stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רדווא עאשור
מספריה

חלק מספריה של עאשור תורגמו לאנגלית ולשפות נוספות. היא זכתה במספר פרסים ספרותיים, בהם פרס בינלאומי לספרות על שם קונסטנדינוס קוואפיס.
המסע: זיכרונותיה של סטודנטית מצרית באמריקה, 1983
אבן חמה, 1985
מפגשים, 1998
חדיג'ה וסאווסן, 1989
ראיתי את כפות התמרים, סיפורים קצרים, 1989
גרנדה: רומן, 2003
אנציקלופדיה של נשים בספרות הערבית (עורכת), 1873–1999, בהוצאת האוניברסיטה האמריקאית בקהיר, 2004
סיראז', 2007
אל-טנטוריה, 2010
משאיות כחולות, 2014
פרסים

בשנת 1994 זכתה הטרילוגיה "גרנדה" בפרס השנה של יריד הספרים הבין-לאומי של קהיר.
בשנת 1995 זכתה הטרילוגיה "גרנדה" בפרס היריד לנשים סופרות בעולם הערבי.
בשנת 2007 זכתה עאשור בפרס לספרות על שם קונסטנדינוס קוואפיס.
בשנת 2011 זכתה עאשור בפרס אל-אוויס (אנ').
הערות שוליים

↑  Egyptian writer Radwa Ashour dies at 68, באתר אל-אהראם, ‏1 בדצמבר 2014 (באנגלית).
↑  מבט מל"מ: כתב עת לענייני מודיעין ובטחון מבית המרכז למורשת המודיעין - גליון 11, באתר כותר, ‏מאי 1995, עמ' 5.
↑   עודה בשאראת, אמא תרזה על טנק בג'נין, באתר הארץ, 18 בינואר 2021.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306214005171  PLWABN: 9811269330905606  BIBSYS: 15013182  BnF: cb134944753 (data)  CiNii: DA12949289  GND: 137714696  ISNI: 0000 0001 0815 0263  LCCN: n78018769  NKC: jo2011663585  NLA: 57562457  NLK: KAC201116715  NTA: 113343744  RERO: 02-A013527561  SELIBR: 104781  SUDOC: 050335758  VIAF: 74006701   WorldCat (עם VIAF): 74006701
רובנה דילו

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 במאי 1972  (בת 52)
 מוקד פעילות:  אלבניה אלבניה
 תקופת הפעילות:  מ-1990
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 
רובנה דילו (באלבנית: Rovena Dilo; נולדה ב-12 במאי 1972) היא זמרת, מנחת טלוויזיה ואשת עסקים אלבנית. התפרסמה בזכות זכייתה במהדורה ה-39 של פסטיבלי אי קנגס בדצמבר 2000 עם השיר "Ante i tënë sime".
קורות חייה

דילו נולדה ב-12 במאי 1972 בטירנה, בירת אלבניה. בשנת 1996 רשמה את השתתפותה הראשונה בפסטיבלי אי קנגס עם השיר "Kërkoja fatin", שהלחין אלפרד קצ'ינארי. בשנה שלאחר מכן השתתפה במהדורה העוקבת עם "Hape qielin për mua", שהגיע למקום הרביעי בערב הגמר. גם באירוע של 1998 נמנתה בין האמנים המתחרים עם "Fjale te perjetshme". לאחר ניסיונות אלו זכתה דילו לראשונה בתחרות בשנת 2000 עם "Ante i tënë sime".
אלבום הבכורה שלה, Ante, יצא לאור ב-25 בדצמבר 2001. נכללו בו שנים-עשר שירים, שחמישה מהם נכתבו על ידי דילו. בשנת 2009 חזרה להתחרות בפסטיבלי אי קנגס עם "Përtej tejën", שם הגיעה למקום העשירי מתוך עשרים משתתפים עם 69 נקודות. בין השנים 2009–2010 כיהנה כשופטת בתוכנית הטלוויזיה "Albanians Got Talent", שבוטלה לאחר שידור העונה הראשונה.
באוקטובר 2022 רשות השידור האלבנית דיווחה כי דילו נמנית בין 26 המשתתפים במהדורה ה-61 של פסטיבלי אי קנגס עם השיר "Motit". ב-28 באוקטובר אושר באופן רשמי שיטת ההצבעה של האירוע: שלושת המקומות הראשונים יבחרו כרגיל על ידי חבר השופטים, אך הזוכה בפסטיבל לא יהפוך לנציגה הרשמי של אלבניה באירוויזיון באופן אוטומטי. הנציג הלאומי לאירוויזיון יבחר על ידי מערכת הצבעה נפרדת מזו הקודמת, בהתאם לקולות הציבור בלבד. מכיוון שנחשפו רק שלושת המקומות הראשונים בפסטיבל, לא ידוע לאיזה מקום הגיעה דילו.
הערות שוליים

↑  Adams, William Lee (2022-09-11). "Albania: Report says RTSH will add televote to Festivali i Këngës 61". wiwibloggs (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-10-28.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 7372fa87-e934-4a6b-b633-df47c1039058
קואלה (סוג)

| קואלה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: קואליים
סוג:: קואלה
שם מדעי
 Phascolarctos ‏בלנוויל, 1816

קואלה (שם מדעי: Phascolarctos; משמעות השם מיוונית עתיקה: "phaskolos" - כיס או תיק, "arktos" - דוב, כלומר: "דוב הכיס") הוא סוג של יונקי כיס מסדרת הקנגוראים אשר כוללים את המין היחיד ששרד במשפחת הקואליים - קואלה (Phascolarctos cinereus).
יונקי הסוג חיים רק באוסטרליה כשבתקופת הפליסטוקן היו 4 מינים שחיו ביערות האקליפטוס בדרום-מזרח אוסטרליה. עם סוף הפליסטוקן 3 מהם נכחדו, אולי כתוצאה משינויי אקלים ורעב ואולי כתוצאה מציד בידי האדם שהגיע לאוסטרליה. הם בעלי גוף עגלגל, ראש גדול בעל אוזניים זקורות גדולות שמזכירות אוזני דובים וזרועות חזקות בעלות טפרים חדים.
הקואלות ממליטות ולד אחד שמתבגר בתוך כיס האם, בקצה הבטן עד לגיל 6 חודשים.
מינים

קואלה (Phascolarctos cinereus)
Phascolarctos maris - נכחד
קואלת ענק (Phascolarctos stirtoni) - נכחד
Phascolarctos yorkensis - נכחד. ייתכן שייך לסוג Cundokoala
קואליים

| קואליים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קנגוראים
תת־סדרה:: דמויי-וומבט
משפחה:: קואליים
שם מדעי
 Phascolarctidae ‏אוון, 1839

איור של נימיוקואלה (Nimiokoala) לצד ליטוקואלה (Litokoala).
קואליים (שם מדעי: Phascolarctidae) היא משפחה של יונקי כיס מסדרת הקנגוראים ומתת-סדרת דמויי-וומבט אשר חיים אך ורק באוסטרליה. בעבר היו מינים שונים במשפחה שהתקיימו מסוף האאוקן עד הפליסטוקן אך כולם נכחדו למעט מין אחד - קואלה החיה כיום בדרום-מזרח אוסטרליה.
הקואלות דומות במראם לוומבטים, קרוביהם הקרקעיים החיים אך הם התאימו לטיפוס על ענפי עצים בדומה למשפחת הכיסאים הקדומים Ilariidae. זרועותיהם בעלות טפרים רחבים וחזקים העוזרים להיתפס בעצים. הקואלות ניזונות מצמחים, בעיקר של עלי האקליפטוס המהווים את המזון כמעט היחיד של הקואלות החיות. הם כמעט ולא שותים מים ומצויים במנוחה זמן רב מחייהם.
מיון

Invictokoala - נכחד
Litokoala - נכחד
Koobor - נכחד
Perikoala - נכחד
נימיוקואלה (Nimiokoala) - נכחד
Madakoala - נכחד
קואלה (Phascolarctos)
רובן ראיוס

רובן ראיוס סרנה (בספרדית: Rubén Rayos Serna; נולד ב-21 ביוני 1986 באלש שבספרד), המכונה ראיו, הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי באחאה מהליגה הרביעית בספרד.
קריירה

ראיוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אלצ'ה ובשנת 2006 עלה לבוגרים והושאל לוויאחויוסה. בשנת 2008 נרכש על ידי ברצלונה, ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון. מאחר שלא הרשים שוחרר ושיחק באוריהוייה וליידה. במדי ליידה כבש ראיוס 17 שערים בעונת 2010/2011, והיה מלך השערים ושחקן העונה של הליגה השלישית בספרד.
ב-2011 עבר לאסטרס טריפוליס היוונית, ובעונה הראשונה שלו בקבוצה הבקיע חמישה שערים בליגה ועוד שלושה בגביע. בעונת 2012/2013 הוא סיים עם שבעה שערים ו-11 בישולים, ובגמר הגביע הבקיע את שער היתרון נגד אולימפיאקוס, אך בסופו של דבר ניצחה אולימפיאקוס 3–1. באותה עונה זכה בתואר "השחקן הזר הטוב ביותר בליגה היוונית", ואף ענד את סרט הקפטן.
ב-6 ביוני 2013 הגיע ראיוס לישראל וחתם על חוזה לשלוש שנים במכבי חיפה. ב-25 ביולי 2013 הבקיע את שעריו הראשונים בקבוצה, כשכבש צמד בניצחון 8–0 על חזר לנצ'ראן במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ראיוס כבש גם צמד בשלב הבא של המוקדמות, בניצחון 3–0 על ונטספילס הלטבית במשחק הגומלין, וצמד נגד אסטרה ג'יורג'יו הרומנית בשלב הפלייאוף, ותרם להעפלתה של מכבי חיפה לשלב הבתים.
ב-9 במרץ 2014, במהלך משחק במחזור ה-25 נגד בני יהודה, תיקל ראיוס את שחקן הקבוצה היריבה, רפי דהן, ופצע אותו באופן קשה שהותיר אותו עם קרע ברצועה הקדמית וברצועה הצידית. בעקבות תיקול זה הורחק ראיוס מהמשחק בכרטיס אדום. ב-25 במרץ דן בית הדין המשמעתי של ההתאחדות לכדורגל את ראיוס לעונש הרחקה משישה משחקים וארבעה נוספים על תנאי, כמו גם התנדבות בהיקף של ארבעים שעות בבית החולים רמב"ם עם ילדים חולים. הפגיעה עוררה סערה בעולם הכדורגל בישראל: בעקבות הפגיעה, פרסמו כדורגלנים ישראלים רבים הודעות גינוי חריפות נגד ראיוס, חלקן אף כוללות נאצות; תקשורת הספורט בישראל סיקרה את הפגיעה בהרחבה, כשכותרת מדור הספורט של "ידיעות אחרונות" למחרת המשחק הייתה "תעיפו אותו", בהתייחס לראיוס. עיתונאים אחדים יצאו להגנתו של ראיוס וטענו שהביקורת שהופנתה כלפיו הייתה חריפה מדי ותלו זאת בעובדה שמדובר בשחקן זר בישראל ולא בשחקן ישראלי.
כשחזר מההרחקה, כבש ראיוס ארבעה שערים במשחקי הפלייאוף, כולל את שני השערים האחרונים בתולדות אצטדיון קריית אליעזר עבור מכבי חיפה. בסך הכול כבש בעונה זו 11 שערי ליגה (ארבעה מהם בפנדלים ואחד מכדור חופשי), ובישל חמישה.
ב-15 בספטמבר, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2014/2015 במשחק של חיפה נגד בני סכנין שחנך את המשחקים הביתיים של הקבוצה באצטדיון סמי עופר החדש, הצטיין ראיוס כשכבש צמד שערים ובישל שניים נוספים. בסך הכול כבש בעונה זו שישה שערים, והוסיף ארבעה בישולים.
ב-8 ביולי 2015 חתם ראיוס על חוזה לשנתיים בסושו מהליגת המשנה הצרפתית. ב-14 ביולי 2016 חתם ראיוס באנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית בה שיחק כארבע עונות. בתחילת עונת 2020/21 עבר לבנדירמספור מליגת המשנה הטורקית, ועזב בסוף אותה עונה. באמצע עונת 2021/22 הצטרף לאחאה מהליגה הרביעית בספרד.
הערות שוליים

↑  רז אמיר, דורון בן דור, ‏קשה לצפייה: צפו בראיוס מרסק בפראות את דהן, באתר ONE‏, 9 במרץ 2014
↑  רועי זריהן, ‏רפי דהן פרש. צפו בו רואה את הפציעה הקשה בפעם הראשונה, באתר ערוץ הספורט, 5 במרץ 2015
↑  תומר לוי, ‏בזול: 5 משחקי הרחקה לראיוס, 2 יופחתו בזכות עבודות השירות, באתר ערוץ הספורט, 25 במרץ 2014
↑  שלמה מן, נהמת העיתונות, באתר העין השביעית, 11 במרץ 2014
↑  רובן ראיוס, רפי דהן והקולגות: מי מנסה לגמור למי את הקריירה ובאיזה הקשר קסנופובי, מתוך שטנדליאנה – הבלוג של ניב שטנדל באתר הארץ, 10 במרץ 2014
↑  שרון בורנשטיין, ‏טרנספר לרובן ראיוס!!! סקילה!!!, באתר גלובס, 10 במרץ 2014
↑  אופיר קריו, ואם ראיוס לא היה זר?, באתר "kick.ynet"‏, 29 במרץ 2014
↑  שמעון אלבז, הענק הירוק: מכבי חיפה חנכה את האצטדיון החדש עם 2:4 על בני סכנין, באתר ynet, 15 בספטמבר 2014
↑  תומר לוי, ‏כבר לא ירוק: רובן ראיוס מצטרף לסושו הצרפתית, באתר ערוץ הספורט, 30 ביוני 2015
↑  מערכת וואלה! ספורט‏, העברות בעולם, 15.7: מריו גצה סיכם בדורטמונד, דימיטירי פאייה נשאר בווסטהאם, באתר וואלה, 15 ביולי 2016
רובן פארדו

רובן פארדו גוטיירס (בספרדית: Rubén Pardo Gutiérrez; נולד ב-22 באוקטובר 1992 בלוגרוניו שבלה ריוחה, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אריס סלוניקי.
קריירת מועדונים

פארדו נולד בלוגרוניו שבלה ריוחה, ספרד. הוא גדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד. ב-9 באוקטובר 2010 הוא ערך את הופעת בקבוצת המילואים של המועדון, ריאל סוסיאדד ב', אשר שיחקה בליגה הספרדית השלישית, בניצחון 0–1 נגד קאודאל. באותה עונה סיימה ריאל סוסיאדד במקום הראשון בליגת המשנה ועלתה לליגת העל. ב-29 באוקטובר 2011 ערך פארדו את הופעת הבכורה שלו בריאל סוסיאדד בהפסד הליגה בתוצאה 0–1 נגד ריאל מדריד, כשעלה כמחליף בדקות האחרונות של המשחק. ב-13 בפברואר 2012 הבקיע פארדו את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון הליגה בתוצאה 0–2 נגד סביליה. ב-9 במאי 2014 חידש פארדו את חוזהו בריאל סוסיאדד עד לשנת 2018.
ב-24 בינואר 2017 הושאל פארדו עד לסיום העונה לריאל בטיס.
ב-31 בינואר 2020 חתם לשנתיים וחצי בבורדו. ב-28 בספטמבר 2020 הושאל ללגאנס לעונה אחת. בסיומה חתם באופן קבוע בקבוצה.
ב-29 באוגוסט 2023 חתם באריס סלוניקי היוונית.
תארים > כשחקן > נבחרת ספרד עד גיל 19

אליפות אירופה עד גיל 19 (1): 2011
קוואזי

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  הגיבן מנוטרדאם 
 בימוי:  קווין הפרנן
 תסריט:  קווין הפרנן סטיב לם גאי צ'נדרסכר פול סוטר אריק סטולאנסקה
 שחקנים ראשיים:  קווין הפרנן סטיב לם גאי צ'נדרסכר פול סוטר אריק סטולאנסקה
 מוזיקה:  ג'ייסון אקנס
 צילום:  ג'וי קולינס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  הולו
 הקרנת בכורה:  20 באפריל 2023
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט סטירי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קוואזי (באנגלית: Quasi) הוא סרט קומדיה היסטורית אמריקאי משנת 2023, בהשראת ספרו של ויקטור הוגו "הגיבן מנוטרדאם". הסרט נוצר בידי צוות הקומיקאים "הלטאה השבורה" שכתבו וביימו את התסריט ושיחקו את כל התפקידים.
עלילה

קוואזי מודו הוא גיבן החי בפריז של המאה ה-14. הוא גדל במגדל הפעמונים של קתדרלת נוטרדאם, ולאחר מכן החל לעבוד כמענה בשירותו של גי ה-24 מלך צרפת. נראה שמזלו הרע משתנה באחת כאשר הוא זוכה בהגרלה בווידוי עם האפיפיור קורנליוס. אולם אז קוואזי מגלה שנקלע למאבק כוחות קטלני בין המלך והאפיפיור, ועליו למצוא את הדרך לשרוד.
קלאופטרה סלנה השנייה

| --- | --- |

מטבע של יובה השני וקלאופטרה סלנה השנייה
 לידה:  25 בדצמבר 40 לפנה״ס אלכסנדריה, מצרים 
 פטירה:  5 (בגיל 43 בערך) שרשל, צרפת 
 מקום קבורה:  המאוזוליאום המלכותי של מאוריטניה 
 בן או בת זוג:  יובה השני 
 
קלאופטרה סלנה השנייה (ביוונית: Κλεοπάτρα Σελήνη; נולדה בסוף שנת 40 לפנה"ס, שנת מותה אינה ידועה), הידועה גם בשם קלאופטרה השמינית, הייתה נסיכה מבית תלמי ובתם היחידה של קלאופטרה השביעית מלכת מצרים ומרקוס אנטוניוס שהיה מצביא רומי. היא הייתה אחותו התאומה של אלכסנדר הליוס. משמעות שמה השני "סלנה" הוא ירח והוא השם המקביל שניתן לאחיה הליוס, שמשמעותו היא שמש. מוצאה היה הלניסטי וגם רומי. היא נולדה באלכסנדריה וחיה שם עד לכיבושה של אלכסנדריה בשנת 30 לפנה"ס.
משפחתה

אמה הייתה קלאופטרה השביעית, השליטה האחרונה של מצרים התלמיית. לאחר מותה הפכה מצרים להיות פרובינקיה רומית. אביה היה מרקוס אנטוניוס מצביא ומדינאי רומאי, מתומכיו החשובים של יוליוס קיסר, וחבר בטריאומווירט השני.
קיסריון - אחיה למחצה, נולד ב-47 לפנה"ס, אביו היה יוליוס קיסר, בגיל 4 הוכתר למלך תלמי החמישה עשר לצידה של אמו.
אלכסנדר הליוס - אחיה התאום
תלמי פילדלפוס - אחיה הצעיר, נולד בשנת 36 לפנה"ס.
בנוסף, היו לאביה ילדים נוספים מנשותיו הקודמות.
ילדותה

קלאופטרה נולדה מרומן האהבים של הוריה. אביה אנטוניוס ביקר במצרים בחורף של שנת 41–40 לפנה"ס וזאת לאחר המפגש של הוריה בטרסוס. הוא עזב באביב 40 לפנה"ס את אלכסנדריה וחזר לרומא. בספטמבר 40 לפנה"ס הגיע אנטוניוס בברונדיסיום להסכם שלום עם אוקטביאנוס שהיה יריבו. במסגרת הסכם זה הוגדר תחום שליטת אנטוניוס במזרח. לחיזוק הברית ביניהם, נשא אנטוניוס את אוקטביה אחותו של אוקטביאנוס לאשה. בשנת 37 לפנה"ס חזרו הוריה ונפגשו וחידשו את הקשר ביניהם, בעקבות כך העביר אנטוניוס לקלאופטרה השביעית נחלות שונות. על פי פלוטרכוס ודיו קסיוס הוא הכיר רשמית בקלאופטרה סלנה ואלכסנדר הליוס. לקראת סוף החורף הייתה קלאופטרה בהריון עם תלמי פילדלפוס. אנטוניוס יצא לקרב באימפריה הפרתית. במסעו השני נגדם הצליח לכבוש את ארמניה. את מצעד הניצחון קיים בשנת 34 לפנה"ס באלכסנדריה. במסגרתו, בהיותה בת 6, הוכתרה קלאופטרה סלנה לשליטת קירנאיקה וכרתים, ואחיה התאום אלכסנדר הליוס הובטח השלטון על ארמניה, מדי ושאר הארצות שמעבר לנהר הפרת.
בשנת 31 לפנה"ס נוצחו אנטוניוס וקלאופטרה השביעית בקרב אקטיום, הפסד זה היה תחילת הסוף. בסופו של דבר כבש אוקטביאנוס בשנת 30 לפנה"ס את אלכסנדריה. ובאוגוסט של שנת 30 לפנה"ס התאבדו הוריה. אחיה קיסריון נרצח על ידי אוקטביאנוס. קלאופטרה סלנה ושני אחיה נלקחו לרומא. אוקטביאנוס נתן את שלושת האחים לאוקטביה אשתו לשעבר של אביהם. והם גדלו במשק ביתה. בשנת 29 לפנה"ס השתתפו קלאופטרה ואלכסנדר במצעד הניצחון שהתקיים בשנת 29 לפנה"ס. הם צעדו אזוקים בשרשראות הזהב שהקשו עליהם את ההליכה. ייתכן וגם האח הצעיר תלמי השתתף במצעד. ההיסטוריון רולר מניח שבמועד זה הוא היה כבר בין המתים.
מלכה במאוריטניה

בשנת 25 לפנה"ס לערך, בהיותה בת 15 ארגנה אוקטביה את נישואיה ליובה השני מנומידיה. יובה השני גדל גם הוא בביתה של אוקטביה. יוליוס קיסר הפך בשנת 46 את נומידיה לפרובינקיה רומית לאחר שיובה הראשון, אביו של יובה השני, תמך במלחמת האזרחים בפומפיוס. לאחר מכן הביא קיסר את יובה השני שהיה ילד קטן לרומא. בעת הנישואים הייתה קלאופטרה בת 15 ויובה השני בן 22.
קלאופטרה סלנה קיבלה מאוגוסטוס כמתנת חתונה נדוניה גדולה והפכה לבת ברית של רומא. באותה עת שני אחיה כבר היו כנראה בין המתים, קלאופטרה סלנה הייתה השריד האחרון לשושלת התלמיית. מכיוון שלא יכלו לחזור לנומידיה, הם נשלחו למאוריטניה, שהייתה באותה עת טריטוריה לא מאורגנת שנצרכה לפיקוח על ידי רומא. הם שינו את שמה של עיר הבירה לול (Iol) לכבודו של אוגוסט קיסר, לקיסריה (Caesarea, היום העיר שרשל شرشال באלג'יריה). והפכו אותה מעיר סחר מוזנחת לעיר יפה ופורחת שהפכה להיות העיר החשובה ביותר בצפון מערב אפריקה. על פי ההיסטוריונים, לקלאופטרה הייתה השפעה רבה על יובה ועל המדיניות אותה נקט. היא ייסדה ממשל בסגנון תלמיי במאוריטניה. דרך השפעתה, מאוריטניה שגשגה. היא ייצאה סחורות לאורך הים. בתקופה זאת נבנו עיר הבירה וכן העיר ווליביליס, בפאר שכלל יצירות פיסול רבות. הסגנון היה עירוב של סגנונות של אדריכלות מצרים העתיקה, אדריכלות הלניסטית ורומית.
מלכה במאוריטניה > ילדיה

מנישואיה ליובה נולדו לה הילדים הבאים:
תלמי ממאוריטניה (אנ') נולד בשנת 10 לפנה"ס לערך. ירש את אביו במלוכה וחי עד שנת 40 לספירה.
בת ששמה אינו ידוע בוודאות. הועלתה השערה שדרוסילה ממאוריטניה (אנ') הייתה בתם, כי תוארה גם כמי שהייתה נכדתם של אנטוניוס וקלאופטרה השביעית, אבל ייתכן והייתה בתו של תלמי ממאוריטניה.
מותה

תאריך מותה המדויק אינו ידוע והוא נתון למחלוקת בין ההיסטוריונים. מטמון מטבעות שהתגלה, שנשא את דמותה, מתוארך לשנת 17 לספירה. על פי המידע ההיסטורי, יובה השני נישא לנסיכה הקפדוקית גלפירה לפני שנת 6 לפנה"ס, ופירושו שהוא נישא לה בעודו נשוי לקלאופטרה סלנה. זה סותר את החוק הרומי לא לשאת אישה שנייה, ולכן קלאופטרה הייתה חייבת להיות מתה בשנת 6 לפנה"ס. הצעה אחרת אומרת שבתקופה זאת היה נתק בין יובה לקלאופטרה, ולאחר שהוא התגרש מגלפירה הם חזרו להיות ביחד. לאחר מותה היא נקברה במוזוליאום המלכותי של מאוריטניה שנמצא ממזרח לעיר קיסריה. המוזוליאום נבנה על ידה ועל ידי יובה השני. כתובת מקוטעת במקום הוקדשה ליובה וקלאופטרה, כמלך והמלכה של מאוריטניה.
הנצחה

שמה של קלאופטרה סלנה הונצח באחד משני ירחיו של האסטרואיד קלאופטרה שהתגלו בשנת 2008. ה"וועדה לנומנקלטורה של גופים קטנים" באיגוד האסטרונומי הבינלאומי נתנה לירח הפנימי יותר את השם "קלאוסלנה" (Cleoselene), ואילו הירח החיצוני נקרא "אלכסהליוס" (Alexhelios). השמות "קלאוסלנה" ו"אלכסהליוס" ניתנו על שמם של קלאופטרה סלנה השנייה ואלכסנדר הליוס. בהחלטתה מציינת הוועדה גם את שמותיהם של אלת הירח ושל השמש במיתולוגיה היוונית, סלנה והליוס.
בספרות ובמדיה

קלאופטרה סלנה מוזכרת בספריו של רוברט גרייבס: "אני קלאודיוס" ו"קלאודיוס האל".
קלאופטרה היא דמות חשובה בספרו של וואלס בריים, "בתו של הלגאט" משנת 1974.
בספרה של מישל מורן "בתה של קלאופטרה" (2009) מסופר אודות שנותיה הראשונות של קלאופטרה סלנה המתמקדות בשהותה ברומא.
הטרילוגיה של סטפני דריי: "לילי של הנילוס", "שיר של הנילוס" ו"בתו של הנילוס", מספרת את קורותיה המלאים של קלאופטרה סלנה.
"בתה של קלאופטרה" (1979) שנכתב על ידי אנדראה אשטון, ומתמקד בשנותיה הראשונות של קלאופטרה סלנה.
"הירח של קלאופטרה" (2001) הוא ספר נוער אודות חייה של קלאופטרה סלנה מהכרזתה כמלכת קירנאיקה ועד נישואיה למלך יובה השני.
קלאופטרה סלנה ואלכסנדר הליוס הופיעו בסדרת הטלוויזיה "רומא".
הערות שוליים

↑  פלוטרכוס, חיי אישים: אנשי רומי, אנטוניוס, פרק לו.
↑  Adrian Goldsworthy, Antony and Cleopatra, Yale University Press, 2010, p. 597-598
↑  Duane W. Roller, Cleopatra: A Biography, p. 100
↑  דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, עמ' 781
↑  Duane W. Roller, Cleopatra: A Biography, p. 153
↑  Duane W. Roller, Cleopatra: A Biography, p. 154
↑  Duane W. Roller, Cleopatra: A Biography, p. 128
↑  Nola Taylor Redd, Moons Around Asteroid Reveal a Giant Rubble Pile, 'space' website, June 01 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275221005171  PLWABN: 9813260709905606  BIBSYS: 8068064  BnF: cb14578209m (data)  GND: 119367475  ISNI: 0000 0000 9202 4595  LCCN: n85216104  NKC: jo20231209774  NTA: 263434915  SUDOC: 075563061  VIAF: 221149196547474792518   WorldCat (עם VIAF): 221149196547474792518 
המוזוליאום המלכותי של קלאופטרה ויובה בתיפאזה
המוזוליאום מרחוק
קרב אומן

קרב אומן היה אחד מסדרה של מערכות כיתור מוצלחות שביצע הצבא הגרמני, בשלבים הראשונים של מבצע ברברוסה (הפלישה הגרמנית לשטח ברית המועצות). במהלך הקרב, שהתנהל בשטח דרום-מערב אוקראינה, כיתרו כוחות של קבוצת ארמיות דרום הגרמנית, שתי ארמיות סובייטיות באזור העיר אומן, ולאחר השלמת חיסולן, לקחו בשבי עשרות אלפי חיילים סובייטים.
רקע

בשבועות הראשונות של מבצע ברברוסה קבוצת ארמיות דרום התקדמה מזרחה תוך כיבוש לבוב (30 ביוני) וז'יטומיר (10 ביולי). במהלך פרק זמן זה הצליחה קבוצת הפאנצר הראשונה להדוף ולהביס מתקפת נגד גדולה, שערכו כוחות שריון סובייטיים, שכללו כ-2500 טנקים, ולגרום להם אבדות כבדות ביותר.
ב-10 ביולי הועבר הפיקוד הכולל על החזית הדרומית והחזית הדרום-מערבית לידי סמיון בודיוני. התפקיד שהוטל עליו היה לתאם את פעולות שתי החזיתות, שכללו ביחד כ-1.5 מיליון חיילים, והגנו על שטח אוקראינה המערבית. אולם זמן קצר לאחר מינויו, תקעה קבוצת הפאנצר הראשונה, בפיקוד אוואלד פון קלייסט, טריז בין הכוחות הסובייטיים במרחב קייב, לבין הכוחות שהחזיקו במרחב ויניצה-אומן וכבשה את העיר ברדיצ'ב ב-15 ביולי. 2 קורפוסי הפאנצר של קלייסט המשיכו לנוע לכיוון דרום-מזרח, ואיימו לאגף מצפון את הארמיות הסובייטיות ה-6 ה-12 וה-18. הארמייה ה-17 הגרמנית בפיקוד קרל-היינריך פון שטילפנגל, חצתה את נהר הבוג הדרומי באזור ויניצה, וכוחותיה התקדמו מזרחה ממערב ומצפון-מערב לאומן. במקביל התקדמו יחידות של הארמייה ה-11 הגרמנית מגבול רומניה לכיוון צפון-מערב, בסיוע יחידות מצבאות רומניה והונגריה. הם חצו את נהר דנייסטר באזור מוהיליב-פודילסקי ודובסרי, ואיימו לאגף מדרום את הכוחות הסובייטיים באזור אומן.
הצבא האדום
הארמייה השישית
הארמייה ה-12
הארמייה ה-18 (בחלקו)
הארמייה ה-26 (בחלקו)
ורמאכט
ארמיית הפאנצר הראשונה
הארמייה ה-17
תוצאות הקרב

לפי הערכות גרמניות, ספג הצבא האדום כ-200 אלף אבדות במהלך המערכה סביב "כיס אומן", מתוכם כ-103 אלף שבויים. 24 דיוויזיות סובייטיות הושמדו, או הפסיקו להתקיים ככוח לוחם משמעותי. הארמיות הסובייטיות ה-6 וה-12 הושמדו כמעט לחלוטין, והארמיות ה-18 וה-26 ספגו אבדות כבדות. התבוסה המוחצת במערכה סביב אומן, ביחד עם האבדות הכבדות שספגו כוחות החזית הדרומית והחזית הדרום-מערבית במהלך החודש הראשון של מבצע ברברוסה, אילצו את שרידי שתי החזיתות לסגת לקו נהר הדנייפר, ואיפשרו לכוחות הציר לכבוש כמעט את כל שטח אוקראינה הדרומית עד לסוף אוגוסט 1941.
חלק מהחיילים והמפקדים הסובייטיים שנפלו לשבי בכיס אומן, שוחררו עם תום המלחמה, אך חלק מהמפקדים הבכירים ששרדו את השבי הגרמני, נשפטו והוצאו להורג בעוון בגידה לאחר המלחמה. אחד מהם היה פאבל פונדלין, מפקד הארמייה ה-12. רק לאחר מותו של יוסיף סטלין, ועלייתו לשלטון של ניקיטה חרושצ'וב ב-1956, טוהרו שמותיהם והם זוכו מכל אשמה.
רדווד קריק (נהר, מחוז המבולדט)

| --- | --- |
עדר של איילים קנדיים מתת-המין Cervus elaphus roosevelti על גדות הרדווד קריק
עדר של איילים קנדיים מתת-המין Cervus elaphus roosevelti על גדות הרדווד קריק
 מידע כללי
 אורך:  99.5 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  28.5 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  720 קמ"ר
 מוצא:  הר בורד קאמפ (Board Camp Mountain) במערכת הפארקים רדווד
 גובה מוצא הנהר:  1,300 מטרים
 קואורדינטות מוצא:  40°42′21″N 123°42′14″W﻿ / ﻿40.705833°N 123.703889°W﻿ / 40.705833; -123.703889
 יובלים:  Prairie Creek 
 שפך:  האוקיינוס השקט סמוך לעיירה אוריק (אנ') בקליפורניה
 קואורדינטות שפך:  41°17′32″N 124°05′31″W﻿ / ﻿41.292222°N 124.091944°W﻿ / 41.292222; -124.091944
 מדינות באגן הניקוז:  קליפורניה בארצות הברית
 
 מפה המציגה את מהלך הנהר רדווד קריק ויובליו
 
הנהר רדווד קריק (באנגלית: Redwood Creek, מילולית "נחל הסקוויה הנאה") הוא נהר באורך 99.5 קילומטרים במחוז המבולדט בחלק העליון של צפון קליפורניה (אנ') בארצות הברית. מוצא הנחל ברכסי החוף של קליפורניה בגובה של כ-1,300 מטרים והוא זורם בערך לכיוון צפון-מערב עד שהוא נשפך לאוקיינוס השקט ליד העיירה הקטנה אוריק (אנ'), המקום המיושב היחיד באגן הניקוז בן 720 קילומטרים רבועים של הנהר.
מסלול

רדווד קריק מתחיל ליד הר בורד קאמפ (Board Camp Mountain) ברכסי החוף ליד דינסמורס (Dinsmores). מוצא של הנחל שוכן בגובה של כ-1,300 מטרים מעל גובה פני הים, ברשת של נחלים קטנים ללא שם לאורך מדרונותיו הצפוניים של רכס שבצדו הדרומי זורם הנהר מד. הוא זורם צפונה דרך עמק מיוער עמוק, ומקבל את מימיהם של יובלים קטנים רבים כולל הנחלים מינור קריק (Minor creek) ולאקס קריק (Lacks creek) מימינו. כ-24 קילומטרים במורד הנחל מהמקור חוצה אותו כביש 299 (אנ') של קליפורניה.
כ-30 קילומטרים מהשפך, הנהר חוצה את הגבול הדרומי של מערכת הפארקים רדווד. לאחר מכן הוא מקבל את מימיו של ברידג' קריק (Bridge Creek) משמאל, לפני שהוא מתפתל דרך כמה חורשות של סקוויה נאה, הידוע יותר בשם "עץ אדום" (redwood, רדווד), שמהם קיבל הנחל את שמו. כמה מיערות הסקוויה הגבוהים בעולם נמצאים ליד גדות הנחלים. ליד העיירה הקטנה אוריק (אנ') הוא מתעקל מערבה, ומקבל את מימיו של פריירה קריק (Prairie Creek), יובלו הגדול ביותר, מימין. הוא נשפך לאוקיינוס השקט כ-50 קילומטרים צפונית ליוריקה (אנ') ו-43 קילומטרים דרומית לקרסנט סיטי.
אגן ניקוז

אגן הניקוז הארוך והצר של רדווד קריק משתרע על 720 קילומטרים רבועים על המדרונות המערביים של רכסי החוף של קליפורניה, כולו בתוך מחוז המבולדט. הוא משתרע על פני כ-56 קילומטרים מצפון לדרום ורוחבו נע בין 7.2 עד 11.3 קילומטרים. רוב הנחל זורם בעמק רחב, בעומק 460 מטרים הדחוס בין אגן הניקוז של הנהר מד ממערב, ואגן הניקוז של הנהר קלאמת ממזרח. הפרש הגבהים נע בין למעלה מ-1,500 מטרים בפסגות גבוהות יותר של ההרים ליד מוצא הנהר ועד לגובה פני הים בשפך הנחל לאוקיינוס השקט. העיירה הקטנה אוריק והרצועה הצרה של אדמות חקלאיות שמסביבה הן הפיתוח האנושי המשמעותי היחיד באגן כולו. הנהר זורם חופשי ואין בו סכרים, רק כמה תעלות הטיה חקלאיות ב-5 הקילומטרים האחרונים מעל השפך.
אגן ניקוז > שימוש בקרקע

הנהר משמש לפעילויות נופש ואספקת מים לחקלאות ולתעשייה לקהילת אוריק (אנ'). החלק התחתון של הנחל וחלק מהשפך שלו נמצאים במערכת הפארקים רדווד, אבל החלק העליון שלו הוא בעיקר בבעלות פרטית. הפארק מהווה 41 אחוז מאגן הניקוז ולשכת ניהול הקרקעות של ארצות הברית ושירות היערות של ארצות הברית מחזיקים ב-3 אחוזים. אדמות פרטיות במורד הפארקים מהוות רק אחוז אחד. אדמות פרטיות במעלה הזרם מהוות 55%, 90% מהן בבעלות שמונה בעלי קרקעות, כאשר חברת גרין דאימונד (Green Diamond Company) היא הגדולה ביותר. מאז המאה ה-19 בוצעה כריתת עצים בחלקים משמעותיים מהיערות באגן הניקוז, שחלקם היו בירוא יערות עד לשנות ה-70 של המאה ה-20, כאשר פעולות כריתת וניסור העצים התגברו בניסיון לחטוב כמה שיותר עצים ערב הרחבת מערכת הפארקים רדווד.