stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי הודו–מונטנגרו
ביקורים הדדיים

שר החוץ של מונטרנגרו מילאן רוזן (אנ') ביקר בהודו באפריל 2012.
שר המדינה לענייני חוץ של הודו ו. ק. סינג (אנ') ביקר במונטנגרו בספטמבר 2014.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מיוצגת במונטנגרו באמצעות שגרירותה בווינה, אוסטריה, ובנוסף מחזיקה גם קונסוליית כבוד בפודגוריצה.
ראו גם

יחסי החוץ של הודו
יוחנן מקפדוקיה

| --- | --- |
 לידה:  490 לערך
 פטירה:  לאחר 548
 מדינה:  האימפריה הביזנטית 
 תפקיד:  קונסול (438–438)  פרייפקטוס פרייטוריו 
 
יוחנן הקפדוקי (ביוונית: Ἰωάννης ὁ Καππαδόκης; ידוע שחי ופעל בין השנים 531–548, תאריך פטירה ולידה לא ידועים) היה שר בכיר באימפריה הביזנטית תחת שלטונו של הקיסר יוסטיניאנוס הראשון, והחזיק בתואר פרפקט פרטוריאני של המזרח בין השנים 532 עד ל-541.
ביוגרפיה

לפי הידוע לנו יוחנן היה יליד העיר קייסרי בקפדוקיה, חבל ארץ במרכז טורקיה של היום. הוא מכונה "יוחנן הקפדוקי" על ידי היסטוריונים לשם זיהוי, משום ששמו יוחנן (ביוונית יואנס) היה שם מאוד נפוץ בתקופתם. כיום ידוע לנו מעט מאוד על משפחתו של יוחנן, ואנחנו מכירים רק שני קרובי משפחה באופן מדויק- אאופמיה, בתו היחידה של יוחנן, וקרוב משפחה אחר בשם יואנס מקסילופלומקיוס.
ביוגרפיה > עלייה לשלטון

לפי המקורות, יוחנן החל את דרכו בתור פקיד במשרדו של מגיסטר מיליטום לא ידוע. בנקודה מסוימת הוא משך את תשומת ליבו של הקיסר יוסטיניאנוס, וקודם למשרת לוגופט. כישוריו המנהליים זיכו אותו בתואר Vir illustrs, "איש מהולל", והוא קודם למשרת הנציב בפועל עד שנת 531.
יוסטיניאנוס העמיד את יוחנן בראש הוועדה ליצירת הקוד המשפטי החדש הקיסרי, הקורפוס יוריס קיוויליס, ומינה אותו כיועצו המשפטי הראשי. כמו כן יוחנן מונה למשרת הנציב הפרטוריאני של המזרח, ובמהלך מינויו הוא הטיל מיסים חדשים אשר עוררו התנגדות רבה בקרב האוכלוסייה. עם פרוץ מהומות ניקה, שנתמכו על ידי סנטורים מהמעמד העליון, בעיר קונסטנטינופוליס בשנת 532, אחת מדרישות המורדים הייתה פיטוריהם של יוחנן הקפדוקי ושל הקוואיסטור סקרי פלטי (Quaestor sacri palatii) טריבוניאנוס. הקיסר נענה לדרישתם, עד שהמהומות דוכאו, ולאחר מכן הוא החזיר את יוחנן לתפקיד המושל. לאחר מינויו מחדש של יוחנן הקפדוקי הוא הפך לאף יותר חשוב בתוך המערך הפוליטי.
יוחנן השפיע על החלטותיו הצבאיות של הקיסר יוסטיניאנוס, עזר לנסח את השלום הנצחי עם ח'וסרו הראשון, מלך פרס (531–579). יוחנן פעל לצד יוסטיניאנוס לצמצום הבירוקרטיה, הן בקונסטנטינופול והן בפרובינציות, ופיתח מריטוקרטיה בסיסית.
הוא ארגן מחדש על ידי סדרת גזירות שתוארכה בשנים 535 ו-536, שינה מבנים מנהליים, משפטיים וצבאיים בתראקיה ובאסיה הקטנה, יצר מבנה מינהלי פשוט וחסכוני שבו בוטלו תחומי שיפוט חופפים, לעיתים שולבו תפקידים אזרחיים וצבאיים בניגוד לעקרונות קונסטנטיניאניים, ולמספר מצומצם של פקידים הוענקו משכורות גבוהות יותר כדי להבטיח כוח אדם טוב יותר וכדי לסיים את פיתוי השוחד.
יוחנן תרם רבות להגדלת האוצר הקיסרי, ומעלתו העיקרית הייתה יכולתו לגייס כסף כמעט בכל האמצעים הדרושים. על פי הדיווחים יוסטיאנוס היה מרוצה מאוד מחיזוק הונה של האימפריה הביזנטית, והעלים עין מן השיטות שבהן יוחנן נקט. יחד עם זאת, הוא מתואר כחסר מצפון ומושחת לחלוטין.
היסטוריונים בני זמנו של יוחנן מדווחים כי היה חסר חינוך והשכלה גבוהה הראויים לאדם במעמדו, אך הוא פיצה על כך באמצעות כישרון מנהלתי רב מאוד, שכל חריף ופקחות שאפשרה לו לבצע את תפקידו ביעילות רבה מאוד. הוא מתואר כאדם מרשים וחזק בעל ביטחון עצמי שלעולם לא היה אובד עצות. למרות זאת, הוא נודע לשמצה בתור אדם מושחת, גרגרן ותאב בצע, שבנה את עושרו ואת עושר האימפריה באמצעים פסולים.
ביוגרפיה > נפילה וגלות

למרות הצלחתו הרבה של יוחנן הקפדוקי, בשנת 541 הוא הודח מתפקידו עקב קשר שנקשר נגדו על ידי הקיסרית תיאודורה ואנטונינה, אשתו של הגנרל בליסאריוס. תיאודורה תיעבה את יוחנן ואת מידת השפעתו הרבה על הקיסר יוסטיניאנוס, וביקשה להיפטר ממנו לצמיתות. אנטונינה, שהייתה משרתת קרובה של תיאודורה, זימנה את יוחנן לפגישה פרטית ליד העיר כלקדון. לכאורה היא הציעה לו לקשור מזימה נגד יוסטיניאנוס על מנת לתפוס את השלטון, ויוחנן נפל בפח בשל שאיפותיו. תיאודורה ואנטונינה הציבו שני עדים סמויים לשיחה, מרסלוס, ראש משמר הארמון, ונרסס, גנרל וסריס ששירת את יוסטיניאנוס ותיאודורה. מרסלוס ונרסס נצטוו על ידי תיאודורה להרוג את יוחנן אם הוא ידבר בעד בגידה. עם זאת, במהלך ההתכתשות, נמלט יוחנן לכנסייה, ומרסלוס נפצע על ידי אחד משומריו של יוחנן. יוחנן הודח מתפקידו וגורש לעיר קיזיקוס, הוסמך לכומר בניגוד לרצונו כדי למנוע ממנו לשוב לכוח פוליטי, ועושרו הוחרם ממנו. יוסטיניאנוס השיב לקפדוקי חלק מרכושו מאוחר יותר עקב הקרבה ביניהם, מספיק כדי שיוחנן יוכל לבלות את שארית חייו בנוחות.
לרוע מזלו של יוחנן, הבישוף של סיזיקוס, שהיה מאוד מסוכסך עם הקפדוקי, נרצח על ידי התושבים. יוחנן נתפס כחשוד כשותף לרצח עקב יריבותו עם הבישוף, ולמרות שלא הצליחו להוכיח את אשמתו הוא נכלא והוכה. יוחנן נשלח לכלא בעיר אנטינופוליס שבמצרים, שם הוא חי בעוני ובושה עד מותה של הקיסרית תיאודורה בשנת 548. אז הוא שוחרר על ידי יוסטיניאנוס והורשה לחזור לקונסטנטינופוליס כאזרח חופשי, אך לא הוחזרה לו משרת הנציב והוא לא הורשה להתפטר מכמורתו. ההיסטוריון יואנס מלאלס מציין כי יוחנן מת בביתו בשלווה זמן מה לאחר מכן.
לקריאה נוספת

מרטינדייל, ג'ון ר., פרוספוגרפיה של האימפריה הרומית המאוחרת סט שני חלקים, כרך שלישי, 527–641 לספירה
יוחנן עמוס קומניוס

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1592 האימפריה הרומית הקדושה ניבניצה (אנ'), מרקיזות מוראביה, נחלת כתר בוהמיה, האימפריה הרומית הקדושה 
 פטירה:  15 בנובמבר 1670 (בגיל 78) הרפובליקה ההולנדית אמסטרדם, הרפובליקה ההולנדית 
 מקום קבורה:  נארדן 
 השקפה דתית:  נצרות פרוטסטנטית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת היידלברג 
 תחומי עניין:  פדגוגיה, מדע, ספרות, פילוסופיית הטבע, תאולוגיה, פילוסופיה, religious emigration 
 עיסוק:  מורה, בלשן, פרסביטר, סופר, תאולוג, פילוסוף, מדען, איש חינוך, ארכיונאי 
 מדינה:  ממלכת הבסבורג 
 בן או בת זוג:  Johanna Gajusová (17 במאי 1649–15 בנובמבר 1670)  Marie Dorota Cyrillová (3 בספטמבר 1624–27 באוגוסט 1648)  Magdalena Vizovská (19 ביוני 1618–1622) 
 צאצאים:  Alžběta Komenská, Daniel Komenský 
 חתימה:   
 
Via Lucis', 1668
יוחנן עמוס קומניוס (בצ'כית: Jan Amos Komensky, בלטינית: Johannes Amos Comenius), 28 במרץ 1592 – 15 בנובמבר 1670. היה פילוסוף צ'כי, פדגוג ותאולוג, שנחשב לאבי החינוך המודרני. הוא כיהן בתור הבישוף האחרון מטעם האחים הצ'כים, לפני שהפך לפליט על רקע דתי. היה מן הראשונים שקראו לזכות אוניברסלית לחינוך, וניסח את התביעה בספרו הידוע Didactica Magna. כמחנך ותאולוג, הוביל שורה של בתי ספר וייעץ לממשלים ברחבי אירופה הפרוטסטנטית במהלך מחצית המאה ה-17.
קומניוס היה יוצר פורה מבחינה פדגוגית והגותית. הוא יצר ספר לימוד מאוייר שנכתב בשפות מקומיות במקום בלטינית. את תוכניות הלימודים שלו בנה בהדרגתיות, מצורות פשוטות של תוכן, לתכנים מקיפים יותר, ודגל בלמידה ארוכת טווח שמתמקדת יותר בחשיבה לוגית ופחות בשינון. בנוסף, האמין קומניוס בשוויון הזדמנויות לילדי עניים, בחינוך לנשים, ובהשכלה כללית ומעשית לכל. מלבד מוראביה, האזור שבו נולד ופעל, הוא חי ועבד באזורים שונים של האימפריה הרומית הקדושה, ובמדינות כמו שוודיה, האיחוד הפולני-ליטאי, טרנסילבניה, אנגליה, ארצות השפלה והונגריה.
קורות חייו, פועלו ויצירותיו

קומניוס נולד במוראביה כבן למשפחה שנמנתה עם "איגוד האחים הצ'כיים". הדתיות לפי נוסח הרפורמציה הייתה אחת היסודות העיקריים בהגותו ובפועלו. קומניוס נתייתם בגיל צעיר, חינוכו הוזנח ורק כשהיה בן 16 התחיל ללמוד בבית ספר לטיני. בשנת 1611 התחיל ללמוד תאולוגיה בהרבורן שבגרמניה, שם התוודע לרעיונותיו של ראטקא, יליד צפון גרמניה שהיה הראשון לנסח דידקטיקה משוכללת והציע דרכים קלות ויעילות להוראת הלשונות העתיקה, וגם לדרכי החינוך של הישועים. הדבר עורר בקומניוס צורך להנהיג תיקונים גם בחינוך הפרוטסטנטי. לאחר שחזר למולדתו התמנה למנהל בית ספר לטיני ולאחר מכן לכומר של האחים הצ'כיים. כשנתיים לאחר פרוץ מלחמת 30 השנים נרדפו הפרוטסטנטים בבוהמיה. קומניוס רצה לחזק את בני עמו וכתב בצ'כית את "מבוך העולם וגן העדן של הלב". באותו זמן האמין להוזים ונביאים שהבטיחו ישועה לעמו. בשנת 1628 הוא שימש כמורה בגימנסיה. עם כניסת שוודיה למלחמה ב-1631 ביקש קומניוס להכשיר את תחייתה באמצעות חינוך מתוקן, לשם כך עיין בספרות הדידקטית של תחילת המאה ה-17 ובכתבי פרנסיס בייקון, את התוצאות סיכם בספריו שנכתבו בצ'כית: "הדידקטיקה הגדולה", בית ספר של הילדות-על החינוך בגיל הרך. יצירה זו משכה את דעת הקהל גם מחוץ לגבולות המדינה. בספר זה הוא הציע שיטה מהפכנית: הסבר של העולם באמצעות איקונוגרפיה - תמונות ממוספרות ולידן הסברים כתוב. עקב מפלות הפרוטסטנטים ב-1632, גנז קומניוס את הנוסח הצ'כי של שני הספרים. בזמן מאוחר יותר בשנת 1657, פרסם בתרגום לטיני ספרים המכוונים אל העולם הרחב, ובנוסף כתב את שער הלשונות הפתוח שתורגם לעותקים רבים ובזכותו התפרסם שמו ברבים. הוא זכה להצלחה מרובה עם ספר הלימוד שלו "השקפה מקיפה...של חוכמת הטבע ברוח נוצרית".
באותה תקופה החל קומניוס להגות את רעיונותיו הפאן-סופיים כלומר חכמה כוללת, או מדע אוניברסלי שישמש את ידיעת הרוב בכל התחומים והכין תוכנית לאנציקלופדיה של כל החוכמות והמדעים ברוח הנצרות, אותה רצה להוציא בשיתוף עם מלומדים אחרים. בשנת 1641 הוזמן קומניוס לאנגליה, אך משום שהמצב הפוליטי החריף במדינה לא התגשמו שם תוכניותיו. כעבור שנה נענה להזמנה של שוודיה וחיבר שם ספרי לימוד ללטינית. קומניוס לא התלהב מתפקיד זה, כי הוא הרחיק אותו מענייני הפאנסופיה, אך נענה מתוך תקווה ששוודיה תסייע בשחרור מולדתו. בשנת 1643 קומניוס כתב בלטינית את ספרו הדידקטי השני והוא היה הראשון שיצא לאור, שמו: "השיטה החדשה בהוראת לשונות".
בשנת 1650, נענה קומניוס להזמנה לתקן את בית ספר התיכון בצפון מזרח הונגריה ברוח "בית ספר הפאנאסופי" בעל 7 כיתות, אך הוא הצליח להקים רק 3 כיתות ראשונות.
כשהיה בהונגריה חיבר שניים מספריו המפורסמים ביותר: "העולם המצויר" (1658), ספר לימוד מעוטר, ו"בית ספר כמקום משחק" (1656). זמן קצר לאחר שובו ללאשנו נהרסה העיר במלחמה בין שוודיה ופולין, קומניוס איבד שם את כל רכושו, את ספריו ואת כתב היד שלו. הוא מצא מקלט בהולנד והוציא שם לאור ב-1657 את כל כתביו הדידקטיים ובתוכם לראשונה את "הדידקטיקה הגדולה". בשנות חייו האחרונות חיבר כתבים דתיים לנחמת האחים הצ'כים בתפוצותיהם והמשיך בכתיבת חיבורו הפאנסופי הגדול, שהתחיל בשנות ה-40.
כתבי יד שלו נתגלו רק ב-1935.
האסטרואיד 1861 Komenský שהתגלה על ידי האסטרונום הצ'כי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.
הערות שוליים

↑  (1861) Komenský. In: Dictionary of Minor Planet Names. Springer. 2003. doi:10.1007/978-3-540-29925-7_1862. ISBN 978-3-540-29925-7.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259928205171  PLWABN: 9810555232505606  BIBSYS: 90123805  BNC: 000113668  BNE: XX1164361  BnF: cb120313422 (data)  BPN: 32158182  CANTIC: a10575807  CiNii: DA01223033  GND: 118521691  ICCU: CFIV339151  ISNI: 0000 0001 0884 0416  LCCN: n80044770  LNB: 000030238  MusicBrainz: d40c1a23-ec50-4ff2-8a78-e37e3da28ab5  NDL: 00436418  NKC: jk01061444  NLA: 35030067  NLG: 115227  NLK: KAC199605508  NSK: 000101755  NTA: 068709331  RERO: 02-A000038144  SELIBR: 46716  SNAC: w6gf2ccw  SUDOC: 028487125  Trove: 149664  VcBA: 495/17708  VIAF: 29835535   WorldCat (עם VIAF): 29835535
יחסי הודו–מדגסקר

| יחסי הודו–מדגסקר |
| --- | --- |
הודו: מדגסקר


הודו: מדגסקר
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 587,041
אוכלוסייה
1,454,183,987: 32,158,731
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 16,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 499
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה דמוקרטית

ראש ממשלת מדגסקר אוליבייה מהפלי סולוננדרסנה (מימין) נפגש עם נשיא הודו ראם נאת' קובינד בעת ביקורו במדינה, 2018
יחסי הודו–מדגסקר הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הודו למדגסקר.
היסטוריה

היחסים בין מדגסקר למערב הודו החלו במאה ה-18 והמסחר הקבוע מתוארך לפחות לסוף המאה ה-19. היחסים הבין-מדינתיים החלו ב-1954 כאשר הודו העצמאית הקימה קונסוליה במדגסקר שבשליטת צרפת. כאשר מדגסקר הפכה לעצמאית ב-1960, שודרגה הקונסוליה למעמד של שגרירות.
בפברואר 2011, היחסים נחשבו לבביים, כאשר כמה פקידים בכירים ערכו ביקורי חילופין במהלך היחסים. כ-20,000 אנשים ממוצא הודי חיו במדגסקר, כולל 2,500 אזרחים הודים.
במרץ 2019, מדגסקר הפכה לחלק ממחלקת אזור האוקיינוס ההודי של משרד החוץ של הודו, מה שמשקף את החשיבות הגוברת של מדגסקר באזור האינדו-פסיפיק.
ב-28 בינואר 2020, חיל הים ההודי השיק את 'מבצע ונילה' כדי לסייע במדגסקר שנפגעה בשיטפון. ה-Airavat של הצי ההודי עגנה במדגסקר ב-30 בינואר. הספינה האמפיבית הגדולה של הצי ההודי סיפקה את כל הסיוע הדרוש למדגסקר שנפגעה באסון.
ביקורים רמי דרג

הנשיא דידייה רציראקה ביקר בהודו בשנים 1980 ו-1983.
הנשיא הר רג'ונאריממפיאנינה ביקר בהודו באוקטובר 2015 כדי להשתתף בפסגת הודו אפריקה פורום השלישי.
במרץ 2018, ראם נאת' קובינד הפך לנשיא ההודי הראשון שביקר במדגסקר. לקובינד הוענק עיטור הצלב הגדול מדרגה שנייה, עיטור הכבוד הגבוה ביותר של מדגסקר עבור כאלו שאינם אזרחים, על ידי ראש ממשלת מדגסקר אוליבייה סולוננדראסאן.
מסחר ופיננסים

בנובמבר 2008, בנק אקסים נתן למדגסקר הלוואה של 25 מיליון דולר לשיפורים חקלאיים. נכון לשנת 2011, 61 אנשים מלגשים קיבלו הכשרה במסגרת התוכנית ההודית לשיתוף פעולה טכני וכלכלי. במרץ 2018, כדי להקל על תוכנית הסיוע הפיננסי שלה, הודו החליטה להציע למדגסקר קו אשראי של 80.7 מיליון דולר (LoC) לחקלאות ומיכון.
שיתוף פעולה צבאי

חיל הים ההודי מפעיל תחנת מכ"ם מעקב חופים (CSR) במדגסקר.
נציגויות דיפלומטיות

הודו מחזיקה במדגסקר שגרירות באנטננריבו.
מדגסקר מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי.
יום יום עם מיה

| --- | --- |

 סוגה:  חינוכי, משפחתי
 כותבים:  סאם מוריסון
 בימוי:  אלן פולי
 מדבבים בעברית:  אורלי קנטרוביץ, זיו מאיר, שירלי לילו, אורי דרור, רומי יעקוב, רותם אייזנר, ליה קנטרוביץ, יעל יקל, עמי מנדלמן, דן שצברג, איה פניגשטיין, אדם זילברמן, מיה אלון, יולי סקר
 ארץ מקור:  אירלנד אירלנד ספרד ספרד
 שפות:  אנגלית, קטלאנית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 חברת הפקה:  Piranha Bar, Motion Pictures Entertainment
 אורך פרק:  5.5 דקות
 שידור
 רשת שידור:  RTE One (Ireland), RTVE.es (Spain), Televisio de Catalunya (TV3) (Spain), Channel 5 Television (UK), Milkshake! (UK)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הופ!
 תקופת שידור מקורית:  2 ביולי 2018 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  6 בדצמבר 2019 – רץ
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
יום יום עם מיה (באנגלית: MyaGo) היא סדרת הנפשה לילדים, אשר עוקבת בילדה שאהבתה לחיים דובקת בכל מי שסביבה.
הסדרה הייתה מועמדת בשנת 2019 לפרס התסריט הטוב ביותר לסדרת פרה-סקול, בטקס פרסי האנימציה באירלנד.
תקציר העלילה

מיה אור היא ילדה חייכנית בעלת תחביב מיוחד - גילוי דברים חדשים. בזכות יצר ההרפתקנות שלה, היא מגלה בכל יום משהו חדש. ההנאה הגדולה של מיה, ללמוד מהתרחשויות שהיא חווה בפעם הראשונה, סוחפת בעקבותיה את כל הסובבים אותה. מיה גרה בעיר יום-יום הסואנת, יחד עם משפחתה: אמא, אבא, אחיה התינוק והכלב שלה. בכל פרק היא יוצאת לחקור משהו חדש על העולם, נתקלת באירועים מרתקים ונהנית ממגוון עשיר של הפעילויות הכיפיות שחיי היומיום יכולים להציע לה.
דמויות

מיה אור
דור עצור
שירי יחד
תמי שחק
יצחק לטיף

ערך זה עוסק בנוסע איטלקי בארץ ישראל במאה ה-15. אם התכוונתם לפילוסוף ומקובל ספרדי במאה ה-13, ראו .
יצחק לטיף (נפטר בסביבות ה'רמ"ו 1486) היה עולה ונוסע בארץ ישראל בשנות השמונים של המאה ה-15. שם אביו היה מאיר ומוצאו היה באיטליה, בעיר אנקונה.
מסעו בארץ ישראל

על פי אגרותיו, הוא הגיע אל העיר ירושלים לפני שנת ה'רמ"א 1481. הוא יצא למסעו, כנראה מלווה בקרובים, באונייה בבעלות איטלקית ורוב נוסעיה עולים לרגל נוצריים, ובהם גם נעזר להעביר את אגרותיו למשפחתו באירופה. ירד בנמל יפו וסייר בארץ היכן שהיה באפשרותו, ובמיוחד בירושלים.
 לטיף בחן ומסר תיאורים על מזג האוויר בארץ; ועל הרכב האוכלוסייה והיחסים בין יהודים לערבים, שאותם ראה כמשביעי רצון; הוא תיאר את מצב הכלכלה ובכלל זה את משלחי היד המשתלמים, להתרשמותו: "בעלי האומנות מתפרנסים בטוב ויש מהן מתעשרים", ומסר מידע גם על יוקר המחיה (הנמוך יחסית, לדעתו), על התוצרת החקלאית ותנועת הסחורות לארץ וממנה:
 ”ספינות באות בכל יום ויום לים יפוא (יפו) וטוענות כל טוב ... והכל עולה לירושלים על ידי אתונות ופרדים ורוב גמלים. קרקע של ארץ ישראל נעבד מאוד ויפה ...”.
 הוא סייר באתרים קדושים וב"קברי צדיקים", בין השאר בקבר שמואל הנביא, בקבר עמוס הנביא, בקבר צפניה הנביא, בקברי הלל ושמאי, ובכותל המערבי ובסביבות להר הבית עליו צפה מהר הזיתים וראה: "עזרה גדולה מרוצפת באבנים שיש ולבן מחלב"; על שער הרחמים הוא מספר כי הם "נעולים בברזל, לא נפתחו, ניסו הערביים [כך!] לפותחם ונפגרו הערביים". הקהילה היהודית בירושלים מנתה לפי אומדנו כמאה וחמישים משפחות.
בתחילת איגרתו ובסופה הוא מבהיר לקוראיו את מניעיו לעלייה לארץ, והם הציפייה לגאולה והתקווה שירושלים וארץ ישראל יבנו מחדש, כבימים עברו.
לקריאה נוספת

אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 98-94.
הערות שוליים

↑  עמ' 95.
מפת ארץ ישראל וסביבתה בשנת 1450
יצחק לוריא (שחיין)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  3 בנובמבר 1940 (בן 83) גבעת ברנר, פלשתינה (א"י) 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל 
 ספורט
 ענף ספורט:  שחייה תחרותית 
 
יצחק לוריא (נולד ב-3 בנובמבר 1940) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה שהשתתף באולימפיאדת רומא (1960) במדי נבחרת ישראל.
ביוגרפיה

לוריא נולד וגדל בקיבוץ גבעת ברנר. הוא התאמן בקבוצת השחייה של הפועל גבעת ברנר.
שבועיים לפני המשחקים האולימפיים, בתחרות שחייה בין נבחרת ישראל לנבחרת יוון שנערכה בבריכת "בת גלים" בחיפה בתחילת אוגוסט 1960 קבע לוריא במשחה ל-100 מטר פרפר שיא ישראלי חדש בתוצאה של 1:07.5 דקות, שיפור לשיאו הישראלי (1:10.5 דקות).
ביוגרפיה > אולימפיאדת רומא 1960

באולימפיאדת רומא (1960) סיים לוריא במקום ה-42 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.9 דקות ובמקום ה-17 הלפני אחרון במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם יורם שניידר, גרשון שפע ועמירם טראובר בתוצאה של 4:37.6 דקות, הוא שחה את סגנון הפרפר בתוצאה של 1:06.9 דקות.
בתחרות שחייה שנערכה בקבוצת שילר ביולי 1962 במסגרת ליגה אזורית מחוז הדרום קבע לוריא במשחה ל-50 מטר פרפר תוצאה של 30.0 שניות.
בתחרות שחייה שנערכה בקיבוץ חצור באוגוסט 1963 קבע לוריא במשחה ל-200 מטר פרפר תוצאה נאה של 2:27.3 דקות.
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבריכת "בת גלים" בחיפה באוקטובר 1967 זכה לוריא בשתי מדליות כסף במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.1 דקות, אחרי אברהם מלמד שקבע שיא ישראלי חדש של 59.8 שניות והיה לשחיין הישראלי הראשון ששחה מתחת לדקה במשחה זה ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:27.7 דקות, שוב אחרי מלמד שקבע שיא ישראלי חדש נוסף של 2:14.1 דקות.
לוריא עבד כמורה לספורט.
הערות שוליים

↑  שלושה שיאים ישראליים ושלושה שיאים יווניים - בתחרות שחיה בחיפה, דבר, 10 באוגוסט 1960
↑  לוריא שחה 50 מ' פרפר ב- 30.0 ש', דבר, 15 ביולי 1962
↑  לוריא: 200 פרפר - 2:27.3 ד', דבר, 25 באוגוסט 1963
↑  שלמה מוזר, מלמד הדהים ב-100 מ' פרפר - 59.8 ש', דבר, 22 באוקטובר 1967
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת רומא (1960)  |
| --- | --- | --- |
|  מרוץ אופני כביש | הנרי אוחיון • יצחק בן דוד |  |
|  אתלטיקה | אילנה אדיר • גדעון אריאל • עמוס גרודז'ינובסקי • אילה חצרוני • ברוך פיינברג • יאיר פנטילט • דוד קושניר • אילנה קרשיק |  |
|  הרמת משקולות | גזי כהן • אדוארד מרון |  |
|  התעמלות מכשירים | רות אבלס • ראלי בן-יהודה • מרים קארה |  |
|  סיף | דוד ואן-חלדר • מיכאל רון |  |
|  קליעה | רפאל פלס • חנן קריסטל |  |
|  שחייה | עמירם טראובר • יצחק לוריא • יורם שניידר • גרשון שפע |  |
ישראל (הלכה)

ישראל הוא אחד משלושה מעמדות בעם ישראל על פי ההלכה: כהן, לוי, וישראל. חלוקה זו נובעת ממצוות קידוש שבט לוי וקידוש זרעו של אהרן מתוך שבט הלוי, המעניקות ללויים ולכהנים חובות וזכויות המיוחדות להם. לפיכך כל המשתייכים לאחד מיתר שבטי ישראל נקראים "ישראלים" כדי להבדילם ממעמדם ההלכתי של בני שבט לוי.
חלוקה זו התבטאה בעבר במעמדות בית המקדש ונשמרת עד היום בסדר קריאת התורה בבתי הכנסת. כמו כן, מצוות פדיון הבן מיוחדת לישראל ומתקיימת רק כאשר האב והאם שניהם ישראלים, מכיוון שלא ניתן לפדות לוי או כהן מקדושתו.
ראו גם

עשרת היוחסין
הערות שוליים

↑  ערך "מעמדות" באנציקלופדיה דעת
↑  הלכות סדר העולים לספר תורה מתוך ילקוט יוסף
ערך זה הוא קצרמרבנושא הלכה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יחסי הודו–מיקרונזיה

| יחסי הודו–מיקרונזיה |
| --- | --- |
הודו: מיקרונזיה


הודו: מיקרונזיה
שטח (בקילומטר רבוע)
3,287,263: 702
אוכלוסייה
1,454,183,987: 113,292
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,549,919: 460
תמ"ג לנפש (בדולרים)
2,441: 4,060
משטר
רפובליקה סוציאליסטית פדרלית: רפובליקה פדרלית נשיאותית דמוקרטית

יחסי הודו–מיקרונזיה הם היחסים הבינלאומיים הקיימים בין הודו למדינות הפדרציה של מיקרונזיה. שגרירות הודו במנילה, הפיליפינים מוסמכת במקביל למיקרונזיה.
היסטוריה

היחסים הדיפלומטיים בין הודו למדינות הפדרציות של מיקרונזיה כוננו ב-29 בנובמבר 1996.  מאז, שתי המדינות ניהלו התייעצות ודיאלוג קבועים דרך פורום מדינות האיים המתפתחות (SIDS) של האו"ם, שבו חברה מיקרונזיה. המדינה חברה גם בפורום איי הפסיפיק, שהודו היא שותפה רשמית לדיאלוג. היחסים הבילטרליים קיבלו דחיפה בעקבות יוזמת הפורום לשיתוף פעולה בין הודו לאיי האוקיינוס השקט על ידי ממשלת נרנדרה מודי ב-2014. משלחת מיקרונזית הכוללת עוזר סגן המזכיר לענייני אסיה, ברנדי קארל, ובכירים אחרים השתתפו בפסגת הודו-פורום למדינות איי האוקיינוס השקט (FIPIC) הראשונה שהתארחה בסובה, פיג'י ב-19 בנובמבר 2014 על ידי ראש הממשלה מודי.
מיקרונזיה הצביעה בעד מועמדותה של הודו למושב לא קבוע במועצת הביטחון של האו"ם לשנה 2011–2012. שרת הבריאות והרווחה ויטה סקילינג ורופאת בריאות הילד הלאומית אנאמריה אקפיטו יומאי השתתפו במפגש השני הבכיר (HLM) בנושא שיתוף פעולה דרום-דרום למען זכויות הילד באסיה ובאוקיינוס השקט שהתקיימה בניו דלהי באוקטובר 2013.
סגן הנשיא יוסיבו פאליקון ג'ורג' הוביל משלחת מיקרונזית להשתתף בפסגה השנייה של הפורום לשיתוף פעולה באיי הודו והאוקיינוס השקט (FIPIC) שהתקיימה בג'איפור ב-21 באוגוסט 2015.
INS <i id="mwNg">Satpura</i> ביקרה ב-Pohnpei ב-18–19 באוגוסט 2016 לאחר שהשתתפה ב- RIMPAC -16, והייתה הספינה הראשונה של הצי ההודי שביקרה במדינה. צוות הספינה נפגש עם מחלקת המעקב הימי של מיקרונזיה ועם רשויות ממשלה וצבא בכירות, וכן קיימו אינטראקציות ספורטיביות ותרבותיות.
שר המדינה, משרד המדע והטכנולוגיה ומשרד מדעי כדור הארץ YS Chowdary ביקר במיקרונזיה בינואר 2017 ונפגש עם נשיא מיקרונזיה פיטר כריסטיאן. לאחר הביקור הצהיר צ'ודרי כי מיקרונזיה הסכימה לתמוך במועמדותה של הודו למושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם.
יחסי סחר

הסחר הדו-צדדי בין הודו למיקרונזיה הסתכם ב-600,000 דולר ב-2013–2014, עלייה מ-180,000 דולר בתקציב הקודם. הודו ייצאה סחורה בשווי 570,000 דולר למיקרונזיה וייבאה 100,000 דולר. הסחורות העיקריות שמייצאת הודו למיקרונזיה הן תרופות, ביגוד, ומכונות וציוד חשמליים. הסחורות המיובאות על ידי הודו ממיקרונזיה הן פנינים טבעיות או מתורבתות, אבנים יקרות וחצי יקרות, תכשיטי חיקוי ומטבעות.
בפסגת ה-FIPIC השנייה, ראש הממשלה מודי הודיע כי ייפתח משרד סחר של FIPIC בשטחי ה- FICCI בניו דלהי. משרד הסחר, שנקרא FIPIC Business Accelerator, נפתח רשמית ב-7 בספטמבר 2015. הקונפדרציה של התעשייה ההודית (CII) הקימה גם מחלקה ייעודית במטה שלה בניו דלהי המתמקדת בהגברת הסחר עם מדינות האוקיינוס השקט.
יחסי תרבות

נכון לינואר 2016, 37 הודים מתגוררים במיקרונזיה. סירות הנושאות מבקשי מקלט הודים ומהגרים כלכליים המנסים להפליג לאוסטרליה וניו זילנד, נשטפו מדי פעם לחוף במיקרונזיה.
סיוע חוץ

הודו הודיעה כי תעניק מענק סיוע בסך 100,000 דולר בשנה לכל אחת מ-14 מדינות האוקיינוס השקט, כולל מיקרונזיה, בפגישת השותפים של Post Forum Dialogue בשנת 2006.  הסכום הוגדל ל-125,000 דולר בשנה משנת 2009.  בפסגת FIPIC הראשונה ב-19 בנובמבר 2014, ראש הממשלה מודי הכריז על צעדים רבים שהודו תנקוט כדי לשפר את היחסים עם מדינות איי האוקיינוס השקט, כולל מיקרונזיה, כגון הקלת מדיניות הוויזה, הגדלת מענק הסיוע למדינות האוקיינוס השקט ל-200,000 דולר. כל אחד מדי שנה, ומספר צעדים להגברת הסחר והסיוע הדו-צדדי בפיתוח מדינות האוקיינוס השקט.
הודו סיפקה מענקים של כמעט 50,000 דולר ב-2005 לרכישת מכונות להפקת שמן קוקוס, 74,000 דולר ב-2009 לרכישת מכונות לתעשיית הקוקוס, מענק סיוע של 100,000 דולר ב-2011 לשדרוג והגדלת הייצור של שמן קוקוס גולמי. הודו סיפקה 200,000 דולר כדי לאפשר למיקרונזיה לערוך מפקד חקלאות משולב ב-2015.
אזרחי מיקרונזיה זכאים למלגות במסגרת תוכנית שיתוף הפעולה הטכני והכלכלי ההודי.
יחסי איראן–טג'יקיסטן

| יחסי איראן–טג'יקיסטן |
| --- | --- |
איראן: טג'יקיסטן


איראן: טג'יקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
1,648,195: 144,100
אוכלוסייה
91,781,231: 10,639,944
תמ"ג (במיליוני דולרים)
401,505: 12,061
תמ"ג לנפש (בדולרים)
4,375: 1,134
משטר
רפובליקה אסלאמית: רפובליקה

יחסי איראן–טג'יקיסטן הם היחסים בין איראן לטג'יקיסטן. מאז קריסת ברית המועצות, שתי המדינות נהנו באופן טבעי ממערכת יחסים קרובה וחזקה בגלל היותם דוברי פרסית וגם איראנים.
עצמאות טג'יקית

איראן הייתה האומה הראשונה שהקימה שגרירות בדושנבה. זו הייתה גם אחת המדינות הראשונות שהרחיבו את ההכרה הדיפלומטית בטג'יקיסטן שזה עתה עצמאית בשנת 1991. איראן העניקה סיוע דיפלומטי ובנתה מסגדים חדשים בתוך טג'יקיסטן. בשל התחייה של התרבות והשפה הפרסית בטג'יקיסטן, איראן סייעה בעידוד חילופי תרבות באמצעות כנסים, מדיה ופסטיבלים. תוכניות טלוויזיה, מגזינים וספרים איראניים הפכו נפוצים יותר ויותר בטג'יקיסטן.
עם זאת, למרות הדברים הרבים המשותפים לאומות, ישנם גם הבדלים עצומים. הממשלה הפוסט-קומוניסטית של טג'יקיסטן היא חילונית ואילו איראן היא אסלאמית. יתר על כן, איראן היא לאומית שיעית ברובה ואילו טג'יקיסטן היא סונית. הדמויות המובילות של תנועת התחייה האסלאמית בטג'יקיסטן הצהירו כי איראן לא תהיה מודל לכל ממשלה איסלאמית בה הם דוגלים בעד טג'יקיסטן.
מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן

במהלך מלחמת האזרחים בטג'יקיסטן, איראן הציעה לתווך בין שני הפלגים, אולם מאמצים אלה לא הניבו שום משא ומתן. בשנת 1995 פתחה טג'יקיסטן את השגרירות הראשונה בטהראן, אחת הבודדות מחוץ לברית המועצות לשעבר. היחסים התחזקו מאז, כאשר שתי המדינות משתפות פעולה בתחום האנרגיה ופקידים משתי המדינות תמכו בקשרים חזקים יותר.