stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נקסטקום
הערות שוליים

1 2 3 4 5  נקסטקום: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
↑  איתן טפירו, ‏נקסטקום יוצאת לדרך: מגייסת מהמשקיעים בבורסה סכום של כ-42 מיליון שקל, באתר גלובס, 2 בפברואר 2006
↑  נקסטקום זכתה במכרז לביצוע תשתיות תקשורת עבור משרד הביטחון בהיקף של כ-120 מ' ש', באתר גלובס, 8 באוגוסט 2007
↑  נתן שבע, חברה בת של נקסטקום זכתה בפרויקטים בהיקף של 21 מיליון שקל; מניית החברה איבדה כ-40% מאז מארס, באתר הארץ, 12 ביוני 2007
↑  נתן שבע, נקסטקום מתרחבת: רוכשת את חברת הראל אנטנות העוסקת בהקמת מגדלי תקשורת תמורת 15 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 2 בינואר 2007
↑  אביב לוי, ‏נקסטקום: חוזה עם משהב"ט בהיקף 70 מ' ש', באתר גלובס, 27 ביוני 2011
↑  נקסטקום זכתה שלשום בפרויקט ראשון באפריקה בהיקף של 2.5 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 14 במרץ 2008
↑   ערן אזרן, נקסטקום דיווחה על חוזה של 35 מיליון שקל עם משרד הביטחון - המניה מזנקת, באתר TheMarker‏, 26 בנובמבר 2017
↑   גיא ארז, נקסטקום תבצע עבודות תשתית תקשורת בפרויקט הטכנולוגיה הגדול בתולדות צה"ל, באתר TheMarker‏, 7 באוגוסט 2018
↑  מירב אנקורי, ‏נקסטקום נכנסת לתחום הסולארי; בידיה צבר של כ-90 מ' ש', באתר גלובס, 9 בפברואר 2010
↑  קובי  ישעיהו, ‏מנרב ונקסטקום יקימו חוות טורבינות רוח בעמק הבכא, באתר גלובס, 27 במאי 2018
נשיא ברזיל

ערך זה עוסק בתפקיד נשיא ברזיל. אם התכוונתם לרשימת כל הנשיאים, ראו .
נשיא ברזיל, ובשמו הרשמי: נשיא הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל, הוא ראש המדינה, וגם ראש הרשות המבצעת בברזיל. הוא גם המפקד העליון של כוחותיה המזוינים של ברזיל.
כרפובליקה נשיאותית מעניקה ברזיל סמכויות נרחבות לנשיאה. הוא שולט בממשלה, מייצג את המדינה כלפי חוץ, ממנה את ממשלתו ואת שופטי בית המשפט העליון. לנשיא גם השפעה רבה על הרשות המחוקקת. בידו להציע חוקים לקונגרס, וכן להורות בעצמו על קבלת חוקים, כהוראת שעה (Medidas Provisórias), עד שהקונגרס יצביע על קבלתו של החוק לצמיתות.
על פי החוקה הברזילאית מ-1988, הנשיא חייב להיות אזרח ברזיל שנולד בברזיל, בן 35 שנים לפחות, תושב ברזיל, להיות אחד מרשימת האלקטורים הרשומים באחת המפלגות הפוליטיות בברזיל.
כיום אורכה של כהונת הנשיא ארבע שנים, וביכולתו להיבחר לתקופת כהונה נוספת בת ארבע שנים, וזאת לאחר שהחוקה תוקנה בשנת 1997 על מנת לאפשר לנשיא פרננדו אנריקה קרדוזו להיבחר מחדש.
משכנו הרשמי של הנשיא הוא פאלאסיו דה אלבורדה (ארמון השחר), בברזיליה ומשרדו הרשמי של הנשיא הוא פלאסיו דו פלנלטו (ארמון המישור), במרכז העיר ברזיליה. שני הבניינים עוצבו על ידי הארכיטקט, אוסקר נימייר. ארמון המישור פונה לכיכר "שלושת הכוחות" בה מצויים גם בניין בית המשפט העליון ("היכל הצדק") ובניין הקונגרס הלאומי של ברזיל.
היסטוריה

נשיאה הראשון של ברזיל היה המרשל דאודורו דה פונסקה, שקיבל את תפקידו בהפיכה צבאית כנגד פדרו השני. מאז הפיכה זו היו בברזיל שינויים חוקתיים רבים, והמדינה קיבלה שש[דרוש מקור] חוקות, ועברה דרך שני עידנים של משטרים דיקטטוריים, ומספר תקופות של משטר דמוקרטי. רוב הזמן נותר תפקיד הנשיא התפקיד המרכזי בפוליטיקה הברזילאית. לפרק זמן קצר, בין 1962 ל-1963 כיהן לצד הנשיא ראש ממשלה בעל סמכויות רחבות. הסדר זה כשל לאחר שתוך שנה החליף הנשיא ז'ואאו גולאר שלושה ראשי ממשלה, ולבסוף בוטל ההסדר במשאל עם.
היסטוריה > ציר זמן

החוקה הברזילאית מ-1891 קבעה תקופת כהונה של ארבע שנים ללא יכולת לבחירה מחדש.
החוקה הברזילאית מ-1934 קבעה תקופת כהונה של ארבע שנים ללא יכולת לבחירה מחדש.
החוקה הברזילאית מ-1946 קבעה תקופת כהונה של חמש שנים ולא אפשרה לנשיא להיבחר מחדש.
החוקה הברזילאית מ-1967 קבעה תקופת כהונה של ארבע שנים ולא אפשרה לנשיא להיבחר מחדש. בשנת 1969 תוקנה החוקה וקבעה כי הנשיא יכהן שש שנים.
החוקה הברזילאית משנת 1988 קבעה תקופת כהונה בת חמש שנים ולא אפשרה לנשיא להיבחר מחדש. בשנת 1994 קוצרה התקופה לארבע שנים, ובשנת 1997 הורתה כי הנשיא יכול להיבחר מחדש פעם אחת נוספת.
שכר ותנאים נלווים

הנשיא מקבל משכורת חודשית של 26,723 ריאל, יחד עם חשבון הוצאות המופרש לכיסוי נסיעות, מוצרים ושירותים בזמן כהונתו. העלאת השכר האחרונה אושרה על ידי הקונגרס בדצמבר 2010 ונכנסה לתוקף בפברואר 2011. בהתחשב בכך שבברזיל כל העובדים ועובדי המגזר הפרטי והציבורי מקבלים שכר נוסף השווה לשכר חודשי לאחר שנה של עבודה (פיצוי זה ידוע בתור המשכורת השלוש עשרה), הנשיא מקבל 13 תשלומים בשנה, וכתוצאה מכך משכורת שנתית של כ-350 אלף ריאל.
שכר ותנאים נלווים > מעון רשמי

פאלאסיו דו פלנלטו בברזיליה הוא מקום העבודה הרשמי של הנשיא, בעוד פאלאסיו דה אלבורדה הוא מעונו הרשמי; יש לו את הזכות להשתמש בצוות ובמתקנים של הארמון.
בית המגורים הרשמי של טורטו, הידוע בכינויו "Granja do Torto", הוא חווה הממוקמת בפאתי הבירה הלאומית ומשמשת כמעון נופש לנשיא המדינה. ארמון ריו נגרו בפטרופוליס, ריו דה ז'ניירו הוא מקום מפלט קיץ לנשיא, אם כי נעשה בו שימוש נדיר.
בנוסף, נשיאות הרפובליקה מחזיקה גם את Palacio do Jaburu בברזיליה לשימוש סגן נשיא הרפובליקה כמעונו הרשמי.
שכר ותנאים נלווים > תחבורה

לנסיעות, הנשיא משתמש במכונית הנשיאותית, שהיא גרסה משוריינת של פורד פיוז'ן היבריד משנת 2011, שנבנתה על פלטפורמת פורד CD3. רולס רויס סילבר ריית משנת 1952 משמש את הנשיא באירועים טקסיים כגון חגיגות יום העצמאות, ביקורים של ראשי מדינות והשבעת הנשיא הנבחר. גרסה משודרגת של האיירבוס A319, ייעוד חיל האוויר VC-1A, משמשת לשאת את הנשיא בכל הטיסות הבינלאומיות הבינוניות והארוכות, שני מטוסי Embraer 190 שעברו שינוי, ייעוד חיל האוויר VC-2, משמשים לנסיעות נשיאותיות לטווח קצר ובינוני. כאשר הנשיא נמצא על הסיפון, המטוס מקבל את תמרור הקריאה "Avião Presidencial Brasileiro". שתי גרסאות צבאיות מתוקנות של ה-Eurocopter Super Puma, ייעוד חיל האוויר VH-34, משמשות כמסוקים הנשיאותיים העיקריים.
פלאסיו דה אלברודה, מעון המגורים הרשמי
מעון הנופש הנשיאותי
המכונית הנשיאותית
הרולס רויס הנשיאותית הטקסית
המטוס הנשיאותי
המסוק הנשיאותי
נשיאי ברזיל

נשיא ברזיל הנוכחי הוא לואיז אינסיו "לולה" דה סילבה, הנשיא ה-39 במספר.
נשיאי ברזיל > עידן ורגאס (1930–1945)

| מס' | דיוקן | שם (תקופת חיים) | מפלגה | מפלגה | תקופת כהונה> התחלה | תקופת כהונה> סיום | מערכות בחירות | סגן נשיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - |  | אוגוסטו פרגוזו מנה ברטו איזאיאס דה נורוניה |  | צבא ברזיל | 24 באוקטובר 1930 | 3 בנובמבר 1930 | - | ללא |
| 14 |  | ז'טוליו ורגאס Getúlio Vargas (1882-1954) |  | הברית הליברלית | ראש הממשלה הזמנית מ-3 בנובמבר 1930 20 ביולי 1934 | 29 באוקטובר 1945 | 1934 | ללא |
| 15 |  | ז'וזה ליניארס José Linhares (1886-1957) |  | בלתי מפלגתי נשיא בית המשפט העליון הפדרלי | 29 באוקטובר 1945 | 30 בינואר 1946 | - | ללא |
נשיאי ברזיל > הרפובליקה השנייה (1945–1964)

וארגס התפטר בעקבות מספר גורמים ב-1945. אף על פי כן, וארגס כיהן בקדנציה נוספת, והשפעתו על הפוליטיקה הברזילאית ניכרה עד סוף תקופת הרפובליקה השנייה. בתקופה זו, שלטו 3 מפלגות עיקריות בפוליטיקה הלאומית. שתיים מהן היו תומכות של ורגאס, ואחת מתנגדת לו.

תקופה זו התאפיינה בחוסר יציבות בולט. ורגאס התאבד ב-1954 במהלך משבר שאיים על ממשלתו. אחריו שלטו מספר נשיאים, כאשר לכל אחד מהם תקופת כהונה קצרה מאוד. ב-1961 נבחר ז'אניו קאדרוס לנשיא, ופרש כשבעה חודשים לאחר מכן. באותה תקופה, הבחירות לנשיאות ולסגנות הנשיאות היו נפרדות. סגן הנשיא של קאדרוס היה יריב פוליטי שלו, פוליטיקאי מהשמאל, ז'ואאו גולאר. משבר בין השניים, הוביל לצמצום הסמכויות של סגן הנשיא. משאל עם ב-1963 השיבה את הנשיאות על כנה, וב-1964 הפיכה צבאית הדיחה את גולאר, ועידן הדיקטטורה הצבאית בברזיל החל.
| מס' | דיוקן | שם (תקופת חיים) | מפלגה | מפלגה | תקופת כהונה> התחלה | תקופת כהונה> סיום | מערכות בחירות | סגן נשיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 |  | גספאר דוטרה Gaspar Dutra (1883-1974) |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 31 בינואר 1946 | 30 בינואר 1951 | 1945 | נראו ראמוס |
| 17 |  | ז'טוליו ורגאס Getúlio Vargas (1882-1954) |  | מפלגת העבודה הברזיאלית | 31 בינואר 1951 | 24 באוגוסט 1954 שלח יד בנפשו | 1950 | קפה פיליו |
| 18 |  | קפה פיליו Café Filho (1899-1970) |  | המפלגה הסוציאל-פרוגרסיבית | 3 בספטמבר 1954 | נבצר החל מ-8 בנובמבר 1955 22 בנובמבר 1955 | - | ללא |
| 19 |  | קרלוס לוז Carlos Luz (1894-1961) ממלא מקום הנשיא |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 8 בנובמבר 1955 | 11 בנובמבר 1955 | - | ללא |
| 20 |  | נראו ראמוס Nereu Ramos (1888-1958) ממלא מקום הנשיא |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 11 בנובמבר 1955 | 30 בינואר 1956 | - | ללא |
| 21 |  | ז'וסלינו קוביצ'ק Juscelino Kubitschek (1902-1976) |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 31 בינואר 1956 | 30 בינואר 1961 | 1955 | ז'ואאו גולאר |
| 22 |  | ז'אניו קואדרוס Jânio Quadros (1917-1992) |  | מפלגת העבודה הלאומית | 31 בינואר 1961 | 25 באוגוסט 1961 התפטר מתפקידו | 1960 | ז'ואאו גולאר |
| 23 |  | רניירי מזילי Ranieri Mazzilli (1910-1975) ממלא מקום הנשיא |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 25 באוגוסט 1961 | 7 בספטמבר 1961 | - | ללא |
| 24 |  | ז'ואאו גולאר João Goulart (1918-1976) ממלא מקום הנשיא |  | מפלגת העבודה הברזיאלית | 7 בספטמבר 1961 | 1 באפריל 1964 הודח בהפיכה צבאית | - | ללא |
נשיאי ברזיל > הדיקטטורה הצבאית (1964–1985)

| מס' | דיוקן | שם (תקופת חיים) | מפלגה | מפלגה | תקופת כהונה> התחלה | תקופת כהונה> סיום | מערכות בחירות | סגן נשיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 |  | רניירי מזילי Ranieri Mazzilli (1910-1975) ממלא מקום הנשיא |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 2 באפריל 1964 | 14 באפריל 1964 | - | ללא |
| 26 |  | אומברטו קסטלו ברנקו Humbert Castelo Branco (1897-1967) |  | הברית הלאומית להתחדשות (מפלגה צבאית) | 15 באפריל 1964 | 14 במרץ 1967 | 1964 | חוסה מריה אלקמין |
| 27 |  | ארטור דה קוסטה אה סילבה Artur da Costa e Silva (1899-1969) |  | הברית הלאומית להתחדשות (מפלגה צבאית) | 15 במרץ 1967 | נבצר החל מ-31 באוגוסט 1969 14 באוקטובר 1969 הודח | 1966 | פדרו אליישו |
| - |  | פדרו אליישו Pedro Aleixo (1901-1975) |  | הברית הלאומית להתחדשות (מפלגה צבאית) | הודח מתפקידו בטרם הושבע | הודח מתפקידו בטרם הושבע | - | ללא |
| - |  | אוגוסטו רדמאקר אורליו דה לירה טבארס מרציו מלו |  | צבא ברזיל | 31 באוגוסט 1969 | 30 באוקטובר 1969 | - | ללא |
| 28 |  | אמיליו מדיסי Emílio Médici (1905-1985) |  | הברית הלאומית להתחדשות (מפלגה צבאית) | 30 באוקטובר 1969 | 14 במרץ 1974 | 1969 | אוגוסטו רדמאקר |
| 29 |  | ארנסטו גייזל Ernesto Geisel (1907-1996) |  | הברית הלאומית להתחדשות (מפלגה צבאית) | 15 במרץ 1974 | 14 במרץ 1979 | 1974 | אדלברטו פריירה דוס סאנטוס |
| 30 |  | ז'ואאו פיגיירדו João Figueiredo (1918-1999) |  | הברית הלאומית להתחדשות (מפלגה צבאית) | 15 במרץ 1979 | 14 במרץ 1985 | 1978 | אורליאנו צ'אווס |
נשיאי ברזיל > הרפובליקה החדשה (1985 ואילך)

מאז 1980, במקביל לסיומה של המלחמה הקרה, הממשלה הצבאית החלה בפתיחה פוליטית הדרגתית, שנקראה ארברטורה, כאשר המטרה הסופית הייתה דמוקרטיה. למרות זאת, עם תום כהונתו של הדיקטטור הצבאי האחרון לא נערכו בחירות ישירות לנשיאות.

טנקרדו נווס, מי שהיה ראש הממשלה בתקופתו של גולאר, נבחר כמועמד המפלגה הגדולה באופוזיציה, ונתמך על ידי חלק רחב מהקשת פוליטית, ואפילו מחלקים במפלגות שתמכו בדיקטטורה הצבאית. טנקרדו נבחר לנשיא, אך נפטר בטרם התמנה ונכנס לתפקיד. האזרח הראשון שהיה לנשיא מאז 1964 היה סגנו של טנקרדו, ז'וזה סרניי, חבר לשעבר במפלגה של הדיקטטורים. ב-1988 אושרה חוקה דמוקרטית חדשה, והדמוקרטיה החלה מחלחלת בשלטון ומוסדותיו.

ב-1989 נערכו בחירות לנשיאות ברזיל, ופרננדו קולור הצעיר נבחר לקדנציה בת 5 שנים. ב-1990 הוא נכנס לתפקיד, וב-1992 הואשם בשחיתות והתפטר. הוא היה הנשיא הראשון בברזיל שהואשם בשחיתות שלטונית. ב-1995 נבחר פרננדו אנריקה קרדוזו לתקופה של 4 שנים, אך תיקון שהוכנס לחוקה ב-1997 איפשר לו להיות הנשיא הראשון שנבחר לקדנציה שנייה. מאז 2003 נשיא ברזיל הוא לואיז אינסיו דה סילבה (המוכר כ"לוּלה"). באוקטובר 2010 נבחרה דילמה רוסף להחליפו. דילמה, מאותה המפלגה כמו לולה, היא הנשיאה הראשונה של ברזיל.
| מס' | דיוקן | שם (תקופת חיים) | מפלגה | מפלגה | תקופת כהונה> התחלה | תקופת כהונה> סיום | מערכות בחירות | סגן נשיא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| - |  | טנקרדו נווס Tancredo Neves (1910-1985) |  | התנועה הדמוקרטית הברזילאית | מת בטרם הושבע לנשיא | מת בטרם הושבע לנשיא | 1985 | ז'וזה סרניי |
| 31 |  | ז'וזה סרניי José Sarney (1930-) |  | התנועה הדמוקרטית הברזילאית | נשיא בפועל מ-15 במרץ 1985 21 באפריל 1985 | 14 במרץ 1990 | 1985 | ללא |
| 32 |  | פרננדו קולור דה מלו Fernando Collor de Mello (1949-) |  | מפלגת העבודה הנוצרית | 15 במרץ 1990 | הושעה ב-2 באוקטובר 1992 29 בדצמבר 1992 התפטר מתפקידו | 1989 | איתמר פרנקו |
| 33 |  | איתמר פרנקו Itamar Franco (1930-2011) |  | התנועה הדמוקרטית הברזילאית | מ"מ הנשיא מ-2 באוקטובר 1992 29 בדצמבר 1992 | 31 בדצמבר 1994 | 1989 | ללא |
| 34 |  | פרננדו אנריקה קרדוזו Fernando Henrique Cardoso (1931-) |  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית | 1 בינואר 1995 | 31 בדצמבר 2002 | 1994  1998 | מרקו מסיאל |
| 35 |  | לואיז אינסיו דה סילבה Luiz Inácio Lula da Silva (1945-) |  | מפלגת הפועלים | 1 בינואר 2003 | 31 בדצמבר 2010 | 2002 2006 | ז'וזה אלנקר |
| 36 |  | דילמה רוסף Dilma Rousseff (1947-) |  | מפלגת הפועלים | 1 בינואר 2011 | הושעתה ב-12 במאי 2016 31 באוגוסט 2016 הודחה מתפקידה | 2010 | מישל טמר |
| 36 |  | דילמה רוסף Dilma Rousseff (1947-) |  | מפלגת הפועלים | 1 בינואר 2011 | הושעתה ב-12 במאי 2016 31 באוגוסט 2016 הודחה מתפקידה | 2014 | מישל טמר |
| 37 |  | מישל טמר Michel Temer (1940-) |  | התנועה הדמוקרטית הברזילאית | מ"מ הנשיאה מ-12 במאי 2016 31 באוגוסט 2016 | 31 בדצמבר 2018 | 2014 | ללא |
| 38 |  | ז'איר בולסונארו Jair Bolsonaro (1955-) |  | המפלגה הליברלית החברתית | 1 בינואר 2019 | 31 בדצמבר 2022 | 2018 | המילטון מוראו |
| (35) |  | לואיז אינסיו דה סילבה Luiz Inácio da Silva (1945-) |  | מפלגת הפועלים | 1 בינואר 2023 | מכהן | 2022 | ג'ראלדו אלקמין |
ראו גם

ברזיל
פוליטיקה של ברזיל
היסטוריה של ברזיל
חזית בניין משרדיו הרשמיים של נשיא ברזיל, פלאסיו דו פלנלטו ("ארמון המישור")
נמל התעופה שארל דה גול

נמל התעופה שארל דה גול (בצרפתית: Aéroport de Paris-Charles-de-Gaulle; קוד יאט"א: CDG; קוד ICAO:‏ LFPG) הוא נמל התעופה הגדול ביותר של צרפת ואחד מנמלי התעופה הגדולים והמרכזיים ביותר באירופה ובעולם. הנמל משרת את מרבית הטיסות לצרפת, והוא ממוקם בשטחה המטרופוליני של פריז, סמוך לקומונה רואסי (Roissy), כ-25 קילומטרים צפונית-מזרחית לפריז. הנמל הוא השלישי בגודלו באירופה מבחינת תעבורת נוסעים (אחרי נמל התעופה איסטנבול ונמל התעופה לונדון הית'רו), עם יותר מ-72 מיליון נוסעים העוברים בשעריו מדי שנה, והגדול ביותר באירופה מבחינת תנועת מטוסים, עם יותר מחצי מיליון נחיתות והמראות בשנה. נמל התעופה נקרא על שם שארל דה גול, נשיאה הראשון של הרפובליקה הצרפתית החמישית.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > תחבורה קרקעית

בתוך שדה התעופה ישנה רכבת הנקראת CDGVAL ומחברת בין כל הטרמינלים וחניוני הטווח הארוך. שדה התעופה מחובר לרשת מסילות הברזל RER, המאפשרת גישה למרכז פריז בתוך 25 דקות. כמו כן נמצאת בטרמינל 2 תחנת רכבת מהירה (TGV) שמאפשרת הגעה ללונדון תוך 3 שעות או לבריסל בתוך שעה. הכביש המהיר A1 מקשר בין שדה התעופה לפריז ולליל.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > בתי נתיבות (טרמינלים)

שדה התעופה כולל שלושה בתי נתיבות (טרמינלים).
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > בתי נתיבות (טרמינלים) > טרמינל 2

טרמינל מספר 2 נבנה במקור לחברת אייר פראנס אולם בפועל הוא מארח חברות תעופה נוספות. הוא מכיל אזורים שנקראים 'אולמות' מ A עד G. מומלץ לתייר שנמצא על טיסות לצרפת או טיסות מ-צרפת לשים לב היכן המטוס נוחת או ממריא היות שהאולמות עלולים להיות רחוקים אחד מהשני. מקום הנחיתה או ההמראה יהיה כתוב על הכרטיס, למשל 2A או 2F. טיסות אל על נוחתות בטרמינל 2B – הטרמינל המאובטח ביותר, אולם הטיסות מישראל בחברת אייר פראנס נוחתות בטרמינל 2E - הטרמינל הגדול מבין A-G. בין כל האולמות (פרט לאולם G) ישנם מעברים עיליים ותת-קרקעיים.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > בתי נתיבות (טרמינלים) > טרמינל 2 > טרמינל 2E

כמו שצוין, הטרמינל הוא הגדול ביותר בקומפלקס A-G. הוא טרמינל בעל 2 קומות: אחת לנחיתות ואחת להמראות. בטרמינל כ-60 שערים, מהם 20 מרוחקים מהטרמינל ומחוברים אליו באמצעות רכבת.
טרמינל 2F
הייחוד העיקרי של טרמינל זה הוא שממוקמות בו כל חברות השכרת הרכבים שפועלות בשדה. שעות הפעילות של החברות הן מ-06:00 ועד 23:00. יש חברות השכרת רכב שפועלות גם מטרמינל 2D, אך שעות הפעילות שלהן מצומצמות יותר.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > בתי נתיבות (טרמינלים) > טרמינל 2 > טרמינל 2G

למרות מספר הטרמינל, טרמינל 2G נמצא במרחק של כ-2.5 קילומטרים מקומפלקס הטרמינלים. למעשה, הוא יותר מרוחק פיזית מאשר טרמינל 1. הטרמינל ממוקם בקצה נמל התעופה, ומשמש לטיסות צ'ארטר של אייר פראנס ליעדים קרובים, כגון איטליה, בלגיה ושווייץ. כל האוטובוסים לפריז מתחילים ומסתיימים בטרמינל 2E, לכן כל נוסע המעוניין להגיע לטרמינל 2G חייב לקחת אוטובוס פנימי חינמי.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > בתי נתיבות (טרמינלים) > טרמינל 1

טרמינל 1 פיזית מרוחק מטרמינל 2 וישנו שירות רכבת עילית שמקשר בין הטרמינלים.
הטרמינל נבנה כדי לשמש לרוב הטיסות הבינלאומיות של אייר פראנס (למעט טיסות למזה"ת ולאירופה), בפועל, הטרמינל משמש לחברות הצ'ארטר, רוב החברות באירופה, חלק ניכר מהחברות האסיאתיות ואת חברות התעופה יונייטד איירליינס.
בתי נתיבות ותחבורה קרקעית > בתי נתיבות (טרמינלים) > טרמינל 3

טרמינל 3 נמצא במרחק של כק"מ מטרמינל 1, אך למעשה המעבר התת-קרקעי הוא באורך של 3 ק"מ.
תחנת ה-CDGVAL נמצאת במרחק של 200 מטרים מהטרמינל. הטרמינל משמש לטיסות צ'ארטר וטיסות אזוריות, הטרמינל הוא הבסיס הראשי של חברת אייר מדיטראניאן ושל חברת XL איירוויז.
תוכניות עתידיות

בסוף 2012 הסתיימה בניית שלוחה S4, שתצורף לשלוחה S3 שכבר פועלת בטרמינל 2E, בעקבות כך, כל התנועה בקומפלקס 2 תועבר לטרמינלים 2E-G. בכל הטרמינלים יתבצעו עבודות שיפוץ שבהן בנייה מחדש של הטרמינלים 2C ו-2D. חברת איזיג'ט הביעה את רצונה להיות החברה היחידה הפועלת בטרמינל 2B בתקופה זו.
תקריות ותאונות

27 בנובמבר 1983 – טיסת אוויאנקה מספר 11 שהמריאה מפריז לבוגוטה, קולומביה דרך מדריד, התרסקה סמוך לשדה התעופה של מדריד. 181 הרוגים (כולל 1 על הקרקע) ו-11 ניצולים
19 בספטמבר 1989 – טיסת UTA מספר 772 שהמריאה מברזוויל, קונגו דרך נג'אמי, צ'אד התרסקה מעל מדבר סהרה בעקבות התפוצצות של פצצה באחת המזוודות. 170 הרוגים, אין ניצולים.
17 ביולי 1996 – טיסה 800 של TWA שהמריאה מניו-יורק לפריז, התרסקה 12 דקות לאחר ההמראה. 230 הרוגים, אין ניצולים. הגורם הרשמי לתאונה הוא שרפה בתא הדלק בעקבות קצר, אך ישנם גם כמה תאוריות קונספירציה על התקרית.
25 במאי 2000 – טיסת מטען שהמריאה מלונדון התנגשה על מסלול הנחיתה בפריז עם טיסה מקומית. 3 הרוגים (הטייס וטכנאי הטיסה במטוס המטען והטייס הראשי במטוס הנוסעים).
25 ביולי 2000 – טיסה 4590 של אייר פראנס שבוצעה בידי מטוס קונקורד התרסקה בבית מלון בפאתי פריז לאחר שרפה בתא הדלק בגלל רצועת מתכת שנפלה ממטוס שנחת דקות קודם לכן. 113 הרוגים (כולל 4 על הקרקע). אין ניצולים
3 בינואר 2004 – טיסה 604 של פלאש איירליינס משארם-א-שייח לפריז התרסקה בים האדום בעקבות טעות אנוש. 148 הרוגים, אין ניצולים.
2 באוגוסט 2005 – טיסה 358 של אייר פראנס מפריז לטורונטו התרסקה ונשברה לחלקים לאחר ריצת-יתר על מסלול הנחיתה. מבין ה-320 ששהו במטוס - איש לא נפצע.
1 ביוני 2009 – טיסה 447 של אייר פראנס מריו דה ז'ניירו לפריז, התרסקה באוקיינוס במרחק 600 ק"מ מחופי ברזיל, 284 הרוגים, אין ניצולים.
סופר נובים

| --- | --- |

לוגו הסדרה
 שיר הנושא:  "Supernoobs"
 סוגה:  אקשן קומדיה מדע גיבור-על
 יוצרים:  סקוט פואלס
 כותבים:  סקוט פואלס קית' ווגנר ריק גרואל לזר סריק מארק פואלס ג'ון דרבלני אית'ן בנוויל קנדרה היבט טים סטבי
 בימוי:  טים סטבי ג'ון איזן רוב באוטילר
 מדבבים:  מייקל אדמת'וויט, ריצ'רד כוקס, מאט היל, ביל מונדי, טבית'ה סט. גרמיין, לי טוקר
 מדבבים בעברית:  דורון בן-עמי, אלונה אלכסנדר, ערן מור, סער בדישי, ענת ניב, אלי לולאי
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית קנדה קנדה
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  52
 הפקה
 מפיק:  אלנה אדאיר שרה וול
 מפיקים בפועל:  סקוט פואלס לוריס קרמר לונספורד סטיבן דה-נור מייקל הירש קריסטן ניולנדס
 חברת הפקה:  Studio B Productions Teletoon Original Production
 הפצה:  DHX מדיה, הולו, Roku Originals 
 מוזיקה:  ארי פוסנר איאן לה-פוור
 אורך פרק:  11 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ארצות הבריתCartoon Network קנדהTeletoon
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים
 תקופת שידור מקורית:  7 בדצמבר 2015 – הווה
 תקופת שידור בישראל:  5 במרץ 2017 – רץ
 קישורים חיצוניים
 אתר הסדרה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
סופר נובים (מאנגלית: Supernoobs) היא סדרת אנימציה אמריקאית-קנדית אשר מונפשת באמצעות אדובי פלאש. המדבבים המקוריים הם מייקל אדמת'וויט, ריצ'רד כוקס, מאט היל, ביל מונדי, טבית'ה סט. גרמיין ולי טוקר. הסדרה משודרת בקנדה החל מה-7 בדצמבר 2015 ובישראל החלה את שידוריה ב-5 במרץ 2017.
עלילה

ארבעה חברים מקבלים כדורי קרב מיוחדים המעניקים להם כוחות על. בעזרתם עליהם לעצור וירוס קטלני המאיים להשמיד את האנושות.
דמויות ומדבבים

| דמות | מדבב באנגלית | מדבב בעברית |
| --- | --- | --- |
| טיילר בוומן | מאט היל | דורון בן-עמי |
| ג'ניפר שוופ | טבית'ה סט. גרמיין | אלונה אלכסנדר |
| קווין ריינולדס | ריצ'רד כוקס | ערן מור |
| ת'אודור רואצ'מונט | לי טוקר | סער בדישי |
שידור

| עונה | עונה | מספר פרקים | תקופת שידור מקוריתקנדה> שידור ראשון | תקופת שידור מקוריתקנדה> שידור אחרון | תקופת שידור בישראלישראל> שידור ראשון | תקופת שידור בישראלישראל> שידור אחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 52 | 7 בדצמבר 2015 |  | 5 במרץ 2017 |  |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק | שם הפרק | תאריך שידור מקוריקנדה | תאריך שידור בישראלישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | תקוות הנובים | 7 בדצמבר 2015 | 5 במרץ 2017 |
| 2 | הנובים משיבים מלחמה | 7 בדצמבר 2015 | 6 במרץ 2017 |
| 3 | חליפת סופר-נוב | 8 בדצמבר 2015 | 7 במרץ 2017 |
| 4 | נובים נגד שייקים | 8 בדצמבר 2015 | 8 במרץ 2017 |
| 5 | לכו תהיו נובים בחוץ | 9 בדצמבר 2015 | 9 במרץ 2017 |
| 6 | תרגיע את הנוביות | 9 בדצמבר 2015 | 12 במרץ 2017 |
| 7 | הילדים הנובים בשכונה | 10 בדצמבר 2015 | 13 במרץ 2017 |
| 8 | ירדו ארבעה, נשאר נוב אחרון | 10 בדצמבר 2015 | 14 במרץ 2017 |
| 9 | מי, מה, איפה נוב | 11 בדצמבר 2015 | 15 במרץ 2017 |
| 10 | רוקדים עם נובים | 11 בדצמבר 2015 | 16 במרץ 2017 |
| 11 | לאן שאף נוב לא הגיע מעולם | 14 בדצמבר 2015 | 19 במרץ 2017 |
| 12 | לטפל בנוב שלך | 15 בדצמבר 2015 | 20 במרץ 2017 |
| 13 | הנובים פוגשים את הרודן וונמוס | 16 בדצמבר 2015 | 21 במרץ 2017 |
| 14 | איפה הנוב שלי? | 17 בדצמבר 2015 | 22 במרץ 2017 |
| 15 | טירונוזאורוס-נוב | 18 בדצמבר 2015 | 23 במרץ 2017 |
| 16 | כשנובים טובים הופכים רעים | 21 בדצמבר 2015 | 26 במרץ 2017 |
| 17 | סופר-דודים! | 22 בדצמבר 2015 | 27 במרץ 2017 |
| 18 | רישיון לנוב | 23 בדצמבר 2015 | 28 במרץ 2017 |
| 19 | נוב נגד וונבוט | 28 בדצמבר 2015 | 29 במרץ 2017 |
| 20 | נובים בגן חיות! | 29 בדצמבר 2015 | 30 במרץ 2017 |
| 21 | בא לשכונה נוב חדש | 30 בדצמבר 2015 | 2 באפריל 2017 |
| 22 | אספת הורים נובים | 4 בינואר 2016 | 3 באפריל 2017 |
| 23 | הסופר אובר נובים | 5 בינואר 2016 | 4 באפריל 2017 |
| 24 | נובייביסיטר | 6 בינואר 2016 | 5 באפריל 2017 |
| 25 | איך להשתמש בנוב | 7 בינואר 2016 | 6 באפריל 2017 |
| 26 | נוב מפורק לא יכול לנוב! | 8 בינואר 2016 | 9 באפריל 2017 |
| 27 | סופר נטורל נובים | 11 בינואר 2016 | 13 באפריל 2017 |
| 28 | גביע הסופר נובים | 12 בינואר 2016 | 18 באפריל 2017 |
| 29 | איך לנוב ביריד המדע | 13 בינואר 2016 | 19 באפריל 2017 |
| 30 | נובטיוב | 14 בינואר 2016 | 20 באפריל 2017 |
| 31 | סולה נובית כחולה | 15 בינואר 2016 | 25 באפריל 2017 |
| 32 | נובים נגד משמידור הארץ | 4 באוגוסט 2016 | 26 באפריל 2017 |
| 33 | משקפיים בצבע נוב | 4 באוגוסט 2016 | 26 באפריל 2017 |
| 34 | רוצה לבנות נוב שלג? | 4 באוגוסט 2016 | 27 באפריל 2017 |
| 35 | לתפוס נוב | 4 באוגוסט 2016 | 4 במאי 2017 |
| 36 | המקום הכי נובי בעולם! | 11 באוגוסט 2016 | 7 במאי 2017 |
| 37 | הרוזן נובמוס | 11 באוגוסט 2016 | 8 במאי 2017 |
| 38 | אני יודעת שאתה נוב | 11 באוגוסט 2016 | 9 במאי 2017 |
| 39 | The Supernoobs Meet Incredibly Amazing Man | 11 באוגוסט 2016 |  |
| 40 | חג נובים שמח | 29 באוקטובר 2016 | 12 באפריל 2017 |
| 41 | !The Noob Cave | 5 בדצמבר 2016 |  |
| 42 | To Noob or Not to Noob | 5 בדצמבר 2016 |  |
| 43 | Noobie Mama | 6 בדצמבר 2016 |  |
| 44 | Noobs of the Round Table | 7 בדצמבר 2016 |  |
| 45 | Super Noob Super Cup Redux | 8 בדצמבר 2016 |  |
| 46 | The Noobs vs. Sour Persimmons | 9 בדצמבר 2016 |  |
| 47 | Noobs Go Viral |  |  |
| 48 | !Noobs vs. Venamus 12 |  |  |
| 49 | Eyewitness Noobs |  |  |
| 50 | A Noob World Order |  |  |
| 51 | Nooby Friday |  |  |
| 52 | !The Noobs-i-nators 2: Save the Earth |  |  |
הערות שוליים

↑  Milligan, Mercedes (12 באוגוסט 2014). "'Supernoobs' Coming to Teletoon, Cartoon Network". Animation Magazine. נבדק ב-2 בנובמבר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  עד שידורו בישראל, כל פרק ייכתב בשמו המקורי באנגלית
סלעית (ציפור)

ערך זה עוסק בסוג של ציפור. אם התכוונתם לישוב, ראו .
| סלעית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: דמויי־דרור
משפחה:: חטפיתיים
סוג:: סלעית
שם מדעי
 Oenanthe ‏וייו, 1816

סלעית הודית "לבנת כתר"
סלעית לבנת כנף, צולם בעין עקב
סלעית שחורת בטן, צולם במכתש רמון
סַלְעִית (שם מדעי: Oenanthe) היא סוג של ציפור שיר, שבעבר סווגה למשפחת הקיכליים (Turdidae), אך כיום היא משויכת למשפחת החטפיתיים (Muscicapidae). בישראל מצויים 15 מתוך 32 מיני הסלעית בעולם, לרובן זנב שחור-לבן ועל-שת לבן. גודלן של הסלעיות נע בין  13-19 ס"מ, ומשקלן נע בין 17–36 גרם. מקור שמן בתכונתן - לעמוד בנקודת תצפית גבוהה, בדרך כלל על סלעים.
הסלעיות בוחרות לדור בנופים פתוחים ואזורים יבשים. בישראל ניתן למצוא אותן באזורים מדבריים ובערבה. הן ציפורים טריטוריאליות, כלומר, מקפידות לשמור על הטריטוריה שלהן, שגודלה עשוי להגיע אף ל-500 דונם. הן בונות את קיניהן בנקיקי סלעים, במחילות נטושות של מכרסמים ובחורים באדמה. הסלעיות מטילות עד 6 ביצים בהטלה, ודוגרות עליהן בפרק זמן של כשבועיים. גוזלי הסלעית שוהים בקן כשבועיים, אך מואכלים מספר שבועות נוספים גם לאחר שעזבו את הקן.