stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קשת אינטרנשיונל
מכירת פורמטי תוכניות > פורמטים

הכספת – הפורמט הראשון של קשת שנמכר מחוץ לישראל היה השעשועון שיצרו ארז טל, אורי גרוס ורות ניסן. הפורמט נמכר לערוצים זרים בכ-20 מדינות וזכה להצלחה גדולה.
הכוכב הבא (Rising Star) – הפורמט הישראלי של קשת וטדי הפקות נמכר לכ-30 טריטוריות ברחבי העולם והופק בכ-15 מדינות. כ-300 פרקים של "הכוכב הבא" שודרו, ונסבפרו כ-200 מיליון הצבעות צופים.
בית ספר למוסיקה (Master Class) – הפורמט הישראלי של קשת וטדי הפקות נרכש לשידור בחמש טריטוריות, בהן אורוגוואי (Teledoce), הונגריה (TV2) וסין (BTV) – בשלושתן שודר במשך שלוש עונות. התוכנית עלתה באדפטציה מקומית גם בווייטנאם במהלך שנת 2018. במרץ 2019, נמכר פורמט המוזיקה לרשת הטלוויזיה הגיאורגית Rustavi.
רק רוצים לרקוד (Masters of Dance) – ריאליטי הריקודים שיצרו קשת וטדי הפקות, נמכר בשנת 2018 למספר מדינות, בהן גרמניה, וייטנאם, נורווגיה, ספרד ופולין. הושק בדצמבר 2018 בגרסתו המקומית בגרמניה בערוץ ProSieben, כאשר הופק על ידי חברת Tresor TV הגרמנית, שנרכשה על ידי קשת בשנת 2017.
אביב או אייל (Showdown) – במרץ 2019, נמכר פורמט המוזיקה של קשת וטדי הפקות לרשת הטלוויזיה הגיאורגית Rustavi להפקה עבור ערוץ הטלוויזיה Rustavi 2, אשר משודר בלוויין במדינות נוספות באירופה, ברוסיה ובמזרח התיכון
בום (BOOM) – אחד הפורמטים המצליחים ביותר של קשת אינטרנשיונל, שנמכר עד כה ל-20 טריטוריות מסביב לעולם, עם שידור כ-2,300 פרקים. הפורמט דורג ב-2018 במקום הרביעי בעולם ברשימת 30 הפורמטים החדשים המבטיחים של K7, מגזין המדיה הבין-לאומי המסקר את הטרנדים בשוק הטלוויזיה והווידאו. בפברואר 2021, פורסם כי השעשועון הישראלי הגיע עד איראן; ערוץ טלוויזיה פרסי הציג העתק כמעט-זהה לפורמט.
לאהוב את אנה (12 Steps To Love) – פורמט הדוקו ריאליטי ששודר בקשת 12 בנובמבר 2018 בכיכובה של אנה ארונוב נמכר לרשת NET5 ההולנדית. באדפטציה ההולנדית שעלתה בערוץ משתתפת המוזיקאית איריס הונד (Iris Hond), ידוענית מקומית.
אורי גלר מחפש את היורש – הפורמט, אשר שודר בישראל בשנת 2006 וזכה להצלחה, נמכר למספר חברות הפקה מחוץ לישראל, בהן NBC.
נראה אותך – פורמט השעשועון הקומי של קשת, שיצר יגאל שילון בהפקת אולפני הרצליה ושודר בקשת בין השנים 2010–2015 בהגשת אבי נוסבאום ושי גולדשטיין, נמכר בין השנים 2010–2020 לעשרות מדינות תחת השם Deal With It, ושודר ברבות מהן, בין היתר בטורקיה, קנדה, גרמניה, יוון, רומניה, ברזיל ופרו. ב-2013, עלה השעשועון באדפטציה אמריקאית ברשת TBS, וזכה להצלחה, כשבפרק ההשקה צפו כ-2 מיליון איש. ב-2019, עלה בגרסה איטלקית ב-Canale Nove, בגרסה אסטונית ב-Kanal 2, ובגרסה סלובנית ב-Planet TV. בינואר 2020, הפורמט הופק ושודר בעונה חדשה לאחר מספר שנים בערוץ Televisa המקסיקני.
ישעיהו גולדשמידט

| --- | --- |

 לידה:  1916 טבת ה'תרע"ז בוברויסק, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  15 בפברואר 2003 (בגיל 87 בערך) י"ב בשבט ה'תשס"ג 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 15 בפברואר 2003 
 
הרב ישעיהו גולדשמידט (טבת ה'תרע"ז, 1916 - י"ב בשבט ה'תשס"ג, 15 בפברואר 2003) היה דיין ליטאי, אב"ד בתל אביב.
תולדות חייו

נולד בעיירה בוברויסק בבלארוס (רוסיה הלבנה) לרב אברהם ולפייגא לאה גולדשמידט. אביו חיבר את הספר "כרם אברהם" על סדר זרעים. בשלהי שנת תרפ"ד (1924) עלתה משפחתו לעיר חברון בארץ ישראל עם תלמידי ישיבת חברון כנסת ישראל.
כשהיה כבן 13 התחוללו מאורעות פרעות תרפ"ט. הוא ניצל עם בני משפחתו כשהסתתר בבית משפחת סלונים. לאחר הפרעות עברה משפחתו לירושלים והוא נכנס ללמוד בישיבת תפארת צבי. לאחר מכן למד בישיבת תפארת ישראל בחיפה. בין השנים תרצ"ג–תש"י למד בישיבת חברון אצל הרב יחזקאל סרנא (לימים הפך לתלמידו המובהק). בין השנים תש"י–תשי"ב היה חבר מערכת אוצר הפוסקים.
בשנת תשי"א התחתן עם לאה מלץ-לרנר. עבר להתגורר בבני ברק והחל משנת תשי"ב שימש ר"מ בישיבת היישוב החדש. בשנת תשכ"א התמנה לדיין בפתח תקווה. בהמשך היה דיין בתל אביב, אב בית הדין הראשון באשדוד ואב"ד בתל אביב. בשנת תשמ"ג פרש מתפקידו. הוא פתח כולל אברכים בבני ברק והתמנה לרב בית הכנסת אורייתא בעיר.
נפטר בשנת תשס"ג 2003 ונטמן בחלקת הנביאים בהר הזיתים בירושלים.
במשך שנים היה עורך באוצר מפרשי התלמוד שע"י מכון ירושלים.
בלילי שבת במשך עשרות שנים לימד שיעור בספר מנחת חינוך.
היה חבר בוועדת פרס בני ברק ע"ש יצחק גרשטנקורן.
לאחר מותו הוציא חתנו הרב יעקב רפפורט קונטרס מתורתו בשם חזון ישעיהו.
משפחתו

אחיו הרב אליעזר גולדשמידט היה דיין בבית הדין הרבני הגדול בירושלים.
בתו צפורה הנשואה לרב יעקב רפפורט, ראש ישיבת לב אריה.
בנו הרב אריה גולדשמידט, מהדיר ספר התרומות ומחזור ויטרי ומעורכי האנצקלופדיה התלמודית.
בתו נעמי נשואה לרב אהרן מרדכי שדמי, מהדיר הלכות בכורות למהרי"ט אלגאזי וראש כולל בישיבת תורה אור.
הערות שוליים

↑  כרם אברהם / גולדשמידט, אברהם / תשמ"ד  - אוצר החכמה, באתר www.otzar.org
↑  לשכת השר יעקב משה טולידאנו  - מינויים לדיינים, באתר ארכיון המדינה, עמ' 9
↑  כתבי מינוי לדיינים בבתי-הדין הרבניים (העתקים), באתר ארכיון המדינה, עמ' 59
↑  קונטרס חזון ישעיהו / גולדשמיט, ישעיהו / תשס"ב  - אוצר החכמה, באתר www.otzar.org
ישראל אריה ספיר

| --- | --- |

הרב ישראל אריה ספיר, 1960
 לידה:  ה'תר"נ
 פטירה:  ל' באב ה'תשכ"א (בגיל 71 בערך)
 מקום קבורה:  בית הקברות סגולה 
 תאריך עלייה:  תרע"ז
 השכלה:  ישיבת וולוז'ין 
 אב:  יעקב משה ספיר 
 צאצאים:  הרב שלמה ראובן ספיר
 חתנים:  הרב דוד סלומון, הרב חיים מנחם בקשט,  הרב דוד חנזין
 רב העיר פתח תקווה
 אב בית הדין הרבני האזורי פ"ת
 
הרב ישראל אריה ספיר (ה'תר"נ, 1890 - ל' באב ה'תשכ"א, 12 באוגוסט 1961) היה מרבני פתח תקווה ואב"ד בבית הדין הרבני האזורי בעיר.
תולדותיו

נולד ברוסיה לרב יעקב משה ספיר, שכיהן כרבה של סראטוב, ולאמו לאה. למד בישיבת וולוז'ין, וכונה בפי חבריו "לייב'ל מתמיד". הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב רפאל שפירא. במשך מספר שנים שהה בראדין, במחיצת החפץ חיים והיה ממקורביו.
כיהן כרב בעיר ליבוי שבלטביה. בשנת תרע"ז (1917) עלה לבדו לארץ ישראל. במשך שנה למד בישיבת מאה שערים. ראש הישיבה המליץ לרב זרח ברוורמן ולרבה של פתח תקווה הרב ישראל אבא ציטרון להציע לרב ספיר לכהן כרב בפתח תקווה. הוא נעתר להצעה, ואז גם העלה לארץ את רעייתו וארבעת ילדיהם.
באמצע שנות ה-20 העלה בסיועו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק את הוריו לארץ ישראל. הוא פינה את משרתו הרבנית בפ"ת לטובת אביו, שכיהן בה עד פטירתו, בשנת תרצ"ד (1934). באותן שנים שאביו כיהן ברבנות בפ"ת נסע הרב ספיר לארצות הברית כשד"ר של ישיבת ראדין. לאחר פטירת אביו שב לכהן כחבר הרבנות הראשית לפתח תקווה והמחוז, עד פטירתו בשנת תשכ"א. עם הקמת בית הדין הרבני האזורי בעיר החל לכהן גם כדיין ולאחר מכן כאב"ד, כשלצידו כיהנו כדיינים הרבנים יצחק מאיר בן מנחם, עובדיה הדאיה, עובדיה יוסף, צבי ברוידא שמעון יוז'וק וישעיהו משורר.
נפטר בירושלים בליל שבת ל' באב (ראש חודש אלול) תשכ"א, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. ארבעה ימים לאחר מכן נפטרה רעייתו חנה, ונקברה לצדו. בשנת תשנ"ז (1997) הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הסימטה הסמוכה לביתו "משעול הרב ספיר". בסמוך למקום מושבו בכותל המזרח בבית הכנסת הגדול "בית יעקב" בפתח תקווה הוצבה מצבת זיכרון ובה נכתבו תולדותיו בקצרה.
צאצאיו

בתו צפורה, אשת הרב דוד סלומון - רבו של כפר אברהם
נכדו הרב ברוך שמעון סלומון רבה הראשי של פתח תקווה.
בנו יצחק ספיר - מנהל מחלקת העלייה בסוכנות היהודית
בתו רחל ריסא, אשת הרב דוד חנזין - חבר בית הדין הרבני בפתח תקווה,  וראש בית דין רבני חב"ד
בנו יהושע ספיר - מנהל בית הספר הממלכתי-דתי "אבן עזרא" ביפו וממפקדי האצ"ל בפתח תקווה ובירושלים (כינויו המחתרתי: המפקד "עקיבא")
בתו זהבה, אשת הרב יוסף אהרן ז'ולטי - רב בארגנטינה (אחיו של הרב בצלאל ז'ולטי)
בנו הרב שלמה ראובן ספיר -רבה של רמת אביב וראש ישיבת בני עקיבא ברעננה
בתו רות רבקה, אשת הרב  חיים מנחם בקשט - סגן הרב הראשי לצה"ל לשעבר
בנו יעקב משה ספיר - התגורר בלונדון ובסוף ימיו בצפת. נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.
הערות שוליים

↑  עדות הרב יעקב אדלשטיין, ששמע מאביו הרב צבי יהודה אדלשטיין, תלמיד ישיבת וולוז'ין.
↑  רבנות ראשית כרך א', באתר ארכיון המדינה, עמ' 53
↑  הרב אריה ספיר ז"ל - למנוחות, הצופה, 14 באוגוסט 1961, עמ' 4; הרב א. ספיר ז"ל הובא למנוחות, חרות, 14 באוגוסט 1961, עמ' 4; הרב אריה ספיר, דבר, 14 באוגוסט 1961, עמ' 4
↑  נפטרה הרבנית חנה ספיר, חרות, 17 באוגוסט 1961, עמ' 4; נפטרה הרבנית ספיר, על המשמר, 17 באוגוסט 1961, עמ' 3; נפטרה הרבנית ספיר, למרחב, 17 באוגוסט 1961, עמ' 3
יותר איטי מלב

| --- | --- |

 בימוי:  יוני זיכהולץ
 הופק בידי:  אביתר דותן, רמי דמרי, ישי מור, יעל הדסי-בכר (בהפקת חברת פרקסיס), עדו שצמן, אגם רודברג, "במרום הפקות"
 תסריט:  יוני זיכהולץ, ינאי גוז
 עריכה:  גבי שיחור, נוהר חסין
 שחקנים ראשיים:  רוני הדר  גיא לואל  פיני טבגר  שלום שמואלוב
 מוזיקה:  אופיר לייבוביץ'
 צילום:  שי פלג
 מדינה:  ישראל 
 חברה מפיצה:  אביתר דותן, רמי דמרי, "סיפורי רוטשילד" יוני זיכהולץ וינאי גוז. פסטיבלים בחו"ל – ISRAELFILMS (דב גיל-הר)
 הקרנת בכורה:  2012 
 משך הקרנה:  90 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט עצמאי 
 תקציב:  800,000 שקלים
 הכנסות:  197,600
 פרסים:  פרס מיוחד על תפקיד פורץ דרך לפיני טבגר בפסטיבל הבינלאומי השביעי לקולנוע גאה, ב-16 ביוני 2012
 דף הסרט ב־IMDb
 
יותר איטי מלב הוא סרט קולנוע ישראלי עצמאי מאת ובבימויים של ינאי גוז ויוני זיכהולץ משנת 2012.
עלילה

לילי (רוני הדר), היא סופרת בת שלושים. חמש שנים קודם לכן היא כתבה רומן ביכורים בשם "זאבת נעורים", שנחל הצלחה ועתה היא מחפשת ללא הועיל רעיון לספרה החדש.
לילי הולכת לבר "המתנ"ס", בבעלות שרה (שרה סיני), שגם שרה בו ובו מסתובבים הטיפוסים הביזאריים ביותר בתל אביב. לילי משתפת את שרה בקשייה ושרה מציעה לה למצוא גיבור ואומרת לה:
"אני אף פעם לא זוכרת את מה שקורה בסיפור, אבל את הגיבור אני תמיד זוכרת... הפאב שלי מלא בגיבורים."
בבר לילי מבחינה בנינו (גיא לואל), צייר מציצן, רומנטיקן מלנכולי. לפרנסתו מצייר גרפיטי של שירים בהזמנה ומצייר פורטרטים של נשים על הטיילת בים. לילי מחליטה שהוא הגיבור עליו תכתוב את ספרה. היא מתחילה איתו, מנהלת איתו רומן, הוא מתאהב בה.
חברו הטוב ביותר של נינו הוא פרדי (פיני טבגר), גבר חרדי שמנהל חיים כפולים: ביום הוא בעל לאשה ואב לילדה שאותם הוא אוהב ובלילה הוא טרנסקסואל, שלובש בגדי נשים ושוכב עם גברים. עם אחד מהם, דורון (עומר עציון), הוא מקיים יחסי מין סאדו-מזוכיסטיים. דייוויד (שלום שמואלוב), המו"ל של לילי, מזהיר אותה שהיא עלולה להתאהב והדבר עלול להפריע לה בעבודתה. בשלב מסוים לילי מתאהבת בנינו ואז היא צריכה להחליט אם לבחור באהבה או בספר וכשהיא בוחרת באהבה – הוא כבר גילה את מניעיה האמיתיים ונוקם בה, בספר שלה, בלב שלה.
אודות ההפקה

זהו שיתוף פעולה קולנועי שני בין ינאי גוז ליוני זיכהולץ, שביימו סרט קודם בשם "אלנבי רומאנס" בשנת 2005 שהפך לקאלט תל אביבי. שני הסרטים עוסקים בבחור ובחורה שמעבירים לילה רומנטי בתל אביב ונחשפים לכל הדמויות הליליות של העיר. בעוד ש"אלנבי רומאנס" הסרט ממוקם באתרים הידועים של תל אביב, הרי ב"יותר איטי מלב" הסרט ממוקם בחלקים אורבניים וישנים, הצילום מאוד אפל וחשוך.
המימון לסרט הגיע בתחילה ממקור פרטי - חברת פרקסיס וקיבל אחר-כך מענק מקרן רבינוביץ' לקולנוע והסתכם ב-800,000 שקלים. הסרט הוקרן ביישובים שונים ברחבי ישראל ובסינמטק תל אביב. הוא מכר 5,200 כרטיסים והכנסותיו היו 197,600 שקלים, יותר מכל סרט עצמאי אחר בשנת 2012.
מלחין המוזיקה הוא אופיר לייבוביץ', גיטריסט להקת נקמת הטרקטור, שהלחין מוזיקת ג'אז אפלה.
הזמרת שרה סיני, שרה ארבעה שירים בסרט וגם משחקת בו. היא מגלמת את דמותה של שרה, בעלת פאב, שגם שרה בו.
את שיר הנושא של הסרט, "העיר הלבנה", שיצא כקליפ, כתב יוני זיכהולץ. הלחין עיבד והפיק מוזיקלית איתי פרלמן נסיך. את השיר מבצעים שרה סיני ופיני טבגר.
הקרנות בבתי קולנוע, פסטיבלים ופרסים

הקרנת טרום בכורה הראשונה ב-1 במרץ 2012 במועצה אזורית משגב.
טרום בכורה – הפסטיבל הבינלאומי השביעי לקולנוע גאה (11 ביוני 2012). בפסטיבל זכה פיני טבגר בפרס מיוחד על משחק
(12 ביוני 2012) – במסגרת תחרות קולנוע עצמאי-עלילתי בפסטיבל קולנוע דרום.
הסרט הוקרן במשך שלושה חודשים בסינמטק תל אביב: החל מ-4 ביולי ועד ל-28 בספטמבר והוצג בספטמבר גם בסינמטק ירושלים.
גלריית תמונות

רוני הדר וגיא לואל
גיא לואל ופיני טבגר
רוני הדר, גיא לואל ופיני טבגר
גיא לואל
פיני טבגר ועומר עציון
רוני הדר
השחקנים

| שם השחקן | שם הדמות |
| --- | --- |
רוני הדר: לילי גוטמן
גיא לואל: נינו
פיני טבגר: פרדי
שלום שמואלוב: דייוויד
שרה סיני: שרה
עומר עציון: דורון
חן סבן: רעיה
הערות שוליים

↑  מתן שירם, ‏דרוש קהל: אכזבה מהכנסות הסרטים הישראליים ב-2012, באתר גלובס, 8 בפברואר 2013
מכ"ם דופלר

ערך זה עוסק במכ"ם הפועל לפי אפקט דופלר. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .

מכ"ם דופלר (באנגלית: Doppler Radar) הוא מכ"ם המבוסס על אפקט דופלר (הסטת תדר כתלות במהירות היחסית בין המכ"ם לעצם הנבדק). באמצעות מכ"ם זה ניתן לגלות את מהירות האובייקט שאחריו עוקבים.
אות המיקרוגל המשודר על ידי אנטנת מכ"ם כיוונית לעבר עצם כלשהו מוחזרת עם הסטת תדר ביחס לתדר המשודר ומאפשרת לפענח בדיוק רב את מהירות העצם. גופי אכיפה בעולם, כגון משטרת התנועה, עושים שימוש נרחב במכ"ם זה, כמו גם גופי צבא וביטחון, בקרת תנועה אווירית, לוויינים, וכן בתחומי רדיולוגיה ומטאורולוגיה.
אפקט דופלר

אפקט דופלר קרוי על שם הפיזיקאי האוסטרי כריסטיאן אנדראס דופלר, אשר תיאר לראשונה ב-1842 כיצד תדרי אור וגלי קול מושפעים מהתנועה היחסית בין מקור הגלים לגלאי. האפקט מוכר מאוד, משינוי בצליל של גלי הקול שמשמיעים רכבות למשל. צליל שריקת הרכבת נשמע גבוה יותר כשהרכבת מתקרבת ונמוך יותר כאשר היא מתרחקת.
עקרון פעולה

מכ"ם דופלר הוא מכ"ם (מגלה כיוון מרחק) המספק מדידת מהירות כפלט. מכ"ם דופלר מסווג כמשדר: פולס קוהרנטי, גל רציף או מאופנן תדר. מכ"ם דופלר על גל רציף (CW) מספק רק תוצאת מהירות. המכ"מים הראשונים היו מסוג רציף, אך במהרה התפתחו למכ"מים מאופנני תדר (FM-CW) אשר סורקים את תדרי המשדר כדי לפענח ולקבוע מרחק.
ראו גם

אפקט דופלר
לקריאה נוספת

David G. C. Luck, Frequency Modulated Radar, published by McGraw-Hill, New York, 1949, 466 pages.
יצחק חזן

| --- | --- |

 לידה:  15 באפריל 1919 ט"ו בניסן ה'תרע"ט כפר אלמנצוריה שבדרום מרוקו.
 פטירה:  26 באפריל 1990 (בגיל 71) א' באייר ה'תש"ן ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 מקום פעילות:  עמק דרעא שבמרוקו, קזבלנקה, חיפה, ירושלים.
 תקופת הפעילות:  ? – 26 באפריל 1990 
 תחומי עיסוק:  הלכה, משפט עברי, גיטין, מנהגי מרוקו.
 תפקידים נוספים:  דיין בבית הדין בקזבלנקה, אב"ד בבית הדין הרבני בחיפה, חבר בית הדין הגדול בירושלים.
 רבותיו:  הרב ידידיה טולדנו, הרב מאיר טולדנו.
 חיבוריו:  יחוה דעת, ריח הגט, חכמת יצחק, באר לחי, ליצחק ריח, לרוץ אורח, כה לחי.
 
הרב יצחק חזן (ט"ו בניסן ה'תרע"ט, 15 באפריל 1919 -  א' באייר ה'תש"ן, 26 באפריל 1990) היה רב, פוסק הלכה, דיין בבית הדין הרבני בקזבלנקה, אב"ד בעיר חיפה, וחבר בית הדין הגדול בירושלים.
ביוגרפיה

נולד בכפר אלמנצוריה שבעמק דרעא במרוקו לחכם מאיר ומסעודה. מצד אמו הוא משתייך למשפחת אביטן, והוא קרוי על שם סבו, הרב יצחק אביטן.
בשנת 1936 נשלח ללמוד תורה בעיר מקנס, שם למד בישיבתו של הרב ידידיה טולדנו. כמו כן הוא ינק הרבה תורה ממורו הרב מאיר טולדנו.
בשנת 1940 הוסמך לשוחט ובודק על ידי הרב יהושע ברדוגו. באותה שנה חזר לכפר הולדתו וכיהן כרב הקהילה תחת אביו, במשך שמונה שנים. בתקופה זו למד עם הרב שמעון דיין, שלאחר פטירתו סייע להוציא את ספר תשובותיו 'זהב שבא'.
בשנת 1941 נשא לאשה את עיישה ממשפחת ריווח. לאחר שהתחתן התמנה על ידי הרב משה זריהן לתפקיד מסדר הגיטין של כל מחוז דרעא, ומפקח ראשי לכל מסדרי הנישואין וסופרי בית הדין במחוז.
בין השנים 1948–1953 לימד תורה בישיבת אוצר התורה בקזבלנקה.
בשנת 1954 הוסמך לדיינות על ידי הרב שאול אבן דנאן – רבה הראשי של יהדות מרוקו, והתמנה לכהן כדיין באגדיר למשך כחצי שנה.
אחר שסיים את תפקידו באגדיר, זומן לכהן כדיין בבית הדין המרכזי בקזבלנקה. בתפקיד זה ישב עם הרב שלום משאש – הראב"ד, הרב משה מלכה – סגן הראב"ד, הרב חיים רפאל שושנה והרב רחמים בן עמארה. תפקידו העיקרי בבית הדין היה סידור הגיטין.
ב-21 באוגוסט 1967 (ט"ו באב ה'תשכ"ז) עלה לארץ ישראל, ועבר מבחנים מחודשים בהכשרת דיינים על ידי מועצת הרבנות הראשית לישראל. במבחן זה, הרב חזן ציטט מילה במילה את לשונו של הבית יוסף ועורר את חשדם של בוחניו שאילצו אותו לעבור בחינה נוספת בעל פה. על מסמך הסמכתו חתומים הרב יוסף שלום אלישיב והרב קרליץ שכתבו :”נבחן על ידינו בכתב ובעל פה ולשון השולחן ערוך ומפרשיו בהלכות אלו שגורים על לשונו”.
כמו כן הסמיכוהו בכתב הרב יצחק נסים והרב איסר יהודה אונטרמן.
בשנת 1969 התמנה הרב יצחק לדיין בבית הדין בחיפה עד לשנת 1988 וקבע את מגוריו בקריית שמואל. בשנת 1980 ייסד שם את כולל "בית יוסף".
בשנת 1988 הצטרף לבית הדין הגדול בירושלים עד לפרישתו שהייתה כחודש ימים לפני פטירתו.
הלך לעולמו ב-26 באפריל 1990 (א' באייר ה'תש"ן).
חיים אישיים

בנו הוא הרב שמואל חזן – דיין בבית הדין הרבני, תל אביב.
ספריו

יחוה דעת – ג' כרכים, שאלות ותשובות על ארבעת חלקי השולחן ערוך (חלק א - תשל"ד, חלק ב - תש"מ, חלק ג - תשנ"א).
ריח הגט – הלכות גיטין.
חכמת יצחק – כללים לכתיבת השמות בגט, סדר הגט ונוסחו.
באר לחי
ליצחק ריח – פירושים על התורה.
לרוץ אורח
כה לחי – פירוש על הגדה של פסח
הרב חזן גם ערך את הספר זהב שבא של הרב שמעון דיין לאחר פטירתו.
לקריאה נוספת

יצחק חזן, יחוה דעת, חלק א', ירושלים, תשס"ח (הקדמת המחבר עמ' 15).
שמעון וענונו, ארזי הלבנון, ירושלים, 2006. עמ'1292-1291.
האחים: רבי חנניה חזן, הרב יצחק חזן ורבי יעקוב חזן (מימין לשמאל) מסובים בברית משפחה לסעודת מצווה באשדוד. צולם שבועיים לפני פטירתו
יצחק שטיינברג (רב)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  ינואר 1886 כ"א בטבת ה'תרמ"ו טרנוב, האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  9 בנובמבר 1965 (בגיל 79) כ"ז בחשוון ה'תשכ"ז תל אביב, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות נחלת יצחק
 תאריך עלייה:  1950
 תקופת הפעילות:  1918–1965 (כ־47 שנים)
 תפקידים נוספים:  רבה של האליץ'   רבה של ירוסלב   רב בבריסל   אב"ד תל אביב   רב בית הכנסת ישורון תל אביב
 רבותיו:  סבו הרב אברהם מנחם הלוי שטיינברג; אביו הרב שמעיה שטיינברג
הרב יצחק הלוי שטיינברג (כ"א בטבת ה'תרמ"ו, ינואר 1886 - כ"ז בחשוון ה'תשכ"ז, 9 בנובמבר 1966) היה רבן של האליץ' וירוסלב, רב בבריסל ובתל אביב ואב בית הדין הרבני בתל אביב.
ביוגרפיה

נולד בכ"א בטבת ה'תרמ"ו, 16/17 בינואר 1886 בטרנוב שבגליציה (אז בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום בפולין) לאביו הרב שמעיה שטיינברג, רבה של פרמישלן ולאמו שרה. סבו היה הרב אברהם מנחם הלוי שטיינברג מברודי, בעל "מחזה אברהם". בגיל צעיר התגלה כעילוי ובגיל בר מצווה כבר ידע בעל פה את מסכת שבת. לצד השכלה תורנית רחבה רכש גם השכלה כללית ושלט היטב בשפה הפולנית. בגיל 17 נסמך לרבנות מידי הרב שלום מרדכי הכהן שבדרון (מהרש"ם) מברז'אן ובגיל 22 מידי הרב מאיר אריק.
לאחר נישואיו התגורר בברודי, שם שימש את סבו ולמד מפיו. בתקופת מלחמת העולם הראשונה נמלט לווינה, ולאחר תום המלחמה התקבל לרבנות בקהילת האליץ'. ב-1921 התמנה לרבה של ירוסלב, לאחר שנתמך הן על ידי המסורתיים והם על ידי המשכילים בעיר. ב-1927 נתקבל לרבנות קהילת ראדום, אך הוא חזר בו לאחר שגילה שיש מחלוקות בקהילה. שמו עלה כמועמד לכהן כרבה של לבוב, אלא שאז פרצה מלחמת העולם השנייה. בתקופת המלחמה גלה לסיביר. לאחר שחרורו מסיביר הגיע לסמרקנד ובהמשך היגר לבלגיה ונתמנה לרב ואב"ד בבריסל. בשנת ה'תש"י (1950) עלה ארצה והתיישב בתל אביב, שם התמנה לאב בית הדין הרבני בעיר. ב-1957, לאחר שיצא לגמלאות, התמנה לרב בית הכנסת "ישורון".
נפטר בכ"ז בחשוון ה'תשכ"ז, 9 בנובמבר 1966, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק.
בגיל צעיר כתב חיבור על מסכת מכות וספר "שערי יצחק" על הלכות מזוזה, אך שניהם (וכן כתבים נוספים, כולל כתבים שכתב מהזיכרון בעת גלותו בסיביר) אבדו בתלאות מלחמות העולם או הושמדו על ידו מאימת הנ.ק.ו.ד.
משפחתו

הרב שטיינברג נישא שלוש פעמים. אשתו הראשונה, שרה לבית שפרונג, נפטרה בשנת 1930, וממנה נולדו לו שני בנים. לאחר פטירתה נישא להינדא מירל, בת הרב אליהו פרנקל תאומים רבה של פשוורסק, וממנה נולד לו בן נוסף. לאחר פטירתה בשנת 1952 נישא לסימא לבית שטיין (נפטרה ב-1985).
בנו הבכור, הרב משה שטיינברג היה רבה של קריית ים מעל שלושים שנה. בן נוסף, בנימין זאב, נפטר בפתאומיות לאחר השואה בעת שהמשפחה שהתה בסמרקנד.
נכדו הרב פרופ' אברהם שטיינברג הוא רב ורופא, מומחה לאתיקה רפואית ולרפואה והלכה ומנהל היחידה לאתיקה רפואית בבית החולים שערי צדק.
לקריאה נוספת

מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה חלק ה, תשנ"ז, עמ' 174 - 176.
הערות שוליים

↑  עם איחוד הרבנים פליטי פולין בארץ ישראל, הצופה, 22 באוגוסט 1941
↑  מהגולה והשבי, הצופה, 18 במרץ 1942
↑  טקס מינוי דיינים חדשים בתל אביב, הצופה, 7 ביולי 1950
↑  הערב - טכס ההכתרה של הרב ר' י. שטינברג, הצופה, 3 במרץ 1957
↑  קברו, באתר Gravez
↑  קברה, באתר Gravez
↑  קברה באתר Gravez
רביב לימונד

רביב גיא לימונד (נולד ב-26 באוגוסט 1984 בנתניה) הוא כדורסלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדות הרכז והקלע, מגדולי שחקני הפועל תל אביב בכל הזמנים.
כיום לימונד עובד כמורה לספורט בבית ספר הנמצא באזור בבקעת אונו
קריירת נוער

לימונד החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אליצור מכבי נתניה. ב-2001 הוביל את בית הספר "אורט יד ליבוביץ'" לזכייה באליפות ליגת העל לתיכונים.
קריירת בוגרים > עירוני רמת גן (2003)

לימונד החל לשחק בקבוצת הבוגרים של עירוני רמת גן מליגת העל בעונת עונת 2003/2004 אך בעקבות מיקומה של רמת גן בתחתית הליגה עבר באמצע העונה להפועל ירושלים.
קריירת בוגרים > הפועל ירושלים (2006-2004)

לימונד חווה עונה אישית טובה ובסיום העונה נבחר לימונד ל"תגלית השנה" מטעם העיתון מעריב, כאשר הוא מסיים את עונת 2003-2004 עם חמישה משחקים במדי הפועל ירושלים עם ממוצעים למשחק של 5.8 נקודות ואסיסט אחד. בנוסף לעונתו האישית הטובה, גם קבוצתו זכתה להצלחה רבה והוא היה שותף לזכייתה של ירושלים בגביע יול"ב, לאחר ניצחון בגמר בשרלרואה על ריאל מדריד והגיעה עד לגמר הפלייאוף במסגרת המקומית.
קריירת בוגרים > עירוני נהריה (2009-2008)

ביולי 2006 חתם לימונד לעונה אחת בעירוני נהריה, אותה אימן אריאל בית הלחמי, לאחר שלא זכה למספיק דקות משחק בהפועל ירושלים. בעונה זו הצטיין לימונד והציג ממוצעים מרשימים של 14.8 נקודות, 5.1 אסיסטים ו-1.4 חטיפות למשחק. בסיום נבחר לחמישיית העונה של מנהלת הליגה. הוא זכה גם בתואר "שחקן העונה" במשאל של מעריב, למרות שקבוצתו סיימה במקום החמישי ולא העפילה לפיינל פור של הליגה.
קריירת בוגרים > לה מאן (2008-2007)

בעקבות עונתו המצוינת בהפועל נהריה עורר לימונד עניין גדול גם מקבוצות אחרות באירופה, אך ביוני 2007 חתם לימונד בקבוצה הצרפתית לה מאן ששיחקה גם במפעל היורוליג. לימונד שיחק היטב במדי לה-מאן ובאותה עונה קלע 9.4 נקודות וחילק 3.6 אסיסטים בממוצע למשחק, אך כעבור עונה אחת לא חזר לימונד לעוד עונה בקבוצה.
קריירת בוגרים > עירוני נהריה (2009-2008)

למרות שניהל משא ומתן במהלך הקיץ עם קחאסול סביליה הספרדית, בין היתר בשל רצונו לחזור לארץ חתם לימונד ביולי 2007 בנהריה. לימונד הצטיין במהלך העונה וסיפק מספרים כמעט זהים לקנדציה הקודמת שלו בנהריה, אך במהלך העונה נקלעה נהריה לקשיים כלכליים. כדי להימנע מקריסה נאלצה הקבוצה לשחרר שחקנים ולימונד שוחרר מהקבוצה.
קריירת בוגרים > מכבי תל אביב (2010-2009)

במרץ 2009 חתם לימונד במכבי תל אביב לשלוש עונות וחצי. בעונתו הראשונה בקבוצה ירדו מספריו של לימונד ממספריו בנהריה באופן טבעי בשל הדקות הפחותות שקיבל ובעקבות מעמדו בקבוצה, וקלע 7.3 נקודות ביחד עם 4.2 אסיסטים, ועזר לקבוצה לזכות באליפות המדינה. למרות יכולתו הטובה, לא שיחק לימונד במפעל היורוליג. בעונתו הבאה של לימונד בקבוצה המשיך לספק מספרים דומים לעונתו הקודמת במכבי, אך הקבוצה עדיין לא נתנה לו קרדיט במשחקי היורוליג של הקבוצה. ב-30 ביוני 2010 הודיעה הנהלת הקבוצה על שחרורו של לימונד מהקבוצה.
קריירת בוגרים > מנורקה באסקט ס.א.ד (2011-2010)

ביולי 2010 חתם לימונד על חוזה לשנה בקבוצה הספרדית מנורקה באסקט ס.א.ד. בפן האישי סיפק לימונד עונה טובה עם 10.3 נקודות ו-2 אסיסטים, אך הקבוצה סיימה במאזן רע של 7-27 ולימונד עזב את הקבוצה לאחר עונה אחת בלבד.
קריירת בוגרים > עירוני אשקלון (2012-2011)

באוגוסט 2011 חתם בעירוני אשקלון על חוזה לשנה. כבר במשחקו הראשון בליגה נגד מכבי אשדוד הצטיין לימונד וקלע 24 נקודות, בנוסף ל-7 אסיסטים ו-8 חטיפות. לימונד העמיד ממוצעים של 12.8 ו-4.3 אסיסטים בממוצע למשחק והוביל את אשקלון למקום השישי בסיום העונה הסדירה. אשקלון ולימונד הודחו בפלייאוף בשלב רבע הגמר למכבי ראשון לציון בסדרה צמודה שנגמרה ב-3-2 לטובת ראשון לציון.
קריירת בוגרים > הפועל ירושלים (2013-2012)

ב-13 בספטמבר 2012 חזר לימונד לקדנציה שנייה בהפועל ירושלים וחתם על חוזה לשנתיים לאחר שהתאחד עם מאמנו משנתו הראשונה בירושלים, שרון דרוקר. בעונה זאת לימונד הפך לשחקן קבוע בחמישייה של דרוקר ותרם למשחק 10.7 נקודות, 3.3 אסיסטים וחטיפה ב-30.1 דקות בממוצע. לימונד עזר לירושלים לסיים במקום החמישי ולהעפיל לחצי גמר הפלייאוף לאחר ניצחון בסדרת רבע 3-2 על ברק נתניה. ירושלים הפסידה בסדרת חצי הגמר למכבי תל אביב 3-0 לאחר יכולת לא מספיק טובה של לימונד בסדרה.