stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לקוואנט (אי)
היסטוריה > גילוי ומיפוי האי

האי נסקר לראשונה באופן חלקי על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899).
משלחת זו קרא לקצהו הצפוני של האי "כף קייזר" (Cape Kaiser).
האי נסקר וצולם על ידי משלחות סקר בריטיות בין השנים 1955–1958.
היסטוריה > מקור השם

המשלחת הבלגית קרא לאי "האי קייזר".
סקר שטחי חסות איי פוקלנד (אחת המשלחות הבריטיות) נתנה לאי את שמו הנוכחי.
האי נקרא על שמו של ז'ורז' לקוואנט, מגלה ארצות בלגי, שהיה סגן מפקד המשלחת האנטארקטי הבלגית, והיה הסוקר האחראי על הסקר הראשון של מצר ז'ארלש.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2  1ההיסטוריה של שם האי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
פסטיבל אחרית הימים

פסטיבל אחרית הימים הוא פסטיבל מוזיקה ואמנות, שמשלב בתוכו מוזיקה יהודית אתנית ואלטרנטיבית, ואמנות יהודית.
הפסטיבל התקיים לראשונה בשנת 1995 ביוזמתם של בני משפחת לויכטר, לזכר אביהם אמיל לויכטר שנפטר כשנה לפני כן. לויכטר פעל בתחום המוזיקה היהודית האלטרנטיבית. הפסטיבל החל עם מספר משתתפים קטן, אך הפך למסורת שנתית הולכת וגדלה.
מלבד הבמה המרכזית שבה מופיעים זמרים, מתקיימים במתחם סדנאות אמנות ומדיטציה יהודית, וכן דוכני אמנות ואוכל. בשטח גם מתחם נפרד לילדים, ובחלק מהשנים אזור קמפינג ללינה.
בשנת 2000 התקיים הפסטיבל בפארק העשור ביישוב אפרת לראשונה תחת השם "פסטיבל אחרית הימים". לאחר מכן הפסטיבלים השני והשלישי נערכו ביישוב אלעזר, מהפסטיבל הרביעי (2003) והלאה נערך הפסטיבל בשרידי היישוב ההיסטורי משואות יצחק, שהוקם בשנת ה'תש"ו (1945), ונחרב במלחמת העצמאות, ובהקמתו השתתפו סבם וסבתם של משפחת לויכטר – יוני ורחל דורון.
בין האומנים שהופיעו בפסטיבל במהלך השנים: אהוד בנאי, "שוטי הנבואה", קובי אוז, יונתן רזאל, שלמה בר, דניאל זמיר, פישי הגדול, סיני תור, אהרן רזאל, להקת "אחרית הימים", אודי דוידי, "רבע לשבע", הרפו. בנוסף אף דמויות רוחניות השתתפו בפסטיבל כגון הרב מנחם פרומן, הרב יחיאל מיכאל יוספי ועוד.
הפסטיבל התקיים עשור עד לשנת 2009.[דרוש מקור]
בשנת 2019 -  לאחר עשור של הפסקה

הופק הפסטיבל מחדש על ידי משפחת לויכטר, והוא מותג כ"אינדי יהודי בגוש עציון". הפסטיבל התקיים בחוות ארץ האיילים, לא הרחק משטח הפסטיבל המקורי. היו בו שתי במות פעילות ושורת זמרים מפורסמים. בין הזמרים שהופיעו: אריאל זילבר, שי צברי, יונתן רזאל, "רבע לאפריקה", ביני לנדאו, סיני תור, אהרן רזאל, "שבתא", "להקת עלמא", יהודה כץ, יהודה לוייכטר ועוד
ליין אפ הפסטיבל -
במת היער: להקת עלמא, אהרון וינותן רזאל, סיני תור, נחת רוח - האחים לויכטר, שבתא מארחים את שי צברי, יהודה לויכטר מארח את שמעון ולוי יהודה כץ ושאולי גרוס, אריאל זילבר, רבע לאפריקה, ביני לנדאו מארח את פורת נוב, שיבת ציון.
במת הדק: יחיא, DNA, האחים פורטנוי, יובל סלע, feter hendel, יוסי סוויד, DJ LIMLIM, רוקי זיגלר.
לאור נגיף הקורונה הייתה הפסקה של 3 שנים.
הפסטיבל ב-2022

הפסטיבל התקיים שוב בחוות ארץ האיילים, עם שתי במות פעילות כולל הופעות נשים כגון לאה שבת ועוד.. בשעות אחהצ התקיימו הצגות וסדנאות לילדים ולמשפחות. בין האמנים שהופיעו: שולי רנד, ביני לנדאו, יגל הרוש, לאה שבת, רבע לאפריקה, יהודה לויכטר ואחרית הימים, תזמורת הכליימר הישראלית ועוד..
ליין אפ הפסטיבל -
במת היער: תזמורת הכלייזמר הישראלית, יגל הרוש, lazer lloyd, נחת רוח - האחים לויכטר, שקוף, ביני לנדאו, רבע לאפריקה, סיני תור, אחרית הימים, דוד ליפשיץ מארח שולי רנד.
במת הדק: יפעת ישראל' שירה זיידמן, מעיין ליניק, לאה שבת ,shleping nachas, חי אפיק, מונה כמונה, אהוד אריאל, שיבי קלר, DJ LIMLIM
הפסטיבל ב-2023

הפסטיבל התקיים בחוות ארץ האיילים בגוש עציון, בין האמנים שהופיעו : ארז לב ארי, לאה שבת, אלדד ציטרין, עקיבא, אהרון רזאל, יוסי פיין ואחרית הימים, סיני תור, אבו טבלה, מוזיקה אורגנית, לייזר לויד ועוד..
ליין אפ הפסטיבל-
במת היער: מוזיקה אורגנית - קולילי, jhon hock' האחים סלומון מארחים lazer lloyd, נחת רוח - האחים לויכטר, אהרן רזאל מארח עקיבא תורג'מן, אחרית הימים מארחים יוסי פיין, דוד ליפשיץ מארח ארז לב ארי, אורן צור ונדב בכר מארחים אסף הרוש, סיני תור, אלדד ציטרין וניב כליל החורש, אבו טבלה, פרויקט דאפה.
במת הדק: מעיין זרן, חני נטורה, לאה שבת, שירה זיידמן, DNA מארחים את רני, מונה כמונה, שיח רותם, shleping nachas, סנגיט, ירום איטה, נוריאל, ש.ש.מ., רוקי.
הערות שוליים

↑   עופר אדרת, "החלטתי שאני שולחת את הילד ונשארת": הקשרית מגוש עציון נפטרה בגיל 97, באתר הארץ, 12 במאי 2023
פראפרופלאוהופלופורוס

| פראפרופלאוהופלופורוס |
| --- | --- |

תקופה
מיוקן 17.5–11.8 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארמדילאים
משפחה:: ארמדיליים
סוג:: פראפרופלאוהופלופורוס
מין:: Parapropalaehoplophorus septentrionalis
שם מדעי
 Parapropalaehoplophorus septentrionalis

פראפרופלאוהופלופורוס (שם מדעי: Parapropalaehoplophorus) הוא סוג של יונק מתקופת המיוקן שחי לפני 17.5-11.8 מיליון שנה שהיה קרובו של הגליפטודון והיה מכוסה בשריון גרמי בדומה לארמדילים.
ארמדיל זה התגלה ב-2007 בצ'ילה של אזור הרי האנדים ובהמשך התגלו מאובניו גם בפרו.
הוא היה קטן בהרבה ממרבית קרוביו. הוא היה מכוסה בשריון מעל גבו, שהיה מורכב מבליטות זעירות עליו. הוא הגיע לאורך ממוצע של 80 ס"מ ולמשקל של 90 ק"ג. ככל הנראה היה אוכל עשבים בערבות אמריקה הטרופית.
בסוף הפליסטוקן החלו הרי האנדים לגבוה ולקטוע את הגשמים במורדות וכך ליצור מדבר גדול, דבר שכנראה תרם להכחדתו.
הערות שוליים

↑  Giant Armadillo Relative Found (אורכב 13.12.2007 בארכיון Wayback Machine) Discovery News
↑  Primitive Early Relative Of Armadillos Helps Rewrite Evolutionary Family Tree ScienceDaily.com
למור מוכתר

| למור מוכתר |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף לח
משפחה:: למוריים
סוג:: למור
מין:: למור מוכתר
שם מדעי
 Eulemur coronatus ‏גריי, 1842
תחום תפוצה


למור מוכתר (שם מדעי: Eulemur coronatus) הוא מין של פרימט מהסוג למור האנדמי לאי מדגסקר.
אורכו של הלמור המוכתר ארבעים עד חמישים סנטימטרים. הזכר בעל פרווה בצבע חום-אדמדם ואילו הנקבה בעלת פרווה בצבע אפור-לבן. לשני הזוויגים יש כתר בצבע חום-כתום וזה מקור שמו של הלמור. הלמור המוכתר חי ביערות טרופיים יבשים ויערות נשירים יבשים בצפון מדגסקר וניזון בעיקר מפרחים, פירות ועלים. תקופת ההיריון היא עד 125 ימים והצאצאים נולדים בין ספטמבר לאוקטובר. הצאצאים מגיעים לבגרות מינית בגיל שנתיים ותוחלת החיים של הלמורים המוכתרים היא כ-20 שנה בטבע. הטורפים העיקריים של הלמור המוכתר הם חנק קרקע מלגשי, עופות דורסים וטורפי מדגסקר כמו הפוסה. הלמור המוכתר מסווג על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה עקב בירוא יערות נרחב באי מדגסקר וציד. בשנת 2004 נותרו כ-1,000 עד 10,000 למורים מוכתרים בטבע.
הערות שוליים

↑  למור מוכתר באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  למור מוכתר, באתר הרשימה האדומה של IUCN
| למוריים |
| --- | --- | --- |
| למור זנב-טבעת (סוג ומין יחיד) | למור זנב-טבעת |  |
| למור אמיתי | למור חום • למור סנפורד • למור לבן-ראש • למור אדום • למור אדום-חזית • למור חום-צוואר • למור אפור-ראש • למור שחור • למור שחור כחול-עין • למור מוכתר • למור אדום-בטן • למור הנמייה |  |
| למור צווארון | למור צווארון שחור לבן • למור צווארון אדום |  |
| למור עדין | למור במבוק אפור • למור במבוק מוזהב • למור במבוק מערבי |  |
| למור במבוק ענק (סוג ומין יחיד) | למור במבוק ענק |  |
פראסטרפותריום

| פראסטרפותריום |
| --- | --- |

תקופה
סוף אוליגוקן-מיוקן 23–17.5 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: אסטרפותרים
משפחה:: אסטרפותריים
סוג:: פראסטרפותריום
מינים
 P. cingulatum  P. ephebicum  P. holmbergi  P. lemoinei  P. trouessarti
שם מדעי
 Parastrapotherium ‏אמחינו, 1895

פראסטרפותריום (שם מדעי: Parastrapotherium; מילולית: "קרוב לאסטרפותריום") הוא סוג של יונק נכחד מהסדרה אסטרפותרים, אשר חי באמריקה הדרומית בסוף האוליגוקן עד המיוקן שלפני 23-17.5 מיליון שנה. בסוג זה שמאובניו התגלו בארגנטינה והוא תואר ב-1985 היו 5 מינים בעלי מבנה שיניים דומה שהיו מהגדולים שבבני הסדרה אך חלקם קטנים בהרבה. עם זאת ייתכן שחלק מהמינים לא קרובים באמת אחד לשני וקשה להכליל אותם.
מאפיינים

הפראסטרפותריום היה דומה לאסטרפותריום אך היה בעל שיניים חותכות רבות יותר בלסתותיו והיה בעל ניבים ארוכות משני צידי הלסת מופנות למעלה. מבנה הראש היה ארוך ובעל חדק ארוך ורחב המופנה מטה. מבנה גופו היה חביתי ושמנמן. המשקל המקסימלי שלו הגיע ל-3,500 ק"ג עד ל-1,900 ק"ג, מה שהופך אותו לגדול בבני סדרתו לאחר ההילרקותריום שהתגלה ב-2015. הוא היה צמחוני וניזון מצמחייה עשבונית שהתפתחה באוליגוקן ובערבות המיוקן.
פסטורליה

"נוף פסטורלי", ציור מאת אלוון פישר.
פסטורליה או פסטורלה ( בלטינית: pastoralis, באנגלית: Pastoral) הוא אורח-חיים של רועים, ובהשאלה סוגה, סגנון או יצירה באמנות או בספרות אשר מתארים אורח-חיים כפרי, בייחוד באופן אידילי, רומנטי ונוסטלגי, המדגיש שלווה, תום וקרבה אל הטבע.
אטימולוגיה ומונחים

המונח פסטורליה מקורו במילה הלטינית לרועה: Pastor. במחקר מודרני, פסטורליזם (אנגלית: Pastoralism) הוא גידול ורעיית בהמות מבויתות, ובהקשר זה משמעות המונח "פסטורלי" הוא "של רועים". אך בשימוש מודרני יומיומי כשם תואר, "פסטורלי" בדרך-כלל משמעותו "שליו", ותכופות מתאר מקומות ונופים ציוריים המרוחקים מן הערים הגדולות.
בלטינית, שירים פסטורלים נקראים אקלוגות (eclogues), על שם קובץ שירה של המשורר הרומי ורגיליוס. פסטורליה נקראת גם ביוונית בוקוליקון (βουκολικόν) ובצורה האנגלית בוקוליק, מונח שנגזר מן המילה היוונית העתיקה לרועה בקר.
במוזיקה של הבארוק, פסטורלה (Pastorale) היא מלודיה בטרצות מעל תו נמוך חוזר על עצמו, בדרך-כלל במשקל משולש של 6/8, 9/8 או 12/8, המחקה נגינת חמת חלילים איטלקית (כלי נגינה עממי שהיה נפוץ אצל רועים וכפריים). בכך דומה הפסטורלה לטרנטלה, אך היא בעלת מפעם איטי יותר. פסטורלות מופיעות במוזיקה של דומניקו סקרלטי, יוהאן סבסטיאן באך, ארכאנג'לו קורלי, באופרה וילהלם טל של ג'ואקינו רוסיני, ובפרק השלישי בקונצ'רטו "האביב" מתוך ארבע העונות של ויוואלדי.
התאורטיקן ומבקר הספרות הבריטי טרי גיפורד הציע שלוש דרכים שונות להגדרת פסטורליה ספרותית. ההגדרה הראשונה מנקודת המבט של היסטוריה של הספרות, בה יצירות העוסקות באורח חיים כפרי ובמיוחד של רועים. ההגדרה השנייה מוסיפה תנאי נוסף: הפסטורליה מדגישה, באופן נרמז או מפורש, את הניגוד בין חיי הכפר לחיים העירוניים. בהגדרה השלישית, חיי הכפר מתוארים באופן שלילי.
יצירות פסטורליות

בסיפור דומוזי ואיננה במיתולוגיה המסופוטמית, דומוזי (תַּמּוּז בהגיה העברית) הוא אל פריון המוצג בדמות נער רועה, ומגלם בדמותו את הטבע.
התנ"ך מתאר את האבות, את משה, את דוד בנערותו ואת הנאהבים בשיר השירים כרועים. הוא אף מדמה את אלוהים לרועה מאמיניו, לעיתים על רקע אידילי: ”ה' רֹעִי לֹא אֶחְסָר: בִּנְאוֹת דֶּשֶׁא יַרְבִּיצֵנִי, עַל מֵי מְנֻחוֹת יְנַהֲלֵנִי” (תהילים כ"ג).
פאן, אל הרועים במיתולוגיה של יוון העתיקה, הוצג בדמות אדם למחצה ותיש למחצה, כמנגן בחליל וחי חיי שעשועים בטבע בחברת רועים ונימפות. פאן קושר עם אזור ארקאדיה, ושניהם היו לסמלים נפוצים של פסטורליה באמנות ובתרבות המערב.
האקלוגות (Eclogues), קובץ שירים פסטורלים של המשורר הרומי ורגיליוס במאה הראשונה לפנה"ס. כתובים במשקל הקסמטר דקטילי, הם הושפעו מן המיתולוגיה היוונית, וסייעו להפיץ את מושג ארקאדיה הפסטורלית בתרבות המערב.
דפניס וכלואה (Daphnis and Chloe): רומן הלניסטי מן המאה ה-2, מתאר את אהבתם התמימה של זוג רועים.
הברית החדשה, וכתבים מאוחרים יותר בנצרות, מתארים את ישו באופן אלגורי בדמות הרועה הטוב.
אמינטה, מחזה משנת 1573 מאת המשורר האיטלקי טורקוואטו טאסו, העוסק באהבה בעולם טבעי אידיאלי. בהשפעתו חוברו מאות מחזות ושירים פסטורלים באירופה.
תשעה מתוך חמישים הסצנרי (תקצירי מחזות) שפרסם אמן הקומדיה דל'ארטה פלמיניו סקאלה ב-1611 מוגדרים "פסטורלה".
לוח שנת הרועים מאת אדמונד ספנסר: קובץ של 12 שיחות פסטורליות, אחת לכל חודש בשנה, שהשפיע רבות על השירה האליזבתנית.
כטוב בעיניכם מאת וויליאם שייקספיר: קומדיה רומנטית המתארת את אהבותיהם של אצילים גולים החיים כרועים ביער ארדן. גם במחזות השייקספירים חלום ליל קיץ ואגדת חורף שזורות נימות פסטורליות.
לישרים תהילה, מחזה מוסר פסטורלי משנת 1743 של משה חיים לוצאטו.
הסימפוניה השישית של בטהובן ידועה בכינויה "הפסטורלית".
אסכולת נהר הדסון: קבוצת ציירי נוף מן מאה ה-19 בארצות הברית, שביקשו ליצור קשר ייחודי בתמונותיהם אל רוחה של יבשת אמריקה, בה הטבע ובני אדם שוכנים יחד בהרמוניה.
היידי בת ההרים, ספר לילדים משנת 1880 מאת הסופרת השווייצרית יוהנה ספירי.
ז'אן דה פלורט ומאנון, רומנים מאת מרסל פניול משנת 1963, וסרטי קולנוע של קלוד ברי שנעשו לפיהם בשנת 1986.
פסטורלה אמריקנית: רומן מאת פיליפ רות וסרט קולנוע שנעשה לפיו. השם הוא אירוני שכן חיי הכפר מסתברים כאלימים.
הערות שוליים

↑  Gifford, Terry. Pastoral. Routledge, 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph321724 
שני רועים בטבע, איור בספר מן המאה החמישית לספירה, קובץ שירים פסטורלי מאת ורגיליוס.
סצנה מתוך המחזה השייקספירי "כטוב בעיניכם": ליצן החצר המתוחכם מלגלג על פשטותו של הרועה הקשיש, ועם זאת מעריץ את חכמת החיים שלו.
לקוטה

ערך זה עוסק בשבט ילידי אמריקאי. אם התכוונתם לשפה המדוברת על ידי בני השבט, ראו .
| --- | --- |

 אוכלוסייה
 7,230 (על פי סקר 2010 בארצות הברית)  כ-6,000 (בקנדה)
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ארצות הברית ארצות הברית דקוטה הדרומיתדקוטה הדרומית  דקוטה הצפוניתדקוטה הצפונית  קנדה קנדה  מניטובה   ססקצ'ואן
 שפות
 לקוטה ואנגלית
 דת
 מסורות דתיות שבטיות ריקוד השמש כנסיית הילידים האמריקנים נצרות
 קבוצות אתניות קשורות
 סעיפים אחרים של הסו (נקוטה ודקוטה)
לקוטה (פירוש מילולי: ידידותיים, מאוחדים. מוכר גם בשמות: טטון (נחש או אויב), טיטונאן (מתיישבי הערבה)) הוא שבט ילידים אמריקאי שמוצאו מהמישורים הגדולים בצפון אמריקה. הלקוטה הוא אחד משבעת הסעיפים של שבט הסו. אנשיו דוברים את שפת הלקוטה שהיא אחת משלושת הדיאלקטים המרכזיים של שפת הסו.
שבט הלקוטה מורכב משבעה תתי שבטים:
ברולה.
אוגללה.
סאנס ארק.
האנקפאפה.
מינקונג'ו.
סיאסאפה.
טו קטלס.
עם בני השבט הבולטים נמנים פר רובץ וגאל משבט ההאנקפאפה וסוס משוגע משבט האוגללה.
השבט נודע בעקבות השתתפותו במערכת בלק הילס ששיאה היה בקרב ליטל ביגהורן שבו לוחמי הלקוטה יחד עם לוחמי שאיין הנחילו לצבא ארצות הברית תבוסה מחפירה.
השבט כיום > ארצות הברית

כיום חיים חברי השבט בשמורות המוכרות על ידי הממשלה במדינות דקוטה הדרומית והצפונית, מינסוטה ונברסקה. לכל שמורה יש ממשלה מקומית הנבחרת בהתאם לחוקת השמורה. חברי שמורה שמתגוררים מחוץ לשמורה רשאים להצביע בבחירות. בנוסף אנשי הלקוטה מיוצגים בקונגרס המדינתי וגם ברמה הארצית בקונגרס של ארצות הברית.
השבט כיום > קנדה

בקנדה חיים כיום כ-6,000 בני שבט הלקוטה. הם מרוכזים בפרובינציות מניטובה וססקצ'ואן. המשרד הממשלתי האחראי עליהם הוא המשרד לענייני האינדיאנים ולפיתוח הצפון. בשנת 2008 דחו האינדיאנים הצעת פיצוי בת 60 מיליון דולר מממשלת קנדה על הקרקעות שנלקחו מהם.
תנועת העצמאות

בשנת 1974 החלו פעילים משבט הלקוטה לנקוט בצעדים להתנתקות מארצות הברית על מנת להפוך לאומה עצמאית. צעדים אלו כללו את כתיבתה של 'הכרזת העצמאות של הלקוטה' ושימוש באמצעים חוקתיים בינלאומיים ומשפטיים על מנת להבטיח את דרישת העצמאות. בשנת 1980 בית המשפט העליון של ארצות הברית בתיק ארצות הברית נגד אומת הסו פסק פיצויים של 122 מיליון דולר לטובת שבט הלקוטה כפיצוי על שטח הגבעות השחורות שנלקח מהם על ידי הממשלה לאחר מערכת בלק הילס. בשבט הלקוטה סירבו לקבל את הפיצוי והמשיכו לדרוש את הקרקע בחזרה.
בספטמבר 2007 העביר האו"ם החלטה לא מחייבת בעניין זכויות הילידים. ארצות הברית, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד סירבו לחתום על ההחלטה.
בדצמבר 2007 נסעו חברי תנועת החופש של הלקוטה לוושינגטון והודיעו על נסיגה חד צדדית של הלקוטה מכל ההסכמים עליהם השבט חתום מול הממשל האמריקאי. תנועה זו לא באה בשם ההנהגה הנבחרת הרשמית של הלקוטה. בשנת 2008 התפצלה תנועת החופש לשתי תנועות נפרדות עקב חילוקי דעות.
הערות שוליים

↑  "2010 Census CPH-T-6. American Indian and Alaska Native Tribes in the United States and Puerto Rico: 2010". census.gov.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417479305171  LCCN: sh85134175  NKC: ph225452
פילוסופיה בריטית

דייוויד יום, פילוסוף סקוטי רב השפעה בן המאה ה-18
פילוסופיה בריטית (באנגלית: British philosophy) הוא מונח בהיסטוריה של הרעיונות שמתייחס למסורת הפילוסופית של העם הבריטי.
קנת מתיווס (Kenneth Matthes) מנה כמה מן המאפיינים הבולטים של הפילוסופיה הבריטית: "שכל ישר, אי חיבה לסיבוך, העדפה חזקה של הקונקרטי על פני המופשט ומתודה של יושרה גמלונית מסוימת שבה משובצת באופן מזדמן פנינה פיוטית".
ימי הביניים > אנסלם מקנטרברי

אנסלם מקנטרברי (~1033 – 1109) היה פילוסוף ותאולוג חשוב של הכנסייה הקתולית, שכיהן בתפקיד הארכיבישוף מקנטרברי בין השנים 1093 ל-1109. אנסלם ידוע בתור ההוגה שניסח את הטיעון האונטולוגי לקיומו של אלוהים ושל תאוריית שיבועת[דרושה הבהרה] הרצון של הכפרה. יצירותיו של אנסלם נחשבות לפילוסופיות כמו גם תאולוגיות מאחר שהן שואפות להגדיר את עקרונות האמונה הנוצריים, הנלקחים באופן מסורתי כאמת גלויה, כמערכת רציונלית.
ימי הביניים > רוג'ר בייקון

רוג'ר בייקון (~1214–1294), הידוע גם בשם דוקטור מיראביליס (Doctor Mirabilis; מלטינית : "הדוקטור המופלא"), היה פילוסוף אנגלי ונזיר-פרנציסקני אשר שם דגש ניכר על שיטות אמפיריות על פני ידיעות שמקורן במסורת, ועל כן לפעמים הוא מוכר כאחד התומכים האירופים המוקדמים בשיטה המדעית. הוא הושפע מיצירותיהם של אפלטון ואריסטו באמצעות פילוסופים מוסלמים מוקדמים כמו אבן סינא ואבן רושד.
ימי הביניים > ג'ון דנס סקוטוס

ג'ון דנס סקוטוס (~1265 - 8 בנובמבר 1308) היה פילוסוף ותאולוג סקוטי חשוב שפעל בשיא ימי הביניים.
ימי הביניים > ויליאם איש אוקאם

ויליאם איש אוקאם (~1288 - 1348~) היה נזיר פרנציסקני אנגלי ופילוסוף סכולסטי. הוא ידוע בעיקר בזכות העיקרון המפורסם המיוחס אליו – תערו של אוקאם. מונח זה מסכם עיקרון שהביע בקטעים כגון Numquam ponenda est pluralitas sine necessitate (אין להעמיד ריבוי ללא צורך) ו-Frustra fit per plura quod potest fieri per pauciora (אין טעם לעשות עם יותר דברים שאפשר לעשות עם פחות). בדרך כלל משתמשים בעיקרון כדי לבחור בין שתי השערות או על ידי "גילוח" הנחות מיותרות או חיתוך של שתי מסקנות דומות.
העת החדשה > פרנסיס בייקון

פרנסיס בייקון (1561–1626) היה בנוסף להיותו פילוסוף גם מדינאי, מדען, עורך דין, משפטן וסופר אנגלי. ידוע שהוא מת מדלקת ריאות שנדבקה בזמן שחקר את ההשפעות של הקפאה על שימור הבשר. הוא כיהן גם בתור התובע הכללי והלורד קאנצלר של אנגליה. אף על פי שהקריירה הפוליטית שלו הסתיימה בבושת פנים, הוא השפיע רבות על הפילוסופיה האנגלית באמצעות יצירותיו, במיוחד כדוגל פילוסופי ומתרגל[דרושה הבהרה] של השיטה המדעית וחלוץ המהפכה המדעית.
בייקון כונה אבי האמפיריציזם. יצירותיו ביססו והפכו לפופולריות מתודולוגיות דדוקטיביות לחקירה מדעית, שנקראו לעיתים קרובות "השיטה הבקוניאנית", או פשוט, השיטה המדעית. הדרישה שלו להליך מתוכנן של חקירת כל הדברים הטבעיים סימנה תפנית חדשה במסגרת הרטורית והתאורטית של המדע, שחלק גדול ממנה עדיין מקיף תפיסות של מתודולוגיה נכונה כיום. מסירותו הובילה כנראה למותו[דרושה הבהרה], ולכן הכניסה אותו לקבוצה היסטורית נדירה של מדענים שנהרגו בניסויים שלהם.
העת החדשה > תומאס הובס

תומאס הובס (1588–1679) היה פילוסוף אנגלי, המוכר היום בזכות עבודתו על פילוסופיה פוליטית. ספרו "לוייתן" משנת 1651 היה הבסיס לרוב הפילוסופיה הפוליטית המערבית מנקודת המבט של תאוריית אמנה חברתית.
הובס תרם למגוון רחב של תחומים אחרים, בהם היסטוריה, גאומטריה, פיזיקה של גזים, תאולוגיה, אתיקה, פילוסופיה כללית ומדע המדינה. תיאורו של הטבע האנושי כשיתוף פעולה אינטרסנטי הוכיח את עצמו כתיאוריה מתמשכת בתחום האנתרופולוגיה הפילוסופית. הוא היה אחד ממייסדי המטריאליזם הפילוסופי.
העת החדשה > השלישייה הקלאסית של האמפיריציסטים הבריטיים

שלושת האמפיריציסטים הבריטיים ה'קלאסיים' בראשית העידן המודרני היו ג'ון לוק, ג'ורג' ברקלי ודייוויד יום.
המונח "אמפיריציזם בריטי" מתייחס לרוב למסורת הפילוסופית בבריטניה של הוגים אלה (אם כי למסורת זו היו קודמים בבריטניה המשתרעים עד לרוג'ר בייקון).
למרות שברקלי היה אירי, הוא כונה בריטי כבן מחוז קילקני, שהיה בתקופתו חלק מהממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד.
העת החדשה > השלישייה הקלאסית של האמפיריציסטים הבריטיים > ג'ון לוק

ג'ון לוק (1632–1704) היה אמפיריציסט בתחילת התקופה המודרנית של הפילוסופיה. ובניגוד לרנה דקארט, הוא קבע שכל מושאי ההבנה הם רעיונות, שבהם קיימים רעיונות בנפש. אחת ממטרותיו בעבודתו "מסה על שכל האדם" היא להתחקות אחר מקורם של רעיונות. אין רעיונות מולדים "מוטבעים על המוח" מלידה, וכל הידע מושרש בניסיון (טאבולה ראסה). יתר על כן, ישנם גם רעיונות פשוטים ורעיונות מורכבים. רעיונות פשוטים נכנסים דרך החושים, והם פשוטים ולא מעורבבים. רעיונות מורכבים הם רעיונות פשוטים ששולבו וקשרו יחד באמצעות הפעילות המופשטת של הנפש.
לוק אחראי גם לתיאוריה מוקדמת של זהות אישית. הוא חשב שהיותנו אותו אדם מעת לעת מורכבת, לא בכך שיש לנו אותה נשמה או אותו גוף, אלא מאותה סדרה של קשרים פסיכולוגיים. עבור לוק, להיות אדם זה להיות ישות חושבת אינטליגנטית שיכולה להכיר את עצמה כעצמה, אותו דבר חושב בזמנים ובמקומות שונים.
העת החדשה > השלישייה הקלאסית של האמפיריציסטים הבריטיים > ג'ורג' ברקלי

ג'ורג' ברקלי (1685–1753) היה פילוסוף אירי שכיהן כבישוף של קליין (Bishop of Cloyne) מ-1734 ועד מותו. הוא היה אמפיריציסט בריטי, אימטריליסט ואידיאליסט. רבים מרעיונותיו החשובים ביותר הוצגו לראשונה ב"מסה על עקרונות דעת האדם", עבודה שהייתה ביקורתית על הפילוסופיה של ג'ון לוק. ברקלי הסכים עם לוק שיש עולם חיצוני שגרם לרעיונות בתוך המוח, אבל ברקלי ביקש להוכיח שגם העולם החיצון מורכב מרעיונות בלבד.
ברקלי חשב שהרעיונות שברשותנו יכולים להידמות רק לרעיונות אחרים (לא לאובייקטים פיזיים), ולכן העולם החיצוני אינו מורכב מצורה פיזית, אלא מרעיונות. העולם הזה קיבל היגיון וקביעות על ידי כוח אחר, שברקלי הגיע למסקנה שהוא אלוהים. ברקלי מפורסם בזכות המוטו שלו "to exist is to be perceived, or to perceive" (להיות זה להיות נתפס, או לתפוס).
העת החדשה > השלישייה הקלאסית של האמפיריציסטים הבריטיים > דייוויד יום

דייוויד יום (1711–1776) היה פילוסוף, כלכלן והיסטוריון סקוטי. יצירותיו העיקריות, "מסכת על טבע האדם" (1739–1740), "חקירה בנוגע להבנה האנושית" (1748), "חקירה בדבר עקרונות המוסר" (1751) ודיאלוגים "לגבי דת טבעית" (1779) נותרו בעלי השפעה רבה. רעיונותיו לגבי רצון חופשי ודטרמיניזם, סיבתיות, זהות אישית, אינדוקציה ומוסר עדיין מעוררים דיון. יום הוא אבי "בעיית האינדוקציה" ו"בעיית הראוי-מצוי".
העת החדשה > אדם סמית

אדם סמית (1723–1790) היה פילוסוף מוסרי סקוטי וחלוץ הכלכלה הפוליטית. סמית כתב את "התיאוריה של רגשות מוסריים" ו-"מחקר בדבר טבעו וסיבותיו של עושר האומות (עושר העמים)". האחרון, נחשב למגנום אופוס שלו וליצירה המודרנית הראשונה של הכלכלה.
סמית' למד פילוסופיה מוסרית באוניברסיטת גלאזגו ובאוניברסיטת אוקספורד. לאחר שסיים את לימודיו, הוא נשא סדרה מוצלחת של הרצאות פומביות באדינבורו, מה שהוביל אותו לשתף פעולה עם דייוויד יום במהלך תקופת ההשכלה הסקוטית. סמית' השיג פרופסורה בגלאזגו בהוראת פילוסופיה מוסרית, ובמהלך תקופה זו כתב ופרסם את Theory of Moral Sentiments.
המאה ה-19 > תועלתנים > ג'רמי בנת'ם

ג'רמי בנת'ם (1748–1832) ידוע כמי שהתחיל את מסורת התועלתנות הקלאסית בבריטניה. תועלתנות היא תיאוריה תוצאתית של אתיקה נורמטיבית הגורסת שמעשה הוא נכון מבחינה מוסרית אם ורק אם מעשה זה ממקסם את האושר או ההנאה. אומרים שהתועלתנות הקלאסית היא נהנתנית מכיוון שהיא רואה בהנאה את הטוב המהותי היחיד ואת הכאב כרע המהותי היחיד.
תועלתנות תוארה על ידי בנת'ם כ"עיקרון האושר או האושר הגדול ביותר". התועלתנות של בנת'ם ידועה בטענה שיש להשתמש בחשבון הפליציפי (Felicific calculus) כדי לקבוע את נכונותם וחוסר הצדק של המעשים. הוא עושה זאת על ידי מדידת כמות הכאב וההנאה עבור מעשים שונים. בנת'ם חשב שההנאה והכאב מתפרקים ביחידות נפרדות הנקראות הודונים ודולורים.
המאה ה-19 > תועלתנים > ג'ון סטיוארט מיל

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
ג'ון סטיוארט מיל (1806–1873) היה מן ההוגים החשובים והמשפיעים ביותר במאה ה-19. הוא תרם רבום לתיאוריה החברתית, התיאוריה הפוליטית ולכלכלה הפוליטית.
תפיסת חירות האדם שלו הצדיקה את חירותו של הפרט בניגוד לשליטה בלתי מוגבלת של המדינה ושל עריצות הרוב. ספרו הבולט בתחום זה הוא "על החירות".
מיל גם המשיך במסורת של בנת'ם לקדם ולהגן על התועלתנות. ספרו של מיל "תועלתנות" הוא אפולוגטיקה פילוסופית על תועלתנות.
מיל כתב ופעל למען זכויות לנשים, חיבורו הבולט בתחום זה הוא "שעבוד האישה".
המאה ה-19 > תועלתנים > הנרי סידג'וויק

הנרי סידג'וויק (אנ') (1838–1900) התמקד גם הוא בתועלתנות. הוא אחד המייסדים והנשיא הראשון של החברה למחקר נפשי (Society for Psychical Research), חבר באגודה המטפיזית (Metaphysical Society) ותמך בהשכלה לנשים (אנ'). ב-1874 פורסם ספרו המרכזי שיטות האתיקה (The Methods of Ethics). ספר זה סימן במובנים רבים את שיא המסורת התועלתנית הקלאסית. הפילוסוף התועלתני העכשווי פיטר סינגר טען שספר זה "הוא פשוט הספר הטוב ביותר על אתיקה שנכתב אי פעם".
המאה ה-19 > אידיאליזם בריטי

האידיאליזם הבריטי הייתה תנועה דומיננטית בבריטניה מהמחצית השנייה של המאה התשע-עשרה ועד תחילת המאה העשרים. בין האידליסטים הבולטים נמנים תומאס היל גרין, פרנסיס הרברט ברדלי, וג'ון מקטאגרט.
המאה ה-20 ואילך > פילוסופיה אנליטית

הפילוסופיה האנליטית התבססה על האמפיריציזם הבריטי המסורתי, שעודכנה כדי להתאים להתפתחויות החדשות בלוגיקה שחלו על ידי המתמטיקאי הגרמני גוטלוב פרגה. היא שלטה בפילוסופיה בעולם דובר האנגלית מאז תחילת המאה ה-20.
דמות מרכזית נוספת בפילוסופיה האנליטית היא הפילוסוף האוסטרי לודוויג ויטגנשטיין שפעל בעיקר בבריטניה.