stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברית בין הבתרים
פרשנות הברית במקורות היהודיים > מועד ומקום המעמד

בתורה מתואר המעמד לאחר תיאור יציאת אברהם מחרן לארץ כנען בגיל 75 (בראשית י"ב ד'), ולפני תיאור נישואיו להגר ובעקבות כך לידת ישמעאל כאשר אברהם בן 86 (בראשית ט"ז ג'). אולם לפי בעל סדר עולם, מעמד הברית התקיים 30 שנה לפני הולדת יצחק. לפי שיטה זו, מאחר שאברהם היה בן 100 בהולדת יצחק (בראשית כ"א ה') יוצא שכריתת הברית הייתה כאשר אברהם היה בן 70, בשנת 2018 לבריאת העולם, כלומר לפני יציאתו מחרן ולפני מלחמת ארבעת המלכים את החמישה. מכאן שלאחר ברית בין הבתרים חזר אברהם לחרן ל-5 שנים נוספות. הגר"א בפירושו לסדר עולם מתנגד לתארוך זה ומביא פירוש אחר לפיו 430 השנים נמנות משעה שאברהם ניצל מניסיונו של נמרוד לשרפו בכבשן האש, כך שאין בעיה לתארך את ברית בין הבתרים בין השנים 75–85 לאברהם.
ישנה אגדה עממית הגורסת כי המקום בו נכרתה הברית הוא המקום הנקרא כיום הר הבתרים, ואף קיימת עדות מהמאה ה-16 לנוהג שהונהג בקרב תושבי צפת לעלות להר דב בפרשת לך לך ולקרוא שם בתורה על מעמד ברית בין הבתרים. אולם למסורת זו אין כל תימוכין מהמקרא או ממקורות חז"ל, ועל פי העולה מן המקרא הייתה הברית במקום מושבו של אברהם באותה העת, בחברון.
בספר היובלים פרק י"ד ממוקם המעמד בחברון ומתוארך לשנה הרביעית לשמיטה, בהיות אברהם בן 85, ב-15 בחודש השלישי, שהוא חג השבועות בלוח השנה במגילות קומראן.
פרשנות הברית במקורות היהודיים > התקיימות ההבטחות בברית

אין ספק שהתורה רואה את התגשמות הברית בשעבוד בני ישראל במצרים וביציאה ממנה, אשר הייתה "ברכוש גדול", כאשר בני ישראל שאלו מן המצרים כסף וזהב לרוב בצאתם (שמות י"ב, ל"ה-ל"ו). בתורה אף מובא תאריך דומה למוזכר בברית בין הבתרים באשר למועד הגאולה; לעומת "ארבע מאות שנה" שנאמרו בברית, בספר שמות (יב, מ) נאמר: ”וּמוֹשַׁב בְּנֵי יִשְׂרָאֵל אֲשֶׁר יָשְׁבוּ בְּמִצְרָיִם שְׁלֹשִׁים שָׁנָה וְאַרְבַּע מֵאוֹת שָׁנָה” (ספר שמות, פרק י"ב, פסוק מ'). סטייה זו של שלושים שנה עוררה קשיים קלים בלבד לעומת הבעיה שקיימת לפי התיארוך שבו נקטו חז"ל, אשר לפיו ישבו בני ישראל במצרים מאתיים ועשר שנים בלבד, תיארוך אשר נתמך על ידי שושלת היחס של משה. לפתירתה של בעיה זו הוזקקו חז"ל והפרשנים הקלאסיים לפרש, שאותן "ארבע מאות שנה" אינן מתחילות מתחילתו של שעבוד מצרים, אלא מהולדת יצחק לאברהם. פירוש זה משתקף גם בטעמי המקרא, אשר הפרידו מילים אלו משאר הפסוק, כמרמזות שאותן "ארבע מאות שנה" מהוות תאריך יעד, ולא פרק זמן שבו יתקיימו הגרות והשעבוד. באשר לסתירה בין הפסוקים - לפי סדר עולם ארבע מאות ושלושים השנים נמנו החל ממעמד הברית, ואילו הגר"א מביא שהמנין של ארבע מאות ושלושים השנים החל מניסיון כבשן האש של אברהם.
במכילתא מביא רבי יהודה הנשיא פירוש אחר, היוצא מתוך הסתירה שקיימת שבין תיארוך "דור רביעי" לבין אותן "ארבע מאות שנה". אליבא דרבי יהודה הנשיא, אלו שני תאריכים התלויים בבחירתו של עם ישראל:
רבי אומר: כתוב אחד אומר 'ועבדום וענו אותם ארבע מאות שנה' וכתוב אחד אומר 'ודור רביעי ישובו הנה'; כיצד יתקיימו שני כתובין אלו? אמר הקדוש ברוך הוא: אם עושין תשובה אני גואלם לדורות, ואם לאו אני גואלם לשנים.
נראה שלשיטתו, בסופו של דבר התקיים התאריך המוקדם, ורק ארבעה דורות ישבו במצרים ולא ארבע מאות שנה, משום שבני ישראל חזרו בתשובה מבעוד מועד.
פרשנות הברית במקורות היהודיים > טעם גזרת שעבוד מצרים

שאלה עתיקה שהועלתה לאור הכתוב היא שאלת הסיבה: מהי הסיבה לכך שנגזרה גזירה כה חמורה - שעבוד וגרות בארץ לא להם - על זרעו של אברהם?
שאלה זו הועלתה אצל חז"ל בתחילת תקופת התלמוד:
אמר רבי אבהו אמר רבי אלעזר: מפני מה נענש אברהם אבינו ונשתעבדו בניו למצרים מאתים ועשר שנים? מפני שעשה אנגרייא (=השתמש לצרכים צבאיים) בתלמידי חכמים, שנאמר: (בראשית יד) 'וירק את חניכיו ילידי ביתו'. ושמואל אמר: מפני שהפריז על מדותיו של הקב"ה, שנאמר: (בראשית טו) 'במה אדע כי אירשנה'. ורבי יוחנן אמר: שהפריש בני אדם מלהכנס תחת כנפי השכינה, שנאמר: (בראשית יד) 'תן לי הנפש והרכוש קח לך'.
לפי חז"ל, כתפיסת הגמול הקלאסית המקובלת אצלם והרווחת במקרא, אין מנוס מלראות שעבוד זה כעונש. הדעות נחלקו רק באשר לשאלה על מה בא העונש. לפי רבי אלעזר, העונש היה על שגייס את "חניכיו ילידי ביתו" (לתפיסתו: תלמידי בית מדרשו) למלחמתו להצלת לוט במלחמת ארבעת המלכים את החמישה. לפי שמואל, העונש היה על שגילה חוסר אמון בהבטחתו של הקב"ה וביקש הוכחות לקיומה. לפי רבי יוחנן, העונש בא על כך שלאחר שניצח במלחמה הנזכרת, לא ניצל אברהם את ניצחונו כדי לצרף את אנשי סדום ועמורה אל סיעת עובדי ה' (או "לגיירם" כלשון חז"ל).
קיימות דעות נוספות בקשר לטעם שעבוד מצרים. המהר"ל מפראג טוען (בספר "גבורות ה'") כי השעבוד היה נצרך כדי לצרף את בני יעקב ממקבץ אנשים בעלי קרבת משפחה לעם המוכן לקבל ולהשפיע את דבר ה'.
ואולם לדעת זקוביץ, שעבוד ישראל במצרים הוא עונש על היחס המשפיל שקיבלה הגר המצרית בביתה של שרה, לגביה נאמר: "וַיֹּאמֶר אַבְרָם אֶל שָׂרַי הִנֵּה שִׁפְחָתֵךְ בְּיָדֵךְ עֲשִׂי לָהּ הַטּוֹב בְּעֵינָיִךְ וַתְּעַנֶּהָ שָׂרַי וַתִּבְרַח מִפָּנֶיהָ", מידה כנגד מידה.
לקריאה נוספת

מרדכי ברויאר, פרקי בראשית, הוצאת תבונות, תשנ"ט, הפרק "ברית בין הבתרים", עמ' 313–333.
נורית גוברין, "'עיט ואלהים יחדו'. מתוך: המקרא כנושא לספרות". 'ספר מיכאל. בין הזמן הזה לימים ההם. מחוה למיכאל בהט', עורך: אבי שגיא, הוצאת רכס והוצאת כתר, תשס"ז/2007.
הערות שוליים

1 2  Michael P. Streck, Das amurritische Onomastikon der altbabylonischen Zeit. Band 1: Die Amurriter, die onomastische Forschung, Orthographie und Phonologie, Nominalmorphologie, Ugarit-Verlag, 2000, עמ' 43
↑  בראשית, ט"ו, י"ח
↑  בראשית, ט"ו, י"ט–כ"א
↑  רש"י על המקום בשם מדרש רבה, תרגום אונקלוס על המקום
↑  פירוש האבן עזרא על המקום
↑  פירוש רבי יוסף בכור שור: "משולשת - יש מפרשים: שמינה וחשובה, כמו "ושלישים על כולו" (שמ' יד, ז) - לשון 'חשיבות'."
↑  פרק כ"ח
↑  בנימין אופנהיימר, הערות לפרשת ברית בין הבתרים, הצבי ישראל, אסופת מחקרים במקרא לזכרם של ישראל וצבי ברוידא, ת"א תשל"ו עמ' 15-21
↑  ראו ערך ברית באוצר המילים של סטרונג לברית הישנה (באנגלית), שם בין היתר מביא כדוגמה את ישיבת דוד "להברות לחם" בפרשת אבנר בן נר שבספר שמואל
↑  משה ויינפלד, ברית המענק במקרא ובמזרח הקרוב, כתב העת המזרח הקרוב הקדום (כרך 90-2, אפריל יוני 1970) המכון האמריקאי לחקר המזרח עמודים 186–188. (באנגלית)
↑  לטקס כריתת בריתות במארי ובמקרא, באתר מט"ח
↑  ספר ירמיהו, פרק ל"ד, פסוק י"ח, ראו ברית בין הבתרים, באתר מט"ח
↑  פרק א'
↑  אגרת יחוס אבות, משנת תר"צ (1537).
↑  בראשית טז ו, באתר ויקיטקסט
↑  יאיר זקוביץ, למה נשתעבדו ישראל במצרים?, באתר 929
| ספר בראשית |
| --- | --- | --- |
| פרשת בראשית | בריאת העולם • תוהו ובוהו • רקיע • המים העליונים • בריאת אדם וחוה • אדם וחוה • פרייה ורבייה • גן עדן • נחש הקדמוני • חטא עץ הדעת • קללת האדם והאשה • עץ החיים • קין והבל • שירת למך • מעשה בני האלוהים |  |
| פרשת נח | תיבת נח • המבול • ברית הקשת • שבע מצוות בני נח • שכרות נח • תולדות בני נח • מגדל בבל |  |
| פרשת לך לך | מסע אברהם לארץ כנען • ירידת אברהם למצרים • פרידת אברהם ולוט • מלחמת ארבעת המלכים את החמישה • מלכי-צדק • ברית בין הבתרים • בריחת הגר ולידת ישמעאל • ברית המילה |  |
| פרשת וירא | ביקור המלאכים באוהל אברהם • מהפכת סדום ועמורה • לוט ובנותיו • ירידת אברהם לגרר • גירוש הגר וישמעאל • ברית אברהם ואבימלך • עקדת יצחק |  |
| פרשת חיי שרה | רכישת מערת המכפלה • מציאת אישה ליצחק • נישואי אברהם וקטורה • תולדות ישמעאל |  |
| פרשת תולדות | לידת יעקב ועשו • מכירת הבכורה • ירידת יצחק לגרר • הריב על הבארות • ברית יצחק ואבימלך • גנבת הברכות • בריחת יעקב מעשו |  |
| פרשת ויצא | חלום יעקב • נישואי יעקב עם רחל ולאה • לידת בני יעקב • מעשה הדודאים • בריחת יעקב מלבן • ברית יעקב ולבן |  |
| פרשת וישלח | מפגש יעקב ועשו • מאבק יעקב והמלאך • מעשה שכם ודינה • מעשה שמעון ולוי • קיום הנדר בבית אל • מות רחל וקבורתה • מעשה ראובן ובלהה • פרשת שמונת מלכי אדום |  |
| פרשת וישב | מכירת יוסף • מעשה יהודה ותמר • לידת פרץ וזרח • יוסף ואשת פוטיפר • חלומות שר המשקים ושר האופים |  |
| פרשת מקץ | חלומות פרעה • ירידת אחי יוסף למצרים |  |
| פרשת ויגש | התוודעות יוסף לאחיו • ירידת יעקב למצרים • מכירת ארץ מצרים לפרעה |  |
| פרשת ויחי | שבועת יוסף ליעקב • ברכת אפרים ומנשה • ברכת יעקב לבניו • מות יעקב וקבורתו |  |
| דמויות מרכזיות | אדם וחוה • קין והבל • נח • אברהם ושרה • לוט • הגר וישמעאל • יצחק ורבקה • עשו • יעקב רחל ולאה • בלהה וזלפה • ראובן • שמעון • לוי • יהודה • תמר • יששכר • זבולון • דן • נפתלי • גד • אשר • יוסף • בנימין |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
אברהם מגן על הפגרים, ג'יימס טיסו.
"ויהי השמש באה ועלטה היה והנה תנור עשן ולפיד אש אשר עבר בין הגזרים האלה."
Hit Me Hard and Soft: The Tour

Hit Me Hard and Soft: The Tour הוא סיבוב ההופעות השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית בילי אייליש, לתמיכה באלבום האולפן השלישי שלה Hit Me Hard and Soft ‏(2024). סיבוב ההופעות הוכרז ב-29 באפריל 2024 והחל ב-29 בספטמבר 2024 במרכז הווידאוטרון בקוויבק סיטי, קנדה וצפוי להסתיים ב-27 ביולי 2025 ב-3Arena בדבלין, אירלנד. אשניקו, פיניאס, נט ואלכס וולף ו-The Marías אמורים לשמש כמופע החימום בסיבוב בצפון אמריקה.
רקע והכרזה

אייליש הכריזה על צאת אלבום האולפן השלישי שלה, Hit Me Hard and Soft, ב-8 באפריל 2024. כמה ימים לפני יציאת האלבום, ב-29 באפריל, היא הכריזה על סיבוב ההופעות "Hit Me Hard And Soft: The Tour". לאחר ההכרזה פורסמה טריילר לסיבוב הופעות בחשבון היוטיוב הרשמי שלה, המורכב מאוסף של סרטונים מהמופעים הקודמים שלה וטיזר של השיר "Lunch", אותו היא העניקה הצצה בעבר במהלך פסטיבל קואצ'לה. היא הכריזה על 81 תאריכים בשלוש יבשות, צפון אמריקה, אוקיאניה ואירופה. ב-30 בספטמבר, הכריזה אייליש על שני תאריכים נוספים לאינגלווד שיתקיימו ב-20 וב-21 בדצמבר בפורום קיה, שכלל לחמש הופעות בעיר.
רשימת שירים

רשימה זו מייצגת את ההופעה בקוויבק סיטי, ב-29 בספטמבר 2024. היא אינה מייצגת את כל המופעים למשך סיבוב ההופעות.
"Chihiro"
"Lunch"
"NDA"
"Therefore I Am"
"Wildflower"
"When the Party's Over"
"The Diner"
"Ilomilo"
"Bad Guy"
"The Greatest"
"Male Fantasy"
"Skinny"
"TV"
"Bittersuite" ‏(מעבר)
"Bury a Friend"
"Oxytocin"
"You Should See Me in a Crown"
"Guess"
"Everything I Wanted"
"Lovely" / "Idontwannabeyouanymore" / "Ocean Eyes"
"L'Amour de Ma Vie" / "Over Now Extended Edit"
"What Was I Made For?"
"Happier Than Ever"
"Birds of a Feather"
הערות שוליים

↑  Shafer, Ellise (29 באפריל 2024). "Billie Eilish Reveals 'Hit Me Hard and Soft' World Tour, Starting in September". Variety. United States: Penske Media Corporation. ISSN 0042-2738. OCLC 60626328. ארכיון מ-30 באפריל 2024. נבדק ב-30 באפריל 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  Dailey, Hannah (8 באפריל 2024). "Billie Eilish Announces Third Album 'Hit Me Hard and Soft': Here's When It Arrives". Billboard. United States. נבדק ב-3 באוקטובר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Knight, Kathryn (15 באפריל 2024). "Billie Eilish Previews 3 Unreleased Songs From New Album At Coachella". Capital (radio network). נבדק ב-3 באוקטובר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Billie Eilish Adds 2 Kia Forum Shows". Pollstar. United States. 30 בספטמבר 2024. נבדק ב-3 באוקטובר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  Prance, Sam (30 בספטמבר 2024). "Billie Eilish Hit Me Hard And Soft Tour setlist: Every song revealed". Capital. נבדק ב-30 בספטמבר 2024. {{cite journal}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| בילי אייליש |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים | דיסקוגרפיה • פרסים ומועמדויות • שירים |  |
| אלבומי אולפן | When We All Fall Asleep, Where Do We Go? • Happier Than Ever • Hit Me Hard and Soft |  |
| מיני-אלבומים | Don't Smile at Me • Up Next Session: Billie Eilish • Guitar Songs |  |
| אלבומי הופעה | Live at Third Man Records |  |
| סיבובי הופעות | Don't Smile at Me Tour • Where's My Mind Tour • When We All Fall Asleep Tour • Where Do We Go? World Tour • Happier Than Ever, The World Tour • Hit Me Hard and Soft: The Tour |  |
| ערכים קשורים | "לא באחריותי" • "בילי אייליש: העולם קצת מטושטש" • "מאושרת מתמיד: מכתב אהבה ללוס אנג'לס" • "כשבילי פגשה את ליסה" |  |
| משפחה | פיניאס או'קונל (אח) • מגי ביירד (אמא) |  |
| בילי אייליש – שירים |
| --- | --- | --- |
| Don't Smile at Me | "Copycat" • "Idontwannabeyouanymore" • "My Boy" • "Watch" • "Party Favor"/"Hotline Bling" • "Bellyache" • "Ocean Eyes" • "Hostage" |  |
| When We All Fall Asleep, Where Do We Go? | "Bad Guy" • "Xanny" • "You Should See Me in a Crown" • "All the Good Girls Go to Hell" • "Wish You Were Gay" • "When the Party's Over" • "8" • "My Strange Addiction" • "Bury a Friend" • "Ilomilo" • "Listen Before I Go" • "I Love You" • "Goodbye" |  |
| Happier Than Ever | "Getting Older" • "I Didn't Change My Number" • "Billie Bossa Nova" • "My Future" • "Oxytocin" • "Goldwing" • "Lost Cause" • "Halley's Comet" • "Not My Responsibility" • "Overheated" • "Everybody Dies" • "Your Power" • "NDA" • "Therefore I Am" • "Happier Than Ever" • "Male Fantasy" |  |
| Hit Me Hard and Soft | "Lunch" • "Chihiro" • "Birds of a Feather" • "L'Amour de Ma Vie" • "Blue" • "Wildflower" |  |
| שירים אחרים | "Six Feet Under" • "Bored" • "&Burn" • "Bitches Broken Hearts" • "Lovely" • "Come Out and Play" • "When I Was Older" • "Everything I Wanted" • "No Time to Die" • "Lo Vas a Olvidar" • "Nobody Like U" • "TV" • "The 30th" • "Guess" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 5e96b309-8383-427d-ad03-52bb64362ff6
על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ים קמרוד, בריאן סמית 
 הופק בידי:  חברת וולט דיסני
 תסריט:  ג'ים קמרוד 
 מוזיקה:  ריצ'רד גיבס
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  אולפני דיסניטון 
 חברה מפיצה:  InterCom, נטפליקס, דיסני+ 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  21 בינואר 2003
 משך הקרנה:  70 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ילדים, סרט קומדיה, סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 תקופת התרחשות:  1962 
 סרט קודם:  על כלבים וגנבים (1961)
 דף הסרט ב־IMDb
 
על כלבים וגנבים 2: הרפתקאות פאטץ' בלונדון (מוכר גם כ:על כלבים וגנבים 2; באנגלית: 101 Dalmatians II: Patch's London Adventure) הוא סרט הנפשה משנת 2003, שהופץ על ידי חברת וולט דיסני היישר לווידאו ביתי. הסרט הוא סרט המשך לסרט "על כלבים וגנבים".
תקציר העלילה

פאטש הוא גור כלבים קטן של פונגו ופרדיטה. הוא חולם להיות "כלב-פלא" אמיתי וייחודי יחסית לאחיו, כמו "חץ מקשת", כוכב הטלוויזיה האהוב עליו.
קרואלה דה ויל חוטפת את אחיו הגורים. פונגו ופרדיטה מתקשים להחזיר אותם. פאטש וחץ מקשת מתגייסים לסייע, במיוחד לאחר שקרואלה לוכדת גם את פונגו ופרדיטה בכלובים.
בסופו של דבר נאבק פאטש בקרואלה דה ויל לצד חץ מקשת, והם מצילים את משפחת הכלבים של פאטש. בזכות מעשה זה הוא זוכה להערכה מבני משפחתו כ"כלב-פלא".
הרקע למלחמת ששת הימים

תותח חוף מצרי בראס נצראני, באמצעותו כפו המצרים את המצור במפרץ עקבה. 10 בינואר 1957
מלחמת ששת הימים הייתה מלחמה שהתחוללה ביוני 1967 בין ישראל לבין מצרים, סוריה וירדן. קיימות מחלוקות בין ישראל לבין מדינות ערב לסיבות לפריצת המלחמה.
השנים טרם למלחמה > מהפכת הקצינים החופשיים ועליית נאצר לשלטון

ב-23 ביולי 1952, התרחשה מהפכת הקצינים החופשיים בה הודח המלך פארוק עקב שלטונו הראוותני והמושחת ועקב כישלון צבא מצרים במלחמת העצמאות של ישראל. במסגרת הפיכה זו עלה לשלטון גמאל עבד אל נאצר שדגל בפאן ערביות. ב-1 בפברואר 1958 הוחלט על הקמת איחוד בין מצרים וסוריה שנקרא הרפובליקה הערבית המאוחדת ומטרתו המוצהרת הייתה התכוננות משותפת למלחמה נגד ישראל.
החזרת המצב לקדמותו

במאי 1967 החליט נאצר להיפרע מישראל. להחלטה זו היו מספר גורמים מסייעים:
המצב הקשה בישראל: בארץ שרר מיתון כבד וראש הממשלה - לוי אשכול נתפס כמנהיג חסר החלטיות.
היחסים עם צרפת, התומכת העיקרית של ישראל, התערערו לאחר שגנרל דה גול עלה לשלטון והחליט לוותר על השליטה באלג'יר.
הצבא המצרי היה מעורב בלחימה בתימן אולם לא הצליח במשימתו. החרפת המצב ואפילו מלחמה עם ישראל תהווה תואנה מוצדקת להוצאת הצבא מתימן ולא תשים את מצרים לקלס.
לפי מקורות זרים - הכור בדימונה החל לפעול. והייתה זו רק שאלה של זמן, עד שיהיה לישראל נשק גרעיני. חלון ההזדמנויות להריסת הכור הלך והצטמצם.
מצרים נהנתה מתמיכה בלתי מסויגת של הגוש המזרחי ושל גוש המדינות הבלתי-מזדהות. במצב זה ניתן להביא לדה-לגיטימציה של ישראל ולהסרת התמיכה בה.
ההכרה כי ניתן להשתמש בסחר הנפט הן כנשק אסטרטגי והן כמנוף להגדלת רווחיהן של המדינות המפיקות נפט ובעקיפין למצרים - נשק הנפט.
ארצות הברית הייתה מעורבת עד צוואר במלחמת וייטנאם. סביר שלא תהיה מעוניינת להיות מעורבת במלחמה נוספת ולפיכך תמנע מלממש את התחייבותה לישראל לערוב לחופש השיט במפרץ עקבה, ובעקבותיה יתר המעצמות הימיות.
לכאורה, היה זה צרוף מקרים יחידי כאשר כל היתרונות היו לטובת מצרים, לפיכך החליט נאצר כי זו שעת כושר לפתוח במלחמה שתחזיר את המצב לזה שהיה לפני מבצע סיני,[דרושה הבהרה] ובכך למחות את זכר התבוסה.
פעולות מצרים וסוריה ערב המלחמה

ב-7 באפריל 1967 התרחשה התנגשות צבאית נרחבת בין ישראל לסוריה, במהלכה הפיל חיל האוויר הישראלי שישה מטוסי מיג 21 סוריים. התקרית הייתה הסלמה של ההתנגשויות החוזרות ונשנות בין ישראל לסוריה שהתרחשו מאז סוף שנות ה-50.
ב-15 במאי 1967 החלו כוחות מצריים לזרום לחצי האי סיני. העילה הרשמית לכך הייתה ידיעה שברית המועצות העבירה למצרים, לפיה ישראל מרכזת כוחות מול סוריה, אף על פי שלא היה לכך כל בסיס עובדתי. מצרים הצדיקה את המהלך בתוקפו של חוזה ההגנה שנכרת בין מצרים לסוריה. ב-18 באפריל התבקש האו"ם לפנות את כוחותיו שהיו מוצבים בחצי האי סיני, וב-19 באפריל השתלטו צנחנים מצרים על עמדת האו"ם בשרם אל-שיח'.
ב-17 במאי החליט הוועד הפועל העליון של מפלגתו של נאצר, האיחוד הסוציאליסטי הערבי, שכלל את נאצר, עאמר, סגן הנשיא חוסיין אל-שאפי, סגן הנשיא זכריא מוחי א-דין, ראש הממשלה מוחמד צדקי סולימאן (ער') ויו"ר האספה הלאומית סאדאת על סגירת מצרי טיראן בפני שיט ישראלי וחידוש המצור על נמל אילת. נאצר הבהיר בפני הפורום כי הכנסת הכוחות המצריים לסיני העלתה את הסיכוי למלחמה עם ישראל לחמישים אחוז, אך מהלך של סגירת מצרי טיראן יהפוך את המלחמה לוודאית. ההחלטה התקבלה ברוב קולות, כאשר המתנגד היחיד היה ראש הממשלה סולימאן. ב-22 במאי הודיע נאצר על סגירת מצרי טיראן.
ב-16 במאי ציוותה ממשלת מצרים על כוח החירום של האו"ם להתפנות מחצי האי סיני באופן מיידי. בהחלטה מעוררת מחלוקת פעל או תאנט לפינוי כוח החירום על פי דרישת מצרים, זאת מבלי שהתייעץ עם מועצת הביטחון, או העצרת הכללית. עד לסוף חודש מאי 1967 נסוג רוב הכוח, אולם 15 מאנשי כוח החירום של האו"ם שנלכדו ברצועת עזה בפתיחת מלחמת ששת הימים, נהרגו. אחרון חיילי כוח החירום של האו"ם, בהם מפקד כוח החירום, עזב את האזור ב-17 ביוני 1967.
הכפפת צבאות סוריה וירדן וחילות משלוח עיראקים וסעודים לצבא מצרים. כניסת כוחות עיראקיים לירדן בדרכם לגדה המערבית, יצרה איום לחלוקת שטחה של ישראל לשניים על ידי תקיפת "המותנים הצרות" – רצועת החוף באזור נתניה שחיברה את צפונה עם דרומה.
ייתכן שמצרים הייתה מוכנה להסתפק בצעדים אלה ולא יוזמת מלחמה נגד ישראל, אולם התקיימו תהליכים נוספים שדחקו את המנהיגים לפינה וגרמו להסלמה. כך נגרר האזור למלחמה, ששינתה את פני המזרח התיכון:
דעת הקהל המצרית בפרט והערבית בכלל, קיבלה את מהלכיו של נאצר בהתלהבות ודרשה/דחקה בו להמשיך בפעולותיו ההתקפיות עד שיכריע את ישראל וישמיד אותה.
מנגד, גייסה ישראל את כל מערך המילואים, מה ששיתק למעשה את המשק והכלכלה המקומיים. היה ברור שמצב זה לא יכול היה להימשך זמן רב ויש לקבל הכרעה לכאן או לכאן.
במשך תקופת ההמתנה, החזיר צה"ל את יחידות המילואים לכשירות מבצעית מלאה. כן בוצעו תמרוני הטעיה שונים, שפיצלו את כוחות האויב והסיטו יחידות למקומות לא רלוונטיים. לדוגמה, מבצע לשון אדומה, מה שהחליש את כוחו של האויב והגביר את המוטיבציה בצה"ל להפתיע וליזום מתקפה.
אחרית דבר

או תאנט מזכ"ל האו"ם, קיבל את דרישת המצרים לסילוק המשקיפים מניה וביה ולא ניסה לעכבה. ברית המועצות כזכור, היא שהתניעה את שרשרת המהלכים ולא הייתה יכולה לחזור בה, ארצות הברית ניסתה לארגן שייטת בינלאומית לפריצת המצור ללא הצלחה. דה גול הסתפק באמירה שהוא יִרְאֶה אחראי למלחמה במי שיִּירֶה את הירייה הראשונה. גם מסע השתדלנות שערך שר החוץ אבא אבן בבירות המעצמות הימיות לא שינה דבר. ניתן לציין, שאו תאנט טס לקהיר במטרה למנוע מלחמה במאמץ של הרגע האחרון. אומנם נאצר הציע מספר פתרונות אולם לא הסכים לוותר על הישגיו העיקריים: סילוק המשקיפים והטלת המצור. ללמדך שמה שעניין אותו היה הרצון לבטל את הישגי ישראל מאשר לצאת לעוד מלחמה. יש להדגיש, שראש הממשלה לוי אשכול היה ער למצב ובהיותו שר הביטחון היה מודע היטב לכוחו של צה"ל וליכולותיו. הוא אמנם ניסה לפתור את המשבר בדרכים דיפלומטיות אולם לא מצא אוזן קשבת. מנגד גברו לחצי אלופי המטכ"ל לצאת למלחמה טרם יסיים צבא מצרים את היערכותו בסיני (ככינויו מרד הגנרלים), היערכות שלא תאפשר שחרור אנשי המילואים. כך המצב נשאר ללא מוצא, עד שישראל נכחה שהגיעו מים עד נפש וחייבים לתקוף. צעדה של ישראל התקבל בהבנה, לפחות בגוש המערבי, ולא הופעלו עליה לחצים מסיביים לסגת מיד מהשטחים שנכבשו, כפי שקרה אך 10 שנים קודם לכן במבצע סיני.
לקריאה נוספת

אברהם בן-צור, גורמים סובייטיים ומלחמת ששת-הימים: מאבקים בקרמל והשפעות באזורנו, תל אביב: ספרית פועלים, 1975
שי פלדמן, הרתעה גרעינית לישראל - קו אדום, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ד
ג'פרי רובינסון, יאמאני , תרגום: גד כהנוב, אור-עם, 1988
שלמה אהרונסון, נשק גרעיני במזרח התיכון: ערפול, תאוריה ומציאות 1948–1993, 2 כרכים, תרגום: צילה אלעזר, ירושלים: הוצאת אקדמון, 1994
משה שמש, אילן טרואן (עורכים), מבצע קדש ומערכת סואץ 1956: עיון מחדש, ירושלים: מוסד ביאליק, 1994
גמאל עבד אל נאצר, הפילוסופיה של המהפכה, תל אביב: הוצאת ירון גולן, 1998
שמעון שמיר, "מקורה של ההסלמה במאי 1967: טענת "האיום הישראלי", באשר ססר (עורך), שישה ימים – שלושים שנה: מבט חדש על מלחמת ששת הימים, תל אביב: עם עובד, 1999, עמ' 56 - 75
דב תמרי, האומה החמושה: עליתה ושקיעתה של תופעת המילואים בישראל, בן-שמן: מודן, 2012
עמי גלוסקא, אשכול, תן פקודה. הספר מבוסס על מחקר של המחלקה להיסטוריה של צה"ל, הוצאת מערכות, 2004
מסופוטמיה

מסופוטמיה
מֶסוֹפּוֹטַמְיָה (מיוונית: Μεσοποταμία, מילולית: "בין נהרות"; בפרסית: میان‌رودان, מִיָאן־רוּדָאן; בערבית: بِلَاد ٱلرَّافِدَيْن, בִּלַאד א־רַּאפִדַיְן, מילולית: "ארץ [שני] היובלים") או נהריים (בסורית: ܒܝܬ ܢܗܪ̈ܝܢ, בֵּית נַהְרֵין) הוא אזור גאוגרפי־היסטורי במזרח התיכון, המשתרע בין נהרות הפרת והחידקל. המונח "מסופוטמיה" משמש חוקרים גם ביחס לתקופה כרונולוגית של האנושות שבה האזור שגשג תחת שלטון שמי, לפני הכיבוש הפרסי בשנת 539 לפנה"ס.
בתקופה ההלניסטית ציין השם את חלקו הצפוני של האזור בין הנהרות, שנתחם מדרום באזור בגדאד של ימינו. במשך הזמן התרחב הכינוי, ועתה הוא מתייחס לכל האזור שבין הפרת והחידקל.
גאוגרפיה

השם מסופוטמיה מציין את האזור הגובל ממזרח במורדות הרי הזגרוס והרי כורדיסטן, בצפון הרי כורדיסטן ורמת קרג'לי, במערב ובדרום גובל האזור במדבריות סוריה וערב עד חוף המפרץ הפרסי. רוב השטח נכלל בעיראק מיעוטו בסוריה ובאיראן.
האזור מתחלק לשני חלקים: בצפון רמה נמוכה בגובה 200–400 מטר, בעלת אופי ערבתי. עמקי הנהרות נמוכים בכמה עשרות מטרים מפני הרמה. חלקו הדרומי המתחיל באזור בגדאד הוא מישור נמוך המשתפל במתינות לעבר המפרץ הפרסי. אפיקי הנהרות הם בגובה המישור עד כדי הצפת האזור במי הנהרות.
את האזור חוצים שני נהרות עיקריים, נהר הפרת המערבי שמוצאו בטורקיה של ימינו ואורכו 2,781 ק"מ והחידקל, שזורם ממזרח לפרת, אורכו 1,740 ק"מ וגם מוצאו ממזרח טורקיה. המרחק המקסימלי בין הנהרות הוא 250 ק"מ, המרחק המינימלי הוא 10 ק"מ.
לשני נהרות יובלים גדולים מאוד. יובלי הפרת: החָבּוּר הזורם בסוריה מצפון לדרום. מערבה לו זורם הבָּליח. יובלי החידקל: הזב הגדול, הזב הקטן, ודיאלא (ליד בגדאד) זורמים כולם מהרי הזגרוס מערבה.
גאוגרפיה > בעיית המים באזור

עיקר בעיית המים קיימת בדרום, כמות המשקעים בשנה נעה בין 70–300 מ"מ גשם בשנה. החקלאות צורכת כ־250 מ"מ גשם, כאשר חלק מהשנים הן שחונות. כתוצאה מכך ההסתמכות היא על מי הנהרות. מועד זרימת המים העיקרית הוא בחודשים אפריל–מאי עם הפשרת השלגים. העונה החקלאית היא בחורף, אז נוצרת בעיה בתזמון המים. בצפון מספקת כמות המשקעים בין 300–500 מ"מ גשם בשנה. נהר הפרת גבוה מהחידקל בתשעה מטרים, בכל תקופות ההתיישבות נבנו תעלות להזרמת מים בין הנהרות. התעלות בדרום היוו פתרון למיעוט הגשמים וזרימת המים המאוחרת, אבל הם הביאו גם להמלחת הקרקעות, אשר הביאו לשקיעת תרבויות ולתזוזתן. במאה ה־10 לפנה"ס למדו להעלות את מי החידקל; התוצאה הביאה להתיישבות באזורים הצפוניים יותר ולהקמת ההתיישבות של אשור.
היסטוריה > תקופות בסדר כרונולוגי

פרה היסטוריה
תקופת האורוכ המאוחרת (כ־3500–3100 לפנה"ס).
תקופת הברונזה המוקדמת
תקופת שושלות מוקדמת (כ־2900–2334 לפנה"ס)
התקופה האכדית (2334–2193 לפנה"ס)
שושלת אור השלישית (כ־2112–2004 לפנה"ס)
השושלת הבבלית הראשונה (2004–1595 לפנה"ס)
תקופת הברונזה המאוחרת
תקופת הכשים (1475–1155 לפנה"ס)
תקופת הברזל
התקופה הבבלית (1155–627 לפנה"ס)
התקופה הנאו־בבלית (626–539 לפנה"ס)
התקופה הפרסית (539–331 לפנה"ס)
התקופה הקלאסית
התקופה ההלניסטית והסלווקית (סוף המאה ה-4 לפנה"ס עד המאה ה-2 לפנה"ס)
התקופה הפרתית (המאה ה-2 לפנה"ס עד תחילת המאה ה-3 לספירה)
במקביל מסופוטמיה הרומית (המאה ה־2 עד המאה ה־7 לספירה) בצפון מסופוטמיה
התקופה הפרסית הסאסאנית (תחילת המאה ה-3 לספירה עד המאה ה-7 לספירה)
התקופה המוסלמית (המאה ה-7 לספירה עד תחילת המאה ה-16)
התקופה העות'מאנית (המאה ה-16 עד המאה ה-20)
שלטון בריטי ברוב מסופוטמיה וצרפתי בצפון מערבה בתקופה קצרה במאה ה-20
עיראק ברוב מסופוטמיה וסוריה בצפון מערבה (המאה ה-20 עד ימינו)
לקריאה נוספת

שמואל נח קרמר. ההיסטוריה מתחילה בשומר, תל אביב, תשמ"ב
גבאי, אורי, וייס תמר. המיתולוגיה הבבלית: מיתוסים. תל אביב: מפה – מיפוי והוצאה לאור, 2003
בוסתנאי עודד, גלות ישראל ויהודה באשור ובבל: מאות ח'–ו' לפנה"ס. חיפה: פרדס הוצאה לאור, 2010
Ur, Jason. Households And The Emergence Of Cities In Ancient Mesopotamia. Cambridge Archaeological Journal, 24.2 (2014): 249–268. Humanities Source
אסגר אובו "Mesopotamian Mathematics, Astronomy, and Astrology", The Cambridge Ancient History (2nd. ed.), Vol. III, part 2, chap. 28b, Cambridge: Cambridge University Press, 1991, ISBN 978-0-521-22717-9