stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מוריס הילמן
קורות חיים > קריירה

למרות לחצים שהופעלו עליו להישאר באקדמיה, העדיף הילמן להשתלב בחברה מסחרית, וכך להגיע לאוכלוסייה רחבה שיכולה ליהנות מתוצרי מחקריו. ב-1944, בשלהי מלחמת העולם השנייה, החל לעבוד בחברת E.R. Squibb & Sons בניו ג'רזי, שם פיתח את החיסון הראשון שלו, נגד קדחת המוח היפנית, מחלה שקטלה עד אז רבים מן החיילים האמריקניים ששירתו בחזית האוקיינוס השקט.
בין השנים 1948 ל-1957 שימש הילמן ראש המחלקה למחלות דרכי הנשימה בבית הספר הרפואי הצבאי של ארצות הברית (היום המרכז הרפואי הצבאי הלאומי וולטר ריד), שם עמד על המוטציות המהירות שמתרחשות בנגיף השפעת, ומקשות על פיתוח נוגדנים נגד המחלה.
התובנה הזאת הביאה את הילמן לזהות, באפריל 1957, את מחולל המגפה שפרצה בהונג קונג - "השפעת האסייתית". עשרות אלפי אנשים נדבקו בהונג קונג, והילמן הבין שהנגיף יגיע גם לארצות הברית. תוך שבוע אחד של עבודה מאומצת בודדו הוא ואנשי צוותו את הנגיף, ובדקו הימצאות של נוגדנים בדגימות דם מרחבי העולם. כמעט באף אחת מן הדגימות לא נמצאו נוגדנים לזן זה של השפעת, כך שהצפי היה למיליוני מתים מן המגפה. הילמן שלח דגימות של הנגיף לחברות תרופות שונות ברחבי ארצות הברית, ועד שהמגפה הגיעה לאמריקה, בסתיו אותה שנה, הוכנו כבר 40 מיליון מנות חיסון. 69 אלף איש מתו מהמגפה בארצות הברית, מאות אלפי חיים ניצלו.
בדצמבר 1957 מונה הילמן למנהל המחקר הביולוגי במכון למחקר רפואי מרק (Merck) בפנסילבניה, מוסד שבו המשיך לעבוד כל חייו המקצועיים.
אחד האירועים הראשונים שבהם היה מעורב בעבודתו במרק נגע לחיסון נגד פוליו (שיתוק ילדים), שפיתח סאלק שנים אחדות קודם לכן. הילמן גילה שהחיסון, שכלל נגיפים לא פעילים והופק מתאי כליות של קופים, היה נגוע ב-SV-40, נגיף אופייני לקופים, שנחשד כגורם לסרטן. החשד הופרך לימים, במחקר רחב הקף של כלל מקבלי החיסון בשנים הרלוונטיות, אבל גרם להפסקה זמנית בשיווקו, וסלל את הדרך לחיסון של סייבין, שהתבסס על נגיפים מוחלשים וניתן בבליעה.
ב-1962 פיתח הילמן את החיסון נגד חצבת, וב-1963 – את חיסון החזרת. את נגיף החזרת, שממנו פותח החיסון, בודד מגרונה של בתו שחלתה במחלה. החיסון נקרא על שמה – ג'ריל לין (Jeryl Lynn).
ב-1971 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), לראשונה בהיסטוריה, את החיסון המשולש (MMR) - שכולל נוגדני חצבת, חזרת ואדמת, לאחר שהילמן הוכיח את יעילותו ואת בטיחותו.
בחיסון נגד הפטיטיס B, שקיבל את אישור ה-FDA בשנת 1986, ראה הילמן את שיא תרומתו לעולם החיסונים. אחרי שפיתח חיסון למחלה כבר בשנות ה-70, חיסון שהתבסס על בידוד נגיפים מדמם של חולים ומשום כך היה כרוך בסיכון-מה, פיתח הילמן, לראשונה, חיסון על בסיס של הנדסה גנטית, כאשר החדיר לשמרים גן המקודד לחלבון ממעטפת הנגיף. החיסון נמצא יעיל ב-95%, ונפוץ ברחבי העולם.
ההערכה היא שכלל החיסונים שפיתח מוריס הילמן בחייו מצילים בכל שנה כמעט שמונה מיליון איש ברחבי העולם.
הכרה

ב-1983 קיבל הילמן את פרס לסקר. ב-1988, העניק לו נשיא ארצות הברית רונלד רייגן את המדליה הלאומית למדעים, העיטור המדעי הגבוה ביותר בארצות הברית.
רוברט גאלו (אנ'), אחד ממגלי נגיף ה-HIV, אמר פעם: "אם הייתי צריך לנקוב בשמו של אדם שעשה למען בריאות האדם יותר מכל אחד אחר, עם פחות הכרה מכל אחד אחר, זה היה מוריס הילמן."
ב-2007 פרסם פאול אופיט (אנ') ביוגרפיה של הילמן, שנקראת Vaccinated: One Man's Quest to Defeat the World's Deadliest Diseases.
הערות שוליים

↑  The Unknown (Vaccine) Hero: Dr. Maurice Hilleman | Immunize Nevada, www.immunizenevada.org (באנגלית)
↑  Maurice Ralph Hilleman (1919–2005) | Embryo Project Encyclopedia, embryo.asu.edu
↑  Debbie Bookchin, Jim Schumacher, The virus and the Vaccine, New York: St. Martin's Press, 2004, עמ' 94-98
↑  החזרת חוזרת, באתר telem.openu.ac.il
1 2  Theodore H. Tulchinsky, Maurice Hilleman: Creator of Vaccines That Changed the World, Case Studies in Public Health, 2018, עמ' 443–470 doi: 10.1016/B978-0-12-804571-8.00003-2
↑  נגיף עם מטען כבד, באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, ‏2022-07-28
↑  Alan Dove, Maurice Hilleman, Nature Medicine 11(4), 2005
↑  The Lasker Foundation - 1983 Public Service Award
↑  Maurice R. Hilleman, 85; Scientist Developed Many Vaccines That Saved Millions of Lives - Los Angeles Times
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810597062305606  ISNI: 0000 0000 4122 4757  LCCN: n2006094560  VIAF: 46197322   WorldCat (עם VIAF): 46197322
גארי בטמן

| --- | --- |

גארי בטמן, 2016
 לידה:  2 ביוני 1952 (בן 72) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  סאדל ריוור, ניו ג'רזי, ארצות הברית ארצות הברית
 ידוע בשל:  תפקידו כנציב ליגת ה-NHL
 השכלה:  תואר ראשון ביחסי עבודה מאוניברסיטת קורנל ד"ר למשפטים מאוניברסיטת ניו יורק
 מקצוע:  עורך דין
 תפקיד:  נציב (קומישנר) ליגת ה-NHL
 תקופת כהונה:  1993 - ההווה
 השקפה דתית:  יהודי
 בת זוג:  שלי בטמן
 פרסים והוקרה:  גביע לסטר פטריק (2001) 
 
גארי ברוס בטמן (באנגלית: Gary Bruce Bettman; ‏נולד ב-2 ביוני 1952 בניו יורק) הוא עורך דין ועסקן ספורט יהודי-אמריקאי, נציב (קומישנר) ליגת ה-NHL מאז 1993.
במהלך שנות כהונתו של בטמן נהנתה ליגת ה-NHL מגידול חד בהכנסותיה, מכ-400 מיליון דולר לשנה בעת התמנותו לתפקיד ועד למעלה מ-5 מיליארד דולר בשנה נכון לשנת 2021. בטמן היה גם הדוחף העיקרי להתרחבות הליגה עד לגודלה הנוכחי של 32 קבוצות, מתוכן 8 קבוצות חדשות שהצטרפו לליגה בתקופת כהונתו; כמו כן היה הדוחף העיקרי להתפשטות הליגה לשווקים חדשים ועשירים בדרום החם של ארצות הברית, שם הייתה לה נוכחות זניחה בעת שהתמנה; כיום (2022) 10 קבוצות - כשליש מקבוצות הליגה - משחקות באזור.
כהונתו של בטמן רווייה גם במחלוקות. דחיפת הליגה לכוון דרום ארצות הברית באה, לדעת רבים, על חשבון התמעטות כמות הקבוצות בקנדה ובצפון ארצות הברית, שהם האזורים הנחשבים לשוק טבעי ומסורתי של הליגה. כמו כן בתקופת כהונתו סבלה הליגה משלושה סכסוכי עבודה גדולים עם שחקניה, שבאו לידי ביטוי בביטול חלקים גדולים משתי עונות משחקים, ובמקרה שלישי - בעונת 2004/05 - אף לביטול מוחלט של העונה כולה, מקרה יחיד במינו בהיסטוריה של הספורט המקצועני בצפון אמריקה. עם זאת, ביטול העונה ועקשנותו של בטמן הביאו לבסוף להחלת תקרת שכר נוקשה בליגה, שהביאה לה יציבות ואפשרה את צמיחתה ושגשוגה לאחר תקופה של הפסדים כלכליים.
המחלוקות והבעיות שלוו את כהונתו הפכו אותו לבלתי פופולרי בקרב חלק נכבד מאוהדי הליגה. עם זאת בעיני בעלי הקבוצות, שכנציב הוא מהווה את שליחם, ובקרב חלק גדול מאמצעי התקשורת המכסים את הליגה, נחשב בטמן למנהל ספורט מוצלח. הוא זכה במספר פרסים מטעם אמצעי תקשורת שונים על דרך ניהולו, ושכרו מועלה בהתמדה על ידי בעלי הקבוצות עם העלייה ברווחי הליגה.
בטמן הוא בוגר אוניברסיטת קורנל ובעל תואר דוקטור למשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. לפני תפקידו בליגה ה-NHL שימש כסגן נשיא בכיר של ליגת ה-NBA.
התקבל כחבר בהיכל התהילה של הספורט היהודי ב-2016, וכחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח ב-2018.
ב-1 בפברואר 2023 השלים בטמן 30 שנה בתפקידו, וביום שלמחרת הפך לנציב שהחזיק במשרתו הכי הרבה זמן אי פעם בכל ארבע הליגות המקצועניות הראשיות בצפון אמריקה, כשהוא שובר את שיאו של דייוויד סטרן. ב-27 בינואר 2024 שבר גם את שיא אורך הכהונה של ראשי ארבע הליגות המקצועניות הראשיות בצפון אמריקה גם לפני שהוכרזה משרת הנציב.
ילדותו, משפחתו והשכלתו

בטמן גדל במשפחה יהודית בשכונת קווינס שבניו יורק.
בטמן הוא בוגר תואר ביחסי עבודה מאוניברסיטת קורנל ודוקטור למשפטים מאוניברסיטת ניו יורק. בעת לימודיו באוניברסיטת קורנל היה חבר באחווה היהודית אלפא אפסילון פאי. ב-1977 החל לעבוד כעורך דין בשוק הפרטי.
בטמן נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא מתגורר בסאדל ריוור, ניו ג'רזי.
פעילותו בליגת ה-NBA

בטמן החל לעבוד בהנהלת ליגת ה-NBA ב-1981, בתפקידים שונים במחלקה המשפטית ובמחלקת השווק של הליגה. בשיא פעילותו נחשב לאדם השלישי בהיררכיית הניהול של הליגה, ובין השאר נחשב לאחד האחראים העיקריים להכנסת מודל של "תקרת שכר רכה" לליגה - מודל בו לקבוצות מותר לעבור את תקרת השכר תמורת מס מותרות. מודל זה נהוג ב-NBA עד היום.
כמו כן היה אחד הפעילים בהסכמים עם הוועד האולימפי הבינלאומי שאפשרו את שיתוף כדורסלני ה-NBA באולימפיאדה החל מאולימפיאדת ברצלונה (1992). הצלחת טורניר הכדורסל וההד שעוררה "נבחרת החלומות" של ארצות הברית באותה אולימפיאדה לוו אותו לאחר מכן בתפקידו כנציב ליגת ה-NHL.
כנציב ליגת ה-NHL

ב-1 בפברואר 1993 התמנה בטמן לתפקיד נציב ליגת ה-NHL. עד אז, המנהל הבכיר בליגת ה-NHL שימש במשרת נשיא; בטמן, שהגיע מליגת ה-NBA בה הנציב - שהוא שליח בעלי הקבוצות ומועסק על ידיהם - משמש בתפקיד הניהולי הבכיר בליגה, ביטל את משרת הנשיא והפך לנציב הראשון של הליגה על פי מודל ה-NBA.
כנציב ליגת ה-NHL > התרחבות והתפשטות הליגה

כשהתמנה בטמן לתפקידו, כללה הליגה 24 קבוצות, ושתיים נוספות - פלורידה פנתרס ומייטי דאקס אוף אנהיים - כבר קיבלו זיכיונות להצטרף לליגה (והחלו לשחק בה בעונת 1993/94).
במהלך שנות ה-90 התמקדה הליגה, בדחיפתו של בטמן, בניסיונות התפשטות אל דרום ארצות הברית. ארבע קבוצות עברו מקנדה ומצפון ארצות הברית אל הדרום באותן שנים: מינסוטה נורת'סטארס עברה לדאלאס ב-1993, קוויבק נורדיקס לדנוור ב-1995, ויניפג ג'טס לפיניקס ב-1996 והרטפורד ויילרס לצפון קרוליינה ב-1997.
השאיפה להתפשט לדרום ארצות הברית באה לידי ביטוי גם בקבוצות חדשות שהצטרפו לליגה - מתוך חמש קבוצות חדשות שהצטרפו באותה תקופה, שלוש התבססו בדרום: נאשוויל פרדטורס שהצטרפה ב-1998, אטלנטה ת'ראשרס שהצטרפה ב-1999, וגאס גולדן נייטס שהצטרפה ב-2017. שתי קבוצות נוספות הצטרפו בצפון ארצות הברית בשנת 2000 - מינסוטה ויילד וקולומבוס בלו ג'אקטס, וקבוצה נוספת הצטרפה ב-2021 - סיאטל קראקן. בכך הביא בטמן את מספר הקבוצות ל-32, שהוא גם המספר הנוכחי של קבוצות הליגה.
ההתפשטות לדרום הצליחה באופן חלקי. במספר מקומות בדרום שהליגה הגיעה אליהם הפכו הקבוצות לפופולריות ומצליחות, וחלקן אף זכו בגביע סטנלי. בחלק מהמקומות נקלט המשחק והשתרש גם בקרב הקהילה, מתקנים נבנו עבורו, ויותר ויותר ילדים החלו משחקים אותו.
במקומות אחרים בדרום ההתפשטות הצליחה פחות. הקבוצה שעברה מויניפג לפיניקס (בשמה האחרון אריזונה קויוטיס) נכנסה להליכי פשיטת רגל ב-2009; התעקשותו של בטמן השאירה את הקבוצה באזור פיניקס והיא נוהלה על ידי הליגה עד 2013, רק אז נמצא לה קונה שחילץ אותה ממצבה והשאיר אותה באזור פיניקס - אך הקבוצה המשיכה להיכשל מקצועית וכלכלית, עד שפורקה ב-2024 ובמקומה הצטרפה לליגה מועדון הוקי יוטה. אטלנטה ת'ראשרס נכשלה באטלנטה הן מקצועית והן מבחינת החיבור לקהל בעיר, ולבסוף נמכרה לקבוצת משקיעים מוויניפג שהעבירו אותה לעיר והחיו את שמה של ויניפג ג'טס - בניגוד גמור למגמה אותה הנהיג בטמן.
כנציב ליגת ה-NHL > סכסוכי עבודה בליגה בעת כהונתו

אחת המשימות שקיבל בטמן מבעלי הקבוצות כשהתמנה לתפקידו היה למנוע סכסוכי עבודה בין הליגה לבין איגוד השחקנים שלה, מגמה שהחלה עוד בטרם כהונתו. למרות זאת, במהלך כהונתו של בטמן היו עד עכשיו שלושה סכסוכי עבודה גדולים בין הליגה לבין איגוד השחקנים. שניים מהם הובילו לקיצור ניכר של העונה, ואחד - באופן חסר תקדים בספורט המקצועני בצפון אמריקה - לביטול מוחלט של עונה שלמה.
למרות הכמות והעוצמה של סכסוכי העבודה, זכה בטמן לתמיכת בעלי הקבוצות בהתנהלותו בהם. בעיקר תמכו בו הבעלים בנושא החלת תקרת השכר בליגה, נושא שלטענתם הציל את הליגה מהפסדים כלכליים כבדים שאיימו על קיומה.
כנציב ליגת ה-NHL > סכסוכי עבודה בליגה בעת כהונתו > עונת 1994/95

בעקבות פקיעת ההסכם הקיבוצי ומחלוקות בנוגע להסכם החדש, פתחו בעלי הקבוצות בליגה בקיץ 1994 בהשבתת מגן שנמשכה 104 ימים וגרמה לעיכוב גדול בפתיחת העונה. סלעי המחלוקת העיקריים היו רצון הבעלים להחיל על הליגה תקרת שכר כדי להילחם בעלייה הגדולה שחלה במשכורות השחקנים עקב מאבק על שירותיהם בין הקבוצות, והגבלת שוק השחקנים החופשיים. איגוד שחקני ה-NHL סירב לדרישות הבעלים.
המשא ומתן בין הבעלים לאיגוד השחקנים נמשך עד ינואר 1995, ורק אז, כאשר העונה עמדה על סף ביטול, הושג הסכם. בטמן והבעלים לא הצליחו להחיל תקרת שכר כוללת בליגה, אך הצליחו להגביל את שכרם של שחקנים צעירים בתחילת דרכם בליגה, ואת היכולת של שחקנים צעירים להפוך לשחקנים חופשיים בלתי-מוגבלים. למרות הכישלון בהחלת תקרת שכר מלאה, נתפס ההסכם כניצחון לבטמן ולבעלים שהצליחו להטיל מגבלות ראשונות על שכר השחקנים.
בעקבות ההסכם חודשו המשחקים, והעונה התקיימה במתכונת מצומצמת של 48 משחקים בלבד.
כנציב ליגת ה-NHL > סכסוכי עבודה בליגה בעת כהונתו > עונת 2004/05 - ביטול העונה והחלת תקרת שכר

לצד המגבלות על שכרם של שחקנים צעירים, המשיכו משכורות השחקנים האחרים לטפס באופן תלול. מספר קבוצות בליגה נקלעו להפסדים כבדים, ובעלי הקבוצות טענו שהליגה מפסידה מאות מיליוני דולרים בשנה, ושעצם קיומה נתון בסכנה. עם פקיעת ההסכם הקיבוצי בקיץ 2004 חזרו הבעלים על דרישתם לכלול תקרת שכר נוקשה, שגובהה יהיה תלוי בהכנסות הליגה, בהסכם הקיבוצי החדש. איגוד השחקנים שב ודחה את הדרישה, ובעלי הקבוצות, והנציב בטמן בראשם, הכריזו על השבתת מגן נוספת. לאחר שלא הושג הסכם עד פברואר 2005 הכריז בטמן על ביטול העונה כולה - הפעם הראשונה (ועד כה, היחידה) שעונה שלמה בליגה עיקרית בצפון אמריקה בוטלה עקב סכסוך עבודה.
ביטול העונה זיעזע את איגוד השחקנים. מספר בכירים באיגוד נטלו את ניהול המשא ומתן מידיו של ראש האיגוד, והגיעו במהירות להסכם עם בעלי הקבוצות שאיפשר את חידוש המשחקים בעונת 2005/06. במסגרת ההסכם הסכימו השחקנים לקיצוץ רוחבי של 24% במשכורותיהם, החלת תקרת שכר נוקשה שגובהה יהיה אחוז מסוים מהכנסות הליגה, וביטול מעמד שחקן חופשי בלתי מוגבל לשחקנים המשחקים למטה מ-7 עונות בליגה - ניצחון מוחץ לבטמן ולבעלי הקבוצות, שהשיגו את דרישותיהם ובראשן תקרת השכר.
בטמן, שספג בתחילה ביקורות קשות על ביטול העונה, זכה עם השגת ההסכם לשבחים כמי שהביא לליגה יציבות פיננסית לשנים הבאות ואולי הציל את עצם קיומה. תקרת השכר, אחת ממשימותיו של בטמן בעת שמונה, הייתה לעובדה וקיימת עד היום בליגה. לאור העלייה החדה והמתמדת בהכנסות הליגה מאז ועד היום, הגוררת גם עלייה תואמת בתקרת השכר, לא התעוררה שוב מחלוקת מצד השחקנים בדבר הצורך בה.
כנציב ליגת ה-NHL > סכסוכי עבודה בליגה בעת כהונתו > עונת 2012/13

בקיץ 2012 שוב נכשלו המגעים בין בעלי הקבוצות לאיגוד השחקנים על הסכם קיבוצי חדש, והשבתת מגן נוספת הוכרזה. הבעלים דרשו שחלקם של השחקנים בהכנסות המשניות של הליגה (לדוגמה, ממכירת מוצרים מורשים) יופחת, וכן את הגבלת אורך החוזים של שחקנים.
לאחר שהשחקנים פנו לבתי משפט בקנדה בטענה שהשבתת המגן אינה חוקית בקנדה, ונכשלו, ולאחר שגם ניסיונות גישור בין הצדדים נכשלו, הוחרף המשבר כשאיגוד השחקנים איים להתפרק מרצון - דבר שהיה מאפשר לשחקנים בודדים לתבוע את הליגה בתביעות הגבלים עסקיים. בטמן והבעלים איימו בתגובה בפנייה לבית משפט על מנת לבטל את כל חוזי השחקנים, הכפופים להסכם הקיבוצי שכבר אינו תקף.
בשיאו של המשבר וכשנדמה היה שקיום העונה בסכנה ממשית, הושג בינואר 2013 הסכם שאיפשר את תחילת העונה. בטמן והבעלים הצליחו להפחית את תקרת השכר ולהגביל את אורך החוזים של השחקנים, אולם הסכימו על החלת רצפת שכר שבה הקבוצות חייבות לעמוד ועל פשרה בנושא חלוקת ההכנסות המשניות. העונה התקיימה במתכונת מקוצרת של 48 משחקים בלבד.
כנציב ליגת ה-NHL > הכנסות הליגה משידורי תקשורת

משימה נוספת של בטמן כשהתמנה הייתה להעלות את הכנסות הליגה משידורים ומתקשורת - משימה שבה עמד בהצלחה ניכרת, הנחשבת להצלחתו הגדולה ביותר.
מייד עם כניסתו לתפקיד החל במשא ומתן על זכויות השידור של הליגה, והשיג הסכם של 5 שנים עם רשת פוקס בשווי 155 מיליון דולר. לאחר תפוגתו של ההסכם ב-1998, השיג בטמן לליגה חוזה גדול הרבה יותר - חוזה ל-5 עונות עם רשת ESPN תמורת 600 מיליון דולר, כלומר 120 מיליון דולר לעונה בממוצע. זאת בהשוואה ל-5.5 מיליון דולר שהיו הכנסות הליגה משידוריה בעונת 1991/92, זמן קצר לפני כניסתו לתפקידו.
ביטול עונת 2004/05 פגע ברצונן של רשתות הטלוויזיה הגדולות לשדר את הליגה, ובטמן פנה בתגובה לרשת הכבלים "ורסוס" (Versus) של חברת התקשורת קומקאסט. החוזה העביר את זכויות השידור לרשת הקטנה באופן יחסי למשך 3 עונות תמורת כ-207 מיליון דולר, ולאחר מכן הוארך עד עונת 2010/11. למרות הסכום הנכבד שנכנס לליגה בשעה שהייתה בשפל תדמיתי, זכה בטמן לביקורת על ההסכם עם רשת קטנה יחסית - דבר שלדברי המבקרים פגע בחשיפת הליגה לקהל.
תחת ניהולו של בטמן, ולמרות המעבר לרשת קטנה, שיקמה הליגה את מעמדה, ושיפרה באופן מתמיד את כמות הקהל שמשכה למשחקיה ואת המידרוג שלה. ב-2011 רכשה קומקאסט, הבעלים של רשת ורסוס, את רשת הטלוויזיה NBC, ובכך נפתחה שוב רשת גדולה לאפשרות לשדר משחקי NHL. בטמן מיהר והשיג עם קומקאסט/NBC הסכם חדש ל-10 שנים בשווי 2 מיליארד דולר, הסכם שקומקאסט חתמה עליו לנוכח תחרות גוברת מצד רשתות אחרות שחזרו להתעניין בליגה.
ב-2013 חתם בטמן על הסכם חדש ומהפכני גם עם תאגיד התקשורת הקנדי "רוג'רס" על זכויות השידור של הליגה בקנדה - הסכם ל-12 עונות בשווי 5.2 מיליארד דולר קנדי.
בנוסף להצלחותיו בשוק הטלוויזיה, הוביל בטמן את הליגה לנוכחות גוברת והולכת באינטרנט וברדיו. בטמן עצמו מקיים מדי שבוע תוכנית רדיו בת שעה, בה הוא עונה ישירות לשאלות אוהדים.
כנציב ליגת ה-NHL > חידושים שהונהגו בתקופתו

בטמן הנהיג מספר חידושים משמעותיים בליגה ובהתנהלותה מול ההוקי קרח הבינלאומי.
מאחר שהיה בכיר ב-NBA בתקופת אולימפיאדת ברצלונה (1992) וראה מקרוב את הצלחתה של "נבחרת החלומות" של ארצות הברית בטורניר הכדורסל, שהביאה גם להצלחה שיווקית מרשימה לליגה, דחף בטמן להשתתפות שחקני ה-NHL באולימפיאדת החורף למרות התנגשות תאריכים שגורמת לליגה לשבות למשך כשבועיים בשיא העונה. מאמציו לשכנע את בעלי הקבוצות ואת איגוד השחקנים נשאו פרי, ושחקני ה-NHL השתתפה לראשונה באולימפיאדת החורף באולימפיאדת נאגנו (1998), ובכל האולימפיאדות מאז ועד לאולימפיאדת סוצ'י (2014). עם זאת, שינו בטמן והבעלים את דעתם לקראת אולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018), ולאחר שטענו כי ההשתתפות באולימפיאדה אינה מביאה את הפירות השיווקיים הרצויים, החליטו להפסיק את השתתפות שחקני ה-NHL באולימפיאדה. במסגרת הסכם קיבוצי חדש שנחתם עם איגוד השחקנים, הסכימו בטמן והבעלים לחזרת ה-NHL למסגרת האולימפית לקראת אולימפיאדת בייג'ינג (2022), אך השתתפות שחקני ה-NHL בוטלה לבסוף בשל התפרצות מחודשת של מגפת הקורונה.
גם חידושים חוקתיים הונהגו בתקופתו. ה-NHL הייתה הליגה הראשונה בצפון אמריקה להכניס בדיקת וידאו במקרה של מחלוקת על שערים, בתחילה ביוזמת השופטים בלבד, ולאחר מכן כתוצאה של מאמנים המאתגרים את החלטת השופטים על הקרח.
בנוסף להשתתפות באולימפיאדה, יזם בטמן צעדים נוספים להגברת החשיפה של הליגה בצפון אמריקה ובמקומות אחרים בעולם. מספר משחקי עונה רגילה התקיימו באירופה וביפן, ובנוסף יצר בטמן מסורת של מספר משחקים בשנה המשוחקים תחת כיפת השמיים באצטדיוני בייסבול ופוטבול גדולים המושכים קהל בכמות גדולה בהרבה משיכול להכיל אולם הוקי קרח. בשיא היוזמה עומד משחק ה"וינטר קלאסיק" המתקיים ב-1 בינואר מדי שנה, ובשיאו ב-2014 משך למעלה מ-100000 צופים.
כדי להיאבק במגמה של ירידה בהבקעת השערים בליגה, יזמה הליגה בתקופתו של בטמן את הפחתת כמות שחקני השדה בכל קבוצה במהלך הארכה בעונה הרגילה לארבעה במקום חמישה (ולאחר מכן הופחתה הכמות פעם נוספת, לשלושה שחקנים לכל קבוצה), והחליטה על מתן נקודה בטבלה לקבוצה המפסידה בהארכה - זאת על מנת להבטיח לקבוצות המגיעות להארכה נקודה בטבלה, ולעודד אותן לתקוף כדי להכריע את המשחק ולהשיג נקודה נוספת. ב-2006 הנהיגה הליגה תחת בטמן את האפשרות להכריע משחקי עונה רגילה שאינן מוכרעים בהארכה באמצעות דו-קרב מכות עונשין, כמקובל בהוקי קרח הבינלאומי.
בנוסף לכך הכניסה הליגה בתקופתו מספר שינויי חוקה משמעותיים שנועדו להפוך את המשחק לשוטף יותר ולהגביר את בטיחות השחקנים, למשל הגדלת העונשים על עבירות מסוכנות כגון כאלה הפוגעות בראש ובגב.
כנציב ליגת ה-NHL > שכרו ותדמיתו הציבורית והתקשורתית

הצלחתו של בטמן בהחדרת יציבות פיננסית בליגה והגדלת הכנסותיה באופן חד הביאו לו את ההערכה של מעסיקיו, בעלי הקבוצות. שכרו הולך ועולה בהתמדה עם העלייה בהכנסות הליגה. שכרו בעונת 2014/15 היה 9.6 מיליון דולר, לעומת כ-3.7 מיליון כ-10 שנים קודם לכן. למרות שמדובר בעלייה משמעותית, שכרו נמוך מאוד בהשוואה לנציבים אחרים בליגות גדולות בצפון אמריקה.
הצלחתו העסקית כנציב הליגה הביאה לו גם פרסים מטעם אמצעי תקשורת, כגון פרס "מנהל השנה בספורט בצפון אמריקה" מטעם מגזין עסקי הספורט היוקרתי SportBusiness Journal בשנת 2014.
עם זאת, עקב צעדיו השנויים במחלוקת בנושא העברת הקבוצות מהצפון לדרום וסכסוכי העבודה בליגה, בטמן זוכה ליחס עוין מצד חלקים גדולים בציבור אוהדי ה-NHL. הוא זוכה לקריאות בוז באופן קבוע בהופעותיו בפני קהלי האוהדים, כגון בטקס הדראפט או בטקס הענקת גביע סטנלי לאלופת ה-NHL. לשאלה אם קריאות הבוז מפריעות לו, ענה בטמן: ”לא במשרה הזו, לא. תמיד יהיו לך מבקרים. תמיד אמרתי לאנשים שאם אכנס לזירת הקרח ויהיה שקט מסביב - אז אדע שאני בצרות.” במקרה אחר אמר: ”לאוהדים יש דעות. אנחנו לא תמיד מסכימים על הכל, אבל לפחות אכפת להם, וזה בסדר מבחינתי.” למרות זאת, הועלו מדי פעם הצעות בתקשורת שאת גביע סטנלי יעניק לקבוצה האלופה אדם אחר, כדי שקריאות הבוז לא תפגומנה בחגיגיות הטקס.
ב-2016 התקבל בטמן כחבר בהיכל התהילה של הספורט היהודי, וב-2018 התקבל כחבר בהיכל התהילה של ההוקי קרח כ-builder - קטגוריית החברים שקידמו את הענף.
ב-1 בפברואר 2023 השלים בטמן 30 שנה בתפקידו, וביום שלמחרת הפך לנציב שהחזיק במשרתו הכי הרבה זמן אי פעם בכל ארבע הליגות המקצועניות הראשיות בצפון אמריקה, כשהוא שובר את שיאו של דייוויד סטרן ששירת בתפקידו 30 שנה בדיוק.
ב-27 בינואר 2024 שבר גם את שיא אורך הכהונה של ראשי ארבע הליגות המקצועניות הראשיות בצפון אמריקה כולל לפני שהוכרזה משרת הנציב, כששבר את שיאו של קלארנס קמפבל, נשיא ה-NHL בין 1946 ל-1977.
הערות שוליים

↑  Eben Novy-Williams, NHL Projects Record Revenue Over $5 Billion This Season, Sportico.com, ‏2021-12-10 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2012140764  VIAF: 275599432   WorldCat (עם VIAF): 275599432 
בטמן בטקס הדראפט ב-2008
קולצובו (מחוז נובוסיבירסק)

קולצובו (ברוסית: Кольцо́во) הוא יישוב עירוני (רו') במחוז נובוסיבירסק, רוסיה, הנמצא כ-10 קילומטרים צפונית מזרחית לאקדמגורודוק ובמרחק כ-20 קילומטרים דרום-מזרחית לעיר נובוסיבירסק. קולצובו היא עיירה בעלת מעמד כנאוקוגרד של הפדרציה הרוסית.
היסטוריה

קולצובו הוקמה בשנת 1974 סביב המרכז המדעי הממלכתי לווירולוגיה וביוטכנולוגיה, מכון המתמחה בחקר וירוסים מסוכנים. היישוב הוקם כביתו של המכון והוא נקרא על שם ניקולאי קולצוב, גנטיקאי וביולוג סובייטי.
בשנת 1990 (או 1989), הכפר נובובורסק הפך לחלק מקולצובו. בעבר, היישוב הזה היה חלק מאזור יישוב אחר.
בינואר 2003, קיבלה קולצובו מעמד של נאוקוגרד (עיירת מדע), שהיא אמורה לשמור עד סוף 2025. המעמד מוענק לערים עם ריכוזים גבוהים של יכולות מחקר מדעיות וייצור. קולצובו קיבלה את מעמד זה בצו נשיא רוסיה מספר 45 מיום 17 בינואר 2003, המאפשר לה לקבל תקציבים נדיבים לפיתוח העיר.
מדע ועסקים

מאז הקמתה קולצובו מתפתחת כמרכז ביוטכנולוגיה, ביולוגיה מולקולרית וחקר וירוסים. לדוגמה, מכון וקטור שבקולצובו הוא אחד משני המקומות בעולם המחזיק במאגר רשמי של אבעבועות שחורות. המאגר השני של אבעבועות שחורות שוכן במרכז לבקרת מחלות ומניעתן באטלנטה, ג'ורג'יה.
בקולצובו מפותח מחקר בתחום הווירוסים, בזכות מרכז וקטור המבוסס בו והיא מהווה למרכז חדשני בתחום.
המחקר שנערך בקולצובו כולל התפתחויות מהשורה הראשונה, כגון חיסונים נגד סרטן השד, הפטיטיס A ו-A + B, חיסון טיפולי נגד HIV וחיסון נגד שפעת H1N1; מערכות בדיקה לאבחון מוקדם של סרטן, מחלות זיהומיות, זיהומי TORCH, זיהומי זואונוזיס, הפטיטיס C וכן נגיפי מוות מסוכנים כמו אבולה, מרבורג, מאצ'פו, לאסה, דנגי וקדחת צהובה והיה במוקד המאבק בנגיף הקורונה בשנת 2020.
לקולצובו יש גם מספר חברות הפעילות בייצור מזון פונקציונלי, כמו פרוביוטיקה נוזלית עם תכולת 100% של ביפידומבקטריה, מוצרים המבוססים על תמציות טהורות של אורן ואשוח, סוגים שונים של תוספי מזון.
לא רק וירולוגיה וביוטכנולוגיה בהיבטים שונים מושכים תשומת לב של חוקרים בעיר. קולצובו היא ביתה של חברת טכנולוגיות מידע גדולה "המרכז טכנולוגיות פיננסיות", שמפתחת תוכנה למגזר הפיננסי, הבריאותי והציבורי, הידועה ביצירת מערכת התשלומים הרוסית "הכתר המוזהב".
לקולצובו תשתית לעסקים מדעיים, הכוללת:
מרכז החדשנות קולצובו, המהווה ארגון ללא כוונת רווח שהוקם בשנת 2000 במטרה לסייע לפתיחה ופיתוח של עסק חדשני מקומי
החממה העסקית קולצובו, שהוקמה בשנת 2006, המשכירה משרדים לסטארט-אפים בתנאים מועילים
הפארק הביוטכנולוגי של קולצובו, שנפתח בשנת 2011, הוא שטח של 114 דונם המיועד למיקום ייצור וחצרות מו"פ של חברות ביוטכנולוגיה.
בשנת 2013 המשרד לפיתוח כלכלי של רוסיה אימץ תוכנית להקמת פארק ביו-רפואי וטכנולוגיות מידע בפרברי נובוסיבירסק שבמרכזה קולצובו. בשנת 2014, 35 חברות מקולצובו, כמו גם חברות ביוטכנולוגיה מאקדמגורודוק וברדסק הסמוכות, יצרו שותפות ללא מטרות רווח, חברת BioPharm, כמכשיר לטיפוח שיתוף פעולה והגנת האינטרסים שלהן בתחום.
ב-16 בספטמבר 2019 אירע פיצוץ בחדר טיהור בקומה החמישית בבניין בן שש קומות במתחם המעבדה בקולצובו. באותה תקופה שופץ האזור, ולכאורה לא היו בחדר חומרים ביולוגיים מסוכנים. החלונות התפוצצו וקבלן אחד נשלח לטיפול נמרץ בבית חולים עם כוויות קשות. הנהלת המעבדה הבטיחה לארגון הבריאות העולמי כי המאגר לאבעבועות שחורות לא הושפע מהאירוע. עם זאת, בתרחיש גרוע יותר, אין זה שולל את האפשרות שהפיצוץ עלול היה לפזר סוג כלשהם של פתוגנים.
חברה וכלכלה

קולצובו הוא הנאוקוגרד הכי פחות מאוכלס ברוסיה, אך הוא מוביל בקרב נאוקוגרדים אחרים בהכנסות ממסים, בהיקף מוצרי החדשנות המיוצרים, בבנייה למגורים ובשיעור הילודה. קולצובו מוקפת בעצי מחט ועץ ליבנה. בנייני הדירות מתחלפים במטעים ירוקים. מיקומה של עיירת המדע, קרבתה לנובוסיבירסק ומרכז המדע הסמוך אקדמגורודוק, יוצרים אווירה ואנרגיה מיוחדים מחיי העסקים והחברה.
מאז 2006 בקולצובו הוקמו 4 שכונות חדשות ומתוכננת בניית שכונה חמישית בקולצובו יש מתחם רפואי ברמה גבוהה, כולל מרפאה משופצת עם מרכז חדש לשיקום ילדים עם שיתוק מוחין, בתי ספר, כולל פנימייה עם התמחות בביוטכנולוגיה, גני ילדים, מרכזי בילוי, מרכז אמנות ששופץ, בית ספר, מרכזי מסחר, חנויות, בתי מרקחת, שוק, בתי קפה, ומלון. פארק קולצובו מציע סקי בחורף ודיג ורכיבה על סוסים בקיץ. בקולצובו יש אצטדיון, ששופץ בשנת 2008, עם מסלולי ריצה, מגרש טניס, מגרשי כדורגל וכדורעף. חיי החברה פורחים עם הופעות בתיאטראות וקונצרטים שמגיעים מנובוסיבירסק. בנוסף פועל מה שמכונה "פרלמנט הנוער", המיישם פרויקטים חברתיים ואורגן על ידי סטודנטים החיים בקולצובו.
שיתוף פעולה בינלאומי

קולצובו מפתחת באופן פעיל שיתופי פעולה בינלאומיים. לעיר המדע מגיעים לעיתים קרובות משלחות עסקיות ומדעיות ממדינות אירופה ואסיה, כמו פינלנד, גרמניה, הולנד, נורווגיה, סין, תאילנד ואחרות. עסקיה של קולצובו מעורבות בפרויקטים לייצוא לחו"ל, למדינות כמו פינלנד, יוון, גרמניה ואחרות.
חיסון נגד אבעבועות שחורות

| --- | --- |

 בטיחות
 מעמד חוקי:  כן
 דרכי מתן:  הזרקה
 מזהים
 קוד ATC:  J07BX01 
 
חיסון נגד אבעבועות שחורות (באנגלית: Smallpox vaccine) הוא חיסון שפותח בידי אדוארד ג'נר בשנת 1796.