stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוחמת (סרט, 2022)
עלילה

הסרט מתרחש בשנת 1823 בממלכת דהומיי שבמערב אפריקה. נאווי (תסו מבדו) היא נערה מרדנית שאביה מנסה ללא הצלחה לשדך אותה לגברים מבוגרים. לאחר שנואש מניסיונותיו, אביה מעניק אותה למלך גזו (ג'ון בויגה) שמגייס אותה לאגוג'י - יחידת הנשים המיוחדת של צבא דהומיי. נאווי משתלבת בהדרגה ביחידה, ולומדת להכיר את המפקדת שלה - הגנרלית הקשוחה ננסיקה (ויולה דייוויס), שמסתירה סודות אפלים. הממלכה כולה מתכוננת לקראת מלחמה עם ממלכת איו השכנה, שמעוניינת לחטוף אזרחים מדהומיי כדי למכור אותם כעבדים לסוחרים לבנים.
הפקה

בשנת 2015 ביקרה השחקנית מריה בלו בבנין, היכן שהייתה ממוקמת ממלכת דהומיי. בלו חקרה את סיפורן של האמזונות של דהומיי, והגתה את הרעיון לכתוב עלילה לסרט שיעסוק בהן. במשך כמה שנים, הציעה בלו את העלילה לכמה אולפנים שסירבו לה, אולם ב-2020 קיבלה אישור מחברת סרטי טריסטאר שהסכימו להפיק את הסרט. צילומי הסרט החלו בדרום אפריקה ב-2021, אולם הפסיקו בעקבות התפרצות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה בדרום אפריקה. בתחילת 2022 חודשו הצילומים.
הסרט הוקרן לראשונה ב-9 בספטמבר 2022 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו. ב-16 בספטמבר הוא הוקרן לראשונה בבתי קולנוע בארצות הברית. הסרט זכה לשבחים רבים על העלילה והכוריאוגרפיה, אולם ספג ביקורת על חוסר דיוק היסטורי. בטקס פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי, היה הסרט מועמד לזכייה בפרס לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, אנסמבל המשחק הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר עבור ויולה דייוויס. דייוויס הייתה מועמדת לזכייה גם בפרס גלובוס הזהב.
פרסים ומועמדויות

| פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס סאטורן | סרט הפעולה/הרפתקאות הטוב ביותר |  | מועמדות |
| פרס סאטורן | השחקנית הטובה ביותר בסרט | ויולה דייוויס | מועמדות |
הערות שוליים

↑  The Woman King First Reviews: Viola Davis Rules the Screen in a Rousing, Action-Packed Crowd-Pleaser"
↑  Patrick Hipes, ‘Avatar: The Way Of Water’, ‘Oppenheimer’, ‘Star Trek’ Series Lead Nominations For Genre-Focused Saturn Awards, Deadline, ‏2023-12-06 (באנגלית אמריקאית)
לוחמת צוללות בלתי מוגבלת

צוללת U-14 גרמנית (תחילת שנות ה-1910)
לוחמת צוללות בלתי מוגבלת היא סוג של לוחמה ימית שבה צוללות מטביעות ספינות סוחר כמו ספינות משא ומכליות ללא התראה. לשימוש בלוחמת צוללות בלתי מוגבלת היו השפעות משמעותיות על היחסים הבינלאומיים בכל הנוגע הן למלחמת העולם הראשונה והן למלחמת העולם השנייה. ההיסטוריה שלה נשלטה על ידי קבלת החלטות בגרמניה.
היו ניסיונות להגביל את השימוש בלוחמה ימית בלתי מוגבלת, כאשר חלקם מתוארכים לפני תחילת המאה ה-20 כהרחבה של כללים עבור פושטות שטח. בעוד שבתחילה צוללות פעלו בהצלחה על ידי תקיפה על פני השטח באמצעות תותחי סיפון, תקיפת ללא אזהרה בעודה שקועה מפחיתה את ההזדמנות של המטרה להימלט או להגן על עצמה אם חמושה.
מקרים

היו ארבעה מערכות עיקריים של לוחמת צוללות בלתי מוגבלת, אחד במלחמת העולם הראשונה ושלושה במלחמת העולם השנייה:
מערכת הצוללות במלחמת העולם הראשונה, שניהלה לסירוגין גרמניה בין 1915 ל-1918 נגד בריטניה ובעלות בריתה. אחד המעשים הידועים לשמצה היה ב-7 במאי 1915, כאשר הצוללת U-20 טרפדה בכוונה את אוניית הפאר הבריטית לוסיטניה. חידוש לוחמת הצוללות הבלתי מוגבלת של גרמניה בפברואר 1917, יחד עם מברק צימרמן, הביאו את כניסתה של ארצות הברית למלחמת העולם הראשונה בצד הבריטי.
הקרב על האוקיינוס האטלנטי במהלך מלחמת העולם השנייה. בין 1939 ל-1945 הוא התנהל בין גרמניה הנאצית לבעלות הברית וגם בין 1940 ל-1943 בין איטליה הפשיסטית לבעלות הברית.
מערכות הים הבלטי בחזית המזרחית, במהלך מלחמת העולם השנייה. בין 1941 ל-1945, במיוחד מ-1942, הוא התנהל בין גרמניה הנאצית לברית המועצות, בעיקר בים הבלטי.
מלחמת האוקיינוס השקט במהלך מלחמת העולם השנייה, בין 1941 ל-1945, התנהלה בין בעלות הברית (במיוחד הצי האמריקני) לבין האימפריה היפנית.
ארבעת המקרים היו ניסיונות להטיל מצור ימי על מדינות, במיוחד אלו התלויות במידה רבה בספנות סוחר כדי לספק את תעשיות המלחמה שלהן ולהאכיל את אוכלוסייתן (כגון בריטניה ויפן). מבין אלו, מאמץ הצוללות האמריקאי היה ללא ספק המוצלח ביותר, ופעל יחד עם מוקשים כדי לצמצם את צי הסוחר היפני לפחות מרבע הטונאז' הראשוני שלו.
הערות שוליים

↑  Mallison, Sally V.; Mallison, W. Thomas (1991). "Naval targeting: lawful objects of attack". International Law Studies. 64.
1 2 3 4 5 6 7  Legro, Jeffrey W. (1997). "Which Norms Matter? Revisiting the 'Failure' of Internationalism". International Organization. 51 (1): 31–63. doi:10.1162/002081897550294. JSTOR 2703951.
↑  Eardley, Nick (1 במאי 2014). "Files show confusion over Lusitania". BBC News. ארכיון מ-30 בנובמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  See The Holtzendorff Memo (English translation) with notes (אורכב 09.03.2005 בארכיון Wayback Machine)
↑  "Washington Conference | Treaties & Facts". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2020-04-11.
↑  "The Trial of Admiral Doenitz".
↑  John Merrill (16 בנובמבר 2021). "World War II: Japan's Disinterest in Merchant Ship Convoying". {{cite web}}:  (עזרה)
אמנות גרמנית של טביעת ה"לינדה בלאנש" ב-30 בינואר 1915 על ידי SM U-21. נוסעים וצוות מורשים לרדת לסירות הצלה, בהתאם לכללי הסיירת.
קריקטורה אמריקאית מאת אוסקר צ'זארה המציגה את טביעת הלוסיטניה. טביעות של ספינות נוסעים ללא אזהרה הרתיחו את דעת הקהל הנייטרלית
לאיס ריביירו

| --- | --- |

 לידה:  5 באוקטובר 1990 (בת 33) תרזינה, פיאאוי, ברזיל
 שם לידה:  לאיס פריירה דה אוליביירה
 מדינה:  ברזיל
 מקצוע:  דוגמנית
לאיס פריירה דה אוליביירה (בפורטוגזית: Laís Pereira de Oliveira; נולד ב-5 באוקטובר 1990) היא דוגמנית ברזילאית, המוכרת כלאיס ריביירו. היא השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט מספר פעמים והפכה למלאכית של המותג. במהלך הקריירה שלה השתתפה בקמפיינים של חברות כמו ראלף לורן, כריסטיאן דיור ואמריקן איגל.
קריירת דוגמנות

דונלדסון נולדה ב-5 באוקטובר 1990, בתרזינה, פיאאוי שבברזיל. לפני שהפכה לדוגמנית, הייתה ריביירו בתוכנית הכשרה להיות אחות. שנה לאחר שילדה את בנה אלכסנדר, היא נעתרה לעצת אחד ממכריה והחלה לעבוד כדוגמנית בארץ מולדתה, ברזיל. בשנת 2009 היא השתתפה בקמפיינים של מעצבים וחברות כדוגמת שיאצי צ'אן, שאנל, לואי ויטון, גוצ'י, דולצ'ה וגבאנה, ורסצ'ה, DKNY, דיור, רוברטו קוואלי, בלומרין, מוסקינו, באלמיין, ז'אן-פול גוטייה, אלכסנדר ואוטייה, אלי סעב, אלכסנדר וואנג, גי לרוש ומארק ג'ייקובס. במהלך שבוע האופנה של ברזיל לקולקציות האביב/קיץ 2011, ריביירו הייתה הדוגמנית המבוקשת ביותר עם 27 תצוגות בסך הכול בסאו פאולו, ו-26 תצוגות בריו דה ז'ניירו.
היא הצטלמה לווג שבארצות הברית, ברזיל, גרמניה ואיטליה והופיעה בקמפיינים של ראלף לורן, כריסטיאן דיור, טום פורד, גאפ ואמריקן איגל. היא עבדה עם ויקטוריה'ס סיקרט, והופיעה בתצוגות האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט שהתקיימו בשנים 2010, 2011, 2013, 2014, 2015, 2016, 2018, כמו גם בפרסומת חג המולד 2011 ובפרסומת של חג האהבה 2012, לצד קנדיס סוונפול ואדריאנה לימה. היא הייתה אמורה להשתתף בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנת 2012, אך נפלה ונקעה את קרסולה במהלך החזרות. את התלבושות שלה לאותה שנה לבשה בהאטי פרינסלו ושנינה שייק. בעקבות כך, נתנו לריביירו לפתוח את חלק "ציפורי גן העדן" בתצוגה שהתקיימה בשנה שלאחר מכן.
היא הפכה למלאכית של ויקטוריה'ס סיקרט בשנת 2015. ב-1 בנובמבר 2017 נבחרה ריביירו ללבוש את "חזיית פנטזיית לילות השמפניה" בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט שהתקיימה בשנת 2017 שהתקיימה בשאנגחאי שברפובליקה העממית של סין, ב-28 בנובמבר 2017. החזייה ששווייה 2 מיליון דולר, נוצרה על ידי מואוואד. החזייה והחגורה התואמת שלה הורכבו מ-6,000 יהלומים צהובים, ספירים צהובים וטופז כחול מזהב 18 קרט.
חיים אישיים

לריביירו בן, שנולד ב-17 במאי 2008. בשנת 2014 החלה לצאת עם שחקן הכדורסל האמריקאי ג'ארד הומן.
מאז, ריביירו והומן נפרדו ובספטמבר 2018 היא החלה לצאת עם שחקן ה-NBA, ג'ואקים נואה. בשנה שלאחר מכן הם התארסו.
הערות שוליים

1 2  Victoria’s Secret: The World’s Most Famous Bras, Panties, Lingerie, Sportswear, Swimsuits, Beauty and Accessories, Victoria's Secret (באנגלית)
1 2  The FMD- FashionModelDirectory.com, Lais Ribeiro - Fashion Model | Models | Photos, Editorials & Latest News | The FMD, The FMD - FashionModelDirectory.com
↑  Victoria's Secret: Olivier Rousteing meets Lais Ribeiro & Devon Windsor, נבדק ב-2021-07-03
↑  Mallory Schlossberg, A teen mom who barely spoke English when she was discovered is the new face of Victoria's Secret, Business Insider (באנגלית אמריקאית)
↑  David Yi, Victoria's Secret names 10 new angels to take over the lingerie world, Mashable, ‏2015-04-28 (באנגלית)
↑  Cosmopolitan Indonesia, Top Model of Rio Fashion Week 2011, Cosmopolitan Indonesia, ‏2011-06-09 (באנגלית)
↑  Alessandra Foresto, She Had to Skip the 2012 VS Runway Show, POPSUGAR Latina, ‏2015-12-08 (באנגלית אמריקאית)
↑  Katie Little,Adam Jeffery, Victoria’s Secret Fashion Show 2013, CNBC, ‏2013-11-15 (באנגלית)
↑  Condé Nast, Exclusive: Meet the New Victoria's Secret Angels, Vogue (באנגלית אמריקאית)
↑  The $2 million Champagne Nights Fantasy Bra by Mouawad, Totalprestige Magazine, ‏2017-11-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Harper's Bazaar Staff, The Handsome Husbands and Boyfriends of Victoria's Secret Angels, Harper's BAZAAR, ‏2018-11-12 (באנגלית אמריקאית)
↑  Login • Instagram, www.instagram.com
↑  Joakim Noah's Victoria Secret Model GF Lais Ribeiro Rocks Thong Bikini In Malibu, TMZ (באנגלית)
↑  Victoria's Secret Angel Lais Ribeiro Engaged to NBA Player Joakim Noah, PEOPLE.com (באנגלית)
לאיוש שטיינר (שחמטאי)

| --- | --- |

 לידה:  14 ביוני 1903 אוראדיה, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  22 באפריל 1975 (בגיל 71) סידני, אוסטרליה 
 הישג בולט:  פעמיים אלוף הונגריה
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי מ-1950
 מקצוע נוסף:  מהנדס מכונות
 מדינה:  האימפריה האוסטרו-הונגרית, הונגריה, אוסטרליה
 הערות:  יהודי
 
לאיוש שטיינר (בהונגרית: Steiner Lajos;‏ 14 ביוני 1903, אוראדיה – 22 באפריל 1975, סידני) היה שחמטאי יהודי-הונגרי-אוסטרלי, אחיו של אנדרה שטיינר ובן דוד של הרמן שטיינר.
ביוגרפיה

לאיוש שטיינר למד הנדסת מכונות בבודפשט ובגרמניה.
במהלך שנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20 הוא השתתף בתחרויות שחמט רבות. בשנת 1931 הוא זכה באליפות הונגריה. באותה שנה הוא סיים במקומות 5–6 תחרות בברלין שזכה בה בן דודו הרמן שטיינר. בשנת 1934 הוא חלק מקומות 1–2 עם וסיה פירץ במריבור וב-1935 מקומות 1–2 עם אריך אליסקסיס בווינה. ב-1936 הוא ניצח באליפות הונגריה ביחד עם מיגל ניידורף.
בשנת 1939 שטיינר עבר לאוסטרליה. הוא ניצח באליפות אוסטרליה בשנים 1945, 1947, 1953 ו-1959. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה שטיינר חזר להשתתף בתחרויות באירופה. בשנת 1948 הוא סיים במקום ה-19 בתחרות בינאזורית (חלק של תהליך העפלה לקרב על אליפות העולם).
בשנת 1950 הוענק לו תואר אמן בינלאומי.
לאיוש שטיינר באולימפיאדת השחמט

בין השנים 1931 ל-1936 השתתף לאיוש שטיינר ב-3 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1931 | 2 | הונגריה |  | 12 מ-17 | 10+ 4= 3- | 70.6 | 10 קבוצתי, 3 אישי |
| 1933 | 2 | הונגריה |  | 7.5 מ-14 | 5+ 5= 4- | 53.6 | 5 קבוצתי, 8 אישי |
| 1935 | 1 | הונגריה |  | 10.5 מ-18 | 7+ 7= 4- | 58.3 | 4 קבוצתי, 8 אישי |
הערות שוליים

↑  Steiner, Lajos - Men's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: steiner-lajos-11758  GND: 1240103735  ISNI: 0000 0000 7908 573X  LCCN: no2001057590  NTA: 075050625  Trove: 1468746  VIAF: 56264849   WorldCat (עם VIAF): 56264849 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לה היר

| --- | --- |

 לידה:  1390? Préchacq-les-Bains, ממלכת צרפת 
 פטירה:  11 בינואר 1443 (בגיל 53 בערך) מונטובן, גוויין, ממלכת צרפת 
 מקום קבורה:  Montmorillon 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 כינוי:  La Hire 
 השתייכות:  צבא צרפת 
 דרגה:  capitaine 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת מאה השנים 
 
פורטרט מאוחר של לה היר מאת לואי-פליקס אמייל
אטיין דה ויניולס (בצרפתית: Étienne de Vignolles‏; 1380/1390 – 11 בינואר 1443) הידוע בכינוי לה היר (La Hire) היה איש צבא צרפתי בתקופת מלחמת מאה השנים.
מקור הכינוי

ויניולס ידוע בדרך כלל בכינוי "לה היר", אולם מקור הכינוי אינו ידוע. משמעותו הוא "השכיר" אולם לא ידוע מדוע כונה ויניולס בשם זה. לפיכך הוצעו מספר פרשנויות אחרות לכינוי. הפרשנות המקובלת גורסת שמשמעות הכינוי היא "הזועם". "זעם" הוא l'ire בצרפתית ישנה. פרשנות אחרת גורסת שמדובר בשיבוש של עיר מוצאו של ויניולס. לה היט (la Hite) או לארהיל (Larehille).
ביוגרפיה

ויניולס היה בן למשפחת אצולה קטנה מאזור גסקון. הוא נולד בתאריך לא ידוע בין השנים 1380–1390. המידע המסודר עליו מתחיל מ-1418, עת התגייס צבא של שארל השביעי, מלך צרפת ולחם במלחמת מאה השנים. הוא התבלט כלוחם מצטיין וכמנהיג צבאי מוכשר. הוא היה חבר קרוב של ז'אן ד'ארק, והיה אחד המפקדים המעטים בצבא הצרפתי הסדיר שהאמין בה וביכולותיה. הוא לחם לצדה במהלך המצור על אורליאן, ובהמשך פיקד על חיל החלוץ שלה במהלך קרב פאטאי. בקרב זה זכו הכוחות שבפיקודו בניצחון גדול על האנגלים. הוא נודע במנהגו להתפלל לפני כל קרב, דבר שיש המייחסים אותו להשפעתה של ז'אן. ב-24 במאי 1430, נפלה ז'אן בשבי. מלך צרפת סירב לנסות לשחרר אותה, ולה היר יחד עם ז'אן דה ברוס וז'אן פוטון דה גזנטראי הקים צבא בן 4,000 לוחמים כדי לחלץ אותה. הם צעדו לקומפיין שם הייתה ז'אן ד'ארק שבויה. הם כבשו את קומפיין רק כדי לגלות שז'אן הועברה כבר לרואן. ב-30 במאי 1431 היא הועלתה על המוקד. הם ניסו לנקום את מותה על ידי כיבוש רואן, אולם נכשלו.
לה היר המשיך להילחם באנגלים. ב-1435 הוא הנחיל להם תבוסה בקרב גרברוי, וב-1438 הוא מונה למושל נורמנדי. ב-1440 הוא כבש את פונטיז מידי האנגלים יחד עם ז'אן דה דונואה, ושנתיים לאחר מכן סייע לשארל הראשון, דוכס אורליאן בכיבוש לה רול. הוא נפטר במונטובאן ב-11 בינואר 1443, ממחלה לא ידועה.
לה וגה (קאוקה)

לָה וֵגָה (בספרדית: La Vega) היא עיירה ורשות מקומית במחוז קאוקה, קולומביה. העיירה הוקמה ב-9 בספטמבר 1777.
היסטוריה

בשנת 1535, נכנסו הספרדים מאקוודור בפיקודו של חואן דה אמפודיה (אנ') אשר נשלחו על ידי סבסטיאן דה בללקאסר (אנ'), עברו דרך המקום והקימו דרך סלולה כדי להימנע ממפגש עם הקבוצה האימתנית לוס פטיאנוס, הדרך שעוברת בשטחי היישובים המודרניים לה קרוס (נריניו) (אנ'), סן פבלו (נריניו) (אנ'), סן לורנסו (נריניו) (אנ'), בוליבר (אנ'), אלמגר (אנ'), לה וגה, לה סיירה (אנ'), רוסאס (אנ'), טימביו (אנ') ופופאיאן (אנ').
בשנת 1777 העיירה הוקמה רשמית, ולאחר מאה שנים בשנים 1874 עד 1875 סופחו לרשות המקומית כפרים רבים באזור.
הערות שוליים

↑  "Resultados y proyecciones (2005-2020) del censo 2005". נבדק ב-12 אפריל 2020.
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בקולומביה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לה האבר

ערך זה עוסק בעיר נמל בצרפת. אם התכוונתם לרכס הרים באנטארקטיקה, ראו .
לֶה האבְרְ או לֶה אָבְרְ (בצרפתית - "‏Le Havreקובץ:Fr-Le Havre.ogg‏Ⓘ‏") היא עיר במחוז סן-מריטים בחבל נורמנדי בצרפת. לה האבר נמצאת בצפון מערב צרפת, על גדתו הימנית של שפך הנהר סן לים, באזור תעלת למאנש. בין שתי גדות הסן באזור זה מחבר הגשר מעוגן הכבלים פון דה נורמנדי, המקשר בין לה האבר ובין העיירה הסמוכה אונפלר. לה האבר היא הרשות המוניציפלית המאוכלסת ביותר בנורמנדי, על אף שמספר האוכלוסין באזור המטרופוליטני של רואן גדול ממספר האוכלוסין של האזור המטרופוליטני של לה האבר. נמל לה האבר הוא השני בגדלו בצרפת, לאחר הנמל במרסיי. מאז 1974 משמשת לה האבר משכן לבישוף מלה האבר.
לה האבר, מאי 2018
שמה המקורי של לה האבר היה "פרנסיסקופוליס", לציון המלך פרנסואה הראשון, מלך צרפת, שייסד את העיר בשנת 1517. בטרם הוקמה העיר הייתה במקום כנסייה בשם "נוטר דאם דה גראס" (גבירתנו של החסד: Notre-Dame-de-Grâce), ועל שמה נקרא הנמל "לה האבר דה גראס" ("נמל החסד": Le Havre de Grâce) שם שקוצר במהלך השנים לשם "לה האבר", שפירושו המילולי "הנמל".
בעת מלחמת העולם השנייה שימשה לה האבר זירה לקרבות קשים במהלך הפלישה לנורמנדי. היו אלו בעיקר הפצצות בעלות הברית שהביאו להרג של 5,000 אזרחים והרס של 12,000 מבנים. לאחר המלחמה שוקם מרכז העיר בסגנון מודרניסטי על ידי המתכנן אוגוסט פרה. לה האבר עוטרה באות לגיון הכבוד בשנת 1949, ובשנת 2005 הוכרזה כאתר מורשת עולמית.
המוזיאון לאמונות מודרנית על שם אנדרה מלרו הפך לשני בצרפת לפי מספר הציורים האימפריוניסטים שהוא מאחסן. לה האבר נשארה נאמנה למסורתה כעיר פועלים וימאיים. היא מוכרת גם כן ברמה ארצית על ידי מועדוני הספורט החשובים: Le Havre Athletic Club בכדורגל,Saint-Thomas Basket Le Havre בכדורסל וקבוצת הכדוריד לנשים HAC.
ערים תאומות

איטליה טריאסטה, איטליה
לימאי

| --- | --- |
נהר לימאי בראשית דרכו
נהר לימאי בראשית דרכו
 מידע כללי
 אורך:  380 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  700 מ"ק לשנייה
 אגן ניקוז:  61,723 קמ"ר
 מוצא:  אגם נאוול ואפי
 גובה מוצא הנהר:  765 מטרים
 יובלים:  Traful River, קוז'ון קורה 
 שפך:  ריו נגרו
 מדינות באגן הניקוז:  ארגנטינה
 
 
לימאי (בספרדית: Río Limay) הוא נהר בפטגוניה הארגנטינאית. מוצאו באגם נאוול ואפי בהרי האנדים, וקצהו כ-380 ק"מ צפונית-מזרחית משם, בסמוך לעיר נאוקן, שם הוא מתמזג עם נהר נאוקן, ונשפך לריו נגרו. לאורך כל אורכו, מהווה הנהר את הגבול בין הפרובינציות נאוקן וריו נגרו. בנוסף לאגם נאוול ואפי, מזינים את נהר לימאי מספר נהרות, ובהם טְרָפוּל, קוֹז'וֹן קוּרָה ופִּיקוּן לֶאוּפוּ.
לאורך הנהר חמישה סכרים, המשמשים תחנות כוח הידרואלקטריות. בתחנות אלה מיוצר למעלה מרבע מהחשמל בארגנטינה כולה. הקמת הסכרים הביאה ליצירת אגמים גדולים: אָלִיקוּרָה, פְּיֶידְרָה דֶל אָגִילָה ואֶסֶקְיֶיל רָאמוֹס מֶקְסִייָה.
לאון בטיסטה אלברטי

| --- | --- |

ככל הנראה דיוקן-עצמי של אלברטי משנת 1435
 לידה:  18 בפברואר 1404 ג'נובה, הרפובליקה של ג'נובה 
 פטירה:  25 באפריל 1472  (בגיל 68) רומא, מדינת האפיפיור 
 שם לידה:  Leon Battista degli Alberti 
 מקום קבורה:  בזיליקת סנטה קרוצ'ה 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בולוניה 
 זרם:  הומניזם
 תחומי עניין:  אסתטיקה
 עיסוק:  פילוסוף, מחזאי, מתמטיקאי, צייר, מעצב מטבעות ומדליות, נגן עוגב, אמן (תרבות), מדען, תאורטיקן אמנות, אנושן, סופר, מוזיקולוג, קריפטוגרף, בלשן, פסל, משורר, architectural theoretician, אדריכל, תאורטיקן מוזיקה, פקיד ממשל 
 מדינה:  הרפובליקה של ג'נובה 
 יצירות ידועות:  סנטה מריה נובלה, De re aedificatoria, Basilica of Sant'Andrea, ארמון רוצ'לאי, Tempio Malatestiano, De pictura, Apologi centum, San Sebastiano, De statua 
 
חזית כנסיית סנטה מריה נובלה, פירנצה
לאון בטיסטה אלברטי (באיטלקית: Leon Battista Alberti;‏ 18 בפברואר 1404 – 25 באפריל 1472) היה איש אשכולות איטלקי של תקופת הרנסאנס, יליד העיר ג'נובה. כמו כן, היה סופר, משורר, פילוסוף, אדריכל, צייר, בלשן וקריפטוגרף.
ביוגרפיה

אלברטי הוא בנו של בנקאי עשיר מפירנצה שהוגלה מן העיר, ונולד יחד עם אחיו מחוץ למסגרת הנישואין מהאלמנה ביאנקה די קרלו פיאֶסקי, שהשתייכה למשפחה מהבולטות והנכבדות באצולה הבורגנית של ג'נובה. התחנך בפנימייה בפדובה שליד ונציה על ערכי ההומניזם. כמו כן למד מתמטיקה בפנימייה ומשפטים באוניברסיטת בולוניה. עוד בשנותיו הצעירות החל לכתוב שירה ומחזות בלטינית. אביו נפטר עוד בהיותו בלימודים ורכושו נגזל ממנו והוא נשאר חסר כל. עם זאת, הצליח לסיים את עבודת הדוקטורט שלו בגיל 25 וקיבל משרה אצל אחד מראשי הכנסייה כ"מזכיר ספרותי", דהיינו, אחראי על ניסוח וסגנון מכתבים, משרה אשר לא הייתה לה כל נגיעה לתחום המשפטי.
בשנת 1432, לאחר 4 שנים במשרה, הצליח אלברטי להתקדם ומונה ליועץ האפיפיור אבל עסק בעיקר בכתיבת חיי הקדושים הנוצרים בלטינית קלאסית. הוא הצליח לפתח קריירה מרשימה במשרות שונות בכנסייה ובמקביל עסק בעבודות "חילוניות", בכתיבה ובאדריכלות. בתקופה זו גם החל לחבר סדרה של דיאלוגים באיטלקית על נושאים של חיי היום-יום אשר נקראה "על המשפחה" ("Della famiglia"). דיאלוגים אלו אשר התבססו על ספרות רומית עתיקה היו בעיקרם בעלי גוון מעשי ותכליתי ולא גלשו לתחום הפילוסופיה המופשטת.
בשנת 1434 ערך מספר מסעות עם פמליית האפיפיור בצפון איטליה והחל להתעניין בנושאים טכנולוגיים ואמנותיים. בביקור בפירנצה, הכיר והתיידד עם דונאטלו וברונלסקי. בשיתוף פעולה עמם עזר לקדם את החישוב המתמטי של הפרספקטיבה - אחד הכלים החדשים שהתפתחו בתקופה זו והשפיעו רבות על האמנות והאדריכלות. בספרו "על הציור" אף פרסם את פרטי הטכניקה החדשה. עוד בפירנצה, התיידד גם עם הגאוגרף והאסטרונום פאולו טוסקנלי.
ב-1438, בעת שהותו בחצר משפחת ד'אסטה (D'Este), שליטי פרארה שליד בולוניה קיבל מהנסיך ליונלו את ההזמנה הראשונה של פרויקט תכנון אדריכלי - שער ניצחון קטן בסגנון רומי שנועד לשמש כבסיס לפסל להנצחת אביו. כמו כן, הוזמן על ידו לתרגם את כתביו של ויטרוביוס לאיטלקית ובאותה תקופה החל להקדיש את מירב זמנו ללימודי האדריכלות הקלאסית.
ב-1447 מונה ליועצו של האפיפיור ניקולאוס החמישי וזכה למשרה אשר במסגרתה היה שותף למלאכת שיקומה של רומא ובנייתה המחודשת של כנסיית פטרוס הקדוש ובניינים נוספים בוותיקן. ב-1452 פרסם ספר נוסף "על הבנייה" (De re aedificatoria) שהיה מבוסס על כתביו של ויטרוביוס. ספר זה השפיע רבות על אדריכלות הרנסאנס באיטליה וזיכה את אלברטי בכינוי "ויטרוביוס הפיורנטיני".
מסוף שנות ה-40 של המאה ה-15 ועד מותו הקדיש אלברטי בעיקר לעיסוק בבנייה. עבודותיו הידועות ביותר מתקופה זו הם ארמון רוצ'לאי וחזית כנסיית סנטה מריה נובלה בפירנצה.
מבין יצירותיו בציור, עליהן אנו יודעים ממקורות שונים, לא זוהתה אף תמונה בביטחה. שני תבליטים ובהם מופיע דיוקנו של אלברטי, נחשבים על פי רוב כעבודותיו. הם שמורים כיום באוסף מוזיאון הלובר ובגלריה הלאומית בוושינגטון.
הביוגרפיה של אלברטי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
אלברטי והאסתטיקה של אמנות הרנסאנס

אף כמחברן של יצירות ספרותיות ותאורטיות הציג אלברטי את יכולותיו המגוונות. קומדיה בשם (Philodoxios), לדוגמה, אשר חיבר בסגנון עתיק, אכן נחשבה לכזו במשך זמן רב. לצד יצירות ספרותיות כאלו כתב אלברטי חיבורים בנושאי משפחה, בנושאי משפט וחוקים ועוד. אולם, את התפוצה הגדולה ביותר של יצירתו העיונית קיבלו החיבורים העוסקים באסתטיקה של האמנויות השונות. שלושת חיבוריו המרכזיים בנושא זה היו "על הציור" (Della Pittura,1435), "על הבנייה", ו"על הפיסול" (De statua), אשר נכתב לאחר שנת 1464.
בחיבורים אלו הציג אלברטי את השקפותיו המהפכניות בקשר לאסתטיקה של האמנויות. גם אלברטי, כמו הוגים קודמים במסורת ימי הביניים, הציג את האמנות כחיקוי של הטבע. אולם הוא טען כי בנוסף לייצוג ה"נכון" של הטבע, על התיאור האמנותי לייצג גם את "היפה" ולחשוף את הטבע עצמו הטמון ביצירה. הדרך לחשיפה זו מבוססת על מסורת העשייה הציורית ועל הקשר של האמן עם הטבע עצמו. "הטבע הוא הנותן לנו את המידות", כותב אלברטי ב"על הציור". "ומאחר שתועלת רבה צומחת מהכרתן, יקדישו נא הציירים השקדנים מאמצים ללימודן מן הטבע, וישקיעו-נא עיון ועמל כדי לשמר בזכרונם את הידע ששאבו ממנו. ...אחר-כך יש לדאוג, שכל איבר יהיה נאמן לייעודו ולתפקודו.".
על פי אלברטי, הדרך להגיע אל התיאור הנאמן של הטבע היא בעזרת שיטה מתודית ויסודית. במבנה שלהם, חידש אלברטי בהצגה שיטתית של העקרונות האומנותיים, אל מול הכתיבה הטכנית והאסוציאטיבית אשר קדמה לו. אולם גם בתוכנם הציגו הכתבים את השאיפה לשיטתיות ולמתודה רציונלית וברורה. אלברטי טען כי לצד הידע התאורטי של האמן, עליו גם להתמקד בשיטת ההתבוננות בטבע, כדי לייצר "דומות" אליו. השיטה להתבוננות בטבע על פי אלברטי היא שיטת הפרספקטיבה והפרופורציה. בספר על הפיסול כותב אלברטי כי מטרתו של האמן היא "למדוד ולהעלות על הכתב לא רק את היופי המצוי בגוף זה או אחר, אלא גם, במידת האפשר, את היופי המושלם שחילק הטבע, בשיעורים מדודים, בין גופים שונים". לפיכך ההתבוננות ותיאור היחס והמידות שבטבע הוא גם הדרך להגיע אל יופיו האמיתי של הטבע.
ראו גם

אמנות הרנסאנס
אדריכלות הרנסאנס
היפנרוטומאכיה פוליפילי
לקריאה נוספת

רודולף ויטקובר, עקרונות הארכיטקטורה בעידן ההומניזם. תרגם: רון פוקס. רסלינג 2010
הערות שוליים

↑  אנציקלופדיה לאמנות הציור והפיסול, כרך ב', הוצאת כתר, ירושלים, עמ' 16-17.
↑  האנציקלופדיה העברית, הערך "אלברטי".
↑  ברש, משה, פרקים בתאוריה של אמנות הרנסאנס והבארוק, מאגנאס, ירושלים, 1998, עמ' 36.
↑  ברש, משה, פרקים בתאוריה של אמנות הרנסאנס והבארוק, מאגנאס, ירושלים, 1998, עמ' 42.
↑  אלברטי, ליאון באטיסטה, "על הציור", בתוך: ברש, משה, פרקים בתאוריה של אמנות הרנסאנס והבארוק, מאגנאס, ירושלים, 1998, עמ' 81.
↑  ברש, משה, פרקים בתאוריה של אמנות הרנסאנס והבארוק, מאגנאס, ירושלים, 1998, עמ' 39.
↑  ברש, משה, פרקים בתאוריה של אמנות הרנסאנס והבארוק, מאגנאס, ירושלים, 1998, עמ' 50.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257525305171  PLWABN: 9810575516905606  BIBSYS: 90266639  BNC: 000070637  BNE: XX1108703  BnF: cb12083793k (data)  CANTIC: a10037366  CiNii: DA00467338  GND: 11850147X  ICCU: CFIV042377  ISNI: 0000 0001 2095 8329  KulturNav: 75778f26-9b08-4a99-aa43-f11dddddd630  LCCN: n79005570  LNB: 000054179  NDL: 00431158  NKC: jn19990000079  NLA: 35002626  NLG: 61221  NLK: KAC201100012  NSK: 000352516  NTA: 068645287  RERO: 02-A000005279  RKD: 131528  SELIBR: 207101  SNAC: w60r9qw5  SUDOC: 029152879  Trove: 785432  ULAN: 500002025  VcBA: 495/19463  VIAF: 29559625   WorldCat (עם VIAF): 29559625
ליגת העל הבלארוסית בהוקי קרח

| --- | --- |

 כינוי:  האקסטרה ליגה הבלארוסית
 תחום:  הוקי קרח
 ארגון:  פדרציית ההוקי הבלארוסית
 מדינות:  בלארוס בלארוס
 קבוצות:  16
 מירב הזכיות:  יונוסט מינסק (10 זכיות)
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־32 שנים)
 אלופה נוכחית:  יונוסט מינסק
 מפעל גבוה:  ליגת האלופות בהוקי קרח, הגביע הקונטיננטלי בהוקי קרח
 http://hockey.by/rb/extraliga
סמל הליגה הישן
ליגת העל הבלארוסית בהוקי קרח או בכינויה האקסטרה ליגה הבלארוסית (בבלארוסית: Беларуская экстраліга) היא הליגה הבכירה והראשונה בחשיבותה בהוקי קרח בבלארוס.
תארים לפי קבוצה

| כמות תארים | מועדון | שנות זכייה |
| --- | --- | --- |
| 10 | יונוסט מינסק | 2004, 2005, 2006, 2009, 2010, 2011, 2016, 2019, 2020, 2021 |
| 7 | נמאן גרודנו | 1998, 1999, 2001, 2013, 2014, 2017, 2018 |
| 5 | טיוואלי מינסק/דינמו מינסק | 1993, 1994, 1995, 2000, 2007 |
| 2 | חימיק נובופולוצק | 1996, 1997 |
| 2 | קראמין מינסק | 2002, 2008 |
| 1 | הומל | 2003 |
| 1 | מטאלורג ז'לובין | 2012 |
| 1 | שחטיור סליהורסק | 2015 |
לאיושמיז'ה

לאיושמיז'ה (בהונגרית: Lajosmizse) היא עיר בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון בדרום מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בה קהילה יהודית.
האזור מיושב מאות שנים ככל הנראה מאז תקופת הברונזה. היישוב הפך לעיר רשמית משנת 1993.