stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולוו 164
לקריאה נוספת

וולוו 164 (4:22 דקות), יו-טיוב
וולוו 164 (7:01 דקות), יו-טיוב
וולוו 1964 שנת 1972 (22:22 דקות), יו-טיוב
וולוו 164E שנת 1972 (7:42 דקות), יו-טיוב
קלוב 164 שוודיה - תמונות וולוו 164
הערות שוליים

↑  השקת וולוו 164 שנת 1973 (מועדון החמש השיק את הוולוו של ת. סוויסה)
↑  וולוו 165 (5:19 דקות), יו-טיוב
↑  וולוו 164
↑  קלוב 164 שוודיה וולוו 164 נתונים טכניים
↑  קובי ליאני, קובי ליאני, שבדיה‏, וולוו: מסע היסטורי בתמונות, באתר וואלה, 7 במאי 2011
↑  מאיר מכוניות ומשאיות בע"מ
האצטדיון הבינלאומי דורא

| --- | --- |

 מיקום:  דורא
 קואורדינטות:  31°30′25″N 35°01′56″E﻿ / ﻿31.507053°N 35.032164°E﻿ / 31.507053; 35.032164
 תקופת הפעילות:  1965–הווה (כ־59 שנים)
 עלות הבנייה:  שני מיליון דולר
 בעלים:  התאחדות הכדורגל הפלסטינית
 מפעיל:  משרד הנוער והספורט 
 משטח:  דשא סינתטי
 קבוצות:  שבאב דורא, שבאב א-דאהרייה, נבחרת פלסטין בכדורגל
 מושבים:  18,000
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הר חברון מוגדלת) האצטדיון הבינלאומי דורא (למפת הר חברון רגילה) האצטדיון הבינלאומי דורא (למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום האצטדיון הבינלאומי דורא (למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום האצטדיון הבינלאומי דורא   he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
האצטדיון הבינלאומי דורא הוא אצטדיון כדורגל הממוקם
בעיירה דורא, כ-7 ק"מ דרום-מערבית לחברון.
היסטוריה

האצטדיון נחנך בשנת 1965, מכיל 18,000 מושבים. המגרש עומד בתקן הבינלאומי ובכל דרישות פיפ"א. האצטדיון שופץ והורחב פעמיים, בשנת 1990 ובשנת 2011.
באצטדיון משחקות קבוצות שבאב דורא ושבאב א-דאהרייה מליגת העל הפלסטינית. מדי פעם משחקת בו גם נבחרת פלסטין בכדורגל.
היסטוריה > אירוח קבוצת ברצלונה

ב-3 באוגוסט 2013, אירח האצטדיון הבינלאומי דורא את קבוצת ברצלונה, שערכה אימון משותף עם ילדים מקומיים לעיני כ-24 אלף איש.
היסטוריה > משחקים בינלאומיים

בנובמבר 2015, האצטדיון אירח את נבחרת מלזיה במוקדמות מונדיאל 2018 ואת נבחרת מזרח טימור במרץ 2016.
הערות שוליים

↑  אורי לוי, "עדלאידע בגדה":המשחק היום של נבחרת פלסטין במוקדמות מונדיאל 2018 הוא קריטי לכדורגל הפלסטיני, באתר כלכליסט, 24 במרץ 2016
↑  "צעד בדרך להגשמת השלום באזור": סיור בבית לחם, פגישה עם אבו מאזן ואימון בחברון. יממה לפני האיחוד בין לאו מסי לשמעון פרס, ביקרה קבוצת הפאר הקטאלונית ברשות הפלסטינית, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2013
↑  בעקבות המצב הביטחוני: מלזיה דורשת להזיז משחק רשמי מחברון, באתר וואלה, 12 בנובמבר 2015
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגל ובנושא הרשות הפלסטינית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זמיי

.
ויקטור ואסנצוב, מאבקו של דובריניה ניקיטיץ' בזְמֵיי גוֹרִינִיץ'
איוואן ביליבין, דובריניה ניקיטיץ' לצד ראשיו הערופים של זמיי גוריניץ'
במיתולוגיה הסלאבית, מתארת המילה זְמֵיי (ברוסית: Змей; בצ'כית ובבלארוסית: Zmej) ומקבילותיה, זְ'מִיי (בפולנית: Żmij), זְמִיי או זְמַיי – דרקון. במרבית השפות הסלאביות, מדובר בצורת הזכר של המילה הסלאבית המציינת נחש (המופיעה בדרך כלל בלשון נקבה). במיתולוגיה הרומנית מופיעה דמות דומה, שמקורה בדרקון הסלאבי – זמאו. בפולקלור הפולני והבלארוסי נקרא הדרקון גם סְמוֹק (Smok). על אף שהוא די דומה לדרקונים אירופיים אחרים, לדרקונים הסלאביים מספר מאפיינים ייחודיים.
בתרבות הסלאבים המזרחיים

הפולקלור ברוסיה ובאוקראינה מספר על יצור דמוי-דרקון בשם זְמֵיי גוֹרִינִיץ' (Змей Горыныч, "נחש/דרקון בן הר"). לדרקון זה שלושה ראשים, צבעו ירוק, הוא מהלך על שתי רגליו האחוריות ובעל טלפיים קדמיות קטנות, ונושף אש. לפי בילינה אחת, נקטל זמיי גוריניץ' בידיו של הגיבור דובריניה ניקיטיץ' (Добрыня Никитич).
דרקונים רוסיים אחרים, דוגמת טוּגַארִין זְמֵייֶבִיץ', נושאים שמות טורקיים, אשר ככל הנראה מסמלים את המונגולים ועמים אחרים מן הערבה האירואסייתית. בהתאם, על סמלהּ של מוסקבה מופיע גאורגיוס הקדוש (המסמל את הנצרות) הקוטל את הדרקון (המסמל את השטן). במבנים פרהיסטוריים אחדים – ובפרט בחומת הנחש, ליד קייב – מופיעים דרקונים כסמל לעמים נוכריים.
לדרקונים רוסיים יש לרוב מספר ראשים, בכפולות של שלוש. אצל כמה מהם גדלים הראשים בחזרה, עד אשר לא נכרתו כל הראשים.
בתרבות הסלאבים הדרומיים

בסלובניה דרקון הוא "זְמַיי" (Zmaj), ולצידו יש שימוש לעיתים במילה ארכאית ממקור לא ידוע – "פּוֹזוֹי" (Pozoj). על פי רוב, טבעם של הדרקונים בסלובניה שלילי, והם מופיעים בדרך כלל בהקשר לגאורגיוס הקדוש. בסיפורים עממיים אחרים, שמשערים כי מקורם בתקופה הקדם-נוצרית, מסופר על דרקונים שמנוצחים באופן דומה לסמוק ואוולסקי (הדרקון של ואוול) הפולני – למשל, באמצעות פיתויים למלכודת של גפרית. עם זאת, הדרקונים אינם מזיקים לאדם תמיד; הדוגמה הטובה ביותר לכך היא דרקון ליובליאנה, המגן מתוקף נדיבות ליבו על העיר ליובליאנה, ומופיע בסמלהּ של העיר.
במקדוניה, בקרואטיה, בבולגריה, בבוסניה, בסרביה ובמונטנגרו, שמו של הדרקון הוא "זמַיי", "זמֵיי" או "לַמְיָה" (Lamja). זהו דרקון מרובה ראשים (שלושה, שבעה או תשעה) הנושף אש. בסרבית ובבוסנית הוא מכונה גם "אַזְ'דַיָה" (Aždaja) או "אַזְ'דַהָה" (Aždaha), בהתאמה – שם המזכיר את הדרקון במיתולוגיה הפרסית, "זהאק" (או "זוהאק"; ובמקור: "אַזִ'י דַהַאקָה". על פי האמונה, השדה אַלַה (Ala, בסרבית) או הַאלַה (Hala, בבולגרית) מופיעה מפעם לפעם בדמות דרקון ממין נקבה.
ראו גם

זמאו
היסטה
זמברוב

מצבה בבית הקברות היהודי בזמברוב, 2008
ספר הזיכרון לקהילת זמברוב שהושמדה בשואה
זמברוב (בפולנית: Zambrów ביידיש: זעמבראווע) היא עיירה בצפון מזרח פולין, מספר תושביה נכון לשנת 2006 הוא 22,700, והיא משמשת כעיר הבירה של מחוז זמברוב בפרובינציית פודלסיה.
האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1283, אז הייתה אחוזה של אצילים מאזוביים. זמברוב קיבלה זכויות עיר בשנת 1430.
בזמן הכיבוש השוודי נפגעה העיר קשות, כמו גם בזמן ההתקוממויות כנגד הרוסים ובזמן שלטון הצאר. בשנת 1870 איבדה זמברוב את זכויות העיר שלה, ושתי חטיבות של חיל הרגלים הרוסי הוצבו בה.
יהודי זמברוב

עד מלחמת העולם השנייה גרו בזמברוב למעלה מ-3,500 יהודים שהיוו כמחצית מתושביה.
כשהוקם הממשל הצבאי הגרמני בעיר באוגוסט 1941, הועברו היהודים לגטו מקומי, מוקף בגדר תיל. במועד זה רצחו הגרמנים כ-800 מיהודי העיר, ובהם נכבדי הקהילה, ביער גלמבוקיה הסמוך.
תוך זמן קצר הועברו לגטו בעיר יהודים מויסוקה מזובייצק, ובתחילת ספטמבר 1941 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו ביער ליד רוטקי קוסאקי הסמוכה יהודים שנמצאו "בלתי כשירים לעבודה", ובהם קשישים ונשים הרות.
במחצית השנייה של 1942 הועברו לגטו בעיר גם יהודים מצ'יז'בו ומשומובו, ובתקופה זו שררו בו תנאי רעב, תוך העסקת יהודי המקום בעבודות כפייה. בתחילת נובמבר 1942 הועברו יהודי הגטו למחנה צבאי נטוש, בו רוכזו כ-14,000 עד 17,000 מיהודי הסביבה, ושבו התקיימו תנאי מחיה קשים ביותר. בינואר 1943 שולחו כל יושבי מחנה זה לאושוויץ, תוך רצח כ-500 עד 800 יהודים בשעת האקציה.
זמברוב היא עיר הולדתם של הרב שלמה גורן ושל ד"ר יום-טוב לוינסקי.
מלחמת העולם השנייה

בהתאם להסכם מולוטוב-ריבנטרופ, זמברוב הייתה תחת הכיבוש הסובייטי במחוז ביאליסטוק, שצורף לבלארוס. בעיירה אף הוקמה אנדרטה ללנין ולסטלין. לאחר ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות ב-22 ביוני 1941, הוקם במקום מחנה לשבויי מלחמה סובייטים, בו קיפחו את חייהם כ-12,000 חיילים ברעב, מחלות וטיפול אכזרי. ב-1943 נפתח גם מחנה של כ-3,000 שבויי מלחמה איטלקים, שגורלם היה דומה לגורלם של החיילים הסובייטים, וכמעט כולם מתו. בעיר היו גם מספר מחנות עבודה. העיר נכבשה באוגוסט 1944 על ידי יחידות של הארמייה השלישית של החזית הביילורוסית השנייה.
כיכר העיר בזמברוב, 2008
חיי היונקים

| --- | --- |

 סוגה:  סדרות טבע
 יוצרים:  BBC 
 מנחים:  דייוויד אטנבורו 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מספר פרקים:  10 
 הפקה
 מפיק:  דייוויד אטנבורו
 חברת הפקה:  ערוץ דיסקברי 
 מוזיקה:  דן ג'ונס 
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  BBC One 
 תקופת שידור מקורית:  20 בנובמבר 2002 – 5 בפברואר 2003
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
דוב גריזלי דג סלמון בנהר.
חוטמן חום על ענף.
להקה של בבונים זנובים ברמת אתיופיה.
חיי היונקים (באנגלית: The Life of Mammals) היא סדרת-טבע תיעודית שהופקה על ידי ה-BBC. סדרה זו מתמקדת ביונקים השונים, בהרגליהם ובצורות הסתגלותם למגוון צורות חיים. בסוף הסדרה נראים חיי קופים שונים וגם על חיי בני האדם. הסדרה מלווה בהסבריו של החוקר ויוצר הסרטים דייוויד אטנבורו.
הבית הדק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין מגורים 
 מיקום:  הרובע המלכותי קנזינגטון וצ'לסי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 קואורדינטות:  51°29′39″N 0°10′17″W﻿ / ﻿51.4942°N 0.1714°W﻿ / 51.4942; -0.1714
 he
 
הבית הדק (באנגלית: The Thin House) או כיכר ת'רלו חמש (באנגלית: Five Thurloe Square) הוא בלוק דירות המהווה יצירת אדריכלות ייחודית בלב שכונת דרום קנזינגטון בעיר לונדון בממלכה המאוחדת. הוא נבנה בין 1885 ל-1887 על ידי ויליאם דאגלס על שטח אדמה שנשאר לאחר בניית תחנת דרום קנזינגטון של הרכבת התחתית של לונדון. המבנה שימש תחילה כסטודיו לאמנים, אך כיום הוא נחשב לנכס יקר המציע מספר דירות בשווי של בין 850,000 עד ליותר מ-1 מיליון לירות שטרלינג. המבנה ברוחב של 1.8 מטר בקצהו הצר ובגובה של 10 מטר הפך לבניין דירות. למרות ממדיו הקטנים, המיקום המרכזי והנחשק הוא הסיבה לתג המחיר הגבוה שלו.
הערות שוליים

↑  Kingsley, Thomas (2020-02-12). "Inside the insanely thin Kensington home that looks too small to fit a bed in". MyLondon (באנגלית). נבדק ב-2021-10-31.
↑  "5 Thurloe Square: The Story Behind This Skinny House In West London". Secret London (באנגלית בריטית). 2019-07-01. נבדק ב-2021-10-31.
↑  "The Alexander Estate". British History Online. נבדק ב-2021-10-31.
1 2  Georgie Mortimer, The Story Behind The Super Skinny House In South Kensington, Secret London, ‏2019-07-01 (באנגלית בריטית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא לונדון ובנושא מבנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
וולוו 144

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  וולוו 
 מודל קודם:  וולוו אמזון 
 מודל אחריו:  וולוו 200 
 אורך:  4,640 מ"מ 
 רוחב:  1,710 מ"מ 
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע בנזין 
 
וולוו 144 שנת 1971
וולוו 144 מ.ס.
וולוו 144 שנת 1970
וולוו 144, מבט על תא הנהג ולוח מחוונים
וולוו 144, 2000 סמ"ק
וולוו 144
וולוו 144, שנת 1972
וולוו 144 במשטרת אינדונזיה (שנת 1976)
וולוו 144 - מונית, מבט לתוך הרכב
וולוו 144, (Volvo 144) היא מכונית סלון קומפקטית, יוצרה בשוודיה על ידי יצרנית הרכב וולוו, בין השנים 1966–1974,,
בנוסף לייצור בשוודיה, דגם "וולוו 144" הורכב ב-בלגיה, קנדה, אוסטרליה, מלזיה ו-דרום אפריקה.
סך הכל יוצרו 523,808 יחידות.
היסטוריה

בתחילת שנות ה-70 נערכה מסיבת עיתונאים במפעלי וולוו בשוודיה, בה חשפה וולוו את סדרה 144 החדשה שהפכה להיות המכונית הראשונה של וולוו שממנה נמכרו יותר ממיליון רכבים. סדרה 140 החדשה של וולוו הייתה גם הדגם שאחראי לקפיצת המדרגה שעשתה החברה והפיכתה מיצרנית רכב קטנה יחסית ליצרנית המזוהה עם היצרניות הגדולות באירופה, ובמשך 8 השנים הראשונות יוצרו לא פחות מ-1.25 מיליון מדגמי ה-140. הדגם שווק בתצורות מרכב סדאן, סטיישן וקופה, כאשר גרסת הסדאן הייתה הפופולרית ביותר וממנה נמכרו 523,808 רכבים, והקדימה את דגם הקופה (142) עם 412,986 רכבים ודגם הסטיישן  (145) עם 268,317 רכבים.
כאשר פירוש השם 144 לדוגמה היה: 1= סדרת הדגם (100), 4 = מספר הצילינדרים במנוע, 4= מספר הדלתות ( סאדן במקרה הזה). בשלב הראשון עלו לכביש דגמי וולוו 144, כאשר שנה מאוחר יותר הצטרפה גם וולוו 142 (קופה). ב-1968 החלו לעלות לכביש דגמי הסטיישן (145) וב-1969 הוצגה גם וולוו 164 שהייתה מצוידת במנוע 6 צילינדרים, בסיס גלגלים ארוך ב-10 ס"מ ותא נוסעים יוקרתי יותר.
סדרה 144 החדשה שהחליפה את וולוו אמזון, הציעה מידות גדולות יותר אך שמרה על מחיר דומה, מה שהבטיח ביקוש גבוה לדגם. הדור החדש הציג גם קפיצת דרך מרשימה בבטיחות (4 בלמי דיסק) ובנוחות ויועד לארבעה או חמישה נוסעים בהתאם לדגם. ההבחנה בין שמות הדגמים נעשתה על ידי שם הדגם,
באוגוסט 1966 הציגה וולוו מכונית 4 דלתות חדשה בשם וולוו 144. היא ייצגה את תחילתה של סדרת דגמים חדשה לחלוטין, שעד שנת 1974 הייתה אחראית לדגמי הייצור ההמוני של וולוו.
עיצובה של ה-144 היה ממש נצחי, וההוכחה לכך היא העובדה שמכונית זו, בעיצוב מפותח יותר, נמכרה עדיין בהצלחה בתחילת שנות ה-90. התכונות שאפיינו מכונית זו כללו שטחי זכוכית גדולים ושלושה חלונות צד.
ה-144 הייתה מכונית מרווחת מאוד עם תא מטען גדול. הוולוו 144 כללה גם מאפייני בטיחות חדשים רבים. בנוסף למרכב עם אזורי ספיגת אנרגיה מלפנים ומאחור, הייתה לה גם מערכת בלימה ייחודית שבה כל מעגל בלימה פעל על שלושה גלגלים. הבלמים בכל ארבעת הגלגלים היו בלמי דיסק. בתא הנוסעים לא היו חלקים בולטים, והיא כללה חגורות בטיחות לנהג ולנוסע הקדמי.
וולוו 142 - מנוע 4 צילינדרים, ו-2 דלתות. יוצרו 412,986 יחידות.
וולוו 144 - מנוע 4 צילינדרים ו-4 דלתות.
וולוו 145 - מנוע 4 צילינדרים ו-5 דלתות. (גרסת סטיישן). מדגם ה-145 נמכרו 268,317 יחידות.
הרכבת כל שלושת הדגמים הייתה בשוודיה, בלגיה, קנדה, אוסטרליה ומלזיה.
מפרט טכני ומידות

מנועים : 4 צילינדרים בטור, 1,778 סמ"ק, הספק של 75 כ"ס, ו- 90 כ"ס. מנוע 1,986 סמ"ק, הספק של 82 כ"ס ו- 100 כ"ס.
אורך הרכב - 4,651 מ"מ
גובה - 1,440 מ"מ
רוחב - 1,730 מ"מ
רוחק סרנים - 2,604 מ"מ
מרווח גחון - 211 מ"מ
משקל : 1,170 ק"ג, (בסיסי), 1,315 ק"ג
בלמים : דיסקים בחזית ומאחור
תיבת הילוכים : ידנית 4 הילוכים, (אוטומטית 3 הילוכים).
שלושה חלונות צד
מפרט טכני ומידות > בטיחות

ה-144 יוצר עם חגורות בטיחות הן עבור הנהג והנוסע במושב הקדמי.
מרכב - עם אזורי ספיגת אנרגיה מלפנים ומאחור.
מערכת בלימה ייחודית שבה כל מעגל בלימה פעל על שלושה גלגלים.
וולוו 144 בישראל

מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע”מ הוקמה בשנת 1967 ע”י מאיר קז כיבואנית בלעדית של מוצרי חברת וולוו השוודית. בתחילה ייבאה מכוניות ובהמשך משאיות, אוטובוסים, מנועים וציוד מכני כבד.
בישראל שווקה וולוו 144 מסוף שנות הששים ונחשבה לרכב יוקרתי. מחירה של הוולוו 144 בשנת 1969 היה כ־27,000 ל"י.
בסוף שנות הששים ותחילת שנות השבעים דגם הוולוו 144 התחרה במכירות עם פורד טאונוס 20M.
ראו גם

וולוו
וולוו ÖV4
וולוו PV51
וולוו PV 36
וולוו PV444 / PV544
וולוו Duett
וולוו אמזון
וולוו 142
וולוו 145
וולוו 164
וולוו סדרה 300
לקריאה נוספת

וולוו 144 חוגגת 50 שנה  Wheel, ששי כהן, 17 באוגוסט 2016
וולוו 144 VOLVO 144 - 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973
וולוו 144, 1970  ((2:52 דקות), יו-טיוב
המועדון וולוו
וולוו 144  (1:35 דקות), יו-טיוב
סדרת וולוו 140  (12:06 דקות), יו-טיוב
וולוו 144, 1972  (2:29 דקות), יו-טיוב
וולוו 144, 1969  (3:25 דקות), יו-טיוב
וולוו 144, 1967 אוטומטית  (4:14 דקות), יו-טיוב
וולוו 144 (1966-1974) - תמונות  (2:38 דקות), יו-טיוב
הערות שוליים

↑  וולוו סדרה 140, שנת 1971 - ברושור volvoclub.org.uk/pdf/brochures/Volvo1971
↑  וולוו שנת 1972 - ברושור volvoclub.org.uk/pdf/brochures/Volvo1972
↑  וולוו שנת 1974 - ברושור volvoclub.org.uk/pdf/brochures/Volvo1974
↑  וולוו 144 autoevolution.com/volvo/144
↑  וולוו 144
↑  מאיר מכוניות ומשאיות בע"מ
זמזומית

| זמזומית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: חד פסיגיים
סדרה:: אספרגאים
משפחה:: אספרגיים
סוג:: זמזומית
שם מדעי
 Bellevalia ‏לפיירוז
זַמְזוּמִית (שם מדעי: Bellevalia) היא סוג במשפחת האספרגיים. במיון ישן נמנה הסוג עם משפחת השושניים.
מיון

הסוג כולל בין היתר את המינים האלה:
זמזומית מצויה (Bellevalia flexuosa)
זמזומית מפושקת (Bellevalia longipes)
זמזומית איג (Bellevalia eigii)
זמזומית החרמון (Bellevalia hermonis)
זמזומית סגולה (Bellevalia trifoliata)
זמזומית המדבר (Bellevalia desertorum)
הסיסטמטיקה של הסוג נחשבת קשה במיוחד, והיא נחקרה רבות על ידי הבוטנאית הישראלית נעמי פיינברון-דותן. כיום עדיין קיימים בישראל וסביבותיה מספר טקסונים של זמזומית שמעמדם הסיסטמטי אינו ברור.
גלריה > מיני הזמזומית בישראל

זמזומית מצויה בהרי ירושלים
זמזומית המדבר בצפון הנגב
זמזומית החרמון בחרמון
גלריה > מאביקים

דבורה יחידאית מהסוג מחושית, זכר
דבורה יחידאית מהסוג מדרונית, נקבה
זבוב ממשפחת הבומביליים
וירגה

וירגה של ענן נימבוסטרטוס.
וִירְגָּה, או גשם תלוי, היא תופעה מטאורלוגית המתארת משקעים, שהתאדו לפני הגיעם לקרקע.
לעיתים מדובר בטיפות גשם בעלות קוטר קטן, אך כאשר האידוי נעשה בגובה רב, מדובר בגבישים קטנים של קרח, המתאדים בעודם באוויר. התופעה מתרחשת לרוב, כתוצאה מלחות נמוכה מתחת לענן אשר גורמת להתאדות הטיפות טרם הפגיעה בקרקע. במקביל קיימת התקררות מקומית מהירה, כתוצאה משינויים בלחץ האטמוספירי של האוויר בקרבת הקרקע. תופעת הווירגה שכיחה למדי באזורי המדבר, כדוגמת הנגב. התופעה מתרחשת תכופות גם בענני צירוס. באזורים הגבוהים בהם נמצאים עננים הסירוס הלחות נמוכה וכתוצאה מכך מתאדות הטיפות הנוצרות.
אחת מתוצאות תופעת הווירגה היא בהשפעה דרסטית על מזג האוויר המקומי. האידוי של משקעים רבים גורם להתחממות מקומית מהירה תוך זמן קצר. תופעה נוספת של הווירגה היא בהיווצרות מהירה למדי של ערפילים, דבר המקשה על הראות ועשוי להיות מסוכן לתעופה.
תופעת הווירגה יכולה להעיד, לעיתים קרובות, על הימצאות קרובה של ענני קומולונימבוס.
הווירגה עשויה ליצור מצגי יופי נדירים, בעיקר בסמוך לשקיעת השמש, כאשר אור השקיעה האדום משתקף ברסיסי הטיפות רגע לפני אידויים.
וירג'ינל

| --- | --- |

וירג'ינל פלמי מאת היצרן הנס רוקרס, 1583, אנטוורפן (שימו לב למקלדת הממוקמת משמאל למרכז).
 סיווג:  קורדופוניים
 קבוצה:  כלי מקלדת, כלי פריטה
"נגנית וירג'ינל יושבת", צויר על ידי האמן יאן ורמיר בשנת 1672 ונמצא בגלריה הלאומית של לונדון (שימו לב למקלדת הממוקמת מימין).
וירג'ינל, ככל הנראה מהמאה ה-17 באנגליה.
וירג'ינל הוא כלי נגינה ממשפחת כלי המקלדת אשר היה פופולרי באירופה בסוף תקופת הרנסאנס ובתחילת תקופת הבארוק.
הווירג'ינל נראה כמו דגם קטן של הצ'מבלו, וקדם לו בהתפתחות כלי המקלדת. הפקת הצליל דומה לזו של הצ'מבלו, אלא שהמיתר נפרט באמצעו, ולכן גון הצליל שונה וצלול יותר, ופעולת הקלידים איטית יותר. מיתרי הווירג'ינל מתוחים בניצב לקלידים, ולא במקביל להם, כמו בצ'מבלו. על כל פנים, ההבדל לא תמיד חד וחלק, ואותו כלי נקרא לפעמים בכמה שמות שונים.
קוריוז נפוץ מסביר ששמו של הווירג'ינל נבע מכך שנשים צעירות ולא נשואות באירופה היו נוהגות לנגן עליו כדי לבדר מחזרים ואורחים שבאו לבתי המשפחות שלהן, ומכאן שמו (virgin – בתולה). ככל הנראה הדבר אינו נכון שכן המילה "Virga" או "Virgula" בלטינית, משמעותה "ענף" או "מקל" ככינוי כנראה לפיסות העץ שהיו יורדות על המיתרים בלחיצה על הקלידים.
וולוו 145

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  וולוו 
 יחידות שיוצרו:  268,317 
 אורך:  4,660 מ"מ 
 רוחב:  1,727 מ"מ 
 גובה:  1,440 מ"מ 
 
וולוו 145
וולוו 145
וולוו 145, דה-לוקס שנת 1968
וולוו 145, שנת 1970
וולוו 145
וולוו 145 (בשוודית: Volvo 145) היא מכונית סלון בתצורת סטיישן, 5 דלתות, יוצרה בשוודיה על ידי חברת וולוו בין השנים 1967–1974. יוצרו 268,317 יחידות.
היסטוריה

סדרת וולוו 140 החליפה את דגם האמזון (וולוו 121).
המספור של סדרת וולוו 140 מורכב מ-3 ספרות, המייצגות סדרה, מספר צילינדרים ומספר הדלתות בהתאמה.
וולוו 142 – מנוע 4 צילינדרים, ו-2 דלתות. יוצרו 412,986 יחידות.
וולוו 144 – מנוע 4 צילינדרים ו-4 דלתות. יוצרו 523,808 יחידות.
וולוו 145 – מנוע 4 צילינדרים ו-5 דלתות (גרסת סטיישן).
הרכבת כל שלושת הדגמים הייתה בשוודיה, בלגיה, קנדה, אוסטרליה ומלזיה.
מפרט טכני ומידות

מנועים – 4 צילינדרים בטור, 1,778 סמ"ק, הספק של 75 כ"ס, ו-90 כ"ס. מנוע 1,986 סמ"ק, הספק של 82 כ"ס 100 כ"ס, ו-124 כ"ס. (מ-1971 גרסאות עם הזרקת דלק).
אורך הרכב – 4,660 מ"מ
גובה – 1,440 מ"מ
רוחב – 1,727 מ"מ
רוחק סרנים – 2,591 מ"מ
מרווח גחון – 190 מ"מ
משקל – 1,310 ק"ג
בלמים – דיסקים בחזית ומאחור
תיבת הילוכים – ידנית 4 הילוכים, (אוטומטית 3 הילוכים).
נפח מכל דלק – 58 ליטר
נפח תא מטען : מעל 2 מ"ק
מהירות מרבית – 171 קמ"ש
תאוצה 0–100 קמ"ש – 10.1 שניות
מפרט טכני ומידות > בטיחות

ה-145 יוצר עם חגורות בטיחות הן עבור הנהג והנוסע במושב הקדמי.
מרכב – עם אזורי ספיגת אנרגיה מלפנים ומאחור.
מערכת בלימה ייחודית שבה כל מעגל בלימה פעל על שלושה גלגלים.
בישראל

מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע”מ הוקמה בשנת 1967 ע”י מאיר קז כיבואנית בלעדית של מוצרי חברת וולוו השוודית. בתחילה ייבאה מכוניות ובהמשך משאיות, אוטובוסים, מנועים וציוד מכני כבד.
בישראל שווקה הוולוו 145, מסוף שנות הששים, בנוסף לוולוו 144 ולוולוו 164.
ראו גם

וולוו
וולוו ÖV4
וולוו PV444 / PV544
וולוו Duett
וולוו אמזון
וולוו 142
וולוו 144
וולוו 164
לקריאה נוספת

המועדון וולוו
וולוו 145, 2.0GL אתר הרכבים של ישראל - Car Info
50 שנות סטיישן בוולוו, באתר ynet, 6 ביולי 2003
(ראו סעיף וולוו 145) וולוו 144 חוגגת 50 שנה - wheel
סדרת וולוו 140  (12:06 דקות), יו-טיוב
הערות שוליים

↑  המועדון וולוו הבעלים
↑  וולוו 145 - מכוניות
↑  מאיר מכוניות ומשאיות בע"מ
חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ורג'ו וזארי
 שפת המקור:  איטלקית
 סוגה:  לקסיקון ביוגרפי 
 נושא:  ביוגרפיה, תולדות האמנות 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1550
 מהדורות נוספות
 תאריך מהדורות נוספות:  1568
 
חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר (באיטלקית: Le vite de' più eccellenti pittori, scultori e architettori), היא סדרה של ביוגרפיות אמנותיות שנכתבו על ידי הצייר והארכיטקט האיטלקי ג'ורג'ו וזארי שחי במאה ה-16, הספר נחשב לאחד הכתבים המשפיעים ביותר של הרנסאנס האיטלקי על אמנות ולספר החשוב הראשון על תולדות האמנות. לעיתים נקרא הספר בקיצור Le Vite ובעברית מכונה חיי האמנים.
כהיסטוריון האמנות האיטלקי הראשון, וזארי ייסד ז'אנר חדש: אנציקלופדיה של ביוגרפיות של אמנים. שיצא לאור בשנת 1550 והוקדש לקוזימו דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה, משמש מקור חסר תקדים לחוקרי אמנות והיסטוריה כיום. הספר כולל מחקר של השיטות הטכניות בהן השתמשו באמנות של התקופה. וזארי היה הראשון שהשתמש במילה "רנסאנס" בדפוס. הספר שוכתב והורחב בשנת 1568 ונוספו לו פורטרטים של האמנים.
הספר נוטה מאוד לטובת האמנים הפלורנטינים, ומייחס להם את כל ההתפתחויות החדשות באמנות הרנסאנס, כגון המצאת אמנות הגילוף. מאמנויות באזורים אחרים באירופה, ובעיקר אמנות ונציאנית, מתעלם הספר. בין המהדורה הראשונה לשנייה וזארי ביקר בוונציה ולכן במהדורה השנייה הוא מתייחס יותר לאמנות הוונציאנית (ומכניס גם את טיציאן לספר), אולם ההטיה נשארת.
בתוך הביוגרפיות של וזארי ניתן למצוא רכילויות רבות. רבות מהאנקדוטות שלו נראות אמיתיות, אולם ככל הנראה רובן המצאת דמיונו. אנקדוטות אחרות הן בדיות ברורות, כמו הסיפור על ג'וטו הצעיר שצייר זבוב על ציור של מורו צ'ימבואה, לאחר שזה האחרון ניסה במשך זמן רב להעיף זבוב אמיתי מהציור. רוב ההערות האסתטיות של וזארי היו מדויקות וללא משוא פנים. הוא לא ניסה לחקור לגבי תאריכים מדויקים, כפי שעושים היסטוריונים מודרניים של האמנות. הביוגרפיות שלו נכונות ביותר לגבי האמנים מתקופת חייו. למרות הבעיות העובדתיות הרבות בספרו של וזארי, הוא עדיין נחשב לקלאסיקה.
מהדורות הספר

חלק I ו-II מתוך מהדורת 1568 (שער בלבד)
חלק I ו-II מתוך מהדורת 1568 (הספר המלא)
חלק III, כרך 1 מתוך מהדורת 1568 (הספר המלא)
חלק III, כרך 2 מתוך מהדורת 1568 (הספר המלא)
לקריאה נוספת

ג'ורג'ו וזארי: חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, עורך כללי: משה ברש, תרגום מאיטלקית: מרים שוסטרמן, מוסד ביאליק ירושלים 1985.
וולוו 440/460

| --- | --- |

Volvo 440 דגם "GLE"
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  VDL Nedcar (אנ')
 שנות ייצור:  1988–1996
 יחידות שיוצרו:  623,083
 הרכבה:  הולנד הולנד
 מודל קודם:  וולוו סדרה 300
 מודל אחריו:  Volvo S40 (אנ')
 חברת אם:  וולוו
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,312 מ"מ (דגם "וולוו 440" אשר יוצר בין השנים 1988-1994)  4,345 מ"מ (דגם "וולוו 440" אשר יוצר בין השנים 1994-1996)  4,405 מ"מ (דגם "וולוו 460" אשר יוצר בין השנים 1988-1994)  4,435 מ"מ (דגם "וולוו 460" אשר יוצר בין השנים 1994-1996)
 רוחב:  1,686 מ"מ
 גובה:  1,390 מ"מ
 משקל:  993-1,089 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,509 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים 1.6 ליטר (1,596 סמ"ק) המפיק 83 כ"ס (דור ראשון, דור שני)  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1.7 ליטר (1,721 סמ"ק) המפיק 80 כ"ס ב-5,400 סל"ד (דור שני)  4 צילינדרים 1.7 ליטר המפיק 102 כ"ס (דור שני)  4 צילינדרים 1.7 ליטר המפיק 120 כ"ס (מגדש טורבו) (דור ראשון, דור שני)  4 צילינדרים 1.8 ליטר המפיק 90 כ"ס (דור ראשון, דור שני)  4 צילינדרים 2.0 ליטר (1,998 סמ"ק) המפיק 109 כ"ס (דור ראשון)  4 צילינדרים 2.0 ליטר המפיק 110 כ"ס (דור שני)  4 צילינדרים 1.9 ליטר המפיק 90 כ"ס (מנוע טורבו דיזל (דור ראשון, דור שני)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות מסוג "(CVT) "Continuously variable transmission (אנ')
וולוו 440/460 (בשוודית: Volvo 440/460) הם סדרות של מכוניות משפחתיות קטנות מתוצרת יצרנית הרכב ההולנדית VDL Nedcar (אנ') אשר הייתה חברת בת של יצרנית הרכב השוודית וולוו.
דגמי "וולוו 440/460" יוצרו בין השנים 1988–1996 בהולנד.
דורות

דור ראשון - יוצר בין השנים 1988-1993
דור שני - יוצר בין השנים 1994-1996.
תצורות

4 דלתות - סדאן (דגמי וולוו 460, יוצרו משנת 1990).
5 דלתות - האצ'בק (דגמי וולוו 440).
5 דלתות - סטיישן (Volvo 440 ATC).
תצורות > סוגי מנועים

מנוע בנזין.
מנוע דיזל (מגדש טורבו).
מאפיינים

5 מושבים
מנוע קדמי.
מנוע הנעה קדמית.
מאפיינים > דגמים

"DL".
"GL".
"GLE".
"GLT".
"Turbo".
תמונות

וולוו 440
וולוו 440
וולוו 440
וולוו 440, 5 דלתות הצ'בק, דגם "SE", שנת 1995
וולוו 440, שנת 1993
וולוו 440 - סטיישן
וולוו 440
וולוו 460
וולוו 460 - מונית (צולם בבריטניה)
וולוו 460, דגם "GLE"
וולוו 460, דגם "GLT", שנת 1996
וולוו 460, שנת 1993
וולוו 460
ראו גם

וולוו
הערות שוליים

↑  וולוו 440, מנוע 1.6 autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/1.6
↑  וולוו 440 מנוע 1.7 autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/1.7_Greyline
↑  וולוו 440, מנוע 1.8 autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/1.8
↑  היסטוריה של דגמי וולוו / ראו דגמי וולוו 440/460 autoevolution.com/volvo
↑  "וולוו 440/460" car.info/en-se/volvo/440-460
↑  וולוו 460 autoevolution.com/volvo/460
↑  וולוו 440 autoevolution.com/volvo/440
↑  וולוו 440 טורבו דיזל autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/TD
↑  וולוו 440 DL-GL-GLE autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/1.7_DL-GL-GLE
↑  וולוו 440 GLE-GLT  autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/1.7i_GLE-GLT
↑  וולוו 440 טורבו autotitre.com/fiche-technique/Volvo/440/Turbo/1989-1994