stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תורת השמיטות
מקורותיה של תורת השמיטות הקבלית

את שני עיקריה הגדולים של תורת השמיטות הקבלית ניתן למצוא בחיבור בין שני מאמרים של חז"ל. הראשון מעיקרים אלו הוא רעיון השבת הקוסמית שבו נתפס העולם כמתקיים במחזוריות בת 7,000 שנה שמתוכן 1,000 השנה האחרונות הן שנות שבתון של העולם. את שורשה של תפיסה זו ניתן למצוא במאמר תלמודי שבו גורס רב קטינא:
"שית אלפי שני הווה עלמא וחד חרוב" (ארמית: ששת אלפי שנים מתקיים העולם ובאחד עומד חרב)
ובהמשך נאמר עוד "כשם שהשביעית משמטת אחת לשבע שנים (בשמיטת הארץ), כן העולם משמט אלף שנים לשבעת אלפים שנה". העיקר השני העומד בבסיסה של תורת השמיטות הוא הרעיון של מחזוריות קוסמית של בריאות וחורבנים העוקבים זה את זה במחזוריות קבועה. תפיסה זו נסמכת על המאמר החז"לי (בראשית רבה (וילנא) פרשה ג') כי לפני בריאת עולמנו היה הקב"ה "בורא עולמות ומחריבן" ועל הפסוק התנ"כי (ספר ישעיהו, פרק ס"ה, פסוק י"ז) "כי הנני בורא שמים חדשים וארץ חדשה ולא תזכרנה הישנות ולא תעלינה על לב".
רעיונות קרובים ניתן למצוא גם בחיבורים כתתיים מתקופת בית שני כמו ספר היובלים.
החיבור של שני רעיונות אלו של חז"ל עם תורת השמיטות המקראית, בצירוף בדלי רמזים שונים מהמקרא ומספרות חז"ל, היוו את התשתית לתורת השמיטות. תורה זו הייתה נפוצה בקרב מקובלי גירונה אולם את ביטויה הקלאסי מצאה בספר התמונה (שלא נכתב במסגרת קבלת גירונה).
גיל היקום לפי תורת השמיטות

בקרב המקובלים ישנן מספר שיטות על מספר השמיטה הנוכחית. לפי ספר לבנת הספיר הדבר תלוי במחלוקת אמוראים – לדעת רב קטינא השמיטה הנוכחית היא הראשונה ולדעת אביי היא השביעית. בעל ספר התמונה כתב שהשמיטה הנוכחית היא השנייה, הרמ"ק כתב שהיא החמישית, ובעל תפארת ישראל כתב שהיא הרביעית. לדברי בעל תפארת ישראל, המאובנים שנמצאו בעומק האדמה מקורם בבריות מהשמיטות הקודמות. לדעת רבינו בחיי בן אשר, לאחר 'היובל הגדול' סיבוב השמיטות והיובלות יחזור על עצמו 18,000 פעמים.
הרב יצחק דמן עכו כתב בספרו 'אוצר החיים', שהשנים שלפיהן נספרות השמיטות הן שנים אלוהיות שכל יום מהן הוא אלף שנים רגילות. לפי חישוב זה, כל שנה אלוהית מקבילה ל-365,250 שנים רגילות, וכל שמיטה היא 2,556,750 שנים. אם השמיטה הנוכחית היא השביעית, הרי שחלפו 15,340,500,000 שנים מבריאת העולם בפעם הראשונה עד בריאת העולם הנוכחי, מספר קרוב להשערות המקובלות היום במדע על גיל היקום.
חכמים מאסכולת תורת השמיטות

מקורות שיטה קבלית זו, מיוחסת לספר הבהיר. חכמים נוספים שניתן למצוא אצלם רמזים לשיטה זו, הם רבי יהודה הלוי, רבי יהודה הברצלוני, רבי אברהם בר חייא, ורבי אברהם אבן עזרא. מבין המקובלים שאחזו בשיטה זו היה רבי יצחק בן אברהם (ריצב"א), שהיה מבעלי הקבלה מאסכולת תורת השמיטות. רמב"ן קיבל את שיטה זו כנראה מהריצב"א, דרך רבו, רבי יהודה בר יקר. גם אצל הרשב"א בתשובותיו משתמע שאחז בגישה זו. בזוהר ניתן למצוא הדים לאסכולה זו, בחלק מהחיבורים הטבועים בו, כגון ב"מדרש הנעלם". מקובלים מאוחרים יותר, כגון רבי יוסף אשכנזי, רבי מנחם ציוני ורבי יהודה חייט, רומזים לגישה זו.
ראו גם

תורה ומדע-גיל העולם
חורבן העולם באלף השביעי
מלכין קדמאין
לקריאה נוספת

ספר התמונה, באתר היברובוקס
גרשם שלום, פרקי יסוד בהבנת הקבלה וסמליה, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1980
מידע על תורת השמיטות בקטלוג הספרייה הלאומית
הערות שוליים

↑  חיים ויטאל, שער מאמרי רשב"י עמוד רי"ב, באתר היברובוקס
↑  גרשום שלום, ראשית הקבלה, 182
↑  גרשום שלום, קבלת ספר התמונה 52-54
1 2 3  ישראל וינשטוק, במעגלי הנגלה והנסתר - מחקרים בתולדות הפילוסופיה והמסתורין בישראל, ירושלים: מוסד הרב קוק, 1969
↑  שלום, קבלת ספר התמונה 51-57
↑  דוד בן יהודה החסיד, לבנת הספיר פרשת בראשית, באתר היברובוקס
↑  ספר התמונה הקדמה לתמונה ג', באתר היברובוקס
↑  משה קורדובירו, שיעור קומה דף פ', באתר היברובוקס
↑  ישראל ליפשיץ, דרוש אור החיים, באתר היברובוקס
↑  רבינו בחיי על במדבר י פסוק לה
↑  אוצר החיים דף פג., באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים)
↑  על פי הפסוק כִּי אֶלֶף שָׁנִים בְּעֵינֶיךָ כְּיוֹם (ספר תהילים, פרק צ', פסוק ד')
↑  על פי תקופת שמואל, שלפיה שנת חמה היא 365 ימים ושש שעות
↑  חביבה פדיה, הרמב"ן התעלות: זמן מחזורי וטקסט קדוש, תל אביב: עם עובד, 2003
| שמיטה ויובל |
| --- | --- | --- |
| מצוות השביעית | שמיטת קרקעות • מלאכות שביעית • שמיטת כספים  • פרוזבול • מצוות הקהל • שביעית בזמן הזה |  |
| פירות שביעית | איסור ספיחין • איסור סחורה • איסור שמור • איסור נעבד • דמי שביעית • חובת הביעור |  |
| מצוות היובל | ספירת שנות היובל • שנת היובל • גאולת קרקע • בתים ושדות בתקופת היובל • מצוות הענקה |  |
| פתרונות הלכתיים | יבול שישית • זריעה מוקדמת • יבול חו"ל • מצע מנותק • אוצר בית דין • היתר מכירה • יבול נוכרי • פח שמיטה |  |
| ארגונים | קרן השביעית • אוצר הארץ • ועדת שמיטה • שמיטה ישראלית |  |
| טקסטים | מסכת שביעית • תורת השמיטות • שבת הארץ • ספרות על שנת השמיטה |  |
| קבלה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אבי"ע • ספירות • קליפות • אינסוף (קבלה) • תורת הצמצום • תורת השמיטות • עץ החיים • סדר השתלשלות • מעשה בראשית • מעשה מרכבה • מדיטציה יהודית • אסטרולוגיה קבלית • מיסטיקה יהודית • פרדס (יהדות) | תרשים עשר הספירות |
| ספרות | ספר יצירה • ספר הזוהר • ספר הבהיר • ספרות ההיכלות • ספר רזיאל המלאך • עץ חיים (ספר) | תרשים עשר הספירות |
| קטגוריות | קבלה • יהדות • מיסטיקה יהודית | תרשים עשר הספירות |
| אישים | רבי שמעון בר יוחאי • רבי יצחק סגי נהור • הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה • רבי עזריאל בן מנחם • רבי משה בן נחמן • רבינו בחיי בן אשר • רבי משה קורדובירו • האר"י • רבי חיים ויטאל • רבי נפתלי כ"ץ • רבי יהונתן אייבשיץ • רבי יעקב עמדין • רבי חיים בן עטר • הרמח"ל • הגאון מווילנה • הרב שלום שרעבי • הרב חיד"א •  הרב נתן אדלר • הרב יעקב אבוחצירא • רבי יוסף חיים • הרב שלמה אלישיב • הרב ישראל אבוחצירא | תרשים עשר הספירות |
מושגים בקבלה
תכלת (כתב עת)

| --- | --- |

המהדורה האמריקאית של "תכלת" – Azure
 תאריכי הופעה:  1996–הווה (כ־28 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  ישראל 
 ISSN:  0793-6664
 www.azure.org.il
 
"תכלת"
תכלת: כתב עת למחשבה ישראלית הוא רבעון שיצא לאור על ידי מרכז שלם בשנים 1996–2012.
היסטוריה

באוגוסט 1996 יסדו יורם חזוני, דוד חזוני, דניאל פוליסר ואופיר העברי את כתב העת של מרכז שלם – "תכלת". כתב העת ראה אור גם בגרסה אנגלית בשם Azure: Ideas for the Jewish Nation. העורך הראשי הראשון של העיתון היה אופיר העברי, אך בהמשך שימשו כל ארבעת המייסדים כצוות עריכה והחל מ-1999 הצטרף לצוות העריכה גם אסף שגיב. ב-2005 שימש גם מיכאל אורן כאחד מצוות העורכים. בשנים 2004–2007 העורך הראשי של כתב העת היה דוד חזוני, ובשנים 2007–2012 מילא אסף שגיב את התפקיד.
על כתב העת

"תכלת" כלל מסות מקוריות ומאמרי ביקורת בענייני הגות יהודית ופילוסופיה כללית, מדיניות ציבורית, מגמות תרבותיות והיסטוריה של עם ישראל. בנוסף, תרגם כתב העת מאמרים קלאסיים בנושאי פילוסופיה, מחשבה מדינית ותרבות. משמעות השם "תכלת" נובעת מהחשיבות הסמלית של פתיל התכלת בציצית במסורת היהודית.
המאמרים שהתפרסמו בכתב כעת ביטאו בדרך כלל עמדה ימנית מבחינה פוליטית, שמרנית מבחינה תרבותית וקפיטלסטית מבחינה כלכלית. אורי רם הגדיר את כתב העת "לאומני". לעומתו, אסף שגיב העורך תיאר את עיתונו כך: "אנחנו לא ביטאון ואין לנו אידאולוגיה רשמית כלשהי. "תכלת" הוא סופרמרקט של דעות. אנחנו לא מזוהים פוליטית ואין לנו עניין בזיהוי כזה. אנחנו רוצים להביא קולות מכל קצווי הקשת, כולל קולות ביקורתיים ורדיקליים, כל עוד הם מנוסחים היטב ומציגים רעיון מעניין ומאתגר".
"תכלת" תיאר את עצמו כ"במה לחשיבה מקורית בעניינים הנוגעים לעם היהודי ולמדינת ישראל" ואפיין את כותביו כ"מגוון רחב של כותבים צעירים ומנוסים, המאוחדים במחויבותם לביסוסה של מדינת ישראל כמדינה חזקה, יהודית וחופשית, ולקיומה של מסורת יהודית עשירה ומשגשגת."
תקציבו השנתי של כתב העת היה גבוה בהרבה משל כתבי עת מקבילים בישראל ועמד על כחצי מיליון דולר.
ב-2011 יצא לאור בהוצאת כנרת הספר "חקירות ודרישות", שאיגד בתוכו מבחר מאמרים בנושאים שונים מבין גליונות "תכלת".
בפברואר 2012 הופיע הגיליון האחרון של כתב העת. בדברי הסיכום שהופיעו במאמר המערכת באותו גיליון נכתב כי "צרוף מצער של נסיבות אינו מאפשר לנו להמשיך להפיק את המוצר האיכותי שהתרגלתם לקבל".
עם הוצאתו לאור של כתב העת "השילוח" ב-2016 על ידי קרן "תקווה" בישראל, הוצג כתב העת החדש כמי שמבקש להמשיך את המפעל האינטלקטואלי של "תכלת"; הארכיון המקוון של "תכלת" מועבר בשלבים לתוך אתר "השילוח".
ראו גם

הוצאת שלם
הערות שוליים

↑  אורי רם, הזמן של הפוסט: לאומיות והפוליטיקה של הידע בישראל, עמוד 115, רסלינג, 2006.
↑  בועז כהן, ‏באנו חושך לגרש, באתר גלובס, 7 באפריל 2008
↑  אורן פרסיקו, מבצע בחנויות היוקרה, באתר העין השביעית, 20 בנובמבר 2011
↑  דבורית שרגל, ב-12:00 תתכנס התקשורת, בבלוג ולווט אנדרגראונד, 20 בנובמבר 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 142683792   WorldCat (עם VIAF): 142683792
תהפוכות הגורל

| --- | --- |

 בימוי:  ברבה שרודר 
 הופק בידי:  אוליבר סטון, אדוארד פרסמן 
 תסריט:  ניקולס קאזאן, אלן דרשוביץ 
 עריכה:  לי פרסי 
 שחקנים ראשיים:  ג'רמי איירונס גלן קלוז רון סילבר
 מוזיקה:  מארק ישאם ג'וש קלייטון-פלט ג'וזף האובן מיכאל וורד ג'רי ווין
 צילום:  לוסיאנו טובולי 
 מדינה:  ארצות הברית
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 בספטמבר 1990
 משך הקרנה:  112 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט בית משפט, סרט דרמה, סרט בלשי 
 הכנסות:  $15,445,131
 הכנסות באתר מוג'ו:   reversaloffortune
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (ג'רמי איירונס)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תהפוכות הגורל (באנגלית: Reversal of Fortune) הוא סרט קולנוע, על פי הספר "תהפוכות הגורל: מתוך משפטו של פון בולאו" של הפרופסור למשפטים אלן דרשוביץ.
עלילה

הסרט מתאר את הסיפור האמיתי אודות משפטו של האריסטוקרט האירופאי קלאוס פון בולאו בהאשמה לניסיון רצח של אשתו, סאני פון בולאו. סאני, שסבלה מסוכרת, שקעה בקומה לאחר שהוזרק לה מנת יתר של אינסולין. בעלה הואשם בכך שהוא זה שהזריק את מנת היתר כדי לגרום למותה.
לאחר שהורשע במשפט, שכר את משפטן-העל אלן דרשוביץ כדי שיגן עליו בערעור. דרשוביץ למרות שאינו מאמין לגרסתו של פון בלואה נעתר לבקשתו, בתמורה לנכונותו לשלם עבור הגנה משפטית לשני נערים אפרו-אמריקאים שהואשמו אף הם ברצח, ועמדו בפני עונש מוות.
עלילה > ליהוק

גלן קלוז כסאני
ג'רמי איירונס כקלאוס פון בולאו
רון סילבר כאלן דרשוביץ
אנאבל סיורה כשרה
פישר סטיבנס כדויד מאריוט
ג'ק גליפין כפטר מקלנטוש
כריסטין ברנסקי כאנדרה ריינולדס
תארים ופרסים

איירונס זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור משחקו בסרט. שרודר היה מועמד עבור פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, וקאזאן עבור פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. איירונס גם זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.
בתחרות מאה שנים... 100 גיבורים ונבלים קלאוס פון בולאו היה מועמד לרשימת הנבלים.
מיקום

הסרט צולם במספר אתרים ברוד איילנד ובניו יורק.
תהני, ואסיה!

| --- | --- |

 בימוי:  רומן קרימוב 
 תסריט:  רומן קרימוב 
 שחקנים ראשיים:  רומן קורצין אולגה לבדבה נטליה טטנובה ליובוב אקסיונובה 
 מוזיקה:  רומן קרימוב 
 מדינה:  רוסיה 
 חברת הפקה:  Yellow, Black and White Group, CTC 
 הקרנת בכורה:  2017 
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  רוסית 
 סוגה:  סרט קומדיה 
 סרט הבא:  Have Fun, Vasya! Date in Bali 
 דף הסרט ב־IMDb
 
תהני, ואסיה! (ברוסית: Гуля́й, Вася!) הוא סרט קומדיה רוסי בבימויו של רומן קרימוב. את התפקידים הראשיים גלימו יפים פטרונין וליובוב אקסיונובה. הסרט הוקרן בבכורה ב-14 בפברואר 2017 בבתי הקולנוע ברוסיה. ב-29 באוגוסט 2017 הסרט שודר בערוץ STS. בפברואר 2021 ייצא לאקרנים ברוסיה סרט המשך בשם " תהני ואסיה! דייט בבאלי" (Гуляй, Вася! Свидание на Бали).
עלילה

מיטיה מציע בטעות נישואין לנערה ואביה קובע מיד את תאריך החתונה. המצב מסתבך כאשר מיטיה עדיין לא התגרש מוואסיליסה ומטבע הדברים לא רוצה לספר על כך לכלה ולאביה. ואסיה מוכנה להתגרש רק לאחר שבעלה החוקי ימלא אחר מספר תנאים. כך, למשל, עליו להכיר בפניה את כלתו.
מיטיה מוצא נערה בשם נסטיה, המסכימה להופיע בפני ואסיה ככלתו. החבר של נסטיה, מקס, זועם לאחר שנודע לו על כך, אך גם מסכים להשתתף בהונאה תמורת תשלום משמעותי ממיטיה. האירועים מתגלגלים בצורה כזו שמיטיה ונסטיה מתאהבים זה בזה. ואסיה "נמשכת" לפאשה, חברו הנשוי של מיטיה, מחליטה לפתות אותו, ולאחר שהתגרשה ממיטיה מתחתנת איתו.
שחקנים ודמויות

יפים פטרונין – מיטיה
ליובוב אקסיונובה – ואסיליסה (ואסיה), אשתו של מיטיה, ממנה הוא דורש להתגרש
סופיה רייזמן – נסטיה, מלצרית
רומן קורצין – מקס, החבר של נסטיה, מתאגרף לשעבר
סבטלנה סטפנקובסקאיה – אליס, חברתה של מיטיה, לה הציע נישואין
בוריס דרגצ'יוב – פאשה, חברו של מיטיה
ורה פאנפילובה – קירה, אשתו של פאשה
סרגיי אברוסקין – גאריק, חברו של מיטיה
סטניסלב טליאשב – רנאט, נהג מונית
אולגה לבדבה – אמה של אליס
מיכאיל חמורוב – אביה של אליס
סופיה לבדבה – שחקנית התיאטרון האוונגרדי
אנה צוקנובה-קוט – נונה, חברתה של קירה
אלכסנדר גולובקוב – סמירנוב, צנחן
מקסים דריצ'ב – ולדיסלב, שומר המועדון
יקטרינה קבאק – הלן, נערה במועדון
ניקיטה סבינקין – ואניה
הפקה

העלילה מבוססת על ניסיונו האישי של רומן קרימוב, שעבר הליך גירושין מכוער. לדברי קרימוב, במהלך עריכת הסרט הוסרו רבות מהסצנות המצולמות, שהשפיעו לטובה על איכות היצירה.
הערות שוליים

↑  Большая премьера: смотрите комедию «Гуляй, Вася!» на СТС // Tricolor TV Magazine, 29 августа 2017
↑  Роман Каримов: «Мой забавный развод стал сюжетом для нового фильма» // Московский Комсомолец в Башкортостане, 15 февраля 2017
↑  Рецензия на фильм Гуляй, Вася! Film.ru, 03.02.2017
↑  Гуляй, Вася!
ת'ול

| --- | --- |

נמל משמר החופים בעיר
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 מחוז:  מכה
 גובה:  1 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  26,957 (2022)
 קואורדינטות:  22°17′00″N 39°06′00″E﻿ / ﻿22.283333333333°N 39.1°E﻿ / 22.283333333333; 39.1 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ערב הסעודית מוגדלת) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כווית עיראק ירדן יש. מצרים סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף ת'ול(למפת ערב הסעודית רגילה) ריאד ג'דה מכה אל-מדינה דמאם בוריידה ח'מיס מושייט איראן כ. עיראק ירדן יש. מצ. סודאן ארי. תימן עומאן איחוד האמיר.  ק. המ. הפ.  ים סוף ת'ול  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
תֻ'וַל (בערבית: ثُوَل) היא עיר במחוז מכה שבמערב ערב הסעודית. העיר שוכנת לחופו של ים סוף, 80 ק"מ צפונית לג'דה. בשנת 2007 נבחרה עיר זאת למקום משכנה של אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה. העיר הייתה מפורסמת במשך שנים כמרכז דיג מרכזי, עד שחיל הים הסעודי בנה אותה מחדש. כיום במזח הדיג שבעיר מתבצעות בעיקר עבודות יד.
העיר קרויה על שם עמק פת'ול (فثول) המקיף את העיר בדרומה ובמזרחה. בעת האחרונה עברה העיר תנופת פיתוח גדולה, בייחוד לאור הקמת אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה. פרט לאוניברסיטה ישנם כמה משרדים ממשלתיים הממוקמים בעיר זו.
היסטוריה

בעבר נקראה העיר ת'ול בשם דעיג'יה (دعيجية). העיר ת'ול הייתה מרכז מסחרי חשוב עבור הכפרים שלידה עקב השוק שהיה ממוקם בה. כמו כן בעיר זו שכנו בני השבט ג'חאדלה (جحادلة) שעיסוקם המרכזי היה שליית פנינים ומכירתם במקומות מרכזיים על חוף הים האדום, כמו נמל מאסאווה באריתריאה ונמל סווקין בסודאן. התפתחות העיר הקטינה את מספר התושבים העוסקים בשליית פנינים וכיום אין תושבים העוסקים במקצוע זה.
שייח' עאתק אלבלאדי (عاتق البلادي) תיאר את העיר דעיג'יה כך: "דעיג'יה היא עיר חוף קטנה ותוססת, בעלת שכונות רבות שבהם ישנם מסגדים, תחנות משטרה, מרפאות וכמה בתי ספר השוכנים סמוך לכביש המחבר את ג'דה וראבע' (אנ') (رابغ). מלאכתם המקורית של תושבי העיר הייתה דיג והיום עיר זאת נקראת בשם ת'ול.
היסטוריה > העיר ת'ול בשירה הערבית

העיר ת'ול מוזכרת בשיר שכתב המשורר מכי שהאב אלדין אחמד בן אלחסין (مكي شهاب الدين أحمد بن الحسين) (בנו של השריף של מכה בראכת בן מוחמד) בשנת 912 להיג'רה.
אתרים מרכזיים בעיר

אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה
הנמל של ת'ול: נמל קדום שהוקם לפני כמה מאות שנים. נמל זה ידוע בעיקר בשל שפע הדגים והפנינם שבו, זאת לצד שוניות אלמוגים מרהיבות הממוקמות בחופים שלצידו.
הכורניש (אנ') של ת'ול: נבנה על ידי החברה עראמקו הסעודית והוא ממוקם בסמוך לעיר.
בניין העירייה
מסגד החוף
האי המלכותי (الجزيرة الملكية)
ראו גם

ג'דה ההיסטורית
אוניברסיטת המלך עבדאללה למדע וטכנולוגיה
הערות שוליים

↑  Mecca Region (Saudi Arabia): Places in Governorates - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
תומאס וולדהאוזר

| --- | --- |

תומאס וולדהאוזר, 2016
 לידה:  16 בדצמבר 1953 (בן 70) מינסוטה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 כינוי:  טום
 השכלה:  Bemidji State University 
 השתייכות:  ארצות הברית חיל הנחתים של ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1976–2019 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת המשלוח ה-15 של הנחתים מפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה מפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים מפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת עיראק   מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
  מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה  לגיון ההצטיינות (עם אות V)
 
תומאס דייוויד וולדהאוזר (באנגלית: Thomas David "Tom" Waldhauser; נולד ב-16 בדצמבר 1953) הוא גנרל אמריקאי בדימוס ששימש כמפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית.
קורות חייו

וולדהאוזר נולד וגדל בעיירה דרום סט. פול שבמדינת מינסוטה. במהלך לימודיו באוניברסיטת במידג'י, השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והוסמך כסג"ם.
עם סיום לימודיו בשנת 1976, לאחר הסמכתו לקצונה, עבר וולדהאוזר בחיל הכשרה כלוחם וקורס קציני חי"ר. לאחר מכן שירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה. וולדהאוזר השלים את קורס הסיור של צבא ארצות הברית ושירת בשורה של תפקידי פיקוד ומטה בחיל.
בשנת 2000 מונה למפקד יחידת המשלוח ה-15 של הנחתים, ופיקד עליה במהלך הקרבות במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק. לאחר מכן שימש במספר תפקיד מטה ובהם סגן מפקד מפקדת הפיתוח הקרבי של חיל הנחתים וכראש המטה של פיקוד המבצעים המיוחדים. בשנים 2007–2009 שימש כמפקד דיוויזיית הנחתים הראשונה. בהמשך שימש כמפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים וכמפקד כוחות הנחתים בפיקוד מרכז של ארצות הברית. לאחר מכן שימש כעוזר בכיר למזכיר ההגנה של ארצות הברית. ב-1 ביולי 2016 מונה למפקד פיקוד אפריקה של ארצות הברית ושירת בתפקיד עד יולי 2019.
הערות שוליים

↑   רויטרס, בכיר בצבא ארה"ב: ארגון הטרור בוקו חראם התפצל בגלל חוסר נאמנות לדאעש, באתר הארץ, 22 ביוני 2016.
↑  ynet והסוכנויות, ניצחון בקרב ליד בצרה; בגדד שוב מופצצת, באתר ynet, 22 במרץ 2003.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1139068849  VIAF: 4940150470095104330006   WorldCat (עם VIAF): 4940150470095104330006
שעווה בקו ביקיני

אזור המפשעה של אישה לאחר הסרת שיער בשעווה
שעווה בקו ביקיני היא הסרת שער הערווה באמצעות שעווה.
רקע

שעווה המשמשת לצורך הסרת השער באזור המפשעה יכולה להיות ייעודית להסרת שיער באזור זה או שעווה אחרת, חמה או קרה, הנדבקת לשערות ומוציאה אותן מהשורש בעת משיכה מהירה, לעיתים בעזרת רצועות בד. המונח "שעווה בקו ביקיני" קשור לרוב להסרת שיער באזור אצל נשים, אך גם גברים עושים לעיתים שעווה באזור זה.
קו הביקיני הוא אזור הרגל העליונה והירך הפנימית שבה בדרך כלל צומח שיער ערווה שאינו מכוסה על ידי חלקו התחתון של בגד ים ביקיני. בתרבויות מסוימות, נוכחות של שיער גלוי באזור זה יכולה להיחשב מביכה, מה שעשויה להיות אחת הסיבות לכך שנשים נוהגות להסיר שם שיער. ישנם אנשים המסירים שיער ערווה גם במקומות שאינו חשוף מסיבות שונות הקשורות לאסתטיקה, טיפוח גוף, היגיינה, תרבות, דת[דרוש מקור] או אופנה.
טכניקה

ניתן להסיר שיער ערווה במגוון טכניקות מלבד שעווה: גילוח, הסרה באמצעות סוכר מחומם, אפילציה, הסרת שיער בלייזר או באמצעות קרמים להסרה כימית. תהליך הסרת השיער בשעווה מתחיל במריחת שעווה מומסת, בדרך כלל חמה, על שיער הערווה אותו מעוניינים להסיר. השעווה, שנדבקת לשיער כשהיא מתקשה, לרוב מכוסה לאחר מכן ברצועות בד קטנות. כאשר השעווה מתקשה מספיק, הבד הנשלף במהירות מסיר את השיער מהשורש כשהשעווה נמשכת. שעווה יכולה להתבצע באופן עצמאי באמצעות ערכה ביתית או על ידי קוסמטיקאית במספרה או בספא.
באזורים בהם טרם הוסר שיער או שלא הוסר זמן רב, ייתכן שיהיה צורך בגזירה או בגילוח מקדים של שיער הערווה באמצעות מספריים או סכין. לפני תחילת התהליך מומלץ לבצע בדיקה לזיהוי רגישות או אלרגיה של העור, בדרך כלל באזור הירך העליונה. לפעמים לאחר הסרת השיער בשעווה, במיוחד לאחר תקופה ארוכה של הסרה בתדירות גבוהה, תהיה האטה בקצב צמיחת השיער המחודש.
לפני ביצוע הסרת השיער בשעווה מקובל למרוח חומר מחטא על האזור. השעווה נמרחת בעזרת מרית לכיוון צמיחת השיער בשטח מצומצם יחסית. לאחר המריחה, כאשר השעווה יציבה מספיק אך עדיין גמישה, נמשכות רצועות השעווה נגד כיוון צמיחת השיער תוך שמירה על עור מתוח.
כאב הנובע ישירות מהליך הסרת השיער בשעווה יכול להיות כאב קל החולף בתוך מספר שניות. חלק מהאנשים החווים כאב בפעם הראשונה יחוו כאב מופחת בפעמים הבאות. לקיחת תרופות שונות נוגדות דלקת (למשל כדורים המבוססים על איבופרופן) כשעה לפני השעווה עשויות להפחית כאב פוטנציאלי מהשעווה. תכשירים לאילחוש מקומי של העור, למשל משחת אמלה (אנ'), יכולים גם הם לסייע בהפחתת כאבים. שעווה באזור קו הביקיני במהלך ההיריון בדרך כלל כואבת יותר, בשל רגישות מוגברת. סוג השעווה המשמש לקווי ביקיני עשוי לרוב מתערובת של דונג דבורים ושמן והוא עדין יותר מהשעווה המשמשת בדרך כלל להסרת שיער במקומות אחרים בגוף. שעווה המבוססת על דונג דבורים נחשבת לחזקה ויעילה יותר בהסרת שיער הערווה העבה והגס יותר.
לעיתים כתוצאה מהתהליך עלולים להיווצר פצעונים או צמיחה של שיערות הפוכות. שערות בודדות ניתנות להסרה בעזרת פינצטה או אפילציה. אי הנוחות בעקבות ההליך נמשכת בדרך כלל יומיים עד חמישה ימים. מריחת שמנים מרגיעים שונים כמה ימים לאחר השעווה יכולה לסייע בהחדרה של לחות לעור ולהפחית כאבים וזיהומים דלקתיים אפשריים. עם הסרה חוזרת ונשנית לאורך זמן, נחלש שיער הערווה וגדל לאט יותר, מה שמוביל להסרה קלה יותר עם פחות כאבים.
סגנונות

יש אנשים שבוחרים לעצב את שיער הערווה שלהם בדרכים שונות בהתאם למגמות חברתיות שונות או כביטוי לסגנון או לאורח החיים שלהם.
שיער ערווה טבעי מתייחס לשיער ערווה שלא עוצב ולא הוסר כלל. "גזוז" או "חתוך" מתייחס לשיער ערווה מעוצב שלא הוסר לחלוטין, מלבד גילוח פנים הירכיים. חלק מהנשים מקצצות חלק מהשיער באזור ומותירות שיער באזור שפתי הפות תוך הסרת שיער באזור כף הערווה. שיער ערווה עשוי להיות מעוצב במספר סגנונות בסיסיים אליהם מתייחסים בשמות שונים. מכונים להסרת שיער משתמשים לעיתים בשמות ייחודיים משלהם לסוגי שעווה נפוצים, למשל בהתייחס לסגנון הברזילאי כ"קו הנחיתה", "מוהוקיני" או "מולי מונטי".
שלושת הסוגים העיקריים מתוארים להלן:
סגנונות > שעווה אמריקאית

שעווה אמריקאית היא הסרה של שיער הערווה רק באזור שלא מכוסה בבגד ים, בחלק העליון של הירכיים ומתחת לטבור. סגנון זה מכונה גם "שעוות ביקיני בסיסית", או "קו ביקיני", שכן הוא כרוך בהסרת שיער בשעווה מהצדדים ליצירת משולש כך שלא ניתן לראות שיער ערווה בעת לבישת בגד ים. בעת ביצוע הסרת שיער בסגנון אמריקאי לרוב תלבש האישה תחתוני ביקיני או תחתונים רגילים. שעווה אמריקאית רגילה אורכת כ־20 עד 30 דקות.
סגנונות > שעווה צרפתית

שעווה צרפתית (המכונה לפעמים רצועת נחיתה או שעווה ברזילאית חלקית) משאירה רצועה אנכית של שיער ערווה ברוחב של 4 סנטימטרים (1.6 אינץ') ובאורך של 7.5 סנטימטרים (3.0 אינץ') בערך, ממש מעל הפות. ניתן להסיר שיער סביב אזור פי הטבעת והשפתיים.
סגנונות > שעווה ברזילאית

שעווה ברזילאית (או שעוות ספינקס) היא הסרה של כל שיער הערווה מאזור האגן, הפות, השפתיים, חיץ הנקביים (הפרינאום) ופי הטבעת, לעיתים תוך השארת רצועה דקה של השיער על כף הערווה. שעווה ברזילאית ידועה גם בשם שעווה ברזילאית מלאה, שעווה ביקיני מלאה, או שעווה הוליוודית. סגנון זה נקרא לראשונה שעווה ברזילאית על ידי סלון "ג'יי סיסטרס" במנהטן, שהוקם ב-1987 על ידי שבע אחיות מברזיל.
שעווה ברזילאית שנויה במחלוקת יותר מסוגי שעווה אחרים. כמו כל שעווה, זו יכולה להיות חוויה פיזית כואבת במהלך ההסרה וגם לאחר מכן. המבקרים את הסגנון הזה טוענים כי שעווה ברזילאית יכולה לתרום למראה של קטינה אצל אישה בוגרת, וכי ייתכן שזו אחת הסיבות לפופולריות שלה בתעשיית המין.
בריאות

בשנת 2016 פרסם כתב העת של איגוד הרפואה האמריקאי (אנ') מחקר, בו נמצא כי מתוך 3,316 נשים אמריקאיות שנבדקו, 84% דיווחו על היסטוריה של טיפוח שיער ערווה במהלך חייהן, כאשר 59% מהן דיווחו כי המניע העיקרי להסרה הוא היגיינה.
לשעוות ביקיני נזקפת הפחתה עולמית משמעותית במקרים של כיני ערווה. עם זאת, הקהילה הרפואית ראתה עלייה לאחרונה בפוליקוליטיס, או זיהום סביב זקיק השערה, אצל נשים המשתמשות בשעווה או מגלחות את אזור הביקיני שלהן.
עמדות חברתיות

לפי האתנולוג פ' פאוסט, במחקר משנת 1901, הסרת שיער גוף, כולל שיער ערווה על הפות, הוא מנהג שמאפיין נשים מקאסטת הנאיר בהודו. בחברות שונות בעולם המערבי, הסרת שיער גוף נשי (למעט שיער ראש, ריסים וגבות) נחשבה באופן מסורתי כנאותה כשמדובר בשיער באזורים הגלויים לעין.
ביחס לשיער הערווה, עם השינוי בהתפתחות בגדי הים ומזעור של האזורים המכוסים בבד, בייחוד מאז הכניסה לאופנה והפופולריות של הביקיני מאז 1946, והיעלמותה של החצאית בבגדי ים, גם עיצוב שיער הערווה נכנס לאופנה. הנוהג להסיר חלק גדול יותר משיער הערווה המשיך עם התחזקות בפופולריות של בגדי ים אפילו קטנים יותר מביקיני, כגון החוטיני, שחשף את הישבן.
שינויים בסגנונות ההלבשה התחתונה גם הם עודדו את הסרת שיער הערווה ואת סגנון ה"מפשעות העירומות", כלומר, הסרת סך של שיער הערווה, כגון סגנון ברזילאי מלא או סגנון הספינקס. מפשעה חלקה לחלוטין נחשבת לעיתים כנותנת מראה צעיר יותר. על פי החוקרים צצ'לר, דווין ודרקסלבואר, הסרת כל שיער הגוף הנראה נתפסת כהיבט חשוב בנשיות.
כיום יש שיטות אחרות וחדשניות יותר להסרת השיער, שנחשבות נפוצות יותר מאחר שהן גורמות פחות כאב בעת ההסרה ונחשבות ליעילות יותר.
ראו גם

שיער
הסרת שיער
ואג'זל
תומאס ודג'ווד

| --- | --- |

 לידה:  14 במאי 1771 סטפורדשייר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  10 ביולי 1805 (בגיל 34) דורסט, הממלכה המאוחדת 
 מקום מגורים:  אנגליה
 עיסוק:  צלם
 תרומות עיקריות
 תהליך שבו ניתן לקבע תמונה על מדיה כגון זכוכית או עור.
 
תומאס ודג'ווד (באנגלית: Thomas Wedgwood;‏ 14 במאי 1771 – 10 ביולי 1805), צלם בריטי. היה, ביחד עם האמפרי דייווי, מראשוני נסייני הצילום.