נשיא צרפת
רשימת נשיאים > הרפובליקה הצרפתית החמישית (1958-)

מרכז-שמאל (המפלגה הסוציאליסטית)

     מרכז (הרפובליקה בתנועה!)

     מרכז-ימין (מרכז דמוקרטי, רפובליקנים עצמאיים, המפלגה הרפובליקנית, האיחוד לדמוקרטיה צרפתית)

     גאוליסטי (איחוד למען הרפובליקה החדשה, איגוד הדמוקרטים למען הרפובליקה)

     ניאו-גאוליסטי (עצרת למען הרפובליקה, איגוד למען תנועה עממית, האיחוד למען תנועה עממית)
| נשיא> מס. | נשיא> דיוקן | נשיא> שם (לידה–מוות) | תקופת כהונה> נכנס לתפקיד | תקופת כהונה> עזב את התפקיד | תקופת כהונה> זמן בתפקיד | מפלגה פוליטית |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 18 |  | שארל דה גול Charles de Gaulle (1890–1970) | 8 בינואר 1959 | 28 באפריל 1969 (התפטר) | 10 שנים, 110 ימים | איחוד למען הרפובליקה החדשה (שונה שם המפלגה לאיגוד הדמוקרטים למען הרפובליקה החמישית ב-1967) |
| 18 |  | שארל דה גול Charles de Gaulle (1890–1970) | מנהיגם של כוחות צרפת החופשית, 1940–1944. נשיא ממשלת מעבר, 1944–1946. מונה כנשיא המועצה על-ידי רנה קוטי במאי 1958, כדי לפתור את המשבר של מלחמת העצמאות של אלג'יריה. נבחר בקלות לנשיאות בבחירות של 1958 במכללה לבחירות, הוא נכנס לתפקידו בחודש שלאחר מכן; לאחר ששינה את נוהל הבחירות לנשיאות במשאל העם של 1962, הוא נבחר שוב על-ידי זכות בחירה כללית בבחירות של 1965. הקים את כוח ההרתעה ב-1961. הוא חתם על הסכם האליזה ב-1963, בכך החל בבניית שיתוף פעולה צרפתי-גרמני, מפתח לאינטגרציה האירופית. ב-1966, הוא הוציא את צרפת מהפיקוד הצבאי המשולב של נאט"ו ושלח אנשי צבא אמריקאים שהוצבו על אדמת צרפת הביתה. תמך בריבונות קוויבק. התמודד עם התסיסה האזרחית במאי 68. התפטר בעקבות כישלון משאל העם על אזורייזציה ב-1969. | מנהיגם של כוחות צרפת החופשית, 1940–1944. נשיא ממשלת מעבר, 1944–1946. מונה כנשיא המועצה על-ידי רנה קוטי במאי 1958, כדי לפתור את המשבר של מלחמת העצמאות של אלג'יריה. נבחר בקלות לנשיאות בבחירות של 1958 במכללה לבחירות, הוא נכנס לתפקידו בחודש שלאחר מכן; לאחר ששינה את נוהל הבחירות לנשיאות במשאל העם של 1962, הוא נבחר שוב על-ידי זכות בחירה כללית בבחירות של 1965. הקים את כוח ההרתעה ב-1961. הוא חתם על הסכם האליזה ב-1963, בכך החל בבניית שיתוף פעולה צרפתי-גרמני, מפתח לאינטגרציה האירופית. ב-1966, הוא הוציא את צרפת מהפיקוד הצבאי המשולב של נאט"ו ושלח אנשי צבא אמריקאים שהוצבו על אדמת צרפת הביתה. תמך בריבונות קוויבק. התמודד עם התסיסה האזרחית במאי 68. התפטר בעקבות כישלון משאל העם על אזורייזציה ב-1969. | מנהיגם של כוחות צרפת החופשית, 1940–1944. נשיא ממשלת מעבר, 1944–1946. מונה כנשיא המועצה על-ידי רנה קוטי במאי 1958, כדי לפתור את המשבר של מלחמת העצמאות של אלג'יריה. נבחר בקלות לנשיאות בבחירות של 1958 במכללה לבחירות, הוא נכנס לתפקידו בחודש שלאחר מכן; לאחר ששינה את נוהל הבחירות לנשיאות במשאל העם של 1962, הוא נבחר שוב על-ידי זכות בחירה כללית בבחירות של 1965. הקים את כוח ההרתעה ב-1961. הוא חתם על הסכם האליזה ב-1963, בכך החל בבניית שיתוף פעולה צרפתי-גרמני, מפתח לאינטגרציה האירופית. ב-1966, הוא הוציא את צרפת מהפיקוד הצבאי המשולב של נאט"ו ושלח אנשי צבא אמריקאים שהוצבו על אדמת צרפת הביתה. תמך בריבונות קוויבק. התמודד עם התסיסה האזרחית במאי 68. התפטר בעקבות כישלון משאל העם על אזורייזציה ב-1969. | מנהיגם של כוחות צרפת החופשית, 1940–1944. נשיא ממשלת מעבר, 1944–1946. מונה כנשיא המועצה על-ידי רנה קוטי במאי 1958, כדי לפתור את המשבר של מלחמת העצמאות של אלג'יריה. נבחר בקלות לנשיאות בבחירות של 1958 במכללה לבחירות, הוא נכנס לתפקידו בחודש שלאחר מכן; לאחר ששינה את נוהל הבחירות לנשיאות במשאל העם של 1962, הוא נבחר שוב על-ידי זכות בחירה כללית בבחירות של 1965. הקים את כוח ההרתעה ב-1961. הוא חתם על הסכם האליזה ב-1963, בכך החל בבניית שיתוף פעולה צרפתי-גרמני, מפתח לאינטגרציה האירופית. ב-1966, הוא הוציא את צרפת מהפיקוד הצבאי המשולב של נאט"ו ושלח אנשי צבא אמריקאים שהוצבו על אדמת צרפת הביתה. תמך בריבונות קוויבק. התמודד עם התסיסה האזרחית במאי 68. התפטר בעקבות כישלון משאל העם על אזורייזציה ב-1969. |

| — |  | אלן פוהר (בפועל) Alain Poher (1909–1996) | 28 באפריל 1969 | 20 ביוני 1969 | 53 ימים | מרכז דמוקרטי |
| — |  | אלן פוהר (בפועל) Alain Poher (1909–1996) | נשיא זמני של צרפת, כנשיא הסנאט. התמודד בבחירות של 1969 אך הובס על-ידי ז'ורז' פומפידו. | נשיא זמני של צרפת, כנשיא הסנאט. התמודד בבחירות של 1969 אך הובס על-ידי ז'ורז' פומפידו. | נשיא זמני של צרפת, כנשיא הסנאט. התמודד בבחירות של 1969 אך הובס על-ידי ז'ורז' פומפידו. | נשיא זמני של צרפת, כנשיא הסנאט. התמודד בבחירות של 1969 אך הובס על-ידי ז'ורז' פומפידו. |

| 19 |  | ז'ורז' פומפידו Georges Pompidou (1911–1974) | 20 ביוני 1969 | 2 באפריל 1974 (מת בכהונתו) | 4 שנים, 286 ימים | איחוד למען הרפובליקה החדשה |
| 19 |  | ז'ורז' פומפידו Georges Pompidou (1911–1974) | ראש הממשלה תחת שארל דה גול, 1962–1968. נבחר לנשיאות בבחירות של 1969 נגד אלן פוהר הנוטה למרכז. תמך במודרניזציה ותיעוש כלכליים, בעיקר באמצעות פרויקט הרכבת המהירה TGV. התמודד עם משבר האנרגיה העולמי ב-1973. מת בתפקידו מסוג של סרטן, שנתיים לפני סיום כהונתו. | ראש הממשלה תחת שארל דה גול, 1962–1968. נבחר לנשיאות בבחירות של 1969 נגד אלן פוהר הנוטה למרכז. תמך במודרניזציה ותיעוש כלכליים, בעיקר באמצעות פרויקט הרכבת המהירה TGV. התמודד עם משבר האנרגיה העולמי ב-1973. מת בתפקידו מסוג של סרטן, שנתיים לפני סיום כהונתו. | ראש הממשלה תחת שארל דה גול, 1962–1968. נבחר לנשיאות בבחירות של 1969 נגד אלן פוהר הנוטה למרכז. תמך במודרניזציה ותיעוש כלכליים, בעיקר באמצעות פרויקט הרכבת המהירה TGV. התמודד עם משבר האנרגיה העולמי ב-1973. מת בתפקידו מסוג של סרטן, שנתיים לפני סיום כהונתו. | ראש הממשלה תחת שארל דה גול, 1962–1968. נבחר לנשיאות בבחירות של 1969 נגד אלן פוהר הנוטה למרכז. תמך במודרניזציה ותיעוש כלכליים, בעיקר באמצעות פרויקט הרכבת המהירה TGV. התמודד עם משבר האנרגיה העולמי ב-1973. מת בתפקידו מסוג של סרטן, שנתיים לפני סיום כהונתו. |

| — |  | אלן פוהר (בפועל) Alain Poher (1909–1996) | 2 באפריל 1974 | 27 במאי 1974 | 55 ימים | מרכז דמוקרטי |
| — |  | אלן פוהר (בפועל) Alain Poher (1909–1996) | נשיא זמני שנית של צרפת, כנשיא הסנאט. לא התמודד בבחירות של 1974. | נשיא זמני שנית של צרפת, כנשיא הסנאט. לא התמודד בבחירות של 1974. | נשיא זמני שנית של צרפת, כנשיא הסנאט. לא התמודד בבחירות של 1974. | נשיא זמני שנית של צרפת, כנשיא הסנאט. לא התמודד בבחירות של 1974. |

| 20 |  | ואלרי ז'יסקר ד'אסטן Valéry Giscard d'Estaing (1926–2020) | 27 במאי 1974 | 21 במאי 1981 | 6 שנים, 359 ימים | רפובליקנים עצמאיים (השם שונה למפלגה הרפובליקנית ב-1977) (בתוך האיחוד לדמוקרטיה צרפתית מ-1978) |
| 20 |  | ואלרי ז'יסקר ד'אסטן Valéry Giscard d'Estaing (1926–2020) | מייסד מפלגת רפובליקנים עצמאיים ולאחר מכן האיחוד לדמוקרטיה צרפתית במאמציו לאחד את מרכז-ימין. שירת במספר ממשלות גאוליסטיות. נבחר בדוחק בבחירות של 1974, הוא יזם רפורמות רבות, כולל הורדת גיל הבגרות האזרחית מ-21 ל-18 ולגליזציה של הפלות. עד מהרה הוא התמודד עם משבר כלכלי עולמי ואבטלה גוברת. אף על פי שהסקרים הראשוניים נתנו לו יתרון, הוא הובס בבחירות של 1981 על-ידי פרנסואה מיטראן, בין השאר בגלל חוסר איחוד בימין. | מייסד מפלגת רפובליקנים עצמאיים ולאחר מכן האיחוד לדמוקרטיה צרפתית במאמציו לאחד את מרכז-ימין. שירת במספר ממשלות גאוליסטיות. נבחר בדוחק בבחירות של 1974, הוא יזם רפורמות רבות, כולל הורדת גיל הבגרות האזרחית מ-21 ל-18 ולגליזציה של הפלות. עד מהרה הוא התמודד עם משבר כלכלי עולמי ואבטלה גוברת. אף על פי שהסקרים הראשוניים נתנו לו יתרון, הוא הובס בבחירות של 1981 על-ידי פרנסואה מיטראן, בין השאר בגלל חוסר איחוד בימין. | מייסד מפלגת רפובליקנים עצמאיים ולאחר מכן האיחוד לדמוקרטיה צרפתית במאמציו לאחד את מרכז-ימין. שירת במספר ממשלות גאוליסטיות. נבחר בדוחק בבחירות של 1974, הוא יזם רפורמות רבות, כולל הורדת גיל הבגרות האזרחית מ-21 ל-18 ולגליזציה של הפלות. עד מהרה הוא התמודד עם משבר כלכלי עולמי ואבטלה גוברת. אף על פי שהסקרים הראשוניים נתנו לו יתרון, הוא הובס בבחירות של 1981 על-ידי פרנסואה מיטראן, בין השאר בגלל חוסר איחוד בימין. | מייסד מפלגת רפובליקנים עצמאיים ולאחר מכן האיחוד לדמוקרטיה צרפתית במאמציו לאחד את מרכז-ימין. שירת במספר ממשלות גאוליסטיות. נבחר בדוחק בבחירות של 1974, הוא יזם רפורמות רבות, כולל הורדת גיל הבגרות האזרחית מ-21 ל-18 ולגליזציה של הפלות. עד מהרה הוא התמודד עם משבר כלכלי עולמי ואבטלה גוברת. אף על פי שהסקרים הראשוניים נתנו לו יתרון, הוא הובס בבחירות של 1981 על-ידי פרנסואה מיטראן, בין השאר בגלל חוסר איחוד בימין. |

| 21 |  | פרנסואה מיטראן François Mitterrand (1916–1996) | 21 במאי 1981 | 17 במאי 1995 | 13 שנים, 361 ימים | המפלגה הסוציאליסטית |
| 21 |  | פרנסואה מיטראן François Mitterrand (1916–1996) | מועמד של השמאל המאוחד בבחירות 1965, ייסד את המפלגה הסוציאליסטית ב-1971. לאחר שהפסיק בדוחק ב-1974, לבסוף נבחר ב-1981. מיטראן פיקח על סדרה של יצירות גדולות, הידועה שבהן היא פירמידת מוזיאון הלובר. הוא יזם את ביטול עונש המוות. לאחר ניצחון ימין בבחירות למחוקקים ב-1986, הוא מינה את ז'אק שיראק לראש ממשלה, כך החל את הקוהביטציה הממשלתית הראשונה. נבחר שוב בבחירות של 1988 מול שיראק, נכפה עליו לעשות קוהביטציה עם אדואר באלאדור. הוא פרש ב-1995 לאחר סיום כהונתו השנייה. הוא היה הנשיא השמאלני הראשון של הרפובליקה החמישית; כהונתו הנשיאותית הייתה הארוכה ביותר בכל רפובליקה צרפתית. | מועמד של השמאל המאוחד בבחירות 1965, ייסד את המפלגה הסוציאליסטית ב-1971. לאחר שהפסיק בדוחק ב-1974, לבסוף נבחר ב-1981. מיטראן פיקח על סדרה של יצירות גדולות, הידועה שבהן היא פירמידת מוזיאון הלובר. הוא יזם את ביטול עונש המוות. לאחר ניצחון ימין בבחירות למחוקקים ב-1986, הוא מינה את ז'אק שיראק לראש ממשלה, כך החל את הקוהביטציה הממשלתית הראשונה. נבחר שוב בבחירות של 1988 מול שיראק, נכפה עליו לעשות קוהביטציה עם אדואר באלאדור. הוא פרש ב-1995 לאחר סיום כהונתו השנייה. הוא היה הנשיא השמאלני הראשון של הרפובליקה החמישית; כהונתו הנשיאותית הייתה הארוכה ביותר בכל רפובליקה צרפתית. | מועמד של השמאל המאוחד בבחירות 1965, ייסד את המפלגה הסוציאליסטית ב-1971. לאחר שהפסיק בדוחק ב-1974, לבסוף נבחר ב-1981. מיטראן פיקח על סדרה של יצירות גדולות, הידועה שבהן היא פירמידת מוזיאון הלובר. הוא יזם את ביטול עונש המוות. לאחר ניצחון ימין בבחירות למחוקקים ב-1986, הוא מינה את ז'אק שיראק לראש ממשלה, כך החל את הקוהביטציה הממשלתית הראשונה. נבחר שוב בבחירות של 1988 מול שיראק, נכפה עליו לעשות קוהביטציה עם אדואר באלאדור. הוא פרש ב-1995 לאחר סיום כהונתו השנייה. הוא היה הנשיא השמאלני הראשון של הרפובליקה החמישית; כהונתו הנשיאותית הייתה הארוכה ביותר בכל רפובליקה צרפתית. | מועמד של השמאל המאוחד בבחירות 1965, ייסד את המפלגה הסוציאליסטית ב-1971. לאחר שהפסיק בדוחק ב-1974, לבסוף נבחר ב-1981. מיטראן פיקח על סדרה של יצירות גדולות, הידועה שבהן היא פירמידת מוזיאון הלובר. הוא יזם את ביטול עונש המוות. לאחר ניצחון ימין בבחירות למחוקקים ב-1986, הוא מינה את ז'אק שיראק לראש ממשלה, כך החל את הקוהביטציה הממשלתית הראשונה. נבחר שוב בבחירות של 1988 מול שיראק, נכפה עליו לעשות קוהביטציה עם אדואר באלאדור. הוא פרש ב-1995 לאחר סיום כהונתו השנייה. הוא היה הנשיא השמאלני הראשון של הרפובליקה החמישית; כהונתו הנשיאותית הייתה הארוכה ביותר בכל רפובליקה צרפתית. |

| 22 |  | ז'אק שיראק Jacques Chirac (1932–2019) | 17 במאי 1995 | 16 במאי 2007 | 11 שנים, 364 ימים | עצרת למען הרפובליקה (עד 2002) האיגוד למען תנועה עממית (מ-2002) |
| 22 |  | ז'אק שיראק Jacques Chirac (1932–2019) | ראש ממשלה בשנים 1974–1976; עם התפטרותו, ייסד את עצרת למען הרפובליקה. הודח בסבב הראשון של הבחירות של 1981, כיהן שוב לראש ממשלה בשנים 1986–1988. הפסיד בבחירות של 1988, נבחר ב-1995. הוא עסק ברפורמות חברתיות כדי להתמודד עם "שבר חברתי". ב-1997, הוא פיזר את האספה הלאומית; ניצחון שמאל בבחירות לחקיקה ב-1997 כפתה עליו למנות את ליונל ז'וספן לראש ממשלה למשך חמש שנים בקוהביטציה. כהונת הנשיא צומצמה משבע לחמש שנים לאחר אישור במשאל עם. ב-2002, נבחר בקלות שוב מול ז'אן-מארי לה פן. שלח כוחות לאפגניסטן, אך התנגד למלחמת עיראק. סירב להתמודד לכהונה שלישית ב-2007 ופרש מהחיים הפוליטיים. | ראש ממשלה בשנים 1974–1976; עם התפטרותו, ייסד את עצרת למען הרפובליקה. הודח בסבב הראשון של הבחירות של 1981, כיהן שוב לראש ממשלה בשנים 1986–1988. הפסיד בבחירות של 1988, נבחר ב-1995. הוא עסק ברפורמות חברתיות כדי להתמודד עם "שבר חברתי". ב-1997, הוא פיזר את האספה הלאומית; ניצחון שמאל בבחירות לחקיקה ב-1997 כפתה עליו למנות את ליונל ז'וספן לראש ממשלה למשך חמש שנים בקוהביטציה. כהונת הנשיא צומצמה משבע לחמש שנים לאחר אישור במשאל עם. ב-2002, נבחר בקלות שוב מול ז'אן-מארי לה פן. שלח כוחות לאפגניסטן, אך התנגד למלחמת עיראק. סירב להתמודד לכהונה שלישית ב-2007 ופרש מהחיים הפוליטיים. | ראש ממשלה בשנים 1974–1976; עם התפטרותו, ייסד את עצרת למען הרפובליקה. הודח בסבב הראשון של הבחירות של 1981, כיהן שוב לראש ממשלה בשנים 1986–1988. הפסיד בבחירות של 1988, נבחר ב-1995. הוא עסק ברפורמות חברתיות כדי להתמודד עם "שבר חברתי". ב-1997, הוא פיזר את האספה הלאומית; ניצחון שמאל בבחירות לחקיקה ב-1997 כפתה עליו למנות את ליונל ז'וספן לראש ממשלה למשך חמש שנים בקוהביטציה. כהונת הנשיא צומצמה משבע לחמש שנים לאחר אישור במשאל עם. ב-2002, נבחר בקלות שוב מול ז'אן-מארי לה פן. שלח כוחות לאפגניסטן, אך התנגד למלחמת עיראק. סירב להתמודד לכהונה שלישית ב-2007 ופרש מהחיים הפוליטיים. | ראש ממשלה בשנים 1974–1976; עם התפטרותו, ייסד את עצרת למען הרפובליקה. הודח בסבב הראשון של הבחירות של 1981, כיהן שוב לראש ממשלה בשנים 1986–1988. הפסיד בבחירות של 1988, נבחר ב-1995. הוא עסק ברפורמות חברתיות כדי להתמודד עם "שבר חברתי". ב-1997, הוא פיזר את האספה הלאומית; ניצחון שמאל בבחירות לחקיקה ב-1997 כפתה עליו למנות את ליונל ז'וספן לראש ממשלה למשך חמש שנים בקוהביטציה. כהונת הנשיא צומצמה משבע לחמש שנים לאחר אישור במשאל עם. ב-2002, נבחר בקלות שוב מול ז'אן-מארי לה פן. שלח כוחות לאפגניסטן, אך התנגד למלחמת עיראק. סירב להתמודד לכהונה שלישית ב-2007 ופרש מהחיים הפוליטיים. |

| 23 |  | ניקולא סרקוזי Nicolas Sarkozy (1955–) | 16 במאי 2007 | 15 במאי 2012 | 4 שנים, 365 ימים | האיגוד למען תנועה עממית |
| 23 |  | ניקולא סרקוזי Nicolas Sarkozy (1955–) | כיהן בתפקידי שר רבים, בין השנים 1993–1995 ו-2002–2007. נבחר בקלות למנהיגה של האיגוד למען תנועה עממית ב-2004. נבחר לנשיאות ב-2007 לאחר שהביס את סגולן רויאל הסוציאליסטית. מיד לאחר שלקח את המשרה, הוא הציג מדיניות פיסקלית חדשה וחוקים אחרים כדי להתמודד עם הגירה בלתי חוקית ורצידיביזם. נשיא מועצת האיחוד האירופי, הוא הגן על אמנת ליסבון ותיווך במלחמת גאורגיה–רוסיה; הציג את צרפת לפיקוד צבאי משולב של נאט"ו, נשיאה של ה-G8 ו-G20 בשנת 2011. ברמה הלאומית הוא התמודד עם משבר כלכלי והשלכותיו. בעקבות הרפורמה החוקתית ב-2008, הוא היה לנשיא הראשון של צרפת מאז לואי-נפוליאון בונפרטה לנאום בקונגרס ורסאי ב-22 ביוני 2009. הוא הציג רפורמות בחינוך ובפנסיה, שלח כוחות אל לוב (מבצע הרמטן) ב-2011. הפסיד בדוחק במחזור הבחירות של 2012. | כיהן בתפקידי שר רבים, בין השנים 1993–1995 ו-2002–2007. נבחר בקלות למנהיגה של האיגוד למען תנועה עממית ב-2004. נבחר לנשיאות ב-2007 לאחר שהביס את סגולן רויאל הסוציאליסטית. מיד לאחר שלקח את המשרה, הוא הציג מדיניות פיסקלית חדשה וחוקים אחרים כדי להתמודד עם הגירה בלתי חוקית ורצידיביזם. נשיא מועצת האיחוד האירופי, הוא הגן על אמנת ליסבון ותיווך במלחמת גאורגיה–רוסיה; הציג את צרפת לפיקוד צבאי משולב של נאט"ו, נשיאה של ה-G8 ו-G20 בשנת 2011. ברמה הלאומית הוא התמודד עם משבר כלכלי והשלכותיו. בעקבות הרפורמה החוקתית ב-2008, הוא היה לנשיא הראשון של צרפת מאז לואי-נפוליאון בונפרטה לנאום בקונגרס ורסאי ב-22 ביוני 2009. הוא הציג רפורמות בחינוך ובפנסיה, שלח כוחות אל לוב (מבצע הרמטן) ב-2011. הפסיד בדוחק במחזור הבחירות של 2012. | כיהן בתפקידי שר רבים, בין השנים 1993–1995 ו-2002–2007. נבחר בקלות למנהיגה של האיגוד למען תנועה עממית ב-2004. נבחר לנשיאות ב-2007 לאחר שהביס את סגולן רויאל הסוציאליסטית. מיד לאחר שלקח את המשרה, הוא הציג מדיניות פיסקלית חדשה וחוקים אחרים כדי להתמודד עם הגירה בלתי חוקית ורצידיביזם. נשיא מועצת האיחוד האירופי, הוא הגן על אמנת ליסבון ותיווך במלחמת גאורגיה–רוסיה; הציג את צרפת לפיקוד צבאי משולב של נאט"ו, נשיאה של ה-G8 ו-G20 בשנת 2011. ברמה הלאומית הוא התמודד עם משבר כלכלי והשלכותיו. בעקבות הרפורמה החוקתית ב-2008, הוא היה לנשיא הראשון של צרפת מאז לואי-נפוליאון בונפרטה לנאום בקונגרס ורסאי ב-22 ביוני 2009. הוא הציג רפורמות בחינוך ובפנסיה, שלח כוחות אל לוב (מבצע הרמטן) ב-2011. הפסיד בדוחק במחזור הבחירות של 2012. | כיהן בתפקידי שר רבים, בין השנים 1993–1995 ו-2002–2007. נבחר בקלות למנהיגה של האיגוד למען תנועה עממית ב-2004. נבחר לנשיאות ב-2007 לאחר שהביס את סגולן רויאל הסוציאליסטית. מיד לאחר שלקח את המשרה, הוא הציג מדיניות פיסקלית חדשה וחוקים אחרים כדי להתמודד עם הגירה בלתי חוקית ורצידיביזם. נשיא מועצת האיחוד האירופי, הוא הגן על אמנת ליסבון ותיווך במלחמת גאורגיה–רוסיה; הציג את צרפת לפיקוד צבאי משולב של נאט"ו, נשיאה של ה-G8 ו-G20 בשנת 2011. ברמה הלאומית הוא התמודד עם משבר כלכלי והשלכותיו. בעקבות הרפורמה החוקתית ב-2008, הוא היה לנשיא הראשון של צרפת מאז לואי-נפוליאון בונפרטה לנאום בקונגרס ורסאי ב-22 ביוני 2009. הוא הציג רפורמות בחינוך ובפנסיה, שלח כוחות אל לוב (מבצע הרמטן) ב-2011. הפסיד בדוחק במחזור הבחירות של 2012. |

| 24 |  | פרנסואה הולנד François Hollande (1954–) | 15 במאי 2012 | 14 במאי 2017 | 4 שנים, 364 ימים | המפלגה הסוציאליסטית |
| 24 |  | פרנסואה הולנד François Hollande (1954–) | כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה הסוציאליסטית בשנים 1997–2008 ונשיא המועצה הכללית של קורז בשנים 2008–2012. נבחר בשנת 2012 לאחר שניצח את ניקולא סרקוזי. הוא הפך נישואים חד מיניים לחוקיים ומנדטים כפולים מוגבלים. התערב צבאית במאלי (מבצע סרווה), ברפובליקה המרכז אפריקאית (מבצע סנגריס) ובעיראק וסוריה (מבצע צ'מל). פריז ספגה מתקפות איסלמיות טיררוסטיות בינואר 2015 ו-נובמבר 2015. כמו גם ניס ביולי 2016. אירח את ועידת האו"ם לשינוי האקלים לשנת 2015. לא ניסה להיבחר שוב בבחירות של 2017, אשר הסקרים הראו שהוא צפוי להפסיד בסבב הראשון. | כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה הסוציאליסטית בשנים 1997–2008 ונשיא המועצה הכללית של קורז בשנים 2008–2012. נבחר בשנת 2012 לאחר שניצח את ניקולא סרקוזי. הוא הפך נישואים חד מיניים לחוקיים ומנדטים כפולים מוגבלים. התערב צבאית במאלי (מבצע סרווה), ברפובליקה המרכז אפריקאית (מבצע סנגריס) ובעיראק וסוריה (מבצע צ'מל). פריז ספגה מתקפות איסלמיות טיררוסטיות בינואר 2015 ו-נובמבר 2015. כמו גם ניס ביולי 2016. אירח את ועידת האו"ם לשינוי האקלים לשנת 2015. לא ניסה להיבחר שוב בבחירות של 2017, אשר הסקרים הראו שהוא צפוי להפסיד בסבב הראשון. | כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה הסוציאליסטית בשנים 1997–2008 ונשיא המועצה הכללית של קורז בשנים 2008–2012. נבחר בשנת 2012 לאחר שניצח את ניקולא סרקוזי. הוא הפך נישואים חד מיניים לחוקיים ומנדטים כפולים מוגבלים. התערב צבאית במאלי (מבצע סרווה), ברפובליקה המרכז אפריקאית (מבצע סנגריס) ובעיראק וסוריה (מבצע צ'מל). פריז ספגה מתקפות איסלמיות טיררוסטיות בינואר 2015 ו-נובמבר 2015. כמו גם ניס ביולי 2016. אירח את ועידת האו"ם לשינוי האקלים לשנת 2015. לא ניסה להיבחר שוב בבחירות של 2017, אשר הסקרים הראו שהוא צפוי להפסיד בסבב הראשון. | כיהן כמזכיר ראשון של המפלגה הסוציאליסטית בשנים 1997–2008 ונשיא המועצה הכללית של קורז בשנים 2008–2012. נבחר בשנת 2012 לאחר שניצח את ניקולא סרקוזי. הוא הפך נישואים חד מיניים לחוקיים ומנדטים כפולים מוגבלים. התערב צבאית במאלי (מבצע סרווה), ברפובליקה המרכז אפריקאית (מבצע סנגריס) ובעיראק וסוריה (מבצע צ'מל). פריז ספגה מתקפות איסלמיות טיררוסטיות בינואר 2015 ו-נובמבר 2015. כמו גם ניס ביולי 2016. אירח את ועידת האו"ם לשינוי האקלים לשנת 2015. לא ניסה להיבחר שוב בבחירות של 2017, אשר הסקרים הראו שהוא צפוי להפסיד בסבב הראשון. |

| 25 |  | עמנואל מקרון Emmanuel Macron (1977–) | 14 במאי 2017 | מכהן (הכהונה מסתיימת במאי 2027) | 5 שנים, 45 ימים | רנסאנס |
| 25 |  | עמנואל מקרון Emmanuel Macron (1977–) | כיהן כסגן המזכיר הכללי של אליזה בשנים 2012–2014 ושר הכלכלה, התעשייה והדיגיטל בשנים 2014–2016. הביס בקלות את מארין לה פן בבחירות של 2017 בהן התמודד כאיש מרכז במפה הפוליטית. הנשיא הצעיר ביותר בהיסטוריה של צרפת. נתקל בהפגנות מסיביות, בעיקר מחאת האפודים הצהובים, מאז 2018 על אוריינטציות המדיניות וסגנון הממשל שלו. אירח את פסגת ה-G7 2019. התמודד עם מגפת הקורונה. ב-2022, נבחר שוב ברוב גדול נגד לה פן בקרב חוזר. | כיהן כסגן המזכיר הכללי של אליזה בשנים 2012–2014 ושר הכלכלה, התעשייה והדיגיטל בשנים 2014–2016. הביס בקלות את מארין לה פן בבחירות של 2017 בהן התמודד כאיש מרכז במפה הפוליטית. הנשיא הצעיר ביותר בהיסטוריה של צרפת. נתקל בהפגנות מסיביות, בעיקר מחאת האפודים הצהובים, מאז 2018 על אוריינטציות המדיניות וסגנון הממשל שלו. אירח את פסגת ה-G7 2019. התמודד עם מגפת הקורונה. ב-2022, נבחר שוב ברוב גדול נגד לה פן בקרב חוזר. | כיהן כסגן המזכיר הכללי של אליזה בשנים 2012–2014 ושר הכלכלה, התעשייה והדיגיטל בשנים 2014–2016. הביס בקלות את מארין לה פן בבחירות של 2017 בהן התמודד כאיש מרכז במפה הפוליטית. הנשיא הצעיר ביותר בהיסטוריה של צרפת. נתקל בהפגנות מסיביות, בעיקר מחאת האפודים הצהובים, מאז 2018 על אוריינטציות המדיניות וסגנון הממשל שלו. אירח את פסגת ה-G7 2019. התמודד עם מגפת הקורונה. ב-2022, נבחר שוב ברוב גדול נגד לה פן בקרב חוזר. | כיהן כסגן המזכיר הכללי של אליזה בשנים 2012–2014 ושר הכלכלה, התעשייה והדיגיטל בשנים 2014–2016. הביס בקלות את מארין לה פן בבחירות של 2017 בהן התמודד כאיש מרכז במפה הפוליטית. הנשיא הצעיר ביותר בהיסטוריה של צרפת. נתקל בהפגנות מסיביות, בעיקר מחאת האפודים הצהובים, מאז 2018 על אוריינטציות המדיניות וסגנון הממשל שלו. אירח את פסגת ה-G7 2019. התמודד עם מגפת הקורונה. ב-2022, נבחר שוב ברוב גדול נגד לה פן בקרב חוזר. |