stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיליה אימרי
הערות שוליים

↑  Published on Monday 4 April 2011 20:18 (4 באפריל 2011). "Interview: Celia Imrie, actress – News". The Scotsman. UK. נבדק ב-24 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Private Passions: Celia Imrie, Radio 3 Programme Information - Sunday 10 June, BBC
↑  "Rutland 28". William1.co.uk. נבדק ב-24 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mitchell, Gabrielle (20 ביוני 2005). "Variety Theatre Review – Unsuspecting Susan". Variety. נבדק ב-24 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rhoda Koenig (25 בפברואר 2009). "Plague Over England, Duchess Theatre, London; Saturday Night, Jermyn Street Theatre, London – Reviews, Theatre & Dance". The Independent. UK. נבדק ב-24 בינואר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑    Gerard O Donovan, ‏Who Do You Think You Are? Celia Imrie, BBC One, review, The Telegraph, 10 October 2012
↑    Nick Britten, ‏Celia Imrie, the screen matriarch who couldn't bear to be married, The Telegraph, 11 April 2011
↑    Daphne Lockyer, ‏Celia Imrie: Love and marriage? Gawd, no, The Telegraph, 3 June 2013
↑  Imrie, Celia (2 באפריל 2011). "My electric shock nightmare at the hands of the CIA's evil doctor". Daily Mail. London. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007426415505171  PLWABN: 9810551067605606  BIBSYS: 12046394  BnF: cb14546541t (data)  GND: 1019038292  ISNI: 0000 0001 1493 1437  LCCN: no00004897  MusicBrainz: a27eb21c-d4e1-4522-a6c3-5a6551fbec22  NKC: xx0160818  NLA: 40652540  NLK: KAC2020M8132  NTA: 311817874  RERO: 02-A026113623  SUDOC: 251316114  VIAF: 69169234   WorldCat (עם VIAF): 69169234
אייפון SE (דור 2)

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  סדרת דגמי טלפון חכם 
 יצרן:  אפל 
 תאריך הכרזה:  15 באפריל 2020 
 תאריך הפצה:  24 באפריל 2020
 סדרה:  אייפון 
 הקודם בסדרה:  אייפון SE 
 הבא בסדרה:  אייפון SE (דור 3) 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  iOS 15
 נפח אחסון:  64, 128 או 256 ג'יגה בייט
 זיכרון:  3GB
 מסך:  4.7 אינץ' רטינה (750X1334)
 מצלמה:  מצלמה קדמית: 7 מגה-פיקסל מצלמה אחורית: 12 מגה-פיקסל. צילום וידאו באיכות 4K 3840x2160 30fps. או 1080p, 60fps  פלאש LED כפול
 סוללה:  ליתיום פולימר 1,821 מיליאמפר
 רשת:  דור 4 (4G)
 קישוריות:  GSM, 3G,HSPA, LTE
 מידות
 רוחב:  67.3 מ"מ 
 גובה:  138.4 מ"מ 
 עובי:  7.3 מ"מ 
 משקל:  148 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 www.apple.com/iphone-se/
 
הדור השני של אייפון SE (הידוע גם כ-אייפון SE‏ 2020) הוא טלפון חכם שעוצב, פותח ומשווק על ידי חברת אפל. זהו חלק מהדור ה-13 של האייפון, לצד דגמי אייפון 11 ו-11 Pro / Pro Max. האייפון SE הוכרז ב־15 באפריל 2020 על מנת להחליף את סדרת האייפון 8, תוך שהוא גם ממשיך דרכו של האייפון SE מהדור הראשון. הזמנות מוקדמות החלו ב־17 באפריל 2020, והטלפון שוחרר לאחר מכן ב־24 באפריל 2020.
הדור השני של SE דומה לממדים ולצורה של אייפון 8 (כולל הלוח הקדמי וכפתור הבית הפיזי עם Touch ID), וכן חולק רכיבי חומרה מאייפון 11, כולל מעבד A13 (במקום ה-A11, אשר נמצא באייפון 8). וממשיך את הדפוס שנקבע על ידי האייפון SE מהדור הראשון (שחלק את הממדים ואת הצורה עם מכשירי האייפון 5 ואייפון 5S הישנים יותר, אך את מרבית החומרה הפנימית שלו הוא חלק עם האייפון 6S הגבוה והגדול יותר).
בדומה ל-SE הקודם, הטלפון החדש ממוקם כ'דגם מוזל', וחסרים לו תכונות של דגמי השוק היקרים יותר כמו האייפון 11 ו-אייפון 11 פרו, כדוגמת התצוגה מקצה לקצה, ניווט על ידי מחוות, ו-Face ID.
היסטוריה

ממשיך דרכו של האייפון SE מהדור הראשון היה מקור לניחושים מאז 2017, (שנה לאחר ששוחרר הדור הראשון). שמו היה נתון גם להשערות. ניחושים כללו (הנפוצים ביותר) iPhone SE 2 / iPhone SE2, iPhone, iPhone SE (2020) / iPhone SE 2020 ו-iPhone 9, בגלל קווי דמיון עם האייפון 8.
במרץ 2020, על פי הדיווחים, נשלחו ל-Best Buy, מגינים לטלפון שלא היה מוכר עם גוף בגודל אייפון 8 ועדשת מצלמה יחידה. וכן פורסמו בחנות המקוונת של אפל מגני מסך של בלקין עבור אייפון SE התואמים לסגנון דגמי הבסיס של אייפון 6, אייפון 6S, אייפון 8 ואייפון 7. עם זאת, הפניות לאייפון SE הוסרו במהירות.
עיצוב

לאייפון SE מסגרת אלומיניום וזכוכית קדמית ואחורית. מידות הטלפון והעיצוב החיצוני זהים כמעט לגמרי לאייפון 8 למעט הלוגו במרכז שהוא של אפל ללא מיתוג אייפון. בדומה לאייפון 8, יש לו את אותן הלוחיות העליונות והתחתונות בחלק הקדמי וכפתור בית המשולב עם Touch ID מהדור השני.
אייפון SE זמין בשלושה צבעים: לבן, שחור, ואדום.
בשונה מאייפון 8 הכסוף (וכל מכשירי האייפון הכסופים או הלבנים הקודמים מאז האייפון 4), האייפון SE הלבן כולל שוליים שחורים כמו הדגם השחור והדגם האדום, בקנה אחד עם סגנון הצבעים של אייפון 11 ו-אייפון XR.
| צבע | שם |
| --- | --- |
: שחור
: לבן
: אדום
מפרט > גודל

עם מסך אלכסוני של 4.7 אינץ', הדור השני של SE iPhone הוא קטן ביחס למרבית המכשירים שמיוצרים כיום. עם זאת, הוא עדיין גדול בשלושים אחוזים מהדור הראשון של ה-SE, שהמסך שלו הוא 4 אינץ'. מה שהוביל עיתונאי להצהיר כי האייפון SE מהדור השני היה "המסמר בארון הקבורה" עבור טלפונים קטנים, לאחר העלייה המהירה בגודל הסמארטפונים של כל הדגמים בשנים האחרונות.
מפרט > חומרה

המכשיר מגיע עם מעבד A13 של דגמי האייפון 11 ואפשרות לסים כפול.
מפרט > חומרה > תצוגה

גודל המסך הוא 4.7 שזהה לאייפון 8.
מפרט > חומרה > מצלמה

האייפון SE מגיע עם מצלמת 12MP המאפשרת לצלם בכמה מצבי צילום:
תמונה
Live Photo
זום אופטי
הילוך איטי
פנורמה
קיטועי זמן
פורטרט הכולל מצבי תאורה שונים ועוצמת עומק
Quick Take -לצלם סרטון\רצף תמונות בלחיצה אחת ארוכה על כפתור הצילום במצב תמונה
סרט-ניתנת האפשרות גם לצלם סרטון ב-4K.
מפרט > תוכנה

אייפון SE הושק עם iOS 13.4 ותומך ב- Apple Pay וב-Apple Card.
ציר זמן של דגמי אייפון

Sources: Apple press release library
הערות שוליים

↑  Peters, Jay (15 באפריל 2020). "How the second-gen iPhone SE compares to the iPhone 11". The Verge. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "iPhone SE 2 Again Rumored to Launch in First Half of 2018". MacRumors (באנגלית). נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Miller, Chance (30 במרץ 2020). "iPhone 9 case inventory arriving at Best Buy, other retailers with April 5 merchandising date". אורכב מ-המקור ב-3 באפריל 2020. נבדק ב-3 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "iPhone 9 will be called iPhone SE and could launch soon (Update)". Tom's Guide. נבדק ב-3 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "iPhone SE 2020: Everything We Know". MacRumors (באנגלית). אורכב מ-המקור ב-5 באוגוסט 2018. נבדק ב-15 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "iPhone SE 2020: full specification". Tech Aedgar (באנגלית). נבדק ב-20 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Axon, Samuel (18 באפריל 2020). "Why Apple has stopped making small phones—and why it should start again". Ars Technica. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Seifert, Dan (15 באפריל 2020). "Even 'small' phones are big now". The Verge. נבדק ב-18 באפריל 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Apple's iOS 13.4.1 Fixes FaceTime Bug, Now Available for 2020 iPhone SE". Gadget Hacks. נבדק ב-26 באפריל 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Apple Inc. (2004-2016). Press Release Library. Retrieved April 6, 2016.
לווייתנאים

.
| לווייתנאים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
אינפרא־מחלקה:: שיליניים
על־סדרה:: לאורסיאתריה
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: לווייתנאים
שם מדעי
 Cetacea ‏בריסון, 1762

לִוְויְיתָנָאִים (שם מדעי: Cetacea) היא תת-סדרה של יונקים ימיים, שכמה מהמינים המשתייכים אליה הם מבעלי-החיים הגדולים בעולם. במשך מיליוני שנים הסתגלו הלווייתנאים יותר מכל יונק אחר לחיים במים. על-סמך ממצאים רבים, מקובל שהלווייתנאים התפתחו מיונקים יבשתיים ועברו בהדרגה לחיים באוקיינוסים. גופם דמוי-הפלך מאפשר תנועה קלה במים; רגליהם הקדמיות השתנו לסנפירים; רגליהם האחוריות נעלמו ונותר להן זכר רק בדמות עצמות שרידיות מנוונות – הן לא מחוברות לעמוד השדרה וחבויות בתוך הגוף; הזנב התחלף בסנפיר זנב מאוזן, המחולק לשתי אוּנוֹת ומאפשר ניווט קל במים; חוש הריח שלהם אבד או שהוא אינו מפותח היות שאין בו צורך במים; כמעט כל שער גופם נעלם; שכבת שומן עבה מפרידה בין גופם לבין המים הקרים; והתאמות פיזיולוגיות והתנהגותיות נוספות הקיימות אצלם מקלות על החיים בסביבה ימית.
תת-סדרת הלווייתנאים כוללת כ-90 מינים, שכולם חיים באוקיינוסים מלבד חמישה מיני דולפינים החיים במים מתוקים. הלווייתנאים החיים מחולקים לשתי תת-סדרות: לווייתני מזיפות (Mysticeti) ולווייתני שיניים (Odontoceti; ובהם גם דולפינים); בעבר התקיימה תת-סדרה נוספת: לווייתנים קדומים (Archaeoceti), שנכחדה. במרבית המקרים לווייתני המזיפות גדולים באופן משמעותי מלווייתני השיניים, הקטנים והמהירים יותר, וכמה מלווייתני המזיפות הם מבעלי החיים הגדולים ביותר בכדור הארץ. לווייתני השיניים מתאפיינים בשיניים חדות, והם ציידים מהירים שניזונים מדגים ומיצורים ימיים אחרים. לעומתם לווייתני המזיפות הם חסרי שיניים ובמקום זאת יש להם מזיפות ארוכות דמויות מסננת, שבעזרתן הם מסננים פלנקטון מהמים.
באופן מסורתי, מחולקים הלווייתנאים לשתי קבוצות: דולפינים ולווייתנים, אף על פי שאינן קבוצות טקסונומיות נפרדות. הן הלווייתנים והן הדולפינים ידועים באינטליגנציה הגבוהה שלהם (שמנוצלת לעיתים על ידי האדם למופעי ראווה). בערך זה, כאשר מדובר על לווייתנאים הכוונה היא לסדרה Cetacea כולה, לרבות הדולפינים והפוקנות; וכאשר מדובר על לווייתנים, הכוונה היא לכל הלווייתנאים שאינם דולפינים או פוקנות, כלומר למיני הלווייתנאים הגדולים.
אנטומיה ומראה

הלווייתנאים, לצד התחשאים, הם היונקים היחידים המותאמים לחיים בסביבה ימית לחלוטין למשך כל חייהם. הלווייתנאים מבלים את כל חייהם בגופי מים, ואינם מסוגלים לשרוד לאורך זמן ביבשה (על אף שהם נושמים אוויר). לווייתנאים העולים ליבשה מתים תוך זמן-מה כתוצאה מחנק, עקב תמט הריאות, שאינן יכולות לעמוד במשקל הגוף כשאינו נתמך במים, מהתייבשות ומסיבות אחרות. כל המבנה האנטומי והפיזיולוגי של הלווייתנאים מותאם לחיים במים, אף על פי שיש להם את כל המאפיינים הבסיסיים של שלייניים:
נשימת אוויר - הלווייתנאים נושמים אוויר כשאר היונקים והם בעלי ריאות. אף על פי שהלווייתנאים מסוגלים לצלול בעצירת נשימה לפרקי זמן שבין דקות ספורות למספר שעות – בהתאם למין הספציפי, כל הלווייתנאים חייבים לעלות לפני המים על-מנת לנשום אוויר אחת לזמן מסוים.
לב - לבם של הלווייתנאים בעל ארבעה מדורים, והוא מסייע לחלוקת הדם בצורה יעילה לאזורי הגוף השונים.
הומיאותרמיות - הלווייתנאים הם הומיאותרמיים (בעלי "דם חם"), כלומר טמפרטורת הגוף שלהם קבועה פחות או יותר ואיננה מושפעת באופן ניכר מטמפרטורת הסביבה. ללווייתנאים שכבת שומן עבה, המפחיתה במידה ניכרת את איבוד חום גופם במים.
יניקת חלב - נקבות הלווייתנאים ממליטות גורים מפותחים, הניזונים למשך תקופה ארוכה יחסית מחלב אם עשיר בשומן ובחומרים מזינים שאותו הם יונקים מבלוטות החלב של אימם. העובר מתפתח בבטן אמו, ובמהלך ההיריון הוא ניזון באמצעות חבל הטבור.
אנטומיה ומראה > גודל

נציגי הלווייתנאים הם הגדולים שבבעלי החיים בכדור הארץ. הלווייתן הכחול, העשוי להגיע לאורך של כ-27–33 מטר ולמשקל של למעלה מ-170 טונות, איננו רק בעל החיים הגדול ביותר החי כיום, אלא הגדול בבעלי החיים שחיו אי פעם בכדור הארץ. לשונו של הלווייתן הכחול גדולה כל-כך עד שפיל וכ-50 בני אדם יכולים לעמוד עליה בתוך פיו. לבו קרוב לגודלה של מכונית קטנה והוא הלב הגדול ביותר בקרב כל בעלי החיים. גם אבי העורקים גדול מאוד, וקוטרו מגיע לכ-35 סנטימטרים - גדול מספיק כדי להכיל תינוק קטן. לשם השוואה, משקלו של הדינוזאור הגדול ביותר, ארגנטינוזאורוס, זאורופוד באורך של כ-36 מטר שחי בעידן המזוזואיקון, הוערך בכ-70–100 טונות.
מין אחר של לווייתן, הראשתן גדול-הראש, הוא הגדול שבטורפים, אם לא מונים בטורפים את הניזונים מטרף מתלהק כפלנקטון. הפרט הגדול ביותר שתועד היה באורך מוערך של כ-28 מטר ומשקל מוערך של 120–150 טון, אך כיום, עקב ציד המוני, נדיר לראות ראשתן גדול-ראש שאורכו עולה על 18 מטר. בקרב הדולפיניים המין הגדול ביותר הוא הקטלן (Orcinus orca), שיכול להגיע לאורך של 10 מטר ומשקל של 10 טון. בשל גודלו, שיניו החדות, מוחו המפותח ושיתוף הפעולה בין פרטים שונים ובין להקות, הקטלן הוא טורף-על ואחד הטורפים הקטלניים ביותר באוקיינוס.
אורך גופם של הלווייתנאים הקטנים ביותר, הדולפין לבן-הראש, הדולפין לה פלטה, פוקנת ואקיטה, הדולפין הדרום אפריקני (Cephalorhynchus heavisidii) ומינים נוספים, מגיע עד ל-1.7 מטר לערך.
להלן טבלה ובה ששת הלווייתנאים הגדולים ביותר וממדיהם:
| דירוג | שם מדעי | שם עברי | משפחה | אורך ממוצע | אורך מרבי | משקל ממוצע | משקל מרבי | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Balaenoptera musculus | לווייתן כחול | לווייתני ענק | 27–30 מטר | 33 מטר | 150–170 טון | 177 טון | בעל החיים הגדול ביותר בכל הזמנים |
| 2 | Balaenoptera physalus | לווייתן מצוי | לווייתני ענק | 18–21 מטר | 27 מטר | 40–70 טון | 120 טון | בממוצע, הלווייתן השני בגודלו |
| 3 | Physeter macrocephalus | ראשתן גדול-ראש | ראשתניים | 16–18 מטר | 28 מטר | 50 טון | 150 טון | באופן ממוצע קטן מלווייתן מצוי, אך הפרט הגדול ביותר שתועד גדול יותר מלווייתן מצוי |
| 4 | Balaena mysticetus | בלנה גרינלנדית | בלניים | 16–18 מטר | 21 מטר | 75 טון | 100 טון | ידוע גם כלווייתן קשות ראש או כלווייתן ארקטי גדול פה |
| 5 | Eubalaena japonica | אובלנה צפון-פסיפית | בלניים | 15–18 מטר | 20 מטר | 50–80 טון | 100 טון | שאר מיני האובלנה הם בעלי גודל דומה |
| 6 | Balaenoptera borealis | לווייתן צפוני | לווייתני ענק | 12–15 מטר | 20 מטר | 30–40 טון | 50 טון | גודל הפרטים משתנה כתלות באזור המחיה |
אנטומיה ומראה > אנטומיה

האנטומיה של הלווייתנאים תואמת את זו של מרבית היונקים. ההבדלים באנטומיה בינם לבין יונקים יבשתיים נובעים בעיקר מהסביבה הימית בה חיים הלווייתנאים, אולם הם מושפעים גם מגורמים אחרים, כמו הקרבה האבולוציונית של הלווייתנאים למעלי הגירה. עיקרי האנטומיה:
מערכת העיכול – אצל לווייתני השיניים, השיניים משמשות רק לתפיסת המזון, שעל-פי רוב נבלע בשלמותו. רק כאשר מדובר בטרף גדול (טרף גדול הוא מנת חלקם הכמעט בלעדית של הקטלנים) עשויות השיניים לשמש לקריעת המזון לחתיכות קטנות יותר. אצל לווייתני המזיפות חסרי השיניים, קיימות מזיפות, שצורתן דמוית שערות, ושתפקידן לסנן מהמים יצורים קטנים מהם הם ניזונים. הלשון של הלווייתנאים ספוגית, וניידותה מעטה יחסית. הוושט צר יחסית, במיוחד אצל לווייתני המזיפות. קיבתם בנויה משניים עד ארבעה מדורים: הראשון משמש לאחסון ולכתישה מכנית; השני דומה יותר לקיבתם של מרבית היונקים, ובו מופרשים חומצת מימן כלורי ואנזימי עיכול נפוצים נוספים כמו ליפאז ופפסין; והשלישי מכיל לרוב בלוטות המפרישות ריר. המעיים אינם מתחלקים למעי דק וגס, אולם הם יוצאי דופן באורכם הרב, שנובע, כנראה, מהצורך בספיגה חוזרת של מים ומזון. אין להם תוספתן. הכבד גדול מאוד, והוא חסר כיס מרה.
מערכת העצבים – המוח הקטן של הלווייתנאים מפותח למדי, אולם לא מפותח בהרבה מזה של יונק יבשתי ממוצע. אין להם פקעיות הרחה, אולם החלק במוח שאחראי על חוש הריח מפותח למדי; מקובל לחשוב שהלווייתנאים הם בעלי חוש ריח גרוע, אם בכלל. קליפת השמיעה מפותחת מאוד, בהתאמה לנחיצותה של קליטת קולות המשמשים לאיכון הד ולתקשורת. בניגוד לאדם, חוש הראייה של הלווייתנאים הוא משני לחוש השמיעה, אולם האזורים במוח האחראים על הראייה אינם מנוונים. יתר על כן, נראה שלדולפיננים יש יכולת הבחנה ויזואלית (Visual discrimination).
מערכת התנועה או מערכת השריר-שלד – הגולגולות של לווייתני השיניים והמזיפות שונות מאוד אלו מאלו: לווייתני המזיפות ניחנים בגולגולת מעוגלת יותר, בעוד שזו של לווייתני השיניים מוארכת יותר והחרטום בולט בה; היא סימטרית אצל לווייתני המזיפות, וא-סימטרית אצל לווייתני השיניים (בהקשר זה בולט מיקום הנחיריים); וכן הבדלים נוספים פעוטים יותר. יתר השלד מפגין דמיון רב יותר בין שתי הקבוצות. המאפיין הבולט ביותר בשלד של הלווייתנאים הוא היוותרותם של איברים שרידיים מנוונים בלבד מהגפיים האחוריות ומהאגן. שבע חוליות הצוואר (מאפיין של כלל היונקים) קרובות מאוד אחת לשנייה, וברוב המינים מאוחות לכדי יחידה אחת. העור והשכבות התת-עוריות של הלווייתנאים מסייעות להם לקבל צורה הידרודינמית בזמן השחייה, ומעכבות את היווצרותן של מערבולות סביבם. סנפיר הזנב מונע בכוחם של שרירים אורכיים, שמספקים את כוח ההנעה העיקרי. אונות סנפיר הזנב חסרות אלמנטים גרמיים, והן בנויות מרקמת חיבור קשה.
מערכת הפרשה – הכליות שטוחות ומוארכות, והן מחולקות ל"כליוניות" (ביחיד - reniculus; ברבים - reniculi) רבות, מבנה שמגביר את יעילותן (כל "כליונית" היא בעלת אספקת דם וצינורית שתן משלה).
ללווייתנים אין רגליים אחוריות אבל יש להם שרידים שרידים אבולוציוניים של אגן הירכיים ושל הרגליים האחוריות בצורת עצמות זעירות הטמונות עמוק במעמקי גופם, כך הדבר גם בתחשאים שהם שונים מאד מהלוויתנים והדולפינים (אוכלי עשב איטיים לעומת טורפים מהירים). בשני המקרים יש שפע של שרידים בגלל שהם חיים בסביבה שונה מאד מזו שחיו בה אבותיהם היבשתיים.
תפוצה ונדידה > ברחבי העולם

מיני הלווייתנאים השונים נפוצים בכל האוקיינוסים שבכדור הארץ. חלק מהמינים שוחים לעיתים גם לדלתות של נהרות, ומינים מסוימים אף חיים בנהרות עצמם. רק שלושה מינים, המשתייכים לעל-משפחת דולפיני הנהרות, חיים באופן בלעדי במים מתוקים. למינים מסוימים, דוגמת הלווייתן הכחול, הלווייתן גדול-הסנפיר והקטלן תפוצה כלל-עולמית כמעט החופפת גם עם תפוצתם של מיני לווייתנאים אחרים, בעוד שלמינים אחרים תפוצה מוגבלת יותר, דוגמת הלבנתן שנפוץ באזור הקוטב בלבד, או דולפין הנהרות הסיני שחי עד לא מזמן ביאנגצה בלבד, וכנראה נכחד. תפוצתם של חלק מהלווייתנאים מוגבלת לחצי הכדור הצפוני או הדרומי, או לאוקיינוס מסוים. גם בין הלווייתנאים החיים באוקיינוסים, ישנם כאלה המטיבים לצלול לעומקים ומתרחקים מהחופים, וישנם כאלה המעדיפים מים רדודים ואזורים חופיים או מדפי יבשת.
תפוצה ונדידה > בחופי ישראל

בחופי ישראל נצפו כ-16 מינים שונים של לווייתנאים, רובם לווייתני שיניים ממשפחת הדולפיניים ומיעוטם לווייתני שיניים אחרים כגון ראשתן גדול-ראש וזיפיוס חלול-חרטום ו-3 לווייתני מזיפות: לווייתן אפור, לווייתן גוץ ולווייתן מצוי. שלושה מינים מצויים בחופי ישראל רק במפרץ אילת: סטנלה ברודה, דולפינן אנקולי וסטנלה ארוכת-חרטום. עמותת מחמל"י (מרכז חקר, מידע וסיוע ליונקים ימיים בישראל) מחלקת את הלווייתנאים הנראים בחופי ישראל לשלוש קטגוריות: מאכלסים - מינים שביססו אוכלוסייה יציבה באזור; פוקדים - מינים ששוהים לחופי ישראל לתקופה מסוימת, בגלל מזון או סיבות דומות; ותועים - לווייתנאים שאינם מצויים בדרך כלל באזור, והפרטים המתגלים נמצאים בדרך כלל במצב ירוד.
תפוצה ונדידה > נדידה

מיני לווייתנאים רבים נוהגים לנדוד בדפוסים קבועים פחות או יותר. לווייתני המזיפות עוברים מרחקים עצומים מדי שנה בעודם נודדים מאזור קו המשווה, שם הם מתרבים, כדי לבלות את האביב ואת הקיץ באזורים קרים יותר, בסביבות קוטב הצפוני או הדרומי. במהלך הנדידה נוטים חלק מהלווייתנאים לשחות לצד החוף, והדבר מאפשר לבני האדם לצפות בהם בקלות. באזורי הקטבים נמצאות באביב ובקיץ כמויות גדולות של פלנקטון (פיטופלנקטון וזואופלנקטון כאחד), ובייחוד סרטנאים זעירים הנקראים קריל, מקור תזונתם העיקרי של לווייתני המזיפות. רבים מלווייתני המזיפות אוכלים רק בעונות אלו, בהיותם באזורי הקטבים, ואילו בחורף הם מתקיימים על מאגרי השומן שצברו. נראה שהלווייתנים מסתמכים, בין השאר, על השדה המגנטי של כדור הארץ כדי למצוא את דרכם במהלך הנדידה. כאמור, במהלך הנדידה יכולים הלווייתנאים לעבור מרחקים עצומים; לדוגמה, הלווייתן גדול-הסנפיר עובר עד 25,000 קילומטרים מדי שנה , והלווייתן האפור - עד 22,000 קילומטרים.
לא כל האוכלוסיות של מיני לווייתני המזיפות השונים נודדות למרחקים ארוכים, וחלקן נשארות פחות או יותר באותו אזור למשך השנה כולה. הגם שהאכילה מתבצעת באזורי הקטבים השופעים פלנקטון, הרי שלעת הסתיו נודדים לווייתני המזיפות לאזורים חמים יותר ומתרבים שם, משום שאקלים זה נוח יותר עבור הגורים הצעירים. לווייתני השיניים אינם מציגים דפוסי נדידה כלשהם, להוציא את הראשתן גדול-הראש, הנודד למרחקים גדולים מקו המשווה. אף על פי כן, חלק ממיני לווייתני השיניים נודדים בצורה לא קבועה בהתאם לעונה, לזמינות המזון, למצבם החברתי וכיוצא בזה. חלק מהלווייתנאים נודדים לבדם או נפגשים מעת לעת עם פרטים אחרים ממינם, ואילו חלקם נודדים בקבוצות או בזוגות.
רוב הלווייתנאים אינם נתונים לאיום משמעותי מצד טורפים, בשל ממדיהם, מהירות שחייתם או אופיים החברתי (השחייה בלהקות גדולות). הטורפים הטבעיים העיקריים של הלווייתנאים הם מיני כרישים שונים הנוטים לתקוף לווייתנאים קטנים, והלווייתן הקטלן (אורקה), שאינו מהסס לצוד מיני לווייתנאים אחרים. עם זאת, גם הקטלן לא יכול לצוד לווייתני מזיפות זכרים בוגרים, והוא בדרך כלל מתמקד בנקבות קטנות, בגורים או בפרטים זקנים. דובי קוטב צדים לעיתים לווייתנאים החיים באזורי מחייתם, דוגמת לבנתנים, וגם ניבתנים עשויים לתקוף לווייתנאים צעירים.
תפוצה ונדידה > החפת ליווייתנים

החפת לווייתנים (מלשון חוף) היא תופעה במסגרתה לווייתנאים עולים אל חוף הים ומתים אם אינם מצליחים לחזור למים – כתוצאה מהתייבשות, מחנק הנגרם מכיוון שמשקל הגוף איננו נתמך במים, או מדימום. לעיתים בני אדם מסייעים ללווייתנאים העולים אל החוף בכך שהם מרטיבים את גופם ומנסים להחזירם לים בשעת הגאות. הסיבה לתופעה איננה ידועה, והועלו השערות שונות כהסבר אפשרי – ההסברים העיקריים תולים את העלייה לחוף בפגמים בכושר הניווט של הלווייתנים הנובעים משינויים בשדה המגנטי או מסונאר מעשה ידי אדם. החפות לווייתנאים התרחשו לאורך כל ההיסטוריה האנושית המתועדת, גם כאשר סונאר ומתקנים דומים לא היו בשימוש, אולם בעת העתיקה לא תועדו כלל החפות המוניות אלא רק החפות של פרטים בודדים. לכן נראה שחלק מהחפות הלווייתנאים נובעות מסיבות טבעיות, כגון טעויות ניווט, ציד קרוב מדי לחוף, מזג אוויר קשה, דלקות או חולשה כתוצאה מגיל מבוגר. בשל הלכידות החברתית, לעיתים פרט אחד או יותר הנמצאים במצוקה ועולים לחוף גוררים אחריהם גם את שאר חברי הלהקה, ומסיבה זו ההחפה ההמונית נפוצה פחות אצל לווייתנאים לא חברותיים.
ביולי 2023 נסחפו לווייתני נתב גדול-סנפיר לחוף מערב אוסטרליה, ולמרות ניסיונות ההצלה, נאלצו להרדים את חלקם ונקבע מותם של 97 לווייתנים.
התנהגות ודרך חיים > תקשורת והתמצאות

באופן עקרוני, צורת התקשורת העיקרית של הלווייתנאים היא באמצעות השמעת קולות - נקישות, שריקות או פעימות. קולות אלו משמשים הן לתקשורת בין הפרטים, הן להתמצאות בסביבה, והן לאיתור וללכידת מזון. לווייתני השיניים מסוגלים להשתמש באיכון הד (ביסודו של דבר, פליטה של אלומת גלי קול בעלת עוצמה גדולה, טווח תדרים רחב ומשך קצר, המכונה נקישה-Click) על מנת לאתר את הגודל והמרקם של העצמים שלפניהם בצורה מדויקת מאוד. בניגוד לדגים מסוימים כדוגמת הכרישים, חוש הריח של הלווייתנים אינו מפותח. יש לשער, בהתחשב בראות הגרועה של הסביבה הימית ובעובדה שגלי קול עוברים היטב במים, כי חלק מהצלילים שהאוזן האנושית יכולה לשמעם המופקים על ידי הלווייתנאים ממלאים תפקיד בניווט שלהם. כך למשל, ייתכן שגם לווייתני המזיפות מעריכים באמצעות הקולות הרמים שהם מפיקים את עומק המים או מאתרים מכשול גדול הנמצא לפניהם, אם כי אין עדות ישירה לכך שהם משתמשים באיכון הד כפי שעושים זאת לווייתני השיניים. אצל האחרונים מידת המורכבות של הצלילים ושל איכון ההד גבוהה במיוחד, וכך התפתח אצלם אבר המֶלון, המשמש לריכוז ולהכוונת אלומת גלי הקול. איכון ההד מסייע ללווייתנאים בפעילויות נוספות כמו ציד וחיזור. כך למשל, הראשתן גדול-הראש צולל לעומק רב, ושם הוא מאתר את מזונו באמצעות איכון ההד. שיטת הפעולה פשוטה ומזכירה את שיטת חיפוש הטרף של העטלף: הראשתן גדול-הראש משמיע נקישות בקצב קבוע; כשהוא מאתר פריט מזון מסוים, הוא שוחה לעברו ובמקביל מגביר את קצב הנקישות עד לאכילתו. תאוריה אחרת גורסת שנקבות הראשתן גדול-הראש מסוגלות, באמצעות ניתוח הנקישות וההדים שמשמיע זכר, להעריך מרחוק את גודל ראשו, ולהחליט אם ברצונן לפוגשו.
מבחינה אנטומית, הקולות מופקים בנחיר הפנימי, עוברים ברקמת המלון (שם אלומת גלי הקול מתרכזת), ובחזרתם הם נקלטים בגופי שומן בלסתות התחתונות (בשחור באיור), המעבירים אותם לאוזן הפנימית. בשל כך, תפקידן של תעלות השמע של האוזן התיכונה פחוּת ממקבילותיהן ביונקים היבשתיים, ואצל מיני לווייתנאים מסוימים תעלות השמע אף סתומות בחלקן.
התקשורת הקולית בין פרטי הלווייתנאים התפתחה לרמה גבוהה במיוחד בדמות שירת הלווייתן. שירה זו היא אוסף של קולות דמויי שריקה שמפיקים לווייתנאים לשם תקשורת ביניהם. המונח "שירה" נמצא בשימוש במיוחד כשהוא נועד לתאר תבנית צפויה וחוזרת על עצמה של צלילים ארוכים בתדר נמוך, שמשמיעים מינים מסוימים של לווייתנאים (במיוחד לווייתן גדול-סנפיר) בצורה המזכירה לחוקרי הלווייתנאים שירת ציפורים או אף שירה אנושית. כל הלווייתנאים תלויים בצלילים לצורך תקשורת והתמצאות במידה רבה יותר מקרוביהם היבשתיים, משום שמתחת לפני המים הראייה קשה בשל בליעת האור על ידי המים. חסרונו של חוש הראייה בולט בעיקר בנהרות, בית גידולם של דולפיני הנהרות כדוגמת הבאיג'י - העכירות הגבוהה-יחסית הביאה לכך שחוש הראייה יצא משימוש באופן כמעט מוחלט והעיניים התנוונו.
רוב לווייתני המזיפות מפיקים קולות בתחום התדרים של 10 עד 15 הרץ. עם זאת, ביולוגים ימיים מהמכון האוקיינוגרפי "וודס הול" דווחו בכתב העת "ניו סיינטיסט" בדצמבר 2004 כי עקבו במשך 12 שנה אחר לווייתן בצפון האוקיינוס השקט ש"שר" בתדר של 52 Hz. המדענים אינם מסוגלים להסביר כיום את החריגה הדרמטית מהנורמה, עם זאת הם אומרים כי הם בטוחים שהלווייתן היה לווייתן מזיפות. כיוון שהסיכויים שמדובר במין חדש הם קלושים ביותר, מתברר שלמין ידוע של לווייתנים יש תחום תדרים נרחב יותר ממה ששיערו קודם. רוב הלווייתנים האחרים והדולפינים מפיקים צלילים בדרגות משתנות של מורכבות. מקרה מיוחד הוא הלבנתן המפיק מגוון נרחב של שריקות, נקישות ופעימות ולכן יש המכנים אותו "כנרית ים".