stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלמאזבק אטמבייב
ביוגרפיה

אטמבייב נולד בכפר אראשאן במחוז צ'וי שבצפון הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקירגיזית. סיים תואר בכלכלה במוסקבה. מנישואיו הראשונים לבואזאר נולדו לו שני בנים ושתי בנות. מנישואיו השניים לראיסה (1988) נולדו לו בן ובת.
אטמבייב היה מועמד בבחירות לנשיאות קירגיזסטן בשנת 2000 אך הוא זכה ב-6 אחוזים מן הקולות. הוא כיהן כשר התעשייה, המסחר והתיירות בממשלה מ-20 בדצמבר 2005 עד פרישתו מהממשלה הקירגיזית ב-21 באפריל 2006.
בנובמבר 2006 היה אחד המנהיגים של המחאה נגד הממשלה בבישקק. הוא גם היה מעורב בפעולות מחאה מוקדמות בסוף אפריל 2006.
בעקבות התפטרותו של ראש ממשלת קירגיזסטן ב-29 במרץ 2007, מונה לממלא מקום ראש הממשלה על ידי הנשיא קורמאנבק באקייב. לאחר מכן מינויו אושר בפרלמנט ב-30 במרץ. עם מינויו היה לראש הממשלה הראשון באסיה המרכזית שהגיע ממפלגת אופוזיציה. באפריל אותה שנה ניסה לטפל במחאה הגדולה בבישקק שתבעה את התפטרותו של הנשיא בקייב, אך זכה לקריאות בוז מצד המפגינים. בעקבות כך פעל להדיח את הנשיא בקייב באמצעות משאל עם והצליח, והנשיא התפטר ב-24 באוקטובר 2007. למרות זאת התפטר גם אטמבייב מתפקידו לאחר לחצים פוליטיים.
לאחר המהומות שפרצו בקירגיזסטן, קרא אטמבייב לנשיאת קירגיזסטן רוזה אוטונבייבה להתפטר מתפקידה. תחילה אוטונבייבה דחתה את קריאותיו, אך לבסוף היא עזבה את תפקידה לאחר הפגנות האזרחים. אטמבייב היה המועמד המוביל לתפקיד נשיא קירגיזסטן, וב-2011 התמנה באופן רשמי לתפקיד.
לאחר בחירתו פעל לחיזוק היחסים הכלכליים עם טורקיה; בביקורו בטורקיה ב-2011 סוכם על הגדלת הסחר עם טורקיה, לצד הגדלת ההשקעות של טורקיה בקירגיזסטן. מבחינת יחסיו עם רוסיה, הצהיר אטמבייב על עמדה פרו-רוסית; הוא הצהיר על איחוד מכסים, דאג ליציאת הצבא האמריקאי מבסיסו בקירגיזסטן ב-2014, ודיבר על חשיבותם של יחסים כלכליים קרובים בין קירגיזסטן לרוסיה (שבשטחה עובדים כחצי מיליון קירגיזים), זאת לצד הצהרות התומכות בחיזוק העצמאות הכלכלית של קירגיזסטן.
עם סיום כהונתו, ב-27 ביוני, הפרלמנט הקירגיזי הסיר את זכות החסינות שלו בעקבות חקירת מספר תיקי חקירה שהוא נחשד כחשוד מרכזי בהן. באוגוסט 2019 כוחות מיוחדים של הוועדה הממלכתית לביטחון לאומי פרצו לביתו ועצרו אותו במסגרת חקירה פנימית. הוא הואשם במעורבותו במתן חנינה לא חוקית לעזיז בטוקאייב, מראשי הפשע המאורגן בקירגיזסטן. ביוני 2020 נידון ל-11 שנות מאסר וחודשיים תוך החרמת רכוש ופרסי מדינה. בנוסף, הואשם ברצח קצין כוחות אלפא של הוועדה לביטחון לאומי במהלך ניסיון לעצור אותו בביתו בכפר קוי-טאש ב-7 באוגוסט 2019. במהלך חיפוש בביתו התגלו כלי נשק.
הערות שוליים

↑  Fozil Mashrab, Atambayev's Turkish affair needs domestic peace, Asia Times
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810644700605606  GND: 1138640069  LCCN: n2017047022  VIAF: 88147266856635482228   WorldCat (עם VIAF): 88147266856635482228 
אטמבייב עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ב-2015
Raisa Atambayeva, Almazbeк Atambayev, Ilham Aliyev and Mehriban Aliyeva in 2012
אנאבל 2

| --- | --- |

 בימוי:  דייוויד פ. סנדברג
 הופק בידי:  פיטר ספרן ג'יימס ואן
 תסריט:  גארי דאוברמן 
 עריכה:  מישל אלר
 שחקנים ראשיים:  סטפני סיגמן טליתה באטמאן אנתוני לפאליה מירנדה אוטו
 מוזיקה:  בנג'מין וולפיש
 צילום:  מקסים אלכסנדר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה ספרן קומפני אטומיק מונסטר
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 באוגוסט 2017
 משך הקרנה:  109 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה • על-טבעי • מותחן
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות:  306.5 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   annabelle2
 סרט קודם:  "לזמן את הרוע 2" (2016)
 סרט הבא:  "הנזירה" (2018)
 סרטים בסדרה:  היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
 annabellemovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
"אנאבל 2" (באנגלית: Annabelle: Creation; "אנאבל: הבריאה") הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי בבימויו של דייוויד פ. סנדברג, ונכתב על ידי גארי דאוברמן והופק על ידי פיטר ספרן וג'יימס ואן. הסרט הוא פריקוול לבריאתה של הבובה אנאבל, ולסרט באותו השם משנת 2014. בסרט מככבים סטפני סיגמן, טליתה באטמאן, לולו וילסון, אנתוני לפאליה ומירנדה אוטו.
באוקטובר 2015, אושר שסרט המשך של אנאבל נמצא בפיתוח; מאוחר יותר התברר כי הוא פריקוול ולא המשכון. במאי הסרט "כיבוי אורות" דייוויד פ. סנדברג נבחר והחליף את הבמאי ג'ון ר. לאונטי (שביים את הסרט הקודם), כאשר דאוברמן חזר לכתוב את תסריט הסרט, וספרן וואן חוזזרים כמפיקים. צילומי הסרט החלו ב-27 ביוני 2016 בלוס אנג'לס, קליפורניה, והסתיימו ב-15 באוגוסט 2016.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים בלוס אנג'לס ב-19 ביוני 2027, ועלה לאקרנים בארצות הברית ב-11 באוגוסט 2017, ובישראל ב-17 באוגוסט 2017. הסרט הכניס למעלה מ-306 מיליון דולר ברחבי העולם וקיבל ביקורות חיוביות לרוב מהמבקרים, שציינו אותו כשיפור על פני קודמו. סרט המשך אושר - "אנאבל 3", שעלה לאקרנים ב-26 ביוני 2019.
עלילת הסרט

בשנת 1943, אמן הבובות סמואל מאלינס (אנתוני לפאליה) ואשתו אסתר (מירנדה אוטו) שוכלים את בתם בת השבע, אנאבל, שנדרסה בתאונת דרכים מצערת. הוריה נשבעו שהם יתמסרו לכל כוח שיאפשר להם להתאחד בחזרה עם בתם. לאחר מכן הם החלו לקבל מסרים ורמזים מאנאבל שהיא מבקשת אישור להיכנס לבובתה על מנת להיות נוכחת עמם, והם נותנים את אישורם. עד מהרה מתחוור לזוג שזאת לא בתם אלא דמות שטנית שהתחפשה לה, והיא מנסה לקחת את נשמתה של אסתר. אסתר ניצלת ברגע האחרון לא לפני שהדמות תקפה אותה והשאירה צלקת קשה על פניה. הבובה עברה תהליך טיהור על ידי הכנסייה וננעלה בתוך ארון שקירותיו כוסו בדפי תנ"ך.
12 שנים לאחר מכן זוג ההורים האבלים מארחים שש בנות יתומות ונזירה האחראית עליהן. ג'ניס, ילדה נכה עקב מחלת שיתוק ילדים, מקבלת מסרים מאנאבל ומשחררת אותה מהארון שבו נכלאה. אנאבל בחרה לתקוף אותה מבין חברות הקבוצה כיוון שנחשבת כ"טרף קל" בהיותה נכה וחלשה. לאחר מאמצים רבים תוכניתה מצליחה ואנאבל משתלטת על ג'ניס.
לאחר מכן אנאבל הורגת באכזריות את הוריה ומנסה להרוג גם את שאר היתומות שבבית אך ללא הצלחה. היתומות מחליטות לכלוא את אנאבל יחד עם הבובה בחזרה בחדר אך כשהמשטרה מגיעה, אנאבל בורחת ורק הבובה נשארת בחדר.
היתומות עוברות לגור במקום אחר לאחר שאיבדו לתמיד את חברתן.
בסיום הסרט ג'ניס הנכה (שהתגברה על מגבלותיה בעזרת השתלטות הרוח של אנאבל) נראית בבית יתומים כאשר הורים פוטנציאליים, הזוג הייגניס, מגיעים לאמץ אותה והיא מציגה את עצמה כאנאבל. היא גדלה כילדה נורמטיבית כ-12 שנים עד שערב אחד היא מגיעה לביתה יחד עם בן זוגה, שניהם חברים ב-"כת האייל" העוסקת בזימון ישויות שטניות, ורוצחת את הוריה. בנקודה זאת, כאשר עלילות הסרטים "אנאבל" ו-"אנאבל 2" מצטלבות - הסרט מסתיים.
צוות השחקנים והדמויות

סטפני סיגמן - שרלוט
טליתה באטמאן - ג'ניס
אנתוני לפאליה - סמואל מאלינס
מירנדה אוטו - אסתר מאלינס
לולו וילסון - לינדה
גרייס פולטון - קרול
פיליפה קולטהרד - ננסי
סאמרה לי - אנאבל "בי" מאלינס
טיילר באק - קייט
לולו ספרן - טירני
מארק ברמהול - האב מסי
אדם ברטלי - השוטר פולר
לוטה לוסטן - סוכנת האימוץ
ג'וסף בישארה - השד של אנאבל
פרד טטצ'יורה - השד של אנאבל (קול בלבד)
בריאן האווי - פיט הייגינס
קרי אומאלי - שרון הייגינס
בנוסף, אנאבל ווליס ווורד הורטון מופיעים בצילומי ארכיון שבו בסרט הסרטים "אנאבל" ו"אנאבל 2" הופכות לאותו קו עלילה. בוני ארונס חוזרת לגלם את תפקידה בתור השד "ואלאק" בתמונה.
הערות שוליים

↑  תקציב הסרט באתר Box Office Mojo
↑  הכנסות הסרט באתר Box Office Mojo
↑  Foutch, Haleigh (March 31, 2017).
"Annabelle 2 – Trailer Teaser". Collider.com.
↑  Giles, Jeff (August 10, 2017).
"Annabelle: Creation is a Potent Prequel". Rotten Tomatoes. Retrieved August 11, 2017.
↑  Leadbeater, Alex (August 11, 2017).
"Annabelle: Creation Ending & Post-Credits Scenes Explained". Screen Rant. Retrieved September 3, 2018.
↑  Fletcher, Rosie; Armitage, Hugh (August 30, 2018).
"The Conjuring Universe explained – The Conjuring 3, Annabelle, The Nun, The Crooked Man and more".  Digital Spy. Retrieved September 3, 2018.
| ג'יימס ואן |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | "המסור 0.5" • "המסור" • "דממת המוות" • "הרוע שבפנים" • "לזמן את הרוע" • "הרוע שבפנים 2" • "מהיר ועצבני 7" • "לזמן את הרוע 2" • "אקוומן" • "ממאיר" • "אקוומן 2: הממלכה האבודה" |  |
| סרטים שהפיק | "אנאבל" • "השד" • "הרוע שבפנים 3" • "כיבוי אורות" • "אנאבל: הבריאה" • "הרוע שבפנים: המפתח האחרון" • "הנזירה" • "קללת לה יורונה" • "אנאבל חוזרת הביתה" • "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" |  |
| סרטים שהסריט | "המסור 3" • "הנזירה" • "אנאבל חוזרת הביתה" • "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" |  |
| קומיקסים שכתב | "הגבר הממאיר" |  |
| ערכים קשורים | אטומיק מונסטר |  |
טליתה באטמאן (משמאל) לולו וילסון (מימין) בראיון על הסרט "אנאבל 2".
איך ידידות נפש

איך ידידות נפש היא קינה הנאמרת לרוב בשחרית של יום תשעה באב בקהילות הספרדים. יש האומרים אותה גם בשבעה עשר בתמוז.
תוכן

המקונן מבכה על מצבה של כנסת ישראל, ידידתו של הקב"ה, שבעקבות החרבן והגלות, ובמיוחד לאחר הצרות הרבות שאירעו לה בגלות ספרד, מפוזרת בכל קצוי הארץ ”תִבְכֶּה בֵּכָל אַפְסִי אֲגַפֶּיהָ”. הידידה נמצאת בין אויביה ומתייפחת ואבלה על כי אין לה מנהל - כלומר רועה שינחה אותה בדרך - ה'. צערה הגדול של כנסת ישראל מושווה בסיום הקינה ”כְּמַבְכִּירָה בְּעֵת לִידָה”, כלומר לאשה היולדת בפעם הראשונה. סיומו של כל בית מתחרז עם הפזמון: ”אֵין מְנַהֵל לָהּ וְאֵין מַחֲזִיק בְּיָדָהּ מִכָּל בָּנִים יָלָדָה:” המושר לאחריו על בסיס הפסוק ”אֵין מְנַהֵל לָהּ מִכָּל בָּנִים יָלָדָה וְאֵין מַחֲזִיק בְּיָדָהּ מִכָּל בָּנִים גִּדֵּלָה” (ספר ישעיה, פרק נ"א, פסוק י"ח). הקינה פורשה, בין היתר, על ידי רבי יעקב רקח בסדר "בית אב".
לקריאה נוספת

שמעון ברנשטיין, על נהרות ספרד, ירושלים תשט"ז, עמוד 265.
הערות שוליים

↑  כמו בספר ירמיה, פרק ד', פסוק ל"א
↑  סדר בית אב לארבע תעניות, ליוורנו תרל"ז, דף קז, באתר הספרייה הלאומית.
אנטון מגרדיצ'ב

| --- | --- |

 לידה:  22 ביולי 1969 (בן 55) מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות
 סוגה מועדפת:  מותחן, פנטזיה, דרמה
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 תקופת הפעילות:  מ-1992
 עיסוק:  תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית לתחבורה  במוסקבה 
 יצירות בולטות:  עולם אפל  מתקדמים למעלה מטרו
 פרסים והוקרה:  פרס TEFI 
 פרופיל ב-IMDb
 
אנטון יבגניביץ' מגרדיצ'ב (ברוסית: ‏Антон Евгеньевич Мегердичев; נולד ב-22 ביולי 1969) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי רוסי. זוכה פרס TEFI של האקדמיה הרוסית לטלוויזיה לשנת 2000 על הסרט התיעודי "פושקין חי" (בשיתוף עם ליאוניד פרפיונוב).
פילמוגרפיה

| שנה | סרט | בימוי | הפקה | תסריט | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-2003 | האימפריה הרוסית | כן |  |  | פרויקט טלוויזיוני משותף עם לאוניד פרפיונוב |
| 2007 | אגרוף הצללים 2: נקמה | כן |  | כן |  |
| 2010 | עולם אפל | כן | כן | כן |  |
| 2013 | מטרו | כן | כן | כן |  |
| 2013 | עצי אשוח 3 | כן |  | כן |  |
| 2014 | הקרב | כן |  | כן |  |
| 2017 | מתקדמים למעלה | כן |  |  |  |
| 2020 | לב פרמה | כן |  |  |  |
אנאבל אפסיון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בספטמבר 1960 (בת 64) האמרסמית', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  ג'יין אנאבל אפסיון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תקופת הפעילות:  מ-1988
 מקום לימודים:  Godalming College 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יין אנאבל אפסיון (באנגלית: Jane Annabelle Apsion; נולדה ב-17 בספטמבר 1960) היא שחקנית אנגלייה, המוכרת בעיקר מהופעתה בתפקיד מוניקה גאלאגר בסדרת הדרמה הקומית "לגדול בלי בושה", ג'וי וילטון בסדרה "Soldier Soldier" ובדמות ויולט באקל בסדרה "מיילדת".
ביוגרפיה

אפסיון נולדה בהאמרסמית' שבלונדון. בנוסף לסדרה "לגדול בלי בושה" היא ידועה מהופעותיה בתפקיד קירסטי בסיטקום "My Good Friend", בוורלי בסדרה "האגמים", פטרישה הילמן באופרת הסבון "קורוניישן סטריט", וגברת ביץ' בסרט "Goodnight Mister Tom" של מישל מגוריאן. בסדרה "רציחות במידסומר" גילמה שתי דמויות בשני פרקים שונים "Death in Chorus" ו-"Dead Man's 11". ב-1996 שיחקה בדוקו-דרמה אודות אסון הילסבורו שהתרחש ב-1989. עוד השתתפה בפרק בסדרה "לואיס" ושיחקה בתפקיד קטן בסיטקום "In with the Flynns". ב-2013 ו-2014 הופיעה בסדרה "The Village" של ה-BBC לצדה של מקסין פיק.
ב-2001 שיחקה אפסיון לצדם של ג'וני דפ, הת'ר גראהם ורובי קולטריין בסרט "ממעמקי הגיהנום" בתפקיד פולי ניקולס הקורבן הראשון של ג'ק המרטש. עוד בקולנוע השתתפה בסרטים "רווק פלוס ילד", "אזור מלחמה", "לוליטה", "This Year's Love", ובסרט "המבצר האחרון".
בין השנים 2004 ל-2006 הופיעה אפסיון פעמים אחדות בסדרה "לגדול בלי בושה", וב-2007 בעונה הרביעית החלה להופיע בסדרה בתפקיד קבוע. ב-2008 עזבה את הסדרה, והפרק האחרון בהשתתפותה שודר מרץ 2009. היא חזרה לגלם את התפקיד ב-2011 בעונה השמינית, וב-2013 בעונה ה-11 והאחרונה.
ב-2008 וב-2009 השתתפה אפסיון כחברת צוות אורחת בתוכנית האירוח "The Wright Stuff".
ב-2014 גילמה אפסיון את אנט ווקר בפרק בסדרה הבלשית "Suspects". ב-2013 שיחקה במספר פרקים בסדרה "דוק מרטין" בתפקיד גג'ניפר קרדיו. ב-2015 החלה להופיע בתפקיד ויולט גי (ואחר כך באקל) בסדרת הדרמה "מיילדת".
ביוגרפיה > חיים אישיים

אפסיון למדה בגודלמינג קולג' שבאוניברסיטת ויילס. היא שותפה ליצירה של שיטת "Rosen Method Bodywork" שעוסקת ברפואה אלטרנטיבית. היא מתגוררת בהמפסטד.
הערות שוליים

↑  Dellam Corporate Information Ltd. Rosen Method Training and Therapy
↑  Annabelle Apsion – IMDb
↑  "Chatsworth Spouse is Off"
↑  Jeffery, Morgan (9 בינואר 2013). "'Shameless' Anne-Marie Duff to return". Digital Spy. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  The Wright Suff Guests On The Box"
↑  "Press Centre: Doc Martin ITV 2013: Episode 6 of 8 "Hazardous Exposure"". ITV. 2013-09-24. נבדק ב-2019-03-31.
↑  » about us » alumni
↑  Annabelle Apsion – Biography
↑  Keal, Graham (29 בדצמבר 2007). "Shameless Star Annabelle On Her Pregnancy Role". dailyrecord. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14066918z (data)  GND: 1257923056  ISNI: 0000 0000 0277 502X  LCCN: no2006063054  VIAF: 7593388   WorldCat (עם VIAF): 7593388
איתן אטיה

איתן אטיה (נולד ב-21 באוגוסט 1968) הוא מנכ"ל פורום ה-15.
ביוגרפיה

אטיה שירת כטייס קרב בחיל-האוויר ובתפקידים שונים ביחידת שלדג. בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת חיפה, ותואר שני במינהל עסקים בהצטיינות מאוניברסיטת תל אביב. בין השנים 1997 ל-1998 התמחה אצל היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין.
בין השנים 1999 עד 2002 שימש אטיה כיועץ מקצועי לשלושה שרי משפטים: ח״כ צחי הנגבי, ח״כ לשעבר דר׳ יוסי ביילין וח״כ לשעבר מאיר שטרית. היה ממנהלי פרויקט תהליך פירוק משרד הדתות בשנת 2000 והיה שותף לרפורמות נוספות במשרד המשפטים.
אלמאז אלרוסה מירני

אלמאז אלרוסה (ברוסית: МФК «Алмаз-АЛРОСА») הוא מועדון קטרגל רוסי מהעיר מירני, שבשנים 1992–2008 היה מועדון כדורגל אולמות בחסות AMF. מאז עונת 2004/5 ועד פירוקו בשנת 2019 שיחק בליגת המשנה, השנייה בחשיבותה במדינה.
היסטוריה

מועדון כדורגל אולמות נוסד בשנת 1992. עד מהרה הוא הפך לאחד המועדונים החזקים ברוסיה ובשנת 2000 זכה בפעם הראשונה באליפות רוסיה.
בשנת 2004 הכריזה אלמאז-אלרוסה על הפיכתה למועדון קטרגל והגישה בקשה להתמודד בליגת המשנה, תוך שהיא ממשיכה לשחק באליפות הכדורגל אולמות. המשחק בשתי חזיתות הוביל לתוצאות גרועות והמועדון החליט להתמקד בכדורגל אולמות.
עם זאת, בשנת 2008 הוחלט להעביר לחלוטין את הקבוצה לענף הקטרגל והיא פתחה את עונת 2008/09 בליגת המשנה.
הקבוצה מעולם לא הצליחה להעפיל לליגת העל הרוסית בקטרגל ופורקה בשנת 2019.
הישגים לפי עונה

| עונה | ליגה | מיקום |
| --- | --- | --- |
| 2005 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 17 |
| 2009 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 4 (רבע גמר הפלייאוף) |
| 2010 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 1 |
| 2011 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 4 |
| 2012 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 1 |
| 2013 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 3 |
| 2014 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 3 |
| 2015 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 2 |
| 2016 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 2 |
| 2017 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 5 בבית המערב |
| 2018 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 3 |
| 2019 | ליגתהמשנההרוסיתבקטרגל (II) | 1 |
תארים

אלופת העולם למועדונים: 2005
מחזיקת גביע אירופה: 1999, 2004, 2005
אליפות רוסיה: 2000, 2004
מחזיקת גביע רוסיה: 1998
מחזיקת גביע המזרח: 1997
אלופת ליגת המשנה הרוסית: 2010, 2012, 2019
אנאבל (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט בעברית
כרזת הסרט בעברית
 בימוי:  ג'ון ר. לאונטי
 הופק בידי:  פיטר ספרן   ג'יימס ואן
 תסריט:  גארי דאוברמן
 עריכה:  טום אלקינס
 שחקנים ראשיים:  אנאבל ווליס   וורד הורטון   אלפרה וודארד
 מוזיקה:  ג'וסף בישארה
 צילום:  ג'יימס קניסט
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה   ספרן קומפני   אטומיק מונסטר
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  3 באוקטובר 2014
 משך הקרנה:  99 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה • על-טבעי
 תקציב:  6.5 מיליון דולר
 הכנסות:  257 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   newlinehorror
 סרט קודם:  "לזמן את הרוע" (2013)
 סרט הבא:  "לזמן את הרוע 2" (2016)
 סרטים בסדרה:  היקום הקולנועי של לזמן את הרוע
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
"אנאבל" (באנגלית: Annabelle) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2014. הסרט הוא השני מתוך היקום הקולנועי של לזמן את הרוע.
תקציר העלילה

בסנטה מוניקה של שנת 1967, הרופא ג'ון פורם (וורד הורטון) מציג בפני אשתו מיה (אנאבל ווליס) בובת חרסינה ישנה שקנה כמתנה לילדם הראשון. באותו הלילה, הזוג מתעורר משנתם למשמע קולות מאבק ומגלים ששכניהם נרצחו במהלך חדירה לביתם. כאשר מיה מתקשרת למשטרה היא ובעלה מותקפים בידי הרוצחים של שכניהם - גבר ואישה. הגבר נורה למוות במהלך מאבקו עם השוטרים בעוד שהאישה מתאבדת באמצעות חיתוך גרונה עם סכין בעודה אוחזת בבובת החרסינה. מאוחר יותר הפולשת מזוהה כאנאבל, בתם של השכנים שנרצחו, ונודע שהיא חברה בכת שטנית.
בימים שלאחר הרצח מתחילות לחול תופעות על-טבעיות בביתם של ג'ון ומיה. באותם הימים מיה מביאה לעולם את ילדתם הראשונה של הזוג, אשר זוכה לשם ליאה. בניסיונה להימלט מהתופעות העל-טבעיות המשפחה שוכרת דירה בפסדינה, אך לשווא - תופעות משונות מתרחשות גם בבית החדש, רבות מהן קשורות בבובת החרסינה שמשנה את מקומה בבית מבלי התערבותם של בני המשפחה. באחד הלילות מיה מותקפת בידי ישות דמונית, דבר שחוזר על עצמו פעם נוספת.
בימים שלאחר ההתקלות בישות המסתורית (שהזוג סבור שהיא רוחה של אנאבל) מיה יוצרת קשר עם חוקר משטרתי בשם קלרקין (אריק לאדין) ומספרת לו על ההתרחשויות. החוקר מספר למיה שהכת בה היו חברים הרוצחים מתחילת הסרט היא כת שטן שמטרתה לזמן ישויות על-טבעיות באמצעות טקסים עתיקים. בעזרתה של מוכרת הספרים אוולין (אלפרה וודארד) מיה מבינה שהכת זימנה יצור שטני שרודף אותה ואת משפחתה בניסיון לגנוב את נשמתם. לאחר שהם מתייעצים עם כומר בני המשפחה ואוולין מגיעים למסקנה שהשד כבל את עצמו לבובת החרסינה. הכומר לוקח את הבובה עמו אך הוא מותקף והבובה נלקחת מידיו.
הכומר מתאשפז בבית חולים למחרת, ומספר לזוג על שאירע לו. באותו הלילה, ביתם של הזוג פורם מותקף בשנית בידי השד, וכדי לרצות אותו אוולין מקריבה את עצמה ומעניקה לו את נשמתה. השד עוזב את משפחת פורם ומעלים יחד איתו את בובת החרסינה.
בסוף הסרט הבובה מתגלית בחנות בובות ונקנית על ידי שלישיית אחים. הסרט מדלג על התופעות העל-טבעיות שחוו ועל בקשת העזרה שלהם מהזוג אד ולוריין וורן מכיוון שזה הוצג בתחילת הסרט לזמן את הרוע. הסרט מסתיים בצילום מקורי של הבובה במרתף של וורן תוך ציון העובדה שהיא עוברת טיהור על ידי כומר פעם בחודש וכן הצגת קטעי עיתונים מהמקרה.
צוות השחקנים והדמויות

אנאבל ווליס – מיה פורם
וורד הורטון – ג'ון פורם
אלפרה וודארד – אוולין
טוני אמנדולה – האב פרז
קארי אומאלי – שרון היגינס
בריאן הואוי – פיט היגינס
אריק לדין – הבלש קלארקין
איוואר ברוגר – ד"ר בורגר
גבריאל בייטמן – רוברט
שילה נלסון – ננסי
ג'ף ווהנר – שכן
טרי או'טול – אנאבל היגינס \ ג'ניס
קירה דניאלס, בת 7, אנאבל היגינס
רובין פירסון רוז – האמא
קמדן סינגר – פקידה
מורגנה מאי – דבי
איימי טיפטון – קמילה
זאק פאפאס – ריק
סאשה שלדון – אחות
כריסטופר שו – פולר
ג'וסף בישארה – שֵׁד
פסקול

הפסקול של הסרט הולחן על ידי ג'וסף בישארה, ויצא לאור ב-30 בספטמבר 2014.
הערות שוליים

1 2  http://www.boxofficemojo.com/movies/?id=newlinehorror.htm
↑  ‘Annabelle’ Soundtrack Details |  Film Music Reporter, filmmusicreporter.com (באנגלית)
| ג'יימס ואן |
| --- | --- | --- |
| סרטים שביים | "המסור 0.5" • "המסור" • "דממת המוות" • "הרוע שבפנים" • "לזמן את הרוע" • "הרוע שבפנים 2" • "מהיר ועצבני 7" • "לזמן את הרוע 2" • "אקוומן" • "ממאיר" • "אקוומן 2: הממלכה האבודה" |  |
| סרטים שהפיק | "אנאבל" • "השד" • "הרוע שבפנים 3" • "כיבוי אורות" • "אנאבל: הבריאה" • "הרוע שבפנים: המפתח האחרון" • "הנזירה" • "קללת לה יורונה" • "אנאבל חוזרת הביתה" • "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" |  |
| סרטים שהסריט | "המסור 3" • "הנזירה" • "אנאבל חוזרת הביתה" • "לזמן את הרוע 3: בשליחות השטן" |  |
| קומיקסים שכתב | "הגבר הממאיר" |  |
| ערכים קשורים | אטומיק מונסטר |  |
אולימפיאדת לונדון (1908)

| --- | --- |

 עיר מארחת:  לונדון, הממלכה המאוחדת
 מדינות משתתפות:  22
 ספורטאים משתתפים:  2,008 (1,971 גברים, 37 נשים)
 תחרויות:  110 תחרויות ב-22 ענפים
 טקס הפתיחה:  27 באפריל 1908
 טקס הנעילה:  31 באוקטובר 1908
 נפתח רשמית על ידי:  אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת
 האצטדיון הראשי:  אצטדיון וייט סיטי
 הערים שהתמודדו על האירוח:  ברלין, מילאנו, רומא
 → אולימפיאדת אתונה אולימפיאדת סטוקהולם ← 
אולימפיאדת לונדון (1908) היא האולימפיאדה הרביעית בעת החדשה. היא נמשכה כמעט שבעה חודשים, מ-27 באפריל עד 31 באוקטובר 1908. השתתפו בתחרויות 2,008 ספורטאים מ-22 מדינות.
תחילה תוכנן כי המשחקים ייערכו ברומא, אך עקב התפרצות הר געש וזוב ב-7 באפריל 1906 והרס העיר נאפולי, הועברו המשחקים ללונדון.
אצטדיון וייט סיטי, בו נערכו המשחקים, יכול היה להכיל 68,000 צופים דבר שנחשב כדבר יוצא דופן באותה עת.
בטקס הפתיחה לא הונפו דגלי שוודיה וארצות הברית. גורמים בהפקה טענו כי הדגלים אבדו, ושתי המדינות הביעו את מחאתן. כמו כן, דגל פינלנד לא הונף גם הוא משום שפינלנד הייתה באותה העת תחת ריבונות רוסית. רוסיה אפשרה לנבחרת פינלנד להתחרות תחת דגל רוסיה. בנסיבות אלו, פינלנד העדיפה להופיע בטקס הפתיחה ללא דגל.
באולימפיאדה זו, רצי המרתון התחילו את הריצה בטירת וינדזור על מנת שנכדיה של המלכה אלכסנדרה יוכלו לצפות בפתיחת המירוץ. משום שהיה על הרצים לסיים את המרתון באצטדיון המשחקים, מרחק ריצת המרתון נקבע ל-42.195 מטר, והוא שימש מאוחר יותר כתקן לריצות המרתון העתידיות.
בעקבות בעיות שהתעוררו במהלך התחרויות, סוכם בתום האולימפיאדה, כי יש לארגן כללים אחידים לענפי הספורט השונים ולהזמין שופטים לא רק מהמדינה המארחת.
מדליות > עשר המדינות שגרפו את מרב המדליות

| מיקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בריטניה בריטניה | 56 | 51 | 38 | 145 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 23 | 12 | 12 | 47 |
| 3 | שוודיה שוודיה | 8 | 6 | 11 | 25 |
| 4 | צרפת צרפת | 5 | 5 | 9 | 19 |
| 5 | הקיסרות הגרמנית גרמניה | 3 | 5 | 6 | 14 |
| 6 | הונגריה (1867–1918) הונגריה | 3 | 4 | 2 | 9 |
| 7 | קנדה (1868-1921) קנדה | 3 | 3 | 10 | 16 |
| 8 | נורווגיה נורווגיה | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 9 | ממלכת איטליה איטליה | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 10 | בלגיה בלגיה | 1 | 5 | 2 | 8 |
אירועים בולטים > אתלטיקה

446 אתלטים מ-20 מדינות, השתתפו בתחרויות האתלטיקה.
מל שפרד (ארצות הברית ארצות הברית) זכה ב-3 מדליות זהב, בריצת 800 מטר, בריצת 1500 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר.
ריי יורי (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בשתי מדליות זהב פעם שלישית ברציפות בקפיצות מהמקום. יורי צבר 10 מדליות זהב (כולל אולימפיאדת אתונה 1906), מספר מדליות הזהב הרב ביותר שצבר אתלט במשחקים האולימפיים ושני בכלל אחרי השחיין מייקל פלפס (ארצות הברית ארצות הברית) שצבר 23 מדליות זהב.
ג'ון פלנגן (ארצות הברית ארצות הברית) זכה בפעם השלישית ברציפות ביידוי פטיש.
ג'ון טיילור (ארצות הברית ארצות הברית) זכה במדליית זהב בריצת שליחים והיה לאתלט האפרו-אמריקאי הראשון הזוכה במדליית זהב.
דורנדו פייטרי (ממלכת איטליה איטליה) סיים ראשון את ריצת המרתון, אך מאוחר יותר נפסל ולא קיבל את מדליית הזהב שבה זכה ג'וני הייס (ארצות הברית ארצות הברית). לקראת סיום הריצה פייטרי התמוטט ושני שופטים אחזו בו בזרועותיו, סייעו לו להגיע לקו הסיום ובעקבות זה, הוא נפסל. למחרת היום העניקה לו המלכה אלכסנדרה גביע זהב על ההישג, לאור זה שהפסילה שלו לא הייתה באחריותו. כך זכה פייטרי בתהילה.
ג'ון קרפנטר (אתלט) (אנ') (ארצות הברית ארצות הברית) ניצח בריצת 400 מטר, אולם נפסל משום שחרג ממסלולו על מנת להכשיל את האצן הבריטי ויינדם הולסוול (אנ'), והשופט קבע להתחיל את הריצה מחדש בלעדיו. שני האצנים הנוספים במירוץ (פרט להולסוול), האתלטים האמריקאים ויליאם רובינס (אנ') וג'ון טיילור (אנ'), סירבו כאות מחאה להשתתף במירוץ החוזר, והולסוול, שנותר להתחרות לבדו בריצה החוזרת, ניצח וזכה במדליית זהב ב-Walkover (אנ').
אירועים בולטים > טניס

50 טניסאים מ-10 מדינות, השתתפו בתחרויות הטניס, הן במגרש והן באולם. התחרויות באולם התקיימו לראשונה באולימפיאדה זו.
אירועים בולטים > טניס > מגרש

נשים - דורותי דאגלס צ'יימברס (בריטניה בריטניה)
גברים - מייג'ור ריצ'י (בריטניה בריטניה)
זוגות גברים - ג'ורג' היליארד ורג'ינלד דוהרטי (בריטניה בריטניה)
אירועים בולטים > טניס > אולם

נשים - גוונדולין איסטלייק-סמית' (בריטניה בריטניה)
גברים - ארתור גור (בריטניה בריטניה)
זוגות גברים - ארתור גור והרברט בארט (בריטניה בריטניה)
אירועים בולטים > משיכת חבל

בתחרות משיכת חבל, זכו 3 קבוצות בריטיות בכל שלוש המדליות. במדליית זהב זכתה קבוצת השוטרים מלונדון, במדליית כסף זכתה קבוצת השוטרים מליברפול ובמדליית ארד קבוצת השוטרים ממשטרת המטרופולין של לונדון. במקומות רביעי וחמישי סיימו הקבוצות מארצות הברית ומשוודיה. האמריקאים שהובסו בקלות על ידי הבריטים, טענו כי הבריטים (שהיו שוטרים לונדוניים) נעלו נעליים מיוחדות שהקנו להם יתרון במשיכה. טענתם נדחתה.
אירועים בולטים > סייף > חרב

הסייף היהודי, ינה פוקס (הונגריה (1867–1918) הונגריה) זכה בשתי מדליות זהב בתחרות חרב אישי ובתחרות חרב קבוצתי. לזכייה בתחרות החרב הקבוצתי היו שותפים שלושה סייפים הונגרים-יהודים נוספים: אוסקר גרדה, דז'ו פולדס ולאיוש ורקנר.
אירועים בולטים > סייף > דקר

הסייף גסטון אליברט (צרפת צרפת) זכה בשתי מדליות זהב בתחרות חרב אישי ובתחרות חרב קבוצתי.
הסייף היהודי, אלכסנדר ליפמן (צרפת צרפת) זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף בתחרות דקר אישי וזהב בתחרות דקר קבוצתי. לזכייה בתחרות הדקר הקבוצתי היה שותף סייף יהודי נוסף: ז'אן שטרן. בתחרות דקר קבוצתי, אדגר זליגמן (בריטניה בריטניה) היה שותף למדליית כסף ופאול אנספך (בלגיה בלגיה) היה שותף למדליית ארד.