stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחלת הירשפרונג
אבחון המחלה > הסתמנות קלינית

חסימת מעי אצל הילוד: בכ 50% עד 90% מהילדים עם מחלת הירשפרונג, המחלה מתייצגת כבר לאחר הלידה עם תפיחות בטנית ניכרת, הקאות מרתיות וקושי בהאכלה. עיכוב בהעברת מקוניום ב-24 השעות הראשונות שלאחר הלידה מאפיינת את המחלה אולם קיימת רק בכ- 90% מהילדים עם מחלת הירשפרונג. בחלק מהמקרים יש פרפורציה (התהוות חור) של הצקום או של האפנדיקס כתוצאה מהלחץ המוגבר במערכת העיכול, וזהו הסימן הקליני הראשון לכך שהתינוק חולה במחלת הירשפרונג. האבחנה המבדלת העיקרית היא אטרזיה של המעי, מקוניום אילאוס, מקוניום פלאג או תסמונות נדירות יותר.
עצירות כרונית: חלק מהילדים מתייצגים מאוחר יותר במהלך הילדות ולעיתים אפילו בשנות הבגרות עם עצירות כרונית. פעמים רבות העצירות מתחילה לאחר גמילה מחלב אם. מאחר שפעמים רבות קיימת עצירות אצל ילדים, לעיתים קשה לאבחן מחלת הירשפרונג בגילאים אלו להבדיל מעצירות "רגילה". על כן, צריך לשאול את ההורים במקרים אלו האם לאחר הלידה התינוק העביר מקוניום ב-48 השעות הראשונות או איחר בהעברת מקוניום, האם קיים איחור בגדילה, האם קיימת תפיחות בטנית, והאם יש תלות בחוקנים.
אנטרוקוליטיס (דלקת של המעי הדק והמעי הגס): כ- 10% מן המטופלים מתייצגים עם חום, תפיחות בטנית ושלשול כתוצאה מאנטרוקוליטיס המיוחס למחלת הירשפרונג. מצב זה יכול להיות כרוני אולם עלול להיות מסכן חיים, והוא יכול להתרחש לפני ניתוח אולם גם לאחריו. מאחר שמחלת הירשפרונג לרוב מקושרת בעצירות, התייצגות של מטופל עם שלשול יכולה לבלבל באבחנה אולם קיימת חשיבות לשלול אבחנה זו. התאוריה העיקרית העומדת מאחורי אנטרו-קוליטיס גורסת כי עימדון (סטאזיס) של צואה כתוצאה מעצירות כרונית מביאה לגדילת חיידקים במעי וזיהום משני. חיידקים כגון קלוסטרידיום או וירוסים כגון וירוס הרוטה נמצאו כגורמים להיווצרות זיהום זה, אולם יש מעט נתונים התומכים בפתוגן אחד ספציפי. לצורך הערכת חומרת הזיהום, פותחה שיטת ניקוד המתייחסת לקליניקה (האם יש שלשולים בעלי ריח אופנסיבי וכדומה), האם בבדיקה הגופנית הבטן תפוחה, הילד נראה חלש ואפאתי, האם בבדיקות מעבדה קיימת עליה במדדי דלקת והאם בצילומי רנטגן יש ממצאים המחשידים לסבל של המעי. ציון של למעלה מ-10 נקודות מעלה את החשד לאנטרוקוליטיס ובמקרה כזה יש לאשפז את המטופל לטיפול הכולל אנטיביוטיקה תוך ורידית, שטיפות מעי ומתן נוזלים תוך ורידי עד השגת שיפור קליני.
תסמונות נוספות- אשר צריכות לעורר חשד לקיומה של מחלת הירשפרונג: קיימים מומים מולדים נוספים המקושרים עם מחלת הירשפרונג: בין היתר, תסמונת דאון, תסמונות נוירולוגיות שונות, תסמונת MEN2, מומי לב מולדים, מלרוטציה של המעי, אנומליות של מערכת השתן ושל מערכת העצבים ועוד.
אבחון המחלה > הערכה רדיולוגית

אצל תינוק המאובחן קלינית עם חשד להירשפרונג יש להשלים צילום חוקן שיקוף. הסימן הפתוגנומוני המאשר את מחלת הירשפרונג הוא אזור מעבר בצילום המדגים את ההבדל בין המעי המוצר הסופי למעי המורחב. עם זאת, אצל 10% מהתינוקות עם מחלת הירשפרונג אין צילום חוקן המדגים אזור מעבר ברור. חשוב לבצע את החוקן עם חומר מסיס במים אצל תינוקות, מאחר שהחוקן יכול לשמש כחוקן טיפולי במצבים אחרים של חסימה כגון מקוניום אילאוס ומקוניום פלאג. אצל ילדים גדולים יותר, ניתן לבצע חוקן בריום. היעדר אזור מעבר ברור בגילאים מאוחרים יותר הוא ממצא שכיח יותר. ממצא נוסף בצילום רנטגן יהיה היעדר יציאת חומר ניגוד בצילום שמבוצע 24 שעות אחרי צילום החוקן, וכן יחס הנמוך מ-1 בהבדל בין קוטר הרקטום לקוטר הסיגמא.
אבחון המחלה > מנומטריה

הרפלקס הרקטו-אנאלי האינהיבטורי (RAIR) מוגדר כרפלקס הרלקסציה של הספינקטר הפנימי בתגובה להתרחבות של הרקטום. רפלקס זה לא קיים אצל ילדים עם מחלת הירשפרונג. ניתן למדוד או לתעד את הרפלקס על ידי ניפוח בלון ברקטום תוך כדי מדידה סימולטנית של הלחץ בספינקטר הפנימי. בדיקת מונוטריה זו יעילה בעיקר אצל ילדים גדולים יותר לצורך הערכה של סיבה לעצירות- אצל ילדים ללא מחלת הירשפרונג יהיה RAIR נורמלי אשר יאפשר לשלול את קיומה של המחלה ללא הצורך בביצוע ביופסיה רקטלית.
אבחון המחלה > ביופסיה רקטלית

אבחנה וודאית וסופית של מחלת הירשפרונג מתבצעת על ידי עדות היסטולוגית להיעדר תאי גנגליון ברקטום באמצעות ביופסיה. הביופסיה צריכה להיעשות לפחות 1 סמ עד 1.5 סמ מעל הקו המשונן, היות שמתחת לק זה לעיתים ניתן למצוא תאי גנגליון מועטים. במצבים מסוימים, תינוק שנולד טרם המועד (פג) יפתח תמונה של חסימת מעי דיסטלית, והאפשרות של מחלת הירשפרונג תעלה, אולם במצבים אלו פחות מומלץ לבצע ביופסיה רקטלית וזאת משתי סיבות- האחת- תאי הגנגליון עדיין אינם בוגרים בגילאים אלו, והשנייה- לעיתים יהיה קשה לקחת מספיק רקמה מבלי ליצור סיבוכים נוספים. על כך, אצל תינוקות קטנים מאוד הפתרון המועדף יהיה לבצע דקומפרסיה של הרקטום על ידי חוקנים ושטיפות ולחכות עד שהתינוק יגיע למועד (TERM)
ניתוח בגישת pull through

העיקרון המנחה בניתוח אצל ילדים החולים בהירשפרונג הוא כריתת המקטע ללא הגנגליונים, הבאת מקטע מעי בריא לפי הטבעת ושימור הספינקטרים (סוגרים) של פי הטבעת. 
הטכניקות העיקריות שתוארו בספרות הן ניתוח ע״ש סוונסון (swenson), דואמל (Duhamel) וסואבה (soave).
הראשון שתיאר את הגישה הניתוחית היה סוונסון, כאשר ב-1940 ביצע כריתה של המקטע החולה של המעי הגס (המקטע הא-גנגליוני) עם השקה קצה לקצה של המעי הגס הבריא לפי הטבעת. הניתוח בוצע בחתך בטני (לפרוטומיה) כאשר החיבור בין קצות המעי לפי הטבעת בוצע דרך הפרינאום, לאחר הסרת הרקטום החולה. ניתוח כאמור מצריך דיסקציה קפדנית על מנת לא לפגוע במקלעת העצבים ובמבנים אנטומיים נוספים הסובבים את הרקטום.
ניתוח בגישת soave נועד למזער את הפגיעה במבנים אנטומיים באגן. בשיטה זו, הדיסקציה של המקטע החולה מתבצעת באזור הסוב-מוקוזה ומשיכת המקטע הבריא בתוך שרוולית (cuff) המכילה שריר ללא גנגליונים, ועל ידי כך למזער את הדיסקציה הנרחבת המבוצעת באזור בו שוכנים עצבים רבים. מבקרים של שיטה זו טוענים כי לטווח ארוך נפוצה יותר עצירות אצל ילדים אלו לאור העובדה כי נותר חלק ללא גנגליונים (עליו ״מולבש״ מעי גס בריא), אולם מחקרים ארוכי טווח הדגימו תוצאות הדומות לטכניקה ע״ש סוונסון.
בניתוח בגישת Duhamel מועבר חלק המעי הגס הבריא לאזור שבין הרקטום והסקרום ומבוצעת השקה כך שהחלק הקדמי (האנטריורי) הוא חסר גנגליונים ומורכב למעשה מהמעי הגס חסר הגניגליונים, והחלק האחורי (פוסטריורי) הוא חלק המעוצבב היטב. ניתוח זה נחשב לניתוח קל ובטוח יותר מאשר הגישות הקודמות, כרוך בדיסקציה עדינה יותר ובעל חיבור (אנסטמוזה) רחב יותר בין חלקי המעי אולם שלוש הטכניקות נחשבות מקובלות בקרב קהילת הכירורגים והספרות המחקרית.
כיום ניתן לבצע ניתוחים אלו גם בגישה לפרוסקופית, ולעיתים גם בגישה טרנסאנאלית לחלוטין המתבצעת רק מפי הטבעת, במהלכה מנויד הרקטום דרך פי הטבעת עד לאזור המעבר בו מתבצעת השקה בין חלק המעי הבריא לפי הטבעת עצמו.
ניתוח אצל מטופלים עם מקטע מעי ארוך א-גנגליוני

אצל חלק מן הילדים, המחלה מערבת חלק נרחב יותר מן המעי הגס. הירשפרונג ארוך מוגדר ככזה המערב את חלק המעי שמעבר למעי הגס הרוחבי (טרנסוורסלי), כאשר הוורסיה הנפוצה ביותר היא עירוב כל המעי הגס במחלה (total colonic agangliosis). מצבים כאלו דורשים כריתת כל המעי הגס וחיבור המעי הדק לפי הטבעת, ויש חשיבות מהותית לווידוא ביופסיה מדויקת מכל קטעי המעי הגס שנדגמו טרם ביצוע כריתה כה נרחבת. במקרים נדירים ביותר, קיים חסר של גנגליונים בכמעט כל המעי הגס והדק, מצב אשר אינו מאפשר ספיגה טובה של מזון ומחייב מתן תזונה דרך הווריד.
מהלך לאחר הניתוח

לאחר הניתוח מתבצע מעקב מרפאה אחר הילדים ובשלב הראשון מתבצעות הרחבות של פי הטבעת כשבוע או שבועיים לאחר הניתוח לצורך מניעת היצרות של ההשקה. 
חלק מן הילדים ימשיכו לדווח על תלונות חסימתיות וחלקן יאושפזו לאור אנטרו-קוליטיס על אף הניתוח, ועל כן חשיבותו של מעקב מרפאה מסודר. 
במצבים מסוימים, כאשר התלונות החסימתיות ממשיכות, חשוב לאבחן מה מקורן מאחר שבחלק מן המקרים המטופל יידרש לניתוח חוזר. על כן, השלב הראשון בהערכת הילד לאחר ניתוח יהיה לבחון האם קיימת היצרות בתעלה האנאלית. במידה וקיימת היצרות, הטיפול הוא על ידי מרחיבים. במידה ולא קיימת היצרות בתעלה האנאלית, וממשיכות תלוות חסימתיות, מקובל לבצע ביופסיה חוזרת. במידה ובביופסיה מודגם חסר של תאי גנגליון, הרי שיש לבצע ניתוח חוזר (redo pull through). במידה ובביופסיה המחודשת מודגמים תאי גנגליון, יש לבצע הערכת מוטיליות (תנועתיות) של המעי ובהתאם להעריך האם המטופל יזדקק לסטומה (כאשר מודגמת בעיית תנועתיות של כל המעי), כריתה חלקית נוספת (במידה ומודגמת בעיית תנועתיות של מקטע מעי בודד) או לחלופין לבחור באופציה למשל של זריקות בוטוקוס לאזור (כאשר לא מודגמת בעיה מוטיליות).
אנטרוקוליטיס הקשור למחלת הירשפרונג

תופעה זו (HAEC-Hirschprung associated enterocolitis) מאופיינת על ידי תפיחות בטנית, חום, שלשול וספסיס. בנתיחות שלאחר המוות ניתן לראות התהוות של crypt-abscess, כיסים במוקוזה המכסה את המעי ואפילו נמק לכל דופן המעי (נמק טראנס-מוראלי). כיום, HAEC מהווה אחת הסיבות העיקריות לתחלואה ותמותה אצל חולי הירשפרונג, ומגלם כמחצית ממקרי התמותה הקשורים למחלת הירשפרונג. למרות ההסברים השונים להתהוות אנטרוקוליטיס, המכניזם הביולוגי עדיין לא ברור.
לפי סקרים, ברגע שמתגלה HAEC אחוז התמותה ודאי.
איחור באבחנה של הירשפרונג אצל הילוד מעלה את הסיכון להיווצרות אנטרוקוליטיס, אשר נע בין 18% ועד 50% מהתינוקות הללו בשלב שלפני הניתוח. באופן פרדוקסלי, אצל תינוקות שאובחנו מאוחר יותר, הסיכוי לאנטרוקוליטיס ירד בהדרגה, ייתכן לאור יכולת ריפוי גבוהה יותר של המוקוזה, או לאור התייצגות פנוטיפית אחרת של המחלה. ישנם מספר גורמים התורמים לסיכון מוגבר לאנטרוקוליטיס: כך למשל, סיפור משפחתי של הירשפרונג, טריזומיה 21 (תסמונת דאון), מחלה המשתרעת לאורך חלק נרחב מהמעי הגס (LONG SEGMENT), ואפיזודות קודמות של אנטרוקוליטיס. על מנת לנסות ולמנוע אנטרוקוליטיס לפני ניתוח, ניתן לבצע שטיפות רקטליות יומיומיות או אפילו סטומה זמנית במקרים מיוחדים. קיימים רופאים הממליצים על פרוביוטיקה, אולם אין עדיין מחקרים שהעריכו את התרומה של פרוביוטיקה במניעת אירועים של אנטרוקוליטיס.
האבחנה של אנטרקוליטיס נשענת על קליניקה של תפיחות בטנית, כאב, שלשול מימי מתפרץ (אקספלוסיבי) וחום. הממצא השכיח ביותר הוא פתיחות בטנית, ולאחריו שלשול מימי כאמור. הטיפול כולל מתן אנטיביוטיקה לטווח רחב, מתן נוזלים דרך הווריד וכן שטיפות רקטליות לפחות פעמיים ביום.
לאחר ביצוע ניתוח דפנטיבי וכריתת הסגמנט הא-גנגליוני, מרבית הכירורגים ממליצים על הרחבות אנאליות בתקופה שלאחר ההחלמה מן הניתוח, למשך מספר חודשים. כנ"ל לעניין שטיפות רקטליות אשר הוכחו במספר מקרים כמפחיתות את הסיכון לאנטרוקוליטיס. במקרים בהם מטופלים מתייצגים עם מספר אירועים של אנטרוקוליטיס לאחר הניתוח, יש חשיבות להערכה אנטומית על ידי כירורג הילדים: בין אם מדובר בהיצרות, פאוץ' מורחב לאחר ניתוח ע"ש דואהמל, היווצרות מקטע א-גנגליוני או סיבוב של הסגמנט שנותר. בירור זה מתבצע על ידי חוקן שיקוף, ובהמשך מתבצעת בדיקה אנאלית תחת הרדמה. למטופלים עם היצרות באזור ההשקה, מומלצת הרחבה, ובמידת הצורך חזרה על הניתוח (re-do pull through). במקרים בהם לא מודגמת היצרות, ניתן לשקול זריקות בוטוקס בין הספינקטרים עצמם.
פרנץ האלדר

| --- | --- |

פרנץ האלדר
 לידה:  30 ביוני 1884 וירצבורג, הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 פטירה:  2 באפריל 1972 (בגיל 87) אשאו-אם-קימגאו, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית  רפובליקת ויימאר רפובליקת ויימאר  גרמניה הנאצית (1935–1945) גרמניה הנאצית
 תקופת הפעילות:  1902–1942 (כ־40 שנה)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-7   ראש המטה של OKH
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה  מלחמת העולם השנייה הפלישה לפולין  המערכה על צרפת  המערכה בבלקנים  מבצע ברברוסה
 עיטורים
   צלב האבירים של צלב הברזל   צלב הברזל דרגה ראשונה   צלב הברזל דרגה שנייה
 תפקידים אזרחיים
 היסטוריון וסופר.
 
פרנץ האלדר (בגרמנית: Franz Halder; ‏ 30 ביוני 1884 – 2 באפריל 1972) היה גנרל-אוברסט גרמני במלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה > חיים וקריירה מוקדמת

פרנץ האלדר נולד בווירצבורג למשפחת אנשי צבא. אביו, מקס האלדר, היה גנרל-מאיור במשרד המלחמה של בוואריה והיה מראשוני המשתמשים בארטילריה מודרנית. האלדר הצטרף ליחידת ארטילריה בצבא בוואריה בשנת 1902, קודם לדרגת לוטננט וכשסיים את לימודיו באקדמיה הצבאית בשנת 1904, המשיך ולמד בבית הספר לארטילריה (1906–1907) ובבית הספר לקציני מטה (1911–1914).
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה שירת כקצין מטה של הקורפוס הבווארי ה-3, קודם להאופטמן באוגוסט 1915 ושירת במטה של הארמייה השישית, עד סוף המלחמה הספיק לשרת במפקדות הארמייה השנייה והארמייה הרביעית.
ביוגרפיה > בין המלחמות

בסוף המלחמה נשאר לשרת בצבא גרמניה המצומצם, הרייכסווהר, שירת תחילה כמדריך בין השנים 1919 ל-1924.
בשנת 1924 האלדר קודם לדרגת מיור ובשנת 1926 הוא מונה לקצין המבצעים של כוח הרייכסווהר במינכן. הוא קודם לדרגת אוברסט-לויטננט בפברואר 1929 ובאוקטובר הוצב כמדריך בבית הספר לקציני הרייכסווהר.
קודם לדרגת אוברסט בדצמבר 1931 ושירת כראש המטה של הרייכסווהר במינסטר עד שנת 1934.
קודם לדרגת גנרל-מיור באוקטובר 1934 ושירת כמפקד הדיוויזיה ה-7 שהייתה מוצבת במינכן.
קודם לדרגת גנרל-לויטננט באוגוסט 1936, הפך להיות ראש אגף האימונים של הורמאכט והיה אחראי לתרגילי האימון הגדולים ביותר שנערכו מאז שגרמניה החזירה את גיוס החובה בשנת 1935.
קודם לדרגת גנרל חיל התותחנים ב-1 בפברואר 1938. ראש ה-OKW החדש וילהלם קייטל בעצה אחת עם אדולף היטלר מינה את האלדר לראש המטה הכללי של ה-OKH כיורשו של לודוויג בק שהתפטר בעקבות משבר הסודטים.
כשבוע ממינויו הגיש האלדר להיטלר תוכנית לכיבוש צ'כוסלובקיה; לפי תוכניתו הכוחות הגרמנים בראשות גרד פון רונדשטט וריטר פון לאב היו אמורים לפלוש למדינה ולהתקדם בצורת צבת. היטלר שינה את התוכנית והורה שולטר פון רייכנאו יתקדם ישירות לעבר פראג. האלדר, שרצה להימנע ממלחמה, דן עם כמה גנרלים גרמנים ברעיון להדיח את היטלר מהשלטון בהפיכה צבאית, אולם הרעיון הזה לא יצא אל הפועל מאחר שהסכם מינכן נחתם וסכנת המלחמה עברה. לאחר המלחמה העיד האלדר בפני שוביו שבעקבות הצלחת היטלר לכופף את מעצמות המערב במינכן, הוא הכיר בפקחותו המדינית של היטלר ונהיה לנאמנו.
ביוגרפיה > מלחמת העולם השנייה

האלדר השתתף בהכנת תוכניות הפלישה לפולין באביב 1939 והעריך שמלחמה עם פולין תסתיים בניצחון גרמניה בפרק זמן של שבועיים עד שלושה שבועות.
במהלך נובמבר 1939 סיכם עם ולטר פון בראוכיטש שהוא יתן לו את תמיכתו במקרה שינסה לרסן את תוכניותיו של היטלר להמשך מלחמות ההתפשטות, בראוכיטש דחה את הצעתו.
בסוף שנת 1939 היה אחראי על ניסוח תוכניות הפלישה לצרפת, לארצות השפלה ולבלקן. בתחילה האלדר היה ספקני לגבי סיכויי הצלחת הפלישה לצרפת אבל על פי פקודת היטלר הוא קיבל את תוכנית הפלישה דרך הארדנים שניסח אריך פון מאנשטיין ושהוכיח את הצלחתה. האלדר קודם לדרגת גנרל אוברסט ב-19 ביולי 1940 ובאוגוסט התחיל לתכנן את מבצע ברברוסה. זמן קצר אחר כך בניסיון להעצים את כוחו, היטלר איפשר להאלדר לעסוק רק בתכנון מבצעים בחזית המזרחית.
במהלך 1942 חזה שהסובייטים יוכלו עדיין להזרים מיליוני חיילים חדשים לחזית בניגוד לדעת היטלר שסבר שהצבא האדום מתקרב לנקודת שבירה. האלדר גם התנגד להחלטתו של היטלר לשלוח את הארמייה ה-11 של הוורמאכט בפיקודו של פון מאנשטיין לסייע בהתקפה על לנינגרד והעברתה מהקווקז. בגלל חילוקי דעות אלה היטלר החליט שהאלדר לא ניחן יותר בגישה התוקפנית המתאימה לניהול מלחמה והכריח את האלדר לפרוש בספטמבר 1942.
אחרי קשר העשרים ביולי ולמרות שהוא לא לקח חלק בו או ידע עליו, האלדר ביחד עם אשתו ובתו הבכורה נעצר על ידי הגסטאפו בחשד למעורבות בניסיון ההתנקשות בהיטלר. האלדר נשלח למחנה הריכוז דכאו (ובהמשך הועבר למחנה הריכוז פלוסנבירג). אשתו ובתו הוחזקו במחנה הריכוז ראוונסבריק. בסוף המלחמה שוחרר האלדר מן המחנה על ידי חיילים אמריקאים. לאחר השחרור הועבר למחנה שבויים אמריקאי, שם הוחזק עד לשנת 1947.
ביוגרפיה > אחרי המלחמה

אחרי שחרורו ממחנה השבויים האמריקאי הוא עבד בין השנים 1948–1961 כראש חטיבת הצבא הגרמני ביחידה למחקר היסטורי של צבא ארצות הברית בגרמניה. הוא כתב שני ספרים על המלחמה, "היטלר כמפקד צבאי" ו"יומני האלדר".
פרנץ האלדר נפטר בביתו שבבוואריה בשנת 1972.
הערות שוליים

↑  אלמלא הספר הלבן, הצופה, 16 באוקטובר 1945
| גנרל-אוברסטים וגנרל-אדמירלים בוורמאכט, בלופטוואפה ובקריגסמרינה במלחמת העולם השנייה ואוברסט-גרופנפיהררים באס אס |
| --- | --- | --- |
| גנרל-אוברסטים | וילהלם אדם • ארנסט אודט • הנס-יירגן פון ארנים • יוהנס בלסקוביץ • לודוויג בק • היינץ גודריאן • אולריך גראוארט • פרידריך דולמן • אדוארד דיטל • אוטו דסלוך • קורט האזה • פרנץ האלדר • הנס הובה • קרל-אדולף הולידט • הרמן הות • גוטהרד היינריצי • ולטר הייץ • קרל הילפרט • קורט פון המרשטיין-אקוורד • אריך הפנר • יוזף הרפה • הוברט וייזה • היינריך פון ויטינגהוף • ולטר וייס • הנס פון זלמות • אלפרד יודל • ארווין ינקה • הנס ישונק • אלכסנדר להר • גאורג לינדמן • ברונו לרצר • אברהרד פון מקנזן • ניקולאוס פון פאלקנהורסט • פרידריך פרום • ורנר פון פריטש • יוהנס פריסנר • קורט צייטצלר • גינטר קורטן • אלפרד קלר • ארהרד ראוס • ריכרד רואוף • גינטר רידל • גאורג-הנס ריינהרדט • לותר רנדוליץ • אויגן פון שוברט • קורט שטודנט • הנס-יורגן שטומפף • אדולף שטראוס • קרל שטרקר • רודולף שמידט |  |
| גנרל-אדמירלים | קונרד אלברכט • הרמן בהם • קרל ויצל • ולטר ורצכה • אלפרד זאלווכטר • וילהלם מרשל • הנס-גאורג פון פרידבורג • אוסקר קומץ • רולף קרלס • אוטו שולצה • אוטו שניוינד |  |
| אוברסט-גרופנפיהררים | יוזף דיטריך • קורט דליגה • פאול האוסר • פרנץ שוורץ |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306151905171  PLWABN: 9810541011405606  BnF: cb12206512m (data)  GND: 11870091X  ISNI: 0000 0001 0876 4134  LCCN: n87836130  LNB: 000072170  NKC: jx20100712003  NLA: 35162375  NTA: 067669832  SNAC: w6fx85vg  SUDOC: 067040179  Trove: 847418  VIAF: 19726706   WorldCat (עם VIAF): 19726706
איפה את אהובה (שיר)

| --- | --- |
 סינגל בביצוע יהורם גאון
 יצא לאור:  1969
 סוגה:  שיר אהבה
 שפה:  עברית
 כתיבה:  לאונרדו פביו, תרגמה תלמה אליגון-רוז
 לחן:  לאונרדו פביו
 
"איפה את אהובה" הוא שיר שהוקלט לראשונה לאלבום הסולו השלישי של הזמר יהורם גאון שיצא בשנת 1969 ונקרא על שם שיר זה.
על האלבום בו נמצא השיר

בשנת 1969 הוציא יהורם גאון שני אלבומים, הראשון היה אלבום שכולו בשפת הלאדינו ונקרא "רומנסות בלאדינו", והשני היה האלבום "איפה את אהובה". מלבד שיר הנושא כלל האלבום גם את הלהיט "גשר אלנבי", שנכתב לסרט התיעודי "המלחמה שלאחר המלחמה". בנוסף כלל האלבום את השיר בספרדית "Ella ya me olvidó" של הזמר לאונרדו פביו. את השיר תרגמה הפזמונאית הצעירה תלמה אליגון-רוז עבור גאון.
ביצועים נוספים

ישנם עוד ארבע ביצועים נוספים לשיר (חוץ משל יהורם גאון):
אורי פיינמן
ארקדי דוכין
שימי תבורי
עופר לוי
הערות שוליים

↑  איפה את אהובה
↑  ארקדי דוכין איפה את אהובה
↑  עופר לוי - איפה את אהובה, נבדק ב-2023-07-24
תוספתן פדרי

| --- | --- |
 שיוך:  set of organ regions 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1158) 
 מזהים
 לטינית (TA98):  appendices omentales 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A05.7.03.010 
 TA2 (2019):  2990 
 FMA:  76481 
 
תוספתן פדרי מודלק (צילום CT)
תוספתן פִּדרי (באנגלית: epiploic appendix)  הן שׂקיות קטנות של הצפק מלאות שומן, הממוקמות לאורך המעי הגס, אך לא בחלק הרקטאלי. תוספתנים פדריים מצורפים בעיקר למעי הגס הרוחבי ולמעי הגס הסיגמואידי. תפקיד התוספתן הפדרי אינו ידוע.
דלקת התוספתן הפדרי

התוספתן הפדרי עשוי להיות מודלק, באופן שפיר, אבל כואב, דלקת כזו מכונה epiploic appendagitis והיא יכולה לחקות סימפטומים של דלקת התוספתן כמו כאבים בבטן הימנית התחתונה. דלקת בתוספתן הפדרי נדירה יחסית, ואינה מסוכנת כמו דלקת התוספתן. הטיפול בדרך כלל על ידי משככי כאבים בלבד.
הכאבים עשויים להיות חזקים אך בניגוד לדלקת התוספתן מתפתחים בדרך כלל לאט לאורך כמה ימים.
אשרפייה

ערך זה עוסק בשכונה בביירות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע
 עיר:  ביירות
 קואורדינטות:  33°53′15″N 35°31′15″E﻿ / ﻿33.887558333333°N 35.520755555556°E﻿ / 33.887558333333; 35.520755555556
 שכונות נוספות בביירות
  (למפת ביירות מוגדלת) אשרפייה(למפת ביירות רגילה) אשרפייה
 
כיכר סאסין בלב השכונה
אשרפייה (בערבית: الاشرفية; תעתיק מדויק: אלאשרפיה) היא שכונה נוצרית ותיקה בביירות, לבנון, הממוקמת על גבעה לאורך החוף בצידה המזרחי של העיר. השכונה היא רובע מסחר ומגורים כאחד, אשר מאופיין על ידי רחובות צרים ודירות יוקרה, כמו גם מגדלי עסקים, ובשל כך היא מהווה מוקד להשקעות ולתיירות.
היסטוריה

עד שנות ה-30 של המאה ה-19, התאפיינה אשרפייה בשטחים חקלאיים שנשלטו על ידי מספר משפחות נוצריות: משפחת פיאד, פרנייני, בוסטרוס, סורסוק, טראד, תוויני ואראמאן. משפחות אלו, בנות העדה היוונית-אורתודוקסית, היו האליטה של ביירות במשך מאות שנים. באותה תקופה, חילקה הממשלה הלבנונית תחת שלטון המנדט הצרפתי את האדמה באשרפייה על מנת לבנות כבישים וכפתה על אותן משפחות למכור את חלקן באדמה זו.
במהלך מלחמת האזרחים השנייה בלבנון, הייתה אשרפייה בסיס מרכזי של הכוחות הנוצריים הלבנונים, וקיבלה הגנה מהכוחות הלבנוניים, בראשות בשיר ג'ומאייל, כנגד התקפות סוריות ופלסטיניות. ככזאת, הייתה השכונה לחלק מרכזי במזרח הנוצרי של העיר.
גאוגרפיה

נכון לשנת 2009, מחולקת אשרפייה למספר שכונות קטנות יותר, שהבולטות ביותר בהן הן מאר ניכולא (שבה נמצאים מבנים חשובים כגון ארמון סורסוק, מוזאון סורסוק ובניין סופיל) וטבריס (שבה נמצאים מבנה טבריס 812, מגדל אשרפייה, בנייני יארד, מטרופוליס ובניין ל'ארמיטאז').
הכל דיבורים

עדי מאירי, אחת ממגישי התוכנית ערב הפסקתה
דלת הכניסה למערכת התוכנית
הכול דיבורים הייתה תוכנית חדשות ואקטואליה של רשת ב', ששודרה לראשונה בשנת 1989 ברצועה יומית בין השעה 10 בבוקר ל-12 בצהריים. את התוכנית הגישו ברוטציה בכירי השדרנים ועורכי התוכן של קול ישראל ברשות השידור.
התוכנית שילבה חדשות ואקטואליה בנושאים שעומדים על סדר היום הציבורי, כאשר המגישים ניסו לבחון בראיונות עומק סוגיות שונות בתחומי כלכלה, חברה, תרבות, ממשל, ביטחון ועוד.
במהלך שנותיה עוררה התוכנית דיון ציבורי בסוגיות רבות. היא שימשה פלטפורמה תקשורתית מכובדת ונחשבה לאחד מעוגני השידור הציבורי של קול ישראל ברדיו.
התוכנית האחרונה שודרה ב-10 במאי 2017. עם המעבר של קול ישראל לשידור בתאגיד השידור הישראלי, לא חודש שידור התוכנית.
בין מגישיה נמנו יוסי הדר שהגיש את התוכנית במשך 3 שנים בין 2011-2014,  ירון דקל, רזי ברקאי, שלי יחימוביץ', ענת דוידוב, דליה יאירי, אסתי פרז, גבי גזית ואילה חסון. עדי מאירי ובני טיטלבוים הגישו את התכנית בשנים 2017-2014.
אורשולה פלנקייביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 ביוני 1921 ורשה, הרפובליקה הפולנית השנייה 
 פטירה:  24 בינואר 2021 (בגיל 99) ברסלאו, רפובליקת פולין 
 שם לידה:  Urszula Głowacka 
 מדינה:  פולין 
 מקום קבורה:  Holy Family Cemetery 
 השקפה דתית:  הכנסייה הרומית-קתולית 
 פרסים והוקרה:  חסידת אומות העולם (26 בדצמבר 1994)  צלב אושוויץ  צלב ארמייה קריובה  אביר במסדר פולוניה רסטיטוטה 
 
אורשולה פלנקייביץ' (בפולנית: Urszula Plenkiewicz;‏ 15 ביוני 1921 – 24 בינואר 2021) הייתה סיירת וקצינת קישור פולני של לשכת המידע והתעמולה של הפיקוד הראשי של מחתרת ארמייה קריובה. היא לימדה בבית הספר השכונתי החשאי ושירתה כחיילת בנפה V של מוקוטוב של מחוז ורשה איגוד המאבק המזוין. פלנקייביץ' נתפסה על ידי הגסטפו בנובמבר 1942 וגורשה לאגף הנשי של מחנה הריכוז אושוויץ הידוע בשם בירקנאו, שם ברחה מצעדת המוות בינואר 1945. היא זכתה בצלב האביר של מסדר פולוניה רסטיטוטה, צלב ארמייה קריובה וצלב אושוויץ, וכן הוכרה חסידת אומות העולם.
קורות חיים

פלנקייביץ' נולדה בוורשה, פולין ב-15 ביוני 1921. היא הייתה בתם של לאוקדיה גלובצקה ופליקס גלובצקי, קצין משטרת המדינה שנרצח על ידי ה-NKVD בקלינין ב-1940, והייתה לה אחות צעירה ממנה. כדי לשרת את פולין כסיירת, הצטרפה פלנקייביץ' לצוות הצופות ה-14 של ורשה ב-1935. ארבע שנים מאוחר יותר, במאי אותה שנה, רגע לפני מלחמת העולם השנייה, היא סיימה את בחינות הגמר שלה בתיכון בוורשה.
כאשר גרמניה הנאצית כבשה את ורשה בספטמבר 1939 וחוקקה צווים אנטי-יהודיים, היא החלה ללמד בבית ספר מחתרתי לבנות בחודש שלאחר מכן. פלנקייביץ' הצליחה לסייע לפולנים שנמלטו ממערב גרמניה מחיילי הוורמאכט, והם חנו בבניין בית הספר, שם עבדה כאחות. מאוחר יותר נתנה מחסה לחברתה מבית הספר קריסטינה קון למשך שנה החל מנובמבר 1940, והיא ארגנה מסמכים מזויפים עבור קון תחת השם קובלסקה. קון שרדה את המלחמה. פלנקייביץ' התגייסה לארגון הפולני המחתרתי ארמייה קריובה כחיילת בדצמבר 1940. היא השתתפה בפעולות חבלה קלות בוואוור, קיימה פגישות מחתרתיות בדירתה, ובהמשך הצטרפה ללשכת המידע והתעמולה של הפיקוד הראשי של ארמייה קריובה, שם הפכה לקצינת קישור.
היא נעצרה על ידי הגסטפו בדירתה בוורשה ב-2 בנובמבר 1942, ונכלאה בכלא פאוויאק למחרת. היא נחקרה במטה הגסטפו המקומי לפני שהועברה לאגף הנשים במחנה הריכוז אושוויץ ב-27 בנובמבר כאסירה 25985, מספר שהיה מקועקע על ידה, והיא עבדה באגף בית החולים. מחשש מפני הצבא האדום המתקרב, פינו הגרמנים את המחנה בינואר 1945 והורו על צעדת מוות, כאשר פלנקייביץ' נמלטה מאושוויץ עם חבר לעיירה הקרובה אושוויינצ'ים.
חיים אישיים

לאחר סיום המלחמה היא התגוררה בוורוצלב, והפכה לאם. פלנקייביץ' הייתה קתולית; היא נפטרה ב-24 בינואר 2021 ונקברה בבית קברות בוורוצלב בהלווייתה שהתקיימה ב-1 בפברואר.
הוקרה

פלנקייביץ' הוכרה כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם ב-26 בדצמבר 1994. היא זכתה בצלב האביר של מסדר פולוניה רסטיטוטה, צלב ארמייה קריובה וצלב אושוויץ.
הערות שוליים

↑  Kaczorowski, Andrzej W. "ppor. Urszula Plenkiewicz ps. "Urka"" [Second lieutenant Urszula Plenkiewicz ps. "Urka"] (PDF). Biuletyn Informacyjny AK (בפולנית). 368: 79–80. ISSN 1233-8567. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite journal}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5  "Nekrolog śp. ppor. Urszuli Plenkiewicz" [Obituary of the late second lieutenant Urszula Plenkiewicz] (בפולנית). Office for War Veterans and Victims of Oppression. 28 בינואר 2021. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7  Hytrek-Hryciuk, Joanna (24 בינואר 2021). "24 stycznia: "Urka", czyli wrocławskie ślady "Kamieni na szaniec"" [January 24: "Urka", or Wrocław's traces of "Kamienie na Szaniec"]. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Plenkiewicz Urszula (Głowacka)". The Righteous Among the Nations Database. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Urszula Plenkiewicz "Urka"" (בפולנית). Warsaw Uprising Museum. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Urszula Głowacka". The Jewish Foundation for the Righteous. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Urszula Plenkiewicz". Gazeta Wyborcza (בפולנית). 27 בינואר 2021. נבדק ב-30 בינואר 2023. {{cite news}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אורשולה פלנקייביץ'".