stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אמיל ז'אק-דלקרוז
הערות שוליים

↑  נורמן לברכט, אנציקלופדיה למוזיקה של המאה ה-20, עמ' 250
↑  ו.ה. מיד (1996). "יותר מסתם תנועה - הריתמיקה של דלקרוז." כתב העת למחנכי מוזיקה, (4)82, 41-38.
↑  מיד, עמ' 39
↑  "אמיל ז'אק-דלקרוז" במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  גרוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263223005171  PLWABN: 9810675844905606  BIBSYS: 90179597  BnF: cb130068696 (data)  CANTIC: a10106236  CiNii: DA02982561  GND: 118711873  HDS: 009499  ICCU: RAVV020431  ISNI: 0000 0001 0891 7882  LCCN: n50051577  LNB: 000048094  MusicBrainz: 58262d6a-30d5-409c-9991-409b4530d5b6  NDL: 00465226  NKC: ola2002159085  NLA: 35090509  NLG: 246503  NTA: 073719412  RERO: 02-A000093520  SELIBR: 191518  SNAC: w6th8xn5  SUDOC: 027751279  TLS: Émile_Jaques-Dalcroze  Trove: 823781  VIAF: 41973971   WorldCat (עם VIAF): 41973971 
תלמידי ז'אק-דלקרוז בלה גרנד-סאקונקס בשנת 1909
פוליביוס

| --- | --- |

 לידה:  200 לפנה״ס? מגלופוליס, יוון 
 פטירה:  120 לפנה״ס? (בגיל 80 בערך) יוון 
 מדינה:  הליגה האכאית 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 יצירות בולטות:  היסטוריות 
 
פּוֹלִיבְּיוּס (ביוונית: Πολύβιος; בערך 203 לפנה"ס עד 120 לפנה"ס) היה היסטוריון יווני במאה ה-2 לפנה"ס. התפרסם בעקבות ספרו "היסטוריות" (אנ') או "עלייתה של האימפריה הרומית", חיבור המקיף בפירוט רב את מאורעות השנים 146-220 לפנה"ס באזור אגן הים התיכון. בנוסף, העניין בכתביו עלה הודות לרעיונותיו החדשניים המתייחסים לאיזון הפוליטי הדרוש לכינון ממשל יציב. רעיונות אלה שימשו בסיס רעיוני לתאוריות מודרניות במדע המדינה.
חייו

פוליביוס היה מדינאי אכאי. רוב פעילותו הפוליטית הוקדשה לשימור עצמאותה של הליגה האכאית, בתור הנציג הבכיר של מדיניות הנייטרליות בעת מלחמת הרומאים בפרסאוס. אולם עם תבוסתו המוחלטת של האחרון ולאחר הטבח שערכו מנהיגי הסיעה הפרו-רומית באייטוליה, הרומים ביקשו מן היוונים להציג להם רשימות של אנשים "בלתי-מהימנים" שיגורשו לרומא ללא משפט. לפיכך, בשנת 167 לפנה"ס, נשלחו מאכאייה לרומא 1,000 אנשים, וביניהם פוליביוס. הוא גורש כנראה כתוצאה מהשתייכותו של אביו, ליקורטאס, לסיעה שהתנגדה לרומים.
מזלו של פוליביוס האיר לו פנים, וברומא פיתח ידידות עמוקה עם פובליוס קורנליוס סקיפיו אמיליאנוס. אציל ומדינאי רומי בעל השפעה רבה ברפובליקה. פוליביוס נלווה לסקיפיו במסעו לספרד וכן לאפריקה כאשר האחרון עמד בראש המצור על קרתגו. הוא גם חצה את האלפים וביקר בגאליה טרנסאלפינה, כדי ללמוד מקרוב את צעדיו של המצביא הנודע הפוני – חניבעל. לימים, הודות להתערבותו של סקיפיו בשנת 150 לפנה"ס, קיבל פוליביוס רשות לשוב ליוון. עם חזרתו קיבל פוליביוס את התפקיד של ארגון הערים היווניות מחדש, תפקיד שהעניק לו יוקרה והכרה ברחבי האימפריה. בשנים שלאחר מכן, חזר לרומא והקדיש את זמנו להשלמת יצירותיו. מדי פעם היה פוליביוס יוצא למסעות ברחבי אגן הים התיכון כדי לצפות באתרים היסטוריים העשויים להעשיר את ידיעותיו ולהוות מקור אמין לספריו. נראה כי הוא גם בדק ארכיונים וראיין חיילים לשעבר, כדי להבהיר פרטים על מאורעות רלוונטיים.
היסטוריוגרפיה

אין לבני־האדם דרך טובה יותר לתיקון מעשיהם מהבנת העבר
לפוליביוס הייתה תפיסת עולם ברורה לגבי הדרך שבה צריך לכתוב את ההיסטוריה. הוא טען כי היסטוריון חייב לאסוף ידיעות ממקורות שונים, להשוות ביניהן ולבסוף, בעזרת שיפוט ביקורתי, להחליט מה באמת התרחש. הוא הציג מתודה היררכית לכתיבה ההיסטורית ומבחינה זו, היא אינה שונה במהותה מזו הנהוגה בימינו. בנוסף, פוליביוס טוען כי מטרת כתיבת ההיסטוריה היא לעולם דידקטית ונועדה לתרגל את המדינאים וללמד את הקוראים איך להתמודד עם מאורעות קשים.
הוא הסתייג מכותבים שביקשו להציג את ההיסטוריה בדרמטיות בהחמיצם את המטרה הראשונית – האמת. באחד מספריו הוא אף מפליג וטוען כי "האמת להיסטוריה היא כמאור עיניים ליצור החי". פוליביוס טיפל בהיסטוריה פוליטית וצבאית, הוא טען כי לא ניתן להבין את ההתפתחויות הפוליטיות והצבאיות מבלי להכיר את המוסדות החברתיים והדתיים. ברם, הוא אינו מבקש להציג את ההיסטוריה כהתפתחות תבונית, יש בכתביו מקומות רבים בהם הטיכה (Τύχη) – אלת המזל מתערבת בגורל בני-האדם ומחוללת את המאורעות ההיסטוריים. הוא גם מצביע על התועלת הרבה העשויה לצמוח מהקריאה בספריו. את האירועים הקפיד להציג בסדר כרונולוגי (על-פי המנהג היווני של התייחסות לזמן ביחס לתחרויות האולימפיות, קרי, כל 4 שנים) בכפוף לנושא הנדון שהוא מציג מעין חתך רוחב וקופץ מזירה לזירה. על אף שהוא מצהיר כי הוא חותר להציג את המאורעות כפי שהם, בכל הקשור לאכאיה או בסקיפיו אימיליאנוס כתיבתו מתאפיינת במגמתיות ברורה.
כתבים

חיבורים רבים שכתב פוליביוס (במיוחד בנושאי טקטיקה צבאית) אבדו. "ההיסטוריוֹת" היה חיבורו הגדול ביותר, אשר כלל 40 כרכים. בספר זה הוא מראה כיצד הפכה רומא לשליטה הבלעדית של האויקומנה (οἰκουμένη), דהיינו, העולם התרבותי המאוכלס המוכר ליוונים. חיבור זה, הקיף את מאורעות השנים 146-220 לפנה"ס, ושני ספריו הראשונים משמשים כמעין מבוא לתקופה של 220-264 לפנה"ס הכוללת את מאורעות המלחמה הפונית הראשונה. מבין כל אלה, נשמרו בשלמות רק חמישה ספרים וחלק מן הספר השישי. להצגת המלחמה הפונית הראשונה משתמש פוליביוס בחיבוריו של היווני פילינוס מאקראגאס, שחי במאה השלישית לפנה"ס וכמקור רומי הסתמך על כתביו של פאביוס פיקטור, אשר נלחם במלחמה הפונית השנייה. שני היסטוריונים יווניים שליוו את חניבעל במסעו סיפקו את המקור הפוני למלחמה המוצגת בכתבי פוליביוס. בנוסף, הוא גם השתמש בכתביו של לוקיוס קינקיוס אלימנטוס, מי שהיה לפרייטור בשנת 209 ונפל בשביו של חניבעל.
השפעה

היסטוריונים רומים מאוחרים יותר, כמו ליוויוס ודיודורוס סיקולוס שביקשו להציג את התקופה הקדומה, השתמשו בכתביו של פוליביוס כמקור. בתקופת הקיסרות המוקדמת, אנו עדים לירידה בפופולריות כתביו - טקיטוס הפגין בוז גמור כלפי תיאורו של פוליביוס את עקרונות "המשטר הממוזג" כשיטה אידיאלית. ואילו כותבים שאהדו בכתבם את השלטון הקיסרי כלל לא התייחסו לכתביו.
השפעתו של פוליביוס ניכרת בחיבורו של יוסף בן מתתיהו, "מלחמת היהודים". תולדות חייו אף דומות לאלו של יוספוס ונראה כי הזדהה עמו: עירו התנגדה לרומאים, הוא עצמו נתפס והובא לרומא כבן ערובה, קשר קשרי ידידות עם מדינאים רומיים בכירים, השתכנע שהאימפריה הרומית בלתי מנוצחת, וכתב את תולדותיה - הכוללות גם את האירועים שהתרחשו בימיו ובארצו, במטרה להרתיע את נתיניה מלמרוד בה.
עבודתיו של פוליביוס נשמרו בקונסטנטינופול והוצגו בצורה מסולפת, חלקים מספריו אף שולבו כמבואות לתאוריות פוליטיות ואדמיניסטרטיביות. אולם בתקופת הרנסאנס, כחלק מהתעניינות החדשה בכתבים הקלאסיים, עלתה גם ההתעניינות בכתבי פוליביוס. יצירותיו הוצגו תחילה בפירנצה והיוו תרומה חשובה להתפתחות השיח ההיסטורי-פוליטי של בני התקופה. בתקופה זו, מקיאוולי מזכיר בחיבורו "דיונים" את פוליביוס ונראה כי הוא ייחס חשיבות רבה לכתביו. תרגומים של כתביו לצרפתית, גרמנית ואיטלקית הופיעו לראשונה במאה ה-16 וכתוצאה מכך חל גידול משמעותי בקרב קהל קוראי פוליביוס. עם זאת, ממכתבים שנשמרו מתקופה זו אנו מגלים כי כתבי פוליביוס היו נפוצים בעיקר אצל המלומדים במערב הנוצרי. תפישת עולמו הפוליטית של פוליביוס תאמה את משנתם של הוגים רפובליקנים רבים – מקיקרו, דרך שארל מונטסקייה ועד לאבות המייסדים של ארצות הברית. מאז עידן האורות, פוליביוס שימש כמקור יוצא מגדר הרגיל לחקר הציוויליזציה ההלניסטית והרומית המוקדמת.
פוליביוס על היהודים

בתיאורו את המאבק בין האימפריות התלמיית והסלאוקית, פוליביוס מתעכב פעמים רבות על אירועים הקשורים לארץ ישראל. דרך ספריו של יוסף בן מתתיהו, ידוע לנו על שתי התייחסויות של פוליביוס ליהודים בארץ ישראל.
בספר "קדמוניות היהודים" מספר יוסף על חבירת היהודים בארץ ישראל לאנטיוכוס השלישי במלחמה הסורית החמישית:
"אקדים ואביא (את העדות) שמעיד פוליביוס איש מגאלופוליס על (אמת) דברינו אלה. שכן כך הוא אומר בספר השישה-עשר של ספר דברי-הימים שלו בזו הלשון: 'סקופאס שר-צבא תלמי עלה על חבלי (הארץ) העליונים והכניע בימות החורף את עם היהודים. ...לאחר שנוצח סקופאס על ידי אנטיוכוס, כבש הלה את הבשן ואת השומרון ואת אבל ואת גדר, וכעבור זמן קצר עברו אליו היהודים היושבים סביב המקדש הקרוי ירושלים שעליו יש בידינו להגיד יותר, ובייחוד על גילוי (האל) בקודש, אלא שנדחה את הסיפור לזמן אחר'. אלה הדברים שסיפר פוליביוס".
יוסף מצטט באופן מפורש את הספר ה-16 של פוליביוס, שכלל את אירועי השנים 200-201 לפנה"ס. מכיוון שהוא מצא את קרב בניאס ואת כיבוש יהודה שבא אחריו מתוארים באותו ספר של פוליביוס, יש לתארך אותם ללא מאוחר משנת 200 לפנה"ס.
ניתן לראות שפוליביוס כלל בטיפולו במלחמה הסורית החמישית בספר ה-16 תיאור של המצב הפוליטי והצבאי ביהודה.
תיאורו של פוליביוס את ירושלים כמקדש הותיר את רישומו על סופרים מאוחרים יותר, כמו ליוויוס.
בספר "נגד אפיון" מונה יוסף היסטוריונים שונים שהחזיקו בדעה כי אנטיוכוס הרביעי הפר ברית עם היהודים ושדד את בית המקדש מתוך חסרון כיס:
"על זאת מעידים סופרים רבים ואנשי-מעלה, כמו פוליביוס איש מגלופוליס... כלם מספרים פה אחד, כי אנטיוכוס היה זקוק לכסף, ועל כן הפר את ברית שלומו עם היהודים ונצל את בית המקדש, אשר היה מלא כלי זהב וכסף".
בהקשר זה של פעולותיו של אנטיוכוס אפיפנס בירושלים, ניתן להניח שפוליביוס העניק מעין סקירה כללית על היהודים, כשהוא מקצה מקום מרכזי למקדשם ולדתם.
מהדורות ותרגומים של ספרו

פוליביוס, היסטוריה. כרך ראשון - ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א (1991).
Polybius, Histories. Translated by Evelyn S. Shuckburgh. London and New York, . Macmillan, 1889. Reprint Bloomington 1962. Digitized copy in: Perseus.
Polybius. The Histories. Translated by W.R. Paton (Ancient Greek and English). Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1922-1927. Digitized copy in: LacusCurtius.
לקריאה נוספת

מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, XVIII. Polybius, pp. 110-116
הערות שוליים

↑  בתוך: יצחק חן, ראשיתה של אירופה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ג, יחידה 7, עמ' 184.
↑  תרגום ליזה אולמן למלחמת היהודים ברומאים, מבוא מאת יונתן פרייס, עמ' 38.
1 2 3  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, XVIII. Polybius, p. 110
↑  יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, ספר 12, פרק ג, פסקה ג, סעיפים 136-135; Polybius, Historiae, XVI, 39:1, 3, 4
↑  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, XVIII. Polybius, p. 114
↑  Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Vol. I, XVIII. Polybius, p. 111
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר שני, פרק ז.
| תרבות יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תרבות יוון העתיקה | מיתולוגיה • אמנות • פיסול • קדרות • הומוסקסואליות • זנות • חקלאות • כלכלה • מטבח • משפט • עבדות  • פדרסטיה • רפואה • מלחמה |  |
| פילוסופיה ביוון העתיקה | פיתגורס • הרקליטוס • פארמנידס  • פרוטגורס • אמפדוקלס • דמוקריטוס • סוקרטס • אפלטון • אריסטו • זנון מכתיון • אפיקורוס |  |
| מתמטיקה | ארכימדס • אוקלידס • תאלס • פיתגורס • דיופנטוס • ארטוסתנס • תלמי |  |
| ספרות | הומרוס • האיליאדה • האודיסאה • הסיודוס • פינדארוס • הרודוטוס • תוקידידס • קסנופון • פוליביוס |  |
| תיאטרון | אייסכילוס • סופוקלס • אוריפידס • אריסטופאנס • מושגים |  |
| ספורט | המשחקים האולימפיים • תרבות הגוף • המשחקים הפיתיים • המשחקים האיסתמיים • המשחקים הנמאיים • המשחקים הפאן-אתנאיים • גימנסיון |  |
| אדריכלות | מקדש יווני • הסדרים הקלאסיים • הפרתנון • מקדש ארטמיס • אקרופוליס • האגורה • מקדש זאוס באולימפיה • מקדש הפייסטוס • מקדש ארטמיס |  |
פורטל יוון העתיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266626805171  PLWABN: 9810696800905606  BIBSYS: 90227513  BNC: 000041142  BNE: XX841423  BnF: cb11920194q (data)  CANTIC: a11793727  CiNii: DA01312290  GND: 118595571  HDS: 010310  ICCU: CFIV060649  ISNI: 0000 0001 2098 7680  LCCN: n79006487  LNB: 000054644  NDL: 00978029  NKC: jn19981002010  NLA: 35427923  NLG: 27974  NSK: 000182909  NTA: 069071578  RERO: 02-A000131908  SELIBR: 196601  SUDOC: 027352188  Trove: 948986  VcBA: 495/20452  VIAF: 267920293   WorldCat (עם VIAF): 267920293 
פוליביוס
כדור הזהב 2024

| --- | --- |

 מיקום הטקס:  תיאטרון שאטלה 
 מדינה:  צרפת 
 הגוף המעניק:  פראנס פוטבול 
 תקופת הפרס:  28 באוקטובר 2024 
 
כדור הזהב 2024 (בצרפתית: 2024 Ballon d'Or) היה הטקס השנתי ה-68 של כדור הזהב, המוגש על ידי עיתון הכדורגל הצרפתי פראנס פוטבול, שהוענק לכדורגלנים הטובים בעולם בעונת 2023/2024. המועמדים הוכרזו ב-4 בספטמבר 2024, והטקס נערך בפריז ב-28 באוקטובר. לצד פרס כדור הזהב הוענקו גם כדור הזהב לנשים, פרס קופה לשחקן המצטיין עד גיל 21, גביע יאשין לשוער המצטיין, פרס סוקרטס על פעילות חברתית, גביע גרד מילר לכובש המצטיין ופרס מועדון השנה. לראשונה הוענק גם פרס יוהאן קרויף למאמן המצטיין בגברים ובנשים. אופ"א ארגנה לראשונה את הגאלה של כדור הזהב, אך פראנס פוטבול שמר על שיטת ההצבעה ועל השם כדור הזהב.
לראשונה הוענקו כדור הזהב לנשים ולגברים לשחקנים מאותה מדינה, כאשר אייטנה בונמטי ורודרי, בהתאמה, מספרד זכו בפרסים. בנוסף, גם פרס קופה הוענק ללאמין ימאל הספרדי.
כדור הזהב

הקשר הספרדי רודרי, ששיחק בעונה זו במנצ'סטר סיטי, זכה בפרס לראשונה בקריירה. בעונה זו הוא זכה בפרמייר ליג עם מנצ'סטר סיטי וביורו 2024 עם נבחרת ספרד, ונבחר לשחקן המצטיין בטורניר.
אלו שלושים הכדורגלנים שהיו מועמדים לכדור הזהב לשנת 2024.
| # | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1 | ספרד רודרי | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 2 | ברזיל ויניסיוס ז'וניור | ספרד ריאל מדריד |
| 3 | אנגליה ג'וד בלינגהאם | ספרד ריאל מדריד |
| 4 | ספרד דני קרבחאל | ספרד ריאל מדריד |
| 5 | נורווגיה ארלינג האלנד | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 6 | צרפת קיליאן אמבפה | צרפת פריז סן-ז'רמן |
| 7 | ארגנטינה לאוטרו מרטינס | איטליה אינטר מילאנו |
| 8 | ספרד לאמין ימאל | ספרד ברצלונה |
| 9 | גרמניה טוני קרוס | ספרד ריאל מדריד |
| 10 | אנגליה הארי קיין | גרמניה באיירן מינכן |
| 11 | אנגליה פיל פודן | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 12 | גרמניה פלוריאן וירץ | גרמניה באייר לברקוזן |
| 13 | ספרד דני אולמו | גרמניה ר.ב. לייפציג |
| 14 | ניגריה אדמולה לוקמן | איטליה אטאלנטה |
| 15 | ספרד ניקו ויליאמס | ספרד אתלטיק בילבאו |
| 16 | שווייץ גרניט ג'אקה | גרמניה באייר לברקוזן |
| 17 | אורוגוואי פדריקו ואלוורדה | ספרד ריאל מדריד |
| 18 | ארגנטינה אמיליאנו מרטינס | אנגליה אסטון וילה |
| 19 | נורווגיה מרטין אודגור | אנגליה ארסנל |
| 20 | טורקיה הקאן צ'להאנולו | איטליה אינטר מילאנו |
| 21 | אנגליה בוקאיו סאקה | אנגליה ארסנל |
| 22 | גרמניה אנטוניו רודיגר | ספרד ריאל מדריד |
| 23 | פורטוגל רובן דיאש | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 24 | צרפת ויליאם סאליבה | אנגליה ארסנל |
| 25 | אנגליה קול פאלמר | אנגליה צ'לסי |
| 26 | אנגליה דקלן רייס | אנגליה ארסנל |
| 27 | פורטוגל ויטיניה | צרפת פריז סן-ז'רמן |
| 28 | ספרד אלכס גרימלדו | גרמניה באייר לברקוזן |
| 29 | אוקראינה ארטם דובביק | ספרד ז'ירונה |
| 29 | גרמניה מאטס הומלס | גרמניה בורוסיה דורטמונד |
כדור הזהב לנשים

הקשרית הספרדייה אייטנה בונמטי מברצלונה זכתה בפעם השנייה ברציפות בכדור הזהב לנשים. בעונה זו היא זכתה בטרבל עם ברצלונה (אליפות ספרד, גביע המלכה וליגת האלופות) ובליגת האומות לנשים של אופ"א עם ספרד.
אלו שלושים הכדורגלניות שהיו מועמדות לכדור הזהב לשנת 2024:
| # | שחקנית | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1 | ספרד אייטנה בונמטי | ספרד ברצלונה |
| 2 | נורווגיה קרוליין גראהם הנסן | ספרד ברצלונה |
| 3 | ספרד סלמה פראיואלו | ספרד ברצלונה |
| 4 | ארצות הברית סופיה סמית' | ארצות הברית פורטלנד ת'ורנס |
| 5 | ארצות הברית לינדזי הורן | צרפת אולימפיק ליון |
| 6 | ארצות הברית מלורי סוונסון | ארצות הברית שיקגו רד סטארס |
| 7 | צרפת מארי אנטואנט קטוטו | צרפת פריז סן-ז'רמן |
| 8 | ספרד מריונה קלדנטיי | ספרד ברצלונה |
| 9 | ארצות הברית טריניטי רודמן | ארצות הברית וושינגטון ספיריטס |
| 10 | ספרד אלכסיה פוטיאס | ספרד ברצלונה |
| 11 | ספרד פטריסיה גיחארו | ספרד ברצלונה |
| 12 | זמביה ברברה בנדה | ארצות הברית אורלנדו פרייד |
| 13 | אנגליה לורן ג'יימס | אנגליה צ'לסי |
| 14 | נורווגיה אדה הגרברג | צרפת אולימפיק ליון |
| 15 | ג'מייקה חאדיג'ה שואו | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 16 | מלאווי טביתה צ'אווינגה | צרפת אולימפיק ליון |
| 17 | ארצות הברית אליסה נאיר | ארצות הברית שיקגו רד סטארס |
| 18 | ברזיל גבי פורטיליו | ברזיל קורינתיאנס |
| 19 | גרמניה ג'וליה גווין | גרמניה באיירן מינכן |
| 20 | אנגליה לוסי ברונז | ספרד ברצלונה |
| 21 | קולומביה מאירה רמירז | אנגליה צ'לסי |
| 22 | איסלנד גלודיס פרלה ויגוסדוטיר | גרמניה באיירן מינכן |
| 23 | ברזיל טרצ'יאנה | ארצות הברית יוסטון דאש |
| 24 | גרמניה ליאה שולר | גרמניה באיירן מינכן |
| 25 | גרמניה סיוקה ניסקן | אנגליה צ'לסי |
| 26 | יפן יוי האסגאווה | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 27 | איטליה מנואלה ג'וליאנו | איטליה רומא |
| 28 | אנגליה לורן המפ | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
| 29 | פולין אווה פאיור | גרמניה וולפסבורג |
| 30 | צרפת גרייס גיורו | צרפת פריז סן-ז'רמן |
פרס קופה

הקיצוני הספרדי לאמין ימאל, ששיחק בעונה זו בברצלונה, זכה לראשונה בפרס קופה לשחקן המצטיין עד גיל 21. בעונה זו זכה עם נבחרת ספרד ביורו 2024.
אלו עשרת הכדורגלנים שהיו מועמדים לפרס קופה לשנת 2024:
| # | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1 | ספרד לאמין ימאל | ספרד ברצלונה |
| 2 | טורקיה ארדה גולר | ספרד ריאל מדריד |
| 3 | אנגליה קובי מיינו | אנגליה מנצ'סטר יונייטד |
| 4 | ברזיל סאביו | ספרד ז'ירונה |
| 5 | ספרד פאו קובארסי | ספרד ברצלונה |
| 6 | ארגנטינה אלחנדרו גרנאצ'ו | אנגליה מנצ'סטר יונייטד |
| 6 | פורטוגל ז'ואאו נבש | פורטוגל בנפיקה ליסבון |
| 8 | חוף השנהב כרים קונאטה | אוסטריה רד בול זלצבורג |
| 8 | צרפת מאטיס טל | גרמניה באיירן מינכן |
| 8 | צרפת וורן זאיר-אמרי | צרפת פריז סן-ז'רמן |
גביע יאשין

השוער הארגנטינאי אמיליאנו מרטינס, ששיחק בעונה זו באסטון וילה, זכה בגביע יאשין לשוער המצטיין בפעם השנייה ברציפות. בעונה זו זכה עם נבחרת ארגנטינה בקופה אמריקה 2024.
אלו עשרת השוערים שהיו מועמדים לגביע יאשין לשנת 2024:
| # | שחקן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1 | ארגנטינה אמיליאנו מרטינס | אנגליה אסטון וילה |
| 2 | ספרד אונאי סימון | ספרד אתלטיק בילבאו |
| 3 | אוקראינה אנדריי לונין | ספרד ריאל מדריד |
| 4 | איטליה ג'אנלואיג'י דונארומה | צרפת פריז סן-ז'רמן |
| 5 | צרפת מייק מניאן | איטליה מילאן |
| 6 | שווייץ יאן זומר | איטליה אינטר מילאנו |
| 7 | גאורגיה גיורגי ממרדשווילי | ספרד ולנסיה |
| 8 | פורטוגל דיוגו קושטה | פורטוגל פורטו |
| 9 | דרום אפריקה רונוון ויליאמס | דרום אפריקה ממלודי סאנדאונס |
| 10 | שווייץ גרגור קובל | גרמניה בורוסיה דורטמונד |
גביע גרד מילר

גביע גרד מילר הוענק להארי קיין האנגלי מבאיירן מינכן וקיליאן אמבפה הצרפתי מפריז סן-ז'רמן, שסיימו את עונת 2023/24 עם 52 שערים כל אחד.
פרס סוקרטס

החלוצה הספרדייה ג'ניפר הרמוסו זכתה בפרס סוקרטס לשנת 2024 על פעילותה נגד התעללות מינית, בפרט פעילותה בהעלאת מודעות לאחר שנשיא פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית לואיס רוביאלס נישק אותה על שפתיה ללא הסכמתה.
מועדון השנה לגברים

ריאל מדריד מהלה ליגה הספרדית זכתה בפרס מועדון השנה לגברים. הקבוצה זכתה באליפות ספרד ובליגת האלופות בעונה זו.
אלו חמשת המועדונים שהיו מועמדים לפרס מועדון השנה לגברים לשנת 2024:
| # | מועדון |
| --- | --- |
1: ספרד ריאל מדריד
2: גרמניה באייר לברקוזן
3: גרמניה בורוסיה דורטמונד
4: ספרד ז'ירונה
5: אנגליה מנצ'סטר סיטי
מועדון השנה לנשים

ברצלונה מהליגה F הספרדית זכתה בפרס מועדון השנה לנשים. הקבוצה זכתה באליפות ספרד, בגביע המלכה ובליגת האלופות בעונה זו.
אלו חמשת המועדונים שהיו מועמדים לפרס מועדון השנה לנשים לשנת 2024:
| # | מועדון |
| --- | --- |
1: ספרד ברצלונה
2: אנגליה צ'לסי
3: צרפת אולימפיק ליון
4: ארצות הברית גות'אם
5: צרפת פריז סן-ז'רמן
פרס יוהאן קרויף גברים

מאמן ריאל מדריד, קרלו אנצ'לוטי מאיטליה, זכה בפרס יוהאן קרויף הראשון. הוא הוביל את ריאל לזכייה בלה ליגה ובליגת האלופות.
אלו ששת המאמנים שהיו מועמדים לפרס יוהאן קרויף לגברים לשנת 2024:
| # | מאמן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1 | איטליה קרלו אנצ'לוטי | ספרד ריאל מדריד |
| 2 | ספרד צ'אבי אלונסו | גרמניה באייר לברקוזן |
| 3 | ספרד לואיס דה לה פואנטה |  ספרד |
|  | איטליה ג'אן פיירו גספריני | איטליה אטאלנטה |
|  | ספרד ז'וזפ גוארדיולה | אנגליה מנצ'סטר סיטי |
|  | ארגנטינה ליונל סקאלוני |  ארגנטינה |
גביע יוהאן קרויף לנשים

מאמנת צ'לסי ונבחרת ארצות הברית בכדורגל נשים, אמה הייז מאנגליה, זכתה בפרס יוהאן קרויף הראשון לנשים. היא הובילה את צ'לסי לזכייה באליפות הסופר ליג האנגלית לנשים ואת ארצות הברית לזכייה במדליית זהב בטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).
אלו ששת המאמנים שהיו מועמדים לפרס יוהאן קרויף לנשים לשנת 2024:
| # | מאמן | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1 | אנגליה אמה הייז | אנגליה צ'לסי  ארצות הברית |
| 2 | ספרד ג'ונתן חיראלדס | ספרד ברצלונה ארצות הברית וושינגטון ספיריט |
| 3 | ברזיל ארתור אליאס | ברזיל קורינתיאנס  ברזיל |
|  | צרפת סוניה בומפסטור | צרפת אולימפיק ליון |
|  | פורטוגל פיליפה פאטאו | פורטוגל בנפיקה ליסבון |
|  | הולנד סרינה ויכמן |  אנגליה |
הערות שוליים

↑  צמוד מתמיד: פורסמה רשימת המועמדים לפרס "כדור הזהב", באתר וואלה, 4 בספטמבר 2024
↑  כולל שני פרסים חדשים: לקראת טקס כדור הזהב, באתר ONE‏, 8 ביוני 2024
↑  UEFA partners with Groupe Amaury to co-organise the Ballon d'Or, אופ"א, ‏3 בנובמבר 2023
↑  Doble victoria de España en el Balón de Oro: Rodri y Aitana se llevan dos trofeos históricos, infobae, [ניצחון כפול לספרד בכדור הזהב: רודרי ואייטנה לוקחים שני גביעים היסטוריים], ‏28 באוקטובר 2024 (בספרדית)
↑  הטוב בעולם: רודרי זכה בפרס כדור הזהב, באתר וואלה, 29 באוקטובר 2024
↑  רשמית: לאמין ימאל זכה בפרס הצעיר הטוב ביותר, באתר ONE‏, 28 באוקטובר 2024
↑  Ballon d'Or 2024 : Lamine Yamal remporte le trophée Kopa, ל'אקיפ, [כדור הזהב 2024: לאמין ימאל זכה בפרס קופה], ‏28 באוקטובר 2024 (בצרפתית)
↑  Ballon d'Or 2024 : Emiliano Martinez remporte une nouvelle fois le trophée Yachine, ל'אקיפ, [כדור הזהב 2024: אמיליאנו מרטינס זכה פעם נוספת בגביע יאשין], ‏28 באוקטובר 2024 (בצרפתית)
| זוכי מועדון השנה |
| --- | --- | --- |
| מועדון השנה (2021–2022) | 2021: צ'לסי • 2022: מנצ'סטר סיטי |  |
| מועדון השנה לגברים (2023–הווה) | 2023: מנצ'סטר סיטי • 2024: ריאל מדריד |  |
| מועדון השנה לנשים (2023–הווה) | 2023: ברצלונה • 2024: ברצלונה |  |
מריאנו באריירו

לוקאס מריאנו באריירו (בספרדית: Lucas Mariano Bareiro; נולד ב־8 במרץ 1995) הוא כדורגלן ארגנטינאי-יהודי.
קריירה

באריירו נולד וגדל בואנוס איירס, ארגנטינה. החל את הקריירה שלו בראסינג קלוב הארגנטינאית. ב־8 בפברואר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לאתלטיקו טוקומאן.
בקיץ 2016 הושאל לדפנסה וחוסטיסיה הארגנטינאית, בה שיחק שלוש עונות.
בקיץ 2019 חתם בהורקאן הארגנטינאית.
ב־5 בספטמבר 2020 חתם בהפועל באר שבע בליגת העל הישראלית, בהשאלה לעונה עם אופציית רכישה.
ב-12 בינואר 2021 קיבל באריירו אזרחות ישראלית, מתוקף חוק השבות ובזכות הוכחת יהדותה של סבתו מצד אמו.
ב-26 בנובמבר 2024 הודיעה הפועל באר-שבע על שחרורו של באריירו, והוא סיים את דרכו בקבוצה אחרי ארבע שנים.
תארים

הפועל באר שבע
גביע המדינה: 2021/2022
אלוף האלופים: 2022
אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל עד גיל 20: 2015
הערות שוליים

↑  מוטי פשכצקי, ‏מלי ובריירו חתמו בהפועל באר שבע, באתר ערוץ הספורט, 5 בספטמבר 2020
↑  איציק כלפי, ‏בשורה נהדרת להפועל ב"ש: בריירו קיבל אזרחות, באתר ONE‏, 12 בינואר 2021
↑  שי מוגילבסקי, מריאנו בריירו עשוי לקבל אזרחות ישראלית, באתר ynet, 2 בנובמבר 2020
↑  שי מוגילבסקי, איתן גליקמן, ב"ש: מריאנו בריירו צפוי לקבל אזרחות ישראלית, באתר ynet, 30 בנובמבר 2020
↑  תומר לוי, ‏מריאנו בריירו סיים את דרכו בהפועל באר שבע, באתר ערוץ הספורט, 26 בנובמבר 2024
בומברמן

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1983 - עד היום
 סוגה:  משחק פעולה ממוחשב, משחק מבוך
 פיתוח:  Hudson Soft, Interplay 
 הוצאה לאור:  Hudson Soft 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן אחד ומחשב, משחק רשת
 פלטפורמות:  ספקטרום סינקלייר, MSX, קומודור 64 
 
בומברמן (בתרגום חופשי לעברית: "איש הפצצות") היא סדרת משחקי וידאו מסוג אסטרטגיה ומבוך אשר פותח במקור על ידי חברת הדסון סופט היפנית. המשחק המקורי בסדרה הופץ לראשונה בשנת 1983 ומשחקים חדשים בסדרה ממשיכים לצאת לשווקים עד היום. לאורך השנים יצאו קרוב ל-60 משחקים בסדרה.
המשחק

בומברמן הוא רובוט הרכבה העובד במפעל פצצות, והוא מרכיב הפצצות הטוב ביותר במפעל. בומברמן משתעמם מהכנת הפצצות במפעל יום אחר יום ללא הפסקה. בעקבות שמועה שרובוט שיצליח לצאת מהמפעל התת-קרקעי יקבל משאלה, הוא מתחיל במסע ברחבי המפעל כדי שיוכל לבקש משאלה להפוך לבן אדם. המכשול העיקרי בדרכו הוא התנגדותם של שומרי המפעל, העושים כל שביכולתם כדי שהמפעל ימשיך לתפקד כרגיל.
כדי להימלט, על בומברמן למצוא את דרכו במבוך תוך כדי הימנעות מאויבים. הדלתות המובילות לחדרי מבוך נוספים (השלבים הבאים במשחק) מוסתרות על ידי סלעים, אותם בומברמן צריך לפוצץ. ישנם חפצים שיכולים לשפר את הפצצות שבומברמן מייצר, כגון חפצים העוזרים ליצור פצצות חזקות יותר או פצצות המופעלות בשלט רחוק. בומברמן יהפוך לאנושי כאשר יימלט ויצא מהמפעל התת-קרקעי. בכל משחק יש בסך הכל 50 שלבים שונים.
משחקיות

המטרה העיקרית בכל המשחקים בסדרה היא לסיים את כל השלבים במשחק באמצעות הצבה אסטרטגית של פצצות כדי להרוג את האויבים, ולהשמיד את כל המכשולים בדרך. פצצות מתפוצצות יכולות להפעיל גם פצצות אחרות, להרוג או לפגוע באויבים ולהשמיד את המכשולים. אף על פי כן, הן יכולות גם להרוג או לפגוע בדמות השחקן ולפעמים, אם מפוצצים את דלת היציאה, ניתן לגרום לאויבים חדשים נוספים להגיח מתוכה.
ברוב משחקי בומברמן קיימת אפשרות למשחק מרובה משתתפים בה השחקנים הנוספים משחקים גם הם דמויות אשר נראות כמו בומברמן, כאשר המטרה היא להרוג אחד את השני באמצעות הצבת פצצות לאורך לוח המשחק כאשר המנצח הוא זה שנשאר בחיים אחרון.