stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ראלי דקר 2022
תוצאות > מנצחי מקטעים

| מקטע | אופנועים | טרקטורונים | מכוניות | לייט פרוטו (T3) | UTV (T4) | משאיות | קלאסיות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1A | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ארגנטינה מנואל אנדוחר | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מרק גוצ'אל |  אדוארד ניקולייב | צרפת יאניק פנגיוטיס |
| 1B | אוסטרליה דניאל סאנדרס | ליטא לאיסווידאס קנסיוס | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין ארון דומז'לה |  דמיטרי סוטניקוב | ספרד חאבייר פיניה גרנצ'ה |
| 2 | ספרד חואן ברדה ברוט | ארגנטינה מנואל אנדוחר | צרפת סבסטיאן לב | בלגיה גיום דה מוויוס | פולין מיכל גוצ'אל |  אנדריי קרגינוב | בוטל |
| 3 | פורטוגל יואקים רודריגז | ארצות הברית פאבלו קופטי | ספרד קרלוס סאינס | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מרק גוצ'אל |  דמיטרי סוטניקוב | ספרד קיליאן רבולטה |
| 4 | ספרד חואן ברדה ברוט | ארגנטינה מנואל אנדוחר | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מיכל גוצ'אל |  אדוארד ניקולייב | ספרד חסוס פוסטר פליגו |
| 5 | איטליה דנילו פטרוצ'י | צרפת אלכסנדר ז'ירו | דרום אפריקה האנק לטגאן | ארצות הברית סת' קוינטרו | ברזיל רודריגו לופי דה אוליברה |  אנדריי קרגינוב | ספרד חאבייר פיניה גרנצ'ה |
| 6 | אוסטרליה דניאל סאנדרס |  אלכסנדר מקסימוב | ארגנטינה אורלנדו טרהנובה | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מרק גוצ'אל |  אנדריי קרגינוב | צרפת סרז' מוגנו |
| 7 | צ'ילה חוסה איגנסיו קורנחו | ברזיל מרסלו מדירוס | צרפת סבסטיאן לב | ארצות הברית סת' קוינטרו | ספרד ג'רארד פארס גואל |  אנטון שיבלוב | ספרד חאבייר פיניה גרנצ'ה |
| 8 | בריטניה סאם סאנדלרנד | צרפת אלכסנדר ז'ירו | שוודיה מטיאס איקסטרם | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מרק גוצ'אל |  דמיטרי סוטניקוב | ספרד חסוס פוסטר פליגו |
| 9 | צ'ילה חוסה איגנסיו קורנחו | ארצות הברית פאבלו קופטי | דרום אפריקה ג'ינייל דה ויליירה | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מרק גוצ'אל |  אדוארד ניקולייב | צרפת מארק דוטון |
| 10 | אוסטרליה טובי פרייס | ברזיל מרסלו מדירוס | צרפת סטפן פטרהנסל | ארצות הברית סת' קוינטרו | ליטא רוקאס באציוסקה |  דמיטרי סוטניקוב | ספרד חאבייר פיניה גרנצ'ה |
| 11 | ארגנטינה קווין בנאווידס | ברזיל מרסלו מדירוס | ספרד קרלוס סאינס | ארצות הברית סת' קוינטרו | פולין מרק גוצ'אל |  אדוארד ניקולייב | צרפת ג'רום גלפין |
| 12 | צ'ילה פאבלו קוונטילה | ארגנטינה פרנסיסקו מורנו | דרום אפריקה האנק לטגאן | ארצות הברית סת' קוינטרו | ליטא רוקאס באציוסקה |  דמיטרי סוטניקוב | ספרד חואן רורה איגלסיאס |
| מנצח הקטגוריה | בריטניה סאם סאנדלרנד | צרפת אלכסנדר ז'ירו | קטר (מדינה) נאסר אל-עטיה | צ'ילה פרנסיסקו לופז קונטרדו | ארצות הברית אוסטין ג'ונס |  דמיטרי סוטניקוב | צרפת סרז' מונגו |
הערות שוליים

↑  Toyotas Al Attiyah and Baumel seal fourth victory dakar rally, FIA, 14 January 2022
↑  Rally Dakar Offical twiter acount, 28 November 2021
↑  Dakar Rally 2022 - The figures, 1 January 2022
שלום צברי

| --- | --- |

 לידה:  1935 ג'לבה, נפת טווילה, מחוז אל-מחוית תימן תימן
 פטירה:  23 ביוני 2002 (בגיל 67 בערך) ישראלישראל
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  אמצע שנות ה-50 – סוף סוף שנות ה-90
 עיסוק:  זמר, משורר, חוקר שירת תימן
 סוגה:  מוזיקה תימנית
 חברת תקליטים:  האחים אזולאי, האחים ראובני
 
שלום צברי מעניק שיר לנשיא יצחק נבון.
שלום בן יחיא בן יחיא בן הארון צברי (1935 - 23 ביוני 2002) היה זמר ופייטן, משורר, מלחין וחוקר שירת יהודי תימן. צברי נחשב לאחר מגדולי הזמר התימני בישראל והקריירה המוזיקלית שלו השתרעה על פני 4 עשורים לערך: מסוף שנות ה-50 עד אמצע שנות ה-90 של המאה ה-20, עת הפחית את פעילותו המוזיקלית לטובת התמקדות בחקר שירת הקודש של יהדות תימן.
ביוגרפיה

שלום צברי נולד בתימן, בכפר ג'לבּה (Jalabe) שבנפת טווילה, מחוז אל-מחוית, הנמצאת צפונית-מערבית לבירה צנעא.
בילדותו נשלח ללימודי תורה ביישוב שאחד'ייה, שהיה מרכז תורני גדול, ובמווארה. צברי הילד התחנך אצל מארי נתן ג'ולי, ממנו שאב לראשונה את הלחנים התימניים האותנטיים. בגיל 8 כבר עלה לתורה, והרשים את המתפללים בקולו הערב. אביו יחיא, ייעד אותו להיות שוחט, שלח אותו ללמוד שחיטה ואף קנה לו כלי שחיטה. עם הידיעה על הקמת מדינת ישראל והתחלת העלייה ההמונית מתימן התכוננו הוריו של צברי לעלות גם הם. לאחר מסע ארוך ומפרך שעשו שלום, הוריו ושלוש אחיותיו עד שהגיעו לעדן, למחנה העולים חאשד, הם המשיכו לישראל במטוס במסגרת מבצע על כנפי נשרים.
ביוגרפיה > בישראל

משפחתו של צברי עלתה לישראל ב-1950, ושוכנה במעברת ראש העין. לאחר פירוק המעברה והקמת יישוב קבע, עברה המשפחה להתיישב בצפון העיר. בשנת 1953 התגייס צברי לצה"ל, שם שירת כסייר. הגם שבצבא גילו חבריו את כישרונו לשירה והוא אף הוזמן לשיר באירועים, הוא לא הפך זאת למקצועו עם השחרור, אלא למד חשמלאות בניין ונעשה לחשמלאי מוסמך. בתחילת דרכו, השתלב כמתופף בלהקתו של אהרן עמרם, והקליט איתו דואט, בשיר "איומה המשי" של שלום שבזי. לאחר מכן התפצלה דרכם של השניים, ובשנת 1959 צברי הקים את "להקת שבזי". בשנת 1962 ייצג את ישראל בפסטיבל האתני בפינלנד, שם זכה במקום השני, וזכייה זו הפכה לנקודת מפנה בקריירה המוזיקלית שלו. שלום צברי בלט במיוחד בהופעותיו החיות, בהן רקד על הבמה תוך כדי שירה והלהיב את הקהל. בשנת 1978 כתב את השיר "שלומי לך" אותו הקדיש לחברו הזמר שמעון משרקי. כמו כן כתב שיר לנשיא יצחק נבון כאות הוקרה על פועלו. צברי נהג להופיע בכל יום הולדת של מנחם בגין[דרוש מקור]. בשנת 1989 המועצה המקומית ראש העין ערכה מופע הצדעה לשלום צברי ופועלו בתחום השירה התימנית, בו השתתפו אמנים רבים. בשנת 1997 סייע לזמרת גילה בשארי בהפקת אלבומה כשייעץ לה בנושא פולקלור תימני. בשנת 2001 הקליט את שירו האחרון, דואט עם ציון גולן לנאשיד "אני היום".
השיר שלומי לך אותו כתב והקדיש לחברו הזמר שמעון משרקי. חתם את שמו בשיר באקרוסטיכון (האותיות המודגשות):
שלומי לך ידיד נפשי ועיני
וקבל נא תשורתי ברוני
לך שמח עדת קודש המוני
באולמות וגם בחוץ כמוני
מהרה תלמדה תוכן ומשרה
ואל תשכח יתד משקל וסוגרה
צפונים הם בכל נשיד ושירה
בכל קושיה תסגל לי מהרה
בחפץ לב אספר לך ופותרה
סריג גלעד אשלח לך בחזרה
ראה שמעון עמיתי האומרים
שמרם עוד בראשית הדברים
יהא עזרך בילן שעשועים
למען ישמחום עם רעים
ושלום רב וכל כבוד שפעים
התימניאדה ה-16 שנפתחה באילת כחודשיים לאחר פטירתו הוקדשה לו, ונפתחה בדקת דומיה לזכרו. בתחילתה נערך כנס לזכרו בהנחיית העיתונאי איתמר פנחס ובהשתתפות אחיו של שלום, ד"ר אבינועם צברי.
ביוגרפיה > חקר ותיעוד שירת תימן

שלום צברי העלה על כתב במחברתו שירי עם תימניים (שירת נשים) כמו שירי חתונה, שירי יולדת, שירי טחינת החיטה באבני ריחיים ושירי מקוננות, בעיקר מפי אימו רומיה ואחיותיה חממה, זהרה ובתיה חיימי, שהיו בקיאות בשירת הנשים. בין השירים ניתן למנות את "טלעת ראס אלג'בל", "כלוני אסלא לי", "יא ולידה" ועוד.
הערות שוליים

↑  כתבה במקומון ראש העין, ענק הזמר של יהודי תימן שלום צברי- איננו, איתמר פנחס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299664805171  ISNI: 0000 0000 6906 2294  VIAF: 97443616   WorldCat (עם VIAF): 97443616
שיטת ריב"ב

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יהודה בן ברכיה 
 שפת המקור:  עברית 
 
שיטת ריב"ב הוא חיבור על ספר ההלכות של הרי"ף, מאת רבי יהודה בן ברכיה, בנו של רבי ברכיה הלוי ואחיינו של רבי זרחיה הלוי, בעל ספר המאור.
היסטוריה

החיבור הודפס לראשונה במהדורת וילנא של התלמוד הבבלי, בשולי גיליון ספרו של הרי"ף. ברשות המדפיסים היה כתב יד מן המאה ה-14 על מסכת ברכות וכמה מסכתות מסדר מועד (יומא, סוכה, ראש השנה, ביצה, תענית, מגילה ומועד קטן), והוא נדפס בשולי פירוש הרי"ף, אך כתב היד שהיה ברשותם אבד ברובו, וכיום שרד ממנו רק הפירוש למסכת ברכות.
הרמב"ם מוזכר בספר פעמים רבות, בצירוף הציון ז"ל. מכאן שנתחבר לכל המוקדם בראשית המאה ה-13 (לאחר פטירת הרמב"ם בד'תתקס"ד 1204), עשרות שנים לאחר פטירת הרז"ה, דוד המחבר (ד'תתקמ"ו, 1186).
תוכן החיבור

החיבור מבוסס בעיקר על תורת הרז"ה, וכמחצית מן החיבור היא ציטוט מדבריו. ניכר שבידי המחבר הייתה מהדורה מוקדמת של ספר המאור. נוסף על כך המחבר נושא ונותן בסוגיה ובדברי הרי"ף על פי כתבי רבי יצחק אבן גיאת, רב האי גאון ורבנו חננאל, בשילוב פירוש רש"י, וכאמור - הרמב"ם. המחבר מציין גם: "וקיבלתי אני הכותב מפי החכם רבי נתן ז"ל", ומדובר ברבי נתן מטרינקטיל, רבו של הרמב"ן.
ספר זה כמעט לא מוזכר בכתבי הקדמונים, כנראה משום שנחשב בעיקר כהעתקה מהרז"ה.
לאחר הדפסת החיבור בש"ס וילנא, נעשה שימוש בחיבור זה על ידי פוסקי ההלכה, כדוגמת המשנה ברורה.
הערות שוליים

↑  ישראל תא שמע, "רבי זרחיה הלוי בעל המאור ובני חוגו", ירושלים תשנ"ג, עמ' 17
↑  ברכות יב, ב
↑  תא שמע, שם. הוא כותב: "עד כמה שידוע לי לא מצוטט החיבור הזה על ידי הקדמונים", אך יש מובאות ממנו בפירוש תלמיד הרמב"ן למסכתות שונות, ראו "סנהדרי גדולה" על מסכת סנהדרין, חלק ה, מבוא לפירוש תלמיד הרמב"ן, עמ' 49.
↑  ביאור הלכה סימן תרלב סעיף ג, שער הציון סימן תקלא סעיף קטן יב, ועוד.
| הראשונים לפי אזור גאוגרפי |
| --- | --- | --- |
| אשכנז | רבי משולם בן קלונימוס • רבנו גרשום מאור הגולה • רבי שמעון הגדול • רבי יצחק הלוי • רבי יעקב בן יקר • ריב"א • ראב"ן • רבי אליעזר ממיץ • ראבי"ה • רבי יהודה החסיד • רבי אלעזר מגרמייזא (הרקח) • רבי יצחק אור זרוע • מהר"ם מרוטנבורג • רא"ש • המרדכי • הגהות מיימוניות • תשב"ץ קטן • רבי אליעזר מטוך • רבי יצחק מדורא • האגודה • מהר"ם ס"ל • מהרא"ק • מהר"י טירנא • מהרי"ל • מהר"י וייל • תרומת הדשן • ראשונים נוספים |  |
| צרפת | רש"י • בעלי התוספות (רשב"ם • רבנו תם • ר"י הזקן • ריצב"א • רבי שמשון משאנץ) • בעל התרומה  • רבי משה מקוצי • רבי יחיאל מפריז • יצחק מקורביל (הסמ"ק) • רבנו פרץ • חכמי איוורא • רבי שמשון מקינון •  ראשונים נוספים |  |
| אנגליה | תוספות חכמי אנגליה • רבנו תם מאורליינש • רבי משה מלונדריש • רבי ברכיה מניקולא • רבי אליהו מנחם מלונדריש • רבי יעקב חזן מלונדון • ראשונים נוספים |  |
| פרובאנס | בעל האשכול • יוסף אבן פלאת • בעל העיטור • בעל המאור • הראב"ד • רבי יהונתן מלוניל • המנהיג • בעל שיטת ריב"ב • בעל ההשלמה • רבי שלמה מן ההר • רבי אברהם מן ההר • המאירי • רבי אהרון הכהן מלוניל • ראשונים נוספים |  |
| ספרד | ארבעת השבויים • רבי חנוך בן משה • רבי שמואל הנגיד • רי"ץ גיאת • רבי יצחק הברצלוני • רבי יהודה הברצלוני • רי"ף • ר"י מיגאש • רמ"ה • רבי שמואל הסרדי • רמב"ן • רבי יונה גירונדי • רא"ה • רשב"א • ריטב"א • רבי יהודה בן הרא"ש • רבנו ירוחם • מהר"ם חלאווה • אבודרהם • רבי יעקב בעל הטורים • ר"ן • רבי יוסף חביבא • רבי שמואל ירונדי (אוהל מועד) |  |
| איטליה | רבי משולם בן קלונימוס • רבי נתן מרומי (הערוך) • רבי ישעיה די טראני • רבי אליעזר בן שמואל • ריבב"ן • שבלי הלקט • ריא"ז • מהרי"ק • ראשונים נוספים |  |
| צפון אפריקה | ארבעת השבויים • רבנו חננאל • רב ניסים גאון • רי"ף • רבנו אפרים • רבי יהודה הכהן אבן סוסאן • רבי יוסף אבן עקנין • שמואל אבן ג'אמע • רבי זכריה אגמאתי • ריב"ש • רשב"ץ • רבי ישועה הלוי • רבי אפרים אנקוה |  |
| תימן | בעלי אלשרח (רבי חנניה בן ישועה • רבי נתנאל בן ישעיה • רבי זכריה הרופא • רבי סעדיה עדני • רבי דוד הלוי חמדי • רבי דוד עדני • רבי אברהם בן שלמה |  |
| מצרים | רבי שמריה בן אלחנן • רבי שמואל בן חנניה הנגיד •  רמב"ם •  רבי חננאל בן שמואל • רבי אברהם בן הרמב"ם • רב יוסף ראש הסדר • רבי פרחיה בן ניסים •  רבי דוד הנגיד • רבי תנחום הירושלמי • רבי יהושע הנגיד • רבי דוד ברבי יהושע הנגיד • ראשונים נוספים |  |
ראשונים נוספים תנאים • אמוראים • סבוראים • גאונים • ראשונים • אחרונים
תאוריית החברה העולמית

תאוריית החברה העולמית (World Society Theory) מציבה הסבר מוסדי לתהליכי גלובליזציה בטיעונים בדבר האופי הטקסי של אימוץ מודלים עולמיים ושל הפצתם ברחבי העולם. התאוריה גובשה על ידי ג'ון וו. מאייר, סוציולוג מאוניברסיטת סטנפורד בקליפורניה, לתיאור יחסים בינלאומיים וגלובליזציה. התאוריה נסמכת על עבודתו הנחשונית של מאייר בניסוח התאוריה המוסדית (Institutional Theory) ועל פיתוחיו התאורטיים בחקר ארגונים מאז שנות ה-70 של המאה הקודמת ואילך. בתחילת גיבושהּ כונתה התאוריה גם על ידי מעמידיה בשם World Polity Theory, תוך הדגשת המערך הממשלי (גם אם לא ממשלתי) של הֶסדרים עולמיים. מיקוד כותרת התאוריה, החל מתחילת שנות האלפיים, בחברה העולמית ובתהליכים חברתיים הביא גם להתכנסות תחת הכותרת "תאוריית החברה העולמית".
עקרונות התאוריה

תאוריית החברה העולמית פותחה כקריאת תגר על תאוריית המערכת העולמית הנאו-מרקסיסטית (שגובשה על ידי עמנואל ולרשטיין וידועה גם בכינוי תאוריית התלות) ועל תאוריית המודרניזציה הפונקציונליסטית והנאו-ליברלית. כנגדן העמידו מאייר ותלמידיו סדרת עקרונות מוסדיים להסבר תהליכים עולמיים. התורה בכללותה נפרשה באורח סדור במספר מאמרים וסוכמה באחרים. מהם עולה כי המרכזיים מבין עקרונות התאוריה הם כלהלן.
החברה העולמית מַבנָה מודלים אשר מסדירים את הזהות, את המטרות, את ההתנהלות ואת המִבנֶה הראוי למגוון קטגוריות חברתיות, דוגמת מדינת הלאום, בית הספר (כארגון חינוך), ילדוּת (כשלב חיים) וחדשנות (כיעד חברתי). מתוך הסתמכות על גישה  גוֹפמַנית מכונים מודלים אלה בשם "תסריטים" (Scripts), כלומר – הם משמשים כמִתווה מובנֶה להתנהלות ולהתנהגות.
משוּקעוּתן של יחידות חברתיות באותה חברה עולמית משרה על אנשים וארגונים אלה את עקרונות הווייתה; התנהלות היא לפיכך תהליך הביצוע של התפקיד שהובנה (Enactment).
כתוצאה מאלה מתאפיינת החברה העולמית בהידמות צורנית (Isomorphism) של היחידות המשוקעות בחברה העולמית, ובצידה של ההידמות גם צמידות רופפת בין כוונותיהן המוצהרות לבין התנהלותן בפועל וגם בין חטיבות שונות בתוך יחידות משוקעות אלה. הגורם העיקרי לעיקרון זה הוא אופייה הטקסי של ההשתלבות במערכת העולמית, כשהמניע העיקרי לדירבון היחידות המשוקעות בה הוא השאיפה להכרה וללגיטימציה.
למרות כוחה של המערכת העולמית כמַבנה מודלים מגובשים לכלכלה, לפוליטיקה, לתרבות ולטכנולוגיות ברחבי העולם, מערכת הממשלוּת העולמית מבוזרת מאוד. בצד הביזור מתקיים גיבוש שהוא מאפיין חשוב להבנת גמישותה של החברה העולמית וגיוונה.
עקרונות תאורטיים נוספים מפורטים בחיבורים שונים המתמקדים כל אחד בנושא מסוים, כדוגמת תהליך הגלובליזציה, עלייתו האונטולוגית של הפרט והתפשטותם של תחומי הסביבה, החינוך, התרבות ושיח זכויות הפרט.
ביקורת

הביקורת על תאוריית החברה העולמית מתמקדת במספר נושאים: (א) בהתרכזותה בתהליכים עולמיים של הידמות תוך התעלמות מעוצמתם והתעצמותם של פערים והבדלים עולמיים. בעשור האחרון מתפתח מתוך תאוריית החברה העולמית מחקר המוקדש לבחינת גיוון ופערים והמסביר גם אותם בעזרת עקרונות מוסדיים. (ב) בהתעלמותה של התאוריה ממרכזיותם של כוח ואינטרסים בעיצוב העולם ובהכוונת תהליכים בו.
בישראל

מספר חוקרים ישראלים הנסמכים על גישה תאורטית זו בעבודתם ובמחקריהם הוסיפו נדבך לפיתוחהּ, ובהם ניצה ברקוביץ', גילי דרורי דני קפלן ואחרים.
הערות שוליים

↑  Meyer, J. W., Boli, J., Thomas, G. M., & Ramirez, F. O. "World society and the nation-state." American Journal of Sociology, 103 (1997): 144-181; Meyer, John W. "World society, institutional theories, and the actor." Annual Review of Sociology 36 (2010): 1-20.
↑  Buhari‐Gulmez, Didem. "Stanford School on Sociological Institutionalism: A Global Cultural Approach1." International Political Sociology 4.3 (2010): 253-270.
↑  Drori, Gili S. "Institutionalism and globalization studies." The Sage Handbook of Organizational Institutionalism (2008): 798-842
↑  Meyer, John W. "World society, institutional theories, and the actor." Annual Review of Sociolog 36 (2010): 1-20.
↑  Frank, David John, Ann Hironaka, and Evan Schofer. "The nation-state and the natural environment over the twentieth century." American Sociological Review (2000): 96-116.
↑  Meyer, John W., Francisco O. Ramirez, and Yasemin Nuhoḡlu Soysal. "World expansion of mass education, 1870-1980." Sociology of Education (1992): 128-149.
↑  Boli, John, and George M. Thomas. "World culture in the world polity: A century of international non-governmental organization." American Sociological Review (1997): 171-190.
↑  Hafner‐Burton, Emilie M., and Kiyoteru Tsutsui. "Human Rights in a Globalizing World: The Paradox of Empty Promises." American Journal of Sociology 110.5 (2005): 1373-1411; Ramirez, Francisco O., Yasemin Soysal, and Suzanne Shanahan. "The changing logic of political citizenship: Cross-national acquisition of women's suffrage rights, 1890 to 1990." American Sociological Review(1997): 735-745.
↑  Finnemore, Martha. "Norms, culture, and world politics: insights from sociology's institutionalism." International Organization 50.02 (1996): 325-347.
↑  Drori, Gili S., Markus A. Höllerer, and Peter Walgenbach. "Unpacking the glocalization of organization: from term, to theory, to analysis." European Journal of Cultural and Political Sociology 1.1 (2014): 85-99.
↑  Barnett, Michael N., and Martha Finnemore. "The politics, power, and pathologies of  international organizations." International Organization 53.04 (1999): 699-732
↑  Berkovitch, Nitza. From motherhood to citizenship: Women's rights and international organizations. JHU Press, 1999
↑  Drori, Gili S. "United Nations’ Dedications: A World Culture in the Making? " International Sociology 20.2 (2005): 175-199.
↑  Kaplan, Danny. "Institutionalized erasures: How global structures acquire national meanings in Israeli popular music." Poetics 40.3 (2012): 217-236.
תומאס מורלנד

| --- | --- |

תומאס מורלנד כלוטננט גנרל
 לידה:  9 באוגוסט 1865 מונטריאול, קנדה 
 פטירה:  21 במאי 1925 (בגיל 59) מונטרה, שווייץ שווייץ
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 השכלה:  המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט  בית הספר צ'רטרהאוס 
 בן או בת זוג:  מייבל אלינור רוונה סנט ג'ון (18 בפברואר 1890–ערך בלתי־ידוע) 
 השתייכות:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 תקופת הפעילות:  1884–1923 (כ־39 שנים)
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-47 מפקד הדיוויזיה ה-14 מפקד הדיוויזיה ה-5 מפקד הקורפוס ה-10 מפקד הקורפוס ה-13 מפקד ארמיית הריין מפקד פיקוד אלדרשוט
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
   מסדר האמבט (אביר מפקד)   מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (אביר מפקד)   אות השירות המצוין
 
סר תומאס לת'ברידג' נפייר מורלנד (באנגלית: Sir Thomas Lethbridge Napier Morland; 9 באוגוסט 1865 - 21 במאי 1925) היה גנרל בצבא בריטניה אשר פיקד על כוחות במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

מורלנד נולד ב-9 באוגוסט 1865 במונטריאול שבקנדה, כבנם של הלן ותומאס מורלנד. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, וב-1884 התגייס לצבא בריטניה והוצב בקורפוס הרובאים המלכותי. ב-1890 הוא נשא לשה את מייבל סנט ג'ון, אשר ילדה לו שתי בנות. הוא נשלח לניגריה, והגיע לדרגת לוטננט קולונל. בשנת 1909, הוא סופח אל חיל הספר המלכותי המערב אפריקני (The West African Frontier Force (WAFF)) - כוח אשר הורכב משבעה גדודי ילידים מהמושבות הבריטיות במערב אפריקה (ניגריה, חוף הזהב, סיירה לאון וגמביה) ונועד לדאוג לביטחון האזור. הוא השתתף בקרבות כנגד ילידים, וב-25 באפריל 1902 עוטר באות השירות המצוין. ב-1905 הוענקה לו דרגת כבוד של קולונל והוא מונה למפקד  החיל. הוא פיקד על החיל עד 1908. ב-1910 הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל ומונה למפקד הבריגדה ה-2.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, הועלה מורלנד לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-47 (לונדון ה-1/2). בספטמבר של אותה שנה הועבר לפקד על הדיוויזיה ה-14 עד אוקטובר. עם שתי הדיוויזיות הנ"ל הוא נותר בעתודה ולא השתתף בקרבות. באוקטובר הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-5 ופיקד עליה במהלך קרב איפר השני. ביולי 1915 קיבל פיקוד על הקורפוס ה-10 שזה עתה הוקם. ב-1916 השתתף הקורפוס בקרב על הסום. ב-1917 נכלל הקורפוס כחלק מהארמייה השנייה של הרברט פלומר. במסגרת זו לחם הקורפוס בקרב פשנדל ובקרב רכס מסין. באפריל 1918 הוא קיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-13. הוא פיקד על הקורפוס במהלך הקרב השני על הסום ומתקפת מאה הימים. הוא פיקד על הקורפוס עד 1920 עת הועבר לפקד על ארמיית הריין הבריטית. שנתיים לאחר מכן מונה למפקד פיקוד אלדרשוט, וקודם לדרגת גנרל מלא. ב-1923 הוא פרש מהצבא.
הוא נפטר בעיר מונטרה שבשווייץ ב-21 במאי 1925 בגיל 59.
שיעור הפוך

שיעור הפוך הוא גישה פדגוגית המיישמת למידה משולבת מחשב. במסגרתו התלמידים לומדים חומר חדש באמצעות צפייה בסרטונים, לרוב לפני השיעור, בעוד שבכיתה הם מבצעים את המטלות אשר נהגו להכין באופן מסורתי כשיעורי בית. כך ביצוע המטלות נעשה בסביבה מפוקחת, והמורה יכול להנחות אישית את תלמידיו. לעיתים נקרא שיעור הפוך "הוראה הפוכה" או "כיתה הפוכה".
שיעור הפוך מול הוראה מסורתית

התבנית המסורתית של הוראה בבית הספר כוללת הקנייה של החומר באמצעות הרצאה בכיתה ועבודת בית הכוללת קריאת טקסטים וביצוע מטלות.
בגישת השיעור ההפוך התלמידים נדרשים ללמוד בעצמם נושא מוגדר, לרוב באמצעות צפייה בסרטונים שהוקלטו מראש או נבחרו על ידי המורה. הזמן שמתפנה בכיתה מוקדש לתרגול וליישום של החומר הנלמד, כאשר המורה פנוי לחנוך את התלמידים ולסייע להם בנקודות הקושי. התלמידים יכולים לעסוק ביישום מעשי של החומר הנלמד, וכן לעבוד בקבוצות או לסייע זה לזה בביצוע מטלות. גישה זו מאפשרת דיפרנציאציה חלקית של הלמידה וניתן לשלבה עם גישות פדגוגיות נוספות דוגמת למידה מבוססת בעיות, הוראת עמיתים ולמידה לשליטה.
הפיכת השיעור מאפשרת למורה לנתב את מאמציו באופן שונה מאשר בהוראה המסורתית. המורה מוותר על מיקומו המרכזי כמרצה דומיננטי לטובת תפקיד של מנחה או חונך. שינוי זה מאפשר למורה למקד את מאמציו בתלמידים הזקוקים לכך, ולהימנע מהענקת עיקר תשומת הלב לתלמידים המתבלטים בכיתה.
היסטוריה

אריק מזור פיתח את גישת הוראת העמיתים בשנות התשעים של המאה הקודמת. בעבודתו גילה כי הוראה בסיוע מחשב מאפשרת לו לחנוך את תלמידיו במקום להרצות להם.
לייג', פלאט וטרגלייה פרסמו בשנת 2000 מחקר המתאר שימוש בגישת "שיעור הפוך" בקורס אוניברסיטאי בכלכלה בניסיון לספק מענה לשונות בסגנונות הלמידה המועדפים על סטודנטים. מחקרם הראה העדפה של הסטודנטים ללימוד בגישה זו.
אקדמיית קהאן הוקמה לאחר שבשנת 2004 החל סלמאן קהאן להקליט סרטונים לבקשת אחייניתו שביקשה לדלג על למידת נושאים שבהם היא שולטת ולחזור על נושאים שטרם הבינה. סביב מודל זה, המאפשר למעשה חניכה צמודה, נבנתה האקדמיה המשמשת מורים ליישום הוראה הפוכה בכיתותיהם.
בשנת 2007 פרסם ג'רמי סטרייר עבודת מחקר שכותרתה: "השלכות הכיתה ההפוכה על סביבת הלמידה: השוואת פעילויות למידה בכיתה מסורתית ובכיתה הפוכה תוך שימוש במערכת חניכה חכמה". המחקר הדגיש את חשיבות העיסוק בהשלכות החיוביות והשליליות של תיאום הפעילויות המתבצעות בבית ובכיתה על מעורבות התלמידים בלימודיהם.
בשנת 2011 החל ליישם תיכון קלינטונדייל במישיגן את גישת השיעור ההפוך בכל הקורסים הנלמדים בו. החלטה זו התקבלה לאחר השוואה שנערכה בין שתי כיתות שלמדו קורס זהה אצל אותו המורה בשתי הגישות. הישגי התלמידים שלמדו בגישת שיעור הפוך עלו משמעותית על הישגי הכיתה השנייה.
בעבר דורג תיכון קלינטונדייל בחמשת האחוזים התחתונים במדינה. בשנת 2010 נכשלו כמחצית מהתלמידים בכיתות ט' בלימודי המדעים והמתמטיקה. שנה לאחר תחילת יישום גישת השיעור ההפוך צנח אחוז הנכשלים באנגלית מ-52 ל-19, במתמטיקה מ-44 ל-13, במדעים מ-41 ל-19, ובמדעי החברה מ-28 אחוזים ל-9. לאחר 2011 ירד אחוז הנכשלים הכללי מ-30 ל-10. שיפור ניכר נרשם גם באחוז המסיימים ובאחוז הממשיכים ללימודים במכללות. בהישגי התלמידים במבחנים סטנדרטיים חיצוניים נרשמה עלייה עד 2012, ולאחריה ירידה. ייתכן כי מגמה זו נובעת משינוי באוכלוסיית בית הספר.
המורים השתמשו בקובצי אודיו, מקראות וסרטונים מאקדמיית קאהן, TED ומקורות נוספים. מורים גילו כי הסרטונים האפקטיביים ביותר הם סרטונים קצרים, בני 3 עד 6 דקות. השינוי נתפס כחיובי על ידי התלמידים.
בשנת 2012 החל פרויקט לדיבוב סרטונים של אקדמיית קאהן לעברית
, בהובלת פרופ' עמנואל גרינגרד,
ובאותה שנה הכריזה רשת אורט על יישום גישת השיעור ההפוך בלימודי המתמטיקה של כיתות י' ברשת. הפרויקט נערך בשיתוף אקדמיית קהאן.
שיעור הפוך וגישת למידה לשליטה (mastery learning)

בהוראה מסורתית, מוקדש זמן מוגדר לנושא לימוד מסוים בהתאם לתוכנית הלימודים. תלמידים אינם יכולים לקבל זמן נוסף ללימוד חומר בו אינם שולטים. גישת למידה לשליטה מאפשרת לתלמיד להקדיש פרק זמן מתאים לנושא מסוים בטרם יתקדם לנושא הבא. הגישה הייתה פופולרית לתקופה קצרה בשנות העשרים של המאה הקודמת, והוזכרה בשנית על ידי בנג'מין בלום במאמרו משנת 1968.
עקב קצב ההתקדמות השונה של התלמידים, המורה מספק להם את החומר הנלמד ואת הכלים להתמודד עמו ומסייע להם בהכוונה ובניהול הזמן. התלמידים מתוגמלים על הפגנת שליטתם בחומר. תלמיד שעבודתו אינה מעידה על שליטה בנלמד יידרש לשפרה בטרם יתקדם בלימודיו.
ללא גישת השיעור ההפוך, למידה לשליטה נתפסה כשיטה לא מעשית במרבית בתי הספר. חוסר התיאום בקצב התלמידים דרש מתן הרצאות מרובות בנושאים שונים במקביל, בהתאם להתקדמותם של התלמידים. גם בתחום ההערכה התגלו קשיים עקב הקושי בבחינת התלמידים במועדים שונים.
כאשר משלבים למידה לשליטה עם שיעור הפוך, כל תלמיד צופה בהרצאה מסוימת במועד המתאים לו, ומבצע מטלה לאחר שהשלים את הפרקים הקודמים. נכון לשנת 2013 מורים מעטים משלבים את שתי הגישות.
יתרונות של גישת השיעור ההפוך

גישת הוראה לפי שיעור ההפוך הפכה למושכת בשל זמינות המון מקורות באינטרנט כולל וידאו ואודיו באופן וירטואלי בהמון מקצועות ונושאים. יתרונות גישת השיעור ההפוך:
הסטודנטים מתקדמים לפי הקצב האישי שלהם.
כשעושים עבודות בית בתוך הכיתה זה נותן למורים הבנה עמוקה יותר לקשיים של התלמידים ולסגנונות הלמידה שלהם.
המורים יכולים לעשות התאמה אישית ולשדרג את הקוריקולום ולספק אותו לתלמידים.
הזמן בכיתה עשוי להיות מנוצל באופן יותר אפקטיבי, יעיל ויצירתי.
המורים שהשתמשו בשיטה זו מדווחים על רמות גבוהות יותר של הישגים, עניין, ומעורבות של התלמידים.
תאוריות הלמידה תומכות בגישה זו.
השימוש בטכנולוגיה זו גמיש ומתאים ללמידה במאה ה 21.
החוקרים Herreid & Schiller  סקרו מעל 1500 חברים ל national center for case study teaching in science list-serv כדי לבדוק האם המורים למדעים, טכנולוגיה, הנדסה ומתמטיקה משתמשים בגישת השיעור ההפוך. 200 מורים דיווחו על חקרי מקרה של הוראה בגישה זו וציינו יתרונות נוספים:
יש יותר זמן לעבוד עם הסטודנטים על מחקרים אותנטיים.
יש לתלמידים יותר זמן לעבוד על ציוד מעבדה שקיים וזמין רק בכיתה.
סטודנטים שפספסו את השיעורים בשל פעילויות שונות כגון ספורט, דיבייט...יכולים לראות את ההרצאות באופן מקוון בדרך.
הגישה מקדמת ומפתחת את רמות החשיבה.
הסטודנטים מעורבים באופן פעיל יותר.
הסטודנטים פשוט אהבו את הגישה הזאת.