stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביולוגיה סינתטית
יישומים של ביולוגיה סינתטית > אריזות מתכלות

אחת מהמגמות החשובות בניסיון לצמצם את זיהום כדור הארץ, היא המגמה של להימנע משימוש באריזות מחומרים מלאכותיים שאינם מתכלים גם במשך אלפי שנים, לאחר ש"זורקים אותם לפח". פתרון אפשרי לנושא הוא ייצור אריזות מתכלות המבוססות על חומרי אריזה שהם תוצרים של ביולוגיה סינתטית. לדוגמה, לחברת TIPA, מישראל, יש את היכולת לייצר אריזת מזון שמתכלה לאחר שלושה חודשים – במגוון גדול של פורמטים.
טכנולוגיות מאפשרות

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא הטקסט מקשר לאתרים במקום להתבסס עליהם.
ישנן מספר טכנולוגיות מפתח אשר חיוניות לצמיחת הביולוגיה הסינתטית. הקונספטים העיקריים כוללים סטנדרטיזציה ויצירת היררכיה מופשטת של חלקים ביולוגים על מנת לאפשר שימוש בחלקים הללו ליציאת של מערכות סינתטיות מורכבות. הישגים אלו מאופשרים באמצעות טכנולוגיות בסיסיות של קריאה וכתיבת DNA אשר משתפרות כל הזמן במושגים של מחיר/איכות (Kurzweil 2001). מדידות תחת תנאים שונים הן חיוניות לצורך יצירת מודלים של עיצוב באמצעות מחשב (תיב"ם).
טכנולוגיות מאפשרות > ריצוף DNA

ריצוף DNA הוא תהליך קביעת סדר הנוקלאוטידים במולקולת DNA או RNA. בהפשטה מסוימת "ריצוף DNA" עוסק ביכולת "לקרוא" את ה-DNA.
אוסף הטכנולוגיות המטפלות ב"אנליזת ה-DNA" (ראו למשל: Whole Genome Sequencing) לכן, מהווה את התשתית לביולוגיה הסינתטית. טכנולוגיות אלו משתפרות בהתמדה, הן ברמת הדיוק (שיעור השגיאות) והן ברמת המחיר, כפי שאפשר לראות בגרף משמאל.
טכנולוגיות מאפשרות > סינתזה של DNA

סינתזת DNA (באנגלית: DNA synthesis) היא התהליך שעוסק בבניית מולקולות DNA על בסיס שימוש בתהליכים "טבעיים" או באופן מלאכותי לגמרי.
במהלך השנים האחרונות, מתפתח מגוון גדול של שיטות לסינתוז DNA, כאשר, בדרך כלל, שיטות אלו משלבות כמה טכנולוגיות ל"כתיבת" ה-DNA ובהמשך להן, "תיקון שגיאות" במגוון טכנולוגיות נוספות. "תיקון השגיאות" מתבסס בדרך כלל על היכולת לפסול רצפים לקויים שהתקבלו.
טכנולוגיות מאפשרות > תכנון ועיצוב של מולקולות ביולוגיות

עד לאחרונה (~2014), כדי לכתוב DNA, היה הכרח להבין אילו תכונות רוצים להשיג, איך התכונות האלו מקודדות ב-DNA ולבסוף איך אפשר לסנתז את המולקולות הנדרשות ולשכפלן באמצעות החלפת מולקולות DNA בתוך התא החי – תהליך כזה בדרך כלל נשען על שנים ארוכות של מחקר, הוא מחייב עבודה ביותר מקבוצה אחת ובסך הכול, מדובר בתהליך ארוך ומאוד לא פשוט.
בשנים האחרונות נעשים מאמצים לפשט את התהליך על ידי כתיבת סוג של מהדר (Compiler) שיהיה מסוגל לתרגם תכונות רצויות למבנה מולקולרי, תוך שהוא מאפשר "לדבג" את התוצר.
לאחר שמסתיים תהליך ה"תכנון/ עיצב" ניתן לשלוח את הקידוד הסופי לאחת מהחברות שיודעות לסנתז מולקולות DNA ואז, במעבדה יחסית פשוטה, "לגדל" את אותו דבר בו היינו מעוניינים מלכתחילה.
טכנולוגיות מאפשרות > DNA אוריגמי

אחת הטכנולוגיות המבטיחות שהחלה להתפתח משנת 2006 ואילך נקראת DNA אוריגמי. טכנולוגיה זו עושה שימוש ברצפי DNA חד גדיליים שעל ידי שילוב של טכניקות "קיפול" ניתן לבנות מהם ננורובוטים המסוגלים לבצע מספר גדול של "משימות" בתוך זרם הדם של בעלי חיים. אחת הדוגמאות המובילות בהקשר זה הם ננורובטים שיכולים לשאת תרופה מסוימת, לשחות בזרם הדם, לזהות תאי יעד מסוימים ו"לשחרר את המטען המועיל" שלהם רק לתוך אותו תא יעד שהוגדר כמטרה על ידי מתכנן הרובוט. טכנולוגיה זו עשויה להוות פריצת דרך במערך הפתרונות ללחימה במחלות סרטן מסוגים שונים. אחת המעבדות היחידות בעולם, שעוסקות בתחום הננורובוטיקה של חברת Augmanity Nano המנוהלת על ידי החוקר הישראלי ד"ר עידו בצלת.
פרספקטיבה > ביולוגיה

ביולוגים מעוניינים ללמוד על התפקוד של מערכות טבעיות. דרך פשוטה וישירה לבחון את ההבנה של מערכת טבעית חיה היא לבנות מודל או גרסה של המערכת בהתאם להבנה הנוכחית שלנו. דוגמה לגישה כזו היא עבודתו של מיכאל אלוויץ' על רפרסילטורים (Repressilator). המהווה מודל כיצד גנים מתבטאים בתוך תאים חיים[דרוש מקור]. על מנת לבחון את המודל שלו, הוא לקח פיסת דנ"א בהתאם למודל שלו והחדיר אותה לתוך תא חי. ההתאמה בין החיזוי לתוצאות איששה את המודל שלו. בעבודה מסוג זה יש שימוש טוב במתמטיקה אשר עוזרת ללמוד ולחזות את הדינמיקה המתרחשת בתוך מערכת ביולוגית. במהלך השנים נוצרו מגוון רחב של תיאורים מתמטיים ברמות שונות של דיוק, המשתמשים בכלים כגון תורת הגרפים, רשתות בוליאניות, משוואות דיפרנציאליות רגילות, סטוכסטיות ועוד.
פרספקטיבה > כימיה

מערכת ביולוגיות עשויות מחומרים כימיים שונים. לקראת סוף המאה ה-20 מדע הכימיה עבר שינוי: מלמידה על כימיקלים טבעיים, ליצירה וסינתוז של חומרים כימיים סינתטיים.[דרושה הבהרה] המעבר הזה הוביל ליצירת תחום מחקר חדש בשם כימיה סינתטית. במובן מסוים, אספקטים שונים בביולוגיה סינתטית יכולים להיבחן כאפליקציה והרחבה של כימיה סינתטית אל הביולוגיה: מיצירה של ביו-כימיקלים אל למידה של מקור החיים על כדור הארץ.[דרוש מקור]
פרספקטיבה > הנדסה

ביולוגיה סינתטית כוללת בתוכה הרחבה והגדרה מחדש של ביוטכנולוגיה, כאשר המטרות נוסחו מחדש: יצירה ועיצוב של מערכות ביולוגיות אשר מעבדות מידע, מבצעות מניפולציה על כימיקלים, מייצרות חומרים ומבנים מורכבים, מייצרות אנרגיה, מספקות מזון וגם שומרות ומחזקות את בריאות האדם.
דוגמה לטכנולוגיות הללו כוללת את העבודה של Chris Vogit, אשר עיצב מחדש את מערכת ההפרשה Type III שמשמשת את Salmonella typhimurium על מנת להפריש את חלבוני משי המשמשים עכבישים לטוויות הרשתות שלהם. חלבון זה הוא חומר ביולוגי חזק ואלסטי אשר החליף את החלבונים המדביקים הטבעיים של הסלמונלה. אספקט נוסף של ביולוגיה סינתטית אשר מבדיל אותה מהנדסה גנטית מסורתית הוא הדגש הכבד על פיתוח טכנולוגיות יסודיות אשר יאפשרו הנדסה של יצורים ביולוגים בצורה פשוטה ואמינה יותר. דוגמה טובה להנדסה בביולוגיה סינתטית כוללת את העבודה החלוצית של טים גארדנר וג'ים קולינס על מתג גנטי ומסדי נתונים לדוגמת Registry of Standard Biological Parts ו-International Genetically Engineered Machine competition (iGEM).
מחקרים בביולוגיה סינתטית יכולים להיות מחולקים לתחומים שונים בהתאם לגישה בה הם ניגשים לבעיה או השאלה שבה הם מתמקדים: עיצוב photocell, הנדסה ביו-מולקולרית או הנדסה גנומית. הגישה ה-photocell כוללת פרויקטים ליצירה של מערכות המשתכפלות בצורה עצמאית ועשויות כולן מרכיבים סינתטיים. הנדסה ביו-מולקולרית כוללת גישות שמטרתן יצאת ארגז כלים של יחידות פונקציונליות אשר ישמשו ליצירת מולקולות עם פונקציונליות שלמה בתוך תאים חיים. הנדסה גנטית כוללת גישה של יצירת כרומוזומים סינתטיים לאורגניזמים מינימליים או שלמים. עיצוב ביו-מולקולרי מתייחס לרעיון הכללי של עיצוב דה-נובו וקומבינציה של רכיבים ביו-מולקולריים. המשימה של כל אחד מהגישות הללו היא דומה: יצירה של מכונה סינתטית ברמה גבוהה יותר של מורכבות באמצעות מניפולציה של רכיבים ביולוגים טבעיים או סינתטיים קיימים.
חששות ו"ארכיטקטורה פתוחה"

אחד החששות הגדולים בתחום הביולוגיה הסינתטית הוא היווצרות מצב בו רק תאגידי ענק יעסקו בו תוך שהם חוסמים את הציבור הרחב ו/או חברות קטנות על ידי יצירת מחסומים סביב הקניין הרוחני – למשל על ידי הגנת הפיתוחים השונים באמצעות פטנטים. כמו כן גורמים שמרניים מביעים חשש מ"התערבות במעשה הבריאה".
בשנים האחרונות מתפתחת "תנועה" של חוקרים הגורסים שיש לאפשר את מחקר הנושא בארכיטקטורה פתוחה – כך שחלקים נרחבים מהמידע ושיטות העבודה יהיו זמינים לציבורים רחבים של חוקרים ומפתחים ותיווצר "דינמיקה מאיצה" שתאפשר התפתחות חופשית של התחום.
הניסיון לפתח "מהדר" (גנום קומפיילר), פרסום חופשי של הגנום האנושי, הקמת מעבדות ביולוגיה פתוחות לציבור וכדומה – הם צעדים משמעותיים בכיוון זה.
ראו גם

ביו-קונברג'נס
ביוסנסור
ביו-מחשב
מחשוב DNA
הערות שוליים

↑  פרוט אודות השיטה ניתן למצוא בוויקיפדיה באנגלית Chimeric Antigen Receptor.

סרט של 19:37 דקות על הנושא נמצא ב: Carl June & Doug Olson – Zeitgeist Americas 2013
↑  Next-Generation Digital Information Storage in DNA (באנגלית)
↑  Genetic Engineering of Algae for Enhanced Biofuel Production (באנגלית)
↑  Fatty acid production in genetically modified cyanobacteria (באנגלית)
↑   Technology Intelligence, The Telegraph
↑  מאיר אורבך, חברת Tipa Corp – הזוכה הגדולה בתחרות "קלינטק" 2012, באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2012
↑  פירוט מסוים של הטכנולוגיות ניתן למצוא בוויקיפדיה האנגלית בערך Artificial Gene Synthesis.
↑  דוגמה לקבוצה שמנסה לתת סוג כזה של פתרון אפשר לראות בסרטון שלהלן: Genome Compiler
↑  REGENESIS, How Synthetic Biology Will Reinvent Nature and Ourselves, By: George Church and Ed Regis, Basic Books (באנגלית)
↑  הרצאה של 5:03 דקות ב-TED, על ידי החוקר Paul Rothemund מסבירה את השיטה Playing with DNA that self-assembles (באנגלית) Rothemund, Paul (2007-11-08), Playing with DNA that self-assembles (באנגלית), נבדק ב-2024-07-29
↑  Synthetic Biology: scope, applications and implications (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517237505171  GND: 7684405-5  LCCN: sh2010006918  LNB: 000338640  NKC: ph613275
ג'וזף מייסון

| --- | --- |

 לידה:  1808 דלאוור, ארצות הברית 
 פטירה:  8 באוקטובר 1842 (בגיל 34 בערך) מחוז המילטון, ארצות הברית 
 תחום יצירה:  ציור 
 
ג'וזף מייסון (באנגלית:Joseph Mason‏: 1808 – 8 באוקטובר 1842) היה אמן אמריקאי שעבד כעוזר של ג'ון ג'יימס אודובון, וצייר רקע צמחי לא מוכר עבור כ-50 ממחקרי הציפורים שלו עבור הספר "הציפורים של אמריקה".
ביוגרפיה

ג'וזף מייסון, שרשום במקורות מסוימים כג'וזף ר. מייסון, נולד בדלאוור, אוהיו, בנו של ג'וזף וילסון מייסון (מוכר ספרים), ולאחר מכן עבר לסינסינטי, אוהיו.
קריירה

כאשר אודובון הגיע לסינסינטי לזמן קצר בשנת 1820, מייסון הפך לתלמיד שלו, והפגין כישרון יוצא דופן, במיוחד בתור שרטט.  מאוחר יותר כתב אודובון במכתב לאשתו ש"למייסון היה כישרון טוב לצייר והוא מצייר פרחים טוב יותר מכל אדם אחר באמריקה, ואת יודעת שאני לא מחמיא הרבה לאמנים צעירים. מעולם לא אמרתי לו את זה, אבל אני חושב כך".  אודובון שכר את מייסון כעוזר שלו לצייר את הרקע הפרחוני של תמונות הציפורים שלו בזמן שהם נסעו דרומה במורד הנהרות אוהיו ומיסיסיפי לניו אורלינס. מייסון לקח על עצמו גם תפקידים אחרים במשלחת, צד ציפורים רבות - חתר בסירה והוביל אספקה.
נסיעה עם אודובון

במהלך כשנתיים שבהן נסע עם אודובון (אוקטובר 1820 עד אוגוסט 1822), מייסון צייר, לפי חשבונו, בין 150 ל-200 ציורי רקע עבור אודובון. יותר מ-50 מהם פורסמו, ללא נתינת קרדיט למייסון, בספרו של אודובון.
אוצרת לשעבר של הגלריה לאמנות סבורה שהרקע הצמחי והפרחוני של מייסון תורם באופן משמעותי לערך המדעי של הפרויקט של אודובון בגלל האופן שבו הם עוזרים לבסס קנה מידה, פרופורציה וסביבה.
עבודה ללא קרדיט

נראה שאודובון לא התכוון להעניק למייסון קרדיט על יצירתו, שכן מייסון חתם את שמו בעיפרון בעוד אודובן חתם את שמו שלו ביצירות המוגמרות בדיו. מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-19, מייסון לא היה מרוצה מהיחס של אודובון אליו, ובשנת 1834 הוא כתב על אודובון במכתב למחבר ולמבקר ג'ון ניל: "ראיתי בו חבר הכי גדול שלי ואף פעם לא עלה במוחי שהוא יעשה לי עוול בבואו לפרסם את עבודתו. זה כנראה מה שהוא עשה".
ניל המשיך להביע הסתייגות רצינית מהיושרה והאמינות של אודובון בכמה גיליונות של "ניו אינגלנד גלקסיה" משנת 1835, שבהם היה אז עורך בכיר. בין היתר, הוא טען שאודובון הבטיח למייסון ששמו יהיה על הלוחות הרלוונטיים בספר "הציפורים של אמריקה".
חיים מאוחרים יותר

מייסון חזר לסינסינטי ב-1822 כדי לסייע לאמו, שהתאלמנה. הואן התגורר בסינסינטי למשך שארית חייו למעט כמה שנים שהיה בפילדלפיה (1829–1832) ועשה נסיעות קצרות למישיגן (1840–1841) ואינדיאנה (1841). הוא התבסס כמורה פרטי לאמנות וצייר פורטרטים. היצירות המאוחרת האלה הן ירודות בהשוואה לציוריו הבוטניים.
מוות ומורשת

הוא מת מדלקת ריאות ב-8 באוקטובר 1842.
בתחילת שנות האלפיים, אמן חיות הבר ג'ון רות'בן התעניין בחייו של מייסון והחליט לאתר את קברו, שמיקומו לא היה ידוע אז. רות'בן גילה כי מייסון נקבר במקור בבית קברות במרכז העיר ומאוחר יותר הועבר לבית הקברות וגרבורטום ספרינג גרוב. רות'בן פעל עם גופים אזרחיים אחרים בסינסינטי כדי ליצור סמן תבליט ברונזה המנציח את תרומתו של מייסון למידע על ציפורים של אמריקה שנחנך ב-2013.
הערות שוליים

1 2  Pennington, Estill Curtis. Lessons in Likeness: Portrait Painters in Kentucky and the Ohio River Valley, 1802–1920. University Press of Kentucky, 2011, pp. 180–81.
↑  Pennington, Estill Curtis. Lessons in Likeness: Portrait Painters in Kentucky and the Ohio River Valley, 1802–1920. University Press of Kentucky, 2011, pp. 180–81.
↑  "The Joseph Mason Project, Historic Spring Grove Cemetery and Arboretum"
↑  Richards, Irving T. "Joseph R. Mason and John Neal". American Literature, vol. 6, no. 2 (May 1934), pp. 122–40.
↑  Stern, Liz. "Blast From the Past: Everyone Needs a Good Assistant". New York Historical Society website, March 8, 2013. Accessed December 17, 2015.
↑  Portrait of Marie Jane Andrew, Indianapolis Museum of Art Online Collection (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007456644205171  LCCN: n99050483  NTA: 12633482X  ULAN: 500036588  VIAF: 78111707   WorldCat (עם VIAF): 78111707 
איור של מייסון בספר "צפורים של אמריקה," 1821 (ללא קרדיט)
גד דגני

פרופסור גד דגני
גד (גדי) דגני (נולד ב-6 בפברואר 1943) הוא חוקר בתחום מדעי החיים, זואולוג, אקו-פיזיולוג ואקולוג גנטי ישראלי. דגני הוא יוזם ומייסד הפקולטה למדעים וטכנולוגיה במכללת תל חי וממייסדי מכון המחקר MIGAL בקריית שמונה.
ביוגרפיה

דגני נולד בקיבוץ דן, למשפחה ממייסדי הקיבוץ במסגרת הקמת יישובי חומה ומגדל. למד בתיכון בקיבוץ, והיה חבר בנבחרת הכדורעף שלו.
בשנת 1962 התגייס לנח"ל כבן גרעין ובהמשך סיים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וקצין קשר גדודי לשעת חירום בבסיס התותחנים שבשבטה, שם המשיך גם לבצע שירות מילואים עד מלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה ביקש לעבור לגדוד חי"ר, והמשיך לשרת במילואים כמפקד פלוגה ובהמשך כמפקד גדוד בדרגת סגן אלוף.
עם שחרורו משירות סדיר, שב לקיבוץ דן והיה אחראי על גרעין הנח"ל בקיבוץ והקים מחדש את קן השומר הצעיר בקרית שמונה.
קריירה אקדמית

בשנת 1976 סיים דגני לימודי תואר שני בביולוגיה בטכניון, ובשנת 1979 השלים דוקטורט בפקולטה למדעי החיים באוניברסיטת תל אביב. הוא החל את דרכו כמרצה בזואולוגיה בתחום חסרי חוליות ובעלי חוליות, בהמשך חקר בתחומי ביוטכנולוגיה של חקלאות ומים, והתמחה בתזונה ורבייה של דגים.
בשנים 1981–1982 שימש כעמית מחקר במחלקה לביולוגיה בטכניון, ובין השנים 1983–1984 שימש כמדען אורח באוניברסיטת מזרח קרוליינה בארצות הברית, בה גם כיהן כמרצה מן החוץ. בנוסף, כיהן כמדען אורח באוניברסיטת העיר ניו יורק בברוקלין בשנת 1991 ובאוניברסיטת מרילנד בשנת 1994.
בין השנים 1990–2000 עמד בראש המכון לחקר הגולן (כיום מכון שמיר למחקר).
דגני נמנה עם מייסדי מכון המחקר MIGAL בקרית שמונה וכיהן כמנהלו המדעי של המכון בין השנים 1986–2011. בשנת 1990 יזם דגני שיתוף פעולה עם עליזה עמיר-זוהר, חברת קיבוץ ברעם שכיהנה כמנהלת המכללה האזורית תל חי, ויעקב ארזי, מנהל מכון MIGAL, שהביא לייסודה של העמותה שהקימה את בית ספר למדעים, לעתיד הפקולטה למדעים, במכללת תל חי.
בשלב ראשון הגישה העמותה בקשה לפתיחת שלוש תוכניות לימוד במכללה: ביוטכנולוגיה, לימודי סביבה ולימודי הנדסת מחשבים. תוכניות אלו היוו את הגרעין להקמת בית הספר למדעים שהפך, עם קבלת היתר המועצה להשכלה גבוהה ב-1993 לפקולטה למדעים וטכנולוגיה. בין השנים 1999–2003 כיהן דגני כדיקן הפקולטה.
בשנת 1996 יזם דגני את פתיחתם של חוגים נוספים במכללה, בהם החוג ללימודי סביבה, החוג לביוטכנולוגיה והחוג לתזונה. כמו כן יזם את פתיחת המסלול לתואר שני בביוטכנולוגיה, מסלול שבראשו עמד דגני מיום הקמתו ועד לקבלת אישור קבע מהמועצה להשכלה גבוהה. בהמשך נפתח ביוזמתו גם מסלול לימוד לתואר ראשון במדעי החיים.
החל משנת 1997 משמש דגני כפרופסור חבר, ובהמשך כפרופסור המניין, בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית, ומשנת 1998 משמש כפרופסור מן המניין בפקולטה למדעים וטכנולוגיה במכללת תל חי. עוד כיהן כמנהל אקדמי של שלוחת הפקולטה לחקלאות במכללת תל חי, בין השנים 1987–1999, והקים בה את התוכנית לתואר שני בביוטכנולוגיה שבראשה עמד בין השנים 2013-2008.
פרסומים

דגני פרסם מעל 200 מאמרים בכתבי עת אקדמיים שפיטים בתחומי מדעי החיים, בעיקר בנושאים של ביולוגיה, אקולוגיה ופיזיולוגיה של דגים ודו-חיים, תזונה של דגים ודו-חיים השפעת ההורמונים על גידול ורבייה של דגים (אנדוקרינולוגיה מולקולרית) והתנהגות בעלי חיים במערכת האקולוגית. לצורך מחקריו, התרכז בגידול דגים, בקרה על הרבייה בעזרת הורמונים ושונות מולקולרית בין מיני דגים.
נוסף על מאמרים אלה, פרסם 6 ספרים מדעיים:
Degani, G & Yom-Din, G. (2005). Research on new fish species for aquaculture in northern Israel. Haifa, Israel: Ayalon Offset Ltd.
Degani, G. (2001). Blue gourami (Truchogaster trichopterus) model for labyrinth fish. Israel: Laser Pages Publishing.
Degani, G. (1996). The salamander at the southern limit of its distribution. Israel: Laser Pages Publishing.
Degani, G. & Gallagher, M.L. (1995). Growth and nutrition of eels. Israel: Laser Pages Publishing.
Degani, G. 2019. The Fire salamandra (Salamandra infraimmaculata) and the Banded newt (Triturus vittatus) along the southern border of their. Published by Scientific Research Publishing, Inc.
דגני גד. 2018. הסלמנדרה המצויה וטריטון הפסים בגבול התפוצה הדרומי. הוצאת גלילית.
הערות שוליים

↑  חיים בלוצרקובסקי, פרופ' גד דגני, בדרכו שלו, הוצאה גלילית לאור, 2013
↑  עורך: חיים בלוצרקובסקי,, פרופ' גד דגני, בדרכו שלו, הוצאה גלילית לאור, 2013
↑  סגל החוג למדעי החי, באתר המכללה האקדמית תל חי
↑  עורך: חיים בלוצרקובסקי, פרופ' גד דגני, בדרכו שלו, הוצאה גלילית לאור, 2013
גבעות זייד

| --- | --- |

גבעות זייד, יוני 1946
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך ייסוד:  1940 
 על שם:  אלכסנדר זייד 
 תאריך נטישה:  1957 
 קואורדינטות:  32°42′05″N 35°06′54″E﻿ / ﻿32.701333333333°N 35.115°E﻿ / 32.701333333333; 35.115 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הכרמל מוגדלת) גבעות זייד(למפת הכרמל רגילה) גבעות זייד(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעות זייד(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גבעות זייד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
גבעות זייד היה קיבוץ באזור הצפון ליד בית זייד.
היסטוריה

הקיבוץ הוקם בשנת 1940 על ידי גרעין ירושלמי שארגן יוחנן זייד, גרעין מבוגרי בית ספר מקוה ישראל שארגן יפתח זייד וכן עולים מרומניה ומפולין.
הקיבוץ נקרא על שמו של אלכסנדר זייד, שגר בסמוך, ונרצח בשנת 1938 על ידי ערבים בערך במקום בו שכן היישוב.
בשנת 1951 התיישבו בגבעות זייד חברי גרעין תנועת "גורדוניה" מארגנטינה שעלו בשנת 1950 וקיבלו הכשרה בקיבוץ גניגר. הקיבוץ סבל אז מבעיות כלכליות וחברתיות. באותה שנה הצטרף אליהם גרעין מאורוגוואי ובשנת 1953 הצטרפה קבוצה גדולה נוספת של חברי "דרור" מארגנטינה. בהמשך הצטרפה קבוצה של עולים מטורקיה שהתחנכו בחברת נוער בקבוצת שילר. גודל השטח, איכות הקרקע וזמינות המים במקום לא הספיקו להקמתו של משק קיבוצי, והיישוב סבל מבעיות חברתיות ומעזיבות רבות. בשנת 1957 הוחלט ב"איחוד הקבוצות והקיבוצים" לפרק את הקיבוץ. גבעות זייד נעזב וחלק מהחברים עברו להקים קיבוץ חדש בנגב. הם התיישבו במקום שבו הייתה בשנים 1955–1957 חווה חקלאית של "חברת יצור ופיתוח", והקימו יחד עם גרעין "צל-צח" של הנח"ל (של בוגרי "התנועה המאוחדת" מגבעתיים) את קיבוץ אור הנר; כבר לפני התפרקות היישוב דובר על העתקתו למקום יישוב זה, שכונה "אור נר", באזור שער הנגב, בין קיבוץ ארז ובין חוות איבים.
בשנת 1963 ניסה נגה הראובני לקבל 800 את המקום להקמת נאות קדומים אך הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת 1964 הוקם על אדמות גבעות זייד כפר תקווה, המיועד לאנשים בוגרים בעלי צרכים מיוחדים.
הערות שוליים

↑  א. מש, גבעות זייד לפני חיסול?, דבר, 23 בספטמבר 1956
↑  קבוץ גבעות זייד יעבור לשער הנגב, דבר, 22 ביולי 1956
↑  קיבוץ גבעות זייד עוזב, חרות, 23 ביולי 1956
↑  פארק לצמחי התנ"ך, למרחב, 8 בפברואר 1963
↑  סריקת המפה  (גליון 5), באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467859905171
ג'יאג'ינג, קיסר סין

גְ'יָאגִ'ינְג (במנדרינית: 嘉靖, נולד בשם ג'וּ חוֹאוּ-צונְגּ; 16 בספטמבר 1507 – 23 בינואר 1567) היה קיסר סין ה-11 משושלת מינג, אשר שלט בין השנים 1521–1567. שלטונו הארוך הוסיף מידה של יציבות לממשלה בתחילתו אף עם הזמן נחלש כאשר הועברו רוב הסמכויות לידי הסריסים בחצר המלוכה. הזנחת התפקידים הרשמיים בממשל הביא לתחילת עידן של שחיתות שלטונית ועצירת הפיתוח של שושלת מינג לעומת מעצמות ברחבי העולם, בעיקר לעומת האירופאים.
שלטונו נודע מצד אחד בפיתוח נרחב בנושאי האומנות אך בו בזמן היחלשות הצבא כפי שנראה במהלך פלישת צבא מונגולי שעבר את החומה הגדולה של סין והגיע עד פרברי בייג'ינג. תקופת שלטונו שארכה 45 שנים הייתה השנייה באורכה בתולדות שושלת מינג ושנית רק לנכדו, ואן-לי, קיסר סין (שלט 48 שנים).
ביוגרפיה > שנותיו הראשונות

ג'וּ חוֹאוּ-צונְגּ נולד בחוביי, שושלת מינג, והיה בנו הבכור של הנסיך הקיסרי דְזוֹאוּ יוּאוּ-יוּ'אֶן (בן דודו של הקיסר המכהן גֶ'נְגְדֶה) וצְה שְׂיַאו-שְׂײֵן, אחת מנשותיו של הנסיך הקיסרי. ג'ו גדל וחונך בתוך העיר האסורה בבייג'ינג (אחת משתי בירות האימפריה הסינית באותה העת, לצד נאנג'ינג) בתור יורש העצר למנדט השמיים מכיוון שלאחיינו הקיסר לא היו ילדים. בעת צעירותו הייתה האימפריה הסינית מזה זמן רב במצב של סטטוס קוו בכל הנוגע לפיתוח נרחב בנוגע לממשל, צבא, מדינה ומדעים.
אביו של ג'ו, הקיסר גֶ'נְגְדֶה, עוד מאז שירש את הכתר בשנת 1505, התנגד לקחת על עצמו את סמכויות השלטון ובמקום זאת העביר את רוב הסמכויות לסריסים בחצר המלוכה, שרבים מהם, ביודעין כי הם נמצאים ללא כל פיקוח מצד הקיסר אודות פועלם, החלו לפעול כדי להאדיר את הכנסתם ואוצרם האישי, מה שהעלה את השחיתות השלטונית. בשנת 1519, בעודו בן 12, נפטר אביו של ג'ו וזה הפך ליורש העצר הקיסרי של גֶ'נְגְדֶה.
שנתיים לאחר מות אביו של ג'ו נפטר גם הקיסר גֶ'נְגְדֶה כאמור ללא ילדים. ג'ו היה הבן היורש המקורב ביותר לקיסר המנוח ועל כן הועלה להיות קיסר סין בתמיכת מספר שרים רבי השפעה בחצר המלוכה כמו גם אלמנתו הקיסרית של גֶ'נְגְדֶה. במהלך צעדה לעבר הבירה לקראת ההכתרה שלו, התקבל ג'ו בפני קהל ענק של תושבי הבירה בייג'ינג שבירחו את הקיסר החדש. עם עלייתו לשלטון ניתן לו התואר הקיסרי גְ'יָאגִ'ינְג, משמע "שלווה מעוררת התפעלות".
ביוגרפיה > קיסר סין > ענייני דת

הקיסר ג'יאג'ינג הצעיר, אף על פי שהיה רק בן 14 בירושת הכתר והיה בעל ניסוי פולטי מועט, נכנס במהרה למריבה עם כוהני דת אודות ערכיה של הדת הסינית העממית ומעורבותה בתוך המנהל של האימפריה הסינית. המריבה הביאה פקידים רבים בחצר המלוכה להתנגד להמשך שלטונו של הקיסר הצעיר. לפי חוק הירושה הסיני הדתי היה על הקיסר החדש לרשת את אביו. מכיוון שזה מעולם לא עלה לשלטון ולא היה קיסר אז צופה מגיאג'ינג להכיר בגֶ'נְגְדֶה בתור אביו החורג. ג'יאג'ינג מצידו סירב לכך וכיבד את הוריו בתור קודמיו, דבר שנגד את ערכי הדת ומעורבותה בשלטון. ג'יאג'ינג וידא לאחר המריבה עם הפקידים והכהנים על ערכי הדת כי מאותה הנקודה והאלה יתבצע פיקוח מצד הג'יניוויי (המשמר החשאי הקיסרי שנשמע רק לקיסר המכהן) על העלאתם של פקידים חדשים דרך בחינות קבלה לתפקידי מפתח במטרה למנוע את עלייתם של יריבים נוספים מאוחר יותר. לאחר דיונים במשך שלוש שנים הסכימו מנהיגי הדת ופקידי הממשל להכיר בדרישותיו של הקיסר הצעיר וקיבלו אותו כיורש של אביו ולא של דודו.
ביחס לטווח הארוך תרמה המריבה לשלטונו של ג'יאג'ינג. היא שימשה אותו כדי להשתפשף בפוליטיקה הלאומית, לזהות מתנגדים אפשריים מחצר המלוכה ולסלקם, להוכיח את מרות רצונו ולהשיג סמכות ריכוזית ברחבי האימפריה. בעשור השנים מאז שהתחתן הקיסר לראשונה, לא נולדו לו ילדים יורשים. רק לאחר ביקור אצל מורה רוח דאואיסט נולד ילדו הראשון של הקיסר. האירוע הביא את הקיסר להפוך לפטרון של הדאואיזם. הוא העביר כספים רבים מהאוצר הלאומי במטרה לפתח בתי מדרש וקרא להאדיר את השפעתה של הדת בתוך הפוליטיקה הפנימית ביחד עם הקונפוציאניזם, בדומה לעירוב הדאואיזם בפוליטיקה הקוריאנית מאז שלטונו של סג'ונג הגדול, מלך קוריאה לבית שושלת ג'וסון (שהייתה מדינת חסות סינית).
ביוגרפיה > קיסר סין > פיתוח פנימי

שלטונו הארוך של הקיסר ג'יאג'ינג בולט בהידרדרות באיכות גוף החרסינה, מוצר שנסחר רבות, בעיקר עם מעצמות אירופאיות. הידרדרות זאת באיכות גוף החרסינה הביאה את המייצרים הסינים להשתמש בצבע כחול כהה עשיר במטרה להסתיר את האיכות הירודה. סחורות שצוירו עליהם על זיגוג יתר, מולאו גם כן בצבעים כהים במטרה להסתיר שגיאה זאת, עם קווי מתאר מסומנים היטב המיועדים להסב את מבט המתבונן מן השגיאות. צבע אופייני למעבר על גוף החרסינות הירוד בערכו היה "אדום הברזל אטום", הנקרא לפעמים אדום עגבניות בפי סוחרים, אשר שימש ליצירת פס צבע אחיד ועליו מעברי פס מוזהב על קערות שלעיתים עוטרו בזיגוג מועט מהצפוני, מה שהוריד מערכן. מוצרים שונים מאותה התקופה מעוטרים בצבעי אדום וירוק, צבא שהפך מוכר יותר מאוחר יותר והוכר כנאהב על ידי הקיסר. זיגוג צהוב נמצא לרוב בשילוב עם פס קישוט (בדרך כלל של דרקון) בירוק. לעיתים רחוקות מאוד נעשה שימוש אחיד בצבעי ירוק או כחול ולרוב למען צבע אחיד שומש האדום ברזל אטום.