stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סטיבן קרינגטון
הערות שוליים

↑  Mar, Alex (May 25, 2011). "The Dynasty That Could Have Been". Slate. Retrieved May 28, 2017.
1 2 3 4  Danuta Walters, Suzanna (2001). All the rage: the story of gay visibility in America. Chicago: Chicago University Press. pp. 63–65. ISBN 9780226872322.
↑  Schemering, Christopher (September 1985). The Soap Opera Encyclopedia. Ballantine Books. pp. 80–84. ISBN 0-345-32459-5.
↑  "Actors & Characters: Al Corley". UltimateDynasty.net. Retrieved February 28, 2009.
1 2 3  Tropiano, Stephen (March 19, 2003). "The Prime Time Closet: Outing TV's Heterosexual Homosexuals". PopMatters.com. Archived from the original on August 2, 2003. Retrieved February 25, 2009.
↑  "1981-1982 Ratings". ClassicTVhits.com. Retrieved February 21, 2009.
↑  "1984-1985 Ratings". ClassicTVhits.com. Retrieved February 21, 2009.
1 2  Rudolph, Ileane (November 27, 2006). "Jack Coleman, Heroes:What's Going On Behind the Glasses?". TV Guide. Retrieved February 21, 2009.
↑  Hanania, Joseph (November 3, 1994). "Resurgence of Gay Roles on Television". Los Angeles Times. p. 12. Retrieved February 21, 2009.
1 2 3  Stewart, Jenny (May 11, 2005). "Coming Out". PlanetOut.com. Retrieved February 21, 2009.
↑  Goldberg, Lesley; O'Connell, Michael (September 30, 2016). "Dynasty Reboot in the Works at The CW". The Hollywood Reporter. Retrieved October 6, 2016.
↑  Andreeva, Nellie (September 30, 2016). "Dynasty Reboot Set At the CW With Josh Schwartz & Stephanie Savage". Deadline Hollywood. Retrieved October 2, 2016.
1 2  Villarreal, Yvonne (September 8, 2017). "The do's and don'ts of reboots: Dynasty edition". Los Angeles Times. Retrieved August 27, 2018.
↑  Rice, Lynette (August 2, 2017). "Dynasty Reboot Corrects Original Series' Homophobia". Entertainment Weekly. Retrieved August 27, 2018.
↑  Andreeva, Nellie (June 8, 2017). "The CW Sets Fall 2017 Premiere Dates For Dynasty & Valor And Returning Series". Deadline Hollywood. Retrieved June 8, 2017.
1 2  Nguyen, Hanh (August 2, 2017). "Dynasty: 4 Ways CW's Reboot Has Updated the Series to Be More Inclusive and Tolerant". IndieWire. Retrieved October 12, 2017.
↑  Wagmeister, Elizabeth (August 2, 2017). "10 Ways CW's Dynasty Reboot Will Be Different From the Original". Variety. Retrieved September 23, 2017.
1 2  "Dynasty Aims To Be The Sexiest, Most Progressive Primetime Soap Ever". IndieWire. October 4, 2017. Retrieved November 1, 2017.
1 2  Ryan, Maureen (October 9, 2017). "TV Review: Dynasty Reboot on The CW". Variety. Retrieved October 31, 2017.
↑  Nguyen, Hanh (August 2, 2017). "Dynasty: 4 Ways CW's Reboot Has Updated the Series to Be More Inclusive and Tolerant". IndieWire. Retrieved October 12, 2017.
↑  Patrick, Sallie (November 8, 2017). "Dynasty showrunner shares secrets from 'Company Slut'". Entertainment Weekly. Retrieved November 9, 2017.
↑  Seitz, Matt Zoller (October 10, 2017). "The CW's Dynasty Knows Exactly What It Is". Vulture. Retrieved November 8, 2017.
סטיבן קרינגטון, בגילומו של ג'יימס מקיי.
אורית חזן

| --- | --- |

 לידה:  31 באוגוסט 1962 (בת 62) 
 ענף מדעי:  הוראת הטכנולוגיה והמדעים
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  בית הספר הריאלי העברי בחיפה 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 הערות:  דיקנית לימודי הסמכה, הטכניון
 תרומות עיקריות
 הוראת מדעי המחשב, הוראת היבטים אנושיים של הנדסת תוכנה, פיתוח תוכנה אג'ילי
 
אורית חזן היא דיקנית לימודי הסמכה בטכניון. חוקרת הוראת מדעי המחשב, עמדה בראש הפקולטה לחינוך למדע וטכנולוגיה בטכניון.
ביוגרפיה

חזן היא בוגרת בית הספר הריאלי העברי בחיפה, וסיימה בשנת 1989 את התואר הראשון בהצטיינות בהוראת מתמטיקה ומדעי המחשב בטכניון עם תעודת הוראה לבתי ספר תיכוניים.
חזן סיימה הן את התואר השני בשנת 1991 ואת הדוקטורט בשנת 1995 במחלקה להוראת הטכנולוגיה והמדעים בטכניון בהנחיית פרופסור אורי לירון.
בשנים 1996-1995 במסגרת הפוסט-דוקטורט, גרה חזן בבוסטון וחקרה במרכז מו"פ לפיתוח חינוכי. בנוסף, בשנת 2000, חזן סיימה תואר שני במנהל עסקים עם דגש מיוחד בניהול חברות עתירות טכנולוגיה בפקולטה להנדסת תעשייה וניהול בטכניון.
עבודתה האקדמית

בתואר השני חקרה חזן את יישומם של רעיונות ממדעי המחשב בפיתוחן והצגתן של הוכחות מתמטיות.
בדוקטורט חקרה הבנה של מושגים באלגברה מודרנית על ידי סטודנטים לתואר ראשון.
בפוסט דוקטורט חקרה חזן למידה בסביבות גאומטריה דינמית (Dynamic Geometry), כמו למשל Geometer's Sketchpad.
חזן כיהנה במספר תפקידים אקדמיים בטכניון ומחוץ לו, ובהם:
בשנים 2008-2006 כיהנה בתפקיד סגנית דיקן לימודי הסמכה של הטכניון.
בשנים 2010-2007 כיהנה כיו"ר ועדת התוכנית למדעי המחשב של משרד החינוך בבתי ספר תיכוניים בישראל.
בשנים 2007-2006 כיהנה כיו"ר שותפה (co-chair) של כינוס הדוקטורנטים של SIGCSE.
עבודתה האקדמית > נושאי מחקר

תחום המחקר של חזן הוא הוראת מדעי המחשב והנדסת תוכנה. במסגרת זו, היא חוקרת היבטים אנושיים (קוגניטיביים וחברתיים) של הוראת ניהול ופיתוח פרויקט תוכנה ברמת הפרט, הצוות והארגון, בבתי ספר תיכוניים ובארגוני תוכנה.
מחקריה של חזן מתמקדים כיום בשיטות להוראת ניהול ופיתוח פרויקטי תוכנה בגישה האג'ילית ובהוראת הנדסת תוכנה כפרקטיקה רפלקטיבית.
כמו כן, חזן עוסקת בהוראת מדעי המחשב ומתמטיקה אוניברסיטאית, כאשר המסגרת התאורטית בה מנותחים הנתונים כוללת דרכים בהן משתמשים סטודנטים להורדת רמת ההפשטה (reduction of abstraction).
בנוסף, מחקריה של חזן עוסקים בקידום שונות במדע וטכנולוגיה כאמצעי לשיפור החברה.
כיום, מתמקדת חזן במדיניות חינוך במדע וטכנולוגיה. בפרט, יזמה והקימה את תוכנית "מבטים – מהנדסים/מדענים בחינוך טכנולוגי-מדעי" המקדמת תפיסה חדשה של הוראת מדע וטכנולוגיה כחלק מהתפתחותם המקצועית של מהנדסים ומדענים.
פעילות ציבורית

במסגרת פעילותה הציבורית פרופ' חזן מקדמת שיתופי פעולה בין האקדמיה, תעשיית ההי-טק, הצבא ומערכת החינוך בהקשר לחינוך למדע וטכנולוגיה.
פעילות ציבורית > מאמרים ופרסומים

חזן פרסמה מעל 100 מאמרים שהתפרסמו בכתבי עת ובכנסים בתחומי הוראת מדעי המחשב, הוראת היבטים אנושיים של הנדסת תוכנה, פיתוח תוכנה אג'ילי והוראת מתמטיקה אוניברסיטאית. מאמריה צוטטו למעלה מ-6,000 פעמים.
בנוסף, חזן כתבה ארבעה ספרים:
מדריך להוראת מדעי המחשב- בגישה מבוססת למידה פעילה: ספר זה נכתב יחד עם ד"ר נוע רגוניס וד"ר תמי לפידות
הנדסת תוכנה אג'ילית (במסגרת הסדרה "נושאים לתואר ראשון במדעי המחשב"): ספר זה נכתב יחד עם ד"ר יעל דובינסקי
היבטים אנושיים של הנדסת תוכנה: ספר זה נכתב עם פרופ' טומייקו מאוניברסיטת קרנגי מלון
הוראת מחקר איכותני-אתגרים, עקרונות ויישום: ספר זה נערך יחד עם ד"ר ליאורה נוטוב.
הערות שוליים

↑  Education Development Center - EDC
↑  SIGCSE
↑  אורית חזן, לתת תעודת הוראה לכל סטודנט למדעים, באתר ynet, 2 בינואר 2012
↑   אורית חזן, הטכניון מקבל אחריות על החינוך המדעי, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2013
↑  על תוכנית מבטים(הקישור אינו פעיל)
↑  אורית חזן בדף מוסד שמואל נאמן
↑  חושב באמצעות Google Scholar
↑  Guide to Teaching Computer Science: An Activity-Based Approach
↑  Agile Software Engineering
↑  On Prof.Tomayko
↑  Human Aspects of Software Engineering
↑  הוראת מחקר איכותני
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007506251305171  BnF: cb17227634j (data)  GND: 1217750754  ISNI: 0000 0001 3995 3050  LCCN: n2004001692  LNB: 000226947  NKC: mub2011670533  SUDOC: 156002949  VIAF: 81109963   WorldCat (עם VIAF): 81109963
אנטקיה

| --- | --- |

מבט פנורמי על העיר מכנסיית סן פייר
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  הים התיכון
 נפה:  האטיי
 ראש העיר:  איזטין יילמאז (מפלגת הצדק והפיתוח)
 שפה רשמית:  טורקית 
 על שם:  אנטיוכוס 
 שטח:  714.2 קמ"ר
 גובה:  67 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  298,620 (2023)
  ‑ צפיפות:  418.1 נפש לקמ"ר (2023)
 קואורדינטות:  36°12′09″N 36°09′38″E﻿ / ﻿36.2025°N 36.160555555556°E﻿ / 36.2025; 36.160555555556 
 אזור זמן:  UTC +3
 http://www.hatay.gov.tr/ (נפה)
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת טורקיה מוגדלת) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראנטקיה(למפת טורקיה רגילה) אנקרה איסטנבול איזמיר בורסה אדנה גזיאנטפ קוניה אנטליה דיארבקיר קייסרי סמסון ארזורום גאורגיה אר. א. עיראק סוריה יוון בולגריה הים האגאי  הים התיכון הים השחוראנטקיה(למפת הים התיכון (מחוז) רגילה) אדנה אנטליה מרסין קהרמאנמרש אספרטה הים התיכון הים האגאי מרכז אנטוליה מז. א.  ד. מז. א. סוריה י.אנטקיה(למפת הים התיכון (מחוז) מוגדלת) אדנה אנטליה מרסין קהרמאנמרש אספרטה הים התיכון הים האגאי מרכז אנטוליה מז. א.  ד. מז. א. סוריה י.אנטקיה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אנטקיה בשנת 1912
בסיס עמוד שנמצא בתל טאיינאט. אוסף המוזיאון הארכאולוגי של האטיי
אַנְטַקְיָה (בטורקית: Antakya) היא בירת הנפה המטרופוליטנית (Büyükşehir – "עיר גדולה") האטיי במחוז הים התיכון בדרום טורקיה. העיר שוכנת על גדות נהר האורונטס בעמק אמוק ובקרבת שפכו לים התיכון. אנטקיה הוא שמה המודרני של העיר העתיקה אנטיוכיה שהוקמה בשנת 300 לפנה"ס על ידי סלאוקוס הראשון ונקראה על שם אביו אנטיוכוס, ונהפכה בהמשך לבירתה המערבית של הממלכה הסלאוקית. לפי אומדן רשמי משנת 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 298,620 תושבים.
העיר העתיקה נבנתה במקור על הגדה המזרחית של נהר האורונטס, מאז המאה ה-19 החלה העיר להתרחב ושכונות חדשות נבנו מצדו הדרומי מערבי של הנהר. ארבעה גשרים מחברים את העיר שני חלקי העיר העתיקה והחדשה. הבנייה החדשה מתאפיינת במבני קוביות בטון שפגע ביופייה של העיר.
במשך השנים הפכה עיר הנמל איסכנדרון (İskenderun) לעיר הגדולה בחבל, אבל אנטקיה נשארה חשובה כבירת החבל וכמרכז של פעילות כלכלית. ניקוז מי אגם אמיק (Amik  Gölü) ופיתוח הקרקעות הביא לפריחה כלכלית באזור, והיא מתפקדת כמרכז קניות ועסקים.
קרבתה של העיר לגבול הסורי, גרמה לכך שהיא תהיה עיר קוסמופוליטית יותר מערי חוף אחרות כגון אדנה ומרסין. השפות המדוברות בעיר על ידי תושביה הם טורקית וערבית, אף על פי שהכתיבה בערבית היא נדירה. רוב תושביה הם מוסלמים סונים, אבל יש גם נוכחות בולטת לאלווים. בעיר קיימות מספר קהילות נוצריות קטנות. העיר משמשת כעיר עלייה לרגל של נוצרים כי בה נקראו האנשים לראשונה להצטרף לנצרות. בעיר קיים בית כנסת המשרת את הקהילה היהודית במקום.
היסטוריה

העיר הוקמה בשנת 300 לפני הספירה על ידי סלאוקוס הראשון ונקראה אנטיוכיה על שם אביו אנטיוכוס, ובהמשך נהפכה לבירתה המערבית של הממלכה הסלאוקית. במהלך השנים הפכה לאחת הערים הגדולות בעולם ההלניסטי, יחד עם אלכסנדריה ורומא.
פומפיוס צירף את העיר לאימפריה הרומית בימי מסעו במזרח הקרוב בשנת 64 לפנה"ס. העיר קיבלה מעמד של "עיר חופשית" (Civitas Libra), והפכה למקום מושבו של הנציב הרומי בסוריה. במשך השנים שגשגה העיר ואף הפכה למרכז משגשג של הנצרות.
בתקופה הביזנטית נפגעה העיר משתי רעידות אדמה, הרעידה של שנת 528 החריבה חלקים ניכרים מהעיר. האימפריה הסאסאנית הפרסית כבשה את העיר בשנת 540. הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון כבש אותה מחדש, ובנה אותה מחדש בהיקף קטן יותר, תוך שהוא קורא לה "תיאופוליס". אך איבד אותה למוסלמים בשנת 636 ושמה שונה לאנטקיה.
העיר הייתה בשליטה ערבית עד 969 כאשר נכבשה מחדש על ידי הקיסר הביזנטי ניקפורוס השני. בשנת 1085 נכבשה על ידי הסלג'וקים. וב-1097 נכבשה על ידי הצלבנים שהקימו את נסיכות אנטיוכיה. בשנת 1268 נכבשה על ידי הסולטאן הממלוכי ביברס שהרס אותה. העיר איבדה את מעמדה לטובת איסכנדרון.
בשנים 1822 ו-1872 נפגעה העיר שוב בשתי רעידות אדמה קשות. בשנת 1835 כשאבראהים פאשא הקים בה את מפקדתו היו בעיר רק 5,000 תושבים. שיפור במצבה של העיר התרחש לאחר שנסללה מסילת הרכבת לאורך עמק נהר האורונטס.
היסטוריה > המאה ה-20

בסוף 1918 נכנסו כוחות צרפת לאזור אנטיוכיה מכוח הסכם סייקס–פיקו בין צרפת לבריטניה. אזור העיר שנודע אותה כסנג'ק אלכסנדרטה הוכר כאזור אוטונומי בשל האוכלוסייה הטורקית הניכרת שהתגוררה בו. נוסף על הטורקים התגוררו בחבל בני לאומים רבים אחרים וביניהם ערבים בני דתות שונות, יהודים, אשורים, כורדים וארמנים. ב-1925 סופח החבל למנדט הצרפתי על סוריה אך עדיין נהנה ממעמד מנהלי נפרד (מכוח הסכם אנקרה משנת 1921). בעקבות הדיונים בין צרפת לסורים על עצמאותה של סוריה ב-1936, פרצו בו מהומות ועד מהרה הוא הוכר כאזור אוטונומי בעל אספה שנבחרה לפי מפתח אתני. האספה בה היה רוב טורקי החליטה ב-2 בספטמבר 1938 על ניתוקו של החבל מהמנדט הסורי ועל הפיכתו לרפובליקה עצמאית, היא מדינת האטיי. המדינה נשלטה הלכה למעשה על ידי טורקיה, ובעקבות משאל עם עליו הורתה האספה, היא החליטה ב-23 ביוני 1939 על הצטרפותו של החבל לרפובליקה הטורקית. צרפת נתנה את הסכמתה לצעד והחבל היה לנפת האטיי הטורקית ב-7 ביולי 1939.
אתרים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
בעיר שוכן המוזיאון הארכאולוגי של האטיי המרכז ממצאים ארכאולוגיים מהאזור. אוסף המוזיאון כולל מעל 35,000 פריטים. אגף מיוחד מוקדש לפסיפסים ואוסף המוזיאון הוא אחד האוספים הגדולים בעולם בנושא זה.
הערות שוליים

↑  Turkey: Administrative Division (Provinces and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119430650 (data)  GND: 4085823-6  NKC: ge139163  TDVİA: antakya  VcBA: 497/1664  VIAF: 257569269   WorldCat (עם VIAF): 257569269
חיים הדומי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 ביולי 1924 בז'זיני, רפובליקת פולין 
 פטירה:  29 בנובמבר 1986 (בגיל 62) ישראל 
 ענף מדעי:  חינוך 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת לסטר 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה  אורנים - המכללה האקדמית לחינוך 
 
חיים הדומי (בנקל) (27 ביולי 1924 – 29 בנובמבר 1986) היה מחנך ישראלי. פרופ' באוניברסיטת חיפה, מנהל מכללת אורנים וקונסול לענייני תרבות בבוסטון.
ביוגרפיה

נולד ב-1924 בעיר בז'זין (על יד לודז') בפולין. גדל בבית ציוני, לא מסורתי. אביו היה יידישיסט, והייתה לו ספרייה עשירה של סופרי יידיש מפורסמים.
בשנת 1934 עלה חיים לארץ עם משפחתו. היה פעיל בתנועת הצופים, ובין מייסדי צופים ב' (קיבוץ בארי בהמשך) ומדריך בצופים בירושלים. בתקופת הפילוג בקיבוץ המאוחד, כאשר חברי מפא"י עזבו את הקיבוץ, עזב הדומי את הקיבוץ ופנה ללימודים בסמינר למורים בגבעת השלושה.
בשנת 1950 לאחר שהות בארצות הברית עבר לקיבוץ רמת יוחנן. הדומי לימד בבית הספר של גוש זבולון במשך 18 שנה ובתוך זמן זה גם ניהל את בית הספר.
הדומי למד ביולוגיה בתל אביב ובירושלים והיה חבר בצוות המרכז להוראת המדעים באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת המרכז עסק בהכנה של תוכניות לימודים בביולוגיה.
בשנים 1966–1968 היה קונסול לענייני תרבות בבוסטון מטעם משרד החוץ.
בראשית שנות השבעים היה מזכיר קיבוץ רמת יוחנן, מנהל האגף לחינוך התיישבותי במשרד החינוך וחבר המזכירות הפדגוגית. בשנת 1972 ריכז הדומי בסמינר אורנים את המחלקה לחינוך בחטיבה האקדמאית. הדומי הקים את המכון לשיפור דרכי ההוראה באורנים.
בשנת 1976 הוענק להדומי תואר דוקטור מאוניברסיטת לסטר באנגליה על מחקריו בתחום הכשרת מורים להוראת המדעים. בשנת 1982 הוענק לו תואר פרופסור מאוניברסיטת חיפה. משנת 1982 ועד מותו הפתאומי ב-1986 ניהל את סמינר אורנים.
הערות שוליים

↑  דוד גורן, יהודם ויפנים - בקולקטיב, על המשמר, 20 בפברואר 1970
↑  מוסד עלייה בפתח תקוה חוגג 25 שנה לקיומו, הצופה, 8 בדצמבר 1969
↑  ריפורמה אירגונית במשרד החינוך, על המשמר, 21 באוקטובר 1970
↑  מונו מפקחי המחוזות במשרד החינור, דבר, 18 במרץ 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306260705171  ISNI: 0000 0000 7716 2949  VIAF: 107514226   WorldCat (עם VIAF): 107514226
666 (מספר)

| --- | --- |
 כתיב עשרוני:  666
 במילים:  שש מאות שישים ושש
 מספר סודר:  השש מאות שישים ושש
 גימטריה:  תרס"ו
 גורמים ראשוניים:   2\cdot 3^{2}\cdot 37
 כתיב רומי:   \ DCLXVI
 כתיב בינארי:  1010011010
 כתיב הקסדצימלי:  29A
666 הוא מספר טבעי הבא אחרי 665 ולפני 667. המספר הוא מספר משולשי, והוא סכום המספרים הטבעיים מ-1 ועד 36.
במתמטיקה

666 הוא מספר סמית (בבסיס עשרוני).
666 הוא פלינדרום
666 הוא מספר משולשי
בתרבות > בנצרות

בנצרות מייצג המספר 666 את החיה, אחת מהדמויות השליליות המקושרות לאחרית הימים. בברית החדשה מופיע המספר 666 כ-"מספרה של החיה":
בָּזֹאת חָכְמָה מִי שֶׁבִּינָה לוֹ יְחַשֵּׁב מִסְפַּר הַחַיָּה כִּי מִסְפַּר אָדָם הוּא וּמִסְפָּרוֹ שֵׁשׁ מֵאוֹת וְשִׁשִּׁים וָשֵׁשׁ
.
כתוצאה מכך בתרבות הפופולית המספר נחשב כאנטיכריסט וכמספר השטן
פרשנות מקובלת היא כי 666 היא גימטריה בעברית לשמו של נירון קיסר (בכתיב חסר של שמו היווני - נרונ קסר).
בתרבות > בתרבות פופולרית

The Number of the Beast הוא אלבום אולפן שלישי של להקת ההבי מטאל איירון מיידן. בשיר הנושא של האלבום בעל אותו השם, מופיעה מספר פעמים השורה "Six six six the number of the beast".
"666" (אנ') היה גם שמו של הרכב טראנס גרמני שפעל בין השנים 1997-2005.
ראו גם

המספר הראשוני של בלפגור
הערות שוליים

↑  McGinn, Bernard: Anti-Christ: Two Thousand Years of the Human Fascination With Evil, New York 1994, PP 45-50.
בלדד השוחי, מה הקשר בין המספר 666 לשטן?, באתר nana10‏, 3 באוגוסט 2004;  אורכב, בארכיון האינטרנט
↑  Iron Maiden - Studio Albums, www.ironmaiden.com (באנגלית)
אטיפטה יאהיאגה

אטיפטה יאהיאגה (באלבנית: Atifete Jahjaga; נולדה ב-20 באפריל 1975) היא פוליטיקאית קוסובורית, שכיהנה כנשיאת קוסובו בשנים 2011–2017.
ביוגרפיה

יאהיאגה, ילידת ג'קובה, למדה משפטים באוניברסיטת פרישטינה, ולאחר מכן למדה קרימינולוגיה בבריטניה. משנת 2006 עד 2007 למדה בתוכנית לתואר שני בניהול המשטרה ודיני עונשין באוניברסיטת לסטר שבבריטניה וקיבלה הסמכה לתואר שני במדעי פשע מאוניברסיטת וירג'יניה בארצות הברית. לאחר סיומה של מלחמת קוסובו שימשה מתורגמנית עבור כוח השלום של האו"ם. לאחר מכן התגייסה למשטרה, והתקדמה עד לתפקיד סגנית מפקד משטרת קוסובו.
ב-7 באפריל 2011 נבחרה יאהיאגה לנשיאת קוסובו כמועמדת מוסכמת של המפלגה הדמוקרטית, של הליגה הדמוקרטית ושל הברית הקוסוברית החדשה. זאת, שבוע לאחר שבית המשפט לחוקה פסק כי בחירתו של הנשיא הקודם, בחג'ט פצולי, הייתה בניגוד לחוקה, וכי עליו לעזוב מיד את תפקידו. עם בחירתה כנשיאה הרביעית של קוסובו, הייתה יאהיאגה לאישה הראשונה המכהנת בתפקיד, ולאדם הצעיר ביותר שנבחר לתפקיד.
יאהיאגה אירחה בשנת 2012 את פסגת הנשים הבינלאומית "שותפות לשינוי - העצמת נשים", בה השתתפו 200 מנהיגים מקוסובו, אירופה, צפון אמריקה, אפריקה והמזרח התיכון. הדיונים הובילו לאימוץ עקרונות פריסטינה המאשרים את זכויות הנשים להשתתפות וייצוג פוליטי, משאבים כלכליים וגישה לביטחון וצדק וקוראים לפעולות להגשמת עקרונות אלה.
עם היבחרה הודיעה כי תפעל לצירופה של קוסובו לאיחוד האירופי. את תפקידה סיימה ב-7 באפריל 2017.
הערות שוליים

↑  Atifete Jahjaga, Council of Women World Leaders
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חגית עטיה

| --- | --- |

חגית עטיה
 לידה:  16 בפברואר 1962 (בת 62) 
 ענף מדעי:  מדעי המחשב
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  דני דולב 
 מוסדות:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 תלמידי דוקטורט:  Paul D. McNicholas, Ronit Nossenson, קרן צנזור-הלל, Arie Fouren, Roy Friedman, Ophir Rachman, Eshcar Hillel 
 פרסים והוקרה:  פרס דייקסטרה (2011)  פרס מיכאל ברונו (2011)  עמית ACM (2009) 
 תרומות עיקריות
 תחום החישוב המקבילי והמבוזר
 
חגית עטיה (נולדה ב-16 בפברואר 1962) היא מדענית ישראלית בתחום מדעי המחשב, פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב והמשנה לנשיא הטכניון לעניינים אקדמיים (מנל"א) בטכניון.
תחומי המחקר העיקריים שלה הם תאוריה של מערכות מבוזרות (אלגוריתמים, חסמים תחתונים, מודלים ואמינות), אלגוריתמים לרשתות תקשורת ומערכות מרובות מעבדים.
השכלה

בשנת 1981 סיימה בהצטיינות תואר ראשון במתמטיקה ומדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 1983 סיימה תואר שני במדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים בהצטיינות (cum laude).
בשנת 1987 קיבלה תואר דוקטור במדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים, תחת הנחייתו של פרופסור דני דולב.
עבודתה באקדמיה

עטיה היא פרופסור מן המניין בפקולטה למדעי המחשב בטכניון, החל מיולי 2005. במהלך השנים הנחתה מספר סטודנטים לקראת תואר שני, דוקטורט ופוסט-דוקטורט. בנוסף, העבירה קורסים בנושאים מערכות הפעלה, אלגוריתמים מבוזרים ומערכות קבצים.
עטיה חברה במועצת העורכים של כתב העת SIAM Journal on Computing, העוסק בחיזוק הקשר בין תחום המתמטיקה ותחומים מדעיים נוספים.
בנוסף, היא עורכת ראשית של כתב העת Distributed Computing.
בשנים 2010–2012 שימשה כחברה במועצה להשכלה גבוהה.
בשנים 2009–2013 שימשה כחברה בוועדה של ACM Software System Award.
עבודתה באקדמיה > תפקידים נוספים באקדמיה

אוקטובר 1981 – ספטמבר 1983: עוזרת הוראה בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
אוקטובר 1983 – ספטמבר 1986: עוזרת מחקר בפקולטה למדעי המחשב באוניברסיטה העברית בירושלים.
אוקטובר 1987 – אוגוסט 1988: מנחה בחוג למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.
ספטמבר 1988 – ספטמבר 1990: פוסט-דוקטורט בקבוצת המחקר של תאוריה של מערכות מבוזרות במחלקה למדעי המחשב ב-MIT.
פברואר 1997 – יולי 2005: פרופסור חבר בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
אוקטובר 1990 – פברואר 1997: מרצה בכירה בפקולטה למדעי המחשב בטכניון.
אוגוסט 2009 – אוגוסט 2010: פרופסור אורח במכון הטכנולוגי EPFL בעיר לוזאן בשווייץ.
עבודה בתעשייה

אוגוסט 1991: מדענית אורחת במעבדת המחקר של חברת DEC בקיימברידג' (מסצ'וסטס).
יולי - אוגוסט 1993: מדענית אורחת במעבדות בל בניו ג'רזי, ארצות הברית.
ספטמבר 2001 - ספטמבר 2002: חוקרת בחברה Dune Semiconductor Ltd, שנרכשה על ידי חברת Broadcom.
מאמרים ופרסומים

עטיה פרסמה, בשיתוף עם Jennifer Lundelius Welch, את הספר Distributed Computing: Fundamentals, Simulations and Advanced Topics.
עטיה כתבה מעל ל-150 מאמרים. מאמריה צוטטו למעלה מ-5000 פעמים במאמרים שונים.
פרסים והוקרה

בשנת 2011 זכתה בפרס דייקסטרה על מאמר בנושא זיכרון משותף ובפרס Michael Bruno Memorial Award.
בשנת 2009 זכתה בפרס ACM fellows על תרומתה לתחום החישוב המקבילי והמבוזר.
בשנת 1992 זכתה בפרס הנרי טאוב להצטיינות אקדמית.
בשנת 1991 זכתה במלגת Annenberg.
בשנת 1987 השתתפה בתוכנית Leibnitz center doctoral fellowship באוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2009 זכתה בפרס המאמר הטוב ביותר מטעם OPODIS על מאמר שכתבה. בשנים 2000 ו-2004 זכו מאמרים שנכתבו תחת הנחייתה בפרס המאמר הטוב ביותר לסטודנט מטעם DISC. בשנת 2013 זכה מאמר שנכתב תחת הנחייתה בפרס המאמר הטוב ביותר לסטודנט מטעם PODC.
הערות שוליים

↑  Mathematics Genealogy Project
↑  רשימת הסטודנטים שקיבלו תארים גבוהים תחת הנחייתה של פרופסור עטיה
↑  רשימת הקורסים המלאה
↑  קישור לאתר כתב העת
↑  מקור
↑  קישור לאתר של ACM Software System Award Committee
↑  אתר EPFL
↑  מידע על חברת Dune Semiconductor Ltd
↑  עמוד הבית של Jennifer Lundelius Welch
↑  מידע על המהדורה השנייה של הספר
↑  את רשימת המאמרים המלאה ניתן למצוא כאן
↑  קישור למאמר
↑  קישור לאתר של Micael Bruno Memorial Award
↑  קישור לאתר של ACM Fellows
↑  רשימת הזוכים בפרס בשנת 2009, מידע על OPODIS
↑  קישור למאמר הזוכה בפרס המאמר הטוב ביותר
↑  קישור למאמר הזוכה בפרס המאמר הטוב ביותר לסטודנט בשנת 2000
↑  קישור למאמר הזוכה בפרס המאמר הטוב ביותר לסטודנט בשנת 2004
↑  מידע על DISC
↑  קישור למאמר הזוכה בפרס המאמר הטוב ביותר לסטודנט בשנת 2013
↑  מידע על PODC
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290218105171  ACM DL: 81100565190  dblp: a/HagitAttiya  ISNI: 0000 0003 8488 3711  LCCN: nr99003415  MGP: 86607  ORCID: 0000-0002-8017-6457  SUDOC: 079318649  VIAF: 278738455   WorldCat (עם VIAF): 278738455
אמסטרדם

ערך זה עוסק בבירת הולנד. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
אמסטרדם (בהולנדית: Amsterdam, ‏האזנהקובץ:Nl-Amsterdam.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר הבירה של הולנד והעיר הגדולה ביותר בה. אמסטרדם מושכת מיליוני תיירים בכל שנה, והיא אחת מערי התיירות המובילות באירופה. מוטו העיר: Heldhaftig, Vastberaden, Barmhartig ("אמיצת-לב, החלטית, רחומה").
היסטוריה

האזור של אמסטרדם היה מיושב עוד מהתקופה הנאוליתית. בסוף המאה ה-10, החלו לאחזר קרקע בעיקר במעלה נהר האמסטל שם הקרקע הייתה פחות ביצתית, והאזור שימש לחקלאות. אך לאחר השיטפון של 1170 (אנ') השתנתה הטופוגרפיה של האזור, ונהר האיי הרדוד הפך לשפך נהר, ועל כן אפשר חיבור מהאמסטל לזאודרזיי, לאייסל (אנ') ולנתיבי מים רחוקים יותר. בנוסף, זרימת המים של האמסטל התגברה, כך שניתן היה לנקז את עודפי המים בצורה טובה יותר. עם גדות יבשות יותר, שפך האמסטל במורד הזרם הפך לאטרקטיבי למגורי קבע. מיד לאחר שינוי הנוף של 1170 הוקם במקום יישוב שמראשיתו התמקד בתנועה, ייצור ומסחר ולא בחקלאות. לפי הערכות נבנה הסכר על האמסטל בין 1264 ל-1275, והעניק למקום את שמו – "אמסטל דאם" – הסכר על האמסטל.
היסטוריה > ימי הביניים

על אף היותה בירת הולנד והעיר החשובה במדינה, העיר קמה יחסית בשלב מאוחר, לאחר שערים כמו אוטרכט ורוטרדם כבר היו מבוססות באזור.
ב-27 באוקטובר 1275 קיבלה אמסטרדם חופש מתשלום מכסים. העיר קיבלה זכויות עירוניות בשנת 1300 או 1301, מגי ואן הנגוון – הבישוף של אוטרכט.
החל מהמאה ה-14 החלה אמסטרדם להיות גורם מסחרי משפיע באזור. הזינוק הכלכלי החל כאשר העיר נקבעה כתחנת הגבייה של מכסי-מעבר ממשלוחי משקה הבירה ממדינות אחרות. המים היו מזוהמים, והבירה הייתה פופולרית בשל היותה תחליף למים לשתייה. במאה זו, העיר הפכה לנקודת מעבר לתבואות מהארצות הבלטיות. מצרכי המזון מאירופה כולה החלו עוברים דרכה, ותושבי העיר היו יכולים לקזז בקלות עודף במצרך אחד על חשבון מצרך אחר שחסר באזור.
להתפתחות העיר במאה ה-14 היה גם פן דתי. בשנות הארבעים של המאה נפוצו שמועות על נס לחם הקודש. השמועה שעברה מפה לאוזן הייתה בדבר אדם גוסס שכיבדוהו בלחם הקודש, ומשהלה לא הצליח לבולעו, הוצא הלחם מפיו והושלך לאש. לאחר-מכן, לחם הקודש התגלה בלתי מאוכל, וכנסייה נבנתה במקום הנס. לאחר בנייתה, עולי רגל נהרו למקום, והם זיכו את תושבי העיר בהכנסות נוספות.
בשלהי ימי הביניים תושבי העיר החלו לבנות בתים גדולים, ונוצר הצורך להתאים את מקורות המים לכך. לכן החלו להשקיע אגודות של קורות עץ לתוך שכבה עמוקה בחול. במחצית המאה ה-15 כבר הייתה תקנה שחייבה את החלפת קורות העץ הדליקות בציפוי אבן.