המרכז האקדמי הרב תחומי ירושלים
היסטוריה

קמפוס המרכז האקדמי שוכן בלב ירושלים במבנה ארכיטקטוני מן המחצית השנייה של המאה ה-19, שנתרם על ידי הברון ג'יימס מאיר רוטשילד. הבניין המרכזי הוקם בשנת 1888 ושימש כבית החולים היהודי הראשון מחוץ לחומות העיר. בשנת 1918 עבר בית החולים לניהול קבוצת עזרה מדיצינית ציונית אמריקנית (קעמצ״א), וב-1939 עבר בית החולים לבניין חדש בהר הצופים.
כמה שנים לאחר מכן הוחלט להקים בית ספר מקצועי לבנות על שם אליס סליגסברג, ביוזמת ארגון "הדסה". בית הספר נחנך ב-14 באוקטובר 1942.
באפריל 1953 הונחה אבן הפינה לבניין חדש שהוקם בצמוד לבניין הקיים של בית הספר. הבניין החדש נחנך ביולי 1958. בית הספר פעל כתיכון, אך בהמשך נוספו מסלולים לבוגרי תיכון, בעיקר במתכונת של לימודי ערב. נפתח מסלול לימודים על-תיכוני להכשרת מורות למלאכה, בשיתוף משרד העבודה, ומסלול להכשרת לבורנטים ומזכירות רפואיות, בשיתוף האוניברסיטה העברית.
בפברואר 1968 הונחה אבן הפינה לאגף חדש של בית הספר במבנה המרכזי. מטרת המוסד החדש הייתה להכפיל את מספר התלמידים מ-500 ל-1,000 ולכלול גם לימודי אלקטרוניקה, תקשורת ואופטיקה לבנים. המבנה החדש נחנך ב-1970 אך לא שימש את בית הספר אלא את מכללת הדסה שהוקמה באותה העת, על בסיס מסלול לימודי הערב, ושפעלה קודם כחלק מבית הספר. מנהלת בית הספר התיכון הלן קיטנר ניהלה בתחילה גם את המכללה.
בראשית דרכה של המכללה למדו בה הסטודנטים במשך שנתיים, שבסיומן הוסמכו כטכנאים או כהנדסאים באחת מארבע מגמות: אלקטרוניקה, מחשבים, צילום ועובדי מעבדה. המחזור הראשון, שכלל 109 סטודנטים, סיים את לימודיו בנובמבר 1972.
בשנות ה-80 נוספו מסלולי לימודי להנדסאי דפוס, להנדסאי אלקטרואופטיקה, לטכנאי רנטגן וטכנאי שיניים. התרחבות המכללה התאפשרה בין השאר בעקבות המעבר של בית הספר סליגסברג לשכונת תלפיות מזרח, מעבר שפינה את הבניינים ששימשו את בית הספר בקמפוס המכללה.
בשנת 1986 החלה המכללה להעניק תואר ראשון במחשבים.
בשנת 1989 המכללה שינתה את שמה ל"מכללת הדסה לטכנולוגיה". כאשר הדגש הוא טכנולוגי והמסלולים הפועלים במכללה מכשירים לתואר הנדסאי בנוסף לתואר טכנאי.
בשנת 1991 נוסף מסלול ללימודי עיצוב תעשייתי, ובשנת 1992 מסלול ללימודי מלונאות, בשיתוף רשת מלונות דן.
בשנת 2001 קיבלה המכללה את אישור המועצה להשכלה גבוהה לפתיחת מסלול לתואר ראשון בהפרעות בתקשורת, בשל עליית המודעות הגדולה ובשל הביקוש הרב לקלינאי תקשורת בישראל. המקצוע כלל אודיולוגיה, שפה ודיבור. במסלול זה מוכשרים קלינאי תקשורת.
בשנת 2002 קיבלה המכללה אישור לפתיחת לימודים לתואר ראשון במדעי הסביבה ותואר ראשון בצילום ומדיה דיגיטלית (שקיבל אחר כך את השם החוג ל"תקשורת צילומית").
בשנת 2008 קיבלה המכללה אישור לשדרג את המסלול לעיצוב תעשייתי, ממסלול לימודים בן שנתיים לתואר הנדסאי, למסלול בן ארבע שנים לתואר BDesign המקביל לתואר ראשון אקדמי.
בנוסף נפתח מרכז אדלר לאפזיה - מרכז שיקומי היחיד בישראל לאנשים עם פגיעה נרכשת בדיבור. המרכז מאפשר לתלמידי תואר ראשון ושני בחוג להפרעות בתקשורת להשתלב בטיפול פעיל ושוטף כחלק מההכשרה.
בעשור השני של המאה ה-21 שודרגו כל מסלולי הלימוד במכללה לרמה אקדמית ושמה שונה ל"מכללה האקדמית הדסה ירושלים". במקביל נסגרו מסלולי הלימוד שאינם אקדמיים, והמכללה החלה גם להעניק תואר שני במספר תחומים.
בשנת 2014 פתחה המכללה חוג לכלכלה וחשבונאות. שנה אחר כך פתחה מסלול לתואר ראשון בפוליטיקה ותקשורת, וב-2018 נפתחה תוכנית לתואר ראשון בעבודה סוציאלית.
בשנת 2021 פתחה המכללה חוג לניהול מערכות בריאות ובאותה שנה גם הוקם מסלול חדש לניהול מערכות מידע בחוג לניהול.
בשנת 2022 פתחה המכללה תוכנית חדשה לתואר שני, ייחודית בישראל, התפתחות הילד עם צרכים מיוחדים, וכן מסלול חדש בחוג לניהול – ניהול מדעי נתונים.
בשנת 2024 הסתיים שיתוף הפעולה בין המכללה לארגון נשות הדסה.
בפברואר 2025 הודיעה המכללה על שינוי שמה ל"המרכז האקדמי הרב תחומי ירושלים".