stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גמר הליגה האירופית 2020
סיכום המשחק > מחצית שנייה

עשרים דקות בתוך המחצית השנייה נראיתה ההזדמנות הממשית הראשונה של אינטר להבקעה, כשבארלה שלח בנגיעה כדור חוזר של דייגו קרלוס לכיוון רומלו לוקאקו, שרץ אל השער, בעוד שהגנת סביליה דלקה בעקבותיו. לעומת זאת, יציאה נהדרת של בונו מנעה מלוקאקו להבקיע את השלישי של הנראזורי.
לוקאס אוקאמפוס, שהיה בספק לשיתופו בגמר, לא היה יכול להמשיך והוחלף בדקה ה-71 על ידי מוניר אל-חדאדי. בדקה ה-74, באנגה הרים כדור חופשי אל פקעת השחקנים ברחבה, הרחקה לא טובה לאחור של ברוזוביץ' גרמה להשתלטות של הבלם דייגו קרלוס ובמספרת פשוט נהדרת בעט כדור אל אזור רחבת החמש של הנדנוביץ', כדור שקיבל הסטה קלה מלוקאקו, שעמד באזור וכתוצאה מכך נכנס פנימה, סביליה עלתה ליתרון 2–3; למרות הנגיעה הקלה בכדור של לוקאקו, אופ"א הכירה בשער זה כשער של דייגו קרלוס. בעקבות הפיגור, אנטוניו קונטה ביצע שלושה חילופים מאוחרים, כשכריסטיאן אריקסן, אלכסיס סאנצ'ס וויקטור מוזס עלו אל כר הדשא ובמקומם רוברטו גליארדיני, לאוטרו מרטינז ודנילו ד'אמברוסיו ירדו אל הספסל. מנגד, לופטגי ריענן את כוחותיהם של שחקניו, כאשר הוא הכניס את פרנקו ואסקס למערכה על פני סוסו.
בדקה ה-81, כדור שהוגבה לתוך הרחבה על ידי באסטוני נתקל בהגנה עיקשת של סביליה, שלא אפשרה לכדור להיכנס לאחר בעיטות של מוזס וסאנצ'ס, כאשר קונדה הרחיק את הכדור מן הקו. בדקה ה-85, לופטגי העלה אל כר הדשא את יוסף א-נסירי ונמניה גודל על חשבונם של כובש הצמד, לוק דה יונג, וכובש השער השלישי, דייגו קרלוס המוצהב. מהצד השני, קונטה ביצע חילוף התקפי בדקה ה-90, כשהכניס את אנטוניו קאנדרבה על חשבון כובש השער השני, דייגו גודין. שש דקות תוספת זמן לא עזרו לאינטר כדי להשוות את המשחק ולשלוח אותו להארכה, כאשר התוצאה נשמרה עד לסיום, ניצחון 2–3 של סביליה אשר הבטיח לה זכייה שישית בתולדותיה מתוך שישה גמרים, שבהם השתתפה בליגה האירופית
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 21 באוגוסט 2020 | ספרד סביליה | 3–2 | איטליה אינטר מילאנו | אצטדיון ריין אנרגי, קלן, גרמניה צופים: 0 שיפוט: הולנד דני מקלי |
| 21 באוגוסט 2020 | דה יונג  12', 33'   דייגו קרלוס  74' | (סיקור) | לוקאקו  5' (פ)   גודין  36' | אצטדיון ריין אנרגי, קלן, גרמניה צופים: 0 שיפוט: הולנד דני מקלי |
סיכום המשחק > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              סביליה :               אינטר מילאנו
הערות שוליים

↑  שלבי הגמר של אופ"א נדחו
↑  תחרויות אופ"א יחודשו בחודש אוגוסט
פאולין ג'ונסון

| --- | --- |

 לידה:  10 במרץ 1861 אונטריו
 פטירה:  7 במרץ 1913 (בגיל 51) ונקובר
 מדינה:  קנדה 
 לאום:  קנדה
 מקום קבורה:  Stanley Park Pioneer Cemetery 
 עיסוק:  משחק, שירה, ספרות
 מקום לימודים:  Brantford Collegiate Institute 
 שפות היצירה:  אנגלית, מוהוק
 סוגה:  שירה 
 
אמילי פאולין ג'ונסון (באנגלית: E. Pauline Johnson;‏10 במרץ 1861, אונטריו – 7 במרץ 1913, ונקובר) הייתה משוררת, סופרת ושחקנית ממוצא הודי-קנדי. ג'ונסון קיבלה הכרה עקב קריירת המשחק הענפה, והעלאת סוגיות הגזע בכתיבתה והכנסת שורשיה ההודים והקנדים. ג'ונסון העלתה את האפליה כלפי נשים ובין הנשים עצמן, כאשר יש אפליה כלפי נשים הודיות ונשים בעלות גזע מעורב. הספרים, השירים, וקריירת המשחק של ג'ונסון מהווים מודל לחיקוי והשראה עד היום.
ילדות מוקדמת

פאולין ג'ונסון נולדה בבית משפחתה בצ'יפסווד בסמוך לברנטפורד שבצפון קנדה. היא הייתה הבת הצעירה מבין ארבעה אחים לאמה אמילי סוסאנה האוולס ג'ונסון שהייתה מהגרת אנגלייה, ולאביה ג'ורג' הנרי מרטין ג'ונסון, ראש שבט מוהאק. מאחר שאביה עבד כמתרגם ומנהל משא ומתן בין בני שבטו, הבריטים וממשלת קנדה, משפחתה נתפסה כמשפחה קנדית אמידה. כפועל יוצא ממעמד זה, משפחת ג'ונסון זכתה לביכורים של אנשי רוח, מלוכה, פוליטיקאים ומדענים. הוריה דאגו ללמד אותה על הן על מקורותיה האנגליים והן על מקורותיה המוהאקיים.
השכלה

בילדותה פאולין ג'ונסון סבלה ממחלות חוזרות, לכן לא למדה בבית ספר אלא רכשה השכלה בעיקר משיעורים ביתיים שהועברו על ידי אמה ועל ידי קריאה עצמית בספריה הגדולה בבית משפחתה. היא התוודעה בקריאתה למשוררים כמו בלורד ביירון, ג'ון קיטס, רוברט בראונינג, ג'ון מילטון ואהבה במיוחד יצירות על שבטים ילידים. אותן יצירות השפיעו בהמשך על עבודתה הספרותית והתיאטרלית.
על אף שגדלה בזמנים בהם גזענות כלפי ילידים הייתה שכיחה, ג'ונסון חונכה ביחד עם אחיותיה לכבד ולאהוב את שורשיהן השבטיים. הן למדו על מקורן השבטי דרך סיפוריו של סבן, סמוק ג'ונסון, שסופרו באופן שוטף בשפת המוהאק. שמיעת הסיפורים גרמה להבנתן את השפה אך לא ליכולת לדבר בה באופן רציף. ג'ונסון הושפעה מסיפורי סבה ובחלק מהופעותיה לבשה חפצים שקיבלה ממנו כמו שרשראות, חגורות ומסכות שונות. בשלב מאוחר יותר בחייה, הביעה ג'ונסון חרטה שלא למדה עוד על השורשים השבטיים שלה מסבא ולא למדה את השפה. בגיל 14 הצטרפה ביחד עם אחיה אלן למכללה המרכזית בברנטפורד. היא סיימה את לימודיה בשנת 1877 לאחר עבודה עם שותפתה ללימודים, שרה ג'נט דנקןSara Jeannette Duncan, שלימים גם כן פיתחה קריירה ספרותית.
רומנטיקה

על אף שיריה הארוטיים, לא ידוע על קשרים ארוכי טווח שקיימה ג'ונסון. בשונה מיוצרות אתניות אחרות, ג'ונסון סירבה להינשא לגבר שלא חולק את אותם שורשים שבטיים כמו שלה ולכן לא נישאה מעולם. אולם, תועד על ידי אחותה כי קיבלה בחייה כחצי תריסר הצעות נישואין. לעומת זאת, בחרה להדגיש את מקומן המשמעותי של חברותיה בחייה וצוטטה אומרת: "נשים חביבות עלי יותר מגברים. מעולם לא התאכזבתי מאחת ואני מקווה שלא אכזבתי אחת. זה תענוג עבורי להכיר אישה שאני מרגישה שמבינה אותי, תאפשר לי להביט אל תוך חייה-תסמוך עלי. זה אחד הדברים היקרים ביותר בין חברים, זרים, מכרים או קרובי משפחה."
קריירה > קריירת תיאטרון

בסביבות השנה 1880, ג'ונסון כתבה והופיעה בהופעות תיאטרון חובבניות. עם מות אביה בשנת 1884, היא ביחד עם אמה ואחותה עזבו את בית משפחתן ועברו לגור בברנטפורד. על מנת לפרנס את משפחתה, ג'ונסון המשיכה לעבוד בתיאטרון.
בשנת 1892, ג'ונסון הוזמנה בידי "האגודה הליברלית של הגברים הצעירים" לאירוע של סופרים קנדים בגלריה של בית הספר לאומנות בטורונטו. באירוע, ג'ונסון הייתה האישה היחידה. היא הקריאה חלק מיצירותיה והייתה היחידה שנקראה לשוב אל הבמה להדרן. הופעה זו פתחה את קריירת הבמה של בת 15 השנים. באירוע השתתף פרנק יי אשר החתים את ג'ונסון ואפשר לה להופיע בהופעת בכורה ב-1892 עם שיר אותו כתבה באירוע עצמו. אף על פי שהחלה את קריירת הבמה של בגיל 31, היא נחשבה כצעירה ואקזוטית בתעשיית התיאטרון. לאחר עונת ההופעות הראשונה שלה, ג'ונסון רצתה להראות את שורשיה וכתבה מופע אשר חולק לשתי מערכות. במערכה הראשונה נכנסה ג'ונסון עם שם הבמה המוהאקי שלה: "טקאהיונואקה" (באנגלית: Tekahionwake), לבושה בבגדים שנתפסו כבגדי ילידים אך בפועל לא אפיינו שבט מסוים. אל בגדים אלה הוסיפה ג'ונסון חפצים אותם קיבלה מסבה כמו שרשראות, חגורות ומסכות. במערכה זו היא הופיעה עם טקסטים ילידים דרמטיים. במערכה השנייה, הופיעה בבגדים בריטים אפנתיים כאישה אנגליה. במותה הורישה את הבגדים ה"אינדיאנים" ששימשו אותה במערכה הראשונה למוזיאון של וונקובר.
קריירה > קריירה ספרותית

בשנת 1883, פאולין ג'ונסון פרסמה לראשונה שיר שכתבה ולאחר מכן הגבירה את תקיפות הכתיבה שלה. בשנת 1885 צ'ארלס רוברטס Charles G. D. Roberts את שירה של פאולין ג'ונסון "A Cry from an Indian Wife" במגזין השבועי של טורונטו. לאחר שפרסם את שירה, התפתחה חברות ארוכת טווח בין רוברטס וג'ונסון. ב-1886 ג'ונסון הוזמנה לכתוב שיר לרגל חשיפת פסל שהוקם בברנטפורד לזכרו של ג'וזף ברנט Joseph Brant, מנהיג מוהאקי שהיה שותפם של הבריטים במלחמת העצמאות של ארצות הברית ואחריה. היא הקריאה את שירה "Ode to Brant" ב-13 באוקטובר אל מול מה שתואר בתור "הקהל הגדול ביותר שהעיר הקטנה הזו ידעה". השיר קרא לאחוות אחים בין ילידים ולבנים קנדיים תחת שלטון אימפריאלי בריטי. שיריה פורסמו בכתבי עת ומגזינים קנדיים ובתקיפות של פעם בחודש. לאחר שפרשה מקריירת הבמה שלה בשנת 1909, פאולין ג'ונסון עברה לוונקובר והמשיכה לכתוב. בכתיבה נכללו סיפורים וכתבות אודות חברה ג'ו קאפילאנו, הצ'יף המקומי. יצירותיה הספרותיות, בדומה ליצירותיה התיאטרליות, לעיתים קרובות עסקו בשורשיה השבטיים.
יצירות מוכרות > שירים

1883 - My Little Jean
1888 - The fourth act, Think of me
1889-1898 - Misguided
1892 - An cry from an Indian wife, At sunset
1898 - Temptation
יצירות מוכרות > ספרי שירה

1895 - The White Wampum
1903 - Canadian Born
1912 - Flint and Feather
השפעות על העולם כיום > משחק ושירה

פאולין ג'ונסון הייתה אמנית הבמה הקנדית הראשונה ואף חצתה יבשות 19 פעמים, בהן ביטאה את יכולות המשחק והשירה שלה. פועלה בתחומי השירה והמשחק זכו לביקורת רבה ואף העלו את מודל האישה החדשה כדמות המשקפת חוזק והתנגדות לנורמות. אף על פי שהייתה בעלת השכלה מועטה ומשפחתה נאבקה כלכלית, היא החלה לכתוב שירה בגיל צעיר. כיוון שבקנדה לא היו משוררים וסופרים שיכלו להוות עבורה השראה, היא שאבה השראה ממשוררים אנגליים כמו וויליאם וורדתוורת'. במקביל לשאיבת השראה ממקורות חיצוניים, ג'ונסון נשארה נאמנה למקורותיה הקנדיים וכתבה בלדות על ההיסטוריה של קנדה. כתיבתה של ג'ונסון משקפת את השינוי בספרות הקנדית, אשר בעברה כתיבה על הלאום היה הקריטריון המרכזי וכעת משתקף התיחום בין תרבות גבוהה ופופולריות. בכתיבתה ישנו ניתוח של הגזענות ואת מקום הדת באותה העת. בהצגת שירתה, ג'ונסון שילבה את כישורי המשחק שלה והגיעה עם תלבושות שלא היו מקובלות בתקופתה ובכך תרמה להעצמה נשית. ספר השירה Flint and Feather היה אחד מרבי המכר של ספרי השירה הקנדית.
השפעות על העולם כיום > מעמד האישה

בכתיבתה פאולין ג'ונסון דאגה להציג את שני המגדרים ולהציג תרבויות שונות. היותה אישה עם שורשים הודיים הפכה אותה לגורם מייצג של חוסר הצדק עליו הייתה מודעת וכעס זה בא לידי ביטוי בכתיבתה. בין השנים 1907–1912, ג'ונסון כתבה סיפורים ומאמרים לעיתונים Mother's Magazine וBoys World ובהם העלתה לסדר היום את סיפורי האפליה כלפי נשים הודיות ונשים בעלות דם מעורב. כאשר התנועה overwhelmingly White and middle-class woman's movement החלה לעלות, היא קראה לשוויון לנשים לבנות מהמעמד הבינוני והיא התעלמה מנשים שהגיעו מתרבויות וגזעים שונים. בשירתה של ג'ונסון היא דאגה לגשר בין שני הצדדים למען המטרה המשותפת שהיא העצמת האישה. בתחום המשחק, למרות ההתנגדות מטעם אמה של ג'ונסון שזו תטפח קריירה בתחום זה, ג'ונסון לא נשמעה להפצרותיה של אמה וטיפחה קריירת משחק משגשגת ופורצת גבולות אשר משפיעה עד היום.
השפעות על העולם כיום > הוקרה

בשנת 1922 הוקמה אנדרטה לכבודה של ג'ונסון בפארק סטנלי בוונקובר. בשנת 1945 הוכרה על ידי ממשלת קנדה כאדם בעל חשיבות היסטורית לאומית. בשנת 1953, בית ילדותה של פאולין ג'ונסון, שהוא גם ביתו של אביה, ג'ורג' ג'ונסון, הוכרז כאתר לאומי-היסטורי והפך למוזיאון. בשנת 1961 עוצב בול עם שמה ותמונתה, והיא נהפכה לסופרת והאישה הקנדית הראשונה שזכתה בכבוד זה. בשנת 2010, המפיק ג'ף אנס כתב שיר בהתבסס של אחד משיריה של ג'ונסון At sunset שבוצע על ידי המקהלה הקאמרית הקנדית. בשנת 2016 נבחרה לאחת מחמש הנשים המשפיעות בקנדה אשר היו מועמדות להופיע על אחד מהשטרות הקנדיים.
ראו גם

שירה
ספרות
לקריאה נוספת

Toye, W., & Benson, E. (Eds.). (1983). The Oxford companion to Canadian literature (p. 496). New York: Oxford University Press.
Van Steen, Marcus (1965). Pauline Johnson: Her Life and Work. Toronto: Hodder & Stoughton.
Keller, B. (2015). Pauline: A Biography of Pauline Johnson (Vol. 51). Formac Publishing Company.
Gray, C., & Thomas, C. (2004). Flint and feather: The life and times of E pauline johnson, tekahionwake. Canadian Woman Studies, 23(1), 183-185
הערות שוליים

1 2  Johnston, Sheila M. F., Buckskin & broadcloth : a celebration of E. Pauline Johnson Tekahionwake, 1861-1913, Toronto: Natural Heritage/Natural History, 1997, ISBN 978-1-55488-112-3
1 2 3 4  Veronica Strong-Boag, Carole Gerson, Paddling Her Own Canoe: The Times and Texts of E. Pauline Johnson (Tekahionwake), University of Toronto Press, 2017-06-22, ISBN 978-1-4875-1695-6. (באנגלית)
1 2  A. LaVonne Brown Ruoff, Justice for Indians and Women: The Protest Fiction of Alice Callahan and Pauline Johnson, World Literature Today 66, 1992, עמ' 249 doi: 10.2307/40148127
1 2 3 4  The Oxford companion to Canadian literature, Toronto: Oxford University Press, 1983, ISBN 0-19-540283-9
1 2  Strong-Boag, Veronica Jane., Paddling her own canoe : the times and texts of E. Pauline Johnson (Tekahionwake), Toronto, Ont.: University of Toronto Press, 2000, ISBN 978-1-4426-7820-0
↑  A.R.M. Ritter, Development Strategy and Structural Adjustment in Chile, 1973–1990, Canadian Journal of Latin American and Caribbean Studies 15, 1990-01, עמ' 159–195 doi: 10.1080/08263663.1990.10816646
1 2  The Confederation Group of Canadian Poets, 1880-1897, Toronto: University of Toronto Press, 2004-01-31, ISBN 978-1-4426-8087-6
↑  Ann T. Keene, Johnson, Robert Wood (04 April 1893–30 January 1968), pharmaceutical manufacturer and philanthropist, Oxford University Press, 2005-09, American National Biography Online
↑  Gray, Charlotte, 1948-, Flint & feather : the life and times of E. Pauline Johnson, Tekahionwake, 1st ed, Toronto: HarperFlamingo Canada, 2002, ISBN 0-00-200065-2
↑  E. Pauline Johnson, E. Pauline Johnson, Tekahionwake: Collected Poems and Selected Prose, University of Toronto Press, 2002-01-01, ISBN 978-0-8020-8497-2. (באנגלית)
↑  pope, The true story of Pauline Johnson: poet, provocateur and champion of Indigenous rights, Canadian Geographic, ‏2017-03-07 (באנגלית)
↑  E Pauline Johnson (Tekahionwake) Memorial in Stanley Park | StanleyParkVan.com, stanleyparkvan.com
↑  Johnson, E. Pauline National Historic Person, www.pc.gc.ca (באנגלית)
↑  designthinking, Chiefswood National Historic Site | Birthplace Of E. Pauline Johnson, Chiefswood (באנגלית)
↑  CAROLE GERSON, Home-Work, University of Ottawa Press, עמ' 423–440, ISBN 978-0-7766-1609-4
↑  Canadian Chamber Choir, Academic Dictionaries and Encyclopedias (באנגלית)
↑  CBC News, Final 5 candidates for next Canadian woman on banknote revealed by Bank of Canada, CBC, ‏24.11.2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007322204205171  BnF: cb13554980d (data)  GND: 119172496  ISNI: 0000 0000 7366 196X  LCCN: n83028560  NLA: 35248767  NTA: 17722634X  SNAC: w6qz2gcg  SUDOC: 067022510  Trove: 881454  VIAF: 56774589   WorldCat (עם VIAF): 56774589
רכבת רוכנת

רכבת יפנית בהוקאידו רוכנת
רכבת מדגם Pendolino בבריטניה
רכבת רוכנת (באנגלית Tilting train "טילטינג") היא רכבת בעלת מנגנון המאפשר לרכבת להטות עצמה בעיקולי תוואי המסילה. כאשר רכבת נוסעת בקטע מסילה מעוקל, היא מפעילה כוח צנטריפוגלי על הנוסעים שבתוכה, הדבר גורם לאי-נוחות לנוסעים, עלול לגרום לנפילת חפצים ולנוסעים עומדים לזוז ממקומם. הטיית הרכבת בכיוון העיקול גורמת להקטנת התאוצה הצדדית (שנוצרת על ידי הכוח הצנטריפוגלי) על הנוסעים ובכך מאפשרת לנסוע במהירות גבוהה יותר בעיקול בלי לחרוג מערכי התאוצה הצדדית המקסימלית על הנוסעים. יתרון מנגנון זה בא לידי ביטוי בשימוש במסילות מפותלות - הוא מאפשר קיצור זמן הנסיעה ללא השקעה רבה בתשתית ליישור העיקולים.
סוגי מנגנונים

נהוג להבדיל בין שני סוגי מנגנונים:
הרכבות הראשונות ביצור המוני שהיו מצוידות במנגנון רכינה, היו רכבות מסדרת 381, בשירות הרכבות הלאומי היפני, שנכנסו לשירות בשנת 1973.
כיום נפוצים מספר מימושים שונים של המנגנון - בעיקר ברכבות מהירות.
היצרנים הגדולים של רכבות רוכנות

אלסטום, שרכשה את הטכנולוגיה על ידי רכישת FIAT Ferroviaria. יצרנית אב טיפוס של TGV לצרפת ודגמים שונים של Pendolino
בומברדייה, שרכשה את הטכנולוגיה על ידי רכישת חברת Adtranz
Talgo, החברה הספרדית, היחידה שמיצרת היום רכבות רוכנות בטכנולוגיה פסיבית
ניסוי בישראל

במרץ-אפריל 1998 רכבת ישראל ערכה ניסוי שנועד לבדוק את התאמת רכבות רוכנות לתשתית המסילתית בישראל ואת הקיצור בזמן הנסיעה שהן יכולים להביא. לצורכי הניסוי הובאה, במרץ 1998, רכבת בודדת (קרונוע המורכב משתי יחידות נפרדות) מסוג רוכנת, מדגם 611 של חברת ADtranz (היום בומברדיה). הרכבת הושכרה מחברת הרכבת הלאומית של גרמניה למשך חודש, וביצעה נסיעות מבחן והדגמה בקווים: תל אביב - ירושלים, תל אביב - באר שבע, תל אביב - חיפה.
בעקבות הניסוי יצאה רכבת ישראל במכרז לרכישת שמונה רכבות רוכנות. בשנת 2000 זכתה החברה האיטלקית FIAT Ferroviaria (היום אלסטום) במכרז להספקת 8 מערכי רכבות רוכנות מדגם Pendolino בשווי 60 מיליון אירו. במסגרת המכרז הייתה שמורה אופציה להספקת 16 מערכים הנוספים. המכרז כלל גם חוזה לתחזוקה לתקופה של 10 שנים. אך למרות הזכייה, בעקבות בחינה המחודשת של ההיבטים הכלכלים וההנדסים, הוחלט ב-2002 לבטל את המכרז ולסגת מכוונות הרכישה.
הערות שוליים

↑  מחר מתחיל הניסוי ברכבת ה"טילטינג" מת"א לבאר שבע, באתר גלובס, 16 במרץ 1998
רכבת ה"טילטינג" תשולב כניסיון במערך הרגיל של קווי הנוסעים, באתר גלובס, 23 במרץ 1998
↑  דוד חיון, ‏ה"טילטינג" בקו ת"א-חיפה: זמן נסיעה של 40 דקות, באתר גלובס, 2 באפריל 1998
↑  דוד חיון, ‏3 חברות זרות עלו לשלב הגמר במיכרז לקרונות טילטינג - בהיקף עשרות מיליוני ד', באתר גלובס, 19 באוגוסט 1998
↑  מאת ענת ג'ורג'י, רכבת ישראל לא תשתמש ברכבות טילטינג בתוואי ת"א-ירושלים, באתר הארץ, 30 באוגוסט 2002
רכבת מדגם 611 של חברת ADtranz שהייתה בניסוי בישראל
שיין דוסון

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1988 (בן 36) לונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית 
 שם במה:  kidzu lover 
 שם לידה:  Shane Lee Yaw 
 סוגה מועדפת:  מוזיקת פופ, מוזיקה קומדית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  2008 – 27 ביוני 2020 (כ־12 שנים) 
 מקום לימודים:  תיכון לייקווד 
 פרסים והוקרה:  לחצן הפעלה מכסף (2009)  לחצן הפעלה מזהב (2011)  לחצן הפעלה מיהלום (2017) 
 http://www.shanedawsontv.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
שיין דוסון בטקס פרסי ה-Streamy בשנת 2010
שיין לי יאו (באנגלית: Shane Lee Yaw; נולד ב-19 ביולי 1988), נודע בשם הבמה שיין דוסון (Shane Dawson) הוא ידוען אינטרנט, קומיקאי ושחקן, שהתפרסם במערכוניו באתר יוטיוב. ערוץ היוטיוב של דוסון מצליח ופופולרי וזוכה למיליוני צפיות. דוסון מקבל על כך שכר קבוע מהאתר.
חיים אישיים

שיין נולד ב-19 ביולי 1988, בלונג ביץ', קליפורניה וכיום הוא מתגורר בהוליווד. דוסון גדל במשפחה חד הורית, לאחר שאביו נטש את משפחתו, ובקטעי הווידאו לעיתים מופיעים אמו ואחיו ג'רי. בילדותו סבל מעודף משקל - נושא שעולה בקטעי הווידאו. בנוסף, סיפר דוסון שאביו נהג להכות אותו בגלל עודף המשקל שממנו הוא סבל. הקריירה של דוסון החלה כאשר בשנת 2008 העלה ליוטיוב סרטון שהיה במקור עבודת הגשה לבית ספרו בתיכון. בווידאו בלוג מיוחד, הודה שניסה להתאבד בעבר, לפני שהתפרסם, לאחר שהוא ומשפחתו פוטרו מעבודתם בגלל קטעי הווידאו שהעלה ליוטיוב. דוסון הבהיר שמשפחתו אינה מהווה השראה לדמויות הקומיות. ב-1 בינואר 2012 הוא החל להעלות סרטונים על אורח יומו (וולוגים) לערוץ היוטיוב שלו על בסיס יומי.
משנת 2011 ועד ליולי 2015 היה בזוגיות עם ליסה שוורץ(אנ'), יוטיוברית אמריקאית-יהודייה, קומיקאית ושחקנית. דוסון הכיר את שוורץ דרך קטעי הווידאו שהיא העלתה ליוטיוב בשנת 2010 הוא החליט להזמין אותה להשתתף בקטעי הווידאו שלו, מאוחר יותר הם התחילו לעשות קטעי ווידאו רבים ביחד ואף דוסון התחיל להשתתף גם בערוץ היוטיוב שלה.
ביולי 2015 פרסם סרטון בערוץ היוטיוב שלו ויצא מהארון כביסקסואל. מאז אוקטובר 2016, בן זוגו של דוסון הוא ריילנד אדמס בעל ערוץ יוטיוב אישי משלו עם מעל ל-4 מיליון רשומים. במרץ 2019 הם התארסו.
קריירה

דוסון כותב בעצמו את התסריטים של המערכונים שהוא מפרסם, ומשחק את רוב הדמויות, לערוץ היוטיוב שלו למעלה מ-18 מיליון נרשמים. בעקבות הדירוג הגבוה של הנרשמים בערוץ הראשון, הרחיב דוסון את נוכחותו ב-YouTube על ידי הוספת ערוצים נוספים. לעיתים קרובות, דוסון משלב ערכים חינוכיים בקליפים שלו כגון: קבלת השונה, ליברליות, הישגיות, חיוביות, הגשמה עצמית, ומדבר על נושאים כמו מין, אלכוהול וסמים בצורה כנה שמדברת לבני נוער בגובה העיניים. ב-2010, הוא נכנס לרשימת "הסלבריטאים המפורסמים ביותר באינטרנט", במגזין פורבס, נבחר לאושיית האינטרנט המובילה בטקס בחירת הנוער בארצות הברית (2010 Teen Choice Awards) וכן לבלוגר המוצלח ביותר בתחרות The Streamy Awards. בשנת 2012 הוציא גם סינגל בשם "SuperLuv" ב־iTunes והוא דורג בשבוע הראשון ברשימת ה-20 הנמכרים ביותר. בשנת 2014 הכריז דוסון על סרט עתידי שלו, ובמהלך השנה חשף ששם הסרט הוא "NOT COOL". הסרט יצא בספטמבר של אותה שנה ואפשר לרכוש אותו דרך Amazon ו־iTunes. בשנת 2015 ביצע הופעת קמע בסרטם הקולנועי של ערוץ היוטיוב סמוש "סמוש: הסרט", אשר יצא לאקרנים ביולי 2015.
הערוצים ביוטיוב > לדוסון שלושה ערוצים ביוטיוב

- הערוץ הראשי לשעבר: "ShaneDawsonTV"- בערוץ זה מוצגים המערכונים וסרטוני פרודיה שהוא מציג.
- הערוץ המשני: "ShaneDawsonTV2"- הצגת תהליך הפקת הקליפים ומאחרי הקלעים של סרטוניו מהערוץ הראשי לשעבר וכן מציג שם פינות בעלות נושא שונה לכל אחת, כדוגמת "אתגר את דוסון (Dare the Dawson)" שבו הוא מבקש הצופים להגיב על הסרטון ולתת לו אתגרים בהם יצטרך לעמוד. לכל פינה שיר נושא משל עצמה.
- הערוץ השלישי והנוכחי: "shane"- משדר בעיקר את הוולוגים היומיים, בהם הוא חושף את חייו האישים. ועוד סרטונים שצילם דרך מצלמת האייפון או המחשב שמראים את המציאות ומערך היומיום שלו. כיום זהו ערוץ היוטיוב העיקרי בו משתמש, ובו אף מעלה סרטוני תאוריות קונספירציה וכן סרטונים שמתעדים חוויות והרפתקאות שדוסון חווה עם חבריו ובן זוגו.
הערוצים ביוטיוב > מערכונים

ברוב קטעי הווידאו של דוסון קיים מבנה אחיד : מועלית בעיה או קונפליקט מחייו האישיים של דוסון, הוא מציג את הבעיה באמצעות דמויות קומיות והגחכת המצב. בהמשך מוצע פתרון של הדמיות הקומיות, ולבסוף הוא מפנה את השאלה לצופים ולעיתים מצרף מסר חינוכי.
בערוץ העיקרי מפרסם דוסון, מדי שבוע, קטעי קומדיה שונים, שמהווים פרודיה על התרבות האמריקאית בנושאי זרמים חברתיים בקרב בני הנוער (לדוגמה סדרת Emo Breakup) ותרבות ומדיה. כך למשל דוסון הפיק קליפ קומי לצלילי השיר "Telephone", ו-"Bad Romance" של ליידי גאגא. דוסון גם חיקה את קאשה - אותה הציג כבחורה שיכורה - בריטני ספירס, פריס הילטון, קניה ווסט ג'סטין ביבר ואחרים. בנוסף בסרטונים שלו הוא צוחק על ערוץ דיסני ועל הסדרות בו. דוסון גם פרסם פרודיות על סרטים, ביניהם טיטניק, הר ברוקבק, הארי פוטר ואחרים, פרסם קומדיה על סדרות הטלוויזיה דוסון קריק ודגרסי (Degrassi) ועל סדרות שונות של ערוץ הטלוויזיה MTV. נוהג גם ללגלג על משתמשי יוטיוב אחרים כמו איי-ג'סטין (ijustine), פרד (Fred) וסמוש (smosh) והוא גם מעלה מערכונים קומיים אוטוביוגרפיים מחיי המשפחה האמריקאית.
הערוצים ביוטיוב > דמויות

שנייני (shanaynay) - ילדת גטו (ghetto girl) גנגסטרית, נרקומנית, שתיינית ואסירה לשעבר. היא אחת הדמויות הפופולריות ביותר של שיין, שמשתמש בה במספר סיפורים שבדרך כלל אינם קשורים אחד לשני, לדוגמה: באחד הוא מציע נישואים לשינייניי ואף מציג אותה למשפחתו ובאחר הוא שולח אותה לחסל את פרד (משתמש פופולרי אחר של יוטיוב). שינייניי מסתבר אינה דמות מקורית והיא למעשה חיקוי של דמות אחרת בעלת שם זהה המשוחקת על ידי שחקן אחר בשם מרטין לאורנס (Martin Lawrence) בסדרה "מרטין" משנת 97–1992
דודה הילדה (aunt Hillda)- הדמות האהובה על שיין (כמו שהכריז בכנס Vidcon 2010), דודתו ומורתו של שיין. מכורה למין. מסרבת להכיר במות בעלה ולכן היא פחלצה אותו.
אס-די-זי (SDeezy) - גנגסטר, ראפר, משתמש בסמים ואלכוהול.
אימו של שיין - מנסה להוציא את שיין מהארון ולא מאמינה לו שהוא סטרייט, צוחקת עליו שהוא שמן מדוכדך. אלכוהוליסטית וחסרת טקט.
אחיו של שיין - חולם להיות כוכב רוק, מרבה לחתוך לעצמו את הוורידים.
נד החנון (Ned the nerd) - חבר טוב של שיין. חנון, מרכיב משקפיים, עובד במשרות ביזאריות, ועוקב אחר נשים.
איימי - פרחה סנובית שלומדת בתיכון של שיין, חבר שלה אמר לה שהיא שמנה, ושיין עוזר לעבור את זה ולא להתייחס.
פריס הילטון - דמותה של פריס הילטון המוצגת כאדם רע ולא חכם במיוחד (בהקצנה פרודית).
ספרים

בנוסף לערוץ שלו ביוטיוב, דוסון גם כתב ספר בשם "I Hate Myselfie: A Collection of Essays by Shane Dawson" (משחק מילים בין "אני שונא את עצמי" ל"אני שונא את הסלפי שלי") שיצא ב-10 במרץ 2015, בו נמצא קובץ של חיבורים שנכתבו על ידי שיין.
מאוחר יותר ב-19 ביולי 2016 פרסם דוסון ספר נוסף בשם "It Gets Worse: A Collection of Essays" (זה נהיה גרוע יותר: אוסף חיבורים), זהו אוסף חיבורים נוסף.
הערות שוליים

1 2 3  Interview with Shane Dawson, Vidiseo.
↑  HAPPY FATHER (LESS) DAY!, YouTube.
↑  MY YOUTUBE STORY - SHANE DAWSON, YouTube.
↑  SEX WITH FRIENDS? ASK SHANE #2, YouTube.
↑  אני ב\v=PPdE3rbqf_Q&feature=youtu.be אני ביסקסואל בערוץ היוטיובב של שיין דוסון.
↑  רשימת ערוצים ומספרי הנרשמים, YouTube.
↑  In Pictures: The Web Celeb 25, Forbes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 5207 9937  LCCN: no2015106669  MusicBrainz: 2541febb-0ac2-426f-8ead-8acfd9a5c6b0  VIAF: 317112449   WorldCat (עם VIAF): 317112449
Coping Mechanism

Coping Mechanism (מעוצב באותיות גדולות; <COPINGMECHANISM>, בעברית: מנגנון התמודדות) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האמריקאית וילו. האלבום יצא לאור ב-7 באוקטובר 2022, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן ו-MSFTS.
הוצאה וקידום

ווילו הוציאה את השיר "Maybe It's My Fault" ב-24 ביוני 2022. דווח כי מדובר בסינגל המוביל מאלבומה האלופן החמישי, שבאותה עת לא היה שם ותוכנן לצאת בקיץ. קליפ מוזיקלי ליווה את יציאת השיר, אותו ביימה דנה טריפה. ווילו הוציאה את הסינגל השני, "Hover Like a Goddess" ב-4 באוגוסט עם השיר יצא קליפ מוזיקה בבימויו של ג'קסון וויטינגטון. למחרת הכריזה ווילו על צאת אלבומה האולפן החמישי Coping Mechanism. האלבום היה אמור לצאת לאור ב-23 בספטמבר ווילו הוציאה את "Curious/Furious" ואת הוויזואלי שלו ב-9 בספטמבר השיר משמש כסינגל השלישי מן האלבום. לאחר יציאת הסינגל, דווח כי האלבום נחדה מחדש. תאריך היציאה החדש של האלבום נקבע ל-7 באוקטובר ב-4 באוקטובר, ווילו הוציאה את "Split" כסינגל הרביעי של האלבום. האלבום עצמו יצא לאור ב-7 באוקטובר, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן ו-MSFTSMusic ו-. למחרת, ווילו ביצעה שני רצועות באלבום, "Ur a Stranger" ו-"Curious/Furious" ב תוכנית מערכונים "סאטרדיי נייט לייב".