stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליגת העל הסורית בכדורגל
אלופות לפי עונות

אלופות הליגה עד כה:
| עונה | זוכה | סגנית | מקום שלישי |
| --- | --- | --- | --- |
| 1966/1967 | אל-איתיחאד | אל-פוטווה | בראדה |
| 1967/1968 | אל-איתיחאד | אל-פוטווה | בראדה |
| 1968/1969 | בראדה | אל-פוטווה | אל-איתיחאד |
| 1969/1970 | בראדה | אל-פוטווה | אל-איתיחאד |
1970/1971: לא נערכה אליפות
1971/1972: לא נערכה אליפות
| 1972/1973 | אל-ג'איש | אל-שורטה | אל-כראמה |
1973/1974: לא נערכה אליפות
| 1974/1975 | אל-כראמה | אל-פוטווה | אל-איתיחאד |
| 1975/1976 | אל-ג'איש | אל-שורטה | אל-כראמה |
| 1976/1977 | אל-איתיחאד | אל-כראמה | אל-חורייה |
1977/1978: לא נערכה אליפות
| 1978/1979 | אל-ג'איש | אל-שורטה | אל-איתיחאד |
| 1979/1980 | אל-שורטה | אל-חורייה | אל-איתיחאד |
1980/1981: לא נערכה אליפות
| 1981/1982 | טישרין | אל-וואת'בה | אל-איתיחאד |
| 1982/1983 | אל-כראמה | אל-איתיחאד | אל-פוטווה |
| 1983/1984 | אל-כראמה | ג'אבלה | אל-איתיחאד |
| 1984/1985 | אל-ג'איש | אל-כראמה | ג'אבלה |
| 1985/1986 | אל-ג'איש | ג'אבלה | אל-פוטווה |
| 1986/1987 | ג'אבלה | אל-כראמה | אל-שורטה |
| 1987/1988 | ג'אבלה | אל-איתיחאד | אל-פוטווה |
| 1988/1989 | ג'אבלה | אל-שורטה | אל-איתיחאד |
| 1989/1990 | אל-פוטווה | אל-כראמה | אל-וואת'בה |
| 1990/1991 | אל-פוטווה | ג'אבלה | אל-שורטה |
| 1991/1992 | אל-חורייה | ג'אבלה | אל-איתיחאד |
| 1992/1993 | אל-איתיחאד | אל-כראמה | אל-חורייה |
| 1993/1994 | אל-חורייה | ג'אבלה | אל-איתיחאד |
| 1994/1995 | אל-איתיחאד | אל-כראמה | ג'אבלה |
| 1995/1996 | אל-כראמה | חוטין | אל-חורייה |
| 1996/1997 | טישרין | אל-ג'איש | אל-כראמה |
| 1997/1998 | אל-ג'איש | אל-כראמה | חוטין |
| 1998/1999 | אל-ג'איש | אל-כראמה | אל-ווהדה |
| 1999/2000 | ג'אבלה | חוטין | טישרין |
| 2000/2001 | אל-ג'איש | אל-כראמה | ג'יהאד |
| 2001/2002 | אל-ג'איש | אל-איתיחאד | אל-ווהדה |
| 2002/2003 | אל-ג'איש | אל-איתיחאד | קרדאחה |
| 2003/2004 | אל-ווהדה | אל-כראמה | טישרין |
| 2004/2005 | אל-איתיחאד | אל-כראמה | אל-ווהדה |
| 2005/2006 | אל-כראמה | אל-ג'איש | אל-ווהדה |
| 2006/2007 | אל-כראמה | אל-איתיחאד | טאליה |
| 2007/2008 | אל-כראמה | אל-מג'ד | אל-איתיחאד |
| 2008/2009 | אל-כראמה | אל-איתיחאד | אל-ג'איש |
| 2009/2010 | אל-ג'איש | אל-כראמה | טישרין |
2010/2011: הליגה הושעתה בעקבות פרוץ מלחמת האזרחים בסוריה
| 2011/2012 | אל-שורטה | אל-ג'איש | אל-ווהדה |
| 2012/2013 | אל-ג'איש | אל-שורטה | אל-חורייה |
| 2013/2014 | אל-ווהדה | אל-ג'איש | אל-מוחפאזה |
| 2014/2015 | אל-ג'איש | אל-ווהדה | אל-שורטה |
| 2015/2016 | אל-ג'איש | אל-ווהדה | אל-איתיחאד |
| 2016/2017 | אל-ג'איש | טישרין | אל-ווהדה |
| 2017/2018 | אל-ג'איש | אל-איתיחאד | אל-ווהדה |
| 2018/2019 | אל-ג'איש | טישרין | אל-ווהדה |
| 2019/2020 | טישרין | אל-וואת'בה | חוטין |
| 2020/2021 | טישרין | אל-ג'איש | אל-כראמה |
| 2021/2022 | טישרין | אל-וואת'בה | אל-ג'איש |
| 2022/2023 | אל-פוטווה | אל-איתיחאד | ג'אבלה |
| 2023/2024 | אל-פוטווה | ג'אבלה | טישרין |
אליפויות לפי מועדון

| מועדון | זכיות | סגנויות | מקום שלישי | שנות זכייה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אל-ג'איש | 17 | 5 | 2 | 1972/1973, 1975/1976, 1978/1979, 1984/1985, 1985/1986, 1997/1998, 1998/1999, 2000/2001, 2001/2002, 2002/2003, 2009/2010, 2012/2013, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019 |
| אל-כראמה | 8 | 12 | 4 | 1974/1975, 1982/1983, 1983/1984, 1995/1996, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009 |
| אל-איתיחאד | 6 | 7 | 12 | 1966/1967, 1967/1968, 1976/1977, 1992/1993, 1994/1995, 2004/2005 |
| טישרין | 5 | 2 | 3 | 1981/1982, 1996/1997, 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 |
| ג'אבלה | 4 | 5 | 2 | 1986/1987, 1987/1988, 1988/1989, 1999/2000 |
| אל-שורטה | 2 | 5 | 3 | 1979/1980, 2011/2012 |
| אל-פוטווה | 2 | 5 | 3 | 1989/1990, 1990/1991 |
| אל-ווהדה | 2 | 3 | 8 | 2003/2004, 2013/2014 |
| אל-חורייה | 2 | 1 | 4 | 1991/1992, 1993/1994 |
| בראדה | 2 | — | 2 | 1968/1969, 1969/1970 |
הערות שוליים

↑  "Syria - List of Champions". RSSSF. נבדק ב-6 ביולי 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בליגה נטלו חלק קבוצות כדורגל שנמצאו תחת אזורי הכיבוש של אסד
שלמה שיף

| --- | --- |

 לידה:  11 במאי 1896 קישינב, האימפריה הרוסית 
 נרצח:  20 בינואר 1942 (בגיל 45)
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק 
 תאריך עלייה:  1910
 השתייכות:  הגדודים העבריים   הצבא הבריטי   ההגנה   משטרת המנדט
 תקופת הפעילות:  1915–1916 (גדוד העבודה המצרי)   1916–1922 (הצבא הבריטי)   1924 – 1942 (משטרת המנדט)
 דרגה:  מייג'ור (משטרה)
 עיטורים
 חבר מסדר האימפריה הבריטית
 
שלמה שיף (11 במאי 1896 – 20 בינואר 1942) היה קצין בכיר במשטרת המנדט הבריטי. היה לארץ-ישראלי הראשון שהגיע בו לדרגות בכירות ולתפקידים מרכזיים ברשויות. שיף נהרג בידי מחתרת הלח"י במסגרת תפקידו כקצין משטרה בריטי.
קורות חיים

נולד לצפורה ולאברהם-יצחק בקישינב שבבסרביה, במשפחה בת חמישה ילדים. 
בשנת 1910 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. למד בבית הספר "עזרא" עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה וגורש עם משפחתו למצרים, אז התגייס לגדוד נהגי הפרדות, בו היה חבר בשנים 1915–1916 ומטעמו השתתף בלחימה בגליפולי. לאחר מכן חזר למצרים ולמד בבית הספר האנגלי באלכסנדריה, בשנים 1916–1921 שירת בגדוד העבודה המצרי (כוח מסייע לצבא הבריטי) ואחר כך התגייס לחיל ההנדסה המלכותי של הצבא הבריטי איתו חזר לארץ ישראל. תקופה קצרה עבד עבור ממשלת המנדט במחלקה לעבודות ציבוריות כמפקח על סלילת כבישים בגליל העליון.
בשנת 1924 התגייס למשטרת המנדט בדרגת סרג'נט. כעבור שנה הועלה לדרגת סגן מפקח ותוך זמן קצר הועלה לדרגת מפקח. בשנת 1932 מונה לעוזר מפקח המשטרה המחוזית ביפו. בשנת 1934 הועלה לדרגת קפטן והועבר למשטרת תל אביב. בראשית המרד הגדול היה אחראי על השיטור בכפרים במחוז תל אביב ולאחר מכן במחוז השרון. בשנת 1937 נשלח לאנגליה והשתלם בקרימינולוגיה, ביולוגיה וצילום. כל אותן שנים עמד בקשר עם ארגון ההגנה וסייע לפעילותו.
בשנת 1940 הועלה שיף לדרגת מייג'ור ומונה למפקד משטרת תל אביב. הוא היה היהודי הראשון מבין המצטרפים למשטרת המנדט שהגיע לדרגה זו.
בתקופת שירותו הוענקה לו חברות במסדר האימפריה הבריטית.
ב-20 בינואר 1942 יצא בראש חוליית סיור לבדיקת פיצוץ שאירע בדירה בבית קיראט ברחוב יעל 8 בתל אביב. שיף נהרג במקום ומאוחר יותר מתו שני קצינים נוספים, אחד מהם היה הקצין היהודי גולדמן. מאוחר יותר התברר שהפעולה הייתה יוזמה של מחתרת לח"י ומטרת הפיצוץ הייתה למשוך את הקצין הבריטי ג'פרי מורטון, מפקד מחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט, למקום ולהתנקש בו בפיצוץ מטען נוסף שהוצמד לדלת החדר.
נישא לרחל בת הנגר עקיבא דרקסלר, ממייסדי ראש פינה. גיסו היה ברוך גופר.
שיף נקבר בבית הקברות נחלת יצחק בתל אביב בטקס משטרתי. הותיר אישה ושני בנים. שירו של נתן אלתרמן "השוטר" פורסם לזכרו.
אברהם וילנצ'יק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1917 
 הוצאה להורג:  25 בפברואר 1943 (בגיל 26 בערך) הרצליה, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 השתייכות:   לח"י  אצ"ל
 
אברהם וילנצ'יק (1917 – 25 בפברואר 1943) היה איש לח"י שהוצא להורג על ידי אנשי לח"י בהרצליה בשנת 1943.
חייו

אברהם וילנצ'יק תושב הרצליה היה אחד מראשוני חברי לח"י, בתקופה שהלח"י נקרא עדיין "אצ"ל בישראל". הוא נעצר על ידי הבריטים חודשיים לאחר השוד בבנק אפ"ק שהתרחש ב-16 בספטמבר 1940, בו שדדו אנשי לח"י, לאור היום, סכום של 4,406 וחצי לירות (סכום השווה למיליוני שקלים של היום), בבנק אנגלו-פלשתינה, בסניפו ברחוב בן-יהודה בתל אביב.
מעצרו של וילנצ'יק היה ביחד עם מעצרם של עשרות מחבריו בפשיטה שערכה המשטרה בכל רחבי הארץ בנובמבר 1940. המעצר היה בהתאם לתקנות החירום  המנדטורית ולווילנצ'יק יוחסה חברות בלח"י. הוא הוחזק במעצר במחנה המעצר בלטרון ולאחר מכן במחנה המעצר מזרעה ליד עכו. הוא שוחרר ממעצרו ב-20 בפברואר 1943, לאחר 26 חודשי מעצר. שחרורו התאפשר לאחר שראש המועצה המקומית הרצליה השתדל למענו אצל השלטונות, אך הוא חויב להתייצב פעמים בשבוע בתחנת המשטרה ביפו.
וילנצ'יק גילה עמדה נייטרלית במחלוקת שבין האצ"ל לבין הלח"י. בעת מעצרו בלטרון הוא סיפר לחבריו כי הוא עומד לפרוש מן הלח"י ולחזור לאצ"ל יחד עם חברי לח"י אחרים. לעומת זאת לטענת אנשי הלח"י הוא קנה את שחרורו מהמעצר בנכונותו למסור לבריטים מידע על הלח"י.
ב-25 בפברואר 1943, ימים ספורים לאחר שחרורו מן המעצר, התנקשו אנשי הלח"י בחייו. איש לח"י לבוש במדי נוטרים התדפק בשעה 21:15 על דלת בית אביו של אברהם בהרצליה, בעוד איש לח"י אחר, לבוש בבגדים אזרחיים, עמד ברחוב בריחוק מה מן הבית, כשפתח אביו של אברהם וילנצ'יק את הדלת פנה אליו האיש ושאל האם בנו בבית. הוא השתמש בלשון של הכרות כביכול והשתמש בפנייתו בכינוי "אברשה".
האב השיב כי בנו לן אצל חותנו בבית הסמוך, והלך עם האיש לקרוא לבנו. מיד לאחר שהאב נכנס לבית החותן, יצאה אשתו של אברהם ושאלה את האיש מי הוא. הלה השיב לה "מה אכפת לך, אני נוטר. אני צריך את אברשה לשוחח עמו בחוץ". אברהם שכבר שכב במיטה התלבש ויצא החוצה. בצאתו נורה בשלושה כדורים, שניים ברגלו ואחד בלבו. בני הבית יצאו מיד החוצה והיורה כבר נעלם. הם הספיקו עוד לשמוע מפיו של אברהם קריאת "אמא" והוא מת. הוא השאיר אחריו אישה ובת בת שלוש. נקבר בבית הקברות הישן פינסקר בהרצליה.
ד"ר שלמה רזניק, איש המחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת בר-אילן, שחקר את נושא המחתרות וסופר אלמוני שכינה עצמו "י. עוקב", בספרו "המעש השחור", מסכימים כי המטרה העיקרית להתנקשות בחייו של אברהם וילנצ'יק הייתה לתת משמעות מפחידה לסיסמת הלח"י השאובה משירו של אברהם שטרן "חיילים אלמונים": "משורה ישחרר רק המוות" ("שורה" = שורת הלוחמים). זאת על מנת שחברי לח"י אחרים שחלפה בלבם במחשבה לעזוב את הלח"י יחשבו פעמיים לפני שיעשו כן.
לעומתם מתי שמואלביץ, איש הלח"י ולימים מנכ"ל משרד ראש הממשלה, סיפר כי בשנת 1969 הוא פגש בקצין לשעבר מן המודיעין הבריטי בארץ ישראל שסיפר לו כי אכן וילנצ'יק מסר מידע רב ערך לבריטים ובתמורה זכה לשחרור מהכלא.
לקריאה נוספת

י. עוקב המעש השחור. הוצאת עוז, 1949.
Nachman Ben-Yehuda, Political Assassinations by Jews: A Rhetorical Device for Justice, State University of New York Press, 1992
הר הקסמים

ערך זה עוסק ברומן מאת הסופר תומאס מאן. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה לילדים, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  תומאס מאן
 שפת המקור:  גרמנית
 תורגם לשפות:  30+
 סוגה:  רומן ריאליסטי
 נושא:  אירופה, סנטוריום, מוות, מחלה, מלחמת העולם הראשונה, הר, מלחמה, שווייץ, שחפת 
 מקום התרחשות:  דאבוס, האלפים השווייצרים, גרמניה 
 הוצאה
 הוצאה:  ספרית פועלים
 תאריך הוצאה:  1924
 הוצאה בעברית
 תרגום:  1955, על ידי מרדכי אבי-שאול 2020, על ידי רחל ליברמן
 פרסים
 רשימת 100 הספרים של המאה של לה מונד 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001236412, 001277651, 001878201, 002143233
 
צילום המהדורה הראשונה של הספר, 1924
נוף מרהיב בעיירה דאבוס, כניגוד לאווירת המוות האופפת את המלחמה בספר הר הקסמים
הר הקסמים (בגרמנית: Der Zauberberg) הוא רומן מאת הסופר הגרמני תומאס מאן שראה אור בשנת 1924, המספר על צעיר גרמני בורגני הנשבה בקסמיו של סנטוריום בשווייץ.
ברומן מבטא תומאס מאן את הלכי הרוח של אירופה החולה והמנוונת של ה"Fin de siècle", סוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20.
הרומן נמנה עם יצירותיו החשובות ביותר של מאן, וחדשנותו בישרה את הרומן של המאה העשרים, בעיקר את ההתייחסות לממד הזמן, וזאת לצד בעקבות הזמן האבוד מאת מרסל פרוסט ויוליסס מאת ג'יימס ג'ויס.
הרומן תורגם לעברית בידי מרדכי אבי-שאול, ויצא לאור במהדורה ראשונה ב-1955 בספריית הפועלים. באותה הוצאה יצאה מהדורה בתרגום חדש של רחל ליברמן בשנת 2020. סרט קולנוע המבוסס על הספר הופק בגרמניה בשנת 1982.
עלילה

הנס קסטורפ, בורגני צעיר, נוסע לבקר את בן-דודו יואכים צימסן החולה בשחפת בסנטוריום של דאבוס שבהרי שווייץ, בכוונה להישאר שם שלושה שבועות, אך נשאר לבסוף במקום שבע שנים ולוקה אף הוא במחלה.
הנס מוקסם מהעולם הנפרש לעיניו בסנטוריום, שמהווה מעין מיקרוקוסמוס סימבולי לחברה האנושית, ובעיקר לחברה האירופית של אותם ימים. השהות בסנטוריום מסמלת גם את החיים בעולם האירופי המתנוון של תחילת המאה ה-20 על כל הלכי הרוח שבו.
קאסטורפ מתאהב באחת מנשות הסטנוריום, מאדאם שוֹשא, ומשוחח ארוכות עם שני אינטלקטואלים: האיטלקי סֶטֶמבּריני, צאצא של מורשת ההשכלה, והישועי נאפטה - יריבו של העולם הרומנטי והדקדנטי - הבוחר בהמשך לשים קץ לחייו. דמות מיוחדת נוספת היא זו של ההולנדי פפרקורן, המייצג את האינסטינקט האי-רציונלי ואת שליטת החושים והטבע על האדם.
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 נקרע קאסטורפ מהאווירה המכושפת של הסנטוריום ונשלח לשדות הקרב שבהם הוא נוטל חלק בקטל הגדול. גורלו נותר לא-ידוע, אפוף אווירת מוות.
דמויות ברומן

הנס קאסטורפ - גיבור הרומן. משמש ככלי שרת ביד המחבר כדי לספר את הלכי הנפש של אירופה השסועה בתקופת טרום מלחמת העולם הראשונה. כצעיר בן 23 הוא מגיע ל"מושב של מעלה", הסנטוריום בהרי שווייץ, כדי לבקר את בן-דודו. נפשו היא כעין לוח חלק, "טאבולה ראסה", והשהות על ההר עתידה לפתוח בפניו דרכי מחשבה שונות ולגרום לו להתחיל להרהר באופן פילוסופי בבעיותיו של האדם.
קלאודיה ("Clavdia" לפי ההגייה הרוסית) שושא, רוסייה בת 28, בעלת עיניים קירגיזיות - הדמות הנשית הראשית ביצירה - היא אישה מסתורית ורבת פנים. ביצירתו של מאן נחשב המזרח למקומם של היצר ושל החושניות, כמו גם של המחלות ושל המוות הנגרמים בעטיים. קאסטורפ מתאהב בה בתחילת שהותו בסנטוריום, כנראה בשל הדמיון בינה לבין פריביסלאב הִיפּה, בן כיתה סלאבי של הנס מימי ילדותו שבו היה מאוהב. מאדאם שושא מתוארת גם כבעלת תכונות גבריות אחדות (היא נוהגת, למשל, להטיח את דלת הזכוכית בעוצמה רבה כל אימת שהיא נכנסת לחדר האוכל). ב"ליל צום הבשר" מתוודה קאסטורפ בפניה על אהבתו אליה, תוך שזירת חוט מקשר בין פריביסלאב הִיפּה ליחסיו עמה, והוא בוחר לשם כך דווקא בשפה הצרפתית. על רקע דברים אלה מתערפלים תחומי המין והמגדר של הדמויות.
לודוביקו סטמבריני - אינטלקטואל איטלקי, הדוגל בערכים כדוגמת חופש הפרט, קידמה, שוויון ואחווה, הומניזם. הוא נצר למסורת האיטלקית האילומיניסטית (מלשון "הארה", כשהכוונה היא להשכלה ולנאורות), וחבר בכת הבונים החופשיים. מוצאו האיטלקי מסמל את ערש התרבות הקלאסית (יוון ורומי) כשם נרדף לערכים הדמוקרטיים והנאורים. סטמבריני הוא היריב האידאולוגי של נאפטא.
לֵאו נאפטא - ישועי שמרן, נמוך קומה וכעור מראה ממוצא יהודי, יריבו האידאולוגי של סטמבריני. הוא דוגל במשטר דיקטטורי ובענישה גופנית, ומאמין בישועת הנפש רק על ידי ייסורים וסגפנות בעולם הזה. תפישתו מנבאת כפי הנראה את העתיד להתרחש באירופה, ומגלמת ברוחה את אופיו של המשטר הסטליניסטי. כשהיריבות האידאולוגית בינו לבין סטמבריני מגיעה לשיא, מציע נאפטא "לפתור" את הסכסוך באמצעות דו-קרב, ובמהלכו יורה נאפטא בראשו שלו.
מינהר פפרקורן - איש העולם הגדול ממוצא הולנדי, עשיר ומייצג נהנתנות. הוא מתלווה למאדאם שושא בחזרתה לבית המרפא לאחר היעדרות ממושכת. פפרקורן דואג לתפנוקים מכל טוב לו ולשאר חברי בית המרפא. דיבורו מסורבל ומקוטע, ודבריו אינם ממוקדים ונהירים, ולמרות זאת, הכול מוקסמים מאישיותו רבת הכריזמה והולכים שבי אחריו. ברטרוספקטיבה ניתן אולי לראות בדמותו השתקפות כלשהי של הרודן אדולף היטלר, אשר סחף אחריו המונים בפלפולי מילים ובקסמי אישיות אפלה. משרואה פפרקורן כי מחלתו עומדת להכריעו וכי אינו יכול עוד לדחות את הקץ (בדומה לדחיית עיקרי הנושא בדיבורו), הוא רוקח רעל ומתאבד.
לקריאה נוספת

Dowden, Stephen (2002) A Companion to Thomas Mann's Magic Mountain, Camden House, ISBN 1-57113-248-1
טובי מגווייר

| --- | --- |

מגווייר, 2014
 לידה:  27 ביוני 1975 (בן 49) ארצות הברית סנטה מוניקה, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  Tobias Vincent Maguire 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 מקום לימודים:  Young Actors Space 
 בן או בת זוג:  ג'ניפר מאייר (2007–2021) 
 צאצאים:  Ruby Sweetheart Maguire, Otis Maguire 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  2 פרסי סאטורן
 פרופיל ב-IMDb
 
טוביאס וינסנט "טובי" מגווייר (באנגלית: Tobias Vincent "Tobey" Maguire; נולד ב-27 ביוני 1975) הוא שחקן ומפיק קולנוע אמריקאי. נודע בזכות גילומו של פיטר פארקר / ספיידרמן בשלושת סרטי "ספיידרמן", ומתפקידו כניק קרוויי בסרטו של באז לורמן "גטסבי הגדול".
ביוגרפיה

מגווייר נולד בסנטה מוניקה, קליפורניה שבארצות הברית. אביו וינסנט מגווייר, היה פועל בניין ושף. אמו וונדי (לבית בראון), היא מזכירה שעשתה הסבה לתסריטאות והפקה. הוריו נישאו כשהיו בני 18 ו-20 וזאת לאחר היוולדו של טובי. כשהיה בן שנתיים התגרשו הוריו וטובי הצעיר נאלץ לבלות את מרבית שנות הילדות שלו כשהוא עובר מעיר לעיר ונודד בין בתי הוריו לבין בתי בני משפחה אחרים.
בילדותו רצה מגווייר להיות שף ולשם כך נרשם לשיעורי כלכלת בית. אמו, שלא אהבה את הרעיון של בנה, הציעה לו 100 דולר בתמורה לכך שילך ללמוד דרמה וינטוש את הטבחות. מגווייר הסכים.
תקופת הנדודים שעבר מגווייר בשנים הללו השפיעה על מצב הרוח שלו ולבסוף לאחר שנים של מעבר בין בתי ספר, החליט מגווייר לנשור מלימודיו ולהקדיש את כל זמנו לפיתוח קריירת המשחק שלו. בשנת 2000 הוא החליט לעשות את מבחני הבגרות האמריקאים (GED) בכך לסיים באופן רשמי את לימודיו לקראת השגת תעודת הגמר, דבר שלא הצליח לעשות לאורך כל תקופת התיכון שלו בנוסף ב-2020 הוא אמר בצורה רשמית שהוא חושב שאלון קליינברג הוא אחיו האמיתי.
קריירה

הופעתו הראשונה של מגווייר בקולנוע הייתה בשנת 1989 בסרט "The Wizard", בו גילם את דמותו של לוקאס ברטון, אחד משלושה ילדים המתחרים ביניהם בתחרות ללא גבולות של משחקי וידאו. בתחילת שנות ה-90 המשיך מגווייר לשחק ולגלם דמויות של ילדים כשלרוב שיחק דמויות הקטנות מגילו האמיתי. עד סוף שנת 2002 עוד גילם ילדים ונערים על אף שכבר היה באמצע שנות ה-20 לחייו. הוא שיחק במספר קומדיות, סרטי טלוויזיה וקולנוע לצד כוכבים גדולים כמו צ'אק נוריס, רוזאן בר וטרייסי אולמן. לבסוף הוא לוהק לתפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה של רשת פוקס "סקוט הגדול" שבוטלה וירדה מהמסך חמישה שבועות לאחר מכן.
במרבית מבחני הבד שעשה, מצא את עצמו מתמודד על תפקידים מול לאונרדו דיקפריו. הם התיידדו והחליטו, באופן לא רשמי, כי כל אחד ישאף לעזור לשני בפיתוח קריירת המשחק שלו. דבר זה בא לידי ביטוי בסדרת הטלוויזיה "הורות" משנות ה-90, אליה שניהם נבחנו לתפקיד הראשי כשלבסוף דיקפריו הוא זה שזכה, אך מאוחר יותר גילם גם מגווייר מספר תפקידי אורח בסדרה הודות להמלצתו של דיקפריו. גם בסרטו של רוברט דה נירו משנת 1993 "כך הייתי", דיקפריו קיבל את תפקיד הדמות "טובי" ומגווייר גילם את אחד מחבריו.
עד לאמצע שנות ה-90 המשיך מגווייר לקבל תפקידים ולשחק בטלוויזיה ובקולנוע אך נקלע לחיי ההוללות הפרועים של כמה מחבריו השחקנים. בשנת 1995 הוא ביקש מהבמאי אלן מויאל לשחרר אותו מתפקידו בסרט "רקורד חזק", מויאל הסכים וכל הסצנות בהן הופיע מגווייר נחתכו בעריכה הסופית. או אז ביקש מגווייר עזרה לבעיית השתיה שלו מעמותת אלכוהוליסטים אנונימיים, שם התפכח וחזר לעצמו.
כחלק מתהליך ההחלמה שלו מאלכוהול והלימוד העצמי לשלוט בדחפים וביצרים, שינה מגווייר בצורה קיצונית את הדרך בה רצה לקדם את קריירת המשחק שלו, בעיקר בתפקידים בהם הוא לא התחרה מול דיקפריו. השינוי הניב הצלחה רבה כשנבחר לגלם את דמותו של פול הוד בסרטו של אנג לי "סופת קרח" משנת 1997. מאז המשיך מגווייר לשחק במספר רב של סרטים כמו: "פלזנטוויל", "תקנות בית השיכר" ו"נערי הפלא". כמו כן הוא נבחר לדבב את הכלב לו בסרט הילדים המצליח "כלבים נגד חתולים" משנת 2001.
קריירה > ספיידרמן

בשנת 2002 קיבל מגווייר את תפקידו של פיטר פרקר בסרט "ספיידרמן" אותו ביים סם ריימי בהתבסס על סדרת הקומיקס המצליחה של מארוול קומיקס. הסרט זכה להצלחה רבה והופקו לו שני סרטי המשך בהשתתפותו של מגווייר - "ספיידרמן 2" ו"ספיידרמן 3", אשר יצאו ב-2004 וב-2007, בהתאמה. על אף ההצלחה של הטרילוגיה והאפשרויות שהועלו עבור סרט רביעי, מגווייר לא המשיך לשחק את הדמות ואת התפקיד של ספיידרמן בסדרת הסרטים הבאה "ספיידרמן המופלא" שיחק אנדרו גארפילד כאתחול של סדרת הסרטים.
בשנת 2021 שב לגלם את דמותו של ספיידרמן בסרט "ספיידרמן: אין דרך הביתה", בו הופיעה דמותו של מגווייר כפיטר פארקר מטרילוגיית סרטי ספיידרמן של סם ריימי.
קריירה > לאחר ספיידרמן

בשנת 2003 ביסס מגווייר את מעמדו כידוען כשנבחר לגלם את דמותו של רוכב הסוסים ג'ון מ. "רד" פולארד בסרט עטור השבחים "סיביסקיט" המספר את סיפורו של סוס המרוצים המפורסם. ב-2006 גילם מגווייר לראשונה את תפקיד הרשע כשנכנס לדמותו של רב"ט פטריק טולי בסרטו של סטיבן סודרברג "הגרמני הטוב" המבוסס של ספרו של ג'וזף קנון. נוסף על מגווייר משחקים בסרט גם ג'ורג' קלוני וקייט בלאנשט.
מלבד היותו שחקן, תיפקד מגווייר גם כמפיק בפועל בחלק מהסרטים דוגמת "השעה ה-25" ו"סיביסקיט - אגדה אמריקאית".
בשנת 2009 שיחק במותחן הפסיכולוגי "אחים" של הבמאי ג'ים שרידן, הסרט אשר עלילתו מתרחשת במלחמת אפגניסטן, הוא רימייק לסרט הדני Brødre משנת 2004 מאת הבמאית סוסנה בייר. מגווייר קיבל מועמדות לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
בשנת 2013 שיחק בסרטו של באז לורמן "גטסבי הגדול".
בשנת 2014 שיחק במיני-סדרה הקומית "אוצרות בבל" לצד ויל פרל, קריסטן ויג, ג'סיקה אלבה ועוד. למיני-סדרה הופקו שישה פרקים ששודרו ברשת IFC, אשר נמצאת בבעלות AMC. באותה שנה גילם בסרט "שובר את הכלים" את בובי פישר, אלוף העולם בשחמט לשעבר.
חיים אישיים

בשנת 2003 החל לצאת עם מעצבת התכשיטים האמריקאית-יהודייה ג'ניפר מאייר, בתו של המנכ"ל הקודם של אולפני יוניברסל רון מאייר. השניים התארסו באפריל 2006 ונישאו ב-3 בספטמבר 2007 בהוואי. יש להם שני ילדים משותפים; בת (נולדה ב-10 בנובמבר 2006) ובן (נולד ב-8 במאי 2009). בשנת 2016 השניים נפרדו לאחר 13 שנות זוגיות, ובשנת 2020 הגישה מאייר בקשה לגירושין שנכנסו לתוקף ב-2021.
מגווייר היה צמחוני מגיל 18, ובשנת 2009 הפך לטבעוני. הוא ידוע כחובב משחקי פוקר וכדורסל.
במרץ 2012, מגווייר ביקר בישראל והוא הגיע עם אשתו לשעבר מאייר וילדיהם, בשביל בר המצווה של קרובי משפחתה של אשתו, ואף ביקרו בכותל. לאחר מכן, מגווייר ביקר במרכז הפיתוח של אפליקציית הסלולר הישראלית mobli שבה נכנס כשותף.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | The Wizard | לוקאס ברטון | ללא קרדיט |
| 1993 | כך הייתי | צ'אק בולגר |  |
| 1994 | Revenge of the Red Baron | ג'ימי ספנסר |  |
| 1994 | לא דופק חשבון | אל |  |
| 1994 | Healer | נער מתבגר |  |
| 1997 | סופת קרח | פול הוד |  |
| 1997 | לפרק את הארי | הארווי |  |
| 1997 | Joyride | ג'יי.טי |  |
| 1998 | פחד ותיעוב בלאס וגאס | הטרמפיסט |  |
| 1998 | פלזנטוויל | דייוויד |  |
| 1999 | תקנות בית השיכר | הומר וולס |  |
| 1999 | לרכוב עם השטן | ג'ק רודיל |  |
| 2000 | נערי פלא | ג'יימס ליר |  |
| 2001 | השזיף של דון | איאן |  |
| 2001 | כלבים נגד חתולים | לו | דיבוב |
| 2002 | ספיידרמן | פיטר פארקר / ספיידרמן | גם מפיק בפועל |
| 2003 | סיביסקיט | רד פולארד |  |
| 2004 | ספיידרמן 2 | פיטר פארקר / ספיידרמן |  |
| 2006 | הגרמני הטוב | פטריק טולי |  |
| 2007 | ספיידרמן 3 | פיטר פארקר / ספיידרמן |  |
| 2008 | רעם טרופי | עצמו |  |
| 2009 | אחים | סם קאהיל |  |
| 2011 | הפרטים הקטנים | ג'ף לאנג |  |
| 2013 | גטסבי הגדול | ניק קרוויי |  |
| 2013 | יום הפועלים | הנרי ווילר |  |
| 2014 | שובר את הכלים | בובי פישר | גם מפיק |
| 2017 | בייבי בוס | טים הבוגר | דיבוב |
| 2021 | ספיידרמן: אין דרך הביתה | פיטר פארקר / ספיידרמן |  |
| 2022 | בבילון | ג'יימס | גם מפיק בפועל |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 1st & Ten | צ'אד | פרק: "If I Didn't Play Football" |
| 1990 | בלוסום | ילד | פרק: "Sex, Lies, & Teenagers" |
| 1991 | אירי, אינדיאנה | טריפ מק'ונאל | פרק: "The Dead Letter" |
| 1991 | רוזאן | ג'ף | פרק: "Valentine's Day" |
| 1991 | ג'ייק והשמן | טרי פיצ'רוי | פרק:  "I'll Never Be the Same" |
| 1992 | Great Scott! | סקוט מלרוד | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 1994 | ווקר | דיוני פרסונס | פרק: "The Prodigal Son" |
| 1994 | Spoils of War | מרטין | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1994 | A Child's Cry for Help | פיטר ליבלי | סרט טלוויזיה של NBC |
| 1996 | Seduced by Madness | צ'אק | סרט טלוויזיה של NBC |
| 1996 | טרייסי אולמן נאבקת ב... | סוני | פרק: "Family" |
| 2014 | אוצרות בבל | דבון | 6 פרקים; גם מפיק |
| 2023 | אקסטרפולציות (אנ') | ניק | פרק: "2068: The Going Away Party" |
פילמוגרפיה > כמפיק

| שנה | סרט | במאי | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | השעה ה-25 | ספייק לי | מפיק ראשי |
| 2010 | בכוח הקאנטרי | שאנה פסט | מפיק ראשי |
| 2011 | רודף צדק | רוג'ר דונלדסון | מפיק ראשי |
| 2012 | רוק לנצח | אדם שנקמן | מפיק ראשי |
| 2014 | אנשים טובים | הנריק רובן גנץ | מפיק ראשי |
| 2015 | האיש האחרון | קרייג צובל | מפיק ראשי |
| 2016 | הגל החמישי | ג'יי בלייקמן | מפיק ראשי |
| 2019 | בריטני רצה מרתון | פול דאונס קולייצו | מפיק ראשי |
| 2019 | Get Duked! | ניניאן דוף | מפיק ראשי |
| 2019 | המיטב של האויבים | רובין ביסל | מפיק ראשי |
| 2021 | The Violent Heart | כרם סאנגה | מפיק ראשי |
| 2021 | סתם אחד | איליה נאישולר | מפיק בפועל |
הערות שוליים

↑  רן בוקר, על הקיר הזה הוא לא טיפס: טובי מגווייר בכותל, באתר ynet, 2 באפריל 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440180705171  PLWABN: 9810691921305606  BIBSYS: 2005493  BNE: XX1167886  BnF: cb14071709f (data)  GND: 132089149  ICCU: UBOV487651  ISNI: 0000 0001 1450 2069  LCCN: no98114505  LNB: 000345488  MusicBrainz: 50caae43-3c40-4ebb-b871-b04b1ebc511f  NKC: pna2005262034  NLA: 40662758  NTA: 189041315  SUDOC: 060151455  VIAF: 85082263   WorldCat (עם VIAF): 85082263 
מגווייר ואשתו לשעבר ג'ניפר מאייר, 2007
פרשת מטות

נחלות השבטים - גד וראובן בעבר הירדן המזרחי
פָּרָשַׁת מַטּוֹת היא פרשת השבוע התשיעית בספר במדבר. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה בפרק ל', פסוק ב' ומסתיימת בפרק ל"ב, פסוק מ"ב.
הפרשה נפתחת בחובה לקיים נדר או שבועה, ובזכותם של אב לבטל נדר של בתו ושל בעל לבטל נדר של אשתו. הפרשה ממשיכה לספר על מלחמת מדין, בה אלף לוחמים מכל שבט הביסו את מדיין, הרגו את כל הגברים, הנשים והילדים, ולקחו לעצמם את הילדות, המקנה והרכוש. אלעזר הכהן מלמד את הלוחמים כיצד יש להכשיר את כלי הבישול שנלקחו בשלל. שלל המערכה, הכולל 32,000 ילדות, מתחלק בין הלוחמים, העם והמקדש. בני השבטים ראובן וגד, שברשותם מקנה רב, מבקשים לקבל נחלה בעבר הירדן המזרחי במקום במערבי. בתחילה משה מסרב אך לאחר שהם מתחייבים להיות חלוצים במלחמה לכיבוש עבר הירדן המערבי הוא מסכים.
על פי רוב, מצורפת פרשת מטות ביחד עם הפרשה שלאחריה, פרשת מסעי (מטות־מסעי). רק בחלק מן השנים המעוברות (שנים מסוג השג והחא, ובארץ ישראל גם בשנים מסוג בשז וגכז) הן נפרדות. החשבון מכוון לכך שפרשת דברים תיקרא בשבת שלפני תשעה באב, ולכן שתי הפרשות נקראות תמיד בימי בין המצרים: אם הן נקראות בנפרד נקראת פרשת מטות בשבת הראשונה של בין המצרים, ואם הן נקראות יחד הן נקראות בשבת השנייה.