stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משפחת פנסטה
דמויות > עץ המשפחה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 | 34 | 35 | 36 | 37 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |   |   |  |  | חפצה | חפצה | חפצה | חפצה | חפצה | חפצה |   |   |   |   |   |   | נח | נח | נח | נח | נח | נח |   |   |   |   |   |   | שלום | שלום | שלום | שלום | שלום | שלום |
|   |   |   |   |   |   |  |  | חפצה | חפצה | חפצה | חפצה | חפצה | חפצה |   |   |   |   |   |   | נח | נח | נח | נח | נח | נח |   |   |   |   |   |   | שלום | שלום | שלום | שלום | שלום | שלום |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   | ישראל | ישראל | ישראל | ישראל | ישראל | ישראל |   |   | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל |   |   | עילי | עילי | עילי | עילי | עילי | עילי |   |   | עירית | עירית | עירית | עירית | עירית | עירית |   |   |   |   |
|   |   |   |   | ישראל | ישראל | ישראל | ישראל | ישראל | ישראל |   |   | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל | מזל |   |   | עילי | עילי | עילי | עילי | עילי | עילי |   |   | עירית | עירית | עירית | עירית | עירית | עירית |   |   |   |   |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   | תמרה | תמרה | תמרה | תמרה | תמרה | תמרה |   |   | יון | יון | יון | יון | יון | יון |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   | תמרה | תמרה | תמרה | תמרה | תמרה | תמרה |   |   | יון | יון | יון | יון | יון | יון |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
פרקי הסדרה > עונה 1

| פרק | שם הפרק | אורך | תאריך שידור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אני רוצה דם! | 5:42 דקות | 2 בינואר 2023 |
הודח: תום
| 2 | וסאבי | 6:49 דקות | 4 בינואר 2023 |
הודח: עילי
| 3 | תודה על השיעור | 6:25 דקות | 9 בינואר 2023 |
הודח: ישראל
| 4 | אהבת חינם | 6:04 דקות | 16 בינואר 2023 |
הודחה: עירית
| 5 | תסבוכת רומנטית | 6:33 דקות | 23 בינואר 2023 |
הודחו: מזל, חפצה
| 6 | הגמר הגדול! | 7:15 דקות | 30 בינואר 2023 |
הודחה: תמרה
פרקי הסדרה > עונה 2

יפורסם בהמשך.
סדר ההדחה > עונה 1

| מקום | פרק | המודח/ת |
| --- | --- | --- |
| 8 | 1 | תום |
| 7 | 2 | עילי |
| 6 | 3 | ישראל |
| 5 | 4 | עירית |
| 4 | 5 | חפצה |
| 3 | 5 | מזל |
| 2 | 6 | תמרה |
| 1 | 6 | יון |
יצירה והפקה

שלושת יוצרי הסדרה, ענן גיבסון, שליו בן אליה ונדב שפר, הם בוגרי אקדמיית בצלאל לאמנות ועיצוב, בה הכירו זה את זה, וכן עבדו יחד על סרט גמר בשם "את עדיין שם?", שהשתתף בפסטיבל הקולנוע ירושלים. בעקבות הביקורת שקיבלו על הסרט, השלושה החליטו ליצור את הסדרה.
הסדרה הופקה במסגרת חממת היצירה "כאן יוצרים בירושלים" של המיזם לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים ותאגיד השידור הישראלי. בריאיון לאתר IGN Israel סיפרו היוצרים כי את הרעיון לנושא הם שאבו בין היתר מתוכנית הריאליטי האמריקאית "הישרדות" ומענייני ירושה שהתעוררו במשפחותיהם. הפקת הסדרה החלה בסוף 2019 וארכה שלוש שנים, ובמהלכה הועסקו כ-50 אנשי צוות (מרביתם תושבי העיר ירושלים).
הערות שוליים

↑  את עדיין שם?, באתר פסטיבל הקולנוע ירושלים
1 2  גד פרוינד, "משפחת פנסטה" ראיון עם יוצרי הסדרה, באתר IGN Israel, ‏2 בינואר 2023
↑  כאן, "כל המשפחות המאושרות דומות זו לזו, כל משפחה עם דירה בירושה - אומללה בדרכה שלה...". @kann, באתר טוויטר, ‏1 בינואר 2022
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
כרזת העונה השנייה
 (מלמעלה, בכיוון השעון: מושי, רוכנשטיין, יאהב, ישראל, חפצה, מזל, יון, תמרה, נח, עירית, שלום, עילי)
מעוף הצללים

| --- | --- |

עטיפת הספר במהדורה העברית
 מידע כללי
 מאת:  אורסון סקוט קארד
 שפת המקור:  אנגלית
 תורגם לשפות:  כן
 סוגה:  מדע בדיוני
 הוצאה
 הוצאה:  אופוס
 מקום הוצאה:  ארצות הברית 
 תאריך הוצאה:  2012 בעברית
 הוצאה בעברית
 תרגום:  כן
 סדרה
 ספר קודם:  הצל של הענק 
 
מעוף הצללים (באנגלית: Shadows in Flight) הוא ספר מדע בדיוני מאת הסופר האמריקני המצליח אורסון סקוט קארד. הספר יצא לאור ב-17 בינואר 2012 ועד שיצא הצל האחרון, הספר היווה את הספר החמישי והמסיים של סדרת הצל (או סדרת בין). הספר היה מועמד לפרס Goodreads Choice למדע בדיוני לשנת 2012.
תקציר עלילה

מאות שנים לאחר שעזבו את כדור הארץ ומלחמותיו, בין ושלושת ילדיו, אנדר, קרלוטה וסרג'נט משייטים על סיפון ספינת החלל "הרודוטוס" ומחפשים תרופה לבעייתם הגנטית. כשהחיישנים מתריעים על עצם זר המתנהג כספינה, הם מתפלאים למצוא שהספינה היא למעשה ספינת התיישבות פורמיקית מוקדמת - מאות שנים לאחר שכל מלכות הכוורת הושמדו.
ילדיו של בין יוצאים לחקור את הספינה ובסופו של דבר, בעזרתה של הגנטיקה הפורמיקית וזכרי באגים שנותרו בחיים. מצליחים השלושה לרפא את עצמם מן המחלה הגנטית.
הספר נגמר עם מותו של בין והתיישבותם של שלושת ילדיו בכוכב הסמוך, על פי תוכניתו של בין, ובהתחלתם גזע חדש.
ספר המשך

בתאריך יציאתו לאור, הספר למעשה היווה את סיומה של סדרת הצל, אולם ב-2021, יצא לאור הספר "הצל האחרון" שלמעשה לא רק שיסיים את סדרת הצל, אלא אף יחבר אותה עם סדרת המשחק של אנדר. קארד תכנן את אירועי הספר הצל האחרון כך שהאירועים ב"מעוף הצללים" אמורים היו לשמש כפרק הראשון של הצל האחרון.
עיבודים

ב-1 במרץ 2012, נוצרה גרסת ספר אלקטרוני מקוצרת למעוף הצללים הזמינה להורדה. למרות היות הגרסה מקוצרת, היא מכילה תוכן נוסף שנכתב על ידי אורסון סקוט קארד במיוחד על ההולוגרמה של פטרה לילדיה. תסריט הספר האלקטרוני המשופר עובד על ידי ג'ייק בלאק. הספר האלקטרוני מעוטר באיורים מאת ניק גרינווד.
הערות שוליים

↑  Best Science Fiction 2012 — Goodreads Choice Awards.
↑  Card, Orson Scott (2011-07-15). "Hatrack River Forums:Shadows in Flight".
| ספרי המשחק של אנדר מאת אורסון סקוט קארד |
| --- | --- | --- |
| מלחמת הפורמיקים הראשונה | והארץ אינה יודעת • הארץ בלהבות • הארץ מתעוררת |  |
| מלחמת הפורמיקים השנייה | הנחיל (אנ') • הכוורת (אנ') • המלכות (אנ') |  |
| חמישיית אנדר | המשחק של אנדר • אנדר בגלות • קול למתים • קסנוסייד • ילדי המחשבה |  |
| חמישיית בין | הצל של אנדר • הצל של ההגמון • בובות צללים • הצל של הענק • מעוף הצללים |  |
| ספרים נוספים | פגישות ראשונות (אנ') • מלחמת המתנות (אנ') • ילדי הצי (אנ') • הצל האחרון |  |
| דמויות | אנדר וויגין • ולנטיין • פיטר ויגין • פקיניוס • בין • מלכת הכוורת |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
יהודה פריהר

| --- | --- |

 לידה:  18 במרץ 1922 י"ח באדר ה'תרפ"ב פולין
 פטירה:  20 ביולי 1994 (בגיל 72) י"ב באב ה'תשנ"ד
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:  הבריגדה היהודית הבריגדה היהודית   ההגנה  צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1963 (כ־15 שנים)
 דרגה:   מייג'ור  אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבה 18 מפקד חטיבת הראל מפקד פו"ם נספח צה"ל בארצות הברית וקנדה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום הכיפורים
 תפקידים אזרחיים
 מנכ"ל חברת מפעלי נייר מונטנה
 
יהודה פריהר (פרידברג) (18 במרץ 1922 - 20 ביולי 1994) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, שירת כנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה, מפקד בית הספר לפיקוד ומטה.
ביוגרפיה

פריהר, בן לאה וחיים אברהם פרידברג, נולד בפולין, עלה לארץ ישראל ב-1937 ולמד בטכניון. ב-1938 הצטרף לארגון "ההגנה" ועבר קורס מ"כים. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי, עבר קורס קצינים במחנה סרפנד ב-1942. הוצב בגדוד השני של הרגימנט הארץ ישראלי, שלאחר מכן השתייך לבריגדה היהודית, ופיקד על מחלקת מרגמות. יחד עם הגדוד לחם בחזית האיטלקית וזכה לעיטור הצטיינות, השתחרר בדרגת מייג'ור. בתום המלחמה היה פעיל במוסד לעלייה ב', סייע לפליטים יהודים וברכש נשק ברחבי אירופה.
בשובו לארץ ישראל עבד בחברת הנפט העיראקית, התגייס למנגנון הקבע של "ההגנה" ושירת בלשכת ההדרכה. במלחמת העצמאות שירת כמפקד גדוד בחטיבת גבעתי. לאחר הגעת רכש המרגמות הכבדות 120 מ"מ מצרפת, במהלך ההפוגה השנייה, מונה להקים את יחידת המרגמות הכבדות, שפעלה כחיל נפרד מחיל התותחנים, ונקראה חטיבה 18 (שלימים הפכה לחטיבה 45 ומאוחר יותר לחטיבה 188). היחידה בפיקודו השתתפה בין השאר בקרב לטרון ובמבצע חורב. לאחר המלחמה עבר קורס מפקדי חטיבות ומונה למפקד חטיבת הראל. שימש שליש ראשי ולמד בבית ספר לפיקוד ומטה באנגליה. ביולי 1956 מונה למפקד בית הספר לפיקוד ומטה. היה חבר בוועדת הפקת הלקחים של צה"ל לאחר מלחמת סיני. ב-1960 מונה לנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה. ב-1963 השתחרר משירות הקבע. בשירות המילואים מונה בסמוך למלחמת ששת הימים לראש ענף קשר לעיתונות בדובר צה"ל, נטל חלק במאמצי ההונאה, ובמלחמה שימש כקצין קישור לתקשורת הזרה, תפקיד אותו מילא גם במלחמת יום הכיפורים.
לאחר שחרורו מילא תפקידי ניהול בתעשייה הישראלית, בהם המנהל האדמיניסטרטיבי של יצרנית הרכב ליילנד באשדוד, סמנכ"ל אוטוקרס ומנכ"ל מפעלי נייר מונטנה ("מולט") שבנהריה, בתקופת כהונתו יצאה החברה להנפקה ראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
לאחר רכישת מפעלי נייר מונטנה ("מולט") על ידי "מפעלי נייר חדרה" שימש כסמנ"ל בחברה עד לפרישה לגמלאות.
לאחר מלחמת ששת הימים נמנה עם מייסדי התנועה למען ארץ ישראל השלמה. היה חבר בוועד המנהל של מוזיאון תל אביב לאמנות ובבית הדין העליון של התאחדות הכדורגל הישראלית.
היה נשוי לשולמית (שולה) ואב לשתי בנות. נקבר בבית העלמין מורשה ברמת השרון.
הערות שוליים

↑  אתר "Billiongraves"
↑  יואב גלבר, תולדות ההתנדבות - נושאי הדגל, הוצאת יד יצחק בן-צבי, עמ' 708
↑  רפי מן, מברק עם הנחיות להדלפה, באתר העין השביעית, 10 בנובמבר 2013
ג'יגאר שאה

| --- | --- |

 לידה:  30 באוגוסט 1974 (בן 50) הודו מודסה (אנ'), הודו
 שם לידה:  ג'יגאר הסמוך שאה
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  תואר ראשון בהנדסת מכונות, אוניברסיטת אילינוי  תואר שני במנהל עסקים (MBA), אוניברסיטת מרילנד
 מקצוע:  יזם בתחום האנרגיה הירוקה
 תפקיד:  מנהל משרד תוכניות ההלוואות של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית   מייסד SunEdison (אנ') מנכ"ל Carbon War Room נשיא Generate Capital
 בת זוג:  חושלי שאה
 צאצאים:  1
 
ג'יגאר שאה (באנגלית: Jigar Shah; נולד ה-30 באוגוסט 1974) הוא יזם הודי-אמריקאי בתחום האנרגיה הירוקה ומנהל משרד תוכניות ההלוואות של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית מאז שנת 2021. במסגרת תפקידו, שאה אחראי על ניהול קרן הלוואות בסך של 400 מיליארד דולר שנועדו לקדם טכנולוגיות אנרגיה נקייה בארצות הברית. מינויו הגיע בעקבות חקיקת חוק התשתיות הדו-מפלגתית (Bipartisan Infrastructure Law) וחוק הפחתת האינפלציה (Inflation Reduction Act) בשנת 2022, שהגדילו את התקציבים לתוכניות ההלוואות במשרד האנרגיה פי עשרה.
שאה נודע בעיקר בזכות תרומתו ליצירת פתרונות מבוססי שוק להתמודדות עם שינויי אקלים. הוא כתב את הספר "Creating Climate Wealth: Unlocking the Impact Economy" שפורסם ב-2013, בו הוא מציג את תפיסתו לפיה עושר אקלימי נוצר כשמשקיעים מרכזיים משתפים פעולה עם יזמים, חברות וממשלות בקנה מידה רחב לפתרון בעיות גדולות תוך יצירת תשואות כלכליות משתלמות.
ילדות והשכלה

שאה נולד במודסה, הודו, ועבר לארצות הברית עם משפחתו כשהיה בן שנה. משפחתו התיישבה בעיר סטרלינג, אילינוי כשהיה בן שמונה. שאה למד בבתי ספר ציבוריים והמשיך ללימודים אקדמיים בתחום ההנדסה המכנית באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין. לאחר מכן השלים תואר שני במנהל עסקים (MBA) באוניברסיטת מרילנד.
יוזמות עסקיות

בשנת 2003, שאה ייסד את חברת SunEdison, שם פיתח את המודל העסקי "סולארי ללא מקדמה", אשר פתח את השוק הסולארי והפך את SunEdison לאחת החברות המובילות בעולם בתחום האנרגיה הסולארית. המודל העסקי שהגה שאה איפשר לארגונים לרכוש שירותי אנרגיה סולארית תחת חוזים ארוכי טווח במחירים יציבים, ובכך להימנע מהצורך בהשקעות הון גבוהות על מערכת סולארית בבעלותם.
שאה גם שותף להקמת Generate Capital, חברה המממנת ומפתחת תשתיות אנרגיה נקייה. בנוסף, היה בין מקימי ארגון Carbon War Room יחד עם ריצ'רד ברנסון, שמטרתו לפרוס טכנולוגיות ירוקות בקנה מידה גדול באמצעות יזמות.
פעילות בתחום המדיניות הציבורית

שאה נבחר לנהל את משרד תוכניות ההלוואות של מחלקת האנרגיה של ארצות הברית במרץ 2021, והפך את המשרד לגורם מרכזי במימוש מדיניות האנרגיה הנקייה של ממשל ביידן. תחת הנהגתו, המשרד בחן למעלה מ-100 בקשות הלוואה מטכנולוגיות אקלימיות בסכום כולל של יותר מ-100 מיליארד דולר.
שאה ידוע בעמדתו שיש לבטל את כל הסובסידיות לאנרגיה, כולל אנרגיות מתחדשות, במטרה ליצור שוק תחרותי שווה.
ספרות ופודקאסטים

שאה פרסם את הספר "Creating Climate Wealth" ב-2013, בו הוא מתמקד בתפקיד החדשנות במודלים עסקיים בהנעת שינוי מערכתי בתחום האקלים. הוא גם היה אחד מהמנחים המקוריים של הפודקאסט "The Energy Gang", העוסק בכוחות הטכנולוגיים, הפוליטיים והכלכליים המשפיעים על תחום האנרגיה.
הערות שוליים

↑  "Jigar Shah, taking on a Gigaton of Change". BIF6. אורכב מ-המקור ב-31 באוגוסט 2013. נבדק ב-2013-08-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Renewable energy leader reflects on time at Illinois". University of Illinois. אורכב מ-המקור ב-7 באוגוסט 2013. נבדק ב-2013-08-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "SunEdison founder Jigar Shah joins Empower Energies board". PV-Tech. 31 במאי 2013. נבדק ב-2013-08-24. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Welcome the World Changers". University of Maryland. אורכב מ-המקור ב-2013-08-24. נבדק ב-2013-08-24.
↑  "Meet Generate Capital, a new way to fund energy projects". 4 בדצמבר 2014. נבדק ב-4 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Solar Guru Jigar Shah on his new book: 'Creating Climate Wealth'". נבדק ב-22 באוקטובר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Iaconangelo, David (2021-03-04). "Solar pioneer to head DOE loan office". E&E News (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2023-01-04.
↑  "Viejas Microgrid Conditional Commitment". נבדק ב-13 במרץ 2024. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Milman, Oliver (2023-02-03). "The man in charge of how the US spends $400bn to shift away from fossil fuels". The Guardian (באנגלית בריטית). ISSN 0261-3077. נבדק ב-2023-04-14.
↑  Jigar., Shah (2013). Creating climate wealth : unlocking the impact economy. Denver, Colo.: ICOSA Pub. ISBN 9780989353106. OCLC 862233261.
↑  "The Energy Gang | Weekly Business Podcast on Energy, Cleantech and the Environment". 14 בספטמבר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
צ'שייר

ערך זה עוסק במחוז באנגליה. אם התכוונתם לגבינה הנקראת על שמו, ראו .
צ'שייר (באנגלית: Cheshire) הוא מחוז בצפון מערב אנגליה. ראשות המחוז ומועצת המחוז ממוקמות בצ'סטר, אף על פי שהעיר וורינגון היא הגדולה ביותר מבחינת אוכלוסייה ושטח בצ'שייר. ערים גדולות אחרות במחוז הן קונגלטון, קרו, אלסמיר פורט, וידנס, ראנקורן, מאקלספילד, נורת'וויץ' ווילמסלואו. המחוז גובל במחוזות מרזיסייד ומנצ'סטר רבתי בצפון, דרבישייר במזרח, סטפורדשייר ושרופשייר בדרום, ופלינטשייר ורקסהאם שבווילס במערב.
המחוז הרשמי צ'שייר משתרע על פני 2,344 קילומטרים רבועיים ומתגוררים בו כ-993,200 תושבים.
רובו של המחוז הוא כפרי עם מספר ערים קטנות וכפרים המתפרנסות מתעשייה חקלאית. המחוז מפורסם היסטורית בזכות ייצור גבינת צ'שייר, מלח בישול, דבק ואריגת משי.
על שם המחוז נקרא חתול צ'שייר המופיע בשני פרקים בספר הפנטזיה "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".
אהד טהרלב

| --- | --- |

 לידה:  13 בפברואר 1966 (בן 58) כ"ג בשבט ה'תשכ"ו ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  האוניברסיטה הפתוחה 
 מקום פעילות:  מדרשת לינדנבאום
 השתייכות:  בית הלל - הנהגה תורנית קשובה
 תחומי עיסוק:  לימוד תורה לנשים, גיוס בנות דתיות לצה"ל
 רבותיו:  הרב שג"ר
 
 תפקידים נוספים:  חבר הוועד המנהל בארגון רבני בית הלל - הנהגה תורנית קשובה וחבר הנהלת החברה לחקר המקרא בישראל
 
הרב אהד יהושע טהרלב (נולד ב-13 בפברואר 1966, כ"ג בשבט ה'תשכ"ו בירושלים) הוא ראש מדרשת לינדנבאום בירושלים ואחראי על שלוחות המדרשה בכרמיאל ובלוד, חבר הוועד המנהל בארגון רבני בית הלל - הנהגה תורנית קשובה, וחבר הנהלת החברה לחקר המקרא בישראל.
ביוגרפיה

נולד וגדל בירושלים לשלמה גודלבסקי, טכנאי הסקות וגרפיקאי וחיה אסתר, אמנית. אחיו הם הרב משה גודלבסקי - מנהל בית ספר, נעמה שני והאמנית עדיה גודלבסקי.
למד בקריית חינוך שעלבים בישיבה התיכונית, ישיבת ההסדר ובכולל לימודי רבנות. בצה"ל שירת בחיל השריון. לאחר מכן למד כחמש שנים בבית מורשה בירושלים אצל הרב שג"ר ופרופסור שלום רוזנברג. הוא בעל תואר ראשון במדעי הרוח מהאוניברסיטה הפתוחה ותואר שני היסטוריה מטורו קולג'. למד משחק במגמת תיאטרון שניהל שולי רנד במעלה - בית הספר לטלוויזיה לקולנוע ולאמנויות.
פעם בשבוע משתתף בתוכנית "חברותא" בכאן מורשת לצד ידידיה תנעמי, ובעקבותיה הוציא את ספרו "האגדה והלב - ארבעים קריאות באגדות חז"ל".
ביוגרפיה > משחק

למד משחק בבית ספר מעלה אצל שולי רנד.
בתיאטרון האודיו אבות האומה: בשנת 2000 השתתף (לצד בנו איתם טהרלב) בתסכית "יצחק אבינו" מסדרת "שבעה רועים" שכתב מנחם לוי וביים יואל דרורי.
בזירה הבין-תחומית: ב-2002 שיחק במופע "מאמרות" שביים אבי אשרף.
ביוגרפיה > מדרשת לינדנבאום

הרב טהרלב ידוע בעידודו ללימוד תורה לנשים. מאז 2003 מכהן כראש מדרשת לינדנבאום המונה כ-330 בנות, מתוכן 140 לומדות במדרשה ו-190 משרתות בצבא. הוא מנהל את המדרשה ומלמד בה תלמוד, מחשבת ישראל וחסידות, ומלווה את בנות המדרשה המשרתות בצבא ("תוכנית הדס"). כמו כן אחראי על שלוחות המדרשה: מדרשת מתת - השלוחה של מדרשת לינדנבאום בכרמיאל, ומדרשת או"ת לוד - השלוחה בלוד.
ביוגרפיה > יחסו לשירות נשים דתיות בצה"ל

טהרלב ידוע גם בעידוד לשירות נשים דתיות בצה"ל. הוא הוביל פיתוח מסלולים מיוחדים לבנות הדתיות בצה"ל.
מאמרים וטורים פרי עטו בנושאים אלו מתפרסמים מעת לעת בבמות שונות. למשל, בריאיון עם הרב שלמה אבינר שפורסם באתר "סרוגים" ב-2015 הרב אבינר מתייחס לחיילות הדתיות במינוח "חוטאות", ואף אומר ש"בת המתגייסת לצה"ל תורמת לחורבן המדינה". בריאיון הוא מוסיף וטוען כי גיוס בנות דתיות לצה"ל נובע מטשטוש ההבדל בין אלילות לעבודת ה'. הריאיון גרר תגובות רבות, הבולטת שבהן של הרב אוהד טהרלב, שענה ישירות לריאיון של הרב אבינר במאמר שהתפרסם ב-ynet. מאמרו נושא את הכותרת "בנות המתגייסות לצבא בונות את המדינה". במאמרו הוא מכנה את אמירתו של הרב אבינר לפיה בנות המתגייסות לצה"ל מחריבות את המדינה "אמירה אומללה", וטוען שהתשובה הניצחת לרב אבינר היא התעניינותן של אלפי בנות המגזר הלאומי דתי בשירות בצה"ל. במאמרו כותב הרב טהרלב:
דור של נשים אשר למרות הקושי שבדבר אינן נרתעות מהדרך המאתגרת של היותן חלוצות בראש המחנה תוך שהן מגינות ברוחן, בראשן ואף בגופן על ביטחון המדינה ומאפשרות למיטב הרבנים לשבת, ללמוד תורה, להלך בבטחה בביתם וברחובה של עיר
ולהוציא את האמירות שלהם לתקשורת בצורה בלתי אחראית. ההיסטוריה תוכיח האם בנות אלו בונות את המדינה או מחריבות אותה, האם הן יוצרות צבא פרוץ יותר או שלם וקדוש יותר, האם עולמן הדתי מתחזק, גדל ומתעצם או שמא הן יוצאות לתרבות רעה
ביוגרפיה > משפחה

נשוי לאביטל (בתו של ד"ר משה חיים זקס), לשעבר סגנית מנהלת אגף פסיכולוגיה בשפ"י משרד החינוך. לשניים שבעה ילדים והם מתגוררים בטלמון. בי' בניסן ה'תשע"ז, 6 באפריל 2017, נפל בנו
אלחי בפיגוע דריסה במהלך פעילות מבצעית בכניסה לעפרה. אלחי היה חייל בגולני, בוגר ישיבת מקור חיים ששירת במסלול הסדר כתלמיד ישיבת תקוע.
הערות שוליים

↑  חברי הנהלת החברה לחקר המקרא בישראל
↑  עמוד המופע באתר "הבמה"
↑  תמר רותם, מאולם הישיבה לרחבת הריקודים, באתר הארץ, 1 באוגוסט 2002
↑  תוכנית הדס באתר מדרשת לינדנבאום
↑  אתר מדרשת מתת
↑  אתר מדרשת או"ת לוד
↑  אהד טהרלב, בנות המתגייסות לצבא בונות את המדינה, באתר ynet, 8 בנובמבר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007516729205171  VIAF: 310740881   WorldCat (עם VIAF): 310740881
סוציוקרטיה

סוציוקרטיה (באנגלית: Sociocracy), הידועה גם בתור Sociocratic Circle-Organization Method ומחוץ לאירופה בתור Dynamic Self-Governance או Dynamic Governance, היא צורת התארגנות שמשתלבת בתוך מבנה ארגוני היררכי קיים, ומאפשרת לעובדי הארגון להשתתף בקבלת החלטות הקשורות למדיניות הארגון. מודל הסוציוקרטיה פותח בהשראת מתודת קבלת החלטות בקונצנזוס ובהשראת רעיונות מתורת הקיברנטיקה. המודל מגדיר עקרונות להתארגנות במעגלים בעלי קשרים הדדיים, כאשר כל מעגל מהווה יחידה עצמאית לקבלת החלטות, וכל חבר מעגל מקבל קול שווה. מודל הסוציוקרטיה שם את הדגש על שוויוניות, נטילת אחריות, שקיפות, וכן הערכה ומדידה.
המושג הוטבע במאה ה-19 על ידי אוגוסט קונט, שהתכוון להציע חלופה למשטר פוליטי, ובשנות ה-70 של המאה ה-20 קיבל את הגדרתו המודרנית כאשר חרארד אנדנבורג ניסח את ארבעת עקרונות הסוציוקרטיה. בשנות ה-2000 החל המודל לקבל הכרה רבה יותר מחוץ לאירופה, וכיום ניתן למצוא ארגונים המשתמשים במודל ובנגזרותיו השונות במגוון תעשיות ומדינות ברחבי העולם.
מודל הסוציוקרטיה מספק פתרון להתארגנות שכולל הן קבלת החלטות מבוזרת והן היררכיה. ההתארגנות במעגלים מתווספת למבנה ההיררכי של הארגון, כך שהמעגלים רק אחראים לקבלת החלטות מדיניות, בזמן שההתארגנות ההיררכית אחראית להוצאה לפועל של ההחלטות. תהליך ההתארגנות במעגלים מדרבן חשיבה יצירתית ומאיץ חדשנות. עם זאת, הטמעת המודל בארגון דורשת תכנון מוקפד ומחייבת חינוך לתפיסות חדשות.
ארבעת עקרונות הסוציוקרטיה המודרנית

עקרונות הסוציוקרטיה, כפי שנוסחו על ידי אבי הסוציוקרטיה המודרנית חרארד אנדנבורג (בהולנדית: Gerard Endenburg), פותחו מתוך שאיפה מפורשת לשיתוף העובדים בקביעת מדיניות הארגון. ההשראה לעקרונות הגיעה ממתודת קבלת החלטות בקונצנזוס ומעולם המתמטיקה היישומית. אנדנבורג התכוון לנסח עקרונות ליצירת מערכת ארגונית המבצעת ויסות-עצמי, זאת בהשראת רעיון המעגליות של הקיברנטיקה, שלפיו כל תהליך מעגלי אמור לזהות ולתקן גורמים המפריעים לשיווי משקל.
ארבעת עקרונות הסוציוקרטיה המודרנית > עיקרון 1: קבלת החלטות מדיניות מתנהלת לפי עיקרון ההסכמה

לפי עיקרון זה, החלטות של מדיניות בכל רמות הארגון מתקבלות כשיש הסכמה בין חברי מעגל. הסכמה מוגדרת כ"היעדר התנגדות מנומקת בעלת חשיבות מכרעת". לא כל העובדים נדרשים לתת את הסכמתם על כל החלטות המדיניות של הארגון, אלא רק אלה שאמורים להוציא לפועל את ההחלטה העומדת על הפרק. כפועל יוצא, החלטות המדיניות מבוזרות בכל רמות הארגון. הנימוקים להתנגדות צריכים להסביר מדוע ההצעה תפגע בתפקוד הקבוצה ותפריע לה להגשים את מטרותיה. באמצעות עיקרון ההסכמה, העובדים יכולים לקבל החלטות גם באשר לתהליכי קבלת ההחלטות עצמם, ולעיתים אף להאציל את הטיפול בסוגיה לגורם מקצועי אחר בארגון. ישנם ארגונים סוציוקרטיים שבהם הוחלט כי אם מעגל אינו מצליח להגיע להסכמה תוך שתי ישיבות מדיניות, עם הפסקה של 48 שעות בין שתי הישיבות, האחריות על קבלת ההחלטה עוברת למעגל שנמצא מעליו בהיררכיה. גישה זו מתבססת על ההנחה שמעגלים לא אוהבים התערבות של סמכות עליונה, ולכן ישאפו להגיע למצב של הסכמה בכוחות עצמם. יש המקבילים בין המונח הסכמה לבין המונח "הסכמה מדעת" (באנגלית: Informed Consent) הלקוח מהתחום הרפואי, על מנת להדגיש שמדובר בהסכמה כנה ומכוונת, שנובעת מרצון חופשי ומבוססת על מידע. עיקרון זה מעיד על החשיבות המכרעת שמודל הסוציוקרטיה מייחס להעלאת נימוקים לגבי ההחלטה שעומדת במרכז הדיון. במודל הסוציוקרטיה, הסכמה מידית לא בהכרח נחשבת לתגובה האופטימלית, מאחר שלעיתים, דיון פתוח בהתנגדויות השונות ויישובן, משפרים את טיב ההחלטה שמתקבלת בסופו של דבר.
ארבעת עקרונות הסוציוקרטיה המודרנית > עיקרון 1: קבלת החלטות מדיניות מתנהלת לפי עיקרון ההסכמה > ההבדל בין "הסכמה" ל"קונצנזוס"

לפי שרון ויליינס, מהתומכות הבולטות של מודל הסוציוקרטיה בארצות הברית, הדיון סביב המונחים של קונצנזוס והסכמה הוא בעיקר עניין של דגש. במודל הסוציוקרטיה, המונח "הסכמה" שם את הדגש על ההבדל בין המודל המסורתי של קבלת החלטות לפי קונצנזוס, שבו כל חברי הקבוצה מקבלים יחד את כל החלטות המדיניות, לבין מודל הסוציוקרטיה, שמאציל קבלת החלטות לתתי-קבוצות. בניגוד לרוב המודלים העוסקים בקונצנזוס, המודל הסוציוקרטי מגדיר בבירור את התנאים שבהם נדרשת הסכמה, אך גם התומכים במודל של קבלת החלטות לפי קונצנזוס מדגישים את ההבדל בין סוגים שונים של הסכמה (באנגלית: agreement לעומת consent). יתרה מזאת, גם במודל המסורתי של קונצנזוס בקבוצה מלאה, מתייחסים להסכמה בתור "היעדר התנגדות". אנדנבורג התייחס גם למונח "סולידריות" כדי להדגיש שהמחויבות המשתמעת מהסכמה היא פחותה מזו שמשתמעת מסולידריות; יש מצבים שבהם נדרשת סולידריות ולא רק הסכמה, כמו בעת קבלת החלטה שעלולה להעמיד את חברי הקבוצה בסיכון. לפי ג'ורג' רום (בהולנדית: Georges Romme), תאורטיקן ארגוני שפרסם מספר מאמרים בנושא מודל הסוציוקרטיה, קונצנזוס מלא מתקיים כאשר כל המשתתפים נותנים תמיכה מלאה, בעוד שהסכמה מתקבלת כאשר אין התנגדות מנומקת.