stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע ברדס 20
כוחות ומשימות > בעלי תפקידים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| תפקיד | דרגה ושם | המשימה |  |  |  |
| הרמטכ"ל | רב-אלוף חיים בר-לב | בחפ"ק במפקדת חיל הים בסטלה מאריס. |  |  |  |
| מפקד חיל הים | אלוף אברהם בוצר | בחפ"ק במפקדת חיל הים בסטלה מאריס |  |  |  |
| קחצ"ר | תא"ל רפאל איתן | בחפ"ק במפקדת חיל הים בסטלה מאריס. |  |  |  |
| מפקד חטיבת הצנחנים 35 | אל"ם חיים נאדל | חפ"ק באח"י חנית (סער 3) |  |  |  |
| מפקד שייטת ספינות הטילים | אל"ם הדר קמחי | מפקד הכח הימי באח"י חנית (סער 3) |  |  |  |
| מפקד אח"י חנית (סער 3) | רס"ן אפרים אשד | ספינת חפ"ק |  |  |  |
| מפקד גדוד 50 | סא"ל עמוס ירון | כח א' 48 לוחמים מהם 6 שייטים מ-707 ארבעה חבלנים, חוקר שבויים ורופא פיצוץ שני יעדים |  |  |  |
| מפקד כח שייטת 13 | סרן חנינא עמישב | 12 לוחמים וחוקר שבויים. שחיה לחוף חיסול אבו יוסף ופיצוץ ביתו. |  |  |  |
| סמח"ט 35 | סא"ל עוזי יאירי | כח ב' 112 לוחמים פושט במסוקים על בסיסי מחבלים 'דפנה' בדרום מזרח. |  |  |  |
| מג"ד 890 | סא"ל שי תמרי | כח משנה 1 של ב' 48 לוחמים. תקיפה מצפון ליעד העיקרי 'דפנה' |  |  |  |
| מג"ד 202 | סא"ל חיים בנימיני | כח משנה 2 של ב' 35 לוחמים. תקיפת 'דפנה' מכיוון דרום. |  |  |  |
| מפקד פלוגה בגדוד 890 | סרן שמואל ארד | כח משנה 3 של ב' הכולל 15 לוחמים תוקף את יעד 'דפנה ב' |  |  |  |
| מפקד יחידה 707 | רס"ן שאול סלע | 7 לוחמי בדיקת חוף הנחיתה והשטת הצנחנים |  |  |  |
| מפקד פלגת סטי"ילים 32 | סא"ל שבתאי לוי (קצין) | ארבע ספינות טילים הובלת והנחתת הצנחנים כוח א. |  |  |  |
| מפקד אח"י חץ (סער 3) | רס"ן אברהם בן-שושן | הובלת כח בודקי חוף מיחידה 707 וחלק מכוח א' של הצנחנים. |  |  |  |
| מפקד אח"י משגב | סרן גדי בן זאב | הובלת שש סירות גומי וחלק מכוח א' של הצנחנים |  |  |  |
| מפקד אח"י מזנק | סרן אברהם אשור | הובלת שש סירות גומי וחלק מכוח הצנחנים |  |  |  |
| מפקד אח"י חיפה (סער 2) | רס"ן אלי רהב | הובלת שש סירות גומי וחלק מכוח א' של הצנחנים. |  |  |  |
| מפקד פלגת סטילים 31 | סא"ל משה טבק | הובלה ואיסוף כוח שייטת 13 בשתי סירות גומי |  |  |  |
| מפקד אח"י מבטח | סרן רפי אפל | הובלה ואיסוף כוח שייטת 13 בשתי סירות גומי |  |  |  |
| מפקד טייסת 118 | סא"ל נחמיה דגן והנווט עידו אמבר | טייסי מסוק יסעור הובלת כוח ב' ליעד. |  |  |  |
| טייסי מסוק יסעור ב' | עופר בן פרץ וסגן יחיאל עמית | הובלת מחצית כוח ב' ליעד. |  |  |  |
מהלך המבצע

מזג אוויר גשום שרר לאורך כל המבצע והשפיע על ביצוע הפעולה. החפ"ק קיים התייעצות עם חזאי מזג האוויר לפני הוראה למכל שלב מהפעולה.
יציאת ספינות מנמל חיפה נעשתה בדירוג. ב-14 בינואר אחרי הצהריים יצאו ספינת הפיקוד אח"י חנית (סער 3) ואח"י חץ (סער 3) עם צנחנים וחולית הבדיקה מיחידה 707 ונעו צפונה.
אחרי החשיכה יצאו שלוש הספינות נושאות את סירות הגומי והצנחנים מנמל חיפה. ואח"י מבטח יצאה עם כוח שייטת 13 מעתלית. כולם נעו לנקודת מפגש מערבית לאזור היעד.
חולית הבדיקה ירדה מאח"י חץ (סער 3) בשתי סירות גומי וכשהתקרבו עברו לשחייה. כדי להימנע הגילוי מוקדם נעשתה הבדיקה 500 מטר צפונה מהחוף המתוכנן. בשעה 19:00 הגיעו לחוף ושאול סלע החליט שמצב הים מאפשר הנחתה. המפקדים בחפ"ק סמכו על מסקנתו של שאול סלע וניתנה הוראה להמשך. ה'שייטים' חזרו לסירות הגומי ובשעה 20:45 נאספו איתם לאח"י חץ (סער 3).
החפ"ק בחיפה קיים שליטה מלאה על המבצע וביום 15 בינואר שעה 00:07 נתן אישור לכל הכוחות לפתוח באש.
מהלך המבצע > פעולת כח א

ב-14 בינואר שעה 23:00 ירד הכח מספינות הטילים לסירות הגומי ולאחר כ-20 דקות נחת בחוף המתוכנן ללא תקלות. החל לנוע בגשם שוטף לעבר היעדים. מרחק של קילומטר. צפונה. הכח נע בשני טורים כשכיתת חוד קדימה. נקלע למעבר צר בין חוף הים לחומה שהגנה על הפרדסים מימין.
המשטח להנחתת מסוק שנמצא בדרכו של כח א' נבדק ונמצא תקין. דיווח הועבר לחפ"ק. בערך בשעה זאת נתקלה חולית החוד בשמונה מחבלים שהיו כנראה בסיור אבטחה. נפתחה אש. שני לוחמים מכיתת החוד נפצעו נחבשו והמשיכו לנוע. לאחר שלושה פרצי אש מהמחבלים החליט ירון לשנות נתיב הגישה ולעבור דרך הפרדס. ירון הציב חולית מקלע כרתק על מגדל במקום. גילה מטרה נוספת 'הבית האמריקאי' בין 'כלנית' ל'דליה'. חילק את הכח ותקף בשני ראשים את היעד 'כלנית' ו'הבית האמריקאי' בו זמנית. הכוחות תקפו את המחבלים השתלטו על שני הבתים ופוצצו אותם. תוך כדי לחימה נפצעו שלושה לוחמים.
נוכח השעה המאוחרת וכמות הפצועים החליט ירון לותר עת תקיפת בית 'דליה' והודיע לחפ"ק שהוא נע לפינוי ולאור המצב מעדיף פינוי ימי. בשעה 03:07 חבר כח א' לסירות הגומי והתפנה מהחוף.
פעולת כח המשנה כח משייטת 13 בפיקוד חנינא עמישב הגיע מול החוף, המתין בים כ-14 דקות כדי לתת קדימות לנחיתת כח א'. בשעה 23:30 נחת בחוף והחל לנוע לעבר יעד 'נרקיס' – ביתו של 'אבו יוסוף' שהיה 250 מטר ממנו. השטח היה מטע בננות והגיעה לשדה פתוח של 100 מטר ליעד. זיהה במשקפת שני כלי רכב ותנועה של אנשים בקרבת הבית. התקדם בהסתר עד 20 מטר מהיעד פרס את הכח לשלוש חוליות בשעה 01:00 פתח באש על מחבלים במרפסת הבית.
מהבית יצאו כמה נשים בצעקות מה שנראה לו כהסחת דעת מכוונת. מדרום הגיעה משאית עם שלושה מחבלים שפתחו באש וגם רקטה נגד טנקים שלא פגעה. נראה היה לו שזיהה מחבלים נעים לאזור החוף. ושלח חוליה אחת נגדם. עמישב לא ראה אפשרות לוודא שאין אנשים בבית והציע לותר על פיצוצו.
בדיון בחפ"ק הרמטכ"ל ובהמלצתו של אל"ם חיים נדל התקבלה החלטה ובשעה 00:26 נאמר לעמישב להתפנות מבלי לפוצץ את בית 'נרקיס'.
מהלך המבצע > פעולת כח ב'

הכוח בפיקוד הסמח"ט סא"ל עוזי יאירי המריא מבסיס רמת דוד בשני יסעורים העננות הקשתה על הניווט אך הטייסים מצאו את האתר, הנחיתו את הכח במקום המיועד ושבו לבסיס רמת דוד.

הכח נע ליעדים ובשעה 22:47 התפצל לשלושה כוחות משנה:
כח משנה 1 בפיקודו של מג"ד 890 סא"ל שי תמרי הניח חסימה ובשעה תקף את היעד המרכזי 'דפנה' וכאשר התקבל האישור תקף את היעד המרכזי ונסוג לאתר הפינוי האווירי
כח משנה 2 בפיקוד מג"ד 202 סא"ל חיים בנימיני התפצל מהחפ"ק נא בוואדי 'חילת אל-ען דליה' טיפס על גבעה תלולה, נתקל במחבל והרג אותו. ההתקלות עוררה את הגזרה ולמעשה תקף ראשון. הכוח טיהר מערה שהיה בהתחמושת הניח מטעני חבלה ניתק מגע למשטח הפינוי האווירי.
כח משנה 3 מגדוד 890 בפיקוד סרן שמואל ארד, פעל בהתאם לתוכנית. הוא המתין עד שני כוחות המשנה יסיימו ויסוגו ואז תקף את יעד 'דפנה' כמתוכנן ויצא לכיוון אתר הפינוי
ב-15 ביוני בשעה 01:17 פונה כח ב' עם כל אנשיו על ידי שני יסעורים לבסיס רמת דוד.
מהלך המבצע > לוח אירועים

לוח הזמנים להתרחשויות בעת המבצע.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| ינואר 1971 | הביצוע | תוצאות |  |  |  |
| 14/1 16:00 | גמר העמסה ויציאת סטי"לים לים |  |  |  |  |
| 18:30 | ירידת לוחמי יחידה 707 לבדיקת החוף | ירדו מאח"י חץ (סער 3 בסירות גומי |  |  |  |
| 19:00 | הגעת הבודקים בשחיה לחוף | החוף כשיר לנחיתה |  |  |  |
| 20:45 | אנשי יחידה 707 חוזרים לאח"י חץ (סער 3) |  |  |  |  |
| 22:00 | חבירת ספינות הטילים כארבעה מייל ימי מול חופי הנחיתה | אח"י מבטח ממשיכה צפונה. |  |  |  |
| 22:47 | כח ב' הונחת במסוקי יסעור | מתפצל לשלש כוחות משנה שנעים ליעדיהם |  |  |  |
| 23:00 | ירידת כח הצנחנים לסירות הגומי | תחילת תנועה לחוף. |  |  |  |
| 23:20 | נחיתת כח הצנחנים בסירות גומי לחוף | התארגנות תחילת תנועה יבשתית |  |  |  |
| 23:30 | כח שייטת 13 בחוף | תנועה רגלית לעבר ביתו של אבו יוסף. |  |  |  |
| 23:40 | כח הצנחנים בדק את המשטח להנחתת מסוק | נפתחת אש על הכח ממארב מחבלים. |  |  |  |
| חצות | כח גדוד 890 הניח חסימה ותקף את היעד המרכזי. |  |  |  |  |
| 15/1 00:07 | אישור מהחפ"ק לכל הכוחות לתקוף |  |  |  |  |
| 0010 | כח השייטת פותח באש על הבית | המחבלים שולחים נשים לצעוק |  |  |  |
| 00:20 | חנינא עמישב מודיע שיש נשים וילדים וביקש רשות מהחפ"ק לא לפוצץ את הבית |  |  |  |  |
| 00:26 | הודעה מהפיקוד לחפ"ק המח"ט לפנות את הכח מהחוף | הבית לא פוצץ |  |  |  |
| 00:35 | כח שייטת 13 הגיע לחוף הפינוי | ירד למים ושחה לסירות הגומי |  |  |  |
| 01:10 | כח שייטת 13 חבר לאח"י מבטח | נאסף והמשיך לעתלית |  |  |  |
| 01:17 | פינוי כח ב' במסוקים | מהאתר המתוכנן לפינוי לבסיס רמת דוד |  |  |  |
| 03:07 | כח א' פונה מהחוף בסירות גומי | משייט לכיוון ספינות הטילים. |  |  |  |
| 03:25 | סירות הגומי הגיעו לסטילים | הצנחנים עלו לספינות והכח בתנועה דרומה |  |  |  |
תוצאות המבצע

מבצע "ברדס 20" השיג את מטרתו והמשימות שהוטלו על הכוחות מולאו בהצלחה. קביעתו של שאול סלע שניתן להנחית סירות גומי בחוף עמדה במבחן. הכוח המושט הגיע לחוף בצורה חשאית מבלי להירטב. סירות הגומי יצאו מהחוף עם הפושטים והפצועים מבלי להתהפך. 

מפקדי הכוחות הגיבו נכון וביעילות לשינויים שהתגלו בשטח. ההתקלות בסיור המחבלים נעשתה בהפתעה, הלוחמים התגברו והמשיכו את המשימה. במקום בית 'דליה' פוצץ בית מחבלים אחר. פיצוץ בית 'אבו יוסף' לא בוצע עקב המצאות אזרחים בו. 

הפעולה הפתיעה את המחבלים ושיבשה את פעילותם בדרך הים. שמונה מחבלים נהרגו ושבעה נפצעו. לכוח המבצע היו חמישה פצועים. המבצע היה ביצוע משולב ראשון של חטיבת הצנחנים ים אוויר ויבשה בהיקף רחב ובעומק האויב. הצלחתו הפיחה גאווה וביטחון בצבא כבסיס למבצעים בעתיד.
לקריאה נוספת

אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי- "צנחנים", עמ'
מייק אלדר, שייטת 13 "סיפורו של הקומנדו הימי", ספרית מעריב, 1993, ע' 452 – 456
חיים נדל, המעז מנצח, מודן הוצאה לאור- צה"ל הוצאת מערכות 2015, עמודים 202 -213
עמוס ירון, רוח המפקד, ידיעות ספרים, 2022, עמודים 55–62
הערות שוליים

↑  מייק אלדר שייטת 13 ע'452.
↑  מייק אלדר מתוך הספר 'שייטת 13 ע' 456
↑  אלישיב שמשי, "ארדוף אויביי ואשיגם", הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019, עמודים 191-179.
↑   גל פרל פינקל, 'רוח המפקד' - סקירת ספרו של אלוף (מיל') עמוס ירון, באתר צה"ל, 20 במרץ 2022
↑  גל פרל פינקל‏, מפקד גדול מפצה בעוז רוחו על כל החסרונות, באתר וואלה, 14 באפריל 2019.
↑  חיים נדל ע' 209.
↑  חיים נדל ע' 211.
↑  המקור חיים נדל המעז מנצח ע' 202 -213.
תרשים פעולת שייטת 13 במבצע ברדס 20, 15 בינואר 1971.
לוחמים וסירות גומי מובלים למבצע ברדס 20 על סיפון ספינת סער
ראש המטה הכללי רא"ל חיים בר-לב מודה לשאול סלע בלחיצת יד.
עיתון

דוכן עיתונים
מתקן למכירת עיתונים במרכז וינה. 2016
עיתון הוא דבר דפוס היוצא לאור, בדרך כלל בתדירות קבועה בדפוס, או באופן אלקטרוני המכיל חדשות, מאמרים אינפורמטיביים ופרסום. עיתון מודפס בדרך כלל על נייר זול יחסית. עיתונים המפורסמים באינטרנט נקראים עיתונים מקוונים או אתרי חדשות. עיתונים מתפרסמים בדרך כלל על בסיס יומי או שבועי, אך ישנם מגזינים המתפרסמים במתכונות שונות.
עיתונים מפרסמים בדרך כלל מאמרי חדשות וכתבות העוסקות בחדשות בין-לאומיות וחדשות מקומיות. החדשות כוללות: אירועים פוליטיים ואישיים, עסקים וכלכלה, פשע, מזג אוויר קשה ואסונות טבע, בריאות ורפואה, מדע וטכנולוגיה, ספורט ובידור, חברה, אוכל ובישול, אומנות וכדומה. עיתונים מסורתיים מכילים גם מאמרי מערכת וכן מאמרים של פובליציסטים וטורים אישיים של כתבים ופרשנים.
מלבד חדשות, בעיתונים מפורסם חומר רב נוסף כגון, תחזית מזג אוויר, ביקורות וסקירות של אמנות (ספרות, קולנוע, תיאטרון, אדריכלות ואמנות) ושל שירותים מקומיים (מסעדות, חנויות ועוד).
היסטוריית העיתונות

ככל הידוע, כתבי עת הדומים לעיתונים נמצאו לראשונה ברומא, במחצית המאה הראשונה לפני הספירה. העיתון הראשון למעשה היה ה"אקטה דיאורנה" (בעברית: "מעשי היום"). הוא נכתב על גבי פפירוס, אבן או מתכת על ידי עבדים משכילים ונתלה בחוצות הפורום של רומא, בכיכר המרכזית, וסיקר נושאים שונים. כיום אין ולו עותק אחד שלו, משום שהברברים שכבשו את רומא שרפו את הכנסיות שבהן נשמרו העותקים.
העיתון המודרני הראשון בעולם הוא ה"אביסה" (בגרמנית: "איגרת"). הוא יצא לאור בשנת 1809 בעיר שטרסבורג שבצרפת. העיר הייתה מצמתי המסחר החשובים באירופה, דבר שהאיץ את התפתחותו של העיתון במקום.
התפתחות העיתונות

התפתחות הדפוס הביאה לצמיחת ענף העיתונות, בכך שאפשרה לבצע הדפסות המוניות של טקסט קבוע, אם כי הרכבת הגלופות הייתה יקרה, והפכה תיקוני מהדורות לנטל כלכלי. לאחר התפתחות של הוצאה לאור דיגיטלית, ניתן כיום להוציא לאור עיתונים במחזור קטן יחסית, ובפורמט נוח לתיקון.
העיתונים בימינו הם מרכיב מרכזי בין אמצעי התקשורת, אם כי כוחם ירד עם עלייתה של הטלוויזיה.
העיתון אפשר לציבור הרחב לרכוש מידע באופן מרוכז ולרוב מהימן; מידע חדשותי, תרבותי, חברתי ואחר. חשיבות העיתון צמחה ועלתה עד כדי הפיכתו לגורם מעצב בחברה ובתרבות האנושית.
שגשוגו של הענף הביא לפריחתם על עיתונים רבים, בגדלים ובתחומי עניין מגוונים.
ביצירת תכניו של העיתון עוסקת מערכת העיתון, שבראשה עומד העורך הראשי. העיסוק ביצירת חומר מערכתי לעיתון קרוי עיתונאות.
המודל העסקי

הכנסותיהם של עיתונים מסחריים נובעות בעיקר מהמודעות המתפרסמות בהם, בעוד שעיקר ההכנסות ממכירת העיתון משמשות למימון משכורות לעובדי העיתון, עלויות הכנת העיתון, והפצתו.
עיתון הפועל שלא על בסיס מסחרי, כגון ביטאון של מפלגה או תנועה, משלים את הכנסותיו ממודעות בהכנסות מתרומות או מתקציב של הגוף שבחסותו הוא פועל.
למחלקת המודעות יש, בנסיבות אלה, חשיבות גדולה בפעילותו של כל עיתון, ומשקלה גדול במיוחד בעיתון מסחרי. עם זאת, מתקיימת הפרדה בין מחלקת המודעות למערכת העיתון, כך שמחלקת המודעות אינה מכתיבה את תוכנו של העיתון (אם כי לעיתים תוכנו של העיתון גורם לגיוס מודעות רלוונטיות לתוכן זה).
המבנה של עיתונים מודרניים

עיתוני חדשות בימינו פיתחו מבנה מובהק במרוצת השנים. עיתון יכול אמנם לעסוק בתחום מצומצם (כגון למשל עיתוני ספורט, או עיתוני אופנה) אך עיתונים הממוקדים בתחום צר אינם יוצאים לאור במהדורה יומית. עיתונים יומיים לרוב יעסקו בתחומים הבאים:
חדשות: תיאור ודיווח אובייקטיבי ומתומצת של אירועים שקרו במרוצת היממה שחלפה.
פרשנות: עיתונאים ופרשנים שונים כותבים את דעתם על אירועים שונים – לרוב, מהשבוע החולף. טורים אלו אמורים להיות מובדלים מכתבות וחדשות, היות שהם כתובים מנקודת השקפה של אדם בודד.
כתבות ותחקירים: עיקר עיסוקו של העיתון. כתבים נשלחים למשימות שונות, מראיינים אנשים, מצלמים אירועים, מלקטים פרטי מידע ובונים סיפור עיתונאי מבוסס שחושף בפני הקורא מידע שיש לו משמעות לציבור. כתבות עיתונאיות מחויבות להיות אובייקטיביות, ולהציג את "שני צדדי הסיפור". כאשר כתבה מציגה טענה נגד אדם או ארגון, עיתונאים מביאים בגוף הכתבה את תגובתו של מושא הביקורת.
מידע לציבור: בעיתונים יומיים מתפרסמות הודעות לציבור הרחב (לרוב על ידי גופי שלטון) בנושאים רלוונטיים. כך למשל בהתקרב מועד הבחירות במדינה דמוקרטית, העיתון יפנה חלק מעמוד מסוים בעבור הודעה מטעם הממשלה המודיעה על כך לאזרחים.
לוחות: לוח הוא אוסף של מודעות המרוכזות בדף כלשהו, לרוב ללא מבנה טבלאי מסודר כבשאר העיתון. למשל, מודעות אבל, או לוח תעסוקה. הקהל הרחב יכול לקנות מקום בלוח, בדרך כלל לפי גודל משבצת, ולהכניס בה מודעה מוגבלת במילים. העיתון שומר על הזכות לפסול מודעות, ונחשב כאחראי לתוכנן.
מידע פופולרי: במרבית העיתונים קיימים עמודים ספציפיים אשר מוקדשים לתחומי עניין ציבוריים שאינם עיתונות לשמה, ולא עונים על ההגדרות מעלה. נושאים כמו רכילות, אסטרולוגיה, תשבצי סודוקו וכו' יכולים להיכלל תחת הגדרה זו. עיתונים הכוללים בעיקר מידע מסוג זה מכונים "צהובונים".
לוח שידורים: מרבית העיתונים היומיים כוללים מידע אודות לוח השידורים של ערוצי הטלוויזיה העיקריים, כמו גם מועדי הקרנה של סרטים.
הפורמט של נייר העיתון

להדפסתם של עיתונים מקובלים פורמטים אחדים:
טבלואיד (tabloid, כלומר "קטן", "מרוכז", מקור המושג בהלחם באנגלית של המלים tablet+oid, השימוש המקורי במאה ה-19 בתחום התרופות): זהו הפורמט הנפוץ יותר. הוא בנוי בצורה מוקטנת ונוחה לאחיזה ודפדוף, טורים עם כותרות גדולות בדרך כלל. זהו הפורמט המשמש את העיתונות הפופולרית בעולם. בישראל זהו הפורמט המאפיין את העיתונים "ידיעות אחרונות", "ישראל היום" ו"מעריב"; ובארצות הברית הוא מאפיין עיתונים כגון "ניו יורק פוסט" ו״דיילי ניוז".
ברודשיט (broadsheet): בפורמט זה גודל הדפים כפול מזה של הטבלואיד. בישראל היה פורמט זה מזוהה עם העיתונים "דבר" ו"הארץ", אך החל מ-2007 מודפס "הארץ" בפורמט ברלינר, וחלקים שלו, כמו המוסף הכלכלי TheMarker, מודפסים בפורמט טבלואיד, ואילו "דבר" נסגר ב-1996. היומונים "המודיע" ו"המבשר" נדפסים גם כיום בפורמט זה כסממן שמרני. בארצות הברית הוא מאפיין עיתונים כגון "הניו יורק טיימס", "וושינגטון פוסט" וה"וול סטריט ג'ורנל".
מידי (midi) או ברלינר (berliner): פורמט ביניים. בפורמט זה מודפסים עיתונים רבים באוסטריה ושווייץ; הגארדיאן והארץ החל מ-2005 ו-2007 בהתאמה.
קומפקט (compact): פורמט קטן במקצת מטבלואיד. זהו פורמט חדש יחסית. בבריטניה החל העיתון "The Independent" להופיע בפורמט זה, ואחריו עבר גם העיתון "The Times" לפורמט זה.
לפורמט טבלואיד דימוי של פורמט שנועד לעיתונים עממיים, רבי תפוצה, בעוד שלפורמט ברודשיט דימוי של פורמט שנועד לעיתונים אליטיסטיים. אחד ממקורות ההשפעה על ההבדל הזה היה סוג התחבורה בה השתמשו המעמדות הנמוכים בדרכם לעבודה: הרכבת התחתית או האוטובוס חייבו פורמט קטן. לעומת זאת המעמדות הגבוהים בכרכרה, במונית או ברכב שרד נהוג על ידי נהג פרטי, יכלו להרשות לעצמם לפרוש עיתון על שטח גדול יחסית. דימויים אלה נשחקים בתחילת המאה ה-21 עם התרחבות מעברם של עיתונים לפורמט טבלואיד, הנוח יותר. לשם שמירת הבידול, עברו עיתונים אליטיסטיים בבריטניה לפורמט קומפקט, הקטן מעט מפורמט טבלואיד.
עיתונות אלקטרונית

עיתון אלקטרוני הוא עיתון המופץ באמצעים אלקטרוניים (אתר אינטרנט, דואר אלקטרוני). לעיתונים הכתובים יש, בדרך כלל, גם גרסה אלקטרונית כגון העיתון "ידיעות אחרונות" שהעיתון הדיגיטלי שלו הוא "ynet", אולם, קיימים גם עיתונים אלקטרוניים רבים ללא גרסה כתובה, או פורטלי אינטרנט שמדור החדשות הוא חלק מרכזי בהם. לדוגמה, עיתון "ארשת" או הפורטלים "וואלה!" ו-mako (ובעבר גם "נענע"). לסוג זה של עיתונות ניתן לשייך גם עיתונים של ארגונים המופצים בדואר אלקטרוני או באתרי הארגונים ואשר מיועדים לקדם מוצרים או שירותים מסוימים.
עיתון קיר

עיתון קיר הוא עלון (בין אם מודפס או בכתב יד) אשר נתלה במקום פומבי וכולל מידע או אף מאמרים המובאים לידיעת ציבור מסוים. עיתוני קיר משמשים אמצעי תקשורת במוסדות שונים, לרבות בתי ספר.
עתיד העיתונות

ההתפתחויות הטכנולוגיות האחרונות כגון מהפכת האינטרנט מטילות צל על עתידו של הענף. זרימת המידע החופשית, הפורומים, הטלוויזיה הזמינה, מעלה שאלה בדבר נחיצותו ויעילותו של עיתון מודפס המופיע בשעה קבועה ביום, בזמן שהחדשות הופכות לעיתים קרובות את הידיעות בעיתון לאנכרוניסטיות.
כדרך להתמודדות עם בעיה זו, עיתונים רבים בארץ ובעולם פתחו אתרי אינטרנט, המציגים את מלוא תכולתו של העיתון (למשל אתר "הארץ" ו"כלכליסט"), או חלק ממנה (למשל אתר "ynet" הקשור ב"ידיעות אחרונות"). תכולה זו מוצעת לעיתים חינם, תוך התבססות על הכנסות מפרסום, ולעיתים תמורת תשלום. רוב אתרי האינטרנט בישראל נותנים את המידע השוטף חינם, אך בחלק מהם נדרשת הרשמה או תשלום עבור תכנים מסוימים או עיון בארכיון דוגמה לאתר שבו מנוי דיגיטלי מאפשר גישה לכל התכנים הוא "הארץ", ובחו"ל, העיתון "Wall Street Journal".
ב-2011 טען פרנסיס גארי, ראש הסוכנות לקניין רוחני באו"ם שעד 2040 ייעלמו העיתונים המודפסים בעולם כולו. עם זאת, תחזיות דומות על העלמות עולם הדפוס כולו (למשל כותרת בעיתון מ-1972: "תם העידן הגוטנברגי") התגלו כחסרות שחר.
ראו גם

חופש העיתונות
ניו-ג'ורנליזם
עיתונות מקוונת
תרמית הירח הגדולה
כתב שטח
כתב (מקצוע)
חינמון
עיתונות עברית
עיתונות בישראל
עיתונות ערבית
עיתונות נשים
עיתונות חרדית
מעל לקפל
עיתון רחוב
לקריאה נוספת

רוברט אלבין, כרוניקה של דלדול התבונה: אתיקה בפרקטיקה העיתונאית, הקיבוץ המאוחד, 2004.
מתן סטמרי "זכות הסיקור לדעת" אתר משפט ועסקים (2017).
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, האו"ם נותן דד-ליין: "עיתוני ארצות הברית ייעלמו עד לשנת 2017", באתר nana10‏, 5 באוקטובר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007563889305171  BnF: cb119406699 (data)  GND: 4067510-5  LCCN: sh99001641  LNB: 000068153  NARA: 10642998  NDL: 00571004  NKC: ph115463 
קריאת עיתון משנת 1956
מכירה של עיתונים ברחוב
אישה קוראת עיתון מודרני
אנשים קוראים עיתון מנייר
קריאת עיתון מנייר.
פרדריק השמיני, מלך דנמרק

פרדריק השמיני (בדנית: Frederik VIII, שמו המלא: כריסטיאן פרדריק וילהלם קרל;‏ 3 ביוני 1843 – 12 במאי 1912) היה מלך דנמרק מ-1906 ועד למותו. לפני עלייתו לכס המלוכה בגיל 62, הוא היה נסיך הכתר במשך 43 שנים. במהלך תקופת מלכותו הארוכה של אביו, כריסטיאן התשיעי, הוא הורחק ממוקדי ההשפעה הפוליטיים.
ראשית חייו

פרדריק נולד ב-3 ביוני 1843 בארמון הצהוב שבקופנהגן ועם לידתו הוענק לו התואר הנסיך פרדריק משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ענף זוטר של בית אולדנבורג, שהתייחס לכריסטיאן השלישי, מלך דנמרק, ושבניו שלטו כדוכסים לא ריבוניים בדוכסויות של שלזוויג והולשטיין במשך שמונה דורות, כולל סבו של פרדריק. הוריו של פרדריק היו הנסיך כריסטיאן משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, לימים כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל.
ב-1853, נבחר אביו להיות היורש בכוח של הכתר הדני, בשל העובדה שאמו של פרדריק, לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, הייתה קרובתו של המלך הדני האחרון מהענף הראשי של בית אולדנבורג ובשל העובדה שיורשים אחרים מבית הסן ויתרו על זכויות הירושה שלהם לטובתם של לואיז ושל בעלה. לפיכך, ב-1853 היה פרדריק לנסיך דנמרק.
לאחר שהוא עבר את טקס הקונפירמציה ב-1860, ניתן לפרדריק חינוך צבאי. ב-1863 הוא נשלח ללימודים באוניברסיטת אוקספורד, אך בנובמבר אותה שנה, כאשר עלה אביו לכס המלכות, הוא הפך להיות נסיך הכתר ושב לדנמרק.
כנסיך הכתר של דנמרק, ניתן לו מושב במועצת המלוכה ולאחר מכן הוא סייע לאביו בתפקידים ממשלתיים שונים. ב-1864 הוא לקח חלק במלחמת שלזוויג השנייה כנגד אוסטריה ופרוסיה.
נישואים

לואיזה, נסיכת הסן-קאסל שאפה שבנה הבכור יינשא כפי שעשו שתי בנותיה, אלכסנדרה ודאגמאר. למלכה ויקטוריה היו אז שתי בנות שעדיין לא היו נשואות, הלנה ולואיז ואמו של פרדריק ניסתה להשיאו לאחת מהן. אף על פי כן, ויקטוריה לא הייתה מעוניינת שבנותיו תינשאנה לנסיכי כתר של ממלכות זרות, שכן כך הן היו נאלצות לחיות מחוץ לבריטניה. היא העדיפה נסיכים גרמנים שהיו יכולים להקים את ביתם בבריטניה. בנוסף, ויקטוריה הייתה תמיד פרו-גרמנית וברית נוספת עם דנמרק (אחותו של פרדריק, אלכסנדרה, הייתה נשואה לבנה הבכור של המלכה ויקטוריה, הנסיך מוויילס), לא הייתה מתאימה לאינטרסים שלה בגרמניה.
ביולי 1868 התארס פרדריק עם לוביסה, נסיכת שוודיה, בתו בת ה-17 של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה. משפחתה של לוביסה הייתה מקושרת בקשרי נישואים לנפוליאון בונפרטה. היא השתייכה לשושלת ברנדוט, שמלכה בשוודיה מאז 1818, כאשר מייסדה, ז'אן בפטיסט ברנדוט, אחד מהגנרלים של נפוליאון, שב-1810 נבחר להיות נסיך הכתר השוודי וב-1818 עלה לכס המלוכה כקרל הארבעה עשר. הוא נשא לאישה את דזירה קלארי, שהייתה קודם לכן מאורסת לקיסר הצרפתי. בנו של קרל הארבעה עשר, אוסקר הראשון, מלך שוודיה, נשא לאישה את ז'וזפין מלוכטנברג, נכדתה של אשתו הראשונה של נפוליאון, ז'וזפין דה בוארנה. אוסקר הראשון וז'וזפין מלוכטנברג היו סבה וסבתה של לוביסה מצד אביה.
הנישואים בין פרדריק לבין לוביסה הוצעו כצעד ליצירת יחסי ידידות בין דנמרק לבין שוודיה. שתי המדינות היו ביחסים מתוחים לאחר ששוודיה לא סייעה לדנמרק במהלך המלחמה נגד פרוסיה ואוסטריה בשנת 1864. פרדריק ולוביסה נפגשו לראשונה ב-1862, אך ב-1868 הוזמן פרדריק לשוודיה כדי להכיר את כלתו לעתיד והפגישה בין השניים תוארה כמוצלחת. השניים התארסו באותה שנה. לוביסה הייתה הנסיכה השוודית הראשונה שנישאה לבן למשפחת המלוכה הדנית מאז ימי הביניים והנישואים התקבלו בברכה בכל שלוש הממלכות הסקנדיניביות כסמל של אחדות.
טקס הנישואים נערך בארמון המלכותי בסטוקהולם ב-28 ביולי 1869. הזוג התגורר בארמון אמיליאנבורג בקופנהגן ואת תקופות הקיץ הוא בילה בארמון שרלוטנלונד שמצפון לעיר. הם הביאו לעולם ארבעה בנים וארבע בנות. חיי הנישואים של פרדריק ולוביסה לא היו מאושרים, למרות שלעובדה זו לא הייתה השפעה על היחסים בין שתי המדינות.
מלך

עם מות אביו ב-29 בינואר 1906 עלה פרדריק לכס המלוכה כפרדריק השמיני. הוא היה אז בן 62 לאחר שהיה נסיך הכתר במשך 43 שנים. באופנים רבים היה פרדריק שליט ליברלי שסייע יותר למערכת הפרלמנטרית החדשה בדנמרק בהשוואה לאביו. בשל העובדה שהוא עלה לכס המלוכה בגיל מאוחר יחסית, נותרו לו שנים מעטות להפגין את יכולתו ובריאותו הייתה רופפת.
מותו

בשובו ממסע מניס, עצר פרדריק בהמבורג, שם התאכסן במלון המבורגר הוף. ב-12 במאי 1912, בערב הגעתו לעיר, יצא פרדריק השמיני להליכה בטיילת יונגפרנסטיג, שם התעלף והתמוטט על ספסל בגן ציבורי ומת. הוא התגלה על ידי שוטר שלקח אותו לבית חולים שם הוכרז מותו. סיבת המוות הוכרזה כהתקפת שיתוק. הוא נקבר בקתדרלת רוסקילדה שליד קופנהגן. משפחות המלוכה של דנמרק, נורווגיה, בלגיה, ולוקסמבורג נמנות עם צאצאיו.
משפחתו

ב-28 ביולי 1869 התחתן פרדריק עם לוביסה, נסיכת שוודיה, בתם של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה ולואיזה, נסיכת הולנד, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק (1870–1947).
הוקון השביעי, מלך נורווגיה (1872–1957).
לואיז, נסיכת דנמרק (1875–1906).
האראלד, נסיך דנמרק (1876–1949).
אינגבורג, נסיכת דנמרק (1878–1958).
תירה, נסיכת דנמרק (1880–1945).
גוסטב, נסיך דנמרק (1887–1944).
דאגמאר לואיז, נסיכת דנמרק (1890–1961).
הרוהיקו קורודה

הרוהיקו קורודה (ביפנית: 黒田 東彦; נולד ב-25 באוקטובר 1944) הוא כלכלן יפני, אשר כיהן כנגיד הבנק המרכזי של יפן בשנים 2013–2023. קודם לכן כיהן במגוון תפקידים בממשל היפני, בהם נשיא הבנק לפיתוח אסיה.
ביוגרפיה

בשנת 1963 החל קורודה בלימודי משפטים באוניברסיטת טוקיו אותם סיים בשנת 1967, כשהוא עובר בהצטיינות את בחינות ההסמכה עוד קודם סיום לימודיו. לאחר מכן הצטרף למשרד האוצר במסגרת פרויקט ממשלתי אשר מימן לו לימודי כלכלה באוניברסיטת אוקספורד אותן למד בין השנים 1969–1971.
הוא המשיך בתפקידים שונים במשרד האוצר, והגיע לשיאו בתפקיד סגן שר האוצר לעניינים בין-לאומיים (1999–2003). בינואר 2003 התפטר מממשרד האוצר לטובת מינוי ליועץ מיוחד לממשלה במרץ 2003. בשנים 2003–2005 כיהן כנשיא הבנק לפיתוח אסיה.
הערות שוליים

↑   האקונומיסט, יפן מפנה גב למסורת ובוחרת ביציבות: בצעד חסר תקדים, נגיד הבנק המרכזי נבחר לכהונה שנייה, באתר TheMarker‏, 25 בפברואר 2018
↑  רויטרס, ‏דיווח: הנגיד הבא של יפן - נשיא הבנק האסיאני לפיתוח הרוהיקו קורודה, באתר גלובס, 25 בפברואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  CiNii: DA00682647  GND: 171923928  ISNI: 0000 0000 8460 8603  LCCN: n81060799  NDL: 00111966  NLK: KAC200411329  VIAF: 108462832   WorldCat (עם VIAF): 108462832