stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפועל תל אביב
היסטוריה

ב-1920 נוסדה ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ ישראל, במטרה לאגד "את כל העובדים החיים על יגיעם מבלי לנצל עבודת זולתם, לשם סידור כל העניינים היישוביים, הכלכליים והתרבותיים של המעמד העובד בארץ לבניין חברת העבודה העברית בארץ ישראל". אמנם הנהגת ההסתדרות הייתה חסרת זיקה ספורטיבית, אך כאשר הקימו חברים מן השורה את התאגדות הפועל אימצה אותו ההסתדרות לחיקה. מועדון הספורט הראשון של ההתאגדות היה הפועל תל אביב, שהוקם בקיץ 1923 וכלל מחלקות כדורגל, התעמלות ואתלטיקה. המועדון לא האריך ימים והתפרק כעבור שנה וחצי, וב-1924 נוסד מועדון הפועל חיפה. ב-1925 נכשל ניסיון נוסף להקמת הפועל תל אביב, אך שנה לאחר מכן הוקם המועדון בשלישית, והפעם הצליח להתבסס.
היה זה ב-15 במאי 1926, בצריף של הנוער העובד ברחוב קינג ג'ורג' בתל אביב (בשטח בו שוכן כיום גן מאיר), עת נערך במקום כינוס מועצת הייסוד להקמת התאגדות הפועל. באותו מועד הוחלט על חידוש פעולתה של הפועל תל אביב, ונקבע סמל המועדון, שילוב בין דמות של ספורטאי ההודף באגרופו את היריב לבין הפטיש והמגל, סמל הקומוניזם המייצג את מעמד הפועלים (פועלי התעשייה מיוצגים באמצעות הפטיש והחקלאים באמצעות המגל). הצבע שנבחר הן לסמל והן למדי הקבוצה הוא הצבע האדום, שאף הוא מזוהה עם השמאל ונחשב למייצג את תנועת הפועלים ומבטא את ההשקפה כי כל בני האדם שווים ואותו דם זורם בעורקיהם.
באותה העת כבר פעלה בעיר קבוצת כדורגל של פועלים, קבוצת אלנבי שהקים שלמה פוליאקוב ב-1924, והשתייכה לאגודת מכבי. ב-1927 פרשו כמה מחברי קבוצת אלנבי, ובראשם פוליאקוב והאחים מאיר, על רקע חילוקי דעות עם הנהלת מכבי. בתחילה ניסו לפעול בתוך מועדון ספורט "הגיבור", אך לאחר מכן הצטרפו להפועל, תוך שהם מפרסמים מכתב חריף שהכיל האשמות נגד מרכז מכבי, לפיהן שוררת בין שורותיו "אתמוספירה מרעילה של פרופסיונליזם ומסחר על כדור-רגל", וקוראים לעוסקים בספורט בארץ ישראל "להילחם נגד מחלת הפרופסיונליזם" ו"לשלול את האפשרות של קבלת משכורות קבועות בעד המשחק, מבלי להתקשר לאיזו עבודה פרודוקטיבית בבניין החברה, העם והארץ".
ב-1928 נערכו לראשונה משחקי גביע ארץ ישראל בכדורגל, ובמשחק הגמר ניצחה הפועל תל אביב את מכבי חשמונאי ירושלים, אשר ערערה על תוצאת המשחק בטענה שהפועל שיתפה שחקן שלא כחוק, ובעקבות זאת הוחלט כי שתי הקבוצות יחלקו בגביע. בשנת 1934 הייתה הפועל תל אביב לאלופה העברית הראשונה וזכתה באליפות הראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה בכל משחקיה, ובאותה שנה השלימה דאבל ראשון. קבוצת הפועל תל אביב בכדורסל הוקמה בשנת 1935, ובשנת 1960 היא זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. ב-1967 זכתה קבוצת הכדורגל של המועדון בטורניר הראשון של גביע אסיה לקבוצות, והייתה לאלופת אסיה הראשונה. פעמיים בעשור זה זכו קבוצת הכדורגל וקבוצת הכדורסל באליפות באותה עונה, בפעם הראשונה ב-1966 ובפעם השנייה ב-1969, כאשר זכתה קבוצת הכדורסל בפעם היחידה בתולדותיה בדאבל והפכה לקבוצת הכדורסל היחידה מלבד מכבי תל אביב שזכתה בדאבל בישראל. באותה עונה זכתה בדאבל גם קבוצת הכדורמים של המועדון, שהייתה בתקופה זו הקבוצה המובילה בישראל וזכתה בתשע אליפויות ושמונה גביעים, אך בהמשך ירדה מגדולתה ונסגרה.
בשנות ה-90 הופרטו קבוצות הכדורגל והכדורסל של המועדון, ועברו לבעלות פרטית.
לאורך השנים הצמיחה האגודה ספורטאים מצטיינים רבים באתלטיקה, התעמלות, שיט, קיאקים אולימפיים, שחיה, כדורמים, היאבקות, אגרוף, הרמת משקולות וטניס, וביניהם אסתר רוט-שחמורוב, יוסף רומנו, מרים סידרנסקי, אילנה ברגר, עמית ענבר ומעין דוידוביץ'.
מועדון הכדורגל הפועל תל אביב

קבוצת הכדורגל של הפועל תל אביב נוסדה ב-1923, עם הקמת המועדון, והיא משחקת בליגת העל. מאז ראשיתו של הכדורגל בישראל נחשב המועדון לאחד הבכירים בישראל, זכה פעמים רבות באליפות ובגביע המדינה, ובשני המפעלים הוא מדורג שני במספר התארים, אחרי מכבי תל אביב. במישור הבינלאומי רשמה הקבוצה זכייה בגביע אסיה לקבוצות, העפילה פעם אחת לשלב הבתים של ליגת האלופות, והיא הקבוצה הישראלית היחידה שהגיעה לרבע גמר גביע אופ"א. משחקיה הביתיים של הקבוצה נערכים באצטדיון בלומפילד הממוקם ביפו מאז הקמתו בשנת 1962.
תארים
אליפות (13): 1933/1934, 1934/1935, 1938, 1940, 1943/1944, 1956/1957, 1965/1966, 1968/1969, 1980/1981, 1985/1986, 1987/1988, 1999/2000, 2009/2010
גביע המדינה (16): 1928, 1934, 1937, 1938, 1939, 1944/1945, 1960/1961, 1971/1972, 1982/1983, 1998/1999, 1999/2000, 2005/2006, 2006/2007, 2009/2010, 2010/2011, 2011/2012
גביע הטוטו (1): 2002
אלוף האלופים (הסופר-קאפ הישראלי) (5): 1957, 1966, 1970, 1971, 1981
גביע אסיה לקבוצות (1): 1967
מועדון הכדורסל הפועל תל אביב

קבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב נוסדה ב-1935, ונחשבת לשנייה בחשיבותה בכדורסל הישראלי, אחרי מכבי תל אביב. המועדון זכה בחמש אליפויות ובארבעה גביעי מדינה, ובשני המפעלים הוא מדורג שני בטבלת כל הזמנים. כיום המועדון מוחזק על ידי אוהדיו דרך עמותת האוהדים "הפועל אוסישקין תל אביב", ומשחק בליגת העל. מגרשה הביתה של הקבוצה הוא היכל קבוצת שלמה בתל אביב.
תארים
אליפות (5): 1960, 1961, 1965, 1966, 1969
גביע המדינה (4): 1961/1962, 1968/1969, 1983/1984, 1992/1993
מועדון הכדוריד הפועל תל אביב

קבוצת הכדוריד של הפועל תל אביב הייתה קיימת בשנות ה-50, ובשנת 2014 היא הוקמה מחדש. בעונתה הראשונה היא עלתה לליגה השנייה, אך כשלה בניסיונה להעפיל לליגת העל ופורקה בשנת 2017.
מועדון כדורסל הנשים הפועל תל אביב

קבוצת כדורסל הנשים של הפועל תל אביב ידעה עליות ומורדות, ושיאה היה בראשית שנות ה-70. בשנת 2012 הקבוצה התפרקה.
תארים
אליפות (7): 1961, 1962, 1969, 1970, 1974, 1975, 2006
גביע המדינה (3): 1961, 1970, 1973
מועדון כדורגל הנשים הפועל תל אביב

קבוצת כדורגל הנשים של הפועל תל אביב הוקמה בסוף שנות ה-90 ושיחקה בעבר בליגת העל בכדורגל נשים. הישג השיא שלה הוא זכייה בדאבל בשנת 2001, אך כעבור תקופה קצרה הקבוצה התפרקה.
בשנת 2019 הוקמה הקבוצה מחדש, והיא משחקת כיום בליגה הלאומית לנשים.
תארים
אליפות (1): 2001
גביע המדינה (1): 2001
ראו גם

ספורטאי הפועל תל אביב
הערות שוליים

↑  אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל מראשית ההתיישבות ועד קום המדינה, עמוד 129
↑
ד"ר חיים קאופמן, 'מכבי מול 'הפועל': היווצרותו של הפילוג הפוליטי בספורט הארץ-ישראלי, הספרייה הווירטואלית של מטח
↑  תולדות הפועל, באתר מורשת הפועל
↑  אשר גולדברג, 85 שנים ליסוד הפועל אלנבי תל אביב, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 6 ביוני 2012
↑  אשר גולדברג, הגביע שחולק בין אלנבי לחשמונאים, באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל, 18 באפריל 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2008051329  VIAF: 142280471   WorldCat (עם VIAF): 142280471 
שחקני הפועל תל אביב בכדורגל לפני גמר גביע ארץ ישראל הראשון ב-1928
אוהדי הפועל תל אביב בכדורגל באצטדיון בלומפילד, לפני דרבי בנובמבר 2012
אוהדי הפועל תל אביב בכדורסל בהיכל קבוצת שלמה, אוקטובר 2017
דגל הפועל תל אביב מונח ליד ביתו של אריק איינשטיין לאחר מותו, נובמבר 2013
כפר כנא

כפר כַּנָּא (בערבית: كفر كنا) היא מועצה מקומית ערבית בגליל התחתון, הנמצאת מצפון לערים נוף-הגליל ונצרת. הוכרזה כמועצה מקומית בשנת 1968. כ-90% מתושבי הכפר הם מוסלמים והיתר נוצרים. היישוב מזוהה עם היישוב הקדום קנה, הקדוש לנצרות.
היסטוריה

היישוב הקדום "קנה" מוזכר כבר במכתבי אל-עמארנה המתוארכים לאמצע המאה ה-14 לפני הספירה. בתקופת בית ראשון היה במקום יישוב יהודי, וכך גם בתקופת בית שני, כפי שעולה מכתביו של יוסף בן מתתיהו, שהתגורר בכפר וביצר אותו כששימש מושל הגליל בזמן המרד הגדול, וכן מממצאים ארכאולוגיים. היישוב היה מקום מגוריה של משמרת הכהנים "אלישיב".
גם לאחר חורבן בית שני ולאורך כל תקופת המשנה והתלמוד היה במקום יישוב יהודי, שבו נמצא קברו של התנא רבן שמעון בן גמליאל הזקן, ולפי המסורת קבורים בו גם האמוראים רב הונא ורבא. במקום התגלתה רצפת פסיפס של בית כנסת מהמאה ה-4. מעליה התגלו שרידי כנסייה מהמאה ה-6 ששימשה את הנוצרים שהחלו להתיישב במקום בתקופה הביזנטית.
בימי הביניים מוזכר היישוב כתחנת דרך בין מצרים לסוריה, ולאחר מכן, במאה ה-16, כיישוב פורח ועשיר שבו בתי צביעה לאריגים. במפקד הטורקי שנערך ב-1555 תועדו 65 משפחות יהודיות שהתגוררו ביישוב, חלקן מיוצאי גירוש ספרד, ו-375 משפחות נוצריות. ככל הנראה במאה ה-17 הגיע היישוב היהודי במקום לסופו. במאה ה-19 הוקמה הכנסייה הקתולית על חורבות הכנסייה העתיקה מהמאה ה-6 וכן הוקמה ביישוב כנסייה יוונית-אורתודוקסית.
במלחמת העצמאות נלחמו תושבי הכפר נגד צה"ל, אך המקום נכבש ביולי 1948 במסגרת מבצע דקל.
היסטוריה > היישוב מקום המדינה

נכון ל-2019 90.2% מתושבי הכפר הם מוסלמים ו-9.7% הם נוצרים, אך בדומה למצב בכל רחבי המזרח התיכון, הולך וקטן חלקם של הנוצרים באוכלוסייה בהדרגה, וזאת בעיקר משום שהילודה בקרבם נמוכה יותר.
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף דצמבר 2024 (אומדן), מתגוררים בכפר כנא 25,220 תושבים, מתוכם 25,204 תושבי ישראל (מקום 89 בדירוג רשויות מקומיות בישראל).  שינוי בגודל האוכלוסייה ‎+1.1% בשנה‏.  אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 75.4%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 6,991 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
בכפר כנא אזור תעשייה המעסיק מאות פועלים מהעיירה ומהאזור, ובו מפעלים גדולים לייצור מוצרים שונים, כמו מפעל לדודי שמש וחשמל, מפעלי בלוקים, מפעלי צמיגים ומפעלי שיש.
קבוצות הכדורגל המקומיות, מכבי כפר כנא והפועל כפר כנא, משחקות בליגה ב' בכדורגל. קבוצה מקומית אחרת היא בית"ר כפר כנא. עוד פועלת בכפר קבוצת אגרוף בשם "כפפות הזהב כפר כנא".
בשנים 2003–2004 פעל באזור תא הטרור "חופשיי הגליל" אשר היה אחראי לרצח אולג שייחט. ברצח היו מעורבים שני תושבי הכפר. בנובמבר 2014 נהרג אזרח תושב היישוב, ח'יר חמדאן, לאחר שנורה על ידי שוטרים. בעקבות זאת פרצו הפגנות מחאה בעיירה ובמוקדים נוספים, ונערכה שביתת מחאה כללית ברשויות הערביות.
כפר כנא בנצרות

מאז ימי הביניים, כפר כנא הוא האתר העיקרי המזוהה בקרב חוקרים וצליינים עם קנה הנזכרת בברית החדשה. חוקרים אחרים מציעים במקום את חורבת קנה, מצפון לבקעת בית נטופה.
האזכור הראשון של קנה בברית החדשה הוא סיפור החתונה בקנה, אחד הסיפורים הידועים ביותר בברית החדשה, שבו עשה ישו את הנס הראשון שלו כאשר הפך מים ליין. בכפר שתי כנסיות סמוכות המנציחות את האירוע: כנסיית החתונה הקתולית-פרנציסקנית וכנסיית החתונה היוונית-אורתודוקסית.
וּבַיּוֹם הַשְּׁלִישִׁי הָיְתָה חֲתֻנָּה בְּקָנָה אֲשֶׁר בַּגָּלִיל וְשָׁם אֵם יֵשׁוּעַ. וְיֵשׁוּעַ וְתַלְמִידָיו גַּם־הֵם הָיוּ מִן־הַקְּרוּאִים אֶל־הַחֲתֻנָּה. וַיְהִי כַּאֲשֶׁר כָּלָה הַיָּיִן וַתֹּאמֶר אֵם יֵשׁוּעַ אֵלָיו אֵין לָהֶם יָיִן. וַיֹּאמֶר אֵלֶיהָ יֵשׁוּעַ מַה־לִּי וָלָךְ אִשָּׁה עִתִּי עֲדַיִן לֹא־בָאָה. וַתֹּאמֶר אִמּוֹ אֶל־הַמְשָׁרֲתִים כָּל־אֲשֶׁר יֹאמַר לָכֶם תַּעֲשׂוֹּ... וַיִּטְעַם רֹאשׁ הַמְּסִבָּה אֶת־הַמַּיִם אֲשֶׁר נֶהֶפְכוּ לְיַיִן וְלֹא יָדַע מֵאַיִן הוּא וְהַמְשָׁרֲתִים אֲשֶׁר־שָׁאֲבוּ אֶת־הַמַּיִם יָדָעוּ... זֹאת רֵאשִׁית הָאֹתוֹת אֲשֶׁר עָשָׂה יֵשׁוּעַ בְּקָנָה אֲשֶׁר בְּאֶרֶץ הַגָּלִיל וַיְגַל אֶת־כְּבוֹדוֹ וַיַּאֲמִינוּ בוֹ תַּלְמִידָיו.
כמו כן, קנה מוזכרת כמקום שבו נתבקש ישו לרפא את בנו החולה של אחד מפקידי המלך:
וַיָּבֹא יֵשׁוּעַ עוֹד הַפַּעַם אֶל־קָנָה... וַיְהִי אִישׁ מֵעַבְדֵי הַמֶּלֶךְ וּבְנוֹ חֹלֶה בִּכְפַר־נַחוּם׃ וַיְהִי כְשָׁמְעוֹ כִּי־בָא יֵשׁוּעַ מִיהוּדָה לְאֶרֶץ הַגָּלִיל וַיֵּלֶךְ אֵלָיו וַיִּשְׁאַל מֵאִתּוֹ לָרֶדֶת וּלְרַפֵּא אֶת־בְּנוֹ כִּי נָטָה לָמוּת... וַיֹּאמֶר אֵלָיו יֵשׁוּעַ לֵךְ בִּנְךָ חָי וְהָאִישׁ הֶאֱמִין לַדָּבָר אֲשֶׁר־דִּבֶּר אֵלָיו יֵשׁוּעַ וַיֵּלַךְ.
פעם נוספת נזכרת קנה כמקום מוצאו של נתנאל, שהפך לשליח ברתולומאוס הקדוש, ועל שמו נקראת כנסיית בית ברתולומאוס השליח הפרנציסקנית השוכנת בכפר.
מלבד הכנסיות שהוזכרו לעיל, בכפר שתי כנסיות נוספות: כנסיית רובע מלכיתית והכנסייה הבפטיסטית.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יוסף בן מתתיהו, חיי יוסף, פרק 16, סעיף 86: "בעת הזאת התגוררתי בכפר קנה אשר בגליל".
↑  אריאל: כתב עת לידיעת ארץ ישראל - בתי-כנסת בגליל ובגולן, עמ' 129, כפר כנה.
↑  פרופיל כפר כנא באתר הלמ"ס
↑  הבשורה על-פי יוחנן, פרק 21, פסוק 2
| דגל ישראל מחוז הצפון |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת רמת הגולן • נפת צפת • נפת עכו • נפת כנרת • נפת יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| ערים | בית שאן • טבריה • טמרה • יקנעם עילית • כרמיאל • מגדל העמק • מעלות-תרשיחא • נהריה • נוף הגליל • נצרת • סח'נין • עכו • עפולה • עראבה • צפת • קריית שמונה • שפרעם • מע'אר | מפת מחוז הצפון |
| מועצות מקומיות | אבו סנאן • אכסאל • אעבלין • בועיינה-נוג'ידאת • בוקעאתא • ביר אל-מכסור • בית ג'ן • בסמת טבעון • בענה • ג'דיידה-מכר • ג'וליס • ג'ש (גוש חלב) • דבורייה • דיר חנא • דיר אל-אסד • זרזיר • חורפיש • חצור הגלילית • טובא-זנגרייה • טורעאן • יאנוח-ג'ת • יבנאל • יסוד המעלה • יפיע • ירכא • כאבול • כאוכב אבו אל-היג'א • כסרא-סמיע • כעביה-טבאש-חג'אג'רה • כפר ורדים • כפר יאסיף • כפר כמא • כפר כנא • כפר מנדא • כפר תבור • מג'ד אל-כרום • מג'דל שמס • מגדל • מזרעה • מטולה • מסעדה • מעיליא • משהד • נחף • סאג'ור • ע'ג'ר • עיילבון • עילוט • עין מאהל • עין קנייא • פסוטה • פקיעין • קצרין • ראמה • ראש פינה • ריינה • רמת ישי • שבלי - אום אל-גנם • שלומי • שעב | מפת מחוז הצפון |
| מועצות אזוריות | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף • מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל | מפת מחוז הצפון |
| מועצה מקומית תעשייתית | מגדל תפן | מפת מחוז הצפון |
| יישובים לשעבר | אבוקה • אחוזת נפתלי • אתגר • גבעות זייד • מחנה ישראל • שייח' בראק | מפת מחוז הצפון |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475697405171  BnF: cb135437587 (data)  LCCN: no2004097209  SUDOC: 050752359  VIAF: 156291954   WorldCat (עם VIAF): 156291954 
כתובת פסיפס יהודית מהמאה ה-4 המוצגת כיום בכנסיית החתונה
בית הספר היסודי בשכונה החדשה
כנסיית החתונה הקתולית-פרנציסקנית בכפר כנא
כנסיית החתונה היוונית-אורתודוקסית בכפר כנא
פטי מארי

פטרישה לין "פטי" מארי (באנגלית: Patricia Lynn "Patty" Murray; נולדה ב-11 באוקטובר 1950) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת וושינגטון מאז שנת 1993. מינואר 2023 ועד ינואר 2025 היא כיהנה כנשיאה הזמנית של הסנאט של ארצות הברית, התפקיד השני הבכיר ביותר בסנאט והשלישי בסדר הירושה של הנשיא. היא האישה הראשונה שכיהנה בתפקיד.
ביוגרפיה

מארי נולדה בבות'ל שבוושינגטון, עיירה קטנה במחוז קינג הסמוכה לסיאטל. היא בתם של בברלי ודייוויד ג'ונס, למשפחה בת שבעה ילדים. אמה עסקה בחשבונאות ואביה הוא בוגר מלחמת העולם השנייה, זוכה עיטור לב הארגמן. מוצאה הוא ולשי, סקוטי, אירי וקנדי-צרפתי. היא קתולית.
ב-1971 סיימה מארי תואר ראשון בחינוך פיזי באוניברסיטת המדינה של וושינגטון. היא שימשה כגננת במשך מספר שנים, ולאחר מכן לימדה כיתת הורנות במכללה במדינת וושינגטון בשנים 1984–1987. ב-1988 התמודדה בהצלחה לסנאט המדינתי של וושינגטון, בו כיהנה עד 1993.
ב-1992 הכריזה על כוונתה להתמודד לסנאט של ארצות הברית, בצל פרסומים של הסיאטל טיימס על מעורבות בתקיפה מינית של הסנאטור הדמוקרטי המכהן ברוק אדמס. חרף הכחשותיו, רמת הפופולריות שלו במדינה ירדה, והוא הכריז על כוונתו לפרוש מן החיים הפוליטיים. מארי הביסה את יריבה בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית, ובבחירות הכלליות עמדה מול חבר בית הנבחרים הרפובליקני רוד צ'נדלר, עליו גברה ברוב של 54%. עם בחירתה הייתה לאישה הראשונה המייצגת את מדינת וושינגטון בסנאט. היא נבחרה לכהונות נוספות ב-1998, 2004 ו-2010.
בשנים 2013–2015 שישמה כיושבת ראש הוועדה לתקציב בסנאט. קודם לכן שימשה כיושבת ראש משותפת בוועדה של הקונגרס להפחתת הגירעון. היא גם משמשת כחברה הבכירה בוועדת ההקצבות של הסנאט של ארצות הברית. בעברה הייתה חברה בוועדת התקציב ובוועדה לענייני חיילים משוחררים.
מארי נשואה לרוב ואם לשני ילדים.
הערות שוליים

↑  Rossi concedes; Sen. Patty Murray wins fourth term, סיאטל טיימס, 5 בנובמבר 2010
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1476 2469  LCCN: no00077999  NARA: 10627522  NKC: mzk2005279219  SNAC: w6031v85  US Congress: M001111  VIAF: 84615903   WorldCat (עם VIAF): 84615903
קער

מבנה שכבתי ניכר בקער
קַעַר (בלועזית: סִינְקְלִינָה) הוא מונח בגאולוגיה מבנית המתאר מבנה קעור – שקע, הנוצר בתהליך של מעוות וקימוט בעקבות מאמצי לחיצה עזים המופעלים על שכבות הסלעים. בקער נשמר סדר השכבות כפי שהיה לפני הקימוט והוא תואם את עקרון הסופרפוזיציה הגאולוגי.
המונח הקרוב 'סינפורם' משמש לתיאור מבנה קעור שיחסי הגיל בין שכבותיו אינם ידועים, ולכן לא ידוע אם חלו בהן מעוות וקימוט. מונח נוסף – קערוֹן (synclinorium) – משמש לתיאור קער נרחב המורכב מקמטים משניים, דוגמת אלה המרכיבים את אזור שכם, ג'נין והגלבוע בשומרון.
היווצרות

קערים הם קמטים, ואלה נוצרים במגוון של תנאים ותהליכים הפועלים על מסלע שהיה במקורו מישורי. לקימוט אחראים כמה גורמים:
מעוות הנגרם בשל היווצרות מאמצים מסוגים שונים – בעיקר מאמצי מתיחה ולחיצה – או בשל שינויים במשטר מאמץ קיים
מחדרים פלוטוניים הגורמים להתחממות המסלע, לעיוותו ולדחיקתו
תנועה טקטונית הכוללת לחיצה, התרוממות או העתקה
התרוממות פוסט-קרחונית הגורמת לשכבות צעירות להתקמט לאחר הפשרה קרחונית, בעקבותיה שב הקרום ומתרומם בהיעדר משקל הקרחון
שני תהליכי הקימוט הפעיל האחראים להיווצרות קערים נבדלים זה מזה בכיוון פעולתם: עיקום – הפועל במקביל למבנה השכבות, וכיפוף – הפועל בניצב או באלכסון למבנה השכבות. תהליכים אלה עשויים להתרחש בקנה מידה גדול היוצר רכסי הרים או בקנה מידה קטן יותר היוצר קערים הנראים בשטח.
מאפיינים

קערים נוטים להיווצר בקבוצות בהן מצוי קמר בין קער לקער, ולהרכיב שרשרת קערים דוגמת אלה המצויים בין קמרי הקשת הסורית. בקבוצות כאלה נבדלים הקערים מן הקמרים בכך שעל קרקעיתם של קערים מצטברים משקעים חדשים רבים יותר מאשר על פסגתם של קמרים. במקרים רבים ניתן לראות במחשופיהם אי התאמה זוויתית המתאפיינת בנטייה שונה של השכבות מעל ומתחת למישור אי ההתאמה, המלווה במקרים רבים גם באי התאמה סחיפתית המתבטאת בהימצאות תוצרי סחיפה במישור אי ההתאמה.
במקרים רבים ניתן לזהות קערים במפה גאולוגית באמצעות רצף של שכבות סלע: במרכז מצויות השכבות הצעירות, וסביבן – הוותיקות יותר. חשיפה זו של השכבות העתיקות נובעת מתהליכי בליה וסחיפה, הפועלים בעוצמה רבה יותר על השכבות המצויות בשולי הקער מאשר בבסיסו.
מאפיינים > מבנה של קערים

המבנה הכללי של קערים מורכב מכמה יחידות:
ציר הקימוט – קו העובר במרכז החתך של הקער ומחלק אותו לשני חלקים הנוטים ממנו לכיוונים מנוגדים בדרך כלל
מישור הציר – מישור דו-ממדי המורכב מצירי הקימוט העוברים לאורך הקער
צלע – חלקי הקער הנוטים כלפי מעלה מבסיס הקער – הנקודה הנמוכה ביותר על ציר הקימוט
אופק הציר – בסיס הקער, האזור המציין את המעוות המרבי
נטיית הצלעות בקער מצוינת בשני אופנים:
סטרייק – הכיוון בשושנת הרוחות של נטיית מישור השיכוב של השכבות המרכיבות את הקער
דיפ – הזווית המרבית של נטיית השכבות ביחס לאופק ובניצב לסטרייק
מאפיינים > גאומטריה של קערים

קער הוא קמט קעור שאזור הציר בו נמוך מפסגת השכבות העליונות: כל קו המחבר בין שתי נקודות על חלקה החיצוני של השכבה העליונה יעבור מחוץ למבנה הקער.
קערים עשויים להיות סימטריים או אסימטריים בצורתם, חריפים וניכרים או עדינים – תלוי בטבעם ובחוזקם של הכוחות שפעלו על המסלע ובנטייתו של המסלע להתעוות. בקער סימטרי נטיית הצלעות  משני עברי מישור ציר הקימוט דומה, ואילו בקער אסימטרי נטיית הצלעות משני עברי מישור ציר הקימוט אינה דומה. קערים סימטריים נוצרים ממאמץ לחיצה לא סיבובי, ואילו קערים אסימטריים נוצרים ממאמץ לחיצה סיבובי.
הקערים בישראל

לאורכה של ישראל מצויים קערים, בעיקר בין קמרי הקשת הסורית. נטייתם של הקערים המוארכים משתנה בהתאם לתנועתם של לוחות טקטוניים והיווצרות העתקים. עמקי הגליל העליון בצפון ישראל הם קערים השייכים לקשת הסורית וכיוונם צפון-דרום. הצפוני בהם הוא קער יראון הנמשך צפונה ללבנון, בו נחשף מסלע אאוקני. דוגמאות לקערים נוספים:
הקערים בישראל > רמות מנשה

קער רמות מנשה בצפון-מזרח השומרון מפריד בין המורדות הדרומיים של רכס הכרמל לבין רכס אמיר, והוא מהווה חלק מקער אלונים הנמשך מאזור קיסריה בדרום-מערב לשפרעם בצפון-מזרח.
בסיס הקער מורכב מסלעי גיר ודולומיט מקרטיקון עליון. אבן הגיר הנקבובית שהורבדה מעל חרסית אטומה יוצרת אקוויפר, שהפך את הגבול בין שני סוגי הסלעים לנתיב התחתרות נוח לנחלים. לאחר היווצרותו התמלא הקער בגבעות קירטוניות שנוצרו באאוקן. סלעי קירטון אלה אמנם רכים אך הם אטומים למים, ולכן הנוף הנגלה ברמות מנשה אינו מחורץ. במזרח רמות מנשה, סמוך לקיבוץ מגידו, ניתן למצוא שרידים לגעשיות פליסטוקנית.
הקערים בישראל > קער שכם

קער שכם שוכן בין קמר תרצה במזרח השומרון ובין קמר ענבתא במערבו ומשתרע מאזור ג'נין בצפון ועד סמוך לסלפית בדרום.
לעיתים עשויה תבנית הנוף להצביע על קיומו של קער, אולם המבנה הטופוגרפי לא תמיד תואם למבנה הגאולוגי. קיימים מצבים של היפוך תבליט, בהם המבנה הטופוגרפי הפוך למבנה הגאולוגי. דוגמה להיפוך תבליט כזה נראה בשומרון: הר עיבל והר גריזים המצויים בקער שכם עולים בגובהם על הר כביר ורכס טמון המצויים בקמר תרצה (פריעה) הסמוך. ההרים בקער נוצרו כנראה מתוצרי הסחיפה של הקמרים הסמוכים. מצדו השני של קמר תרצה מצוי קער סרטבה ובצפון-מזרח השומרון מצוי קער גלבוע.
הקערים בישראל > קערי הנגב

קערי הנגב מצויים בין קמרים וכיוונם מדרום-מערב לצפון-מזרח. הקערים ממערב למזרח: משאבי שדה, ירוחם, אורון, אפעה וצין. בכמה מן הקערים נחשפים סלעים צעירים יחסית, ובהם ריכוזים גדולים של פוספט. קער אורון מפריד בין קמר חתירה לקמר חצרה, בהם נוצרו מכתשי חתירה (המכתש הגדול) וחצרה (המכתש הקטן). קערי אפעה ודימונה מתנקזים לנחל חימר באמצעות יובליו: נחל אפעה ונחל דימונה, בהתאמה. היפוך תבליט דומה לזה שהתרחש בשומרון אירע גם בנגב, וכתוצאה ממנו מתנשא הר ארדון מעל נחל ארדון במזרח מכתש רמון.
בהרי אילת משתנה כיוון הקערים לצפון–דרום, במקביל לשבר הסורי-אפריקאי. תנועתם של המסיבים המרכיבים את הרכס גרמה לקימוט ולהיווצרות קערים דוגמת קער רחבעם וקער רחם.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
טקטוניקת הלוחות
גאומורפולוגיה
מעוות
אורוגנזה
קמט
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
Encyclopedia of Geomorphology, Routledge, London 2004, ISBN 0-415-27298-X
Richard John Huggett, Fundamentals of Geomorphology, Routledge, Second Edition 2007, ISBN 978-0-415-39083-5
Ben A. Van der Pluijm and Stephen Marshak, Earth Structure, W.W. Norton & Company, Second Edition 2004, ISBN 0-393-92467-X
Donal M. Ragan, Structural Geology, Cambridge University Press, Fourth Edition 2009, ISBN 987-521-89758-7
הערות שוליים

↑  Earth Structure, עמ' 241
↑  Morphological and structural relations in the Galilee extensional domain, northern Israel
↑  מבואות: גיאולוגיה (הגליל העליון וחופו)
↑  קער אלונים-מנשה
↑  הגיאולוגיה של בקעת הירדן
↑  "היפוך תבליט" במילון המונחים של האוניברסיטה הפתוחה
↑  מבואות שומרון: גבולות וגיאומורפולוגיה
↑  ההיסטוריה הגיאולוגית של אזור אילת
מנגנוני קימוט: עיקום (באדום) וכיפוף (בירוק)
מבנה השכבות בקער ובקמר
יחידות מבנה בקער
קער רמות מנשה למרגלות חוטם הכרמל
שכבות נטויות בתלילות במוצא הדרום-מזרחי של מכתש חתירה אל קער אורון
פול ל. סמית'

| --- | --- |

פול ל. סמית באתר הסרט "קוראים לי שמיל" (צילם יוני המנחם)
 לידה:  24 ביוני 1936 אברט, ארצות הברית 
 פטירה:  25 באפריל 2012 (בגיל 75) רעננה, ישראל 
 שם לידה:  Paul Lawrence Smith 
 מדינה:  ארצות הברית, ישראל 
 תקופת הפעילות:  1959–2012 (כ־53 שנים)
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ברנדייס 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
פול ל. סמית' (באנגלית: Paul L. Smith; ‏24 ביוני 1936 – 25 באפריל 2012) היה שחקן קולנוע יהודי-אמריקאי. התפרסם בתור הסוהר הטורקי הסדיסט בסרט "אקספרס של חצות" ורבאן בסרט "חולית".
התפרסם לציבור בישראל עוד לפני הפריצה ההוליוודית שלו בסרטיו של ג'ורג' עובדיה "פישקה במילואים", "נחצ'ה והגנרל" ו"קוראים לי שמיל".
ביוגרפיה

נולד בשם אדם עדן (Adam Eden) בעיר אברט, סמוך לבוסטון, שבמסצ'וסטס. הוא סיים בהצלחה את לימודיו ב"תיכון מיאמי" ולאחר מכן למד תקופה קצרה באוניברסיטת ברנדייס. באוניברסיטת מדינת פלורידה השלים תארים אקדמיים בפילוסופיה ובפסיכולוגיה. לאחר מכן למד משחק בניו יורק.
לצורך תפקידו הקולנועי הראשון בתור מעפיל יהודי בסרט "אקסודוס" הגיע סמית' בשנת 1959 לצילומי הסרט בישראל. בשנת 1966 חזר לישראל, ושנה לאחר מכן הכיר את השחקנית איב (אביבה), השניים נישאו והתגוררו בתל אביב. במהלך מלחמת ששת הימים התנדב סמית' לצה"ל ושימש כנהג משאית. בשנת 1970 שיחק סמית' במערבון "מאדרון" לצידה של לזלי קמרון.
ב-1972 הופיע סמית' בקומדיות הצבאיות של ג'ורג' עובדיה "פישקה במילואים" ו"נחצ'ה והגנרל", וכן ביים את סירטו היחיד "ז'אקו והיצאניות" (1972) בכיכובם של דודו טופז ואושיק לוי, בתפקידים הראשיים שהיה ייחודי בשל סצנות סקס ועירום, מה שלא היה מקובל עד אותה תקופה בקולנוע הישראלי.
מירב הפרסום בקולנוע הישראלי קיבל סמית' כששיחק בשנת 1973 בתפקיד הראשי של נהג המשאית שמיל בסרט "קוראים לי שמיל" לצידו של אורי זוהר.
סמית' ורעייתו עזבו את ישראל ב-1974 ועברו להתגורר באיטליה, שם הופיע בשורת מערבונים. בשנת 1977 עברו השניים להתגורר בהוליווד.
בשנת 1976 שיחק את אחד הספורטאים הישראלים בסרט ההוליוודי "21 שעות במינכן", סרט המתאר את חטיפת וטבח הספורטאים הישראלים באולימפיאדת מינכן בתום המשא ומתן עם החוטפים.
בשנת 1978 לוהק סמית' על ידי אלן פארקר לדרמת כותלי הכלא "אקספרס של חצות", לתפקיד המפורסם ביותר שלו בגזרה ההוליוודית, חמידו סוהר טורקי סדיסט אשר נוהג להתעלל באסירים המערביים במכות עד אובדן הכרה ולאנוס אותם.
ב-1980 התפרסם בעיבוד הקולנועי-מוזיקלי של רוברט אלטמן לסדרת הילדים "פופאי המלח" בתור בלוטו אויבו של פופאי (רובין ויליאמס), באותה השנה שיחק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית הוואי חמש-אפס.
באמצע שנות ה-80 זכה להכרה עולמית נוספת בעבור תפקידי המשנה בתור גלוסו ראבאן אחיו של פייד ראותה (סטינג) בסרטו של דייוויד לינץ' "חולית" ובתור פאלקון משרתו הנאמן של הנסיך טארן בסרט הפעולה התקופתי "סוניה האדומה". בישראל שיחק בשנת 1984 בתפקיד ראשי בקומדיה צבאית ישראלית נוספת, "מבצע שטריימל", בבימויו של בני שווילי. תפקידיו האחרונים בקולנוע בארץ היו בסרטי המתיחות של יהודה ברקן "ניפגש בספארי", ובסרטם של בועז דוידזון וצבי שיסל "אוכלים לוקשים".
בשנת 1994 הופיע בקומדיית ההימורים של ריצ'רד דונר "מאבריק" בדמות הארכידוכס האוסטרי.
בשנת 2006 עלו סמית' ורעייתו לישראל והשתקעו ברעננה. לאחר שקיבל אזרחות ישראלית אימץ לעצמו סמית' את השם אדם עדן. לזוג בן המתגורר בארצות הברית ובת המתגוררת בישראל. סמית נפטר בשנת 2012 ברעננה.