stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוב חום
התנהגות > מבנה חברתי

כמרבית הטורפים הדוב החום הוא יחידאי וטריטוריאלי. שטחה של הנחלה תלוי בכמות המזון ובמידת הצריכה ובדרך כלל יותר מ-10 קמ"ר לכל הפחות. הזכר והנקבה נפגשים בעונת הרבייה ולאחר מכן עוזב אותה הזכר. הוא אינו מטפל בצאצאים ואינו מכיר אותם. אפילו בשבי כאשר המשפחה כולה סגורה במתחם אחד, אין האב מודע לכך שהגורים שייכים לו והאם נזקקת להגן עליהם מפניו באופן קבוע. באביב, כאשר גדלה הצמחייה מחדש ומכסה את הארץ יוצאים האם וגוריה מהמערה והם נשארים איתה למשך כשנה, כאשר עיקר דאגתה היא להזין אותם ולמנוע מדובים יריבים להתקרב אליהם.
דובים בוגרים אינם חוששים מטורפים, למעט במקרים נדירים בהם טיגריס סיבירי או להקת זאבים מצליחה לצוד דובים, לרוב צעירים. זאבים גם יהרגו דובים בטריפה תחרותית, כדי לצמצם את התחרות איתם ואף פומות ועיטים זהובים לעיתים צדים בהצלחה גורים, אך מדובר בתקריות נדירות. בשנים האחרונות חל חיכוך גובר בין דובים חומים לדובי קוטב רעבים שהחלו להתחרות על אותם אזורים ולעיתים הורגים זה את זה.
התנהגות > תרדמת חורף

הדובים החומים נמים שנת חורף כדי לשמור על אנרגיית הגוף בתקופה שבה יש מחסור במזון. שלא כמו כיונקים אחרים, טמפרטורת גופו של הדוב החום אינה יורדת ופעם בכמה ימים הוא קם משנתו כדי לעשות את צרכיו. לנקבות נטייה חזקה יותר לשינה מאשר הזכרים ולמעשה הן ממליטות בתקופה הזו. בקיץ אוכלות הנקבות ההרות מזון רב ובתחילת החורף הן מוצאות מערה להסתתר בה. הנקבה ממליטה גור אחד או שניים ואלה נולדים קטנים למדי, משקלם כמאתיים גרם לעומת מאות הקילוגרמים ששוקלת האם. הסיבה למידתם הקטנה היא שבתקופה האמורה הנקבה ישנה ולא אוכלת דבר. אם היו גדולים יותר, היה מידלדל מאגר השומן שלה וכמות החלב שהיו יונקים לא הייתה מספיקה לצורך הישרדותם. לפני שנת החורף, דובים חומים יכולים להוסיף למשקלם 180 ק"ג.
הדוב החום והאדם

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במספר אזורים דובים חומים התרגלו לחיים לצד האדם והחלו לאכול מזונות הקרובים אליו, כגון אשפה או חיות משק. כאשר דוב לומד לקשר בני אדם עם אפשרויות להשגת מזון בקלות, גוברים הסיכויים להיתקלות בני אדם עם הדובים.
לעיתים דובים חומים יתקפו אנשים מתקרבים. לרוב הסיבה לכך היא מהפתעה מצד הדוב או מנקבות עם גורים. דובים גם ינסו לתפוס שאריות מזון שנישאת בידי אנשים, חיכוכים עם רועי צאן או אף ציידים שתפסו ציד ביערות מותקפים מאחר שהדובים נוטים להבריח בקלות טורפים אחרים מטרפם. ישנם גם תקיפות הקורות בשביה (למשל מדובים מרקדים).
תקיפות דובים בצפון אמריקה קורות בעיקר מדובי גריזלי ונפוצות באזורים כמו פארקים לאומיים בהם האוכלוסיות של הדובים גדולות. בנוסף התקיפות קורות יותר בחורפים קרים בהם הדובים מאבדים מקורות מזון כמו פירות יער או דגים. באסיה ישנם תקיפות של דובים חומים כמו דוב חום אוסורי, האחראי לטבח גדול ביפן (אנ') בו נהרגו 7 אנשים, דוב סיבירי מזרחי שהוא בעל אופי אגרסיבי מאוד.
עם זאת שכיחות התקיפות נמוכה יחסית והדוב גם נפגע כתוצאה מציד נרחב והפרדת האוכלוסייה שלו. באזורים מוכרים לתקיפות, כמו הפארק הלאומי ילוסטון ישנם אזהרות בולטות לגבי תקיפת דובים.
תת-מינים

לדוב החום ישנם תת-מינים רבים:
דוב חום אירואסייתי (Ursus arctos arctos) – מצוי בחלקים נרחבים של רוסיה.
דוב חום סורי (Ursus arctos syriacus) – הקטן בתת-המינים. מצוי כיום רק בטורקיה, בקווקז ובעיראק. הוא נעלם מנופה של ארץ ישראל, מצפון ירדן, מלבנון ומסוריה.
דוב גריזלי (Ursus arctos horribilis) – אחד מתת-המינים הגדולים והמפורסמים של הדוב החום. שמו בא לו בגלל "מעילו" האפור (Grizzled – בצבע אפור). שמו של הפארק הלאומי יוסמיטי מקורו בשם האינדיאני של הדוב הזה ("יוזומאטי" או "אוזומאטי") שחי בעבר בפארק, ועץ הסקוויה הענקית הגדול ביותר בפארק זה נקרא "ענק הגריזלי". שמורת הטבע המפורסמת ביותר שבה ניתן למצוא דוב זה הוא הפארק הלאומי ילוסטון.
דוב קודיאק (Urus arctos middendorfi) – הגדול שבתת-המינים. משקלו כ-750 ק"ג אך ישנם פרטים בודדים הגדולים מכך. לרוב הוא אף חסון יותר מדוב קוטב, אך קומתו נמוכה יותר.
דוב אטלסי (Ursus arctos crowtheri) – תת-המין נכחד והדוב היחיד שחי באפריקה. גודלו היה קטן יחסית. נכחד בשנות ה-70 של המאה ה-19.
דוב ברגמן (Ursus arctos piscator) – תת-מין שהיה נפוץ בקמצ'טקה ונעלם במהלך המחצית השנייה של המאה העשרים. נחשב כיום למין נכחד.
דוב כחול טיבטי (Ursus arctos pruinosus) – תת-מין שנפוץ בשפלה הטיבטית המזרחית. אחד מהדובים הנדירים ביותר בעולם.
דוב גובי (Ursus arctos gobiensis) – תת-מין שנפוץ במדבר גובי של מונגוליה. נמצא בסכנת הכחדה חמורה.
דוב סיבירי מזרחי (Ursus arctos collaris) – תת-מין שתפוצתו היא ממזרח סיביר, החל מנהר יניסיי עד טרנס-בייקאליה, רכס סטנובוי, נהר לנה, קולימה ובדרך כלל בכל רחבי יקוטיה והרי אלטאי. תת-המין קיים גם בצפון מונגוליה.
דוב חום קמצ'טקה (Ursus arctos beringianus) – תת-מין שנפוץ בקמצ'טקה ונחשב לאב הקדמון של דוב הקודיאק.
דוב חום ההימלאיה (Ursus arctos isabellinus) – נמצא בסכנת הכחדה חמורה.
דוב חום אוסורי (Ursus arctos lasiotus) – אחד מתת-המינים הגדולים ביותר של הדוב החום החי ביפן.
דוב חום חצי האי אלסקה (Ursus arctos gyas) – אחד מתת-המינים של הגדולים ביותר של הדוב החום, יש ויכוח אם צריך להיקרא דוב גריזלי כמו כל הדובים החומים בצפון אמריקה (מלבד דוב קודיאק).
דוב חום מרסיקן (Orsus arctos marsicanus) – תת-מין בסכנת הכחדה חמורה. יש ויכוח בין החוקרים האם להתייחס אליו כתת-מין או כמין בפני עצמו.
דוב חום אלסקה (Ursus arctos alascensis) – חי בצפון אלסקה, לרוב מוכר כתת-מין נפרד אך יש חוקרים שאומרים שהוא אוכלוסייה נפרדת של דוב גריזלי.
דוב גריזלי קליפורני (Ursus arctos californicus) – הדוב הידוע האחרון נורה בקליפורניה בשנת 1922. דגימות ממוזיאון מראות כי גזע זה היה עם גולגולת רחבה הרבה יותר מדוב גריזלי.
דוב חום דאל (Ursus arctos dalli) – ישנה אפשרות שדוב זה הוא תת-מין אחר שוכן חופים.
דוב חום סיטקה (Ursus arctos sitkensis) – נראה כי הוא קרוב יותר לדוב קוטב מאשר לדובים חומים אחרים.
דוב חום סטיקין (Ursus arctos stikeenensis) – ככל הנראה חי בקנדה.
דוב גריזלי מקסיקני (Ursus arctos nelsoni) – נכחד. הצפייה האחרונה שנרשמה הייתה בשנת 1962.
דוב ערבות חום (Ursus arctos priscus) – נכחד. ייתכן שהוא מין נפרד.
גלריה

דוב קודיאק, הגדול שבדובים החומים
דוב גריזלי
דוב חום סורי
הערות שוליים

↑  דוב חום באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292435005171  BnF: cb119654174 (data)  GND: 4146492-8  LCCN: sh85017246  LNB: 000255684  NDL: 01067593  NKC: ph115258
מכבי מוצרי-מני

| --- | --- |

מכבי מוצרי
 לידה:  10 באפריל 1914 קהיר, מצרים
 נהרג:  23 באפריל 1948 (בגיל 34) ישראל
 תאריך עלייה:  רשמית 1915
 כינוי:  "מק" (בפלמ"ח)   "אדם" (במוסד לעלייה ב', באירופה)
 בן או בת זוג:  רחל מכבי 
 השתייכות:   ההגנה   הבריגדה היהודית הבריגדה היהודית    פלמ"ח
 תקופת הפעילות:  1932–1948 (כ־16 שנים)
 דרגה:    רב-סרן
 תפקידים בשירות
 מפקד אזור עמק חפר מטעם החי"ש  מפקד מחלקת נוטרי החוף  פעיל בהנהלת המוסד לעלייה ב'  שלישו של יצחק שדה  האחראי מטעם הפלמ"ח לאבטחת הדרך לירושלים
 פעולות ומבצעים
 המרד הערבי הגדול   מלחמת העולם השנייה     מלחמת העצמאות
 הנצחה
 "מבצע מכבי" של הפלמ"ח   כיכר בירושלים   שכונה באבן יהודה
 
מכבי מוצרי-מני (10 באפריל 1914 – 23 באפריל 1948) היה בכיר ב"הגנה" ובפלמ"ח, שליח ההגנה לאירופה וממעצבי תפיסת הביטחון בתקופת היישוב.
ראשית חייו

מכבי מוצרי נולד בקהיר. הוא היה בנם הבכור של הרופא ד"ר אברהם (אלברט) מוצרי, מבעלי מלון המלך דוד בירושלים (ומלונות פאר בקהיר כגון סבוי, קונטיננטל ומינה האוס) ומזל (מתילדה) מני, עיתונאית ופעילה ציונית במצרים, בתו של השופט מלכיאל מני מחברון. בני המשפחה אייתו את השם מני כראשי תיבות: מנצר ישי, לאמור נצר מבית דוד, מזרע מלוכה. גם השם שנתנו לבנם, מכבי, מרמז על משפחה בעלת אידאולוגיה לאומית מפותחת.
המשפחה העשירה חילקה את זמנה בין בתיה בקהיר, אלכסנדריה וירושלים כך שכבר מגיל צעיר שלט בשפות ערבית, עברית, צרפתית ואנגלית על בוריין. המשפחה ניהלה חיי מותרות וגינוני אצילים, אך בד בבד חונכו הילדים ברוח מחמירה ולא מפנקת. מכבי קיבל חינוך ציוני, הוא למד בבית הספר האנגלי בקהיר ולאחר מכן נשלח ללמוד בבית הספר הריאלי בחיפה. בגיל 15 עבר ללמוד בפנימייה החקלאית מקוה ישראל שם הצטרף, בשנת 1929, ל"הגנה". בגיל 18 היה מבין מייסדי מושב תל צור, אשר במאה ה-21 מהווה שכונה ביישוב אבן יהודה. בתל צור היה מבין ראשוני מגדלי הוורדים בארץ.
בהיותו בן 19 הכיר בתל אביב את רחל (מרי לואיז) גרין, גם היא נצר למשפחת אצולה ממצרים (סבה היה הברון פליקס דה מנשה, שותפה לעסקים של משפחת מוצרי). השניים נישאו בתל צור וניהלו יחדיו את משק הוורדים. נולדו להם בן, עודד (שנפטר מסרטן בהיותו בן 26), ובת, אלונה קרן-מכבי.
פעילות ביטחונית

מכבי החל בפעילות שמירה וביטחון שוטפת באזור עמק חפר, במסגרת ה"הגנה", עוד בשנת 1932 ומונה למפקד האזור. בעקבות המרד הערבי הגדול בשנת 1936 הבין שעל היישוב לעבור לפעילות צבאית מאורגנת ומקצועית יותר והיה מבין ראשוני המתגייסים לפו"ש. במסגרת זו הוביל את ראשוני המבצעים "מחוץ לגדר", כדי לקדם את פני התוקפים וכן הוביל סיורים בשטחי הכפרים הערביים על מנת לאתר את בסיסי הכנופיות ולפגוע בהן. בפו"ש הכיר את יצחק שדה והפך לבן טיפוחיו.
בשנת 1938 עבר קורס מ"מים של החי"ש ובשנת 1941 היה מפקד החי"ש בעמק חפר. באותה שנה עבר לפלמ"ח במסגרתו היה מבין ראשוני החבלנים. עוד לפני הקמת המחלקה הערבית פעל בתחפושת של ערבי, מעבר לקוי האויב, בסוריה. בתקופה זו עבר ניהול המשק הפרטי בתל צור לידיה של רחל.
בהמשך שירת במקביל הן בפלמ"ח, כמפקד ומדריך בקורסי חבלה והסתערבות (פעילות מודיעין תוך התחפשות לערבים והיטמעות בשטח עוין) והן כמפקד מחלקת נוטרי החוף אשר הגנו על חופי הארץ וסייעו בפעילות ההעפלה. ביולי 1944 היה מראשוני המתגייסים לבריגדה היהודית כ"סרג'נט" והוצב במסגרת זו בהולנד ובלגיה. בתום המלחמה שהה בצרפת ונשאר בה תחת הכינוי "אדם". בצרפת, ולאחר מכן באיטליה, היה מבין ראשי המוסד לעלייה ב', שארגן פעילות העפלה ובריחה. במהלך הקונגרס הציוני ה-22 שהתכנס בבזל, היה ממונה על הביטחון. שליטתו בשפות והתרבות האירופית שספג סייעו לו להתערות בחברה האירופאית בקרב שכבות שונות. עובדה שהעניקה יתרון בפעולות מודיעין, רכש והשגת אישורים שונים עבור יהודים פליטי שואה בדרכם לארץ ישראל.
מכבי חזר לארץ בפברואר 1947 והתמנה לשלישו של יצחק שדה. בתפקיד זה תיאם בין "ההגנה" (בפרט הש"י, שירות הידיעות, המודיעין של ההגנה) לפלמ"ח והיה מעורב בהכנת תוכניות ההתגוננות של היישוב. פעילותו בתקופה זו כללה את ריכוז פעולות ההגנה לסיכול פעולות האצ"ל והלח"י בירושלים במסגרת מה שנודע כ"הסזון הקטן". ב-29 בנובמבר 1947, יום קבלת תוכנית החלוקה על ידי האו"ם, קיבל על עצמו את ניהול האספקה לירושלים וארגון השיירות לעיר. הוא היה שותף לליווי שיירות, גם כשהיה מבוגר יחסית ללוחמי הפלמ"ח ובמקביל, על תפקיד מטה. בין היתר תכנן את כיבוש כמה מן המוצבים שחלשו על הכביש והשתתף בשיירת נבי דניאל לכפר עציון. לעיתים מוזכר בפרסומים מתקופה זו בכינוי "מק".
מכבי מוצרי נבדל מרוב אנשי הפלמ"ח. הוא היה מבוגר מהממוצע בכ-15 שנים ובעל משפחה, השכלתו הצבאית הושתתה על יסודות שספג בצבא הבריטי, ובאופיו לא נטה לאלתור והרפתקנות אלא לתכנון מדוקדק והקפדה על פרטים. קווים אלה הקנו לו מעמד של "אבא" בעיני לוחמי ומפקדי הפלמ"ח הצעירים.
לאחר מבצע נחשון עבר מכבי למטה חטיבת הראל כקצין מנהלה ואספקה. ביום 20 באפריל 1948, נסע בג'יפ הפיקוד של החטיבה לירושלים כמפקד אחת השיירות הגדולות שעלו לירושלים לקראת מבצע יבוסי- "שיירת הדמים" . הוא נורה מן המארב ליד הכפר דיר איוב שממזרח ללטרון ונפצע אנושות. יומיים מאוחר יותר, ערב חג הפסח וערב יום הולדתו (העברי) ה-34, נפטר בירושלים. הוא נקבר בקבורה זמנית בבית הקברות סנהדריה וב-1951 הועברה גופתו לבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. לאחר מותו הוענקה לו דרגת רב-סרן בצה"ל (שהוקם כחמישה שבועות לאחר שנהרג).
הנצחה

המבצע הגדול של הפלמ"ח לפריצת הדרך לירושלים בין התאריכים 8 ו-18 במאי נקרא על שמו "מבצע מכבי".
רעייתו רחל שינתה את שם משפחתה מ"מוצרי" ל"מכבי". היא חייתה בקיבוץ חצור עד פטירתה ב-12 באוקטובר 2003.
כיכר מרכזית בירושלים הידועה בשם "כיכר החתולות" קרויה רשמית על שמו.
שכונת "מכבי" באבן יהודה והרחוב המוביל אליה קרויים על שמו.
בחצר בית יצחק שדה ברחוב זיכרון קדושים 3 ביפו, מוצבת אבן שיצחק שדה סיתת לזכרו.
לקריאה נוספת

עופר רגב, להתאהב בארץ ישראל, הוצאת כנרת, 2008. עמ' 18–19.
אהרון אבן חן, "מכבי בא מקהיר", בתוך: חתונה בצידון, הוצאת מסדה, 1972
הערות שוליים

↑  דוד תדהר (עורך), "מזל (מתילדה) מוצרי", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ב (1947), עמ' 703
↑  עירית עמית-כהן, ‏בין מערב למזרח: הברון פליקס דה מנשה – עסקן, יזם וציוני, קתדרה 114, דצמבר 2004, עמ' 80.
קברו של מכבי מוצרי-מני בהר הרצל
פטר אטבו

אוגנקארו פטר אטבו (באנגלית: Oghenekaro Peter Etebo; נולד ב-9 בנובמבר 1995) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר בגנצ'לרבירלי.
קריירת מועדונים

אטבו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של לורד הונור. בשנת 2012 הצטרף לווארי וולבס, ועונה לאחר מכן, הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-14 באפריל 2013, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בה כבש שלושער בניצחון 0–4 נגד אל-קאנמי וואריורס. אטבו, אף כבש שלושער בניצחון 1–3 נגד תיירי וויקי כבר אחרי 29 דקות של משחק. במרץ 2014 כבר את שער הבכורה שלו בזירה האפריקאית במשחק נגד דואלה יונייטד במסגרת גביע הקונפדרציה של CAF. במאי 2014, נבחן באודינזה מהסרייה א', אך לבסוף לא חתם. בעונת 2015, השער שהבקיע במשחק הליגה נגד ביילסה יונייטד נבחר לשער העונה.
בינואר 2016, אטבו חתם בפיירנסה מהליגה השנייה בפורטוגל. בעונת 2015/2016, רשם 4 הופעות בליגה וכבש שער אחד ובסיום העונה, העפילה פיירנסה לליגת העל.
ב-11 ביוני 2018, אטבו חתם לחמש שנים בסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ תמורת 7.2 מיליון אירו. ב-5 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד לידס יונייטד. בסיום עונתו הראשונה בסטוק, רשם 37 הופעות וכבש שני שערים. בעונת 2019/2020, חלה ירידה במעמדו לאחר שנעדר מפתיחת העונה, עקב השתתפותו בגביע אפריקה לאומות 2019, בקיץ שקדם לפתיחת העונה.
בינואר 2020, אטבו הושאל לחטאפה מליגת העל הספרדית עד לסיום העונה, עם אופציה לרכישת כרטיס השחקן שלו.
ב-9 בספטמבר 2020, אטבו הושאל לגלאטסראיי מליגת העל הטורקית.
ב-9 ביולי 2021, אטבו הושאל לווטפורד מהפרמייר ליג.
בקיץ 2022 חתם באריס סלוניקי מליגת העל היוונית בה שיחק עונה אחריה שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2024 חתם בגנצ'לרבירלי הטורקית, אחרי עונה בה לא שיחק באף קבוצה.
קריירה בינלאומית

ב-27 ביולי 2013, אטבו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה בהפסד 0–2 לחוף השנהב במסגרת אליפות אפריקה לשחקנים מקומיים 2014. בדצמבר 2015, זכה עם הנבחרת הצעירה בגביע אפריקה לאומות עד גיל 23 - 2015, בה אף סיים כמלך שערי האליפות עם 5 שערים, כאשר שניים מתוכן היו בגמר בו ניצחה ניגריה 1–2 את אלג'יריה. אטבו, אף השתתף עם הנבחרת הצעירה במשחקים האולימפיים ב-2016. במשחק הפתיחה, כבש רביעייה בניצחון 5–4 נגד יפן.
ב-25 במרץ 2016, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד מצרים.
אטבו, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 ואף נטל חלק בכל שלושת המשחקים. במחזור הראשון כבש שער עצמי בהפסד 0–2 לקרואטיה.
יוסי רוזן

ערך זה עוסק בכדורגלן עבר ישראלי יוסי רוזן. אם התכוונתם למנהל ודירקטור ישראלי, ראו .
יוסי רוזן (נולד ב-13 באוקטובר 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

רוזן התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-22 באוגוסט 1997 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–3 לבני יהודה במסגרת גביע הטוטו. ב-4 באפריל 1998, ערך רוזן את הופעת הבכורה שלו במסגרת הליגה בהפסד 1–2 להפועל כפר סבא. ב-1 במאי 1999, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 2-2 נגד כפר סבא.
ב-30 ביולי 2003 חתם בהפועל תל אביב. ב-14 באוגוסט 2003, ערך רוזן את הופעת הבכורה שלו בתיקו 1-1 נגד בננטס ירוואן הארמנית, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בעונתו הראשונה בהפועל היה אחד משחקני המפתח של הקבוצה, בה רשם 29 הופעות וכבש שני שערים. בעונתו השנייה רשם רק 12 הופעות, ובסיומה שוחרר מהקבוצה.
בקיץ 2005, חתם בהכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית. בסיום העונה, העפיל עם הכח לליגת העל לראשונה מזה 21 שנים.
ב-12 ביולי 2007 חתם רוזן בבני יהודה. בינואר 2008 חזר להפועל פתח תקווה, ששיחקה אז בליגה הלאומית. בסיום העונה, חזרה פתח תקווה לליגת העל אחרי שנה בלאומית.
ב-15 ביולי 2009 חתם בהפועל אשקלון. ב-15 בדצמבר 2009, חתם במכבי הרצליה.
בקיץ 2010 חתם בהפועל מחנה יהודה מליגה ב', ובסיום העונה פרש מכדורגל.
לזכותו של רוזן, שתי הופעות בנבחרת ישראל, אותם ערך בשנת 2002 בהפסד 1–7 לגרמניה ובהפסד 1–4 לדנמרק.
הערות שוליים

↑  משה גוזגל, הפועל ת"א: יוסי רוזן חתם לשלוש שנים, באתר ynet, 30 ביולי 2003
↑  מוטי פשכצקי, יוסי רוזן שוחרר מהפועל ת"א, באתר nrg‏, 28 ביוני 2005
↑  רותם גרוסמן, בני יהודה: יוסי רוזן חתם ל-3 עונות, באתר ynet, 12 ביולי 2007
↑  אופירה אסייג, ‏רוזן חתם באשקלון: שמח לשתף פעולה עם אורי, באתר ONE‏, 15 ביולי 2009
↑  איציק יצחקי‏, יוסי רוזן סיכם במכבי הרצליה, באתר וואלה, 15 בדצמבר 2009
קלאס באקר

קלאס באקר (בהולנדית: Klaas Bakker;‏ 22 באפריל 1926 באמסטרדם, הולנד - 3 בינואר 2016 באמסטלפיין, הולנד) היה כדורגלן הולנדי ששיחק בעמדות הקשר והחלוץ.
קריירה

באקר שיחק בדה פולוויקרס בין השנים 1943 ו-1951, ולאחר מכן עבר למועדון אייאקס, בו שיחק 169 משחקי ליגה בהם הבקיע 37 שערים. במשחק הליגה שנערך בנובמבר 1955 הוא הבקיע שישה שערים. בעונת 1956/57 הוא זכה עם המועדון באליפות הליגה.
המשחק האחרון של באקר נערך במאי 1957, משחק זה היה גם המשחק האחרון של חלוץ נוסף של הקבוצה גה ואן דייק.
נפטר ב-3 בינואר 2016 בגיל 89.
הערות שוליים

↑  https://www.delpher.nl/nl/kranten/view?coll=ddd&identifier=KBNRC01:000037885:mpeg21:a0151
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
The Birthday Party

.
| --- | --- |
חברי הלהקה, מימין לשמאל: ניק קייב, מיק הארווי, רולנד ס. הווארד, טרייסי פו
חברי הלהקה, מימין לשמאל: ניק קייב, מיק הארווי, רולנד ס. הווארד, טרייסי פו
 מקום הקמה:  מלבורן 
 תקופת הפעילות:  1977–1983 (כ־6 שנים)
 סוגה:  פוסט-פאנק, רוק גותי
 חברת תקליטים:  מיסינג לינק רקורדס, 4AD 
 http://www.thebirthdayparty.com.au/
 
The Birthday Party הייתה להקת פוסט-פאנק מאוסטרליה שפעלה משנת 1975 עד 1983, בתחילה תחת השם "The Boys Next Door". למרות שלא הצליחה מסחרית, הייתה ללהקה השפעה רבה על להקות רוק בשנות השמונים, והם נחשבים לאחת מאבות הרוק הגותי. מנהיג הלהקה, ניק קייב, כתב שירים עם מילים פרובוקטיביות רוויות אלימות שכללו גם תיאורים מיניים, וללהקה היה צליל "עגום ורועש" עם נגיעות של בלוז, ג'אז חופשי ורוקבילי.
בשנת 1980 הלהקה עברה ממלבורן ללונדון, שם הם הושמעו רבות על ידי השדרן ג'ון פיל והתפרסמו בהופעותיהם האלימות. ב-1983 עברו לברלין המערבית, ולאחר זמן קצר התפרקו. רוב חברי הלהקה פיתחו קריירות סולו.
שנים ראשונות, 1973-1980

חברי הלהקה למדו ביחד בבית ספר יסודי במלבורן, אוסטרליה, שם גם שרו במקהלת הבנים של בית הספר. בשנת 1973 הקימו להקה שניגנה גרסאות כיסוי לשירים של דייוויד בואי, לו ריד, רוקסי מיוזיק ואליס קופר. חברי הלהקה היו הזמר ניק קייב, הגיטריסט מיק הארווי, המתופף פיל קלברט, וכמה חברים נוספים.
בשנת 1975 צירפו אליהם את הבסיסט טרייסי פו והחליטו לקרוא לעצמם "The Boys Next Door". סגנון הלהקה הפך להיות רועש יותר, ולמגוון שיריהם נוספו שירי פאנק רוק, בהם גרסאות כיסוי לשירי הראמונס ופטי סמית'. לקראת שנת 1977 החלו לכתוב שירים מקוריים, רובם בעלי מילים פרובוקטיביות.
בשנת 1978 צירפו אליהם גיטריסט נוסף, רולנד ס. הווארד, ששינה את הצליל של הלהקה באופן דרמטי. הם הירבו להשתמש בפידבק, לשירים היה גוון תזזיתי ושירתו של קייב נשמעה כאחוזת טירוף.
בשנים 1979–1980 יצאה להקת "The Boys Next Door" לסיבוב הופעות נרחב באוסטרליה. חברת התקליטים האוסטרלית "Missing Link" החתימה אותם והוציאה את תקליטיהם הראשונים, בהפקתו של טוני כהן. השיר הידוע ביותר שלהם, "Shivers" ("צמרמורות"), נכתב על ידי הווארד ובוצע על ידי להקתו הקודמת. השיר נאסר להשמעה בתחנות רדיו באוסטרליה בגלל התייחסותו המרומזת להתאבדות.
המעבר ללונדון, 1980-1982

בפברואר 1980 עברו חברי הלהקה ללונדון, ושינו את שמם ל-"The Birthday Party". לפי רולנד ס. הווארד, הוא וקייב בחרו את השם בגלל "תחושה של חגיגיות ואירוע פולחני".
בלונדון עברה הלהקה תקופה פורייה של יצירתיות, ושיריהם מתקופה זו נחשבו למוזיקה חדשנית ואגרסיבית. שירתו של קייב תוארה כ"יוצאת מהבטן", ולדברי חברי הלהקה הם היו "נחושים לבעוט במוסכמות של מוזיקת הרוק." קייב כתב את רוב מילות השירים. חלקם סיפרו סיפורי אימה ופחד וזרועים בדמויות ביזאריות, אחרים הם על רוצחים או מטורפים, ולעיתים קרובות הכילו אזכורים סוריאליסטיים או דתיים. בשירתו של קייב היה מימד מפחיד עם צרחות חסרות מעצורים ולסירוגין גם קול נכאים דהוי. למרות התשבחות ממבקרי המוזיקה, לא זכתה הלהקה להצלחה מסחרית, דבר שאינו מפתיע לאור השילוב ייחודי של קקפוניה ומוזיקה קודרת שהם רקחו.
הלהקה הופיעה רבות באוסטרליה, אירופה וארצות הברית.
שנים אחרונות, 1982-1983

בשנת 1982 פרש מתופף הלהקה, הגיטריסט טרייסי פו נתפס נוהג בשכרות ונדון לחודשיים מאסר, וגם חלק מחברי הלהקה האחרים פרשו או הוחלפו באופן זמני. חלקם הקליטו אלבום עם הזמרת לידיה לאנץ', שיצא לאור כתקליט רק ב-1987.
באוגוסט 1982 עברו חברי הלהקה מלונדון לברלין המערבית, ובמספר שירים שהוקלטו שם השתתף בליקסה ברגלד, גיטריסט איינשטירצנדה נויבאוטן.
בתקופה זו החלה מתיחות בין חברי הלהקה, שנבעה בחלקה משימוש מופרז בסמים ובאלכוהול. ההופעה האחרונה של The Birthday Party הייתה ב-9 ביוני 1983 במלבורן, ולאחריה נפרדו דרכיהם של חברי הלהקה.
לאחר הפירוק

לאחר פירוק הלהקה פיתח ניק קייב קריירת סולו מצליחה. גם חברי הלהקה האחרים הקימו הרכבים שונים, אך לא זכו להצלחה.
טרייסי פו ניסה להיגמל מסמים מספר פעמים, ובשנת 1986 מת כתוצאה מפרכוס אפילפטי. רולנד ס. הווארד מת בשנת 2009 משחמת הכבד.
אלבומי הלהקה יצאו מחדש בפורמטים שונים, וכן יצאו לאור מספר אוספים של שירי הלהקה.
באוקטובר 2007 נבחר ניק קייב להיכל התהילה של הרוק אנד רול האוסטרלי, ובנאומו הודה גם לחברי להקת "The Birthday Party" שהיו איתו בתחילת הדרך.
על תולדות הלהקה ועל ניק קייב נכתבו מספר ספרים. בשנת 2023 הופק סרט תיעודי המספר את תולדות הלהקה.
חברי הלהקה

ניק קייב - שירה, סקסופון
מיק הארווי - גיטרה, שירה, תופים, קלידים
טרייסי פו - בס, שירה
פיל קלברט – תופים
רולנד ס. הווארד - גיטרה, שירה
מוזיקאים נוספים הופיעו והקליטו עם הלהקה בתקופות שונות.
דיסקוגרפיה

אלבומי הלהקה תחת השם "The Boys Next Door":
Door, Door ‏(1979)
אלבומי הלהקה תחת השם "The Birthday Party":
The Birthday Party ‏(1980)
Prayers on Fire ‏(1981)
Junkyard ‏(1982)
בנוסף לאלבומים אלה ראו אור מיני-אלבומים, אוספים רבים, הקלטות של הופעות חיות ומארז תקליטורים.
הערות שוליים

↑  גרסת כיסוי לשיר "Shivers" של המכשפות יחד עם ניק קייב מופיעה באלבום "מתכסות".
↑  מרד בגן עדן: ניק קייב והבירת'דיי פארטי, באתר סינמטק תל אביב, ‏22 בינואר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14024185k (data)  ISNI: 0000 0001 0664 0971  MusicBrainz: cbcd4d49-e892-4fc6-a313-35f275a153d2  NKC: xx0024198  VIAF: 136254440   WorldCat (עם VIAF): 136254440
שמחה אורן

שמחה אורן (1940 – 24 בנובמבר 2023) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר בקבוצת הפועל חיפה.
ביוגרפיה

אורן שנולד ב-1940 גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה. הוא שיחק בבוגרים בין השנים 1957–1964, ונחשב לאחד השחקנים הבולטים בעמדת הקשר בשנים אלו. בקבוצה ביחד איתו שיחקו מספר שחקנים שנחשבים כבולטים בהיסטוריה של המועדון, כגון רובי יאנג, ארנון רוקמן, אורי ויינברג ויצחק אנגלנדר. במשך שבע עונות במדי הפועל חיפה, כבש אורן שבעה שערים מעמדת הקשר. בעונת 1962/1963 נערך משחק גמר גביע המדינה, שהיה בעצם דרבי בין הפועל למכבי חיפה. כבר בדקה השלישית כבש אורן שער שבסוף התברר כשער הניצחון שזיכה את הפועל חיפה בגביע המדינה, שהיה התואר הראשון בתולדות המועדון. לקראת סיום המשחק שמחה נפצע ונשאר לשחק עד סיומו כאשר תחבושת על ראשו.
ב-24 בנובמבר 2023 הלך אורן לעולמו בגיל 83.
הערות שוליים

↑  שחקנים - הפועל חיפה, אתר ההיסטוריה של הפועל חיפה. ניתן לראות את שמחה אורן עם שבע עונות במועדון וכבש שבעה שערים בין השנים 1957–1964
↑  יצחק גולדשטיין, הלך לעולמו שחקן הפועל חיפה שמחה אורן, באתר מיינט חיפה, 24 בנובמבר 2023
אורסטה קורבטה

אורסטה קורבטה (בספרדית: Oreste Corbatta;‏ 11 במרץ 1936, דרו – 6 בנובמבר 1991) היה כדורגלן ארגנטינאי ששיחק בתקופת הזוהר בראסינג קלוב וזכה ארבע פעמיים באליפות ארגנטינה.
קריירה

אורסטה קורבטה נולד בעיירה דרו לאב איטלקי ואם ארגנטינאית. בגיל 14 הוא התחיל לשחק במדים של אסטודיאנטס לה פלאטה. בשנת 1953 עבר לראסינג קלוב.
ב-30 באפריל 1955 עלה לראשונה למשחק של הליגה העליונה. עם הקבוצה זכה באליפות פעמיים.
בשנת 1962 הוא עבר לבוקה ג'וניורס תמורת 12 מיליון פסו. עם הקבוצה החדשה זכה באליפות פעמיים.
בשנת 1965 אורסטה קורבטה עבר לדפורטיבו אינדפנדיינטה מדיין ושיחק בקולומביה במשך שלוש שנים. בשנת 1970 הוא חזר לארגנטינה ושיחק בליגות נמוכות עד שעזב את הכדורגל בגיל 38.
במהלך הקריירה החמיץ רק 4 מ-68 בעיטות עונשין.
קריירה > נבחרת ארגנטינה

אורסטה קורבטה נכלל בסגל ארגנטינה ב-43 משחקים. היה חלק מהנבחרת שזכתה בקופה אמריקה 1957 וקופה אמריקה 1959. במהלך מונדיאל 1958 הוא הבקיע שלושה שערים.
חיים אישיים

במהלך שנים רבות אורסטה קורבטה סבל מאלכוהוליזם. הוא התחתן 4 פעמים ונפטר מסרטן בשנת 1991. בשנת 2006 הוא נכלל בהיכל התהילה של המועדון בו גדל. אחד מרחובות העיר ליד האצטדיון נקראה על שמו.
תארים

אליפות ארגנטינה (2): 1958, 1961
אליפות ארגנטינה (2): 1964, 1965
קופה אמריקה (2): 1957, 1959
יורית'מיקס

| --- | --- |

יורית'מיקס, 1985
 מקום הקמה:  סנדרלנד 
 מוקד פעילות:  לונדון, אנגליה
 תקופת הפעילות:  1990–1980   2005 – 1999
 סוגה:  סינת'-פופ • גל חדש • פופ רוק
 חברת תקליטים:  תקליטי RCA   אריסטה רקורדס
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של הרוק אנד רול (2022) 
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 אנני לנוקס   דייב סטיוארט
 
יורית'מיקס (באנגלית: Eurythmics) היו צמד מוזיקלי בריטי, שנוסד ב-1980 על ידי אנני לנוקס ודייב סטיוארט. הצמד זכה להצלחה עולמית גדולה בשנות השמונים, הן מבחינה מסחרית והן בקרב מבקרי המוזיקה, מכר כ-75 מיליון אלבומים ברחבי העולם, זכה בפרסים רבים וערך מספר סיבובי הופעות עולמיים מצליחים. זהו הצמד המוזיקלי הבריטי המצליח ביותר בכל הזמנים.[דרוש מקור] הצמד היה פעיל בשנים 1980–1990, ולאחר מכן התאחד וחזר לפעול בשנים 1999–2005.