stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד רוקח
לקריאה נוספת

גדעון קצנלסון, המיטאפורה בשירת דוד רוקח, הארץ, 7 במאי 1965.
ד"ר אברהם הגורני-גרין, לנושא השואה בשירתנו, עיון בשירי: אורי צבי גרינברג, נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, דוד פוגל, אבא קובנר, דוד רוקח, איתמר יעוז-קסט, אבנר טריינין, יעקב בסר, רבקה מרים, הוצאת עקד, 1970.
אייל ניצן, דוד רוקח - חייו ושיריו, מוציא לאור לא ידוע, 1990.
יובל גלעד, על שירת דוד רוקח, 18 במאי 2011, באתר nrg.
הערות שוליים

↑  במכתבו לאילנה שמואלי מ-23 בפברואר 1970.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267143605171  BNE: XX972330  BnF: cb13899125m (data)  GND: 1065698879  ISNI: 0000 0000 8398 9993  LCCN: n50051626  NTA: 231586345  SUDOC: 204337682  VIAF: 88055662   WorldCat (עם VIAF): 88055662 
ערך זה הוא קצרמרבנושא משוררים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דגלס בויד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 במרץ 1959 (בן 65) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  האקדמיה המלכותית למוזיקה 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  אבוב 
 www.douglasboyd.co.uk
 
דָגְלַס בּוֹיְד (באנגלית: Douglas Boyd נולד ב-1959 בגלאזגו, סקוטלנד) הוא אבובן ומנצח בריטי. בויד למד נגינה באבוב באקדמיה המלכותית למוזיקה בלונדון, אצל ג'אנט קראקסטון. בהמשך היה תלמידו של מוריס בורג בפריז. בשנת 1984 זכה בבחינות הקבלה הבינלאומיות לאמני קונצרטים צעירים, זכייה שהובילה לרסיטל בכורה בניו יורק, בקרנגי הול.
ביוגרפיה

בויד היה אחד החברים המייסדים של התזמורת הקאמרית של אירופה וכיהן כאבובן הראשי שלה משנת 1981 עד 2002. בתקופת נגינתו בקאמרית של אירופה פיתח עניין בניצוח. כמוריו הראשונים לניצוח ראה את קלאודיו אבאדו וניקולאוס הרנונקור. כמו כן קיבל הדרכה מפאבו ברגלונד וסר קולין דייוויס.
בשנת 2001 התמנה בויד למנהל מוזיקלי של הקאמרטה של מנצ'סטר, משרת הניצוח הראשונה שלו. עם תזמורת זו ערך מספר הקלטות מיצירות בטהובן, מוצרט ומאהלר. בויד סיים את תקופת כהונתו במנצ'סטר לאחר עונת 2010-11. כמו כן שימש בויד מנצח אורח ראשי לתזמורת סינפוניה של לונדון. באפריל 2008 הודיעה תזמורת מוזיק קולגיום של וינטרטור השווייצרית על מינוי בויד למנצח הראשי שלה, החל בעונת 2009-10.
הופעתו הראשונה של בויד כמנצח בארצות הברית הייתה עם תזמורת גרדנר הקאמרית בשנת 2000. ב-2002 התמנה בויד למנהל מוזיקלי שותף של התזמורת, יחד עם פולה רוביסון. ב-2004 היה בין השותפים האמנותיים הראשונים עם התזמורת הקאמרית סיינט פול. ב-2006 האריך את החוזה שלו עם תזמורת סיינט פול עד עונת 2009-10. השותפות האמנותית עם התזמורת הסתיימה בספטמבר 2009. בדצמבר 2006 ניצח לראשונה על התזמורת הסימפונית של קולורדו, בקונצרט עתיר שבחים. בינואר 2008 הודיעה תזמורת קולורדו על מינוי בויד למנצח האורח הראשי שלה, בחוזה לשלוש שנים של שבועיים הופעות אורח בשנה.
העניין שבויד מגלה באופרה בשנים האחרונות הביאו לנצח בשנת 2008 על חליל הקסם ללהקת האופרה של גליינדבורן בסיור הופעות. ב-2009 ניצח על פידליו לאופרה של גרסינגטון וחזר אליה ב-2010 להצגה עתירת שבחים של נישואי פיגרו.
לבויד ולאשתו, הצ'לנית סאלי פנדלברי (Sally Pendlebury), שלושה ילדים. הם מתגוררים בלונדון.
הערות שוליים

↑  ג'פרי מוריס, "התזמורת הקאמרית הטובה בעולם", עיתון "טלגרף", אנגליה, 25 בינואר 2008
↑  טים אשלי, מוצרט, סימפוניות 40 ו-41 (יופיטר), קמראטה של מנצ'סטר, דגלס בויד, 11 באוגוסט 2006
↑  אינגפן וויליאמס, ביוגרפיה של דגלס בויד
↑  אינגפן וויליאמס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451715605171  PLWABN: 9810651239805606  BnF: cb138917705 (data)  GND: 134681576  ISNI: 0000 0001 1451 4350  LCCN: n85136862  MusicBrainz: 9a95741e-fb45-4013-80b4-59bf910b98cd  NKC: xx0097683  NTA: 074258362  SUDOC: 15802625X  VIAF: 89819056   WorldCat (עם VIAF): 89819056
דוד גורדון

ערך זה עוסק בעיתונאי עברי מראשוני הציונות. אם התכוונתם להוגה ומורה הדרך בן העלייה השנייה, ראו .
| --- | --- |

גורדון בועידת קטוביץ
 לידה:  28 במרץ 1831 פודמרץ
 פטירה:  21 במאי 1886 (בגיל 55) ליק, הקיסרות הגרמנית
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית 
 
דוד גורדון (בכתיב יידי: גאָרדאָן; 28 במרץ 1831 – 21 במאי 1886) היה מתרגם, עיתונאי ועורך עברי איש ליטא, מראשוני תנועת "חיבת ציון". היה עורך עיתון "המגיד" במשך 30 שנה.
קורות חיים

דוד גורדון נולד ב-1831 בעיירה פודמרץ (ליד וילנה). ב-1841 עברה המשפחה לווילנה (בירת גוברניית וילנה שבתחום המושב של האימפריה הרוסית. כיום בירת ליטא) שם קיבל דוד חינוך מסורתי בישיבה, ובהמשך נחשף לערכי ההשכלה. ב-1850 נישא ועבר ללמד בעיירה סרהיי שבפלך סובאלק.
ב-1855 נסע דוד לברמינגהאם ולסארי שבאנגליה שם עבד בהוראת העברית והגרמנית. לאחר סיום עבודתו באנגליה השתקע דוד בפרוסיה ושימש בין היתר עיתונאי בשבועון העברי "המגיד". בשנת 1858 נתמנה כעוזר לעורך העיתון, ובשנת 1880, עם פרישתו של אליעזר ליפמן זילברמן, התמנה לתפקיד העורך.
גורדון היה הראשון בעיתונות העברית אשר קרא לחיבת ציון ולשיבת ציון, והגיב בהתלהבות להופעת ספריהם של הרב צבי הירש קלישר, הרב יהודה אלקלעי ומשה הס. בשנת 1863 פרסם מאמר גדול בשם "בשובה ובנחת תושעון". במאמר זה, קרא גורדון לתחייתנו הלאומית בארץ ישראל. ב-1869 פרסם את המאמר "דבר בעיתו" שעסק גם הוא בתחיה הציונית.
בשנים 1879 עד 1881 הוציא שבועון בשם "מגיד משנה" שהוקדש למדע.
בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19 החל לפעול במסגרת "חיבת ציון", והשתתף בוועידת קטוביץ (1884).
מתרגומיו: "ויכוח על האהבה" ("שיחות על האהבה") לדון יהודה אברבנאל, "ספר מסעי ישראל" ("מסעי בני ישראל") מאת הנוסע היהודי-מולדבי ישראל יוסף בנימין.
בתו של דוד, ד"ר גרטרוד (גיטל) גורדון, נולדה בעיר ליק. עזרה לאביה תקופת מה בעריכת ה"מגיד" ולאחר מותו אף ניהלה אותו בשנים 1885 עד 1890. ב-1891 נסעה ללימודי רפואה בפריז אותם סיימה בהצטינות ב-1897
כתביו

דוד גארדאן, ספר מלחמת החושך והאור: דבר הריב בין זעבאסטיאן ברונער, צורר היהודים ובין העברי איגנאץ קוראנדא, ליק: דפוס פעטצאלל, תרכ"א.
דוד גארדאן, דרכי הרפואה, ליק: דפוס רודאלף זיעבערט, תר"ל.
דוד גורדון: מבחר מאמריו / סדר בצירוף מבוא על ידי ג' קרסל, תל אביב: המחלקה לענייני הנער של הנהלת ההסתדרות הציונית ובהשתתפות קרן היסוד והקרן הקימת לישראל על ידי "מצפה", תש"ב.
לקריאה נוספת

יוסף שלמון, "דוד גורדון ועיתון המגיד: חילופי עמדות ללאומיות היהודית 1860–1882", בתוך: עמנואל אטקס (עורך), הדת והחיים, תנועת ההשכלה היהודית במזרח אירופה, ירושלים: 1993, עמ' 405–424.
גדעון קוץ, חדשות וקורות הימים,מחקרים בתולדות העיתונות והתקשורת היהודית. ירושלים: 2013, עמ' 36 - 70.
הערות שוליים

↑  העלמה ד"ר גירטרוד גורדון, המגיד, 25 בפברואר 1897, המשך
| ציונות ישראל |
| --- | --- | --- |
| נושאים ומושגים מרכזיים | התנועה הציונית • התקווה • ארץ ישראל • אוטואמנציפציה • תוכנית בזל • תוכנית אוגנדה • תוכנית בילטמור • "אלטנוילנד" ו"מדינת היהודים" • עלייה לארץ ישראל, ההעפלה וחוק השבות • תחיית הלשון העברית • עבודה עברית וכיבוש העבודה • חלוציות • קיבוץ • מחתרות עבריות בארץ ישראל • כוח המגן העברי • כרונולוגיית ההתיישבות היהודית בארץ ישראל בעת החדשה • אנטישמיות • טריטוריאליזם יהודי • הצהרת בלפור, הספר הלבן הראשון ותוכנית החלוקה • הכרזת העצמאות ומלחמת העצמאות • דגל ישראל • הסכסוך הישראלי-פלסטיני • פוסט-ציונות ואנטי-ציונות • החלטת האו"ם 3379 • החלטת האו"ם 4686 |  |
| זרמים בציונות | ציונות מדינית • ציונות מעשית • ציונות סינתטית • ציונות רוחנית • הציונים הכלליים וציונות כללית • ציונות סוציאליסטית • ציונות רוויזיוניסטית • ציונות דתית • ארץ ישראל השלמה • ציונות נוצרית • ניטשה והציונות |  |
| ארגונים ציוניים | קונגרס פוקשאן והוועד המרכזי ליישוב ארץ ישראל וסוריה • ההסתדרות הציונית העולמית • הקונגרס הציוני העולמי • הוועד הפועל הציוני וההנהלה הציונית • הסוכנות היהודית • קרן קיימת לישראל • קרן היסוד • מינהל מקרקעי ישראל • המשרד הארצישראלי • המוסדות הלאומיים • הכשרת הישוב • אוצר התיישבות היהודים ובנק אנגלו-פלשתינה • פיק"א • הגדודים העבריים • ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל • הסתדרות העובדים הכללית החדשה • סולל בונה • הארכיון הציוני המרכזי • ארכיון התצלומים של קק"ל |  |
| תנועות ציוניות | ביל"ו • חובבי ציון • ציוני ציון • פועלי ציון • ההתיישבות העובדת • התנועה הקיבוצית • עליית הנוער • תנועת המזרחי • ברית הציונים הרוויזיוניסטים • ציונות ברוסיה • ציונות בלוב |  |
| מחתרות עבריות | בר-גיורא • השומר • הרועה • הגדעונים • ארגון המגן • ניל"י • הקיבוץ • ההגנה • פלמ"ח • אצ"ל • לח"י • תנועת המרי העברי |  |
| ראשוני הציונות | מבשרי הציונות • יהודה לייב פינסקר • בנימין זאב הרצל • נתן בירנבוים • מקס נורדאו • אחד העם • ליאו מוצקין • דב בר בורוכוב • משה הס • נפתלי הרץ אימבר • דוד וולפסון • חיים ויצמן • משה לייב ליליינבלום • נחום סוקולוב • נחמן סירקין • יוסף לוריא • מקס בודנהיימר • אדמונד ג'יימס דה רוטשילד • יצחק יעקב ריינס • אוטו ורבורג • נחום גולדמן • יחיאל צ'לנוב • אבא הלל סילבר • צבי הירש קלישר • שמואל מוהליבר |  |
| אישים ציונים נוספים ואנשי היישוב | אהרן דוד גורדון • מרטין בובר • רחל המשוררת • שמואל הוגו ברגמן • הנרייטה סאלד • זאב ז'בוטינסקי • מאיר בר-אילן • חיים ארלוזורוב • זלמן שזר • אברהם יצחק הכהן קוק • ארתור רופין • דוד בן-גוריון • מנחם אוסישקין • אב"א אחימאיר • חיים בוגר (בוגרשוב) • ברל כצנלסון • אלכסנדר זייד • יוסף שפרינצק • ישראל שוחט • שמריהו לוין • יוסף טרומפלדור • מיכאל הלפרן • גרשם שלום • יהודה לייב מאגנס • יצחק טבנקין • יצחק בן-צבי • מנחם בגין • אברהם שטרן (יאיר) • ציונים לא יהודים |  |
ראו גם 100 מושגי יסוד • פורטל ישראל • פורטל היישוב • היסטוריה של עם ישראל • היסטוריה של ארץ ישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281803905171  GND: 141816805  ICCU: PUVV430862  ISNI: 0000 0000 8218 961X  LCCN: no93012663  NTA: 304242802  VcBA: 495/365503  VIAF: 36488198   WorldCat (עם VIAF): 36488198
גיבון אפור-פרווה

| גיבון אפור-פרווה |
| --- | --- |
 גיבון אפור-פרווה
מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: בעלי אף יבש
משפחה:: גיבונים
סוג:: גיבון גיבון
מין:: גיבון אפור-פרווה
שם מדעי
 Hylobates muelleri ‏מרטין, 1841
תחום תפוצה


גיבון אפור-פרווה (שם מדעי: Hylobates muelleri), הוא מין בסוג גיבון גיבון שבמשפחת הגיבונים.
תפוצה ואזור מגורים

המין אנדמי ליערות הטרופיים וליערות העד באי בורנאו. את מרבית הזמן מבלה על העצים וכמעט אינו יורד אל הקרקע.
תיאור פיזי

משקלו נע בין 4–8 ק"ג שהמשקל הממוצע הוא 5.7 ק"ג אצל הזכר ואצל הנקבה, אורך הגוף 44–63.5 ס"מ. צבע הפרווה של המין חום-אפור על כל שלל הגוונים. כיפת הראש והחזה כהים בשאר הגוף בהתאמה. הזכר והנקבה זהים בהופעתם החיצונית. פרוות הצעירים בהירה מהוריהם. שיער הערווה של הזכר הוא באורך 2.5 ס"מ וכהה משאר הגוף. למין שק גרון חיצוני קטן (לא כמו זה של הסיאמנג) המשמש כתיבת תהודה להגברת קולו.
רבייה

המין מונוגמי. הזוג וצאצאיו שומרים על הטריטוריה. המין מגיע לבגרות מינית בגיל 8–9 שנים. תקופת הייחום אורכת כ-28 יום בדומה לאדם, אין שינויי צורה אך איבר המין משנה צבעו. אין קשר עונתי לבחירת העיתוי לילודה, היריון אורך 7 חודשים ומסתיים עם ולד יחיד. הזכרים יוזמים את ההזדווגות יותר מהנקבות, אך ההזדווגות מותנית בהסכמת הנקבה, ובסמנה לזכר על ידי "השתחוות" לעברו שהיא מוכנה.
הנקבה מניקה את הצאצא הנולד המשך שנתיים.
התנהגות

המין עדין ביותר ותנועותיו אציליות. עיקר תנועתו היא ברכיאלית - התקדמות על ידי התנדנדות בין ענפי העצים. בנדנוד אחד הוא עובר מרחק של 3 מטרים וכ-850 מטרים ביום אחד. בשעת הליכתם על הקרקע, הם מרימים את ידיהם מעל הראש, כדי לאזן את הגוף, אולם הליכתם על הקרקע נעשית לעיתים רחוקות ולמרחקים קצרים. בשעת אכילה המין נצפה מטפס. המין אינו שוחה וימנע מהתקרבות למקווי מים.
גיבון אפור יימצא בקבוצות של 3–4 פרטים, אך גם יחידים אינם מראה נדיר, אלו הם בוגרים שעזבו את נחלתם הוריהם וטרם מצאו בן זוג להקים נחלה חדשה.
המין מאוד טריטוריאלי ומגן כל היממה על נחלתו ברדיפה אחר פולשים ובהשמעת שירים. לעיתים רחוקות יהפוך עימות עם פולש לעימות פיזי.
המין פעיל במשך 8–10 שעות ביממה, המין קם עם שחר ומתחיל בשירי בוקר ומתארגן לשינה לקראת שקיעת השמש. זכרים נוטים לקום מוקדם מהנקבות והם פעילים מספר שעות יותר מהן.
הגיבון על אף היותו חברותי, כמעט ואינו מבלה את יומו בהתנהגות סוציאלית. משחק ואינטראקציה חברותית תופסים רק 5% מכלל היממה, הסיבה לכך נעוצה כנראה בקבוצה הקטנה בה חי המין. במחקר אחד שנערך נצפו זכרים נוטים לפעילות חברתית יותר מאשר הנקבות - בעיקר בכל הנוגע לתקשורת עם הצאצא דווקא.
שיריו של מין זה נחקרו בפרוטרוט. נראה כי הזכרים מתחילים את שירתם עם הזריחה. הנקבות שרות עם זכרים בזריחה ואף לקראת השעה 10:00, הדואטים עורכים כ-15 דקות והם על בסיס יומי. זכרים בודדים שרים יותר מזכרים החיים בזוג, כפי הנראה כדי למצוא חן בעיניי הנקבות, ואילו הנקבות הבודדות כמעט ואינן שרות. מחקרים הראו שמין זה יכול לזהות מינים אחרים של גיבונים באמצעות שירתם, ועניין זה מתחזק בשל הדמיון הרב בשירת הנקבות ממין זה לבין נקבות גיבון שחור-כיפה.
תזונה

עיקר התזונה של המין היא פירות הנמצאים בצמרות העצים הטרופיים, בעיקר פירות עשירים בסוכר כתאנים. המין נצפה אוכל גם עלים ופרחים. תזונה המתבססת כמעט רק על פירות היא בעייתית, בשל עונתיות הפירות וכן תפוצתם הנמוכה בתוך היער. על כן צורת התניידות הגיבונים, עוזרת לו לנוע בין אזורי המזון במהירות.
שימור המין

הגיבון משמש עזר למחקרים רבים בשל דמיונו הגנטי לאדם. הגיבונים נמצאים בסכנה מעטה להכחדה, אולם הסכנה גוברת בשל האנדמיות של המין לבורנאו, ובעיקר בשל המשך בירוא היערות המשמשים מקום מגורם של המין. מלבד האדם, למין זה כמעט ואין אויבים טבעיים.
פירוט תת-המינים

לגיבון אפור-פרווה 3 תת-מינים:
גיבון אפור-פרווה מזרחי H. m. muelleri
גיבון אפור-פרווה אבוט H. m. abbotti
גיבון אפור-פרווה פונרוס/צפוני H. m. funereus
תת-המינים אבוט ומזרחי קרובים בהופעתם החיצונית לגיבון כסוף-פרווה, תת-המין פונרוס מזוהה לעיתים בטעות כגיבון מזוקן שגם הוא אנדמי לבורנאו. תת-המינים סווגו בעבר כתת-מינים של גיבון גמיש עד שהוכרז גיבון אפור-פרווה כמין נפרד.
הערות שוליים

↑  גיבון אפור-פרווה באתר הרשימה האדומה של IUCN
ד'תרל"ג

ד'תרל"ג (4633)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-8 בספטמבר 872 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 26 באוגוסט 873. שנה מסוג בחג, איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
נפטרו

רב צמח בן פלטוי
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
הערות שוליים

↑  רבי גדליה אבן יחיא, שלשלת הקבלה, באתר היברובוקס
היסטוריה של עם ישראל
ד'תרל"ה

ד'תרל"ה (4635)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 874 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 875. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
נפטרו

עמרם גאון
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
הערות שוליים

↑  ראה למשל בעל המאור עבודה זרה ט:
היסטוריה של עם ישראל
דוד גורודצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  30 בספטמבר 2000 (בן 24) תל אביב-יפו, ישראל 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי
 מד כושר מרבי:  2537 (נובמבר 2019)
 מד כושר נוכחי:  2497 ‏(אוקטובר 2024)
 מדינה:  ישראל
 
דוד גורודצקי (נולד ב-30 בספטמבר 2000) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת אמן בינלאומי.
זכה פעמיים באליפות ישראל לנוער בשכבות גיל שונות. 

החל משנת 2017 לשחק בליגה הלאומית, כחלק מקבוצת מועדון רחובות, ומשנת 2023 כחלק מקבוצת מועדון אטיוד רמת גן.

נכון לספטמבר 2024, מדורג במקום ה-16 בישראל לפי מד כושר. שחקן מועדון אטיוד רמת גן.
ביוגרפיה

גורודצקי גדל בבני עי"ש. הוא בוגר כפר הנוער יוענה ז'בוטינסקי.
הישגים בולטים

2015 - בגיל 14, זכה במקום הראשון באליפות ישראל עד גיל 16, לאחר שצבר 7.5 נקודות מ-8 אפשריות.
2015 - באליפות אירופה ניצח שני רבי-אמנים (דן צולר וארתור קוגן), שהיו בעלי יותר מ-300 נקודות במד כושר מעליו.
2017 - בגיל 17, זכה במקום ראשון באליפות הרצליה בשחמט בזק, לאחר שצבר 9.5 נקודות מ-11 אפשריות. גורודצדקי הקדים מספר רבי-אמנים ואמנים בינלאומיים.
2017 - זכה במקוט הראשון באליפות ישראל עד גיל 18.
2018 - זכה במקום הראשון בתחרות בינלאומית בלטביה, לאחר שצבר 9 נקודות מ-11 אפשריות.
קבלת דרגות בינלאומיות

2015 - אמן פיד"ה
2018 - אמן בינלאומי.
תחרות לדוגמה בה השתתף

אליפות אירופה בשחמט 2015
הערות שוליים

↑  שלמה קנלדשיין, דוד גורודצקי אלוף הרצליה בבזק 2017, באתר האיגוד הישראלי לשחמט, 26 בנובמבר 2017
↑  טבלת התוצאות של אליפות הרצליה בבזק 2017, באתר האיגוד הישראלי לשחמט
↑  אלוף השחמט הרחובות דוד גורודצקי זכה במקום ראשון בתחרות בינלאומית, באתר עיריית רחובות, 11 בפברואר 2018
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דווקא היום

דווקא היום הוא אלבום האולפן השנים-עשר של הזמרת הישראלית מרגלית צנעני. האלבום יצא לאור בספטמבר 2009, בהוצאת חברות התקליטים מרגול הפקות וביג בוס רקורדס. דווקא היום נחשב לאלבומה האחרון של צנעני, וכבר בשנת 2011, הכריזה שצריך לצאת אלבום חדש, אשר השיר "מלך", יהיה הסינגל הראשון ממנו.
רקע והפקה

האלבום הופק על ידי מרגלית צנעני, אסף לביא צנעני, אסף אטדגי ונדב ביטון. דווקא היום יצא בהפרש של חמש שנות הפסקה מאז יציאת אלבום האולפן האחד-עשר שלה, גלה לי, שיצא לאור בשנת 2005, והביא עמו את הלהיטים "אז מה?!", "אין לי כוח למשחקים", ו"אל תגיד לי ביי".
בנוסף לכך, שנתיים לפני הוצאת האלבום הזה, הוציאה צנעני את אלבום האוסף החמישי והאחרון שלה, המובחרים.
סינגלים

"עץ ירוק מפלסטיק" – יצא כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-17 במרץ 2009. השיר זכה להצלחה רבה, כאשר בשיאו הצליח ב-3 במאי 2009, לכבוש את פסגת המצעד העברי של מדיה פורסט למשך שבוע, ולהיות השיר המושמע ביותר בישראל לשנת 2009. בנוסף לכך, נכנס למצעד העשור של ערוץ 24 ומאקו, ודורג שם במקום ה-51. בקליפ שלו התארח השחקן עמוס לביא, שנפטר שנה לאחר פרסומו. בנוסף לכך, הקליפ שלו זכה בפרס – "קליפ השנה" לשנת שנת 2009 מטעם ערוץ 24.
"סרט ישן" – יצא כסינגל השני מתוך האלבום ב-16 ביוני 2009. זכה להצלחה רבה גם כן, ורבים כינו אותו כ"שיר המהווה שינוי חיובי אצל צנעני", בדומה למה שאמרו גם על "עץ ירוק מפלסטיק". לשיר הוחלט לא לצלם קליפ מלא, אך הוא הועלה לערוצו של ישראל קמחי ב-10 ביוני 2010, שנה לאחר יציאתו כסינגל.
"צועקת אליך" – יצא כסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום, ב-24 ביולי 2009. את השיר העלתה צנעני לערוץ היוטיוב הרשמי שלה בשנת 2011.
ביקורות

בנענע10 הפנו כלפי האלבום ביקורת חיוביות ואמרו כי: "בדווקא היום, מרגול מוכיחה שוב שלזמרים צעירים יש הרבה מאוד ללמוד ממנה". במאקו ערכו ריאיון עם צנעני בו היא אמרה על האלבום כי: "זו הייתה עבודה לא קלה", והוסיפה "אבל אני כל כך אוהבת את השלבים האלה, שמה שיקרה אחר-כך כבר ממש לא מעניין אותי. המוח שלי מסתובב רק סביב היצירה וזה מאכלס את ימי ולילותיי. זו עבודה אמיתית".
פורטל התרבות הישראלי הבמה, אמרו על האלבום כי: "הוא ממקם אותה שוב בשבילי הרוק-מיינסטרים, עם סוג של איפוק כוחני או כוח מאופק שכל כך מתאים לה". תחנת הרדיו 103FM, אף הקדישו כמה שעות של שמיעה בלייב לאלבום.
רשימת רצועות

| דווקא היום> מס' | דווקא היום> שם | דווקא היום> כותב(ים) | דווקא היום> משך | דווקא היום>  | דווקא היום>  | דווקא היום>  | דווקא היום>  | דווקא היום>  | דווקא היום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | צועקת אליך  | אסף לביא צנעני | 5:12 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | סרט ישן  | אסף אטדגי | 3:41 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | אם תזכור  | שי רביזדה | 3:40 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | דווקא היום  | אסף אטדגי, יוני יעיש | 4:04 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | עץ ירוק מפלסטיק  | אסף אטדגי | 3:46 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | מתגלגלים  | אסף לביא צנעני | 3:38 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | אתה יודע  | אסף לביא צנעני | 3:39 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | חסידות  | אסף אטדגי | 3:46 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | בוא אלי  | סגיב כהן | 3:44 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | מתנה מהשכנה  | גוסטו | 4:19 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | אל תשברי  | אסף לביא צנעני | 3:53 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 41:22 |  |  |  |  |  |  |
דודג' סדרה B

| --- | --- |

Dodge B series
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  דודג'
 שנות ייצור:  1948–1953  1970–2003
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל אחריו:  Dodge C Series 
 חברת אם:  קרייזלר
 בסיס גלגלים:  2,700 מ"מ  2,900 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים, מנוע 3.6 ליטר המפיק 95 כ"ס (יוצר בין השנים 1948-1953)  6 צילינדרים, מנוע 3.6 ליטר המפיק 95 כ"ס (יוצר בין השנים 1948-1953)  V6 צילינדרים, מנוע 3.7 ליטר (יוצר משנת 1988)  V8 צילינדרים, מנוע 5.9 ליטר (יוצר משנת 1988)  V8 צילינדרים, מנוע 5.2 ליטר (יוצר משנת 1992)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות (יוצר בין השנים 1948-1953)  תמסורת ידנית - 4 מהירויות (יוצר בין השנים 1948-1953)  תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות (יוצר בין השנים 1970-2003)
 
Dodge B series (באנגלית: Dodge B series) היו טנדרים ו-מסחריות מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית דודג', חברת בת של קונצרן הרכב קרייזלר שיוצרו בין השנים 1948–1953 (טנדרים ומסחריות).
בין השנים 1970–2003 יוצרו מסחריות (וואנים),  מ"דודג' סדרה B" הקרויות גם "Dodge Ram van" (אנ').
תצורות

טנדרים
מסחריות
תמונות

"דודג' סדרה B", שנת 1950
"דודג' סדרה B", שנת 1953
"דודג' סדרה B", שנת 1949
"דודג' סדרה B"
"דודג' סדרה B", שנת 1949 - מסחרית
"דודג' סדרה B", שנת 1953 - מסחרית
"דודג' סדרה B", דגם "Route-Van" שנת 1950 - מסחרית
הערות שוליים

↑  "דודג' סדרה B" dodgepilothouseclub.org/know/vin/model
↑  "דודג' סדרה B" pick-up-trucks.de/dodge-b-serie
↑  "דודג' סדרה B", שנת 1953 - תמונות cargurus.com/Cars/1953-Dodge-B-Series
↑  סדרת Dodge Ram van allpar.com/trucks/b-vans
דוקים

ילדים משחקים דוקים בישראל ב-1952
דוקים
נער משחק מיקאדו

דוקים הוא משחק שבו יש 41 קיסמים ארוכים – מקלות דקים בעלי קצוות מחודדים, באורך של כעשרים סנטימטרים. מקורו של משחק הדוקים הוא באירופה, אך עדויות למשחקים דומים מראות על כך שיש למשחק שורשים במזרח הרחוק. הדוקים עשויים עץ או פלסטיק, וזהים באורכם הנע בין 17 סנטימטרים ל-20 סנטימטרים.
ב-1936, הובא המשחק מהונגריה, בה הוא נקרא מרוקו (Marokko) לארצות הברית. השם מיקאדו (Mikado), הוא סימן מסחרי וכך מכונה המקל הכחול בעל הניקוד הגבוה ביותר על שם מיקאדו (קיסר יפן).
מהלך המשחק

בתחילת המשחק מפזרים את הקיסמים בערימה. המטרה היא להוציא כמה שיותר קיסמים בזה אחר זה, מבלי להזיז את הקיסמים האחרים שבערימה, על ידי שימוש בקיסמים אחרים. הקיסמים ממוינים לפי פסי צבע, וצבעו של כל קיסם קובע את מספר הנקודות אותן יקבל השחקן על הוצאתו המוצלחת. בדרך כלל, לאחד הקיסמים צבע מיוחד, וניקוד גבוה במיוחד, בהתאם. אם הוזז קיסם שלא היה מיועד לזוז, התור נגמר והוא עובר למשתתף הבא בלי לאסוף שוב. המשתתף בעל מספר הנקודות הגבוה ביותר מנצח.
משחק מיקאדו מסורתי כולל 41 מוטות, באורך חמישה-עשר סנטימטרים, המקודדים בצבעים שונים המסמלים ערכים שונים, כשסך הניקוד עומד על 170 נקודות. המוטות אינם מחודדים, והם נחתכים בקצותיהם כדי לא לדקור את המשחקים בהם.
| שם | סוג עץ מסורתי | צבע | ניקוד | מספר מוטות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקאדו | אגוז מלך | כחול | 20 נקודות | 1 |
| מנדרין | דובדבן | צהוב/שחור, שני פסים אמצעיים רחבים בקצוות | 10 נקודות | 5 |
| בונזן | שעם | כתום, 5 פסים | 5 נקודות | 5 |
| סמוראי | אשור | ירוק, 3 פסים | 3 נקודות | 15 |
| קולי | מילה | אדום, 2 פסים | 2 נקודות | 15 |

וריאציות נפוצות לחוקים הם:
המוטות מוטלים מחדש בכל תור.
מותר להשתמש במוטות מסוימים כדי להוציא מוטות אחרים.
הזזת מוט כלשהו מעבירה אותו לשחקן אחר.
סוגים

מיקאדו משווק (בעיקר באירופה וארצות הברית) במספר גדלים (היקף המוט 1-8 מילימטרים):
סטנדרטי: באורך 17 סנטימטרים.
ענק: באורך 28 סנטימטרים.
סופר: באורך 50 סנטימטרים.
חלק מגרסאות הענק והסופר משווקות באריזות של 26 מוטות.
מיני מיקאדו בניקוד כולל של 145 נקודות, כולל 31 מוטות.
מיקאדו ענקי לשימוש בטיולים מורכב מ-26 מוטות באורך 93 סנטימטרים והיקף של 10 מילימטרים. ניקוד המשחק הכולל מגיע ל-200 נקודות.
בחלק מן החפיסות נהוגים צבעים שונים כך שישנו דוק יחיד, בדרך כלל שחור, שערכו הגבוה ביותר משאר הדוקים האחרים הצבועים בירוק, אדום, כחול וצהוב.
אזכורים בתרבות

בסיפור המכולת של להקת כוורת, מוצג אביו של יהודוקוליס, גיבור הסיפור, כאלוף אסיה בדוק, אשר נפצע קשה לאחר שנפל על דוקיו.
בתוכנית הקומדי סטור, שרו המשתתפים את שיר הדוקים ובו השורה "דוקים זה משחק מרהיב, דוקים זה כה חביב – אז הבה נתלפלף".
ראו גם

ג'נגה
גולות
פוגים
הערות שוליים

↑    יאיר קראוס, ‏הקומדי סטור הוציאו את המגניבות מה"דוקים", בעיתון מקור ראשון, 29 באפריל 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7633351-6
דייוויד אי קלי

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1956 (בן 68) ווטרוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1986 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת פרינסטון  בית הספר למשפטים באוניברסיטת בוסטון 
 בן או בת זוג:  מישל פייפר (1993–?) 
 צאצאים:  קלאודיה קלי, ג'ון קלי 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר (1990)  פרס אמי לבידור בפריים טיים 
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד אדווארד קלי (באנגלית: David Edward Kelley; נולד ב-4 באפריל 1956) הוא תסריטאי ומפיק טלוויזיה אמריקאי, זוכה פרס אמי לתסריט בסדרת דרמה. קלי הפיק את סדרות הטלוויזיה: "הפרקליטים", "אלי מקביל", "שיקגו-הופ", "בוסטון ליגל", "בוסטון פאבליק", "סודות העיר", "דוגי האוזר", "האחווה של פולין, ניו המפשייר" ואחרות.