stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ינה גרשון
קריירה > קולנוע

הפריצה הגדולה שלה הייתה בסרט "יפה בוורוד" ב-1986, שהובילה לקבלת תפקידים בסרטים "נקמה מתוקה" ו"קוקטייל" עם טום קרוז. ב-1995, שיחקה בסרט "נערות שעשועים" והייתה מועמדת לפרס פטל הזהב בקטגוריית "שחקנית המשנה הגרועה של השנה".
ב-1996, כיכבה בסרט "קשורות" לצידה של ג'ניפר טילי, והן היו מועמדות לפרס ה-MTV בקטגוריית "נשיקת השנה".
ב-1997, שיחקה בסרט " עימות חזיתי" את דמותה של סשה.
ב-1999, שיחקה את דמותה של הלן קפרלי בסרט "המקור", המתאר את האירועים שקרו מאחורי הקלעים בתוכנית הטלוויזיה "60 דקות" בנושא תעשיית הטבק ומבוסס על סיפור אמיתי. באותה שנה גם כיכבה בדרמה הרומנטית "אהבה מצילום ראשון".
ב-2007, שיחקה את דמותה של שרון בסרט "נ.ב. אני אוהב אותך" בכיכובם של הילרי סוואנק וג'רארד באטלר.
ב-2012 שיחקה במותחן הפשע של הבמאי ויליאם פרידקין, "קילר ג'ו"
בשנת 2016 כיכבה בקומדיה "החבר המת שלי" בבימויו של אנתוני אדוארדס ולצידם של הת'ר גראהם וקתרין מוניג. בשנת 2017 שיחקה בסרט האסונות "11 בספטמבר". בשנת 2018 שיחקה בסרט הקומדיה "מאבדים את זה" את אשתו של רון (גארי קול). ב-2020 שיחקה בסרטו של וודי אלן, "הפסטיבל של ריפקין".
קריירה > טלוויזיה

ב-1989 גילמה את רנדי לואיס בשלושה פרקים של הסדרה "The Days and Nights of Molly Dodd" ברשת NBC.
ב-1992, שיחקתה את דמותה של ננסי סינטרה בסדרה "סינטרה" על חייו של פרנק סינטרה. ב-1993, השתתפה בשלושה פרקים בסדרה "מלרוז פלייס". ב-1997, התארחה בפרק בסדרה "אלן.
בשנת 2005, דיבבה בסדרות "אבא אמריקאי" ו"איש משפחה".
בשנים 2006–2007 השתתפה בסדרה "בטי המכוערת" בתפקיד פביה, והתארחה בפרק בסדרה "תרגיע".
ב-2014, התארחה בסדרות: "קומיוניטי" ו-"אלמנטרי". ב-2015, התארחה בפרק בסדרה "Glee".
ב-2016, התארחה בעונה השלישית של סדרת הדרמה "אימפריה" בתפקיד הלן וון וויט, בכיכובם של טרנס הווארד וטראג'י פ. הנסון.
ב-2017, הצטרפה לעונה החמישית של הסדרה "ברוקלין תשע-תשע" בתור מלאני הוקינס, מפקדת משטרת ניו יורק.
ב-2018 בנוסף שיחקה בעונה השלישית של סדרת הנוער "ריברדייל", בתור גלדיס ג'ונס אמו של ג'אגהד (קול ספראוס).
בשנת 2019 התארחה בפרק של העונה השלישית בסדרה "הטובות לקרב", בתפקיד מלאניה טראמפ.
אקטיביזם

באוקטובר 2023, גרשון, יחד עם עוד מאות שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס בעקבות טבח שבעה באוקטובר. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא #NoHostageLeftBehind. המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.
פילמוגרפיה > קולנוע

The Trainer‏ (TBA)
בורדרלנדס (2024)
חג ההודיה (2023)
אמילי הפושעת‏ (2022)
אל תסתכלו למעלה (2021)
הפסטיבל של ריפקין (2020)
הנסיכה ושבעת הגמדים (2019) - דיבוב
After Everything‏ (2018)
בת הים הקטנה (2018)
מאבדים את זה (2018)
Bad Kids of Crestview Academy‏ (2017)
הצעה גורלית (2017)
11 בספטמבר (2017)
My Dead Boyfriend‏ (2016)
קיץ בסטטן איילנד (2015)
Mall‏ (2014)
The Lookalike ‏(2014)
הכתבנית (2014)
בית ורסצ׳ה (2013)
להתמודד עם אידיוטים (2013)
קילר ג'ו (2012)
What Love Is‏ (2007)
מישהו לאכול איתו גבינה (2006)
Dreamland ‏(2006)
להצליח בחיים (ולהישאר נשוי) (2006)
דבר אחד אחרון (2006)
תוכנית משולשת (2004)
תתפלל לרוקנרול (2003) - גם מפיקה
נוכלים ללא תואר (2002)
מסלול מסוכן (2001)
המקור (1999)
אהבה מצילום ראשון (1999)
לולו על הגשר (1998)
I'm Losing You (1998)‏ (1998)
עימות חזיתי (1997)
קשורות (1996)
נערות שעשועים (1995)
ג'ואי בריקר (1993)
סוגר חשבון (1991)
קוקטייל (1988)
מפגש לוהט (Red Heat‏, 1988)
פילמוגרפיה > טלוויזיה

The Days and Nights of Molly Dodd‏ (1989)
משפטי (1998) - סרט טלוויזיה של TNT
מרחרחים (1999)
קטגוריה 7: סוף העולם (2005)
מרון (2013)
אלמנטרי (2014)
תרגיע (2004)
קומיוניטי (2014)
Glee (2015)
אומת הזומבים (2015)
יאנגר (2018)
ריברדייל (2018-הווה)
בטי (2020)
צ'אקי (2022)
אלזבת' (2024)
ד"ר אודיסאה (אנ') (2024)
The Assassin‏ (TBA)
הערות שוליים

↑  מאיר שניצר, סרט - הכניסה למבוגרים אסורה, חדשות, 14 בספטמבר 1986
↑   גלית חוגי, אחרי 20 שנה: חזרה לסרט הפמיניסטי ״נערות שעשועים״, באתר הארץ, 30 בספטמבר 2015
↑  נילי ברקן, ‏פצ'ינו יורק אש, כמו שהוא אוהב, באתר גלובס, 13 בפברואר 2000
↑  נילי ברקן, ‏זיוף, או כישרון מוכח, באתר גלובס, 13 ביולי 2000
↑  דניאל פאיקוב, עכבר העיר, נ.ב: המשחק שלך מת, באתר הארץ, 9 במרץ 2008
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, "קילר ג'ו": אמריקה רקובה עד העצם, באתר הארץ, 30 בדצמבר 2012
↑  רותה קופפר, האנטומיה של בטי, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2006
↑  דידי חנוך, המסע המטורלל של יוצר הסדרה קומיוניטי, באתר הארץ, 30 בינואר 2013
↑  Matt Donnelly, Hollywood Stars and Executives Thank President Biden for Leadership, Call for Release of All Hamas Hostages, Variety, ‏2023-10-23 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007443728305171  PLWABN: 9810698726505606  BNE: XX1386011  BnF: cb140335264 (data)  GND: 140485104  ISNI: 0000 0000 7840 6642  LCCN: no97037387  MusicBrainz: 8f763591-7d78-4dcb-97dd-bdc8b3abbb0f  NKC: xx0058888  NTA: 250181223  SNAC: w62z22jv  SUDOC: 059675039  VIAF: 49422944   WorldCat (עם VIAF): 49422944
בובת מבחן ריסוק

בובת ריסוק של טויוטה מוצגת ביפן בשנת 2003
הדמיה ממחושבת של בובות מבחן ריסוק
משפחת הבובות "הייבריד 3" שהוצגה ב-1976
בובת מבחן ריסוק היא בובה המדמה גוף אנושי במבחני ריסוק. מבחני הריסוק הנפוצים ביותר נועדו לבדוק את ההשפעות של תאונת דרכים על נוסעי מכונית והולכי רגל מבחני ריסוק המשלבים בובות נערכים גם בבדיקות בטיחות לכלי טיס ובכלי רכב מסוגים נוספים.
בובות הריסוק מדמות מאפיינים ביומכניים של הגוף האנושי ומצוידות במספר חיישנים המודדים את עוצמת הכוחות המופעלים על חלקי הגוף בעת ריסוק. באמצעות מדידת הכוחות והנזק הנגרם לבובות מנסים עורכי מבחן הריסוק לשער את מידת הנזק הנגרמת לגוף אנושי בתנאי ריסוק דומים וכך להסיק כיצד ניתן לשפר את בטיחות כלי הרכב.
הכנות למבחן

בובת מבחן ריסוק עוברת לקראת ביצוע המבחן סדרה של הכנות המוודאות שהיא עומדת בדיוק בתקן מסוים כדי שתוצאות המבחנים שיתקבלו יהיו בנות השוואה למבחנים קודמים. לדוגמה, בובות מסוג הייבריד 3 עוברות תהליך הכולל את השלבים הבאים:
הסרת הראש והטלתו מגובה 40 סנטימטר לצורך כיול החישנים המורכבים בו.
חיבור הראש לצוואר, דחיפתו ועצירתו בחדות לשם בדיקת כיפוף הצוואר
הבובה מולבשת בעור צבי המדמה את העור האנושי ועובר בדיקת עמידות בברכיים.
חזה הבובה מוכה בחוזקה על ידי מטוטלת מתכתית כדי לבדוק את עמידות וגמישות צלעות בית החזה.
לאחר סיום הבדיקות מולבשת הבובה כולה בבגד צהוב ומסומנת בנקודות כיול במקומות שונים, למשל בצידי הראש, כדי לעזור לאחר המבחן לנתח את התנהגות הבובה בעת צפייה בהסרטת ההתרסקות בהילוך איטי.
בהייבריד 3 קיימים 44 ערוצי מידע שאוספים כ-35,000 פיסות נתונים בפרק זמן של כ-150 מילישניות שהוא זמן ריסוק אופייני. בדגם זה נאגרים הנתונים ביחידה מקומית הממוקמת בין צלעות הבובה ואחר כך הם מועברים למחשב חיצוני. בובות מדגם הייבריד 3 והלאה בנויות באופן מודולרי וכך לאחר הריסוק ניתן להשתמש בבובה שוב, תוך החלפת החלקים שנפגעו. מחירה של בובה המצוידת במלואה עשוי להגיע ל-150,000 אירו.
ראו גם

מודל
הערות שוליים

↑  A curious look at the lives of the dead
↑  נעם וינד, ‏שמנים? אל תתנגשו, באתר ‏מאקו‏, 25 באוקטובר 2010
↑  Doctors call for fat crash test dummies after study finds obese are more likely to die in car accidents, באתר Daily Mail
בובת "סיירה סם" מ-1949
Hey Brother

Hey Brother (בעברית: היי אח) הוא שיר מאת ה-DJ והמפיק המוזיקלי השוודי אביצ'י, אשר יצא כסינגל השלישי מאלבום הבכורה שלו, True, ב-2013, בליווי שירה של הזמר האמריקאי דן טימינסקי. השיר נכתב על ידי אביצ'י, סאלם אל פאקיר, אש פורנורי, וינסנט פונטרה וורוניקה מג'יו.
השיר הושמע לראשונה ברדיו האוסטרלי ב-9 באוקטובר 2013, ב-28 באוקטובר 2013 יצא לאור בגרמניה, שווייץ ואוסטריה. במרץ 2014 אביצ'י הוציא גרסת רמיקס לשיר והוא הופיע באלבום הרמיקס שלו (True (Avicii by Avicii, והפעם בלווי שירה של הזמר סאלם אל פאקיר.
הרכב השיר

השיר נכתב במפתח G מינור, במקצב של 125 פעימות לדקה.
וידאו קליפ

ב-1 בנובמבר 2013, פורסם בעמוד הרשמי של אביצ'י ביוטיוב (AviciiOfficialVEVO) וידאו קליפ עם מילות השיר. בקליפ מופיעות סצנות בהילוך איטי המלוות בייצוג טקסט מונפש של מילות השיר, בסצנות רואים אנשים נורמטיבים במהלך אירועים מחיי היומיום הרגילים כמו משחק כדורסל, בנוסף ישנן סצנות בהן רואים פופקורן קופץ, זית, ילד בגשם, חלב נשפך לתוך כוס וקרב כדורי שלג.
הווידאו קליפ הרשמי, בבימויו של ג'סי שטרנבוים, יצא ב-9 בדצמבר 2013. הקליפ מראה שני אחים הגדלים בארצות הברית בזמן המלחמה. ישנן תמונות וקליפים של מלחמת וייטנאם המופיעות לאורך הקליפ. בסוף הקליפ, נחשף כי האח הגדול שימש כדמות אב לאחיו הצעיר. את האח הגדול גילם זאק ווס ואת הילד הצעיר גילם ג'ק אסטס. בסוף הקליפ נראה אביצ'י הולך על עשב כשגחליליות עפות לידו.
וידאו קליפ שוחרר גם עבור גרסת הרמיקס ב-9 באפריל 2014 בעמוד ה-VEVO של אביצ'י. את הקליפ ביימו ניק פונג ונייט אולסון והוא משלב קליפים מסדרת האינטרנט Cartoon Hangover Bravest Warriors. הקליפ שוחרר כחלק מ-"Channel 4", פרויקט של אביצ'י שהציג כמה שירים מאלבומו (True (Avicii by Avicii, שהקליפים שלהם נוצרו על ידי יוטיוברים שונים ואנני אנימציה, שכלל את ג'ו פננה, קשען 8, ויוממה, כמו גם קארטון הנגובר.
הערות שוליים

↑  פרוגרסיב האוס • דאנס-פופ • פולקטרוניקה • קאנטרי פופ • בלוגראס
↑  סאלם אל פאקיר, אביצ'י, ורוניקה מג'יו, וינסנט פונטרה, ארש פורנורי
↑  "Avicii - Hey Brother (Lyric)". YouTube. 1 בדצמבר 2013. נבדק ב-21 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  AviciiOfficialVEVO (9 באפריל 2014). "Avicii - Hey Brother (Avicii By Avicii)". YouTube. נבדק ב-23 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hey Brother - Official Charts (UK)". officialcharts.com. נבדק ב-2018-04-21.
↑  Grein, Paul (26 במרץ 2014). "Chart Watch: After "Frozen," Here Comes "Summer"". Yahoo Music. נבדק ב-30 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Hey Brother, באתר מצעד דנמרק
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד הספרדי
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד הפיני
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על Hey Brother, באתר המצעד השוודי
| אביצ'י |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | True‏ • Stories‏ • Tim |  |
| מיני-אלבומים | The Days / Nights‏ • Avīci (01)‎ |  |
| סינגלים | "My Feelings for You"‏ • "Seek Bromance"‏ • "Street Dancer"‏ • "Blessed"‏ • "Fade into Darkness"‏ • "Collide"‏ • "Levels"‏ • "Silhouettes"‏ • "Superlove"‏ • "Dancing in My Head"‏ • "I Could Be the One"‏ • "X You"‏ • "We Write the Story"‏ • "Wake Me Up"‏ • "You Make Me"‏ • "Hey Brother"‏ • "Addicted to You"‏ • "Lay Me Down"‏ • "The Days"‏ • "The Nights"‏ • "Waiting for Love"‏ • "For a Better Day"‏ • "Pure Grinding"‏ • "Broken Arrows"‏ • "Taste the Feeling"‏ • "Feeling Good"‏ • "Without You"‏ • "Lonely Together"‏ • "SOS"‏ • "Tough Love"‏ • "Heaven"‏ • "Forever Yours (Tribute)" |  |
| סיבובי הופעות | House for Hunger‏ • Stories World Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: b86a5ec3-5740-452d-8706-715fc058d289  MusicBrainz work: a276d3c2-7190-4c00-a97a-dab68947ced4
דניאל בארנבוים

| --- | --- |

דניאל בארנבוים
 לידה:  15 בנובמבר 1942 (בן 82) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 מוקד פעילות:  ארגנטינה, ישראל, ספרד 
 תקופת הפעילות:  1950–2022 (כ־72 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת מוצרטיאום, אקדמיה מוזיקלה קיג'אנה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  עברית, ספרדית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  דויטשה גרמופון 
 בת זוג:  ז'קלין די פרה (1967-1987), אלנה בשקירובה (1988-הווה)
 פרסים והוקרה:  פרס המוזיקה ע״ש הרברט פון קאראיין (2010)  פרס ארנסט פון סימנס (2006)  פרס רוברט שומאן של צוויקאו (2005)  מדליית גתה (2007)  פרס אקו קלאסיק למנצח השנה (2000)  מדליית בובר-רוזנצווייג (2004)  אזרח כבוד של בואנוס איירס (2008)  אזרח כבוד של ברלין (2023)  מדליית אורניה (2014)  פרס יהלומי קונקס (2009)  קולטורגרושן (2006)  דב ברלין (1993)  פרס קונרד אדנאואר (19 באוקטובר 2019)  דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה החופשית של בריסל (2003)  דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1996)  מדליית הזהב ע״ש גתה (2001)  פרס פרנקו אביאטי למוזיקה איטלקית (2013)  פרסי נסיכת אסטוריאס להסכמה (2002)  פרס וולף לאמנויות (2004)  צלב גדול של לגיון הכבוד (2023)  הצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2013)  מדליית ארנסט רויטר (2013)  מדליית הזהב של החברה הפילהרמונית המלכותית (2007)  פרימיום אימפריאל (2007)  פרס לאוני סונינג למוזיקה (2009)  מדליית השלום ע״ש אוטו האן (2010)  פרס השלום של הסה (2006)  פרס אקו קלאסיק למנצח השנה (2006)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה (2015)  פרס מריון דנהוף  מפקד בלגיון הכבוד  פרס דרזדן  Classic Brit Awards  קצין בכיר בלגיון הכבוד  מדליית הנס פון בילוב  פרס ברונו קרייסקי  אביר מפקד במסדר האימפריה הבריטית  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים  אביר הצלב הגדול של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מדליית הזהב על הצטיינות באמנות יפה (ספרד)  פרס גראמי  הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי 
 danielbarenboim.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
דניאל בארנבוים (נולד ב־15 בנובמבר 1942) הוא פסנתרן ומנצח ישראלי-ארגנטינאי, מנהל מוזיקלי של תזמורות נודעות. עד שנת 2023 היה המנהל המוזיקלי של האופרה של ברלין ושל התזמורת הממלכתית של ברלין, שהיא גם התזמורת של האופרה הממלכתית של ברלין.
בעבר היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של שיקגו ופריז ושל בית האופרה "לה סקאלה" במילאנו.
זכה באותות הוקרה רבים, ובהם אביר במסדר האימפריה הבריטית, חבר לגיון הכבוד הצרפתי, חבר מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה וחתן פרסי נסיך אסטוריאס.
בארנבוים הוא מבקר בולט של מדיניות ישראל בסוגיה הפלסטינית.
קורות חייו

בארנבוים נולד בבואנוס איירס, ארגנטינה, לאנריקה ואידה (עדה) לבית שוסטר. הוריו היו שניהם יהודים ילידי רוסיה ומורים לפסנתר. אמו של בארנבוים החלה ללמד אותו נגינה בפסנתר כשהיה בן חמש. אחריה נטל אביו את תפקיד המורה. אביו לא האמין בתרגול רב ועל כן בארנבוים הסתפק בשעתיים של תרגול ביממה. ב-19 באוגוסט 1950, עוד לפני שהיה בן שמונה, ניגן לראשונה בקונצרט בבואנוס איירס.
בשנת 1952 עלתה משפחת בארנבוים לישראל. באותה שנה הופיע כפסנתרן ברומא ובווינה. למד בבית החינוך ע"ש א"ד גורדון בתל אביב ולאחר מכן בתיכון חדש, שאפשרו לו לפתח את הקריירה המוזיקלית שלו. בקיץ של שנת 1954 לקחו אותו הוריו לזלצבורג כדי להשתתף בשיעורי הניצוח של איגור מרקביץ', בזכות מלגה של הקרן האמריקנית למוסדות בישראל. באותו קיץ פגש לראשונה את וילהלם פורטוונגלר וניגן עמו. בשנת 1955 למד הרמוניה והלחנה אצל נדיה בולאנז'ה בפריז והופיע בפריז לפני קהל. בשנת 1956 הופיע בלונדון, ובשנת 1957 הופיע בניו יורק תחת שרביטו של לאופולד סטוקובסקי. מאז יצא למסעות הופעות תדירים באירופה, בארצות הברית, בדרום אמריקה, באוסטרליה ובמזרח הרחוק. בגיל ארבע עשרה סיפר בריאיון כי אביו דחה הזמנה שקיבל לבוא ולנגן בברלין, משום שלא יכול היה "להרשות לי כישראלי להופיע בגרמניה".
קריירה

בשנת 1964 החלו להפיק הקלטות של בארנבוים, ומאוחר יותר הוא הקליט את כל הסונאטות לפסנתר של מוצרט ושל בטהובן, והקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט (הן כמנצח והן כפסנתרן), בטהובן (עם אוטו קלמפרר), בראהמס (עם ג'ון ברבירולי) ובארטוק (עם פייר בולז). בעקבות הופעת הבכורה שלו כמנצח עם תזמורת פילהרמוניה בלונדון בשנת 1967, הוזמן בארנבוים לנצח על תזמורות אירופאיות ואמריקאיות רבות. בין השנים 1975–1989 כיהן כמנהל המוזיקלי של תזמורת פריז, שם ניצח על חלק ניכר מהמוזיקה הקלאסית של המאה ה-20.
בארנבוים ניצח לראשונה על האופרה "דון ג'ובאני" של מוצרט ב-1973 בפסטיבל אדינבורו. הוא הופיע לראשונה בפסטיבל ביירוית בשנת 1981, והיה למנצח קבוע שם עד שנת 1999.
בין השנים 1991–2006 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של שיקגו, תפקיד שמילא קודם לכן המנצח הנודע גאורג שולטי. הוא גם מכהן, החל משנת 1992, כמנהל המוזיקלי של האופרה של ברלין, ומשנת 2006 משמש כמנצח אורח ראשי בבית האופרה "לה סקאלה" במילאנו שבאיטליה.
ביוני 1967, בתקופה שקדמה למלחמת ששת הימים, במהלך המלחמה ולאחריה נתן עם ארוסתו, הצ'לנית הבריטית ז'קלין די פרה, סדרה של קונצרטים ברחבי ישראל.
במשך שנים רבות שיתף בארנבוים פעולה עם יצחק פרלמן, פנחס צוקרמן, זובין מהטה וז'קלין די פרה, שרבים כינו אותם בהומור "המאפיה הישראלית". הם הרבו בהקלטות ובהופעות משותפות. במהלך מלחמת יום הכיפורים הופיע בארנבוים בקונצרט של התזמורת הפילהרמונית הישראלית בניצוחו של זובין מהטה.
בשנת 1999 הקים עם ידידו אדוארד סעיד את תזמורת דיוואן מזרח-מערב.
באוקטובר 2007 מונה למנהל המוזיקלי ומנצח אורח ראשי של בית האופרה "לה סקאלה" במילאנו. בשנת 2011 הוא מונה למנהל המוזיקלי ומנצח ראשי קבוע של לה סקאלה. הוא עזב את לה סקאלה בשנת 2014 לאחר שבע שנים.
בשנת 2016 הקים את אקדמיית ברנבוים-סעיד.
באוקטובר 2022, הודיע על הפסקה בניצוח עקב בעיות רפואיות.
מבחר פרסים והוקרה

2011 תואר "אביר מפקד" (KBE) במסדר האימפריה הבריטית.
האסטרואיד 7163 Barenboim שהתגלה על ידי אלינור הלין וסקוט דנבר נקרא על שמו.
חיים אישיים

ב-15 ביוני 1967 נישאו בארנבוים וז'אקלין די פרה, בטקס שנערך בכותל המערבי לאחר שדי פרה התגיירה. די פרה הייתה מוזיקאית מחוננת שהקריירה שלה נגדעה בשנת 1973 עקב מחלת טרשת נפוצה. בשנים האחרונות לחייה של די פרה, שנפטרה בשנת 1987, חי בארנבוים בחשאי עם הפסנתרנית אלנה בשקירובה ונולדו להם שני ילדים. הם נישאו בשנת 1988. קורות חיי הזוג, כמו גם יחסי ז'קלין די פרה עם אחותה ובעלה של אחותה, מומחזים בסרט הדוקודרמה "הילרי וג'קי" (1998).
השמעת המוזיקה של וגנר בישראל

ב-7 ביולי 2001 ניצח בארנבוים בפסטיבל ישראל בירושלים על התזמורת הממלכתית של ברלין שביצעה את הפרלוד לאופרה של ריכרד וגנר "טריסטן ואיזולדה". הביצוע עורר סערה בישראל, משום שהמוזיקה של וגנר נחשבת למוקצה בשל האנטישמיות של וגנר ואהדתם של הנאצים ליצירתו. בארנבוים היה אמור בתחילה לנצח על המערכה הראשונה של האופרה "הוולקירה" יחד עם שלושה סולנים, בהם הטנור פלאסידו דומינגו. מחאות מצד ניצולי השואה ומצד שרים בממשלת ישראל הביאו לכך שהנהלת הפסטיבל ביקשה שבארנבוים יעלה יצירה אחרת במקומה.
בארנבוים הסכים לבקשה והחליף את היצירה ביצירות מאת רוברט שומאן ואיגור סטרווינסקי, אך הביע את צערו על הבקשה. בתום הקונצרט הצהיר בארנבוים שהקונצרט תם, וכי שני ההדרנים כבר נוגנו; הוא המשיך ואמר שברשות התזמורת ישנם התווים לפתיחה של "טריסטן ואיזולדה", אופרה מאת וגנר, וכי אם הקהל ירצה בכך, ינגנו את הפתיחה. הוא הציע שבשלב זה אלו שעלולים להיפגע יעזבו את האולם. חלק מהנוכחים הגיבו במחיאות כפיים בעוד אחרים הביעו את מחאתם. בארנבוים שוחח עם הקהל בעברית במשך כחצי שעה והסביר את עמדתו לגבי השמעת היצירה בישראל.
בארנבוים ציין גם שהחליט להתריס נגד החרם המוטל על וגנר בשל העובדה שבמסיבת עיתונאים שערך בשבוע שלפני ההופעה שמע צלצול של טלפון סלולרי שמנגינתו "דהרת הוואלקירות". "חשבתי שאם אפשר לשמוע אותה בצלצול טלפון, מדוע אי אפשר לנגן אותם באולם קונצרטים?".
בעקבות דבריו הכריזה עליו ועדת החינוך של הכנסת, בשנת 2001, כאישיות בלתי רצויה וקראה למארגני אירועי תרבות וחינוך בישראל שלא להזמינו יותר. אולם, ב-2004 הוענק לבארנבוים פרס וולף במשכן הכנסת.
דעותיו

ביוני 1967 השתתף בארנבוים בקונצרט חגיגי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית באמפיתיאטרון בהר הצופים לכבוד הישגי מלחמת ששת הימים ושחרור ירושלים. מאוחר יותר הפך למבקר חריף של מדיניות ישראל בגדה המערבית וברצועת עזה, ולדבריו המדינה "מאבדת את יתרונה המוסרי [בכך שהיא] נלחמת נגד הזהות של האנשים". בריאיון למבקר המוזיקה נורמן לברכט בשנת 2003 האשים בארנבוים את ממשלת ישראל בהתנהגות שהיא "תועבה מוסרית וטעות אסטרטגית" ובכך שהיא "מעמידה את עצם קיומה של מדינת ישראל בסכנה". כמחווה של סולידריות עם הפלסטינים, הופיע בארנבוים בשטחים, בעיקר בגדה.
בשנת 1999 יסד בארנבוים, יחד עם אדוארד סעיד שעמו היה בידידות קרובה, את תזמורת דיוואן מזרח-מערב. התזמורת היא יוזמה לקבץ בכל קיץ קבוצה של מוזיקאים צעירים מוכשרים מישראל ומארצות ערב. בארנבוים וסעיד נמנו בשנת 2002 עם מקבלי פרס נסיך אסטוריאס על עבודתם ב"שיפור ההבנה בין האומות".
בשנת 2017 יוזם את הקמת האולם החדש על שם פייר בולז בברלין, ושם פועלת אקדמיית ברנבוים-סעיד שנועדה בעיקר למוזיקאים צעירים מהמזרח התיכון, ותזמורת הדיוואן המערבי־מזרחי, שהוא מנהל אותה.
בארנבוים וסעיד כתבו יחד את הספר "קווי דמיון ופרדוקסים" (Parallels and Paradoxes) על בסיס סדרת דיונים פומביים שערכו בקרנגי הול בניו יורק. בשנת 2005 הוציאו את הספר ובארנבוים ארגן ערב למכירתו בתל אביב. הוא סירב להתראיין לכתבת של גלי צה"ל כל עוד היא לובשת מדי צה"ל.
ב-2007 קיבל בארנבוים באופן סמלי אזרחות פלסטינית. על הופעתו ברמאללה עם תזמורת דיוואן מזרח-מערב ב-2009 נמתחה ביקורת מצד גורמים פלסטיניים, שקראו להחרמת המופע.
בינואר 2009, בזמן כניסת צה"ל לעזה, ביטל בארנבוים שני קונצרטים של תזמורת דיוואן מזרח-מערב שהיו אמורים להתקיים בקטר ובקהיר. לדברי בארנבוים, הוא ביטל את הקונצרטים "מתוך דאגה לשלומם של הנגנים עקב האלימות המתגברת בעזה".
בשנת 2010 הצטרף בארנבוים לחרם האמנים על היכל התרבות באריאל.
בשנת 2014, בזמן מבצע צוק איתן, קרא בארנבוים לישראלים ולפלסטינים להסכים על העובדה שאין לסכסוך פתרון צבאי, ואחר כך "לדון בשאלת הצדק כלפי הפלסטינים, שמתמהמה להופיע, ועל ביטחון לישראל, שאותו היא דורשת בצדק". הוא טען שחלוקת הארץ יכולה להתרחש רק אחרי ששני הצדדים יקבלו ויפנימו את העובדה שהם יכולים לחיות יחד אלו לצד אלו.
לקריאה נוספת

דניאל בארנבוים: חיים במוזיקה, בעריכת מיכאל לוין. הוצאת עידנים/ידיעות אחרונות. תרגום מאנגלית: מיכאל הנדלזלץ.
SloMo

"SloMo" (בעברית: "הילוך איטי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הספרדייה צ'אנל. הוא זכה בקדם הספרדי לאירוויזיון 2022, והגיע בגמר האירוויזיון במקום השלישי.
לפני האירוויזיון

ב-10 בדצמבר 2021 חשפה רשות השידור הספרדית את רשימת האמנים שישתתפו במהדורה הראשונה של הבנידורם פסט, הקדם הספרדי לאירוויזיון 2022. ב-21 בדצמבר פורסמו שיריהם לתחרות, ביניהם "SloMo".‏ ב-24 בדצמבר השירים יצאו לאור לשירותי הסטרימינג באופן רשמי.ב-26 בינואר 2022 ביצעה צ'אנל את השיר בחצי הגמר הראשון של הקדם. היא הגיעה למקום הראשון עם 110 נקודות, והעפילה לשלב הגמר. היא שובצה רביעית בסדר ההופעות שלו, לפני ריגוברטה בנדיני ואחרי וארי בראבה. עם תום ספירת הקולות ניצחה צ'אנל בקדם בהפרש של חמש נקודות מהמקום השני.
במקור, השיר לא היה מבוצע על ידי שאנל, אלא על ידי הזמרת אנה גרה אך האחרונה דחתה את ההצעה לבצע אותו.
באירוויזיון

המהדורה ה-66 של האירוויזיון התקיימה בטורינו, איטליה והורכבה משני חצאי גמר ב-10 במאי וב-12 במאי 2022, ומגמר ב-14 במאי 2022. על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שספרד חברה בחמש המדינות הגדולות, היא העפילה לגמר אוטומטית. ב-13 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות, כך ששירים דומים לא ישובצו בסמוך זה לזה. ספרד הופיעה עשירית, לפני הולנד ואחרי איטליה. ב-14 במאי ביצעה צ'אנל את "SloMo" בגמר התחרות. היא הגיעה למקום השלישי עם 459 נקודות (231 מהשופטים ו-228 מהקהל).
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2022)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 151 |  |
|  איסלנד | הפלייליסט | 11 |  |
|  אירלנד | מצעד הסינגלים האירי | 44 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | - |  |
|  גרמניה | Germany Download (Official German Charts) | 32 |  |
|  הולנד | מצעד 40 הסינגלים ההולנדיים | 72 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 56 |  |
|  יוון | IFPI Greece | 8 |  |
|  ליטא | AGATA | 8 |  |
|  ספרד | PROMUSICAE | 1 |  |
|  פורטוגל | מצעד הסינגלים הפורטוגזי | 88 |  |
|  קרואטיה | טופ ליסטה | 24 |  |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 32 |  |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 65 |  |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ספרד (PROMUSICAE) | פלטינה | 60,000 |