stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירות המודיעין והביטחון של מולדובה
היסטוריה

גוף ביטחון המדינה הראשון במולדובה הוקם בצו נשיאותי מספר 196 מה-9 בספטמבר 1991 בתור המשרד לביטחון לאומי. מבנה הארגון וסמכויותיו הוגדרו ב-16 בספטמבר אותה שנה.
ב-11 באוגוסט 1993 צו נשיאותי מספר 125 הרחיב את סמכויות הארגון ואלה כללו גם סמכויות סכום ריגול צבאי.
ב-16 בנובמבר 1999 נחקק חוק חדש לפיו המשרד לביטחון לאומי פורק ובמקומו הוקם שירות המודיעין והביטחון של מולדובה, כגוף מרכזי לביטחון פנים.
ב-1999 לראש שירות הביון והביטחון החדש מונה הדיפלומט הקרייריסט, ואלרי פסאט. שלוש שנים לאחר מכן הפרלמנט פיטר את פסאט, בדצמבר 2001. במקומו מונה הגנרל יון אוּרסוּ, למנהל הארגון.
ב-18 בינואר 2000 משמר הגבול הופרד מהארגון והפך לגוף ציבורי עצמאי.
ב-10 בספטמבר 2002 הוקם מרכז האימונים של הארגון והמכון הלאומי למודיעין וביטחון כגוף עליון להכשרת קציני השירות.
ב-22 ביולי 2005 נוספו לארגון סמכויות חקירת פשיעה חמורה וב-13 בנובמבר 2006 הוקם ממרכז ללוחמה בטרור, שסייע לשירות לתאם ולייעל את האמצעים שלו ללוחמה בטרור.
ב-13 בפברואר 2010 נלקחו מהארגון סמכויות אבטחת התקשורת הממשלתית ומרכז התקשורת המיוחדת, שהיה כפוף לשירות, הפך לגוף עצמאי הכפוף ישירות לממשלה.
רוסהידרו

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  בורסת מוסקבה (HYDR)  הבורסה לניירות ערך בלונדון 
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־20 שנה) 
 חברות בנות:  Far Eastern Energy Company  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 מיקום המטה:  מוסקבה 
 ענפי תעשייה:  הנדסת אנרגיה 
 מוצרים עיקריים:  אנרגיה הידרואלקטרית
 הכנסות:  406,033,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 רווח תפעולי:  57,289,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 רווח:  42,078,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 הון עצמי:  629,353,000,000 רובל רוסי (נכון ל־2021) 
 עובדים:  69,665 (נכון ל־2018) 
  
 www.rushydro.ru
 
תחנת כוח הידרואלקטרית סאיאנו-שושנסקאיה — תחנת החשמל ההידרואלקטרית הגדולה ברוסיה, בבעלות "רוסהידרו".
כיסוי נהר בורייה בעת בניית התחנה ההידרואלקטרית בורייסקאיה תחתית, 2016.
רוסהידרו (ברוסית: РусГидро) היא חברה רוסית לאנרגיה הידרואלקטרית. מתחילת 2012 יש לה קיבולת של 34.9 ג'יגוואט והיא יצרן הכוח ההידרו-אלקטרי השני בגודלו בעולם והחברה הגדולה ביותר לייצור חשמל שירשה את מרבית משאביה של חברת החשמל הלאומית לשעבר, מערכת האנרגיה המאוחדת. הקונגלומרט, שבחלקו בבעלות ממשלתית, עבר מיזוג גדול החל מיולי 2007.
המשרד הראשי נמצא במחוז המשנה אוברוצ'בסקי שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מערבי, במוסקבה. מרבית מניות החברה נמצאים בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות הסוכנות הפדרלית לניהול רכוש המדינה.
היסטוריה

החברה הוקמה ב-26 בדצמבר 2004 במסגרת רפורמה במגזר האנרגיה ברוסיה, שנועדה לפרק את המונופול של מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה. עד 2009 החברה נקראה בשם "הידרו OGK" (ברוסית: ГидроОГК), משנת 2010 נושאת את שמה הנוכחי.
בשנת 2011 אומצה תוכנית מודרניזציה עם תאריך יעד לשנת 2025 במסגרתה יוחלפו שנאים וטורבינות תחנות החשמל ההידרואלקטריות של החברה. החברה מיישמת תוכנית השקעה רחבת היקף. בנוסף למודרניזציה של המפעלים הקיימים, הפרויקטים הגדולים ביותר הם הקמת ארבע תחנות תרמיות במזרח הרחוק. מבחינת כוח הידראולי, הפרויקטים הגדולים והמתמשכים הם בניית תחנת זגורסקאיה בפרברי מוסקבה, תחנה במחוז מגדן ותחנת הכוח ההידרואלקטרית זאראמגסקאיה בצפון הקווקז.
בעלות והנהלה

החברה נמצאת בבעלות המדינה (60.6%), VTB (13.3%) וחברת "אוויה טרנס" (6%).
בעלות והנהלה > ראשי החברה

ויאצ'סלב סיניוגין (2005 – יולי 2008)
וסילי זובאקין (יולי 2008 – נובמבר 2009)
יבגני דוד (נובמבר 2009 – ספטמבר 2015)
ניקולאי שולגינוב (ספטמבר 2015 – נובמבר 2020)
ויקטור חמארין (נובמבר 2020-ואילך)
בעלות והנהלה > חברות בת

חברת האנרגיה של המזרח הרחוק
מערכות האנרגיה של המזרח
סחלין אנרגו
מגדן אנרגו
יאקוטסק אנרגו
קמצ'טסק אנרגו
ביצועים

| 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 74 600 | 82 300 | 80 273 | 81 608 | 71 996 | 77 008 | 112 697 | 129 023 | 121 947 | 127 342 | 138 769 | 140 248 | 144 228 |
הדינמיקה של יכולות החברה בג'יגה-וואט:
| 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22,70 | 24,11 | 24,37 | 25,42 | 25,51 | 26,17 | 36,50 | 37,47 | 38,43 | 38,65 | 38,87 | 39,04 | 39,4 |
ראו גם

מערכת האנרגיה המאוחדת של רוסיה
אינטר רא"ו
רוס-סטי
הערות שוליים

↑  "Our Company". נבדק ב-17 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  
Robin Paxton (2009-11-23). "Russia appoints Sechin ally to manage hydro giant". Reuters. נבדק ב-2010-02-24.
↑  
Antonova, Maria; Krainova, Natalya (2009-08-18). "10 Dead, 72 Missing in Dam Disaster". The Moscow Times. נבדק ב-2009-08-18.
↑  "Company". RusHydro. אורכב מ-המקור ב-2011-10-08. נבדק ב-3 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה) "Адрес для писем: 117393, Москва, ул. Архитектора Власова, д.51" [51, Arhitektora Vlasova street, Moscow, 117393, Russia].
↑  "Акционерный капитал ПАО «РусГидро»". ПАО «РусГидро». 2018-11-21.
↑  "Сын друга Путина Юрия Ковальчука возглавит "Интер РАО"". Ведомости. 2009-11-23. נבדק ב-2018-12-02.
↑  "Шульгинов Николай Григорьевич". www.rushydro.ru. אורכב מ-המקור ב-2015-09-23. נבדק ב-2015-09-23.
↑  "2010". www.rushydro.ru. נבדק ב-2018-12-02.
↑  "2011". www.rushydro.ru. נבדק ב-2018-12-02.
1 2 3  "Отчетность". ארכיון מ-2013-04-17. נבדק ב-2013-04-09.
↑  "2015". www.rushydro.ru. נבדק ב-2018-12-02.
↑  "Выработка электроэнергии ПАО «РусГидро» в 2016 году". ПАО «РусГидро». 2018-11-21.
↑  "Выработка электроэнергии ПАО «РусГидро» в 2017 году". ПАО «РусГидро». 2018-11-21.
↑  "Выработка электроэнергии ПАО «РусГидро» в 2018 году". ПАО «РусГидро». 2018-11-21.
↑  "Годовые отчеты ПАО «РусГидро»". ПАО «РусГидро». 2018-11-21.
ריינג'ר 9

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 יצרן:  JPL
 תאריך שיגור:  21 במרץ 1965, 21:37 UTC
 משגר:  אטלס-אג'ינה B
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל
 משימה
 סוג משימה:  התרסקות על הירח תוך כדי צילומו
 גרם שמיים:  הירח
 אתר נחיתה:  12°50′S 2°22′W﻿ / ﻿12.83°S 2.37°W﻿ / -12.83; -2.37
 תאריך נחיתה:  התרסקות: 24 במרץ 1965, 14:08:19 UTC
 משך המשימה הכולל:  21 במרץ 1965 – 24 במרץ 1965, 14:08:19 (4 ימים) 
 משך המשימה:  64.5 שעות
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  367 ק"ג
 משקל:  366.9 ק"ג 
 אורך:  4.6 מטרים
 רוחב:  1.5 מטרים
 גובה:  3.6 מטרים
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  01294
 מאגר המידע הלאומי:  1965-023A
 
ריינג'ר 9 (באנגלית: Ranger 9) הייתה משימת חלל אמריקאית ששוגרה על ידי נאס"א ב-21 במרץ 1965 במטרה לחקור את הירח במסגרת תוכנית ריינג'ר. מטרת הגשושית הייתה לשדר תמונות ברזולוציה גבוהה של פני הירח במהלך התרסקותה על פניו. ריינג'ר 9 התרסקה על הירח בהצלחה ב-24 במרץ ותוך כדי התרסקותה שידרה תמונות של הירח. משימה זו הייתה המשימה המוצלחת השלישית והאחרונה בתוכנית ריינג'ר.
מבנה החללית

ריינג'ר 9 הייתה חללית ריינג'ר מבלוק 3. החללית כללה בסיס משושה מאלומיניום ברוחב 1.5 מטרים, עליו הורכבו מערכות ההנעה והכוח, מעליהם הורכב חרוט קטום ראש שהכיל את מצלמות הטלוויזיה. שני לוחות סולאריים באורך 1.537 מטרים וברוחב 0.739 מטרים נפרשו ככנפיים משני צדדים נגדיים של הבסיס, כך שאורך החללית מקצה לקצה היה 4.6 מטרים. אנטנת צלחת לטווח רחוק הורכבה על אחד מקודקודי הבסיס, ואנטנה היכולה לשדר ולקלוט אותות מכל הכיוונים הורכבה בראש החרוט הקטום. גובהה הכולל של החללית היה 3.6 מטרים.
ההנעה שנדרשה לתיקון המסלול סופקה על ידי מנוע הידרזין שהפיק דחף של 224 ניוטון. זווית הגישה נשלטה באמצעות 12 נחירי פליטה (שפלטו גז חנקן), שהיו כפופים להוראותיהם של 3 גירוסקופים, 4 חיישני שמש ראשיים ושניים משניים, וחיישן ארץ אחד. כוח חשמלי הופק על ידי הלוחות הסולאריים, ששטחם הכולל היה 2.3 מ"ר, שהפיקו 200 ואט. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1.2 קילו-ואט-שעה (kW·h) שיכלו לספק חשמל במשך 9 שעות, סיפקו כוח חשמלי לכל אחד משני הסטים הנפרדים של מערכות הצילום והתקשורת. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1 קילו-ואט-שעה (kW·h) שמרו אנרגיה לתפעול השוטף של החללית.
חלליות הריינג'ר מבלוק 3 נשאו מערכת שכללה 6 מצלמות טלוויזיה, ועברו טיהור לפני שיגורם כדי למנוע זיהום של קרקע הירח. מערכת מצלמות הטלוויזיה שנשאו חלליות הבלוק 3 שקלה 173 ק"ג, והחליפה את קפסולת הסייסמוגרף שנשאו הריינג'רים מבלוק 2. מבין 6 המצלמות, 2 היו בעלות יכולת סריקה מלאה ו-4 בעלות יכולת סריקה חלקית.
המשימה

ריינג'ר 9 שוגרה ב-21 במרץ 1965, 21:37 UTC, על גבי משגר אטלס-אג'ינה B מנמל החלל קייפ קנוורל, למסלול חנייה סביב כדור הארץ בגובה 185 ק"מ. בעירה שנייה של שלב האג'ינה למשך 90 שניות הכניסה את החללית למסלול מעבר אל הירח. אחרי שנפרדה משלב האג'ינה, כ-70 דקות לאחר השיגור, נפרשו הלוחות הסולאריים של החללית, הופעלו מערכות הניווט, והתקשורת עברה לידי האנטנה לטווח הרחוק. בעקבות הדיוק בכניסה למסלול המעבר הירחי, נדחה תמרון תיקון המסלול מ-22 במרץ ל-23 במרץ, והוא הושלם בהצלחה כמתוכנן בשעה 13:30 UTC.
ב-24 במרץ 1965 הגיעה ריינג'ר 8 אל הירח. בשעה 13:31 UTC בוצע תמרון סופי שכיוון את מצלמות הטלוויזיה של החללית כך שישיגו תמונות ברזולוציה גבוהה יותר. בשעה 13:49:41 UTC, כ-19 דקות לפני ההתרסקות, בגובה 2,363 ק"מ מפני הירח, צולמה התמונה הראשונה של הירח. במהלך 19 הדקות שעד להתרסקות שודרו בהצלחה 5,814 תמונות ברזולוציה הולכת וגדלה, כאשר התמונה האחרונה הייתה ברזולוציה של 30 ס"מ. החללית התרסקה על הירח בתנועה ישרה על פני מסלול היפרבולי עם זווית אסימפטוטית נכנסת של 5.6°- מקו המשווה של הירח. נטיית מסלול ההתרסקות הייתה 15.6°. בשעה 14:08:19.994 UTC,‏ כ-64.5 שעות לאחר שיגורה, התרסקה ריינג'ר 9 ב-12°50′S 2°22′W﻿ / ﻿12.83°S 2.37°W﻿ / -12.83; -2.37, במהירות של כ-2.67 ק"מ לשנייה (9,648 קמ"ש).
התרסקות ריינג'ר 9 על הירח
ריצ'רד אברמסון

ריצ'רד אברמסון (באנגלית: Richard S. Abramson; ‏24 ביולי 1945 – 16 בינואר 2016) היה שחיין יהודי-אמריקאי, אלוף המכביה השישית (1961).
אברמסון היה נדבן ועסק רבות למען חיזוקה של מדינת ישראל וחיזוקו של העם היהודי. כיהן כנשיא מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון משנת 2014.
ביוגרפיה

אברמסון נולד וגדל במנהטן, בנם הצעיר של ג'ק ורות' אברמסון. הוא גדל במשפחה של שחיינים. אביו ג'ק, היה חבר בוועד האולימפי האמריקאי ומנהל המבחנים האמריקאים בשחייה, קפיצה למים וכדורמים לאולימפיאדת טוקיו (1964). שני אחיו הגדולים, אלן ודייוויד, היו שחיינים מצטיינים.
בתחרויות השחייה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר 1961 זכה אברמסון בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר בשיא מכביה חדש של 8:46.3 דקות, לפני ישראל 9:23.3 דקות ודרום אפריקה (9:25.6 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 19:33.2 דקות, אחרי אחיו דוד אברמסון שקבע שיא מכביה חדש של 18:45.4 דקות ולפני ג. סולטמן מדרום אפריקה (19:35.6 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:54.9 דקות
בתחרויות השחייה של המכביה השביעית שנערכו באוגוסט 1965 סיים אברמסון במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:37.0 דקות.
חייו האישיים

ב-1963 התגייס לאקדמיה של חיל האוויר האמריקני ליד קולורדו ספרינגס, קולורדו וב-1968 סיים אברמסון את לימודיו. הוא שירת בבסיס חיל האוויר בהנסקום ליד בוסטון עד שנת 1972. באותה שנה הוא קיבל תואר שני במנהל עסקים מבבסון קולג' בוולסלי, מסצ'וסטס.
במהלך המכביה השביעית הכיר אברמסון את כוכבת המכביה, האתלטית לוריין לוצוף מדרום אפריקה. שלוש שנים לאחר מכן הם נישאו ביוהנסבורג ואחר כך עברו להתגורר בארצות הברית.
אברמסון היה חבר בידידים האמריקאים של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2008 חצה אברמסון את תעלת למאנש במשחה שליחים עם חבריו ובשנת 2013 הוא הקיף בשחייה את מנהטן וכל זאת על מנת כדי לגייס כסף למחקר עבור מחלת מיאלומה נפוצה שבה לקה.
ב-17 בינואר 2016 נפטר אברמסון מהמיאלומה, בביתו שבמנהטן. הותיר אחריו שני ילדים, בת ובן ו-4 נכדים.
הערות שוליים

↑  Richard S. Abramson Elected President of The Washington Institute, December 23, 2013
↑  NAMES IN THE NEWS Abramson Family Hogs' Medals
↑  עליונות לארה"ב בפתיחת תחרויות השחייה במכביה זכו ב-4 מדליות זהב, חרות, 3 בספטמבר 1961
↑  אהרן להב, יומן המכביה ה-7 - 2 שיאים ישראלים, 3 שיאי מכביה, 2 שיאי יסוד הושגו בתחרויות השחייה, דבר, 25 באוגוסט 1965
רוברטו מרטינס

רוברטו מרטינס מונטוליו (בספרדית: Roberto Martínez Montoliú; נולד ב-13 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר האחורי, וכיום מאמן נבחרת פורטוגל.
מרטינס החל את קריירת המשחק בריאל סרגוסה, אך בגיל צעיר עבר לשחק באי הבריטי, שם שיחק במספר קבוצות באנגליה, ויילס וסקוטלנד.
כמאמן, הוביל מרטינס את ויגאן את'לטיק לזכייתה הראשונה בהיסטוריה בגביע ה-FA.
חיים אישיים

ביוני 2009 נישא מרטינס לבת זוגו, בת' תומפסון הסקוטית, אותה הכיר בשנת 2002, כששיחק בקבוצת מאת'רוול. לבני הזוג ילדה משותפת בשם לואלה.
במקביל לעיסוקיו כמאמן, משמש מרטינס כפרשן ספורט. הוא העניק פרשנות מהאולפן עבור רשת ESPN בסיקורי המונדיאלים ב-2010 וב-2014, וכן במשחקי גביע הקונפדרציות 2013. הוא היה אורח קבוע בתוכנית המסקרת את הליגה הספרדית ברשת סקיי ספורטס, ורשם מספר הופעות כפרשן אורח בתוכנית המרכזית של רשת BBC לסיקור משחקי הפרמייר ליג.
תארים > תארים כשחקן

הגביע הספרדי: 1993/1994
פרס הפוטבול ליג: 1998/1999
פרס הפוטבול ליג: 2005/2006
תארים > תארים כמאמן

גביע ה-FA‏: 2012/2013
תארים > תארים כמאמן > נבחרת בלגיה

מונדיאל 2018: מקום שלישי
שירות המודיעין הפלילי של קנדה

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  קנדה 
 תאריך הקמה:  1970 
 www.cisc.gc.ca/index_f.html
 
שירות המודיעין הפלילי של קנדה (CISC; בצרפתית: Service canadien de renseignements criminels) הוא ארגון בין-גופי בקנדה שנועד לתאם ולשתף מודיעין פלילי ומודיעין משטרתי בין כוחות המשטרה השונים במדינה.
השירות הוקם בשנת 1970, כשמטהו נמצא באוטווה ולו עוד עשרה סניפים בכל מחוז המציע שירותים מעל 400 רשויות חוק בקנדה.
שיתוף פעולה

ישנן שלוש רמות של חברות בארגון:
רמה 1 היא עבור כוחות משטרה האחראים לאכיפת חוק פדרלי ומחוזי וברשותם יחידה למודיעין פלילי.
רמה 2 היא עבור סוכנויות ספציפיות לאכיפת חוק, כמו, הסוכנות לשירותי גבול של קנדה ושירות הטבע.
רמה 3 היא עבור משרדים ולהם תפקיד משלימים בתחום אכיפת החוק או סיוע לאכיפת החוק. רמת החברות משתקפת גם במרכז המידע המשטרתי של קנדה
יחידות ביון של הסוכנויות החברות מספקות לשכה מחוזית ובה מסד נתונים מקוון ומערכת מידע אוטומטית למודיעין פלילי (ACIIS). הלשכה באוטווה מאחסנת את בסיס הנתונים הלאומי ומנהלת אותו בהתייעצות עם הסוכנויות החברות. מטרת השירות לא רק לתאם שיתוף מידע מעבר לתחומי השיפוט, אלא כדי להקל על חקירות פשע מאורגן ופשיעה חמורה ברחבי קנדה.
הלשכה המרכזית מאוישת על ידי עובדי המשטרה הרכובה המלכותית עם אנשי הסוכנויות הבאות:
סוכנות שירותי הגבול של קנדה
המשטרה הצבאית של הכוחות הקנדיים
משטרת מחוז אונטריו
שירות משטרת אוטווה
המשטרה הרכובה המלכותית
שירות משטרת מונטריאול
ביטחון קוויבק
שירות משטרת טורונטו
משטרת ונקובר
אסטרטגיה

לשירות יש תוכנית אסטרטגית בהיקף של ארבעה נדבכים.
הנדבך הראשון הוא אנשי המודיעין המשטרתי. על פי נדבך זה, מטרת השירות הוא לשפר את המודיעין הפלילי הלאומי באמצעות הפניית משאבים לטיפוח מומחי ביון וציוד כדי למשוך כישרון בתחום המודיעין הפלילי.
שנית, השירות נועד לספק תמיכה לאנשי מודיעין על פי הנחיות שניתנו על ידי הנהגת הארגון, על ידי הפיכת הצורך בכלים טכנולוגיים לזמינים עבור אנשי מודיעין בהתבסס על עקרון "הצורך לדעת/הזכות לדעת" ועל ידי כך להקל על ניתוח נתוני מודיעין דרך הכשרת אנשי ניתוח מודיעין, מתודולוגיה ושיטות עבודה מומלצות. הנדבך השני כולל גם הפצת מודיעין מעובד תוך מתן הערכה מודיעינית.
הנדבך השלישי הוא "טכנולוגיות המודיעין הפלילי", כלומר תחזוקה של מערכת ACIIS לכריית נתונים, טכנולוגיה ועדכון קבוע של טכנולוגיות חדשות.
הנדבך הרביעי והאחרון הוא "תוכנית התקשורת של המודיעין הפלילי", אשר מורכב מתיאום מידע הזורם בין הסוכנויות, כמו גם בין גופי ביון אחרים תוך הקניית אסטרטגיות חשיבה בקנה מידה לאומי אצל אנשי המודיעין הפלילי.
השירות גם מפרסם דו"ח שנתי על פעילות הפשע המאורגן בקנדה.
שירות המחקר והתיעוד (סרביה)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 תאריך הקמה:  1949 
 מטה מרכזי:  בלגרד 
 
שירות המחקר והתיעוד (בסרבית: Služba za Istraživanje i Dokumentaciju היה ידוע כ-SID) הייתה סוכנות הביון של סרביה שפעלה בכפיפות למשרד החוץ של סרביה. השירות היה אחראי לאיסוף מודיעין וביצוע פעילויות ביטחוניות אחרות הקשורות למלחמה בטרור.
היסטוריה

השירות הוקם לראשונה בשנת 1947 ביוגוסלביה לשעבר ושרד את קריסת יוגוסלביה ואת מלחמת בוסניה. ב-11 בדצמבר 2007, לאחר הקמת סרביה ומונטנגרו, אומץ חוק חדש בנושא שירותי ביטחון ומודיעין ברפובליקת סרביה, שקבע יצירת שלוש סוכנויות ביטחון ומודיעין חדשות:
BIA (סוכנות הביון והביטחון)
VOA
VBA
השירות למחקר ותיעוד תוכנן להתמוסס ולהתארגן מחדש בחלקו כמחלקה לניתוח ותמיכה (Odeljenje za Analitiku i Podršku) וכ"שירות הביטחון של משרד החוץ" ליצירת מחלקה האמונה על אבטחת בנייני המשרד ובכיריו. ב-14 בספטמבר 2013 הודיע שר החוץ איוואן מרקיץ' על השבת השירות, אך בפועל זה טרם התרחש.
הערות שוליים

↑  "Diplomatic intelligence service to be restored". mfa.gov.rs. 14 בספטמבר 2013. נבדק ב-31 באוגוסט 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
ריינג'ר 7

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 יצרן:  JPL
 תאריך שיגור:  28 ביולי 1964, 16:50:07 UTC
 משגר:  אטלס-אגנה B
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל
 משימה
 סוג משימה:  התרסקות על הירח תוך כדי צילומו
 גרם שמיים:  הירח
 אתר נחיתה:  10°21′S 20°36′W﻿ / ﻿10.35°S 20.6°W﻿ / -10.35; -20.6
 תאריך נחיתה:  התרסקות: 31 ביולי 1964, 13:25:48.82 UTC
 משך המשימה הכולל:  28 ביולי 1964 – הווה (60 שנה) 
 משך המשימה:  68.6 שעות
 מידע טכני
 משקל:  381 ק"ג
 אורך:  4.6 מטרים
 רוחב:  1.5 מטרים
 גובה:  3.6 מטרים
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  00842
 מאגר המידע הלאומי:  1964-041A
ריינג'ר 7 (באנגלית: Ranger 7) הייתה משימת חלל אמריקאית ששוגרה על ידי נאס"א ב-28 ביולי 1964 במטרה לחקור את הירח במסגרת תוכנית ריינג'ר. מטרת הגשושית הייתה לשדר תמונות ברזולוציה גבוהה של פני הירח במהלך התרסקותה על פניו. ריינג'ר 7 התרסקה על הירח בהצלחה ב-31 ביולי ותוך כדי התרסקותה שידרה תמונות של הירח. משימה זו הייתה המשימה המוצלחת הראשונה בתוכנית ריינג'ר, והמשימה האמריקאית הראשונה שצילמה את פני הירח בהצלחה.
מבנה החללית

ריינג'ר 7 הייתה חללית ריינג'ר מבלוק 3. החללית כללה בסיס משושה מאלומיניום ברוחב 1.5 מטרים, עליו הורכבו מערכות ההנעה והכוח, מעליהם הורכב חרוט קטום ראש שהכיל את מצלמות הטלוויזיה. שני לוחות סולאריים באורך 1.537 מטרים וברוחב 0.739 מטרים נפרשו ככנפיים משני צדדים נגדיים של הבסיס, כך שאורך החללית מקצה לקצה היה 4.6 מטרים. אנטנת צלחת לטווח רחוק הורכבה על אחד מקודקודי הבסיס, ואנטנה היכולה לשדר ולקלוט אותות מכל הכיוונים הורכבה בראש החרוט הקטום. גובהה הכולל של החללית היה 3.6 מטרים.
ההנעה שנדרשה לתיקון המסלול סופקה על ידי מנוע הידרזין שהפיק דחף של 224 ניוטון. זווית הגישה נשלטה באמצעות 12 נחירי פליטה (שפלטו גז חנקן), שהיו כפופים להוראותיהם של 3 גירוסקופים, 4 חיישני שמש ראשיים ושניים משניים, וחיישן ארץ אחד. כוח חשמלי הופק על ידי הלוחות הסולאריים, ששטחם הכולל היה 2.3 מ"ר, שהפיקו 200 ואט. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1.2 קילו-ואט-שעה (kW·h) שיכלו לספק חשמל במשך 9 שעות, סיפקו כוח חשמלי לכל אחד משני הסטים הנפרדים של מערכות הצילום והתקשורת. שתי בטריות בעלות קיבולת של 1 קילו-ואט-שעה (kW·h) שמרו אנרגיה לתפעול השוטף של החללית.
חלליות הריינג'ר מבלוק 3 נשאו מערכת שכללה 6 מצלמות טלוויזיה, ועברו טיהור לפני שיגורם כדי למנוע זיהום של קרקע הירח. מערכת מצלמות הטלוויזיה שנשאו חלליות הבלוק 3 שקלה 173 ק"ג, והחליפה את קפסולת הסייסמוגרף שנשאו הריינג'רים מבלוק 2. מבין 6 המצלמות, 2 היו בעלות יכולת סריקה מלאה ו-4 בעלות יכולת סריקה חלקית.
המשימה

ריינג'ר 7 שוגרה ב-28 ביולי 1964, 16:50:07 UTC, על גבי משגר אטלס-אג'ינה B מנמל החלל קייפ קנוורל, למסלול חנייה סביב כדור הארץ בגובה 192 ק"מ. שעה וחצי לאחר השיגור הופעלו מנועי שלב האג'ינה שנית והחללית הוכנסה למסלול מעבר אל הירח. אחרי שנפרדה משלב האג'ינה נפרשו הלוחות הסולאריים של החללית, הופעלו מערכות הניווט, והתקשורת עברה לידי האנטנה לטווח הרחוק. יום אחר כך, ב-29 ביולי, בוצע תיקון המסלול והושלם בהצלחה.
ב-31 ביולי הגיעה ריינג'ר 7 אל הירח. 18 דקות לפני ההתרסקות הופעלו מערכות הצילום, ודקה מאוחר יותר, בשעה 13:08:45 UTC צולם הירח בפעם הראשונה על ידי חללית ריינג'ר מגובה 2,110 ק"מ. ב-17 הדקות שלפני הפגיעה שודרו בהצלחה 4,308 תצלומים ברזולוציה הולכת וגדלה, כאשר התצלום האחרון היה ברזולוציה של חצי מטר בלבד. החללית התרסקה על הירח בתנועה ישרה על פני מסלול היפרבולי עם זווית אסימפטוטית נכנסת של 5.57°- מקו המשווה של הירח. נטיית מסלול ההתרסקות הייתה 26.84°. בשעה 13:25:48.82 UTC,‏ 68.6 שעות לאחר שיגורה, התרסקה ריינג'ר 7 ב-10°21′S 20°36′W﻿ / ﻿10.35°S 20.6°W﻿ / -10.35; -20.6, במהירות של 2.62 ק"מ לשנייה (9,432 קמ"ש).
התמונה הראשונה שצילמה ריינג'ר 7
שירות המודיעין והביטחון (צ'כיה)

| --- | --- |

 Audi, vide, tace si vis vivere in pace. 
 מידע כללי
 מדינה:  צ'כיה 
 תחום שיפוט:  צ'כיה צ'כיה
 סוכנות אם:  ממשלת צ'כיה
 תאריך הקמה:  1 בינואר 1993
 סוכנות קודמת:  שירות המודיעין והביטחון של צ'כיה (1992) שירות המודיעין והביטחון הפדרלי של צ'כוסלובקיה
 מטה מרכזי:  פראג, סטודולקי 13,  רחוב נארוז'ני, 1111/2
 עובדים:  3,500
 http://www.bis.cz
 
מטה השירות בפראג
שירות המודיעין והביטחון (בצ'כית: Bezpečnostní informační služba, בראשי תיבות: BIS) הוא שירות הביטחון המרכזי של צ'כיה, שנוצר לאחר קריסת צ'כוסלובקיה. השירות עוסק בעיקרו בביטחון ובמודיעין פנים וזוהי סוכנות אכיפת החוק החשובה ביותר בצ'כיה, האחראית לסיכול ריגול, חתרנות ולמלחמה בטרור ובמאבק בפשע המאורגן.
משימות

סיכול ריגול.
שמירת מסמכים מסווגים.
להילחם בטרור ופשע מאורגן.
מאבק בריגול תעשייתי.
הערות שוליים

↑  (2017)
↑  Чешская разведка тесно сотрудничает с США и интересуется военной стратегией России
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 0831 5849  NKC: pna2006332006  VIAF: 157606002   WorldCat (עם VIAF): 157606002 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "שירות המודיעין והביטחון (צ'כיה)".
ריקוד השטן: כת 7M בטיקטוק

| --- | --- |

 סוגה:  דוקומנטרי
 יוצרים:  ג'סיקה אסבדו
 ארץ מקור:  ארה״ב
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  58 - 48 דק׳
 שידור
 רשת שידור:  נטפליקס
 רשת שידור בישראל:  נטפליקס
 תקופת שידור מקורית:  29 במאי 2024 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ריקוד השטן: כת 7M בטיקטוק (באנגלית: Dancing for the Devil: The 7M TikTok Cult) היא סידרה תיעודית אמריקאית משנת 2024 העוסקת בהאשמות כנגד חברת ניהול הכישרונות 7M Films (ובעיקר על פעילותה ככת) המגייסת רקדניות טיקטוק, ועוקב אחר חייה של הקורבן-לכאורה של הכת, מירנדה ווילקינג.
הסדרה מחולקת לשלושה פרקים. היא בוימה על ידי דרק דונן ויצאה לאור ב-29 במאי 2024 בשירות הזרמת המדיה נטפליקס.
הערות שוליים

↑  Borden, Jane (2024-05-29). "Dancing for the Devil: The 7M TikTok Cult Depicts a Dangerous Group in Real Time". Vanity Fair (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2024-05-31.
↑  Palumbo, Jacqui (2024-05-28). "A new Netflix docuseries unravels what it calls a 'cult' for TikTok dancers". CNN (באנגלית). נבדק ב-2024-05-31.
↑  Mercuri, Monica. "The Insane True Story Behind Netflix's 'Dancing For The Devil: The 7M TikTok Cult'". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2024-05-31.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ריקוד השטן: כת 7M בטיקטוק".
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שירות המודיעין הסלובקי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  סלובקיה 
 תאריך הקמה:  1993 
 סוכנות קודמת:  StB 
 מטה מרכזי:  ברטיסלאבה 
 www.sis.gov.sk
 
שירות המודיעין הסלובקי (בסלובקית: Slovenská informačná služba,‏ בראשי תיבות: SIS) היא סוכנות מודיעין של ממשלת סלובקיה. הוקמה ב־15 בפברואר 1993 מתוך "Federálna bezpečnostná informačná služba" (סוכנות הביון והביטחון הפדרלית של צ'כוסלובקיה).
השירות משתמש במודל מודיעיני משולב, כלומר מכסה מודיעין מקומי וזר, בעוד Vojenské spravodajsvo אחראית על המודיעין הצבאי.
היסטוריה

הרפובליקה הסלובקית העצמאית הוקמה ב-1 בינואר 1993 לאחר פירוק צ'כוסלובקיה ב-31 בדצמבר 1992 ואיתה סוכנות הביון הפדרלית שלה ("Federálna bezpečnostná informačná služba",‏ FBIS). על בסיס משפטי סלובקיה הייתה ללא שירות מודיעין בימים הראשונים לקיומה. ב-21 בינואר 1993 העביר הפרלמנט הסלובקי את חוק מספר 46/1993, אודות שירות המודיעין הסלובקי, שנכנס לתוקף ב-15 בפברואר 1993.
שירות המודיעין סלובקי בניגוד לקודמו היה אחראי לא רק על מודיעין פנימי אלא גם על ביון חוץ. המנהל הראשון היה ולדימיר מיטרו, ששנתיים אחר כך ביקש מנשיא סלובקיה לקבל את התפטרותו. מאוחר יותר טען מיטרו שהסיבה לכך הייתה לחץ פוליטי עצום עליו, במיוחד הפקודה להקים מעקב אחר עיתונאים מסוימים.
ממשלת ולדימיר מצ'יאר שינתה אז את החוק כדי לתת היתר למנות את מנהל המודיעין לעצמו, ולא נשיא סלובקיה. מצ'יאר מינה אז את איוואן לקסה כמנהל המודיעין. תחת לקסה, השירות נודעה בינלאומית בשל מחלוקות רבות, כולל חטיפת בנו של הנשיא לאוסטריה ועינוייו בשנת 1995, רצח רוברט רמיאס ב-1996 ופרשיות רבות אחרות.
ב-3 במאי 2012 מינה הנשיא איוואן גשפארוביץ' את יאן וולקו לתפקיד מנהל שירות המודיעין הסלובקי, לאחר שוולקו הועמד על ידי ראש הממשלה רוברט פיצו למועמד ומועמדותו אושרה על ידי ממשלת סלובקיה ב-27 באפריל 2012.
ב-6 ביולי 2016 מינה הנשיא אנדריי קיסקה את אנטון שפאריק לתפקיד מנהל השירות.
הערות שוליים

↑  http://magazin.atlas.sk/spektrum/tajomstva-tajnych-sluzieb-sis/679593.html
↑  "Jan Valko Becomes New Head of SIS". TASR. 3 במאי 2012. נבדק ב-20 במאי 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Slovenská informačná služba - O nás (About us)". נבדק ב-2017-05-13.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: kn20050531015  VIAF: 134731892   WorldCat (עם VIAF): 134731892