stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טרה (מחלבה)
היסטוריה

"טרה אגודה יצרנית חקלאית שיתופית בנחלת יצחק" נוסדה ב-1942 על ידי קבוצה של שבעה רפתנים מנחלת יצחק. בתחילת דרכה שיווקה המחלבה חלב טרי לשתייה ברחבי תל אביב. במחלבה נוצרו עודפי חלב, אשר הביאו את המחלבה לייצור מוצרי חלב נוספים, כך גדלה וצירפה שישים ושלושה רפתנים נוספים מרחבי הארץ. הקבוצה החדשה רכשה חווה בשטח של 56 דונם בנחלת יצחק, רכשה מכונות והחלה בייצור סדיר של תוצרת חלב טרייה.
עם השנים התפתחה המחלבה, בנתה מערך הפצה גדול, הגדילה את נקודות המכירה, הגדילה את המפעל ורכשה מכונות פיסטור חדשות ומערכת ייצור מתקדמת.
בשנת 2004 נרכשה "טרה" על ידי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים, זכיינית קוקה-קולה בישראל. שם המחלבה שונה למילקו תעשיות בע"מ, אך מוצריה ממשיכים להשתמש במותג "טרה".
באוגוסט 2007 רכשה מחלבת גלעד, שבשליטת "טרה", את הפעילות של "משק צוריאל".
בשנת 2008 החלה "טרה" בשיווק מוצרי חלב תחת המותג "מולר", בזיכיון שקיבלה מחברת "מילר". מהלך זה בא בעקבות פעולות שיזמו בשנים קודמות שתי מתחרותיה הגדולות ממנה: שטראוס, שביססה בשוק את מוצריה של "דנונה" ותנובה, אשר הגיעה לרווחים ממכירות מוצרי המותג "יופלה".
ביולי 2017 קיבלה טרה את הכשרות המהודרת של  "בד"ץ העדה החרדית", שהוא מערכת הכשרות הפרטית הגדולה בישראל.
נתונים על החברה

סמלילים קודמים של "טרה"
הסמליל הראשון
סמליל בעיצוב ירום ורדימון
הסמליל עד שנת 2009
הסמליל עד שנת 2022
טרה מעסיקה כ-360 עובדים. כ-160 רפתות מספקות לה חלב בכמות של כ-135 מיליון ליטר בשנה.
החברה משווקת את מוצריה באמצעות ארבעה סניפי הפצה ומכירות הפרוסים בחיפה, שורק, ירושלים ובאר שבע. לרשות המחלבה עומד צי של כ-120 משאיות לחלוקה, המפיצות את מוצרי המחלבה בכל רחבי הארץ.
האתר המקורי של המחלבה, בשכונת נחלת יצחק התל אביבית, נמצא על קרקע שהפכה ליקרה במרוצת השנים. בשל כך, בקשה החברה סיוע ממשלתי להעברת המחלבה לפארק התעשיות נ.ע.ם. שבנתיבות, ואף קבלה אישור ממשלתי לתקציב של 35 מיליון דולר. ביולי 2013 הושלמה העברת המחלבה למחלבה החדשה בנתיבות. על הקרקע של המחלבה בנחלת יצחק צפויים להיבנות ארבעה מגדלי משרדים ומגורים.
הערות שוליים

↑  דרור מרום, טרה רוכשת את משק צוריאל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 28 באוגוסט 2007
↑  אורנה יפת, טרה תשווק את מוצרי החלב של המותג מולר בישראל, באתר ynet, 21 בדצמבר 2006
↑  בילי פרנקל, טרה עוברת לדרום: העובדים יחפשו עבודה בגיל 50, באתר ynet, 22 בפברואר 2013
 אריק מירובסקי, אושרה תוכנית מתחם טרה: 4 מגדלי משרדים ומגורים מול מגדלי עזריאלי, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2013
מחלבת טרה ברחוב יגאל אלון תל אביב
יונה רוזנפלד (סופר)

| --- | --- |

 לידה:  1880 סטארי צ'ורטוריסק, אוקראינה 
 פטירה:  1944 (בגיל 64 בערך) ניו יורק, ארצות הברית 
 שפות היצירה:  יידיש 
 
מתוך עיתון הינט 1928
יונה רוזנפלד (ביידיש: ראזענפעלד; 1880 – 9 ביולי 1944) היה  סופר יידיש שהתפרסם בשל הנובלות הפסיכולוגיות שלו.
ביוגרפיה

רוזנפלד נולד בשנת תרמ"א בעיירה סטארי צ'ורטוריסק שבווהלין. למד בחדר ובישיבה, אך נאלץ לנטוש את לימודיו עם מות הוריו מכולרה בשנת 1893. אחיו הנכה לא יכול היה לתמוך בו כלכלית והוא נאלץ להתגורר ולעבוד כשוליה אצל חרט באודסה, עבודה בה עבד והתייסר כעשר שנים. סיפורו הראשון, סיפור אוטוביוגרפי, "השוליה", פורסם בשנת 1904 בעידודו של הסופר י.ל. פרץ.
בגיל 23 עזב רוזנפלד את עבודתו והקדיש את עצמו לכתיבה. בשנים 1909–1912 פרסם שני כרכים בשם "כתבים" (שריפטן) ובהם סיפורו המפורסם "מתחרים" (קאנקורענטען). בעיצומה של  המהפכה הרוסית, עזב את קייב וחזר לקובל שבווהלין, שם המשיך ביצירתו ונישא.
רוזנפלד היגר לארצות הברית בשנת 1921, המשיך שם בכתיבה, אך תמיד (כפי שסיפר) כתב על נושאים המתרחשים מהמקום ממנו בא, מילדותו, מווהלין, מקובל: "אני אומנם חי בניו יורק, אבל לנגד עיני אני רואה את פולין ורוסיה". בשנת 1928 ביקר באירופה, תחילה בברלין ואחר כך בוורשה. במרץ-מאי 1929 שהה בארץ ישראל.
שישה כרכים, "אוסף כתובים" (געזאמעלטע שריפטן), פורסמו ב-1924 בניו יורק והספר "עבודות נבחרות" (געקליבענע ווערק) יצא לאור ב-1929 בווילנה.  
הספר "הוא והם - יומן של סופר לשעבר" (ער און זיי: א טאג בוך פון א געוועזענעם שרייבער) פורסם בניו יורק 1927 והספר "מיומני" (פון מעיין טאג בוך) שראה אור ב-1924 נחשבו בעיניו לעבודתו המובחרת.
רוזנפלד כתב סיפורים באופן קבוע ליומון היידי האמריקני פארווערטס עד שבאמצע שנות ה-30 הסתכסך עם העורך אברהם קאהאן והקשר ניתק.
"בודד לנפשו" (איינער אליין) הוא ספרו המפורסם ביותר אותו החל לכתוב בשנת 1937 וסיימו ב-1940. רוזנפלד כתב את הספר תוך כדי סבל גופני עז ממחלה ממארת שפקדה אותו. הספר זכה לשבחים רבים בעיתונות היידית. ספר זה תורגם לעברית בידי יעקב דוד אברמסקי וראה אור בשנת 1964.
יונה רוזנפלד נפטר בניו יורק ונטמן בבית הקברות "הר הכרמל החדש" שבקווינס.
על יצירתו

בפגישה עם הסופר יוחנן טברסקי בניו יורק, בעצם ימי מחלתו (1937), סיפר רוזנפלד על החומרים המרכיבים את סיפוריו: עקב חייו האפורים בעיירה נידחת, מר גורלו ועבודתו כשוליה - פגישותיו עם הבריות היו מצומצמות ואין לו מבחר גדול של טיפוסים. רוזנפלד המשיך: "אנוס אני להסתפק במצבים השונים שאני מעמיד בהם את כל אחד מגיבורי, ומתוך כך מפסיק כל טיפוס מלהיות טיפוס, כי לאמיתו של דבר אין מין זה בנמצא כלל! כלומר, הטיפוס ישנו, אלא שאין טיפוסיותו קיימת אלא כל זמן שנתון במצב כתיקונו. במצבים מורכבים, מסובכים, אנו יכולים לראות אפילו את הגיבורים הגדולים ביותר חסרי-ישע ואת החכמים הגדולים ביותר חסרי עצה."
מכתביו

שריפטן, בשני כרכים, 1909-1912, קייב
געזאמעלטע שריפטן, בשישה כרכים, 1924, ניו יורק
פון מעיין טאג בוך, 1924, ניו יורק
ער און זיי: א טאג בוך פון א געוועזענעם שרייבער, 1927, ניו יורק
געקליבענע ווערק, 1929, וילנה
איינער אליין, 1940, ניו יורק. מהדורה עברית יצאה לאור ב-1964
הערות שוליים

↑  יונה רוזנפלד בברלין, הצפירה, 31 ביולי 1928
↑  יונה רוזנפלד בוורשה, הצפירה, 7 באוגוסט 1928
↑  בספרות ובאמנות, דבר, 23 בספטמבר 1928
↑  בין הבאים, דבר, 19 במרץ 1929
↑  בין היוצאים לחו"ל, דבר, 31 במאי 1929
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267471805171  PLWABN: 9810678595205606  BnF: cb12501875n (data)  GND: 119136546  ISNI: 0000 0000 7140 6500  LCCN: no93015844  NTA: 297319574  SELIBR: 87907  SUDOC: 034243356  VIAF: 24706659   WorldCat (עם VIAF): 24706659
סיאט לאון

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  סיאט
 שנות ייצור:  1998 - היום
 הרכבה:  מרטורל, קטלוניה, ספרד ספרד
 מודל קודם:  סיאט אקסאו (ללאון ST)
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכונית משפחתית
 מרכב:  האצ'בק 3 דלתות האצ׳בק 5 דלתות סטיישן
 פלטפורמה:  פולקסווגן MQB
סיאט לאון (ספרדית: SEAT León) היא מכונית משפחתית קומפקטית (אנ') המיוצרת על ידי יצרן הרכב הספרדי סיאט מאז 1998. הדור השלישי והעדכני של הלאון מבוסס על פלטפורמת MQB של קבוצת פולקסווגן, בה נעשה שימוש גם בסקודה אוקטביה, פולקסווגן גולף, אאודי A3 ודגמים נוספים.
דור ראשון (1999 - 2006)

הסיאט לאון הראשונה, שהושקה ב-1999, זמינה רק כהאצ'בק, וגרסת הסאלון הקשורה הייתה ידועה בשם סיאט טולדו. היא התבססה על פלטפורמת פולקסווגן גרופ A4 (PQ34) וככזו, חלקה רכיבים רבים במשותף עם דגמים אחרים של קבוצת פולקסווגן כמו פולקסווגן גולף Mk4, ואאודי A3. הוא יוצר בעיקר במפעל "Martorell" של סיאט עם מספר קטן של 13,401 מכוניות שהורכבו בשנת 2000 במפעל של קבוצת VW בבלגיה. כדגם ה-C (דגם ה - C מתייחס לגודל של קטגוריית המכונית באירופה) הראשון של סיאט כחלק מקבוצת פולקסווגן, ה-León Mk1 שווק כגרסה ספורטיבית וזולה יותר של הגולף. כדי לחזק את התדמית הספורטיבית, לרכב היו מראה קצת יותר אגרסיבי. הגרסאות היקרות יותר צוידו במנועים חזקים יותר יחסית, יחד עם מתלים מוצקים יותר לשיפור ההתנהגות. בפנים, לוח המחוונים נגזר מזה של הדור הראשון של אאודי A3. הלאון שקלה בין 1,210–1,628 ק"ג בגרסאותיה השונות.
ווריאציות מנועי הבנזין:
1.4 ליטר 16V - מנוע בארבעה צילינדרים עם הספקים שונים.
1.6 ליטר 8V - מנוע בארבעה צילינדרים עם יכולות נפח נמוכות.
1.8 ליטר 20V - מנוע בארבעה צילינדרים עם הספק גבוה יותר.
1.8 ליטר טורבו - מנוע בארבעה צילינדרים עם טורבו, המציע ביצועים גבוהים יותר.
1.8 ליטר קופרה R - גרסה בעלת ביצועים גבוהים יותר.
1.8 ליטר טורבו 20V קופרה - גרסה בעלת ביצועים גבוהים נוספת.
2.8 ליטר V6 - מנוע V6, זמין בדגמים הגבוהים ביותר.
מנועי דיזל:
1.9 ליטר TDI - מנוע דיזל טורבו בעזרת דיווח ישיר עם הספקים שונים.
1.9 ליטר TDI קופרה - גרסה דיזל בעלת ביצועים גבוהים יותר.
המכונית זכתה גם בפרס "Carro do Ano" (מכונית השנה) בשנת 2001, בפורטוגל, וב'המכונית הכי משביעת רצון של השנה 2007' בפולין, מאת המגזין הפולני Auto Swiat
דור שני (2005 - 2012)

הדור השני של León, שוחרר בשנת 2005, כשהייצור במפעל החל במאי 2005. הוא התבסס על פלטפורמת פולקסווגן גרופ A5 (PQ35), המשמשת בעיקר את פולקסווגן גולף Mk5. הוא נבנה בספרד, והיה בעל מראה חיצוני חד יותר עם מגבי שמשות חונות אנכית, וידיות הדלת האחוריות החיצוניות משולבות יותר, בסגנון דומה לזה שנראה בדגמי אלפא רומיאו האחרונים. העיצוב טופל על ידי וולטר דה סילבה, והמכונית השתמשה באותו סגנון עיצוב שהתחיל עם סיאט אלטאה. הלאון שקלה בין 1,176–1,375 ק"ג בין גרסאותיה השונות.
ווריאציות המנועים המוצעים:
מנועי בנזין:
1.2 ליטר TSI - מנוע בארבעה צילינדרים בעל מערכת טורבו.
1.4 ליטר - מנוע בארבעה צילינדרים עם הספקים שונים.
1.6 ליטר - מנוע בארבעה צילינדרים.
1.6 ליטר FSI - מנוע בנזין עם דיווח ישיר.
2.0 ליטר FSI - מנוע בנזין בגודל גדול יותר ועם דיווח ישיר.
2.0 ליטר TSI - מנוע בארבעה צילינדרים בעל מערכת טורבו.
2.0 ליטר Cupra - גרסה בעלת ביצועים גבוהים עם הספק משמעותי.
מנועי דיזל:
1.9 ליטר TDI - מנוע דיזל בעזרת טורבו ודיווח ישיר עם הספקים שונים.
2.0 ליטר TDI - מנוע דיזל בעזרת טורבו ודיווח ישיר עם הספקים שונים.
2.0 ליטר TDI Cupra - גרסה דיזל בעלת ביצועים גבוהים.
דור שלישי (2012 - 2020)

הדור השלישי של הלאון מבוסס על פלטפורמת ה-MQB העדכנית של קבוצת פולקסווגן, המשותפת עם הדור השביעי של פולקסווגן גולף. בהשוואה לדור הקודם, ה-León Mk3 קצרה יותר ב-5 ס"מ וקל יותר בעד 90 ק"ג; עם זאת, מכיוון שבסיס הגלגלים שלה הוארך ב-5.8 ס"מ, יש לה תא נוסעים מרווח יותר עם מרווח כתפיים גדול יותר לנוסעים הקדמיים והאחוריים, יותר מרווח רגליים מאחור ו-380 ליטר של תא מטען. המידע הרשמי והתמונות הראשונים של המכונית פורסמו ב-16 ביולי 2012, עם הופעת הבכורה הפומבית שלה בתערוכת הרכב בפריז 2012 בספטמבר. זוהי המכונית השנייה שמתבססת על פלטפורמת MQB. הלאון שוקלת 1,193–1,261 ק"ג בין גרסאותיה השונות.
ווריאציות מנועי הבנזין:
1.2 ליטר TSI - מנוע בנזין בארבעה צילינדרים טורבו.
1.4 ליטר TSI - מנוע בנזין בנפח 1.4 ליטר ועם מערכת טורבו נוספת.
1.5 ליטר TSI - גרסה מתקדמת עם יעילות מוגברת.
1.8 ליטר TSI - מנוע בנזין בארבעה צילינדרים לביצועים משופרים.
2.0 ליטר TSI - מנוע בנזין בארבעה צילינדרים עם יכולות גבוהות יותר.
2.0 ליטר Cupra - גרסה בעלת ביצועים גבוהים עם הספק משמעותי.
מנועי דיזל:
1.6 ליטר TDI - מנוע דיזל בארבעה צילינדרים טורבו ודיווח ישיר עם הספקים שונים.
2.0 ליטר TDI - מנוע דיזל בארבעה צילינדרים עם הספקים שונים.
2.0 ליטר TDI Cupra - גרסה דיזל בעלת ביצועים גבוהים.
דור רביעי (2020 - היום)

דור רביעי של הלאון הוצג ב-28 בינואר 2020. הוא חולק את פלטפורמת MQB עם פולקסווגן גולף Mk8, סקודה אוקטביה Mk4 ואאודי A3. יש לו לוח מחוונים דיגיטלי, מצויד ב-LED מלא ויהיה לו מגוון רחב של מנועי בנזין, דיזל, פלאג-אין היברידיים וחשמליים. הדור הרביעי של לאון צר ב-16 מ"מ וארוך יותר ב-90 מ"מ מהדור הקודם של לאון. קיבולת תא המטען של לאון עם חמש דלתות של 380 ליטר נותרה ללא שינוי, ונפח האחסון של האסטייט (סטיישן) גדל ב-30 ליטר ל-617 ליטר בהשוואה לדור הקודם. הלאון שוקלת 1,286–1,426 בין גרסאותיה השונות.
ווריאציות מנועי בנזין:
1.0 ליטר TSI - מנוע בנזין בתצורת שלושה צילינדרים טורבו קטנים.
1.5 ליטר TSI - מנוע בנזין בתצורת ארבעה צילינדרים טורבו עם ביצועים גבורים יותר.
2.0 ליטר TSI - מנוע בנזין בתצורת טורבו גדולה ומיועד לביצועים משופרים.
2.0 ליטר Cupra - גרסה בעלת ביצועים גבוהים עם הספק משמעותי בשביל דגמי Cupra.
מנועי דיזל:
1.6 ליטר TDI - מנוע דיזל טורבו עם דיווח ישיר.
2.0 ליטר TDI - מנוע דיזל טורבו גדול עם הספקים שונים.
2.0 ליטר TDI Cupra - גרסה דיזל בעלת ביצועים גבוהים לדגמי Cupra.
מנועיים היברידיים:
Seat Leon e-Hybrid - גרסה פלאג-אין היברידית עם שילוב של מנוע בנזין וחשמל.
סיאט לאון בישראל

הלאון הוא רכב פנאי פופולרי בישראל, אשר נראה על הכבישים פעמים רבות. יחד עם אחיו הקטן שהוא האיביזה, תפוצתו של הרכב בכבישי ישראל שכיחה. בנוסף לכך, גרסאות הספורט שכיחות למדי מאחר שהן זמינות ללקוח הישראלי.
הערות שוליים

↑  סיאט ליאון, באתר הארץ, 10 בספטמבר 2001
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX4577018  BnF: cb14475444s (data)
אברהם די בוטון

| --- | --- |
 לידה:  1545 או 1548 ה'ש"ה או ה'ש"ח
 פטירה:  1588 או 1593 ה'שמ"ח או ה'שנ"ג
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 מקום פעילות:  האימפריה העות'מאנית (1453–1844) סלוניקי, האימפריה העות'מאנית
 תקופת הפעילות:  ?–1588 
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבה, פוסק.
 רבותיו:  רבי שמואל די מדינה (המהרשד"ם)
 תלמידיו:  רבי שמואל חיון, רבי שבתאי יונה
 חיבוריו:  לחם משנה, "שו"ת לחם רב"
 
רבי חייא אברהם ברבי משה די בוטון (1545, ה'ש"ה או 1548, ה'ש"ח - 1588, ה'שמ"ח או 1593 ה'שנ"ג)
המכונה הלחם משנה היה רב, פוסק וראש ישיבה. מחכמי סלוניקי וממפרשי משנה תורה להרמב"ם.
חייו

רבי אברהם נולד למשה מצאצאי מגורשי ספרד. תלמידו של המהרשד"ם. המפורסמים בתלמידיו הם רבי שמואל חיון ורבי שבתאי יונה. מחכמי יוון במאה ה-16.
בשעת מחלתו נוסף לו השם חייא, ולפעמים היה חותם בשם זה.
נפטר בגיל 43 במגפה בשנת ה'שמ"ח (1588), ונקבר בסלוניקי. על פי האגדה, נפטר ביום שישי, ונקבר סמוך מאוד לשקיעת החמה, כאשר היה נראה כאילו כבר נכנסה השבת. כשהמלווים הצטערו על שנאלצו לחלל את השבת לצורך קבורתו, יצאה השמש והיה ברור לכולם כי השבת עדיין לא נכנסה.
צאצאיו המשיכו ברבנות בטורקיה ובארץ ישראל. בניו היו רבי מאיר די בוטון, רבי יעקב ורבי אהרן.
ספריו

חיבורו המפורסם ביותר הוא פירוש על ספר משנה תורה של הרמב"ם בשם לחם משנה. בפירושו זה הוא מעמיק בדברי הרמב"ם, תוך השוואת דבריו לראשונים אחרים, ולמפרשי הרמב"ם שקדמו לו: רבי יום טוב וידאל די טולוזא מחבר ה'מגיד משנה' ורבי יוסף קארו מחבר הבית יוסף וכסף משנה.
החיד"א כתב כי רבי אברהם החל לכתוב את חיבורו לפני שהתוודע לקיומו של פירוש כסף משנה על הרמב"ם, ולאחר שהתוודע לפירוש ציין גם את פירוש זה בחיבורו.
הפירוש 'לחם משנה' זכה לתפוצה רחבה שכן הוא הודפס ומודפס במהדורה הסטנדרטית של ספר משנה תורה.
רבי דוד קונפורטי מספר שרבו, רבי מרדכי קלעי, ייחס לעצמו חלק מכתיבת הפירוש 'לחם משנה'. לדבריו רבי מרדכי קלעי טען שהוא ורבי אברהם די בוטון כתבו את הפירוש במשותף. טענה זאת נראית חלשה במקצת שכן למעט המקור הנ"ל היא איננה מופיעה בשום מקום אחר.
חיבורו השני של רבי אברהם הוא ספר שו"ת בשם לחם רב בו כונסו את התשובות לשאלות הלכתיות שנשאל לאורך השנים.
נחום סוקולוב החשיב את רבי אברהם די בוטון לבעל הסגנון העברי המדויק והעשיר ביותר. כך כתב: "משהגיתי ועיינתי הרבה בספרי השאלות והתשובות של רבי אברהם די בוטון – ראיתי יתרון לבעל הלשון הזה, בעושר ניב הרצאתו, בסדר הגיונו ובעושר מילונו".
הערות שוליים

↑  השם חייא נוסף לו בעת מחלתו, ראו לחם רב סי' ל.
↑  ראו דיון על שנת פטירתו בתולדות המחבר שנמצא בספר 'לחם רב', ירושלים : זיכרון אהרן, תשע"ח, הזמין באוצר החכמה.
↑  חכם שמואל די מדינה, באתר "החכם היומי"
↑  רבי שבתי יונה, באתר www.mytzadik.com
↑  שם הגדולים, מערכת גדולים, א, באתר אוצר הספרים היהודי השיתופי, אות כה.
↑  תולדות המחבר שנמצא בספר לחם רבם, ירושלים : זיכרון אהרן, תשע"ח, הזמין באוצר החכמה.
↑  שם הגדולים, חלק ב', מערכת ל', אות כ"ט.
↑  לחם רב, באתר היברובוקס.
↑  נחום סוקולוב, אירוניה, מאזנים, חשון תרצ"ה, ע' 175.
| אחרונים |
| --- | --- | --- |
| חכמי יהדות אשכנז | רבי משה איסרליש (הרמ"א) • רבי שלמה לוריא (המהרש"ל) • רבי יהודה ליווא בן בצלאל (המהר"ל מפראג) • רבי מרדכי יפה (ה"לבוש") • רבי יהושע פלק כץ (הסמ"ע) • רבי שמואל אליעזר הלוי איידלס (המהרש"א) • רבי יואל סירקיש (הב"ח) • רבי שבתי הכהן (הש"ך) • רבי העשיל מקראקא • רבי דוד הלוי סגל (הט"ז) • רבי אברהם אבלי הלוי גומבינר (ה"מגן אברהם") • רבי יאיר חיים בכרך (ה"חות יאיר") • רבי יעקב יהושע פלק (ה"פני יהושע") • רבי אריה לייב גינצבורג (ה"שאגת אריה") • רבי נתנאל וייל (בעל "קרבן נתנאל") • רבי יוסף תאומים (ה"פרי מגדים") • רבי יחזקאל לנדא (ה"נודע ביהודה") • הגאון מווילנה • רבי שניאור זלמן מלאדי (בעל "שולחן ערוך הרב") • רבי יהודה לייב מינוביץ' (בעל "שארית יהודה") • רבי אריה לייב הלר (ה"קצות") • רבי אברהם דנציג (ה"חיי אדם") • רבי יעקב לורברבוים (ה"נתיבות המשפט") • רבי עקיבא איגר • רבי משה סופר (ה"חתם סופר") • רבי מנחם מנדל שניאורסון (ה"צמח צדק") • רבי שלמה קלוגר • רבי שלמה גאנצפריד (בעל ה"קיצור שולחן ערוך") • רבי יצחק אלחנן ספקטור • רבי יחיאל מיכל אפשטיין (בעל "ערוך השולחן") • רבי שלום מרדכי שבדרון (המהרש"ם) • רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים") • רבי חיים עוזר גרודזנסקי • רבי חיים מבריסק • רבי שמעון שקופ • רבי ברוך בער ליבוביץ • רבי אברהם ישעיהו קרליץ (ה"חזון איש") • רבי משה פיינשטיין • רבי מנחם מנדל שניאורסון ("הרבי מליובאוויטש") |  |
| חכמי יהדות ארצות האסלאם ומגורשי ספרד | רבי שמואל די מדינה (מהרשד"ם) • רבי אברהם די בוטון (בעל "לחם משנה") • רבי יוסף קורקוס • רבי חיים בנבנישתי (בעל "כנסת הגדולה") • רבי יהודה רוזאניס (בעל "משנה למלך") • רבי אפרים נבון (המחנה אפרים) • רבי שלום שרעבי (הרש"ש) • רבי יחיא צאלח (מהרי"צ) • רבי חיים יוסף דוד אזולאי (החיד"א) • רבי מרדכי כרמי (ה"מאמר מרדכי") • רבי יום-טוב אלגאזי (המהרי"ט אלגאזי) • רבי חיים פלאג'י • רבי עבדאללה סומך • רבי יוסף חיים מבגדאד (ה"בן איש חי") |  |
| חכמי ארץ ישראל | רבי דוד בן זמרא (הרדב"ז) • רבי יוסף קארו (הבית יוסף) • רבי משה מטראני (המבי"ט) • רבי בצלאל אשכנזי (ה"שיטה מקובצת") • רבי יוסף מטראני (המהרי"ט) • רבי לוי בן חביב (המהרלב"ח) • רבי אברהם יצחק הכהן קוק • הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל • הרב יהודה לייב הלוי אשלג (בעל הסולם) • הרב יצחק אייזיק הרצוג • הרב צבי פסח פרנק • רבי שלמה זלמן אוירבך • רבי שאול ישראלי • רבי אליעזר יהודה וולדנברג • רבי בן ציון אבא שאול • רבי אברהם אלקנה כהנא שפירא • רבי מרדכי אליהו • רבי יוסף שלום אלישיב • הרב עובדיה יוסף • רבי שמואל הלוי ואזנר • רבי זלמן נחמיה גולדברג |  |
תנאים •  אמוראים  •  סבוראים  •  גאונים  •  ראשונים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500962905171  PLWABN: 9810649337505606  GND: 1055411283  LCCN: n98068344  VIAF: 43617597   WorldCat (עם VIAF): 43617597 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רבנים ובנושא האימפריה העות'מאנית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פריז מאסטרס

| --- | --- |

 מיקום:  פריז, צרפת
 קטגוריה:  טורניר מאסטרס
 משטח:  משטח קשה (אולם)
 הגרלה:  48S / 24Q/ 24D
 סך פרסים:  €5,207,405 (2019)
 האתר הרשמי
 
פריז מאסטרס, המכונה גם בשם טורניר פריז-ברסי, הוא טורניר טניס לגברים בסדרת המאסטרס 1000 של סבב ה-ATP המתקיים בפריז, צרפת. הוא נערך באולם אקור הוטל ארנה בשכונת ברסי, בין סוף אוקטובר לתחילת נובמבר, והוא לרוב האחרון בעונת הטניס לפני גמר ה-ATP. מאז שנת 2009, המאסטרס בפריז הוא טורניר המאסטרס היחיד שמשוחק באולם.
הטורניר התפתח מאליפות צרפת במגרשים מקורים (French Covered Courts Championships), שנערכה בין 1895 ועד תחילת העידן הפתוח בטניס. הטורניר בצורתו הנוכחית הוקם ב-1968 בשם "אליפות פריז הפתוחה" (Open de Paris), שנערך עד שנת 1982 באולם פייר דה קוברטן. בשנים 1983–1985 לא נערכה האליפות, וב-1986 חזרה לעונת הטניס ונערכה במיקומה הנוכחי, באולם בברסי. החל משנת 1989 מעמדה של האליפות שודרג, והיא הפכה לטורניר בסבב הגראנד פרי (שלימים ייקראו טורנירי המאסטרס). בשל חסויות, שמו הרשמי של הטורניר התחלף מספר פעמים בעבר: בשנים 2003–2016 נקרא מאסטרס BNP פריבה, ומשנת 2017 מאסטרס רולקס פריז.
עד שנת 2006, המשטח עליו שוחק הטורניר היה שטיח, משטח מהיר אך מסוכן, שגרם לפציעות רבות ונזנח לחלוטין מסבב ה-ATP בעונת 2009. החל מ-2007, הוא משוחק על משטח קשה, עם מהירות משטח משתנה; לדוגמה, בשנת 2010 אנדי מארי אמר כי המשטח בפריז באותה שנה היה המהיר ביותר עליו שיחק מאז הצטרף לסבב ה-ATP; לעומת זאת שנה לאחר מכן, סבסטיאן גרוז'אן טען שהמשטח "אולי אף איטי יותר מהחימר ברולאן גארוס". בשנים האחרונות (2016–2018) מהירות המשטח נחשבת בינונית על ידי סבב ה-ATP, ומדורגת בקטגוריה 3 מתוך 5 קטגוריות המהירות של הארגון.
איליה נסטסה, אנדרה אגאסי, רוג'ר פדרר ונובאק ג'וקוביץ' הם השחקנים היחידים שזכו בשני הטורנירים הפריסאים בסבב (ברסי ואליפות צרפת הפתוחה). פדרר זכה באליפות צרפת הפתוחה ב-2009 ובברסי ב-2011, ג'וקוביץ' זכה בברסי ב-2009 ובאליפות צרפת הפתוחה ב-2016, ואנדרה אגסי זכה בשניהם בשנת 1999 בדומה לאיליה נסטסה ב-1973.
הערות שוליים

↑  Rolex Paris Masters 2019 באתר Essentially Sports
↑  Paris-Bercy, une histoire de surface, פביאן מולו, אתר ל'אקיפ, 6 בנובמבר 2016(בצרפתית)
↑  The Speed of the Courts in 2017 באתר Perfect Tennis
↑  Masters 1000 Court Speed in 2018 באתר Perfect Tennis
↑  Saturday School: Players who have won both the Parisian events באתר Troll Tennis
↑  רשימת הזוכים ביחידים
↑  רשימת הזוכים בזוגות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16575556h (data)
חוץ ממך

חוץ ממך הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית מאיה דדון. האלבום יצא לאור ב-20 בספטמבר 2022 על ידי חברת התקליטים איי ליסט. מתוך האלבום יצאו חמשת הסינגלים: "חוץ ממך" (שיר הנושא מתוכו), "כמו שאני", "יאללה ביי", "בלילות", ו"להיות שלך" (ביחד עם עדן בן זקן).
שיתוף הפעולה הראשון של דדון, "להיות שלך" יצא חמישה ימים לפני חוץ ממך.
רקע והפקה

בינואר 2022 הוציאה מאיה דדון את "חוץ ממך" כסינגל הבכורה שלה, כסינגל המוביל מתוך האלבום וכשיר הנושא שלו. כמה חודשים לאחר מכן, הוציאה את "כמו שאני", ובהמשך את הסינגל השלישי מתוך האלבום "יאללה ביי"; הוא זכה להצלחה רבה כאשר לווה בווידאו קליפ נלווה שפורסם בסמוך ליציאתו והצליח לצבור למעלה מ-6.5 מיליון צפיות ביוטיוב בסך הכול. לאחר יציאתו, חדלה דדון מלהוציא סינגלים נוספים עד שב-25 באוגוסט הודיעה על סינגל רביעי וחדש בשם "בלילות" שלא לווה בקליפ, בשונה מקודמו.
באמצע ספטמבר 2022 הודיעה דדון שבכוונתה להוציא דואט עם עדן בן זקן בשם "להיות שלך", תוך שפרסמה את עטיפתו הרשמית. את השיר הוציאה לבסוף ב-15 בספטמבר ואת אלבום הבכורה עצמו הוציאה חמישה ימים לאחר מכן. בנוסף לחמשת הסינגלים שנכללו בו, הקליטה דדון שלושה שירים חדשים: "ענטוזים", "נוף לגעגוע" ו"ויראלי". בנוסף אליהם, הקליטה גרסת כיסוי ללהיטה של רינת בר "פיו פיו" שיצא במקור בשנת 1999 וזכה להצלחה רבה בטיקטוק מספר עשורים לאחר יציאתו.
רשימת רצועות

| חוץ ממך> מס' | חוץ ממך> שם | חוץ ממך> משך | חוץ ממך>  | חוץ ממך>  | חוץ ממך>  | חוץ ממך>  | חוץ ממך>  | חוץ ממך>  | חוץ ממך>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | חוץ ממך  | 3:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | כמו שאני  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | יאללה ביי  | 2:32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | בלילות  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | להיות שלך (ביחד עם עדן בן זקן)   | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ענטוזים  | 2:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | נוף לגעגוע  | 3:22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ויראלי  | 2:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | פיו פיו  | 2:01 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 25:45 |  |  |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  חוץ ממך by Maya Dadon (באנגלית אמריקאית), 2022-09-20, נבדק ב-2022-09-21
1 2  חוץ ממך - Single by Maya Dadon (באנגלית אמריקאית), 2022-01-12, נבדק ב-2022-09-21
1 2  כמו שאני - Single by Maya Dadon (באנגלית אמריקאית), 2022-03-24, נבדק ב-2022-09-21
↑  יאללה ביי - Single by Maya Dadon (באנגלית אמריקאית), 2022-06-30, נבדק ב-2022-09-21
↑  בלילות - Single by Maya Dadon (באנגלית אמריקאית), 2022-08-25, נבדק ב-2022-09-21
1 2  להיות שלך - Single by Eden Ben Zaken & Maya Dadon (באנגלית אמריקאית), 2022-09-15, נבדק ב-2022-09-21
↑  מאיה דדון - יאללה ביי (Prod. by Maor Shitrit), נבדק ב-2022-09-21
↑  מאיה דדון - בלילות (Prod. By Offir Cohen), נבדק ב-2022-09-21
↑  גיל משעלי, ‏מאיה דדון תשחרר השבוע אלבום הבכורה: "מי האמין שדבר כזה יקרה בפחות משנה", באתר ‏מאקו‏, 19 בספטמבר 2022
↑  רינת בר פיו, נבדק ב-2022-09-21
↑  מאיה דדון - פיו פיו (Prod. by Moshe & ofek), נבדק ב-2022-09-21
↑  איתמר רונאל, ‏פתאום הילדים התחילו להחזיק ממני, באתר ‏מאקו‏, 19 במרץ 2020
| מאיה דדון |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | חוץ ממך |  |
| סינגלים | "חוץ ממך" • "כמו שאני" • "יאללה ביי" • "בלילות" • "להיות שלך" • "משפיענים" • "חוף בלי אף אחד" |  |
| ערכים קשורים | עדן בן זקן |  |
מלחמת הדיאדוכים הראשונה

מלחמת הדיאדוכים הראשונה היא הראשונה מבין מלחמות הדיאדוכים שפרצו לאחר מותו של אלכסנדר הגדול מלך מוקדון. המלחמה פרצה בשנת 322 לפנה"ס, כאשר שאר הדיאדוכים חשדו שפרדיקס, אשר מונה לעוצר לאחר מותו של אלכסנדר, מתכנן להפוך למעשה למלך. נגד פרדיקס התארגנה קואליציה שכללה את מרבית הדיאדוכים האחרים, ושמה לה למטרה להדיח את פרדיקס. המלחמה הסתיימה כאשר פרדיקס נרצח במהלך מסע מלחמה במצרים, והאימפריה חולקה מחדש בהסכם טריפרדיסוס.
רקע

מלחמותיו של אלכסנדר הגדול הפכו את מוקדון למעצמה אדירה, אשר פרט ליוון שלטה גם על שטחיה לשעבר של האימפריה הפרסית ואף על חלק מהודו. בשנת 323 לפנה"ס מת אלכסנדר הגדול בבבל מוות מסתורי, ולא הותיר אחריו צוואה מסודרת בנוגע לירושתו. אשתו של אלכסנדר, רוקסנה, הייתה באותה העת בשלבי הריון מתקדמים, אולם לא הייתה כל וודאות שתלד בן זכר. לפיכך, המועמד הטבעי למלוכה היה ארהידאיוס, אחיו החורג והלוקה בנפשו של אלכסנדר.
עוד לפני מותו, העניק אלכסנדר לאחד ממצביאיו, פרדיקס, את טבעת החותם שלו. פרדיקס החליט לכנס בבבל אספה של כל המצביאים הבכירים, והציג בפניהם את טבעת החותם כהוכחה לכך שאלכסנדר הפקיד את אחריות הממלכה בידיו. פרדיקס סירב להצעה להכתיר כמלך את ארהידאיוס, והציע להמתין כחודש עד שרוקסנה תלד, ובהנחה שהנולד יהיה בן זכר, למנות לו עוצר עד שיגדל. פרידקס קיווה שהוא עצמו יבחר כעוצר, וכך ישלוט בממלכה שני עשורים לפחות. אולם אז פתח הצבא המוקדוני במרד, והכתיר את ארהידאיוס כמלך בבבל. הסכסוך הסתיים כאשר רוקסנה ילדה בן שקיבל את השם אלכסנדר הרביעי, ובמסגרת הסכמי בבל סוכם שהוא וארהידאיוס ישלטו במשותף, ופרדיקס מונה כעוצר עבורם.
שאר המצביאים גם כן לא יצאו בידיים ריקות: תלמי מונה למושל של מצרים, אנטיגונוס קיבל את פמפיליה ליקיה ופריגיה, אנטיפטרוס קיבל את מוקדון עצמה, ליסימכוס קיבל את תראקיה וסלאוקוס מונה למפקד ההטיירוי. ממספר מצביאים התעלם פרדיקס כליל, ואף מקרטרוס, שנמנה עם המקורבים ביותר לאלכסנדר. שליטים אלו כונו "דיאדוכים" ("יורשים").