stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרוול (מטוס)
מטוסי קרוול בתצוגה

קרוול ברישום SE-DAI מוצג בנמל התעופה ארלנדה בסטוקהולם. מנועי המטוס מתוחזקים ומופעלים מדי פעם, כמו גם שאר מערכות המטוס, אולם למטוס לא נערכה ביקורת כוללת תקופתית ואינו יכול להמריא. המטוס, אשר שימש בתקופה מסוימת את חיל האוויר השוודי, שוחזר ליעודו המקורי כמטוס נוסעים של סקנדינביין איירליינס ומוחזק על ידי "חוג הקרוול".
מטוס קרוול נוסף, בבעלות Luftfartsverket, נמצא בנמל התעופה ארלנדה מאז שנת 1974 ומיועד למוזיאון עתידי. המטוס במצב גרוע, אך חיצונית ניתן לראות את צביעתו בצבעי סקנדינביאן.
מטוס קרוול מוצב מחוץ למוזיאון התעופה בבלגרד, סרביה, הסמוך לנמל התעופה הבינלאומי ע"ש ניקולה טסלה. המטוס שימש את חברת JAT איירווייז לפני 30-40 שנה.
מטוס קרוול מוצג במוזיאון התעופה והחלל בפריז (Musée de l'Air et de l'Espace) סמוך לשדה התעופה לה בורז'ה.
קרוול III משנת 1959, ברישום LN-KLH מוצב במוזיאון הטכנולוגיה באוסלו, נורווגיה.
קרוול III משנת 1960, ברישום OY-KRD, מוצג במוזיאון הלאומי הדני למדע וטכנולוגיה, בהלסינגור, דנמרק.
קרוול בצבעי חברת סבנה מוצג במוזיאון התעופה של בריסל.
קרוול ששימש את יונייטד איירליינס, בצבעי חברת איירבורן אקספרס, מוצג במוזיאון האוויר של ניו אינגלנד, בקונטיקט.
קרוול אחד חונה בשולי שדה התעופה של ניס. סמוך לאנדרטה לזכר הנספים בהתרסקות המטוס מספטמבר 1968.
מטוס אחד מוצג בשדה התעופה מקדוניה, בסלוניקי, יוון.
מטוס קרוול מגרסה VI-R, ברישום N98KT, נמצא במוזיאון פימה לתעופה וחלל בטוסון, אריזונה.
מטוס קרוול נמצא במרכז לטכנולוגית תעופה של מכללת פימה בטוסון, אריזונה.
מטוס שהיה שייך לחברת אייר פראנס מוצב בנמל התעופה אביניון, בדרום צרפת.
במוזיאון המטוסים של מונטלימר, בדרום צרפת מוצג קרוול שהיה בשימוש צבאי.
במוזיאון התעופה באיסטנבול מוצג מטוס קרוול.
בשדה התעופה בורדו-מריניאק מוצב מטוס קרוול
בסטולס, סמוך לשדה התעופה ע"ש סנט אקזופרי בליון נמצא מטוס קרוול.
במוזיאון חיל האוויר השוודי בלינשפינג, נמצא קרוול III אשר שימש את חיל האוויר השוודי.
שני מטוסי קרוול נמצאים במתקן האימונים של רויאל אייר מרוק בשדה התעופה הבינלאומי של קזבלנקה.
קרוול ברישום F-BVPZ מוצג במוזיאון דלתה, סמוך לנמל התעופה אורלי.
הערות שוליים

↑  López Ortega, Antonio (1999) (in Spanish). Reactores comerciales: Dibujos del autor. Madrid: Agualarga. ISBN 9788495088871
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007283337805171  GND: 4265295-9  LCCN: sh85020068 
צורתם המשולשת של החלונות נותרה ללא שינוי בגרסאות השונות
אחד מאחרוני מטוסי הקרוול בשירות מסחרי. טס בחברת אייר אינטר בשנת 1985.
סניה R9

| --- | --- |

Senia R9
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "FAW Jilin" (אנ')
 שנות ייצור:  2018 - היום
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  "FAW Group" (אנ')
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,505 מ"מ
 רוחב:  1,835 מ"מ
 גובה:  1,695 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים,  4 שסתומים לצילינדר, 1.2 ליטר (1,199 סמ"ק) המפיק 143 כ"ס (מגדש טורבו)  4 צילינדרים, 1.5 ליטר המפיק 150 כ"ס (מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 7 מהירויות מסוג "Dual-clutch transmission" (אנ') (DCT)
סניה R9 (באנגלית: Senia R9) הוא קרוסאובר מתוצרת יצרנית הרכבים הקטנים FAW Jilin (אנ') חברת בת של קונצרן הרכב הסיני FAW Group (אנ') אשר מיוצר משנת 2018 ועד היום.
"סניה R9"

דגם ה-"סניה R9"  הוצג לראשונה בתערוכת הרכב הבינלאומית של בייג'ינג באפריל 2018.
דגמי "סניה R9" משווקים בסין החל ממאי 2018.
5 דלתות.
5 נוסעים.
5 רמות גימור.
מנוע קדמי.
מנועי בנזין מגדש טורבו.
סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
צמיגים: 215 / 55 R18.
מחיר היחידה נע בין 83,900 - 125,900 רנמינבי (מאי, שנת 2018, בסין).
מחיר היחידה דגם 1.2 ליטר מגדש טורבו נע בין 83,900 - 102,900 רנמינבי (מאי, שנת 2018, בסין).
"סניה R9" > דגמים

"1.2 טורבו".
"1.5 טורבו".
תמונות

דגם "סניה R9"
דגם "סניה R9"
דגם "סניה R9"
דגם "סניה R9"
דגם "סניה R9"
דגם "סניה R9"
ראו גם

Jiabao V52
Jiabao V70
הערות שוליים

↑  דגמי "סניה R9" carnewschina.com/2018/02/02/spy-shots-faw-senya-r9-suv-almost-ready-china
↑  דגמי "סניה R9", מנוע 1.2 ליטר מגדש טורבו - מפרט chinamobil.ru/eng/faw/xenia-r9
↑  דגם  "סניה R9" carnewschina.com/2017/03/30/faw-teases-the-senya-r9-suv-for-the-shanghai-auto-show
↑  דגמי "סניה R9" carspiritpk.com/2018/05/26/faw-senia-r9-suv-launched-in-china
↑  דגם ה-"סניה R9" בתערוכת המכוניות הבינלאומית "Auto China" באפריל 2018 carnewschina.com/2018/04/08/faw-senya-r9-suv-will-debut-on-the-2018-beijing-auto-show
↑  דגם "סניה R9"  מנוע 1.2 טורבו  car.info/en-se/faw/senia-r9/senia-r9
La Llorona (שיר)

"La Llorona" (נהגה: לה יורונה, תרגום חופשי: "האישה הבוכייה") הוא שיר עממי מקסיקני. השיר מקורו במצר היבשתי של טוואנטפק ומקורותיו מעורפלים. המשורר, אנדרס אנסטרוסה, בן מדינת אואחאקה (האזור בו צמח השיר), הביא ב-1941 לפרסום ולפופולריות השיר ואולי אף הוסיף מלל חדש. לשיר יצאו גרסאות רבות בשפות שונות, כולל גרסה בעברית, "העלמה יורונה מטורונה", למילים של דידי מנוסי, שביצע דני בן ישראל ב-1966.
המילים המקוריות מבוססות על האגדה העתיקה בעלת אותו שם, La Llorona, הפופולרית במקסיקו ובדרום אמריקה, ומספרת אודות אישה שהטביעה את בניה בנהר לאחר שמאהבה נטש אותה לטובת אישה אחרת. כיוון שבמותה סירבו לקבל אותה בשמיים היא נודדת בעולם הארצי כרוח, מבכה את בניה וחוטפת ילדים. בגלל שרוב מילות השיר נכתבו במהלך המהפכה המקסיקנית (1910 - 1920) או אף מאוחר יותר, הסיפור המסופר בשיר שונה מאוד מזה שבאגדה. בדרך כלל המבצעים נוהגים לקחת עבור ביצועיהם רק מספר שורות מתוך כל מילות השיר שהוא ארוך מאוד.
מילות השיר מתארות את אהבתו הנואשת של הזמר אל יורונה אהובתו אשר אינה נענית לו. הוא מתאר באריכות את סבלות אהבתו ומסיים בכך שאם חפצה הוא שימות - רצונה יעשה כדי שמישהו אחר יוכל לחיות.
גרסאות פופולריות

"לה יורונה" נכלל בסוגת זמר העם המקסיקני, הרנצ'רה (אנ'), המתאפיין, בין היתר, בבולטות הליווי בגיטרה. הזמר הספרדי רפאל (אנ') הקליט את השיר באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 וזכה עמו לפופולריות. ב-1974 הקליטה ג'ואן באאז את השיר באלבומה, Gracias a la Vida (אנ').
הזמרת המזוהה ביותר עם השיר היא הזמרת המקסיקנית ממוצא קוסטריקני, צ'אבלה ורגאס, שביצעה את השיר בהזדמנויות שונות, כולל בסרט פרידה, שיצא לאור ב-2002. ורגאס הכירה את פרידה קאלו שאודות חייה נסוב הסרט, ושיחקה בו רוח הפוגשת את קאלו בבר ושרה לה את "לה יורונה". בסוף הסרט מופיע ביצוע אחר לשיר, הפעם של הזמרת המקסיקנית שמוצאה מאואחאקה, לילה דאונס, שגם היא התפרסמה בביצועיה ל"לה יורונה". השיר נכלל באלבום הבכורה שלה ב-1999 והיא העניקה לו מאז נופך מודרני בעיבודים שונים.
סרט נוסף בו הושמע השיר הוא סרט ההנפשה הממוחשבת, "קוקו", שיצא לאור ב-2017. בגרסה האנגלית לסרט שרים את השיר אלאנה אובאץ' (אנ') ומרקו אנטוניו סוליס (אנ'). בגרסה הספרדית שרים אותו אנחליקה ואלה (אנ') ומרקו אנטוניו סוליס.
הגרסה העברית: "העלמה יורונה מטורונה"

ב-1966 הקליט הזמר הישראלי, דני בן ישראל, גרסה עברית ללחן של "לה יורונה". את מילות השיר כתב דידי מנוסי והן עוסקות בנושא אחר מנושאי השיר המקסיקני. השיר העברי הוא כעין בלדה, המספרת אודות עלמה בשם עמנואלה, המפורסמת בכל רחבי ספרד בשל יופייה ומתגוררת בעיר בשם טורונה. כשעולה האויב לצור על טורונה, מתגייס כל העם להגן על טורונה ועל עמנואלה, אך ללא הועיל. בניגוד לחלק גדול מהבלדות, מסתיים השיר בנימה אופטימית בשורות: "אך יום עוד יבוא, ושיר סרנדה ירעם ברחובות וירונה". המילה המסיימת את השיר, דהיינו הפועל "ירונה", מהווה מעין גשר לשיר המקורי, שבו יורונה היה שם הגיבורה.
קובי אפללו הוציא גרסה משלו לשיר, באלבומו "בא מן השתיקה" ב-2007, בו נקרא השיר "טורונה".
הערות שוליים

↑   העלמה יורונה מטורונה (ראו מילים במלל של מעלה הסרטון), בביצוע דני בן ישראל, וידאו קליפ של השיר  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: e85d7f7b-eff4-45f3-803d-ad1f24a7385f
אבולוציה תאיסטית

אֵבוֹלוּצְיָה תֵּאִיסְטִית, וכן בְּרִיאָתָנוּת אֵבוֹלוּצְיוֹנִית, הן שתי השקפות עולם דומות במהותן, שלפיהן אין סתירה בין האמונה הדתית הקלאסית באלוהים וההבנה המדעית המודרנית של אבולוציה ביולוגית. תומכי האבולוציה התאיסטית מאמינים בקיומו של אלוהים וטוענים כי הוא ברא מלכתחילה את היקום בצורה שתאפשר את היווצרות החיים בצורה טבעית וללא התערבות ישירה, כלומר, האבולוציה הביולוגית היא פשוט תהליך אשר נובע באופן אוטומטי וטבעי מהתכנון הראשוני של היקום, ומטרתו הסופית, בין היתר, הייתה ליצור את האדם.
אבולוציה תאיסטית אינה תאוריה מדעית, אלא פרשנות ספציפית של הקשר בין מדע האבולוציה לאמונה הדתית. תומכי האבולוציה התאיסטית הם אחת מן הקבוצות אשר דוחות את הקונפילקט בין דת ומדע. כלומר, הם טוענים כי אין סתירה בין המיתוסים הדתיים של בריאת העולם והתאוריה המדעית של אבולוציה. תומכיה הראשונים של השקפה זו נקראו "דרוויניסטים נוצרים". אחד הדוברים הבולטים של גישה זו היה הביולוג האבולוציוני תאודוסיוס דובז'נסקי, במאמרו "דבר אינו הגיוני בביולוגיה אלא לאורה של האבולוציה".
אין לבלבל בין אבולוציה תאיסטית לבין תכנון תבוני, ההשקפה הדתית לפיה האבולוציה אינה יכולה להתקיים כתהליך טבעי, ודורשת התערבות פעילה של "מתכנן תבוני" כלשהו על מנת להפיק תוצאות מורכבות.
קבלה בציבור הרחב

האבולוציה התאיסטית היא ההשקפה המקובלת בקרב מספר כנסיות נוצריות גדולות, ביניהן הכנסייה הקתולית, הנצרות האורתודוקסית והנצרות הפרוטסטנטית, וכן בקרב חלק מהיהודים. לדברי יוג'יני סקוט: "בצורה כזו או אחרת, אבולוציוניזם תיאיסטי הוא תפיסת הבריאה הנלמדת ברוב הסמינרים הפרוטסטנטיים המרכזיים, ולמרות שאין לכנסייה הקתולית עמדה רשמית, היא אכן תומכת באמונה בה. מחקרים מראים שקבלת האבולוציה בארצות הברית נמוכה יותר מאשר באירופה או ביפן; מבין 34 מדינות שנדגמו, רק לטורקיה היה שיעור קבלה נמוך יותר מאשר בארצות הברית.
האבולוציוניזם התיאיסטי תואר כטוען להתאמה בין מדע לדת, וככזה הוא נתפס בבוז הן על ידי כמה אתאיסטים והן על ידי בריאתנים רבים מכדור הארץ.
הוגים יהודיים שעסקו באבולוציה

החל מפרסומה של תורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין בשנת 1859, עסקו חלק מהוגים היהודיים ביחס הראוי אליה. ביניהם ניתן למנות את הרב אברהם יצחק הכהן קוק, אשר כתב עליה מספר פסקאות, למשל ב"אורות הקודש".
במאה ה-20, עם הפיכתה של תאוריית האבולוציה לרעיון מרכזי במדע הביולוגיה, הוצעו רעיונות שונים להתמודדות עם הקונפליקטים שהתעוררו בין ההסברים המדעיים להיווצרות החיים, בהדרגה ובאופן המושפע מאקראיות המוטציה (בשילוב עם ברירה טבעית), לבין המסורת היהודית התנ"כית המספרת על בריאת החיים על ידי בורא. אחד ההוגים שכתב על הנושא הוא הרב יונתן זקס. בספרו "השותפות הגדולה", הוא הציע רעיונות ליישוב הסתירות בין האמונה לבין המדע, כשפרק י"ג בספר מוקדש לדארוויניזם ומראה דרכים לראות בתורת האבולוציה רעיונות חדשניים על אלוהים ועולמו.
בשלהי המאה ה-20, פרופ' נתן אביעזר פרסם סדרת ספרים העוסקת ביחס בין תורה למדע, כשספרו הראשון, "בראשית ברא", מציע פתרון פרקטי לסתירות בין בריאה לאבולוציה ומראה תיאום בין ששת ימי הבריאה להיווצרות העולם, מערכת השמש והחיים.
ראו גם

הפודקאסט "אבולוציה זו לא מילה גסה"
הערות שוליים

↑  Evolution Vs. Creationism, Eugenie Scott, Niles Eldredge, p62-63
↑  Numbers (2006), pp 34-38
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גארי רנדסבורג

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1954 (בן 70) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ניו יורק  אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל 
 מעסיק:  אוניברסיטת ראטגרס 
 
גארי א. רנדסבורג (באנגלית: Gary A. Rendsburg; נולד ב-1954) הוא פרופסור ללימודי מקרא, השפה העברית ויהדות עתיקה באוניברסיטת ראטגרס בניו ברנזוויק, ניו ג'רזי. בעל דרגת Distinguished Professor ומכהן בראש הקתדרה בהיסטוריה יהודית ע"ש בלאנש ואירווינג לאורי באוניברסיטת ראטגרס (2004–הווה), עם תפקידים בחוג למדעי היהדות ובחוג להיסטוריה.
לפני שלימד בראטגרס, רנדסבורג לימד במשך 18 שנים (1986–2004) באוניברסיטת קורנל באית'קה, ניו יורק ובמשך שש שנים (1980–1986) במכללת Canisius בבאפלו, ניו יורק.
חינוך

רנדסבורג קיבל תואר .B.A באנגלית ועיתונאות מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל (1975), ותואר שני .M.A ודוקטור בלימודי עברית מאוניברסיטת ניו יורק (1977, 1980).
קריירה > תחומי עניין מחקריים

תחומי המחקר העיקריים של רנדסבורג הם ספרות התנ"ך, תולדות ישראל הקדומה, התפתחותה ההיסטורית של השפה העברית, הקשר בין מצרים העתיקה לארץ ישראל בעת העתיקה, מגילות מדבר יהודה וכתבי יד עבריים מימי הביניים. הוא מלמד קורסים ומעביר הרצאות על כל היקף ההיסטוריה והדת היהודית, תוך התמקדות מיוחדת בהתפתחות היהדות בתקופה שלאחר המקרא.
קריירה > תחומי עניין מחקריים > ניבים עבריים

רנדסבורג ידוע בעיקר בזכות עבודתו על העברית הישראלית (צפונית) (אנ'), ניב של עברית קדומה שהיה בשימוש בחלקה הצפוני של ישראל (שטחה של ממלכת ישראל, שהתקיימה בשנים 928–722 לפנה"ס). הניב עומד בניגוד לעברית יהודית, הניב שהיה נהוג בדרום הארץ (בממלכת יהודה בכלל ובירושלים בפרט), בו כתובים הרוב המכריע של ספרי המקרא. בעוד שחוקרים קודמים הניחו כי קיים ניב עברי צפוני, והציעו כמה מאפיינים מילוניים ודקדוקיים כראיה לכך, רנדסבורג הרחיב מאוד את הידע שלנו על עברית ישראלית על ידי זיהוי חלקים בתנ"ך הכתובים בניב זה ויצירת רשימת תכונות לשוניות ספציפיות לניב. הוא התבסס על עדויות מקראיות פנימיות ועל כך שמאפיינים רבים של העברית הישראלית (צפונית) מופיעים בפיניקית, במואבית ובארמית, דיאלקטים ושפות הגובלות בשטחה של ישראל הצפונית (ועבר הירדן), אך לא ביהודה שבדרום הארץ.
רנדסבורג הציע בנוסף כי לשון חז"ל, הניב העברי ששימש בתקופה שלאחר המקרא, במיוחד לחיבור טקסטים רבניים מוקדמים, הוא גם ניב צפוני של עברית עתיקה. הוא ציין שמאפיינים רבים של העברית הישראלית (צפונית) מופיעים גם בלשון חז"ל; הוא הבחין שהמשנה והטקסטים הקשורים אליה נערכו בציפורי או במקום אחר בגליל, מה שמתאים מבחינה גאוגרפית.
בעבודותיו הקודמות התייחס רנדסבורג גם לנושא הדיגלוסיה בעברית עתיקה. לדעתו, העברית המקראית היא בעצם דיאלקט ספרותי, המשמשת לחיבור טקסטים, בעוד שהעברית המדוברת בישראל העתיקה התפצלה במורפולוגיה ובתחביר שלה. רנדסבורג השתמש בחריגות מהנורמה הדקדוקית המצויה בתנ"ך, יחד עם הקבלות משפות שמיות מדוברות אחרות (בעיקר ערבית, אך גם אתיופית), כדי לשחזר את הניב המדובר של העברית העתיקה.
רנדסבורג גם תרם לנושא הדיכרוניה בעברית העתיקה, תוך תשומת לב מיוחדת להבדלים בין העברית המקראית התקנית (של התקופה שלפני הגלות) לבין העברית המקראית המאוחרת (של התקופה שלאחר הגלות).
עבודתו של רנדסבורג על עברית הקומראן מקבלת את התיאוריה שקידם ויליאם שניידווינד (אנ'), הגורסת שהניב העיקרי של מגילות מדבר יהודה מהווה שפת סתרים, מבנה מלאכותי במקצת המשמש כדי להבדיל את העברית של האיסיים מזו של קבוצות יהודיות אחרות באותה תקופה.
קריירה > תחומי עניין מחקריים > התנגדות להשערת התעודות

בעוד שרנדסבורג מקבל את ההבחנות הברורות בין המקור הכהני למקור הדויטרונומי בתורה, הוא טען שיש לראות את סיפורי הפרוזה בתורה כנובעים מקול אחד. לדעתו, קשרי הגומלין המגוונים בין ובתוך קטעים שונים בסיפורי הפרוזה (למשל בספר בראשית ובספר שמות) משמיעים קול סיפורי אחד. גישה זו עומדת בניגוד להשערת התעודות (תאוריית JEDP), הגורסת כי יש לייחס קטעים שונים למקורות שונים (במיוחד J (המקור היהוויסטי), E (המקור האלוהיסטי) ו-P (המקור הכהני)).
קריירה > תחומי עניין מחקריים > סגנונות עברית

רנדסבורג כתב רבות על שורה של אמצעים ספרותיים וסגנוניים עבריים עתיקים, כולל משחקי מילים, אליטרציה, החלפת סגנון, חזרה עם וריאציות, והשימוש המכוון בתחביר מבולבל. כל הנושאים הללו ועודף כלולים בספרו, "כיצד נכתב התנ"ך".
קריירה > תחומי עניין מחקריים > מצרים וישראל

רנדסבורג תרם בשתי דרכים בתחום זה. ראשית, הוא התייחס לשאלת הראיות בנוגע לתקופת השהות-עבדות-יציאת מצרים, המוצגת בסוף ספר בראשית ותחילת ספר שמות, ולתאריכיהן. שנית, הוא הראה כיצד ספרות מצרית דתית מהדהדת בתוך סיפור משה.
קריירה > תחומי עניין מחקריים > כתבי יד עבריים מימי הביניים

רנדסבורג פיתח שלושה אתרי אינטרנט המוקדשים לכתבי יד עבריים מימי הביניים:
הראשון (שפותח עם יעקב בינשטיין) מוקדש לספרו של בן סירא, שעדויותיו התיעודיות נעות מקומראן ומצדה בעת העתיקה ועד גניזת קהיר בתקופת ימי הביניים, וכתבי היד שלו נמצאים בקיימברידג', אוקספורד, לונדון, פריז, ירושלים, ניו יורק ולוס אנג'לס. רנדסבורג ובינשטיין אספו את כל החומר הזה באתר אחד, כך שחוקרים יוכלו לבדוק את כתבי היד המגוונים קלות.
השני (שפותח עם יהושע בלחורסקי) מציג לציבור כתב יד לא שלם אך בעל ערך רב של המשנה, הידוע בשם JTS MS R1622.1‏, השוכן בספריית בית המדרש לרבנים באמריקה. עד לפיתוח האתר, כתב היד לא פורסם, אם כי כעת חוקרים מרחבי העולם יכולים לגשת אליו דרך האינטרנט.
השלישי (שפותח עם פיטר משה שמע) מאגד מחדש את כל העדויות התיעודיות מהגניזת קהיר הרלוונטית לחייו של עובדיה הגר באתר אחד.
ספריו

The Redaction of Genesis‏ (1986/2014), הטוען לאחדות הספרותית של ספר בראשית.
Diglossia in Ancient Hebrew‏ (1990), המתייחס בסגנונות הדיבור המוטבעים בטקסט של התנ"ך העברי.
Linguistic Evidence for the Northern Origin of Selected Psalms‏ (1990), המציג ניתוח מפורט של כמה עשרות שירים מספר תהילים.
The Bible and the Ancient Near East‏ (1997), נכתב בשיתוף עם כורש הרצל גורדון, המיועד לקורא הכללי ולשימוש כספר לימוד.
Israelian Hebrew in the Book of Kings‏ (2002), חקירה נוספת בשאלת הניבים האזוריים של העברית העתיקה.
Solomon's Vineyard: Literary and Linguistic Studies in the Song of Songs‏ (2009), נכתב בשיתוף עם סקוט נוגל, תוך ניתוח השפה והשירה של שיר השירים.
How the Bible Is Written‏ (2019), על הצומת בין שפה וספרות בתנ"ך.
ספריו > פרסומים נוספים

בנוסף לספרים אלה, פרסם רנדסבורג למעלה מ-200 מאמרים בכתבי עת אקדמיים ובאוספי מונוגרפיה בארצות הברית, קנדה, אירופה, ישראל, אוסטרליה, דרום אפריקה ויפן. רובם זמינים באתר הפרסומים שלו בפורמט PDF‏.
רנדסבורג שימש גם כאחד מהעורכים המשותפים של האנציקלופדיה ללשון ולבלשנות העברית (2013).
ספריו > משרות הוראה ומחקר נוספות

במהלך הקריירה שלו, רנדסבורג שימש גם כחבר סגל נלווה, כחבר סגל אורח, או כעמית מחקר אורח במוסדות הבאים: האוניברסיטה העברית, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת אוקספורד, אוניברסיטת קיימברידג', Tyndale House, אוניברסיטת סידני, המכון האפיפיורי למקרא, Getty Villa, אוניברסיטת קליפורניה, לוס אנג'לס, אוניברסיטת פנסילבניה, אוניברסיטת קולגייט ואוניברסיטת בינגהמטון.
רנדסבורג זכה במענק מהקרן הלאומית למדעי הרוח למורים במכללות בשנים 1986–1987, מה שאפשר לו לערוך מחקר בישראל במהלך אותה שנה אקדמית.
רנדסבורג טייל רבות במזרח הקרוב, השתתף בחפירות בתל דור ובקיסריה וביקר בכל האתרים הארכאולוגיים החשובים של ישראל, מצרים וירדן.
בהתאם לעבודתו על כתבי יד עבריים מימי הביניים, רנדסבורג למד כתבי יד בספריות הבאות: ספריית הבודליאנה (אוקספורד), ספריית אוניברסיטת קיימברידג', ספריית הוותיקן, הספרייה הלאומית של ישראל, ספריית הקונגרס, ספריית פישר של אוניברסיטת סידני ועוד.
ספריו > מולטימדיה

רנדסבורג הפיק שני קורסים עבור "הקורסים הגדולים" (שנודעו בעבר כ"חברת ההוראה"), על "ספר בראשית" (2006) ו"מגילות מדבר יהודה" (2010).
בנוסף, הוא הפיק מיני-קורס מקוון, "התנ"ך וההיסטוריה" (חינם וזמין לציבור הרחב) הזמין דרך מרכז בילדנר לחקר החיים היהודיים באוניברסיטת ראטגרס (2022).
ראו גם

יחזקאל קויפמן
משה דוד קאסוטו
יהושע ברמן
מיכאל שוילי

| --- | --- |

 לידה:  1932 ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  22 בספטמבר 2014 (בגיל 82 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 צאצאים:  בני שוילי 
 פרופיל ב-IMDb
 
מיכאל שוילי (1932 – 22 בספטמבר 2014) היה מפיק ומפיץ סרטי קולנוע וטלוויזיה, מחלוצי התחום בישראל. שוילי הוא חתן פרס מפעל חיים של פסטיבל ירושלים לקולנוע בשנת 2007 על פועלו בתחום ההפקה וההפצה.
מונגוליה החיצונה

מונגוליה החיצונית
מונגוליה החיצונה (במונגולית: Ар Монгол, ״אר מונגול״) היא חבל ארץ במזרח אסיה אשר כיום מהווה את שטחה של המדינה העצמאית מונגוליה ביחד עם רפובליקת טוּבָה שברוסיה, לעומת מונגוליה הפנימית שהיא מחוז אוטונומי ברפובליקה העממית של סין. השם משקף גישה סינוצנטרית, המתייחסת לאזור הצפוני של מונגוליה כאל "חיצוני", בזמן שהאזור הדרומי, הנכלל בסין, נקרא "פנימי".
בעבר הייתה מונגוליה החיצונית כולה אזור בסין תחת שלטון שושלת צ'ינג, וחולקה לארבעה מחוזות, או "איימאגים" במונגולית. המחוזות, ממזרח למערב, היו: מחוז טסטסן חאן, מחוז טושיט חאן, מחוז סאיאן נויון ומחוז ג'סגט חאן.
ערך זה הוא קצרמרבנושא היסטוריה ובנושא גאוגרפיה של מונגוליה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפון אירלנד

ערך זה עוסק בחבל הארץ צפון אירלנד, המהווה חלק מהממלכה המאוחדת. אם התכוונתם לרפובליקה של אירלנד, שהִנה מדינה ריבונית, ראו .
צפון אירלנד (באנגלית: Northern Ireland; באירית: Tuaisceart Éireann; באלסטר-סקוטית: Norlin Airlann) הוא חבל ארץ שנמצא בצפון מזרח האי אירלנד. כיום זהו שמה של מדינה תחת שלטון הממלכה המאוחדת. זו המדינה הקטנה מבין "אומות הבית" המרכיבות את הממלכה, כששלוש האחרות מהוות את בריטניה הגדולה. אוכלוסייתה מונה כ-1.9 מיליון איש (2021) ושטחה 13,843 קמ"ר. בירתה של צפון אירלנד היא בלפסט.
ההתנגשויות בין ה"יוניוניסטים" (ברובם פרוטסטנטים), החפצים בהשארותה של צפון אירלנד בחיק הממלכה המאוחדת, ובין ה"לאומנים" (ברובם קתולים) הרוצים באיחודה של אירלנד כמדינה אחת, עצמאית, מהווה את עיקר ההיסטוריה העקובה מדם של מדינה זו. כחלק מכך אין כיום דגל לצפון אירלנד. דגל "היד האדומה" בוטל בשנת 1972 ביחד עם "הפרלמנט של צפון אירלנד". היוניוניסטים מניפים את דגל הממלכה המאוחדת, "היוניון ג'ק", ואילו הלאומנים משתמשים בדגל אירלנד. שני הצדדים משתמשים גם בדגלי המפלגות השונות ובדגלי ארגונים אחרים שהם משתייכים אליהם. בדומה לכך אין לצפון אירלנד המנון לאומי.
היסטוריה

האזור הידוע כיום כצפון אירלנד הוא בעל היסטוריה עקובה מדם של סכסוך אתני הנמשך מזה מאות בשנים, מאז החל יישובם של אנגלים פרוטסטנטים בימי המלכה אליזבת הראשונה ועד לימינו. (להיסטוריה של האזור לפני 1921 ראו בערך היסטוריה של אירלנד)
צפון אירלנד נוצרה בשנת 1921 לפי "חוק הממשלה האירית, 1920" שחוקק הפרלמנט האנגלי שנה קודם לכן. יחד עמה נוצרה מדינת אירלנד בשאר חלקי האי, אשר הפכה למדינת אירלנד החופשית, וכיום אייר או "הרפובליקה של אירלנד". כאשר נוצרה מדינת אירלנד החופשית כלל שטחה באופן רשמי את שטח צפון אירלנד, אך ניתנה למחוזות המרכיבים את צפון אירלנד האפשרות לפרוש מן האיחוד, אותה ניצלו ללא שהיה, ובשנת 1922 הוכרז כי הם חלק מן הממלכה המאוחדת. מיעוט משמעותי, רובו מורכב מקתולים, חפץ באיחודה של אירלנד למדינה אחת. מאז פרישת ששת המחוזות בשנת 1922 ועד היום, הייתה ההיסטוריה של המדינה מלווה באלימות, אשר בשנות השישים לבשה אופי של מעשי טרור, בהובלת ארגון ה-IRA הלאומני, והתנגשויות אלימות המכונות "הצרות" ("The Troubles").
"הסכם יום שישי הטוב" בשנת 1998 הביא לשיפור המצב הפנימי והמעמד הבינלאומי, לשלטון אוטונומי ולהגברת שיתוף הפעולה עם אירלנד, אף שהמתח בין היוניוניסטים והלאומנים עדיין לא פג. שיפור זה הביא לעליה גם במספר התיירים המגיעים לצפון אירלנד על מנת לחוות את מורשתה העתיקה ואת תרבות הפנאי שבה, הכוללת ישיבה בפאבים, הכנסת אורחים, ואת ספורט הדיג והגולף.
מחוזות

ה"יוניוניסטים" מכנים את צפון אירלנד "אלסטר" או "הנפה". הלאומנים קוראים לה "הצפון של אירלנד" או "ששת המחוזות". אלסטר הייתה אחת מארבע הנפות ההיסטוריות של אירלנד, ובמקור היו בה תשעה מחוזות. שלושה מהם כיום חלק מאייר, ואילו ששת הנותרים מרכיבים את צפון אירלנד:
מחוז אנטרים
מחוז ארמה
מחוז דאון
מחוז פרמנה
מחוז טיירון
מחוז לונדונדרי
מחוזות אלו אינם משמשים עוד לצורכי ממשל מקומי. במקומם באו 26 מחוזות מנהליים. החלוקה ל"ששת המחוזות" היא רק לצרכים תרבותיים והיסטוריים.
אקלים וגאוגרפיה

צפון אירלנד הייתה מכוסה בקרחונים במהלך רוב תקופת הקרח האחרונה. הקרחונים השאירו מאחוריהם מדרונים המכונים "דרמלינס" במחוזות פרמנה, ארמה, אנטרים ובמיוחד במחוז דאון. האתר הבולט ביותר בגאוגרפיה של צפון אירלנד הוא האגם לוך ניי, ששטחו 392 קמ"ר, והוא אגם המים המתוקים הגדול ביותר באיים הבריטיים. מערכת נוספת של אגמים היא מערכת אגם ארן במחוז פרמנה.
הרי ספרין מהווים רמה גבוהה, והם שלוחה של רכס הרי קלדוניה, ובהם אוצרות טבע כזהב, שחם ובזלת. הרים אלו אינם גבוהים במיוחד כאשר הגבוה ביניהם מגיע לגובה של 848 מ' מעל פני הים. הפעילות הגעשית שיצרה את רמת אנטרים יצרה גם את "סוללת הענק" - לשון יבשה הנמשכת אל תוך הים ובנויה בצורת משושי בזלת ענקיים.
הנהרות באן, פויל[דרושה הבהרה] ובלאקווטר[דרושה הבהרה] יוצרים שפלה פורייה ואדמת מרעה מעולה במחוז דאון, על אף שגם אדמות הרמה הן פוריות ומתאימות לגידול בקר למרעה.
בעמק הנהר לאגן מצויה הבירה בלפסט שבשטחה העירוני מתגוררת כשליש מאוכלוסיית צפון אירלנד. התיעוש והעיור משתרע על פני עמק הנהר לאגן ושתי גדות האגם לוך בלפסט.
לצפון אירלנד אקלים ימי מתון, גשום מעט יותר במערב מאשר במזרח, למרות שענני גשם מכסים את כל האזור במהלך רוב ימות השנה. מזג האוויר אינו צפוי בכל ימות השנה, וההבדלים בין העונות הם מורגשים, אך פחות מובחנים מאשר באירופה המרכזית. טמפרטורת המקסימום ביום בבלפסט היא 17.5 מעלות צלזיוס ביולי ו 6.5 מעלות צלזיוס בינואר.
תהליך של כריתת יערות מאסיבית במאות ה-16 וה-17 הותיר את רובו של האזור מכוסה בדשא טבעי ירוק עד.
שפות

הניב של האנגלית המדובר בצפון אירלנד מראה השפעה כבדה של הניב המדובר בסקוטלנד, ושימוש רב במילים מן השפה הסקוטית כ"איי" ל"כן" או "ווי" ל"קטן". ישנם הבדלי הגייה פעוטים בין הקתולים והפרוטסטנטים. הגאוגרפיה היא גורם משמעותי יותר בקביעת הדיאלקט מאשר המוצא האתני, והאנגלית היא השפה המדוברת ביותר בצפון אירלנד.
על פי הוראות הסכם יום שישי הטוב, השפה הגאלית האירית והשפה הסקוטית בניב אלסטר, הן בעלות מעמד רשמי שווה לזה של האנגלית.
הסקוטית בניב אלסטר היא וריאנט של השפה הסקוטית. רבים טוענים כי זו שפה נפרדת, אך אחרים טוענים כי אף הסקוטית עצמה אינה שפה שונה מן האנגלית.
יהדות

יהודים כמעט ולא הגיעו לצפון אירלנד במהלך השנים ורובם נדדו לאירלנד עצמה. בבלפסט קיים בית כנסת וחנות למוצרים כשרים, בית הכנסת פעיל רק בחגים. יהודי בלפסט נטו להזדהות בעיקר עם הפלג הפרוטסטנטי אשר אהד את ישראל לאורך השנים, בעוד שהקתולים היו לרוב פרו-פלסטינים.
כיום יש בצפון אירלנד קהילה קטנה הכוללת כ-800 יהודים, בעיקר בעיר הבירה בלפסט. חיים הרצוג, נשיא מדינת ישראל לשעבר, נולד בעיר ב-1918.
בקיץ 2014 במהלך מבצע צוק איתן אירעו מספר אירועים אנטישמיים כלפי הקהילה היהודית. במשך שני לילות רצופים נופצו חלונות בבית כנסת האורתודוקסי בבלפסט. רב הקהילה, דוד זינגר, קיבל שיחות טלפון פוגעניות והוסר שלט המציין את מקום הולדתו של הרצוג לאחר שנזרקו חפצים על השלט.
ראו גם

האיים הבריטיים
אירלנד (אי)