stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגת הצדק: גרסת סניידר
הפקה > קמפיין ReleaseTheSnyderCut#

מיד לאחר שחרורו לאקרנים של "ליגת הצדק", המעריצים יצרו עצומה מקוונת לשחרור "גרסתו של סניידר" (Snyder Cut) שזכה ליותר ממאה ושמונים אלף חתימות. הקמפיין השתמש בתיוג ReleaseTheSnyderCut# במדיה החברתית, והחל לפני שלמעריצים היה כל ידיעה כי קטע מסרט "ליגת הצדק" של סניידר קיים למעשה. הקמפיין הוצת מהתגובה מהביקורת כלפי הגרסה הקולנועית, בידיעה שסניידר השאיר את עבודות הבימוי והעבודה הסופית של הסרט בידי ג'וס וידון וההנחה שווידון יצר סרט נחות. הנסיבות הושוו למצב דומה עם הסרט "סופרמן 2" (1980). גם "ליגת הצדק" וגם "סופרמן 2" מציגים במאי שהוחלף, מסיבות שונות, לפני השלמת הסרט, מה שהביא לכך שהבמאי השני נכנס ועשה שינויים מהותיים בטון של כל סרט. אף על פי שהנימוק מאחורי עזיבתו של כל במאי שונה, ריצ'רד דונר הצליח להשלים את גרסתו של "סופרמן 2" בשנת 2006. חלקם הניחו שגרסה חלופית של "ליגת הצדק" תופץ בדיסקים כמו בסרטים קודמים שביים סניידר שיצאו להפצה בדיסקים עם גרסאות מורחבות, וגרסאות אלו קיבלו ביקורות חיוביות יותר מהגרסאות שהוקרנו בקולנוע עם מגבלת זמן. כמה מחברי הצוות של "ליגת הצדק" הראו תמיכה בשחרור "גרסת סניידר", כולל השחקנים ג'ייסון מומואה, קירן היינדס וריי פישר, וכן הצלם קליי אנוס, ג'יי אוליבה, הצלם פביאן וגנר, כפיל הפעלולים של בן אפלק ריצ'רד סטרון. כמו גם דמויות אחרות בענף הקולנוע והקומיקס שאינן קשורות לליגת הצדק תמכו גם בהוצאת "Snyder Cut" כולל הקולנוען קווין סמית', מפיק הטלוויזיה סטיבן ד. נייט, וסופרי הקומיקס רוב ליפלד., רוברט קירקמן וג'רי אורדווי. במלאת שנתיים לגרסה הקולנועית, כמה מחברי הצוות הראו תמיכה במדיה חברתית בהוצאת "Snyder Cut".‏
פעילי הקמפיין עסקו במעשי אקטיביזם כדי לקדם את מטרתם. בהנחה שהנהגת התאגידים היא מה שמונע את שחרורו של "Snyder Cut", המעריצים פנו ישירות לדמויות חדשות שקשורות לאולפני האחים וורנר לדרוש את שחרורו. ביוני 2018 פנו המעריצים למנהלים בחברת AT&T בעקבות מיזוג בין החברה לוורנר; ביוני 2019 הם פנו למנכ"לית וורנר החדשה, אן סרנוף, שהחליפה את קווין צוג'יהרה לאחר התפטרותו, ושוב בחודש שלאחר מכן במסע כתיבה המוני וביולי 2019 הם יצרו קשר עם WarnerMedia בעקבות ההכרזה על שירות הסטרימינג החדש שלה HBO Max. לקראת הקומיק-קון בשנת 2019, מעריץ השיק קמפיין מימון המונים כאשר מחצית מהכספים נועדו לקמפיין פרסום הכולל שלטי חוצות ומודעה המקדמת את "גרסת סניידר", כשהחצי השני ייתרם לקרן האמריקאית למניעת התאבדות (AFSP). לקמפיין דומה שנערך בקומיק-קון של ניו יורק ב–2019, רכשו הפעילים שטחי מודעות בשני שלטי חוצות מעל טיימס סקוור ובה ציטוטים של אנשי הצוות. החל מאוקטובר 2019 גויסו עבור הקמפיין יותר מ־110,000 דולר עבור ה-AFSP.‏ המאמצים זכו לשבחים מסניידר עצמו ומ-AFSP.‏
הפקה > צילומים

בספטמבר 2020 נודע כי זאק סניידר מתעתד לערוך צילומי השלמה בהשתתפות בן אפלק, ג'ארד לטו, אמבר הרד, ג'ו מנגנלו, גל גדות, הנרי קאוויל וריי פישר, למספר סצנות שצולמו החל מ-6 באוקטובר 2020.
פסקול

| --- | --- |

 פסקול מאת Junkie XL
 יצא לאור:  18 במרץ 2021
 סוגה:  פסקול
 חברת תקליטים:  Warner Bros. Records
 הפקה:  צ'רלס רובן, דבורה סניידר 
 
Junkie XL (הידוע כטום הולקנבורג) הלחין את הפסקול לסרט; הוא היה אמור להלחין גם את הפסקול לסרט הקולנוע ליגת הצדק, אך לאחר עזיבתו של סניידר והגעתו של ג'וס וידון הוא הוחלף על ידי דני אלפמן. רצועת הפסקול הראשונה שהוא הלחין מתוך הפסקול לגרסת סניידר נחשפה ב-17 בפברואר 2021 ונקראת "הצוות במלחמת הכוח" ("The Crew at Warpower").
לאחר ש-HBO Max הכריזו על שחרור גרסת סניידר, הולקונבורג נשכר מחדש להלחין את הפסקול לסרט ולדבריו אורך הפסקול הוא 4 שעות ו-20 דקות. גרסת כיסוי לשיר הללויה מאת לאונרד כהן בביצוע אליסון קרואו ינוגן בכתוביות הסיום של הסרט, כמחווה לאוטום סניידר, בתו המנוחה של סניידר. ב-6 במרץ 2021 הולקנבורג חשף שפסקול הסרט מכיל 54 רצועות באורך כולל של 4 שעות.
פסקול > רשימת הרצועות

Song to the Siren – Rose Betts
A Hunter Gathers
Migratory
Things Fall Apart
Wonder Woman Defending / And What Rough Beast
World Ending Fire
Middle Mass
Long Division
No Paradise, No Fall
The Center Will Not Hold, Twenty Centuries of Stony Sleep
As Above, So Below
No Dog, No Master
Take This Kingdom by Force
A Splinter from the Thorn That Pricked You
Cyborg Becoming / Human All Too Human
The Path Chooses You
Aquaman Returning / Carry Your Own Water
The Provenance of Something Gathered
We Do This Together
The Will to Power
Smoke Become Fire
I Teach You, the Overman
A Glimmer at the Door of the Living
How We Achieve Ourselves
The Sun Forever Rising
Underworld
Superman Rising, Pt. 1 / A Book of Hours
Beyond Good and Evil
Monument Builder
Monument Destroyer
Urgrund
So Begins the End
The House of Belonging
Earthling
Flight Is Our Nature
Indivisible
And the Lion-Earth Did Roar, Pt. 1
And the Lion-Earth Did Roar, Pt. 2
Superman Rising, Pt. 2 / Immovable
At the Speed of Force
My Broken Boy
That Terrible Strength
An Eternal Reoccurrence of Change
We Slay Ourselves
Your Own House Turned to Ashes
All of You Undisturbed Cities
The Art of Preserving Fire
The Crew at Warpower
The Foundation Theme (from Zack Snyder’s Justice League)
Batman, a Duty to Fight / To See
Batman, an Invocation to Heal / To Be Seen
Wonder Woman, a Call to Stand / A World Awakened
Flash, The Space to Win / Our Legacy Is Now
Hallelujah – Allison Crowe(Allison Crowe)
הפצה > הזרמה

ב-20 במאי 2020 במהלך צפייה משותפת בסרט "איש הפלדה", הודיע זאק סניידר כי הגרסה שלו לסרט תצא בשירות HBO Max בשנת 2021. הכרזה שאושרה בהמשך על ידי וורנר מדיה ואולפני האחים וורנר עצמם.
במהלך דיון עם מעריצים, סניידר אישר כי WarnerMedia ו-HBO Max עובדים על תוכניות הפצה אחרות לקיצוץ בשווקים בינלאומיים שבהם HBO Max אינו זמין. כך יהיה זמין באירופה ובסקנדינביה דרך HBO Europ ו-HBO Nordic. בישראל, בה HOT, פרטנר tv ו-Yes הטלוויזיה בלוויין יעלו את הסרט לצפייה מה-19 במרץ 2020, כאשר הסרט הפך לסרט הגדול הראשון שמופץ בישראל לאחר פרוץ מגפת הקורונה. ברוסיה הסרט יופץ ב-18 במרץ 2021 במקביל לעלייתו ב-HBO Max בשירות KinoPoisk ובשירותי סטרימינג דומים בעשרות מדינות בעולם, בעיקר בשירותי HBO במדינות נבחרות באירופה וכן בשירות HBO Go במדינות אסיה נבחרות. באמריקה הלטינית, הסרט יוקרן בבלעדיות ב-HBO Max כאשר השירות יושק באזור מאוחר יותר ביוני 2021. בניו זילנד הסרט יוקרן בבכורה בשירות הזרמת המדיה "ניאון" מבית Sky.
מאוחר יותר הודיעה WarnerMedia כי ליגת הצדק של זאק סניידר תהיה זמינה לצפייה ברחבי העולם לצד ארצות הברית ב-18 במרץ 2021 (למעט סין ויפן). הסרט יהיה זמין באמצעות מספר אפשרויות וידאו לפי דרישה, שירותי סטרימינג שונים בנוסף ל-HBO ו-HBO Go. בצרפת, DC Comics France הודיעה לראשונה על שחרורו לצפייה ב-22 באפריל 2021, אך מאוחר יותר הצהירה כי הסרט יהיה זמין ביום תאריך השחרור העולמי שלו, אם כי טרם הועברה שיטת ההפצה. הסרט ישוחרר בהודו ב-BookMyShow Stream, יחד עם שחרורו גם בפלטפורמות אחרות כמו Google Play Movies במדינה.
סניידר הביע את התעניינותו בהקרנת סרטו בבתי הקולנוע של IMAX בשווקים ברגע שהרשויות ישתלטו על מגפת הקורונה. סניידר אמר כי לגרסה הקולנועית, הוא הוסיף הפסקה בת 10 דקות באמצע הסרט בשביל הפסקה. למהדורה הדיגיטלית חשף סניידר כי הסרט יחולק לשישה פרקים, החל בפרק 1 "אל תסמוך על זה, באטמן", פרק 2 "עידן הגיבורים", פרק 3 "אמא אהובה, בן אהוב", פרק 4 "שינוי מכונה", פרק 5 "כל סוסי המלך" ופרק 6 "משהו אפל יותר", אך לא מדובר בחלוקה לפרקים נפרדים, אלא פרקים כחלק מהסרט באורך 4 שעות. בנוסף, דווח על שחרור Blu-ray ו-DVD אפשרי, בעוד שהסרט צולם ויועלה ביחס רוחב-רוחב של 1.33:1 לצד 1.43:1 למסכי איימקס. הסרט יהיה זמין גם להזרמה באיכות 4K‏, HDR (גם ב-HDR10 וגם ב-Dolby Vision) וב-Dolby Atmos בשירות HBO Max. יצאה גם גרסת שחור-לבן של הסרט בשם Justice Is Grey.
בעוד שהגרסה תוכננת במקור לצאת כמיני-סדרה בת ארבעה פרקים בנוסף לסרט יחיד, סניידר אמר ב-Vero בינואר 2021 כי הגרסה תשוחרר כסרט באורך מלא. מאוחר יותר אישרה זאת WarnerMedia בהודעה לעיתונות, שתיארה את ליגת הצדק של זאק סניידר כ"סרט עלילתי מקורי מבית HBO מקס באורך מלא". הסרט הוקדש לזכרה של אוטום סניידר, בתו המנוחה של זאק.
ב-8 במרץ 2021, עשרה ימים לפני המועד המתוכנן, HBO Max שחררה בטעות את הסרט לכמה מנויים שניסו לצפות בסרט "טום וג'רי". בסופו של דבר הטעות תוקנה בתוך שעה.
הפצה > שיווק

לצד ההכרזה על "ליגת הצדק של זאק סניידר", שחררה HBO כרזות המתארות את ששת חברי ליגת הצדק. למרות שכרזות אלו שימשו בעבר לקמפיין השיווקי של הגרסה הקולנועית, הפעם הן הופיעו בצבעי שחור-לבן והדגישו את שמו של סניידר. כריס אגאר מ-Screen Rant כינה את השימוש בכך ניגוד גמור מהכרזות הצבעוניות של ליגת הצדק, בהחלטה מכוונת שנועדה להפריד בין שתי הגרסאות של הסרט. ב-18 ביוני 2020 שוחרר טיזר ראשון המראה את וונדר וומן נכנסת למערה כשקולו של ג'סי אייזנברג כלקס לות'ור נשמע ברקע בעודה מביטה בתחריט של דארקסייד.
טריילר רשמי ראשון הוצג במהלך אירוע DC FanDome ב־22 באוגוסט 2020 ונודע שאורך הסרט הוא 4 שעות. בספטמבר 2020 נחשף גם קטע מתוך פסקול הסרט שהלחין Junkie XL. בינואר ובפברואר 2021 נחשפו תמונות מהסרט וב־14 בפברואר יצא גם קדימון רשמי מלא.
תגובות

לאחר ההכרזה על שחרור "ליגת הצדק: גרסת סניידר" מעריצים רבים הביעו את התלהבותם ברשתות החברתיות עם ההאשטאג #ReleleasheSnyderCut ששימש את הקמפיין. כמה ממעריציו של סניידר העלו קטעי וידאו שלהם הורסים את עותקי ה-DVD והבלו-ריי של הגרסה הקולנועית. אנשי תעשייה רבים, כמו גם חברי צוות, הביעו את תודתם למעריצים שתמכו בשחרור גרסתו של סניידר. עם זאת, כמה עיתונאים הביעו חשש מכך שחברת WarnerMedia מודה דווקא למעריצים שעסקו בצורות הטרדה הטרלה, התקשורת חששה שהדבר יהווה תקדים שלילי. ברם, מנכ"ל HBO מקס, טוני גונקלבס, חזר על תשוקת המעריצים והכחיש טענות כאלה ואישר כי כעסק הם מקשיבים לדרישת הצרכנים.
גלריה

כרזת הסרט כפי שפורסמה על ידי האחים וורנר
כרזה ראשונית
ראו גם

סופרמן 2: הגרסה של ריצ'רד דונר
מנחת דלתון

מנחת דלתון הוא מנחת השוכן ברמת דלתון, סמוך לפארק תעשיות רמת דלתון. במקום מסלול טיסה עשוי אספלט, ואין בו שירותי תעופה משום סוג.
המנחת הוקם בשנת 2002, כדי שישרת את תושבי מרום הגליל ויזמים בפארק התעשייה. המנחת לא זכה להצלחה והוסב בשנת 2016 לשמש מסלול לספורט מוטורי.
בשנת 2014, התרסק מטוס טקסאן במנחת בעת שהמריא.
בשנת 2018, אישר משרד התחבורה את השימוש במנחת לצורך ניסויים במכוניות אוטונומיות.
הערות שוליים

↑  זוהר בלומנקרנץ, מנחת מטוסים יוקם בסמוך לפארק תעשיות דלתון בצפון, באתר הארץ, 5 באוגוסט 2001
↑  דוח חקירה בטיחותית לתאונה שארעה בתאריך 3.5.14
↑  טל שחף , ‏המדינה תממן ניסויים במכוניות אוטונומיות, רחפנים ורמזורים חכמים, באתר גלובס, 6 ביוני 2018
| נמלי תעופה ומנחתים אזרחיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| נמלי תעופה בין-לאומיים | חיפה • בן-גוריון • רמון |  |
| שדות תעופה | ראש פינה • הרצליה |  |
| מנחתים | קריית שמונה • פיק • שמרת • אסיף • מגידו • הבונים • עין שמר • תנובות • ראשון לציון • בר-יהודה • ערד • באר שבע • שדה בוקר • קציעות • מצפה רמון • מישר • ספיר • קדמה |  |
| לא פעילים | דלתון • ציקלון • עטרות • דימונה • עובדה (צבאי בלבד) • יטבתה |  |
| נהרסו או פונו | בצת • שדה דב • קרני • קטיף • נווה זוהר • אילת |  |
| מנחתים מאולתרים | מנחת עמק המצלבה • מנחת גבעת שאול |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא תעופה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מלחמת האזרחים ברואנדה

מלחמת האזרחים ברואנדה הייתה מלחמת אזרחים, שהתקיימה במדינה בין הכוחות המזוינים ברואנדה אשר ייצגו את הממשלה לבין המורדים הפטריוטים ברואנדה (RPF) (אנ'). המלחמה החלה ב-1 באוקטובר 1990 והסתיימה ב-18 ביולי 1994. הבסיס למלחמה היה בסכסוך ארוך השנים בין שבט ההוטו לשבט הטוטסי. אנשי ההוטו תפסו את השלטון בשנת 1959 (בברכת המושל הבלגי, שעזב רק בשנת 1962 עם קבלת העצמאות). עם שליטת ההוטים, נאלצו למעלה מ-336,000 טוטסים לבקש מקלט במדינות שכנות. קבוצה של פליטים אלה אשר התאגדו באוגנדה, ייסדו את ה-RPF תחת הנהגתו של פרד רוויגימה.
מלחמת אזרחים זו הובילה לרצח העם ברואנדה שהחל ב-6 באפריל 1994 והסתיים ב-18 ביולי במהלכם נהרגו בין 500,000 ל-1,000,000 טוטים והוטים.
ה-RPF אשר ניצח במלחמה זכה בשליטה במדינה, כאשר פול קגאמה נעשה המנהיג. קגאמה כיהן כסגן נשיא משנת 1994 וכנשיא משנת 2000. ה-RPF החל בתוכנית שיקום של בניית תשתיות המדינה והנעת הכלכלה, הביא את מבצעי רצח העם למשפט וקידם פיוס בין שני המחנות. בשנת 1996 פתחה ממשלת רואנדה בראשות ה-RPF במתקפה נגד מחנות פליטים בזאיר, ביתם של מנהיגי המשטר לשעבר ומיליוני פליטים משבט ההוטים. פעולה זו החלה את מלחמת קונגו הראשונה, שהוציאה את השלטון הוותיק מהנשיא מובוטו ססה סקו מהשלטון. נכון לשנת 2020, קאגמה ו-RPF נותרו הכוח הפוליטי הדומיננטי ברואנדה.
רקע

המתיישבים המוקדמים של מה שהיא עכשיו רואנדה היו טווים, עם ילידי, פיגמים, אשר התיישבו באזור בין 8000 ל-3000 לפנה"ס. בין השנים 700 לפני הספירה ל-1500 לספירה נדדו קבוצות בנטו לאזור והחלו לנקות אדמות יער לחקלאות. להיסטוריונים ישנן מספר תאוריות לגבי נדידת הבנטו. תאוריה אחת היא שהמתיישבים הראשונים היו ההוטו, והטוטסי נדדו מאוחר יותר והקימו קבוצה גזעית מובהקת, שמקורה בקרן אפריקה. תאוריה חלופית היא שההגירה הייתה איטית ויציבה, כאשר קבוצות נכנסות השתלבו בחברה הקיימת ולא השתלטו עליה. לפי תאוריה זו ההוטו והטוטסי הם סוג אחרון, ולא הבחנה גזעית.
המתיחות האתנית בין רוב ההוטו למיעוט הטוטסי שורשיה בעידן בו שלטה האימפריה הבלגית במדינה, כאשר הממשל הבלגי עודד את האינטרסים של הטוטסי ופגע באינטרסים של ההוטו, ובכך שהתעמתו שני השבטים, חיזקו הבלגים את כוחם במדינה. כשעזבו הבלגים את רואנדה, הם השאירו אחריהם מבנה חברתי מאוד לא יציב. עימותים בין הוטו לטוטסים תועדו כבר בשני העשורים הראשונים לאחר קבלת עצמאות ב-1962.
גל חדש של מתח אתני שטף את המדינה בשנת 1990. אחת הסיבות העיקריות הייתה ההאטה הכלכלית ומחסור במזון. במהלך השנה סבלה המדינה ממזג אוויר גרוע ויבש וממחירים נמוכים יותר לקפה, מצרך יצוא גדול של המדינה. בעיות אלה תרמו ליצירת אקלים פוליטי מסוכן ביותר. מתח זה הוחמר על ידי הבטחות צרפתיות לעמי מרכז אפריקה לעזור להם לבנות דמוקרטיה. רבים מהרואנדים שמעו קריאה זו, והחלה הקמתה של תנועה דמוקרטית, רובם סטודנטים, אשר חבריה מחו באופן אקטיבי בקיץ 1990 כנגד מדיניות הממשלה המקומית אשר לא באמת איפשרה לדמוקרטיה להתקיים במדינה.
במקביל, החלה התסיסה בתוך הקהילה האתנית הטוצית. אותם טוטים שגורשו מהמדינה לפני יותר משלושים שנה והיו במחנות פליטים במדינות שכנות התאספו בקבוצה מאורגנת – החזית הפטריוטית הרואנדית (RPF). ההוטו ראה באנשים אלה נציגים של האצולה המושחתת, שגורשו בצדק מהארץ. הם ציינו כי צאצאי הטוטים האלה כבר לא יודעים דבר על רואנדה ולא דיברו צרפתית אלא אנגלית. אולם הטוטים הגולים דרשו הכרה בזכויותיהם, כולל הזכות לחזור למולדתם. הם החלו להפעיל לחץ על ממשלת רואנדה ובסופו של דבר אילצו את ממשלתו של ז'ובנל הביארימנה לעשות ויתורים. על ה-RPF פיקד האלוף פרד רוויג'ימה, שקודם לתפקיד סגן שר הביטחון באוגנדה השכנה. עם זאת, שנאת זרים הולכת וגוברת הביאה להחמרת החקיקה האוסרת כעת על כל אזרחי אוגנדה, כולל פליטי רואנדה, להחזיק אדמות במדינה.
הייברימאנה נאלץ להקים ועדה לאומית שתחקור את "מושג הדמוקרטיה" ותתחיל לעבוד על הקמת "אמנה פוליטית לאומית" שתפייס בין ההוטו לטוטסי. ברגע קריטי זה במשא ומתן, המצב יצא מכלל שליטה. בשלב זה, ה-RPF כבר לא היה מוכן לחכות שממשלת רואנדה תמלא את הבטחותיה והחלו הפרעות.
ה-RPF הוקם בדצמבר 1987 כממשיך דרכה של "הברית לאחדות הלאומית" ברואנדה. הארגון החדש שם לו למטרה להקל על החזרת כל פליטי רואנדה לרואנדה, בכוח אם יהיה בכך צורך, ולקבוע אחדות לאומית ודמוקרטיה במדינה. ה-RPF כלל בעיקר את הדור השני של הטוטסים הגולים ומנה יותר מארבעת אלפים אנשי צבא שהוכשרו היטב בצבא אוגנדה ובעלי ניסיון קרבי.
המלחמה > פלישת 1990

בשעה 2:30 לפנות בוקר ב-1 באוקטובר 1990 כחמישים ממורדי RPF פלשו לאוגנדה ורואנדה והרגו איש מכס שהוצב בגבול. אחריהם הגיעו כמה מאות מורדים נוספים, לבושים במדי צבא אוגנדה ובנשק הכולל מקלעים ומשגרי רימונים. דרישות ה-RPF כללו סיום של הפרדה אתנית ומערכת זהות, כמו גם רפורמות פוליטיות וכלכליות אחרות, המייצגות את RPF כארגון דמוקרטי המבקש להפיל את המשטר המושחת. נשיא אוגנדה, יוורי מוסווני, ונשיא רואנדה, הביארימנה, שהו באותה עת בניו יורק בפסגה העולמית לילדים. תפקידה של אוגנדה בסכסוך הועמד מיד בספק. סביר להניח שיוורי מוסווני ידע על תוכניות ה-RPF, אך לא תמך בהן בגלוי. ליוורי מוסווני היו מספר מניעים שלא להתערב, כולל עניין ביציבות במערב אוגנדה וההזדמנות לחזק את העמדה במשא ומתן עתידי עם הפליטים. מאוחר יותר, לאחר שזכה לשמור על יציבות במדינתו, החליט מוסווני לעזור למפלגת RPF.
בימים הראשונים של הלחימה, ה-RPF זכה להצלחה משמעותית והתקדם 60 ק"מ בדרום המדינה. לצבא ממשלת רואנדה היה יתרון כמותי וגם קיבל סיוע מכלי הרכב המשוריינים והמסוקים הצרפתיים, אך ה-RPF נהנה מאלמנט ההפתעה. הצלחותיה של החזית נקלעו למידה מסוימת של קושי עקב מותו של המפקד פרד רוויג'ימה ביום השלישי למתקפה. סביר להניח שרוויג'ימה נהרג על ידי הכפוף לו, הגנרל פיטר ביינגאנה, אם כי לאחר מכן טען ה-RPF כי הוא נהרג מכדור תועה.
המתקפה נעצרה לאחר שצרפת וזאיר התערבו בסכסוך. זאיר שלחה כמה מאות חיילים מהדיוויזיה הנשיאותית המיוחדת להילחם לצד ממשלת רואנדה. גם צרפת שלחה מספר פלוגות המורכבות מ-125 צנחנים שהגיעו מהרפובליקה המרכז-אפריקאית על מנת לתמוך בממשלה. בהמשך הצטרפו אליהם יחידות נוספות. צרפת, שחתמה על ברית הגנה עם הביארימנה בשנת 1975, התעקשה כי יש להשתמש בכוחותיה אך ורק להגנה על אזרחי צרפת, אך למעשה הצנחנים נשלחו לחסום את התקדמות ה-RPF לבירה קיגאלי. צרפת סיפקה גם לממשלת רואנדה ארטילריה, מרגמות וציוד צבאי אחר, וכן סיוע כלכלית. בתחילה גם בלגיה תמכה בממשלה, אך קיצצה את הסיוע הצבאי זמן קצר לאחר פרוץ הלחימה, וציטטה את החקיקה המקומית האוסרת על השתתפותם של חיילים בלגים במלחמות אזרחים. לעומת זאת, צרפת חיזקה את מעמדה באזור ובכך החליפה את בלגיה כנותנת החסות הזרה העיקרית של רואנדה.
ב-7 באוקטובר 1990 פתחו כוחות הממשלה במתקפה נגדית. ה-RPF לא היה מוכן למלחמה ארוכה ונאלץ להתחיל בנסיגה. מייג'ור פול קגאמה, שהיה בעבר בארצות הברית לצורך הכשרה פיקודית, חזר לארץ על מנת להשתלט על כוחות המורדים. עם זאת, ב-23 באוקטובר נעצרו שני מפקדי ה-RPF, מייג'ור פיטר ביינגאנה (המפקד בפועל) וכריס בוננזי, סלים סאלח, אחיו של נשיא אוגנדה, בגין רצח רוויגמי והובא לאוגנדה לחקירה ולבית המשפט. המורדים הפכו מיואשים ובסוף החודש הוסעו חזרה לפארק הלאומי אקאגרה בצפון מזרח המדינה.
ב-4 באוקטובר בלילה, פתחה ממשלת רואנדה במתקפה מדומה על קיגאלי עם ירי ופיצוצים. מתקפה זו נועדה להפחיד את האוכלוסייה, לגייס תמיכה במלחמה ולעודד חיפוש אחר מרגלים ובוגדים אפשריים בקרב אזרחים. יותר מ-10,000 איש נעצרו. הניקוי האתני החל בארץ. על פי עדי ראייה, ב-10 באוקטובר ביצע רב-סרן אלואיס נטבאקוזה טיהור כזה בכפר בגימה. עשרה ימים לאחר הפלישה קראו גורמים מקומיים לאוכלוסייה להרוג את הטוטוסים המקומיים ולשרוף את בתיהם. לפחות 488 אזרחים נהרגו תוך 48 שעות.
המלחמה > ההתארגנות מחדש של ה-RPF

עם הגעתו לארץ החל פול קגאמה לארגן מחדש את כוחות RPF שירדו לכמות של פחות מ-2,000 חיילים. הוחלט לפתח תוכניות למלחמה מפלגתית בצפון הארץ. יוורי מוסווני נתן הוראה ל-RPF לסגת חזרה לאוגנדה תוך לילה אחד. במהלך החזרה הכפויה, פול קגאמה וחייליו התפרסו מחדש מערבה אל הרי וירונגה, שם כוחות הממשלה לא יכולים לתקוף אותם. ה-RPF שהה חודשיים בהרים, שם התאמן וחיזק את כוחו. עם זאת, תנאי החיים היו קשים מאוד, וחלק מחברי הצבא מתו בגלל הטמפרטורות הנמוכות בשטחים הפתוחים בהרים.
הזמן בהרי וירונגה הושקע בארגון מחדש של הצבא ובנייה מחדש של ההנהגה שסבלה הרבה במהלך הלחימה. אלכסיס קניארנגווה, הוטו ובעל בריתו לשעבר של הביארימנה, מונה לראש ה-RPF. עם זאת, הטוטסים המשיכו להוות את רוב הנהגת החזית. מאוגנדה, בורונדי, טנזניה, זאיר ואפילו מארצות הברית ואירופה הגיעו מתגייסים חדשים. בתחילת 1991 צבא RPF גדל ל-5,000 חיילים, עד 1992 הוא כבר מנה 12,000, ובמהלך המתקפה, בשנת 1994 הוא הגיע ל-25,000 חיילים.
בנוסף לגיוס מתגייסים חדשים, ה-RPF גייס כספים להמשך המאבק. טוטסים רבים ברחבי העולם תרמו להגדלת המימון עבור ה-RPF. מורדים קנו נשק בשוק הבינלאומי וקיבלו אספקה מצבא אוגנדה המחתרתי.
המלחמה > מלחמת גרילה

בינואר 1991 חזר פול קגאמה למלחמה. הצעד הראשון היה ההשתלטות הבלתי צפויה על העיר רוהנגרי ב-23 בינואר 1991. רוהנגרי לא רק שהייתה קרובה להרי וירונגה, אלא נתפסה גם כמעוז השלטון של הביארימנה. ה-RPF כבש את העיר עקב ההפתעה והחזיק אותה יום אחד לפני שנסוג בחזרה אל ההרים. במהלך הכיבוש שדדו המורדים כלי נשק וציוד מצבא רואנדה, הסתערו על כלא רוהנגרי, ושחררו אסירים פוליטיים רבים. ההתקפה יצרה אווירה של פחד ברואנדה ומצב חירום הוכרז במדינה.
לאחר פעולה זו, ה-RPF החל לנהל מלחמת גרילה קלאסית שאופיינה בהתכתשויות קלות משני הצדדים. RPF החלו לשדר תוכניות מאוגנדה לרואנדה מתחנת רדיו משלה בשם Radio Mukhabura. רדיו זה הפך לכלי תעמולה רב עוצמה שהאשים את הביארימנה ברצח עם. במהלך השנים הבאות היו ניסיונות רבים להגיע להסכמה על הפסקת אש, אך הם לא הביאו דבר, והלחימה נמשכה עד 13 ביולי 1992, אז נחתם בעיר ארושה שבטנזניה על הסכם הפסקת אש.
המלחמה > הסכמי ארושה

המלחמה נמשכה כמעט שנתיים וחצי, עד אשר נחתם הסכם הפסקת אש ב-12 ביולי 1992 בעיר ארושה, טנזניה, הידוע כ"הסכמי ארושה", הסכם אשר קבע את לוח הזמנים למשא ומתן ואישר הצבת קבוצת משקיפים צבאיים בחסות ארגון האחדות האפריקאית במדינה. הפסקת האש נכנסה לתוקף ב-31 ביולי 1992, והמשא ומתן הפוליטי החל ב-30 בספטמבר 1992.
במהלך החודשים הבאים נמשך המשא ומתן, שלא הביא להצלחה רצינית בשטח. לבסוף, בעקבות דיווחים על טבח הטוטסי ב-8 בפברואר 1993, ה-RPF פתח במתקפה גדולה נוספת. התקפה זו אילצה את כוחות הממשלה לסגת, ואפשרה ל-RPF לכבוש במהירות את רוהנגרי ואז לפנות דרומה ולהתחיל להתקדם לעבר הבירה. הדבר גרם לפאניקה בפריז, ששלחה מיד כמה מאות חיילים צרפתים לרואנדה וכמות גדולה של תחמושת. הגעת הכוחות הצרפתים לקיגאלי שינתה משמעותית את המצב הצבאי ואילצה את ה-RPF לנטוש את הבירה בסערה. ב-20 בפברואר עצרו המורדים 30 ק"מ צפונית לקיגאלי והכריזו על הפסקת אש חד צדדית, ולאחר מכן הם החזירו את חייליהם לעמדותיהם המקוריות למשך מספר חודשים. עד אז, למעלה מ-1.5 מיליון אזרחים, בעיקר משבט הוטו, ברחו מבתיהם.
הסכם השלום השברירי נמשך עד 7 באפריל 1994. עם זאת, המתח בחברה לא פחת. פלישת הטוטסי לא נתפסה כדרך להשיג שוויון, אלא כניסיון של הטוטסים לחזור לשלטון. ההוטו התגייס סביב הנשיא. הביארימנה עצמו הגיב על ידי הצגת תוכנית רצח עם שהופנתה נגד כל הטוטסים והוטואים שיש להם אינטרסים משותפים כלפיהם.
פעולות צבאיות במהלך רצח העם

ב-6 באפריל 1994 חזר הנשיא ז'ובנל הביארימנה משיחות בדאר א-סלאם ומת כשמטוסו הופל. פעילי הוטו, אינטרמהאמווה, והמשמר הנשיאותי החלו להרוג פוליטיקאים באופוזיציה ומנהיגי טוטסי, והאשימו אותם בהריגת הנשיא. רצח העם שהחל תוך שעות ספורות לאחר מכן במדינה,הביא למותם של כ-937,000 בני אדם תוך שלושה חודשים.
עד 7 באפריל בערב, ה-RPF חידש את המתקפה שלו דרומה. נציגיהם בפרלמנט, שנשלחו לשם בעקבות תוצאות משא ומתן לשלום, התקדמו כדי לפגוש את המורדים. הכוחות העיקריים של ה-RPF בצפון ב-8 באפריל חולקו לשלושה חלקים. קבוצה אחת עברה מערבה על מנת לחסום את כוחות הממשלה ברוהנגרי. הקבוצה השנייה, נכנסה לגבול המזרחי של מדינת קיבונגו. הקבוצה השלישית, הצליחה לעשות צעד משמעותי קדימה לעבר הבירה עד ל-11 באפריל בערב. שני הצדדים החלו לחזק את עמדותיהם, וה-RPF החל להקיף את העיר. במזרח נתקלו המורדים בהתנגדות מסוימת מצד כוחות הממשלה והגיעו לגבול טנזניה ב-22 באפריל. ב-5 במאי הם החלו להפגיז את שדה התעופה של הבירה, וב-16 במאי חסמו כבישים ראשיים במדינה. כוחות הממשלה ניסו לפתוח במתקפת נגד ב-6 ביוני, אך היא נכשלה.
לאחר שתפסו את השליטה בפאתי הצפון, המזרחי והדרומי של הבירה, כוחות ה-RPF החלו לנוע צפונה לאורך פרברי העיר הדרום-מערבית. המורדים החלו להסתער על הבירה משלושה כיוונים. הלחימה הקשה נמשכה עד תחילת יולי 1994. ב-3 ביולי כוחות הממשלה החלו לעזוב את הבירה ולקחו איתם את מרבית האוכלוסייה האזרחית. על פי האו"ם, כבר לא הייתה להם תחמושת. למחרת, לאחר מאבק של שלושה חודשים, נכנעו המורדים למרכז קיגאלי.
עם נפילת קיגאלי, כוחות הממשלה החלו להתפרק, עד לכניעה המוחלטת ב-18 ביולי.
השלכות

מורדי הטוטסי הביסו את משטר ההוטו, ורצח העם הסתיים ביולי 1994, אך כשני מיליון הוטו – שחלקם השתתפו ברצח העם וחששו מנקמת טוטסי – ברחו לבורונדי השכנה, טנזניה, אוגנדה וזאיר. אלפי אנשים מתו במגפות של כולרה ודיזנטריה ששטפו את מחנות הפליטים. הקהילה הבינלאומית הגיבה במאמצי סיוע הומניטריים. באותה תקופה, הקואליציה להגנת רואנדה החלה במיליטריזציה של המחנות, והשתמשה בהם כבסיס להפלת ממשלת RPF.
בעקבות רצח העם ברואנדה ותפיסת השלטון ברואנדה על ידי הטוטסי, נמלטו בני הוטו רבים מרואנדה לזאיר, והתפתחה לחימה בין ההוטו והשבטים הזאיריים, כאשר הטוטסי סובלים משני הצדדים. (במזרח המדינה התגוררו מהגרים רבים מבני הטוטסי וההוטו מרואנדה שהיוו כמחצית מהאוכלוסייה באזור).
מחנות הפליטים של ההוטו במזרח זאיר שימשו גם כבסיסים להתקפות של ההוטו נגד הטוטסי ברואנדה. בתקופה זו החלה ממשלת רואנדה של הטוטסי בפעולות צבאיות נגד ההוטו בזאיר.
לורן קבילה, שהיה יריב של ממשלת מובוטו ססה סקו (שתמכה בשבט ההוטו – בנובמבר 1996 פורסם צו האוסר הימצאות בני טוטסי בזאיר ומטיל עונש מוות על טוטסי שיימצא בה) זה זמן רב, עמד בראש החזית שנפתחה כנגד מובוטו. המשטר הנוקשה והרודני של מובוטו יצר לו אויבים כמעט בכל זאיר, ולכן קבילה זכה לתמיכה רבה, עקב כך בשנת 1996 פרצה מלחמת קונגו הראשונה.
במהלך המלחמה, כוחות רואנדה הרסו את מחנות הפליטים בהם השתמשו בני ההוטו בהתקפותיהם אל תוך רואנדה, והתקדמו מערבה לקראת עיר הבירה קינשאסה. חייליו של מובוטו סבלו ממורל נמוך לאור קבלת משכורת נמוכה של כדולר לחודש, שלעיתים כלל לא שולם, וציוד מועט ולקוי. במקרים רבים נמנעו החיילים מלהילחם נגד המורדים ובמקום זאת בזזו את העיירות ונסו מהן לפני הגעת המורדים. קבילה ואנשיו הגיעו לשערי עיר הבירה קינשאסה ללא התנגדות, כאשר מובוטו נמלט לטוגו ומאוחר יותר למרוקו.
קבילה הפנה במהרה עורף לתומכיו – רואנדה ואוגנדה, שב-1998 ארגנו ניסיון להפילו. במהלך מלחמת קונגו השנייה, כונן לורן קבילה ברית עם צבא השחרור הרואנדי, יורשו של הקואליציה למען רואנדה. לאחר מותו בשנת 2001, ז'וזף קבילה, בנו, הפך לנשיא, וארגון מיליציית ההוטו עבר רפורמה לכוחות הדמוקרטים לשחרור רואנדה. תנועה זו עדיין מהווה איום מסוים על ממשלתו של פול קגאמה.
בשנת 2015 שילמה ממשלת רואנדה פיצויים לאוגנדה בגין נזק שנגרם במהלך מלחמת האזרחים לאזורי הגבול שלה.
הערות שוליים

↑  Peter Biles in Nairobi, Rwanda calls for aid to halt rebels, the Guardian, ‏4 באוקטובר 1990 (באנגלית)
↑  Interview with Kagame - Habyarimana Knew Of Plans To Kill Kim, web.archive.org, ‏13 באוקטובר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558809205171  BnF: cb16537702s (data)  LCCN: sh97002612  NKC: ph249603  SUDOC: 155414844