stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאונרדו ביטנקורט
קריירת מועדונים

ביטנקורט ערך את עונת הבכורה שלו בעונת 2010/11, במדי קבוצת נעוריו אנרגי קוטבוס. לאחר שנתיים בקוטבוס, נרכש על ידי בורוסיה דורטמונד. כעבור עונה אחת בלבד, 2012/13, בה שותף רק ב-5 משחקי בונדסליגה בהם כבש שער אחד ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים, חתם ביטנקורט בקבוצת הנובר 96. בהנובר ביטנקורט שיחק שנתיים והיה חלק חשוב בקבוצה שהשתתפה במאבקי התחתית.
בעונת 2015/16 חתם ביטנקורט בקבוצת פ.צ. קלן.
ביולי 2018, לאחר שירד ליגה עם קלן, חתם ביטנקורט בהופנהיים מהבונדסליגה.
בספטמבר 2019, לאחר עונה אחת בהופנהיים, הושאל בינטקורט לורדר ברמן לעונה אחת, כאשר על ורדר ברמן חלה חובת רכישה בתום תקופת ההשאלה תמורת 7 מיליון אירו. ביולי 2020 חתם באופן קבוע בורדר ברמן.
אביו של לאונרדו ביטנקורט הוא פרנקלין ביטנקורט, כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק במרבית הקריירה בגרמניה.
ניקלאס שטארק

ניקלאס שטארק (בגרמנית: Niklas Stark, נולד ב-14 באפריל 1995 בנוישטאט אן דר אייש שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדות הבלם והקשר האחורי.
קריירת מועדונים

שטארק החל לשחק בנירנברג בשנת 2004, כאשר היה בן תשע. בעונת 2012/13 החל שטארק לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, ובאפריל 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, בהפסד 1–2 של נירנברג להופנהיים. בעונת 2013/14 שטארק הפך לשחקן חשוב ברוטציה של נירנברג, וערך 21 הופעות, כשהוא משתף פעולה בקישור עם הירושי קיוטאקה, מייק פרנץ, האנו באליטש, מרקוס פוילנר ורוברט מאק. נירנברג ושטארק ירדו ליגה בתום אותה עונה. על אף זאת, זכה שטארק באותה עונה במדליית זהב במסגרת פרס מדליית פריץ ואלטר, המוענק מדי שנה לכישרונות הצעירים בגרמניה. בעונת 2014/15 שטארק היה אחד ממנהיגי הקישור של נירנברג, והבקיע את שני שעריו הראשונים בקבוצה. את העונה הזו סיימו שטארק ונירנברג רק במקום התשיעי בבונדסליגה השנייה, וכשלו להעפיל חזרה לבונדסליגה.
את עונת 2015/16 פתח שטארק בנירנברג, אך לאחר ארבעה מחזורי ליגה, בהם הבקיע שער אחד, חתם בהרטה ברלין. שטארק היטיב לשחק בעונת הבכורה שלו בקבוצה, וסייע לה לסיים במקום השביעי בליגה, שהקנה לה כרטיס לליגה האירופית. בעונת הבכורה שלו בהרטה ברלין, הבקיע שטארק שני שערי ליגה.
קריירה בינלאומית

שטארק ערך 18 הופעות והבקיע שני שערים במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. במרץ 2019 זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת וב-19 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה, כשעלה כמחליף בדקה ה-65 במשחק נגד נבחרת צפון אירלנד במסגרת מוקדמות יורו 2020
מיכל אופנהיים

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1982 (בת 43) ישראל תל אביב, ישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת, אמנית
 סוגה:  מוזיקת פולק 
 
מיכל פאולינה אופנהיים לנדאו (נולדה ב-14 בפברואר 1982) היא זמרת, אמנית קול, מלחינה ואמנית מיצג ישראלית.
ביוגרפיה

אופנהיים נולדה וגדלה בתל אביב. בגיל שבע הצטרפה למקהלת "בת קול" בקונסרבטוריון שטריקר. במסגרת הפעילות במקהלה, השתתפה בהפקות של האופרה הישראלית החדשה, בפסטיבל הזמריה, בהפקות טלוויזיוניות ובפסטיבלים בינלאומיים. שנתיים אחר כך, החלה בלימודי נגינה בצ'לו, שנמשכו מספר שנים.
בגיל שש עשרה החלה ללמוד במגמת הג'אז בתיכון עירוני א'. במקביל ללימודים, כתבה מוזיקה להצגותיו של חברה לכיתה, במאי התיאטרון העצמאי אריאל אפרים אשבל, בהן השתתפה גם כשחקנית. באותן שנים, התוודעה למוזיקה ניסיונית ולסצנת הג'אז התל אביבית. הייתה פעילה במסגרת המועדון התל אביבי "הגדה השמאלית". היא הקימה ביחד עם טל הפטר ויונתן אבישי שלישייה של שני פסנתרים וקול ושרה עם הרכב האוונגרד "תל אביב ארט אנסמבל". הופיעה גם עם המוזיקאי הרולד רובין.
בגיל עשרים הקימה יחד עם מאיה דוניץ (אותה הכירה במועדון "הגדה השמאלית") את ההרכב הווקאלי-ניסיוני "מקהלת גבעול", שביצע רפרטואר קנוני לצד יצירות מקוריות. עם משתתפי "גבעול" נמנו קרני פוסטל, אורי בראונר כנרות, רביד כחלני, נועם ענבר, דוניץ, ריף כהן וחברי להקת בום פם. "גבעול" פעלה בשנים 2003–2008, הופיעה ברחבי ישראל והשתתפה בפסטיבלים. "גבעול" שיתפה פעולה עם האמנים הישראלים ברי סחרוף, רמי פורטיס, ארקדי דוכין ואריאל אשבל ועם אמנים בינלאומיים כמו אלוין קוראן ודייוויס מוס (אנ').
לאורך השנים הפגישה בעבודותיה מגוון סגנונות אמנותיים ומוזיקליים, מאינדי פופ ועד לאוונגרד. במרבית היצירות ממלא קולה רחב המנעד תפקיד מרכזי, הן בשירה והן ככלי מוזיקלי.
עבודותיה הוצגו בפסטיבלים ובתיאטראות שונים, ביניהם; "Hardcortex" בתיאטרון החאן ירושלים (2006), "בעזרת נשים", (פסטיבל אינטימאדנס 2007), "Hush little piano", בגלריה לאומנות חיפה (2008), אירועי 'אוהבים אמנות' (2012) מוסררה מיקס (2014), מוזיאון תל אביב (2015), "ניגונית" פסטיבל הצילום הבינלאומי ביפו (2016).
ב-2008 הייתה שותפה ליצירת אלבום הילדים "הרחק הרחק בארץ כוש", בו גם שרה. מחבר המילים הוא אהוד אבישי ומלחין המנגינה הוא יונתן אבישי בנו. באלבום שרו גם ישראל גוריון, יונתן אבישי, עידו מוסרי ורונה קינן.
שותפה ליצירותיהם הבימתיות-מוזיקליות של יונתן לוי ונועם ענבר, ביניהן "רפול והים" (הזירה הבין תחומית 2014), "הבור והבסיס" (עונת התרבות 2015) ו"קנטטת הג'יבריש" (מוזיאון תל אביב 2017) ״עצום״ (קיץ 2018).
יצירות מרכזיות > the VOICES

החל מ-2015 אופנהיים עובדת עם הכוריאוגרפית מאי זרחי על פרקטיס המשלב עבודת קול וגוף, תנועה ומוזיקה. עבודה זו היא שיתוף הפעולה השני של זרחי ואופנהיים. בעבודה המשותפת שלהן מתקיימת חקירה, של חומריות הקול לחומריות של התנועה. בthe VOICES הן מאגדות אנסמבל נשי של רקדניות וזמרות וביחד הן מבקשות לבדוק את המרחב בין מדיום המחול למדיום המוזיקה. עבודתן הראשונה אותה הציגו בפסטיבל צוללן הייתה "כן" (מוזיאון תל אביב 2015). יצירתן השנייה 'the VOICES' הוצגה בתאטרון מחול ענבל 2017.
שיבחו את היצירה רות אשל ואבי פיטשון בעיתון הארץ.
חיים אישיים

סבא רבא שלה מצד אמה, יעקב אוסובסקי, היה כלכלן ברוסיה ובר-פלוגתא של סטלין שישב בכלא בסיביר.

אביה, אברהם אופנהיים, עלה לישראל מפולין ב-1930 והיה אמן יודאיקה שעיצב וייצא את תשמישי הקדושה שייצר במפעלו לאירופה וארצות הברית.

אמה, מרים אופנהיים לבית הד-הולנדר, ילידת ירושלים, הייתה מורה לחינוך מוזיקלי לגיל הרך וזמרת במקהלת רינת.

למיכל אח הגדול ממנה בארבע שנים, יונתן.
נשואה לאמן דניאל לנדאו, אם לשלושה ילדים ומתגוררת בתל אביב.
לימודים והוראה

אופנהיים מלמדת שיעורי פיתוח קול באוניברסיטת תל אביב במחלקת משחק ובאקדמיה למוסיקה ומחול.
הרבה מעבודותיה מבוססות על "הדרך לגילוי הקול"- שיטה שפותחה בגרמניה בשנות העשרים של המאה העשרים בידי הזמרת השוודית ולבורג ורבק סוורדסטרום בתמיכתו של מייסד האנתרופוסופיה רודולף שטיינר,
לצד חקירה קולית עצמאית של אופנהיים. פיתחה ומפתחת סדנא בשם ״קול חלל״ אשר העבירה בין השאר באקדמיה למחול ירושלים, המדרשה לאמנות בית ברל, ובמרכז ללימוד כוריאוגרפיה כלים.
מעבירה הדרכות קוליות להפקות תיאטרון ומחול, בין השאר "בשורות טובות ומשיבות נפש" מאת נעמי יואלי, תיאטרון עלילה מקומית, "אנאל ואגינה" מאת ענת דניאלי
, "Common emotions", יסמין גודר, פסטיבל צוללן, "Lungs" שחר בנימיני.
גלריית תמונות

ערש, פסטיבל שייח אבריק 2018
ערש, פסטיבל ארנבת מרץ 2018
‏ the VOICES, ‏2017
‏ the VOICES, ‏2017
‏the VOICES, פסטיבל צוללן, תאטרון מחול ענבל 2017
רפול והים, תיאטרון הזירה 2015
״כן״, מוזיאון תל אביב, פסטיבל צוללן 2015
מעגל הסירנות, 2015
גהום! קנטטת הג'יבריש, 2015
קרברב, 2007
מקהלת גבעול, 2008
פרפורמנס, הלחנה ומיצבי סאונד

2018 "the VOICES" מאת מאי זרחי ומיכל אופנהיים, המרכז לאמנות עכשווית: CCA. פסטיבל rencontres choregraphiques, פריז.
2018 "ערש_שירי ערש למבוגרים" מופע מאת מיכל אופנהיים – פסטיבל ארנבת מרץ, בת ים. פסטיבל שייח אבריק, טבעון.
2017 "the VOICES" מאת מאי זרחי ומיכל אופנהיים, תאטרון מחול ענבל, פסטיבל צוללן.
2017 "פה" מאת מאי זרחי ומיכל אופנהיים – פסטיבל ריקודי חדר.
2017 "קנטטת הג'יבריש" מאת נועם ענבר, יונתן לוי וניר שאולוף - מוזיאון תל אביב.
2017 "ערש_שירי ערש למבוגרים" - "סאונד צ'ארטר", פסטיבל ישראל. הקלות הבלתי נסבלת של הקיום, אולם התיבה.
2016 "ניגונית" – עבודת סאונד מאת מיכל אופנהיים בתוך מקלט נייד, במסגרת פסטיבל הצילום הבינלאומי ביפו (אוצר: אלדד רפאלי).
2015 "כן" מאת מאי זרחי בשיתוף מיכל אופנהיים – מוזיאון תל אביב, פסטיבל צוללן.
2015 "מעגל הסירנות" - ערב שירי א-קפלה, בשיתוף פיי שפירו ותומר דמסקי.
2014 "הבור והבסיס", דואט מאת יונתן לוי - עונת התרבות.
2014 "רפול והים" מאת נועם ענבר ויונתן לוי - הזירה הבין תחומית.
2013 "מזמור" עבודת מחול מאת תמר בורר – אולם התיבה.
2012 "Yoga State of Mind" – מיצג מאת מיכל אופנהיים, "רעיון בעין", גלריה-תיאטרון החנות, תל אביב.
2012 "מועדון הסרט האילם" – התיבה, תל אביב.
2012 "יום גן העצמאות" - פסטיבל אוהבים אמנות עושים אמנות, תל אביב. בימוי: אריאל אפרים אשבל.
2009 אנסמבל רפלקס – פסטיבל אולטרסאונד, תמונע.
2008 "Hush Little Piano” – מיצב סאונד מאת מיכל אופנהיים, התערוכה זמן הצופה, גלריה לאמנות חיפה (אוצרת: רותי דירקטור).
2008 מקהלת גבעול בבית העמודים מארחת את דייוויד מוס (ניו יורק).
2008 "One Dimensional Man", מאת דניאל לנדאו, הלחנה: דני מאיר ומיכל אופנהיים, בימוי: דניאל לנדאו.
2008 "בעזרת נשים" – עבודת פרפורמנס מאת מיכל אופנהיים בהשתתפות יוני סילבר, פסטיבל אינטימאדנס.
2007 מקהלת גבעול בפסטיבל הפרות סדר עם אלווין קוראן (ארצות הברית איטליה). מוזיאון תל אביב.
2007 "Spiral” – מיצג סאונד מאת מיכל אופנהיים, מוזיאון העיצוב חולון (אוצרת: גלית סמל).
2007 "גבורת הסוס", כוריאוגרפיה: שלי פלמון, הלחנה מיכל אופנהיים – פסטיבל הרמת מסך, תל אביב.
2007 "קרברב" בימוי: אריאל אפרים אשבל – תיאטרון תמונע.
2006 "Hardcortex" – מופע אינטראקטיבי מאת מיכל אופנהיים, תיאטרון החאן, ירושלים והמרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, חולון.
2006 פרויקט אייזלר, קומוקלאסי – לבונטין 7.
2006 "זימרת צינורות" – מיצג סאונד מאת מיכל אופנהיים - התערוכה יד רוחצת יד, בצלאל, ירושלים (אוצרת: אלונה רודה); וליין המוזיקה הפזורה, המעבדה לאמנות דיגיטלית, חולון (אוצר: אילן וולקוב).
2004 "התעמלות קרקע", בימוי: אריאל אפרים אשבל – תיאטרון תמונע.
2004 אנסמבל קוברה – תמונע, תל אביב; החאן, ירושלים.
2003 "גרעינים" – זוכת הפרס הראשון בפסטיבל עכו. בימוי: אריאל אפרים אשבל.
2003-2002 "מאיה ומיכל" – פסטיבל אולטרסאונד תמונע, הגדה השמאלית, לבונטין 7.
2002-2000 חברת הרכב המוזיקה הניסיונית-עכשווית, TeL Aviv Art Ensemble.
2000 "הדיבוק - בין שני עולמות" – פסטיבל עכו. בימוי: אריאל אפרים אשבל, הלחנה: מיכל אופנהיים.
דיסקוגרפיה

| --- | --- |
 אלבומי אולפן 2013: פלייליסט (מיכל פאולינה)  2018: שושנה:  פרויקטים מוזיקליים אחרים 2006: על המשמרת (פורטיסחרוף)  2008: הרחק הרחק בארץ כוש (יונתן ואהוד אבישי)  2012: Oppenheim Music Project
הערות שוליים

↑  יוסי חרסונסקי, "הרחק הרחק בארץ כוש", באתר חרסונסקי מיוסיק, אוגוסט 2008.
יוסי מר-חיים, "הרחק הרחק בארץ כוש", באתר הבמה, 20 ביולי 2008.
↑  רות אשל, מחול עכשיו, גיליון 34, 2018.
↑  רות הולנדר-אוסובסקי, "יעקב אוסובסקי ומשפחתו", בתוך: דוד שטוקפיש (עורך), ספר קוטנה והסביבה, הוצאת ארגון יוצאי קוטנה והסביבה בישראל ובחוץ-לארץ, תל אביב, דפוס "אורלי", מאי 1968, עמ' 274-273.
↑  נורית כנען-קדר, אֶרֶץ חֵפֶץ - תעשיית חפצי הנוי העשויים מתכת בשני העשורים הראשונים לקום המדינה. מאוסף ויקי בן-ציוני, בהוצאת מוזיאון ארץ-ישראל, תל אביב ויד יצחק בן-צבי, ירושלים, תשס"ו.
↑  כחלק מעבודתה בחינוך המוזיקלי לגיל הרך הוציאה לאור ספר משותף עם עמיתיה למקצוע, נוף וצליל, ואת הספר בתנועה ובצליל.
↑  אודות "הדרך לגילוי הקול", באתר השיטה.
↑  נחום מוכיח, תחייתו של הסרט האילם, הבמה, 21 בפברואר 2012
↑  טל פרי, ‏המופע המהפכני "אדם חד המימד" יועלה החל מהשבוע הבא בארץ, באתר גלובס, 31 באוגוסט 2009
↑  מרב יודילוביץ', "גרעינים" זכתה במקום הראשון בפסטיבל עכו, באתר ynet, 14 באוקטובר 2003
↑  גל אפלרויט, דה אפלרויטר: קרול קינג, בילי ג'ואל, דניס ווילסון ויונתן אבישי, באתר nrg‏, 23 ביולי 2008
| פרס אופיר לעריכה הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1990–2000 | טלי הלטר-שנקר (1990) • ענת לוברסקי (1991) • איילת מנחמי (1992) • טלי הלטר-שנקר (1993) • ערה לפיד (1994) • טלי הלטר-שנקר (1995) • דב שטויר (1996) • דב שטויר (1997) • עינת גלזר-זרחין (1998) • טלי הלטר-שנקר ועינת גלזר-זרחין (1999) |  |
| 2000–2010 | טובה אשר (2000) • יעל פרלוב (2001) • עינת גלזר-זרחין (2002) • טלי הלטר-שנקר (2003) • עינת גלזר-זרחין (2004) • עינת גלזר-זרחין (2005) • עינת גלזר-זרחין (2006) • זוהר סלע (2007) • נילי פלר (2008) • ירון שני וסכנדר קובטי (2009) |  |
| 2010–2020 | עמי טיר, מאור קשת (2010) • עינת גלזר-זרחין (2011) • יצחק צחייק (2012) • רון עומר (2013) • אריק להב ליבוביץ (2014) • אריק להב ליבוביץ (2015) • שירה ארד (2016) • גיא נמש, אריק להב ליבוביץ (2017) • מיכל אופנהיים (2018) • אריק להב ליבוביץ (2019) |  |
| 2020 ואילך | נטע דבורקיס (2020) • יוסף גרינפלד, אורי בן דב (2021) • נילי פלר, שאולי מלמד (2022) • איילת מנחמי (2023) • שאולי מלמד (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301890505171  ISNI: 0000 0000 7078 397X  VIAF: 98485299   WorldCat (עם VIAF): 98485299
מערת אליהו

| --- | --- |

פנים המערה, 2024
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  חיפה, ישראל
 קואורדינטות:  32°49′47″N 34°58′04″E﻿ / ﻿32.829729°N 34.967766°E﻿ / 32.829729; 34.967766
  (למפת חיפה מוגדלת) מערת אליהו(למפת חיפה רגילה) מערת אליהו(למפת הגליל המערבי רגילה) מערת אליהו(למפת הגליל המערבי מוגדלת) מערת אליהו
 
המבנים לשירות עולי הרגל שנבנו בכניסה למערת אליהו (צילום מרכבל חיפה)
עזרת הגברים במערה - 2009
מטפחות תלויות בעזרת הנשים
מערת אליהו, תצלום מלפני 1899
מערת אליהו היא מערה בצלע הר הכרמל בחיפה. שבה, לפי המסורת העממית, הסתתר אליהו הנביא בברחו מפני אחאב מלך ישראל, בימי נדודיו בהר הכרמל. על פי המחקר הארכאולוגי, המערה שימשה בעת העתיקה כמקום פולחן מצרי בתקופה הרומית. מערת אליהו קדושה ליהודים, לנוצרים, למוסלמים ולדרוזים ומהווה אתר ביקור מקובל. בייחוד רבים המבקרים מבין תושבי חיפה, טבריה וצפת בחודש אב, ביום ראשון שאחרי שבת נחמו. יהודים נהגו לתלות פרוכות על הקיר הדרומי, שבו קיים שקע, בדומה למיקום ארון הקודש. בקירות המערה נוהגים להטמין פתקאות. מחוץ למערה נוהגים להדליק נרות ולהתפלל לשלום חולים, לזיווגים ולפרי בטן, כמקובל במקומות קדושים.
תיאור המקום

המערה נמצאת בין שכונת בת גלים לסטלה מאריס. ניתן להגיע אליה משדרות ההגנה ומרחוב אלנבי, בשביל נוח שכולל מדרגות. המערה חצובה בסלע, בדמות חדר גדול עם גומחה לכיוון דרום. מידות המערה: 14.40 מטר אורך, המחולק כיום לשני חלקים: החלק האחד לתפילת גברים וחלקו השני לתפילת נשים. רוחב המערה 8 מטרים וגובהה 5 מטרים. חדר גדול חצוב בקיר המערבי - אורכו 3.60 מטר, רוחבו 2.80 מטר וגובהו 2.30 מטר.
הערבים קוראים למקום בשם "אלח'צ'ר" (קרי: אל־ח'דר)  זהו כינויו של אליהו הנביא ופירושו בערבית: ירוק, כי "אליהו חי וירוק תמיד במסורת העממית". עד 1948 הייתה המערה הקדש מוסלמי־סוּפִי, שאפשרו גם לבני דתות אחרות להתפלל בה.
הנוצרים הערבים קוראים לו בשם מאר אליאס ולהר הכרמל "ג'בל מאר אליאס" – הר הקדוש אליהו.
הנוצרים האירופיים קוראים למערת אליהו "מדרש הנביאים" (School of the Prophets). המקור לכך היא ההנחה כי המערה הגדולה שימשה כבית המדרש לתלמידיו של אליהו הנביא כאשר ברח מאחאב מלך ישראל. בראשית המאה ה-17 ניסו נזירים כרמליתיים, באישור השלטונות העות'מאנים, להתיישב באזור המערה. בשנת 1631 נשלח לארץ האב פרוספר, ראש מנזר הכרמליתים בחלב, סוריה כדי לטפל בשיבת הכרמליתים לכרמל. הוא קיבל התר מהאמיר טורבאי, שליט ההר באותה העת, להתבסס בראש ההר ובמערת אליהו, והפך אותה למקום פולחן נוצרי. בשנת 1635 הוא גורש מהמקום על ידי המוסלמים. וכך, בשל התנגדות המוסלמים המקומיים התיישבו הנזירים במעלה ההר, וקידשו מערה המצויה כיום בשטח מנזר סטלה מאריס אחת לשנה, ב-14 ביוני - יומו של אלישע, עורכים נזירי המסדר הכרמליתי מיסה במערת אליהו. בשנת 1954, בעקבות הכנסת ארון קודש למערה, פרץ סכסוך כאשר הגיעו הנזירים לערוך את המיסה, ורק כעבור כשלושה שבועות נמצא פתרון שאפשר את עריכתה. גם שנה לאחר מכן נדרשה התערבות של נציגי משרד הדתות כדי לאפשר את עריכת המיסה.
קדושתה ליהודים

לפי אמונה עממית, השהות במערת אליהו יכולה לרפא "חולי רוח". נהגו להביא למערה אנשים שנחשדו כחולי רוח ממקומות רחוקים, ולהשאירם במערה ימים אחדים בתקווה שה"שטן" יצא מהם והם יוכלו להתרפא בזכות אליהו הנביא. הביקור במערה כונה בשם "הזיארה של חיפה".
הנביא מלאכי מנבא כי אליהו הנביא יבוא לפני "יום ה' הגדול והנורא", נהוג לפרש כי אליהו יכריז על הגעת אחרית הימים ובוא המשיח.
האגדה מספרת שעל הר הכרמל התגלה המלאך מיכאל לאליהו הנביא: "מיכאל השר הגדול של ישראל, גלה לאליהו הנביא על הר הכרמל (בארמית: טורא דכרמל) את הקץ והזמן של אחרית הימים. הסודות האלה מובאים במדרש אליהו הנביא". הנוסע היהודי רבי בנימין מטודלה, שביקר בחיפה ובכרמל בשנת 1175, כתב: "ובתחתית ההר שם מקברי ישראל רבים. ושם בהר מערת אליהו, עליו השלום. ועשו שם בני אדום הצלבנים במה וקראו לה שאן אליש (סנט לואיס)"
בימי הביניים נהגו עולי רגל יהודים לבקר במערת אליהו. בשנת 1742 כתב אחד המבקרים: "וכשנכנסנו לשם (למערה) נחה עלינו רוח אלוהים וראינו בנפשנו הארה גדולה עד מאד... וכל מי שנכנס לזאת המערה טמא, מיד יוצאים קלוחים של מים נובעים מארבע פינות המערה ורוחצת עצמה, ובזאת יודעים שטמא היה שם". מבקר אחר סיפר על ביקור במערה בשנת 1835: "ומצאנו שם הרבה יהודים. ויהי כאשר התחלנו להתפלל אז התפילה הייתה נובעת בפה ועינינו זולגות דמעות אשר מעולם לא התפללתי כן, אז הבנתי כי אדמת קודש היא וגם כתבנו שמינו על הכותל".
לפי דיווח מהמאה ה-19, התקיימה במערה הילולה בל"ג בעומר. בהילולה זו היו מגיעים הספרדים, עם מיעוט אשכנזי, ממרחק על מנת לשהות ולרקוד יומיים או שלושה.
על קירות המערה יש חריטות של מנורת שבעת הקנים. כן נמצאה במערה כתובת עברית "יצחק בן כומה".
חפירות ארכאולוגיות

בשנות השישים של המאה העשרים תיעד אשר עובדיה 150 כתובות חרותות במערה, רובן המוחלט ביוונית. על פי מחקר מודרני, ראשית הכתובות הפולחניות מהאתר במאה הראשונה או השנייה לספירה, בהסתמך על הפלאוגרפיה של כתובות הקיר החקוקות בה (הגרפיטי) מתקופה זו. בראשית שנות העשרים של המאה ה־21 ביצעה רשות העתיקות פרויקט שימור באתר, במסגרתו התגלו חמש-עשרה כתובות חדשות ביוונית. בנוסף, במסגרת הפרויקט המערה נוקתה ושופצה.
גלריה

הכתובת "יצחק בן כומה"
מנורת שבעת הקנים
פנים המערה בשנת 1910
כיסא אליהו בכניסה למערה
עזרת הנשים במערה
מנורת שבעת קנים במערת אליהו הנביא
לקריאה נוספת

זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל : חיפה, העמקים, הגליל, החרמון, הוצאת "תוּר" - ארץ ישראל, ירושלים, הוצאה - 1941, מהדורה שלישית - 1948.
אלי שילר - בהשתתפות יוסי בן-ארצי, חיפה ואתריה, אריאל - כתב עת לידיעת ארץ ישראל, 37-39, מארס 1985, ירושלים
שרה ומאיר אהרוני, אישים ומעשים בחיפה והסביבה 1993.
אשר עובדיה, "כתובות במערת אליהו", קדמוניות, הוצאת החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, שנה ב חוברת 3 (7), תשכ"ט, 1969, עמ' 99–101
Asher Ovadiah and Rosario Pierri, "Elijah's Cave on Mount Carmel and its Inscriptions", in: L.D. Chrupcala (ed.), Christ is Here! Studies in Biblical and Christian Archaeology in Memory of Michele Piccirillo, ofm, Milano 2012 pp. 29-76.
Asher Ovadiah and Rosario Pierri, "Elijah's Cave on Mount Carmel and its Inscriptions", Liber Annuus, 62 (2012), pp. 203-282
הערות שוליים

1 2  גיליון 136 לשנת 2024חיפה, מערת אליהו, באתר www.hadashot-esi.org.il
↑  במערת אליהו, הצופה, 19 באוגוסט 1959
מאות מיוצאי צפון אפריקה חוגגים ליד מערת אליהו, מעריב, 6 באוגוסט 1979
↑  לכיוון התפילה - ירושלים
↑  לפי צילום פנים מערה משנת 1912 עיטורי המוסלמים מוצבים בפינת המערה ולא בגומחה
1 2 3  מקור: זאב וילנאי, מערת אליהו, חיפה ואתריה
↑  פלט בר סתו, רב גוניות דתית ותרבותית במערת אליהו הנביא, חיפה - בטאון העמותה לתולדות חיפה גיליון 21, 2023, עמ' 20-17
↑  אלכס כרמל, תולדות חיפה בימי התורכים, המכון האוניברסיטאי של חיפה, 1969
↑  דנצ'ו ארנון, גילוי אליהו: מיסה בבית כנסת, בבלוג "עונג שבת", 26 ביוני 2020
↑  רפאל בשן, פרץ סכסוך דתי סביב מערת אליהו, מעריב, 2 ביולי 1954
↑  סוף פסוק: הכרמליטים התפללו, מעריב, 2 ביולי 1954
↑  ר. בן צבי, הופרעה תפילת נזירים בחיפה, מעריב, 14 ביוני 1955
↑  ספר מלאכי, פרק ג', פסוק כ"ג
↑  מקור: זאב וילנאי, עמוד 24
↑  מקור: איגרת מסע של חיים בן עטר - מובא בספרו של זאב וילנאי
↑  מקור: קורות העיתים לישורון בא"י - מובא בספרו של זאב וילנאי
↑  פרשל, טוביה, תשל"ה, הילולות ל"ג בעומר, הדואר, גיליון נ"ג, עמ' 382-383
↑  נועם בר דוד, הפלאוגרפיה בכתובות היווניות והפולחן הקדום במערת אליהו, רמת גן: אוניברסיטת בר אילן, 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007385142505171
אנגלית

| --- | --- |

הסונטה ה-30 של ויליאם שייקספיר, הנחשב בידי רבים לגדול הכותבים בשפה האנגלית, כתובה על קיר בליידן, הולנד
 מדינות:  רשמית: ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, קנדה, ניו זילנד, דרום אפריקה, אירלנד, מלטה, הודו, פקיסטן, הפיליפינים, סינגפור ועוד   עיקרית: אוסטרליה, הממלכה המאוחדת
 אזורים:  בעיקר מערב אירופה, אמריקה הצפונית, אוסטרליה ואוקיאניה, תת־היבשת ההודית, מערב ודרום אפריקה
 דוברים:  כ־1.8 מיליארד
 שפת אם:  כ־440 מיליון
 כתב:  אלפבית לטיני
 משפחה:  הודו־אירופית גרמאנית גרמאנית מערבית גרמאנית תחתית אנגלית
 לאום:  אוגנדה, אירלנד, אנטיגואה וברבודה, דרום אפריקה, איי בהאמה, בוטסואנה, בליז, ברבדוס, גיאנה, גמביה, ג'מייקה, גאנה, גרנדה, דומיניקה, הודו, ונואטו, זימבבואה, זמביה, טובאלו, טונגה, טנזניה, טרינידד וטובגו, ליבריה, לסוטו, מאוריציוס, מדגסקר, מיקרונזיה, מלאווי, מלטה, איי מרשל, נאורו, ניגריה, ניו זילנד, נמיביה, דרום סודאן, סודאן, אסוואטיני, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס, סיירה לאון, סיישל, סינגפור, סמואה, פיג'י, פלאו, הפיליפינים, פפואה גינאה החדשה, פקיסטן, קיריבטי, קמרון, קנדה, קניה, רואנדה, איי שלמה
 ארגון:  האו"ם, האיחוד האירופי, ארגון האמנה הצפון אטלנטית
 מוסד:  אין גוף מפקח
 קוד שפה:  en 
 קוד ISO 639-1:  en 
 קוד ISO 639-2:  eng 
 קוד ISO 639-3:  eng 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
אנגלית (באנגלית: English) היא שפה ממשפחת השפות הגרמאניות שמקורה באנגליה, והיא אחת השפות המדוברות ביותר בעולם. השפה רכשה לה מעמד דומיננטי והיא השפה המרכזית והרשמית בארצות רבות. אנגלית נלמדת ומובנת יותר מכל שפות העולם, משמשת שפה שנייה ושפה רשמית במדינות רבות, ולרוב מוגדרת כ"לינגואה פרנקה" בזכות השפעתה העצומה בתחומים רבים.
על־פי הערכות, יש בעולם בין 500 מיליון ל־1.8 מיליארד דוברי אנגלית ברמה כלשהי, בין כשפת אם או כשפה שנייה. מתוכם, בין 300 ל־450 מיליוני בני אדם מדברים אנגלית כשפת אם. אנגלית היא השפה השלטת במדע, באקדמיה, בתקשורת, בעסקים, בתעופה, בים, בדיפלומטיה, בתיירות, בבידור, במחשבים ובאינטרנט.
התפשטות השפה והשפעתה גברו בימי הזוהר של האימפריה הבריטית, אך לא פסקו גם בעת שזו דעכה, בין היתר עקב התעצמותה של ארצות הברית מבחינה מדינית, צבאית, כלכלית, מדעית, טכנולוגית ותרבותית.
זוהי שפה רשמית בארצות הברית, הממלכה המאוחדת, אירלנד, קנדה, ניו זילנד, מלטה, הודו, פקיסטן, הפיליפינים, סינגפור, ובמספר מדינות באפריקה, באמריקה הלטינית ובאיי אוקיאניה.
באוסטרליה לא מוגדרת שפה רשמית, אך השפה האנגלית משמשת את ממשלתה ואת תושביה יותר מכל שפה אחרת.
התפתחות השפה

בניתוח התפתחות השפה לאורך השנים נוהגים להבחין בין ארבעה שלבי התפתחות עיקריים, המייצגים ארבע שפות שונות:
אנגלית עתיקה (Old English). דומה יותר לגרמנית מודרנית מאשר לאנגלית מודרנית; הבנתה על ידי דוברי אנגלית מודרנית כמעט בלתי־אפשרית. (בערך מ־475–1100 לספירה)
אנגלית תיכונה (Middle English). זו הייתה שפתו של המשורר ג'פרי צ'וסר, מחבר "סיפורי קנטרברי" (The Canterbury Tales) והנחשב למייסד השירה האנגלית. (בערך מ־1100–1475 לספירה)
אנגלית מודרנית מוקדמת (Early Modern English). זו הייתה שפתו של ויליאם שייקספיר. השוני בין אנגלית זו ובין המודרנית, להבדיל, מקביל לשוני בין העברית המקראית, שבה כתוב התנ"ך, ובין העברית הישראלית המדוברת כיום. (בערך מ־1475–1650 לספירה)
אנגלית מודרנית (Modern English). (בערך מ־1650 להיום)
הגיית השפה וכתיבתה > תנועות

מערך התנועות באנגלית מורכב, יחסית לזה שבעברית, וכולל מספר גבוה יחסית של תנועות שונות.
הערה: התנועות המוצגות בטרפזים משמאל ובטבלה להלן הן רק הבסיסיות. באנגלית ישנו מספר אלופונים גבוה לתנועות אלו בהתאם למיקומן והטעמתן במילה.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
‏התנועות
| הסימון הגרפי | הברות | הברות | הברות | הערות |
| הסימון הגרפי | מוטעמות סגורה | מוטעמות פתוחה | לא־מוטעמות | הערות |
| Aa | ɑː æ | כדיפתונג eɪ | ə | כשהאות באה לא בצירוף בסוף מילה היא נהגית ɑː |
| Ee | ɛ | :i | ɨ ə | ɜ לאחר iː ,R בצירוף ee ו־ea, כשהאות באה לא בצירוף בסוף מילה היא לא נהגית |
| Ii | ɪ | כדיפתונג aɪ | ɨ | - |
| Uu | ʊ ʌ | uː juː | ʊ | - |
| Oo | ɒ~ɔː | כדיפתונג oʊ | ə | uː בצירוף oo ולפעמים ou |
| Yy | - | - | - | נהגה בדרך כלל כאות I, כאשר לא נהגה כעיצור |
דקדוק אנגלי > מערכת הפועל האנגלי > פועלי עזר

באנגלית 2 פועלי עזר עיקריים: be ו־have, אשר מוטים לכמה פעלים שונים, בהתאם לצורה ולזמן הפועל. 

פועלי העזר חיוניים לאנגלית, ובלעדיהם משפט הכולל פעולה לא יהיה תקני ואף לא ישמע הגיוני בכלל.

Be: לפועל Be תפקוד עיקרי אחד שהוא לתפקד כמקשר בין שם עצם לפועל במשפט, והוא חלק בלתי נפרד מהפועל. משתמשים בו בצורה המתקדמת ובעתיד מתקדם ביחד עם Have.

Have: לפועל Have שני תפקודים עיקריים:
תפקוד דומה מאוד לפועל Be
תפקוד כשייכות, אך תפקוד זה קיים רק בזמנים מסוימים.
משתמשים בו בצורה המושלמת, בעתיד מושלם משתמשים בו ביחד עם Be.
בטבלות הבאות הסימנים V1, V2, V3 ממלאים את מקום הפועל אשר אמור להיות שם. כאשר V1 זו צורת ההווה הבסיסית, V2 זו צורת העבר הבסיסית, בפעלים חלשים בתוספת -ed ו־V3 זו צורת הסביל אשר גם מתפקדת כצורת המושלם, בפעלים חלשים צורה זו זהה לצורת העבר הבסיסית. צורות אלו הן הצורות המשמשות כיום כַשיטה הבסיסית ללימוד פעלים באנגלית בישראל.
מילים אשר מסומנות בהדגשה הן הטיה של הפועל Be, ומילים אשר מסומנות בנטייה הן הטיות של הפועל Have.
| be\have – פועלי־עזר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | הווה פשוט | הווה מתקדם | הווה מושלם | עבר פשוט | עבר מתקדם | עבר מושלם | עתיד פשוט | עתיד מתקדם | עתיד מושלם |  |  |
| גוף ראשון יחיד (I) | V1 | am V1+ing | have V3 | V2 | was V1+ing | had V3 | will V1 | will be V1+ing | will have V3 |  |  |
| גוף שני יחיד (you) | V1 | are V1+ing | have V3 | V2 | were V1+ing | had V3 | will V1 | will be V1+ing | will have V3 |  |  |
| גוף שלישי יחיד (he, she, it) | V1+s/es/ies | is V1+ing | has V3 | V2 | was V1+ing | had V3 | will V1 | will be V1+ing | will have V3 |  |  |
| גוף ראשון רבים (we) | V1 | are V1+ing | have V3 | V2 | were V1+ing | had V3 | will V1 | will be V1+ing | will have V3 |  |  |
| גוף שלישי רבים (they) | V1 | are V1+ing | have V3 | V2 | were V1+ing | had V3 | will V1 | will be V1+ing | will have V3 |  |  |