stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המכונאי (2004)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  בראד אנדרסון 
 תסריט:  סקוט קוסאר 
 עריכה:  Luis de la Madrid 
 שחקנים ראשיים:  כריסטיאן בייל, ג'ניפר ג'ייסון לי, אייטנה סנצ'ז-גיון, מייקל איירונסייד, אנה מאסי, ג'ון שריאן, לארי ג'יליארד ג'וניור
 מוזיקה:  רוקו בנוס 
 צילום:  שבי גמינז 
 מדינה:  ספרד, הממלכה המאוחדת, צרפת, ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Paramount Vantage 
 חברה מפיצה:  Movies Inspired, וודו, Paramount Vantage 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בנובמבר 2004 
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן פסיכולוגי, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   machinist
 פרסים:  Ignotus Award for Best Audiovisual Production 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
המכונאי (באנגלית: The Machinist; ידוע גם כ-El Maquinista) הוא סרט מסוגת מותחן פסיכולוגי אנגלי-ספרדי משנת 2004 בבימויו של בראד אנדרסון ובכיכובם של כריסטיאן בייל, ג'ניפר ג'ייסון לי, ג'ון שריאן, אייטנה סנצ'ז-גיון ומייקל איירונסייד.
היסטוריה של נאורו

ראשיתה של ההיסטוריה של נאורו בהתיישבות של נאורו המיקרונזים והפולינזים לפני 3,000 שנה לפחות. מאז היו 12 שבטים על נאורו, המיוצגים בכוכב בעל שנים עשר החודים שבדגל המדינה.
היסטוריה מוקדמת

12 השבטים של נאורו חיו על האי בשלווה. התושבים עסקו בחקלאות ימית: הם תפסו דגים, אקלמו אותם במים מתוקים וגידלו אותם בלגונת בואדה, מה שמספק מקור מזון אמין. המרכיבים האחרים שגדלו במקום בתזונתם כללו קוקוסים ופירות פנדנוס. השם "נאורו" נובע כנראה מהמילה נאורואנית Anáoero, שפירושה "אני הולך לחוף הים".האירופאים הראשונים שנתקלו באי היו על ספינת ציד הלווייתנים הבריטית האנטר, בשנת 1798, בהובלת קפטן ג'ון פירן. התרשמותו של הקפטן מהאי היא מקור השם האנגלי לאי: "Pleasant Island", האי הנעים. מסביבות 1830, תושבי נאורו היו בקשר עם אירופאים מספינות לווייתנים וסוחרים שחידשו את אספקתם (כמו מים מתוקים) בנאורו. תושבי האי סחרו במזון בתמורה לאלכוהול ונשק. הכנסת כלי הנשק והאלכוהול השמידה את השלווה של 12 השבטים החיים באי. מלחמה פנימית של 10 שנים החלה בשנת 1878 והביאה לצמצום האוכלוסייה מ-1,400 איש ב-1843 ל-900 אנשים בלבד בסוף המלחמה ב-1888. יותר משליש מאוכלוסיית האי נהרגה.
בשליטת הקיסרות הגרמנית

בשנת 1886 הועבר האי לשליטת הקיסרות הגרמנית כחלק מההצהרה האנגלית-גרמנית שמסדירה את שליטת המעצמות במערב האוקיינוס השקט. האי סופח לגינאה החדשה הגרמנית.
בשנת 1900 גילה החוקר האוסטרלי אלברט פולר אליס מחצבי זרחה בנאורו, וב-1906 התחילה הכרייה באי על ידי חברת פוספט פסיפיק בהסכם עם ממשלת גרמניה, עד מלחמת העולם הראשונה.
בין שתי מלחמות העולם

בשנת 1914, לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נאורו נכבשה על ידי אוסטרליה, ולאחר מכן בריטניה החזיקה בשליטה עד 1920. אוסטרליה, ניו זילנד ובריטניה חתמו על הסכם נאורו בשנת 1919, ויצרו את ועדת הפוספטים הבריטית (BPC) שהשתלטה על זכויות על כריית הפוספטים באי. בשנת 1921 מגפת שפעת גרמה למותם של 230 תושבי האי. בשנת 1923, חבר הלאומים העניק לאוסטרליה מנדט נאמנות על נאורו, ובריטניה וניו זילנד היו נאמנות שותפות.
בשלטון האימפריה היפנית

במהלך מלחמת העולם השנייה, לנאורו נגרם נזק משמעותי הן ממדינות הציר (גרמניה הנאצית והאימפריה היפנית) והן מכוחות בעלות הברית.
ב-6-7 בדצמבר 1940 הופגזה נאורו על ידי כוח גרמני ששייט באזור, מתוך מטרה לפגוע במשאבי הזרחה שבמדינה, שהיו חיוניים לייצור תחמושת. זוהי כנראה הפעולה הצבאית הרחוקה ביותר שבוצעה על ידי גרמניה במהלך המלחמה.
כוחות האימפריה היפנית כבשו את נאורו ב-26 באוגוסט 1942. בדומה למקומות אחרים, גם בנאורו היה יחס הכובשים לאוכלוסייה מזוויע. על פי החשד, באחד המקרים הועלו 39 חולי צרעת על סירות שנגררו והוטבעו בלב ים.
היפנים הקימו בנאורו שדה תעופה שהופצץ לראשונה ב-25 במרץ 1943, דבר שמנע את אספקת המזון למדינה. באותה שנה גירשו היפנים 1,200 מקומיים לעבודות כפייה בלגונת טרוק במיקרונזיה. במהלך תקופת הכיבוש היפני, הייתה המדינה יעד להפגזות של ספינות קרב אמריקאיות שונות והפצצות אוויריות.
נאורו שוחררה לבסוף מהכיבוש היפני ב-13 בספטמבר 1948, כשמפקד הכוחות היפנים במקום העביר את האי לרשות צבא אוסטרליה. לאחר הכניעה בוצעו הסדרים להחזרת 737 מקומיים מלגונת טרוק. הם הוחזרו למדינה ב-1 בינואר 1946.
עצמאות חלקית ומלאה

ב-1948 הוקם באי משטר נאמנות מטעם מועצת הנאמנות של האו"ם, ואוסטרליה, ניו זילנד ובריטניה הפכו לנאמנות. המדינה קיבלה רשות לממשלה אוטונומית ב-1966, וקיבלה עצמאות מלאה ב-31 בינואר 1968. נשיאה הראשון היה האמר דה-רובורט. בשנת 1989 הגישה נאורו תביעה בבית הדין הבין-לאומי לצדק (ICJ) נגד אוסטרליה, על פעילותה נגד נאורו כששלטה באי, ובפרט על הנזק הסביבתי שגרמה בעקבות כרייה לא מבוקרת של פוספטים. המשפט נסגר בעסקה מחוץ לבית המשפט, בה אוסטרליה הסכימה לשלם לנאורו פיצויים בסך 50 מיליון דולרים אוסטרליים, וניו זילנד ובריטניה הסכימו לשלם פיצויים בסך 12 מיליון דולרים אמריקניים כל אחת. ב-1999 התקבלה נאורו לאו"ם.
הערות שוליים

↑  אורן נהרי, אטלס אנציקלופדי של העולם
המכונה של הגרוב

המכונה של הגרוב הוא אלבום הבכורה של להקת הדג נחש. האלבום יצא בשנת 2000, לאחר התגבשות הרכב הלהקה ולאחר סדרה של הופעות.
הפקה

"המכונה של הגרוב" נחשב גם לאחר האלבומים הנוספים שהוציאה הלהקה לאבן דרך מרכזית וחשובה בעיצוב דרכה של הלהקה ובהצלחתה. השירים באלבום מציגים אמירות בוטות לעיתים על אלימות ומין ("אף אחד"), עבריינות ("עבריין","קוסאמאמק"), פוליטיקה ("שלום סלאם פיס","ג'רוזלם") ועוד. השירים אף מתאפיינים באמירה ישירה, כנה השואפת לבטא את תחושות הסביבה שלעיתים אינן נאמרות בפומבי.
השיר הראשון באלבום, "לא מוותר", מציג היטב אחת הבעיות של יוצרי מוזיקה בישראל. השיר מתאר את הרצון ליצור ולהתקבל באהדה ובהצלחה אצל הקהל הרחב, יחד עם ההתמודדות עם תעשיית המוזיקה השואפת קודם כל לרווחים והצלחה עסקית. השיר רומז על תרומתו של בית ההפקות "לבנטיני" להצלחתה של "הדג נחש" אל מול חברות אחרות שלא האמינו במוזיקה שיוצרת הלהקה.
השיר "אף אחד" מצטט (בתרגום לעברית) בפזמון שלו את שירו של פיט סיגר "If I Had a Hammer".
האלבום יצא בהוצאה מחודשת על תקליט ויניל ביולי 2023.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | לא מוותר (עם מזי כהן)   | 06:38 |
| 2. | המכונה של הגרוב  | 03:53 |
| 3. | שלום السلام Peace  | 04:20 |
| 4. | ג'רוזלם  | 04:31 |
| 5. | טרומפלדור  | 05:11 |
| 6. | מביט - איזה גנוב  | 04:49 |
| 7. | אף אחד (עם מזי כהן)   | 04:31 |
| 8. | עבריין  | 05:48 |
| 9. | צעצוע  | 01:46 |
| 10. | הווליום עולה  | 04:04 |
| 11. | הדג נחש (ג'אם) (עם הרביעייה הפותחת, AZ, כושי כלב קט וקובי אוז)   | 05:26 |
| 12. | קוסאמאמק  | 04:07 |
| משך כולל: | משך כולל: | 57:10 |
| הדג נחש |
| --- | --- | --- |
שאנן סטריט • גיא מר • דודוש קלמס • משה אסרף • יאיא כהן אהרונוב • שלומי אלון
| אלבומי אולפן | המכונה של הגרוב • לזוז • חומר מקומי • בעזרת הג'אם • 6 • זמן להתעורר • שותפים בעם • וולקאם טו איזראל • דג לייף |  |
| אלבומי הופעה | הדג נחש LIVE • הדג נחש ותזמורת המהפכה - בהופעה חיה |  |
| סינגלים | "מספרים" • "שירת הסטיקר" • "הנה אני בא" • "עוד אח אחד" • "קובלנה על מפלגות ישראל" • "זמן להתעורר" • "יום שישי" • "תן לי מנגינה" • "בומבה" |  |
הוצאת שם שמים לבטלה

הוצאת שם שמים לבטלה היא איסור דאורייתא לומר את שם ה' ללא צורך. איסור זה הוא חלק 
ממצוות יראת ה'.
מחמת איסור זה, נוהגים רבים להשתמש במילה "השם" במקום לומר את שם ה', או לשנות מעט את שמות ה' כאשר הם מזכירים אותם ("אלקים", "קל" וכדומה).
מקור האיסור וגדרו

האיסור נזכר פעמיים בתלמוד הבבלי, שתיהן בדרך אגב. במסכת תמורה, דף ג', עמוד ב' דנה הגמרא מהו האיסור (שקשור ביראה מפני שם ה') הנרמז בפסוק ”אִם לֹא תִשְׁמֹר לַעֲשׂוֹת... לְיִרְאָה אֶת הַשֵּׁם הַנִּכְבָּד וְהַנּוֹרָא הַזֶּה... וְהִפְלָא ה' אֶת מַכֹּתְךָ” (דברים, כ"ח, נ"ח–נ"ט) וחייבים עליו מלקות. הגמרא מניחה שמדובר על איסור קללה בשם ה', ושואלת מדוע לא נאמר שמדובר דווקא על איסור הוצאת שם שמים לבטלה. מסקנת הגמרא היא שמקור איסור הוצאת שם שמים לבטלה הוא במצוות יראת ה' שהיא מצוות עשה ואין חייבים עליה מלקות. במסכת סנהדרין, דף נ"ו, עמוד א' נמצאת סוגיה דומה לגבי איסור מגדף, וגם שם מציעה הגמרא שהאיסור הוא בכל הוצאת שם שמים לבטלה, ודוחה שמדובר על מצוות עשה בלבד.
מקור האיסור וגדרו > לא תשא

אף על פי כן, בכמה ראשונים מובא כי איסור הוצאת שם שמים לבטלה הוא חלק מהלאו של לֹא תִשָּׂא אֶת שֵׁם ה' אֱלֹהֶיךָ לַשָּׁוְא המופיע בעשרת הדיברות, וכולל לדעתם כל שימוש לחינם בשם ה', ולא רק שבועה בשמו. כך כותב רב אחא משבחא בשאילתות וכן הרמב"ן בפירושו לתורה, ואם כך זוהי גם מצוות לא תעשה ולא רק מצות עשה. עם זאת, גם הרמב"ן קושר את האיסור בחיוב יראת ה' ואיסור חילול השם. גם בתלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף ל"ג, עמוד א' נאמר שהמברך ברכה שאינה צריכה עובר משום לא תשא, וייתכן שהאיסור הוא משום הוצאת שם שמים לבטלה, ואם כן, זהו המקור לדעה שמדובר גם בלאו ולא רק בעשה. אולם, יש סוברים שאיסור ברכה לבטלה הוא איסור עצמאי, שאינו תלוי בהוצאת שם שמים לבטלה. בנוסף, ישנה מחלוקת האם בגמרא בברכות מדובר באיסור דאורייתא או רק באסמכתא.
יש שהציעו נפקא מינה בין האיסורים במקרים בהם יש זלזול בשם ה' שלא באמצעות אזכרתו בפה, כמו בהשמעת הקלטה של שם ה' לחינם.
טעם האיסור

כאמור, האיסור הוא חלק ממצוות יראת ה', והרמב"ם מוסיף שמכלל יראת ה' היא שלא להזכיר את שמותיו לבטלה. והרמב"ן מוסיף ומסביר כי חלק ממתן הכבוד לה' הוא מתן כבוד לשמו בו אנו מייצגים אותו.
דיני האיסור > השמות האסורים

ישנה מחלוקת אילו שמות כלולים באיסור זה. הרמב"ם מזכיר שהאיסור הוא באחד מ"השמות המיוחדים". יש שפירשו ביטוי זה כמתייחס לשם המפורש ולשם אדנות ("אדני") בלבד, על בסיס שימוש הרמב"ם בביטוי דומה עבור שמות אלה בהלכות מגדף. לגבי איסור קללה קובע הראב"ד שחייב מלקות רק אם קילל בשם המיוחד, ומכך לומד המנחת חינוך שלפי הראב"ד גם איסור הזכרת שם שמים לבטלה הוא רק בשם המפורש (ואולי אף בשם אדנות).

אולם, הדעה הרווחת היא שהאיסור נאמר בכל שמות ה' הקדושים ("השמות שאינם נמחקים"), וכן פסקו רבי עקיבא איגר, ורבי אברהם דנציג בחיי אדם.
לדעת רוב הפוסקים, איסור זה אינו נוהג בכינויים של ה' (חנון, רחום, וכדומה). אולם, בשם הגאונים מובא כי יש איסור הזכרת שם שמים לבטלה אפילו על כינויים.
נחלקו הפוסקים האם מותר להזכיר לבטלה שמות ה' בשפות שאינן עברית. הרדב"ז כותב על בסיס דברי הרמב"ם לגבי מחיקת השם ששמות אלה דינם ככינויים, שמותר להזכירם לבטלה, אולם, הוא מסיים שטוב להזהר מכך. גם רבי עקיבא איגר כותב שאין איסור הזכרת שם שמים לבטלה בשמות בשפות זרות (אך לדעתו אם מברך בלשון לעז יש בזה ברכה לבטלה). בשם הריטב"א מובא שהאיסור הוא רק בשמות המיוחדים, ומי שמזכיר שם ה' בשפה זרה אין לנדותו, אך גוערים בו. לעומת זאת, רבנו ירוחם סובר שיש איסור אף בשפה זרה, והחיי אדם מחלק בין איסור הוצאה לבטלה לאיסור מחיקת השם, ומדמה זאת דווקא לאיסור קללה, שם המקלל בשם שבשפה זרה חייב, ולכן אוסר גם להוציא לבטלה שם בשפה זרה, וכך מופיע גם במשנה ברורה.
דיני האיסור > גדרי 'לבטלה'

האיסור הוא להזכיר שם שמים לחינם, אך אם ההזכרה לא נעשית לחינם אלא במסגרת של שבח לה', לא ברור שהדבר מוגדר 'לבטלה'. אין חולק על כך שבמסגרת תפילה, קריאת התורה, או כל לימוד בתנ"ך מותר ואף צריך להזכיר שם שמים, ואין בכך משום הוצאת שם שמים לבטלה. על פי האמור לעיל, כתב רבי אברהם ישעיהו קרליץ שגם בתפילה אישית, שאינה בנוסח קובע, מותר להזכיר שם שמים, אם היא אינה נעשית בנוסח של ברכה. ואפילו במסגרת סיפור נפלאות ה' בתוך שיחה מותר להזכיר שם שמים. אמנם, הרב בצלאל שטרן כתב כי אף שהדבר מותר, ראוי שלא להזכיר שם שמים יותר מהמינימום הנצרך בתפילות וברכות, ולכן אין להוסיף תפילות ושבחות עצמאיות תוך אמירת שם שמים.
מעיקרון זה הסיקו התוספות וראשונים נוספים את שיטתם כי איסור ברכה לבטלה הוא מדרבנן בלבד, וכי, כאמור, הפסוק המובא בגמרא, "לא תשא את שם ה' אלהיך לשווא" הוא אסמכתא. זאת, משום שנוסח הברכה הוא שבח לה', אף אם אין חיוב לברך, ומשכך, אין באמירת ברכה לבטלה איסור הזכרת שם שמים לבטלה, אלא רק איסור דרבנן לומר נוסח של ברכה כאשר אין צורך בכך. מאידך, ממספר ראשונים נראה שאף אם ההזכרה נעשית לשם שבח, יש בה איסור אם היא ללא צורך.
הרמב"ם, בהתבסס על התלמוד הירושלמי, אומר שמי שטעה והוציא שם שמים לבטלה, יאמר מיד שבח כלשהו לה', ובכך יהפוך את האזכור לאזכור שאינו לבטלה.
לעומת כל הפוסקים הללו, הרמ"ה מתנגד למנהג לומר "אל מלך נאמן" לפני קריאת שמע, ובין היתר טוען כי יש באמירה זו הוצאת שם שמים לבטלה, אף שההזכרה נעשית בדרך שבח, כיוון שהיא מנותקת מההקשר בתפילה ואינה חלק מהברכה שלפניה או מקריאת שמע שלאחריה.
לדעת רבי ירוחם פישל פרלא, בהתבסס על שני המקורות השונים לאיסור, ישנם שני חלקים שונים לאיסור הוצאת שם שמים לבטלה, המתבססים על שתי הגדרות שונות למונח "לבטלה". איסור אחד הוא להזכיר שם שמים לחינם וללא צורך שאסור רק מכח מצוות עשה של יראת ה'. איסור נפרד הוא להזכיר שם שמים בהקשר של זלזול ולצורך דברי הבל, ובמקרה כזה ישנו איסור לא תעשה של "לא תשא".
הפוסקים דנו האם מותר לומר שם שמים בשירים ובזמירות שאינם תפילה ממש, אך מצד תוכנם מהווים שבח לה' או בקשה ממנו (בפרט זמירות שבת). הפסיקה המקובלת היא שאם מקפידים לומר את שם ה' מתוך כובד ראש, ומתוך כוונה לשבח את ה', הרי שזו לא אמירה לבטלה אלא לשם שבח. אמנם, אם שרים שלא מתוך כוונה לשבח את ה', אמירת שם ה' נחשבת כהוצאת שם שמים לבטלה. לעומת זאת, לדעת הרב בצלאל שטרן ראוי שלא לעשות כן.
דיני האיסור > גדרי 'לבטלה' > במהלך לימוד תורה

דיון מיוחד התעורר בפוסקים בשאלה האם מותר להזכיר שם שמים בלימוד תורה שבעל פה, למשל אמירת שמות הנזכרים בתלמוד או בפסוקים המצוטטים בו, או הזכרת שם ה' במהלך דרשה או שיעור. יש שהביאו ראיה שמותר להזכיר שם שמים מהגמרא האוסרת להזכרת שם שמים במהלך הלימוד רק על בעל קרי ומשום תקנת עזרא, אך לא ברור שם אם מדובר רק על שמות המופיעים בפסוקים או בכל לימוד. בנוגע להזכרת שם שמים במהלך אמירת פסוקים המצוטטים בגמרא או במהלך ציטוט פסוקים, דעת רוב הפוסקים היא שמותר, ואולי אף חובה להזכיר, ויש שמתירים להזכיר שם שמים אף אם הפסוק אינו מצוטט בשלמות. אמנם דעת רבי יחיאל מיכל הלוי אפשטיין שעדיף לא להזכיר שם שמים במהלך הלימוד אפילו בפסוקים.

בנוגע להזכרת שם שמים במהלך לימוד שלא במסגרת פסוק, דעת מרבית הפוסקים היא שאסור לעשות זאת, אך דעת היעב"ץ כי בנוסח של תפילה או ברכה מותר להזכיר שם שמים, כדי שיתרגל לאמרם בנוסח הנכון. כמה פוסקים חילקו (בניסוחים שונים) בין שם אדנות, אותו אסור להזכיר במהלך לימוד, לבין שאר שמות ה' (אלהים, שדי, וכו') אותם מותר להזכיר במהלך לימוד.
דיני האיסור > הרחקות מהוצאת שם שמים לבטלה

חז"ל הורו שגם אם יש צורך לומר שם שמים, ראוי שלא לעשות זאת בתחילת משפט, כדי שגם אם יאלץ מסיבה כלשהי לא לסיים את המשפט, לא תגרם מכך הוצאת שם שמים לבטלה. הדוגמה שמופיעה בגמרא היא אדם המקדיש קרבן, ומורים לו שלא לומר "לה' קרבן", אלא לומר "קרבן לה'". לדעת ריש לקיש, כדי להרחיק עוד יותר את הציבור משימוש בשם שמים, המציאו חכמים את "כינויי הנדרים" – מילות קוד שמאפשרות לאדם לנדור נדר מבלי להשתמש אפילו במילה קרבן.
רבי יהודה החסיד מזהיר בספר חסידים את הפייטנים שלא לפתוח את הפיוט בשם שמים, כדי שאנשים שמעוניינים להזכיר את שם הפיוט לא יאמרו שם שמים לבטלה. בנוסף על כך הוא מזהיר שאם אדם החל בסיפור מעשה והזכיר שם שמים, אין להיכנס לדבריו ולהפסיקו, כדי ששם שמים שהזכיר קודם לא יהיה לבטלה.
עונש

כאמור, בגמרא נאמר שאיסור זה הוא איסור עשה ולא לאו, ולכן לכאורה אין חייבים עליו מלקות. בתלמוד בבלי, מסכת נדרים, דף ז', עמוד ב' נאמר בגמרא שם שהזכרת שם שמים לבטלה גורמת לעניות, ועל כן נפסק שם שמי ששומע אדם שמזכיר שם שמים לבטלה צריך להטיל עליו נידוי סמלי, ואם לא עשה זאת, הוא עצמו חייב נידוי. אמנם, מנדים רק למי שעבר על האיסור במזיד ולא בשוגג, וכן מתירים את הנידוי הזה מיד לאחר הטלתו, כדי לא להכשיל אנשים שלא ידעו שהוא מנודה ומפני שכיחות העברה הזו. לדעת התוספות המובאת בר"ן נידוי זה אינו עונש על העברה שעבר אלא אזהרה כדי לאיים על העובר שלא ישוב לעשות זאת בעתיד, אולם אחרים סוברים שמטרת הנידוי היא לכפרה על העברה שעבר או להענישו עליה.
הוגה את השם באותיותיו

מלבד איסור הזכרת שם שמים לבטלה, ישנו איסור נוסף הנקרא "הוגה את השם באותיותיו". איסור זה מתייחס לשם המפורש בלבד, ואוסר לומר אותו כצורתו. בשל כך, כאשר נכתב השם המפורש הוגים אותו כאילו נכתב "אֲדֹנָי". מקור האיסור הוא בפסוק ”זֶה שְּׁמִי לְעֹלָם וְזֶה זִכְרִי לְדֹר דֹּר.” (ספר שמות, פרק ג', פסוק ט"ו) הנדרש על ידי חז"ל כמבדיל בין שמו של ה' אותו יש להעלים ("לעולם" נדרש כאילו כתוב "לְעַלֵּם"), לבין האופן בו יש להזכיר אותו.
אבא שאול מונה את ההוגה את השם באותיותיו כאחד מאלה ש"אין להם חלק לעולם הבא", אך גם לשיטתו, הגמרא מסייגת זאת לאדם ההוגה את השם ב"לשון עגה". מותר להגות את השם באותיותיו כשזה נצרך כדי ללמוד את ענייני השם המפורש, אך הגמרא מספרת כי מיתתו של רבי חנינא בן תרדיון, אחד מעשרת הרוגי מלכות, באה לו כעונש על שהיה הוגה את השם באותיותיו בפרהסיא ובציבור, אף על פי שהתכוון ללימוד.
יש סוברים שאיסור הוגה את השם באותיותיו כולל גם איסור לומר את אותיות השם בפני עצמן ברצף, גם בלא לומר את השם עצמו. בשל כך נוהגים שומרי מצוות רבים לומר "יו"ד ק"א וי"ו ק"א" כאשר הם מבקשים להזכיר את השם המפורש.
ראו גם

ברכה לבטלה
מחיקת השם
שמות של אלוהים ביהדות
לקריאה נוספת

הפרק 'איסור הזכרת שם שמים לבטלה', מתוך הערך "אזכרות" באנציקלופדיה תלמודית (תקציר מתוך מיקרופדיה תלמודית)
הרב אהרן ליכטנשטיין, "איסור הוצאת שם שמים לבטלה" עלון שבות לבוגרים יד (תשס"א), באתר אסיף.
הרב יצחק רצאבי, "פרטי דינים וחילוקים בעניין איסור הזכרת שם שמים לבטלה", שו"ת עולת יצחק חלק ב' סימן עד, באתר 'יד מהרי"ץ'.
הרב אליעזר מלמד, "איסור הזכרת שם שמיים לבטלה", מתוך פניני הלכה – ליקוטים א, פרק ה' סעיף טו.
האינודונטה

| האינודונטה |
| --- | --- |

תקופה
פלאוקן- סוף מיוקן, 61.1–11.1 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: קראודונטים
קבוצה:: האינודונטה
שם מדעי
 Hyaenodonta ‏Valen, 1967

שלד של סינופה (Sinopa)
גולגולת של Cynohyaenodon
האינודונטה (שם מדעי: Hyaenodonta או Hyaenodontida) היא קבוצה טקסונומית של יונקים טורפים קדומים מסדרת הקראודונטים, שחיו מתקופת הפלאוקן עד לסוף המיוקן. בקבוצה זו נכללים 3 עד 4 משפחות שבעבר השתייכו למשפחת ההאינודונים (Hyaenodontidae), אך הופרדו ממנה ב-2014 למשפחות דומות. הקבוצה כוללת את כל משפחות הקראודונטים למעט האוקסינודונים והיא התפתחה לראשונה באפריקה לפני 61.1 מיליון שנה.
מיני ההאינדונטים היו טורפים היפרקרניבורים מוצלחים שחיו באמריקה הצפונית, אפריקה ואירואסיה והם הותאמו הן לחיים ביערות והן לחיים בערבות עשב והמישורים. הם דמו מעט לצבועיים או לזאבים, אך היו שונים מבני סדרת הטורפים במבנה השיניים הרחבות שלהם שהיו בעל נשירה פחותה בהרבה והיו בעלי מבנה חזק יותר. המינים הראשונים הגיעו לגודל של חתול או של שועל, אך לאורך הזמן הם גדלו ורבים מהם היו טורפי-על כמו ההאינדון, המגיסטותריום והסימבאקובוואה שמשקלו מעל ל-1.5 טון.
מיון

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  משפחה Proviverridae סוג Allopterodon  סוג Arfia  סוג Boualitomus  סוג Cynohyaenodon  סוג Eurotherium  סוג Indohyaenodon  סוג Kyawdawia  סוג Leonhardtina  סוג Masrasector  סוג Paracynohyaenodon  סוג Paratritemnodon  סוג Prodissopsalis  סוג Prototomus  סוג פרוביוורה (Proviverra)  סוג Triacodon  סוג Tinerhodon  משפחה Limnocyonidae סוג Iridodon  סוג Limnocyon  סוג Oxyaenodon  סוג Prolimnocyon  משפחה האינודונים (Hyaenodontidae) סוג Tinerhodon  סוג Cartierodon  סוג Metapterodon  תת-משפחה Arfiinae סוג Arfia  תת-משפחה Hyaenodontinae סוג האינדון (Hyaenodon)  סוג Neoparapterodon  סוג Propterodon  תת-משפחה Indohyaenodontinae סוג Indohyaenodon  סוג Kyawdawia  סוג Paratritemnodon  סוג Yarshea  תת-משפחה Limnocyoninae סוג Iridodon  סוג Limnocyon  סוג Oxyaenodon  סוג Prolaena  סוג Prolimnocyon |  סוג Thereutherium  סוג Thinocyon  תת-משפחה Proviverrinae סוג Alienetherium  סוג Allopterodon  סוג Consobrinus  סוג Cynohyaenodon  סוג Eurotherium  סוג Leonhardtina  סוג למסודון (Lesmesodon)  סוג Matthodon  סוג Minimovellentodon  סוג Morlodon  סוג Orienspterodon  סוג Oxyaenoides  סוג Paenoxyaenoides  סוג Paracynohyaenodon  סוג Paravagula  סוג Praecodens  סוג Preregidens  סוג Prodissopsalis  סוג Proviverra  סוג Quercitherium  תת-משפחה Sinopinae סוג Acarictis  סוג Galecyon  סוג Gazinocyon  סוג Prototomus  סוג Proviverroides  סוג Pyrocyon  סוג Sinopa  סוג טריטמנודון (Tritemnodon)  משפחה האיניילוריים (Hyainailouridae) תת-משפחה Apterodontinae סוג Anasinopa  סוג Apterodon  סוג Buhakia  סוג Dissopsalis  סוג Francotherium  סוג Quasiapterodon |  תת-משפחה Hyainailourinae סוג קרברוס (Kerberos)  סוג Metapterodon  סוג Mlanyama  סוג Orienspterodon  סוג Parapterodon  סוג Parvavorodon  סוג Hemipsalodon  סוג Paroxyaena  סוג Pterodon  סוג Akhnatenavus  סוג Leakitherium  סוג Isohyaenodon  סוג האיניילורוס (Hyainailurus)  סוג מגיסטותריום (Megistotherium)  סוג Metasinopa  סוג סימבאקובוואה (Simbakubwa) סוגים ללא מקור: Acarictis  Alienetherium  Consobrinus  Galecyon  Gazinocyon  Geiselotherium  Hyaenodontipus  Imperatoria  Ischnognathus  Oxyaenoides  Paenoxyaenoides  Paravagula  Praecodens  Prolaena  Propterodon  Proviverroides  Quasiapterodon  Quercitherium  Schizophagus  Teratodon  Thereutherium  טריטמנודון (Tritemnodon)  Yarshea |  |
המפה הפולנית הגדולה של סקוטלנד

מראה עילי של הדגם כשהוא מכוסה שלג
המפה הפולנית הגדולה של סקוטלנד (מוכרת גם כ-Mapa Scotland או כ-Barony Map) היא דגם תלת-ממדי מבטון של סקוטלנד, שנבנה בשטח פתוח בסמוך למלון טירת בארוני בכפר אדלסטון בקרבת העיר אדינבורו שבסקוטלנד. הדגם, בממדים של 50 X ‏40 מטר, נבנה בשנים 1974–1979 ביוזמתו של יאן טומשיק (Jan Tomasik), ותיק מלחמה פולני גולה שהיה בעליו של המלון. המפה נחשבת כאחת מדגמי התבליט הגאוגרפיים הגדולים בעולם. לדגם מעמד של בניין רשום מדרגה B.
רקע

לאחר כיבוש פולין בסתיו 1939 ונפילת צרפת באביב 1940, הגיעו לסקוטלנד חיילים פולנים רבים אשר אורגנו במסגרת הגיס הפולני ה-1. הגיס קיבל את המשימה להגן על חלק מן החוף המזרחי של סקוטלנד מפני פלישה גרמנית אפשרית. החיילים הפולנים בנו באזור זה ביצורים וסיירו לאורך החופים ברכבות משוריינות. המבנה שבו שוכן מלון טירת בארוני הופקע ב-1942 על מנת שישכן קורסי מטה לקצינים פולנים ששהו בבריטניה.
בפברואר 1942 הוקמה הדיוויזיה המשוריינת הפולנית ה-1 בפיקודו של גנרל סטניסלב מאצ'ק. חייליה התאמנו בסקוטלנד ובמזרח אנגליה ונטלו חלק בפלישה לנורמנדי ובלחימה לשחרור מערב אירופה.
לאחר תום מלחמת העולם השנייה וההשתלטות הקומוניסטית על פולין בחרו ותיקי מלחמה פולנים רבים שלא לשוב לארצם מחשש שייכלאו. רבים מהם התיישבו בבריטניה ובמיוחד בסקוטלנד. יאן טומשיק, שהיה סמל בדיוויזיה המשוריינת הפולנית ה-1, היה אחד מהם. הוא סיפק עבודה לגנרל מאצ'ק, אשר כמו כל הפולנים שיצאו לגלות בבריטניה לא היה זכאי לקצבת ותיקי מלחמה. טומשיק רכש את מלון טירת בארוני ב-1968.
בניית הדגם

טומשיק יזם את הקמת הדגם ליד המלון שבבעלותו כאטרקציה תיירותית, כמורשתו לסקוטלנד וכמחווה לתושבי סקוטלנד על הכנסת האורחים שלהם לחיילי פולין במהלך המלחמה. נראה שאת ההשראה להקמתו קיבל ממפה גדולה של סקוטלנד שציירו חיילים פולנים בבריטניה במהלך המלחמה ומדגם שראה בתערוכה העולמית בבריסל.
בעקבות ביקור של טומשיק במכון לגאוגרפיה של האוניברסיטה היגלונית בקרקוב הטיל מנהל המכון על הקרטוגרף ד"ר קז'ימייז' טרפאס (Kazimierz Trafas) לסייע לטומשיק להקים את הדגם. הקמתו נעשתה במהלך שישה קיצים החל ב-1974.
טרפאס ועמיתו רומן וולניק (Roman Wolnik) ביקרו תחילה באתר וסימנו את קווי המתאר של הדגם בקנה מידה של 1:10,000 על בסיס מפות סקוטלנד של ההוצאה לאור ברת'ולומיו (Bartholomew). הבסיס להפרשי הגובה האנכיים היה הנחת מספר מפלסי לבנים, שסימלו הגבהה אנכית של 300, 600 ו-900 מטר. בהמשך נוצק בטון על קווי המתאר, ולבסוף סותתו בו באופן ידני קווי המתאר המפורטים של פני השטח. הממדים האנכיים בדגם נבנו בקנה מידה גדול יותר מקנה המידה האופקי, על מנת להבליטם. לבסוף נצבעו על פני הדגם יערות, אגמים, שטחים עירוניים ודרכים. סביב הדגם נבנה קיר היקפי בגובה של 1.5 מטר שיצר אגן אובאלי. אגן זה מולא בחלקו במים מנחל סמוך כדי לדמות את הים המקיף את סקוטלנד ממרבית צדדיה. המים גם הוזרמו בצינורות מוסתרים כדי שיזרמו באפיקי הנהרות העיקריים שהופיעו בדגם. מן הדגם הושמטו איי הצפון (Northern Isles) המרוחקים יחסית מסקוטלנד מצפון-מזרח לה.
עבודת הקמת הדגם נעשתה כולה על ידי טומשיק, חתנו שהיה מנהל המלון, עובדים של המלון, אנשי האוניברסיטה היגלונית וכן סטודנטים פולנים שביקרו בבריטניה ונשכרו למשימה. הכוונה לבנות מעל הדגם גשר מתכת שישמש כפלטפורמת תצפית לא מומשה. שטח הקרקע המופיע בדגם משתרע על פני שטח של 780 מטר מרובע.
טומשיק מכר את המלון בשנת 1985, ומת בשנת 1991. ד"ר טרפאס מת בשנת 2004.
במהלך השנים הורע מצב הדגם וחלקים ממנו נחלשו ואף התפוררו. בשנת 2010 הוקמה קבוצת מתנדבים ששמה לה למטרה לשקם את הדגם, והיא הצליחה להביא להכרזתו כבנין רשום מדרגה B ב-2012. הקבוצה עוסקת בגיוס מימון לשיקום של הדגם ובעבודות הכנה לכך.
מראה במסגרת הדגם של החוף המערבי של סקוטלנד במבט מצפון אירלנד. לשון האדמה הקרובה למצלמה היא חצי האי קינטייר (Kintyre) ומימינה נראה האי ארן. מימין לאי נמצא דגם לשון הים של קלייד. משמאל למעלה ליד הקיר ההיקפי נראה דגם האיים ההברידיים החיצוניים
צילום אוויר של המלון והדגם שלידו
הוליזם סמנטי

הוליזם סמנטי היא תורה בפילוסופיה של השפה לפיה חלק מסוים של השפה, בין אם ביטוי או משפט שלם, ניתן להבנה רק דרך הקשרים שלו עם חלק גדול יותר (אשר מובן מראש) של השפה. אולם ישנה מחלוקת עקרונית לגבי מהם בדיוק אותם חלקים גדולים יותר של השפה. בשנים האחרונות הדיון סביב הוליזם סמנטי, שהוא אחת מתוך הצורות הרבות של הוליזם אשר דנים בהן בפילוסופיה עכשווית, נטה להתמקד בעמדה ש"השלם" המדובר הוא שפה שלמה.