stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טיורמיט

טיורמיט בעל 2 צבעים ו-2 מצבים על רשת ריבועית. כאשר מתחילים עם רשת ריקה, לאחר 8,342 צעדים הטיורמיט (הריבוע האדום) הציג הן שלב של תנועה כאוטית והן שלב של תנועה סדירה.
במדעי מחשב, טיורמיט (באנגלית: Turmite) הוא מכונת טיורינג בעלת אוריינטציה, מצב ו״סרט״ שמורכב מרשת דו־ממדית אינסופית של תאים. המונח נמלה משמש גם כן לתיאור הטיורמיט. הנמלה של לנגטון היא סוג ידוע של טיורמיט המוגדר על התאים של רשת רבועה. התולעים של פטרסון הם סוג נוסף של טיורמיט המוגדר בשולי רשת איזומטרית.
הוכח שטיורמיטים הם שקולים מבחינת כוח חישובי למכונות טיורינג חד־ממדיות עם סרט אינסופי, כיוון שמודל אחד יכול לדמות (״לסמלץ״) את המודל השני ולהפך.
השם ״טיורמיט״ הוא הלחם של המילים ״טיורינג״ ו״טרמיט״ (Turing machine termites).
היסטוריה

הנמלה של לנגטון הומצאה בשנת 1986 והוכרזה כ"שקולה למכונות טיורינג". באופן בלתי תלוי, בשנת 1988, אלן בריידי חשב על הרעיון של מכונות טיורינג דו־ממדיות עם אוריינטציה וכינה אותן "מכונות טיורנינג" (TurNing machines).
ככל הנראה באופן עצמאי משני אלה, גרג טורק חקר את אותו סוג של מערכת וכתב לא"ק דיודני עליהם. א"ק דיודני נתן להם את השם "טיור-מיט" בטורו "Computer Recreations" בסיינטיפיק אמריקן בשנת 1989.
טיורמיט מוחלט לעומת טיורמיט יחסי

טיורמיט יכול להיות מסווג או כיחסי או כמוחלט. לטיורמיט יחסי, שלעיתים מכונה "מכונת טיורמיט", יש אוריינטציה פנימית. הנמלה של לנגטון היא דוגמה כזאת. טיורמיטים יחסיים הם, בהגדרה, איזוטרופיים; כלומר, כיוון הטיורינג אינו משפיע על תוצאות ההתקדמות. טיורמיטים יחסיים נקראים כך משום שהכיוונים מקודדים ביחס לאוריינטציה הנוכחית, שווה ערך לשימוש במילים "שמאלה" או "אחורה". טיורמיט מוחלט מקודד את הכיוונים שלו במונחים מוחלטים: הוראה מסוימת עשויה להורות לטיורמיט לנוע "צפונה", למשל. טיורמיטים מוחלטים הם אנלוגיות דו־ממדיות של מכונות טיורינג קונבנציונליות, ולעיתים מכונים בפשטות "מכונות טיורינג דו־ממדיות". שאר הערך יעסוק במקרה היחסי.
פירוט

הפירוט הבא מתייחס לטיורמיט יחסי, הנמצא על רשת ריבועית דו־ממדית, והוא הסוג הנחקר ביותר של טיורמיט. ניתן להגדיר טיורמט ברשתות אחרות באופן דומה.
כמו בנמלה של לנגטון, הטיורמיט מבצע את הפעולות הבאות בכל צעד:
פונה ימינה או שמאלה (בכפולה כלשהי של 90°).
משנה את הצבע של הריבוע בו הוא נמצא.
נע ריבוע אחד קדימה.
כמו במכונות טיורינג, הפעולות משתנות בהתאם למצב של הטיורמיט ולמצב של הריבוע שעליו הטיורמיט נמצא. לדוגמה, הטיורמיט שמוצג בתמונה בחלק העליון של דף זה פועל על פי הטבלה הבאה:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
: צבע נוכחי של הריבוע
|  | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 |
| מצב נוכחי של הטיורמיט |  | הצבע הבא של הריבוע | פנייה | המצב הבא של הטיורמיט | הצבע הבא של הריבוע | פנייה | המצב הבא של הטיורמיט |
| מצב נוכחי של הטיורמיט | 0 | 1 | R | 0 | 1 | R | 1 |
| מצב נוכחי של הטיורמיט | 1 | 0 | N | 0 | 0 | N | 1 |
הסימונים לכיוונים של הפנייה הם: L (פנייה שמאלה ב־90°), R (פנייה ימינה ב־90°), N (ללא פנייה), U (סיבוב ב־180°).
למשל, אם המצב הנוכחי של הטיורימיט הוא 0 והוא נמצא בריבוע שצבעו 0, הוא יפנה ימינה ב־90°, ישנה את צבע הריבוע הנוכחי ל־1 ויתקדם ריבוע אחד קדימה, ללא שינוי במצב הטיורימיט.
דוגמאות

דוגמאות של טיורמיט בעל 2 צבעים ו־2 מצבים על רשת ריבועית, כל הדוגמאות החלו מתצורה ריקה:
צמיחה ספירלית
ייצור של כביש לאחר תקופה של צמיחה כאוטית.
צמיחה כאוטית עם מרקם ייחודי.
צמיחה עם מרקם ייחודי תוך כדי הרחבת המסגרת.
בניית ספירלת פיבונאצ'י.
החל מרשת ריקה או תצורות אחרות, ההתנהגויות הנפוצות ביותר שנצפו הן צמיחה כאוטית, צמיחת ספירלה ובניית "כביש". דוגמאות נדירות הפכו מחזוריות לאחר מספר מסוים של צעדים.
טיורמיטים ומשחק הבונה העסוק

אלן ה' בריידי חיפש טיורמיטים שעוצרים לאחר מספר סופי של צעדים (המקבילה של בונים עסוקים) ומצא טיורמיט בעל 2 צבעים ו־2 מצבים שהדפיס את הספרה ״1״ 37 פעמים לפני עצירה, ואחרים שצעדו 121 צעדים לפני עצירה. הוא גם בנה טיורמיטים שנמצאים על רשת משולשת, וגם במקרה זה מצא כמה בונים עסוקים.
אד פג' ג'וניור נקט בגישה אחרת למשחק הבונה העסוק. הוא הציע טיורמיטים שיכולים לדוגמה לפנות ימינה ושמאלה בו־זמנית ולהתפצל לשניים. טיורמיטים שייפגשו לאחר מכן ישמידו אחד את השני. במערכת זו, בונה עסוק הוא כזה שמתחיל מדפוס התחלה כלשהו בעל טיורימיט יחיד, ורץ למשך הזמן הארוך ביותר לפני שכל הטיורימיטים משמידים זה את זה.
סריגים אחרים

בעקבות העבודה הראשונית של אלן ה' בריידי של טיורמיטים על רשת משולשת, נחקרו גם טיורמיטים על רשת משושים. חלק גדול מעבודה זה עשה טים האטון. הוא גם בנה טיורמיטים בשלושה ממדים, וקיבל כמה תוצאות ראשוניות. אלן בריידי חקר גם טיורמיטים יחסיים חד־ממדיים על הסריג השלם, אשר בריידי כינה flippers. (טיורמיט חד־ממדי מוחלט הוא פשוט מכונת טיורינג.)
ראו גם

אוטומט תאי
הנמלה של לנגטון
התולעים של פטרסון
כתבי יד מאוירים בפרסית יהודית
כתבי היד המוכרים (מזהה ומיקום)

הספרייה הלאומית ירושלים
שועלה', יוסוף וזוליכא Ms. 38.4418
מכון בן צבי ירושלים
עמראני, פתח נאמה Ms.4602
מוזיאון ישראל ירושלים
שאהין, מוסא נאמה Ms. 180.54
בית המדרש לרבנים באמריקה, ניו יורק
ג'אמי, יוסוף וזוליכא Ms.1496
ג'אמי, יוסוף וזוליכא Ms.1534
ניט'אמי, ח'וסרו ושירין Ms.1398
שאהין, ארדשיר נאמה (Ms.40919 (8270
ספריית קלאו, סינסינטי
Cincinnati, The Klau Library of the Hebrew Union College Jewish Institute of Religion
שאהין, מוסא נאמה, Ms.2101
הספרייה הבריטית לונדון
עמראני, פתח נאמה Or.13704
ניט'אמי, הפת פייכר Or.4730
דפי אלבום Or.10194
ברלין Die Stiftung Preussischer Kulturbesitz
שאהין, ארדשיר נאמה, Or.Qu. 1680
שאהין, מוסא נאמה, Or.Oct. 2885
שאהין, מוסא נאמה, Ms.2101
המוזיאון לאמנות האסלאם
ניט'אמי, ח'וסרו ושירין, MS 157-72
לקריאה נוספת

אמר, א. משה ומוסא: סיפורי משה במוסא נאמה בתוך צבר, ש. (עורך) בין יהדות לאסלאם בראי האומנות דברי הכנס העשרים ושבעה של האגודה לאומנות יהודית, ירושלים, 1995, עמ' 6–17.
מזרחי, ח. תולדות יהודי פרס ומשורריהם, ירושלים, 1966.
נצר, א. אוצר כתבי היד של יהודי פרס במכון בן צבי, ירושלים, 1986.
סעדון. ח. (עורך), איראן, בסדרת "קהילות ישראל במזרח במאות התשע-עשרה והעשרים", הוצאת משרד החינוך ומכון בן צבי, 2006
Sarshar. H. (ed) Esther's Children: A Portrait of Iranian Jews. Beverly Hills, Calif. and Philadelphia: The Center for Iranian Jewish Oral History and The Graduate Society Foundation, in association with the Jewish Publication Society, 2002
Taylor, A. Book Arts of Isfahan – Diversity and Identity in 17th Century Persia, California, 1995
הערות שוליים

↑  .Moreen, V. B, Miniature Paintings to Judeo Persian Manuscripts, Cincinnati, 1985
↑  Carmeli, O. The Material Culture and Ritual Objects of the Jews of Iran in Sarshar, H. (ed) The Jews of Iran: The History, Religion and Culture of a Community in the Islamic World, London: I.B.Tauris, 2014, p. 144-172.
↑  Carmeli, O., Persian Jewish Art in a Time of Religious Persecutions, IBA: Iran, Bukhara, Afghanistan, Vol 2, 2008, p. 156-168
↑  Milstein, R., Stories of the Prophets: Illustrated Manuscripts of Qisas al-Anbiya, California, 1999
↑  Milstein, R., Light, Fire and Sun in Islamic Painting, Studies in Islamic History and Civilization in Honor of Pro. David Ayalon, 1986, עמ' p.533-552.
↑  .Moreen, V. B, The Status of Religious Minorities in Safavid Iran, Journal of Near Eastern Studies, vol. 40, 1981, pp. 119-134.
↑  Moreen, V. B., In Queen Esther's Garden – An Anthology of Judeo Persian Literature, New Haven & London, 2000
אסתר ואחשוורוש בגרסה מאוירת של "ארדשיר-נאמה" מהמאה ה-17
מיולניר

מיולניר הוא מקבתו של ת'ור, אל הרעם במיתולוגיה הנורדית. אילוסטרציה מ-DALL-E.
ת'ור מכה בפטישו מיולניר
במיתולוגיה הנורדית, מיולניר (באיסלנדית: Mjölnir, בנורדית עתיקה: Mjǫllnir) הוא מקבתו של ת'ור, אל מרכזי במיתולוגיה הנורדית אשר קשור לרעמים. מיולניר מיוצג במיתולוגיה הנורדית כאחד מכלי הנשק המפחידים ביותר.
שם

השם מיולניר לרוב מפורש כ"האחד שמוחץ", מגיע מהפועל Mölva שפירושו "למחוץ". מילים נוספות בשפות אירופאיות אשר המשמעות שלה היא מקבת, היא המילה הסלאבית "מולוט" (Molot), והמילה הלטינית "מלאוס" (Malleus).
דעה נגדית משווה את שם המקבת למילה הרוסית "מולנייה" (Mолния) והמילה הולשית "מלט" (Mellt), שתיהן מילים אשר משמעותן היא "ברק". האפשרות השנייה תהפוך את מיולניר לנשקו של אל הברק, ונשק של סערה.
בטקסטים הנורדים העתיקים, מיולניר מזוהה עם המילה "מקבת", מילה אשר בנורדית עתיקה יכולה להתפרש כאבן, סלע או צוק, אשר בסופו של דבר מגיע מהמילה ההינדו־אירופאית "H₂éḱmō" אשר פירושה סלע, או כלי עשוי סלע, הדומה למילה הסנסקריטית "אשמאן" שמשמעותה זהה.
ייצור

באדה הפרוזאית, סנורי סטורלוסון כותב שהמקבת נוצרה בידי האחים הגמדים סינדרי וברוקר. בנוסף הוא דיבר על כך שידיתו הקצרה יחסית של המקבת היא תוצאה של טעות בזמן יצור המקבת.
הפטיש מיולניר היה חלק בלתי נפרד מת'ור ומאופיו המלחמתי. באיקונוגרפיה ובפיסול הטבטוני מוצג הפטיש כמאפיין הבולט ביותר של תור.
שימוש מודרני

מאמינים רבים בנאו-פגאניזם גרמאני עונדים שרשראות עם מיולניר בתור סמל לאמונתם. עיבודים רבים של מיולנרים מיוצרים, נמכרים ומשמשים בידי קבוצות נאו־פגאניות או בידי נאו־פגאנים בודדים. מחלוקת מסוימת התעוררה כאשר מאמינים בארצות הברית ניסו לקבל הכרה ממשלתית במיולניר כסמל דתי. במאי 2013 הכירה ממשלת ארצות הברית במיולניר כסמל דתי.
מיולניר היה שם העט של האנס שוויצר (אנ'), קריקטוריסט שעבד בדֵר אַנְגְרִיף, עיתון שהקים ב־1927 יוזף גבלס, שר התעמולה הנאצי. בעקבות פעילותו האנטישמית, נודע שוויצר בכינוי "המאייר של גבלס".
בקומיקס תור, מיולניר היא נשקו של גיבור-העל ת'ור ומקנה לו כוחות-על כמו תיעול ברקים, תעופה ושליטה במעוף הפטיש. המיולניר מאפשרת רק לאנשים או חייזרים ראויים להרימה.
ביקום הקולנועי של מארוול.
יגור שיפ

| --- | --- |

 לידה:  12 בפברואר 2002 (בן 22) מוסקבה, רוסיה
 שם לידה:  יגור ולדימירוביץ' קוראבלין
 שם במה:  Егор Шип 
 מוקד פעילות:  רוסיה
 תקופת הפעילות:  מ-2019
 עיסוק:  בלוגר, זמר, ראפר, טיקטוקר
 סוגה:  פופ
 שפה מועדפת:  רוסית
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  מייק איט מיוזיק
 פרופיל ב-IMDb
 
יגור ולדימירוביץ' קוראבלין (ברוסית: Егор Владимирович Кораблин; נולד ב-12 בפברואר 2002) הוא זמר פופ רוסי, אשר זכה להצלחה רבה בשנת 2020 כאשר הוציא את רצף הלהיטים "Dior",‏ "Пикачу" ו-"Невидимка". במהלך טקס פרסי ТНТ Music (רו') הועמד בקטגוריית "הטיקטוקר הטוב ביותר של השנה".
בשנת 2021, הוציא את "Наруто" ביחד עם אמנים הזמרת הרוסייה מיה בויקה.
ביוגרפיה

יגור שיפ נולד ב־12 בפברואר 2002 במוסקבה, רוסיה. הוא למד באקדמיה למוזיקה פופולרית של איגור קרוטוי. בשנת 2018, לקח חלק בגמר המוקדם של אירוויזיון הילדים 2018 שהתקיים. הוא גם השתתף בפרויקט הטלוויזיה Super Children Fest ששודר בערוץ NTV. הוא שיחק כדורגל במשך 10 שנים, אבל בשנת 2019 הפסיק.
בשנת 2019 החל את דרכו כבלוגר וידאו והשתתף באופן קבוע בתוכנית ששודרה מדי שבוע.
קריירה

באוגוסט, פתח שיפ ערוץ משלו ביוטיוב. קודם לכן, הוציא את הסינגל הראשון שלו "Fake Love". בחודש שלאחר מכן, הוציא את סינגל הפריצה שלו "Dior" שהפך לוויראלי כאשר צבר למעלה מ-36 מיליון צפיות בסך הכול. אודיו של השיר צבר למעלה מ-1.5 מיליון צפיות. הופעה שלו עם השיר צברה למעלה מ-9 מיליון צפיות. הופעה נוספת צברה 3 מיליון צפיות. ביוני 2020, הוציא רמיקס רשמי ל-"Dior". אותו השיר, זכה להצלחה במצעדי השירים ברוסיה. לקראת סוף יוני, הוציא את "Как твои дела?". ב-30 ביולי יצא הלהיט "Пикачу" עם מיה בויקה שכבש את פסגת מצעד שירי הרדיו והיוטיוב של Tophit. הסינגל הבא "Gameboy" זכה להצלחה נאה גם כן. ב-17 בספטמבר הוציא לאור את "Не грусти" שזכה להצלחה נאה, אך לא כמו קודמיו. הסינגלים הבאים "Безалкогольное вино",‏ "Не влюблюсь", ו-"Невидимка", זכו להצלחה נאה.
בשנת 2021 המשיך בקריירה המוזיקלית שלו כאשר הוציא את "Наруто" עם מיה בויקה, "Baby", ו-"Кис кис".
דיסקוגרפיה

| שנה> שנה.שנה | שם> שם.שם | מיקומי שיא> חבר המדינות.TopHit Top Radio & YouTube Hits  | מיקומי שיא> חבר המדינות.TopHit Top YouTube Hits  | תאריך יציאה> תאריך יציאה.תאריך יציאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 | "Fake Love" |  |  | סינגל דיגיטלי, 23 באפריל 2020 |
| 2020 | "Dior" | 66 | 14 | סינגל דיגיטלי, 28 במאי 2020 |
| 2020 | "Dior (DJ Nejtrino & DJ Baur Remix)" |  |  | סינגל דיגיטלי, 9 ביוני 2020 |
| 2020 | "Как твои дела?" |  |  | סינגל דיגיטלי, 30 ביוני 2020 |
| 2020 | "Пикачу" (ביחד עם מיה בויקה) | 2 | 1 | סינגל דיגיטלי, 30 ביולי 2020 |
| 2020 | "Gameboy (Remix)" (ביחד עם פשה לים) |  |  | סינגל דיגיטלי, 13 באוגוסט 2020 |
| 2020 | "Не грусти" |  |  | סינגל דיגיטלי, 17 בספטמבר 2020 |
| 2020 | "Безалкогольное вино" (ביחד עם גנווסט) |  |  | סינגל דיגיטלי, 9 באוקטובר 2020 |
| 2020 | "Не влюблюсь" (ביחד עם רוס) |  |  | סינגל דיגיטלי, 12 בנובמבר 2020 |
| 2020 | "Невидимка" |  |  | סינגל דיגיטלי, 2 בדצמבר 2020 |
| 2021 | "Наруто" (ביחד עם מיה בויקה) |  |  | סינגל דיגיטלי, 4 במרץ 2021 |
| 2021 | "Baby" |  |  | סינגל דיגיטלי, 31 במרץ 2021 |
| 2021 | "Кис кис" |  |  | סינגל דיגיטלי, 13 במאי 2021 |
גאוגרפיה של שווייץ

| --- | --- |
 (למפת שווייץ מוגדלת) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.+(למפת שווייץ רגילה) ברן בזל ז'נבה ציריך לוגאנו לוזאן לוצרן סנט גאלן כור צרפת גרמניה איטליה אוסטריה ליכ.+
 יבשת:  אירופה 
 קואורדינטות:  46°47′55″N 8°13′55″E﻿ / ﻿46.798562°N 8.231973°E﻿ / 46.798562; 8.231973
 שטח
 דירוג שטח:  136
 שטח:  41,277 קמ"ר
   אדמה:  39,997 קמ"ר (96.9%)
   מים:  1,280 קמ"ר (3.1%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  195 מטר  (אגם מאג'ורה)
 גובה ממוצע:  1,350 מטר
 הנקודה הגבוהה:  4,634 מטר (דופורשפיץ)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  0 ק"מ
 אורך הגבולות:  1,770 ק"מ
 מדינות גובלות:  אוסטריה, צרפת, איטליה, גרמניה, ליכטנשטיין, האיחוד האירופי 
 
מפת שווייץ
תמונת לווין של שווייץ מספטמבר 2002. הרי האלפים בלבן, רצועת הקרקע הנמצאת מעליהם בתמונה ומכילה אגמים היא ארץ הביניים והרצועה שמעליה היא הרי יורה
הר המטרהורן שבאלפים השווייצריים
שווייץ היא מן הקטנות שבמדינות אירופה, שכנותיה הן גרמניה בצפון, איטליה בדרום, צרפת במערב, ובמזרח - אוסטריה ונסיכות ליכטנשטיין. שווייץ משתרעת במרכז הרי האלפים וחולשת על המעברים העיקריים החוצים אותם ומקשרים בין מרכז אירופה לדרומה, ובין צרפת לדרום מזרח אירופה.
גבולותיה של הארץ נקבעו בקונגרס וינה בשנת 1815 אורכם מסתכם ב-1,880 ק"מ בקירוב. שווייץ משתרעת בין 46 ו-48 מעלות רוחב צפוני ובין 6 ו-11 מעלות אורך מזרחי.
לשווייץ אין מוצא לים. הארץ דלה באוצרות טבע טבעיים וחייבת לייבא את אוצרות הטבע ממדינות אחרות. על מנת לאפשר מעבר חופשי של סחורות אל שווייץ ומשווייץ לארצות אחרות, היא חייבת לשמור על יחסים תקינים עם שכנותיה.
נופיה מלאי הגבעות המיוערות והאגמים של שווייץ יצרו את המונח "שווייץ הקטנה". מונח אסתטי רומנטי זה אינו קטגוריה גאוגרפית, אך נעשה בו שימוש נרחב במאה ה-19 כדי לתאר תוואי נוף טבעיים דרמטיים שיעניינו את התיירים, ולשייך לנוף מסוים תכונות שעשויות להזכיר למבקר את שווייץ.
מבנה פיזי > ההרים והרמות

שווייץ היא ארץ הבנויה הרים וגבעות.
יותר ממחצית שטחה גבוה מ-1,000 מ'. אפשר להבחין בארבעה אזורים הנמשכים
מדרום-מערב לצפון-מזרח: הרי היורה, השפלה השווייצרית, הרי ה"פרה-אלפ" (האלפים הנמוכים) השווייצריים והאלפים.
מבנה פיזי > ההרים והרמות > הרי היורה

הרי היורה נמשכים לאורך של 200 ק"מ בצפון-מערב המדינה במקביל לקו הגבול עם
צרפת ומעבר לו בתחום צרפת עצמה. רוחב שרשרת ההרים בשווייץ הוא בממוצע 20 ק"מ והם
מורכבים מרכסי קימוט מקבילים בגובה ממוצע של 1,000 מ', כששיא גובהם 1,400 עד 1,600 מ'. אזור היורה התופס כ-10% משטח שווייץ, מאוכלס כמעט כולו בדוברי צרפתית, ודרגת ההתפתחותו הכלכלית נמוכה.
מבנה פיזי > ההרים והרמות > השפלה השווייצרית

השפלה השווייצרית, המכונה גם ארץ הביניים, היא האזור המיושב ביותר ומרכז התרבות והכלכלה של שווייץ. היא מהווה אזור מעבר בין היורה ובין האלפים, המשתרע לאורך של כ-300 ק"מ ורוחבו בין 30 ל-70 ק"מ. מבחינת המבנה הגאולוגי זהו שקע בין אזורי הקימוט - היורה והאלפים, ועיקרו רמות בגובה של 400 עד 700 מ', בעלות טופוגרפיה גבעית, ומעליהן מתנשאים רכסים או הרים בודדים לגובה של
1,000 עד 1,200 מ'.
ארץ הביניים משופעת בימות, במיוחד באזורי המגע שלמרגלות רכסי היורה והאלפים. שתי הימות הגדולות נמצאות בתחומיה של ארץ הביניים: ימת קונסטנץ שבצפון (בה עובר גבול שווייץ עם גרמניה ואוסטריה), וימת ז'נבה שבדרום (שבה עובר הגבול עם צרפת).
ככלל, אזור זה גבעתי ברובו ולא מישור מוחלט. המישורים היחידים בשווייץ נמצאים באזור זה, לחופי הימות ולאורך הנהרות הראשיים, יובלי הריין. בשל התנאים הטופוגרפיים הנוחים, אפשרויות התחבורה ותנאי האקלים, זהו האזור המפותח והמשגשג ביותר בשווייץ, ובו מרוכזים מפעלי התעשייה ורוב הערים הגדולות.
ערים חשובות בשפלה השווייצרית מדרום לצפון הן ז'נבה, לוזאן, פריבור, ברן, נשאטל, לוצרן, בזל וציריך.
מבנה פיזי > ההרים והרמות > הרי האלפים

הרי האלפים המרכזיים, שבדרום שווייץ ובמזרחה, תופסים כ-60% מכלל שטחה. הגבוה שבהרי האלפים שבתחום שווייץ הוא פסגת דיפור, 4,634 מ', ברכס מונטה רוזה, באלפים הוואליזיים, על גבול איטליה בדרום.
ההרים מבותרים ביותר על ידי עמקים קרחוניים, אשר קרקעיותיהם חתורות בהרים לעומק מאות מטרים. לאורך העמקים עוברות דרכי התחבורה. הקשר בין עמק לעמק נעשה במעברים הרריים טבעיים או במנהרות. החשוב והנודע שבדרכי התחבורה הוא זה העובר לאורך עמקי הנהרות רון וריין והחיבור ביניהם - מעבר סנקט גוטהרד. נתיב זה מפריד גם בין אזור האלפים הדרומי, הרחב, שבו מתנשאות הפסגות הגבוהות ביותר, לבין האזור הצפוני הצר, ששיאו בפסגת ה-יונגפראו, 4,166 מ'.
מבנה פיזי > ימות

שווייץ היא אחת ממדינות אירופה העשירות ביותר בימות: יש בה קרוב ל-1550 ימות קטנות וגדולות, כמעט כולן מפורסמות בגלל היופי המיוחד של נופן. הגדולות והמפורסמות ביותר הן:
אגם ז'נבה - שטחו 581 קמ"ר, מהם 344 בתוך גבולות שווייץ
ימת קונסטנץ - שטחה 540 קמ"ר
אגם נשאטל - שטחו 218 קמ"ר
ימת ארבעת הקנטונים (אגם לוצרן) - שטחה 115 קמ"ר
אגם ציריך - שטחו 90 קמ"ר
אגם לוגאנו - שטחו 50 קמ"ר
מבנה פיזי > הנהרות

בין אפיקי המים הרבים הזורמים בשווייץ רק שלושה יכולים להיחשב כנהרות גדולים - הארה, הריין והרון. מוצאם של שלושת הנהרות הגדולים הוא ברמת סנט-גוטהרד. נהרות חשובים אחרים שרק בחלקם זורמים בשווייץ הם הטיצ'ינו (לאורך 90 ק"מ) והאין (לאורך 105 ק"מ).
הארה, בהיותו אפיק המים הגדול היחיד הזורם לאורך כל דרכו (296 ק"מ) באדמה שווייצרית, נחשב ל"נהר הלאומי" של המדינה. הארה עובר לאורך הרמה המרכזית, חוצה את העיר ברן ונשפך לריין ליד העיר קובלנץ שעל הגבול הגרמני.
הריין זורם לאורך 375 ק"מ בשטח שווייצרי ולאחר מכן הוא נכנס לשטח גרמניה. בדרכו הוא חוצה את נסיכות ליכטנשטיין, נכנס לימת קונסטנץ וליד העיר שפהאוזן הוא יוצר את מפלי הריין המפורסמים
הרון זורם לאורך 265 ק"מ בשטח שווייצרי וליד העיר ז'נבה הוא נכנס לצרפת אחרי שעבר דרך ימת ז'נבה
אקלים

הריה של שווייץ מהווים נקודת התכנסות ומזיגה של סוגי האקלים המגוונים
והשונים של אירופה. מערך כזה יוצר אקלים בעל אופי משל עצמו. במערב הוא
מושפע מהאקלים האטלנטי הנתון לחילופי זרם הגולף. במזרח - מהאקלים פנים
היבשת האירופאית. בדרום - מהאקלים הסובטרופי גשום, ובצפון - מהאקלים הציקלוני
של מרכז אירופה.
מאחר שהגשמים מתגברים ביחס ישר לגובה פני הקרקע, דומה מפת המשקעים בין
אזורים שמרחק קטן בלבד מפריד ביניהן. לדוגמה:
הממוצע השנתי של המשקעים בסנקט גלן (בגובה 730 מ') מגיע ל-1,318 מ"מ,
ואילו בגובה 2,730 מ' מגיע ממוצע המשקעים השנתי ל-2,904 מ"מ.
ביותר מ-3/4 משטחה של שווייץ עולה הממוצע השנתי של המשקעים על 1,000
מ"מ, שבחלקם יורדים בצורת שלג. בעיר הדרומית לוגאנו, שבה אקלים סובטרופי גשום, רק 5% מהמשקעים הם שלגים. בציריך - 11% שלגים. בגבהים שמעל כ-
3,580 מ' כל המשקעים הם שלגיים, והאזורים המצויים בגבהים אלה שזורים שדות
שלג וקרחוני עד. קו השלג נע בין 3,070 מ' בהרי אלפים הצפוניים ל-3,600 מ'
באלפים הדרומיים.
בהרים שבפנים הארץ מצויים כיסים יבשים יחסית ממשקעים. המפורסם שבהם הוא
עמק הרון המוקף קבוצות הרים בעלי פסגות גבוהות. כמות המשקעים היא נמוכה גם
במדרונות עצמם, אבל אף על פי כן מתפתחת הצמחייה כתוצאה מקרבת האזור לשדות
שלג וקרחונים המתפשטים עמוק לתוך העמק. אוויר בעל לחות נמוכה כגון זה המצוי
מעל ערים גבוהות כדווס וארוזה, מאפשר מעבר קרינת השמש בתחום אורכי גל רחב.
(משום כך ידועות ערים אלו כמקומות מרפא).
ערים מרכזיות בשווייץ

|  | העיר | קנטון | אוכלוסייה (2019) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ציריך | ציריך | 420,217 |
| 2 | ז'נבה | ז'נבה | 203,951 |
| 3 | בזל | בזל-שטאדט | 178,722 |
| 4 | לוזאן | וו (קנטון) | 139,408 |
| 5 | ברן (עיר הבירה) | ברן | 134,591 |
| 6 | וינטרטור | ציריך | 113,173 |
| 7 | לוצרן | לוצרן | 82,257 |
| 8 | סנט גאלן | סנט גאלן | 76,090 |
| 9 | לוגאנו | טיצ'ינו | 62,615 |
| 10 | ביל/ביין | ברן | 55,602 |
| 11 | תון | ברן | 43,632 |
| 12 | בלינצונה | טיצ'ינו | 43,279 |
ימת ז'נבה
כריס קוקס (מנהל)

| --- | --- |

 לידה:  2 בספטמבר 1982 (בן 42) אטלנטה, ג'ורג'יה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת סטנפורד
 תפקיד:  מנהל מוצר ראשי במטא (חברה)
 בן או בת זוג:  Visra Vichit-Vadakan (2010–?) 
 
כריסטופר קוקס (נולד ב-2 בספטמבר 1982) הוא מהנדס תוכנה ומנהל מוצר ראשי ב-Meta Platforms (פייסבוק לשעבר).
ביוגרפיה

קוקס נולד באטלנטה, ג'ורג'יה, וגדל בווינטקה, אילינוי. הוא הבן הצעיר ביותר במשפחה מבין שלושה ילדים. למד בבית הספר התיכון ניו טרייר, ולאחר מכן נרשם לאוניברסיטת סטנפורד שם נשר מהתוכנית לתואר שני במערכות סימבוליות על מנת להצטרף לפייסבוק ב-2005.
קריירה

קוקס גויס לפייסבוק בשנת 2005 כאחד מחמישה עשר מהנדסי התוכנה הראשונים שלה ומילא תפקיד בפיתוח הניוז פיד. הוא מילא תפקידי ניהול שונים לפני שקודם לתפקיד מנהל מוצר ראשי ב-2014
במאי 2018, מונה קוקס כאחראי על אפליקציות החברה כולל פייסבוק, אינסטגרם, WhatsApp ומסנג'ר. בשנת 2019, הוא צוין ברשימת פורבס 40 מתחת לגיל 40, וכן ברשימת "האנשים היצירתיים ביותר בעסקים" של חברת Fast Company.
במרץ 2019, קוקס הודיע כי הוא עוזב את פייסבוק, לאחר שצוקרברג הכריז על תוכניותיו למקד את פעילות החברה בפיתוח הודעות מוצפנות באפליקציות שלה. הוא חזר לחברה כמנהל מוצר ראשי ביוני 2020.
חיים אישיים

קוקס התחתן עם ויסרה ויצ'יט-וודקאן, בוגרת סטנפורד ומנהלת בכירה, בשנת 2010.
הערות שוליים

↑  Guynn, Jessica; Huston, John P. (17 במאי 2012). "Facebook's more likable face: How a kid from New Trier tackled the social network's biggest challenges". Chicago Tribune. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Facebook's Chris Cox: A very likable pitchman". Los Angeles Times (באנגלית אמריקאית). 2012-05-12. נבדק ב-2019-08-29.
↑  Dwoskin, Elizabeth (2019-05-19). "Facebook says its top product executive, Chris Cox, is leaving, the highest-level departure in years". Washington Post (באנגלית). נבדק ב-2020-03-01. Cox, who dropped out of a Stanford University graduate degree program to work with Zuckerberg when the company had just 15 engineers
↑  "21. Chris Cox". Fast Company (באנגלית אמריקאית). 2011-05-18. נבדק ב-2020-04-01. His quest took him to the legendary Symbolic Systems program at Stanford, and into post-graduate work in the university’s natural language processing group
↑  Parloff, Roger (2019-04-25). "Facebook's Chris Cox was more than just the world's most powerful chief product officer". Yahoo.com (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-04-01.
↑  "Facebook loses CPO Chris Cox and WhatsApp VP Chris Daniels". TechCrunch (באנגלית אמריקאית). 14 במרץ 2019. נבדק ב-2020-04-01. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Company Info - Facebook Newsroom".
↑  Wagner, Kurt (2018-05-08). "Chris Cox is becoming Facebook's most important executive not named Mark Zuckerberg". Recode. נבדק ב-2019-03-06.
↑  "40 under 40 - 27. Chris Cox, Mike Schroepfer, and Bret Taylor (27) - FORTUNE". archive.fortune.com. נבדק ב-2019-03-06.
↑  "Most Creative People in Business 2011". Fast Company (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-03-06.
↑  אושרית גן-אל, ‏יורשו של צוקרברג הצטרף לגל העזיבות והתפטר מפייסבוק, באתר גלובס, 14 במרץ 2019
↑  Isaac, Mike (2020-06-11). "Facebook Brings Back a Former Top Lieutenant to Zuckerberg". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-03-26.
↑  Horwitz, Jeff (2020-06-11). "Zuckerberg Lieutenant Returns to Facebook, a Year After Departure". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2021-03-26.
↑  רפאל קאהאן, יותר מ-400 מפרסמים כבר מחרימים את פייסבוק; צוקרברג בתגובה: "הם יחזרו", באתר כלכליסט, 2 ביולי 2020
↑  "Facebook CPO Donates $1 Million to East Palo Alto Nonprofit". NBC Bay Area (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-04-01.
↑  "Zuckerberg impressed with Thai culture". AsiaOne.com. 2010. אורכב מ-המקור ב-2011-03-08. נבדק ב-2020-04-01.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "כריס קוקס (מנהל)".
זאק קינג

| --- | --- |

זאק קינג, 2014
 לידה:  4 בפברואר 1990 (בן 34) פורטלנד, ארצות הברית 
 מידע אישי
 שם בשפת המקור:  Zach King
 ניו מדיה
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־17 שנים)
 רשומים:  16.9 מיליון (נכון ל־21 באפריל 2023)
 צפיות:  3,242,683,159 (נכון ל־21 באפריל 2023)
 www.zachkingmagic.com
 
זאקרי "זאק" מייקל קינג (באנגלית: Zachary Michael King; נולד ב-4 בפברואר 1990) הידוע בשם זאק קינג, הוא קוסם, אמן חושים, יוטיובר ואושיית רשת אמריקאי.
קינג ידוע בקטעי הווידאו הקצרים שלו, בעזרתם הוא נראה כאילו הוא עושה קסמים. קינג מכנה קטעי וידאו אלה כ"אחיזת עיניים דיגיטלית".
קינג החל לפרסם קטעי וידאו ביוטיוב ב-2008, ב-2013 החל לפרסם קטעי וידאו ב-Vine, וב-2016 החל לפרסם בטיקטוק.
נכון לפברואר 2023, צבר קינג בטיקטוק יותר מ-72.8 מיליון עוקבים, מה שהופך אותו לאדם השביעי במספר העוקבים שלו באפליקציה.
ביוגרפיה

קינג נולד וגדל בעיר פורטלנד במדינת אורגון, שבארצות הברית. קינג הוא ממוצא סיני מצד אביו, וממוצא אוסטרי וניקרגואי מצד אמו.
קינג עשה את סרטו הראשון כשהיה בן שבע באמצעות מצלמת וידאו ביתית. כשהיה בן ארבע עשרה רכש ציוד וידאו כולל מחשב מקינטוש, מצלמות וכן חצובה והחל ליצור ולערוך סרטונים.
קינג סיים את לימודיו באוניברסיטת ביולה שבעיר לה מיראדה, במדינת קליפורניה, במגמת קולנוע ואומנויות המדיה בדצמבר 2012.