stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מקאפנסחאט
מיקום האתרים

בית המחקר 24°08′22.1″S 29°11′59.5″E﻿ / ﻿24.139472°S 29.199861°E﻿ / -24.139472; 29.199861﻿ (Makapansgat research house)
מחצבת מקאפנסחאט24°08′22″S 29°11′25.6″E﻿ / ﻿24.13944°S 29.190444°E﻿ / -24.13944; 29.190444﻿ (Makapansgat limeworks)
מערת המדורות 24°08′25.8″S 29°11′58.6″E﻿ / ﻿24.140500°S 29.199611°E﻿ / -24.140500; 29.199611﻿ (Cave of hearths)
המערה ההיסטורית 24°08′28.7″S 29°11′58.9″E﻿ / ﻿24.141306°S 29.199694°E﻿ / -24.141306; 29.199694﻿ (Historic cave)
מערת הקשת בענן 24°08′29.4″S 29°12′01.9″E﻿ / ﻿24.141500°S 29.200528°E﻿ / -24.141500; 29.200528
סווארטקראנס 24°07′54″S 29°11′18″E﻿ / ﻿24.13167°S 29.18833°E﻿ / -24.13167; 29.18833﻿ (Zwartkrans)
מערת התאו 24°08′34.8″S 29°10′37″E﻿ / ﻿24.143000°S 29.17694°E﻿ / -24.143000; 29.17694﻿ (Buffalo cave)
מערת האוויר הקר 24°08′45.7″S 29°10′10.7″E﻿ / ﻿24.146028°S 29.169639°E﻿ / -24.146028; 29.169639﻿ (Cold air cave)
ביאורים

↑  בחווה בסמוך לעיירה קורנליה (Cornelia) בפרובינציה המדינה החופשית בדרום אפריקה נתגלו בשנות ה-20 וה-30 מאובנים של יונקים שנכחדו.
↑  Walker circulation, מונח בקלימטולגיה שנתגלה על ידי גילברת ווקר בתחילת המאה ה-20 שמסביר את המקור לתופעת אל ניניו
↑  Mfecane, התקופה במזרח דרום אפריקה בין 1815 ל-1840, שבה החלה נדידה גדולה של שבטים כתוצאה מהקמת ממלכת זולו בשלטונו שאקה, ראו שאקה#מפקאנה (פיזור)
↑  מיליציה של מתנדבים בורים שגויסה להגן מפני התקפות השבטים השחורים
↑  Voortrekkers, מאפריקאנס "חלוצים", חוואים בורים שנדדו בתחילת המאה ה-19 צפונה במסגרת הטרק הגדול
הערות שוליים

↑  Extension of Properties Inscribed on the World Heritage List (Fossil Hominid Sites of Sterkfontein, Swartkrans, Kromdraai, and Environs)
↑  Herries, A.I.R., Hopley, P.J., Adams, J.W., Curnoe, D., Maslin, M.A. 2010. Letter to the editor: Geochronology and palaeoenvironments of Southern African hominin-bearing localities-A reply to Wrangham et al., 2009. "shallow-water habitats as sources of fallback foods for hominins"
↑  Latham, A.G., Herries. A.I.R., 2004. The formation and sedimentary infilling of the Cave of Hearths and Historic Cave Complex. Geoarchaeology. 19, 323–342.
↑  McNabb, J., Sinclair, A.G.M. (Eds.) 2009. The Cave of Hearths: Makapan Middle Pleistocene Research Project. University of Southampton series in archaeology (Archaeopress, Oxford).
↑  Phillip V. Tobias, Human skeletal remains from the cave of Hearths, Makapansgat, Northern Transvaal
1 2  Herries, A.I.R.;  et al. (2006). "Speleology and magnetobiostratigraphic chronology of the Buffalo Cave fossil site, Makapansgat, South Africa" (PDF). Quaternary Research. 66: 233–245. doi:10.1016/j.yqres.2006.03.006.
↑  Kuykendall, K. L., Toich, C. A., & McKee, J. K. (1995). Preliminary analysis of the fauna from Buffalo Cave,  northern Transvaal, South Africa. Palaeont. afr., 32, 27-31 .
↑  Hopley, P.J., Weedon, G.P., Marshall, J.D., Herries, A.I.R, Latham, A.G., Kuykendall, K.L., 2007. High- and low-latitude orbital forcing of early hominin habitats. Earth Planetary Science Letters. 256, 419–432.
↑  Plant Remains Recovered from the 1854 Siege of the Kekana Ndebele, Historic Cave, Makapan Valley, South Africa
↑  Rayner, Richard J., Moon, Bernard P., & Masters, Judith C. (במרץ 1993), "The Makapansgat australopithecine environment", Journal of Human Evolution, 24 (3): 219–231, doi:10.1006/jhev.1993.1016 {{citation}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Tattersall, Ian (1996), The Fossil Trail: How we know what we think we know about human evolution, Oxford & New York: Oxford University Press, p. 77, ISBN 0-19-506101-2 Paperback ISBN 0-19-510981-3
↑  Bednarik, Robert G. "Makapansgat cobble analysed". University of Melbourne. אורכב מ-המקור ב-2003-03-30. Archived by the Internet Archive, original URI was http://sunspot.sli.unimelb.edu.au/aura/MAKAPANSGAT.htm
↑  Brain, C. K. (1981). The hunters or the hunted?: an introduction to African cave taphonomy. University of Chicago Press.
כיפת גולגולת של אוסטרלופיתקוס אפריקנוס שהתגלתה במערת מקאפנסחאט ב-1947
לסת תחתונה של נער אוסטרלופיתקוס אפריקנוס שהתגלתה במערת מקאפנסחאט ב-1947
בנק מסד

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  בנק
 מייסדים:  הסתדרות המורים העבריים בא"י
 תקופת הפעילות:  1929–הווה (כ־96 שנים)
 חברת אם:  הבנק הבינלאומי
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  רמת גן
 ענפי תעשייה:  בנקאות
 מוצרים עיקריים:  שירותי בנקאות
 הכנסות:  345.8 מיליון ₪ (2021)
 רווח:  101.7 מיליון ₪ (2021)
 יו"ר:  בנצי אדירי
 מנכ"ל:  גבריאל טייטל
 עובדים:  261 (2021)
  
 www.bankmassad.co.il
 
סמליל הבנק בתקופת היותו בבעלות בנק הפועלים
הסמליל הישן של הבנק
בנק מסד הוא בנק ישראלי. הבנק נוסד כאגודת אשראי בשם מסד חברה הדדית להלוואות וחסכונות בע"מ ב-1929 על ידי הסתדרות המורים העבריים בא"י וחבריה. האגודה הוקמה בדומה לקופות הלוואה וחיסכון בזמנן, כחברה הדדית עבור המורים, במטרה לאפשר לחבריה לקבל הלוואות בתנאים נוחים.
בעקבות מותו של מנכ"ל מסד ב-1977 וחשדות שהתעוררו (ולא הוכחו) בנוגע לאי-סדרים בבנק, התעורר חשש ליציבותו. בנק הפועלים הסכים בפעולת בזק לערוב לכל התחייבויות מסד, ומאוחר יותר רכש את גרעין השליטה באגודה, כחלק ממהלך רכישת בנקים קטנים, והוקם בנק מסד החדש. החלק שלא נמכר לבנק הפועלים עבר לבעלות חברת "מסד אחזקות" וחברי האגודה המקורית הפכו לבעלי מניות בחברה החדשה.
בניין ההנהלה של הבנק שכן, לפני שעבר לרמת גן, בשדרות רוטשילד 80, על שטחו של בניין התיאטרון הארץ ישראלי. משרדי ההנהלה החדשים שוכנים במתחם הבורסה ברמת גן ברחוב אבא הלל 12.
ב-2008 רכש הבנק הבינלאומי את מניות בנק הפועלים, כתוצאה מכניסת בנק הפועלים לתחום הייעוץ הפנסיוני. בשנה זאת קיבל הבנק אישור על היותו חבר בורסה.
לבנק מסד 21 סניפים ושלוחות ברחבי הארץ.
הערות שוליים

↑  בנק הפועלים 19. מסד - בנק בע"מ באתר תנועת העבודה הישראלית
↑  סיפורה של אגודת מסד
↑  האגודות השיתופיות לאשראי והמוסדות הבנקאים 1903-1939, יחידת המחקר - המפקח על הבנקים
↑  רם דגן, בנק הפועלים ימכור את מסד ויוכל לשווק ביטוחי חיים, באתר הארץ, 22 ביולי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312820605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בנקים ובנושא ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיל הקשר והתקשוב

| --- | --- |
  
סמל הכומתה, תג ודגל חיל התקשוב.
 פרטים
 כינוי:  חי"ק
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  חיל
 בסיס האם:  מחנה גדעונים, צריפין
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1949–הווה (כ־76 שנים)
 מקים היחידה:  יעקב ינאי
 מלחמות:  כל מלחמות ישראל
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  מכשירי קשר ומחשבים
 פיקוד
 יחידת אם:   אגף התקשוב וההגנה בסב"ר
 דרגת המפקד:    תת-אלוף
 מפקד נוכחי:  עומר כהן
 מפקדים:  מפקדי החיל
סיכת קצין קשר גדודי (קשר"ג)
סיכת בוגר קורס בבה"ד 7 באגף התקשוב (התקשובון)
חיל התקשוב (בעבר: חיל הקשר; בראשי תיבות: חי"ק) הוא חיל הקשר של צבא הגנה לישראל, חיל תחת פיקוד אגף התקשוב. החיל אחראי על כל תחום הקשר, המחשבים והתקשורת של כוחות היבשה בצה"ל. בראש החיל עומד "קצין הקשר והתקשוב הראשי" (קשר"ר) בדרגת תא"ל. מפקד החיל הנוכחי הוא תא"ל עומר כהן.
עם הקמת אגף התקשוב בשנת 2003, הוכפף אליו החיל. בשנת 2005, כחלק משינוי ארגוני נרחב במפקדת זרוע היבשה, הוכפפה אליה מפקדת החיל יחד עם חיל החימוש, חיל הלוגיסטיקה וחיל השלישות. במהלך שנת 2007 הוחלט להחזיר את החיל לאגף התקשוב, וההחלטה יושמה במהלך שנת 2008.
החיל איננו אחראי על תחום הקשר והתקשוב בזרועות אחרות: חיל האוויר, חיל הים ואגף המודיעין, אך מכשיר מקצת מכוח האדם המשרת בתחומים המקבילים בזרועות אלו ומתאם אותם מקצועית.
.
היסטוריה ומורשת > 1937–1948: שירות הקשר

שירות הקשר ב"הגנה" הוקם ב־1937, שיטות הקשר נפוצות אז היו- איתות בדגלים או איתות אור, קשר קוי/טלפוני וכן קשר באמצעות יוני-דואר.כבר באותה שנה נערך קורס אלחוטני מורס ראשון. אז פעלו בארץ ישראל, תחת המנדט הבריטי, 12 תחנות שידור מחתרתיות. ב־1938 יובאו ארצה 150 יוני דואר. ב־1939 הופעלה תחנת השידור הראשונה על ידי האצ"ל, וב־1940, זו של "ההגנה". כך ההגנה יצרה קשר אלחוטי הן בארץ בין הישובים והן עם ספינות המעפילים שהגיעו לארץ. כ-34 תחנות רדיו פעלו כבר בשנת 1939. קורס קציני הקשר הראשון נערך ב־1947, כמו כן בעת המצור על ירושלים הותקנו מכשירי קשר רדיו על משורייני הפלמ"ח שעלו לעיר. באפריל 1948 הועבר בית הספר לקשר(לימים בה"ד7) משפיים לשייח' מוניס (אזור אוניברסיטת תל אביב של ימינו). כמו כן פעלה במסגרת החיל יחידת היונאים של חיל הקשר.
היסטוריה ומורשת > 1948–1956: מלחמת העצמאות ושנות ההקמה

לאחר הקמת מדינת ישראל והקמת צה"ל הוקם חיל הקשר ב־14 באוקטובר 1948 על בסיס שירות הקשר של ארגון "ההגנה", והשתמש באמצעי קשר שבאו מעודפי ציוד של צבאות שלחמו במלחמת העולם השנייה. במלחמת העצמאות.ראוי להזכיר את תרומתם של יוני הדואר במבצע חורב, כשצה"ל התקדם במהירות לעומק השטח המצרי, ויחידותיו היו פרוסות על פני שטח נרחב ומרוחקות מהפיקוד העליון.
עם פרוץ הקרבות הוכשרו סוגים שונים של אנשי קשר כקשרים חטיבתיים, קשרים,קוונים,הצפנה,מפעילי טלפרינטר וקציני קשר.
עד אפריל 1948 הוכשרו 720 אנשי קשר, הוקמו 25 תחנות מורס חדשות ו-136 תחנות קבועות של אלחוט דיבור. כמו כן סופקו 320 מכשירים ניידים למערך ההגנה.
בסוף מלחמת העצמאות, ביולי 1949, היו לחיל הקשר 12 יחידות קשר חטיבתיות, 25 יחידות קשר גדודיות ו-4 יחידות קשר למפקדות ברמת חזית. בסוף ינואר 1948 נסע מפקד שירות הקשר לארצות הברית למסע רכש מזורז שמטרתו רכישת אלפי מכשירי קשר נייחים וניידים, טלפונים וחלקי חילוף, וכמויות גדולות של ציוד קשר מעודפי הצבא האמריקאי החלו להגיע.בשנים אלו שלאחר הקמת צה"ל וחיל הקשר, היה החיל עסוק במיסוד, קביעת תקנים ונוהלים,אבל כמובן השתתפות בכל מבצעי מלחמת העצמאות והראשם מבצע נחשון.במסגרת מיסוד החיל נקבעו קציני קשר בחזיתות(הפיקודים) נקבעו תקני כוח-אדם,כולל הגדרו כ-80 מקצועות חי"ק ייעודיים, וציוד ליחידות והוכשרו המהנדסים העבריים הראשונים בטכניון בחיפה ושובצו לחיל.בנוסף בחיל החל השימוש ברק"שים (רכבי קשר הממצוקנים בציוד וצמודים לכוחות), הוקמו לראשונה שלוש יחידות קשר אוגדתיות
ב־שנת 1950 בוצע שידור ראשון לגלי-צה"ל בעזרת משדרים של החיל.
היסטוריה ומורשת > חיל הקשר במלחמת סיני, 1956 ובשנים שעד מלחמת ששת הימים

החיל פעל כבר בשלושה פיקודים מרחבייםשהזירה המרכזית היתה בפד"ם. במסגרתה פעלו שלוש האוגדות הראשונות ובהן יחידות וקציני קשר. ציוד הקשר היה עדיין משאריות הציוד שממלחמת העולם השנייה. בנוסף הפעיל החיל ציוד קשר קוי וכבלים וכן קשר רדיו-טלפון (רד"ט).החיל היה שותף עם צה"ל כבר אז בניצחון של המלחמה בחצי האי-סיני. לקחים רבים צבר החיל וליישום המשך בניין הכוח בעקבות המלחמה, כמו חיזוק ההצפנה, מיקוד בקשר הרדיו כאמצעי מרכזי לשליטה. במלחמה זו קיבל לראשונה איש החייל את עיטור העוז-דן שליט בקרב המיתלה
היסטוריה ומורשת > חיל הקשר במלחמת סיני, 1956 ובשנים שעד מלחמת ששת הימים > מפעילויות החיל בשנים הללו :

1960 זכה צוות קציני חי"ק בפרס ביטחון ישראל, על פיתוח הצפנה; דגל חיילי פורסם; בשנת 1961 שונה שם החיל מ-חיל הקשר, ל- חיל הקשר והאלקטרוניקה. צה"ל קולט ציוד רדיו חדש, אמריקאי מסדרת ה-GRC, מיסוד הקשר באוגדה הקבועה בצה"ל, בשנת 1965 ביקר רוה"מ-לוי אשכול בחי"ק. בשנת 1966 יצאה לאור לראשונה הירחון החיילי- מקצועי-"קשר ואלקטרוניקה". לאורך שנים אלו חי"ק ומערכות הקשר היו שותפים בכל המבצעים הצה"לים(כמו מבצע נוקייב ואחרים) ובצפון במערכה שנקראה ' המלחמה על המים'
היסטוריה ומורשת > ממלחמת ששת הימים,1967 מלחמת ההתשה ועד מלחמת יום כיפור

מלחמת ששת הימים נפתחה לאחר דממת אלחוט כללית (שנשברה בקוד ''סדין אדום'', מהלך שנרקם במטכ''ל עם קשר''ר-משה (מוסיק) גדרון. כוחות צה''ל לחמו בכל החזיתות כחטיבות ובשלוש אוגדות, נושא שחי''ק היה שותף לו הן באיוש כוח-אדם מקצועי וכן בהצטיידות. מאז מלחמת ששת הימים ולאורך מלחמת ההתשה חיל הקשר פרס את מערכותיו בגזרות שונות כך שיאפשרו שליטה בכל הרמות בצבא, החל מהמטכ"ל וכלה ברמות הנמוכות ביותר (גדודים, פלוגות, מחלקות). תחנות ממסר נבנו במרחבים השונים על פסגות ההרים במקומות שהייתה אליהם גישה מוגבלת. ביחידות הדרג המבצע נבנו מפקדות גדודים ופלוגות קשר (כמו גדוד קשר מטכ"ל). לפני המלחמה נערכו תרגילים שבהם נפרסו מערכות קשר חדשות. ברמת הגולן הוקמו שלושה בסיסי קשר קדמיים מרכזיים: בפסגת החרמון, בתל פארס בדרום, ובתל אביטל במרכז. החיל עמד במרכז העשייה כשתיחקר והפיק לקחים רבים בתקופה זו של שתי המלחמות. בין היתר מוסדו גופי קשר יחידות רבות וברמת המטכ''ל. ניצני המיחשוב בצה''ל החלו, בדמות מחשב מזון, בנוסף הותקנו לראשונה צופרים פנאומטיים, החלה ההצטיידות בדור החדש של ציוד הרדיו מסוג VRC. המשיכו ורישתו את המדינה שהתרחבה בכבלים קשר קוי. כל תחום מעוזי צה''ל לאורך תעלת סואץ, זכו למיסוד ואירגון הקשר בהם פנימה ומהם החוצה (מעוזים שהיו נתונים תחת אש רבה שלא אחת פגעה והשביתה את תשתיות הקשר). בשנים אלו צה'ל המשיך ופעל מבצעית מעבר לקוי האויב, וחיל הקשר כמובן היה שותף ונתן מערכות פעילות ותקינות לשיטה בפעיליות מבצעיות אלו.עוד בשנים אלו הגיעה ה''קשת' ונפרסה בתחילה בסיני ודי מהר לאחר הצלחתה המבצעית גם בעוד גזרות.
להרחבות ניתן לעיין בספר 100 שנות קשר אנשים,פועלם ותרומתם, כרך א' עמודים 330-201.
היסטוריה ומורשת > מלחמת יום הכיפורים

למלחמה קדמו מבצעי פשיטות גדולים,כמו הפשייה על האי גרין,כמו גם תרגיל צה''לי גדול בסיני ( תרגיל ''עוז'') שחידדו והעלו את רמת המוכנות של יחידות ואמצעי הקשר בצבא. גם במלחמה זו פעלו צה''ל וחי''ק בשלושת חזיתות המלחמה, צפון ודרום וכן בגזרה המזרחית. חי''ק כב היה מאורגן וממוסד,לכל אורך גבולותיה של המדינה. במהלך יום הלחימה הראשון ברמת הגולן נפל בידי הצבא הסורי בסיס הקשר במוצב החרמון. יום לאחר מכן נכבש גם האתר בתל פארס. עקב כך עיקר נטל השליטה על הכוחות ברמת הגולן נפל על צומת הקשר בתל אביטל, שעשה זאת תוך כדי אש ארטילריה מסיבית שהונחתה עליו. בנוסף פעלו צומתי קשר שהפעיל גדוד הקשר בפיקוד, במלחמה הופעלה לראשונה יחידת בלוחמ האלקטרונית (ל''א} בחיל.
במלחמת יום הכיפורים נהרגו 47 אנשי חיל הקשר ונפצעו 311.
להרחבות ניתן לעיין בספר 100 שנות קשר אנשים,פועלם ותרומתם, כרך א' עמודים 515-336.
היסטוריה ומורשת > לאחר מלחמת יום-הכיפורים ןבשנות ה-80

אתר ההנצחה הראשי של חיל הקשר והתקשוב שוכן במרכז העיר יהוד שמאמצת את החיל והוא הוקם ב־1989. אנדרטה נוספת נמצאת ביער חרובית מצפון לכביש 383.
תגי היחידה

התג ההיסטורי של חיל הקשר, בין השנים 1948–1951
תג החיל הכללי, בין השנים 1951–1979
תג חיל הקשר בין השנים 1979–2005
תג מפקדת זרוע היבשה, בעת שהיה החיל כפוף אליה. בין השנים 2005–2008
תג יחידה עצמאי לחיל, בין השנים 2008–2018
תג אגף התקשוב וההגנה בסב"ר, אליו כפוף החיל החל משנת 2018
תפקידי החיל

החיל אחראי על קביעת מדיניות התקשוב בזרוע היבשה של צה"ל, וכן על מתן מענה מבצעי וטכנולוגי לצורכי התקשוב השונים.
תפקידים נוספים:
קביעת מדיניות בנושא צופן וביטחון, קביעת פקודות ביטחון מערכות מידע, ואכיפת פקודות אלה.
ייצוג זרוע היבשה בפני גופים ממשלתיים ואזרחיים בנושאי תקשוב.
מבנה החיל

מחלקת אג"ם
מחלקת התכנון, הארגון, הלוגיסטיקה והתקציבים
מחלקת משאבי האנוש
בה"ד 7
ביחידות של זרוע היבשה משולבים גדודי תקשוב.
הכשרה

ההכשרה בחיל מתבצעת בשני בתי ספר:
בית הספר הארצי לתקשוב (בה"ד 7) – בסיס ההדרכה המרכזי של החיל, נמצא בקריית ההדרכה שבנגב,מה שמכונה ''עיר הבה''דים''. שלוחה של הבסיס גם ממוקמת במחנה גדעונים, בסמוך למחנה צריפין. הבסיס, שהיה במקור בסיס קשר בריטי. מרכז את רוב ההכשרות בחיל וכן את ההשלמה החילית של צוערי הקשר והתקשוב.
בית הספר למקצועות המחשב (בסמ"ח) – כפוף למצפ"ן (בשנים 1997 עד 2013 היה כפוף לבה"ד 7), וממוקם בבאר שבע. בית הספר מרכז את הקורסים העוסקים בנושאים הקשורים למחשוב.
שם החיל

עם הקמת החיל בצה"ל, הוא נקרא חיל הקשר. לאחר התווספות מערכות אלקטרוניות שתפקידן , שונה שם החיל לחיל הקשר והאלקטרוניקה בשנת־1961. עם העברת מערך המחשבים בצה"ל לאחריות החיל בשנת־1982, שונה שמו לחיל הקשר, האלקטרוניקה והמחשבים. ב־18 במאי 2004 הוחלט לקצר את שם החיל ולקרוא לו "חיל הקשר והתקשוב".
קציני החיל הראשיים לדורותיהם

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם | תקופת כהונה כקשר"ר | הערות |
| סא"ל יעקב ינאי | נובמבר 1945 – נובמבר 1949 |  |
| אל"ם יצחק אלמוג | נובמבר 1949 – אוגוסט 1954 |  |
| אל"ם אריאל עמיעד | אוגוסט 1954 – ספטמבר 1957 |  |
| אל"ם ישעיהו לביא | ספטמבר 1957 – יוני 1962 |  |
| אל"ם זלמן שלו | יוני 1962 – אוגוסט 1966 |  |
| תא"ל משה גדרון | אוגוסט 1966 – אוגוסט 1972 | לימים אלוף, ראש אכ"א |
| תא"ל שלמה ענבר | אוגוסט 1972 – אוקטובר 1975 | לימים אלוף, נספח צה"ל בארצות הברית |
| תא"ל ישראל זמיר | אוקטובר 1975 – אוגוסט 1979 |  |
| תא"ל צבי אמיד | אוגוסט 1979 – ספטמבר 1982 |  |
| תא"ל מרדכי בר דגן | ספטמבר 1982 – ספטמבר 1986 |  |
| תא"ל בני מידן | ספטמבר 1986 – מאי 1990 |  |
| תא"ל שלמה וקס | מאי 1990 – ספטמבר 1993 |  |
| תא"ל אביהו דיסטלמן | ספטמבר 1993 – ספטמבר 1996 |  |
| תא"ל הרצל הלאלי | ספטמבר 1996 – יולי 1999 |  |
| תא"ל משה מרקוביץ | יולי 1999 – אוגוסט 2002 |  |
| תא"ל ארנון זו-ארץ | אוגוסט 2002 – ספטמבר 2005 |  |
| תא"ל שמוליק קינן | ספטמבר 2005 – ספטמבר 2008 |  |
| תא"ל נחום בסלו | ספטמבר 2008 – ספטמבר 2011 |  |
| תא"ל אייל זלינגר | ספטמבר 2011 – יולי 2015 |  |
| תא"ל נתנאל (נתי) כהן | יולי 2015 – 1 במאי 2018 |  |
| תא"ל יריב ניר | 1 במאי 2018 – 28 ביולי 2021 |  |
| תא"ל יוסי כראדי | 28 ביולי 2021 – 7 באוגוסט 2024 |  |
| תא"ל עומר כהן | 7 באוגוסט 2024 |  |
ראו גם

אתר ההנצחה לחללי חיל הקשר והתקשוב
לקריאה נוספת

ספרות ופרסומים להורדה, באתר "העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב"
100 שנות קשר – אנשים פועלם ותרומתם, באתר ובהוצאת "העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב", ירושלים, התשפ"ב 2022
דניאל רוזן, תשתית הקשר הנייח בסיני – תשכ"ז–תשמ"ב (1982-1967), באתר ובהוצאת "העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב", ירושלים, התשפ״ב 2021
הערות שוליים

↑  ניר שריג,משה שמיר א בי גולן, 100 שנות קשר אנשים פועלם ותרומתם, העמותה להנצחה ומורשת חיל הקשר, 2021
↑  ניר שריג, משה שמיר,אבי גולן, תולדות בהד 7,בהד 7 בן 75, העמותה להצחה ומורשת חיק, 2024, עמ' 49
↑  ניר שריג, משה שמיר, אבי גולן, 100 שנות קשר,אנשים פועלם ותרומתם, העמותה להנצחה ומורשת חיק, 2022, עמ' 35, 44-43
↑  ניר שריג,משה שמיר,אבי גולן, תולדות בהד 7, בהד 7 בן 75, העמותה להנצחה ומורשת חיק, 2024, עמ' 61
↑  נמצאה פקודת ההקמה של חיל הקשר אנשים ומחשבים, יוסי הטוני, 20 באוקטובר 2015
↑  היסטוריית החיל, אתר חיל התקשוב
↑  מבצע נחשון היה המבצע המרכזי לפריצת הדרך לירושלים.המבצע החל בליל 5/6 לאפריל 194 והסתיים לאחר 10 ימים.
↑  ניר שריג, משה שמיר, אבי גולן, 100 שנות קשר,אנשים פועלם ותרומתם, העמותה להנצחה ומורשת הקשר, 2022, עמ' 165
↑  מושג שנקבע בתחילת שהות ה-60 בו ניסו הסורים להטות את מקורות הירדן לשטם, וכך 'ליבש' את המדינה.
↑  '''קשת'' מכמ'ם קרקעי לגילוי שהיה בזמנו מסווג, שנפרס לאורך הגבולות  וסייע לכוחות בטחון השוטף ללכוד חדירות מחבלים לשטח המדינה.
↑  ניר שריג,משה שמיר, אבי גולן, 100 שנות קשר אנשים פועלם ותרומתם, העמותה להנצחה ומורשת חיל הקשר והתקשוב, 2022
↑  ניר שריג, משה שמיר, אבי גולן, תולדות בהד 7,בהד 7 בן 75, העמותה להנצחה ומורשת חיק, 2024, עמ' 45-44
↑  חילופי תפקידים בעוצבת 'געש' ובמטה אגף התקשוב, באתר web.archive.org, ‏22 ספטמבר 2005
↑  לילך שובל, מפקד כיפת ברזל יפקד על כל מערך ההגנה האווירית, באתר ישראל היום, 19 באוגוסט 2014.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007511354405171 
אנדרטה ביהוד לחללי חיל הקשר והתקשוב
גלעד לזכר חללי החיל שהוקם ביער חרובית בשנת 1979 והועבר לאתר ההנצחה לחללי חיל הקשר והתקשוב בשנת 2010
מיתוסים של מבול

האל וישנו בדמות דג מציל את מאנו ושבעת החכמים באחד מסיפורי המבול במיתולוגיה ההינדואית, בגרסת המהאבהארטה.
סיפורי מיתולוגיה ופולקלור של רבים מן העמים והקבוצות האתניות ברחבי העולם כוללים סיפרים מיתיים שבהם שיטפון גדול והרסני, דוגמת המבול בספר בראשית המקראי, מוחה את מרבית בני האדם, ולעיתים אף את בעלי החיים. מיתוסים של מבול הם בדרך-כלל, אך לא תמיד, חלק ממיתוסים של בריאה, ותכופות הם מספרים שהשיטפון נגרם על ידי האל או אלים בוראים, אשר אינם מרוצים מבריאתם הראשונית, או שהם זועמים על ברואיהם מסיבה כלשהי. ברבים מסיפורים אלו, גיבור או מספר קטן של גיבורים ניצלים מן המבול באופן טבעי או נסי, והופכים למייסדים של עם חדש או אנושות חדשה. לעיתים מיתוס מבול הוא מיתוס אטיולוגי המסביר כיצד נוצרה האנושות הנוכחית, כיצד נוצרו העמים או הקבוצות האתניות שבהם הוא מסופר, וכיצד נוצרו תופעות ומנהגים שונים. תחום המחקר של מיתולוגיה השוואתית חוקר את הדמיון וההבדלים בין מיתוסים של מבול ברחבי העולם.
כמיתוסים של בריאה ושל מוצא

מיתוסים של מבול הם תכופות, אך לא תמיד, חלק ממיתוסים של בריאה. מיתוסי בריאה רבים מתארים את בריאת העולם ואת בריאת בני האדם כסדרת ניסיונות עוקבים של בריאה ובריאה מחדש, כאשר כל בריאה מושמדת במלואה או בחלקה כדי לפנות מקום לניסיון הבא.
חוקרי מיתולוגיה השוואתית ציינו מספר מוטיבים ספרותיים האופייניים למיתוסים כאלו. הם חוזרים בתרבויות עתיקות ברחבי עולם, ולקורא המודרני הדימיון אינו תמיד ברור. ואולם כאשר חוקרים מוטיבים כאלו על הרקע העשיר של מיתוסים נוספים מעמים ותרבויות רבות, תכופות הם מתגלים כמבוססים על ארכיטיפ דומה, שקולים זה לזה, ואולי אף היה להם מוצא משותף בעבר הרחוק.
כמיתוסים של בריאה ושל מוצא > המים הקמאיים וצולל האדמה

במיתוסים רבים של בריאה, החומר ההִיוּלי שלפני הבריאה מתואר כ"מים קמאיים" (Primeval Waters או Primal Waters או Primordial Waters) – מעין אוקיינוס, תהום או תוהו דמוי מים, שבתהליך הבריאה מגיחה מתוכם היבשה. הגחת היבשה גם מתוך מי המבול עשויה איפוא לחזק את הסמליות של בריאה מחדש. ארכיטיפים מסוימים במיתולוגיה עשויים להופיע בסיפור הבריאה, בסיפור המבול, או בשניהם. ארכיטיפ נפוץ כזה נקרא במחקר ההשוואתי של מיתולוגיה "צולל האדמה" (Earth-diver).
באופן טיפוסי, צולל האדמה הוא דמות של חיה או ציפור, אשר צוללת לתוך המים או לתוך התוהו כדי להעלות משם קומץ עפר, ולעיתים גרגר או זרע, אשר ממנו תצמח היבשה. דמות צולל האדמה עשויה להיות הבורא הלובש צורת חיה או ציפור, אך תכופות היא חיה קטנה וחסרת חשיבות לכאורה, אותה שולח הבורא או גיבור המבול. במיתוסים רבים של צולל האדמה מסופר על סדרה של ניסיונות כושלים למצוא אדמה, על ידי אותה חיה או תכופות על ידי מספר חיות שונות, כאשר החיה המצליחה לבסוף במשימה היא דווקא הצנועה ופחותת הדרגה שביניהן. בכמה מן המיתוסים היא מקריבה את חייה לשם הצלחת המשימה. סיפורי צולל אדמה תכופות רומזים למוסר השכל לפיו העולם נברא או ניצל בזכותם של פשוטי-עם אלמונים וענווי-רוח, ולא בזכות אל, מלך או גיבור ידועי-שם.
ארכיטיפ צולל האדמה נפוץ בייחוד במיתולוגיות של ילידי אמריקה הפרה-קולומביאנית. למשל אצל עמי האלגונקין במזרח אמריקה הצפונית, צולל האדמה בדרך כלל מופיע בסוף סיפור המבול, כאשר הגיבור שולח חיות שונות לתוך המים, והמצליחה במשימה היא האונדטרה הצנועה. אצל עמי הסו, צולל האדמה הוא ברווז.
האונדטרה היא צולל האדמה הנפוץ גם אצל עמי האירוקוי, אלא שאצלם הסיפור הוא בדרך כלל חלק ממיתוס הבריאה הראשונית.
גרסאות שונות של ארכיטיפ צולל האדמה מופיעות גם במיתוסים בעולם הישן, אם כי הן פחות נפוצות מאשר אלו שבתרבויות אמריקה. למשל, בסיפור הבריאה של עם הבירהור (Birhor people) בהודו, האל וישנו שולח מספר חיות שונות עד שהעלוקה מצליחה לסנן מתוך המים הבראשיתיים קומץ בוץ, ואצל עם הגארו (Garo people) בהודו ממלא סרטן תפקיד דומה. אצל הבוריאטים האל הבורא שולח ציפור מים, אצל האיינו הוא שולח נחליאלי, ואצל המדיארים היה זה אל השמש עצמו שלבש דמות ברווז מוזהב.
ייתכן שגם הציפורים הנשלחות על ידי גיבור הסיפור במיתוסי המבול המסופוטמי והמקראי על-מנת לבדוק "הקלו המים" הן שרידים של דמויות צולל אדמה, אף שמעמדן בעלילה הורד ממצילות למבשרות בלבד. הדמיון בולט במיוחד אצל היונה השבה לתיבת נח עם ענף זית במקורה, ואצל הציפורים הסיירות בסיפור זיאוסודרה, השבות לתיבה כשרגליהן מכוסות בבוץ.
כמיתוסים של בריאה ושל מוצא > המבול כמיתוס מוצא

מיתוסים של מבול הם גם לעיתים קרובות מיתוסים של מוצא, כלומר סיפורים אתנוגוניים שבהם הניצולים מן המבול מוצגים כאבותיהם הקדמונים של אותם עמים שאצלם מסופר הסיפור.
למשל, באחת הגרסאות של סיפור המבול במיתולוגיה היוונית, הניצולים דאוקליון ופירה מולידים בן ששמו הלן, שמם של היוונים ("הלנים") בשפה היוונית. להלן שלושה בנים: דורוס, איולוס וקסותוס, כאשר קסותוס מוליד את אכאיוס ואיון. אלו מוצגים כאבות היוונים הדורים, האיולים, האכאים והאיונים. אילן יוחסין דומה בצורתו הכללית, אך מורכב יותר, מופיע בתולדות בני נח בספר בראשית.
מיתוסים כאלו עשויים לשאת מסר שגם בני-אדם מעמים שונים ורחוקים הם במקור קרובי משפחה. ועם זאת הם לעיתים גם מתרצים הבדלים ביניהם. 
למשל היוונים חשו עצמם נעלים על העמים ה"ברברים" שלא נולדו כדרך הטבע, אלא מוצאם לפי המיתוס מאבנים שהשליכו דאוקליון ופירה.
כמיתוסים של בריאה ושל מוצא > הביצה הקוסמית

ארכיטיפ נוסף החוזר לעתים קרובות במיתוסי בריאה, במיתוסי מבול ובמיתוסי מוצא כונה על ידי אתנולוגים "הביצה הקוסמית" (Cosmic egg). המונח מעיד על כך שתכופות מוטיב זה אכן מתואר בדמות ביצה פלאית. אבל חוקרי מיתולוגיה רבים מזהים אותו בסיפורים אחרים גם בדמות זרע, דלעת, גזע עץ חלול, תיבה, ספינה, בניין, או עצם אחר שיש לו מעטה חיצוני קשה כלשהו המגן על תווך פנימי יקר-ערך. המשותף לכל אלו הוא תיאורם  כמעין מיקרוקוסמוס האוצר בתוכו את כל בני-האדם, כל היצורים, ואף את העולם או את היקום כולו, תכופות במצב עוברי, בראשיתי, של חיות מושהה (Suspended animation), שינה או חלום.
במיתוסי בריאה, הביצה הקוסמית עשויה להיות הדבר הראשון שמופיע בראשית העולם, או שהיא צפה על "המים הקמאיים", או שהיא "מוטלת" על ידי האל הבורא. היא עשויה להתקיים במשך זמן רב ללא שינוי, וביקוע "קליפתה" תכופות מתואר כמאורע בריאה דרמטי: ברואי העולם בוקעים ממנה, ולעיתים מתואר שקליפתה הריקה הופכת לגבולות היקום, כמו כיפת השמיים.
במיתוסי מבול, גרסאות של הביצה הקוסמית עשויות להציל ולשמור על מבחר מברואי העולם בתקופת המבול, שלאחריו הם יהפכו לאבות העידן החדש. דוגמה אופיינית נראית בסיפורי מבול בהודו סין, שבהם דלעת ענקית ממלאת תפקיד כפול: בעת המבול היא משמשת ככלי-שיט שבתוכו צפים הניצולים, ולאחריו היא נולדת כתוצאה מיחסי עריות בין הניצולים, ומתוכה מגיחים אבות העמים החיים באזור שבו מסופר המיתוס.
במחקר המדעי והאתנולוגי

חוקרים בתחומים שונים של המדע ביקשו להסביר את שכיחותם של מיתוסי מבול, כמו גם מיתוסים אחרים, ובייחוד את דמיונם בין תרבויות רבות מסביב לעולם. הסברים אפשריים הוצעו בתחומי הגאולוגיה, הארכאולוגיה, האנתרופולוגיה, האתנולוגיה והפסיכולוגיה.