stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דנה אינטרנשיונל
ביוגרפיה

כהן נולדה וגדלה כזכר בתל אביב בשם ירון כהן, למשפחה יהודית ממוצא תימני. היא סיפרה שנקראה על שם דודה שנהרג בפיגוע טרור. בילדותה, אמה, בת-גלים כהן, נאבקה לשלוח אותה ואת אחותה הגדולה לימור לשיעורי מוזיקה למרות הקשיים הכלכליים שניצבו בפני המשפחה.
ב-1980 השתתפה במקהלת ילדים שליוותה את שלמה ארצי במחזמר "יוסף וכתונת הפסים המשגעת".
בשנות ה-80, הושפעה רבות מזמרות ישראליות ובינלאומיות שהיו פופולריות באותה תקופה, בהן מדונה ועפרה חזה.
בתקופת נעוריה באותן שנים נהגה לפקוד מועדוני גייז בעיר הולדתה, שם הכירה את עופר ניסים, מי שעתיד להיות המפיק והמנהל המוזיקלי בשנים הראשונות של הקריירה שלה. יחד עם ניסים ואמני דראג קווין אחרים, הופיעה עם פרודיות וגרסאות כיסוי לשירים ישראליים ובינלאומיים מוכרים. אחד מהשירים התבסס על שירה של ויטני יוסטון "My Name Is Not Susan" שאותו שינתה דנה ל"סעידה סולטנה" שזכה להצלחה מסחרית וגרם לפריצתה הגדולה בתעשיית המוזיקה בארץ. במהלך אותה עת, בעקבות תחושות של חוסר התאמה בין מינה הביולוגי לבין זהותה המגדרית כאישה, דנה החלה בתהליך התאמה מגדרית מזכר לנקבה.
ב-1992 הופיעה אינטרנשיונל לראשונה בתוכנית "עד פופ", זאת לפני שעשתה תהליך התאמה מגדרית.
בהתייחסה לזהותה המינית והמגדרית אמרה: ”כשהייתי בת 13 ידעתי שאני לא נמשכת לבנות... הייתי הולכת למועדוני גייז. כשהייתי בת 16 היו פונים אלי כאישה ולא כגבר. גם התאפרתי ולאט לאט הבנתי שאני נשית מדי כדי להיות גבר. אני לא יכולה לדמיין את עצמי כנהג משאית. קשה להסביר, מעולם לא חשבתי על עצמי כגבר. זה מי שאני”. לאחת השאלות בראיון, "את מאה אחוז אישה? עברת ניתוח מלא לשינוי מין?", היא השיבה בחיוב.
ב-1993 נסעה אינטרנשיונל ללונדון ושם עברה ניתוח להתאמה מגדרית.[דרוש מקור]
שנים לאחר שהתפרסמה, סיפרה בריאיון כי היא מעולם לא יצאה מהארון בפני הוריה וכי הם ראו אותה לראשונה כאישה מופיעה בטלוויזיה.
אינטרנשיונל ניהלה זוגיות עם ניסים בכר, אשר נהרג בתאונת אופנוע, ובעקבות כך לדבריה מדובר באסון שהותיר בה צלקת.
ביוגרפיה > חזרה לקריירה בישראל

בשנת 2001 הוציאה אינטרנשיונל ב-NMC את אלבומה יותר ויותר, בעיבוד והפקה של אלי אברמוב ודני דותן, חברי להקת הקליק. השניים כתבו והלחינו את רוב שירי האלבום, בהם "ניצחתי", שיר חצי אוטו-ביוגרפי אשר הפך ללהיט בקיץ של אותה שנה. שיר בולט נוסף באלבום היה "ואחרי הכל", שכתב יואב גינאי והלחין יהודה פוליקר, שגם שר בו קולות רקע. אף על פי שהאלבום זכה להצלחה בקרב המבקרים ושני סינגלים מתוכו הצליחו במידה גדולה הוא לא זכה להצלחה מסחרית.
בשנת 2002 הקליטה, שוב בהפקת אלי אברמוב, את אלבומה החלום האפשרי, באופן עצמאי. הוא כלל בין השאר את השירים "מכת חום" ("אי לה דיר לה דה דה"), ששרה במקור עליזה עזיקרי, "תחלום" וגרסה אקוסטית לשיר "ניצחתי". האלבום הופץ על ידי חברת התקליטים הראשונה של אינטרנשיונל, IMP. אולם גם אלבום זה לא נחל הצלחה. בנוסף, הוציאה גרסה מוגבלת של קופסת סינגלים (CDs Box), שכללה את כל הסינגלים של האלבום החלום האפשרי, כולל גרסאות מיוחדות ושירים נוספים.
באוקטובר 2005, בעקבות בחירת הגולשים, השתתפה דנה אינטרנשיונל בתחרות היובל של האירוויזיון עם השיר "דיווה". השיר הגיע למקום ה-13 מתוך 14. דנה השתתפה במשדר היובל וזכתה לכבוד רב, בתור אחת הדמויות הבולטות ביותר בתחרות על 50 שנותיה.
במהלך שנים אלו, מיעטה דנה להתראיין ולהופיע בתקשורת ונוצר רושם כאילו "נעלמה", אך מאחורי הקלעים המשיכה להופיע ברחבי העולם, והשתתפה במספר פרויקטים וקמפיינים פרסומיים כמו "מי גנב לי את המילקי" ו-Lady AIG.
בשנת 2007, לאחר שתיקה מוזיקלית בת 5 שנים, חתמה אינטרנשיונל על הסכם הפצה עם חברת התקליטים "הד ארצי", במסגרתה הקליטה את האלבום הכל זה לטובה, בהפקתו של אלי אברמוב. הסינגלים שיצאו לרדיו הושמעו רבות. בהם "הכל זה לטובה" ו-"Love Boy", שפזמונו ולחן הפזמון לקוחים משירה של מרים ילן שטקליס "ידידי טינטן", אותו ביצע במקור אבי טולדנו. "Love Boy" שבר שיא ישראלי בכך שהושמע מעל 1,400 פעמים בחודש אוגוסט של אותה שנה, ובכך הפך לשיר המושמע ביותר ברדיו הישראלי בעשור האחרון. לאחר מכן יצאו הסינגלים "את מוכנה", הדואט "סרט הודי" עם עידן יניב שהלחינה למילים של ינאי רטפן שזכה להצלחה גדולה ו"יום הולדת".
ב-2016 חזרה לעופר ניסים עמו הוציאה אינטרנשיונל את הסינגל "We Can Make It". השיר זכה להצלחה בישראל ובעולם בכלל, ובסצנת הגייז בפרט.
ב-2017 הוציאה אינטרנשיונל את הסינגל "רותי" שכתב והלחין רגב דהן. בהמשך, הוציאה את "יש לי אהבה (לה קוסטה)", "נשארת איתך" וגרסת כיסוי לשיר "Just the Way You Are". בשנת 2018 חידשה את השיר "מי האיש", תוך שביצעה את השיר "Diva to Diva" ביחד עם שארלוט פרלי בקדם האירוויזיון 2019 השוודי. במאי 2019, ביצעה מחדש את "תל אביב".
לאחר שלוש שנים בהן לא הוציאה שירים, הוציאה אינטרנשיונל עם סטטיק ובן-אל תבורי את שיר הגאווה "אחלה גבר", שהגיע למקום השלישי במדיה פורסט. הווידאו קליפ שלו צולם במצעד הגאווה בתל אביב.
במרץ 2023, עלתה לשידור סדרה דוקומנטרית הנקראת "דנה קמה", המשודרת ב-yes. באותה השנה יצא הלהיט "לה קוקרצ'ה" שדורג בראש המצעד של מדיה פורסט.
ביוני 2023, דנה הוציאה סינגל עם איתי גאלו בשם "Big D*** Energy" שכתבה מאיה סימנטוב בשיתוף פעולה עם ספוטיפיי העולמי.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

1993: דנה אינטרנשיונל
1994: אומפטמפה
1995: איפיטמפה
1996: מגנונה
1999: Free
2001: יותר ויותר
2002: החלום האפשרי
2007: הכל זה לטובה
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

1998: דיווה – האוסף
1998: The Album
2003: אוסף הסינגלים
לקריאה נוספת

מרדכי גלדמן, "על הדיווה דנה", הארץ - תרבות וספרות ב-13 (1998)
אייל גרוס, "גלובליזציה קווירית וזכויות אדם: דנה אינטרנשיונל/אמנסטי אינטרנשיונל", תאוריה וביקורת 23 227 (2003)
עמליה זיו, "דנה אינטרנשיונל", בתוך: עדי אופיר (עורך), חמישים לארבעים ושמונה - גיליון מיוחד של תאוריה וביקורת 401 (1999)
שמורת שיטה מלבינה בעמק האלה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 תאריך הקמה:  6 ביוני 2005 
 נתונים ומידות
 שטח:  180 דונם
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  שפלת יהודה 
 קואורדינטות:  31°40′50″N 34°59′21″E﻿ / ﻿31.680625°N 34.989125°E﻿ / 31.680625; 34.989125
  (למפת השפלה מוגדלת) שיטה מלבינה בעמק האלה(למפת השפלה רגילה) שיטה מלבינה בעמק האלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שיטה מלבינה בעמק האלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום שיטה מלבינה בעמק האלה
 
שְׁמוּרַת שיטה מלבינה בעמק האלה היא שמורת טבע בעמק האלה, אחת ממספר שמורות טבע בישראל של עצי שיטה מלבינה. גודל השמורה הוא 180 דונם, והיא הוכרזה ב-6 ביוני 2005.
היסטוריה

לפני הקמת מדינת ישראל היו בעמק האלה מאות עצים ושיחים של שיטה מלבינה פזורים בכל רחבי העמק. החקלאים של בית נתיף עיבדו את הקרקעות באזור סביב העצים. בשנות ה-50 עקרו חברי קיבוץ נתיב הל"ה את השיחים הפזורים בעמק והשאירו רק כמה מאות עצים לאורך הכביש ובתוך נחל האלה. בתחילת 1960 הוצע להכריז על אזור גידולם כשמורת טבע. בשנות ה-80 הופנו הנוסעים באזור בכתבות למטיילים לשים לב ששדרת עצים קצרה של שיטה מלבינה בצידי הכביש. בשנת 2005 הוכרזה השמורה באופן רשמי.
מיקום

השמורה שוכנת במזרח עמק האלה, לאורך נחל האלה מצפון לכביש 375, מכביש 38 במערב עד 2 ק"מ מזרחית לצומת האלה.
שביל ישראל חולף בשמורה.
צמחייה

בשמורה נמצאת אחת מארבעת הריכוזים העיקריים של שיטה מלבינה בישראל, והיחיד הגדל בקרקעות סחף גירניות. סיבת צמיחת שיטה מלבינה בעמק האלה שנויה במחלוקת בין החוקרים. לדעת חלקם עצי השיטה הם שריד מתקופות קדומות לפני מאות אלפי שנים.
בשמורה נמצאים גם עצי אלה ארצישראלית, שיח-אברהם מצוי וקוצים שונים כמו: גדילן מצוי, ברקן סורי וקיפודן מצוי, ופרחים אחרים כמו תלתן הארגמן, כלך מצוי, חרדל, נורית אסיה ולוף מנומר.
הערות שוליים

↑  עזריה אלון, שמורות טבע קטנות, למרחב, 22 בינואר 1960
↑  נילי פרידלנדר, ללכת על הר סנסן, מעריב, 25 בינואר 1984
נילי פרידלנדר, אל הגבעה הכחולה, מעריב, 27 בפברואר 1987
↑  ח. יהואש, עצי שיטים עומדים - שיטה מלבינה, על המשמר, 4 בנובמבר 1960
|  שמורות טבע בישראל |
| --- | --- | --- |
| הגולן | אירוס הביצות נוב • אלי על • בריכת בראון • גמלא • הר אביטל • הר חרמון • הר חרמונית • הר פרס • הר שיפון • יער אודם • יער יהודיה • נחל גילבון • נחל משושים • נחל הבניאס • מג'רסה • סוסיתא |  |
| צפון | אבוקה • אלון • אלונה • אלוני אבא • אלוני בית קשת • נחל בית העמק • בריכת פסוטה • אלוני ברעם • אלוני יצחק • בוריקה • גאון הירדן •  החולה • הר ארבל • הר חורשן • הר יונה • הר מירון • הר שכניה • חוטם הכרמל • חוף דור-הבונים • חורבת קרתא • חורשת טל • חי-בר כרמל • מערת פער •  נחל בזק • נחל בצת • נחל דישון • נחל הקיבוצים • נחל כזיב • נחל מערות • נחל עמוד • נחל ראש פינה • נחל שניר • נחל שרך • נחל תבור • נחל תות • נחל עיון • עין אפק • עין ארובות • עין נוטרה • עין נימפית • עין תאו • פארק הכרמל • ראש הנקרה • רמות מנשה • תל דן • תל אנפה • תל סהרון • תל שמרון |  |
| מרכז | ביצת זיתא • בני ציון (חרוצים) • בריכת דורה • בריכת יער • גבעת האירוסים • גדור • געש • האירוסים • הדסים • המסרק • חולות ניצנים • מבוא אשדוד • חורבת מדרס • חורבת סעדים • מערת אבשלום • מערת התאומים • נאות קדומים • נחל דולב • נחל כפירה • נחל פולג • נחל קטלב • נחל שורק • נחל התנינים • עינות גיבתון • שער פולג |  |
| יהודה | אלוני שמואל • אל כנוב • הר הטייסים • ואדי מכוך • נחל אוג • נחל בזק עילי • נחל פרת • עינות צוקים • קנה וסמר |  |
| השומרון | הר כביר • יער אום צפא • יער ריחן • נבי רביח • נחל פצאל • נחל קנה • עינות זרקא • רכס טמון • ביצת ואדי מלחה • בור הציפורים • נחל שילה עילי |  |
| הנגב | בקעת תמנע • בתרונות רוחמה • גבעות להב • הבשור • המכתש הגדול • המכתש הקטן • הר הנגב • הר חירן • הר עמשא • הרי אילת • חולות משאבים • חולות סמר • חוף האלמוגים • חי-בר יטבתה • מכתשים בנגב • מצוק הצינים • נחל גרר • נחל ערוגות • נחל עשוש • נחל צין • עין גדי • ערבת עברונה • פארק הלס • פורה |  |
| שמורות ימיות | איי חוף ראש הנקרה • ים ראש הנקרה-אכזיב • שקמונה • ים ראש הכרמל • ים דור-הבונים • ים שקמה • איי חוף דור-מעגן מיכאל • ים גדור • ים האלמוגים • חוף האלמוגים • הים הדרומי • הפרעת פלמחים |  |
תמנע נלסון-לוי

תמנע נלסון-לוי (נולדה ב-7 ביולי 1994) היא ג'ודוקא ישראלית המתחרה בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג, אלופת אירופה (סופיה 2022) וזוכת מדליית ארד אירופית (קאזאן 2016, זאגרב 2024). נלסון-לוי מחזיקה במדליית ארד מאולימפיאדת טוקיו 2020 כחלק מנבחרת ישראל בקטגוריית הנבחרות המעורבות.
ביוגרפיה

נלסון-לוי היא בת להורים אמריקאים ציוניים שב-1985 עלו לישראל, שמואל ולורה, והתגוררו בשכונת קריית היובל שבירושלים. את דרכה בספורט החלה בג'ו ג'יטסו ואמנויות לחימה משולבות, וכאשר הייתה בת 13 עברה לג'ודו והתאמנה במועדון מיטב ירושלים.
קריירה > אולימפיאדת פריז (2024)

משתתפת באולימפיאדת פריז (2024).
חיים אישיים

נלסון-לוי לומדת לתואר ראשון בחינוך וחברה עם התמחות בספורט בקריה האקדמית אונו.
פרסים

מקור:
המשחקים האולימפיים:
טוקיו 2020 נבחרת מעורבת
אליפות אירופה :
קאזאן 2016 בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג
סופיה 2022 בקטגוריית המשקל עד 57 ק"ג
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי) :
גראנד סלאם באקו 2017
גראנד פרי אנטליה 2017
גראנד פרי טשקנט 2017
גראנד פרי אגאדיר 2018
גראנד פרי טביליסי 2018
גראנד פרי קנקון 2018
גראנד סלאם אבו דאבי 2018
גראנד פרי תל אביב 2019
גראנד פרי מרקש 2019
גראנד פרי מונטריאול 2019
גראנד סלאם בודפשט 2020
גראנד סלאם תל אביב 2021
גראנד סלאם תל אביב 2022
גראנד סלאם אנטליה 2022
גראנד סלאם אולן בטור 2022
גראנד סלאם בודפשט 2022
גראנד סלאם תל אביב 2023
גראנד סלאם באקו 2023
עידית אברהמי (מדענית)

| --- | --- |

אברהמי ב-2015
 לידה:  30 בספטמבר 1968 (בת 56) גבעתיים, ישראל 
 ענף מדעי:  הנדסת מכונות, הנדסה ביו-רפואית
 מקום מגורים:  ישראל, וארצות הברית
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של קליפורניה (2006) 
 מוסדות:  אוניברסיטת אריאל בשומרון 
 פרסים והוקרה:  מרצה מצטיינת ועוד
 תרומות עיקריות
 זרימה במערכות ביולוגיות  מודלים של מערכות זרימת דם  צימוד בין זרימה ומבנה בסימולציות
 
עידית אברהמי (נולדה ב-30 בספטמבר 1968) היא פרופסור חבר באוניברסיטת אריאל בשומרון, שם כיהנה כראש המחלקה להנדסת מכונות ולמכטרוניקה. נוסף על כך, היא חוקרת ראשית במרכז לביומכניקה באריאל.
מחקריה עוסקים בעיקר בנושאי זרימה במערכות ביולוגיות, מודלים ניסויים ונומריים של מערכות זרימת דם וצימוד בין זרימה ומבנה. עוסקת בפיתוח תחליפים מבוססי ריאקציה של מים ואבקה, העתידים להחליף את הסוללות בהן אנו משתמשים היום.
ביוגרפיה

אברהמי גדלה בגבעתיים, הוריה הם עזרא כהן (עבד ב-IBM) ודבורה כהן לבית מלאך (עבדה בגטר). את לימודיה התיכוניים עשתה בבית הספר להנדסאים ליד אוניברסיטת תל אביב. שירתה בצה"ל כקצינה בחיל הקשר, האלקטרוניקה והמחשבים.
סיימה בהצטיינות לימודי הנדסה בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון, וסיימה בהצטיינות לימודי תואר שני במחלקה להנדסה ביורפואית באוניברסיטת תל אביב. עבודת התזה שלה עסקה במודלים נומריים של מסתם לב מלאכותי.
בשנת 2004 סיימה דוקטורט בהנדסה ביורפואית באוניברסיטת תל אביב. עבודת הדוקטורט עסקה במודלים נומריים וניסויים להערכת הזרימה ותנועת הדופן במשאבת עזר ללב.
בשנים 2004–2006 השתלמה בפוסט-דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech), שם חקרה את דינמיקת הגלים במשאבת תהודת גלים ואת היישומים שלה במחקר הביורפואי. כמו כן עסקה בסכנת הקריעה של היצרויות לא הומוגניות בעורקים.
בשנת 2006 הצטרפה להקמת המחלקה להנדסה רפואית במכללת אפקה בתל אביב, שם הקימה מעבדות הוראה ומחקר ושמשה בתפקידים שונים, בהם יו"ר ועדת המחקר.
בשנת 2011 הצטרפה לסגל המחלקה להנדסת מכונות ומכטרוניקה באוניברסיטת אריאל בשומרון, והקימה את המרכז לביומכניקה באריאל. משנת 2013 משמשת כראש המחלקה.
אברהמי היא תושבת ראש העין, נשואה ואם לשלושה. כאמנית חובבת, עוסקת בציור ובפיסול.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

במסגרת מחקריה, אברהמי עוסקת בנושאים הקשורים בהערכה של זרימה ותנועת מבנים במערכות ביולוגיות, בסיוע לטיפול במחלות לב וכלי דם, בפיתוח מכשור רפואי, בפיתוח של מודלים לצורך אנליזה של פתולוגיות ובסיוע למחקר הרפואי.
מחקריה עוסקים במעבר הדם דרך מסתמי הלב ודרך התקנים המשמשים לסיוע בזרימה, כגון: תומכנים (סטנטים), משאבות לב מלאכותיות, סטנט-גרפטים, קנולות למכונת לב-ריאה, חיבורי וריד-עורק וכדומה. בנוסף היא חוקרת את פעולת הגומלין שבין זרימת הדם לשינויים בדפנות כלי הדם והשפעה של תנאי זרימה פתולוגיים על היווצרות מחלות. עוסקת בפיתוח של שיטות זעיר-פולשניות להערכה פונקציונלית של זרימת דם בהסתעפויות.
אברהמי רשמה מספר פטנטים ועבודותיה התפרסמו בספרים וכתבי עת מדעיים, זכו בפרסים ובקרנות מימון, הוצגו בכנסים רבים ונבחרו לייצג את אוניברסיטת אריאל באירועים שונים, כגון הוועידה המרכזית של איפא"ק 2014.
אברהמי היא חברת הנהלה של האיגוד הישראלי להנדסה רפואית וביולוגית ועורכת ראשית של אתר האיגוד, היא מכהנת כראש פורום אקדמי של עמותת כ"ן - כוח נשים לקידום מנהיגות נשים בישראל ופעילה בארגון "מהנדסים ללא גבולות".
במאי 2020 זכתה באות המרצה מעוררת השראה לשנת 2020 על ידי התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית.
הערות שוליים

↑  מאמר על מינויה של עידית אברהמי לראש מחלקת הנדסת מכונות ומכטרוניקה בבטאון "באקדמיה" של אוניברסיטת אריאל (עמ' 13)
↑   החוקרים.ות - מארז אנרגיה קל המבוסס על הפקת מימן מריאקציה של מים ואבקה, סרטון בערוץ "Ariel University", באתר יוטיוב (אורך: 03:44)
↑  עבודת הדוקטורט של עידית אברהמי בנושא: THE EFFECT OF STRUCTURE ON THE HEMODYNAMICS OF ARTIFICIAL BLOOD PUMPS
↑  ראיון עם עידית אברהמי במידעון "זווית חדה" של מכללת אפקה (עמ' 3)
↑  המחלקה להנדסת מכונות ומכטרוניקה
↑  המרכז לביומכניקה באריאל
↑  גלריית תמונות ופסלים, פרי עבודתה של עידית אברהמי
↑  רשימת חלק מהפטנטים הרשומים על שם עידית אברהמי באתר קלטק
↑  אברהמי בכנס איפא"ק 2014
↑  אתר האיגוד הישראלי להנדסה רפואית וביולוגית
↑  עמותת כוח נשים
↑  מרצה מעורר/ת השראה: אלו הזוכים של התאחדות הסטודנטים הארצית, באתר התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל, 7 ביוני 2020
↑  זריקת מרצ(ים), באתר ynet, 30 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296242505171  dblp: 42/3921  ISNI: 0000 0000 7027 4737  ORCID: 0000-0003-4927-3491  ResearcherID: AAF-8175-2019  VIAF: 98345605   WorldCat (עם VIAF): 98345605
ויליאם דוסון

ויליאם מרסר אוונס דוסון (באנגלית: William Mercer Owens Dawson;‏ 21 במאי 1853 –  12 במרץ 1916) היה פוליטיקאי אמריקאי מווירג'יניה המערבית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כתובע הכללי של מדינתו בשנים 1897–1905, ולאחר מכן ועד 1909 כמושל וירג'יניה המערבית ה-12.
ראשית חייו

ויליאם דוסון נולד בבלומינגטון שבמרילנד, השוכנת מעבר לנהר הפוטומק בסמוך לאזור שכיום הוא "ידית המחבת" המזרחית של וירג'יניה המערבית, כבנם של פרנסיס ראוונסקרפט דוסון ושל ליאה (לבית נייט) דוסון. לאחר מות אימו כשהיה בן ארבע, הוא עבר עם אביו לאזור המערבי של וירג'יניה. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים, והיה אחרון מושלי וירג'יניה המערבית שלא למד בקולג'. לזמן קצר הוא לימד בבית ספר, וב-1873 הוא עבר לקינגווד שבווירג'יניה המערבית, שם הוא היה לעורך ולאחר מכן לבעלים של העיתון השבועי Preston County Journal.
ראשית הקריירה הפוליטית

המשרה הפוליטית הראשונה שאליה נבחר דוסון הייתה יושב ראש הוועדה הרפובליקנית של מחוז פרסטון ב-1874. שש שנים לאחר מכן הוא נבחר לסנאט של וירג'יניה המערבית, וב-1884 הוא נבחר לתקופת כהונה נוספת בו. הוא קידם רגולציה של תעריפי הרכבות, ושימש כחבר בוועדת הבנקים והתאגידים, בוועדת הכספים, ובוועדת המכרות והכרייה של הסנאט, וכן בתת-הוועדה לחקירת חוקי המיסוי. ב-1891 היה דוסון ליושב ראש הוועדה הרפובליקנית המדינתית, תפקיד בו הוא שימש עד 1904. המושל הדמוקרט ויליאם מקורקל החשיב את דוסון כאיש ארגון פוליטי יוצא דופן, ולדבריו הוא היה שני בכך רק לסנאטור סטיבן אלקינס. ההיסטוריון אוטיס רייס זקף לזכותו את העברת המפלגה הרפובליקנית בווירג'יניה המערבת למבנה ארגוני מודרני, עם קשרים בכל אחד ממחוזות המדינה. דוסון היה גורם מפתח בהחזרת הרפובליקנים לשלטון במדינה בשנות ה-90, לאחר שישה מושלים דמוקרטים רצופים שכיהנו בסך הכול 26 שנה.
בשנים 1897–1905 כיהן דוסון כמזכיר המדינה של וירג'יניה המערבית.
מושל וירג'יניה המערבית

דוסון לא היה נואם מרשים בציבור, אך שנות ניסיונו הפוליטי וקשריו סייעו לו להבטיח את ניצחונו בבחירות למשרת מושל וירג'יניה המערבית ב-1904 על המועמד הדמוקרטי השמרני ג'ון ג'. קורנוול ביחס של 121,502 מול 112,457 קולות, אף על פי שהוא פיגר מאחורי כל המועמדים הרפובליקנים. אנשי האגף השמרני של המפלגה הרפובליקנית ניסו למנוע את מועמדותו של דוסון, זאת בשל דאגתם בנוגע לנטיותיו האנטי-תאגידיות. במהלך תקופת כהונתו כמזכיר המדינה הוא ניסח חוק, שנודע בציבור בשם "חוק התאגידים של דוסון", ושהגדיל משמעותית את הכנסות המדינה.
כרפובליקני פרוגרסיבי, ניהל דוסון קמפיין לטובת רפורמות במיסוי שהוצעו על ידי ועדה שמונתה על ידי קודמו בתפקיד אלברט וייט, ולטובת רגולציה בענף הרכבות, כולל גידול במיסים, הקמת נציבות רכבות וחקיקה בנושאי בטיחות. כמושל קידם דוסון גם חוק נגד שדלנות וחוק כולל לבחירות מקדימות שדרש מהמפלגות לקיים אותן לכל התפקידים ברמה המדינתית וברמה הלאומית. הוא המליץ על צעדים פרוגרסיביים נוספים, כולל חוק מזון ותרופות, הקמת ספרייה בבית המחוקקים, חקיקה לבטיחות במכרות, ונציבות שירות ציבורי. דוסון כינס את בית המחוקקים למושבים מיוחדים כדי להתייחס לנושאים אלו, אך לרפורמות שלו הובעה התנגדות על ידי גורמים עסקיים בשתי המפלגות. בעיקר לא עלה בידו ליישם את סדר היום הפרוגרסיבי שלו.
שנותיו האחרונות

לאחר תום כהונתו כמושל, נותר דוסון פעיל פוליטית. הוא תמך בחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ויושב הראש לשעבר של נציבות המס ויליאם האברד בבחירות לסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור המכהן נתן ב. סקוט. הוא תמך במועמדותו לנשיאות של תאודור רוזוולט בבחירות של 1912. בהמשך הוא שימש כחבר בוועדת השירותים הציבוריים שהוקמה על ידי המושל הנרי הטפילד.
חיים אישיים

ב-1879 נשא דוסון לאישה את לודה נף, ולשניים נולד בן אחד. לאחר מותה הוא נישא בשנית למוד בראון ב-1899, ולשניים נולדו בן ובת.
ויליאם דוסון נפטר בצ'ארלסטון ב-12 במרץ 1916 כתוצאה ממחלת השחפת ולאחר שבמשך שנים סבל מבריאות לקויה. הוא נטמן בבית הקברות מייפלווד שבקינגווד.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 4, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 1699-1700
Miller, Thomas Condit; Maxwell, Hu (1913). West Virginia and its People. Vol. II. New York: Lewis Historical Publishing Company. pp. 26–30.
ערן סגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בנובמבר 1973 (בן 51) 
 ענף מדעי:  ביולוגיה חישובית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת סטנפורד  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  דפנה קולר 
 מוסדות:  אוניברסיטת רוקפלר (2004–2005)  מכון ויצמן למדע 
 פרסים והוקרה:  פרס מיכאל ברונו (2015)  פרס אוברטון (2007) 
 אתר רשמי
 
ערן סגל (נולד ב-15 בנובמבר 1973) הוא פרופסור לביולוגיה חישובית במחלקה למדעי המחשב במכון ויצמן למדע.
ביוגרפיה

סגל סיים לימודי תואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות בשנת 1998 והמשיך ללימודי דוקטורט במדעי המחשב וגנטיקה באוניברסיטת סטנפורד בהנחיית דפנה קולר, אותו השלים בשנת 2004. לאחר מכן, המשיך ללימודי פוסט-דוקטורט באוניברסיטת רוקפלר בניו יורק, שם שימש כעמית מחקר במרכז לפיזיקה וביולוגיה במשך שנה, עד הצטרפותו למכון ויצמן למדע בשנת 2005.
בשנת 2007 זכה בפרס אוברטון (אנ'), המוענק מטעם האגודה הבינלאומית לביואינפורמטיקה (ISCB) (אנ'). הפרס מוענק מדי שנה לחוקר יחיד בתחום הביולוגיה החישובית, וסגל היה לישראלי השני שזכה בפרס זה.
בין השנים 2012–2016 כיהן כחבר האקדמיה הצעירה הישראלית. בשנת 2015 זכה בפרס מיכאל ברונו בתחום ביולוגיה חישובית ומערכתית.
תחום העיסוק העיקרי של סגל הוא בפיתוח מודלים כמותיים של ביטוי ובקרת גנים. במסגרת מחקריו במכון ויצמן, פיתח אלגוריתם המנבא את ההשפעה של סוגי מזון שונים על המיקרוביום של אנשים שונים, ובכך מרכיב המלצות לדיאטה אישית המבוססת על האלגוריתם, אותן פרס ביחד עם עמיתו, פרופסור ערן אלינב, בספרם "תזונה מותאמת אישית" שיצא לאור בשנת 2019. על בסיס מחקריהם הוקמה בשנת 2015 חברת דייטו (Day Two, על ידי מריוס נכט ושותפים), שבשיתוף פעולה עם קופות החולים כללית ומכבי, גבתה תשלום על רכישת ערכותיה עד שנת 2023. החברה נסגרה בשנת 2024.
עם התפרצות נגיף הקורונה בישראל, פיתח, יחד עם עמיתים במכון ויצמן, מודל המנבא את מספר החולים הקשים על בסיס קצב התחלואה בנגיף. מודל זה חזה בקירוב את העלייה במספר החולים הקשים בגל השני לאורך חודש ספטמבר.
ב-1 בפברואר 2021 כתב בטוויטר: "אנו אומרים זאת בזהירות, הקסם התחיל", וצירף גרף המתאר כיצד החלה ירידה משמעותית בתחלואת הקורונה בקרב הגילאים המבוגרים. המידע המחיש שהחיסון לקורונה, שניתן קודם כל לקבוצת הגילאים המבוגרים בישראל במסגרת מבצע "לתת כתף", החל להשפיע על רמות התחלואה. ציוץ זה זכה לתהודה רחבה ברחבי העולם וצוטט בניו יורק טיימס, באקונומיסט ובכלי תקשורת נוספים, וענה לציפייה הכלל-עולמית לסימן ראשון לכך שניתן למגר את הקורונה באמצעות חיסון.
לאורך השנים פרסם סגל למעלה מ-140 מאמרים בכתבי עת מדעיים ורפואיים בעולם, מהם כ-20 בכתב העת "Nature Cell Biology".
ביוגרפיה > חיים אישיים

נכון לשנת 2021 היה סגל נשוי ואב לשלושה ילדים.
הערות שוליים

↑  Maisel, M. (2007). "ISCB Honors Temple F. Smith and Eran Segal". PLoS Computational Biology. 3 (6): e128. Bibcode:2007PLSCB...3..128M. doi:10.1371/journal.pcbi.0030128. PMC 1904388. PMID 17604447.
↑   רותי לוי, אחרי תשע שנים והשקעות של 85 מיליון דולר: סטארט־אפ התזונה דייטו ייסגר, באתר TheMarker‏, 13 באוגוסט 2024
↑   רוני לינדר, התחזית הכי קודרת של החוקרים שחזו במדויק את מספר החולים קשה, באתר TheMarker‏, 17 בספטמבר 2020
↑  Eran Segal, Israel: We say with caution, the magic has started, טוויטר
↑  Kershner, Isabel; Zimmer, Carl (2021-02-05). "Israel's Vaccination Results Point a Way Out of Virus Pandemic". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2021-02-21.
↑  "When covid-19 vaccines meet the new variants of the virus". The Economist. 2021-02-13. ISSN 0013-0613. נבדק ב-2021-02-21.
↑  'Magic has started': Small nation's inspiring virus achievement, au.news.yahoo.com (ב־Australian English)
↑  Covid plunges 45% in Israel after 2nd jab but single dose 'not very effective', The Irish Sun, ‏2021-02-06 (ב־)
↑  Jen Kirby, Israel outpaced the world in vaccinations. Now it’s seeing the results., Vox, ‏2021-02-05 (באנגלית)
↑    רז שכניק, "הגל הנוכחי, לפי כל ההערכות שלנו, ייגמר בשבועות הקרובים. יכול להיות שנעבור דרך סגר - אני מקווה שלא", באתר "ידיעות אחרונות", 13 באוגוסט 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012466752705171  PLWABN: 9810689195705606  dblp: 51/3042  GND: 1156614260  LCCN: n2017040038  MGP: 89012  NKC: xx0233936  ORCID: 0000-0002-6859-1164  ResearcherID: AAF-4855-2019  VIAF: 18150030707010962711   WorldCat (עם VIAF): 18150030707010962711
דוד ויצטום

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1948 (בן 76) בריטניה תל אביב-יפו, פלשתינה (א"י)
 מדינה:  ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 מעסיק:  קול ישראל, הערוץ הראשון 
 פרסים והוקרה:  פרס סוקולוב 
 
דוד וִיצְטוּם (נולד ב-17 בינואר 1948) הוא מגיש ועורך חדשות בטלוויזיה וברדיו. זוכה פרס סוקולוב לתקשורת האלקטרונית לשנת 2009.
ספריו

מהדורה מיוחדת – שידורי הטלוויזיה בעתות מצוקה, הוצאת כתר, 2006.
תחילתה של ידידות מופלאה? הפיוס בין ישראל לגרמניה 1948 - 1960, הוצאת שוקן, 2018.
קהילת תרבות על פי התהום - הקולטורבונד והעיתונות היהודית בגרמניה הנאצית 1933 - 1941 הוצאת יד ושם 2023
הערות שוליים

↑  הוכרזו הזוכים בפרס סוקולוב לתקשורת, באתר ynet, 12 בנובמבר 2009
↑  בילי מוסקונה-לרמן, רואים ויצטום, מעריב, 9 באפריל 1990
↑  סקירה - יזהר באר, "תסכים איתי חיים, שאין פעולה מוצדקת מזו", באתר הארץ, 8 באוגוסט 2006
↑  סקירה -
 יחיעם ויץ, חרם מוחלט על גרמניה שאחרי הנאצים אינו הדרך, באתר הארץ, 12 במרץ 2019
 תום שגב, ספרו של דוד ויצטום על יחסי ישראל־גרמניה בשנות ה-50 עמוס בספקולציות, באתר הארץ, 22 באפריל 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498687705171  BnF: cb155414226 (data)  GND: 1071905465  ISNI: 0000 0000 5524 9445  LCCN: no2006116780  VIAF: 61309113   WorldCat (עם VIAF): 61309113