stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד אבידן
לקריאה נוספת

מנחם בן ויותם ראובני, דויד אבידן, דיוקן/3, הוצאת נמרוד, 2003.
גבריאל מוקד, ‏ארבעה משוררים - דברים על יהודה עמיחי, נתן זך, דוד אבידן ויונה וולך, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2006
הופר חגי, הפסימיזם הפואטי - מיפוי ראשוני של יצירת דוד אבידן, הוצאת הופר/ בית עלים, ירושלים, 2010.
גלעד מאירי, הר געש סימפתי: פרודיה, הומור ואוונגרד בשירת דוד אבידן, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2012.
עכשיו 66, תשנ"ט - חוברת המוקדשת לדוד אבידן
חיה שחם, "סימן של אמנציפציה" או "אקט של מלחמה"? על זיקתה הפארודית של שירת אבידן אל שירת אלתרמן, מחקרי ירושלים בספרות עברית י"ג (תשנ"ב) עמודים 261–294 (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
קריאה חוזרת – דוד אבידן מראיין: "להיות מתורגם – זה תיסכול" – על שפה ועל היעדר קנה-מידה – ריאיון טלפוני עם המשורר האמריקני הנודע ג'ון אשברי • "ברוסיה הכל נזיל, מטורף, מסוכן" – ריאיון טלפוני עם המשורר הרוסי אנדריי ווזנסנסקי • "אני משורר זקן, אבל פרוזאיקון צעיר" – ריאיון טלפוני עם המשורר הרוסי יבגני יבטושנקו • "אני אינטליגנטי – אבל טיפש" – על אינטליגנציה יצירתיות וזהות יהודית. ריאיון שנערך לפני שנים עם סופר המדע הבדיוני אייזק אסימוב. דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ה, 2015
יצחק מאיר (זמר)

| --- | --- |

 לידה:  14 באפריל 1981 (בן 43)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 www.yitzchakmeir.co.il
 
יצחק מאיר (נולד בי' ניסן תשמ"א, 14 באפריל 1981) הוא מוזיקאי, מגיש טלוויזיה ומורה למחשבת החסידות.
ביוגרפיה

יצחק מאיר הוא בנו של הרב אליאב מאיר, ונכדו של אהרן מאיר, לשעבר מנכ"ל בנק המזרחי. אמו זיוה מאיר היא בתם של הרב שלמה ויהודית קוק. גדל במושב גמזו, שם שימש אביו כרב היישוב.
למד במוסדות חינוך חרדיים. בבית הספר היסודי ת"ת יסודות, בישיבה קטנה למד בישיבת "חכמת שלמה" ברחובות, ובישיבה גדולה למד בישיבת חברון ולאחר מכן בישיבת מיר שבבית ישראל בה למד כחמש שנים.
ב-2005 התגייס לצה"ל כלוחם בחטיבת הנח"ל ולחם במלחמת לבנון השנייה.
אחר שחרורו מצה"ל למד בבית המדרש "בית מורשה" בירושלים ובאוניברסיטה הפתוחה לתואר B.A במדעי החברה והרוח. בשנת 2008 החל להעביר שיעורים וסדנאות ב'מרכז שורשים', 'רשימו', ב'מנורה 8' בירושלים, ב"המקום" בתל אביב, "פנימה" ברמת גן ובמסגרות לא פורמליות נוספת ללימודי היהדות ברחבי הארץ.
יצחק מאיר משלב בהופעותיו תוכן חסידי וערכי, עם מוזיקה ושירים מחצרות חסידים. בהופעות אלו שיתף יצחק פעולה עם מגוון אמנים מרחבי הקשת הישראלת: קובי אפללו, מוסא ברלין, חיליק פרנק, ג'קי לוי, חזקי סופר, ישי לפידות ועוד.
ביולי 2015 - גייס בהצלחה פעם שנייה בהדסטארט עבור הפקת האלבום "מלווה-מלכה", אליו חברו יונתן רזאל, חכם דוד מנחם וליפא שמלצר עם רביעיית כלי מיתר, מקהלת ילדים ועוד. בהגדרתו, האלבום החדש מנסה בעצם לשמר את אווירת השבת גם ביומיום של המשך השבוע.
בספטמבר 2017 הוציא את אלבומו העשירי.
כיום עומד בראש בית המדרש ליבא-בעי, "בית מדרש לתורה שבלב". הממוקם בפרדס חנה.
אחיו הוא העיתונאי ואיש התקשורת ידידיה מאיר וגיסתו היא כתבת חברת החדשות של ערוץ 12, העיתונאית סיון רהב-מאיר. יצחק נשוי לתמר והתגורר בעבר בשכונת רחביה בירושלים, כיום גר בפרדס חנה.
על המסך

משנת 2014 מנחה יצחק תוכנית טלוויזיה בשם "בא בזמן" בערוץ מאיר ובה הוא דן ומספר על ענייני השעה והזמן.
אלבומים

ב-2010 הוציא לאור את האלבום "נשמות חדשות" זמירות שבת קודש מחצרות חסידים. אלבום שזכה לתהודה רבה (עד היום נמכרו ממנו למעלה מ־11,000 עותקים) בו הוא ביצע בהגייה ספרדית, את הפיוט "יה אכסוף" של רבי אהרון הגדול מקרלין. באלבום מארח יצחק את אהרון רזאל, יוסף קרדונר והכנר דניאל אהביאל.
ב-2011 הוציא אלבום כפול "עתיקא קדישא" זמירות שבת קודש מחצרות חסידים. בפרויקט זה אירח מאיר לשירה את השדרן יוסי גיל, את הזמר אבי בניון ואת הכנר אייל שילוח.
בראשית 2013 הוציא אלבום שלישי ונוסף בסדרת שירי שבת בשם "זעיר אנפין" ובכך חתם את סדרת שירי השבת. בדיסק עוסק יצחק מאיר בקבלת שבת בנוסח קרליבך ובמזמורי סעודה שלישית. באלבום השתתפו הזמר דוד דאור, הרב מיכי יוספי, שלמה כץ מקהלת פרחי עציון והכנר אורן צור.
בסוף 2013 הוציא לאור אלבום רביעי "המדריך למתארח" ובו לחנים חדשים של יצחק מאיר למילים מהמקורות, מתורת הבעש"ט ומבעל התניא. באלבום השתתפו אהרון רזאל והלל פלאי בלחן חדש למילותיו האחרונות של הרב משה צבי נריה.
לקראת סוף שנת תשע"ד (סוף 2014) הוא החל לגייס תמיכות באתר גיוס הכספים Headstart להוצאת אלבום חמישי בשם "שרים בתפילה" של ניגוני הימים הנוראים. האלבום יצא לקראת הימים הנוראים של תשע"ה והוא מכיל שיתופי פעולה עם אומנים רבים כישי ריבו, אודי דוידי, אברימי רוט ועוד.
בראשית שנת 2015 הוא הוציא מארז בן ארבעה דיסקים המכיל את שלושת אלבומי השבת שלו ('נשמות חדשות', 'עתיקא קדישא' (כפול), ו'זעיר אנפין') בשם "שרים לשבת". לכבוד הוצאת המארז הוא הקליט סינגל של השיר "יה אכסוף" יחד עם מקהלת מלכות החסידית, בו הם שרים כל בית מארבעת בתי השיר בלחן שונה (- הבית הראשון בלחן של הרב יוסף צבי ברייער, מחסידות בעלזא. הבית השני בלחן של הזמר יהודה גרין. הבית השלישי בלחן של אלי ביר והבית האחרון בלחן של המלחין פינקי ובר).
באוגוסט 2015 (שלהי שנת ה'תשע"ה) הוציא יצחק מאיר אלבום נוסף בשם "מלווה מלכה" ובו שירי מוצאי שבת. גם אלבום זה מכיל שיתופי פעולה עם מיטב הזמרים ובהם יונתן רזאל, ליפא שמלצר, אבי מורי, חכם דוד מנחם ומקהלת מלכות אשר ביצעה יחד איתו את הפיוט הידוע "י-ה אכסוף" בגרסה המאוחדת.
ב-2016 הוציא את האלבום פורים שמח
בספטמבר 2017 (שלהי שנת ה'תשע"ז) הוציא יצחק מאיר את אלבומו העשירי בשם "ליקוטי תפילות", שירים לימי תפילה ורחמים. הרבה לחנים חדשים שלו, שיר אחד של קרליבך (הרי אי אפשר בלעדיו), תפילה מרבי נתן מברסלב, לצד מנגינות עתיקות מתפילות "הימים הנוראים".
בדצמבר 2024 הוציא אלבום בשם ״הלל״ שבו הוא מבצע לחנים שונים לקטעים מתפילת ההלל
הערות שוליים

↑  כדי שהקו יסמן הורות הוא צריך לרדת למטה
↑  בחלק מהמקרים משך הנשואין מופיע מעל הקו
1 2 3 4 5  כאשר אדם עוסק ביותר מתחום אחד שבתרשים, צבע הרקע יהיה לפי תחום עיסוקו המשמעותי ביותר.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: b2a108f5-0147-4f3a-97de-8b22af1b0a4b 
יצחק מאיר
Perplexity

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  Aravind Srinivas 
 מיקום המטה:  סן פרנסיסקו, קליפורניה קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  בינה מלאכותית 
 מוצרים עיקריים:  Perplexity AI 
 עובדים:  52 (נכון ל־מרץ 2024) 
  
 www.perplexity.ai
 
Perplexity הוא מנוע חיפוש מבוסס בינה מלאכותית המשיב על שאילתות באמצעות טקסט בשפה טבעית. מנוע החיפוש הושק בשנת 2022. Perplexity מייצר תשובות באמצעות חיפוש ברשת האינטרנט ושימוש במודלי בינה מלאכותית ליצירת תשובה מפורטת מבוססת מקורות.
המוצר החינמי של Perplexity משתמש ב-GPT-3.5 של OpenAI בשילוב עם המודל העצמאי של החברה למודל שפה גדול (LLM) הכולל יכולות עיבוד שפה טבעית (NLP). ל-Perplexity Pro יש גישה ל-GPT-4, Claude 2, Gemini Pro, ולדגם Perplexity ניסיוני.
היסטוריה

Perplexity הוקמה באוגוסט 2022 על ידי ארווינד שריניוואס שעבד בעבר ב-OpenAI וכיום משמש כמנכ"ל החברה, דניס יארץ, ג'וני הו, ואנדי קונווינסקי.
בדצמבר 2022, Perplexity שחררה את Bird SQL שמשמשת לחיפוש מידע עדכני בטוויטר על בסיס מודלי בינה מלאכותית.
מוצרים

המוצר העיקרי של Perplexity AI הוא מנוע החיפוש שלה, המסתמך על עיבוד שפה טבעית בשונה מחיפוש מילות מפתח כמו במנועי חיפוש רגילים. מודל השפה מפרש את ההקשר של השאילתות ומספק תוצאות חיפוש מותאמות אישית יותר. במקום לתת רשימה של תוצאות חיפוש מדורגות, Perplexity מסכמת את תוצאות החיפוש ונותנת טקסט עם ציטוטים מוטבעים.
Perplexity מתעדפת מקורות חדשים יותר כדי להימנע ממידע מיושן. המשתמש יכול לשאול שאלות המשך ו-Perplexity תפרש אותן בהקשר של השאילתות הקודמות של המשתמש. את השיחה בין המשתמש ל-Perplexity ניתן לשמור בספרייה.
Perplexity קיימת בגרסה מקוונת ובאפליקציות IOS ואנדרואיד. והיא צברה כ-10 מיליון משתמשים חודשיים.
מימון והערכת שווי

Perplexity גייסה 73.6 מיליון דולר בסבב גיוס B, בהובלת משקיעים בולטים כמו חברת Nvidia וג'ף בזוס. השקעה זו, הייתה חלק מ-100 מיליון הדולר שגויסו עד כה, והעלתה את השווי הנוכחי של החברה ל 520 מיליון דולר.
למרות הערכת השווי הגבוהה, Perplexity מעסיקה פחות מ-40 עובדים.
הערות שוליים

1 2  Kyle Wiggers, AI-powered search engine Perplexity AI, now valued at $520M, raises $73.6M, TechCrunch, ‏2024-01-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  ביקשנו מ'בינה מלאכותית' מתכון לחביתה מושלמת. הנה התוצאה
1 2 3  How Perplexity AI Works: Comprehensive Breakdown, ‏2023-11-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  About Perplexity, blog.perplexity.ai (באנגלית)
| בינה מלאכותית |
| --- | --- | --- |
| כללי | מבחן טיורינג • היסטוריה של הבינה המלאכותית • ציר הזמן של בינה מלאכותית • התקדמות הבינה המלאכותית • אוריינות AI • סוכן תבוני • AI-שלמות מערכת מומחה • אסדרת בינה מלאכותית (בישראל) • בינה מלאכותית צרה • בינה חישובית • הסברתיות בינה מלאכותית • הפרדוקס של מורבק • סוכן תבוני • אתיקה של בינה מלאכותית |  |
| תחומים | עיבוד שפה טבעית • ראייה ממוחשבת • בינה מלאכותית יוצרת • אומנות בינה מלאכותית • בינה מלאכותית כללית (AGI) |  |
| סוגי למידת מכונה | מערכת לומדת • למידה מונחית • למידה בלתי מונחית • למידה עמוקה • למידת חיזוק • סיווג בייסיאני נאיבי • רשת בייסיאנית |  |
| אלגוריתמי למידת מכונה קלאסית | פרספטרון • עץ החלטה • מכונת וקטורים תומכים • Bag of words • אלגוריתם k-מרכזים • אלגוריתם מיקסום התוחלת • הורדת ממד • אלגוריתם שכן קרוב • יער אקראי  • Q-learning •‏ T-SNE •‏ Tf–idf • חיזוק גרדיאנט |  |
| למידה עמוקה | רשת עצבית מלאכותית • רשת זרימה קדימה • רשת עצבית רקורסיבית • פונקציית אקטיבציה • טרנספורמר • Attention •‏ GAN |  |
| עיבוד שפה טבעית | מודל שפה • שיכון מילים (אנ') • בלשנות חישובית • תרגום מכונה • חילוץ מידע (אנ') • ניתוח סנטימנט • זיהוי חלקי דיבר (אנ') • מערכת זיהוי דיבור • זיהוי ישויות • כריית טקסט • תיוג תפקידים סמנטי • Word2vec • מודל שפה גדול • GPT •‏ BERT (אנ') • מודל Bag-of-words (אנ') • יצירת טקסט בשפה טבעית (אנ') • מילת עצירה • ניתוח מחרוזות • Stemming (אנ') • למטיזציה (אנ') |  |
| יישומים לבינה מלאכותית (אנ') | צ'אטבוט • זיהוי דובר • זיהוי עצמים • זיהוי תבניות • עוזר וירטואלי • זיהוי תווים אופטי • מחולל תמונות • הזיות |  |
| מערכות בינה מלאכותית | אלייזה • ChatGPT •‏ DALL-E •‏ Midjourney •‏ Gemini • קלוד •‏ Perplexity •‏ SearchGPT •‏ GitHub Copilot • דיפ־פייק • סירי • Google Assistant • אמזון אלכסה • מיקרוסופט קופיילוט |  |
| סוגיות בטיחות בינה מלאכותית (אנ') | סכנה קיומית מבינה מלאכותית כללית • בינה מלאכותית חזקה • יישור בינה מלאכותית (אנ') • בקרת יכולות בינה מלאכותית (אנ') • בינה מלאכותית ידידותית (אנ') • התכנסות אינסטרומנטלית (אנ') • סינגולריות טכנולוגית • השתלטות הבינה המלאכותית • המכתב הפתוח על בינה מלאכותית (2015) |  |
| ספריות בשימוש נרחב | TensorFlow •‏ PyTorch •‏ Torch •‏ Hugging Face •‏ Keras •‏ spaCy (אנ') •‏ Caffe |  |
לקטגוריית הבינה המלאכותית
תפילות לבובי

| --- | --- |

 מבוסס על:  ספר מאת לירוי פ' ארונס
 בימוי:  ראסל מולקאי 
 תסריט:  קייטי פורד 
 עריכה:  Victor Du Bois 
 שחקנים ראשיים:  סיגורני ויבר  הנרי צֶ'רְני  ראיין קלי
 מוזיקה:  Christopher Ward 
 צילום:  Thom Best 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  לייפטיים, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  24 בינואר 2009
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט להט"בי, סרט ביוגרפי 
 מקום התרחשות:  מישיגן 
 www.prayersforbobby.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
תפילות לבּוֹבִּי (באנגלית: Prayers for Bobby) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי משנת 2009 בכיכובם של סיגורני ויבר וראיין קלי המבוסס על סיפור אמיתי - סיפורה של מרי גריפית', אמא לבן הומו שהתאבד בשל עקשנותה "לרפא" אותו. לאחר מות בנה הפכה מרי גריפית' לפעילה במאבק למען סובלנות כלפי הומואים, לסביות ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב) בארצות הברית.
הסרט מבוסס על הספר Prayers for Bobby: A Mother's Coming to Terms with the Suicide of Her Gay Son מאת לירוי פ' ארונס (אנ'), שראה אור ב-1996 (ראה אור בתרגום לעברית ב-2011 בשם "תפילה לבובי"). הסרט היה מועמד לשני פרסי אמי בטקס ה-61 שהתקיים בשנת 2009, וסיגורני ויבר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בו. הסרט עצמו זכה בפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
עלילה

מרי גריפית' (סיגורני ויבר) היא נוצרייה אדוקה שמגדלת את ילדיה על פי משנתה השמרנית של הכנסייה הפרסביטרית.
כאשר בנה בובי (ראיין קלי) מגלה לאחיו הגדול שיש לו נטיות הומוסקסואליות, משתנים חיי המשפחה.
מרי מאמינה שאלוהים יכול לעקור מבנה את יצרו הרע. היא פונה לעזרת הכנסייה ולפסיכיאטרית העוסקת בטיפולי המרה.
בובי משתף בתחילה פעולה עם אמו על מנת לרַצותה, אך משהוא מגלה שמשיכתו לגברים אינה משתנה, הוא מתרחק מהמשפחה ומנסה למצוא מחסה אצל דודניתו. חוסר הקבלה של אמו והקונפליקט האמוני נוכח נטייתו המינית מביאים את בובי לשים קץ לחייו.
לאחר מות בנה, מתחילה מרי להטל ספק בדברי הכנסייה. היא מגלה כי יש אנשים דתיים אשר סובלניים להומואים ולסביות, ויוצרת קשר עם ארגון הורים, משפחות וחברים של לסביות והומואים (PFLAG), המספק תמיכה להורים של הומואים ולסביות.
מרי מכירה בכך שהתנהגותה החמירה את מצוקת בנה ותרמה להתאבדותו. היא הופכת לפעילה במאבק לסובלנות ולזכויות להט"ב.
הערות שוליים

↑  לירוי ארונס, תפילה לבובי: סיפורה של אם המנסה להשלים עם התאבדות בנה ההומוסקסואל (מאנגלית: דנה אלעזר-הלוי), ירושלים: כרמל, 2011.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אריה בחורף (סרט, 2003)

| --- | --- |

 בימוי:  אנדריי קונצ'לובסקי 
 תסריט:  ג'יימס גולדמן 
 שחקנים ראשיים:  גלן קלוז (אלינור, דוכסית אקוויטניה) רייף ספול (ג'ון, מלך אנגליה) ג'ונתן ריס מאיירס (פיליפ השני, מלך צרפת) יוליה ויסוצקאיה (Alys, Countess of the Vexin) ג'ון לייט (ג'פרי השני, דוכס בריטני) פטריק סטיוארט (הנרי השני, מלך אנגליה) אנדרו הווארד (ריצ'רד הראשון) Clive Wood (ויליאם מרשל) 
 צילום:  סרגיי קוזלוב 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Sonar Entertainment 
 חברה מפיצה:  נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2003 
 משך הקרנה:  167 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סדרת להט"ב, סרט חג המולד, סרט תקופתי (ימי הביניים) 
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אריה בחורף (באנגלית: The Lion in Winter) היא גרסה מחודשת לטלוויזיה משנת 2003 של המחזה הבימתי משנת 1966 באותו שם ושל גרסת המסך המקורית של המחזה משנת 1968 שהציגה את פיטר או'טול וקתרין הפבורן.
הגרסה המחודשת הוצגה לראשונה ב-26 בדצמבר 2003 בבריטניה והוקרנה בבכורה בטלוויזיה האמריקאית ב-26 במאי 2004. בסרט כיכבו פטריק סטיוארט וגלן קלוז, בבימויו של אנדריי קונצ'לובסקי. הסרט צולם במיקום טירת ספיש במזרח סלובקיה, פנים צולם בבודפשט, הונגריה.
אנדרו האוורד, ג'ון לייט ורייף ספול שיחקו את האחים הלוחמים. ג'ונתן ריס מאיירס גילם את מלך צרפת ואת ג'וליה וויסוטסקאיה, אחותו ופילגשו של הנרי, הנסיכה אלאיס.
הערות שוליים

↑  https://www.rottentomatoes.com/m/1132751_lion_in_winter
הליגה האירופית

ערך זה עוסק בתחרות כדורגל. אם התכוונתם לתחרות כדורסל שנקראה הליגה האירופית בשנים 1996–2000, ראו .
| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1971 (גביע אופ"א) 2009 (הליגה האירופית)
 ארגון מפעיל:  אופ"א
 מספר מתמודדים:  36 (שלב הליגה)   58 (סך הכל)
 יבשת:  אירופה
 שמות קודמים:  גביע אופ"א (1971–2009)
 זוכה:  איטליה אטאלנטה
 הכי הרבה זכיות:  ספרד סביליה (7)
 מפעל גבוה יותר:  ליגת האלופות
 מפעל נמוך יותר:  קונפרנס ליג
 https://www.uefa.com/uefaeuropaleague/ עונת 2024/2025 בליגה האירופית
לוגו גביע אופ"א בשנים 1997–2004
לוגו גביע אופ"א בשנים 2004–2009
לוגו הליגה האירופית בשנים 2009–2015
לוגו הליגה האירופית בשנים 2015–2021
הליגה האירופית של אופ"א (באנגלית: UEFA Europa League) היא תחרות כדורגל אירופית למועדונים, המנוהלת על ידי אופ"א, התאחדות הכדורגל האירופית. הליגה האירופית נחשבת לטורניר כדורגל המועדונים השני בחשיבותו באירופה, אחרי ליגת האלופות. בתחרות משתתפות קבוצות שסיימו במקומות מסוימים בצמרת הליגה של ארצן או שזכו בגביע הלאומי. לכל מדינה מוקצה מספר מקומות בטורניר בהתאם למיקומה בדירוג הליגות של אופ"א.
הטורניר הוקם בשנת 1971 ונקרא בשם גביע אופ"א (UEFA Cup) כהמשך לטורניר גביע ערי הירידים. בשנת 1999 אוחד הטורניר עם גביע אירופה למחזיקות גביע, ומאז החלו להעפיל לטורניר גם קבוצות אשר זכו בגביע בארצן. בשנת 2009 אוחד הטורניר עם גביע האינטרטוטו, והחל להיקרא הליגה האירופית, כחלק מתהליך מיתוג שעבר. הזוכה בליגה האירופית משחקת בסופר קאפ האירופי מול זוכת ליגת האלופות.
מבנה

כמות הנציגות המשתתפות בטורניר נקבעת על פי דירוג הליגות של אופ"א. ככל שמדינה מדורגת גבוה יותר בדירוג, כך היא תשלח יותר נציגות למפעל, והן יחלו להשתתף בשלבים מתקדמים יותר של המוקדמות.
בדרך כלל הקבוצות שעולות לליגה האירופית הן אלה שסיימו במקומות הכי גבוהים בליגה שלהן מתחת לקבוצות שהעפילו לליגת האלופות, וכן זוכות גביעים מקומיים.
בכל עונה (החל מעונת 2021/2022) בחודשים יולי ואוגוסט, נערכים סיבוב מקדים ופלייאוף. בסיבוב המקדים משתתפות 16 קבוצות: 3 מחזיקות הגביע מליגות 13–15, 10 המפסידות מסיבוב המוקדמות השני בליגת האלופות במסלול אלופות ו-3 המפסידות מסיבוב המוקדמות השני בליגת האלופות במסלול לא-אלופות. בסיבוב הפלייאוף משתתפות 20 קבוצות: 8 המנצחות מהסיבוב המקדים, 6 מחזיקות הגביע מליגות 7–12 ו-6 מפסידות מסיבוב המוקדמות השלישי בליגת האלופות.
10 הקבוצות שעוברות את סיבוב הפלייאוף מעפילות לשלב הבתים של הליגה האירופית בה משתתפות סך הכל 32 קבוצות: ה-10 מהסיבוב הקודם, ואליהן מצטרפות 4 הקבוצות שהפסידו בשלב הפלייאוף של ליגת האלופות במסלול אלופות ו-6 הקבוצות שהפסידו בסיבוב המוקדמות השלישי ובפלייאוף של ליגת האלופות במסלול לא-אלופות, וכמו כן מצטרפות 6 מחזיקות הגביע מליגות 7–12, מקום רביעי בליגה 5 ומקום חמישי בליגות 1–4, וזוכת הקונפרנס ליג מהעונה הקודמת.
הקבוצות שמסיימות במקום השני בכל בית מעפילות לשלב ה"נוקאאוט" מקדים יחד עם הקבוצות שסיימו במקום השלישי בכל בית בליגת האלופות. הקבוצות שמסיימות ראשונות בכל בית מעפילות לשלב ה"נוקאאוט" יחד עם המנצחות מהסיבוב הקודם. שלבים אלו מתקיים בשיטת משחקי בית וחוץ. המנצחות של סיבובים אלו מעפילות לרבע הגמר שמתקיים אף הוא, כמו גם משחקי חצי הגמר, בשיטת בית וחוץ. שתי הקבוצות שמעפילות למשחק הגמר נפגשות למשחק בודד שנערך באצטדיון שנקבע מראש לכל עונה, והוא זה שקובע את הזוכה באליפות הליגה האירופית.
משחקי הגמר > גביע אופ"א בשיטת משחק גמר

| שנה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון | מיקום | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997/1998 | איטליה אינטר מילאנו | 3–0 | איטליה לאציו | פארק דה פראנס | פריז, צרפת |  |
| 1998/1999 | איטליה פארמה | 3–0 | צרפת אולימפיק מרסיי | אצטדיון לוז'ניקי | מוסקבה, רוסיה |  |
| 1999/2000 | טורקיה גלאטסראיי | 0–0 (4–1 פ) | אנגליה ארסנל | אצטדיון פארקן | קופנהגן, דנמרק |  |
| 2000/2001 | אנגליה ליברפול | 5–4 (ז) | ספרד דפורטיבו אלבס | וסטפאלנשטדיון | דורטמונד, גרמניה |  |
| 2001/2002 | הולנד פיינורד רוטרדם | 3–2 | גרמניה בורוסיה דורטמונד | דה קויפ | רוטרדם, הולנד |  |
| 2002/2003 | פורטוגל פורטו | 3–2 (ה) | סקוטלנד סלטיק | האצטדיון האולימפי | סביליה, ספרד |  |
| 2003/2004 | ספרד ולנסיה | 2–0 | צרפת אולימפיק מרסיי | אולבי | גטבורג, שוודיה |  |
| 2004/2005 | רוסיה צסק"א מוסקבה | 3–1 | פורטוגל ספורטינג ליסבון | אצטדיון ז'וזה אלבלדה | ליסבון, פורטוגל |  |
| 2005/2006 | ספרד סביליה | 4–0 | אנגליה מידלסברו | אצטדיון פיליפס | איינדהובן, הולנד |  |
| 2006/2007 | ספרד סביליה | 2–2 (3–1 פ) | ספרד אספניול | האמפדן פארק | גלאזגו, סקוטלנד |  |
| 2007/2008 | רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 2–0 | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | אצטדיון סיטי אוף מנצ'סטר | מנצ'סטר, אנגליה |  |
| 2008/2009 | אוקראינה שחטאר דונצק | 2–1 (ה) | גרמניה ורדר ברמן | אצטדיון שיקרי סראג'ולו | איסטנבול, טורקיה |  |
משחקי הגמר > הליגה האירופית

| עונה | זוכה | תוצאה | סגנית | אצטדיון | מיקום | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/2010 | ספרד אתלטיקו מדריד | 2–1 (ה) | אנגליה פולהאם | המבורג ארנה | המבורג, גרמניה |  |
| 2010/2011 | פורטוגל פורטו | 1–0 | פורטוגל בראגה | אצטדיון אביבה | דבלין, אירלנד |  |
| 2011/2012 | ספרד אתלטיקו מדריד | 3–0 | ספרד אתלטיק בילבאו | ארנה נציונאלה | בוקרשט, רומניה |  |
| 2012/2013 | אנגליה צ'לסי | 2–1 | פורטוגל בנפיקה ליסבון | אמסטרדם ארנה | אמסטרדם, הולנד |  |
| 2013/2014 | ספרד סביליה | 0–0 (4–2 פ) | פורטוגל בנפיקה ליסבון | אצטדיון יובנטוס | טורינו, איטליה |  |
| 2014/2015 | ספרד סביליה | 3–2 | אוקראינה דניפרו | האצטדיון הלאומי | ורשה, פולין |  |
| 2015/2016 | ספרד סביליה | 3–1 | אנגליה ליברפול | זנקט יאקוב פארק | בזל, שווייץ |  |
| 2016/2017 | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 2–0 | הולנד אייאקס | פרנדס ארנה | סטוקהולם, שוודיה |  |
| 2017/2018 | ספרד אתלטיקו מדריד | 3–0 | צרפת אולימפיק מרסיי | פארק אולימפיק ליון | ליון, צרפת |  |
| 2018/2019 | אנגליה צ'לסי | 4–1 | אנגליה ארסנל | האצטדיון הלאומי | באקו, אזרבייג'ן |  |
| 2019/2020 | ספרד סביליה | 3–2 | איטליה אינטר מילאנו | אצטדיון ריין אנרגי | קלן, גרמניה |  |
| 2020/2021 | ספרד ויאריאל | 1–1 (11–10 פ) | אנגליה מנצ'סטר יונייטד | אצטדיון אנרגה גדנסק | גדנסק, פולין |  |
| 2021/2022 | גרמניה איינטרכט פרנקפורט | 1–1 (5–4 פ) | סקוטלנד גלאזגו ריינג'רס | סאנצ'ס פיחואן | סביליה, ספרד |  |
| 2022/2023 | ספרד סביליה | 1–1 (4–1 פ) | איטליה רומא | פושקש ארנה | בודפשט, הונגריה |  |
| 2023/2024 | איטליה אטאלנטה | 3–0 | גרמניה באייר לברקוזן | אצטדיון אביבה | דבלין, אירלנד |  |
טבלת זכיות

| קבוצה | זכיות | סגנויות | שנות זכייה | שנות סגנות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ספרד סביליה | 7 | 0 | 2006, 2007, 2014, 2015, 2016, 2020, 2023 |  |
| איטליה אינטר מילאנו | 3 | 2 | 1991, 1994, 1998 | 1997, 2020 |
| אנגליה ליברפול | 3 | 1 | 1973, 1976, 2001 | 2016 |
| איטליה יובנטוס | 3 | 1 | 1977, 1990, 1993 | 1995 |
| ספרד אתלטיקו מדריד | 3 | 0 | 2010, 2012, 2018 |  |
| גרמניה בורוסיה מנשנגלדבך | 2 | 2 | 1975, 1979 | 1973, 1980 |
| אנגליה טוטנהאם הוטספר | 2 | 1 | 1972, 1984 | 1974 |
| הולנד פיינורד | 2 | 0 | 1974, 2002 |  |
| שוודיה גטבורג | 2 | 0 | 1982, 1987 |  |
| ספרד ריאל מדריד | 2 | 0 | 1985, 1986 |  |
| איטליה פארמה | 2 | 0 | 1995, 1999 |  |
| פורטוגל פורטו | 2 | 0 | 2003, 2011 |  |
| אנגליה צ'לסי | 2 | 0 | 2013, 2019 |  |
| גרמניה איינטרכט פרנקפורט | 2 | 0 | 1980, 2022 |  |
| אנגליה מנצ'סטר יונייטד | 1 | 1 | 2017 | 2021 |
| בלגיה אנדרלכט | 1 | 1 | 1983 | 1984 |
| הולנד אייאקס | 1 | 1 | 1992 | 2017 |
| הולנד פ.ס.וו. איינדהובן | 1 | 0 | 1978 |  |
| אנגליה איפסוויץ' טאון | 1 | 0 | 1981 |  |
| גרמניה באייר לברקוזן | 1 | 1 | 1988 | 2024 |
| איטליה נאפולי | 1 | 0 | 1989 |  |
| גרמניה באיירן מינכן | 1 | 0 | 1996 |  |
| גרמניה שאלקה 04 | 1 | 0 | 1997 |  |
| טורקיה גלאטסראיי | 1 | 0 | 2000 |  |
| ספרד ולנסיה | 1 | 0 | 2004 |  |
| רוסיה צסק"א מוסקבה | 1 | 0 | 2005 |  |
| רוסיה זניט סנקט פטרבורג | 1 | 0 | 2008 |  |
| אוקראינה שחטאר דונצק | 1 | 0 | 2009 |  |
| ספרד ויאריאל | 1 | 0 | 2021 |  |
| איטליה אטאלנטה | 1 | 0 | 2024 |  |
זכיות לפי מדינה

| מדינה | מספר זכיות | הקבוצה הזוכה |
| --- | --- | --- |
| ספרד ספרד | 14 | סביליה (7), אתלטיקו מדריד (3), ריאל מדריד (2), ולנסיה (1), ויאריאל (1) |
| איטליה איטליה | 10 | יובנטוס (3), אינטר מילאנו (3), פארמה (2), נאפולי (1), אטאלנטה (1) |
| אנגליה אנגליה | 9 | ליברפול (3), צ'לסי (2), טוטנהאם הוטספר (2), איפסוויץ' טאון (1), מנצ'סטר יונייטד (1) |
| גרמניה גרמניה | 7 | בורוסיה מנשנגלדבך (2), שאלקה 04 (1), באייר לברקוזן (1), איינטרכט פרנקפורט (2), באיירן מינכן (1) |
| הולנד הולנד | 4 | פיינורד (2), אייאקס (1), פ.ס.וו. איינדהובן (1) |
| שוודיה שוודיה | 2 | גטבורג (2) |
| פורטוגל פורטוגל | 2 | פורטו (2) |
| רוסיה רוסיה | 2 | זניט סנקט פטרבורג (1), צסק"א מוסקבה (1) |
| בלגיה בלגיה | 1 | אנדרלכט (1) |
| טורקיה טורקיה | 1 | גלאטסראיי (1) |
| אוקראינה אוקראינה | 1 | שחטאר דונצק (1) |
ישראל בליגה האירופית

עם הצטרפותה של התאחדות הכדורגל הישראלית בשנת 1994 כחברה מלאה באופ"א, זכתה ישראל לנציגה במפעל. הפועל באר שבע הייתה לנציגה הראשונה של ישראל במפעל לאחר שסיימה במקום השלישי בליגה הלאומית. באר שבע הוגרלה במוקדמות הטורניר מול אריס סלוניקי היוונית, הפסידה לה בסיכום שני המשחקים, והודחה מהטורניר.
בעונת 2001/2002 רשמה הפועל תל אביב הישג שיא לקבוצה ישראלית בטורניר, לאחר שהעפילה לשלב רבע הגמר, כשבדרך הדיחה את הקבוצות: אררט ירוואן, גזיאנטפספור, צ'לסי, לוקומוטיב מוסקבה ופארמה. בשלב רבע הגמר הודחה על ידי קבוצת מילאן האיטלקית.
הישג נוסף של קבוצה ישראלית בטורניר הוא של מכבי חיפה שהעפילה לשלב שמינית הגמר בעונת 2006/2007 והודחה על ידי אספניול הספרדית.
קבוצות נוספות שהעפילו לשלב 32 האחרונות הן הפועל תל אביב (בעונת 2006/2007 ובעונת 2009/2010), מכבי תל אביב (בעונת 2013/2014 ועונת 2020/2021), הפועל באר שבע (בעונת 2016/2017) ומכבי חיפה (בעונת 2002/2003).
הישג שיא לשחקן ישראלי במפעל נרשם בעונת 2012/2013 כאשר יוסי בניון זכה בגביע במדי קבוצת צ'לסי, אם כי בניון לא השתתף במשחק הגמר. הישג השיא הקודם היה של דוד פיזנטי ב-1986, עת השתתף באחד מצמד משחקי גמר גביע אופ"א, בהם הפסידה קבוצתו, פ.צ. קלן, בסיכום המצטבר, לריאל מדריד.
מג'יק ג'ונסון

ארווין "מג'יק" ג'ונסון הבן (באנגלית: .Earvin "Magic" Johnson, Jr; נולד ב-14 באוגוסט 1959) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז ונחשב לאחד מגדולי הכדורסלנים בכל הזמנים. הוא שיחק במשך כל הקריירה בלוס אנג'לס לייקרס, בין 1979 ל-1991, וכן בעונת 1995/1996 (לאחר שחזר מפרישה), והיה שותף לזכייתה בחמש אליפויות NBA ולארבע הופעות נוספות בסדרת הגמר. מבחינה אישית זכה בשלושה תוארי MVP של העונה הסדירה ובשלושה תוארי MVP של סדרת הגמר. כיום הוא חלק מקבוצת הבעלים של קבוצת הבייסבול לוס אנג'לס דודג'רס וקבוצת כדורסל הנשים לוס אנג'לס ספארקס.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד בלאנסינג שבמישיגן, לארווין סניור, עובד בג'נרל מוטורס, ולכריסטין שעבדה כאשת תחזוקה בבית ספר. הוא היה השישי מבין עשרת ילדיהם.