stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברכיוזאורוס

| ברכיוזאורוס |
| --- | --- |
  שלד של ברכיוזארוס והשוואה לאדם
תקופה
יורה עליון, 154–153 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
תת־מחלקה:: דינוזאורים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
אינפרא־סדרה:: זאורופודה
משפחה:: ברכיוזאוריים
סוג:: ברכיוזאורוס
מינים
 B. altithorax (ריגס, 1903)
שם מדעי
 Brachiosaurus ‏ריגס, 1903
תחום תפוצה


ברכיוזאורוס (שם מדעי: Brachiosaurus) הוא סוג של דינוזאור צמחוני במשפחת הברכיוזאוריים השייכת לאינפרא-סדרה זאורופודים. פירוש השם הוא "לטאת זרוע" המתייחס לעצם הזרוע הענקית שהתגלתה. שם המין "אלטיתוראקס" פירושו "חזה עמוק". בזמן גילויו הוא נחשב לאחד הדינוזאורים הגדולים ביותר שנתגלו, אך בעשורים האחרונים נתגלו מספר דינוזאורים הגדולים ממנו בהם הזאורופוסידון והארגנטינוזאורוס.
מאפיינים

הברכיוזאורוס היה ידוע בתקופה מסוימת כדינוזאור הגבוה ביותר. הוא נתגלה בשנת 1903 על ידי דוקטור E. S. Riggss. הברכיוזאורוס שגשג לקראת סוף תקופת היורה בעידן המזוזואיקון. שלדים מאובנים מלאים שלו נמצאו בטנזניה, ונמצאו חלקי שלדים באמריקה הצפונית באורך של 25 מטרים. הג'ירפטיטאן, שממנו נתגלו שלדים די שלמים באפריקה, סווג בהתחלה בתור מין של ברכיוזאורוס, אך כיום הוא מסווג כסוג טקסונומי נפרד.
הברכיוזאורוס היה זאורופוד גדול. הפלאונטולוגים מעריכים את גובהו של הברכיוזאורוס כ-13 מטרים (43 רגל), את אורכו כ-26 מטרים (85 רגל) ואת משקלו כ-28 עד 43 טונות (כ-6 פילים אפריקנים בוגרים). הוא התאפיין ברגליים עבות מאוד, המזכירות גזעי עץ וצוואר ארוך מאוד ודק יחסית לגודל גופו. הוא אכל כ-200 קילוגרם ביום.
בתרבות הפופולרית

הברכיוזאורוס הופיע בהרבה מאוד סרטי דינוזאורים והוא מהפופולרים שבהם. ישנו אפילו אסטרואיד שקיבל שם זה (9954 Brachiosaurus).
הוא הופיע בסדרה ללכת עם דינוזאורים בפרק על "ענקי היורה" לצד עדר דיפלודוקוסים. וכן נראה בהבלדה של Big Al.
הברכיוזאורוס מופיע בסרטי פארק היורה החל בסרט הראשון (בו ככל הנראה גופו מבוסס על הג'ירפטיטאן) וכן נראה בסרט השלישי, החמישי, בו פרטי ברכיוזאורוס נראים לחברת ההצלה אך עקב גודלם לא יכלה להציל אותם מהאי הגעשי והם נכחדו כנראה והשישי. הוא מופיע גם בעולם היורה: מחנה הקרטיקון, לרבות פרט המופיע בסוף הסדרה לאחר הבריחה מאחוזת לוקווד. בסרטי הזיכיון הברכיוזאורוס יכול לעמוד על רגליו האחוריות ולאכול מהעצים.
גופם של יצורי ה"רונטו" הענקיים ממלחמת הכוכבים 4 מבוסס על הברכיוזאורוס.
בסדרה המנגה והאנימה היפנית וואן פיס קיימת דמות בשם קווין אשר יש לה את היכולת להפוך לברכיוזאורוס.
ברכיוזאורוס מופיע בסרט Sea Rex 3D ובסדרות הדינוזאורים!, פלאווורלד ודינו דן.
בנוסף הוא מופיע גם בכמה משחקי מחשב כמו Jurassic Park: Operation Genesis, פארק היורה 3: בניית פארק, Jurassic World Evolution וJurassic World Evolution 2.
גלריה

דגם של ברכיוזאורוס בפארק הדינוזאורים של סינמה סיטי ראשון לציון
הערות שוליים

1 2  ד"ר תומאס ר. הולץ הבן,  נספח סוגי הדינוזאורים (הסברים), מעודכן לינואר 2012 - עמ' 33.
מת'יו לקי

מת'יו אלן לקי (באנגלית: Mathew Allan Leckie; נולד ב-4 בפברואר 1991) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק במלבורן סיטי ובנבחרת אוסטרליה.
קריירת מועדונים

לקי התחיל את הקריירה שלו בבולין ליונס. ב-2 בספטמבר 2009, חתם באדלייד יונייטד לשנתיים. ב-18 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה נגד מלבורן ויקטורי. ב-24 בפברואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות האסיאתית נגד פוהאנג סטילרס בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו שהיה גם שער הניצחון של קבוצתו. בקיץ 2011 חתם בבורוסיה מנשנגלדבך. הוא הבקיע את צמד הבכורה שלו בניצחון 2–5 נגד אברדין. בתחילת 2012, הוא הושאל לפ.ס.וו פרנקפורט. ב-3 ביוני 2013 חתם במועדון ל-3 שנים.
ב-7 במאי 2014, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם אינגולשטאדט 04, אליה הוא עבר ביולי 2014. בעונתו הראשונה במועדון סייע לקי לאינגולשטאדט להעפיל לבונדסליגה לראשונה בתולדותיה. לקי נשאר באינגולשטאט שתי עונות נוספות, ובעונת 2016/17 נשר עם אינגולשטאט לבונדסליגה השנייה.
במאי 2017 חתם לקי בהרטה ברלין. בעונת הבכורה שלו בקבוצה הבקיע לקי חמישה שערים ב-26 הופעות והפך לשחקן משמעותי בקישור של הקבוצה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו היה לקי חלק מנבחרות הנוער של אוסטרליה, אתה הוא זכה באליפות מזרח אסיה עד גיל 19, ובמקום השני בגביע אסיה עד גיל 19. ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת. ב-16 באוקטובר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בניצחון 0–3 נגד קנדה במסגרת משחק ידידות שנערך בקרייבן קוטג'. לקי זומן לסגל האוסטרלי למונדיאל 2018.
נכלל בסגל נבחרת אוסטרליה לטורניר מונדיאל 2022.
גונג

ערך זה עוסק בכלי הקשה ממתכת. אם התכוונתם לחברת תוכנה ישראלית, ראו .
גונג
גונג מסורתי
אוסף גונגים אינדונזי
גוֹנְג (ממלאית: Gong, ובג'אווי: ݢوڠ; בג'אווה: ꦒꦺꦴꦁ) הוא כלי נגינה ממשפחת כלי ההקשה. הגונג עשוי ממתכת ולו צורת צלחת, והצלילים מופקים ממנו באמצעות הקשה עליו. לגונגים גדלים שונים, וכולם מאופיינים בצורה עגולה.
אופי הכלי

רוב הגונגים מיוצרים מסגסוגת של כ-5 מתכות המעורבבות יחד בהתכה. סוג תערובת המתכות קובע את איכות הצליל המופק. לאחר היציקה מעבדים את הגונג באופן ידני או בעזרת מכונות. קיימים גונגים אשר שיטת הריקוע שלהם היא סודית ועוברת מדור לדור באותה המשפחה.
הגונגים מפיקים צלילים לא לפי סולם הצלילים הרגיל, אלא צלילים עיליים. הצליל המופק עשוי להשתנות לפי עוצמת ההקשה ומיקומה, והוא מהדהד במשך זמן רב.
כיום הגונג בשימוש בכל העולם אך לפני 1590 לא היה מוכר במערב ונעשה בו שימוש רק במזרח אסיה. עיקר שימושו היה בפולחן דתי.
בשימוש במערב

בתזמורת סימפונית מקובל לעשות שימוש ב"גונג סיני" (צ'ו-גונג - בעל גובה צליל מובחן או טם-טם - בעל גובה צליל לא מובחן) - צלחת מתכת (על בסיס נחושת או ברונזה) בקוטר של מ-20 ועד 80 סנטימטר (אך יכולה להגיע עד 2 מטרים) התלויה באופן חופשי על מסגרת עץ. נגן כלי ההקשה מכה במרכז הגונג באמצעות פטיש עץ מצופה פרווה. המלחין הראשון ששילב גונג בתזמור סימפוני מערבי היה פרנסואה ז'וזף גוסק ביצירה "מוזיקת אשכבה למירבאו" (1791). באופרה "מאדאם באטרפליי", שעלילתה מתרחשת בסין, שילב פוצ'יני לא פחות מ-12 גונגים בגבהי צליל שונים.
ראו גם

קערה טיבטית
הערות שוליים

↑  ההיסטוריה של הגונג, באתר הספרייה המוזיקלית של וינה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007551469005171  GND: 4213985-5  LCCN: sh91001511  MusicBrainz: 21e8f13c-aca2-4a34-83a3-951cc347c14a 
צליל של גונג
בהיג' מנסור

בהיג' מנסור (בערבית: بهيج منصور; נולד ב-20 במרץ 1956) הוא איש ציבור דרוזי-ישראלי. כיהן כראש המועצה המקומית עספיא. בעבר איש משרד החוץ.
קורות חיים

מנסור מתגורר בעספיא. אביו קנג' היה ראש המועצה בשנים 1989–1998. לאחר קריירה צבאית ארוכה (סגן מפקד חטיבה) החל מנסור בקריירה דיפלומטית והיה לשגריר הדרוזי הראשון.
מנסור כיהן בתפקידים שונים בשירות הציבורי במשרדי ממשלה שונים. בין היתר כיהן כשגריר במדינות שונות, חבר המשלחת הישראלית באומות המאוחדות והיה ראש המחלקה הבין-דתית במשרד החוץ.
הוביל מטעם משרד החוץ ומשרד הפנים משלחות שונות, בין היתר משלחת דתית ישראלית מכל העדות שנפגשה עם האפיפיור בשנת 2010.
בשנים 2001–2005 כיהן כשגריר ישראל באנגולה.
בשנים 2013–2015 כיהן כשגריר ישראל ברפובליקה הדומיניקנית.
מנסור גם כיהן כחבר ועד באוניברסיטת חיפה.
לפני שנבחר לכהן כראש מועצת עספיא הצהיר מנסור על כוונותיו לטפל בתשתיות היישוב (מערכת הביוב, מים, חשמל ניקוז ועוד), להעלות את רמת הביטחון האישי של תושבי המועצה, ולטפל בסוגיות שונות הקשורות לנוער, חינוך ביישוב, תוכנית המתאר היישובית, הקרקעות ועוד. מנסור נעצר במאי 2023 בחשד לעבירות לקיחת שוחד, מרמה והפרת אימונים ועבירות נוספות.
בבחירות ב-2024 התמודד לכהונה נוספת מול שלושה מועמדים ח'יר כיוף, ראיד מנסור ומוניב סאבא והפסיד למוניב סאבא לאחר שקיבל 39.51% לעומת 41.51% לסאבא.
הערות שוליים

↑  עקיבא אלדר, ביקורו הקרוב של האפיפיור בנדיקטוס ה-16 לא ייגמר בתפילות למען השלום, באתר הארץ, 31 בדצמבר 2008
↑  Bahij Mansour, Israel's Druze Ambassador Can't Defend the Nation-state Law, haaretz.com, ‏Dec 06, 2014
↑  Ambassador Bahig Mansour, yumpu.com
↑  בהיג מנסור: לא רק משקיף מהצד בעוספיה, באתר karmel.co.il, ‏17 בדצמבר 2010
↑  Angola, mfa.gov.il
↑  Dominican Republic, mfa.gov.il
↑  Members of the Board of Governors, bogcms.haifa.ac.il
↑  בהיג מנסור מתמודד בעוספיה, באתר יוטיוב, ‏21 במאי 2009
↑  פורטל הכרמל והצפון, מדינת ישראל נגד בהיג מנסור, באתר פורטל הכרמל והצפון, ‏2 במאי 2023
↑  הודעות בדבר תוצאות הבחירות לרשויות המקומיות, לראש הרשות ולמועצת הרשות, ילקוט הפרסומים 12172, התשפ"ד, 10 במרץ 2024, עמ' 4671
מתן כהנא

מתן כהנא (נולד ב-29 ביולי 1972, י"ח באב ה'תשל"ב) הוא חבר כנסת מטעם סיעת המחנה הממלכתי, ובעבר מטעם סיעת ימינה. קודם לכן כיהן כשר לשירותי דת וכסגן השר לשירותי דת.
כהנא הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, ששירת כלוחם בסיירת מטכ"ל, כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי וכמפקד טייסת F-16.‏
ביוגרפיה

כהנא נולד בחיפה לאורה ואליה. כאשר היה בן שלושה חודשים, עבר עם משפחתו לניו יורק שבארצות הברית, בעקבות לימודי הנדסת חשמל ומנהל עסקים של אביו. כשהיה בן שלוש, חזרה המשפחה להתגורר במושב בית גמליאל. כהנא למד בבית הספר היסודי בקיבוץ חפץ חיים (כיתות א'-ח') ולאחר מכן בישיבת נתיב מאיר. בנעוריו היה מדריך בתנועת בני עקיבא בסניף במושב.
לקראת סוף תקופת לימודיו בתיכון עבר כהנא את גיבוש שייטת 13 והתקבל ליחידה. הוא התקבל גם לקורס טיס אך חתם ויתור על מנת לשרת בסיירת מטכ"ל. הצטרף למחזור אוגוסט 90' של הסיירת ושירת בה כלוחם כשלוש וחצי שנים. בין חבריו ל"צוות גיורא" היו עמנואל מורנו ונפתלי בנט.
בינואר 1994, כשחבריו לצוות השתחררו מצה"ל, הצטרף לקורס טיס והשלים אותו במגמת קרב. שירת כטייס קרב בטייסת 116 ("מגיני הדרום") בקורס האימון המבצעי כטייס עיט ובטייסת 201 ("האחת") כטייס F-4 פנטום. עבר הסבה למטוסי F-16 על דגמיו השונים ("נץ" ו"ברק"), ושירת בטייסת 110 ("אבירי הצפון"), טייסת 117 ("הסילון הראשונה"), טייסת 140 ("טייסת נשר הזהב") כמפקד האימון המבצעי, ובטייסת 253 ("הנגב") כטייס F-16I ("סופה"). הוא שב לטייסת 116 כסמ"ט א' וב-2011 מונה למפקד הטייסת. ב-2013 מונה למפקד טייסת 109 ("העמק") ברמת דוד.
לאורך שירותו השתתף כטייס במבצעי עופרת יצוקה, עמוד ענן, וצוק איתן. השתתף כטייס F-16 במלחמת לבנון השנייה ונטל חלק במבצע משקל סגולי להשמדת הרקטות ארוכות הטווח של חזבאללה בתחילת המלחמה.
עם סיום תפקידו כמפקד טייסת 109 ב-2015 הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקה במטה חיל האוויר. באוגוסט 2018 השתחרר מצה"ל. בדצמבר 2020 סיים את טיסותיו המבצעיות בחיל האוויר, לאחר 25 שנים.
קריירה פוליטית

אחרי שחרורו מצה"ל ב-2018 שימש כהנא כמנהל מיזם התפוצות במרכז לטכנולוגיה חינוכית.
ב-10 בינואר 2019 הודיע על הצטרפותו למפלגת "הימין החדש" בראשות נפתלי בנט ואיילת שקד והוא שובץ במקום הרביעי ברשימת המפלגה לכנסת לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת אך לא נבחר לכנסת לאחר שהמפלגה לא עברה את אחוז החסימה.
ב-3 באוקטובר 2019 הושבע כחבר הכנסת העשרים ושתיים לאחר ששובץ במקום השביעי ברשימת "ימינה" (מטעם הימין החדש) ונבחר לראשונה לכנסת. הוא חבר הכנסת ה-1,000 בכהונתו בכנסת ישראל.
כהנא העלה בכנסת העשרים ושלוש הצעת חוק פרטית לביטול חזקת הגיל הרך, אך הצעתו הוסרה מסדר היום.
קריירה פוליטית > כשר לשירותי דת

ב-13 ביוני 2021 ערב השבעת ממשלת ישראל השלושים ושש, התפטר במסגרת "החוק הנורווגי" וזאת לאחר שמונה באותו יום לשר לשירותי דת. יום לאחר מכן מינה את מוני מעתוק למנכ"ל משרדו. במהלך כהונתו הוא תמך בעידוד ייצוג נשי במועצות הדתיות. הוקמה שדולה לנושאי דת ומדינה.
ביולי 2021 הכריז כהנא ביחד עם שר האוצר, אביגדור ליברמן, על רפורמה במערך הכשרות, שבמסגרתה שוק הכשרות ייפתח לתחרות ותאגידי כשרות שיעמדו בקריטריונים ההלכתיים שתקבע הרבנות הראשית יוכלו להעניק תעודות כשרות. היא אושרה כחלק מחוק ההסדרים. מועצת הרבנות הראשית התנגדה לרפורמת הכשרות ובפועל לא הוקמה יחידת ממונה ברבנות והחוק אינו מכיל פרק עיצומים כספיים לתאגידים שיפרו את נוהלי הכשרות.
בינואר 2022 הציג את תוכנית הגיור הממשלתית. רבנים רבים התנגדו בחריפות לתוכניות הכשרות והגיור שקידם, ובהם הרבנים הראשיים לישראל.
לצורך בחינת אופן הקבורה בישראל, הוקמה, בהוראת השר כהנא, ועדה בין-משרדית.
במאי 2022 חתם על תקנות לפיהן כהונתם של רבני ערים לא תהיה לכל החיים, אלא תיקצב לתקופה של 10 שנים, ורק המועצות המקומיות יוכלו להאריכה. על פי התקנות, לצורך בחירת הרבנים ימונה גוף בוחר שיכלול את חברי המועצה המקומית ונציגי ציבור, שימונו בחלקם על ידי השר, ו-40% מהגוף הבוחר יהיו נשים.
קריירה פוליטית > כסגן השר לשירותי דת

ב-13 במאי הודיע על התפטרותו מתפקיד השר, במטרה "לסייע בחיזוק הקואליציה" כחבר הכנסת, ולמעשה כדי לבטל את חברותו בכנסת של יום טוב כלפון, שנכנס לכנסת במקום איילת שקד במסגרת "החוק הנורווגי". במסגרת החלטה זו מונה כהנא לסגן שר במשרד לשירותי דת. מינויו כסגן שר תחת ראש הממשלה, שיכהן כשר לשירותי דת באופן רשמי, אושר על ידי שרי הממשלה ב-16 במאי, מתוך כוונה למנותו שוב לשר כאשר יהיה לכך רוב בטוח בכנסת.
במאי 2022, לצד חברת הכנסת נירה שפק, השופט בדימוס ניל הנדל, העיתונאי גור מגידו ואחרים, נבחר כהנא לאביר התנועה לאיכות השלטון לשנת 2021.
ב-14 באוגוסט 2022 חבר יחד עם הרמטכ"ל לשעבר גדי איזנקוט לרשימת כחול לבן – התקווה החדשה, ולאחר הצטרפותם שמה של הרשימה שונה ל"המחנה הממלכתי". ב-15 באוגוסט התפצל עם הח"כים נפתלי בנט ושירלי פינטו לסיעה בשם זה, על מנת שיוכל לרוץ בבחירות לכנסת ה-25. באותו יום פקעה כהונתו כסגן השר לשירותי דת, וכאחראי על המשרד החל לשמש סמנכ"ל המשרד, עד למינויו של מיכאל מלכיאלי כשר לשירותי דת בממשלה ה-37.
עמדותיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
כהנא מחזיק בדעות כלכליות ליברליות ותומך בשוק חופשי. בין היתר, העלה הצעות חוק האוסרות שביתה בגופים חיוניים.
בתעמולת הבחירות תקף את ההסתדרות החדשה. ומתח ביקורת על בג"ץ שהכשיר את מועמדותה של חברת מפלגת העבודה, אבתיסאם מראענה לכנסת.
כהנא מסתייג משילוב נשים ביחידות הקרביות המיוחדות, בנימוק שרק למעט נשים יש כושר פיזי מספק, וששילוב כזה עלול לפגוע בחיילים הדתיים באותן יחידות.
חיים אישיים

כהנא הוא בוגר לימודי תואר ראשון ושני במשפטים באוניברסיטת בר־אילן, במסלול מצטיינים, ועמית במכון גשר למנהיגות. הוא נשוי לליסה, דוקטור לפסיכולוגיה קלינית, ואב לארבעה. הוא מתגורר במושב הדתי בית גמליאל. בן דודו הוא הרב חיים נבון.
ארון מוי

ארון פרנק מוי (נולד ב-15 בספטמבר 1990), הוא כדורגלן עבר אוסטרלי ששיחק בעמדת הקישור.
קריירה

מוי נולד בסידני, אוסטרליה. הוא החל לשחק כדורגל בגיל צעיר והצטרף לאקדמיה של בולטון וונדררס בשנת 2006. ב-2010, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת.
מוי שיחק בוסטרן סידני וונדררס במשך 2 עונות, בהן ערך 49 הופעות וכבש 9 שערים. ב-2016, הוא חתם במנצ'סטר סיטי תמורת 4.2 מיליון דולר.
מוי כמעט ולא שיחק במנצ'סטר סיטי וערך רק הופעה אחת במדי הקבוצה. ב-2017, הוא הושאל להאדרספילד טאון מהצ'מפיונשיפ.
מוי שיחק בהאדרספילד טאון במשך עונה אחת, בהן ערך 45 הופעות וכבש 4 שערים וחתם במועדון לאחר סיום השאלתו. ב-2019, הוא הושאל לברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג.
ב-2022, מוי חתם בסלטיק תמורת 2 מיליון דולר.
נבחרת לאומית

מוי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה ב-2012.
בשנת 2017, מוי היה שותף להעפלת נבחרת אוסטרליה למונדיאל 2018. הוא שיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים, וסייע לנבחרתו להעפיל לשמינית הגמר.
בשנת 2022, מוי שיחק עם נבחרת אוסטרליה במונדיאל 2022. הוא שיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים, וכן בשמינית הגמר, בו אוסטרליה הפסידה לארגנטינה.
לאחר המונדיאל, מוי הודיע על פרישה ממשחק פעיל. הוא סיים את הקריירה שלו בנבחרת הלאומית עם 57 הופעות ו-7 שערים בנבחרת אוסטרליה.
הערות שוליים

↑  Aaron Mooy to become one of highest-paid Australian footballers at Manchester City, foxsports
↑  Aaron Mooy swaps Premier League for Chinese Super League, with move from Brighton to Shanghai SIPG, abc
↑  Australian football great Aaron Mooy calls time on career just months after starring at World Cup, keepup
| נבחרת אוסטרליה – גביע הקונפדרציות 2017 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 דגנק •  3 גרסבאך •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 דילן מקגואן •  7 לקי •  8 קייט •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 מקלארן •  12 לנגראק • 13 מוי •  14 טרויסי • 15 ג'גו • 16 בחיץ' • 17 חרוסטיץ' • 18 ווקוביץ' • 19 ריאן מקגואן • 20 סיינסבורי • 21 לואונגו • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: פוסטקוגלו |  1 ריאן •  2 דגנק •  3 גרסבאך •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 דילן מקגואן •  7 לקי •  8 קייט •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 מקלארן •  12 לנגראק • 13 מוי •  14 טרויסי • 15 ג'גו • 16 בחיץ' • 17 חרוסטיץ' • 18 ווקוביץ' • 19 ריאן מקגואן • 20 סיינסבורי • 21 לואונגו • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: פוסטקוגלו | אוסטרליה |
| נבחרת אוסטרליה – מונדיאל 2018 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 דגנק •  3 מרדית' •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 ג'ורמן •  7 לקי •  8 לואונגו •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 נאבוט •  12 ג'ונס • 13 מוי •  14 מקלארן • 15 ידינאק • 16 בחיץ' • 17 ארזני • 18 ווקוביץ' • 19 ריסדון • 20 סיינסבורי • 21 פטראטוס • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: ואן מרוויק |  1 ריאן •  2 דגנק •  3 מרדית' •  4 קייהיל •  5 מיליגן •  6 ג'ורמן •  7 לקי •  8 לואונגו •  9 יוריץ' •  10 קרוז •   11 נאבוט •  12 ג'ונס • 13 מוי •  14 מקלארן • 15 ידינאק • 16 בחיץ' • 17 ארזני • 18 ווקוביץ' • 19 ריסדון • 20 סיינסבורי • 21 פטראטוס • 22 אירוויין • 23 רוגיץ' • מאמן: ואן מרוויק | אוסטרליה |
| נבחרת אוסטרליה – מונדיאל 2022 |
| --- | --- | --- |
|  1 ריאן •  2 דגנק •  3 אטקינסון •  4 ראוולס •  5 קראצ'יץ' •  6 טיליו •  7 לקי •  8 רייט •  9 מקלארן •  10 חרוסטיץ' •   11 מביל •  12 רדמיין • 13 מוי •  14 מקגרי • 15 דיוק • 16 בחיץ' • 17 דבלין • 18 ווקוביץ' • 19 סוטאר • 20 דנג • 21 קואול • 22 אירוויין • 23 גודווין • 24 קינג • 25 קאמינגס • 26 באקוס • מאמן: ארנולד |  1 ריאן •  2 דגנק •  3 אטקינסון •  4 ראוולס •  5 קראצ'יץ' •  6 טיליו •  7 לקי •  8 רייט •  9 מקלארן •  10 חרוסטיץ' •   11 מביל •  12 רדמיין • 13 מוי •  14 מקגרי • 15 דיוק • 16 בחיץ' • 17 דבלין • 18 ווקוביץ' • 19 סוטאר • 20 דנג • 21 קואול • 22 אירוויין • 23 גודווין • 24 קינג • 25 קאמינגס • 26 באקוס • מאמן: ארנולד | אוסטרליה |
התזמורת הסימפונית של פריז

התזמורת הסימפונית של פריז (בצרפתית: Orchestre Symphonique de Paris) הייתה תזמורת, שפעלה בין השנים 1928 ל-1939, בעיקר בפריז.
את התזמורת ייסדו במשותף ארנסט אנסרמה, לואי פורסטייה ואלפרד קורטו. הקונצרט הראשון שלה התקיים ב-19 באוקטובר 1928 בתאטר דה שאנז אליזה.
מימון לתזמורת סיפקו תומכים עשירים, בהם גוסטב ליון, מנהל פְּלייֵל, שני אחים בנקאים והנסיכה דה פוליניאק. חברי הוועד המנהל היו רובר ליון (מנהל כללי), שארל קיסגן (מזכיר אדמיניסטרטיבי), אנדרה שאפנר (מזכיר אמנותי) יחד עם אנרי מונה וז'אן גרט. קשיי מימון אילצו את התזמורת להירשם כחברה באמצע שנת 1931.
מטרת התזמורת החדשה הייתה להציג יצירות פחות מוכרות של מלחינים חשובים לצד מוזיקה חדשה ויצירות מן הרפרטואר הקונצרטי המרכזי. בביצוע איכותי. רמתה של התזמורת נחשבה לגבוהה, בחלקו הודות למספר הרב של חזרות לפני כל קונצרט. מתוך שמונים הנגנים, שנבחרו מבין השש-מאות שהתייצבו למבחני המיון, היו הרוב בני פחות מ-25.
משנת 1929 הזמין קורטו את פייר מונטה לכהן כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת. הופעתו הראשונה של מונטה עם התזמורת הייתה ב-12 באפריל של אותה שנה, בניצוח על פסטיבל אביב גדול; בתום העונה הראשונה נרשמו לזכות התזמורת 63 קונצרטים. בעונה זו נערכה גם ההקלטה הראשונה של התזמורת (אף כי בהקלטה זו נקראה בשם "גראנד אורקסטרה סימפוניק"): ההקלטה הראשונה בחודש מאי של פולחן האביב של איגור סטרווינסקי, בניצוחו של מונטה באולם פלייל המחודש.
היצירות החדשות שבוצעו בתזמורת בביצוע בכורה היו "ראגבי" ב-1928 וקפריצ'ו לפסנתר ותזמורת ב-1929, שתיהן של סטרווינסקי ובניצוח אנסרמה, "קונצרט כפרי" של פרנסיס פולנק, הסימפוניה השלישית של פרוקופייב בניצוח מונטה; וכן ביצועי בכורה בפריז של הסינפונייטה מאת יאנאצ'ק וקטעים מתוך ווצק של ברג.
התזמורת יצאה למסע הופעות בבלגיה ובהולנד בשנת 1930, ואחר, בשלהי 1931, לסיבוב בחמש-עשרה ערים, בהן המבורג, קלן, ברלין, דרזדן ווינה; ב-1932 הופיעה בבריסל וב-1933 בז'נבה.
הקלטות

"הואלס" של ראוול
הסימפוניה הפנטסטית של ברליוז
הקונצ'רטו הכפול של באך (עם מנוחין ואנסקו)
"הסימפוניה הספרדית" של לאלו בניצוח פיירו קופולה
יצירות מאת גובר בניצוח המלחין
מוזיקה סובייטית מאת שוסטקוביץ' ואחרים בניצוח יוליוס ארליך
יצירות של באך בנגינת אלפרד קורטו
נעמי מאטא'אפה

פיאמה נעמי מאטא'אפה (נולדה ב-29 באפריל 1957) היא פוליטיקאית סמואית וראש שבט (Matai) המכהנת כראש מפלגת Fa'atuatua i le Atua Samoa ua Tasi. היא התמודדה לתפקיד ראש ממשלת סמואה בשנת 2021 וניצחה את ראש הממשלה המכהן טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי.
קודם לכן הייתה מאטא'אפה האישה הראשונה שכיהנה כשרה בממשלת סמואה. בין השנים 2016–2020 כיהנה כסגנית ראש ממשלת סמואה, האישה הראשונה לכהן בתפקיד זה.
ב-24 במאי 2021 השביעה מאטא'אפה את עצמה לתפקיד ראש ממשלת סמואה, כאשר ראש הממשלה המכהן, טוילאפה איונו סייללה מליאלגאוי, סירב להכיר בלגיטימיות של השלטון הנבחר החדש, בטענה שהוא "מונה על ידי אלוהים." ב-27 במאי הפכה פלאו למדינה השנייה להכיר רשמית בממשלתה של מאטא'אפה. איי מרשל הצהירה כי היא "מעריכה ותומכת בהצהרתו של הנשיא פנואלו" (ומכירה בניצחונה של מאטא'אפה), וכי היא, יחד עם מיקרונזיה, "רואה חשיבות רבה בשמירה על שלטון החוק והערכים הדמוקרטים של איי האוקיינוס השקט."
ביאורים

↑  "פיאמה" הוא תואר לצ'יף במערכת החברתית של סמואה.
הערות שוליים

↑  "F.A.S.T. celebrates Fiame's birthday". Samoa Observer. 1 במאי 2021. אורכב מ-המקור ב-1 במאי 2021. נבדק ב-25 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  רה"מ הפסיד בבחירות ומסרב לעזוב: "אלוהים מינה אותי", באתר ynet, 26 במאי 2021
↑  "Pacific neighbour backs Samoa PM-elect in power struggle". 27 במאי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "R.M.I. Calls to uphold rule of law, democracy".
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קנג' מנסור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1933 עספיא, ישראל 
 פטירה:  2021 (בגיל 88 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
קנג' מנסור (1933 – יוני 2021) היה פעיל ציבור דרוזי ישראלי, שכיהן כראש מועצת עספיא.
ביוגרפיה

קנג' מנסור היה בנם השני של נג'יב וכמלה. במשפחתו היו שלושה בנים נוספים ובת. נג'יב מנסור היה מוכתר עספיא בשנים 1931–1948. בקיץ 1947 החביא אביו בביתם לוחם פלמ"ח, שהשתתף במבצע לפיצוץ תחנת הרדאר הבריטית שעל הכרמל. נג'יב מנסור כיהן כראש המועצה המקומית עספיא בשנים 1959–1965.
אחרי סיום לימודיו בבית הספר היסודי בעספיא החל ללמוד בבית הספר התיכון המקצועי בסמ"ת בחיפה. הוא קיבל שם תואר הנדסאי מכונות. מנסור החל לעבוד בבתי הזיקוק בחיפה. היה פעיל בוועד העובדים במפעל.
בשנת 1972 נבחר לתפקיד מזכיר מועצת הפועלים של עספיא ודלית אל-כרמל מטעם המערך. לאחר שלוש תקופות כהונה כמזכיר מועצת הפועלים התמודד על ראשות המועצה המקומית ביישוב ב-1989 ונבחר לתפקיד. הוא מילא אותו עד 1998. בבחירות המקדימות במפלגת העבודה ב-1992 העביר את תמיכתו משמעון פרס ליצחק רבין.
משפחתו

בשנת 1955 נישא מנסור לחוסן. נולדו להם חמישה ילדים.
אחיו הבכור של מנסור, כמאל, היה יועץ לענייני ערבים בלשכתו של נשיא המדינה. הוא מילא את התפקיד תחת שבעה נשיאים, מזלמן שזר ועד שמעון פרס.
בנו של מנסור, בהיג', כיהן כראש המועצה המקומית עספיא. לפני כן שירת בצבא הקבע ועבד במשרד החוץ, שם שימש כשגריר באנגולה וברפובליקה הדומיניקנית, כחבר במשלחת ישראל באו"ם וכראש המחלקה הבין-דתית.
הערות שוליים

↑  Halabi, Yakub (2014). "Democracy, Clan Politics and Weak Governance: The Case of the Arab Municipalities in Israel". Israel Studies. 19 (1): 98–125. doi:10.2979/israelstudies.19.1.98.
ראפאת (סלפית)

| --- | --- |

ראפאת וזאוויה ברקע
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  סלפית
 שפה רשמית:  ערבית 
 שטח:  8,870 דונם
 גובה:  293 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  2,522 (2017)
 קואורדינטות:  32°04′41″N 35°02′43″E﻿ / ﻿32.078055555556°N 35.045277777778°E﻿ / 32.078055555556; 35.045277777778 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) ראפאת(למפת גוש דן רגילה) ראפאת(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראפאת(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראפאת  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראפאת (בערבית: رافات) הוא כפר פלסטיני הממוקם בשומרון, כ-38 ק"מ מדרום-מערב לשכם ומשתייך לנפת סלפית. לפי נתוני הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה, אוכלוסיית הכפר מנתה 2,258 תושבים בשנת 2016.
היסטוריה

במאות ה-18 וה-19 ראפאת נכללה בחבל הארץ שנקרא "ג'וֹרַת עַמְרַא" או "בילאד ג'מאעין." אזור זה היה על התפר שבין הרי יהודה והרי השומרון, והוא סבל מחוסר יציבות פוליטית עקב הגירת שבטים ותחרות מתמדת בין משפחות תקיפות על גביית מיסים בשם השלטונות העת'מאניים.
במפקד 1922 שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בראפאת הייתה אוכלוסייה של 92 נפש, כולם מוסלמים, ובמפקד 1931 המספר עלה ל-127 נפש, אשר גרו ב-31 בתים.
ב-1945 הייתה אוכלוסיית ראפאת 180 נפש, כולם מוסלמים, ואילו שטח הקרקע הכולל היה 8,125 דונם, כשמתוכו 1,889 דונם שימשו לגידולי דגנים, ואילו 24 דונם סווגו כשטח בנוי.
בעקבות מלחמת העצמאות, ולאחר הסכמי שביתת-הנשק של 1949, עבר הכפר משליטה בריטית לירדנית.
בשנת 1961, האוכלוסייה מנתה 375 נפש.
היסטוריה > לאחר 1967

בעקבות מלחמת ששת הימים ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית.
665 דונם מקרקעות הכפר מוגדרות כשטח B, ואילו 8,204 נוספים הם שטח C. ישראל הפקיעה 101 דונם מאדמות ראפאת, בנוסף לקרקעות מזאוויה למחצבה הישראלית "מחצבת נחל רבה". מחצבה זו נמצאת כיום בצד הישראלי של גדר ההפרדה, וישראל מייצאת 94% מהחומרים המופקים ממנה לישראל.
בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2003, החלה מדינת ישראל בהקמתה של גדר ההפרדה. ב-2004, עשרות תושבים נפצעו בעימותים עם כוחות צה"ל והמשטרה, בעת הפגנות נגד הקמת גדר ההפרדה באזור. ראפאת (יחד עם הכפרים דיר בלוט וזאוויה) כותרה מכל צדדיה על ידי הגדר בתוך "מובלעת א-זאוויה", שהביאה להפרדת שליש מן האדמות השייכות לכפר, ניתק את היישובים א-זאוויה, דיר בלוט וראפאת מעיר המחוז והמרכז השלטוני שלהם, בעיירה סלפית, המהווה עורק חיים לאותם כפרים בתחום הבריאות, החינוך, התעסוקה וקבלת שירותים ממשלתיים. המובלעת מנותקת מכביש 5, ללא מתן פתרון תחבורה הולם. כן הביא תוואי הגדר לתפיסת עשרות דונמים של חלקות פרטיות ולעקירת מאות עצי זית, שמהווים מקור פרנסה למשפחות רבות בכפר. התושבים עתרו לבג"ץ נגד תוואי הגדר, ב-2006 נדחו העתירות על ידי בית המשפט העליון.
בשנים האחרונות החל הכפר לבנות בתים בשטחי C בניגוד לחוק, במטרה למנוע את גדילת היישובים הסמוכים לשם, עלי זהב והמאחז שחרית.