stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העין השביעית
היסטוריה > הכותבים

עיתונאים ואנשי רוח רבים מפרסמים מאמרים באתר העין השביעית על בסיס לא קבוע.
בין כותביו הקבועים נמצאים:
עוזי בנזימן, העורך המייסד של כתב העת
פרופסור רפי מן, כותב את המדורים "עין בינלאומית" ו"העידן האנלוגי"
פרופסור מרדכי קרמניצר, כותב מאמרים במסגרת מדור הדעות
חנוך מרמרי, כותב מאמרים במסגרת מדור הדעות
ד"ר נועם יורן, כותב מאמרים במסגרת מדור הדעות
ד"ר יקי מנשנפרוינד, כותב את הטור "שלא נדע" העוסק במדע, עיתונות ומה שביניהם
שוקי טאוסיג, עורך האתר, כותב סקירות עיתונות יומיות ומאמרים במסגרת מדור הדעות
אורן פרסיקו, הכתב הראשי של האתר, כותב סקירות עיתונות יומיות, כתבות ומאמרים
איתמר ב"ז, כתב האתר, כותב סקירות עיתונות יומיות, כתבות ומאמרים
נעה ידלין, כותבת מאמרים במסגרת מדור הדעות
ד"ר יובל דרור, כותב מאמרים במסגרת מדור הדעות
שלמה מן, כותב את המדור "עומד בשער" שעוסק בתקשורת הספורט
עידו קינן, כותב את המדור "התיקונים", העוסק בשגיאות המתרחשות בתקשורת
ניר גונטז', כותב מאמרי דעה, ומסקר חדשות מתחום התקשורת
איתי זיו, כותב מאמרים במסגרת מדור הדעות
שרון לוי מיכאלוביץ', כותבת הטור "דעת קהל" העוסק בעיתונות ותקשורת על כל גווניה.
אבנר הופשטיין, עיתונאי חוקר וכותב מאמרים, ממייסדי עמותת "העין השביעית"
ענת באלינט, חוקרת תקשורת, מפרסמת באתר ידיעות ומאמרים, ממייסדי עמותת "העין השביעית"
עו"ד אלעד מן, הפרשן המשפטי של האתר, יו"ר הוועד המנהל של עמותת "העין השביעית"
השדרן אלי ביתאן
הערות שוליים

↑  נעמי נידם, פרס סוקולוב ראשון לעיתונות העצמאית – לשלושת עיתונאי "העין השביעית", באתר שקוף, ‏29 במאי 2023
↑  שוקי טאוסיג, האיחוד בעיתונות העצמאית יוצא לדרך, ואנחנו צריכים אותך איתנו, באתר העין השביעית, 13 בספטמבר 2020
↑  אתר האינטרנט של שקוף
↑   רפאלה גויכמן, המיזוג הבא בעיתונות העצמאית – המקום הכי חם משלב כוחות עם "שקוף" ו"העין השביעית", באתר TheMarker‏, 24 בנובמבר 2022
↑  נבו טרבלסי, ‏אלו הזוכים בפרס סוקולוב לעיתונות לשנת 2023, באתר גלובס, 29 במאי 2023
↑  מתוך הגיליון הראשון של העין השביעית
↑  אתר העין השביעית זכה בפרס דרור לשנת 2016, באתר הקרן החדשה לישראל, 11 בספטמבר 2016
↑  מערכת העין השביעית, חנוך מרמרי יחליף את עוזי בנזימן ב"העין השביעית", באתר העין השביעית, 22 באוגוסט 2012
אביב הורביץ, מי נגד מי?, באתר מאקו, 1 בנובמבר 2012.
דבורית שרגל, חולדות, בבלוג ולווט אנדרגראונד, 2 בנובמבר 2012.
דבורית שרגל, העין השמינית – ריאיון עם חנוך מרמרי, בבלוג ולווט אנדרגראונד, 21 בספטמבר 2012.
↑  שוקי טאוסיג, פוקחים עין, באתר העין השביעית, 19 באפריל 2015
↑  העין השביעית, דוחות כספיים העין השביעית 2018, באתר תמונה, ‏11/06/2020
↑  אלכסנדר כץ, אחרי שגייס 300 אלף ש': העין השביעית בקמפיין רשת בהשתתפות עיתונאים, באתר אייס, 7 ביוני 2015;
פוסט של הקרן החדשה לישראל, ובהמשכו תגובת פורום קהלת, 7 ביוני 2015
↑  העין השביעית – עיתונות עצמאית, חוקרת וחופשית, באתר "גיידסטאר ישראל"
↑   נתי טוקר, אתר "העין השביעית" בסכנת סגירה: מבקש לגייס מיליון שקל מהגולשים, באתר TheMarker‏, 19 באפריל 2015
↑  אמת בפרסום, באתר העין השביעית
↑  שוקי טאוסיג, אורן פרסיקו ואיתמר ב"ז, האיחוד בעיתונות העצמאית יוצא לדרך, ואנחנו צריכים אותך איתנו, באתר העין השביעית, 13 בספטמבר 2020
↑  אתר האינטרנט של שקוף
הלל פלאי

| --- | --- |

בהופעה בסוכה
 לידה:  14 בפברואר 1972 (בן 53) ירושלים
 מוקד פעילות:  ישראל, ארצות הברית 
 סוגה:  מוזיקה יהודית מוזיקה חסידית
 כלי נגינה:  גיטרה
 
הרב הלל פלאי (נולד בכ"ט בשבט תשל"ב, 14 בפברואר 1972) הוא רב ומלחין חרדי בולט, המשתייך לסוגת המוזיקה החסידית.
ביוגרפיה

הרב פלאי נולד בירושלים בשנת תשל"ב. בצעירותו למד בישיבת בית מאיר, וכבר אז בלטו לחניו בעיקר סביב חתונות של חבריו.
הרב פלאי פרץ לתודעה הציבורית בסוף שנות התשעים, כאשר בגיל 25 הלחין עבור יידל ורדיגר את הלהיט "ועתה בנים שירו למלך". ידידיה מאיר סיפר במופע כי שמע את הרב פלאי שהיה אז מלחין אלמוני בן 24, בשמחת שבע ברכות של אחד ממכריו ב-1997 ומאז התרוצץ בין זמרים שונים להשמיע להם קלטת מלחניו, עד שהצליח לסקרן את יידל שישיר את הלחן הזה.
זמן קצר לאחר מכן התפרסמו שני לחנים נוספים שלו, שהושרו בידי מרדכי בן-דוד ואברהם פריד מכוכביה הגדולים של המוזיקה החסידית, עבור בן דוד זה היה "הבט" (מוכר יותר כשיר "וכנה אשר נטעה ימינך") ועבור פריד "עד הנה". שלושת השירים היו ללהיטים, ומאז הופיעו ומופיעים לחניו בעשרות אלבומים של הזמרים הבולטים במוזיקה החסידית.
אות הפתיחה בתוכנית הרדיו מלווה מלכה היה לחנו של הרב פלאי שירו למלך.
הרב הלל פלאי הוא בנו של יהודה פלאי, איש עסקים ויזם שהשקיע בעיתון משפחה ונהפך לבעל שליטה בו. אחיו הם אלי פלאי, מו"ל ובעל השליטה בעיתון והמלחין הרב נח פלאי. מתגורר בבית שמש, נשוי ואב לילדים. כיהן כראש כולל ומכהן כר״מ בישיבת תורת רפאל בבית שמש
סגנון מוזיקלי

הרב פלאי בוחר את המילים ללחניו מן המקורות, ולעיתים גם מפיוטים נדירים. לעיתים הוא מלחין מילים של אחרים, כמו בשיר "שירו של אבא" שכתבה הסופרת מנוחה טוקר על אביה הרב משה חברוני, והשיר "קדושה אני מבקש" (מילותיו האחרונות של הרב משה צבי נריה). חלק משיריו הם בהשראת התפילות בימים נוראים, כדוגמה לחנו לפיוט "אוחילה לאל".
הרב פלאי משתייך למגזר הליטאי וסגנונו המוזיקלי מושפע רבות מעולם הישיבות הליטאי, אף על פי שהסגנון הפופולרי יותר הם לחנים חסידיים.
בשנת 2011 הלחין מנגינה למילותיו האחרונות של הרב משה צבי נריה, "קדושה אני מבקש", לבקשת משפחתו של הרב.
בשנת 2014 פרסם הזמר אבי מילר אלבום שכל לחניו הם של פלאי. בעקבות הצלחת האלבום הוציא מילר בשנת 2015 אלבום נוסף באותה מתכונת.
באלול תשע"ו לקראת הימים הנוראים נערך מופע משיריו של הרב פלאי, בהנחייתו של ידידיה מאיר, במוזיאון תל אביב לאמנות. במופע השתתפו בין השאר הזמרים ישראל פרנס אבי מילר ויצחק מאיר.
בדצמבר 2024 הוציא הזמר נפתלי קמפה את הסינגל "בעל הבירה" אותו כתב הרב דניאל וולפסון, פלאי הלחין את השיר בעקבות הוראת מנהיג הציבור הליטאי הרב דוב לנדו כי "מצווה לפרסם את השיר".
לחנים מפורסמים

"מתיקות התורה" בוצע על ידי הזמר ישראל ורדיגר
"אוחילה לאל" בוצע על ידי ליפא שמלצר
"ישמח ישראל" בוצע על ידי יידל ורדיגר
"הבט" בוצע על ידי מרדכי בן-דוד
"עד הנה" בוצע על ידי אברהם פריד
"והתענג על ה'" בוצע על ידי תזמורת שלהבת
"שאי סביב" בוצע על ידי אברהם פריד
"שירו למלך" בוצע על ידי יידל ורדיגר
"ושלמו" (מוכר בשם "לא יהיה לך") בוצע על ידי מרדכי בן-דוד
תורה הקדושה התחנני בבקשה בוצע על ידי מרדכי בן-דוד
"כל העוסק" בוצע על ידי אברהם פריד
"עורה" בוצע על ידי מרדכי בן-דוד
"קדושה אני מבקש" בוצע על ידי דודי קאליש
הערות שוליים

↑  חנני בלייך, ענף התזמורות: כתבת סיקור מיוחדת, באתר "שלאגר"
1 2  נתנאל לייפר, ‏איך גילה ידידיה מאיר את ר' הלל פלאי • צפו, באתר כיכר השבת, 23 בספטמבר 2016
↑  משה ויסברג, הלוחם שבורח מהזרקורים: הכירו את אלי פלאי, באתר בחדרי חרדים, 9 באוקטובר 2014
↑  סוד הצלחתו של הלל פלאי, באתר "מורשת"
↑  הרב נריה ביקש קדושה, ר' הלל פלאי הלחין לו באתר ערוץ 7.
↑  להאזנה • אלבום חדש: 'אבי מילר שר ר' הלל', באתר חרדים10, ‏2014-09-08
↑  אלבום חדש: "אבי מילר שר ר' הלל פלאי 2" • האזינו - כיכר השבת, באתר כיכר השבת
↑  איצלה כץ, ‏חשיפה: הגר"ד הורה לראש הישיבה לפרסם את השיר | צפו, באתר כיכר השבת, 29 באוגוסט 2024
↑  ליפא גינסברגר, הגר"ד וולפסון כתב, הלל פלאי הלחין ונפתלי קמפה שר: "בעל הבירה", באתר בחדרי חרדים, 29 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290843505171  ISNI: 0000 0004 0282 6543  LCCN: n2014036713  MusicBrainz: d9a888a2-40a3-4a0d-8946-a783ab53e944  VIAF: 299064767   WorldCat (עם VIAF): 299064767
סורז'יק

סוּרְזִ'יק (באוקראינית וברוסית: су́ржик;‏ IPA: [ˈsurʒɪk], קיים בצורת זכר בלבד) מתייחס למגוון של סוציולקטים מעורבים של שפות אוקראינית ורוסית המשמשים באזורים מסוימים של אוקראינה ובארצות סמוכות. סורז'יק אינו דיאלקט עם מאפיינים מוגדרים; הסוציולקט משמש, לפי כמה כותבים, ל"שבירת נורמות, אי-ציות מודע או לא מודע לכללים של שפות התקן האוקראינית והרוסית".
סוּרז'יק היא מילה אוקראינית שיכולה להתייחס לכל שפה מעורבת, לא בהכרח כוללת אוקראינית או רוסית. כאשר משתמשים במילה אנשים מאוקראינה שאינם דוברי אוקראינית, היא מתייחסת לשילוב של אוקראינית עם שפה אחרת, לאו דווקא רוסית. בשימוש ברוסיה, המילה כמעט תמיד מתייחסת באופן ספציפי לתערובת שפה אוקראינית-רוסית.
מקור המילה

המילה האוקראינית "סוּרז'יק" (מפרוטו-סלבית *sǫ – «עִם» + *rъžь – «שיפון») – התייחסה במקור לתערובת של דגנים שונים הכוללת שיפון או מוצר כמו קמח או לחם העשוי מתערובת כזו.
סקירה כללית

תמהיל אוצר המילים של כל אחת מהשפות המרכיבות אותה (אוקראינית ורוסית) משתנה מאוד מיישוב ליישוב, או לפעמים אפילו מאדם לאדם, תלוי במידת ההשכלה, הניסיון האישי, המגורים הכפריים או העירוניים, המוצא הגאוגרפי של בני השיח, וכו'. אחוז המילים ברוסית והשפעתה הפונטית נוטה להיות הגדול ביותר במזרח ובדרום ובסביבת ערים גדולות דוברות רוסית. סורז'יק נפוץ ברוב האזורים הכפריים של מזרח אוקראינה, למעט המטרופולינים הגדולים של דונייצק, חרקוב ולוהנסק, שם רוב האוכלוסייה משתמשת ברוסית סטנדרטית. באזורים הכפריים של מערב אוקראינה, השפה המדוברת מכילה פחות אלמנטים רוסיים מאשר במרכז ובמזרח אוקראינה, אך בכל זאת הושפעה מרוסית.
המקור המשותף הקדום של הרוסית והאוקראינית, וההתבדלות שאירעה לא מזמן יחסית, מקשים על קביעת מידת הערבוב בשפה עממית מסוג זה.
| עברית | אוקראינית | רוסית | סורז'יק |
| --- | --- | --- | --- |
| לְבַטֵל | скасовувати | отменять | відміняти |
| לְהַטוֹת | відміняти | спрягать | спрягати |
| עָדִין | лагідний | ласковый | ласкавий |
| טוֹב לב | ласкавий | добродушный | добродушний |
שכיחות

על פי נתונים שהוצגו על ידי המכון הבינלאומי לסוציולוגיה של קייב בשנת 2003, 11% עד 18% מתושבי אוקראינה מתקשרים בסורז'יק. באופן ספציפי, במערב אוקראינה, סורז'יק מדוברת על ידי 2.5% מהאוכלוסייה, בעוד שבדרום, היא מדוברת על ידי למעלה מ-12.4% מהאוכלוסייה. במזרח, 9.6% מהאוכלוסייה מדברת סורז'יק. מכיוון שבמערב אוקראינה יש יחס גבוה יותר של דוברי אוקראינית לדוברי רוסית מאשר בשאר אוקראינה, ניתן להבין את השיעור הקטן יותר של דוברי סורז'יק בהשוואה למזרח ולדרום.
בעיה אחת בניתוח מעמדה הלשוני של אוקראינה היא שיש נטייה לטעויות בהחלפת לשון. לעיתים קרובות מי שמזהה את עצמו כדובר רוסית או דובר אוקראינית משלב את שתי השפות במידה מסוימת. רק מעטים מהאנשים הללו מכירים בשימוש שגוי באחת מהשפות או בשתי השפות, או בעובדה שהם בכלל משלבים רוסית ואוקראינית בדיבור שלהם.
היסטוריה > העידן הטרום-סובייטי

מקורו של סורז'יק בסוף המאה ה-18, כאשר איכרים אוקראינים נחשפו לשפה הרוסית ככל שחברתם התפתחה. התיעוש הביא להגירת עובדים ממרכז רוסיה לערים אוקראיניות ולעיור של האוקראינים. הממשל האזרחי והצבאי הרוסי, יחד עם עסקים, ומוסדות תרבות, דת, וחינוך, הפכו במהרה לכוחות של רוסיפיקציה לשונית. איכרים אוקראינים שעברו לערים התייחסו לרוסית כעירונית ויוקרתית יותר משפתם שלהם. עם זאת, מכיוון שלא למדו את הרוסית כהלכה, רובם בסופו של דבר ערבבו אותה עם אוקראינית; כך נוצר סורז'יק.
האינטליגנציה העירונית התרחקה מהאוקראינית מכיוון שזו נחשבה לקרתנית ולאומנית. לאוקראינים קל יחסית להתחיל לדבר ברוסית משום הקרבה הלשונית. התפיסה של האוקראינית ככפרית, לאומנית וצרת אופקים עודדה יותר אוקראינים לאמץ את הרוסית. כך נפוצה שפת סורז'יק בדיבור היומיומי ודוללה שפה אוקראינית.
בשנת 1721 אסר הצאר הרוסי פיוטר הגדול על פרסום ספרים באוקראינה, למעט יצירות דתיות בשפה הרוסית, וקבע כי יש לשרוף ספרים ורישומים אוקראינים. בשנת 1786 נקבע כי הפולחן בכנסייה האורתודוקסית האוקראינית יתקיים רק בהגייה הרוסית של סלאבית כנסייתית עתיקה, ולא בהגייה האוקראינית. גזירות ב-1863, 1876 ו-1881 אסרו פרסום וייבוא של ספרים אוקראינים, וכן על שימוש פומבי בשפה האוקראינית בכלל. המשטר הרוסי של אז ראה בשימוש באוקראינית עדות להתנגדות פוליטית ודיכא אותה בחריפות.
כמו כן נאסר השימוש בשפה האוקראינית בתיאטרון ובמוזיקה, והיה צריך לתרגם אותה לשפות אחרות. גם החינוך בשפה האוקראינית סבל באופן דומה, כאשר מורים אוקראינים הוחלפו ברוסים אתניים. בתחילת המאה ה-20, ילדים נענשו על שדיברו זה עם זה אוקראינית בבית הספר, ולפעמים אנשים פותרו כיוון שדיברו בה.
השלטון האוסטרי וההונגרי במערב אוקראינה בסוף המאה ה-18 וה-19 היה גם מדכא מבחינה לשונית. לדוגמה, בזקרפטיה, הונגרית הייתה השפה היחידה שהמשטר התיר, ולכן אוקראינית לא נכללה במוסדות כמו בתי ספר. למרות זאת, מדיניות השפה כאן לא הייתה מגבילה כמו זאת שהפעיל במזרח אוקראינה המשטר הצארי של רוסיה.
היסטוריה > עידן ברית המועצות

בשנות העשרים של המאה ה-20, לאחר שאוקראינה הפכה לחלק מברית המועצות, השפה האוקראינית פרחה תחת המדיניות הסובייטית של קורניזציה, שתמכה בקידום שפות מקומיות. המטרה הייתה להשיג את תמיכתן של קבוצות אתניות שדוכאו על ידי המשטר הצארי. עסקי הממשל הסובייטי באוקראינה התנהלו בשפה האוקראינית, במטרה לשלב את העם האוקראיני בשלטון הסובייטי החדש. אוקראיניזציה זו הביאה עמה התקדמות משמעותית בפיתוח, תְקִינָה וניסוח של השפה האוקראינית. התרבו הפרסומים בשפה האוקראינית, וכן הפקות תיאטרון ובתי ספר שבהם נעשה שימוש באוקראינית.
משנות ה-30 ואילך, השפה הרוסית השפיעה משמעותית על האוקראינית, ומשטרו של יוסיף סטלין החל לדכא באופן פעיל את השפה האוקראינית. יחד עם רבות מהשפות האחרות המדוברות בברית המועצות, אוקראינית נתפסה כאתגר לכוח הריכוזי ולאיחוד הלשוני של העם הסובייטי. מינוח וניסוח שהיו דומים או זהים לרוסית הודגשו במילונים, בספרי דקדוק ובהנחיות הרשמיות שניתנו לעורכים ולמוציאים לאור. הדבר הביא לכך שהשפה האוקראינית הייתה מושפעת מהרוסית יותר ממה שהיה לפני ברית המועצות. לאחר שאוקראינה הפכה לעצמאית, מצב זה יצר מחלוקת מהי אוקראינית טהורה.
הודגשו מילים וצורות דיבור אחרות בשפה האוקראינית הדומות לאלו של הרוסית. בנוסף, מילים או מונחים רבים ברוסית החליפו את המקבילות האוקראינית שלהם, ולאחר מכן שונו על ידי הדקדוק והפונטיקה האוקראינית. הטבלה הבאה מכילה כמה דוגמאות כיצד שונתה השפה האוקראינית במהלך התקופה הסובייטית.
| צורות טרום-סובייטיות | צורות סובייטיות מאוחרות | רוסית רגילה | תרגום עברי |
| --- | --- | --- | --- |
| Колишній (קוֹלִישְנִי) | Бувший (בּוּבְשִי) | Бывший (בִיבְשִי) | לשעבר |
| Прибутки (פּריבּוּטְקִי) | Доходи (דוֹחוֹדִי) | Доходы (דוֹחוֹדֱי) | הכנסות |
| Відтак, відтоді (וִידְטַק, וִידְטוֹדִי) | З тих пір (זְ טִיחְ פִּיר) | С тех пор (סְ טֶחְ פּוֹר) | מאז |
חברי האליטה התרבותית שקידמו את השפות המקומיות טוהרו מאוחר יותר מתפקידי סמכות בתקופת שלטונו של סטלין, כחלק ממאמץ לחזק את לכידות ברית המועצות ולקדם את הרוסית כשפה הרשמית של ברית המועצות.
היסטוריה > עצמאות בעידן המודרני

לאחר קריסת ברית המועצות והופעתה של אוקראינה כמדינה ריבונית, הפכה השפה האוקראינית לנושא מרכזי בפוליטיקה של האומה. אוקראינית הפכה לשפה הרשמית היחידה של אוקראינה, ולכן היכולת לדבר בה הפכה למיומנות חשובה עבור פוליטיקאים ודמויות בולטות אחרות. אנשים רבים כאלה היו דוברי רוסית שהחלו להשתמש באוקראינית, אך מכיוון שלא שיכללו אותה הופיעה צורה אחרת של סורז'יק שהושפעה מהרוסיפיקציה של האוקראינית. בלשנים החלו לעסוק בוויכוחים על הדרך ה"נכונה" לדבר אוקראינית, מכיוון שלמדיניות השפה הסובייטית הייתה השפעה עמוקה על השפה האוקראינית. מצד אחד, חלק מהבלשנים טוענים שעל האוקראינית להשתמש רק בצורות שהיו קיימות לפני ברית המועצות, בעוד שאחרים טוענים שהצורות הנוכחיות, שעלו ממדיניות השפה הסובייטית, עדכניות יותר ומוכרות יותר לאוקראינים של היום, ולכן יהיו טובים יותר במתן מענה לצרכים עכשוויים.
סוגיות אתנו-פוליטיות

בתקופה הסובייטית, השימוש באוקראינית ירד בהדרגה, במיוחד בתקופות שבהן התגברה מדיניות הרוסיפיקציה (כלומר בשנות ה-30 ובמהלך שנות ה-70 המאוחרות עד תחילת שנות ה-80), ולכן הרבה אוקראינים אתניים שולטים טוב יותר ברוסית הרשמית מאשר באוקראינית הרשמית. עם זאת, מאז 1991, אוקראינית היא השפה הרשמית היחידה. לאחר השינוי הזה, התברר שחלק גדול מאוכלוסיית אוקראינה למעשה לא מסוגל לדבר אוקראינית שוטפת. זה היה בולט מאוד במקרה של פקידים אוקראינים רבים (כולל נשיא אוקראינה), שנצפו עושים טעויות ערבוב שפות בנאומים שלהם.
סורז'יק נפוץ ביותר באזורים כפריים. בערים, אנשים נוטים לדבר בצורות טהורות יותר של אוקראינית או רוסית. עם זאת, אורחים רבים מחו"ל מגלים שהם מתקשים לתקשר עם האוכלוסייה המקומית של אוקראינה כאשר הם מדברים כמו בספרי הלימוד שפורסמו בחו"ל. ספרים אלה נוטים להתמקד ברוסית טהורה או באוקראינית טהורה ולהתעלם מהצורה המעורבת.
השימוש בסורז'יק במקום רוסית או אוקראינית נתפס באופן שלילי על ידי פעילי שפה לאומניים. בגלל הערבוב, הם רואים בסורז'יק איום על ייחודה של התרבות האוקראינית.
ספרות

ניקולאי גוגול השתמש בסורז'יק רבות בקובץ הסיפורים הקצרים שלו "ערבים בחווה ליד דיקנקה". סורז'יק היה מושא לבדיחות בספרות האוקראינית מאז עצם הופעתה של השפה האוקראינית. לדוגמה, בשיר אֶנֵיִידׇה משנת 1798, שנכתב על ידי הסופר והמשורר האוקראיני איוואן קוטליארווסקי על בסיס השיר הלטיני אינאיס, למטרות סאטיריות, הדמות "פִילוֹזוֹפּ" מדברת סורז'יק מעל פאלאס המת.
בתרבות

סורז'יק משמש לעיתים קרובות גם לאפקט קומי באמנויות. דוגמאות כוללות את המחזות הקצרים של לס פודרוויאנסקי, ואת הרפרטואר של כוכב הפופ ורקה סרדיוצ'קה. להקת הפאנק-רוק "בראטי הדיוקיני" (מילולית "האחים של צפע") שרה רבים משיריה בסורז'יק, לעיתים קרובות כדי להדגיש את הפשטות הכפרית של גיבורי השירים שלה.
ראו גם

רוסיפיקציה לשונית – תהליך החדרת השפה הרוסית לקהילות לא רוסיות
בלאצ'קה – דיאלקטים של קוזאקים בקובאן
רוסיפיקציה של אוקראינה
טראסיאנקה – שפת ביניים בלארוסית רוסית, המדוברת בבלארוס
מערב פולזית – שפת ביניים אוקראינית בלארוסית.
לקריאה נוספת

Laada Bilaniuk (1 December 2004). "A typology of surzhyk: Mixed Ukrainian-Russian language". International Journal of Bilingualism. 8 (4): 409–425. doi:10.1177/13670069040080040101. ISSN 1367-0069. Wikidata Q107103120.
Del Gaudio S. On the Nature of Suržyk: a Double Perspective. Wiener Slawistischer Almanach, Sonderband 75. München – Berlin – Wien 2010.
הערות שוליים

1 2 3 4  Surzhyk and national identity in Ukrainian nationalist language ideology (Niklas Bernsand in Berliner Osteuropa-Info, Vol. 17 page 41, Freie Universität, Berlin)
1 2  Київський міжнародний інститут соціології
1 2 3 4  Podolyan Ilona E. “How Do Ukrainians Communicate? Observations Based upon Youth Population of Kyiv”. Kyiv National Linguistic University, Ukraine. p. 2-4
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Bilaniuk Laada. Contested Tongues: Language Politics and Cultural Correction in Ukraine. Ithaca, NY: Cornell University Press, 2005.
↑  Pauly, Matthew D. Teaching place, assembling the nation: local studies in Soviet Ukrainian schools during the 1920s. History of Education Vol. 39 No. 1. (2010) 75-93
↑  Масенко, Лариса. Суржик: між Мовою і Язиком. Києво-Могилянська Академія, 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7705808-2  LCCN: sh2010012591 
שכיחות של סורז'יק באזורי אוקראינה. נתונים מאת המכון הבינלאומי לסוציולוגיה של קייב בשנת 2003.
ריאיון מיוחד (תוכנית טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו התוכנית
 מבוסס על:  "Les Rencontres du Papotin" (צרפת)
 סוגה:  ראיונות
 בימוי:  ענת סטלינסקי, אמיר אוקרייניץ
 מנחים:  רותם סלע
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 הפקה
 מפיק:  טמירה ירדני, יואב צפיר, יפית עופרי
 מפיקים בפועל:  אלון וידר
 חברת הפקה:  טדי הפקות
 עורכים:  ענת סטלינסקי, דובי ארמה, נדב טמיר, ניר קרודו, נדב יצחקי
 צלמים:  סשה גבריקוב, אור אבן טוב, תום גת, מיכאל דאל, אלעד דבי, ניר ממן, יאן פינקלברג, אלירן קנולר
 אורך פרק:  40 דקות
 שידור
 רשת שידור:  קשת 12
 פורמט (תמונה):  16:9, HDTV
 תקופת שידור מקורית:  10 במרץ 2025 – הווה
ריאיון מיוחד היא תוכנית ראיונות ישראלית בהנחייתה של רותם סלע, המבוססת על הפורמט הצרפתי "Les Rencontres du Papotin" (צר'). במסגרת התוכנית, מגיעים מפורסמים ישראלים לראיונות אישיים על ידי קבוצת מראיינים אוטיסטים. התוכנית משודרת החל מ-10 במרץ 2025 בקשת 12.
פורמט

בכל פרק, מגיעה דמות מפורסמת לראיון מיוחד ומעמיק עם פאנל של מראיינים אוטיסטים. את התוכנית מנחה רותם סלע, שמלווה אותם ועוזרת להם להתכונן לראיונות. המרואיינים נשאלים שאלות בכל הנושאים כאשר הראיון נטול תקינות פוליטית ואין שאלות שהן מחוץ לתחום.
סקירת התוכנית

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | — | — | 10 במרץ 2025 | — |
פרקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מספר הפרק | שם המרואיין/ת | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה | נתוני צפייה | מקור |
| מספר הפרק | שם המרואיין/ת | תאריך שידור מקורי ישראל | אחוזי צפייה | מספר צופים | מקור |
| 1 | חנן בן ארי | 10 במרץ 2025 |  |  |  |
| 2 | שלמה ארצי | 21 במרץ 2025 |  |  |  |
הערות שוליים

↑  כמה כסף יש לדני קושמרו בבנק? תכנית הטלוויזיה שמשאירה את הכוכבים פעורי פה, באתר ישראל היום, 4 במרץ 2025
↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה
↑  במגזר היהודי
↑  באוכלוסייה הכללית
כריסטינה מלדנוביץ'

| --- | --- |

 מדינה:  צרפת
 גובה:  1.84
 יד חובטת:  ימין
 יחידים
 דירוג שיא:  10 (2017)
 זוגות
 מאזן קריירה:  189-431
 דירוג שיא:  1 (2019)
 זכיות בטורנירים:  28
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 9 (6 בתחרות זוגות נשים, 3 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  הסיבוב השלישי
 אליפות צרפת הפתוחה:  רבע הגמר
 וימבלדון:  הסיבוב השלישי
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע הגמר
 תאריך עדכון ספטמבר 2024
כריסטינה מלדנוביץ' (ב[[צרפתית]: Kristina Mladenovic; ‏ נולדה ב-14 במאי 1993) היא טניסאית צרפתית. היא זכתה במקום ראשון בתחרויות גראנד סלאם בתחרויות זוגות נשים (6 פעמים) וזוגות מעורבים (3 פעמים).
ביוגרפיה

כריסטינה מלדנוביץ' נולדה בצרפת למשפחה בממוצא סרבים שהגיעו לצרפת בעקבות חוזה של אביה במועדון כדוריד. גם אם המשפחה הייתה ספורטאית מצטניינת. הם הגיעו לצרפת בשנת 1992 וקיבלו אזחרות.
כריסטינה חלה לשחק בתחרויות לצעירות בשנת 2007 הייתה אלופת אירופה לגילה. בשנת 2009 היא זכתה באליפות צרפת הפתוחה לנבות.
בשנת 2009 מלדנוביץ' החלה לשחק באופן מקצועי. הצלחותיה בתחרויות יחידות היו לא משמעוייות.
בתחרויות זוגות מלדנוביץ' השתתפה 11 פעמים בגמרים של תחרויות גארנד סלאם. באליפות צרפת הפתוחה 2016 היא זכתה לצד קרולין גרסיה. בהמשך היא שיחקה לצד תימאה באסוס. הן זכו באליפות אוסטרליה הפתוחה 2018, אליפות צרפת הפתוחה 2019, אליפות אוסטרליה הפתוחה 2020 ואליפות צרפת הפתוחה 2020. ביחד עם גרסיה מלדנוביץ' ניצחה באליפות צרפת הפתוחה 2022.
בתחרויות זוגות מעורבים מלדנוביץ' שיחקה לצד דניאל נסטור ואיוואן דודיג. היא ניצחה באליפות וימבלדון 2013, אליפות אוסטרליה פתוחה 2014 ואליפות אוסטרליה הפתוחה 2022.
לורינה מק'קניט

| --- | --- |

 לידה:  17 בפברואר 1957 (בת 68) מורדן, קנדה 
 שם לידה:  Loreena Isabel Irene McKennitt 
 מוקד פעילות:  קנדה 
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מניטובה, הקונסרבטוריון המלכותי למוזיקה 
 סוגה:  מוזיקה קלטית, מוזיקת עולם, מוזיקת העידן החדש 
 סוג קול:  סופרנו דרמטי 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר, נבל, אקורדיון 
 חברת תקליטים:  קווינלן רוד, Verve Forecast Records, האחים וורנר רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר קנדה  מדליית יובל היהלום של המלכה אליזבת השנייה 
 loreenamckennitt.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לורינה איזבל אירן מק'קניט (באנגלית: Loreena Isabel Irene McKennitt; נולדה ב-17 בפברואר 1957) היא זמרת סופרן, נבלאית, פסנתרנית ואקורדיוניסטית קנדית הידועה בכתיבה ובביצועים של שירים מסוגת מוזיקת העולם הכוללת מוטיבים מהמוזיקה הקלטית ומהמוזיקה המזרחית.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1985: Elemental
1987: To Drive the Cold Winter Away
1989: Parallel Dreams
1991: The Visit
1994: The Mask and Mirror
1997: The Book of Secrets
2006: An Ancient Muse
2008: A Midwinter Night's Dream
2010: The Wind That Shakes the Barley
2018: Lost Souls
הערות שוליים

↑  Loreena McKennitt Announces New Seasonal Album, ‘Under A Winter’s Moon’
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13947466p (data)  CiNii: DA17080139  GND: 134753488  ISNI: 0000 0000 7363 6799  LCCN: no95032199  MusicBrainz: c1e5344e-1bff-4727-9417-a4f55e41b5ff  NKC: xx0140845  NLA: 41273806  SNAC: w6h999cn  SUDOC: 080880479  Trove: 1453840  VIAF: 201947   WorldCat (עם VIAF): 201947 
עטיפת האלבום "ספר הסודות"
בית לאהיא

| --- | --- |
סמל בית לאהיא

 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  צפון עזה
 ראש העיר:  עז א-דין א-דחנון
 שפה רשמית:  ערבית 
 גובה:  33 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  89,838 (2017)
 קואורדינטות:  31°33′08″N 34°30′03″E﻿ / ﻿31.55234°N 34.500828°E﻿ / 31.55234; 34.500828
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מערב הנגב מוגדלת) בית לאהיא(למפת מערב הנגב רגילה) בית לאהיא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית לאהיא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בית לאהיא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית לַ֫אהִיַא (בערבית: بيت لاهيا) היא עיר השוכנת בצפון רצועת עזה, צפונית למחנה הפליטים ג'באליה וממערב לבית חאנון. בהתאם לנתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הפלסטינית, מנתה אוכלוסיית בית לאהיא, נכון לשנת 2017, 89,838 נפש.
מקור השם

בית לאהיא, שנמצא במפת מידבא מהתקופה הביזנטית, נקרא אז "ביתוליה" וזוהה עם העיר היהודית העתיקה "בתואל" או "בתול". בתקופת הירונימוס (סוף המאה ה-4 ותחילת ה-5) המקום הוזכר בשם "ליהְנוּס" או "ליהונוּס". המילה "לאהיה" בארמית-סורית משמעותה "מדבר", כנראה עקב היותה עיירה מוקפת בדיונות חול.
היסטוריה > מהתקופה הביזנטית ועד סוף הכיבוש הערבי

בתקופה הביזנטית חי בעיירה ההיסטוריון הרומאי הנוצרי סוזומנוס, שכתב מקורות חשובים בנוגע לתחילת הכנסייה הנוצרית באימפריה הרומית. בעיירה ישנו מסגד שנבנה בתקופה המוסלמית האיובית, ושני מסגדים שנבנו בתקופה העות'מאנית. המלומד המוסלמי בן המאה ה-13 יאקות אל-חמאווי אמר על בית לאהיא שהוא "כפר עם הרבה עצי פרי". בלוח שיש מהתקופה הממלוכית, שנמצא בבית לאהיא, מסופר שארבעת בניו של מושל עזה מתו בחודש אחד, סביר להניח ממגפה שהתפשטה בארץ בשנים 1491–1492.