stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרמליזציה
תהליכים כימיים בקרמליזציה

תהליך הקרמליזציה הוא תהליך פשוט לביצוע ומצריך שימוש בסוכר ובחום גבוה בלבד, אך התהליכים הכימיים המתרחשים במסגרתו מורכבים למדי. תהליך הקרמליזציה כולל בתוכו היווצרות תוצרים כימיים רבים מאוד בעלי השפעה על הטעמים והריחות הנוצרים במהלכו שעד ימינו לא התגלו במלואם. בין התהליכים המתרחשים בקרמליזציה ניתן למצוא:
פירוק דו-סוכר לחד-סוכר. דו-הסוכר סוכרוז מתפרק לשני חד הסוכרים גלוקוז ופרוקטוז.
ריאקציות דהידרציה ודחיסה במסגרתן מולקולות מגיבות אחת עם השנייה תוך שחרור מולקולות מים.
היווצרות קשרים כפולים ושבירת קשרים כפולים.
שבירת טבעות סוכר ויצירת מולקולות טבעתיות חדשות.
שבירת קשרים גליקוזידים.
יצירת חומצה אצטית.
יצירת פורנים ופורפורלים.
יצירת מלטול וג'נטיביוסה
גורמים המשפיעים על קרמליזציה > טמפרטורה וסוג הסוכר

סוג הסוכר משפיע על הטמפרטורה ההתחלתית אשר תידרש להתחלת תהליך הקרמליזציה. הטמפרטורה ההתחלתית שתידרש להתחלת קרמליזציה עבור פרוקטוז עומדת על כ-105 מעלות צלזיוס, לעומת 170 מעלות צלזיוס עבור סוכרוז ו-150 מעלות צלזיוס עבור גלוקוז. הבדלים בטמפרטורה המינמלית הדרושה להתחלת הקרמליזציה נובעים כתוצאה מיכולתו של הסוכר לחזר, תכונות המשתנות בהתאם למבנה המרחבי של סוכרים שונים.
גורמים המשפיעים על קרמליזציה > pH

במסגרת התגובות השונות שמתרחשות בתהליך הקרמליזציה משתחררים יוני הידרוניום אל הסביבה, דבר הבא לידי ביטוי בירידת ה-pH של הסביבה בה מתרחשת תגובת הקרמליזציה לערכי pH הנעים סביב 4–5. תהליך הקרמליזציה יואץ בסביבה חומצית יותר בה ה-pH נמוך מ-3 ובסביבה בסיסית יותר בה ה-pH גבוה מ-9. הוספת חומצה סולפונית תוך הורדת ה-pH בסביבה בה מתרחשת הקרמליזציה מובילה לירידה משמעותית בטמפרטורה הדרושה לביצוע תהליך הקרמליזציה.
גורמים המשפיעים על קרמליזציה > חומצות אמינו

נוכחות של חומצות אמינו כמו אלאנין בסביבה בה מתרחש תהליך הקרמליזציה מזרזת את התהליך תוך יצירה מוגברת של החומרים הנדיפים והבלתי נדיפים שמקנים לקרמל את תכונותיו האופייניות והענקת טעם מתוק מוגבר.
שימושים במוצרי מזון ובתעשיית המזון

ישנו שימוש נרחב בתוצרי תהליך הקרמליזציה בתעשיית המזון למטרות שונות:
שימוש בתוצרי קרמליזציה כצבע מאכל טבעי: שימוש נפוץ בתוצרי התהליך מתבצע בתעשיית המאפים, חטיפי האנרגיה, המשקאות הקלים, ואף במזונות המיועדים לבעלי חיים.
קינוחים ודברי מתיקה: שימוש נרחב מתבצע בקרמליזציה בממתקים ובקינוחים, כאשר הנפוצים בהם הם ריבת חלב, קרם ברולה, רוטב קרמל, קרם קרמל, וסוכריות קרמל.
נוגדי חמצון במזון: במסגרת תהליכי חימום אשר מתרחשים בתהליך ייצור של דבש, מתרחש תהליך קרמליזציה שבמסגרתו נוצר קרמל. לצד תוצרי הקרמליזציה האופיינים בדבש ובמוצרי מזון נוספים, נמצאו גם חומרים נוגדי חמצון שמקורם בתהליך הקרמליזציה. בעת קליית אגוזים, מתרחש תהליך קרמליזציה המקנה לאגוזים הקלויים את צבעם האופייני ואף מקנה להם תכונות אנטיאוקסידטיביות.
הערות שוליים

↑  Aleksander Hejna, Mateusz Barczewski, Katarzyna Skórczewska, Joanna Szulc, Sustainable upcycling of brewers’ spent grain by thermo-mechanical treatment in twin-screw extruder, Journal of Cleaner Production 285, 2021-02, עמ' 124839 doi: 10.1016/j.jclepro.2020.124839
1 2 3  Garima Sengar, Harish Kumar Sharma, Food caramels: a review, Journal of Food Science and Technology 51, 2014-09, עמ' 1686–1696 doi: 10.1007/s13197-012-0633-z
↑  P. Tomasik, M. Palasinski, S. Wiejak, ChemInform Abstract: The Thermal Decomposition of Carbohydrates. Part 1. The Decomposition of Mono-, Di-, and Oligo-Saccharides, ChemInform 22, 2010-08-22, עמ' no–no doi: 10.1002/chin.199140306
1 2  Lothar W. Kroh, Caramelisation in food and beverages, Food Chemistry, Interactions in Beverages 51, 1994-01-01, עמ' 373–379 doi: 10.1016/0308-8146(94)90188-0
1 2  Agnieszka Golon, Nikolai Kuhnert, Unraveling the Chemical Composition of Caramel, Journal of Agricultural and Food Chemistry 60, 2012-03-28, עמ' 3266–3274 doi: 10.1021/jf204807z
↑  Sandy Green, Food and cooking, London, 2004, ISBN 978-0-203-82514-3
↑  Elena Suárez-Pereira, Enrique M. Rubio, Serge Pilard, Carmen Ortiz Mellet, Di-d-fructose Dianhydride-Enriched Products by Acid Ion-Exchange Resin-Promoted Caramelization of d-Fructose: Chemical Analyses, Journal of Agricultural and Food Chemistry 58, 2010-02-10, עמ' 1777–1787 doi: 10.1021/jf903354y
↑  H. H. M. Fadel, A. Farouk, [No title found], Amino Acids 22, 2002-03, עמ' 199–213 doi: 10.1007/s007260200008
↑  Tsvetan Dimitrov Obretenov, Margarita Jordanova Kuntcheva, Stamat Christov Mantchev, Galia Dontcheva Valkova, ISOLATION AND CHARACTERIZATION OF MELANOIDINES FROM MALT AND MALT ROOTS, Journal of Food Biochemistry 15, 1991-10, עמ' 279–294 doi: 10.1111/j.1745-4514.1991.tb00162.x
↑  M Rahardjo, M Sihombing, M K Anggraeni, Color development and antioxidant activity in honey caramel, IOP Conference Series: Earth and Environmental Science 443, 2020-02-01, עמ' 012041 doi: 10.1088/1755-1315/443/1/012041
↑  Neslihan Göncüoğlu Taş, Vural Gökmen, Maillard reaction and caramelization during hazelnut roasting: A multiresponse kinetic study, Food Chemistry 221, 2017-04, עמ' 1911–1922 doi: 10.1016/j.foodchem.2016.11.159
קרום מקורמל קלאסי של קרם ברולה
פיאט

ערך זה עוסק בתאגיד איטלקי לייצור מכוניות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת איטליה (FIA) 
 תקופת הפעילות:  11 ביולי 1899 – הווה (125 שנים) 
 חברת אם:  Stellantis Italy 
 חברות בנות:  Fiat-Automobil-Verkaufsgesellschaft  Fiat India  FCA סרביה 
 מיקום המטה:  טורינו, איטליה איטליה
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
 מוצרים עיקריים:  מכונית 
 הכנסות:  800,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2012) 
 יו"ר:  ג'ון אלקן 
 מנכ"ל:  אוליביה פרנסואה 
  
 www.fiat.com
 
פיאט (באיטלקית: Fiat S.p.A) הוא תאגיד תעשייה, ייצור כלי רכב ושירותים פיננסיים שבסיסו בטורינו, איטליה.
שם החברה הוא ראשי תיבות באיטלקית של Fabbrica Italiana Automobili Torino ("המפעל האיטלקי למכוניות בטורינו"). היא נוסדה על ידי קבוצת משקיעים, בהם ג'ובאני אניילי ב-1889. הדגם הראשון שיוצר על ידי חברת פיאט בשנת 1899 היה פיאט 4 HP. בשנת 1921 נבנו 6 יחידות מדגם הפאר -פיאט 520 סופר פיאט.
נכדו של אניילי, ג'אני אניילי, היה יו"ר פיאט מ-1966 ועד מותו ב-24 בינואר 2003. לאחר מותו, חלו שינויי הנהלה רבים בפיאט, עד שסרג'ו מרקיונה נתמנה למנכ"ל ב-1 ביוני 2004.
פיאט מחזיקה ב-58% ממניות יצרן הרכב האמריקאי קרייזלר. בינואר 2021 הוקם תאגיד "סטלנטיס" שפיאט היא חלק ממנו.
פעילויות

פעילויות תאגיד פיאט היו בתחילה מרוכזות סביב יצור כלי רכב לנוסעים, לחקלאות ומכונות לתעשייה. עם הזמן התפתחו תחומי הפעילות של הקונצרן וכיום הוא מנהל גם פעילויות פיננסיות. פיאט הוא התאגיד האיטלקי הגדול ביותר ופועל ב-61 מדינות נוספות. סה"כ מספר המועסקים בו הוא מעל 223,000 איש.
החל משנות ה-60 של המאה ה-20 רכש תאגיד פיאט מגוון חברות. כיום מרכז התאגיד את המותגים והתחומים הבאים:
מותגי רכב נוסעים - מותגים אלו מכונסים תחת "פיאט אוטו" ו"פרארי". בפיאט אוטו נכללים המותגים לנצ'יה, אלפא רומיאו, פיאט, אינוצ'נטי (כיום אינה פעילה), אבארט (כיום משמש ככינוי לדגמים ספורטיביים של מותג פיאט). פיאט אוטו מחזיקה גם במותגי רכב מסחרי כ-OM ואיווקו. פרארי ומזראטי שייכות לתאגיד פיאט אך מנוהלות שתיהן על ידי פרארי. מכירות המכוניות היוו 46.8% מסך ההכנסות של התאגיד בשנת 2004, 3.2% מאלו היו של פרארי. באפריל 2009 הושג הסכם בין פיאט לחברת קרייזלר פושטת הרגל, על העברת 20% מהבעלות לפיאט, עם אופציה לנתח נוסף. ב-2011 הפכה פיאט להיות הבעלים של קרייזלר בשליטה של 58.5%. בין המותגים שהתווספו לקונצרן נמצאים קרייזלר, ג'יפ ודודג'.
כלי צמ"ה וחקלאות - תאגיד פיאט הוא הבעלים של CNH Global, חברה המאגדת יצרנים שונים ובהם Case, שטייר, ניו-הולנד ואחרים וכן של פיאט-היטאצ'י, שותפות לייצור כלי צמ"ה לבניין. CNH היא יצרנית המיכון החקלאי השנייה בגודלה בעולם, לאחר Deere & co. יצרנית "ג'ון דיר". בכלים מכניים לבניין והנדסה היא שלישית לאחר קטרפילר וקומאטסו. CNH אחראית ליותר מ-20% מרווחי תאגיד פיאט ונחשבת לחטיבה צומחת ורווחית ביותר.
אוטובוסים - מיוצרים תחת מוצגי פיאט, איווקו ואיריסבוס.
תעופה - מטוסים וחלקיהם יוצרו על ידי פיאט-אוויאו, כיום חברה עצמאית המייצרת גם לתעשיית החלל. בין השנים 1918–1925 יוצרו 129 מטוסים מסוג פיאט R.2.
כלי רכב צבאיים - הטנק Ariete המודרני וכן ייצור בעבר של טנקים קלים ובינוניים.
מכללים לתעשיית הרכב - מאגנטי מרלי, יצרנית מכללים איטלקית גדולה, היא בבעלות פיאט. היא מייצרת את המותגים Carello, Siem, Jaeger, Solex, Vitaloni, Weber ואחרים.
תעשיית פלדה - פיאט היא הבעלים של חברת הפלדה Teskid המייצרת מוצרי פלדה, מיכון לתעשייה וקווי יצור של מכוניות.
הוצאה לאור - פיאט שולטת במספר עיתונים ובתי הוצאה לאור חשובים כ"לה סטמפה" המוציא עיתון מפורסם משנת 1926. Publikompass היא חברה של פיאט העוסקת בפרסום בעיתונות ובמדיה האלקטרונית.
מכונית השנה באירופה

מכוניות של קונצרן פיאט זכו 12 פעמים בתואר "מכונית השנה באירופה", יותר מכל יצרן אחר.
1967: פיאט 124
1970: פיאט 128
1972: פיאט 127
1980: לנצ'יה דלתא
1984: פיאט אונו
1989: פיאט טיפו
1995: פיאט פונטו
1996: פיאט בראבו, פיאט בראבה
1998: אלפא רומיאו 156
2001: אלפא רומיאו 147
2004: פיאט פנדה
2008: פיאט 500
סמלילים

פיאט החליפה מספר פעמים את סמליל החברה לאורך שנות קיומה.
דגמים

500E - מיני חשמלית, הושקה ב-2021 כגרסה מעודכנת לדגם ה-500 הקלאסי עם מראה מעודכן, מנוע חשמלי, מסך מולטימדיה גדול ועוד. ה-500E מגיעה ב-3 דגמים, האצבק (3 דלתות), 3+1 הכוללת דלת קטנה בצד ימין לכניסה קלה לנוסעים מאחור וגרסת קבריולה עם גג בד נפתח, שלושת הדגמים מגיעים במספר רמות גימור.
טיפו - משפחתית קומפקטית, מתחרה בעיקר בסקודה ראפיד ויונדאי i25. מוצעת גם בגרסת סטיישן והאצ׳בק, בשונה מרוב מתחריה.
500 - מיני, ממשיכת הדרך של ה-500 היסטורית ששווקה עד שנות ה-70. דומה בצורתה לרנו טווינגו החדשה ומתחרה בה.
500X - קרוסאובר המבוסס על ה-500 ובעל מידות גדולות יותר ממנה. מתחרה בעיקר ברנו קפצ׳ור וסיאט ארונה.
500C - גרסת הקבריולה של ה-500.
500L - מיקרוואן, מבוסס גם הוא על ה-500 ומתחרה ברכבים כגון פולקסווגן גולף ספורטסוואן וקיה קארנס. מיוצר בסרביה.
500L LIVING - מיניוואן, למעשה גרסה מוארכת של ה-500L בעלת שבעה מקומות ישיבה, ומוצע עם מנוע 1.3 ל׳ דיזל או 1.4 ל׳ בנזין.
פנדה - האצ׳בק, ממשיכת הדרך של האונו. במדינות אחרות מוצעת גם עם הגבהת מרכב והנעה לכל הגלגלים.
קובו - מסחרית קטנה עם 5 מקומות ישיבה.
124 ספיידר - קבריולה קטנה. מבוססת באופן מלא (חוץ מהמנוע) על מאזדה MX-5. ישנה לה גם גרסה ספורטיבית עם מנוע מחוזק של אבארט.
פאלס - קרוסאובר לברזיל, אינה משווקת בישראל (נכון ל-2021).
קרונוס
מובי
דגמים לשעבר

פיאט דונה
פיאט 147
פיאט אלבה
פיאט 520 (יוצרה בין השנים 1927–1931)
פיאט 521 (יוצרה בין השנים 1928–1931)
פיאט 525 (יוצרה בין השנים 1928–1931)
פיאט 522 (יוצרה בין השנים 1931–1934)
פיאט 524 (יוצרה בין השנים 1931–1934)
פיאט 527 (יוצרה בין השנים 1934–1936)
פיאט 2800 (יוצרה בין השנים 1938–1943)
פיאט מרנגו (יוצרה בין השנים 1979–2003)
פיאט כרומה
פיאט 611 C
תותח רכוב 102/35 על פיאט 634N
פיאט 626
ספא דובונקה 35
פיאט 634
פיאט 666
פיאט 682
פיאט 306
פיאט 314
פיאט 320
פיאט 343
פיאט 411
פיאט 418
פיאט 470
פיאט טורבינה (שנת 1954)
פיאט דאון טאון (שנת 1993)
פיאט טרה-פי-אונו (שנת 2004)
פיאט פילה (שנת 2008)
פיאט צ'אנטו-ונטי (2019)
פיאט S76 רקורד - יוצרה בשנת 1910
פיאט מפיסטופלה - יוצרה בשנת 1923
פיאט 6640A
פיאט 124 ספורט ספיידר
פיאט ברקטה
מולטיפלה - מיניוואן שיוצר בין השנים 1998–2010
נתוני המכירות בישראל

על פי נתוני קארזון (עיבוד מאגר רכבים פרטים ומסחרים עד 3.5 טון):
| שנה | מכירות | מיקום כללי |  % שינוי |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | 0 | 469 | -100.0 |
| 2019 | 814 | 28 |  |
| 2019 | 0 | 322 | -100.0 |
| 2018 | 2,255 | 22 | 112650.0 |
| 2018 | 2 | 298 | 0.0 |
| 2018 | 2 | 434 | -99.9 |
| 2017 | 3,853 | 21 | 192550.0 |
| 2016 | 2 | 292 | -99.9 |
| 2016 | 3,644 | 21 | 182100.0 |
| 2016 | 2 | 424 | -99.9 |
| 2015 | 3,662 | 18 | 13.9 |
| 2014 | 3,216 | 19 | -11.6 |
| 2013 | 3,639 | 18 | 35.7 |
| 2012 | 2,682 | 17 | -24.7 |
| 2011 | 3,564 | 18 | 28.5 |
| 2010 | 2,774 | 19 | 52.7 |
ראו גם

קרייזלר
לקריאה נוספת

היסטוריה של מכוניות פיאט  (27:59 דקות), יו-טיוב
היסטוריה בטורינו  (5:54 דקות), יו-טיוב
כל דגמי פיאט 1935-2010(הקישור אינו פעיל) (באנגלית)
פיאט 1890-1935(הקישור אינו פעיל)
הערות שוליים

↑  תומר הדר, נקמה, התאבדות ותאונה מסתורית בדרך לת"א: סיפורם של היורשים היהודים בפיאט, באתר כלכליסט, 3 באוקטובר 2024
↑  מכירות פיאט בישראל, קארזון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 1842edaa-a1c0-4ff9-bd2b-fe6e65c8f77b  NKC: ph208168 
טרקטור ישן של פיאט, ישראל 2007
פיאט 500 "על ידי גוצ'י" 2012
דגם Idea
אבארט פונטו אבו
סמלילי פיאט
רוטור קואקסיאלי

מסוק קואקסיאלי מדגם קמוב Ka-52 של חיל האוויר הרוסי, 2012.
רוטור קואקסיאלי הוא סוג של רוטור, לרוב של מסוק הכולל שתי דיסקות להבים ראשיים המותקנות אחת מעל לשנייה, על גבי ציר משותף ומסתובבות בכיוונים מנוגדים. מסוק המשתמש בסוג רוטור זה נקרא מסוק קואקסיאלי.
היסטוריה

במשך מרבית ההיסטוריה של התפתחות המסוק העסיקה את החוקרים בעיית הפיתול שיצר רוטור בודד שסיבב את הגוף של כלי הטיס בצורה בלתי נשלטת בכיוון המנוגד לכיוון סיבוב הרוטור. הפתרון שהועדף במהלך התקופה המוקדמת היה התקנת שני רוטורים, צד בצד או אחד מעל לשני. התקנה קואקסיאלית נחשבה לפתרון האלגנטי ביותר לבעיית הפיתול שכן שני הרוטורים הסובבים זה כנגד זה מבטלים את הפיתול הנוצר.
ניסויים מוקדמים בתצורת רוטור קואקסיאלי:
בשנת 1754,פיתח מיכאיל לומונוסוב הרוסי מכשיר בעל רוטור קואקסיאלי שהונע על ידי קפיץ.
בשנת 1861 ניסה גוסטאב פונטון ד'אמקור הצרפתי מספר דגמים של מסוקים מונעי קיטור. בניסויים שלו הוא פיתח גם דגם קואקסיאלי קטן המונע על ידי קפיץ.
בשנת 1861 הנרי ברייט ניסה לבנות מסוק קואקסיאלי מונע קיטור.
בשנת 1914 ייצר הממציא הדני יאקוב אלהאמר מסוק קואקסיאלי בעל להבים קצרים. רוב הדיסקה התחתונה כוסתה בבד כדי להיות מצנח במקרה חירום. הטייס היה משקולת נגד להפרעות ואי-איזונים, ועל כן היו כמה דרגות בחירה לתליית כיסא הטייס .
בשנים 1917–1920 ייצר והטיס הממציא האוסטרו-הונגרי סטפן פטרוצ'י מסוק קואקסיאלי בעזרתו של תיאודור פון קרמן.
במהלך העשור הראשון של המאה ה-20 ראול פטרס פסקרה פיתח מסוק קואקסיאלי. המסוק הזה היה הראשון שעשה שימוש בשליטה קולקטיבית ומחזורית בלהבי הרוטור. היו בעיות שליטה מסוימות במסוק, ואף על פי כן הוא החזיק בשיא הטיסה הישרה למרחק בשנת 1924.
בשנת 1930 ייצר האיטלקי קורדינו ד'אסקניו דגם קואקסיאלי. המסוק בלט בנתוני יציבות ושליטה טובים. השליטה בלהבים הושגה על ידי מדפים שהיו מחוברים לקצות הלהבים, והשליטה בהם התבצעה על ידי מערכת כבלים וגלגלות. המסוק החזיק בזמנו בשיאי גובה, משך טיסה ומרחק טיסה.
בשנת 1935 ייצרו חלוצי התעופה הצרפתיים לואי ברגה ורנה דורן דגם של מסוק קואקסיאלי. הדגם החזיק בכמהשיאים של ה-FAI, בהם שיא במשך טיסה של 62 דקות ומרחק טיסה של 44 ק"מ. הפיתוח של המכונה פסק לקראת פרוץ מלחמת העולם השנייה.
מסוקים מוקדמים אלו היו אתגר גדול מאוד למתכניניהם בגלל המורכבות המכנית של מכלול הרוטור הראשי וכן של מערכת ההיגוי הדרושה למסוק. לאחר מלחמת העולם השנייה מספר מצומצם של חלוצים וחברות מסוקים המשיכו להתנסות בבניית מסוקים קואקסיאלים דוגמת סטנלי הילר. רבים מהניסיונות הללו התמקדו בדגמי מסוקים אישיים קטנים כדי לעשות מהפכה בתחבורה פרטית בערים הגדולות. כמה מסוקים בלתי מאוישים השתמשו באופן התקנה זה, בעיקר בשימוש של לוחמה נגד צוללות על גבי ספינות מלחמה. היצרן היחיד של מסוקים קואקסיאליים מאוישים וסדרתיים היה משרד התכנון הסובייטי, וזה הפך מאוחר יותר לחברת קמוב.
העיניין בתצורת רוטור קואקסיאלי חזר ליצרנים נוספים, בעיקר לאחר שנות ה-2000 המוקדמות, הן לשימוש במסוקים בלתי מאוישים מתקדמים וכן כחלק מתוכניות פיתוח מסוקים משולבים, המבטיחים ביצועי שיוט וטווח גדולים בצורה משמעותית ממסוקים קונווציונליים.
חברת סיקורסקי נמצאת בפיתוח של שני מסוקים משולבים בעלי רוטור קואקסיאלי: סיקורסקי S-97 ו-סיקורסקי–בואינג SB-1 Defiant.
מאפיינים > תכונות

רוטור קואקסיאלי מצטיין בביטול הפיתול השואף לסובב את כלי הטיס על ידי זה ששני הרוטורים יוצרים מומנטים מנוגדים ושווים, על כן המומנט לא דורש ביטול על ידי רוטור עזר כמו מסוק טהור ועל כן מסוקים קואקסיאליים מתאפיינים בזנב קצר יחסית שיכול להיכנס תחת דיסקות הרוטור. כמו כן נחסך הכוח הדרוש לרוטור העזר וכלל הכוח המופק על ידי המנועים יכול לשמש לייצור עילוי. שטח הדיסקה הכולל של מסוק קואקסיאלי הוא כפול משל מסוק טהור בעל אותה מוטת להבים. בשל כך, מוטת להבים של רוטורים קואקסיאליים נוטה להיות קטנה יותר מאלו של מסוקים טהורים. בשל תכונות אלו של גודל קומפקטי מסוקים קואקסיאליים שימושיים מאוד בפעולה על גבי ספינות מלחמה.
במסוק טהור הרוטור הראשי הבודד נושא בכל העומס וסובל מתופעת הזדקרות להב נסוג (תופעה בה בחלק בדיסקה בה הלהב נעה עם כיוון הטיסה, מהירות הלהב יחסית לגוש האוויר קטנה ולכן העילוי יורד), במסוק קואקסיאלי לעומתו, העומס מתפזר בין שתי הדיסקות וכן בשל סיבוב הרוטורים בכיוונים מנוגדים ההשפעה של הזדקרות הלהב הנסוג משפיע פחות בשל כך מסוקים קואקסיאליים מצטיינים במהירות מרבית ושיוט גבוהים יותר ממסוקים טהורים. כמו כן מסוק קואקסיאלי נוטה להיות יציב יותר בריחוף יחסית למסוק טהור, אם כי לעיתים יציב מדי, מה שפוגע בזריזות.
למרות זאת למסוקים קואקסיאליים יש מספר חסרונות בולטים. הראשון הוא שמכלולי ראש הרוטור, תורן הרוטור וההיגוי נוטים להיות מורכבים מאוד ודורשים אחזקה קפדנית ומחמירה. חסרון נוסף הוא הסיכון ללהבי הרוטור העליון והתחתון לפגוע אחד בשני בתמרונים, ובמיוחד בהנמכה או בהורדת אף ולכן נדרשת הפרדה משמעותית בין הדיסקות שדורשות תורן ארוך במיוחד, מה שמסבך את תכנון המסוק ודורש מוסכים עם תקרה גבוהה יחסית. תמסורת של מסוק קואקסיאלי נוטה להיות כבדה ודורשת הספק גבוה יחסית למסוקים טהורים. כמו כן ישנה דרישה לרכיבים מתאמים כגון מערבל הגאים שכן יש תפעולים שלא ניתן ליצור על ידי מכניקה פשוטה. על כן במרבית המקרים רוטור קואקסיאלי לא ישים למסוקים קלים המונעים על ידי מנוע בוכנה.
מאפיינים > אופן פעולה

מכלול רוטור קואקסיאלי הוא מורכב למדי שכן הוא כולל שני תרנים. התורן התחתון הוא לרוב קצר וחלול, וסובב לכיוון אחד. בתוכו מסתובב עוד תורן ארוך יותר. התורן התחתון תומך בתורן העליון בעזרת המיסבים הגדולים שמתאמים ביניהם.
השליטה בזווית הפסיעה בלהבים מושגת על ידי שני מכלולי דיסקה כאשר מכלול הדיסקה העליון כולל דיסקה סטטית יחסית לרוטור התחתון, כלומר סובבת יחד עם הרוטור, בשביל לאפשר העברת תנועה מהדיסקה הסובבת התחתונה. החיבור בין הדיסקה התחתונה לעליונה כולל לרוב פעולת מנוף.
ישנו מכלול נוסף המחובר למכלול הדיסקה העליון המעלה או מוריד את הדיסקה בנפרד מפעולת מכלול הדיסקה התחתון, זה מקנה שליטה בציר הסבסוב על ידי שינוי הפיתול. אם המסוק רוצה לסבסב בכיוון אחד, דיסקה אחת תוריד את זווית הפסיעה, מה שמקטין את העילוי על הדיסקה, אבל גם מוריד את הפיתול שהיא חווה. הדיסקה השנייה לעומתה תגדיל את זווית הפסיעה ואיתה את הפיתול והעילוי ככה שייווצר הפרש בפיתול ללא שינוי בעילוי. לעיתים מכלול דומה מותקן גם על הדיסקה התחתונה, זה נעשה בשביל להגדיל את מהירות התגובה בסבסוב.
מאפיינים > רוטורים מתקדמים

טכנולוגיות הנדסת חומרים וייצור מתקדמות אפשרו ייצור של רוטורים קואקסיאליים קשיחים ומתקדמים המשתמשים בגמישות והאלסטיות של החומר. זה מאפשר שליטה פשוטה יותר בזוויות הלהבים והפרדה בין דיסקות הרוטור קטנה משמעותית מהרגיל לראשי רוטור קואקסיאליים סטנדרטיים.
רשימת מסוקים קואקסיאליים

ברנטלי B-1
ברגה-דורן ג'ירופליין לבורטורה
ברגה GIIE
ברקוט-VL
סיירבה CR Twin
איגלס פרץ'
EDM Aerotec CoAX 2D/2R
ג'ירודיין QH-50 DASH
ג'ירודיין 2C
ג'ירודיין RON רוטורסייקל
ג'ירודיין GCA-2
הילר XH-44
קמוב Ka-8
קמוב Ka-10
קמוב Ka-15
קמוב Ka-25
קמוב Ka-26
קמוב Ka-226
קמוב Ka-27
קמוב Ka-31
קמוב Ka-32
קמוב Ka-50
קמוב Ka-52
קמוב-קומרטאו רוטורפליי
מנזוליני ליבלולה
פניקס סקייבלייזר
סיקורסקי S-69
סיקורסקי X-2
סיקורסקי S-97
סיקורסקי-בואינג SB-1 דפאיינט
אינג'ניואיטי - המסוק הרובוטי של נאס"א שטס על מאדים
ראו גם

מסוק משולב
סינכרופטר
המראה ונחיתה אנכית
דגם המסוק הקואקסיאלי של ד'אסקניו.
מסוק קמוב Ka-31 של חיל הים ההודי.
מכלול ראש רוטור של מסוק קמוב Ka-266.
קבל משתנה

קבל משתנה (באנגלית: Variable capacitor) הוא קבל שהקיבול שלו עשוי להשתנות באופן מכוון וחוזר באופן מכני או אלקטרוני. קבלים משתנים משמשים לעיתים קרובות במעגלי LC כדי לקבוע את תדר התהודה, על מנת לכוון למשל רדיו (לכן הוא נקרא לפעמים קבל כוונון או מעבה כוונון), או כעכבה חשמלית משתנה, למשל עבור התאמת עכבות (הפרקטיקה של תכנון או התאמה של עכבת הכניסה או עכבת היציאה של מכשיר חשמלי) לערך רצוי במַכְוֵון (טיונר) אנטנות (מכשיר אלקטרוני המוכנס לקו ההזנה בין משדר הרדיו לבין האנטנה שלו).
קיבול מבוקר מכנית

בקבלים משתנים בשליטה מכנית, ניתן לשנות את המרחק בין הלוחות, או את כמות שטח פני הלוח שחופף.
קיבול מבוקר מכנית > קבלים משתנים באוויר

הצורה הנפוצה ביותר מסדרת קבוצה של לוחות מתכת חצי מעגליים על ציר סיבובי (רוטור (אנ')) הממוקמות במרווחים בין קבוצה של לוחות נייחים (סטטור (אנ')) כך שניתן לשנות את אזור החפיפה על ידי סיבוב הציר. ניתן להשתמש באוויר או ברדיד פלסטיק כחומר דיאלקטרי. על ידי בחירת הצורה של הלוחות הסיבוביים, ניתן ליצור פונקציות שונות של קיבול לעומת הזווית, למשל כדי לקבל סולם תדרים ליניארי. צורות שונות של הפחתה, באמצעות מנגנוני גלגלי שיניים, משמשות לעיתים קרובות להשגת בקרת כוונון עדינה יותר, כלומר לפיזור וריאציה של הקיבול על פני זווית גדולה יותר, לעיתים קרובות על ידי מספר סיבובים. קיבול מקסימלי מושג כאשר הלוחות "מרושתים" זה לזה, כלומר, הם משולבים זה בזה. קיבול מינימלי מושג כאשר הלוחות "לא מרושתים", כלומר, הם אינם משולבים כלל.
מדידת הקיבול של קבל סיבובי
Cmin = 29 pF
C = 269 pF
Cmax = 520 pF
קיבול מבוקר מכנית > קבל משתנים בוואקום

קבל משתנה משתמש בסט של לוחות העשויים מצילינדרים קונצנטריים שניתן להחליק פנימה או החוצה באמצעות מערך מנוגד של צילינדרים (שרוול ובוכנה). צלחות אלה נאטמות בתוך מעטפה לא מוליכה כגון זכוכית או קרמיקה וממוקמות תחת ואקום (ריק) גבוה. החלק הנייד (בוכנה) מותקן על ממברנת מתכת גמישה האוטמת ושומרת על הוואקום. מוט בורג מחובר לבוכנה; כאשר הציר מסובב, הבוכנה נעה פנימה או החוצה מהשרוול וערך הקבל משתנה. הוואקום לא רק מגדיל את המתח החשמלי של העבודה ואת יכולת הטיפול בזרם החשמלי של הקבל, הוא גם מקטין מאוד את הסיכוי להיווצרות קשתות חשמליות על פני הלוחות. השימוש הנפוץ ביותר למשתני ואקום הוא במַֹשדרים בעלי הספק גבוה, כגון אלו המשמשים לשידור רדיו צבאי וגם של חובבי רדיו, כמו גם ברשתות כוונון RF בעלות הספק גבוה. קבלים משתנים בוואקום יכולים להיות גם נוחים יותר. מכיוון שהאלמנטים נמצאים בתוך ריק, מתח העבודה יכול להיות גבוה יותר מקבלים משתנים באוויר באותו גודל, מה שמאפשר להקטין את גודל קבל הוואקום.
הקבלים המשתנים הזולים מאוד בנויים משכבות של רדיד אלומיניום ופלסטיק שנלחצים זה על זה באופן משתנה באמצעות בורג. עם זאת, מ"סחטנים" אלה (כפי שנקראים) אינם יכולים לספק קיבול יציב וניתן לשחזור.
קבלים משתנים קטנים המופעלים על ידי מברג (לדוגמה, כדי להגדיר במדויק תדר תהודה במפעל ולאחר מכן לעולם לא להתכוונן שוב) נקראים קבלי גוזם (טרימרים). בנוסף לאוויר ולפלסטיק, ניתן לייצר גוזמים (טרימרים כאמור) גם באמצעות דיאלקטרי מוצק, כגון נציץ.
היסטוריה

הקבל המשתנה עם חומר דיאלקטרי אוויר הומצא על ידי המהנדס והממציא היהודי-הונגרי דז'ה קורדה. הוא קיבל פטנט גרמני על ההמצאה ב-13 בדצמבר 1893.
קיבול מבוקר אלקטרונית > קיבול מכוון באמצעות מתח (חשמלי)

עובי שכבת הדלדול של דיודה (מוליכים למחצה) מוטה הפוך משתנה בהתאם למתח ה-DC (זרם ישר) המופעל על פני הדיודה. כל דיודה מציגה את האפקט הזה (כולל חיבורי p/n בטרנזיסטורים), אבל מכשירים הנמכרים במיוחד כדיודות קיבול משתנה (שנקראות גם ואראקטורים (אנ') או דיודת ואריקאפ (אנ')) מתוכננות עם שטח חיבור גדול ופרופיל סימום שתוכנן במיוחד כדי למקסם את הקיבול.
השימוש בקבלים אלה מוגבל לאמפליטודות אות נמוכות כדי למנוע עיוותים ברורים שכן הקיבול יושפע מהשינוי במתח האות, מה שמונע את השימוש בהם בשלבי הכניסה של מקלטי תקשורת RF איכותיים, שם הם יוסיפו רמות לא מקובלות של אינטרמודולציה. בתדרי גלי רדיו VHF/UHF, למשל במקלטי רדיו FM או בטלוויזיה, הטווח הדינמי מוגבל על ידי רעש ולא על ידי דרישות גדולות לטיפול באותות, ובדרך כלל משתמשים בוואריקפים בנתיב האות.
ואריקאפים משמשים לאיפונון תדרים של מתנדים (אוסצילטורים), ולהכנת מתנדים מבוקרים מתח בתדר גבוה (VCOs), מרכיב הליבה בסינתיסייזרי תדרים מסוג חוג נעול מופע (PLL) שנמצאים בכל מקום בציוד תקשורת מודרני.
קיבול מבוקר אלקטרונית > קיבול מכוון דיגיטלית

קבל מכוון דיגיטלית הוא קבל משתנה מעגל משולב (IC) המבוסס על מספר טכנולוגיות. התקני MEMS, BST ו-SOI / SOS זמינים ממספר ספקים ומשתנים בטווח הקיבול, גורם האיכות והרזולוציה עבור יישומי כוונון RF שונים.
מתמרים

קיבול משתנה משמש לעיתים להמרת תופעות פיזיקליות לאותות חשמליים.
הערות שוליים

↑  George Washington Pierce: Principles of wireless telegraphy, McGraw-Hill book company, New York, 1910, p. 114. (Photo of rotary capacitor of Korda).
עקרון הקבל המשתנה הסיבובי
צורות שונות של קבלים משתנים