stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס ירושלים (ערוץ 7)
הזוכים בפרס > שנת 2013

אגודת אפרת
מועצה מקומית קרני שומרון
רשת בתי החינוך אמי"ת
מכללת תלפיות ומרכזי הילדים של אמונה
הרב ישראל אריאל, נשיא מכון המקדש
הזוכים בפרס > שנת 2014

הרב פרופסור נריה גוטל, נשיא מכללת אורות ישראל
אסף וייס, מנכ"ל ארגון "מעגלים" - פרס לקידום הנוער
הרב חיים סבתו מישיבת מעלה אדומים וד"ר אברהם ליפשיץ, ראש מינהל החמ"ד - פרס במשותף על מפעל הרמב"ם היומי
גאולה כהן - פרס יקירת ההתיישבות
אברהם דובדבני יו"ר ההסתדרות הציונית - פרס ירושלים על פועלו בתחום העלייה והקליטה
אבי כץ, מבעלי ומקימי רשת קופיקס - פרס ירושלים על יזמות עסקית
מיכאל מירילשוילי - פרס על 'נדבנות בקודש'
אלי אסקוזידו, ראש מועצה אזורית נחל שורק - פרס קליטת תושבי גוש קטיף
ראובן צדוק, מנכ"ל האגודה לתרבות הדיור  פרס ירושלים בשם האגודה על עשייה ציבורית
אליעזר שפר, יו"ר איחוד בתי הכנסת - פרס מפעל חיים
הזוכים בפרס > שנת 2015

הרב איתן אייזמן ויענקי פרידמן, ראשי רשת נעם-צביה - חינוך דתי
הרב יהושע פס וטוני גלברט, מייסדי ארגון נפש בנפש - עלייה וקליטה
מרים פיירברג ראש עיריית נתניה - קליטת עלייה ופיתוח עירוני
המועצה המקומית אפרת - התיישבות
אורי כהן, מנהל ארגון מסע ישראלי - חינוך וציונות
קבוצת רוביקון בראשות אמיר ברמלי - יזמות עסקית
אבי סולימאן, מזכ"ל הפועל המזרחי - עשייה ציבורית במגזר הדתי
מירי ארנטל, מייסדת ארגון זיכרון מנחם - פרס מיוחד ל־25 שנות חסד
הזוכים בפרס > שנת 2017–2022

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הזוכים בפרס > 2016

אספקלריא - תרבות
קבוצת הפועל קטמון ירושלים קבוצת כדורגל לנוער - תרומה מקומית לעיר.
ארגון קשר יהודי, ארדון המאפשר הכרות בין חילונים וחרדים דרך חברותות טלפוניות - חשיפת קהלים נוספים לרוח של האומה היהודית.
תנועות הנוער בני עקיבא, הנוער העובד והלומד ודרור ישראל - הובלת קו של הידברות ופעילות משותפת בין מגזרים.
רשת העולמית של בתי ספר התאומים, מיזם של משרד החינוך והסוכנות היהודית לקשר בין בתי ספר בארץ לקהילות יהודיות בעולם - יצירת קהילה עולמית מאוחדת וחזקה.
הזוכים בפרס > 2021

משה זר
הערות שוליים

↑  ידידיה בן אור, הוכרזו שמות זוכי "פרסי ירושלים", באתר ערוץ 7, 26 בינואר 2014
↑  מערכת וואלה! NEWS‏, כנס ירושלים פרסם את רשימת מקבלי הפרסים בכנס ה-12, באתר וואלה, 10 בפברואר 2015
↑  זוכי 2016, באתר פרס ירושלים לאחדות ישראל
↑  הוכרז זוכה פרס ירושלים לתרבות יהודית תשע"ז, באתר "סרוגים", 31 בינואר 2017
קיאן ג'ונסון

| --- | --- |

ג'ונסון, 2018
 לידה:  25 באוקטובר 1996 (בן 27) בולדר, קולורדו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2013 
 פרופיל ב-IMDb
 
קיאן ג'ונסון (באנגלית: Keean Johnson; נולד ב-25 באוקטובר 1996) הוא שחקן ורקדן אמריקאי.
ביוגרפיה

ג'ונסון נולד בבולדר, קולורדו, בן לאב בריטי ואם אמריקאית. ג'ונסון למד במסגרת חינוך ביתי.
קריירה

ג'ונסון שיחק בהפקות רבות בברודוויי. בשנת 2019 הוא שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרט הקולנוע "אליטה: מלאך קרב", ובסרט המלחמה "הקרב על מידוויי" שביים רולנד אמריך.
בטלוויזיה הוא כיכב בתפקיד אדם פרימן בסדרת הטלוויזיה "ספוקסוויל" וקולט וילר בסדרת הטלוויזיה "נאשוויל", וכן שיחק בתפקידים קטנים וחוזרים בטלוויזיה, בין היתר בסדרה "משפחת פוסטר", ובסדרת הדרמה "אופוריה" אשר מבוססת על סדרה ישראלית בעלת שם זהה שיצרו רון לשם, דפנה לוין וטמירה ירדני.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Hertitage Falls | מרקי פיצפטריק |  |
| 2019 | אליטה: מלאך קרב | הוגו |  |
| 2019 | גאות נמוכה | אלן |  |
| 2019 | אנו מזמנים את החושך | מארק |  |
| 2019 | הקרב על מידווי | ג'יימס מאריי |  |
| 2019 | הקיסר | רופוס ליטל |  |
| 2020 | עיר רצחנית | ג'וניור |  |
| 2021 | The Ultimate Playlist of Noise | מרקוס |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018-2012 | נאשוויל | קולט וילר | תפקיד חוזר, 22 פרקים |
| 2014-2013 | ספוקסוויל | אדם פרימן | תפקיד ראשי; 22 פרקים |
| 2018-2013 | משפחת פוסטר | טוני | תפקיד חוזר, 6 פרקים |
| 2014 | הוחלפו בלידתן | אנג'לו 'AJ' סורנטו ג'וניור | פרק: "Yuletide Fortune Tellers" |
| 2016 | היועצת (אנ') | אוזו | סדרת רשת; 8 פרקים |
| 2016 | ידוע לשמצה | פין | פרק: "Tell Me a Secret" |
| 2019 | אופוריה | דניאל | תפקיד חוזר, 6 פרקים |
| 2023 | Waco: The Aftermath | ורנון האוול | מיני-סדרה |
| 2023 | Joe Pickett | לוק בריגמן | תפקיד ראשי (עונה 2); 10 פרקים |
צבאות בעלות הברית באיטליה

מפקד צבאות בעלות הברית באיטליה, גנרל סר הרולד אלכסנדר, עם האלוף האמריקני לוסיאן טראסקוט, האחראי על ראש הגשר של בעלות הברית באנציו, 4 במרץ 1944.
צבאות הברית באיטליה (AAI) היה התואר של מפקדת השדה הגבוהה ביותר של בעלות הברית באיטליה, במהלך החלק האמצעי של המערכה האיטלקית של מלחמת העולם השנייה. בשלבים המוקדמים והמאוחרים של המערכה המפקדה נודעה כקבוצת הארמיות ה-15; היא הייתה כפופה למפקדת בעלות הברית המשותפת (AFHQ), פיקוד הזירה של זירת הים התיכון.
שמה של קבוצת הארמיות ה-15 שונה לכוחות בעלות הברית באיטליה ב-11 בינואר 1944, לאחר מכן לכוח הים התיכון המרכזי של בעלות הברית ב-18 בינואר 1944 ולבסוף לצבאות בעלות הברית באיטליה ב-9 במרץ 1944. על קבוצת הארמיות ה-15 פיקד הגנרל סר הרולד אלכסנדר עד 11 בדצמבר 1944. לוטננט גנרל מארק וו. קלארק, לשעבר מפקד הארמייה האמריקאית החמישית, תפס אז את הפיקוד ותואר המפקדה שונה בחזרה לקבוצת הארמיות ה-15.
לפיכך, ה-AAI שלט בכוחות היבשה של בעלות הברית במשך כמה מתקופות הלחימה הקשה ביותר של המלחמה כולה. הפעולות שבוצעו כללו: הקיפאון הארוך בקו גוסטב עם הקרבות הקשים של מונטה קאסינו; נחיתות אנציו; שחרור רומא; ההתקפה על הקו הגותי, מבצע אולייב; וכלה במבצע קלע אשכול, שבו קבוצת הארמיות ה-15 פגעה שוב ממש דרומית לעמק הפו.
במשך כל התקופה הורכב הפיקוד מהארמייה החמישית האמריקאית, בפיקודו של לוטננט גנרל מארק קלארק, ומדצמבר 1944, לוטננט גנרל לוסיאן טראסקוט, והארמייה השמינית הבריטית, בפיקודו של לוטננט גנרל סר אוליבר ליס, ומאוקטובר 1944, לוטננט גנרל. סר ריצ'רד ל. מקרירי.
קולומבן קרי-קרי

קרי-קרי MC-15 באנגליה
קולומבן קרי-קרי (באנגלית: Colomban Cri-cri) הוא מטוס דו-מנועי קל אשר תוכנן ויוצר ב-1973 על ידי מהנדס האווירונאוטיקה הצרפתי מישל קולומבן.
המטוס נחשב למטוס הדו מנועי הקטן בעולם.
מקור השם

השם קרי-קרי מגיע מהכינוי של כריסטין, אחת מבנותיו של קולומבן.
עיצוב ופיתוח

קולומבן תכנן את המטוס כך שיהיה קל לבנייה ולהטסה. הקרבה של שני המנועים זה לזה, סביב מרכז המטוס, גרמה לכך שגם טייסים בעלי רישיון להטסת מטוסים חד-מנועיים בלבד יוכלו להטיסו מכיוון שאפילו אם מנוע אחד מפסיק לפעול, ההשפעה היחידה תהיה פגיעה בכושר התמרון. החופה של תא הטייס תוכננה בקפידה כדי לכוון זרימת אוויר יעילה על פני הזנב במצב זה. המטוס תוכנן כך שיהיה קל לאחסון במוסך ולנשיאה על ידי על גרר, כאשר ההרכבה והפירוק שלו נמשכת כחמש דקות בלבד.
המטוס בנוי בתצורת כנף תחתית. הוא מכיל תא טייס סגור חד-מושבי, כן נסע קבוע ושני מנועים המותקנים על עמודים המחוברים לאף המטוס. המטוס עשוי מפח אלומיניום המודבק לקצף קלגצ'ל. למטוס מוטת כנפיים של 4.9 מטר ושטח כנפיים של 3.1 מ"ר. המטוס מסוגל גם לבצע אווירובטיקה במסגרת המגבלות של מטוסים דו-מנועיים.
גרסאות > קרי-קרי MC-12

דגם בעל מהירות שיוט של 185 קמ"ש (100 קשר) וטווח של 500 ק"מ.[דרוש מקור]
גרסאות > קרי-קרי MC-15

דגם מופעל על ידי שני מנועי JPX PUL 212 בחוזק 15 כוח סוס.
גרסאות > קרי-קרי ג'ט MC-15

דגם המופעל על ידי שני מנועי טורבו סילון מסוג PBS VB TJ20 בחוזק 210 ניוטון (47 ליברות כוח) כל אחד
גרסאות > דגמים נוספים

מטוסי הקרי-קרי הקיימים שונו לעיתים קרובות על ידי בוניהם, ויצאו מהעיצוב המקורי במידה שונה, וכתוצאה מכך הביאו ביצועים משתנים. רוב הגרסאות יכולות לשייט גם כשמנוע אחד אינו פעיל.
ביוני 2010 הציגו איירבוס, Aero Composites Saintonge ו-Greencri-cri Association גרסה  חשמלית למטוס הקרי-קרי בתערוכת התעופה הירוקה בלה בורגט. שלדת המטוס המותאמת העשויה מרכיבים מרוכבים יכולה לטוס למשך 30 דקות ב-110 קמ"ש. המטוס משתמש בארבעה מנועי בראשלס חשמליים עם מדחפים מנוגדים, מה שהופך את המטוס לאחד ממטוסי ארבעת המנועים הקטנים בעולם.
ב־5 בספטמבר 2010 שברה אלקטרוויה שיא עולמי עבור מטוס המונע בסוללות פולימר ליתיום כאשר הגיעה למהירות של 262 קמ"ש בקרי-קרי עם שני מנועים חשמליים (כל אחד מייצר 25 כוחות סוס) במהלך הניסוי. החברה טענה להפחתת גרר מנוע וקירור של 46 אחוז לעומת הסדר מנועי הבעירה המקובל.
ב 2011 המטוס נבנה מחומרים מרוכבים והופעל על ידי ארבעה מנועי בראשלס חשמליים (תוכנן על ידי איירבוס, מיוצר על ידי Aero Composites Saintonge). הגרסה שקטה מאוד ובעלת יכולות אירובטיות, בעלת יכולת לשייט במשך כ30 דקות או לבצע אירובטיקה במשך כ15 דקות.
ב-9 ביולי 2015, הגרסה החשמלית של אלקטרוויה חצתה את תעלת למאנש מספר שעות לפני האיירבוס E-Fan, והפכה למטוס החשמלי השלישי שעשה זאת. היא נמשכה על ידי מטוס אחר ולא המריאה בעצמה.   הראשון היה המקרדי סולר צ'לנג'ר(אנ') בשנת 1981  והשני השתמש במנועים חשמליים המופעלים על ידי מימן.
הערות שוליים

↑  MC-15 Cri-Cri באתר free.fr, ‏29 בינואר 2017
1 2  Bayerl, Robby; Martin Berkemeier; et al: World Directory of Leisure Aviation 2011–12, page 110. WDLA UK, Lancaster UK, 2011. ISSN 1368-485X
↑  Lednicer, David (2010). "The Incomplete Guide to Airfoil Usage". אורכב מ-המקור ב-20 באפריל 2010. נבדק ב-7 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Tacke, Willi; Marino Boric; et al: World Directory of Light Aviation 2015–16, page 116. Flying Pages Europe SARL, 2015. ISSN 1368-485X
↑  .První brněnská strojírna Velká Bíteš, a. s. "TJ20 Turbojet Engine". נבדק ב-8 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Big fun in small package". 2014. נבדק ב-1 בדצמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  EADS (18 ביוני 2010). "Cri-Cri, the all-electric aircraft". אורכב מ-המקור ב-29 ביוני 2010. נבדק ב-7 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Cri Cri sets electric speed record". Sport Aviation. בינואר 2011. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑    Alan Tovey, ‏French pilot in tiny one-seater beats Airbus to first electric cross-Channel flight, The Telegraph, 10 July 2015
↑  "Did Duwal Beat Airbus Across the Channel?". AVweb. נבדק ב-10 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bertorelli, Paul. "Airbus' Asterisked Record". AVweb. נבדק ב-10 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "First Electric-Powered Channel Flight Was 34 Years Ago". AVweb. נבדק ב-13 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Man of La Manche". CAFE Foundation. אורכב מ-המקור ב-13 ביולי 2015. נבדק ב-10 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קולומבן קרי-קרי".
מטוס הקרי-קרי הארבע-מנועי החשמלי תחת איירבוס A380 בתערוכת הסלון האווירי במוסקבה 2011.
קיאן רונאן

קיאן רונאן (באנגלית: Kian Ronan; נולד ב-9 במרץ 2001) הוא כדורגלן גיברלטרי-אנגלי המשחק בעמדת המגן בלינקולן רד אימפס ובנבחרת גיברלטר.
קריירה

בנעוריו שיחק רונאן במועדון איפסוויץ' טאון. ב-14 בנובמבר 2018, רונאן הצטרף בהשאלה לקבוצת מילדנהול טאון מהליגות החובבניות באנגליה.
בשנת 2019, רונאן הצטרף לקבוצת מנצ'סטר 62 מליגת העל הגיברלטרית.
ב-24 באוגוסט 2019, רשם רונאן את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 0–3 לסנט ג’וזף במסגרת הליגה.
ב-7 בדצמבר 2019, כבש רונאן את שערו הראשון במועדון נגד אירופה פוינט במסגרת הליגה, המשחק הסתיים בניצחון 1–3 לטובת מנצ'סטר 62.
ב-8 ביולי 2020, הוא חתם במועדון הפאר הגיברלטרי לינקולן רד אימפס.
ב-17 באפריל 2021, כבש רונאן את שער הבכורה שלו במועדון נגד מונס קאלפה במסגרת הליגה.
ב-6 ביולי 2021, רשם רונאן את הופעת הבכורה שלו במוקדמות ליגת האלופות נגד פולה אש מלוקסמבורג.
ב-16 בספטמבר 2021, רשם רונאן את הופעת הבכורה שלו בשלב הבתים של הליגה האזורית בהפסד 0–2 לפאוק סלוניקי היוונית.
נבחרת לאומית

רונאן ייצג את גיברלטר בנבחרות הנוער.
ב-5 בספטמבר 2020, ערך רונאן את הופעת הבכורה הבינלאומית שלו בנבחרת גיברלטר במסגרת ליגת האומות של אופ"א נגד נבחרת סן מרינו.
תארים

אליפות גיברלטר (2): 2020/21, 2021/22
הגביע של גיברלטר (2): 2020/21
הערות שוליים

↑  Gibraltar Under-21 international and Ipswich Town midfielder Kian Ronan signs for Bostik League North Division side Mildenhall Town, suffolk news, ‏14 בנובמבר 2018
↑  תקציר המשחק בין סנט ג'וזף למנצ'סטר 62, באתר TRANSFERMARKT, ‏24 באוגוסט 2019
↑  תקציר המשחק בין מנצ'סטר 62 לאירופה פוינט, באתר TRANSFERRMARKT, ‏7 בדצמבר 2019
↑  Lincoln Red Imps have added youngster Kian Ronan, chronicle, ‏8 ביולי 2020
↑  תקציר המשחק בין לינקולן למונס קאלפה, באתר TRANSFERMARKT, ‏17 באפריל 2021
↑  תקציר המשחק בין פולה אש ללינקולן, באתר TRANSFERMARKT, ‏6 ביולי 2021
↑  תקציר המשחק בין פאוק סלוניקי ללינקולן, באתר TRANSFERMARKT, ‏16 בספטמבר 2021
↑  תקציר המשחק בין גיברלטר לסן מרינו, באתר uefa
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "קיאן רונאן".
קופזנית מתזת

| קופזנית מתזת |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: חריתאים
תת־סדרה:: Characoidei
משפחה:: עפרורוניים
סוג:: Copella
מין:: קופזנית מתזת
שם מדעי
 Copella arnoldi ‏רגן, 1912

קופזנית מתזת (שם מדעי: Copella arnoldi) הוא מין של דג מים מתוקים ממשפחת העפרורוניים החי בטבע באמריקה הדרומית. השם הספציפי ניתן ב-1912 להוקרת חוקר הדגים הגרמני יוהאן פול ארנולד (Johann Paul Arnold), אשר חקר ותיאר דג זה.
תיאור

דג זה נפוץ באמריקה הטרופית בנהרות גדולים כמו האורינוקו, האמזונאס ויובליהם ועוד נהרות קטנים וכמו דגים נוספים לעיתים הוא עולה במעלה יערות מוצפים לחפש מזון. הדג מצוי גם בביצות, נחלים רדודים ובמי נהרות שחורים. עם זאת, הוא מתרחק ממים מליחים.
זהו דג קטן מאוד שאורכו רק 3 עד 4 ס"מ. הוא בעל מבנה דק דמוי-עיפרון ובעל חוטם ולסתות דקות ומופנות מעט כלפי מעלה, בעל שיניים מחודדות ובעל עצמות לסת מפותלות כמו האות S. הנחיריים מופרדות זו מזו בידי רכס עור. הוא בעל סנפיר גב כתום כהה, בעל פס כהה מתחת לעין. צבע הגוף חם-כתום והסנפירים כסופים.
דג זה ניזון מהקרקעית, בעיקר מתולעים, סרטנים ועוד חסרי חוליות וכן מחרקים קטנים הנופלים למים. לעיתים הוא צד בזוגות.
רבייה

זוג דגים נצמדים לעלים רחבים עם סנפירי האגן שלהם ומזדווגים כ-10 שניות, הנקבה מטילה שש עד עשר ביצים, הזכר מפרה אותן מייד, וזוג הדגים נופל חזרה למים. הביצים מתפתחות על העלים והזכר נשאר להשגיח עליהן ומתיז עליהם מים כדי לשמור על לחותן. הנקבה מטילה כ-100 עד 200 ביצים באותו אופן ואז עוזבת. הביצים בוקעות לאחר כ-36 עד 72 שעות והדגיגים נופלים עם בקיעתם למים.
קרב קאראנסבש

קרב קאראנסבש (בגרמנית: Der Rückzug von Karansebes, בהונגרית: A Karánsebesi csata, ברומנית: Lupta de la Caransebeș; בטורקית: Şebeş Muharebesi) היה אירוע מוטל בספק של אש ידידותית של הצבא האוסטרי, כחלק מהצבא של האימפריה הרומית הקדושה שככל הנראה התרחש בשנת 1788, בזמן המלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1788–1791), חלק מהמלחמה העות'מאנית-רוסית. הקרב ידוע בשל מהלך האירועים שהוביל לכך שהצבא האוסטרי תקף את עצמו כיוון שחשב שהוא נתון תחת התקפה טורקית.
תיאור הקרב

בשנת 1788, כ-100,000 חיילים אוסטרים בהנהגת הקיסר יוזף השני, הקימו מחנה באזור העיר קאראנסבש שברומניה. ברדת הלילה, נשלחו כמה מפקדים וחיילים לבדוק ולחפש באזור האם יש חיילים טורקים, אך במקום זה, הם מצאו צוענים, אשר מכרו להם הרבה חביות של שנאפס. קבוצת החיילים חזרה עם האלכוהול חזרה למחנה, שם שתו אותו. החיילים שהשתכרו, החלו לצעוק ולשיר, וכך עוד חיילים שמו לב ורצו להצטרף להילולה. החיילים השיכורים לא רצו לחלוק את האלכוהול, והחלו לריב. בשלב כלשהו אחד החיילים צעק כי "הטורקים באים", כדי שהחיילים האחרים ילכו, אך החיילים האמינו שהטורקים באמת מגיעים, והחלו להעיר את המחנה ולהתכונן למלחמה. אחד מהמפקדים שהיה ממוצא גרמני ניסה להרגיע את המצב וצעק בגרמנית "!halt", לחיילים שלא דיברו גרמנית היה נשמע כאילו המפקד צועק "אללה", והבהלה התגברה. במהלך האנדרלמוסיה, הסוסים שוחררו והחלו לרוץ לכל הכיוונים. הצבא חשב שמדובר בסוסים של הצבא הטורקי, ולכן החלו לירות בתותחים ורובים. עם בוקר החיילים ראו כי הטורקים לא הגיעו. קיימות הערכות שונות לגבי מספר הנפגעים באירוע, בין 150 ל-10,000 הרוגים. ההשערה הנפוצה היא שבאירוע נהרגו ונפצעו כ-1,200 חיילים אוסטרים. לאחר מספר ימים, הצבא העות'מאני הגיע למקום וחיסל את הפצועים שנשארו בשדה התקרית ולא חזרו עם יתר הצבא שחזר חזרה לאוסטריה.
מקורות היסטוריים

המקור הכי מוקדם בו מתוארת התקרית הוא מאמר בשם History of the eighteenth century and of the nineteenth till the overthrow of the French empire, with particular reference to mental cultivation and progress (היסטוריה של המאה ה-18 וה-19 עד קריסתה של האימפריה הצרפתית, עם הפניות מרכזיות לאירועים מנטליים ופיתוחים). המאמר פורסם בשנת 1843 כ-55 שנה לאחר האירוע. מאמרו של א.י. גרוס-הופינגר (A. J. Gross-Hoffinger) Geschichte Josephs des Zweiten , שפורסם כ-59 שנה לאחר האירוע נחשב כיום ליותר אמין.
ראו גם

אש כוחותינו
ניסיונו של גדעון בן יואש ליצור מהומה דומה בקרב עם עמון
קובאנוצ'קה

קובאנוצ'קה היא קבוצת רוסית לכדורגל נשים, שהתמודדה באליפות רוסיה בכדורגל נשים והתקיימה בשנים 1989–2000 ובשנים 2007–2019.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה בשנת 1988 כז'מצ'וז'ינה קרסנודאר והיא קיבלה את השם קובאנוצקה זמן קצר לאחר פירוק ברית המועצות. קובאנוצ'קה העפילה מהליגה השלישית זניוניוצאת מנכ"ל לליגת העל במשך שתי עונות רצופות ובשנת 1996 ועד פירוקה בשנת 2000 השתתפה בליגה הבכירה.
בעונתה הראשונה הקבוצה דורגה במקום השישי. בשנת 2000 קובאנוצ'קה הייתה במקום הרביעי, התוצאה הטובה ביותר שלה עד אז, הקבוצה פורקה לאחר סיום העונה.
המועדון הוקם מחדש בשנת 2007. קובאנוצ'קה החדשה ניצבה במקום ה-5. בשנת 2009 הקבוצה העפילה חזרה לליגת העל. עם השנים התבססה בית מקבוצות כדורגל נשים הטובות ברוסיה.
בשנת 2014 העפילה עד לגמר הגביע הרוסי אך הפסידה לקבוצת ב.ד.ב ריאזאן.
תארים

סגנות (3): 2014, 2015, 2016
הערות שוליים

↑  "Russia 1996 Women". www.rsssf.com. נבדק ב-25 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Squad and profile in womenfootball.ru
↑  2007 table Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation
↑  2009 play-offs results in Soccerway.com
↑  author, hello. ""Рязань-ВДВ" – обладатель Кубка России. Новости. Официальный сайт РФС". www.rfs.ru. נבדק ב-25 באוגוסט 2017. {{cite web}}:  (עזרה); |last= has generic name (עזרה)
קרב קאלאי ג'נגי

קרב קאלאי ג'נגי התרחש מ-25 בנובמבר ועד 1 בדצמבר 2001, בראשיתה של מלחמת אפגניסטן. מאות שבויים מאנשי הטליבאן ותומכיהם, שהוחזקו במעצר במבצר קאלאי ג'נגי שליד העיר מזאר-י שריף בצפון אפגניסטן, מרדו בשוביהם אנשי הברית הצפונית, השתלטו על חלק מהמבצר ועמדו בקרב כבד במשך שבעה ימים בטרם הוכנעו בסיועם של חיילים אמריקאים ובריטים וסיוע אווירי מערבי. רק 86 מהם שרדו לאחר הקרב.
רקע

בשלהי נובמבר 2001, עם הידרדרות מצבו הצבאי של שלטון הטליבאן באפגניסטן, נכנעו אלפים מלוחמיו בצפון אפגניסטן לכוח של אנשי הברית הצפונית בראשותו של גנרל עבדול ראשיד דוסטום (Abdul Rashid Dostum).
ארצות הברית, שכוחותיה השתתפו במתקפה שכוונה להפלת שלטון הטליבאן, ביקשה לחקור את השבויים שנתפסו על מנת לאסוף מידע על הקשר ביניהם לבין אנשי ארגון אל-קאעידה. על כן העבירו אנשי הברית הצפונית ב-24 בנובמבר כ-300 עד 500 שבויים למבצר קאלאי ג'נגי, מבצר שנבנה במאה ה-19 ליד העיר מזאר-י שריף. מבצר זה שיכן לפני כן את מטהו של גנרל דוסטום ושימש כמצבור נשק שלו. לא נערך חיפוש בכליהם של האסירים וחלקם החזיקו בהיחבא כלי נשק. בהמשך התברר כי המבצר שימש בעבר את הטליבאן ועל כן חלק מהעצורים הכירו את מבנהו הפנימי.
המרד

ב-25 בנובמבר הגיעו למבצר שני סוכנים של סוכנות הביון המרכזית על מנת לחקור שבויים. כשעתיים לאחר תחילת תהליך החקירות תקפו לפתע חלק מהאסירים את שוביהם באמצעות כלי נשק שהיו ברשותם. האסירים, שהיו רבים משוביהם כדי ארבעה לאחד ומאומנים טוב יותר מהם, הרגו אחדים מאנשי הברית הצפונית ואת אחד משני הסוכנים האמריקאים, ג'וני מייקל ספאן (Johnny Micheal Spann) (הוא היה להרוג האמריקאי הראשון במלחמה). הם השתלטו על מחציתו הדרומית של המבצר ועל מצבור של נשק קל, משגרי רקטות, מרגמות ותחמושת שנמצא בה.
סוכן ה-CIA האמריקאי השני נמלט אל מחציתו הצפונית של המבצר והתקשר באמצעות טלפון לווייני לשגרירות האמריקאית באוזבקיסטן לבקש סיוע. אנשי הברית הצפונית הזעיקו תגבורת משלהם שכללה גם טנק T-55 ופתחו באש על המורדים. מספר צוותי טלוויזיה מערביים הגיעו אל המבצר והחלו לצלם את הקרב, שזכה בשל כך לסיקור תקשורתי נרחב.
אחרי הצהריים הגיעו למבצר 15 חיילי כוחות מיוחדים מארצות הברית ומבריטניה והצטרפו לאנשי הברית הצפונית בקרב נגד המורדים. עד רדת הלילה הם הינחו שני מטוסי תקיפה אמריקאים, שערכו תשע גיחות תקיפה נגד המתחם שהוחזק על ידי המורדים. אלו המשיכו ללחום בעקשנות.
למחרת, 26 בנובמבר, נמשך הקרב. אל אנשי הברית הצפונית הצטרפו חיילי כוחות מיוחדים נוספים, אמריקאים ובריטים. חלקם יצרו שני צוותי בקרת סיוע אווירי שהינחו תקיפות מהאוויר נגד מתחם המורדים. עקב טעות פגעה בהמשך היום פצצה מונחית שהוטלה מהאוויר ליד עמדת אחד מצוותי בקרת האש, פצעה את אנשיו והרגה מספר מאנשי הברית הצפונית. בלילה תקפו את מתחם המורדים שני מטוסים אמריקאים מדגם הרקולס שהיו חמושים בתותחים מהירי ירי (AC-130 Gunships). מצבור התחמושת בחלקו הדרומי של המבצר נפגע והתרחש בו פיצוץ גדול.
ב-27 בנובמבר נחלשה התנגדות המורדים. אנשי הברית הצפונית וחיילי הקואליציה שאתם תקפו את מתחם המורדים בעזרת כלי רכב משוריינים, הדפו מתקפת נגד של המורדים ועד סוף היום השתלטו בחזרה על מרבית שטח המבצר. הם מצאו את גופתו של הסוכן ספאן, שמולכדה על ידי המורדים. אנשי הברית הצפונית בזזו חפצים מגופות אנשי הטליבאן שנהרגו ועקרו שיני זהב מפיותיהם.
אנשי הברית הצפונית סברו שהמרד דוכא כליל, אך כ-150 מורדים נסוגו אל מרתף במבצר הוסיפו להחזיק בו. הדבר התברר רק כשהם הרגו באנשי הברית הצפונית שניסו להיכנס למרתף. הקרב התחדש. אנשי הברית הצפונית ירו אל תוך המרתף, השליכו לתוכו מטעני חבלה ואף שפכו לתוכו שמן שהוצת. למרות זאת נמשכה התנגדות המורדים. ב-28 בנובמבר הגיע למקום גנרל דוסטום וניסה לשכנע את המורדים להיכנע, אך לשווא. למחרת הוא ציווה להזרים מים אל תוך המרתף. אמצעי זה פעל את פעולתו ושרידי המורדים במרתף נכנעו ב-1 בדצמבר. מקרב 300 עד 500 המורדים שרדו בחיים רק 86 (כמה מהם מתו מפצעיהם מאוחר יותר). לפחות 60 מהמורדים נהרגו בתוך המרתף. בין המורדים שנכנעו היה גם ג'ון ווקר לינד (John Walker Lindh), אזרח אמריקאי בן 20 שהמיר את דתו לאסלאם והצטרף לאנשי הטליבאן מספר חודשים לפני כן.
לאחר המרד

50 מהמורדים שנכנעו - ובהם אזרחים סעודים, תימנים, פקיסטנים, רוסי ואוזבקי - הועברו למתקן הכליאה האמריקאי במפרץ גואנטנמו. ג'ון ווקר לינד הוחזר לארצות הברית, נשפט והורשע בעבירות שונות ונדון ל-20 שנות מאסר. שני חיילים אמריקאים עוטרו בצלב השירות המצוין ובצלב הצי על חלקם בקרב - הראשונים מבני ארצם לזכות בעיטורים במלחמה זו. הסוכן ספאן עוטר בעיטור כוכב המודיעין של סוכנות הביון המרכזית. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
לאחר הקרב הועלו טענות שאנשי הברית הצפונית וחיילי הקואליציה שאתם השתמשו בכוח אש מוגזם כדי לדכא את המרד תוך הפרת דיני המלחמה, וארגון אמנסטי אינטרנשיונל קרא לקיים חקירה עצמאית של הקרב. ממשלות ארצות הברית ובריטניה דחו את הטענות והשיבו כי ההתקפה העזה שקיימו המורדים הצדיקה את מידת כוח האש שהופעלה נגדם. ראש ה-CIA ג'ורג' טנט דחה גם את הטענה ששני סוכניו במבצר סיכנו את עצמם באופן מוגזם כאשר חקרו את האסירים בקבוצות ולא אחד אחד.
דו"ח שהגיש הסנאטור ג'ון קרי לוועדת יחסי החוץ של הסנאט של ארצות הברית קבע כי האסירים שמרדו תכננו את פעולתם במבצר קאלאי ג'נגי כמעין פעולה של סוס טרויאני בניסיון להשתלט על אתר חיוני ומצבורי נשק של הברית הצפונית.
לימים הופק סרט תיעודי אודות הקרב ותיאור הקרב פורסם בספר אודות המלחמה באפגניסטן.
קובאן קרסנודאר (כדוריד נשים)

קובאן קרסנודאר (ברוסית: Гандбольный клуб "Кубань") היא קבוצת כדוריד נשים רוסית מהעיר קרסנודאר המתחרה בליגת העל הרוסית.
היסטוריה

קובאן נהנתה מעידן הזהב שלה בסוף שנות ה-80 כשזכתה בשתי תוארי גביע המחזיקות ב-1987 וב-1988 בעקבות ניצחון על ברלין וושאש בודפשט בגמר והגיעה לגמר גביע אירופה ב-1990, שבו הפסידה להיפו נידרוסטרייך, לאחר שזכתה ב-1989 באליפות הסובייטית. קובאן גם העפילה בשלישית לגמר גביע המחזיקות בשנת 1989.
בעקבות קריסתה של ברית המועצות קובאן זכתה באליפות המעבר של חבר המדינות העצמאיות, אבל לא הצליחה לזכות באליפות ליגת העל הרוסית. בשנים 1997 ו-2000, הקבוצה הייתה שנייה לאיסטוצ'ניק רוסטוב וטקווה וולגוגרד, במה שמוגדר לתוצאת השיא שלה. בשנת 2000 היא הגיעה גם לגמר הרביעי שלה של גביע המחזיקות, כשהפעם הפסידה לקבוצת מאר ולנסיה.
בעונת 2020/2021 העפילה לרבע גמר הליגה האירופית.
תארים

גביע המחזיקות
1987, 1988
אליפות ברית המועצות
1989, 1992
הערות שוליים

↑  אלופי תחרויות EHF באתר - sports.org‏
↑  "קובאן קרסנודאר" באתר הפדרציה האירופית לכדוריד (European Handball Federation)
קורט הנזל

| --- | --- |

 לידה:  29 בדצמבר 1861 קניגסברג, פרוסיה 
 פטירה:  1 ביוני 1941 (בגיל 79) מרבורג, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 ענף מדעי:  תורת המספרים, תורת המספרים האלגברית, אריתמטיקה, מתמטיקה, מתמטיקה שימושית 
 מקום קבורה:  Main Cemetery of Marburg 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין  גימנסיום פרידריך-וילהלם 
 מנחה לדוקטורט:  לאופולד קרונקר 
 מוסדות:  אוניברסיטת מרבורג  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 תלמידי דוקטורט:  Paul Berger, Anna Sturmfels, Philipp Voll, Friedrich Oppenheimer, Hermann Koller, Friedrich Hüttig, Christoph Schwantke, Paul-Friedrich Berger, Anna Disse, Johannes Philipps, Erhard Tornier, אברהם הלוי פרנקל, Jessie Forbes Cameron, Arthur Czwalina, הלמוט הסה, Reinhold Strassmann, Aloys Herrmann, יונה מרצבך 
 
קורט הנזל (באנגלית: Kurt Wilhelm Sebastian Hensel;‏ 29 בדצמבר 1861, קניגסברג–1 ביוני 1941, מרבורג) היה מתמטיקאי גרמני ממוצא יהודי.