stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קלרנס מרטין
ראשית חייו

קלרנס מרטין נולד בעיר צ'יני (אנ') שבטריטוריית וושינגטון כבנם של פרנסיס מ. ופילנה מרטין, שהיגרו למזרח וושינגטון מאוהיו דרך פורטלנד בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19. מרטין התחנך בבתי הספר הציבוריים של צ'יני, ב-1903 סיים את לימודיו בבית הספר הנורמלי המדינתי (כיום אוניברסיטת מזרח וושינגטון), והשלים את השכלתו באוניברסיטת וושינגטון בסיאטל, שם הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה ב-1906.
לאחר סיום לימודיו, הצטרף מרטין לאביו שעסק בחקלאות תבואות בהקמת העסק המשפחתי, חברת התבואות פ. מ. מרטין בצ'יני. עם מותו של אביו ב-1925, קיבל מרטין על עצמו את תפקיד הנשיא והמנהל הכללי של החברה. הוא שימש בתפקיד זה עד ראשית 1943, כאשר החברה נמכרה לחברת הביסקוויט הלאומית (Nabisco).
ראשית הקריירה הפוליטית

העניין של מרטין בפוליטיקה החל להתפתח בעיר הולדתו, והוביל לבחירתו למועצת העיר ב-1915. בהמשך הוא נבחר כראש העיר וכיהן בתפקיד מ-1928 ועד 1936, כולל תקופה של כשלוש שנים במקביל לכהונתו כמושל. במהלך תקופה זו הוא שימש גם כיושב ראש הוועדה המדינתית של המפלגה הדמוקרטית.
מושל וושינגטון

בנובמבר 1932 נבחר מרטין כמושל וושינגטון במסגרת ניצחון סוחף של הדמוקרטים באותה שנה שלמעשה החליפו את רוב הרפובליקנים במשרות הפוליטיות במדינה. הוא היה ראשון מושלי וושינגטון שנולדו במדינה, עובדה שהוא היה מאוד גאה בה. על רקע הנסיבות הכלכליות הקשות ואווירת המשבר של ראשית שנות ה-30, מסע הבחירות הראשון של מרטין למשרת המושל בלט במתינותו. לא היו בו דמגוגיה, לא מתקפות אישיות, לא איומים, לא גינויים ולא מתקפות מרירות.
מצע הבחירות שלו התבסס על הקלה בתחום האבטלה ורפורמה במיסוי. הוא נשבע "להשיב את ממשלת המדינה לעיסוק בשירות ובהטבות לתושבים". עד סוף מסע הבחירות רשם מרטין 750 נאומים ומסע של 40,000 מילים (64,000 ק"מ), אך כמו שהוא אמר, הוא "לא חילק סיגרים, לא נישק תינוקות, ולא הבטיח משרות". הן בבחירות המקדימות והן בבחירות הכלליות, ספג מרטין מתקפות מיריביו על כך שהוא ניסה לקנות את משרת המושל. הוא הפריך את ההאשמות הללו כאשר ציין שהוא עשה שימוש בכספו שלו למימון מסע הבחירות ולפיכך לא היו לו מחויבויות כלפי אף אחד. הרוב שהוא גרף בבחירות היה גדול יותר מהרוב שזכה הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט בבחירות לנשיאות במדינת וושינגטון. כך הוא לא יכול היה להיות מואשם שניצחונו היה בזכות תוצאות הבחירות לנשיאות.
מושל וושינגטון > תקופת כהונתו השנייה

ב-1936 נבחר מרטין לתקופת כהונתו השנייה, לאחר שהביס בבחירות את המושל לשעבר הארטלי. הרוב שהוא גרף בבחירות אלו היה גבוה בהשוואה לבחירות הקודמות, ושוב גבוה יותר בהשוואה לרוב שקיבל הנשיא רוזוולט בבחירות לנשיאות בוושינגטון, וכך השתקף אמון העם בממשלו. המדיניות הכלכלית בתקופת כהונתו השנייה של מרטין כמושל המשיכה. ב-1940 הוא שאף להיבחר באופן חסר תקדים לתקופת כהונה שלישית, אך הובס בבחירות המקדימות על ידי הסנאטור לשעבר קלרנס דיל, שאף על פי שזכה בתמיכתו של מרטין בבחירות הכלליות, נוצח בהתמודדות צמודה על ידי הרפובליקני ארתור לנגלי.
קריירה פוליטית מאוחרת

הקריירה והשאיפות הפוליטיות של מרטין לא הסתיימו עם תום כהונתו כמושל. בפברואר 1944 הוא מונה לאייש כמחליף מושב בבית הנבחרים המדינתי של וושינגטון מטעם מחוז הבחירה החמישי, וכיהן בו במושב מחוקקים מיוחד. ב-1948 הוא שאף שוב להיבחר למשרת המושל והובס בבחירות המקדימות. ב-1950 הוא נבחר שוב למועצת העיר צ'יני.
חיים אישיים

ב-1907 נשא מרטין לאישה את מרגרט מאליגן, לשניים נולדו שלושה בנים. ב-1943 הם התגרשו, ושנה לאחר מכן נישא מרטין בשנית למרל ל. לואיס מספוקיין. הוא עזב את צ'יני והתיישב בדרום קליפורניה, אך ב-1946 התגרש בשנית. ב-1951 נשא מרטין לאישה את רעייתו השלישית, לו אקהארט, והם חיו בצ'יני עד למותו.
קלרנס מרטין נפטר בצ'יני ב-11 באוגוסט 1955. הוא נטמן בפארק הזיכרון פיירמונט שבספוקיין. על שמו נקרא אצטדיון האתלטיקה בקמפוס המרכזי של אוניברסיטת המדינה של וושינגטון בפולמן, שהוקם בזכות תרומה שניתנה ב-1972 על ידי בנו של מרטין, דן.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1683-1684.
הערות שוליים

↑  Steward, Edgar I. Washington, Northwest Frontier, Vol. II, New York: Lewis Historical Publications, Co., 1957, pp. 296–97
↑  "Clarence Martin taking the state oath". Spokane Daily Chronicle. Washington. (photo). January 11, 1933. p. 1.
↑  Spokesman Review, April 19, 1933 p. 3
↑  Missildine, Harry (January 22, 1972). "It'll be 'Martin Stadium'". Spokesman-Review. p. 10.
↑  Bond, Rowland (January 21, 1972). "$250,000 given WSU". Spokane Daily Chronicle. p. 1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n87891247  SNAC: w64j3fsd  VIAF: 77845098   WorldCat (עם VIAF): 77845098
מזרק (בית המקדש)

מזרק מכסף שהוכן על ידי מכון המקדש ומוצג בבית הכנסת במושב נוב. ניתן להבחין בתחתית המחודדת המונעת מהמזרק לעמוד.
מִזְרָק היה כלי שרת ששימש במשכן ובבית המקדש לצורך קבלת דם הקרבנות, הולכתו וזריקתו (ומכאן שמו).
במשכן

מזרק נחושת מוזכר בציווי על הכנת המשכן כאחד מכלי מזבח העולה:
וְעָשִׂיתָ סִּירֹתָיו לְדַשְּׁנוֹ, וְיָעָיו וּמִזְרְקֹתָיו וּמִזְלְגֹתָיו וּמַחְתֹּתָיו, לְכָל כֵּלָיו תַּעֲשֶׂה נְחֹשֶׁת.
וכן בתיאור עשיית המזבח:
וַיַּעַשׂ אֶת כָּל כְּלֵי הַמִּזְבֵּחַ: אֶת הַסִּירֹת וְאֶת הַיָּעִים וְאֶת הַמִּזְרָקֹת, אֶת הַמִּזְלָגֹת וְאֶת הַמַּחְתֹּת; כָּל כֵּלָיו עָשָׂה נְחֹשֶׁת.
מזרק כסף מוזכר גם כחלק מקרבנות הנשיאים לחנוכת המשכן:
קַֽעֲרַת־כֶּסֶף אַחַת, שְׁלֹשִׁים וּמֵאָה מִשְׁקָלָהּ, מִזְרָק אֶחָד כֶּסֶף, שִׁבְעִים שֶׁקֶל בְּשֶׁקֶל הַקֹּדֶשׁ, שְׁנֵיהֶם מְלֵאִים סֹלֶת בְּלוּלָה בַשֶּׁמֶן לְמִנְחָה.
בבית המקדש הראשון

בתיאור מקדש שלמה נאמר שהוכנו מזרקים מנחושת ומזהב. לדעת מגן ברושי, מזרקי הזהב לא שימשו לזריקת דם אלא לקישוט בלבד.
בין כלי המקדש שהשיב כורש לששבצר לאחר שנבזזו מהמקדש הראשון בידי נבוכדנצאר מוזכרים:
וְאֵלֶּה מִסְפָּרָם: אֲגַרְטְלֵי זָהָב שְׁלֹשִׁים, אֲגַרְטְלֵי כֶסֶף אָלֶף, מַחֲלָפִים תִּשְׁעָה וְעֶשְׂרִים. כְּפוֹרֵי זָהָב שְׁלֹשִׁים, כְּפוֹרֵי כֶסֶף מִשְׁנִים אַרְבַּע מֵאוֹת וַעֲשָׂרָה, כֵּלִים אֲחֵרִים אָלֶף.
לפי התלמוד הבבלי ורוב המפרשים המסורתיים, 'כְּפוֹרים' הם המזרקים, והם נקראו כפורים משום ש"כיפור" משמעותו "קינוח", ובמזרק הכהן היה מקנח את הדם שניתז על אצבעו.
פרשנים אחרים מפרשים לפי התלמוד הירושלמי שה"אגרטלים" הם המזרקים, ושמם נקרא משום שאוגרים את דמו של הקרבן.
בבית המקדש השני

בבית המקדש השני היו מזרקי כסף ומזרקי זהב. בעת הקרבת קרבן פסח, עמדו הכהנים לקבל את דם הקרבנות בשתי שורות: שורה אחת של מזרקי כסף (בלשון המשנה "בזיכים") ושורה אחת של מזרקי זהב.
תיאור

המזרק היה עשוי, כאמור, מנחושת, כסף או זהב. בית הקיבול של המזרק נועד להכיל את כל 'דם הנפש' של הקרבן, דהיינו הדם שיוצא בזמן השחיטה. בעל החיים הגדול ביותר שקרב על המזבח הוא פר, ולפי בדיקת מכון המקדש כמות 'דם הנפש' של פר היא כארבעה ליטרים, וזהו נפחם של המזרקים שאותם הם ייצרו.
מאפיין מיוחד של המזרקים הוא העובדה שלא היו להם "שוליים", כלומר בסיס, כדי שלא ניתן יהיה להניח אותם. הסיבה לכך היא שאם יניחו את המזרק עם הדם, הדם עלול להיקרש ולא יוכלו לזרוק אותו על המזבח. כדי לענות על צורך זה, במכון המקדש ייצרו מזרקים עם בליטה חדה בתחתיתם המונעת מהם לעמוד.
בארכאולוגיה

לפי חוקרים אחדים, כלי חרס שנתגלו במקדשים אליליים מסוימים הם למעשה מזרקי דם, אך חוקרים אחרים מפקפקים בהשערה זו.
תעודות ממקדש יב מעלות שגם שם היו מזרקים מכסף ומזהב.
שימושים נוספים

בספר עמוס מוזכרים ”הַשֹּׁתִים בְּמִזְרְקֵי יַיִן”, ולפי פירוש רד"ק הכוונה לאנשים השותים יין מתוך מזרק, שהוא גדול, ולא מתוך כוס או גביע.
לפי חלק ממפרשי המשנה, מזרק מחרס שימש לקיבול המים ששימשו לטהרת מצורע.
הערות שוליים

↑  ספר מלכים א', פרק ז', פסוק מ"ה
↑  ספר דברי הימים ב', פרק ד', פסוק ח'
1 2 3  אנציקלופדיה מקראית, כרך ד', ירושלים תשכ"ג, עמ' 785.
↑  תלמוד בבלי, מסכת זבחים, דף כ"ה, עמוד א', ופירוש רש"י דיבור המתחיל "כפורי"; פירוש רש"י על עזרא, א', י' דיבור המתחיל "כפורי"
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת יומא,  פרק ג', הלכה ח' דף י"ט, עמוד א'; פירוש המלבי"ם על עזרא, א', י'
↑  משנה, מסכת פסחים, פרק ה', משנה ה'
↑  משנה, מסכת פסחים, פרק ה', משנה ה'; תלמוד בבלי, מסכת פסחים, דף ס"ד, עמוד ב'; משנה תורה לרמב"ם, הלכות קרבן פסח, פרק א', הלכה י"ג
↑  ראו למשל: זאב ספראי וחנה ספראי, משנת ארץ ישראל: נדרים, עמ' 81; וראו גם: יהושע בראנד, כלי החרס בספרות התלמוד, ירושלים תשי"ג, עמ' רע"ה–רפ"א ועמ' תכ"ד–תכ"ח
↑  ספר עמוס, פרק ו', פסוק ו'
↑  פירוש הרמב"ם, רבי רבי שמשון משאנץ ורבי עובדיה מברטנורא למשנה, מסכת נגעים, פרק י"ד, משנה א'
פרוטיגר אירו

סגנון חזותי פרוטיגר אירו בעיצוב ממשק משתמש ( KDE Plasma 4 מ-2011)
פרוטיגר אירו (Frutiger Aero), הנקרא גם Web 2.0 Gloss, הוא עיצוב ממשק משתמש ואסתטיקה אינטרנטית המבוססים על Windows Aero. שמו של העיצוב נובע משמו של אדריאן פרוטיגר, מעצב גופנים שווייצרי שהיה אחראי לרבים מהגופנים ההומניסטיים ששימשו לעיתים קרובות בממשקי מחשוב ישנים יותר. העיצוב מאופיין בשימוש הרב שלו בתכונות סקאומורפיות מבריקות ונוצצות יחד עם עיבודים ממוחשבים של טבע, אוויר ומים המוצגים לצד טכנולוגיות מודרניות. העיצוב היה פופולרי בשנות ה-2000 מכיוון שהאופי הסקאומורפי שלו נועד להפוך אותו לנגיש יותר לצרכנים, אך יצא משימוש בשנות ה-2010 עקב מעבר למינימליזם בעיצובי ממשק משתמש.
מאפיינים

פרוטיגר אירו כולל בדרך כלל צבעים בהירים, סקאומורפיזם, מרקמים מבריקים וצילום בוקה. מוטיבים עיצוביים נפוצים כוללים שמיים כחולים, דשא, מים, כדורים מבריקים ודגים טרופיים. פילוסופיית העיצוב של פרוטיגר אירו תוארה בתור "רטרו-עתידנית " ומייצגת תקופה של "אופטימיות טכנולוגית", והאסתטיקה עצמה כונתה "משחקית" ו"מקסימליסטית".
אמנדה ברנן אמרה על פרוטיגר אירו כי "יש הרבה תקווה באסתטיקה הזו שאין ל- Y2K".
היסטוריה

Nintendo Wii
אייפוד ירוק
בעוד שהסגנון היה פופולרי מאמצע שנות ה-2000 ועד תחילת שנות ה-2010, המונח "פרוטיגר אירו" נכנס לשימוש נפוץ הרבה יותר מאוחר, ונטבע ב-2017 על ידי סופי לי מהמכון למחקר אסתטיקה לצרכנות כדי לתאר אסתטיקה פופולרית בערך מ-2005 עד 2013. במהלך תקופה זו, מכשירי מסך מגע החלו להיכנס לזרם המרכזי, ועיצובים סקאומורפיים וידידותיים שימשו כדי להתאים צרכנים חדשים לטכנולוגיה מבוססת מגע. מוצרים פופולריים המשלבים את מה שנקראא מאוחר יותר "פרוטיגר אירו" כוללים טכנולוגיה כמו הדור הראשון של אייפון, Samsung Galaxy S ו-Windows Vista, כמו גם משחקי וידאו כמו The Sims 3 ו- Fruit Ninja. כמו כן, הפופולריות של האסתטיקה התפשטה מעבר לטכנולוגיה, ואת השפה העיצובית ניתן למצוא במוצרים נוספים של תקופת הזמן, כמו מזגנים, חומרי כביסה ורהיטים.
האסתטיקה ראתה מאז התעוררות בקרב הקהילה המקוונת, עם סרטונים המנתחים מגוון ממשקים שפורסמו ב-TikTok וב-YouTube תחת ההאשטאג #frutigeraero בשנת 2023. בנוסף, הסאברדיט, r/frutigeraero, הוקם כדי לדון בסגנון העיצוב הספציפי הזה. האסתטיקה צברה פופולריות בקרב דור ה-Z בין היתר בשל נוסטלגיה, וכיוון שהיא משמשת אלטרנטיבה מקסימליסטית לסגנונות תאגידיים מינימליסטיים מודרניים כגון Corporate Memphis. בנוסף, אמנדה ברנן הצהירה כי העניין המודרני עשוי לנבוע מהדימויים והאופטימיות הממוקדת בטבע של Frutiger Aero עקב חששות משינויי אקלים בקרב דור ה-Z.
ראו גם

בליס (תמונה)
הערות שוליים

↑  Salah, Faisal (2024-04-27). "Niche aesthetics finding popularity on social media, from Frasurbane to Frutiger Aero". The National (באנגלית). ארכיון מ-2024-07-19. נבדק ב-2024-07-19.
1 2 3  Bramley, Ellie Violet (2023-12-14). "Frutiger Aero: the Windows screen saver design trend taking TikTok by storm". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. ארכיון מ-2024-04-11. נבדק ב-2024-07-19.
1 2 3  Fear, Natalie (2024-01-04). "Why Gen Z is infatuated with the Frutiger Aero design aesthetic". Creative Bloq (באנגלית). ארכיון מ-2024-05-13. נבדק ב-2024-07-19.
1 2 3  "Unveiling the Mystery: Exploring the Fascinating World of Frutiger Aero". www.reeditionmagazine.com. ארכיון מ-2024-07-19. נבדק ב-2024-07-19.
1 2 3 4 5 6  Holliday, Laura (2023-02-03). "What is frutiger aero, the aesthetic taking over from Y2K?". Dazed (באנגלית). ארכיון מ-2024-07-19. נבדק ב-2024-07-19.
↑  "CARI | Aesthetic | Frutiger Aero". cari.institute. ארכיון מ-2024-07-19. נבדק ב-2024-07-19.
↑  Peñalosa, Gelene (2023-06-07). "Let's all welcome back the Frutiger Aero aesthetic, to give us a whiplash of good nostalgia in these trying times". POP! (באנגלית אמריקאית). ארכיון מ-2024-07-19. נבדק ב-2024-07-19.
יצירת אמנות המשלבת מוטיבים אופייניים לפרוטיגר אירו כולל צבעים בהירים, מים, בועות, משטחים מחזירי אור ודגים טרופיים
צבעים בהירים ומרקמים מבריקים אופייניים לעיצוב פרוטיגר אירו
נורמן ת'אגארד

| --- | --- |

 לידה:  3 ביולי 1943 (בן 81) מריאנה, ארצות הברית 
 מידע כללי
 בשירות:  אסטרונאוט בשירות נאס"א
 לאום:  ארצות הברית אמריקאי
 השכלה:  אוניברסיטת פלורידה  אוניברסיטת המדינה של פלורידה  Paxon School for Advanced Studies 
 תקופת השירות:  1978–1995 (כ־17 שנים)
 זמן שהייה בחלל:  202,404 דק' 
 ביוגרפיה בנאס"א:  נורמן ת'אגארד
 משימות
 STS-7, STS-42, STS-71, STS-30, STS-51-B, סויוז TM-21 
 עיטורים
  מדליית השירות המצטיין של נאס"א (3 פעמים)
 
נורמן ארל ת'אגארד (באנגלית: Norman Earl Thagard; נולד ב-3 ביולי 1943) הוא מדען אמריקאי ואסטרונאוט מטעם נאס"א. ת'אגארד הוא קצין צי ארצות הברית בדימוס. טס לחלל במשך חמש טיסות וצבר שהות של למעלה מ-140 ימים בחלל.
ביוגרפיה

לאחר שחרורו מצי ארצות הברית, בינואר 1978 החל ת'אגארד החל לעבוד בנאס"א. באוגוסט 1979 השלים ת'אגארד תקופת הכשרה של שנה אחת, מה שהפך אותו כשיר למשימה בתפקיד מומחה למשימה בטיסות עתידיות של מעבורות חלל.
בשנת 1983 השתתף תגרד במשימה STS-7; בשנת 1985 השתתף במשימה STS-51-B; בשנת 1989 השתתף במשימה STS-30; בשנת 1992 היה ת'אגארד מפקד המטען במשימה STS-42 (רונלד גרייב היה מפקד צוות).
משימתו האחרונה של ת'אגארד הייתה בשנת 1995 במעבורת החלל סויוז TM-21. החללית התחברה לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 17 בפיקוד אלכסנדר ויקטורנקו. לאחר קבלת אחריות על תחנת החלל משלחת מס' 18 בפיקוד ולדימיר דז'ורוב החלה את פעילותה. בכך היה ת'אגארד היה לאמריקאי הראשון ששוגר ברכב חלל רוסי, והוא נחשב הקוסמונאוט האמריקאי הראשון. במהלך משימה זו, שערכה 115 יום, נערכו 28 ניסויים. המשימה הסתיימה בנחיתה במרכז החלל קנדי במעבורת החלל אטלנטיס STS-71 ב-7 ביולי 1995.
ת'אגארד הוא פרופסור מוסמך ומייסד ומנכ"ל של מרכז למידה העוסק במדעי החלל.
ת'אגארד זכה בפרסים רבים ובין היתר: מדליית האוויר, מסדר הידידות של רוסיה, מדליית שירות נאס"א וכניסה להיכל התהילה של האסטרונאוטים.
יוזפינה, נסיכת באדן

יוזפינה, נסיכת באדן (בגרמנית: Josephine von Baden‏, 21 באוקטובר 1813 - 19 ביוני 1900), הייתה בתו של קרל, הדוכס הגדול של באדן ואשתו של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן.
ביוגרפיה

יוזפינה נולדה ב-21 באוקטובר 1813 במנהיים, לקרל, הדוכס הגדול של באדן ולסטפני דה בוארנה, בתו של קלוד דה בוהארנה. ב-8 בדצמבר 1818 מת אביה קרל, וזיגמונד פון גמינגן-הורנברג וטרשקלינגן מונה לאפוטרופוס על יוזפינה ואחיותיה.
ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. על צאצאיה נמנים כיום בתי המלוכה הרומני, היוגוסלבי, הבלגי והלוקסמבורגי. ב-19 ביוני 1900 מתה יוזפינה בזיגמרינגן, והיא בת 86 שנים.
משפחתה

ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
לאופולד, נסיך הוהנצולרן (1835–1905)
סטפני, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1837–1859), התחתנה עם פדרו החמישי, מלך פורטוגל
קרול הראשון, מלך רומניה (1839–1914)
אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1841–1866)
פרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1843–1904)
מריה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1845–1912), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה
אמיר בל

| --- | --- |

 לידה:  21 במאי 1996 (בן 28) איסט ברונסוויק, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 עמדה:  רכז, קלע
 גובה:  1.93
 מספר:  3
 מכללה:  אוניברסיטת פרינסטון
 דראפט:  לא נבחר, 2018
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019–2020   2020–2022   2022– 2023   2023 - נוכחי:  פורטיטודו אגריג'נטו   קואלה לומפור דרקונים   הפועל באר שבע   ברוזה במברג   ק.ק ולוצלאווק
 הישגים כשחקן
 שחקן ההגנה של השנה בליגת הקיסוס (2018)
 
אמיר בל (באנגלית: Amir Bell; נולד ב-21 במאי 1996) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בעמדת הרכז והקלע באנוויל ולוצלאווק.
קריירת תיכונים ומכללות

בל למד ושיחק כדורסל בבית הספר התיכון איסט ברונסוויק, שם דורג בשלושה כוכבים על יכולתו על פי ESPN ועל פי Yahoo!. הוא נבחר לאחד השחקנים הטובים במחוז בשנים 2013–2014.
בל למד באוניברסיטת פרינסטון, ובמקביל להשתתפותו בנבחרת המכללה, הוא גם עשה תואר בפוליטיקה. בעונתו הראשונה במכללה, היה בל השחקן היחיד במכללתו שפתח בכל 30 המשחקים. היחס של בל בין אסיסט לאיבוד היה 1.6 שהיה שביעי בכל ליגת הקיסוס. בל העמיד ממוצעים של 8.8 נקודות, 2.6 אסיסטים ו-3.0 ריבאונדים כשקלע ב-49.4 אחוזים מהשדה. בעונתו השנייה הוא פתח בכל 29 המשחקים בהם שותף ועזר לקבוצתו לרשום מאזן 7–22, כשרשם ממוצעים של 9.1 נקודות ו-2.5 ריבאונדים למשחק. בעונתו השלישית פתח בל בכל 30 המשחקים, והעמיד ממוצעים של 6.6 נקודות, 2.4 ריבאונדים ו-2.0 אסיסטים למשחק. בעונתו האחרונה הוא פתח בכל 29 המשחקים ונבחר לשחקן ההגנה של העונה, כשהוא מסיים במקום השני בליגה ביחס בין בין אסיסט לאיבוד עם 1.5, שלישי בחטיפות למשחק עם 1.4, ורביעי באסיסטים עם 3.7. בנוסף העמיד בל ממוצע של 10.9 נקודות ו-5.4 ריבאונדים.
קריירה מקצועית

ב-2018, חתם בל בפורטיטודו אגריג'נטו האיטלקית מהליגה האיטלקית השנייה. ב-29 משחקים בקבוצה, העמיד בל ממוצעים של 10.4 נקודות, 4.2 ריבאונדים ו-3.9 אסיסטים למשחק.
ב-2019, חתם בל בקואלה לומפור דרקונים המלזית מליגת ה-ASEAN. ב-17 משחקים בקבוצה, העמיד בל ממוצעים של 15.8 נקודות, 7.2 אסיסטים ו-7.0 ריבאונדים למשחק.
ב-16 במאי 2020, חתם בל בהפועל באר שבע מהליגה הישראלית עד תום העונה עם אופציה לעונה נוספת. ב-7 משחקים בקבוצה העמיד בל ממוצעים של 11.7 נקודות, 4.1 אסיסטים ו-3.7 ריבאונדים ב-30.7 דקות למשחק. בעקבות יכולתו הטובה הוחלט להאריך את חוזהו לעונה נוספת.
ב-22 ביוני 2022 חתם בברוזה במברג הגרמנית.
הערות שוליים

↑  חבר חדש-ישן לקפטן: אמיר בל בב"ש, באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל, ‏16 במאי 2020
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אמיר בל".
קוונטין ריצ'רדסון

| --- | --- |

ריצ'רדסון במדי ניו יורק ניקס
 לידה:  13 באפריל 1980 (בן 44) שיקגו שבאילינוי
 עמדה:  קלע, סמול פורוורד
 גובה:  1.98 מטר
 מספר:  5
 מכללה:  אוניברסיטת דה פול
 דראפט:  בחירה מספר 18, 2000 לוס אנג'לס קליפרס
 קבוצות כשחקן
 2000–2004   2004–2005   2005–2009   2009–2010   2010–2012   2013:  לוס אנג'לס קליפרס   פיניקס סאנס   ניו יורק ניקס   מיאמי היט   אורלנדו מג'יק   ניו יורק ניקס
 הישגים כשחקן
 זוכה תחרות השלשות של ה-NBA ‏(2005)
קוונטין למאר ריצ'רדסון (באנגלית: Quentin Lamar Richardson; נולד ב-13 באפריל 1980) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסמול פורוורד והקלע. ריצ'רדסון נחשב בשיאו לאחד מטובי קלעי השלשות בליגת ה-NBA, והוא זכה בתחרות השלשות של הליגה בשנת 2005.
ראשית הקריירה

ריצ'רדסון נולד בשיקגו שבאילינוי ללי ולאמה ריצ'רדסון. בצעירותו הוא שיחק כדורסל במסגרת הנבחרת של בית ספר תיכון ויטני יאנג בו למד. הוא סייע לקבוצת התיכון לזכות באליפות החטיבה שלה במדינת אילינוי ובאליפות הליגה של שיקגו בעונת 1997/1998, עם מאזן עונתי של 30 ניצחונות מול הפסד בודד. הוא נבחר על ידי המגזין USA Today לשחקן התיכונים המצטיין במדינה. ריצ'רדסון אף היה חלק מנבחרת הנוער של ארצות הברית שזכתה באליפות העולם לנוער ב-1998.
לאחר מכן החל ריצ'רדסון ללמוד באוניברסיטת דה פול בעיר מגוריו. הוא שיחק שתי עונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה, והשיג ממוצעי "דאבל דאבל" בקריירת המכללות שלו - 17.9 נקודות ו-10.2 ריבאונדים. בעונתו הראשונה (1999) זכה ריצ'רדסון בתוארי ה-MVP ו"פרשמן" השנה של ההתאחדות האזורית במסגרתה שיחקה נבחרת האוניברסיטה, ובשתי העונות שלו בקבוצה נכלל בחמישיית המצטיינים הראשונה של ההתאחדות האזורית ובנבחרת ה"אול-אמריקה" של ליגת המכללות.
לאחר שנתיים בלבד של לימודים באוניברסיטה החליט ריצ'רסון לעבור לקריירה מקצוענית בליגת ה-NBA. במהלך הקריירה שלו באוניברסיטת דה פאול הוא הפך לשחקן היחיד בתולדות הקבוצה שרושם מעל 1,000 נקודות, 500 ריבאונדים ו-100 שלשות, ולשחקן בעל מספר השלשות השביעי בגובהו בתולדותיה (117).
כתב היראטי

התפתחות מהכתב ההירוגליפי (משמאל לימין, בעמודה הראשונה, השלישית והחמישית משמאל) לכתב ההיראטי (בעמודה השנייה, הרביעית והשישית)
כתב היראטי (באנגלית: Hieratic) הוא אחת משלוש צורות הכתב שבהן נכתבה השפה המצרית הקדומה.
הכתב המצרי הראשון שנוצר הוא הכתב ההירוגליפי, הידוע כ"כתב החרטומים". כתב הירוגליפי הוא כתב אסתטי אך מסורבל ואיטי לכתיבה, ולכן התפתח ממנו הכתב המחובר המצרי הקרוי כתב היראטי. הכתב קיבל את שמו מהמילה היוונית היראטיקוס ("של כהן") בזמן שהכתב היה בשימוש לכתבי קודש בלבד. טקסטים חילוניים לשימוש יומיומי נכתבו בכתב אחר, שלישי, הכתב הדֶמוֹטִי.
מבנה הכתב ההיראטי מקביל לכתב ההירוגליפי. השינויים שחלו בתווים של הכתב ההיראטי אירעו משום שניתן היה לכתבם מהר יותר עם מברשת או קנה ודיו על פפירוס. ככלל, לא ניתן, או קשה ביותר להכיר את הציור שעליו מתבסס התו. מכיוון שהמודלים עליהם התבססו היו ידועים היטב, ובשימוש קבוע במהלך ההיסטוריה המצרית לא סטו הסמלים ההיראטים רחוק מהם. עם זאת, השיטה שונה מהכתב ההירוגליפי בכמה מובנים חשובים.
הכתב ההיראטי נכתב מימין לשמאל בלבד. בזמנים קדומים השורות היו מאונכות ומאוחר יותר, בערך משנת 2000 לפנה"ס עברו השורות להיות אופקיות. עקב כך מגילות הפפירוס נכתבו בטורים ברוחב משתנה.
לתווים בכתב ההיראטי היו סיומות כך ששני תווים, אך לא יותר משניים, יכולים היו להיכתב בהינף קולמוס אחד.
כתוצאה מהקושי לקוראו, כללי האיות בכתב ההיראטי היה נוקשים יותר מאשר בכתב ההירוגליפי. שינויים מהנוסח האחיד בזמן מסוים היו שוליים. אבל, במהלך התקופות, האיות התפתח והשתנה. כתוצאה מכך, כתבים היראטיים אינם תואמים בדיוק לטקסטים הירוגליפיים מקבילים, הן במיקום הסימנים והן בצורת איות המילה.
הכתב ההיראטי עשה שימוש בסימנים מבדילים על מנת להבחין בין שני סימנים שהפכו דומים עקב הכתב המחובר. לדוגמה, לסימן רגל הפרה נוסף צלב מזהה, מכיוון שבכתב ההיראטי הוא דמה לסימן עבור רגל האדם. סימנים היראטיים מסוימים הועתקו לכתב ההירוגליפי.
כל המסמכים הנפוצים: מכתבים, קטלוגים, וצווים רשמיים נכתבו בכתב ההיראטי, כמו גם טקסטים ספרותיים ודתיים. בחייהם של המצרים שיחק הכתב ההיראטי תפקיד חשוב יותר מאשר הכתב ההירוגליפי וגם נלמד מוקדם יותר בבתי הספר. במשרדים הוחלף הכתב ההיראטי בכתב דמוטי במאה השביעית לפנה"ס, אך נותר הכתב שבשימוש כתבי הקודש מסוגים שונים. הטקסטים ההיראטיים האחרונים מקורם בסוף המאה הראשונה - תחילת המאה השנייה לספירה.
ראו גם

כתבי המארות
אבן רוזטה
הוראותיו של אמנמחת
עונת 2023/2024 בליגת העל הסעודית

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  11 באוגוסט 2023 – 27 במאי 2024 (291 ימים)
 מספר משתתפות:  18
 הזוכה:  אל-הילאל 
 מספר משחקים:  306
 מספר שערים:  909 (2.97 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  2,496,510 (8,159 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו   (35 שערים)
 → 2022/20232024/2025 ←
 
עונת 2023/2024 בליגת העל הסעודית הייתה העונה ה-48 של ליגת העל הסעודית כליגת הכדורגל הבכירה בערב הסעודית, מאז שהוקמה בשנת 1976.
אל-הילאל היא הקבוצה שזכתה באליפות, שהייתה גם האליפות ה-19 בתולדותיה.
בסיום העונה, אל-חזם, א-טאי ואבהא ירדו לליגת המשנה.
בעונה זו נשבר שיא כמות הצופים בהיסטוריה של הליגה, עם 2,496,510 צופים בסך הכל.
שינויים במבנה הליגה

ב-14 באפריל 2022 הודיעה התאחדות הכדורגל הסעודית שמספר הקבוצות בליגת העל הסעודית יגדל ל-18 קבוצות החל מעונת 2023/2024. על-כן, רק שתי קבוצות ירדו לליגת המשנה הסעודית בתום עונת 2022/2023, בעוד ארבע קבוצות העפילו מליגת המשנה הסעודית לליגת העל הסעודית בתום העונה.
קבוצות

ליגת העל הסעודית בעונה זו כללה 18 קבוצות, 14 ששיחקו בליגה בעונת 2022/23, אליהן הצטרפו אל-אהלי, אל-חזם, אל-אוח'דוד וא-ריאד שהעפילו בסיום עונת 2022/2023 מליגת המשנה הסעודית:
| קבוצה | עיר | מאמן | קפטן | אצטדיון | מספר מושבים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אבהא | אבהא | דרום אפריקה פיטסו מוסימאנה | תוניסיה סעד בגיר | סולטאן בן עבד אל-עזיז | 20,000 |
| אל-אהלי | ג'דה | גרמניה מתיאס יאייסלה | ברזיל רוברטו פירמינו | קריית הספורט המלך עבדאללה | 62,345 |
| אל-איתיפאק | דמאם | אנגליה סטיבן ג'רארד | הולנד ג'ורג'יניו ויינאלדם | הנסיך מוחמד בן פהד | 35,000 |
| אל-פתח | אל-מוברז | קרואטיה סלאבן ביליץ' | ערב הסעודית מוחמד אל-פוהייד | הנסיך עבדאללה בן ג'לווי | 26,000 |
| אל-פייחה | אל-מג'מעה | סרביה ווק רשוביץ' | ערב הסעודית סאמי אל-ח'ייברי | קריית הספורט אל-מג'מעה | 7,000 |
| אל-חזם | א-רס | אורוגוואי חוסה דניאל קארניו | ערב הסעודית אבודרהם אל-דחל | אל-חזם | 8,000 |
| אל-הילאל | ריאד | פורטוגל ז'ורז'ה ז'סוס | ערב הסעודית סלמאן אל-פרג' | המלך פהד | 68,752 |
| אל-איתיחאד | ג'דה | ארגנטינה מרסלו גז'ארדו | מצרים אחמד חגאזי | קריית הספורט המלך עבדאללה | 62,345 |
| אל-ח'ליג' | סייהאת | פורטוגל פדרו אמנואל | פורטוגל פאביו מרטינש | הנסיך מוחמד בן פהד | 35,000 |
| א-נסר | ריאד | פורטוגל לואיש קסטרו | פורטוגל כריסטיאנו רונאלדו | אוניברסיטת המלך סעוד | 25,000 |
| אל-אוח'דוד | נג'ראן | סלובקיה מרטין סבלה | ערב הסעודית חוסיין א-זבדאני | הנסיך הזלול | 12,000 |
| א-ראא'ד | בוריידה | קרואטיה איגור יוביצ'ביץ' | מרוקו מוחמד פוזיר | המלך עבדאללה | 25,000 |
| א-ריאד | ריאד | ברזיל אודאיר הלמן | זימבבואה נוולדג' מוסונה | הנסיך טורקי בן עבד אל-עזיז | 15,000 |
| א-שבאב | ריאד | פורטוגל ויטור פריירה | מרוקו רומן סאיס | הנסיך פייסל בן פהד | 22,500 |
| א-תעאוון | בוריידה | ברזיל פריקלס צ'מסוקה | הולנד אשרף אל-מהדיוי | המלך עבדאללה | 25,000 |
| א-טאי | חאיל | אורוגוואי לאונרדו ראמוס | גינאה ביסאו אלפא סמדו | הנסיך עבד אל-עזיז בן מוסאעד | 12,000 |
| אל-ווחדה | מכה | יוון יורגוס דוניס | ערב הסעודית וליד באח'שווין | המלך עבד אל-עזיז | 38,000 |
| דמכ | ח'מיס מושייט | רומניה קוסמין קונטרה | אלג'יריה פארוק שאפעי | הנסיך סולטאן בן עבד אל-עזיז | 20,000 |