stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בל בויד
לקריאה נוספת

אבוט, קארן, קארן (2014). שקרנית, מפתה, חיילת, מרגלת: ארבע נשים סמויות במלחמת האזרחים. הארפר קולינס. ISBN 9780062092892. OCLC 878667621.
בקלס, ג'ון. מרגלי הקונפדרציה. מינולה, ניו יורק: דובר פרסומים, 1997.
בויד, בל. בל בויד במחנה ובכלא. ניו יורק: בללוק, 1867.
הארנט תומאס קיין, המורד המחייך (גן סיטי, ניו יורק: דבלדיי, 1955). ניו יורק: בללוק, 1867.
היי, תומס רובסון (1975). "בויד, בל".  In ג'יימס, אדוארד טי. (ed.). נשים אמריקאיות בולטות, 1607–1950: מילון ביוגרפי. Vol. 1. קיימברידג'. מסצ'וסטס: הוצאת בלנקנאפ מהוצאת אוניברסיטת הרווארד.
סיגו, לואיס א. (1944). בל בויד, מרגלת הקונפדרציה. ריצ'מונד, וירג'יניה: דיאז עיתונות. OCLC 425072.
סיזר, לידי קאלן (2000). "בל בויד". ביוגרפיה לאומית אמריקאית. הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. doi:10.1093/anb/9780198606697.מאמר.0401228.
רנו 25

| --- | --- |

רנו 25
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  רנו (בצרפתית: Renault)
 שנות ייצור:  1984–1992
 הרכבה:  צרפת צרפת
 מודל קודם:  רנו 20
 מודל אחריו:  רנו Safrane
 סיווג:  מכונית מנהלים
 מרכב:  5 דלתות, הצ'בק
 פלטפורמה:  מנוע קדמי
 אורך:  4,620 מ"מ (1984-1988),  4,710 מ"מ (1988–1992)
 רוחב:  1,770 מ"מ
 גובה:  1,400 מ"מ
 משקל:  1,470-1,555 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,178 מ"מ (1984–1988), 2,725 מ"מ (1988–1992)
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1,995 סמ"ק, 2,165 סמ"ק, 6V צילינדרים,  2,664 סמ"ק, 2,849 סמ"ק, 2,068 סמ"ק מנוע דיזל, 2,068 סמ"ק מנוע דיזל מגדש טורבו
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות (1984–1988), תמסורת אוטומטית - 4 מהירויות - (1988-1992)
 מהירות מרבית:  182 קמ"ש למנוע 1,995 סמ"ק, 198 קמ"ש למנוע 2,165 סמ"ק
 מעצב:  רוברט אופרון, גסטון ג'וקט
רנו 25, דגם קבריולה
רנו 25 (Renault 25) היא מכונית מנהלים מפוארת המוגדרת כמכונית סלון, 5 דלתות הצ'בק מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים  1984–1992.
סך הכול יוצרו 779,687 יחידות.
בשנת 1985 זכתה מכונית ה"רנו 25" במקום השני בתחרות מכונית השנה באירופה. במקום הראשון זכתה "אופל קדט".
תצורות

5 דלתות - הצ'בק
2 דלתות - קבריולה
גרסאות

סדרה ראשונה - 1984–1988
סדרה שנייה - 1988–1992, (במנוע הורכב ממיר קטליטי)
רמות גימור

רדיו + 2 רמקולים (6 W)
הגה כוח, חלונות חשמל
מחשב עם מד דלק דיגיטלי, חלונות כהים, מגב על החלון האחורי, מיזוג אוויר כאופציה
רדיו + 4 רמקולים, ( 20 W), חלונות חשמל
בקרת אקלים, מושבים קדמיים מתכוונים - 7 עמדות, משענות ראש אחוריות מתכוונות, ABS
דגמים

TS, GTS - (יוצר בשנים 1984–1992)
TX - (יוצר בשנים 1990–1992)
TXE - (יוצר בשנים 1989–1992)
TI - (יוצר בשנים 1990–1992)
TXI - (יוצר בשנים 1991–1992)
GTX - (יוצר בשנים 1984–1992)
Injector V6 CL - (יוצר בשנים 1984–1988)
TX-V6 - Injector V6 CL - (יוצר בשנים 1989–1992)
V6 טורבו - (יוצר בשנים 1985–1990)
V6 CL טורבו - (יוצר בשנים 1990–1992)
GTD - מנוע דיזל, (יוצר בשנים 1984–1992)
TD - מנוע דיזל, (יוצר בשנים 1984–1992)
טורבו-DX מנוע דיזל, (יוצר בשנים 1984–1992)
טורבו-D מנוע דיזל, (יוצר בשנים 1984–1992)
תמונות

רנו 25, שנת 1985
מנוע רנו 25, דגם GTX, מנוע 2,165 סמ"ק
רנו 25, שנת 1990 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
רנו 25, שנת 1990 - מבט לתוך הרכב
רנו 25, שנת 1988
רנו 25
רנו 25
ג'ודי גרלנד כגיי אייקון

ג'ודי גרלנד בתור דורותי גייל בסרט הקוסם מארץ עוץ (1939)
השחקנית האמריקאית ג'ודי גרלנד נחשבת בעיני הקהילה הגאה לגיי אייקון. הירחון אדבוקט כינה את גרלנד "האלביס של ההומוסקסואלים". הסיבות הניתנות תכופות למעמדה כאייקון בקרב גברים הומוסקסואלים הן הערצה ליכולתה כפרפורמרית, האופן שבו נראה היה שהמאבקים האישיים שלה שיקפו את אלו של גברים הומוסקסואלים באמריקה בתקופת שיא תהילתה, והערך שלה כדמות קאמפ. תפקידה של גרלנד בתור דורותי גייל בסרט הקוסם מארץ עוץ ידוע כתורם למעמד זה.
גרלנד כדמות טראגית

ההיבטים של הזדהות הומוסקסואלית עם גרלנד נדונו במיינסטרים כבר ב-1967. המגזין טיים, בביקורת על מעורבותה של גרלנד ב-1967 בתיאטרון פאלאס (אנ'), ציין בזלזול ש-"חלק לא פרופורציונלי מהקליק הלילי שלה נראה הומוסקסואלי". הוא ממשיך ואומר כי "[הבנים] במכנסיים הצמודים" (ביטוי שהמגזין טיים השתמש בו שוב ושוב כדי לתאר גברים הומוסקסואלים) היו "מגלגלים את עיניהם, קורעים את שערם ומרחפים כמעט ממושביהם" במהלך ההופעות של גרלנד. המגזין טיים ניסה אז להסביר את פנייתה של גרלנד להומוסקסואלים, כשהתייעץ עם פסיכיאטרים שסברו כי "המשיכה [לגרלנד] עשויה להתחזק במידה ניכרת בשל העובדה שהיא שרדה כל כך הרבה בעיות; הומוסקסואלים מזדהים עם סוג כזה של היסטריה", וכי "ג'ודי הוכתה מהחיים, נקלעה למאבק, ובסופו של דבר נאלצה להיות גברית יותר. יש לה את הכוח שההומוסקסואלים היו רוצים שיהיה להם, והם מנסים להשיג אותו על ידי הערצתה."
הסופר ויליאם גולדמן, במאמר למגזין אסקווייר, טען באופן מזלזל על הגברים ההומואים שנכחו, וכינה אותם כ-"מתרוממים" ש"בורפים לידם" ומפטפטים בטירוף. בנוסף, הוא קידם גם את תאוריית הדמות הטרגית של גרלנד.
הקומיקאי הגאה, בוב סמית' (אנ'), הציע לכתוב מחזה קומי על בסיס תאוריית הדמויות הטרגית.
גרלנד כקאמפ

בדיון על המראה הקאמפי של גרלנד, חוקר הקולנוע הגאה, ריצ'רד דייר (אנ') הגדיר את המראה כ-"דרך הומוסקסואלית אופיינית להתמודד עם הערכים, הדימויים והתוצרים של התרבות השלטת באמצעות אירוניה, הגזמה, טריוויאליזציה, תיאטרליזציה ולעג אמביוולנטי מהרציני והמכובד". בנוסף, הוא טוען, כי היא "ניתנת לחיקוי, המראה והמחוות שלה ניתנים להעתקה במופעי דראג".
Friend of Dorothy

קשרים נוספים בין גרלנד לקהילה הגאה כוללים את הסלנג "Friend of Dorothy", שכנראה נובע מהתמונה של גרלנד של דורותי גייל בסרט "הקוסם מארץ עוץ", והפך לביטוי קוד שגברים הומוסקסואלים השתמשו בו כדי לזהות זה את זה.
בסרט, דורותי מקבלת מיד את אלו ששונים, כולל האריה הפחדן (בהופעת קאמפ של ברט לאהר (אנ')). האריה מזהה את עצמו באמצעות השיר כ-"סיסי" ומפגין גינונים סטריאוטיפים "הומואים" (או לפחות נשיים). האריה נתפס כדוגמה מקודדת לקבלת גבר הומו ללא עוררין.
מהומות סטונוול

יש הטוענים כי יש קשר בין תאריך הלווייתה של גרלנד ב-27 ביוני 1969 לבין מהומות סטונוול, נקודת הבזק של תנועה לשחרור הגייז המודרנית, שהחלה בשעות המוקדמות של 28 ביוני. מספר עדים למהומות טענו שרוב המעורבים "לא היו הטיפוסים שירחו על תקליטים של ג'ודי גרלנד או משתתפים בקונצרטים שלה בקרנגי הול. הם היו עסוקים יותר איפה הם הולכים לישון ומאין תבוא הארוחה הבאה שלהם." עם זאת, אותו סרט תיעודי היסטורי קובע שהיו מספר פטרונים בסטונוול אין באותו לילה, מעריצי גרלנד שלפי פטרונית הבר סילביה ריברה הגיעו מהלוויה המאוד אמוציונלית של גרלנד מוקדם יותר באותו היום כדי לשתות ולהתאבל. ריברה אמרה שאכן הייתה תחושה באוויר שמשהו יקרה באותו לילה: "אני מניחה שמותה של ג'ודי גרלנד פשוט ממש עזר לנו להכות את המאוורר".
בהחלט הייתה מודעות והערכה לגרלנד בקרב פטרוני סטונוול אין. מאחר שלבר לא היה רישיון אלכוהול, הוא נרשם כמועדון בקבוקים והפטרונים נדרשו לרשום את שמם כדי להיכנס. רבים השתמשו בשמות בדויים ו-"ג'ודי גרלנד" היה בין הפופולריים ביותר. ללא קשר לאמיתות העניין, הטענות לקשר בין גרלנד לסטונוול הופיע גם בסרט הדרמה מ-1995, סטונוול. הדמות הראשית, בוסטוניה, מוצגת כשהיא צופה בהלווייתה של גרלנד בטלוויזיה ומתאבלת, ומאוחר יותר מסרבת להשתיק ג'וקבוקס שמנגנת שיר של גרלנד במהלך פשיטה משטרתית, כשהיא מכריזה "ג'ודי נשארת".
המגזין טיים כתב ב-2007 כי:
ההתקוממות נוצרה בהשראת קוקטייל חזק של זעם עצור (פשיטות על גיי ברים היו אכזריים ושגרתיים), רגשות מוגזמים (שעות קודם לכן, אלפים בכו בהלוויה של ג'ודי גרלנד) וסמים. כשקרוס-דרסינג בת 17 הובלה לתוך עגלת הפאדי וקיבלה דחיפה משוטר, היא נלחמה בחזרה. [היא] פגעה בשוטר וכל כך הייתה בהשפעת סמים כך שהיא לא ידעה מה היא עושה - או שלא היה לה אכפת.
המקור באנגלית
The uprising was inspirited by a potent cocktail of pent-up rage (raids of gay bars were brutal and routine), overwrought emotions (hours earlier, thousands had wept at the funeral of Judy Garland) and drugs. As a 17-year-old cross-dresser was being led into the paddy wagon and got a shove from a cop, she fought back. [She] hit the cop and was so stoned, she didn't know what she was doing—or didn't care.
בתה של גרלנד, לורנה לופט (אנ'), מצביעה על הקשר בגאווה, ואמרה שאמה הייתה "תומכת ענקית של זכויות אדם" ושגרלנד הייתה מוצאת את ההתפרעות מתאימה.
דגל הגאווה

קשר נוסף הוא דגל הגאווה, סמל של הקהילה הגאה שאולי קיבל השראה, בין השאר, מהשיר "Over the Rainbow" של גרלנד. הביצוע של גרלנד לשיר תואר כ-"צליל הארון" ככינוי לגברים הומוסקסואלים שתדמיתם "בחייהם הציבוריים הייתה, לעיתים קרובות, בסתירה לתחושת העצמי האמיתית מהאי-הסכמה של המיינסטרים המרכזית".
ראו גם

גיי אייקון
ג'ודי גרלנד
מדונה כגיי אייקון
ג'נט ג'קסון כגיי אייקון
לקריאה נוספת

Bianco, David (1999). Gay Essentials: Facts For Your Queer Brain. Los Angeles: Alyson Publications. ISBN 1-55583-508-2.
Duberman, Martin (1993). Stonewall. New York: Dutton. ISBN 0-525-93602-5.
Dyer, Richard (1986). Heavenly Bodies: Film Stars and Society. British Film Institute. ISBN 0-415-31026-1
Kaiser, Charles (1997). The Gay Metropolis 1940 – 1996. New York, Houghton Mifflin. ISBN 0-395-65781-4
Loughery, John (1998). The Other Side of Silence: Men's Lives and Gay Identities: A Twentieth Century History. Henry Holt and Company. ISBN 0-8050-3896-5
Miller, Neil (1995). Out of the Past: Gay and Lesbian History from 1869 to the Present. Vintage UK. ISBN 0-09-957691-0
The National Museum & Archive of Lesbian and Gay History (1996). The Gay Almanac. New York City, Berkeley Books. ISBN 0-425-15300-2
Smith, Bob (1997). Openly Bob. New York, William Morrow and Company. ISBN 0-688-15120-5
הערות שוליים

↑  Walters, Barry (13 באוקטובר 1998). An icon for the ages. The Advocate. p. 87. ארכיון מ-2022-10-15. נבדק ב-2022-06-07. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Dyer, p. 156
1 2  "Seance at the Palace". Time. 1967-08-18. אורכב מ-המקור ב-15 בדצמבר 2008. נבדק ב-2007-12-26. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Old Gal in Town". Time. 1967-10-20. אורכב מ-המקור ב-15 בדצמבר 2008. נבדק ב-2007-12-26. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Goldman, William (בינואר 1969). "Judy Floats". Esquire. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Smith, p. 68
↑  Dyer, p. 176
1 2  Frank, Steven (2007-09-25). "What does it take to be a gay icon today?". AfterElton.com. אורכב מ-המקור ב-2007-12-10. נבדק ב-2007-12-26.
↑  Brantley, Ben; The New York Times: Jun 28, 1994. pg. C.15.
↑  Paglia, Camille. Judy Garland As a Force Of Nature; הניו יורק טיימס: Jun 14, 1998.
↑  Loughery, p. 316
↑  "Stonewall Riots 40th Anniversary: A Look Back at the Uprising that Launched the Modern Gay Rights Movement," (אורכב 11.06.2022 בארכיון Wayback Machine) democracynow.org, June 26, 2009. Accessed November 29, 2011
↑  Kaiser, p. 198
↑  Finch, Nigel (1995). Stonewall.
↑  Cloud, John (2003-03-31). "June 28, 1969". Time. אורכב מ-המקור ב-30 בספטמבר 2007. נבדק ב-2007-12-26. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Harrity, Christopher (2006-06-09). "Judy's stamp of approval". The Advocate. אורכב מ-המקור ב-2008-09-21. נבדק ב-2007-12-25.
↑  Gay Almanac, p. 94
ג'ודי גרלנד מהטריילר לסרט הקוסם מארץ עוץ משנת 1939
גרלנד בסרט כוכב נולד (1954)
דגל הגאווה במצעד ביום השנה למהומות סטונוול.
עזריאל הורוויץ

| --- | --- |
 לידה:  1757 זמושץ', האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  21 בנובמבר 1818 (בגיל 61 בערך) 
 כינוי:  ראש הברזל 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי הישן בלובלין 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 בנובמבר 1818 
 
רבי עזריאל הלוי איש הורוויץ (תקי"ז, 1757 – כ"ב בחשוון תקע"ט, 21 בנובמבר 1818) היה רבה של לובלין. נודע בכינויו "ראש הברזל".
ביוגרפיה

נולד בזמושץ' לרב דוב מזאמושץ'. נשא את בתו של הרב בנימין בושקא מזמושץ', אביו של הרב צבי הירש בושקא.
שימש ברבנות העיירה קרשניק ובשנת ה'תקס"ו התמנה כרב העיר לובלין.
הוא נודע בכינויו "ראש הברזל" (ביידיש: "דער אייזערנער קָאפ"), וכך גם נקרא ספר החידושים לתלמוד והשו"ת שלו שנדפס שנים רבות לאחר מותו מכתב יד.
רבי עזריאל הורוויץ נודע בהתנגדותו לחסידות, ויחסיו עם חסידי עירו לובלין, ובפרט עם "החוזה מלובלין", משמשים רקע לסיפורים עממיים שונים. למרות יחסיו המתוחים עם החוזה מלובלין, ניהל מערכת יחסים ידידותית עם אדמו"רי בית פשיסחה הראשונים, רבי יעקב יצחק ורבי שמחה בונים.
כשפרסם פעם המגיד מקוז'ניץ היתר עגונה, שהתבסס על נימוקים שלא עמדו בקריטריונים הנדרשים לפי דעתו של רבי עזריאל, פרסם קונטרס שבו תקף את יסודות ההיתר. במהדורות המודפסות של ההיתר, "עגונת ישראל", נדפסו השגותיו של רבי עזריאל הורוויץ כנספח תחת השם "דברי ריבות" עם תגובתם של תומכי ההיתר, בהקדמת הנספח מייחסים המדפיסים החסידיים את הדברים ל”איש אחד ורצונו להשבית שמחתינו, בשלחו מכתב עמל חפשי בארמנותינו. דברי ריב ומצה, לפורעם לשמצה...”, זאת בלי לנקוב בשמו של רבי עזריאל.
רבי עזריאל הורוויץ נפטר בלובלין בשבת, כ"ב בחשוון ה'תקע"ט, 21 בנובמבר 1818.
משפחתו

לרב עזריאל הורוויץ היו שני בנים: דוד ואפרים פישל, ובת אחת שנישאה לרב משה ליב בן ישראל איסר מריצוויל. הוא היה מחותנו של רבי אפרים זלמן מרגליות ואף התכתב עמו בענייני הלכה.
הערות שוליים

↑  ראו למשל: ב. יאושזון, מאוצרנו הישן, בראשית כב, א; עמ' 97.
↑  יהודה מנחם בוים, הרבי רבי בונם מפשיסחא חלק א, בני ברק, תשנ"ז. עמ' קט.
↑  ראו בפרק "קישורים חיצוניים" את הספר "עגונת ישראל" עם הנספח "דברי ריבות". יחוס הקונטרס לרבי עזריאל הורוויץ, ראו: ח. צבי הלברשטאם, תולדות המגיד מקאז'ניץ, בני ברק, תשכ"ו. עמ' כד. וראו שם הערה כא, רשימת הרבנים שתמכו בהיתרו של המגיד מקוז'ניץ.
↑  ראו למשל: אפרים זלמן מרגליות, שו"ת בית אפרים, אורח חיים, שאלה ה, באתר היברובוקס.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007498959505171  VIAF: 308257170   WorldCat (עם VIAF): 308257170
באבל (מחוז)

| --- | --- |

 מדינה:  עיראק עיראק
 בירת המחוז:  אל-חלה
 שטח:  5,119 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  2,065,042 (2018)
 קואורדינטות:  32°37′00″N 44°33′00″E﻿ / ﻿32.616666666667°N 44.55°E﻿ / 32.616666666667; 44.55 
 אזור זמן:  UTC+3
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחוז באבל (בערבית: محافظة بابل), הוא מחוז בעיראק המשתרע על שטח של 6,468 קילומטרים רבועים. נכון לשנת 2018 מתגוררים במחוז כ-2,065,042 נפש.
בירת המחוז היא העיר אל-חלה (الحلة), וכמו כן נמצאת בו העיר אל-מוסאייב. במחוז זה נמצאים שרידי העיר העתיקה בבל, ועל-שמה נקרא המחוז. אתר ארכאולוגי נוסף הנמצא במחוז הוא העיר העתיקה בורסיפה.
ג'ים פולסום הבן

ג'יימס אלישע "ג'ים" פולסום הבן (באנגלית: .James Elisha 'Jim' Folsom Jr;‏ ‏נולד ב־14 במאי 1949) הוא פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה ה-50 בשנים 1993–1995. הוא גם כיהן כסגן מושל המדינה בשתי תקופות שונות, מ-1987 ועד להשבעתו כמושל במקומו של ה. גאי האנט, שאולץ להתפטר עקב הרשעה בפלילים, ולאחר מכן בשנים 2007–2011.
ראשית חייו

ג'ים פולסום הבן נולד במונטגומרי, אלבמה, כבנם של הגברת הראשונה של אלבמה, ג'מל פולסום, ושל ג'ים פולסום, שכיהן כמושל אלבמה בשתי תקופות כהונה. פולסום האב כונה "ג'ים הגדול" (Big Jim), בשל העובדה שהוא התנשא לגובה של 6 רגל ו-8 אינץ' (203 ס"מ), ולפיכך, מכונה פולסום הבן "ג'ים הקטן" (Little Jim), זאת על אף שגם הוא מתנשא לגובה של יותר מ-6 רגל (183 ס"מ). ב-1974 סיים פולסום את לימודיו באוניברסיטת המדינה של ג'קסונוויל, שם כיום הוא משמש כחבר בחבר הנאמנים של המוסד.
קריירה פוליטית

ב-1976 התמודד פולסום במערכת הבחירות הראשונה שלו על תפקיד ציבורי, כאשר ניסה להיבחר כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה הרביעי של אלבמה, אך נוצח על ידי חבר בית הנבחרים הדמוקרטי טום בוויל בהפרש גדול. על כל פנים, ב-1978 הוא נבחר כחבר בנציבות השירות הציבורי של אלבמה.
שלא כמו אביו, היה פולסום דמוקרט שמרני מתון. הוא זכה לתמיכתם של קבוצות שלהן התנגד אביו, במיוחד קבוצות של אנשי עסקים שמרניים שנודעו בכינוי "הפרדים הגדולים" (Big Mules). ב-1980 התמודד פולסום על מושב בסנאט של ארצות הברית ותקף את הסנאטור המכהן, דונלד סטיוארט, על היותו ליברלי יתר על המידה עבור אלבמה וכינה אותו "בובה של מבנה הכוח הגדול של וושינגטון". אף על פי שסטיוארט הוציא במסע הבחירות שלו 500,000 דולר מול 75,000 הדולרים שהוציא פולסום, הוא הפסיד לו בהפרש קטן בבחירות המקדימות ובסיבוב השני שלהם ניצח פולסום. בבחירות הכלליות נוצח פולסום בהפרש קטן למועמד הרפובליקני ג'רמיה דנטון, שניצח על רקע ניצחונו הגורף של רונלד רייגן בבחירות לנשיאות שנערכו באותה שנה, שסייעו למועמדים רפובליקנים רבים ברחבי ארצות הברית.
ב-1982 נבחר פולסום לכהונה שנייה בנציבות השירות הציבורי של אלבמה.
כהונה ראשונה כסגן מושל אלבמה

ב-1986 נבחר פולסום כסגן מושל אלבמה וכיהן בתפקיד מינואר 1987 ועד אפריל 1993, לאחר שנבחר לכהונה שנייה ב-1990. במהלך שתי תקופות כהונה אלו, על פי החוק, היה פולסום גם נשיא הסנאט של אלבמה. הוא כיהן בתפקיד תחת המושל ה. גאי האנט, הרפובליקני הראשון שנבחר כמושל אלבמה מאז תקופת השיקום. בדרך מקרה, הגיעו האנט ופולסום מאותו מחוז באלבמה, מחוז קולמן. פולסום היה גם חבר באגודת סגני המושלים הלאומית.
מושל אלבמה

ב-1993 הורשע האנט בעבירות על חוקי האתיקה בנוגע למעילה בכספי מסע הבחירות שלו. כמו ברוב המדינות, חוקת אלבמה אוסרת על כהונתם במשרה ציבורית של מורשעים בעבירות. כתוצאה מכך, נאלץ האנט להתפטר ב-22 באפריל אותה שנה, ופולסום הושבע במקומו כמושל אלבמה ה-50.
שישה ימים לאחר שהושבע לתפקידו, הורה פולסום על הסרת דגל קונפדרציית המדינות של אמריקה מבניין הקפיטול של אלבמה. כראש הסגל שלו הוא מינה את ידידו משכבר הימים, צ'ארלי וולדרפ, עורך דין במשרד עורכי הדין וולדרפ, סטיוארט וקנדריק. הוא גם מינה מספר אפרו-אמריקאים ונשים לתפקידים בצוותו.
שבועות ספורים לאחר השבעתו של פולסום, יצרו פקידי ממשל באלבמה קשר עם חברת מרצדס-בנץ בנוגע לאפשרות של הקמת המפעל הראשון שלה מחוץ לגרמניה באלבמה. במשך החודשים הבאים הוביל פולסום את המאמצים להקמת המפעל, שהגיעו לשיאם בהודעה שלו באוקטובר 1993 שאלבמה נבחרה על פני 30 מדינות אחרות בארצות הברית להקים בתחומה את המפעל. מעמד היוקרה של הקמת המפעל פתח את הדלת להקמת מפעלי רכב עתידיים באלבמה.
ב-1994 התמודד פולסום בבחירות לתקופת כהונה מלאה כמושל בזכות עצמו. אף על פי שרבים החשיבו אותו כמושל פופולרי, הוא התמודד מול שלושה מועמדים בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטי, כשהמועמד הרציני מביניהם היה פול הוברט, המזכיר הכללי של איגוד עובדי החינוך של אלבמה ומועמד למשרת המושל ב-1990. לאחר מערכת בחירות מקדימות נמרצת ולפעמים נבזית, הדף פולסום את האתגר שהציב בפניו הוברט כאשר גרף 54 אחוזי מהקולות. אך האתגר מול הוברט הזיק לפולסום, אשר בבחירות הכלליות הובס בהפרש קטן על ידי המושל הדמוקרטי לשעבר פוב ג'יימס, שהפעם התמודד מטעם המפלגה הרפובליקנית. על כל פנים, 1994 הייתה שנה קשה עבור הדמוקרטים, ופולסום התמודד מול ג'יימס שהיה פופולרי והוציא כספים רבים בבחירות המקדימות, ואף על פי כן, הוא נוצח בהפרש קטן על ידי ג'יימס שזכה ב-50.3 אחוזים מול הקולות מול 49.7 האחוזים של פולסום.
בהשוואה למושלים דמוקרטים מכהנים בולטים אחרים בארצות הברית שנוצחו באותה שנה, כמו אן ריצ'רדס בטקסס, ברוס קינג בניו מקסיקו ומריו קואומו בניו יורק, ניהל פולסום מסע בחירות נמרץ הרבה יותר. מסע הבחירות שלו היה גם נמרץ בהשוואה למועמדים דמוקרטים אחרים למשרות המושלים במדינות הדרום האחרות, כמו פיל ברדסן בטנסי, ג'ק מילדרן באוקלהומה וניק תאודור בקרוליינה הדרומית.
כהונה שנייה כסגן מושל אלבמה

ב-2006 שב פולסום לפוליטיקה המדינתית, והתמודד שוב בבחירות על משרת סגן המושל. הוא זכה במועמדות המפלגה הדמוקרטית לאחר שלא התמודד מולו שום מועמד, ובבחירות הכלליות הוא הביס בהפרש קטן את המועמד הרפובליקני לותר סטריינג', ונבחר לתקופת כהונה שלישית לא רצופה בתפקיד. פולסום הוא סגן מושל אלבמה שמשך כהונתו המצטבר הוא הארוך ביותר בתולדות המדינה לאחר שכיהן בסך הכול עשר שנים בתפקיד, תקופת כהונתו זו הסתיימה בינואר 2011.
פולסום תמך בבחירות המקדימות לנשיאות של הדמוקרטים ב-2000 בסנאטור ביל בראדלי מניו ג'רזי, במושל ורמונט הווארד דין בבחירות המקדימות של 2004, ובסנאטור והנשיא לעתיד ברק אובמה מאילינוי בבחירות המקדימות של 2008. ב-2016 הוא היה מגדולי תומכיו של מושל מרילנד מרטין אומאלי בהתמודדותו על הנשיאות.
ב-1 באפריל 2009 הודיע פולסום שהוא יתמודד על תקופת כהונה נוספת כסגן המושל ב-2010 במקום להתמודד על מועמדות הדמוקרטים למשרת המושל. ב-2 בנובמבר 2010 הוא נוצח בהפרש של שלושה אחוזים על ידי מועמדת הרפובליקנים קיי אייבי. ב-2018 הוא בדק אפשרות להתמודד על משרת המושל.
חיים אישיים

פולסום נשוי למרשה גתרי. לשניים שני ילדים. הוא אפיסקופלי באמונתו הדתית.
הערות שוליים

↑  "Folsom won't run for governor in '10 - al.com". Blog.al.com. April 1, 2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1175486892  VIAF: 3209154801942956310003   WorldCat (עם VIAF): 3209154801942956310003
STAYC

| --- | --- |

STAYC במפגש המעריצים הראשון שלהן, מאי 2021   משמאל לימין: איסה, יון, סומין, סיאון, סיון, ג'יי
 תקופת הפעילות:  מ-2020
 סוגה:  קיי-פופ
 חברת תקליטים:  High Up
 שיתופי פעולה בולטים:  Black Eyed Pilseung
 http://www.highup-ent.com/stayc/
 חברות
 סומין סיאון איסה סיון יון ג'יי
STAYC (בקוריאנית: 스테이씨, ראשי תיבות של Star to a Young Culture; בעברית: כוכב לתרבות צעירה) היא להקת בנות דרום קוריאנית שהוקמה על ידי חברת High Up אנטרטיינמנט שהוקמה על ידי דואט Black Eyed Pilseung. הלהקה מורכבת משש חברות: סומין, סיאון, איסה, סיון, יון וג'יי. הלהקה הוכרזה רשמית ב-12 בנובמבר 2020, עם יציאת אלבום הסינגל הראשון שלהן, Star to a Young Culture.
שם הלהקה

שם הלהקה, "STAYC", הוא ראשי תיבות של "Star to a Young Culture" ("כוכב לתרבות צעירה"), ונועד "לשקף את מטרת הלהקה, לשלוט בתרבות הפופ".
היסטוריה > 2016–2019: לפני ההקמה

לפני הקמת הלהקה, סיאון הייתה ידועה בתור בתו של הזמר הוותיק פארק נאם-ג'ונג, וגם בזכות תפקידיה בדרמות קוריאניות שונות כדוגמת "האישה הטובה", "מלכה לשבעה ימים" ו-"הליצן המוכתר". בשנת 2018, זכתה בפרס המשחק לנוער בטקס פרסי הדרמה של SBS, על תפקידה בסרט "Still 17".
סיון הייתה ידועה כשחקנית, והופיעה בתוכניות כמו "The Guardians" ו-"Circle".
לפני הופעת הבכורה, נודעה הלהקה בשם "High Up Girls", על שם החברה שהקימה אותן, High Up Entertainment. חברות הלהקה, יחד עם מתלמדות נוספות שלא נכנסו ללהקה, צ'אנג צ'יין-צ'יין ("לידיה") וקים מין יונג, הופיעו בסדרת הדוקו "Youtube Originals" של K-Pop Evolution במהלך חודשי האימונים האחרונים שלהן לפני הופעת הבכורה.
היסטוריה > 2020: הקמה, Star to a Young Culture

ב-8 בספטמבר, הוכרז כי הצמד Black Eyed Pilseung מ-High Up Entertainment תקים את להקת הבנות הראשונה שלו, כאשר סיאון הוכרזה כחברה הראשונה בלהקה.
ב-8 באוקטובר, הודיעה High Up Entertainment כי הלהקה תוכרז בנובמבר. שלוש החברות האחרונות - איסה, ג'יי ויון נחשפו באמצעות סרטי פרולוג, ב-12, 13 ו-14 באוקטובר בהתאמה. ב-22 באוקטובר, נודע כי אלבום הסינגל הראשון ייקרא Star to a Young Culture, ומתוכו עתיד לצאת הסינגל המוביל "So Bad", וכי הוא הופק על ידי Black Eyed Pilseung, הידועים בזכות להיטים קודמים שהפיקו כמו "TT",‏ "Touch My Body",‏ "Roller Coaster" ו-"Dumhdurum". צמד המפיקים תיאר את הסאונד של הלהקה כ-"צעיר וטרי", והדגיש את "הצבעים הווקאליים הייחודיים של הלהקה". לפני יציאת האלבום, עלו קאברים שונים של חברות הלהקה, דרך עמוד היוטיוב של 1theK, למטרת קידום ושיווק האלבום. אלו כללו קאברים לריקודים של להקות כמו בלאקפינק, BTS וסטריי קידס, שזכו ללמעלה ממיליון צפיות, וקאברים ווקאליים לשירים של טווייס ורד ולווט שקיבלו למעלה מ-2 מיליון צפיות.
ב-12 בנובמבר פורסם הקליפ לסינגל המוביל של האלבום, "So Bad", שזכה ליותר מ-2.6 מיליון צפיות ב-24 השעות הראשונות. האלבום יצא לאור באותו יום, וזכה למכירות של למעלה מ-4,300 עותקים ביום הראשון שלו. זהו הנתון הגבוה ביותר ללהקת בנות שהוקמה ב-2020. לאורך השבוע הראשון, נמכרו למעלה מ-10,000 עותקים של האלבום, והוא הפך לאלבום הבכורה הראשון של להקת בנות משנת 2020 שעשה זאת. על מנת לקדם את האלבום, ביצעה הלהקה את הסינגל "So Bad" ואת השיר "Like This" בפלטפורמת הסטרימינג בשידור חי הדרום קוריאנית "V Live". ב-13 בנובמבר 2020, הופיעה הלהקה ב-KBS Music Bank, ומאוחר יותר בתוכניות מוזיקה קוריאניות נוספות כגון "Show Champion",‏ "Inkigayo" ו-"The Show". האלבום הגיע למקום ה-17 במצעד האלבומים הקוריאני השבועי. "So Bad" דורג לראשונה במקום ה-90 במצעד הקיי-פופ הוט 100 של בילבורד, ובמקום ה-21 במצעד שירי העולם הדיגיטליים.
היסטוריה > 2021–הווה

ב-8 באפריל 2021, פרסמה הלהקה את אלבום הסינגל השני שלה, Staydom, ומתוכו יצא הסינגל "ASAP". הקליפ ל-"ASAP" פורסם במקביל לאלבום והגיע ל-20 מיליון צפיות תוך תשעה ימים. בנוסף, הסינגל נכנס למצעד הקיי-פופ הוט 100 של בילבורד. בחודש הראשון, נמכרו 56,198 עותקים של האלבום.
ב-6 בספטמבר, הוציאה הלהקה את המיני-אלבום הראשונה שלה, Stereotype, ממנו יצא הסינגל המוביל, הנושא את אותו השם. הקליפ הגיע ל-30 מיליון צפיות ב-21 ימים. בשבוע הראשון נרשם סך מכירות של למעלה מ-114,000 עותקים של האלבום.
בפברואר 2022 יצא סינגל חדש Run2U מתוך המיני אלבום הראשון של הבנות Young luv.com. הוא הגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים הקוריאני השבועי.
ב-19 ביולי 2022 הוציאה הלהקה את אלבום הסינגל השלישי שלה, we need love כשהסינגל המוביל הוא "beautifull monster".
הקליפ לסינגל פורסם ב-19 ביולי והגיע ל-30 מיליון תוך שמונה ימים. בשבוע וחצי הראשון נמכרו 200,000 עותקים של האלבום.
חברות הלהקה

סומין (수민)
סיאון (시은)
איסה (아이사)
סיון (세은)
יון (윤)
ג'יי (재이)
דיסקוגרפיה > מיני-אלבומים

| שם | פרטים | מיקומי שיא> KOR  | מיקומי שיא> JPN  | מכירות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Stereotype |  יצא לאור: 6 בספטמבר 2021  חברת תקליטים: High Up Entertainment  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה | 2 | 25 |  KOR: 149,066  JPN: 2,078 (פיזיים) |
דיסקוגרפיה > אלבומי סינגל

| שם | פרטים | מיקומי שיא> KOR  | מכירות |
| --- | --- | --- | --- |
| Star to a Young Culture |  יצא לאור: 12 בנובמבר 2021  חברת תקליטים: High Up Entertainment  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג | 6 |  KOR: 48,439 |
| Staydom |  יצא לאור: 8 באפריל 2021  חברת תקליטים: High Up Entertainment  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית, סטרימינג | 9 |  KOR: 85,858 |
דיסקוגרפיה > סינגלים

| שם> שם.שם | שנה> שנה.שנה | מיקומי שיא> KOR.Gaon  | מיקומי שיא> KOR.Hot  | מיקומי שיא> SGP .SGP  | מיקומי שיא> USWorld .USWorld  | אלבום> אלבום.אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "So Bad" | 2020 | 159 | 82 | — | 21 | Star to a Young Culture |
| "ASAP" | 2021 | 9 | 9 | — | — | Staydom |
| "Stereotype"  (색안경) | 2021 | 27 | 17 | 22 | 16 | Stereotype |
"—" מציין סינגל שלא נכנס למצעדים או לא הופץ באזור זה.