 עמד בראש משלחת של ניצולי שואה שהתקבלה על ידי האפיפיור. זו הייתה הפעם הראשונה שבה צוין יום ההנצחה לזכר השואה בוותיקן.
ספרים

ב-1980 יצא לאור ספרו,  "The Survivor Of The Holocaust" William Morrow (Publisher) המגולל את חייו במשך שש שנים של הכיבוש הנאצי מנקודת מבט אישית. הספר תורגם לעברית ויצא לאור בשם אוד מוצל מאש - סיפור אישי מגטו ורשה, בהוצאת עידנים, ידיעות אחרונות, 1982. הספר תורגם לשפות רבות ובהמשך הומחז על ידי סוזן נאנוס והוצג כמחזה בברודוויי ובישראל, על פי תרגומה של נאוה סמל. בשנת 1985 ביים משה מזרחי ביחד עם אייזנר את הסרט "מלחמה ואהבה", המבוסס על הספר.
ב-1993 יצא לאור הספר הדו-לשוני Holocaust: Unusual Short Stories באנגלית ובפולנית. בספר נכללים תשעה סיפורים, בהם סיפורים של ניצולי שואה אשר פגשו את אייזנר במהלך ההרצאות שנשא בעולם בעקבות ההצלחה של ספרו הראשון, "אוד מוצל מאש".
ב-2004, זמן קצר לאחר פטירתו של אייזנר, יצא לאור הספר שכתב בשפה הגרמנית: Die Happy Boys על ידי Aufbau Verlag ,Publishing house ,Germany. הספר מגולל את סיפורה של הלהקה המוזיקלית שהקים ביחד עם שמונה מחבריו במהלך מסעותיהם בגרמניה וברחבי אירופה בין 1945 ל-1949.
לקריאה נוספת

הפרולוג מספרו של ג'ק אייזנר, The Survivor Of The Holocaust
חיים לזר ליטאי, מצדה של ורשה, הארגון הצבאי יהודי במרד גטו ורשה Z.Z.W, הוצאת הוועדה לציון יום השנה ה-20 למרד גטו ורשה שעל יד תנועת החרות, תל אביב, 1962, והוצאה מחודשת ב-1983.
רחל אוירבך, מרד גטו ורשה, הוצאת מנורה, תל אביב 1963.
חיה לזר, הארגון הצבאי היהודי במרד גיטו ורשה, 50 שנה למרד, פרסומי מוזיאון הלוחמים והפרטיזנים, כרך ח' מס' 7 (77), תל אביב 1993 (חוברת לפי ספרו של חיים לזר).
David J. Landau, Caged - The Landau Manuscript, Australia, 1999
שרה אוסצקי-לזר וחיה לזר, אור חדש על הז. ז.וו במרד גיטו ורשה, האומה גיליון 144 קיץ 2001.
מריאן אפלבאום, בחזרה לגטו ורשה - התקוממות האיגוד הצבאי היהודי, הוצאת יד ושם, ירושלים 2004.
משה ארנס, דגלים מעל הגטו, ידיעות ספרים, 2009.
הנפת דגל אצ"י על ידי יאצק והאלינה.
אייזנר עם פרנק מאלצ'בסקי
האנדרטה לילדים קורבנות השואה
גורמי התמותה השכיחים בישראל

קטגוריה:דפים עם גרפים מושבתים באופן זמני – 
ההרחבה Graph להצגת תרשימים שיחת תבנית:גרף#שימו לב: הגרפים לא מוצגים בוויקיפדיה!!!.
סיבות המוות המובילות בישראל, 2014
גורמי התמותה השכיחים בישראל הם גורמי התמותה השכיחים ביותר, מתוך מקרי המוות שאירעו במדינת ישראל בשנים האחרונות.
גורמי התמותה של ישראל מקורם ברישום הודעות הפטירה על פי החוק במשרד הפנים. קידוד סיבות המוות נעשה בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, בהתאם למילוי הודעת הפטירה על ידי הרופא שקבע את סיבות המוות, ובנוסף תהליכי עדכון ממקורות מידע אחרים. הנתונים כוללים את הפטירות של תושבי ישראל, אך אינם כוללים פטירות ישראלים בחו"ל, ואינם כוללים נתוני חללי מערכות ישראל.
סיבת המוות היסודית (Underlying cause of death) היא הסיבה שהביאה לשרשרת האירועים שגרמה למוות, או הנסיבות שהביאו לפציעה הקטלנית, ונבחרה מתוך סיבות המוות שרשם הרופא בהודעת הפטירה, בהתאם להגדרות ולכללים בסיווג המחלות הבינלאומי. החל משנת 1998,סיבות המוות בישראל סומלו בהתאם למהדורה העשירית של ICD, סיווג המחלות הבינלאומי - International Classification of Diseases 10th Revision. משנת 2007 סומלו גם סיבות מוות מרובות, שכוללות את כל הסיבות המוזכרות בהודעת הפטירה. הנתונים בפרסום על סיבות המוות המרובות מבוססים על כל האזכורים של הסיבות בהודעת הפטירה. הניתוח המחקרי נעשה בחישוב ממוצע נע תלת-שנתי (ממוצע של שלוש שנים עוקבות).
לדירוג סיבת המוות יש מספר מגבלות: ברוב המתים בישראל לא נערך ניתוח שלאחר-המוות העשוי לזהות גורמים נסתרים, דוגמת דימומים פנימיים, גידולים וזיהומים. מוות יחיד יכול להיות תוצאה של שילוב גורמים מרובים בהרבה מכפי שניתן לדווח בהודעת הפטירה - כולל גורמים תזונתיים, תרופתיים, זיהומיים ועוד. לעיתים קרובות, גורמים ראשוניים כמו עישון, שתיינות אלכוהול או תזונה לא בריאה בעבר וכן נפילות ותאונות ישנות אינם נרשמים בתעודת הפטירה.
בעשור האחרון נרשמה מגמת ירידה בשיעור הפטירות במרבית סיבות המוות המובילות בישראל, בהתאם לסיבת המוות היסודית. בשנים 2000–2017 שיעור התמותה המתוקנן לגיל ירד ב-28%, לגברים ב-27% לגברים ולנשים ב-28%.
דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל

מסוף שנות התשעים, סרטן היא סיבת המוות המובילה ומחלות לב הסיבה השנייה, מחלת כלי דם במוח (אנ') הסיבה השלישית וסוכרת הסיבה הרביעית בקרב גברים ונשים במרבית השנים.
דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל > דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל, 2017–2015

| דירוג | סיבת מוות | מספר מוחלט של מתים |
| --- | --- | --- |
| 1 | שאתות ממאירות (סרטן) | 33,416 |
| 2 | מחלות לב | 20,512 |
| 3 | סוכרת | 7,156 |
| 4 | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | 6,814 |
| 5 | אלח דם (מחלות זיהומיות) | 6,254 |
| 6 | מחלות כליה | 4,728 |
| 7 | דמנציה | 4,637 |
| 8 | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה | 3,880 |
| 9 | דלקת ריאות ושפעת | 3,712 |
| 10 | תאונות | 3,483 |
דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל > דירוג עשר סיבות המוות המובילות לפי מין, 2015–2017

| דירוג | זכרים | נקבות |
| --- | --- | --- |
1: שאתות ממאירות (סרטן)
2: מחלות לב
3: סוכרת
4: מחלות כלי דם במוח (שבץ)
5: אלח דם (מחלות זיהומיות)
| 6 | מחלות כליה | דמנציה |
| 7 | תאונות | מחלות כליה |
| 8 | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה | דלקת ריאות ושפעת |
| 9 | דלקת ריאות ושפעת | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה |
| 10 | דמנציה | אלצהיימר |
דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל > דירוג עשר סיבות המוות המובילות לפי קבוצת גיל, מספר מוחלט של מקרים 2017–2015

| דירוג | 0–14 | 15–24 | 25–44 | 45–64 | 65–74 | 75+ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סיבות סב-לידתיות | תאונות | שאתות ממאירות (סרטן) | שאתות ממאירות (סרטן) | שאתות ממאירות (סרטן) | שאתות ממאירות (סרטן) |
| 2 | מומים מולדים | התאבדות | תאונות | מחלות לב | מחלות לב | מחלות לב |
| 3 | תאונות | שאתות ממאירות (סרטן) | התאבדות | סוכרת | סוכרת | מחלות כלי דם במוח (שבץ) |
| 4 | שאתות ממאירות (סרטן) | רצח | מחלות לב | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | סוכרת |
| 5 | תסמונת המוות הפתאומי לתינוקות | מומים מולדים | רצח | אלח דם (מחלות זיהומיות) | אלח דם (מחלות זיהומיות) | אלח דם (מחלות זיהומיות) |
| 6 | מחלות לב | מחלות לב | אלח דם (מחלות זיהומיות) | תאונות | מחלות כרוניות במערכת הנשימה התחתונה | דמנציה |
| 7 | דלקת ריאות ושפעת | אלח דם (מחלות זיהומיות) | סוכרת | מחלות כרוניות במערכת הנשימה התחתונה | מחלות כליה | מחלות כליה |
| 8 | אלח דם (מחלות זיהומיות) | הרעלה, כוונה לא ידועה | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | התאבדות | תאונות | דלקת ריאות ושפעת |
| 9 | דלקת קרום המוח |  דלקת ריאות ושפעת  מלחמה/טרור | הרעלה, כוונה לא ידועה | מחלות כליה | דלקת ריאות ושפעת | מחלות כרוניות במערכת הנשימה התחתונה |
| 10 | רצח | שאתות אחרות | מחלות כבד כרוניות ושחמת הכבד | מחלות כבד כרוניות ושחמת הכבד | דמנציה | אלצהיימר |
דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל > דירוג עשר סיבות המוות המובילות בארץ בהשוואה בינלאומית, 2017

| דירוג | ישראל ישראל | 15 מדינות האיחוד האירופי האיחוד האירופי | ארצות הברית ארצות הברית | קנדה קנדה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | שאתות ממאירות (סרטן) | שאתות ממאירות (סרטן) | מחלות לב | שאתות ממאירות (סרטן) |
| 2 | מחלות לב | מחלות לב | שאתות ממאירות (סרטן) | מחלות לב |
| 3 | סוכרת | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה | דמנציה |
| 4 | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | דמנציה | תאונות | מחלות כלי דם במוח (שבץ) |
| 5 | אלח דם (מחלות זיהומיות) | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה |
| 6 | מחלות כליה | תאונות | אלצהיימר | תאונות |
| 7 | דמנציה | דלקת ריאות ושפעת | דמנציה | דלקת ריאות ושפעת |
| 8 | מחלות של מערכת הנשימה התחתונה | אלצהיימר | סוכרת | סוכרת |
| 9 | דלקת ריאות ושפעת | סוכרת | דלקת ריאות ושפעת | אלצהיימר |
| 10 | תאונות | מחלות כבד | מחלות כליה | התאבדות |
דירוגי עשר סיבות המוות המובילות בישראל > סיבות מוות בתוך ומחוץ לבתי החולים

| דירוג | בתוך בי"ח | מחוץ לבי"ח |
| --- | --- | --- |
1: שאתות ממאירות (סרטן)
2: מחלות לב
| 3 | אלח דם (מחלות זיהומיות) | סיבה לא ידועה |
| 4 | מחלות כלי דם במוח (שבץ) | סוכרת |
| 5 | מחלות כליה | דמנציה |
| 6 | דלקת ריאות ושפעת | מחלות כלי דם במוח (שבץ) |
| 7 | סוכרת | יתר לחץ דם |
| 8 | מחלות כרוניות במערכת הנשימה התחתונה | אלצהיימר |
| 9 | דמנציה | מחלות כרוניות במערכת הנשימה התחתונה |
10: תאונות
| 11 | סיבה לא ידועה | התאבדויות |
| 12 | דלקת בריאות משאיפת מוצקים/נוזלים | מחלות כליה |
| 13 | שאתות אחרות | פרקינסון |
| 14 | מומים מולדים | שאתות אחרות |
15: שאר הסיבות
הערות שוליים

↑  סיבות מוות בישראל, 2014, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה
1 2 3 4 5 6 7  נחמה גולדברגר, מרים אבורבה, ציונה חקלאי, סיבות מוות מובילות בישראל 2000–2017, באתר משרד הבריאות, ‏אפריל 2020
| בריאות בישראל |
| --- | --- | --- |
| משרד הבריאות | שר: אוריאל בוסו • מנכ"ל: משה בר סימן טוב • רשות בתי החולים הממשלתיים • המרכז הלאומי להשתלות • אפליקציית המגן • מעבדה לבריאות הציבור • מרכז ידע תנודע |  |
| קופות חולים | מאוחדת • מכבי • לאומית • כללית • בעבר: הסתדרות הפועלים החקלאים ביהודה • פועלי הגליל • פועלי השומרון • עממית • אסף • הציונים הכלליים |  |
| ארגונים, עמותות ואיגודי בריאות בישראל | מגן דוד אדום • איחוד הצלה • יד שרה • האיגוד הישראלי לרפואת הפה • עזר מציון • טרם • האגודה למלחמה בסרטן • ההסתדרות הרפואית בישראל • רופאים לזכויות אדם • עמותת אדי • רחשי לב • יוסי אמבולנס |  |
| מכוני מחקר העוסקים בבריאות בישראל | מכון גרטנר • המכון לרפואה ימית  • המרכז הלאומי לרפואה משפטית • המרכז הלאומי לבקרת מחלות • הלכתיים: מכון פוע"ה • מכון שלזינגר |  |
| חקיקת בריאות בישראל | פקודת בריאות העם • חוק ביטוח בריאות ממלכתי • ועדת השירותים הציבוריים • חוק זכויות החולה • חוק החולה הנוטה למות • חוק טיפול בחולי נפש • חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות • תקנות שעת חירום למאבק בנגיף הקורונה • תקנות סימון מוצרי המזון • ועדת גרין • ועדת מור יוסף • ועדת הקורונה • קבינט הקורונה |  |
| רפואה בתקופת היישוב | רופא נודד • אגודת רופאים מדברי עברית • בית הבראה החלמה • בית החולים הירקון • תחנת הבריאות העברית • מכון פסטר |  |
| אירועים בתחום הבריאות בישראל | פרשת חולי הנפש היהודים בבית לחם • השתלת הלב הראשונה בישראל • פרשת הדם • פרשת רמדיה • שביתת הרופאים • התפרצות החצבת  בישראל • התפרצות נגיף הקורונה בישראל |  |
| לימודי רפואה בישראל | בחינת רישוי ברפואה • הפקולטה לרפואה ע"ש עזריאלי • לימודי ניהול מערכות בריאות בישראל |  |
| בצה"ל | חיל הרפואה • מסלול צמרת • מסלול בינה • פרופיל רפואי • מש"ק תברואה • בריאות הנפש בצה"ל |  |
| שונות | היריון ולידה בישראל • תרומת דם בישראל • טופס 17 • סל הבריאות • גורמי התמותה השכיחים בישראל • חוסה • פנקס הפסיכולוגים • פנקס הרופאים |  |
גביע העולם למועדונים 2017

| --- | --- |
 מארחת:  איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
 תקופת התחרות:  6 בדצמבר 2017 – 16 בדצמבר 2017 (11 ימים) 
 מספר משתתפות:  7
 הזוכה:  ספרד ריאל מדריד
 מספר משחקים:  7
 מספר שערים:  18 (2.57 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  132,565 (18,938 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ברזיל מאוריסיו אנטוניו   ברזיל רומאריניו   פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו (2)
 → 20162018 ←
 
גביע העולם למועדונים 2017 נערך באיחוד האמירויות הערביות מ-6 בדצמבר עד 16 בדצמבר, והוא גביע העולם למועדוני כדורגל ה-14 במספר. בטורניר זכתה הקבוצה הספרדית ריאל מדריד נציגת אופ"א אשר גברה במשחק הגמר על גרמיו הברזילאית, נציגת CONMEBOL. הייתה זו הזכייה השישית של מועדון ספרדי בטורניר.
הצעות לאירוח הטורניר

תהליך הגשת ההצעות לאירוח הטורניר החל בפברואר 2014 בה הוחלט שכל שנתיים יערך הטורניר במקום אחר לאחר שבשנים 2015-2016 נערך ביפן
המדינות הבאות הגישו הצעות לארח את הטורניר:
ברזיל ברזיל
הודו הודו (ביטלה את הצעתה בנובמבר 2014)
יפן יפן
איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות
אצטדיונים

שני אצטדיונים נבחרו לארח את הטורניר: אצטדיון זאיד ספורט סיטי ואצטדיון חאזה בין זייד.
| --- | --- |

אצטדיון זאיד ספורט סיטי: אצטדיון חאזה בין זייד
מיקום: אבו דאבי: מיקום: אל-עין
תכולה: 43,000: תכולה: 22,717
קבוצות משתתפות

הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| שם הקבוצה | מדינה | קונפדרציה | תואר |
| ספרד ריאל מדריד | ספרד | אופ"א | אלופת אירופה 2016/17 |
| ברזיל גרמיו | ברזיל | CONMEBOL | מחזיקת גביע ליברטדורס 2017 |

| יפן אוראווה רד דיימונדס | יפן | AFC | אלופת אסיה 2017 |
| מרוקו וידאד קזבלנקה | מרוקו | CAF | אלופת אפריקה 2017 |
| מקסיקו פצ'וקה | מקסיקו | CONCACAF | אלופת צפון ומרכז אמריקה 2016/2017 |
| ניו זילנד אוקלנד סיטי | ניו זילנד | OFC | אלופת אוקיאניה 2016/2017 |
| איחוד האמירויות הערביות אל ג'זירה | איחוד האמירויות הערביות | AFC | אלופת איחוד האמירויות הערביות 2017 |
המשחקים > שלב הפלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 בדצמבר 2017 | איחוד האמירויות הערביות אל ג'זירה | 0-1 | ניו זילנד אוקלנד סיטי | חאזה בין זייד, אל-עין צופים: 4,246 שיפוט: סנגל מאלאנג דיידהיו |
| 6 בדצמבר 2017 | רומאריניו  38' |  |  | חאזה בין זייד, אל-עין צופים: 4,246 שיפוט: סנגל מאלאנג דיידהיו |
המשחקים > רבע הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 בדצמבר 2017 | מקסיקו פצ'וקה | 0-1‏ה | מרוקו וידאד קזבלנקה | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 12,486 שיפוט: אוזבקיסטן רוושאן אירמטוב |
| 9 בדצמבר 2017 | גוסמאן  111' |  |  | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 12,486 שיפוט: אוזבקיסטן רוושאן אירמטוב |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 בדצמבר 2017 | איחוד האמירויות הערביות אל ג'זירה | 0-1 | יפן אוראווה רד דיימונדס | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 15,593 שיפוט: מקסיקו ססאר ראמוס |
| 9 בדצמבר 2017 | מבחוט  51' |  |  | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 15,593 שיפוט: מקסיקו ססאר ראמוס |
המשחקים > המקום החמישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בדצמבר 2017 | מרוקו וידאד קזבלנקה | 2 - 3 | יפן אוראווה רד דיימונדס | חאזה בין זייד, אל-עין צופים: 4,281 שיפוט: ניו זילנד מאט קונגר |
| 12 בדצמבר 2017 | חאדד  20'   חודג'וה  90+3' (פ') |  | מאוריסיו אנטוניו  17',  59'   קאסאווגי  25' | חאזה בין זייד, אל-עין צופים: 4,281 שיפוט: ניו זילנד מאט קונגר |
המשחקים > חצי הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 בדצמבר 2017 | ברזיל גרמיו | 1 - 0‏ה | מקסיקו פצ'וקה | חאזה בין זייד, אל-עין שיפוט: גרמניה פליקס בריך |
| 12 בדצמבר 2017 | אברטון  95' |  |  | חאזה בין זייד, אל-עין שיפוט: גרמניה פליקס בריך |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 בדצמבר 2017 | איחוד האמירויות הערביות אל ג'זירה | 1 - 2 | ספרד ריאל מדריד | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 36,650 שיפוט: ברזיל סנדרו ריצ'י |
| 13 בדצמבר 2017 | רומאריניו  41' |  | רונאלדו  53'   בייל  81' | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 36,650 שיפוט: ברזיל סנדרו ריצ'י |
המשחקים > המקום השלישי

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 בדצמבר 2017 | מקסיקו פצ'וקה | 4 - 1 | איחוד האמירויות הערביות אל ג'זירה | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 11.785 שיפוט: סנגל מאלאנג דיידהיו |
| 16 בדצמבר 2017 | אורטביסקאיה  37'   חארה  60'   דה לה רוסה  79'   סגל  87' (פ') |  | מובארק  57' | אצטדיון זאיד ספורט סיטי, אבו דאבי צופים: 11.785 שיפוט: סנגל מאלאנג דיידהיו |