stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חלקיהו בן שלום
פועלו

חלקיהו ניהל את עבודות חיזוק ותיקון בית המקדש הראשון, והיה אחראי על טיהורו ושיפוצו. במהלך העבודות "נמצא" בבית המקדש "ספר התורה", וחלקיהו מסרו לשפן הסופר שהעבירו אל המלך. גילוי הספר עורר במלך התרגשות וחרדה מרובה, והוא שלח אל חולדה הנביאה משלחת שרים, כדי לדעת מה עליו לעשות כדי להפיס את חמת ה', ”אֲשֶׁר הִיא נִצְּתָה בָנוּ עַל אֲשֶׁר לֹא שָׁמְעוּ אֲבֹתֵינוּ עַל דִּבְרֵי הַסֵּפֶר הַזֶּה לַעֲשׂוֹת כְּכָל הַכָּתוּב עָלֵינוּ”. חלקיהו הכהן נזכר כראשון מבין האישים החשובים שהשתתפו במשלחת המלך אל חולדה הנביאה.
בעקבות גילוי הספר התבצעה רפורמת יאשיהו, שבמסגרתה החריב יאשיהו את כל המקומות בממלכתו הקשורים בפולחן אלילי, ביטל את עבודת ה' בבמות אשר יועדו לכך, וריכז את הפולחן בירושלים. לפי הפרשנות המסורתית, ספר התורה שמצא חלקיהו הכהן הוא ספר התורה הכולל את חמשת חומשי תורה, וההתרגשות הרבה בעקבות גילויו באה מכיוון שהיה זה ספר-התורה היחיד שניצל לאחר תקופת אחז ומנשה או מכיוון שהיה זה ספר-תורה שנכתב על ידי משה עצמו; ביקורת המקרא גורסת כי מדובר במהדורה ראשונה של ספר דברים, שנכתבה סמוך למציאת הספר, וזו שימשה את יאשיהו בתיקון הבית.[דרושה הבהרה] חוקרים אלו טוענים כי האסכולה הדויטרונומיסטית (המשנה-תורתית) התפתחה בעקבות גילוי זה.
בספר דברי הימים ב', פרק ל"ה, פסוק ח' חלקיהו נמנה עם רשימת 'נגידי בית האלוהים' בחג הפסח. ברשימה זו הוא מופיע ראשון, דבר שמלמד על מעמדו הרם. לפי רשימות היחס של בני אהרון בספר דברי הימים א', פרק ה', פסוק ל"ט היה אביו של חלקיהו שַׁלּוּם. חלקיהו בן שַׁלּוּם נזכר גם בספר עזרא, פרק ז', פסוק א'.
בחפירה ארכאולוגית שנערכה בעיר דוד נמצאו חותם ועליו מוטבע "חנן בן חלקיהו הכהן" ובולה עם שמו של כהן בשם עזריה בן חלקיהו. בייחוסם של בני אהרן שבספר דברי הימים נאמר כי בנו ויורשו של חלקיה בן שלום היה עזריה, ולפיכך מסתבר שאליו מתייחסת הבולה השנייה, ואילו חנן היה בן נוסף של חלקיהו שככל הנראה שירת לצד אביו.
רבי דוד קמחי (הרד"ק) כתב בשם אביו רבי יוסף קמחי (הריק"ם), שחלקיהו בן שלום הוא חלקיהו אביו של ירמיהו הנביא
דברי ירמיהו בן חלקיהו. כתב אדוני אבי ז"ל כי חלקיהו זהו חלקיהו בן שפן הכהן שמצא ספר התורה בבית ה' בימי יאשיהו וירמיהו בנו נבא בימי יאשיהו
ראו גם

מציאת ספר התורה בימי יאשיהו
רפורמת יאשיהו
שפן הסופר
הערות שוליים

↑  מלכים ב', כ"ב, ח'.
↑  עזרא, ז', א'.
↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
↑  ספר מלכים ב', פרק כ"ב, פסוק י"ג.
↑  רש"י, מהר"י קרא, רד"ק ועוד, בפירושיהם למלכים ב' כ"ב ח'.
↑  פירוש המלבי"ם, שם.
↑  יאיר הופמן, מקרא לישראל: ירמיה א'-כ"ה, ירושלים, מאגנס, 2001, עמ' 14-13.
↑  בוסתנאי עודד, עולם התנ"ך דברי הימים ב', תל אביב, דודזון עתי, 1993, עמ' 262.
| כהנים גדולים בולטים לפי תקופתם |
| --- | --- | --- |
| משכן משה והמשכן בגלגל | אהרן • אלעזר הכהן |  |
| המשכן בשילה | • אלעזר הכהן • פינחס • אבישוע בן פנחס • בקי בן אבישוע • עזי בן בקי • עלי הכהן • אחיטוב (נכד עלי) • אחיה בן אחיטוב |  |
| משכן נוב ומשכן גבעון | אחימלך בן אחיטוב • אביתר בן אחימלך |  |
| תקופת בית ראשון | צדוק • אחימעץ בן צדוק • עזריהו בן צדוק • אמריהו • יהוידע הכהן • זכריהו בן יהוידע • עזריהו הכהן • אוריה הכהן • עזריהו הכהן (השני) • שלום הכהן • חלקיהו בן שלום • שריה הכהן • יהוצדק הכהן • צפניה בן מעשיה |  |
| תקופת בית שני (תחת שלטון ממלכת פרס) | יהושע בן יהוצדק • יהויקים בן יהושע • אלישיב בן יהויקים • יהוידע הכהן (בית שני) • יוחנן הכהן • ידוע הכהן |  |
| בתקופה ההלניסטית | חוניו הראשון • שמעון הראשון • אלעזר בן חוניו • מנשה אחיו של חוניו • חוניו השני • שמעון השני • חוניו השלישי • יוחנן כהן גדול |  |
| כהנים מתיוונים ואחרים | יאסון •  מנלאוס • אלקימוס • חוניו הרביעי |  |
| כהנים גדולים מבית חשמונאי | יונתן • שמעון • יוחנן הורקנוס הראשון • יהודה אריסטובולוס הראשון • אלכסנדר ינאי • הורקנוס השני • אריסטובולוס השני • מתתיהו אנטיגונוס השני • אריסטובולוס השלישי |  |
| תחת ממשלת רומא | מתתיהו בן תאופילוס (הראשון) • יוסף בן עלים • חנן בן שת • ישמעאל בן פיאבי • יוסף קיפא • יונתן בן חנן • תאופילוס בן חנן • חנניה בן נדבאי • חנן בן חנן • יהושע בן גמלא • מתתיהו בן תאופילוס (השני) • פינחס בן שמואל מכפר חבתא • רבי אלעזר בן חרסום • יששכר איש כפר ברקאי • רבי ישמעאל בן אלישע כהן גדול |  |
מישע

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־9 לפנה״ס? 
 פטירה:  המאה ה־9 לפנה״ס? 
 
מַצֶּבֶת מֵישַׁע
מֵישַׁע היה מלך מואב אשר שלט במקביל למלכי שושלת בית עמרי. בימי עמרי ואחאב הוא היה כפוף לממלכת ישראל, ולאחר מות אחאב מרד.
מישע הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
בתחילת המרד זכה מישע לניצחונות גדולים ואף הקים את מצבת מישע, מצבת זיכרון לאלוהיו, כמוש, בעיר הבירה דיבון, בה הנציח את ניצחונותיו. בכתובת מספר מישע על התקופה בה מואב הייתה משועבדת לישראל, על ההשתחררות ממנה, על כיבושים שעשה מישע בישראל ועל מפעלי בנייה (ביצור ומים) בארצו.
בסופו של דבר, תקף צבא ישראל, בראשותו של המלך יורם, ובסיועם של ממלכת יהודה ואדום, את מואב, מצידה הדרומי, הרס והחריב ערים רבות ושם מצור על עיר הבירה קיר מואב. על פי המסופר בתנ"ך (מלכים ב', ג', כ"ו–כ"ז), כשמישע ראה שהמצור עליו כבד מנשוא, יצא מהעיר הנצורה וניסה להבקיע עם יחידה קטנה מצבאו אל מלך אדום וכשלא הצליח לקח את בנו היורש (הפרשנים חלוקים בשאלה האם זה בנו שלו או בנו של מלך אדום) והקריב אותו כקורבן עולה על החומה. בעקבות המעשה היה "קצף גדול על ישראל" (מצד האל או מצד צבא אדום, תלוי בפירוש) והמלכים נסוגו ממואב ללא הכרעה. אירוע זה מכונה בפרשנות המקרא "עולת מישע".
וַיַּרְא מֶלֶךְ מוֹאָב כִּי חָזַק מִמֶּנּוּ הַמִּלְחָמָה, וַיִּקַּח אוֹתוֹ שְׁבַע מֵאוֹת אִישׁ שֹׁלֵף חֶרֶב לְהַבְקִיעַ אֶל-מֶלֶךְ אֱדוֹם, וְלֹא יָכֹלוּ: וַיִּקַּח אֶת בְּנוֹ הַבְּכוֹר אֲשֶׁר יִמְלֹךְ תַּחְתָּיו, וַיַּעֲלֵהוּ עֹלָה עַל הַחֹמָה, וַיְהִי קֶצֶף-גָּדוֹל עַל-יִשְׂרָאֵל, וַיִּסְעוּ מֵעָלָיו וַיָּשֻׁבוּ לָאָרֶץ.
ראו גם

מלחמת ישראל ויהודה במואב
הערות שוליים

↑  מלכים ב', ג', ד'–ה': "ויפשע מלך מואב במלך ישראל"
↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
↑  ראיה לפירוש השני עולה בספר עמוס, כשהנביא מונה בין פשעיו הגדולים של מואב "עַל שָׂרְפוֹ עַצְמוֹת מֶלֶךְ אֱדוֹם לַשִּׂיד" (עמוס, ב', א') וכן פירושו של הרב האי גאון ראש ישיבת פומבדיתא.
↑  יהודה אליצור, ישראל והמקרא: מחקרים גאוגרפיים, היסטוריים והגותיים. 1999, עמוד 157
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265352605171  BIBSYS: 2037153  LCCN: nb2007008902  VIAF: 105149294102580520845   WorldCat (עם VIAF): 105149294102580520845
הושע בן אלה

הוֹשֵׁעַ בֶּן-אֵלָה היה מלך ישראל האחרון, לפי הכרונולוגיה המסורתית מלך בשנים 732 עד 724 לפני הספירה.
המלך הקודם, פקח בן רמליהו, הודח על ידי תיגלת-פלאסר ג' מלך אשור, ובמקומו מונה הושע בן אלה, שעלה על כס ממלכת ישראל בשנה ה-12 לאחז מלך יהודה ומלך 9 שנים.
הושע הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
גלות אשור

תיגלת-פלאסר ג' הגלה בשנים 733-732 רבים מבני ראובן, גד וחצי שבט המנשה שבעבר הירדן וכן מן הגליל העליון. לפי האנלים הגיע מספר הגולים מהגליל לכדי 13,520; עליהם נוספו הגולים משומרון, שלפי כתובות סרגון הגיעו לכלל 27,290. חלק מן הגולים, בעיקר האומנים שבתוכם, הצטרפו וודאי לאומנים-גולים מארצות אחרות שיושבו בערים חדשות שנוסדו על ידי מלכי אשור. אנשי הצבא שבהם סופחו על ציודם ובמסגרות אורגניות לצבא הקבע של אשור, שנזקק תמיד לכוח אדם מקצועי מחמת פעילותו הרצופה והממושכת. גולים אחרים יושבו בתחומיהן של פחוות שנדלדלו מאוכלוסייתן מחמת מלחמות והגליות, ונשקפה להן סכנת שממון. מתעודות מינהל אשוריות מסתבר שהשלטונות האשוריים שקדו על ארגון יעיל של ההגליה, ואף סיפקו לגולים אמצעים נאותים להקלת העברתם והיקלטותם מחדש. דברים אלו נשמעים גם מנאומו של רבשקה אל הלוחמים שעל חומות ירושלים:
"אַל תִּשְׁמְעוּ אֶל חִזְקִיָּהוּ כִּי כֹה אָמַר מֶלֶךְ אַשּׁוּר עֲשׂוּ אִתִּי בְרָכָה וּצְאוּ אֵלַי וְאִכְלוּ אִישׁ גַּפְנוֹ וְאִישׁ תְּאֵנָתוֹ וּשְׁתוּ אִישׁ מֵי בוֹרוֹ. עַד בֹּאִי וְלָקַחְתִּי אֶתְכֶם אֶל אֶרֶץ כְּאַרְצְכֶם אֶרֶץ דָּגָן וְתִירוֹשׁ אֶרֶץ לֶחֶם וּכְרָמִים אֶרֶץ זֵית יִצְהָר וּדְבַשׁ וִחְיוּ וְלֹא תָמֻתוּ וְאַל תִּשְׁמְעוּ אֶל חִזְקִיָּהוּ כִּי יַסִּית אֶתְכֶם לֵאמֹר ה' יַצִּילֵנוּ"
מן הכתוב בספר מלכים ב', פרק י"ז, פסוק ו', בספר מלכים ב', פרק י"ח, פסוק י"א ובספר דברי הימים א', פרק ה', פסוק כ"ו עולה, שגולי ישראל יושבו "בַּחְלַח וּבְחָבוֹר נְהַר גּוֹזָן וְעָרֵי מָדָי". חלח מזוהית עם Halahhu הידועה בכתובות אשוריות כעיר וכמחוז ששכן מצפון-מזרח לנינוה. האזור האחר בו יושבו היה זה שלאורך נהר החבור. רבים מתושביו הארמים של אזור זה, בו שכנו בעבר ממלכות ארמיות, הוגלו על ידי מלכי אשור לארץ אשור. מציאותם של ישראלים בגוזן, ששכנה על נהר החבור והיוותה מרכז של פחווה אשורית, מתועדת בתעודות אשוריות שנמצאו בחפירות שנערכו במקום (כיום תל חלף) ובנינוה. אזכורים של שמות ישראליים בתעודות שנחשפו בכלח ונינוה, בירות אשור במאות 8-7 לפנה"ס, מלמדות שגולי ישראל הובאו גם לבירות הממלכה. הללו היו כנראה בעלי מקצוע מבוקשים.
מדבריהם של נביאים מאוחרים משתמע, שהתודעה הלאומית הוסיפה לקנן בלבם של גולי ישראל זמן-מה, ואפשר שחלק מהם התקרבו אל גולי יהודה:
"הִנְנִי מֵבִיא אוֹתָם מֵאֶרֶץ צָפוֹן וְקִבַּצְתִּים מִיַּרְכְּתֵי אָרֶץ בָּם עִוֵּר וּפִסֵּחַ הָרָה וְיֹלֶדֶת יַחְדָּו קָהָל גָּדוֹל יָשׁוּבוּ הֵנָּה. בִּבְכִי יָבֹאוּ וּבְתַחֲנוּנִים אוֹבִילֵם אוֹלִיכֵם אֶל נַחֲלֵי מַיִם בְּדֶרֶךְ יָשָׁר לֹא יִכָּשְׁלוּ בָּהּ כִּי הָיִיתִי לְיִשְׂרָאֵל לְאָב וְאֶפְרַיִם בְּכֹרִי הוּא"
"וְשַׁבְתִּי אֶת שְׁבִיתְהֶן אֶת שְׁבוּת סְדֹם וּבְנוֹתֶיהָ וְאֶת שְׁבוּת שֹׁמְרוֹן וּבְנוֹתֶיהָ וּשְׁבוּת שְׁבִיתַיִךְ בְּתוֹכָהְנָה"
"וְדַבֵּר אֲלֵיהֶם כֹּה אָמַר אֲדֹנָי ה' הִנֵּה אֲנִי לֹקֵחַ אֶת בְּנֵי יִשְׂרָאֵל מִבֵּין הַגּוֹיִם אֲשֶׁר הָלְכוּ שָׁם וְקִבַּצְתִּי אֹתָם מִסָּבִיב וְהֵבֵאתִי אוֹתָם אֶל אַדְמָתָם. וְעָשִׂיתִי אֹתָם לְגוֹי אֶחָד בָּאָרֶץ בְּהָרֵי יִשְׂרָאֵל וּמֶלֶךְ אֶחָד יִהְיֶה לְכֻלָּם לְמֶלֶךְ וְלֹא יִהְיוּ עוֹד לִשְׁנֵי גוֹיִם וְלֹא יֵחָצוּ עוֹד לִשְׁתֵּי מַמְלָכוֹת עוֹד"
"וַהֲשִׁיבוֹתִים מֵאֶרֶץ מִצְרַיִם וּמֵאַשּׁוּר אֲקַבְּצֵם וְאֶל אֶרֶץ גִּלְעָד וּלְבָנוֹן אֲבִיאֵם וְלֹא יִמָּצֵא לָהֶם"
אולם נראה כי רוב הגולים איבדו את ייחודם הלאומי תוך כמה דורות ונבלעו במערך התרבותי-מדיני של תחום התרבות האשורי-ארמי, ולא נותר מהם זכר אלא רק בתודעה ההיסטורית של הדורות המאוחרים.
הערות שוליים

↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר תשיעי, פרק יד, פסקה ב, סעיפים 287-283.
↑  ספר דברי הימים א', פרק ה', פסוקים ו'–כ"ו
↑  ספר מלכים ב', פרק ט"ו, פסוק כ"ט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172400873  VIAF: 308280276   WorldCat (עם VIAF): 308280276
ביבי ווד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 באוגוסט 2001 (בת 23) קנזס סיטי, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2011 
 פרופיל ב-IMDb
 
ביאטריס "ביבי" ווד (באנגלית: Beatrice "Bebe" Wood; נולדה ב-8 באוגוסט 2001) היא שחקנית וזמרת אמריקאית. היא ידועה בשל דמותה של שאניה בסדרת הטלוויזיה של NBC, "הנורמלים החדשים", ובתור שאנון בקומדיית המצבים של ABC,‏ "The Real O'Neals", ובדמותה של לייק בדרמת הנעורים הלהט"בית של הולו, "באהבה, ויקטור".
ביוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ווד נולדה בקנזס סיטי, מיזורי ב-2001. ווד סיפרה שרצתה להיות שחקנית מאז שהייתה בת 3. ושיחקה בתוכנית טלוויזיה בפעם הראשונה בגיל 10.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | A Merry Friggin' Christmas (אנ') | ורה מיטשל |  |
| 2018 | Quadratic Equations |   | סרט קצר; במאית ותסריטאית |
| 2019 | Emmett | ג'וי |  |
| 2021 | ציידי הטרולים: עלייתם של הטיטאנים (אנ') | שאנון לונגאנון | דיבוב |
| 2022 | Crushed | קייט |  |
| 2024 | ילדות רעות: המחזמר | גרטשן ווינרס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Submissions Only | ליזי ווקן | סדרת רשת; פרק: "The Miller/Hennigan Act" |
| 2012 | רוק 30 | קאט | פרק: "Murphy Brown Lied to Us" |
| 2012 | ויפ | תלמידה | פרק: "Baseball" |
| 2012–2013 | הנורמלים החדשים (אנ') | שאניה קלמונס | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2013–2014 | תראו את אבא... (אנ') | אמנדה סאליבן | 4 פרקים |
| 2014 | רווק פלוס ילד | קייטי | פרק: "About a Kiss" |
| 2015 | קיץ אמריקני חם ורטוב: היום הראשון במחנה (אנ') | אבי הצעירה | פרק: "Lunch" |
| 2016–2017 | The Real O'Neals (אנ') | שאנון אוניל | תפקיד ראשי (2 עונות); 29 פרקים |
| 2016–2018 | ציידי טרולים: סיפורי ארקדיה | שאנון לונגאנון | דיבוב; 4 פרקים |
| 2018 | אמא אמריקאית (אנ') | אלן | פרק: "Blondetourage" |
| 2018–2019 | שלושה בהסוואה: סיפורי ארקדיה (אנ') | שאנון לונגאנון | דיבוב; 9 פרקים |
| 2020 | מכשפים: סיפורי ארקדיה (אנ') | שאנון לונגאנון | דיבוב; פרק: "Wizard Underground" |
| 2020–2022 | באהבה, ויקטור | לייק מריווד'ר | תפקיד ראשי (3 עונות); 28 פרקים |
| 2023 | נאשמים (אנ') | ג'סי | פרק: "Jessie's Story" |
פילמוגרפיה > שמע

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2021 | Kate in Waiting | קייט | ספר שמע - תפקיד ראשי |
דיסקוגרפיה > השמעות נרחבות

| כותרת | הערות |
| --- | --- |
21st Century Hippie:  פורסם: 15 באוקטובר 2021  פורמט: הורדה דיגיטלית
סינגלים

Mathew Street
Don’t Call Me Flower
21st Century Hippie
הערות שוליים

↑  "Exclusive Interview: Pop Culturalist Chats with Love, Victor's Bebe Wood". pop-culturalist.com. Retrieved 2023-01-26
↑  "Bebe Wood Is the 'New Normal' for Child Stars". backstage.com. Retrieved 2016-10-23
↑  "Bebe Wood as Shannon O'Neal". abc.go.com. Retrieved 2016-10-23
↑  Fuentes, Tamara (17 ביוני 2019). "Meet the Cast of 'Love, Victor' and Their Characters". Seventeen. נבדק ב-17 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "KC-based actress Bebe Wood gets another chance to shine in 'Real O'Neals'". KansasCity.com. Retrieved 2016-10-23
↑  "Interview with Bebe Wood". glittermagrocks.com. Retrieved 2016-10-23
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 879fdb56-8394-4a31-9d99-1799e2ddb5eb
נרגל שראצר

| --- | --- |
 לידה:  המאה ה־6 לפנה״ס 
 פטירה:  556 לפנה״ס 
 מדינה:  בבל 
 בן או בת זוג:  Kaššaya 
 
נֵרְגַל שַׂרְאֶצֶר (באכדית: Nergal-šar-uṣur, שפירושו: "האל נרגל נצור את המלך") או נריגליסאר, היה מלך בבל בתקופה הנאו-בבלית בין השנים 556-560 לפנה"ס. הוא נשא לאישה את קשַּיה (Kaššaia) בתו של המלך נבוכדנצר השני, והיה גיסו של קודמו אמל-מרדוך אותו רצח וגם תפס את מקומו .
נרגל שראצר מוזכר בתעודות בבליות שעוסקות בענייני כלכלה ומינהל כשר נכבד. הוא עלה לשלטון בגיל מתקדם, את גיסו רצח בגלל שלא ייצג את האינטרסים של האוליגרכיה הבבלית. על פי התעודות הבבליות הוא ניהל מסעות מלחמה ב-556/557 לפנה"ס והגיע עד קיליקיה בניסיון להחזיר לבבל את השלטון עליה. הוא מופיע ברשימת המלכים הכשדיים, למרות שלא ידוע אם היה ממוצא כשדי או שהיה במקורו מילידי בבל. לא היה לו קשר דם לנבוכדנצר. לאחר מותו בשנת 556 לפנה"ס ירש אותו בנו לבאשי-מרדוך.
במקרא

נרגל שראצר מופיע בספר ירמיהו כאחד מקציניו הבכירים של נבוכדנצר השני אשר השתתפו בכיבוש ירושלים. בירמיה, פרק לט פסוק ג,  בסיפור על כיבוש ירושלים בשנת 586 לפנה"ס נכתב: ”בַּשָּׁנָה הַתְּשִׁעִית לְצִדְקִיָּהוּ מֶלֶךְ-יְהוּדָה בַּחֹדֶשׁ הָעֲשִׂרִי בָּא נְבוּכַדְרֶאצַּר מֶלֶךְ-בָּבֶל וְכָל-חֵילוֹ אֶל-יְרוּשָׁלִַם וַיָּצֻרוּ עָלֶיהָ. בְּעַשְׁתֵּי-עֶשְׂרֵה שָׁנָה לְצִדְקִיָּהוּ בַּחֹדֶשׁ הָרְבִיעִי בְּתִשְׁעָה לַחֹדֶשׁ הָבְקְעָה הָעִיר. וַיָּבֹאוּ כֹּל שָׂרֵי מֶלֶךְ-בָּבֶל וַיֵּשְׁבוּ בְּשַׁעַר הַתָּוֶךְ נֵרְגַל שַׂרְאֶצֶר סַמְגַּר-נְבוּ שַׂר-סְכִים רַב-סָרִיס נֵרְגַל שַׂרְאֶצֶר רַב-מָג וְכָל-שְׁאֵרִית שָׂרֵי מֶלֶךְ בָּבֶל.” רבים מהחוקרים סוברים שהקצין הבכיר המופיע במקרא בתואר רב מג (רב מג הוא תואר של מפקד רם דרג), הוא אותו מלך שעלה למלוכה בבבל.
בפסוקים שצוטטו יש חזרה על שמו של נרגל שראצר מה שהוביל את החוקרים לחשוב שכנראה חל שיבוש מסוים בפסוקים הללו והתפקיד של נרגל שראצר הוא סמגר. טענה זו מקבלת אישוש ממנסרה של נבוכדראצר ב' שם כתוב שנרגל שראצר הוא איש סין-מגר (ככל הנראה שם אזור שנרגל שראצר הוא מושלו).
לקריאה נוספת

הערך נרגל שר-אצר, אנציקלופדיה מקראית כרך ה, עמ' 105, 926
הערות שוליים

↑  ערך "נרגל שר-אצר", בתוך: אנציקלופדיה מקראית ה' (ממוכן–סתרי), מוסד ביאליק, 1968, עמ' 926 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
↑  ערך "נרגל שר-אצר", בתוך: אנציקלופדיה מקראית ה' (ממוכן–סתרי), מוסד ביאליק, 1968, עמ' 925 (גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר")
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אמל-מרדוך  562–560 לפנה"ס | מלך ממלכי בבל בתקופה הנאו-בבלית   556-560 לפנה"ס | הבא: לבאשי-מרדוך 556 לפנה"ס |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007460248005171  GND: 119186136  ISNI: 0000 0004 4890 4981  LCCN: n98055971  SUDOC: 130484164  VIAF: 232497329   WorldCat (עם VIAF): 232497329
חשיארש הראשון

חְשְיָארְשָׁ הראשון (מבוטא "חְשַׁיָארְשָׁה") מוכר גם בצורה היוונית של שמו - קסרקסס (Ξέρξης, Xerxes), היה מלך פרס האחמנית בשנים 485–465 לפנה"ס.
על פי סברה רווחת, חשיארש מזוהה כמלך אחשוורוש ממגילת אסתר. אחת הראיות לכך היא כתיבת השם (ולא קריאתו) "אחשוורוש" בסוף מגילת אסתר: "וַיָּשֶׂם הַמֶּלֶךְ אחשרש מַס עַל הָאָרֶץ וְאִיֵּי הַיָּם".
בזמנו של חשיארש הגיעה הממלכה לשיא גודלה, וכללה את אסיה הקטנה, כל המזרח התיכון, פרס, באקטריה, סוגדיאנה, פארתיה, חלקים מהודו וחלקים מתראקיה. גם נתון זה תומך בזיהויו כאחשוורוש המקראי לאור התיאור מתחילת מגילת אסתר:
ביוגרפיה

חשיארש היה בנם של דריווש הראשון ושל אטוסה, בתו של כורש הגדול. אף על פי שלא היה הבכור בין בני דריווש, התמנה ליורש העצר, כנראה משום שהיה הראשון שנולד לאחר עלייתו לשלטון של דריווש, או הראשון שנולד מאשתו אטוסה.
פועלו הראשון כמלך היה דיכוי מרד שפרץ במצרים, ולהכפיף את מצרים לשלטון נוקשה ומחמיר יותר, בניגוד למדיניות הסובלנית יחסית שהנהיגו קודמיו. מדיניותו הנוקשה יותר התבטאה גם ביחסו לבבל, שפגע במידת העצמאות שלה. הוא הרס את מקדש אסגילה וניתץ את פסל מרדוך, האל־הפטרון של העיר ששכן במקדש, דבר שהוביל למספר התמרדויות שגם הן דוכאו ביד קשה.
האירוע המרכזי בחייו היה היציאה למלחמה כנגד יוון, שבאה כתגובה למרד האיוני ולהפסד בקרב מרתון, שהתרחשו בימיו של אביו.
ההיערכות למסע המלחמה החלה בשנת 483 לפנה"ס. לצורך העניין גויס אחד הצבאות הגדולים ביותר שידע העולם עד שלפי הערכות מודרניות, מספרם הגיע לכ-300 אלף. גודל הצי היה בין 400 לאלף אוניות. למרות ההכנות הקפדניות, המלחמה הייתה מפלה קשה לפרסים: ביבשה, הם אמנם ניצחו תחילה בקרב תרמופילאי, שנערך ב-12 בספטמבר – 19 בספטמבר 480 לפנה"ס, אבל ספגו בו אבדות קשות. בזירה הימית, הפרסים נוצחו על ידי האתונאים בקרב סלמיס. הפרסים ניגפו סופית לאחר תבוסתם בקרב פלטאיה ובקרב מיקאלה (479 לפנה"ס).
לאחר תבוסתו שב חשיארש לפרס. המקורות היווניים מתארים אותו כמתמסר לאחר מכן לחיי הוללות ותאוות (בדומה לאופן שבו מתואר אחשוורוש במגילת אסתר). עם זאת, מדובר במקורות שנכתבו מנקודת מבט עוינת שביקשה להמעיט מערכו, ועל כן כנראה מגזימים בתיאוריהם.
חשיארש מצא את מותו כשארטבון (אנ'), אחד מווזיריו, התנקש בו במיטתו. לאחר מותו עלה לשלטון בנו, ארתחששתא הראשון, אשר יש הסבורים שדווקא הוא היה אחשוורוש.
במחוז המדאן נמצאה כתובת גנג'נאמה, שנכתבה על ידי חשיארש, ובה מתוארים הגנאלוגיה ומעשי המלך.
חשיארש באמנות

המחזאי היווני אייסכילוס מציג את חשיארש כדמות במחזה "הפרסים", אשר מתאר את התגובה של החצר הפרסית לתבוסתו בידי היוונים (המחזה נותן את עיקר הקרדיט לאתונאים) ומסתיים בהגעתו לשושן.
חשיארש מופיע גם כדמות הראשית באופרה "סרסה" של המלחין גאורג פרידריך הנדל, אם כי הקשר בין דמותו כפי שהיא מוצגת באופרה לבין דמותו ההיסטורית הוא קלוש ביותר.
בסרט "300" משנת 2007, שהופק על ידי חברת האחים וורנר, המלך חשיארש (Xerxes - באנגלית) מגולם על ידי השחקן הברזילאי רודריגו סנטורו בתור ענק, קירח עם נטיות מגלומניות בעל עגילים מרובים ואיפור. הסרט, שמבוסס על הרומן הגרפי מאת פרנק מילר, מתייחס לקרב תרמופילאי שנערך בשנת 480 לפנה"ס, שבו מלך ספרטה, לאונידס, הוביל את צבאו נגד הפרסים המתקדמים.
הערות שוליים

↑  הגיית שמו בפרסית עתיקה: x-š-y-a-r-š-a.
↑  מגילת אסתר, פרק י', פסוק א'
↑  מגילת אסתר, פרק א', פסוק א'.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: דריווש הראשון | השושלת האחמנית | הבא: ארתחששתא הראשון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007276639005171  PLWABN: 9810644973005606  BNE: XX1153338  BnF: cb150689088 (data)  CANTIC: a12318310  GND: 118808109  ISNI: 0000 0000 6300 8852  LCCN: n81070675  LNB: 000054067  NKC: mzk2005313022  NLA: 66228176  NLG: 52196  NTA: 073636711  SELIBR: 259706  SUDOC: 050588400  Trove: 1808084  ULAN: 500354810  VcBA: 495/27255  VIAF: 282770127   WorldCat (עם VIAF): 282770127
רצין מלך ארם-דמשק

רצין היה האחרון במלכי ארם-דמשק, ושלט בשנים 750-730 לפנה"ס בקירוב.
רצין הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.
הצורה המקורית של שמו היא "רצֿיַן". שמו מופיע כ-ra-ḫi-a-nu ברשימות מעלי מס לתגלת פלאסר השלישי מלך אשור, ופעם אחת גם כ-ra-qi-a-nu. נוסח המסורה מתייחס לי' בשם כאם קריאה, אולם במקור היא הייתה עיצורית, והופעה אחת של השם כ"רציאן" במגילת ישעיהו (א' ט:י) מלמד שבעת כתיבה המגילה עוד הייתה ידועה בישראל מסורת ההגייה הנכונה.
בשל רצח זכריהו, האחרון למלכי בית יהוא, ובמלחמת האזרחים שפרצה בעקבותיו, נחלשה ממלכת ישראל ונפתח פתח לרצין למרוד. כך החזירה לעצמה ארם-דמשק את עמדתה החשובה כמרכז פוליטי. לאחר מכן ניצל רצין את העובדה שתגלת פלאסר היה טרוד והצטרף אל פקח, מלך ישראל, בברית אנטי-אשורית. משסירב אחז מלך יהודה להצטרף למרד, ניסו רצין ופקח לכבוש את ירושלים ולהמליך במקומו את בן טבאל כמלך אנטי-אשורי. אחז, שחשש לכסאו, העביר לתגלת פלאסר כשוחד את הכסף והזהב שהיו בבית המקדש ובאוצר המלך, כדי שיתקוף את ארם וישראל, ואכן האשורים עלו על דמשק (732 לפנה"ס), כבשוה, הרגו את רצין, הגלו רבים מנתיניו וסיפחו את ארצו לממלכת אשור.
רצין מלך ארם נזכר בתנ"ך כמי שכבש את אילת מידי יהודה והושיב שם ארמים, וכך זה נשאר לפחות עד זמנו של הסופר (מלכים ב טז, ו): בָּעֵת הַהִיא הֵשִׁיב רְצִין מֶלֶךְ אֲרָם אֶת אֵילַת לַאֲרָם וַיְנַשֵּׁל אֶת הַיְהוּדִים מֵאֵילוֹת וארמים [וַאֲדוֹמִים] בָּאוּ אֵילַת וַיֵּשְׁבוּ שָׁם עַד הַיּוֹם הַזֶּה.
הערות שוליים

↑  Purdue researcher verifies the existence of 53 people mentioned in the Hebrew Bible, בעקבות מחקר שנערך באוניברסיטת פורדו, אינדיאנה, ארצות הברית
↑  רשימת הדמויות מופיעה בסוף מאמר זה
↑  בוסתנאי עודד, תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ב, יחידה 6, עמ' 392, הערה 13. בכתובות תגלת-פלאסר השלישי, שמו מופיע בצורות: Ra-ḫi-a-nu, Ra-qi-a-nu.
↑  Hayim Tadmor, The Inscriptions of Tiglath-Pileser III, King of Assyria (Jerusalem: Israel Academy of Sciences and Humanities, 1994), p. 38, 46, 58-59, 63, 70, 76, 77-78, 131, 143
↑  Hayim Tadmor, The Inscriptions of Tiglath-Pileser III, King of Assyria (Jerusalem: Israel Academy of Sciences and Humanities, 1994), p. 87
↑  ישראל אפעל, על דרך הגייתם של שמת־עצם פרטיים אחדים, ארץ ישראל כו, 1999, עמ' 5
↑  ספר מלכים ב', פרק ט"ז, פסוק ח'
הערות שוליים > ביאורים

↑  האות הפרוטו שמית ḍ (צֿ) נעתקה לאות צ' בעברית ולאות ע' בארמית, ולכן התעתיק האכדי ra-ḫi-a-nu משקף את האות ע' ולא צ', כבעברית. בארמית קדומה נעתקה האות ל-ק' ולא ל-ע', מה שמסביר את ההופעה של השם באכדית גם כ-ra-qi-a-nu ראו בויקימילון: מעתק צ־ע
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: בן הדד השלישי | מלך ארם דמשק | הבא: אחרון מלכי ארם דמשק |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172054584  VIAF: 11154327876326851462   WorldCat (עם VIAF): 11154327876326851462 
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הר חבקוק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  מחוז הצפון, ישראלישראל
 קואורדינטות:  32°53′43″N 35°29′04″E﻿ / ﻿32.895277777778°N 35.484444444444°E﻿ / 32.895277777778; 35.484444444444
 
הר חבקוק הוא הר בגליל התחתון המזרחי באזור כנרת והעמקים. גובהו 194.6 מטרים. ההר שוכן כ-2 קילומטרים צפונית לחוקוק ולעין חבקוק, על ההר פזורים מתקנים חקלאיים ושרידי ביצור מהתקופה הרומית, כמו כן למרגלות ההר נמצא קברו של הנביא חבקוק
מקור השם

הר חבקוק קרוי על שם הנביא חבקוק, חבקוק היה אחד מנביאי המקרא, מתקופת הבית הראשון. על פי מסורות מסוימות ניתן להסיק שחבקוק פעל בימי מנשה המלך.
היסטוריה

הר חבקוק שימש בתקופה של המנדט הבריטי כנקודת מדידה במיפוי הבריטי של ארץ ישראל. במאה ה-20 הר חבקוק הפך לאחד מסמלי המאבק והקרבות בישראל, כאשר שחרורו במלחמת העצמאות בשנת 1948 הביא לשחרור הכפרים היהודיים בסביבה. מאז הר חבקוק הפך למוקד תיירותי ותרבותי חשוב בישראל, שבו מתקיימים אירועים תרבותיים, טקסים דתיים, ופעילויות טיול רבות.
מערת חבקוק

מערת חבקוק נחצבה במדרון הדרומי-מערבי של הר חבקוק, ממזרח לכביש 65 ולקבר חבקוק. המערה תועדה לראשונה בסקר שנערך בשנת 2009 לקראת הרחבת כביש 65.
במדרון ההר לרגלי המערה נמצאה חורבת חוקוק הסמוכה למערת חוקוק, באזורים שממזרח, מדרום ובעיקר מצפון לחורבה שכן יישוב גדול בתקופות הרומית והביזנטית.
מסלולי ההר

המסלול מתחיל ממצודת חוקוק, משם מתקדמים צפונה בדרך המובילה למצפה צ'רה, מעט לפני המצפה פונים צפונה לעבר שער בקר ומשם אל מכלאת הבקר, מהמכלאה הדרך ממשיכה לכיוון בריכת המים מבטון, שהיא חלק ממערכת מי השתייה של חוקוק. מהבריכה מעפילים לראש הר חבקוק, המקום התיירותי העיקרי בהר חבקוק הוא מסמר הפלדה ששימש כנקודת מדידה (נקודת טריג) במיפוי הבריטי של ארץ ישראל.
הנוף מההר

מפסגת ההר ניתן לראות מצפון את צפת, הר מצפה הימים ונחל עמוד, ממזרח את רמת הגולן, בקעת גינוסר, עמק הירדן והכנרת ומדרום את מצוק הארבל, טבריה והר השולחן של קרני חיטין.
צמחייה באזור

בין אזור חוקוק לקבר חבקוק זוהה גיאופריט נמוך תאנה (Ficus carica), שהיא אחת משבעת המינים של ארץ ישראל. ישנם גם עצים היסטוריים אחרים כמו האלון העתיק בקיבוץ צובה, והאלה האטלנטית (Quercus atlantica)
החיות בהר חבקוק

באזור החולה ליד הר חבקוק יש מגוון רחב של עופות ובעלי חיים אחרים כגון: תן זהוב, חזיר בר, ונמייה בנוסף לכך נמצאו מינים שונים של עטלפים ושל יונקים שחיים באזור.