stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית הנבחרים של בלארוס
יושבי ראש בית הנבחרים

| שם | תחילת כהונה | סוף כהונה |
| --- | --- | --- |
| אנטולי מאלופייב | 28 בדצמבר 1996 | 21 בנובמבר 2000 |
| ואדים פופוב | 21 בנובמבר 2000 | 16 בנובמבר 2004 |
| ולדימיר קונופלב | 16 בנובמבר 2004 | 2 באוקטובר 2007 |
| ו. פופוב | 2 באוקטובר 2007 | 27 באוקטובר 2008 |
| ולדימיר אנדרייצ'נקו | 27 באוקטובר 2008 | 22 במרץ 2024 |
| איגור סרגיינקו | 22 במרץ 2024 | הווה |
סיעות בית הנבחרים

| מפלגה | מספר הצירים> 2012 | מספר הצירים> 2016 | מספר הצירים> 2019 |
| --- | --- | --- | --- |
| המפלגה הליברל-דמוקרטית | 0 | 1 | 1 |
| מפלגת האזרחים המאוחדת | 0 | 1 | 0 |
מפלגת BNF: 0
| המפלגה הקומוניסטית של בלארוס | 3 | 8 | 11 |
מפלגת השמאל בבלארוס "עולם הוגן": 0
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בלארוס: 0
| המפלגה הרפובליקנית לעבודה וצדק | 1 | 3 | 6 |
| המפלגה הפטריוטית הבלארוסית | 0 | 3 | 1 |
המפלגה הירוקה של בלארוס: 0
המפלגה הנוצרית השמרנית - BNF: 0
מפלגת הרמדה, "המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בלארוס": 0
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בהסכמה העממית: 0
המפלגה הרפובליקנית: 0
| המפלגה האגררית | 1 | 0 | 1 |
מפלגת הספורט הסוציאליסטית של בלארוס: 0
המפלגה הליברלית של בלארוס לחופש ולקידמה: 0
המפלגה הדמוקרטית הנוצרית של בלארוס: 0
מפלגת העבודה של בלארוס: 0
המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של בלארוס (אספה העממית): 0
ראו גם

האספה הלאומית של בלארוס
מועצת הרפובליקה של בלארוס
פוליטיקה של בלארוס
בתי מחוקקים לפי מדינה
הערות שוליים

↑  "Elections of Deputies of the House of Representatives of the National Assembly of the Republic of Belarus".
↑  Welle (www.dw.com), Deutsche. "Belarus election: No seats for opposition as Lukashenko maintains power | DW | 18.11.2019". DW.COM (באנגלית בריטית). נבדק ב-2019-11-18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ko20241223184
בעקבות הסוד האפל

| --- | --- |
 מבוסס על:  ארץ אבות 
 סוגה:  דרמה, מדע בדיוני
 כותבים:  רון הוצ'ינסון 
 בימוי:  כריסטופר מנואל 
 שחקנים:  רוטגר האוור  Ivo Novák  ניל דאג'ן  Jan Bidlas  Jan Vlasák  קלייב ראסל  ג'ון וודוויין  David Ryall  Pavel Anděl  Marek Vašut  רופרט פנרי-ג'ונס  ג'ין מארש  פיטר ווהן  מירנדה ריצ'רדסון  גריק הגון  מייקל קיצ'ן  קלייר היגינס  ג'ון שרפנל  Stuart Bunce  Bob Mason  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 הפקה
 חברת הפקה:  HBO Pictures
 הפצה:  סרטי HBO 
 עורכים:  טאריק אנוור 
 מוזיקה:  גארי צ'אנג 
 אורך פרק:  106 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  HBO
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בעקבות הסוד האפל (באנגלית: Fatherland; מילולית ארץ אבות) הוא עיבוד טלוויזיוני משנת 1994 לספר ארץ אבות מאת רוברט האריס. הסרט הופק על ידי HBO וכיכבו בו רוטגר האוור בתפקיד זאווייר מארץ' ומירנדה ריצ'רדסון בתפקיד שרלוט "צ'רלי" מקגווייר. אף על פי שבסיס העלילה מהרומן נשמר, ישנם הבדלים רבים בין הספר לסרט.
שחקנים ודמויות

רוטגר האוור בתפקיד צ'אווייר מארץ'
מירנדה ריצ'רדסון בתפקיד צ'רלי מגווייר
פיטר ווהן בתפקיד ארתור נבה
ג'ין מארש בתפקיד אנה פון האגן
מייקל קיצ'ן בתפקיד יֵגֶר
ג'ון וודווין בתפקיד פרנץ לותר
ג'ון שרפנל בתפקיד הגנרל "גלובוס", אודילו גלובוצניק
קלייב ראסל בתפקיד קרֶבּס
קלייר היגינס בתפקיד קלרה
הפקה

מייק ניקולס רכש את זכויות הסרט לפני פרסום הרומן בארצות הברית. כשסרט קולנוע התגלה כבלתי אפשרי, ההפקה עברה לרשת HBO שעיבדה אותו לסרט טלוויזיה. הסרט תוקצב בסכום של 7 מיליון דולר וצולם כולו בפראג.
מלון פראה פנטה החדש שאך נפתח, שימש כמלון אדלון בברלין, שם שוהה צ'רלי. מטה רדיו אירופה החופשית, היום הבניין החדש של המוזיאון הלאומי, שימש כמפקדת משטרת ברלין, שם עובד מארץ'. האנדרטה הלאומית בוויטקוב שימשה בסרט כאקדמיית ספ דיטריך של האס-אס. החזית האחורית של מטה מוטוקוב, חברת המכוניות הממלכתית הצ'כית, כיום מגדל העיר אמפיריה, שימשה כחלקו החיצוני של הרייכסארכיב (הארכיון הלאומי). העצרת הנאצית בסצנת הסיום צולמה בפארק לטנה, כולל באנדרטת סטלין לשעבר.
גלריה

מוקדי צילומי הסרט בפראג
הבניין החדש של המוזיאון הלאומי, ששימש כמפקדת משטרת ברלין
מלון הילטון אולד סיטי בפראג, ששימש כמלון אדלון בברלין
האנדרטה הלאומית בוויטקוב, ששימשה כאקדמיית האס-אס
מגדל מוטוקוב, המשמש כרייכסארכיב בסרט
אנדרטת סטלין לשעבר בפארק לטנה (Letná), שבה צולמה העצרת הנאצית בסצנת הסיום
ראו גם

האיש במצודה הרמה
הערות שוליים

↑  בעקבות הסוד האפל, באתר "האוזן השלישית"
↑   "Fatherland", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑  Whitney, Craig R. (1992-06-03). "Inventing A World In Which Hitler Won". Germany: NYTimes.com. נבדק ב-2017-11-07.
↑  Variety Staff (1994-03-01). "Hauer, Richardson set for HBO's 'Fatherland' – Variety". Variety.com. נבדק ב-2017-11-07.
יקיר דיין

| --- | --- |

 לידה:  6 בינואר 1988 (בן 37) באר שבע, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  זמר-יוצר
 סוגה:  רוק, אינדי, מוזיקה אלטרנטיבית, מוזיקה אלקטרונית
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  לירית אחזקות וניהול בע"מ
 האתר הרשמי
 
יקיר זפרני דיין (נולד ב-6 בינואר 1988, ט"ז בטבת ה'תשמ"ח) הוא זמר-יוצר ישראלי, יזם, סופר, איש עסקים, פעיל חברתי ואמן. בפברואר 2025 פרסם דיין את תאוריית הרשת ההולוגרפית-הקוונטית (Quantum Holographic Network Theory, QHNT), שפותחה על ידו.
ביוגרפיה

דיין גדל בדימונה. באוגוסט 2006 התגייס לחטיבת הנח"ל. את שירותו הצבאי המשיך בתאג"ד חטיבת הנח"ל ובמודיעין מפקדת חטיבת הנח"ל. הופיע בטקסים הרשמיים של החטיבה. בתום שירותו הצבאי (2009),התגורר בראש פינה.
כיום דיין מתגורר בתל אביב ועוסק במוזיקה, אמנות רב תחומית, חקר, מדע ויזמות.
דיין מנגן על גיטרה, פסנתר ולופר.
קריירה > במוזיקה

ב-12 בינואר 2016, הוציא דיין את אלבום הבכורה שלו, "תמורות החיים".
ב-29 בדצמבר 2018, יצא אלבומו השני, "מערבולות", בהפקתם של דורון פלסקוב ובן שופן.
בשנת 2024, הוציא דיין את אלבומו "RAIN".
שירים מתוך האלבום:
"Rain" תאריך יציאה: 22 בפברואר 2024
"Survive"תאריך יציאה: 5 באפריל 2024
"I Want to Feel"תאריך יציאה: 18 באוקטובר 2024
"Fly" תאריך יציאה: 22 באוקטובר 2024
"Light and Dark"  תאריך יציאה: 3 בנובמבר 2024
2025: האלבום השני באנגלית – "THE FUTURE" בהפקתו של יקיר דיין ודורון פלסקוב.
ב-1 בינואר 2025, שחרר דיין את הסינגל הראשון מתוך אלבומו השני באנגלית, "THE FUTURE".
שירים מתוך האלבום:
"LIGHT AND DARK"
"Let It Work"
"ALTER & ALTER"
קריירה > סטארטאפ ועסקים

בפברואר 2012 החל דיין לעבוד בחברת הסטארטאפ "Robotim" שם הרכיב רובוטים לשימושים צבאיים, לצורכי מודיעין והנדסה.
באוגוסט 2014 יזם את פרויקט "Super-Vegan" הסופר הטבעוני הראשון בישראל.
בשנים 2015–2017 הקים דיין את חברת הסטארטאפ "Applatonic" יחד עם היזמים עוז גונן ומור זלוף, שפיתחה רשת חברתית לכותבים ויוצרים. המיזם ירד מן האוויר בשלהי 2018[דרוש מקור].
Greenuverse היא חברת סטארט-אפ שהוקמה בשנת 2023 על ידי יקיר דיין, במטרה לקדם קיימות ואורח חיים ירוק. החברה פועלת בתחומים כמו חינוך סביבתי, טכנולוגיות ירוקות, קהילות אקולוגיות ופתרונות לכלכלה בת-קיימא, ומשמשת כפלטפורמה להנגשת חדשנות אקולוגית וליצירת שינוי גלובלי.
קריירה > עיתונות ורדיו

בין השנים 2013–2016 עבד דיין כתחקירן עצמאי, שיתף פעולה עם ליאור דיין בחשיפת קטעי ארכיון נדירים שהתגלו לאחר מותו של אביו אסי דיין.
ב-2014 הגיש תוכנית רדיו לילית, בנושאי אקטואליה ומוזיקה בשם "שעות קשות" יחד עם אמנון גולדמן ברדיו 109 fm.
קריירה > פעילות חברתית

יזם את "מחאת המלצרים" שנאבקה בהלנת שכר למלצרים, ולעובדים מתחום המסעדנות. ופתחה צוהר למחאות נוספות בנושא.
ב-7 באוקטובר יצר דיין את קמפיין ההסברה "the wall of shame", הקמפיין התמקד בלחשוף את תולשי שלטי החטופים של טבח 7 באוקטובר ברחבי העולם. הקמפיין זכה למיליוני צפיות ותגובות ברחבי העולם ואף בעמוד השער של ה"ניו יורק פוסט".
קריירה > תאוריית הרשת ההולוגרפית הקוונטית

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא יש לצמצם מאוד את המידע בפרק זה.
בפברואר 2025 פרסם דיין את תאוריית הרשת ההולוגרפית הקוונטית (Quantum Holographic Network Theory, QHNT), שפיתח, הצעות מסגרת תאורטית חדשנית המסבירה כיצד המרחב-זמן והכוחות היסודיים של היקום מתגבשים מתוך רשת מידע קוונטית. התיאוריה מציעה כי היקום התלת-מדי הוא הקרנה הולוגרפית של רשת דו-ממדית של "קווביטים קוסמיים," יחידות מידע קוונטי המייצגות הן את ההיסטוריה והן את העתידים האפשריים של המערכת. השיטה מאחדת עקרונות ממכניקת הקוונטים, תורת היחסות הכללית שפותחה על ידי אלברט איינשטיין ותאוריית ההולוגרפיה, במטרה לספק מענה לאתגרים כמו פתרון פרדוקס מידע של חורים שחורים, הבנת האנרגיה האפלה, ואיחוד הכוחות הפיזיקליים היסודיים.התאוריה המלאה
בפברואר 2025 הוציא דיין את ספר הביכורים שלו, "AI AND I" ספר מדעי, פילוסופי וחדשני, המתאר את התהליך שבו נוצרה תאוריית הרשת ההולוגרפית הקוונטית (QHNT), דרך דיאלוג אינטלקטואלי מתמשך בין המחבר לבין אינטליגנציה מלאכותית (AI). הספר מציע חיבור בין תחומים שונים, כמו פיזיקה קוונטית, פילוסופיה של המידע, תודעה, אינטליגנציה מלאכותית וחדשנות מדעית, תוך הצגת רעיונות מהפכניים ששואפים לשנות את הדרך בה אנו מבינים את היקום, את הזמן ואת המציאות.
הספר בנוי כדיאלוג חי בין יקיר דיין לבין ה-AI, שבו הם שואלים, בודקים, מנסים ומבנים יחד את תאוריית ה-QHNT. במקום להציג תאוריה מוכנה ומושלמת, הספר מציע תיעוד של תהליך הגילוי עצמו. התהליך מתאר את השאלות הראשוניות שהעלו דיין וה-AI, ההתמודדויות עם רעיונות קודמים, וההתפתחות המחשבתית שהובילה לגילוי התאוריה.
תאוריית הרשת ההולוגרפית הקוונטית (QHNT) מציעה פרדיגמה חדשה לגמרי בהבנת היקום. התאוריה טוענת כי היקום אינו עשוי מחומר או אנרגיה כפי שנהוג לחשוב, אלא הוא תוצר של מידע קוונטי. היקום, לפי QHNT, הוא מערכת של קווביטים קוונטיים שמהם נבנית כל המציאות, והמציאות הפיזית שאנחנו תופסים היא הקרנה הולוגרפית של המידע הזה בממדים גבוהים יותר. רעיון זה משלב את עקרונות תורת המידע עם רעיונות מדעיים קלאסיים, ומאתגר את הדומיננטיות של הפיזיקה הקלאסית והקוונטית בנוגע להבנת המבנה הפיזי של היקום.
הספר לא רק מציע תאוריה חדשה, אלא גם מציע הבנה חדשה של הזמן, שהוא לא תופעה פיזיקלית קבועה אלא תוצר של עיבוד מידע במערכת קוונטית. הספר בוחן את הרעיונות של פיזיקאים דגולים כמו אלברט איינשטיין, סטיבן הוקינג, רוג'ר פנרוז וג'ון ארצ'יבלד וילר, ומראה כיצד רעיונותיהם הובילו אותנו לגילוי המהפכני.
הספר מתמקד בשיתוף הפעולה בין אינטליגנציה אנושית לאינטליגנציה מלאכותית, ומדגיש את היתרונות של שיתוף פעולה בין שני סוגי אינטליגנציה כדי לפתח תיאוריות מדעיות חדשות.
דיסקוגרפיה

"תמורות" (2016)
"מערבולות" (2018)
"Rain" (2024)
"The future" (2025)
הערות שוליים

↑  יעל לאור‏, פרויקטים למימון חברתי הם הדבר הבא בתחום האוכל?, באתר וואלה, 20 באוגוסט 2014
↑  Assi dayan - אסי דיין, באתר www.facebook.com
↑  ריטה גולדשטיין‏, מחאת המלצרים: נלחמים בתנאי ההעסקה, באתר וואלה, 10 בפברואר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417708305171  VIAF: 7155646132218210976   WorldCat (עם VIAF): 7155646132218210976 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יקיר דיין".
פוקסטרוט (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  שמוליק מעוז
 הופק בידי:  איתן מנצורי ויולה פוגן מארק באשט מיכאל וודר צ'דומיר קולר יהונתן דובק
 תסריט:  שמוליק מעוז
 עריכה:  גיא נמש אריק להב ליבוביץ
 שחקנים ראשיים:  ליאור אשכנזי שרה אדלר יונתן שיראי
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ' עמית פוזננסקי
 צילום:  גיורא ביח
 מדינה:  ישראל ישראל גרמניה גרמניה צרפת צרפת
 חברה מפיצה:  Cirko Film 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בפברואר 2018 
 משך הקרנה:  108 דק' 
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה
 מקום התרחשות:  ישראל 
 הכנסות באתר מוג'ו:   foxtrot
 פרסים:  מועמד ל-13 פרסי אופיר וזוכה 8 מהם
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
פוֹקְסטְרוֹט הוא סרט קולנוע ישראלי-גרמני-צרפתי משנת 2017 שכתב וביים שמוליק מעוז ובכיכובם של ליאור אשכנזי, שרה אדלר ויונתן שיראי. את הסרט הפיק איתן מנצורי ("ספירו סרטים") בתמיכת קרן הקולנוע הישראלי.
הסרט זכה בפרס הגדול של חבר השופטים בפסטיבל הסרטים של ונציה. כמו כן, הוא היה מועמד ב-13 קטגוריות בטקס פרסי אופיר לשנת 2017, ומהן זכה בשמונה פרסים, ביניהם ב"פרס הסרט העלילתי הטוב ביותר". הוא הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.
תקציר העלילה

הסרט הוא טרגדיה בשלוש מערכות.
תקציר העלילה > מערכה ראשונה

המערכה הראשונה מתרחשת בבית ההורים, בפרק זמן של כחמש שעות. הסרט נפתח עם הגעת צוות מודיעי נפגעים לבית משפחת פלדמן, ותגובתה ההמומה למצב. עם פתיחת הדלת, אם המשפחה, דפנה (שרה אדלר), מתעלפת ומאבדת את הכרתה. אב המשפחה, מיכאל (ליאור אשכנזי), יושב קפוא ומביט בצוות, המטפל באשתו בזריקת אלחוש ומעביר אותה למיטה. החיילים מוסרים לו את ההודעה על מות בנו, יונתן, בעת מילוי תפקידו, מבקשים לסייע בהעברת ההודעה לבני משפחה נוספים ומתעקשים שישתה הרבה מים. לאחר עזיבתם מגיע אחיו, אביגדור (יהודה אלמגור), כדי לתמוך בסידורי הלוויה ומיכאל נוסע לאמו. האם, ניצולת השואה, סובלת מדמנציה, מכנה את מיכאל בשם אחיו ומדברת רק בגרמנית. כשמיכאל חוזר לביתו נמצאים שם אחותה של אשתו וקצין הרבנות הצבאית שמבקש לשוחח איתו. מיכאל מנסה לשמור על ארשת מתפקדת, מסתגר בשירותים וצורב את ידו במים רותחים. לאחר עזיבת הקצין, שנמנע מלהבטיח למיכאל כי יוכל לראות את גופת בנו, הוא נכנס לחדרו של יונתן, מביט בתעודת הזהות שלו ומקשיב לקולו בטלפון. לבסוף הלחץ המצטבר מכריע את מיכאל שצונח לצד אשתו. אלא שעד מהרה הצוות שהודיע על מותו של יונתן חוזר ומודיע שנפלה טעות בזיהוי, וכי בנו של מיכאל בריא ושלם. לאחר חילופי דברים קשים, בתוכם מתעוררת גם דפנה ומנסה להרגיע את מיכאל, מחליט אב המשפחה לסלק את החיילים, ומפעיל פרוטקציה על מנת להחזיר את הבן הביתה לאלתר.
תקציר העלילה > מערכה שנייה

המערכה השנייה מתרחשת במחסום צה"ל בסמוך למוצב צבאי שבו משרת הבן. על מחסום חסר שם בדרום הארץ שומר צוות "פוקסטרוט". הצוות מורכב מארבעה חיילים בשירות חובה המעבירים את זמנם במחסום השומם. הצוות ישן בתוך מכולה ישנה ומוזנחת. אחד החיילים מודד את שקיעתה היומית בעזרת גלגול פחיות לוף לאורכה. יונתן (יונתן שיראי) מצייר קריקטורה של אישה עירומה ומספר לחבריו על הסיפור האחרון שסיפר לו אביו לפני השינה. בסיפור, מיכאל בן ה-13 מחליף ספר תנ"ך עתיק שעבר במשפחתו מזה דורות, תמורת ירחון פורנוגרפיה, אותו העביר ליונתן בהגיעו לגיל 18. נוהל העבודה במחסום כולל עצירת כלי רכב ואימות תעודות זהות במחשב ישן, וירי אות התראה באוויר לאחר העברתם. לילה גשום אחד מגיע רכב עם ארבעה צעירים. הנוהל משתבש כאשר אחד החיילים מזהה בטעות פחית ריקה כרימון יד ופותח בירי, שהורג את הצעירים ברכב. הצוות מדווח למוצב ששולח מחפרון כדי לקבור את הרכב. יום למחרת, בעוד קצין בכיר מורה לחיילים לשמור על שתיקה בנוגע לאירוע אחרת יסתבכו, הוא מקבל הוראה טלפונית לשחרר את יונתן הביתה. יונתן שואל את הנהג הצבאי לפשר השחרור, אך זה לא יודע ויונתן שוקע לתוך מחברת האיורים שלו. סדרת איורים (שצוירו בידי אסף חנוכה) מגוללת את קורות חייו של מיכאל, החל מהרגע בו מכר את ספר התנ"ך של אמו (אשר בעקבות המעשה אושפזה בבית חולים פסיכיאטרי) ועד הפיכתו לאיש משפחה ואדריכל מצליח, שמסתיר ומתעלם בצורה מרשימה מאות קין שחור וגדול, הדבוק לפניו.
תקציר העלילה > מערכה שלישית

המערכה השלישית מתרחשת גם היא בבית ההורים, חצי שנה אחרי מותו של הבן. בחזרה לבית המשפחה, מיכאל מביט בעצב במחברת האיורים של יונתן ומזהה שהדף האחרון תלוש. דפנה מקשטת עוגת יום הולדת ופוצעת את ידה. השניים מחליפים דברים המעידים כי עבר זמן מאז פרידתם לאחר מותו של יונתן, בהמשך לדרישתו של מיכאל כי ישחררו את בנו מהבסיס. אף על פי שדפנה מאשימה את מיכאל במה שקרה, הם מוצאים נחמה אחד בשני. כאשר בתם, עלמה (שירה האס), חוזרת הביתה, היא מופתעת לגלות את הוריה יושבים יחד בתוך עננת גראס. היא יוצאת מהבית ומשאירה את בני הזוג לבדם. בתוך הגעגוע הם מדברים על האיור האחרון שיונתן צייר: שופל ענק נושא רכב שחור.
תקציר העלילה > אפילוג

בסצנה קצרה בסוף הסרט, יונתן מצייר במחברתו במהלך נסיעתו ברכב שאמור להחזיר אותו לביתו, לאחר שיחת הטלפון של מיכאל. הרכב הצבאי סוטה מהכביש כדי לא להתנגש בגמל ומתדרדר לתהום.
שחקנים ודמויות

| שחקן/שחקנית | דמות | תיאור הדמות |
| --- | --- | --- |
| ליאור אשכנזי | מיכאל פלדמן | אביו של יונתן |
| שרה אדלר | דפנה פלדמן | אימו של יונתן |
| יונתן שיראי | יונתן פלדמן | חייל קרבי |
| יהודה אלמגור | אביגדור | אחיו של מיכאל |
| איליה גרוס |  | אחותה של דפנה |
| גפן ברקאי |  | מפקדו של יונתן |
| דקל עדין | עמיקם | חייל המשרת יחד עם יונתן |
| קארין אוגוסקי |  | אמא של מיכאל |
| דני איסרליש |  | מפקד בכיר |
| יעל אייזנברג |  | חיילת |
| שאול אמיר | רפאל | חייל |
| שירה האס | עלמה פלדמן | אחותו של יונתן |
| אריה צ'רנר |  | קצין בכיר |
| מוסא זחאלקה |  | נהג במיצובישי |
| נועם לוגסי |  | ילדה במרצדס |
| פירס נאסר |  | בחור במרצדס |
| רותי תמיר |  | אשתו של הנהג במיצובישי |
| רמי בוזגלו |  | נהג רכב צעצועים |
| איתי אקסלרוד |  | החייל הרוקד |
| איתמר רוטשילד |  | קצין |
| עירית קפלן |  | אישה בגשם |
| יעקב זדה-דניאל |  | איש בגשם |
| רוי מילר |  | קצין מודיע |
תגובות וביקורות

הסרט זכה בפרסים רבים ונבחר לייצג את ישראל כמועמד מטעמה לפרס האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע אשר הכריזה עליו כאחד מתשעת הסרטים הזרים הטובים לשנת 2017 ברשימה המקוצרת של המועמדים לפרס הסרט הזר, אך לבסוף לא נכלל בין חמשת המועמדים הסופיים בקטגוריה. הביקורות כלפי הסרט היו מעורבות: מרבית מבקרי הקולנוע אהדו את הסרט, ושבחים רבים נקשרו בסגנונו הסינמטוגרפי, אך תכניו עוררו התנגדות מצד גורמים פוליטיים. לאחר שהסרט לא נכנס לרשימת המועמדויות הסופית לאוסקר, טען במאי הסרט שמוליק מעוז כי נפל קורבן לחרם על ישראל. הוא הסביר שנפל קורבן לניסוי לא מוצלח בשיטת ההצבעה בתוך הוועדות הקובעות את המועמדים.
תגובות וביקורות > תגובות המבקרים

אבנר שביט העניק לסרט 5 מתוך 5 כוכבים וכתב: "אילולא הסרט עצוב כל כך, אפשר היה לומר כי מדובר בחגיגה ויזואלית, שהיה לי תענוג לצפות בה פעמיים על מסך גדול. מפגני אסתטיקה שכאלה נוטים לפעמים להיות מלאכותיים וריקניים, אך כאן הצורה משרתת את התוכן ולמרות כל זיקוקי הדי-נור, בכל זאת יש פה לב ונשמה, והצופה יוצא עם מועקה גדולה".
שמוליק דובדבני העניק לסרט 4.5 מתוך 5 כוכבים וכתב: "פוקסטרוט" הוא סרט שיעורר בכם מחנק ומועקה - ולא מהסיבות שההיא-שאין-לנקוב-בשמה חושבת עליהן. עם מהלך עלילתי מבריק, צלילה מדויקת לנפש הישראלית-בורגנית, אסתטיקת צילום הופכת קרביים וליאור אשכנזי אחד בהופעה מטלטלת, מדובר ביצירה שממש לא כדאי לפספס".
לצד מספר הסתייגויות, באתר מאקו העניקו לסרט 3.5 כוכבים לצד השבחים הבאים: "...מעוז מוכיח בפעם השנייה - הראשונה הייתה ב"לבנון" המופתי - שהוא ניצב בראש בתעשיית הסרטים הישראלית בכל הנוגע לדקדוק ולתחביר של השפה הקולנועית. האפיזודה הראשונה של "פוקסטרוט" לבדה היא מיני-יצירת מופת של הגות והגיית קולנוע; יש במאים שיעבירו קריירה שלמה בלי לחקוק בזיכרון את כמות השוטים שמעוז צרב לי באונות בשליש סרט הזה".
גם הביקורות בזירת הקולנוע הבינלאומית הביעו הערכה רבה לסרט. אתר ה"הוליווד ריפורטר" כינה את הסרט "חוויה חזקה" ו"קולנוע מודרני נועז". באתר מגזין "וראייטי" נכתב על הסרט שהוא עשוי ברמה של סרטים עטורי פרסים, והשוו את ההתמודדותו עם תכניו של יצירתו הספרותית של דויד גרוסמן, "אישה בורחת מבשורה". באתר "הגרדיאן" העניקו לסרט 4 כוכבים מתוך 5 וכתבו כי הוא "מציע תמונה מתוחכמת ונחוצה של חוסר תוחלת".
לצד זאת קיבל הסרט גם מעט ביקורות פושרות יותר. אורי קליין בירך את יכולות המשחק בסרט, אך העיר על ריבוי אמצעים סגנוניים. הוא העניק לסרט 3 כוכבים מתוך 5 וסיכם: "הפרדוקס העיקרי של "פוקסטרוט" הוא שלמרות מבנהו וסגנונו הייחודיים לכאורה, במהותו ואמירותיו הוא סרט ישראלי מיינסטרימי לחלוטין. ופרדוקס זה, שיש בו מידה של יומרה והטעיה, הוא שמעורר בי את עיקר ההסתייגות ממנו. הוא הופך אותו לסרט שאולי מעורר עניין מסוים בהקשרו של הקולנוע הישראלי העכשווי, אך איננו מעשיר אותו".
באתר כלכליסט נכתב על הסרט שהוא "מציב רף חדש של רמת הפקה ישראלית" אך שלא כל חלקיו מרשימים באותה מידה: "חלקו הראשון של הסרט מתהדר במשחק משובח ובטלטלות רגשיות. לעומת זאת, החלק המתרחש באותו מוצב מבודד, מרגיש לרוב כמו התרברבות גרידא ברמת הפקה מרשימה".
תגובות וביקורות > הסערה הפוליטית סביב הסרט

מהבחינה הפוליטית הסרט ספג ביקורות חמורות, שהחלו ב-21 באוגוסט 2017 כאשר שרת התרבות והספורט, מירי רגב, הוציאה הודעה בה טענה כי הסרט פוגע בשמו הטוב של צה"ל. ליאור אשכנזי הגיב לביקורת באומרו כי "אם היא הייתה קוראת צ'כוב היא הייתה מבינה שמדובר באלגוריה". גם יהודה אטלס, המגדיר עצמו כאיש שמאל, ביקר את הסרט. לעומת זאת, רמי קמחי מאוניברסיטת אריאל טען כי הסרט "עטוף בהרבה אהבה לצד הישראלי" ויועיל להסברה הישראלית בעולם, בעוד גדעון לוי כינה את הסרט "סרט תעמולה" וטען ש"יחידת ההסרטה של דובר צה"ל לא הייתה מעיזה להפיק סרט כל כך פרו־ישראלי ופרו־צה"לי כמו 'פוקסטרוט'".
ב-19 בספטמבר 2017, במקביל לפתיחת טקס פרס אופיר, נשאה רגב נאום בעמוד הפייסבוק שלה, ואמרה כי לא צפתה ולא תצפה בסרט, כיוון שהוא "בא להחריב את החגיגה הכי גדולה של המאה ה-20, מדינת ישראל". לצד זאת ביקרה את האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה והעומד בראשה, מוש דנון, על החלטתם לא להזמינה לטקס פרסי אופיר שנערך באותו ערב. במאי הסרט, שמוליק מעוז הביע תסכול מהביקורת הפוליטית על הסרט ושאט נפש מצורת הביקורת של רגב. בריאיון לאחר טקס פרסי אופיר אמר "אם היא הייתה אומרת, אלך לראות את הסרט הזה, אבל באמת, הייתי אומר לה, בואי תשבי איתי ועם קהל, ואחרי זה נשב שעה ונדבר. את תדברי, הקהל ידבר, אני אדבר, אבל בלי מצלמות טלוויזיה ובלי להעלות לפייסבוק. פשוט דיון על יצירה. אני בטוח שאז היא הייתה מגלה כמה כוח מאחד יש בכזה דבר, מעצם העובדה שנוצר דיאלוג".
הסרט פתח את פסטיבל הסרטים הישראלי בפריז ב-13 במרץ 2018. משרד החוץ הישראלי, התומך כספית בפסטיבל, ניסה להחליף את הסרט באחר, ומשנכשל הורה לשגרירה להדיר רגליה מטקס הפתיחה ושלח במקומה את נספחת התרבות.
פרסים

| שנה | ארגון | קטגוריה | מועמד/ים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | פרס פסטיבל ונציה | אריה הכסף | שמוליק מעוז | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | הסרט הטוב ביותר |  | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | הבמאי הטוב ביותר | שמוליק מעוז | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | השחקן הטוב ביותר | ליאור אשכנזי | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | שחקנית המשנה הטובה ביותר | שירה האס | מועמדות |
| 2017 | פרס אופיר | התסריט המקורי הטוב ביותר | שמוליק מעוז | מועמדות |
| 2017 | פרס אופיר | העריכה הטובה ביותר | גיא נמש, אריק להב ליבוביץ | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | הליהוק הטוב ביותר | חמוטל זרם קסטל | מועמדות |
| 2017 | פרס אופיר | הפסקול הטוב ביותר | אלכס קלוד | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | אופיר לייבוביץ', עמית פוזננסקי | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | העיצוב האמנותי הטוב ביותר | ערד שאואט | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | הצילום הטוב ביותר | גיורא ביח | זכייה |
| 2017 | פרס אופיר | האיפור הטוב ביותר | אורלי רונן | מועמדות |
| 2017 | פרס אופיר | עיצוב התלבושות הטוב ביותר | לאורה שיים | מועמדות |
| 2017 | פרס NBR | הסרט הזר | שמוליק מעוז | זכייה |
הערות שוליים

↑  אינה טוקר, המועמדים לפרסי אופיר: "פוקסטרוט" ו"געגוע" מובילים במועמדויות, באתר ynet, 16 באוגוסט 2017
↑  הזוכים בפרס אופיר לשנת 2017, באתר האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה
↑  אמיר בוגן, שני סרטים ישראלים נוספים בפסטיבל טורונטו: "פיגומים" ו"מונטנה", באתר ynet, 22 באוגוסט 2017
↑  אינה טוקר, כמעט שם: "פוקסטרוט" ברשימה הקצרה לאוסקר, באתר ynet, 15 בדצמבר 2017
↑  נטע אלכסנדר, "הפרויקט הבא יהיה בהוליווד": במאי "פוקסטרוט" על הכישלון באוסקר, באתר הארץ, 28 בינואר 2018
↑  אבנר שביט‏, לרקוד עם חיילים מתים בלב: "פוקסטרוט" הוא יצירת פאר קשה מנשוא על אובדן וגורל, באתר וואלה, 24 בספטמבר 2017
↑  שמוליק דובדבני, ביקורת סרט: "פוקסטרוט" - צעד ענק לקולנוע הישראלי, באתר ynet, 21 בספטמבר 2017
↑  תומר קמרלינג, ‏וחוזר חלילה, באתר ‏מאקו‏, 14 בספטמבר 2017
↑  Deborah Young,
 'Foxtrot': Film Review | Venice 2017, Hollywood Reporter, September 1, 2017
↑  Jay Weissberg,
 Venice Film Review: ‘Foxtrot’, Variety, September 1, 2017
↑  Xan Brooks,
 Foxtrot review – Samuel Maoz's fierce nightmare vision of Israel, The Guardian, September 4, 2017
↑   אורי קליין, "פוקסטרוט" רחוק מלהיות סרט נועז, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2017
↑  אור סיגולי, ביקורת קולנוע: פוקסטרוט מתקדם צעד קדימה, שניים אחורה, באתר כלכליסט, 25 בספטמבר 2017
↑  "בושה וחרפה, ביזוי סמלי המדינה": מירי רגב נגד הסרט פוקסטרוט, באתר מעריב אונליין, 21 באוגוסט 2017
↑   רוני בר, העיתונאים מעלו בתפקידם, והשתיקו את סערת רגב התורנית, באתר הארץ, 28 באוגוסט 2017
↑  ציון נאנוס, ‏"אם מירי רגב הייתה קוראת צ'כוב היא הייתה יודעת מה זה מטאפורה", באתר ‏מאקו‏, 3 בספטמבר 2017
↑   יהודה אטלס, אני שמאלני, אבל מירי רגב צודקת בקשר ל"פוקסטרוט", באתר הארץ, 4 בספטמבר 2017
↑  רמי קמחי, "פוקסטרוט": לשמוליק מעוז יצא סרט הסברה, באתר הארץ, 9 בספטמבר 2017
↑   גדעון לוי, ריקוד מושחת, באתר הארץ, 1 באוקטובר 2017
↑  רגב: "'פוקסטרוט' מחריב את החגיגה הכי גדולה של המאה ה-20, מדינת ישראל", באתר הארץ, 19 בספטמבר 2017
↑   נירית אנדרמן, גרסת הבמאי: שמוליק מעוז, במאי "פוקסטרוט" המעוטר והמושמץ, עונה לשרה מירי רגב, באתר הארץ, 27 בספטמבר 2017
↑  BRETT KLINE/GLOBES, ISRAELI FILM FESTIVAL IN PARIS ATTRACTS RECORD AUDIENCES, באתר ג'רוזלם פוסט, 29 במרץ 2018
| פרס אופיר לסרט העלילתי הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| שנות התשעים של המאה העשרים | שורו (1990) • מעבר לים (1991) • החיים על פי אגפא (1992) • נקמתו של איציק פינקלשטיין (1993) • שחור (1994) • חולה אהבה בשיכון ג' (1995) • קלרה הקדושה (1996) • עפולה אקספרס (1997) • קרקס פלשתינה (1998) • החברים של יאנה (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה העשרים ואחת | ההסדר (2000) • חתונה מאוחרת (2001) • כנפיים שבורות (2002) • האסונות של נינה (2003) • מדורת השבט (2004) • איזה מקום נפלא (2005) • אביבה אהובתי/אדמה משוגעת (2006) • ביקור התזמורת (2007) • ואלס עם באשיר (2008) • עג'מי (2009) |  |
| העשור השני של המאה העשרים ואחת | שליחותו של הממונה על משאבי אנוש (2010) •  הערת שוליים (2011) • למלא את החלל (2012) • בית לחם (2013) • גט - המשפט של ויויאן אמסלם (2014) • באבא ג'ון (2015) • סופת חול (2016) • פוקסטרוט (2017) • האופה מברלין (2018) • ימים נוראים (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה העשרים ואחת | אסיה (2020) • ויהי בוקר (2021) • סינמה סבאיא (2022) • שבע ברכות (2023) • קרוב אלי (2024) |  |