stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיקל ארטטה
קריירת אימון

בקיץ 2016 פרש ממשחק פעיל ועבר לשמש כאחד מעוזריו של מאמן מנצ'סטר סיטי פפ גוארדיולה.
ב-20 בדצמבר 2019 מונה ארטטה למאמן ארסנל, קבוצתו האחרונה כשחקן, לשלוש וחצי שנים. ארסנל היא הקבוצה הראשונה של ארטטה כמאמן ראשי.
את עונת 2019/2020 סיימה ארסנל סיימה במקום השמיני בפרמייר ליג, אך רשמה הצלחה בגביע ה-FA כשבחצי הגמר ניצחה 2–0 את מנצ'סטר סיטי של גוארדיולה. ב-1 באוגוסט 2020 זכה ארטטה בתואר הראשון שלו כמאמן לאחר ניצחון 2–1 על צ'לסי בגמר הגביע האנגלי, ובכך הבטיחה ארסנל כרטיס למוקדמות הליגה האירופית.
את עונת 2020/2021 בפרמייר ליג סיימה ארסנל פעם נוספת במקום השמיני בליגה וכתוצאה מכך לא השתתפה בעונה שלאחר מכן בשום מפעל אירופי, לראשונה מזה 26 שנים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2021/2022 סיימה הקבוצה במקום החמישי ופספסה הזדמנות לחזור ולהשתתף בליגת האלופות כשהפסידה במחזור לפני סיום העונה 0–2 לניוקאסל יונייטד ואיבדה את המקום הרביעי ליריבתה העירונית טוטנהאם הוטספר.
בעונת 2022/2023 הובילה ארסנל במרבית העונה את הטבלה, אך במחזורי הסיום איבדה את האליפות למנצ'סטר סיטי וסיימה במקום השני.
ב-12 בספטמבר 2024 האריך את חוזהו בארסנל עד לשנת 2027.
סטטיסטיקות אימון

נכון ל-20 באוקטובר 2024
| קבוצה | מאז | עד | מאזן> מ | מאזן> נצ | מאזן> ת | מאזן> הפ | מאזן> % נצ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ארסנל | 22 בדצמבר 2019 | הווה | 243 | 144 | 41 | 58 | 59.26 |
| סך הכל | סך הכל | סך הכל | 243 | 144 | 41 | 58 | 59.26 |
הערות שוליים

↑  Mikel Arteta Signs New Arsenal Contract Through 2027, Sports Illustrated, 12 בספטמבר 2024
ממלכת שתי הסיציליות

ממלכת שתי הסיציליות (בנפוליטנית: Regno d’’e Ddoje Sicilie; בסיציליאנית: Regnu dî Dui Sicili; באיטלקית: Regno delle Due Sicilie; בספרדית: Reino de las Dos Sicilias) הייתה ממלכה ששכנה בדרום איטליה וכללה את דרומה של איטליה ואת האי סיציליה. עם איחוד איטליה בשנת 1861 אוחדה הממלכה לתוך ממלכת איטליה. זו הייתה הממלכה הגדולה ביותר שסופחה אל תוך ממלכת איטליה.
הממלכה השתרעה על פני חלקו הדרומי של חצי האי האפניני וכן על פני האי סיציליה כולו והיא איחדה שתי ממלכות ים תיכוניות ותיקות: ממלכת נאפולי היבשתית וממלכת סיציליה ששכנה על האי. בירת הממלכה המאוחדת הייתה נאפולי. שמה של הממלכה ניתן לה בידי המלך פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות.
ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי. בעקבות כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.
היסטוריה > רקע

לאחר מלחמת הירושה הספרדית בתחילת המאה ה-18, נחתם הסכם רסטאט ב-1714, ובו ניתנה נאפולי לקרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. ב-1720 השיג קרל את השליטה גם באי סיציליה, אך השלטון האוסטרי לא נמשך זמן רב. במהלך מלחמת הירושה הפולנית ב-1734 שבו ונכבשו נאפולי וסיציליה בידי ספרד, וקרלוס השלישי, מלך ספרד שכונה אז "הדוכס מפארמה" והיה בנו הצעיר של פליפה החמישי, מלך ספרד, שהיה מלך ספרד הראשון מבית בורבון, הוכתר כמלך נאפולי וסיציליה מ-1735. כאשר עלה קרלוס לכס המלוכה הספרדי ב-1759 הוא הותיר את נאפולי וסיציליה לבנו הצעיר, פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות על אף ששתי הממלכות היו באוניה פרסונלית תחת שלטון מלכי בורבון מ-1735, הן נותרו ישויות נפרדות.
כמונרך לבית בורבון היה פרננדו אויב בנפש למהפכה הצרפתית ולנפוליאון בונפרטה. ב-1798 כבש את רומא, אך גורש ממנה בידי כוחות מהפכנים צרפתים בתוך שנה. מיד לאחר מכן נמלט אף מסיציליה. בינואר 1799 יסדו מהפכנים צרפתים בשטח הממלכה רפובליקה אותה כינו "רפובליקת פרתנופיאה" על שם המושבה היוונית הקדומה שקדמה לעיר נאפולי. אך רפובליקה זו לא החזיקה מעמד זמן רב. מרד איכרים שהומרץ על ידי הכמורה החזיר את פרננדו לנאפולי. ב-1801 ויתר פרננדו על רבות מנחלותיה של נאפולי במרכז איטליה וסגר את נמליו לתנועת אוניות בריטיות ועות'מאניות, על מנת לשמור על כיסאו, ובכך התחזק מעמדה של צרפת באיטליה.
עם הקמת הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית ב-1805 החליט פרננדו לצאת כנגד הצרפתים. ב-1806 בעקבות ניצחונו המוחץ של נפוליאון על צבאות הקואליציה בקרב אוסטרליץ וניצחון חילותיו של הגנרל הנפוליאוני ז'אן-לואי אבנעזר רנייה על צבאות ממלכת נאפולי בקרב קמפו טנסה, הודח פרננדו מכיסאו, ובמקומו הוכתר כמלך נאפולי ז'וזף בונפרטה, אחיו של נפוליאון. כאשר נשלח ז'וזף לספרד, שנתיים לאחר מכן, החליפה אותו על כס המלכות אחותו הצעירה של נפוליאון, קרולינה בונפרטה שהייתה נשואה למרשל ז'ואקים מירא.
פרננדו נמלט לסיציליה, שם שמר על כיסאו, על אף ניסיונותיו החוזרים ונשנים של מירא לפלוש אל האי. הבריטים הגנו בעוז על סיציליה עד לתום המלחמה, אך לא הצליחו לסכן את השליטה הצרפתית בממלכת נאפולי עצמה.
לאחר תבוסת נפוליאון ב-1814 הגיע מירא להסכמה עם אוסטריה שאיפשרה לו להמשיך ולשלוט בממלכת נאפולי, על אף מחאותיו של פרננדו. אך מששב נפוליאון לשלטון בצרפת, בשלטון מאה הימים ב-1815, שב מירא ותמך בקיסר. בהבינו כי האוסטרים ינסו להדיחו, הכריז מירא את "הצהרת רימיני" בה קרא לאיחוד איטליה, אך זו לא קנתה לו תומכים רבים מחוץ לנאפולי. בעקבות ההצהרה פרצה המלחמה הנאפוליטנית בין מירא והאוסטרים, שהסתיימה בניצחון אוסטרי מובהק בקרב טולנטינו במאי 1815. מירא נמלט, ופרננדו שב לכס מלכות נאפולי. מירא ניסה לשוב ולזכות בכיסאו, אך נתפס והוצא להורג בפני כיתת יורים בפיצו שבקלבריה. ב-1816 אוחדה ממלכת נאפולי רשמית עם האי סיציליה ליצירת ממלכת שתי הסיציליות.
היסטוריה > שנים ראשונות

בשנת 1820 פרץ מרד בממלכה, בדרישה לליברליות וליותר חירות לאזרחים, אולם פרננדו דיכא אותו עד מהרה. בשנת 1825 מת פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות, ובנו פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות עלה במקומו לשלטון. מדיניותו של פרנצ'סקו הייתה מאוד שמרנית, והוא פעל לפי שיטת הרסטורציה של קלמנס פון מטרניך. פרנצ'סקו דיכא כל התנגדות לשלטונו, וחי בפחד מתמיד מפני התנקשויות בחייו. בשנת 1829 התחתנה בתו מריה כריסטינה, נסיכת נאפולי וסיציליה עם אחיה פרננדו השביעי, מלך ספרד, ופרנצ'סקו ואשתו מריה איזבלה מספרד נסעו למדריד לחתונה, תוך שהם מבקרים בדרך את האפיפיור פיוס השמיני, ואת בתו מריה קרולינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, דוכסית ברי, ואף התארחו בפריז אצל שארל העשירי, מלך צרפת. ב-30 ביולי 1830 חזרו הזוג המלכותי לנאפולי, ומיד לאחר מכן התדרדרה בריאותו של פרנצ'סקו, וב-8 בנובמבר אותה שנה הוא מת, ובנו פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו.
בשנותיו הראשונות היה פרננדו מאוד פופולרי על העם, והוא השתדל לשפר את הביורוקרטיה והמיסוי בממלכה. פרננדו הפחית את המיסים במדינה, הפעיל את קו הרכבת הראשון באיטליה, את ספינת הקיטור הראשונה באיטליה, והקים את קו הטלגרף בין נאפולי לפלרמו.
בשנת 1837 פיזרו חייליו של פרננדו באלימות הפגנה בסיציליה, שקראה לפרננדו להעניק חוקה למדינה ולתת יותר חופש לעם.
היסטוריה > מהפכות אביב העמים

בינואר 1848 פרצו מהפכות בפלרמו שבסיציליה בדרישה לעצמאות, ומשם התפשטו ההפגנות בכל רחבי הממלכה. כתוצאה מכך נאלץ פרננדו להעניק חוקה לממלכה, עם שני בתי נבחרים, עיתונות חופשית וערובות לחופש הפרט. אולם לאחר שההפגנות לא פסקו, שלח פרננדו ב-13 במרץ את צבאו לשבור את ההפגנות ולפזר את הפרלמנט הלאומי, על אף שלא ביטל את החוקה באופן רשמי. ב-13 באפריל הכריזה סיציליה על עצמאותה, ובתגובה שלח פרננדו כוח בן 20,000 חיילים תחת פיקוד קרלו פילנג'יארי, שכבשו במסע בן 9 חודשים את האי סיציליה מחדש.
לאחר דיכוי מהפכת 1848, כלא פרננדו עד לשנת 1851 למעלה מ-2,000 מתנגדים למשטרו, ורבים אחרים יצאו לגלות. במהלך ביקור של ויליאם גלאדסטון בנאפולי בשנת 1850, החל הלה תומך בהתנגדות הנפוליטנית לשלטונו של פרננדו, ובשל כך הגביל פרננדו את השפעתם של הבריטים והצרפתים בממלכה.
היסטוריה > איחוד איטליה

בשנת 1856 ניסה חייל להתנקש בחייו של פרננדו, וב-22 במאי 1859 מת פרננדו, ובנו פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות עלה לשלטון במקומו. זמן קצר לאחר מותו ניצחו הכוחות הצרפתיים והסרדיניים את הצבא האוסטרי במלחמת אוסטריה-סרדיניה, מה שהוביל כעבור זמן קצר לאיחוד איטליה ולהדחתו של פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות.
דגלי הממלכה

דגלי הממלכה בין השנים:
1738-1848; 1849-1860
1848-1849
1860-1861
גאוגרפיה

| מספר מחוז | שם המחוז | עיר בירה |
| --- | --- | --- |
| 01 |  אברוצו אולטרה 1 | טראמו |
| 02 | אברוצו אולטרה 2 | ל'אקווילה |
| 03 | אברוצו צ'יטרה | קייטי |
| 04 | קונטאנדו לאבורה | קמפובאסו |
| 05 | טרה די לאבורה | קפואה |
| 06 |  נאפולי | נאפולי |
| 07 |  פרינצ'יפאטו אולטרה | אבלינו |
| 08 |  פרינצ'יפאטו צ'יטרה | סלרנו |
| 09 | קפיטאנאטה | סן סברו, פוג'יה |
| 10 | טרה די בארי | בארי |
| 11 |  טרה ד'אוטראנטו | לצ'ה |
| 12 |  בזיליקטה | פוטנצה |
| 13 |  קלבריה צ'יטרה | קוזנצה |
| 14 | קלבריה אולטרה 2 | קטנזארו |
| 15 |  קלבריה אולטרה 1 | רג'ו די קלבריה |
| 16 |  קלטניסטה | קלטניסטה |
| 17 |  קטניה | קטניה |
| 18 |  אגריג'נטו | אגריג'נטו |
| 19 |  מסינה | מסינה |
| 20 |  נוטו | נוטו |
| 21 |  פלרמו | פלרמו |
| 22 |   טרפאני | טרפאני |
ראו גם

איחוד איטליה
מחוזות בשתי הסיצליות בשנת 1454
האיל סלאח

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 (בן 75 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 299  מפקד חטיבה 691  מפקד אוגדה 85
 
האיל סלאח (נולד ב- 1949) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמפקדו הראשון של גדוד חרב, מפקד חטיבת שריון וכמפקד אוגדה 85. הוא הדרוזי הראשון שמילא תפקידים אלו.
קורות חיים

סלאח גדל במע'אר ולמד בבית ספר תיכון בנצרת. בנעוריו היה פעיל במק"י והשתתף בהפגנות נגד הממשל הצבאי.
התגייס בנובמבר 1961 ליחידת המיעוטים, עבר קורס מ"כים בג'וערה וחזר ליחידתו כמפקד. לאחר מאבק ממושך יצא לקורס קצינים ואחריו שירת כמפקד מחלקה ביחידה. שירת כמפקד משמר עין יהב בערבה ומפקד משמר פארן. לאחר קורס מפקדי פלוגות הדריך בבית הספר לחי"ר. במלחמת יום הכיפורים השתתף בלחימה בגזרת רמת הגולן. לאחר המלחמה מונה למפקד גדוד מילואים ובהמשך מונה למפקדו הראשון של גדוד 299, גדוד סדיר שהתבסס על חיילים דרוזים, ופיקד עליו עד 1976. לאחר מכן שירת כסגן מפקד חטיבה, למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה וב-1979 מונה למפקד חטיבה. הוא עבר הסבה לשריון ושירת כסגן מפקד אוגדה ומפקד חטיבה 691 (שנקראה בעבר 274), חטיבת שריון במילואים באוגדה 440. ב-1986 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדה מרחבית 85 (אוגדת העמקים), גם בכך היה לדרוזי הראשון בדרגת תת-אלוף וכמפקד אוגדה.
סלאח נשוי ואב לשבע בנות ושני בנים.
מסכת יומא

כהן גדול בבגדי לבן במהלך פעולת הזאת הדם על מזבח הזהב
מַסֶּכֶת יוֹמָא היא המסכת החמישית בסדר מועד, ועוסקת כולה ביום הכיפורים. היא מופיעה במשנה, בתלמוד ובתוספתא. במסכת יומא במשנה שמונה פרקים: הפרק הראשון על הכנות הכהן הגדול לקראת עבודת יום הכיפורים בבית המקדש, שישה פרקים על שלבי העבודה, והפרק השמיני על הלכות התענית והצום. בתלמוד בבלי יש למסכת זו 87 דפים.
פירוש המילה "יומא" בארמית הוא "היום". בשם המסכת הכוונה היא ליום הגדול והמיוחד בשנה היהודית, יום הכיפורים. לפעמים נקראת המסכת גם סדר יומא, שפירושו "סדר היום". בתלמוד היא נקראת גם בשם יומא רבה, "היום הגדול". ואמנם, בתוספתא המסכת נקראת יום הכיפורים.
מיקומה של המסכת בסדר מועד

לפי הקדמת הרמב"ם למשנה, סידורה של המסכת אחרי מסכת שקלים נעשה בהתאם לסדר הופעות ענייני המסכתות בתורה: מצוות מחצית השקל מופיעה בפרשת כי תשא ואילו דיני יום הכיפורים מופיעים בפרשת אחרי מות.
מפרשים אחרים טוענים שהמסכתות במשנה מסודרות בכל סדר לפי גודלן, ועל כן מסכתות שקלים ויומא המונות שמונה פרקים מופיעות אחרי פסחים (שבה 10 פרקים) ולפני סוכה (שבה 5 פרקים).
מועד וזהות מחבר המסכת

הגמרא במסכת יומא מביאה את דברי ר' יוחנן "מאן תנא סדר יומא? רבי שמעון איש המצפה".
בעקבות זאת, ומכיוון שרבי שמעון איש המצפה חי בימי הבית, טען נחמן קרוכמל שהמשניות של מסכת יומא נסדרו עוד בימי רבן גמליאל הזקן בירושלים שלפני החורבן. יצחק אייזיק הלוי טוען לעומת זאת שהמסכת נסדרה על ידי רבי שמעון איש המצפה בזקנתו, לאחר החורבן, שכן רק אז היה צורך לרשום את סדר העבודה במקדש שנחרב.
פרקי המסכת > במשנה

שִׁבְעַת יָמִים (שמונה משניות) - עוסק בהכנותיו של הכהן הגדול לקראת יום הכיפורים.
בָּרִאשׁוֹנָה (שבע משניות) - עוסק בקורבן התמיד של השחר.
אָמַר לָהֶם הַמְּמֻנֶּה (אחת עשרה משניות) - עוסק בתחילת עבודת היום.
טָרַף בַּקַּלְפִּי (שש משניות) - עוסק בהגרלת שני השעירים ובוידויו של הכהן הגדול.
הוֹצִיאוּ לוֹ (שבע משניות) - עוסק בהקטרת הקטורת בקודש הקודשים והזאת הדמים.
שְׁנֵי שְׂעִירֵי (שמונה משניות) - עוסק בשילוח השעיר לעזאזל.
בָּא לוֹ כֹּהֵן גָּדוֹל (חמש משניות) - עוסק בסיום עבודת היום.
יוֹם הַכִּיפּוּרִים (תשע משניות) - דן בחמישה עינויים שיש להתענות ביום הכיפורים: שתייה ואכילה, סיכה, רחיצה, נעילת הסנדל ותשמיש המיטה. בנוסף עוסק הפרק בענייני תשובה. זהו למעשה הפרק היחיד במסכת אשר מתאר את יום כיפור כפי שהוא מוכר לנו היום.
בסה"כ במסכת 61 משניות.
מסכת יומא ברובה אינה נוגעת להלכה לאחר חורבן בית המקדש, מאחר שרובה עוסקת בעבודת כהן גדול בבית המקדש. על כן, הלכות הרי"ף ופסקי הרא"ש נכתבו רק על הפרק השמיני שעוסק בהלכות הצום הנוהג גם לאחר החורבן.
פרקי המסכת > בתוספתא

בתוספתא כוללת מסכת יומא ארבעה פרקים, ובהם אגדות וסיפורים היסטוריים על אישים ואירועים מתקופת בית המקדש. אופייה של התוספתא שונה במידה רבה מזה של המשנה, ואין להבינה אלא עם המשנה. הפרק האחרון בתוספתא מקביל לפרק השמיני במשנה, ואינו תלוי בה כמעט לחלוטין.
פרשני מסכת יומא > על המשניות (יומא)

פירוש המשניות להרמב"ם - לרבי משה בן מימון.
פירוש רע"ב - לרבי עובדיה מברטנורא.
תוספות יום טוב - לרבי יום-טוב ליפמן הלר.
תפארת ישראל - לרבי ישראל ליפשיץ.
הלכתא גבירתא - לרבי ישראל ליפשיץ.
מלאכת שלמה - לרבי שלמה העדני.
פרשני מסכת יומא > ראשונים על תלמוד בבלי (יומא)

פירוש רש"י - לרבי שלמה בן רבי יצחק ירחי.
תוספות - לבעלי התוספות.
פירוש רבינו אליקים למסכת יומא - לרבינו אליקים בן משולם
ספר מרדכי - לרבי מרדכי בר הלל אשכנזי.
ספר רבינו אשר (רא"ש) - לרבי אשר בן יחיאל. (על פרק ח' בלבד)
הלכות רב אלפס (רי"ף) - לרבי יצחק בר יעקב אלפסי. (על פרק ח' בלבד)
המאור הקטן - לרבי זרחיה הלוי מגירונה (רז"ה).
מלחמות ה' (השגות על רז"ה) לרבי משה בן נחמן (רמב"ן).
חידושי הרמב"ן - לרבי משה בן נחמן.
חידושי הרשב"א - לרבי שלמה בן אדרת.
חידושי הריטב"א - לרבי יום טוב בן אברהם אשבילי.
בית הבחירה - לרבי מנחם המאירי.
תוספות הרא"ש - לרבי אשר בן יחיאל.
פרשני מסכת יומא > אחרונים על תלמוד בבלי (יומא) > על הדף

ציוני מסורת הש"ס, עין משפט ונר מצווה - לרבי יהושע בועז.
הגהות הב"ח - לרבי יואל סירקש מחבר פירוש בית חדש (ב"ח).
גיליון הש"ס - לרבי עקיבא איגר.
פרשני מסכת יומא > אחרונים על תלמוד בבלי (יומא) > ספרים

תוספת יום הכיפורים לרבי משה בן חביב.
ערוך לנר - לרבי יעקב אטלינגר.
פני יהושע - לרבי יעקב יהושע פולק.
ציון לנפש חיה (צל"ח) - לרבי יחזקאל לנדא.
חדושי הלכות ואגדות מהרש"א - לרבי שמואל אליעזר הלוי איידלס.
חכמת שלמה (מהרש"ל) - לרבי שלמה לוריא.
חידושי וביאורי הגר"א - להגאון מווילנה.
הגהות וחידושי הרש"ש - לרבי שמואל שְׂטְרָאשׁוּן.
שמן רוקח - לרבי אלעזר לעוו.
בית יחזקאל - לרבי יחזקאל סרנא.
שלטי הגבורים (על הרי"ף והמרדכי) לרבי יהושע בועז.
דברי חמודות (על הרא"ש) לרבי יום-טוב ליפמן הלר.
מעדני יום טוב (על הרא"ש) לרבי יום-טוב ליפמן הלר.
הערות שוליים

↑  ספר שמות, פרק ל', פסוק י"א ואילך
↑  ספר ויקרא, פרק ט"ז, פסוק א' ואילך
↑  נחמן קרוכמל, מורה נבוכי הזמן, עמוד 192
↑  דורות ראשונים, כרך ג', פרק כ"ג
↑  מספר המשניות בכל פרק הוא לפי הספירה במשניות קהתי. בדפוסים אחרים תיתכן חלוקה שונה.
| מסכתות ששה סדרי משנה |
| --- | --- | --- |
| זרעים | ברכות (ב י) • פאה (י) • דמאי (י) • כלאיים (י) • שביעית (י) • תרומות (י) • מעשרות (י) • מעשר שני (י) • חלה (י) • ערלה (י) • ביכורים (י) |  |
| מועד | שבת (ב י) • עירובין (ב י) • פסחים (ב י) • שקלים (י) • יומא (ב י) • סוכה (ב י) • ביצה (ב י) • ראש השנה (ב י) • תענית (ב י) • מגילה (ב י) • מועד קטן (ב י) • חגיגה (ב י) |  |
| נשים | יבמות (ב י) • כתובות (ב י) • נדרים (ב י) • נזיר (ב י) • סוטה (ב י) • גיטין (ב י) • קידושין (ב י) |  |
| נזיקין | מסכת נזיקין: בבא קמא (ב י) • בבא מציעא (ב י) • בבא בתרא (ב י) • סנהדרין (ב י) • מכות (ב י) • שבועות (ב י) • עדיות • עבודה זרה (ב י) • אבות • הוריות (ב י) |  |
| קדשים | זבחים (ב) • מנחות (ב) • חולין (ב) • בכורות (ב) • ערכין (ב) • תמורה (ב) • כריתות (ב) • מעילה (ב) • תמיד (ב) • מידות • קינים |  |
| טהרות | כלים • אהלות • נגעים • פרה • טהרות • מקואות • נידה (ב י) • מכשירין • זבים • טבול יום • ידיים • עוקצים |  |
ב – מסכת שיש עליה תלמוד בבלי     י – מסכת שיש עליה תלמוד ירושלמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3055831  GND: 7677462-4  LCCN: n85299523  VcBA: 492/5647  VIAF: 176639511   WorldCat (עם VIAF): 176639511
מרת'ר טידוויל

ערך זה עוסק בעיירה בשם מרת'ר טידוויל. אם התכוונתם למחוז בעל אותו השם, ראו .
| --- | --- |

בניין העירייה
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אומה:  ויילס ויילס
 מחוז:  מרת'ר טידוויל
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  58,839 (2021)
 קואורדינטות:  51°44′50″N 3°22′41″W﻿ / ﻿51.747263°N 3.3779499°W﻿ / 51.747263; -3.3779499 
 אזור זמן:  UTC
 http://www.merthyr.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים מרת'ר טידוויל(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים מרת'ר טידוויל(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסימרת'ר טידוויל(למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסימרת'ר טידוויל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מרת'ר טידוויל (באנגלית: Merthyr Tydfil, בוולשית: Merthyr Tudful) היא עיירה בוויילס והמרכז המנהלי של המחוז העירוני מרת'ר טידוויל.
במהלך המאה ה-19 מרת'ר הפכה למרכז תעשייתי חשוב, היא נודעה בתור "בירת הפלדה העולמית" והייתה לעיירה הגדולה ביותר בוויילס. למרות המורשת התעשייתית הניכרת של העיירה, דעיכה וסגירה של מפעלים ומכרות רבים באזור במחצית השנייה של המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 הובילו לדעיכה ניכרת במספר התושבים ובמצבם הסוציו-אקונומי. בשנת 2006 ערוץ 4 הבריטי הכתיר את מרת'ר במקום השלישי ברשימת המקומות הכי גרועים למגורים בממלכה המאוחדת, אם זאת בעשור השני של המאה ה-21 מספר תוכניות לעידוד תיירות ופיתוח סביב העיירה הובילו לשיפור באיכות החיים במרת'ר ועלייה במחירי הנכסים בעיירה.
היסטוריה

משמעות שם העיירה הוא "מקדש" או "בית תפילה לקדוש" (Merthyr) ו-"טידוויל" (Tydfil) וככל הנראה קרוי על שם הקדושה טידוויל, ביתו של בריכן, מלך ממלכת ברכיניוג שהתקיימה באזור בימי הביניים המוקדמים. המונח הוולשי מרת'ר דומה למונח מרטיר ("קדוש מעונה"), אך מתבסס על המונח הלטיני "מרטיריום" (Martyrium), אשר מתייחס למקום תפילה או מקדש שניצב במקום נפילתו של הקדוש. במקרה זה מדובר בבית תפילה שהוקם במקום נפילתה של הקדושה טידוויל בידי פורעים פגאנים סביב שנת 480.
ההיסטוריה של מרת'ר התחילה בתקופה שלפני הכיבוש הרומי של בריטניה, כאשר באזור שכן שבט הסילורים הקלטי. עם הכיבוש הרומי של האזור סביב שנת 50 לספירה, הוקם מבצר רומאי בפנידרן סמוך לנהר הטף על דרך שחיברה את רצועת החוף בדרום ויילס צפונה למרכז ויילס. עד לימי הביניים לא הוקמה במקום התיישבות קבע ניכרת, עת החלה להתפתח באזור תעשיית ברזל מצומצמת.
בתחילת המאה ה-19 הפכה מרת'ר למרכז חשוב של תעשיית הפלדה עם פתיחת מפעל הפלדה פנידרן, ב-1804 התקיימה במקום נסיעת רכבת הקיטור הראשונה בהיסטוריה בין המפעל לתעלת גלמורגנשייר, קו הרכבת (באורך 14 ק"מ) ביחד עם התעלה חיברו את מפעלי הפלדה לנמל בקארדיף ומשם יוצאה הפלדה לרחבי העולם. סקר אוכלוסין מ-1851 מצא כי ויילס הפכה לאומה המתועשת הראשונה בעולם, זאת משום שיותר אנשים עסקו בתעשייה על פני חקלאות, בתקופה זו מרת'ר גדלה לכ-50,000 תושבים והיא נחשבה לעיירה הגדולה ביותר בוויילס. במהלך שנות ה-60 של המאה ה-19 תעשיית הפלדה באזור החלה לדעוך, אך האוכלוסייה המשיכה לגדול מתוך הצורך בעובדים למכרות באזור, כך הגיעה מרת'ר לשיא של כ-81,000 תושבים ב-1911.
לאחר מלחמת העולם הראשונה מפעלי הפלדה נסגרו סופית וגם תעשיית הפחם סביב מרת'ר היו בדעיכה, בתחילת שנות ה-30 אחוז ניכר מעובדי מרת'ר היו מובטלים ובתקופה זו כ-27,000 תושבים אף עזבו את מרת'ר בחיפוש אחר מקורות פרנסה. בשנות ה-40 וה-50 מספר חברות הקימו מפעלים במרת'ר, בהן חברת חברת הובר שהקימה מפעל לייצור מכונות כביסה, המפעל העסיק כ-5,000 עובדים בשנות ה-70 והפך למעסיק הגדול ביותר במחוז.
אתרים נבחרים

בית הכנסת מרת'ר
אנדרטת המלחמה וברקע בית המשפט העירוני
בית הכורים
נהר הטף העובר בעיירה
בית החולים סינט טידוויל
ארמון קוורווה
תושבים מוכרים

ג'ון יוז - (1814-1889) תעשיין ומייסד העיר דונצק (כיום באוקראינה).
לורה אשלי - (1925-1985) מעצבת אופנה.
ריצ'רד הרינגטון - (נולד 1975) שחקן.
הומוגניות (פיזיקה)

בפיזיקה, הומוגניות מציינת אחידות במרחב או בנפח מסוים במרחב. במילים אחרות, במרחב הומוגני גדלים פיזיקליים אינם תלויים בהזזה במרחב, או במיקום במרחב. לכן הומוגניות נקראת גם סימטריה להזזות. באסטרונומיה, הומוגניות היקום היא אחד מנושאי המחקר החשובים והפעילים ביותר כיום, והיא נחקרת בעיקר דרך קרינת הרקע הקוסמית.
סימטריות בפיזיקה הקלאסית והמודרנית הן עקרונות יסוד, שמהם נגזרים חוקי הטבע. סימטריות מקושרות לחוקי שימור על פי משפט נתר. במקרה של סימטריה להזזות, מתוך ההנחה שהמרחב הומוגני ניתן להסיק את חוק שימור התנע, ומתוך ההנחה שהזמן הוא הומוגני ניתן לגזור את חוק שימור האנרגיה.
הומוגניות בחומר מתייחסת לאחידות של תכונותיו של החומר, בדרך כלל ביחס לסקאלה (גודל) מסוים. למשל הומוגניות של תווך בו עוברים גלים קשורה לגדלים בסביבות אורך הגל, ואי-הומוגניות שגודלה קטן בהרבה מאורך הגל אינה רלוונטית. אי-הומוגניות בסקאלה גדולה בהרבה מגודל הגל גם היא לא רלוונטית להתפשטות מקומית של הגל.
סימטריה אחרת המשלימה את הסימטריה להזזות היא הסימטריה לסיבובים, שנקראת איזוטרופיות. חוקי הפיזיקה היסודיים דורשים סימטריה להזזות וגם לסיבובים. הזזות וסיבובים בפיזיקה מודרנית נקראים יחד טרנספורמציות לורנץ שהן אחד הבסיסים לתורת היחסות.
הומוגניות במשוואות

לא תמיד הומוגניות מיוחסת רק למרחב, לעיתים גם מדובר על אחידות בשינוי של גודל פיזיקלי אחר. הומוגניות במתמטיקה מתייחסת להומוגניות במשוואות בלי תלות במשמעות הפיזיקלית שלהם.
הומוגניות היא הבחנה חשובה בניתוח מערכות מרובות חלקיקים. כך למשל, כאשר מחשבים הרחבות ספקטרליות של תווך מסוים, מסווגים את ההרחבה להומוגנית (כזו שנגרמת מהתנהגות זהה של כל החלקיקים), כמו הרחבת לחץ לדוגמה, או כהרחבה אי-הומוגנית, כגון הרחבת דופלר, שבה כל חלקיק מושפע באופן שונה, בהתאם למהירותו.
הומוגניות וסימטריה להזזות משמשות גם ככלי בפתרון משוואות, בהגבלת הפתרונות למשפחה מסוימת ובהגבלת ממדי הפתרונות.
ראו גם

הטרוגניות
איזוטרופיות
משפט נתר
ערך זה הוא קצרמרבנושא פיזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דוקסיס

דוקסיס (באנגלית: DOCSIS, ראשי תיבות של Data Over Cable Service Interface Specification) הוא תקן בינלאומי להעברת מידע דיגיטלי על גבי תשתית טלוויזיה בכבלים. הדוקסיס קובע סדרת הגדרות המתארות את צורת התקשורת על גבי רשת HFC. הגוף המוסמך לאשר ציוד הקשור לטכנולוגיה הוא מעבדות CableLabs.
מעבדות CableLabs מובילות תהליך הסמכה המבטיח שמודמים בתקן דוקסיס (DOCSIS) המיוצרים על ידי יצרנים שונים יהיו תואמים לתקן וניתנים לפעולה הדדית. מוצרים העוברים את הבדיקות זוכים בחותמת "CableLabs Certified" המבטיחה לקונים שהמוצר יכול לפעול מול מוצרים נוספים המאושרים בתווית זו.
קיימות כמה גרסאות דוקסיס:
docsis 1.0 - גרסה ראשונה של תקן דוקסיס, שיצא בשנת 1997.
docsis 1.1 - גרסה שנייה שיצאה בשנת 1999. ההבדל העיקרי לעומת גרסה 1.0 הוא שיפור מנגנון האבטחה (+BPI)
docsis 2.0 - גרסה שלישית שיצאה בשנת 2001, בעיקר כדי לספק את השוק המתפתח של רשתות VOIP בכבלים.
docsis 3.0 - יצאה בשנת 2006 בגלל צורך גובר והולך ברוחב פס גדול.
docsis 3.1 - יצאה בשנת 2013 ומציעה מהירויות גבוהות יותר. גרסה זאת מפסיקה את השימוש ב-QAM בערוצים שרוחבם 6MHz או 8MHz, ובמקום משתמשת ב-OFDM.
docsis 4.0 - יצאה בשנת 2017 ומציעה דופלקס מלא, המאפשרת מהירות העלאה והורדה סימטריים, ובכל הספקטרום שבין 0MHz ו1.8GHz.
בגרסאות שלפני 3.1 ישנם הבדלים בין דוקסיס בשיטה אירופית (EuroDOCSIS), לדוקסיס בשיטה אמריקאית. בישראל, HOT היא הספק היחיד העושה שימוש בטכנולוגיה זו. היא משתמשת בשיטה האמריקאית, ששונה מהשיטה האירופית בעיקר מבחינת רוחב ערוץ הלוך (Downstream). בשיטה האמריקאית ערוץ הלוך הוא ברוחב סרט של (6MHz (NTSC, ובשיטה האירופאית ערוץ הלוך מוגדר ברוחב (8MHz (PAL.
הטבלה הבאה מפרטת את העומס המקסימלי על ערוצי הלוך וחזור בין גרסאות דוקסיס שונות:
| גרסת דוקסיס | תאריך ייצור | ערוץ הלוך | ערוץ חזור | מאפיינים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.0 | 1997 | 40 Mbit/s | 10 Mbit/s |  |
| 1.1 | 2001 | 40 Mbit/s | 10 Mbit/s | הוספת היכולת VoIP |
| 2.0 | 2002 | 40 Mbit/s | 30 Mbit/s | שיפור העלאת המידע |
| 3.0 | 2006 | 1.2 Gbit/s | 200 Mbit/s | שיפור משמעותי בהורדת/העלאת המידע, תמיכה ב-IPv6 |
| 3.1 | 2013 | 10 Gbit/s | 1–2 Gbit/s | שיפור משמעותי בהורדת/העלאת המידע, בניה חדשה לשימוש בערוצים |
| 4.0 | 2017 | 10 Gbit/s | 6 Gbit/s | שיפור משמעותי בהעלאת המידע, הזרמת מידע סימטרית. |
נכון לינואר 2020, רשת האינטרנט המהיר של HOT מבוססת על DOCSIS 3.0
הערות שוליים

↑  DOCSIS3.0 באתר HOT. (הקישור אינו פעיל, 11 בפברואר 2022)
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט)

| --- | --- |

 פרטי החוק
 מדינה:  ישראל 
 תאריך חקיקה:  26 באוגוסט 1954
 תאריך חקיקה עברי:  כ"ז באב תשי"ד
 גוף מחוקק:  הכנסת השנייה
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 מאפשר:  גירוש 
 תומכים:  25
 מתנגדים:  9
 נמנעים:  4
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 161, עמ' 160
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד הביטחון
 מספר תיקונים:  4
 נוסח מלא:  חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), תשי״ד–1954
 
חוק למניעת הסתננות (עבירות ושיפוט), התשי"ד–1954 הוא חוק שחוקקה הכנסת השנייה, ב-16 באוגוסט 1954, לשם התמודדות עם ההסתננות (בעיקר של פלסטינים) לישראל. שני תיקונים לחוק זה, שנחקקו בעשור השני של המאה ה-21 ובאו להתמודד עם ההסתננות מאפריקה לישראל, נפסלו על ידי בג"ץ, בנימוק שסעיף החזקה במשמורת לתקופה של מעל 12 חודשים עומד בסתירה לחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו. תיקונים נוספים, חוקקו במסגרת החוק למניעת הסתננות ולהבטחת יציאתם של מסתננים מישראל (תיקוני חקיקה והוראות שעה), התשע"ה–2014, שפורסם ב-17 בדצמבר 2014.