מסרשמיט Bf 109
דגמים עיקריים > Bf 109G 'גוסטב'

פיתוח דגם ה-Bf 109G החל באביב 1941 עם יצור של למעלה מ-10,000 מטוסים בעשרה דגמים עיקריים שיוצרו עד סוף המלחמה. התוכנית המקורית הייתה שדגם הפרידריך יהיה הסופי בפיתוח ה-Bf 109 ונבחנו מספר מחליפים (בהם ה-Me 209 וה-Me 309) שלא ענו לצורכי הלופטוואפה, מטוס הקרב היחיד ששירת בחיל לצד ה-Bf 109, הפוקה-וולף Fw 190, היה בעל ביצועים נמוכים יותר בגבהים רמים – חיסרון שהפך למשמעותי יותר ככל שהמלחמה התקדמה. מסיבות אלו מסרשמיט החלו בפיתוח דגם נוסף שהפך לבסוף לדגם ממנו יוצרו הכי הרבה מטוסים ואף על פי שפותח גם דגם עוקב (ה-Bf 109K), הוא נשאר בייצור ובשירות יחידות החזית עד לסוף המלחמה.
דגמי הגוסטב הגיעו לחזית החל מתחילת 1942. אל מול איומים חדשים בהם מטוסי אויב מתקדמים יותר, טקטיקות מפותחות של בעלות הברית ואיום המפציצים הגובר, הגוסטב פותח בעשרה דגמים עיקריים עם עשרות תתי-דגמים והתאמות לתנאים שונים – בהם דגמי סייג רום גבוה, סיור, פיקוד, קרב-הפצצה, סיור לטווח רב ודגמי לחימה בלילה. מבחינת ביצועים הגוסטב היה משוריין יותר, מהיר יותר, בעל מבנה מותאם לשינויים ושדרוגים ועמיד יותר, אך הוא היה מגושם בהרבה מהפרידריך עם ביצועי טיסה פחותים.
עיצובו הגמיש יותר של הגוסטב איפשר מספר רב של 'תוספות שדה' (שסומנו באות R; ‏"Rüstsatz") שהורכבו בשטח לפי הצורך לדגמים השונים. בין תוספות אלו ניתן למנות את ה-R-1 כנה לנשיאת פצצה במשקל 250 ק"ג, ה-R-2 כנה לנשיאת 4 פצצות 60 ק"ג, ה-R-3 עם מכל דלק 300 ליטר נתיק וה-R-6 שכלל זוג תותחי MG 151‏ 20 מ"מ שהורכבו מתחת לכנפי המטוס – תוספת שהייתה נפוצה משום כח האש הנמוך יחסית של הגוסטב. בששת הדגמים הראשונים של ה-Bf 109G, מספרים אי-זוגיים כללו תא טייס מווסת לחץ ליירוט בגבהים רמים, בעוד דגמים במספרים זוגיים כללו תא טייס רגיל והוגדרו כמטוסי קרב קלים.
Bf 109G-1 – הדגם הראשוני בעל מנוע דיימלר בנץ DB605A ותא טייס מווסת לחץ. סך הכל יוצרו 167 מטוסי G-1 בין פברואר ליוני 1942.
Bf 109G-1/R2 – דגם סיור.
Bf 109G-1/U2 – דגם רום טיסה גבוה עם מאיץ GM-1.
Bf 109G-2 – דגם זהה ל-G-1 אך עם תא טייס רגיל – הדגם הוגדר כמטוס קרב קל. סך הכל יוצרו 1,586 מטוסי G-1 בין מאי 1942 לפברואר 1943.
Bf 109G-2/R2 – דגם סיור.
Bf 109G-2 trop – דגם טיסה בתנאי מזג אוויר מדבריים.
Bf 109G-3 – דגם דומה ל-G-1 עם תא טייס מווסת לחץ בתוספת מערכת קשר FuG 16. סך הכל יוצרו 50 כלים מדגם זה.
Bf 109G-4 – דגם זהה ל-G-2 עם מערכת קשר משודרגת. סך הכל יוצרו 1,242 כלים מדגם זה.
Bf 109G-4/R2 – דגם סיור.
Bf 109G-4/R3 – דגם סיור לטווח ארוך בתוספת זוג מכלי דלק נתיקים (80 ליטר כל אחד).
Bf 109G-4 trop – דגם טיסה בתנאי מזג אוויר מדבריים.
Bf 109G-4/U3 – דגם סיור.
Bf 109G-4y – מטוס פיקוד.
Bf 109G-5 – דגם תא טייס מווסת לחץ. מקלעי מכסה המנוע הוחלפו בזוג תותחי MG 131 בקוטר 13 מ"מ מה שהוסיף זוג בליטות משני צידי המנוע. סך הכל יוצרו 475 כלים מדגם זה בין מאי 1943 לאוגוסט 1944.
Bf 109G-5/U2 – דגם סייג רום גבוה עם מאיץ GM-1.
Bf 109G-5/U2/R2 – דגם סיור סייג רום גבוה עם מאיץ.
Bf 109G-5/AS – דגם סייג רום גבוה עם מנוע דיימלר בנץ DB 605AS.
Bf 109G-5y – דגם פיקוד.
Bf 109G-6 – דגם זהה ל-G-5 בגרסת מטוס קרב קל (תא טייס רגיל).
Bf 109G-6/R2 – דגם סיור.
Bf 109G-6/R3 – דגם סיור לטווח ארוך בתוספת זוג מכלי דלק נתיקים (80 ליטר כל אחד).
Bf 109G-6 trop – דגם טיסה בתנאי מזג אוויר מדבריים.
Bf 109G-6N – מטוס קרב לילי, לרוב עם תוספת שדה R-6 עם זוג תותחי 20 מ"מ מתחת לכנפיים.
Bf 109G-6/AS – דגם סייג רום גבוה עם מנוע דיימלר בנץ DB 605AS.
Bf 109G-6y – דגם פיקוד.
Bf 109G-14 – דגם שהתבסס על ה-G-6 ושאף לייצר דגם סטנדרטי עם כל היתרונות של תתי-הדגמים השונים – במטרה לפשט את תהליך הייצור והטיפול במטוסים. ה-G-14 הגיע לחזית ביוני 1944 וסך הכל יוצרו מדגם זה כ-5,500 כלים.
Bf 109G-14/AS – דגם סייג רום גבוה עם מנוע DB 605AS.
Bf 109G-14/ASy – דגם פיקוד סייג רום גבוה.
Bf 109G-14y – דגם פיקוד.
Bf 109G-14/U4 – דגם בעל תותח ציר מנוע משודרג 30 מ"מ MK 108.
Bf 109G-10 – למרות מספרו, ה-G-10 נכנס לשירות לאחר ה-G-14 – רק בנובמבר 1944. הדגם כלל מנוע דיימלר בנץ DB 605DM ובהמשך DB 605DB עם מספר שינויים נוספים בין היתר למערכת ההאצה, סך הכל יוצרו מהדגם כ-2,600 מטוסים.
Bf 109G-10/R2 – דגם סיור.
Bf 109G-10/R6 – מטוס קרב לתנאי מזג אוויר קשים עם טייס אוטומטי PKS 12.
Bf 109G-10/U4 – דגם בעל תותח ציר מנוע משודרג 30 מ"מ MK 108.