American Life
ביקורת

| דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.מקור | דירוגים מקצועיים> ציונים משוקללים.ציון |
| --- | --- |
Metacritic: 60/100
ציוני ביקורות
מקור: ציון
AllMusic: 
אנטרטיינמנט ויקלי: B−
Gaffa: 
NME: 7/10
רוברט כריסטגאו: ציון כבוד
רולינג סטון: 
סלנט: 
Spin: B−
Stylus Magazine: F
הגרדיאן: 
עם יציאתו ברחבי העולם, American Life זכה לביקורות חיוביות ומעורבות מטעם מבקרי המוזיקה, עם ציון של 60/100 באתר ביקורות המוזיקה Metacritic, על סמך 17 ביקורות מקצועיות בסך הכול. מייקל פאולטה ממגזין בילבורד ציין בחיוב את ההבדלים הליריים מאלבומי עבר של מדונה כדוגמת Ray of Light, ואמר "American Life מסתמך פחות על התבוננות פנימית ורוחנית, ועוסק יותר ביחסי האישה כלפי המראֶה שלה". קן טאקר מאנטרטיינמנט ויקלי ביקר אותו באופן חיובי גם כן, ואמר שככלל, האלבום מציע מוזיקה חדשנית, מעניינת והחלטית, אך הנקודה החלשה ביותר בו הייתה התנהגותה של מדונה, שנשמעת כמו "ילדה שגדלה ועכשיו היא מרוצה מבעלה וילדיה, ויש בידה היכולת לשכור עזרה כדי לעשות את מה שהיא רוצה". דימיטרי אברליך ממגזין Vibe הפנה ביקורת חיובית כלפי American Life, ואמר כי מדונה "נשארה דוממת" באלבום, והעיר כי "זו אולי הפעם הראשונה שמדונה לא דחפה את עצמה לחקור קרקע חדשה, אבל לפחות היא בחרה מקום טוב למנוחה". סאל צ'ינקוומני ממגזין סלנט הפנה כלפי האלבום ביקורת מעורבת, וקבע כי American Life אינו "יצירת מופת" בהשוואה לאלבום האולפן שלה מ-1992, Erotica. "האלבום לעיתים קרובות מעניין את המאזין אך מעט מוטעה וקשה להקשיב לו. כמו כן, הוא מעט מטופש וחסר הומור, אך גם עקבי, בלתי מתפשר ולא מתנצל", סבר צ'ינקוומני, וסיים במסקנתו ש-American Life הוא הוכחה שזו הפעם האחרונה שמדונה עשתה מוזיקה ללא המטרה העיקרית של להנפיק להיט.
כשהעניק לאלבום שלושה מתוך חמישה כוכבים, בן רטליף מרולינג סטון סיכם שהמסרים באלבום קודרים, אך החמיא למדונה על כך שדיברה על המצב הנוכחי של האומה. ג'וני דייוויס מ-NME נתן לאלבום דירוג של שבעה מתוך עשרה, ואמר שמבחינה טכנית האלבום נשמע טוב, אבל בסך הכול הוא מרגיש כמו המשך מיותר לעשייה הקודמת של מדונה כמו Ray of Light ו-Music. סטיבן תומאס ארלוויין מ-AllMusic הצהיר ש-American Life טוב בהבטחות יותר מאשר במה שהוא באמת מספק, ושהוא טוב יותר בתיאור מאשר בפועל. קלפה סנה מבלנדר העניק לאלבום שלושה כוכבים מתוך חמישה. "מפוזר בדיוק כמו Music ובצורה יותר נראית [...] אין לו סיפור רקע משכנע, והשירים בו פחות טובים". דוריאן לינסקי ממגזין Q דירג אותו גם בשלושה מתוך חמישה, וקבע כי "'Nothing Fails', מרכז האלבום, הוא שואוסטופר טוב כמו 'Live to Tell'... [אבל] אין זה פלא שאלבום על תחושת בלבול בסופו של דבר נשמע מבלבל".
ג'ון פארלס מניו יורק טיימס הרגיש שמדונה ניסתה להיות כנה עם הקונספט של החלום האמריקאי באלבום, אך בסופו של דבר הנפיק שירים הדומים ל"פולק פסיכדלי מבולבל" של פזמונאים כמו ג'ול. ג'יימס האנהם מספין השווה את הנושאים המופנמים של האלבום לאלבומיה הקודמים Ray of Light ו-Music וכן ציין שמדונה מבלה חלק ניכר מהחיים האמריקאים בקונטרנטים על הריקנות של תרבות הסלבריטאים. אלכסיס פטרידיס מגרדיאן הגיב באופן חיובי לחלקים מהאלבום ואמר "הרצועות הטובות ביותר ב-American Life עושות צחוק כמעט יותר מכל שאר מוזיקת הפופ הנוכחית", אולם הנקודה העיקרית שלו בביקורת הייתה שאין מספיק שירים טובים. ג'סיקה ווינטר מווילג' ווייס כינתה את קולה של מדונה "גדוש" והעירה כי "היא מזכירה את 'החלום האמריקאי' רק כדי לחזר אחרי בעלה האנגלי, תוך הבעת תסכול עמום בו-זמנית". אד הווארד ממגזין Stylus העניק לאלבום ביקורת שלילית וטען ש"מדונה נמצאת בנקודה שאין לה יותר מה להגיד". איאן יאנג מ-BBC הפנה גם הוא ביקורת שלילית ואמר כי "הלחנים סתמיים וחלשים, המילים חסרות השראה ושקועות בעצמן ומוזיקת הליווי חשופה וממוחזרת – ואנחנו משוכנעים שהיא איבדה את זה".