stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינטל 4004
פיתוח > הוף ומזור - תכנון ראשוני וסט פקודות

ביזיקום הסכימה, והוף, בעזרת מהנדס נוסף, סטנלי מזור, עיבדו מפרט מפורט ותכנון ראשוני, כתחליף לתכנון המקורי אתו הגיעה ביזיקום. תכנון זה כלל את סט הפקודות של המעבד, ותכנון כללי ראשוני, כמו דיאגרמות בלוקים למעבד עצמו, בחירת המארז (16 פינים), הגדרת משפחת השבבים (המעבד עצמו הוא על שבב יחיד, אך נחוצים שבבים נוספים המתוארים בהמשך כדי לעשות בו שימוש מועיל), השמת הפינים, וכן הלאה. מזור החל לכתוב קטעי קוד (snippets), שמבצעים משימות מסוימות של מכונת חישוב, כדי להדגים איך ניתן לבצע את הדרוש. תכנון זה קיבל את אישורה של חברת ביזיקום, שהתכנון המקורי שלה כלל שמונה או עשרה שבבים שונים, שחלקם עם 40 פינים (גורם בעל השפעה משמעותית על המחיר). ביזיקום החלה לפתח את מכונות החישוב עצמן, בהתבסס על תוכנית זו, בסתיו 1969.
פיתוח > פדריקו פג'ין

פדריקו פג'ין (Federico Faggin) הוא פיזיקאי ומהנדס איטלקי, שעבד בחברת אוליבטי (אנ'), שם בנה, בין השאר, מחשב מבוסס טרנזיסטורים כחלק מבדיקת היתכנות למחשב קטן וזול, פרויקט שלא הפך מוצר (פג'ין החל כעוזר למהנדס, אך עקב צירוף נסיבות שכלל עזיבת המהנדס שניהל את הפרויקט, ותאונה למהנדס אחר, קיבל פג'ין את האחריות לפרויקט והשלים אותו). אחרי השלמת תואר הדוקטור בפיזיקה, עבד פג'ין בחברת SGS־פיירצ'יילד (אנ'), חברה איטלקית בבעלות חלקית של חברת פיירצ'יילד סמיקונדקטור (Fairchild Semiconductor) האמריקאית (אחת מחברות המוליכים למחצה הראשונות, והראשונה שייצרה מעגלים משולבים. חברות רבות בעמק הסיליקון, ביניהן אינטל, AMD, סיגנטיקס, ועשרות חברות נוספות נוסדו על ידי יוצאי פיירצ'יילד). במסגרת זו הוצע לפג'ין לעבוד חצי שנה בחברת האם, במסגרת "חילופי מהנדסים", פג'ין הסכים, ובפברואר 1968 הגיע לקליפורניה, ולמעשה נשאר בארצות הברית מאז. בתום ששת החודשים, פיירצ'יילד מכרה את חלקה ב־SGS, והציעה לפג'ין להישאר כעובד פיירצ'יילד. יום העבודה הראשון של פג'ין כעובד מן השורה בפיירצ'יילד, היה היום בו הודיעו רוברט נויס וגורדון מור על עזיבתם את פיירצ'יילד (זמן קצר אחר כך הכריזו נויס ומור על הקמת אינטל). פג'ין התמחה בבניית רכיבים בטכנולוגיות MOS. ופיתח כמה תהליכים וטכנולוגיות. לקראת סוף 1969, פג'ין חש תסכול, בין השאר בגלל הקושי בפיירצ'יילד להעביר תהליך חדש מהמעבדה לייצור. פג'ין פנה למנהל שלו לשעבר, לס ואדאס (Leslie L. Vadász; שעזב את פיירצ'יילד והצטרף לנויס ומור באינטל), בבקשה לעבוד באינטל, ובמרץ 1970 הצטרף פג'ין לאינטל, ומיד קיבל את פרויקט ה־4004.
פיתוח > מסטושי שימה

מסטושי שימה ((אנ'), נולד ב־1943) הוא מהנדס יפני, שלמד כימיה אורגנית. ללא אפשרות תעסוקה בתחום, שימה הצטרף ליצרנית מכונות החישוב ביזיקום, בחטיבת המכונות האלקטרוניות. שימה הכיר את המפרט לעומק, ובמרץ 1970 נשלח לקליפורניה, כדי לבדוק את התקדמות הפרויקט. הוא נחת ביום העבודה השני של פגין באינטל, והופתע לגלות כמה מעט התקדמות נעשתה בפרויקט מאז אושר התכנון הראשוני. פג'ין מספר שאחרי שבוע בו שימה הפג'ין את אכזבתו וחוסר שביעות רצונו מהמצב, פג'ין אמר לו שהוא יכול להמשיך להתלונן, או לעזור לקיים את הפרויקט:
I told Shima that, basically, he could continue to bitch, or he could help me.  And if he helped me, we could get there faster.
אמרתי לו, בעיקרון, שהוא יכול להמשיך לקטר, או שהוא יכול לעזור לי, ושאם הוא יעזור לי נוכל להתקדם מהר יותר.
שימה בחר להצטרף לפג'ין, ושניהם היוו גלעין הצוות שבנה את ה־4004.
פיתוח > לא שבב יחיד, אלא משפחה

כדי להשתמש במעבד ולהפיק ממנו תועלת, נחוצות עוד מספר פונקציות, והפרויקט הגדיר משפחה של ארבעה שבבים למערכת שלמה:
4001: זהו שבב שעיקר ייעודו לספק למערכת זיכרון לקריאה בלבד (ROM), בקיבולת של 256 בתים, ו־4 פינים של קלט/פלט. תוכן הזיכרון והשמת הפינים כקלט או פלט נקבע בזמן הייצור, לפי תוכן שהלקוח מספק. מערכת יכולה לכלול מספר שבבי 4001, עד קיבולת מרבית של 4KB.
4002: זיכרון RAM סטטי, 80 מילים של 4  סיביות, או 320 סיביות, ובנוסף, 4 סיביות פלט. גם כאן, ניתן להשתמש במספר שבבים.
4003: אוגר זיזה (Shift register) לביצוע פעולות קלט/פלט
4004: המעבד עצמו
שבב הקלט/פלט הוא הפשוט ביותר, אחריו הזיכרון, לאחר מכן זיכרון קריאה־בלבד, ולבסוף המעבד עצמו, שהיה האתגר הגדול - עד אז איש מעולם לא בנה מעבד שלם על שבב יחיד.
פיתוח > תכנון לוגי, חשמלי, ושרטוט המסכות

ב־1970 כבר היו מספר שבבים, של אינטל ושל יצרנים אחרים, עם אלפי טרנזיסטורים, אבל באינטל, השבבים הצפופים היו פשוטים יחסית מבחינת התכנון, אם כי לאו דווקא מבחינת הייצור: שבבי זיכרון בנויים ממספר רב של "תאים" זהים, ומסביבם מספר קטן יחסית של לוגיקה דיסקרטית לבקרה (ב־1970 פיתחה וייצרה אינטל משפחה של שבבי זיכרון דינמי של 1,024 סיביות, כשכל סיבית ממומשת בעזרת שלושה טרנזיסטורים - זיכרון דינמי עם טרנזיסטור בודד לתא הופיע מעט אחר כך). למעשה, לא הייתה באינטל מתודולוגיה לתכנון מעגל כה מורכב על שבב יחיד, ואינטל טרם בנתה שבב בטכנולוגיה החדשה שעליה ה־4004 היה מבוסס - "שערי סיליקון", שעשו שימוש בהמצאה של פג'ין מפיירצ'ילד, אותה כינה "מגע קבור" או "מגע מוטמן". פג'ין פיתח שיטה עבודה שונה מעט מהמקובל: בשיטה זו הצוות "דילג" על השלבים של תכנון בעזרת דיאגרמת בלוקים, שערים לוגיים, ולבסוף טרנזיסטורים, ושימה פנה היישר לשרטוט הטרנזיסטורים, כשהוא משרטט אותם בגודל אחיד. באופן זה, התכנון החשמלי נתן, לפחות בקווים כלליים, את המבנה הפיזי, והמעבר לשרטוט המסכות היה יחסית ברור, משום שהמיקום ניתן, לפחות בקווים כלליים, כבר בשרטוט החשמלי.
פיתוח > הצוות: פג'ין, שימה ואחרים

שימה הצטרף לפג'ין, ויחדיו החלו לקדם את הפרויקט. פג'ין היה מומחה בתהליכי ייצור סיליקון, והיה גם בעל ידע מעמיק בתכנון מערכות לוגיות, בין השאר בזכות הפרויקט לבניית מחשב באוליבטי. לשימה לא היה ידע בתכנון שבבים, ולעומת זאת, היה לו ניסיון בתכנון מעגלים לוגיים, והיכרות מעמיקה עם התכנון הקיים ומפרט, שנשלח לביזיקום בסתיו.
פיתוח שבב דורש מספר שלבים: יש לבצע את התכנון הלוגי, בדרך כלל בעזרת שערים, או יחידות בניין גדולות יותר, שבנויות כל אחת משערים. לאחר מכן יש להפוך את התכנון הלוגי למעגל חשמלי, המורכב מטרנזיסטורים, דיודות, ונגדים. בשלב הבא פורסים את התכנון הפיזי של הרכיבים על גבי הסיליקון, ומשרטטים מסיכות, שמגדירות את שלבי הייצור. את המסכות הללו מצלמים ומקטינים לגודל הדרוש, והן משמשות לייצר את המעגלים. מלבד שימה, לצוות נוסף שרטט, כדי לסייע בשלב השרטוט. כדי להעביר מהתכנון החשמלי לתכנון הפיזי, יש לדעת מה הפרמטרים של הטכנולוגיה בה עובדים, כלומר מה גודלו של כל תא, או "רכיב", על שבב הסיליקון, מה המרווח הנחוץ בין כל שני תאים, וכן הלאה.
השבב הראשון היה ה־4001, משום שהתכנון הלוגי שלו היה פשוט, ובאופן כזה השרטט היה יכול להתחיל לעבוד כמעט מיד. פג'ין תכנן את התכנון הלוגי ואז החשמלי של השבב, ובמקביל עבד עם שימה על התכנון הלוגי והחשמלי של ה־4004. תכנון ה־4001 ארך כשבועיים, ופג'ין עבר לשרטוט, תוך אימון השרטט שהצטרף לצוות. השבב הבא היה ה־4003, שעבר תהליך דומה, כשבינתיים שימה מתקדם עם ה־4004. את התכנון החשמלי של ה־4004 ביצע שימה לבדו, ובינתיים הצוות גדל: נוסף מהנדס צעיר, שבהדרכתו של פג'ין החל לעבוד על שבב הזיכרון, ה־4002, ונוספו שרטטים, כך שכשנשלם התכנון החשמלי והפיזי של ה־4004, עבדו על המסכות שלושה שרטטים. המונח "שרטוט" אינו מדויק, משום שבטכנולוגיית המעגלים המשולבים של 1970, ה"שרטוט" התבצע למעשה בחיתוך וקילוף רובילית' (Rubylith (אנ')), בעזרת עזרי שרטוט כמו הקואורדינטוגרף.
לאחר סיום התכנון החשמלי של ה־4004, אך לפני שתמה העבודה של שרטוט המסכות, שימה חזר ליפן. הוא בנה שם מעגלים זהים ל־4004 על גבי לוחות מודפסים, בעזרת לוגיקה דיסקרטית, והחל (או המשיך) לפתח ולבדוק את התוכנה של מכונות החישוב. כשהשבבים הראשונים הגיעו מהייצור, החל ב־4001, ואחריו ה־4002 וה־4003, דוגמאות נשלחו ליפן, ושולבו במעגלים של שימה, לבדיקה והוכחת הפעולה.
הסיליקון הראשון של ה־4004 הגיע מהייצור בתחילת ינואר 1971, אך במחזור הראשון נפלה טעות גסה אך קלה לתיקון: בתהליך הייצור דולג בטעות אחד השלבים החשובים. טעות זו תוקנה, ולקראת סוף החודש הגיעה לפג'ין ה"פרוסה" (Wafer) הראשונה של שבבי 4004 עובדים. השבב היה "חי", אך עדיין נותרו מספר טעויות ושגיאות. השגיאות תוקנו, ובפברואר 1971 כבר היו שבבים תקינים ועובדים בהתאם למפרט, והשבבים הראשונים נמסרו ללקוח במרץ 1971.
תיאור

השבב מכיל כ־2,300 טרנזיסטורים, בטכנולוגיית pMOS עם שערי סיליקון (אנ'), עם מתח עבודה של 15 וולט, בקצב שעון 740 קילוהרץ. סט הפקודות מכיל 46 פקודות, עם מספר אופני מיעון. סט הפקודות כולל גם פקודה מיוחדת שמטרתה להקל על המתכנת לבצע התמרה בין מספרים עשרוניים ובינאריים, פעולה חשובה כשרוצים לממש בעזרת המעבד מכונת חישוב, בה הפלט והקלט עשרוניים. רוב הפקודות תופסות בית אחד ב־ROM, אבל כמה פקודות תופסות 2 בתים: השבב תומך בעד 4KB זיכרון קריאה־בלבד, (בספר המעבד נכתב "32,769 סיביות"), ו־640 בתים זיכרון גישה אקראית ("5,120 סיביות"). למעבד 16 אוגרים של 4 סיביות, או 8 אוגרים של 8 סיביות, כאשר חלק מהפקודות בסט הפקודות מתייחסות לזוג אוגרים כבית אחד, ויש פקודות שפונות לאוגר מסוים, כספרה הקסדצימלית אחת, לביצוע פעולות אריתמטיות. ומחסנית בעומק 4, עליה שומר המעבד את כתובת החזרה בקריאה לשגרה. באופן זה, ניתן לכתוב תוכנית עם קריאה לשגרות עד עומק 4, למעשה בלי להיזקק לזיכרון כלל - התוכנית עצמה יושבת בזיכרון הקריאה בלבד, וניתן לכתוב ולבצע תוכנית פשוטה, כולל ביצוע קלט ופלט, בעזרת האוגרים והמחסנית הפנימיים בלבד, ללא כל זיכרון חיצוני. שבב המעבד מבצע גם את הפונקציונליות של התזמון, ולא נחוץ רכיב נפרד לתזמון. ב־4004 אין כל תמיכה בפסיקות.
לשם השוואה, בשנת 2017, יוצרו התקני סיליקון מסחריים עם גאומטריה של 10 ננומטר, אלפית מהגאומטריה של ה־4004, 10 מיקרון. משמעות הדבר היא כי ב־2017 ניתן לבנות בערך מיליון טרנזיסטורים בגודל של טרנזיסטור אחד של ה־4004. כששבב הפנטיום הראשון הוצג, הוא היה בנוי מכ־3 מיליון טרנזיסטורים. אפשר לדמיין שבטכנולוגיה של 2017 אפשר לבנות את הפנטיום המקורי בגודל של שלושה מ־2300 הטרנזיסטורים ב־4004.
ראשוניות

בערך בזמן שאינטל התחילה את הפרויקט החלו פרויקטים נוספים, באינטל ובחברות אחרות, לייצר מעבד על שבב אחד. פרויקט שהחל באינטל, בערך בזמן שפרויקט ה־4004 החל היה למעבד עבור "מסוף חכם", כפי שנקרא אז, עבור חברת CTC. מעבד זה היה מתאים יותר ליישומים כלליים, ואינטל 8008, מעבד 8 ביט, הוא מימוש הפרויקט, בערך שנה אחר כך (אפריל 1972). הפרויקט של CTC נמסר לאינטל ולחברת טקסס אינסטרומנטס בערך באותו הזמן, (קיץ 1970), וחברת טקסס אינסטרומנטס למעשה הכריזה על המעבד שלה ב־1971, לפני שאינטל הכריזה על ה־4004 (אם כי אחרי שאינטל כבר סיפקה מעבדים מייצור סדרתי לביזיקום). בהיסטוריה של טקסס אינסטרומנטס רשום שהחברה המציאה את המיקרו מעבד, ובנתה את המיקרו מעבד הראשון. רוב הכותבים לא מקבלים את גרסת טקסס אינסטרומנטס, משום שלמעשה לא ברור אם יוצר אפילו מעבד אחד שפעל נכון ללא שגיאות או תקלות, לפני או אחרי ההכרזה. מעבד זה לא הגיע לשוק כמוצר, ולא סופק לשום לקוח גם כאבטיפוס ניסיוני (פרקטיקה מקובלת באותה תקופה). טקסס אינסטרומנטס רשמה פטנט על המיקרו מעבד, ובשנים הבאות ניסתה להשתמש בפטנט זה כדי לתבוע בעלות על המצאת המיקרו־מעבד, תביעות שהסתיימו בהסדר מחוץ לבית הדין.
שימוש

אינטל החלה לספק לביזיקום שבבים במרץ 1971. ביזיקום ייצרה מספר דגמים של מכונות החישוב, ומכרה אותם תחת שמה, וגם דרך הסכמי OEM עם חברות אחרות, בעיקר חברת NCR. לפי ההסכם המקורי, לביזיקום הייתה בלעדיות על משפחת השבבים. המכירות של מכונת החישוב מבוססות 4004 לא עמדו בציפיות, הן בגלל מחיר השבבים, והן משום שמוסטק, החברה השנייה אליה פנתה ביזיקום, סיימה את הפיתוח קצת אחרי ה־4004, והתברר שמימוש מכונת חישוב על שבב יחיד מתאימה יותר ליישום הזה מאשר פתרון מבוסס מעבד, הדורש זיכרון RAM, ROM, ותוכנה. בסתיו 1971 נסע נויס למסע עסקים ביפן, ובין השאר נפגש עם ביזיקום. הוף ופג'ין יעצו לנויס להוזיל את מחיר הרכיבים מעבר למוסכם בחוזה, ולוותר על תשלום הפיתוח עליו התחייבה ביזיקום (לפי הוף, כ־$60,000), תמורת ויתור ביזיקום על סעיף הבלעדיות בחוזה. הושג הסכם שמאפשר לאינטל לשווק את המשפחה ללקוחות אחרים, בתנאי שהלקוח לא מייצר מכונות חישוב.
בנובמבר 1971 הכריזה אינטל על משפחת השבבים, בשם "אינטל MCS-4", והחלה לפתח מערך שיווק למיקרו מעבדים. ב־1972 הציעה אינטל ללקוחות מערכת פיתוח, בשם Intellec, במחיר כמה אלפי דולרים, ומספר לא ידוע (כנראה לא גדול) של מערכות כאלו נמכרו. מאוחר יותר, ב־1974 הופיעה גרסה משופרת של השבב בשם 4040 עם מספר פקודות נוספות בסט הפקודות. ב־1975 החלה חברת "נשיונל סמיקונדקטור" לייצר את גרסה משלה ל־4004. אינטל המשיכה לייצר את משפחת MCS-4 עד 1986, 15 שנים אחרי תחילת הייצור.
שימוש > יישומים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ממשיכי הדרך

אחרי שה־4004 סופק ללקוח, פג'ין התבקש לקדם את הפרויקט של ה־8008, והפרויקט אכן הגיע לשלב הסיום שנה מאוחר יותר, ב־1972. הלקוח, CTC, כבר פיתח את המסוף בשימוש בלוגיקה דיסקרטית, ולא היה מעוניין בשבב. אינטל שיווקה את השבב, בהצלחה מוגבלת. אינטל החליטה לפתח מעבד 8 ביט עצמאי, שלא יהיה קשור בהסכם בלעדיות ללקוח מסוים. אחרי סיבוב אצל לקוחות בארצות הברית ובאירופה, החל פרויקט ה־8080, בהנהגת פג'ין, במחצית השנייה של 1972. מסטושי שימה עזב בינתיים את ביזיקום, והחל לעבוד בחברת ריקו, וזמן קצר אחרי תחילת פרויקט ה־8080, הצטרף לפג'ין באינטל, והיה חבר בצוות שפיתח את ה־8080, שבב שעשה היסטוריה, והניע את מהפכת המחשב האישי שהתחוללה בעשרים השנים הבאות וגם אחר כך, בהיותו המעבד של Altair 8800, ורבים מהמחשבים שהגיעו בעקבותיו.
פג'ין עזב את אינטל ב־1974, אחרי גמר פיתוח ה־8080, ופתח את חברת זילוג (Zilog), וזמן קצר אחר כך הצטרף אליו שימה. יחד עם מהנדסים נוספים פיתחו שניהם את השבב Z80 (Zilog Z80), שהיה פיתוח של ה־8080, עם תאימות־לאחור מלאה. ה־Z80 הוא אחד השבבים המוצלחים ומאריכי החיים בתולדות המעבדים - למעשה, שבבים תואמי Z80 עדיין מיוצרים ב־2017, ומשמשים ביישומים שונים.
הערות שוליים

↑  גם HP-35, המחשבון המדעי הראשון מ-1973 מבוסס על שבב של חברת מוסטק
↑  דף השבב 4001, באתר CPU-Zone
↑  דף השבב 4002, באתר CPU-Zone
↑  דף השבב 4003, באתר CPU-Zone
↑  התיאור מתייחס ל־4004.
פדריקו פג'ין (הצללית בצד ימין) ב־2011. לפניו, על השולחן, מכונת החישוב של ביזיקום הבנויה בעזרת משפחת השבבים MCS-4, וברקע פוסטר עם המסיכות של ייצור השבב. אפשר להבחין באותיות .F.F המוטבעות בפינה הימנית תחתונה של השבב
דיאגרמת בלוקים של ה־4004
המעגל המודפס של מכונת החישוב של ביזיקום. בחלק התחתון של התמונה מקטע של המעגל המודפס מוגדל בעזרת מגדלת, וה־4004 נראה במרכז המקטע המוגדל - השבב עם "מפנה חום" (Heat-sink) זהוב. גודלו האמיתי של ה־4004 זהה למעשה לגודל השבבים שנמצאים מימין ומשמאל למקטע המוגדל. השבבים מימין ומשמאל הם בני המשפחה האחרים - שבבי ROM ‏(4001), ו־RAM ‏(4002). בן המשפחה הבודד בחלק השמאלי־עליון של המעגל, הוא שבב הקלט־פלט - 4003. אפשר גם להבחין ב"תושבת" ריקה, עליה ניתן להלחים עוד שבב ROM, אך נראה שהתכנתים הצליחו "לדחוס" את התוכנה שמפעילה את המחשבון, וחסכו ROM אחד
מכונת חישוב Unicom של חברת ביזיקום, מבוססת על משפחת השבבים MCS-4
המרכז ללימודים אקדמיים

תבנית:מוסד לימודי
הסמליל הישן של המכללה
מל"א, המרכז ללימודים אקדמיים הייתה מכללה אקדמית שאינה מתוקצבת על ידי הממשלה, ששכנה באור יהודה. במרכז למדו כ-3,700 סטודנטים לתארים ראשונים ושניים בחמש פקולטות: הפקולטה לניהול ע"ש מרשל סרנת, הפקולטה למקצועות הבריאות, הפקולטה לפסיכולוגיה, הפקולטה לחינוך והפקולטה ללימודי הייטק. נשיא המרכז היה פרופ' דוד מרון.
בשנת 2019 המכללה נקלעה לקשיים כספיים, ובהובלת המועצה להשכלה גבוהה פורקה ויחידותיה השונות הועברו למוסדות אקדמיים אחרים.
היסטוריה

המרכז ללימודים אקדמיים נוסד בשנת 2010 על ידי היזם אבי ביתן וחברת "ש.א.א. רשת מכללות", כתחליף לשלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל אותה הקים קודם. השלוחה נאלצה להפוך למוסד ישראלי, לאחר שתוארי שלוחות זרות בישראל לא הוכרו יותר למטרות דירוג שכר לעובדים במגזר הציבורי. זאת מאחר שרוב הסטודנטים בשלוחת אוניברסיטת דרבי היו עובדי המגזר הציבורי, שהתואר שהם קבלו זכה אותם בתוספת שכר. השלוחה פעלה במבנה באזור התעשייה אור יהודה, שבו שכנה בעבר חברת מרקורי. חברת "ש.א.א. רשת מכללות" הפעילה במקביל גם את המרכז האקדמי כרמל.
ביוני 2010 נערך טקס בו הפכה שלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל למוסד ישראלי בפיקוח המועצה להשכלה גבוהה בשם "המרכז ללימודים אקדמיים". בטקס העניקה אוניברסיטת דרבי תואר דוקטור כבוד ליזם אבי ביתן.
בשנת 2019 נקלע המרכז למשבר כספי, לאחר שצבר חובות של 84 מיליון ש"ח. בית המשפט מינה את ד"ר שלמה נס ועו"ד רענן קליר לבעלי תפקיד במרכז, "אשר יובילו וימשיכו את המהלך שנקטה החברה להתקשר עם מוסד אקדמי אשר יקלוט את הסטודנטים והעובדים ויאפשר את המשך הפעילות של המכללה במתכונתה הנוכחית או אחרת". בהובלת המועצה להשכלה גבוהה פורקה ויחידותיה השונות הועברו למוסדות אקדמיים אחרים.
יחידות אקדמיות ומסלולי לימוד

במרכז פעלו ארבעה בתי ספר:
הפקולטה לניהול ע"ש סרנת דיקאן בית הספר היה פרופ' דן גלאי. מסלולי לימוד:
תואר ראשון BA במנהל עסקים במסלולים: שיווק, מימון ובנקאות ויזמות.
תואר ראשון BA בניהול משאבי אנוש.
תואר ראשון דו חוגי BA בפסיכולוגיה וניהול משאבי אנוש .
תואר שני MBA בהתמחויות: שיווק, משאבי אנוש, מימון ובנקאות, ניהול בינלאומי ומסלול רב תחומי.
הפקולטה לפסיכולוגיה
דיקאן בית הספר היה פרופ' עמירם רביב.
מסלולי לימוד:
תואר ראשון BA בפסיכולוגיה.
תואר ראשון דו חוגי BA בפסיכולוגיה וניהול משאבי אנוש
תואר שני MA בפסיכולוגיה חינוכית
תואר שני MA בפסיכולוגיה התפתחותית
הפקולטה לחינוך
דיקאן בית הספר הייתה ד"ר חנה בר ישי.
מסלולי לימוד:
תואר ראשון BA בחינוך
תואר שני MA בייעוץ חינוכי
תואר שני MA בחינוך בהתמחויות: ניהול וארגון מערכות חינוך, חינוך מיוחד, תקשוב ולמידה, הגיל הרך, חינוך חברה ותרבות וחינוך סביבתי
הפקולטה למקצועות הבריאות
דיקאן בית הספר היה פרופ' מרדכי שני
מסלולי לימוד:
תואר ראשון BA במנהל מערכות בריאות בהתמחויות :
ניהול מחקר קליני.
ניהול תחום גרונטולוגיה יישומית
הפקולטה ללימודי הייטק
דיקאן בית הספר היה ד"ר יאיר צדוק.
מסלולי הלימוד:
תואר ראשון במערכות מידע ניהוליות במיקודים:
ניהול פרויקטים.
סייבר ואבטחת מידע ותשתיות.
Data Science
מערכות מידע פיננסיות
יזמות וחדשנות ברובוטיקה ו-IOT
ניהול טכנולוגיה - (MOT (Management Of Technology
תואר ראשון בניהול תשתיות מידע
מכוני מחקר
המכון לאחריות אזרחית
המכון לחדשנות טכנולוגית.
תוכניות ייחודיות

תוכנית המנטורינג: תוכנית ליווי יישומית, בה מצוותים מנהלים בכירים לסטודנטים ובאמצעות תהליך של הנחיה מלמדים את הסטודנטים אסטרטגיות ניהוליות. התוכנית נבנתה בשיתוף פעולה עם מנכ"לים ומנהלים בכירים במשק הישראלי.
Master Class: כיתת אמן היא שיעור באחד מתחומי הידע במנהל עסקים המועבר על ידי מנהל בכיר וחושף את הסטודנטים לתהליכי קבלת החלטות ברמות הניהול.
חדר עסקאות בחסות בנק לאומי: במסגרת לימודי התואר הראשון והשני במנהל עסקים בהתמחות מימון ובנקאות מופעל חדר בתחום הפיננסי-כלכלי בישראל. חדר העסקאות מושתת על תרגול מקוון תוך הכרות מעמיקה של מגוון מערכות תומכות מסחר והחלטות השקעה, בצירוף מחשבוני השקעה ייחודיים לני"ע שונים.
משחק עסקים: קורס יישומי בתואר שני במנהל עסקים שנועד לדמות התנסות מעשית וקבלת החלטות בדומה לסביבה עסקית אמיתית, צבירת ניסיון בבניית אסטרטגיה וכן הכנה מיטבית להשתלבות בתפקידים בכירים במשק.
Career Booster - קורסים מקצועיים בשיתוף חברות מהמגזר העסקי המוצעים לתלמידי התואר הראשון, במטרה להקנות יתרון תחרותי בהשתלבות בשוק העבודה כבר במהלך הלימודים. בין הקורסים המוצעים : ניהול דיגיטל, מאפיין חוויית משתמש, ניהול חוויית לקוח, יזמות נדל"ן ועוד.
היחידה למעורבות חברתית
היחידה למעורבות חברתית, הפועלת בשיתוף עם עמותות וארגונים חברתיים שונים המעורבים בכל תחומי החברה, מציעה לכלל הסטודנטים את האפשרות להשתלב בפעילות התנדבותית בפרויקטים שונים, במשך שעתיים ומעלה בשבוע, בתמורה לקבלת מלגת סיוע לשכר לימוד.
אגודת הסטודנטים

אגודת הסטודנטים של המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה היא עמותה רשומה. האגודה הייתה חברה בהתאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל ובראשה עמד אפי לוי.
תעודות מקצועיות

מל"א העניק, בחלק מתוכניות הלימוד, וכבר במהלך הלימודים, תעודות מקצועיות והכנה למבחני הסמכה חיצוניים:
הפקולטה ללימודי הייטק – העניקה 4 תעודות מקצועיות: QA, פיתוח אפליקציות לאנדרואיד, שפת תכנות Python, פיתוח אתרים בסביבות HTML5 ו-CSS3.
הפקולטה לניהול ע"ש סרנת – הכינה את בוגרי התואר הראשון במסלול מימון בנקאות למבחנים החיצוניים של הרשות לני"ע והמפקח על הביטוח לתפקידי ייעוץ השקעות ויועץ פנסיוני. בנוסף, העניקה הפקולטה לבוגרי התואר הראשון במנהל עסקים במסלול שיווק תעודה מקצועית בניהול מותגים בשיתוף קבוצת FOX.
הערות שוליים

↑   טלי חרותי-סובר, המרכז לפינוקים אקדמיים: שכר גבוה לבני משפחתו של מייסד מל"א, אבי ביתן, באתר TheMarker‏, 7 בינואר 2018
↑  תמרה טראובמן, יולי חרומצ'נקו, תארי שלוחות זרות לא יוכרו למטרות שכר, באתר הארץ, 25 ביולי 2005
↑  ראלי סער, אין פיקוח על הרמה האקדמית של שלוחות של אוניברסיטאות זרות, באתר הארץ, 11 בדצמבר 2001
↑  דליה טל, ‏נגד השימוש החורג: ועדת הערר קבעה שדרבי צריכה תוכנית לסניף באור יהודה, באתר גלובס, 20 בפברואר 2006
↑   טלי חרותי-סובר, המל"ג: המרכז האקדמי כרמל לא ירשום סטודנטים למשפטים לשנת הלימודים הקרובה, באתר TheMarker‏, 7 באוגוסט 2016
↑  תואר דוקטור כבוד ליזם החינוכי אבי ביתן, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2010
↑   אפרת נוימן, טלי חרותי-סובר, חובות של 84 מיליון שקל: המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה מבקש הקפאת הליכים, באתר TheMarker‏, 3 בספטמבר 2019
↑  ליטל דוברוביצקי, המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה יפעל להשגת הסדר עם מוסד אקדמאי אחר, באתר ynet, 8 בספטמבר 2019
↑  שחר אילן וליטל דוברוביצקי, המל"ג אישר לארבע מכללות לרכוש במשותף את פעילות המרכז ללימודים אקדמיים באור יהודה, באתר כלכליסט, 24 בספטמבר 2019
 ליאור דטל, קריסת המרכז באור יהודה: 4 מכללות יתחלקו בפעילות המכללה, באתר TheMarker‏, 24 בספטמבר 2019
הפיגוע במסעדת מצה

| חלק מהאינתיפאדה השנייה |
| --- | --- |

שלט זיכרון סמוך למקום הפיגוע  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 תאריך:  31 במרץ 2002
 מקום:  מסעדת מצה, חיפה
 קואורדינטות:  32°47′19″N 35°00′09″E﻿ / ﻿32.78855556°N 35.00248333°E﻿ / 32.78855556; 35.00248333
 סוג:  פיגוע התאבדות
 הרוגים:  16
 פצועים:  40
 מבצע:  חמאס חמאס
  (למפת חיפה מוגדלת) הפיגוע במסעדת מצה(למפת חיפה רגילה) הפיגוע במסעדת מצה
 
הפיגוע במסעדת מצה בחיפה היה פיגוע התאבדות שאירע במסעדה בעיר סמוך לגרנד קניון ב-31 במרץ 2002, חול המועד פסח. בפיגוע נרצחו 16 ישראלים, בהם שלושה אבות עם ילדיהם.
פיגוע זה היה חלק מגל פיגועים גדול של האינתיפאדה השנייה. ימים אחדים קודם לפיגוע נערך גיוס חירום של אלפי חיילי מילואים למבצע חומת מגן, שהחל יומיים לפני הפיגוע, במטרה למגר את גל הטרור.
הפיגוע

המחבל שאדי זכריה טובאס ממחנה הפליטים ג'נין הגיע לחיפה במטרה לבצע פיגוע התאבדות.
לפי התוכנית הוא היה אמור להתפוצץ בגרנד קניון, אך מאחר שהמאבטח לא הניח לו להיכנס לקניון, הוא הלך למסעדה, אליה הגיע זמן קצר לפני השעה שלוש בצהריים.
באותו רגע שהו במסעדה עשרות אנשים. אז הפעיל המחבל את מטען החבלה שנשא.
הפיגוע גבה 14 קורבנות מיידיים וכ-40 פצועים, אחד מהם מת מפצעיו למחרת, ופצוע נוסף מת לאחר 7 שנים. בין ההרוגים היה אל"ם (מיל.) אביאל רון, חתן פרס ביטחון ישראל. הפיצוץ גרם גם לשרפה גדולה ולהרס רב במבנה.
הזרוע הצבאית של חמאס קיבלה על עצמה אחריות על הפיגוע. קייס עדואן, שהיה מעורב בתכנון, באיתור המחבל המתאבד ובהוצאה לפועל, נהרג ב-5 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, ביחד עם פעילי טרור נוספים. כשנה וחצי לאחר הפיגוע הרס צה"ל את ביתו של המחבל המתאבד.
אבטחת המקום

למרות הפיגוע במלון פארק, שהתרחש ימים ספורים קודם לכן בנתניה, ולמרות מבצע חומת מגן, שהחל אף הוא יומיים קודם לכן, לא הציב בעל המסעדה מאבטח בכניסה למסעדה.
בעקבות הפיגוע קרא ראש עיריית חיפה, עמרם מצנע, שלא להיכנס לבתי עסק ללא מאבטח.
הערות שוליים

↑  אחיה ראב"ד, 7 שנים אחרי: נפטר פצוע קשה מהפיגוע ב"מצה", באתר ynet, 12 באפריל 2009
↑  פליקס פריש, רשימת המוות של המבוקש קייס עדואן, באתר ynet, 6 באפריל 2002
↑  פליקס פריש, ארבעה חיילי גולני נפצעו בפעילות בג'נין, באתר ynet, 19 בספטמבר 2003
| פיגועי טרור נגד ישראלים בעשור הראשון של המאה ה-21 |
| --- | --- | --- |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בישראל ובשטחים | < • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • > |  |
| פיגועים נגד ישראלים שבוצעו בחו"ל | הפיגוע בדלפק אל על בנמל התעופה של לוס אנג'לס (4 ביולי 2002) • הפיגועים במומבסה (28 בנובמבר 2002) • הפיגוע בשגרירות ישראל בטשקנט (30 ביולי 2004) • מתקפת הטרור בסיני (7 באוקטובר 2004) • הפיגוע בשגרירות ישראל במאוריטניה (1 בפברואר 2008) • מתקפת הטרור במומבאי (26 בנובמבר 2008) |  |
 1948–1999 • 2000–2009 • 2010–2019 • 2020–2029
מכבי קריית מוצקין

מכבי קריית מוצקין היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר קריית מוצקין, המשחקת בליגה הארצית.
סמל הקבוצה בתקופת האיחוד עם קריית אתא
סמל מחלקות הנוער של המועדון
היסטוריה

הקבוצה הוקמה באמצע שנות ה-50 אם כי קיימים תעודים מצולמים עוד משנות ה-40. בשנת 1945 שחקו בקבוצת הנוער בין השאר: צביקה אורנשטיין, קלמן מגן, לימים אלוף בצה"ל ומפקד אוגדה בסיני והרצל שפיר, לימים מפכ"ל המשטרה. בין השנים 1958 ל-1966 שיחקה הקבוצה בליגה הבכירה במשך 8 עונות רצופות, כשהישג השיא שלה היה המקום השישי. השחקנים הבולטים של הקבוצה היו שלמה דובדבני, יצחק גודס (אביו של גיא גודס), דן אייק (אייל), חנוך ברקון, חיים קסטן, שלמה בן זאב ובעונת 2016/2017 אף שיחק בה לאחר חזרתו מפרישה עידו קוז'יקרו. בשנים 1964–1966 זכתה קבוצת הנוער של המועדון פעמיים ברציפות בגביע מכבי ישראל. בעונת 1976/77 זכתה קבוצת הנוער של המועדון בגביע המדינה לנוער לאחר ניצחון בגמר מול מכבי תל אביב בתוצאה 86–92. בעונת 1978/79 זכתה קבוצת הנוער של המועדון באליפות המדינה לנוער.
בעונת 1983/84 חזרה לליגת העל לעונה אחת בלבד. וכך גם בעונות 1989/90, 1997/98, ובעונת 1999/00. בעונת 1993/94 זכתה קבוצת הנוער בפעם השנייה בתולדותיה בגביע המדינה לנוער עת ניצחה בגמר את מכבי רחובות בתוצאה 79–81, בשורות הקבוצה שיחק מאיר טפירו. בעונת 1994/95 זכתה קבוצת הנוער בפעם השנייה בתולדותיה באליפות המדינה לנוער.
בקיץ 2000, לאחר שהקבוצה סיימה במקום האחרון וירדה לליגה השנייה, חתמו מנהליה על חוזה איחוד עם אליצור קריית אתא (שהעפילה לליגת העל) והקבוצה נקראה קריית אתא-מוצקין. בסיום עונת 2002/03 נפרדו הקבוצות. ביולי 2003 פנה ראש העיר חיים צורי לרפי גידרון ואלי הבר, שחקן עבר של הקבוצה בתחילת שנות ה-90, על מנת להקימה מחדש. בתום עונת 2003–2004 העפילה מכבי קריית מוצקין לליגה א'.
היסטוריה > עלייה לליגה הארצית

בעונת 2006–2007 העפילה הקבוצה לליגה הארצית, שם שיחקה עד לעלייתה ללאומית בעונת 2016/17.
בסך הכל שיחקה הקבוצה במשך 12 עונות (לא כולל שנות האיחוד) ב-5 קדנציות בליגת העל.
את עונת 2016/17 פתחה מוצקין עם הפסד להפועל עכו ולאחר מכן עם רצף של 13 ניצחונות כולל ניצחון חוץ על מוליכת הטבלה אליצור נתניה. בתום העונה העפילה הקבוצה לליגה הלאומית לאחר ניצחון 71 - 68 על אליצור נתניה מסל של ליאור שגב בשנייה האחרונה למשחק.