stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטוס דו-כנפי
שימוש

מטוסים דו-כנפיים היו שכיחים בימי ראשית התעופה כתוצאה ממגבלות חוזק הכנף. התצורה הדו-כנפית הייתה אז עדיפה על מטוסים בעלי זוג כנפיים יחיד שסבלו מבעיות של גמישות יתרה בכנפיהם. בעיות אלו הביאו לקשיי שליטה במטוסים ולעיתים אף להתפרקותם. 
עם ההתקדמות בטכנולוגיית התעופה, נעלם הצורך בהקשחת הכנף באמצעות כבלים, ומטוסים חד כנפיים הפכו לסוג הנפוץ יותר. כיום נעשה שימוש מועט במטוסים דו-כנפיים, בעיקר לשימושים כמו אירובטיקה, וכמטוסי ריסוס.
יתרון נוסף של המטוסים הדו-כנפיים הוא ששטח כנף נתון דורש מוטת כנף קצרה יותר בהשוואה למטוס רגיל. תכונה זו מאפשרת יכולת תמרון טובה המנוצלת לאירובטיקה.
האנטונוב An-2, אחד מהמטוסים הדו-כנפיים הכבדים ביותר שנבנו
קוויקי, מטוס מודרני להרכבה עצמית בעל כנף טנדם
מגפת הקורונה בקריית הוותיקן

| --- | --- |
 תקופת המגפה:  6 במרץ 2020 – 18 בינואר 2022 (שנה)
 במדינות או באזורים:  קריית הוותיקן קריית הוותיקן
 פתוגן:  נגיף ה-SARS-CoV-2
 מקור המגפה:  איטליה איטליה
 מקרי מוות:  0‏
 מקרי הדבקה:  29‏   • 0 מהם חולים פעילים     • 0 מתוכם במצב קשה
 הבריאו:  29‏ רענון נתונים
 
מגפת הקורונה, שבה חלו כמעט שבע מאות מיליון בני אדם במחלת נגיף הקורונה ברחבי העולם, התפשטה בתחילת מרץ 2020 גם אל עיר-המדינה, קריית הוותיקן, בה יושב הכס הקדוש והעומד בראשה של הכנסייה הנוצרית-קתולית, האפיפיור. עיר-המדינה נמצאת במרכז העיר רומא, בירת איטליה. איטליה הייתה ממוקדי ההתפרצות החמורים באירופה וברחבי העולם. ב-9 ביוני כל חולי הקורונה החלימו והמגפה בעיר-המדינה נבלמה. באמצע חודש אוקטובר דווח על התפרצות בקרב אנשי המשמר השווייצרי של הכס הקדוש שהסתכמה ב-11 חולים נכון ל-15 באוקטובר.
התפשטות המגפה > מרץ

ב-5 במרץ הודיעה קריית הוותיקן על מקרה ראשון של הדבקה בנגיף הקורונה בשטחה. מדובר בכומר שהגיע מאחד "האזורים האדומים" באיטליה, כלומר העיריות שנמצאות תחת הסגר מחמיר ביותר. חמישה חולים שהיו בקשר עם החולה הושמו בהסגר כאמצעי זהירות.
החל מ-8 במרץ מועברת דרשת האפיפיור בשידור חי באינטרנט, אך מתוך ספריית הוותיקן ולא בכיכר פטרוס הקדוש מול המאמינים, כפי שהיה נהוג עד כה. מוזיאוני הוותיקן נסגרו בין 8 במרץ ל-3 באפריל.
ב-10 במרץ, יום לאחר שאיטליה הורתה על הגבלת נסיעות, הוותיקן, "בתיאום עם צעדים שהוצאו על ידי הרשויות האיטלקיות", סגר את כיכר פטרוס הקדוש ואת בזיליקת פטרוס הקדוש לתיירים בין 10 במרץ ל-3 באפריל.
ב-11 במרץ, האפיפיור הציע לראשונה לקיים קבלת קהל כללית באופן וירטואלי, בעקבות ההסגר שהוטל על ידי איטליה ברחבי המדינה.
ב-16 במרץ עזב האפיפיור פרנציסקוס את קריית הוותיקן כדי לבקר בשתי כנסיות ברומא. בבזיליקת סנטה מריה מג'ורה, שם התפלל לפני האיקונה הביזנטית "סאולוס פופולי רומאני" (אנ'), אותו נשא האפיפיור גרגוריוס הראשון בתהלוכה בשנת 593 כשהתפלל לסיום המגפה היוסטיניאנית. לאחר מכן הוא צעד כחצי קילומטר לסן מרצ'לו אל קורסו (אנ') כדי להתפלל לפני צלב שנחשב על ידי הקתולים כמחולל ניסים שהובל בתהלוכה במהלך המגפה של 1522 (אנ').
ב-23 במרץ, בוטל ביקור האפיפיור במלטה שתוכנן להתקיים ל-31 במאי.
ב-24 במרץ, הוותיקן הודיע על שלושה מקרים נוספים בשטחו מה שהעלה את מספר המקרים לארבעה מקרים: שני עובדים במוזיאוני הוותיקן ועובד במשרד הספנות.
ב-27 במרץ העביר האפיפיור פרנציסקוס, ברכה מיוחדת של אורבי אט אורבי (לעיר רומא ולעולם) (אנ') בכיכר פטרוס הקדוש הריקה והתפלל לסיום מגפת הקורונה לפני אותו הצלב שהובא לשם ממקומו הרגיל יומיים לפני כן.
ב-28 במרץ אישר הוותיקן שני מקרים נוספים, מה שהביא את הסכום לשישה מקרים. אחד מהם היה פקיד במזכירות המדינה של הכס הקדוש (אנ') המתגורר בקאסה סנטה מרתה (אנ'), מעון האפיפיור. והוא החולה הראשון שזוהה כתושב הוותיקן. המקרה החדש השני היה עובד הוותיקן שעובד עם התושב המדובר. נבדקו כ-170 תושבים ואנשי קשר הדוקים ותוצאותיהם היו שליליות.
התפשטות המגפה > אפריל

ב-2 באפריל אישר הוותיקן את המקרה השביעי של הידבקות בנגיף הקורונה, עובד שבודד את עצמו מאז אמצע מרץ.
ב-5 באפריל נחגגה מיסה של יום ראשון של הדקלים בכיכר פטרוס הקדוש לפני קהילה קטנה. מיסת הבוקר של יום חמישי הקדוש נדחתה. שאר הליטורגיות של השבוע הקדוש הועברו ונערכו, כפי שהוכרז ב-27 במרץ, "ללא השתתפות הקהל". המיסה של יום חמישי הקדוש, שהאפיפיור חגג במשך כמה שנים מחוץ לוותיקן עם פליטים או אסירים, נערכה בכיכר פטרוס הקדוש. שטיפת הרגליים הושמטה. כ-24 אנשים השתתפו בטקסי יום שישי הטוב, ורק האפיפיור נישק את הצלב. דרך הצלב (אנ'), שנערכה מאז 1964 בקולוסיאום, נערכה בכיכר פטרוס הקדוש, וכללה משתתפים בודדים, רובם עובדי משרד הבריאות של הוותיקן.
ב-8 באפריל הכס הקדוש הודיע כי עובד נוסף אובחן כחולה בנגיף לאחר שעזב את רומא כדי לסייע לקרובי משפחה חולים, בכך עלה מספר חולי הקורונה בוותיקן לשמונה מקרים.
ב-20 באפריל דיווח הכס הקדוש כי אדם תשיעי אובחן חיובי ואושפז להתבוננות. הוא היה בעבודה רק פעם אחת בשבועיים הקודמים ולא אותרו מקרים בין אנשי הקשר שלו באותו היום.
התפשטות המגפה > מאי

ב-6 במאי, דיווח הכס הקדוש כי אדם נוסף, עובד שעבד מהבית מתחילת חודש מרץ נמצא חיובי לנגיף.
התפשטות המגפה > ספטמבר

בספטמבר, נמצא הקרדינל הפיליפיני לואיס אנטוניו טגל חיובי לנגיף הקורונה לאחר שהגיע לפיליפינים מהוותיקן.
התפשטות המגפה > אוקטובר

באוקטובר, נדבקו 4 אנשי המשמר השווייצרי, בנוסף לשלושה מקרים אחרים בוותיקן. בהמשך החודש, 7 שומרים שווייצרים נוספים נמצאו חיוביים לנגיף.
צעדי מנע

הטלת הסגר של איטליה השתקפה גם בקריית הוותיקן. האטרקציות התיירותיות נסגרו. כדי להימנע מהתכנסויות פומביות והעברת הנגיף, האפיפיור פרנציסקוס ביטל את הופעותיו הקבועות בציבור והעביר אותן באינטרנט.
באפריל אמר האפיפיור פרנציסקוס למראיין כי תושבי קאסה סנטה מרתה עובדים מחדריהם וכעת מוגשות ארוחות בשתי משמרות כדי לאפשר התרחקות חברתית.
הערות שוליים

1 2 3  COVID-19 Coronavirus Outbreak, by Worldometer, מתוך אתר Worldometer, נכון לתאריך 22 במאי 2023, 11:03 שעון ישראל
1 2  Covid-19: Eleven cases among Swiss Guards - Vatican News, Vatican News, ‏15 באוקטובר 2020 (באנגלית)
↑  Rocca, Francis X. (2020-03-06). "Vatican Confirms First Case of Coronavirus". Wall Street Journal (באנגלית אמריקאית). ISSN 0099-9660. נבדק ב-2020-04-16.
1 2  Il Vaticano non chiude gli uffici «allo scopo di evitare il contagio»: la gaffe nel comunicato, 4 i positivi, www.ilmessaggero.it (באיטלקית)
↑  Loveday Morris, closeLoveday MorrisBerlin bureau chief covering EuropeEmailEmailBioBioFollowFollowStefano Pitrelli, closeStefano PitrelliEmailEmailBioBioFollowFollowChico Harlan closeChico HarlanRome bureau chief covering southern Europe, sometimes parts beyondEmailEmailBioBioFollowFollow, ‘People are getting a little crazy’: Life in Italy’s coronavirus ‘red zone’, Washington Post (באנגלית)
↑  Holy See Press Office Communiqué, press.vatican.va
↑  "Pope Francis voices support for coronavirus victims in livestream message"
↑  Courtney Mares, Vatican Museums closed until April 3, Catholic News Agency (באנגלית)
↑  "Pope holds his first ever virtual general audience with Italy on lockdown". Reuters (באנגלית). 2020-03-11. נבדק ב-2020-04-16.
↑  Pope Francis Makes Walking Prayer Pilgrimage for Coronavirus Pandemic, National Catholic Register
↑  Coronavirus pandemic leads to cancellation of Pope Francis visit to Malta, MaltaToday.com.mt (באנגלית)
↑  Pope’s special Urbi et Orbi blessing: ‘God turns everything to our good’ - Vatican News, www.vaticannews.va, ‏27 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  Maria Paola Daud, Miraculous crucifix from 1522 plague moved to St. Peter’s for pope’s ‘Urbi et Orbi’ blessing, Aleteia — Catholic Spirituality, Lifestyle, World News, and Culture, ‏26 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  Covid-19: 2 new cases in the Vatican, another 170 people tested - Vatican News, www.vaticannews.va, ‏28 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  Declaration of the Director of the Holy See Press Office, Matteo Bruni, press.vatican.va
↑  Pope Celebrates Palm Sunday Service Without the Public in St. Peter's Basilica, Time (באנגלית)
1 2  On Holy Thursday, Pope Francis counsels world’s priests: ‘Take risks for forgiveness’, America Magazine, ‏2020-04-09 (באנגלית)
↑  Calendar of the Holy Week Liturgical Celebrations presided at by the Holy Father Francis (update), press.vatican.va
↑  Pope leads Good Friday service at empty St Peter's, 2020-04-10
↑  Pope leads Way of the Cross in empty St Peter's Square
↑  Declaration of the Director of the Holy See Press Office, Matteo Bruni, press.vatican.va
↑  Declaration of the Director of the Holy See Press Office, Matteo Bruni, press.vatican.va
↑  Holy See Press Office announces 12th covid-19 case in Vatican, Vatican News, ‏6 במאי 2020 (באנגלית)
↑  Cardinal Tagle tests positive for Covid-19 in the Philippines, Vatican News, ‏11 בספטמבר 2020 (באנגלית)
↑  Vatican: Four Swiss Guards test positive for Covid-19, Vatican News, ‏12 באוקטובר 2020 (באנגלית)
1 2  "Pope cancels main public appearances to stop crowds gathering amid coronavirus". Reuters (באנגלית). 2020-03-07. נבדק ב-2020-04-16.
מוסיה בוגרשוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  האימפריה הרוסית
 פטירה:  9 במרץ 2000 ב' באדר ב' תש"ס הרצליה, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 תחום יצירה:  ציור
 
מוסיה בוגרשוב (2000-1903ׂ) הייתה ציירת שהשתתפה בכמה תערוכות חשובות בשנות ה-20 של המאה ה-20, בין היתר בשתי התערוכות בצריף "האהל" בתל אביב שנערכו בין השנים 1926–1928 ונתפסו כאירוע מכונן באמנות הישראלית וסימנו את מעבר המרכז האמנותי מירושלים לתל אביב.
ביוגרפיה

מוסיה נולדה ברוסיה ועלתה ארצה עם הוריה ב-1906. אחותה הצעירה, רחל נולדה כבר בתל אביב-יפו. זמן קצר לאחר מכן מתה אמן במהלך הריונה השלישי, והבנות נותרו יתומות. אביהן, ד"ר חיים בוגרשוב (1876-1963), שהיה ממייסדי גימנסיה הרצליה, התחתן בשנית. המשפחה גרה מאחורי הגימנסיה, ברחוב מונטפיורי 6 (היום מגדל שלום), ובחופשות הקיץ נהגו הבנות לבלות בעין גנים, אצל אחי אביהן, שם היה לו משק חקלאי. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, נידון האב למוות על ידי הטורקים בגלל פעילות ציונית (אף כי הסיבה הרשמית הייתה שכלא נער ערבי) ונאלץ לברוח עם משפחתו לקהיר, שם פתח בית ספר עברי. כאשר איים הקונסול הרוסי בקהיר לגייס אותו לצבא, ברחה המשפחה לברצלונה ואחר כך למדריד, שם חיו עד תום המלחמה, אז שבו בני המשפחה ארצה, והבנות השלימו את לימודיהן בגימנסיה הרצליה.
אמנות

בשנת 1922 נסעה מוסיה בוגרשוב לפריז, שם למדה ציור אצל אותון פרייז (Othon Friesz) (1879-1949) - אמן-צייר צרפתי פוביסט ידוע.
באותה תקופה למדו בפריז ציונה תג'ר, חברתן הקרובה של האחיות, וחנה אורלוף, מכרה של המשפחה.
לפרנסתה עבדה מוסיה אצל מארי ואסילייבה (Vassilieva), ציירת, פסלת ומעצבת תיאטרון רוסייה, שהתפרנסה מיצירת בובות, אותן מוסיה הייתה צובעת.
את יצירותיה הציגה מוסיה בסלונים בפריז, הן בסלון העצמאיים והן בסלון הסתיו, ושמה מופיע באנציקלופדיה לאמנים צרפתיים Bénézit (תחת הכותרת "אסכולה פלשתינאית").
היא העריצה את ההרמוניה הצבעונית בציור הצרפתי, ומעל לכל את פול סזאן. אף על פי ששהתה בפריז בתקופה שבה התפתח הסוריאליזם, תפיסתם לא עניינה אותה כלל, וסגנונה קרוב לאימפרסיוניזם ולפוביזם.
מוסיה חזרה ארצה, והציגה בתערוכת "מגדל דוד" ובתערוכות שהתקיימו בצריף ה"אהל" בשנים 1927 ו-1928.
חיים אישיים

בשנת 1928 התחתנה עם הרופא ברוך מני, יליד חברון שלמד בברלין וחזר ארצה. היא הצטרפה לבעלה, שנסע לעבוד בקהיר כרופא חצר המלוכה, ושם חיו עד 1948. במשך הזמן איבדה בוגרשוב את הדחף לצייר והפכה ל"ציירת של סופי-שבוע", כדברי בנה, למרות כישרונה הרב.
מוסיה נפטרה ב-9 במרץ 2000 - ב' באדר ב' תש"ס ונטמנה ב-10 במרץ 2000 - ג' באדר ב' תש"ס בבית הקברות הישן בהרצליה.
לקריאה נוספת

מרקוס, רות (עורכת), נשים יוצרות באמנות הישראלית 1970-1920, תל אביב: סדרת מגדרים, הקיבוץ המאוחד, 2008.
קדר, דורית, מודרניזם יחסי. על המשמר, 9 בפברואר 1987, עמ' 10.
רובין, כרמלה (אוצרת), תערוכת אמנים מודרניים, שיחזור התערוכה והקטלוג של תערוכות האוהל, תל אביב: בית ראובן, 1986.
שבא, שלמה, לצייר ארץ כמולדת: סיפורו של דור האמנים הראשון. משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשנ"ב 1992.
הערות שוליים

↑  תאריך ומקום פטירה
↑  Bénézit, E. (Emmanuel), 1854-1920 Bénézit, E. (Emmanuel), 1854-1920, Dictionnaire critique et documentaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs de tous les temps et de tous les pays / par un groupe d'ecrivains specialistes francais et etrangers, Paris
↑  תאריך ומקום קבורה
מוראד אבו קישק

מוראד אבו קישק (בערבית: مراد ابو كشك; 11 במאי 1973 – 12 בנובמבר 2019) היה כדורגלן ערבי-ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בהפועל פתח תקווה, במכבי פתח תקווה, במכבי יפו, בהפועל טייבה ובהפועל בית שאן.
ביוגרפיה

אבו קישק גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה, ובעונת 1991/1992 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-10 ביולי 1991 ערך אבו קישאק את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, כשנכנס כמחליף בדקה ה-59 בהפסד 3–7 לזארבריקן (אנ') מגרמניה במסגרת גביע האינטרטוטו. ב-7 בינואר 1992 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 1–2 להפועל באר שבע במסגרת המחזור ה-12 בליגה. בסך הכל ערך אבו קישק 16 הופעות ליגה במועדון.
לאחר שעזב את הפועל פתח תקווה, שיחק אבו קישק במשך שלוש עונות במכבי פתח תקווה, ולאחר מכן שיחק במכבי יפו, בהפועל טייבה ובהפועל בית שאן.
ב-12 בנובמבר 2019 נרצח אבו קישק ביריות בג'לג'וליה. הוא הותיר אחריו אישה ושבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  מוראד אבו קישק במוזיאון הפועל פתח תקווה
↑  טרגדיה: נרצח שחקן העבר מוראד אבו קישאק, באתר ONE‏, 12 בנובמבר 2019
↑  אורי קידר, הלם: מוראד אבו קישאק, כדורגלן העבר של הפועל ומכבי פ"ת, נרצח בג'לג'וליה, באתר mynet‏ פתח תקוה, 12 בנובמבר 2019
מגלן בוהק

| מגלן בוהק |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: שקנאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: כפניים
תת־משפחה:: מגלנים
סוג:: מגלן בוהק
שם מדעי
 Plegadis ‏קאופ, 1829

מגלן בוהק (Plegadis) הוא סוג של עופות ממשפחת הכפניים החיים בביצות ואגמים ובעלי מקור מעוקל.
מינים אלה כשמם בעלי גוון בוהק על נוצותיהם החומות. הראשים כהים והמקור מעוקל ואפור. הם בעלי רגליים ארוכות וללא קרומי שחייה. הם נפוצים סביב ביצות וערבות עשב בהם הם מחטטים ושולפים יצורים קטנים. הם מתקהלים יחדיו כשהתנאים טובים והם מקננים על עצים יחד עם אנפות.
המינים מגלן לבן-פנים ומגלן הפונה חיים באמריקה הדרומית. המין מגלן חום מצוי באפריקה, דרום-מזרח אסיה, אוסטרליה והאיים הקריביים. הוא נפוץ גם בישראל, בה הוא חולף במהלך נדידתו.
מינים

מגלן חום (Plegadis falcinellus)
מגלן לבן-פנים (Plegadis chihi)
מגלן הפונה (Plegadis ridgwayi)
מחנה ישראל (מעברה)

מצפה
רמון
מצפה
רמון
מחנה ישראל, 1950
מבט על המעברה - מחנה ישראל
הרחוב הראשי במעברת מחנה ישראל
מחנה ישראל היה מגדולי מחנות העולים ומעברות העולים בישראל, שכן צפונית לעיר לוד ומזרחית לכביש לוד - פתח תקווה. מועצה מקומית לשעבר (בשנים 1965-1957). כיום שטח המעברה נמצא בתוך מתחם התעשייה האווירית לישראל.
תולדות המקום

במלחמת העולם השנייה הוקם במקום מחנה של הצבא הבריטי שנקרא מחנה דומסטיק. במחנה חנה גם הצבא האמריקני. לאחר קום המדינה הוקמה בשטח המעברה שנקראה על שם ישראל שחורי ממפקדי ההגנה החשובים, שנהרג במלחמת העצמאות באזור בעלותו על מוקש, מזרחית למעברה.
לאחר שנים רבות של פעילות אינטנסיבית נסגרה המעברה באופן רשמי בשנת 1965, אולם עד סוף שנות השבעים נשארו במקום מספר משפחות. השטח של מחנה ישראל נמסר לידי התעשייה האווירית לישראל, אשר בנתה בתחומה חלק ממפעליה.
שרידי מבנים של המחנה הצבאי אשר כונו צריפי ניסן עמדו במקום עד לתקופה האחרונה. במקום גם מצוי מבנה של תחנת רכבת.
ראו גם

זאב וילנאי, היישובים בישראל, הוצאת דבר, תשי"א.
הערות שוליים

↑  מפת אזור מחנה ישראל, 1956 (הדפסה 1959), באתר אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
↑  ע. גרא, תוך שנה וחצי יחסלו את מעברת מחנה-ישראל, מעריב, 26 באפריל 1964
מוריץ מאייר-מאהר

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1869 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  30 ביולי 1947 (בגיל 78) גטבורג, שוודיה 
 מוקד פעילות:  הרייך הגרמני 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 
מוריץ מאייר-מאהר (בגרמנית: Moritz Mayer-Mahr;‏ 17 בינואר 1869 – 30 ביולי 1947) היה פסנתרן ומורה לפסנתר גרמני ממוצא יהודי.
ביוגרפיה

מוריץ מאייר-מאהר נולד במנהיים למשפחת סוחר יהודי. הוא התחיל לנגן פסנתר בגיל צעיר. בשנים 1886–1890 הוא למד הלחנה באקדמיה לאמנויות בברלין.
לאחר סיום הלימודים מאייר-מאהר עשה סבב הופעות כסולן, כצמד פסנתרנים וכחלק של שלישייה לצד היינריך גרינפלד. בין השנים 1910–1930 הוא עשה הקלטות של יצירות מאת פרנץ ליסט, פרדריק שופן ומלחינים נוספים.
בשנת 1892 מוריץ מאייר-מאהר החל ללמד בקונסרבטוריון של ברלין. בין תלמידיו היו יאשה ספיבקובסקי, מנפרד גורליט, רוזה אטקין ופסנתרנים נוספים. באותה תקופה הוא פרסם יצירות לפסנתר מאת יוהנס ברהמס וקארל צ'רני.
החל משנת 1907 מוריץ מאייר-מאהר היה בין שופטי תחרות פסנתרנים שנערכה בברלין. לאחר תרומות גדולות שהוא קיבל ליום ההולדת ה-60, מוריץ מאייר-מאהר הקים קרן לתלמידי פסנתר צעירים.
לאחר עליית הנאצים לשלטון מוריץ מאייר-מאהר איבד בהדרגה כל התפקידים במערכת הציבורית. בשנת 1936 נאסר אליו לעסוק במוזיקה. הוא היה ממשיך להופיע בהופעות של הקהילה היהודית של העיר. בשנת 1938 הוא הואשם בכך שערך שיעורים ללא תשלום למרות איסור מפורש.
בשנת 1940 מוריץ מאייר-מאהר ואשתו קיבלו אישור לעזוב את הגרמניה הנאצית תחילה לנורווגיה ולאחר כיבושה לשוודיה. הוא נפטר בגוטנבורג בשנת 1947.
בנו רוברט שנותר בגרמניה נספה באושוויץ.
לזניית מצה

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מזון 
 מטבח:  המטבח היהודי, המטבח האיטלקי
 אזור מוצא:  איטליה
 מוצא:  יהדות איטליה
 מרכיבים עיקריים:  מצה, רוטב עגבניות, רוטב בשאמל
 
לזניית מצה, ידועה גם כמצנייה (באנגלית: Matzagna), היא גרסה יהודית של לזניה, העשויה משכבת דפי מצה עם רוטב עגבניות או בשאמל וגבינות שונות. מקורה ביהדות איטליה, והיא פופולרית בישראל, בארצות הברית ובשאר יהדות התפוצות. לזניית מצה דומה למאכל הקרוי מינה, שמקורו יהודי ספרדי, אך המילויים של המינה הם שונים (בדרך כלל מבשר ומילוי תרד ופטה).
רקע

במהלך חג הפסח אוסרת ההלכה יהודית על אכילת חמץ בפסח. בהתחשב בהגבלות אלו, חלק מהאנשים הכינו לזניה על ידי החלפת פסטת דפי הלזניה המסורתית במצה. יש אנשים שמחליפים גבינת קוטג' או גבינת חקלאים ונמנעים מגבינת ריקוטה בפסח מכיוון שקשה למצוא זנים כשרים לפסח.
היסטוריה

לזניית מצה היא גרסה יהודית איטלקית של מסורת קולינרית ספרדית עתיקה בהרבה של פשטידות פסח הנקראות מינאס. המינאס מורכבות מדפי מצה בשכבות עם מרכיבים מלוחים, ומוגשת אפויה. בחלק מהמנות יש בשר טלה טחון ברוטב עגבניות, ובאחרים תרד וגבינה (בדומה לבורקס, אך עם מצות במקום פילו או בצק עלים).
גרסאות

ניתן להכין לזניה מצה עם מצה רגילה, שמורה או ללא גלוטן, והמילויים כוללים רוטב עגבניות, גבינת ריקוטה ומוצרלה-בזיליקום, או לחלופין מוצרלה טרייה, מילוי תרד-ריקוטה או גבינה עם תרד, אפונה, כרישה ועירית.
ראו גם

לזניה
פיצת מצה
מצה
מצה בריי
קניידלך
הערות שוליים

↑  "Matzoh Lasagna". Delish. 25 באפריל 2016. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Clark, Melissa. "Matzo Lasagna". NY Times. The New York Times. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Atkinson, Kenneth (2009). Judaism. Infobase Publishing. p. 93. ISBN 978-1438106441.
↑  "Passover Spinach and Cheese Lasagna". Kveller. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Passover Matzo Lasagna". Allrecipes. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Clark, Melissa (12 באפריל 2019). "Matzo's Next Life: Lasagna Noodle". The New York Times. The New York Times. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Gluten-Free Matzo Lasagna". Lexi's Clean Kitchen. 5 באפריל 2017. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gellar, Jamie. "MATZAH LASAGNA SO GOOD YOU'LL WANT IT ALL YEAR 'ROUND". Jamie Gellar. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Matzo Spinach Lasagna". Martha Stewart. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Spinach Matzo Lasagna". FoodSchmooze. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yeh, Molly. "spring veggie white matzo lasagna". My Name is Yeh. נבדק ב-5 במרץ 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
מטוס אימון

פוגה מגיסטר
תא הטייס של ארמצ'י SF260, מקום החניך מימין והמדריך לשמאלו
מטוס אימון הוא מטוס ייעודי לצורכי לימוד טיסה, הדרכה ותרגול. מטוסי אימון מתוכננים ומיוצרים כך שיהיו בהם מרכיבים בטיחותיים נוספים, כמו ממשקי היגוי כפולים בתצורת טנדם, תכונות טיסה סלחניות וסידור פשוט של מכשירי תא הטייס ורק את המערכות הרלוונטיות לצורכי האימון והתרגול. מרכיבים אלה מאפשרים לפרחי הטיס ולטייסים המתלמדים ללמוד בביטחה ולהתקדם במטוס סלחני יותר לטעויות.
מטוסי אימון כוללים בדרך כלל שני מושבים, למדריך הטיסה ולטייס המתלמד. כאמור, למטוסי אימון יש ממשקי היגוי כפולים, כדי שהמדריך יוכל לקחת פיקוד ולהטיס את המטוס במקרה חירום. המטוסים מיוצרים בשתי תצורות עיקריות: צד-בצד (Side-by-side), בו יושב המדריך לשמאלו של החניך וטנדם (Tandem) לשלבי האימון המתקדמים יותר. בתצורת טנדם יושב החניך בתא טייס נפרד, המדמה טוב יותר מטוס חד-מושבי, והמדריך יושב בתא טייס משלו, מאחוריו. למרות השימוש הגובר במדמה טיסה אין תחליף לטיסה אמיתית לשם לימוד טיס ואימונים.
סוגי מטוסי אימון

מטוסי האימון נחלקים לסוגים המתאימים לשלבי לימוד ואימון הטיס:
שלב מכין ובסיסי - מטוס קל המיועד ללימוד העקרונות הבסיסיים של התעופה והטיס, המראה, נחיתה ותפעול בסיסי של הכלי. למשפחה זו שייכים למשל ה-T-6 טקסאן II ("עפרוני"), הגרוב G-120 ("סנונית"), היאק-11 והפוגה מגיסטר ("צוקית"). מטוסי האימון הבסיסי הם לרוב מטוסי סילון קלי-תפעול (טורבו-פרופ).
שלב האימון המתקדם - מטוסי השלב הבסיסי אינם מדמים תנאי טיס במהירות על-קולית, טיסה במטוס סילון רב-מנועי ואוויוניקה מתקדמת. על-מנת ללמוד את אלה, נדרש אימון במטוס הכולל אלמנטים מתקדמים כגון T-38 טאלון, האארו L-39 אלבטרוס ו-A-4 סקייהוק, בתצורה מותאמת. על-אף הדימוי הריאליסטי של טיסה במטוס קרב מתקדם, כולל מטוס האימון אלמנטים מוגברים של בטיחות ואינו כולל מערכות בלתי דרושות לאימון.
מאמן מוביל (LIFT - lead in fighter trainer) - מטוס הכולל אמצעי לחימה ומערכות דימוי קרב. משמש פעמים רבות ללימוד הפעלת אמצעי לחימה, מערכות אוויוניקה ושיתוף-פעולה ולא לשם לימוד הטיסה כשלעצמה.
אימון אופרטיבי - כמעט כל מטוס קרב מגיע גם בתצורת אימון דו-מושבית, על מנת לאפשר לימוד מערכותיו הספציפיות.
אימון למטוסי תובלה ונוסעים - קיימים מטוסי אימון לצורך הסבה ולימוד מערכות מטוסי תובלה ומטוסי נוסעים, אחד הפופולריים ביותר למטרה זו הוא הבואינג 707 וגרסאות של בואינג 737.
שימושים נוספים במטוסי אימון

במדינות בעלות חילות אוויר קטנים ומעוטי-אמצעים, נעשה שימוש במטוסי אימון לצרכים קרביים. גם ארגוני גרילה (למשל נמרי השחרור של טאמיל אילם) מנסים לשים ידם על מטוסי אימון קלים, פשוטים לתפעול ולהברחה, לצרכים צבאיים.
צוותי אווירובטיקה עושים פעמים רבות שימוש במטוסי אימון (למשל פוגה מגיסטר וגרוב G-120) לצורך פעלולים אוויריים.
הערות שוליים

↑  Tamil Tigers unveil latest tactic, BBC, ‏27 במרץ 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4198768-8  NKC: ph369331 
מטוס אימון מתקדם T-38 טאלון דו-מנועי על-קולי של טייסת הדרכה של חיל האוויר האמריקאי. ניתן להבחין בתצורת ה"טנדם"
מגדל השארד

| --- | --- |
מגדל השארד, ינואר 2013
מגדל השארד, ינואר 2013
 הבניין הגבוה באירופה בתקופה:  2011 - 2012
 בניין קודם:  ערי הבירה
 בניין הבא:  מגדל מרקורי סיטי
 מידע כללי
 סוג:  גורד שחקים
 שימוש:  מעורב (כולל מלון "שנגרי-לה" (אנ') בקומות 34–52)
 על שם:  shard 
 כתובת:  רחוב ג'וינר 32, לונדון, אנגליה
 מיקום:  לונדון/סאות'ווארק-לואישהאם 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 בעלים:  Sellar Property Group 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  מרץ 2009 – יולי 2012 (נפתח בפברואר 2013)
 תאריך פתיחה רשמי:  1 בפברואר 2013 
 חומרי בנייה:  זכוכית, חומר מרוכב, פלדה, בטון 
 עלות:  1,200,000,000 לירה שטרלינג 
 אדריכל:  רנצו פיאנו 
 סגנון אדריכלי:  נאו-פוטוריזם, אדריכלות הייטק 
 מידות
 גובה:  309.6 מטר
 שטח:  127,000 מ"ר 
 קומות:  73 
 קואורדינטות:  51°30′16″N 0°05′12″W﻿ / ﻿51.504444444444°N 0.086666666666667°W﻿ / 51.504444444444; -0.086666666666667
 אתר רשמי
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסמגדל השארד(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסמגדל השארד(למפת סאת'ק רגילה) מגדל השארד(למפת סאת'ק מוגדלת) מגדל השארד
 
מגדל השארד (באנגלית: The Shard), בעברית "מגדל רסיס הזכוכית", המוכר גם בשם מגדל גשר לונדון (באנגלית: London Bridge Tower), הוא גורד שחקים בן 72 קומות שעוצב על ידי האדריכל האיטלקי, רנצו פיאנו.
גובהו 309.6 מטרים (1,016 רגל), ועם חנוכתו מגדל השארד היה הבניין הגבוה ביותר באירופה, אך לא לזמן רב. בשנת 2013 לקח ממנו את הבכורה מגדל מרקורי סיטי במוסקבה, הגבוה ממנו ב-29.2 מטרים. השארד הוא עדיין הבניין הגבוה ביותר בבריטניה ובמערב אירופה והמבנה השני בגובהו בבריטניה, אחרי אנטנת השידור Emley Moor transmitting station.
בנייתו החלה במרץ 2009, קורת השלד האחרונה (topping out) הונחה ב-30 במרץ 2012, והוא נחנך ב-5 ביולי 2012. בנייתו הושלמה באופן סופי בנובמבר 2012 וקומת התצפית שלו נפתחה לקהל ב-1 בפברואר 2013.
הבניין נבנה בעלות של 1.2 מיליארד ליש"ט, שמומנו על ידי רשות ההשקעות של קטר, והוא נמצא בבעלותה.