stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונה בינונית
מדיני הוסת > דיני הבדיקה

כמו כן, בעונת הפרישה על האישה לבדוק האם לא התחיל אצלה המחזור. בדיקה זו נעשית בדומה לבדיקת הפסק טהרה באמצעות החדרת בד לבן ונקי לתוך הנרתיק ובדיקה האם אין עליו כתם המסמל על התחלת דימום. לכתחילה רצוי שהבדיקה תעשה סמוך לסוף העונה. בעונת יום - סמוך לשקיעה, ובעונת לילה - אחת לפני שהולכת לישון ואחת כשקמה בבוקר. בדיעבד אם בדקה בכל שעה בתוך העונה או לאחריה - יצאה ידי חובה.
מדיני הוסת > דיני הבדיקה > כשלא בדקה

אם עברה העונה ולא בדקה את עצמה נחלקו הפוסקים:
יש אומרים שמותרת אף בלי בדיקה.
יש אומרים שבזה חמורה עונה בינונית משאר וסתות ואסורה עד שתבדוק, אף שבשאר עונות הפרישה מותרת אף בלי בדיקה.
דעה נוספת מחמירה יותר סוברת שבעלת וסת קבוע שלא בדקה תיאסר לבעלה כנידה עד שתיטהר.
בשולחן ערוך מובאות שתי הדעות (הראשונה כסתם והשנייה כיש אומרים) והרמ"א כותב שנוהגים כדעה השנייה. להלכה נפסק כדעה השנייה בשולחן ערוך, שאישה שיש לה וסת קבוע או בעונה בינונית לאישה שאין לה וסת קבוע ישנו חיוב בדיקה אף בדיעבד, אך אישה שאין לה וסת קבוע בעונת החודש ובעונת ההפלגה - אם לא בדקה בדיעבד אינה צריכה לבדוק.
ראו גם

פרישה סמוך לוסת
טהרת המשפחה
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת נדה, דף ט', עמוד ב'.
↑  חידושי הרמב"ן מסכת נדה דף ס"ד עמוד א, ד"ה ראתה
↑  כרתי ופלתי סימן קפט ס"ק טו ד"ה 'אבל מה', וכך כתב  בשולחן עורך הרב סימן קפט א בקונטרס אחרון ד"ה אבל.
↑  הרב צפניה ערוסי, טהרת משה, הוצאת מכון משנת הרמב"ם תשע"ה, עמוד ס.
↑  סדרי טהרה קפט לא, ועוד.
↑  כרתי ופלתי סימן קפט טו, וכן כתב בשולחן עורך הרב תחילת סימן קפט.
↑  יורה דעה, סימן קפ"ד סעיף ב'
↑  וזאת בניגוד לזמן היות האשה נידה, בה אסורות צורות קרבה רבות נוספות, ראו בערך טהרת המשפחה
↑  הב"ח בסימן קפ"ד והביאוהו הט"ז והשפתי כהן
↑  הב"ח בשם ר' אליעזר ממיץ
↑  חלק יורה דעה סימן קפ"ד סעיף ט'
↑  דרכי טהרה פרק ו' סעיף י"א, איש ואשה פרק ח' סעיפים ח' ו-י', טהרת בת ישראל פרק י"ב סעיף ב'
| נידה |
| --- | --- | --- |
| סוגי ראיות ודמים | נידה • זבה קטנה-שומרת יום כנגד יום • זבה גדולה - שבעה נקיים • כתם (נידה) • הרגשת נידה • דם בתולים • דם חימוד • דם קישוי • דם טוהר |  |
| דיני הוסתות | פרישה סמוך לווסת • וסת קבוע • וסת שאינו קבוע • עונה בינונית • וסת ההפלגה • וסת החודש • וסת השבוע • וסת השעות • וסת הדילוג • וסת הגוף • וסת הסירוג • וסת האונס • רואה מחמת תשמיש • ימי המבוכה |  |
| דיני הנידה | איסור משכב עם נידה • הרחקות הנידה • בועל נידה |  |
| פרישה סמוך לווסת | עונת אור זרוע • עונת חוות דעת • עונת אבי עזרי |  |
| טהרת הנידה | בדיקת עד • הפסק טהרה • מוך דחוק • שבעה נקיים • ליל טבילה • חפיפה לפני טבילה • טבילה • סתירת שבעה נקיים • פולטת שכבת זרע • חומרא דרבי זירא |  |
| שונות | חופת נידה • מסולקת דמים • עד בדיקה • מסכת נידה • ברייתא דמסכת נדה • בודקת טהרה |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
ראלף אליסר וייטסייד ארל

| --- | --- |
 לידה:  1785 
 פטירה:  16 בספטמבר 1838 (בגיל 53 בערך) נאשוויל, ארצות הברית 
 
ראלף אליסר וייטסייד ארל (באנגלית: Ralph Eleaser Whiteside Earl; נולד ב-1785 – 1788; נפטר ב-16 בספטמבר 1838), היה צייר אמריקאי, המכונה "צייר החצר" של הנשיא אנדרו ג'קסון. הוא גם צייר את דיוקנה של רייצ'ל ג'קסון.
ביוגרפיה

ארל היה בנם של צייר הדיוקנאות ראלף ארל ואשתו השנייה אן וייטסייד, ובן למשפחת ארל. הוא נולד בין 1785–1788, כנראה בניו יורק, וככל הנראה קיבל את הכשרתו המוקדמת לציור פורטרטים מאביו, שסגנונו הנאיבי בא לידי ביטוי בעבודותיו הראשונות של ארל הצעיר.
הוא נסע ללונדון בשנת 1809, שם למד במשך שנה אצל ג'ון טרומבול וקיבל ייעוץ מבנג׳מין וסט, ולמד פרספקטיבה, אנטומיה וציור תלת־ממדי. הוא נשאר באנגליה עד 1814, התגורר אצל סבו מצד אמו בנוריץ׳ וביצע עבודות של ציורי דיוקן. לאחר מכן נסע לפריז לפני שחזר לארצות הברית בדצמבר 1815 מתוך כוונה ליצור ציורי היסטוריה גדולים במודל האירופי.
כהכנה לפרויקט מתוכנן המתאר את קרב ניו אורלינס, פגש ארל את הגנרל אנדרו ג'קסון וביקר אותו בביתו בטנסי, בהרמיטאז', בינואר 1817. ארל צייר דיוקנאות של ג'קסון ומשפחתו, והתחתן עם אחייניתה של גברת ג'קסון ג'יין קפהרי ב־19 במאי 1819. היא נפטרה בלידה בשנת 1820, וכך גם בנם.
לאחר מות אשתו, ארל הפך לחברו הקרוב של ג'קסון והתגורר איתו בהרמיטאז'.
כשג'קסון הפך לנשיא בשנת 1829, ליווה אותו ארל לבית הלבן, וצייר דיוקנאות רבים של ג'קסון עד שנודע בשם "צייר החצר" ו"צייר המלך".
ארל חזר לטנסי עם ג'קסון לאחר כהונתו השנייה, ומת בהרמיטאז' ב-16 בספטמבר 1838.
גלריה

'
הערות שוליים

↑  "Focus Works of Art: Andrew Jackson" (ארכיון)
↑  Aronson, Julie (1992). "Ralph E. W. Earl". In Chotner, Deborah (ed.). American naive paintings. Washington Cambridge, England: National Gallery of Art Cambridge University Press. pp. 103–104.
↑  Mary C. (Mary C. Currey) Dorris, Preservation of the Hermitage, 1889-1915 : annals, history, and stories : the acquisition, restoration, and care of the home of General Andrew Jackson by the Ladies' Hermitage Association for over a quarter of a century, [Nashville? : Smith & Lamar?, 1915
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0552 5277  LCCN: nr2001049857  RKD: 25295  SNAC: w6rf66hm  SUDOC: 238719383  ULAN: 500022904  VIAF: 17154012   WorldCat (עם VIAF): 17154012
Project RnL

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2010–2012   2013 – 2019
 סוגה:  רוק מתקדם
 שיתופי פעולה בולטים:  ג'ורדן רודס, תמי שפר, אייל מזיג, שוגר זאזא
 http://www.projectrnl.com
 חברים
 אייל עמיר, רע לבנת, אור לוביאנקר, אלון תמיר, שרון פטרובר
 חברים לשעבר
 דקל דביר
 
Project RnL (בעברית: פרויקט RnL) הוא הרכב רוק מתקדם ישראלי שהוקם על ידי צמד היוצרים אייל עמיר ורע לבנת ופועל מאז 2010. הפרויקט זכה להצלחה ברשת ולמליוני צפיות באתר יוטיוב.
היסטוריה

ההרכב הוקם ב-2010, תחילה כפרויקט מוכוון רשת בו שני היוצרים אייל עמיר ורע לבנת אירחו מוזיקאים שונים. ההרכב העלה לרשת סרטונים של קליפים לשירים מקוריים לצדגרסאות כיסוי אותם הם מכנים VideoSongs (שירי ווידאו) כלומר קטע מוזיקלי שבו האלמנט הוויזואלי המציג את אופן הנגינה, הוא חלק בלתי נפרד מהאלמנט הקולי. הנגנים והכלים נבחרו בכל פעם בהתאם לעיבוד ספציפי, בשונה מהמבנה הסטנדרטי של להקה או הרכב. בעיבודיהם משולבים סיגנונות רבים ביניהם רוק מתקדם, רוק אלטרנטיבי, פופ, אינדי, ג'אז, מטאל, ראפ, היפ-הופ, מוזיקה לטינית, מוזיקה אלקטרונית, א-קפלה ו-אופרה.
בזכות הצלחת הקליפ "Slim Shady" (עיבוד לשיר של הראפר אמינם) קיבל הצמד הזמנה מג'ורדן רודס, קלידן דרים ת'יאטר, להופיע איתו בארצות הברית. רודס עצמו התארח בכמה שירים של ההרכב.
עם המעבר של אייל עמיר לניו-יורק בסוף 2012, הרכב היה בהפסקה. בתקופה זו יצר אייל עמיר שירים עם מוזיקאים מקומיים ומוזיקאים ישראלים יורדים ביניהם זמרת הג'אז הישראלית תמי שפר והקלידן האוקראיני-אמריקאי רוסלן סירוטה זוכה פרס הגראמי. טרם הנסיעה, אייל הקליט עבור שוגר זאזא את הסרטון הוויראלי - "The GAG Quartet-le Internet Medley", בו גם ניגן את תפקידי הקלידים. הסרטון גרף למעלה מ-34 מיליון צפיות. באותה תקופה רע לבנת היה פעיל בהרכבי הרוק מתקדם "אנקדוטה" ו-"דה מג'יסטר" ובהרכב הא-קפלה "2for6".
מאז 2013 ועם חזרתו של אייל עמיר לישראל ההרכב עובד במתכונת של להקה קבועה אשר מקיימת הופעות בישראל ובעולם.
בתחילת 2016 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית. מאוחר יותר באותה שנה יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אירופאי לצד הלהקה אוזריק טנטקלס.
וידאוגרפיה

MMMBop - Hansonian Rhapsody באתר YouTube
Song 2 באתר YouTube
All Stuck-Up באתר YouTube
Wake באתר YouTube
Slim Shady באתר YouTube
Another One באתר YouTube
For A While באתר YouTube
The Avenger באתר YouTube
Expirition Date באתר YouTube
Twisted Truth באתר YouTube
חברי ההרכב > ההרכב הנוכחי

אייל עמיר - קלידים, אייפד, קולות, לחנים, הפקה
רע לבנת - שירה, תמלילים
אור לוביאניקר - גיטרה בס, קולות
אלון תמיר - גיטרה, קולות
שרון פטרובר - תופים
חברי ההרכב > ההרכב הנוכחי > חברים לשעבר

דקל דביר - תופים
חברי ההרכב > מוזיקאים אורחים

ג'ורדן רודס - קלידים, אייפד, קולות
ג'ק קונט (Pomplamoose) - קלידים, קולות
דרור יקר - גיטרה
יניב שלו - גיטרה בס
אייל מזיג - גיטרה בס
יונתן מיימון - גיטרה בס
דני שניידרמן - גיטרה בס
דורון גיאת - תופים
2For6 - שירה
שוגר זאזא (אור פז ותום טרגר) - קולות
תמי שפר - שירה
ראו גם

רוק מתקדם בישראל
תופעת רשת
הערות שוליים

↑  ראו סך כל הצפיות באתר היוטיוב הוא למעלה מ-3 מיליון
↑  ראו ריאיון עם רע לבנת באתר רוק מתקדם
↑  https://www.youtube.com/watch?v=VBc2wv3eF1s
↑  רונן צומר, ‏הצמד הישראלי "RNL" יופיע עם סולן וקלידן דרים ת'יאטר, באתר ‏מאקו‏, 22 בדצמבר 2010
↑  https://www.youtube.com/watch?v=mghhLqu31cQ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d4671bfc-81ba-4b98-a771-e055210580c0
ואן היילן

| --- | --- |


ואן היילן, 1984
 מקום הקמה:  פסדינה 
 מוקד פעילות:  פסדינה, קליפורניה, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1972–2020 (כ־48 שנים)
 סוגה:  הארד רוק, פופ רוק, גלאם מטאל
 חברת תקליטים:  האחים וורנר
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2007) 
 האתר הרשמי של הלהקה
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אדי ואן היילן אלכס ואן היילן וולפגנג ואן היילן דייוויד לי רות' 
 חברים לשעבר
  סמי הייגר מייקל אנתוני גארי צ'ארון
 
ואן היילן בהופעה, 2008
ואן היילן (באנגלית: Van Halen) הייתה להקת הארד רוק אמריקנית. נכון ל-2007, היקף המכירות של אלבומי הלהקה נאמד בכ-80 מיליון עותקים, 56 מיליון מהם בארצות הברית. שניים מאלבומי הלהקה – "Van Halen", אלבום הבכורה מ-1978, והאלבום "1984" (כולל הסינגלים "Jump" ו-"Panama"), מאותה השנה, היו הצלחות מיידיות וכל אחד מהם נמכר בעשרות מיליוני עותקים. בשנת 2007 נכנסה הלהקה להיכל התהילה של הרוק אנד רול.
היסטוריה

הלהקה נוסדה על ידי האחים אלכס ואדי ואן היילן בקליפורניה בשנת 1972. בהמשך הצטרפו אליהם הבסיסט מייקל אנתוני והזמר דייוויד לי רות'.
אדי ואן היילן, גיטריסט הלהקה, נחשב לאחד הגיטריסטים הטובים ביותר בכל הזמנים. הוא פיתח סגנון ייחודי, שהיה שונה מסגנון הנגינה הבלוזי שהיה נפוץ ברוק כבד בשנות ה-70. סגנון הנגינה הייחודי שלו, שהתבסס על פריטה מהירה, טאפינג, והרמוניקס, יחד עם האישיות וההופעה המיוחדת של הזמר דייוויד לי רות', היו ההשראה הכי גדולה לז'אנר הגלאם מטאל שהיה סגנון הרוק הפופולרי ביותר בשנות ה-80. אדי הושפע רבות מסטיב האקט, גיטריסט להקת "ג'נסיס" וסגנון נגינתו שימש לו השראה.
בשנת 1980, יצא לאור אלבון האולפן השלישי של הלהקה "Women And Children First".
בשנת 1985, לאחר חמישה אלבומים מצליחים, עזב את הלהקה הסולן דייוויד לי רות', בשל חילוקי דעות עם אדי לגבי עתיד הלהקה. הוא פנה לפרויקט סולו יחד עם הגיטריסט הנודע, סטיב ואי. רות' הוחלף בזמר לשעבר של להקת ההארד רוק "Montrose", סמי הייגר, שהיה גם בעל קריירת סולו מצליחה. ויחד אתו הקליטו את האלבום "5150", שיצא לאור ב-1986.
בשנת 1988, הוציא הלהקה את האלבום "OU812", אלבום האולפן השמיני שלה והשני עם הסולן סמי הייגר.
בשנת 1991, הוציא הלהקה את האלבום "For Unlawful Carnal Knowledge", שכלל את הלהיטים: "Right Now", "Top of the World" ו"Top of the World". ההלהקה זכתה בפרס הקליפ הטוב ביותר של השנה של רשת MTV עבור הווידאו קליפ של "Right Now".
בשנת 1995, הוציא הלהקה את "Balance", אלבום האולפן הרביעי ברציפות שלה שהגיעה למקום הראשון במצעד בילבורד 200.
בשנת 1997 עזב הייגר את הלהקה, ודייוויד לי רות' שב אליה לזמן קצר, עד שעזב והוחלף על ידי גארי צ'ארון, סולנה של להקת "אקסטרים". ב-1998 הוציאה הלהקה את אלבומה "Van Halen III" שהיה כישלון מסחרי. לאחר סיבוב ההופעות שליווה את האלבום, עזב צ'ארון את הלהקה.
ב-2004 שב סמי הייגר ללהקה לסיבוב הופעות מצליח שגרף רווח של כ-20 מיליון דולר. ב-2006 עזב שוב את הלהקה, יחד עם הבסיסט מייקל אנתוני, ודייוויד לי רות' חזר להיות סולן הלהקה. את תפקיד הבסיסט תפס בנו של אדי, וולפגנג ואן היילן, שהיה אז בכיתה י"א.
מייקל אנתוני וסמי הייגר הקימו יחד עם הגיטריסט ג'ו סטריאני והמתופף של להקת "רד הוט צ'ילי פפרז", צ'אד סמית', להקת הארד רוק בשם "Chickenfoot".
בשנת 2007 יצאו חברי הלהקה המחודשת לסיבוב הופעות בארצות הברית שגרף 55 מיליון דולר, במה שהפך לסיבוב הופעות הכי רווחי של הלהקה. הם יצאו להפסקה לכמה שנים, ובשנת 2012 הוציאה הלהקה את אלבומה הראשון מזה 14 שנים, והראשון עם רות' מאז 1984 – "A Different Kind of Truth", שזכה להצלחה גדולה במצעדים בארצות הברית.
ב-6 באוקטובר 2020  גיטריסט הלהקה והדמות המזוהה ביותר איתה, אדי ואן היילן, הלך לעולמו בגיל 65 לאחר מאבק במחלת הסרטן. עקב מותו פעילות הלהקה והניסיונות לאיחודה תמו.
חברי הלהקה > הרכב הלהקה האחרון

דייוויד לי רות' – סולן (1974–1985, 1996–1997, 2007–2020).
אדי ואן היילן – גיטרה, קלידים וקולות רקע (1972–2020, נפטר ב-2020).
אלכס ואן היילן – תופים (1972–2020).
וולפגנג ואן היילן – גיטרה בס וקולות רקע (2006–2020).
חברי הלהקה > חברי עבר

סמי הייגר – סולן (1985–1996, 2004–2006).
מייקל אנת'וני – גיטרה בס וקולות רקע (1974–2006).
גארי צ'ארון – סולן (1997–1999).
דיסקוגרפיה

Van Halen – 1978
Van Halen II – 1979
Women And Children First – 1980
Fair Warning– 1981
Diver Down – 1982
1984 – 1984
1986 – 5150
OU812 – 1988
For Unlawful Carnel Knowledge – 1991
Balance – 1995
Van Halen III – 1998
The Best Of Both Worlds – 2004 (אלבום אוסף)
A Different Kind Of Truth – 2012
הערות שוליים

↑  יואב קוטנר, בלי טעם וריח - 'ואן היילן" —"נשים וילדים ראשונים" (החכרה הכללית למוסיקה)ה), מעריב, 26 ביוני 1980
↑  אהד פישוף, ליווי לזיקנה מאושרת, כל העיר, 22 ביולי 1988
↑  עמית שהם, הטניס הגדולים: ואן היילן, נירוונה, אנני לטקס וקלפטון, חדשות, 11 בספטמבר 1992
↑  עכבר העיר, פרינס - הזמר הרווחי ביותר ב-2004, באתר הארץ, 11 בפברואר 2005
↑  מייקל האן, הגרדיאן, דייוויד לי רות עם היד על הדופק, באתר הארץ, 3 באפריל 2012
↑  אלן רוזן, כרטיס לגיהנום, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2007
↑  משה קוטנר, ואן-קאמבאק, באתר הארץ, 24 בפברואר 2012
↑  ניצן פינקו, הגיטריסט האגדי אדי ואן היילן ("ואן היילן") מת מסרטן בגיל 65, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2020
↑  בן שלו, אדי ואן היילן: במשך יותר מעשור הוא היה הגיטריסט המשפיע ביותר ברוק, באתר הארץ, 7 באוקטובר 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411272005171  BnF: cb13907276m (data)  GND: 5229986-7  ISNI: 0000 0001 2243 4852  LCCN: n84088350  MusicBrainz: b665b768-0d83-4363-950c-31ed39317c15  NDL: 001132296  NKC: xx0026268  NSK: 000235120  SUDOC: 02778259X  VIAF: 168896008   WorldCat (עם VIAF): 168896008
הבחירות הכלליות ביפן 2021

ב-31 באוקטובר 2021 נערכו ביפן בחירות כלליות בהתאם לחוקת יפן. הבחירות נערכו לבחירת חברי בית הנבחרים של יפן, הבית התחתון של הדיאט של יפן.
בהתאם לחוקה, הקבינט נדרש להתפטר בתום הבחירות לבית הנבחרים של יפן במושב הראשון של הדיאט, והבחירות למושב התחתון הביאו לבחירת ראש ממשלה והקבינט. בבחירות זכתה מפלגת השלטון המפלגה הליברלית-דמוקרטית בניצחון גדול מהצפוי.
רקע

הבחירות היו הבחירות הראשונות בתקופת ראיווה, לאחר תשע שנים של תקופת שינזו אבה וקבינט של יושיהידה סוגה. מפלגת השלטון, המפלגה הליברלית-דמוקרטית, זכתה ברוב שאפשר לה להמשיך בשלטון כמפלגה יחידה, עם רוב של יותר מ-233 המושבים הנדרשים לכך.
בבחירות הקודמות ב-2017, המפלגה הליברלית-דמוקרטית הייתה המפלגה הדומיננטית לאחר ששינזו אבה, הוביל אותה לניצחון שלישי ברציפות. בבחירות ב-2019 לבית היועצים של יפן, הפסידה המפלגה את הרוב של שני שלישים שהיה לה בבית היועצים. ב-28 באוגוסט 2020 הודיע אבה על התפטרותו בשל מצבו הבריאותי עקב קוליטיס כיבית.
אחרי התפטרותו, נבחר לראשות מפלגת השלטון יושיהידה סוגה שהחליף אותו. סוגה נהנה מתמיכה ציבורית רחבה בתחילה, אולם התמיכה בו התדרדרה לאור הביקורת על התמודדות ממשלתו עם מגפת הקורונה וההתקדמות האטית של חיסון האוכלוסייה ביחס לשאר המדינות המתקדמות.
ב-3 בספטמבר 2021 הודיע סוגה שלא יתמודד לראשות המפלגה. בבחירות לראשות המפלגה ב-29 בספטמבר נבחר פומיו קישידה, וב-4 באוקטובר נבחר על ידי הדיאט לראש הממשלה ה-100 של יפן.
תוצאות

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: לתרגם או לתעתק את המפלגות הקטנות, התאמת צבעים לתרשים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| מפלגה | מפלגה | מושבים | ± |
|  | המפלגה הליברלית-דמוקרטית | 72 | –15 |
|  | מפלגה הדמוקרטית החוקתית של יפן | 39 | –13 |
|  | ניפון אישין נו קאי | 25 | +30 |
|  | קומייטו | 9 | +3 |
|  | המפלגה הדמוקרטית 国民民主党 | 6 | +3 |
|  | המפלגה הקומוניסטית של יפן | 1 | –2 |
|  | れいわ新選組 | 3 | +2 |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 0 | 0 |
|  | מפלגות אחרות | 0 | –1 |
|  | עצמאים | – | – |
| סך הכל | סך הכל | 155 |  |

מקור: 衆議院選挙2021 最新ニュース・仕組み・歴史, 日本経済新聞 (ביפנית)
פנצ'ר (להקה)

| --- | --- |

עטיפת אלבומה השני של הלהקה
 תקופת הפעילות:  1987–1991 (כ־4 שנים) 
 חברים
 יקיר אביב דידי הררי אהרן קפלן 
 
פנצ'ר הייתה להקת פופ ישראלית, שפעלה בין השנים 1987–1991. הלהקה הייתה ידועה בעיקר בזכות שיריה ההומוריסטיים וגרסאות כיסוי פארודיות שביצעה ללהיטים בינלאומיים מוכרים.
היסטוריה

הלהקה נולדה במסגרת תוכנית הרדיו של יקיר אביב "30 בצל", ששודרה ברשת ג' במהלך חודשי הקיץ, במחצית השנייה של שנות ה-80. חברי ההרכב המקורי של הלהקה היו: יקיר אביב עצמו, דידי הררי (שהיה אז בראשית הקריירה הרדיופונית שלו), אהרון קפלן ואמיר כהן (שהיה תקליטן שהתפרסם בעזרת המיקסים שעשה ללהיטים). אחת מהפינות בתוכנית נקראה "בוא נדבר גלויות", ובה הקריאו גלויות מפוברקות שהתייחסו בחלקן ללהקה פיקטיבית בשם פנצ'ר. בהמשך החלו לשדר בתוכנית את שירי הלהקה, שהיו גרסאות כיסוי פארודיות ללהיטים בינלאומיים מאותה תקופה. הפופולריות הרבה לה זכו שירי הלהקה גרמה לה לפרוץ מעבר לגבולות תוכנית הרדיו.
הלהקה החלה להופיע, וב-1987 הוציאה את אלבומה הראשון, "מסז' מסז'", שיצא על גבי קלטות בלבד. רוב שירי האלבום היו גרסאות כיסוי פארודיות ללהיטי התקופה, כמו שיר הנושא (שהתבסס על הלהיט הצרפתי "Voyage, voyage"), "שמה לי ג'לי" ("Everything She Wants" של להקת וואם), "19" (הלהיט של פול הרדקסל (Paul Hardcastle), "צחוק מטמטם" ("Walk Like A Man" של דיוויין) ועוד. באלבום הופיעו גם שלושה שירים מקוריים.
ב-1988 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, "עוד פנצ'ר", הפעם ללא יקיר אביב, שפרש מהלהקה. האלבום הכיל שירים הומוריסטיים שנכתבו על ידי חברי הלהקה, והניב להיטים כגון "מים מים", "שיר מולדת", "שיר החתונה" ו-"סרט יום שישי".
אלבומה השלישי והאחרון של הלהקה, "מבט לחששות", יצא ב-1991. האלבום כלל את הלהיטים "אמא פולניה" ו"פקח העירייה", וכן גרסת כיסוי ללהיטו של דורי בן זאב "ואתם רוקדים". באותה שנה הלהקה גם השתתפה בתחרות הקדם אירוויזיון עם השיר "בלה", והגיעה למקום השמיני.
קינו (להקה)

| --- | --- |

 מקום הקמה:  סנקט פטרבורג 
 מוקד פעילות:  לנינגרד, ברית המועצות
 תקופת הפעילות:  1982–1990 (כ־8 שנים)
 סוגה:  רוק פוסט-פאנק גל חדש
 חברת תקליטים:  Moroz Records, AnTrop, מלודיה 
 http://www.kinoman.net
 חברים לשעבר
 ויקטור צוי אלכסיי ריבין אולג וולינסקי יורי קספריאן אלכסנדר טיטוב ג'ורג' גוריאנוב איגור טיכומירוב
 
קינו  (ברוסית: Кино; בעברית: קולנוע) היא אחת מלהקות רוק סובייטיות הפופולריות ביותר של שנות השמונים. ויקטור צוי נשאר ללא הפסקה המנהיג והמחבר של כמעט כל הטקסטים והמוזיקה. לאחר מותו, הקולקטיב שהוציא בסך הכל יותר ממאה שירים באלבומי אולפן בתשע שנים, כמה אוספים והקלטות קונצרט, כמו גם מספר גדול של יצירות בוטלג לא רשמיות, חדל להתקיים.
מבחינה סגנונית, הלהקה השאירה רבים מהאלמנטים המסורתיים של הרוק הרוסי - בפרט, במקום ערכות התופים הרגילות, נוצרו לרוב מגוון אפקטים הניתנים לתכנות באמצעות מכונת תופים, שלפעמים נתנו לצליל נגיעה של דיסקו או מוזיקת פופ. המרכיב התימטי של המילים בשלב מוקדם של היצירות משקף את השגרה בגיל העשרה ואת הרגשות הדרמטיים כלפי אהבה, שבזכותם הוענק למוזיקאים תואר "רומנטיקים חדשים"; בטקסטים מאוחרים יותר, גבורה ומחאה משולבים בטרגדיה של היחס.
הפופולריות של "קינו" גדלה בהתמדה עם השנים, ואם בתחילה הנגנים ניגנו רק בבנייני דירות ונחשפו לביקורת קשה מצד העיתונות הרשמית והבלתי רשמית, אז בסוף העשור התקליטים של הלהקה הופצו במיליוני עותקים, ואצטדיונים שלמים של מעריצים התכנסו להופעות. הלהקה ילדה את תופעת "קינומאניה", שהתעצמה לאחר מותו הטרגי של ויקטור צוי ונמשכת עד היום - מקום העבודה של המוזיקאי נהיה מושא עלייה לרגל עבור מעריצים רבים מכל רחבי המרחב הפוסט-סובייטי; במרכז מוסקבה הופיע מה שנקרא "חומת צוי", המעריצים רשמו ציטוטים משירים והצהרות אהבה ליצירות הלהקה. לעיתים קרובות "קינו" בא לידי ביטוי בתרבות פופולרית, המורשת שהשאירו קיבלה הערכה גבוהה בעיני המבקרים והמוזיקולוגים של ימינו.
הערות שוליים

↑  http://russmus.net/band/78/
↑  http://popkult.org/kino/
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572702405171  GND: 4753903-3  LCCN: n94005624  MusicBrainz: 064db6e8-fdfb-4acb-a327-fc2de75b37de  NKC: xx0158773  VIAF: 169876816   WorldCat (עם VIAF): 169876816 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרפתקאותיו של פינוקיו

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  קרלו קולודי
 איורים:  Attilio Mussino, אנריקו מזנטי, Carlo Chiostri 
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  פנטזיה ספרות ילדים
 מקום התרחשות:  טוסקנה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1883
 
הרפתקאותיו של פינוקיו (שמו המלא באיטלקית: Le avventure di Pinocchio. Storia di un burattino; בתרגום חופשי "הרפתקאותיו של פינוקיו: סיפורה של בובת-עץ"; מוכר גם בשם המקוצר פינוקיו), הוא ספר ילדים מפורסם, המתאר את עלילותיה של בובת-עץ שובבה בשם פינוקיו, שנחשב לאחד מספרי הילדים הקלאסיים של העולם המערבי. הספר נכתב על ידי הסופר האיטלקי קרלו קולודי (שם העט של קרלו לורנציני).
פירוש השם פינוקיו באיטלקית של מחוז טוסקנה הוא צנובר. את ההשראה לסיפור שאב לורנציני מהצגה של תיאטרון בובות מסורתי. הדמות של פינוקיו היא של ילד שובב ופרוע, שסקרנותו מסבכת אותו בצרות רבות. יחד עם זו הדמות מתוארת כטובת לב ורגישה הנאבקת תמיד ביצרה הרע.
פינוקיו הופיע בתחילה בתור סיפור בהמשכים בכתב עת לילדים בשם ג'ורנאלה פר אי באמביני בעריכתו של פרדיננדו מרטיני. הפרק הראשון של פינוקיו פורסם ב-7 ביולי 1881 והוא הופיע לסירוגין בכתב העת במשך השנתיים הבאות. סיפורו של פינוקיו נעשה מקובל ואהוב מאוד בקרב הקוראים הצעירים באיטליה ובשנת 1883 נדפס הספר בשם הרפתקאותיו של פינוקיו. הספר זכה להצלחה אדירה באיטליה ותורגם לשפות רבות.
בשנת 1954 הוקמה אנדרטה לכבוד פינוקיו בכפר קולודי שבאיטליה.
הדמויות

פינוקיו - בובת-עץ שובבה. דמות אגואיסטית שהעיקרון המנחה אותה הוא העברת הזמן בנעימים. פינוקיו מוצג כשקרן, עצלן, תמים וחלש-אופי שהטוב והרע נאבקים בתוכו. אבל לאורך הסיפור מתגלה כי ליבו רגיש וחם והוא יודע להיות חבר נאמן.
ג'פטו - ג'פטו הוא נגר זקן ומרושש והיוצר של פינוקיו ולכן גם משמש כאביו. בספר המקורי מתואר ג'פטו כנגר מריר ואלים ובעל מוניטין רע בקרב תושבי הכפר כשל אדם שאינו ראוי לגדל ילדים. בגרסאות המאוחרות עברה דמותו של ג'פטו שינוי חיובי עד שנהפכה לדמות נגר ישיש טוב-לב. שמו של ג'פטו הוא הגרסה האיטלקית לשם התנ"כי יפת (וכך הוא נקרא גם בספרו של אביגדור המאירי "פינוקיו בארץ-ישראל").
מר דובדבן - נגר מזדקן אשר במקור מצא את בול העץ שממנו נוצר לבסוף פינוקיו. שמו המלא הוא אנטוניו, אך הוא קיבל את הכינוי "מר דובדבן" על שם אפו הגדול והאדום כדובדבן בשל.
ג'מיני - חברו הנאמן של פינוקיו אשר מתנהג כמו המצפון שלו ועוזר לו לצאת מצרה
השועל - שועל פיסח וערמומי אשר מנצל את תמימותו של פינוקיו ומרמה אותו, מנסה לשדוד אותו ולבסוף מנסה לתלות אותו.
החתול - חתול עיוור אשר הוא חברו ושותפו של השועל.
הפיה הכחולה - פיית היער בעלת השיער הכחול אשר מצילה את פינוקיו ומאמצת אותו לביתה.
מאנג'ופוקו - המנהל העשיר של תיאטרון הבובות הגדול. פירוש שמו הוא "אוכל אש".
העגלון - עגלון אשר נוהג להסיע ילדים רעים אל ארץ המשחקים כדי שיהפכו לחמורים והוא יוכל למכרם וכך להרוויח את כספו.
הלוויתן הנורא - ליוויתן מפלצתי אשר בלע את פינוקיו וג'פטו, המוצאים דרך להיחלץ בזכות חוכמתו הרבה של ג'פטו.
העורב והלילית - שניים מן הרופאים אשר טיפלו בפינוקיו.
לוצ'יניולו - ילד סורר. חברו הטוב ביותר של פינוקיו. נסע יחד עם פינוקיו אל ארץ המשחקים, ושם בילה בנעימים עד שהפך לחמור ונמכר לאיכר. פירוש שמו הוא "פתיל-נר".
ג'אנגו - האיכר אשר קונה את לוצ'יניולו החמור.
הטונה - דג טונה גדול כסייח אשר נבלע על ידי הכריש הענק.
המתופף - מתופף הרוצה לקנות את החמור ולעשות מעורו תוף.
הגורילה - השופט של ארץ הפתאים.
אלידורו - כלב המסטיף של המשטרה.
הדייג הירוק - דייג מבעית הלוכד את פינוקיו ומנסה לטגנו במחבת.
מנהל הקרקס - אילף את פינוקיו להופעות.
ארלקינו, פולצ'ינלה ומרת רוזאורה - דמויות מתיאטרון הקומדיה דל'ארטה.
תרגומים ועיבודים לעברית

לפינוקיו יצאו מעל 60 תרגומים לעברית, ברובם בגרסאות מקוצרות ומעובדות.
התרגום הראשון לעברית הוא תרגומו של ישראל אליהו הנדלזלץ, שפרסם תרגום של שני הפרקים הראשונים בשם פינוקיו. ספר תולדות בול עץ אחד בכתב העת בעריכתו, צפרירים, ביולי 1920 בלודז'.
תרגומים ועיבודים לעברית > תרגומים מלאים של הספר המקורי

פינוקיו: קורותיו של ילד-עץ, תרגם ישראל דושמן (הוצאת אמנות, 1931)
הרפתקאותיו של פינוקיו, תרגם  מאיטלקית נקדימון רוגל (הוצאת ש' זק, 1955)
הרפתקאותיו של פינוקיו, תרגמה מאיטלקית מרים שוסטרמן-פדובאנו (הוצאת זמורה-ביתן, 1990)
הרפתקאותיו של פינוקיו, תרגמה מאיטלקית ענת שפיצן (הוצאת כרמל, 2004)
תרגומים ועיבודים לעברית > תרגומים ועיבודים אחרים

מעשה פינוקיו, תרגם פסח גינזבורג לפי עיבוד וולט דיסני (הוצאת יהושע צ'צ'יק, 1942)
פינוקיו, תרגמה ימימה אבידר-טשרנוביץ לפי עיבוד שירלי גולדן (הוצאת מסדה, 1958)
פינוקיו, תרגם וקיצר ידידיה ספרא (הוצאת עמיחי, 1958)
פינוקיו, עיבדה אנדה עמיר-פינקרפלד (יצא כחוברת ב"ספרית פז", הוצאת עמוס, 1960)
פינוקיו, עיבד לוין קיפניס (הוצאת ש' זימזון, 1965)
פינוקיו, תרגמה לפי עיבוד איטלקי הדסה אשדות (הוצאת מ. מזרחי, 1966)
פינוקיו, תרגמה לאה נאור לפי עיבוד וולט דיסני (הוצאת יבנה, 1969)
פינוקיו, עיבד אוריאל אופק (1974)
סדרה של 14 חוברות, עיבדה עטרה אופק לפי סדרת האנימה פינוקיו, (הוצאת ענבל, 1980-1985)
פינוקיו, עיבדה עדנה פלג (בסדרת "כנרת מספרת", הוצאת כנרת, 1986)
פינוקיו, תרגמה בינה אופק (הוצאת עופרים, 1995). בעקבות ההפצה המחודשת של הסרט של דיסני, שהפעם הופץ לראשונה בדיבוב עברי
ראו גם

פינוקיו (אנימה)
פינוקיו (סרט, 1940)
פרשנות חזותית לפינוקיו
לקריאה נוספת

אוריאל אופק, מרובינסון עד לובנגולו, או איך נכתבו ספרי ילדים, הוצאת מסדה, תשכ"ד.