stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה גדרון
ביוגרפיה

גדרון נולד בתל אביב. בגיל 17 הצטרף לפלמ"ח. שימש "גדעוני" באוניית המעפילים "חיים ארלוזורוב". בראשית שנת 1948 סיים קורס קציני קשר ובמלחמת העצמאות שימש כקצין קשר בחטיבת יפתח. לאחר המלחמה שימש כקצין קשר חטיבתי, כקצין קשר של פיקוד המרכז וכקצין קשר של פיקוד הדרום.
בשנים 1952–1953 שימש מפקד בית הספר הארצי לקשר. הוא מילא תפקידי מטה במפקדת חיל הקשר ובשנת 1966 מונה לקצין קשר ואלקטרוניקה ראשי, תפקיד בו כיהן גם במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה, הועלה לדרגת אל"ם. בתקופה זו הצטייד החיל בדור חדש של מכשירי קשר. בסוף 1970 הועלה לדרגת תת-אלוף, יחד עם שאר קציני חיל ראשיים. באוגוסט 1972 השתחרר מצה"ל ומונה למנכ"ל חברת "טלרד". בספטמבר 1973 עם הקמת חטיבת חשמל ואלקטרוניקה בקונצרן "כור", הועמד בראשו.
ב-21 באפריל 1974 שב משה גדרון לצה"ל כדי לשמש ראש אגף כוח אדם. עם מינויו לראש אכ"א, הועלה לדרגת אלוף. בתפקידו זה ניצח על ההגדלה של צה"ל בעקבות מלחמת יום הכיפורים. בסוף 1975 הוחלט על מינויו למנכ"ל משרד התקשורת ולצורך כך השתחרר בחודש פברואר 1976 מצה"ל. גדרון הנהיג גביית דמי מקדמה על התקנת טלפון כדי לממן התקנת טלפונים נוספים וצמצום התור לטלפונים, אולם לא הושגה התקדמות במערכת הטלפונים בתקופת כהונתו, והיו אף שראו בחוסר המנהיגות שלו את הסיבה לכך. בראשית 1979, עם מינוי יצחק מודעי לשר התקשורת, ביקש להתפטר מכהונתו.
ב-1979 מונה לקונסול כללי של ישראל בדרום מערב ארצות הברית. בהמשך פנה לעסקים ובמשך מספר שנים ייצג בישראל את ליווינגסטון קוסברג, איש עסקים יהודי מטקסס, אותו פגש בעת היותו קונסול. ב-1988 מונה למבקר מערכת הביטחון, תפקיד בו כיהן עד ל-2 באוגוסט 2002, עת הוחלף בתא"ל (מיל') יוסי ביינהורן.
משה גדרון נפטר ב-2009, בגיל 84. ונקבר בבית העלמין ברמת השרון. הותיר אחריו את אשתו תמר (1926–2014), בתו של דב הוז, ואת בנו הבכור אמיר, לשעבר טייס בחיל האוויר. בנו הצעיר, סגן אילן גדרון, היה קצין שריון שנהרג במלחמת יום הכיפורים ועוטר לאחר מותו בעיטור המופת. נכדו, בנו של אמיר הוא חוקר מדע המדינה פרופ' נעם גדרון.
הערות שוליים

↑  סא"ל מ. גדרון - קצין קשר ראשי, דבר, 21 באוגוסט 1966
↑  קצין קשר ראשי הועלה בדרגה, מעריב, 21 באוגוסט 1967
↑  חיל הקשר מצטייד במערכות חדישות, דבר, 10 במרץ 1970
לצה"ל ציוד קשר שלא היה בידיו במלחמת 6 הימים, דבר, 13 באוקטובר 1971
↑  קציני חיל ראשיים לדרגת תת אלוף, דבר, 24 בדצמבר 1970
↑  יעקב ארז, מחיל הקשר לחב' טלרד, מעריב, 22 באוגוסט 1972
↑  הוקמה מסגרת גג למפעלי טלרד, דבר, 3 בספטמבר 1973
↑  אלוף משה פלד מונה למפקד גיסות השריון; אלוף גדרון - ראש אכ"א, דבר, 17 באפריל 1974
↑  יונה שמשי, סולם הפיקוד של צה"ל, דבר, 29 בדצמבר 1974
↑  מינוי גדרון למנהל התקשורת - לממשלה, דבר, 29 בדצמבר 1975
↑  חילופי מנכ"לים במשרד התקשורת, דבר, 31 במרץ 1976
↑  יובל אליצור, טלפון תמורת הלוואה, מעריב, 4 באוגוסט 1976
↑  יאיר קוטלר, משה גדרון: המלך הוא ערום, מעריב, 5 בינואר 1979
↑  מ. גדרון מבקש לפרוש, דבר, 18 במרץ 1979
↑  המנכ"ל - קונסול כללי, מעריב, 10 במאי 1979
↑  עודד שורר, החברה שלא תסולא בפז, מעריב, 27 בספטמבר 1985
↑  מיומנו של משה שרת, מעריב, 24 במאי 1974.
מלכה נשר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 במרץ 1907 קצ'קמט, הונגריה 
 פטירה:  10 במאי 1959 (בגיל 52) תל אביב-יפו, ישראל 
 שם לידה:  מאריה מלכה אדלר 
 מדינה:  ישראל, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית העלמין קריית שאול 
 שם עט:  Kecskeméti Mária 
 שפות היצירה:  עברית, הונגרית 
 
מלכה נשר (בהונגרית: Kecskeméti Mária; ט"ו בניסן תרס"ז, 30 במרץ 1907 – ב' באייר תשי"ט, 10 במאי 1959) הייתה משוררת יהודיה שפעלה בהונגריה ובישראל. כתבה את שיריה בהונגרית ובעברית.
ביוגרפיה

נשר נולדה בעיר קצ'קמט שבהונגריה בשם מאריה מלכה אדלר, בת למנחם ופאני אדלר לבית גולדברגר. סבה היה הרב מיכאל גולדברגר.
בצעירותה התגוררה בקצ'קמט, ולאחר נישואיה לצבי אודון שוורץ, סוחר פפריקה, עברה להתגורר בעיירה קלוצ'ה. המשפחה השתייכה לקהילה היהודית המקומית שהשתייכה לזרם הנאולוגי. בקאלוצ'ה נולדו שני ילדיה: יוסף (לימים פרופסור אמריטוס יוסף שנער) ואסתר אריקה (לימים אסתי כהן). נכדתה, אורית מלכה סטרוק, המתגוררת בחברון, נקראה על שמה. על חברון כתבה נשר: ”על חברון נחלתי תקים,/ כמו לבן יפונה,/ בין עולים, וכובשי ענקים/ אף בתך תמונה!”.
ביוגרפיה > תקופת השואה

במאי 1944, ימים ספורים לפני הקמת הגטו בקאלוצ'ה, נמלטה עם משפחתה לבודפשט, שם הסתתרו בדירת מסתור. ההחלטה להימלט התקבלה בעקבות עדויות על השמדת יהדות פולין מפי פליטה יהודייה (צלינה אורטנר, לימים צלינה שתיל). חוויות השואה והצלת המשפחה השתקפו ביצירתה הספרותית, כפי שניתן לראות בשירה "שיבה אל לבך": ”...בסופה חמלתני שדי,/ הצל הצלת את שני גוזלי/ ביד רמה עמי מבור שחת”, בשירה "אנחה", ובמחזה "המלאך שכשל".
ביוגרפיה > תקופת השחרור והעלייה

לאחר שחרור בודפשט בידי הצבא האדום, נשארה המשפחה בעיר וקבעה בה את מושבה. באותה תקופה שינתה המשפחה את שם משפחתה מ'שוורץ' ל'שימו' במסגרת ניסיונותיה להשתלב בחברה ההונגרית שלאחר מלחמת העולם השנייה. ב-1949 עלו ילדיה לישראל באופן בלתי-לגאלי, והיא ובעלה ניסו להצטרף אליהם. למרות מאסרה בכלא ההונגרי, הצליחה לעלות לישראל ב-1951 במסגרת איחוד משפחות.
עם עלייתה התמסרה נשר ללימוד השפה העברית והפיכתה לשפת יצירתה. תחילה התגוררה בירושלים, למדה באולפן עציון והשתתפה בהרצאות בספרות עברית באוניברסיטה העברית. בירושלים התגוררה במנזר נוטרדאם, ולבסוף קבעה את ביתה בבת-ים.
מלכה נשר נפטרה בתל אביב בב' באייר תשי"ט, 10 במאי 1959, לאחר מחלה קשה. היא נטמנה בבית הקברות קריית שאול בתל אביב.
קליטתה בישראל

עם הגיעה לישראל, הקדישה נשר את מרצה ללימודי עברית. חרף קשיי ההסתגלות הראשוניים, סיימה את לימודיה באולפן 'עציון' בירושלים והמשיכה ללמוד ב'בית מדרש למורי עם'. יצחק לבני (ציגל), מורה וחוקר ידוע, היה מדריכה הראשון בלימודי השפה העברית ועודד אותה לכתוב בעברית. לאחר המעבר לבת-ים, המשיכה בלימודיה באוניברסיטת תל אביב. נשר העמיקה בלימודי הספרות העברית על כל היבטיה, התמקדה בלימוד תנ"ך, ואף בימי מחלתה האחרונים ביקשה לקרוא בשירי יהודה הלוי ושלמה אבן גבירול.
שירתה בהונגרית

נשר החלה את דרכה הספרותית בכתיבת שירה בהונגרית, ופרסמה את יצירותיה תחת שם העט Kecskeméti Mária (מאריה מקצ'קמט) בעיתונות היהודית המקומית.
ספר שיריה הראשון בהונגרית, "שירת הענווה", ראה אור בהונגריה ב-1939. הקובץ משלב שירי נעורים העוסקים בבדידות ועגמומיות לצד שירי משפחה ואימהות המבטאים שלווה ואושר. בקובץ משתקף גם גורלו של העם היהודי.
ב-1944 השלימה את עריכת ספר שיריה השני, אך זה לא הודפס בשל פלישת הצבא הנאצי להונגריה במרץ אותה שנה.
לאחר עלייתה לישראל המשיכה ליצור בהונגרית, ופרסמה שירים בעיתונות ההונגרית שיצאה לאור בישראל בשנות החמישים. ב-1954 פרסמה בתל אביב את ספר שיריה השני בהונגרית, "אסון הסנונית".
שירתה בעברית

ב-1953 החלה נשר לכתוב בעברית, ופרסמה את שיריה תחת השם מלכה נשר (נשר כתרגום של שם נעוריה) בכתבי העת "דבר הפועלת", "זמנים" ובעיתון "דבר". שירתה, שהתאפיינה בנימה אישית ודתית, לא זכתה להכרה נרחבת מהממסד הספרותי של שנות החמישים, שהעדיף 'שירת אנחנו' חילונית. עם זאת, מספר אישים, ביניהם דוד זכאי, עזרא זוסמן, רבקה גורפיין ורחל כצנלסון-שזר, הכירו בייחודיות קולה השירי ובהישגה המרשים בכתיבת שירה עמוקה בשפה שאינה שפת אמה.
ההכרה הרחבה בערכה הספרותי החלה רק ב-2010, כחמישים שנה לאחר פטירתה, עם פרסום כל כתביה בעברית וערב הוקרה לשירתה בבית הסופר בתל אביב (מרץ 2011). באירוע זה הוכרה כאחת ממבשרי השירה המודרניסטית בעברית בישראל, כפי שציינו המשוררים בלפור חקק, מירון ח. איזקסון, דורית ויסמן וד"ר ז'יל אמויאל.
יצירות נוספות בתחום הספרות

מלכה נשר תרגמה במהלך שנות ה-50 משירתה ההונגרית לעברית, ואף פרסמה תרגומים מעברית להונגרית של יצירות שכתבו יוצרים עבריים אותם העריכה: "מסדה" ליצחק למדן, "מצבה" לדוד שמעוני וכן משירי שאול טשרניחובסקי, נתן אלתרמן, י. שטיינברג, לאה גולדברג, רחל, יעקב פיכמן, זלמן שניאור, ש. מלצר ואחרים. כמו כן כתבה שני מחזות בעברית שנושאם שואת יהודי הונגריה - האחד, בשם "אשרי הגפרור", אודות חנה סנש, והשני מחזה המתאר את חיי המחתרת בדירת המסתור של משפחתה בבודפשט בשנים 1944–1945, ומשקף את הניגוד הטרגי בין החובה המוסרית לקלוט אנשים נוספים במחבוא ולהצילם, לבין החשש לסכן בזאת את חיי המשפחה שהצליחה להסתתר.
ראו גם

יהדות הונגריה
לקריאה נוספת

מלכה נשר, כל כתבי מלכה נשר בעברית כרכים א' ו-ב', בהוצאת המשפחה, ה'תש"ע
מלכה נשר, בצור עצור מעייני, בהוצאת המשפחה, ה'תשכ"ט
הערות שוליים

↑  נולד 1829, נפטר 1891. כיהן כרב אב"ד בעיר מזעטור בהונגריה. דרשותיו כונסו בספר "דרשות וחידושי הרמ"ג" (חלק א' וחלק ב', דפוס תרצ"ב, באתר היברובוקס)
↑  אורית סטרוק, חברת מופת בארץ הזאת, באתר News1 מחלקה ראשונה, 26 בפברואר 2013
↑  בלוג אודות המשוררת מלכה נשר ז"ל, סיפור ההצלה של מלכה נשר בשנת 1944 בהונגריה, שודר לראשונה ברדיו גלי ישראל, ביום השואה הבינלאומי 27 בינואר 2015, ‏יום ראשון, 19 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299970805171  ISNI: 0000 0000 7942 755X  LCCN: nb2012022402  VIAF: 121338961   WorldCat (עם VIAF): 121338961
I Hate U

I Hate U (בעברית: אני שונא/ת אותך) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית סיזה. השיר יצא לאור במקור ב-22 באוגוסט 2021 בעמוד ה-SoundCloud שלה. לאחר מכן, הופץ באופן רשמי ב-3 בדצמבר 2021, בהוצאת חברות התקליטים RCA רקורדס וטופ דואוג אנטרטיינמנט, כסינגל מתוך האלבום SOS.
עם יציאתו, הוא הופיע בו-זמנית במקום הראשון במצעד השירים של ספוטיפיי ואפל מיוזיק בארצות הברית; ושבר את השיא של "שיר ה-R&B המושמע ביותר של אמנית" באפל מיוזיק בשבוע הראשון ליציאתו. השיר הופיע לראשונה במקום השביעי במצעד בילבורד הוט 100 בארצות הברית, והפך לשיר השני של סיזה, והשני כאמנית המובילה, שהגייע היישר אל העשירייה הפותחת במצעד; הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ. בהמשך, דורג ב-40 המקומות הראושנים באוסטרליה, אירלנד והממלכה המאוחדת.
רקע והכרזה

השיר יצא לאור במקור בלעדית לעמוד אנונימי של סיזה ב-SoundCloud ב-22 באוגוסט 2021, יחד עם שתי רצועות נוספות, "Joni" ו-"Nightbird". היא חשפה שהאסטרולוג שלה עודד אותה להוציא את השירים. לאחר ש-"I Hate U" הפך לוויראלי בטיקטוק וקיבל תגובות חיוביות מהמעריצים, סיזה החליטה לפרסם אותו באופן רשמי, וקבעה: "בכנות זה התחיל כתרגיל. רק רציתי איפה שהוא לזרוק את המחשבות שלי בלי לחץ... כולכם עשיתם מזה משהו ואני לא כועסת. ביקשתם ותקבלו." עם זאת, לאחר שהשיר הגיע למקום הראשון באפל מיוזיק בארצות הברית, סיזה חשפה כי השיר הוא סינגל רשמי, ופרסמה ברשתות החברתיות: "דבר אחד תעשו אותו תהפכו אותו לסינגל גם אם הוא לא! אני אוהבת אותכם! תודה!" בנוסף ציינה סיזה גם שההוצאה שלה יחד עם SoundCloud הייתה "ניסוי".
וידאו קליפ

הווידאו קליפ הוקרן לראשונה ב-7 בינואר 2022 ובוים על ג'ק בגרט. בקליפ מופיע אדם (בגילומו של השחקן לקית' סטנפילד) בוויכוח סוער בטלפון. לאחר שיחת הטלפון הלוהטת, הוא מוצא את עצמו לבדו הולך לאורך החוף מנסה להדליק סיגריה ולא מצליח לעשות זאת. לאחר מכן הוא מקבל הודעת טקסט מסיזה שכתוב עליה "אני שונא אותך", הגורמת אותו לזרוק את הטלפון שלו בים. הסרטון מסתיים במילים "Not The End", המרמז על המשך אפשרי.
קרדיטים

כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מיוטיוב.
סיזה - שירה, כתיבה, מלחינה
רוברט ביזל - הפקה, מלחין, תכנות
קרטר לאנג - הפקה, מלחין, מפיק מוזיקלי, תכנות
קודי פיי (ThankGod4Cody) - מפיק מוזיקלי, מלחין, תכנות
דילן פטריס - הפקה, כתיבה, תכנות
נתוני מכירות

| אזור | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| אוסטרליה (ARIA) | זהב | 35,000 |
| ארצות הברית (RIAA) | 4× פלטינה | 4,000,000 |
סיכום
| בכל העולם | — | 4,035,000 |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברת תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל עולם | 3 בדצמבר 2021 | סטרימינג • הורדה דיגיטלית | RCA רקורדס • טופ דואוג |  |
| ארצות הברית | 11 בינואר 2022 | רדיו אורבני עכשווי | RCA רקורדס |  |
| ארצות הברית | 15 במרץ 2022 | רדיו אורבני עכשווי למבוגרים | RCA רקורדס |  |
הימנותא

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 מייסדים:  הקרן הקיימת לישראל
 תקופת הפעילות:  1938–הווה (כ־87 שנים)
 חברת אם:  קרן קיימת לישראל 
 מיקום המטה:  בית המוסדות הלאומיים
 משרד ראשי:  ירושלים
 בעלות:  הקרן הקיימת לישראל
 ענפי תעשייה:  נדל"ן
 יו"ר:  זאב נוימן
 עובדים:  20
  
 לחברה אין אתר אינטרנט
 
הימנותא בע"מ היא חברה בת של הקרן הקיימת לישראל.
היסטוריה

הימנותא נוסדה בשנת 1938 במטרה להוות מכשיר משפטי לקניית וניהול קרקעות שהקרן הקיימת שוקלת למכרם הלאה, ולפיכך לא יכולה לעשות זאת בעצמה בגלל עקרונות הקרן האוסרים זאת. כן נועדה חברת הימנותא להחזיק בנאמנות קרקעות שנמסרו לקרן הקיימת עד למסירתן חזרה לבעליהן. לפני שנת 1938 שימשה חברת הכשרת היישוב בתפקיד דומה לזה של חברת הימנותא. מטרה נוספת שלשמה הוקמה, הייתה להוות מסגרת לביצוע עסקות רכישה מסובכות או חסויות, ולצורך כך נרשמה החברה בלונדון.
הרקע להקמת החברה הייתה רכישת קרקעות של טמפלרים בעמק בית שאן מכספי יהודים בגרמניה ששילמו לבעלים הגרמנים במרקים גרמניים. העסקאות בוצעו על ידי הקרן הקיימת, אולם הבעלות הסופית יועדה להיות של יהודי גרמניה ששילמו עבור הקרקעות.
על שם הימנותא נרשמו מגרשים שונים בתל אביב, ירושלים ובני ברק, ובאוגוסט 1940 נרשם על שמה בית הקרן הקיימת על יד בית דגן, הרכישה הגדולה ביותר של הימנותא עד אז.
היסטוריה > רכישת קרקעות ביהודה ושומרון

לאחר מלחמת ששת הימים רכשה חברת הימנותא קרקעות ביהודה ושומרון ובין השאר נעזרה לצורך כך ביעקב חרותי. ביוזמת השר ישראל גלילי הייתה החברה לכלי עיקרי בביצוע עסקות קרקעות ביהודה ושומרון, עקב הרגישות המדינית והצורך לשמור על חיסיון המוכרים ותנאי העסקה. בין השאר רכשה קרקעות בשטחים שסופחו לישראל במזרח ירושלים.
בשנים 2004–2013 התבררה פרשה על פיה קרקעות ביהודה ושומרון שנמכרו להימנותא על ידי סוחרי קרקעות, הושגו במרמה על ידי הסוחרים, בין השאר בסיוע בכירים במנהל האזרחי. בתחילה עלו חשדות כלפי מנכ"ל החברה לשותפות בתרמית, אך תוך זמן קצר נקבע שאין ראיות לכך ולא הוגש כתב אישום נגדו.
קק"ל פעלה לאורך שנים לרכישת קרקעות ביהודה ושומרון באמצעות הימנותא, למעט בתקופה שבין ראשית שנות ה-2000 ל-2017. בספטמבר 2017 החליטה ועדת ההנהלה על הקצאת 250 מיליון ש"ח לרכישת קרקעות ברחבי הארץ, כאשר חלק מהתקציב מיועד ליו"ש על אף שאזור זה לא מוזכר בפירוש.
לאחר שעלו חששות לגבי חוקיות השימוש בתקציב שאושר באופן זה, הוגשה להנהלה חוות דעת של השופט בדימוס יוסף אלון המכשירה את ההליך. ההנהלה לא הסתפקה באישור זה וביקשה מעו"ד יהושע למברגר שיכתוב דו"ח בעניין. בדו"ח שהגיש למברגר באוגוסט 2020 הוא מבקר את רכישת הקרקעות ביהודה ושומרון על כך שנעשתה באופן לא שקוף. הדו"ח מבקר את נחי אייל, ארנן פלמן ואלכס חפץ על כך שהתנהלו בניגוד עניינים מוסדי ובחשאיות.
לאחר שהושמעה ביקורת כנגד הליך כתיבת הדו"ח, מונה השופט בדימוס רחמים כהן לבצע בדיקה נוספת. בדו"ח שהגיש כהן בינואר 2022 הוא קובע שהתנהלותם של השלושה הייתה תקינה, אך מדיניות זו זקוקה להסדרה ולאישור בדירקטוריון של קק"ל. בדו"ח נכתב כי החשאיות שנלוותה לביצוע נבעה מחשש לגורלם של מוכרי הקרקעות, אשר צפוי להם עונש מוות אם יתגלה כי מכרו קרקע ליהודים. כהן אף ביקר את למברגר על כך שלא איפשר למבוקרים להגיב לביקורת לפני פרסום הדו"ח.
היסטוריה > רכישת קרקעות בסילואן

בסוף שנות ה-80 תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 עסקה הימנותא בקניית קרקעות בסילואן ויישוב יהודים בשכונה באמצעות עמותת אלע"ד. כמו כן, הועברו לרשותה נכסי נפקדים בשכונה בעקבות עסקה עם רשות הפיתוח (המחזיקה בנכסי הנפקדים)  שנחתמה בשנות ה-90.
היסטוריה > פרשת הקרקעות של הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה

בשנת 2000 נפלה חברת הימנותא קורבן להונאה מתוחכמת, כאשר שני אנשי עסקים הציגו את עצמם בפניה כמקושרים לפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית בירושלים. הם הצליחו לשכנע את הימנותא להקצות 20 מיליון דולר תמורת חכירת קרקעות בשכונות רחביה וטלביה שבבעלותה. בדיעבד התברר שחתימות הפטריארך על העסקות היו מזויפות.
בשנת 2010 תבעה "הימנותא" את עו"ד יעקב וינרוט על סך 20 מיליון דולר, בטענה שוינרוט, ששימש כנאמן בעסקת קרקעות הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית ברחביה, התרשל, ובכך התאפשרה ההונאה בה זויפה חתימתו של הפטריארך היווני. בתום הליך גישור בפני שופט בית המשפט העליון בדימוס תיאודור אור הושגה פשרה בה שילם וינרוט 5.5 מיליון דולר ל"הימנותא".
נכסים

בבעלות הימנותא נכסים רבים, הכוללים, בין השאר: מאות דירות ברחבי הארץ, עשרות אלפי דונמים באזורים שונים, בעיקר בסביבות ירושלים ובגליל. מגרשים במרכז הארץ; כולל בעלות חלקית על מתחם הסיטי בגבעתיים, בו מתוכנן גורד השחקים הגבוה בארץ. שווי נכסי החברה עמד ב-2023 על לא פחות מ-1.7 מיליארד ש"ח.
הערות שוליים

1 2  יוסף צוריאל, הימנותא עדיין במחתרת, מעריב, 27 באפריל 1990
↑  עמירם ברקת, למרות הצהרותיה - קק"ל רכשה עשרות אלפי דונמים של קרקעות בשטחים, באתר הארץ, 14 בפברואר 2005
↑  יהונתן ליס, חשד: חברה בת של קק"ל רכשה במרמה קרקעות מפלשתינאים, באתר הארץ, 28 בפברואר 2005
↑  יהונתן ליס, כתב אישום נגד סא"ל במינהל האזרחי; לא צפוי אישום נגד מנהל חברה בת של קק"ל, באתר הארץ, 31 במרץ 2005
↑  עקיבא אלדר, בכירים במינהל האזרחי הואשמו בסיוע להשתלט על קרקעות בגדה, באתר הארץ, 18 ביוני 2008
↑   חיים לוינסון, הסדר טיעון מקל לקצין שמסר מידע לגנבי קרקעות בשטחים, באתר הארץ, 9 באפריל 2013
↑  שירית אביטן כהן, ‏דוח חדש קורא להסדרת הפעילות של קק"ל ביהודה ושומרון, באתר גלובס, 1 בפברואר 2022
↑  דברי הכנסת, מספר 176, מתאריך 10/11/2010
↑  לדוגמה, ת"א (ירושלים) 1053/95, רוויידי נגד הקרן הקיימת לישראל ואח', עוסקת בנכסים עליהם הוציא האפוטרוספוס תעודה של נכסי נפקד והועברו להימנותא במסגרת עסקת חליפין; וראו גם ת"א (ירושלים) 1870/96, יורשי המנוחה ברנבלה נוניז פתיחה נגד הימנותא בע"מ ואח' ות"א (ירושלים) 19168/91, קרעין ואח' נגד עמותת אלעד ואח'
↑  ניר חסון, קק"ל מנסה לטשטש מעורבותה בפינוי משפחה מסילוואן, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2011
↑  הילה רז, עו"ד וינרוט: "שילמתי 5.5 מיליון דולר לקק"ל בעקבות החלטת בורר", באתר TheMarker‏, 31 במאי 2012
↑  שלומית צור, ‏יורוקום מכרה מגרש בגבעתיים לתדהר וג'ורג' חורש ב-256 מ' ש', באתר גלובס, 20 בינואר 2016
↑  מיכאל יעקובסון: מגדל יורוקום בגבעתיים יהיה הגבוה בישראל, Xnet‏, 4 בפברואר 2012
משה נסטלבאום

| --- | --- |

 לידה:  9 ביוני 1953 (בן 71) חיפה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בר-אילן   המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
 מעסיק:  הערוץ הראשון
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  nestelbaumblog
 
נסטלבאום (משמאל) מארח את השר צחי הנגבי במסגרת "שבתרבות" בפתח תקווה (2019)
משה נסטלבאום (נולד ב-9 ביוני 1953) הוא עיתונאי, איש טלוויזיה ורדיו ישראלי. לשעבר מנהל חטיבת החדשות של הערוץ הראשון, שימש עורך התוכנית "יומן" וראש מערכת החדשות של הטלוויזיה הישראלית בתל אביב.
ביוגרפיה

נסטלבאום נולד בחיפה. הוא בעל תואר ראשון מאוניברסיטת בר-אילן. ב-2018 קיבל תואר ראשון במשפטים מהמרכז האקדמי שערי מדע ומשפט.
את דרכו העיתונאית החל בשנת 1972 ככתב "במחנה נח"ל". אחר כך עבר לשרת ב"במחנה" ובגלי צה"ל. בתקופת שירותו בגלי צה"ל ערך תוכניות והיה כתב במערכת החדשות ("יומן צה"ל"). מיד עם שחרורו עבר לעבוד בקול ישראל והיה הכתב הראשון של קול ישראל בדרום. בתקופה זו שימש גם כתב הג'רוזלם פוסט ופרסם ידיעות תחת שם העט "חיים שחם" שניתן לו על ידי עורך ה"ג'רוזלם פוסט" ארי רט. במלחמת יום הכיפורים דיווח מחזית הצפון.
בשנת 1975 עבר למערכת החדשות של הרדיו בתל אביב, שם סיקר את תחומי המשטרה, התעופה, החקלאות ויחסי העבודה (ההסתדרות). נוסף על עבודתו בחטיבת החדשות ברדיו ערך והגיש במשך 10 שנים את תוכנית הרדיו "מאחורי הכותרות" שעסקה באמצעי התקשורת בישראל. בתקופת עבודתו ברדיו היה שותף בסיקור אירועים מיוחדים כמו ביקור נשיא מצרים סאדאת בישראל ב-1977.
ב-1988 עבר לטלוויזיה הישראלית ושימש כתב לענייני משטרה בתל אביב. בהמשך סיקר בטלוויזיה את תחומי החקלאות והתעופה, אך התמקד בסיקור תחום יחסי העבודה. כמו כן ערך והגיש חדשות בערוץ הראשון. בתפקידו הבא היה ראש מערכת החדשות בתל אביב.
ב-1998 נבחר לממלא מקום יושב-ראש אגודת העיתונאים בתל אביב. בשנת 2000 התמודד בבחירות אישיות על ראשות אגודת העיתונאים וזכה ברוב קולות המצביעים בבחירות הכלליות של האגודה. בשנת 2002 נבחר לתקופת כהונה שנייה של שלוש שנים לתפקיד יו"ר האגודה. באותה תקופה תמך בהנהגת שינוי בתקנון האגודה לפיו יו"ר האגודה לא יוכל להתמודד ביותר משתי קדנציות. לפיכך, בתום תקופה זו פרש מהתפקיד. בתקופת כהונתו כיו"ר, שימש גם חבר הנהלת האיגוד הארצי של עיתונאי ישראל וחבר נשיאות מועצת העיתונות. במקביל שימש בהתנדבות יו"ר ועדת ההסברה של האגודה למען החייל.
בשנת 2003 התמנה למנהלה בפועל של חטיבת החדשות של הערוץ הראשון ולעורך "יומן" יחד עם ענת שרן, תפקיד אותו מילא עד ינואר 2012. משנת 2009 נמנה עם מגישי התוכנית "צבע הכסף" ברשת ב' של קול ישראל. בנוסף, החל משנה זו ערך והגיש טור שבועי בתוכנית "מדד יומי" בערוץ הראשון.
באוקטובר 2011 מונה לממלא-מקום מנהל חטיבת החדשות בערוץ הראשון, ובפברואר 2012 קיבל מינוי קבע לתפקיד.
באפריל 2013 הגישה נציבות שירות המדינה תובענה בבית הדין למשמעת של עובדי המדינה נגד נסטלבאום, שבה הואשם בהטרדה מינית מילולית של שני עובדים ברשות השידור, רותם אברוצקי ויגאל רביד, על רקע נטייתם המינית. בדצמבר 2013 הסתיימה התביעה בהסדר טיעון, שבמסגרתו תוקן האישום להתנהגות שאינה הולמת עובד ציבור, ונגזר על נסטלבאום עונש של נזיפה, השעיה מתפקידו למשך שלושה חודשים, וניכוי של משכורת אחת. בתביעות הדדיות שהגישו רביד ונסטלבאום לבית הדין האזורי לעבודה נפסק שעל נסטלבאום לשלם לרביד פיצוי בסך 150,000 ש"ח בגין הטרדה מינית, התנכלות ולשון הרע, ועל רביד לשלם לנסטלבאום פיצוי בסך 85,000 ש"ח בגין לשון הרע.
באפריל 2014 מונה למנהל בפועל של חטיבת החדשות בערוץ 1.
באוגוסט 2014 החליט לפרוש מתפקיד ממלא מקום מנהל חטיבת החדשות בערוץ 1. בעקבות ההודעה, החליטו שופטי בית המשפט העליון למחוק את העתירה נגד מינויו שהגישו אגודות העיתונאים.
משנת 2017 ועד יוני 2020 פרסם טור קבוע, פעמיים בשבוע, באתר החדשות News1 מחלקה ראשונה. הטור פורסם תחת הכותרת ״מאחורי הכותרות״, הוא טור דעה אישית ביקורתי שמעיד על עצמו כמי ״שלא דופק חשבון״, ובו הגיב נסטלבאום מזווית אישית על אירועים בחדשות. במאי 2020 החל לפרסם טור שבועי בגיליון סוף השבוע של העיתון "מעריב".
הערות שוליים

↑  שלי פריצקר, משה נסטלבאום מונה לממלא מקום מנהל חטיבת החדשות בערוץ 1, באתר כלכליסט, 23 באוקטובר 2011
↑   תובענה משמעתית נגד משה נסטלבאום: הטריד עובדים הומואים, באתר TheMarker‏, 4 באפריל 2013
↑   נתי טוקר, נסטלבאום הודה שאמר "אפתח לך מטריה בתחת" ויושעה ל-3 חודשים, באתר TheMarker‏, 22 בדצמבר 2013
↑  מור שמעוני, ‏בגין הטרדה מינית: העיתונאי יגאל רביד יפוצה ב-150,000 שקלים, באתר מעריב אונליין, 26 באפריל 2017
↑  "מאחורי הכותרות", הטור של משה נסטלבאום, באתר News1 מחלקה ראשונה
מיקוד יתר

מיקוד יתר (או היפר-פוקוס; באנגלית: Hyperfocus) הוא מצב של ריכוז אינטנסיבי, הממקד את התודעה בעיסוק או בקו המחשבה הנוכחי של האדם.
במהלך מיקוד יתר מתרחשת שקיעה מוחלטת של האדם בפעילות הנוכחית, עד כדי התעלמות או ניתוק מכל דבר אחר.
מיקוד היתר יוצר בעיה הפוכה מזו של קשיי קשב. בעוד קשיי קשב יפגעו ביכולתו של האדם להתמקד בדבר אחד לאורך זמן, מיקוד היתר פוגע ביכולת להפסיק להתרכז בעיסוק הנוכחי. כלומר, הקושי הוא יותר ברמת האינהיביציה, שהיא יכולת הדיכוי של תגובות או פעולות מסוימות, על ידי הפסקתן או מניעתן. בעקבות זאת, מיקוד היתר לא מאפשר לאדם להסיט את הקשב שלו לדברים אחרים במקרה הצורך. כלומר, הוא גורם לכך שהאדם יישאר "תקוע" בפעילות הנוכחית בין אם הוא מעוניין בכך ובין אם לאו.
כתוצאה מכך, מיקוד יתר בפעולה מסוימת עלול לבוא על חשבון העיסוק בפעולות חשובות אחרות.
על פי רוב, מיקוד היתר מתרחש כאשר האדם שקוע בפעילות מהנה או מעניינת במיוחד.
בהתאם לכך, מיקוד יתר יכול להתעורר במצב של זרימה. זוהי חוויה סובייקטיבית של קשב גבוה אך לא מאומץ, הנאה ומודעות עצמית נמוכה אשר יכולה להתרחש במשך ביצוע פעיל של משימה מאתגרת.
למעשה, הדמיון בין חוויית הזרימה לבין החוויה של מיקוד יתר הוא כה גדול, עד שלא ניתן להתעלם מהאפשרות שמדובר בשמות שונים לאותה תופעה. נראה שבחירת המונח תלויה בעיקר בהקשר שבו הוא מופיע. כך שבעוד שהפנומנולוגיה של שתי התופעות כמעט זהה, הספרות הפסיכיאטרית נוטה להשתמש במונח "מיקוד יתר" והספרות של הפסיכולוגיה החיובית נוטה להשתמש במונח "זרימה".
בעוד שאנשים נוירוטיפיקלים יכולים לחוות מצב הדומה למיקוד יתר בשלב כלשהו בחייהם, התופעה נפוצה יותר בקרב אנשים עם מצבים נוירולוגיים שמשפיעים על תפקודי הקשב, כמו למשל: אוטיזם והפרעת קשב. מצבים של מיקוד יתר מתוארים גם בהקשר של סכיזופרניה, אם כי הראיות לכך פחות ברורות.
קריטריונים והגדרות של מיקוד יתר

המונח "מיקוד יתר" לא מוגדר היטב בספרות המחקרית. ברוב המקרים הוא מוזכר ללא הסבר או הגדרה, מתוך הנחה שהקורא כבר יודע במה מדובר. כתוצאה מכך לא הצליח להתגבש קונצנזוס חד משמעי בנוגע לאופיו של מיקוד היתר ולעיתים קרובות מחקרים מתארים תופעות דומות מאוד בשמות אחרים.
כדי לפתור את הבעיה הזו, חוקרים שונים החלו להציע הגדרות וקריטריונים מסודרים למיקוד יתר. לפניכם שתי הגדרות לדוגמה, כדי שתוכלו להתרשם מהדמיון וההבדל סביב תיאור המונח. המשך המחקר בתחום יסייע לגבש הגדרה אחידה שתהיה מקובלת על העולם המקצועי.
קריטריונים והגדרות של מיקוד יתר > הגדרה ראשונה

כדי לעודד את האחידות של המחקר בתחום, החוקרים Ashinoff & Abu-Akel הציעו ארבעה קריטריונים להגדרה כללית של מיקוד יתר:
כדי להיות במצב של מיקוד יתר, האדם צריך לעסוק במשימה המעוררת רמת מעורבות גבוהה (Engaging task). כלומר, הפעולה צריכה להיות מהנה, מעניינת, חשובה וכו.
מיקוד יתר מאופיין במצב אינטנסיבי של קשב מושהה או סלקטיבי.
במצב של מיקוד יתר, התפיסה של גירויים שאינם רלוונטיים למשימה מצטמצמת לחלוטין.
מצב של מיקוד יתר משפר את רמת הביצוע של המשימה.
קריטריונים והגדרות של מיקוד יתר > הגדרה שנייה

החוקרים Hupfeld, Abagis & Shah הציעו הגדרה נוספת, אשר פותחה במסגרת המחקר שלהם על מיקוד יתר בקרב אנשים עם הפרעת קשב:
להגדרתם, מיקוד יתר הוא מצב של קשב גבוה ואינטנסיבי שיכול להימשך לאורך כל פרק זמן, אשר על פי רוב מתרחש במהלך פעילויות הקשורות ללמידה, תחביבים או זמן מסך (טלוויזיה, מחשב וכו).
כמו כן, מצב זה יכול לכלול את התכונות הבאות:
חוסר תחושת זמן.
חוסר יכולת להפנות תשומת לב לעולם.
התעלמות מצרכים אישיים.
קושי להפסיק את העיסוק בפעולה וקושי להחליף בין פעולות.
תחושה של שקיעה מוחלטת בפעילות.
תחושת "היתקעות" על פרטים קטנים.