stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גילת אנקורי
ביוגרפיה

גילת אנקורי גדלה בארצות הברית, במסגרת שליחות של אביה, פרופסור צבי אנקורי בשליחות מטעם המדינה ובמהלך שהותן היא ואחיותיה הקטנות היו הילדות היהודיות היחידות בבית ספרן ואף נתקלו בגילויי אנטישמיות. אמה, אורה, עבדה במוזיאון ישראל. הם שבו לישראל ב-1973. לאנקורי שתי אחיות, אחת מהן היא פרופסור גנית אנקורי.
אנקורי שירתה בצה"ל בלהקת חיל האוויר והיא בעלת תואר ראשון מן החוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב.
את קריירת המשחק שלה התחילה אנקורי בסרט הביכורים של אבי נשר "הלהקה", לצד גידי גוב, מאיר סוויסה וגלי עטרי.
ב-1979 השתתפה בסרטיו של יואל זילברג: "אמי הגנרלית" לצד גילה אלמגור ו"נישואין נוסח תל אביב" לצד יוסף שילוח.
ב-1980 שחקה בסרטו של שמואל אימברמן, "חמש חמש", לצד אלי גורנשטיין ומנחם עיני וב-1981 ב"סיפור אינטימי" לצד חוה אלברשטיין.
בשנות השמונים השתתפה ב"עובדים על העולם" לצד מאיר סוויסה והנחתה את התוכנית "חברים מצוירים" בערוץ הראשון.
ב-1991 שיחקה בסרטים "רצח בשבת בבוקר" בתפקיד  ד"ר דינה סילבר, ו"מגן אנושי" בתפקיד לאורה מת׳יוס.
ב-1993 גילמה תפקיד משנה בסרט הקולנוע זוכה פרס אופיר - "נקמתו של איציק פינקלשטיין", לצד משה איבגי וב-1994 שיחקה ב"הגמל המעופף" לצד גדעון זינגר וסלים דאו.
בשנות התשעים השתתפה בדיבוב סדרות ההנפשה: "עלילות טייני טון" ו"שאלתיאל קוואק" וכן הנחתה את טקס בחירת מלכת היופי ב-1996.
בין השנים 2000-1995 גילמה אנקורי את דמותה של עידית לינוביץ', האישה התככנית והמרשעת באופרת הסבון של ערוץ 2 - "רמת אביב גימל" ודמותה נהייתה לאחת הדמויות האייקוניות בטלוויזיה הישראלית.
בשנת 2000 התארחה בעונה השלישית של הסדרה הקומית "שמש" ששודרה בערוץ 2 גילמה את האמא החורגת של ששי.
בשנת 2005 החלה לשחק את דמותה של מירי מורן בטלנובלה "טלנובלה בע"מ" של הוט 3 ושימשה כדוגמנית הבית של רשת האופנה "מאוזנר".
בשנת 2006 התארחה במספר פרקים בעונה ראשונה של הטלנובלה "האלופה" ששודרה בהוט 3 גילמה את  צילה.
בתיאטרון שחקה, לאורך השנים, ב"בעל בריבוע", "ילדים חורגים לאלוהים", "המורדים", "למה לא הלילה", "הזוג המוזר", "כנר על הגג", "אופרה שגעון", "החשפנית", במחזמר "שלגיה" לצד דפנה דקל בתפקיד המלכה הרעה, "הבוגר" בתיאטרון עכו,"החולה ההודי","הבדלה", בתפקיד הנזירה ב"קומדיה של טעויות" של התיאטרון הקאמרי וב"האורחת" של תיאטרון בית ליסין.
ב-2010 השתתפה בדרמת הפשע "עספור", בתפקיד אביגיל אמבר.
ב-2010 וב-2011 השתתפה בקומדיה "כאן גרים בכיף" בתפקיד ציפי (אמא של נתי קלוגר בסדרה, הסבתא של משפחת שלו).
בשנת 2012 שבה לגלם את דמותה של עידית לינוביץ', בדרמה הקומית של HOT - "תנוחי", לצידן של חנה לסלאו, צופית גרנט, אוולין הגואל ונוספים.
באותה שנה התחילה לשחק בגרסה הישראלית, של ערוץ 2, לסיטקום האמריקאי "כולם אוהבים את ריימונד - "משפחה לא בוחרים" וכן, השתתפה בקמפיין לעידוד התיירות בישראל.
בשנת 2016 התחילה לשחק בסדרה "Oboy" בבימויו של אורי גרוס בתפקיד אימו של ג'וני, הזמרת יונה בר לב.
בשנת 2022, שיחקה בהצגה "אני סבתא שלךָ" בתיאטרון הקאמרי, שכתב איתי סונטג. וכן גם בעונה השלישית והרביעית של זיגי כראשת הממשלה ובעונה השנייה של סקיי בתור זהבה.
בשנת 2023 התארחה בסדרה הקומית של קשת 12 "סברי מרנן" גילמה את דינה.
החל משנת 2024 משחקת בהצגת "מרציפנים" של תיאטרון הבימה בתפקיד רחל.
חיים אישיים

אנקורי נשואה לבמאי והמפיק מייקל גרינספן, ולהם שתי בנות. מתגוררת בתל אביב.
אנקורי סובלת מפרוסופגנוזיה ("עיוורון פנים").
פילמוגרפיה נבחרת

הלהקה (1978)
נישואין נוסח תל אביב (1979)
אמי הגנרלית (1979)
חמש חמש (1980)
סיפור אינטימי (1981)
עובדים על העולם (1984)
רצח בשבת בבוקר (1991)
"מגן אנושי" (1991)
נקמתו של איציק פינקלשטיין (1993)
הגמל המעופף (1994)
רמת אביב גימל (1995–2000)
טלנובלה בע"מ (2005)
איים אבודים (2008)
כאן גרים בכיף (2010)
עספור (2010)
תנוחי (2012)
החטאים (2016)
לב שקט מאוד (2016)
אובוי (2016-2018)
הכל שבור ורוקד (2017)
הרמון (2018)
נבסו (2020)
מי שמע על חווה ונאווה (2022)
הערות שוליים

↑  גילת אנקורי, בינינו - משולחן המערכת: יהדות בגולה, באתר עם 1, הקשר השבועי עם "שלום בינינו" (שבועון עמותת "שלום בינינו"), גיליון 40, ‏י"ח אדר א' תשס"ג, 20 בפברואר 2003 (ארכיון)
↑  אני סבתא שלך, באתר התיאטרון הקאמרי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303795505171  ISNI: 0000 0000 4874 7091  LCCN: no2004099674  VIAF: 31715071   WorldCat (עם VIAF): 31715071
מרית בן ישראל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1956 (בת 69 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 
"איש עיוור שמנגן לשלכת"
סוף שנות ה-70 של המאה ה-20
הדפס רשת
גובה 65 ס"מ, רוחב 49.5 ס"מ
אוסף סדנת ההדפס ירושלים
מָרית בן ישראל (נולדה ב-1956) היא סופרת, במאית ויוצרת בינתחומית ישראלית.
ביוגרפיה

מרית בן ישראל נולדה בתל אביב ב-1956, לגדעון בן-ישראל, לימים חבר הכנסת, ולרות בן-ישראל, לימים פרופסור למשפטים וכלת פרס ישראל לחקר המשפט.
מרית גדלה בבאר שבע ובירושלים. למדה באקדמיה לאמנות "בצלאל", בחוג לתורת הספרות ובחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. השתלמה בכוריאוגרפיה בעזרת קרן התרבות אמריקה-ישראל.
ביימה ועיצבה עבודות בתיאטרון ובקולנוע בתמיכת הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה, הקרן לירושלים, קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, המועצה לתרבות ואמנות ובית ברל.
ממייסדי בית הספר לתיאטרון חזותי (1986), שם פיתחה שיטה ללימוד תיאטרון חזותי – "בימוי דרך עיצוב".
בשנים האחרונות מתמקדת בכתיבה. בבלוג שלה ("עיר האושר") היא כותבת על אמנות בינתחומית ועל אגדות.
לבן ישראל ובן זוגה, אבי גולן, שני בנים.
ספרים

1996 "אסור לשבת על צמות", רומן בסדרת "ספריה לעם" של עם עובד, זכה בפרס טובה ויצחק וינר לסיפורת חדשה.
2004 "קולה של המילה", (עורכת) מבחר מאמרים על שירה-פרפורמנס בהוצאת בבל והזירה הבין-תחומית.
2005 "טבע דומם", רומן בהוצאת הקיבוץ המאוחד.
2007 "בנות הדרקון", רומן, חלק ראשון בטרילוגיה, הוצאת הקיבוץ המאוחד.
2009 "חפץ לב - יסודות תיאטרון הבובות האמנותי", (בשיתוף עם רוני מוסנזון נלקן), הוצאת כרמל ותיאטרון הקרון
2010 "כשדוד גרוסמן פגש את ויטו אקונצ'י, על אמנות הגוף בספר הדקדוק הפנימי", קו אדום אמנות, הקיבוץ המאוחד.
2012 "סיפורים יכולים להציל", עם עובד, סל תרבות ארצי
2022 "בנות הדרקון, ספר האבות", ספר ראשון בטרילוגיה, עם עובד
2022 "בנות הדרקון, ספר המשאלות", ספר שני בטרילוגיה, עם עובד
2022 "בנות הדרקון, כל הילדות", ספר שלישי בטרילוגיה, עם עובד
מעבודותיה בתיאטרון ובקולנוע

1983 "מוכרת הגפרורים" – טקס אשכבה (עיצוב, בימוי וביצוע). בכורה בפסטיבל הבינלאומי הראשון לתיאטרון בובות, ירושלים.
1985 "עליסה בארץ המראות" – אופרה לזמרים ובובות בביצוע התזמורת הקאמרית תל אביב (עיצוב).
1986 "נסיך בשלושה חלקים" – פסל תיאטרלי (עיצוב, בימוי וביצוע) בכורה בפסטיבל ישראל. הופעות באיטליה (1986) צרפת (88) פולין (88) הולנד (89) גרמניה (89).
1987 "מעשה בחייל" (עיצוב) בכורה בפסטיבל ישראל.
1990 "אילו" על פי ש"י עגנון (עיצוב, בימוי וביצוע) סיבוב הופעות בגרמניה (1992).
1993 "ריקוד הפנים של חווה" (עיצוב, בימוי וביצוע) – סרט קצר. וידאו ארט. הוצג במוזיאון תל אביב ובמקומות נוספים. שני הסרטים הם חלק מ"ספר שירה חי מתנועע ומנגן" שהיא יוצרת בשותפות עם המלחין איתן שטיינברג.
1996 "כחול עם זנב" (עיצוב ובימוי) – סרט בעקבות שירים של דליה רביקוביץ, אי. אי. קאמינגס ופנחס שדה. בכורה בסינמטק תל אביב. הוקרן בפסטיבל הקולנוע ירושלים, בפסטיבל פנומנה ועוד.
הערות שוליים

↑  עמרי הרצוג, לא אגדה ולא לילדים, באתר ynet, 8 במאי 2007
↑  שוש חן, המוות מתמהמה ברקע, באתר "העוקץ", 8 בדצמבר 2010
↑  שלומית כהן-אסיף, "סיפורים יכולים להציל": החיים והאגדה, באתר הארץ, 4 בדצמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301976905171  LCCN: no97009183  VIAF: 51964715   WorldCat (עם VIAF): 51964715
נטע בר רפאל

| --- | --- |
 לידה:  אשדוד
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 פרופיל ב-IMDb
 
נטע בר-רפאל היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלית.
קורות חייה

בר-רפאל נולדה וגדלה באשדוד. בהיותה בת 15, התקבלה למגמת התיאטרון בבית הספר לאמנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, ולאחר שנה של לימודים עברה להתגורר בעיר וסיימה את לימודיה בהצטיינות. בצבא שירתה כמאבחנת פסיכוטכנית, ובתום שירותה למדה הדרכת פילאטיס, עיצוב ואירובי והחלה ללמד בחדרי כושר שונים בעיר.
בר רפאל למדה תיאטרון ומשחק במשך ארבע שנים בחוג לאמנות התיאטרון באוניברסיטת ת"א. במקביל למדה משחק מול מצלמה בשיעורים משולבים לתלמידי הקולנוע והתיאטרון עם רם לוי, דובר קוסשווילי ומשה מזרחי, והשתתפה בסרטי סטודנטים. במהלך לימודיה זכתה במלגות הצטיינות במשחק על שם דוד דוידוב ושוש כרמל.
בהיותה בשנה השלישית ללימודיה, התקבלה לשחק בסרט "אליס" בבימויה של דנה גולדברג. בסרט מגלמת בר רפאל את דמותה של ורד, נערה דומיננטית ופרועה הנמצאת במוסד לנערות עם הפרעות רגשיות שסוחפת את האחות הממונה עליה ונערה נוספת למשולש כוחות היוצא מכלל שליטה. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל ירושלים 2013 וזכה בציון לשבח לסרט עלילתי, בפרס התסריט הטוב ביותר ובפרס השחקנית המצטיינת לאילנית בן יעקב.
רפאל שיחקה בשתי העונות (2013-2014) של סדרת הדרמה "30 ש"ח לשעה". הסדרה זכתה בקטגוריית הדרמה הטובה ביותר בפרסי האקדמיה לשנת 2013. עלילתה מתמקדת בשלוש עובדות ניקיון בבניין רב-קומות, המחליטות להקים בעצמן חברת כוח אדם לעובדות ניקיון. בסדרה מגלמת נטע את דמותה של מורן, בתה של אחת המנקות, המורשעת ברצח ויושבת בכלא, שם היא עוברת תהליך של חזרה בתשובה ובמקביל מוגש ערעור על הרשעתה. מורן ניצבת בפני קונפליקט האם להיכנס למאבק המשפטי המחייב אותה לסלף חלק מהאמת בניגוד לעקרונותיה, או לוותר על החופש המוצע לה ולהמשיך בתהליך החזרה בתשובה מאחורי הסורגים.
שיחקה בהצגה "חפות" (2012) בהאנגר של תיאטרון גשר.
ב-2014 בר רפאל שיחקה בהצגה "אפשר לעשות עם זה משהו" בתיאטרון תמונע. בהצגה "התשמע קולי" היא גילמה את התפקיד הראשי של אנה, נערה חירשת שכל חייה למדה במסגרות מותאמות, המחליטה לרדוף אחרי חלומה ללמוד בתיכון לאמנויות ולהשתלב בחברת השומעים. לצורך התפקיד למדה נטע את שפת הסימנים.[דרוש מקור] ההצגה זכתה בפסטיבל חיפה להצגות ילדים.
בר רפאל שיחקה בהצגה "המלך מתיא הראשון" – דרמה על בית היתומים של יאנוש קורצ'אק בתיאטרון "השעה". כמו כן שיחקה בר רפאל בהצגות נוער וילדים נוספות בתיאטרון הארצי לילדים ולנוער, תיאטרון השעה ובתיאטרון שלנו.
במאי 2014 החלה בר רפאל לעבוד על ההצגה "מנותקים", המיועדת לפסטיבל עכו 2014.
בין השנים 2016 ל-2019, פעלה בר רפאל בתיאטרון דימונה.
תפקידים > בטלוויזיה ובקולנוע

|  | סוגה | מפיק | יוצרים | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 ש"ח לשעה- עונה ראשונה | סדרת דרמה | ערוץ 1, יצירה עברית | יוסי מדמוני, דוד אופק, חיים שריר | מורן | 2012 |
| אליס | סרט באורך מלא | איתי תמיר-לילה סרטים | דנה גולדברג | ורד | 2013 |
| 30 ש"ח לשעה- עונה שנייה | סדרת דרמה | ערוץ 1, יצירה עברית | יוסי מדמוני, דוד אופק, חיים שריר | מורן | 2013 |
| בלי דם | סרט קולנוע |  | יוסף אל-דרור |  | 2019 |
תפקידים > בתיאטרון - הצגות נבחרות

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד | הצגת בכורה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אפשר לעשות עם זה משהו | תיאטרון תמונע |  עודד ליפשיץ | מרט פרחומובסקי | פלונית | 2014 |
| המלך מתיא הראשון | תיאטרון השעה | גדי צדקה | גדי צדקה | מאשה | 2014 |
| התשמע קולי | תיאטרון השעה | גדי צדקה | גדי צדקה | אנה | 2013 |
| חפות | האנגר גשר | דאה לוהר | ריקי חיות | לורה | 2012 |
| פוליאנה וג'ימי | התיאטרון הארצי לילדים ונוער | שירילי דשא | רענן פררה ומשה בן שושן | פוליאנה (מחליפה) | 2012 |
| מכתבים לאחי | תיאטרון השעה | יאקי מחרז | יאקי מחרז | חנה | 2011 |
| דארפור בבית | תיאטרון האוניברסיטה | יהושוע סובול | נולה צ'לטון | עופרית | 2010 |
הערות שוליים

↑  אמיר בוגן, נערות בהפרעה: דנה גולדברג על "אליס", באתר ynet, 27 ביוני 2013
↑   נירית אנדרמן, "אליס": סיפורה של אשה שלא היתה צריכה להביא ילד לעולם, באתר הארץ, 28 ביוני 2013
1 2  רותי זוארץ, ‏הנסיכה הקטנה מדימונה: נטע בר רפאל בהפקה דרומית מפתיעה, באתר מעריב אונליין, 18 בספטמבר 2016
↑  אפשר לעשות עם זה משהו, באתר www.tmu-na.org.il
↑  התשמע קולי?, באתר www.haifakids.co.il
נאוה ביק

נאוה אדלר - ביק
נאוה אדלר - ביק (נולדה ב-30 ביולי 1948) היא מפיקת הצגות ילדים ונוער ישראלית.
קורות חיים

נולדה בתל אביב ולמדה בגימנסיה הרצליה. ב-1972 קבלה תואר ראשון באוניברסיטת תל אביב, בפקולטה למדעי הרוח בחוג לספרות ובחוג לאומנות התיאטרון.
ב-1973 קבלה תעודת הוראה בפקולטה לחינוך באוניברסיטה העברית. ב-1977 סיימה מסלול לחינוך יוצר ודרמה יוצרת בסמינר הקיבוצים.
היא החלה לעסוק בתיאטרון ילדים משנת 1981 בתחילה בהוראת תיאטרון לילדים טעוני טיפוח כולל הפקת הצגות וחינוך לתיאטרון במסגרות חינוך.
ב-1991 הקימה את תיאטרון "נאוה הפקות" ושמשה בו כמנכלי"ת ומנהלת אמנותית. התיאטרון החל את דרכו כחברת הפקות קטנה והפך עם השנים לתיאטרון יוצר, איכותי ומוביל בישראל. במסגרת התיאטרון הופקו עשרות הצגות תיאטרון ותיאטרון –מחול איכותיות לילדים עם מיטב היוצרים. התיאטרון בהקמתה ובניהולה העסיק לאורך השנים עשרות רבות של יוצרים, שחקנים, מחזאים, במאים, תפאורנים, מעצבי תלבושות, מוזיקאים, כוריאוגרפים ותאורנים. תיאטרון עטור פרסים, אשר ייצג את מדינת ישראל בפסטיבלים שונים בעולם מטעם אסיטז' . ביק יצרה שיתופי פעולה עם תיאטראות ילדים מקצועיים והפקות משותפות (כגון תיאטרון אורנה פורת, תיאטרון ארצי לנוער ועוד) מתוך רצון לקדם את התחום. במהלך השנים הוצגו הצגות התיאטרון בפסטיבלי ילדים שונים. כן ייצגה את ישראל בקונגרסים בינלאומיים מטעם הנהלת אסיטז'. כגון בדנמרק, גרמניה, אוסטרליה, פולין ועוד.
ההצגות הוצגו בכל ישוב בארץ והשתתפו בכל סלי התרבות ובכל מפעלי המנויים. השתתפה שנים רבות בפסטיבל חיפה להצגות ילדים והפקותיה בפסטיבל זה זכו לפרסים רבים. ב-1995 הפיקה עבור פסטיבל זה את "מחסן השטוזים של דתיה" מאת דתיה בן דור, הצגה שמככבת עד היום. ביחד עם הבמאי יקי מחרז הפיקה במסגרת התיאטרון למעלה מ-15 הפקות לילדים ונוער.
משנת 1994 – חברת הוועד המנהל בארגון אסיטז' ישראל. משנת 2022 יו"ר ארגון אסיטז'.
ב-1996 יזמה הקמת עמותת א.ל.ה- עמותה לתיאטראות ולאומנויות הבמה לילדים ונוער. עמותה המאגדת בתוכה את התיאטראות הנתמכים בארץ ועוזרת לקידומם. חברת הנהלה מיום הקמת העמותה. כיום מכהנת כיו"ר עמותת א.ל.ה.
ב-1998 קבלה פרס הצילינדר הנודד על שם זאב יוסיפון על ידי אמנות לעם לתיאטרון על "הצטיינות בהפצת האמנות ביישובי הפריפריה".
ב-2000 הקימה עמותה ציבורית בשם "העמותה לטיפוח תרבות לילדים ונוער" שבמסגרתה יזמה פרויקטים ציבוריים תרבותיים בתחום התיאטרון לילדים ונוער והפיקה הפקות בעלות תכנים חברתיים למגוון רחב של שכבות גיל הילדים.
ב-2009- שופטת בפסטיבל הצגות הילדים בחיפה.
ב- 2020 הוענק לה פרס מפעל חיים מטעם ארגון אסיטז'.
משפחה

נשואה לישעיהו (אישי) ביק ולהם שלוש בנות ובן. בתה, השחקנית טלי ביק, נשואה למוזיקאי אריאל קשת, בנם של יונה אליאן וששי קשת.
פרסים

1996- "הקץ של העץ"- מחזה- יענקל'ה יעקובסון. בימוי- דניאלה מיכאלי - מקום ראשון בתחרות בפסטיבל חיפה.
1997- "וגר זאב עם כבש"-מחזה ופזמונים- חמוטל בן זאב. בימוי-יקי מחרז - מקום ראשון בתחרות פסטיבל חיפה.
2005-"יחיד במינו"- מחזה- שי בן עטר ויוסי וואסה. במוי- שי בן עטר - פרס ראשון פסטיבל חיפה.
2006-"ססגוניה"- מחזה שירים ולחנים-דתיה בן דור. בימוי- רפי ניב – פרס ההצגה הטובה בטקס פרס הבמה לילדים ונוער.
2008- "אורי"- (על פי ספרה של אסתר שטרייט-וורצל.) מחזה—דפנה אנגל. בימוי- משה קפטן - פרס ההצגה הטובה בטקס פרס הבמה לילדים ונוער.
רשימה חלקית של הפקות נאוה ביק

1991-"המסע אל האי אולי". (מרים ילן שטקליס). עיבוד-נאוה כרמל. בימוי- עירית יגר.
1992-"גברת זקנה, פיל ודירה להשכיר" - עיבוד ובימוי -אבישי גרינפילד.
1993- "אצבעות קטנות "(סיפור ילדותו של המלחין פרוקופייב) מחזה ובימוי - אבישי גרינפילד.
1994-"מסיבה בגן העכברים" (סיפורים ושירים מאת שלומית כהן-אסיף). עיבוד ובימוי –צביקה קורמן.
1995-"מחסן השטוזים של דתיה" מחזה שירים ולחנים-דתיה בן דור. בימוי-יקי מחרז.
1996-"לב חדש" - מחזה - יגאל אבן אור. בימוי - דור פלס.
1997-עמליה וגו' (על פי סיפרה של דורית אורגד) עיבוד ובימוי-צביקה קורמן.
1997- "מר זוטא ועץ התפוחים" (על פי סיפרה של אורית רז). עיבוד - צביקה קורמן. בימוי - דניאלה מיכאלי.
1997- "בגינה של ביאליק" (על פי שירי ביאליק). מחזה ובימוי - יקי מחרז.
1998- "למשל שועל"-מחזה ופזמונים-חמוטל בן זאב. בימוי - יקי מחרז.
1998- "דגדוגים של זהב" - מחזה שירים ולחנים - דתיה בן דור. בימוי - יקי מחרז.
1998- "תעלומת האותיות" - מחזה- הנס אלפרדסון. במוי - אוה גרינוביץ.
1998-"מבחן אומץ"-מחזה- ניצן כהן וצביקה קורמן. בימוי - צביקה קורמן.
1999- "הכבש השישה עשר" - מחזה - מיכאל גורביץ. בימוי- יקי מחרז.
1999- "מפולת"-מחזה – ניצן כהן. בימוי- צביקה קורמן.
2000- "החיפושיות" - מחזה – חמוטל בן זאב ויקי מחרז - בימוי - יקי מחרז.
2000- "קורצאק ידיד הילדים "- מחזה- ניצן כהן וצביקה קורמן. בימוי - צביקה קורמן. בהשתתפות יוסף כרמון.
2001- " דרך האבנים הצהובות" –מחזה ובימוי- צביה הוברמן.
2001- "רומיאו ויוליה" - שקספיר. נוסח עברי ובימוי- גדי צדקה.
2002- "דרכו של עורב" - מחזה- יקי מחרז. בימוי- דניאלה מיכאלי.
2002- "מכתבים לאחי"- מחזה ובימוי- יקי מחרז.
2003- "הענק וגנו" (על פי אוסקר ויילד)- התיאטרון השחור הראשון בישראל. מחזה ובימוי- ליאור כלפון.
2004- "מפלצת מקסימה שלי." מחזה ובימוי- יקי מחרז.
2004 "שובר גלים"-מחזה- ניצן כהן וצביקה קרמון. בימוי –צביקה קורמן. בכיכובו של יוסף כרמון.
2005- "סיפור העכברים"-כתיבה- חמוטל בן זאב. בימוי- גורן אגמון.
2006- "בארץ הפלאות"- תיאטרון מחול בשיתוף להקת פרסקו. מחזה ובימוי-רענן פררה ומשה בן שושן.
2008- "נולדתי לחלום" (על פי שירי עוזי חיטמן). מחזה- גיל צ'רנוביץ. בימוי- רפי ניב.
2009- "מחסן השטוזים של דתיה" (העלאה מחודשת). מחזה, שירים ולחנים - דתיה בן-דור, בימוי: יקי מחרז
פיזיקת חלקיקים

מאיץ החלקיקים בסרן
פִיזִיקַת חֶלְקִיקִים היא ענף בפיזיקה שחוקר את המבנים הבסיסיים של החומר והקרינה ואת התגובות ביניהם. ענף זה בפיזיקה נקרא גם לעיתים פיזיקה של אנרגיות גבוהות, מכיוון שחלקיקים יסודיים רבים אינם מופיעים במצבים רגילים בטבע, אך יכולים להיווצר ולהתגלות במהלך התנגשויות אנרגטיות של חלקיקים אחרים, כפי שקורה במאיצי חלקיקים.
מודל החלקיקים הבסיסי נקרא המודל הסטנדרטי והוא מאחד את כל החלקיקים היסודיים המוכרים והכוחות בטבע, מלבד כבידה. התורה הפיזיקלית המשמשת כבסיס המתמטי לפיזיקת החלקיקים ולמודל הסטנדרטי היא תורת השדות הקוונטית.
חלקיקים תת-אטומיים

פיזיקת חלקיקים מודרנית מתרכזת בחלקיקים תת-אטומיים, להם מבנה פחות מורכב מזה של אטום. חלקיקים אלה כוללים את מרכיבי האטום, אלקטרונים, פרוטונים ונייטרונים (פרוטונים ונייטרונים הם, למעשה, חלקיקים מרוכבים, המורכבים מקווארקים), חלקיקים המיוצרים על ידי שיטות של הקרנה ופיזור, כמו הפוטון, הנייטרינו והמיואון, כמו גם קשת רחבה של חלקיקים אקזוטיים.
אם לדייק, המינוח "חלקיק" אינו שם מתאים כל-כך. העצמים הנחקרים בפיזיקת חלקיקים מצייתים לעקרונות של מכניקת הקוונטים. ככאלו, הם מצייתים לדואליות הגל-חלקיק, כלומר, מקיימים התנהגות חלקיקית תחת תנאי ניסוי מסוימים, והתנהגות גלית תחת תנאים אחרים. באופן תאורטי, הם אינם יכולים להיות מתוארים כגלים, וגם לא כחלקיקים, אלא כווקטורי מצב במרחב הילברט מופשט. לתיאור מפורט יותר, ראו את תורת השדות הקוונטית.
כל החלקיקים שנצפו עד כה כבר נחזו קודם לכן בתורת השדות הקוונטית בשם המודל הסטנדרטי, אליו מתייחסים לעיתים כאל התאוריה המוצלחת ביותר של פיזיקת החלקיקים עד היום. המודל כולל 47 סוגים של חלקיקים יסודיים, כמה מהם יכולים להתרכב וליצור חלקיקים מרוכבים, מה שיוצר פתח לקיומם של עוד מאות סוגים של חלקיקים, שרובם נתגלו בסוף שנות ה-60.
המודל הסטנדרטי נמצא מדויק כמעט בכל המבחנים הניסויים שנעשו עד היום. אך למרות זאת, רוב מדעני החלקיקים מאמינים שזהו תיאור חלקי בלבד של הטבע, ושישנה תאוריה בסיסית יותר שעתידה להתגלות. בשנים האחרונות[דרושה הבהרה], מדידות של מסת הנייטרינו סיפקו את החריגות הראשונות מהמודל הסטנדרטי.
לפיזיקת חלקיקים הייתה השפעה גדולה מאוד על הפילוסופיה של המדע. חלק מהעוסקים בתחום עדיין דבקים ברדוקציוניזם, מושג ישן אשר בנוגע אליו קיימת ביקורת רבה מצד פילוסופים ומדענים כאחד. חלק מהדיון בעניין מתואר למטה.
בשנות ה-50 וה-60 נתגלה מגוון רחב של חלקיקים, בניסויים שונים. דבר זה זכה לכינוי "גן החיות של החלקיקים", והוביל לשאלה: ממה מורכבים חלקיקים אלה. בשנות ה-70 נוסח המודל הסטנדרטי, שבו קיומו של מספר רב כל-כך של חלקיקים הוסבר כצירופים של מספר קטן (יחסית) של חלקיקים בסיסיים. על הרקע ההיסטורי להתפתחותה של פיזיקת החלקיקים ראו בערך מבנה החומר.
המודל הסטנדרטי של פיזיקת החלקיקים

סיווג החלקיקים היסודיים הנוכחי נקרא "המודל הסטנדרטי". הוא מתאר את הכוח הגרעיני החזק, הכוח הגרעיני החלש ואת הכוח האלקטרומגנטי, זאת תוך שימוש בבוזונים מתווכים בשם "בוזוני כוח". הסוגים השונים של בוזוני הכוח הם הפוטון, בוזוני W ו-Z ושמונת סוגי הגלואונים. המודל כולל גם 24 סוגים של חלקיקים יסודיים נוספים, והם מרכיבי החומר. לבסוף, המודל חזה גם את קיומו של סוג של בוזון בשם בוזון היגס, אשר גילויו אושר ב-2013 וזיכה את פיטר היגס ופרנסואה אנגלר בפרס נובל לפיזיקה. מנגנון היגס, המבוסס על שבירת סימטריה ספונטנית מסביר את היותם של הפרמיונים ובוזוני W ו-Z בעלי מסה.
ניסויי פיזיקת החלקיקים

בפיזיקת חלקיקים, שיתופי הפעולה הבינלאומיים הם:
CERN, הממוקם בגבול שווייץ-צרפת ליד ז'נבה. המתקנים העיקריים שלו הם ה-LEP, מאיץ התנגשויות האלקטרון-פוזיטרון (לא בשימוש כעת), וה-LHC, מאיץ התנגשויות ההאדרונים.
DESY, הממוקם בהמבורג, גרמניה. המתקן העיקרי שלו הוא HERA, הגורם להתנגשויות בין אלקטרונים או פוזיטרונים ופרוטונים.
SLAC, הממוקם ליד פאלו אלטו, ארצות הברית. המתקן הראשי שלו הוא PEP-II, הגורם להתנגשויות בין אלקטרונים ופוזיטרונים.
פרמילאב, הממוקם ליד שיקגו, ארצות הברית. המתקן העיקרי המפורסם שלו היה הטבאטרון, מאיץ התנגשויות של פרוטונים ואנטי-פרוטונים, כיום פועלים מספר מאיצים ומתקנים נוספים בניסויים שונים.
המעבדה הלאומית ברוקהייבן, הממוקמת בלונג-איילנד, ארצות הברית. המתקן העיקרי הוא ה-RHIC, הגורם להתגשויות של יונים כבדים, כמו יוני זהב, עם פרוטונים. זהו מאיץ התנגשויות היונים הראשון בעולם.
מכון בודקר לפיזיקה גרעינית, הממוקם בנובוסיבירסק, רוסיה.
מלבד אלה, קיימים עוד מאיצי חלקיקים ברחבי העולם.
פיזיקת חלקיקים תאורטית ופנומנולוגיה

פיזיקאי חלקיקים העוסקים בניסויים הם רק נתח קטן מכלל הפיזיקאים העוסקים בחלקיקים. הקבוצה השנייה של פיזיקאים העוסקים בתחום זה הם תאורטיקנים. בפיזיקת אנרגיות גבוהות, המילה תאורטיקן מתייחסת לפיזיקאי תאורטי שמטרתו העיקרית היא לפתח כלים תאורטיים ומתמטיים שעשויים לתאר ולהסביר את המציאות הפיזיקלית - זו שכבר נצפתה וזו שטרם נצפתה. באשר למציאות הפיזיקליים שטרם נצפתה, הפיזיקאי התאורטיקן מנסה לספק ניבויים אשר ניתן (או ניתן יהיה) לבחון אותם בניסוי או בתצפית.
עבור חלק מהתאורטיקנים תיאור המציאות המוכרת נמצא בעדיפות שנייה והם עוסקים ב"גביע הקדוש" של הפיזיקה היינו, פיתוח תאוריית-על שמטרתה לתאר את כל הסקטורים של המציאות הפיזיקאלית באמצעות תאוריה מאוחדת. רוב התאורטיקנים העוסקים באנרגיות גבוהות עובדים על תורת המיתרים. אחרים עובדים על נגזרות או הרחבות של תורת היחסות הכללית בהקשר של תורת איחוד כללית, או על כבידה לולאתית.
תאורטיקנים שמטרתם העיקרית היא להסביר באופן כמותי תוצאות של ניסויים בהווה וניסויים מתוכננים לעתיד הקרוב נקראים פנומנולוגים, או לעיתים גם מרכיבי מודלים. למרות שהם יכולים לקבל השראה מתורת המיתרים (תהא הסיבה לכך אשר תהא), הפורמליזם המתמטי העיקרי שלהם הוא ביצירת תיאורית שדה אפקטיבית. בין התופעות הפיזיקליות האפשריות שהם מנסים ללמוד ניתן למצוא: סימטריית-על, מכניקת היגס, בעיית ההיררכיה, מודלי רנדל-סונדרום ומודלים אחרים עם ממדים נוספים, חבורות סימטריה שונות, ועוד.
פיזיקת חלקיקים ורדוקציוניזם

החיפוש אחרי חלקיקים אלמנטריים יש בו משום שימוש ב"תערו של אוקאם". במהלך ההתפתחות של פיזיקת החלקיקים היו התנגדויות רבות לגישה רדוקציוניסטית זו, שבה ניסו להסביר את הכל במונחים של חלקיקים יסודיים והתגובות ביניהם. התנגדויות אלו הועלו על ידי אנשים ממגוון רחב של תחומים, הכוללים פיזיקאי חלקיקים מודרניים רבים, פיזיקאים העוסקים בפיזיקת מצב מעובה, כימאים, ביולוגים ועוד. מבקרים אלו טוענים שאפילו ידע מוחלט על החלקיקים הבסיסיים לא ייתן ידע סופי על הטבע.
רדוקציוניסטים טוענים בדרך-כלל כי כל ההתקדמויות שנעשו בתחומי המדע היו תמיד מעורבות ברדוקציוניזם, עד גבול מסוים.
פיזיקת חלקיקים ומדיניות ציבורית

תוצאות ניסויים בפיזיקת חלקיקים מתקבלות תוך שימוש במאיצי חלקיקים עצומים בגודלם, שעלותם גבוהה מאוד. מאיצים אלו דורשים כמויות גדולות של מימון ממשלתי, ומכיוון שכך, מחקרי פיזיקת חלקיקים מערבים נושאים הקשורים למדיניות ציבורית.
רבים טענו שההתקדמויות הפוטנציאליות של פיזיקת החלקיקים אינן מצדיקות את הסכומים הגבוהים, ושלמעשה פיזיקת חלקיקים "לוקחת" כסף ממחקרים חשובים יותר. בשנת 1993, הקונגרס של ארצות הברית הפסיק את בנייתו של מאיץ העל SSC מסיבות אלו, לאחר ששני מיליארד דולר כבר הושקעו בבנייתו. מדענים רבים, תומכים ומתנגדים של ה-SSC, מאמינים שההחלטה להפסיק את בנייתו של ה-SSC הייתה בחלקה בגלל סיומה של המלחמה הקרה, שעד אז הייתה תמריץ להאיץ את המחקר המדעי, מתוקף התחרות עם ברית המועצות.
טיעון נוסף אותו מעלה חלק מהקהילה המדעית הוא שפיזיקת החלקיקים מושפעת בחלקה גם מהזדקנות האוכלוסייה. המחשבה היא שהאוכלוסייה מוטרדת הרבה יותר מנושאים הנוגעים לעתיד הקרוב ולבריאותם ולבריאות הוריהם, ושעובדה זו הסיטה את המימון המדעי מתחומי הפיזיקה לכיוון הביולוגיה והרפואה. בניגוד לכך, מתנגדים רבים מעמידים בסימן שאלה את היכולת של מדינה יחידה לתמוך בהוצאות של פיזיקת החלקיקים, וטוענים שהפסקת הבנייה של ה-SSC נבעה מהצורך במימון בינלאומי בפיזיקת החלקיקים, במקום מימון ממשלתי יחיד.
תומכי מאיצי החלקיקים מחזיקים בעמדה שחקירת התאוריות הבסיסיות ביותר היא מטרה כה חשובה שהיא מצדיקה אפילו מימונים גדולים שכאלו, ושמימון זה תורם לתחומים אחרים של המדע בדרכים שונות. הם מציינים שכל מאיצי החלקיקים בימים אלו הם פרויקטים בינלאומיים ומעמידים בסימן שאלה את הטענה שכספים שיילקחו מפיזיקת החלקיקים באמת יועברו לתחומים מדעיים אחרים.
ראו גם

פיזיקה אטומית
חלקיקים תת-אטומיים
חלקיקים יסודיים
מיון החלקיקים
המודל הסטנדרטי
תכולת החלקיקים של המודל הסטנדרטי
החלקיקים היסודיים – הרכב החומר וכוחות
ענת דוידוב

| --- | --- |
 לידה:  תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 מספר צאצאים:  1 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  anat.davidov.10
 טוויטר:  AnatDavidov
 
ענת דוידוב (נולדה ב-30 באפריל 1954) היא עורכת, שדרנית רדיו וקריינית ישראלית.