stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפקט הבורג החלוד
השפעה

ל-PIM יכולה להיות השפעה משמעותית על ביצועי מערכות תקשורת בתדר רדיו. במקרים חמורים, ההפרעות יכולות להשבית את פעילות המערכת. כמה מההשפעות הספציפיות של PIM כוללות:
הפחתת רגישות המקלט: תוצרי PIM יכולים להופיע בתחום הקליטה של מקלט, להפריע לאות הרצוי ולהפחית את רגישות המקלט.
עלייה בשיעור שגיאות הסיביות (BER): במערכות תקשורת דיגיטליות, PIM יכול לגרום לעלייה ב-BER, מה שיכול להוביל לאובדן נתונים.
הפחתת קיבולת המערכת: במערכות תקשורת סלולרית, PIM יכול להפחית את קיבולת המערכת על ידי הפרעה לתקשורת בין תחנת הבסיס למכשירים ניידים.
מנגנוני יצירת PIM

המנגנונים הפיזיקליים הגורמים ל-PIM הם מורכבים, ניתנים לייחוס לכמה מקורות, ולעיתים קרובות מתרחשים בשילוב של מספר גורמים. כדוגמה לגורמים אלה:
מנהור אלקטרונים: תופעה המתרחשת כאשר אלקטרונים עוברים דרך שכבה מבודדת דקה, כמו שכבת תחמוצת על פני שטח מתכת. הסבירות למנהור אלקטרונים עולה באופן לא ליניארי עם המתח המיושם, מה שמוביל ל-PIM.
מיקרו-פריקות: אלו הן פריקות חשמליות קטנות שיכולות להתרחש בין משטחי מתכת שקרובים מאוד זה לזה אך לא במגע ישיר. הפריקות נגרמות על ידי שדות חשמליים חזקים שיכולים להתקיים בין המשטחים בתדרי RF.
אפקטים אלקטרו-תרמיים: אלה מתרחשים כאשר הזרם הזורם דרך מוליך גורם למוליך להתחממות המשנה את תכונותיו החשמליות. זה יכול להוביל ל-PIM אם התנגדות המוליך משתנה באופן לא ליניארי עם הטמפרטורה.
אסטרטגיות הפחתה עם דגש על חלודה

בהתחשב בתפקיד המשמעותי של חלודה ומבני מתכת ב-PIM, אסטרטגיות ההפחתה מתייחסות לכמה גורמים:
מניעת קורוזיה: שימוש בחומרים עמידים לקורוזיה (כגון פלדת אל-חלד, פלדה מגולוונת) ויישום ציפויים מגנים על מבני מתכת למניעת היווצרות חלודה.
בדיקה ותחזוקה סדירות: בדיקות תקופתיות של אנטנות ומבני מתכת סמוכים לזיהוי וטיפול בקורוזיה בשלב מוקדם. התחזוקה כוללת הידוק חיבורים רופפים, ניקוי משטחים מחלידים וצביעה מחדש של מבנים.
בחירת אתר זהירה ומיקום אנטנות: בחירת אתרים עם מינימום מבני מתכת סמוכים ומיקום אסטרטגי של אנטנות כדי למזער תגובה עם מבנים אלה.
בחירת חיבורי מתכת תוך הקטנה של ההפרש בפונקציית העבודה: כאשר שתי מתכות שונות באות במגע, נוצר ביניהן הפרש פוטנציאל קטן בגלל הבדלים בפונקציית העבודה האלקטרונית שלהן. צומת זה מתנהג באופן דומה לדיודה, מציג תכונות לא ליניאריות ולעיתים מהווה מקור ל-PIM. לחות, טמפרטורה ומזהמים יכולים להשפיע על הפרש הפוטנציאל בין המתכות ולהחמיר את הבעיה.
התייחסות לגורמים אלה, יחד עם טכניקות הפחתת PIM כלליות אחרות, חיונית להבטחת ביצועים אופטימליים במערכות תקשורת RF, במיוחד כאלה הרגישות לאפקט.
התפתחות ההבנה של התופעה לאורך הזמן

התופעה של אינטרמודולציה פסיבית זוהתה לראשונה בשנות ה-40 של המאה ה-20. עם התפתחות מערכות תקשורת הרדיו המודרניות, הפכה התופעה לבעיה משמעותית יותר. בתחילה, נצפתה התופעה בעיקר במערכות תקשורת צבאיות ולוויניות בעלות הספק גבוה. המונח "אפקט הבורג החלוד" נטבע בשנות ה-70, כאשר חוקרים זיהו שחיבורים מחלידים במבנים מתכתיים היו מקור משמעותי להפרעות. עם הצמיחה המהירה של תקשורת סלולרית בשנות ה-90 וה-2000, הפכה הבעיה לקריטית, כאשר מפעילי רשתות נאלצו להתמודד עם הפרעות PIM בסביבות עירוניות צפופות. מחקרים מעמיקים בראשית המאה ה-21 הובילו להבנה טובה יותר של המנגנונים הפיזיקליים מאחורי התופעה, כולל אפקטים של מנהור אלקטרונים ומיקרו-פריקות. בעשור השלישי של המאה ה-21, עם הפריסה של רשתות 5G והצורך בביצועים גבוהים יותר, מניעה וטיפול באפקט ממשיך להיות נושא חשוב למחקר ופיתוח בתעשיית התקשורת האלחוטית.
הערות שוליים

1 2 3  Huseyin Aniktar, Pasif İntermodülasyon Ölçüm Sistemi, European Journal of Science and Technology, 2022-07-26 doi: 10.31590/ejosat.1137518
1 2 3  ITU-T Recommendation database, ITU (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  Zhanghua Cai, Lie Liu, Francesco de Paulis, Yihong Qi, Passive Intermodulation Measurement: Challenges and Solutions, Engineering 14, 2022-07, עמ' 181–191 doi: 10.1016/j.eng.2022.02.012
↑  Stanislav Krikunov
Viacheslav Zemlyakov
Andrey Ivanov, Physical Modelling and Cancellation of External Passive Intermodulation in FDD MIMO
↑  Hakan Murat Karaca, Passive Inter-modulation Sources and Cancellation Methods, The European Journal of Research and Development 2, 2022-06-07, עמ' 75–91 doi: 10.56038/ejrnd.v2i2.30
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אפקט הבורג החלוד".
חרסון

חֶרסוֹן (באוקראינית: Херсо́н) היא עיר בדרום אוקראינה, מרכז מחוז חרסון. חרסון היא עיר נמל חשובה לחופי הים השחור ונהר הדנייפר. בשנת 2024 חיו בעיר 67,000 תושבים.
היסטוריה

עד 1774 האזור של חרסון היה שייך לחאנות קרים. במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1735–1739 הקימו הרוסים במקום מבצר בשם אלכסנדר-שנץ. לאחר המלחמה האזור חזר לח'אנות. במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1768–1774 האזור עבר לשליטת רוסיה סופית, וכדי לחזק את השלטון הרוסי ב-1778 הקים המרשל גריגורי אלכסנדרוביץ' פוטיומקין בהוראתה של יקתרינה הגדולה במקום עיר. שמה של חרסון נגזר משמה של עיר יוונית עתיקה על חצי האי קרים בשם חרסונסוס. בשנת 1901 הושלמה בניית נמל בעיר ובשנת 1902 הושלמה העמקת אחד מיובלי הדנייפר שאפשרה כניסת אניות גדולות לאורך הדנייפר אל חרסון.
בשנת 1918 נכבשה העיר על ידי כוחות גרמניה ואוסטריה שכבשו חלקים נכבדים של אוקראינה. תחילה הגיעה לעיר חיל חלוץ קטן של כמה מאות חיילים ואלו נהדפו על ידי הגנה מקומית של בני העיר. לחימה זאת הייתה אחד מסיפורי הגבורה של ברית המועצות. בהמשך נכבשה העיר על ידי כוחות גדולים בהרבה שנסוגו רק עם קריסת הכוחות הגרמנים במלחמה.
העיר סבלה קשות במלחמת האזרחים הרוסית ובתחילת 1923 דווח שאוכלוסייתה ירדה מ-150,000 לפני המלחמה ל-40,000 נפש ושבתים רבים מתרוקנים ונהרסים לצורכי ביזה והסקה.
ב-19 באוגוסט 1941 נכבשה העיר על ידי הגרמנים. במהלך הכיבוש הגרמני התפתח בחרסון תא של לאומנים אוקראינים בהנהגתו של סטפן בנדרה, שנלחמו בגרמנים למען עצמאות אוקראינה. בתחילת נובמבר 1943 כבשו הרוסים את אלשקי וחרסון נכנסה לטווח התותחים של הצבא האדום. ב-13 במרץ 1944 כבשו הרוסים את העיר מידי הצבא הגרמני.
במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, ב-24 בפברואר 2022 החל קרב חרסון, שבזכותו הוכרזה העיר כעיר גיבורה. ב-2 במרץ 2022 הכריז צבא רוסיה שהשלים את כיבוש העיר. מאוחר יותר, ממשלת אוקראינה הכריזה גם היא כי העיר נכבשה במלואה על ידי רוסיה. עם זאת, המודיעין הבריטי פרסם ב-3 במרץ 2022 שהמצב בחרסון "עדיין לא ברור". ראש העיר לא התחלף ודגל אוקראינה לא הורד מבניין העירייה. ב-5 במרץ התקיימה בעיר הפגנה מול כוחות הצבא הרוסי, בה האזרחים נשאו את דגלי אוקראינה וקראו קריאות "חרסון היא אוקראינה". ב-8 במרץ מסר ראש העיר הודעה דרך פייסבוק, בה הוא מבקש מעסקים ותושבי העיר לחזור למקום עבודתם ובכך לעזור לחזור לשגרה. ב-30 ספטמבר רוסיה סיפחה את העיר וסביבתה, אך כוחותיה החלו נסוגים מהעיר בתחילת חודש נובמבר. ב-10 בנובמבר הודיעה רוסיה כי אנשיה יצאו באופן סופי מחרסון, ודגלי אוקראינה הונפו מעל בניין העירייה בצהרי היום שלמחרת.
לפני הנסיגה, כוחות הצבא הרוסי הרסו את מתקני התשתית של העיר (תקשורת, מים, חום, חשמל, ומגדל טלוויזיה), בזזו שני מוזיאונים עיקריים (מוזיאון להיסטוריה מקומית והמוזיאון לאמנות), העבירו את הפריטים שלהם למוזיאונים של קרים, ולקח מספר אנדרטאות לדמויות היסטוריות.
תחבורה

בעיר יש קווי אוטובוסים וטרולייבוסים רבים, וכן תחנת רכבת אחת. נמל התעופה הבינלאומי של חרסון ממוקם בקרבת העיר.
יהודי חרסון

הקהילה היהודית בחרסון נוסדה עם הקמת העיר, בשנת 1774.[דרושה הבהרה] במשך השנים שימשה העיר כמרכז כלכלי ליהודי המושבות החקלאיות שהוקמו בדרומה של אוקראינה.
בשנת 1869 כיהן המלבי"ם כרב העיר למשך זמן קצר.
בסוף המאה ה-19 התקיים בעיר תלמוד תורה שלימד עברית בעברית. בשנת 1902 היו היהודים כשליש מתושבי העיר. בשנת 1919 היו היהודים כחמישית מתושבי העיר. הם ארגנו פלוגות הגנה יהודיות שהגנו על היהודים מפני פוגרומים וחרסון הייתה אחת הערים המעטות באוקראינה שבהם לא פרעו ביהודים.
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-16,000 יהודים, ובתקופה הסובייטית פעלו בה מספר בתי ספר ביידיש.
טרם כיבוש העיר בידי הגרמנים באוגוסט 1941, הספיקו להימלט ממנה כמה אלפי יהודים מזרחה. לאחר הכיבוש נצטוו יהודי העיר לענוד טלאי צהוב, למסור דברי ערך לשלטונות ולהתייצב לעבודות כפייה. עד תחילת ספטמבר רצחו הגרמנים כ-600 מיהודי העיר. ב-7 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו מגודר שהוקם בה, לאחר שהופצו בקרבם שמועות כי הם עתידים להיות מועברים לארץ ישראל. בשבועות הבאים, הם הוכרחו לעבוד בפרך והושפלו על בסיס יומי. מתחילת הכיבוש, כוחות גרמנים הוציאו להורג בכמה הזדמנויות קבוצות של יותר ממאה יהודים. ב-24 עד ה-25 בספטמבר 1941 הובלו כ-8,500 יהודי הגטו לכפר הסמוך זלנובקה, ובו נרצחו כולם. בינואר 1942 רצחו הגרמנים כ-400 בני משפחות מעורבות מהעיר.
בתחילת שנות ה-90 חודשה פעילות הקהילה הדתית, בתחילה על ידי הרב אברהם וולף ובהמשך על ידי רב העיר המכהן גם כשליח חב"ד הרב יוסף יצחק וולף.
משה שרת, ראש הממשלה השני של מדינת ישראל, נולד בחרסון.
רבי הלל מפאריץ' קבור בחרסון.
יהודי חרסון > רבני העיר

בין רבני העיר לפני השואה נמנו:
הרב משה גולדשטיין (סביבות 1800)
הרב אברהם אבלי מקיוב (סביבות 1830) - מחבר "בית אברהם" (סדילקוב תקצ"ז)
הרב יצחק יהודה דייטשמאן (סביבות 1850)
הרב מאיר ליבוש מלבי"ם (סביבות 1868)
הרב אהרן לנדא - רבן של באלטה וחרסון
הרב שלמה זלמן פינסקר (סביבות 1880)
הרב גרשון פינסקר
הרב אברהם צבי קרלינסקי (קארהלינסקי; סביבות 1890)
הרב בצלאל קלמנסקי (סביבות 1925)
ערים תאומות

לחרסון שש ערים תאומות:
פולין ריישא, פולין
הונגריה זאלאגרסג, הונגריה
בולגריה שומן, בולגריה
נורווגיה אוסלו, נורווגיה
ארצות הברית קנט, ארצות הברית
טורקיה זונגולדק, טורקיה
הערות שוליים

↑  ברחבי הממלכה, הצפירה, 7 באוגוסט 1901
↑  ברחבי הממלכה, תעלת הים, הצפירה, 19 במאי 1902
1 2 3  אב. ראובני, על גדות הדניפר, הַבֹּקֶר, 10 בספטמבר 1941
↑  לעולם לא יהין השחצן הגרמני להציג כף רגלו באוקואינה, הַבֹּקֶר, 22 במאי 1941
↑  התמעטות האוכלסים, הארץ, 16 בפברואר 1923
↑  בחזית הרוסית, הַבֹּקֶר, 22 באוגוסט 1941
↑  חרסון באש התותחים הרוסים, המשקיף, 5 בנובמבר 1943
↑  חרסון נכבשה בידי הצבא הרוסי, המשקיף, 14 במרץ 1944
↑  В Херсоне прошел митинг, участники которого скандировали "Херсон - это Украина", אתר newsru.co.il (רוסית)
↑  Дорогие предприниматели Херсона (רוסית)
↑  מ. צינוביץ, קהילות ורבניהן בעבר הקרוב, הצופה, 6 בדצמבר 1946
מיכאל הלפרין, המשקיף, 1 במאי 1941
↑  משה פרידמאן, הערה לאגרת, המליץ, 8 בנובמבר 1900
אבי-דור, חזון היום, הצפירה, 6 ביוני 1902
משה פרידמאן, חרסון, המליץ, 28 בספטמבר 1902
↑  ברחבי הממלכה, לפי הידיעות הסטטיסטיות, הצפירה, 8 באפריל 1903
↑  נדב מנוחין‏, האדמה עדיין זועקת: העבר המדמם של סמלי המלחמה באוקראינה, באתר וואלה, 27 באפריל 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4085238-6  MusicBrainz: e4821a19-9f12-44ef-9b4c-87e6488b77b7  NKC: ge540931  VIAF: 159482806   WorldCat (עם VIAF): 159482806 
בית כנסת שנבנה בעיר לפני מלחמת העולם השנייה, משמש כמרכז קהילת חב"ד המתחדשת בחרסון
טיאנוון-1

| --- | --- |

דגם של הרובר כפי שהוצג בקונגרס האסטרונאוטי הבינלאומי בברמן, 2018
 מידע כללי
 סוכנות חלל:  מינהל החלל הסיני
 מפעיל:  מינהל החלל הסיני
 יצרן:  China Aerospace Science and Technology Corporation
 תאריך שיגור:  23 ביולי 2020
 משגר:  צ'אנגג'נג 5
 אתר שיגור:  מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג
 משימה
 סוג משימה:  מקפת, נחתת ורובר אל מאדים
 תאריך כניסה למסלול:  10 בפברואר 2021
 גרם שמיים:  מאדים
 אתר נחיתה:  אוטופיה פלניטיה
 תאריך נחיתה:  14 במאי 2021 23:18 UTC
 משך המשימה הכולל:  23 ביולי 2020 – הווה (4 שנים) 
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  כולל: 5,000 ק"ג   (מקפת: 3,175 ק"ג)   (רובר: 240 ק"ג)
 משקל:  5,000 ק"ג 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  45935
 מאגר המידע הלאומי:  2020-049A
 
טיאנוֶון-1 (בסינית: 天问一号) היא משימה של מינהל החלל הסיני לשלוח אל כוכב הלכת מאדים חללית המורכבת ממקפת, נחתת ורובר. המשימה שוגרה בהצלחה ב-23 ביולי 2020 על גבי המשגר צ'אנגג'נג 5. מטרות המשימה המוצהרות הן לחפש עדויות של חיים על מאדים בהווה ובעבר וללמוד על סביבת מאדים. החללית נכנסה למסלול סביב מאדים ב-10 פברואר 2021 וב-14 במאי הנחתת של טיאנוון-1 ועליה הרובר, נחתה על פני השטח של כוכב הלכת. סין היא המדינה החמישית שהכניסה מקפת למסלול סביב מאדים והשלישית שהנחיתה נחתת על פני השטח של מאדים.
השם "טיאנוון" בסינית, "天问", שפירושו 'שאלה שמיימית' מקורו בשיר ספרותי סיני באותו השם (מהמאה ה-4 לפני הספירה) מאת צ'ו יואן, מגדולי המשוררים בסין העתיקה.
סקירה

תוכנית חקר המאדים של סין החלה בשותפות עם רוסיה בנובמבר 2011, אז שוגרה החללית פובוס-גרנט מקוסמודרום בייקונור במסע אל מאדים. החללית הרוסית נשאה איתה מקפת סינית בשם יינגהו-1 שתוכננה להיות החללית הסינית הראשונה אל המאדים. אולם, יחידת ההנעה המרכזית של פובוס-גרנט כשלה להאיץ הרחק מהמסלול הלווייני הנמוך ונתקעה סביב כדור הארץ. בינואר 2012 החללית חדרה לאטמוספירה והתרסקה באוקיינוס הפסיפי מערבית לחופי צ'ילה. כתוצאה מכך, סין החלה בתוכנית עצמאית לחקר מאדים ובתחילת 2016 הרשויות הסיניות אישרו את משימת טיאנוון-1.
טיאנוון-1 המורכבת ממקפת, נחתת ורובר (ג'וז'ונג), יוצרה על ידי התאגיד הסיני לאווירונאוטיקה, מדע וטכנולוגיה (China Aerospace Science and Technology Corporation) (אנ') ומנוהלת על ידי המרכז הלאומי למדעי החלל (National Space Science Centre) בבייג'ינג. הנחתת של טיאנוון-1 תשתמש במצנחים, רקטות האטה, וכרית אוויר על מנת לנחות על פני השטח של מאדים. לאחר הנחיתה המוצלחת, הנחתת תשחרר את הרובר אשר יהיה מופעל על ידי פאנלים סולאריים ויחקור את פני השטח של מאדים עם רדאר, יבצע ניתוחים כימיים של האדמה ויחפש סימנים לביומולקולות. כמו כן על פי מטרת המשימה המוצהרת, הרובר צפוי לפעול 90 יום מאדימיים (92 ימים ארציים) לכל הפחות. המקפת של טיאנוון-1 צפויה לפעול במשך שנה מאדימית שלמה (687 ימים ארציים) ותשתמש ברדאר כדי למפות את המורפולוגיה והגאולוגיה של מאדים, וכן תמדוד את השדה המגנטי ואת היונוספרה של כוכב הלכת.
מטרות המשימה הן לחפש עדויות של חיים על מאדים בהווה ובעבר, למפות את פני השטח של מאדים, לאפיין את הרכב האדמה של מאדים ואת מיקומי המים הקפואים, לבחון את האטמוספירה של מאדים ובייחוד את היונוספירה שלה. משימה זו מהווה גם הדגמת טכנולוגיה הנמצאת בידי סין ואשר תהיה הכרחית למשימת איסוף והחזרת דגימה המתוכננת על ידי הסינים לשנות ה-30 של המאה ה-21.
הכנה ובדיקות

בסוף 2019, "המכון להנעה אווירונאוטית בשיאן", חברת בת של "התאגיד הסיני לאווירונאוטיקה, מדע וטכנולוגיה", ציינה כי הבקרה והביצועים של מערכת ההנעה של החללית עברו את כל הבדיקות הנחוצות, כולל בדיקות ריחוף, האטה ונחיתה. המרכיב העיקרי של מערכת ההנעה של הנחתת מורכב ממנוע יחיד המספק 7,500 ניוטון של דחף. גם מערכת המצנחים הסופר-סוניים של החללית נבדקה בהצלחה בעבר. תחילה, מינהל החלל הסיני התמקד לנחות באזורים קריז פלניטיה והאליזיום מונס שבמאדים. אולם, בספטמבר 2019, במהלך פגישה משותפת של נציגים סיניים עם הקונגרס האירופי למדעים פלנטריים, הודיעו הסינים כי בסופו של דבר אזורי הנחיתה שנבחרו הם שני אתרים באוטופיה פלניטיה שבמאדים.
מכשירים מדעיים

המקפת והרובר ישאו סך כולל של 12 מכשירים:
מקפת (טיאנוון-1)
מצלמה ברזולוציה בינונית (Medium Resolution Camera) המסוגלת לצלם ברזולוציה של 100 מטר ממסלול הקפה בגובה של 400 ק"מ.
מצלמה ברזולוציה גבוהה (High Resolution Camera) המסוגלת לצלם ברזולוציה של 2 מטר ממסלול הקפה בגובה של 400 ק"מ.
מגנטומטר מאדים.
ספקטרומטר מינרלי למאדים (Mars Mineral Spectrometer) כדי לקבוע את הרכב היסודות.
רדאר מקפת תת-קרקעי (Orbiter Subsurface Radar).
מנתח חלקיקים נייטרלי למאדים (Mars Ion and Neutral Particle Analyzer).
רובר (ג'וז'ונג)
מכ"ם חודר קרקע, כדי לצלם בין 10 עד 100 מטר מתחת פני השטח של מאדים.
גלאי שדה מגנטי לפני השטח של מאדים (Mars Surface Magnetic Field Detector)
מכשיר מדידה מטאורולוגי למאדים (Mars Meteorological Measurement Instrument).
גלאי הרכב פני השטח של מאדים (Mars Surface Compound Detector).
מצלמת מולטי-ספקטרום.
מצלמת ניווט וטופוגרפיה.
המשימה

מסלול משימת טיאנוון-1
טיאנוון-1 שוגרה על גבי משגר הצ'אנגג'נג 5 ממרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג ב-23 ביולי 2020 ב-12:40 (שעון מקומי).
ב-10 בפברואר 2021, נכנסה החללית למסלול סביב מאדים וכחודשיים לאחר מכן הנחתת של טיאנוון-1 ועליה הרובר, תוכננו לנחות על פני השטח של כוכב הלכת באזור הנקרא אוטופיה פלניטיה ונמצא צפונית מקו המשווה. בו בזמן, המקפת של טיאנוון-1 תהיה במסלול הקפה סביב מאדים ותהווה תחנת ממסר לתקשורת עם כדור הארץ.
ב-14 במאי 2021 בשעה 23:18 UTC נחתה הנחתת עם הרובר ג'וז'ונג, על פני מאדים, באזור שתוכנן לכך.. הרובר עצמו נפרש והחל פעילות ב-22 במאי, 02:40 UTC
ראו גם

מארס 2020
משימת תקווה מאדים
Mars Orbiter Mission
אקסו מארס
הערות שוליים

↑  "China, with Tianwen-1, begins tenure at Mars with successful orbital arrival". nasaspaceflight.com. 10 בפברואר 2021. נבדק ב-5 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  סין שיגרה חללית למאדים, באתר ynet, 23 ביולי 2020
↑  https://www.bbc.co.uk/news/science-environment-57122914
↑  ‏ "China's first Mars exploration mission named Tianwen-1 ", ‏ 24 באפריל 2020, XinhuaNet
↑  עודד כרמלי, "תוכנית החלל הסינית מעלה הילוך עם שיגור רובר ראשון למאדים", 23 ביולי 2020, אתר סוכנות החלל הישראלית
↑  ג'ונתן אמוס,‏ "China's Tianwen-1 Mars rover rockets away from Earth", ‏ 23 ביולי 2020, BBC
↑  Xinhua, China's first Mars rover named Zhurong, xinhuanet.com, April 24, 2021
↑  China lands its Zhurong rover on Mars, BBC, May 15, 2021
שיגור טיאנוון-1
תרשים סכמתי של החללית טיאנוון-1
סלפי של הנחתת ושל הרובר ג'ונזונג שנלקחה לאחר התחלת עבודתו של הרובר
ילדים מבשלים

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רות סירקיס
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת סירקיס
 תאריך הוצאה:  1975 
 מספר עמודים:  82
 הוצאה בעברית
 תאריך:  1975
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  990020255440205171
 
ילדים מבשלים הוא ספר בישול המותאם לילדים מאת רות סירקיס שפורסם לראשונה בשנת 1975.
המתכונים בספר כוללים הוראות פשוטות המותאמות לילדים, ומלוות בציורים, הן של תהליך ההכנה והן של המרכיבים והכלים. הספר יצא בשנת 2009 במהדורה מחודשת המותאמת לתקופה. למשל, שונתה בו ההוראה "לקרוא לאמא לעזור", ועודכנה להצעה לקרוא לאחד ההורים לכך.
הספר כולל מתכונים למאכלים כמו כדורי שוקולד, משה בתיבה, ביצה בקן, ביצים מחייכות, פיצה על פיתה, בורקס, סלט טונה, רוטב בולונז, עוגת שוקולד ועוד.
לספר מיוחסת ההופעה הראשונה של מתכון למאכל ביצה בקן, וכמו כן המצאת השם משה בתיבה למאכל של נקניקייה עטופה בבצק. את השם "משה בתיבה" טבעה ב-1972 בתה בת ה-8 של סירקיס, נורית, שבמהלך שהותה של המשפחה בארצות הברית למדה בבית ספר יהודי דתי. "יום אחד חזרה הביתה לאחר הלימודים וראתה את אמא שלה מכינה נקניקייה עטופה בבצק עלים, ואז אמרה לה: 'אמא, מה שאת עושה מזכיר לי מה שלמדנו היום בבית הספר על משה בתיבה'".
הערות שוליים

↑  ילדים מבשלים (קשה), באתר ידיעות ספרים (ארכיון מתאריך 19 ביוני 2020)
↑  ליאת אלקיים, "ילדים מבשלים, מהדורה חדשה" מאת רות סירקיס | הביצה חזרה לקן, באתר הארץ, 22 בספטמבר 2010
↑  5 מתכוני ביצה בקן שוברי שגרה, באתר ‏מאקו‏, 11 במאי 2020
↑  מלך קיצורי הדרך: כל הדרכים למשה בתיבה קל, מהיר וקצת יותר בריא, באתר חדשות 13, 25 באפריל 2021
↑  הדסה קנטור, 'עברית היא עברית', הד האולפן החדש 94 (אביב 2008), 132).
דיאתרמיה

דיאתרמיה היא תהליך בו חום מושרה, באמצעות זרם חשמלי או זרמים אלקטרומגנטיים בתדירות גבוהה, לשם טיפולים פיזיותרפיים או הליכים כירורגיים. המונח "דִיאַתֶרמִיָה" הוא הלחם של המילים היווניות "דיה" (δια, שפירושה "דרך") ו"תרמיה" (θερμία, כלומר "חום"), כלומר "חימום באמצעות, דרך".
התיאורים הראשונים הנוגעים בהשפעת זרמים אלקטרומגנטיים על גוף האדם פורסמו על ידי ז'אק ארסן ד'ארסונבל. הרופא הגרמני קארל פרנץ נייגלשמידט נחשב לאחד מאבות התחום ולאבי השימוש בביטוי "דיאתרמיה". דוקטור נייגלשמידט כתב את הספר המרכזי שייסד את התחום; "Lehrbuch der Diathermie", שיצא לאור בשנת 1926.
דיאתרמיה משמשת בדרך כלל להרפיית שרירים ולחימום רקמות עמוקות בפיזיותרפיה, לחימום והרס גידולים באונקולוגיה, ולחיתוך רקמות וצריבת כלי דם (לשם הפסקת דימום מהם) בעת ניתוחים כירורגים.
ישנן שלוש טכניקות מרכזיות להפקת דיאתרמיה. שימוש באולטרסאונד, שימוש בתדרי רדיו קצרי טווח (תדרים בטווח 1–100 MHz), או שימוש בגלי מיקרו (תדרים בטווח 915MHz או 2.45GHz). ההבדל העיקרי בין השיטות הוא בעומק החדירה שלהן לרקמות.
היסטוריה

הרעיון שלזרמים אלקטרומגנטיים בתדירות גבוהה עשויות להיות השפעות רפואיות נחקר במקביל ובצורה עצמאית בשנים 1890–1891 על ידי הרופא והביופיזיקאי הצרפתי ז'אק ארסן ד'ארסונבל והמהנדס האמריקני הסרבי ניקולה טסלה. ד'ארסונבאל חקר יישומים רפואיים לחשמל וביצע את המחקרים השיטתיים הראשונים על השפעת זרם חילופין על גוף האדם. במהלך מחקר זה הוא גילה שתדרים מעל 10 kHz לא גורמים להתחשמלות, אלא דווקא לחימום. הוא גם פיתח את שלוש השיטות המשמשות להעברת זרם בתדר גבוה לגוף: אלקטרודות מגע, לוחות קיבוליים וסלילי אינדוקציה. ניקולה טסלה הבחין לראשונה בסביבות 1891 שזרמים בתדירות גבוהה מסוגלים לייצר חום בעת מעבר בגוף חי, והציע להשתמש בהם ברפואה.
בשנת 1899 כימאי אוסטרי בשם פון זיינק תיאר את קצב ייצור החום ברקמה כפונקציה של תדר וצפיפות הזרם, והציע לראשונה להשתמש בזרמים בתדירות גבוהה לטיפול בחימום עמוק. עד שנת 1900 כבר נעשה שימוש ניסיוני בהזרמת זרם בתדירות גבוהה לגוף לשם טיפול במגוון רחב של מצבים רפואיים במסגרת התחום הרפואי החדש "אלקטרותרפיה". בשנת 1908 טבע הרופא הגרמני קרל פרנץ נגלשמידט את המונח "דיאתרמיה" וביצע ניסויים מקיפים ראשונים בחולים. בשנת 1926 יצא לאור ספר הלימוד הראשון בתחום, "Lehrbuch der Diathermie". שנכתב על ידי דוקטור נגלשמידט, וחולל מהפכה בתחום.
עד שנות העשרים של המאה העשרים התבסס התחום על שימוש במכונות סליל טסלה וסליל אודין, אך אלה הוגבלו לתדרים של 0.1-2 MHz בלבד, ונקראו דיאתרמית "גל ארוך". הזרם הוחל ישירות על הגוף באמצעות אלקטרודות מגע שלעיתים גרמו לכוויות בעור המטופל. בשנות העשרים של המאה העשרים פיתוח שפופרת הריק אפשרה להגדיל את התדרים ל-10–300 MHz, ולשימוש בדיאתרמיית "גל קצר". האנרגיה הוחלה על הגוף באמצעות סלילי אינדוקציה המבוססים על חוט או לוחות קיבוליים מבודדים, מה שהפחית את הסיכון לכוויות. בשנות הארבעים כבר נעשה שימוש ניסיוני בגלי מיקרו.
שימושים > פיזיותרפיה

שלוש הצורות של דיאתרמיה בהן משתמשים פיזיותרפיסטים הן אולטרסאונד, גל קצר ומיקרוגל. החום הנוצר על ידי הדיאתרמיה מגביר את זרימת הדם, חילוף החומרים וקצב התפשטות היונים על פני קרום התא באזורים החשים את הזרם. תחת השפעת חום זה רקמות סיביות בגידים, במפרקים ובצלקות נמתחות ביתר קלות, ובכך מאפשרות הקלה על נוקשות המפרקים וקידום הרפיית השרירים וירידה בעוויתות השרירים.
שימושים > פיזיותרפיה > אולטרסאונד

דיאתרמיה באמצעות אולטרסאונד מתבססת על גלי קול בתדר גבוה שהופכים לחום כאשר הם נעים דרך רקמה. סוג זה של דיאתרמיה שימושי במיוחד בהעברת חום למבנים מסוימים כגון שרירים מכיוון שישנו הבדל ברגישות של סיבים שונים לתנודות הנוצרות על ידי גלי הקול, כאשר סיבים מסוימים סופגים יותר גלים וסיבים אחרים בעיקר מחזירים את הגלים. לדוגמה, בשומן תת עורי יחסית מעט אנרגיה מומרת לחום, בעוד שברקמות שריר חלק גדול יותר מגלי הקול מומרים לחום. בעקבות הבדלים אלו גלי העל-קול עוברים דרך השומן התת-עורי ללא השפעה רבה עליו, אך מצליחים לחמם ביעילות ובצורה ממוקדת את השרירים שמתחתיו.
שימושים > פיזיותרפיה > גל קצר

מכונות דיאתרמיה של גל קצר משתמשות בשני משטחים המונחים משני צידי חלק הגוף המטופל. שיטה אחרת מבוססת על סלילי אינדוקציה גמישים. סלילים אלו ניתנים לעיצוב כך שיתאימו לחלק הגוף המטופל. כאשר הגלים עוברים ברקמות הגוף השונות בין המשטחים או הסלילים הם הופכים לחום. מידת החום ועומק החדירה תלויים בהגדרות המכשיר ובתכונות הספיגה וההתנגדות של הרקמות דרכן עוברים הגלים.
פעולות דיאתרמיה בגלים קצרים משתמשות בתדרי ISM באורך גל 13.56, 27.12 ו-40.68 מגה-הרץ כאשר מרבית המכונות המסחריות פועלות בתדר 27.12 MHz.
דיאתרמיה של גל קצר משמשת בדרך כלל לטיפול בשרירים ומפרקים עמוקים המכוסים ברקמות רכות רבות, כגון שרירי ומפרקי הירך. במקרים מסוימים ניתן להשתמש בדיאתרמיית גל קצר כלטיפול בתהליכים דלקתיים עמוקים, כגון במחלות דלקתיות באגן. דיאתרמיית גל קצר יכולה לשמש גם לטיפול בהיפרתרמיה, המשמשת כטיפול מסייע לטיפול קרינתי בסרטן.
שימושים > פיזיותרפיה > מיקרוגל

דיאתרמיה באמצעות גלי מיקרו משתמשת בגלי רדיו בעלי תדר גבוה ואורך גל קצר יותר מאשר בדיאתרמיה של גלים קצרים. למיקרוגל תדר של מעל 300 MHz ואורך גל נמוך ממטר אחד. מרבית ההשפעות הטיפוליות של הטיפול במיקרוגל מבוססות על המרת אנרגיית הגלים הפוגעת בגוף לחום והתפלגותה ברקמות. סוג זה של דיאתרמיה נחשב לקל ביותר לשימוש, אך חסרונו הוא עומק חדירה ירוד יחסית.
מגבלות הדיאתרמיה על-בסיס גלי מיקרוגל הן שלא ניתן להשתמש במיקרוגל במינונים גבוהים על רקמת בצקת, מעל חבישה רטובה או ליד שתלים מתכתיים בגוף עקב סכנת כוויות.
היפרתרמיה למטרות רפואיות על ידי דיאתרמיה במיקרוגל מעלה את הטמפרטורה של רקמות עמוקות לטווח הנע מ־41C° עד 45C°. המנגנון הביולוגי המווסת את הקשר בין המינון התרמי לתהליך ההחלמה עדיין נמצא במחקר. טיפול במיקרוגל בתדרים של 434 ו- 915 MHz יכול להיות יעיל לטווח זמן קצר בעת פציעות שריר ושלד. בנוסף, היפרתרמיה על ידי דיאתרמיה עם גלי מיקרו יכולה לשמש גם להפגת כאב בעקבות מחלות גיד הכתף. דיאתרמיה במיקרוגל משמשת גם לטיפול בגידולים שטחיים בנוסף לרדיותרפיה וכימותרפיה קונבנציונליות.
שימושים > כירורגיה

דִיאַתֶרמִיָה כירורגית כוללת שימוש בזרם חילופין בתדר גבוה בניתוח לשם חיתוך רקמה או לשם צריבת כלי דם קטנים כדי לעצור דימום. טכניקה זו גורמת לשרפה ונזק מקומי של רקמות, כאשר גודל אזור הנזק נשלט על ידי המנתח דרך שינוי תדירות ועוצמת הזרם. השימוש בדיאתרמיה לביצוע פעולות כירורגיות נקרא ניתוח בעזרת חשמל.
שימושים > כירורגיה > סוגים של דיאתרמיה כירורגית

חד-קוטבי - כאשר זרם חשמלי עובר מאלקטרודה הממוקמת ליד הרקמה המטופלת לכיוון אלקטרודה קבועה אחרת הממוקמת באזור מרוחק בגוף המטופל ("אלקטרודה אדישה"). אלקטרודה זו ממוקמת בדרך-כלל באזור הישבן או סביב הרגל.
דו-קוטבי - כאשר שתי האלקטרודות מותקנות יחדיו על מכשיר דמוי עט, וזרם חשמלי עובר רק דרך הרקמה המטופלת. יתרון מרכזי בשימוש במכשירים דו-קוטביים הוא מניעה של תנועת הזרם החשמלי דרך רקמות אחרות בגוף, מה שמקטין את האזור הנפגע (שימושי בעת ניתוחים מיקרוכירורגים) ומונע השפעה על מכשירים מוליכים המושתלים בגוף המטופל המנותח (כגון קוצבי לב). מכשיר דיאתרמיה דו-קוטבי מכונה על ידי כירורגים רבים "בובי", על-שם ויליאם בובי, הרופא האחראי לפיתוח המכשיר המסחרי הראשון לניתוח באמצעות חשמל.
שימושים > כירורגיה > סוגים של דיאתרמיה כירורגית > שימוש בחשמל לשם ניתוח

מכשירים דיאתרמיים לשימוש כירורגי נכנסו לשימוש בתחילת המאה ה-20 בארצות הברית. השימוש המתועד הראשון נעשה בבית החולים בריגהם אנד ווימנס שבבוסטון, מסצ'וסטס ב-1 באוקטובר בשנת 1926. הניתוח בוצע על ידי אחד דוקטור הארווי קושינג, אחד מאבות הנוירוכירורגיה, לשם הסרת גידול מראשו של מטופל. המכשיר ששימש לניתוח פותח על ידי דוקטור ויליאם בובי במסגרת עבודתו באוניברסיטת הרווארד.