stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צוטומו מיאזאקי
משפט והוצאה להורג

משפטו של מיאזאקי נפתח ב-30 במרץ 1990, ונמשך קרוב לשבע שנים. לכל אורכו נהג מיאזאקי לדבר באופן שטותי, ולעיתים תכופות הפיל את האחריות לפשעיו על ”איש החולדה”, אלטר אגו אשר לדבריו הכריח אותו לרצוח. כמו כן נהג לצייר את אותו איש בתור דמות מצוירת במהלך שהותו באולם בית המשפט. בנוסף שמר על ארשת רגועה וקרת רוח בזמן ההליכים המשפטיים, ונראה אדיש לכל המתרחש סביבו. אביו של מיאזאקי סירב לשלם עבור ההגנה המשפטית שלו, והתאבד ב-1994.
אורכו הרב של המשפט נבע מסוגיית בריאותו הנפשית של מיאזאקי בזמן הרציחות. תחת החוק היפני באותה העת לא היה ניתן להטיל אחריות פלילית על אנשים אשר אינם נמצאים בקו השפיות, וכנגזר מכך גם לא להעניש אותם. בנוסף, אנשים הסובלים מנכות שכלית או נפשית היו זכאים לגזר דין מופחת.
שלושה צוותים פסיכיאטרים שונים מונו בידי בית המשפט על מנת לבחון את יכולתו של מיאזאקי להבדיל בין טוב לרע. שניים מהם הגדירו אותו כרפה שכל, כאשר לדעת אחד סבל מיאזאקי מסכיזופרניה, ולדעת השני סבל מהפרעת זהות דיסוציאטיבית. הצוות השלישי אבחן אותו כסובל מהפרעת אישיות, אף על פי שטען כי עדיין היה אחראי למעשיו.
בית המשפט המחוזי של טוקיו (אנ') קבע כי מיאזאקי היה מודע לגודלם ולהשלכותיהם של פשעיו, ולפיכך היה אחראי להם. הוא נידון למוות ב-14 באפריל 1997. גזר דינו אושר בידי בית הדין הגבוה לצדק של טוקיו (אנ') ב-28 ביוני 2001, וכן בידי בית המשפט העליון של יפן ב-17 בינואר 2006. שר המשפטים (אנ') היפני דאז קוניו האטויאמה (אנ') חתם על גזר דינו ב-17 ביוני 2008, והוא הוצא להורג בתלייה בבית המעצר של טוקיו (אנ') באותו היום.
מורשת

מיאזאקי תיאר את רציחותיו בתור ”מעשי נדיבות”. הרוצח היפני קאורו קובאיאשי (אנ') כינה את עצמו בשם ”הצוטומו מיאזאקי או הממורו טקומה הבא”, אולם מיאזאקי השיב בתגובה, ”אני לא ארשה לו לקרוא לעצמו הצוטומו מיאזאקי הבא כאשר הוא אפילו לא עבר אבחנה פסיכיאטרית”.
תרבות

דמותו של "אם", אנס ורוצח ילדות בסדרה "הטינה: בראשית" מבוססת על צוטומו מיאזאקי.
הערות שוליים

↑  "הרוצח הסדרתי מיאזאקי ושני אחרים נתלו", ג'אפאן טיימס, 18 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
1 2  "רוצח כת החנונים הוצא להורג", הטלגרף, ג'וליאן רייאל, 16 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
1 2  "יפן אישרה את הוצאתו להורג של הקניבל הרוצח", תאגיד השידור האוסטרלי, 18 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "מיאזאקי נותר חסר חרטה עד הסוף. רוצח הילדים הולך לעבר הוצאתו להורג מבלי להתנצל או להסביר את מחשבותיו", יומיאורי שימבון, 18 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-21 ביוני 2008.
1 2  "שתיקת הכבשים", צ'ארלס ט. וויפל; אורכב מהמקור ב-18 באוגוסט 2007.
↑  "רוצח ילדים סדרתי נתלה בזמן שיפן מתקרבת לכיוון עונש המוות", הסקוטי, 17 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "רוצח האוטאקו: מיאזאקי צוטומו", כבר מפחדים, ג'יימס אוליביירה, 5 בינואר 2015; אורכב מהמקור ב-7 בינואר 2015.
1 2  "תת-התרבות היפנית בשנות ה-90: אוטאקו ותנועת המאנגה החובבנית", עיתון הלימודים היפניים, שרון קינסלה, 1998.
↑  "ההיסטוריה הפיזית של האוטאקו", קאוסטסו קמיאה; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "מיאזאקי צוטומו ג'יקן", אתר הספרות היפנית; אורכב מהמקור ב-25 במאי 2012.
↑  "הרוצח הקניבל היפני הוצא להורג בטוקיו", הטיימס, ליאו לואיס, 17 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-14 באוגוסט 2011.
↑  "מקרה של רוצח סדרתי מושחת חושף את צדה השני של התמימות ביפן", לוס אנג'לס טיימס, קרל שונברגר, 9 בספטמבר 1989; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
1 2  "גזר דין מוות לרוצח הילדים הסדרתי מיאזאקי", ג'אפאן טיימס, 14 באפריל 1997; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "בית המשפט העליון של יפן מאשר את עונש המוות של רוצח הילדים", יומון העם, 17 בינואר 2006; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "יפן מוציאה להורג שלושה, ביניהם רוצח סדרתי של ילדות צעירות", יוסטון כרוניקל, אסושייטד פרס, מרי יאמאגוצ'י, 17 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "יפן מוציאה להורג שלושה רוצחים וקצב ההוצאות להורג הולך וגובר", וושינגטון פוסט, בליין הרדן, 18 ביוני 2008; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "נאשם מודה בחטיפה ורצח של תלמידות בית ספר בנארה", ג'אפאן טיימס, 19 באפריל 2005; אורכב מהמקור ב-10 ביולי 2022.
↑  "הסיפורים האמיתיים וההתייחסויות מהמציאות בסדרה 'הטינה: בראשית'", קאוובנה, 6 ביולי 2020; אורכב מהמקור ב-23 בספטמבר 2022.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0003 7913 7909  LCCN: nr91009554  NDL: 00735519  VIAF: 257524052   WorldCat (עם VIAF): 257524052
ויל הריסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  21 באוגוסט 1996 (בן 28) אית'קה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2015 
 פרופיל ב-IMDb
 
ויל הריסון (באנגלית: Will Harrison; ‏נולד ב־21 באוגוסט 1996) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי.
ביוגרפיה

הריסון נולד באית'קה, ניו יורק. משפחתו עברה להדלי,(אנ') מסצ'וסטס.
בשנת 2019, סיים את התואר הראשון בחוג לדרמה של אוניברסיטת קרנגי מלון בפיטסבורג, פנסילבניה.
קריירה

בשנת 2015 החל לשחק במספר סרטים קצרים.
בשנת 2019 הופיע לראשונה על מסך הטלוויזיה בפרק בסדרת הטלוויזיה מזכירת המדינה.
בשנת 2022 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע "This Is a Film About My Mother". בחודש מאי אותה שנה לוהק הריסון לתפקיד במיני סדרת הטלוויזיה, מצוד.
ב-16 בפברואר 2023 החל לשחק במחזה "The Coast Starlight" שהוצג בתיאטרון "מיצי אי. ניוהאוז בניו יורק. באותה שנה החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "דייזי ג'ונס והסיקס".
בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "אנונימי לגמרי" המבוסס על חיו של בוב דילן; הריסון גילם בסרט את זמר הפולק בוב ניווירת' שהיה גם מנהלו של דילן בסיבובי ההופעות שלו.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | This Is a Film About My Mother | מקס |  |
| 2024 | אנונימי לגמרי | בוב ניווירת' (אנ') |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | מזכירת המדינה | זאק בארנו | פרק: "Leaving the Station" |
| 2023 | דייזי ג'ונס והסיקס | גרהאם דאן | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2024 | מצוד | דיוויד הרולד (אנ') | תפקיד ראשי; 7 פרקים |
הערות שוליים

1 2  Avery Thompson, Hollywood Life, Hollywood Life, ‏2 במרץ 2023
↑  Mallory Edgell, ‘Daisy Jones & The Six’ might just ‘make a good thing bad’, The Michigan Daily, ‏9 במרץ 2023
↑  Timea, Daisy Jones & The Six: Where You’ve Seen the Cast Before, MovieWeb, ‏28 במרץ 2023
↑  Denise Petski, Deadline, Deadline, ‏11 במאי 2022
↑  Interview: ‘Daisy Jones and the Six’ Star Will Harrison Details Star Discusses the Making of a Band as Lead Guitarist Graham Dunne - Awards Radar, Awards Radar, ‏22 ביוני 2023
פעם בחיים (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

לוגו "פעם בחיים"
 סוגה:  תוכנית מציאות
 יוצרים:  שי כנות, לי ירדני, מיה קלוג
 ארץ מקור:  ישראל
 מספר עונות:  4
 מספר פרקים:  142
 הפקה
 מפיק:  ענב שנהר
 חברת הפקה:  מאי טי וי תקשורת
 אורך פרק:  כ-20 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes Y ערוץ 2 (רשת) ערוץ 2 (קשת), yes stars ישראלי
 תקופת שידור מקורית:  2005–2009
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
"פעם בחיים" (בעונה הראשונה: החיים על פי Y) היא תוכנית מציאות ישראלית, אשר שודרה לראשונה ב-2005, במסגרת שידורי yes. ב-2006 שידוריה החוזרים של התוכנית שודרו ב"רשת" ועונתה השלישית של התוכנית שודרה ב"קשת" בערוץ השני. החל מ-20 במאי שודרה הסדרה בעונתה הרביעית ב-yes stars ישראלי.
פירוט כללי

במהלך התוכנית, נשלחות קבוצות של ידוענים ישראליים מוכרים לתקופה של תשעה ימים למקומות המנוגדים לתדמית הציבורית שנוצרה להם לאורך השנים, במטרה לתעד מפגש מיוחד בינם לבין סביבות וסיטואציות זרות. במהלך שהותם במקומות השונים, צריכים הידוענים להתמודד עם סגנון חיים, נורמות ומנהגים שונים, כשהם ממוקמים בבית משפחה הזרה להם. סדר יומם נקבע לפי האזור שבו מוקמו: חלקם צריכים לעבוד, חלקם צריכים להיטמע באורח החיים המקומי וחלקם צריכים לחקור את צורת החיים השונה אליה הגיעו. התוכנית זכתה לנתוני צפייה גבוהים, ולאהדת הקהל, כשהיא זוכה לביקורות שונות.
פתיח התוכנית מלווה בשיר "פלאש פלאש" שנכתב על ידי טרי פויזן במיוחד לתוכנית.
משתתפי העונה הראשונה

שרית חדד (זמרת) הוצבה אצל משפחת קורן מאור עקיבא, ונדרשה לטפל בעצמה בארבעה ילדים, ללא השגחת הוריהם.
אביב גפן (זמר ויוצר) וגיא מרוז (עיתונאי ומנחה טלוויזיה), שני תומכי שמאל ידועים, הוצבו בהתנחלות בת עין בגוש עציון, אצל משפחת הורוביץ.
מיכל אמדורסקי (זמרת ומנחת טלוויזיה), עדי נוימן (דוגמנית) ומורן גרוס (שחקנית), שלוש כוכבות מוכרות, הוצבו אצל משפחת רודף-שלום ברמת הגולן.
"הישראלים" (צמד הזמרים ביגי ושורטי), שניים הידועים כמי שנולדו למשפחות חסרות-כל, נשלחו לחיות עם משפחת מלר, בווילה בקיסריה.
משתתפי העונה השנייה

יעל בר זוהר (דוגמנית ושחקנית) וקרין מגריזו (מנחת טלוויזיה), שתיהן כוכבות זוהרות, נשלחו לחיות עם השבט האפריקאי האמר.
קובי אריאלי (עיתונאי דתי) וקובי אוז (זמר), שניהם ידועים כמקורבים לדת, נשלחו לחיות בכפר הערבי ברטעה.
אסי דיין (שחקן ובמאי קולנוע) ובנו ליאור דיין, אשר הסתבכו בעבר בפרשיות סמים, נשלחו למכון גמילה מסמים ביישוב הטבעוני אמירים.
יעל גולדמן (דוגמנית ומנחת טלוויזיה) נשלחה לחיות יחד עם משפחתו של הפושע יעקב אלפרון ברעננה.
מושיק עפיה (זמר) ושלומי סרנגה (זמר), הידועים כזמרים עממיים, נשלחו לגור אצל משפחת גרשוני בחיפה ולהשתלב בטכניון.
משתתפי העונה השלישית

ליאור שליין (מנחה טלוויזיה, בדרן ושחקן) וגורי אלפי (קומיקאי ושחקן), אשר השתתפו יחד בתוכנית "משחק מכור", נשלחו למשפחת אינואיטים בחוג הקוטב הצפוני.
רותם אבוהב (בדרנית ושחקנית) ודב נבון (בדרן ושחקן), שני קומיקאים ידועים, התגייסו למשטרת ישראל.
חנה לסלאו (מנחת טלוויזיה, בדרנית ושחקנית) ורנא רסלאן (מלכת היופי לשעבר), כוכבות הרגילות לחיי תענוגות, הצטרפו למסע רגלי במדבר בחברת בני השבט הבדואי עזאזמה וג'נאביב.
גידי גוב (זמר, שחקן ומנחה טלוויזיה) וגיל ריבה (עיתונאי ומנחה טלוויזיה), עזבו את החיים המודרניים, ונשלחו לג'ונגלים של קוסטה ריקה כדי להצטרף לקומונה של טיוהר למסע רוחני.
מורן אטיאס (דוגמנית) ומיטל דוהן (שחקנית), זוג כוכבות מוכרות, נשלחו לרוסיה לצידם של שלושה אוליגרכים רוסים עשירים ביניהם המרגל שבתאי קלמנוביץ'.
משתתפי העונה הרביעית

יעל פוליאקוב (שחקנית טלוויזיה ובדרנית) ודורית בר אור (שחקנית) נשלחו למנזר מריה מגדלנה בהר הזיתים שבירושלים. דורית בר אור חזרה הביתה מוקדם מן הצפוי, עקב מחלה.
נינט טייב (זמרת ושחקנית טלוויזיה) ובן ארצי (זמר) נשלחו ל"יארד" של האומן magah bless שבג'מייקה לצד אנשים המאמינים בגאולה וכי הם צאצאי שלמה המלך ומלכת שבא.
צופית גרנט (מנחת טלוויזיה) ושני ילדיה, אשר רגילים לחיים בתל אביב, עברו לגור עם משפחת אבו סנינה, משפחה מוסלמית אדוקה, שחיה בעיר העתיקה בירושלים.
שי אביבי (שחקן) ומוקי (זמר ושחקן טלוויזיה) נשלחו לישיבת התפוצות שהוקמה ב-1967, סמוך לקבר דוד שבירושלים.
רון קופמן (עיתונאי ופרשן ספורט) ואיציק זוהר (כדורגלן עבר ופרשן ספורט) נשלחו לחיות עם הקהילה ההומוסקסואלית בירושלים.
אמלית

בלגנדריום של טולקין, אַמְלַית "איש פוֹרְנוֹסְט" (באנגלית: Amlaith of Fornost) היה מלך אַרְתֵדַין הראשון.
אטימולוגיה

שמו הוא השם הראשון של יורש יִסִילְדוּר שאינו בקְוֶּנְיָה, אלא בסִינְדָרִין. משמעות השם אינה ידועה, אך הניחוש הוא "רוח גבוהה".
ביוגרפיה

אַמְלַית נולד לאֵאָרֶנְדוּר מלך אַרְנוֹר ולאשתו, ששמה לא ידוע. במות אביו, הוא היה אמור להיות המלך ה-11 של אַרְנוֹר ושליט כל הדוּנֵדַין של הצפון, אבל בעלותו לשלטון הייתה מחלוקת בינו לבין שני אחיו בנושא השליטה באַרְנוֹר, שבסופה אַרְנוֹר התחלקה לשלוש ממלכות עצמאיות. אדמותיו של אַמְלַית הצטמצמו לשטח שבין הנהרות בְּרֶנְדִיוַּין ולוּן וגם בשטח מצפון לדרך הגדולה, מה שאומר ששלט בפוֹרְנוֹסְט, עיר הבירה של אַרְנוֹר לשעבר, ובגבעות הרוחות, אחד המעוזים הראשיים של אַרְנוֹר לשעבר. אזור זה קיבל את הכינוי: "אַרְתֵדַין". ממלכתו שכנה בצפון-מערב אַרְנוֹר לשעבר, בזמן שממלכות אחיו, קַרְדוֹלָן ור'וּדָאוּר, שכנו מדרום ומצפון-מזרח, בהתאמה. בין שלוש ממלכות אלו פרצו מלחמות רבות.
הוא מת בשנת 946 לעידן השלישי לאחר 85 שנות שלטון באַרְתֵדַין. במותו ירש אותו בנו הבכור, בֶּלֶג, שהיה בן 135 שנים.
ביאורים

1 2  לעידן השלישי
↑  ישנם ניחושים מעורפלים שהיו לו עוד אחים, אך אם כן, הם לא הותירו כל חותם בהיסטוריה של הארץ התיכונה.
↑  ראו כאן קישור למפה.
הערות שוליים

1 2 3 4  ג'. ר. ר. טולקין, עמנואל לוטם (ע), תרגום: רות לבנית, אוריאל אופק, שר הטבעות, זמורה ביתן מוציאים לאור, 1998, עמ' 998
↑  Fisher, Mark. "Amlaith of Fornost". The Encyclopedia of Arda. נבדק ב-30 בינואר 2025. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ג'. ר. ר. טולקין, עמנואל לוטם (ע), תרגום: רות לבנית, אוריאל אופק, שר הטבעות, זמורה ביתן מוציאים לאור, 1998, עמ' 1000
↑  בלג (מלך ארתדין), באתר Tolkien Gateway (באנגלית)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| מלך אַרְנוֹר ה-10: אֵאָרֶנְדוּר | מלך אַרְתֵדַין ה-1  861–946 | מלך אַרְתֵדַין ה-2: בֶּלֶג |
מלטיטול

| --- | --- |
 
 שמות נוספים:  E965
 כתיב כימי:  C₁₂H₂₄O₁₁ 
 מספר CAS:  585-88-6
 
מלטיטול הוא סוכר כוהלי המשמש כתחליף סוכר וחומר משלשל. יש לו בין 75 ל־90 אחוז מהמתיקות של סוכרוז (הסוכר השולחני הנפוץ) ותכונות כמעט זהות, למעט השחמה. הוא משמש לתחליף סוכר מכיוון שהוא חצי אנרגטי, אינו מקדם עששת, ויש לו השפעה יותר קטנה על רמת הגלוקוז בדם.
ייצור

מלטיטול הוא דו סוכר המיוצר על ידי הידרוגנציה של מלטוז המתקבל מעמילן . סירופ מלטיטול, הידרוליזט של עמילן מוקשה, מיוצר על ידי הידרוגן סירופ תירס, תערובת של פחמימות המופקת מהידרוליזה של עמילן. מוצר זה מכיל בין 50% ל-80% מלטיטול במשקל. השאר הוא בעיקר סורביטול, עם כמות קטנה של חומרים אחרים הקשורים לסוכר.
מידע תזונתי

מלטיטול מספק בין שתיים לשלוש קלוריות לכל גרם. המלטיטול אינו מושפע במידה רבה מאנזימי עיכול אנושיים והוא מותסס על ידי פלורת המעיים, וכ-15% מהמלטיטול הנבלע מופרש ללא שינוי בצואה.
הערות שוליים

↑  Application A537 – Reduction in the energy factor assigned to Maltitol: Final Assessment Report (PDF), Food Standards Australia New Zealand, 5 באוקטובר 2005, אורכב מ-המקור (PDF) ב-4 במרץ 2016, נבדק ב-27 בינואר 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Franz, M. J.; Bantle, J. P.; Beebe, C. A.; Brunzell, J. D.; Chiasson, J.-L.; Garg, A.; Holzmeister, L. A.; Hoogwerf, B.; Mayer-Davis, E.; Mooradian, A. D.; Purnell, J. Q. (2002). "Evidence-Based Nutrition Principles and Recommendations for the Treatment and Prevention of Diabetes and Related Complications". Diabetes Care. 25 (1): 148–198. doi:10.2337/diacare.25.1.148. PMID 11772915. ארכיון מ-2016-10-20. נבדק ב-2015-04-28.
↑  Oku, T.; Akiba, M.; Lee, M. H.; Moon, S. J.; Hosoya, N. (באוקטובר 1991). "Metabolic fate of ingested [14C]-maltitol in man". Journal of Nutritional Science and Vitaminology. 37 (5): 529–44. doi:10.3177/jnsv.37.529. PMID 1802977. ארכיון מ-28 במאי 2023. נבדק ב-21 בפברואר 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
בן סטילר

| --- | --- |

סטילר, 2020
 לידה:  30 בנובמבר 1965 (בן 59) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Benjamin Edward Meara Stiller 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  מ-1975 
 עיסוק:  קולנוען, שחקן, קומיקאי
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס  Calhoun School  בית הספר לתאטרון, סרטים וטלוויזיה של UCLA  Cathedral School of St. John the Divine 
 בן או בת זוג:  כריסטין טיילור (מאי 2000–מאי 2017) 
 צאצאים:  קווין דמפסי סטילר, אלה סטילר 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (2005)  פרס אמי  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
בנג'מין אדוארד מיארה "בן" סטילר (באנגלית: Benjamin Edward Meara "Ben" Stiller; נולד ב-30 בנובמבר 1965) הוא שחקן, קומיקאי, מפיק, תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי-יהודי.
קורות חיים

סטילר נולד וגדל בניו יורק, ניו יורק שבארצות הברית וגדל בה בשכונת אפר וסט סייד. אביו היה השחקן ג'רי סטילר שהיה ממשפחה יהודית ממוצא אשכנזי. אמו הייתה השחקנית אן מיארה (אנ'), שהתגיירה לזרם היהדות-הרפורמית. המשפחה לא הייתה אדוקה מבחינת דתם, ובעוד סטילר חגג בר מצווה, בביתם הם חגגו גם את חג המולד וגם את חנוכה. אמו של סטילר נהגה לקחת אותו לבקר בסטים של אולפנים, בהם הופיעה עם אביו עוד מילדותו, מה שתרם לרצונו לקריירה משלו בעולם הבידור.
בגיל 18 ביים את סרטו הראשון באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), אך נשר בטרם עת מהלימודים לאחר כ-9 חודשים, בחיפושים אחר סוכן ועצמאות.
קריירה

בתחילת דרכו כשחקן הופיע בהצגה "בית העלים הכחולים" ("The House of Blue Leaves"), הצגה שזכתה ב-4 פרסי טוני. בזמן הפקת ההצגה, סטילר ביים במקביל סאטירה מוקומנטרית על אחד השחקנים הראשיים בהצגה.
ב-1987 הופיע סטילר בתפקיד משני בסרט "אימפריית השמש" של סטיבן ספילברג. כמו קומיקאים מצליחים רבים, גם הוא הופיע באותה עת בתוכנית המערכונים הסאטירית של רשת NBC "סאטרדיי נייט לייב" ב-1988 וב-1989. מאוחר יותר, רשת MTV האמריקאית הציעה לו תוכנית מערכונים משלו ברשת "המופע של בן סטילר" (אנ'). לאחר מכן, סטילר הסכים להצעה זו לתוכנית ששודרה לה תחילה משנת 1990 ב-MTV במשך כשנה, בטרם עברה ב-1992 לרשת FOX האמריקאית, שם ירדה מהמסך הקטן לאחר זמן מה, עקב רייטינג נמוך. למרות כל זאת, כשנה לאחר ביטולה של "המופע של סטילר", התוכנית זכתה בפרס אמי לשנת 1993 בקטגוריית ה"תסריט המצטיין לתוכנית בידור, מערכונים או מוזיקה" (אנ').
ב-1994, סטילר ביים ושיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה הקומית-רומנטית "מציאות נושכת", בו כיכבה גם וינונה ריידר. ב-1996 שיחק בתפקיד זוטר בסרט הקומדיה "האפי גילמור" בכיכובו של אדם סנדלר. באותה שנה, ביים את סרט הקומדיה "כייבל גאי" בכיכובם של ג'ים קארי ומתיו ברודריק. הייתה לו גם הופעת אורח ב-1997 בסיטקום "חברים" בפרק ה-22 שבעונתה השלישית.
ב-1998 שיחק בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה-הרומנטית שוברת הקופות "משתגעים על מרי", לצידה של קמרון דיאז. ב-1999 שיחק בסרט גיבורי-העל הקומי "אנשי המסתורין". מאז שיחק וביים סרטים רבים, אך ללא הצלחה משמעותית בקופות או בביקורות; נטען באותה עת, כי הוא נוטה לשחק ולביים סרטים בעלי הומור בתי שימוש או קומדיות שחורות.
ב-2004 שיחק שוב בסרט קומי מצליח, סרט ההמשך ל"פגוש את ההורים" - "פגוש את הפוקרס". הסרט גרף ברחבי העולם למעלה מ-500 מיליון דולר.
ב-2005 לקח חלק בשובר קופות נוסף, כאשר דיבב דמות בסרט ההנפשה מבית דרימוורקס הנפשה "מדגסקר", שהפך לאחד מסרטי ההנפשה המצליחים בכל הזמנים, עם הכנסות של למעלה מ-550 מיליון דולר ברחבי העולם. סטילר שיחק גם בסרט ההמשך "מדגסקר 2" ב-2008; כשבנו הצעיר של סטילר דיבב בסרט השני את אלכס האריה (אותו דמות ראשית שמגלם בן סטילר) בצעירותו.
בסוף שנת 2006, כיכב סטילר בשובר קופות נוסף לכל המשפחה "לילה מוטרף במוזיאון", סרט קולנוע שגרף בחודש הראשון להקרנתו כ-360 מיליון דולר ובסך הכול 566 מיליון דולר ברחבי העולם; בכך הפך לסרט הקומדיה המצליח ביותר בכל הזמנים.
ב-2008 שיחק, ביים, הפיק וכתב את סרט הקומדיה הסאטירית והפרודית "רעם טרופי", שמאז החל להתקבל בחוגי מעריצים כסרט קאלט.
ב-2010 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הדרמה הקומי-רומנטי "גרינברג", בבימויו של נואה באומבך.
בשנת 2013 כיכב, ביים והפיק את סרט הדרמה הקומית-רומנטית "חייו הסודיים של וולטר מיטי".
ב-2014 שיחק בסרט הדרמה הקומית של נואה באומבך "כשנהיה צעירים". ב-2017 שיחק בסרט דרמה קומית נוסף של נואה באומבך, "סיפורי מאירוביץ'".
בשנת 2022, סטילר ביים שלושה פרקים מתוך סדרת דרמה המדע בדיוני "ניתוק" מבית אפל TV פלוס; סטילר גם משמש כמפיק בפועל של הסדרה. בשנת 2023 דיבב את הטיטאן פרומתאוס בסדרת ההנפשה "קראפופוליס" (אנ') ברשת Fox האמריקאית.
אקטיביזם

באוקטובר 2023, סטילר, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
חיים אישיים

סטילר התארס ב-1997 לשחקנית האמריקאית כריסטין טיילור, ובמאי 2000 הם נישאו. ב-2002, נולדה בתם, וב-2005, נולד בנם.
סטילר תומך במפלגה הדמוקרטית, וב-2004 תרם כסף למען קמפיין הבחירות לנשיאות ארצות הברית של המועמד מטעמה, הדמוקרט ג'ון קרי.
בראיונות בתחילת שנות ה-2010, חשף סטילר כי הוא גם לוקה בהפרעה דו-קוטבית.
נכון ל-2012, ניהל אורח חיים תזונתי טבעוני.
ב-2016 חשף ששנתיים קודם לכן חלה בסרטן הערמונית, נותח להסרתה, ולאחר כחודשיים החלים.
פילמוגרפיה

אימפריית השמש (1987) - בתפקיד: דיינטלי.
סוסי פרא (1988) - בתפקיד: טיפטון.
זהו חינוך (1989) - בתפקיד: צ'יפ ליין.
גבר עם כבוד (1989) - בתפקיד: לורנס איזאבלה.
סטלה (1990) - בתפקיד: ג'ים אפטגרוב.
עבודה בזבל (1990) - בתפקיד: פרדי נובאק.
הדרך לגיהנום (1991) - בתפקיד: הטבח של פלוטו / אטילה מלך ההונים.
מציאות נושכת (1994) - בתפקיד: מייקל גרייטס.
תרגיל לשומרי משקל מתחילים (1995) - בתפקיד: טוני פרקיס / טוני פרקיס האב.
האפי גילמור (1996) - בתפקיד: האל ל. ׁ(ללא קרדיט).
כייבל גאי (1996) - בתפקיד: סאם סוויט / סטאן סוויט.
לקפוץ או לא לקפוץ (1996) - בתפקיד: קוויק אלייאס.
אני, אשתי ואמי החורגת (1996) - בתפקיד: מאל קופלין.
משתגעים על מרי (1998) - בתפקיד: טד סטרומן.
אנשי המסתורין (1998) - בתפקיד: פיוריוס (הזועם).
אפקט זירו (1998) - בתפקיד: סטיב ארלו.
חברים, שכנים ודברים אחרים (1998) - בתפקיד: ג'ארי.
לילה נצחי (1998) - בתפקיד: ג'ארי סטאהל.
שחור ולבן (1999) - בתפקיד: מארק קליר.
פגוש את ההורים (2000) - בתפקיד: גיילורד "גרג" פוקר.
העצמאי (2000) - בתפקיד: שוטר.
לשמור אמונים (2000) - בתפקיד: רבי ג'אק שרם.
זולנדר (2001) - בתפקיד: הדוגמן דרק זולנדר.
משפחת טננבאום (2001) - בתפקיד: הגאון הפיננסי צ'אז טננבאום.
מחוז אורנג' (2002) - בתפקיד: כבאי.
דופלקס (2003) - בתפקיד: אלכס רוז.
פגוש את הפוקרס (2004) - בתפקיד: גרג פוקר.
דודג'בול (2004) - בתפקיד: מדריך הכושר וויט גודמן.
ואז הגיעה פולי (2004) - בתפקיד: סוכן הביטוח ראובן פפר.
סטארסקי והאץ' (2004) - בתפקיד: השוטר דייוויד סטארסקי.
קנאה (2004) - בתפקיד: טים דינגמן.
והרי החדשות (2004) - בתפקיד: כתב הטלוויזיה הספרדי, ארתורו מנדז.
מדגסקר (2005) - בתפקיד: דיבוב קולו של אלכס, האריה.
מפרט הגורל (2006) - הופעת אורח - בתפקיד: שכיר בחנות גיטרות.
לילה מוטרף במוזיאון (2006) - בתפקיד: לארי דיילי.
בית ספר לנוכלים (2006) - בתפקיד: טוני.
אשת החלומות (2007) - בתפקיד: אדי.
חג המולד של אלמו (2007) - בתפקיד: קולו של האלף סטילר.
רעם טרופי (2008) - בתפקיד: טאג ספידמאן.
מדגסקר 2: הבריחה לאפריקה (2008) - בתפקיד: דיבוב קולו של אלכס ("אליקיי") האריה.
לילה מוטרף במוזיאון 2 (2009) - בתפקיד: לארי דיילי.
נראה אותך כוכב (2009) - בתפקיד: ג'ון גריבל.
גרינברג (2010) - בתפקיד: רוג'ר גרינברג.
מגה-מוח (2010) - בתפקיד: דיבוב קולו של ברנארד.
פגוש את הפוקרס הקטנים (2010) - בתפקיד: גיילורד "גיי" פוקר.
מיליארד סיבות לשוד (2011) - בתפקיד: ג'וש קובאקס.
מדגסקר 3: מקרקסים את אירופה (2012) - בתפקיד: דיבוב קולו של אלכס ("אליקיי") האריה.
שומרים על השכונה (2012) - בתפקיד: אבאן.
הוא הרבה יותר מפורסם ממך (2013) - בתפקיד עצמו.
חייו הסודיים של וולטר מיטי (2013) - בתפקיד: מנהל אגף העריכה, וולטר מיטי.
לילה מוטרף במוזיאון 3: סוד הקבר (2014) - בתפקיד: לארי דיילי.
כשנהיה צעירים (2014) - בתפקיד: ג'וש.
זולנדר 2 (2016) - בתפקיד: דרק זולאנדר (ללא קרדיט).
סיפורי מאירוביץ (2017) בתפקיד: מת'יו מאירוביץ.
מה עם בראד? (2017) - בתפקיד: בראד סלואן.
יובי יציל את האלווין (2020) בתפקיד: אורדרלי האל.
בסגר (2021) - בתפקיד: גיא.
Licorice Pizza‏ (2021)
גילמור המאושר 2 (2025) - בתפקיד: האל.
Belly of the Beast‏ (TBA)
פילמוגרפיה > כמפיק

Crooked Lines‏ (2003) - מפיק בפועל
מחליקים אותה (2007)
ההריסות  (2008)
30 דקות או פחות (2011)
השנה הגדולה (2011)
למה דווקא הוא? (2016)
מלך הפולקה (2018)
אלכס סטריינג'לב (2018)
החבילה (2018)
פלוס אחד (2019)
בחשיכה (2019-הווה)
ארוחת ערב באמריקה (2020)
בשביל מה יש חברים?! (2020)
מלכות הקופונים (2021)
פילמוגרפיה > כבמאי

מציאות נושכת (1994)
הערות שוליים

↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brook Bolen‏, Ben Stiller Talks Coming Out As Vegan To His Parents, באתר Ecorazzi, ‏28 ביולי 2012 (ארכיון)
↑  מיטל קויפמן, בן סטילר חשף: "חליתי בסרטן הערמונית", במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 4 באוקטובר 2016
↑  Reality Bites, 1994-02-18, נבדק ב-2024-02-20
| פרס הסרטים והטלוויזיה של MTV לקרב הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| כללי (1996–2019) | אדם סנדלר נגד בוב ברקר – "גילמור המאושר" (1996) ‏•‏‏ פאירוזה באלק נגד רובין טאני – "הכישוף " (1997) ‏•‏‏ ויל סמית' נגד מקק – "גברים בשחור" (1998) ‏•‏‏ בן סטילר נגד כלב – "משתגעים על מרי" (1999) ‏•‏‏ קיאנו ריבס נגד לורנס פישבורן – "מטריקס" (2000) ‏•‏‏ ג'אנג דזה יי נגד בר שלם – "נמר, דרקון" (2001) ‏•‏‏ ג'קי צ'אן וכריס טאקר נגד כנופיית הונג קונג – "שעת שיא 2" (2002) ‏•‏‏ יודה נגד כריסטופר לי – "מלחמת הכוכבים - פרק 2: מתקפת המשובטים" (2003) ‏•‏‏ אומה תורמן נגד צ'יאקי קוריאמה – "להרוג את ביל" (2004) ‏•‏‏ אומה תורמן נגד דריל האנה – "להרוג את ביל חלק 2" (2005) ‏•‏‏ אנג'לינה ג'ולי נגד בראד פיט – "מר וגברת סמית'" (2006) ‏•‏‏ ג'רארד באטלר נגד רוברט מיילט – "300" (2007) ‏•‏‏ שון פריס נגד קאם ג'יגנדה – "לעולם אל תיכנע" (2008) ‏•‏‏ רוברט פטינסון נגד קאם ג'יגנדה – "דמדומים" (2009) ‏•‏‏ ביונסה נגד אלי לרטר – "אובססיבית" (2010) ‏•‏‏ רוברט פטינסון נגד ברייס דאלאס הווארד וזאווייר סמואל – "דמדומים 3: ליקוי חמה" (2011) ‏•‏‏ ג'ניפר לורנס וג'וש האצ'רסון נגד אלכסנדר לודוויג – "משחקי הרעב" (2012) ‏•‏‏ רוברט דאוני ג'וניור, כריס אוונס, מארק ראפלו, כריס המסוורת', סקרלט ג'והנסון וג'רמי רנר נגד טום הידלסטון – "הנוקמים" (2013) ‏•‏‏ אורלנדו בלום ואוונג'לין לילי נגד אורקס – "ההוביט: מפלתו של סמאוג" (2014) ‏•‏‏ דילן או'בריאן נגד ויל פולטר – "הרץ במבוך" (2015) ‏•‏‏ ראיין ריינולדס נגד אד סקריין – "דדפול" (2016) ‏•‏‏ גל גדות נגד חיילים גרמניים – "וונדר וומן" (2018) ‏•‏‏ ברי לארסון נגד ג'מה צ'אן – "קפטן מארוול" (2019) |  |
| מתוסרט  (2021–הווה) | אליזבת אולסן נגד קתרין האן – "וונדה-ויז'ן" (2021) ‏•‏‏ סידני סוויני נגד אלכסה דמי – "אופוריה" (2022) ‏•‏‏ קורטני קוקס נגד גוסטפייס – "צעקה 6" (2023) |  |
| לא מתוסרט  (2021–הווה) | קורטני קרדשיאן נגד קים קרדשיאן – "משפחת קרדשיאן" (2021) ‏•‏‏ בוסקו נגד ליידי קמדן – "המרוץ לדראג של רו פול" (2022) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007444682705171  PLWABN: 9810703059605606  BIBSYS: 98014473  BNE: XX1172901  BnF: cb140175469 (data)  CANTIC: a11031451  CiNii: DA11030579  GND: 132072807  ISNI: 0000 0001 1441 4675  LCCN: no97065697  LNB: 000274553  MusicBrainz: ca9f8146-429d-4311-b247-42553ac07aec  NKC: jx20050512016  NLA: 42350896  NLK: KAC201321341  NTA: 136463894  RERO: 02-A006045960  SNAC: w6f50bb6  SUDOC: 060284668  Trove: 1457634  VIAF: 34655972   WorldCat (עם VIAF): 34655972 
סטילר (משמאל) פוגש את נשיא אוקראינה, וולודימיר זלנסקי, 2022