stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולו זניולו
קריירת מועדונים > גלאטסראיי

ב-9 בפברואר 2023 חתם זניולו בגלאטסראיי. הוא כבש חמישה שערים בעשר הופעות.
קריירת מועדונים > אסטון וילה

ב-18 באוגוסט 2023 חתם באסטון וילה מהפרמייר ליג. ב-27 באוגוסט ערך הופעת בכורה בפרמייר ליג, בניצחון 1–3 על ברנלי. ב-14 בדצמבר הבקיע את שערו הראשון נגד זרינסקי מוסטאר.
קריירה בינלאומית

במדי נבחרת איטליה עד גיל 19 הוא השתתף באליפות אירופה עד גיל 19 לשנת 2018 והגיע עמה עד לשלב הגמר, שבו איטליה הפסידה 4–3 לנבחרת פורטוגל לאחר הארכה.
ב-1 בספטמבר 2018, הוא זומן לראשונה על ידי המאמן, רוברטו מאנצ'יני, מבלי שערך אפילו הופעה אחת בליגה, לצמד משחקי הפתיחה של איטליה נגד נבחרת פולין ונבחרת פורטוגל במסגרת ליגת האומות.
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה עד גיל 21 ערך ב-11 באוקטובר 2018, בהפסד 1–0 במשחק ידידות לנבחרת בלגיה.
זניולו רשם את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של איטליה ב-23 במרץ 2018, כשנכנס כמחליף של מרקו וראטי בניצחון הבית 0–2 על נבחרת פינלנד במסגרת משחק הפתיחה של איטליה במוקדמות יורו 2020. ב-18 בנובמבר 2019, זניולו רשם את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק הבית שנעל את שלב מוקדמות יורו 2020 נגד נבחרת ארמניה, משחק שהסתיים בניצחון מוחץ של האזורי 1–9. כמו כן, הוא השכיל לכבוש פעם נוספת במשחק ואף בישל לצ'ירו אימובילה את השער הרביעי במשחק.
ב-7 בספטמבר 2020, במהלך המחצית הראשונה נגד נבחרת הולנד במסגרת ליגת האומות, נפצע זניולו וקרע שוב את הרצועה הצולבת, חודש בלבד לאחר שחזר למגרשים מהקרע הקודם.
חיים אישיים

ניקולו הוא הבן של איגור זניולו, כדורגלן עבר אשר שיחק כחלוץ בסרייה ב' ובסרייה ג'.
תארים > קבוצתיים

קונפרנס ליג (1): 2021/22
הערות שוליים

↑  ניקולו זניולו חותם באינטר
↑  עסקת ניינגולן לאינטר הושלמה; רומא תקבל בנוסף לכסף את סנטון וזניולו
↑  רומא השלימה את קבלתו של זניולו
↑  ניקולו זניולו עם שערו הראשון בליגה במדי רומא
↑  הצמד של זניולו באולימפיקו קירב את רומא צעד אחד אל עבר רבע הגמר של ליגת האלופות
↑  זניולו מאריך את חוזהו במועדון עד 2024
↑  רומא 4–0 בשאקשהיר: זניולו כיכב בניצחון
↑  [פציעה מספר 15 עבור רומא כתוצאה מרצועה צולבת קדמית]
↑  זניולו ייעדר מפעילות לתקופה של כחצי שנה
↑  רומא זכתה בקונפרנס ליג עם 0:1 על פיינורד, באתר וואלה, 25 במאי 2022
↑  איטליה מחצה את ארמניה 1–9
↑  מערכת ONE, בפעם השנייה ב-8 חודשים: קרע ברצועות לזאניולו, באתר ONE, ‏7 בספטמבר 2020
מערכת שיווי המשקל

שמירה על שווי המשקל של גוף חי, משמעה שמירה על יציבות הגוף במצבים שונים, אפשרית הודות לפעולה משולבת של מספר מערכות תחושה כמו גם של מערכת התנועה. נוהגים לחלק את מנגנוני שיווי המשקל לשתי רמות: הראשונה היא השמירה על היציבה של הגוף כנגד גרוויטציה בעזרת הטונוס של שרירי השלד והעצבוב של החזרי היציבה. הרמה השנייה היא התיקונים המתרחשים כאשר יש הפרעה חיצונית ליציבה של הגוף, וזהו שיווי המשקל.
אחת ממערכות התחושה החשובות במילוי משימה זו היא המערכת הווסטיבולרית שממוקמת באוזן הפנימית ומתמירה מידע על תאוצה של הראש במרחב. מערכת זו פועלת במקביל ובשותפות עם מערכת הראיה ותחושת המצב המדווחת למערכת העצבים המרכזית מידע אודות מצב ותנועת אברי הגוף. מקובל הוא שהאדם יכול לתפקד בתנאים רגילים כאשר לפחות שתיים מתוך שלוש מערכות תחושה אלו פועלות באופן תקין; לחלופין אם יימנע מידע משתיים מתוך שלוש המערכות – שיווי המשקל יתערער. אף על פי שבדיון על שיווי המשקל של הגוף מקובל לעיתים קרובות להתייחס לחיוניות המידע התחושתי משלוש מערכות אלו, מובן מאליו הוא שלמערכת התנועה תפקיד מרכזי כאחראית להכנה ו/או לתגובה למידע התחושתי; באמצעותה מתבצע ייצוב הגוף או ייצוב איברים מסוימים בכל פרק זמן. להלן תקציר התרומה של כל אחת משלוש מערכות התחושה לשמירה על שיווי המשקל.
המערכת הווסטיבולרית

ממוקמת באוזן הפנימית ובנויה משלוש תעלות חצי מעגליות (semicircular canals) הקרויות "תעלות קשתיות", מנאדון (utricle) ומשקיק (saccule). כל אחד ממבנים אלה מלא בנוזל ובו תאי שערה. התעלות פרושות בשלושה כיוונים שונים, וכאשר הראש נע גם הנוזל בתעלות נע (בכיוון ההפוך) וגורם לשערות שבו להתכופף. מלבד התעלות הרגישות לתנועה סיבובית, הנאדון והשקיק רגישים לתנועה קווית. המערכת מספקת למערכת העצבים, כלומר למוח, מידע רציף על תנועת הראש והגוף בכיוונים שונים. המערכת אחראית גם על הפעלת רפלקסים שמטרתם לשמור על שיווי המשקל של הגוף ועל מיקוד המבט בזמן תנועה.
פעולת המערכת: המערכת הווסטיבולרית מזהה תנועות (ליתר דיוק, תאוצות, הן קווית, והן זוויתית) של הראש, ושולחת אותות למערכת העצבים, ששולטת על תנועות הראש והעיניים, ולשרירים שאחראים על שיווי המשקל. כאשר הגוף או הראש נמצאים בתאוצה, המערכת מספקת למערכת העצבים המרכזית מידע שמאפשר להתאים את היציבה ולשמור על איזון. מערכת זו מפקחת גם על תנועת העיניים בזמן תנועת הראש באמצעות הרפלקס הווסטיבולרי-אוקולרי כדי לספק לרשתית תמונה יציבה. אישושים לקשר שקיים בין מערכת הראייה לשמירה על שיווי המשקל התקבלו מניסויים שנעשו בתפיסה ובאמצעות חקר התופעה הקרויה מחלת נסיעה או מחלת ים, בה אדם חש בבחילה כאשר המידע אודות תנועתו הבא מהאוזן הפנימית אינו תואם את זה הבא ממערכת הראייה. ניסויים בתפיסה נעשו בחדר שניתן להזיז את קירותיו בלי להזיז את רצפתו. הניסויים הראו ששיווי המשקל של האדם העומד בחדר מתערער כשהקירות זזים. מבוגר העומד בחדר כזה על קורה יפול כאשר הקירות יזוזו, ופעוט במצב כזה ייפול גם אם הוא ניצב על הרצפה עצמה.
המערכת הווסטיבולרית > תפקידי המערכת

קליטה והעברה למוח של מידע בנוגע למנח הראש ולתנועתו.
שמירה על שיווי המשקל ועל ייצוב הגוף כנגד כוח הכובד.
ייצוב המבט כאשר הראש נע.
עיבוד ואינטגרציה של הקלט המגיע מהאוזן הפנימית עם המידע שנקלט מחושים נוספים.
המערכת הווסטיבולרית > ליקויים במערכת

ליקוי במערכת הווסטיבולרית עלול לגרום למגוון הפרעות. ישנן הפרעות שמתאפיינות ברגישות יתר לתנועה וחלקן הפרעות שמתאפיינות בתת-רגישות לתנועה.
תסמינים שכיחים אצל מי שסובלים מלקות במערכת זו יהיו: סחרחורת, ורטיגו וחוסר יציבות.
מערכת הראיה

בעוד שהמערכת הווסטיבולרית מנטרת את תאוצות ומהירויות הראש והגוף ביחס לכוח הכובד, מערכת הראייה מנטרת את מיקום הגוף במרחב. המידע אודות המרחב הסובב אותנו מאפשר, לאחר עיבוד מרכזי במוח, לזהות את מיקום גופנו בכל רגע נתון ביחס לעצמים נייחים או נעים בעולם הסובב אותנו. הוא מאפשר להעריך את מהירות תנועתנו וכיוונה ביחס למהירות השדה הראייתי. כך למשל נוכל לדעת אם אנו מתקרבים או מתרחקים מאובייקט מסוים במרחב ולהעריך את מהירות ההתקרבות/התרחקות. מערכת זו חשובה מאוד במניעת נפילות שכן מאפשרת להעריך מרחקים מנקודות משען מחד וממיכשולים מאידך.
מערכת הראיה > ליקויים במערכת

ליקויים ביציבות בכל פעולות היום-יום אשר באים לידי ביטוי בעיקר בהליכה ובעמידה הם המאפיין העיקרי של מי שראייתו לקויה. לכך מתלווה לעיתים קרובות פחד מנפילות. פחד זה כשלעצמו עלול לתרום לחוסר ביטחון ולהפרעה נוספת בשווי המשקל.
המערכת הסומטוסנסורית

המידע החיוני לשווי משקל מגיע למערכת העצבים המרכזית משני מקורות עיקריים: מאברי התנועה ומהעור. המידע מאברי התנועה הקרוי מידע פרופיוספטיבי מקורו בעיקר בשרירים אשר המתח בהם משתנה באופן תדיר, וגם ברקמות חיבוריות בגידים ובקפסולות של המפרקים. המידע העורי מגיע מתאי חישה בעורנו ויש לו חשיבות רבה בשמירת שווי המשקל, בעיקר בזיהוי מגע עם משטחים אחרים כמו עם משטח התמיכה של כפות הרגליים. המערכת הסומטוסנסורית מספקת מידע רציף אודות מתח השרירים השונים, זוויות המפרקים בכל נקודת זמן והמיקום של אברי הגוף האחד ביחס לשני, ללא תלות בראיית האיברים או ראיית המרחב.
המערכת הסומטוסנסורית > ליקויים במערכת

כמו ליקויים במערכת הווסטיבולרית ובמערכת הראיה גם להפרעות במערכת הסומטוסנסורית, בעיקר אם הפגיעה היא במידע מהגפיים התחתונות, יש השפעה שלילית על היכולת לשמור על שיווי המשקל של הגוף. חסר במידע תחושתי מהגפיים התחתונות עלול לגרום להיתקלות במכשולים על הקרקע, למעידה, להחלקה ולהליכה "זהירה" אטית ולא סדורה הנובעת מאי ביטחון.
הערכת שיווי המשקל

הערכה של יכולת שיווי המשקל של אדם יכולה להעשות באמצעים פשוטים כמו מדידת הזמן בו יכול הנבדק לעמוד על רגל אחת, או לעמוד על בסיס צר כמו על קצות הבהונות או על קורה. בדיקות כאלו מבוצעות בקליניקה באופן תדיר.
קיימת גם הערכה מדויקת יותר של שווי המשקל וזו קרויה לפעמים פוסטורוגרפיה (posturography). הבדיקה נעשית בדרך כלל בעמידה כאשר הנבדק עומד יחף בעמידה טבעית. בעמידה זו משקל הגוף מחולק שווה בין שתי הרגליים כאשר 2/3 ממשקל הגוף מועמס על החלק האחורי של כפות הרגליים (העקבים) ו-1/3 – על קדמת כף הרגל. גוף האדם העומד אינו סטטי אלא נע לפנים ולאחור ומצד לצד באופן הדומה לספרה 8 כך שמרכז הלחץ ומרכז הכובד תונדים. תנודה זו מכונה ניד יציבתי (postural sway) וקיימים סטנדרטים למשרעת ולתדירות התנודה התקינה של אדם בהתאם למין, גיל ומצב הבדיקה.
אנשים בריאים מבוגרים עד גיל 30 משרעת התנודות במישור הקדמי-אחורי היא כ-12 מ"מ ובמישור הצידי – כ-8 מ"מ. עלייה במשרעת התנודות עם ההזדקנות היא טבעית ומלמדת על ירידה ביכולת לשמור על שיווי המשקל. עליה במשרעת התנודות בתנאים של ראות לקויה או בעצימת עיניים גם היא טבעית מלמדת על החשיבות של מערכת הראייה בשמירת יציבות הגוף. גם עמידה על בסיס צר, על משטחים לא יציבים (קורה, סירה, נדנדה) על משטח בעל מרקם רך (חול, ספוג) יגרמו לעליה במשרעת התנודות.
בני האדם שונים זה מזה ביכולת לשמור על שיווי המשקל. שיווי המשקל בכל אדם עשוי להשתפר כתוצאה מעיסוק חוזר במטלות המאתגרות את שיווי המשקל (לוליינות, טיפוס) וכן מאימונים מכוונים למטרה זו. בפתולוגיות שונות תיתכן הפרעה ביכולת השמירה על שווי המשקל החיוני לחיי היום-יום. הערכה כמותית (פוסטורווגרפית) של הפרעה כזו נעשית באמצעות מכשירי מדידה, במדידות חוזרות לאורך זמן.
ראו גם

תסמונת התבקעות התעלה העליונה
לקריאה נוספת

נורית כלב, תהליכים ויזואליים שמיעתיים ותכנון תנועה, האתר לאנשי מקצוע בגיל הרך
אילנה מודלינגר, מערכת שיווי המשקל, אתר האוניברסיטה העברית בירושלים
David Freides, Developmental disorders: A neuropsychological approach, Blackwell 2001
הערות שוליים

↑  Yury Ivanenko, Victor S. Gurfinkel, Human Postural Control, Frontiers in Neuroscience 12, 2018 doi: 10.3389/fnins.2018.00171
↑  Andreas Sprenger, Jann F. Wojak, Nico M. Jandl and Christoph Helmchen, Postural Control in Bilateral Vestibular Failure: Its Relation to Visual, Proprioceptive, Vestibular, and Cognitive Input, Frontiers in Neurology 8, 2018
↑  AM Bronstein, M Patel and Q Arshad, A brief review of the clinical anatomy of the vestibular-ocular connections—how much do we know?, Eye 29, 2015, עמ' 163–170
↑  Richard Clendaniel, Susan J Herdman, Vestibular Rehabilitation, 4 ed, Philadelphia: F.A.Davis, 2014
↑  Cynthia Lions, Maria Pia Bucci, Ce´drick Bonnet, Postural Control Can Be Well Maintained by Healthy, Young Adults in Difficult Visual Task, Even in Sway-Referenced Dynamic Conditions, Plos 1 2016, עמ' 1-14
↑  Mohapatra Sambit, Krishnan Vennila, and Aruin Alexander S., The effect of decreased visual acuity on control of posture, Clin Neurophysiol 123, 2012, עמ' 173–182
↑  Rahul Goel, Yiri E. De Dios, Nichole E. Gadd, Erin E. Caldwell,Brian T. Peters, Millard F. Reschke, Jacob J. Bloomberg,3 Lars I. E. Oddsson,, Assessing Somatosensory Utilization during Unipedal Postural Control, Front Syst Neurosci. 11, 2017, עמ' 1-11
↑  Daniela Ohlendorf , Charlotte Doerry  Vanessa Fisch , Sebastian Schamberger , Christina Erbe , Eileen M Wanke , David A Groneberg, Standard reference values of the postural control in healthy young female adults in Germany: an observational study, BMJ Open 9(6), 2019 doi: doi: 10.1136/bmjopen-2018-026833
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4157517-9  NKC: ph182395
עד מדינה

ערך זה עוסק במונח המשפטי. אם התכוונתם לסרט ישראלי, ראו .
עד מדינה, המכונה לעיתים גם "עד המלך", הוא חשוד, נאשם בפלילים, המעיד מטעם התביעה נגד עמיתיו או שותפיו לעבירה בעקבות הסכם שערך עם הפרקליטות.
החלטת אדם להפוך לעד מדינה עשויה לנבוע מרגש אשמה או חרטה, אך לעיתים קרובות יותר החלטה כזו מתקבלת בתגובה להצעה של התביעה, כגון: הגשת כתב אישום על עבירה פחותה, הסדר טיעון מקל לעד, הסכמה על מאסר בתנאים נוחים מהרגיל וכדומה. לעיתים גם מובטח לעד שלא ייתבע למרות שהוא מודה שביצע עבירות. בתביעות פליליות שבהן נידונות עבירות קשות, כגון משפטי חשודים בפשע מאורגן, יש שההצעה להפוך לעד מדינה מלווה בהסכם והצטרפות לתוכנית להגנת עדים.
גיוס עד מדינה

בהנחיות היועץ המשפטי לממשלה נאמר בעניין גיוס עד מדינה:
בהתאם לעיקרון זה, בעבירות של שוחד תעדיף המדינה להפוך את המשחד לעד מדינה, משום שיותר משחשובה ענישתו על שנתן שוחד, חשובה ענישתם של עובדי הציבור שקיבלו שוחד, ובכך מעלו באמון הציבור.
סעיף 54א(א) לפקודת הראיות קובע:
בהתאם לכך קובעות הנחיות היועץ המשפטי לממשלה: "לא ייחתם הסכם עם עד מדינה אם לא ניתן להעריך מראש כי ניתן יהיה להעמיד בצד עדותו ראיה שיהיה בה כדי לשמש סיוע."
פרקליט המדינה לשעבר, שי ניצן, אמר: "חתימת הסכמי עד מדינה מעבירה מסר חד-משמעי: יידע כל מי שעומד לבצע עבירה - לעולם לא תוכלו לסמוך על איש משותפיכם, עוזריכם, או הקרובים לכם ביותר, שלא יסגירו אתכם באחד הימים... ברגע האמת, כל אדם שפשע יחד עמכם, או שהיה מודע למעשיכם - ותמיד יש אנשים כאלה - יכול להפוך לעד מדינה נגדכם".
לעיתים נשקפת סכנה לעד המדינה משותפיו לפשע שנגדם העיד, והוא זקוק להגנתה של תוכנית להגנת עדים. במצב חמור פחות עלול עד המדינה לסבול מנידוי חברתי.
עדי מלך במדינות אחרות > עדי מדינה ראשוניים: עדי מלך באנגליה

מקורו של עד המדינה באנגליה בסוף המאה ה-17. עד מדינה או לחלופין "עדי המלך" הוא חלק מהמורשת האנגלית. הרעיון לעד מדינה נבע מעלייה גוברת של הפשיעה באנגליה, בצירוף של לחץ ציבורי גדול על הפרלמנט ועל המלך, למציאת פתרון יעיל להידרדרות מצב הפשע. הפתרון שהוצע היה ניצול סמכותו של המלך במתן חנינות. בעבר מתן חנינות על ידי המלך ביטא חמלה וחסד כלפי עבריינים הנמצאים בכלא. לאור העלייה הגוברת בפשיעה, הוצע על ידי הפרלמנט, כי החנינה תשמש תמריץ לעבריינים בתמורה לחשיפת שותפיהם לעבירה. במסגרת מהלך זה, חוקקו חוקים שונים שהסדירו את הנסיבות והתנאים שבהם תינתן לעבריין חנינה, בתמורה למסירת 7 פרטים על שותפיו לעבירות.
עדי מלך במדינות אחרות > עדי מלך בארצות הברית

ארצות הברית עשתה במושג "עד המלך" שינוי מהותי. ארצות הברית במקום הבטחה לאי העמדה לדין או חנינה, יצרה את המושג חסינות. בארצות הברית לא חיפשו אחר תמריץ שיעודד שותפים לעבירה לשתף פעולה, אלא אמצעי שיכפה עליהם עדות. אולם, בפניה עמד המחסום של הזכות מפני הפללה עצמית. בשל כך, נעשה תיקון בחוק שיבטיח חסינות לשותפי עבירה, שהיו מוכנים למסור עדותם ללא חשש של הפללה עצמית. מששונה החוק, עבריינים רבים מיהרו לנצלו ולהציע את "שירותיהם" למדינה. הדבר הצריך שינוי נוסף בחוק כדי לבלום את התופעה, מחשש של "הלבנת עבירות" וכדי לקבוע סייגים למי תותר חסינות. במהלך השנים, התפתח ושונה החוק עוד מספר פעמים עד שנת 1917, בה הוקמה התוכנית להגנת עדים, לראשונה, במסגרת החוק למלחמה בפשע מאורגן.
עדי מלך במדינות אחרות > עדי מלך באירלנד

עדי מלך הידועים המכונים כסופר גראס שימשו במהלך הסכסוך בצפון אירלנד בשנות ה-1980, כ-30 חברי קבוצות חצי-צבאיות (הן נאמנות והן רפובליקניות) נתנו לרשויות ראיות נגד חבריהם לשעבר בתמורה לעונש קל יותר (או חסינות מהעמדה לדין), כמו גם זהות חדשה שתגן עליהם מפני תגמול. עדות סופר-גראס שימשה, למשל, במשפטים נגד חברי הצבא האירי הרפובליקני הזמני.
עדי מלך במדינות אחרות > עדי מלך במדינות נוספות

קנדה, דרום אפריקה, גרמניה, צרפת, ושווייץ אימצו לעצמם את שיטת "עד המלך" בבסיסה ועשו בה את השינויים הנחוצים על פי מדיניותן. מאשר "לא רק הודה באשמתו בפשע אלא גם הפליל את שותפיו בעבר ובהווה" בתמורה להימנעות מגזר דין מוות (והשגת עונש קל יותר, כגון מאסר עולם או ביטול הממלכה) או שיפור תנאי המאסר.
עדי מדינה בולטים בישראל

ישראל גוטליב, ראש העיר בני ברק, היה עד מדינה במשפטו של השר אהרן אבוחצירא ב-1981. הוא התמוטט על דוכן העדים והשופטים שזיכו מחמת הספק את אבוחצירה קבעו כי "תשובות השקר שלו הן שגרמו לתשישותו במהלך החקירות על ידי הסנגוריה".
במשפטו של אריה דרעי בשנות התשעים של המאה העשרים היה יעקב שמואלביץ', מי שהיה המנהל האדמיניסטרטיבי של ישיבת "לב בנים", עד מדינה.
בשנת 2008 הורשע שר העבודה והרווחה, שלמה בניזרי, בלקיחת שוחד, בין השאר על פי עדותו של נותן השוחד, משה סלע, שהיה עד מדינה. בפברואר 2018 התראיין סלע על סבלו החברתי מחמת היותו עד מדינה, וטען שבניזרי חף מפשע.
במרץ 2014 נחתם הסכם עד מדינה עם שולה זקן, להעיד נגד ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט.
במהלך 2014 נחתם הסכם עד מדינה בפרשת הרצח בברנוער. ההסכם בוטל כשהתברר שאין ממש בעדותו של עד המדינה.
במהלך 2014 נחתם הסכם עד מדינה עם עדי שלג בפרשת הרצת המניות של נוחי דנקנר.
בפרשת השחיתות בישראל ביתנו גייסה המשטרה שישה עדי מדינה, בהם ראש מועצה אזורית מגילות, מרדכי דהמן, וראש מועצה אזורית שומרון, גרשון מסיקה.
במהלך 2017 נחתם הסכם עד מדינה עם מיקי גנור, הנציג הישראלי של מספנות טיסנקרופ, בפרשת הצוללות.
במהלך 2017 נחתם הסכם עד מדינה עם ארי הרו, ראש הסגל לשעבר במשרד ראש הממשלה, תחת בנימין נתניהו, בפרשות טובות ההנאה ב"תיק 1000" ו"תיק 2000".
ב-2018, במסגרת "תיק 4000" נחתמו הסכמי עד מדינה עם שלמה פילבר, מנכ"ל משרד התקשורת ומקורבו של ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו ועם ניר חפץ, יועץ התקשורת לשעבר של נתניהו ורעייתו שרה נתניהו.
לקריאה נוספת

עמנואל גרוס, עד המדינה, הוצאת רמות, 1988.
עד מדינה (במשפט העברי), בתוך: שלטון החוק, מאת נחום רקובר, ירושלים תשמ"ט, שער חמישי
הערות שוליים

1 2  הנחיות היועץ המשפטי לממשלה - עד מדינה, 30 באוגוסט 2005
↑  אלה לוי-וינריב, ‏"החקירה מתוכננת באופן שיאותרו החוליות הניתנות לשבירה", באתר גלובס, 21 בפברואר 2018
↑  רוני זינגר, ‏עד מדינה: "מצפה למוות כל הזמן", באתר ‏מאקו‏, 16 באוגוסט 2013
1 2  מערכת חדשות הבוקר, ‏העיד במשפט בניזרי וטוען: "עדיף להיכנס לכלא ולא להיות עד מדינה", באתר ‏מאקו‏, 25 בפברואר 2018
1 2  עידו כפיר, עד מדינה, התוכנית ללימודי מדעי המדינה
↑  Rachel Monaghan, Loyalist supergrass trials: an opportunity for open source intelligence?, Intelligence and National Security 34, 2019-11-10, עמ' 1014–1026 doi: 10.1080/02684527.2019.1646518
↑  Stetson Law Review, www2.stetson.edu
↑  גיא פלג, ‏עד המדינה בפרשת בניזרי: "שיקרתי", באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2018
↑  שולה זקן חתמה הסכם עם הפרקליטות, באתר בחדרי חרדים, 27,03,2014
↑  שירות גלובס, ‏פרשת הרצח בבר-נוער: בוטל ההסכם עם עד המדינה, באתר גלובס, 4 במרץ 2014
↑  דנינו: יש שישה עדי מדינה בפרשת השחיתות הגדולה, באתר גלובס, 18 באפריל 2015
↑  מלכה רדוזרוביץ ואלה לוי-וינריב, ‏פרשת "ישראל ביתנו": ראש מועצת מגילות לשעבר, מרדכי דהמן, שהפך לעד מדינה, מסר עדות מפלילה על פאינה קירשנבאום, באתר גלובס, 7 במרץ 2018
↑  ענת רואה, עד המדינה בפרשת ישראל ביתנו: "המסחרה הזו היא מאז קום המדינה", באתר כלכליסט, 6 בפברואר 2018
↑  אלי סניור ורענן בן צור, הסכם עד מדינה עם מיקי גנור: שנת מאסר ו-10 מיליון ש' קנס, באתר ynet, 21 ביולי 2017
↑  רועי ינובסקי, ארי הרו, המקורב לנתניהו, חתם על הסכם עד מדינה, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 4 באוגוסט 2017
↑  אלון חכמון, ‏תיק 4000: פילבר חתם על הסכם עד מדינה, צפוי למסור עדות מפורטת, באתר מעריב אונליין, 21 בפברואר 2018
↑  אלי סניור, ניר חפץ עד מדינה: לא יישלח לכלא ולא ישלם קנס, באתר ynet, 5 במרץ 2018
תסמונת מרפן

| --- | --- |

 תחום:  גנטיקה רפואית 
 תסמינים:  בתירת אבי העורקים, עקמת, pectus carinatum, מפרצת באבי העורקים, dolichostenomelia, חזה קעור, פלטפוס, צניחה של המסתם הצניפי, ectopia lentis 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  946315 
 MeSH:  D008382
 סיווגים
 ICD-11:  LD28.01 
 
תסמונת מרפן (Marfan syndrome, MFS) היא מחלה גנטית תורשתית דומיננטית. התסמונת נוצרת על ידי פגיעה בגן הפיברילין ההכרחי ליצירת רקמות החיבור. המוטציה היא אמורפית (haploinsufficient) או אנטימורפית (dominant negative) בתלות באופי התוצר החלבוני המשובש. התסמונת מאופיינת בפגמים בשלד כגון גפיים ארוכים מהרגיל, פגם בריאות, פגם בעיניים - בתת פריקה של העדשה, בלב ובכלי הדם - פרולפס של המסתם המיטרלי (עלי המסתם במעבר בין עלייה לחדר שמאל חורגים ממקומם ומפריעים לסגירה יעילה של המסתם), אבי העורקים, ביציאה מהלב, מורחב, תיתכן התפתחות של קרע באבי העורקים בגלל פגם בדופנו ופגמים נוספים.
התסמונת נקראת על שם אנטואן מרפן, רופא צרפתי שתיאר אותה לראשונה ב-1896.
שכיחות התסמונת

המחלה מופיעה בכל העולם, בזכרים ובנקבות. שכיחותה הממוצעת היא 1-2:10,000 לידות. על פי ההערכה, כ-25,000 איש בארצות הברית חולים בתסמונת. המחלה עשויה להתגלות בכל גיל - מלידה או בגיל מאוחר יותר, אך לרוב היא מתגלה בתקופת הנעורים ומוחמרת עם הגיל.
רקע

תסמונת מרפן היא מחלה גנטית. התסמונת נוצרת על ידי פגיעה ברקמות החיבור. התפקיד הבסיסי של רקמות החיבור הוא לתמוך בגוף ולספק לו אפשרויות לגדילה והתפתחות. בתסמונת, נפגעות רקמות החיבור, ומאחר שבכל מקום בגוף יש רקמות חיבור, הרי שכל אברי הגוף מועדים לפגיעה עקב התסמונת, כולל השלד, העיניים, הלב וכלי הדם, המערכת העצבית, העור והריאות.
הסימנים העיקריים בתסמונת הם: קומה גבוהה, תת פריקה של העדשה (עדשת העין אינה במקומה), פרולפס של המסתם המיטרלי (עלי המסתם בכניסה לאבי העורקים חורגים ממקומם ומפריעים לסגירה יעילה של המסתם), אבי העורקים, ביציאה מהלב, מורחב, תיתכן התפתחות של קרע באב העורקים בגלל פגם בדופנו.
מאפייני התסמונת

התסמונת מתבטאת אצל כל חולה בצורה שונה במקצת. אצל חלק מהאנשים מופיעים רק סימפטומים קלים, בה בשעה שאצל האחרים הסימפטומים הם קשים. ברוב המקרים המחלה מתקדמת עם התקדמות הגיל. מערכות הגוף שהפגיעה בהן שכיחה הם:
השלד – אנשים החולים בתסמונת הם בדרך כלל גבוהים מאוד, דקים, ועם מפרקים משוחררים. הזרועות שלהם, הרגליים והאצבעות עלולים להיות מוארכים ללא פרופורציה לאברי גופם. לאנשים עם תסמונת מרפן יש בדרך כלל פנים צרים וארוכים וחלל הפה שלהם מוגבה, כך שהשיניים שלהם צפופות ואפילו גדלות זו על זו. ייתכן גם עיוות בעצם החזה, עיוות של עמוד השדרה (סקוליוזיס), רגליים שטוחות ומפרקים רפויים.
עיניים – למעלה ממחצית החולים יסבלו מתזוזה של עדשת העין בעין אחת או בשתיהן. העדשה אצלם עלולה להיות מעט גבוהה או מעט נמוכה מהנורמלי ועלולה אף לנדוד לצדדים (עין פוזלת). התזוזה יכולה להיות מינימלית, או שהיא ברורה ומודגשת. אנשים רבים עם תסמונת מרפן הם קצרי ראייה וחלקם עלולים לפתח גלאוקומה (לחץ תוך-עיני מוגבר) בגיל צעיר או ירוד (קטרקט).
לב וכלי דם – לרוב הסובלים מתסמונת מרפן יש ליקויים בלב ובכלי הדם. המסתם הצניפי שבלב פגוע והוא יכול להיות רופף ומוגדל עד כדי אי-ספיקה שלו, שמתבטאת באיוושה. כאשר יש אי-ספיקה קלה ייתכן שלא יופיעו תסמינים, אבל כאשר האי-ספיקה משמעותית עלולים להופיע קוצר נשימה, עייפות ופעמת. בגלל פגם ברקמת החיבור, המתבטא בין היתר כניוון ציסטי של הגלימה האמצעית, דופן אבי העורקים עלול להיחלש ולהתרחב, מצב שקרוי התרחבות של אבי העורקים, מה שיכול להביא למפרצת ולמוות פתאומי. בעיות הלב וכלי הדם מהוות גורם המוות השכיח כתוצאה מהמחלה.
רוב מקרי מפרצת אבי העורקים אצל אנשים צעירים החולים במחלה, התרחשו אצל נשים בהיריון.
המערכת העצבית – המוח וחוט השדרה מוקפים נוזל שנמצא בתוך קרום הנקרא דורה העשוי רקמת חיבור. כאשר אנשים עם תסמונת מרפן מזדקנים, הדורה הולכת ונחלשת ולכן נמתחת. כתוצאה, מתחיל להיווצר לחץ על החוליות בחלק התחתון של עמוד השדרה ובהדרגה יש שחיקה של העצמות שסביב לחוט השדרה. שינויים אלה יכולים לגרום לאי נוחות קלה או שעלולים לגרום לכאבים בבטן או ברגליים.
עור – חולים רבים מפתחים סימני מתיחה על העור, גם מבלי שיש אצלם שינוי במשקל הגוף. סימני מתיחה אלה יכולים להופיע בכל גיל ואינם מהווים סכנה לבריאות.
אנשים עם תסמונת מרפן נוטים יותר לסבול מבקע (הרניה).
ריאות – ליקוי ברקמת החיבור גורם לבועיות שבריאות להיות פחות גמישות ולכן אחד התסמינים הוא חזה אוויר (פנאומוטורקס). לעיתים נדירות אנשים עם תסמונת מרפן סובלים מבעיות נשימה בשינה הקשורות בנחירה או בדום נשימה בשינה.
גורמים

התסמונת נגרמת מליקוי בגן שקובע את מבנה הפיברילין, החלבון המהווה חלק חשוב ברקמת החיבור. החולים במחלה נולדים עם התסמונת, אף אם היא לא תאובחן עד הגיעם לגיל מבוגר. הגן הפגום עובר בתורשה. לילד של חולה בתסמונת מרפן יש 50% של סיכון ללקות באותה תסמונת. לעיתים פגם גנטי חדש – מוטציה, מתרחש בתהליך יצירת תא זרע או תא ביצית, אולם לזוג הורים שאינו חולה במחלה יש סיכון של 1 ל-10,000 שיהיה להם ילד עם תסמונת מרפן.
הגם שלכל החולים בתסמונת מרפן יש אותו ליקוי בגן, לא לכל החולים יש אותם סימפטומים ובאותה דרגה של חומרה. מדענים אינם יודעים למה הפגם הגנטי הזה מופיע בצורה שונה אצל אנשים שונים, כנראה אודות לביטוי אפיגנטי.
אבחון

המחלה תורשתית ב־65-75% מהמקרים ונוצרת ממוטציה אישית ביתר המקרים. בנוסף, כל משפחה נושאת מוטציה ייחודית משלה, אך לאחרונה מופו המוטציות ונאספו למאגר המונה 137 מוטציות ידועות.
קיימת בדיקה גנטית לאיתור חד משמעי של אחת מ-137 המוטציות האפשריות למרפאן בכרומוזום 15. אחת הבדיקות לאיתור המוטציה מתבצעת כחלק מתהליך הפריית מבחנה (IVF). בדיקה זו נקראת "PGD" או "PreImplantation Genetic Diagnostics" ובעברית "אבחון טרום השרשה". בבדיקה לוקחים תא אחד מעובר בן עד כשלושה ימים ובו בין 4 ל-8 תאים, ובודקים אותו אל מול המוטציות הידועות, או אל מול מוטציה שנמצאה בדמו של אחד או יותר מבני משפחה.
כמו כן ניתן לבצע בדיקה בשלב מאוחר יותר של ההריון, הנקראת "בדיקת תאחיזה", linkage, gene linkage - נטייה של שני גנים סמוכים זה לזה על אותו כרומוזום לעבור יחד מהורה לילד; מדענים משתמשים בתכונה זו כדי לגלות פגמים גנטיים והעברתם במשפחה.
בנוסף הרופא או הגנטיקאי יכול לקבל את ההיסטוריה הרפואית הכוללת של המטופל, וכן מידע על כל בן משפחה שחולה בתסמונת. ניתן אז לבצע בדיקה גופנית מקיפה שתכלול הערכה של מבנה השלד והיחס שבינו לבין אורך הגפיים והאצבעות. בדיקת עיניים כולל בדיקת העדשות. בדיקה של תפקוד הלב כמו אולטרה סאונד או הולטר של הלב ואבי העורקים.
כמו כן הרופא יכול לאבחן תסמונת מרפן אם יש היסטוריה של המחלה במשפחה ובעיה מוגדרת בלפחות שני איברים. אנשים שאין להם היסטוריה של תסמונת מרפן במשפחה, יאובחנו כחולים בתסמונת אם לפחות שלושה איברי מטרה נפגעו. יתרה מזאת, שתי מערכות צריכות להציג סימפטומים ברורים של תסמונת מרפן. במקרים מסוימים, אבחון גנטי יכול להיות בעל ערך.
גם אם אין היסטוריה משפחתית של תחלואה בתסמונת, על בני משפחה של אדם שאובחן כסובל מהתסמונת להיבדק לסימפטומים של תסמונת מרפן.