stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1962 בספרות
ספרים נבחרים חדשים > ספרי עיון

רייצ'ל קרסון – אביב דומם
מילטון פרידמן – קפיטליזם וחירות
תומאס קון – המבנה של מהפכות מדעיות
ברברה טוכמן – אוגוסט 1914
נולדו

29 בינואר – אולגה טוקרצ'וק, סופרת ומשוררת ספרותית פולנית
21 בפברואר – צ'אק פלאניוק, סופר ועיתונאי אמריקאי
21 בפברואר – דייוויד פוסטר וולאס, סופר אמריקאי (נפטר ב-2008)
6 באפריל – חווייר סרקס, סופר ספרדי
12 ביוני – ג'ורדן פיטרסון, פסיכולוג קליני, מבקר תרבות ואינטלקטואל קנדי
10 באוגוסט – סוזן קולינס, תסריטאית וסופרת מדע בדיוני ופנטזיה אמריקאית
11 באוקטובר – אן אנרייט, סופרת אירית
19 באוקטובר – טרייסי שבלייה, סופרת אמריקאית שכותבת ספרים בסוגה הבדיונית היסטורית
28 באוקטובר – מארק האדון, סופר, מאייר ותסריטאי בריטי
12 בנובמבר – נעמי וולף, סופרת יהודייה-אמריקאית
נפטרו

24 בפברואר – הו שי, פילוסוף, סופר, ודיפלומט סיני (נולד ב-1891)
20 במרץ – סי. רייט מילס, סוציולוג אמריקאי (נולד ב-1916)
6 ביולי – ויליאם פוקנר, סופר אמריקאי וחתן פרס נובל (נולד ב-1897)
8 ביולי – ז'ורז' בטאיי, סופר צרפתי (נולד ב-1897)
9 באוגוסט – הרמן הסה, סופר, משורר וצייר גרמני-שווייצרי (נולד ב-1877)
3 בספטמבר – אי. אי. קאמינגס, משורר, סופר, פובליציסט, צייר ומחזאי אמריקאי (נולד ב-1894)
12 בדצמבר – פליקס אדרקה, סופר, עיתונאי, משורר, מחזאי ומבקר ספרות יהודי-רומני (נולד ב-1891)
פרסים

פרס נובל לספרות: ג'ון סטיינבק
אבי עזרי זעליג מרגליות

| --- | --- |
 לידה:  סביבות ה'ש"צ-ה'ת'
 פטירה:  ה'תע"ה ישראל בית הקברות היהודי העתיק בצפת
 מקום קבורה:  האימפריה העות'מאנית צפת, האימפריה העות'מאנית
 מקום פעילות:  קאליש, פראג, מץ, הלברשטאט
 השתייכות:  יהדות אשכנז
 תחומי עיסוק:  דרשן
 רבותיו:  ישראל דרשן שפירא 
 בני דורו:  רבי אברהם ברודא, רבי יחיאל מיכל הלוי
 
רבי אבי עזרי זעליג מרגליות (סביבות ה'ש"צ/ה'ת' – ה'תע"ה, 1715), שימש כדיין ודרשן ומוכיח, וכן חיבר ספרים בהלכה ובאגדה.
תולדות חייו

נולד בפלאצק לאביו רבי יצחק אייזיק מרגליות, ובעקבות גזרות ת"ח–ת"ט, נמלט מעירו ועבר לעיר קאליש, שם נשא את בתו של ר' אליקים מקאליש, ולמד בישיבה ששכנה בעיר בראשות רבי ישראל דרשן שפירא, בהקדמת ספרו 'חבורי לקוטים', ויניציאה תע"ה הוא מתאר את לימודיו:
והיינו עוסקים ביחד חמשה אנשים, הרב המופלג סיני ועוקר הרים מהר"ר ישראל עלקושר, והרב המופלג מהר"ר משה כ"ץ בן הגאון בעל ש"ך, והרב המופלא מהר"ר מיכל בעל 'שערי שמים', והרב המופלג מוה"ר עוזיאל מק"ק קאליש, ואני הקטן שבכלם. גמרנו ללמוד יחד תורה לשמה ולא לשום פניה אחרת, הן הנאת ממון והן חלוקת כבוד, וגם לאחר השריפה שלא נשארנו בלתי אם גויתנו, לא עזבנו את תורת אלקינו, ועמדנו על משמרת הקודש אף שהיינו מפוזרים ומפורדים בין הגויים, תחת הארץ הייתה דירתנו, בבורות שיחין ומערות.
בהמשך התמנה לכהן כדיין בעיר קאליש, אך התפרסם בעיקר כדרשן ומוכיח ונהג לנסוע ברחבי פולין לדרוש, ודרשותיו אכן עוררו עניין רב. בין היתר בדרשותיו הוא מוכיח על הנוהג שפשט בזמנו לתת כסף בשביל להתמנות כרב.
בחנוכה שנת ה'תל"ו היה שריפה גדולה בעיר קאליש, ששרף כמעט כל העיר, ואבד את כל הונו, וספריו.
בשנת תנ"א התמנה כדרשן בעיר פראג, בהסכמתו של הרב אברהם ברודא, ואכן דרש בכל בתי הכנסיות בעיר פראג שחרית וערבית, מאוחר יותר בין השנים תנ"ה–ת"ס עבר לשמש כדרשן בעיר מץ. אחר כך, בסביבות שנת תס"ד, עבר להתגורר בעיר הלברשטאט, שם קיבל תמיכה כספית על ידי הנדבן יששכר ברנד להמן, ולמד בהקלויז שבנה, 11 שנה.
בסוף ימיו נסע לארץ ישראל והתיישב בצפת, אך באותו שנה תע"ה נפטר לבית עולמו, ונטמן בבית החיים בצפת.
דרך לימודו

בהקדמת ספרו חבורי לקוטים על מסכתות הש"ס, הוא מביא תעודה נדירה לדרך הלימוד בשיטת החילוקים הנהוגה בתקופתו שהיה עיון מקומי בתוך גבולות הסוגיא המקומית בלבד וכך כותב:
ויען הרב מוהר״ר ישראל עלקושר... אשר היה אחד מן המיוחדים תלמידי רבנו הגאון הגדול מוהר״ר העשיל... ויאמר נלך בדרך הלימוד של רבינו הגדול הנזכר כאשר קבל מאביו הגאון מוהר״ר יעקב אב״ד דק״ק לובלין וכאשר קבל אביו מהגאון מהרש״ל. והנני אגיד רשום בכתב אמת, סדר הלימוד שלנו כך היה, לעיין היטב בגמרא תחילה ואח״כ בפירוש רש״י ותוס׳ ביתר שאת ומעולם לא היינו מקשים מאיזה מסכת אחרת רק כל החידושים היו באותה הלכה, אבל לא להקשות להיות סותר במקומו על מנת לבנות שלא במקומו... ובכלל זה לא להקשות אף באותו פרק מן הלכה שעדיין לא למדוה
לעומת זאת דרשותיו שנכנסו לספרו 'כסף נבחר' על התורה, היו בשיטת הפלפול גג על גג, תוך חיבור מאמרים ומדרשי פליאה הנראים רחוקים זה מזה בחריפותו הרבה מצליח לקשר ולגלות קשר ביניהם.
משפחתו

ידוע לנו על בנו הרב יצחק אייזיק שנפטר בחייו, וכן בנו הרב מאיר.
לקריאה נוספת

משה אהרן דייטש, מבוא לספר 'כסף נבחר' שנת ה'תשנ"ז.
הערות שוליים

↑  אודותיו: אהרן אוסיבאל ומשה דוד צ'צ'יק, "רבי יחיאל מיכל מגלוגא – בעל נזר הקודש", ישורון לב (ניסן תשע"ה), עמ' תתכג, הערה 24.
↑  אליאב שוחטמן, טוהר השיפוט וטוהר המִנהל הציבורי, באתר דעת
↑  חיים זלמן דימיטרובסקי, על דרך הפלפול, תדפיס מתוך ספר היובל לכבוד שלום בארון, 1975, עמ' קטז
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300499205171  LCCN: nr96011636  VIAF: 9742203   WorldCat (עם VIAF): 9742203 
הקלויז שבנה יששכר ברנד להמן בשנת ה'ת"ס, שם למד רבי אבי עזרי במשך אחת-עשרה שנים, נבנה מחדש בשנת ה'תרי"ז
בית יששכר ברנד להמן ששם התגורר רבי אבי עזרי במשך אחת-עשרה שנים, ברחוב באקנגאסה 37
אגדה (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  מרי לו
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מדע בדיוני, דיסטופיה, ספרות נוער
 הוצאה
 הוצאה:  G. P. Putnam's Sons 
 תאריך הוצאה:  2013
 מספר עמודים:  288 (בעברית)
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תרגום:  ארז אשרוב
 סדרה
 סדרת ספרים:  אגדה
 הספר הבא:  עילוי
 
אגדה הוא ספר דיסטופי בז'אנר המדע הבדיוני, משנת 2013, מאת הסופרת מרי לו.
תקציר העלילה

הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס העתידית ומתמקד בשתי דמויות לסירוגין. יוני, בת לאצולה המקומית, היחידה באימפריה שקיבלה ציון מושלם במבדקים מיועדת להילחם בחזית נגד הקולוניות, ודיי, פושע מבוקש שברח לאחר שנכשל במבדקים. דרכיהם מצטלבות כאשר דיי מנסה לגנוב תרופות מגפה מבית החולים על מנת לעזור לאחיו החולה עדן שחלה במוטציה של המגפה. במהלך הבריחה הוא מטיל סכין באחיה הבכור של יוני, מיטיאס ומואשם בהריגתו. יוני מוצאת את התליון שלו (מטבע דולר אמריקני, מוגן במעטפת פלדה) ומשתמשת בו כדי למצוא אותו. לאחר "פגישת עסקים" עם דיי היא מתחילה לעקוב אחריו. במהלך החיפוש היא מצילה את ידידתו של דיי, טס, מקרב סקיץ (קרב ברים מאורגן). דיי חובש אותה וביחד הם משוטטים בעיר (מבלי להיות מודעים זה לזהותו של זה). לבסוף יוני מגלה שהוא דיי לאחר שהתנשקו, ומובילה אותו למלכודת שבמהלכה אמו נהרגת. לאחר שהוא נחקר הוא מספר לה שסכינו פגע בכתף של מיטיאס ולא בחזהו. לאחר זמן מה, כששותפה לתפקיד יורה באזרחים חפים מפשע היא מגלה צופן ביומניו של מיטיאס המוביל אותה לבלוג סודי שבו היא מגלה שהרפובליקה משתמשת בעניים כשפני ניסוי למגפה על מנת להשתמש בה נגד הקולוניות ובנוסף היא מגלה שדיי הוא עילוי מושלם. לאחר שכמה רמזים שהיא מוצאת קושרים את רצח אחיה לרפובליקה ולא לדיי, היא מחליטה לשחרר אותו ואת אחיו לפני מועד ההוצאה להורג. כורתת ברית עם המורדים הפטריוטים ומגלה שיום ההוצאה להורג הוקדם. במהלך ההסכם היא מוכרת להם אלקטרו-פצצה ולאור הגילוי היא נעצרת. הספר ממשיך בוולנסיה ושם מגלים שאחיו של דיי, ג'ון, התחלף איתו והוצא להורג במקומו.
עולם

רוב הסיפור מתרחש בלוס אנג'לס בעתיד. לפי הספר, שיטפונות פגעו בארצות הברית וגרמו לפיצול ארצות הברית לקולוניות ולרפובליקה. בין השתיים מתנהלת מלחמה עזה על שטחים. המגפה היא וירוס שמתפתח במפעלים תת-קרקעיים ומוזרם לאזורי העוני לניסויים ובדיקות. מעבר לכך, ברפובליקה קיימים מורדים המכונים פטריוטים. המבדקים הם סדרת מבחנים שכל ילד רפובליקה עובר בגיל 10 והציון הוא מתוך 1500. עילוי הוא כל אחד שבין 1400 ל-1499. עילוי מושלם הוא ילד שקיבל ציון של 1500, אך קיימים רק שניים כאלה, דיי ויוני. מתחת ל-1000 נכשלים. לפי דברי הרפובליקה, כל הנכשלים נשלחים למחנות עבודה, אך האמת היא שהם נשלחים לבתי חולים שם עושים עליהם ניסויים והורגים אותם.
סדרת ספרים

בסדרה יצאו מספר ספרים
אגדה (ספר)
עילוי (אנ')‏
אלוף (אנ')‏
בנוסף יצאו עוד מספר ספרים :
Life Before Legend - תיאור העולם לפני הספר הראשון, טרם תורגם לעברית
Life After Legend - תיאור העולם אחרי הספר השלישי, טרם תורגם לעברית
Rebel - הספר הרביעי בסדרה, המתרחש עשר שנים לאחר אירועי אלוף, טרם תורגם לעברית
ביקורות ופרסים

הספר זכה לביקורות מעולות רבות.
בעיתון הגרדיאן נכתב כי "הספר מדהים והשאיר אותי דבוק לכיסא לכל אורכו"
באתר Goodreads הספר קיבל ציון של כ-4.2 על ידי כ-360,000 מצביעים.
הערות שוליים

↑  https://www.theguardian.com/childrens-books-site/2015/oct/26/legend-marie-lu-review
↑  https://www.goodreads.com/book/show/9275658-legend
זכרונות של חילזון

| --- | --- |

 בימוי:  אדם אליוט
 מדבבים:  שרה סנוק קודי סמית-מקפי אריק באנה מגדה סובנסקי דומיניק פינון טוני ארמסטרונג פול קאפסיס ברני קליפורד דייבי תומפסון שרלוט בלסי מייסון ליטוס ניק קייב ג'קי ויבר
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 חברה מפיצה:  Budapest Film, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 הקרנת בכורה:  צרפת 10 ביוני 2024 (פסטיבל סרטי האנימציה הבינלאומי של אנסי) אוסטרליה 17 באוקטובר 2024 ישראל 4 בינואר 2025
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  הנפשה למבוגרים, סרט דרמה 
 הכנסות:  1.2 מיליון דולר
 פרסים:  Annecy Cristal for a Feature Film 
 דף הסרט ב־IMDb
 
זכרונות של חילזון (באנגלית: Memoir of a Snail) הוא סרט הנפשה למבוגרים עצמאי אוסטרלי משנת 2024, המשלב טרגדיה וקומדיה בטכניקת סטופ מושן. הסרט נכתב, הופק ובוים על ידי אדם אליוט ומבוסס באופן רופף על חייו האישיים. בסרט מדבבים שרה סנוק, קודי סמית-מקפי, אריק באנה, מגדה סובנסקי, דומיניק פינון, ניק קייב וג'קי ויבר.
עלילה

הסרט מגולל את סיפורה של גרייס פודל, צעירה במלבורן של שנות ה-70. גרייס מתמודדת עם מומים מולדים, טרגדיות משפחתיות וחיים מלאי מאבקים, אך גם עם רגעים של תקווה וחברות. הסרט עוקב אחר חייה מילדות לבגרות, תוך הדגשת מערכת היחסים עם אחיה התאום גילברט, התמודדות עם משפחות אומנה מורכבות, אהבה כושלת, והדרך שבה האמנות מסייעת לה לבנות חיים חדשים.
צוות המדבבים

גרייס פודל (שרה סנוק)
גרייס הצעירה (שרלוט בלזי)
גילברט פודל (קודי סמית-מקפי)
גילברט הצעיר (מייסון ליטסוס)
פינקי (ג'קי ויבר) – אישה מבוגרת ואקסצנטרית שמסייעת לגרייס
ג'יימס (אריק באנה) – שופט
רות (מגדה סובנסקי) – האומנת הקשה של גילברט
פרסי פודל (דומיניק פינון) – אביהם של גרייס וגילברט
קן (טוני ארמסטרונג) – בעלה של גרייס לזמן קצר
איאן ונראל (פול קאפסיס) – זוג אומנה סווינגרי
ביל קלארק (ניק קייב) – בעלה השני של פינקי
הפקה

הפקת הסרט נמשכה שמונה שנים, והוא צולם במלבורן במהלך מאי 2023. פסקול הסרט הולחן על ידי אלנה קאטס-שרנין, והפקת ההנפשה כללה שימוש נרחב בדמויות חימר ועיצוב סביבות מפורטות.
הפצה

הסרט הוקרן בבכורה עולמית ב-10 ביוני 2024 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי לאנימציה של אנסי, וזכה בפרס קריסטל לסרטים עלילתיים. הוא הופץ באוסטרליה ב-17 באוקטובר 2024 על ידי חברת Madman Entertainment. בארצות הברית הופץ הסרט בהקרנות מוגבלות ב-25 באוקטובר, עם הרחבה לבתי קולנוע נוספים בנובמבר 2024.
ביקורות

באתר Rotten Tomatoes זכה הסרט לדירוג של 94% מתוך 108 ביקורות, עם ציון ממוצע של 8.3/10. הקונצנזוס באתר קבע: "מסע מונפש מרגש המשלב ייאוש עם תקווה וחום אנושי, והופך את זכרונות של חילזון לסיפור נוגע ללב."
באתר Metacritic זכה הסרט לציון של 83 מתוך 100, המייצג "שבח אוניברסלי". פיטר דברוג' מ-Variety שיבח את הסיפור הייחודי של אדם אליוט ואת הביצועים הקוליים. לעומתו, סטפני בנבורי מ-Deadline ציינה אלמנטים חוזרים בעלילה, אך הדגישה כי אלו משתלבים היטב בנושאי האי-שלמות האנושית שבסרט.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך | קטגוריה | עבור | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס גלובוס הזהב | 5 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר - הנפשה | "זכרונות של חילזון" | מועמדות |  |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר - אנימציה או מדיה מעורבת | "זכרונות של חילזון" | מועמדות |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | הסרט הטוב ביותר | "זכרונות של חילזון" | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | הבימוי הטוב ביותר | אדם אליוט | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | התסריט הטוב ביותר בסרט | אדם אליוט | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | עיצוב ההפקה הטוב ביותר | אדם אליוט | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | השחקן הראשי הטוב ביותר | קודי סמית-מקפי | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | השחקנית הראשית הטובה ביותר | שרה סנוק | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ג'קי ויבר | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | הצילום הטוב ביותר | ג'רלד תומפסון | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | העריכה הטובה ביותר | ביל מרפי | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | הפסקול המקורי הטוב ביותר | אלנה קאטס-צ'רנין | בהמתנה |  |
| פרס האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | 7 בפברואר 2025 | הסאונד הטוב ביותר | דייוויד וויליאמס, אנדי רייט, לי יי, דילן בורגס | בהמתנה |  |
| פרס אנני | 8 בפברואר 2025 | הסרט העצמאי הטוב ביותר | "זכרונות של חילזון" | בהמתנה |  |
| פרס אנני | 8 בפברואר 2025 | התסריט הטוב ביותר | אדם אליוט | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  זכרונות של חילזון, באתר פסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-40חיפה
↑  Matthew Barnard, NOMINATIONS ANNOUNCED FOR 82nd ANNUAL GOLDEN GLOBES®, Golden Globes, ‏2024-12-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
↑  Winners & Nominees, www.aacta.org (ב־Australian English)
↑  Mercedes Milligan, Annie Awards Nominees: 'The Wild Robot' Leads with 10 Nods, Animation Magazine, ‏2024-12-20 (באנגלית אמריקאית)
אלכסנדר מליקופוליס

אלכסנדר מליקופוליס (ביוונית: Ἀλέξανδρος Λυκοπολίτης; סביב 300 לספירה) היה הוגה נאופלאטוני.
הוא חיבר חיבור קצר, בן 26 פרקים, נגד המניכאיזם. בפרק השני הוא אומר שהוא שאב את הידע שלו על תורת המאנס (אנ') "מחברו של האיש" (הנביא מאני (אנ') עצמו).
החיבור הוא דוגמה לתהליך אנליטי יווני בשירותה של תאולוגיה נוצרית, "מחאה שקטה אך נמרצת של האינטלקט המדעי המאומן נגד הדוגמטיזם המעורפל של התאוסופיות המזרחיות".
החיבור מעיד על התפשטות הדת המניכאית במצרים במחצית השנייה של המאה השלישית לספירה.
פוטיוס אומר שאלכסנדר היה בישוף של ליקופוליס (באזור התבאיס (אנ') במצרים), אולם אוטו בארדנהוור (Otto Bardenhewer) סבור שהוא היה פגני ופלאטוניסט.
אלכסנדר מתייחס בחיבורו פעמיים ל"היסטוריה יהודית" (Contra Manichaei Opiniones Disputatio, 24-25), כאשר הוא מביא דוגמאות מתוך שני פרקים בספר בראשית, על הכנת בנו של אברהם לקורבן לאל ועל הזדווגות בני האלהים עם בנות האדם.
הערות שוליים

1 2 3  מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem 1980, Vol.2, CXXX. Alexander of Lycopolis, p. 486
↑  A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. by William Smith, p.118
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007439215805171  PLWABN: 9810561410405606  BIBSYS: 95000110  BnF: cb11985466r (data)  CiNii: DA05083220  GND: 100728804  ICCU: MILV095753  ISNI: 0000 0004 5875 1376  LCCN: n85315371  NLA: 49885825  NLG: 112747  NTA: 073053341  RERO: 02-A013833492  SUDOC: 02791464X  VcBA: 495/43788  VIAF: 16224266   WorldCat (עם VIAF): 16224266 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם משכיל לאיתן

ערך זה עוסק ברב ברוסיה הלבנה. אם התכוונתם לנכדו, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1788 ה'תקמ"ח חוטימסק
 פטירה:  יולי 1848 (בגיל 60 בערך) י"ח בתמוז ה'תר"ח מינסק
 תקופת הפעילות:  ?–1848 
 חיבוריו:  "משכיל לאיתן" ועוד
 צאצאים:  נפתלי משכיל לאיתן 
 
הרב אברהם מַשְֹכִּיל לְאֵיתָן (נכתב גם משכילאיתן, וכן משכיללאיתן, משכיל איתן; בהגייה האשכנזית המקורית: "מַסְכִּילֵיסוֹן"; ברוסית: Маскилейсон; בפולנית: Maskilejson; באנגלית: Maskileyson, Maskileison; תקמ"ח, 1788 – י"ח בתמוז תר"ח, 1848) היה תלמיד חכם ורב ברוסיה הלבנה, מחבר הספר "משכיל לאיתן" ואבי השושלת בשם זה.
תולדותיו

בנם של חיה והרב יהודה לייב יפה, אב"ד חוטימסק שליד אמצ'יסלב שבפלך מוהילב שברוסיה (רוסיה הלבנה). נישא לחנה דינה, בת אריה-לֵייבּ, למדן וסוחר, שהתגורר בראדושקביץ' (אנ') שבפלך מינסק ובסוף ימיו עלה לארץ ישראל.
לאחר נישואיו התגורר בעיירת חותנו, ראדשקוביץ'. כעבור תקופה עבר להרדוק הסמוכה לוולוז'ין, כדי לשמש שם ברבנות. לאחר כמה שנים עזב את רבנותו ועבר להתגורר במינסק, שם שימש כמו"ץ.
בשנת תקע"ח (1818) יצא בווילנה ספרו "משכיל לאיתן", ששמו היה לימים לשם משפחתו ושם משפחת צאצאיו.
נפטר במינסק בשנת תר"ח.
בניו

הרב אהרן משכיל לאיתן, עסק בהוצאת ספרי אביו. בסוף ספרו של אביו "באר אברהם" מודפסים מעט מחידושי תורתו. בנו הוא הרב אברהם יצחק משכיל לאיתן.
קלמן קלונימוס משכיל לאיתן, סוחר, סייע להוצאת ספרו של אביו "באר אברהם".
הרב יהודה לייב משכיל לאיתן, שימש כרב בעיר פּלֶשצֶניץ, פלך מינסק.
נפתלי משכיל לאיתן (תקפ"ט 1829 – תרנ"ח 1897), חוקר וסופר.
הרב משה ניסן משכיל לאיתן (נפטר בתרל"ח-1878, בגיל 43), אב"ד שומיאץ, מחבר הספר "חקרי הלכות" (תרל"ה 1875).
ספריו

משכיל לאיתן – על סדר מועד וקדשים. וילנה ה'תקע"ח
באר אברהם, על הש"ס. וילנא ה'תר"ד
אהבת איתן - על העין יעקב. נדפס מסביב לעין יעקב, וילנה ה'תרפ"ג
מצפה איתן – על הש"ס. נדפס לראשונה בסוף כרכי הש"ס בדפוס זיטומיר ה'תרכ"א ונדפס שנית עם תוספת מכתב ידו בש"ס וילנא.
יד אברהם – על סדר מועד וקדשים
מקור חכמה - על הרמב"ם. וילנה תרט"ו
יד אברהם – על השולחן ערוך
נחל איתן, עורך: נפתלי משכיל לאיתן, וילנה: דפוס רוֹם, תרט"ו 1855
לקריאה נוספת

צבי הרכבי, לחקר משפחות, הוצאת הספרים הארץ ישראלית, ירושלים תשי"ג. עמ' 5–12.
הערות שוליים

↑  ענף אחד של צאצאי משפחה זו נוהג לכתוב את השם כפי שהיו הוגים אותו אבות המשפחה הראשונים (שהיו הוגים את המילים העבריות בהגייה האשכנזית): מסכּילייסון, משֹכּילייסון, מסקילייסון. ענף אחר כותב את השם באיות העברי המקורי: משכיל לאיתן.
↑  עם מותו: חיים בנימין בן שבתי נאטקין, חדשות שונות | שומיאטץ, הצפירה, טור 2, 10 ביוני 1878.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305557805171  ISNI: 0000 0000 7932 6265  LCCN: no94010677  VIAF: 31571556   WorldCat (עם VIAF): 31571556
The Unwinding

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ג'ורג' פקר 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  עיון 
 הוצאה
 הוצאה:  פראר, סטראוס וג'ירו 
 תאריך הוצאה:  2013 
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-374-10241-8
 
The Unwinding: An Inner History of the New America הוא ספר עיון משנת 2013 מאת העיתונאי האמריקאי ג'ורג' פקר (אנ'). הספר משתמש בביוגרפיות של אמריקאים כאמצעי לדיון בכוחות חשובים בהיסטוריה האמריקאית בין השנים 1978 ל-2012, כולל משבר הסאבפריים, דעיכת הייצור האמריקני והשפעת הכסף על הפוליטיקה. The Unwinding כולל דיוקנאות ארוכים של חמישה אנשים: עובדת במפעל בינגסטאון, אוהיו, שהפכה למארגנת קהילתית, יזם ביו-דיזל מצפון קרוליינה, לוביסט בוושינגטון ועובד בקונגרס, יזם עמק הסיליקון פיטר ת'יל ואנשים המעורבים בשוק הדיור הנמצא במצוקה בטמפה, פלורידה. בין דיווחים ארוכים אלה משולבים עשרה קטעים ביוגרפיים קצרים יותר של אמריקאים מפורסמים כמו הראפר ג'יי זי, הפוליטיקאי ניוט גינגריץ' והמסעדנית ופעילת המזון אליס ווטרס.
בראיון ל-PBS NewsHour הגדיר פקר את נושא הספר כהצגתו של
חוזה שאמר שאם אתה עובד קשה, אם אתה בעצם אזרח טוב, יהיה מקום בשבילך, לא רק מקום כלכלי וחיים בטוחים, לא רק לילדים שלך יהיה סיכוי לחיים טובים יותר, אלא תוכר כחלק מהמרקם הלאומי.
The Unwinding עוקב אחר דעיכתם של מספר מוסדות אמריקניים שלדעת פקר עמדו בחוזה זה, כולל עסקים בבעלות מקומית, איגודים ובתי ספר ציבוריים. לטענת פקר, הריק שהותירה שקיעת המוסדות הללו "התמלא בכוח ברירת המחדל בחיים האמריקניים: כסף מאורגן".
הפורמט והסגנון של הספר עוצבו בהשראת "הטרילוגיה האמריקאית" של ג'ון דוס פסוס, סדרת רומנים שיצאה לאור בשנות השלושים. כמו The Unwinding, "הטרילוגיה האמריקאית" שילבה בין דוחות סיפוריים ארוכים של הדמויות הראשיות לבין ביוגרפיות קצרות של דמויות משפיעות מהתקופה ואוספי כותרות עיתונים ומילות שירים.
The Unwinding זכה בפרס הספר הלאומי לספרי עיון בשנת 2013 והיה בין המועמדים בגמר של פרס חוג מבקרי הספרים הלאומי (National Book Critics Circle Award) לשנת 2013.
תוכן > ג'ף קונוטון

ג'ף קונוטון החל את קשריו בני עשרות השנים עם הסנטור ג'ו ביידן בשנת 1979, כסטודנט באוניברסיטת אלבמה, הוא הזמין את ביידן לדבר עם סטודנטים בקמפוס. קונוטון התרשם מביידן והתחייב לעבוד עבורו אם זה יתמודד אי פעם לנשיאות. לאחר שקיבל תואר MBA ועבד כמה שנים בתעשייה הפיננסית, הצטרף קונוטון לקמפיין הנשיאות של ביידן ב-1988 בגיוס כספים. לאחר תום הקמפיין מצא קונוטון עבודה בצוות ועדת המשפט של הסנאט. בהמשך עבד אצל אבנר מקווה (Abner Mikva) במשרד היועץ המשפטי של הבית הלבן בתקופת ממשל קלינטון. למרות שקונוטון זוהה בוושינגטון כ"בחור של ביידן", הוא התאכזב מאוד ממה שהחשיב כאי הכרת תודה על ידי ביידן – למשל, הסנאטור סירב להתקשר למקווה להמליץ על קונוטון. לאחר שעזב את הבית הלבן, מינף קונוטון את קשריו לקריירה כלוביסט של חברת קווין גילספי ושות', המייצגת לקוחות כמו לוראן גבאגבו, נשיא חוף השנהב. קונוטון ערך גיוסים תכופים לפוליטיקאים על מנת לקבל גישה למשרדיהם.
כאשר ביידן הפך לסגן נשיא וטד קאופמן, ראש המטה לשעבר של ביידן, מונה למושב הסנאט של ביידן, החל קונוטון לעבוד אצל קאופמן. השניים עבדו יחד על רפורמה בענף השירותים הפיננסיים בעקבות המיתון הגדול. הם עודדו העמדה לדין פלילי בתיקים של הונאה פיננסית וכן הגבלת גודל הבנקים, אך זכו להצלחה מוגבלת. קונוטון מצא כי ללוביסטים איתם עבד היה מידע טוב יותר ותובנות טובות יותר בנוגע לרגולציה באשר לרפורמה הפיננסית, מאשר היו לו, כעוזר בסנאט. קונוטון האמין כי תומכי הרפורמה במערכת הפיננסית בארצות הברית, כמו הקבוצה האמריקאית לרפורמה פיננסית (Americans for Financial Reform) (אנ'), מובסים על ידי לוביסטים בתעשייה. לאחר סיום כהונתו של קאופמן, קונוטון, שהתאכזב מאובמה / ביידן ומוושינגטון, עבר לסוואנה, ג'ורג'יה ופרסם את זיכרונותיו, "התמורה: מדוע וול סטריט תמיד מנצחת" (The Payoff: Why Wall Street Always Wins)
גרסה של קטע זה מתוך The Unwinding פורסמה ב"ניו יורקר", שם פקר הוא חבר צוות.
תוכן > דין פרייס

דין פרייס הגיע ממשפחה של חקלאי טבק באזור פיידמונט טריאד בצפון קרוליינה. הוא היה חסיד ספרי העזרה העצמית של נפוליאון היל. הוא פתח מספר מסעדות מזון מהיר, חנויות ותחנות דלק לאורך כביש 220 של ארצות הברית . פרייס היה עד לירידה בשנות התשעים של שלושת הענפים החשובים באזור: טבק, טקסטיל וריהוט. אחרי שהוריקן קתרינה הביא למחסור בסולר, נתפס פרייס לרעיון הביו דיזל. הוא האמין שביו דיזל, המיוצר מגידולים מקומיים, יכול לסייע לחקלאים מקומיים, תוך הימנעות משיא תפוקת הנפט, שיא שלהערכתו יהיו לו השלכות קטסטרופליות. עם שותפים הקים פרייס עסק שביקש לייעד קנולה מגידול מקומי לביו דיזל, שנמכר אז בתחנות הדלק של פרייס. זה היה הממסד הראשון מסוגו במדינה והוא משך את תשומת ליבם של חבר הקונגרס המקומי, טום פרילו, וממשל אובמה. עם זאת, המסעדות ותחנות הדלק של פרייס נכשלו במיתון הגדול ופרייס איבד את השליטה בחברת הביו דיזל. לאחר כישלונות אלה החל פרייס מיזם חדש: שימוש בשמן בישול משומש ממסעדות כדי לספק דלק לאוטובוסי בתי הספר המקומיים.
תוכן > תמי תומאס

תמי תומאס היא אפרו-אמריקאית מינגסטאון, אוהיו, בתה של מכורה להרואין. היא גודלה על ידי סבתא רבתא שלה, שהייתה משרתת. תומאס הייתה עדה להשלכות הדרמטיות של קריסת תעשיית הפלדה של ינגסטאון בסוף שנות השבעים ותחילת שנות השמונים. אוכלוסיית העיר פחתה מ-140,000 בשנת 1970 ל-95,000 בשנת 1990 (67,000 בשנת 2010) והפשיעה גברה במהירות. למרות הפיכתה לאם בגיל ההתבגרות, תומאס הייתה בת משפחתה הראשונה שסיימה את לימודיה בתיכון. היא הייתה נחושה לא להיות תלויה בתקציבי רווחה, ובשנת 1988 קיבלה משרה באיגוד במפעל Packard Electric שייצר חלקי רכב לג'נרל מוטורס. התפקיד איפשר לתומס להפוך לבעלת בית ולשלוח את שלושת ילדיה למכללה. בשנת 2006 הודיעה חברה ממשיכה של פקרד אלקטריק, רכב דלפי (Delphi Automotive), כי תסגור את מרבית המפעלים האמריקאיים שלה, כולל אלה בינגסטאון, מכיוון שהעבירה את הייצור לחברות מאקילאדורה (Maquiladora) (אנ') מקסיקניות. תומאס קיבלה הצעת רכישה מדלפי אך מצאה עבודה חדשה כמארגנת קהילתית בינגסטאון, וגייסה תושבים מקומיים הדוגלים בשיפור השכונות ומיפוי הנכסים הנטושים הרבים בעיר.
תוכן > קטעים ביוגרפיים קצרים

בנוסף לדיוקנאות הארוכים של אמריקאים מהשורה, The Unwinding כולל גם קטעים ביוגרפיים קצרים יותר של האישים הבאים:
ניוט גינגריץ'
אופרה וינפרי
ריימונד קארבר
סם וולטון
קולין פאוול
אליס ווטרס
רוברט רובין
ג'יי זי
אנדרו ברייטברט
פיטר ת'יל
אליזבת וורן
הערכה

ב-The New York Times Book Review שיבח בעל הטור דייוויד ברוקס את נרטיבי הספר כ"דיווחים יפים" ו"תצלומי תמונות-חיים של אנשים שחוו אובדן אמון", אך מתח ביקורת על חוסר הניתוח של פקר. לדברי ברוקס, "היעדר תאוריה יסודית של היסטוריה בספר מערער את כוח ההסבר שלו".
ביבליוגרפיה

Packer, George (2013). The Unwinding: An Inner History of the New America (first ed.). New York: Farrar, Straus and Giroux. ISBN 978-0374102418.
הערות שוליים

↑  "Tracking the breakdown of American social institutions in 'The Unwinding'". PBS NewsHour. 26 בדצמבר 2013. נבדק ב-10 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Packer 2013, p. 3.
↑  Fehrman, Craig (20 במאי 2013). "The Unwinding". Christian Science Monitor. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Lehmann, Chris (10 בספטמבר 2013). "Great Perturbations: On George Packer". The Nation. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "2013 National Book Award Winner, Nonfiction". National Book Foundation. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Italie, Hillel (12 בינואר 2014). "National Book Critics Circle Award Finalists For 2013 Announced". The Huffington Post. AP. נבדק ב-16 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Packer, George (29 באוקטובר 2012). "Washington Man". The New Yorker. נבדק ב-11 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Packer 2013, p. 52.
↑  Brooks, David (6 ביוני 2013). "The Big Money 'The Unwinding,' by George Packer". The New York Times. נבדק ב-16 בינואר 2014. {{cite news}}:  (עזרה)