stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישראל באולימפיאדת סיאול (1988)
חברי המשלחת > התעמלות > התעמלות מכשירים

רויטל שרון
קרב רב – 37.600 נק', מקום 88
קפיצות – 9.525 נק', מקום 86
קרקע – 9.575 נק', מקום 86
קורה – 9.500 נק', מקום 85
מקבילים – 9.000 נק', מקום 89
חברי המשלחת > התעמלות > התעמלות אמנותית

שולמית גולדשטיין - מקום 35 (36.50 נקודות: חבל-9.40 נק', חישוק-8.90 נק', אלות-8.95 נק', סרט-9.25 נק')
רקפת רמיגולסקי - מקום 37 (36.45 נקודות: חבל-9.35 נק', חישוק-8.85 נק', אלות-9.00 נק', סרט-9.25 נק')
חברי המשלחת > טניס

עמוס מנסדורף (גברים) - שמינית גמר
ניצחון על ג'ין סון יו (קוריאה הדרומית) 2:6 4:6 5:7
ניצחון על קלי אברדן (ניו זילנד) 4:6 6:3 1:6 5:7
הפסד לטים מאיוט (ארצות הברית) 6:4 6:2 6:4
שחר פרקיס (גברים)
הפסד לחבייר פראנה (ארגנטינה) 6:2 6:4 4:6 6:4
גלעד בלום (גברים)
הפסד לג'רמי בייטס (בריטניה) 6:4 4:6 6:2 2:6 9:7
אילנה ברגר (נשים)
הפסד לג'יל הטרינגטון (קנדה) 6:1 6:4
חברי המשלחת > קליעה

אדוארד פפירוב
רובהׁ (שלושה מצבים) – 1165 נקודות, מקום 21
רובה (במצב שכיבה) – 594 נקודות, מקום 24
רובה אוויר – 581 נקודות, מקום 34
יצחק יונסי
רובהׁ (שלושה מצבים) – 1152 נקודות, מקום 43
רובה (במצב שכיבה) – 584 נקודות, מקום 51
רובה אוויר – 583 נקודות, מקום 29
חברי המשלחת > שחייה

אייל שטיגמן
100 מטר חזה 1:05.92 דקות – מוקדמות, מקום 42
200 מטר חזה 2:25.18 דקות – מוקדמות, מקום 37
חברי המשלחת > שיט

תחרויות השיט נערכו בחוף העיר פוסן
רן טורטן ודן טורטן (דגם 470 גברים)
מקום 18 (הורחקו מהמשלחת לאחר שהשתתפו בשיוט ביום כיפור אך זוכו על ידי בית ­המשפט העליון שקבע שכל ההליך שננקט נגדם לא היה חוקי)
יואל סלע ואלדד אמיר (דגם הולנדי מעופף)
מקום 4
ראו גם

ישראל במשחקים האולימפיים
אולימפיאדת סיאול (1988)
רסאן ח'טיב

רסאן ח'טיב (בערבית: غسان الخطيب, תעתיק מדויק: ע'סאן אל-ח'טיב) הוא פוליטיקאי פלסטיני. נולד בשכם וחבר במפלגת העם הפלסטינית. אל-חטיב נשוי ואב לשלושה ילדים. הוא היה גם חבר במשלחת השלום בוועידת מדריד בשנת 1991 והשתתף במשא ומתן בוושינגטון בין השנים 1991 ל-1993. בשנת 2002 מונה לשר העבודה ברשות הפלסטינית ולאחר מכן לשר לתכנון ופיתוח מינהלי בין השנים 2005–2006.
ח'טיב הוא מרצה ללימודי ערבית עכשווית ולימודים בינלאומיים באוניברסיטת ביר זית. הוא כיהן בתפקיד מנהל מרכז התקשורת הממשלתי בין השנים 2009–2012, שר העבודה הפלסטיני 2002–2004, ושר התכנון 2004–2006. ח'טיב היה סגן נשיא למען הקהילה בקהילה בשנים 2006–2009 וסגן נשיא לקידום בשנים 2012–2016 באוניברסיטת ביר-זית. אל-חטיב הוא בעל תואר דוקטור בפוליטיקה של המזרח התיכון מאוניברסיטת דורהאם.
שטפן צווייג

| --- | --- |

 לידה:  28 בנובמבר 1881 וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 התאבד:  22 בפברואר 1942 (בגיל 60) פטרופוליס, ברזיל 
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, אוסטריה 
 לאום:  אוסטרים
 מקום קבורה:  ברזיל 
 מקום מגורים:  זלצבורג 
 אירועים משמעותיים:  שריפת הספרים בגרמניה הנאצית (1933) הגירה (1934) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וינה 
 שפות היצירה:  גרמנית, איטלקית, אנגלית, צרפתית, ספרדית 
 יצירות בולטות:  משחק המלכים, הנערה מהדואר, מכתב של אלמונית, העולם של אתמול, קוצר רוחו של הלב 
 תקופת הפעילות:  1901–1942 (כ־41 שנים) 
 הושפע מ:  זיגמונד פרויד 
 בן או בת זוג:  Friderike Maria Zweig  Lotte Zweig 
 פרסים והוקרה:  מסדר הצלב הדרומי 
 חתימה:   
 
שטפן צווייג בסביבות שנת 1912
שטפן צווייג (בגרמנית: Stefan Zweig;‏ 28 בנובמבר 1881 – 22 בפברואר 1942) היה סופר, מחזאי, עיתונאי ואינטלקטואל יהודי-אוסטרי. בשיא הקריירה הספרותית שלו, בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, היה צווייג אחד הסופרים המתורגמים והפופולריים ביותר בעולם, ספריו נמכרו בעשרות מיליוני עותקים ובשפות רבות.
ביוגרפיה

שטפן צווייג נולד בווינה ליצרן הטקסטיל היהודי האמיד מוריץ צווייג ולאידה לבית ברטאואר, בתו של בעל בנקים יהודי-אוסטרי, שחיה שנים רבות עם משפחתה באיטליה. קרוב משפחתו הוא הפעיל הציוני ד"ר אגון מיכאל צווייג. כבן שני (לאחיו הבכור קראו אלפרד) היה פטור שטפן מלהיכנס לעולם העסקים, ולכן היה חופשי להקדיש עצמו לכתיבה. המשפחה הייתה רחוקה מהדת, וצווייג תיאר את עצמו מאוחר יותר כ"יהודי בדרך מקרה"; עם זאת מעולם לא התכחש ליהדותו, ואף כתב על נושאים יהודיים. כשהיה ילד היו לו התקפי זעם רבים ועימותים עם אמו, שהייתה בעלת אופי נוקשה, ולכן התקרב לסבתו מצד אביו. ב-1899, עם סיום לימודיו בגימנסיה, למד בווינה גרמניסטיקה ורומניסטיקה (פילולוגיה של משפחת השפות הלטיניות). כותרת עבודת הדוקטורט שפרסם בשנת 1904 הייתה "הפילוסופיה של איפוליט טן" (Die Philosophie des Hippolyte Taine).
בגיל 19 הגיש לראשונה מאמר למוסף הספרותי של העיתון Neue Freie Presse, החשוב בעיתוני האימפריה האוסטרו-הונגרית. להפתעתו עורך המוסף היוקרתי הזמין אותו לפגישה ואף קיבל את מאמרו לפרסום. העורך היה בנימין זאב הרצל, והמפגש היווה בסיס להערכה עמוקה וליחסי ידידות בין צווייג להרצל (ראו העולם של אתמול).
כבר במהלך לימודיו פרסם שירים ("מיתרים כסופים" או "נימי הכסף" 1901), ובהם השפעות של הוגו פון הופמנסתאל ושל ריינר מריה רילקה. במשך סמסטר שהה בברלין, בה נחשף לאווירה אינטלקטואלית בין-לאומית. הגיע למסקנה שהדרך הטובה ביותר למשורר וסופר צעיר לרכוש מיומנות היא על ידי תרגום כותבים חשובים. הוא תרגם מעבודותיהם של פול ורלן, ג'ון קיטס, שארל בודלר, ובמיוחד משל אמיל ורהארן. ב-1904 הופיעו הנובלות הראשונות פרי עטו, ובסוגה ספרותית זו בא לו עיקר פרסומו. הוא פיתח סגנון כתיבה ייחודי, ששילב פרשנות פסיכולוגית מזהירה עם יכולת סיפור כובשת ומסוגננת. בנוסף לפרסומיו ולתרגומיו, עבד כעיתונאי.
צווייג טיפח אורח חיים בורגני אמיד, והרבה בנסיעות. בשנת 1910 ביקר בהודו, ובשנת 1912 באמריקה. עם שובו לגרמניה הצטרף כחבר מערכת להוצאת אינזל, ומאז הוציא בה את ספריו. במקביל, היה לאחד מאספני האוטוגרפים החשובים בזמנו. האוסף שלו שיקף את תחומי העניין הרוחניים שלו, כפי שבאו לידי ביטוי בכמה מספריו.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התנדב לצבא. תחילה שירת כספרן ולאחר מכן הוצב בשירות העיתונאות הצבאית. מאוחר יותר כתב צווייג באוטוביוגרפיה שלו כי סלד מפעילויות צבאיות ובחר שלא להתגייס, אולם מה שגרם לו להתנדב לשירות צבאי הייתה סקרנותו לרדת אל השטח, לצפות בנעשה במלחמה, ולדווח על הנעשה בה כעיתונאי. כמו כן כתב כי חש אי נוחות שלא לשרת כלל. מהלך המלחמה גרם לו בהדרגה להתנגד לה, בין השאר בהשפעת חברו, הפציפיסט הצרפתי רומן רולן. בשנת 1917 שוחרר מהשירות הצבאי. הוא עקר לציריך שבשווייץ הנייטרלית, ושם שימש ככתב מטעם העיתון הווינאי הבולט "נוֹיֶה פְרַיֶיה פְּרֶסֶה" (Die Neue Freie Presse). צווייג כתב עבור משורר היידיש מלך רביץ' מכתב לצבא האוסטרו-הונגרי הממליץ לשחרר אותו בשל היותו משורר מוכשר, לאחר שרביץ' הראה לו שירים שכתב בתרגום לגרמנית.
ביוגרפיה > 1919 עד 1933

עם תום המלחמה שב צווייג לאוסטריה והתגורר בזלצבורג. ב-1919 נישא לפרדריקה פון וינטרניץ. בתור אינטלקטואל בולט יצא חוצץ נגד הלאומנות ותמך באחדותה הרוחנית של אירופה. בתקופה זו הרבה לכתוב סיפורים, ביוגרפיות היסטוריות, דרמות ונובלות. תיאורי־הרגע ההיסטוריים המרכיבים את שעות הרות גורל (1927) נחשבים עד היום לאחת מפסגות יצירתו, והספר נמכר בכ-200,000 עותקים בגרמניה לבדה. שנים אלו היו פוריות ומוצלחות מאוד עבור צווייג, שזכה להצלחה ולפופולריות רבה בכל אירופה.
בשנת 1928 נסע לברית המועצות, שם פורסמו ספריו ברוסית בעידודו של מקסים גורקי. בהזדמנות זו גם ביקר בקברו של לב טולסטוי, ותיאר אותו מאוחר יותר כאחד המקומות היפים והמרגשים ביותר שראה מימיו.
בשנת 1933 החלו הנאצים לשרוף את ספריו, אך קהל הקוראים הנאמן שלו עדיין עקב בהתלהבות אחר כתיבתו. רק כשהוכנסו יצירותיו אל הרשימה האסורה, החל קהל קוראיו בגרמניה להצטמצם באופן חד.
ביוגרפיה > 1934 עד 1942

כאשר עלו הנאצים לשלטון בגרמניה ב-1933, פנה צווייג בהדרגה ללונדון. ספריו לא יכלו להתפרסם עוד בהוצאת אינזל הנודעת בפרנקפורט, ויצאו עתה לאור בווינה. קשריו עם גרמניה לא פסקו באופן מוחלט, ובשנת 1935 חיבר את הליברית לאופרה "האישה השתקנית" מאת ריכרד שטראוס. באותה שנה נסע גם לדרום אמריקה, והוקסם מברזיל.
בשנת 1936 אסרו הנאצים על פרסום ספריו של צווייג בגרמניה. עם סיפוח אוסטריה לרייך הגרמני ב-1938, עקר צווייג באופן סופי לבריטניה. ב-1938 התגרש, ולאחר שנה נישא בפעם השנייה, למזכירתו שרלוט (לוטה) אלטמן.
לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל אזרחות בריטית. הוא עזב את לונדון ועבר לברזיל, ובדרך שהה גם בניו יורק, בארגנטינה ובפרגוואי.
בשנת 1941 הופיעה הנובלה שלו משחק המלכים" (Schachnovelle).
ב-22 בפברואר 1942 התאבד צווייג יחד עם רעייתו בעיירת הנופש הברזילאית פטרופוליס. השניים נטלו תרופות במינון גבוה, "מתוך רצון חופשי ובהכרה צלולה", כפי שכתב צווייג במכתב ההתאבדות שלו, בשל שברון לב על חורבנה של "מולדתו הרוחנית אירופה". לאחר מותו של צווייג יצאה לאור האוטוביוגרפיה שלו "העולם של אתמול". את העותק היחיד של כתב היד שלח צווייג להוצאה לאור יום אחד לפני מותו.
ארכיונו האישי של צווייג שמור בספרייה הלאומית בירושלים.
ביוגרפיה > הקשר עם זיגמונד פרויד

בכל פעם שצווייג פרסם ספר חדש, הוא נהג לשלוח עותק לזיגמונד פרויד. פרויד קרא את הספרים והגיב באריכות, תוך שהוא מנתח את הדמויות במבט פסיכואנליטי.
הנצחתו

ב-2010 פרסם הסופר הצרפתי לוראן סקסיק רומן תיעודי בשם "ימיו האחרונים של סטפן צוייג".
ב-2014 יצא לאקרנים הסרט "מלון גרנד בודפשט", שהפיק וביים הבמאי האמריקאי וס אנדרסון, לפי תסריט שנכתב על פי כמה מסיפוריו של צווייג.
ב-1948 הופק הסרט מכתב מאישה אלמונית, וב-1962 הופקה לסרט גרסה מצרית בכיכובו של פריד אל אטרש.
ב-2004 הופק סרט סיני דובר מנדרינית המבוסס על אותו רומן.
ב-2016 יצא סרט הדרמה "Stefan Zweig: Farewell to Europe", שמבוסס על הביוגרפיה של צווייג.
ב-1960 וב-2021 יצאו סרטים על פי הנובלה "משחק המלכים" של צוויג (העיבוד הראשון נקרא "שטיפת מוח").
ב-2023 עיבד תיאטרון מיקרו את הרומנים "פחד" ו"העולם של אתמול", לכדי הצגה אחת.
לקריאה נוספת

גרשון שקד, "חסד התבונה וחרפת הייסורים: חליפת המכתבים בין יוזף רות לשטפן צווייג", מכאן ג', תשס"ג 2003.
מרדכי נדב, "מהר הקפוצינים להר הצופים", הארץ, פברואר 1981.
מרגריטה פזי, "עולמו של שטפן צווייג", על המשמר, דצמבר 1981.
לורן סקסיק, ימיו האחרונים של סטפן צווייג, תרגם ניר רצ'קובסקי, ספרית פועלים, 2011.
נורית פגי, שטפן צווייג - רטוריקה של קורבן (עבודת מאסטר)
דקל שי-שחורי, גזעי עצים בשלג: ארבעה סופרים יהודים וינאיים, מרכז זלמן שזר ומכון ליאו בק, ירושלים תשפ"ג.
הערות שוליים

↑   יותם אחיאסף, המוות עצמו חתם אותה יחד עם בטהובן, באתר הארץ, 22 באוקטובר 2024
↑  צווייג מתאר את כניסת הגרמנים לאוסטריה בספרו העולם של אתמול, באתר יד ושם
↑  מכתב ההתאבדות של שטפן צווייג, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, פברואר 2019
↑  ארכיון אוסף סטפן צויג-Stefan Zweig Collection, בספרייה הלאומית
↑  ד"ר סטפן ליט ממחלקת הארכיונים בספרייה הלאומית, והאחראי על אוספים ארכיוניים בלועזית, (כרמית ספיר ויץ, ‏לא אהד את הרעיון הציוני: סוד קסמו של הסופר שטפן צוויג, באתר מעריב אונליין, 19 ביוני 2016)
↑  עמוד הספר "נובלת שחמט" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין
↑  עמוד הספר "24 שעות בחיי אישה" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין
↑  כך נעשה ״ירמיהו״ של צווייג סמל ציוני, בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, יולי 2020
↑   שטפן ליט וחזי עמיאור, כיוון לאומי ארץ ישראלי, בניגוד לטנדנציה של צווייג, באתר הארץ, 21 בספטמבר 2020
↑  עמוד הספר "מכתב של אלמונית" באתר הוצאת תשע נשמות, תרגום: הראל קין
↑  עמוד הספר "עיני האח הנצחי" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין
↑  עמוד הספר "מנדל של הספרים" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין
↑  עמוד הספר "הכוכב מעל היער, לראות אישה" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין
↑  עמוד הספר "פחד" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין.
↑  עמוד הספר "מרד המציאות" באתר הוצאת תשע נשמות. תרגום: הראל קין
↑   תהילה חכימי, ארבע נובלות של צווייג מאפשרות מבט פנורמי על כתיבתו, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2022
↑   עדי קיסר, שטפן צווייג מפליא לצייר את הבית כזירת קרב, באתר הארץ, 17 במאי 2023
↑  אדם בלתי נשכח | תשע נשמות, באתר הוצאת תשע נשמות, ‏2024-02-12
↑  סוד בוער | תשע נשמות, באתר הוצאת תשע נשמות, ‏2024-03-08
↑   עפרי אילני, קשה להתחרות עם האגו של שטפן צווייג, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2024
↑  על הספר "ימיו האחרונים של סטפן צוויג" באתר יד ושם
אירי ריקין, "ימיו האחרונים של סטפן צווייג" מאת לורן סקסיק, 40 ספרים וכמוסת רעל, באתר הארץ, 25 במאי 2011
מיה סלע, ספר חדש של לורן סקסיק בוחן את אישיותו של סטפן צוויג ואת המניעים להתאבדותו, באתר הארץ, 18 במרץ 2011
עילי ראונר, היא מצליחה להגות משפט: אתה אוהב אותי?, באתר הארץ, 15 באפריל 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299289005171  PLWABN: 9810702694905606  BIBSYS: 90051339  BNC: 000054085  BNE: XX1721513  BnF: cb119297638 (data)  CANTIC: a10180813  CiNii: DA00508526  GND: 118637479  HDS: 048826  ICCU: CFIV000386  ISNI: 0000 0001 2099 475X  LCCN: n79138567  LNB: 000001541  MusicBrainz: 554180e0-5e8c-431b-a541-46447aa99d45  NDL: 00461944  NKC: jn19990009471  NLA: 35628311  NLG: 63834  NLK: KAC199631035  NSK: 000100924  NTA: 068505825  RERO: 02-A000182813  RSL: 000084130  SELIBR: 208521  SNAC: w6m61k54  SUDOC: 027204936  Trove: 1021155  VcBA: 495/72085  VIAF: 19685936   WorldCat (עם VIAF): 19685936
ג'ובה (גאולוגיה)

הג'ובה הגדולה ביער אודם
ג'ובה היא תופעה גאולוגית שבאה לידי ביטוי בשקע טופוגרפי בעל מתאר מעגלי בקוטר של עד מאות מטרים בודדות. מקור השם הוא ערבי ומשמעותו בור. הג'ובה היא שם מקומי, כאשר במבט גלובלי היא נכנסת לרוב לקטגורית לועות געשיים.
צורתה הכללית של ג'ובה היא כשל חרוט כאשר מוכרת ג'ובה אחת בעלת צורה כשל פעמון, צורה נבדלת זאת יכולה להעיד על אופן היווצרותה של הג'ובה. דבר נוסף שיכול להעיד על אופי היווצרות הג'ובה הוא אופי הסלע המארח. מרבית הג'ובות נמצאות ברמה הגעשית שבגולן אך חלקן נמצא בסלע הגירני הנחשף באזור וזכה לשם "חלונות שמיר".
אופן היווצרות הג'ובה

מקור קרסטי - מים שחילחלו בתת-הקרקע המסו את הסלע המארח לכדי יצירת חללים. עם הזמן התקרה שמעל חללים אלו קרסה פנימה ונוצר שקע טופוגרפי. מקור זה מסביר למה הג'ובות הן בעלות קוטר קטן משל קלדרה, ועונה על דרך היווצרות הג'ובות במסלע הגירני. אף על פי שתופעה זו אופיינית למסלע גירני, היא יכולה להתרחש גם בסלע געשי, על ידי התמוססות אחד הצינורות, או על ידי המסת סלע גיר שנמצא מתחתיו ולכן היא תראה בסלע הגעשי.
מקור געשי - לבה אשר זרמה מעלה באה במגע עם מים ויצרה לחץ והתפרצות פריאטית בתת-הקרקע ולכן אין לה עדויות בפני השטח. גורם נוסף היכול להביא להתפוצצות כזאת הוא השתחררות של בועות תוך כדי זרימה הלבה שעולות למעלה ויוצרות לחץ שמביא להתפוצצות. ניתן לראות הסבר זה כתהליך הראשונית ביצירת הר געש שלא התמשך ביציאת לבה וחומרים פירוקלסטים. זרם הלבה יכול אף לחמם מים שאגורים בסלע ולאדות אותם, האידוי ישאיר חלל שיביא לקריסה עם הזמן.
מקור געשי - גז געשי שהשתחרר בעומק גרם לפיצוץ רב עוצמה עם עלייתו, ללא פליטת לבה או פרוקלסטים. הפיצוץ יצר בור בפני השטח החוצה כמה קילוחי בזלת ישנים, הנחשפים בקירות הג'ובה.
לפי תאוריה נוספת הג'ובות הן מכתשי שקיעה. לפי סברה זו, מחדרים מגמתיים חדרו בסדקים אולם המאגמה לא הגיעה לפני השטח. בחלל שנוצר לאחר ירידת מפלס המאגמה התרחשו קריסות של התקרה על ליצירת מכתש שקיעה. סחיפה והצטברות משקע בתחתית המכתש הפכו את המכתשים לרדודים ומיתנו את מדרונותיהם, יוצרים את הג'ובות כפי שהן בימינו.
בעבר היו טענות לדרך נוספת ליצירת הג'ובות על ידי פגיעה של מטאורים, בדומה למכתשים בירח, אולם חוסר בעדויות למטמורפוזה בקרקעית הג'ובה ואלמנטים אחרים פוסלים את האופציה הזאת.
הג'ובות ברמת הגולן מצויות בשורות המקבילות לתלים הגעשיים. ביער אודם לבדו מצויות 23 ג'ובות, כאשר הגדולה והמרשימה מכולן היא הג'ובה הגדולה שקוטרה ועומקה מגיעים ל-250 ו-60 מטרים בהתאמה.
לקריאה נוספת

דורון מור, הגולן - ארץ הרי הגעש, אקדמון, 2014, עמ' 137–138.
הערות שוליים

↑  Amos Frumkin, Roy Naor: Formation and modification of pit craters – example from the Golan volcanic plateau, southern Levant In:  Zeitschrift für Geomorphologie; 2019
↑  מתוך שלט ההסבר בשביל המוביל אל הג'ובה הגדולה שביער אודם.
פנורמה של הג'ובה ממערב לצומת גוב געש
לברן קוקס

| --- | --- |

לברן קוקס, יולי 2014
 לידה:  29 במאי 1972 (בת 52) מוביל, אלבמה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2000 
 עיסוק:  מפיקת התוכנית "TRANSform ME" שהייתה מועמדת לפרס GLAAD לתוכנית ריאליטי
 מקום לימודים:  מכללת מרימאונט מנהטן  בית הספר לאמנויות של אלבמה  אוניברסיטת אינדיאנה בלומינגטון  המכון הטכנולוגי לאופנה 
 פרסים והוקרה:  פרס סטיבן קולזק של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (2014) 
 http://www.lavernecox.com
 פרופיל ב-IMDb
 
לברן קוקס (באנגלית: Laverne Cox; נולדה ב-29 במאי 1972) היא שחקנית ודוגמנית אפרו-אמריקאית טרנסג'נדרית, הידועה בעיקר בשל הופעתה בתור סופיה ברסו בסדרה המצליחה "כתום זה השחור החדש" של נטפליקס, ובשל פעילותה למען זכויות ונראות הקהילה הטרנסג'נדרית.
ביוגרפיה

קוקס נולדה בעיר מוביל שבאלבמה, והיא בוגרת "מרימאונט מנהטן קולג'" שבניו יורק, שם החלה את קריירת המשחק שלה.
קוקס היא אישה טרנסג'נדרית, אשר החלה להתנסות בשינויים בנראות המגדרית שלה בגיל ההתבגרות, והתחילה להזדהות כאישה במהלך לימודיה בקולג'. היא עברה תהליך לשינוי פיזיולוגי בסביבות שנת 2008.
אחיה התאום הזהה של קוקס הוא המוזיקאי M למאר, שגילם בסדרה "כתום זה השחור החדש" את תפקיד דמותה של סופיה לפני השינוי המגדרי שעברה.
קוקס היא טבעונית מאז 2017.
קריירה

קוקס ידועה בעיקר בשל גילומה של הדמות סופיה בורסט בסדרה "כתום זה השחור החדש", אישה טרנסג'נדרית אשר נשלחה לכלא בגין הונאה, ומתפקדת כספרית עבור אסירות אחרות. היא גם הופיעה בעונה הראשונה של הסדרה "I Want to Work for Diddy" מבית VH1, והפיקה ואירחה עבור VH1 סדרת "מייקאובר" בשם "TRANSform Me", מה שהפך אותה לאישה הטרנסג'נדרית הראשונה שהפיקה וכיכבה בתוכנית טלוויזיה משלה. שתי התוכניות היו מועמדות לפרסי התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה (GLAAD) עבור תוכנית הריאליטי הטובה ביותר, וכשהתוכנית של פי דידי זכתה, קוקס קיבלה בשמו את הפרס. בנוסף, קוקס הופיעה בתפקידי אורח בסדרות כמו "חוק וסדר: מדור מיוחד", "משועמם עד מוות" ובסרט "כיסאות מוזיקליים".
בנוסף לעבודתה כשחקנית, קוקס פעילה למען זכויות הקהילה הטרנסג'נדרית, ומופיעה לעיתים קרובות במגזינים כמו "הפינגטון פוסט", תוכניות אירוח, ואירועים להטבא"קיים. בינואר 2014, הופיעה בתוכנית של קייטי קוריק וקוריק שאלה את קוקס (וגם את קרמן קררה אשר הופיעה עמה בתוכנית) שאלות על אברי מינה וניתוחים שהיא עברה וקוקס ענתה לה:
ערוצי חדשות כדוגמת Salon, הפינגטון פוסט, ו-Business Insider סקרו את מה שנקרא על ידי כתבת Salon קייטי מקדונו התשאול ה"פולשני" וה"קלולס" של קוריק.
ב-2013 זכתה קוקס בפרס "בחירת הקוראים" (Readers' Choice) של הירחון אאוט, בתור אחת ממאה האנשים המרתקים ביותר בשנה, וכן קיבלה את פרס הגבורה של "פרויקט האנטי־אלימות" (Anti-Violence Project). ב-2014 הוענק לקוקס פרס GLAAD על שם סטיבן קולזאק, עבור קידום השוויון.
קוקס הופיעה בדצמבר 2014 על שער המגזין C☆NDY יחד עם עוד 13 נשים טרנסג'נדריות, הכוללות את ג'נט מוק, כרמן קררה, אייסיס קינג, ג'ינה רוסרו, דינה מארי, ליינה ריימוס, ג'יזל אליסיאה, ניקי מ'נריי, ג'וליאנה הקסטבל, כרמן אקסטרבגנזה, פצ'ה די, ויסמין פטי.
בשנת 2015 שיחקה לצד לילי טומלין בדרמה הקומית "סבתא" של פול וייץ.
בשנת 2016 לוהקה לתפקיד הראשי של ד"ר פרנק נ' פורטר ב-"מופע הטלוויזיה של רוקי", הגרסה הטלוויזיונית של סרט הפולחן המוזיקלי "מופע הקולנוע של רוקי".
בשנת 2019, הופיעה בקליפ השיר "You Need to Calm Down" של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט אשר הוקדש לקהילת הלהט"ב.
פילמוגרפיה > סרטים

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Kings of Brooklyn | נערה |  |
| 2009 | Uncle Stephanie | סטפני |  |
| 2010 | Bronx Paradise | זונה |  |
| 2011 | Carla | קינמון |  |
| 2012 | Musical Chairs | שנטל |  |
| 2012 | Exhibitionists | בלית' |  |
| 2013 | 36 Saints | ג'נסיס |  |
| 2014 | Grand Street | צ'ארדוניי |  |
| 2014 | Laverne Cox Presents: The T Word | עצמה | זוכת פרס אמי לבידור בשעות היום (2015) זוכת פרס GLAAD לסרט התיעודי הטוב ביותר (2015) |
| 2015 | סבתא | דת'י |  |
| 2018 | פריק שואו | פליסיה |  |
| 2019 | אפשר לגלות לך סוד? | סיביל |  |
| 2019 | המלאכיות של צ'רלי | מדריכת פצצות |  |
| 2020 | שיער רע | וירג'י |  |
| 2020 | צעירה מבטיחה | גייל |  |
| 2021 | Jolt | הבלשית נווין |  |
| 2021 | Senior Entourage | עצמה |  |
| 2024 | כעורים | ד"ר כבל |  |
| TBA | Outcome |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | חוק וסדר: מדור מיוחד | קנדס | פרק: "Closet" |
| 2008 | I Want to Work for Diddy | עצמה | תוכנית מציאות; 6 פרקים |
| 2008 | חוק וסדר | מיני | פרק: "Sweetie" |
| 2009 | משועמם עד מוות | זונה טרנסית | פרק: "Stockholm Syndrome" |
| 2010 | TRANSform Me | מנחה | תוכנית מציאות; 8 פרקים גם מפיקה |
| 2013 - 2019 | כתום זה השחור החדש | סופיה בורסט | 40 פרקים מועמדת פרס אמי לשחקנית אורחת בסדרה קומית (2014) מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית אורחת בסדרת דרמה (אנ') (2017, 2020-2019) |
| 2014 | מעמידות פנים | מרגו | פרק: "Lying Kings and Drama Queens" |
| 2014 | Girlfriends' Guide to Divorce | אדל נורת'ופ | פרק: "Rule No. 426: Fantasyland: A Great Place to Visit" |
| 2015 - 2017 | מינדי | שינה | 3 פרקים |
| 2016 | מופע הטלוויזיה של רוקי | ד"ר פרנקנפורטר | סרט טלוויזיה של פוקס |
| 2017 | ספק סביר | קמרון וורת | תפקיד ראשי; 13 פרקים |
| 2019 | Weird City | ליקווה | פרק: "Smart House" |
| 2019 | טוקה וברטי | איבוני בלאק | דיבוב; פרק: "The Sex Bugs" |
| 2019 | אנשים לבנים יקרים | סינתייה פריי | פרק: "Chapter VII" |
| 2019 | מצחיקה בשחור | קיינה | פרק: "Angela Bassett Is the Baddest Bitch" |
| 2020 | תרגיע | עצמה | פרק: "Artificial Fruit" |
| 2020 | Awkwafina Is Nora from Queens‏ | אלוהים | דיבוב; פרק: "Pilot" |
| 2021 | הרשימה השחורה | ד"ר לייקן פרילוס | פרק: "Dr. Laken Perillos" |
| 2022 | להמציא את אנה | קייסי דיוק | מיני-סדרה |
| 2025 | Clean Slate (אנ') | דסרה | תפקיד ראשי, יוצרת, מפיקה בפועל |
דיסקוגרפיה > אלבומי פסקול

| שם | פרטי אלבום | מקום במצעדים> US |
| --- | --- | --- |
| The Rocky Horror Picture Show: Let's Do the Time Warp Again |  השקה: 21 באוקטובר 2016  פורמט: דיגיטלי  חברת תקליטים: Ode Records | — |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם | שנה | מקום במצעדים> מצעד הריקודים  |
| --- | --- | --- |
| "Beat for the Gods" | 2018 | 22 |
פרסים

| שנה | פרס | קטגוריה | עבור | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית אורחת בסדרת דרמה | כתום זה השחור החדש | מועמדות |
| 2014 | Critics' Choice TV Award | שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת קומדיה | כתום זה השחור החדש | מועמדות |
| 2014 | GALECA ‏(Gay & Lesbian Entertainment Critics Association) | פרס דוריאן | ? | זכייה |
| 2014 | פרס GLAAD | פרס ע"ש סטיבן פ. קולזן לסרט תיעודי | Laverne Cox Presents: The T Word | זכייה |
| 2015 | פרס אמי לבידור בשעות היום | תוכנית ספיישל | Laverne Cox Presents: The T Word | זכייה |
| 2015 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר | כתום זה השחור החדש | זכייה |
| 2015 | פרס Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר | כתום זה השחור החדש | מועמדות |
| 2016 | פרס גילדת שחקני המסך | אנסמבל השחקנים הטוב ביותר | כתום זה השחור החדש | זכייה |
| 2016 | פרס Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר | כתום זה השחור החדש | מועמדות |
| 2017 | פרס אמי לבידור בפריים טיים | שחקנית אורחת בסדרת דרמה | כתום זה השחור החדש | מועמדות |
| 2017 | פרס Image | שחקנית המשנה הטובה ביותר | כתום זה השחור החדש | מועמדות |
הערות שוליים

↑  EJ Dickson, She's A Survivor, Salon,, 25 July 2013
↑  לברן קוקס בראיון על תפקיד אחיה התאום בסדרה "כתום זה השחור החדש", 20 באוגוסט 2013, Yahoo TV
↑  Laverne Cox, Found out today that Ruby Rose and I are both Vegan. It's only been 12 weeks for me but I feel so much better, Instagram, 26 October 2017
↑  Rob Smith, Meet the Gay Man and Transgender Woman Who Want to Work for Diddy, Aftertelon, 28 July 2008
↑  Jase Peeples, Watch: Laverne Cox Kills it With 'Creating Change' Speech, Advocate, 1 February 2014
↑  ,Laverne Cox and Her Transgender Transformation, from Overshare ep. 3, Lives with Meredith Vieira, 7 October 2013
↑  Katie McDonough, The post-Katie Couric shift: Laverne Cox tells Salon why the media's so clueless, Salon, 6 February 2014
↑  Laverne Cox Honored For Moving Equality Forward, Stuns Crowd With Story Of Trans Friend’s Arrest, Queerty, April 13 2014
↑  Hibberd, James (21 באוקטובר 2015). "Laverne Cox to star in Fox's Rocky Horror reboot". Entertainment Weekly. {{cite news}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  ""The Rocky Horror Picture Show: Let's Do the Time Warp Again" by Laverne Cox". iTunes.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Dance Club Songs for the week of May 19, 2018". Billboard.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1247493059  ISNI: 0000 0004 5118 6247  LCCN: no2015098489  MusicBrainz: 72727e6b-b14a-411b-9850-d3e75fbe973e  NKC: xx0275040  VIAF: 316800264   WorldCat (עם VIAF): 316800264
סורבאיה

סורבאיה (באינדונזית: ‏Surabayaקובץ:Id-Surabaya.ogg‏Ⓘ‏) היא העיר השנייה בגודלה באינדונזיה ובירת מחוז מזרח ג'אווה. העיר שוכנת בחופו הצפון-מזרחי של האי ג'אווה בקצה מצרי מאדורה, בשפך הנהר מאס (אנ') כ-660 ק"מ מדרום-מזרח לבירה ג'קרטה. האינדונזים מכירים את העיר כ"עיר הגיבורים", בשל חשיבות קרב סורבאיה בגיבוש התמיכה האינדונזית והבינלאומית בתנועת העצמאות האינדונזית במהלך המהפכה האינדונזית הלאומית.
אטימולוגיה

השם סורבאיה בא מהמילים "סורה" או "סורו" (כריש) ו"באיה" או "בויו" (תנין), בשפת ג'אווה, שני יצורים שבמיתולוגיה המקומית יילחמו זה בזה על מנת לזכות בתואר "החיה החזקה ביותר". הקרב מופיע בנבואותיו של המלך והנביא בן המאה ה-12 ג'איבאיה. הנבואה מתארת קרב בין כריש לבן ענקי ובין תנין לבן ענקי. שתי החיות משמשות כסמלה של העיר, כאשר הן פונות זו אל זו בעודן חגות מסביב לסמלה של העיר "אנדרטת הגיבורים". יש המטילים ספק באטימולוגיה זו, וטוענים כי פירושו האמיתי של שם העיר הוא במילים בשפת ג'אווה "סורה אינג באיה" שפירושן "לעמוד באומץ אל מול הסכנה".