stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תוכנית דריין
המשלחת הראשונה (1698)

מספר גדול של קצינים וחיילים הצטרפו בשקיקה לתוכנית דריין, בין היתר משום שידעו שיתקשו למצוא עבודה אחרת. לרבים מהם היה ניסיון צבאי וחלקם, למשל תומאס דרומונד (Thomas Drummond), נודעו לשמצה מחלקם בטבח גלנקו (1692). המשלחת הראשונה כללה חמש ספינות (סיינט אנדרו, קלדוניה, יוניקורן, דולפין ואנדוור), שיצאו לדרך ביולי 1698, כשעל סיפונם 1200 איש, מנמל לית' שבחוף המזרחי של סקוטלנד, וזאת על מנת להימנע מכך שספינות אנגליות יזהו אותם. המסע מסביב לסקוטלנד, כאשר כל הנוסעים בבטן האונייה, היה קשה מנשוא, וחלקם החשיבו אותו כאחד החלקים הקשים בתוכנית דריין כולה.
ההוראות שקיבלו היו "הגיעו למפרץ דריין, ולאי הקרוי "האי המוזהב"... משם המשיכו כמה ליגות עד לשפך הנהר הגדול של דריין... ושם הקימו התיישבות ביבשת". וכך, לאחר מסע שכלל עצירות במדיירה ובאיים הקריביים, הספינות עגנו בחוף המיועד ב-2 בנובמבר 1698. המתיישבים הקימו במקום יישוב בשם "קלדוניה" - שמה הלטיני של סקוטלנד. על מנת להגן על ההתיישבות החדשה הוקם מבצר סנט אנדרו (Fort St Andrew), שהחזיק 50 תותחים, על חצי אי סמוך. בנוסף נבנה מגדל שמירה על הר שנמצא בצידו השני של הנמל.
המשלחת הראשונה (1698) > ניו אדינבורו

בקרבת המבצר החלו לבנות צריפים להתיישבות הראשית - ניו אדינבורו (New Edinburgh; אדינבורו החדשה) שנקראה על שמה של העיר אדינבורו שסקוטלנד. בנוסף, החלו המתיישבים לנקות את האדמה לקראת שתילת יאם ותירס. מכתבים שנשלחו לסקוטלנד השאירו רושם מוטעה לפיו הכל התנהל כמתוכנן. נראה שהדבר הוסכם מראש, וזאת בשל ביטויים אופטימיים שונים שחזרו במכתבים. הדבר גרם לכך שהציבור הסקוטי לא התכונן לאסון המתקרב ובא.
במהרה החקלאות באזור זה התגלתה כקשה, והאינדיאנים, על אף שהיו עוינים לספרד, לא היו מעוניינים במרכולתם של המתיישבים הסקוטים החדשים. כישלון משמעותי יותר היה הקושי למכור מצרכים לסוחרים המעטים שעברו במפרץ. עם בוא הקיץ האקלים, וסיבות אחרות, גרמו למוות של רבים מהמתיישבים. בסופו של דבר, הגיע שיעור התמותה לכעשרה אנשים מדי יום. אינדיאנים מקומיים הביאו להם מתנות שונות, כגון פירות, אך אלו הופקעו בידי השליטים והימאים, שנותרו ברובם על הספינות. מזלם היחיד של המתיישבים היה ציד צבי ענק, אבל מספרם של הגברים שיכלו לבצע עבודה מאומצת כזו פחת בהדרגה. המצב הוחמר על ידי מחסור במזון שנגרם בשל שיעור גבוה של קלקול בשל אחסון לא תקין. כמו כן באותו הזמן המלך ויליאם ציווה על המושבות האנגליות וההולנדיות באמריקה שלא לספק מוצרים לסקוטים, וזאת כדי לא לעורר את זעמם של הספרדים. הדבר היחיד שהיה בשפע בהתיישבות הסקוטית היה אלכוהול, וכך השתייה נהייתה נפוצה, וזו האיצה את מותם של גברים שנחלשו בעקבות הדיזינטריה, הקדחת או המזון הרקוב ושורץ התולעים.
ביולי 1699, לאחר שמונה חודשים בלבד, הקולוניה ננטשה מתושביה, למעט שישה שהיו חלשים מכדי לזוז. המוות המשיך להיות נפוץ גם על הספינות, והמעטים שזכו לחזור לסקוטלנד קיבלו אות קלון, ולעיתים משפחותיהם התכחשו להם. רק 300 מתוך 1200 המתיישבים שרדו, ורק ספינה אחת השלימה את המסע חזרה.
המשלחת השנייה (1699)

קורותיה של המשלחת הראשונה הגיעו לסקוטלנד מאוחר מכדי למנוע את יציאתה של משלחת שנייה. משלחת זו, שכללה יותר מאלף איש, הגיעה אל החוף ב-30 בנובמבר 1699. חלק מן האנשים נשלחו לבנות מחדש את הבקתות, דבר שגרם למחאה בטענה שחשבו שהם עומדים להצטרף להתיישבות קיימת, ולא להקים מושבה מבראשית. המורל בקרב המשלחת היה נמוך, ומעט עבודה נעשתה. תומאס דרומונד, שהשתתף גם במשלחת הראשונה, התעקש שלא יהיו ויכוחים ומחלוקות, כך שבמהירות האפשרית ייבנה מחדש המבצר, וזאת על מנת להיות מוכנים למתקפה ספרדית.
דרומונד התעמת עם ג'יימס בירס, שטען כי כעת איבדו חברי המשלחת הראשונה את מעמדם הרם, ובכך גרם למעצרו של דרומונד. בהמשך סילק בירס כל מי שחשד שתמך בגישה התקפית או בדרומונד. עוד זעם על נציג הכנסייה - בירס טען שאין להילחם נגד הספרדים, שכן מלחמה כזו אינה נוצרית. לבסוף הוא עזב את המושבה על סלופ.
המושבה סבלה מחוסר הנהגה ומהמחלות עד בואו של נציג החברה, אלכסנדר קמפבל מפונאב (Alexander Campbell of Fonab), שהגיע לשם ארגון מגננה. האדון לקח את היוזמה וארגן מתקפה נגד הספרדים בינואר 1700. בקרב נפצע ממכה חזיתית, ובכך הפך לנכה מוכה קדחת.
הכוחות הספרדיים - שסבלו אף הם מאבדות קשות בשל התנאים - סגרו על מבצר סנט אנדרו, וערכו עליו מצור למשך חודש ימים. לבסוף המפקד הספרדי קרא לסקוטים להיכנע, אם ירצו למנוע את המתקפה הסופית. הוא הזהיר כי אם יסרבו להיכנע, כוחותיו לא ינקטו במידת הרחמים כלפיהם.
לאחר מגעים בין הצדדים, הוחלט שהסקוטים יורשו לעזוב את המושבה בחיים יחד עם תותחיהם, ובכך ננטשה המושבה בפעם האחרונה. מעטים מאנשי המשלחת השנייה זכו להגיע בחזרה לסקוטלנד.
בעקבות הכישלון

כישלונו של הפרויקט הקולוניאלי גרר חוסר שביעות רצון מסיבי ברחבי סקוטלנד. כמעט כל משפחה הושפעה מהאסון. רבים הטילו את האחריות על אנגליה, בטענה שעליה היה לעזור לתוכנית. החברה עתרה למלך בטענה כי שטחי המושבה שייכים לה ולא לספרד, אך המלך סירב באומרו כי על אף ההפסדים העצומים שנגרמו לחברה, הכרזה על השטח כשטח החברה משמעותה מלחמה עם ספרד. המשך העיסוק בנושא גרם לתחושת החמצה גדולה אף יותר.
כדי לנסות לכסות חלק מהפסדיה, שלחה החברה שתי ספינות - ה-Speedy Return וה-Continent - לחוף גינאה במטרה לסחור במוצרים. הראשונה מבין השתיים, הייתה תחת פיקודו של רוברט דרומונד, אחיו של תומאס דרומונד, שאף הוא היה בכיר בספינה. שני האחים, בניגוד לבקשת החברה לסחור תמורת זהב, סחרו תמורת עבדים אותם מכרו במדגסקר.
במהלך מסעותיהם, פגשו האחים בפיראטים. באחת הפעמים הם פגשו את הפיראט ג'ון בואן (John Bowen), שהציע להם שלל אם ישאילו לו את שתי הספינות. רוברט בתחילה שוכנע, אך לבסוף נסוג מן ההסכם. בואן, שלא היה מרוצה מהחלטתם של האחים, שדד את הספינות, בעוד האחים נותרו על החוף. כאשר החליט שלא ישתמש יותר ב-Continent, הוא שרפה, וה-Speedy Return ננטשה על ידיו. האחים פסלו שיבה לסקוטלנד, וזאת בשל שיתקשו להסביר את היעלמות ספינותיהם, ומאז לא נודעו עקבותיהם.
החברה החליטה לשלוח ספינה נוספת, אך היא אבדה בים. לאחר מכן, כשהבינה שמצבה הכלכלי לא יאפשר לה לבנות ספינה חדשה, היא שכרה את ספינת ה-Annandale מחברת הודו המזרחית הבריטית, במטרה לסחור באיי התבלינים. עם זאת, החברה הלונדונית סירבה לעסקה כזו, בטענה שהדבר מנוגד לאמנה שלהם. הדבר עורר מהומה גדולה בסקוטלנד, שהולהטה בשל הרטוריקה המתלהמת של מזכיר החברה רודריק מקנזי (Roderick MacKenzie).
הוצאות להורג

תומאס גרין (Thomas Green), מפקדה בן ה-25 של ספינת הסוחר האנגלית "Worcester", שהגיעה לנמל לית' ביולי 1704, פיקד על ספינתו מאז שהיה בן 21. מקנזי שכנע עצמו כי הספינה שייכת לחברת הודו המזרחית הבריטית, ויש לבצע בה פעולת תגמול בשל אירוע ה-Annandale. מקנזי הצליח לקבל סמכות חוקית להחרים את מפרשי הספינה, תותחיה וההגה שלה, בעוד גרין מודע למצב.
בדצמבר הצוות הואשם בפיראטיות, ורבים בסקוטלנד היו מרוצים מכך. עם זאת, במהרה נודע לחברת דריין כי מקנזי לא סיפק שום ראיה לכך, ונראה כי הצוות ישוחרר. מקנזי טען כי הוברר לו מהצוות כי גרין, בעת שהיה שיכור, פלט כי לקח את ה-Speedy Return, רצח את האחים לבית דרומונד, ושרף את הספינה. לבסוף, למרות היעדר מוחלט של ראיות לגרסה שגויה זו, גרין ושניים מאנשי צוותו - ג'ון מאדן (John Madden) וג'יימס סימפסון (James Simpson), נשלחו למשפט.
המשפט, שנערך בלטינית של ימי הביניים, ובניב הדוריק של הסקוטית, היה בלתי מובן הן לחבר המושבעים והן לנאשמים. נראה כי הסנגוריה לא הציגה ראיות להגנתה, אך כמה מהמושבעים התנגדו להאשמות. אף על פי כן, הנאשמים הורשעו, וגזר דינם נקבע למוות בתלייה.
המלכה אן המליצה לשלושים חברי המועצה המלכותית של סקוטלנד לחנון את הנאשמים, אך ההמון דרש כי גזר הדין ימולא. כך, על אף שנמסרו מלונדון תצהירים כי לגרין וצוותו אין קשר להיעלמותה של ה-Speedy Return, החברים סירבו לחנון את השלושה. לבסוף, גרין, מאדן וסימפסון ספגו לעג ועלבונות על ידי ההמון, והוצאו להורג בתלייה בעודם חפים מפשע.
השפעותיה של התוכנית

כישלונה של תוכנית דריין היה אחד הגורמים לחוקי האיחוד של 1707, שמשמעותם איחוד בין אנגליה לסקוטלנד. לפיכך, זכתה לבסוף סקוטלנד להיות חלק ממעצמה קולוניאלית גדולה - האימפריה הבריטית. האיחוד גם מנע מאצילי סקוטלנד לפשוט את הרגל בשל האסון - ערכו של הפאונד הסקוטי התייצב בשל כך שנקבע ערכו לשילינג אחד, וכן שילמה אנגליה לסקוטלנד סכום כסף גדול.
הערות שוליים

↑  קַלֶדוֹנְיָה הוא שמה הלטיני של סקוטלנד.
↑  http://www.bbc.com/news/magazine-27405350 מתוך אתר ה-BBC
↑  מקורות חלוקים בקשר לתאריך המדויק, אך הם ממקמים אותו בין ה-8 ביולי ל-26 ביולי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535633405171  LCCN: n97125416  VIAF: 158450114   WorldCat (עם VIAF): 158450114 
דגל החברה הסקוטית למסחר עם אפריקה והקריביים
מפרץ קלדוניה, מערבית למפרץ דריין. ניו אדינבורו נמצאת בחופו המערבי של חצי האי שמימין
איור של הבניין הראשי של החברה הסקוטית באדינבורו. המבנה אינו קיים עוד.
רון נחמן

דרך על שמו של רון נחמן באריאל
רון נחמן (6 באוגוסט 1942 – 18 בינואר 2013) היה ראש עיריית אריאל, חבר הכנסת ה-13 מטעם הליכוד וחבר מועצת הנפט בישראל. סמוך לפטירתו הוחלט על זכייתו בפרס ישראל לשנת תשע"ג בתחום מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה.
קורות חייו

נחמן נולד בשנת 1942 לאב ששימש כסגן ראש מועצת נס ציונה, ואם שהייתה בת למייסדי נס ציונה, ממשפחות לרר-בוקסר. סבו היה ירמיהו בוקסר, ראש ועד המושבה. למד בבית הספר היסודי "ראשונים" בנס ציונה וגימנסיה הריאלית בראשון לציון, אך סולק ממנה בכיתה י"א. שירת בחיל הקשר באילת. קיבל תואר ראשון במדע המדינה ובלימודי עבודה בשנת 1970. בשנות ה-70 הוא עבד בתעשייה הצבאית כמנהל כח אדם, ובמקביל למד לתואר ראשון במשפטים, אותו קיבל בשנת 1980 מאוניברסיטת תל אביב.
ב-1973 היה ממקימי "גרעין תל אביב" של אנשי התעשייה הצבאית שיועד להקמת אריאל, על מניעיו הוא אמר:
נחמן היה מראשוני העולים על הקרקע באריאל בשנת 1978 והיה ליו"ר המועצה הראשון של היישוב. בשנת 1979 העביר את השרביט ליעקב פייטלסון וכיהן כסגנו. בפברואר 1983 הוא נבחר למשנה למנכ"ל רשות השידור. במרץ 1985 יצא לחופשה מרשות השידור כדי להתמודד על ראשות המועצה באריאל. במאי 1985 הוא זכה בבחירות, עזב סופית את רשות השידור ומאז הוא עמד בראשות היישוב עד לפטירתו.
בשנת 1986 הקים את קרן אריאל לפיתוח, על מנת לגייס משאבים מתרומות של יהודים ונוצרים תומכי אריאל, בעיקר מארצות הברית.
נבחר לכנסת ה-13 מטעם הליכוד והיה חבר בוועדת הכספים ובוועדת חוקה, חוק ומשפט. לקראת הבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצב במקום ה-34 ברשימת הליכוד-גשר-צומת לכנסת ולאחר התפטרותם של אהוד אולמרט ופיני בדש לאור היבחרם לראשי רשויות, נדרש לבחור בין כהונה בכנסת להמשך כהונתו בראשות מועצת אריאל ובחר להמשיך כראש מועצת אריאל.
כיהן בוועדה המתאמת, שאחראית לקשר עם גורמי חוץ קרובים של המרכז האוניברסיטאי אריאל.
רון נחמן נפטר ב-18 בינואר 2013 מסרטן המעי הגס, בו לקה בשנת 2009.
הוא נטמן באריאל והותיר אחריו את רעייתו, דורית, ארבע בנות ונכדים.
לאחר פטירתו הוכרז על זכייתו בפרס ישראל בתחום מפעל חיים – תרומה מיוחדת לחברה. הזכייה התאפשרה, אף שהפרס ניתן על פי התקנון רק בחיים, כיוון שמועמדותו הוגשה עוד בחייו.
פעולותיו כראש עיריית אריאל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
למרות שלפני הקמת אריאל הייתה מטרת הגרעין להקים "יישוב עירוני" שהוא לא עיר ולא כפר, נחמן ראה את מטרתו עוד בשנת 1979 כהקמת עיר גדולה וכבר אז כינה את עצמו "ראש עיר".
בריאיון לעיתון "מקור ראשון" ב-24 באוגוסט 2007 אמר כי הוא דוגל בהרחבת העיר למען גידול הקהילה הדתית במאות משפחות. אחת הסיבות שציין לכך היא העובדה שאריאל הוקמה כעיר חילונית, ולכן הקהילה ההטרוגנית שבה כוללת מספר גדול של עולים חדשים בעלי רקע חילוני. לכן, לדעתו יש לעבות את האוכלוסייה הדתית כדי לתת דגש רב יותר למסורת היהודית. בהתאם לגישתו זו סייע בקליטת ישיבת ההסדר ששכנה בעבר בנצרים (היישוב פונה במסגרת תוכנית ההתנתקות) באריאל. לדבריו, ”הישיבה הזו יכולה להיות מנוף לבואן של משפחות. ביקשתי לקלוט כאן מאות משפחות מגוש קטיף [...] אם כולם היו מגיעים לכאן, הייתי יכול כבר ליישב אותם בבתים, ועדיין לא מאוחר לכך.”
במסגרת פועלו הקים באריאל היכל תרבות וכן סייע להפיכתה של מכללת אריאל ביהודה ושומרון לאוניברסיטת אריאל ב-2012.
הערות שוליים

1 2  שלמה פיוטרקובסקי, פרס ישראל על מפעל חיים לרון נחמן ז"ל, באתר ערוץ 7, 17 בפברואר 2013
1 2  יוסף ולטר, באריאל הכל שונה, מעריב, 26 בינואר 1979
↑  ליאור טל, אני חי באריאל עיר שכיף לחיות בה, מעריב, 27 בדצמבר 1985; המשך
↑  נחמן רון - מישנה למנכ"ל רשות השידור, דבר, 22 בפברואר 1983
↑  נעמה כהן, נחמן רון המשנה למנכ"ל, חדשות, 22 במרץ 1985
↑  סמנכ"ל רשות השידור רון נחמן, חדשות, 22 במרץ 1985
↑  בג"ץ 7107/98 ראש עיריית אריאל - רון נחמן נ' היועץ המשפטי לממשלה, ניתן ב־17 בדצמבר 1998
↑  אורי דן, אוטונומיה בתוך אוטונומיה, מעריב, 23 במרץ 1979
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494085605171  ISNI: 0000 0004 0302 3646  VIAF: 299034363   WorldCat (עם VIAF): 299034363
יעקב פייטלסון

יעקב פייטלסון (נולד ב-28 ביולי 1946) כיהן כראש המועצה של אריאל בין השנים 1981-1985 ובתור ראש נציגות הסוכנות היהודית באוקראינה. כיום הוא יועץ עצמאי, חוקר דמוגרפיה וכותב פוליטי.
קורות חיים

פייטלסון נולד ב-28 ביולי 1946 בווילנה, ליטא, בנם של אלכס פייטלסון, חבר המחתרת הקומוניסטית בגטו קובנה וגיבור הבריחה מהפורט התשיעי, ושל המשוררת סימה יאשונסקי פייטלסון. לאחר סיום לימודיו בשנת 1964, התחיל את פעילותו הציונית המחתרתית בעיר קובנה. בדצמבר 1969 הקים יחד עם מספר חברים תא מחתרתי של הארגון הציוני שמרכזו היה בלנינגרד. בגלל השתתפותו בתא המחתרתי, הוא נתפס ונחקר על ידי הק.ג.ב ב-1970. הוא הובא לקישינב, עמד בחקירה, לא מסר את כל המידע על פעילותם והביא לשחרורו של חבר נוסף בארגון.
פייטלסון עלה לארץ ב-7 בינואר 1972.
פייטלסון כיהן כראש הנציגות של הסוכנות היהודית באוקראינה מ-9 באוגוסט 2012 עד לסוף 2013.
מאז הוא עוסק בעיקר במחקר דמוגרפי של ארץ ישראל, בכתיבת מאמרים ובמתן הרצאות בנושא זה ובנושאים הקשורים להתפתחות מדינת ישראל, למדיניות ולהיסטוריה של מזרח התיכון.
פייטלסון הוא בעל תואר ראשון ושני במתמטיקה ומדעי המחשב, מהפוליטכניון בקובנה, ליטא.
פעילותו כראש מועצת אריאל

פייטלסון נבחר ב-3 בפברואר 1981 בבחירות כלליות של תושבי היישוב וזכה ביותר מ-70% מקולות הבוחרים בהצבעה החשאית לתפקיד ראשות המועצה.
רשימה של חברי המועצה שנבחרו ופרוטוקול של תוצאות הבחירות של ועדת הבחירות נמסרה למשרד הפנים ואושרה רשמית על ידי המנהל האזרחי של יו"ש ומפקדו תת-אלוף פואד בן אליעזר.
הסיבה המרכזית לתמיכתם של הבוחרים במועמדותו נבעה מהצלחת העמותה לבנייה העצמית אותה ייסד בשנת 1979 ואשר זכתה באישור משרד השיכון להקצאת 100 מגרשים לבנייה עצמית לתושבי אריאל. בכך נפרצה הדרך ליציאה ממצב של הקפאת הבנייה למצב של בניה מאסיבית של העיר בעזרת חברות הבנייה הפרטיות והציבוריות. וזאת החל מחברת הבנייה הראשונה שהשתכנעה לבנות באריאל למרות הספקות בעתידה הפוליטי דרך חברות אחרות. הישגו היה שתוך 4 שנים הגיעו לאריאל 14 חברות הבנייה אשר בנו את רבעים א' ו-ב' באריאל.
ב-7 במאי 1985 הסתיימה כהונתו של פייטלסון כראש המועצה המקומית אריאל.
בבחירות לכנסת השלוש עשרה שובץ במקום השישי ברשימת מפלגת התחיה.
הערות שוליים

↑  https://independent.academia.edu/YakovFaitelson (עברית, רוסית, אנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007517080405171  VIAF: 1919153239458029450002   WorldCat (עם VIAF): 1919153239458029450002
הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון

| --- | --- |

 פקולטה
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים) 
 תלמידים
 :  480 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°46′40″N 35°01′38″E﻿ / ﻿32.777727°N 35.027137°E﻿ / 32.777727; 35.027137
 biotech.technion.ac.il/he/
  (למפת חיפה מוגדלת) הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון(למפת חיפה רגילה) הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון(למפת הגליל המערבי רגילה) הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון(למפת הגליל המערבי מוגדלת) הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון
 
מעבדות בבנין הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון
הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון של הטכניון בחיפה נוסדה בשנת 1992, והיא עוסקת בהכשרה של מהנדסי מזון. דיקנית הפקולטה היא פרופ' אסתר סגל.
היסטוריה

ראשיתה של הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון בשנת 1953 במינויה של ועדה שבחנה את הצורך בייסודה של מחלקה לטכנולוגיה של מזון. הוועדה, שבראשה עמד יוסף ברוורמן, שהיה אז הנספח המדעי בשגרירות ישראל בלונדון, המליצה על הקמת "מדור" עצמאי. בשנת 1954 הוקם המדור תחת השם
"הנדסת מזון וביוטכנולוגיה". בעשור הראשון לקיומו פעל המדור באוטונומיה תקציבית, מינהלית ואקדמית, עד שבשנת 1967 הוקמה המחלקה להנדסת מזון וביוטכנולוגיה.
בסוף שנות השמונים, לאור ההתפתחות המואצת בתחום הביוטכנולוגיה המולקולרית, קיבלה הפקולטה החלטה אסטרטגית להגביר את הפעילות בתחום במספר דרכים: גיוס חברי סגל חדשים, הקמת תשתיות, עידוד המחקר ותוכניות לימודים. אסטרטגיה זו הובילה לייסוד המסלול הראשון בארץ להנדסת ביוטכנולוגיה, ולחנוכת המעבדות לביוטכנולוגיה על שם אוטו-מאירהוף באגף על שם שירלי וארתור ויזין בשנת 1992, השנה בה הפכה המחלקה לפקולטה.
בשנת 2004 הוחלט על שינוי שמה של הפקולטה מ"הפקולטה להנדסת מזון וביוטכנולוגיה" ל"הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון". כיום, פקולטה זו היא בין הבודדות בעולם המשלבת את תחומי הביוטכנולוגיה והמזון תחת קורת גג אחת. בוגרי הפקולטה מצוידים בתואר משולב (הנדסת ביוטכנולוגיה ומזון), עם התמחות באחד משני המסלולים, וכך הם יכולים להשתלב הן בתעשייה הביוטכנולוגיה, והן בתעשיית המזון.
מבנה הפקולטה

הפקולטה מכילה שלושה אגפים: אגף ההוראה, הכולל אודיטוריום ובו 150 מקומות, כיתות לימוד, חוות מחשבים גדולה וכן את משרדי הפקולטה; האגף המרכזי, הכולל שתי מעבדות הוראה למיקרוביולוגיה, וכימיה ואנליזה של מזון. וכן מעבדת סטודנטים לריאקטורים ביולוגיים. האגף השלישי, הוא אגף מעבדות המחקר הפזור במרחבים השונים של הבניין. באגף זה מצוי מכשור שנועד לתת לסטודנטים התנסות בתהליכים שונים הרווחים בתעשיות המזון והביוטכנולוגיה.
הפקולטה כיום

בפקולטה 26 חברי סגל, כ-260 סטודנטים לתואר ראשון, 80 סטודנטים לתארים מתקדמים. חברי הסגל האקדמי של הפקולטה להנדסת ביוטכנולוגיה ומזון פעילים בהוראה ובמחקר בתחומים הבאים: הנדסה וטכנולוגיה של מזון, כימיה פיזיקלית של מזון, אריזת מזון, כימיקלים ומוצרים עדינים, בדיקות מזון ואבטחת איכות, רעילות מזון, תזונה, הנדסת ביוטכנולוגיה וגנטיקה, מיקרוביולוגיה של מזון, ביוכימיה של מזון, הנדסת ביוכימיה. הפקולטה כוללת מעבדות מודרניות בתחום הביוטכנולוגיה, אשר כוללות מתקן לבדיקות וניסוי של תהליכים תעשייתיים, ומעבדת אריזה.
מסלולי לימוד

בוגר בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה - תוכנית ארבע שנתית המכשירה את הבוגר להיות מהנדס בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה. תוכנית הלימודים מספקת רקע בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה. תוכנית מעניקה תואר ראשון "בוגר במדעים בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה".
מסלול משולב כימיה והנדסת מזון וביוטכנולוגיה - תוכנית משותפת עם הפקולטה לכימיה התוכנית מעניקה תואר ראשון בכימיה ותואר ראשון בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה.
מסלול משולב ביולוגיה והנדסת מזון וביוטכנולוגיה - תוכנית משותפת עם הפקולטה לביולוגיה התוכנית מעניקה תואר ראשון בביולוגיה ותואר ראשון בהנדסת מזון וביוטכנולוגיה.
גיל המעבר אצל גברים

גיל המעבר אצל גבר או אנדרופאוזה (באנגלית: Partial Androgen Deficiency of the Ageing Male; בראשי תיבות: PADAM), המכונה גם "גיל העמידה", הוא הגרסה הגברית לגיל המעבר אצל נשים. מונח זה החל להתבסס באמצע שנות ה-1990, לאחר שנתגלה שגם בקרב גברים קיימות תופעות דומות לגיל המעבר אצל נשים.
גורמים

מקורה של האנדרופאוזה בירידה ברמת ההורמונים האנדרוגניים: בכל שנה יורדות רמות ההורמון הגברי טסטוסטרון ב-1.6%. הירידה ברמת ההורמונים היא תוצאה של ירידה בכמות ובתפוקה של תאי ליידיג (Leydig's cells) המצויים באשכים ואחראים לייצור הורמון הטסטוסטרון. בדיקות רמות הטסטוסטרון מעידות כי כ-20% מכלל הגברים שגילם עולה על 55, סובלים מהיפוגונדיזם - רמות נמוכות של טסטוסטרון. בדיקה קלינית של רמת ההורמון השמיש ביולוגית מעידה כי מחצית מכלל הגברים מעל 55 שנים סובלים מהתופעה.
תסמינים

תסמונת גיל המעבר בגברים מאופיינת בירידה בחשק המיני, ירידה בקושי ומשך הזקפה, שינויים במצב הרוח, ירידה ביכולת הלמידה וההתמצאות המרחבית, עייפות, דיכאון וכעס, הפחתה במסה השרירית וירידה בכוח השרירים, נשירת שיער ושינויים ניווניים בעור, בריחת סידן, אנמיה, עלייה בכמות השומן באיברים הפנימיים ועוד.
חשק מיני נמוך

אחד התסמינים העיקריים של גיל המעבר בגברים הוא ירידה בחשק המיני, לצד ירידה בכמות הזקפות העצמוניות, ירידה בפעילות המינית וליבידו נמוך. ההערכה המקובלת בקרב רופאים מומחים במיניות היא שעל כל 15 גברים שמתלוננים על בעיות זקפה, יש גבר אחד שמתלונן על בעיות בחשק המיני.
גורם עיקרי לירידה בחשק מיני הוא חוסר בטסטוסטרון היפוגונדיזם המאופיין בירידה בחשק המיני, ירידה באיכות הזקפה ובליבידו. גורמים נוספים הם שימוש באלכוהול וסמים, השמנת יתר קיצונית, תרופות (לטיפול בבעיות בערמונית, לדוגמה), מחלות סיסטמיות קשות (כמו סוכרת), היפרפרולקטינמיה - עלייה בהורמון הפרולקטין. פרולקטין הוא ההורמון האחראי על הנקה אצל נשים, וכשהוא ברמה גבוהה אצל גברים הוא עלול לגרום לירידה בחשק המיני, וכן דיכאון, מתח וחרדה, בעיות בזוגיות, ירידת חשק משנית לבעיות מיניות אחרות (כמו ירידה בזקפה).
הפרעה בזקפה

גברים הסובלים מהפרעה בזקפה מתקשים להגיע לזקפה, כאשר הפרעה בזקפה יכולה להיגרם מרמה נמוכה מדי של טסטוסטרון בגוף. על מנת לאבחן אם יש קשר בין גיל המעבר או חוסר בטסטוסטרון לבין אין אונות, בשלב ראשון כדאי לפנות לרופא המשפחה ולשלול בעיות רפואיות כלליות. בחלק גדול מהמקרים עצם הפנייה והברור הראשוני מורידים את המתח, ויכולים לעזור בפתרון הבעיה. טיפול תרופתי הורמונלי בנבידו המיועדת לטיפול גם בהפרעה בזקפה, יביא את הטסטוסטרון לרמה תקינה ויסייע לשיפור הזקפה. לעיתים ניתן לשלב טיפול בנבידו עם התרופות לזקפה (ויאגרה, סיאליס ולויטרה בטבלייה מסיסה - ורדנפיל) אם התרופות לבדן לא מועילות. מתן תוספת של טסטוסטרון צריכה להיעשות רק לפי הוראות רופא, כי לתוספת טסטוסטרון יכולות להיות גם השלכות שליליות, במיוחד בכל הקשור להתרחבות בלוטת הערמונית.
טיפול

טיפולים להחזרת החשק המיני קיימים באמצעות תכשירים הורמונליים להזרקה נבידו, תכשירים להשתלה תת-עורית, ומדבקות באזור שק האשכים.
טיפולים בבעיות זקפה נעשה באמצעות תרופות לזקפה (ויאגרה, סיאליס ולויטרה בטבלייה מסיסה - ורדנפיל), ואם התרופות לבדן לא מועילות ניתן לשלב טיפול הורמונלי בטסטוסטרון נבידו המיועד לטיפול גם בהפרעה בזקפה.
ראו גם

טיפול הורמונלי
היפוגונדיזם
נבידו
הערות שוליים

↑  לימור גל, עוברים את זה כמו גברים, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2005
1 2  ד"ר אלי תבדי, ד"ר אלכס בנט, פרופ' עמי סידי, "בעיות גיל המעבר אצל גברים", באתר קופת חולים מאוחדת
↑  "חוסר חשק מיני אצל גברים", ד"ר ירון בוקר, אתר שירותי בריאות כללית
↑  "גורמים לאין אונות", באתר מכבי שירותי בריאות
↑  עלון נבידו, מאגר התרופות, אגף הרוקחות במשרד הבריאות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283937905171  BnF: cb12082443z (data)  LCCN: sh85027035  LNB: 000124093  NKC: ph499529 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
דייוויד הודג'ס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  5 בדצמבר 1978 (בן 46) ארצות הברית ליטל רוק, ארקנסו
 שם לידה:  David Hall Hodges 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2000
 מקום לימודים:  Baptist Preparatory School 
 סוגה:  רוק, מוזיקה אלקטרונית, פופ, רוק נוצרי
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  מקלדת אלקטרונית 
 חברת תקליטים:  Wind-Up Records, Sleepwalker Music, האחים וורנר, Epic Records
 davidhodgesmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד הודג'ס (באנגלית: David Hodges; נולד ב-5 בדצמבר 1978 בליטל רוק, ארקנסו) הוא פזמונאי, מפיק מוזיקלי, מלחין, נגן מקלדת, וזמר אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות עבודתו בלהקת הרוק אוונסנס, אותה הוא עזב בשנת 2002. כמו כן הוא חבר במספר להקות נוספות, ביניהן: Trading Yesterday, The Age of Information, AVOX וכן כזמר סולו.
נכון ל-2011, הודג'ס מתגורר בלוס אנג'לס שבקליפורניה, שם הוא מתמקד בעבודתו כפזמונאי ומפיק.
להקות > אוונסנס

הודג'ס הצטרף לאוונסנס בשנת 1999. הוא כתב רבים מהשירים באלבום Origin ובאלבום הבכורה של הלהקה, Fallen. הוא החליט לעזוב את הלהקה בדצמבר 2002 מכיוון שהוא הרגיש שהוא מוביל את הלהקה לסגנון רוק נוצרי יותר ממה שאיימי לי ובן מודי רצו. בשנת 2004 הוא זכה בשני פרסי גראמי עם הלהקה על הופעת ההארד רוק הטובה ביותר והאמן החדש הטוב ביותר.
להקות > Trading Yesterday

בשנת 2003 הודג'ס ומארק קולברט החליטו להקים להקה בשם "Trading Yesterday". הלהקה שהורכבה אז מהודג'ס, (שירה, גיטרה אקוסטית ואורגן/פסנתר), קולברט (תופים), וסטיבן מק'מורן (גיטרת בס), הוציאה אלבום דמו ב-15 במאי 2004 בשם "The Beauty and the Tragedy" ("היופי והטרגדיה"). כמו כן, חברי הלהקה חתמו על הסכם עם חברת התקליטים "אפיק הקלטות" ב-2004, ועברו ללוס אנג'לס כדי להקליט את אלבום הבכורה שלהם. הקלטות האלבום הסתיימו בתחילת 2005, והסינגל "One Day" מתוך האלבום הופיע בפסקול הסרט "Stealth". ב-15 בנובמבר 2005 הלהקה עזבה את חברת ההקלטות, וב-2007 היא נותרה להקה עצמאית.
קולברט, מתופף ומייסד הלהקה עזב את הלהקה בקיץ 2006 כדי לעבוד בתור מהנדס שמע. הלהקה תכננה להוציא אלבום נוסף בשם More Than This, אולם הוא מעולם לא יצא באופן רשמי, למרות שהוא דלף לאינטרנט בדצמבר 2006.
הלהקה שינתה את שמה באוגוסט 2007 ל־The Age of Information, ולאחר כחודש הצטרפו ללהקה ג'וש דונהו ווויל האנט [לא לבלבל עם וויל האנט מאוונסנס]. לאחר שינוי שם הלהקה, השתנה גם הסגנון המוזיקלי ממוזיקה אקוסטית למוזיקה אלקטרונית. הלהקה הוציאה אלבום EP ב-11 בספטמבר 2007 בשם Everything is Broken.
להקות > We Are the Fallen

במהלך שנת 2009 הצטרף הודג'ס ללהקה We Are the Fallen שמורכבת ברובה מחברי אוונסנס לשעבר.