stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חבר (הלכה)
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ח', עמוד ב'
↑  הגדרה תלמודית לתלמיד חכם המלמד תלמידים בישיבה, הראשון שנקרא כך היה אברהם אבינו בתלמוד בבלי, מסכת יומא, דף כ"ח, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בכורות, דף ל', עמוד ב'
↑  משנה, מסכת דמאי, פרק ב', משנה ג'
↑  אנציקלופדיה יהודית דעת - חבר - תואר כבוד באשכנז ;, באתר daat.ac.il
↑  משנה, מסכת דמאי, פרק ב', משנה ג'
↑  שמואל פיינר, עת חדשה: יהודים באירופה במאה השמונה עשרה, 1750–1800 עמוד 160
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבועות, דף ל', עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף מ"א, עמוד א'
↑  דברי רבי יהושע בן לוי בתלמוד ירושלמי, מסכת חגיגה,  פרק ג', הלכה ו'; ראו גם תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף כ"ו, עמוד א' ומקורות אחרים בדברי חז"ל
↑  תלמוד בבלי, מסכת ביצה, דף י"א, עמוד ב' (ובדומה תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף כ"ו, עמוד א'): "טומאת עם הארץ ברגל כטהרה שויוה רבנן"
↑  אהרן אופנהיימר, "חבורות שהיו בירושלים", בתוך: אהרן אופנהיימר, אוריאל רפפורט, מנחם שטרן (עורכים), פרקים בתולדות ירושלים בימי בית שני: ספר זיכרון לאברהם שליט, ירושלים: הוצאת יד בן צבי ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"א, מסת"ב 965-217-000-3, עמ' 178–179
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אלי אטון

אלי אטון (נולד ב-12 במאי 1964) הוא פוליטיקאי ישראלי המכהן כראש מועצה אזורית לב השרון.
ביוגרפיה

נולד וגדל בניצני עוז. ביסודי למד בעמי אסף בבורגתה, ובתיכון רופין.
בשנת 1982 התגייס לצה"ל
ושירת בחיל התותחנים.
אטון כיהן כיו"ר ועדת ספורט ביישוב ניצני עוז, חבר ועד ויושב ראש הוועד המקומי של ניצני עוז מ־2008 עד 2013 וכחבר במליאת מועצה אזורית לב השרון מ־2013 עד 2018.
בבחירות לראשות מועצת לב השרון ב־2024 נבחר אטון לראשות המועצה ברוב של כ-47.3% מקולות הבוחרים.
אטון הוא בעליה של חברת אליסטון אספקת שיש ואבן בע"מ.
חיים אישיים

נשוי לאורית ולהם שלוש בנות ובן.
הערות שוליים

↑  סיון חילאי, ירון דרוקמן, חילופי שלטון: הערים והיישובים שבהם יהיו ראשי עיר ומועצות חדשים, באתר ynet, 28 בפברואר 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
זאמוסקבורצ'יה

נפת זָאמוֹסְקְבוֹרֶצְ'יֶה (ברוסית: район Замоскворечье) היא נפה במחוז המרכזי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 4.32 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 59,305 תושבים (2020).
בנפת זאמוסקבורצ'יה נמצאים מבני המשרדים הראשיים של החברות הרוסיות הגדולות ביותר.
אתרים ראויים לציון

תחנת הרכבת פבלצקי
בית המוזיקה
מלון סוויסוטל קראסני הולמי
מלון בלצ'וג קמפינסקי
האוניברסיטה הרוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב
קניון Paveletskaya Plaza
בלצ'וג
כנסיית האפיפיור קלמנס (אנ')
המסגד העתיק של מוסקבה
תחנות מטרו: נובוקוזנצקאיה, פאבלטסקאיה, טרטיאקובסקאיה
מחלף ניצני עוז

| --- | --- |
 תאריך הקמת המחלף:  אוגוסט 2003
 מיקום:  ניצני עוז
 כבישים במחלף:    כביש 6   כביש 57
 אתרים סמוכים:  אזור תעשייה ניצני שלום
 קואורדינטות:  32°18′50″N 35°00′46″E﻿ / ﻿32.31379444°N 35.01269722°E﻿ / 32.31379444; 35.01269722
 
  (למפת נתניה מוגדלת) מחלף ניצני עוז(למפת נתניה רגילה) מחלף ניצני עוז(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף ניצני עוז(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחלף ניצני עוז
 
מחלף ניצני עוז הוא מחלף המחבר בין כביש 6 לכביש 57.
המחלף נפתח לתנועה עם פתיחתו המלאה של הקטע המרכזי בכביש 6, בשנת 2004. הוא נקרא על שם מושב ניצני עוז הנמצא מערבית למחלף. המחלף צמוד לגדר ההפרדה וטולכרם הנמצאת ממזרח. הכביש היוצא מן המחלף לכיוון מזרח מקשר לאזור תעשייה ניצני שלום המאכלס מפעלים בהם עובדים ישראלים ופלסטינים.
לצורך בניית המחלף חברת כביש חוצה ישראל הפקיעה 250 דונם מאדמות מושב ניצני עוז.
לצורך בניית המחלף נעשה שימוש באפר פחם המיוצר בתחנת הכוח אורות רבין של חברת החשמל.
המחלף נפתח לתנועה לכיוון דרום באוגוסט 2003.
מבנה המחלף

מבנה המחלף הוא מסוג מחלף יהלום משולב בעלה תלתן. הלולאה ממוקמת בכיוון הנסיעה מדרום למערב. גשר המחלף חולף על כביש 6 בתוואי כביש 57. בשני צידי הגשר ממוקמים צמתים, אך עקב נפח התנועה הקטן יחסית הם אינם מרומזרים.
בבמחלף עוברת המסילה המזרחית החדשה.
ראו גם

כבישי ישראל
הערות שוליים

↑  דליה טל, ‏מושב ניצני עוז דורש עבור קרקעותיו פיצוי הגבוה פי 5 מהמוצע על ידי המדינה, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2000
↑  דליה טל, ‏175 אלף טון אפר פחם שונעו לבניית מחלף ניצני עוז, באתר גלובס, 15 בדצמבר 2002
↑  גל ניסים, ‏חוצה ישראל: קטע נוסף באורך 13 ק"מ, בין מחלף אייל לניצני עוז ייפתח מחרתיים, באתר גלובס, 6 באוגוסט 2003
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף אייל | מחלפים בכביש 6 | הבא: מחלף באקה-ג'ת |
פרסננסקי

פרסננסקי (ברוסית: Пресненский район) הוא נפה של המחוז המרכזי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח הנפה הוא 11.7 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 128,314 תושבים (2020).
בעבר, היה קיים מחוז המשנה קרסנופרנסננסקי כאחד המחוזות המפותחים ביותר במוסקבה. בשל הקמת מרכז העסקים מוסקבה סיטי והתוכנית לנסיגת המפעלים ממרכז העיר, הנפה מאבדת את הפוטנציאל התעשייתי שלה. נפת פרסננסקי נוצרה בשנת 1991 מתוך קרסנופרסננסקי.
אתרים ראויים לציון

מוסקבה סיטי
הבית הלבן של רוסיה
הקונסרבטוריון של מוסקבה
גן החיות של מוסקבה
אגמי הפטריארך
תיאטרון מאיאקובסקי
הקתדרלה הקתולית של מוסקבה
האקדמיה הרוסית לאמנויות התיאטרון
מלון פקין
בניין כיכר קודרין
בית העלמין וגנקובסקויה
בית העלמין הארמני
המוזיאון הממלכתי לאמנות מזרחית (אנ')
תיאטרון מוזיקלי "הליקון אופרה" (אנ')
שגרירות ארצות הברית במוסקבה
בית הכנסת בלשייא ברונייא
מוזיאון מיכאיל בולגקוב ("הדירה המשוקצת" מתוך האמן ומרגריטה)
תחנות המטרו: מז'דונארודנאיה, ויסטבוצ'נאיה, דלובוי צנטר (קו סולנצבסקאיה), ודלובוי צנטר (קו הטבעת הגדול)
פרס המוזיקה של בילבורד לאמן הבילבורד 200 המוביל

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2024, טיילור סוויפט
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  בילבורד
 תקופת הפרס:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  טיילור סוויפט (6)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  טיילור סוויפט (10)
 billboardmusicawards.com
ערך זה מפרט את הזוכים ואת המועמדים בפרס המוזיקה של בילבורד לאמן הבילבורד 200 המוביל: הפרס ניתן לראשונה בשנת 1992, אבל הופסק בשנה העוקבת. הפרס חזר בשנת 2011 ומאז מוענק מדי שנה. הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט היא בעלת הכי הרבה זכיות בקטגוריה הזו עם שש, סוויפט היא גם האמן עם מספר המועמדויות הגבוה ביותר - כעשרה.
זוכים ומועמדים

הזוכים רשומים ראשונים וכתובים באותיות מודגשות.
מספר זכיות ומועמדות > זוכים

| דירוג | אמן | מספר זכיות | שנים בהם זכו |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | טיילור סוויפט | 6 | 2011, 2013, 2015, 2021, 2023 ו-2024 |
| 2 | דרייק | 3 | 2017, 2018 ו-2019 |
| 3 | אדל | 2 | 2012 ו-2016 |
מספר זכיות ומועמדות > מועמדויות

| --- | --- |
10 מועמדויות טיילור סוויפט 9 מועמדויות דרייק 4 מועמדויות ג'סטין ביבר 3 מועמדויות אדל  ואן דיירקשן  פוסט מאלון  מורגן וולן: 2 מועמדויות ביונסה  אמינם  דה ויקנד  סיזה
פרס המוזיקה של בילבורד לזמרת המובילה

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2024, טיילור סוויפט
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הגוף המעניק:  בילבורד
 תקופת הפרס:  1990–הווה (כ־34 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  טיילור סוויפט (6)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  טיילור סוויפט (11)
פרס המוזיקה של בילבורד לזמרת המובילה הוענק לראשונה בשנת 1990. הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט היא האמנית המצליחה ביותר בקטגוריה, עם שש זכיות ו-11 מועמדויות בסך הכול. הראשונה שזכתה בפרס הייתה הזמרת-יוצרת ג'נט ג'קסון בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד 1990.
זכיות ומועמדויות

הזוכות מופיעות ראשונות ובפונט מודגש.
שיאני זכיות ומועמדויות

| #> זכיות | זמר> זכיות | שנים> זכיות |
| --- | --- | --- |
| 6 | טיילור סוויפט | 2013 • 2015 • 2018 • 2021 • 2023 • 2024 |
| 2 | מריה קארי | 1991 • 1994 |
| 2 | אלישה קיז | 2001 • 2004 |
| 2 | ריהאנה | 2006 • 2011 |
| 2 | אדל | 2012 • 2016 |
מועמדויות
| 11 | טיילור סוויפט | 2011 • 2013 • 2015 • 2016 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |
| 7 | ריהאנה | 2006 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2016 • 2017 |
| 6 | אריאנה גרנדה | 2015 • 2016 • 2017 • 2019 • 2020 • 2021 |
| 5 | אדל | 2012 • 2013 • 2016 • 2017 • 2022 |
| 5 | ביונסה | 2004 • 2006 • 2014 • 2017 • 2023 |
| 4 | קייטי פרי | 2011 • 2012 • 2014 • 2015 |
| 3 | ג'נט ג'קסון | 1990 • 1998 • 2001 |
| 3 | בריטני ספירס | 1999 • 2000 • 2004 |
| 3 | הלסי | 2018 • 2019 • 2020 |
| 3 | בילי אייליש | 2020 • 2021 • 2024 |
| 2 | מריה קארי | 1991 • 1994 |
| 2 | ליאן ריימס | 1997 • 1998 |
| 2 | שאניה טוויין | 1998 • 1999 |
| 2 | פינק | 2000 • 2002 |
| 2 | ג'ניפר לופז | 2001 • 2002 |
| 2 | אלישה קיז | 2001 • 2004 |
| 2 | ליידי גאגא | 2011 • 2012 |
| 2 | ניקי מינאז' | 2012 • 2013 |
| 2 | קארדי בי | 2018 • 2019 |
| 2 | דואה ליפה | 2021 • 2022 |
| 2 | מיילי סיירוס | 2014 • 2023 |
| 2 | אוליביה רודריגו | 2022 • 2023 |
| 2 | סיזה | 2023 • 2024 |
בית העלמין ווסטריאקובסקויה

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 שטח:  136.8 דונם
 אתר רשמי
 
 מיקום:  טרופאריובו-ניקולינו, מוסקבה
 קואורדינטות:  55°39′42″N 37°26′33″E﻿ / ﻿55.661786111111°N 37.442458333333°E﻿ / 55.661786111111; 37.442458333333
 he
 
בית העלמין ווסטריאקובסקויה (ברוסית: Востряковское кладбище) הוא נקרופוליס, הממוקם ברובע טרופאריובו-ניקולינו של מוסקבה. שטחו - 136.8 דונם. בבית העלמין קיימת חלקה יהודית ובשנת 2017 הוקם במקום בית כנסת.
אנשים מפורסמים הקבורים בבית העלמין

אנדריי סחרוב
יוסיף קובזון
וולף מסינג
דיטמאר רוזנטל
גבריל קצ'לין
ילנה בונר
ולדימיר מוטיל
ויקטור אבילוב
יאן ארלוזורוב
אנדריי בולטנב
איזולדה איזביצקאיה
מיכאל שוויצר
רם ויאחירב
גלריית קברים

אנדריי סחרוב וילנה בונר
פרס המוזיקה של בילבורד לאמן ההוט 100 המוביל

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2024, טיילור סוויפט
 מדינה:  ארצות הברית 
 
ערך זה מפרט את הזוכים והמועמדים לפרס המוזיקה של בילבורד לאמן ההוט 100 המוביל. הפרס ניתן מאז שנת 1992 ומאז הקמתו רק דסטיניז צ'יילד, אשר, דרייק, טיילור סוויפט ודה ויקנד זכו בפרס פעמיים.
זוכים ומועמדים

הזוכים רשומים ראשונים וכתובים באותיות מודגשות.
מספר זכיות ומועמדויות > זכיות

2 זכיות
דסטיניז צ'יילד
אשר
דרייק
דה ויקנד
טיילור סוויפט
מספר זכיות ומועמדויות > מועמדויות

| --- | --- |
6 מועמדויות דרייק 5 מועמדויות טיילור סוויפט 4 מועמדויות ריהאנה  אשר  דה ויקנד 3 מועמדויות קייטי פרי  ברונו מארס: 2 מועמדויות מריה קארי  דסטיניז צ'יילד  Imagine Dragons  מארון 5  אריאנה גרנדה  דה-בייבי  ג'סטין ביבר  בילי אייליש  מורגן וולן
היאדות (מיתולוגיה)

| --- | --- |

ליקורגוס מתראקיה הורג את אמברוסיה, ההופכת לגפן. פסיפס יווני מדלוס.
 תפקיד:  נימפות המביאות גשם
 תרבות:  יוון העתיקה
 מקום מגורים:  השמיים
 אב:  אטלס, אריכתאוס, היאס, קדמילוס
 אם:  אייתרה, פלאיונה, בויוטיה
במיתולוגיה היוונית, ההיאדות (יוונית עתיקה: Ὑάδες, בדרך כלל "עושות גשם" או "הגשומות"; מ-ὕω, hýō, 'אני נופל כמו גשם', אבל כנראה מ-ὗς, hŷs, 'חזירים') הן אחווה של נימפות המביאות גשם.
משפחה

ההיאדות היו בנותיו של אטלס (מאת פלאיונה או אייתרה, אחת מהאוקיינידים) ואחיותיו של היאס ברוב החשבונות, אם כי גרסה אחת נותנת להוריהם כיאס ובויוטיה.ההיאדות הן אחיות לפליאדות ולהספרידות.
מספרן משתנה בין שלוש במקורות המוקדמים ביותר לחמש עשרה במקורות המאוחרים. גם השמות משתנים, לפי המיתוגרף, וכוללים:
| יחס | שם | מקורות> אוסטתיוס | מקורות> אוריפידס | מקורות> דיוגנס | מקורות> היגינוס | מקורות> הסיודוס | מקורות> הסיכיוס | מקורות> סרוויוס | מקורות> תאון | מקורות> תאלס | מקורות> לא ידוע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הורים | אטלס ואייתרה | ✓ |  |  | ✓ |  |  |  |  |  |  |
| הורים | אטלס ופלאיונה |  |  |  | ✓ |  |  |  |  |  |  |
| הורים | אריכתאוס |  |  |  |  |  |  | ✓ |  |  |  |
| הורים | היאס ואייתרה |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ✓ |
| הורים | היאס ובויוטיה |  |  |  | ✓ |  |  |  |  |  |  |
| הורים | קדמילוס |  |  |  |  |  |  |  | ✓ |  |  |
| כמות ההיאדות | כמות ההיאדות | 3 | 3 | 3 | 5 | 5 | 1 | 5 | 3 | 2 | 2 |
| שמות | אודורה | ✓ | לא צוין |  | ✓ | ✓ |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | אמברוסיה | ✓ | לא צוין |  | ✓ |  |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | באקכו |  | לא צוין |  |  |  |  | ✓ | לא צוין |  |  |
| שמות | דיונה |  | לא צוין |  |  |  | ✓ |  | לא צוין |  |  |
| שמות | ניסאיס |  | לא צוין |  |  |  |  | ✓ | לא צוין |  |  |
| שמות | סינקו |  | לא צוין |  |  |  |  | ✓ | לא צוין |  |  |
| שמות | פאו |  | לא צוין |  |  | ✓ |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | פוליקסו |  | לא צוין |  | ✓ |  |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | פייסילה | ✓ | לא צוין |  | ✓ | ✓ |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | פיליה |  | לא צוין | ✓ |  |  |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | פיתו |  | לא צוין |  |  |  |  | ✓ | לא צוין |  |  |
| שמות | פרודיקה |  | לא צוין |  |  |  |  |  | לא צוין |  | ✓ |
| שמות | קארדיה |  | לא צוין |  |  |  |  | ✓ | לא צוין |  |  |
| שמות | קורוניס |  | לא צוין | ✓ | ✓ | ✓ |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | קלאיה |  | לא צוין | ✓ |  | ✓ |  |  | לא צוין |  |  |
| שמות | תיונה |  | לא צוין |  |  |  |  |  | לא צוין |  | ✓ |
בנוסף, תיונה ופרודיקה היו אמורים להיות בנותיו של היאס מאת אייתרה, ונוספו לקבוצת הכוכבים.
במיתולוגיה

המיתוס העיקרי הנוגע אליהם נחזה כדי להסביר את שמם הקולקטיבי ולספק אטיולוגיה לגשמים הבכיינים שלהם: היאס נהרג בתאונת ציד והיאדות בכו מצער. הם שונו לצביר של כוכבים, ההיאדות, המוצבים בראשו של מזל שור.
היוונים האמינו שהעלייה ההליאלית והשקיעה של צביר כוכבי ההיאדות מלווה תמיד בגשם, ומכאן הקשר של ההיאדות (האחיות של היאס) וההיאדות (בנות האוקיינוס) עם קבוצת הכוכבים של ההיאדות (הגשומים).
ההיאדות נחשבות גם לאחיות של דיוניסוס, בחלק מהסיפורים על הינקותו של האחרון, וככאלה הם משווים לניסיאדות, הנימפות שלדעתם גם טיפלו בדיוניסוס, כמו גם לאחיות נחשבות אחרות של האל - הלאמידות, הדודונידות והנימפות של נקסוס. כמה מקורות מספרים שהן היו נתונות להזדקנות, אבל דיוניסוס, כדי להביע את תודתו על שגידל אותו, ביקש ממדיאה לשקם את נעוריהן.
בשירו של טניסון, יוליסס, נזכר במסעותיו של פעם:
"אני לא יכול לנוח מנסיעות: אני אשתה חיים עד השקע: כל הפעמים שנהניתי מאוד, סבלתי מאוד, גם עם אלה שאהבו אותי, ולבד, על החוף, וכאשר זרמי תרו' סוחפים את ההיאדות הגשומות - מציקות לים האפלולי..."
באסטרונומיה

צביר כוכבים במזל שור נחקר היטב והצביר הפתוח הקרוב לכדור הארץ נקרא על שם ההיאדות מהמיתולוגיה היוונית.
הערות שוליים

↑  רוברט גרייבס (2017). המיתוסים היווניים - המהדורה השלמה והסופית. ספרי פינגווין מוגבלים. ע. 107.
↑  "היאדות". מילון אטימולוגיה מקוון, s.v. אוחזר ב-11 ביולי 2013
↑  "היאדות - נימפות כוכבים מהמיתולוגיה היוונית". theoi.com. אוחזר 16 בפברואר 2017
1 2  היגינוס, פאבולות 192
↑  אובידיוס, פסטיבלים 5.169 ואילך
1 2 3 4  היגינוס, דה אסטרונומיה, 2.21
↑  אוסטתיוס על האיליאדה של הומרוס 1156
1 2  הסיודוס, אסטרונומיה fr. 2 (תאון על ארטוס, תופעות 254)
↑  סרוויוס על הגאורגיקה של ורגיליוס 1.138
↑  נא לא להתבלבל עם אמברוסיה, מזון האלים במיתולוגיה היוונית
↑  היגינוס, פאבולות, 192 ו-248
↑  "הפנים של מזל שור בוהקות בשבע קרני אש, שהמלחים היוונים מכנים "היאדות" ממילת הגשם שלהם." (אובידיוס, פסטיבלים, 5.164). ביוונית עתיקה, "להמטיר" הוא הייאין
↑  הסיודוס, יצירות וימים, 609 ואילך
↑  קיקרו, על טבע האלים, 2.43.111; הוא גם מציין שהרומאים מתייחסים בטעות להיאדות כאל Suculae (חזרזירים), כאילו השם היאדות נגזר מ-hys "לזרוע", בעוד שהוא בעצם נובע מהפועל "לגשם".
↑  אפולודורוס, 3.4.3
↑  נונוס, דיוניסיאקה, 9.28 ואילך; ב-14.143, הזיהוי מפורש
↑  דיודורוס סיקולוס, 5.52.1; הנימפות הנקסיאניות נקראו פיליה, קורוניס וקלאידה
↑  אובידיוס, מטמורפוזות 7.294
↑  היגינוס, פאבולות 182
↑  סודא, s.v. απεψησάμην
נצנת מקונן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 ביולי 1988 (בת 36) אדיס אבבה, אתיופיה אתיופיה
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
 
נצנת זננך מקונן (נולדה ב-7 ביולי 1988) היא שחקנית טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

מקונן נולדה באדיס אבבה לאם נוצרייה ואב ממוצא יהודי. כשהייתה בת שנתיים אמה עזבה לארצות הברית ושנתיים לאחר מכן אביה עלה לישראל. בשנת 1994, בגיל שש, עלתה ביחד עם אחותה לישראל והתגיירה. יש לה שישה אחים ואחיות. בגיל 18, לאחר שלא התראו במשך 16 שנים, נפגשה מקונן לראשונה עם אמה.
במסגרת שירותה הצבאי בתיאטרון צה"ל, הופקה הצגת יחיד אוטוביוגרפית בכיכובה בשם "נצנת". ההצגה רצה למעלה מעשור. פירוש שמה באמהרית הוא "חירות". מקונן למדה מחול באקדמיה למחול של נדין בומר ובברודויי דאנס סנטר (באנגלית: Broadway Dance Center) בניו יורק, והיא בעלת הכשרה בריקודים סלוניים ולטיניים. בוגרת לימודי משחק ובעלת תואר ראשון בבימוי והוראה מסמינר הקיבוצים.
קריירה > טלוויזיה וקולנוע

2012 - "תנוחי"
2013 - "שולחן לשישה" לצד נתן דטנר ויובל שרף
2015 - "זגורי אימפריה" וארץ נהדרת
2016 - "מלאך של אמא" וכוכב הצפון
2020 - "בת השוטר"
קריירה > קולנוע

2014 - "אפס ביחסי אנוש"
2016 - "אשת השגריר" לצד אסתר רדא ויחזקאל לזרוב
2018 - "הנשף" לצידן של סתיו סטרשקו ואסי לוי
קריירה > תיאטרון

2008 - "נצנת" הצגת יחיד המבוססת על סיפור חייה, בהפקת תיאטרון צה"ל והתיאטרון הארצי לנוער בבימוי אסף שלמה.
2008 - השתתפה במחזמר "היי סקול מיוזיקל" לצד גילת אנקורי, מאיה שואף ועמית פרקש.
2012 - תפקיד ראשי במחזמר "איש חסיד היה" בהפקה משותפת של תיאטרון חיפה והבימה בבימוי איציק ויינגרטן.
2013 - השתתפה בהצגה "בת המלך" בהפקת תיאטרון חיפה.
2014 - תפקיד ראשי בהצגה "גזע" לצד רמי הויברגר ונורמן עיסא, בהפקת תיאטרון חיפה ובבימוי משה נאור.
2015 - השתתפה בהצגה "הומאז" בבימוי מאור זגורי.
2016 - השתתפה בהצגה "ילדת הקשת בענן" בהפקה משותפת של תיאטרון גושן ותיאטרון הקיבוץ בבימוי תום שוורצברג.
2017 - השתתפה בהצגה "הנסיך הקטן" בהפקת תיאטרון דימונה בבימוי אורי וידיסלבסקי.
2018 - תפקיד ראשי בהצגה "סבטלנה" בהפקת תיאטרון דימונה. המחזה נכתב על ידי מקונן ואורי וידיסלבסקי.
עיסוקים נוספים

מקונן מלמדת משחק בסמינר הקיבוצים ומחול בסטודיו E-motion.
חיים אישיים

מקונן היא פוליגלוטית: מלבד עברית ואמהרית היא דוברת גם אנגלית, ספרדית ופורטוגזית. מקונן למדה במכללה לתזונה טבעית והיא פירותנית. מתגוררת בדימונה עם בן זוגה.
פרסים ומלגות

2011 - קרן שרת - קרן התרבות אמריקה ישראל
2012 - זוכת תחרות שירה במסגרת קרן המלגות על שם אהלה הלוי
הערות שוליים

↑    עידוא דגן, ‏הומאז': החברים של זגורי נותנים לאמנות לנצח, בעיתון מקור ראשון, 15 במרץ 2015
1 2 3  רב"ט נצנת מקונן, כוכבת "היי-סקול מיוזיקל", מדברת, באתר שבוז - מגזין חיילים, 27 ביולי 2008
↑  "נצנת" הצגת יחיד חדשה, באתר אגודת יהודי אתיופיה, 9 ביולי 2013
↑  נצנת מקונן, בדרך שלנו, באתר ynet, 10 במאי 2008
1 2  יערה יעקב, ‏לא השחורה שלכם, באתר ‏מאקו‏, 6 בספטמבר 2018
↑  נצנת מקונן, באתר סוכנות זוהר יעקובסון
↑    גאיה קורן ׀, "אני אוכלת מהזריחה עד השקיעה", באתר "ידיעות אחרונות", 6 באוקטובר 2016
אייל שמואלי

אייל דוד שמואלי (נולד ב-22 במאי 1967) הוא ראש המועצה המקומית כפר ורדים, ולשעבר מנכ"ל בחברות תעשייתיות.
ביוגרפיה

אייל שמואלי נולד ב-22 במאי 1967 בירושלים. בשנות נעוריו התגורר עם משפחתו בנהריה.
בשנת 1986 החל את שירותו הצבאי בחיל הים, בתפקיד טכנאי מערכות ל"א, ואף חתם קבע. הוא רס"ן במיל', ומתנדב במסגרת המילואים כמודיע נפגעים בכיר ביחידת מודיעי נפגעים.
לאחר שחרורו מצה"ל, החל את לימודיו במחלקה להנדסת מכונות באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. ב-1998, עם קבלת התואר, התקבל לעבודה בישקר ועבר להתגורר יחד עם משפחתו בכפר ורדים.
שמואלי בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות, תואר שני במנהל עסקים, וכן בוגר החוג ליו"רים באוניברסיטת תל אביב.
בתום שבע שנים בישקר עזב שמואלי את החברה, ובשנים 2001–2018 מילא שורה של תפקידים בכירים ומינכל חברות בסקטור העסקי, בניהם – נכנס שמואלי לתפקיד סמנכ"ל תפעול ב"שמר מתכת", חברה המתמחה בייצור מכלולים לזיווד אלקטרוני, מארזים מורכבים, מערכות הינע ואינטגרציה. בהמשך מינכל שמואלי את "זריחה תעשיות חלאבין בע"מ" העוסקת בפיתוח וייצור של מוצרים ותבניות להזרקת פלסטיק, במסגרת תפקידו הקים את שלוחת הייצור של החברה. לאחר מכן, עבר לנהל את "סידב מעגלים מודפסים בע"מ", חברה אשר נסחרה בבורסה, ועסקה בעיקר בייצור ושיווק מעגלים מודפסים לתעשיית האלקטרוניקה.
טרם כניסתו לתפקיד ראש מועצת כפר ורדים, כיהן כמנכ"ל חברת "אלגת" שבקיבוץ אלונים, החברה עוסקת בתחום ביצוע תהליכי ציפויים וצבע למגוון רחב של מתכות וסגסוגות בתחום התעופה.
בתקופתו מיזגה החברה את פעילותה עם פעילות חברת כרומניקל.
שמואלי נשוי לאביבה שמואלי ולהם שלושה ילדים.
ביוגרפיה > הכניסה לחיים הפוליטיים

שמואלי נמצא בקשת הפוליטית במרכז-שמאל, ובעבר היה מעורב במספר קמפיינים פוליטיים. ב-2009 היה יו"ר קדימה בכפר ורדים, והמפלגה נחלה הישג של 45% אחוזים במקום.
בטרם התמודדותו על התפקיד, שמואלי היה דירקטור משקיף בתאגיד המים "מעיינות זיו", דירקטור באגודת ספורט כפר ורדים, וכן נציג תושבי כפר ורדים באשכול גליל מערבי. בנוסף, שמואלי כן היה, במסגרת הבחירות לרשויות המקומיות 2008, מספר 3 ברשימת מעוף בראשות סיון יחיאלי.
בבחירות לרשויות המקומיות 2018, התמודד לראשות מועצת כפר ורדים, מטעם הסיעה שהקים, "תכלית", אשר קיבלה שני מושבים במועצה. שמואלי ניצח בבחירות לראשות המועצה בסיבוב השני, והחליף את ראש המועצה סיוון יחיאלי. שמואלי התמודד לתפקיד בבחירות 2023 שנדחו בהמשך ל-2024 כשהוא מתמודד הפעם מול ניר שילה, אותו ניצח בפער של 14 קולות. סיעתו זכתה בבחירות אלו ב-4 מושבים.
הערות שוליים

↑  עודד שלומות, "אייל שמואלי רץ במרתון ולמועצה", באתר כפרניק, ‏17 באוקטובר 2018
↑  דוד איל שמואלי - דירקטור באגודת ספורט כפר ורדים, באתר הדירקטורים
↑  הבחירות המקומיות: דוד איל שמואלי נבחר לראשות כפר ורדים, באתר ynet, 14 באוקטובר 2018
אום שינריקיו

| --- | --- |


 שורשים, סיווג והנהגה
 זרם:  פילוסופיה סינית
 מקור השם:  אום 
 התפלג מ:  בודהיזם
 תאריך ייסוד:  1984 
 תאריך סיום:  פברואר 2000 
 מייסד:  שוקו אסהארה
 הושפע מ:  הינדואיזם, בודהיזם, נצרות, שינטו
 מנהיג:  שוקו אסהארה 
 מספר מאמינים:  1650
 ארגונים ופעילות
 מרכז:  טוקיו 
 פלגים:  היקרו נו אה
 אזורי פעילות:  יפן
 aum-internet.org
 
סמלה של הכת כיום
אַלֶף (ביפנית: アレフ) או בשמה הקודם אוֹם שִׁינְרִיקְיוֹ (オウム真理教) היא כת יפנית דתית שהוקמה בשנת 1987 ביפן על ידי שוקו אסהארה וזכתה לעיקר פרסומה בעקבות מתקפת הגז ברכבת התחתית של טוקיו שביצעה, אשר הביאה למותם של 14 איש ופציעתם של יותר מ־5,000 איש.
שם הכת מורכב מצירוף המילים "אום" - שהיא הברה קדושה בסנסקריט (לשון הודית עתיקה) שפירושה "הכוח היוצר וההורס של היקום", ו"שינרי-קיו" - שפרושה ביפנית "דוקטרינת האמת הנעלה". כפי ששם הכת מרמז, מטרתה ללמד את האמת אודות הבריאה וההרס של היקום.
בשנת 2000 שינה הארגון את שמו ל"אלף" על שם האות הראשונה באלפבית העברי. מאז, הקבוצה נתונה תחת פיקוח רשויות החוק ביפן, כחלק מחוקים שנחקקו נגד הקבוצה ("חוקי אנטי-אום"). בשנת 2007, הקבוצה התפצלה לשני פלגים עקב מחלוקת פנימית, כאשר הפלג הראשון עודו נושא את השם "אלף" והפלג השני נקרא "היקארי נו וואה" (光の輪, ביפנית: "מעגל האור").
התפתחות הכת

דתות חדשות, קבוצות וכתות צצו מדי יום ביפן ולכן אום שינריקיו לא עוררה תשומת לב מיוחדת. בשלב הראשון של התפתחות התנועה, הדגש היה על פרקטיקות מעשיות והשגת כוחות פיזיים. בשלב השני, לאחר חוויות ה"הארה" של ה"גורו" אַסָהָארָה, אדם עיוור למחצה, שהציג עצמו כ"אחד והיחיד שזכה באמת העליונה", ושאף להתפתחות לכיוון קונספציות בודהיסטיות שונות, שילוב של רוחניות עם פעילות אקטיבית, כגון סוגי מדיטציה, כדרך להארה ולשחרור. בשלב זה האמין שוקו בהצלת העולם כולו מהארמגדון שאין מנוס ממנו. בשלב האחרון, היה כל כולו פעולות הישרדות לקראת הארמגדון הקרב. בשלב זה האוריינטציה השתנתה מעזרה והצלת העולם להישרדות חברי הקבוצה בלבד. כך הפכו חברי אום שינריקיו עוינים, התבצרו, התבדלו, ובנו חברה קטנה אך מספקת שתיוותר לאחר מלחמת העולם.
נקודת המפנה הראשונה של הארגון התרחשה ב־1989, כאשר הקבוצה ניסתה להירשם ביפן תחת חוק דיני תאגידים. רישום כזה כולל תחתיו הטבות כגון זכויות מיסים, הזכות להיות בעלים של רכוש כארגון, והגנה מפני התערבות בענייניה מצד המדינה או כל גורם אחר. תחילה הרישום לא אושר, אך לאחר מאבק וערעור על ההחלטה בבית משפט, באוגוסט 1989, קיבלה הכת את המעמד החוקי.
ההכרה הרשמית באום שינריקיו חשובה מפני שלפני כן התייחסו אליה כקבוצה שמתחמקת ממסים באופן קבוע; עתה, בשם החוק, שהכיר ביסוד הדתי שלה, הייתה לה חסינות מפיקוח רשמי ומתביעה משפטית. הרשויות לא חקרו את הדוקטרינה שלה או את מעשיהם של אנשי הכת בפועל, כמו את הפעילויות לשם רווח כספי או אף את הפעילויות הפליליות. היה קשה עד בלתי אפשרי לחקור, משום "אי רצון פוליטי להתעסק עם דתות". לאף אחד לא היה מושג שהכת גדלה מיום ליום.
תורתו של אסהארה התבססה על דרך רוחנית חדשה, פרי מוחו. הוא שילב בין כתבי נוסטרדמוס וכתבי ההתגלות מהברית החדשה ודרש ממאמיניו לראות בו ישו חדש, תוך שהוא מנבא אסונות גדולים לאנושות ולאלו שלא ילכו בדרכו. חברי הכת, ביצעו מעשים כמו רצח, חטיפה, עינויים, ועוד פעולות מפוקפקות למען הכת ואסהארה.
אסהארה ביקש שליטה מוחלטת במאמיניו: על חברי הכת היה למסור את כל רכושם לכת, אסור היה להם להתרועע עם אנשים שאינם חברי הכת, נאסר עליהם לישון יותר מ-6 שעות בלילה ואף פחות, והיה עליהם לצפות בשידורי הכת שעות רבות ביום, תוך שהם נעולים בחדר עם מכשיר טלוויזיה. הכת אף ביקשה מהמאמינים לחבר אלקטרודות לגופם ולהסתובב איתן כדי שיוכלו להיות באותו "גל אלוהי" עם מוחו של אסהארה. פריטים מגופו של אסהארה כמו שערות שנשרו, ציפורניים שנקצצו, ואפילו מי האמבט בהם רחץ, נמכרו למאמיניו כ"פריטים קדושים".
בכת עשו שימוש בסמים שונים כדי להשפיע על המאמינים, ובמהלך שימוש זה מתו עשרות מבני הכת.