stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבן שמעון בן גמליאל
ניסיון הדחה

רשב"ג ביקש להבדיל את מעמד הנשיא ממעמד אב בית הדין והחכם ולשוות לו יותר כבוד: ביוזמתו קבעה הסנהדרין ש"כשהנשיא נכנס כל העם (חברי הסנהדרין) עומדים (מפניו) ואין יושבים עד שאומר להם: 'שבו'. כשאב בית דין נכנס, עושים לו שורה אחת מכאן ושורה אחת מכאן עד שישב במקומו. כשחכם נכנס, אחד עומד ואחד יושב, עד שישב במקומו".
מהלכו הנ"ל של הנשיא עבר בהתנגדות מצד חברי הסנהדרין. רבי נתן, אב בית הדין, ורבי מאיר, החכם, חברו יחד על-מנת לנסות ולהדיח את רשב"ג, כשם שהסנהדרין הדיחה לפני כיובל שנים את אביו, רבן גמליאל דיבנה. הניסיון נכשל, שכן המזימה נודעה לרשב"ג מבעוד מועד. אך ניסיונו של הנשיא להעניש את גורמי המרידה בהרחקתם מבית המדרש נתקל בהתנגדות מצד חברי הסנהדרין, שמחו על הצעתו באמרם "תורה כזו בחוץ ואנחנו בפנים?". עם זאת, הסנהדרין החליטה להדיח את רבי מאיר מתפקידו כחכם, ומעתה נזכר רבי מאיר בשם "אחרים" ורבי נתן בשם "יש אומרים".
בתלמוד הירושלמי, מסכת מועד קטן, מסופר על ניסיון לנדות את רבי מאיר, אולי בעקבות מהלכיו מול הנשיא. לא התבייש רבי מאיר, קם ממושבו והתריס כנגד המנסים כדלקמן: "איני שומע לכם עד שתאמרו לי את מי מנדין, ועל מה מנדין ועל כמה דברים מנדין". התרסה זו מקורה בהתמודדות בין הנשיא לבינו, שהרי לנשיא הייתה שמורה זכות הנידוי. בסופו של דבר זכה רבי מאיר בגיבוי ולא נודה.
על פי רבים מהחוקרים, סיפור ההדחה אינו התיאור המקורי של ההתרחשויות בסנהדרין אלא ניסוח מאוחר יותר של עימות שכלל לא נגע ליחסים שבין בעלי התפקידים השונים.
ממאמריו

דבריו הידועים של רשב"ג השני מובאים בסוף פרק א באבות:
רבן שמעון בן גמליאל אומר: "על שלשה דברים העולם עומד, על הדין ועל האמת ועל השלום, שנאמר (זכריה ח, טז) אמת ומשפט שלום שפטו בשעריכם".
לקריאה נוספת

בנימין לאו, "שער הנשיא: רבן שמעון בן גמליאל (רשב"ג)", בספרו: חכמים, כרך שלישי: ימי גליל, ידיעות ספרים, 2008, עמ' 303-247.
נח חכם, "רבן שמעון בן גמליאל בביתר", תרביץ עד (תשס"ה), עמ' 547–564.
דוד גודבלאט, ”על סיפור ה'קשר' נגד רבן שמעון בן גמליאל השני", ציון מט (תשמ"ד), עמ' 349–374.
רוברט ספיר

רוברט מ. ספיר (באנגלית: Robert M. Speer;‏ נולד ב-10 בפברואר 1956) הוא איש ממשל אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצבא בפועל של ארצות הברית מינואר ועד אוגוסט 2017.
ראשית חייו

רוברט ספיר נולד בבסיס הצבאי פורט אורד שבקליפורניה. אביו היה איש צבא ועקב כך ילדותו עברה עליו במקומות שונים ברחבי ארצות הברית. הוא למד לתואר ראשון בחשבונאות באוניברסיטת נוטרדאם, לתואר שני במערכות מידע באוניברסיטת אינדיאנה ולתואר שני במשאבים לאומיים אסטרטגיים בקולג' התעשייתי של הכוחות המזוינים של האוניברסיטה לביטחון לאומי. הוא התגייס לצבא ארצות הברית לאחר שהוכשר ב"גיס אימון קציני המילואים" (ROTC). ספיר שירת 28 שנים בצבא ושימש בתפקיד מפקד גדוד בדיוויזיה המוטסת ה-82 וכקצין מטה בדרג מפקד בריגדה.
קריירה

ב-2004, לאחר תום שירותו, מונה ספיר לנהל את השליטה הפיננסית לתקציב של 18.6 מיליארד דולר שנועדו למיזמי שיקום בעיראק. לאחר מכן הוא שימש כמנהל ברשת החברות PricewaterhouseCoopers, שם הוא הוביל את העסקים הביטחוניים שלהם. באוקטובר 2009 הוא מונה כסגן הראשי לעוזר למזכיר הצבא לניהול פיננסי ובקרה ובדצמבר 2014 הוא מונה כעוזר למזכיר הצבא לניהול פיננסי ובקרה. בינואר 2017 נמנה ספיר על ששת בכירי הפנטגון היחידים שהתבקשו להישאר בתקופת המעבר לממשלו של הנשיא דונלד טראמפ.
מזכיר הצבא בפועל

בפברואר 2017, באומרו שקיים כבר מידע מספק, הכריז ספיר שחיל ההנדסה של צבא ארצות הברית יקבל את הקמת צינור הנפט של דקוטה שיעבור מתחת לאגם אווהי. הצינור, שחוצה את נהר מיזורי, יעבור ליד שמורת אינדיאנים והתקיימו כנגד בנייתו פעולות מחאה של שבט הסו ושבטים אחרים וכן של פעילי סביבה וקבוצות אזרחיות. במהלך שלבי התכנון של המיזם, נתיב החצייה המוצע של הצינור הוסט מהנתיב העובר מצפון לביסמרק, דקוטה הצפונית בשל מחאות תושבי העיר. נציגי החבר שבונה את הצינור טענו שהוא בטיחותי. בהצהרתו אמר ספיר, "השלמנו את כל המשימות שפורטו במזכר של הנשיא מיום 24 בינואר 2017".
הערות שוליים

↑  Joe Gould, Interview: Robert Speer, defensenews, April 14, 2015
↑  Robert M. Speer, defense.gov.
↑  Barbara Starr, 6 Pentagon officials to stay on at start of Trump administration, CNN, January 19, 2017.
1 2  "US Army Corps of Engineers to grant easement for Dakota Access Pipeline", FoxNews.com including AP contribution, February 7, 2017.
↑  KIM LACAPRIA, DAPL Routed Through Standing Rock After Bismarck Residents Said No?, snopes.com, 30 NOVEMBER 2016
קלדס

קלדס (בספרדית: Caldas) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במרכז קולומביה והוא גובל במחוזות אנטיוקיה בצפון, בויאקה בצפון-מזרח, קונדינמרקה במזרח, טולימה בדרום וריסרלדה בדרום ובמערב.
המחוז משתרע על שטח של 7,888 קמ"ר. במחוז מתגוררים כמיליון תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא העיר מניסלס.
היסטוריה

בתקופה הפרה-קולומביאנית האזור היה מיושב על ידי שבטי ילידים שונים כמו הקימבאיה. הספרדי הראשון שהגיע לאזור היה הקונקיסטאדור חורחה רובלדו ב-1536, וההשתלטות על השטח הושלמה תוך שנים ספורות.
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור שויך לפרובינציית פופאיאן שהשתייכה למחלקת קונדינמרקה (שכללה את שטחי קולומביה ופנמה המודרניות). לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה. ההתיישבות באזור גדלה משמעותית באותה תקופה על ידי מהגרים חקלאים מאזור אנטיוקיה. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית ונוצרה מדינת קאוקה שכללה את כל דרום ומערב המדינה, כמו גם חלקים נרחבים ממזרחה ואשר בירתה הייתה פופאיאן (במחוז קאוקה המודרני). ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והמדינה הפכה למחוז קאוקה.
ב-11 באפריל 1905, בתקופת נשיאותו של רפאל רייס פרייטו, פוצל מקאוקה מחוז קלדס המקורי (ספ') שכלל את שטחי מחוזו קלדס, ריסרלדה וקינדיו המודרניים ושבירתו הייתה מניסלס. המחוז נקרא על שמו של פרנסיסקו חוסה דה קלדס, שהיה פעיל לעצמאות קולומביה. התושבים בזור ריסרלדה וקינדיו רצו להתפצל מהמחוז, אך לא הצליחו בכך בעשורים הראשונים לקיומו. בסופו של דבר ב-1 ביולי 1966, בתקופת נשיאותו של גיירמו לאון ולנסיה, המחוז פורק ובמקומו נוצרו מחוזות קלדס ריסרלדה וקינדיו.
כלכלה

המחוז הוא אחד המרכיבים של ציר מגדלי הקפה הקולוביאני, מרכז תעשיית הקפה של קולומביה. מלבד הקפה הכלכלה המקומית מסתמכת על ענפים אחרים בחקלאות, הכוללת בין היתר גידול בננה, מקדמיה, פיג'ואה, קנה סוכר, סויה, פסיפלורה, לימון, סלק ואבוקדו, גידול מקנה, כרייה, תעשייה, הכוללת בעיקר טקסטיל ועיבוד מתכת, וכן תיירות.
חלוקה מנהלית

בדומה לחלק גדול ממחוזות קולומביה, יש למחוז חלוקה מנהלית נוספת מלבד החלוקה לרשויות מקומיות והוא מחולק לשישה אזורי משנה (Subregiones) כדלהלן:
| שם | שם בספרדית | יישוב מרכזי | מספר רשויות מקומיות |
| --- | --- | --- | --- |
| אלטו אוקסידנטה | Alto Occidente | ריוסוסיו | 5 |
| אלטו אוריינטה | Alto Oriente | פנסילבניה | 4 |
| באחו אוקסידנטה | Bajo Occidente | אנסרמה | 5 |
| סנטרו סור | Centro Sur | מניסלס | 5 |
| מגדלנה קלדנסה | Magdalena caldense | לה דורדה | 4 |
| נורטה קלדנסה | Norte caldense | סלאמינה | 4 |
הערות שוליים

↑  קלדס באתר האגודה הגאוגרפית של קולומביה (בספרדית).
| מחוזות קולומביה |
| --- | --- | --- |
| מחוז הבירה | בוגוטה |  |
| מחוזות | אטלאנטיקו • אמסונאס • אנטיוקיה • אראוקה • בויאקה • בוליבר • גואאיניה • גואביארה • ואופס • ואיה דל קאוקה • וילה • ויצ'דה • טולימה • לה גואחירה • מגדלנה • מטה • נורטה דה סנטנדר • נריניו • סוקרה • סן אנדרס ופרובידנסיה • סנטנדר • ססאר • פוטומאיו • צ'וקו • קאוקה • קונדינמרקה • קורדובה • קינדיו • קלדס • קסנרה • קקטה • ריסרלדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb119334082 (data)  MusicBrainz: 4ad560ae-e487-4cd1-a495-4afe9ca749be 
חלוקת המחוז לאזורי משנה.
רוברט סקוט לאודר

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1803 אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  21 באפריל 1869 (בגיל 65) אדינבורו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Warriston Cemetery 
 מקום לימודים:  התיכון המלכותי של אדינבורו  קולג' אדינבורו לאמנות 
 
רוברט סקוט לאודר (באנגלית: Robert Scott Lauder‏; 25 ביוני 1803 – 21 באפריל 1869) היה אמן סקוטי, שתיאר את עצמו כ"צייר היסטורי".
ביוגרפיה ועבודה

לאודר נולד בסילברמילס, אדינבורו, בנם השלישי של הלן טייט וג'ון לאודר מסילברמילס, נבחר ציבור באדינבורו ובעל בית מלאכה לעורות.
לאחר שלמד בתיכון נסע ללונדון, שם עסק אחיו הבכור ויליאם (סבה של הציירת מייבל פרייד, אשתו של הצייר ויליאם ניקולסון) בעסק המשפחתי.
הוא שב לאדינבורו בערך בשנת 1826 ונבחר לאחד החברים המקוריים של האקדמיה הסקוטית המלכותית בשנת 1830. בשלב זה לאודר התגורר עם אחיו ויליאם לאודר בחלק החדש של אדינבורו.
ב-9 בספטמבר 1833 התחתן בכנסיית סנט קוטברט באדינבורו עם איזבלה רמזי תומסון והם נסעו לאירופה, בליווי אחיו, האמן הצעיר ג'יימס אקפורד לאודר. רוברט למד כמה שנים ברומא, פירנצה, בולוניה, ונציה ומינכן.
לאודר חזר ללונדון בשנת 1838 ושם התגורר מספר שנים, שם הוטבלו שלושת ילדיו - איזבלה, ג'ון ורוברט - בכנסיית סנט תומאס, סאות'ווארק, בשנת 1840, 1841 ו-1844 בהתאמה.
בעודו בלונדון הוא הציג באקדמיה המלכותית והתחרה בתחרות קישוט אולם ווסטמינסטר בשנת 1847. הוא שלח את הציור "המשיח הולך על המים", שנרכש לאחר מכן על ידי ליידי אנג'לה בורד-קוטס, הברונית הראשונה בורד-קוטס.
בהמשך הוא שב לאדינבורו בשנת 1849, שם למדו באקדמיה שני בניו – רוברט סקוט לאודר (יליד 1844), שהפך לרופא, וג'ון תומסון לאודר (1841–1865).
הרומנים של סר וולטר סקוט סיפקו לו נושאים לרבים מציוריו ההיסטוריים המצליחים ביותר.
בערך בשנת 1860 הוא לקה בשבץ מוחי ולא צייר לאחר 1861.
הוא מת באדינבורו ב-21 באפריל 1869.
הוא קבור בבית הקברות ווריסטון באדינבורו, מתחת לאבן גדולה ובהירה של אבן חול עם שיש סיציליאני לבן, מגולף על ידי ג'ון האצ'יסון.
אחיו הצעיר, ג'יימס אקפורד לאודר קבור אתו.
גלריה

דייוויד רוברטס
דייוויד אוקטביוס היל
ישו מטיף לענווה
ג'ון הנינג
תומאס תומסון לאודר
דיוקן עצמי
הערות שוליים

↑  (141) - Towns > Edinburgh > 1805-1834 - Post Office annual directory > 1832-1833 - Scottish Directories - National Library of Scotland, digital.nls.uk
↑  47 paintings by or after Robert Scott Lauder, artuk.org (באנגלית)
↑  Lee, Sidney, ed. (1892). "Lauder, Robert Scott" . Dictionary of National Biography. 32. London: Smith, Elder & Co
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 117606421  ISNI: 0000 0000 6629 556X  LCCN: n82244697  RKD: 48274  SNAC: w6zw4j0m  ULAN: 500019823  VIAF: 20461967   WorldCat (עם VIAF): 20461967
קלדרת רבאול

| --- | --- |

התפרצות טבורבור בשוליים המזרחיים של הקלדרה ב-2008
 מידע כללי
 סוג הר:  חרוט מגן פירוקלסטי
 על שם:  רבאול 
 גובה:  688 מטרים
 מדינה:  פפואה גינאה החדשה פפואה גינאה החדשה
 מיקום:  מזרח בריטניה החדשה, פפואה גינאה החדשה
 מספר הר געש:  =0502-14
 התפרצות אחרונה:  2010
 קואורדינטות:  4°16′16″S 152°12′11″E﻿ / ﻿4.271°S 152.203°E﻿ / -4.271; 152.203
  (למפת פפואה גינאה החדשה מוגדלת) פורט מורסבי לאה קונדיאבה גורוקה וואבג מדנג קוקופו וייווק אלוטאו איי שלמה  א י נ ד ו נ ז י ה  או. ים ביסמרק ים האלמוגים  ים שלמה  האוקיינוס השקט קלדרת רבאול(למפת פפואה גינאה החדשה רגילה) פורט מורסבי לאה קונדיאבה גורוקה וואבג מדנג קוקופו וייווק אלוטאו איי שלמה  א י נ ד ו נ ז י ה  או. ים ביסמרק ים האלמוגים  ים שלמה  האוקיינוס השקט קלדרת רבאול
 
התפרצות הר טבורבור בפברואר 2009, מימין ניתן לראות את הר טורנגונן ומאחוריו מציצה פסגת הר קומביו
קלדרת רבאול (Rabaul) הוא מתחם קלדרה גדול ופעיל במזרח האי בריטניה החדשה, השייך לפפואה גינאה החדשה. הקלדרה קרויה על שם העיירה רבאול השוכנת בצידו הצפון-מזרחי. בשוליה נוצרו כמה לועות געשיים שכולם רדומים כיום, למעט הר הגעש טבורבור המתפרץ לעיתים תכופות. שתי התפרצויות געשיות שאירעו במהלך המאה ה-20 בלועות אלה גרמו למאות הרוגים ולהרס ניכר לעיירה רבאול הסמוכה.
גאוגרפיה

קלדרת רבאול מהווה את הקצה הדרומי של חצי האי גזל (Gazelle) בצדו הצפון-מזרחי של האי בריטניה החדשה. גודלה 8 על 14 קילומטרים, כאשר ממזרח חדר הים לתוך הקלדרה ונוצר מפרץ בלנש (Blanche), נמל טבעי מוגן רחב. בתוך המפרץ נוצר האי מאטופיט (Matupit) מהתרוממות של קרקעית הקלדרה. בשוליה של הקלדרה יצרו משקעים מזרמים פירוקלסטיים הרים שגובהו של הגבוה בהם, הר קומביו (Kombiu), הוא 688 מטרים. הר קומביו מכונה "האם", ודרומית-מזרחית לו שוכן הר טורנגונן (Turangunan) המכונה "הבת הדרומית" – שניהם הרי געש שכבתיים שקדמו ליצירת הקלדרה. מערבית לטורנגונן שוכן הר הגעש הפעיל טבורבור, הר געש שכבתי נמוך יחסית (233 מטרים). מצדה השני של הקלדרה מצוי הר הגעש וולקן, חרוט פומיס בגובה 243 מטרים.
היווצרות

במהלך ההולוקן התרחשו בחצי האי שתי התפרצויות שיצרו קלדרות: אירוע ראשון התרחש לפני 7,100 שנים ויצר את קלדרת טבוי (Tavui) שמרכזה בצפון חצי האי; אירוע שני – שיצר את קלדרת רבאול – התרחש לפני 1,400 שנים בדרומו. מקור ההתפרצות מצוי במרכז המפרץ כיום, סמוך לאי הקטן התלול המכונה "סלעי דוואפיה" (Davapia) המכונה גם "הכוורת". לאחר שנפלטו בהתפרצות כמויות גדולות של טפרה חלה התמוטטות של תקרת תא המאגמה ונוצרה הקלדרה. בהתפרצויות שהתחוללו לאחר היווצרות הקלדרה נוצרו חרוטים געשיים בזלתיים עד דקיטיים על קרקעית הקלדרה, בסמוך לשוליים הצפון-מזרחיים והמערביים שלה.
היסטוריה געשית

התפרצות גדולה החלה ב-29 במאי 1937, כאשר באותו יום התפרצו הרי הגעש וולקן וטבורבור. טבורבור התפרץ במשך יום אחד, בעוד שוולקן התפרץ במשך ארבעה ימים, עד 2 ביוני. במהלך אותם 4 ימים נבנה ההר וולקן מפומיס שהושלך מהלוע, שהיה בתחילה בגובה פני הים והגיע לגובה של 243 מטרים. העיירה רבאול כוסתה באפר אנדזיטי ובפומיס, והצונאמי שבא בעקבות ההתפרצות השליך אוניות על החוף. בהתפרצות נהרגו 507 אנשים ונגרם נזק רב. בעקבות זאת החליט השלטון האוסטרלי המקומי להעביר את הבירה ללָאֶה (Lae) המרוחקת והבטוחה יותר.
בשנים 1982 ו-1984 התרחשו רעידת אדמה במגניטודה 5.1, שבישרו על התחדשות הגעשיות. ב-19 בספטמבר 1994 שוב התפרצו הרי הגעש וולקן וטבורבור, בהפרש של שעה האחד מהשני, וכיסו את שדה התעופה המקומי ואת העיירה כולה באפר געשי. עמוד האפר מוולקן הגיע לגובה של 30-21 ק"מ, זרם פירוקלסטי מהר וולקן הגיע למרחק של שלושה קילומטרים, והמפרץ כוסה במרבד של פומיס שנפלט מההר. עמוד האפר מטבורבור הגיע בשיא ההתפרצות לגובה של 6 ק"מ, אם כי גובהו הממוצע היה 2-1 ק"מ.
הר הגעש וולקן נותר רדום לאחר ההתפרצות, אבל טבורבור המשיך להיות פעיל עד 1995. בקצה הצפוני של רבאול הוקמה תצפית הרי געש ממשלתית, שתפקידה העיקרי לנטר את הרי הגעש הסמוכים לעיירה, אך גם את הרי הגעש הנוספים בבריטניה החדשה ובאיים הסמוכים.
שדה התעופה של רבאול נחרב בהתפרצות של שנת 1994. השדה – שהיה במסלולו הישיר של האפר הגעשי – נבנה מחדש בעיירה טוקואה (Tokua), דרומית-מזרחית לרבאול, מחוץ לטווח הרי הגעש. עם זאת, הוא נסגר מדי פעם בשל פעילות געשית.
ב-25 בינואר 2005 התפרץ טבורבור שוב, והתפרצותו נמשכה עד נובמבר של אותה שנה. בהתפרצות זו פעלו שני לועות משנה, שכל אחד מהם פלט טפרה בגוון שונה.
ב-7 באוקטובר 2006 שוב התפרץ טבורבור, והתפוצצותו הראשונית גרמה לניפוץ זגוגיות במרחק 12 קילומטרים משם. בהתפרצות זו התרומם עמוד אפר לגובה של 18 קילומטרים, אם כי למזלם של התושבים הרוח הרחיקה את האפר מרבאול.
הערות שוליים

↑  Rabaul
↑  היסטוריה של התפרצויות
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  Encyclopedia of Volcanoes, ‏ ISBN 0-12-643140-X, Academic Press ,עמ' 1024, 1171, 1226
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  אתר Global Volcanism Program
↑  Winds soften erupting volcano's impact
רוקוורסט

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  נקניקיה מעושנת 
 מוצא:  הולנד 
 מרכיבים עיקריים:  בשר חזיר 
 
רוקוורסט (בהולנדית: Rookworst; כלומר נקניק מעושן או בשם אחר Gelderse rookworst) הוא סוג של נקניק הולנדי שבה בשר טחון, מעורבב עם תבלינים ומלח וממולא לתוך מעטפת.
מאפיינים

כבעל צורה של פריזר, הוא נפוץ בהולנד ומיוצא גם לבריטניה. הבסיס ל-Gelderse rookworst הוא metworst, או בשר חזיר רזה. באופן מסורתי, רוקוורסט עשוי מבשר חזיר, ממולא במעי חזירון ומעושן על שבבי עץ אלון ובוק. הרוקוורסט המסורתי הזה נמכר בדרך כלל באטליז.
היסטוריה

ההנחה היא שרוקוורסט ממחוז חלדרלנד (Gelderland) החל להכות גלים בהולנד במאה השמונה עשרה. ספר הבישול De Volmaakte Gelderse Keuken-Meid (1756) נותן הוראות מפורטות כיצד להשתמש בעץ אלון או בוק לעישון נקניק בארובה או בחדר העישון. חלדרלנד, המחוז היחיד שהיה לו גישה מספקת לעץ כזה, התפרסם בעיקר בזכות הנקניק המעושן הזה שלו. בסביבות שנת 1900, כמעט כל חקלאי עישן את תוצרת השחיטה שלו בארובה. בעבר היו במחוז חוות חזירים רבות.
במקור, רווקוורסט יוצר בנובמבר, כי זה היה חודש השחיטה. ובמקרה, נובמבר היה גם חודש הקציר של כרוב העלים, הקייל. לכן, רוקוורסט נאכל לעיתים קרובות יחד עם קייל. והמנה הזו נשארה פופולרית מאוד עד היום, מכיוון שהיא מרכיב מסורתי בסטמפוט. הנקניק נאכל בימינו גם כחטיף עם חרדל. מדי שנה, נבחר הנקניק מסוג זה כטוב ביותר בהולנד במהלך תחרות שנערכת בעיר ארנהם שבחלדרלנד.
תצרוכת

רוב הרוקוורסט הנמכרים בסופרמרקטים (וברשת Hema), הם מיוצרים כיום בהמוניהם במפעלים ואינם מעושנים, אך מוסיפים להם עשן ארומטי כדי ליצור את הטעם האופייני. גלוקונו דלתא-לקטון מתווסף להורדת ה-PH ולהארכת לחיי המדף, והמעי מוחלף בקולגן פרים. חברת Unox (מותג של יוניליוור) היא יצרנית גדולה של רוקוורסט. בשנים האחרונות, גם רוקוורסט על בסיס בשר בקר ועוף זמינים ברוב הסופרמרקטים ההולנדיים.
ישנם שני סוגים של רוקוורסט:
הצורה הנפוצה ביותר של רוקוורסט היא נקניק מבושל, הנמכר באריזת ואקום. מכיוון שהנקניק הזה יוצא מהמפעל כבר מבושל, הוא יציב על מדף למשך שבועות, ורק צריך לחמם מחדש.
רוקוורסט גולמי - הידוע גם בשם crafted, מ"הסוג הישן" או של קצבים - מכיל בשר נא, ויש להכין אותו כראוי. לעיתים קרובות סוג זה של רוקוורסט עדיין משתמש במעי טבעי עבור המעטפת במקום בקולגן בקר. מכיוון שהבשר נא, יש לבשל היטב סוג זה לפני שניתן לאכול אותו בבטחה. שיטה נפוצה היא לבעבע אותו במים.
מתכון מתוך ספר בישול הולנדי משנת 1940 נותן את הפרופורציות של בשר טחון כמו: 4 חלקים של חזיר ל-3 חלקים של עגל ו-3 חלקים של בייקון. התערובת מומלחת ומוסיפים מלח, סוכר ואגוז מוסקט לפני שהבשר נדחף לתוך מעי חזיר. הנקניק מיובש באוויר ב-12 עד 15 מעלות צלזיוס ולאחר מכן מעושן ב-18 עד 20 מעלות צלזיוס.
רוקוורסט פופולרי מאוד בהולנד. מדי שנה - במיוחד בחורף ובסביבותיו - אוכלים ההולנדים כ-50 עד 60 מיליון נקניקיות מעושנות כאלה. ב-Hema נמכרים עד 10 מיליון בשנה.
ראו גם

רשימה של מזונות מעושנים
הערות שוליים

1 2  Leistner (1987). "Shelf-Stable Products: SSP and IMF based on Meat".  In Larry R. Beuchat, Lous B. Rockland (ed.). Water activity: theory and applications to food: [proceedings of the tenth basic symposium held in Dallas, Texas, June 13–14]. CRC. pp. 304–28. ISBN 978-0-8247-7759-3.
1 2  Zanden, Peggy van der (2023-10-11). "Gelderse Rookworst • Vlees.nl". Vlees.nl (בהולנדית). נבדק ב-2023-11-13.
↑  "Rookworst". Janny de Moor (בהולנדית). נבדק ב-2023-11-13.
↑  "Rookworst en". www.superlekker.es. נבדק ב-2023-11-13.
↑  Tucker, Heather. "Dutch Delights:Rookworst". cloggiecentral.com. נבדק ב-22 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rahman, Shafiur (2007). Handbook of food preservation. CRC. pp. 876, 880. ISBN 978-1-57444-606-7.
↑  Blommestein, Irene van; Annelène van Eijndhoven; José van Mil (2002). Kook ook. Immerc. p. 387. ISBN 978-90-6611-287-2.
↑  McG, Dan. "Dutch Rookworst Recipe". sausagemaking.org. Franco. נבדק ב-22 באוקטובר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
רוברט פאלקו

| --- | --- |

פאלקו (משמאל)
 לידה:  26 בפברואר 1882 הרפובליקה הצרפתית השלישית פריז, הרפובליקה הצרפתית השלישית
 פטירה:  14 בינואר 1960 (בגיל 77) צרפת פריז, הרפובליקה הצרפתית הרביעית
 מדינה:  צרפת צרפת
 תקופת כהונה:  ? – 14 בינואר 1960 
 תקופת הפעילות:  ? – 14 בינואר 1960 
 תפקידים בולטים:  שופט 
 פרסים והוקרה:  לגיון הכבוד (1960)  צלב המלחמה 
 
רוברט פאלקו (בצרפתית: Robert Falco;‏ 26 בפברואר 1882 – 14 בינואר 1960) היה שופט יהודי-צרפתי במשפטי נירנברג.
ביוגרפיה

פאלקו נולד בפריז למשפחה יהודית. סבא רבא שלו קיבל עיטור מידי לואי פיליפ, מלך הצרפתים ב-1831, וסבו מצד אמו אלפרד-פיליבר אלדרופה (אנ') עבד כאדריכל עבור לאופולד השני, מלך הבלגים וגוסטב דה רוטשילד (אנ'). אביו לחם במלחמת צרפת–פרוסיה, שבגינה מונה לחבר בלגיון הכבוד, ולאחר מכן הפך לנשיא בית המשפט למסחר בפריז.
לאחר תום לימודי המשפטים שלו עבד פאלקו מ-1903 כעורך דין. בשנת 1907 קיבל את הדוקטורט שלו בעבודה על החובות והזכויות של קהל התיאטרון.
מאוחר יותר מונה לשופט בבית המשפט לערעורים בפריז (אנ'). הוא פוטר מתפקיד זה ב-1940 בגלל מוצאו היהודי.
במהלך ההכנות למשפטי נירנברג ביוני 1945, הוא ייצג בלונדון את צרפת יחד עם אנדרה גרוס, פרופסור למשפט בין-לאומי, בוועידה הבין-לאומית למשפטים צבאיים, והיה אחד מהכותבים המרכזיים של אמנת לונדון שמכוחה פעל בית הדין הצבאי הבין-לאומי. הוא היה אחד משני השופטים הצרפתיים במשפט ושימש כממלא מקומו של אנרי דונדייה דה ואבר.
הוא זכה בצלב המלחמה ומונה למפקד לגיון הכבוד. הוא מת בפריז ב-1960.
הערות שוליים

↑  Les magistrats de la Cour de cassation au procès de Nuremberg, Cour de cassation, ‏30 בספטמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16626032h (data)  GND: 1027825575  ICCU: LO1V476287  ISNI: 0000 0003 8299 010X  LCCN: n2015006464  SUDOC: 16376574X  VIAF: 266864598   WorldCat (עם VIAF): 266864598
קטמנדו

ערך זה עוסק בבירת נפאל. אם התכוונתם לסדרת טלוויזיה, ראו .
| --- | --- |
דגל קטמנדודגל קטמנדו

פוטומונטז' של קטמנדו
 מדינה:  נפאל נפאל
 פרובינציה:  בגמטי
 מחוז:  קטמנדו
 ראש העיר:  Balendra Shah
 תאריך ייסוד:  723
 שטח:  49.45 קמ"ר
 גובה:  1,400 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  862,400 (2021)
  ‑ במטרופולין:  3,025,386 (2021)
  ‑ צפיפות:  17,438 נפש לקמ"ר (2021)
 קואורדינטות:  27°43′N 85°19′E﻿ / ﻿27.71°N 85.32°E﻿ / 27.71; 85.32 
 אזור זמן:  UTC +5:45
 http://www.kathmandu.gov.np
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת נפאל מוגדלת) לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודוקטמנדו(למפת נפאל רגילה) לליטפור פוקהרה דהאנגדי נפאלגאנג' בוטוואל דהאראן בירגאנג' ג'נקפור אוורסט הרפובליקה העממית של סין  הודוקטמנדו(למפת בגמטי רגילה) בהרטפור הטאודה בהקטפור סין הודו לומ. גנדאקי מאדש מס' 1קטמנדו(למפת בגמטי מוגדלת) בהרטפור הטאודה בהקטפור סין הודו לומביני גנדאקי מאדש מס' 1קטמנדו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קטמנדו (בנפאלית: ‏काठमाडौँקובץ:काठमाडौँ.ogg‏Ⓘ‏; בנווארית: यें देय् - יֶן דֵיי) היא בירת נפאל והעיר הגדולה ביותר בה. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2021 אוכלוסיית העיר מנתה 862,400 תושבים.
מקור השם

העיר קטמנדו קבלה את שמה ממבנה הקַסְתַ-מַנְדַפַּ שבכיכר דורבר. המבנה שימש כדהרמאסלה, מבנה מחסה לעולי רגל ועוברי אורח, ומשמעות שמו הוא "ביתן-מחסה מעץ". המבנה הוא מבנה הפגודה הנווארי העתיק ביותר ששרד, וכפי ששמו מרמז — הוא בנוי מעץ בלבד (קַסְתַ), ללא שימוש במתכת אף לצורכי מסמרים או חיבורים. על פי המסורת נבנה כל המבנה מעץ יחיד ענקי. תאריך המבנה המקורי אינו ידוע. האזכור הראשון לקסתמנדפה מופע בכתובת משנת 1143, וסבורים כי הוא היווה מקום מחסה גדול לעוברי אורח, כמו גם מבנה שלטון מרכזי בו אף נערכו טקסי הכתרה. משטח העץ העיקרי וחלק מהעמודים התומכים, היוו ככל הנראה חלק מהמבנה המקורי, אך שאר המבנה שופץ ושוחזר פעמים רבות לאורך מאות השנים.
היסטוריה

חשיבותו ההיסטורית של האזור נובעת מפוריות השטח באזור ההררי הסובב אותו, ומהיותו ממוקם על נתיב המסחר שבין הודו לטיבט ולסין. הממצאים העתיקים ביותר מתוארכים למאות הראשונות לפני הספירה, אם כי יש חוקרים הסבורים כי ההתיישבות באזור עתיקה הרבה יותר. הכתובת העתיקה ביותר היא משנת 185.
על-פי המסורת, גאוטמה הבודהה ותלמידיו ביקרו בסמוך לעיר באזור לליטפור של ימינו בסביבות המאה ה-6 לפנה"ס, אך אין עדויות לכך. בפטן קיימות ארבע סטופות מן המאה ה-3 לפנה"ס, לגביהן נטען כי הוקמו על ידי הקיסר אשוקה שליט האימפריה המאורית. כמו במקרה של בודהא, גם לגבי שהותו של אשוקה באזור אין עדויות נוספות, אם כי מקור הסטופות כנראה מתקופה זו. השליטים הראשונים המתועדים של העמק הם הקיראטים, וקיימים שרידים של הארמון שלהם בפטן. במאה החמישית, שליטי העמק היו שושלת ליכצ'בי, אשר קיימו קשרים הדוקים עם שושלת גופטה בהודו. מתקופה זו קיימות כתובות, אשר המוקדמות ביותר ביניהן הן משנת 464. בין המאה ה-12 והמאה ה-17 שלטו בעמק מלכי שושלת מאלה הנווארים, בתקופה בה נבנו מרבית המונומנטים ההיסטוריים ששרדו עד ימינו.
בשנת 1769 נכבש העמק על ידי שושלת שאה מאזור נסיכות גורקה הסמוכה, שכיבושיהם הנרחבים איחדו את נפאל לממלכה אחת. הכובש, פריטוי נראיאן שאה, הוא שקבע את קטמנדו כבירת הממלכה, ומאז גדלה חשיבותה של העיר. שליטים אלו אימצו חלק ממאפייני התרבות הנווארית של מלכי המאלה, אך מאז שלטונם נהפכו הנווארים למיעוט לעומת בני הפרבאטיה שמוצאם מהודו, ושפתם נהפכה לשפה הדומיננטית באזור ונקראת כיום נפאלית.
בין השנים 1846 עד 1951 היה השלטון נתון בידי משפחת ראנה, שמשלו בפועל והותירו למלך תפקיד סמלי בלבד. סיום שלטונם בהפיכה נוספת החזיר את הכוח לבית המלוכה. מאז ההפיכה בשנת 1951 עברה קטמנדו תהליך מודרניזציה מואץ, שהתבטא בגידול האוכלוסייה, בפיתוח מערכת התחבורה ובבניה מודרנית צפופה. בית המלוכה עצמו בוטל בהחלטת האספה המחוקקת בשנת 2008.
גאוגרפיה ואקלים

קטמנדו משתרעת על פני 49.45 קמ"ר, בגובה ממוצע של כ-1,400 מטרים מעל גובה פני הים, על גדות נהר הבגמטי, בעמק קטמנדו במחוז קטמנדו במרכז פרובינציית בגמטי שבמזרח המדינה. היא תחומה ממזרח על ידי נהר הדהובי-קולה וממערב על ידי נהר הוישנומאטי הנשפכים שניהם לנהר הבגמטי התוחם את העיר מדרום וחוצץ בינה לבין העיר לליטפור.
בגלל מיקומה של העיר בעמק קטמנדו שברצועת הגבעות המהווה את אזור הגבול בין הרי ההימלאיה לבין השפלה הטרופית של דרום המדינה (הטראי), שינויי האקלים במשך השנה גדולים ביותר. האקלים מתאפיין בעונה של גשמי מונסון טרופיים היורדים בעיקר בחדשים יוני עד ספטמבר. החודש החם ביותר הוא אפריל, אז יכולה הטמפרטורה להגיע עד 35 מעלות. החודש הקר ביותר הוא ינואר, בו הטמפרטורה הממוצעת היא כמעלה אחת, ובעונה זו לעיתים אף יורד שלג.
אתרים היסטוריים ודתיים

בליבה של העיר שוכן הארמון המלכותי המוקף ברחבה רחבת ממדים הידועה בשם כיכר דורבר (כיכר הארמון), עליה בנויים עשרות מקדשים, מרביתם נבנו בתקופת שלטון שושלת מאלה. באזור קטמנדו המקדש ההינדי החשוב ביותר הוא פשופטינאת, והאתרים הבודהיסטיים העיקריים הן הסטופות בסוויאמבהונאת, ובודהנת'.