stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דובנו
יהודי דובנו > תולדות יהודי העיר

בסוף המאה החמש עשרה, כאשר ניתן הצו המעניק לתושבי דובנו זכויות אזרחיות וחופש למסחר ולעסקים, באו להתיישב בדובנו יהודים רבים שעסקו במסחר ובמלאכה זעירה. במפקד האוכלוסין שנערך בעיר בשנת 1897 נמנו בעיר 13,785 תושבים, מהם 5,608 יהודים. עיסוקם של היהודים היה במסחר, במלאכה ובתעשייה. 6 משפחות אף עסקו בחקלאות. בעיר היה באותה עת בית חולים יהודי, אך לא היו בה מוסדות חינוך יהודיים מלבד חדרים.
דובנו הייתה אחד המרכזים היהודיים הידועים במזרח אירופה ובמרכזה. בשנים 1600–1606 שימש בדובנא ברבנות "השל"ה הקדוש", הרב ישעיה הלוי הורוביץ, מגדולי רבני אשכנז במאה ה-17.
במאה ה-18 ובראשית המאה ה-19 חי ופעל בדובנו רבי שלמה דובנא שהיה משורר ובלשן עברי, פרשן מקרא, שותפו של משה מנדלסון בכתיבת "הביאור" ואספן ספרים. באותה תקופה פעל בעיר שלמה וינטראוב.
שנות השלטון הפולני, בתקופה שבין שתי מלחמות העולם, היו תקופת שגשוג לחיי הקהילה היהודית ופעלו בה, זו לצד זו, תנועות חסידיות, ציוניות וסוציאליסטיות.
היהודי המפורסם ביותר ששמו נקשר לשם העיר היה הרב יעקב קראנץ, דרשן מפורסם מן המאה השמונה עשרה, שגר ופעל בדובנו במשך 18 שנים. המגיד מדובנא (ביידיש: "דובנער מגיד") נודע בדרשותיו על נושאי אמונה ומוסר וחיבר משלים רבים.
יהודי דובנו > בשואה

ערב השואה התגוררו בדובנו כ-12,000 יהודים, שהיוו כ-59% מכלל תושביה. עם הכיבוש הגרמני בקיץ 1941, הוטלו על יהודי העיר גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב. עד חודש אוגוסט 1941 רצחו הגרמנים והאוקראינים כ-1,200 מיהודי העיר. ב-2 במאי 1942 רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו שהוקם בה, אשר חולק לשני חלקים - ל"יעילים" ול"בלתי יעילים". בסוף מאי 1942 חוסל גטו ה"בלתי יעילים". עם הבאת יהודים נוספים מהסביבה לגטו שבעיר לאחר האקציה עמד מספר תושביו על כ-4,500 איש.
ב-5 באוקטובר 1942 נרצחו למעלה מ-4,000 מיושבי הגטו שבעיר. 353 עובדי כפייה יהודים שהושארו בחיים נרצחו ב-23 באוקטובר 1942. בסוף קיץ 1943 נהרגו חברי קבוצת פרטיזנים יהודים מהעיר.
בעיר זדולבונוב הסמוכה לדובנו פעל מהנדס גרמני בשם הרמן גרבה שהציל מהשמדה בתקופת השואה יהודים רבים ולימים הוכרז על ידי ארגון יד ושם כחסיד אומות העולם. הרמן גרבה נכח אישית בעת הריגתם של יהודי דובנו בירי לתוך בורות. במשפטי נירנברג הציג התובע הכללי הבריטי תצהיר של הרמן גרבה, שהיה העד הגרמני היחיד שהסכים להעיד מרצון במשפטים אלו. בתצהירו, שנחתם ב-10 בנובמבר 1945, מסר גרבה עדות ראייה למעשה ההשמדה. תוכנו של התצהיר היה מצמרר והיה בו גילוי של אמפתיה עזה וחמלה לקורבנות. כשהוקרא התצהיר באולם בית הדין הוטלה באולם דממת זעזוע. התצהיר נכלל ברבים מהספרים התיעודיים אודות השואה. בתצהיר סיפר גרבה כיצד במסגרת מסע ביקורת באתרי הבנייה של חברתו הוא נקלע ב-5 באוקטובר 1942 לדובנו, ושם סיפר לו מנהל העבודה שלו כי בשדה התעופה של העיר, ליד אתר הבנייה שלהם, מבוצע רצח המוני של יהודי העיר. גרבה נוכח במו עיניו לראות כיצד אנשי האיינזצגרופן מובילים לאתר ההשמדה את יהודי העיר, משפחות משפחות. האנשים נצטוו להתפשט ועירומים ירדו לבור וטיפסו מעל ראשי אלו שנורו לפניהם אל המקום שלשם כיוונו אותם אנשי האס אס ונשכבו על המתים. כמה מהם ליטפו את אלה שהיו עדיין בחיים ואז נורו גם הם. באותו יום עצמו נוכח במקום הטבח קצין צבא גרמני צעיר, שהיה אז בן 23, אקסל פון דם בוסשה. הקצין הזדעזע ממראה עיניו והחליט לפעול נגד היטלר והמשטר הנאצי. הוא חבר לקושרים נגד היטלר ונטל חלק בניסיון ההתנקשות בהיטלר בקשר העשרים ביולי 1944.
לאחר שחרור דובנו מן הכיבוש הנאצי נותרו בחיים ושבו לגור בה 120 יהודים בלבד. במפקד האוכלוסין שנערך בעיר בשנת 2001 לא נמנו יותר יהודים בעיר.
ראו גם

הרמן גרבה
שלמה דובנא
אקסל פון דם בוסשה
לקריאה נוספת

שמואל ספקטור, שואת יהודי ווהלין, הוצאת יד ושם, 1986.
יצחק ארד תולדות השואה - ברית המועצות והשטחים המסופחים. הוצאת יד ושם, 1984.
אברהם כהן, דובנא - קהילה שהייתה ואיננה. הוצאת ארגון יוצאי דובנא בישראל, 1984.
יעקב עדיני (עורך), דובנא: ספר זיכרון, תל אביב: ארגון יוצאי דובנא בישראל, תשכ"ו. (ספר יזכור לקהילת דובנא, בספריית העיר ניו יורק)
פנחס פעסיס, עיר דובנא ורבניה, קראקא תרס"ב.
עברית (חנות ספרים מקוונת)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  מאי 2010 – הווה (כ־14 שנים)
  
 www.e-vrit.co.il
 
השקת המכשיר
עברית (ובאותיות לטיניות: Evrit) היא חנות ספרים מקוונת שהייתה בעבר גם קורא ספרים אלקטרוני, מהראשונים שתמכו בעברית. המכשיר יובא ושווק כמיזם משותף של ניופאן, סטימצקי וידיעות אחרונות, והושק לציבור במאי 2010. לקראת סוף 2011, לאחר שספג ביקורת על נחיתותו לעומת קוראים אלקטרוניים אחרים ועל מחירו הגבוה, הופסק שיווק המכשיר ובמקומו שווק יישומון, לאייפד ומאוחר יותר גם לאנדרואיד.
כיום, אתר עברית משמש לקניית וקריאת ספרים דיגיטליים וספרי שמע.
תכונות המכשיר

צג המכשיר משתמש בטכנולוגית דיו אלקטרוני ללא תאורה אחורית, אשר אינה מעייפת את העיניים כמו מסך בעל תאורה. משקלו כ-240 גרם. ניתן להוריד את הספרים למכשיר באמצעות WiFi או בעזרת חיבור USB. סוללת המכשיר אמורה להספיק לקריאה רצופה של 10 שעות והמכשיר אינו מתחמם בעת השימוש. בנוסף, יאפשר העברית קריאת קבצים אישיים בפורמט PDF, האזנה למוזיקה ולספרי שמע בפורמט MP3. הוא כולל יציאה לאוזניות ורמקול פנימי מובנה. תוכנה ההפעלה של המכשיר היא לינוקס אולם המשתמש עובד עם תוכנת הניווט ולא עם מערכת ההפעלה.
למכשיר תוכנת ניווט בעברית המאפשרת הגדלה והקטנה של האותיות, השארת סימניות, כתיבת הערות וחיפוש מילים בגוף הטקסט. הדפדוף נעשה באמצעות לחצנים או מסך מגע.
המכשיר יוצר על ידי חברת Qisda הטיוואנית ובעל מסך מגע בגודל 6 אינץ' תוצרת Sipix, עם זיכרון פנימי בגודל 1.2 ג'יגה (המסוגל להכיל כ-2000 ספרים) וניתן להרחיב אותו עם כרטיס לעוד 32 ג'יגה. עוביו של המכשיר כ-8.8 מ"מ, רוחבו 12.4 ס"מ ואורכו 17 ס"מ.
חנות הספרים

עם השקת המכשיר נפתחה חנות הספרים האלקטרונית בה מאות כותרים של ההוצאות השותפות: הוצאות ספרים, בהן כתר ספרים, עם עובד, ידיעות ספרים, אחוזת בית, קשת, ספרי עליית הגג, בבל, מטר, פן, גרף, רימונים, אסטרולוג, סימנים, טל־מאי ועוד. שתי ההוצאות הגדולות כנרת זמורה-ביתן דביר ומודן הצטרפו מאוחר יותר. הספרים בחנות היו בפורמט EPUB המקודד בעזרת טכנולוגיה של חברת NDS, וניתנים לקריאה במכשיר האישי בלבד. עם זאת, המכשיר תומך בפורמט EPUB ולכן ניתן לקרוא עליו ספרים בפורמט זה ממקורות שונים כל עוד הספרים לא מקודדים. ספרים כאלו באנגלית ניתן להוריד מאתרים רבים ובעברית מהאתר "מנדלי מוכר ספרים ברשת".
בעשור השלישי של המאה ה-21, ניתן להוריד את היישומון "עברית" לכל טלפון חכם כדי לקרוא ספרים בצורה אלקטרונית. הספרים דורשים רכישה או השכרה בתשלום, אולם קיימים ספרים בודדים אשר מוצעים לקריאה ללא תשלום. ישנה גם אפשרות לשאול ספרים מהחנות באמצעות קוד הניתן על ידי הספריות הציבוריות בארץ, בדומה לשאילת ספרים מודפסים מהספרייה.
בשנת 2020 הצטרפה עברית כשותפה במיזם פסיק, הספרייה הדיגיטלית.
בשנת 2023 החלה עברית להפיק ולמכור ספרי שמע.
ביגנוניים

| ביגנוניים |
| --- | --- |
 דק-פרי "אורנג' ג'וּבּילי"
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: צינוראים
משפחה:: ביגנוניים
שם מדעי
 Bignoniaceae ‏ז'יסייה, 1789
ביגנוניים (שם מדעי: Bignoniaceae) היא משפחת צמחים מסדרת הצינוראים, הכוללת כ-901 מינים בכ-79 סוגים שמרביתם נפוצים בעיקר באזורים הטרופיים. משפחה זו אינה מיוצגת בצמחיית הבר של ישראל, אך מספר מינים גנניים נקלטו היטב והפכו לנפוצים בגינות, בפארקים ובמרחבים ציבוריים בשל פרחיהם הגדולים והמרהיבים. לדוגמה, הסוגים עקולית (Campsis), סיגלון (Jacaranda) וביגנוניה (Bignonia) נשתלים בשל פריחתם הצבעונית, המוסיפה יופי לגינות ולנופים עירוניים. אף אחד ממיני הנוי התרבותיים בישראל לא הפך לפולש.
משפחת הביגנוניים היא משפחה טרופית של עצים ומטפסים מעוצים, ולעיתים רחוקות גם של שיחים, צמחים עשבוניים רב-שנתיים או בני-שיח. תפוצתה רחבה בכל האזורים הטרופיים של העולם, ומרכזה באזורים הטרופיים של צפון דרום אמריקה. בית הגידול האופייני של המשפחה הוא יער גשם טרופי או יער יבש, סוואנה או סראדו.
סראדו הוא אזור סוואנה טרופית נרחב במרכז ברזיל, המשתרע על פני כ-2 מיליון קמ"ר. האקלים בסראדו הוא טרופי עונתי, עם עונה גשומה ועונה יבשה מוגדרות. סוואנה היא מערכת אקולוגית המאופיינת בערבות עשב רחבות ידיים עם עצים ושיחים פזורים. הסוואנה מתאפיינת בשתי עונות מרכזיות: עונת גשמים קצרה ועונת יובש ארוכה. הטמפרטורות גבוהות לאורך כל השנה, עם הבדלים בכמות המשקעים בין העונות.
מאפיינים

מוצא מרבית מיני המשפחה באזורים הטרופיים של אמריקה הדרומית, אולם מינים רבים מצויים גם בסין, הודו, אוסטרליה, אפריקה הדרומית ואמריקה הצפונית. רוב הצמחים הם שיחים, עצים או מטפסים. עליהם בדרך כלל מורכבים, מנוצים. הפרחים גדולים, בעלי עטיף כפול. הכותרת דמוית משפך או חצוצרה, כמעין צינור מוארך שבקצהו אוגן הנפתח לצדדים. לעיתים הכותרת שִׂפתנית. הפרי הוא הלקט הנפתח לאורכו, והזרעים בחלק מהמינים בעלי כנפיים קרומיות. רבים מהמינים מפרישים צוף ומושכים אליהם ציפורים המסייעות בהאבקתם.
מקור השם

שם משפחת הביגנוניים (Bignoniaceae) נקרא על שם הסוג ביגנוניה (Bignonia), אחד מהסוגים הראשונים שתוארו ונחקרו במשפחה זו, שנחשב מייצג את מאפייניה. השם Bignonia ניתן לסוג זה בשנת 1694 על ידי הבוטנאי הצרפתי ז'וזף פיטון דה טורנפור כאות כבוד לאב ז'אן-פול ביניון (Jean-Paul Bignon), מלומד ומדינאי צרפתי בן המאה ה-17, ששימש כספרן של המלך לואי ה-14. ביניון, איש קהילת האורטוריאנים, היה סופר ומטיף, אך לא בוטנאי בעצמו. טורנפור, שהיה חניכו ומעריץ של ביניון, בחר להוקיר אותו באמצעות קריאת הסוג על שמו.
בעבר כלל סוג זה מינים רבים, אולם מחקרים פילוגנטיים הביאו לפיצול הסוג, לחלוקה מחדש של המינים במשפחה לסוגים שונים, ולאיחוד מינים אחרים. הדבר גורם לכך שרבים מהצמחים הפופולריים במשפחה מוכרים ביותר משם אחד. בנוסף לכך, קיימים בתרבות זני מכלוא אשר לא תמיד ידוע מהם המינים שמהם פותחו. בקרב גננים ושתלנים יש המוסיפים לכנות רבים מהמינים במשפחה בשם הכולל "ביגנוניה". באנגלית מכונים חלק מהצמחים בשם "Trumpet Vine" ("מטפס חצוצרה") על שום צורת פרחיהם.
מאפיינים מורפולוגיים

הפסקה הבאה היא תמצית המאפיינים, וכל האמור לאחריה מתאר מאפיינים מפורטים: העלים נגדיים, מורכבים מ-2 עד 3 עלעלים, מנוצים או דמויי כף יד ולעיתים רחוקות פשוטים. הכותרת צינורית (עלי הכותרת מאוחים בבסיסם ונושרים כיחידה אחת), לרוב בלתי-סימטרית; השחלה עילית. הפרי הוא הלקט עם שני קשוות, דמוי תרמיל, ולעיתים רחוקות בשרני ובלתי-נפתח. הזרעים מרובים, לרוב שטוחים ומכונפים.
הצמחים במשפחה כוללים עצים, מטפסים מעוצים, לעיתים שיחים ולעיתים נדירות צמחים עשבוניים. הלוואים חסרים. מטפסים מעוצים הם צמחים בעלי גבעולים מעוצים, גמישים, ארוכים ודקים, המטפסים על צמחים אחרים או על מבנים כדי להגיע לאור השמש. מטפסים אלו הם חלק חשוב במערכות אקולוגיות, במיוחד ביערות גשם, שם הם יכולים להגיע לגבהים מרשימים. חלקם נעזרים בשורשי אוויר, המסוגלים בסביבות לחות, כמו יערות גשם, לספוג מים ולחות ישירות מהאוויר או מפני השטח שעליהם הם גדלים. תכונה זו מאפשרת להם לקבל מים גם בגבהים, ללא צורך בספיגתם מהקרקע.
העלים נגדיים, לעיתים רחוקות מסורגים, מורכבים מ-2 עד 3 עלעלים או מנוצים עם מספר עלעלים (למשל בדק-פרי) או דמויי כף יד, לעיתים נדירות פשוטים. בעלים של מטפסים המעוצים, העלעל הקיצוני משמש לעיתים קרובות כקנוקנת.
התפרחות חיקיות (בחיק העלה) או אמיריות (בקצה הגבעול), בודדת או באשכולות או בתִּירְסִים (Thyrses) - סוג של תפרחת שבה הציר הראשי גדל כתפרחת בלתי מסוימת וסעיפי המשנה גדלים כתפרחת מסוימת.
הפרחים לרוב בולטים, דו-מיניים בדרך כלל בלתי-סימטריים ולעיתים נדירות סימטריים. עלי הכותרת מאוחים בבסיסם לצינור והם נושרים כיחידה אחת שלמה.
הגביע בעל 5 אונות, לעיתים דמוי מתחל, לעיתים רחוקות קטם (חסר אונות) או עם קליפטרה (operculum) - מכסה או כיסוי הנוצר מאיחוי הגביע עם הכותרת, או מהידבקותם זה לזה לכדי מבנה דמוי מכסה, שמכסה את האבקנים ואת עלי השחלה בניצן ומתנתק בבגרות.
הכותרת צינורית, בעלת 5 אונות, לעיתים דו-שפתנית ולעיתים פעמונית. האונות יכולות להיות מפותחות היטב או מצומצמות, כלומר, התפתחו בצורה חלקית בלבד או שהן קטנות ופחות בולטות ביחס לאונות מפותחות.
האבקנים לרוב 4, בזוגות, שניים מהם ארוכים באופן מובהק מהשניים האחרים, ובנוסף אבקן בלתי פורה; לעיתים שני אבקנים פוריים בלבד ו-3 בלתי פוריים; לעיתים רחוקות 5 אבקנים פוריים. כל האבקנים קבועים על צינור הכותרת.
השחלה עילית, מורכבת משני עלי שחלה ושתי מגורות עם מחיצה, ולעיתים רק עם מגורה אחת עם שליה חיקית או 2 או 4 דופניות פנימיות חודרות. כלומר, במקום שהשליה תצמד לדופן השחלה בלבד, היא חודרת פנימה לכיוון מרכז השחלה. הביציות לרוב מרובות. עמוד השחלה לרוב דקיק עם צלקת בת שתי אונות.
הפרי הוא הלקט דמוי תרמיל, שלרוב נפתח בשתי קשוות, לעיתים רחוקות בשרני ובלתי-נפתח (למשל, קרסצנטיית הקלבש (Crescentia cujete) וקיגליה אפריקנית (Kigelia africana).
הזרעים לרוב שטוחים (פחוסים) ומכונפים (מופצים ברוח), לעיתים עבים יותר ובעלי מרקם דמוי שעם (מופצים במים), או כאשר הפרי בלתי-נפתח, הזרעים עשויים להיות שקועים בציפה.
מינים נפוצים בישראל

בישראל נפוצים בגינון מינים רבים ממשפחת הביגנוניים, ביניהם:
סיגלון חד-עלים - Jacaranda mimosifolia
דק-פרי - Tecoma, נפוץ במיוחד המין דק-פרי זקוף (Tecoma stans), טקומית הכף - Tecoma capensis
מתחלית פעמונית ("עץ הטוליפ") - Spathodea campanulata
קטלפה - Catalpa
איפאה - Tabebuia
קיגליה אפריקנית ("עץ הנקניקים")
אוּרָנית לוֹהבת - Pyrostegia venusta
עקולית - Campsis
פנדוריאה - Pandorea
גלריה

דק-פרי זקוף
עקולית משרישה
(Campsis radicans)
מתחלית פעמונית
קטלפה הדורה
אוּרָנית לוהבת
צופית יונקת צוף מפרחי פודרניאה
הערות שוליים

↑  Bignoniaceae Juss., POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏10-11-2024
↑  Bignoniaceae Juss., WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏4-6-2024
↑  Timothy Utteridge & Gemma Bramley, The Kew Tropical Plant Families Identification Handbook, Second Edition, Kew Publishing Royal Botanic Gardens, Kew, 2020
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 401-408
קבר אלעזר בן אהרן הכהן

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תאריך הילולה:  פוקדים את הקבר א' באב
 עיר:  עוורתא
 קואורדינטות:  32°09′44″N 35°17′13″E﻿ / ﻿32.162226°N 35.286887°E﻿ / 32.162226; 35.286887
  (למפת צפון השומרון מוגדלת) קבר אלעזר בן אהרן הכהן(למפת צפון השומרון רגילה) קבר אלעזר בן אהרן הכהן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר אלעזר בן אהרן הכהן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום קבר אלעזר בן אהרן הכהן
 
קברו של אלעזר בן אהרן הכהן מצוי, על פי ספר יהושע, בנחלתו של פינחס בנו. מסורת יהודית מימי הביניים מזהה את מקום הקבר עם מבנה הנמצא בכפר עוורתא.
בספר יהושע נאמר: ”וְאֶלְעָזָר בֶּן אַהֲרֹן מֵת וַיִּקְבְּרוּ אֹתוֹ בְּגִבְעַת פִּינְחָס בְּנוֹ אֲשֶׁר נִתַּן לוֹ בְּהַר אֶפְרָיִם” (יהושע כד לג).
יוסף בן מתתיהו מציין בסוף המאה ה-1 לספירה כי "מצבתו וקברו נמצאים בעיר גבעה" (ביוונית: Γαβαθά).
ציון קברו בעוורתא

קיימת מסורת המזהה את גבעת פינחס עם הכפר עוורתא, מדרום-מזרח לשכם, אך מקורה של המסורת אינו ידוע. בחיבור "המסע מבורדו", שמתאר מסע שנערך במאה הרביעית לארץ ישראל, המחבר אינו מזכיר את האתר אף שעבר לידו. עדות ראשונה לקיומה של המסורת הופיעה במאה ה-13, כאשר רבי יעקב השליח כתב:
משכם עולים למקום שקורין עוורתא ושם שני הרים זה כנגד זה והדרך באמצע מקום מישור וכפר עוורתא לשמאל העולה לירושלם ושם קיברו של איתמר הכהן, והוא מקום נאה מאוד. עוד יש קבר אחר שם ואומרים שהוא קבר פנחס בן אלעזר בן אהרן הכהן, ויש לישמאעלים מקום להתפלל סמוך לקבר. עוד יש בכפר מערה ובה קבורים שבעים זקנים ויש שם לישמעאלים מקום תפילה. ועל ההר השני לימין העולה לירושלם הוא קבר אלעזר בן אהרן הכהן והוא בנין מפואר מאוד.
אשתורי הפרחי כתב בספרו כפתור ופרח  בראשית המאה ה-14 כי הגיע לעוורתא, אשר שם קבורים אלעזר ואיתמר ופינחס ושבעים הזקנים.
ב-1838 ביקר בקבר אליעזר הלוי,
סבותי ממנו אל קברי פינחס, אלעזר ואיתמר, אשר בכפר אווארטאה, רחוק כשתי שעות משכם. הקברים האלה עומדים על מכונם בנוים בגאוה, והמקום נעים, עד כי קשתה עלי מאד למוש ממנו. השומרונים המה המקימים את הקברים על כנם, ולא יחוסו על ההוצאה הרבה ביד הגדר החזקה עליהם; כי כאשר קבל אברהים־פחה את השלטון על סוריא ועל ארץ־ישראל, נחשבו השומרונים לו לעובדי אלילים, אשר לא אבה לתת להם ניר בארצו, ותהי להם עת צרה, אשר כמוה לא נהיתה, בדעתם כי צפוים הם לאבדון, לולא מהר איש גדול מעדתם אל הפחה ויוכח לו, כי הם המה הישראלים האמתיים, עד אשר צלחה לו להטות את לב הפחה להחיותם ולקיימם על אדמתם. ובעת צרה הזאת נדרו לפאר את קברי הקדושים האלה בכל פאר, אבל גם הערביאים כבדו את הקברים האלה בכל כבוד, ולפעמים תשקדנה גם נשי המושלמנים להאיר את הקברים בשמנן אם יחסר להן פרי־בטן.
קיים מנהג חדש לבקר בקבר ביום ההילולה של אהרן הכהן שחל בא' באב. ביום זה מאבטחים כוחות צבא רבים את המקום. ארגון "אגודת יסוד עולם" שעומד מאחורי העליות, דואג למחוק את כתובות הנאצה שנכתבות על המצבה.
ב-21 במאי 1992 ריססו פלסטינים כתובת המהללת את האסלאם על הקבר וחתמו את הגרפיטי בחותמת "החזית העממית לשחרור פלסטין". השומרונים התלוננו בפני הרשויות הישראליות והאשימו אותם בחוסר שמירה על המקום, לאחר שכשל ניסיונם למחות על הפקעת קרקע מבית העלמין השומרוני להקמת מגרש כדורגל לילדים מוסלמים בשכונת ראס אל עין בשכם.
ב-31 באוגוסט 2011 חולל הקבר בגרפיטי בערבית ובציור של משגר רקטות.
בפברואר 2012 חולל שוב הקבר ורוססו בו כתובות המשבחות את רוצחי משפחת פוגל.
קברו של אלעזר הכהן כשדה חרם

על הפסוק ”וְאֶלְעָזָר בֶּן אַהֲרֹן מֵת וַיִּקְבְּרוּ אֹתוֹ בְּגִבְעַת פִּינְחָס בְּנוֹ אֲשֶׁר נִתַּן לוֹ בְּהַר אֶפְרָיִם” (יהושע כד לג), יש מפרשני התורה שמסבירים שבני שבט יוסף רצו לזכות שייקבר אלעזר הכהן בנחלתם. ובעת מיתתו, החרימו את גבעת פינחס כ"שדה חרם" (הניתן לכהן שבאותו משמר) וכיוונו להחרים במשמרתו של פינחס הכהן, ובכך ייצא ויקבור אביו בנחלת בני יוסף בהר אפרים.
ראו גם

קבר איתמר בן אהרן הכהן
גבעת פינחס
הערות שוליים

↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 5, פרק א, פסקה כט, סעיף 119.
↑  נדפס בתוך יהודה דוד איזנשטין, אוצר מסעות, עמ' 66, באתר היברובוקס
↑  המקור: ספר כפתור ופרח, פרק י"א: גבולות הארץ, בהוצאת המכון ללימודי מצוות הארץ ע"ש הב"ר חיים קהן ז"ל, שעל ידי בית המדרש להלכה בהתיישבות, ירושלים, תשנ"ז, עמוד קי"ד.
↑  מובא במרדכי אהרן גינצבורג, "השומרונים (על פי מכתבי המסע של הד"ר אלעזר הלוי)" בפרויקט בן-יהודה
↑  דניאל הרץ, ‏כ-300 מתפללים בקברי בני אהרן בעוורתא, באתר כיכר השבת, 2 באוגוסט 2019
↑  אפרים מורנו, הילולת "שבעים הזקנים" בעוורתא, באתר ערוץ 7, בשבע, 31 בינואר 2012
↑  חולל קבר אלעזר בן-אהרן - הכהן הגדול הראשון של בני ישראל [22/05/1992 - נח זבולוני - רנ"ז - מאמרים], באתר ranaz.co.il
↑  חדשות 2, ‏הושחת קבר אלעזר הכהן בשומרון, באתר ‏מאקו‏, 31 באוקטובר 2011
↑  מלבי"ם, ספר יהושע, פרק כ"ד, פסוק ל"ג
| אתרים בשומרון |
| --- | --- | --- |
| צפון השומרון | תל דותן • עמק דותן • קסטלום בליסימום • יער ריחן • מצפה שלפים - עמק דותן • שומרון • יער שקד |  |
| מרכז השומרון | בריכת ישמעאל • עין מח'נה (מעיין עמשא) • האלות האטלנטיות • מצפה יוסף • מצפה הדר • מצפור רבבה • שכם הקדומה • קבר יוסף • הר גריזים • מוזיאון השומרונים • מקדש השומרונים בהר גריזים • יקב הר ברכה • הר עיבל • מזבח הר עיבל • באר יעקב (שכם) • עין כפיר • עיינות בידאן • הר כביר •  בור הציפורים • סבסטיה • גבעת פינחס • קברי אלעזר ואיתמר • אלוני יצהר • קבר השייח' סלמאן אל-פארסי |  |
| מערב השומרון | המרפסת של המדינה • נחל קנה • גתות ברקן • דיר קלעה • פארק הצנירים • חורבת כורכוש • חורבת דיר סמען • חורבת צרידה |  |
| מזרח השומרון | מצפה שלושת הימים • מצפה מתן • תל חייא • שמורת נבי נון • חורבת עורמה • בריכת אירוס השומרון • מצפה אילן (אלון מורה) • מצפה בניו • בוסתן שלמה • טנא א-תחתא |  |
| דרום השומרון | קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה • מעיין אייל • ח'ירבת סמארה • יקב טורא |  |
| קברי צדיקים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| ירושלים | קבר דוד המלך • קבר שמעון הצדיק • קברי הסנהדרין • בית הקברות היהודי בהר הזיתים • קברים נוספים |  |
| יהודה | מערת המכפלה • קבר רחל • קבר ישי ורות • קבר אבנר בן נר • קבר עתניאל בן קנז • בית העלמין היהודי העתיק בחברון |  |
| שומרון | קבר יוסף • קבר איתמר בן אהרן הכהן • קבר אלעזר בן אהרן הכהן • גבעת פינחס • קבר יהושע בן נון • קבר כלב בן יפונה |  |
| הגליל | קבר רבי שמעון בר יוחאי • קבר יונתן בן עוזיאל • קבר רבי יהודה הנשיא • קברי מרדכי ואסתר • בית הקברות היהודי העתיק בצפת • מערת שם ועבר • מערת הלל • קברים נוספים |  |
| טבריה | קבר רבי מאיר בעל הנס • קבר הרמב"ם • קבר רחל אשת רבי עקיבא • קבר האמהות • קברים נוספים |  |
| חיפה | קבר אבדימי דמן חיפה • בית העלמין היהודי הישן של חיפה |  |
| קברים נוספים | נבי רובין • נבי ימין • קבר שמואל הנביא • קבר הבאבא סאלי |  |
עילוט

עילוט (בערבית: عيلوط) היא מועצה מקומית מוסלמית במחוז הצפון בישראל. היא הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1991.
עילוט שוכנת במרכז הגליל התחתון, כ-4 קילומטרים צפונית-מערבית לנצרת.
ביישוב נמצאו חרסים, המעידים על התיישבות באתר החל מתקופת הברונזה הקדומה.
ישנם המזהים את המקום עם היישוב המקראי אילון והיישוב עיתלו (מקום מושבה של משמרת שְׂעֹרִים) מתקופת המשנה והתלמוד.
בתקופת המנדט השתייך הכפר לנפת נצרת.
בסקר הכפרים של הרשויות המנדטוריות מ-1945 נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-1,130 תושבים.
לאחר מלחמת העצמאות התיישבו בכפר חלק מתושבי הכפר הערבי ספוריה, שגורשו מכפרם.
במרכז היישוב שוכן מסגד א-נבי עילוט, שבו, על-פי המסורת, מצוי קברו של לוט, אחיינו של אברהם.
בשנת 1992 הוקם ביישוב אצטדיון עילוט המשמש גם קבוצות כדורגל מיישובים סמוכים.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף אוגוסט 2024 (אומדן), מתגוררים בעילוט 9,012 תושבים (מקום 187 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 72.6%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 7,009 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  לטבלת הדירוג המלא.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ארץ הגליל מימי העליה מבבל עד חתימת התלמוד / שמואל קליין - פרויקט בן־יהודה, באתר benyehuda.org
↑  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
↑  פרופיל עילוט באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465733705171  VIAF: 316601332   WorldCat (עם VIAF): 316601332
משמר איילון

| --- | --- |
אנדרטת חללי לח"י
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: גזר
גובה ממוצע: ‎136 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 605 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) משמר איילון(למפת גוש דן רגילה) משמר איילון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משמר איילון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משמר איילון31°52′17″N 34°56′44″E﻿ / ﻿31.87139656481°N 34.94552891058°E﻿ / 31.87139656481; 34.94552891058  heמפת היישובים של מועצה אזורית גזר (in English: Gezer Regional Council) באדום - משמר איילון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 9 מתוך 10

משמר איילון (מִשְׁמַר אַיָּלוֹן) הוא מושב השוכן בשפלת יהודה, הנמצא בתחום המוניציפלי של מועצה אזורית גזר ומשתייך לתנועת המושבים. מצפון למשמר איילון נמצא כפר שמואל, מצפון וממזרח נמצא כביש 1, מדרום כפר בן נון ומממערב נמצאים הקיבוץ גזר ותל גזר. בתוך המושב עובר כביש 424.
מקור השם

שם היישוב "משמר איילון" נקבע בדצמבר 1949, מאחר שהוא נמצא על תוואי הדרך ההיסטורית בין יפו לירושלים וצופה על עמק איילון.
ב-1952 הוקם בסמוך היישוב משמר איילון א' ששמו שונה אחר כך לכפר בן נון.