stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תמיד (סרט)
הפקה

ספילברג הודה שבזמן יצירת מלתעות ב-1974, הוא ודרייפוס החליפו סתירות מ"איש בשם ג'ו", שנחשב לסרט מלחמה "קלאסי", ששניהם רצו לעשות מחדש. בתור "בדיחה מבפנים", קליפ מתוך A Guy Named Joe כלול בסצנה ב-Poltergeist שספילברג הפיק. דרייפוס ראה את המלודרמה משנת 1943 "לפחות 35 פעמים." עבור שפילברג, שנזכר שראה אותה כילד בשעת לילה מאוחרת, "זה היה אחד הסרטים שהעניקו לו השראה להיות במאי קולנוע," יצירת קשר רגשי לזמנים שאביו, יוצא חיל האוויר במלחמה, עבר. שני החברים ציטטו צילומים בודדים מהסרט זה לזה, וכשהתעוררה ההזדמנות, שנים מאוחר יותר, נפתרו לשחזר את הפנטזיה של ימי המלחמה. דמותה של אודרי הפבורן של Hap חולקת את שמה עם המילה האנגלית hap, שמשמעותה 'המטרה שלך בחיים'. הצילום הראשי החל ב-15 במאי 1989; ההפקה התרחשה בצפון מערב מונטנה ביער הלאומי קוטנאי, עם כמה סצנות שצולמו בליבי וסביבתה. כ-500 מתושביו גויסו לסרט כניצבים כדי לפעול ככבאים פראיים. הסצנות שבהן המטוס טס מעל האגם בתחילת הסרט ונוחת באגם בסוף הסרט צולמו באגם בול, דרומית לטרויה. הסצנות המתרחשות ב"פלט רוק, קולורדו", צולמו בשדה התעופה אפרתה ובסביבתו במזרח וושינגטון. הסצנה שבה פיט והאפ צועדים בשדה החיטה צולמה ב-Sprague, דרום-מערבית לספוקן, שם בילו שבועיים בצילומים ביוני. צילומים של השריפות של הפארק הלאומי ילוסטון משנת 1988 שימשו לרצפי השריפות. ההפקה הסתיימה באוגוסט 1989 והסרט יצא לאקרנים. זמן מה לאחר מכן, הפבורן פרשה ממשחק ומתה ב-1993 בביתה בשווייץ מסרטן התוספתן אשר ממנו סבלה זמן מה.
הפצה

נפתח תמיד במקום ה-5 בקופות של אותו שבוע, והכניס $3,713,480, כאשר הוא מתחרה עם National Lampoon's christmas vacation, Tango & Cash, The War of the Roses ו-בחזרה לעתיד 2. למרות שכיום הסרט נחשב רק להצלחה כלכלית צנועה בהשוואה למיזמים אחרים של שפילברג, הסרט החזיר תשואות בהכנסות של 43,858,790 דולר בארצות הברית ו-30,276,000 דולר בשטחים זרות, בסכום כולל של 74,134,790 דולר ברחבי העולם.
הערות שוליים

↑  Always (1989) - IMDb (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2022-03-25
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7517341-4  LCCN: no2007109999  VIAF: 184960554   WorldCat (עם VIAF): 184960554
נחום ורלינסקי

נחום ורלינסקי ורעייתו דינה
נחום ורלינסקי (13 באוקטובר 1895 – 27 באוקטובר 1973) היה מנכ"ל תנובה (1937–1970).
קורות חיים

ורלינסקי נולד במחוז יליזבטגרד באוקראינה (אז חלק מהאימפריה הרוסית), למשפחת סוחרים ציונים. בנעוריו קיבל חינוך מסורתי ועברי, בהמשך למד במכון הנוירולוגי בסנקט פטרבורג, בפקולטה למשפטים באוניברסיטת אודסה (הוסמך ב-1920), בפקולטה לכלכלה באוניברסיטה הפוליטכנית באודסה. היה פעיל בצעירי ציון.
בהיותו סטודנט בסנקט פטרבורג ב-1916 נעצר על ידי הבולשת הממשלתית במהלך השתתפות בוועידה ציונית באודסה ונכלא למשך 4 חודשים. לאחר מהפכת פברואר ב-1917, כשבוטלו האיסורים על פעילות ציונית, היה יושב ראש צעירי ציון ביליזבטגרד ופעיל במוסדות עירוניים וקואופרטיביים, וב-1918 נבחר כחבר הלשכה המרכזית של צעירי ציון באוקראינה. החל מ-1920 נאסרה שוב פעילות ציונית, ותנועת צעירי ציון הפכה למחתרתית. באפריל 1922 השתתף בוועידה השלישית של צעירי ציון, שנערכה בחשאי, אך קיומה נודע לרשויות, והוא נאסר באוגוסט 1922 ונשפט עם עשרה מחבריו לשנתיים מאסר ועבודות כפייה. במשך שנה נאסר בקייב ולאחר מכן הוגלה לולדימיר בהמתנה למדינה שתסכים לקלוט אותו. ב-1924 הגיע לברלין, המשיך שם בפעילותו במרכז צעירי ציון כשנה.
נישא לדינה רדומיסלסקי, אחותו של גריגורי זינובייב, ממייסדי ומנהיגי המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, שהוצא להורג ב-1936 במסגרת הטיהורים הגדולים של יוסיף סטלין.
ב-1925 עלה לארץ ישראל. אשתו עבדה כרופאת משפחה בקופת חולים כללית. בנם היחיד מיכאל, שנולד ב-1923, נפטר בינקותו ב-1925 (י"ג אייר תרפ"ה), נקבר בבית הקברות טרומפלדור.
ורלינסקי היה מזכיר המשק בנהלל עד 1930, אז עבר לנהל את מטה תנובה בחיפה על פי בקשת אליעזר יפה, מנכ"ל תנובה ואיש נהלל. לאור התנגדות ועד נהלל לעזיבתו הועברה הסוגיה להכרעת ברל כצנלסון שקבע כי ורלינסקי יעבור לתנובה.
ב-1937 התמנה למנכ"ל תנובה במקום אליעזר יפה, שפרש בשל מחלה. ורלינסקי ניהל את תנובה 33 שנה, במהלך תקופה זו הצטרפו אליה מעל 400 יישובים של ההתיישבות העובדת וחקלאים פרטיים. תנובה, שהוקמה כאגודה שיתופית לשיווק משותף של תוצרת חקלאית, הפכה תחת ניהולו למונופול ששלט בשוק הישראלי, הן על רוב אספקת המזון לצרכנים והן על אמצעי השיווק ליצרנים. ורלינסקי פעל לקביעת מכסות ייצור, והכללת תנובה במועצות הייצור השונות, ולחינוך לצריכת חלב באמצעות תוכנית חלוקת חלב בבתי הספר. הוא החשיב את עקרון השיווק המאורגן השיתופי כזהה בחשיבותו לעקרונות אחרים של תנועת העבודה - עבודה עצמית ועזרה הדדית. בשל תפקידו המרכזי במשק הישראלי, בכתבות וראיונות רבים בעיתונות הובאה התייחסותו של ורלינסקי לסוגיות בייצור ושיווק, לגבי תוצרת החלב, הירקות, הפירות, הביצים ועוד, כמו גם בנושאים כלליים של המשק ההסתדרותי.
ב-1970 פרש מתפקידו כמנכ"ל אך מונה ליושב ראש מועצת המנהלים של תנובה. בשנת 1971 זכה בפרס העבודה "למפעל חיים" מטעם ההסתדרות הכללית.
ורלינסקי עסק כל השנים גם בפעילות ציבורית. בשנות ה-30 נבחר כחבר הנהלת הדר הכרמל וחבר ועד לשכת המסחר בחיפה. היה ציר מטעם מפא"י בקונגרסים הציוניים ה-14, ה-15, ה-16 וה-20 ונבחר לחבר הוועד הפועל הציוני. היה חבר מועצת ההסתדרות, מונה ב-1955 לחבר מועצת המנהלים של בנק לאומי, חבר המרכז החקלאי, חבר המחלקה להתיישבות. במלחמת העצמאות מונה על ידי בן-גוריון כאחראי להספקת המזון לירושלים הנצורה. היה  חבר בוועדה הכלכלית המייעצת לראש הממשלה (בתקופת דוד בן-גוריון ומשה שרת). הוצע לו תפקיד שר החקלאות אך העדיף להמשיך בתפקידו כמנכ"ל תנובה. היה חבר הנהלת בנק הדואר וב-1962 מונה ליושב ראש.
לאחר פרישתו כתב את הספר "בלבטי התנובה" המתאר את התפתחות תנובה בתקופתו, שיצא לאור ב-1973, מספר חודשים לפני מותו של ורלינסקי. ורלינסקי נפטר ב-1973 ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
לקריאה נוספת

נחום ורלינסקי, בלבטי התנובה, הוצאת מרכז תנובה, 1973
הערות שוליים

↑  ברכה לבבית, הפועל הצעיר, 1 במאי 1925
↑  מודעות אבל, הפועל הצעיר, 11 במאי 1925
↑  צילום קבר הבן מיכאל, בדף פייסבוק "חיים של אחרים"
↑  על מותו של נחום ורלינסקי ז"ל, דבר, 31 באוקטובר 1973
1 2 3  יהושע משולח, מפעל חייו של נחום ורלינסקי, דבר, 31 במרץ 1971
↑  זאב גלילי, תנובה - האוטו כבר לא שלנו וגם לא ירוק, בבלוג "היגיון בשגעון"
↑  נ. ורלינסקי:עובדי תנובה נדרשים להגדיל את פריון עבודתם, דבר, 15 ביולי 1956
1 2  מנהל תנובה, נחום ורלינסקי פורש לאחר 41 שנות עבודה, למרחב, 21 בדצמבר 1970
1 2  ורלינסקי: בעוד שנים אחדות תגיע הרווחה למשק החלב בארץ, למרחב, 6 ביולי 1959
↑  ננעלה ישיבת המרכז החקלאי שהוקדשה לדיון על "תנובה", דבר, 8 בפברואר 1963
↑  ⁨נחום ורלינסקי: הסיכוי הגדול - יצוא חקלאי ⁩, למרחב, 13 במרץ 1966
↑  נחום ורלינסקי, מה נאכל וכיצד נקנה בעשור הבא, דבר, 18 ביוני 1969
↑  חמאת יבוא או לא?, הארץ, 21 בדצמבר 1958
↑  צוואר הבקבוק בשקיק החלב, על המשמר, 3 במרץ 1967
↑  כשלון בתכנון ייצור הירקות, הארץ, 8 במאי 1962
↑  10 טון עגבניות מושמדות מדי יום, קול העם, 11 ביוני 1954
↑  סיכום העונה במפעל הסוכר, הארץ, 29 ביולי 1956
↑  ⁨יצוא ההדרים יעלה ב־ 100%, הארץ, 20 בספטמבר 1959
↑  מגדלי הפירות דורשים הפסקת מטע כרמים ועצי נשירים⁩, הארץ, 7 במאי 1962
↑  ורלינסקי על הסכנות ליצוא החקלאי⁩, הארץ, 4 במרץ 1962
↑  ⁨חילוקי דעות לגבי ההצעה לבטל את צו הריבית, מעריב, 1 בדצמבר 1969
1 2 3  ⁨הערכה לשיווק שיתופי, דבר, 2 באפריל 1971
↑  הזוכים בפרס העבודה תשל"א, מעריב, 11 במרץ 1971
↑  נ. ורלינסקי ומ. ה. זקס למועצת מנהלי בל"ל, חרות, 30 בינואר 1955
↑  מועצות המנהלים לדורותיהם, באתר "הבנק"
↑  נחום ורלינסקי, באתר מוזיאון תנובה
↑  נ. ורלינסקי יושב ראש בנק הדואר, מעריב, 27 ביוני 1962
↑  מת נחום ורלינסקי, דבר, 29 באוקטובר 1973
↑  נחום ורלינסקי באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306181005171  ISNI: 0000 0004 0251 7919  VIAF: 3826160667696603560000   WorldCat (עם VIAF): 3826160667696603560000
ניקולא באטום

ניקולא באטום (בצרפתית: Nicolas Batum; נולד ב-14 בדצמבר 1988 בליזיאוקס) הוא כדורסלן צרפתי, המשחק בקבוצת לוס אנג'לס קליפרס מליגת ה-NBA. גובהו 2.06 מטר. משחק בעמדת הסמול פורוורד, אך יכול לשחק גם בעמדת הקלע.
קריירה > לה-מאן סארת

באטום החל לשחק בקבוצת לה-מאן סארת בשנת 2006, ובשנה זו זכה עמה באליפות ליגת העל הצרפתית. הוא זכה בתואר ה-MVP של טורניר אלברט שווייצר עד גיל 18 2006 שנערך במנהיים. בשנת 2007 הוא סיים עם לה מאן במקום השני בליגת העל הצרפתית, וסיים את עונת 2006/2007 עם ממוצעים של 3.4 נקודות, 2.5 ריבאונדים ו-0.5 אסיסטים ב-13 דקות למשחק.
בעונת 2007/2008 באטום התגלה לעיני העולם, כאשר הציג יכולת מרשימה במשחקיה של לה מאן ביורוליג. הוא קבע ממוצעים בליגה הצרפתית של 12.3 נקודות, 5 ריבאונדים ו-3.6 אסיסטים ב-28 דקות.
קריירה > פורטלנד טרייל בלייזרס

בעקבות יכולתו הטובה הוא נרשם לדראפט ה-NBA 2008 ונבחר במקום ה-25 על ידי יוסטון רוקטס, אשר מיד העבירה אותו לקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס. בזמן שביתת שחקני ה-NBA בעונת 2011/2012, שיחק באטום בקבוצת נאנסי. במהלך 7 עונותיו כשחקן הטרייל בלייזרס העפיל 5 פעמים לשלב הפלייאוף, ורשם ממוצעים של 11.2 נקודות, 5.1 ריבאונדים ו-3.0 אסיסטים למשחק.
קריירה > שארלוט הורנטס

לקראת עונת 2015/2016 נשלח באטום בטרייד לשארלוט הורנטס, בתמורה לג'רלד הנדרסון ונואה וונלי. בעונתו הראשונה בשארלוט הציג יכולת טובה עם ממוצעים של 14.9 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-5.8 אסיסטים למשחק, ובסיומה חתם על הארכת חוזה בקבוצה ל-5 עונות נוספות עבור כ-120 מיליון דולר.
בעונת 2019/2020, לאחר 4 עונות כשחקן חמישייה בשארלוט, שותף ב-22 משחקים בלבד בשל פציעות שונות ויכולת ירודה, ותרם 3.6 נקודות למשחק בלבד. בסיום העונה שוחרר מהקבוצה, על אף שנותרה שנה אחת בחוזהו.
קריירה > לוס אנג'לס קליפרס

ב-1 בדצמבר 2020 חתם באטום על חוזה בלוס אנג'לס קליפרס. באטום אמר בראיון ל"ערוץ הספורט" ב-7 בפברואר 2023 שהוא מאוד רוצה ללבוש את המדים הצהובים של מכבי תל אביב והמועדון מצפה שיגיע בשנים הקרובות לחזק את המועדון. ב-31 באוקטובר 2023 הועבר בעסקת חבילה עבור ג'יימס הארדן, פי. ג'יי. טאקר ופיליפ פטרושב לפילדלפיה 76'.
סטטיסטיקות קריירה > ביורוליג

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006/2007 | לה-מאן | 12 | 2 | 13.5 | 0.500 | 0.273 | 0.769 | 1.7 | 0.7 | 0.8 | 0.4 | 4.3 |
| 2007/2008 | לה-מאן | 13 | 13 | 26.6 | 0.453 | 0.290 | 0.667 | 3.5 | 2.7 | 1.5 | 0.5 | 8.5 |
| 2011/2012 | נאנסי | 6 | 6 | 37.6 | 0.415 | 0.333 | 0.818 | 6.7 | 5.2 | 1.7 | 0.7 | 15.8 |

| קריירה |  | 31 | 21 | 23.6 | 0.449 | 0.298 | 0.765 | 3.4 | 2.4 | 1.2 | 0.5 | 8.3 |
סטטיסטיקות קריירה > בעונה הסדירה של ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | פורטלנד | 79 | 76 | 18.4 | 0.446 | 0.369 | 0.808 | 2.8 | 0.9 | 0.6 | 0.5 | 5.4 |
| 2009/2010 | פורטלנד | 37 | 25 | 24.8 | 0.519 | 0.409 | 0.843 | 3.8 | 1.2 | 0.6 | 0.7 | 10.1 |
| 2010/2011 | פורטלנד | 80 | 67 | 31.5 | 0.455 | 0.345 | 0.841 | 4.5 | 1.5 | 0.9 | 0.6 | 12.4 |
| 2011/2012 | פורטלנד | 59 | 34 | 30.4 | 0.451 | 0.391 | 0.836 | 4.6 | 1.4 | 1.0 | 1.0 | 13.9 |
| 2012/2013 | פורטלנד | 73 | 73 | 38.5 | 0.423 | 0.372 | 0.848 | 5.6 | 4.9 | 1.2 | 1.1 | 14.3 |
| 2013/2014 | פורטלנד | 82 | 82 | 36.0 | 0.465 | 0.361 | 0.803 | 7.5 | 5.1 | 0.9 | 0.7 | 13.0 |
| 2014/2015 | פורטלנד | 71 | 71 | 33.5 | 0.400 | 0.324 | 0.857 | 5.9 | 4.8 | 1.1 | 0.6 | 9.4 |
| 2015/2016 | שארלוט | 70 | 70 | 35.0 | 0.426 | 0.348 | 0.849 | 6.1 | 5.8 | 0.9 | 0.6 | 14.9 |
| 2016/2017 | שארלוט | 77 | 77 | 34.0 | 0.403 | 0.333 | 0.856 | 6.2 | 5.9 | 1.1 | 0.4 | 15.1 |
| 2017/2018 | שארלוט | 64 | 64 | 31.0 | 0.415 | 0.336 | 0.831 | 4.8 | 5.5 | 1.0 | 0.4 | 11.6 |
| 2018/2019 | שארלוט | 75 | 72 | 31.4 | 0.450 | 0.389 | 0.865 | 5.2 | 3.3 | 0.9 | 0.6 | 9.3 |
| 2019/2020 | שארלוט | 22 | 3 | 23.0 | 0.346 | 0.286 | 0.900 | 4.5 | 3.0 | 0.8 | 0.4 | 3.6 |
| 2020/2021 | קליפרס | 67 | 38 | 27.4 | 0.464 | 0.404 | 0.828 | 4.7 | 2.2 | 1.0 | 0.6 | 8.1 |
| 2021/2022 | קליפרס | 59 | 54 | 24.8 | 0.463 | 0.400 | 0.658 | 4.3 | 1.7 | 1.0 | 0.7 | 8.3 |
| 2022/2023 | קליפרס | 78 | 19 | 21.9 | 0.420 | 0.391 | 0.708 | 3.8 | 1.6 | 0.7 | 0.6 | 6.1 |
| קריירה |  | 993 | 825 | 29.9 | 0.436 | 0.365 | 0.833 | 5.0 | 3.4 | 0.9 | 0.6 | 10.7 |
סטטיסטיקות קריירה > בפלייאוף ה-NBA

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות |  % מהשדה |  % משלוש |  % מהעונשין | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008/2009 | פורטלנד | 6 | 5 | 10.5 | 0.556 | 0.500 | 0.000 | 0.5 | 0.2 | 0.2 | 0.3 | 2.0 |
| 2009/2010 | פורטלנד | 6 | 6 | 23.2 | 0.459 | 0.429 | 0.750 | 3.2 | 0.8 | 0.3 | 0.0 | 8.2 |
| 2010/2011 | פורטלנד | 6 | 0 | 25.2 | 0.413 | 0.269 | 0.750 | 1.7 | 1.3 | 0.8 | 0.8 | 8.0 |
| 2013/2014 | פורטלנד | 11 | 11 | 41.7 | 0.472 | 0.350 | 0.800 | 7.6 | 4.8 | 1.3 | 0.5 | 15.2 |
| 2014/2015 | פורטלנד | 5 | 5 | 41.8 | 0.343 | 0.333 | 0.769 | 8.6 | 5.2 | 0.2 | 0.2 | 14.2 |
| 2015/2016 | שארלוט | 5 | 2 | 28.8 | 0.378 | 0.273 | 0.850 | 3.6 | 2.0 | 0.4 | 0.0 | 11.4 |
| 2020/2021 | קליפרס | 19 | 10 | 29.2 | 0.486 | 0.389 | 0.826 | 5.5 | 2.1 | 1.3 | 0.5 | 8.1 |
| 2022/2023 | קליפרס | 5 | 3 | 18.4 | 0.421 | 0.353 | 0.000 | 2.2 | 1.2 | 0.4 | 0.4 | 4.4 |
| קריירה |  | 63 | 42 | 28.8 | 0.440 | 0.352 | 0.807 | 4.7 | 2.3 | 0.8 | 0.4 | 9.2 |
הערות שוליים

↑  שארלוט הורנטס מצרפת את באטום בטרייד, באתר הקבוצה, 24 ביוני 2015
↑  באטום מסכם על הארכת חוזה בשארלוט, באתר ESPN,‏ 1 ביולי 2016
↑  ההורנטס משחררים את באטום, באתר הקבוצה, 29 בנובמבר 2020
↑  באטום חותם על חוזה בקליפרס, באתר הקבוצה, 1 בדצמבר 2020
↑  "אם אשחק ביורוליג, זה יהיה במכבי תל אביב", באתר ערוץ הספורט, 7 בפברואר 2023
↑  הארדן מאושר, פילדלפיה עוד לא סיימה? בארה"ב מגיבים לטרייד הגדול, באתר וואלה, 31 באוקטובר 2023
| נבחרת צרפת – אליפות העולם בכדורסל 2014 (מדליית ארד) |
| --- | --- | --- |
|  1  •  2  •  3  •  4 הרטל •  5 באטום •  6 דיו •  7 לוברן •  8 לומבאה-קאהודי •  9 ג'קסון •  10 פורנייה •   11 פיאטרוס •  12 גובר • 13 דיאו •  14 טילי • 15 גלאבל • מאמן: קולה |  1  •  2  •  3  •  4 הרטל •  5 באטום •  6 דיו •  7 לוברן •  8 לומבאה-קאהודי •  9 ג'קסון •  10 פורנייה •   11 פיאטרוס •  12 גובר • 13 דיאו •  14 טילי • 15 גלאבל • מאמן: קולה | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 188940995  VIAF: 425144782715211707160   WorldCat (עם VIAF): 425144782715211707160
הוראה קוגנטית והוראה דיספוזיטיבית

בהוראות של חוק או של תקנון נהוג להבחין בין הוראה קוגנטית, שהיא הוראה כופה, שלא ניתן לחרוג ממנה, ובין הוראה דיספוזיטיבית, שניתן להתנות עליה באמצעות הוראה אחרת, למשל בחוזה.
מרבית חוקי המגן שבדיני העבודה מעניקים לעובד זכויות קוגנטיות, כלומר זכויות שהעובד אינו יכול לוותר עליהן, ואף ארגון עובדים אינו יכול לוותר עליהן. דוגמה להתייחסות מפורשת לכך ניתן בסעיף 12 לחוק שכר מינימום הקובע: "זכותו של עובד, לפי חוק זה, אינה ניתנת להתניה או לויתור". קביעת הזכות כקוגנטית באה להגן על העובד מפני לחץ לוותר על זכות זו, אך גם אם העובד הוא המבקש לוותר על זכותו (למשל עובד חסר ניסיון המוכן לעבוד בשכר נמוך משכר המינימום על מנת לצבור ניסיון) אין למעסיק רשות לקבל את ויתורו.
לעומת הזכויות לשכר מינימום, לחופשה שנתית, לפיצויי פיטורים, לחופשת לידה ועוד, שהן זכויות קוגנטיות, הזכות לדמי מחלה היא זכות דיספוזיטיבית, משום שבהתאם ללשון החוק הוא אינו חל על מי שזכות זו מוסדרת לגביו בהסכם קיבוצי או בהסדר קיבוצי.
דוגמה נוספת: סעיף 57 לחוק החברות קובע נושאים שהחלטות החברה בענינם יתקבלו באספה הכללית. סעיף 58 לחוק קובע "חברה אינה רשאית להתנות על הוראות סעיף 57".
פרק ו' לחוק המקרקעין עוסק בבתים משותפים. סעיף 55 בפרק זה קובע: "לכל דירה בבית משותף צמוד חלק בלתי מסוים ברכוש המשותף של אותו בית משותף." המשך הסעיף קובע שחלק מהוראה זו הוא דיספוזיטיבי, כלומר קובע דרך שבה ניתן להתנות על הוראה זו: "בעלי הדירות רשאים לקבוע בתקנון, כמשמעותו בסימן ג׳ לפרק זה (להלן – התקנון), שחלק מסוים של הרכוש המשותף יהיה צמוד לדירה פלונית, ובלבד שלא יקבעו זאת ביחס לחדרי מדרגות, מעלית, מקלטים ומיתקנים המיועדים לשמש את כל בעלי הדירות".
לא תמיד מצוין במפורש בחוק האם הוראה בו היא קוגנטית או דיספוזיטיבית לעיתים ניתן להבין זאת מתוך הבנת מטרות החוק, ולעיתים נדרשת פסיקה שתכריע בשאלה זו. סעיפיו של חוק החוזים (תרופות בשל הפרת חוזה) לא מתייחסים לשאלה האם הוראות החוק הן דיספוזיטיביות או קוגנטיות. בתחילה דעות המלומדים היו חלוקות אך במהלך השנים התקבעה הפסיקה כי החוק הוא דיספוזיטיבי והצדדים רשאים בהסכם לקבוע מראש אילו תרופות ניתן לקבל ואילו לא. בית המשפט הדגיש כי על ההתנאה להיעשות באופן מפורש או לכל הפחות להשתמע בבירור מאומד דעתם של הצדדים בזמן כריתת ההסכם. כמו כן כוח ההתנאה של הצדדים אינו בלתי מסויג וישנם מקרים בהם בית המשפט לא יאפשר הסתמכות על תנאי בחוזה ויפנה לחוק.
הוראות בהסכם קיבוצי ובצו הרחבה הקובעות את זכויות העובד הן הוראות קוגנטיות, כלומר עובד אינו יכול לוותר על זכות שניתנה לו בהן.
ראו גם

נורמה קוגנטית במשפט הבין לאומי
הערות שוליים

↑  ע"א 2454/98 אליהו לינדאור נ' יעקב רינגל, ניתן ב־18 באוקטובר 2001
↑  גבריאלה שלו ויהודה אדר, דיני חוזים - התרופות, 2009, עמ' 94.
צבי גוטמן

| --- | --- |

 לידה:  1893 הוש, חבל מולדובה, ממלכת רומניה
 פטירה:  17 באוגוסט 1973 תל אביב, ישראל תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 מדינה:  ישראל, רומניה 
 תקופת הפעילות:  ? – 17 באוגוסט 1973 
 
הרב צבי הרש בן אריה גוטמן (ברומנית: Țvi Herș Guttman;‏ 1893, ט"ו בכסלו תרנ"ד – 17 באוגוסט 1973, י"ט באב תשל"ב) היה רב רומני וישראלי, שפעל בין השנים 1920–1961 בבוקרשט ואחר כך בתל אביב. היה חבר מועצת רבני רומניה ואב בית הדין בבוקרשט, פעיל ציוני, מראשי הציונות הדתית ותנועת המזרחי ברומניה.
בין הרבנים החשובים ברומניה -"רגאט" היה אולי היחיד שהתחנך רק בארץ הולדתו.
רקע משפחתי ושנות צעירותו

צבי גוטמן נולד בשנת 1893 בעיר הוש בחבל מולדובה, רומניה, במשפחה בעלת יחוס, מצאצאי הבעל שם טוב ובעל קרבה משפחתית לשושלת אדמור"י רוז'ין. אביו היה אריה גוטמן ואמו - חווה-ביילה לבית רבינוביץ'. בגיל 3 עבר עם משפחתו לעיירה בוהוש.
הרב צבי גוטמן גדל באווירה חסידית ולמד בישיבת "בית ישראל" בבוהוש. כבר בגיל 14 נשלח על ידי מוריו לדרוש ולהרצות בערים אחרות. אחד מגבירי הסביבה היה מוכן להעניק לו מלגה על מנת שילמד בבית המדרש האורתודוקסי לרבנים בברלין אבל אביו התנגד והעדיף שימשיך ללמוד בישיבה בבוהוש, בחצר האדמו"ר יצחק פרידמן. הצעיר נמשך גם לרעיונות הציונות, במיוחד אחרי ששמע ביאשי הרצאה של נחום סוקולוב
בגיל 17 הוסמך כרב על ידי גדולי הרבנים ברומניה, ביניהם הרב בצלאל זאב שפרן והרב חיים מרדכי רולר, כמו כן קיבל הסמכה מידי הרב מנחם יהודה לנדאו מבוטושאן, הרב חיים יהודה לייבעל, ומידי גיסו, הרב שמשון אהרון דרברמדיגר מבוהוש.
בגיל 18 התחתן עם אתל לבית שכטר והקים משפחה. בגיל 19 כיהן כרב ביישוב הקטן קודאיישט והקים בו ישיבה.
פעילותו בבוקרשט

בשנת 1920 התיישב בבוקרשט והתקדם מהר בהיררכיה הרבנית של העיר.
לימד ב"חברת ש"ס", מיסודו של הרב יעקב יצחק נימירובר, נבחר למועצת רבני רומניה ולתפקיד אב בית דין. נודע במציאת פתרונות הלכתיים לבעיות של עגונות בעקבות מקרים של נעדרים באירועי השואה
ומלחמת העולם השנייה. לרב גוטמן נולדו חמישה ילדים – מהם בנו הבכור יעקב, ד"ר למשפטים ופילוסופיה ובנו השני יוסף, ד"ר לספרות ופילוסופיה.
כשהגיע לבוקרשט בשנת 1920 נמנה הרב גוטמן עם מייסדי תנועת הציונות הדתית "המזרחי" בבוקרשט והיה ליושב ראש שלה. הוא נבחר לוועד הפועל של התנועה הציונית ברומניה שמנתה 9 חברים.
החל משנת 1920 הוא שרת ב"בית המדרש הישן" בקאליה מושילור ( Calea Moşilor) בבוקרשט, עד להעלאתו באש על ידי הלגיונרים הרומנים ב-21 בינואר 1941.
בפרעות בוקרשט

ב-21 בינואר 1941 באמצע לילה הוצא הרב בכוח מביתו, יחד עם שני בניו הגדולים, עו"ד יעקב (ינקו) גוטמן, בן 27, והעיתונאי יוסף גוטמן, בן 25, על ידי כנופיית לגיונרים, אנשי התנועה הלגיונרית. הם עברו עינויים והוצאו להורג ביער ז'ילאבה. הרב גוטמן ניצל בדרך נס מכדורי המרצחים, ולאחר הלילה שב אל העיר, אל תחנת המשטרה, עליה השתלטו הפורעים. בלילה שוב נלקח אל היער ושוב הועמד מול כיתת יורים ושוב לא פגעו בו הכדורים. לאחר יומיים של רעב, עינויים ומכות מצד פורעים שניסו לכפות עליו להצטלב, השתלט הצבא הרומני על האזור וחייו ניצלו.
אחרי לויית בניו הוא הקים את יד הזיכרון ליהדות רומניה.
בפברואר 2012 קיימה ועדת העלייה הקליטה והתפוצות ישיבה לרגל מלאת 70 שנה לטיבועה של אוניית המעפילים, סטרומה. בין מוזמני הישיבה היה בנו של הרב צבי, הרב אפרים גוטמן, נשיא יד זיכרון ליהדות רומניה, אשר סיפר כי הנס שאירע לאביו עשה רושם בקרב כל יהודי בוקרשט, ולפיכך היו מהם שבאו לקבל ממנו ברכות. כך למשל, לקראת יציאת אוניית סטרומה לדרכה, הביא יעקב סטוליאר
אביו של המעפיל דוד סטוליאר את בנו אל הרב לקבלת ברכה שיצליח בדרכו לארץ ישראל. דוד היה הניצול היחידי ששרד מכל 769 פליטי השואה שהיו על אונייה זו.
ימי השלטון הקומוניסטי

בשנות ה-1950 החל גל רדיפות אנטי ציוניות ברומניה. בשנת 1954 נעצר הרב אפרים גוטמן, בנו של הרב צבי גוטמן. אחרי התערבויות של גורמים רבים מרומניה ומחו"ל, כולל מארצות הברית, הוא שוחרר אחרי חודש.
בשנת 1961 הורשה הרב עם משפחתו לעלות לישראל.
פעילותו בישראל

הרב גוטמן התיישב בתל אביב והקים בה מרכז קהילתי של יוצאי רומניה, כולל בית כנסת מוקדש לזכרם של שני בניו שנרצחו בפרעות בוקרשט, יעקב (ינקו) ויוסף, ארגון יד זיכרון ליהדות רומניה, וארגון העסקנים הציונים מרומניה בישראל.
המרכז הפך לביתם הרוחני של רבים מיוצאי רומניה בישראל. אחרי מותו של הרב צבי גוטמן, בראש פעילות המרכז עומד בנו, הרב אפרים גוטמן.
הרב צבי גוטמן התאלמן בשנת 1958. אשתו הובאה לקבורה ליד שני בניה, יעקב ויוסף, בבית העלמין פילנתרופיה בבוקרשט.
הרב צבי גוטמן נפטר באוגוסט 1973 בתל אביב והובא לקבורה בבית העלמין נחלת יצחק.
פרט לשני בניו שנרצחו בפרעות בוקרשט, לרב צבי גוטמן נולדו עוד שלושה ילדים: חווה הס - רופאה ומרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, יצחק בן צבי, מהנדס מטוסים, שכיהן כסמנכ"ל  התעשייה האווירית והיה מרצה לאווירונאוטיקה בטכניון ובאוניברסיטת תל אביב, והרב אפרים גוטמן בתל אביב.
בשנת 1961 חתם על מכתב ברכה ותמיכה לפעילות הפועל מזרחי.
לאחר שפרסם הרב צבי יהודה קוק גינוי לשימוש בתאריך לועזי על מטבעות פדיון הבן שהונפקו על ידי בנק ישראל, כתב לו הרב גוטמן מכתב ובו ערער על נחרצתו של הרב קוק, וטען שהרמ"א, שעל פיו נוהגים בני יהדות אשכנז, השתמש בתאריך לועזי פעמים רבות.
ספרים

כרם צבי - ספר דרשות, יצא לאור בבוקרשט, שנת ת"ש.
ארץ הצבי - קובץ שו"ת בהלכה, וחידושי תורה מכתבי ידו – פורסם אחרי מותו.
שארית יעקב ויוסף - דברי הגות מעזבונם של בניו, לזכרם, בשילוב מבואות והקדמות משלו, תשכ"ח.
מעיין שחרב - ספר מאמרים לזיכרון לרב גוטמן, יצא לאחר מותו, תל אביב, תשל"ד.
הערות שוליים

↑  מולדובה וולאכיה
↑  הרב אלחנן גוטמן, בעצרת המרכזית השנתית לציון שואת יהדות רומניה, באתר www.facebook.com
↑  מן ההווי הדתי: הכנסת ספר תורה לבית הכנסת "בית יעקב יוסף הרב גוטמן", הצופה, 20 באוקטובר 1965, עמ' 4
↑  תמונת מצבתו בבית העלמין נחלת יצחק
↑  ⁨UNKNOWN⁩ | ⁨מעריב⁩ | 14 אוגוסט 1961 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  ארץ הצבי, עמ' תעא
↑  הליכות, כרך 63, עמ' 44
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262277405171  BnF: cb16217374m (data)  ISNI: 0000 0000 8168 941X  LCCN: nr00024945  VIAF: 97875742   WorldCat (עם VIAF): 97875742
Doogee

Doogee הוא מותג של החברה הסינית KVD שבסיסה בשנזן לייצור טלפונים חכמים.
היסטוריה

המותג Doogee נוסד בשנת 2013 על ידי פאביו סטימיו, כמותג שלישי של חברת KVD INTERNATIONAL GROUP.
החברה מתאפיינת במוצרים ברמה סבירה שמשתווים למכשירים שמשווקים במערב. החברה גם נתנה את חסותה למועדון הכדורגל הספרדי ויאריאל.
לקוחות ישראלים רבים נחשפים למותג DOOGEE בעיקר דרך אתרי הקמעונאיות הבין-לאומיות הידועות כדוגמת Aliexpress,Ebay, שם הם נמכרים במחיר נמוך במיוחד.
לאחרונה החלו יבואנים מקומיים כדוגמת חברת סופטיט בע"מ וחברת IGWT, לייבא את הטלפונים לארץ ולספק ללקוחות חשיפה מקומית למותג וכמו כן שירות וחלקי חילוף.
דגמים > מוצרים ברשת דור 3

Doogee COLLO DG100
Doogee COLLO 3 DG110
Doogee COLLO 2 DG120
Doogee SIDETA DG129
Doogee MOON DG130
Doogee TITANS DG150
Doogee HOTWIND DG200
Doogee RAINBOW DG210
Doogee Leo DG280
Doogee VOYAGER DG300
Doogee VOYAGER2 DG310
Doogee MINT DG330
Doogee PIXELS DG350
Doogee LATTE DG450
Doogee DISCOVERY DG500
Doogee DISCOVERY 2 DG500C
Doogee FIND DG510
Doogee DAGGER DG550
Doogee BIGBOY DG600
Doogee MAX DG650
Doogee MAX DG650S
Doogee DG-PHABLET DG685
Doogee VALENCIA DG800
Doogee TURBO DG2014
Doogee KISSME DG580
Doogee OCTACORECONFLASH DG634
דגמים > מוצרים ברשת דור 4

Doogee x6
Doogee x5 max
Doogee x5 pro
Homtom ht3 pro
Homtom ht7 pro
Doogee T5
ראו גם

טלפון חכם
אליפות ברזיל בכדורגל 1987

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  11 בספטמבר 1987 – 7 בפברואר 1988 (150 ימים)
 מספר משתתפות:  32
 הזוכה:  רסיפה
 מספר משחקים:  239
 מספר שערים:  430 (1.8 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  4,989,603 (20,877 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  10 - מולר, סאו פאולו
 → 19861988 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 1987  הייתה הפעם ה-31 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-11 בספטמבר 1987 והסתיימו ב-7 בפברואר 1988.