stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פינוי אוסף הלובר במהלך מלחמת העולם השנייה
הערות שוליים

1 2 3  "Saviour of France's art: how the Mona Lisa was spirited away from the Nazis". The Guardian. 2014-11-22. נבדק ב-2018-01-13. On 25 August 1939, Jaujard closed the Louvre for three days, officially for repair work. For three days and nights, hundreds of staff, art students and employees of the Grands Magasins du Louvre department store carefully placed treasures in white wooden cases.
↑  "Le Louvre ou l'art de résister". Le Figaro. 2013-11-13. נבדק ב-2018-01-13.
↑  "How France Hid the Louvre's Masterpieces During WWII". twistedsifter.com. 2013-05-16. נבדק ב-2018-01-13.
↑  "Chambord, 1939-1945 : « Sauver un peu de la beauté du Monde »". chambord.org. בספטמבר 2023. אורכב מ-המקור ב-2023-09-02. נבדק ב-2023-09-13. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Illustre et Inconnu. Comment Jacques Jaujard a sauvé le Louvre
↑  "Exode artistique". Le Monde. 2014-10-31. נבדק ב-2018-01-19.
↑  "Did the Nazis steal the Mona Lisa?". The Guardian. 2013-11-12. נבדק ב-2018-07-15. The only wartime documents available about the Mona Lisa say that on 27 August 1939 it was packed in a specially-marked crate, tailor-made in 1938, of double-thick poplar wood. Along with other artworks from French national museums, it was sent for storage, first to Chambord Castle in the Loire Valley. On 5 June 1940, it was transferred to Chauvigny on a cushioned stretcher in the back of an ambulance, which had been sealed to keep the humidity constant (the official who accompanied the painting arrived nearly asphyxiated from the lack of circulation in the sealed vehicle). In September, it moved again, to the Ingres Museum in Montauban, before a final move to Montal in 1942
↑  "How the Mona Lisa Escaped Destruction During World War II". Mental Floss. 2016-08-25. נבדק ב-2018-07-15.
↑  "In Memoriam - Jacques Jaujard". gallica.bnf.fr. 1968. נבדק ב-2018-01-13.
הר נמנמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  נמנמן
 גובה:  1,642 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  צפון רמת הגולן
 רכס הרים:  הר החרמון
 קואורדינטות:  33°17′58″N 35°45′08″E﻿ / ﻿33.29955086433°N 35.752176088963°E﻿ / 33.29955086433; 35.752176088963
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) הר נמנמן(למפת אצבע הגליל רגילה) הר נמנמן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר נמנמן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר נמנמן
 
הר נמנמן הוא פסגה השייכת לרכס החרמון מצפון לרמת הגולן. ההר תחום בין נחל ערער מדרום, נחל שיאון מצפון מערב. ההר הוא שלוחה של "כתף שריון" וגובהו של ההר הוא 1,642 מטרים מעל פני הים.
הר נמנמן מתנשא מערבית לבקעת מן. ההר נקרא על שם המכרסם נמנמן אשר מינו מאכלס את אזור ההר ובקעת מן וכל רכס החרמון. ההר מיוער בעצי אלון ועצי עוזרר, מיני עצים הנפוצים מאוד ברכס החרמון.
ההר מתכסה שלג רב מדי חורף בשל גובהו הרב.
ראו גם

הר סנאים
בקעת מן
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הקנון המדעי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  נטלי אנג'יר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע פופולרי
 הוצאה
 הוצאה:  הוטון מיפלין הארקורט, ספרי מרינר 
 מקום הוצאה:  בוסטון 
 תאריך הוצאה:  2007
 מספר עמודים:  480
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אחוזת בית ספרים
 תאריך:  2009
 תרגום:  עמנואל לוטם
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002639331
 
הקנון המדעי: תשעה פרקים של מסע קסום אל יסודות המדע הוא ספר מדע פופולרי מאת סופרת המדע האמריקאית נטלי אנג'יר. הספר תורגם לעברית על ידי עמנואל לוטם.
סקירה כללית

הקנון המדעי מציג סיכום של חלקים מתחומים שונים של המדע, וראיונות נרחבים של מדענים שעובדים בתחומים אלו. העיקרון של אנג'יר הוא שהבנת היסודות של התחומים העיקריים של המדע יכולה לסייע בהבנת סוגיות מדעיות נוכחיות, ושתהליך זה צריך להיות מהנה. במבוא שלה אנג'יר כותבת:
בטוח שאתם צריכים להתמצא במדע, מאותה סיבה עצמה שדוקטור סוס, הנוהג לומר ש"אם יוצאים מגיעים למקומות נפלאים", מציע לקוראיו: "דברים כאלה כיף לעשות / וכיף - תמיד זה טוב מאוד."
בקנון המדעי, אנג'יר מביאה ציטוטים של מדענים אותם היא ראיינה על מגוון נושאים כגון: איך אטומים עובדים, למה יש תגובות כימיות ואיך הן פועלות, איך התאים בגופנו והדנ"א בנויים ואיך הם מתפקדים, ומה אנו יודעים על מרחבי היקום כיום. דרך עדשת מדענים שונים אנו יכולים להתחיל להבין כיצד הם חווים את עבודתם, איך הם חושבים, ומדוע הם עושים מה שהם עושים.
תוכן עניינים

הקדמה: סיזיפוס ודוקטור סוס.
חשיבה מדעית: התנסות חוץ-גופית.
הסתברויות: למי התעקמו הפעמונים.
קנה מידה: משחקי גודל.
פיזיקה:אין ואפס זה המון.
כימיה: אש, קרח, קשרים וחיים.
ביולוגיה אבולוציונית: התפתחותה של תאוריה של התפתחות.
ביולוגיה מולקולרית: טיאטאת את התא?
גאולוגיה: חידת תצרף עולמית.
אסטרונומיה: יצורים שמימיים.
תודות
נטלי אנג'יר: הערות ביוגרפיות
מפתח
מדענים שרואיינו

כדי להשיג חומר לקנון המדעי אנג'יר ראיינה מספר מדענים, פרופסורים, ואנשי מקצוע ומדע אחרים, ושילבה סיפורים וציטוטים שלהם לספרה. היא שאלה אותם שאלות כגון "מה זה אומר לחשוב באופן מדעי?", "מה מבוגרים שאינם מומחים למדע צריכים לדעת ואיך הם צריכים לדעת את זה?", ו"מה זה כיף?". רשימה חלקית של אנשי מדע שאנג'יר ראיינה עם פרטים נוספים הנוגעים לעבודתם:
פיטר אטקינס פרופסור לכימיה באוניברסיטת אוקספורד.
ג'ון בקל, אסטרופיזיקאי באוניברסיטת פרינסטון.
נטע בקל, אסטרופיזיקאית באוניברסיטת פרינסטון.
דוד בולטימור, חתן פרס נובל ונשיא לשעבר של המכון הטכנולוגי של קליפורניה.
ג'קלין בארטון, כימאית ופרופסורית במכון טכנולוגי של קליפורניה.
בוני בזלר, ביולוגית מולקולרית באוניברסיטת פרינסטון.
דוד ברקוביץ, פרופסור לגיאופיזיקה באוניברסיטת ייל.
ויליאם בלייר, פרופסור לאסטרונומיה באוניברסיטה ג'ונס הופקינס.
גינתר בלובל, חתן פרס נובל ביולוג של התא באוניברסיטת רוקפלר.
דוד בוטשטיין, גנטיקאי באוניברסיטת פרינסטון.
מייקל בראון, מדען פלנטרי במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
סוזן קארי, פרופסור למדעי המוח הקוגניטיביים באוניברסיטת הרווארד.
ריק דנהייזר, פרופסור לכימיה באוניברסיטת MIT.
פרנק דיסלבו, פרופסור לכימיה באוניברסיטת קורנל.
מייקל דאף, פיזיקאי תאורטי לשעבר באוניברסיטת מישיגן.
טום אייזנר, פרופסור לאקולוגיה כימית באוניברסיטת קורנל.
אנדי פיינברג, גנטיקאי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.
אלוון פיינשטיין, פרופסור לרפואה ואפידמיולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת ייל.
אלכס פיליפונקה, אסטרונום באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
ג'רלד פינק, ביולוג באוניברסיטת MIT.
סקוט א' פרייזר, ביולוג מהנדס במכון הטכנולוגי של קליפורניה.
בריאן גרין, פיזיקה תאורטית באוניברסיטת קולומביה.
אלן גות', פיזיקאי באוניברסיטת MIT.
רואלד הופמן, כימאי באוניברסיטת קורנל.
קן מילר פרופסור לביולוגיה באוניברסיטת בראון.
טים וייט, אנתרופולוג באוניברסיטת קליפורניה בברקלי.
סטיבן ויינברג, חתן פרס נובל ופרופסור לפיזיקה באוניברסיטת טקסס.
חגים ומועדים באסלאם

מתפללים ביום שישי בעת חודש הרמדאן בהר הבית, 1996. אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית
חגים ומועדים באסלאם מציינים בדרך כלל מאורעות המצוינים בקוראן, הנסובים בדרך כלל סביב מעשי הנביא מוחמד. שני החגים העיקריים באסלאם הם עיד אל-פיטר ועיד אל-אדחא (חג הקורבן). המוסלמים מציינים את החגים והמועדים בצורה שונה באזורים שונים, והתנהלות החג משתנה גם בין זרמים ואסכולות באסלאם. החגים המוסלמיים נקבעים על פי לוח שנה ירחי ועל כן תאריכם משתנה בלוח השנה הלועזי.
יום שישי

יום שישי הוא היום המקודש בשבוע עבור המוסלמים, יום שבו מתנהלת תפילה המונית במסגדים הכוללת דרשה (ח'טבה). לפיכך הוא מכונה בערבית "יום אל-ג'ומעה" (جمعة), כלומר "יום ההתכנסות". עם זאת, יום שישי אינו יום מנוחה (בדומה לשבת) והיום נקבע בשל בריאת אדם באותו היום. היום נקבע בקוראן בסורה 62, איה 9 ו-10
הוי המאמינים, בהישמע הקריאה לתפילה ביום השישי, מהרו אל (מקום) הזכרת שם אלוהים, והניחו את המקח והממכר. בזאת ייטב לכם, אם יודעים אתם. ועם תום התפילה התפזרו בארץ ובקשו לכם פרנסה מעם אלוהים, והרבו להזכיר את שם אלוהים למען תעשו חיל.
חודש הרמדאן

במהלך חודש הרמד'אן (رمضان) צמים המוסלמים מדי יום מעלות השחר ועד השקיעה. במהלך היום נאסר גם עישון, קיום יחסי מין, ועל המוסלמים להקפיד במיוחד שלא לרכל, להמר ולבצע חטאים מוסריים במהלך החודש הקדוש. מטרת הצום על פי הסורה השנייה בקוראן, היא להפוך את המוסלמים למאמינים אדוקים יותר.
חודש הרמדאן > לילת אל-קדר

לילת אל-קדר (لیلة القدر) חל בסוף חודש הרמדאן באחד מהימים האי-זוגיים מה-21 בחודש עד סופו (לפי המסורת המקומית). המוסלמים מאמינים כי ביום זה זכה מוחמד להתגלותו הראשונה על ידי המלאך ג'יבריל (מזוהה עם המלאך גבריאל במסורת היהודית-נוצרית). בלילה זה הוכתבה למוחמד סורת אל-עלק (הסורה ה-96 בקוראן). על לילת אל-קדר נאמר שהוא "טוב יותר מאלף חודשים" (סורה 97, איה 3). בנוסף, מאמינים המוסלמים כי בלילה זה נחרץ גורלם של הברואים לשנה הבאה.
עיד אל-פיטר

עיד אל-פיטר (عيد الفطر) הוא החג המציין את סיומו של חודש הרמדאן, חודש הצום המוסלמי, ומצוין לפיכך בשלושת הימים הראשונים של חודש שוואל, החודש העשירי בלוח המוסלמי. עיד אל-פיטר הוא אחד משני החגים העיקריים באסלאם, הוא מכונה "החג הקטן" כיוון שהוא קצר ביום אחד מהחג העיקרי האחר - עיד אל-אצ'חא. בעיד אל-פיטר מקובל לקום מוקדם בבוקר וללבוש בגדים חגיגיים, רצוי חדשים. לאחר מכן מתפללים המוסלמים תפילה מיוחדות לרגל החג, אשר נערכות בקהל גדול. אחרי התפילה מתחילות החגיגות עצמן, במסגדים מחולקים דברי מתיקה ומשקאות קלים. מנהגים נוספים של החג כוללים נתינת מתנות לנשים ולילדים.
חג הקורבן

עיד אל-אדחא (عيد الأضحى) המכונה גם "החג הגדול" נחגג החל מהיום העשירי של חודש ד'ו אל-חיג'ה, הוא החודש האחרון בלוח המוסלמי, ונמשך ארבעה ימים, התאריך מציין גם את תקופת החג'. בחג זה חוגגים המוסלמים את אדיקותו של הנביא אברהים שנכון היה להקריב את בנו ישמעאל לאלוהים (בדומה לעקדת יצחק בתנ"ך). בחג מקריבים המוסלמים בעל חיים בהודיה לאללה על שהציל את ישמעאל.
עשוראא'

עשוראא' (عاشوراء) הוא היום העשירי בחודש מוחרם, הוא החודש הראשון בלוח השנה המוסלמי. ליום זה משמעויות שונות בעדות מוסלמיות שונות. בקרב הסונים הוא ידוע כיום של צום שאינו חובה, אולם הוא ביטוי לאדיקות דתית ("ס'יאם א-תטווע" صيام التطوّع). הצום נמשך מן הזריחה עד השקיעה. בקרב השיעים הוא ידוע כיום אבל על מותו של האימאם חוסיין בן עלי.
ראש השנה המוסלמית

היום הראשון בחודש מוחרם הוא ראש השנה בלוח המוסלמי. יום זה אינו נחשב לחג באסלאם, אולם ברבות מהארצות המוסלמיות נהוג לציין אותו ביום חופשה ובחגיגות. בישראל יום זה נחשב כיום מנוחה וכיום חג המסמל את השנה החדשה למוסלמים בבתי הספר של המגזר הערבי וברשויות מקומיות ערביות.
מוולד א-נבי

במוולד א-נבי (مولد، مولد النبي، ميلاد النبي
 - לידת הנביא מוחמד) חוגגים המוסלמים ב-12 בחודש רביע אל-אוול את לידת הנביא מחמד. המועד לא נחוג בתקופה העתיקה של האסלאם, ולכן לא כל הקהילות המוסלמיות חוגגות אותו כיום. במקומות בהם מצוין החג נערכות חגיגות, קריאת שירי שבח והלל לאללה ולמוחמד. יש חכמי דת מוסלמים, בייחוד הוהאבים בהם, שרואים בחגיגות חידוש לא רצוי (בִדְעה)(אנ') וסטייה מדרך התנהלות הנביא ומלוויו.
לילת אל-מעראג'

לילת אל-מעראג' (لیلة المعراج) חל ב-27 בחודש רג'ב, תאריך בו מאמינים המוסלמים שמוחמד ביצע את מסעו הלילי השמימה (אל-אסראא ואל-מעראג - ألاسراء والمعراج), על גב הבהמה הפלאית אל-בוראק. חגיגות היום מתמקדות בסיפור המסע הפלאי לילדים, המכונסים במסגדים.
עיד ע'דיר ח'ם

השיעים חוגגים ב-18 בד'ו אל-חיג'ה את עיד ע'דיר ח'ם (عيد غدير خم) היום בו על פי חדית' נשא מוחמד דרשה ליד המעיין ח'ם, בה מינה את עלי בן אבי טאלב ליורשו במילים "מי שסר למרותי יסור למרותו של עלי" (مـَن أنا مـَوْلاهُ فعليّ موْلاهُ). הסונים שוללים את הפרשנות השיעית למסורת הזאת, ואת החג שקבעו השיעים בעקבותיה, וטוענים כי מוחמד שיבח את עלי כחברו הקרוב, אך לא כיורשו (את המילה הערבית مولى אפשר לפרש כ"בעל סמכות" או כ"ידיד", כך שאפשר לפרש את המשפט גם כ"מי שאני ידידו גם עלי ידידו").
הרפובליקה של אוסטריה נגד אלטמן

| --- | --- |
 ערכאה:  בית המשפט העליון
 דעת רוב:  ג'ון פול סטיבנס 
 
רפובליקת אוסטריה נגד אלטמן, 541 ארצות הברית 677 (2004) היה פסק דין של בית המשפט העליון של ארצות הברית, שבו נקבע כי חוק חסינות הריבונות הזרה (Foreign Sovereign Immunities Act – FSIA) חל רטרואקטיבית גם על מעשים שהתרחשו לפני חקיקתו בשנת 1976.
פסק דין

הסוגיה המרכזית בתיק נסובה סביב דוקטרינת האי-רטרואקטיביות, לפיה בתי המשפט אינם מפרשים חוקים כחלים באופן רטרואקטיבי, אלא אם יש כוונה מפורשת של המחוקק להחילם כך. בית המשפט קבע כי במקרה של תביעות שהוגשו לאחר חקיקת החוק, אמות המידה של "חוק חסינות הריבונות הזרה" בנוגע לחסינות מדינות זרות והחריגים לה חלות גם על מעשים שנעשו לפני 1976. מכיוון שמטרת "חוק חסינות הריבונות הזרה" הייתה לקודד עקרונות קיימים ומבוססים של המשפט הבין-לאומי, נקבע כי אוסטריה אינה חסינה מתביעה בגין מעשים שמקורם בהתנהלות פלילית בזמן מלחמת העולם השנייה.
כתוצאה מפסק הדין, התובעת, מריה אלטמן, קיבלה אישור להמשיך בהליך משפטי כנגד ממשלת אוסטריה בבית משפט פדרלי בארצות הברית, במטרה להשיב חמש יצירות אמנות שנבזזו על ידי הנאצים ממשפחתה והוצגו במוזיאון בבעלות ממשלתית באוסטריה. כפי שציין בית המשפט העליון בהחלטתו, אלטמן ניסתה לתבוע את המוזיאון באוסטריה בעבר, אך נאלצה למשוך את תביעתה בשל מדיניות האגרות באוסטריה, המחייבת תשלום אגרה המחושבת כאחוז מסכום התביעה. היות ששווי הציורים הוערך בכ-135 מיליון דולר, נדרשה אלטמן לשלם אגרה של יותר מ-1.5 מיליון דולר. מאוחר יותר הפחיתו בתי המשפט באוסטריה את סכום האגרה ל-350,000 דולר, אך סכום זה עדיין היה גבוה מדי עבורה, והיא נאלצה לוותר על התביעה.
בית המשפט העליון של ארצות הברית החזיר את התיק לבית המשפט המחוזי בלוס אנג'לס להמשך בירור. בשנת 2005 הסכימו הצדדים לפנות לבוררות באוסטריה, וב-16 בינואר 2006 נקבע כי אלטמן היא הבעלים החוקיים של הציורים.
אחת מהיצירות המדוברות, "דיוקנה הראשון של אדלה בלוך-באואר", הייתה אחת משתי יצירות שבהן מופיעה אדלה בלוך באוור. בצוואתה כתבה:
"אני מבקשת שבעלי יוריש את שני הדיוקנאות שלי וארבעה נופים של גוסטב קלימט לגלריה הלאומית האוסטרית בווינה לאחר מותו."
בעלה, פרדיננד בלוך-באואר, אישר בחתימתו את רצונה. עם זאת, הבוררות האוסטרית קבעה כי אדלה בלוך-באואר לא הייתה ככל הנראה הבעלים החוקיים של הציורים, אלא בעלה פרדיננד. לפיכך, נקבע כי יורשיו, כולל מריה אלטמן, הם הבעלים החוקיים של היצירות.
בית המשפט העליון החזיר את התיק למשפט בבית המשפט המחוזי בלוס אנג'לס. עוד בבית המשפט המחוזי, שני הצדדים הסכימו לבוררות באוסטריה ב-2005, שבתורה פסקה לטובת אלטמן ב-16 בינואר 2006.
השלכות והתגובות

הפסיקה לטובת מריה אלטמן עוררה תדהמה רבה בציבור האוסטרי ובממשלת אוסטריה. אובדן הציורים נתפס כפגיעה חמורה באוצר התרבות הלאומי של המדינה. בשנת 1999 ניסתה אלטמן להגיע להסכם עם הממשלה האוסטרית, אך היא נדחתה שוב ושוב. לאחר פסק הבוררות, דחתה ממשלת אוסטריה אפשרות לרכוש את הציורים במחיר השוק.
הציורים יצאו מאוסטריה במרץ 2006 והועברו לאלטמן. בעקבות האירועים ספגה ממשלת אוסטריה ביקורת מצד מפלגות האופוזיציה, על כך שלא הגיעה להסדר מוקדם יותר. עיריית וינה אף טענה כי רכישת הציורים חזרה הייתה "חובה מוסרית".
זמן קצר לאחר שהחזירה לעצמה את היצירות, מסרה אלטמן את הציורים לבית המכירות הפומביות כריסטי'ס למכירה. "הדיוקן הראשון של אדלה בלוך-באואר" נמכר במכירה פרטית תמורת 135 מיליון דולר, בעוד יצירות נוספות, כגון "דיוקן אדלה בלוך-באואר השני", נמכרו במכירה פומבית תמורת 88 מיליון דולר. בסך הכול נמכרו חמשת הציורים בסכום כולל של מעל 327 מיליון דולר.
השלכות והתגובות > גלריה

"דיוקנה הראשון של אדלה בלוך-באואר", 1907
"דיוקנה של אדלה בלוך-באואר השני", 1912
"בוכנוולד/בירקנואלד", 1903
"עץ תפוחים הראשון", 1912
"בתים באונטרך אם אטרסי", 1916
השלכות והתגובות > האישה בזהב

בסרט "האישה בזהב", המבוסס על סיפורה של מריה אלטמן, מתואר המאבק המשפטי והמשא ומתן שניהלה עם ממשלת אוסטריה ומוזיאון ארמון בלוודר. אלטמן, קשישה יהודייה המתגוררת לוס אנג'לס, חוברת לעורך הדין הצעיר רנדי שנברג, וביחד הם יוצאים למאבק משפטי ממושך שנמשך כמעט עשור, במטרה להשיב לבעלותה את היצירה הידועה של גוסטב קלימט, "דיוקן אדלה בלוך-באואר I". הציור, שנבזז על ידי הנאצים בווינה ערב מלחמת העולם השנייה, הוחזק במשך עשרות שנים במוזיאון בלוודר בווינה, והפך לאחד הסמלים החשובים של התרבות האוסטרית. הסרט מתאר את מאבקה של אלטמן, שהתגלגל עד לבית המשפט העליון של ארצות הברית, והוביל להכרעה היסטורית בתיק רפובליקת אוסטריה נגד אלטמן (541 ארצות הברית 677, 2004), אשר סללה את הדרך להשבת הציור ליורשיו החוקיים.
כרזה בווינה, "אדלה נפרדת" מווינה
יורי אברמוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 בספטמבר 1935 חרקוב, חרקוב (מחוז), ברית המועצות ברית המועצות
 פטירה:  28 בפברואר 2017 (בגיל 81) Zhukovsky, רוסיה 
 מקום קבורה:  Bykovo cemetery 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה 
 השכלה:  המכון לתעופה במוסקבה 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1959–1970 (כ־11 שנים)
 דרגה:  לוטננט ראשון
 תפקידים בשירות
 טייס ניסוי
 עיטורים
   גיבור הפדרציה הרוסית (1 במרץ 1996)   2 עיטורי פועלי הדגל האדום (26 באפריל 1971, 11 באוקטובר 1974)   עיטור אות הכבוד (31 ביולי 1961)   עיטור מדינה נוספת ומדליות אחרות
 תפקידים אזרחיים
 סגן מנהל מחלקת טיסות ניסוי באיגוד תעשייתי מוסקבאי לכלי טיס "מיג"
 
יוּרִיִ גַארּיֶיבִיץ' אַבּרָמוֹבִיץ' (ברוסית: Юрий Гарриевич Абрамович; ‏15 בספטמבר 1935 – 28 בפברואר 2017) היה יהודי-רוסי, גיבור הפדרציה הרוסית (האות הוענק ב-1 במרץ 1996), בעל תואר טייס-הניסוי המכובד של ברית המועצות מ-14 באוגוסט 1981, שהשתחרר מן הצבא הסובייטי בדרגת לוטננט ראשון ב-1970.
קורות חיים

אברמוביץ' נולד והתגורר עד מלחמת העולם השנייה בחרקוב (באותה עת בברית המועצות. כיום באוקראינה). לאחר שמשפחתו ניצלה הודות לאווקואציה ב-1944 עבר יחד איתה לקייב שם סיים את בית הספר.
ב-1959 סיים את לימודיו במכון לטייס של מוסקבה כשבזמן הלימודים עסק בספורט דאונים ומטוסים במועדון המכון אותו סיים ב-1957. המשיך לטוס במועדון הטייס המרכזי הקרוי על שמו של ואלרי צ'קאלוב והשתתף במפגני אוויר בשנים 1958 ו-1961.
בין השנים 1959 - 1963 היה המהנדס הראשי (לפי מקורות אחרים עוזרו) במכון לטיסות ניסיון בעיר ז'וקובסקי. ב-1965 סיים בית הספר לטייסי ניסוי.
בין השנים 1965 - 1995 היה טייס ניסוי במפעל "דגל העמל" בעיר לוחוביצי באובלסט של מוסקבה. הטיס במסגרת ניסוי מיג-21, מיג-23, מיג-29 הצבאיים ודגמיהם השונים וכמו כן איל-103 רב-שימושי הקל. ב-7 באוגוסט 1971 נפלט בעקבות מצב חירום ממיג-23.
על הטיסות הללו קיבל עיטור "גיבור הפדרציה הרוסית" ומדליית זהב.
התגורר בעיר ז'וקובסקי ועבד כסגן מנהל מחלקת טיסות ניסוי באיגוד תעשייתי מוסקבאי לכלי טיס "מיג" במחלקת טיס.
גיריות

| גיריות |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
משפחה:: סמוריים
תת־משפחה:: גיריות
סוגים
 Meles  Melogale  Arctonyx
שם מדעי
 Melinae
תחום תפוצה

גיריות (שם מדעי: Melinae) היא תת-משפחה של סמוריים. רוב הגיריות הן חיות בינוניות בעלות גוף גדול ומגושם, טפרים ארוכים וראש לבן עם "מסיכה" על העיניים וכן חוטם מוארך העוזר להן להריח.
הגיריות חיות במאורות באדמה ויוצאות בלילות לחפש מזון. הן אוכלי כל הניזונות ממגוון בעלי חיים וצמחים. במיוחד הן אוהבות תולעים כגון ״שלשולים״ (תולעי אדמה).
מיון הגיריות

סוג ומין יחיד גירית דובית (Arctonyx collaris)
גירית (Meles )
גירית מצויה (Meles meles)
גירית אסייתית (Meles leucurus)
גירית יפנית (Meles anakuma)
גירית סמורית (Melogale )
גירית סמורית בורנאית (Melogale everetti)
גירית סמורית יאווה (Melogale orientalis)
גירית סמורית סינית (Melogale moschata)
גירית סמורית בורמזית (Melogale personata)
גירית סמורית וייטנאמית (Melogale cucphuongensis)
בנוסף קיימים שני מינים נוספים הקרויים גירית אך אינם נכללים בתת-משפחה זו: גירית הדבש (Mellivora capensis) וגירית אמריקאית (Taxidea taxus). הן דומות לגיריות האחרות, אך מאפיינים מסוימים משייכים אותן לתת-משפחות עצמאיות.
מארק בירמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 באוקטובר 1900 ז'יטומיר, פלך ווהלין, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 פטירה:  6 בינואר 1960  (בגיל 59) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 השכלה:  האקדמיה הצבאית של המטכ"ל של צבא רוסיה 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1918–1957 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל-מיור
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה   מלחמת העולם השנייה
 עיטורים
 עיטור לנין  4 עיטורי הדגל האדום   עיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה ראשונה   עיטור קוטוזוב מדרגה שנייה   עיטור בוגדן חמלניצקי מדרגה שנייה   ומדליות שונות
 
מארק יעקובלביץ' בירמן (ברוסית: Марк Яковлевич Бирман; ‏28 באוקטובר 1900 – 6 בינואר 1960) היה גנרל יהודי-סובייטי בצבא האדום.
ביוגרפיה

נולד בעיר ז'יטומיר באימפריה הרוסית (כיום באוקראינה) במשפחה יהודית מסורתית. ב-1918 התנדב לשירות בצבא האדום, כחייל חי"ר השתתף בלחימה נגד הצבא הלבן בדרום אוקראינה. בסוף 1919 נשלח לקורס מפקדים מזורז, בסיומו מונה למפקד מחלקה באחת הדיוויזיות של הארמייה ה-16. השתתף במלחמה פולנית סובייטית. בתום המלחמה נשאר לשרת בצבא. בשנים 1923–1925 למד בבית הספר לקצינים. לאחר סיום הלימודים שירת בתפקידי פיקוד – מפקד פלוגה, סגן מפקד ומפקד גדוד. בשנת 1933 התקבל ללימודים באקדמיה צבאית במוסקבה. לאחר סיום הלימודים ב־1936 מונה למדריך בכיר בבית הספר לקצינים בקייב.ב-1937–1939 למד באקדמיה של המטה הכללי. לאחר מכן שירת בתפקידי מטה שונים. במאי 1941 מונה למפקד רגימנט רגלים.
לאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות ביוני 1941 – לחם בחזית הצפונית ולאחר מכן בחזית קרליה. בתחילת 1942 מונה לראש אגף המבצעים במטה של הארמייה ה-26. בינואר 1943 מונה לתפקיד דומה במטה ארמיית הטנקים החמישית. ביוני 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור ומונה לראש המטה של הארמייה ה-12. השתתף בקרבות במזרח אוקראינה. בדצמבר 1943 מונה לראש המטה של הארמייה ה-46 והמשיך בתפקיד הזה עד לסוף המלחמה. השתתף בקרבות לשחרור דרום אוקראינה, מבצע יאשי-קישינב, קרב דברצן, מתקפת בודפשט, מתקפת וינה, הקרב על פראג.
לאחר סיום המלחמה שירת כמרצה בכיר באקדמיה צבאית של המטה הכללי. בשנת 1957 סיים את שירותו הצבאי. התגורר בעיר מוסקבה, שם נפטר ב-6 בינואר 1960.
פוסק

ערך זה עוסק ברב המכריע בשאלות הלכתיות. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
פוסק (או פוסק הלכה או מורה הוראה או מורה צדק, המוכר גם בראשי התיבות מו"צ או דומ"צ) הוא שם תיאור לרב שעוסק בהכרעת שאלות הלכתיות המובאות בפניו.
מבחינה טכנית, כל סמיכת חכמים מהווה "היתר הוראה" המתירה לרב לענות על שאלות הלכתיות. עם זאת, לא כל הרבנים הם פוסקים ובקיאים בשאלות הלכתיות, וחלקם עוסקים בנושאים תורניים אחרים, כגון תנ"ך, תלמוד, מוסר, חסידות ועוד.
לעיתים ישנו מורה הוראה לנושא הלכתי ספציפי, למשל מורה הוראה לבית המטבחיים, שבו שוחטים בהמות.
לעיתים יש חלוקה בין רב קהילה, האחראי לניהול ענייניה הרוחניים של הקהילה, לבין מורה הוראה, האחראי על פסיקת ההלכה. חלוקה כזו נעשית לרוב בקהילות חסידיות שבהן הרב הרשמי הוא איש ממשפחת האדמו"ר או רב בעל ידע וסמכות בענייני חסידות ובעל יכולת דרשנית; במקרים כאלו ממנים רב נוסף, שתפקידו לפסוק הלכה והוא המשמש כפוסק. בדרך כלל ממנים על הקהילה פוסק בעל היקף רחב יותר, המכונה דומ"צ, ראשי תיבות של דיין (הבקיא בשולחן ערוך חלק חושן משפט, העוסק בשאלות ממוניות) ומורה צדק (הבקיא בשולחן ערוך חלק אורח חיים וחלק יורה דעה, העוסקים בשאלות בענייני יום יום).
הכינוי "פוסקים" מתייחס, על פי רוב, ליצירותיהם של רבנים פוסקים מובהקים, בעיקר לפירושים ההלכתיים שהודפסו במהדורות העיקריות של השולחן ערוך ולספרי שאלות ותשובות (בקיצור שו"ת). המושג 'בקיא בש"ס ופוסקים' מציין אדם שיש לו ידיעה מקיפה בתלמוד הבבלי ומפרשיו, בשולחן ערוך ומפרשיו, ובספרות השו"ת.
ראו גם

פסיקת הלכה
רב
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מעלה עקוף

מעלה עקוף הוא מעלה מתון וקצר המחבר בין בקעת עובדה למדרגת צוקי עובדה, ומשם אל מישור נחל גירזי. שמו בערבית הוא "נקב אלפל".
בסמוך לראש המעלה, בתוך ערוץ קטן ולמרגלות מפל בסלע צור, צומח עץ אלה אטלנטית יחיד, הנמנה עם ארבעת עצי האלה האטלנטית הידועים בהרי אילת.
המעלה מתאפיין בתוואי מתעקל, ויש המשערים כי היה חלק מדרך קדומה שחיברה בין קדש ברנע – באמצעות נחל לוץ, בארות עודד ובקעת עבדה – לבין יוטבתה שבערבה. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוכשרה הדרך כנתיב עפר, ובשנות ה-80 נסלל בה כביש למטרות צבאיות.
הערות שוליים

1 2 3  מנחם מרקוס, מדריך ישראל החדש: אנציקלופדיה, מסלולי טיול, כרך 15: הר הנגב והערבה, תל אביב: ידיעות אחרונות, 201, עמ' 131
סקובי-דו ותעלומת רסלמניה

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסרט
 מבוסס על:  "סקובי דו" מאת ג'ו רובי וקן ספירס
 בימוי:  ברנדון ויטי
 הופק בידי:  ברנדון ויטי 
 תסריט:  מייקל ריאן
 מדבבים:  מת'יו לילארד מינדי קון פרנק ולקר גריי דלייסל צ'ארלס ס. דאטון מרי מקורמק ג'ון סינה איי ג'יי לי סנטינו מרלה המיז טריפל H מייקל קול מר מקמהן ברודוס קליי בתור עצמו קיין קורי ברטון באמפר רובינסון פרד טטאסקיור
 מוזיקה:  ריין שור 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר הנפשה WWE Studios
 חברה מפיצה:  Warner Home Video
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו, הוצאה ביתית 
 הקרנת בכורה:  הממלכה המאוחדת 24 במרץ 2014 ארצות הברית 25 במרץ 2014
 משך הקרנה:  84 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קרוסאובר, קומדיית אימה 
 סרט קודם:  סקובי-דו: פחד במה 
 סרט הבא:  סקובי-דו! פרנקנקריפי 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
סקובי-דו ותעלומת רסלמניה (באנגלית: Scooby-Doo! WrestleMania Mystery, הופץ גם בתור Scooby-Doo! The WWE Mystery) היא קומדיה בלשית מונפשת אמריקאית שיצאה ישירות ל-DVD בשנת 2014, והסרט העשרים ושניים בסדרת סרטי ההנפשה של סקובי-דו שיצא ישירות לווידאו. זוהי הפקה משותפת בין האחים וורנר הנפשה ו-WWE Studios. הסרט מציג את סקובי והחבורה שפותרים תעלומה ברסלמניה. הסרט הופץ ב-24 במרץ 2014 בבריטניה וב-25 במרץ 2014 בארצות הברית על ידי Warner Home Video .
תקציר העלילה

כאשר שאגי רוג'רס וחברו סקובי-דו זוכים בכרטיסים לאירוע הרסלמניה 30 של ה-WWE, פרד, דפני, ולמה, שאגי וסקובי נוסעים להתארח בעיר WWE אשר נמצאת בניו אורלינס לקראת אירוע הרסלמניה. עם זאת, כאשר מפלצת בשם "דוב רפאים" מופיעה ומאיימת להרוס את האירוע, סקובי והחבורה מבקשים מכוכבי ה-WWE, ג'ון סינה, ברודוס קליי, איי-ג'יי לי, טריפל H, המיז, קיין, סין קארה ומר מקמהן כדי לעזור להם לפתור את התעלומה.