stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'פרי רייט
פילמוגרפיה חלקית > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | נפרד אבל שווה (אנ') | ויליאם קולמן | סרט טלוויזיה של ABC |
| 1993 | אינדיאנה ג'ונס הצעיר | סידני בשה | 2 פרקים |
| 1994 | New York Undercover | אנדרה פורמן | פרק: "Garbage" |
| 1997 | רצח מאדום לשחור | האל וילסון | 3 פרקים |
| 2001 | Boycott | מרטין לותר קינג | סרט טלוויזיה של HBO מועמד פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (אנ') (2002) |
| 2003 | מלאכים באמריקה | מר שקרים נורמן "בליז" אריאגה הומלס המלאך אירופה | מיני-סדרה פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה יוצא מן הכלל במיני סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2004) פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (2004)  מועמד פרס גילדת שחקני המסך לשחקן הטוב ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה (אנ') (2004)   מועמד פרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה, מיני-סדרה או סרט טלוויזיה (אנ') (2004) |
| 2005 | בלוז בלקאוונה (אנ') | פול הקטן | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2007 | American Experience | קריין | פרק: "New Orleans" |
| 2012 | האוס | ד"ר וולטר קופילד | פרק: "Nobody's Fault" |
| 2013–14 | אימפריית הפשע | ד"ר ולנטין נרסיס (אנ') | 11 פרקים (עונות 5-4) |
| 2016 | The Venture Bros. | טינק טאנק | דיבוב; פרק: "Tanks for Nuthin" |
| 2016 | באישור (אנ') | צ'ארלס אוגלטרי (אנ') | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2016 | בוג'ק הורסמן | קאדלינג | דיבוב; 3 פרקים |
| 2016–22 | וסטוורלד | ברנרד לאו | תפקיד ראשי (4 עונות); 36 פרקים מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה בסדרת דרמה (אנ') (2017, 2020) |
| 2017 | לא יכולה בלי זה (אנ') | "ITIS" (קול) | פרק: "#NolasChoice (3 DA HARD WAY)" |
| 2019 | רחוב סומסום | ברנרד לאו | פרק: "Respect World" |
| 2019 | לא רעב ולא אוהב | מק'וינקל | דיבוב; 13 פרקים |
| 2019 | ריק ומורטי | טוני | דיבוב; פרק: "The Old Man and the Seat" |
| 2021 | מה אם...? | הצופה (אנ') | דיבוב; 9 פרקים מועמד פרסי אמי לאמנויות יצירתיות לדיבוב הטוב ביותר (אנ') (2022) |
| 2023 | אני גרוט | הצופה (אנ') | דיבוב; פרק: "Groot and the Great Prophecy" |
| 2024–הווה | הסוכנות (אנ') | הנרי אוגליטרי | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| TBA | Ark: The Animated Series | הנרי טאונסנד | סדרת אנימציה עתידית |
פילמוגרפיה חלקית > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | מלאכים באמריקה | בליז / מר שקרים | תיאטרון וולטר קר (אנ'), ברודוויי פרס טוני לשחקן המשנה הטוב ביותר במחזה (אנ') (1994) |
| 1996 | Bring in 'da Noise, Bring in 'da Funk | דה-וויס | תיאטרון אמבסדור (אנ'), ברודוויי מועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (אנ') (2002) |
| 2002 | טופדוג/אנדרדוג | לינקולן | תיאטרון אמבסדור (אנ'), ברודוויי מועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזה (אנ') (2002) |
| 2010 | A Free Man of Color | ז'אק קורנה | תיאטרון ויויאן בומונט (אנ'), ברודוויי |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2023 | פרסי גות'הם | ההופעה הראשית הטובה ביותר | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2023 | איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס | ההופעה הראשית הטובה ביותר | מעשייה אמריקאית |  מקום שני |  |
| 2024 | פרסי איגוד המבקרים האמריקני | השחקן הטוב ביותר | מעשייה אמריקאית |  מקום שני |  |
| 2024 | פרס גלובוס הזהב | השחקן הטוב ביותר - מחזמר או קומדיה | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי | השחקן הטוב ביותר | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרסי Black Reel | ההופעה הראשית הטובה ביותר | מעשייה אמריקאית | זכייה |  |
| 2024 | פרסי האקדמיה האוסטרלית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה | השחקן הראשי הטוב ביותר בסרט | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרס גילדת שחקני המסך | ההופעה הטובה ביותר של שחקן בתפקיד ראשי | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אינדפנדנט ספיריט | ההופעה הראשית הטובה ביותר | מעשייה אמריקאית | זכייה |  |
| 2024 | פרס סטלייט | השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע - קומדיה או מחזמר | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרס אוסקר | השחקן הטוב ביותר | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרס NAACP Image | השחקן הטוב ביותר בסרט קולנוע | מעשייה אמריקאית | מועמדות |  |
| 2024 | פרס ה-BET | השחקן הטוב ביותר |  | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  אוקטביה ספנסר, Jeffrey Wright: The 100 Most Influential People of 2024, TIME, ‏2024-04-17 (באנגלית)
↑  Hilary Lewis, ‘Past Lives,’ ‘A Thousand and One’ and ‘All of Us Strangers’ Top Gotham Awards Film Nominees, The Hollywood Reporter, ‏2023-10-24 (באנגלית אמריקאית)
↑  Clayton Davis, ‘The Zone of Interest’ Wins Best Picture at Los Angeles Film Critics Awards, Four Women Take Acting Prizes (Full Winners List), Variety, ‏2023-12-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Hilary Lewis, ‘Past Lives’ Named Best Picture by National Society of Film Critics, The Hollywood Reporter, ‏2024-01-06 (באנגלית אמריקאית)
↑  Brent Lang,Ethan Shanfeld, Brent Lang, Ethan Shanfeld, Golden Globes 2024: Full Nominations List, Variety, ‏2023-12-11 (באנגלית אמריקאית)
↑  FILM NOMINATIONS ANNOUNCED FOR THE 29TH ANNUAL CRITICS CHOICE AWARDS HOSTED BY CHELSEA HANDLER – Critics Choice Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  Valerie Complex, Black Reel Awards Nominations: ‘The Color Purple’ And ‘Rustin’ Dominate, Deadline, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית)
↑  Erik Pedersen, ‘Oppenheimer’ Leads Australia’s AACTA International Awards Nominations; ‘Barbie’ & “Killers Of The Flower Moon’ Close Behind, Deadline, ‏2023-12-14 (באנגלית אמריקאית)
↑  Nominations Announced for the 30th Annual Screen Actors Guild Awards® | Screen Actors Guild Awards, www.sagawards.org
↑  Christian Blauvelt, ‘American Fiction,’ ‘May December,’ ‘Past Lives’ Lead 2024 Indie Spirits Noms, IndieWire, ‏2023-12-05 (באנגלית אמריקאית)
↑  Matt Neglia, The 2023 Satellite Award (IPA) Winners, Next Best Picture, ‏2024-03-04 (באנגלית אמריקאית)
↑  The 96th Academy Awards | 2024, www.oscars.org, ‏2024-01-23 (באנגלית)
↑  Winners, NAACP Image Awards (באנגלית אמריקאית)
↑  BET Awards 2024: See The Full Winners List, BET (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007446970205171  PLWABN: 9810560092505606  BIBSYS: 4028514  BNE: XX1534781  BnF: cb14240176d (data)  CANTIC: a10368140  GND: 140974644  ISNI: 0000 0001 0921 7810  LCCN: no99070657  MusicBrainz: 5c7e60e1-67d2-4357-a17a-5de8213c5a67  NKC: xx0051563  NTA: 25697148X  SUDOC: 076630978  VIAF: 85630944   WorldCat (עם VIAF): 85630944
מאור אדרי

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1989 (בן 35) רמלה, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2008
 סוגה:  מוזיקה ים-תיכונית
 שפה מועדפת:  עברית 
 חברת תקליטים:  unicell
 www.maoredri.co.il
 
מאור אדרי (נולד ב-17 באפריל 1989) הוא זמר-יוצר, כותב ומלחין מוזיקה ישראלי.
ראשית חייו

מאור אדרי נולד וגדל ברמלה. בילדותו הוא הושפע ממוזיקה טורקית. לפני פרסומו כזמר עבד אדרי כמרכיב ארונות הזזה בחברת "הרדור" שבראשון לציון והיה מוכר גלידה עם אוטו גלידה ברמלה.
קריירה מוזיקלית > 2008 – 2010: תחילת הקריירה המוזיקלית

הקריירה המוזיקלית של אדרי החלה בשנת 2008, לאחר שהוציא יחד עם חנן ילד הפלא את השיר "לב קבור". השיר זכה לפופולריות בקרב צעירים ונוער חובבי מוזיקה ים-תיכונית, ובעקבות הפרסום וההצלחה של השיר הופיע אדרי פעמים רבות עם השיר במועדוני לילה באזור המרכז והצפון.[דרוש מקור]
במהלך שנת 2010 הוציא את הסינגל "רוחות רעות". השיר זכה לחשיפה רבה, ולקראת סוף שנת 2011 הקדיש אליקו, שדר הרדיו של רדיו לב המדינה, תוכנית שלמה לאדרי במטרה לחשוף אותו בפני קהל גדול בז'אנר הים-תיכוני.
קריירה מוזיקלית > 2011 – 2012: אלבום בכורה

ב-15 באפריל 2012 הוציא אדרי את השיר "כאן בלעדייך". השיר הוא גרסת כיסוי ללהיט של כוכב המוזיקה היוונית ניקוס ורטיס, והיה לסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה שלו, "הגבר שכבש" אותו הוציא אדרי לחנויות ב-14 ביוני. האלבום זכה להצלחה מסחרית רבה והגיע למעמד של אלבום זהב.
באותה שנה החל אדרי להופיע מול קהל גדול. בין היתר הופיע ברמלה מול קהל של כ-4,000 איש. לאחר שביצע שתי הופעות נוספות בהאנגר 11 ב-18 ביולי 2013, הופיע בפעם הראשונה בתיאטרון קיסריה.
קריירה מוזיקלית > 2013 – 2015: אלבום שני ושלישי

ב-24 בספטמבר 2013 הוציא אדרי את אלבומו השני "הכל כתוב". ב-17 בדצמבר אותה שנה הוציא אדרי את הסינגל "כמו שאת" שהיה הסינגל הראשון מאלבומו השלישי. ביולי 2014 הופיע בקיסריה בפעם השנייה והוציא את הסינגל "אהבנו", בו הוא משתף פעולה עם הזמרת רינת בר. השיר זכה להצלחה רבה.
במהלך 2014 אדרי גם הופיע לראשונה בחו"ל, ושר בפני קהל של 2,000 איש בקהילה היהודית במרסיי שבצרפת. באותה שנה יצא אלבום כפול "הגבר שכבש- הופעה חיה בקיסריה"
ב-6 ינואר 2015 הוציא את אלבומו השלישי "כולנה". האלבום כולל את הסינגלים שקדמו ליציאתו, השיר "לא כואב לה" איתו נכנס לראשונה לפלייליסט של גלגלצ. באותה השנה, השתתף בלהיט "נס" של סאבלימינל ואתי ביטון.
קריירה מוזיקלית > 2015 – 2016: אלבום רביעי וההצלחה

במהלך חודש מאי הוציא אדרי את הסינגל "My Name Is", מתוך אלבומו הרביעי. השיר הפך ללהיט מיידי, הגיע למקום השני במצעד מדיה פורסט. אדרי הוציא עוד ארבעה סינגלים נוספים מאלבומו הרביעי: "קולולו", "מת העולם", "בא ממך" ו"מאחל לך".
ב-15 בפברואר 2016 הוציא אדרי את אלבומו הרביעי "צלילים של תקווה".
ב-6 בנובמבר אותה שנה הוציא לאור את הסינגל "כמו פעם". הסינגל זכה להצלחה רבה מיד עם צאתו וגם הוא נכנס לפלייליסט של גלגלצ.
באותה השנה ביצע בשידור חי בגלגלצ גרסת כיסוי לשיר "ואם פרידה", של דיקלה.
קריירה מוזיקלית > 2017 – 2018: אלבום חמישי

במהלך 2017 הוציא לאור את הסינגלים "אותה מנגינה", "עוד דקה לאהוב", "שלוק מקצב" - ביחד עם הזמר טליסמאן ו"קטנה" - עיבוד מחודש לשיר אליג'יראי עם מילים חדשות אותן כתב אדרי יחד עם אבי אוחיון. שיר זה זכה להצלחה רבה והיה לשירו השלישי של אדרי שנכנס לפלייליסט של גלגלצ. ב-27 ביוני הוציא לאור את אלבומו החמישי "בא לי טוב".
באותו שנה שיחק לראשונה בסדרה שנות ה-80 וגילם דמות תלמיד בתזמורת בית הספר של שלום, תפקיד בו המשיך גם בעונה הבאה של התוכנית.
עוד באותה שנה כתב והלחין את שיר הנושא לאלבומה ה-23 של שרית חדד - "שרה שרה".
בשנת 2018 הוציא את השיר "נראה לי חלום", שזכה להצלחה נאה בישראל. בנוסף לכך, הוציא גם את הלהיט "אללה מעק", שזכה להצלחה רבה במצעדי הפזמונים בישראל.
במהלך 2018 התארח בבית "האח הגדול" במסגרה משימה. במהלך אוקטובר 2018 השתתף אדרי בפסטיבל הפסנתר והופיע בו עם שיריו כשהוא מארח את קוקי לבנה.
קריירה מוזיקלית > 2019: שיר מצעד הגאווה וקמפיין הליכוד

במהלך 2019 שיתף פעולה עם הזמר מוקי בשיר "כותב שירים" שזכה לקליפ שזכה להצלחה רבה, מוקי אף התארח אצלו בקיסריה.
לקראת אירועי מצעד הגאווה בתל אביב של אותה שנה, נבחר אדרי להוביל את קמפיין מצעד הגאווה של שנת 2019 בשיר "מי מחפש אותי" אותי ביצע יחד עם האחיות כרקוקלי. השיר נחל הצלחה רבה ושיתוף הפעולה הרחב עם יוטיוב ישראל ועיריית תל אביב, ונחשב להצלחה גדולה. אדרי והאחיות אף הופיעו בבימה המרכזית של המצעד מול כ-100,000 איש.
לקראת מערכת הבחירות השנייה באותה שנה לקח אדרי חלק בקמפיין מפלגת הליכוד בקליפ לשיר קצבי, שנפתח בקריינות של ראש הממשלה בנימין נתניהו.
ב-20 ביוני 2019, יניב בן משיח ואדרי שיתפו פעולה בדואט בשם "בעזרת השם". ב-21 ביולי הוציא אדרי את הסינגל "הבת שלך מאוהבת". ב-29 באוגוסט הוציא את הסינגל "מחרוזת מהלב". ב-19 בנובמבר הוציא את הסינגל "הדקה ה-90".
ב-27 בינואר 2020 הוציא את הסינגל "תני לי יד". ב-26 במרץ הוציא את הסינגל "שמע ישראל". ב-14 במאי הוציא את הסינגל "שתי כוסות". ב-25 באוגוסט הוציא את הסינגל "בין כל האנשים", שהוקלט לכבוד חתונתו לבת זוגו, נאור פוני, שנדחתה. ב-18 בספטמבר הוציא את הסינגל "אישתי". ב-8 בדצמבר הוציא לאור את הסינגל "ניצחת נשמה".
ב-10 בינואר 2021 הוציא את הסינגל "מציל אותך". ב-26 במרץ הוציא את הסינגל "חליק" עם הזמרת שפיטה המשקף היפוך תפקידים מגדריים מסורתיים. ב-4 באפריל הוציא את הסינגל "שחקנית" יחד עם בן זיני בליווי קליפ בהשתתפות גל גברעם וירדן ויזל. הלחן והמילים לשיר נכתבו על ידי אופיר כהן ובן זיני. ב-9 במאי הוציא את הסינגל "מברוק" יחד עם מושיקו מור. ב-17 ביוני אדרי הוציא שיר חדש בשם "צ'קאלקה" יחד עם קליפ. בקליפ משתתפים שחקנים מסדרת הדרמה של Yes, "בני אור". ביצירת השיר השתתפו משה בן אברהם, אלעד טרבלסי, אופק יקותיאל, מאור טיטון ואסף צרויה. ב-19 ביולי הוציא את הסינגל "בא לי עלייך". ב-10 באוקטובר הוציא את הסינגל "נחזור בגדול". ב-29 בדצמבר הוציא את הסינגל "נצעק שמך בראל" לזכרו של בראל חדריה שמואל, שנהרג על ידי מחבל בגבול רצועת עזה באוגוסט 2021. משפחתו פנתה לאדרי כדי לשתף פעולה בפרויקט הנצחה לכבוד בראל. אדרי התנדב לפרויקט, והפיק את השיר ללא כל תשלום. השיר הושלם תוך שבוע. ליאור בגה, קרוב משפחתו של בראל, כתב את המילים לשיר.
ב-17 בינואר 2022 הוציא את הסינגל "כלום" יחד עם עדי ביטי. ב-1 במרץ הוציא את הסינגל "טיפים". ב-30 ביוני הוציא את הסינגל "טכנו ושכונה". ב-21 ביולי הוציא את הסינגל "חצי לב". ב-13 בספטמבר הוציא את הסינגל "דברים שכדאי לא לספר" יחד עם דורון אזולאי. ב-26 באוקטובר הוציא את הסינגל "משתחררים" יחד עם רון ביטון. ב-29 בנובמבר הוציא את הסינגל "כבר חורף".
ב-10 בינואר 2023 הוציא את הסינגל "זר אצלה". ב-31 בינואר הוציא את הסינגל "נשמע שירים ונצרח". ב-27 במרץ הוציא את הסינגל "Boom tam". ב-27 במרץ הוציא את הסינגל "אשמרה". ב-13 ביוני הוציא את הסינגל "כשעזבת". ב-7 בנובמבר הוציא את הסינגל "שלמים".
ב-10 בינואר 2024 הוציא את הסינגל "רוק ישן". ב-5 במרץ הוציא לאור את המיני-אלבום "איפה נעלמת". אדרי השתתף בכתיבת חמישה מתוך ששת השירים באלבום לצד מספר משתפי פעולה, ביניהם אופיר כהן, אלון פרץ, רון ביטון, מאור שטרית, סתיו בגר ואושר ביטון. ב-26 בספטמבר הוציא את הסינגל "שיר של הודיה".
חיים אישיים

בספטמבר 2020 נישא אדרי לנאור פוני. ארבעה ימים לאחר החתונה נפטר אביו. לאדרי בן ובת
דיסקוגרפיה

הגבר שכבש (2012)
הכל כתוב (2013)
הגבר שכבש-הופעה חיה בקיסריה (2014)
כולנה (2015)
צלילים של תקווה (2016)
בא לי טוב (2017)
דיסקוגרפיה > מיני אלבומים

איפה נעלמת (2024)
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | פרויקט |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | פרסי נבחרי השנה של פרוגי | זמר השנה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  בן מיטלמן, ‏מאור אדרי - כוכב עולה, באתר ‏מאקו‏, 12 ביולי 2013
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏31 במאי-6 ביוני 2015
↑  גלגלצ, הערוץ הרשמי (2016-09-07), מאור אדרי - ואם פרידה (חי באולפן גלגלצ), נבדק ב-2017-12-17
↑  מאור אדרי הערוץ הרשמי Maor Edri Official Channel (2018-07-24), מאור אדרי - נראה לי חלום (קליפ רשמי) Maor Edri, נבדק ב-2018-08-10
↑  מאור אדרי הערוץ הרשמי Maor Edri Official Channel (2018-03-26), מאור אדרי - אללה מעק | קליפ רשמי | (Maor Edri (Prod. By Stav Beger, נבדק ב-2018-08-10
↑  מחזקים: מאור אדרי ויניב בן משיח בדואט מלא באמונה, באתר "סרוגים", 24 ביוני 2019
↑  דודי פטימר, ‏משה פרץ בשיר שלא יהיה להיט, מאור אדרי רומנטי ו"פורמולה" מאכזבות, באתר מעריב אונליין, 21 בנובמבר 2019
↑  לירון בן שושן, ‏הפעם זה רשמי: מאור אדרי ובת הזוג שוב ביחד, באתר מעריב אונליין, 9 בפברואר 2020
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏מאור אדרי - בין כל האנשים, באתר ‏מאקו‏, 25 באוגוסט 2020
↑  דודי פטימר, ‏חם באוזן: בנימין נתניהו ועדן בן זקן בדואט שהיה מבייש את אריק אינשטיין, באתר מעריב אונליין, 12 בדצמבר 2020
↑  דודי פטימר, ‏לא קליט: למרות יכולותיה של דיקלה, השיר החדש לא מצליח להתרומם, באתר מעריב אונליין, 15 בינואר 2021
↑  עמי פרידמן, מאור אדרי ושפיטה עושים היפוך תפקידים, באתר ישראל היום, 16 במרץ 2021
↑  בן זיני ומאור אדרי מציגים את "שחקנית", באתר ‏מאקו‏, 4 באפריל 2021
↑  דודי פטימר, ‏מושיק עפיה וקובי פרץ מחזירים את הכבוד לפופ הים תיכוני, באתר מעריב אונליין, 12 במאי 2021
↑  צפו: קליפ חדש של מאור אדרי עם שחקני "בני אור", באתר ישראל היום, 17 ביוני 2021
↑  גיל משעלי, ‏"רציתי לנסות לשמח את המשפחה ולעשות טיפה טוב על הלב", באתר ‏מאקו‏, 30 בדצמבר 2021
↑  מאיה כהן, "איפה נעלמת?": מאור אדרי חושף הכל, באתר ישראל היום, 5 במרץ 2024
↑  יפעת הללי אברהם, ‏4 ימים אחרי החתונה: אביו של מאור אדרי הלך לעולמו, באתר ‏מאקו‏, 21 באוגוסט 2020
↑  שמחה גדולה הלילה: מאור אדרי חגג ברית לבנו, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 15 בספטמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: d0721e80-558d-4a8c-a89d-65149d41f655
רשימת מנחי האירוויזיון

מימין לשמאל: וולודימיר אוסטפצ'וק, אולכסנדר סקיצ'קו וטימור מירושניצ'נקו, מנחי אירוויזיון 2017.
רשימת מנחי האירוויזיון כוללת את אלה אשר הנחו את תחרות האירוויזיון, מאז תחילת תחרויות בשנת 1956. משנת 1988 הנורמה היא שיש שני מנחים לתחרות. בכל תחרויות לפני 1978 היה מנחה אחד, ומשנת 1988 היו מעט תחרויות עם מנחה אחד. אירוויזיון 1999 בישראל היה הראשון שבו היו שלושה מנחים.
רשימת המנחים > המאה ה-20

| ‏שנות ה-50 |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 1956 | לוהגרין פיליפלו |  |
| 1957 | אניד איפליקיאן |  |
| 1958 | האני ליפס |  |
| 1959 | ז'קלין ז'ובר |  |
| ‏שנות ה-60 |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 1960 | קייטי בויל |  |
| 1961 | ז'קלין ז'ובר |  |
| 1962 | מיריי דלנואה |  |
| 1963 | קייטי בויל |  |
| 1964 | לוטה ויבר |  |
| 1965 | רנטה מאורו |  |
| 1966 | ז'וזיאן שן |  |
| 1967 | אריקה ואל |  |
| 1968 | קייטי בויל |  |
| 1969 | לאוריטה ולנסואלה |  |
| ‏שנות ה-70 |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 1970 | וילי דובה |  |
| 1971 | ברנדט ני גלקור |  |
| 1972 | מוירה שירר |  |
| 1973 | הלגה גיטון |  |
| 1974 | קייטי בויל |  |
| 1975 | קארין פאלק |  |
| 1976 | קורי ברוקן |  |
| 1977 | אנג'לה ריפון |  |
| 1978 | דניס פבר ולאון זיטרון |  |
| 1979 | ירדנה ארזי ודניאל פאר |  |
| ‏שנות ה-80 |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 1980 | מרלוס פלויטסמה |  |
| 1981 | דורין ני וריאן |  |
| 1982 | ג'אן לימינג |  |
| 1983 | מרלן שארל |  |
| 1984 | דזירה נוסבוש |  |
| 1985 | ליל לינדפורש |  |
| 1986 | אוסה קלבלנד |  |
| 1987 | ויקטור לאסלו |  |
| 1988 | מישל רוקה ופט קני |  |
| 1989 | לוליטה מורנה וז'אק דשנו |  |
| ‏שנות ה-90 |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 1990 | הלגה ולאהוביץ' ואוליבר מלאקאר |  |
| 1991 | ג'יליולה צ'ינקווטי וטוטו קוטוניו |  |
| 1992 | הארלוד טרויטיגר ולידיה קפוליקיו |  |
| 1993 | פינולה סוויני |  |
| 1994 | סינת'יה ני וורכו וג'רי ראיין |  |
| 1995 | מארי קנדי |  |
| 1996 | אינגבילד ברין ומורטן הארקט |  |
| 1997 | קארי קראולי ורונאן קיטינג |  |
| 1998 | אולריקה ג'ונסון וטרי ווגן |  |
| 1999 | יגאל רביד, דפנה דקל וסיגל שחמון |  |
רשימת המנחים > המאה ה-21

| ‏העשור הראשון |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 2000 | קאטיס אלסטרם ואנדרס לונדין |  |
| 2001 | סרן פילמרק ונטאשה קרונה בק |  |
| 2002 | אנלי פיבו ומרקו מטברה |  |
| 2003 | רנארס קאופרס ומריה נאומובה |  |
| 2004 | מלטם ג'ומבול וקורהאן אבאי |  |
| 2005 | מריה אפרוסינינה ופאבלו שילקו |  |
| 2006 | מריה מנונוס וסאקיס רובאס |  |
| 2007 | יאנה פלקונן ומיקו לפילאמפי |  |
| 2008 | ז'ליקו יוקסימוביץ' ויובאנה יאנקוביץ' |  |
| 2009 | שני חצאי הגמר: אנדריי מלחוב ונטליה וודיאנובה   גמר: איוואן אורגנט ואלסו |  |
| ‏העשור השני |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 2010 | אריק סלובאקן, האדי ניי ונדיה הסאנאוי |  |
| 2011 | שטפן ראב, ג'ודית ראקרס ואנקה אנגלקה |  |
| 2012 | אלדר גסימוב, ליילה אלייב ונארגיז ברק-פיטרסן |  |
| 2013 | פייטרה מיידה |  |
| 2014 | ליסה רנה, ניקולאי קופל ופילו אסבאק |  |
| 2015 | מרים וייקסלבראון, אליס טומלר וארבלה קיסבאוור |  |
| 2016 | פייטרה מיידה ומונס סלמרלוב |  |
| 2017 | אולכסנדר סקיצ'קו, וולודימיר אוסטפצ'וק וטימור מירושניצ'נקו |  |
| 2018 | קטרינה פורטדו, דניאלה רוח, פילומנה קאוטלה וסילביה אלברטו |  |
| 2019 | בר רפאלי, ארז טל, אסי עזר ולוסי איוב |  |
| ‏העשור השלישי |
| --- | --- | --- |

| שנה | מנחים | תמונה |
| 2020 / 2021 | שנטל יאנזן, אדסיליה רומבלי, יאן סמיט וניקי דה יאחר |  |
| 2022 | מיקה, אלסנדרו קטלן ולאורה פאוזיני |  |
| 2023 | אלישה דיקסון, האנה וודינגהאם ויוליה סנינה גמר:גרהם נורטון |  |
| 2024 | פייטרה מיידה ומולין אוקרמן |  |
ירדנה ארזי, מנחת אירוויזיון 1979.
מייקל צ'רטוף

מייקל צ'רטוף (באנגלית: Michael Chertoff; נולד ב-28 בנובמבר 1953) הוא עורך דין יהודי-אמריקאי שכיהן כמזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית (2005–2009) תחת נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש הבן. אחד ממנסחי חוק הפטריוט. היה שופט בבית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים, תובע פדרלי ועוזר לתובע הכללי.
שנותיו הראשונות והקריירה המשפטית

צ'רטוף נולד בעיר אליבת', ניו ג'רזי לרב גרשון ברוך צ'רטוף (1996-1915), עסקן תלמודי שעמד בראש קהילת "בני ישראל" באליזבת', ולליבייה צ'רטוף (לשעבר אייזן), דיילת באל על. סבו, הרב פול צ'רטוף, שהיגר לארצות הברית עם הוריו מהאימפריה הרוסית הצארית, כיום בלארוס, היה ידוע כחכם תלמודי.
צ'רטוף למד ב"מרכז החינוך היהודי" בעיר אליזבת' וכן במכללה הקדם אקדמית, פינגרי סקול בניו ג'רזי. לאחר מכן, למד באוניברסיטת הרווארד, בה היה עוזר מחקר בספרו של ג'ון הארט "דמוקרטיה וחוסר אמון", כשהוא מסיים ב-1975. במהלך מחקר זה שהה גם כשנה בבית הספר לכלכלה של לונדון וחקר בנושא מדע המדינה בבריטניה. לאחר מכן, סיים בהצטיינות את בית ספר למשפטים של אוניברסיטת הרווארד ב-1978, ובמשך שנה שימש כעוזר לשופט בבית משפט לערעורים, מוראיי גורפיין. ב-1979–1980 שימש עוזר לשופט בית המשפט העליון של ארצות הברית, ויליאם ברנמן.
לאחר מכן, עסק בעריכת דין פרטית במשרד עורכי הדין "לאת'אם אנד וואטקינס" בין השנים 1980–1983, לפני שנשכר כתובע במשרדו של מי שהיה אז התובע של מנהטן, רודולף ג'וליאני, כשהוא עובד על תיקים כנגד המאפיה ותיקי שחיתות פוליטית. באמצע שנות ה-90, צ'רטוף שב לעבוד בחברת לאת'אם אנד וואטקינס" לזמן קצר, והקים את סניף החברה בניו ג'רזי.
חיים אישיים

צ'רטוף נשוי למריל ג'סטין, ולזוג שני ילדים, אמילי ופיליפ. המשפחה מתגוררת בפוטומאק מרילנד. לפני שמונה לעמוד בראש המחלקה לביטחון המולדת, צ'רטוף התגורר בווסטפילד, ניו ג'רזי.
שירות ציבורי

בספטמבר 1986 צ'רטוף סייע לתובע של המחוז הדרומי של ניו יורק, רודולף ג'וליאני בניהול משפט גדול נגד המאפיה, שנודע כניצחון משמעותי במאבק בפשע המאורגן בניו יורק.
ב-1990, צ'רטוף מונה על ידי הנשיא ג'ורג' בוש האב לכהן כתובע המחוז של ניו ג'רזי. אחד המשפטים המשמעותיים שלו היה נגד ראש עיריית ניו ג'רזי, שקיבל עונש של שנתיים מאסר בכלא פדרלי בגין הונאה. צ'רטוף נשאר בתפקידו גם לאחר חילופי הממשל ב-1993, לבקשת הסנאטור הדמוקרטי ביל בראדלי, והיה לתובע היחיד בכל המדינה באותה עת שלא הוחלף בתפקידו. צ'רטוף נותר בתפקידו עד שנת 1994, עת חזר לעבוד כעורך דין פרטי במשרד עורכי הדין "לאת'אם אנד וואטקינס".
למרות ידידותו עם פוליטיקאים מהמפלגה הדמוקרטית, צ'רטוף נטל תפקיד מרכזי פעיל בחקירת פרשת "וואייטווטר", נגד הנשיא ביל קלינטון ורעייתו הילרי, וכיהן כיועץ מיוחד לוועדת הסנאט שחקרה את האישומים נגדם. בשימוע בסנאט שנערך ב-2003, לגבי מינויו של צ'רטוף כשופט פדרלי, הייתה הילרי קלינטון - שהפכה לסנאטורית - היחידה שהצביעה נגד מינויו. קלינטון אמרה שהצבעתה הייתה מחאה על "היחס הלא ראוי" (לדבריה) של הצוות של צ'רטוף לעובדים הזוטרים בבית הלבן, במהלך חקירת פרשת "וואיטווטר".
צ'רטוף היה אחד ממנסחי "חוק הפטריוט" השנוי במחלוקת, אשר נחתם על ידי הנשיא ג'ורג' וו. בוש באוקטובר 2001, והרחיב את חופש הפעולה של ארגוני אכיפת החוק. כראש האגף הפלילי במשרד המשפטים, המליץ צ'רטוף ל-CIA להשתמש בעינויים.
בשנת 2000, צ'רטוף עבד כיועץ מיוחד לוועדת המשפט של בית הנבחרים של ניו ג'רזי, בחקירת מיצוב "פרופילים גזעניים" בניו ג'רזי. באותה שנה גם היה פעיל בקמפיין לנשיאות של מי שהיה אז מושל טקסס, ג'ורג' וו. בוש, כמגייס תרומות ויועץ לענייני חוק ופשע. ב-2001–2003 עמד בראש האגף הפלילי במשרד המשפטים, כשהוא מוביל את התביעה במשפט שהתנהל נגד החשוד בטרור, זקריה מוסאווי. צ'רטוף ניהל את התביעה גם במשפט נגד נגד פירמת רואי החשבון ארתור אנדרסן, על השמדת מסמכים הנוגעים להתמוטטות חברת אנרון. תביעה זו הייתה שנויה במחלוקת, כיוון שהפירמה התפרקה למעשה. אמנם התביעה השיגה הרשעה, אבל בית המשפט העליון ביטל את ההרשעה ודחה את הבקשה למשפט חוזר. במהלך תפקידו כראש האגף הפלילי משרד המשפטים, ספג ביקורת נוקבת על היותו אחד הארכיטקטים המרכזיים של מדיניות המלחמה בטרור של ממשל בוש, ובמיוחד על עצירת אלפי מהגרים מזרח תיכוניים.
ב-5 במרץ 2003, צ'רטוף מונה לבית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים ומינויו אושר בסנאט ברוב של 1–88 ביוני של אותה שנה.
המזכיר לביטחון המולדת

בשלהי 2004, המועמד השנוי למחלוקת, ברנארד קאריק אולץ להסיר את מועמדותו ולדחות את הצעתו של הנשיא בוש להחליף את השר היוצא לביטחון המולדת, טום רידג'. לבסוף בוש מינה את צ'רטוף לתפקיד ב-2005, כשהוא מציין את ניסיונו של צ'רטוף בחקיקה (שנועדה להגדיל את חופש הפעולה של ארגוני אכיפת החוק ולייעל את המאבק בטרור) שלאחר פיגועי 11 בספטמבר. מינויו אושר פה אחד בסנאט, ב-15 בפברואר 2005.
לאחר סופת הוריקן קתרינה, רוב הביקורת הופנתה כלפי FEMA, הרשות לטיפול במצבי חירום של ארצות הברית, אך גם המשרד לביטחון המולדת ספג ביקורת על היעדר הכנות מספקות לאירוע מהסוג הזה.
צ'רטוף נחשב לאדם המרכזי בממשל בוש (הבן) שקידם את הצעת החוק לרפורמה כוללת בהגירה, אשר הושהה בידי הסנאט ביוני 2007.
בניית הגדר בגבול ארצות הברית – מקסיקו

באפריל 2008, צ'רטוף ספג ביקורת מעיתון הניו יורק טיימס על עיכוב החוק להגנה על זנים בסכנת הכחדה, החוק למים נקיים וחקיקה נוספת בנושא הגנת הסביבה, במאמציו לזרז בניית גדר של 700 מייל לאורך גבול ארצות הברית – מקסיקו. הגדר יועדה לעצור הסתננות של מהגרים בלתי חוקיים. המגזין טיים כתב כי "לרשימה הארוכה של הדברים שממשל בוש מוכן להרוס בדהירתו לפיוס דעתם של ניצי ההגירה, אתה יכול להוסיף כעת עשרות של חוקים סביבתיים חשובים ומאות אלפי אקרים [יחידת מידה] של בתי גידול שבריריים בגבול הדרומי".
לפי אדם ליפטק, בעל טור בניו יורק טיימס, צ'רטוף דחה, במהלך עבודתו במחלקה לביטחון המולדת, "חוקים הכוללים הגנה על הסביבה, זנים בסכנת הכחדה, נדידת עופות, עיטם לבן-ראש, עתיקות, חוות, מדברים, יערות, קברי אינדיאנים וחופש דת". ליפטק כתב גם: "אבטחת גבולות המדינה היא כה חשובה, אומר הקונגרס, שוודאי שלמזכיר לביטחון המולדת, מייקל צ'רטוף, הסמכות להתעלם מכל חוק שעומד בדרכה של בניית גדר הגבול".
בדו"ח שהוכן על ידי רשות שירותי המחקר של הקונגרס (CRS), המחלקה הא-מפלגתית למחקר של ספריית הקונגרס, נכתב כי האצלת הסמכויות הבלתי מאוזנת לצ'רטוף היא חסרת תקדים: "לאחר בחינה של החוק הפדרלי, בעיקר דרך חיפושים במאגרי מידע אלקטרוני והתייעצויות עם מומחי מחקר שונים ב-CRS, לא עלה בידינו לאתר הוראת סעיף לכתב ויתור הזהה לזה של חוק בית הנבחרים 418, קרי, הוראת סעיף שמכילה מלל של 'אף-על-פי-כן', אשר נותן למזכיר באיזה סוכנות של הרשות המבצעת את הסמכות לוותר על כל החוקים שהשר רואה כהכרחי [לוותר עליהם], ומורה למזכיר לוותר על חוקים שכאלה".