stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בנות ה-17 מבלות
תקציר העלילה

לורד ג'ימי ברודבנט (רקס הריסון) הוא איש עסקים עשיר שגר בלונדון עם אשתו השנייה שילה (קיי קנדל). בתו מנישואין הראשונים, ג'יין, (סנדרה די) חיה בארצות הברית ועומדת להגיע אליהם לרגל יום הולדתה ה-17.
הם נפגשים בנמל התעופה ומצטרפת אליהם בת דודתה של שילה, מייבל קלרמונט (אנג'לה לנסבורי) ובתה קלריסה (דיאן קליר). מייבל היא אשה שלא מפסיקה לדבר ולרכל. היא מחפשת שידוך מתאים לקלריסה ושילה מחפשת שידוך לג'יין. בלונדון כעת עונת הנשפים של החברה הגבוהה בה מוצגות הנערות שהגיעו לגיל 17 לנערים/בחורים ממעמד דומה.
בנשף מייעדת שילה את ג'יין לדייוויד פנר (דייוויד מאיירס) עשיר וסנוב מהמעמד הגבוה. גם מייבל מייעדת אותו לבתה קלריסה ומתחילה תחרות בין שתי הנשים. ג'יין אינה מחבבת את פנר אבל נקשרת למתופף של תזמורת הריקודים, דייוויד פקסטון (ג'ון סקסון). מתפתח ביניהם סיפור אהבה למגינת ליבה של שילה שרואה בדייוויד רודף נשים ללא מעמד כלכלי וחברתי מבוסס.
כשדייוויד פקסטון מגיע לביתם לאחר שבילה עם ג'יין, שילה משפיעה על ג'ימי שייגרש אותו.
דייוויד פנר מגיע לביתם ומנסה לחבק את ג'יין אך היא זורקת אותו מהבית פורצת בבכי ואומרת לשילה שהיא אוהבת רק את דייוויד פקסטון. שילה מתחילה גם לבכות מרגשות אשמה.
ג'ימי קורא מודעה בעיתון שהדוכס מפוזיטנו מת בגיל 95 והוריש את כל הונו לנכדו דייוויד פקסטון בן 25. הוא שומר זאת בסוד ומתכנן נשף לחברה הגבוהה. מייבל מגיעה עם קלריסה ודייוויד פנר ולפתע מודיע הכרוז את שמו של הדוכס מפוזיטנו ודייוויד פקסטון נכנס. שילה מופתעת, כעת דייוויד הוא דוכס עשיר ומבוסס. דייוויד וג'יין רוקדים ושילה וג'ימי מצטרפים בשמחה.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| רקס הריסון | ג'ים ברודבנט |  |
| קיי קנדל | שילה ברודבנט |  |
| סנדרה די | ג'יין ברודבנט |  |
| ג'ון סקסון | דייוויד פרקסון | מתופף |
| אנג'לה לנסברי | מייבל קלרמונט |  |
| דיאן קליר | קלריסה קלרמונט | בתה של מייבל |
| פיטר מאיירס | דייוויד פנר |  |
אבא, עליך להתחתן

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של מארק טובי
 בימוי:  וינסנט מינלי
 הופק בידי:  ג'ו פסטרנק
 תסריט:  ג'ון גיי
 עריכה:  אדריאן פאזאן
 שחקנים ראשיים:  גלן פורד רון הווארד שירלי ג'ונס
 מוזיקה:  ג'ורג' סטול
 צילום:  מילטון קרסנר
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר, Euterpe 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 במרץ 1963
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית 
 הכנסות:  2,000,000 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
אבא, עליך להתחתן (באנגלית: The Courtship of Eddie's Father) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאי משנת 1963 בבימויו של וינסנט מינלי, עם גלן פורד, רון הווארד ושירלי ג'ונס בתפקידים הראשיים.
העלילה מבוסס על הרומן "החיזור של אבא של אדי" מאת מארק טובי (1961) והיא מתמקדת באלמן טרי עם ילד בן תשע שמתמודד עם בנו באבל הכבד ומנסה למצוא זוגיות שתתאים לשניהם.
חברת ABC הפיקה סדרת טלוויזיה על אותו ספר ששודרה בשנים 1969–1972.
תקציר העלילה

טום קורבט (גלן פורד) הוא אלמן טרי הגר עם בנו אדי בן התשע (רון הווארד). הוא שוכר את גב' ליווינגסטון (רוברטה שרווד) כדי שתטפל בכל עבודות הבית שאשתו טיפלה בעבר. אדי שקוע בעצב ומשוחח אתו על החשיבות למצוא לו בת זוג מתאימה שתהיה לו אם חורגת.
אדי מחבב את השכנה הגרושה שלהם אליזבת (שירלי ג'ונס), שמכירה אותו זמן רב אבל טום אינו מעוניין בה בשלב זה.
הם יוצאים לבלות ואדי מבחין בצעירה יפה עם שיער אדום, מתחיל שיחה אתה והיא מציגה את עצמה כדולי דיילי (סטלה סטיבנס) שהגיעה ממונטנה לנסות את מזלה בניו יורק אבל היא חסרת ביטחון עצמי. טום מציג אותה בפני השדרן נורמן (ג'רי ואן דייק - אחיו של דיק ואן דייק) והם מתאהבים ומחליטים להתחתן.
בתחנת השידור מכיר טום את ריטה (דינה מריל), מעצבת אופנה ואשת חברה. הם מתחילים לפתח קשר אבל אדי לא אוהב אותה ומפגין זאת באופן ברור.
טום מציע לריטה נישואין אבל היא מעלה את הבעיה של אדי ומציעה לשלוח אותו לתקופה מסוימת לאחיו של טום. טום צריך להחליט את מי הוא מעדיף. הוא שולח את אדי למחנה קיץ אבל אדי בורח משם ומנהל חיפוש נרחב אחריו עד שמתברר שהוא הגיע לדירתה של אליזבת.
הקשר עם ריטה ניתק ואדי מביא את טום להחלטה שהבחירה הטובה ביותר בשבילם היא אליזבת.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גלן פורד | טום קורבט |  |
| רון הווארד | אדי קורבט |  |
| שירלי ג'ונס | אליזבת מרטן |  |
| דינה מריל | ריטה ברנס |  |
| סטלה סטיבנס | דולי דיילי |  |
| ג'רי ואן דייק | נורמן ג'ונס | שדרן רדיו |
| רוברטה שרווד | גב' ליווינגסטון | עוזרת בית |
הרע והיפה

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  "Tribute to a Badman" של ג'ורג' בראדשו
 בימוי:  וינסנט מינלי 
 הופק בידי:  ג'ון האוסמן
 תסריט:  צ'ארלס שין 
 עריכה:  קונרד נרביג
 שחקנים ראשיים:  קירק דגלאס לנה טרנר דיק פאואל וולטר פידג'ן גלוריה גראהם ברי סאליבן
 מוזיקה:  דייוויד רסקין
 צילום:  רוברט סורטיס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  25 בדצמבר 1952
 משך הקרנה:  118 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פלאשבק 
 תקציב:  1,350,000‏$
 הכנסות:  $3,373,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   badandthebeautiful
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (גלוריה גראהם)  פרס אוסקר לעיצוב תלבושות הטוב ביותר, שחור-לבן (הלן רוז)  פרס אוסקר לארטדיירקשן הטוב ביותר, שחור-לבן (סדריק גיבונס, אדוארד קרפגנו, אדווין בי ויליס, F. Keogh Gleason)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (צ'ארלס שין)  פרס אוסקר לסינמטוגרפיה הטובה ביותר, שחור-לבן (רוברט סורטיס)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הרע והיפה (באנגלית: The Bad and the Beautiful) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1952 בבימויו של וינסנט מינלי עם קירק דאגלס ולנה טרנר בתפקידים הראשיים.
העלילה עוסקת בעסקי הפקת סרטים בהוליווד עם כל התככים בין המשתתפים. התסריט מבוסס על הספר מחווה לאיש הרע מאת ג'ורג' בראדשו (אנ')
הסרט נבחר לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית של ספריית הקונגרס.
תקציר העלילה

הארי פבל (וולטר פידג'ן) הוא מפיק הולוודי ותיק. הוא מזמין למשרדו את הבמאי פרד אמיאל (ברי סאליבן), את השחקנית ג'ורג'יה לוריסון (לנה טרנר) ואת התסריטאי ג'יימס ברטלו (דיק פאוול).
פבל עבד שנים רבות עם המפיק ג'ונתן שילדס (קירק דאגלאס). יחסיהם ידעו עליות ומורדות. כעת נמצא שילדס בפריז ומתכונן להפיק סרט חדש. כדי לגייס משקיעים לסרט הוא מבקש מפבל לזמן את השלושה שהם כעת בעלי שם ולבקש מהם שישתתפו בעשיית הסרט כל אחד במקצועו, כדי שיוכל לגייס משקיעים לסרט.
כל השלושה עבדו בעבר עם שילדס ונכוו ממנו. כאן מתחיל הסיפור שכל אחד בנפרד בפלאשבק.
אמיאל עבד עם שילדס כבמאי של בי מוביס. הוא הציע לשילדס להפיק סרט בעל רמה גבוהה יותר. שילדס הסכים והשיג תקציב של מיליון דולר בתנאי שיחליף את אמיאל. אמיאל נפגע וניתק את יחסיו עם שילדס אך בעקבות זאת התפרסם וביים סרט שזכה בפרס אוסקר.
ג'ורג'יה לוריסון הייתה בתו האלכוהולית של שחקן ידוע. שילדס גילה אותה ונתן לה תפקיד ראשי בסרט למרות מצבה הנפשי ובעיית השתייה שלה. הסרט הצליח והיא הפכה כוכבת מפורסמת אבל למסיבה לאחר הקרנת הבכורה הוא לא בא וכשהיא הגיעה לדירתו מצאה שם אישה אחרת. הקשרים ביניהם נותקו והיא המשיכה בקריירה עצמאית ומצליחה.
ג'יימס ברטלו כתב רב-מכר ושילדס הציע לו להגיע להוליווד ולכתוב תסריט על פי ספרו. ברטלו היסס אבל אשתו הקרתנית והיפה, רוזמרי (גלוריה גראהם), לחצה עליו לקבל את ההצעה ולעבור מווירג'יניה להוליווד. בהוליווד ברטלו התחיל לעבוד על התסריט אך רוזמרי הפריעה לו כל הזמן. כאשר שילדס נוכח בכך הוא שכנע את ברטלו להסתגר איתו במקום מבודד ובאותו זמן הוא דאג ששחקן בשם ויקטור ריברה המכונה "גאוצ'ו" (רונלד גילברט) יבלה עם רוזמרי. גאוצ'ו לקח את רוזמרי לטיסה לאקפולקו ובדרך מטוסם התרסק והם נהרגו. שילדס שכנע את ברטלו לגמור את התסריט ולוקח על עצמו לביים את הסרט. לבסוף שילדס קבע שהסרט גרוע והחליט לגנוז אותו. באותו זמן הוא גילה בטעות לברטלו שזה הוא שיזם את טיסתה של רוזמרי. ברטלו הנחית עליו אגרוף בפנים ומסתלק. לאחר מכן הוא כתב ספר המבוסס על מה שקרה לו וזכה בפרס פוליצר.
כעת שלושתם יובים מול פבל שמקבל שיחת טלפון של שילדס מפריז המבקש מהם לעבוד על סרט חדש. הם משיבים בשלילה אך בצאתם הם מאזינים בעניין לשיחה בשלוחת הטלפון בחדר סמוך ונראה שהם מעוניינים בכך.
פרסים

הסרט זכה בחמישה פרסי אוסקר מתוך שש מועמדוית:
גלוריה גראהם זכתה בפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר למרות שהיא מופיעה בסרט רק תשע דקות וחצי. זה היה אז בזמנו הזמן הקצר ביותר לקבלת פרס אוסקר. שיא זה נשבר ב-1977 כשביאטריס סטרייט זכתה בפרס זה על תפקידה בסרט רשת שידור שנמשך חמש דקות וארבעים שניות בלבד והיא הפכה אז לשחקנית זוכת פרס האוסקר על התפקיד הקצר ביותר בהיסטוריה.
כן זכה הסרט לפרס אוסקר לצילום הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב ההפקה הטוב ביותר, פרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר ופרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.
קירק דאגלס היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר.
לבנה שיפמן

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1968 (בת 57) י"א בשבט תשכ"ח בני ברק, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  מודיעין מכבים רעות
 השכלה:  תואר ראשון (BA) במדעי החברה, התמחות בכלכלה, מדעי המדינה וסוציולוגיה. אוניברסיטת בר-אילן. תואר ראשון (BB) במנהל עסקים, התמחות במימון ושיווק. המכללה למנהל. בהצטיינות. תואר שני (LLM) במשפטים לבוגרי מנהל עסקים, אוניברסיטת בר-אילן.
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 
לבנה שיפמן (נולדה ב-10 בפברואר 1968) היא אשת בנקאות ופיננסים ישראלית, דירקטורית בחברות ואלכ"רים, מרצה בנושאי פודטק ודירקטוריון ומגדר ופעילה חברתית בעמותות. מכהנת כדירקטורית בבנק מרכנתיל דיסקונט. נוסף על כך, משמשת כמנכ"לית העמותה לחקלאות מודרנית (MAF) המקדמת חדשנות ויזמות בעולם הפודטק. עד ל-1 בדצמבר 2019 כיהנה כיו"ר הדירקטוריון של מוניציפל בנק בע"מ. בשנים 2009 ועד 2018 כיהנה כסמנכ"לית וחברת הנהלה בפרופאונד בית השקעות. בשנים 2008 ועד 2013 הייתה חברת מועצה בעיריית מודיעין מכבים רעות.
ביולי 2024 שיפמן השתתפה בעונה 8 של תוכנית המציאות בואו לאכול איתי בערוץ כאן 11.
ביוגרפיה

שיפמן נולדה בבני ברק לאליהו ולאסתר פינץ. בעלת תואר שני במשפטים לבוגרי מנהל עסקים, אוניברסיטת בר-אילן, תואר ראשון בהצטיינות במנהל עסקים מהמכללה למנהל, ותואר ראשון במדעי החברה מאוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1991 החלה את דרכה המקצועית כבנקאית ומומחית פיננסית בשוק ההון, ועבדה בקבוצת בנק מזרחי טפחות, סיטיבנק ישראל ובנק לאומי לישראל.
בשנת 2009 הצטרפה שיפמן לחברת פרופאונד בית השקעות בע"מ, בו היא כיהנה כסמנכ"לית וחברת הנהלה, מנהלת לקוחות פרימיום עתירי הון, ואחראית רגולציה, זאת עד לשנת 2018. לשיפמן רישיון בניהול תיקי השקעות (מותלה מרצון) מטעם הרשות לניירות ערך.
במהלך שנת 2007, שיפמן ייסדה וכיהנה כיו"ר ארגון התנדבותי בשם "החסידה - מעגל תמיכה ליולדות". הארגון פועל בעיר מודיעין והסביבה. בעקבות פרויקט זה זכתה בתואר אחת מהנשים מובילות שינוי בישראל לשנת 2007 של מגזין TheMarker Woman.
בשנים 2008 עד 2013 כיהנה שיפמן כחברת מועצה בעיריית מודיעין מכבים רעות מטעם סיעת הירוקים. היא החזיקה בתיק איכות הסביבה ותיק קידום מעמד האישה. כמו כן, כיהנה כדירקטורית בהיכל התרבות מודיעין-מכבים-רעות.
בשנים 2014 עד 2016 שיפמן כיהנה כחברת דירקטוריון חיצונית, נציגת הציבור, בחברה הכלכלית לפיתוח מודיעין.
החל מה-31 באוגוסט 2016 ועד ה-1 בדצמבר 2019 כיהנה שיפמן כחברת דירקטוריון חיצונית במוניציפל בנק בע"מ (כהגדרתה בהוראה 301 להוראות ניהול בנקאי תקין של בנק ישראל). ב-17 באפריל 2018, נבחרה לכהן כיו"ר הדירקטוריון של הבנק. ב-1 בדצמבר 2019 הבנק התמזג לתוך מרכנתיל דיסקונט. החל מה-1 בינואר 2022, שיפמן מכהנת כדירקטורית בבנק מרכנתיל דיסקונט.
שיפמן מתגוררת במודיעין מכבים רעות, נשואה למיכאל ולהם שלושה בנים.
הערות שוליים

↑  העמותה לחקלאות מודרנית (ע"ר) | גיידסטאר - אתר העמותות של ישראל | משרד המשפטים, באתר www.guidestar.org.il
↑  יעל עברי-דראל, החסידות תומכות ביולדות טריות במודיעין, באתר ynet, 23 באוגוסט 2007
↑  רעות שפיגלמן, דקסיה לבנק ירושלים: הצעתכם למיזוג אינה מפורטת מספיק, באתר כלכליסט, 18 באפריל 2018
ארבעת פרשי האפוקליפסה (סרט)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של ויסנט בלאסקו איבנז
 בימוי:  וינסנט מינלי 
 הופק בידי:  ג'וליאן בלאושטיין 
 תסריט:  רוברט ארדרי, ג'ון גיי 
 עריכה:  בן לואיס
 שחקנים ראשיים:  גלן פורד שרל בואייה אינגריד טולין לי ג'יי. קוב
 מוזיקה:  אנדרה פרבין
 צילום:  מילטון ר. קרסנר 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית  מקסיקו מקסיקו
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 בפברואר 1962
 משך הקרנה:  153 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט המבוסס על יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  פריז, ארגנטינה 
 תקציב:  7,174,000 דולר
 הכנסות:  9,183,673 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
ארבעת פרשי האפוקליפסה (באנגלית:  The Four Horsemen of the Apocalypse) הוא סרט דרמה בהפקה אמריקאית - מקסיקנית משנת 1962 בבימויו של וינסנט מינלי, עם גלן פורד, קרל בוהם, שרל בואייה ופול לוקאס בתפקידים הראשיים.
הסרט

התסריט מבוסס באופן רופף על רב המכר "ארבעת פרשי האפוקליפסה" (Los Cuatro Jinetes del Apocalipsis) של הסופר המקסיקני ויסנטה בלאסקו איבנז (אנ') משנת 1916. הספר מתאר משפחה ארגנטינאית שהתפצלה לענף צרפתי וגרמני שנאלצו להילחם אחד מול השני במלחמת העולם הראשונה עם תוצאה טראגית.
המונח "ארבעת פרשי האפוקליפסה" לקוח מתוך חזון יוחנן בברית החדשה ומתאר את מאורעות אחרית הימים בהם יופיעו ארבעה פרשים - "מלחמה" "רעב", "מגפה" "ומוות".
ב-1921 הופק סרט אילם בשם זה בו שיחק רודולף ולנטינו. משחקו בסרט זה הקפיץ אותו לדרגת כוכב קולנוע.
סרטו של מינלי קשור פחות לספר. הזמן הועתק ממלחמת העולם הראשונה למלחמת העולם השנייה ונוספו דמויות ואירועים שלא היו בספר אבל העלילה הבסיסית נשארה - משפחה שנקרעת במלחמה משני צידי החזית, עם גורל טרגי כמו בחזון אחרית הימים. ארבעת פרשי האפוקליפסה מופיעים בתחילת הסרט ובסופו עם תיפוף התופים במוזיקה של אנדרה פרבין שנותנת הרגשה של אסון מתקרב ובא.
בסרט יש מספר קטעים דוקומנטריים וכן שיחזור מצעד הצבא הגרמני ליד שער הניצחון ובשאנז אליזה.
תקציר העלילה

שנת 1938, ענני מלחמה מתקדרים מעל שמי אירופה. בארגנטינה המצב שקט. הקשיש מדריאגה (לי ג'יי. קוב), בעל חווה גדולה, עורך כינוס גדול של משפחתו. למדריאגה שתי בנות, אחת נישאה לגרמני קרל טודט (פול לוקאס) ונולדו להם היינריך (קרל בוהם), גוסטב ופרנץ. הם גרים בגרמניה, חברי המפלגה הנאצית ומעריצים של אדולף היטלר.
בת שנייה נישאה לצרפתי מרסלו דזנוירס (שרל בואייה) ונולדו להם חוליו (גלן פורד) וצ'יצ'י (איווט מימיו). הם נשארו בארגנטינה ואחר כך עברו לצרפת. מדריאגה משוחח עם היינריך ומביע התנגדותו למדיניות של היטלר שתביא אסון לעולם. מתחיל ויכוח פוליטי שבסופו הוא סוטר להיינריך, יוצא לחצר בגשם סוחף, רואה בשמיים את ארבעת פרשי האפוקליפסה המסמלים מוות ומתמוטט ומת בזרועותיו של נכדו האהוב, חוליו.
שנת 1939, רוחות מלחמה נושבות בפריז. חוליו פוגש במסיבה את מרגריט לורייה (אינגריד טולין), אשתו היפה של העיתונאי אטיין לורייה (פול הנרייד) ומתחיל לחזר אחריה. המלחמה פורצת, פולין נכבשת ואחר כך צרפת. אטיין מתגייס לצבא הצרפתי ונופל בשבי בדנקרק.
פריז מלאה בקצינים וחיילים גרמנים. קרל הוא קצין בכיר בפריז והיינריך הוא קצין אס אס. מתחילות פעולות של תנועת ההתנגדות הצרפתית, חוליו עומד מהצד אך אחותו הקטנה צ'יצ'י מצטרפת למחתרת ונעצרת. מרסלו וחוליו מגיעים לקרל כדי לשחרר אותה והוא עושה זאת בחשש ובאזהרה לעתיד.
הקשר בין חוליו למרגריט מתהדק והוא רוצה להתחתן אתה אך אטיין חוזר שבור מהשבי והיא מרחמת עליו וחוזרת אליו. הוא מצטרף למחתרת אבל הגרמנים תופסים אותו והורגים אותו ואז חוזרת מרגריט לחוליו. צ'יצ'י ממשיכה בפעילות במחתרת, נתפסת על ידי הגרמנים ומוצאת להורג. גם שני בניו של קרל נהרגים במלחמה. מכל הנכדים נשארו רק חוליו והיינריך.
מרסלו מפציר בחוליו לנקום. חוליו מצטרף למחתרת, משתתף במסיבות עם קצינים גרמניים ומעביר ידיעות חשובות למחתרת. לבסוף הוא מקבל משימה חשובה, לקראת הנחיתה בנורמנדי מבקשים מלונדון לאתר מפקדה של דיוויזיית פאנצרים באזור נורמנדי. מפקד הדיוויזיה הוא היינריך. חוליו מתבקש להגיע אליו "לביקור משפחתי". ברכב שנהוג על ידי חבר מחתרת יש מכשיר שמשדר אותות המאפשרים איכון. הגרמנים יודעים על חוליו ונהגו אך לא על מכשיר האיכון. הם עוברים את כל המחסומים ומגיעים למפקדה. אז מכבה חוילו את מכשיר האיכון ובלונדון יודעים היכן הוא נמצא ומכוונים את המפציצים.
הגרמנים יורים והורגים את הנהג והיינריך הזועם מוביל את חוליו לחדר המפקדה ומזמין קצין חקירות. אז מגיעים המפציצים לפי האיכון והורסים את כל המפקדה. חוליו והיינריך נהרגים ואז מופיעים בשמים ארבעת פרשי האפוקליפסה. חזונו של מדריאגה הזקן התאמת.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| גלן פורד | חוליו דזנוירס | בנו של מרסלו |
| לי ג'יי. קוב | חוליו מדריאגה | אב המשפחה |
| שרל בואייה | מרסלו דזנוירס | חתנו של מדריאגה |
| איווט מימיו | צ'יצ'י דזנוירס | בתו של מרסלו |
| פול לוקאס | קרל פון הרטרוט | חתנו של מדריאגה |
| קרל בוהם | היינריך פון הרטרוט | בנו של קרל |
| פול הנרייד | אטיין לורייה | עיתונאי |
| אינגריד טולין | מרגריט לורייה | אשתו של אטיין |
הומותטיה

הומוטתיה כאשר  k>0:

 עבור  k=1 מתקבלת חפיפה (שום נקודה לא מוזזת),

 עבור  k>1 מתקבלת הגדלה

 ועבור  k<1 מתקבלת הפחתה
עבור  k=-1 מתקבלת השתקפות נקודתית בנקודה  S
הומוטתיה של פירמידה
במתמטיקה, הומותטיה (התרחבות הומוגנית) היא טרנספורמציה שנקבעת על ידי נקודה S הנקראת מרכז ומספר שאינו אפס  k הנקרא יחס. הטרנספורמציה "שולחת" את נקודה  X לנקודה  X' לפי הכלל
שימוש בוקטורי מיקום:
במקרה אשר  S=O (ראשית הצירים):
שהוא קנה מידה אחיד ומראה את המשמעות של בחירות מיוחדות עבור  k :
אבי הכלה (1950)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  Father of the Bride 
 בימוי:  וינסנט מינלי 
 הופק בידי:  פנדרו ס. ברמן 
 תסריט:  אדוארד סטריטר (הסופר), פרנסס גודריץ', אלברט האקט
 עריכה:  פריס ובסטר 
 שחקנים ראשיים:  אליזבת טיילור ספנסר טרייסי ג'ואן בנט דון טיילור
 מוזיקה:  אדולף דויטש 
 צילום:  ג'ון אלטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 ביוני 1950
 משך הקרנה:  92 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 סרט הבא:  הרווח הקטן של אבא
 דף הסרט ב־IMDb
 
אליזבת טיילור בסרט "אבי הכלה"
אֲבִי הַכַּלָּה (באנגלית: Father of the Bride) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1950 בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של אליזבת טיילור וספנסר טרייסי. הסרט מבוסס על ספרו של אדוארד סטריטר, "אבי הכלה", שיצא ב-1949, ומתאר את התמודדותו של אב במהלך ההכנות לחתונתה הקרבה של בתו. הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר, בקטגוריות השחקן, התסריט המעובד והסרט הטוב ביותר.
בעקבות הצלחת הסרט יצא ב-1951 סרט המשך בשם "הרווח הקטן של אבא". ארבעה עשורים מאוחר יותר יצאה גרסה חדשה ומצליחה של הסרט באותו שם, "אבי הכלה", בכיכובו של סטיב מרטין, גם לה יצא סרט המשך, "אבי הכלה 2".
תקציר העלילה

סטנלי בנקס הוא עורך דין ואיש משפחה מהמעמד הבינוני המתגורר עם משפחתו בפרברים. יום אחד מכריזה בתו קיי בפני הוריה שהתארסה לבן זוגה האהוב, באקלי דנסטן. בעוד האם אלי מתחילה מיד להתארגן להכנות לחתונה, סטנלי המבולבל מתקשה להתמודד עם התבגרותה של בתו ונישואיה, ודואג לה. במהלך המפגש המשפחתי עם הוריו העשירים של החתן מתרחשות תקריות מגוונות, סטנלי שותה יותר מדי ולבסוף נרדם בסלון ביתם. בהמשך הוא מבין שבמקום חתונה צנועה שרצה לארגן לבתו, הוא ייאלץ לסייע במימון חתונה מפוארת ויקרה. עולים אצלו גם קשיים בבניית רשימת האורחים המוזמנים לחתונה.
לאחר שבאקלי מציע לקיי ירח דבש שונה ממה שתכננה, נוצר משבר בין בני הזוג הצעירים, וקיי רוצה לבטל את החתונה. אך הם מתפייסים, ומתחילות החזרות לטקס החתונה. תקלות נוספות מתרחשות בהכנות לחתונה, אך לבסוף מגיע יום החתונה. במהלך הטקס מתחיל סטנלי להבין שבתו אינה ילדתו הקטנה עוד, אלא אישה בוגרת. האירוע מסתיים בהצלחה ושביעות רצון של בני המשפחה.
לבסוף נולד בן וסטנלי לא מצליח לתקשר עמו כי הוא בוכה כל פעם שהוא לוקח אותו לידיו.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ספנסר טרייסי | סטנלי בנקס | אבי הכלה |
| אליזבת טיילור | קיי בנקס | הכלה |
| ג'ואן בנט | אלי בנקס | אם הכלה |
| דון טיילור | באקלי דנסטן | החתן |
| לאו ג. קרול | מר מסולה |  |
ביקורות ותגובות

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 93% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 27 ביקורות.
הערות שוליים

↑  "Father of the Bride‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010062403   WorldCat (עם LCCN): no2010-062403
פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה

| --- | --- |

הזוכה בפרס לשנת 2024, גאי פירס
 מדינה:  ארצות הברית 
 הגוף המעניק:  האקדמיה הבינלאומית לעיתונות
 תקופת הפרס:  1996–הווה (כ־29 שנים)
 המספר הרב ביותר של זכיות:  וילם דפו וכריסטיאן בייל (2)
 המספר הרב ביותר של מועמדויות:  פיליפ סימור הופמן וביל מארי (4)
 
פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה מוענק מדי שנה על ידי האקדמיה הבינלאומית לעיתונות כהוקרה על הישגים יוצאי דופן בתחום המשחק בקולנוע. הפרס נוסד בשנת 1996, ובמהלך השנים עבר שינויים במבנה הקטגוריות. בין השנים 1996–2005, הפרס חולק לשתי קטגוריות: דרמה, ומוזיקלי או קומדיה. בשנת 2006, האקדמיה איחדה את הקטגוריות לשחקן המשנה הטוב ביותר בסרט קולנוע, ללא הבחנה בז'אנר. הזוכים נבחרים על סמך הצבעות חברי האקדמיה, המורכבת מאנשי מקצוע בתחום העיתונות והבידור.
שיאני זכיות ומועמדויות > זכיות

2 זכיות: וילם דפו וכריסטיאן בייל
שיאני זכיות ומועמדויות > מועמדויות

4 מועמדויות: פיליפ סימור הופמן וביל מארי
3 מועמדויות: פיטר סארסגארד, אלפרד מולינה, ג'פרי ראש, ג'ייק ג'ילנהול, בניסיו דל טורו, ג'ף ברידג'ס, וילם דפו, בראד פיט, מארק ראפלו, רוברט דה נירו ואדוארד נורטון
2 מועמדויות: קובה גודינג ג'וניור, דני דה ויטו, איאן מקלן, ג'ים ברודבנט, סטיב בושמי, אוון וילסון, כריס קופר, ביל ניי, ג'רמי איירונס, דונלד סאת'רלנד, ג'ף דניאלס, ויגו מורטנסן, כריסטופר פלאמר, כריסטוף ואלץ, חאווייר ברדם, ג'ון גודמן, טומי לי ג'ונס, קייסי אפלק, רוברט דובאל, אדוארד נורטון, אנדי סירקיס, כריסטיאן בייל, יו גרנט, סם רוקוול, מייקל שאנון, מהרשלה עלי, טום הנקס, ג'ארד לטו, ג'יי קיי סימונס, פול דנו, אדי רדמיין, רוברט דאוני ג'וניור וראיין גוסלינג
הערות שוליים

↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Winners for the 29th Satellite Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
↑  AwardsWatch - 2024 International Press Academy Satellite Awards Nominations: ‘The Brutalist,’ ‘Shōgun’ Lead, AwardsWatch, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
| פרס סטלייט לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה |
| --- | --- | --- |
| דרמה (1996–2005) | ארמין מילר-שטאל (1996) ‏•‏‏ ברט ריינולדס (1997) ‏•‏‏ דונלד סאת'רלנד (1998) ‏•‏‏ הארי לניקס (1999) ‏•‏‏ ברוס גרינווד (2000) ‏•‏‏ בן קינגסלי (2001) ‏•‏‏ דניס הייסברט (2002) ‏•‏‏ דג'ימון הונסו (2003) ‏•‏‏ כריסטופר ווקן (2004) ‏•‏‏ דני יוסטון (2005) |  |
| מוזיקלי או קומדיה (1996–2005) | קובה גודינג ג'וניור (1996) ‏•‏‏ רופרט אוורט (1997) ‏•‏‏ ביל מארי (1998) ‏•‏‏ ויליאם ה. מייסי (1999) ‏•‏‏ וילם דפו (2000) ‏•‏‏ ג'ים ברודבנט (2001) ‏•‏‏ מייקל קונסטנטין (2002) ‏•‏‏ יוג'ין לוי (2003) ‏•‏‏ תומאס היידן צ'רץ' (2004) ‏•‏‏ ואל קילמר (2005) |  |
| סרט קולנוע (2006–הווה) | לאונרדו דיקפריו (2006) ‏•‏‏ קייסי אפלק / טום וילקינסון (2007) ‏•‏‏ מייקל שאנון (2008) ‏•‏‏ כריסטוף ואלץ (2009) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2010) ‏•‏‏ אלברט ברוקס (2011) ‏•‏‏ חאווייר ברדם (2012) ‏•‏‏ ג'ארד לטו (2013) ‏•‏‏ ג'יי קיי סימונס (2014) ‏•‏‏ כריסטיאן בייל (2015) ‏•‏‏ ג'ף ברידג'ס (2016) ‏•‏‏ סם רוקוול (2017) ‏•‏‏ ריצ'רד אי. גרנט (2018) ‏•‏‏ וילם דפו (2019) ‏•‏‏ צ'דוויק בוזמן (2020) ‏•‏‏ קודי סמית-מקפי (2021) ‏•‏‏ קי הוי קואן (2022) ‏•‏‏ מארק ראפלו (2023) ‏•‏‏ גאי פירס (2024) |  |
אמריקאי בפריז (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  אמריקאי בפריז 
 בימוי:  וינסנט מינלי
 הופק בידי:  ארתור פריד
 תסריט:  אלן ג'יי לרנר
 עריכה:  אדריאן פזאן 
 שחקנים ראשיים:  ג'ין קלי לסלי קארון אוסקר לבנט נינה פוש
 מוזיקה:  ג'ורג' גרשווין (לחן) איירה גרשווין (מילים)
 צילום:  אלפרד גילקס, ג'ון אלטון 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  MGM
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 באוקטובר 1951
 משך הקרנה:  113 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי 
 מקום התרחשות:  פריז 
 תקציב:  $2,723,903
 הכנסות באתר מוג'ו:   americaninparis
 פרסים:  שישה פרסי אוסקר בהם פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר פרס גלובוס הזהב לסרט קומי/מוזיקלי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אמריקאי בפריז (An American in Paris) הוא סרט קולנוע הנקרא על שם יצירתו המפורסמת של ג'ורג' גרשווין אמריקאי בפריז. הסרט הופק בשנת 1951 על ידי אולפני מטרו גולדווין מאייר בבימויו של וינסנט מינלי ובכיכובם של ג'ין קלי, לסלי קארון, אוסקר לבנט ונינה פוש. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב. כל המוזיקה בסרט היא של גרשווין ושיאו הוא בלט בן כ-18 דקות לפי צלילי היצירה "אמריקאי בפריז" לכוריאוגרפיה של ג'ין קלי.
עלילה והפקה

עלילת הסרט עוקבת אחר צעיר אמריקאי, חייל משוחרר ממלחמת העולם השנייה בשם ג'רי מאליגן בגילומו של קלי, המנסה לפתח קריירה כצייר בפריז בסיועה של נדבנית אמריקאית עשירה בשם מיילו. ידידו הטוב הוא הפסנתרן, אדם, בגילומו של לבנט. במהלך שהותו של מאליגן בעיר הוא מתאהב בליזה בובייה (לסלי קארון), העומדת להנשא לאחר, שהוא במקרה גם חברו של אדם ידידו, כוכב עבר במחזות וודוויל. לקראת סיום הסרט קלי חולם על בילוי בפריז עם אהובתו המוצג בסצנת הבלט הארוכה לצלילי היצירה "אמריקאי בפריז", שלבסוף מחליטה לא להתחתן ולשוב לזרועותיו. סצנת הסיום היא "17 דקות של ריקוד קולנועי שמשלב בין צבעים, תנועה, מוזיקה וזמרה באופן שספק אם נוצר כמוהו".
הסרט צולם כולו באולפנים בהוליווד, תוך הקמת סט שמזכיר מקומות בפריז. כל הניצבים ושחקני המשנה ה"צרפתים" בסרט מגולמים על ידי אמריקאים.
הפסקול

אחד האלמנטים החשובים בסרט הוא הפסקול שכל כולו גרשווין ומכיל את הקטעים:
Our Love Is Here to Stay
By Strauss
(Tra-la-la (This Time It's Really Love
I Got Rhythm - שבו קלי מלמד את ילדי הרחוב אנגלית באמצעות מילות השיר
I'll Build a Stairway to Paradise
S Wonderful - ריקוד של ג'ין קלי
Nice Work If You Can Get It
Embraceable You - ריקוד של לזלי קרון
An American in Paris - בלט של קלי וקרון עם להקה
Strike Up the Band
אלגרו מתוך הקונצ'רטו בפה לפסנתר ולתזמורת עם אוסקר לבנט כסולן והתזמורת הסימפונית של MGM - במסגרת הזיה של לבנט