stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ישיבת אור אלחנן
יסוד הישיבה

בשנת ה'תשל"ט (1979) עלה לישראל הרב אלעזר שמחה וסרמן מלוס אנג'לס שבארצות הברית, שם עמד בראשותה של ישיבת "אור אלחנן דקליפורניה" שנוסדה על ידו על שם אביו, הרב אלחנן וסרמן, ולזכר ישיבת "אהל תורה" שהוקמה על ידי אביו בעיר ברנוביץ' שבליטא בשנת ה'תרפ"א (1921). עם עלותו ארצה, העביר את הישיבה בלוס אנג'לס לרשותה של ישיבת חב"ד בעיר, בתנאי ששמה יישמר.
הרב וסרמן רצה להציב גלעד לאביו, באמצעות הקמתה של ישיבה שתתנהל על פי מתכונתה של הישיבה בברנוביץ'. הוא מינה את הרב מאיר חדש, ששימש כמשגיח בישיבות חברון ו"עטרת ישראל", למנהל הרוחני הראשי של הישיבה, ואת בנו, הרב משה מרדכי חדש, לראש הישיבה. לאחר פטירת הרב משה מרדכי בתמוז ה'תשע"ו, מונו בנו הרב חיים אריה חדש וחתנו הרב צבי אליעזר וינפלד לראשי הישיבה. אחיו של הרב משה מרדכי, הרב נפתלי חדש, הוא המנהל הרוחני, על צוות הישיבה נמנים הרבנים  ר' שמריהו גרוסנס,  ר' זלמן גודמן ר' מרדכי סומפולינסקי, ר' אברהם פוזן, והרב צבי פסח כהן (בנו של הרב  דוד כהן וגיסם של ראשי הישיבה)  הרב עמנואל שחר, הרב יהושע ארלנגר, הרב אפרים פולק.
כמו כן מכהנים כמשגיחים בישיבה הרב שמואל כהן, הרב וילנר, הרב אליהו אורלנסקי, הרב מאיר אמסלם, הרב משה פרידליס והרב אליהו גל עזר.
מבנה הישיבה

הישיבה התחילה את דרכה בבניין שכור בשכונת עזרת תורה בירושלים, עם קבוצה של בחורים יוצאי ישיבות חברון, בית התלמוד ואחרות. שיטת הלימוד בישיבה קיבלה את צביונה של ישיבת חברון מבחינת סדר היום ומסכתות התלמוד הנלמדות.
תפילות הימים הנוראים של ראש הישיבה, הרב משה מרדכי חדש, ולאחר פטירתו - הרב חיים אריה חדש, מושכות לישיבה מאות אנשים.
כיום מבנה הישיבה נמצא בשכונת רוממה בירושלים.
הישיבה ומוסדותיה כיום

בשנת תשנ"ג עברה הישיבה למבנה קבע בשכונת רוממה עילית שבירושלים. בישיבה הגדולה כ-380 בחורים (נכון לשנת 2024), וכן כולל שמונה כשמונים אברכים. כן נמנים עם תלמידי המוסדות, עוד מאות אחדות של בחורים בישיבות קטנות המסונפות אליה: באחוזת ברכפלד שבמודיעין עילית שבראשה עומד הרב סומפולינסקי, בשכונת גבעת שאול בירושלים שבראשה הרב משה בונים קראוס, בטבריה שבראשה הרב אחיקם שבח ובישיבה הקטנה "כנסת מאיר" (ראו להלן).
כמו כן מפעילה הישיבה את המכון להוצאת ספרים "אוהל תורה ברנוביץ'", העוסק בעיקר בעריכת והדפסת ספריו של הרב אלחנן וסרמן. וכן ספרי "מראה מקומות" על הש"ס.
הישיבה ומוסדותיה כיום > כנסת מאיר

כנסת מאיר היא ישיבה קטנה ליטאית שהוקמה בשנה 1996 בראשון לציון.
הישיבה הוקמה על ידי הרב משה מרדכי חדש ונקראת על שם אביו הרב מאיר חדש. 
הישיבה מנוהלת על ידי המשגיח הרב מאיר מילוא, וראש הישיבה הרב שמעון בן ציון ברוורמן, הישיבה ממוקמת בשיכון המזרח ברחוב עזרא. בתחילת דרכה הייתה בשיכון קאליב הסמוך. לישיבה פנימיה שמיועדת לבחורים שגרים הרחק מהמקום.
ישיבת אוהל יוסף (קריית ספר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 ישיבה גדולה
 על שם:  הרב עובדיה יוסף
 השתייכות:  חרדים ספרדים
 תקופת הפעילות:  תשפ"א–הווה
 מייסדים:  הרב ראובן אלקיים
 בעלי תפקידים
 נשיא:  הרב ראובן אלקיים
 ראש הישיבה:  הרב ראובן אלקיים הרב ישי טולדנו והרב יוסף עבאדי
 תלמידים
 :  220
 מיקום
 מיקום:  רחוב חזון אי"ש 22 מודיעין עילית
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°55′18″N 35°03′09″E﻿ / ﻿31.921639°N 35.0526279°E﻿ / 31.921639; 35.0526279
 he
 
ראש ישיבת אוהל יוסף מוסר שיעור בעיר בית שמש
ישיבת אוהל יוסף היא ישיבה גדולה חרדית-ספרדית השוכנת במודיעין עילית.
הקמת הישיבה

בתשפ"א ישיבת אוהל יוסף וישיבת אוצרות התורה התאחדו לישיבה הנושאת את השם "ישיבת אוהל יוסף" ושוכנת בבני ברק, מכיוון ששתי הישיבות התאחדו בישיבה שימשו שני משגיחים – הרב עבאדי והרב מאיר פדידה, לאחר מספר חיכוכים, פתח הרב עבאדי ישיבה במודיעין עילית, הישיבה שוכנת בקרוואנים.
בישיבה נכון ל-2023 כ-180 בחורים.
שיטת הלימוד וההנהגה

הישיבה משתייכת לציבור החרדי-ספרדי. דרך הלימוד בישיבה היא בשיטת הלימוד הליטאית.
צוות הישיבה

ראש הישיבה הוא הרב יוסף עבאדי ולצידו הרב ישי טולדנו כמשגיחים מכהנים הרב עובדיה מזוז, והרב יצחק היין.
בישיבה מכהנים כר"מים הרב דוד מלול הרב יצחק מאיה, הרב שלמה אללוף והרב דוד ברון.
הערות שוליים

↑  משה ויסברג, מסר שיעור ראשון: מינוי דרמטי בישיבה הספרדית, באתר בחדרי חרדים, 25 באפריל 2023
יעקב בבכא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1870 זאכו, עיראק 
 פטירה:  1934 (בגיל 64 בערך) תרצ"ד 
 תקופת הפעילות:  ?–1934 
 
הרב חכם בבכא יעקב (1870–1934, ה'תרצ"ד) היה חכם באשי של קהילת יהודי זאכו שבכורדיסטן בשנים 1890–1934.
נולד בשנת 1870 בעיר זאכו שבכורדיסטן. עוד מקטנותו התמסר ללימודי קודש והסתופף בצילם של תלמדי חכמים ונעשה בקי בתנ"ך בגמרא ובהלכות. עסק בצרכי הציבור והיה בקהילתו לרב, שליח ציבור, שו"ב (שוחט ובודק), מנקר, מוהל ודיין. על פי פקודת הממשלה הטורקית נבחר חכם בבכא יעקב לכהן כחכם באשי של קהילת יהודי זאכו. כיהן כאב בית הדין הרבני בהרכב של שלושה דיינים: חכם בבכא יעקב - אב בית דין, חכם שבתאי עלואן וחכם יוסף עמרם הלוי.
בין היתר כאשר כיהן בתפקיד הוא ייצג את ענייני העדה היהודית בפני השלטונות, ערך קבלת פנים לשליחים ונכבדים מארץ ישראל, התכתב עם הוועד הלאומי בארץ ישראל וביקש סיוע לבני קהילתו, ופיקח על ענייני הדת. חכם יעקב בבכא נפטר בשנת תרצ"ד (1934) במשרדי מושל העיר זאכו, לאחר שסיים דיון קשה בעניינם של בני עדתו.
כדורגלן השנה באוסטריה

| --- | --- |
 מדינה:  אוסטריה 
 תקופת הפרס:  1984–הווה (כ־40 שנה) 
 
כדורגלן השנה באוסטריה (בגרמנית:  APA-Fußballerwahl) הוא פרס שנתי המחולק החל משנת 1984 על ידי סוכנות הידיעות האוסטרית APA לכדורגלן המצטיין במהלך העונה. התואר יכול להיות מוענק לכל שחקן המשחק בליגה האוסטרית הבכירה ללא קשר לאזרחותו והן לכל שחקן אוסטרי ללא קשר לליגה, בה הוא משחק. הענקת התואר נקבעת לפי ספירת הקולות בהצבעה של מאמני הליגה האוסטרית הבכירה.
ב-1991, נסטור גורוסיטו הארגנטינאי הפך לשחקן הזר הראשון שזוכה בפרס. נכון לשנת 2023 השיאן של זכיות בתואר הוא דויד אלאבה עם 10 זכיות.
זוכי הפרס

| שנה | זוכה | מועדון |
| --- | --- | --- |
| 1984 | אוסטריה הרברט פרוהסקה | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 1985 | אוסטריה הרברט פרוהסקה | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 1986 | אוסטריה טוני פולסטר | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 1987 | אוסטריה הרברט ובר | אוסטריה ראפיד וינה |
| 1988 | אוסטריה הרברט פרוהסקה | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 1989 | אוסטריה גרהארד רודקס | אוסטריה אדמירה ואקר מדלינג |
| 1990 | אוסטריה אנדראס אוגריס | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 1991 | ארגנטינה נסטור גורוסיטו | אוסטריה טירול אינסברוק |
| 1992 | אוסטריה אנדריאס הרצוג | אוסטריה ראפיד וינה |
| 1993 | אוסטריה פרנץ וולפרט | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 1994 | אוסטריה היימו פפייפנברגר | אוסטריה אוסטריה זלצבורג |
| 1995 | קרואטיה איביצה ואסטיץ' | אוסטריה שטורם גראץ |
| 1996 | אוסטריה מיכאל קונסל | אוסטריה ראפיד וינה |
| 1997 | אוסטריה טוני פולסטר | גרמניה פ.צ. קלן |
| 1998 | קרואטיה איביצה ואסטיץ' | אוסטריה שטורם גראץ |
| 1999 | קרואטיה איביצה ואסטיץ' | אוסטריה שטורם גראץ |
| 2000 | פולין רדוסלtב גילביץ' | אוסטריה טירול אינסברוק |
| 2001 | אוסטריה רונלד ברונמייר | אוסטריה גראצר א.ק. |
| 2002 | סלובקיה ולדימיר יאנוצ'קו | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 2003 | אוסטריה אנדראס איבנשיץ | אוסטריה ראפיד וינה |
| 2004 | גרמניה שטפן הופמן | אוסטריה ראפיד וינה |
| 2005 | קרואטיה מריו בזינה | אוסטריה גראצר א.ק. |
| 2006 | גרמניה אלכסנדר ציקלר | אוסטריה רד בול זלצבורג |
| 2007 | קרואטיה איביצה ואסטיץ' | אוסטריה ל.א.ס.ק. לינץ |
| 2008 | אוסטריה מארק יאנקו | אוסטריה רד בול זלצבורג |
| 2009 | גרמניה שטפן הופמן | אוסטריה ראפיד וינה |
| 2010 | אוסטריה זלטקו יונוזוביץ' | אוסטריה אוסטריה וינה |
| 2011 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2012 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2013 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2014 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2015 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2016 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2017 | אוסטריה מרסל זביצר | אוסטריה רד בול זלצבורג |
| 2018 | אוסטריה מרקו ארנאוטוביץ' | אנגליה וסטהאם יונייטד |
| 2019 | נורווגיה ארלינג האלנד | אוסטריה רד בול זלצבורג |
| 2020 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2021 | אוסטריה דויד אלאבה | גרמניה באיירן מינכן |
| 2022 | אוסטריה דויד אלאבה | ספרד ריאל מדריד |
| 2023 | אוסטריה דויד אלאבה | ספרד ריאל מדריד |
ישיבת אופקים

| --- | --- |


 ישיבה
 תקופת הפעילות:  התשל"ו-1976–הווה
 מייסדים:  הרב יעקב הורוביץ
 בעלי תפקידים
 ראש הישיבה:  הרב אליעזר אינהורן
 מיקום
 מיקום:  אופקים
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°18′34″N 34°37′42″E﻿ / ﻿31.309583333333°N 34.628277777778°E﻿ / 31.309583333333; 34.628277777778
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת מערב הנגב מוגדלת) ישיבת אופקים(למפת מערב הנגב רגילה) ישיבת אופקים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת אופקים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת אופקים  he ישיבת אופקיםhe ישיבת אופקיםמפת  __ אופקים (in English: Ofakim)  __ בסיס חצרים (in English: Hatzerim Airbase) [‌צפון הנגב‌]מכל הכיוונים: __ מועצה אזורית מרחבים (in English: Merhavim Regional Council) ממזרח: __ מועצה אזורית בני שמעון (in English: Bnei Shimon Regional Council) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ישיבת אופקים - תורת חיים היא ישיבה גדולה באופקים המיועדת בעיקר לבחורים בוגרי ישיבות תיכוניות. לאחר פטירתו של ראש הישיבה הרב חיים קמיל, בשנת תשס"ה, נקראת הישיבה "תורת חיים", על שמו.
היסטוריה

הישיבה נוסדה על ידי הרב דוד שטרן, הרב יוסף גולדנטל והרב דוד צבי קצבורג, הוקמה בשיתוף ראש מועצת אופקים, בספטמבר 1963, כישיבה קטנה עבור בוגרי בית ספר יסודי. למדו בה כ-25 תלמידים שלא היו תושבי המקום. בראשותה עמדו הרבנים ארנטרוי וירחמיאל בירנצוייג. הלימודים התקיימו בבית הכנסת "אהבת ישראל". בתחילת 1964 הוקצה לישיבה שטח של 20 דונם. באוגוסט 1964 הונחה אבן פינה לישיבה על פי תוכנית של יוסף שנברגר, שכללה ישיבה קטנה ל-180 תלמידים, ישיבה גדולה ל-150 תלמידים, כולל ל-50 אברכים, מבנה משרדים ומגורים לר"מים. מועצת אופקים הקציבה לישיבה יותר מחצי מיליון לירות.
בשנת תשל"ו, בהתייעצות עם הרב אלעזר מנחם מן שך, הוזמן הרב יעקב הורוביץ לכהן כראש הישיבה. עם כניסתו לתפקיד שינה הרב הורוביץ את הרכב הישיבה. הוא הביא לישיבה גרעין של חמישה עשר בחורים מישיבות תיכוניות (בהן: ישיבת נחלים, מדרשית נעם, הישיבה התיכונית חורב וישיבת מרכז הרב לצעירים).
בשנת תש"מ צירף הרב הורוביץ את הרב חיים קמיל שלמד עד אז בכולל של ישיבת מיר, לכהן לצידו בראשות הישיבה. במשך תקופה מסוימת כיהן גם הרב שמשון דוד פינקוס כראש ישיבה ומסר בה שיעורים כלליים, עד שמונה לרב הקהילה החרדית באופקים.
בישיבה לימדו הר"מים: הרב יונתן פרלמן, הרב דוד אוסטרן והרב מרדכי הלר. בעבר היה הרב יהודה עמית ר"מ בישיבה, אך בעקבות חילוקי דעות בינו לבין הרב הורוביץ עזב את הישיבה והקים את ישיבת קריית מלאכי. לאחר עזיבתו מונה הרב אליעזר איינהורן, שהיה ראש הכולל בישיבה, לר"מ של שיעור א'.
רבים מבוגריה של הישיבה התיישבו באופקים והישיבה השתלבה בקהילה החרדית במקום.
הישיבה כיום

לאחר פטירת הרב קמיל בתשס"ה מונה הרב אליעזר אינהורן לתפקיד ראש הישיבה (לצידו של הרב יעקב הורוביץ). המנהל הרוחני הוא הרב אלחנן פרבשטיין (בנו של הרב אברהם פרבשטיין), שהגיע לישיבה בתשמ"ה. הר"מים הם הרבנים שי כהן ומנחם גולדברג. ראש הישיבה הרב אינהורן מוסר שיעורים לשיעור ג'.
אחת לשבוע נמסרת שיחת מוסר, על ידי הרב אינהורן או הרב פרבשטיין. בשבתות נערך "עונג שבת" לתלמידי הישיבה בבתי הר"מים ובבתי אברכי הקהילה.
בישיבה יש שילוב בין בוגרים של ישיבות תיכוניות חרדיות, כגון מערבא, נהורא ונהרדעא, ובין בוגרי ישיבות תיכוניות ציוניות, כגון שעלבים. לומדים בה כשבעים בחורים וכשלושים אברכים.
שיטת לימוד

על פי הדרכת הרב שך, סגנון הלימוד הוא בדרך המקובלת הישיבות הליטאיות. בשונה מרוב הישיבות השיעור היומי נמסר בתחילת סדר בוקר. בסדר ערב לומדים את אותם נושאים שלומדים בסדר בוקר. סדר בוקר הוא סדר חזרה על השיעור וסדר ערב הוא סדר הכנה לשיעור של מחר.
הערות שוליים

↑  אבל: ראש ומייסד ישיבת אופקים הגר"י גולדנטל זצ"ל, באתר בחדרי חרדים
↑  קבוצה של המשמרת הצעירה של המפד"ל התיישבה באופקים, הצופה, 14 באוגוסט 1962
↑  מבחן פומבי בישיבת אופקים בנגב הצפוני, הצופה, 8 באפריל 1964
1 2  מים מזוהמים בעיירה אופקים, למרחב, 19 באוגוסט 1970
↑  מסיבת חנוכה בישיבת אופקים, הצופה, 10 בדצמבר 1964
↑  אופקים - נפתחה ישיבה, מעריב, 1 בספטמבר 1963
↑  הוקצה שטח להקמת ישיבה באופקים, הצופה, 13 בינואר 1964
↑  אבן פינה לישיבה באופקים, הצופה, 14 באוגוסט 1964; אבן מאסו הבונים, למרחב, 5 באוגוסט 1965
↑  הישיבה באופקים תשתרע על 20 דונם, חרות, 19 באוגוסט 1964
↑  א. בן יצחק, אופקים חדשים ל"ישיבת אופקים", הצופה, 6 בספטמבר 1964
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007346428505171  VIAF: 53149842033702841760   WorldCat (עם VIAF): 53149842033702841760 
ראש הישיבה, הרב אליעזר אינהורן
יחסי גרמניה–מאוריציוס

| יחסי גרמניה–מאוריציוס |
| --- | --- |
גרמניה: מאוריציוס


גרמניה: מאוריציוס
שטח (בקילומטר רבוע)
357,022: 2,040
אוכלוסייה
84,431,715: 1,270,440
תמ"ג (במיליוני דולרים)
4,456,081: 14,397
תמ"ג לנפש (בדולרים)
52,777: 11,332
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה פדרלית נשיאותית דמוקרטית

יחסי גרמניה–מאוריציוס הם היחסים בין הרפובליקה הפדרלית של גרמניה לבין רפובליקת מאוריציוס.
יחסים דיפלומטיים

היחסים בין המדינות הם ידידותיים. קיים שיתוף פעולה מהימן בין גרמניה למאוריציוס בגופים בינלאומיים. גרמניה נהנית מתדמית חיובית מאוד במאוריציוס, כאשר כל מיני מוצרים גרמניים (במיוחד מכוניות לטווח בינוני ומעלה) זוכים להערכה רבה. התקשורת במדינה מדווחת על אירועים מרכזיים בגרמניה, כולל ספורט.
יחסים כלכליים

קיים פוטנציאל לשיפור ביחסי הסחר בין גרמניה למאוריציוס. בשנת 2018, גרמניה ייצאה סחורות בשווי 131.23 מיליון אירו למאוריציוס, לעומת 122.50 מיליון אירו בשנת 2017. באותה תקופה ייבאה גרמניה סחורות בשווי של כ-54 מיליון אירו ממאוריציוס, לעומת 64.74 מיליון אירו בשנת 2017. היבוא העיקרי של גרמניה ממאוריציוס הם בגדים, מוצרי מזון ומזון לבעלי חיים. הייצוא העיקרי של גרמניה למאוריציוס הוא כלי רכב וחלקי רכב, מכונות, מוצרים כימיים, משקאות וציוד לעיבוד נתונים. בשנת 2018 דורגה מאוריציוס במקום ה-121 בקרב ספקי היבוא הגרמני ובמקום ה-114 בקרב מקבלי היצוא הגרמני מתוך 239 שותפות סחר בסך הכל.
הסכם התחבורה האווירית עם מאוריציוס נדון מחדש בינואר 2016 כתגובה לביקוש התיירותי ההולך וגובר. בשנת 2016, מספר התיירים מגרמניה עלה ב-37.9 אחוזים בהשוואה לשנה הקודמת לסביבות 103,000. מאז מספר התיירים הגרמנים עלה ללא הרף (2017: 118,900, 2018: 132,800).
הסכם קידום השקעות היה בתוקף מאז 1973. הגרסה המתוקנת של הסכם המיסוי הכפול מ-1981 נחתמה באוקטובר 2011 ונכנסה לתוקף ב-1 בינואר 2013.
תרבות, חינוך ומדע

העניין בשפה הגרמנית הולך וגדל, לא מעט בגלל מעורבות עסקית גרמנית, במיוחד בתחומי השקעה ישירה ותיירות. גרמנית נלמדת כיום בבית ספר לתיירות וארבעה בתי ספר לדקדוק במאוריציוס, אך היא עדיין אינה חלק בלתי נפרד מתוכניות הלימודים.
שירות החליפין האקדמי הגרמני מעניק מענקים לחילופי סטודנטים ומחקר בשני הכיוונים. בשנת 2017 קיבלו 14 מאוריטים ו-6 גרמנים מימון. לפי אונסק"ו, 7,165 מאוריטים למדו בחו"ל בשנת 2017, רובם בבריטניה, צרפת ואוסטרליה.
שיתוף פעולה בפיתוח

שיתוף הפעולה לפיתוח הופסק בגלל רמת הפיתוח הגבוהה במאוריציוס.
נציגויות דיפלומטיות

גרמניה מיוצגת במאוריציוס באמצעות שגרירותה באנטננריבו, מדגסקר, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בפור לואי.
מאוריציוס מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ו-4 קונסוליות כבוד בהמבורג, דיסלדורף, שטוטגרט ומינכן.
יחסי פקיסטן – קוריאה הדרומית

| יחסי פקיסטן – קוריאה הדרומית |
| --- | --- |
פקיסטן: קוריאה הדרומית


פקיסטן: קוריאה הדרומית
שטח (בקילומטר רבוע)
796,095: 99,720
אוכלוסייה
252,259,078: 51,704,841
תמ"ג (במיליוני דולרים)
338,368: 1,712,793
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,341: 33,126
משטר
רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית: רפובליקה נשיאותית חוקתית

יחסי פקיסטן–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין פקיסטן לקוריאה הדרומית. מאז שנות ה-80, שופרו היחסים בין שתי המדינות והתעצמו מעת לעת. פקיסטן מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול, ואילו קוריאה הדרומית מחזיקה בפקיסטן שגרירות באיסלאמאבאד.
יחסי סחר

הסחר הבילטרלי בין המדינות מסתכם בכ-1.1 מיליארד דולר. שני הצדדים הביעו עניין לקדם עוד יותר את יחסי הסחר וההשקעה בין המדינות. KOTRA (מרכז הסחר בקוריאה) ממלאת תפקיד חיוני בשיפור יחסי המסחר בין קוריאה לפקיסטן.
הגירה

בשנת 2005 התגוררו בדרום קוריאה עד 7,000 פקיסטנים.
ביקורים דו צדדיים

בנובמבר 2003 ערך נשיא פקיסטן, פרבז מושארף, ביקור רשמי של שלושה ימים בסיאול. למרות היחסים הידידותיים של פקיסטן עם קוריאה הצפונית, פקיסטן שומרת על בסיס חזק בדרום קוריאה, עם יותר הסכמי סחר עם קוריאה הדרומית והסכם ידידותי שנחתם על ידי שתי המדינות. לאחרונה בשנת 2013 ביקר ראש ממשלת דרום קוריאה בפקיסטן במהלך ביקורו החלטות רבות נחתמו על שיתוף פעולה בתחום הביטחון, הייצור ושיתוף הפעולה הכלכלי ומדע וטכנולוגיה במענק של 10 מיליון דולר לסופרקו.
חברות קוריאניות בפקיסטן

השר הפדרלי למהנדס המסחר חראם דסטגיר ביקר בדרום קוריאה ביולי 2015 ודן בסחר דו צדדי ובאפשרות של FTA.
דרום קוריאה הסכימה להעניק הלוואה של 78 מיליון דולר להקמת המנהרה במעבר מאלקנד. דו"ח היתכנות המנהרה נערך במשותף על ידי רשות הכבישים הלאומית ויועצי דרום קוריאה.
חברת National Transmission & Despatch Company Limited (NTDCL) וחברת החשמל של קוריאה (KEPCO) חתמו על חוזה ייעוץ לתכנון, הנדסה ופיקוח על הבנייה של קו החשמל 500 Kv Dasu-Islamabad בפברואר 2015.
בשנת 2008 הגיעה משלחת של הקונסורציום של KEPCO ושל DOOSAN של הרפובליקה של קוריאה לאיסלאמאבאד עם הצעה אטרקטיבית מאוד להשתתף בפרויקטים של ייצור חשמל, אך תגובת הממשלה הייתה פושרת. לאחר שלוש שנים, דוסאן וקפקו, בשיתוף עם משקיעים קוריאנים אחרים, חידשו את הצעתם בפגישה עם ראש הממשלה יוסף רזא גילני ב-21 בינואר 2011.
חברת קוריאה מ / ש סמבו בניה בע"מ, קוריאה מידלנד חברת חשמל בע"מ (KOMIPO) וחברת קוריאה החשמלית לחברת החשמל (KEPCO) הראו עניין לבנות את פרויקט כוח ההידרה טאנסה באראג' (120 מגוואט) על בסיס BOT עם מימון של 100 אחוז של 300 מיליון דולר בנובמבר 2008.
יעקב שמשון משפיטובקה

| --- | --- |
 לידה:  1720 אוקראינה 
 פטירה:  15 במאי 1801 (בגיל 81 בערך) טבריה, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ? – 15 במאי 1801 
 
רבי יעקב שמשון משפטובקה (נפטר בג' בסיוון תקס"א, 1801) היה מצדיקי הדור השלישי של תנועת החסידות, בסוף ימיו עלה לארץ ישראל והתגורר בטבריה.
קורות חיים

נולד לרב יצחק, היה הרב של סלאוויטא, שפטובקה, אומן ובאר. למד אצל המגיד ממזריטש והרב פנחס מקוריץ.
האגדה החסידית מספרת כי הוא נודע בלמדנותו ובחריפותו ולכן הוטל עליו להפיץ את בשורת החסידות אצל רבנים ידועים. בעקבות כך הגיע גם אל רבה של פראג, הנודע ביהודה. הוא נוכח לדעת שהלה מזלזל בחשיבותו של הספר "תולדות יעקב יוסף" ובשל כך נכנס עמו לוויכוח, שבו ניצח. הוויכוח האמור נדפס ככל הנראה לראשונה בספר "אמרי נועם" של הרב משה לייב שפירא, צ'רנוביץ תרמ"ד.
ככל הנראה עלה לארץ ישראל פעמיים, לראשונה בסביבות שנת תק"ן (1790) ושוב בשנת תקנ"ה (1795). התיישב בטבריה והתעמת שם עם הרב אברהם מקאליסק. הוא יצא לחו"ל כדי לגייס כספים עבור עולי פולין. בשנת תקנ"ט (1799) חזר לארץ ישראל והגיע לחיפה. בספר "שבחי הר"ן" מסופר שפגש שם במקרה את שליחו של רבי נחמן מברסלב אשר חיפש ספינה שבה יוכל רבי נחמן לחזור למולדתו. רבי יעקב שמשון מסר את הכסף לשליח מתוך חשש שאחרת ייתפסו בידי השלטונות שחיפשו כספים אלה. רבי נחמן ראה בכך סימן שעליו להישאר פרק זמן נוסף בארץ ישראל. בהמשך פייס רבי נחמן בין רבי אברהם מקאליסק ובין רבי יעקב שמשון.
חתניו היו רבי יהודה מאיר שפירא משפטובקה - בנו של רבו רבי פנחס מקוריץ, ורבי ישראל יהודה לייב מקרסנה.
בשנת ה'תשע''ז הוקם בטבריה בית מדרש הנושא את שמו.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות - אישים י', ירושלים תשס"א, עמ' שכז-שלא
הערות שוליים

↑  יצחק אלפסי, אנציקלופדיה לחסידות, בערכו
↑  שבחי הר"ן, יט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007310489005171  PLWABN: 9811300723405606  ISNI: 0000 0000 6693 5440  LCCN: no97062234  VIAF: 82205445   WorldCat (עם VIAF): 82205445
כוי סנג'ק

| --- | --- |

 מדינה:  עיראק עיראק
 חבל אוטונומי:  כורדיסטן העיראקית כורדיסטן העיראקית
 מחוז:  ארביל
 גובה:  582 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  19,878 (2012)
 קואורדינטות:  36°5′0″N 44°38′0″E﻿ / ﻿36.08333°N 44.63333°E﻿ / 36.08333; 44.63333
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. כוי סנג'ק(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. כוי סנג'ק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
כּוי סנג'ק או כּויֶה (בכורדית: کۆیە, בערבית: كوي سنجق, בארמית נוצרית: ܟܘܝܐ) היא עיר במחוז ארביל בצפון מזרח עיראק. העיר שוכנת באזור הכורדי של עיראק ובקרבה לגבול עם איראן. בעיר בין 50,000 ל-100,000 תושבים.
נשיא עיראק ה-6, ג'לאל טאלבאני, נולד בכפר קלקן הסמוך לכוי סנג'ק ואף למד בעיר. הנשיא השביעי פואד מעצום הוא יליד העיר עצמה.
יהודי העיר

בתחילת המאה ה-20 מנתה הקהילה היהודית בכוי סנג'ק כ-200 אנשים. במלחמת העולם הראשונה עזבו יהודים רבים את העיר אך חזרו אליה לאחר סיומה. בין הרבנים הבולטים בעיר היה רבי משה ב"ר אברהם חרירי. לרוב יחסי הקהילה עם השכנים המוסלמים היו טובים, והם נשמרו תחת חסותם של השייחים המקומיים. מצב זה השתנה עם תחילת הפעילות הציונית בכפר בשנת 1946, עם הגעת שליחים מארץ ישראל, והקמת מדינת ישראל ב-1948, עת החלו רדיפות כנגד היהודים מצד השלטונות. עד שנת 1951 עזבו כל יהודי כוי סנג'ק לישראל. רבים מהם התיישבו במושב אלקוש בצפון.
היהודים בכוי סנג'ק, כמו גם המיעוט הנוצרי, דיברו דיאלקט של ארמית חדשה צפון-מזרחית.
יפן המגניבה

יפן המגניבה (ביפנית: クールジャパン) הוא מונח שנטבע ב-2002, כאמצעי להבעת מעמדה המתהווה של יפן כמעצמת-על מבחינה תרבותית. לאחר שזכה לחשיפה רחבה בתקשורת ובעולם האקדמי, אומץ על ידי ממשלת יפן, כמו כן על ידי גופים מסחריים אשר ביקשו לנצל את האפשרויות המסחריות שבתעשיית התרבות במדינה. הרעיון תואר כצורה של "עוצמה רכה", משמע, היכולת להשפיע על התנהגות ואינטרסים בעזרת אמצעים תרבותיים או אידאולוגיים.
מקור

ב-2002 התפרסם במגזין האמריקני Foreign Policy מאמר בשם "Japan's Gross National Cool". הכותב, דאגלס מק'גריי, התייחס במאמר ליפן כ"מעצמת על מתחדשת", בעקבות התרחבות השפעתה התרבותית המתפשטת ברחבי העולם, חרף הבעיות הכלכליות והפוליטיות בעקבות העשור האבוד. המאמר סוקר את תרבות הנוער היפני ותחומים נוספים  אשר זוכים לפופולריות עולמית נוסקת: מנגה, אנימה, אופנת רחוב, קולנוע יפני, מוצרי אלקטרוניקה, אדריכלות יפנית, המטבח היפני, הוויזואל קיי והג'יי-פופ. זאת יחד עם תופעת החמידות הפנומנלית, אשר נציגתה הבולטת ביותר היא הדמות הלו קיטי. ובכך הדגיש מק'גריי את ה"עוצמה הרכה" הרבה של יפן, תוך הצגת השאלה, איזה מסר המדינה עשויה להקרין. הוא אף טען, כי ייתכן שהמיתון ביפן תרם ל"מגניבות" היפנית, בעקבות ערעור ההיררכיות החברתיות הנוקשות.
הערות שוליים

↑  קריצה בורוד: פירוש החמידות היפנית, אשר עושה כותרות ברחבי העולם, Yano, Christine R ‏(2009), Cambridge University Press
↑  Japan's Gross National Cool, מק'גריי, דאגלס, 1 במאי 2002, Foreign Policy
כדורסל 3x3

סמליל הענף
כדורסל 3x3 (מבוטא כדורסל 3 על 3) הוא משחק כדור המבוסס על כדורסל, שבו משחקים שלושה שחקנים מול שלושה שחקנים אחרים על חצי מגרש וסל אחד. המשחק מקודם ומנוהל על ידי פיב"א – הפדרציה הבינלאומית של הכדורסל.
היסטוריה והתפתחות המשחק

3x3 הוא משחק שמשוחק כבר שנים רבות באופן בלתי פורמלי. באופן רשמי, התקיימה תחרות 3x3 גדולה כבר ב-1989 בארצות הברית. מאז עלה מספר הספורטאים שלוקחים חלק בספורט זה ותחרויות רבות נוספות התקיימו. הפריצה הגדולה לתודעה התרחשה ב-2010, כשהמשחק היה חלק מאולימפיאדת הנוער בסינגפור.
המשחק שוחק לראשונה כענף אולימפי באולימפיאדת טוקיו ב-2021.