stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמון הציבור
בחוק > בפיליפינים

בפיליפינים, ”בגידה באמון הציבור“ היא אחת משש העבירות שעליהן ניתן להדיח עובד ציבור, לפי סקציה 2 בסעיף XI של חוקת הפיליפינים של 1987. עם זאת, המונח אינו מוגדר היטב; בדיקה של הרשומות של הוועדה החוקתית של 1986 הראתה שהמנסחים לא יכלו למצוא דרך טובה יותר להעריך את גבולות הבגידה באמון הציבור מאשר לרמוז לדוגמאות חיוביות ושליליות של שניהם, מבלי להגיע להגדרה הברורה שלהם או אפילו קווי מתאר לכך. במשפט פרנסיסקו ג'וניור נגד נאגמאמלאסאקיט נה מגה מאנאנאנגול נג מגה מנגאגאוונג פיליפינו בע"מ, קבע בית המשפט העליון של הפיליפינים כי הבקשה להגדיר ”בגידה באמון הציבור“ היא שאלה פוליטית לא-חוקית שהיא מעבר לתחום סמכותו השיפוטית לפי החוקה.
אמון הציבור בישראל

בקרב כלל הציבור ביוני 2023 75% נתנו אמון בצה"ל ביוני 2023, 69% במאי–יוני 2024, ובאוקטובר 2024 חלה עליה ל-77% אחוז מהציבור, שיעור גבוה משעור האמון שהיה לפני השבעה באוקטובר; בנוגע לאמון בנשיא המדינה חלה ירידה מתמדת מ-48% אחוז מהציבור שנתנו בו אמון ביוני 2023, ל-43% במאי 2024 ול-38% באוקטובר 2024; 32% מהציבור נתנו אמון במשטרה ביוני 2023, אחרי השבעה באוקטובר הייתה עליה ל-41% ובאוקטובר 2024 ירידה ל-37% שנותנים אמון במשטרה; 39% מהציבור הכללי נתנו אמון בבית המשפט העליון ביוני 2023, 37% במאי 2024 ו-39.5% באוקטובר; חלה עליה קלה באמון הציבור כלפי התקשורת מ-24% ביוני 2023, ל-24% במאי 2024 ו-25% באוקטובר 2024; 27% מהציבור נתן אמון בממשלה ביוני 2023, אחרי השבעה באוקטובר הייתה ירידה ל-18% ובאוקטובר 2024 הייתה עליה ל-25%; 23% מהציבור נתנו אמון בכנסת ביוני 2023, המספר צנח ל-13% במאי 2024 ועלה מעט ל-16% באוקטובר 2024; 13% בלבד נתנו אמון במפלגות ביוני 2023, 9% אחות בלבד במאי 2024 ו-10.5% מהציבור נותן אמון במפלגות נכון לאוקטובר 2024.
גם על פי מדד אמון הציבור במוסדות הפוליטיים של אוניברסיטת רייכמן, צה"ל זוכה לאמון הרב ביותר, ואילו המוסדות הפוליטיים זוכים להכי פחות אמון. על פי מדד זה נכון לדצמבר 2024, 71% מהמשיבים נותנים אמון בצה"ל, 40% נותנים אמון בנשיא, ו-44% נותנים אמון בבית המשפט העליון. 30% מביעים אמון במשטרה. 19% מהמשיבים נותנים אמון במוסדות הפוליטיים – 22% נותנים אמון בממשלה ו-15% נותנים אמון בכנסת.
על פי המכון למחקרי ביטחון לאומי, נכון לסוף שנת 2024 74.5% מהציבור מביעים אמון בצה"ל ו-22% מהציבור מביעים אמון בממשלה.
הערות שוליים

↑  Nissim Cohen, ניסים כהן, מבוא למינהל וניהול ציבורי, האוניברסיטה הפתוחה, 2017, מסת"ב 978-965-06-1526-0
↑  ע"פ 884/80 מדינת ישראל נ׳ גרוסמן
הצעת חוק העונשין (תיקון - הפרת אמונים), התשע"ה–2015, באתר www.nevo.co.il
↑  Warren S. Warren, Earning the public’s trust, Science Advances 8, 2022-03-11, עמ' eabo6347 doi: 10.1126/sciadv.abo6347
↑  M W Calnan, Public trust in health care: the system or the doctor?, Quality and Safety in Health Care 13, 2004-04-01, עמ' 92–97 doi: 10.1136/qshc.2003.009001
↑  מכון חיים הרצוג לתקשרת, חברה ופוליטיקה, מדד אמון הציבור בתקשורת, אוניברסיטת תל-אביב, הפקולטה למדעי החברה ע"ש גרשון גורדון, מכון חיים הרצוג לתקשורת, חברה ופוליטיקה, [תשס"ג] 2003
↑  Karniel, Yuval./ יובל קרניאל, עמית לביא-דינור, המרכז לטכנולוגיה חינוכית, כותר (ע), משבר אמון: השתקפותו בתקשורת ובפוליטיקה, תל אביב: רסלינג, 2022, הסדרה לתקשורת. (בעברית)
↑  חוקת הפיליפינים של 1987 באתר ויקיטקסט (באנגלית)
↑  Francisco, Jr. v. Nagmamalasakit na mga Manananggol ng mga Manggagawang Pilipino, Inc.,  (בית המשפט העליון של הפיליפינים 2003).
↑  [https://www.idi.org.il/media/26707/the-israeli-democracy-index-2024-selected-findings-hebrew.pdf מדד הדמוקרטיה
הישראלית 2024]
↑  מדדי המכון, באתר אוניברסיטת רייכמן
↑  ממצאי סקר "חרבות ברזל": דצמבר 2024, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי, ‏22.12.24
ג'וסלין אלדרס

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1933 (בת 91) שעל, ארצות הברית 
 לאום:  אפרו-אמריקאים 
 שם לידה:  Minnie Lee Jones 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת ארקנסו, קולג' פילאנדר סמית, University of Arkansas for Medical Sciences 
 תפקידים:  רופאת ילדים, פוליטיקאית, רופאה, מדענית 
 פרסים והוקרה:  Women Leaders in Medicine (2008)  פרס קאנדס (1991)  היכל התהילה של נשות ארקנסו 
 
מיני ג'וסלין אלדרס (באנגלית: M. Joycelyn Elders; נולדה כמיני לי ג'ונס ב-13 באוגוסט 1933) היא רופאת ילדים אמריקאית, שכיהנה כמנכ"לית משרד הבריאות של מדינת ארקנסו בארצות הברית, הייתה סגנית אדמירל בשירות בריאות הציבור של צבא ארצות הברית, והיא האדם האפרו-אמריקאי הראשון שמונה לראש הסוכנות לרפואה ציבורית של ארצות הברית (Surgeon General of the United States).
אלדרס ידועה באופן הכן והישיר שבו הביעה את עמדותיה לגבי נושאים כמו לגליזציה של סמים והפצת אמצעי מניעה בבתי הספר. בדצמבר 1994 היא אולצה להתפטר מתפקידה כראשת הסוכנות הרפואית עקב מחלוקת סביב דעותיה. משנת 1976 משמשת כפרופסור מן המניין לרפואת ילדים באוניברסיטת ארקנסו.
תחילת דרכה

אלדרס הייתה הבת הבכורה מבין שמונת הילדים של הלר וקרטיס ג'ונס. משפחת ג'ונס חייתה בעוני, בקהילה החקלאית דלת האמצעים שעל (Schaal) שבמחוז הווארד במדינת ארקנסו. היא ואחיה נאלצו לעבוד בשדות הכותנה. היא למדה בבית ספר שמיועד רק לשחורים עקב המדיניות הגזענית שהייתה נהוגה באותה תקופה. אחד מזיכרונותיה הראשונים של אלדרס הוא שאמה לימדה אותה לקרוא על אף שהאם עצמה למדה רק 8 שנים. בהמשך, המשפחה עברה לעיר ליטל רוק שבארקנסו. אחרי שסיימה את לימודי התיכון בליטל רוק, היא קיבלה מלגה למכללת פילנדר סמית שהייתה מיועדת לשחורים בלבד.
אביה של אלדרס התנגד ללימודיה במכללה כי היה זקוק לה לעבודה בבית, אבל סבתה, אמו של אביה, שכנעה אותו שייתן לבתו להמשיך את לימודיה. היא הייתה הראשונה במשפחתה שרכשה השכלה גבוהה.
אלדרס נמשכה אל המקצועות ביולוגיה וכימיה. היא שאפה להיות טכנאית מעבדה, אך לאחר שפגשה את אדית ג'ונס, הראשונה ממוצא אפריקאי-אמריקאי ללמוד רפואה באוניברסיטת ארקנסו, החליטה אלדרס שהיא רוצה להיות רופאה.
לאחר שסיימה את לימודיה, אלדרס הצטרפה לצבא ארצות הברית שם הוכשרה בפיזיותרפיה. לאחר מכן המשיכה את לימודיה בבית הספר לרפואה בארקנסו. היא הייתה השחורה היחידה בכיתתה, ובשל צבע עורה נאלצה לאכול בחדר נפרד עם צוות הניקיון. היא סיימה את התואר ברפואה בשנת 1960, ובאותה שנה נישאה לבעלה, אוליבר אלדרס, שהיה מורה לפיזיקה בבית ספר תיכון.
היא השלימה שנת התמחות ראשונה ברפואת ילדים באוניברסיטת מינסוטה, ולאחר מכן, ב-1961 חזרה לליטל רוק, לסיים את התמחותה. היא מונתה כמתחמה ראשית, והייתה אחראית על צוות מתמחים של גברים לבנים.
היא קיבלה תואר שני בכימיה ב-1967, ומונתה בפרופסור לרפואת ילדים בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה ב-1971, ולפרופסור חבר ב-1976. במחקרה התמקדה באנדוקרינולוגיית ילדים, ופרסמה למעלה מ-200 מאמרים, בעיקר על סוכרת ילדות. עבודה זו הובילה אותה ללמוד על התנהגות מינית של מתבגרים, ולהתחיל לפעול למען נערות. היא גילתה שנערות שחולות בסוכרת אשר נכנסות להריון נמצאות בסיכון בריאותי מוגבר, כולל הפלות ספונטניות ומומים עובריים. היא ייעצה למטופלות שלה לבבי מניעת הריון ותכנון משפחה.
מינויה כמנכ"לית משרד הבריאות בארקנסו

ב-1987 מינה ביל קלינטון, שכיהן אז כמושל ארקנסו, את אלדרס לכהן כמנכ"לית משרד הבריאות של ארקנסו ולעמוד בראש שירותי הבריאות שלה. הקמפיין שהיא יזמה במטרה להרחיב את שיעורי החינוך המיני בבתי הספר והפצת אמצעי מניעה, הוביל לוויכוחים פוליטיים ודתיים. בעקבות מאמציה הרבים התחיל בית המחוקקים של ארקנסו בשנת 1989 את תוכנית הלימודים K-12 שכוללת שיעורי חינוך מיני, הפצת אמצעי מניעה ותוכניות להעלאת הביטחון העצמי של התלמידים. משנת 1987 עד שנת 1992 הכפילה אלדרס את שיעור ההתחסנות של ילדים, הרחיבה את התוכנית הטרום לידתית להורים והגדילה את אפשרויות הטיפול הביתי לחולים במחלות כרוניות או סופניות.
ראשת הסוכנות לרפואה ציבורית של ארצות הברית

אלדרס קיבלה את פרס פיתוח הקריירה הרפואית מאת מוסדות הבריאות הלאומיים של ארצות הברית (National Institutes of Health). בנוסף, מ-1967 שימשה פרופסורית-מסייעת לרפואת ילדים במרכז הרפואה של אוניברסיטת ארקנסו. ב-1971 קודמה להיות פרופסורית-חברה, ובשנת 1976 קודמה לדרגת פרופסורית מן המניין.
תחומי המחקר שלה התמקדו באנדוקרינולוגיה. היא קיבלה הסמכה ממועצת המנהלים של האוניברסיטה כאנדוקרינולוגית ילדים ב-1978, ובכך הפכה לאדם הראשון ממדינת ארקנסו שהגיע להישג זה. אלדרס קיבלה תואר ברופאות מדע ממכללת בייטס ב-2002.
בינואר 1993 מינה אותה ביל קלינטון לקצינת הרפואה הראשית של צבא ארצות הברית (Surgeon General of the United States), מה שהפך אותה לאפריקאית-אמריקאית הראשונה והאישה השנייה (לאחר אנטוניה נובלו) שהגיעה למעמדה.
הבחירה בה נחשבה על ידי מספר אנשים כשנויה במחלוקת. היא הייתה תומכת נלהבת של תוכנית הבריאות של קלינטון, ולכן מינויה עוכב על ידי מתנגדים. לפיכך, אושר מינויה כקצינת הרפואה באופן רשמי בתאריך 7 בספטמבר 1993. פרופ' אלדרס רכשה לעצמה במהירות מוניטין שנוי במחלוקת.
היא טענה שצריך לשקול את האפשרות של מתן לגליזציה סמים, ותמכה בחלוקת אמצעי מניעה בבתי הספר. הנשיא קלינטון עמד לצד אלדרס ואמר שלא הבינו אותה נכון.
בדצמבר 1994 אולצה פרופ' אלדרס לעזוב את תפקידה כקצינת הרפואה הראשית, בעקבות תמיכתה בהכללת נושא האוננות בתוכניות לחינוך מיני לבני נוער.
המשך פועלה לאחר התפטרותה מעבודתה כקצינת הרפואה הראשית

מאז שהתפטרה מתפקידה כקצינת הרפואה הראשית, אלדרס חזרה לאוניברסיטת מדעי הרפואה בארקנסו כפרופ' לרפואת ילדים. היא הרצתה על נושאים שעניינו אותה, והביעה את מחאתה בעניין נערות צעירות שנכנסות להיריון. היא הופיעה בתוכנית דוקומנטרית בטלוויזיה ובה אמרה שהתנזרות מאוננות נחשבת בשבילה כהתעללות בנוער. היא הביעה את דעותיה בנוגע לחינוך מיני לנערים ונערות.
פרופ' אלדרס כתבה ספר בניסיון להראות את הצד שלה במחלוקות שהקיפו אותה בזמן שהייתה קצינת הרפואה הראשית של צבא ארצות הברית.
ב-15 באוקטובר 2010 היא התראיינה בנוגע ללגליזציה של מריחואנה, ואמרה: "אני חושבת שאנו צורכים סמים הרבה יותר מסוכנים שהם חוקיים: עישון סיגריות, ניקוטין ואלכוהול... אני מרגישה שהם גורמים להרבה יותר נזק. אנחנו צריכים לאשר את המריחואנה".
דעותיה ופועלה > התמודדותה עם גזענות

אף על פי שאלדרס הייתה רופאת ילדים ופרופסור באחד מבתי הספר הטובים לרפואה, היא התמודדה עם גזענות במקום עבודתה: "אנשים רבים בקהילה הרפואית באמריקה לא ידעו אפילו שהייתי רופאה, ובחרו להגיד שמעתה והלאה כל קצין רפואה ראשי צריך להיות רופא, מה שהדהים אותי... הם לא ציפו מאישה שחורה להשיג את הדברים שאני השגתי". במהלך ראיון היא נשאלה, אם היא מסכימה עם הצהרתה של שירלי צ'יזהולם על כך שהיא מרגישה מושפלת יותר כאישה מאשר כאפריקאית-אמריקאית. היא ענתה: "אני מי שאני בזכות זה שאני אישה שחורה". אלדרס נחשבה לקול של הקהילה האפריקאית-אמריקאית, והעלתה את המודעות לעוני ולנערות ההרות - הבעיה הגדולה ביותר בקהילה.
דעותיה ופועלה > חינוך נשים צעירות בנושא הרבייה

כרופאה אלדרס הייתה מודאגת מצעירות חולות סוכרת שנכנסות להריון. אם נערה חולת סוכרת נכנסת להריון, יש סיכוי גדול שגופה ידחה את העובר, או שהעובר יפתח מומים בעודו ברחם. כדי למנוע הריונות כאלה, היא הסבירה ביסודיות למטופליה על הסכנות של היריון מוקדם ועל החשיבות של השימוש באמצעי מניעה ושל השליטה במיניות שלהם, ברגע שהחלו את ההתבגרות. מתוך 260 נערות חולות סוכרת שטופלו על ידיה, רק אחת נכנסה להיריון בנעוריה.
דעותיה ופועלה > חינוך מיני לנשים אפריקאיות-אמריקאיות צעירות

אלדרס תמכה בשיעורי חינוך מיני, בעיקר בקהילה האפריקאית-אמריקאית. היא התנגדה לספרי הלימוד הישנים, שהיו מוטים נגד שחורים. לפי הספר, נשים שחורות לא השתמשו בגלולות כי "הכמרים שלהן התנגדו לגלולות בטענה שהגלולות זה רצח העם השחור".
היא הביעה ביקורת נחרצת על גברים שניצלו נשים שחורות ולא נתנו להן להחליט בעניין בריאותן. היא ראתה בשליטה של נשים על גופן ופריונן מפתח לקידום מעמדן, וטענה: "אם אינך יכולה לשלוט ברבייה שלך, אינך יכולה לשלוט בחיים שלך".
דעותיה ופועלה > דעותיה על סמים ופרשיית הרשעת בנה

אלדרס משכה תשומת לב רבה, וכמו כן תמיכה מביל קלינטון, שנבחר בינתיים לנשיא, כשטענה שביטול האיסור בחוק על סמים עשוי לסייע בהפחתת הפשיעה, ושהרעיון צריך להיחקר. ב-15 בדצמבר 1993 שבוע לאחר העלאת טענה זו, הוגש כתב אישום נגד בנה קווין על מכירת קוקאין, תקרית שבה היו מעורבים קצינים סמויים. ארבעה חודשים לפני התקרית האמינה אלדרס שהאירוע היה מבוים, ושעיתוי האשמות נועד להביך אותה ואת הנשיא. קווין אלדרס הורשע ונידון ל-10 שנות מאסר. הוא ערער על הרשעתו לבית המשפט העליון בארקנסו, אולם בית המשפט חזר ואישר את ההרשעה. בית המשפט קבע כי קווין אלדרס לא הצליח להראות שהפלילו אותו במכירת הסמים. לא היה שום ערעור נוסף.
דעותיה ופועלה > דעותיה על מיניות האדם

בשנת 1994 הוזמנה אלדרס להרצות בכנס האיידס העולמי של האו"ם. היא נשאלה, אם זה ראוי לקדם אוננות כאמצעי שנועד למנוע מנערים ונערות צעירים מלעסוק בפעילות מינית. היא ענתה: "אני חושבת שזה חלק ממיניות האדם ושצריך ללמד את זה."
הערה זו עוררה מחלוקת, ובעקבות זאת היא איבדה את התמיכה מהבית הלבן. ראש צוות העובדים בבית הלבן לאון פאנטה אמר: "היו מקרים רבים שבהם הנשיא לא הסכים עם דעותיה, זה רק מקרה אחד מני רבים".
בדצמבר 1994 אילץ הנשיא קלינטון את פרופסור אלדרס להתפטר מתפקידה. מאז אלדרס הביעה דעות מעוררות מחלוקת שמיקמו אותה באור הזרקורים, כמו האמירה שלה בינואר 1994 בהקשר להפלות: "אנחנו צריכים להתגבר על האהבה שלנו לעוברים ולהתחיל לדאוג לילדים".
הערות שוליים

1 2  M. Joycelyn Elders: Visionary Videos: NVLP: African American History, www.visionaryproject.org
1 2  Duffy, Michael (1994-12-19). "Getting Out the Wrecking Ball". Time. ISSN 0040-781X. נבדק ב-2017-05-28.
↑  Gray, Emma (2012-05-07). "Therese Shechter, Director Of Film 'How To Lose Your Virginity,' Talks Female Sexuality, 'Purity' And The Virgin-Whore Complex". Huffington Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-05-28.
↑  Nagourney, Adam (2010-10-15). "U.S. Will Enforce Marijuana Laws, State Vote Aside". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-05-28.
↑  Anderson, Susan Heller (1991-06-26). "CHRONICLE". The New York Times. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2017-05-28.
↑  Kevin Elders, www.albionmonitor.com
↑  Joycelyn Elders: From Sharecropper's Daughter to Surgeon General of the United States of America. - Free Online Library, www.thefreelibrary.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007320029005171  CiNii: DA10532196  GND: 171400089  ISNI: 0000 0000 8231 111X  LCCN: n93088223  NARA: 10574886  SNAC: w6zb58jb  VIAF: 50902945   WorldCat (עם VIAF): 50902945
הנסיכה פיץ'

| --- | --- |

 שם סרט:  האחים סופר מריו (1993) האחים סופר מריו (2023)
 תוכנית טלוויזיה:  האחים סופר מריו
 הופעה ראשונה:  האחים סופר מריו (1985)
 יוצרים:  שיגרו מיאמוטו
 דיבוב:  ג'ני אליאס (התוכנית של האחים סופר מריו)  טרייסי מור (הרפתקאות האחים סופר מריו 3 והתוכניות של סופר מריו וורלד)  קתי פיצג'רלד (1993)  ג'וסלין בנפורד (1994)  אניה טיילור-ג'וי (בסרט מ-2023)
 דיבוב בשפה העברית:  נעמה שפירא דיאנה גולבי
 מידע
 שם אמיתי:  הנסיכה פיץ' טודסטול
 כינויים:  הנסיכה פיץ' פיץ' פיצ'י
 מין:  נקבה
 מקצוע:  שרברב (בהאחים סופר מריו) שחקנית טניס
 כלי רכב:  מכונית
 אזרחות:  ממלכת הפטריות 
 מקום מגורים:  ממלכת הפטריות
 דמויות קשורות
 משפחה:  מלך הפטריות (אבא) מלכת הפטריות (אמא) הנסיכה פיץ' נייר 
 חברים:  מריו מריו לואיג'י מריו הנסיכה דייזי הנסיכה רוזלינה טואוד טודסוורת' טואדט יושי יושי קידס בירדו פרי טווינק סטלה
 אויבים:  באוזר 
 
קוספליי של הנסיכה פיץ'
הנסיכה פיץ' טודסטול (באנגלית: Princess Peach Toadstool, ביפנית: ピーチ姫) היא דמות בדיונית בזיכיון משחקי הווידאו מריו של חברת נינטנדו היפנית. הנסיכה פיץ' נוצרה על ידי מעצב משחקי הווידאו ויוצר הסדרה שיגרו מיאמוטו, והוצגה לראשונה במשחק האחים סופר מריו משנת 1985. הנסיכה פיץ' היא השליטה של ממלכת הפטריות, שם היא מתגוררת בטירה משלה. במשחקים השונים נוהג הנבל באוזר להתקיף את ממלכת הפטריות ולחטוף את הנסיכה פיץ' כאשר מריו נאלץ תמיד להציל את הנסיכה. הנסיכה פיץ' היא הדמות הנשית המרכזית בזיכיון, והיא מתוארת לעיתים רבות כמושא אהבתו של מריו.
לעיתים רבות ניתן גם לשחק בדמותה של פיץ' כאשר מדובר במשחק מרובי משתתפים, כמו למשל המשחק "Super Mario 3D World" ומשחקי ספין-אוף כמו "Princess Toadstool's Castle Run" ,"Super Princess Peach" ו-"Princess Peach Showtime" בהם היא הגיבורה הראשית במשחקים.
פיץ' היא אחת מהדמויות הנשיות המפורסמות ביותר בהיסטוריה של משחקי הווידאו, אשר זכתה ליותר הופעות בכותרי משחקי וידאו שונים מאשר כל הדמויות הנשיות האחרות במשחקי וידאו.
סקירה כללית

הנסיכה פיץ' היא הנסיכה של ממלכת הפטריות, הממלכה המרכזית בעולם של מריו בו מתרחשים מרבית משחקי הווידאו בזיכיון. ההופעה הראשונה של הנסיכה פיץ' הייתה במשחק הווידאו משנת 1985 "האחים סופר מריו", כדמות שאינה שחקן, כאשר במשחק היא נחטפת על ידי הנבל של המשחק באוזר, ובעקבות כן מריו יוצא לחלץ אותה. במשחק "האחים סופר מריו 2" הנסיכה פיץ' הפכה לדמות בה ניתן גם לשחק, אשר בניגוד ליתר השחקנים באותה המשחק, לנסיכה פיץ' הייתה את היכולת הייחודית לרחף.
תפקידיה במשחקים משתנים בין העלמה במצוקה לגיבורה. הנסיכה פיץ' היא הדמות המרכזית בעלילת המשחק "Princess Toadstool's Castle Run" משנת 1990. התפקיד הבולט ביותר שלה היה במשחק "Super Princess Peach" משנת 2005 שיצא ל-נינטנדו DS, שם היא הייתה צריכה להציל את מריו, לואיג'י וטואד מבאוזר. ניתן לשחק בה גם במשחק Super Mario 3D World, והנסיכה פיץ' היא הגיבורה הראשית במשחק Super Princess Peach, וניתן גם לשחק בה ברוב משחקי הספין-אוף של מריו כמו "Mario Party", "Mario Kart", "Mario Tennis" ו-"Mario Golf".
בחודש מרץ 2024 עתיד לצאת משחק בכיכובה בשם Princess Peach: Showtime! המשחק הקודם בכיכובה הבלעדי היה Super Princess Peach.
סקירה כללית > ביצירות אחרות

בסדרה המצוירת של DiC, אשר שודרה במקור במהלך 1989, הנסיכה פיץ' כונתה במהדורה האנגלית "Princess Toadstool", וזאת מכיוון בעת המועד שבו פותחה הסדרה השם "הנסיכה פיץ'" לא היה בשימוש בכותרים של נינטנדו בעולם המערבי, והוחלט לראשונה להתחיל לעשות שימוש בשם הנסיכה פיץ' רק עם יציאת הכותר "Yoshi's Safari" בשנת 1993. כמו כן במקור היה לה שיער ג'ינג'י ורק בהמשך הוחלט שהיא תהיה בלונדינית. בסדרות "האחים סופר מריו" דמותה של הנסיכה פיץ' דובבה במקור על ידי ג'ני אליאס. טרייסי מור דובבה את דמותה של הנסיכה פיץ' בשתי סדרות ההמשך "ההרפתקאות של האחים סופר מריו 3" ו-"Super Mario World".
חברת שוגאקוקאן פרסמה בין השנים 1992 ל-1994 את סדרת המנגה "Otenba Pīchi-hime" בה העלילה התמקדה בהרפתקאותיה של הנסיכה פיץ' בצעירותה. מפברואר 2006 עד מרץ 2007, כתב העת "Famitsu DS+Wii" פרסם סדרת מנגה קומית המבוססת על המשחק "Super Princess Peach" אשר נקראה "Peach no Daiboken!?" ונוצרה על ידי קאזומי סוגיאמה.
הנסיכה פיץ' מדובבת על ידי השחקנית אניה טיילור-ג'וי בעיבוד הקולנועי של מריו שיצא ב-2023.
הערות שוליים

↑  Young, Jason. Mario Tennis Prima's Official Strategy Guide. p. 21. Officially known as Princess Peach Toadstool, our little monarch has a long history with Mario.
↑  July 2015, GamesRadar 13 (13 ביולי 2015). "How Nintendo's most famous castle changed Mario forever". gamesradar. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Why Nintendo should make a 'Princess Peach' game". Entertainment Weekly. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Ryan, Joal. "30 best female video game characters, ranked". CNET. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Loveridge, Sam (8 באוגוסט 2016). "Most iconic female game characters of all time, ranked". Digital Spy. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "More Than A Damsel In Distress: 15 Awesome Things You Didn't Know About Princess Peach". TheGamer. 13 ביוני 2017. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "15 Things You Didn't Know About Princess Peach". ScreenRant. 4 בפברואר 2017. נבדק ב-12 בדצמבר 2020. This little factoid might not be too surprising – after all, Princess Peach has been in the world of Mario since 1985. However, it’s still worth mentioning that Peach is officially the female character who has been in the most games {{cite web}}:  (עזרה)
| מריו (זיכיון) |
| --- | --- | --- |
| המשחקים הנמכרים ביותר בזיכיון | האחים סופר מריו (1985)‏ • האחים סופר מריו 3 (1988)‏ • סופר מריו וורלד‏ (1990)‏ • סופר מריו 64‏ (1996) • האחים סופר מריו החדשים‏ (2006) • האחים סופר מריו החדשים Wii‏ (2009)‏ • האחים סופר מריו החדשים U‏ (2012)‏ • מריו קארט 8‏ (2014)‏ • סופר מריו אודיסי‏ (2017) • רשימה מורחבת של כל משחקי הזיכיון |  |
| סדרות המשחקים המרכזיות | סופר מריו • מריו קארט • מריו פארטי |  |
| סדרות משחקי ספין-אוף | דונקי קונג (אנ') • לואיג'י (אנ') • ואריו (אנ') • יושי (אנ') • מריו נגד דונקי קונג |  |
| מדיות נוספות | סרט לייב-אקשן • סרט אנימה (אנ') • סדרת טלוויזיה • סרט הנפשה ממוחשבת |  |
| דמויות מרכזיות | מריו • לואיג'י • הנסיכה פיץ' • טואוד • יושי • באוזר • ואריו • ואלואיג'י • דונקי קונג • באוזר ג'וניור • הנסיכה דייזי • רוזלינה • דידי קונג • בירדו • פאולין (אנ') • קופלינגים (אנ') |  |
| שונות | נעימת הנושא של האחים סופר מריו • נינטנדו • שיגרו מיאמוטו • צ'ארלס מרטינה • סופר נינטנדו וורלד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 2b5b6353-f57d-4889-93bb-5771bfb258f4
דכאו (עיר)

| --- | --- |
סמל דכאוסמל דכאו
מרכז העיר דכאו
מרכז העיר דכאו
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מדינה:  בוואריה בוואריה
 ראש העיר:  Florian Hartmann
 שטח:  34.85 קמ"ר
 גובה:  482 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  48,337 (31 בדצמבר 2023)
 קואורדינטות:  48°15′37″N 11°26′03″E﻿ / ﻿48.260277777778°N 11.434166666667°E﻿ / 48.260277777778; 11.434166666667 
 http://www.dachau.de
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונידכאו(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונידכאו(למפת בוואריה רגילה) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהדכאו(למפת בוואריה מוגדלת) מינכן נירנברג אאוגסבורג וירצבורג רגנסבורג אינגולשטאדט פירט ארלנגן ביירוית במברג צ'כיה אוסטריה שווייץ באדן וירטמברג  הסן תורינגיה סקסוניהדכאו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דכאו (בגרמנית: Dachau) היא עיר בבוואריה שבגרמניה. רבים מתושבי העיר עובדים בעיר הסמוכה מינכן, שנמצאת במרחק של 20 ק"מ. בדכאו מתגוררים כיום כ-40,000 תושבים.
היסטוריה

דכאו נוסדה במאה השמינית. למעשה, התיעוד ההיסטורי הראשון שלה הוא מאוגוסט 805. העיר הייתה ביתם של אמנים רבים בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. בעיר נולד הסופר הגרמני לודוויג תומה. המרכז ההיסטורי של העיר נשמר, ובו טירה מהמאה ה-18.
בשנת 1933, עם עלייתה לשלטון של המפלגה הנאצית, נבנה בסמוך לעיר מחנה הריכוז דכאו. המחנה היה מחנה הריכוז הנאצי הראשון שנבנה, ושימש כאבטיפוס לכל המחנות שנבנו בעקבותיו. המחנה פעל עד שנת 1945, ובמהלך שנות פעילותו, נרצחו בו (ובמחנות המשנה שלו) כ-35 אלף בני אדם.
אטימולוגיה

מקור השם של העיר אינו ברור ודאי. יש להניח שמקור השם הוא מהקלטים שחיו באזור לפני בוא הגרמנים. יש הסוברים כי ממקורה של המילה מהמילים בגרמנית עתיקה daha שפירושה חימר והמילה ouwe שפירושה מים (האדמה על גדות הנהר).
ארפאשו דה ז'וס (קומונה)

| --- | --- |
סמל ארפאשו דה ז'וססמל ארפאשו דה ז'וס

מראה של הכפר ארפאשו דה ז'וס עם כנסיית "עליית מרים" והצריח שלה
 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  מחוז סיביו
 קומונה:  ארפאשו דה ז'וס
 חבל ארץ:  חבל פגראש   חבל טרנסילבניה
 ראש העיר:  קונסטנטין אאורליאן וקאריו
 בירת הקומונה:  ארפאשו דה ז'וס 
 תאריך ייסוד:  1223
 שטח:  119.31 קמ"ר
 גובה:  419 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בקומונה:  2,594 (1 בדצמבר 2021)
  ‑ צפיפות:  21 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  45°43′13″N 24°38′53″E﻿ / ﻿45.7201436°N 24.6481196°E﻿ / 45.7201436; 24.6481196 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://primariaarpasudejos.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור ארפאשו דה ז'וס(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור ארפאשו דה ז'וס  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מיקום הקומונה ארפאשו דה ז'וס בדרום- מזרח מפת המחוז סיביו
ארפאשו דה ז'וס (קומונה) (ברומנית: Arpaşu de Jos) הוא כפר גדול (קומונה) בדרום טרנסילבניה ברומניה, המורכב מהכפרים: ארפאשו דה ז'וס, מושב המועצה, ארפאשו דה סוס (Arpaşu de Sus) ונואו רומן (Nou Român)
הכפר נודע בגרמנית כ-Unterbirndorf או Unterarpasch ובהונגרית כ-Alsó-Árpás
היסטוריה

ראו ארפאשו דה ז'וס
מהעת העתיקה על הגבעה "צ'טצויה" (Cetățuia) בשטח הכפר ארפאשו דה סוס נשארו שרידי מבצר דאקי מתקופת לה טן. ב"דרך השחת" נתגלו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הנאוליתית
במחצית השנייה של המאה ה-19 היה ארפאשו דה ז'וס בירת נפת אלשוארפאש במחוז פגראש. מחוז פגראש התקיים גם תחת השלטון הרומני. הוא בוטל על ידי השלטון הקומוניסטי בשנת 1950 כשהכפר נכלל לאזור סטלין (לפי השם החדש של בירתו, העיר בראשוב ששינתה את שמה לעיר סטלין). בהמשך אזור סטלין הפך לאזור בראשוב. בשנת 1968 עם ביטול האזורים והחלוקה מחדש למחוזות (județ נכלל ארפאשו דה ז'וס במחוז סיביו.
גאוגרפיה > מיקום גאוגרפי

הקומונה ארפאשו דה ז'וס שוכנת צפונית להרי פגראש, על גדול הנהר אולט, בדרום הרמה טרנסילבנית, בדרום מזרח המחוז סיביו, בגבול עם המחוז בראשוב.
הכפר ארפאשו דה ז'וס נמצא דרומית לנהר אולט, על הגדה השמאלית שלו, על שפך הנחל ארפאשו מארה או ארפשל במאגר המיל ארפאש ועל מסילת הברזל אווריג-פגראש ועל הכביש האירופי 68. הכפר ארפאשו דה ז'וס נמצא 15 ק"מ צופנית-מערבית מהעיירה ויקטוריה. הכפר נמצא במרחק 47 ק"מ מזרחית מבירת המחוז, סיביו.