stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פנינה מוצפי-האלר
הערות שוליים

↑  צפי סער, כנס על הזהות המזרחית במכון ון ליר, באתר הארץ, 25 ביוני 2006
↑   אינס אליאס, "שחורדיניות": כיצד צבע הבלונד את השסע העדתי, באתר הארץ, 17 במאי 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296206805171  BnF: cb144308576 (data)  GND: 1028229836  ISNI: 0000 0000 8015 4202  LCCN: n88257227  ORCID: 0000-0001-8799-7613  SUDOC: 069231168  VIAF: 24819095   WorldCat (עם VIAF): 24819095
מזמור חג המולד (מיני-סדרה)

| --- | --- |

כרזת הסדרה
 מבוסס על:  "מזמור חג המולד" מאת צ'ארלס דיקנס
 סוגה:  דרמה פנטזיה
 יוצרים:  סטיבן נייט 
 כותבים:  סטיבן נייט
 בימוי:  ניק מרפי
 שחקנים:  טום הארדי גיא פירס אנדי סירקיס סטיבן גרהאם שרלוט ריילי ג'ו אלווין וינט רובינסון ג'ייסון פלמינג
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה
 שפות:  אנגלית
 תקופת התרחשות:  תקופת חג המולד 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  3 
 הפקה
 מפיק:  ג'וליאן סטיבנס
 מפיקים בפועל:  סטיבן נייט טום הארדי רידלי סקוט דין בייקר דייוויד וו. זוקר קייט קרואו מונה קורשי פיר ווינגר
 חברת הפקה:  FX Productions Scott Free Productions Hardy Son & Baker
 הפצה:  BBC One, FX Networks 
 צלמים:  סי בל
 מוזיקה:  האושקה דסטין או'הלורן
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  בריטניה BBC One ארצות הברית FX Networks
 תקופת שידור מקורית:  19 בדצמבר 2019 – 24 בדצמבר 2019 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מזמור חג המולד (באנגלית: A Christmas Carol) היא מיני-סדרה בריטית מסוגת הפנטזיה המבוססת על ספר באותו השם מאת הסופר צ'ארלס דיקנס. מיני-הסדרה עלתה לשידור ב-"BBC One" בבריטניה וב-"FX" בארצות הברית במהלך דצמבר 2019. מיני-הסדרה, שכוללת שלושה פרקים, נכתבה על ידי סטיבן נייט, שאף אמון על הפקתה לצידם של השחקן טום הארדי והמפיק רידלי סקוט בין המפיקים בפועל.
תקציר העלילה

אבנעזר סקרוג' הוא אדם אמיד, מבוגר ומריר המתעב בכל ליבו את תקופת חג המולד. בערב חג מולד אחד, סקרוג' מקבל ביקור משלוש רוחות רפאים שמראות לו את עברו, את ההווה שלו ואת עתידו ומלמדות אותו שיעור חשוב בתיקון התוצאות שעליהם הביאו אותו דרכיו ואורח חייו.
צוות השחקנים והדמויות

צוות השחקנים הוכרז במאי 2019.
גיא פירס - אבנעזר סקרוג'
אנדי סירקיס - רוח חג המולד של העבר
סטיבן גרהאם - ג'ייקוב מרלי
שרלוט ריילי - לוטי / רוח חג המולד של ההווה
ג'ו אלווין - בוב קרצ'יט
וינט רובינסון - מרי קרצ'יט
ג'ייסון פלמינג - רוח חג המוולד של העתיד
קייואן נובאק - עלי באבא
לני ראש - טים הקטן
ג'וני האריס - פרנקלין סקרוג'
הפקה > פיתוח

בנובמבר 2017 הוכרז כי רשת "BBC" הזמינה מיני-סדרה חדשה על ספרו של דיקנס, "מזמור חג המולד", שתיכתב על ידי סטיבן נייט בשלושה פרקים. במקביל לכתיבת מיני-הסדרה, נייט אחראי להפקתה בפועל לצידם של טום הארדי ורידלי סקוט.
הפקה > ליהוק

בינואר 2019, נחשף כי במקביל להפקת הסדרה, הארדי אף יככב בה, אולם הדמות אותה הוא יגלם לא נחשף. במאי, נודע שגאי פירס יגלם את דמותו של סקרוג', לצידם של השחקנים אנדי סירקיס, סטיבן גרהאם, שרלוט ריילי, ג'ו אלווין, וינט רובינסון וקייואן נובאק. רוטגר האוור, שלוהק לדמותו של רוח חג המולד של העתיד, חלה מכדי לצלם את הסצנות בהשתתפותו והוחלף על ידי ג'ייסון פלמינג.
הפקה > צילומים

צילומי מיני-הסדרה החלו במאי 2019 באולם ריינהאם שבמזרח לונדון. בתחילת יוני, הצילומים נערכו בבית החולים לורד לייסטר בוורוויק.
הערות שוליים

↑  "Steven Knight to adapt Dickens' novels for BBC One - Media Centre". BBC. Retrieved 4 November 2019.
↑  "BBC - Casting announced for A Christmas Carol as BBC One and FX partner on new adaption of the Charles Dickens classic written by Steven Knight - Media Centre". www.bbc.co.uk.
↑  Tartaglione, Nancy; Tartaglione, Nancy (28 November 2017). "Steven Knight To Adapt Charles Dickens Novels For BBC One; Ridley Scott, Tom Hardy Exec Producing". Deadline. Retrieved 4 November 2019.
↑  Chitwood, Adam (21 January 2019). "Exclusive: Steven Knight Talks 'A Christmas Carol' with Tom Hardy & Teases Ambitious Dickens Plans". Collider. Retrieved 4 November 2019.
↑  White, Peter; White, Peter (9 May 2019). "FX Boards BBC One's Steven Knight-Penned Adaptation Of Charles Dickens' Classic 'A Christmas Carol'".
↑  "Rutger Hauer not featured in mini series A Christmas Carol - tellerreport.com". www.tellerreport.com.
↑  Roach, April. "Rainham Hall filming pictures: Guy Pearce spotted amongst actors filming for BBC's A Christmas Carol". Romford Recorder.
↑  "Here's a look at what the BBC is filming at Warwick's Lord Leycester Hospital". www.warwickcourier.co.uk.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ebf55bd5-ab0a-413c-b9b7-6d09db8e0ca1
אשרף בריק

| --- | --- |

 לידה:  אבו סנאן
 ענף מדעי:  ביוכימיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 פרסים והוקרה:  פרס מיכאל ברונו (2017) 
 
אשרף בריק הוא פרופסור מן המניין בפקולטה לכימיה ע"ש שוליך בטכניון, וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קורות חיים

בריק, בן למשפחה בת עשרה ילדים, נולד וגדל באבו סנאן שבצפון ישראל. קיבל תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תואר שני בכימיה מהטכניון ואת לימודי התואר השלישי, שבהם התמקד במחקר על סינתזה כימית של חלבונים, קיבל במסגרת משותפת של הטכניון ומהמכון למחקר סקריפס תחת ההנחיה של פרופסור אהוד קינן ופרופסור פיליפ דאוסון.
בשנת 2001, המשיך בריק לפוסט-דוקטורט במכון סקריפס תחת הנחייתו של פרופסור צי-וו וונג וקודם לחוקר בכיר בשנת 2004. הוא פיתח שם סינתזה של גליקו-חלבונים. כמו כן, בריק היה מעורב בפרויקטים הקשורים לגילוי של מעכבים של אנזימים שונים כמו פרוטאז של HIV.
בשנת 2007 הצטרף בריק למחלקה לכימיה באוניברסיטת בן-גוריון שבנגב. בשנת 2011 קודם לפרופסור חבר וב-2012 קודם להיות פרופסור מן המניין. בשנת 2014 בריק עבר לטכניון שם הוא מחזיק בקתדרה ע"ש ג'ורדן ואירן טרק.
בריק שותף בכתיבת למעלה מ-120 פרסומים בכתבי עת מובילים: Science, Nature Chemistry, Nature Chemical Biology, Nature Protocols, Journal of American Chemical Society, Angewandte Chemie, Chemical Society Reviews, Chemical Science ועוד. בריק יושב בוועדות הייעוץ והעריכה של מספר כתבי עת הכוללים את ChemBioChem, Cell Chemical Biology ו-Organic Biomolecular Chemistry.
מאמצי המחקר של קבוצת בריק מתוקצבים על ידי קרנות רבות בהן European Commission’s Horizon 2020 program אשר לאחרונה העניקה לו את המענק ERC Advanced Grant.
מחקר

במעבדת בריק מפתחים שיטות סינתטיות להכנת חלבונים עם התמרות באתרים ייחודיים אשר משמשים לאנליזות ביוכימיות ביופיזיקליות ותפקודיות.
התמרות של חלבונים לאחר התרגום משפיעות על המבנה שלהם, תפקודם, יציבותם ומיקומם התוך תאי והופכות את התהליך לחיוני גם בזמן בריאות וגם בזמן מחלה. ההבנה כיצד התמרות אלו משפיעות ברמה המולקולרית מסובכת מכיוון שיש מחסור בקבלת חלבונים אלו בצורה הומוגנית בשיטות ביוכימיות ומולקולריות מסורתיות ולכן ההכנה של צימודים אלו בכמויות נדרשות במעבדה, חשובה.
כך למשל, במעבדתו עוסקים בפיתוח שיטות להכנת צימודים מבוססי החלבון יוביקוויטין. במסגרת צימוד, או חיבור החלבון המסונטז ליוביקוויטין, מתרחש תהליך תאי המשפיע על מספר תהליכים ביולוגיים, למשל דגרדציה של חלבונים (אנ'). תהליך זה נקרא יוביקוויטינציה, ולו תפקיד מרכזי במספר מחלות, בהן הפרעות נוירולוגיות, מחלות זיהומיות וסרטן.
היוביקוויטינציה היא תהליך תאי בו חלבון היוביקוויטין או שרשרת של מספר חלבוני יוביקוויטין מחוברים לחלבון מטרה ומשפיעים על מספר של תהליכים ביולוגיים, כמו דגרדציה של חלבונים, טרנסקריפציה ותגובה לפגיעה ב-DNA. יוביקוויטינציה משמשת תפקיד מרכזי במספר מחלות, למשל הפרעות נוירולוגיות, מחלות זיהומיות וסרטן, מול האתגרים בייצור צימודי יוביקוויטין בעזרת ביולוגיה מולקולרית.
מחקר > פרסים והוקרה

חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים מ-2024.
פרס רפפורט, 2024
מענק ERC מתקדם, 2019
פרס המצוינות של החברה הישראלית לכימיה, 2019
נבחר כחבר האקדמיה הצעירה הישראלית, 2018
פרס מיכאל ברונו, 2017
פרס הנרי טאוב למצוינות אקדמית, 2017
פרס קרן המבולדט, 2015
פרס היראטה ה-11
פרס טבע למצוינות ע"ש אלי הורביץ, 2013
פרס טטראהדרון לחוקרים צעירים בתחומי הכימיה הביו-אורגנית והרפואית, 2013
פרס הדיקן לחוקר מצטיין (הפקולטה למדעי החיים, אונ' בן-גוריון), 2013
פרס טורונטו על הצטיינות במחקר, אונ' בן-גוריון, 2012
פרס הכימאי הצעיר המצטיין, 2011
פרס הדיקן לחוקר מצטיין (הפקולטה למדעי החיים, אונ' בן-גוריון), 2009
מענק מעוף, 2006-2009
מענק פוסט-דוקטורט: הקרן הלאומית למדע, 2002-2004
מלגת אשכול לתארים מתקדמים: משרד המדע, 1998-2001
מצטיין דיקן, B.Sc., אונ' בן-גוריון, 1995-1996
הערות שוליים

↑  המעבדה של אשרף בריק, באתר הטכניון (באנגלית)
↑  אשרף בריק באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
1 2  ביוגרפיה וקורות חיים, באתר הטכניון (באנגלית)
↑  רשימת מאמרים: אשרף בריק, באתר Nature (באנגלית)
↑  מאמר של אשרף בריק, באתר Science (באנגלית)
↑  מאמר של אשרף בריק, באתר האגודה האמריקנית לכימיה (באנגלית)
↑  הוועדה המייעצת, אתר Cell Chemical Biology (באנגלית)
↑  חברי הוועדה המייעצת, אתר ChemBioChem (באנגלית)
1 2  הפרופ' בריק ומלר זכו במענק ERC על חדשנות פורצת דרך, באתר הטכניון
↑  החומרים שיוכלו למנוע מחלות, באתר מכון דוידסון
↑  פרופ’ אשרף בריק מהטכניון הוא הזוכה בפרס רפפורט למצוינות במחקר ביו-רפואי
↑  פרס המצוינות, באתר החברה הישראלית לכימיה (באנגלית)
↑  פרופ' אשרף בריק, באתר האקדמיה הצעירה הישראלית
↑  חתני פרס ברונו - 2017, באתר המכון הישראלי ללימודים מתקדמים (באנגלית)
↑  פרס בסל הוענק לפרופ' בריק, באתר הטכניון
↑  פרס היראטה ה-11, באתר אוניברסיטת נגויה (באנגלית)
↑  טבע חוגגת מצוינות ישראלית במדע, באתר טבע
↑  פרס טטראהדרון לחוקר צעיר 2013: פרופ' בריק, באתר ScienceDirect (באנגלית)
↑  פרס הכימאי הצעיר המצטיין לפרופ' אשרף בריק, באתר Mynet
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007348798805171  ORCID: 0000-0001-8745-2250  VIAF: 102149842050602841868   WorldCat (עם VIAF): 102149842050602841868
מערות המפלט במדבר יהודה

מערות מורבעת במדבר יהודה
נחל חבר במדבר יהודה - למערות שבמצוקים נמלטו תושבי עין גדי
מערות המפלט במדבר יהודה הן מערות טבעיות אשר אליהן נמלטו פליטים יהודים בעקבות דיכוי מרידות, ובעיקר בגלל דיכוי מרד בר כוכבא. מערות המפלט, בניגוד למערכות המסתור, הן מערות טבעיות הממוקמות במצוקים של נחלי מדבר יהודה. נכון להיום, התגלו למעלה משלושים מערות פליטים מתקופת סוף מרד בר כוכבא, חלקן ממוקמות במצוקים התלולים לאורך נחלי מדבר יהודה. מחקרים חדשים מלמדים כי תפוצתן של מערות המפלט נרחבת בהרבה ממה שהיה ידוע בשנות החמישים והשישים בעקבות הסקרים והחפירות שנעשו באותה עת בגזרת ים המלח. בעשרים וחמש השנה האחרונות נתגלו שרידים משלהי מרד בר-כוכבא הן במערות באזור יריחו, הן בחלקו המערבי העליון של מדבר יהודה, בקרבת יישובי ספר המדבר, והן במערב יהודה, באזור חברון, בית שמש ומודיעין. במערות הבר-כוכבאיות התגלו ממצאים שונים בני הזמן הנדון ובהם כלי חרס, כלי זכוכית, כלי אבן, אריגים, כלי נשק, מטבעות כסף וברונזה, וכן תעודות כתובות על גבי פפירוס.
תפוצת מערות המפלט

בשנת 1998 פרסמו חנן אשל ודוד עמית, ספר שסיכם את תופעת מערות המפלט המוכרות עד אותה עת, ובו נדונו 27 מערות אליהן ברחו פליטים יהודים בקיץ של שנת 135 לספירה. הסקר המחודש של מערות במדבר יהודה החל בשנת 2001 הניב גילוי מערות מפלט בלתי מוכרות, ובהן ממצא משמעותי מתקופת המרד. שלושה מכלולים של מערות מפלט התגלו בין ואדי מורבעאת לעין גדי: מערות הרומח, מערת הדינר ומערות התאנים; שתי מערות מפלט נמצאו בתחום נווה המדבר של עין גדי: מערת הר-ישי ומערת צבר. וכן שלושה מכלולים של מערות מפלט בר-כוכבאיות בנחל ערוגות. במערב יהודה, התגלתה כנראה מערת מפלט באזור תרקומיא ליד חברון, שמתוארכת על ידי דוד עמית ועמוס פרומקין למרד בר כוכבא. וכן מערות מפלט באזור בית שמש, הידועה שבהן היא מערת התאומים, ומערות נוספות ליד הכפר עבוד במערב השומרון.
מקורות היסטוריים

לאחר נפילת ביתר וסיום המלחמה בסתיו 135, נמלטו פליטים יהודים – בעיקר מפקדי צבא, פקידים ובני משפחותיהם – למערות טבעיות מחוץ לכפרים ביהודה. הירונימוס (מת בשנת 420) מספר כי:
תושבי יהודה היו נתונים בחרדה כה גדולה עד כי הם, יחד עם נשותיהם, ילדיהם, הזהב והכסף שלהם, בהם נתנו מבטחם, נותרו במנהרות תת-קרקעיות ומערות עמוקות
בעניין זה מספר התלמוד הבבלי כדלקמן:
לא יצא האיש בסנדל המסומר (בשבת) ... סנדל המסומר, מאי טעמא? (מה טעמו של האיסור) אמר שמואל: שלפי (שלהי) הגזירה (המרד) היו, והיו נחבאין במערה ואמרו: 'הנכנס ייכנס והיוצא אל יצא!'. נהפך סנדלו של אחד מהן (בכניסה/ביציאה מהמערה) כסבורין הם אחד מהן יצא וראוהו אויבים (רומאים), ועכשיו באין עליהן (על הנחבאים). דחקו זה בזה והרגו זה את זה יותר ממה שהרגו בהם אויבים ...
מקור ציורי ודרמטי זה מעיד על גודש המתיחות שאחז בנמלטים, שמא ייחשפו על ידי הרומאים. ייאושם של אלה מקבל אולי תהודה באגדה באיכה רבה, שתרגום מעובד שלה מובא כאן: "יהודים אלה אשר היו מתחבאים [במערות] אכלו את בשרם של אחיהם המתים. מדי יום הסתכן אחד מהם והביא את הגופות אליהם, אותן אכלו. יום אחד אמרו, "ייצא אחד מאיתנו, ואם ימצא משהו – שיביאו ויהיה עלינו לאוכלו". כאשר יצא החוצה, מצא את גופתו של אביו המת, אותה קבר וסימן את הנקודה. הוא חזר ודיווח כי לא מצא דבר. מכיוון שכך, נשלח אדם שני לנסות ולמצוא אוכל. הוא חפר החוצה את הגופה שהוחבאה על ידי הראשון, והביאה אל המחנה. כאשר גילה כי אכל מגופתו של אביו בכה הבן: "אוי לו לאותו האיש, שאכל מבשר אביו".
תעודות בר כוכבא

מגילות ים המלח נמצאו ב-11 מערות מוסתרות בסמוך לשרידי היישוב קומראן בשנים 8–1947. בעקבות הממצאים סביבות קומראן, הרחיבו הארכאולוגים את חיפושיהם באזור מדבר יהודה. ביצועו של מפעל סקר המערות בדרום מדבר יהודה בשנים 1960 ו-1961. את הסקר ביצעו ארבע משלחות בראשותם של פרופ' נחמן אביגד, פרופ' יוחנן אהרוני, פסח בר-אדון ופרופ' יגאל ידין. במהלכם התגלו ממצאים, תעודות וקטעי מגילות לרוב. במערות מורבעת התגלו מגילות שונות, בהן התגלו לראשונה מגילות הנושאות במפורש את שמו של "שמעון בן כוסבה". משלחות ארכאולוגיות ישראליות שהחלו לחקור את האזור בעקבות המשלחות הזרות, חפרו את המערה בנחל צאלים, שם נמצאו קטעי פפירוסים וקלף תפילין עתיק. בנחל משמר התגלה על ידם מטמון כלי נחושת מן התקופה הכלקוליתית. בנחל חבר נתגלו במערת האימה ממצאים ושלדים מתקופת מרד בר כוכבא, ובמערת האגרות נחשף הארכיון של בבתא בת שמעון, ויחד עמם תעודות של בר כוכבא וממצאים נוספים. ב-1986 וב-1993 נמצאו מספר תעודות במערות בכתף יריחו. שתי תעודות יוניות כתובות על גבי פפירוס נמצאו במערת מפלט ליד עין גדי. כן נמצאו ארבעה קטעים קטנים שנותרו ממגילה שהכילה את ספר ויקרא.
מערות המפלט > מערות מורבעת

מערות מורבעת (בערבית "מערות הריבועים") הן שלוש מערות קרסטיות בעלות פתחים מרובעים, השוכנות ברום מצוקי נחל דרגה בצפון מדבר יהודה. בראשית שנות ה-50 נתגלו בהן ממצאים מתקופות שונות, ובעיקר מימי מרד בר כוכבא.
מערות המפלט > מערת האיגרות

מערת האיגרות היא מערה במצוקו הצפוני של נחל חבר שבמדבר יהודה, שבה התגלו בשנת 1960 בידי יגאל ידין ממצאים חשובים מימי מרד בר כוכבא, ובהם שלדי משפחות מורדים, בגדים, כלים יקרים, ארכיונים אישיים של המורדים, וכן קובץ של אגרות בעברית ובארמית שכתב בר כוכבא לפרנסי עין גדי מטעמו - יהונתן בן בעיה ומסבלה בן שמעון.
מערות המפלט > מערת האימה

מערת האימה היא מערה במצוקו הדרומי של נחל חבר, במערה נתגלו ממצאים מעטים, הואיל והיא נסרקה בידי הבדואים טרם הגעתה של משלחתו של יוחנן אהרוני למקום בשנת 1960. הכינוי "מערת האימה" ניתן לה לאחר שנתגלו בה שלדיהם של 40 גברים, נשים וילדים.
בהמשך נמצאו במערה גם מספר קרעי איגרות וכתבים, מספר מטבעות בר כוכבא, וכן עותק יווני של ספר תרי עשר. לצד השלדים שבמערה נמצאו גם שלושה חרסים עם שמותיהם של שלושה מהנפטרים במקום.
בראש המצוק שמעל למערה נתגלו חורבותיו של מחנה רומאי, דומה לזה שנמצא מעל מערת האיגרות בצד השני של הנחל. מחנה זה שימש למצור הרומאי על המסתתרים היהודים במערת האימה, שסופם שגוועו בה ברעב ובצמא.
לפי הסברה שהעלה פרופ' ידין, חלק מהאיגרות והשטרות מימי מרד בר כוכבא, אשר נמכרו בהמשך בידי הבדואים ומקורם לא היה ידוע, נחשפו במערה זו.
מערות המפלט > מערת טור-צפא

מערת טור-צפא היא מערה טבעית, הגדולה ביותר מבין המערות במורדות המערביים של ההר בישראל. המערה נחקרה על ידי דוד עמית מרשות העתיקות ועמוס פרומקין מהאוניברסיטה העברית בירושלים. המערה שימשה כמערת מפלט בימי מרד בר כוכבא. במערה נמצאו למעלה מעשרים וחמישה מטבעות בערכים שונים, מזמן מרד בר-כוכבא (132–135): 20 מטבעות ברונזה ועליהם עץ תמר, מטבע אחד שעליו ציור כד ושישה דינרי כסף.
מערות המפלט > מערת התאומים

מערת התאומים היא מערה בשיפולי הרי יהודה, לא הרחק מן העיירה בית-שמש, אשר שימשה מערת מפלט של מורדים ממרד בר-כוכבא, שנסו אליה מאחד מן היישובים הסמוכים למערה. במערה נמצא מטמון המכיל 83 מטבעות כסף שנטבעו מחדש על ידי המינהל של בר-כוכבא וכן שני מטמונים נוספים – אחד בן עשר מטבעות רומיות והשני – 24 מטבעות זהב, כסף וברונזה. עוד נמצאו שני כלי-נשק שאחד מהם הוא רומח מייצור עצמי של המורדים. שני כלי-הנשק הוסתרו אך נראה כי אופן הסתרתם איפשר שימוש מיידי בהם בעת הצורך. השימוש במערת התאומים כמערת מפלט מלמד כי ניצול מערות טבעיות כמערות מפלט בימי המרד לא היה נחלת מדבר יהודה בלבד, אלא התקיים גם בהרי יהודה – מוקד מרד בר-כוכבא.
מערות המפלט > מערת הסלע

בדרום הר חברון ממזרח לתל זיף ולארסטובוליה ומצפון לכרמל, ישנה מערה באחד היובלים של נחל חבר המכונה "מערת סלע". מערת סלע היא מערה טבעית שנוצרה בתהליך בלייה המכונה - קרסט. אותם נמלטים הגיעו ככל הנראה מאזורים סמוכים בהר חברון, אולי מזיף אשר הייתה בתקופה זו בירת המחוז. מערת הסלע קיבלה את שמה בעקבות מטבע "סלע" שנמצא במערה.
מערות המפלט > מערת הגיא (אל ג'י)

מערת מפלט במצוק הדרומי של נחל מכמש. המערה שמשה כמערת מפלט לנמלטים מתקופות שונות. בשנת 1997 מצא הפרופסור חנן אשל במערה שלושה מטבעות מתקופת מרד בר כוכבא, אלו מוכיחים את שימושה כמערת מפלט גם בתקופה זו.
מערות המפלט > מערות נוספות

מערות נוספות הן: מערת נחל מכמש, מערת אל מיסיה, מערת הבריכה בנחל דוד, מערות נחל צאלים, מערת הרומח, מערת נחל ערוגות, מערות נחל קדרון, מערת הר ישי,, מערות נחל דוד, מערות נחל מכוך, מערת עבוד.
ראו גם

מרד בר כוכבא
בבתא
מערכות המסתור של בר כוכבא
הערות שוליים

↑
חנן אשל, דוד עמית, מערות המפלט מתקופת מרד בר-כוכבא , החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, 1998
↑
חנן אשל, דוד עמית, רועי פורת, מערות המפלט מתקופת מרד בר-כוכבא - קובץ שני, החברה לחקירת א"י ועתיקותיה, 2009
↑  לשון המדרש, באתר דעת, המקור בארמית, גרסה מתורגמת ניתן למצוא במאמר מתוך הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  בועז זיסו, "ממצאים מימי מרד בר כוכבא במערת התאומים שבמערב הרי ירושלים", קדמוניות 42 (138), 2009, עמ' 118–121; בועז זיסו, "מערת התאומים שבמערב הרי ירושלים - מערת מפלט מזמן מרד בר כוכבא", חידושים בחקר ירושלים 15, 2009, עמ' 175–186.
↑  דוד עמית, חידושים בחקר מרד בר כוכבא, מחקרי יהודה ושומרון ב, 1992, עמ' 215–227
↑  נחום כהן, שמות עבריים ואחרים בפפירוסים היווניים ממערת הר-ישי, מחקרי יהודה ושומרון יח (2009), עמ' 215–222 ; נחום כהן, שתי תעודות ומספר פרגמנטים יווניים ממערת הר-ישי הסמוכה לעין גדי, מחקרי יהודה ושומרון יז (2008), עמ' 121–133 ; N. Cohen, New Greek papyri from a cave in the vicinity of Ein Gedi, Scripta Classica Israelica 25, 2006, pp. 87–95.
↑  אשל חנן, 'מערת מפלט בר-כוכבאית בוואדי מכוך עליון', נקרות צורים 14 (תשמח) 55-67. ; ח' אשל, "ממצאים מתקופת מרד בר-כוכבא ממערת מכוך", הנ"ל וד' עמית (עורכים), מערות מפלט מתקופת מרד-בר כוכבא, תל אביב תשנ"ט, עמ' 91-83
↑  ביקורת: יובל שחר, ‏ולא היה להם מפלט, קתדרה 98, דצמבר 2000, עמ' 147-143
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009277290405171 
איגרת "משמעון בן כוסבה לישע בן גלגלה", שמקורה במערות מורבעת, אליהן נמלטו ישוע המפקד ואנשיו.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
מערת המפלט טור צפא
מערת התאומים בשפלת יהודה, בה נמצא המטמון הגדול ביותר עד כה של מטבעות בר כוכבא
בן הזוג של ראש ממשלת ישראל

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  שרה נתניהו
 תאריך כניסה לתפקיד:  29 בדצמבר 2022
 מעון:  בית אגיון, ירושלים
 איוש ראשון:  פולה בן-גוריון
 אתר רשמי
 
מעמד בן/בת הזוג של ראש ממשלת ישראל (עד היום הייתה זו תמיד אישה הנשואה לראש ממשלת ישראל, והיא כונתה אשת ראש הממשלה או רעיית ראש הממשלה), מעולם לא הוגדר באופן רשמי, אך מקובל שהם משתתפים באירועים ציבוריים וזוכים לנראות ציבורית בולטת.
נכון לשנת 2022, שתים-עשרה נשים היו רעיות של ראשי ממשלת ישראל. ראשי הממשלה גולדה מאיר ואריאל שרון לא היו נשואים בעת שכיהנו בתפקידם.
פעילות

הסיקור התקשורתי של נשות ראשי הממשלה בשנותיה הראשונות של המדינה היה מועט יחסית ועסק בעיקר בפן הרכילותי של חייהן. בשנים האחרונות עלה הסיקור התקשורתי של אשת ראש הממשלה.
מעמדו בחוק

מעמד בן הזוג של ראש ממשלת ישראל המכהן אינו מוגדר בחוק, אך מעמד אלמנת ראש ממשלת ישראל מוגדר בתקנות הקובעות את זכויות הפרישה של ראש הממשלה, המעניקות לאלמנתו תשלום בעד שירותי הסעה.
בשנת 2000 הועלתה בכנסת הצעת חוק פרטית על ידי חבר הכנסת סילבן שלום ממפלגת הליכוד, לתיקון חוק יסוד: הממשלה תוך הענקת מעמד רשמי לאשת ראש הממשלה. היא אוחדה עם הצעה מקבילה להענקת מעמד רשמי לרעיית נשיא מדינת ישראל, ונקראה "הצעת חוק תקציב הפעילות הציבורית של בן הזוג של נשיא המדינה ובן הזוג של ראש הממשלה, התשס״א-2000". בהצעה הוצע להעניק תקציב לבן הזוג של ראש הממשלה כך: ”לרשות בן הזוג של נשיא המדינה ובן הזוג של ראש הממשלה יועמד תקציב למימון פעילותו הציבורית, כפי שייקבע בסעיף תקציב נפרד בחוק תקציב שנתי, כמשמעותם בחוק יסודות התקציב, התשמ״ה-1985”. ההצעה לא התקבלה.
לקריאה נוספת

אילן בן עמי, האישה שאיתו: חייהן הפרטיים והציבוריים של נשות ראשי הממשלה בישראל, הוצאת מטר, 2010
רלף אליסון

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1914 אוקלהומה סיטי, ארצות הברית 
 פטירה:  16 באפריל 1994 (בגיל 80) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עיסוק:  סופר ומסאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טסקיגי, תיכון דאגלס 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 תחום כתיבה:  ספרות
 יצירות בולטות:  האדם הבלתי נראה, Three Days Before the Shooting..., Juneteenth, Shadow and Act 
 הושפע מ:  ארנסט המינגוויי, ג'יימס ג'ויס, ראלף וולדו אמרסון, הנרי דייוויד תורו, לואי ארמסטרונג, ריצ'רד רייט
 פרסים והוקרה:  פרס הספרות הלאומית 1953, מדליית החירות הנשיאותית 1969, תואר אביר במסדר האמנויות והספרות 1970
 
רלף אליסון (אנגלית: Ralph Ellison;‏ 1 במרץ 1914 - 16 באפריל 1994) הוא סופר אפרו-אמריקאי הידוע בעיקר בשל הרומן האדם הבלתי נראה אשר זכה בפרס הספר הלאומי של 1953 בארצות הברית ונחשב מגדולי הספרות האפרו-אמריקאית.
ביוגרפיה

רלף וולדו אליסון, שנקרא על שם ראלף וולדו אמרסון, נולד באוקלהומה סיטי. אביו מת כשהיה בן שלוש ורק לאחר שנים אליסון גילה שאביו תמיד קיווה שיהפוך למשורר. אליסון החל בלימודי מוזיקה במכללה של שחורים באלבמה אך בזמנו החופשי בילה בספרייה בקריאת קלאסיקות מודרניסטיות. אליסון סיפר על עצמו שחווה התעוררות כשקרא את הפואמה ארץ הישימון מאת ת"ס אליוט. לאחר מכן עבר לניו יורק ולמד פיסול וצילום, שם פגש את ריצ'רד רייט, אשר עודד אותו לכתוב. מ-1937 עד 1944 אליסון פרסם סיפורים קצרים וביקורות במבחר מגזינים, ובמהלך מלחמת העולם השנייה התגייס לצי הסוחר של ארצות הברית.
בתום המלחמה אליסון התחתן, ומ-1947 ועד 1951 הוא השקיע את רוב זמנו ומרצו בכתיבת "האדם הבלתי נראה" (Invisible Man). הרומן יצא לאור ב-1952 ומתמקד בחוויותיו של גבר שחור התר אחר זהות ומקום בחברה האמריקאית של שנות השלושים. הספר נכתב בגוף ראשון, ולדמות הראשית - הוא האדם הבלתי נראה - אין שם. ישנם כמה קווי דמיון בין חוויותיה של הדמות הראשית לחייו של אליסון עצמו - החל מהלימוד במכללה של שחורים בדרום ארצות הברית ועד המעבר לניו יורק - אך בספר משולבים גם אלמנטים סוריאליסטיים ואבסורדיים המציגים באופן סמלי את מעמדו של האדם השחור בארצות הברית. האדם השחור בלתי נראה במובן המטאפורי - החברה הלבנה מסרבת לראות אותו או להכיר בו. בנוסף לכך הספר עוסק גם בהבדלים בין הגזענות בדרום ארצות הברית לבין הגזענות בצפון ארצות הברית, במלחמות הפנימיות של האינטלקטואלים השחורים, ובנושאים כגון גילוי עריות, טיפול בשוק חשמלי ומוזיקת ג'אז.
ב-1958, לאחר ההצלחה האדירה של "האדם הבלתי נראה", אליסון החל לכתוב רומן נוסף. הוא כתב יותר מ-2000 עמודים מהספר אך לא הצליח לסיים אותו עד מותו ב-1994, יותר משלושים שנה אחרי שהתחיל לכתוב אותו. קטעים מהספר פורסמו לאחר מותו, כ-"ג'ונטינת" (Juneteenth) ב-1999, ובאופן נרחב יותר כ-"שלושה ימים לפני הירי" (Three Days Before the Shooting) ב-2010.
פרט לכתיבתו אליסון גם עסק בפיסול, צילום, נגינה והוראה במבחר אוניברסיטאות בארצות הברית. ב-1969 קיבל את מדליית החירות הנשיאותית בארצות הברית ושנה לאחר מכן הוענק לו תואר אביר במסדר האמנויות והספרות הצרפתי. בשנת 1992 זכה בפרס אניספילד-וולף על 'הישג יוצא דופן' (הראשון שחולק אי פעם בקטגוריה זו, והיחיד נכון ל-2016). אליסון נפטר ב-1994 מסרטן הלבלב ונקבר בשכונת וושינגטון הייטס בניו יורק.
ביבליוגרפיה

Invisible Man - הרומן הראשון והיחיד שסיים לכתוב (הוצאת רנדום האוס, 1952).
Shadow and Act - קובץ מאמרים (הוצאת רנדום האוס, 1964).
Going to the Territory - קובץ מאמרים (הוצאת רנדום האוס, 1986).
The Collected Essays of Ralph Ellison - אוסף של שני קובצי המאמרים הקודמים, יחד עם מספר מאמרים נוספים; הספר יצא לאור לאחר מותו (הוצאת מודרן ליבררי, 1995)
Flying Home and Other Stories - קובץ סיפורים קצרים שכתב לפני שהחל לעבוד על הרומן הראשון שלו ואשר הופיעו במגזינים שונים; הספר יצא לאור לאחר מותו (הוצאת רנדום האוס, 1996).
Juneteenth - גרסה ראשונה בת 368 עמודים לספרו השני הבלתי גמור; יצא לאור חמש שנים לאחר מותו (הוצאת רנדום האוס, 1999).
Trading Twelves: The Selected Letters of Ralph Ellison and Albert Murray - חלופת המכתבים בין אליסון לידידו הסופר ומבקר הג'אז אלברט מורי (הוצאת מודרן ליבררי, 2000).
Living with Music: Ralph Ellison's Jazz Writings - קובץ מאמרים על מוזיקת ג'אז (הוצאת מודרן ליבררי, 2002)
Three Days Before the Shooting - גרסה שנייה בת 1,100 עמודים לספרו השני הבלתי גמור; יצא לאור 15 שנים לאחר מותו (הוצאת מודרן ליבררי, 2010).
ביבליוגרפיה > ספרו שראה אור בעברית

האדם הבלתי נראה, תרגם אורי בלסם, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 1988.
פטרוקוב חנצ'שט

פטרוקוב חנצ'שט (במולדובנית: CS Petrocub Hîncești) הוא מועדון כדורגל מהעיר חנצ'שט שבמולדובה. המועדון נוסד בשנת ב-27 בנובמבר 1993 ומשחק בליגת העל המולדובית.
הקבוצה השתתפה פעמיים במסגרות אירופיות. בסיבוב הראשון של מוקדמות עונת 2018/2019 בליגה האירופית הודחה הקבוצה לאחר הפסד 2–3 בסיכום שני המשחקים לאוסייק הקרואטית, ובסיבוב הראשון של מוקדמות עונת 2019/2020 בליגה האירופית הודחה הקבוצה לאחר הפסד 0–2 בסיכום לא.א.ק. לרנקה הקפריסאית.