stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ארמיית שריון
הרקע להקמה > בצבא הגרמני

הצבא הגרמני היה הראשון להקים ארמיות שריון, שנקראו בגרמנית ארמיית פאנצר. בשלב הראשון של המלחמה נקראו ארמיות הפאנצר הגרמניות בשם קבוצת פאנצר ("פאנצרגרופה"), ושמם שונה ל"ארמיית פאנצר" לקראת סוף שנת 1941. הצבא הגרמני נהג לרכז את דיוויזיות הפאנצר והדיוויזיות הממונעות שלו במסגרת ארמיות הפאנצר, שכללו בדרך כלל 2-3 קורפוסים משוריינים וממונעים, בעוד שבארמיות החי"ר שלו רוב היחידות נעו ברגל, ומספר כלי הרכב הממונעים שעמדו לרשותם היה מוגבל. ארמיות הפאנצר הגרמניות מילאו תפקיד מרכזי במהלך המערכה על צרפת ב-1940 ("פאנצרגרופה קלייסט"), וכן במתקפות שערך הצבא הגרמני בחזית המזרחית בשנים 1941 ו-1942, לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הן התקדמו מאות ק"מ לעומק שטח האויב בצורה עצמאית, מבלי להמתין לכוחות החי"ר, וכיתרו את כוחותיו מעורפם, תוך יישום טקטיקת הבליצקריג הגרמנית.
הרקע להקמה > בצבא הסובייטי

הצבא הסובייטי הבין אף הוא את הצורך בהקמת עוצבות ניידות גדולות ורבות עצמה בעקבות לקחי החודשים הראשונים של הפלישה הגרמנית, וחיקה למעשה את הגרמנים. בשלב ראשון הקים הפיקוד הסובייטי קורפוסים ממוכנים וקורפוסי טנקים, בהם רוכזו כוחותיו הניידים. בשלב שני, החל מאביב 1942, הוקמו ארמיות שריון שנקראו בשם "ארמיות טנקים", וכללו בדרך כלל שני קורפוסי טנקים וקורפוס ממוכן אחד. גם בצבא האדום ארמיות החי"ר (שכונו ארמיות רב-חייליות) נעו בעיקר ברגל, ומרבית כלי הרכב הממונעים רוכזו במסגרת ארמיות הטנקים. החל מחורף 1942/1943 מילאו ארמיות הטנקים הסובייטיות, שכל אחת מהן כללה 500-600 טנקים (בתקן מלא), תפקיד מרכזי בשורת המתקפות הסובייטיות, שהדפו את הצבא הגרמני משטח ברית המועצות, והביאו בסופו של דבר את כוחות הצבא האדום עד לברלין. כמו הגרמנים, גם הסובייטים השתמשו בארמיות הטנקים שלהם באופן עצמאי לצורך עריכת מבצעים התקפיים עמוקים בשטח האויב, דוגמת מבצע בגרטיון, מבצע ויסלה-אודר, או מבצע סערת אוגוסט במנצ'וריה. בשלבי הסיום של המלחמה כלל הצבא הסובייטי שמונה ארמיות טנקים.
בתום המלחמה

לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הופסק בהדרגה השימוש בארמיות השריון משום שרמת המיכון של הצבאות עלתה, ורוב היחידות הצבאיות הפכו לממונעות עקב ניוד החיילים באמצעות משאיות או נושאי גייסות משוריינים. הצבא הסובייטי, למשל, עבר לשימוש בארמיות רב-חייליות, שכללו דיוויזיות טנקים ודיוויזיות ממונעות.
ראו גם

ארמיית הטנקים ה-5 של ברית המועצות
ארמיית הטנקים הראשונה של ברית המועצות
ארמיית הטנקים הרביעית של ברית המועצות
ארמיית הפאנצר הרביעית
ארמיית הפאנצר הראשונה
| יחידות צבאיות |
| --- | --- | --- |
| העת העתיקה | פלנקס • דקוריה • טורמה • מאניפולוס • קנטוריה • קוהורטה • לגיון • מורה |  |
| העת החדשה | חוליה • כיתה • צוות • מחלקה • פלוגה • גדוד • רגימנט • חטיבה (בריגדה) • אוגדה (דיוויזיה) • גיס (קורפוס) • ארמייה • קבוצת ארמיות • זירה • מטה כללי |  |
| יחידות בחיל הים וחיל האוויר | פלגה • שייטת • מספן • טייסת • כנף • בח"א • להק |  |
| יחידות בצה"ל | חטיבה מרחבית • אוגדה מרחבית • פיקוד מרחבי • המטה הכללי של צה"ל |  |
בונזי קולסון

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1996 (בן 28) וושינגטון די. סי., ארצות הברית
 שם מלא:  בונזי אלכסנדר קולסון השני
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  1.98
 מכללה:  אוניברסיטת נוטרדאם
 קבוצות כשחקן
 2018–2019   2019   2019   2019–2020   2020–2021   2021–2022   2022– 2024   2024–:  קאנטון צ'ארג'   מילווקי באקס   ויסקונסין הרד   דרושפאקה   שטרסבורג   פינאר קרשיאקה   מכבי תל אביב   פנרבחצ'ה
 
בונזי אלכסנדר קולסון השני (באנגלית: Bonzie Alexander Colson II; נולד ב-12 בינואר 1996) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד בפנרבחצ'ה.
קריירה

קולסון החל לשחק כדורסל בבית הספר התיכון סנט אנדרו שבברינגטון, רוד איילנד. כשסיים את התיכון, שוכנע על ידי עוזר מאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת נוטרדאם להצטרף לאוניברסיטה, שתתאים ותטפח את הצד ההתקפי שלו.
בסיום עונת הרוקי שלו באוניברסיטה, הוא נבחר ל'תגלית העונה' של הקבוצה. בעונתו השנייה קלע 30 נקודות בניצחון קבוצתו על קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דיוק בחוץ, ובעונתו השלישית הוביל את הקבוצה בנקודות ואת הליגה בריבאונדים. בעונת 2017/2018 שבר פעמיים את רגלו, והחמיץ מספר רב של משחקים.
ב-18 בספטמבר 2018 חתם בקליבלנד קאבלירס, שוויתרה עליו ב-13 באוקטובר ושלחה אותו לקאנטון צ'ארג' מליגת הפיתוח של ה-NBA. במשחקו הראשון בליגה קלע 23 נקודות ואסף 15 ריבאונדים.
ב-15 בינואר 2019 חתם על חוזה דו-כיווני במילווקי באקס, כשעל פי תנאי החוזה הוא ישחק במקביל בוויסקונסין הרד מליגת הפיתוח. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-NBA ב-25 בפברואר 2019, כששיחק שלוש דקות בניצחון הבאקס 117–106 על שיקגו בולס. ב-31 במרץ פתח לראשונה בחמישייה במשחק נגד אטלנטה הוקס, בו קלע 15 נקודות וקטף 16 ריבאונדים ב-41 דקות. ב-21 ביולי 2019 הבאקס ויתרו עליו, לאחר ששיחק שמונה משחקי NBA, בהם רשם ממוצעים של 4.9 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-0.4 אסיסטים ב-12.3 דקות למשחק.
ב-30 ביולי 2019 חתם בדרושפאקה. ב-24 באפריל 2020 עזב את המועדון, לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.2 נקודות ו-5.1 ריבאונדים למשחק בליגה הטורקית ו-10.8 נקודות ו-5.0 ריבאונדים למשחק ביורוקאפ.
ב-31 באוגוסט 2020 חתם בשטרסבורג. ב-14 באוקטובר 2020 נבחר לשחקן השבוע, לאחר שרשם 24 נקודות, תשעה ריבאונדים ושני אסיסטים בניצחון קבוצתו על אורליאן.
ב-10 ביולי 2021 חתם בפינאר קרשיאקה מליגת העל הטורקית. קולסון וקבוצתו הגיעו עד לגמר ליגת האלופות בו הפסידה הקבוצה 59–64 לסן פבלו בורגוס. למרות ההפסד, קולסון נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.
ב-22 ביוני 2022 חתם במכבי תל אביב.
ביוני 2024 חתם קולסון בפנרבחצ'ה לשלוש שנים.
הערות שוליים

↑  Bilas Index: The best 68, high ceilings and where wins really matter, ESPN.com, ‏2017-12-05 (באנגלית)
↑  Luke Winn, Appreciating the Irish's undersized star, Bonzie Colson, Sports Illustrated (באנגלית אמריקאית)
↑  ACC Announces All-Conference Team, Postseason Awards | News, web.archive.org, ‏2017-03-06
↑  Scooby Axson, Notre Dame's Bonzie Colson injures foot again, Sports Illustrated (באנגלית אמריקאית)
↑  Cavaliers' Bonzie Colson: Signs contract with Cavs, CBSSports.com (באנגלית)
↑  Cavaliers Waive Bonzie Colson, Kobi Simmons and Emanuel Terry, www.nba.com (באנגלית)
↑  Bucks Signed Bonzie Colson To Two-Way Contract, www.nba.com (באנגלית)
↑  Riley Feldmann, Rapid Recap: Bucks Rock Fiserv Forum South, Win 117-106, Brew Hoop, ‏2019-02-25 (באנגלית)
↑  Bucks' Bonzie Colson: Huge double-double out of nowhere, CBSSports.com (באנגלית)
↑  Bonzie Colson: Waived by Milwaukee, CBSSports.com (באנגלית)
↑  Basketball: Darussafaka part ways with Bonzie Colson, www.aa.com.tr
↑  Basketball News, Scores, Stats, Analysis, Standings, www.eurobasket.com
↑  Basketball News, Scores, Stats, Analysis, Standings, www.eurobasket.com
↑  "Pinar Karsiyaka lands Bonzie Colson". Sportando (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2022-06-22.
↑  אור שקדי‏, מעלה קצב: מכבי תל אביב החתימה את בונזי קולסון לשנתיים, באתר וואלה, 22 ביוני 2022
↑  הסכום שמכבי תקבל כפיצוי על בונזי קולסון, באתר ‏מאקו‏, 28 ביוני 2024
ביצת מאה השנים

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון, מנה 
 מטבח:  המטבח הסיני 
 מוצא:  סין, הרפובליקה העממית של סין 
 מרכיבים עיקריים:  ביצה 
 
ביצת מאה השנים חתוכה לשני חצאים
ביצת מאה השנים או ביצת אלף השנים (בסינית: 皮蛋, פין יין: Pídàn) היא מעדן סיני שנעשה על ידי שימור  ביצי ברווז, תרנגולת או שליו בתערובת של טיט, אפר, מלח, סיד וקליפות של גרגרי אורז במשך מספר שבועות או מספר חודשים, שבסיומם הביצה מוכנה. בסוף התהליך החלמון הופך לירוק כהה אפרפר ומרקמו דחוס וקרמי, והחלבון הופך למרקם דמוי ג'לי וצבעו חום כהה ושקוף. טעמה של הביצה עמוק ומלוח, והיא נאכלת כשהיא חתוכה לפלחים או משמשת לתיבול מאכלים סיניים שונים, כמו למשל דייסת אורז (粥).
ראו גם

שימור מזון
בית העמודים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מגורים 
 כתובת:  נחלת בנימין 
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1925
 תאריך פתיחה רשמי:  1925 
 אדריכל:  יהודה מגידוביץ' 
 קואורדינטות:  32°04′04″N 34°46′10″E﻿ / ﻿32.067816059702°N 34.769571361319°E﻿ / 32.067816059702; 34.769571361319
 www.beithaamudim.com
  (למפת תל אביב מוגדלת) בית העמודים(למפת תל אביב רגילה) בית העמודים(למפת גוש דן רגילה) בית העמודים(למפת גוש דן מוגדלת) בית העמודים
 
בית העמודים הוא מבנה היסטורי הממוקם ברחוב רמב"ם 14, שבמדרחוב נחלת בנימין, תל אביב. משנת 2011 פועל במקום מועדון ג'אז, ומתקיימות בו מדי ערב הופעות של נגני ג'אז ישראלים.
היסטוריה

"בית העמודים", או בשמו השני "בית זלמן ברון", היה פרויקט מגורים שיזם זלמן ברון, מהגר יהודי מארצות הברית, ונבנה על ידי יהודה מגידוביץ' בשנת 1925. ברון רכש שלושה מגרשים צמודים ועליהם נבנה הבניין. המבנה כולל שלושה מבנים צמודים אשר בכל אחד מהם חדרי מדרגות נפרדים.
בשנת 2011 נפתח במקום בר-קפה שכונתי. יעל הדני, נגנית וחובבת ג'אז אשר מגיעה מתחום המסעדנות הציעה לבעלים של המקום, ערן קול, לקיים בו הופעות ג'אז, וככה להפוך אותו לייחודי משאר עסקי המזון שבאזור.עם הזמן, המקום תפס תאוצה ושמו נהיה קשור לסצנת הג'אז, והוא אחד המוקדים למוזיקת ג'אז בישראל.
בשנת 2015, נבחר "בית העמודים" על ידי המגזין האמריקאי "Business Insider" לאחד מתוך 11 מועדוני הג'אז הטובים ביותר בעולם. הערכה מקצועית נוספת קיבל המקום כשבשנת 2017, הוא נבחר על ידי המגזין האמריקאי "DownBeat", כאחד ממועדוני הג'אז הטובים ביותר בעולם.
עמותת פאנוניקה

"פאנוניקה" היא עמותת ג'אז רשומה אשר הוקמה בשנת 2015, אשר שמה לעצמה למטרה לקדם את מוזיקת הג'אז בישראל, תרבות הג'אז ותרבות הפנאי והחינוך בתחום זה. בנוסף העמותה מעודדת, תומכת ומקדמת אמני ג'אז ישראלים הפועלים בישראל ומחוצה לה.
העמותה קרויה על שם פאנוניקה דה קניגסווארטר, פטרונית ג'אז בריטית ונצר למשפחת רוטשילד, אשר תרמה רמות לקידום מוזיקת הג'אז בכלל וספציפית זרם הביבופ.
ראו גם

ג'אז ישראלי
הערות שוליים

↑  רז ישראלי, כבוד ענק: מועדון ג'אז ישראלי ברשימת הטובים ביותר בעולם, באתר ישראל היום, 21 בדצמבר 2017
שלט בית העמודים - רח רמב"ם 14–16
בית יורדי הים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אתר מורשת לאומית (ישראל), בית מגורים 
 כתובת:  הנמל 2 ,חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  32°49′02″N 35°00′10″E﻿ / ﻿32.817186111111°N 35.002733333333°E﻿ / 32.817186111111; 35.002733333333
  (למפת חיפה מוגדלת) בית יורדי הים(למפת חיפה רגילה) בית יורדי הים(למפת הגליל המערבי רגילה) בית יורדי הים(למפת הגליל המערבי מוגדלת) בית יורדי הים
 
שלט המציין כי בית יורדי הים הוא אתר מורשת ועל ההיסטוריה של הבניין
בית יורדי הים (ידוע גם כבית הימאי או בית הימאים) הוא מבנה היסטורי בעיר התחתית שבחיפה. הבניין נבנה בשנת 1935 על ידי אגודת המלחים הבריטים, ונועד לשמש כמקום לינה ומועדון עבור המלחים השוהים בנמל חיפה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל בנימין חייקין ומוכר כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל. טקס חנוכת הבית נערך ב-23 באפריל 1935 בנוכחות הנציב העליון סר ארתור ווקופ.
בית יורדי הים נמצא ברחוב הנמל 2/קפטן סטיב 1, בפינת הרחובות הנמל, דרך העצמאות ורחוב קפטן סטיב.
בשנת 1949 עבר הבניין לרשות "החבל הימי בישראל", לשימוש הימאים הישראלים של צי הסוחר הישראלי. בשנת 1953, עם הקמת המוזיאון הימי הלאומי, הוא שכן בקומה הראשונה של בית יורדי הים והכיל את אוספו הפרטי של רס"ן אריה בן־אלי, קצין חינוך בחיל הים לשעבר, אשר ייסד את המוזיאון והיה מנהלו הראשון עד מותו בשנת 1980. המוזיאון שכן בבניין עד לשנת 1972, בה עבר למשכנו הנוכחי ברחוב אלנבי.
נכון ל-2018 משמש הבניין כבנין משרדים של חברת ״עופר השקעות״.
הערות שוליים

↑  המוזיאון הימי הלאומי, אתר משרד החינוך
↑  בית יורדי הים אתר עופר השקעות
ערך זה הוא קצרמרבנושא אדריכלות ובנושא חיפה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פרט מבית יורדי הים (עוגן על הבניין) והשלט אודות רחוב קפטן סטיב
באד אנדרסון

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1922 אוקלנד, ארצות הברית 
 פטירה:  17 במאי 2024  (בגיל 102) אובורן, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון פלייסר 
 מספר צאצאים:  2 
 השתייכות:  חיל האוויר של ארצות הברית 
 דרגה:  קולונל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה  מלחמת וייטנאם 
 עיטורים
 היכל התהילה הלאומי של התעופה (2008)  מדליית האוויר  לגיון ההצטיינות של ארצות הברית בדרגת לגיונר  כוכב הארד  צלב התעופה המצוינת 
 
קלארנס אמיל "באד" אנדרסון (באנגלית: Clarence Emil "Bud" Anderson; ‏13 בינואר 1922 –  17 במאי 2024) היה קצין בחיל האוויר האמריקאי, טייס קרב ואס משולש. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, לאחר סיום שני סבבי הלחימה שלו, הועלה אנדרסן לדרגת רב-סרן בגיל 22, גיל יוצא דופן אפילו עבור סרן מצטיין. לאחר סיומה הפך אנדרסון לטייס ניסוי נחשב ואף התמנה בסופו של דבר למפקד כנף. אנדרסון וכנפו השתתפו בלחימה בווייטנאם. בשנת 1972 פרש בדרגת קולונל ועבר לעבוד עבור חברת מקדונל דאגלס בניהול מבחני טיסה. אנדרסון חבר בהיכל התהילה הלאומי לתעופה. אנדרסון היה נואם מבוקש באירועי תעופה וצבא גם בשנות ה-90 לחייו.
ראשית חיים

אנדרסון נולד ב-13 בינואר 1922 באוקלנד, קליפורניה, וגדל בחווה ליד ניוקאסל, קליפורניה. בתיכון שיחק כדורגל וכדורסל. הוא נחשף לראשונה לתחום התעופה כאשר נהג לשטוף מטוסים בנמל התעופה העירוני באוקלנד.
קריירה צבאית

בינואר 1942 אנדרסון התגייס לצבא ארצות הברית כצוער תעופה. הוא השלים אימון טיסה ראשוני בשדה התעופה לינדברג, סן דייגו, ואת אימוני ההכשרה המתקדמת שלו גמר בבסיס חיל האוויר לוק, אריזונה. בספטמבר 1942, אנדרסון קיבל את כנפיו והתמנה לתפקיד כסגן משנה בשדה התעופה המילטון, קליפורניה.
מספטמבר 1942 עד למרץ 1943, אנדרסון החל להתאמן עם מטוס בל P-39 איירקוברה תחת טייסת היירוט הקרבית ה-329, בכנף הקרב מס' 357. לאחר מכן הוצב תחת טייסת הצי האווירי ה-363 בבסיס חיל האוויר טונופה, נבאדה. לאחר שהוצב מחדש במספר בסיסים נוספים, הוצב לבסוף אנדרסון באנגליה בנובמבר 1943.
קריירה צבאית > מלחמת העולם השנייה

כנף הקרב מס' 357 הוצבה בלייסטון, אנגליה עד שצוידה במטוסי P-51 מוסטנג חדישים. גיחתו הראשונה הייתה ב-5 בפברואר 1944. ב-3 במרץ 1944 ניצח בקרב אוויר ואף השיג את הפלתו הראשונה. הוא הפיל מטוס מסוג מסרשמיט BF-109 שתקף מפציץ B-17 שהשתרך מאחור מעל ברלין. בניצחון האווירי החמישי שלו, השיג הפלה נוספת, מטוס BF-109 נוסף מעל פרנקפורט. דבר שהפך אותו לאלוף הפלות.
ב-29 ביוני 1944, הפיל שלושה מטוסי פוקה וולף FW-190 בקרב אוויר יחיד מעל לייפציג. ביולי, לקח חופשה וחזר לארצות הברית, בסתיו חזר לטייסת והמשיך לצבור ניצחונות אוויריים. ב-5 בדצמבר 1945, השתתף אנדרסון בקרב האוויר האחרון שלו, בו הפיל שני מטוסי FW-190 נוספים מעל ברלין.
אנדרסון לחם בלופטוואפה במהלך שני סבבי הלחימה תחת טייסת הצי האווירי ה-363; בהם ביצע 116 גיחות קרביות, מעולם לא הופל, נפגע מאש קרקע או שנאלץ אי פעם לשוב לאחור בשל תקלה. ואף היה השלישי מבחינת מספר ההפלות הרב ביותר בגף כולו, עם כ-¼16 ניצחונות אוויריים אותם ביצע עם מטוס המוסטנג P-51B שלו, "העורב הזקן".
אנדרסון שב לארצות הברית בפברואר 1945, בדרגת רב-סרן.
קריירה צבאית > לאחר המלחמה

אנדרסון שב לארצות הברית בפברואר 1945, לשירות בשדה התעופה האזורי פרין, טקסס עד אוקטובר אותה שנה, עד שהועבר לאוהיו, שם הוצב כמגייס עד מאי 1948. ממאי 1948 עד פברואר 1953, עבר לאגף ניסוי טיסה בבסיס חיל האוויר רייט פטרסון, אוהיו. שם אף שירת כטייס ניסוי. בתקופה שמפברואר 1953 עד ספטמבר 1954, עבר לשרת במטה חיל האוויר האמריקני בפנטגון. במהלך תקופה זו, הוא לקח חלק בפרויקט FICON, שניסה להגדיל את טווח הטיסה של מטוסי הקרב.
מספטמבר 1954 עד אוגוסט 1955 אנדרסון למד במכללת הפיקוד והצוות האווירי בבסיס חיל האוויר מקסוול, אלבמה ולאחר מכן הוצב כמפקד המבצעים של גף המפציצים ה-58 בבסיס חיל האוויר אוסן, דרום קוריאה. שם שירת כמפקד טייסת מפציצי הקרב ה-69. מאוגוסט 1956 עד נובמבר 1957, שירת כקצין בכיר באגף ניסויי מצנחי הטיסה במתקן האווירי הימי אל סנטרו, קליפורניה.
מנובמבר 1957 עד אוגוסט 1962, אנדרסון המשיך לשרת כטייס ניסוי והוצב כעוזר ראשי ולאחר מכן כראש אגף ניסויי הטיסה בבסיס חיל האוויר אדוארדס. בתקופה שבין 1962 עד 1967, שירת במגוון תפקידים שונים באגף הטיסה בבסיס אדוארדס והיה למפקד המבצעים בבסיס חיל האוויר קדנה באוקינאווה.
מיוני עד דצמבר 1970, אנדרסון פיקד על גף הקרב הטקטי ה-355, יחידת מטוסי ה-F-105 ת'נדרצ'יף במהלך החודשים האחרונים של שירותו במלחמת וייטנאם. משם, ביצע אנדרסון מספר גיחות צבאיות נוספות לפגיעה בקווי האספקה של הוייטקונג. כשהיחידה נסגרה, היה אחראי לסגירת הבסיס.
במרץ 1972, אנדרסון פרש בדרגת קולונל. הוא עוטר 25 פעמים על שירותו לארצות הברית. במהלך הקריירה שלו, הוא טס במעל ל-100 סוגי מטוסים שונים ורשם למעלה מ-7,000 שעות. אנדרסון היה חבר קרוב של הבריגדיר גנרל צ'אק ייגר ממהלך מלחמת העולם השנייה, שם שירתו שניהם בגף הקרב ה-357 בלייסטון.
חיים אישיים

ב-23 בפברואר 1945, אנדרסון התחתן עם אלינור קוסבי (2 במרץ 1923 – 30 בינואר 2015), נולדו להם 2 ילדים.
לאחר פרישתו בדרגת קולונל, אנדרסון נהיה למנהל מתקן ניסוי הטיסה של חברת מקדונל דאגלס באדוארדס, שם עבד עד 1998.
בשנת 1990, אנדרסון היה שותף בכתיבת ספר האוטוביוגרפיה שלו "To Fly & Fight — Memoirs of a Triple Ace".
ב-19 ביולי 2008, אנדרסון נכנס להיכל התהילה הלאומי לתעופה.
בשנת 2013, אנדרסון הוכנס להיכל התהילה הבינלאומי של האוויר והחלל במוזיאון האוויר והחלל של סן דייגו.
בינואר 2022, מלאו לאנדרסון מאה שנים. עיר הולדתו של אנדרסון אובורן כיבדה אותו בחגיגה גדולה.
הוקרה

במהלך שירותו הצבאי, עוטר אנדרסון במדליות רבות, החל מלגיון ההצטיינות, צלב התעופה המצוינת, כוכב הארד, מדליית האוויר, מדליית הניצחון במלחמת העולם השנייה, לגיון הכבוד, צלב המלחמה ועוד רבות.
ביבליוגרפיה

Anderson, Colonel Clarence "Bud" with Joseph P. Hamelin. To Fly and Fight, Memoirs of a Triple Ace, Pacifica Military History, Library of Congress. ISBN 0-935553-34-7
ראו גם

צ'אק ייגר, טייס ניסוי
פיט אוורסט, טייס ניסוי
הערות שוליים

1 2 3 4  "Clarence E. "Bud" Anderson". Veteran Tributes.
1 2  Bud Anderson, Triple Ace of 357th Fighter Group Acepilots.
↑  "Clarence E. Anderson". Ciel de Glorie.
↑  Mark Wolverton. "Project Tip-Tow". History Net.
↑  "Caught by the Wing Tip". To Fly and Fight. אוטוביוגרפיה מאת באד אנדרסון.
↑  "Bud Anderson - FU Hero". Fighter Pilot University.
↑  Eleanor Cosby Anderson Obituary (1923 - 2015) Auburn Journal, Legacy.com
↑  "The 10th Annual 'Taste Of Flight' Gala, An Incredible Evening with Bud Anderson". planesoffame.org.
↑  To Fly and Fight: Memoirs of a Triple Ace.
↑  "Anderson, Clarence E. "Bud".
↑  Happy Birthday, Bud! Auburn celebrates as World War II Triple Ace pilot Anderson turns 100. goldcountrymedia.com.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12533513c (data)  GND: 118995537  ISNI: 0000 0000 2912 8252  LCCN: n90635529  NKC: xx0301579  NTA: 148310559  SUDOC: 034595295  VIAF: 49335427   WorldCat (עם VIAF): 49335427 
אנדרסון בימיו כטייס ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס
אנדרסון שני מימין בכנס תעופה, 2011
ארצ'ים אולן בטור

מועדון הכדורגל ארצ'ים (במונגולית: Эрчим Хөлбөмбөгийн Клуб) הוא קבוצת כדורגל מקצוענית מהעיר אולן בטור, מונגוליה, שמתמודדת בליגת העל המונגולית, בה זכתה עשר פעמים, מאז שנת 1996 ובגביע AFC האסייתי.
המועדון מארח את משחקי החוץ באצטדיון הספורט הלאומי של מונגוליה, בעוד את משחקי הבית הוא מארח באצטדיון ארצ'ים, מול תחנת הכוח 4 בעיר אולן בטור.
בשנת 2017 המועדון העפיל לראשונה לגביע AFC והפך למועדון המונגולי הראשון שעשה זאת, עם זאת המועדון מעולם לא העפיל מעבר לשלב הבתים של טורניר זה.
בעוד שכל המועדונים האחרים באולן בטור חולקים את מרכז הכדורגל של התאחדות הכדורגל המונגולית כאצטדיון ביתי, לארצ'ים יש אצטדיון משלו.
הישגים לפי עונה

| עונה | אליפות> ליגה | אליפות> מיקום | אליפות> משחקים | אליפות> ניצחונות | אליפות> תיקו | אליפות> הפסדים | אליפות> שערי זכות | אליפות> שערי חובה | אליפות> ניקוד | גביע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | 1 | 5 | 14 | 6 | 3 | 5 | 23 | 20 | 21 | - |
| 2012 | 1 | 1 | 12 | 8 | 3 | 1 | 35 | 11 | 27 | - |
| 2013 | 1 | 1 | 12 | 8 | 2 | 2 | 31 | 11 | 26 | - |
| 2014 | 1 | 2 | 12 | 8 | 4 | 0 | 34 | 10 | 28 | - |
| 2015 | 1 | 1 | 16 | 12 | 1 | 3 | 62 | 15 | 37 | - |
| 2016 | 1 | 1 | 18 | 17 | 0 | 1 | 70 | 12 | 51 | סיבוב ראשון |
| 2017 | 1 | 1 | 18 | 13 | 3 | 2 | 47 | 15 | 42 |  |
| 2018 | 1 | 1 | 18 | 12 | 5 | 1 | 52 | 17 | 41 |  |
תארים

ליגת העל המונגולית: (13)
זכייה: 1996, 1998, 2000, 2002, 2007, 2008, 2012, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2022
סגנות: 1997, 1999, 2009, 2014, 2019
גביע מונגוליה: (9)
זכייה: 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2011, 2012, 2015, 2019
גמר: 2001, 2002, 2014
הסופרקאפ המונגולי: (7)
זכייה: 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017
הערות שוליים

↑  Mongolia – List of Champions at RSSSF
↑  "Mongolia eyes Pres Cup 2012". The-AFC.com. Asian Football Confederation. 29 ביולי 2011. אורכב מ-המקור ב-12 בספטמבר 2012. נבדק ב-3 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "President's Cup place for Mongolia". The-AFC.com. Asian Football Confederation. 1 בדצמבר 2011. אורכב מ-המקור ב-12 בספטמבר 2012. נבדק ב-1 בדצמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Decision by Competitions Committee & Executive Committee for AFC Club Competitions" (PDF). The-AFC.com. Asian Football Confederation. נבדק ב-25 בינואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Erchim FC Breaking New Ground for Ambitious Mongolia". The AFC. נבדק ב-29 במרץ 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Erchim FC: Mongolia's Football Powerhouse". HITC Sport. אורכב מ-המקור ב-2018-07-16. נבדק ב-11 באוגוסט 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Mongolia – List of Champions at RSSSF
↑  Mongolia 2012 at RSSSF
בוסקה סימון

| --- | --- |

 לידה:  15 בפברואר 1909 קסטהיי, הונגריה 
 פטירה:  28 באוקטובר 1970 (בגיל 61) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 שם לידה:  Simon Erzsébet 
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 בן או בת זוג:  דניאל יוב 
 
בושקה שימון (בהונגרית: Simon Böske;‏ השם הפרטי המקורי שלה אֶרְזֵ'בֶּט, המקבילה בהונגרית לאליזבת, 15 בפברואר 1909 - 28 באוקטובר 1970) הייתה דוגמנית הונגריה-יהודיה, מלכת היופי הראשונה של הונגריה, מיס אירופה לשנת 1929.
ביוגרפיה

בושקה שימון נולדה בחבל הארץ של מערב טרנסדנוביה. היא התגלתה בגיל 16, ובשנת 1925 השתתפה לראשונה בתחרות יופי.
ב-1929 נבחרה למיס הונגריה בשנה הראשונה בה התחילה התחרות.
לאחר מכן באותה שנה נבחרה גם למיס אירופה בתחרות שנערכה בפריז, צרפת. לאחר זכייתה נערך עבורה אירוע פרטי בהשתתפות נשיא צרפת. עם חזרתה למדינתה היא התקבלה בתשואות על ידי אלפים בתחנת הרכבת בבודפשט.
בגלל התקפות אנטישמיות ולחץ פוליטי היא ויתרה על השתתפותה בתחרות היופי הבינלאומית ("מיס תבל").
היא קיבלה מספר הצעות להשתתפות בסרטים אך דחתה אותן. זמן קצר לאחר זכייתה בתחרויות היופי היא נישאה בבודפשט לפאל בראמר סיטונאי טקסטיל. לאחר מכן התגרשו, והיא נישאה לדניאל יוב (השם ההונגרי לאיוב) מנהל האומנותי של התיאטרון הקומדיה של בודפשט. היא ובעלה השני היו ניצולי שואת יהודי הונגריה. היא נפטרה ב-28 באוקטובר 1970, בגיל 61 והובאה למנוחת עולמים לצד בעלה בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.
לקריאה נוספת

כתבה על בושקה שימון באתר העיתון Magyar Nemzet ההונגרי (בהונגרית)
בושקה שימון היא מלכת היופי הראשונה של הונגריה (בהונגרית)
מהכא ומהתם, דואר היום, 2 במאי 1935
הערות שוליים

↑  "מיס אירופה" מתחתנת, דואר היום, 13 בינואר 1930
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007411399005171  VIAF: 308264640   WorldCat (עם VIAF): 308264640 
לוח זיכרון בבית הולדתה בעיר קסטהיי
ארמיית קנטקי (איחוד)

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית
 שיוך:  צבא האיחוד
 סוג:  ארמייה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  25 באוגוסט 1862 – 8 ביוני 1863 (288 ימים)
 מקים היחידה:  ויליאם נלסון
 מלחמות:  מלחמת האזרחים האמריקנית
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  6,500 (אוגוסט 1862) ‏7,900 (אפריל 1863)
 פיקוד
 מפקדים:  ויליאם נלסון גורדון גריינג'ר
 
ארמיית קנטקי (באנגלית: Union Army of Kentucky) היה כינויין של שתי יחידות צבאיות שהשתייכו לצבא האיחוד בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית. שתי הארמיות היו קטנות והתקיימו למשך תקופה קצרה. הראשונה שירתה בקנטקי ב-1862 והשנייה בטנסי ב-1863.
הארמייה של אוגוסט 1862

ב-25 באוגוסט 1862, נטל מייג'ור גנרל ויליאם "בול" נלסון את הפיקוד על כוחות של צבא האיחוד אשר חנו סביב ריצ'מונד, קנטקי. על אף שסדר הכוחות לא עלה על שתי חטיבות, הן כונו על ידי נלסון "ארמיית קנטקי" בפיקודם של הבריגדיר גנרלים מהלון מנסון (Mahlon Dickerson Manson) וצ'ארלס קרופט (Charles Cruft), בהתאמה. פחות מחמישה ימים לאחר שנוצרה, נלחמה הארמייה בקרב ריצ'מונד וספגה תבוסה קשה, כאשר איבדה כ-1,000 הרוגים ופצועים ויותר מ-4,000 שבויים. בשל מספר האבדות הגבוה, כולל נפילתו בשבי של גנרל מנסון ופציעתו של גנרל נלסון, חדלה למעשה הארמייה מלהתקיים ככוח לוחם. גנרל קרופט נשאר רשמית כמפקד החטיבה השנייה עד ספטמבר, אך מרביתה נפלה בשבי ומה שנותר ממנה צעד בחזרה לניו-אולבני, אינדיאנה. קפטן צ'ארלס גילברט מונה כמייג'ור גנרל בפועל וקיבל את הפיקוד על שרידי הארמייה, אשר אוחדה בספטמבר 1862 בידי הגנרל דון קרלוס ביואל עם הקורפוס ה-III של ארמיית אוהיו.
הארמייה של אוקטובר 1862

ב-7 באוקטובר 1862, הקים מייג'ור גנרל גורדון גריינג'ר ארמייה חדשה תחת השם ארמיית קנטקי. הארמייה כללה בתחילה שלוש דיוויזיות, בפיקודם של הגנרלים אנדרו סמית' (Andrew Jackson Smith), קווינסי גילמור (Quincy Adams Gillmore) ואבשלום באיירד (Absalom Baird), בהתאמה.
מתכונת זו של הארמייה הייתה יוצאת דופן בכך, שב-20 בינואר היא צורפה לארמיית קמברלנד הגדולה ממנה. הדיוויזיה של באיירד נטלה חלק בקרב תחנת תומפסון במרץ 1863 וכמעט חטיבה שלמה שלה נשבתה שם. באפריל 1863, כללה הארמייה שתי דיוויזיות רגלים בפיקודם של הגנרלים צ'ארלס גילברט ובאיירד, וחטיבת פרשים בפיקודו של גרין קליי סמית' (Green Clay Smith). דיוויזיית פרשים נוספת בפיקודו של גנרל דויד סטנלי (David Sloane Stanley) צורפה לארמייה כחיל המצב של פרנקלין, טנסי. במערך זה לחמה הארמייה בקרב פרנקלין הראשון ב-10 באפריל. עדיין תחת פיקודו של גריינג'ר, שולבה ארמיית קנטקי במערך המילואים של ארמיית קמברלנד ב-8 ביוני 1863.
מפקדים

ויליאם נלסון (25 באוגוסט – 30 באוגוסט 1862)
גורדון גריינג'ר (7 באוקטובר 1862 – 8 ביוני 1863)
קרבות עיקריים

קרב ריצ'מונד (נלסון)
קרב פרנקלין הראשון (גריינג'ר)
לקריאה נוספת

David J Eicher. The Longest Night: A Military History of the Civil War. Simon and Schuster, 2001. ISBN 9780743218467