stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליפות העולם באתלטיקה 1987
תוצאות > גברים > מקצועות המסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | קרל לואיס   ארצות הברית ארצות הברית | 9.93 שניות   השוואת שיא עולם | ריי סטיוארט   ג'מייקה ג'מייקה | 10.08 שניות | לינפורד כריסטי   בריטניה בריטניה | 10.14 שניות |
| ריצת 200 מטר | קלווין סמית   ארצות הברית ארצות הברית | 20.16 שניות | ז'יל קינרווה   צרפת צרפת | 20.16 שניות | ג'ון רג'יס   בריטניה בריטניה | 20.18 שניות |
| ריצת 400 מטר | תומאס שנליבה   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 44.33 שניות | אינוסנט אגבנייק   ניגריה ניגריה | 44.56 שניות | בוץ' ריינולדס   ארצות הברית ארצות הברית | 44.80 שניות |
| ריצת 800 מטר | בילי קונצ'לה   קניה קניה | 1:43:06 דקות | פיטר הליוט   בריטניה בריטניה | 1:43:41 דקות | ג'וזה לואיז ברבוזה   ברזיל ברזיל | 1:43:76 דקות |
| ריצת 1500 מטר | עבדי בילה   סומליה סומליה | 3:36:80 דקות | חוסה לואיס גונזלס   ספרד ספרד | 3:38:03 דקות | ג'ים ספיווי   ארצות הברית ארצות הברית | 3:38:82 דקות |
| ריצת 5000 מטר | סעיד עוויטה   מרוקו מרוקו | 13:26:44 דקות | דומינגוז קסטרו   פורטוגל פורטוגל | 13:27:59 דקות | ג'ק באקנר   בריטניה בריטניה | 13:27:74 דקות |
| ריצת 10000 מטר | פול קיפקוץ'   קניה קניה | 27:38:63 דקות | פרנצ'סקו פאנטה   איטליה איטליה | 27:48:98 דקות | הנסירג קונצה   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 27:50:26 דקות |
| ריצת מרתון | דאגלס ואקיאיהורי   קניה קניה | 2:11:48 שעות | חוסיין אחמד סלאח   ג'יבוטי ג'יבוטי | 2:12:30 שעות | ג'לינדו בורדין   איטליה איטליה | 2:12:40 שעות |
| ריצת 110 מטר משוכות | גרג פוסטר   ארצות הברית ארצות הברית | 13.21 שניות | ג'ון רידג'און   בריטניה בריטניה | 13.29 שניות | קולין ג'קסון   בריטניה בריטניה | 13.38 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | אדווין מוזס   ארצות הברית ארצות הברית | 47.46 שניות | דני הריס   ארצות הברית ארצות הברית | 47.48 שניות | הרלד שמיד   מערב גרמניה מערב גרמניה | 47.48 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | פרנצ'סקו פאנטה   איטליה איטליה | 8:08:57 דקות | האגן מלצר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 8:10:32 דקות | ויליאם ואן דייק   בלגיה בלגיה | 8:12:18 דקות |
| 20 ק"מ הליכה | מאוריציו דמילנו   איטליה איטליה | 1:20:45 שעות | יוזף פריבילינץ   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 1:21:07 שעות | חוסה מרין   ספרד ספרד | 1:21:24 שעות |
| 50 ק"מ הליכה | הרטוויג גודר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 3:40:53 שעות | רונלד וייגל   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 3:41:30 שעות | ויאצ'סלב איווננקו   ברית המועצות ברית המועצות | 3:44:02 שעות |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   לי מקריי   לי מקניל   הארווי גלנס   קרל לואיס | 37.90 שניות | ברית המועצות ברית המועצות   אלכסנדר יבגנייב   ויקטור בריז'ין   ולדימיר מורבייב   ולדימיר קרילוב | 38.02 שניות | ג'מייקה ג'מייקה   ג'ון מייר   אנדרו סמית   קלייב רייט   ריי סטיוארט | 38.41 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | ארצות הברית ארצות הברית   דני אוורט   רודי היילי   אנטוניו מקיי   בוץ' ריינולדס | 2:57.29 דקות | בריטניה בריטניה   דרק רדמונד   קריס אקבוסי   רוג'ר בלאק   פיל בראון | 2:58.86 דקות | קובה קובה   ליאנדרו פניילוור   אוגוסטין פאבו   לזרו מרטינז   רוברטו הרננדז | 2:59.16 דקות |
תוצאות > גברים > מקצועות השדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לרוחק | קרל לואיס   ארצות הברית ארצות הברית | 8.67 מטר | רוברט אמיאן   ברית המועצות ברית המועצות | 8.53 מטר | לארי מיריקס   ארצות הברית ארצות הברית | 8.33 מטר |
| קפיצה משולשת | חריסטו מרקוב   בולגריה בולגריה | 17.92 מטר | מייק קונלי   ארצות הברית ארצות הברית | 17.67 מטר | אולג סקירקין   ברית המועצות ברית המועצות | 17.43 מטר |
| קפיצה לגובה | פטריק שברג   שוודיה שוודיה | 2.38 מטר | גנדי אבדינקו   ברית המועצות ברית המועצות איגור פקלין   ברית המועצות ברית המועצות | 2.38 מטר |  |  |
| קפיצה במוט | סרגיי בובקה   ברית המועצות ברית המועצות | 5.85 מטר | תיירי וינרון   צרפת צרפת | 5.80 מטר | רודיון גטאולין   ברית המועצות ברית המועצות | 5.80 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | ורנר גינתר   שווייץ שווייץ | 22.23 מטר | אלסנדרו אנדריי   איטליה איטליה | 21.88 מטר | ג'ון ברנר   ארצות הברית ארצות הברית | 21.75 מטר |
| זריקת דיסקוס | יורגן שולט   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 68.74 מטר | ג'ון פאוול   ארצות הברית ארצות הברית | 66.22 מטר | לואיס דליס   קובה קובה | 66.02 מטר |
| יידוי פטיש | סרגיי ליטבינוב   ברית המועצות ברית המועצות | 83.06 מטר | יורי טם   ברית המועצות ברית המועצות | 80.84 מטר | רלף הבר   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 80.76 מטר |
| הטלת כידון | ספו ראטי   פינלנד פינלנד | 83.54 מטר | ויקטור יבסיוקוב   ברית המועצות ברית המועצות | 82.52 מטר | יאן ז'לזני   צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 82.20 מטר |
| קרב עשר | טורסטן פוס   מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 8680 נק' | זיגפריד ונץ   מערב גרמניה מערב גרמניה | 8461 נק' | פאבל טרנובצקי   ברית המועצות ברית המועצות | 8375 נק' |
נבחרת ישראל > נשים

| שם האתלטית | התחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סיגל גונן | קפיצה לרוחק | מוקדמות | 6.03 מטר | 25 |
נבחרת ישראל > גברים

| שם האתלט | התחרות | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אילן גולדווסר | ריצת 400 מטר משוכות | מוקדמות | 52.54 שניות | 44 |
טבלת מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | מזרח גרמניה מזרח גרמניה | 10 | 11 | 10 | 31 |
| 2 | ארצות הברית ארצות הברית | 10 | 4 | 6 | 20 |
| 3 | ברית המועצות ברית המועצות | 7 | 12 | 6 | 25 |
| 4 | בולגריה בולגריה | 3 | 0 | 1 | 4 |
| 5 | קניה קניה | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 6 | איטליה איטליה (מארחת) | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 7 | בריטניה בריטניה | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 8 | פורטוגל פורטוגל | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 9 | פינלנד פינלנד | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | מרוקו מרוקו | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | נורווגיה נורווגיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | סומליה סומליה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | שוודיה שוודיה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | שווייץ שווייץ | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 15 | צרפת צרפת | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 16 | אוסטרליה אוסטרליה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 17 | ג'מייקה ג'מייקה | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 18 | מערב גרמניה מערב גרמניה | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 19 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 19 | ספרד ספרד | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 19 | רומניה רומניה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 22 | ג'יבוטי ג'יבוטי | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 22 | ניגריה ניגריה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 24 | קובה קובה | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 25 | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 25 | ברזיל ברזיל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 25 | הרפובליקה העממית של סין  סין | 0 | 0 | 1 | 1 |
בוקטיני

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  פסטה 
 מוצא:  איטליה 
 מרכיבים עיקריים:  סולת מחיטת דורום 
 
בוקטיני (באיטלקית: Bucatini) היא פסטה ארוכה בדומה לספגטי, אך  צינורית ועבה ממנו. מקור השם באיטלקית: בּוּקוֹ (buco) פירושו חלול, ובּוּקטוֹ (bucato) - מחורר.
בוקטיני נפוץ באיטליה ברחבי לאציו, בעיקר ברומא. והוא עשוי קמח חיטת דורום (שידועה בהיותה קשה) ומים. אורכו 25–30 ס"מ וקוטרו 3 מ"מ. זמן הבישול הממוצע הוא תשע דקות. במטבח האיטלקי הוא מוגש עם רוטב חמאה, גואנצ'לה או פנצ'טה, ירקות, גבינה, ביצים, ואנשובי או סרדינים.
בולו

| --- | --- |
 
 מאכלים
 מטבח:  יהדות ספרד
 מרכיבים עיקריים:  קמח, מים, סוכר, צימוקים, אניס
 
בּוֹלוֹ (נקרא גם בּוּלוּ) הוא לחם מתוק ועגול במטבח היהודי ספרדי, הנאפה בדרך כלל על ידי יהודי איטליה, יהודי לוב, וחלק מיהודי תוניס (בעיקר בג'רבה) בין היתר, לרגל חגים כמו ראש השנה, בכניסה וצאת כיפור, ב-"אלכאס ולנוואר" (הנערך בצאת הפסח) ואירועים מיוחדים אחרים.
בולו הוא לחם מתוק ועגול המכיל פרות יבשים כדוגמת צימוקים, שמתובל בדרך כלל בטעם אניס, אם כי הוא יכול להכיל גם אגוזים או חומרי טעם וריח אחרים. יש המובילים לו ביצה קשה כמנהג יהודי לוב. המקור לשם זה כנראה מקורו במטבח הפורטוגלי שם לחם הבולו משמש בהרכבים שונים לשימושים שונים.
ניתן לאכול את הלחם בכל עת, אך הוא נפוץ בעיקר בעונת החגים היהודיים. הלחם היה פופולרי מאוד בקרב הקהילה היהודית הספרדית של צפון אפריקה, ועם הגירתם לישראל, צרפת ואמריקה הצפונית, הוא הפך לחלק מהמטבח היהודי המקומי גם במדינות אלו, והיהודים הספרדים ממשיכים לאפות בולו עד היום הזה.
הוא נאכל גם על ידי יהודי פרס, המכנים אותו כמו יהודי לוב בּוּלוּ.
הבולו במעגל השנה היהודי > מוצאי פסח

בזמן ליל המימונה והאלכאס ולנוואר הנערך בצאת הפסח נוגים להשתמש בקמח הנישאר מאפית המצות לצור הכנת לחם זה. את הלחם נוהגים להכין בצורה כך שיראה כסל שבמרכזו טמון ביצה קשה. וזה נועד לסמל בין היתר את:
האמונה בגאולה הקרוב לבוא. בעוד הביצה שהיא מאכל אבלים מסמל את בית המקדש שעוד אינו נבנה אך עתיד להיבנות בקרוב.
פטירתם של מספר צדיקים ביום זה הנהוג לערוך להם ההילולה כדוגמת רבי מיימון הדיין ורבי כמוס יאמין.
הבולו במעגל השנה היהודי > בסמוך לכיפור

עקב היותו לחם מַשְׂבִּיעַ "וקצת חגיגי", נהגו לאכול אותו קודם כניסת יום הכיפורים ובעיקר בצאתו. שכן יום זה הוא גם יום טוב ועם סיומו ראו בכך סמן למחילת העוונות של השנה החולפת וסיבה לשמוח מעט.
ראו גם

המטבח האיטלקי
המטבח הלובי
הערות שוליים

↑  "Ethiopian, Yemeni or Ashkenazi? Traditions Behind Rosh Hashanah Breads". Ha’aretz. נבדק ב-3 באוקטובר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מתכון בולו בסגנון טריפוליטאי למוצאי יום כיפור - מתכונים מתוקים, ‏2022-10-03
↑  לילת' אלמימונה (ליל המימונה) | מרכז מורשת יהדות לוב
↑  "PASI-tively Delicious!". JUF.org. נבדק ב-3 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  המימונה
בארי האריס

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1929 דטרויט, ארצות הברית 
 פטירה:  8 בדצמבר 2021 (בגיל 91) נורת' ברגן, ניו ג'רזי, ארצות הברית 
 שם לידה:  Barry Doyle Harris 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1950–2021 (כ־71 שנים) 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  פרסטיז' רקורדס 
 פרסים והוקרה:  פרס פול אקט  אמני הג'אז של NEA 
 www.barryharris.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בארי האריס (באנגלית: Barry Harris;‏ 15 בדצמבר 1929 – 8 בדצמבר 2021) היה פסנתרן ג'אז שהתמחה בסגנון הבי בופ וכתב יצירות רבות וחשובות בסגנון. האריס נולד בדטרויט מישיגן, הוא הושפע מאוד מארט טאטום, באד פאוול צ'ארלי פארקר ות'לוניוס מונק. גם בהקשבה שטחית אפשר היה לשמוע את ההשפעה החריפה של באד פאוול על נגינתו. יש המשווים את הדמיון בין השניים לדמיון בין סאני סטיט לצ'ארלי פארקר. ב-1960 האריס עבר לניו יורק. האריס ניגן עם מקס רואץ', דקסטר גורדון קנונבול אדרלי, קולמן הוקינס, אילינוי ג'אקט ורבים אחרים. בתור אמן מוביל הוא הקליט 14 אלבומים.
בסוף שנות השבעים האריס חי עם מונק ומשפחתו, כך שהיה לו תפקיד חשוב בסרט התיעודי שהפיק קלינט איסטווד על הפסנתרן.
נפטר ב-8 בדצמבר 2021 מסיבוכים של מחלת הקורונה.
אנקת גבהים (סרט, 1939)

| --- | --- |

 מבוסס על:  אנקת גבהים מאת אמילי ברונטה
 בימוי:  ויליאם ויילר 
 הופק בידי:  סמואל גולדווין 
 תסריט:  צ'ארלס מקארתור בן הכט
 עריכה:  דניאל מנדל 
 שחקנים ראשיים:  מרל אוברון לורנס אוליבייה דייוויד ניבן ג'רלדין פיצג'רלד (אנ')
 מוזיקה:  אלפרד ניומן 
 צילום:  גרג טולנד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Samuel Goldwyn Productions
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 במרץ 1939 (בהוליווד) 13 באפריל 1939 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט רומנטי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 הכנסות:  624,643 דולר
 פרסים:  פרס אוסקר לסינמטוגרפיה הטובה ביותר, שחור-לבן (גרג טולנד)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
אנקת גבהים (באנגלית: Wuthering Heights) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1939 בבימויו של ויליאם ויילר ובהפקת סמואל גולדווין. הסרט מבוסס על הרומן "אנקת גבהים" מאת אמילי ברונטה. בסרט הושמטו לגמרי הדמויות של הדור השני, והעלילה מגוללת רק את 16 הפרקים הראשונים של הרומן מתוך ה-34 שהוא כולל. העיבוד לקולנוע נעשה על ידי צ'ארלס מקארתור, בן הכט וג'ון יוסטון. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר לשנת 1939 מטעם מבקרי הקולנוע של ניו יורק. הוא היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר, בהם הסרט הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר. פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר בקטגוריית שחור-לבן משנת 1940 הוענק לגרג טולנד. המלחין אלפרד ניומן, שהרבה לכתוב לסרטי קולנוע, היה מועמד לפרס על המוזיקה המקורית, אבל הפרס הוענק לסרט "הקוסם מארץ עוץ".
ב-2007 נבחר הסרט "אנקת גבהים" לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס בהיותו "משמעותי מבחינה תרבותית, היסטורית או אסתטית".
תקציר העלילה

נוסע בשם לוקווד (מיילס מנדר) נקלע לסופת שלגים ונשאר ללון באחוזת "אנקת גבהים" על אף יחסו הקר של מארחו, היתקליף (לורנס אוליבייה). לוקווד נלקח לחדר בקומה עליונה שהיה פעם חדר כלולות. באמצע הלילה הוא מתעורר וחש ברוח פרצים שנכנס דרך תריס המתנפנף הלוך ושוב. הוא מנסה לסגור את החלון ולפתע אוחזת בו יד קפואה, והוא רואה בחוץ אישה הקוראת "היתקליף, תן לי להיכנס! אני נמצאת בחוץ. זו קאתי!". לוקווד קורא להיתקליף ומספר לו מה ראה, ואז היתקליף זורק אותו בזעם מהחדר. כשלוקווד נעלם, היתקליף קורא בטירוף לקאתי, רץ במורד המדרגות ויוצא מהבית אל תוך סופת השלגים.
אלן, סוכנת הבית (פלורה רובסון), מספרת ללוקווד שהוא ראה את הרוח של קאתי ארנשו, אהבתו הגדולה של היתקליף, שמתה לפני שנים. לוקווד אומר שהוא אינו מאמין ברוחות, היא עונה שהוא אולי יאמין כשישמע את סיפורה של קאתי. וכך בפלאשבק ארוך נפתח סיפור העלילה העיקרי.
העלילה חוזרת לתקופה ארבעים שנה לפני כן. מר ארנשו (ססיל קלאוויי) מוצא ילד עזובי ברחוב, הוא קורא לו היתקליף ולוקח אותו לביתו שיגדל עם שני ילדיו, קאתי והינדלי. קאתי והתקליף מתיידדים ומתקרבים מאוד, אבל הינדלי מתייחס אליו כאל מנודה, במיוחד אחרי מותו של מר ארנשו. כעשר שנים אחר כך, היתקליף וקאתי (מרל אוברון) הבוגרים מתאהבים ונפגשים במקום מסתור משלהם, פניסטון קראג. הינדלי (יו ויליאמס) שהופך להיות הולל ועריץ, ממשיך לשנוא את היתקליף. לילה אחד כשקאתי והתקליף נמצאים בחוץ הם שומעים מוזיקה, ומבינים שהיא מגיעה משכניהם משפחת לינטון, שבביתם נערכת מסיבה. השניים מתגנבים לבית, ומטפסים על הגדר, אבל הכלבים משגיחים בהם, קתרין נופלת ונפצעת והיתקליף נאלץ לעזוב אותה בהשגחת משפחת לינטון. הוא זועם בחשש שקאתי תהיה מוקסמת מהזוהר והעושר שבחיי משפחת לינטון, הוא מקלל אותם ומאשים אותם בפציעתה של קאתי.
חודשים אחדים אחר כך קאתי החלימה כליל אבל עדיין מתגוררת בבית לינטון. אדגר לינטון (דייוויד ניבן) מתאהב בקאתי, ועד מהרה מציע לה נישואים. אחרי שאדגר מחזיר אותה לאנקת גבהים, היא מספרת לאלן מה שקרה. אלן מזכירה לה את היתקליף, אבל קאתי אומרת שנישואים להיתקליף ישפילו אותה. היתקליף שומע את דבריה ועוזב את הבית. קאתי שמגלה שהוא שמע אותה, נתקפת ברגשות אשמה ויוצאת אחריו לתוך סערה. אדגר מוצא אותה ומטפל בה שוב עד להחלמתה, ואחרי כן הם מתחתנים.
היתקליף, שחשבו שהוא נעלם לעד, חוזר אחרי שנתיים כשהוא עשיר ונראה כג'נטלמן. הוא עידן את מראהו ואת נימוסיו כדי להרשים את קאתי וגם להקניט אותה. התקליף קונה בסתר את "אנקת גבהים" מהינדלי, שהפך לאלכוהוליסט. כדי להרגיז את קאתי עוד יותר, הוא מתחיל לחזר אחרי אחותו הצעירה של אדגר, איזבלה (ג'רלדין פיצג'רלד), ולבסוף נושא אותה לאישה. קאתי שבורת הלב, נופלת למשכב ונוטה למות. בניגוד לרצונה של איזבלה, המפוכחת והמרירה, התקליף ממהר להיות לצדה של קאתי הגוססת, והיא מתה בזרועותיו.
העלילה חוזרת לזמן הווה, כשאלן מסיימת את סיפורה. רופא המשפחה ד"ר קנת' (דונלד קריספ) מתפרץ לחדר ואומר שהוא כנראה משוגע, כי זה עתה ראה את היתקליף הולך בשלג כשהוא מחבק אישה. אלן קוראת "זאת הייתה קאתי!" וד"ר קנת' עונה "איני יודע מי היא הייתה". הוא מספר להם שאז הוא הושלך מעל הסוס שלו. כשהוא התקרב הוא מצא את התקליף שוכב בשלג. האישה נעלמה ולא היה לה זכר, רק עקבותיו של היתקליף נראו בשלג. לוקווד שואל "האם הוא מת?" וד"ר קנת' מהנהנן. אבל אלן אומרת "לא, הוא לא מת, ד"ר קנת'. והוא אינו לבד. הוא איתה, החיים שלהם רק התחילו".
בסצנת הסיום נראים רוחותיהם של היתקליף הולכים בשלג, על גבי התמונה של פניסטון קראג.
תקציר העלילה > הבדלים בין הסרט לרומן

בסרט לא מוזכרים בתה של קאתי ובנו של היתקליף. לשניהם חלק חשוב בעלילת הרומן. בסרט אין ילדים לא להיתקליף ולא לקאתי. איזבלה אינה עוזבת את היתקליף, וגם אינה מתה, שלא כמו ברומן שבו היא מצליחה להימלט ממנו ואחר כך מתה. במקום זאת היא נשארת ב"אנקת גבהים" כאשתו של היתקליף גם בזמן ביקורו של לוקווד.
צוות השחקנים

לורנס אוליבייה – היתקליף
מרל אוברון (אנ') – קתרין ארנשו לינטון
דייוויד ניבן – אדגר לינטון
פלורה רובסון – אלן דין
ג'רלדין פיצג'רלד – איזבלה לינטון
יו ויליאמס – הינדלי ארנשו
דונלד קריספ – ד"ר קנת'
לאו ג'. קרול – ג'וזף
מיילס מנדר – מר לוקווד
ססיל קלאוויי – מר ארנשו, אביה של קאתי
ססיל המפריז – השופט לינטון
סריטה ווטון – קאתי הילדה
רקס דאונינג – היתקליף הילד
ורנון דאונינג – ג'יילס
הפקה

הפרויקט יועד מלכתחילה לקדם את הקריירה של מרל אוברון שהייתה באותה עת חתומה על חוזה עם גולדווין. עם זאת כאשר לוהק לורנס אוליבייה לתפקיד היתקליף, רצתה ויוויאן לי לשחק בתפקיד הראשי לצד מי שהיה אז המאהב שלה, ולימים בעלה. מנהלי האולפן חששו לתת את התפקיד לשחקנית שאינה מוכרת בארצות הברית, והציעו לה לגלם את דמותה של איזבלה. היא סרבה, וג'רלדין פיצג'רלד לוהקה לתפקיד. באותה שנה קיבלה לי את התפקיד הראשי בסרט "חלף עם הרוח" עליו זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. מרל אוברון לא הייתה מועמדת לאוסקר על הופעתה בסרט.
הסרט מדורג במקום ה-73 ברשימת מאה שנים... מאה סרטים של מכון הסרטים האמריקאי, ובמקום ה-15 ברשימת הסרטים "מאה שנים... מאה תשוקות".
פרסים

| פרס | קטגוריה | זוכים ומועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק | הסרט הטוב ביותר | אנקת גבהים | זכייה |
| פרס אוסקר | הצילום הטוב ביותר, שחור-לבן | גרג טולנד | זכייה |
| פרס אוסקר | הסרט הטוב ביותר | אנקת גבהים | מועמדות |
| פרס אוסקר | הבמאי הטוב ביותר | ויליאם ויילר | מועמדות |
| פרס אוסקר | השחקן הטוב ביותר | לורנס אוליבייה בתפקיד היתקליף | מועמדות |
| פרס אוסקר | שחקנית המשנה הטובה ביותר | ג'רלדין פיצג'רלד בתפקיד איזבלה לינטון | מועמדות |
| פרס אוסקר | התסריט המעובד הטוב ביותר | בן הכט וצ'ארלס מקארתור | מועמדות |
| פרס אוסקר | הפסקול הטוב ביותר | אלפרד ניומן | מועמדות |
| פרס אוסקר | עיצוב ההפקה הטוב ביותר | ג'יימס באסבי | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Hanson, Patricia King, ed. (1993). The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States: Feature Films, 1931-1940. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. p. 2476. ISBN 0-520-07908-6.
↑  Box Office Information for Wuthering Heights. Box Office Mojo.
↑  "NY Times: Wuthering Heights". NY Times. נבדק ב-2008-12-12.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950573505171  BnF: cb14665726t (data)  GND: 4136058-8  LCCN: no2006005408  VIAF: 186827202   WorldCat (עם VIAF): 186827202 
היתקליף (לורנס אוליבייה) וקאתי (מרל אוברון) נפגשים בפניסטון קראג
היתקליף (לורנס אוליבייה) וקאתי (מרל אוברון) הנוטה למות
לורנס אוליבייה ומרל אוברון
אשלון

ערך זה עוסק במערכת ריגול. אם התכוונתם למערך הצבאי אשלון (Echelon), ראו .
בסיס אשלון בוויהופי, ניו זילנד. אנטנות צלחת השוכנות בתוך הראדומים משמשות ליירוט תשדורות.
אשלון היא מערכת של מודיעין אותות המהווה את מערכת הריגול האלקטרונית הגדולה ביותר בהיסטוריה. אשלון היא ברית של המדינות דוברות האנגלית: ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה, אוסטרליה וניו זילנד. מטבעה הסודי של המערכת, מרבית הידע עליה אינו מגיע ממקור ראשון, אלא משמועות, עדויות וספקולציות של מביני דבר. מקובל להאמין שאשלון מיירטת שיחות טלפון, פקסים, שידורי לוויין והודעות דואר אלקטרוני ברחבי העולם. מעריכים כי אשלון מיירטת למעלה מ־3 מיליארד התקשרויות מדי יום.
מקובל להאמין כי תוכנית אשלון הוקמה במהלך המלחמה הקרה, ככלי לאיסוף מודיעין צבאי ודיפלומטי על ברית המועצות ובעלות בריתה, אך המערכת לא פורקה לאחר סיום המלחמה הקרה, ומשמשת גם היום לקידום אינטרסים מערביים אחרים - כדוגמת סיכול מזימות טרוריסטיות, פליליות וריגול פוליטי ודיפלומטי. מבקרי התוכנית טוענים שמפעיליה משתמשים בה גם לצורך קידום אינטרסים כלכליים, ושמתבצעת באמצעותה פגיעה בפרטיות אזרחים. ב־2004 גורמי ממשל צרפתיים טענו כי הרשת משמשת לריגול תעשייתי אחר חברות צרפתיות.
נטען כי קיימות מערכות מקבילות לרוסיה, צרפת ולמספר מעצמות נוספות.
ראו גם

פיין גאפ
סואו"ד - המערכת הרוסית המקבילה
פרנצ'לון - המערכת הצרפתית המקבילה
באסל ג'ראדי

באסל זכריא ג'ראדי (בערבית: باسل زكريا جرادي; נולד ב-6 ביולי 1993) הוא כדורגלן לבנוני-דני, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בבנגקוק יונייטד.
קריירת מועדונים

ג'ראדי התחיל את הקריירה שלו ב93. בקיץ 2012, ג'ראדי חתם באדקמיסק בולדקלוב.
בקיץ 2013, ג'ראדי חתם בנורשלן מליגת העל הדנית. ב-3 באוגוסט 2013, ג'ראדי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הראשונה בדנמרק בהפסד 1–2 לארהוס.
ביולי 2014, ג'ראדי חתם בסטרומסגודסט מליגת העל הנורווגית.
בינואר 2016, ג'ראדי הושאל ללילסטרום עד לסיום העונה.
ב-11 באוגוסט 2018, ג'ראדי חתם לשנתיים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. 8 ימים לאחר מכן, ג'ראדי ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 0–2 לה.נ.ק. גוריצה. ב-10 במאי 2019, ג'ראדי כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 נגד סלאבן קופריבניצה. ב-31 באוגוסט 2019, כבש את השער היחיד בניצחון 0–1 נגד דינמו זאגרב, ובמשחק זה אף הורחק לאחר שראה כרטיס צהוב שני. בזכות ניצחון זה, היידוק עלתה למקום הראשון בליגה לראשונה מזה 1,399 ימים.
בקיץ 2021, ג'ראדי חתם באפולון לימסול מליגת העל הקפריסאית.
ב-27 ביולי 2023 ג'ראדי חתם בבנגקוק יונייטד.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, ג'ראדי שיחק בנבחרות הצעירות של דנמרק. בשנת 2015, קיבל את ההצעה לייצג את לבנון, ארץ מוצא הוריו.
ב-26 באוגוסט 2015, ג'ראדי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לבנון בהפסד 2–3 נגד עיראק, בו גם כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת. ג'ראדי השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2019.
ב-5 בספטמבר 2019, ההתאחדות לכדורגל בלבנון, השעתה את ג'ראדי ביחד עם חברו לנבחרת יואן עומארי אחרי שסירבו לזימון לקראת המשחק נגד קוריאה הצפונית. אולם כעבור כמה ימים, השניים התנצלו ושבועיים לאחר מכן סיימו את תקופת ההשעיה.
נכלל בסגל נבחרת לבנון בטורניר גביע אסיה 2023.
הערות שוליים

↑  منتخب لبنان يعلن تشكيلته إلى كأس آسيا באתר הרשמי של התאחדות הכדורגל הלבנונית, 30 בדצמבר 2023 (בערבית)
| נבחרת לבנון – גביע אסיה בכדורגל 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 ח'ליל •  2 אל-הינדי •  3 סברא •  4 מנסור •  5 נסאר •  6 זין •  7 מעתוק •  8 סעד •  9 אל-חלווי •  10 חיידר •   11 בוגיאל •  12 א. מישל מלכי • 13 פ. מישל מלכי •  14 דהיני • 15 איוב • 16 שור • 17 אל-חאג' • 18 א-זין • 19 לחוד • 20 טניש • 21 מטר • 22 ג'ראדי • 23 א-סבע • 24 ביטאר • 25 סרור • 26 שעיתו • מאמן: רדולוביץ' |  1 ח'ליל •  2 אל-הינדי •  3 סברא •  4 מנסור •  5 נסאר •  6 זין •  7 מעתוק •  8 סעד •  9 אל-חלווי •  10 חיידר •   11 בוגיאל •  12 א. מישל מלכי • 13 פ. מישל מלכי •  14 דהיני • 15 איוב • 16 שור • 17 אל-חאג' • 18 א-זין • 19 לחוד • 20 טניש • 21 מטר • 22 ג'ראדי • 23 א-סבע • 24 ביטאר • 25 סרור • 26 שעיתו • מאמן: רדולוביץ' | לבנון |
ארבלה צ'רצ'יל

| --- | --- |

 לידה:  23 בפברואר 1648 
 פטירה:  30 במאי 1730 (בגיל 82) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 בן או בת זוג:  Charles Godfrey   ג'יימס השני, מלך אנגליה 
 
ארבלה צ'רצ'יל (באנגלית: Arabella Churchill; ‏23 בפברואר 1648 – 4 במאי 1730) הייתה פילגשו של ג'יימס השני, מלך אנגליה, ואם ארבעה מילדיו.
ביוגרפיה

בתו של האציל וינסטון צ'רצ'יל ושל רעייתו אליזבת, והייתה אחותו של ג'ון צ'רצ'יל, הדוכס הראשון ממרלבורו. היא התחילה לנהל מערכת יחסים עם המלך ג'יימס כשעוד היה דוכס יורק והיה נשוי לאן הייד, באותה שנה החלה לשמש גם כמלווה הרשמית של אן, היא ילדה מג'יימס שני ילדים במהלך חייה של הייד. היא תוארה כ"גבוהה, חיוורת ורק עור ועצמות", יש שאמרו שהרבתה גם להראות שנינות ואינטליגנציה.
ב-1680 נישאה לצ'ארלס גודפריי וממנו ילדה שלושה ילדים נוספים.
ילדיה

מג'יימס, מלך אנגליה:
הנרייטה פיץ-ג'יימס (אנ')
ג'יימס פיץ-ג'יימס (אנ')
הנרי פיץ-ג'יימס (אנ')
ארבלה פיץ-ג'יימס
מצ'ארלס גודפריי:
פרנסיס גודפריי
שארלוט גודפריי
אליזבת גודפריי
בולה אפיפיורית

דוגמה לבולה
בּוּלָה אפיפיורית, או בקיצור בולה, היא אחד מסוגי המכתבים הפומביים ששולח האפיפיור. בעבר נחתמו מכתבים אלה בחותם (אשר, משום צורתו, מכונה בלטינית בולה (bulla) – "בועה", ומכאן השם). החותם יוצר בדרך כלל מעופרת, אך באירועים יוצאי דופן נעשה שימוש גם בזהב. הבולות הראשונות נשלחו עוד במאה ה-6, ושימשו לצרכים רבים; ברם, החל במאה ה-15 צומצם השימוש בהן למקרים חגיגיים ורשמיים יותר, ולעניינים יום-יומיים הוותיקן משתמש באנציקליקות.
סוג שונה של מכתב הוא הדקרטל, שלא היה חתום בחותם האפיפיור.
מבנה

הבולות, כמו האנציקליקות, קרויות על שם מילותיהן הראשונות, שמכונות ה"אינקיפיט" (incipit, "מתחיל"), ואשר נכתבות פעמיים – פעם בכותרת המסמך (באותיות גדולות) ופעם בגופו. כן מכילה הכותרת את שם האפיפיור המוציא ואת התואר episcopus servus servorum Dei, שפירושו "בישוף, משרת משרתי האלוהים".
החותם, אשר בעבר היה עשוי עופרת או זהב, חובר לגוף המגילה בשני חוטים, האחד אדום והשני צהוב. על החותם עצמו נחקקו ראשי התיבות SPSP (פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש), ומצדו השני שמו של האפיפיור השולח. מהמאה ה-18 הוחלף חותם המתכת בחותמת אדומה פשוטה המופיעה בסוף המגילה, אך במקרים מיוחדים עדיין נעשה שימוש בחותם המתכתי.
בסוף הבולה מצוינים התאריך, מקום החתימה, חתימת ידו של האפיפיור או של המזכיר שלו, והחותמת עצמה.
במקור נכתבו הבולות על גבי פפירוס, אשר הוחלף החל במאה ה-11 בקלף, שהוא עמיד יותר.
הבולה העתיקה ביותר שנמצאה בשלמותה פורסמה בשנת 819.
תוכן הבולה

הבולה שימשה ומשמשת לצרכים שונים ומגוונים – צווים, מינויים, הודעה על הענקת מעמד של קדוש לאדם זה או אחר וכיוצא באלה. הבולה הייתה הצורה היחידה של הודעה מהאפיפיור עד להופעת האנציקליקות במאה ה-14. אלה החליפו בהדרגה את הבולה ומשמשות כיום כצורת המסמך הנפוצה ביותר למכתבים אפיפיוריים.
ראו גם

בולה
פסיקת הלכה
פתווה
ארבל (מערכת נשק)

ארבל היא מערכת נשק ממוחשבת מתוצרת חברת IWI הישראלית, הכוללת מחשב, הדק חשמלי ואנרגיה שמגבירים את יעילות וקטלניות הרובה בשדה הקרב.