stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רצח יואל להנגהל
הרצח > חקירת המשטרה

במהלך חקירת המשטרה נחקרו 115 מעורבים, מרביתם נערים בגילאי 13–17 שנכחו במסיבת יום ההולדת בסמוך למקום הדקירה. 11 נערים נעצרו בחשד למעורבות ברצח, מעצרם של שניים מהם הוארך מספר פעמים.
בנובמבר נעצר ליעד אדרי, תושב קריית שמונה בן 21, כחשוד ברצח. ב-21 בנובמבר 2022 הוגש נגדו כתב אישום בעבירות של רצח, שיבוש מהלכי משפט והדחה בחקירה. במאי 2023 שוחרר למעצר בית.
הרצח > המשפט

ביום 14 במרץ 2024 פורסם כי לאחר הליך גישור הגיעו אדרי והפרקליטות להסדר טיעון לפיו הודה בגרימת חבלה בכוונה מחמירה, שיבוש הליכי משפט והדחה בחקירה. ב-12 בספטמבר 2024 גזר עליו בית המשפט חמש וחצי שנות מאסר בפועל.
המחדל המשטרתי

עקב שאלות שעלו לאור העובדה שהשוטרים כבר היו בזירה לפני הרצח, מינה שמעון לביא, מפקד מחוז הצפון, קצין חוקר שיבדוק את התנהלות שלושת השוטרים שהגיעו לקטטה הראשונה ועזבו את המקום. אחד השוטרים הודח והושם במעצר בית, לאחר שהתברר שלא דיווח על נוכחות בתו בת ה-13 בזירה, ועל קשרי ידידות של בת אחרת עם הנאשם ברצח. הנאשם נכח בזירה גם בקטטה הראשונה, והשוטר הכיר אותו ואף סייע לו לשבש את הליכי החקירה.
בחוות הדעת שהגיש החוקר, עלו כשלים בתפקוד השוטרים והקצינים. בנוסף, בביקורת פתע שבוצעה בתחנה, התברר כי חלק מהכשלים חזרו על עצמם. מפקד המחוז הדיח מתפקידו גם את מפקד תחנת קריית שמונה, סגן-ניצב ניר ששון. לדבריו, הרצח יכול היה להימנע לו הייתה התחנה מטפלת באירוע המקדים. בנוסף, נמצאו כשלים בתפקוד השוטרים, בפיקוד ובשליטה של התחנה, והתברר כי זירת הרצח לא טופלה כנדרש. סגן מפקד התחנה קיבל הערה פיקודית.
המחדל המשטרתי > כתב אישום נגד השוטרים

ב-5 בינואר 2023 הוגש כתב אישום נגד שלושת השוטרים שטיפלו באירוע - חיים גבאי, שי כהן ויצחק בן שעיה. כתב האישום מייחס להם עבירות של שיבוש מהלכי משפט, מרמה והפרת אמונים. בכתב האישום נטען כי גבאי היה מיודע עם החשוד ברצח, אדרי, ואף שוחח עמו טלפונית והעביר לו מידע לגבי מצבו של להנגהל, ולאחר מותו שוחח עם אמו של אדרי בטרם נעצר והציע לה לשכור לו עורך דין. על אף שידע על מעורבותו של אדרי באירוע הקטטה, חשד כי היה מעורב באירוע הדקירה, והיה מודע למצבו הנפשי של אדרי ולשאלות ששאל - נמנע גבאי, במודע ובמכוון, מלמסור את המידע למפקדיו ולצוות החקירה. למעשה, אדרי הפך לחשוד רק לאחר שנודע למשטרה מגורם אחר על מעורבותו האפשרית.
בסעיף אישום נוסף נטען כי גבאי ומתנדב נוסף לקחו מהזירה קסדה מוכתמת בדם, והכניסו אותה לניידת המשטרה. כהן ובן שעיה החליטו להשיב את הקסדה למקום באופן שיסתיר את דבר הזזתה מהמקום והחזרתה. בהוראתם החזיר גבאי את הקסדה לזירה, תוך שהוא משנה את המקום ממנו נלקחה. בנוסף, נטען כי הנאשמים נמנעו מלתעד את הזזת הקסדה והחזרתה, ולא עדכנו את מתעד זירת האירוע בעניין.
ב-5 בפברואר 2024 אישר בית משפט השלום בנצרת הסדר טיעון עם גבאי, במסגרתו הודה זה והורשע בעבירות של מרמה והפרת אמונים, וסעיף האישום המרכזי של שיבוש הליכי חקירה נמחק.
הערות שוליים

↑  עידן אבני, חשד כי המנוח פגע בחברתו: הוגש כתב אישום בגין רצח הנער יואל לנגהל ז"ל, באתר ישראל היום, 21 בנובמבר 2022
↑  אחון חכמון, ‏רצח יואל להנגהל: הותר לפרסום שם החשוד, מחר יוגש כתב אישום, באתר מעריב אונליין, 20 בנובמבר 2022
↑  אדר גיציס, ‏הסתיימה חקירת רצח יואל להנגהל: בן 21 יואשם, סנגורו ל-N12: "הוא חייל ללא עבר פלילי - זאת טעות", באתר ‏מאקו‏, 18 בנובמבר 2022
↑  עלי מוגרבי, "תמחקו כל הודעה אפשרית": זה הנאשם ברצח יואל להנגהל, באתר חדשות 13, 21 בנובמבר 2022
↑  עלי מוגרבי, רצח יואל להנגהל: הנאשם ליעד אדרי ישוחרר למעצר בית, באתר חדשות 13, 16 במאי 2023
↑  ישראל מושקוביץ, הסדר דרמטי: ליעד אדרי לא יואשם ברצח יואל להנגהל, באתר ynet, 14 במרץ 2024
↑  כתב אישום יוגש נגד צעיר החשוד ברצח יואל להנגהל, באתר "סרוגים", 18 בנובמבר 2022
↑  איתן גליקמן ולירן לוי, המחדל סביב רצח יואל להנגהל: השוטר שהוזעק לזירה נחקר, נבדק אם הכיר את החשוד, באתר ynet, 29 באוקטובר 2022
↑  הקלטה מתוך שתי שיחות הדחה בין מפקד מחוז הצפון לבין מפקד תחנת קריית שמונה
↑  יונתן הורנפלד, ‏"דקר את הקורבן בבטנו ונמלט": כתב אישום יוגש בפרשת רצח יואל לנגהל, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 21 באוקטובר 2022
↑  עדי חשמונאי ויעל פרידסון, בית המשפט אישר הסדר טיעון מקל לשוטר שהועמד לדין בפרשת רצח יואל להנגהל, באתר הארץ, 5 בפברואר 2024
דב קוטלר

| --- | --- |

קוטלר, 2024
 לידה:  2 באוגוסט 1956 (בן 68) 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מקצוע:  בנקאי
 תפקיד:  מנכ"ל בנק הפועלים
 
דב קוטלר (נולד ב-2 באוגוסט 1956) הוא לשעבר מנכ"ל בנק הפועלים. לשעבר מנכ"ל בנק איגוד, מנכ"ל בית ההשקעות "פריזמה" ומנכ"ל ישראכרט.
ביוגרפיה

קוטלר למד בתיכון "אורט טכניקום גבעתיים". הוא בעל תואר ראשון בכלכלה (וחטיבה ביחסים בינלאומיים) ותואר שני במנהל עסקים (בהתמחות במימון, סיים ב-1991) מאוניברסיטת תל אביב, והוא בוגר תוכנית המנהלים של אוניברסיטת הרווארד במסצ'וסטס, שבארצות הברית (1998).
עבד בבנק לאומי במשך 18 שנה, וביצע תפקידי ניהול בדרג ביניים.
בשנים 2000–2003 כיהן כמנכ"ל ויזה כאל, בשנים 2004–2006 שימש מנכ"ל בנק אגוד, בשנים 2006–2007 היה מנכ"ל בית ההשקעות "פריזמה", ובין השנים 2009–2015 כיהן כמנכ"ל ישראכרט.
ב-2015 היה מייסד משותף של "אינטו", קרן השקעות בנדל"ן הפועלת כרשת חברתית בישראל ובארצות הברית, ושימש כיושב ראש שלה. שימש כיועץ לקרן ורבורג פינקוס, שרכשה את מקס איט פיננסים (לשעבר לאומי קארד) ולקבוצות שונות שהתעניינו ברכישת ישראכרט.
באוקטובר 2019 מונה למנכ"ל בנק הפועלים במקומו של אריק פינטו. עם כניסתו לתפקיד בסוף 2019, עמדו בפניו ובפני הבנק מספר אתגרים חשובים ובהם השלמת הטיפול בפרשת העלמת המס בארצות הברית, גיבוש הסכם שכר עם ארגון העובדים והשלמת ההיפרדות מחברת כרטיסי האשראי ישראכרט. מספר חודשים לאחר כניסתו לתפקיד פרצה מגפת הקורונה אשר טמנה בחובה אתגרים רבים, חוסר ודאות כלכלית עולמית והביאה להאטת הפעילות הכלכלית במשק. בנוסף להתמודדות המוצלחת עם אתגרים אלה, במהלך כהונתו הוביל את הבנק להישגים רבים ובהם צמיחה משמעותית והשבחת תיק האשראי, עלייה בשווי השוק של הבנק וחזרה לחלוקת דיבידנד שוטפת, לאחר היציאה מהקורונה. בשנה האחרונה לכהונתו פרצה מלחמת חרבות ברזל שהביאה להאטת הפעילות ואי ודאות כלכלית אשר באה לידי ביטוי בהורדות דירוג האשראי של מדינת ישראל על ידי סוכנויות הדירוג הבינ"ל כדוגמת פיץ' ומודי'ס. במאי 2024, הודיע על כוונתו לפרוש מהבנק לאחר כחמש שנות כהונה.
קוטלר מכהן או כיהן כדירקטור, בין היתר, בבזק, בזק בינלאומי, Yes הטלוויזיה בלוויין ופלאפון. כמו כן, כיהן כיושב ראש עמותת תפוח.
ב-2 באפריל 2023 פורסם כי בדיון בקבוצת ווטסאפ של בכירי המשק על הרפורמה המשפטית שמקודמת על ידי ממשלת ישראל השלושים ושבע, כתב קוטלר כי ייגבה את השבתת המשק על ידי ההסתדרות במטרה לעצור את העברת הרפורמה, הוא אמר "הבטחתי גיבוי לארנון בר-דוד. יחריב (יריב) לוין - עד כאן".
לדב קוטלר אח תאום, עופר, לשעבר מנכ"ל שיכון ובינוי.
חיים אישיים

קוטלר נשוי ואב לשלושה, מתגורר בתל אביב.
הערות שוליים

↑  דרור מרמור, ‏המודל פשוט. מספיק שנהיה טובים כמו האחרים", באתר גלובס, 11 באוקטובר 2015
↑  רחלי בינדמן, בנק הפועלים סגר את פרשת העלמות המס בארה"ב: ישלם קנס של 875 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 30 באפריל 2020
↑  אחרי חמש שנים: מנכ"ל בנק הפועלים דב קוטלר פורש, באתר גלובס, 7 במאי 2024
↑  רועי ויינברגר, ‏דב קוטלר נפרד מהפועלים: התחרות עם לאומי והיורשים האפשריים, באתר גלובס, 7 במאי 2024
↑  הודעה של בנק הפועלים באתר מאיה (הודעות לבורסה), הודעת המנכ"ל על כוונתו לסיים כהונתו, באתר מאיה, ‏7 במאי 2024
↑  "טיפש, דרעק": ההתכתבויות של בכירי המשק נחשפות, באתר גלובס, 2 באפריל 2023
גיל רבי

| --- | --- |

 לידה:  11 ביולי 1985 (בן 39) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  Gil Rabbi 
 מדינה:  ישראל 
 מעסיק:  רבי אינטראקטיב 
 תפקיד:  מייסד ארגונים 
 gil-rabbi.com
 
גיל רבי (נולד ב-11 ביוני 1985) הוא יזם היי-טק מייסד של חברת ההזנק Storycards ומייסד סוכנות הטכנולוגיה רבי אינטראקטיב.
ראו גם

רבי אינטראקטיב
הערות שוליים

↑  יניב הלפרין, ‏רבי אינטראקטיב פיתחה לקשת פלטפורמה מבוססת AWS להפעלת הצופים, באתר "אנשים ומחשבים", 9 במאי 2017
↑  מערכת גלובספורט, ‏רשימת הלקוחות האקסקלוסיבית של אבי נמני, באתר גלובס, 29 בנובמבר 2012
↑  אסף גולן, הסטרטאפ הישראלי No-Show ישמור על הפרטיות שלנו, באתר nrg‏, 2 בפברואר 2015
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏הישג לקשת: רייטינג של 30.8% לגמר "הכוכב הבא לאירוויזיון", באתר גלובס, 13 בפברואר 2019
↑  יונתן כיתאין, ‏קשת מכרה את השעשועון "טאץ'" לערוץ בקולומביה, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2016
↑   איתי שטרן, הטלוויזיה הישראלית ממשיכה לעורר עניין בעולם, באתר הארץ, 26 באפריל 2016
↑  משה בנימין, אתכם בכל מסך: קשת משיקה ב-mako מערכת ליצירת פעילויות עם הצופים בזמן אמת, באתר אייס, 11 באפריל 2016
↑  גיל רבי מנכ"ל חברת הטכנולוגיה רבי אינטראקטיב, באתר ארגון הדיגיטל הישראלי
↑  לאחר חודשים של עבודה, מערכת אייס בחרה את 40 הכוכבים של פרויקט40UNDER FORTY, באתר אייס
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏הולכים למופע של אביב גפן? קבלו אפקט מציאות רבודה מיוחד, באתר גלובס, 19 במרץ 2018
↑  יניב הלפרין, ‏משחק רשת ישראלי מאפשר לשפוט את שירי האירוויזיון בלי פוליטיקה, באתר "אנשים ומחשבים", 10 במרץ 2019
↑  משה בנימין, דוז או בוז? האירוויזיון מאמץ כלי אינטראקטיבי של 'רבי אינטראקטיב', באתר אייס, 10 במרץ 2019
↑  מחממים מנועים: האקתון האירוויזיון הראשון ייצא לדרך בשבוע הבא, באתר כאן
↑  הגר בוחבוט, "ילדים גאונים": בני-נוער פיתחו את הטכנולוגיה לפסטיגל, באתר ynet, 4 בדצמבר 2019
↑  Adriaan Brits, ‏How To Engage An Audience of Thousands Through An App Without Network Connection?, ‏International Business Times, 10/26/21
↑  פיתוח צ'אט הכתבים N12
↑  איתמר כהן, סקרינז לייב השלימה גיוס בהיקף של כ-5 מיליון דולר, באתר אייס, 13 בדצמבר 2021
↑  אפליקציה למשדר הבחירות של פגוש את העיתונות
↑  יזם הייטק גיל רבי בראיון לאלון נוימן ויעל מן
↑  איתי פת-יה, השותפה של קשת תמכור לאחרים; הערוץ יפרד מהמניות וישתמש במוצר בחינם, באתר אייס, 21 ביוני 2020
↑  James Spiro, ‏As Google bans third-party cookies, publishers find new ways to gather data, calcalistech, 13.01.22
↑  ‏Storycards Has Built a No-Code Platform For Engagement Products, Yahoo!
↑  ‏5 Innovative Startups To Watch, The European Business Review‏, January 10, 2022
↑  גיל רבי, TechTalkשינוי מדיניות הקוקיז של פייסבוק וגוגל - הזדמנות פז עבור גופי התוכן, באתר כלכליסט, 2 בפברואר 2022
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏מה זה היטליסט? מצעד המוזיקה השבועי של ישראל, באתר ‏מאקו‏, 20 במרץ 2023
↑  גיל רבי, כלי ה-No Code ובינה מלאכותית חשובים ביומיום - אבל קריטיים בזמן משבר, באתר כלכליסט, 9 ביוני 2024
↑  ממשיכה להתרחב: סטוריקארדס מכריזה על שיתופי פעולה חדשים, באתר מעריב אונליין, 1 ביולי 2024
↑  גיל רבי, באתר של קרן ההשקעות קטליסט
↑  ערן איצקוביץ, הפלטפורמה שתעזור לסטארטאפים מישראל למשוך משקיעים מהארץ ומהעולם, באתר ישראל היום, 17 בינואר 2024
↑  קרן קטליסט משיקה: סטארטאפ מהפכני בשוק ההשקעות, באתר אייס, 3 במאי 2023
גלית נגה-בנאי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1966 (בת 58 בערך) 
 ענף מדעי:  תולדות האמנות
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 
גלית נגה-בנאי (נולדה ב-1966) היא חוקרת אמנות, פרופסור מן המניין בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.
השכלה

נגה-בנאי תואר ראשון בהצטיינות בתולדות האמנות ובהיסטוריה כללית (בהצלחה) מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1991), תואר שני בהצטיינות יתרה בתולדות האמנות עם דגש על אמנות נוצרית קדומה ושל ימי הביניים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1996) ודוקטורט בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים (2003). עבודת התואר השני שלה עסקה ב"לוחיות דוד מאוצר למבוסה קפריסין". עבודת הדוקטורט שלה עסקה בקופסיות שרידים קדושים מהתקופה הנוצרית הקדומה.
קריירה אקדמית

נגה-בנאי מרצה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית משנת 1992, וחברת סגל משנת 2008. היא קודמה לדרגת מרצה בכירה ב-2014, לדרגת פרופסור חבר ב-2018, ולדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2022.
היא חוקרת אמנות של שלהי העת העתיקה וימי הביניים המוקדמים. תחומי עיסוקה כוללים באמנות עולי רגל, בקשרים שבין אמנות יהודית לנוצרית ובין ירושלים לרומא. נגה-בנאי חוקרת אמנות ניידת ומונומנטלית סביב אגן הים התיכון. היא פרסמה מחקרים הקשורים לאמנות וארכיטקטורה בארץ הקודש, באיטליה ובמערב אירופה.
פרסומים עיקריים

Galit Noga-Banai, The Trophies of the Martyrs: An Art Historical Study of Early Christian Silver Reliquaries, Oxford Studies in Byzantium (Oxford: Oxford University Press, 2008).
Galit Noga-Banai, Sacred Stimulus: Jerusalem in the Visual Christianization of Rome, Oxford Studies in Late Antiquity (New York: Oxford University Press, 2018).
Galit Noga-Banai, A Medievalist’s Gaze: Christian Visual Rhetoric in German Memorials (1950-2000), German Visual Culture Series (Oxford: Peter Lang, 2022)
הערות שוליים

1 2  Galit Noga-Banai, The Hebrew University, curriculum vitae
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265903305171  PLWABN: 9810685462805606  BIBSYS: 15016402  BnF: cb15852830w (data)  GND: 133388093  ISNI: 0000 0000 7850 3880  LCCN: no2009089751  NSK: 000529826  NTA: 312679939  ORCID: 0000-0002-6284-0799  RERO: 02-A014032947  SUDOC: 140307818  VcBA: 495/367283  VIAF: 98089883   WorldCat (עם VIAF): 98089883
גילת קול

| --- | --- |
 ענף מדעי:  מדעי המחשב, תורת האינפורמציה, תורת החישוביות 
 מקום לימודים:  מכון ויצמן למדע 
 מנחה לדוקטורט:  מוני נאור 
 מוסדות:  אוניברסיטת פרינסטון 
 אתר רשמי
 
גילת קול (נולדה ב-1983) היא פרופסור חבר למדעי המחשב באונברסיטת פרינסטון. מחקרה של קול מתמקד בתורת המידע ותורת החישוביות.
ביוגרפיה > תחילת חייה

קול נולדה ב-1983 וגדלה בחולון. היא מספרת שגדלה "בשכונה קשה לצד ארבעה אחים קטנים", ולמשפחתה לא היה כסף לממן את לימודיה האקדמיים. בגיל 14 קול קיבלה מלגה והחלה ללמוד מדעי המחשב באוניברסיטה הפתוחה. היא סיימה את התואר בהצטיינות יתרה במקביל ללימודי תיכון.
קול שירתה כמהנדסת תוכנה במשרד ראש הממשלה.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

למדה תואר שני בקריפטוגרפיה ותורת המשחקים בהנחיית פרופ' מוני נאור ממכון ויצמן למדע.
המשיכה ללימודי דוקטורט במכון ויצמן, אותם סיימה ב-2013. כותרת תזת הדוקטורט היא "New directions in probabilistic proofs and interactive communication", והיא נכתבה בהנחיית פרופסור אירית דינור.
ביצעה פוסט-דוקטורט במכון למחקר מתקדם באוניברסיטת פרינסטון. כיום פרופסור חבר במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת פרינסטון.
מחקר

מחקריה של קול מתמקדים בתורת המידע ותורת החישוביות.
רבים ממחקריה עוסקים בתורת המידע האינטראקטיבית. בעוד שתורת המידע הקלאסית חוקרת תקשורת חד-כיוונית, תורת המידע האינטראקטיבית חוקרת תקשורת בין מספר מרובה של צדדים שיכולים להשפיע זה על זה ולבצע אדפטציות במהלך התקשורת. מודל זה אמור לדמות טוב יותר את התקשורת שמבוצעת במערכות תקשורת מודרניות. תחום המחקר יוכל לשפר יעילות ואמינות של פרוטוקולי תקשורת. קול פרסמה מחקרים על דחיסת נתונים אינטראקטיבית ותיקון שגיאות אינטראקטיבי.
בנוסף, קול פרסמה מעט מאמרים על קריפטגורפיה. ב-2022 פרסמה מאמר (עם אביב ביק ורותם אושמן) על הוכחה באפס ידע באופן מבוזר. מאמריה המצוטטים ביותר הם 2 מאמרים מ-2008 המנתחים בעיות יסוד בקריפטוגרפיה באמצעות תורת המשחקים.
גל אמיתי

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1986 (בן 38) דרום אפריקה דרום אפריקה
 תאריך עלייה:  1993
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 פרופיל ב-IMDb
גל יעקב אמיתי (נולד ב-13 ביוני 1986) הוא שחקן, מורה למשחק ומנחה טלוויזיה ישראלי.
ביוגרפיה

אמיתי נולד בדרום אפריקה, להורים ישראלים. ב-1993 כשהיה בן שבע עלה לישראל יחד עם משפחתו. בתיכון למד במקיף עומר במגמת תיאטרון. אמיתי שירת בצה"ל בהנדסה קרבית.
הוא בוגר סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין. במהלך לימודיו שיחק במחזות "הצ'ק בדרך", "חלומות" ו"מופע האימים של רוקי". הוא למד משחק מול מצלמה אצל רותי דייכס.
קריירה > בתיאטרון

אמיתי שיחק במספר מחזות. בשנת 2012 שיחק במחזה "2012The Parade" שהוצג בתיאטרון הקאמרי והוצג בפסטיבל ישראל. בשנת 2013 שיחק בתיאטרון המדיטק במחזה "הכיתה המעופפת". באותה שנה שיחק בתיאטרון באר שבע במחזה "הגיבן מנוטרדם". ב-2014 שיחק במחזות "משחקים בחצר האחורית" (תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער), "מחוברים" (תיאטרון מופע) ו"וניה, סוניה, מאשה ושפיץ" (תיאטרון חיפה ותיאטרון הקאמרי), על תפקידו במחזה זה הוא היה מועמד לפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית השחקן המבטיח.
בשנת 2015 שיחק במחזות "ביבר הזכוכית", "אלה גרוסמן" ו"המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה" שהוצגו בתיאטרון בית לסין. בשנת 2016 החל לשחק באותו תיאטרון במחזה "הוא הלך בשדות" לצדה של אגם רודברג. בחנוכה 2016 השתתף במחזמר "בת הים הקטנה" בתפקיד הנסיך לצד עדי הימלבלוי וחובי סטאר, אשר הוצג ברחבי הארץ.
קריירה > בטלוויזיה ובקולנוע

במהלך השנים השתתף במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2012 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "הומלנד". באותה שנה לוהק לגלם את דמותו של רועי בעונה הראשונה של סדרת הנעורים "גאליס" לצד תמר עמית יוסף, גיא זוארץ ואחרים בשנת 2014 שיחק בסרט "מקום בגן עדן" ובסדרה "משפחה טובה".
בשנים 2015–2016 שב לגלם את דמותו של רועי בשתי העונות האחרונות (6–7) של הסדרה "גאליס".
ב-2016 הנחה את תוכנית המציאות "המשימה: אמזונס" של קשת בערוץ 2. באותה שנה החל לשחק בקומדיה "נפלת חזק" שיצר מיקי גבע ומשודרת בערוץ עשר.
בשנת 2017 שיחק בתפקיד אורח בסדרה "חברות" בערוץ עשר, בתפקיד: עופר, הדייט של שני. בקולנוע, שיחק בסרט "מכתוב" שכתבו גיא עמיר וחנן סביון וביים עודד רז. בדצמבר אותה שנה החל לשחק בעונה השנייה של הדרמה-קומית "איפה אתה חי?" ביצרו חי דוידוב ורונן דוידוב.
משנת 2018 עד 2019 הנחה את השאלון באפליקציית "קוויקס", יחד עם גל סרי ומירב פלדמן.
משנת 2020, מגלם את דמותו של יצחק רבין בסדרת הנוער "פלמ"ח".
בשנת 2021 השתתף בתפקיד הראשי בקליפ לשיר "זה בא אליי" של רוני דלומי. בהמשך השנה עלה לאקרנים הסרט "פול ספיד", בו גילם את חליבה.
חיים אישיים

במרץ 2016 התארס לשחקנית והדוגמנית אגם רודברג לאחר ארבע וחצי שנים של זוגיות. ב-14 בדצמבר 2016 השניים נפרדו.
ב-12 במאי 2021 התחתן עם השחקנית שיר לוינסון. ביולי 2023 השניים התגרשו.
החל משנת 2024 מנהל מערכת יחסים זוגית עם השחקנית אפרת דור.
הערות שוליים

↑  אורית מרלין רוזנצוויג, גל אמיתי מדבר לראשונה על הפרידה מאגם רודברג: "אוהב ומתגעגע", באתר Xnet‏, 28 בפברואר 2017
↑  איתי טיראן, נתן דטנר וענת וקסמן בין המועמדים לפרס התיאטרון הישראלי, באתר ‏מאקו‏, 28 באפריל 2015
↑  רוני דלומי – זה בא אליי (Prod. by Yinon Yahel), נבדק ב-2021-05-25
↑  יפעת הללי אברהם, ‏ביטלו חתונה: גל אמיתי ואגם רודברג נפרדו, באתר ‏מאקו‏, 14 בדצמבר 2016
↑  יוני פרוים, בצל האירועים: השחקן גל אמיתי התחתן, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 12 במאי 2021
↑  לילך מרקוביץ', ‏יפים ביחד: גל אמיתי ואפרת דור בתמונה זוגית ראשונה, באתר ‏מאקו‏, 23 ביוני 2024
גלעד כהן (דיפלומט)

ערך זה עוסק בדיפלומט ישראלי. אם התכוונתם לעיתונאי ישראלי, ראו .
גלעד כהן (נולד ב-11 באוקטובר 1967) הוא שגריר ישראל ביפן מאז אוקטובר 2021. שימש כראש אגף אסיה והפסיפיק במשרד החוץ (2017–2021) וכראש אגף תיאום ותכנון מדיני במשרד החוץ (2014–2017).
רקע אישי

גלעד כהן נולד בשנת 1967 בבת ים, ישראל.
כהן נשוי, ויש לו שלושה ילדים. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה ויחסים בינלאומיים מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים, ובעל תואר שני בביטחון ודיפלומטיה מטעם אוניברסיטת תל אביב. כהן שולט בשלוש שפות: עברית, אנגלית ופורטוגזית.
קריירה > שנים מוקדמות

בשנת 1994 התקבל כהן לקורס הצוערים של משרד החוץ, בסיומו הצטרף לשירות החוץ הישראלי. מ-1996 ועד 1999 כיהן כיועץ מדיני ודובר בשגרירות ישראל בברזיליה, ברזיל.
מ-1999 ועד 2001, כהן שימש יועץ מדיני ודובר בשגרירות ישראל באנקרה, טורקיה. באותן שנים עסק כהן במאמצים דיפלומטיים אינטנסיביים בתקופה הנחשבת כ"תור הזהב" של יחסי ישראל-טורקיה, אשר כוללים את הסיוע ההומניטרי שישראל העניקה לאחר רעידת האדמה באיזמיט ב-1999 וביקורים רשמיים בטורקיה של ראש הממשלה אהוד ברק ושל ראש הממשלה אריאל שרון.
מ-2001 עד 2004, כהן שימש היועץ המדיני של מנכ"ל משרד החוץ.
מ-2004 עד 2008, כהן שימש יועץ מדיני בנציגות הקבועה של ישראל לאו"ם בניו יורק. הוא היה אחד הדיפלומטים המרכזיים שהובילו את המאמצים לאימוץ החלטת העצרת הכללית של האו"ם, שקבעה את ה-27 בינואר כיום הזיכרון הבינלאומי לשואה. כהן היה מעורב גם בקבלת החלטת 1701 של מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, אשר הובילה לסיומה של מלחמת לבנון השנייה בחודש אוגוסט 2006. על עבודתו במהלך השירות באו"ם קיבל כהן את אות ההצטיינות של משרד החוץ.
מ-2008 עד 2011, חזר כהן ללשכת מנכ"ל משרד החוץ וחטיבת תיאום כמנהל, ומ-2011 עד 2014 כיהן כראש הלשכה. בשנת 2014 כהן מונה לראש אגף תיאום ותכנון מדיני ומילא את התפקיד עד 2017. במהלך כהונתו השנייה בלשכת מנכ"ל משרד החוץ, כהן היה מהאחראים המרכזיים לכינון תשתית היחסים החשאית עם מדינות המפרץ ועל הקמת נציגויות ישראל במרחב זה, שהביאו בסופו של דבר לנורמליזציה של היחסים ב-2020 עם איחוד האמירויות הערביות ובחריין ולחתימה על הסכמי אברהם.
מ-2017 עד 2021, כיהן כהן כראש אגף אסיה והפסיפיק במשרד החוץ. במהלך הקדנציה שלו, כהן היה הפקיד הישראלי הבכיר ביותר שביקר בבהוטן והיה אחראי לצעדים שהובילו לכינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל לבהוטן בשנת 2020. כהן גם הוביל את המאמצים לחתימה על הסכם סחר חופשי עם דרום קוריאה בשנת 2021. כראש אגף אסיה והפסיפיק, כהן עיצב וקידם את מדיניות "ישראל מביטה מזרחה", המתעלת את מדיניות החוץ הישראלית לכיוון אסיה והאוקיינוס השקט, ואשר הובילה להסכמים בילטראליים רבים עם מדינות המרחב.
קריירה > שגריר ישראל ביפן

ב-20 ביוני 2021 אישרה ממשלת ישראל את מינויו של כהן לשגריר ישראל ביפן. הוא נכנס לתפקידו בחודש אוקטובר אותה שנה.
כהן הגיש את כתב האמנה שלו לקיסר נארוהיטו ב-25 בנובמבר 2021.
הערות שוליים

↑  "Israeli Aid for Turkish Earthquake Victims". Mfa.gov.iul. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Prime Minister Barak to Visit Turkey-24-Oct-99". Mfa.gov.iul. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CNN.com - Sharon: Israel set for concessions - August 8, 2001". Edition.cnn.com. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  כך נוסד באו"ם יום השואה הבינלאומי, באתר www.makorrishon.co.il
↑  "International Holocaust Remembrance Day almost didn't happen". Blogs.timesofisrael.com. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Israel normalizes ties with Bhutan". The Jerusalem Post. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑   גלעד כהן, הסכם הסחר החופשי עם דרום קוריאה - בשורה משמחת לכל אזרח ישראלי, באתר TheMarker‏, 19 באוגוסט 2019
↑  הסכם אזור סחר חופשי בין ישראל ודרום קוריאה נחתם בסיאול, באתר GOV.IL
↑  "Israel signs free trade agreement with South Korea". The Jerusalem Post. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The advantages of free-trade agreements with Asia— Gilad Cohen, Ministry of Foreign Affairs, Israel". Everythingexperiential.businessworld.in. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Israel-Korea free trade agreement to stress tech cooperation". En.globes.co.il. 21 באוקטובר 2020. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  גלעד כהן, המזרח הרחוק כבר לא כל כך רחוק, באתר כלכליסט, 27 במאי 2021
↑  "Israel is looking East". The Jerusalem Post. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Berman, Lazar. "Government appoints 36 diplomats, a move held up by Netanyahu for over 6 months". Timesofisrael.com. נבדק ב-7 בדצמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מינויים בשירות החוץ, באתר משרד ראש הממשלה, ‏6 ביוני 2020
↑  Presentation of Letter of Credence by Ambassador of Israel to Japan, משרד החוץ של יפן, (באנגלית וביפנית)
בתיה ברנר

| --- | --- |

 לידה:  3 בספטמבר 1894 פלך צ'רניגוב, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  12 בדצמבר 1975 (בגיל 81) 
 מקום קבורה:  עין חרוד מאוחד 
 
בתיה ברנר (3 בספטמבר 1894 - 12 בדצמבר 1975) הייתה חלוצה, מנשות העלייה השנייה, מדור המייסדים של קיבוץ עין חרוד, אחותו של הסופר יוסף חיים ברנר, מחברותיה הקרובות של רחל המשוררת.
בתיה ברנר עם שלושת אחיה ואחותה. מימין לשמאל: בנימין, בתיה (עומדת, בשמלה לבנה), יוסף חיים, מאיר, אהובה (לובה).
ביוגרפיה

בתיה ברנר נולדה בעיירה נוביה מליני (רו') שבפלך צ'רניגוב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), להוריה חיה-רייזל (לבית מינץ) ושלמה. בתיה הייתה הילדה הרביעית במשפחה. לפניה נולדו יוסף חיים, שמואל, אהובה (לובה), ואחריה נולדו מאיר ובנימין. המשפחה הייתה ענייה, וילדותה עברה עליה בדלות קשה. שמהּ המקורי של משפחתה היה לובנוב; סבה, אב לשלושה בנים, שינה את שמות המשפחה של שניים מבניו ל'ברנר' ו'נרוצקי', כי בדרך זו הסטטוס של כל בן היה כביכול "בן יחיד", ובנים יחידים לא גויסו לצבא.
בחודש ספטמבר 1912 (תרע"ג) עלתה בתיה לארץ ישראל יחד עם אחיה מאיר. בארץ כבר היו באותה עת שלושה מאחיה: יוסף חיים, שעלה ב-1909, ואהובה (לובה) ובנימין, שעלו ב-1911. שמואל ברנר, היחיד מבין ששת האחים שלא עלה לארץ ישראל כי אם נשאר באוקראינה, נספה ב-1919 בפוגרום שנערך בעיירה, יחד עם אשתו ושלושת ילדיהם – נחום, לאה ורחל - ועם אבי המשפחה, שלמה ברנר.
בתקופת חייה העיקרית בארץ ישראל חייתה בעין חרוד, ושם גם נפטרה.
היא לא נישאה, ולא השאירה אחריה ילדים. בין היתר, כתוצאה מהשפעות של האידאולוגיה המהפכנית-סוציאליסטית, שבשנים ההן הפנתה ביקורת נגד מוסד המשפחה.
אניטה שפירא מציינת בביוגרפיה שלה על י.ח. ברנר, כי בתיה, בצעירותה, נודעה ביופייה הרב. בנימין, אחיה, מציין באותו עניין, בספרו האוטוביוגרפי: "בתיה, אחותי השנייה, נערה בת שבע-עשרה, נחשבה ליפה בעיירה. היא עצמה ידעה זאת, כפי שניכר ממנהגה. תנועותיה מחושבות ומדודות, וכשהיא מבקשת לומר משהו היא עושה בידיה איזו תנועה ענוגה ואצילה, כיאה לבת-טובים יפה".
ב-2022 יצא לאור הספר "הספר האדום" שכתב אסף ענברי. הספר מתמקד, באופן ספרותי, באישיותם ובהתפתחותם הרעיונית של יצחק טבנקין, מאיר יערי, יעקב חזן ומשה סנה, מנהיגי השמאל במדינת ישראל בעשורים הראשונים לתקומתה. בתיה ברנר נזכרת בספר כגיבורת משנה, הידועה בקיבוץ עין חרוד בהתמסרותה לעבודה פיזית קשה.