stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ז'אק ארנפרוינד
ביוגרפיה

ארנפרוינד נולד וגדל בעיר ליל בצרפת. אמו אווה (לבית קוהנפוסן) ילידת דרזדן בגרמניה, הייתה זמרת אופרה ובהמשך חייה מורה לגרמנית. אביו זיגמונד (אשר זליג) נולד בעיר יאסלו בגליציה שבפולין, היה היחיד מבני משפחתו שניצל מהשואה, וב-1946 היגר לצרפת ועסק במסחר. לארנפרוינד אחות אחת, שגרה בישראל, ועובדת כמתורגמנית צרפתית-עברית.
בשנים 1982–1985 למד לתואר ראשון בהיסטוריה באוניברסיטה ע"ש שארל דה-גול - ליל III (אנ').
לאחר סיום התואר הראשון, בהיותו כבן 20, הגיע לישראל להמשך לימודיו. בשנים 1986–1989 למד לתואר שני באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המ.א. שלו עסקה ביהודי ברסלאו ברייך השני כדוגמה של מיעוט דתי במציאות עירונית, ונכתבה בצרפתית, בהדרכתו של פרופ' מיכאל גרץ. בשנים 1991–1996 למד לתואר שלישי בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים. את עבודת הדוקטור שעסקה ביהודי ברלין כתב בהדרכתם של פרופ' ריצ'רד כהן מהאוניברסיטה העברית ושל פרופ' אטיין פרנסואה (צר') מהסורבון.
בשנים 1988–1998, במקביל ללימודיו עבד בכמה מוסדות אקדמיים: בסגל ההוראה של האוניברסיטה הפתוחה, כעוזר הוראה באוניברסיטה העברית, וכמדריך-דוקטור באוניברסיטת חיפה.
בשנים 1996–2005, לאחר סיום לימודיו, היה מרצה בכמה מוסדות אקדמיים בארץ ובחו"ל, כשהעיקרי שבהם היה החוג להיסטוריה באוניברסיטת בר-אילן, שבו התמנה לדרגת מרצה, ובהמשך לדרגת מרצה בכיר.
החל משנת 2005 הוא משמש כפרופסור להיסטוריה של יהודים וליהדות בפקולטה לתאולוגיה ולמדע הדתות באוניברסיטת לוזאן בשווייץ. בשנים 2019–2022 כיהן כדיקן הפקולטה לתאולוגיה ולמדע הדתות באוניברסיטה זו.
תחומי מחקרו

ארנפרוינד מתמחה בהיסטוריה בת-זמננו של יהודים ויהדות.
הוא מתמקד בהיווצרות של זהויות קולקטיביות של קבוצות מיעוט אתניות ודתיות.
בפרסומיו, הרבה לכתוב על יהדות גרמניה ועל יהדות צרפת ועל שאלות של זיכרון והיסטוריוגרפיה.
משפחתו

נשוי לחגית לבית גריילסמר, ד"ר לפסיכולוגיה ומטפלת בתנועה. אב לארבעה (שתי בנות ושני בנים).
מחלק את זמנו בין לוזאן (שווייץ) לבין ישראל.
פרסומיו > ספריו

Mémoire juive et nationalité allemande. Les juifs berlinois à la Belle Époque, Presses Universitaires de France, 2000.
Jacques Ehrenfreund, Pierre Gisel (éds.), Religieux, société civile, politique. Enjeux et débats historiques et contemporains, (Existence et sociétés), Lausanne, Antipodes, 2012
Jacques Ehrenfreund, Pierre Gisel, Mises en scène de l’humain. Sciences des religions, théologie, philosophie. Beauchène, 2014.
Circoncision: Actualités d’une pratique immémoriale. Paris, Herman, 2018
Regards de savants Juifs et chrétiens sur le judaïsme du Second Temple. Récit D’une controverse allemande. Genève, Labor et Fides, 2022
פרסומיו > מבחר ממאמריו

ארנפרוינד פרסם כמה עשרות מאמרים ופרקים בספרים ערוכים. להלן מבחר מהם:
Entre Germanité et Judaïsme: les représentations collectives du passé des juifs berlinois, Ecriture de l’histoire et identité juive. L’Europe ashkénaze XIX-Xxe siecle. D. Bechtel, E. Patlagean, Jean-Charles Szurek (Dir.), Paris, Les Belles Lettres pp. 192-208, 2002.
Citizenship and Acculturation: Some Reflections on the Jews in Germany and in France in the Second Reich and the Third Republic, Jewish Emancipation Reconsidered, M. Brenner (Ed.), Tübingen, Mohr Siebeck, pp.155-169, 2002.
Moses Mendelssohn: la construction d’un héros juif-allemand sous le second Reich", in: Cahiers du Judaïsme, numéro 13, pp. 84-96, 2003.
Erinnerungs Politik und Historisches Gedächtnis im deutschen Kaiserreich (1871-1914), Judentumund Historismus. Zur jüdischen Geschichtsschreibung im Europa, U. Wyrwa (Hg.), Berlin, Campus Verlag, pp. 39-63, 2003.
Jacques Ehrenfreund, Pierre Gisel, Mises en scène de l’humain. Sciences des religions, théologie, philosophie. Beauchène, 2014.
הערות שוליים

↑  ז'אק ארנפרוינד, מיעוט אתני דתי במציאות עירונית: הדוגמה של יהודי ברסלאו ברייך השני (בצרפתית), ירושלים: האוניברסיטה העברית, תשמ"ט, 1989
↑  Jacques Ehrenfreund, Mémoire et intégration: conscience historique et rapport au passé des Juifs berlinois, ירושלים: האוניברסיטה העברית, 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260617205171  GND: 1213532981  ISNI: 0000 0000 5172 8668  VIAF: 51857861   WorldCat (עם VIAF): 51857861
נועה סלימהוגיץ'

נועה סלימהוגיץ' (בבוסנית: Noa Selimhodžić; נולדה ב-15 באוקטובר 2003) היא כדורגלנית ישראלית-בוסנית, המשחקת בעמדת הקשרית בטורבינה פוטסדאם מהבונדסליגה הגרמנית לנשים ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה

הוריה של סלימהוגיץ', דמיר ואלכסנדרה, הם פליטי מלחמה מבוסניה (חלק מיוגוסלביה לשעבר), שהגיעו לישראל – היכן שנועה נולדה וגדלה, ומתגוררים בנתניה. אחיה הגדול הוא הכדורגלן עדי סלימהוגיץ.
סלימהוגיץ' מחזיקה באזרחות בוסנית בנוסף לאזרחות ישראלית.
קריירת מועדונים > נערות

מגיל צעיר אהבה לשחק כדורגל, ובכיתה א' החלה לשחק בחוג כדורגל בנתניה. בגיל 8 הצטרפה לקבוצת הילדים של מכבי נתניה ושיחקה שם במשך 5 שנים. כיוון שלפי חוקי ההתאחדות לא-ניתן לבנות בגיל 13 לשחק עם בנים בליגה, בשנת 2014 החלה לשחק במקביל גם בקבוצת הילדות של מכבי בנות עמק חפר. לאחר שנתיים בהן שיחקה במקביל בליגת הילדים וליגת הילדות, הצטרפה ב-2016 לאקדמיה לכדורגל במכון וינגייט והחל מעונת 2016/2017 שיחקה במקביל בקבוצת האקדמיה ששיחקה בליגת העל ובקבוצת הנערות של עמק חפר אליה הצטרפה למשחקים נבחרים. סלימהוגיץ' הייתה באקדמיה במשך 3 שנים.
קריירת מועדונים > בוגרות

בעונת 2019/2020 עזבה את האקדמיה בווינגייט ועברה לשחק בקבוצת הבוגרות של מכבי בנות עמק חפר שעלתה ושיחקה לראשונה בליגת העל.
באוקטובר 2021 חתמה בקבוצה מילאן מהסרייה א' האיטלקית. סלימהוגיץ' התאמנה באופן קבוע עם הקבוצה הבוגרת, אך שולבה מעט, ועל כן נאלצה לשחק בעיקר במשחקי קבוצת הנוער שלה, ה-U19 (עד גיל 19). באחד ממשחקיה בקבוצת הנערות כבשה רביעייה בניצחון 4–0 על ורונה.
ב-27 ביולי 2022 חתמה בקבוצה טורבינה פוטסדאם מהבונדסליגה הגרמנית לנשים.
קריירת נבחרות

בעברה, שיחקה וגם הבקיעה בנבחרות הנערות של ישראל.
ב-21 באוקטובר 2020 ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ישראל לנשים בוגרות בהפסד החוץ 0–4 לדנמרק במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים 2021, כשעלתה כמחליפה עם פתיחת המחצית השנייה.
חיים אישיים

בשנת 2015 השתתפה בקמפיין של אתנה - המועצה הציבורית לקידום נערות ונשים בספורט, "כשאת עושה ספורט את תמיד מנצחת", לעידוד ילדות ונערות.
בשנת 2018 השתתפה בעונה השישית של תוכנית המציאות "הבנים והבנות" בערוץ הילדים, ונבחרה ל"חביבת הקהל", אך סיימה במקום השני ביחד עם שאר ארבע הבנות שנותרו.
נכללה ברשימת פורבס 30Under30 של כתב העת "פורבס ישראל" לשנת 2022.
הערות שוליים

↑  בן גולדפריינד, בלעדי: נועה סלימהוגיץ משגעת את הקבוצות הגדולות באירופה, באתר ynet, 3 בספטמבר 2019
↑  מעבר ענק: נועה סלימהוגיץ' חתמה במילאן, באתר ערוץ הספורט, 27 באוקטובר 2021
↑  מעבר נוצץ: נועה סלימהוגיץ חתמה רשמית במילאן, באתר ynet, 27 באוקטובר 2021
↑  יש על מי לבנות: נועה סלימהוגיץ' חתמה במילאן, באתר ONE‏, 27 באוקטובר 2021
↑  "רוצה להוכיח שאני שייכת לרמות האלה", באתר ערוץ הספורט, 14 בפברואר 2022
↑  הם משלנו: מפת הליגיונרים לעונת 2022/23, באתר ערוץ הספורט, 27 ביולי 2022
↑  Forbes 30 Under 30 2022, Forbes Israel
פארק תעשיות פלמחים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אזור תעשייה 
 על שם:  פלמחים 
 מיקום:  פלמחים 
 מדינה:  ישראל 
 מידות
 שטח:  300 דונם 
 
 קואורדינטות:  31°56′01″N 34°43′08″E﻿ / ﻿31.933722°N 34.718874°E﻿ / 31.933722; 34.718874
  (למפת גוש דן מוגדלת) פארק פלמחים(למפת גוש דן רגילה) פארק פלמחים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק פלמחים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק פלמחים
 
מתקן ההתפלה בפארק תעשיות פלמחים
פארק תעשיות פלמחים הוא אזור תעשייה הממוקם כקילומטר וחצי מזרחית לקיבוץ פלמחים, סמוך לצירי תנועה עיקריים בהם כביש 431 ונתיבי איילון.
פעילות

הפארק, המשתרע על שטח של כ-300 דונם, קרוי על שם קיבוץ פלמחים הסמוך אליו אשר החזיק בבעלות הנכס משנות ה-70 עד למכירתו לקבוצת איי.אי.אס החזקות בשנת 2006.
הפארק הוא אזור תעשייה המשרת חברות רבות בתחומי התפלה, בנייה, תשתית, אחסון, לוגיסטיקה, תעסוקה וייצור. בפארק קיימות תוכניות מתאר ארציות למתקני התפלת מים וחיבור גז טבעי, תב"ע לאזור תעשייה, אפשרות לתחנת דלק וכן שטחי מסחר. את כל שטחי הפארק מחזיקה ומנהלת חברת פארק פלמחים בע"מ מקבוצת איי.אי.אס החזקות. בעל השליטה בקבוצה הוא חיים גייר ומנכ"ל הקבוצה הוא שלום מלכה.
בין החברות השוכרות שטחים בפארק ניתן למצוא את סולל בונה, שלמה רכב - חברה לאספקת שירותי רכב, דניה סיבוס, ספנקריט פלמחים - חברה בת בבעלות מלאה של איי.אי.אס החזקות העוסקת בבנייה מתועשת.
ג'ון לייפילד

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1966 (בן 58) ארצות הברית סוויטווטר, טקסס, ארצות הברית
 שם לידה:  John Charles Layfield
 משקל:  130 קילוגרם
 גובה:  1.95 מטרים
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  מרדית' ויטני (12 בפברואר 1998–?) 
 
לייפילד בדמותו של בראדשו
ג'ון צ'ארלס לייפילד (באנגלית: John Charles Layfield;‏ נולד ב-29 בנובמבר 1966), הידוע בשם הבמה "ג'ון בראדשו לייפילד" (בראשי תיבות: "JBL"), הוא מתאבק אמריקאי. לייפילד זכה באליפויות הזוגות של ה-WWE כחלק מהצמד APA ולאחר מכן זכה באליפות ה-WWE. בשנת 2020 נכנס להיכל התהילה של ה-WWE.
ביוגרפיה

לייפילד נולד בסוויטווטר, טקסס (אנ'), למד במכללת אלבני כריסטיאן, והחל לשחק פוטבול. בהמשך, עבר להיות שחקן מקצועני ושיחק בקבוצת סן אנטוניו ריידרס בליגה האמריקאית הלאומית. בשנת 1992, פציעות קטעו את קריירת הפוטבול של לייפילד, והוא הפנה את תשומת-ליבו להיאבקות מקצועית.
בספטמבר 1992 החל לייפלד להתאבק, כשבחודשיו הראשונים הוא השתתף בעיקר בקרבות של הארגונים CWF ו-GWF. לייפילד, שהתאבק בדמות "ג'ון הוק", חבר לבובי דאנקם ג'וניור, ויחדיו הם היו הטקסס מוסטנגס, הם ניצחו את בלאק בארט וג'וני מנטל כדי לזכות באליפות הזוגות של GWF. הצמד החזיק בתואר כשנה עד שנוצח על ידי ה"באד בריד" (איאן ואקסל רוטן).
ביוגרפיה > חבר בצמד APA

בשנת 1995 הצטרף לייפילד ל-WWF. תחילה הופיע בדמות ג'סטין "הוק" בראדשו. ב-1997 שינה את דמותו לבלאקג'ק בראדשו, וחבר אל בארי ווינדהאם. השניים נקראו ניו בלאקג'קס, ונפרדו ב-1998, עת הצטרפותו של ווינדהאם לקבוצת ה־NWA. לאחר מכן חבר לצמד עם טרי פאנק לתקופה קצרה. בשנת 1999, הדמות של לייפילד התחברה עם רון סימונס בדמותו של פארוק. תחילה, היו שניהם חברים בסטייבל מינסטרי אוף דרקנס של אנדרטייקר. אחרי שהמינסטרי התפרקו, המשיכו השניים בתור צמד ונקראו "האקולייטס".
ב-25 במאי 1999, ניצחו פארוק ובראדשו את קיין ואקס-פאק כדי לזכות באליפות הזוגות של ה-WWF הראשונה שלהם. בהמשך הפסידו את החגורות לצמד ההארדיז (ג'ף ומאט הארדי) וחודש לאחר מכן באירוע Fully Loaded, הם ניצחו אותם וזכו שוב בתארים בקרב של שלושה נגד שניים. בסוף ינואר 2000, האקולייטס הקימו את הסטייבל APA. ב-9 ביולי, ה-APA זכו באליפות הזוגות, כשניצחו את הדאדליז. ה-APA התפרקו לאחר שבראדשו נבחר על ידי ריק פלייר לעבור ל-Raw, בעוד שפארוק נבחר בדראפט לעבור לסמאקדאון.
ב-22 באוקטובר 2001, זכה בראדשו כיחיד בתואר אליפות אירופה לאחר ניצחון על ההוריקן. ביוני 2002, בראדשו ניצח את סטיבן ריצ'רדס וזכה באליפות ההארדקור. בספטמבר 2002, בראדשו הצטרף לקיין לקרב זוגות נגד כריסטיאן ולאנס סטורם. במהלך קרב הזה, ספג בראדשו פגיעה בזרוע השמאלית שלו, ונאלץ לעבור ניתוח. אחרי שחזר מהניתוח, התאחד מחדש עם פארוק.
ביוגרפיה > ג'ון בראדשו לייפילד - JBL

האיחוד המחודש של ה-APA נמשך עד סוף שנת 2003, כשפארוק פוטר מה-WWE. אחרי זה, שינה בראדשו את דמותו לעשיר אמריקאי, איש בורסה, דמות "רעה" ששמה ג'ון בראדשו לייפילד, ובראשי תיבות JBL. הגימיק החדש של JBL הביא לו עוינות מצד הקהל, והוא פתח בעימות עם אלוף ה-WWE, אדי גררו. ביום הדין ניצח בראדשו את גררו בפסילה, מה שהשאיר את התואר אצל גררו. באירוע הבא, המסיבה האמריקאית הגדולה, ניצח JBL את גררו וזכה בתואר אליפות ה-WWE. שבועיים אחרי הזכייה, JBL שמר על התואר בקרב כלוב נגד אדי גררו.
בסאמרסלאם לאחר מכן, נאבק JBL מול אנדרטייקר בקרב שהסתיים בפסילה של טייקר, שהובילה להשארת התואר אצל JBL. הם שוב נפגשו בקרב לאסט רייד על התואר באירוע ללא רחמים, שם JBL ניצח את טייקר הודות לעזרה של היידנרייך. לאחר מכן החל JBL בעימות מול בוקר טי, כשהאחרון פגע בו במהלך קרב זוגות, מה שהוליך לקרב בין השניים באירוע סדרת ההישרדות על האליפות, כש-JBL ניצח הודות לעזרה של אורלנדו ג'ורדן. בשלב הבא נקבע ששלושת המתחרים האחרונים, בוקר טי, אדי גררו ואנדרטייקר ישתתפו בקרב מרובע על התואר בארמגדון, גם שם ניצח JBL.
לאחר מכן, צירף אליו JBL את האחים בשהאם, וביחד יצרו את הסטייבל "הקבינט". ברויאל ראמבל נקבע קרב משולש על התואר נגד קורט אנגל וביג שואו. גם בקרב הזה, שמר JBL על התואר לאחר שהקבינט "הסיח את דעתו" של ביג שואו, ול-JBL ניתנה ההזדמנות להכות את אנגל לניצחון. מיד אחר ניצחון זה, פתח JBL בפרומואים בהם הוא כינה את עצמו: רסלינג גאד (אל היאבקות). ולאחר מכן, נקבע קרב נוסף על אליפות ה-WWE באירוע אין דרך החוצה, כש-JBL הגן על התואר נגד האיש שהוא לא הצמיד בקרב המשולש, ביג שואו במסגרת קרב כלוב ראשון מסוגו: קרב כלוב עם חוטי תיל. בקרב זה, ניצח JBL לאחר שבוצע עליו צ'וקסלאם של שואו מהחבל העליון ששבר את הזירה והעביר את JBL בתוכה. ביג שואו יצא מהכלוב דרך הדלת וחשב שניצח, אבל JBL המדמם זחל מתחת לזירה ויצא עוד לפניו, ובכך שמר על התואר. לאחר הניצחון הזה, הקבינט הכה את ביג שואו.
לאחר למעלה מ-10 חודשים בהם שמר על התואר, נוצח JBL על ידי ג'ון סינה ברסלמניה 21, והפסיד את התואר. הוא זכה בקרב חוזר לאחר שניצח בקרב מרובע לקביעת טוען לכתר את ביג שואו, בוקר טי, וקורט אנגל. הקרב החוזר נקבע ליום הדין לקרב "אני נכנע". גם בקרב הזה, הפסיד JBL לסינה, לאחר שנכנע.
אחרי שאיבד את אליפות ה-WWE, נקבע קרב משושה לצורך קביעת המתמודד מול אלוף העולם במשקל כבד, בטיסטה. JBL ניצח והפך לטוען לכתר. באירוע המסיבה האמריקאית הגדולה התאבקו השניים, אך JBL הפסיד ובטיסטה שמר על תוארו. בתוכנית Raw שלאחר האירוע, נקבע ל-JBL קרב נגד אנדרטייקר על הזכות להיאבק על התואר, JBL ניצח והפך לטוען לכתר לאליפות העולם המשקל כבד. בסאמרסלאם, JBL קיבל קרב חוזר נגד בטיסטה, אבל גם בקרב זה הפסיד JBL. בתוכנית סמאקדאון קיבל JBL בפעם השלישית קרב נגד בטיסטה על האליפות, אבל כמו שני הקרבות הקודמים בין השניים, גם בו JBL הפסיד ובכך בטיסטה שמר על אליפות העולם.
ב-14 באוקטובר בתוכנית סמאקדאון נקבע ל-JBL קרב נגד בוקר טי, ריי מיסטריו וכריסטיאן בקרב מרובע אשר קבע את הטוען לכתר לאליפות ארצות הברית, בקרב עצמו בוקר טי ניצח. ברסלמניה 22, ניצח JBL את כריס בנואה וזכה באליפות ארצות הברית.
ביוגרפיה > לאחר הפרישה

בשנת 2006 פרש JBL מהיאבקות והפך לפרשן ב-WWE. לאחר מכן, חזר להופעות אורח מעת לעת ב-WWE. בשנת 2017 פרש מתפקידו כפרשן.
בשנת 2020 נבחר להיכל התהילה.
גן המצודה בצפת

גן המצודה נמצא במקום הגבוה ביותר במרכז צפת ההיסטורית, ומשתרע על שרידי "מצודת צפת" העתיקה.
הגן תוכנן על ידי אדריכל הגנים שלמה אורן ויינברג, חבר קיבוץ יגור, שהוזמן בשנת 1949, על ידי עיריית צפת שבראשה עמד משה פדהצור.
הגן משמש דוגמה לתכנון גן רב־שכבתי הלוקח בחשבון את המבנה הטופוגרפי, הארכאולוגיה, ההיסטוריה, הנוף, הטבע והאדם.
ההיסטוריה של הגן

המצודה העתיקה של צפת הייתה ידועה לחוקרים שנים רבות לפני שנבנה על שטחה הגן. בצילומי אוויר של הטייסת הבווארית 304 משנת 1917, נראה האזור כתל גדול ממנו מבצבצים שרידי המבנים העתיקים בלבד.
בסוף שנות העשרים נטעו הבריטים עצי אורן על שטח שרידי המצודה העתיקה כתחילת יצירה של אזור ירוק בלב העיר, בשנת 1934 כבר נזכרת בעיתונות דרך שנסללה סביב המצודה העתיקה שהקלה על הגישה למקום והכשרתו לטיולים ונופש לתושבי העיר.
בשנת 1949, עם הכפלת תשבי העיר על ידי העולים החדשים שהגיעו עם קום המדינה, הזמינה העירייה את אדריכל הגנים שלמה אורן ויינברג, מיגור, לתכנן את הגן.
בנובמבר אותה שנה כבר הוגשה התוכנית. בעיתון יש תיאור של התוכנית העתידית שרובו תואם את המציאות בשטח: "המעלה למצודה שהיה עד כה תלול וקשה ידורג על ידי דרך, כך תוכלנה האימהות להסיע עגלות ילדיהן עד לפסגה במקום, שתהיה מדשאה רחבת ידיים. מהפסגה עד למצבת הזיכרון תסודרנה מדרגות וגם זה כדי לדרג את העלייה. השטח הסלעי ינוצל לורדות שושנים, באחת הפסגות יבנה בית קפה ליד אחד מהמורדות תבנה בריכת דגים, תסודרנה מדשאות לילדים וארגזי חול, מקום זה מוגן מרוחות ונוח ובטוח למשחקי ילדים. המים לבריכה ירדו במפלים ממי ההשקיה של הגן כך שהמים לא יתבזבזו. במורד המשקיף על הכנרת יבנה אמפיתיאטרון בן 1500 מקומות ישיבה. עתיקות המצודה ישמרו ויבנו חדרי מוזיאון לעתיקות צפת".
כיבוש המצודה ב-10 במאי 1948 על ידי פלוגת הפלמ"ח ולוחמי צפת והשימוש במרגמת הדוידקה היו נקודת מפנה בקרב על צפת, וגרמו לרוח התבוסה שנפלה על ערביי הגליל בכלל ועל ערביי צפת בפרט שנסו מהעיר.
בתכנון הגן ניתנה חשיבות להנצחת נופלים בקרבות על צפת. מצבת זיכרון אחת הוצבה בכניסה לגן, לזכר 14 הנופלים בקרב על המצודה ומצבת הזיכרון השנייה הוצבה בפסגת הגן לזכרם כל 45 הנופלים בקרב לשחרור צפת. בשנים האחרונות הוצבו בסמוך לאנדרטאות אלה לוחות אבן ובהן חקוק סיפור הקרב במצודה ובצפת.
מבנה הגן

לגן מבנה אליפטי ובו שלש פסגות שביניהן משתרעים עצים ומדרונות מלאי צמחים ושרכים.
ברחבת הכניסה לגן הוקמה מצבת הזיכרון לבני צפת שהשתתפו בלחימה על צפת במלחמת השחרור בתש"ח, שחלקם נפלו בכיבוש ה"מצודה". ומהרחבה יוצאים שבילים לכל פינות הגן.
שבילי הגן הטבעתיים, עוברים בין עצי אורנים וערוגות של שרכים ופרחים.
מבנה הגן > הפסגה הגבוהה

הפסגה הגבוהה, המכונה "הפיטמה", נמצאת בקצה הדרומי של הגן, מעל בור המים הענקי שנבנה על ידי השליט הממלוכי ביברס. על הפסגה יש נקודת תצפית המשקיפה על הכנרת, בניין הסראייה והנוף המרהיב מסביב, ועליה הוקמה אנדרטה לחללי הקרב על צפת שהשתתפו בשחרור העיר במלחמת העצמאות. בשנים האחרונות הוצבה שם תחנת הסבר אלקטרונית.
קרוב ל"פיטמה" יש מדשאה ענקית המוקפת שביל וספסלי ישיבה בשוליו, וכל הרחבה מוקפת בעצי נוי. המדשאה הגדולה יובשה בשנים האחרונות.
מבנה הגן > הפסגה האמצעית

הפסגה האמצעית המכונה גם "גבעת הסופר" היא קטנה יותר ונמצאת מול הכניסה, גבעה זו היא מלאכותית ונעשתה על מנת לתמוך את גשר הכניסה למצודה הצלבנית. .הדרך אליה מטפסת בשביל מעגלי, ובפסגתה יש משטח ועליו ספסלי אבן שמאפשרים מנוחה והתבוננת על הנוף מסביב.
מבנה הגן > הפסגה הצפונית

הפסגה הצפונית והנמוכה ביותר, נמצאת גם היא בסמוך לכניסה אל הגן, ועליה נבנה בשנות השישים בית קפה שתוכנן על ידי האדריכל הצפתי מילוסלבסקי. בית הקפה ננטש וניזוק עם השנים.
"כעת דולקים ב"מצודה" (קפה־בר) שבגן פנסים המאירים דרכם של הרוקדים בגזוזרתו הפורצת לשמים של בית־הקפה".
מבנה הגן > הבריכה

בצד המזרחי של הגן, בחלקו הנמוך של המתחם, חבויה בריכת מים קטנה שאליה מחוברת אמת מים, שהייתה אמורה להוביל לבריכה את מי ההשקיה, קשה להבחין בשרידי האמה.
סביב הבריכה יש מדרון מדורג שמשמש מעין אמפיתיאטרון קטן שהבריכה במרכזו. הבריכה הייתה רוב הזמן יבשה, ובימי הקיץ שמשה כמקום ריכוז לקייטנות הקיץ.
בעבר שימש הגן כמרכז עיקרי של העיר לבילוי בימי הקיץ, יופיו וייחודו של הגן מוזכרים לא מעט בעיתונות היומית בהקשר התיירות בצפת: "דרכים סלולות וצרות יקיפו את היער שבזעיר אנפין, הדרכים יובילוך לכל צד יפנה, לכל תל וגבעה קטנה. לימינך ולשמאלך תתקל בפרחים ססגוניים המלבלבים בחלל האוויר, נדמה לך כאילו דרכים אלו רוויות רזין ומסתורין, וכל סודות תבל גלום בהם, פשוט ינעם לך לשוטט אנה, ואנה, ולו רק לספוג את אותה רוח תעלומתית המנשבת בפניך ומלטפך".
או כפי שמתאר בעיתון על המשמר אברהם רגלסון "אותה חלקה בעלית המעלה, הצופה אל ים כנרת, מיד התאהבתי בה, אמרתי: לו יכולתי לשבת כאן בקרים וערבים, להשקיף על פני רוחב העולם ופיסת ים, פעם פונה עורף לרקיעים ופעם תופסת אותם במלואם, מה שירים הייתי כותב, אך פרנסה מהיכן? לא די שראש העיר יהגה בפינת סופרים צפתית, שירה כתורה, לקמח היא צריכה.
מצבו של הגן בשנות האלפיים

עם דעיכת התיירות בצפת המקום איבד את מרכזיותו כמרכז בילוי ונופש והוזנח.
בחורף 1991- 1992 נפגעו קשה עצי האורן בגן ורובם קרסו בסופת השלג הקשה, בסופה נפגעה גם רוב הצמחייה.
בשנת 2004 הזמינה המנהלה לפיתוח תשתיות ותיירות צפת תיעוד ושימור גן מצודת צפת ממינהל השימור ברשות העתיקות, אך הבקשה התייחסה לשרידים הארכאולוגים בלבד.
בשנת 2008 בדו"ח מבקר המדינה על אתרי תיירות בתחומי הרשויות המקומיות, נכתב על ההזנחה של הגן ועל המפגעים הבטיחותיים. לאחר מכן שופצה רחבת הכניסה ומצבות הזיכרון והוכשרה חנייה קרובה להקלת הנגישות לגן. לאחרונה[דרושה הבהרה] נעשים מאמצים לשמור על נקיונו.
אף על פי שהגן הוזנח בעשורים האחרונים ואיבד את מקומו כמרכז בילוי, עדיין ניכרים בו היטב התכנון הייחודי, שילובו בתוך המבנה הטופוגרפי, וההתחשבות במבנים הארכאולוגים שלא ניזוקו עם הקמתו. וכן בשל התחושה המרגיעה והמיוחדת שהמקום משרה על המבקר.
בחודש יולי 2020 החלה עיריית צפת בפרויקט ניקוי ושיקום הגן.
הערות שוליים

↑  גן רב שכבתי – גן המצודה בצפת
↑  "הארץ", 14 באוגוסט 1934 עמד 3
↑  הארץ, 7 באוקטובר 1949, ע' 4
↑  "הבוקר" 1 בנובמבר 1949 ע' 4
↑  "הבוקר", 1 בנובמבר 1949 ע' 4
↑  באתר יזכור
↑  באתר יזכור
↑  מצודת צפת
↑  "למרחב", 21 ביולי 1964, ע'4
↑  "חרות", 29 באפריל 1952, ע' 3
↑  "על המשמר", 24 באוקטובר 1952, ע' 2
↑  פרויקט גן המצודה באתר רשות העתיקות
↑  באתר מבקר המדינה
↑  http://www.mapa.co.il/מפה/אטרקציות/71841
מצבת חללי מלחמת העצמאות בשחרור צפת 1948
המדשאה בפסגת המצודה
ספסלי האבן על הפסגה אמצעית
הבריכה החבוייה
נדב אלימלך

| --- | --- |

 לידה:  3 במרץ 1991 (בן 33) קריית שמונה, ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 סוג כתב:  פוליטי
 מספר צאצאים:  2
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  NadavElimelech
נדב אלימלך (נולד ב-3 במרץ 1991) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב פוליטי בערוץ החדשות i24NEWS. בעבר כתב ומגיש בערוץ הכנסת.
ביוגרפיה

נולד וגדל בקריית שמונה. למד בתיכון אורט דנציגר בעיר.
בשנת 2009 התגייס לצה"ל ושירת בחיל התותחנים, שימש כמפקד צוות בתותחנים במסלולי טירונים והכשרת לוחמים.
במהלך הלימודים האקדמיים במכללת הדסה בירושלים עבד במרכז המבקרים של הכנסת.
בסוף 2016 התחיל לעבוד בערוץ הכנסת כתחקירן והיה עורך תוכן של תוכנית חדשות ומגזין.
בהמשך הגיש לסירוגין את תוכניות האקטואליה של ערוץ הכנסת "על סדר היום" "תא הכתבים" "היום בכנסת" ו"הזירה המרכזית". בנוסף הגיש מדי חמישי את תוכנית "עשרת הגדולים" לצדו של יניר קוזין.
בנובמבר 2022 החל לשמש כתב הפוליטי והפרלמנטרי של העיתון מעריב במקום אריק בנדר במקביל לעבודתו בערוץ הכנסת.
במרץ 2024 הצטרף לערוץ החדשות בעברית של i24NEWS ומשמש ככתב פוליטי. כשבמקביל מגיש את "מהדורת 15" לצד סיון סיסאי.
הוא בוגר תואר ראשון בלימודי פוליטיקה ותקשורת במכללת הדסה בירושלים.
אלימלך נשוי לדורין ואב לשניים. מתגורר בירושלים.
הערות שוליים

↑  מעריב מתחדשת: נדב אלימלך הוא כתב הכנסת החדש, באתר אייס, 22 בנובמבר 2022
↑  מיזם חדש: אלו הכתבים הראשונים של i24 בעברית, באתר "סרוגים", 31 בינואר 2024
כפר עזיז

מצפה
רמון
מצפה
רמון
כפר עזיז הוא כפר יהודי מתקופת המשנה, המזוהה עם חורבת אל עזיז, כחצי ק"מ מדרום לעיירה יטה בדרום הר חברון (נ"צ 157023). בכפר זה התגורר התנא רבי ישמעאל.
זיהוי הכפר

המשנה במסכת כלאיים מספרת:
מעשה שהלך רבי יהושע אצל רבי ישמעאל לכפר עזיז, והראהו גפן מודלה על מקצת תאנה... והעלהו משם לבית המגנייה, והראהו גפן שהוא מודלה על מקצת הקורה...
הכפר אינו ידוע ממקורות אחרים בספרות חז"ל. במקום אחר במשנה נאמר שרבי ישמעאל התגורר "סמוך לאדום", ובתלמוד הירושלמי מוסבר: "מהו סמוך לאדום? לדרומה", דרום הארץ. הדבר מתאים לדרום הר חברון, בספר מדבר יהודה המפריד בין ארץ ישראל להרי אדום.
חפירות ארכאולוגיות

בסקר ארכאולוגי שנערך בחורבת אל עזיז בשנת תשכ"ח (1968) נמצאו חרסים מהתקופה הרומית והביזנטית, ימי המשנה והתלמוד. במקום נמצאו גם גתות ובית בד, ושברי גלוסקמאות. מערות הקבורה במקום מעידות על יישוב יהודי גם במאה ה-2 וה-3, דבר המלמד על התאוששות האזור לאחר מרד בר כוכבא. עוד נמצאו שרידי מבנה ציבורי מרכזי, בעל עמודים, שכנראה היה כנסייה, וממנו יש להסיק על קיומו של יישוב נוצרי במקום בשלהי התקופה הביזנטית. המקום לא נחפר, וזמנו המדויק של המבנה אינו ידוע.
כיום נבנית במקום שכונת מגורים ערבית, תוך פגיעה קשה בשרידים העתיקים.
בית המגנייה

השערות שונות נאמרו לגבי טיבו של "בית המגנייה" המוזכר במשנה וקשרו לכפר עזיז. יש הסבורים שזהו שם מקום סמוך לכפר עזיז, או שם משפחה שהתגוררה בכפר עזיז. הצעה אחרת שהועלתה: בתי מערות שנחצבו בסלע, כמקום הגנה ומסתור מפני פולשים. מערות רבות מסוג זה אכן מצויות בחורבת אל עזיז, ומאפיינות את דרום הר חברון בכלל.
לקריאה נוספת

נעם ארנון, "בית המגניה" בכפר עזיז, סיני מה, א/ב, תשמ"ד, עמ' נד-נח (מידע בקטלוג רמב"י)
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת כלאים, פרק ו', משנה ד'
↑  משנה, מסכת כתובות, פרק ה', משנה ח'
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת כתובות,  פרק ה', הלכה ט'
↑  רבי שמשון משאנץ בפירושו למשנה. זאב ספראי, במאמרו "בית המגינין של כפר עזיז; כפר עזיז וחרבת אלמנטאר" (טבע וארץ, כח, עמ' 47–48) זיהה אותו עם ח'רבת אל מנטאר הסמוכה.
↑  פירוש "מלאכת שלמה" למשנה
↑  נעם ארנון, "בית המגניה" בכפר עזיז, סיני מה, א/ב, תשמ"ד, עמ' נד-נח (מידע בקטלוג רמב"י). ראו שם בהרחבה על התאמת הפירוש להקשר המשנה.
קייט ומים-מים

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת אנימציה לילדים
 יוצרים:  סקוט וג'ולי סטיוארט
 מדבבים:  ג'סיקה האן, רוב פוסטר, ג'ואנה רויז, צ'ארלי ראיין, ג'ס רובינסון, טרנס מאן
 מדבבים בעברית:  אלונה אלכסנדר, צביקה פורמן, ערן מור, אמנון וולף, עינת אזולאי, בר סביר, מונה מור
 ארץ מקור:  בריטניה בריטניה קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  96
 הפקה
 חברת הפקה:  Nerd Corps Entertainment 
 הפצה:  נטפליקס 
 אורך פרק:  22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBeebies
 רשת שידור בישראל:  דיסני ג'וניור
 תקופת שידור מקורית:  1 בספטמבר 2014 – 23 במרץ 2018
 תקופת שידור בישראל:  2016 – 2018
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
קייט ומים-מים (באנגלית: Kate & Mim-Mim) היא סדרת הנפשה ממוחשבת בריטית-קנדית לילדים, שנוצרה על ידי הזוג סקוט וג'ולי סטיוארט.
הסדרה שודרה לראשונה בבריטניה ב-1 בספטמבר 2014 בערוץ CBeebies. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בשנת 2016 בערוץ דיסני ג'וניור בדיבוב עברי. הסדרה בעלת 2 עונות ו-96 פרקים באורך 22 דקות.
תקציר העלילה

הסדרה עוסקת בילדה בשם קייט וארנב צעצוע בשם מים-מים, היוצאים בכל פרק עם חבריהם הדמיונים להרפתקאות בארץ הדמיון "מימילו".