stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקשר

הֶקְשֵׁר, ובלועזית: קוֹנְטֶקְסְט (context), הוא טקסט הסמוך אל טקסט מסוים, לפניו או אחריו, שיש ביניהם קשר ומשמעות ישירה. ההקשר משמש בהשאלה לכל רעיון ומושג שיש בו שייכות, זיקה או יחס אל רעיון או מושג אחר, ועל פיו הוא מקבל את משמעותו העמוקה יותר.
הבנה עמוקה וחדה של טקסט מחייבת את בחינת הקשרו: הטקסט הסמוך אליו והרקע שמחמתו הוא נוצר. מלבד זאת יש לבחון גם כן את אופי השיח שבו הוא נוצר (מייצר הטקסט, נמען הטקסט, וכן את תקופת היווצרות הטקסט). ההקשר אינו מופיע במפורש בגוף הטקסט, אך הוא משתמע ממנו באופן ברור. הקשר שהוא אינו ברור, ועשוי הוא להיות נתון במחלוקת, מאבד הטקסט את התקבעותו למושג מוחלט כלשהו. טקסט המכיל מספר הקשרים שונים המערערים את המשמעות הישירה שבו, הוא הופך לנטול הקשר מובהק, ומשמעות ההקשר בו נשארת פתוחה ללא הכרעה חד משמעית. סימן ונגזר מתופעה זו היא הדקונסטרוקציה המפרקת את הטקסט ממשמעותו היציבה לכאורה.
היבטים קוגניטיביים

להקשר יש השפעה רבה על תהליכי התפיסה שלנו, משום שהוא יוצר ציפיות אשר המסייעות לזיהוי של עצמים ומאורעות בסביבה באמצעות תהליכי עיבוד מלמעלה למטה.
משום שהזיהוי התפיסתי תלוי הן בציפיות של הנחשף אליו והן בתכונות הפיזיקליות של העצמים שהוא רואה, עלול הזיהוי להשתנות על פי הקשר. למשל, אדם שיקרא את המילים THE CAT (בתרגום מאנגלית: החתול) כפי שהן מופיעות בכיתוב שבצד, יעשה זאת מאחר שתפיסת תודעתו הושפעה מידיעתו את השפה האנגלית, שכן למעשה שתי האותיות האמצעיות בשתי המילים שוות הן בצורתן. תרגומן באופן שונה (האות הראשונה כ-H ואת השנייה כ-A) נובע מאשליה אופטית התלויה בהקשר של האותיות.
ניתן לראות דוגמה נוספת של דבר תלוי-הקשר במילים רבות (ובפרט בשפה העברית) שיש להן כפל משמעות (או שיש להן הגייה שונה, המשתנה לפי הניקוד, אך המילים כתובות בלא ניקוד), שזיהוי המשמעות הנכונה של המילה הכתובה הוא מתאפשר לרוב על פי הקשרה של המילה המופיעה לצד מילים מסוימות ובעניין מסוים. דוגמאות למילים כאלו בשפה העברית: רוח, הגה, שפה, אב; וכן בשפה האנגלית: book, bank. מילים שיש ביניהן קשר אחיד למשמעויות השונות שלהן, הן מילים פוליסמיות, וכמו המילה שפה, הקיימת גם כיחיד של שפתיים, וגם במשמעות של שפה כדרך תקשורת, וגם כגדה של נהר (ראו משמעויות נוספות למילה בדף שפה (פירושונים)); ומילים שאין ביניהן קשר אחיד למשמעויות השונות שלהן, הן מילים הומונימיות, וכמו המילה אב, הקיימת גם במשמעות של חודש בלוח השנה העברי בשם אב, וגם במשמעות של הורה זכר.

בשפות שקיים בהן ניקוד, קיימות מילים שתופענה ללא ניקוד ועל ידי כך יקבלו מספר משמעויות, וזיהויה הנכון של המילה עשוי להתבצע גם בלא ניקודה, על ידי הקשרה. לדוגמה, המילה שמן יכולה להיות בעלת מספר משמעויות: שָׁמֵן = מי שהצטבר בגופו עודף של שומן, שֶׁמֶן = נוזל שומני, שַׁמָּן = מי שמקצועו הוא במכירת שמן או בייצורו, שָׁמָן = אדם המציג את עצמו כמי שמתקשר עם רוחות וכוחות בלתי נראים (ראו משמעויות נוספות למילה בדף שמן (פירושונים)).
ראו גם

ציטוט מסולף
משמעות (חשיבות)
הערות שוליים

1 2  גריג ר. ג. וזימברדו פ.ג. (2010). מבוא לפסיכולוגיה. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
↑  ראו לדוגמה שרה זיגלבאום, דו משמעות של מילים 1.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007557834705171  LCCN: sh85031544  NKC: ph420387 
המילים THE CAT, כשהאותיות H ו-A שוות בצורתן, וזיהוין משתנה רק לפי הקשרן וסמיכותן
הרמן לייזין

הרמן לייזין (נולד לייזרוביץ', בדנית: Herman Leisin;‏ 1907 – 1965) היה מתאבק יהודי דני, אלוף מספר מכביות (הראשונה 1932, השנייה 1935 והשלישית 1950) ומאמן מתאבקים.
קורות חיים

הרמן לייזרוביץ' נולד בקופנהגן למשפחת מהגרים מרוסיה, והוא ושני אחיו שינו מאוחר יותר את שם משפחתם ל"לייזין". השלושה היו פעילים במועדון הספורט היהודי הכח קופנהגן. לייזין התחרה במכביות בהיאבקות בסגנון יווני-רומי. הוא זכה במכביה הראשונה במדליית זהב במשקל תרנגול וחזר על זכייתו גם במכביה השנייה ובמכביה השלישית. במכביה השלישית התחרה גם בהיאבקות חופשית במשקל תרנגול וגם בכך זכה במדליית זהב. במכביה הרביעית זכה לייזין במדליית ארד במשקל קל, בסגנון יווני-רומי. הרמן לייזין לקח חלק גם במכביה החמישית ועל כך, בטקס הסיום של המכביה, הוענק לו פרס המכבי העולמי לספורטאי המסור.
במרווח שבין המכביה השלישית והמכביה הרביעית לייזין שהה בישראל ועבד כמאמן מתאבקים במכבי תל אביב.
הערות שוליים

↑  Morten Thing, De russiske jøder i København 1882-1943, Gyldendal A/S, 2008. עמ' 650.
↑  Simon Kurland, Kurland: en jødisk sportsmand i krigs- og efterkrigstid, Syddansk Universitetsforlag, 2010. עמ' 79.
↑  ספורטאי יהודי השיג שיא עולמי, הצופה, 25 בספטמבר 1957
↑  הרמן לייזין - הותיק, מעריב, 1 בספטמבר 1957
הקלאסיקו הגרמני

| --- | --- |
              מדי בורוסיה דורטמונד :               מדי באיירן מינכן 
טקס הפתיחה של משחק גמר ליגת האלופות 2013 בין בורוסיה דורטמונד ובאיירן מינכן באצטדיון ומבלי.
דר קלאסיקר (בגרמנית: Der Klassiker), הידוע בפשטות בתור "הקלאסיקו הגרמני", הוא השם שניתן למשחק הכדורגל בין בורוסיה דורטמונד ובאיירן מינכן, אשר מאז הקמת הבונדסליגה ב-1963, הם שניים ממועדוני הכדורגל המוצלחים ביותר בכדורגל הגרמני, לאחר שזכו יחד ב-21 מתוך 25 אליפויות הבונדסליגה. שתי הקבוצות נאבקו ראש בראש על אליפות הבונדסליגה מאז תחילת העשור השני של המאה העשרים ואחת ונפגשו ביניהן בגמר ליגת האלופות 2013.
עם זאת, אופי היריבות ביניהן הועמד לאחרונה בספק, כאשר רבים מערערים על כך שזהו "הקלאסיקו הגרמני" בשל ההיסטוריה הקצרה יחסית של המפגשים ביניהן, בניגוד להיסטוריה הארוכה של משחקי דרבי רבים אחרים בכדורגל הגרמני, כמו היריבות בין דורטמונד לשאלקה 04 ומשחקי דרבי בהשתתפות באיירן מינכן כמו הדרבי הבווארי והדרבי של מינכן.
תארים

| מועדון | ליגה | גביע | גביע הליגה | סופרקאפ | גביע אירופי ליגת האלופות | גביע אופ"א הליגה האירופית | גביע המחזיקות | סופרקאפ אירופי | הגביע הביניבשתי | גביע העולם למועדונים | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| באיירן מינכן | 29 | 19 | 6 | 8 | 5 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 72 |
| בורוסיה דורטמונד | 8 | 4 | 0 | 6 | 1 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 21 |
| סך הכל | 37 | 23 | 6 | 14 | 6 | 1 | 2 | 1 | 3 | 1 | 93 |
הערות שוליים

↑   עוזי דן, דוהרת לאליפות: 2-3 ענק לדורטמונד על באיירן מינכן בקלאסיקר הגרמני, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2018
ויליאם דווייט ויטני

| --- | --- |

 לידה:  9 בפברואר 1827 נורת'המפטון, ארצות הברית 
 פטירה:  7 ביוני 1894 (בגיל 67) ניו הייבן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  בלשנות
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טיבינגן  ויליאמס קולג'  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מוסדות:  אוניברסיטת ייל 
 פרסים והוקרה:  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 צאצאים:  Edward Baldwin Whitney, Emily Henrietta Whitney, Marian Parker Whitney 
 תרומות עיקריות
 חקר הסנסקריט, עריכת מילונים של השפה האנגלית
 חתימה:   
 
ויליאם דווייט ויטני (William Dwight Whitney‏; 9 בפברואר 1827 – 7 ביוני 1894) היה בלשן אמריקאי.
בראשית הלימודים האקדמיים שלו התעניין ויטני בעיקר במדעי הטבע – בוטניקה ומדעי כדור הארץ, והוא לא זנח את התחום גם אחרי שהתחיל להתמסר לבלשנות ב־1848, לאחר שקרא ספר על שפת סנסקריט. למד באוניברסיטת ייל, בתקופה שבה כמעט לא היו לימודי סנסקריט בארצות הברית, והשלים את לימודיו בברלין אצל אלברכט ובר ובטיבינגן אצל רודולף פון רות (von Roth), וכן עם פרנץ בופ. ב־1854 מונה לתפקיד פרופסור לסנסקריט בייל, ומ־1869 – ל"פילולוגיה משווה".
ויטני הוציא לאור ותרגם מספר טקסטים בסנסקריט, וכתב ספר דקדוק של סנסקריט. ספרים בולטים נוספים שכתב:
Language and the Study of Language – מבוא לבלשנות כללית, אחד הספרים החלוציים בבלשנות המודרנית
The Life and Growth of Language – ניסיון להבין את מקורה של הלשון
ספרי דקדוק של אנגלית, צרפתית וגרמנית
Oriental and Linguistic Studies – אוספי מאמרים
הערך Philology ("פילולוגיה") במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה (למעשה הערך עוסק בעיקר בבלשנות)
היה בין העורכים של מילון ובסטר והעורך הראשי של Century Dictionary – מילון של השפה האנגלית.
ספריו על בלשנות כללית היו מוכרים גם בקרב הציבור הרחב בזכות סגנונם הברור.
התזמורת הסימפונית של מינסטר

| --- | --- |

התזמורת הסימפונית של מינסטר במהלך קונצרט בתיאטרון מינסטר
 תאריך ייסוד:  1919 
 מייסד:  פריץ פולבאך
 מדינה:  גרמניה גרמניה
 מיקום:  מינסטר, גרמניה
 אולם קונצרטים:  תיאטרון מינסטר
 מנצח:  גולו ברג
 http://www.sinfonieorchester-muenster.de/
 
התזמורת הסימפונית של מינסטר (בגרמנית: Sinfonieorchester Münster) היא תזמורת סימפונית שנוסדה בשנת 1919 ומרכזה בעיר מינסטר שבגרמניה. התזמורת היא אחד מעמודי התווך של חיי המוזיקה בעיר וזכתה גם בהכרה לאומית בזכות פעילותה רבת השנים.
בנוסף ל"אחזקה שוטפת" של רפרטואר קלאסי-רומנטי שהוא לחם חוקה של התזמורת, היא מתגאה בביצועים של יצירות עכשוויות שהיו ב-DNA של התזמורת מיומה הראשון. מחויבות זו שנמשכה לאורך השנים עד לשנות ה-70 של המאה הקודמת, הביאה לכך שמלחינים חשובים באו למינסטר.
בשנותיה הראשונות היו אלה הנס פפיצנר (1921) וריכרד שטראוס (1924) שניצחו על יצירותיהם, כמוהם גם פאול הינדמית (1955). כאחת התזמורות הגרמניות הראשונות, היא יזמה בשנת 1975 תוכנית מקורית לחינוך מוזיקלי שעד מהרה נקלטה בגרמניה כולה.
ביצועה של התזמורת למחזור האופרות "טבעת הניבלונג" של וגנר (1992–2004) העמיד אותה במרכז ההתעניינות של המדינה כולה. מתחילת עונת 2017–2018 עומד בראש התזמורת כמנהל מוזיקלי גולו ברג שבפעילותו חשף את עשייתה לחברה העירונית המגוונת והעשירה של מינסטר. פעילותה הענפה של התזמורת זיכתה אותה בפרסים רבים ובאותות הצטיינות בהם מדליית גוסטב מאהלר (1981) והפרס על תוכנית הקונצרטים השנתית הטובה ביותר בגרמניה מטעם איגוד המו"לים של המוזיקה (1993).
בשנים 2013 ו-2015 יצאה התזמורת הסימפונית של מינסטר למסעי הופעות במילאנו, בפירנצה ובמודנה.
ב-12 בספטמבר 2022 הופיעה התזמורת יחד עם התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ועם מקהלות מלובלין בנגינת הסימפוניה השנייה של מאהלר.
משכנה הקבוע של התזמורת כיום הוא תיאטרון מינסטר.
הרמן לי

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1976 (בן 48) הונג קונג, האימפריה הבריטית 
 מוקד פעילות:  הונג קונג
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 מקום לימודים:  בית הספר אליוט 
 עיסוק:  גיטריסט, מפיק, קולות רקע
 סוגה:  פאואר מטאל
 כלי נגינה:  גיטרה 
 חברת תקליטים:  Roadrunner
 www.dragonforce.com
 
הרמן לי (נולד ב-3 באוקטובר 1976) הוא גיטריסט בריטי - יליד הונג קונג, גיטריסט להקת הפאואר מטאל הבריטית דראגונפורס. נגינתו של לי מאופיינת בסולואים ארוכים ומלודיים, ושימוש רב בידית הטרמולו, הוא גם ידוע באפקטים הקוליים שהוא יכול ליצור בעזרת הגיטרה וידית הטרמולו.
הקמת דראגונפורס

הרמן לי ניגן בהרבה להקות מטאל ורוק בשנות ה-90 ולאחר פירוק להקתו האחרונה Demoniac בשנת 1998, הוא החליט להקים להקת פאואר מטאל. הוא צירף את חברו ללהקת דמוניאק הגיטריסט סם טוטמן ועשה אודישנים לחברי להקה שממנה יצאו דראגונהארט, ששינו את שמם לדראגונפורס מאוחר יותר.
עם דראגונפורס הוציא ארבעה אלבומים וב-2008 הוציאו את האלבום Valley Of The Damned Re-Mastered, וב-2012 הוציא את האלבום The Power Within.
ב-2007 הוזמן לי כאורח מיוחד עם סטיב וואי לציון עשרים שנה לחברת איבנז (שבגיטרות שלה הוא משתמש). בנוסף ניגן בהופעה עם עוד גיטריסטים.
ראו גם

שרדינג
המכרז האולימפי 2016

| --- | --- |
 המכרז האולימפי למשחקי קיץ 2016
סקירה כללית · ריו דה ז'ניירו (המנצחת)  מדריד · טוקיו · שיקגו

פרטים
מקום ההצבעה: קופנהגן, דנמרק
ועדה אחראית: הוועד האולימפי הבינלאומי
תאריכים חשובים
המכרז הראשון: 13 בספטמבר 2007
המכרז השני: 14 בינואר 2008
הכרזת המועמדים הסופיים: 4 ביוני 2008
החלטה סופית: 2 באוקטובר 2009
ההחלטה הסופית
הזוכה במכרז: ריו דה ז'ניירו 2016
המקום השני: מדריד 2016
המכרז האולימפי 2016 היה המכרז שנועד לבחור את המארחת של אולימפיאדת 2016. תהליך הבחירה, שנוהל על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי, החל ב-13 בספטמבר 2007, והסתיים בטקס ההכרזה בקופנהגן, דנמרק ב-2 באוקטובר 2009.
ארבע המועמדות שהצליחו לעלות לשלב הסופי במכרז הן שיקגו (ארצות הברית), מדריד (ספרד), ריו דה ז'ניירו (ברזיל) וטוקיו (יפן). מתוך ארבע הערים שזכו להגיע למועמדות הסופית, זכתה בתואר המארחת הרשמית של אולימפיאדת 2016 ושל המשחקים הפאראלימפיים לשנת 2016 העיר ריו דה ז'ניירו.
אחד השינויים הגדולים במכרז של 2016 היה ברמת ההתעניינות הגבוהה של הקהל והאזרחים בכל העולם. כוכבים ומפורסמים שונים גויסו לקחת חלק בקידום זכייתן של ערים שונות, וכל ראשי המדינות המועמדות הגיעו בעצמם לטקס ההכרזה, כשהבולט בהם היה ברק אובמה, נשיא ארצות הברית. איש מנשיאי ארצות הברית לא הגיע בעצמו מעולם קודם לכן לטקס המכרז האולימפי.
הרציונל להשתתפות במכרז

זכייה במכרז האולימפי היא שאיפה לאומית מהגדולות בחיי מדינה. קיום המשחקים האולימפיים עשוי להביא לעיר ולמדינה המארחות הכרה בינלאומית. מעבר לכך, יביא האירוע לסיוע כספי מטעם הוועד האולימפי בבניית מתקני ספורט וכפר אולימפי שיוכלו לשמש לאחר תום האולימפיאדה את התושבים, ולבנייה ושיפור משמעותי לשנים רבות בתשתיות, ברכבות ובכבישים. אירוח האולימפיאדה והכנתה ארוכת השנים עשויים לתרום לעלייה משמעותית במקומות עבודה, וכן לעלייה בעסקים עם חברות באותה מדינה ומחוץ לה, בתיירות, ובניהול נכון תוביל להכנסות כספיות של מיליארדים. זאת מלבד הכבוד והגאווה הלאומית שבאירוח אירוע הספורט הבינלאומי הגדול בעולם. לאור סדרי הגודל בהם מדובר, מסתיים המכרז האולימפי כשבע שנים לפני מועד האירוע המתוכנן, דבר שיאפשר לעיר ולמדינה המארחות שנים של תכנון והיערכות.
תהליך המכרז

המועד הסופי להגשת מועמדות למכרז לאירוח המשחקים האולימפיים לשנת 2016 היה ב-13 בספטמבר 2007. שבע הערים שהגישו מועמדות לפני תאריך זה נדרשו לאחר מכן לענות על שאלון מפורט בן 50 עמודים עד ל-14 בינואר 2008. הוועד האולימפי העניק דירוג לכל עיר ששוקלל על פי 11 קטגוריות כגון יכולת כלכלית ויכולת מימון, אבטחה וביטחון, מתקני ספורט מתאימים או תוכניות ריאליות לבנייתם, ניסיון קודם באירוח אירועי ספורט בסדר גודל בינלאומי, תחבורה, דיור ומגורים, דעת הקהל והתמיכה הציבורית, ועוד. ב-4 ביוני 2008 הציג הוועד האולימפי את הניקוד שקיבלו הערים המועמדות.
בשלב זה נפלו המועמדות דוחא, באקו ופראג, שהניקוד אותו צברו לא היה מספֵּק.
ארבע הערים שקיבלו את הניקוד הגבוה ביותר, ועברו לשלב הבא, היו שיקגו (ארצות הברית), מדריד (ספרד), ריו דה ז'ניירו (ברזיל), וטוקיו (יפן). עם המעבר לשלב השני היו המועמדות רשאיות להשתמש בסמלי הלפיד האולימפי והטבעות האולימפיות במסעות הפרסום שלהן לקידומן במכרז.
סקירה כללית של הערים המתמודדות > שיקגו

שיקגו נחשבה על ידי התקשורת כמועמדת בעלת סיכויים טובים לזכייה במכרז.
יתרונותיה התבטאו בעיקר בתשתיות קיימות שיש כבר בעיר. במערכת תחבורה ציבורית טובה, וכן בתשתית רחבה הקיימת כבר למתקני ספורט.  החסרונות הן בתמיכה הממשלתית הנמוכה יחסית מתוך ציפייה שהמגזר הפרטי ישלים את החסר, וכן באי-תמיכת התקשורת המקומית באירוח. במכרז הסופי זכתה שיקגו למספר הקולות הנמוך ביותר, והודחה ראשונה מתוך הארבע שהגיעו לגמר.
סקירה כללית של הערים המתמודדות > טוקיו

טוקיו זכתה בציון גבוה בזכות תוכניתה לבנות אצטדיון שיכיל 100 אלף מקומות, יכולתה הכלכלית הגבוהה ביותר, וההבטחה לאולימפיאדה "ירוקה" בה ייגרם הנזק המועט ביותר לסביבה.
חסרונה היה בתמיכה הציבורית המועטה לה זכה הרעיון בקרב תושביה ובקרב אזרחי יפן. בסקר שנערך בשנה שבה התקיים המכרז תמכו רק 56% מהתושבים ברעיון, דבר העלול להביא למיעוט מתנדבים ולאווירה לא אוהדת. במכרז הסופי זכתה טוקיו למספר הקולות הנמוך ביותר לאחר שיקגו, והודחה שנייה מתוך הארבע שהגיעו לגמר.
סקירה כללית של הערים המתמודדות > מדריד

מדריד זכתה לציון גבוה מבחינת תחבורה ציבורית ומתקנים, והעובדה שהייתה מועמדת ארבע שנים קודם, במכרז האולימפי 2012 והגיעה אף אז לגמר, היוותה גורם חיובי. מבין המועמדות הייתה מדריד המועמדת שזכתה לתמיכה ציבורית גבוהה ביותר מתושביה. על חברי הוועד האולימפי הבוחרים הופעל לחץ רב על ידי חואן אנטוניו סמראנש, נשיא הוועד האולימפי הבינלאומי לשעבר ותושב ספרד שעבר את גיל 80, והציג את הזכייה במכרז כמשאלתו האחרונה.
חסרונה של מדריד היה במיקומה ביבשת אירופה, ובבקשתה לקיים את המשחקים האולימפיים רק ארבע שנים לאחר אולימפיאדת לונדון (2012). למרות שהדבר אינו רשום כחוק מחייב, המקובל הוא שלא מקיימים את המשחקים האולימפיים ברציפות, בהפרש של ארבע שנים, באותה יבשת.
סקירה כללית של הערים המתמודדות > ריו דה ז'ניירו

זו הפעם הראשונה שהעיר ריו דה ז'ניירו עברה לשלב המועמדות במכרז האולימפי, לאחר ארבעה ניסיונות שלא עלו יפה בשנים 1936, 1940, 2004 ו-2012. לפי הצעתה של ריו דה ז'ניירו, היא מתכננת לקיים את כל המשחקים בתוך העיר עצמה ובכך לאפשר למשחקים להיות דינמיים יותר ולהקל על האינטראקציה בין הספורטאים.
חסרונותיה של ריו הן בהיותה עיר אלימה ביותר, בעלת פערים בלתי נתפסים בין עושר מופלג ומעמד ביניים אמיד מחד גיסא, לבין עוני קיצוני בפאבלות מאידך גיסא. בניסיונות הקודמים לא הצליחה ריו לזכות באירוח המשחקים, עקב חוסר בתשתיות, בעיות ביטחון והיעדר ניסיון מספיק בארגון אירועי ספורט בינלאומיים. אף שחלק מהמשחקים והגמר בגביע העולם בברזיל ב-1950 התקיימו בריו, חלה מאז הרעה מבנית במתקני הספורט, על אף מספר שיפוצים שבוצעו. עם זאת, לאחר שבשנת 2007 התקיימו בריו משחקי הכדורגל הפאן-אמריקניים, השתנתה התפיסה הרווחת בעולם לגבי יכולתה של העיר לארח אירועי ספורט בינלאומיים גדולים מעין אלו. קושי נוסף שנצפה היה היעדר כמות מספיקה של בתי מלון. לכן, בדרוג חברי הוועד שקדם למכרז הסופי, זכתה בציון הנמוך מתוך ארבע המדינות בגמר.
יתרונותיה של ריו דה ז'ניירו באו מכיוון אחר. טענתה הייתה כי מעולם עד אותו מועד לא התקיימו משחקים אולימפיים ביבשת אמריקה הדרומית, דבר מפלה שאינו משקף את היותה של האולימפיאדה אירוע בינלאומי על טהרת הייצוג השווה. יתרון נוסף הוא באירוח מונדיאל 2014, שהיא תחרות בינלאומית רבת משתתפים, דבר המהווה יתרון בהיערכות למשחקים האולימפיים לאחר שנתיים.

בעניין המחסור בחדרי אירוח התחייבה ריו להביא ספינות תענוגות רבות, שיעגנו בחופיה וישמשו כחדרי מלון במהלך המשחקים האולימפיים.
בהצבעת חברי הוועד האולימפי זכתה ריו, והיא ארחה את אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016).
ראו גם

המכרז האולימפי 2020
המשחקים האולימפיים
משחקי החורף האולימפיים
המשחקים הפאראלימפיים
הערות שוליים

↑  ראו להלן - מערכת התחבורה הציבורית בשיקגו בוויקיפדיה באנגלית
↑  את תחרויות ספורט המים, לדוגמה, הציעה שיקגו לקיים בימת מישיגן ולאורך החוף.
↑  סער הס, ynet - ספורט - 4 ערים, 5 טבעות: הקרב על אולימפיאדת 2016, באתר ynet, 29 בספטמבר 2009
↑  בניגוד למקובל באולימפיאדות אחרות, בהן מתקיימים אירועי ספורט גם מחוץ לעיר
סמליל ההצעה לאירוח אולימפיאדת 2016 בשיקגו
סמליל ההצעה לאירוח אולימפיאדת 2016 בטוקיו
סמליל ההצעה לאירוח אולימפיאדת 2016 במדריד
סמליל אולימפיאדת 2016 בריו דה ז'ניירו
הרמן לינדה

| --- | --- |

 לידה:  26 באוגוסט 1863 ליבק, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  26 ביוני 1923 (בגיל 59) ארלסהיים, שווייץ 
 
הרמן לינדה (בגרמנית: Hermann Linde‏; 26 באוגוסט 1863 – 26 ביוני 1923) היה צייר גרמני בסגנון הסימבוליסטי. הוא התמחה בנושאים אוריינטלים.
ביוגרפיה ועבודה

הוא היה בנו של הרמן לינדה הזקן, רוקח וצלם חלוץ. אחיו היו מקס לינדה, רופא עיניים ואספן אמנות, והיינריך אדוארד לינדה-ולטר, שהפך גם הוא לצייר. הוא קיבל את שיעורי האמנות הראשונים מסבו כריסטיאן פטר וילהלם שטולה (גר'), צייר דקורטיבי.
הוא המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות של דרזדן ובבית הספר לאמנויות של ויימאר. בשנת 1890, בהצעת אחיו היינריך, שחזר מקהיר, יצא למסע לימוד לסיציליה, מצרים ותוניסיה. בין השנים 1892–1895 עבד כצייר בהודו. ציורו "תהלוכת לנגר" זכה במדליית הזהב של המשנה למלך הודו. הציור נמצא באוסף של המוזיאון בברמן.
בשנת 1896 שהה תקופה קצרה בפריז ובתוניסיה, ואז שהה בשנתיים הבאות במושבת האמנים בדכאו.
כמה מקרובי משפחתו של אביו התעניינו בחברה האנתרופוסופית. לאחר שהשתתף בפגישה גדולה ובהרצאה בשנת 1906, הוא הפך לחבר באגודה. בשנת 1910 הוא פגש את שטיינר, שהזמין אותו לצייר ציורי קיר לפנים בניין הגאתניום הראשון. לינדה עשה רישומים על פי סיפור של גתה "האגדה על הנחש הירוק והשושן היפה". לאחר שראה את הציורים, הציע שטיינר כי הם ייעשו בשילוב עם סצנות ממחזה המסתורין המודרני שלו.
לינדה עבד על ציורי הקיר והפרויקטים האחרים שם במשך שנים רבות.
הוא נפטר שישה חודשים לאחר שבניין הגטניום הראשון הושמד על ידי שרפה.
לדברי שטיינר, הוא נפטר מ"לב שבור", בגלל כל השנים שהתמסר כולו לבניין וליצירותיו.
בהווה לינדה הוא אחד הציירים האוריינטלים החשובים ביותר.
תמונתו של "ילדה על מרפסת מכוסה בסארי" הגיעה לסותבי'ס בניו יורק בספטמבר 2007, וקיבלה שיא במכירה פומבית של תמונות לינדה עם 133,000 דולר ארצות הברית.
גלריה

בניין הגתאנום הראשון
איכרים בדרך לכנסייה
בווימאר
ילדה עם סארי
הערות שוליים

1 2  Linde Beer, Dokumentation: Die Dokumentation im Hause Birkach — nicht nur eine Unterrichtsmodellkartei, Zeitschrift für Pädagogik und Theologie 33, 1981-05-01, עמ' 417–419 doi: 10.1515/zpt-1981-0510
↑  Rudolf Steiner: Gesamtausgabe Vorträge
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119393387  ISNI: 0000 0000 1233 6952  RKD: 124044  VIAF: 57423540   WorldCat (עם VIAF): 57423540 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הרמן לינדה".
הרשות לאכיפה במקרקעין

| --- | --- |
סמליל הרשות לאכיפה במקרקעיןסמליל הרשות לאכיפה במקרקעין
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 משרד אחראי:  המשרד לביטחון לאומי
 סוכנות אם:  מינהל התכנון
 תאריך הקמה:  1988
 ראש:  צדוק רדקר
 שמות קודמים:  "היחידה הארצית לפיקוח על הבניה".
 
הרשות לאכיפה במקרקעין הוקמה בשנת 1988 במסגרת משרד הפנים תחת השם "היחידה הארצית לפיקוח על הבניה". עיקר משימתה הוא בלימת ומניעת בנייה בלתי חוקית.
עד להקמת היחידה פעלו בכל הארץ 10 מפקחי בנייה בלבד, שהיו חלק אורגני של לשכות התכנון המחוזיות ב-6 מחוזות משרד הפנים.
בחודש יולי 2015 אישרה הממשלה את הצעת שר האוצר, משה כחלון, לתיקון חוק התכנון והבנייה, ולהעברת מינהל התכנון ולשכות התכנון המחוזיות ממשרד הפנים למשרד האוצר, לרבות העברה לשר האוצר של סמכויות שר הפנים לפי חוק התכנון והבנייה.
ביוני 2016 החליטה הממשלה על הרחבת סמכויותיה של היחידה. החלטה זו מומשה בתיקון מס' 116 לחוק התכנון והבנייה.
ביולי 2024 אישרה מליאת הכנסת את העברת הרשות לסמכות המשרד לביטחון לאומי.
כיום פועלת היחידה כגוף אוטונומי, בכפיפות למנכ"ל משרד האוצר, בפריסה ארצית הכוללת 4 יחידות פיקוח מחוזיות וכן גוף מטה שממוקם בבית ההבדל בירושלים ומהווה את הנהלת היחידה. חלקם הגדול של עובדי היחידה הם עובדי פיקוח מקצועיים הפועלים בשטח,ומחצית העובדים הם עובדי מטה עובדי משרד (מזכירות ומרשם פלילי מודיעין וכדומה).
עבודת המפקחים כוללת איתור עבירות בנייה ונקיטת פעולות אכיפה, תוך כניסה למקרקעין, איסוף ראיות ועיבודן ובכלל זה תיעוד בשטח, חקירה  באזהרה וגביית עדויות מחשודים בביצוע עבירות בנייה, לצורך מיגור עבירות הבנייה ולמיצוי הדין עם עברייני הבנייה. זאת, באמצעות נקיטה בהליכים מנהליים ומשפטיים שונים, כגון: הכנת תיקי תביעה ומסירת הודעת קנס ו/או העברתם לתובע לצורך הגשת כתבי אישום, הוצאת צווים מינהליים ושיפוטיים (הפסקה, הריסה וכו') והריסת הבנייה הבלתי חוקית.
היחידה פועלת בעצמה באיתור, במניעת עבירות ובאכיפת החוק בשטחים גליליים ופתוחים, בד בבד עם הפיקוח על פעילות האכיפה של הוועדות המקומיות בתחום שיפוטן (לעיתים: תוך פעולה עצמית במקומן), במקרים בהם נמנעות הוועדות המקומיות מלנקוט בפעולות אכיפה מספקות המתחייבות מהחוק, או שהן מתקשות (או מתרשלות) בביצוען.
משימות הפיקוח והאכיפה מבוצעות בשיתוף פעולה עם משטרת ישראל ועם גורמי אכיפה אחרים.
הערות שוליים

↑  אודות, באתר הרשות לאכיפה במקרקעין
↑  חיזוק אכיפת דיני תכנון ובנייה, החלטת ממשלה 1559 מ-19 ביוני 2016
↑  חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 116), התשע"ז-2017, באתר הכנסת
הקשה (רפואה)

| --- | --- |
 שיוך:  בדיקה גופנית 
 תיאור ב:  המילון האנציקלופדי של גרנאט 
 מזהים
 מזהה MeSH:  D010474 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0030987 
 
הקשה (באנגלית: Percussion) היא טכניקה של בדיקה גופנית.
תיאור

הקשה היא שיטה וטכניקה של דפיקה או תפיפה על משטח כדי לקבוע את המבנה שביסוד המשטח והיא משמשת בבדיקות קליניות גופניות להערכת מצב בית החזה או הבטן. זוהי אחת מארבע שיטות הבדיקה הקלינית, יחד עם בדיקה גופנית, מישוש, האזנה וחקירה. זה נעשה כשהאמה של יד אחת נוקשת על האמה של היד השנייה באמצעות פעולת פרק כף היד. האצבע שלא נוקשת (הידועה כ-pleximeter) מונחת בחוזקה על הגוף מעל הרקמה. בעת לחיצה על אזורי עצם כגון עצם הבריח, ניתן להשמיט את הפלקסימטר ולהקיש ישירות על העצם, כמו למשל בעת נקישה בחלל האפיקלי של נגע ריאתי האופייני לשחפת.
ישנם שני סוגי ההקשה: הישירה, המשתמשת באצבע אחת או שתיים בלבד; והעקיפה, שמשתמשת רק באמה (האצבע האמצעית/המכופפת). בסיווג רחב, ישנם ארבעה סוגים של צלילי הקשה: תהודה, תהודה יתר, קהה כאבן או עמומה. צליל עמום מעיד על נוכחות של מסה מוצקה מתחת לפני השטח. צליל מהדהד יותר מצביע על מבנים חלולים המכילים אוויר. בנוסף להפקת צלילים שונים שניתן לשמוע, הם גם מייצרים תחושות שונות באצבע הפלקסימטר.
הקשה שימשה בהתחלה כדי להבחין בין חביות ריקות למלאות של משקאות חריפים, ונאמר כי הרופא האוסטרי ד"ר ליאופולד אואנברוגר (Leopold Auenbrugger) הוא האדם שהציג את הטכניקה לרפואה המודרנית, למרות ששיטה זו שימשה את אבן סינא כ-1,000 שנים לפני כן לתרגול רפואי כמו שימוש בהקשה על הבטן כדי להראות עד כמה היא מלאה, ולהבחין בין מיימת לבין הצטברות גזים.
על בית החזה

היא משמשת לאבחון חזה אוויר, נפחת ומחלות אחרות. היא יכולה לשמש להערכת הניידות הנשימתית של בית החזה.
על הבטן

היא משמשת כדי למצוא אם איבר כלשהו מוגדל. היא מבוססת על העיקרון של קביעת רקמות ורווחים ביניהן בעת רטט. הצליל שנוצר כך משמש לקבוע אם הרקמה בריאה או פתולוגית.
הערות שוליים

↑  Owen Epstein, G. David Perkin, John Cookson, David P. de Bono. Pocket Guide to Clinical Examination, Third Edition. Mosby, 2004. מסת"ב 0-7234-3230-9
↑  Cibeles Jolivette Gonzalez. "Avicenna's Canon Of Medicine". נבדק ב-17 באפריל 2018 – via Internet Archive. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Percussion notes". LifeHugger. אורכב מ-המקור ב-2011-07-13. נבדק ב-2009-10-07.
↑  "University of California, San Diego".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536095805171  LCCN: sh85099737 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים לנוער

| --- | --- |
הרשות הפלסטינית
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  PLE
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 2010 • 2014 • 2018
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 לא השתתפה
הרשות הפלסטינית משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מהרשות הפלסטינית לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מהרשות הפלסטינית היא בעיקר סמלית.