stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קיצור שולחן ערוך
הספר

הספר נכתב על ידי הרב שלמה גאנצפריד, על מנת לפתוח את עולם ההלכה בפני הציבור הרחב שאינו בקיא בדרכי הלימוד בשולחן ערוך, ולחסוך את הזמן שלוקח עיון בשולחן ערוך ומפרשיו. הספר יצא לאור באונגוואר שבהונגריה בשנת תרכ"ד (1864), והפך מרכיב בסיסי בארון הספרים היהודי, מאחר שהוא מתאר בפשטות ובתמציתיות את ההלכות לפי נושאים. הספר תורגם לשפות שונות כגון יידיש, אנגלית וצרפתית. מדיניות הפסיקה של הרב גאנצפריד, כפי שמתבטאת בספר היא מחמירה ביותר ביחס לספרי הלכה אחרים כמו ערוך השולחן והמשנה ברורה. אף על פי שנחשב מעין קונצנזוס, הוא בפועל מנחיל תפיסה הלכתית קיצונית, שמסתמכת בדרך כלל על הפסיקות המחמירות יותר, בנושאים השונים. ספרי האחרונים עליהם הוא מרבה להסתמך הם ספר חיי אדם הנזכר 23 פעמים ושולחן ערוך הרב הנזכר 8 פעמים.
הספר מורכב מ-221 פרקים (הקרויים סימנים). הוא כתוב בלשון בהירה ופשוטה, ועל כן התחבב על המוני העם והפך לספר עממי. הספר זכה לעשרות רבות של מהדורות, תורגם לשפות רבות, והודפס במאות אלפי עותקים. כבר בחיי המחבר הוא הודפס ב-14 מהדורות, ובערים רבות במזרח ומרכז אירופה נוסדו חבורות שהתאגדו ללמוד את הספר.
עם הגידול במספר היהודים בארץ ישראל, שם חלות המצוות התלויות בארץ, נוצר צורך לפרט יותר את ההלכות בתחום זה, שהובאו בקצרה בספר.
על פי בקשתו של הרב יהודה לייב מימון, הוסיף הרב יחיאל מיכל טוקצינסקי, במהדורת מוסד הרב קוק, 40 פרקים של דיני ארץ ישראל ומנהגיה. במהדורות מאוחרות אחרות של הספר ישנה הרחבה של דינים אלה, בהתבסס על פסקי ה"חזון איש" שהיה אחד מחשובי הפוסקים בתחום זה.
בפתח הספר מצטט גאנצפריד את היש"ר מקנדיא: "הקיצור בלימודים טוב ומועיל הן למתחילים שלא יצללו ברוב הלימודים והן ליודעים להזכירם אם ישכחו", ובשער מתאר כך את מטרתו: "לתועלת המון עם ה' אחינו בני ישראל היראים את ה' ובמצוותיו חפצים. ישמרם צורנו. אשר קצרה דעתם ללמוד ולהבין דברי הש"ע ומפרשיו. יגעתי בעזרת ה' ית"ש וקבצתי מכל ארבעה חלקי שו"ע. אורח חיים. יורה דעה. אבן העזר. וחשן המשפט את הדינים הנצרכים ומוכרחים לכל איש ישראלי לדעת אותם. וכתבתי אותם בלשון קל למען ירוץ כל הקורא בו. וידע את המעשה אשר יעשה האדם וחי בהם".
במערכת החינוך הדתי בישראל משמש כספר לימוד מרכזי בתחום הדינים החל מ-1955, לצד החיי אדם, חכמת אדם, משנה ברורה וקיצור שולחן ערוך מקור חיים.
ספרים מסביב לקיצור שולחן ערוך

הספרים הבאים נכתבו סביב או בעקבות הספר:
בחייו של המחבר יצא ספר פרשנות על הקיצור שולחן ערוך בשם "מסגרת השולחן" בידי הרב חיים ישעיהו הכהן הלברסברג.
הרב שמואל בורשטיין כתב את ספריו "מנחת שבת" ו"מעדני שמואל" סביב הלכות שבת ויום טוב של הקיצור שולחן ערוך.
"קיצור השלחן הערוך" - הערות ומקורות המשולבים בסעיפי קיצור שולחן ערוך, מאת הרב מנחם מנדל ברעסלויער.
"קיצור שולחן ערוך השלם" שנכתב בעילום שם, ובו שלשה פירושים, ערוך השולחן, אבני נזר ו"מסגרת השולחן".
"שלחן מלכים" ו"שני מלכים" של הרב משה צבי לנדא הפכו לספרי מסגרת לקיצור.
"שערים המצוינים בהלכה" של הרב שלמה זלמן ברוין, מסודר סביב לקיצור שולחן ערוך.
קיצור שולחן ערוך עם הערות הרב מרדכי אליהו בדרך הפסיקה של חכם יוסף חיים מבגדאד (הבן איש חי).
קיצור שולחן ערוך עם ליקוט מספר פסקי תשובות של פסקי המשנה ברורה ופוסקים אשכנזים וחסידיים בני זמננו.
קיצור שולחן ערוך מהדורת הרב רפאל ברוך טולדנו, הרב הראשי של מקנס במרוקו.
"קיצור שולחן ערוך איש מצליח" של הרב מאיר מאזוז בשיטת העיון התוניסאית.
קיצור שולחן ערוך עם פירוש של הרב שלמה אבינר, רבה של בית אל לשעבר.
קיצור שולחן ערוך מקור חיים (1975) של הרב חיים דוד הלוי, הרב הספרדי של ראשון לציון, עם פסקי אשכנז מאת הרב נתן אורטנר, נכתב על פי סדרת מקור חיים בסדר הקיצור שולחן ערוך עם מנהגי העדות השונות, מקובל במערכת החינוך הממלכתית דתית בישראל.
"קיצור שולחן ערוך ילקוט יוסף" מאת הרב יצחק יוסף, מחבר ילקוט יוסף.
"קיצור שולחן ערוך הרב עובדיה" (חזון עובדיה) מאת הרב רפאל יפרגאן, עם פסקי הרב עובדיה יוסף.
במהדורת מאוחרות רבות הוסיפו בשולי הדף הערות שבהן מובאים שינויי פסיקה בין ספר זה לבין פוסקים חשובים אחרים כדוגמת שולחן ערוך הרב והמשנה ברורה.
הרב שמואל אליהו כתב הערות לספר ע"פ פסקי רבי יוסף קארו, כף החיים, בן איש חי ופסקי אביו, הרב מרדכי אליהו[דרוש מקור].
כיוון שהספר לא נכתב בארץ ישראל הוא הכיל רק מעט מהלכות מצוות התלויות בארץ, ובמספר מהדורות שנדפסו בישראל נוספו כנספח קובצי דינים בהלכות אלו.
למהדורת מוסד הרב קוק נוספו הלכות שכתב ר' יחיאל מיכל טוקצינסקי.
למהדורת דפוס אשכול נוספו הלכות שכתב הרב קלמן כהנא על פי פסקי החזון איש.
למהדורת הרב אליהו נוספו הלכות שכתב הרב יהושע ישעיה נויבירט.
הפרות זכויות היוצרים של המחבר

בשנת ה'תרל"ג פרסם מחבר ה'קיצור שולחן ערוך' מודעה בעיתון המגיד, בה מחה על כך שר' נתנאל דוד זיסבערג הדפיס את הספר בווארשה ללא רשותו וכתב שלפי דין תורה וכן לפי החוק, אסור לקנות את הספר מזיסבער או לסייע לו למכור. לאחר פטירתו של המחבר, היו פוסקים שהתירו להדפיס את חיבורו לצד חיבורים נוספים בהלכה.
החקירה ברוסיה

בעקבות תרגומו של הספר לרוסית, נודע ב-27 ביוני 2005 כי בצעד חסר תקדים, הורה התובע הכללי של רוסיה לחקור אם תוכנו של "קיצור שולחן ערוך" מסית נגד לא-יהודים וכן לבחון האם ראוי להוציא מחוץ לחוק את הדת היהודית והארגונים היהודיים שפועלים ברוסיה. הדבר נעשה לאחר ש-500 איש, ביניהם 24 מחברי הפרלמנט הרוסי, חתמו על עצומה שבה נטען כי "קיצור שולחן ערוך" מטיף לשנאת זרים. יום למחרת התפוצצות הפרשה, לאחר שיחה בין השר אהוד אולמרט, בשליחותו של ראש ממשלת ישראל אריאל שרון, לראש הממשלה הרוסי, מיכאיל פרדקוב, הודיעה התביעה הכללית כי החקירה הופסקה.
בישראל עוררה ההתרחשות בעיקר זעם וחשש מהתפרצות אנטישמית ברוסיה. במידה פחותה, העלה האירוע לדיון את התפיסה שמשתקפת מהשולחן ערוך ומקיצור שולחן ערוך לגבי גויים.
הערות שוליים

↑  מכתב המחבר. פורסם סיני, ניסן תשמ"ג.
↑  הודעה על הספר מאת המחבר, במקהלים אברך ה', המגיד, 11 במאי 1864
↑  חמישים שנות לבטים - תכנית הלימודים בדינים, באתר www.daat.co.il
↑  אל תשכן באהליך עולה, המגיד, 25 ביוני 1873
↑  פרופ' נחום רקובר, זכות היוצרים במקורות היהודיים "הדפסת 'קיצור שולחן ערוך' בניגוד לרצון המחבר", 98. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, תשנ"א-1991.
↑  עמירם ברקת, הפרקליטות במוסקווה חזרה בה: לא תחקור התרגום לרוסית של "קיצור שולחן ערוך", באתר הארץ, 29 ביוני 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007493999105171  GND: 1229568468  LCCN: n88245930  VIAF: 312832080   WorldCat (עם VIAF): 312832080
בית ספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין, מודיעין

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 בית ספר תיכון
 על שם:  יצחק רבין
 תקופת הפעילות:  1999–הווה (כ־26 שנים)
 מגמות:  גאוגרפיה מדעי החברה ספרות ערבית פילוסופיה תלמוד הנדסת תוכנה כימיה ביולוגיה מדעי המחשב פיזיקה חינוך גופני אמנויות העיצוב תיאטרון תקשורת
 שכבות לימוד:  ז'-יב'
 מספר כיתות:  45
 בעלי תפקידים
 מנהלת:  ריקי נגרי
 באחריות:  עיריית מודיעין מכבים רעות
 מיקום
 מיקום:  מודיעין מכבים רעות
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°53′55″N 35°00′48″E﻿ / ﻿31.898701158569°N 35.013343776245°E﻿ / 31.898701158569; 35.013343776245
 ironibetrabin.mashov.info
  (למפת גוש דן מוגדלת) בית ספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין, מודיעין(למפת גוש דן רגילה) בית ספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין, מודיעין(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין, מודיעין(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית ספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין, מודיעין
 
בית הספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין (קרוי גם: בית הספר עירוני ב') הוא בית ספר תיכון על יסודי שש-שנתי (כיתות ז'-יב'), הקרוי על שמו של יצחק רבין הממוקם במודיעין מכבים רעות.
בית הספר הוקם בשנת-1999 עם חטיבת ביניים וחטיבה עליונה.
בית ספר עירוני ב'

בית הספר הוקם בשנת-1999. תיכון שש-שנתי: חטיבת ביניים וחטיבה עליונה. בית הספר עירוני ב' ע"ש יצחק רבין הוא אחד מ-13 בתי ספר על-יסודיים במודיעין מכבים רעות. הוא התיכון השלישי שהוקם במודיעין אחרי מו"ר (1991) ועירוני א'(1996).
בבית הספר לומדים בערך כ-1,200 תלמידים (נכון לשנת-2023 ה'תשפ"ד). נכון לשנת הלימודים תשפ"ד, בבית הספר 21 כיתות של חטיבת ביניים ו-24 כיתות של חטיבה עליונה.
בשנת 2024, תלמידי בית הספר הקימו פרויקט "יזכור" לזכר חמשת תלמידי בית הספר שנפלו במלחמת חרבות ברזל. בנוסף הקימו ימי תרומות, בהם מגייסים ותורמים מוצרים שונים למשפחות שהתפנו מביתם מעוטף עזה.
פרסים

בשנת 2012 זכו שני תלמידי בית הספר (אסף רוזן ובן פינשטיין) במדליית זהב ומדליית כסף באולימפיאדת הפיזיקה הבין-לאומית שהתקיימה בתאילנד, וזכייה זו מיקמה את הנבחרת הישראלית במקום ה-13 מתוך 84 המדינות המשתתפות.
בשנת 2014 זכה בית הספר בפרס החינוך הארצי של משרד החינוך.
בשנת 2015 זכה איל סיני, מורה לפיזיקה בבית הספר בפרס המורה של המדינה.
בשנת 2019 זכתה מגמת התקשורת בבית הספר בפרס התסריט הטוב ביותר לשנת 2019, הניתן במסגרת פסטיבל ירושלים.
הערות שוליים

↑  "יזכור", עירוני ב' ע"ש יצחק רבין
↑  מעצבים למען ילדי המשפחות המפונות, עירוני ב' ע"ש יצחק רבין
↑  חדשות מודיעין,הישג בינלאומי לתלמידי עירוני ב', 2012
↑  חדשות מודיעין,עירוני ב' זוכה פרס החינוך הארצי, 2014
↑  מודיעין סיטי,פרס החינוך הארצי הוענק לתיכון עירוני ב’ ע”ש יצחק רבין, 2014
↑  הסתדרות המורים, המורה של המדינה
↑  מיינט מודיעין,ממודיעין להוליווד: פרס התסריט הטוב ביותר הוענק לתלמידי עירוני ב' במודיעין, 2019
מיכאילו בודי

| --- | --- |

מיכאילו בודי
 לידה:  18 בספטמבר 1884 סופיה, נסיכות בולגריה בולגריה
 פטירה:  1953 (בגיל 68 בערך) בלגרד, יוגוסלביה יוגוסלביה
 השתייכות:   הצבא הסרבי המלכותי  הצבא היוגוסלבי המלכותי
 תקופת הפעילות:  1901–1940 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל דיוויזיה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
מיכאילו ד. בודי (בסרבית: Михаило Боди‏; 18 בספטמבר 1884 – 1953) היה גנרל יוגוסלבי אשר שימש כסגן ראש המטה הכללי היוגוסלבי בין 1936–1938.
שימש כשלישו הצבאי של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה. באפריל 1927 הוא מונה לנספח צבאי ביוון. בדצמבר של אותה שנה הוא הועבר לשמש כנספח צבאי בטורקיה. באפריל 1929 הוא מונה לראש סוכנות הביון הצבאית היוגוסלבית. באוקטובר 1931 הוא מונה למפקד דיוויזיית סאבסקה. הוא כיהן בתפקיד עד 1935. בספטמבר 1936 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי היוגוסלבי. ב-25 באוגוסט 1938 הוא מונה לממלא מקום הרמטכ"ל. הוא כיהן בתפקיד עד 15 בספטמבר. באוקטובר 1940 הוא פרש מהצבא. עם זאת, בעקבות פלישת מדינות הציר ליוגוסלביה, הוא חזר לשירות וייעץ לפיקוד העורף. במהלך המערכה הוא נפל בשבי ונלקח למאסר בגרמניה. הוא שוחרר ב-1942 עקב מצב בריאותו והועבר לשווייץ.
ג'ון גודווין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בדצמבר 1919 בואנוס איירס, ארגנטינה 
 פטירה:  2 בפברואר 1945 (בגיל 25) זקסנהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  ארגנטינה 
 השתייכות:  הצי המלכותי הבריטי 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה 
 
לוטננט זמני ג'ון גודווין (באנגלית: John Godwin;‏ 13 בדצמבר 1919 – 2 בפברואר 1945) היה קצין צי בריטי. הוא נולד וגדל בארגנטינה, ופיקד על מבצע שחמט (אנ'), פשיטה על ספינות הציר ליד האוגסונד (אנ'), צפונית לסטוונגר שבנורווגיה. יחידתו הצליחה להטביע שולה מוקשים ומספר ספינות קיטור, אך בסופו של דבר הוא נתפס עם שאר חברי יחידתו, סמל קומנדו, שני קציני חיל הים ושלושה ימאים. בתחילה הם הוחזקו במחנה הריכוז גריני. זה היה אותו מחנה שבו, בינואר 1943, הוציאו הגרמנים להורג חמישה ניצולים מיחידת קומנדו שהשתתפו במבצע פרשמן (אנ'). עם זאת, גודווין וחבריו לא הוצאו להורג בגריני, אלא נשלחו למחנה הריכוז זקסנהאוזן, שם, בניגוד לאמנת ז'נבה, הם נאלצו לצעוד 30 קילומטרים ביום על אבנים כדי לבדוק את תקינות מגפי הצבא.
ב-2 בפברואר 1945 הם הוצאו להורג, בהתאם לפקודת הקומנדו (אנ') של היטלר משנת 1942. גודווין הצליח לחטוף את האקדח של הקצין המוציא להורג מחגורתו ולירות בו למוות לפני שנורה בעצמו. אף קצין בכיר לא היה עד למעשה הזה ולכן לא היה ניתן להעניק לו עיטור. עם זאת, גבורתו הוזכרה לאחר מותו. בלונדון גאזט ב-9 באוקטובר 1945, נכתב: "אומץ לב ודוגמה מעוררת השראה בעת שהיה שבוי מלחמה בידיים גרמניות בנורווגיה ולאחר מכן בזקסנהאוזן, ליד אורניינבורג, גרמניה, 1942–1945".
הערות שוליים

↑  "Operation Checkmate". Commando Veterans Association. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CWGC: 2463980  LCCN: n86093135  VIAF: 60566370   WorldCat (עם VIAF): 60566370
ניח"ח

סמל חברת ניח"ח
"נִיחֹ"חַ - ניגוני חסידי חב"ד־ליובאוויטש" היה ארגון של חסידות חב"ד שעסק בשימור ניגוניה של החסידות. הארגון הפעיל מקהלת גברים וילדים שפעלה בשנות ה-60 וה-70 והוציא לאור סדרת קלטות וספר תווים בשם ספר הניגונים ובו כל ניגוני חב"ד.
רקע

החברה הוקמה בשנת ה'תש"ד על ידי רבי יוסף יצחק שניאורסון מחב"ד בראשה העמיד את המוזיקאי החב"די שמואל זלמנוב. הוראת הרבי הריי"ץ באה בשל כך שהיו קיימים מאות ניגוני חב"ד אך הם לא נכתבו ולא הוקלטו מעולם, וכל קיומם היה בזכרונם של חסידים זקנים מהעיירות החסידיות הנושנות, לכן היה קיים חשש שבתקופה שחסידות חב"ד העבירה את משכנה מברית המועצות לארצות הברית ישכחו הניגונים עקב טלטלות התקופה והדור המתחדש. הרבי הריי"ץ ביקש מזלמנוב שיקים ארגון שידאג לשמר את הניגונים לדורות הבאים.
לצורך כך מונה ועד מבקר לחברה, עליו נמנו: הרב משה דובער ריבקין, ראש ישיבת תורה ודעת, הרב אלתר דובער חסקינד, חבר אגודת חסידי חב"ד ומזכיר הריי"ץ, הרב יוחנן גורדון, חבר אגודת חסידי חב"ד וגבאי מרכז חב"ד 770, הרב שלמה אהרן קזרנובסקי, מנהל אגודת חסידי חב"ד העולמי וחמישה חסידים נוספים.
ספר הניגונים - חב"ד

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  שמואל זלמנוב
 נושא:  ניגוני חב"ד, תו, מוזיקה 
 הוצאה
 הוצאה:  ניח"ח 
 תאריך הוצאה:  כרך ראשון 1949, כרך שני 1958, כרך שלישי 1980
 סדרה
 מספר ספרים:  3
 
כ-5 שנים עמל זלמנוב על ליקוט ועל עריכת הכרך הראשון של הספר ניגוני חב"ד בתווים רשומים כפי שביקש ממנו הריי"ץ. לצורך הפקת הספר הראשון פנה זלמנוב למוזיקולוגים ולחסידים "בעלי מנגנים" רבים מעיירות מוצא שונות וללקט ניגונים על גרסאותיהן השונות. עבודת האיסוף לא הייתה פשוטה כי היה צורך להכריע בין שינויים במלודיה ובין כפל גרסאות לגבי מקור הניגון.
בין החסידים שמפיהם נרשמו מרבית הניגונים נמנו מוזיקאים חב"דיים נודעים שאצרו בראשם עשרות יצירות, בהם שמואל בצלאל אלטהויז, מיכאל דבורקין, זלמן לוין, אליהו ריבקין, שמריהו פלדמן ועוד. לזלמנוב סייעו מוזיקאים מספר, בראשם מאיר שמעון גשורי ועוד, ברשימת התווים לניגונים.
על הכרך הראשון עבד זלמנוב יחד עם החזן יהושע ווייסר אשר רשימת התווים הראשונית לכרך הראשון נעשתה על ידו. בה'תש"ט יצא הכרך הראשון של ספר הניגונים ובו הקדמתו של זלמנוב ובה סקירה מקיפה על הניגונים ולקט משיחות הריי"ץ אודות מהותה וחשיבותה של הנגינה החב"דית, בספר הופיעו 175 ניגונים. בה'תשי"ח יצא לאור הכרך השני ובו 35 ניגונים. זלמנוב המשיך לעבוד על הכרך השלישי יחד עם המוזיקאי יעקב מזור אך בט"ז באדר ה'תשל"ה, נפטר זלמנוב טרם הוצאת הכרך השלישי. בנו ישראל יוסף והמנצח יוסף מרטון המשיכו בעבודה וחמש שנים לאחר פטירת זלמנוב בה'תש"מ יצא הכרך השלישי ובו 137 ניגונים. סך הכל ב-3 הכרכים הופיעו 346 ניגוני חב"ד.
בתשמ"ד יצא הספר בהוצאה חדשה בשני כרכים בהם הופיעו כל שלושת הכרכים יחדיו, ומאז הוא מודפס באופן זה.
בארכיון הספרייה הלאומית שוכן בארכיון הצליל "אוסף זלמנוב" של העתקי הקלטות של זלמנוב בעת יצירת ספר הניגונים.
הופעות ותקליטים

בתקופת הוצאת הספר השני של הניגונים עודד הרבי הפקת תקליטי שמע שיאפשרו להאזין לניגונים, החברה הקימה מקהלת חסידים, בעיבודו ובניצוחו של יוסף יהודה מרטון, שהופיעה באירועים ובקיבוצים, שם נקראו ההופעות "ערבי חב"ד". במהלך שנות ה-60 הוציא זלמנוב שבעה תקליטים של ניגוני חב"ד בהוצאת ניח"ח, אלו היו ההקלטות הראשונות של ניגוני חב"ד, לאחר פטירתו, החל משנת ה'תשל"ב הוציא ועד מיוחד תשעה תקליטים נוספים.
בשנת ה'תשל"א אורגנו בישראל "ערבי חב"ד" גדולים בהיכל התרבות בתל אביב ובבנייני האומה בירושלים, בסוף אותה שנה הופקו מערבי חב"ד אלו שתי קלטות שמע עם ניגונים ונאומים, כמו שאר הקלטות יצאו גם הן בהוראת הרבי מלובביץ'.
בנוסף לאלו, נערכו בשנים קודמות אירועים גדולים בהשתתפות שרים ואישי ציבור, בהם באמפיתיאטרון קיסריה ועוד.
בהפקת התקליטים נעזר שמואל זלמנוב במוזיקאי אנדרה היידו שהפיק וערך את הקלטות. את 5 הקלטות האחרונות הפיק בעיקר החזן משה טלישבסקי. במקהלה התארחו סולנים מטובי "בעלי המנגנים" החב"דיים, בהם טלישבסקי, אלי ליפסקר, שלום הורביץ, שניאור זלמן ברונשטיין, זלמן לוין ורבים אחרים.
בסך הכל הוציא הארגון 16 קלטות שמע ובהם כ-170 ניגוני חב"ד. על עטיפות התקליטים הופיעו ציוריהם של הנדל ליברמן וזלמן קליינמן. חלק מזכויות ההקלטות נרכשו על ידי נתן גוראריה, ואחר כך נרכשו ממנו על ידי WLCC. בשנת תשס"ז נרכשו על ידי חברת המדיה החבדי"ת JEM וכיום החומרים ההיסטוריים שהפיקה חברת ניח"ח מצויים בבעלותה. חלק אחר של הקלטות שייך להוצאת ספרים קה"ת.
הופעות ותקליטים > 16 אלבומים

אלבום 1
אלבום 2
אלבום 3
אלבום 4
אלבום 5
אלבום 6
אלבום 7
אלבום 8
אלבום 9
אלבום 10
אלבום 11
אלבום 12
אלבום 13
אלבום 14
אלבום 15
אלבום 16
ראו גם

ניגוני חב"ד
ניגוני הרבי מחב"ד
לקריאה נוספת

הרגש החסידותי, בעלון תחיינו, בהוצאת ועד תלמידי התמימים העולמי, גיליון 9, תשע"ח, עמודים 24–42
הערות שוליים

↑  חלק מהכרך השלישי השלים בנו ישראל יוסף זלמנוב
↑  מ-1984 יוצאים שלושת הכרכים בסדרה של שני ספרים כשהכרך הראשון והשני מופיעים ביחד בספר אחד והכרך השלישי בספר בפני עצמו
↑  יהושע וייסר באתר מרכז לחקר המוזיקה היהודית
1 2  גיליון גיליון התקשרות, מס' 1476, כסלו תשפ"ג עמודים 18–20 הגיליון בקובץ PDF וכן הגיליון בארכיון האינטרט
↑  פריט Q44666646 בוויקינתונים.
↑  לב לייבמן, תולדות ספר הניגונים, 2018
↑  היות וניגון רצ"ט חסר מספר הניגונים
↑  בעשור השני של המאה ה-21 הוציא המוזיקאי אלאור ולנר ספר ניגונים חדש משלו במהדורה מורחבת עם הוספות ואקורדים
↑  קטע וידאו היסטורי, 1966, חב"ד און ליין
↑  הפרופסור שהשתתף ביצירת קלטות ניחו"ח: מרדכי היידו ז"ל
| ניגוני חב"ד |
| --- | --- | --- |
| הניגונים המכוונים | "ניגון שלוש תנועות" ■ אדמו"ר הזקן: ניגוני רבי שניאור זלמן • "ארבע בבות" • "אבינו מלכנו" • "אלי אתה" • "כאיל תערוג" • "קול דודי" ■ אדמו"ר האמצעי: "ניגון הקאפעליע" ■ הצמח צדק: "ניגון ההשתטחות" • "ימין ה' רוממה" • "כאיל תערוג" ■ אדמו"ר המהר"ש: "לכתחילה אריבער" ■ אדמו"ר הרש"ב: "ניגון הכנה" • "ניגון רוסטוב" ■ אדמו"ר הריי"צ: "ניגון הבינוני" ■ הרבי מלובביץ': ניגוני הרבי מלובביץ' • "אנעים זמירות" • "אתה בחרתנו" • "דרכך אלוקינו" • "הוא אלוקינו" • "והיא שעמדה" • "כי אנו עמך 1" • "כי אנו עמך 2" • "צמאה לך נפשי" • "צמאה צמאה" • "רחמנא דעני" • "שאמיל" |  |
| ניגונים נוספים | "קול ביער" • "הנשמה יורדת" • "פדה בשלום" • "ניגון לי"ב–י"ג תמוז" • "והריקותי לכם ברכה" • "ניע זשוריצי כלופצי" • "ניגון לחסידי הצמח צדק" • "ניגון הקפות" • "ניגון הכנה" • "ממצרים גאלתנו" • "יעלה תחנוננו" • "ופרצת" • "הצילני נא" • "הושיעה את עמך" • "אך לאלוקים" • "אימתי קאתי מר" • "ניגון מפולטבה" • "שובה השם" • "ניגון הפלפול" |  |
ישנם מעל 500 ניגוני חב"ד, מובאים רק ניגונים נבחרים
כללי: ניח"ח • ספר הניגונים ■ פרויקטים: ניגוני חב"ד (16 אלבומים) • משה לאופר מנגן חב"ד (4 אלבומים) • צמאה (6 אלבומים) ■ אלבומים: ניגון הבעש"ט • אבינו מלכנו • האפ קאזאק • יענקל יענקל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5e617e5b-aa56-401c-ba6e-c1d3c36d518f 
עטיפת קלטת ניגוני חב"ד מספר 16 של ניח"ח. ציורו של זלמן קליינמן
מלאווה

מלאווה (בפולנית: Mława, ביידיש: מלאווע) היא עיר בצפון פולין, בירת מחוז מלאווה בפרובינציית מזוביה.
תולדות העיר

מלאווה מוזכרת לראשונה במסמך היסטורי משנת 1426, כשנסיכי מזוביה הגיעו אליה לישיבה של בית משפט מקומי. ב-1521, במהלך המלחמה בין הטבטונים לפולנים, נבזז היישוב בידי הטבטונים. ב-1659 נשרפה העיר על ידי הפולשים השוודים ובשנת 1795, עם חלוקת פולין השלישית, נכללה העיר בשטח ממלכת פרוסיה. לאחר קונגרס וינה נכללה העיר בשטח האימפריה הרוסית.
במלחמת העולם הראשונה הייתה מלאווה זירת קרבות כבדים בין רוסיה לגרמניה, עקב קרבתה לגבול בין שתי המדינות. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה הייתה מלאווה בשטח פולין, אך ממשלת פולין בנתה בה ביצורים כבדים עקב קרבתה לגבול עם גרמניה.
במלחמת העולם השנייה התנהל ליד העיר קרב מלאווה (אנ'), בו הפגין הצבא הפולני התנגדות לא שגרתית לצבא הגרמני. הכובש הגרמני שינה את שם העיר למיילאו (Mielau) והשתמש באסירים ובעבודת כפייה כדי לבנות מתקני אימון צבאיים וכן מתקני תיקון נשק וטנקים ומתקני בחינת נשק אנטי טנקי וארטילריה עבור הצבא הגרמני. לשם בניית האתר ושיכון צוותיו גורשו מהאזור כ-25,000 פולנים. לפני הגעתו של הצבא האדום לאזור הוצאו להורג מאות מעובדי הכפייה הפולנים.
בשנת 1991 התרחש בעיר ״פוגרום מלאווה״ כנגד בני הרומה, באירוע שהתרחש בעקבות תאונת פגע וברח, לא היו הרוגים אך נגרם נזק רב.
יהודי מלאווה

בשלהי המאה ה־19 נוצר סכסוך בקהילה היהודית בשאלת מינוי בנו של הרב ישראל יהושע מקוטנא כרב בעיר, בעקבות התנגדות חסידי גור למינוי הבן, שהיה חסיד אלכסנדר. בשיאו של הסכסוך אף נזרקה אבן שנועדה לפגוע ברב מקוטנא, בעת שישב לסעודת ליל שבת. הסכסוך נמשך כ־3 שנים, ובעקבותיו סוכל המינוי.
בין שתי מלחמות העולם גרו בעיר כ-5,800 יהודים מתוך כ-24,000 תושבים.
עם כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית בתקופת המערכה בפולין החלה התעללות ביהודים ורישומם לצורך גיוס מאות מהם לעבודות כפייה.
בנובמבר גורשו לעיר מאות יהודים מעיירות בסביבה. בעיר הוקם יודנרט. בדצמבר 1940 גורשו אלפים מיהודי העיר לגנרלגוברנמן. יתרתם - כ-2,450 נפש - רוכזו בגטו שהוקם בעיר. במאי 1941 נסגר הגטו, ובהמשך רוכזו בו יהודים מעיירות סמוכות ומספרם עלה לכ-5,000.
מאפריל 1942 החלו הגרמנים לרצוח עשרות מיושבי הגטו בהוצאות להורג פומביות. בנובמבר 1942 גורשו לגטו יהודים מגטו שצ'גובו וכ-1,000 יהודים מצ'חאנוב, ובחודשים נובמבר ודצמבר 1942 גורשו יהודים אלה לאחר סלקציה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.
ילידי המקום

יוסף אופטושו
הוריהם של יוסף ואהרון צ׳חנובר
פלה מייבום שקיבלה את אות המציל היהודי
אביו של אייזק אייזקס
לקריאה נוספת

מ. צאנין, מלאווה בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 203–208 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)
הערות שוליים

↑  הרב יהודה אבידע, הרבי מצ'יחנוב ובני דורו - ר' יהושע'לי מקוטנא, הצופה, 15 ביוני 1956
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562468105171  GND: 4450919-4  LCCN: n85336381  MusicBrainz: 9a34d88f-ea4e-4423-be1b-0650375adb32  NKC: ge856408  VIAF: 131893639   WorldCat (עם VIAF): 131893639 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דודי מליץ

| --- | --- |

 לידה:  5 באוגוסט 1981 (בן 43)
 מדינה:  ישראל 
 ידוע בשל:  זוכה עונת ה-VIP הראשונה של האח הגדול
 עיסוק:  דוגמן לשעבר ואיש תקשורת, משפיען לינקדאין
 
דוד (דודי) מליץ (נולד ב-5 באוגוסט 1981) הוא איש יחסי ציבור ושיווק ישראלי.
ביוגרפיה

גדל והתחנך בקריית טבעון, ובבית הספר "כרמל זבולון" השייך למועצה האזורית זבולון. עם סיום שירותו הצבאי עבר להתגורר בתל אביב, השתלב בחיי הלילה של העיר ובתעשיית הדוגמנות והבידור.
בין השנים 2001-2009 עבד כדוגמן והשתתף בפרסומות לבירה מכבי, תחתוני הגברים של דלתא, קליק ועוד.
בנוסף לקח חלק בקמפיינים ותצוגות אופנה עבור מותג הג'ינסים רנגלר, ספידו, ורסצ'ה וכיוצא בזה. כן השתתף בווידאו קליפים מוזיקליים וביניהם הקליפ "סתם עוד יום" של אוהד חיטמן, "רק אותך רוצה" של מאיה בוסקילה, עבד ככתב השטח בתוכנית Y ב-10 ועוד.
בשנות העשרים המוקדמות לחייו ניהל קשר מתוקשר עם הזמרת מאיה בוסקילה.
בשנת 2009 השתתף בעונה הראשונה של התכנית "האח הגדול VIP" וסיים כמנצח העונה.
בשנת 2011 החל לעבוד במשרד יחסי ציבור וזמן קצר לאחר מכן הקים משרד עצמאי, "DM Communications" (בעשור השלישי של המאה ה-21 "The Spark Club"). משרד שמתמקד ביחסי ציבור, ייעוץ אסטרטגי, ניהול משברים, ניהול מוניטין אינטרנטי ושיווק באינטרנט עבור חברות בתחום הפיננסים והטכנולוגיה בשווקים המקומיים והגלובאליים.
מליץ נשוי ללנה כץ ולהם שני ילדים.
אבות ישורון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  19 בספטמבר 1904 נסכיז', ווהלין, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית 
 פטירה:  22 בפברואר 1992 (בגיל 87) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  יידיש, עברית 
 צאצאים:  הלית ישורון 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (1992)  פרס ביאליק (1979)  פרס ברנר (1967) 
 
אבות ישורון בבית קפה בתל אביב בסוף שנות החמישים. צילום: מקסים סלומון
אָבוֹת יְשֻׁרוּן (נולד בשם: יְחִיאֵל פֶּרְלְמוּטֶר; 19 בספטמבר 1904, יום הכיפורים ה'תרס"ה – 22 בפברואר 1992, ה'תשנ"ב) היה משורר עברי ישראלי, חתן פרס ישראל לשנת תשנ"ב (1992).