stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארי שפר

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1795 דורדרכט, הולנד 
 פטירה:  15 ביוני 1858 (בגיל 63) ארז'נטיי, צרפת 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 תקופת הפעילות:  1810–1858 (כ־48 שנים) 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  הרומנטיקה 
 הושפע על ידי:  Pierre-Narcisse Guérin 
 יצירות ידועות:  Battle of Tolbiac, Charlemagne at Paderborn, Francesca da Rimini and Paolo Malatesta appraised by Dante and Virgil 
 פרסים והוקרה:  מפקד בלגיון הכבוד 
 בן או בת זוג:  Sophie Marin 
 צאצאים:  Cornelia Scheffer 
 
ארי שפר (בצרפתית: Ary Scheffer‏; 10 בפברואר 1795 – 15 ביוני 1858) היה צייר רומנטי הולנדי-צרפתי. הוא נודע בעיקר בזכות יצירותיו המבוססות על ספרות, עם ציורים המבוססים על יצירותיהם של דנטה, גתה ולורד ביירון, וכן נושאים דתיים. הוא גם היה צייר דיוקנאות פורה של אנשים מפורסמים. מבחינה פוליטית, היו לארי שפר קשרים חזקים עם המלך לואי פיליפ הראשון, לאחר שהועסק כמורה של ילדיו של המלך, מה שאפשר לו לחיות חיי מותרות במשך שנים רבות עד המהפכה של 1848.
ביוגרפיה

שפר היה בנו של יוהאן ברנרד שפר (1765–1809), צייר דיוקנאות שנולד בהומברג על אוהם או קאסל (שניהם בגרמניה) ועבר להולנד בצעירותו, ושל קורנליה לאמה (1769–1839). ציירת מיניאטורות ובתו של צייר הנוף ארי לאמה מדורדרכט, שעל שמו נקרא ארי. לארי שפר היו שני אחים, העיתונאי והסופר קארל ארנולד שפר (1796–1853) והצייר הנדריק שפר (1798–1862). תחילה הוא התחנך אצל הוריו, ולאחר מכן למד באקדמיה לציור באמסטרדם מגיל 11. בשנת 1808 הפך אביו לצייר החצר של לואי בונפרטה באמסטרדם, אך אביו מת שנה לאחר מכן. לאחר מות אביו עבר ארי ללמוד בעיר לליל שבצרפת. ב-1811 הוא ואמו, שהשפיעה רבות על הקריירה שלו, עברו לפריז, צרפת, שם למד בבית הספר לאמנויות היפות כתלמידו של פייר-נרסיס גירה. אחיו הגיעו בעקבותיו לפריז מאוחר יותר .
שפר החל להציג בסלון דה פריז בשנת 1812. הוא החל להיות מוכר בשנת 1817, ובשנת 1819 הוא התבקש לצייר דיוקן של המרקיז דה לאפייט. אולי בגלל הכרותו את לאפייט, שפר ואחיו היו פעילים פוליטית לאורך חייהם.
בשנת 1822 הוא הפך למורה לציור לילדים של לואי פיליפ הראשון, הדוכס מאורליאן. בגלל הקשר שלו איתו, הוא השיג הזמנות רבות עבור דיוקנאות ועבודות אחרות. בשנת 1830 הפרות סדר נגד שלטונו של המלך צ'ארלס העשירי הביאו להפלתו. ב-30 ביולי נסעו שפר והעיתונאי רב ההשפעה אדולף טייר מפריז לאורליאן כדי לבקש מלואי פיליפ הראשון להוביל את ההתנגדות, וכמה ימים לאחר מכן הפך ל"מלך הצרפתים".
באותה שנה נולדה קורנליה בתו של שפר, לא ידוע מי הייתה אמה. קורנליה שפר (1830–1899) הפכה לפסלת וציירת בזכות עצמה. אמו של שפר לא ידעה על נכדתה בשמה עד 1837, ולאחר מכן טיפלה בה עד מותה, שנתיים מאוחר יותר. שפר הפך לחבר שותף במכון המלכותי של הולנד ב-1846, והתפטר ב-1851.
שפר ומשפחתו שגשגו בתקופת שלטונו של לואי פיליפ הראשון, שהתפטר ב-24 בפברואר 1848. שפר והנדריק הוצפו בעבודות אמנותיות, והם לימדו תלמידים רבים בבית המלאכה שלהם בפריז. ציורים רבים שהופקו בתקופה זו בסדנא שלהם, נושאים את חתימתו.
שפר קיבל אות בלגיון הכבוד בשנת 1848. כקצין של "הגארד נשיונל" הוא ליווה את משפחת המלוכה הצרפתית בבריחה מארמון טווילרי.
שפר לחם במהלך מרד יוני בפריז בין ה-23 ל-26 ביוני 1848. האכזריות והשנאה שהפגין הדרג הממשלתי ואומללות המעמדות הנמוכים, זעזעו אותו עד שהוא פרש מהפוליטיקה וסירב לצייר פורטרטים של משפחת נפוליאון השלישי, שמלך לאחר המרד.
ב-16 במרץ 1850 נישא לסופי מארין, אלמנתו של הגנרל בודראן, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הפך לבסוף לאזרח צרפתי. הוא המשיך לנסוע לעיתים קרובות להולנד, ונסע לבלגיה, גרמניה ואנגליה, אך בריאותו התדרדרה ובסופו של דבר נפטר בשנת 1858 בבית הקיץ שלו בארגנטויל.
יצירה

שפר צייר לעיתים קרובות נושאים מהספרות, במיוחד את יצירותיהם של דנטה, ביירון וגתה. שתי גרסאות של דנטה וביאטריס נשמרו בגלריה לאמנות וולברהמפטון, בריטניה, ובמוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון, ארצות הברית. במיוחד זכה לשבחים פרנצ'סקה דה רימיני שלו, שצוירה ב-1836, הממחישה סצנה מתוך התופת של דנטה אליגיירי. ביצירה מסתחררים גופותיהם השזורים של פרנצ'סקה די רימיני ופאולו מלטסטה בסערה הבלתי נגמרת שהיא המעגל השני של הגיהנום. אשליה של תנועה נוצרת מהווילונות שעוטפים את בני הזוג, כמו גם משיערה הגולש של פרנצ'סקה. שתי דמויות אלו יוצרות קו אלכסוני שחותך את רוב הבד ויוצר לא רק תחושה של תנועה, אלא גם נותן לציור אווירה של חוסר יציבות. פרנצ'סקה נצמדת לפאולו כשהוא מפנה את פניו בייסורים. ישנן שתי דמויות נוספות בתמונה: מוסתרות ברקע, המשוררים דנטה ווירג'יל מביטים כשהם עושים את דרכם בתשעת מעגלי הגיהנום. מאוחר יותר שפר פנה לנושאים דתיים.
שפר היה גם צייר פורטרטים מוכשר, וסיים כ-500 דיוקנאות בסך הכל. נושאיו כללו את המלחינים פרדריק שופן ופרנץ ליסט, המרקיז דה לה פאייט, אלפונס דה למרטין, צ'ארלס דיקנס, הדוכסית דה ברולי ואחרים.
לאחר 1846, הוא הפסיק להציג. קשריו החזקים עם משפחת המלוכה גרמו לו להפסיק מרצונו כאשר בשנת 1848, נוצרה הרפובליקה הצרפתית השנייה. שפר מונה למפקד לגיון הכבוד ב-1848, כלומר לאחר שפרש לחלוטין מהסלון.
בסטודיו שלו, נותרו ציורים רבים שהוצגו רק לאחר מותו ב-1858.
גלריה

"נשות הנשמה", תיאור של ריקוד זלונגו מ-1828 אשר הוצג בסלון פריז, כיום במוזיאון הלובר
בן יווני מגן על אביו הפצוע במוזיאון בנאקי (אנ') באתונה
דיוקן של פרנץ ליסט בבית ליסט (גר') בויימאר
הערות שוליים

↑  Wood, James, ed. (1907). "Scheffer, Ary" . The Nuttall Encyclopædia. London and New York: Frederick Warne.
1 2  Scheffer, Arij (1795–1858), resources.huygens.knaw.nl, ‏2013-11-12 (ב־)
↑  djr, Scheffer, Cornelia (1830–1899), resources.huygens.knaw.nl, ‏2019-09-17 (ב־)
↑  "A. Scheffer (1795–1858)". Royal Netherlands Academy of Arts and Sciences.
↑  Reynolds, Francis J., ed. (1921). "Scheffer, Ary" . Collier's New Encyclopedia. New York: P. F. Collier & Son Company.
↑  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Scheffer, Ary". Encyclopædia Britannica. 24 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 316
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007437141105171  PLWABN: 9810571000205606  BNE: XX859065  BnF: cb11937615v (data)  BPN: 33965601  CiNii: DA08703809  GND: 118975072  ISNI: 0000 0001 0854 617X  KulturNav: e38115c2-d0a5-4322-982e-5eff47565093  LCCN: n84100030  Léonore: 340447  MusicBrainz: c8faa87e-85e4-4b85-b0e3-98e3daa40006  NGV: 1225  NKC: xx0305986  NLG: 256200  NTA: 06855947X  RERO: 02-A003793660  RKD: 70240  SNAC: w6k07kwf  SUDOC: 027305198  ULAN: 500001962  VIAF: 2478799   WorldCat (עם VIAF): 2478799 
ארי שפר, ביאטריס ודנטה, 1851
ארי שפר, פרנצ׳סקה דה רימיני ופאולו, 1854
אנדרה שנייה

| --- | --- |

 לידה:  30 באוקטובר 1762 איסטנבול, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  25 ביולי 1794 (בגיל 31) פריז, הרפובליקה הצרפתית הראשונה 
 שם לידה:  André-Marie Chénier 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  בית העלמין פיקפוס 
 מקום לימודים:  סורבון 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 זרם ספרותי:  נאו-קלאסיציזם 
 פרסים והוקרה:  קונקור ז'נרל 
 
אַנְדְרֶה מָארִי שֶנְיֶיה (בצרפתית: André Marie Chénier;‏ 30 באוקטובר 1762 – 25 ביולי 1794) היה משורר צרפתי. נחשב למבשר תנועת הרומנטיקה בשירה הצרפתית. הוצא להורג במהפכה הצרפתית.
קורות חייו

אנדרה שנייה נולד בקונסטנטינופול לאם יוונייה (אליזבת סאנטי-לומאקה) ולאב צרפתי (לואי שנייה). אביו בילה שנים רבות במזרח התיכון כסוחר בדים. כאשר אנדרה היה בן שלוש, משפחתו שבה לצרפת. הוא למד בקולז' דה נוואר בפריז והצטיין בתרגום של שירת יוון העתיקה לצרפתית. ב-1783 התגייס לצבא הצרפתי והוצב בשטרסבורג, אך עד מהרה שב לפריז. הוא השתתף בחוג הספרותי שקיימה אמו בביתה, שבו התיידד, בין היתר, עם הצייר ז'אק-לואי דויד ועם הכימאי אנטואן לבואזיה.
בהשפעת שירת העת העתיקה החליט להיות משורר. ב-1784 ביקר בשווייץ, ברומא, בנאפולי ובפומפיי, ושב לפריז מלא רשמים ותוכניות לעתיד. במשך שלוש שנים (1784–1787) ניסה את כוחו בכתיבת חרוזים, ובתקופה זו כתב את הפואמות הראשונות שלו, ובהן "בכחוס" ו"העיוור". בתקופה 1787–1790 שימש כמזכיר שגרירות צרפת בלונדון. עם שובו לפריז התקרב לתנועה המהפכנית והמליץ בפני האספה המכוננת הלאומית על חופש הפולחן הדתי ועל הפרדת הדת מן המדינה.
אחרי הפיכת היעקובינים (10 באוגוסט 1792) גינה את הטבח שערכו אנשי הקומונה הפריזאית באסירים המלוכנים בספטמבר של אותה שנה. הוא כתב אל האספה המחוקקת וביקש לאפשר למלך לואי השישה עשר לערער בפני העם על גזר דין המוות שהוטל עליו. כתוצאה מכך נחשד אנדרה שנייה בבגידה. אחרי שהמלך הוצא להורג (21 בינואר 1793) הוא הסתגר בביתו בעיר ורסאי ולא יצא משם אלא בלילות. הוא העריץ את שארלוט קורדה, שרצחה את ז'אן-פול מארה (13 ביולי 1793), וכתב שיר הלל לכבודה.
ב-7 במרץ 1794 נעצר והושם בכל שבו כתב המשיך לכתוב. שם התאהב בעצירה מאדאם דה קואני וכתב לכבודה את הפואמה "העצירה הצעירה", הנחשבת ליצירת המופת שלו. הוא הובא למשפט אך סירב להגן על עצמו והלך אל מותו, שבו ראה הימלטות מן האכזריות ומן העריצות. הוא הוצא להורג באמצעות גיליוטינה שלושה ימים בלבד לפני מפלת רובספייר.
בחייו הקצרים הספיק אנדרה שנייה לפרסם שתי פואמות בלבד: "משחק הטניס" (1791) ו"שיר תהילה לשווייצרים" (1792). ב-1819, עשרים וחמש שנה אחרי מותו, חבריו הוציאו לאור את קובץ שיריו. המלחין האיטלקי אומברטו ג'ורדאנו כתב לזכרו את האופרה "אנדריאה שנייה", שהועלתה על הבמה בתיאטרון "לה סקאלה" במילאנו ב-28 במרץ 1896.
ארדה טוראן

טוראן במדי נבחרת טורקיה, 2011
ארדה טוראן (בטורקית: Arda Turan; נולד ב-30 בינואר 1987) הוא כדורגלן עבר טורקי ששיחק בעמדות הקיצוני והקשר, וכיום מאמן קבוצת איופספור מליגת העל הטורקית.
קריירת מועדונים > גלאטסראיי

טוראן צמח במחלקות הנוער של מועדון הפאר הטורקי גלאטסראיי, וערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בעונת 2004/2005. את עונת 2005/2006 בילה טורן כמושאל לקבוצת מאניסאספור, שם צבר ניסיון ודקות משחק. בעונה שלאחר מכן חזר למועדון האם שלו במעמד של שחקן צעיר ומוכשר, ואחרי סדרה של הופעות מרשימות במוקדמות ליגת האלופות, העניק לו המאמן, אריק גרטס, את חולצת ההרכב הראשון. בעונות הבאות הפך לאחד משחקני המפתח של הקבוצה.
בעקבות התצוגות המרשימות שלו בליגה המקומית ובמדי הנבחרת, החלו קבוצות רבות מרחבי אירופה להביע התעניינות בטוראן, אך הנהלת גלאטסראיי דחתה את כל הפניות בעניינו. עם פתיחת עונת 2009/2010 מונה לקפטן הקבוצה וקיבל את החולצה מספר 10, שהייתה שייכת לכוכב העבר גאורגה חאג'י.
קריירת מועדונים > אתלטיקו מדריד

ב־9 באוגוסט 2011 הודיעה גלאטסראיי כי טוראן יצטרף למועדון הספרדי אתלטיקו מדריד, תמורת סכום של כ-12 מיליון אירו. בכך הוא הפך לשחקן הטורקי היקר ביותר בהיסטוריה. בתום אותה העונה זכה עם הקבוצה בליגה האירופית, לאחר שפתח בניצחון 0–3 במשחק הגמר על אתלטיק בילבאו.
ב-19 בספטמבר 2013 האריך את חוזהו בקבוצה עד תום עונת 2016/2017.
קריירת מועדונים > ברצלונה

ב-6 ביולי 2015 חתם טוראן בברצלונה לחמש שנים עבור 34 מיליון יורו. במסגרת העונש שפיפ"א השיתה על ברצלונה האוסר עליה להחתים שחקנים חדשים למשך עונה וחצי נאסר עליו לשחק במדי הקבוצה עד ינואר 2016, עת יפקע העונש. ב-6 בינואר ערך את הבכורה במדי ברצלונה, במשחק בו ניצחה ברצלונה את אספניול בגביע הספרדי. שלושה ימים מאוחר יותר ערך את הבכורה בליגה, משחק בו בישל לליונל מסי, הבישול הראשון במדי קבוצתו החדשה, וברצלונה ניצחה את גרנדה 0–4.
קריירת מועדונים > ברצלונה > השאלה לאיסטנבול בשאקשהיר

לאחר שכלל לא שיחק במדי ברצלונה בעונת 2017/2018 הושאל טוראן ב-13 בינואר 2018 לאיסטנבול בשאקשהיר לשארית העונה ולשתיים נוספות.
קריירת מועדונים > חזרה לגלאטסראיי ופרישה

ב-5 באוגוסט 2020 חתם לשנתיים בגלאטסראיי ובשל פציעתו של השוער פרננדו מוסלרה מונה לקפטן הקבוצה. הוא ערך את משחקו הרשמי הראשון נערך בליגה מול גזיאנטפ ב-12 בספטמבר. בעונה שלאחר מכן שותף רק בשבעה משחקים ולא כבש.
ב-12 בספטמבר 2022 הודיע טוראן על פרישה מכדורגל.
קריירה בינלאומית

בצעירותו היה טוראן חלק מהנבחרות הצעירות של טורקיה, וערך את הופעת הבכורה של במדי הנבחרת הבוגרת ב-16 באוגוסט 2006, במשחק מול לוקסמבורג. את שערו הבינלאומי הראשון כבש מול אורוגוואי ב-25 במאי 2008.
טוראן היה אחד מגיבורי הנבחרת הטורקית ביורו 2008, כשכבש את שער הניצחון על שווייץ בדקה ה-93, ושער נוסף במשחק מול צ'כיה. הוא כבש גם את בעיטת העונשין המכריעה ברבע הגמר מול קרואטיה, שהובילה את טורקיה לחצי הגמר, שם הפסידו לבסוף לגרמניה.
במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010 הבקיע שערים בניצחונות מול בוסניה והרצגובינה ואסטוניה, אך כשל להעפיל עם נבחרתו לטורניר הגביע העולמי.
קריירת אימון

ב-14 באפריל 2023 מונה למאמנה של איופספור מליגת המשנה הטורקית בחוזה לעונה וחצי. בסיום עונת 2023/2024 העפיל עם קבוצתו לליגת העל.
סטטיסטיקות קריירה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| טורקיה טורקיה | עונה | ליגה | ליגה | ליגה | הגביע הטורקי | הגביע הטורקי | הגביע הטורקי | אירופה | אירופה | אירופה | סה"כ | סה"כ | סה"כ |
| טורקיה טורקיה | עונה |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| משחקים | שערים | בישולים | משחקים | שערים | בישולים | משחקים | שערים | בישולים | משחקים | שערים | בישולים |  |  |
| גלאטסראיי | 2004/2005 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 |
| מאניסאספור | 2005/2006 | 15 | 2 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 15 | 2 | 3 |
| גלאטסראיי | 2006/2007 | 26 | 5 | 9 | 3 | 1 | 0 | 7 | 2 | 3 | 36 | 8 | 12 |
| גלאטסראיי | 2007/2008 | 30 | 7 | 14 | 7 | 0 | 3 | 7 | 1 | 4 | 44 | 8 | 21 |
| גלאטסראיי | 2008/2009 | 29 | 8 | 9 | 6 | 2 | 1 | 11 | 2 | 4 | 46 | 12 | 15 |
| גלאטסראיי | 2009/2010 | 29 | 7 | 14 | 6 | 4 | 4 | 12 | 0 | 8 | 47 | 11 | 26 |
| גלאטסראיי | 2010/2011 | 12 | 2 | 2 | 3 | 1 | 0 | 4 | 3 | 1 | 19 | 6 | 3 |
| גלאטסראיי | סה"כ בטורקיה | 142 | 31 | 53 | 26 | 8 | 8 | 41 | 8 | 20 | 209 | 47 | 80 |


| ספרד ספרד | עונה | ליגה | ליגה | ליגה | הגביע הספרדי1 | הגביע הספרדי1 | הגביע הספרדי1 | אירופה | אירופה | אירופה | סה"כ | סה"כ | סה"כ |
| ספרד ספרד | עונה | משחקים | שערים | בישולים | משחקים | שערים | בישולים | משחקים | שערים | בישולים | משחקים | שערים | בישולים |
| אתלטיקו מדריד | 2011/2012 | 33 | 3 | 6 | 0 | 0 | 0 | 12 | 2 | 6 | 45 | 5 | 12 |
| אתלטיקו מדריד | 2012/2013 | 32 | 5 | 6 | 7 | 0 | 1 | 2 | 0 | 1 | 41 | 5 | 8 |
| אתלטיקו מדריד | 2013/2014 | 30 | 3 | 4 | 7 | 2 | 1 | 9 | 4 | 1 | 43 | 9 | 6 |
| אתלטיקו מדריד | 2014/2015 | 32 | 2 | 4 | 4 | 0 | 0 | 10 | 1 | 2 | 46 | 3 | 6 |
| ברצלונה | 2015/2016 | 18 | 2 | 3 | 4 | 0 | 1 | 3 | 0 | 0 | 25 | 2 | 4 |
| ברצלונה | סה"כ בספרד | 145 | 15 | 23 | 20 | 2 | 2 | 36 | 7 | 8 | 129 | 19 | 26 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 232 | 42 | 67 | 39 | 10 | 10 | 64 | 14 | 28 | 335 | 65 | 106 |
כולל גביע המלך הספרדי והסופר קאפ הספרדי.
תארים

אליפות טורקיה: 2007/2008
הגביע הטורקי: 2004/2005
הסופר קאפ הטורקי: 2007/2008
אליפות ספרד: 2013/2014
גביע המלך הספרדי: 2012/2013
הסופר קאפ הספרדי: 2014
הליגה האירופית: 2011/2012
הסופר קאפ האירופי: 2012
אליפות ספרד: 2015/2016
הגביע הספרדי (2): 2015/2016, 2016/2017
הסופר קאפ הספרדי (1): 2016
שחקן השנה בליגת העל הטורקית (3): 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010
מלך הבישולים בליגת העל הטורקית (2): 2008/2009 (9 בישולים), 2009/2010 (14 בישולים)
השחקן הטורקי הטוב ביותר שמשחק מחוץ לטורקיה (2): 2011/2012, 2012/2013
טוראן במדי נבחרת טורקיה, 2016
סן חוסה דה מטאן

| --- | --- |
סמל סן חוסה דה מטאןסמל סן חוסה דה מטאן

 מדינה:  ארגנטינה ארגנטינה
 פרובינציה:  קטמרקה (פרובינציה) סלטה
 ראש העיר:  לואיס פרננדו רומרי
 תאריך ייסוד:  26 במאי 1859
 שטח:  1,490 קמ"ר
 גובה:  885 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  40,351 (2010)
 קואורדינטות:  25°29′50″S 64°58′15″W﻿ / ﻿25.4971644°S 64.9709701°W﻿ / -25.4971644; -64.9709701 
 אזור זמן:  UTC -3
 http://www.metan.gov.ar/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארגנטינה מוגדלת) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט מטאן(למפת ארגנטינה רגילה) בואנוס איירס קורדובה בארילוצ'ה רוסאריו טוקומאן מאר דל פלאטה סלטה סנטה פה סן חואן אושואיה איגואסו אקונקגווה ברזיל פרגוואי בוליביה צ'ילה איי פוקלנד אורוגוואי האוקיינוס האטלנטי האוקיינוס השקט מטאן(למפת סלטה רגילה) סלטה אוראן טרטגל חנרל גואמס בוליביה פרגו. חוחוי פו. צ'אקו סנטיאגו דל אסטרו טוקומאן קטמרקה צ'ילהמטאן(למפת סלטה מוגדלת) סלטה אוראן טרטגל חנרל גואמס בוליביה פרגו. חוחוי פו. צ'אקו סנטיאגו דל אסטרו טוקומאן קטמרקה צ'ילהמטאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סן חוסה דה מטאן (בספרדית: San José de Metán), או בקיצור מטאן, היא עיר בפרובינציית סלטה שבארגנטינה. צפונית למטאן נמצא נהר הרקונקיסטה, ומדרומה לה נהר מטאן. העיר נמצאת במרחק של כ-140 קילומטרים מסלטה הבירה, וממוקמת במקום החמישי מבין הערים המאוכלסות ביותר בפרובינציה.
מקור השם

אומרים שמקור המילה מגיע משמו של שבט ילידים קטן בשם מפטאנים (Meptanes). במשך השנים היגוי המילה התעוות והשתנה מאדם לאדם, עד שלבסוף נטמעה המילה מטאן ונשארה כשמה של העיר כפי שמכירים אותה כיום.
היסטוריה > המתיישבים הראשונים: נוודים וסדנטריוס

בשחזורה של העיר בזמן ובמרחב נמצאו מקורות היסטוריים; המתיישבים הראשונים ששהו על אדמותיה היו עמים ילידי המקום, שחיו בימי קדם. חלקם היו ציידים ולקטים בעלי חץ וקשת ומקאנה (Macana, אלה מעץ) שהיו נוודים, שכן מקום מגוריהם לא היה קבוע בשל העובדה שהיו מתקיימים רק בסביבה שבה פירות ובעלי חיים, וכאשר אלו החלו להידלדל חיפשו אחר מזון במקום אחר. חלק מהמתיישבים השתייכו לשבטים קדומים כמו ויצ'י (Wichí) וטובה (Toba), המתוארים כנמוכי קומה ובעלי מבנה גוף חסון. מתיישבים אלו התאפיינו באמונה ברוחות רעות כאשר החשיבה היא שהן אלו הנותנות את הכוח למכשפים, ובנוסף חגגו טקסים דתיים והתאמנו ורכשו מיומנויות בלהיות "מרפאים" כדי למנוע בשורות רעות (כמו מחלות ובצורת), בשל האמונה כי ביכולתו של השמאן או המכשף לגרום להם להיות חולים, בריאים או לנבא את עתידם. אחרים השתייכו לשבט לולס (Lules), והתאפיינו בתכונות נגדיות מהשבטים האחרים, של גבוהי קומה ורזים בעלי שיער ארוך שנגזר רק במקרי אבל. הם לבשו חגורות עשויות פקעת חוטים שזורים, עליהן היו נוצות יען ששימשו כסוג של מזל. באירועים שמחים הגברים ציירו על גופם סימנים של יגואר, ואילו הנשים הכתימו את פניהן בצבעים של שחור ואדום. הלולס היו שבט מאוד לוחמני, ומספרים עליהם שהשתלטו על שבטים אחרים באזור במטרה לשלוט עליהם ואף היו לקניבלים.
אבל לא כולם היו כמו הלולס. בני שבט ויללאס (Vilelas) לדוגמה למדו לבחור זרעים וגרעינים, לשתול אותם ולאחר מכן לקצור את פרותיהם. מספרים עליהם שידעו לטפח את האדמה ולגדלה, ולכן התיישבו במקומות בהם גידולי האדמה היו קבועים. היו קבוצות נוספות בדומה לשבט ויללאס שידעו לעשות זאת שנקראו קבוצות סדנטריות (Sedentarios). הגברים בעלי מבנה הגוף הרזה בשבט ויללאס בנו את בתיהם מאבנים וקש, גידלו כבשים ועבדו את האדמה. הם גם היו ציידים מיומנים וליקטו פירות בר. שבט נוסף היה טונוקוטס (Tonocotés), שהגברים בו היו בעלי גובה ממוצע ולבשו סינר עשוי נוצות יען והנשים התהדרו בגלימות בד שיצרו מצמחים. הם ליקטו תירס, דלעת סקווש ושעועית. בנוסף הייתה פעילות קרמיקה שהתמידה ביצירת כלי חרס שלאחר מכן נצבעו. ממצאים מהתקופה מוצגים במוזיאון פדריקו גאופין בעיר.
כיום קיימות בסן חוסה דה מטאן קבוצות ילידים שהן צאצאי שבט ויצ'י. שימור חלקי של המסורת הקדומה מתבטא בכך שקיים בקבוצות אלו הקסיקה (Cacique), ראש שבט, שקשוב לכולם ומאוד מוערך בקהילה בקרב אותן קבוצות, אולם הילידים רכשו גם מנהגים המושפעים מהחברה הנוכחית, כמו שליחת ילדיהם לבתי הספר על מנת ללמוד לקרוא ולכתוב, והיו כאלה שאף למדו מקצועות כגון בנאות, גננות ושרברבות. ההשפעה באה לידי ביטוי בין היתר גם במקום המגורים שלהם, כאשר בעבר גרו בצריפים וכיום השתדרגו ועברו לגור בבתים העשויים מחומרים יותר עמידים כמו מלט.
היסטוריה > קונקיסטה וקולוניזציה

בשנת 1492 מגלה כריסטופר קולומבוס את אמריקה, ומאותו הרגע מתחילה תקופה שנקראת קונקיסטה וקולוניזציה או התקופה הקולוניאלית. ההיסטוריה מספרת כי האינטרס העיקרי של הספרדים היה התעשרות, שכן הם סברו שעל אדמות אמריקה קיימים משאבי טבע של זהב וכסף, ולכן ברגע שהגיעו לטריטוריית העיר הם החלו להקים עליה עיירות קטנות. אחת מהעיירות הראשונות שהוקמו באזור זה הייתה העיר טאלאברה דה מדריד דה אצטקו (Talavera de Madrid de Esteco), או בקיצור אצטקו. אצטקו נבנתה די במהירות עצם היותה מקום מעבר הכרחי לנוסעים וסוחרים שנסעו מבואנוס איירס לפרו העליונה (בוליביה של היום), אולם רעידת אדמה שהתרחשה ב-13 בספטמבר בשנת 1692 החריבה אותה כליל. לספרדים לא היה קל לכבוש את אדמות האזור והם היו צריכים להילחם במשך זמן רב-נגד הילידים, במיוחד נגד ילידי עם הקאלצ'אקייס (Calchaquies), שהתקוממו לאחר שהספרדים נהגו בהם כעבדים וזרעו הרס רב כאשר הרסו את העיירות והגידולים. רגעים אלו היו בעלי חשיבות גדולה למיסיונרים, כוהנים שניסו לגרום לילידים להמיר את דתם ולהאמין בנצרות קתולית, שלמרות ההתנגדות הגדולה מצד הילידים חלקם הצליחו לשכנע כמה מהם לזנוח את אמונותיהם ולהמיר את דתם לדת הקתולית.
כאשר הקימו הספרדים עיירות הם הקימו בנוסף רשויות. אחת מהרשויות שהקימו נקראה גוברנדור (Gobernador), שהייתה אחראית לכך שהעיירות לא יותקפו. המושל של כלל הרשויות, דון אלונסו מרקדו וויז'קורטה (Alonso Mercado y Villacorta), החליט להוציא את המתיישבים מהעיירות ולפזר אותם במקומות אחרים על מנת שיוכל לגבור עליהם.[דרושה הבהרה] רבים מהמתיישבים התנגדו וברחו לעיירות שנקראו פוקאראס (Pucarás), עיירות ששכנו במקומות גאוגרפיים גבוהים בהם היה ניתן להתגונן יותר בקלות במקרה של התקפה, אך בשל מחסור במזון ושתייה לבסוף נכנעו.
היסטוריה > החברה הקולוניאלית

מקור שמה של העיר כיום הוא בשבט הנקרא מפטאן. לא ניתן לדעת מה קרה לאותו שבט עקב חוסר ראיות ומסמכים היסטוריים, אולם יש וידוא לכך שעמק מטאן, שמה הקדום של העיר, החל באטיות להתאכלס באנשים מפטאנים מקוריים ובעקבות זאת החל להיקרא עד מהרה עיירת המפטאנים. בשנת 1666 ארגן דון אלונסו את כלל אותה אוכלוסיית מפטאנים שהתקיימה בעמק מטאן, תוך שהוא מבצר את המקום ומשאיר פלוגה מצומצמת של חיילים כדי לספק אבטחה. שנים רבות אחר כך נמלטו הניצולים מרעידת האדמה של אצטקו אל אותו המבצר של מטאן שבנה דון אלונסו. כך למעשה נולדה העיירה והמבצר של מטאן, שככל הנראה ממוקם בקרבת העיר מטאן הישנה של היום, בשל היות המבנה דומה לממצאים ההיסטוריים מן המבצר שבנה דון אלונסו לעיירה בשנת 1666.
היסטוריה > החברה הקולוניאלית > מטאן הקולוניאלית

כשהילידים בראשה, מתחילה באזור תקופה של התקדמות חקלאית המתבטאת באדמות מעובדות ומטופחות וגידול בקר בהמות כמו סוסים. המיסיונרים הקימו עיירות מיסיונריות בהן ילידים עבדו והפכו לנוצרים במקביל, אולם זמן מה לאחר מכן גורשו על ידי מלך ספרד והאוונגליסטים עזבו את אדמותיהם. לאחר עזיבתם נשארו רק אגדות שמספרות על האוצרות הרבים והמפוארים שהסתירו המיסיונרים טרם לכתם.
אקלים

מיקומה של העיר הפך אותה למקום מעבר הכרחי בדרך אל כיוונים ומקומות שונים. העמק הפורה מוקף בג'ונגל הררי וביער צ'אקו, ומתאפיין באקלים סובטרופי הררי עם עונה יבשה וטמפרטורות נעימות במשך כל עונות השנה. במקומות הגבוהים יותר שוכן האנדים, שהוכרז כשמורה טבעית הנמצאת בסכנת הכחדה.
הערות שוליים

↑  אוכלוסיית סן חוסה דה מטאן, שנת 2010
אקציאברסקי (מחוז משנה)

מחוז משנה אקציאברסקי (בבלארוסית: Жáбінкаўскі раён) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה המרכיבים את מחוז הומל בבלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר אקציאברסקי.
דמוגרפיה

בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) (אנ'), מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה אקציאברסקי 15,989 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה: 95.1% בלארוסים, 2.8% רוסים, ו-1.0% אוקראינים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (90.8%) ורוסית (7.6%).
אצבעונית (סרט)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אצבעונית מאת האנס כריסטיאן אנדרסן
 בימוי:  דון בלות', גרי גולדמן 
 הופק בידי:  דון בלות' גארי גולדמן
 תסריט:  דון בלות' 
 שחקנים ראשיים:  ג'ודי בנסון גארי אימהוף ברברה קוק קרול צ'אנינג צ'ארו ג'ינו קונפורטי גילברט גוטפריד ג'ון הרט
 מדבבים:  ג'ודי בנסון Gino Conforti גילברט גוטפריד ג'ון הרט צ'ארו ברברה קוק קרול צ'אנינג גארי אימהוף Joe Lynch 
 מוזיקה:  ויליאם רוס מארק אייהם
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Sullivan Bluth Studios, פוקס המאה ה-20, Les Films Séville 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 ביולי 1994 
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פנטזיה, סרט מונפש, סרט לכל המשפחה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית, סרט ילדים, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  28,000,000 דולר
 הכנסות:  11,373,501 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   thumbelina
 פרסים:  פרס פטל הזהב לשיר המקורי הגרוע ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אצבעונית (באנגלית: Thumbelina) הוא סרט הנפשה משנת 1994 מאת דון בלות', שיצר בין היתר את הסרטים "אנסטסיה", "הטרול בפארק הקסום", "גן עדן לכלבים", "על קסמים ועכברים", "תרנגול הרוקנרול" ו"המסע לעמק החלומות".