stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדה סקאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 ביולי 1936 בודפשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  30 באפריל 2007 (בגיל 70) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מוקד פעילות:  הונגריה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 בן או בת זוג:  אנדראש מזאי (1964–2007) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (2005) 
 
מַגְדָה סֵקֵאִי (בהונגרית: Székely Magda;‏ 28 ביולי 1936 – 30 באפריל 2007) הייתה משוררת, מתרגמת ועורכת הונגרייה ממוצא יהודי.
ביוגרפיה

מגדה סקאי נולדה בבודפשט למשפחה יהודית מתבוללת ומתה בעיר הולדתה בגיל שבעים. בארבעים ושלוש שנות חייה האחרונות הייתה נשואה לסופר ההונגרי היהודי אַנְדְרָאשׁ מֵזֵאִי ולזוג נולד בן אחד ויחיד, גָאבּוֹר שמו, בשנת 1964. אימה של סקאי, לֶנְקֶה בֶּרְגִּידָה, נרצחה בשואה, כאשר המשוררת הייתה עדיין ילדה בת שמונה, וחלק ניכר מהמשך ילדותה של סֵקֵאִי עבר עליה בבית יתומים קתולי שבהשגחת נזירות ובחיק משפחה מאמצת. במחצית השנייה של שנות החמישים למדה סקאי הונגרית ובולגרית באוניברסיטת בודפשט, ומסוף שנות החמישים עד אחרית ימיה עבדה כעורכת בהוצאות ספרים הונגריות נודעות. בסך הכול ראו אור שבעה ספרי שירה שכתבה וכן אסופות אחדות משירתה. כמו כן תרגמה להונגרית ספרי שירה, רומאנים וספרי ילדים. בשנת 2000 ראה אור מכלול שירתה בספר אחד ויחיד, ובשנת מותה, 2007, התפרסם קובץ הכולל שירים ישנים וחדשים פרי עטה. שנתיים לפני מותה זכתה סקאי בפרס קוֹשוּט, הפרס הספרותי החשוב ביותר במולדתה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 111308631  ISNI: 0000 0000 7908 9554  LCCN: nb2005016439  NKC: jo2001100182  NTA: 262497204  VIAF: 84131419   WorldCat (עם VIAF): 84131419 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הונגרים ובנושא סופרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מגדה סקאי".
התן

ערך זה עוסק בסרט קולנוע אמריקאי משנת 1997. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  נשיא על הכוונת
 בימוי:  מייקל קייטון-ג'ונס 
 הופק בידי:  מייקל קייטון-ג'ונס, ג'יימס ג'קס, Kevin Jarre, שון דניאל 
 תסריט:  צ'אק פפארר, Kenneth Ross 
 עריכה:  ג'ים קלארק 
 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס (התן) טס הרפר ויליאם פורסית' סרז' הוד רובין טאני ריצ'רד לינבק סופי אוקונדו ג'ים קלארק John Cunningham Jarmo Mäkinen Murphy Guyer פיטר סאליבן Ravil Isyanov מייקל קייטון-ג'ונס לארי קינג דיאן ונורה מתילדה מאי סידני פואטייה ריצ'רד גיר לסלי פיליפס ג'יי קיי סימונס סטיבן ספינלה ג'ק בלאק דייוויד היימן דניאל דיי קים ג'ונתן אריס 
 מוזיקה:  קרטר בורוול 
 צילום:  קרל ולטר לינדנלאוב 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, גרמניה, צרפת, יפן 
 חברת הפקה:  Mutual Film 
 חברה מפיצה:  UIP Duna, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 במרץ 1998 
 משך הקרנה:  124 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, רוסית 
 סוגה:  סרט ריגול, סרט דרמה, סרט פעולה, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי., פינלנד 
 הכנסות באתר מוג'ו:   jackal
 www.thejackal.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
התן (באנגלית: The Jackal) הוא סרט מותחן-פעולה אמריקאי משנת 1997, בבימויו של מייקל קאטון-ג'ונס. הסרט הוא חידוש לסרט משנת 1973 התן (The Day of the Jackal), שמבוסס על הרומן מאת פרדריק פורסיית' נשיא על הכוונת. הסרט עוסק במרדף אחר מתנקש בינלאומי בשם "התן", השוכר את שירותיו על ידי ארגון פשע לבצע חיסול מורכב. בסרט מככבים ברוס וויליס, ריצ'רד גיר וסידני פואטייה.
למרות שהסרט זכה בעיקר לביקורות שליליות מצד המבקרים, הוא זכה להצלחה מסחרית והכניס 159.3 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 60 מיליון דולר.
עלילה

הסרט מתמקד במתנקש קר רוח המכונה "התן" (ברוס וויליס), שנשכר על ידי ארגון פשע רוסי כדי להתנקש בדמות בכירה בארצות הברית כנקמה על הריגת ראש הארגון. בעקבות איומים אלו, ה-FBI חובר לכוחות הביטחון הרוסים ומגייס את דקלן מולקיירי (ריצ'רד גיר), לוחם IRA לשעבר, במטרה לסייע להם לתפוס את התן לפני שהוא משלים את משימתו. הסרט עוקב אחרי המרדף ברחבי העולם בניסיון לאתר את המתנקש המיומן, שנעזר בזהויות בדויות וטכנולוגיות מתקדמות.
צוות השחקנים

ברוס וויליס בתפקיד התן, המתנקש הבינלאומי
ריצ'רד גיר בתפקיד דקלן מולקיירי, חבר ה-IRA לשעבר
סידני פואטייה בתפקיד קארטר פרסטון, סוכן FBI
דיאן ונורה בתפקיד המייג'ור ולנטינה קוסלו, קצינה רוסיה
ג'ק בלאק בתפקיד למונט, טכנאי נשק
ביקורות

התן קיבל ביקורות מעורבות מצד המבקרים, ששיבחו את הופעות השחקנים, במיוחד את ברוס וויליס בתפקיד הרשע, אך מתחו ביקורת על העלילה שזכתה להשוואות לא מחמיאות לעיבוד המקורי משנת 1973. למרות זאת, הסרט הצליח יחסית בקופות, כאשר הכניס כ-159 מיליון דולר ברחבי העולם.
באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל ציון של 23% מצד המבקרים, בהתבסס על 35 ביקורות. עם זאת, ציון הקהל היה חיובי יותר, עם 51%. ב-Metacritic, הסרט קיבל ציון של 36 מתוך 100, מה שמעיד על ביקורות מעורבות עד שליליות.
פיגוע דריסה

היעה האופני ששימש לפיגוע הדריסה בירושלים ב-2 ביולי 2008
אוטובוס שהתהפך במהלך פיגוע דריסה בירושלים ב-4 באוגוסט 2014
מחסום כנגד פיגועי דריסה שהוצב בתחנת אוטובוס בעכו, סמוך לתחנת הרכבת, סתיו 2014.
פיגוע דריסה הוא פיגוע המתבצע באמצעות כלי רכב, המשמש לדריסתם של אנשים הנקרים בדרכו.
בניגוד לפיגועים אחרים, כגון פיגוע ירי או פיגוע התאבדות, המצריכים ציוד מיוחד והתארגנות, פיגוע דריסה מצריך כלי רכב, שאותו קל להשיג. לפיכך פיגוע דריסה נערך פעמים רבות ביוזמה אישית של המחבל, ללא ארגון שסייע לו בעריכת הפיגוע.
לעיתים נדרשת הכרעה של בית המשפט, האם מדובר בפיגוע דריסה, או שהייתה זו תאונת דרכים.
פיגועי דריסה בישראל

בישראל נערכים פיגועי דריסה על ידי פלסטינים, בהיקף מצומצם יחסית לשיטות טרור אחרות. בעקבות פיגוע הדריסה בצומת אזור ב-14 בפברואר 2001 מוגנו רבות מהטרמפיאדות, באמצעות גדר המפרידה בינן ובין הכביש, כך שאי אפשר לפגוע בממתינים בטרמפיאדה.
פיגועי דריסה באירופה

רשימת פיגועי דריסה:
פיגוע הדריסה בניס אירע ב-14 ביולי 2016 במהלך חגיגות יום הבסטיליה, ובו נדרסו למוות 84 אנשים ונפצעו 434.
פיגוע הדריסה בברלין אירע ב-19 בדצמבר 2016 בשוק חג המולד בעיר, ובו נדרסו למוות 12 בני אדם ונפצעו 48.
הפיגוע בגשר ווסטמינסטר במרץ 2017, בו נדרסו למוות 5 ונפצעו כחמישים בני אדם.
פיגוע דריסה בסטוקהולם באפריל 2017, בו נרצחו 5 בני אדם ו-15 נפצעו.
פיגוע הדריסה בגשר לונדון ביוני 2017, בו נרצחו 8 בני אדם ונפצעו עשרות.
פיגוע הדריסה בברצלונה באוגוסט 2017, בו נרצחו 14 בני אדם ונפצעו כ-100.
הערות שוליים

↑  דוגמה:  חיים לוינסון, פלסטיני זוכה מביצוע פיגוע דריסה לאחר שנקבע שהיה מדובר בתאונה, באתר הארץ, 1 במרץ 2015
↑  סוכנויות הידיעות, 13 נרצחים ו-100 פצועים בחצי ק"מ של טרור בברצלונה, הנהג הדורס נמלט, באתר ynet, 17 באוגוסט 2017
ערך זה הוא קצרמרבנושא טרור. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רנה נוויל

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1899 גיברלטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  23 ביוני 1952 (בגיל 52) ירושלים 
 שם לידה:  René Victor Neuville 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  כנסיית סנטה אנה, ירושלים
 ידוע בשל:  מחקריו בפרהיסטוריה
 תפקיד:  דיפלומט, הקונסול הכללי של צרפת בירושלים (28 בפברואר 1946 עד 1 בינואר 1952)
 פרסים והוקרה:  פרס בורדין (1952)  לגיון הכבוד 
 
רְנֶה נֶוויל (René Victor Neuville; ‏30 באוקטובר 1899, גיברלטר – 23 ביוני 1952, ירושלים) היה דיפלומט צרפתי, שכיהן כקונסול צרפת בירושלים, ומחלוצי המחקר הפרהיסטורי בארץ ישראל.
קורות חייו

רְנֶה נֶוויל, נולד בגיברלטר בעת שאביו שירת כקונסול צרפת במקום, הצטרף לשירות החוץ הצרפתי מיד בתום מלחמת העולם הראשונה. תחילה הוצב בטנג'יר ואחרי כן בוונטימיליה (אי') שבאיטליה, שם למד אגיפטולוגיה. ב-1927 הוצב בירושלים כסגן הקונסול הצרפתי, ובמשך אחת-עשרה השנים הבאות התמסר לחקר הפרהיסטוריה של ארץ ישראל. רנה נוויל היה פעיל בחברה המזרחנית הארץ-ישראלית, היה חבר הנהלתהּ ובשנת 1931 כיהן כנשיא החברה. כמו כן היה חבר במועצה הארכאולוגית המייעצת של מחלקת העתיקות המנדטורית.
ב-1937 הוצב מטעם משרד החוץ של צרפת בארצות צפון אפריקה, ובשהותו במרוקו המשיך במחקריו באתרים פרהיסטוריים. אחרי מלחמת העולם השנייה, שבמהלכה הצטרף לכוחות צרפת החופשית, מונה לקונסול הכללי של צרפת בארץ ישראל ובעבר הירדן ושימש בתפקיד זה עד למותו.
חלקו במחקר הפרהיסטורי בארץ ישראל

במרוצת השנים שבהן שהה בארץ (1928–1937, 1946–1949) ניהל רנה נוויל חפירות באתרים פרהיסטוריים במדבר יהודה מטעם המכון לפליאונתולוגיה של האדם (צר') בפריז, במערות אֻם קַטַפָה, אבו זיף, צַחבָּה, א-טַבַּן, אֻם נְקוּס, עֵין סַח'רי, אֻם א-זֻויתינה ואֻם קַלעָה, במחסי-הסלע עִרק אל-אחמר ואל-קֻצַיר, וכן בטרסות אל-חִ'יאם ואבו זיף. בשנים 1929–1934 השתתף בחפירותיו של אלכסיס מאלון בתלוליות ע'סול מטעם המכון האפיפיורי למקרא, ובשנים 1934–1935 חפר לצד משה שטקליס במערת קדומים (קפזה) שלמרגלות הר הקפיצה. לפני פטירתו ב-1952 הספיק לחפור שנית באום קטפה ולקבל לידיו שני אוספים מן החפירות שערכו עוזריו הבדואים באתרים נוספים, ואלה פורסמו על ידי ז'אן פרו.
כבר ב-1934 סיכם נוויל, לראשונה, את הסכימה של שלבי התקופה הפלאוליתית העליונה בארץ ישראל. נוויל, לצד דורותי גארוד ואלפרד רוּסט (אנ'), שחפר בסוריה, התווה את המסגרת הכרונו-תרבותית של הפרהיסטוריה באזורנו המשמשת בעיקרה עד היום. לפני פטירתו הספיק נוויל להפיק את חיבורו המקיף על התקופות הפלאוליתית והמזוליתית במדבר יהודה, שבו הציג את תוצאות מחקריו ועליו זכה בפרס בּוֹרדין (Prix Bordin) מטעם האקדמיה לכתובים ולספרות (צר') המסונפת למכון של צרפת. החיבור כלל גם את מחקריהם של עמיתיו, הגאולוג יעקב בן-תור והזואולוג גאורג האז מהאוניברסיטה העברית ושל הארכאולוג ז'אן פרו והפלאונטולוג ריימונד וופרי (Vaufrey) מהמרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS) בצרפת.
נציג צרפת בארץ ישראל

נוויל נמנה עם שורת דיפלומטים-ארכאולוגים ששרתו בקונסוליה הצרפתית בירושלים, דוגמת פול-אמיל בוטה, שכיהן כקונסול הכללי של צרפת בירושלים, ושארל קלרמון-גנו, ששימש בה כמתורגמן. נוויל הקדיש חיבור מיוחד לתולדות נציגי צרפת בירושלים מאז המאה ה-17.
כנציג צרפת בארץ ישראל ובעבר הירדן פעל נוויל בהתאם לעמדת ממשלתו למען בינאום ירושלים (לפי תוכנית החלוקה מ-1947) מתוך ההכרה שרק במסגרת זו יובטחו המקומות הקדושים לנוצרים ונחלותיה ההיסטוריות של צרפת בירושלים ובסביבתה. נוויל היה חבר בוועדה הקונסולרית שמינתה מועצת הביטחון של האו"ם ב-1948 להפסקת האש בירושלים ובחלק מתקופת פעולתה עמד בראשה. על אף ההפגזות שניתכו על ירושלים במלחמת העצמאות לא עזב נוויל את מגוריו בקונסוליה ואף הקפיד על הנפת דגל צרפת מדי יום ביומו. בתקופה זו לא היה בכוחו להתמקד בפעולה מדעית כאוות נפשו, אף שלא הרפה ממנה.
הוקרה ועיטורים

רנה נוויל היה מעוטר לגיון הכבוד הצרפתי. ב-1936 בדרגת אביר וב-1948 הועלה לדרגת קצין. וכן היה בעל דרגת מפקד במסדר אבירי הקבר הקדוש (צר').
מותו והנצחתו

נוויל נפטר ב-1952 בירושלים אחרי מחלה קשה. מסע ההלוויה יצא מבניין הקונסוליה הצרפתית, עבר בשער מנדלבאום והסתיים בכנסיית סנטה אנה שבעיר העתיקה, שם נקבר.
א"ל סוקניק, ראש המחלקה לארכאולוגיה באוניברסיטה העברית, הדגיש בהספדו את הלהט שאִפיין את נוויל הן במילוי תפקידו כנציג ממשלת צרפת והן בעבודת המחקר המדעי.
ראו גם

הנאהבים מעין סח'רי
לקריאה נוספת

דברים לזכרו בכתב העת של החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה: 
Israel Exploration Journal ,Vol. 2 (4), 1952, p. 255
עופר בר-יוסף ויוסף גרפינקל, הפרהיסטוריה של ארץ ישראל: תרבות האדם לפני המצאת הכתב, הוצאת אריאל (ירושלים) ומוזיאון התרבות הירמוכית (קיבוץ שער הגולן), 2008, עמ' 325–326
ד' גלעד, פרק 'האתרים הפרהיסטוריים' בתוך הערך "מדבר יהודה, מערות", האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל כרך 3, 1992, עמ' 893–896
צילה הרשקו, בין פאריס לירושלים – צרפת, הציונות והקמת מדינת ישראל 1945–1949, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000
הערות שוליים

↑  ב-1927 ראה אור תרגום פרי עטו למהדורה המעודכנת של "דקדוק שפת מצרים הקדומה" שחיבר האגיפטולוג ג'וליו פֿארינה (Farina)
↑  אין מדובר באתר גשר הפרהיסטורי שבעמק הירדן
↑  רועי פורת, דוד עמית, עמוס פרומקין, מיקה אולמן ובועז לנגפורד, "מערות ואדי חריטון - נחל תקוע", מחקרי ארץ יהודה  ג', 2019, עמ' 18–21
↑  במאמר שראה אור בכתב-העת של בית הספר הצרפתי למקרא ולארכאולוגיה בירושלים – "La préhistorique de Palestine", Revue Biblique XLIII (1934), pp.237-259
↑  La Paléolitique et le Mésolitique du désert de Judée. Archives de l'Institut de Paléontologie Humaine. Memoire 24, Paris 1951
↑  נוויל היה פלאונטולוג חובב, ואת אוסף הקונכיות שלו הותיר ברשות עמיתו גאורג האז, והן כלולות באוספי הטבע הלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. ידיעון
HAASIANA מס' 6 (אפריל 2012, עמ' 37–39) ייחד לו מקום
↑  ביוזמת רנה נוויל, במלאת מאה שנים להצבתו של פול-אמיל בוטה בקונסוליה הצרפתית בירושלים, נקראה באוקטובר 1948 על שמו של בוטה הדרך היוצאת מרחוב המלך דוד שבה שכנה הקונסוליה הצרפתית
↑  פורסם בהמשכים ב-1947 וב-1948;  Heurs et malheurs des consuls de France à Jérusalem: aux XVIIe, XVIIIe et XIXe siècles
↑  על עמדותיו ועל התנהלותו של נוויל בהקשר לתוכנית החלוקה מ-1947 ולקביעת ירושלים כ"אזור נפרד" ואחרי כן בהקשר להכרת צרפת בישראל ובשאלת המוסדות הצרפתים בישראל, ראה: צילה הרשקו, בין פאריס לירושלים – צרפת, הציונות והקמת מדינת ישראל 1945–1949, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2000
↑  בעת פיצוץ מלון המלך דוד ב-22 ביולי 1946 שהה נוויל בבית הקונסוליה הצרפתית הסמוך למלון; נזקי ההדף היו מועטים הודות להתרעה המוקדמת
↑  "מותו של קונסול וחוקר: ר. נוויל", מעריב, 25 ביוני 1952
↑  הפכה למכון לארכאולוגיה רק בשנת 1967
↑  ג'רוזלם פוסט, 24 ביוני 1952, עמוד ראשון
↑  בסיום ההספד של ז'אן פרו, בעמודים 627–628, מובאת רשימה ממבחר כתביו של נוויל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265795805171  BIBSYS: 1052814  BnF: cb10972126m (data)  GND: 1157698913  ICCU: GEAV014431  ISNI: 0000 0003 6379 6037  LCCN: n83193441  Léonore: 276767  NTA: 150969627  SUDOC: 110936531  VcBA: 495/332085  VIAF: 228902064   WorldCat (עם VIAF): 228902064 
פסלון "הנאהבים מעין סח'רי"; נוויל מצא את הפסלון באוסף עתיקות בבית לחם והגדיר את זמנו כפרהיסטורי
מצבת קברו של רנה נוויל בכנסיית סנטה אנה, ירושלים
ננו-ספירה

ננו ספירה היא סוג של ננוקפסולה. ננו-ספירה היא חלקיק ננומטרי כדורי וחלול. את הננו-ספירה ניתן לייצר ממגוון גדול של חומרים כגון: חלבונים, סוכרים, חומצות גרעין, מתכות, חומרים אורגניים, אנאורגניים ועוד. כתוצאה מכך לננו-ספירה מגוון רחב של יישומים ביניהם שיגור תרופות. יצירת החלקיקים הננו-ספירים מאפשרת להקטין את צפיפות החומר ולהגדיל את שטח הפנים שלו.
המבנה הננו-ספירי מאפשר מספר דרכים לנשיאת התרופה; לעיתים החלקיק חלול ומעטפתו החיצונית היא התרופה או לחלופין ניתן לכלוא את התרופה בתוך החלקיק כאשר המעטפת מורכבת מחומר אחר. למעטפת חשיבות רבה כיוון שמעבר להיותה גוף החלקיק, ניתן להעניק לה תכונות שיקלו על שיגור התרופה והכוונתה ליעד המתאים. לדוגמה: ניתן לייצר את המעטפת מסוכר המהווה מזון לחיידקים אליהם מיועדת אנטיביוטיקה הכלואה בחלל החלקיק. כך החיידקים יתרכזו סביב החלקיק ויחשפו את התרופה תוך פירוק הסוכר .  יתרונות נוספים שניתן להעניק על ידי שליטה במבנה המעטפת הם: שליטה בקצב שחרור התרופה על ידי ייצור מעטפת עבה יותר, או הגנה על התרופה מפני מערכת החיסון על ידי כליאת התרופה בתוך מעטפת אינרטית.
הערות שוליים

↑  11.	V.R Sinha, A.K Singla, S Wadhawan, R Kaushik, R Kumria, K Bansal, S Dhawan, Chitosan microspheres as a potential carrier for drugs, Int J Pharm. 274 (2004) 1-3
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000355343
טביתא

דיוקנה בכנסיית סנט ג'ון באזור לונדון
טביתא שבה לתחייה
טביתא (ביוונית: Δορκάς; דורקס) הייתה דמות מהביבליה הנוצרית שחיה בעיר יפו במאה הראשונה לספירה. היא הייתה תלמידתו של ישו. טביתא הוגדרה כקדושה בנצרות הקתולית ובנצרות האורתודוקסית. יום חגה הוא 25 באוקטובר.
שמה הוא ממקור ארמי, תרגום שמה לעברית הוא צביה.
טביתא מופיעה פעמיים בברית החדשה. מסופר עליה בספר מעשי השליחים פרק ט'.
לפי מסורת נוצרית עמד ביתה במקום בו ניצב כיום סביל אבו נבוט.
טביתא הייתה אלמנה ולא היו לה ילדים. היא נודעה במעשי הצדקה שלה, כמו הכנת בגדים לעניים ועזרה לנזקקים.
טביתא חלתה, נפטרה וגופתה טוהרה. חברותיה הנשים נחפזו להזעיק את פטרוס, ששהה באותה עת בלוד הסמוכה. תלמידיו של ישו הפצירו בו שיגיע ליפו. כשהגיע פנו אליו חברותיה והראו לו את הבגדים שתפרה כצדקה. פטרוס הרחיק את האבלות ונותר לבדו עם טביתא. לאחר שהתפלל בעבורה הוא הצליח להחיותה והיא התיישבה במיטתה. על כך שנגע בה נחשב לטמא למשך שבוע ימים. הברית החדשה מספרת:
"וְתַלְמִידָה בְּיָפוֹ וּשְׁמָהּ טָבִיתָא תַּרְגּוּמוֹ צְבִיָּה וְהִיא מְלֵאָה מַעֲשִׂים טוֹבִים וּצְדָקוֹת אֲשֶׁר עָשָׂתָה׃ וַיְהִי בַּיָּמִים הָהֵם וַתֶּחֱלֶה וַתָּמֹת וַיִּרְחֲצוּ אֹתָהּ וַיְשִׂימוּהָ בַּעֲלִיָּה׃ וְלֹד קְרוֹבָה הִיא לְיָפוֹ וַיִּשְׁמְעוּ הַתַּלְמִידִים כִּי פֶטְרוֹס שָׁם וַיִּשְׁלְחוּ אֵלָיו שְׁנֵי אֲנָשִׁים וַיִּפְצְרוּ־בוֹ לְבִלְתִּי הֵעָצֵל לַעֲבֹר אֲלֵיהֶם׃ וַיָּקָם פֶּטְרוֹס וַיֵּלֶךְ אִתָּם וּבְבֹאוֹ הֶעֱלֻהוּ אֶל־הָעֲלִיָּה וַתִּגַּשְׁנָה אֵלָיו כָּל־הָאַלְמָנוֹת בּוֹכִיּוֹת וּמַרְאוֹת לוֹ אֵת הַכֻּתֳּנֹת וְאֵת הַבְּגָדִים אֲשֶׁר עָשְׂתָה צְבִיָּה בְּעוֹדָהּ עִמָּהֶן׃ וַיּוֹצֵא פֶטְרוֹס אֶת־כֻּלָּם הַחוּצָה וַיִּכְרַע עַל־בִּרְכָּיו וַיִּתְפַּלֵּל וַיִּפֶן אֶל־גְּוִיָּתָה וַיֹּאמֶר טָבִיתָא קוּמִי וַתִּפְתַּח אֶת־עֵינֶיהָ וַתֵּרֶא אֶת־פֶטְרוֹס וַתִּתְעוֹדָד׃ וַיִּשְׁלַח יָדוֹ וַיָּקֶם אֹתָהּ וַיִּקְרָא אֶת־הַקְּדוֹשִׁים וְאֶת־הָאַלְמָנוֹת וַיַּעֲמֵד אֹתָהּ חַיָּה לִפְנֵיהֶם׃ וַיִּוָּדַע הַדָּבָר בְּכָל־יָפוֹ וַיַּאֲמִינוּ רַבִּים בָּאָדוֹן׃ וַיּוֹאֶל לָשֶׁבֶת בְּיָפוֹ יָמִים רַבִּים עִם־בּוּרְסִי אֶחָד וּשְׁמוֹ שִׁמְעוֹן."
היא קבורה ביפו, סמוך לכנסיית פטרוס האורתודוקסית.
בית הספר טביתא ביפו נקרא על שמה, נבנה במחצית השנייה של המאה ה-19 ומנוהל בידי הכנסייה הסקוטית.
קברה ביפו

לפי המסורת הפרבוסלאבית נקברה טביתא בבית הקברות סמוך לכנסיית פטרוס האורתודוקסית. הקבר במערה חצובה בכורכר. מעל המערה הוקם מבנה, ובכניסה אליו קבוע פסיפס המתאר את האירוע. מדרגות יורדות משם לתוך מערת הקברים שם נוהגים המאמינים להדליק נרות. על הגג ניצב מבנה בצורת כנסייה פרבוסלבית.
תא תפילה על שם טביתא בכניסה למתחם
קברה של טביתא
כיתוב בעברית, ערבית, אנגלית, יוונית, ארמנית ורומנית בכניסה לקברה
ראו גם

טליתא קומי
הערות שוליים

↑  הספרייה הלאומית, מקום ביתה של טביתה ביפו (כיום סביל אבו נבוט), באתר ארכיון הספרייה הלאומית
↑  מעשי השליחים 9, 36-43
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1020644931  VcBA: 495/348867  VIAF: 232658729   WorldCat (עם VIAF): 232658729
ג'יי אוסו

| --- | --- |

ג'יי אוסו, 2024
 לידה:  22 באוגוסט 1985 (בן 39) סן פרנסיסקו, קליפורניה, ארצות הברית
 שם במה:  ג'יי אוסו ג'וש פאטו ג'ושועה פאטו ג'ולס אוסו הגובלדי גוקר
 משקל:  110 ק"ג
 גובה:  1.88 מטר
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  8 ביוני 2007 – הווה (17 שנים)
 מאמנים:  ריקישי Wild Samoan Training Center Florida Championship Wrestling
 ליגות:  WWE
 מידע אישי
 מספר צאצאים:  2 
 
ג'ושועה סמואל פאטו (באנגלית: Joshua Samuel Fatu; נולד ב-22 באוגוסט 1985) הידוע יותר בשם הבמה שלו, ג'יי אוסו הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית Raw. הוא חלק ממשפחת אנואי המפורסמת המכילה מתאבקים בעל שורשים סמואנים.
פאטו התאמן מאז ילדותו תחת הדרכתו של אביו וחבר היכל התהילה של ה-WWE, ריקישי, כשערך את הבכורה שלו בענף במסגרת ליגת הפיתוח דאז של הארגון, Florida Championship Wrestling‏ (FCW) בשנת 2010 תחת שם הבמה ג'ולס פאטו לצד אחיו התאום, ג'ימי, כצמד שנודע בשם האוסוס, ובו הם היו אלופי הזוגות של FCW. הם קודמו לרוסטר הראשי של ה-WWE כבר באותה השנה. במהלך שהותם ברוסטר הראשי, הם נוהלו על ידי בת דודתם, טמינה סנוקה ואשתו של ג'ימי, נעמי. מיולי 2021 ליוני 2023, הוא היה חלק מקבוצת הנבלים, הבלודליין לצד מנהיג הקבוצה ובן דודו, רומן ריינס ואחיו, ג'ימי וסולו סיקואה.
במהלך היותו חלק מצמד האוסוס, פאטו היה שותף לתקופת הכהונה הארוכה ביותר בהיסטוריה של ה-WWE, כשהחזיק במשך 622 ימים באליפות הזוגות של סמאקדאון ביחד עם אחיו, הישג שהושג במהלך תקופת הכהונה החמישית שלהם. הם שמונה פעמים אלופי הזוגות של ה-WWE, כשהוסיפו לאמתחתם שלוש זכיות נוספות באליפות הזוגות של Raw. בנוסף, הם זכו פעמיים בקטגוריית צמד השנה מטעם פרסי הסלאמי של ה-WWE בשנת 2014 ו-2015. הם הראשונים שזכו באליפות הזוגות של Raw ושל סמאקדאון והחזיקו בתארים אלה כחלק מאליפות הזוגות הבלתי מעורערת של ה-WWE.
כמתאבק יחידים, פאטו זכה בקטגוריית פיוד השנה של שנת 2020 על הפיוד שלו עם רומן ריינס מטעם רשת הטלוויזיה CBS Sports. בשנת 2021 הוא זכה בגביע לזכר אנדרה הענק. הוא זכה באליפות הזוגות הבלתי מעורערת של ה-WWE עם קודי רודס, זכייה שסימלה תקופת כהונה רביעית כאלוף הזוגות של Raw ושישית כאלוף הזוגות של סמאקדאון. בספטמבר 2024, הוא זכה באליפות הבין-יבשתית של ה-WWE, שהייתה אליפות היחידים הראשונה שלו בקריירה.
בשנת 2025, ג'יי אוסו ניצח בקרב הרויאל ראמבל של שנת 2025.
ביוגרפיה

פאטו נולד בסן פרנסיסקו, קליפורניה ב-22 באוגוסט 1985, תשע דקות אחרי אחיו התאום, ג'ונתן סולופה, להורים טאליסואה פיואוואי והמתאבק סולופה פאטו ג'וניור הידוע יותר בשם הבמה, ריקישי. הוא ממוצא סמואני ונצר למשפחת אנואי, שושלת של מתאבקים סמואנים. הוא למד בבית ספר התיכון אסקמביה שבפלורידה, שם שיחק פוטבול תחרותי. הוא המשיך את הקריירה שלו בענף באוניברסיטת מזרח אלבמה משנת 2003 ל-2005, שם תיפקד בעמדת הליינבקר.
חיים אישיים

פאטו הוא ממוצא סמואני. הוא הבן של חבר היכל התהילה של ה-WWE, סולופה פאטו ג'וניור (ריקישי), אחיו התאום של ג'ון פאטו (ג'ימי אוסו) ואחיו של ספה פאטו (סולו סיקואה), בנוסף הוא חלק ממשפחת אנואי: דודנים מדרגה ראשונה הם מתאבקי ה-WWE לשעבר, אפא אנואי ג'וניור (מאנו), סמואלה אנואי (סאמו), מאט אנואי (רוזי), ג'ו אנואי (רומן ריינס), שון מלוטה, חבר היכל התהילה של ה-WWE, רודני אנואי (יוקוזונה), לויד אנואי (אל. איי. סמות') וג'ייקוב פאטו. הוא האחיין של סם פאטו (הטונגה קיד), אדי פאטו (אומאגה) וחברי היכל התהילה של ה-WWE, אפא וסיקה אנואי. בנוסף, הוא בעל יחסי קירבה של אחים בין רוורנד אמיטוואנאי אנואי, פיתה (פיטר) מאיביה, ג'יימס (ג'ימי) סנוקה, ג'יימס רייהר-סנוקה (דיוס), שרונה סנוקה פולמלו (טמינה סנוקה) ודוויין ג'ונסון (דה רוק). שם הבמה שלו "אוסו" פירושו "אח" בשפה הסמואנית. בין השנים 2011 ל-2016, הוא ואחיו ביצעו את ריקוד המלחמה הסמואני המסורתי, סיווה טאו, לפני הקרבות שלהם.
הוא נשוי לטקסיה טראוויס מאז 8 בינואר 2015, אותה הכיר מאז שנות התיכון. לשניים יש יחד שני בנים: ג'סייה וג'ייס.
בעיות משפטיות

פאטו נעצר בינואר 2018 בגין נהיגה בשכרות במחוז הידלגו, טקסס לאחר שהופיע באירוע של ה-WWE בארינת פיין, כאשר הוא שוחרר כבר באותו היום.
לאור אישומים במקרים נוספים ביחד עם אחיו התאום, ג'ונתן, ג'ושועה ואחיו הורחקו מכניסה לקנדה, אף על פי שהותרה להם כניסה מיוחדת למדינה עבור האירוע תא ההדחות בשנת 2023.
לאחר שהחל את קריירת היחידים שלו, הוא אימץ את הביטוי "Yeet" בספטמבר 2023. לעומת זאת, ה-WWE החליט להשעות באופן זמני את מכירות מוצרי המרצ'נדייז של אוסו ב-4 בדצמבר 2023 לאחר שהתגלה שהביטוי "Yeet" נרשם על ידי המתאבק העצמאי ממערב וירג'יניה, קייסי סקוט הופמן, בשנת 2021 במשרד הפטנטים וסימני המסחר של ארצות הברית, אך הושעה משימוש באוקטובר 2022. בעיה משפטית זו נפתרה מספר ימים לאחר מכן ומוצרי המרצ'נדייז של אוסו שבו למכירה.
אליפויות והישגים

הישגים ברשת הטלוויזיה CBS Sports
פיוד השנה (2020)  - עם רומן ריינס
צמד השנה (2018)  - עם ג'ימי אוסו
הישגים בערוץ הספורט ESPN
העלילה הטובה ביותר של השנה (2022)  - כחלק מקבוצת הבלודליין וסמי זיין
צמד השנה (2022)  - עם ג'ימי אוסו
הישגים בארגון ההיאבקות Florida Championship Wrestling – FCW
אליפות הזוגות של FCW (פעם אחת)  - עם ג'ימי אוסו
הישגים במגזין New York Post
העלילה הטובה ביותר של השנה (2022)  - כחלק מקבוצת הבלודליין וסמי זיין
הישגים במגזין Rolling Stone
צמד השנה (2017)  - עם ג'ימי אוסו
הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
קבוצת השנה (2022)  - עם הבלודליין
צמד השנה (2014)  - עם ג'ימי אוסו
PWI דירג אותו במקום ה-17 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2024
PWI דירג אותו במקום ה-1 מתוך 50 הצמדים הטובים ביותר לשנת 2022  - עם ג'ימי אוסו
הישגים במגזין ההיאבקות Wrestling Observer Newsletter – WON
פיוד השנה (2023)  - כחלק מקבוצת הבלודליין מול קווין אואנס וסמי זיין
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
האליפות הבין-יבשתית (פעם אחת)
אליפות הזוגות של Raw‏ (4 פעמים)  - עם ג'ימי אוסו (3) וקודי רודס (1)
אליפות הזוגות של סמאקדאון (6 פעמים)  - עם ג'ימי אוסו (5) וקודי רודס (1)
רויאל ראמבל (2025)
הגביע לזכר אנדרה הענק (2021)
טורניר הטוען לכתר לאליפות הבין-יבשתית (2024)
פרסי הסלאמי (פעמיים)
צמד השנה (2014, 2015)  - עם ג'ימי אוסו
זאפה

ערך זה עוסק ברשת מועדוני הופעות ישראלית. אם התכוונתם למלחין, גיטריסט וזמר אמריקאי, ראו .
| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בעלות:  גולן עינת
  
 www.zappa-club.co.il
 
זאפה היא רשת של מועדונים בישראל, המפעילה 8 אתרים בהם מתקיימות הופעות חיות של אמני במה.
היסטוריה

רשת זאפה הוקמה ב-2004 על ידי רותי הכהן, יוני פיינגולד, ונועם פיינגולד, שלושה אחים במקור מחיפה. הרשת פועלת בארבעה תחומים מרכזיים: לוקיישנים, פסטיבלים והפקות מקור, משרד כרטיסים וחברת אירועים פרטיים ועסקיים.
לרשת מועדוני זאפה לאירועים ובנוסף, מנהלת את כל תחום התרבות של מלון 'אלמא', מלון ומרכז לאומנויות בזכרון יעקב, אחראית למכירת כרטיסי המופעים, שיבוץ המופעים והפסטיבלים.
הרשת מפיקה גם אירועי בידור אחרים שלא באתריה.
בעלי הרשת הם Cts Eventim Israel, גולן עינת וחברת דלק.
הרשת נקראת על שמו של המלחין, הגיטריסט והזמר האמריקאי פרנק זאפה.
במרץ 2020, במהלך מגפת הקורונה, החל לשדר ערוץ קשת 12 הופעות חיות ללא קהל שהועברו בשידור חי ממועדון הזאפה.
מועדוני זאפה

המועדונים הם:
זאפה תל אביב, זאפה הרצליה, זאפה ירושלים, זאפה חיפה, מיני ישראל, זאפא אלמא בזכרון יעקב, כרם ברקן וזאפה אמפי שוני.
מועדון זאפה תל אביב החדש במתחם מידטאון, נפתח באוגוסט 2021 ויכול להכיל במקביל 2 הופעות/ אירועים לכמות קהל של בין 400 ל-1500 איש.
אופי הפעילות

במועדונים מופיעים בעיקר זמרים ומוזיקאים ישראלים, אך גם זמרים ומוזיקאים זרים. במרבית המועדונים הישיבה היא סביב שולחנות, ומתאפשרת אכילה ושתייה במקום החל כשעתיים לפני ההופעה.
הערות שוליים

↑  זאפה בסלון | אמיר דדון בהופעה מיוחדת, באתר ‏מאקו‏
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: a78a33f0-8323-4b09-a91d-fcfaa59ffc60 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.