stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרקוס פורקיוס קאטו קנסוריוס
אישיותו ומורשתו

קאטו, שהיה איש חדש, הצליח בקריירה הפוליטית שלו מעבר למצופה. לא רק שהוא הצליח להיכנס לסנאט ולכהן כקונסול, הוא אף הצליח לשמש בקנסורה, המגיסטראטה היוקרתית ביותר ברפובליקה, שמעטים זכו לכהן בה, וגם לאחר כהונה זאת הוא המשיך להיות אחד מהסנאטורים המשפיעים ביותר במשך עשרות שנים.
קאטו קנה לעצמו מוניטין של אדם הגון, ישר וצנוע, שמשמר את הצניעות הרומאית של ימי קדם, נוהג לשתות מאותו יין כמו עבדיו, לא לוקח את שלל המלחמה אלא מחלקו לחייליו הפשוטים, ומתפקד כמגנה של הרפובליקה מפני שחיתות המידות וכמשמרם של מנהגי אבות.
כבר בעת העתיקה היה מזוהה קאטו כמי שדחף להשמדתה של קרתגו ובעידן המודרני הוא זכור בעיקר בשל כך. יש המצדיקים את פועלו הזה בטענה שקרתגו הייתה במסלול עליה, ואם לא היה נעשה כל דבר נגדה היא הייתה פותחת במלחמה חדשה כנגד רומא, אולם יש הסבורים, כגון תאודור מומזן שקרתגו בעצם הייתה במסלול השתלבות במערך הרומאי של מדינות לווין והשמדתה מעידה על צרות אופקיו של קאטו.
מלבד הקריירה המדינית שלו קאטו הרים תרומה נכבדת לתרבות הרומאית, כראשוני הסופרים והרטוריקנים שכתבו ודיברו בלטינית ולמרות שנעדר את הרהיטות של הדורות הבאים הוא פרץ את הדרך לממשיכיו כדוגמת קיקרו.
משפחתו

קאטו נשא לאשה את ליקיניה בשנת 194 לפנה"ס לערך. היו אלו נשואים פוליטיים לאשה ממשפחה סנאטורית מבוססת ודבר זה תרם לחדירתו של קאטו למעמד הנוביליטאס. בנו נולד בשנת 192/191 לפנה"ס, הוא שירת בהצטיינות תחת פיקודו של לוקיוס אמיליוס פאולוס ובשנת 161 לפנה"ס לערך נשא את בתו. הוא נבחר לכהונה כפראיטור בשנת 152 אולם נפטר זמן קצר לפני כניסתו למשרה.
קאטו התחתן בשנית בסביבות שנת 155 לפנה"ס עם סלוניה שהייתה בתו של אחד ממזכיריו לשעבר, שככל הנראה היה עבדו המשוחרר, והיא ילדה לקאטו בן. צאצאיו של קאטו כיהנו משך מאות בשנים במספר רב של מגיסטראטות, כולל מספר כהונות כקונסולים. צאצאו המפורסם ביותר היה מרקוס פורקיוס קאטו אוטיקנסיס, הידוע כ"קאטו הצעיר", שהיה מגינה של הרפובליקה יריבו המושבע של יוליוס קיסר. צאצאו האחרון שכיהן כמגיסטראט היה מרקוס פורקיוס קאטו ששימש כקונסול מחליף בסוף שנת 36. ילדיו היגרו לאתונה ובנו אומץ על ידי אחד מנכבדי העיר.
ראו גם

מלבד זאת אני סבור שיש להרוס את קרתגו
לקריאה נוספת

A.S Astin, Cato the Censor, Oxford, 1978
הערות שוליים

↑  תאודור מומזן, דברי ימי רומא, כרך ב', עמ' 214-215
↑  Daniel J. Geagan, Tiberius Claudius Novius, the Hoplite Generalship and the Epimeleteia of the Free City of Athens, The American Journal of Philology, Vol. 100, No. 2 (Summer, 1979), pp. 279-287
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259532005171  PLWABN: 9810671735505606  BIBSYS: 90689276  BNC: 000142955  BNE: XX1068238  BnF: cb11885944n (data)  CANTIC: a1126780x  CiNii: DA00780985  GND: 118519697  ICCU: CFIV045309  ISNI: 0000 0001 2145 0009  LCCN: n50047791  LNB: 000045382  NKC: jn19981000457  NLA: 35026656  NLG: 219945  NSK: 000358779  NTA: 069318387  RERO: 02-A000029934  SELIBR: 180613  SUDOC: 026651947  Trove: 800240  VcBA: 495/16621  VIAF: 99852885   WorldCat (עם VIAF): 99852885 
הפרובינקיות הרומאיות בהיספניה
דיסקרייב

| --- | --- |

דיסקרייב עם סמלו המסחרי-כובע צילינדר.
 לידה:  1 ביולי 1982 (בן 42) אוסטרליה מלבורן, אוסטרליה
 שם לידה:  שניאור הסופר
 מוקד פעילות:  ברוקלין-ניו יורק
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 עיסוק:  זמר
 סוגה:  דאנסהול, רגאיי, R&B והיפ הופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  זמרה
 חברת תקליטים:  Shemspeed
 שיתופי פעולה בולטים:  מתיסיהו (Pure Soul)   ייץ ג'ורדן (The Change EP)   Diwon   עידן רייכל (In The Stereo)
 http://www.describenation.com/
 
שניאור זלמן נחום הסופר (נולד בי' תמוז ה'תשמ"ב, 1 ביולי 1982), המוכר בשם הבמה דיסקרייב (DeScribe). הוא ראפר, זמר ויוצר חרדי-אוסטרלי. סגנונו המוזיקלי הוא שילוב בין R&B, היפ הופ, דאנסהול ורגאיי.
קורות חייו

הסופר נולד במלבורן שבאוסטרליה לדבורה וברוך מרדכי הסופר, זוג חסידי חב"ד. כבר בגיל צעיר גילה כישרון מוזיקלי, במיוחד בתיפוף שבו התמחה החל מגיל 5. הסופר קיבל דחיפה חיובית בנושא מאימו, דבורה הסופר, שנחשבת לזמרת נשים מבוקשת, הוציאה ארבעה אלבומים ומופיעה בקהילות חרדיות באוסטרליה ובישראל. בגיל 9 הוא כבר עשה הקלטות באולפן לאלבומים של אמו, הופיע באירועים ומסיבות, ואפילו הוטס לאי טסמניה כדי לבצע שירים. בגיל 12, הוא כבר שר דואטים עם כוכבי זמר יהודים ידועים מול אלפי אנשים. יחד עם זאת, כבר בגיל צעיר החל לשתות לשוכרה. הסופר סיפר שהוא היה מסתובב בבית הכנסת לאחר שנערך בו קידוש ושותה את כל כוסות המכילות האלכוהול שלא גמרו לשתות אותם. בגיל 12 החלו ניצני היציאה בשאלה שלו כאשר החל להוריד את הכיפה מחוץ לבית. בשנת 1997, בגיל 14, נסע לישראל למרות חששותיהם של הוריו ללמוד בישיבה בצפת. אחרי פרק זמן קצר שהיה בישיבה, הוא לא הצליח להתמודד עם המשמעת בישיבה ורצה לחזור לאוסטרליה אך כשהודיע על כך למשפחתו התברר לו שהמשפחה החליטה לעלות לארץ ישראל, לביתר עילית. זמן קצר לאחר מכן יצא בשאלה, עזב את הישיבה והחל להסתובב ברחובות. עם הזמן התדרדר לסמים ולפשע. הסופר טען שבאותה תקופה, ניסה כמעט כל סוג סם אפשרי ולרוב יותר מפעם אחת. כאשר הגיע לגיל גיוס סירב צה"ל לגייס אותו מכיוון שבאותה תקופה עדיין השתמש בסמים. הסופר נגמל מסמים ולאחר שהיה "נקי" מסמים במשך חצי שנה התגייס לצה"ל. את שירותו הצבאי הוא ביצע בחטיבת הנח"ל בתפקיד קלע.
הסופר נשוי ומתגורר בקראון הייטס, ברוקלין.
קריירה מוזיקלית

לאחר שירותו הצבאי חזר בתשובה ונסע ללמוד בישיבה לחוזרים בתשובה בברוקלין. במהלך לימודיו בישיבה החל ליצור מוזיקה. לאחר שקיבל את רשותו של ראש הישיבה שלו החל הסופר את הקריירה המוזיקלית שלו.
בשנת 2008 הוציא יחד עם הראפר Y Love ועם הדי.ג'יי Diwon את הקליפ Change. בקליפ מביע דיסקרייב את רצונו לגרום לשינוי, אפילו קטן, באנשי העולם. בשנת 2009 הוציא, שוב עם Y Love ו-Diwon, את הקליפ Make It. הקליפ צולם בברוקלין. ב-2010 שירו של דיסקרייב "הרמוניה" נחגג כ"מכשיר פורץ דרך לאחדות והרמוניה גזעית" על ידי נשיא רובע ברוקלין, מרטי מרקוביץ, בטקס הזיכרון ליום השנה ה-20 של המהומות בקראון הייטס. ב-16 במרץ 2010 יצא Harmony (בתרגום לעברית: הרמוניה), המיני אלבום הראשון שלו. ב-14 במאי יצא בשיתוף עם ייץ ג'ורדן The Change (בתרגום לעברית: השינוי), המיני אלבום השני שלו. במרץ 2011 הוציא את קליפ הדאנסהול "Pure Soul" (בתרגום לעברית: נשמה טהורה) עם אירוח של מתיסיהו בקליפ. את הקליפ הפיק Friendship Circle, ארגון ללא כוונות רווח המסייע לילדים עם מוגבלויות, וכל ההכנסות מהשיר נתרמות לארגון. דיסקרייב מנוהל כיום על ידי ארז סאפאר מ-Shemspeed.
בינואר 2012, כהכנה לקראת הוצאת אלבום הבכורה שלו, החל דיסקרייב להציע הורדה בחינם של שירים ממיני האלבום השלישי שלו, In The Red (בתרגום לעברית: בתוך האדום), כאשר בכל חודש ניתן היה להוריד שיר נוסף. בסופו של דבר, כל "In The Red" שולב במיני האלבום הבא של דיסקרייב, "We R 1". ב-13 בנובמבר 2012 יצא המיני אלבום הרביעי שלו, We R 1 (בתרגום חופשי לעברית: אנחנו מאוחדים). כמו המיני אלבום הקודם, הוא הוצע להורדה בחינם וניתן היה לתרום בין דולר אחד ל-25 דולר לדיסקרייב.
המוזיקה של דיסקרייב משלבת את הסגנונות דאנסהול, רגאיי, R&B, והיפ הופ. הוא משתמש במוזיקה ובטכנולוגיה כדי לקדם הרמוניה גזעית ומסייע לבני נוער יהודיים ללמוד כיצד להקליט ולהפיק מוזיקה. "המוזיקה שלי היא על אחדות", דיסקרייב אומר, "לכולנו יש אלוהים אחד בין אם אנחנו יהודים, נוצרים או מוסלמים. אנחנו אחים ואנו חולקים את העולם הזה ביחד".
דיסקוגרפיה > אלבומים

| תאריך יציאה | אלבום | לייבל | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 16 במרץ 2010 | Harmony | Modular Moods/Shemspeed | מיני אלבום |
| 14 במאי 2010 | The Change | Modular Moods/Shemspeed | מיני אלבום משותף עם ייץ ג'ורדן |
| 1 בינואר 2012 | In The Red | DeScribe Music Group Inc | מיני אלבום |
| 13 בנובמבר 2012 | We R 1 | DeScribe Music Group Inc | מיני אלבום |
דיסקוגרפיה > סינגלים והתארחות בשירים

| שם | תאריך יציאה | לייבל | אמנים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Harmony | 16 במרץ 2010 | Modular Moods/Shemspeed | Diwon | Harmony |
| Change | 14 במאי 2010 | Modular Moods | ייץ ג'ורדן, Diwon | The Change EP |
| Boom Selecta | 12 ביולי 2010 | Modular Moods/Shemspeed | דיסקרייב, ייץ ג'ורדן, קושה דילז, אפריים |  |
| Move On | 10 באוגוסט 2010 | Diwon Music | ייץ ג'ורדן יחד עם דיסקרייב |  |
| Modern Day Music | 30 בנובמבר 2010 | Shemspeed | דיסקרייב ושמוליק | Sephardic Music Festival, Vol. 1 |
| Livin for the Grind ‏(Marley Coffee) | 22 בדצמבר 2010 | Shemspeed | דיסקרייב, (רוהאן מארלי כמפיק מוזיקלי) |  |
| Pure Soul | 22 במרץ 2011 | Shemspeed | דיסקרייב יחד עם מתיסיהו |  |
| Acharon Acharon, Chaviv | 23 באוגוסט 2011 | Shemspeed | דיסקרייב יחד עם ליפא שמלצר (רמיקס של Diwon) |  |
הערות שוליים

↑  ‏A CHRISTIAN AND A JEW Skerrit Bwoy meets Describe MAD A ROAD TV, באתר YouTube, ‏27 במאי 2010
1 2 3 4  עדי גולד, "שניאור לגויים", ידיעות אחרונות, 11 בפברואר 2011
↑  ‏In The Red, באתר הרשמי של דיסקרייב
↑  הדף להורדה
↑  ‏ Pure Soul, באתר אמזון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d69e969a-28eb-49c1-b8b5-345509a6aefd
הכרובים

ערך זה עוסק בדמויות שניצבו מעל ארון הקודש ובמקדש שלמה גם מצדדיו. אם התכוונתם לישות המיתולוגית בשם זה, ראו .
כרובים מעל המזבח. מתוך מפה צרפתית מהמאה ה-17 המתארת את יציאת מצרים
הַכְּרֻבִים הוא הכינוי לפסל בצורת זוג כרובים עשוי זהב שניצב מעל הכפורת המכסה את ארון הברית במשכן. בנוסף, תמונתם של הכרובים הייתה רקומה גם על גבי יריעות המשכן כלפי פנים וגם על הפרוכת. כרובים נוספים ניצבו גם בקודש הקודשים שבמקדש שלמה. כרובים אלה היו בגובה 10 אמות ועשויים עץ שמן מצופה זהב ותחת כנפיהם הונח ארון העדות. בנוסף, תמונת הכרובים הייתה רקומה על הפרוכת ומפותחת על קירות הבית, על דלתות ההיכל, על הדביר ועל המכונות. גם בתבנית המקדש בחזון יחזקאל נזכרות תמונות הכרובים על קירות הבית ודלתותיו.
זהות ומראה > במקרא

כרובי המשכן היו עשויים זהב, כנפיהם פרושות מעלה וסוככות על הכפורת.
כרובי מקדש שלמה עמדו בדביר שרוחב כל אחד מקירותיו 20 אמה. הם היו עשויים עץ זית מצופה זהב, קומתם עשר אמות, ועשר אמות כנפי כל אחד מהם, כך שיחדיו נפרשו מקיר לקיר:
וְעָשִׂיתָ שְׁנַיִם כְּרֻבִים זָהָב, מִקְשָׁה תַּעֲשֶׂה אֹתָם, מִשְּׁנֵי קְצוֹת הַכַּפֹּרֶת. וַעֲשֵׂה כְּרוּב אֶחָד מִקָּצָה מִזֶּה וּכְרוּב אֶחָד מִקָּצָה מִזֶּה, מִן הַכַּפֹּרֶת תַּעֲשׂוּ אֶת הַכְּרֻבִים, עַל שְׁנֵי קְצוֹתָיו. וְהָיוּ הַכְּרֻבִים פֹּרְשֵׂי כְנָפַיִם לְמַעְלָה, סֹכְכִים בְּכַנְפֵיהֶם עַל הַכַּפֹּרֶת וּפְנֵיהֶם אִישׁ אֶל אָחִיו, אֶל הַכַּפֹּרֶת יִהְיוּ פְּנֵי הַכְּרֻבִים.
וַיַּעַשׂ בַּדְּבִיר שְׁנֵי כְרוּבִים עֲצֵי שָׁמֶן, עֶשֶׂר אַמּוֹת קוֹמָתוֹ. וְחָמֵשׁ אַמּוֹת כְּנַף הַכְּרוּב הָאֶחָת וְחָמֵשׁ אַמּוֹת כְּנַף הַכְּרוּב הַשֵּׁנִית, עֶשֶׂר אַמּוֹת מִקְצוֹת כְּנָפָיו וְעַד קְצוֹת כְּנָפָיו. וְעֶשֶׂר בָּאַמָּה הַכְּרוּב הַשֵּׁנִי, מִדָּה אַחַת וְקֶצֶב אֶחָד לִשְׁנֵי הַכְּרֻבִים. קוֹמַת הַכְּרוּב הָאֶחָד עֶשֶׂר בָּאַמָּה, וְכֵן הַכְּרוּב הַשֵּׁנִי. וַיִּתֵּן אֶת הַכְּרוּבִים בְּתוֹךְ הַבַּיִת הַפְּנִימִי וַיִּפְרְשׂוּ אֶת כַּנְפֵי הַכְּרֻבִים וַתִּגַּע כְּנַף הָאֶחָד בַּקִּיר, וּכְנַף הַכְּרוּב הַשֵּׁנִי נֹגַעַת בַּקִּיר הַשֵּׁנִי, וְכַנְפֵיהֶם אֶל תּוֹךְ הַבַּיִת נֹגְעֹת כָּנָף אֶל כָּנָף. וַיְצַף אֶת הַכְּרוּבִים זָהָב. וְאֵת כָּל קִירוֹת הַבַּיִת מֵסַב קָלַע, פִּתּוּחֵי מִקְלְעוֹת כְּרוּבִים וְתִמֹרֹת, וּפְטוּרֵי צִצִּים, מִלִּפְנִים וְלַחִיצוֹן.
במקרא, מלבד תיאורם של הכרובים כנושאי כנפיים ובעלי פנים, אין שום התייחסות למראם אלא למקום הצבתם בלבד.
המקרא מציין כלאחר יד, כי קיים הפרש בין צורת בקר לבין צורת כרובים, וקשה להניח כי מדובר באותה צורה:
וְעַל הַמִּסְגְּרוֹת אֲשֶׁר בֵּין הַשְׁלַבִּים אֲרָיוֹת, בָּקָר, וּכְרוּבִים.
מנגד, מהשוואה בין שתי מראות ספר יחזקאל, ניתן להבין כי פני שור דומים לפני כרוב:
וּדְמוּת פְּנֵיהֶם פְּנֵי אָדָם, וּפְנֵי אַרְיֵה אֶל הַיָּמִין לְאַרְבַּעְתָּם, וּפְנֵי שׁוֹר מֵהַשְּׂמֹאול לְאַרְבַּעְתָּן, וּפְנֵי נֶשֶׁר לְאַרְבַּעְתָּן.
וְאַרְבָּעָה פָנִים לְאֶחָד פְּנֵי הָאֶחָד פְּנֵי הַכְּרוּב, וּפְנֵי הַשֵּׁנִי פְּנֵי אָדָם, וְהַשְּׁלִישִׁי פְּנֵי אַרְיֵה, וְהָרְבִיעִי פְּנֵי נָשֶׁר.
התלמוד ער להשוואה זו, אך דוחה אותה, ומסביר כי הכרוב הוא צורת ילד אנושי.
זהות ומראה > בפרשנות המסורתית

אצל יוסף בן מתתיהו בקדמוניות היהודים אין אזכור למראה הכרובים אלא אך ורק על דרך הצבתם. במקום אחר, הוא אומר שהכרובים הם ללא דמות גשמית בת תיאור.
בספרות חז"ל קיימת דעה מוצקה ומצוטטת רבות, כי פני הכרובים היו דומים לפני ילדים. התלמוד דן בנוגע לזווית הצבתם תוך לימוד מפסוקי ספר מלכים, האם הכרובים היו "מעורין זה בזה" או פונים כלפי קירות הבית.
זהות ומראה > במחקר

| --- | --- |
 :  ראו גם – כרוב (מיתולוגיה)
גם בקרב החוקרים המודרניים יש הסבורים כי הכרובים הם נערים בעלי כנפיים או נערות בעלות כנפיים וזאת בהשפעת תמונות מצריות מאותה תקופה. אחרים סבורים שצורתם דומה לצורתם של השוורים המסופוטמיים (למסו). ישנם גם המשערים שמראיהם דומה למראה הספינקס וזאת על סמך תבליטים ופיתוחי שנהב מאותה תקופה בארץ ישראל ובסוריה.
ההשערות שמדברות על בעל חיים בעל ארבע רגליים לא מתיישבות עם דברי המקרא במלכים א' המתאר את קומתם של הכרובים. בעלי חיים בעלי ארבע רגליים בולטים דווקא באורכם.
סמליות לפי המסורת

פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
באופן כללי גרסו חז"ל כי המשכן משמש להשראת שכינה בארץ, עיקר עניינו נתינה מן הלב, וכל חלק בו מלמד על נדבך בצורת הנתינה של האדם ודמות העולמות הרוחניים. המשכן וכליו, לפי תפיסה זו מצביעים על היכולת לממש את האמונה בדרך הנכונה אשר טבועה באדם אך תלויה ברצונו, ושראשיתה היא על ידי נדיבת הלב: לפי תפיסת היהדות כל שניתן לאדם הוא מאת ה' יתברך ונועד רק כדי לתת לו הזדמנות לעבוד את ה'. המשכן כמקום של תרומה והקרבה, מסמל מהות זו, ומעיד על לב ליבה – הנתינה מן הלב. כהסבר חז"ל, נתינה שאינה נעשית בלב שלם אינה כלל בגדר נתינה, באשר, כהסברו של חתם סופר:
לה' הארץ ומלואה... ואם כן הכל להקב"ה, ואין נותנים רק בנדבת לבם הטוב, ורק זה הוא נתינתם לה'. אבל מי שאינו נותן בלב שלם, זה אינו נותן כלום כי הכל שלו יתברך.
הכרובים כחלק מן המשכן מסמלים רובד בעבודת השם, או צורה מצורות נתינת הלב הטבועות באדם.
חז"ל גרסו כי הכרובים המעורים מסמלים את חיבת ישראל לאל המושוות לחיבת זכר ונקבה:
אמר רב קטינא: בשעה שהיו ישראל עולין לרגל, מגללין להם את הפרוכת, ומראין להם את הכרובים שהיו מעורים זה בזה, ואומרים להן: ראו חִבתכם לפני המקום כחִבת זכר ונקבה.
פילון האלכסנדרוני ראה בשני הכרובים שתיים ממידותיו של הקדוש ברוך הוא – מידת הדין ומידת הרחמים (חיי משה ג 8);
ואילו הרמב"ם טען שהאל ציווה להציב מעל ארון הברית דמות של שני מלאכים (כרובים) כדי לקיים את אמונת הימצאות המלאכים, שליחי האל, בלב ההמון, אמונה הנמשכת אחר האמונה במציאות האל, והדגיש כי הציווי על עשיית שני כרובים בא לסמל כי האמונה במציאותם שנייה לאמונה במציאות האל, כי הכרובים רבים והאל אחד; לפי תורת הקבלה הכרובים שמעל לארון הקודש מייצגים רובד במבנה הפנימי של העולמות הרוחניים והקשרים בין הללו, ואת הדרך להתקרב לבורא ולרכוש את תכונותיו.
בשל מיקומם בקודש הקודשים כונה אלוהי ישראל 'יושב הכרובים'.
ראו גם

כס כרובים
כרוב (מיתולוגיה)
לקריאה נוספת

"מקדש בית ה-", ערך באנציקלופדיה מקראית, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תש"י-תשמ"ב.
"כרובים" ערך באנציקלופדיה המקראית.
אוהד אזרחי, "שניים כרובים", בתוך: הישן יתחדש והחדש יתקדש, הוצאת האקדמיה לירושלים, 1997.
Albright, W. F., "What Were the Cherubim?", The Biblical Archaeologist 1 (1938), pp. 1-3. Reprinted in G. Ernest Wright and David Noel Freedman (eds.), The Biblical Archaeologist Reader, vol. 1, Chicago: Quadrangle Books, 1961, pp. 95-97.
אלכסנדר גיירימסקי

| --- | --- |

דיוקן עצמי, 1900
 לידה:  30 בינואר 1850 ורשה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  מרץ 1901 (בגיל 51) רומא, ממלכת איטליה 
 מקום קבורה:  קמפו ורנו 
 מקום לימודים:  האקדמיה לאמנות יפה, מינכן 
 תחום יצירה:  ציור, אמנות חזותית 
 זרם באמנות:  אימפרסיוניזם, ריאליזם 
 יצירות ידועות:  Jewish woman with lemons 
 
איגנצי אלכסנדר גיירימסקי (פולנית: Ignacy Aleksander Gierymski, ‏ 30 בינואר 1850 – בין  6 ו-8 במרץ 1901) היה צייר פולני.
ביוגרפיה

הצייר מקסימיליאן גיירימסקי היה אחיו למחצה.
בצעירותו למד ציור בעיר הולדתו ורשה. ב-1868 המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות של מינכן וסיים בהצטיינות. בין השנים 1873–1874 התגורר באיטליה, בעיקר ברומא, בה צבר ניסיון ושיפר את יכולותיו. ב-1875 חזר לפולין, והציב את ציוריו בגלריה של זאכנט שטוק בוורשה.
באותה שנה חזר גיירימסקי לאיטליה ובילה שם את 4 השנים הבאות. בתקופה הזו הוא ניסה לפתור את בעיית השילוב הנכון של הצבע והאור על בד הציור, ולעבודותיו מהתקופה יש דמיון רב לעבודותיהם של הציירים הצרפתים מזרם האימפרסיוניזם.
בין השנים 1879–1888 גיירימסקי התגורר בוורשה. אותן שנים נחשבות לפורות במיוחד עבורו. הוא צייר את נופי ורשה וסצנות מחיי תושביה, אך עבודותיו לא זכו לתגובה ראויה מהסביבה, וב-1888 החליט לעקור לגרמניה ולצרפת. מראה הנוף הפך לנושא הראשי בציוריו. ב-1893 גיירימסקי שב לפולין, והתיישב בקרקוב, בה קיווה לקבל משרת פרופסור באקדמיה לאמנויות יפות המקומית.
בשנת 1895 עזב את פולין ושב לאיטליה.
את שנותיו האחרונות חי ברומא, במוסד לחולי נפש, שם נפטר.
נטמן בבית העלמין קמפו ורנו (Campo verano) בעיר.
ציוריו

ציוריו של גיירימסקי מוצגים במוזיאון שלזיה בקטוביץ ובמוזיאונים הלאומיים של פולין: בוורוצלב, בוורשה ובקרקוב.
יהודייה עם תפוזים (1881). נגנב על ידי הנאצים ב-1944 והוחזר למוזיאון הלאומי בוורשה ב-2011.
הים (1891)
כורי החול (1887)
מעגן סולץ (1883)
חג השופרות (יהודים באמירת תשליך; 1884)
חג השופרות (גרסה אחרת; 1890)
תנא דבי אליהו

ערך זה עוסק במדרש אגדה המיוחס לאליהו הנביא. אם התכוונתם לספרו של הרב אליהו קפשאלי מן המאה ה-16, ראו .
תנא דבי אליהו הידוע גם בשם סדר אליהו הוא מדרש אגדה המיוחס לאליהו הנביא.
תוכן המדרש

המדרש דורש את פסוקי התורה והנביאים, מתחיל בבריאת העולם, אדם הראשון, אבות האומה, השעבוד במצרים וכן הלאה, ומתגלגל מעניין לעניין כדרכם של מדרשים. הספר קורא לעשיית צדקה וחסד, למידות טובות, לזהירות בקיום המצוות, להתרחקות מעמי הארצות, לכיבוד הורים, לשימוש תלמידי חכמים ועוד. כמו כן מתוארים בו הגן עדן והגיהנם, ימות המשיח, תחיית המתים ועוד. החיבור משתמש במשלים ובסיפורים רבים כדי להמחיש את תביעותיו. פה ושם מצויים בו גם הלכות שונות, וכמה מהן אף נכללות בשולחן ערוך כמחייבות הלכה למעשה.
מהדורות > דפוס ונציה

לראשונה נדפס המדרש בוונציה בשנת ה'שנ"ח (1598-1597). בשנת ה'תל"ו נדפס הספר מחדש בפראג על ידי המקובל רבי שמואל הידא שהגיה את החיבור בצורה נרחבת ביותר עד כדי כך שניתן לומר שהוא פשוט שיכתב את הספר מתחילתו עד סופו. בהקדמה למהדורתו אומר הידא שמכיוון שראה שהספר משובש מאוד והצטער בהבנתו, עמד לפני הקב"ה בתעניות ותפילות שיזכהו להבין ולהגיה נכונה את המדרש, וע״י זה נתן לו הקב״ה חכמה בלבו להגיה את הספר. אך למרות הגהותיו השאיר הנוסחה הישנה על מקומה, והוסיף לידה את הנוסחה החדשה, והזהיר "שלא יתחיל המעיין לעיין בנוסחה החדשה עד שיעיין תחילה בנוסחה הישנה פעמיים שלוש וארבע בהשקפה גדולה עד מאוד ובדקדוק גדול וביישוב הדעת ובמתון", שמא היא הנוסחה האמיתית. עוד הוסיף רבי שמואל ופירש בפירוש ארוך ורחב את כל המדרש, וקרא את שמו זיקוקין דנורא וביעורין דאשא.
בדפוסים שבאו אחריו השמיטו את הנוסחה הישנה, והשאירו רק את הנוסחה החדשה, הפך כוונת המחבר.
מהדורות > מהדורת איש שלום

בשנת ה'תר"ס הדפיס מאיר איש שלום בווינה נוסחה אחרת של המדרש על פי כתב יד רומי משנת ד'תתל"ג. וגם כתב פירוש מאיר עין על המדרש, הכולל ביאורים הערות והארות, וצירפו למדרש שבמהדורתו.
מהדורות > כתב יד פארמה

מאיר איש שלום הוסיף להדפיס בהוצאתו תיאור של כתב יד פרמא משנת ה'נ' הכולל חלק מסדר אליהו זוטא, אך נוסחא זו אינה שונה כמעט במאום מנוסחת דפוס וינה שאותה הדפיס מאיר איש שלום.
מהדורות > נספחים למדרש

בנוסחת דפוס וינה "סדר אליהו זוטא" מסתיים בפרק ט"ו שבסופו נכתב לסיום המדרש: "הדרן עלך סדר אליהו זוטא בסיוע משכיל הילול מבטא ברוך נותן ליעף כח". ולעומת זאת, בנוסחת דפוס ונציה נוספים עוד עשרה פרקים שלמים למדרש. לאמתו של דבר, שבעת הפרקים האחרונים הם חיבור נפרד: שבעת פרקי רבי אליעזר אלא שחיבור זה נספח בטעות למדרש זה. ושלשת הראשונים מהווים קובץ מדרש אחר, שהוא בוחר לכנותו בשם "פרקי דרך ארץ".המחקר העדכני של החיבור פרקי דרבי אליעזר העלה שעל אף השם הזהה אין שום קשר בין שבעת הפרקים הנזכרים ובין החיבור המפורסם הידוע בשם זה.
קדמות המדרש שבידינו

החיבור על שני חלקיו, נזכר לכאורה כבר בתלמוד בבלי, שם מסופר המעשה הבא על כתיבת המדרש:
"רב ענן, הוה רגיל אליהו דאתי גביה, דהוה מתני ליה סדר דאליהו. כיון דעבד הכי איסתלק. יתיב בתעניתא ובעא רחמי ואתא. כי אתא הוה מבעית ליה בעותי, ועבד תיבותא ויתיב קמיה עד דאפיק ליה סידריה, והיינו דאמרי סדר דאליהו רבה, סדר אליהו זוטא"
תרגום: רב ענן, היה רגיל אליהו לבוא אליו ולשנות לו את "סדר אליהו". כיוון שעשה רב ענן כך (המעשה שמסופר קודם לכן, שהיטה דין שלא בכוונה), הסתלק אליהו. ישב רב ענן בתענית וביקש רחמים ושב אליהו. כשבא אליהו היה מפחיד את רב ענן, עשה רב ענן תיבה וישב בתוכה לפני אליהו עד שסיים אליהו ללמדו. וזהו ששנינו שיש "סדר אליהו רבה" (מה שלימדו קודם המעשה) ו"סדר אליהו זוטא" (מה שלימדו בתיבה לאחר המעשה).
החיבור שבידינו מחולק לשני חלקים:
אליהו רבה (הגדול, נקרא גם "סדר אליהו רבה" או "תנא דבי אליהו רבה") - המכיל 31 פרקים.
אליהו זוטא (הקטן, נקרא גם "סדר אליהו זוטא" או "תנא דבי אליהו זוטא") - המכיל 15 פרקים.
בתלמוד הבבלי מובאים בתשעה מקומות ציטוטים בשם "תנא דבי אליהו", וכולם מצויים במדרש שלפנינו מלבד שני מאמרים. כמו כן מאמרים רבים בשם המדרש מוזכרים בכל ספרות הראשונים, כדוגמת ספרו של רבי נתן מרומי "הערוך", ספר "הרוקח" של רבי אלעזר מוורמס, הרמב"ן, הרא"ש ועוד רבים. לעומת זאת, ישנם כמה ראשונים ואחרונים המצטטים מ"סדר אליהו" אך במדרש שלפנינו לא נזכרו הדברים המצוטטים, כדוגמת מחזור ויטרי, ראשית חכמה ועוד.
על פי המסורת רב ענן שמע את הדברים המופיעים בחיבור מפי אליהו. אבל כמה מגדולי הדורות היו סבורים שהמדרש שלפנינו לא יצא מתחת ידי רב ענן מפי אליהו הנביא, בהם רבי יצחק אברבנאל, רבי יששכר בר איילנבורג בספרו "באר שבע" והרשב"ץ שטען שלא ייתכן שאליהו הנביא יצטט תנאים. החיד"א והרב יוסף זכריה שטרן השיבו על טענותיהם.
במחקר המודרני, זמן חיבורו של המדרש "תנא דבי אליהו" שנוי במחלוקת במשך תקופה ארוכה, כאשר טווח השנים נע מהמאה השלישית (תחילת תקופת האמוראים) ועד המאה העשירית (סוף תקופת הגאונים). אף על פי שהמחלוקת על זמן המדרש טרם הוכרעה באופן סופי, המגמה במחקר כיום היא לאחר את המדרש עד המאה התשיעית.
מפרשי המדרש

זיקוקין דנורא וביעורין דאשא - רבי שמואל הידא.
ישועות יעקב - רבי יעקב הירץ מבראדי.
מאורי אש - רבי אברהם שיק.
מענה אליהו - רבי יצחק אליהו לנדא.
לוח ארז - רבי חיים פלאג'י.
רמתיים צופים - רבי שמואל משינאווא.
טובי חיים - רבי חיים ישעיה הכהן הלברסברג
תוספות בן יחיאל - רבי עקיבא יוסף שלזינגר.
רמזי אש - רבי אהרן שמחה פיליצר.
משפט וצדקה - רבי יעקב מאיר שכטר.
שי למורא - ליקוט משאר המפרשים מאת הרב שמואל וינפלד, בהוצאת "שי למורא" בעבר "אשכול".
תנא דבי אליהו המבואר (שני כרכים) - רבי אברהם יצחק רוטנשטיין, ליקוט מקיף, הגהות, השוואות והערות. כמו כן מצורפים שם הגהותיהם של רבי יעקב משה נכד הגר"א, הגהות בנו של רבי חיים פלאג'י והגהותיו של רבי פנחס מנחם אלתר האדמו"ר מגור.
תנא דבי אליהו המבואר (שלושה כרכים) - מכון המדרש המבואר בראשות הרב אברהם שטיינברגר.
לקריאה נוספת

הקדמתו של מאיר איש שלום לסדר אליהו שבהוצאתו
אברהם יצחק רוטנשטיין, תנא דבי אליהו המבואר חלק ראשון, מכון מנחת ישראל, ירושלים ה'תשס"א
יעקב אלבוים, "בין מדרש לספר מוסר: עיון בפרקים א—ו ב'תנא דבי אליהו'", מחקרי ירושלים בספרות עברית א, תשמ"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
עדיאל קדרי, "תלמוד תורה ב"סדר אליהו" : המשנה הרעיונית בהקשרה ההיסטורי-חברתי", דעת 52-50 (תשס"ג) 59-35.
דינה שטיין, "פרקי דרבי אליעזר וסדר אליהו: הערות מקדימות על פואטיקה ומרחב מדומיין במדרש המאוחר", מחקרי ירושלים בספרות עברית כד, תשע"א (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
מקס קדושין, The Theology of Seder Eliahu ‏ ISBN 978-1-58684-100-3
הרב יוסף מיכאל יוסקוביץ מבוא לספר תנא דבי אליהו המבואר (כרך ראשון) - מכון המדרש המבואר.
ענת‏ רייזל‏, "סדר אליהו", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 346; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"