stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטבח באיילה ויסטה
רקע

המפגע, אליוט רוג'ר, עבר להתגורר באזור הגלילי הידוע בשם איילה ויסטה (אנ') שבקליפורניה ב-4 ביוני 2011 בגיל תשע עשרה, בניסיון להתחיל דרך חדשה בחייו כסטודנט, לאחר שבמשך תקופה ארוכה חווה קשיים חברתיים ולימודיים במקומות מגוריו הקודמים בוודלנד הילס (אנ') ומורפארק (אנ'). על אף שמעולם לא אובחן באופן רשמי כלוקה בהפרעה נפשית, מספר גורמים וביניהם עדויות אודות אופיו וכן כתביו האוטוביוגרפיים, מציעים כי סבל מחרדה חברתית חמורה אשר מנעה ממנו להכיר אנשים חדשים, להשתלב בחברה כראוי ולפתח קשרים בין אישיים. הבעיה שהעיקה עליו בצורה הקשה ביותר, עם זאת, הייתה חוסר יכולתו להתקרב לנשים ולפיכך למצוא זוגיות או לקיים יחסי מין.
בראשית דרכו באיילה ויסטה חווה רוג'ר התדרדרות הדרגתית במצבו הנפשי לאחר שלא הצליח להכיר חברים חדשים או נשים בנות גילו בעקבות תחושות המבוכה והחרדות שחש בכל פעם שנקלע לאינטראקציות חברתיות. מזג רוחו החל לנוד במהירות ובחוסר יציבות בין ייאוש מוחלט מהמצב אליו הגיע, לבין התקפי זעם שהתעוררו בכל פעם שראה זוגות צעירים המבלים יחדיו בפרהסיה. באותה העת אימץ לעצמו מנהג לעבור לידם עם רכבו, ב.מ.וו. קופה שקנתה עבורו אמו, ולשפוך עליהם כוס קפה או משקה אחר, בטרם נמלט מהמקום בנסיעה במהירות מופרזת. בנוסף, הוא נקלע למריבות עם שותפיו לדירה, שני סטודנטים ממוצא היספני אותם כינה בשם ”חלאות ירודות”, ונאלץ למצוא פתרונות לינה אחרים. לקראת סוף שנתו הראשונה הפסיק להגיע לשיעוריו באוניברסיטה, וציוניו צנחו בחדות.
בשנתיים הבאות החל לפתח פנטזיות אלימות כלפי נשים, ולראשונה בחייו רכש מספר כלי נשק. כמו כן הוציא כסף רב על קניית כרטיסי לוטו, מתוך מחשבה שאם יזכה בפרס הכספי הגדול ייפתרו כל בעיותיו החברתיות, מאחר שעושרו הרב ימשוך נשים נאות. כאשר גילה שהפסיד בהגרלה שתה לשכרה ושפך בטעות יין על המחשב הנייד שלו. למחרת היום לקח אותו לתיקון, ובדרך עצר במטווח והתאמן לראשונה בירי. במקרה מסוים, ב-20 ביולי 2013, יצא ערב אחד מביתו בניסיון לאבד את בתוליו לפני יום הולדתו העשרים ושניים, אולם נקלע למריבה עם קבוצת מבלים לאחר שניסה לדחוף כמה מהם מעבר למעקה בניין, אך במקום זאת נדחף בעצמו, התרסק ארצה ושבר את קרסולו. חוויה זו הפכה לאירוע מכונן בחייו, ולאחר שצלע חזרה לחדרו שבמעונות הסטודנטים שמעו אותו מספר עדים בעודו נוהם בכעס, ”אני הולך לרצוח אותם, אני הולך להתאבד!”.
בזמן החלמתו תבע רוג'ר לראשונה את הביטוי ”יום הגמול”, אשר בא לתאר את היום העתידי בו תכנן לבצע טבח המוני ברחבי איילה ויסטה, כעונש לחברה האנושית בגין מה שתפש כעוול אישי וחסר הצדקה שנעשה לו, קרי הנידוי החברתי ממנו סבל, אשר הוביל לבדידותו הרבה ולהחמרה הקיצונית של מצבו הנפשי.
תקרית אחת שכמעט והובילה לתפיסתו התרחשה ב-30 באפריל 2014. לאחר שאמו צפתה במקרה במספר סרטונים שהעלה לאתר האינטרנט יוטיוב, בהם תיאר את מצבו האומלל ואת השנאה הרבה שרחש לנשים, היא פנתה בבהלה לאנשי מרכז הבריאות הנפשית של מחוז סנטה ברברה, אשר דיווחו למשטרה המקומית אודות העניין. שישה שוטרים הגיעו במהרה לדירתו של אליוט, אך דעתם נרגעה לאחר שהלה הפגין מזג רוח נינוח וביישני. הוא טען בפניהם שאמו דאגה יתר על המידה, וכי הסרטונים המדוברים היו הלכה למעשה דרכו הייחודית לבטא את עצמו, מאחר שהיה בודד וחסר חברים.
רוג'ר לא הרחיב אודות התקופה שקדמה לטבח אך כתב כי, ”במהלך השבועות האחרונים בחיי המשכתי בהרפתקאותיי ברחבי העיר בניסיון לחוות כמה שיותר מהעולם הזה לפני שאמות”. את ימיו האחרונים בילה במקומות מרוחקים אשר הסבו לו רוגע ושלווה, בהם חש מוגן מפני הסכנה כי ייתקל בזוגות שמחים או בנשים יפות מראה. הוא יצא להליכות ארוכות, שוטט בפארקים ציבוריים, פסע לאורך חוף הים, וצפה בשקיעות.
הקורבנות

כל ששת הקורבנות היו סטודנטים באוניברסיטת קליפורניה, בגילאים שבין תשע עשרה לעשרים ושתיים. שלושת הקורבנות הראשונים נרצחו על ידי רוג'ר בדירתו, שניים מהם היו שותפיו למעונות והשלישי היה מכר שהגיע לבקרם. שלושת הקורבנות הנוספים נהרגו מיריות שירה רוג'ר מתוך רכבו בזמן שנסע ברחבי איילה ויסטה. שמותיהם הם כדלהלן:
| --- | --- |
 ויהאן "דייוויד" ואנג – בן עשרים, שותפו לדירה של רוג'ר.  צ'נגיואן "ג'יימס" הונג – בן עשרים, שותפו לדירה של רוג'ר.  ג'ורג' צ'ן – בן תשע עשרה, חברם הקרוב של שותפיו של רוג'ר לדירה, ויהאן ואנג וצ'ן הונג שהגיע לבקרם במגוריהם.  קתרין בראן קופר – בת עשרים ושתיים, נורתה למוות בידי רוג'ר בזמן שהלכה ברחוב אמברקאדרו דל נורטה.:  ורוניקה אליזבת וייס – בת תשע עשרה, נורתה למוות בידי רוג'ר בזמן שהלכה ברחוב אמברקאדרו דל נורטה.  כריסטופר רוס מייקלז מרטינז – בן עשרים, נורה למוות בידי רוג'ר בסמוך למעדנייה הנמצאת ברחוב דרך פארדל.
בנוסף לששת הנרצחים נפצעו כארבעה עשר אנשים נוספים, שבעה מתוכם מפציעות ירי ושבעה נוספים מחבלות גופניות שונות לאחר שנדרסו בידי רוג'ר. אחד עשר מהפצועים נזקקו לטיפול רפואי בבית החולים בדרגות חומרה שונות, כאשר שבעה מביניהם אושפזו בבית החולים סנטה ברברה קוטג' (אנ'), וארבעה נוספים נלקחו לבית החולים גולטה ואלי קוטג'.
המפגע

רוג'ר נולד בלונדון, אנגליה. כאשר היה בן חמש עבר יחד עם משפחתו להתגורר בלוס אנג'לס, ארצות הברית. אביו, פיטר רוג'ר (אנ'), הוא במאי קולנוע ידוע, וסבו, ג'ורג' רוג'ר (אנ'), היה צלם מפורסם. אמו, לי צ'ין רוג'ר, גדלה במלזיה והגיעה משושלת סינית. היא עברה לאנגליה בגיל צעיר שם עבדה כאחות מוסמכת במספר סטים קולנועיים, בטרם הכירה את אביו של רוג'ר. לזוג בת נוספת צעירה מרוג'ר. הוריו התגרשו ואביו נישא בשנית לשחקנית המרוקאית ואמו החורגת של רוג'ר, סומאיה אקאבון (אנ'), ב-1999, ולשניים נולד בן.
במהלך ילדותו עבר רוג'ר בין בתי ספר רבים, ביניהם המוסד הקתולי בית הספר התיכון קרספי קרמלייט (אנ') באנסינו ובית הספר העצמאי על שם ויליאם הווארד טאפט (אנ') בוודלנד הילס (אנ'), בטרם סיים את חוק לימודיו במוסד לחינוך מיוחד בלייק בלבואה (אנ') ב-2009. ידוע כי במהלך תקופות אלו סבל מעת לעת מבריונות. הוא החל את לימודיו האקדמיים בקולג' לוס אנג'לס פירס (אנ') וקולג' מורפארק (אנ') בטרם עבר באופן סופי לקולג' העירוני של סנטה ברברה (אנ'), ובאותה העת גם מצא מקום מגורים במעונות הסטודנטים של קהילת איילה ויסטה יחד עם מספר שותפים.
מעגל האנשים הקרובים לרוג'ר, וביניהם בני משפחתו, חבריהם וכן עורך הדין שעבד עמם העידו כי לרוג'ר היסטוריה ארוכה של הפרעות נפשיות, ושטופל אצל יועצים, פסיכולוגים ופסיכיאטרים רבים מאז שהיה בן שמונה. ב-2007 אובחן בהפרעה התפתחותית נרחבת לא משויכת הנמצאת על הקשת האוטיסטית. במהלך ילדותו סבל מבריונות ולא הצליח לרכוש חברים רבים, דבר שהוביל אותו לפתח אובססיה למשחק וורלד אוף וורקראפט בו מצא חוף מבטחים לאורך שנותיו המוקדמות. בנוסף, ניהל חשבון ביוטיוב אליו נהג להעלות סרטונים מעת לעת, ובלוג בו נהג לכתוב אודות תחושות הבדידות והדחייה מהן סבל. בתום לימודיו התיכוניים איבד את עניינו במערכת הבריאות המסורתית, ובהמשך אף סירב לקבל תרופה אנטי-פסיכוטית בשם ריספרידון אשר נרשמה לו בידי פסיכיאטר.
לאורך השנים התדרדר מצבו הנפשי של רוג'ר יותר ויותר, והוא החל לסבול מחרדה חברתית חמורה שמנעה ממנו להכיר אנשים חדשים, לסיים את לימודיו האקדמיים, ולהכיר את בנות המין הנשי. בכתביו טען כי הסיבה האחרונה, קרי דחייתו המוחלטת בידי נשים נאות בנות גילו אשר העדיפו להסתובב בקרבם של אנשים אותם ראה כנחותים ממנו, הייתה המניע העיקרי לדיכאונו, ולטבח שתכנן לבצע.
תגובות לטבח > טקסי זיכרון

למחרת יום הטבח, בערב ה-24 במאי, התאספו תושבי הקהילה וביניהם סטודנטים רבים, בפארק אניסקאויו שבאיילה ויסטה לאירוע אזכרה שנערך לכבוד קורבנות הטבח. אירוע נוסף התקיים ב-27 במאי באיצטדיון הארדר (אנ') במסגרת יום אבל, בו השתתפו כעשרים אלף אנשים. ביום השנה הראשון לטבח, ב-23 במאי 2015, התאספו מאות אנשים באוניברסיטת קליפורניה לטקס אזכרה נוסף, בו השתתפה גם אמו של ג'ורג' צ'ן, אחד מקורבנותיו של רוג'ר.
תגובות לטבח > נשק

הטבח הוביל להתעוררות מחדש של קריאות כנגד חוקי הנשק בארצות הברית המאפשרים למרבית האוכלוסייה לרכוש ולשאת כלי נשק לאחר בדיקת רקע קלה. דיאן פיינסטיין, הסנאטורית מטעם מדינת קליפורניה דאז, נקפה אצבע מאשימה כנגד איגוד הרובאים הלאומי בשל ”אחיזת החנק” שתפס, לדבריה, מסביב לחוקי הנשק, ואף אמרה בפני הקונגרס כי ”עלינו להתבייש” על כך הכישלון לעשות דבר-מה בנוגע לכך.
תגובות נוספות הגיעו גם מנציגי מדינות אחרות בארצות הברית. ריצ'רד בלומנטל, הסנאטור מטעם מדינת קונטיקט דאז, מסר כי ”לפני כשנה וחצי המצב נראה כאילו עמדנו על סף חקיקה שיעצור את חוסר השפיות וישים סוף לטירוף שהוביל למותם של כה הרבה אנשים צעירים, אלפים, רבבות, מאז סנדי הוק. אני מקווה, אני באמת ובתמים מקווה, כי הטרגדיה הזו שלא ניתן לתארה או לדמיינה, תספק לנו את התנופה הנחוצה על מנת להשיב את האמצעים שימנעו מאנשים מסוכנים הלוקים בנפשם באופן חמור, בדומה לאיש הצעיר הזה, להחזיק בכלי נשק”.
ריצ'רד מרטינז, אביו של אחד מקורבנות הטבח, כריסטופר רוס מייקלז מרטינז, נאם מחוץ למשרד השריף בסנטה ברברה לאחר הטבח, והאשים את איגוד הרובאים הלאומי ואת ”הפוליטיקאים הפחדנים וחסרי האחריות” במותו של בנו. מאוחר יותר הפציר בציבור להצטרף אליו על מנת ”לדרוש פעולה מידית” מידי הקונגרס בנוגע לשינוי בחוקי הנשק. בנוסף הביע את צערו והזדהותו עם הוריו של המפגע.
מספר אנשי חוק בקליפורניה קראו לפתוח בחקירה כנגד השוטרים שהגיעו לביתו של רוג'ר ב-30 באפריל 2014, כשבועיים לפני הטבח, כאשר באותה העת בסיס המידע ארצי של אחזקות הנשק כלל תיעוד כי רוג'ר רכש לפחות שני אקדחים. השוטרים לא בדקו את המאגר וגם לא צפו בסרטונים שהעלה ליוטיוב, אשר מלכתחילה היו הגורם שהוביל את הוריו של ליצור קשר עם רשויות החוק בנוגע למסוכנותו של בנם.
תגובות לטבח > בריאות הנפש

דוריס א. פולר מארגון מרכז ההסברה הטיפולי (אנ') מסרה כי החוק במדינת קליפורניה מאפשר קיום של הערכות פסיכיאטריות לשעת חירום עבור אישים בעלי פוטנציאל סיכוני גבוה, על אף שלא נעשה שימוש באמצעים מסוג זה בשלבי החקירה המוקדמים של רוג'ר. כמו כן הוסיפה כי ”פעם נוספת, אנו מבכים על האבידות וההרס שנגרמו בידי אדם צעיר שהתנהגותו הצביעה על דגלים אדומים רבים של סכנה, אשר נכשלו לעורר התערבות מתאימה שהייתה יכולה למנוע את הטרגדיה שהתרחשה. במקרה הזה, הדגלים האדומים היו כה גדולים עד כדי כך שהוריו של הרוצח פנו למשטרה.. ועדיין המערכת נכשלה בעבודתה”.
תגובות לטבח > מיזוגיניה

המתקפה עוררה דיון נרחב בעניין בעיות המיזוגיניה והאלימות נגד נשים כפי שהן קיימות בארצות הברית. רוג'ר נהג לגלוש בפורומים המקוונים PUAHate ו-ForeverAlone הידועים כמקום מפגש פורה עבור גברים המשתייכים לאוכלוסיית האינסלים, שם שוחח עם משתמשים אחרים אשר סבלו מבדידות ונדחו בידי נשים כמוהו, ופרסם הודעות שונות בעלות אופי מיזוגיני. לאחר שרכש את כלי הנשק הראשון שלו, למשל, כתב רוג'ר כי, ”הרגשתי מעין תחושה חדשה של עוצמה. הייתי חמוש. "מי הגבר-אלפא עכשיו, זונות?", אמרתי לעצמי, תוך כדי שחשבתי על כל הבנות שלא הסתכלו לכיוון שלי בעבר”. כמו כן תיאר את תוכניתו לפרוץ לתוך בית אחווה של סטודנטיות, ”אני אשחט כל בלונדינית יהירה ומפונקת שאראה בפנים. כל הנשים הללו בהן חשקתי כל כך. כולן דחו אותי והתעלמו ממני כאילו הייתי איזשהו אדם נחות”. לדברי המרכז הבין-לאומי למלחמה בטרור (אנ') הנמצא בהאג, הטבח נחשב לאירוע מסוג טרור מיזוגיני.
מספר דמויות נשיות המוכרות היטב בתקשורת הגיבו לאירועי הטבח. הכתבת מארי אליזבת ויליאמס (אנ') התנגדה לתיוגו של רוג'ר בתור ”הרוצח הבתול”, מאחר שכינוי זה מרמז, לדבריה, כי אחת הסיבות האפשריות לאגרסיביות גברית היא היעדרות קשר מיני עם נשים. הכתבת המגזין האינטרנטי סלייט, אמנדה הייס, טענה כי אף על פי שרוג'ר רצח יותר גברים מאשר נשים, מניעיו היו מיזוגיניים מטבעם מאחר שהסיבה מאחורי שנאתו כלפי אותם גברים הייתה דרך המחשבה שלו, אשר גרסה כי הם גנבו את הנשים שהגיעו לו בזכות. להבדיל, קת'י יאנג (אנ') ממגזין ריזן טענה כי ההתייחסות לפשעיו של רוג'ר כמיזוגיניים היא ”דוגמה טובה למתיחת המושג לכדי חוסר משמעות”, מאחר שהלה רחש שנאה רבה גם כלפי המין הגברי.
בספרה הלוגיקה של מיזוגיניה (אנ') הגיבה הפמיניסטית קייט מאן (אנ') לאמירות הרבות שהופיעו בתקשורת בטענה כי רוג'ר אינו יכל להיות מיזוגיני משום שנמשך לנשים, מפני שאופי מחשבתו עתיר הכעס נבע מהחולי הנפש ממנו סבל, מכיוון שאהב את אמו ולפיכך לא רחש שנאה כלפי כל הנשים באשר הן, וכיוצא בזאת. לדבריה של מאן, טיפוסים מיזוגינים נוהגים לבחור נשים ספציפיות כמטרות מתוך התבססות על הפרות דמיוניות או אמיתיות של נורמות פטריארכיות. כמו כן טענה כי הגדרתו הצרה של מושג המיזוגיניה מחייבת שנאה כללית כלפי נשים עם מקרים מעטים של יוצאי דופן, בדומה לצורה בה אנטישמיות נתפשה בגרמניה הנאצית, לדוגמה, אולם המשך הצרתו של המושג עשויה ”לשלול מנשים את השם המתאים לבעיה הניצבת בפניהם”.
תגובות לטבח > צנזורה

מספר גופי תקשורת הגבילו את השימוש בסרטון שהעלה רוג'ר לאתר האינטרנט יוטיוב במהלך ביצוע הטבח, בו תיאר את הסיבות שהובילו למצבו ואת כוונותיו העתידיות בנוגע למקרי הרצח הבאים שתכנן לבצע, מחשש כי הדבר יספק השראה לפשעי חקיינות (אנ'). בשבועון ניו סטייטסמן נכתב כי מנשרו של רוג'ר עתיד להשפיע רבות על ”דור חדש של אינסלים”.
לקריאה נוספת

| --- | --- |
מאן, קייט; הלוגיקה של מיזוגיניה; הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2017 (מסת"ב 0190604980, מסת"ב 978-0190604981, מסת"ב 0141990724, מסת"ב 978-0141990729): Manne, Kate; Down Girl: The Logic Of Misogyny; Oxford University Press, 2017 (ISBN 0190604980, ISBN 978-0190604981, ISBN 0141990724, ISBN 978-0141990729)
ויטני, בריאן; רוצח "הג'נטלמן העליון": סיפורו האמיתי של האינסל רוצח ההמונים; הוצאת וילדבלו, 2020 (מסת"ב 1948239698, מסת"ב 978-1948239691): Whitney, Brian; The "Supreme Gentleman" Killer: The True Story Of An Incel Mass Murderer; Wildblue Press, 2020 (ISBN 1948239698, ISBN 978-1948239691)
בראיין סקלבריני

| --- | --- |

סקלבריני בשנת 2007
 לידה:  18 במרץ 1978 (בן 46) לונג ביץ', קליפורניה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.06 מטרים
 מספר:  21, 24, 44
 מכללה:  אוניברסיטת דרום קליפורניה
 דראפט:  בחירה מספר 34, 2001 ניו ג'רזי נטס
 קבוצות כשחקן
 2001–2005 2005–2010 2010–2011 2011 2011–2012:  ניו ג'רזי נטס בוסטון סלטיקס שיקגו בולס בנטון טרוויזו שיקגו בולס
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2008)
 קבוצות כמאמן
 2013–2014:  גולדן סטייט ווריורס (עוזר)
בראיין דייוויד סקלבריני (באנגלית: Brian David Scalabrine; נולד ב-18 במרץ 1978) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 2001–2012. לאורך 11 עונותיו בליגה רשם ממוצעים כוללים של 3.1 נקודות ו-2.0 ריבאונדים למשחק. מכוּנה "הממבה הלבנה" ("White Mamba") בשל עורו הבהיר, וכהשוואה סרקסטית לכינויו של קובי בראיינט - "הממבה השחורה".
קריירת מכללות

סקלבריני נולד בלונג ביץ' שבקליפורניה, וגדל בעיר אינמקלו שבמדינת וושינגטון. ב-1998, לאחר שנה אחת ב"מכללה הקהילתית הייליין", עבר ללמוד באוניברסיטת דרום קליפורניה והצטרף לקבוצת הכדורסל שלה בליגת המכללות הבכירה. במהלך שלוש עונותיו עם ה"טרויאנס" שיתף פעולה עם השחקנים דייוויד בלות'נטל וסם קלנסי, והעמיד ממוצעים של 15.7 נקודות, 6.1 ריבאונדים ו-2.7 אסיסטים למשחק.
קריירת משחק

בדראפט ה-NBA‏ 2001 נבחר סקלבריני על ידי ניו ג'רזי נטס, בבחירה ה-34. בשתי עונותיו הראשונות בניו ג'רזי העפיל עם הקבוצה לגמר ה-NBA, אולם בשתי העונות הפסידו הנטס – מול לוס אנג'לס לייקרס וסן אנטוניו ספרס, בהתאמה. בעונת 2004/2005 קבע שיאי קריירה של 6.3 נקודות ו-4.5 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בשנת 2005 חתם על חוזה לחמש עונות בבוסטון סלטיקס. בעונת 2007/2008 זכה עם הסלטיקס באליפות ה-NBA, לאחר שגברו על הלייקרס בסדרת הגמר (4–2). סקלבריני עצמו לא שותף באף משחק לכל אורך הפלייאוף, על אף שהיה כשיר לשחק. בעונת 2009/2010 חזרו הסלטיקס למעמד הגמר, אולם הפעם הפסידו ללייקרס בתוצאה 3–4.
בשנת 2010 עבר לשחק בשיקגו בולס, והעפיל עמה לגמר האזור המזרחי בפלייאוף.
בעת שביתת שחקני ה-NBA בשנת 2011, חתם סקלבריני על חוזה בבנטון טרוויזו אשר השתתפה בליגת העל האיטלקית וביורוקאפ. בעשרת משחקיו בשתי הליגות קלע 9.3 נקודות בממוצע למשחק.
עם סיומה של שביתת השחקנים, בדצמבר 2011, חתם על חוזה לעונה נוספת בשיקגו בולס. בספטמבר 2012 הודיע סקלבריני על פרישה ממשחק, בגיל 34.
לאחר הפרישה ממשחק

בעונת 2013/2014 שימש כעוזר מאמן בגולדן סטייט ווריורס, תחת המאמן הראשי מארק ג'קסון. במהלך העונה הועבר לצוות האימון של קבוצת הבת של גולדן סטייט מליגת הפיתוח של ה-NBA – סנטה קרוז ווריורס – בשל חילוקי דעות עם ג'קסון.
בשנת 2015 הצטרף לצוות השידור של משחקי בוסטון סלטיקס ברשת NBC, ומאז שנת 2020 משמש כפרשן הראשי של הרשת במשחקי הקבוצה, במקומו של טום היינסון.
בין השנים 2017–2021 שיחק בקבוצת "Ball Hogs" מליגת ה-BIG3.
הערות שוליים

↑  הסטטיסטיקות של סקלבריני ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  הסטטיסטיקות של סקלבריני בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2001, באתר basketball-reference.com
↑  סקלבריני מודיע על פרישה ממשחק, באתר Yahoo!,‏ 6 בספטמבר 2012
↑  ג'קסון מביא להעברתו של סקלבריני לליגת הפיתוח, באתר Yahoo!,‏ 25 במרץ 2014
↑  סקלבריני מאריך את חוזהו ב-NBC, באתר nbcsports.com,‏ 25 ביוני 2021
בראיין וינטרס

| --- | --- |
 לידה:  1 במרץ 1952 (בן 72) ניו יורק, ארצות הברית
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.93 מטר
 מספר:  20, 32
 מכללה:  אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
 דראפט:  בחירה מספר 12, 1974 לוס אנג'לס לייקרס
 קבוצות כשחקן
 1974–1975   1975–1983:  לוס אנג'לס לייקרס   מילווקי באקס
 הישגים כשחקן
 2 בחירות למשחק האולסטאר (1976, 1978)   בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה (1975)
 קבוצות כמאמן
 1984–1986   1986–1993   1993–1995   1995–1997   1997–1998   1999–2001   2001–2002   2004–2007   2012–2013:  אוניברסיטת פרינסטון (עוזר)   קליבלנד קאבלירס (עוזר)   אטלנטה הוקס (עוזר)   ונקובר גריזליס   דנוור נאגטס (עוזר)   גולדן סטייט ווריורס (עוזר)   גולדן סטייט ווריורס   אינדיאנה פיבר   שארלוט בובקאטס (עוזר)
בראיין ג'וזף וינטרס (באנגלית: Brian Joseph Winters; נולד ב-1 במרץ 1952) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1974–1983. לאורך הקריירה השתתף פעמיים במשחק האולסטאר של ה-NBA, ורשם ממוצעים כוללים של 16.2 נקודות, 2.6 ריבאונדים ו-4.1 אסיסטים למשחק.
כמו כן שימש וינטרס כמאמן ראשי וכעוזר מאמן בליגות ה-NBA וה-WNBA בין 1984–2013.
קריירת מכללות

וינטרס נולד וגדל ברובע קווינס שבעיר ניו יורק, ובשנת 1971 החל ללמוד באוניברסיטת קרוליינה הדרומית. כשחקן קבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיתף פעולה עם שחקני ה-NBA לעתיד אלכס אינגליש ומייק דאנליבי, והגיע פעמיים לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות ("NCAA Sweet Sixteen") ב-1972 וב-1973. בעונתו האחרונה באוניברסיטה, 1973/1974, הוביל את קלעי קבוצתו עם 20.0 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת משחק

וינטרס נלקח בבחירה ה-12 של דראפט ה-NBA‏ 1974, על ידי לוס אנג'לס לייקרס. לאורך עונת הרוקי שלו קלע 11.7 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה.
לקראת עונתו השנייה ב-NBA הועבר וינטרס למילווקי באקס, כחלק מהטרייד ששלח ללייקרס את כרים עבדול-ג'באר. בעונתו הראשונה במילווקי שיפר את תפוקתו ל-18.2 נקודות למשחק, ונבחר לפתוח במשחק האולסטאר לצד חברו לקבוצה בוב דאנדרידג'. בעונת 1977/1978 קבע שיאי קריירה של 19.9 נקודות ו-4.9 אסיסטים למשחק, ונבחר בפעם השנייה והאחרונה בקריירה להשתתף במשחק האולסטאר. בעונתו האחרונה בקריירה, 1982/1983, העפיל עם הבאקס לגמר האזור המזרחי, בו הפסידה הקבוצה מול פילדלפיה 76' בתוצאה 1–4.
בעת פרישתו ניצב וינטרס ראשון ברשימת מובילי הקבוצה באסיסטים (2,479), ושלישי בנקודות (9,743). באוקטובר 1983 הפרישו הבאקס את גופייתו של וינטרס, עם המספר "32".
בשנת 2005 טען מייקל ג'ורדן כי וינטרס הוא "הקלעי הטבעי הטוב ביותר אי פעם", והוסיף כי "שחרור הזריקה שלו היה היפה ביותר".
קריירת אימון

בין השנים 1984–1986 שימש וינטרס כעוזר מאמן בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת פרינסטון, תחת המאמן פיט קריל. בין השנים 1986–1993 היה עוזרו של לני וילקינס בקליבלנד קאבלירס, ובשתי העונות הבאות עבד עמו בתפקיד דומה באטלנטה הוקס.
לקראת עונת 1995/1996 מונה למאמנה הראשון של ונקובר גריזליס, אשר הוקמה והצטרפה ל-NBA באותה עונה. לאחר כעונה וחצי עם הגריזליס, במהלכן רשמה הקבוצה מאזן שלילי 23–102 (18.4%), פוטר וינטרס מאימון הקבוצה.
בעונת 1997/1998 היה עוזר מאמן בדנוור נאגטס, ובעונת 1999/2000 מונה לעוזר מאמן בגולדן סטייט ווריורס. במהלך עונת 2001/2002 מונה וינטרס למחליפו של מאמן הקבוצה דייב קאונס, ועד סיום העונה רשמו תחתיו הווריורס מאזן שלילי 13–46 (22.0%).
בעונות 2004–2007 אימן את קבוצת אינדיאנה פיבר מליגת ה-WNBA, בה בלטה טאמיקה קאצ'ינגס. ב-4 עונותיו כמאמן הקבוצה רשמה אינדיאנה מאזן כולל של 78 ניצחונות ו-58 הפסדים (57.4%).
בעונת 2012/2013 שימש כעוזר מאמן בשארלוט הורנטס, תחת מייק דנלאפ.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות קריירת המשחק של וינטרס, באתר basketball-reference.com
↑  סטטיסטיקות המכללות של וינטרס, באתר sports-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1974, באתר basketball-reference.com
↑  עבדול-ג'באר נשלח בטרייד ללייקרס, באתר הניו יורק טיימס, 17 ביוני 1975
↑  השחקנים שגופייתם הופרשה על ידי הבאקס, באתר הקבוצה
↑  ריאיון עם מייקל ג'ורדן, באתר michaeljordan.pl,‏ 2005
↑  סטטיסטיקות האימון של וינטרס, באתר basketball-reference.com
בעיית העצירה

בעיית העצירה היא בעיה מרכזית בתחום החישוביות, שהוא אחד מעמודי התווך של מדעי המחשב התאורטיים.
בעיית העצירה מנוסחת כבעיית ההכרעה הבאה: בהינתן תוכנית מחשב וקלט, האם התוכנית תסיים את פעולתה בשלב כלשהו עבור קלט זה.
אלן טיורינג הוכיח ב-1936 כי בעיית העצירה על מכונות טיורינג (מודל תאורטי של מחשב בעל זיכרון אינסופי) אינה כריעה, כלומר אין אלגוריתם שמכריע עבור כל תוכנית מחשב  Q וקלט  X האם התוכנית  Q עוצרת כאשר מופעלת על  X (בקיצור: האם  Q עוצרת על  X) או לא. חשוב להבחין שמבחינה לוגית, בהינתן תוכנית מסוימת וקלט עבורה, התשובה לשאלה "האם היא עוצרת?" מוגדרת היטב וחד משמעית ( - או כן, או לא).
לעומת זאת ניתן לבנות מכונת טיורינג שמקבלת כל תוכנית מחשב  Q וקלט  X כך שתוכנית המחשב עוצרת על קלט זה, ולא מקבלת אך אולי גם לא דוחה אם התוכנית אינה עוצרת על קלט זה, ולכן בעיית העצירה ניתנת למנייה רקורסיבית ושייכת לקבוצה  RE/R.
הוכחת אי-כריעות

ההוכחה לאי-כריעות בעיית העצירה נעשית בדרך השלילה: מראים כי מההנחה שניתן לפתור את בעיית העצירה מגיעים לסתירה - קיימת תוכנית שעבור קלט מסוים חייבת גם לעצור וגם לא לעצור לעולם.
ניתן להשתמש במשפט זה כדי להוכיח גם טענה חזקה יותר: אף תכונה לא-טריוויאלית של הפונקציה שאלגוריתם מחשב אינה ניתנת לחישוב. משפט זה ידוע בשם משפט רייס. למעשה, האפשרות להוכיח ישירות את המשפט על בעיית העצירה גרם לכך שמשפטי אי-כריעות רבים אחרים יתבססו על רדוקציות חישוביות ממנה.
ההוכחה לכך שבעיית העצירה אינה ניתנת לחישוב ניתנה על ידי אלן טיורינג. עם זאת, יש לשים לב שהעובדה כי ישנן פונקציות שלא ניתנות לחישוב נובעת מכך שעוצמת קבוצת הפונקציות גדולה-ממש מעוצמת קבוצת מכונות טיורינג (בניסוח פשטני, יש יותר פונקציות מדרכים לחשבן ולכן בהכרח יש פונקציות שאי אפשר לחשב. אומנם יש לשים לב שבין הפונקציות שאינן ניתנות לחישוב נמצאות פונקציות ש"אינן מעניינות", כיוון שלא ניתן לספק להן תיאור סופי).
שייכות בעיית העצירה ל  RE

RE היא קבוצת השפות שניתן לבנות מכונת טיורינג שמקבלת כל מילה בשפה ואינה מקבלת מילה שלא שייכת לשפה, כלומר דוחה אותה או כלל לא עוצרת עליה.
ניתן לבנות מכונת טיורינג שמריצה את תוכנית  Q על  X וכשהיא עוצרת לקבל. אם  Q עוצרת על  X המכונה תזהה זאת ותקבל, אחרת היא רצה בלי לעצור.
בעיית העצירה בתוכנית עם זיכרון סופי

לא ניתן לממש באופן פיזיקלי מחשב בעל זיכרון אינסופי, משום שבכמות חומר סופית יש אינפורמציה במידה סופית.
כל תוכנית מחשב שרצה על מחשב בעל זיכרון סופי תעצור בתוך מספר צעדים חסום (לכל היותר 2 בחזקת מספר הביטים בזיכרון המחשב), או תיכנס ללולאה אינסופית. לכן ניתן לפתור את בעיית העצירה על מחשב בעל זיכרון סופי. בזיכרון המחשב יש לכלול גם את זיכרון המעבד, כגון אוגרים וכו', וכן את תוכנית המחשב עצמה.
ראו גם

לכסון
לקריאה נוספת

M. Sipser, Introduction to the Theory of Computation, PWS Publishing Co., 1997
J. Hopcroft and J. Ullman, Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation, Addison-Wesley Publishing Co., 1979
הייד פארק (אתר אינטרנט)

| --- | --- |
250
 סוג:  אתר אינטרנט 
 תקופת הפעילות:  1999–2018 (כ־19 שנים) 
 מייסדים:  ארנון שטלריד וזיו ינוס
 בעלות:  חברת "גלובל נטוורקס"
 שירותים עיקריים:  פורומים
 שווי:  מיליון שקל (2005)
 הרשמה:  כן
 hydepark.co.il
 
הייד פארק היה אתר אינטרנט ישראלי בו היו קיימים פורומים רבים בהם כתבו משתמשים קבועים וחדשים, מקהילות בתחומי תרבות, פנאי, לימודים, מדע, צבא, גיוס וביטחון, וכן קהילות של שומרי מסורת וחרדים. הפורומים ריכזו פעילות רבה והעניקו במה חופשית לגולשים להביע את דעתם ולשמוע דעות של אחרים.
היסטוריה

האתר הוקם בשנת 1999 על ידי שני יזמים צעירים, ארנון שטלריד וזיו ינוס. האתר נקרא על שם פינת נואמים בהייד פארק שבלונדון, בה יכול כל אחד להביע את דעתו, כמטרת האתר. האתר עלה לאוויר במאי 2000.
מתוך האתר צמח והוקם אתר "בחדרי חרדים", המשמש כמקור למידע אודות המתרחש בציבור החרדי בארץ ובעולם. האתר מציע לגולשים מגוון רחב של ערוצי תוכן, המקיפים את כל המידע עבור הציבור החרדי. האתר קם לצד פורום 'בחדרי חרדים'. בנוסף, באתר כתבות ומאמרים מתחומי האינטרנט והמחשבים, פרסום ושיווק, בריאות ומדע, כלכלה וצרכנות ועוד, וכן אלבומי תמונות, כתבות וידאו, שירותי גמ"ח ולוחות.
ביוני 2003 הוגשה תביעה בגין לשון הרע נגד בעלי האתר. מגישי התביעה היו דובר מפלגת ש"ס לשעבר, איציק סודרי, נכדו של הרב עובדיה יוסף ציון בר שלום, כלתו של הרב, יהודית יוסף, מנהל אגף ההכשרים של ש"ס "בד"ץ בית יוסף", גבי פרץ, ושלושה מקורבים נוספים שטעו כי מפעילי האתר פרסמו עלילות שווא, זאת לאחר שגולש כתב בפורום בחודש נובמבר 2002 כי איציק סודרי הוא "חילוני גמור, לא מתפלל, רודף שמלות, גרוש, לא שירת בצה"ל. הוא משתלט על תנועת ש"ס וכל ביתו של הרב עובדיה יוסף והכל כדי להגשים את שאיפתו להיות שר במדינת ישראל". בית משפט השלום בתל אביב דחה את התביעה וקבע כי בעלי האתר אינם אחראים לתוכן הפרסומים המתפרסמים בו.
בשנת 2004 דורג במקום השלישי בין אתרי הפורומים והצ'אטים בישראל (אחרי האתרים תפוז אנשים ונענע), עם 14% מסך הגולשים, על פי נתוני חברת נטקס.
בסוף מאי 2009 נעלם האתר מתוצאות החיפוש בגוגל, לאחר שלטענת גוגל ביצע "שיפור דירוג" שמנסה להתערב בדירוג תוצאות החיפוש של המנוע.
במאי 2005 נרכש האתר על ידי חברת "מחשבה-וניס טכנולוגיה" והצטרף לקבוצת אתרי חבר'ה. בספטמבר 2007 נמכר האתר לחברת "גלובל נטוורס", שבבעלות גיא כהן, ומחודש אוגוסט 2016 האתר הוצע למכירה.
באפריל 2018 נסגר "הייד פארק" ללא כל הודעה מוקדמת, וזאת לאחר ניסיונות רבים של מכירת האתר.
ראו גם

עצור כאן חושבים
בחדרי חרדים