stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מה קרה? (שיר)
הערות שוליים

↑  דודי פטימר, ‏חם באוזן: תעלול היח"צ של עומר אדם שיצא מכלל שליטה ועדן בן זקן מפתיעה, באתר מעריב אונליין, 7 בינואר 2022
↑  מה קרה, 2021-12-31, נבדק ב-2021-12-31
↑  עדן בן זקן - הערוץ הרשמי (2024-12-05), עדן בן זקן - אגרוף + מה קרה | מתוך המופע דיאמונד טדי 2024, נבדק ב-2024-12-10
↑  מה קרה - סינגל, אפל מיוזיק
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) • תדע שאני פה |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "עם בליוובל" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" • "אדם אדם" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godmother" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" • "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
אמפיריציזם

אֶמְפִּירִיצִיזְם (לפי האקדמיה ללשון העברית: נְסוּתָנוּת; באנגלית: empiricism; מקור המילה במילה "אמפירי" שמשמעותה תצפיתי) הוא זרם מרכזי באפיסטמולוגיה (תורת ההכרה) של תקופת הנאורות. על פי האמפיריציזם המקורות היחידים של הידע האנושי הם הניסיון החושי והתצפית המדעית. על פי האמפירציזם כל ידע הוא אפוסטריורי (ידע הנובע מהניסיון), ולכן מה שמכונה "ידע א-פריורי" (שאינו תלוי בניסיון, הנובע מהשכל בלבד) אינו אפשרי. כל ידיעה מקורה או בניסיון או בהסקה אינדוקטיבית (הסקה מאוסף מקרים פרטיים אל הכלל) מן הניסיון. הזרם המקביל והמנוגד לאמפיריציזם באותה תקופה היה הרציונליזם, על פיו הרציו (השכל) הוא מקור הידע האנושי. האמפיריציזם והרציונליזם היו ניסיונות לבנות את הידע האנושי מאפס. גישה רדיקלית זו אפיינה את הפילוסופיה של תקופת הנאורות שבהשפעת המהפכה הקופרניקאית דחתה את כל הפילוסופיות שקדמו לה. שלושת ההוגים המרכזיים של האמפיריציזם היו דוברי אנגלית: ג'ון לוק (אנגלי), ג'ורג' ברקלי (אירי) ודייוויד יום (סקוטי). לרעיונות האמפיריציסטיים, מקום מרכזי גם בזרם פילוסופי מאוחר יותר (במאה ה-20) המכונה פילוסופיה אנליטית או פילוסופיה אנגלו-אמריקאית.
מבוא לאמפיריציזם: פרנסיס בייקון והמרד בסכולסטיקה

מבשר האמפיריציזם היה פרנסיס בייקון, מדינאי שחי בין השנים 1561–1626, כלומר במהלך המהפכה הקופרניקאית שבה אמיתות בנות מאות שנים החלו להתערער. בייקון היה רדיקליסט והגותו התבססה על דחיית הסכולסטיקה שהייתה אופן הדיון הפילוסופי של זמנו. הוא ניסה לגרום למהפכה בפילוסופיה כפי שגלילאו גרם במדע. הוויכוחים הפילוסופיים בני זמנו נראו לבייקון ויכוחי סרק: כל פילוסוף מפרש את העולם באמצעות דעותיו, יוצא שהוא מבין מה שדעותיו מלמדות אותו ולכן העובדות תואמות תמיד את הדעות בלי קשר לאמיתותן. לגישתו, בני אדם רואים מה שנוח להם ונוח להם לראות שצדקו, וכך הופכת כל דעה לשיפוט מוקדם, לדעה קדומה ולאמונה טפלה. הפילוסופים הם דיקטטורים של ממלכת הרוח וצריך להשתחרר מהם. בעוד שעל פי הפילוסופיה הקלאסית תפקיד הוויכוח הוא גילוי האמת, על פי בייקון תפקיד הוויכוחים (על אף שהם רציונליים) הוא שכנוע הזולת בצדקת הטוען. בייקון הסכים עם הפילוסופיה הקלאסית שגילוי האמת עומד במרכז המדע אך טען שהאסטרטגיה לגילוי האמת אינה הוויכוח אלא הוויתור מרצון של המתדיינים על דעותיהם האישיות. בייקון ניסה לפתח שיטה מובנית לחיסול ויכוחים ולמיגור אמונות קדומות וכשלים, שאותם חילק לארבעה סוגים:
אלילי השבט – הטיות הנובעות מהטבע האנושי, כמו הנטייה למצוא סדר בכל דבר.
אלילי המערה – השלכות אישיות ספציפיות של הטוענים, על הטיעונים המדעיים.
אלילי השוק – השפעות אופני הביטוי של השפה.
אלילי התיאטרון – השפעות של הוגים מרכזיים ושל התאוריות הקיימות.
שיטתו של בייקון לגילוי האמת המדעית מבוססת על התצפית המדעית והביקורתיות המדעית. הוא היה איש חזון והעניק למדע אופי ציבורי, המדע הוא גוף שצריך להתקשר אל הקהילה ולהיות ממומן על ידה. בניגוד למיתוס "המדען הבודד", המדע על פי בייקון הוא מפעל אדיר עם חלוקות עבודה מתוכננות. באמצעות מבנה זה, ניתן יהיה לחלץ את האמת המדעית מתוך דיוק בתצפיות והסקת מסקנות אנליטיות הכרחיות. בעוד שהמחשבה המדעית האריסטוטלית עסקה בתיאור הטבע כפי שהוא, בייקון דיבר על ניסוח חוקי טבע ונוסחאות שהן האלמנט הנסתר של התופעות. מאחר שהמדע מצריך הסברים, יש לייחס חשיבות לדוגמאות השליליות והמפריכות, כלומר לאלמנטים הביקורתיים במדע. כך בשיטת האלימינציה, יצבור המדע עוד ועוד עובדות מדעיות מבוססות והידע האנושי ילך ויגדל. בייקון קרא למיסוד דוקטרינות לברירת העובדה המדעית מן הדעות הקדומות וליצירת חברה חדשה המושתתת על המדע. לחזונו של בייקון היה תפקיד מרכזי בהקמת החברה המלכותית של לונדון למדע.
ג'ון לוק

ג'ון לוק (1632–1704) הוא אבי הדרישה לפילוסופיה של "השכל הישר" (common-sense) בגרסתה המודרנית. הוא דרש מן הפילוסופיה שלו בהירות ונהירות. אם אין אנו יכולים להצביע על מקור המילים או המושגים בהם אנו עושים שימוש, אזי איננו אומרים דבר. בדרישות אלה עשו שימוש מאוחר יותר (המאה ה-20) הפילוסופים של הזרם האנליטי וג'ורג' אדוארד מור במיוחד. לוק ביקש להתרחק מכל מסקנה ספקולטיבית ולבסס את העובדות המדעיות בניסיון. בעקבות דקארט וגלילאו הבחין לוק בין תכונות ראשוניות ותכונות משניות של עצמים. התכונות המשניות תלויות יותר באדם והן יכולות להיות מופרדות מהעצמים הנצפים. התכונות הראשוניות לעומתן, הן חלק בלתי נפרד מן העצם הנצפה ולכן אובייקטיביות יותר. בעזרת התכונות הראשוניות, קיווה לוק ליצור תמונת עולם שתעלה בקנה אחד עם השכל הישר. יש לפרק את מה שאנו רואים ולבחון איזה מרכיב בא מהטבע ואיזה מרכיב הוא ניחוש שלנו (פיתוח של תורת בייקון). לדוגמה: כיצד ייתכן שהשמש עומדת במקומה אף על פי שנתוני החושים מראים לנו שהיא נעה? תשובתו של לוק הייתה שמה שאנו רואים אינו תנועה אלא מצבים שונים מהם אנו מסיקים תנועה. ראיית התנועה היא איכות משנית שמקורה באדם ולא בטבע.
האלמנט החשוב במדע, לדעת לוק, הוא ההוכחה המדעית, זו מאפשרת לכל אדם בר-דעת לקבל את אשר נאמר לא מחמת הסמכות אלא משום שהוא מוכח. החזון המדעי של לוק היווה המשך לחזונו של בייקון: עולם ללא סמכות, עולם שבו הכול יסתמך רק על שיקולים מדעיים טהורים. כל אדם מסוגל לפקוח את עיניו ולהיות איש מדע, כל מה שנדרש הוא בניית המדע על יסוד אוסף העובדות האמפיריות. הראייה והשמיעה ושאר החושים שכולנו ניחנו בהם במידה שווה, מאפשרים לכל אחד להיות מדען. לוק כפר בידע א-פריורי. התינוק לדעת לוק הוא המדען הטוב ביותר, התבוננותו בעולם לא מוסחת על ידי דעות קדומות של בני אדם אלא על פי מה שלמד מהטבע. לוק היה אמפיריציסט קיצוני, וטען שמה שאין אנו רואים בניסיון אינו קיים. את המדע העתידי ביקש לוק לבנות מקביעות פשוטות וודאיות, אפילו מאיסוף פרטים טריוויאליים, כל עוד הם מחוסנים מטעויות (בפילוסופיה האנליטית נקראו קביעות אלה "משפטי פרוטוקול").
במבט לאחור, ועם התובנות של חקר ההיסטוריה והפילוסופיה של המדעים, נראות השקפותיהם של בייקון ולוק נאיביות, מה גם שמחקרים מדעיים מאוחרים הוכיחו שהם התבססו על טעויות רבות. עם זאת, חזונם של בייקון ולוק והמתודה המדעית שהתוו, הם שהובילו לרבים מהגילויים וההישגים המדעיים של המאות ה-18 וה-19.
ג'ורג' ברקלי

ברקלי (1685–1753) היה איש דת, הוא כיהן כבישוף בכנסייה האנגליקנית ועסק בפילוסופיה רק בצעירותו. בתקופה קצרה זו השאיר את רישומו בתולדות הפילוסופיה, והוא נחשב עד היום לאחד הפילוסופים הראויים לאזכור וללימוד בשל השגותיו המקוריות ומעוררות המחשבה.
דייוויד יום

יום (1711–1776) היה פילוסוף והיסטוריון סקוטי אשר נחשב בעיני רבים לפילוסוף החשוב ביותר שכתב בשפה האנגלית.
יום מציע אלטרנטיבה אמפירית למטאפיזיקה אפריורית מסורתית. האמפיריציזם שלו הוא נטורליסטי בכך שהוא מסרב לקבל כל פנייה לעל-הטבעי כהסבר לטבע האנושי. כחוקר טבע, הוא שואף להסביר את פעולת מחשבתנו, תודעתנו, ונפשנו באופן שתואם את התמונה הניוטונית של העולם, שבה לכל תוצאה יש סיבה.
ראו גם

רציונליזם
טאבולה ראסה
פוזיטיביזם
פוזיטיביזם לוגי (מכונה לעיתים גם אמפיריציזם לוגי)
החוג הווינאי
פילוסופיה אנליטית
נטורליזם מטאפיזי
ריאליזם נאיבי
מחשבה חופשית
הערות שוליים

↑  אושרה רשימת מונחים גדולה בחקר החברה (סוציולוגיה) (טבת תשע"ו, דצמבר 2015), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏31 בדצמבר 2015
↑  האנציקלופדיה לפילוסופיה של אוניברסיטת סטנפורד: דייוויד יום https://plato.stanford.edu/entries/hume/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543224105171  BNE: XX524849  BnF: cb119359919 (data)  GND: 4014610-8  LCCN: sh85042851  NDL: 00565345  NKC: ph119928
חן הררי

| --- | --- |

 לידה:  6 באוקטובר 1987 (בן 37) עפולה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 www.henharari.com
 
חן הררי (נולד ב-6 באוקטובר 1987) הוא יוצר, מלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי ישראלי.
ביוגרפיה

הררי נולד בעפולה. בגיל שמונה למד לנגן על מספר כלי נגינה, והשתלב בקונסרבטוריון בעפולה ובתזמורת העירונית בעיר. בתיכון למד במגמת מוזיקה. את שירותו הצבאי עשה בחטיבת הנח"ל.
לאחר שחרורו מצה"ל ב-2009, החל ללמוד מוזיקה בבית הספר למוזיקה רימון, והקים אולפן הקלטות עצמאי בשם "אולפני חן".
בשנת 2013 הלחין את השיר "רק בשבילו" שהוקלט על ידי הזמרת מורן מזור שייצג את ישראל באירוויזיון באותה שנה. באותה שנה גם הלחין את השיר "זיכרון שלא עוזב" לזמר אבי טולדנו. ב-2014 הלחין את השיר "עד שתחזור בחזרה" לזמרת עדן בן זקן. ב-2015 הלחין את השיר "בשקט לאהוב" עבור הזמרת אביה שושני לביצוע שלה בתוכנית הכוכב הבא. בשנת 2021 הלחין הררי את שיר הנושא של הסדרה "היורשת" של קשת 12 בביצוע נופר סלמאן. עוד באותה שנה הפיק ועיבד מוזיקלית את השיר "את לא אומרת כלום" של קשת 12 לכבוד יום האישה, בהשתתפות נשים מובילות, ביניהן חברות כנסת. ביוני 2021 הפיק מוזיקלית את פרויקט "שני צדדים" של אמני ישראל עם להקת אתגר בהשתתפות ברי סחרוף, לאה שבת, לירז צ'רכי, ארז לב ארי, משי קלינשטיין, דיאנה גולבי, פבלו רוזנברג, פיטר רוט, סגיב כהן, מאיה אברהם וירמי קפלן. בשנת 2022 הלחין את השיר הרשמי ליום האחדות הלאומי לאותה שנה, בביצוע הזמרת אגם בוחבוט והלהקות הצבאיות. בשנת 2023 הלחין את שיר הנושא של צה"ל לחגיגות ה-75 למדינה ״אנחנו הדור הבא״ בביצוע אגם בוחבוט, אלה לי, אור עמרמי בשנת 2024 עיבד והפיק מוזיקלית מוזיקה לסדרת הטלווזיה שום פלפל ושמן זית ששודר בערוץ כאן 11 והלחין והפיק מוזיקלית את פרויקט "31 גיבורים בשיר" מאוסף ציטוטים של לוחמים שנפלו בקרבות בהשתתפות שיר לוי, רינת בר, יוני רועה, מאיה אברהם, סגיב כהן, שני יצהרי, ואלי פרץ מהרכב האולטראס.
עבודות בולטות

2013 הלחנת השיר "רק בשבילו" שייצג את ישראל באורוויזיון בביצוע הזמרת מורן מזור.
2013 הלחנת השיר "זיכרון שלא עוזב" לזמר אבי טולדנו.
2013 הלחנת השיר "אור" לאירוע מיוחד בבית הנשיא, בביצוע משתתפי התוכנית בית ספר למוזיקה.
2014 הלחנת השיר "אל תשאלי" למופע המשותף של אריק סיני ויפעת תעשה.
2015 הלחנת השיר "עד שתחזור בחזרה" לזמרת עדן בן זקן.
2015 הלחנת השיר "בשקט לאהוב" לזמר אביה שושני, במסגרת התוכנית "הכוכב הבא".
2015 הלחנת השיר "סיבוב ראשון" לזמר גיאור ביטון מתוך הסדרה "פושרז" ב-HOT.
2016 הלחנת השיר "לא אספר" לזמרת רוחמה רז.
2017 הלחנת השיר "כוח לאהוב" לזמר גבי שושן.
2018 הלחנת האלבום "עקבות בחול" לאמן דוד מונסנגו.
2020 עיבוד והפקה מוזיקלית לשיר "הצילי אותי", בביצוע הזמר גילי ארגוב.
2021 הלחנת השיר "חלום ואשליה", מתוך הסדרה "היורשת" של קשת 12, בביצוע נופר סלמאן.
2021 עיבוד והפקה מוזיקלית לפרויקט "את לא אומרת כלום" של קשת 12, בביצוע זמרות וחברות כנסת.
2021 עיבוד והפקה מוזיקלית והלחנה לפרויקט "שני צדדים" של אמני ישראל ולהקת אתגר.
2022 עיבוד והפקה מוזיקלית לפרויקט ה"טרובדורים" של צביקה שחם.
2022 עיבוד והפקה מוזיקלית לשיר "לראות את הטוב" לזמרת שלומית אהרון.
2022 עיבוד והפקה מוזיקלית והלחנת לשיר "אמונה" בביצוע הזמר ג'קו אייזנברג.
2022 עיבוד והפקה מוזיקלית והלחנת שיר "דקר" לזכר הרוגי צוללת דקר בביצוע להקת חיל הים.
2022 עיבוד והפקה מוזיקלית והלחנת שיר הנושא של יום האחדות "שומר אחי אנוכי" בביצוע אגם בוחבוט והלהקות הצבאיות.
2023 לחן מוזיקלי לשיר ״אנחנו הדור הבא״ בביצוע אגם בוחבוט, אלה לי, אור עמרמי (שיר הנושא לחגיגות ה-75 למדינה).
2023 הלחנת השיר "אריאל" בביצוע יזהר כהן
2023 עיבוד והפקה מוזיקלית והלחנת שיר "קורא אני לך" בביצוע של להקת אתגר ואמנים.
2024 עיבוד והפקה מוזיקלית לפסקול של התוכנית "שום פלפל ושמן זית" בהנחיית השף חיים כהן בערוץ כאן 11.
2024 עיבוד והפקה מוזיקלית לשיר "הדרך שלך" שכתב והלחין עידן עמדי השיר של צה"ל ליום האישה בבימוי דנה דבורין
2024 הלחין יחד עם זיו בן שמחון את "הכל נשמע" שביצע יחד עם מירב לשם גונן והוקדש לבתה רומי גונן, אשר נחטפה מרכבו של בן שמעוני בכביש 232, בעת שברחה מהטבח בפסטיבל נובה.
2024 הלחנה עיבוד והפקה פרויקט 31 גיבורים בשיר.
חיים אישיים

חן נשוי ואב לשלוש בנות. מתגורר בעיר עפולה.
הערות שוליים

↑  חן הררי מעפולה הלחין את השיר לאירוויזיון, באתר mynetafula, ‏2013-03-13
↑  אסף נבו, ‏מורן מזור: "הקדם אירוויזיון זה פחד אלוהים", באתר ‏מאקו‏, 8 בפברואר 2013
↑  Moran Mazor, eurovision.tv (באנגלית)
↑  אור גץ, ‏בשקט לאהוב: האזינו לביצוע המצמרר של אביה שושני, באתר ‏מאקו‏, 11 ביוני 2015
↑  מילים לשיר חלום ואשליה - נופר סלמאן, באתר שירונט
↑  מערכת עמקניוז, "את לא אומרת כלום": חן הררי מעפולה הפיק ליום האישה שיר עם 21 זמרות וחברות כנסת, באתר עמקניוז - חדשות העמק, ‏2021-03-13
↑  מור מלקר, ‏"את לא אומרת כלום", באתר ‏מאקו‏, 7 במרץ 2021
↑  קשת ברגסון, ‏אגם בוחבוט והלהקות הצבאיות בשיר משותף עם הורי שלושת הנערים, באתר "סרוגים", 22 במאי 2022
רצח אילן חלימי

| --- | --- |
אילן חלימי
אילן חלימי תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 באוקטובר 1982 פריז, צרפת 
 נרצח:  13 בפברואר 2006 (בגיל 23) פריז, צרפת 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השקפה דתית:  יהדות 
 
אילן חלימי (11 באוקטובר 1982 – 13 בפברואר 2006) היה צעיר יהודי צרפתי שב-20 בינואר 2006, בגיל 23, נחטף על ידי כנופיית מהגרים מוסלמים בשם "הברברים". לאחר חטיפתו, עונה חלימי למוות במשך כשלושה שבועות. ב-13 בפברואר 2006, נמצא חלימי חי בסמוך למסילת רכבת במחוז "אסון" דרומית לפריז, כשכוויות ופציעות סכין מכסים כשמונים אחוז מגופו והוא מצוי במצב של הלם, אך בדרך לבית החולים הוא נפטר. הרצח ומניעיו, האנטישמיים ברובם, היו מקור לסערה ציבורית שהתחוללה בצרפת ודנה, בין היתר, בתפקיד ילדי המהגרים המוסלמים בחברה הצרפתית.
חטיפתו ורציחתו של חלימי

אילן חלימי, צעיר יהודי צרפתי בן 23, התגורר עם אמו ושתי אחיותיו בפריז ועבד למחייתו בחנות לטלפונים סלולריים בשדרות "וולטר" בעיר. ב-20 בינואר 2006, פותה חלימי על ידי צעירה בת 17, ממוצא איראני, שכינויה היה "ילדה" ושמה האמיתי סורור ארבזדה. היא הגיעה לחנות שבה עבד ולקחה אותו לבניין ברובע המהגרים "הוט-דה-סן" שבפרברי פריז. שם הכניעו אותו חברי הכנופיה, גררו אותו למרתף, סיממו אותו באמצעות אתר, אזקו אותו ברגליו, סתמו את פיו באמצעות סרט הדבקה והחזיקו אותו כאסיר במשך עשרים וארבעה ימים. בזמן הזה, עינו אותו חוטפיו ואף שפכו עליו חומר דליק והבעירו אותו, פעולה שהביאה בסופו של דבר למותו, בעקבות הכוויות מהן סבל.
החוטפים דרשו ממשפחתו של חלימי כופר של 450,000 אירו, תוך שהם מתקשרים פעמים רבות להוריו של חלימי בקללות ואיומים, ואף שלחו להם תמונות של בנם בשבי, על מנת להפעיל עליהם לחץ. לאחר שהתקשתה בגיוס הסכום, הורידו החוטפים את סכום הכופר ל-5,000 אירו, אך ניתקו בהמשך את הקשר עם בני המשפחה. לאחר שהבינו כי לא יקבלו את הכופר שביקשו, דרשו חלק מחברי הכנופיה לשחרר את חלימי ולשים סוף לפרשה.
ב-13 בפברואר 2006, נמצא חלימי על ידי נהג רכבת כשהוא עירום וכפות באזיקים סמוך למסילת רכבת במחוז "אסון" דרומית לפריז, כשכוויות ופציעות סכין מכסות כשמונים אחוז מגופו, והוא מצוי במצב של הלם. בדרך לבית החולים הוא מת מפצעיו. מנתיחת הגופה התברר כי מותו נגרם כתוצאה מהכוויות שנגרמו לו כשהוצת.
ב-26 בפברואר נערכה צעדה המונית בפריז בהשתתפות כמאה אלף איש לזכר חלימי ונגד האנטישמיות. בצעדה השתתף גם שר הפנים ניקולא סרקוזי, לימים נשיא צרפת אשר הגדיר את הרצח כ"אנטישמי".
גל מעצרים והסגרתו של ראש הכנופיה

ב-19 בפברואר 2006, פורסם כי משטרת צרפת עצרה 13 בני אדם החשודים במעורבות בחטיפה וברצח, מרביתם נעצרו בפרבר הדרומי לפריז בו עונה חלימי. המעצרים יצאו לפועל לאחר מספר ימים שבהם התקשתה המשטרה לאתר את החוטפים, שהשתמשו בטלפונים סלולרים גנובים והצטלמו רעולי פנים. חקירת התיק הופקדה בידי היחידה לחקירות פשעים חמורים של משטרת פריז בפיקוח ישיר של התובע הראשי של פריז.
ב-23 בפברואר 2006, נעצר מנהיג הכנופיה יוסוף פופאנה באבידג'ן שבחוף השנהב, מקום הולדתו, לאחר שמספר ימים קודם לכן נמלט למדינה האפריקאית. זמן קצר לאחר מעצרו, הוא נמסר לידיהם של שני חוקרים ממשטרת צרפת, שהגיעו למקום ובהמשך הוא הוסגר לצרפת. בחקירתו התגלה, כי ערך סיור ברחוב שבו עבד חלימי קודם לחטיפה, וזיהה את החנויות הסגורות בשבת כאלו ששייכות ליהודים.
גל מעצרים והסגרתו של ראש הכנופיה > הבאת חלימי לקבורה

אילן חלימי נקבר זמנית בבית הקברות פאנטן בפריז, בהשתתפות נשיא צרפת ז'אק שיראק וראש הממשלה דומיניק דה-וילפן. ב-9 בפברואר 2007, כשנה לאחר הרצח, הובא לקבורה בהר המנוחות בגבעת שאול בירושלים לפי בקשת משפחתו. במהלך טקס הקבורה, ציין דויד ראש, יושב ראש משלחת הסוכנות היהודית של אירופה וצרפת, כי הקבורה בירושלים היא קיום הבטחה לאמו של חלימי, שראתה בהעלאתו לקבר ישראל את צוואתו הלא כתובה. שגריר צרפת בישראל ז'אן מישל קאזה, אמר כי הפרשה מחייבת את ממשלת צרפת ללמוד ולהילחם נגד תופעת האנטישמיות.
העמדה לדין

ב-7 באפריל 2009, נפתח משפטם של 28 חברי כנופיית "הברברים" שהואשמו באחריות הישירה והעקיפה לרצח חלימי. על פי כתב האישום הם חטפו אותו והתעללו בו. 21 מחברי הכנופיה הואשמו בחטיפה וברצח עצמם, ו-7 אחרים הואשמו בכך שלא דיווחו על המעשה. מנהיג הכנופיה פופאנה הואשם ברצח בכוונה תחילה, בדרישת כופר, בעינוי ובהתנהגות ברברית. הדיונים נערכו בדלתיים סגורות, לאור העובדה ששניים מהנאשמים היו קטינים בזמן הרצח. אמו של חלימי, רות יצאה כנגד החלטה זו של בית המשפט ודרשה כי המשפט יתנהל בדלתיים פתוחות. לפי טענתה, "משפט פתוח היה נותן לצרפת אפשרות לשמוע מה קרה, זה היה מכריח את האזרחים להתמודד עם המקרה. כל צרפת הייתה יכולה לשמוע עדויות ממקור ראשון על מה שעשו לאילן. הם היו שומעים על הרקע האנטישמי".
במהלך "פרשת התביעה" במשפט תיארו עורכי הדין את מנהיג הכנופיה פופאנה כ"מגלומן סוטה" שביקש לחטוף יהודים "משום שהם מפוצצים בכסף". פופאנה, שנודע גם בכינויים "אוסמה" ו"מוחמד" הודה בהתחלה ברצח, אך שינה את גרסתו מאז והחליף עשרות עורכי דין. בעדויותיו התבטא באופן אנטישמי ואף ריצה בעבר עונש של שנת מאסר בגין העלבת שוטרים ושופט. במהלך המשפט, הודה פופאנה כי הוא האחראי למותו של חלימי, לאחר ששפך חומר דליק על גופו, הצית אותו וגרם לו לכוויות בכל גופו.
עורכי דינם של הנאשמים טענו, כי המניע העיקרי לתקיפה היה רווח כלכלי ולא פשע שנאה על רקע אנטישמי. בגישה זאת תמכו גם התובעים במשפט שסברו כי הכנופיה ניסתה לסחוט כסף מכמה רופאים ואנשי עסקים והשתמשה בנשים כדי לפתות תשעה גברים נוספים, אך ניסיונות אלו כשלו. עם זאת, טענו חוקרי משטרה שהיו מעורבים בחקירה כי "יהדותו של חלימי תרמה לחוסר האנושיות שבא לידי ביטוי בהתעללות שעבר".
ב-12 ביולי 2009, גזר בית המשפט בפריז, בהתאם לדרישת התביעה, מאסר עולם על מנהיג "כנופיית הברברים" יוסוף פופאנה, שהורשע ברצח חלימי. כמו כן נגזרו על שני שותפיו לרצח, ז'אן כריסטוף סומבו וסמיר עבד אל-מאלכּ עונשי מאסר של 18 ו-15 שנים בהתאמה. כמו כן קבע השופט כי פופאנה לא יוכל להשתחרר מהכלא לפחות ב-22 השנים הקרובות. ארבזדה, הצעירה שפיתתה את חלימי והפילה אותו בפח שטמנו לו רוצחיו, נידונה לתשע שנות מאסר. בנוסף, הורשעו 22 נאשמים נוספים בביצוע פשעים שונים במסגרת הפרשה, בהם חטיפה בידי קבוצה מאורגנת ואי הגשת סיוע לאדם בסכנה. על שומריו של חלימי נגזרו בין עשר ל-12 שנות מאסר. שני נאשמים נוספים, גבר ואישה, זוכו.
עם הקראת גזר הדין, יצר עורך דינה של משפחת חלימי קשר עם שרת המשפטים הצרפתית מישל אליו-מארי, ומחה בפניה על גזרי הדין, הקלים לדבריו, שהושתו על עוזריו הבכירים של פופאנה וטען כי העונשים אינם תואמים את חומרת המעשים ואינם עומדים בקנה אחד עם דרישת התביעה. בהקשר זה קראו ארגונים יהודיים בצרפת לעריכת עצרת מחוץ למשרד המשפטים בפריז, כמחאה על העונשים הקלים לטענתם, שהטיל בית המשפט על השותפים. בעקבות כך, הורתה אליו-מרי לערער על קולת עונשם של 14 מהנאשמים. מנגד, ציין עורך דינו של מנהיג הכנופיה פופאנה כי יערער על מאסר העולם שהושת על מרשו, אך בסופו של דבר ערעור זה לא הוגש ועונשו של מנהיג הרוצחים נותר על כנו.
ב-17 בדצמבר 2010 ניתן פסק הדין בערעורים השונים שהגישו התביעה והנאשמים בתיק זה. עונשם של שבעה מהנאשמים הוחמר ומאידך, נאשם אחד זוכה. עונשה של הנערה הפתיינית ארבזדה נותר כשהיה, תשע שנות מאסר.
הנצחה ותיעוד

באפריל 2009, יצא לאור בצרפת ספר אותו כתבה רות חלימי, אמו של אילן, בסיוע הסופרת היהודייה, אמלי פרש. הספר "24 יום", מתאר בפרוטרוט את מה שעבר על המשפחה בזמן החטיפה. בספר, החושף את השתלשלות הפרשה מנקודת מבטה מפנה רות אצבע מאשימה כלפי ההמשטרה, שלא הבינה, לטענתה, את חומרת החטיפה שנעשתה על רקע אנטישמי וכי לא איפשרה לה ולבעלה לדבר עם החוטפים, על אף נכונותה העקרונית לתשלום הכופר.
במאי 2011 נקרא גן ציבורי על שמו של חלימי ברובע ה-12 של פריז. כמו כן, נקרא בוסתן ביער ירושלים בשם "בוסתן אילן חלימי".
במאי 2014, יצא לאקרנים הסרט "24 ימים: האמת על פרשת אילן חלימי", בבימויו של אלכסנדר ארקדי, המגולל את סיפור חטיפתו ורציחתו של חלימי.
במאי 2015 חיללו אלמונים את האנדרטה שהוקמה לזכרו של אילן חלימי בפרבר באנייה בפריז.
בפברואר 2016, במליאת 10 שנים לרצח, התייחס ראש ממשלת צרפת מנואל ואלס לרצח וציין כי: "לפני 10 שנים נרצח אילן חלימי, שהיה קורבן לברבריות ואנטישמיות. לזכור ולא לשכוח".
ראו גם

האנטישמיות החדשה
המהומות בצרפת (2005)
פרשת קריקטורות מוחמד (2006)
פשע שנאה
רצח מירי קנול
רצח שרה חלימי
הערות שוליים

1 2  אסף אוני, כשלוש שנים אחרי שבנה אילן נחטף, עונה ונרצח בפרוורי פאריס, רות חלימי מתכוננת למשפטם של החשודים ברצח, באתר הארץ, 24 באפריל 2009
↑  גדעון קוץ, ‏עשור אחרי הרצח המזעזע: אמו של אילן חלימי ז"ל בריאיון מיוחד, באתר מעריב אונליין, 10 בפברואר 2016
1 2 3 4  חדשות נענע 10, יהודי צרפת זועמים: העונש של רוצחי חלימי קל מדי, באתר נענע 10, 12 ביולי 2009
↑  מנהיג "הברברים" הודה: הצתתי את אילן חלימי, באתר ynet, 29 במאי 2009
↑  צרפת: 13 נעצרו בחשד שעינו ורצחו צעיר יהודי, באתר ynet, 18 בפברואר 2006
1 2  רחל קדרס, ראש הכנופיה שרצחה יהודי בצרפת נעצר בחוף השנהב, באתר ynet, 23 בפברואר 2006
1 2 3 4 5  נצחיה יעקב, מסך הדמעות, באתר ישראל היום, 30 במאי 2014
↑  יעל ברנובסקי, הצוואה קוימה: חלימי נקבר בירושלים, באתר ynet, 9 בפברואר 2007
↑  צרפת: מאסר עולם לרוצחו של אילן חלימי - וואלה חדשות, באתר וואלה, 11 ביולי 2009
1 2  צרפת: עונשי מאסר ממושכים לרוצחי אילן חלימי, באתר ynet, 10 ביולי 2009
↑  צרפת: רוצחו של אילן חלימי יערער על עונשו, באתר ynet, 17 ביולי 2009
↑  צרפת: הוחמר עונשם של חלק מרוצחי אילן חלימי - וואלה חדשות, באתר וואלה, 18 בדצמבר 2010
↑  גדעון קוץ, ‏עשור אחרי הרצח המזעזע: אמו של אילן חלימי ז"ל בריאיון מיוחד, באתר מעריב אונליין, 10 בפברואר 2016
↑  ידידיה כהן, ראש ממשלת צרפת: "לפני 10 שנים נרצח אילן חלימי - לזכור ולא לשכוח", באתר החדשות 0404, 14 בפברואר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312230505171  BnF: cb160791435 (data)  GND: 1057026611  ISNI: 0000 0001 2210 9945  LCCN: n2007068911  RERO: 02-A013202225  SUDOC: 150719159  VIAF: 51143959   WorldCat (עם VIAF): 51143959 
צעדה לזכרו של חלימי בפריז שנערכה ב-26 בפברואר 2006
שלט הנצחה בבוסתן בהרי ירושלים שנקרא על שמו של חלימי
שלט בגן אילן חלימי בפריז
אספהאן (פרובינציה)

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 מחוזות בפרובינציה:  22[דרוש מקור]
 בירת הפרובינציה:  אספהאן 
 שפה רשמית:  פרסית, לורית בח'תיארית, קשקאי, גאורגית, ארמנית
 שטח:  107,029 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרובינציה:  5,120,850 (2016)
  ‑ צפיפות:  43 נפש לקמ"ר (2012)
 קואורדינטות:  32°39′28″N 51°40′09″E﻿ / ﻿32.6577°N 51.6692°E﻿ / 32.6577; 51.6692 
 אזור זמן:  UTC +3:30
 http://www.ostan-es.ir/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פרובינציית אספהאן (בפרסית: استان اصفهان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת במרכז איראן ובירתה היא העיר אספהאן.
שטחה 107,029 קמ"ר. בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ-4,879,312 תושבים. זהו המחוז השישי בגודלו באיראן. הוא כולל 17 תת-מחוזות ו -60 עיירות המאכלסות קבוצות אתניות ושבטים שונים. לפיכך, פסטיבלים אזוריים שונים כמו פסטיבל מי הוורדים וקאלי שואיאן מתקיימים באזורים שונים במחוז.
זה היה אחד האזורים החשובים באיראן מאז המאה ה -7 לפני הספירה. היישובים המוקדמים באיספהאן מתוארכים לראשית המאה ה-40 לפנה"ס והשרידים שנמצאו בקלטת סיאלק בקשאן מעידים על ההיסטוריה של העיור באזור זה מלפני 7000 שנה. המחוז צמח במהלך ההיסטוריה, אז הפכה לבירת שלוש שושלות בולטות כמו שושלת זייריד בשנים 930–935, שושלת סלג'וק בין השנים 1051-1118 ושושלת ספאוויד החזקה בשנים 1598-1736.
גבולות

פרובינציית אספהאן גובלת עם הפרובינציות: סמנאן, דרום ח'וראסאן, יזד, פארס, כהגילויה ובויראחמד, צ'הארמחאל ובח'תיארי, לורסתאן, מרכזי וקום.
יהודי אספהאן

באספהאן בירת הפרובינציה, חיים כיום כ-1,500 יהודים איראניים. בעיר ישנו בית כנסת מרכזי ועוד 13 בתי כנסת קטנים. היהודים באספהאן נמנעים מלעסוק בסוגיות פוליטיות ורואים עצמם איראנים לכל דבר. ליהודים באיראן בכלל ובאספהאן בפרט ישנו חופש דת והם אינם נדרשים להצניע את מורשתם היהודית. רוב יהודי אספהאן ממוצא יהודי ספרדי.
הערות שוליים

↑  Tourist Attractions & Activities in Isfahan Province, www.iranroute.com
↑   הצצה אל הקהילה היהודית באיספהאן: "אנחנו קודם כל איראנים", באתר הארץ, 23 במרץ 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4027736-7  MusicBrainz: bfee02d8-7706-4470-8845-ceb78e394483 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.