stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משוריין פרפר
רקע היסטורי

כלי הרכב הראשונים שמוגנו בלוחות פלדה נראו ברחבי ארץ ישראל החל משנת 1936 עם פרוץ מאורעות 1936–1939. בתקופה ההיא מוגנו טנדרים וכלי רכב אזרחיים ששמשו את המ"נים (המשמרות הנעים). אולם באותה תקופה נעשה המיגון במסגריות מקומיות ללא תוכניות הנדסיות וללא תכנון ליצירת מבנה אחיד.
הפעם הראשונה שהמיגון נעשה בצורה אחידה עם תוכנית מוסדרת הייתה בשלהי 1947. הצורך בכלי רכב שיספקו הגנה לנוסעיהם יחד עם ניידות ומהירות, עלה בעיקר בזירת הלחימה בנגב לאחר הכרזת החלוקה, בנובמבר 1947. בזירה זו שהתאפיינה בשטחים פתוחים ובמרחקים גדולים בין היישובים הבודדים בתוך אוכלוסייה עוינת, נודעה חשיבות מרובה למשוריינים. השימוש בהם איפשר לכוחות להתגבר על מגבלות של יחידות קטנות ומיגבלות של ניידות. כמעט ולא ניתן היה לבצע את משימת שמירת קווי המים וקיום התחבורה בתוך הנגב ובין הנגב למרכז הארץ ללא המשוריינים. משוריינים כאלה שמשו גם את מלווי השיירות לירושלים, לגליל (כמו בשיירת יחיעם) ולמקומות מבודדים אחרים, כגון קיבוץ המעפיל.
התפתחות הדגמים

מיתקון כלי רכב כשריוניות בעבודה עצמית החל כבר בדצמבר 1947, החודש הראשון של מלחמת העצמאות. כלי הרכב צופו בשני לוחות מתכת דקים ולוח עץ חצץ ביניהם (סנדוויץ'). בדגמים הראשונים נבנה תא המטען ששימש כתא לחימה, בנפרד מתא הנהג. בדגמים שלאחר מכן, אוחדו התאים וכך נוצר חלל אחד שהיה מיועד ל-10 לוחמים. בדגמים האלה הוכנסו שיפורים נוספים כגון: פתח יציאה ומילוט בתחתית המשוריין, דלת אחורית עם חרך ירי, מכשירי קשר מכשיר קשר מק. 19 וכן מכשיר מסוג מק. 20.
מבנה המשוריין

דפנות המשוריין היו בנויות משלוש שכבות: לוח פלדה חיצוני בעובי 5 מ"מ, לוח פלדה פנימי בעובי 3 מ"מ ולוח עץ קשה פנימי בעובי של 25 מ"מ שהיה נתון בין שני לוחות הפלדה. אורך התא הפנימי של הדגמים הקטנים שנבנו על מרכבי שברולט ופורד (CMP-15 ו-CWT-15) היה כ-3.5 מטר ורוחבו-1.8 מטר. בתא הנוסעים שמאחורי מושב הנהג היו בכל צד שלושה חרכי ירי וחרך ירי אחד בדלת האחורית. רכב קטן זה יכול היה לשאת כיתה בת 9–10 לוחמים (נהג, מפקד, ו-7 לוחמים מאחור). חרכי הירי היו ברוחב של 19 ס"מ וגובה של 11 ס"מ. המרחק בין חרך לחרך היה 65 ס"מ. החרכים הותקנו בגובה של 76 ס"מ מעל לרצפה. על היורה בגובה זה היה לשבת בחצי כריעה על הרצפה בזמן הירי. חרך שביעי שהותקן בדלת האחורית, איפשר להגן על הרכב לאחור. לכל חרך ירי היה לוח פלדה קטן שהותקן על ציר פנימי. הלוח היה בעובי של 12 מ"מ והסתובב על ציר בעזרתו ניתן היה לסגור את החרך בשעת הצורך. מידות הלוח: גובה - 16 ס"מ, רוחב - 24 ס"מ. ליד מושב המפקד שישב משמאלו של הנהג, הותקן חרך ירי צר שאפשר למפקד לירות לפנים ולצד שמאל של הרכב. מידות החרך: 12 ס"מ רוחב, 20 ס"מ גובה.
היות שכלי הרכב היו מתוצרת בריטית וקנדית (על פי המפרט הבריטי), היה ההגה מותקן מצד ימין. מלפנים הוחלפו הדלתות המקוריות בדלתות פלדה כפולות דופן כמו שאר גוף הרכב. לנהג ולנוסע שלידו היו בדלתות חלונות שניתנו לסגירה באמצעות לוחות פלדה שנעו בהחלקה בתוך מסילות מיוחדות. מידות החלונות בשתי הדלתות היו: 29 ס"מ רוחב, 22 ס"מ גובה. בחזית הותקנו חלונות עם מפתח במידות של: 55 ס"מ רוחב, 25 ס"מ גובה. החלונות כוסו בשעת הצורך בלוחות פלדה שחוברו עם צירים, כך שניתנו לפתיחה וסגירה בחצי סיבוב קשתי. כל הלוחות ששמשו לסגירת וכיסוי חלונות היו מפלדה בעובי 12 מ"מ.
במרכז הרצפה במרחק של 53 ס"מ מהדלת האחורית נבנה פתח מילוט. גודל הפתח היה 46 ס"מ אורך, ו-42 ס"מ רוחב. בחלק מהכלים היו פתחי המילוט בחלק הקדמי של תא הלחימה, כאשר בחלקם אף היו שני פתחי מילוט.
במרכז הגג השיפועי היו שתי דלתות רשת פלדה שנפתחו על צירים למעלה ואפשרו אוורור משופר. דלתות אלה כוסו ביריעות ברזנט על מנת להגן מהגשם בחורף ולספק צל מהשמש בקיץ. בדרך כלל נסעו עם הדלתות פתוחות על מנת לשפר את האוורור בתוך תא הלחימה שגם כך סבל מאוויר מעופש. הן נסגרו רק בעיתות קרב. רשתות הפלדה שרותכו לפתחים נועדו למנוע מצב של אפשרות החדרת רימון יד פנימה מהגג. למרות זאת תנאי הפעולה בתוך התא היו קשים ובימי הקיץ קשים מאוד. גם חום המנוע שהופץ לתוך חלל התא הקשה על הפעולה מתוכו.
מבנה המשוריין > צבע חיצוני

קיימות שתי גרסאות המתייחסות לצבע החיצוני. אחת אומרת שהיו צבועים בצבע אפור ושנייה שהיו צבועים בירוק זית. רוב העדויות מדברות על צבע אפור.
פס סימון לבן – שלטונות המנדט הבריטי התנו את הסכמתם להפעלת המשוריינים בסימונם. הם הוציאו הוראה להגנה, שיש לצבוע את המשוריינים במרכז הגוף ולאורכו בפס צבע לבן בעובי של כ-30 ס"מ. הוראה זו יצאה (כנראה) בינואר 1948. הסימון הלבן הקל על הארגונים הערבים העוינים לזהות את כלי הרכב של ההגנה ובמיוחד של אנשי הפלמ"ח של חטיבת הנגב בדרום. לפי גרסה אחרת הייתה זו החלטה של ארגון ההגנה ולא של הבריטים.
ייצור ואספקה

טיוטה ראשונה של תקציב א' מתאריך 16 בדצמבר 1947, הציעה שיינתנו לנגב 25 משוריינים. ב-21 בחודש הוספו שלושה משוריינים, שניים לעובדי מקורות לצורך תיקוני נזקי חבלה בקווי המים ואחד לוועדת הנגב. לא ברור על סמך מה נקבעו כמויות אלה כיוון ש-25 המשוריינים היו אמורים לשמש כוח בן 600 איש. נראה היה שזה תקן לגדוד. השערה זו נתמכת במספר המשוריינים שנקבעו בתקציב ב', שהיה אמור לתקצב גדוד נוסף בנגב. כמות זאת הייתה פחותה מזו שתוקצבה לגדוד הוותיק וכעבור זמן תוקנה והושוותה לזו של הגדוד הראשון. אף על פי ששאיפת בן-גוריון לתגבר את הנגב במספרים הרבה יותר גדולים של לוחמים, הרי חוסר היכולת של מערכת הביטחון למלא את צורכי ההוצאות השאיר את תקציב הביטחון של הנגב בידי ועדת הנגב בראשותו של יוסף ויץ. ועדה זו נטלה על עצמה את תקצוב מתקון כלי הרכב המיועדים לשריון ועקבה אחר מתקונם וקצב שליחתם לכוחות בנגב. האחראי מטעמה בנושא היה פנחס קוזלובסקי (ספיר). כך קצב האספקה של המשוריינים לכוחות היה תלוי בכושר הייצור והביצוע של המפעלים ובהמצאות חומרי הגלם. לנגב ניתנה גם עדיפות מוחלטת בקבלת המשוריינים הראשונים וכל הייצור הופנה אליו.
היסטוריה קרבית

ב-28 בדצמבר הגיעו שני המשוריינים הראשונים. ב-1 בינואר כבר נמצאו בנגב ארבעה משוריינים פעילים, שלושה בדרך ועוד שנים-עשר בתהליך עבודה. שעה שהנגב קיבל והפעיל מספר משוריינים רב יחסית, היו מרחבים אחרים בארץ, רגישים אף הם מבחינה ביטחונית שקיבלו משוריין אחד או לא קיבלו כלל.
אחת הדוגמאות הבולטות למחסור הקשה במשוריינים בשאר המרחבים התבטא בפרשת שיירת ניצנים. ב-21 במרץ היה צורך לארגן שיירת חילוץ למשוריינים של גבעתי שנתקעו ליד מחנה חסה בדרכם חזרה מניצנים. מג"ד 53 יצחק פונדק נאלץ אז להחרים לצורך הכנת שיירת החילוץ, שלושה משוריינים מגופים אזרחיים: אחד מבאר טוביה, שני מחברת האוטובוסים "דרום יהודה" ומשוריין שלישי מהקרן הקימת לישראל.
ב-10 בפברואר 1948 דווח לבן-גוריון כי לנגב נשלחו כבר 18 משוריינים שהיוו כ-50% מסך כל המשוריינים שיוצרו עד אז בכל הארץ. ב-12 במרץ דווח כי בנגב מצויים כבר 36 משוריינים אך התחזית צפתה האטה עקב מחסור בלוחות פלדה. עד תחילת מאי הושלמה הכמות שתוכננה לנגב ועמדה על 54 משוריינים שגם אז היוו 50 אחוז מסך הכלים הארצי. עקב תקלות טכניות, עלייה על מוקשים ואירועים עם הבריטים, עמד מספר המשוריינים המבצעיים בחטיבת הנגב ב-15 במאי על 45 יחידות בלבד.
יותר מהיפגעות בעימותים שונים, פגעה הכשירות הטכנית הירודה בניצול מלא שלהם. המצב הטכני שהחמיר עד 15 במאי הביא להיקף של 40 אחוז משוריינים בלתי שמישים. כך יכלה החטיבה להפעיל לקראת הפלישה המצרית רק 27 משוריינים, תקן של פחות מגדוד אחד.
גם איכות השריון לא הייתה גבוהה וכבר באירועים ראשונים התברר שהמשוריינים נחדרו. למרות זאת היוו משורייני הפרפר ביטוי עז לעדיפות הטכנולוגית של הכוח היהודי בנגב על כוח האש ועל מספר הלוחמים תושבי הכפרים והבדווים. עד לפלישה המצרית ולמרות הירידה בכמותם היוו המשוריינים את עמוד השדרה שעליו נשענו כל הפעולות המבצעיות הקרביות והתחבורתיות.
ראו גם

שברולט CMP-15
לקריאה נוספת

עמיעד ברזנר, הנגב בהתיישבות ובמלחמה, משרד הביטחון,1994.
י. אחיטוב, הגדוד השני בנגב, הוצאה עצמית, 1949.
א. אדן (ברן), עד דגל הדיו, משרד הביטחון, 1984.
מ. גבעתי, בדרך המדבר והאש, מערכות, 1994.
אורי מילשטיין, תולדות מלחמת העצמאות, החודש הראשון, כרך שני, שרידות, 1999.
הערות שוליים

↑  ראו ערך אנגלי בשם: Canadian Millitary Pattern Truck
↑  גיליון משנת העשור 1958, שבועון "במחנה".
↑  ד"ר עמיעד ברזנר - היסטוריון מוזיאון השריון בלטרון. מכתב מ-27.6.2008.
↑  ד"ר מאיר פעיל, שיחה טלפונית מ-28.4.2004.
דלת ימין של הנהג. מבט מבפנים, המשוריין של גברעם
משוריין פרפר עם סימון לבן במרכז הגוף ולאורכו, הגדוד השני, חטיבת הנגב
תרגול ירי לאחור ממשוריין פרפר, הגדוד השני, חטיבת הנגב, יד מרדכי
משוריין מאבטח עובדים באזור גבר עם - יד מרדכי, אפריל 1948
שלדת משוריין פרפר בנגב, 1949
נועם אביבי

נועם אביבי (נולד ב-25 בפברואר 1999) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת הפועל עפולה מליגת העל בכדורסל.
ביוגרפיה

אביבי גדל בגבעתיים, שיחק כילד בקבוצת הכדורסל של עירוני רמת גן עד לכיתה ט'.
קריירה

בכיתה י' עבר לאקדמיה לכדורסל של איגוד הכדורסל במכון וינגייט. את לימודי התיכון סיים בכיתת ספורטאים בבית הספר העל יסודי חוף השרון.
עונתו הראשונה בקבוצת בוגרים הייתה עונת 2017/2018 בליגה העל בקבוצת בני הרצליה. בעונת 2018/19 הושאל לקבוצת הפועל כפר סבא מהליגה הלאומית בכדורסל.
בקיץ 2019 חזר לשחק בקבוצת בני הרצליה שירדה בתום העונה הקודמת לליגה הלאומית. לקראת סוף העונה של 2019/20 בעקבות משבר הקורונה, הופסקה הליגה הלאומית כאשר בני הרצליה ממוקמת במקום הראשון בטבלה. בהחלטת איגוד הכדורסל נקבע שבני הרצליה תעלה לליגת העל ביחד עם השנייה בטבלה הפועל חיפה. בעקבות סיום הליגה המוקדמת, אביבי הושאל לקבוצת מכבי ראשון לציון עד לסוף העונה בליגת העל. בתום העונה חתם חוזה לשנתיים במכבי ראשון לציון.
קריירה > בנבחרות הלאומיות

ב-2015 וב-2016 היה חלק מהסגל של הנבחרת הקדטים והנוער. ב-2017 שיחק באליפות אירופה דרג ב' לנבחרות עד גיל 18. בטורניר שנערך בטאלין אסטוניה, הנבחרת סימה את הטורניר במקום הרביעי. במשחק השיא שלו בטורניר קלע 15 נקודות בניצחון על נבחרת פורטוגל.
ביולי 2018 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בגרמניה.
ביולי 2019 זכה עם נבחרת העתודה של ישראל בכדורסל תחת מאמן הנבחרת אריאל בית הלחמי באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 שנערכה בישראל. במשחק השיא שלו בטורניר קלע 17 נקודות בניצחון על נבחרת מונטנגרו.
הערות שוליים

↑  אור שקדי‏, אחרי ההנפה: יאיר קרביץ חתם במכבי רעננה, באתר וואלה, 22 ביולי 2019
מרסלו פלורס

מרסלו פלורס דורל (בספרדית: Marcelo Flores Dorrell; נולד ב-1 באוקטובר 2003 בג'ורג'טאון שבאונטריו, קנדה) הוא כדורגלן מקסיקני-קנדי המשחק בעמדת קשר התקפי בקבוצת הנוער של ארסנל ובנבחרת מקסיקו.
קריירת מועדונים

פלורס שיחק במחלקת הנוער של איפסוויץ' טאון. בשנת 2019 הצטרף בהעברה חופשית למחלקת הנוער של ארסנל.
קריירה בינלאומית

ב-8 בדצמבר 2021 ערך פלורס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מקסיקו, בתיקו 2-2 נגד נבחרת צ'ילה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת מקסיקו לטורניר קופה אמריקה 2024.
הערות שוליים

↑  Arsenal’s rising star Marcelo Flores: Described as the Canadian Craig Bellamy by man who discovered him באתר Daily Cannon, ‏ 1 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  ¡Oficial! Estos son los cinco jugadores de México que se quedaron fuera de la Copa América באתר Azteca Deportes, ‏ 11 ביוני 2024 (בספרדית)
| נבחרת מקסיקו – קופה אמריקה 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח. גונסאלס •  2 ח. סאנצ'ס •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 רודריגס •  9 קיניונס •  10 וגה •   11 חימנס •  12 אסבדו • 13 אורוסקו •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 קורטיסו • 17 פינדה • 18 פלורס • 19 רייס • 20 גרסיה • 21 הוארטה • 22 מרטינס • 23 רנחל • 24 צ'אווס • 25 אלברדו • 26 ב. גונסאלס • מאמן: לוסאנו |  1 ח. גונסאלס •  2 ח. סאנצ'ס •  3 מונטס •  4 אלברס •  5 ואסקס •  6 ארטאגה •  7 רומו •  8 רודריגס •  9 קיניונס •  10 וגה •   11 חימנס •  12 אסבדו • 13 אורוסקו •  14 א. סאנצ'ס • 15 אנטונה • 16 קורטיסו • 17 פינדה • 18 פלורס • 19 רייס • 20 גרסיה • 21 הוארטה • 22 מרטינס • 23 רנחל • 24 צ'אווס • 25 אלברדו • 26 ב. גונסאלס • מאמן: לוסאנו | מקסיקו |
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרסלו פלורס".
משחקיית וידאו

משחקיית וידאו בארצות הברית
משחקיית וידאו היא מתחם שבו נמצאות מכונות משחק אלקטרוניות שונות שניתן להפעילן לאחר הכנסת אסימוני משחק או העברת כרטיס אלקטרוני נטען בחלק מהמקרים. הן האסימונים והן הכרטיס האלקטרוני ניתנים לרכישה תמורת כסף.
היסטוריה

הרעיון של משחקיות הווידאו קיים כבר עשרות שנים. סביב שנות השמונים ניתן להצביע על כניסתן לסביבה של מרכזי הקניות כאמצעי נוסף להעסקת הילדים לצד המשחקייה המכילה מתקנים, המיועדת לרוב לקהל צעיר יותר, ואכן ניתן לראות שהקהל העיקרי של המשחקיות מורכב ממשפחות. בסופי-שבוע, התפוסה במשחקיות עשויה להכניס לקופת המפעילים כסף רב. לעיתים, משתפות המשחקיות פעולה עם מתחמי משחק אחרים, בעיקר באולינג, וכך ישנה אפשרות למשפחות לרכוש חבילה עם מפעילים המיועדת לשני המתחמים, כגון בימי-הולדת.
היסטוריה > המעבר לכרטיס מגנטי

במשך שנים, אסימונים וכרטיסיות נייר היוצאות מהמכונות עם כל זכייה היו חלק מנוף המשחקיות בארץ ובעולם. באופן הדרגתי מוחלפים האסימונים בכרטיס מגנטי נטען וכרטיסיות-הנייר בכרטיסים הנטענים ישירות על גבי הכרטיס. בסינמה-סיטי גלילות, למשל, משתמשים (נכון לכתיבת הערך) במכונות המניבות כרטיסיות נייר. ייתכן והשינוי נובע מסיבות אקולוגיות או מהסיבה שכרטיסיות נתקעות לעיתים קרובות במכונה ומצריכות התעסקות-יתר של מתקנים בסביבת המשחק.
היסטוריה > המשחקיות בימי המסכים האישיים

נכון לכעת, עדיין יש ביקוש למשחקיות ולשהייה בהן, גם בימים שבהם לכל אחד ישנה אפשרות לשחק במכשיר הנייד שלו במשחקים מתוחכמים לא פחות מאלה שבמשחקיות. בשנות ה-90 אכן נדמה היה שהביקוש המדובר רב יותר מהסיבות שהוזכרו. עם-זאת, כיום ישנן יותר משחקיות מבעבר והתרחבותן ההדרגתית ממשיכה להביא קהל סקרן לצד לקוחות קבועים שלא יוותרו על ביקור במשחקייה השכונתית שבקניון הקרוב. ייתכן ואחת הסיבות לכך היא נוסטלגיה - השהייה במשחקיות כחוויה מתמשכת, אך נדמה שהסיבה העיקרית לכך היא החוויה ההמונית של התרוצצות ממכונה למכונה לצד אנשי צוות שניתן להיעזר בהם בכל שאלה ובעיה.
מכונות משחקים בולטות

מכונת הכדורסל: על השחקן לזרוק כדורים לסל שמדי-פעם גם זז בזמן קצוב, לרוב בין 30 שניות לדקה. כאשר הסל נייח, כל קליעה מזכה את השחקן ב-2 נקודות. כאשר הסל זז, כל קליעה מזכה את השחקן ב-3 נקודות. מעבר לשלב הבא מותנה במכסת נקודות מינימלית שיש לעבור-עד השלב האחרון. ניתן לשחק במצב יחיד או עם שחקן נוסף. שיא המכונה מופיע על צג ומשתנה בהתאם להשתנות השיא בפועל.
פינבול: ידוע גם כ"פליפר", מכונה שבה יש לשלוט בכדור המוכנס למכונה תוך תמרונו בין מכשולים, גומות ומסילות שונות באמצעות הטיית הלוח ו/או הפעלת מלכודות. זמן שהייתו במכונה וכניסותיו למסלולים שונים מזכים את השחקן בעוד נקודות. לעיתים ניתן לזכות ב"פסילה" נוספת. לרשותו של השחקן, בדרך כלל, שלוש כאלה. יציאת הכדור מהשטח המוגדר מובילה לאיבוד פסילה. לרוב, מכונה זו אינה מזכה את השחקן בכרטיסים.
מד כוח אגרוף/פטיש/כדור: ניקוד וכרטיסים מוענקים לשחקן בהתאם לעוצמת המכה שנותן השחקן לעצם כלשהו. לרוב, ניתנות לשחקן שתי הזדמנויות לעשות ככל יכולתו. מהמכונות היחידות שיש להיזהר כאשר משתמשים בהן.
סימולטורים: אקדחים, מכוניות, אופנועים ומטוסים: תוכל להרגיש שזה הדבר האמיתי בעזרת מסך עם קולות והתרחשויות המנסים לדמות מציאות כלשהי, שבה, במצב "גוף ראשון", השחקן לוקח חלק.
מכונות "הימורים": מכונות שבהן מספר לחיצות על כפתורים עשויות לזכות את השחקן בכרטיסים, אך לרוב מובילות להוצאת כסף ללא תמורה. באות עם נושאים שונים כמאכלים, דמויות ממשחקי-וידאו וחיות. בחלק מהמכונות משולב משחקון, לרוב מעולם התוכן של ספורט. לרוב, במכונות מסוג זה אין השחקן זוכה בניקוד או בכרטיסים רבים וההסתברות לזכייה בעלת ערך נמוכה. עם זאת, ניתן לראות שאנשים נוהגים לנסות בכל-זאת בתקווה לזכות בפרס הגדול.
הוקי-אוויר: מכונות אלה, מהנפוצות ביותר (שניתן גם לרכוש בגרסה ביתית ממוזערת כפרס זכייה עובדות על עקרון פשוט יחסית: דיסקית אחת, שני מחבטים הדומים לדסקית אך מכילים בליטה לאחיזה ומגרש בעל שני שערים. על כל שחקן להכניס את הדיסקית לשער ("גול") של יריבו. לרוב, משחקים עד מספר שערים כלשהו או עד תום הזמן המוקצב. משחק זה אינו מזכה את השחקן בפרסים.
רכישת פרסים

השחקן יכול להחליט לשמור את הכרטיסים שהרוויח לפעם הבאה או לרכוש בחלק מהם פרסים שגודלם, מורכבותם ואורך "חייהם" משתנה בהתאם למחיר בכרטיסים שיש להוציא עליהם. כדור למשחק, למשל, יעלה על פי רוב יותר מאוסף מדבקות, שיעלה יותר מבלון, שיעלה פחות-או-יותר כגומי-לעיסה (מסטיק) אחד. ישנה אפשרות למספר שחקנים לרכוש פרס על ידי חיבור הכרטיסים שכל אחד מהם הרוויח ("לשלב"). ניתן להחזיר פרסים שנבחרו ולהמירים באחרים, כל עוד לא עוברים את מכסת הכרטיסים שנצברו. כך, למשל, מי שהרוויח 500 כרטיסים לא יוכל לרכוש פרס ששוויו אפילו כרטיס אחד יותר.
משחקיות הווידאו בישראל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ראו גם

משחקי וידאו
מכונת הכדורסל
נגיאר

| --- | --- |
סמל נגיארסמל נגיאר

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  המישור הגדול הצפוני
 מחוז:  סבולץ'-סטמאר-ברג סבולץ'-סטמאר-ברג
 נפה:  נפת פהרגיארמט
 שטח:  15.99 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  630 (1 בינואר 2020)
 קואורדינטות:  48°03′00″N 22°34′00″E﻿ / ﻿48.05°N 22.566666666667°E﻿ / 48.05; 22.566666666667 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נגיאר(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נגיאר  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נגיאר (בהונגרית: Nagyar) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג על גדות נהר טיסה שבצפון מזרח הונגריה.
בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית נגיאר קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-743 תושבים בשנת 1990 עד 630 תושבים בשנת 2020.
הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין כבר מהמאה ה-14.
יהודי נגיאר

יהודים חיו בנגיאר בתקופות זמן שונות. בשנת 1944 נרצחו חלק מיהודי הכפר יחד עם שאר יהודי המחוז ושאר יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 16 |  |
| 1880 | 21 | 792 |
| 1910 | 31 |  |
| 1920 | 22 |  |
| 1930 | 16 |  |
| 1941 | 21 | 1,004 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי נגיאר שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת פהרגיארמט |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פהרגיארמט • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • הרמאנסג • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טיוודר • טוניוגמטולץ' • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • אוסקה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן |  |
נדיה פודורוסקה

נדיה פודורוסקה (בספרדית: Nadia Podoroska; נולדה ב-10 בפברואר 1997) היא טניסאית מקצוענית ארגנטינאית. בשיאה דורגה במקום 130 בעולם (3 בפברואר 2020) בדירוג ה-WTA.
הישג השיא שלה הוא הגעה לשלב חצי הגמר בטורניר גראנד סלאם ביחידות, באליפות צרפת הפתוחה (2020). היא השחקנית הראשונה בעידן הפתוח שהעפילה מהמוקדמות עד לשלב חצי הגמר.
ביוגרפיה

פודורוסקה נולדה ברוסריו וגדלה בשכונת פישרטון. אמה היא רוקחת ואביה היה שען במקצועו שהפך עם השנים לרוקח. סביה וסבותיה היגרו מאוקראינה לארגנטינה. היא הראשונה במשפחתה ששיחקה טניס, היא החלה להתאמן בגיל חמש.
ביוגרפיה > 2019 > אלופת המשחקים הפאן אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בלימה, פרו בשנת 2019 זכתה פודורוסקה במדליית זהב בטורניר ליחידות, לאחר שניצחה במשחק צמוד במערכה השלישית הקובעת את קרוליין דולהייד מארצות הברית (6-2, 3-6, 6-7(4-7)).
ביוגרפיה > 2020 > חצי גמר גראנד סלאם

אל אליפות צרפת שנערכה בתחילת אוקטובר 2020 היא הגיעה מדורגת במקום 131 בעולם ולכן שיחקה בטורניר המוקדמות כמדורגת במקום שמיני. לאחר שלושה ניצחונות בשלב המוקדמות היא עלתה לטורניר הראשי שבו היא עשתה את ההפתעה הגדולה בטורניר כשהגיעה לשלב חצי הגמר שבו הפסידה לאיגה שוויונטק מפולין ב-2 מערכות (6-2, 6-1), לאחר שהפתיעה וניצחה בשלב רבע הגמר את אלינה סביטולינה מאוקראינה (דורגה במקום 3 בטורניר ומקום חמישי בעולם) בשתי מערכות (2–6, 4-6).
נדיה הסנאווי

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1963 (בת 61) מרוקו 
 מדינה:  נורווגיה נורווגיה
 בן או בת זוג:  קים הוגן 
 פרסים והוקרה:  TV Award 
 
נדיה הסנאווי (נולדה ב-1963) היא מגישת טלוויזיה נורווגית.
ראשית חייה

הסנאווי נולדה במרוקו לאם נורווגית ואב מרוקאי, סבה מצד אמה הוא הכלכלן זוכה פרס נובל רגנר פריש, כשהייתה בת ארבע הוריה התגרשו והיא חזרה לנורווגיה עם אמה.
באוסלו היא התחנכה בגן צרפתי ולמדה בבית ספר צרפתי עד כיתה ד'. בגיל שמונה עשרה קיבלה באופן רשמי אזרחות נורווגית.
קריירה

בשנות השמונים היא החלה לשמש כרקדנית בתיאטרון בברגן, היא עבדה בערוץ TV2 הנורווגי מ-1993 ועד 2004 ושם הגישה מספר תוכניות וב-2003 הגישה את תוכניתה הידועה "הסנאווי".
ב-2004 היא הצטרפה לרשות השידור הנורווגית NRK.
ב-1992 היא שימשה כפרשנית ברדיו של האירוויזיון,
ב-2004 היא הנחתה את תחרות אירוויזיון הילדים.
היא הנחתה את תחרות אירוויזיון 2010.
מ-2004 ועד 2006 הנחתה את תחרות המוזיקה לילדים "Melodi Grand Prix Junior".
ב-2011 ו-2012 הקריאה את הניקוד הנורווגי באירוויזיון.
חיים אישיים

משנת 1991 היא נשואה לשחקן קים הוגן. יש להם שלושה ילדים.
היא דוברת ארבע שפות.
הסנאווי משמאל לצד שותפיה להנחיה באירוויזיון 2010
מעשה שמשון

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  רמח"ל 
 שפת המקור:  עברית 
 סוגה:  מחזה 
 נושא:  שמשון 
 הוצאה
 הוצאה:  דביר 
 מקום הוצאה:  תל אביב-יפו 
 תאריך הוצאה:  1927 
 עורך:  שמעון גינצבורג
 
מעשה שמשון הוא מחזה מאת הרמח"ל, העוסק בסיפור המקראי של השופט שמשון. המחזה יצא לאור לראשונה על ידי שמעון גינצבורג בשנת ה'תרפ"ז.
במחזה מתואר הסיפור המקראי החל מהשלב בו חש שמשון שרוח הגבורה מפעמת בו בין צרעה לאשתאול עד המעמד בו הפיל את המבנה בו נאסר עם אלפי הפלשתים.
המחזה מעוטר בשיבוצים מקראיים רבים.
לקראת סיום המחזה מופיע מונולוג בו מיצר שמשון על הליכתו אחרי החשק:
”אולם רדה אל ירכתי בור, חשק,
יאכל לעד בדיך בבור־מות,
על נוך גפרית יזרה סלה.
יושת חשך סתרך,
תשב מחשכי ארץ עיפתה,
תפל קשתך וימינך יחד,
ושמאלך עם חציה נשברת.
ארור יהי היום אותך ידעתי, יום כי צבי אשה עיני בחרו.
יהי נוה תנים ומדבר חרב נחל שורק,
מקום קמוש וחוח.”
בכך מכניס הרמח"ל בפי שמשון את דברי המשנה, מסכת סוטה, פרק א', משנה ט' הרואה את עונשו של שמשון כנובע מכך שנמשך אחרי עיניו, בדרך מידה כנגד מידה:
”שמשון הלך אחר עיניו, לפיכך ניקרו פלשתים את עיניו, שנאמר: "ויאחזוהו פלשתים וינקרו את עיניו".”
הדמויות במחזה

מלבד הדמויות המקראיות של שמשון עצמו, אביו, האשה מתמנה ואביה, פלשתים ושריהם ("סרני פלשתים") ועוד, 
מאניש הרמח"ל במחזה מידות ורגשות. מומחזות במחזה גם הדמויות חשק וגבורה, מרמה ושוחד, ככוחות בהם חש שמשון, ושמשון מנהל איתם שיחות. האנשת מידות במחזה קיימת גם במחזה אחר של רמח"ל, לישרים תהילה.
הערות שוליים

↑  למעלה ממאה ושמונים שנה לאחר פטירת הרמח"ל
↑  על פי לשון הפסוק בספר ישעיהו, פרק י"ד, פסוק ט"ו: "אַךְ אֶל שְׁאוֹל תּוּרָד אֶל יַרְכְּתֵי בוֹר".
↑  על פי לשון הפסוק בספר איוב, פרק י"ח, פסוק י"ג: "יֹאכַל בַּדֵּי עוֹרוֹ יֹאכַל בַּדָּיו בְּכוֹר מָוֶת".
↑  על פי לשון הפסוק בספר איוב, פרק י"ח, פסוק ט"ו יְזֹרֶה עַל נָוֵהוּ גָפְרִית
↑  על פי לשון הפסוק בספר תהלים, פרק י"ח, פסוק י"ב: "יָשֶׁת חֹשֶׁךְ סִתְרוֹ"
↑  על פי לשון הפסוק בספר איוב, פרק י', פסוק כ"ב: "אֶרֶץ עֵיפָתָה כְּמוֹ אֹפֶל צַלְמָוֶת וְלֹא סְדָרִים וַתֹּפַע כְּמוֹ אֹפֶל"
↑  ספר שופטים, פרק ט"ז, פסוק כ"א
נולדג'

| --- | --- |

 לידה:  8 במרץ 1988 (בן 36) פריהולד, ארצות הברית 
 שם לידה:  Glen Earl Boothe 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  סטונס ת'רואו רקורדס 
 knxwledge.bandcamp.com
 
גלן ארל בות' (באנגלית: Glen Earl Boothe; נולד ב-8 במרץ 1988), הידוע בשם הבמה נולדג' (Knxwledge), הוא מפיק היפ הופ ופזמונאי אמריקאי מלוס אנג'לס.