stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קרן משפחת רודרמן
הערות שוליים

↑  ישראל מעבר למוגבלויות, באתר ג'וינט ישראל
↑  אתר נגישות ישראל
↑  אתר עסק שווה (ארכיון)
↑  יעל ולצר, מקדמים תעסוקה שווה. רכילות עסקית, באתר ynet, 7 ביוני 2016
↑  שגיא כהן, הסטארט-אפים שעוזרים לבעלי מוגבלויות, באתר ynet, 3 בדצמבר 2017
↑  Joanne Palmer, Fighting stigma, Jewish Standard, ‏02.05.2019
↑  Menachem Posner, ShabbaTTogether: Inclusion and Awareness at 260 Chabad Centers, Chabbad, ‏17.02.2019
↑  Jessy Yates, Dreaming of a Hollywood Ending for Actors With Disabilities, Variety, ‏22.02.2019
↑  Tim Gray, Ruderman Foundation Salutes Four TV Shows for Disability Depiction, but No Films, Variety, ‏05.06.2019
↑  Marcy Oster, Jewish group convinced MLB to change ‘disabled list’ to ‘injured list’, Times of Israel, ‏11.02.2019
↑  הדר ת"ש, ‏"כשאנשים עם מוגבלות יועסקו בכנסת במשרה מלאה, נדע שהצלחנו", באתר ‏מאקו‏, 3 בדצמבר 2018
↑  Sarah Kim, MIT Sloan School Of Management Partners With Ruderman Family Foundation For Leadership Program, Forbes, ‏22.04.2019
↑  ואין הדעות שוות, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
↑  יצחק טסלר, לגדלו לתורה ולחופה: הרב שנאבק למען הזכות לזוגיות לבעלי מוגבלות, באתר ynet, 24 בינואר 2019
↑  עודד נפתלי, "למרות שיש לי תסמונת דאון אני סטודנט", באתר ynet, 5 בנובמבר 2014
↑  אורנית עצר, ארגון רבני בית הלל זכה בפרס רודרמן, באתר ערוץ 7, ‏25.08.2015
↑  מיכל גלנטי, ‏הלאונג' רודרמן מעניק פרס לזוכת האוסקר, באתר מעריב אונליין, 21 ביוני 2017
↑  איתמר אייכנר, שחייה: הוקרה ישראלית למייקל פלפס, באתר ynet, 9 בינואר 2019
↑  מיכל גלנטי, ‏השיחה, באתר גלובס, 6 באפריל 2014
↑  מיכל גלנטי, ‏הלאונג' משפחת רודרמן מארחת ח"כים בתפוח הגדול, באתר מעריב אונליין, 12 באפריל 2016
↑  Michael Wittner, Ruderman Foundation helps Israeli journalists learn about American Jews, Boston Jewish Journal, ‏03.01.2019
↑  טלי פרקש, נלחמים בניכור: "תואר שני ביהדות ארה"ב", באתר ynet, 31 במרץ 2014
↑  שמעון כהן, שדולה חדשה: יחסי ישראל-יהדות ארה"ב, באתר ערוץ 7, ‏25.01.2012
↑  טלו שלו, כתבתנו הפוליטית‏, נתניהו קורא ליהודי ארצות הברית לעלות לארץ: "ישראל - בית לכל יהודי", באתר וואלה, 25 במאי 2016
↑  יניב פורהליס, יהדות ישראל-ארה"ב על סף גירושים: "נאבד את הייחוד כמדינת העם היהודי", באתר ynet, 28 בינואר 2019
↑  פרסומים, באתר אוניברסיטת חיפה
↑  יניב פורהליס, הקול היהודי: כך הפכו היהודים לגורם משפיע בבחירות לנשיאות, באתר ynet, 5 בנובמבר 2016
↑  Jay and Shira Ruderman receive Jacob Rader Marcus Award, Jewish Journal, ‏2019-09-19 (באנגלית)
↑  ליהיא גלמן רם, גורי אלפי בערב השקה ל'היהודי החדש', באתר כסית, ‏2021-04-18
↑  לירון נגלר-כהן, 2 מיליון יהודים, 400 שנה – ותפוח גדול אחד: "מה שהתחיל כאוכל יהודי, הפך לתרבות של כל אמריקני", באתר ynet, 27 ביולי 2022
↑  קרן רודרמן תרמה 4 מיליון שקל למיגון "אסף הרופא", באתר אייס, 30 בנובמבר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 67abba78-1af1-4bad-bbaa-62776833c7de  VIAF: 441155103949576200369   WorldCat (עם VIAF): 441155103949576200369
חיים בלייח

| --- | --- |

 לידה:  1833 ה'תקצ"ג תלמסאן
 פטירה:  1919 (בגיל 86 בערך) ה'תר"ף תלמסאן
 מקום קבורה:  תלמסאן
 מקום פעילות:  מנהיג רוחני בתלמסאן
 תחומי עיסוק:  הלכה, דיינות, דקדוק, בלשנות
 
 תפקידים נוספים:  ראש ישיבה
 
 חתימה:  חתימת רבי חיים בלייח
הרב חיים בלייח (ה'תקצ"ג 1833 – ה' כסלו ה'תר"פ, 28 בנובמבר 1919) היה אב בית הדין ורבה של תלמסאן שבאלג'יריה, ומגדולי רבני ופוסקי אלג'יר בעת החדשה. כמו כן, התפרסם כבלשן, ומשורר עברי במאה ה-19 וה-20. תמך בתנועה הציונית, והשתתף בקונגרס הציוני.
קורות חייו

נולד בתלמסאן לאברהם בלייח. אודות מקור שם המשפחה, מציע רבי יוסף משאש שמקור המשפחה היה מבבל ליד נחל הסמוך לנהרדעא ששמו 'בלייח'. למד אצל רבי שלמה שוראקי ורבי יהודה לאסקאר, וכן הושפע מסבו רבי חיים קצבי. כמו כן למד בישיבתו של רבי אברהם אנקווא והיה לתלמידו המובהק. חברת הלימוד הייתה מצומצמת ומנתה ארבעה תלמידים בלבד. בשנת ה'תרכ"ו, התמנה לדיין הקהילה. בהמשך עמד בראשות הישיבה בעיר, בין תלמידיו ידועים הרב אליהו בן גיגי (רבה של סעידא), והרב צמח אמסלם רבה של רזיליאן, הרב יוסף אלנקאוה.
בשנת תר"ן, בהגיע המשכיל יעקב גולדמן לתלמסאן, והתפעל מבקיאותם של אנשי העיר בלשון העברית, הטיף להקים אגודת חובבי עברית בעיר. הרב חיים הוציא לפועל את מבוקשו של יעקב, וביוזמתו נוסדה האגודה "בית יעקב" על שמו של יעקב.
עם הגעת ההשכלה לאלג'יריה, המצב הרוחני באלג'יריה החל לרדת, עד שנסגרו ישיבות רבות. רבי חיים שחשש מפני העתיד הרוחני של יהודי תלמסאן, חיפש רב ומורה שיסכים ללמד בישיבה חדשה שתוקם. בקיץ של שנת ה'תרנ"ז פגש רבי חיים ברבי דוד הכהן סקאלי, וביקש ממנו להתמנות לראש ישיבה בעירם. הרב דוד הסכים מייד, ורבי חיים ארגן באופן מיידי קבוצה של שנים עשר תלמידים שלמדו אצל רבי דוד. הישיבה התקיימה במשך כשלוש שנים עד לשנת ה'תר"ס.
רבי חיים התאלמן מאשתו בשנת תרנ"ט.
נפטר בתלמסאן בה' כסלו ה'תר"פ.
שני בניו המפורסמים הם רבי אברהם שהיה רב באוראן, ורבי מנחם שהיה רב בתלמסאן. תלמידו המובהק הוא היה רבי יצחק שוראקי.
השפעתו ודרכו ההלכתית

רבי חיים השפיע באופן ניכר על כלל חכמי אלג'יריה ובייחוד בקרב חכמי העיר תלמסאן. לדוגמה, לקח חלק בפולמוס הגדול אודות כשרותם של מצות המכונה, ותמך בתלמידו הרב אליהו בן גיגי שעמד בראש עמדת המכשירים. לגודל הפולמוס ערך תלמידו הרב אליהו בן גיגי, ספר 'קול צעקת הרועים' בה הוא משיב על טענות החכמים האוסרים שבראשם עמדו הרב חיים יוסף מאמן והרב רפאל חיים משה בן נאים (הרחמ"ן), אשר קודם לכן ערך האחרון ספר 'קול תחנה - קול טחנה' המצדד לפסול את כשרות מצות המכונה.
פסקיו מצוטטים בקרב חכמי אלג'יריה, הבולט מביניהם הוא רבי יוסף משאש שציטט ממנו למעלה ממאה וחמישים אמרות הלכתיות.
רבי חיים התפרסם כמומחה לשאלות בהלכות גיטין, והיווה כתובת כללית בקרב רבני אלג'יר בנושא זה.
רבי חיים התכתב גם עם חכמי ארץ ישראל והמזרח, כדוגמת רבי רחמים יוסף פרנקו ורבי רפאל מאיר פאניז'יל. התכתבות בולטת עמהם הייתה בעניין הפקעת הקידושין. לטענת רבי חיים גם בזמננו, ישנה סמכות לבית הדין לתקן תקנה שהעובר עליה - יופקעו קידושיו.
פסיקה ייחודית של רבי חיים נחשפה על ידי הרב יוסף משאש, לפיה בזמנינו אין צורך בעירוב חצירות, משום שאין רשות הרבים (מן התורה) בזמן הזה.
הרב התמודד עם מצב החילון שהתגבר באלג'יר, וכלשונו: "כמה מחללי שבתות נמצאו בינינו לחלל שבת בפרהסיא ששקולה ככל התורה כולה... אשר רבו כמו רבו מחללי שבת ופורקי עול התורה... ולא נשאר בנו רק אדם מעיר ושנים במשפחה ההולכים בתורת ה'". לאור מצב זה, נשאל הרב בסוגיות הלכתיות שונות שהתחדשו בעקבות החילון. למשל, היקל לגייר נוכריות שנישאו ליהודים, וסבר ש"מקבלים לכתחילה כל מי שבא להתגייר". תשובתו להקל הייתה סעד וסמך לחלק מרבני אלג'יר אחריו שהורו להקל בסוגיה זו.
חיבוריו

פתח השער - בשנת ה'תרס"ב, הוציא לאור את הספר "שער כבוד ה' " לרב אפרים אנקווה, וכתב פירוש מקיף הנקרא 'פתח השער'.
ספר על חכמת הדקדוק - חיבור אבוד.
שאלות ותשובות - חיבור אבוד.
לקריאה נוספת

ש. ז. מייארה, תולדות רבי חיים בלייח ויצירתו, מבוא לשער כבוד ה' עמ' עא - פט.
הלכות חיים / הלכות וקורות של הרה"ג חיים בלייח ; עורכים: דניאל ויינשטוב, מדלן בלייח-מומצוגלו. ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, ©תשפ"ב 2022.
הערות שוליים

↑  שער כבוד ה', מהדורת תשע"ב, עמוד 22
↑  אוצר המכתבים ח"ב תתפז. ראו אוצר ישראל אות נו"ן.
↑  רבי חיים קצבי היה סבו של רבי חיים בלייח, ראו הקדמת רבי דוד אבן כליפא לשער כבוד ה'. ובהקדמה לספר 'הלכות חיים' נכתב שר"ח קצבי היה דודו, וזו טעות.
↑  מבוא לספר מלל לאברהם, עמ' 6-7.
↑  מהות כרך כה תשס"ג עמ' 163–174 ראו גם סעיף ג הערות ביבליוגרפיות אודות רבי חיים.
↑  חכמיהם של יהודי ספרד והמזרח, עמ' 104 אות עא.
↑  ראו בהקדמת הרב דוד הכהן סקאלי לספרו 'לך דוד' דף ח.
↑  ראו עיתון הצפירה מיום ו' שבט תרנ"ט.
↑  ראו 'מכלל יופי' עמ' תסה, לרבי דוד אבן כליפא.
↑  ראו בעיתון ⁨⁨חבצלת⁩, 4 יוני 1909⁩https://www.nli.org.il/he/newspapers/hzt/1909/06/04/01/article/12/?srpos=4&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%22%d7%97%d7%99%d7%99%d7%9d+%d7%91%d7%9c%d7%99%d7%99%d7%97%22-------------1
↑  ראו ספר קול צעקת הרועים. לדעתו של רבי חיים ראו שם עמ' לד.
↑  ראו למשל בספר 'שמו יוסף' (וואליד) סימנים רטז, ריז, רסב.
↑  ראו בשו"ת מים חיים, מים קדושים, מים טהורים. כמו כן מוזכר בספרו 'מנחת יוסף' ו'גרש ירחים'.
↑  ראו גרש ירחים לרבי יוסף משאש, שו"ת מים קדושים (משאש). בין החכמים הפונים אליו בשאלות אלו: הרב חיים יוסף מאמאן רבה של אוראן, ורבי יעקב צ'רמון.
↑  ראו שו"ת שערי רחמים סימן טז.
↑  שו"ת כבוד יעקב, סימן ב, ט, טו.
↑  שו"ת שערי רחמים סימן טז, וראו שם סימן יז מה שהשיבו על דבריו. וראו שו"ת כבוד יעקב סימן טו.
↑  ראו דברי הרב יוסף משאש בשו"ת רבי ברוך סימן יט.
↑  הקדמה לספר שמו יוסף, עמ' 10.
↑  ראו תשובתו המקורית בקובץ 'לקט חיים' עמ' 52-71. תמוז תשפ"ג. וראו עוד מסורת הגיור פרק כה סעיף ג.
↑  ראו 'לכלל ולפרט' ח"ב עמ' 28, מכתבו של הרב פינגרהוט לרב יצחק נסים; אוצר המכתבים ח"ב סימן תשסה; מכתב הרב מרדכי עקנין לרב דוד אשכנזי (נדפס בלקט חיים עמ' 122): "הר'י אריות שנתחבקנו עמהם בכל אתר ואתר (מור לב רח"ב ומהר"א ן' גיגי)... נתנו לנו להיות מכתות המקילים לדברים כאלה".
↑  באוצר המכתבים ח"ב סימן תתפז הזכיר רבי יוסף משאש ספר זה. וכן בשו"ת מים קדושים סימן יג.
↑  ש.ז. מייארה, מבוא לשער כבוד ה' עמ' פה - פו מהדורה חדשה.
| רבני אלג'יריה |
| --- | --- | --- |
| רבני מחוז אלג'יר | ריב"ש • רשב"ץ • רשב"ש • יהודה כלץ (השלישי) • אברהם אבן טוואה • סעדיה אזוביב • מימון יאפיל • רפאל ידידיה שלמה צרור • יהודה עייאש • שלמה זוראפה • דוד מועטי • סעדיה עמור • משה אייזנבט • אברהם משה פינגרהוט • יצחק מרעלי |  |
| רבני מחוז אוראן ותלמסאן | יעקב ששפורטש • נתן ג'ייאן • חיים קצבי • פארוז קרסינטי • אברהם אנקווה • סמחון חלאווה • יוסף בן וואליד • חיים בלייח • דוד הכהן סקלי • יוסף משאש • מסעוד הכהן (פרחי כהונה) • דוד אשכנזי (רב) • יצחק אלמליח (תלמסאן) • יחיא אמסלם • דוד אבן כליפא |  |
| רבני מחוז קונסטנטין (אלג'יריה) | מימון נג'אר • סידי פרג' חלימי • יוסף גנאסיא • ישועה ללום • רחמים נאהורי |  |
| רבנים נוספים | שלום אביחצירא |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007576385605171  GND: 143628135  ISNI: 0000 0001 1766 1022  LCCN: nr91044472  NTA: 314893989  VIAF: 1189167445364088860003   WorldCat (עם VIAF): 1189167445364088860003
אצבע משולשת

אצבע משולשת
מגיש הבייסבול אולד הוס מסמן אצבע משולשת לצלם (שורה אחרונה, השמאלי הקיצוני), 1886. זהו התצלום הידוע הראשון של התנועה.
אצבע משולשת (לשון נקייה לתנועה, הידועה יותר בציבור בתור "לעשות זין") היא מחווה גופנית המביעה זלזול והתגרות, לעיתים בעלת אופי מיני, באמצעות האצבעות. צורתה הנפוצה היא זקירת האמה וכיפוף שאר האצבעות, כאשר גב היד פונה לאדם אחר. מכונה גם "תנועה מגונה".
היסטוריה

לזקירת אצבע לשם הבעת זלזול מתייחסים כתובים בני אלפי שנים. הרומאים כינו את התנועה דיגיטוס אימפודיקוס – אצבע מחוצפת. התנועה נזכרת באחת הגרסאות של המחזה "העננים", מאת המחזאי היווני אריסטופאנס (המאה החמישית לפנה"ס).
יש המפרשים גם את דברי הנביא ישעיהו כמתייחס לתנועה כתנועה מעוררת מדון: ”אִם-תָּסִיר מִתּוֹכְךָ מוֹטָה, שְׁלַח אֶצְבַּע וְדַבֶּר-אָוֶן” (ישעיהו נ"ח, ט).
יש המשערים כי מקור התנועה אינו רצון להעליב אלא להתגונן בפני קללותיו של הצד השני על ידי החווית תנועה המזכירה את איבר המין הזכרי, וכי היא נובעת מן התקופה שבה נעשה שימוש בפסלים של אברי מין כדי להביא מזל טוב.
תנועות במשמעות דומה

בארצות דוברות ערבית, וגם בישראל, נהוגה אצבע משולשת "הפוכה", שבה רק האמה מכופפת ושאר האצבעות ישרות, כאשר כף היד פונה מעלה או כלפי אדם אחר
בטורקיה, רוסיה, סין, אינדונזיה ואזורים בהשפעתן, נהוג שילוב שלוש אצבעות כשהאגודל נתון בין האצבע המורה לאמה.
בבריטניה סימן V שווה ערך לאצבע המשולשת.
דוגמאות

מפעם לפעם השימוש בתנועה מתפרסם באמצעי התקשורת. דוגמאות אחדות:
ג'קי מייסון תבע את אד סאליבן על הוצאת דיבה (סאליבן טען שמייסון הפנה כלפיו אצבע משולשת), וזכה במשפט.
ראש עיריית רמת גן, צבי בר, הניף "אצבע משולשת" כלפי חבר מועצה ב-2004.
אלי אוחנה החווה את התנועה כלפי אוהדי בני יהודה במרץ 2005, כמו גם כדורגלנים אחרים.
בגרסה המקורית של הקליפ Sorry, מחווה מדונה אצבע משולשת.
קמפיין למלחמה באיידס, המציג גבר לבוש תחתונים המחווה אצבע משולשת שעליה כובעון, נתקל בהתנגדות של חברת התחבורה "דן" בשנת 2003.
יאיר נתניהו הוציא אצבע שלישית כלפי פעילים שבו להפגין נגדו באחת מתביעות הסיבה שבא להגיש.
ראו גם

זין (סלנג)
תנועה מגונה
הערות שוליים

↑  בלדד השוחי, מאיפה באה האצבע המשולשת?, באתר ערוץ עשר‏,  ביוני 2004 (במקור, מאתר "nana10")
↑  "אצבע משולשת" אינה לשון הרע, באתר פרש
↑  אסף שקד, נחישות, אופי, קאלדרה וגם אצבע משולשת
↑  אבי לבקוביץ', מדונה מצונזרת, באתר nrg
↑  תביעה נגד "דן": סירבה לפרסם מודעות לקונדומים, באתר TheMarker‏, 23 בספטמבר 2003
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542232805171  LCCN: sh2003003096
האקארי (נפה)

| --- | --- |
הר גרקמלי סימביל
הר גרקמלי סימביל
 מדינה:  טורקיה טורקיה
 מחוז:  מזרח אנטוליה
 בירת הנפה:  האקארי
 שטח:  7,121 קמ"ר
  ‑ הנקודה הגבוהה:  Uludoruk 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בנפה:  247,997 (דירוג: 63, 2021)
 קואורדינטות:  37°27′58″N 44°03′52″E﻿ / ﻿37.466111111111°N 44.064444444444°E﻿ / 37.466111111111; 44.064444444444 
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.hakkari.gov.tr
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה      (למפת נפת האקארי מוגדלת) האקארי שוקורג'ה סמדינלי יוקסקובהנפת האקארי(למפת נפת האקארי רגילה) האקארי שוקורג'ה סמדינלי יוקסקובהנפת האקארי tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נפת האקארי (בטורקית: Hakkâri ili או Hakkari ili, מילולית: האקיארי; בכורדית: Culemêrg) היא נפה בדרום-מזרח טורקיה. בירת הנפה בעיר האקארי והיא נחלקת לארבע יחידות אדמיניסטרטיביות. בנפת האקארי התגוררו בשנת 2020 280,514 תושבים[דרוש מקור], רובם כורדים. לפי ההיסטוריון והגאוגרף הערבי בן המאה ה-10 לספירה, אין האבסאל, מקור השם האקארי בצירוף "הר-קאריאן" (Her-kariyan) שמשמעו "לוחמני" או "חזק".
גאוגרפיה

נפת האקארי שוכנת בפינה הדרום מזרחית של טורקיה, וגובלת באיראן ממזרח, בעיראק מדרום, בנפת שרנק ממערב ובנפת ואן מצפון. נפת האקארי משתרעת על פני שטח של 7,121 קמ"ר, ומתאפיינת בתבליט הררי. למעלה משלושים פסגות מתנשאות לגובה של יותר מ-3,000 מטרים, והפסגה הגבוהה ביותר היא בהר ג'ילו (Cilo) שגובהו 4,168 מטרים. גם הרמה שבבסיסי ההרים שוכנת בגובה של 1,700 מטרים מעל פני הים.
היסטוריה

באזור האקארי נתגלו ציורי אבן פרה-היסטוריים הדומים לממצאים באתרים אחרים ברחבי מזרח אנטוליה ואזרבייג'ן. האשורים[דרושה הבהרה] דיווחו[דרוש מקור] על הנאירי, נסיכויות עצמאיות שהתקיימו באזור אגב קשרים פדרטיביים במשך האלף השני לפנה"ס. שמם של שניים מהנסיכים המוזכרים - הובושקי-קאקי (ה) ודאטא (נה) - הוא ממקור חוריטי[דרושה הבהרה]. האוררטים שלטו באזור במחציתו הראשונה של האלף הראשון לפנה"ס. בתקופה העות'מאנית התגוררו באזור שבטים אשוריים[דרושה הבהרה], אך הם נאלצו לעוזבו ולעבור לעיראק ולפרס עקב הלחימה במלחמת העולם הראשונה. האשורים עצמם טוענים כי הטורקים והכורדים ביצעו בהם רצח עם וכי זו הייתה הסיבה למנוסתם מהאזור. עד שנת 1946 היוותה הנפה חלק מנפת ואן, אך אז הופרדה ממנה וזכתה למעמד של נפה נפרדת.
עדי זריפי

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1990 (בת 34) ירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת תל אביב 
 מעסיק:  חברת החדשות 12
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  adizarifi
 טוויטר:  adiznews
 
עדי זריפי (נולדה ב-3 במרץ 1990) היא עיתונאית ומגישת חדשות ישראלית בחברת החדשות בערוץ 12, המשמשת גם ככתבת המדע והסביבה של אתר N12.
ביוגרפיה

זריפי נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בחטיבה ובתיכון ע״ש זיו ומרקס בעיר. בשנת 2008 התגייסה לצה״ל ושירתה ביחידת המוזיאונים של משרד הביטחון. במסגרת שירותה הצבאי היא הייתה בתחילה מדריכה במוזיאון אסירי המחתרות בירושלים ובהמשך מפקדת קורס מדריכי מוזיאונים של משרד הביטחון בבה"ד חינוך.
זריפי למדה לתואר ראשון ביחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים. החשיפה לתכנים של הסברה ולאופן הסיקור של ישראל בעולם הובילו אותה להמשיך ללימודי תואר שני בתקשורת פוליטית באוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודי התואר השני היא עבדה במחלקת קשרי חוץ והדרכות בבית המשפט העליון.
קריירה

זריפי החלה את הקריירה בתחום התקשורת בשנת 2017 כאשר היא החלה לעבוד עבור חברת החדשות במחלקת האינטרנט של האתר N12, הפלטפורמה הדיגיטלית של חדשות ערוץ 12, בו היא שימשה כעורכת הרשתות החברתיות של האתר. בשנת 2022 מונתה לכתבת המדע והסביבה באתר N12. במסגרת תפקיד זה היא הגישה פינות של חדשות חוץ ואיכות הסביבה ושימשה כמבזקנית ומגישת משדרים מיוחדים.
בנובמבר 2022 מונתה למבזקנית הראשית בערוץ 12 והחלה להגיש את מבזקי הבוקר והשידורים המתגלגלים באירועים חדשותיים בשעות הבוקר. תפקיד זה התרחב במהלך תקופת מלחמת חרבות ברזל כאשר היא החלה להגיש גם את משדרי הלילה ושעות הצהריים, בנוסף למשדר הבוקר.
בינואר 2024 החלה להגיש את תוכנית האקטואליה היומית "כותרת ראשית" ברדיו ירושלים ברוטציה עם מאיה חסון קראוס.
חיים אישיים

זריפי מתגוררת בירושלים.
הערות שוליים

↑  אפרת וכטל, ‏בשנה הראשונה בחדשות הייתי לחוצה. היום אני פחות רועדת, באתר ‏מאקו‏, 18 בינואר 2024
↑  מעריב אונליין, ‏אחרי שפרצה בתקופת המלחמה: הג'וב החדש של עדי זריפי, באתר מעריב אונליין, 10 בינואר 2024
איינור איידן

| --- | --- |

 לידה:  15 בדצמבר 1985 (בת 39) מינכן, גרמניה המערבית
 שם לידה:  איינור איידן
 מוקד פעילות:  טורקיה 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 עיסוק:  זמרת, זמרת-יוצרת
 סוגה:  פופ • דאנס
 שפה מועדפת:  טורקית 
 כלי נגינה:  קול
 חברת תקליטים:  סיהאן
 www.aynurofficial.com
 
איינור איידן (בטורקית: Aynur Aydın; נולדה ב-15 בדצמבר 1985) היא זמרת-יוצרת טורקייה. בשנת 2011, הוציאה את אלבום הבכורה שלה 12 Çeşit La La, אשר זכה להצלחה בעיקר בטורקיה. בשנת 2016, יצא אלבומה השני Emanet Beden, שזכה להצלחה רבה ברחבי העולם ובפרט בטורקיה.
חיים וקריירה

איינור איידן נולדה במינכן, גרמניה המערבית, להורים טורקים, ב-15 בדצמבר 1985. היא החלה לשיר בגיל 10 וביצעה את הופעותיה הראשונות בתיאטראות הילדים והנוער. כדי לשפר את כישורי השירה שלה, היא החלה לעשות מופעי במה בקנה מידה יותר גדול בגיל 18. בשנת 2000 הצטרפה ללהקה בשם Sürpriz והקליטה איתה את אלבומה הראשון. האלבום הוקלט באיסטנבול, טורקיה. לאחר מכן, הצטרפה ללהקה Tagtraeumer. הלהקה ניסתה לייצג את גרמניה באירוויזיון 2003 עם שירה "Mükemmel Dünya İçin".
אלבום הבכורה שלה הוקלט באולפני קוסמוס. בנוסף, הקליטה שירים שנכללו לבסוף באותו האלבום, 12 Çeşit La La. איידן, יחד עם פזמונאים טורקיים נוספים, כתבו, הלחינו והפיקו את כל שירי האלבום. הווידאו קליפ הראשון שהוציאה היה עבור השירים "Yenildim Daima" ו-"DNA" שהוא הגרסה האנגלית של אותו השיר. הקליפ השני שהוציאה היה עבור השירים "Meas Up" והגרסה הטורקית שלו "Yanı Başıma". לאחר מכן, היא השתתפה בפרויקט מוזיקלי של ארדם קיניי, תוך שביצעה במסגרתו את השיר "İşporta". ביולי 2012, צולם הקליפ הרשמי של השיר בבלגיה. הקליפ בוים על ידי אנול קורקמז. באפריל 2016 יצא אלבום האולפן השני שלה Emanet Beden. מתוך האלבום בלטו שני השירים "Günah Sevap" ו-"Bi Dakika", שהגיעו למקום השלישי במצעד המוזיקה הטורקי. בדצמבר 2017 היא הוציאה את הסינגל "Bana Aşk Ver", בו שיתפה פעולה עם טורק בורקיאו. מאז 2017, היא הוציאה את שלושת הסינגלים "Salla"‏ (2018), "Düşüne Düşüne"‏ (2019) ו-"Gel Güzelim"‏ (2019).
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2011: 12 Çeşit La La
2016: Emanet Beden
דיסקוגרפיה > סינגלים

2013: "Life Goes On"
2015: "Günah Sevap"
2016: "Bi Dakika"
2017: "Bana Aşk Ver"
2018: "Salla"
2019: "Düşüne Düşüne"
2019: "Gel Güzelim"
2020: "Yağdır" (בהשתתפות דמלה ילדיז)
2020: "Sahiden" (בהשתתפות בוניאס הרק)
2021: "Sor Gel"
2022: "Bilmece"
הערות שוליים

↑  Aynur Aydın - 12 Çeşit La La / 12 Ways To La La, Discogs (באנגלית)
↑  Seyhan Müzik ::. Türkiye'nin En Geniş Müzik Arşivi, web.archive.org, ‏2016-11-03
↑  Müzik - Yerli Müzik | CD, DVD, Blu-ray, LP, Kitap | esenshop, esenshop | Müzik, Film, Kitap ve Plak Mağazası (בטורקית)
↑  Aynur Aydin sur Twitter : "Arkadaslar dogum günüm yarin 😁 15 aralik dogdum ben 👍🎉🐓 wikipedia düzelt bunu lütfen 🐣", web.archive.org, ‏2017-02-08
↑  Aynur Aydin on Twitter: "@SelinayMutlu3 no 85", web.archive.org, ‏2017-02-08
1 2 3  player-inline {display: inline-block;padding-bottom: 56 25%;position: relative;width: 100%;z-index: 5;} player-box {height: 100%;left: 0;position: absolute;top: 0;width: 100%;}$ ready{quarkPlayer = new QuarkPlayer, bufferLength:5, autoPlay: false, subTitles: false, showAds: true, Almanya’nın sesi olmaya kararlı!, Milliyet (בטורקית)
1 2  Sürpriz’in ilk albümü: ‘Sürpriz’, arsiv.ntv.com.tr
↑  Almanya'da gazetelerin Eurovision savaşı kızıştı - Dünya Haberleri, web.archive.org, ‏2017-02-11
↑  Almanya'daki Türkleri temsil edeceğim - Son Dakika Haberler, web.archive.org, ‏2018-09-23
↑  Önce Türkiye'yi sonra dünyayı fethedecek - Son Dakika Cumartesi Haberleri | AKŞAM, web.archive.org, ‏2018-09-23
↑  Aynur Aydın Dünya Starı Olmak İstiyor haberi, web.archive.org, ‏2018-09-23
↑  Aynur Aydın, www.msxlabs.org, ‏2011-12-11 (בטורקית)
↑  Aynur Aydın - Emanet Beden, Discogs (באנגלית)
↑  MusicTopTR on Twitter: "MusicTopTR Resmi Listesinde 34. haftanın üçüncüsü.. GÜNAH SEVAP - @aynurofficial @seyhanbulent @seyhanmuzikcom http://t.co/sWco8WdyPe", web.archive.org, ‏2017-02-09
↑  MusicTopTR pe Twitter: "MusicTopTR Resmi Listesinde 2017 2. haftanın üçüncüsü... DAMLA DAMLA - @aynurofficial @seyhanmuzikcom https://t.co/jvm7ATV6IB", web.archive.org, ‏2017-02-09
↑  Bana aşk ver! Spam yollama! - Serhat Tekin, web.archive.org, ‏2018-09-23
↑  player-inline {display: inline-block;padding-bottom: 56 25%;position: relative;width: 100%;z-index: 5;} player-box {height: 100%;left: 0;position: absolute;top: 0;width: 100%;}$ ready{quarkPlayer = new QuarkPlayer, bufferLength:5, autoPlay: 'scroll', subTitles: false, showAds: true, Aynur Aydın'dan yeni single, Milliyet (בטורקית)
↑  ‘Düşüne Düşüne’ sallandı, Sabah (בטורקית)
↑  Aynur Aydın'dan gönderme, www.hurriyet.com.tr (בטורקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: e6b0875e-38c1-4304-8b4d-6239821d1fec
צירוקומולוס

מישור רחב של ענני צירוקומולוס
ענן צירוקומולוס (נקרא לעיתים ענן כבשה או ענן נוצה, וסימן סוג הענן שלו: Cc) הוא ענן ערמתי דק יחסית עם בסיס גבוה, מכיל גבישי קרח ונקרא גם ׳עב גבוה׳. צירוקומולוס מזכיר בצורתו פתיתים קטנים לבנבנים והוא מעיד על התקרבותה של חזית מזג אוויר. הצירוקומולוס (cirrocumulus) שייך לעננים הצירוסיים (cirriform) אך גם שייך לקטגוריית קומולוסיים-מוגבלי-קונבקציה או לסטרטוקומולוסיים. הצירוקומולוס הוא נדיר יחסית ולרוב לא יופיע בפני עצמו אלא כחלק מצירוס.
ענני צירוקומולוס מופיעים בתצורה המזכירה סריג, ואינם משרים צל תחתם. הם מופיעים לרוב כגלים או בשורות עם אזורים בהירים ביניהם. צירוקומולוס נוצר בתהליכים קונבקטיביים (הקשורים כאמור בנסיקת אוויר), כמו שאר העננים הקומולוסיים או הסטרטוקומולוסיים.
התפתחות משמעותית של סריגים אלה מעידה על אי יציבות בגובה רב, ועשויה להעיד על הרעה בתנאי מזג האוויר. גבישי הקרח בתחתית הצירוקומולוס נוטים להיווצר בצורת גלילים משושים. הם אינם מוצקים, ואולם בקצוות דומים בצורתם למשפכים תלולים. באזור פסגת הענן, לגבישים נטייה להתקבץ יחד.
עננים אלה אינם מתקיימים לאורך זמן ונוטים להפך לצירוס, מאחר שאדי המים ממשיכים להשתקע על גבישי הקרח, הם מתחילים ליפול והורסים בכל את הקונבקציה. כך הענן מומר לצירוס.
ענני צירוקומולוס באים בארבעה סוגים והם דומים לכל הזנים בעלי הקונבקציה המוגבלת או אלה המשתייכים לסטרטוקומולוסיים: שכבתיים (stratiformis), עדשתיים (lenticularis), מגדליים (castellanus) וצמריים (floccus). העננים עשויים להיות ססגוניים כטיפות המים בענן המצויות בקירור יתר הן בגודל דומה.
הערות שוליים

↑  Miyazaki et al. 2001, p. 364
↑  Hubbard & Hubbard 2000, p. 340
↑  Funk, Ted. "Cloud Classifications and Characteristics" (PDF). The Science Corner. National Oceanic and Atmospheric Administration. p. 1. נבדק ב-19 באוקטובר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Parungo 1995, p. 251
1 2  "Common Cloud Names, Shapes, and Altitudes" (PDF). Georgia Institute of Technology. pp. 2, 10–13. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2011-05-12. נבדק ב-12 בפברואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Ludlum 2000, p. 448
↑  Parungo 1995, p. 252
↑  Parungo 1995, p. 254
אישטוואן האן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  28 במרץ 1913 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  26 ביולי 1984 (בגיל 71) בודפשט, הרפובליקה העממית ההונגרית 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 השכלה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד (1935)  בית המדרש לרבנים בבודפשט (1937) 
 השקפה דתית:  יהדות 
 פרסים והוקרה:  פרס האקדמיה ההונגרית למדעים (1970)  János Csere Apáczai Prize (1974) 
 
אישטוואן האן (בעברית: יצחק יוסף האן, בהונגרית: Hahn István; בודפשט, 28 במרץ 1913 – בודפשט, 26 ביולי 1984) היה היסטוריון של העת העתיקה יהודי-הונגרי, רב, פרופסור באוניברסיטה, חבר מלא של האקדמיה ההונגרית למדעים (1982), חבר סגל בבית המדרש לרבנים בבודפשט.