stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בו שילאי
צ'ונגצ'ינג > סגנון מנהיגות

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אף על פי שרבים מהקמפיינים של בו זכו לתמיכה עממית, בעיקר מעניי העיר, סגנון ההנהגה שלו תואר כתעמולתי, חסר רחמים ויהיר על ידי פקידי ועובדי עירייה, אקדמאים, עיתונאים ואנשי מקצוע אחרים. מייקל וויינס מעיתון הניו יורק טיימס כתב שאף על פי שבו היה בעל כריזמה אדירה ואינטליגנציה עמוקה, התכונות הללו קוזזו על ידי אדישות בדוקה לחיים ההרוסים שסללו את דרכו לשלטון... חוסר הרחמים של מר בו בלט אפילו במערכת שבה היעדר כללים פורמליים מבטיח שרק את התקדמותה החזקה ביותר. "בו הציב דרישות מכבידות על פקידי הממשלה בעיר, ודורש מהם להיות זמינים לעבודה כל היום וכל הלילה, שבעה ימים בשבוע. לפי הדיווחים, הוא קרא לכפופים לפגישות בשעות הלילה המאוחרות, מתח ביקורת ציבורית והשפיל את מי שאיתו לא הסכים, ואף פגע בבני נוער שלא הצליחו לעמוד בדרישותיו. לדברי פסיכולוג שצוטט על ידי ה"דיילי טלגרף", מאז שבו שילאי קיבל על עצמו את השלטון, "דיכאון, שחיקה והתאבדויות עלו כולם בקרב גורמים פקידותיים... עובדי הרשויות מהווים כיום את החלק הגדול ביותר של חולים [המבקשים] ייעוץ בעיר".
בסוף 2009, שידרה תוכנית טלוויזיה חקירה פופולרית בטלוויזיה המרכזית בסין סיפור ביקורתי על בו, והביע דאגה מההתעלמות הנראית לעין מהליך משפטי. בתגובה, בו ניצל את קשריו כדי שהמארח של התוכנית ייאסר באופן זמני, והמפיק שלו עבר לתוכנית אחרת. אחרים שהתנגדו ליוזמותיו של בו נתקלו גם בתגובה. לִי גְ'וָאנְג, סנגור מבייג'ינג, נידון לשנתיים וחצי מאסר (מאוחר יותר העונש צומצם ל־18 חודשים) בשנת 2009 בגין ניסיון להגן על אחד היעדים הפרופיליים של הניתוח של בו. צֶ'נְג לִי, מלומד במכון ברוקינגס, אמר כי "אף אחד לא סומך [על בו]: הרבה אנשים מפחדים ממנו, כולל כמה נסיכים שאמורים להיות בסיס הכוח שלו."
צ'ונגצ'ינג > פעולות ציתות

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כחלק ממאמציו של בו להילחם בפשיעה ולשמור על יציבות חברתית ופוליטית בצ'ונגצ'ינג, הוא יזם מעקב אלקטרוני גדול. וָאנְג לִיג'וּ'ן, מפקד המשטרה של צ'ונגצ'ינג, שימש כמנהל הפרויקט במימון המדינה. המערכת כללה האזנות סתר, ציתות, ומעקב אחר התקשורת באינטרנט, והיא תוכננה בעזרת מומחה אבטחת הרשת פאנג בִּינְשִׂינְג, הידוע בתפקידו המרכזי בבניית חומת האש הגדולה של סין.
על פי דיווחים בעיתון ניו יורק טיימס, מערכת ההאזנות לא כוונה רק לפושעים מקומיים, אלא גם כללה מעקב אחר תקשורתם של מנהיגים בכירים בממשל הסיני, ובהם המזכיר הכללי והנשיא דאז, חו ג'ינטאו. מקור המקורב להנהגה הסינית ציין כי בו ניסה לפקח על כמעט כל בכירי הממשל שביקרו בצ'ונגצ'ינג במטרה להבין כיצד הם תופסים אותו.
באוגוסט 2011 התגלה כי שיחת טלפון בין חו ג'ינטאו לפקיד מאן-וואן נגד השחיתות הואזנה. הגילויים בנוגע למבצע הציתות הביאו לבדיקה אינטנסיבית של הנציבות המרכזית לבדיקת משמעת. עוד נאמר כי הוא זרע אי אמון ומילא תפקיד בנפילתו של בו ומפקד המשטרה שלו וָאנְג לִיג'וּ'ן, שלכאורה החל להשתמש באותן שיטות ציתות נגד בו עצמו. על פי ההערכות, הפעולות תרמו לנפילתו של בו בשנת 2012.
צ'ונגצ'ינג > מותו של ניל הייווד

ב־14 בנובמבר 2011 נמצא האזרח הבריטי ניל הייווד מת בחדרו במלון בצ'ונגצ'ינג. הרשויות המקומיות הודיעו בתחילה כי הוא מת כתוצאה מצריכת יתר של אלכוהול, אך בני משפחתו טענו כי לא היה שתיין כבד. רק חודשים לאחר מכן פורסמה סיבת המוות הרשמית, ונחשף כי הייווד נרצח.
הייווד שימש כמתווך בין חברות מערביות לפוליטיקאים סינים בכירים. הוא היה מקורב למשפחתו של בו שילאי, ובפרט לאשתו, גוּ קָאיְלָאי. לפי הדיווחים, הוא סייע לבנם, בו גְווָאגְווָה, להתקבל לבית הספר הארו באנגליה. כמו כן, נטען כי תיווך בהעברת סכומי כסף גדולים של המשפחה אל מחוץ לסין.
באוקטובר 2011 התגלע סכסוך עסקי בין הייווד לבו שילאי, כאשר הייווד דרש עמלה גבוהה יותר עבור שירותיו. בעקבות זאת, כך נטען, איים לחשוף את עסקי המשפחה ונכסיה מחוץ לסין, שהוערכו בלמעלה מ-136 מיליון דולר. על פי האישום, הייווד הורעל על ידי גוּ קָאיְלָאי ועוזרה. באוגוסט 2012 הורשעה גו ברצח ונגזר עליה עונש מוות על תנאי.
ירידה מגדולה > ואנג ליג'ו'ן

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בתחילת שנת 2012, הוועדה המרכזית לבחינת משמעת של המפלגה הגדילה את נוכחותה בתוך צ'ונגצ'ינג, כאשר מנהיגי העיר הגיעו לחקירה. חלק גדול מתשומת הלב התמקדה במפקד המשטרה של בו, וָאנְג לִיג'וּ'ן, שנחקר עקב חלקו בפרשת שחיתות בליאונינג. הבדיקה ההולכת וגוברת על פעולת ההאזנות העירונית נגד מנהיגים בכירים נפלה ככל הנראה בעיקר על ואנג. אף על פי שהפרטים נדירים, מספר מקורות הציעו כי התמרמרותו של ואנג נגד בו גברה במהלך החקירות – תרעומת שנוצרה כאשר ואנג הבין שהוא ואשתו היו גם יעדים להאזנות של בו.
יתרה מזאת, ואנג התייחס לפרטי מותו של ניל הייווד, ולפי הדיווחים ניסה להשמיע את חשדותיו בפני בו בנוגע להרעלה לכאורה. בסביבות 16 בינואר, ואנג כנראה התעמת עם בו בגלל ראיות שקשרו את אשתו של בו לרצח. אף על פי שבו הסכים בתחילה להתיר חקירה בעניין, הוא שינה כיוון וניסה להכשיל את החקירות. ואנג הועבר בפתאומיות ב-2 בפברואר לתפקיד פחות יוקרתי – סגן ראש העיר המפקח על ענייני החינוך, המדע והסביבה. בו העמיד את ואנג תחת מעקב, וכמה ממקורביו נלקחו על פי הדיווחים למעצר. חלק מהדיווחים טוענים כי ייתכן שבו תכנן לרצוח את ואנג.
ב-6 בפברואר 2012, ככל הנראה מחשש לחייו, ברח ואנג לקונסוליה האמריקאית בעיר צ'נגדו הסמוכה והביא עדויות המאשימות את בו ומשפחתו ברצח ניל הייווד. על פי הדיווחים, ואנג ביקש לקבל מקלט בארצות הברית וסורב. הוא נשאר בקונסוליה במשך 24 שעות בערך לפני שעזב את "מרצונו" ונלקח למשמורת של גורמי ביטחון המדינה שנשלחו מבייג'ינג. כלי תקשורת מקומיים בצ'ונגצ'ינג דיווחו כי הוא נמצא בחופשת מחלה הקשורה לבריאות הנפש.
יום לאחר תחילת חופשתו של ואנג, מספר אתרי חדשות בשפה הסינית מעבר לים פרסמו מכתב פתוח שנכתב לכאורה על ידי ואנג, שביקר בחריפות את בו והאשים אותו בשחיתות, בצביעות ובעברה על החוק. בו הגיב במסיבת עיתונאים פתוחה במהלך קונגרס העם הלאומי ב-2012, והודה ב"פיקוח רשלני" על פקודיו ואמר כי ייתכן שהוא "סמך על האדם הלא נכון".
ירידה מגדולה > הדחתו מתפקידיו

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב־15 במרץ 2012, פוטר בו מתפקיד יושב ראש מפלגת צ'ונגצ'ינג והתפקידים בעירייה הקשורים לו, תוך שהוא עדיין שומר על מושב בפוליטביורו. בשל ההשפעות ההרסניות שהיו עלולים פיטוריו של בו על אחדות המפלגה, נועצו בכירי המפלגה בעניין. על פי הדיווחים, ההחלטה על פיטוריו של בו התקבלה בישיבת הוועדה המתמדת של הפוליטביורו שהתקיימה ב־7 במרץ, במהלכה הצביע הצאר הביטחוני ג'וֹאוּ יוּנְגְקָאנְג הצבעה בודדת בהפרדה (ובו שילאי נועד לתפוס עמדה בעתיד). ב־14 במרץ ננזף בו על ידי ראש הממשלה ון ג'יאבו במהלך מסיבת העיתונאים השנתית של ראש הממשלה. ון כינה את הישגיו של בו בצ'ונגצ'ינג "משמעותיים", אבל אלה תוצאה של "ריבוי מנהלים", כלומר ההישגים הם לא רק של בו עצמו. ון גם רמז פעמים רבות לנזק שנגרם על ידי המהפכה התרבותית, ביקורת עקיפה על מאמצי בו להחיות את ה"תרבות אדומה". התייחסות לשינויים פוליטיים ברמה גבוהה של ראש ממשלה בפורום ציבורי פתוח הייתה חסרת תקדים. משקיפים פוליטיים מאמינים כי דבריו של ון ונפילתו של בו ייצגו קונצנזוס בתוך ההנהגה המרכזית כי בו לא רק היה צריך לשים את האחריות על שערוריית וָאנְג לִיג'וּ'ן, אלא גם מייצג ניצחון פוליטי לאגף הרפורמיסטי הליברלי של המפלגה הקומוניסטית.
ב - 10 באפריל 2012, הושעה בו ממרכז המפלגה ומפוליטורבו, בהמתנה לחקירה בגין הפרות משמעת חמורות. אשתו של בו, גוּ קָאיְלָאי, נבחרה כחשודה ראשונה בחקירת מותו של איש העסקים הבריטי ניל הייווד. ההכרזה, בעלת השלכות פליליות, הייתה סיבת הנפילה של הקריירה הפוליטית של בו.
ב־28 בספטמבר 2012 הפוליטורורו של המפלגה הקומוניסטית של סין החליטה לגרש אותו מהמפלגה. ההחלטה אושרה על ידי מושב מליאה מלא של הוועד המרכזי ב־4 בנובמבר. הוא הואשם בהפרות משמעת משמעותיות ובשחיתות במהלך כהונתו בדאליין, במשרד המסחר ובצ'ונגצ'ינג, כולל ביחס לפרשת גוּ קָאיְלָאי.
ב־26 באוקטובר 2012 גירשה אותו הוועדה המתמדת של קונגרס העם הלאומי ה-11 מתפקיד סגנו של המחוקק הלאומי, והסירה את תפקידו הסופי וסיימה את הדרך למשפטו. כשנפלט מהמפלגה הקומוניסטית, בהודעה הרשמית נכתב גם כי הוא "קיים או שמר על יחסי מין לא ראויים עם נשים מרובות." השמועות היו שניהל רומן עם שחקנית הקולנוע ג'אנג דזה יי; ג'אנג תבעה את העיתון שהפיץ את השמועה על לשון הרע. במהלך המשפט הודה בו שהוא נפל עם אשתו בגלל רומן שהיה לו בשנות התשעים, מה שגרם לה לעבור לבריטניה כדי להיות ליד בנם, גְווָאגְווָה.
ירידה מגדולה > תגובות פומביות

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
נפילתו של בו עוררה תגובות רבות בקרב הציבור הסיני ובקרב פרשנים ברחבי הקשת הפוליטית. אתרי שמאל כגון אוטופיה, סין האדומה ומופלאג היו מלאים בביקורת על פיטוריו של בו. אתרי אינטרנט אלה הושבתו לתקופה למטרות של "תחזוקה" זמן קצר לאחר מכן.
פרשני השמאל הביעו תמיכה גלויה בבו: קוֹנְג צִ'ינְגְדונְג טען כי פיטוריו הם "מזימה של אויבי המדינה", ואילו סְה-מָה נָאן טען כי הקישור של בו למהפכה התרבותית הוא "קמפיין הכפשה". מיקרובלוגים מצ'ונגצ'ינג ודאליין – ערים שבהן כיהן בו בעבר – התמלאו בפוסטים אוהדים כלפיו, וגם העיתון גלובל טיימס פרסם מאמר מערכת שנקט גישה חיובית כלפיו. מנגד, כלי תקשורת ליברליים תמכו בהדחתו, והזהירו כי סגנון "שלטון מבוסס אישיות" כמו של בו מהווה סכנה. פרשנים מהאגף הימני ראו בנפילתו סימן לכיוון חיובי בהתפתחותה העתידית של סין. יאן ליסאן, עורך קבוצת המדיה הדרומית, ציין כי אף שבו זיהה נכון את בעיותיה של סין, הפתרונות שהציע היו שגויים. גם אנשי עסקים שנכסיהם הוחרמו תחת שלטונו של בו בצ'ונגצ'ינג קיבלו את הדחתו בברכה.
פיטורו של בו עורר גלי הלם פוליטיים שלא נראו מאז מחאות כיכר טיין-אן-מן בשנת 1989, וחשפו עימותים פנימיים בתוך המפלגה הקומוניסטית. בשבועות שלאחר 15 במרץ התלבטו רשויות המפלגה בעניינו של בו. בהיעדר דיווחים רשמיים על ההליכים, מיקרו-בלוגים הוציאו מבול של ספקולציות, כולל שמועות על הפיכה. בתגובה, הרשויות הנחו את העיתונים ואתרי האינטרנט לדווח בקפדנות על שחרורים רשמיים בלבד, ועצרו שישה אנשים באשמת ב"הפצת שמועות".
מתוך מודעות להשפעתה הפוטנציאלית, שלטו הרשויות בקפידה על הסיקור התקשורתי על הרחקתו של בו מתפקידו. כלי תקשורת ממלכתיים דיווחו על נאמנות להחלטת המפלגה לבייש את בו, כולל הצהרות של רשויות המפלגה החדשות בצ'ונגצ'ינג, מאורגני העירייה בבייג'ינג, וחברי המפלגה. שופר המפלגה יומון העם פרסם מאמר מערכת בעמוד הראשון שקראה לאחדות מאחורי "ההחלטה הנכונה". הצבא קיים מושבי 'חינוך פוליטי' בהתראה קצרה, והדגישו את חשיבות האחדות והנאמנות למפלגה בהנהגתו של חו ג'ינטאו. נפילתו של בו השפיעה גם על בן בריתו ג'ואו יונגקאנג, שלפי הדיווחים ויתר על שליטתו המבצעית במוסדות הביטחון הסיניים ואיבד את זכות ההשפעה על מי שירש אותו בקונגרס המפלגה ה-18.
ירידה מגדולה > משפט

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ב-25 ביולי 2013 רשויות התביעה הסיניות הגישו כתב אישום אשר מאשים את בו במתן שוחד, שימוש לרעה בכוח ושחיתות. במהלך ההכנות למשפט המשטרה עיקבה את סונְג יָאנְגְבְּיָאו, תומך בולט של בו, לאחר שהפציר באנשים למחות נגד המשפט. כמה ימים לפני המשפט התפטר מתפקידיו וָאנְג שׂוֵּ'מֵיי, מדען פורנזי בולט שהיה סגן מנהל האגודה הסינית לרפואה משפטית ומרכז המחקר התובע של בית המשפט העליון. וואנג הטיל ספק בפומבי בראיות המשפטיות ששימשו במשפטו של אשתו של בו גוּ קָאיְלָאי. סניגורו של בו היה משרד עורכי הדין DeHeng שבבייג'ינג, משרד עורכי דין עם קשרים פוליטיים עמוקים למדינה. המאמר בוול סטריט ג'ורנל על תפקיד משרד עורכי הדין במשפט תיאר אותו כפועל כ"מתווך" בין בו, קרובי משפחתו לתובעים למשא ומתן על "תוצאה מקובלת על כל הצדדים לקראת המשפט – וכדי לסייע להבטיח שהמשפט עצמו יתנהל על פי התוכנית".
החל מה - 22 באוגוסט 2013, בית המשפט העממי בג'ינאן דן בעניינו של בו. הליכי המשפט הועברו בזמן אמת בחשבון המיקרו-בלוג הרשמי של בית המשפט, אם כי העיתונאים ששידרו את המשפט נדרשו להשתייך לרשימה שאושרה מראש. בו הואשם בשלושה אישומים: שוחד, ניצול לרעה של כוח ומעילה. התובעים טענו כי בו קיבל שוחד של כ־21.79 מיליון יואן (3.56 מיליון דולר) מאנשי העסקים שׂוּ' מִינְג וטָאנְג שְׂיָאולִין. במשפט העיד שו' מינג כי העניק לאשתו של בו, גוּ קָאיְלָאי, 3.23 מיליון דולר בשנת 2000 לרכישת הווילה פונטיין סנט ז'ורז' בניס, צרפת, וכי הוא שילם עבור חשבונות הנסיעות וכרטיסי האשראי של בנם בָּוֹ גְווָאגְווָה. בו שילאי חקר את שו והכחיש את הידיעה על רבים מהתשלומים.
משפטו של בו, שכלל חילופי דברים עדכניים בין בו לסגנו לשעבר וָאנְג לִיג'וּ'ן, הסתיים ב־26 באוגוסט 2013. במהלך המשפט שב בו על סדרת ההודאות שהצהיר במהלך החקירה, והכחיש את כל האישומים נגדו. ב־22 בספטמבר, בית המשפט מצא אותו אשם בכל שלושת האישומים, שלל ממנו מכל נכסיו האישיים, וגזר עליו מאסר עולם. זמן לא רב לאחר המשפט, ב־6 בנובמבר, הקים וָאנְג גֶ'נְג את מפלגת ג'י שיאן, שתומכת בשלטון המפלגה הקומוניסטית, אך מבקרת אותה באומרה שהיא לא מקיימת את החוקה. בו שילאי נבחר להיות "יו"ר לכל החיים" באותה מפלגה. חודש לאחר מכן המפלגה הוצאה מחוץ לחוק.
השלטונות הסיניים עדיין מנסים להחרים וילה ששוויה 6.95 מיליון יורו בקאן, שנרכשה והוחזקה עבור בו באמצעות מתווכים.
ירידה מגדולה > לאחר המשפט

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
לאחר מאסרו של בו שילאי, האירועים שהובילו לתקרית וָאנְג לִיג'וּ'ן המשיכו להדהד בפוליטיקה הסינית. עלייתו של שי ג'ינפינג לשלטון סימנה שינוי משמעותי, שהתבטא בין היתר בקמפיין רחב היקף נגד שחיתות, אשר הביא להדחתם של בכירים במפלגה. ג'וֹאוּ יוּנְגְקָאנְג, תומכו לשעבר של בו שילאי, פרש לגמלאות בשנת 2012. בשנת 2013 הוא עוכב לחקירה במסגרת קמפיין השחיתות של שי ג'ינפינג, ובסופו של דבר נגזר עליו מאסר עולם. בנוסף, ג'ואו לא הצליח לבחור את היורש למשרדו, אולי כתוצאה מתפקידו בשערוריית בו שילאי. ראש הוועדה המרכזית לעניינים פוליטיים ומשפטיים, שבראשה עמד ג'ואו, כבר לא אייש מושב בוועדה הקבועה של הפוליטבורו לאחר קונגרס המפלגה ה-18, מכיוון שמספר המושבים בגוף צומצם מתשעה לשבעה.
הקמפיין נגד שחיתות הפך בעקבות קונגרס המפלגה ה-18 לגדול מסוגו בתולדות סין העממית. עד שנת 2014, בו שילאי תואר על ידי כמה כלי תקשורת מחוץ לסין כחלק ממה שכונה "כנופיית הארבעה החדשה", לצד ג'ואו יוּנְגְקָאנְג, שׂוּ' צָאיְחוֹאוּ ולִינְג גִ'יחְווָה – כולם בכירים לשעבר שהודחו במסגרת הקמפיין.
יריבו האידאולוגי הראשי של בו, ראש מפלגת גואנגדונג לשעבר ווָאנְג יָאנְג, המשיך להיות סגן ראש ממשלה ובסופו של דבר הצטרף לוועדה הקבועה של הפוליטביורו, מועצת ההנהגה הבכירה של המפלגה. וֶן גְ'יָאבָּאו, שנחשב כמבקרו העיקרי של בו בהנהגה הבכירה, ספג בעצמו מבוכה ציבורית משמעותית בגלל מאמר ב"הניו יורק טיימס" אודות אימפריית העושר העצומה של משפחתו אשר פרסומו חפף עם פיטוריו של בו. חְוָאנְג צִ'יפָאן, ראש עיריית צ'ונגצ'ינג שנחשב במשך זמן רב כבן בריתו של בו, המשיך את הקריירה הפוליטית שלו ללא פגע. ואנג ליג'ו'ן נידון לחמש עשרה שנות מאסר בגין עריקה, שחיתות ושימוש לרעה בכוחו.
כיום בו שילאי מרצה את עונשו בכלא צִ'ינְצֶ'נְג (אנ').
השתייכות פוליטית

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במהלך הקריירה שלו, בו שילאי נהנה מחסות ממנהיג המפלגה הקומוניסטית לשעבר, ג'יאנג דזה-מין. לפיכך הוא מזוהה עם הפלג של ג'יאנג, המכונה לעיתים "האליטיסטים", המעדייפים בדרך כלל מעבר למודל המדגיש סחר חופשי, פיתוח כלכלי באזורי החוף וצמיחה בהובלת יצוא. קואליציה זו כללה בעיקר את צאצאי מנהיגי המפלגה לשעבר, אנשי עסקים, מנהיגי ערי החוף וחברי "קליקת שנחאי".  לעומת זאת, הקואליציה "הפופוליסטית" של חו ג'ינטאו ווין וֶן גְ'יָאבָּאו דגלה בפיתוח כלכלי מאוזן יותר ושיפור ברשת הביטחון החברתית של סין. הסיעה הפופוליסטית כללה מנהיגים כפריים, אינטלקטואלים סוציאליסטים וכמה מנהיגים שעלו לגדולה באמצעות קשריהם עם ליגת הנוער הקומוניסטית.
בתקופתו כשר המסחר וכמושל ליאונינג, בו שילאי נחשב לחלק מהפלג האליטיסטי. עם זאת, במהלך כהונתו כמזכיר המפלגה בצ'ונגצ'ינג, אימץ מדיניות בעלת מאפיינים פופוליסטיים, שמאלנים ושמרניים, שכללה תוכניות לדיור ציבורי, הענקת תושבות למהגרי עבודה כפריים וחלוקה מאוזנת יותר של משאבים. לצד עידוד השקעות וטכנולוגיה, קידם מדיניות רווחה והתמקד בצמצום פערים כלכליים. לצד עידוד השקעות וטכנולוגיה, בו קידם מספר רב של תוכניות ממשלתיות לסיוע למעמד הפועלים ולקבוצות מוחלשות.
הקמפיינים של בו נגד שחיתות תפסו לכאורה גם את נכסי היזמים הפרטיים, ולטענתם הניעו כספים אלו לעושר האישי שלו, כמו גם פרויקטים (בפומבי יותר) ותוכניות רווחה של המדינה, ובכך החזירו למעשה את השליטה הממלכתית בעושר. הוא גם ביקש לקדם את "התרבות האדומה", וציווה להחיות את הסיסמאות והשירים מתקופת מאו, לעורר זיכרונות שהיו רומנטיים לשמאל השמרני, אך כואב לימין הליברלי של הפוליטיקה הסינית.
המדיניות של בו בצ'ונגצ'ינג ביססה את מעמדו כדמות מפתח בקרב נאו-מאואיסטים ושמאלנים, והציבה אותו כנציג האגף השמרני של המפלגה הקומוניסטית. אף שלא ביקש לבטל את כלכלת השוק או לשוב למדיניות הכלכלית של תקופת מאו, בו תמך בתפקיד גדול יותר של המדינה בחיי האזרחים. במיוחד, הקמפיין שהוביל נגד שחיתות חיזק את תדמיתו כמנהיג בלתי מתפשר, אשר נקט בשיטות כוחניות ובמדיניות ענישה נוקשה למיגור השחיתות. עמדותיו הציבו אותו בעימות מול הסיעה הליברלית והרפורמיסטית, בראשות ראש הממשלה וֶן גְ'יָאבָּאו וראש מפלגת גואנגדונג ווָאנְג יָאנְג, שקידמו חיזוק שלטון החוק והמשך הרפורמות הפוליטיות. לתצפיתנים, ההתלהבות המילולית של בו וונג על כיוון ההתפתחות העתידי סימנה קיטוב הולך וגובר של הפוליטיקה הסינית למחנות שמאל ורפורמים. לפי פרשנים, הרטוריקה התקיפה בעימות בין בו ווָאנְג, שיקפו קיטוב גובר בזירה הפוליטית בין מחנות השמאל השמרני והרפורמיסטים.
משפחה

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אשתו הראשונה של בו הייתה לִי דָאן-יוּ', מנתחת צבאית ובתו של הפוליטיקאי לִי שׂוֵּ'פֶנְג(אנ'). הם נישאו בספטמבר 1976 ונולד להם בן, לִי "ברנדן" וָאנְגְגְ'ה (李 望 知), בשנה שלאחר מכן. בנם סיים את לימודיו באוניברסיטת קולומביה בשנת 2001. לִי דָאן-יוּ' התעקשה כי בנה ישנה את שם משפחתו ללִי בעקבות גירושיה מבו שילאי בשנת 1984. לִי וָאנְגְגְ'ה השיג תואר שני בלימודי מדיה ועבד כמה שנים בסיטיבנק, ואז עבד במשרד עורכי דין בבייג'ינג; בסופו של דבר הוא נכנס לשוק ההון הפרטי. לִי העיד בפומבי כי מעצרו של אביו "הרס את חייו". בשנת 2014 פרסם לִי פוסט בWeibo שעדכן על מצבו של אביו. הוא כתב שאביו מצליח היטב בכלא וכי טיפול רפואי זמין לו אם הוא זקוק לו. לִי כתב, "החיים קצרים... אם החוק מאפשר, הייתי רוצה לראות אותו יותר. כשחושבים על זה, הפעמים היחידות שראיתי אותו (מאז 2007) היו בהלוויות, באולם בית המשפט, או בכלא."
בו התחתן עם אשתו השנייה, גוּ קָאיְלָאי, בשנת 1986. גו הייתה עורכת דין בולטת ומייסדת משרד עורכי הדין קאילאי בבייג'ינג. אביה של גו, גוּ גִ'ינְגְשֶׁנְג, היה מהפכן קומוניסטי. אמה, פָאן צֶ'נְגְשְׂיוֹ', היא צאצאית של המשורר הנודע משושלת סונג, פָאן ג'ונְגְיֵן. בשנת 2013 גו הורשעה ברצח איש העסקים הבריטי ניל הייווד לאחר סכסוך כספי שעל פי החשד הסלים עד שאיים על חיי בנה. היא נידונה למוות עם דחייה של שנתיים, עונש שבדרך כלל מומתק למאסר עולם.
בו שילאי ספג ביקורת מיריביו במפלגה על הפרופיל הציבורי הגבוה שלו, על תשומת לב תקשורתית אליו ושימושו באילן היוחסין המשפחתי שלו לקידום האינטרסים של אשתו ומשרד עורכי הדין שלה. בו הכחיש כי אשתו הרוויחה מתפקידו, ואמר כי אשתו פרשה מהקריירה המשפטית שלה עוד כשהזוג התגורר בדאליאן בשנות התשעים. בו אמר שגו "עכשיו בעצם פשוט נשארת בבית, עושה עבודות בית בשבילי." גְ'יָאנְג וֵייפִּינְג טען שגו שימשה כ"שומרת הסף" של בו כאשר בו היה ראש עיריית דליאן, וקיבלה באופן קבוע מתנות ושוחד ממפתחי נכסים המבקשים גישה אליו ומפקידי המפלגה המבקשים למנות ממשלה. היו השערות כי בו שילאי אולי ניסה להפריע לחקירת שחיתות אשתו לפני תקרית וָאנְג לִיג'וּ'ן.
לבו וגו יש בן אחד, בָּוֹ קוָאנְגְיִי, הידוע יותר בשם בָּוֹ גְווָאגְווָה. הוא למד בבית הספר הארו בבריטניה, ובשנת 2006 התקבל לבייליול קולג' באוקספורד שם החל ללמוד לתואר בפילוסופיה, בפוליטיקה ובכלכלה. לאחר מכן המשיך גְווָאגְווָה ללמוד מינהל ציבורי בבית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד. אורח חייו המוחצן והפריבילגי של בו גְווָאגְווָה, אשר כלל נסיעה במכוניות יוקרה ואירועים חברתיים תכופים, סיפק מספוא צהובוני לתקשורת הסינית. גם גְווָאגְווָה וגם אביו הכחישו שוב ושוב את ההאשמות לפיהן גְווָאגְווָה הוא 'נסיך הפלייבוי' שמוצג לעיתים קרובות בטענה שגְווָאגְווָה הסתדר עם קצבה צנועה והשתתף באירועים חברתיים רק כדי "להרחיב את אופקיו". כשנשאל כיצד יוכל להרשות לעצמו את שכר הלימוד של בנו בשכרו השנתי המשוער של 22,000 דולר, בו השיב כי בנו קיבל "מלגות מלאות" ממוסדות הלימוד. עם זאת, אמיתות הטענה הזו הוטלה בספק על ידי כמה מקורות. מקלין דיווח כי מקורבו במשפחתו של בו הייווד משך בחוטים כדי שגְווָאגְווָה יתקבל להארו, זמן קצר לאחר שהיה מעורב בענייניו של בו. כיום עובד בָּוֹ גְווָאגְווָה כאנליסט פיננסי בקבוצת באואר בקנדה וגר בטורונטו.
בָּוֹ שִׂייוּנְג, אחיו הבכור של בו שילאי, הוא סגן יו"ר ומנכ"ל חברת אוורברייט אינטרנשיונל הרשומה בהונג קונג, אך הוא לכאורה רשום בשם בדוי, 'לִי שׂוֵּ'מִינְג'. החברה סירבה לאשר אם לִי שׂוֵּ'מִינְג ובָּוֹ שִׂייוּנְג הם אותו אדם.
בתרבות הפפולרית

בסרט המכבסה (2019) הופיעה דמותו של בו ששוחקה על ידי השחקן ג'סי וואנג.
לקריאה נוספת

Pin Ho , Wenguang Huang, A Death in the Lucky Holiday Hotel: Murder, Money, and an Epic Power Struggle in China, PublicAffairs, April 2, 2013
John Garnaut, The Rise and Fall of the House of Bo, Penguin, 2012
הערות שוליים

↑  Joseph Kahn, Bo Yibo, leader who helped reshape China's economy, dies - Asia - Pacific - International Herald Tribune, הניו יורק טיימס, ‏16 בינואר 2007
↑   The Revenge of Wen Jiabao בתאריך 9 באוקטובר 2014, בארכיון האינטרנט
↑  כיכרות, ים וכדורגל | הרדיו הבינלאומי של סין (CRI), באתר www.cri.co.il
↑  Pan, Philip P. (2006-01-04). "China Releases Investigative Reporter Whose Jailing Had Upset U.S." (באנגלית אמריקאית). ISSN 0190-8286. נבדק ב-2024-06-05.
↑  תביעה הוגשה נגד שר המסחר של סין במהלך ביקורו בארה"ב באשמת רצח עם | Falun Dafa - Minghui.org, באתר he.minghui.org
↑  אירוניה סינית: מודל שלטון שזכה לתשבחות עומד כעת למשפט, באתר גלובס, 21 באוגוסט 2013
↑    Malcolm Moore, ‏Neil Heywood death in China: Bo Xilai 'drowned Chongqing in a sea of Red terror', The Telegraph, 17 April 2012
↑  ניו יורק טיימס וגרדיאן, האזנות סתר מעלות חשד שבו שילאי ריגל אחרי בכירי מפלגת השלטון, באתר הארץ, 27 באפריל 2012
↑  אנדרו ג'ייקובס ודן לוין, ניו יורק טיימס, מחירו הקשה של העושר, באתר הארץ, 20 באפריל 2012
1 2  סין: למה אשת הפוליטיקאי רצחה אזרח בריטי?, באתר וואלה, 16 באפריל 2012
↑  אי-פי, 15 שנות מאסר לקצין המשטרה הבכיר שחשף את פרשת הרצח שטלטלה את סין, באתר הארץ, 24 בספטמבר 2012
↑  אושרה הדחתם של בו סילאי וליו ג'ה-ג'ון | הרדיו הבינלאומי של סין (CRI), באתר www.cri.co.il
↑  סין: הפרלמנט פיטר את בו שילאי, באתר ערוץ 7, 26 באוקטובר 2012
↑  נדן פלדמן, שירותי מין ב-110 מיליון דולר: החיים הטובים של בו שילאי מסעירים את סין, באתר TheMarker‏, 2 באוקטובר 2012
↑  Adam Taylor, Zhang Ziyi To Take Chinese Rumor Website To Court Next Week, Insider, ‏28 בספטמבר 2012
↑   章子怡跨国控诉"六宗罪" 下周五美国开庭 בתאריך 5 בספטמבר 2014, בארכיון האינטרנט
↑  Megha Rajagopalan, China charges Bo Xilai with corruption, paves way for trial, Reuters, ‏25 ביולי 2013
↑  רחל בית אריה, בו שילאי: "אני חם מזג ואשתי מטורפת. לא הצלחתי לרסן את משפחתי", באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2013
↑   רויטרס, סין החרימה נכסים בשווי 14.5 מיליארד דולר מבכיר לשעבר במפלגה הקומוניסטית, באתר TheMarker‏, 30 במרץ 2014
↑  רחל בית אריה, סין: בו שילאי הורשע ויישלח למאסר עולם, באתר כלכליסט, 22 בספטמבר 2013
↑  Heng Shao, Bizarre China Report: The Grand Wedding, Power Play & Smog-Inspired Creativity, Forbes, ‏17 בדצמבר 2013
↑  Deutsche Welle, 北京民政局发出取缔“至宪党”决定, Deutsche Welle, ‏14 בדצמבר 2013
↑  安德烈, 薄熙来父子新动态, RFI - 法国国际广播电台, ‏17 בדצמבר 2019
↑  宁海钟, 薄瓜瓜本名及中共红后代取名潜规则曝光, אפוק טיימס, ‏16 בנובמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810702328705606  GND: 1246053837  ISNI: 0000 0003 6051 3257  LCCN: n2012000343  NTA: 371749212  VIAF: 222478278   WorldCat (עם VIAF): 222478278 
שר המסחר בו פוגש את מקבילו האמריקני, קרלוס גוטיירז, במהלך ביקור בארצות הברית בשנת 2007
בו בוועידה עם קרלוס גוטיירז
פילדלפיה איגלס

פילדלפיה איגלס (באנגלית: Philadelphia Eagles) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר פילדלפיה שבמדינת פנסילבניה.