stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חסידות בעלז
אדמו"רים

רבי שלום רוקח - מכונה "השר שלום", "מהר"ש" או "דער ערשטער רב" (הרב הראשון), ה'תקמ"א - כ"ז באלול ה'תרט"ו; 1781–1855
רבי יהושע רוקח - מכונה "מהר"י" או "דער מיטעלער רב" (הרב האמצעי), ה'תקפ"ה - כ"ג בשבט ה'תרנ"ד; 1823–1894
רבי ישכר דב רוקח - מכונה "מהרי"ד" או "דער פריערדיגער רב" (הרב הקודם), ה'תרי"ד - כ"ב בחשוון ה'תרפ"ז; 1852–1926
רבי אהרן רוקח - מכונה "מהר"א" או "דער רב זכרונו לברכה", ה'תר"ם - כ"א באב ה'תשי"ז; 1880 – 18 באוגוסט 1957
רבי ישכר דב רוקח - האדמו"ר הנוכחי מכונה בחסידות "דער רב", נולד ח' בשבט ה'תש"ח; 19 בינואר 1948
רבי יהושע רוקח - האדמו"ר הנוכחי ממכנובקה ממשיך שולשלת בעלזא עם כל המנהגים והדרך, מכונה בחסידות "דער רבי", נולד כ"א בטבת ה'תש"ט, 22 בינואר 1949
ציונו של רבי שלום רוקח (מהר"ש)
רבי יהושע רוקח (מהר"י)
רבי ישכר דב רוקח (מהרי"ד)
רבי אהרן רוקח (מהר"א)
רבי ישכר דב רוקח (ירושלים)
מאפיינים ודרכים

בעבר לא הודפסו דברי תורה מאדמו"רי בעלז ובחסידות נהגו ללמוד ספרי חסידות בולטים כמו נועם אלימלך, קדושת לוי ותולדות יעקב יוסף. החסידות מאופיינת בשמירה קפדנית על מנהגים בכלל והמיוחדים לה בפרט, כמו אמירת סליחות בימי בה"ב, חגירת גרטל כל היום. על פי גישת החסידות עיקר עבודת החסיד היא להיות ירא שמיים ולהיות שקוע בלימוד התורה, וכן עליו להיות "מחובר לקרקע" ולא להתנהג בתנועות חיצוניות של התלהבות בתפילה וכדומה, או לנסות לעלות לדרגות גבוהות ממדרגתו. בחסידות בעלז בדרך כלל הייתה התפילה במהירות רבה. ברוב התחומים אין לחסידות בעלז שיטה חסידית-רעיונית מיוחדת, ועיקר החסידות בבעלז היא לימוד התורה והתקשרות לצדיק.
אדמו"רי וחסידי בעלז היו ידועים כשמרנים וקיצוניים, בהשקפת עולמם ובלבושם. כך למשל, בפתיחת ישיבת בעלז בישראל, הורה האדמו"ר רבי אהרן לא לקרוא לישיבה "ישיבת בעלזא" אלא "ישיבה דחסידי בעלזא", משום שבאירופה לא הייתה לחסידות ישיבה. החסידות לחמה בהשכלה, בציונות ובאגודת ישראל. רבי יהושע הקים את "תנועת מחזיקי הדת" כנגד תנועת ההשכלה, והיה מגדולי הלוחמים בה. רבי ישכר דב מבעלז התנגד לאגודת ישראל וללימוד הדף היומי שנוסד על ידה, וכן התנגד לפתיחת בתי ספר לבנות (בית יעקב) בגליציה[דרוש מקור], אם כי לדברי שרה שנירר, הוא תמך ביוזמה בפולין. הוא התנגד גם לרבנים שנחשדו בקרבה רעיונית להשכלה או לציונות. בגליציה הקפידו חסידי בעלז על לבוש מסורתי בסגנון מיושן.
החסידות הייתה שמרנית גם בהשקפתה החסידית. הקפידו בה ללמוד רק ספרי חסידות מן הזרם המרכזי ולא כאלה המבוססים על שיטות מיוחדות, כמו ספרי חב"ד, ברסלב ופשיסחא. כיום הקפדה זו נחלשה, ואף החסידות עצמה מדפיסה את ספרי התניא ושפת אמת. אמנם האיסור על לימוד ספרי ברסלב עדיין נשמר.
החסידות מאופיינת עד היום בשמירת המסגרת הפנימית ומנהגי הקהילה. עם זאת, בישראל חלו בה שינויים משמעותיים והיא הפכה לפתוחה יחסית לשינויים כמו תמיכה בהכשרה מקצועית ולימודי תואר לאברכים. אברכי החסידות מתכנסים מדי שבוע ל"חבורות" ("חברה'ס"), קבוצות שבהן משוחחים בעבודת ה'. בחסידות ישנן "חברה'ס" גם לנשים, בהנהלת הרבנית שרה רוקח וכלתה שרה לאה רוקח.
כמו בחסידויות אחרות, היו בחסידות בעלז באירופה "יושבים", חסידים שלמדו תורה בבית המדרש בחצר האדמו"ר והחצר פרנסה אותם. הם היוו דוגמה לחסידים, היו בולטים בשמרנותם והשפיעו על הלך הרוח בחצר. בתקופת האדמו"רים הראשונים מבעלז, היושבים חבשו ספודיק, כובע אדמו"רי. בין היושבים שניצלו מהשואה היה רבי חיים מאיר יחיאל שפירא, האדמו"ר מנארול.
מאפיינים ודרכים > לבוש

באמצע השבוע לובשים חסידי בעלז כובע סמט וחליפה ארוכה חסידית, ובשבת שטריימל וקפוטה פרחונית שמעליה גרטל, וכן מכנסיים קצרים וגרביים שחורים ארוכים (בגליציה הלכו בשבת עם גרביים לבנות אך כשהאדמור רבי אהרון עלה ארצה שינה כמנהג ירושלים). חלק מהחסידים לובשים גם במהלך השבוע מכנסיים קצרים. בחגים ובשמחות בחצר החסידות לובשים החסידים גרביים לבנים. לאחרונה הנהיג האדמו"ר ללבוש גרביים לבנים גם בחול המועד. בישיבות הגדולות של החסידות ישנה חובה כי מסגרת המשקפיים תהיה עשויה מפלסטיק שקוף, כדי להימנע מסגנון הלבוש המודרני. באופן כללי פאותיהם של החסידים ארוכות יחסית, או מגולגלות סביב האוזן כמנהג הונגריה. הבחורים הצעירים עד שיעור ב' הולכים עם כובע קסקט בימי חול.
האדמו"ר חובש במהלך השבוע בעת התפילות ובאירועים מיוחדים ספודיק. הוא גורב גרביים לבנים גם במהלך השבוע. נכדיו הרווקים חובשים קולפיק בשבתות מיוחדות, בחגים ובשמחות.
בחסידות בגליציה הייתה הקפדה על כיסוי ראש הנשים במטפחות ולא בפאות. לאחר השואה, התרופפה הקפדה זו והאדמו"ר רבי אהרן רוקח סבר שאין לפעול בנושא. כיום מרבית הנשים החסידות חובשות פאה ומעליה כובע, כפי שתיקן האדמו"ר. בנות משפחת האדמו"ר מכסות את ראשן במטפחת.
מאפיינים ודרכים > מנהגים

מכון "מעשה רוקח" הוציא את סידור התפילה "עבודת השם", ובו נוסח התפילה של החסידות. הנוסח חורג מנוסח ספרד המקובל בכמה עניינים. בין היתר, רובה של תפילת שמונה עשרה וברכת החודש נאמרים כנוסח אשכנז, על פי קביעת רבי שלום, האדמו"ר הראשון. האדמו"ר הנוכחי ערך מספר שינויים בנוסח, בעיקר בניקוד או שינוי קל של מילים, למשל בקדושה במקום "על יד נביאך", "על ידי נביאך".
מאפיינים ודרכים > מאורעות וזמנים

בחסידות בעלז נהוג שבמוצאי שמחת תורה אומר האדמו"ר דרשה בעמידה המכונה "שטייעדיגע תורה", בדרשה זו מוסר האדמו"ר הוראות והדרכות עקרוניות. בתחילת זמן חורף וזמן קיץ נערך מעמד "קביעת שיעור" שבו האדמו"ר לומד את המשנה הראשונה של המסכת שאותה מתחילים אז ללמוד, ונושא דרשת מוסר לפני הבחורים והאברכים. נוהג זה נקבע על ידי האדמו"ר הקודם, רבי אהרן. בעבר היה נהוג לקבוע את תחילת הזמן ביום שלישי הראשון שאחרי ראש חודש, אך האדמו"ר הנוכחי ביטל מנהג זה.
טיש מיוחד נערך בכ"א באב, יום פטירת רבי אהרן. בטיש זה משתתפים רבנים ואדמו"רים רבים. הטיש נערך לאחר העלייה ההמונית לקברו של רבי אהרן, בהר המנוחות.
טישים בולטים נוספים הם: "לדוד מזמור טיש" בלילה השני של ראש השנה, שבו אומרים את פרק כ"ד בתהילים הפותח במילים אלו ונחשב "מסוגל לפרנסה"; "המבדיל טיש" במוצאי יום כיפור שבו שרים בניגון עתיק את הפיוט "המבדיל" למוצאי יום כיפור; "יוסף טיש" ביום השישי של חול המועד סוכות, שבו האדמו"ר מחלק לחם שחור כסגולה לפרנסה בזכות האושפיזין של יוסף הצדיק שפרנס את כל העולם; "אסתר טיש" ביום הראשון של חול המועד פסח שבו נערכה סעודת אסתר עם אחשורוש; "ובאו כולם טיש" בחג השבועות, שבו האדמו"ר אומר שלושה קטעים מתוך הפיוט יום שבתון העוסקים בקבלת התורה.
יום בולט בחסידות הוא היום הראשון של אמירת סליחות לפני ראש השנה. ביום זה נוהגים כל החסידים הגרים בישראל להגיע לאמירת סליחות עם האדמו"ר, לפנות בוקר. לאחר תפילת שחרית אומרים את כל ספר תהילים בציבור.
מאפיינים ודרכים > יום ההצלה

חסידי בעלז מציינים מדי שנה את יום ט' בשבט, שבו הגיעו בשנת תש"ד האדמו"ר רבי אהרן רוקח ואחיו הרב מרדכי רוקח מבילגורייא (אביו של האדמו"ר הנוכחי) לארץ ישראל, לאחר מספר שנים שבהן נמלטו ברחבי אירופה מאימת הנאצים. החסידים מציינים תאריך זה בסעודות חגיגיות.
שייכות פוליטית

עד לכהונתו של רבי אהרון רוקח כאדמו"ר התאפיינה החסידות בסגנון קנאי כנגד תנועת ההשכלה היהודית, התנועה הציונית, המזרחי ואגודת ישראל. אחרי מלחמת העולם השנייה ועלייתו של האדמו"ר לארץ ישראל, תמכה החסידות בתנועת אגודת ישראל ובהמשך גם במפלגת אגודת ישראל בבחירות לכנסת.
בעשורים הראשונים לאחר קום המדינה שמרה החסידות על זיקה לעדה החרדית בתחום הכשרות ועוד. ב-1980 פסקה זיקה זו. בשנת 1988 כאשר פרשו הליטאים בראשות הרב שך מאגודת ישראל והקימו את מפלגת דגל התורה, הצטרפה החסידות לדגל התורה, מה שעורר את חמתן של רוב החסידויות שהשתייכו ל"אגודת ישראל". בהמשך השתלבה החסידות שוב באגודת ישראל. חבר כנסת מטעמה, ישראל אייכלר, כיהן בין השנים 2005-2003 ושוב החל מפברואר 2011 במסגרת הסכם רוטציה ומ-2013 בבחירה לקדנציה שלימה.
לקראת הבחירות לכנסת ה-24 שובץ לראשונה נציג בעלז, ישראל אייכלר, במקום השלישי במפלגת אגודת ישראל (והשישי ברשימה המאוחדת יהדות התורה), לפני נציג חסידות ויזניץ. בבוררות בין הצדדים נקבע כי בעלז וויזניץ יחלקו ביניהן את המקומות השלישי והרביעי ברוטציה.
ברשויות המקומיות קיים ייצוג לבעלז, בירושלים, בני ברק, בית שמש, אשדוד, קריית גת ונוף הגליל.
ניגונים

בעבר לא נהגו בחסידות בעלז לשיר כמעט, והטיש היה בעיקר מיועד לסעודת האדמו"ר ואמירת דברי תורה. גם התאספויות החסידים כללו בעיקר דברי תורה בעניין עבודת ה' וסיפורי צדיקים. לחסידות היו כ-35 ניגונים, בעיקר ניגוני ימים נוראים ושמחת תורה, חלקם ניגונים עתיקים מזמן המגיד ממזריטש ותלמידיו.
האדמו"ר הנוכחי, רבי ישכר דב, החל לאחר הכתרתו לעודד שירה בסעודות שבת בישיבת בעלז. בשנת תשל"ב הורה לראשונה לשיר ניגון עם מילים בטיש ובאותה שנה הוקמה לראשונה מקהלה בחסידות. המקהלה שרה ניגונים של חסידויות אחרות, כמו חסידות מודז'יץ, חסידות ויז'ניץ וחסידות רופשיץ. באותן השנים החל רבי ישכר דב לעודד חסידים בעלי חוש מוזיקלי להלחין ניגונים חדשים. בשנת תשל"ח יצא האלבום הראשון של החסידות. מאז יצאו כ-60 אלבומים. מדי שנה מולחנים עשרות ניגונים לימים נוראים ולכבוד שמחות, ניגונים הכוללים בדרך כלל גם מילים. גם האדמו"ר עצמו הלחין מספר ניגונים, בהם הניגון המפורסם לר"ח "יהי החודש הזה כנבואת אבי חוזה". סגנון הניגונים רחב ומאגר הניגונים כולל ניגוני שמחה, ניגוני מרש ובעיקר ניגונים רגועים ושקטים. ניגונים רבים, בעיקר ניגוני השמחה, התפרסמו מחוץ לחסידות ומושרים באופן קבוע בחסידויות אחרות ובחתונות חרדיות.
מלחיני החצר המרכזיים הם הרב יוסף צבי ברייער, הרב ירמיה דמן, והרב שלמה קאליש.מצטרפים אליהם הרב אהרן לוינגר, אליעזר קאליש, משה קאליש שלמה יעקב פריד ועוד. מפיק החצר הוא יוסף משה כהנא. רוב אלבומי החסידות עובדו על ידי מונה רוזנבלום.
חסידים בולטים

בעבר:
רבי דוד מנחם מאניש באב"ד - רבה של טרנופול, מחבר שו"ת "חבצלת השרון"
רבי אברהם יעקב הורוביץ - רבה של פרוביז'נה, מחבר שו"ת "צור יעקב"
רבי יוסף גרינוולד - רבה האחרון של פאפה ומנהיג קהילת פאפא בברוקלין
הרב יהושע מנחם אהרנברג - אב"ד בתל אביב, פוסק הלכה
הרב אביגדור אלבום מייסד התנועה לכינון המקדש (יחד עם אחיו התאום הרב דוד אלבום),
הרב יעקב יצחק ניימן - רב בפאפה ואחרי השואה רב קהילת בעלז במונטריאול
רבי חיים מאיר יחיאל שפירא - רבה של נארול ולאחר השואה האדמו"ר מנארול בבני ברק
הרב נתן אורטנר, רבה של לוד
הרב שמואל ישכר רוזנגרטן, חבר בד"ץ מחזיקי הדת וראש רשת הישיבות של החסידות
כיום:
הרב פנחס פרידמן, ראש רשת הכוללים של החסידות ומקורבו של האדמו"ר
הרב מאיר דב רכניצר ראש הישיבה בחיפה ומחותנו של האדמו"ר
הרב שמאי קהת הכהן גרוס, פוסק ומחבר סדרת הספרים שו"ת שבט הקהתי
הרב יעקב גרינוולד, חבר בד"ץ מחזיקי הדת ורב בית הכנסת של חסידי בעלז ברחוב יצחק נסים בבני ברק
הרב חיים צבי שפירא, חבר בד"ץ מחזיקי הדת ורב בית הכנסת קהל חסידים ברמת אלחנן
הרב יוסף דוב באב"ד, דיין הקהילה בלונדון, וגאב"ד היכל קנין תורה
הרב אהרן שיף, רבה של אנטוורפן
הרב פינחס פאדווא רבה של קהל שומרי הדת אנטוורפן
הרב ירמיה מנחם כהן אב"ד פריז
אלימלך פירר, יועץ רפואי, ומייסד ארגון עזרה למרפא
ישראל אייכלר, חבר הכנסת ועורך 'המחנה החרדי'
יעקב אייכלר, עיתונאי בתאגיד השידור הישראלי
אהרן אסטרייכר, אדריכל
ראו גם

שושלת בעלז
תמי כרמלי

תמר (תמי) כרמלי (לבית פרנקל; נולדה ב-1939) היא ספורטאית פאראלימפית ישראלית.
ביוגרפיה

כרמלי לקתה בגיל צעיר בניוון רשתית ולאורך השנים הדרדרה יכולת ראייתה. בגיל ארבעים, לאחר מספר שנים בהן הבחינה באור וצל בלבד, התעוורה לחלוטין. בשנים אלו פסקה מעבודתה כספרנית בטכניון.
בשנת 1984 החלה כרמלי לשחק כדורת דשא והייתה העיוורת הראשונה להשתתף בישראל במשחקים בתחום. בעצת חברה ובסיוע עמותות למען העיוור השתתפה כרמלי בשנת 1988 בייסוד קבוצת כדורת דשא לעיוורים, שהחלה בעיר מגוריה בחיפה ובמהלך השנים התפתחה לקבוצות נוספות ברחבי הארץ. כרמלי, חלוצת התחום בארץ, זכתה בהישגים לאומיים ובינלאומיים בכדורת דשא. בשנת 1995 היא אושרה להשתתפות במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה, בה זכתה במדליית ארד.
אלופת ישראל בכדורת דשא (תחרויות לנשים בדרגת הקושי B1) בשנים 1991, 1999, 2001, 2002, 2005, 2008.‏
כרמלי הייתה נשואה לעמוס עד מותו בשנת 2014. מנישואים אלה נולדו לבני הזוג שני בנים. מתגוררת בשכונת דניה בחיפה.
סיפור התמודדותה עם העיוורון והכנותיה לאולימפיאדה תועדו בסרט "האולימפיאדה הראשונה של אמא" בבימוי בנה רן. משנת 1984 היא עוסקת ברפלקסולוגיה ועיסוי הוליסטי.
בשנת 2006 ושוב בשנת 2012 זכתה לתעודת "ספורטאי השנה" באירוע שקיים משרד התרבות והספורט.
הערות שוליים

↑  רשימת אלופי ישראל באתר העמותה הישראלית לכדורת דשא לעיוורים
↑  ספורטאים מצטיינים באתר העמותה הישראלית לכדורת דשא לעיוורים
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | זיו בר-שירה •  נחמן וולף • יוגב קנזי |  |
|  הרמת משקולות | דותן מישר • ברוך מסאמי |  |
|  טניס | תקווה אהרוני • כנרת וואלך • גיל נאור • אייל שרטוב |  |
|  טניס שולחן | שלמה אהרוני • זאב גליקמן • אליהו עטיה • שגיא צוקרמן |  |
| כדורת דשא |  יצחק בראנס •  תמי כרמלי • עקיבא פרבר |  |
|  כדורעף | נבחרת ישראל בכדורעף (גברים) (רונן אביבי, יאיר בן-דור, חגי זמיר, גיל חבה, חיים פיינטוך, נסים פרנקו, חן צור, אליעזר קלינה, צבי קרש) |  |
|  קליעה | יהורם בן-חיים • אברהם הדסי •  דורון שזירי • אליהו חברה |  |
|  רכיבה | אורי בשה • סיוון מור • איתי צוק • אייל שחר |  |
|  שחייה | שלום אייגר • חנוך בודין • רון בולוטין •  זיו בטר •  יזהר כהן • אוריאל מוזס • ערן שמש |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011525755505171  VIAF: 27166234225196042158   WorldCat (עם VIAF): 27166234225196042158
הצבא המלכותי של בהוטן

| --- | --- |
 מדינה:  בהוטן בהוטן
 תקופת הפעילות:  1950–הווה (כ־74 שנים) 
 
 www.rba.bt
 
דגל הצבא
תמונה משנת 1905 של משמר המלך
הרונדל המופיע על המסוקים העומדים לרשות הצבא
הצבא המלכותי של בהוטן (בדזונגקה: བསྟན་སྲུང་དམག་སྡེ་), הוא שם כולל לשלושה ענפים שיחד מרכיבים את הכוחות המזוינים של בהוטן הם מחולקים לצבא, משמר המלך והמשטרה (בעלת עצמאות חלקית). לבהוטן אין חיל אוויר, אך הצבא מחזיק ביחידה לסיוע אווירי. לבהוטן אין חיל ים מפני שאין לזו מוצא ים. החל משנת 2005 בראש הצבא עומד באטו טשרינג.
הכוחות אחראיים להגנת ושלמות של בהוטן. המלך הוא המפקד העליון. בהוטן נתמכת ביטחונית על ידי הכוחות המזוינים של הודו, שזו ערבה לביטחונה וליחסי החוץ שלה, ומקבל ממנה ציוד אימוני וגם הגנה. בעיקר מפיקוד האוויר המזרחי של הודו המספק הגנה אווירית וסיוע מוטס בשעת הצורך. כלל כוח האדם בצבא מוערך ב-9,000 איש, לרשותו עומד כ-30 מרגמות 81 מ"מ, יותר מ-20 נגמ"שי BTR-60 ושני מסוקים. רוב הציוד מסופק דרך הודו.
בשנים 2003 – 2004 הצבא היה מעורב במבצע הכול נקי, לדיכוי מרד בדרום המדינה בסיוע של הודו.
ראו גם

הכוחות המזוינים של הודו
חיל האוויר ההודי
הערות שוליים

↑  2021 Bhutan Military Strength, www.globalfirepower.com
מדרשיית עמליה

| --- | --- |
מדרשיית עמליה (כיום אולפנת טליה) בשכונת גבעת מרדכי לעת ערבמדרשיית עמליה (כיום אולפנת טליה) בשכונת גבעת מרדכי לעת ערב
 אולפנה
 תקופת הפעילות:  1972–הווה (כ־52 שנים) 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  31°45′46″N 35°11′54″E﻿ / ﻿31.762795476672°N 35.19836130788°E﻿ / 31.762795476672; 35.19836130788
 אתר רשמי
  (למפת ירושלים מוגדלת) מדרשיית עמליה(למפת ירושלים רגילה) מדרשיית עמליה(למפת הרי ירושלים רגילה) מדרשיית עמליה(למפת הרי ירושלים מוגדלת) מדרשיית עמליה
 
אולפנת טליה (נקראה בעבר מדרשיית עמליה) היא בית ספר תיכון דתי תורני לבנות, הפועל בשכונת גבעת מרדכי בירושלים.
אבן הפינה לבית הספר, שנקרא אז תיכון דתי ע"ש אולמן, הונחה באוגוסט 1966. בית הספר נפתח בשנת הלימודים תשל"ב 1972-1971 והוא נחנך במרץ 1972. המדרשייה נועדה להיות מקבילה דתית לבית הספר התיכון על שם מיי בויאר עבור תלמידות מצטיינות. לצד בית הספר הוקמה פנימייה עבור תלמידות מחוץ לירושלים. השם עמליה ניתן למוסד על שם אמו של הנדבן לודוויג יסלזון אשר תרם את ההון הראשוני ותמך במדרשייה במשך שנים.
מנהלה הראשון של המדרשייה היה הרב עמוס סמואל, ואחריו ניהל אותה במשך 25 שנים (1973–1998) אהרון כהן. אותו החליפה יונת למברגר, שניהלה את מדרשיית עמליה בין השנים 1999–2008. לאחר מכן ניהלו את האולפנה חסי פריאל, מירב גנץ ויעל פרג'ון.
בעבר פעלו גם תוכנית צופיה - לימודי תיכון לעולות חדשות דוברות צרפתית, במסגרת נעל"ה, וכן תוכנית מקור חיים.
החל משנת תשע"ז מסלול הלימודים הרגיל במדרשיית עמליה החל בתהליך סגירה הדרגתי, ובמקביל מתרחב מסלול הלימודים באולפנת טליה.
כיום מדרשיית עמליה כבר אינה פועלת, ובמקום זאת פועלת אולפנת טליה עם שני מסלולים- חן (לתלמידות מחוננות הבוחרות לעשות תואר בתיכון, דרך האוניברסיטה הפתוחה) והנני-.(הכיתה פונה אל בנות המגלות רצון ונכונות להתפתח ולהתנסות בעולם המעורבות החברתית, העשייה הציבורית וההעצמה האישית-קהילתית) בעבר פעלה גם כיתת בינה.
אולפנת טליה

אולפנת טליה היא אולפנה שהוקמה בשנת תשס"ט 2009 כמסלול לבנות מחוננות בתוך מדרשיית עמליה, על ידי דן בוכניק, כיום ראש החוג למחשבים במרכז האקדמי לב, וחסי פריאל. האולפנה מופעלת על ידי האגודה לקידום החינוך ירושלים.
האולפנה מחולקת לשני מסלולים:
מסלול חן - מסלול לבנות מחוננות, בו לומדות התלמידות, בנוסף לתעודת הבגרות, לימודים אקדמיים.
- לימודים באוניברסיטה הפתוחה במסלול אקדמיה בתיכון - תואר ראשון במשך ארבע שנים (כיתות ט'-י"ב), או המרה של קורסים למגמות לתעודת הבגרות וצבירת נקודות זכות.
בנוסף להמרות, מגמות הלימוד לבגרות מטעם בית הספר במסלול חן הן ספרות, מחשבת, חקלאות, תושב"ע ומדעי המחשב.
מסלול הנני - המסלול פונה אל בנות המגלות רצון ונכונות להתפתח ולהתנסות בעולם המעורבות החברתית, העשייה הציבורית וההעצמה האישית-קהילתית.
לימודי התיכון והמגורים הם בקמפוס מדרשיית עמליה. בשנת הלימודים תשע"ו 2016 נפתחה באולפנה גם חטיבת ביניים, ללא לינה.
במוסד לומדות כ-350 תלמידות ובפנימייה מתגוררות כ-130 מהן. בית הספר נוסד ומופעל על ידי האגודה לקידום החינוך ירושלים. מנהלת המוסד היא יעל פרג'ון.
הערות שוליים

↑  בי"ס תיכון דתי לבנות עם פנימיה יוקם בירושלים, הצופה, 4 באוגוסט 1966
↑  בי"ס עיוני על יסודי חדש לבנות, מעריב, 22 במרץ 1971
↑  אך ראו: אמצעים למניעת החולירע ננקטו בבתי הספר בירושלים, מעריב, 31 באוגוסט 1970
↑  מדרשיית עמליה, מעריב, 6 במרץ 1972
↑  הונחה אבן פינה לבי"ס תיכון דתי ע"ש אולמן, מעריב, 9 באוגוסט 1966
↑  אקדמיה בתיכון, באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  המרה לבגרויות, באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  אולפנת טליה - אולפנת טליה, באתר www.talya.amalia.manhi.org.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309231405171  VIAF: 145949169   WorldCat (עם VIAF): 145949169
שלמה ברנשטין

ערך זה עוסק באדריכל. אם התכוונתם לצייר, ראו .
שלמה ברנשטין
ב-15 באוגוסט 1932 סיים שלמה ברנשטין את לימודיו באדריכלות בבית ספר לעיצוב ואדריכלות באוהאוס והוענקה לו דיפלומה מס. 92.
שלמה יוסף (סְיוֹמָה) ברנשטֵיְן (ט"ז בשבט תרס"ז, 31 בינואר 1907, וילנה – י"ח בטבת תשכ"ט, 1 בינואר 1969, תל אביב) היה אדריכל ישראלי, מבוני העיר הלבנה של תל אביב.
ביוגרפיה

ברנשטין נולד בעיר וילנה לקלמן ברנשטין, סוחר בדים, ולפייגה לבית גילינסקי.  התחנך בגן ילדים ובחדר, ולאחר מכן למד בגימנסיה כגן ובגימנסיה או-אר-או. למד ציור בבית ספר פולני לאמנויות פלסטיות. בנוסף רקד בלהקת בלט קלאסי וכן היה חבר בקבוצת הכדורגל "מכבי וילנה".
בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ותחילה התגורר בנס ציונה. בארץ למד במחזור הראשון של הטכניון שלוש שנים (תרפ"ו 1925/1926 - תרפ"ח 1927/1928). מורהו היה אלכסנדר בֶּרְוַואלד, מי שבנה את מבנה הטכניון בהדר הכרמל בחיפה. בתקופת לימודיו לקח חלק באימוני "ההגנה" בפיקודו של יעקב פת, וכן היה מראשוני קבוצת הכדורגל הפועל חיפה.
ב-1930 נישא לברטה קובארסקי, בתו של ד"ר הֶרץ קוֹבַארְסקי (Kowarski), רופא ילדים ידוע ועסקן ציבורי בווילנה, ממניחי היסוד לחינוך החילוני היידישאי בווילנה. אשתו הייתה מורה לחינוך גופני, בוגרת בית הספר הגבוה לתרבות הגוף בברלין.
ב-1931 יצא להמשך לימודיו בבית הספר "באוהאוס" בגרמניה. שם התחשבו בלימודיו הקודמים בטכניון ובהצטיינותו בלימודי האדריכלות אצל ברוואלד, והוא התקבל היישר לשנת הלימודים השלישית והאחרונה (הסמסטרים החמישי והשישי). מוריו היו מיס ון דר רוהה, וסילי קנדינסקי ויוזף אלברס. ב-15 באוגוסט 1932 סיים את חוק לימודיו באדריכלות ב"באוהאוס" והוענקה לו דיפלומה. באותה שנה נסע להשתלם אצל לה קורבוזיה בפריז.
ב-1933 שב לארץ והשתקע בתל אביב. פתח משרד פרטי ובמסגרתו בנה בתי מגורים ווילות רבים בסגנון הבינלאומי ("הבאוהאוס").
במלחמת העולם השנייה עבד במחלקת עבודות ציבוריות בתכנון תחנות משטרה עבור ממשלת המנדט.
משנת 1946 ועד מותו עבד במחלקת ההנדסה של עיריית תל אביב.
מרבית הבתים שתכנן נהרסו עם השנים. נותר על כנו הבית ברחוב אחד העם 95 בתל אביב (1937), המהווה דוגמה מובהקת לסגנון.
בנו של ברנשטין, משה ענבר, הוא פרופסור אמריטוס למקרא ולאשורולוגיה באוניברסיטת תל אביב.
הערות שוליים

↑  ראו תצלום חזית הבית באתר "זומאפ ישראל". וראו גם: ניצה מצגר-סמוק, בתים מן החול: אדריכלות הסגנון הבינלאומי בתל אביב: 1931–1948 (צלמים: יצחק קלטר, ג'ורג' פס'), תל אביב: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, קרן תל אביב לפיתוח, משרד הביטחון – ההוצאה לאור 1994, עמ' 86. ניתן לראות תצלומים במהדורה הדו-לשונית אנגלית-צרפתית של הספר בגוגל ספרים, עמ' 128 (47 בתצוגה) ואילך.
↑  האתר של פרופ' משה ענבר בפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139803114  VIAF: 102648360   WorldCat (עם VIAF): 102648360 
בניין בתכנונו של שלמה ברנשטין, נבנה ברחוב הירקון 20, בתל אביב ב-1936 ובינתיים נהרס.
האנדרטה לזכר קורבנות מחנה ההשמדה טרבלינקה בבית הקברות נחלת יצחק, שתכנן שלמה ברנשטין עם נסים שטריק (מעבודותיו האחרונות של ברנשטין).
הטיטאנים: צרות בטוקיו

| --- | --- |

עטיפת ה-DVD של הסרט
 מבוסס על:  "הטיטאנים" מאת גלן מוראקמי ואדם ביצ'ן
 בימוי:  Michael Chang 
 הופק בידי:  גלן מוראקמי לינדה סטינר
 תסריט:  דייוויד סלק
 מדבבים:  סקוט מנוויל טרה סטרונג הינדן וולץ' גרג סייפס קארי פייטון קארי-היריוקי טאגווה קיונה יאנג רוברט איטו ג'ניס קאוואי יורי לוונטל
 מוזיקה:  דייוויד ניומן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Kadokawa Shoten DC קומיקס האחים וורנר הנפשה
 חברה מפיצה:  Cartoon Network Kids' WB Warner Bros. Television Distribution
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  15 בספטמבר 2006
 משך הקרנה:  75 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט נעורים, סרט קומדיה, סרט פעולה, סרט הרפתקאות 
 דף הסרט ב־IMDb
 
הטיטאנים: צרות בטוקיו (באנגלית: Teen Titans: Trouble in Tokyo) הוא סרט גיבורי-על טלוויזיוני מונפש אמריקאי משנת 2006 של צוות גיבורי העל הטיטאנים הצעירים של חברת DC קומיקס. הוא מתרחש בסביבה של סדרת האנימציה "הטיטאנים" ששודרה בערוץ Cartoon Network החל משנת 2003 עד 2006, כשהסרט משמש כסיום הסדרה. הוא הוקרן בבכורה ב-Cartoon Network, יום שישי, 15 בספטמבר 2006 והוצג בבכורה ב-Kids' WB למחרת. הכותב הראשי של הסדרה "הטיטאנים" דייוויד סלק כתב את הסרט.
מדבבים

סקוט מנוויל בתור ריצ'רד "דיק" גרייסון / רובין וילד יפני
הינדן וולץ ' בתור הנסיכה קוריאנדר / סטארפייר ומכה-בוי
טרה סטרונג בתור רייצ'ל רוט / רייבן וקול מחשב
גרג סייפס בתפקיד גארפילד לוגן / ביסט בוי
קרי פייטון בתור ויקטור סטון / סייבורג
קארי-היריוקי טאגווה בתור ברושוגון
קיונה יאנג כמפקד אוהרה דייזו, בעל חנות סושי וסייקו-טק
רוברט איטו כבעל חנות הספרים וראש העיר
ג'ניס קאוואי בתור ניה-ניה וטימוקו
יורי לוונטל בתור אופנוען יפני וסקיירפייס
קבלה

הסרט קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל מהמבקרים.
פיליפ ווצ'ביץ' מאתר IGN אמר בסקירה שלו, "משהו חסר כאן. תוכנית הטלוויזיה הטיטאנים היא סדרה מהנה ותוססת שהיא הרבה יותר מבדרת ממה שהיא נראית. בעקבות ביטול התוכנית לאחרונה, נראה שהסרט "צרות בטוקיו" הוא האחרון שנקבל מהגיבורים חסרי הפחד שלנו. למרבה הצער, כשירת ברבור או אחרת, כאשר נסחטים "הטיטאנים: צרות בטוקיו" מתגלה למה שהוא באמת: סרט ממוצע באופן מחשיד ישירות ל-DVD שנראה טוב, אבל לא עושה שום דבר כדי להסתיר את העובדה שמתחתיו זה מזויף."
רייף טלש מאתר "Cinema Blend" כתב, "הטיטאנים: צרות בטוקיו" הוא המשך הגון לסדרה שבוטלה שאמור לשמח את המעריצים לראות שוב את הדמויות האהובות עליהם, אם כי נראה שכמה מהדמויות מקבלות את השער בזמן המסך."
מדיה ביתית

תאריך יציאת ה-DVD היה 6 בפברואר 2007. המאפיינים המיוחדים הכלולים הם "הפרק האבוד", הכולל את הנבל Punk Rocket, ומשחק בשם Robin's Underworld Race Challenge .  Trouble in Tokyo שוחרר גם ב-Blu-ray דרך אוסף Warner Archive ב-3 בדצמבר 2019.
סרט המשך

סרט המשך עצמאי בשם "כוח הטיטאנים נגד הטיטאנים הצעירים" המשמש כקרוס-אובר בין "הטיטאנים" לסדרה היורשת שלה, "כוח הטיטאנים", הוקרן בבכורה בסן דייגו קומיקון 2019 ביולי,  ואחריה יצאה דיגיטלית ב-24 בספטמבר ושחרור פיזי ב-15 באוקטובר.
הערות שוליים

↑  "Puffy Amiyumi: The Iconic and Multifaceted Duo". Yattatachi. 21 ביוני 2017. נבדק ב-14 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Vukcevic, Filip (2 בפברואר 2007). "Teen Titans: Trouble in Tokyo". IGN. נבדק ב-2016-03-14. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Teen Titans: Trouble in Tokyo DVD Review". www.cinemablend.com. נבדק ב-2016-03-14.
↑  "The World's Finest - Teen Titans". אורכב מ-המקור ב-2019-08-21. נבדק ב-2022-07-22.
↑  "Teen Titans: Trouble in Tokyo Blu-ray (Warner Archive Collection)".
↑  Whitbrook, James, The Original Animated Teen Titans Will Return for Teen Titans Go! vs. Teen Titans, i09, נבדק ב-25 באוקטובר 2018 {{citation}}:  (עזרה)
משה דב וולנר

| --- | --- |
הרב וולנר (צועד מאחורי הרב הרצוג) בביקור הרבנים הראשיים יצחק אייזיק הלוי הרצוג ובן ציון מאיר חי עוזיאל באשקלון
הרב וולנר (צועד מאחורי הרב הרצוג) בביקור הרבנים הראשיים יצחק אייזיק הלוי הרצוג ובן ציון מאיר חי עוזיאל באשקלון
 לידה:  19 במרץ 1912 א' בניסן ה'תרע"ב ארד
 פטירה:  11 באוגוסט 2007 (בגיל 95) כ"א באב ה'תשס"ז ירושלים 
 מקום קבורה:  הר המנוחות, ירושלים
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת פרשבורג 
 תקופת הפעילות:  ? – 11 באוגוסט 2007 
 השתייכות:  הפועל המזרחי 
 רבותיו:  יוסף אלימלך כהנא 
 
הרב משה דב וולנר (א' בניסן ה'תרע"ב, 19 במרץ 1912 - כ"א באב ה'תשס"ז, 11 באוגוסט 2007, ירושלים) היה רבה האשכנזי השני של אשקלון ומראשי "חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי".