stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולה טסלה
אישיותו ואורחותיו > אורח חייו והתנהלותו

בערוב ימיו טסלה היה צמחוני ובשנת 1900 כתב: ”צמחונות היא תחליף ראוי למנהג הברברי [...], יש לעשות כל מאמץ כדי לעצור את השחיטה האכזרית והגחמנית של בעלי החיים שהיא בוודאי הרסנית למוסר שלנו.” טסלה העיד על עצמו ביומניו, שבילדותו נהג לדמיין תרשימים ולהפעיל בראשו תוכניות מכניות שונות, ללא כל צורך ברישומים. במשך כל חייו הגה ותכנן טכנולוגיות שהקדימו את זמנן. שידור חשמל אלחוטי, העברת זרמים דרך קרום כדור הארץ ועוד. טסלה גם התמודד בחייו עם הפרעה טורדנית־כפייתית (OCD).
טסלה חוזר על ידי נשים רבות אך מעולם לא התחתן, בטענה למחסור בזמן. האישה היחידה עמה ייתכן וטסלה ניהל פרשת אהבים היא קתרין מקמהון ג'ונסון (Katherine MacMahon Johnson). קתרין הייתה רעיית חברו של טסלה, האמן והדיפלומט רוברט אנדרווד ג'ונסון. מעבר למספר מכתבים קרובים, לא ידוע על רומן שהיה בין השניים. גם כאשר קתרין הייתה בזקנתה ועל ערש דווי, היא הפצירה בבעלה שהוא ישמור על הקשר עם טסלה וידאג לשלומו. קתרין נפטרה ב-1925[דרוש מקור].
טסלה נודע בחיבתו ליונים. כשגר בניו יורק, הוא בילה שעות רבות מדי שבוע בהאכלת יונים בפארק ולקח הביתה כל יונה שנפצעה כדי שיוכל לטפל בהן עד לשיבתן לבריאות. לעיתים קרובות הוא החזיק את החלונות פתוחים בסוויטת המלון שבה התגורר כדי שיונים יוכלו לבקר מתי שירצו, וכתוצאה מכך היו יונים מדי פעם גורמות לאי סדר בחדרו. הוא אף ביקש מהשף של אחד מבתיי המלון להכין תערובת זרעים מיוחדת בכדי להאכיל את היונים. מכריו של טסלה מצאו את תשוקתו ליונים תמוהה מכיוון שהממציא היה גרמופוב ידוע (פחד קיצוני מלכלוך). זיקתו של טסלה ליונים הייתה אחת ממספר תופעות התנהגותיות ייחודיות של טסלה. הוא היה אובססיבי למספר 3 ועסק במספר התנהגויות כפייתיות סביבו. לדוגמה, הוא בדרך כלל שטף את ידיו שלוש פעמים ברציפות והיה מסתובב מסביב לבניין שלוש פעמים לפני שנכנס אליו. טסלה גם שנא פנינים וסירב לדבר עם נשים שענדו אותם.
טסלה טען שהפיק יותר משעות יומו הודות לסדרי השינה המוגבלים שלו. בדומה ללאונרדו דה וינצ'י, גם טסלה שמר על דפוס שינה פוליפאזית וטען שלעולם לא ישן יותר משעתיים ביום. נטען כי טסלה עבד 84 שעות רצופות במעבדה ללא כל מנוחה או שינה. לדבריו: ”אני לא חושב שיש ריגוש שיכול לעבור דרך הלב האנושי כמו שמרגיש הממציא כשהוא רואה יצירה מסוימת של המוח המתפתחת לכדי הצלחה... רגשות כאלה גורמים לאדם לשכוח אוכל, שינה, חברים, אהבה, הכל.”
אישיותו ואורחותיו > דעותיו ואמונותיו

טסלה היה בן למשפחת מאמינים אדוקים, חברי הכנסייה הסרבית-אורתודוקסית. מאוחר יותר בחייו טען כי אינו מגדיר עצמו ל"מאמין במובן האורתודוקסי של הדבר" והביע התנגדות חריפה לפנאטיות דתית. טסלה הצביע על הנצרות והבודהיזם בטענה כי היו שתי הדתות הגדולות ביותר בחשיבותן כמו גם במספר המאמינים שלהן. טסלה הגדיר את היקום בטיב אמונתו בטענה כי עבורו, היקום הוא מערכת גדולה אחת שלעולם לא תפסיק מלעבוד. טסלה טען כי 'הנפש' ו'רוח האדם' כפי שמוגדרים בבחינות דתיות הם לא יותר מאשר חלקים המחוברים לגופנו.
לפי רוב הביוגרפים של טסלה, הוא מוגדר כהומניסט, זאת על אף העובדה שהגדיר את הרחמנות האנושית כמפריעה לסדר הטבעי "חסר הרחמים". במהלך דיונים אתיים מעולם לא הביע תמיכה בתורת הגזע והתנגד לעליונות תורשתית של אדם אחד על אחר, זאת בעוד הביע תמיכה באיגניקה. בראיון משנת 1937 טען: ”...תחושת הרחמים החדשה של האדם החלה להפריע לפעילותו האכזרית של הטבע. השיטה היחידה התואמת את מושגי הציוויליזציה והגזע שלנו היא מניעת גידול בלתי כשירים ע"י עיקור והנחיה מכוונת של יצר ההזדווגות... מגמת הדעה בקרב האגנוסטים היא שעלינו להקשות על הנישואין. אין ספק שאין למנוע ממי שאינו הורה מלהביא צאצאים לעולם. מאה שנה מהיום לא יעלה על דעתו של אדם רגיל להזדווג עם אדם שאינו כשיר מבחינה אוגיניקנית כפי שלא יעלה על דעתו להינשא לפושע.”
תדמית, הוקרה ומורשת

בשנת 1894 נבחר לחבר בהתכתבות של האקדמיה הסרבית ובשנת 1937 לחבר מן המניין שלה. כאשר נשאל אלברט איינשטיין במהלך ראיון כיצד מרגיש להיות האדם החכם עלי אדמות הוא השיב: ”אינני יודע, תצטרכו לשאול את ניקולה טסלה.”
תדמית, הוקרה ומורשת > אזכוריו בתרבות

התצוגה של טסלה, שבה הוא העביר חשמל דרך גופו, נתנה השראה ליוצרים רבים. דמותו מופיעה ביצירות שונות בהן:
ספרו של פול אוסטר, "ארמון הירח" (1989).
סרטו של כריסטופר נולאן "יוקרה" (2006), המבוסס על ספרו הבדיוני של כריסטופר פריסט בעל אותו השם, בהם מסופר כי פיתח מכונה שמשכפלת עצמים. את דמותו של טסלה שיחק בסרט הקולנוע, הזמר־אמן דייוויד בואי.
בסרט "המלחמה על הכוח" (2017) העוסק במלחמת הזרמים.
בסרט טסלה (סרט, 2020)
במשחקי המחשב מסדרת רד אלרט הצד הסובייטי יכול לבנות מגדלי שמירה מסוג סלילי טסלה היורים מטחי ברקים רבי עוצמה ביחידות האויב.
בעונה ה-12 של סדרת הטלוויזיה דוקטור הו השחקן גורן ויזניק גילם את דמותו של טסלה.
תדמית, הוקרה ומורשת > הנצחתו

היחידה "טסלה" (T) משמשת למדידת שדה מגנטי.
חברת המכוניות "טסלה מוטורס", נקראת על שמו, כמחווה על המצאתיו.
"טסלה" הוא שמו של מכתש בצידו הרחוק של הירח.
לחברת NVIDIA יש סדרה של כרטיסי מסך בשם "Tesla" על שם הממציא. כרטיסי מסך אלה, בניגוד ל־GeForce ול־Quadro, משמשים בעיקר לעיבוד כללי – GPGPU.
בשנת 1952 נחנך מוזיאון ניקולה טסלה בבלגרד, בירת סרביה, העוסק בהנצחתו ובשימור עבודותיו. בין השאר, המוזיאון מכיל את רישומיו, דגמי המצאותיו, חפציו האישיים ואף את כד אפרו.
ביום השנה ה־150 ללידתו, 10 ביולי 2006, נמל התעופה הבינלאומי בבלגרד, נקרא על שמו.
דמותו של טסלה מופיעה על שטר 100 דינר סרבי.
בטכניון, בפקולטה להנדסת חשמל יש מתחם לימוד על שמו.
ראו גם

יחידות מידה על שם אישים
לקריאה נוספת > ספרים ורישומים של טסלה

Nikola Tesla, A New System of Alternate Currents; Motors and Transformers, 1888, Western Union Press, New York City, United States of America
Nikola Tesla, Experiments with Alternate Currents of High Potential and High Frequency, 1892, Martino Fine Books, Torrington, Connecticut, United States of America
Nikola Tesla, On Light and Other High Frequency, 1893, Start Publishing LLC, New York City, United States of America
Nikola Tesla, The Problem of Increasing Human Energy: With Special Reference to the Harnessing of the Sun's Energy, 1900, Cosimo Classics, New York City, United States of America
Nikola Tesla, My Inventions: The Autobiography of Nikola Tesla, 1919, Hart Brothers Pub, New York City, United States of America
Nikola Tesla, Aleksandar Marinčić, Vojin Popović, Nikola Tesla: Colorado Springs Notes, 1899-1900, 1999, Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, Serbia and Montenegro
לקריאה נוספת > ספרים על טסלה

Thomas Commerford Martin, The Inventions, Researches, and Writings of Nikola Tesla, 1894, The Electrical Engineer (publisher), New York City, United States of America
Jill Jonnes, Empires of Light: Edison, Tesla, Westinghouse, and the Race to Electrify the World, 2003, Random House, New York City, United States of America
Michael W. Simmons, Nikola Tesla: Prophet Of The Modern Technological Age, 2011, CreateSpace Publishing, South Carolina, United States of America
W. Bernard Carlson, Tesla: Inventor of the Electrical Age, 2013, Princeton University Press, Princeton, New Jersey, United States of America
Book Launch, Nikola Tesla and the Electrical Future, 2019, Room S1, Alison Richard Building, 7 West Road, Cambridge, CB3 9DT
הישאם אבראהים

| --- | --- |

אל"מ אבראהים, 2020
 לידה:  1977 (בן 48 בערך) מע'אר, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1996
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 82  מפקד גדוד 532  מפקד חטיבת אגרוף הברזל  סגן מפקד עוצבת הגליל  מפקד חטיבה 460  קצין שריון ראשי  ראש המנהל אזרחי
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון  האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
הישאם אבראהים (בערבית: هشام إبراهيم; נולד בשנת 1977) הוא איש צבא דרוזי-ישראלי, קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המכהן כראש המנהל האזרחי. קודם לכן שימש, בין היתר, קצין שריון ראשי, מפקד חטיבה 460, סגן-מפקד עוצבת הגליל ומפקד חטיבת אגרוף הברזל.
ביוגרפיה

אבראהים, בן למשפחה דרוזית, נולד וגדל במע'אר, ולו ארבעה אחים. התגייס לצה"ל לחיל השריון בשנת 1996, ושובץ בגדוד 77 בחטיבה 7. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. בסיום הקורס שב לגדוד 77 ומונה למפקד מחלקה, והשתתף בלחימה בדרום לבנון, בין היתר כשתפס קו במוצב הבופור. לאחר מכן מונה לקצין המבצעים הגדודי. 2003 היה מ"פ צוערים בבה"ד 1, בהמשך שימש כמפקד פלוגה בגדוד. לאחר מכן מונה לסגן מפקד גדוד 77. בהמשך שימש כקצין אג"ם של חטיבת הבקעה בין השנים 2007–2008. לאחר מכן מונה לקצין אג"ם של חטיבה 7 בין השנים 2009–2010.
בשנת 2010 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד 82, ושימש בתפקיד עד שנת 2012. לאחר מכן מונה למפקד גדוד 532 בחטיבה 460 בין השנים 2012–2014, והוביל אותו בין היתר במבצע שובו אחים ובמבצע צוק איתן. בשנת 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אגרוף הברזל, ושימש בתפקיד עד שנת 2017. לאחר מכן מונה לסגן מפקד עוצבת הגליל בין השנים 2017–2019. ב-26 במאי 2019 מונה למפקד חטיבה 460. באפריל 2020 נבחר על ידי הרמטכ"ל, אביב כוכבי, להדליק את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-72 למדינת ישראל. את תפקידו סיים ב-28 ביולי 2021. לאחר מכן יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
ב-11 ביולי 2022 הועלה לדרגת תא"ל וב-4 באוגוסט נכנס לתפקידו כקצין שריון ראשי. ב-6 בדצמבר, חודשיים לאחר פתיחת מלחמת חרבות ברזל, סיים את תפקידו כקצין שריון ראשי, ובאפריל 2024 נכנס לתפקיד ראש המינהל האזרחי.
בפברואר 2025 הביע תמיכה בהתיישבות ביהודה ושומרון ואמר כי "אי אפשר בלי יהודה ושומרון".
הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מהמרכז האקדמי רופין ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. אבראהים קיבל מהמרכז האקדמי רופין את "אות במ"ה" (בוגרים מעוררי השראה), על קריירה צבאית פורצת דרך ועל היותו סמל לדו-קיום ותרומה למדינה.
אבראהים מתגורר במע'אר, נשוי למנאר ואב לארבעה.
הערות שוליים

↑  יואב לימור, "השירות הקרבי עדיין בלב העדה", באתר ישראל היום, 30 באוגוסט 2018
↑   אל"ם הישאם איברהים ישיא את משואת צה"ל ביום העצמאות ה-72, באתר צה"ל, 11 באפריל 2020
↑   רשימת המפקדים החדשים בצה"ל, באתר צה"ל, 2 באוגוסט 2021
↑   נכנס לתפקידו קצין השריון הראשי החדש, באתר צה"ל, 10 באוגוסט 2022
↑   תא"ל הישאם אבראהים נכנס לתפקידו כראש המנהל האזרחי, באתר צה"ל, 17 באפריל 2024
↑  ישראל, ראש המנהל האזרחי באמירה מפתיעה: "אי אפשר בלי יהודה ושומרון", באתר עכשיו 14, ‏12.02.2025
| מפקדי חיל השריון  |
| --- | --- | --- |
| מפקדי גייסות השריון | יצחק פונדק • חיים לסקוב • מאיר זורע • אורי בן ארי • חיים בר-לב • דוד אלעזר • ישראל טל • אברהם אדן • משה פלד • אמנון רשף • משה בר כוכבא |  |
| קציני שריון ראשיים (קשנ"ר) | שאול יפה • משה בר-תקווה • מנחם מרון • מרדכי ציפורי • עמי מורג • עמוס כץ • יוסי בן-חנן • יצחק רבין • אמי פלנט • דוביק טל • מאיר גחטן • אודי שני • אביגדור קליין • סמי תורג'מן • חלוצי רודוי • אגאי יחזקאל • יגאל סלוביק • עפר צפריר • שמואל אולנסקי • גיא חסון • אוהד נג'מה • הישאם אבראהים • אוהד מאור |  |
יחיאל הילל אלטשולר

ר' יחיאל הילל אַלְטְשוּלֶר (חי בסביבות שנות ה'ת"ק, במחצית המאה השמונה עשרה; נפטר תקנ"ג והלאה), רבן של עמדין ויבוריב, היה מחכמי יהדות אשכנז ופולין במאה השמונה העשרה; נודע במיוחד בשל פעולותיו להשלמתו, ההדרתו והוצאתו לאור של הפירוש הנודע של אביו ר' דוד לנ"ך, ה"מצודות", שנחשב כפירוש הנפוץ והמקובל ביותר לנ"ך בכל הזמנים, בנוסף לפירושי הראשונים.
משפחתו

ר' יחיאל הילל נולד בעיר יאברוב (יבוריב, Jaworów) שבגליציה המערבית לר' דוד אלטשולר, הרד"א בעל ה"מצודות" רבה של פראג, ממשפחת אלטשולר (Aletschueler) שמקורה בפורטוגל, ושמה בא לה לאחר גירוש פורטוגל, במהלכו נשאו עמם אבות המשפחה שגורשו לאשכנז אבנים מבתי הכנסת הישנים של ארצם, וכשהגיעו לפראג קבעום בבית הכנסת "אלטנוי שול" הידוע, ששמו מעיד על המעשה ("בית הכנסת הישן חדש", שנקבעו בו אבנים ישנות).
אביו ר' דוד היה נכדו של ר' מנחם מאניש חיות, רבה של ווילנא, שהיה בנו של ר' יצחק חיות הראשון, רבן של לבוב (למברג), קראקא ופראג; גם סבו של ר' יצחק, ר' פתחיה חיות, היה אב"ד פראג. מאבותיהם היו גם רבי יוסף כ"ץ רבה של קראקא (ה'רע"א, 1510 – ה'שנ"א, 1591) מחבר ה"שארית יוסף", וכן רבי יחיאל מיכל מנמירוב מחבר הספר "שברי לוחות", אשר נרצח בגזירות ת"ח ות"ט (1648), והם התייחסו אף לש"ך (ה'שפ"ב, 1622 – ה'תכ"ג, 1663). מקור המשפחה הוא בפרובאנס שבצרפת. הן אביו והן סבו (ר' אריה ליב אלטשולר בנו של ר' פתחיה מפראג) כיהנו בתפקידים רבניים חשובים ביאברוב.
שנותיו המוקדמות

רבי יחיאל הילל, יליד יאברוב, עבר לעיר עמדין וכיהן שם כרב העיר, ולאחר מכן חזר לעיר מולדתו יאברוב וכיהן בה כרב, דיין ופוסק הלכה. יש המשערים ששהה בעמדין בשנים תקל"ב-תקל"ט, ויש המקדימים את כהונתו בעמדין לשנת תקי"ד והלאה ולכל המאוחר עד תקל"ב.
ה"חכם צבי", ר' צבי אשכנזי, שהה בביתם ביאברוב כאשר נמלט מאמסטרדם.
ר' דוד אלטשולר, אביו של ר' יחיאל הילל, כתב פירוש פשטני בהיר וקל בשם "מצודות דוד" (על שם שצד פירושים מספרי קודמיו) על מנת להנגיש את לימוד התנ"ך אף למלמדי תינוקות וילדים ולחסוך זמן וטרחה לתלמידי החכמים; הפירוש היווה ליקוט אדיר בהיקפו של ביאורי הפשט מפירושי הראשונים, עם עריכה, סִיגְנוּן והוספות רבות על כל הנ"ך, חוץ ממגילות רות, איכה ואסתר.
הדפסת והפצת ה"מצודות" > זאלקווא

האב ובנו הדפיסו את שני כרכי הפירוש הראשונים – על ספרי איוב, משלי ותהילים – בזאלקווא [ז'ולקוב] שבפולין, בשנים תקי"ג (1753) – תקי"ד (1754), כשר' דוד היה כבר ישיש. הפירוש זכה להצלחה מיידית, ועד מהרה אזלו כל העותקים מן השוק; ועל כן, זמן מה לאחר ששב ר' יחיאל ליאברוב, נסע שוב לזאלקווא והדפיס שם מהדורה שנייה של הספר בשנת תקכ"א. על הספר הובאה בין השאר הסכמתו של רבה של דובנא, ר' שאול לווינשטאם, לימים אב"ד אמסטרדם ובעל ה"בנין אריאל". תשע שנים לאחר מכן נפטר ר' דוד אלטשולר בשיבה טובה, ור' יחיאל הילל (שהיה חריף ובקי גדול בספרות הרבנית) נטל על עצמו את המשימה הכבדה של הדפסת פירוש אביו על כעשרים ספרי התנ"ך האחרים, מתוך כתבי ידו של האב.
הדפסת והפצת ה"מצודות" > ברלין

עוד בשנים שקדמו לפטירת אביו, שקד ר' יחיאל על ההדרת פירוש המצודות על הנביאים האחרונים (ישעיהו, ירמיהו, יחזקאל ותרי עשר), וכבר בשנת תקכ"ט החל להדפיסם בשני כרכים, כשהפעם הוא יוצא מפולין מולדתו ובוחר במרכז ספרותי חשוב יותר – ברלין. ר' יחיאל קיבל את הסכמת דייני ברלין בתחילת שנת תק"ל, אז סיים את ההדפסה ככל הנראה; רב העיר לא נתן הסכמה לספר מהסיבה הפשוטה שבאותה העת לא כיהן בברלין אף רב – היו אלו שנות המעבר שקדמו לבואו של ר' צבי הירש לוין לכהן שם.
הדפסת והפצת ה"מצודות" > אמסטרדם

בהמשך שנת תק"ל נפטר אביו, ולאחר תקופה קצרה המשיך ר' יחיאל בעבודתו והדפיס שנית את הפירוש בברלין בשנת תקל"ב, בצורה מוגמרת יותר הפעם, כשעליו הסכמות רבני אשכנז. משם נדד הרב אלטשולר אל הולנד, והדפיס גם שם את הפירוש באותה השנה, עם הסכמות נוספות של רבני הולנד – ר' שאול הלוי סג"ל רבה של האג, גיסו ר' שאול מאמסטרדם בעל ה"בנין אריאל" ואב"ד יהודי אשכנז בעיר, אשר כאמור הכיר את הרב אלטשולר עוד מפולין, ועמו ר' שלמה שלם רב קהילות הספרדים באמסטרדם. בנוסף להסכמות אלו כתב עבורו המשכיל רבי שלמה דובנא, ששהה אז באמסטרדם, שיר תהילה על ספרו, ואף על פי ששם מחבר השיר אינו מוזכר בספר הרי ששמו מצוי באקרוסטיכון ראשי השורות של שירו.
בהסכמת ר' שאול סג"ל מהאג מצוין גם כי: "קרוב לשתי שנים אשר חסה בצל קורתי, ישב בשבת תחכמוני ללמד לב"ג הבחור המופלג השנון והמשכיל שיחיה בן גיסי הגאון הגדול המפורסם האב"ד דק"ק [האב בית דין דקהילת קודש] ברלין יע"א [יגן עליה אלוקים]. ותודה לא-ל הגדיל והצליח ועשה פרי, ופעמים הרבה מאוד טיילתי עמו בגפ"ת [-גמרא, פירוש רש"י, תוספות] בעיון רב, ובפוסקים ראשונים ואחרונים, וכמה הלכות חמורות, ומצאתיו מלא דבר מתון... וקנה שם טוב לעצמו."
אב"ד ברלין הנ"ל הוא ר' צבי הירש לוין, גיסו של ר' שאול מהאג ואחיו של ר' שאול מאמסטרדם, שבנו השני ר' אברהם דוד טביל מברלין (הפחות ידוע מבין שלושת בניו של ר' צבי הירש, שהבכור בהם היה שאול ברלין הנודע והצעיר היה ר' שלמה הירשל אב"ד לונדון) שהה בהאג ולמד תורה מפיו של ר' יחיאל; ייתכן היה הדבר כאשר היה הרב אלטשולר בהאג לצורך הדפסת הפירוש, בתקל"ב, ואז דר כשנתיים בביתו של ר' שאול בהאג ולמד עם בנו של ר' צבי הירש מברלין, אך יש הטוענים שהיה זאת לפני כן, כמשתמע מסגנון המכתב המספר על אירוע קדום ועל פי הסיום "קנה שם טוב לעצמו" – כאשר הגיע רבי יחיאל להולנד בתקל"ב לא נצרך לקנות לעצמו שם טוב, שהרי היה כבר רב מפורסם.
הדפסת והפצת ה"מצודות" > אמסטרדם > ספר "בנין הבית"

יחד עם עבודתו על הנביאים האחרונים חיבר ר' יחיאל הילל אלטשולר – כפי הנראה בברלין, בשנת תקכ"ט – קונטרס נפרד על אודות צורת בנין בית המקדש השלישי, כמתואר בנבואת יחזקאל, וכן על חלוקת הארץ לשבטים בכיבושה ובביאת המשיח; בכתיבת הספר לא הסתמך כלל על כתבי אביו, שלא האריך בנושא זה, אלא בעיקר על ספר מקביל של התוספות יום טוב. הספר הודפס באמסטרדם בשנת תקל"ה, שש שנים לאחר היכתבו, ועליו הסכמות שלושת רבני הולנד הנ"ל וכן הסכמתו של ר' שמחה מדעסוי. יש הטוענים שההדפסה בוצעה בזאלקווא, ואולי הייתה בשני המקומות גם יחד באותה השנה. ר' יחיאל קרא לספרו "סדר בנין הבית", שכן "בנין הבית" בגימטריה תקכ"ח, היא השנה בה עלה במוחו הרעיון לחבר את הספר. הספר צורף במהדורות מסוימות בסוף פירוש ה"מצודות דוד" על ספר יחזקאל, לעיתים לצד ספרו של התוספות יום טוב עצמו.
רבני הולנד הוסיפו גם נתינת סמיכה להוראה עם הסכמותיהם ל"בנין הבית", ואולי ניתן לתמוך בכך את ההשערה כי בעמדין כיהן שנים בודדות, מתקל"ה ואילך, וההסכמות ניתנו לו כאמצעי לכהונה ברבנות עמדין, כאשר רק לאחר עמדין שב ליאברוב וכיהן גם שם כרב העיר.
אהבתו של הרב אלטשולר לארץ ישראל ניכרת רבות בהתעמקותו בשרטוטי צורתה וגבולותיה בספרו "בנין הבית", וגם בגמר הדפסת ה"מצודות" בליוורנו חיבר ר' יחיאל שיר הודאה, בסיומו חתם: "כה דברי המצפה לשבת בארץ הקדושה, לעבוד שם את ה' במדה גדושה, כזאת התקווה אסיר בקולר, יחיאל הילל אלט שולר." למרות זאת, מסתבר שלא זכה להגשים את משאלתו ולעלות אליה.
הדפסת והפצת ה"מצודות" > אמסטרדם > השלמת העריכה

ר' יחיאל הילל שב לעירו, והשלים שם את גימורי פירושו לנ"ך בשנים הבאות; בקיץ תקל"ח יצא שוב לנסיעה אל הולנד לבקש הסכמות נוספות לפירושו, שכן חפצו היה לראות את פירושו מודפס במהדורה מהודרת ומוקפדת, כאשר הפירוש מעומד לשני חלקים, כדלהלן, והמקראות מנוקדות, מדוקדקות ומוטעמות, וכיוון שידע כי הדבר יעלה לו הרבה, ניסה לכסות מקצת מהוצאותיו העתידיות באמצעות גיוס הסכמות רבנים נודעים לפירושי אביו.
בחודש סיון נפגש עם רבני הולנד, ומשם פנה לגרמניה, ראשית לעיר מאנהיים בה קיבל את הסכמת רבי נפתלי הירש קצינלנבויגן רבה של פפאלץ, ולאחר מכן במיץ נתנו לו ה"שאגת אריה" ור' דוד דישבק מחבר "פרדס דוד" את הסכמותיהם. לאחר שהות של כחצי שנה בגרמניה יצא משם בשנת תקל"ט ופנה דרומה – אל ליוורנו, לקראת סיומו של מפעל חייו, כשבידו סכום גדול אותו אסף באמצעות ההסכמות, גם אם עדיין לא הספיק לכל צורכי ההדפסה.
הדפסת והפצת ה"מצודות" > ליוורנו

כמעט שלושים שנה לאחר הדפסתו הראשונית של הספר הגיע ר' יחיאל הילל לאיטליה מגרמניה והולנד, והציג את פירושו בפני חכמי איטליה שהסכימו גם הם לספרו, ביניהם הרב החיד"א ור' ישראל בנימין באסאן, בן ר' ישעיהו באסאן רבו המובהק של הרמח"ל.
הרב אלטשולר זכה שם לקבלת פנים אוהדת, ואף מצא מארח נדיב מעשירי הקהילה בשם אליעזר ריקנאטי – ממיודעיו של החיד"א – אשר אירחו כל השנים בהם שהה שם. גביר נוסף אשר עמד בתוקף על עילום שמו פרנסו כל ימי שהותו שם, ואף הזמין את ר' יחיאל לספרייתו, שאצרה ככל הנראה פירושים וכתבי יד קדומים רבים; ועל אף שהפירוש כבר היה מוכן המשיך ר' יחיאל הילל לשכללו ולהוסיף בו פירושים רבים מהספרים בהם עיין, ברשותו של הנדיב עלום השם.
הפעם גם רצה להדפיס את הפירוש במתכונתו המחודשת, כאשר הוא מחולק לשניים; שהרי ר' דוד אלטשולר כתב את פירושו וכלל בו הן ביאורי מילים הן פירוש כללי על הנ"ך, ור' יחיאל חילק את הפירוש, כאשר החלק העיקרי, "מצודות דוד", מבאר את ענייני הפסוקים ופשטם, ולצידו ה"מצודות ציון" שיועד לפרש מילים וביטויים שונים בתנ"ך. ר' יחיאל גם שכלל והוסיף הוספות משלו לפירוש, ההדירו וערכו – וכשהיה בידו ספר מוגמר החל בהדפסה.
"קול קורא" יצא על ידי רבני העיר כדי להשלים את הסכום שהיה בידי הרב אלטשולר, ואכן נאסף הסכום הדרוש וההדפסה יצאה לפועל. בחודש חשוון תק"מ כבר החלו להדפיס בצורה סופית, חלקה ומהודרת את הפירוש לתהילים, משלי ואיוב, שהיו מוכנים להדפסה עוד מקודם, וסיום המלאכה היה בשנת תקמ"ב.
הפירוש המוגמר זכה במהירות גדולה לאהדה רבה עקב היותו ברור ומובן לכל, והתפרסם בכל תפוצות ישראל, כשהוא חוזר ומודפס שוב ושוב ברוב מהדורות המקרא וכמעט בכל דפוסי "מקראות גדולות", ובמהרה הפך לאבן יסוד של פרשנות הנ"ך בכל הזמנים.
לקריאה נוספת

ספר שם הגדולים החדש (מערכת ספרים), מערכת מ' אות קס"ו
הוספות לספר "צמח דוד" בערכו
הערות שוליים

↑  הרב אלטשולר חתם את שמו בעקביות "יחיאל הילל" בכתיב מלא. כך גם חישב את הגימטריה של ספרו בהקדמה לפירושו לנביאים אחרונים, ברלין תק"ל:

”  'מצודת דוד' [ו]'מצודות ציון', עם ב' הפירושים [כלומר, בתוספת שניים] – עולים במספר ובמפקד: 'יחיאל הילל בן מוהר"ר דוד אלט שולר'.” סכום שניהם 1264.
↑  הוספות לספר "צמח דוד" לר' דוד גאנז, לפי "כתב ישן נושן אשר השאירו אבותיו אחריהם"; וראו ה' ברודי, ויליאם מילוויצקי, איסידור זינגר, א' פורטר, Alschul, Altschuler, Aletschueler, במהדורת 1901–1906 של Jewish Encyclopedia (באנגלית).
↑  מתוך שער ספרו "בנין הבית".
↑  ראו ר' אברהם שישא במאמרו "מצודת דוד ומצודת ציון: תולדות המחברים והשתלשלות ההדפסה של הפירושים - מאמר א' ", בקובץ "ישורון" ג' (עמ' תרי"ז-תרמ"ח).
↑  הוספות לספר "צמח דוד" לר' דוד גאנז.
↑  שכתב בהסכמתו שפירושי המצודות כבר "נתפשטו בקרב כל ישראל, ... [ו]נתקבלו ברצון בקרב כל ישראל" עוד בזמנו.
↑  מתוך הסכמה שנתן בשנת תקל"ב לר' יחיאל אלטשולר ככתב הסמכה להוראה והסכמה על ספרו "בנין הבית". מצויה בתוך ספר "בנין שאול", ירושלים תשס"ה, סימן כ"ז.
↑  ר' אברהם שישא במאמרו "מצודת דוד ומצודת ציון: תולדות המחברים והשתלשלות ההדפסה של הפירושים - מאמר א' ", בקובץ "ישורון" ג' (עמ' תרי"ז-תרמ"ח). ועל פי השערתו ביקר שם ר' יחיאל הילל בסביבות השנים תקי"ט-תקכ"ד. אך על אף שלא ידוע לנו מה עשה בשנים אלו, לא ידוע גם שיצא מפולין.
↑  "לזאת הרימותי ידי לסומכו בכל כחי ... יורה יורה ידין ידין" וכו', וכן "לסמוך על פסקי הוראותיו בכל מילי דאיתא [בכל דבר שישנו] בשאלה", ונראה שקודם לכן לא שימש בכך, שכן נכתב כי ראוי לסמוך עליו "כאחד הרבנים היושבים על כיסא הוראה", ולא שכבר היה בתפקיד זה.
↑  ב"קול קורא" שפרסמו רבני ליוורנו כתבו: "היום הזה בשורה הוא, דעו כי ד' אלהים הוא העביר אל עבר פנינו, שרגא בטיהרא, האיש אשר הוא טהור, טהר גברא דמריה סייעיה... סימנא מלתא היא כי הקרה ה' אלקינו לפנינו איש אשר מאי"ר במלאכתו ... צדיק זה בא לבית מלוננו..." ועוד.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308067505171  ISNI: 0000 0000 6692 9112  LCCN: n83071410  NTA: 165792485  VIAF: 178625375   WorldCat (עם VIAF): 178625375
ההתנקשות בפואד שוכר

| חלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- |
 תאריך:  30 ביולי 2024
 מקום:  רובע הדאחייה,  ביירות, לבנון לבנון
 סוג:  תקיפה אווירית, סיכול ממוקד
 תוקף:  ישראל ישראל  חיל האוויר הישראלי
 יעדים:  חזבאללה פואד שוכר
 תוצאות:  הריגת פואד שוכר
 אבדות:  שוכר נהרג יחד עם איש משמרות המהפכה. בנוסף אישה ושני ילדים נהרגו, כ-90 פצועים
 אמצעי תקיפה:  מטוסי קרב
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמיקום התקיפה(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןמיקום התקיפה
 
ההתנקשות בפואד שוּכְּר היא תקיפה אווירית שביצע חיל האוויר הישראלי בביירות שבלבנון ב־30 ביולי 2024, בסביבות השעה 19:00, כחלק מהחזית הצפונית במלחמת חרבות ברזל. בהתנקשות נהרג פואד שוכר, מפקד בכיר בארגון חזבאללה. זו הייתה המתקפה הישראלית הראשונה בביירות מאז ההתנקשות בסאלח אל-עארורי בינואר 2024, והפעם השנייה שבה ישראל תקפה בביירות מאז מלחמת לבנון השנייה ב־2006.
רקע

ב-23 באוקטובר 1983, שתי משאיות תופת התפוצצו בבסיסי הכוח הרב-לאומי בביירות, וגרמו למותם של 305 אנשים - ביניהם 241 אמריקאים. פואד שוכר נטל חלק משמעותי בפיגוע. ממשלת ארצות הברית הציעה 5 מיליון דולר למי שימסור מידע שיוביל להעמדתו לדין.
ב-27 ביולי 2024 פגעה רקטת "פלק 1" איראנית במגרש כדורגל במג'דל שמס. מהפיצוץ נהרגו 12 ילדים ונערים, ונפצעו 34, רובם בין הגילאים 10 ל-16. הייתה זו המתקפה הקטלנית ביותר על אוכלוסייה אזרחית בישראל מאז טבח 7 באוקטובר. דובר צה"ל בשפה הערבית, אלוף-משנה אביחי אדרעי, אמר כי מתקפת הרקטות שוגרה על ידי עלי מוחמד יחיא, מפקד באתר שיגור רקטות בשבעא. ישראל וארצות הברית מסרו כי חזבאללה ביצע את הפיגוע, וחברי הממשלה הודיעו על תגובה ישראלית נחרצת.
המתקפה

ב־30 ביולי 2024 ערכו מטוסי קרב צה"ליים סיכול ממוקד בפרוור הדרומי של שכונת חארת חריכ בביירות, ליד מועצת השורא של חזבאללה. בתקיפה נהרג פואד שוכר, המפקד הצבאי הבכיר בארגון הטרור "חזבאללה". לצד שוכר נהרגו המאהבת שלו, יועץ צבאי השייך למשמרות המהפכה האסלאמית ושני ילדים. משרד הבריאות בלבנון הודיע כי בתקיפה 85 אנשים נפצעו.
לפי "וול סטריט ג'ורנל", כמה שעות לפני התקיפה קיבל שוכר שיחת טלפון מגורם לא ידוע שביקש שיעלה ממשרדו בקומה השנייה, לדירתו, שנמצאת בקומה השביעית. בסביבות השעה 19:00, מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי תקפו את הקומה השביעית ואת שלוש הקומות תחתיה. בעקבותיה קרס חצי מהבניין, ונזק קל נגרם לבית חולים הסמוך. לאחר התקיפה התגודדו מפגינים בסמוך לאתר תוך קריאות תמיכה בחזבאללה.
השלכות

מספר שעות לאחר התקיפה נהרג בבית הארחה בטהראן יושב ראש הלשכה המדינית של חמאס, אסמאעיל הנייה. איראן וחמאס האשימו את ישראל בהתנקשות. בחזבאללה נשבעו לנקום את מותו של פואד שוכר ובאיראן את מותו של הנייה, ודווח שהצדדים שוקלים לממש זאת במתקפה סימולטנית משתי החזיתות.
ההתנקשות בפואד שוכר היוותה תפנית בלחימה בחזית הצפונית, בשל רצונו של נסראללה לנקום על ההתנקשות, ומספר מתקפות מנע של צה"ל כדי לסכל את מבצעי הנקמה. ב-25 באוגוסט, לאחר מתקפת המנע המרכזית של צה"ל ותגובת חזבאללה, דיווח נסראללה על סיומה של הנקמה על מותו של פואד שוכר, 40 יום לאחר ההתנקשות.
נוסף על כך, ההתנקשות בפואד שוכר סימנה את תחילת המגמה של ההתנקשות בבכירי הארגון, מגמה שהגיעה לשיאה במבצע סדר חדש עם חיסולו של מנהיג הארגון חסן נסראללה.
ראו גם

סיכולים ממוקדים במלחמת חרבות ברזל