stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוא אל החגיגה
גרסאות כיסוי

בשנת 2011 ביצע הזמר אבי ביטר את השיר במסגרת התכנית "היכל התהילה".
בשנת 2020 ביצעו הזמרים שירי מימון, רן דנקר ואילנה אביטל במסגרת המופע "My פסטיגל".
בשנת 2024 ביצעו כוכבי הילדים מני ממטרה, מיקי מוכתר, דוד חיים, רוי בוי ומיכאל ושירן ממשפחת ספיר כחלק מהמופע "ג'מבו מותק".
הערות שוליים

↑  פסטיגל 85 באתר סטריאו ומונו
| אילנה אביטל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: לאהוב אותך • שלום חבר • זינוק • רגעים • בלי בושה • כיוונים נעלמים • ילד המחר • אותך... פעם שנייה • תוצרת צרפת • נוגעת באושר • הסיפור האמיתי
אלבומי אוסף: אוסף הזהב • סיכוי לאהבה
אלבומי רמיקס: Hey
סינגלים: "אותך" • "אמור" • "השיבה לי" • "שובי לים" • "פגישה ראשונה" • "לילה במדבר" • "מלכת הכיתה" • "‏כל שנה בסוף הקיץ" • "עוד ועוד" • "ירושלם" • "אבא אמא וארץ ישראל" • "רגעים" • "בזכות ימים כאלה" • "אור בקצה המנהרה" • "בוא אל החגיגה" • "די לי די" • "בלי בושה" • "אתה המלך" • "סוף הצד" • "ילד המחר" • "טוב שבאתם" • "יום חדש" • "עוד תראה אותי" • "ספק" • "תגיד שכן"
פאלקון כבד

פאלקון כבד (באנגלית: Falcon Heavy) הוא משגר כבד ורב-שימושי באופן חלקי אשר פותח ומיוצר על ידי SpaceX. הפאלקון כבד מתבסס על המשגר פאלקון 9 ולמעשה מורכב ממשגר פאלקון 9 כשלב מרכזי ושני מאיצי צד המורכבים מהשלב הראשון של משגרי פאלקון 9. למשגר זה יכולת נשיאה של 63,800 ק"ג למסלול לווייני נמוך והוא מסווג כמשגר כבד, דהיינו בעל יכולת נשיאה גבוהה מאוד לחלל. יכולת הנשיאה שלו היא כמחצית מזו של הסטורן 5 והוא המשגר הפעיל העוצמתי ביותר בעולם כיום.
פיתוחו של הפאלקון כבד החל בתחילתו של העשור השני של המאה ה-21 והוא נכנס לשימוש בשנת 2018. זהו המשגר השני בהיסטוריה אחרי הפאלקון 9 אשר ניתן לשימוש חוזר באופן חלקי כאשר שלושת המאיצים העיקריים שלו מסוגלים לנחות בחזרה במאונך לאחר חדירתם לאטמוספירה ולהיות משוגרים פעמים נוספות. מלבד שיגור לוויינים, משגר זה יועד תחילה גם עבור שיגור בני אדם אל מעבר למסלול לווייני נמוך אך בפברואר 2018, SpaceX הודיעה היא לא מתכוונת לשגר אסטרונאוטים באמצעות משגר זה. עם כניסתו העתידית של משגר הסטארשיפ לפעילות רצופה, החברה מתכוונת להפסיק את פעילותם של הפאלקון כבד והפאלקון 9.
יכולות ומבנה המשגר

למשגר יכולת נשיאה למסלול לווייני נמוך של כ־63 טון, וכ־27 טון למסלול גאוסטציונרי. זאת בהנחה של שיגור בתצורה מתכלה - שלושת השלבים הראשונים ישתמשו במלוא הדלק שבהם ללא אפשרות נחיתה חוזרת. אם תתבצע נחיתה חוזרת, היכולות יפחתו. יש המעריכים שהמשגר יוכל להביא רק כ־8 או 9 טון למסלול גאוסטציונרי באופן זה.
יכולות ומבנה המשגר > שלב ראשון

עיצוב המשגר מבוסס על רכב השיגור הסטנדרטי של החברה, המשגר הדו־שלבי פאלקון 9. לפאלקון הכבד שלב ראשון מרכזי שאליו צמודים שני שלבים ראשונים נוספים המשמשים כמאיצי צד, סגנון הדומה למשגר דלתא 4 כבד. בעוד שני מאיצי הצד זהים לשלב ראשון של פאלקון 9, שלדת השלב הראשון המרכזי הייתה צריכה לעבור עיצוב מחדש, על מנת שיוכל לעמוד בלחצים וברעידות החזקות שיוצר החיבור לשני המאיצים.
לכל שלב ראשון תשעה מנועי מרלין שמונעים בדלק נוזלי מסוג RP-1 (דלק קרוסין מזוקק) וחמצן נוזלי, כך שבסך הכל יש למשגר בשלביו הראשונים 27 מנועים רקטיים. כל שלושת השלבים הראשונים של הפאלקון הכבד מתוכננים להיות רב־שימושיים, ולנחות לאחר השיגור על היבשה או על אסדה באוקיינוס. הנחיתה נעשית באמצעות מספר בעירות רקטיות בשילוב עם סנפירי רשת (Grid fins) הממוקמים בחלק העליון של כל שלב ראשון, שיטה המפחיתה מיכולת השיגור של המשגר, שכן הוא לא מנצל את כלל מאגר הדלק שלו, אך מאפשרת להקטין את עלויות השיגור שכן עלות השלב הראשון היא עיקר עלות הטיל בפרט והשיגור בכלל.
יכולות ומבנה המשגר > שלב שני

השלב השני של המשגר זהה לשלב השני של הפאלקון 9, ומונע בעזרת מנוע מרלין 1D יחיד, המותאם לפעולה בתנאי ריק, עם כוח דחף של 934 kN. השלב השני יכול לפעול מספר פעמים, וזמן הבערה שלו בדחף מלא הוא 397 שניות.
פיתוח ושיגור הבכורה

פיתוח הפאלקון הכבד נמשך יותר משבע שנים, הוא הוצג לראשונה באפריל 2011 אז נטען שהשיגור הראשון יתרחש ב־2013, אך מאז מועד השיגור נדחה מספר פעמים עד ששיגור הבכורה התקיים בהצלחה ב־6 בפברואר 2018.
אילון מאסק סיפר במסיבת עיתונאים אחרי השיגור הראשון כי פיתוח הטיל היה קשה הרבה יותר משחשבו תחילה, וכי בשלוש הזדמנויות שונות שקלו לבטל אותו, לדבריו SpaceX השקיעה בפיתוח פאלקון כבד כ־500 מיליון דולר.
השיגור הראשון בוצע מכן השיגור LC-39A במרכז החלל קנדי. בדומה לשיגור הראשון של החללית דרגון 1.0, שנשאה איתה גלגל גבינה לחלל, גם הפעם המטען היה סמלי ויוצא דופן: מכוניתו הפרטית של אילון מאסק, טסלה רודסטר אדומה, בתא הכפפות היו עותק של הספר מדריך הטרמפיסט לגלקסיה, מגבת ושלט עם כיתוב "בלי פאניקה"; במושב הנהג ישבה בובה בחליפת האסטרונאוט של החברה; ברכב הושמעו השירים "Space Oddity" ו־"Life on Mars" של דייוויד בואי ללא הפסקה. למכונית חוברו שלוש מצלמות ששידרו ממנה בשידור חי למשך מספר שעות. היא שוגרה למסלול אליפטי סביב השמש בו תגיע אל מעבר למרחק של מאדים מהשמש.
שני המאיצים הצדדיים, שזו להם הטיסה השנייה לחלל, שבו ונחתו בהצלחה במנחתים ייעודיים סמוך לאתר השיגור יחד. המאיץ האמצעי לא הצליח לנחות והתרסק באוקיינוס במהירות 480 קמ"ש, 100 מטר מהאסדה עליה יועד לנחות.
לאחר הדגמת יכולותיו, אפשר הטיל ל-SpaceX לזכות במספר חוזים משמעותיים, בינם 40% מחוזי השיגור הבאים של משרד ההגנה האמריקאי, אשר ידרוש מהחברה לפתח יכולות נוספות לטיל, כמו הרכבת מטען אנכית (כיום הטיל מורכב אופקית ומועמד על כן השיגור טרם לשיגורו). כחלק מהחוזה יפתחו בניין נייד אשר לאחר הרמת הטיל, יכסה אותו ובו יורכבו המטען וחופת המטען, יכולת הנדרשת על ידי הלוויינים שלהם, כמו גם חופת מטען אווירודינמית גדולה יותר, שתתאים למטענים הגדולים. כיום משתמש הטיל באותה חופת מטען כמו הפאלקון 9, שכבר נחשבת קטנה יחסית ליכולת נשיאת המטען שלו, מה שמועצם עבור הפאלקון הכבד העוצמתי.
בנוסף, הטיל זכה במספר חוזי שיגור עבור נאס"א, כמו החללית Psyche, ושיגור חלקים לתחנת החלל LOP-G, שתיבנה סביב הירח כחלק מתוכנית ארטמיס, יחד עם חוזי אספקה לתחנה זו, בה ישגר הטיל את חללית ה-Dragon XL, גרסה של חללית הדראגון של החברה שתותאם לאספקת התחנה.
מחיר

מחיר השיגור של פאלקון כבד נע בין 90 מיליון דולר כאשר מאיצי הצד נוחתים חזרה ל־150 מיליון דולר לתצורה בה כל שלושת השלבים המאיצים משתמשים במלוא הדלק שבהם. מדובר במחיר תחרותי מאוד בשוק שיגורי הלוויינים. (לשם השוואה: טיל דלתא 4 כבד מסוגל לשגר מטען במשקל קטן בכ-50% מפאלקון כבד אך עולה יותר מפי 2 ממנו - 350 מיליון דולר.)
שיגורים

הפעלתו המסחרית הראשונה של הפאלקון הכבד הייתה ב-11 באפריל 2019, עם שיגור לוויין התקשורת הסעודי ArabSat 6A. בשיגור הזה, לראשונה בפאלקון כבד, שלושת המאיצים של הפאלקון נחתו בחזרה בהצלחה., אולם עקב רוחות וגלים גבוהים, המאיץ המרכזי אבד בים.
השיגור השלישי היה ב-25 ביוני 2019 בהזמנת מחלקת ההגנה של ארצות הברית. גם בשיגור זה שני מאיצי הצד נחתו בהצלחה והמאיץ המרכזי אבד בים. גם השיגור הרביעי (בנובמבר 2022) והשיגור החמישי (בינואר 2023) בוצעו בהזמנת מחלקת ההגנה של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Jackie Wattles, SpaceX sets Falcon Heavy launch date, in CNN website, January 27, 2018 (באנגלית)
↑  Mike Wall, SpaceX's Big New Rocket May Crash on 1st Flight, Elon Musk Says, Space.com, July 20, 2017
↑  Falcon Heavy, באתר SpaceX
↑  Sean O'Kane and Loren Grush, Here are four things we learned from Elon Musk before the first Falcon Heavy launch, The Verge, Feb 5, 2018
↑  Loren Grush, Elon Musk’s Tesla overshot Mars’ orbit, but it won’t reach the asteroid belt as claimed, The Verge, Feb 8, 2018
↑  spacex successfully launches falcon heavy
↑  מחירי שיגור ויכולות פאלקון כבד אתר חברת spaceX
↑  אילן מאסק מפרט אודות מחיר פאלקון כבד בטוויטר, 12 בפברואר 2018
↑  ULA Fires Back At SpaceX At Space Symposium; Details Launch Costs ,מתאריך 20 במאי 2014
↑  Air Force budget reveals how much SpaceX undercuts launch prices  אריק ברגר, עיתון arsTechnica מתאריך 16 ביוני 2017
↑  Updated | SpaceX successfully launches Falcon Heavy, SPACE NEWS, ‏6.02.18
↑  Meghan Bartels (13 באפריל 2019). "In Photos: The Amazing Triple Rocket Landing of SpaceX's Falcon Heavy Launch of Arabsat-6A". space.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Loren Grush (15 באפריל 2019). "SpaceX loses the center core of its Falcon Heavy rocket due to choppy seas". The Verge. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אפר אנושי, ברקטה העוצמתית בעולם, באתר ynet, 25 ביוני 2019
| משגרי לוויינים וחלליות |
| --- | --- | --- |
| בשימוש | ארצות הברית אטלס 5 • טאורוס • מינוטואר • אלקטרון • אנטארס • פאלקון 9 • פאלקון כבד • פגאסוס • SLS‏ • וולקן קנטאור • פיירפליי אלפה   רוסיה סויוז 2 • אנגרה • פרוטון (פרוטון M)   הרפובליקה העממית של סין צ'אנגג'נג (2C‏ • 2D‏ • 2F‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 4B‏  • 4C‏ • 5 • 6 • 7 • 8 • 11) • קואיג'ואו • קינטיקה 1 • קרס 1 • Zhuque • Jielong ‏• גרביטי • היפרבולה  הודו GSLV‏ • PSLV‏ •  SSLV • LVM-3‏  יפן H-II‏ (H-IIA)‏ • H-3‏ • אפסילון   איראן סימורג • Qaem  האיחוד האירופי וגה צרפת אריאן 6 קוריאה הדרומית נורי קוריאה הצפונית אונחה ישראל שביט |  |
| יצאו משימוש | ארצות הברית אטלס (1 • 2 • 3 • אג'ינה • אייבל • קנטאור • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E/F‏ • G‏ • H‏ • LV-3B‏ • SLV-3) •  אתנה • ג'ונו 2 • דלתא (0100 • 2 • 3 • 4 • 1000 • 2000 • 3000 • 4000 • 5000 • A‏ • B‏ • C‏ • D‏ • E‏ • G‏ • J‏ • L‏ • M‏ • N)‏ • ואנגארד • טיטן (טיטן 2 23G‏ • טיטן 2 GLV‏ • 3A‏ • 3B‏ • 3C‏ • 3D‏ • 3E‏ • טיטן 3 מסחרי • 4‏ • 34D) • ליטל ג'ו • סטורן (1 • 5 • IB‏ • INT-21) • פאלקון 1 • רדסטון • תור (אג'ינה • אייבל • אייבלסטאר • בורנר • דלתא • תוראד-אג'ינה • DSV-2 • DSV-2U)‏ • Launcher One • סקאוט  ברית המועצות ספוטניק • לונה • ווסטוק (ווסטוק K • ווסטוק 2 • ווסטוק 2M) • קוסמוס (קוסמוס 2 • קוסמוס 3M) • מולניה • ווסחוד • סויוז (סויוז • סויוז FG • סויוז U) • פרוטון (פרוטון • פרוטון K) • רוקוט • זניט (זניט 2 • זניט-3SL) • דנייפר • ציקלון (ציקלון 2 • ציקלון 3) הרפובליקה העממית של סין פנג באו 1 • צ'אנגג'נג (1 • 2 • 3)  יפן N-1‏ • N-II‏ • H-I‏ • H-IIB‏ • Mu‏  הודו GSLV‏ (Mk I)‏ • צרפת דיאמנט • אריאן (1 • 2 • 3 • 4 • 5) • איראן סאפיר • קוריאה הדרומית נרו 1 |  |
| בפיתוח | ניו גלן • אירטיש • סויוז SPG • סטארשיפ • צ'אנגג'נג 9 • צ'אנגג'נג 12 • טיאנלונג-3 |  |
| פיתוחם בוטל | ארס 1 • ארס 5 • K-1‏ • Sea Dragon‏ • STAR 460 Stratolaunch |  |
שיגור ראשון של פאלקון כבד ב־6 בפברואר 2018
נחיתת שני המאיצים בטיסה הראשונה של פאלקון כבד
פופיXי

| --- | --- |

 מבוסס על:  מועדון ווינX
 סוגה:  סדרת אנימציה, סדרת פנטזיה, סדרת קומדיה, סדרת הרפתקאות
 יוצרים:  איג'יניו סטראפי
 כותבים:  איג'יניו סטראפי
 בימוי:  איג'יניו סטראפי
 מדבבים:  ראו ליד שמות הדמויות
 מדבבים בעברית:  ראו ליד שמות הדמויות
 ארץ מקור:  איטליה איטליה
 שפות:  איטלקית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית, צרפתית ורוסית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  52
 תוכנית מקור:  מועדון ווינX
 הפקה
 חברת הפקה:  Rainbow S.p.A
 הפצה:  Rainbow S.p.A
 אורך פרק:  13 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Rai 2
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים ערוץ זום (שידורים חוזרים)
 פורמט (תמונה):  1080i:‏HDTV
 פורמט (קול):  סטריאו
 תקופת שידור מקורית:  10 בינואר 2011 – 22 במרץ 2011
 תקופת שידור בישראל:  2010 – 2011
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
פופיXי (באיטלקית: PopPixie) היא סדרת הנפשה איטלקית מסוגת פנטזיה, קומדיה והרפתקאות, המהווה ספין אוף לסדרת ההנפשה "מועדון ווינX" ששודרה לראשונה בשנת 2004 והופצה ברחבי העולם. הסדרה נוצרה, בוימה ונכתבה על ידי איג'יניו סטראפי, והופקה על ידי Rainbow S.p.A.
עלילת הסדרה עוקבת אחר הפיקסים, יצורים קסומים החיים בעיר פיקסי, שם בכל פרק הם עוברים הרפתקה חדשה ומיוחדת. במהלך הסדרה הדמויות זוכות לכוח המכונה "מג'יק פופ", לאחר שהן משתמשות בכישרון שלהן לטובה. בעזרת המג'יק פופ הדמויות יכולות לטפל בבעיות שונות ולהילחם מול השדונים. על פי יוצרי הסדרה, הסדרה נועדה לטפח רגשות של חברות, אמונה ואופטימיות.
הסדרה שודרה במדינות רבות ברחבי העולם, ביניהן צרפת, איטליה, רוסיה, ארצות הברית וישראל. המדינה הראשונה שבה הסדרה שודרה הייתה צרפת, בה הסדרה שודרה בצרפתית ב-14 באוגוסט 2010 בערוץ France 3. באיטליה הסדרה שודרה לראשונה באיטלקית ב-10 בינואר 2011 בערוץ Rai 2.
בישראל הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לעברית בערוץ הילדים החל משנת 2010 עד שנת 2011, ולאחר מכן שודרה בשידורים חוזרים בערוץ זום. במאית הדיבוב של הסדרה בעברית הייתה אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא. המדבבים בשפה העברית כוללים את דור סרוגו, ספיר דרמון, איטן גרינברג ויואב בר-לב. את שיר הפתיחה והסיום של הגרסה העברית ביצעה מיכל רשף.
לסדרה הופקו שתי עונות הכוללות 52 פרקים באורך 13 דקות. על בסיס הסדרה נוצרו מוצרים שונים הכוללים בובות, מגזינים, ספרים, בגדים, חפצי בית ו-DVD שהופצו ברחבי העולם.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר חייהם של הפיקסים החיים בעיר פיקסי, שם הם חיים יחד עם חיות קסומות, גמדים ושדונים. השדונים שונאים את הפיקסים, ולכן כל פעם הם מנסים לפגוע בהם ולקלקל את חייהם. במהלך הסדרה הפיקסים זוכים לכוח המכונה "מג'יק פופ", כדור קסום אותו מקבלים מעץ החיים לאחר שהם משתמשים בכישרון שלהם לטובה. את המג'יק פופ לא ניתן להעביר לאף אחד, והוא מאפשר לפיקסים לקבל שינוי קסום. בעזרת המג'יק פופ הפיקסים יכולים לטפל בבעיות שונות ולהילחם מול השדונים.
דמויות > פיקסים

הפיקסים הם יצורים קסומים דמוי פיות קטנים. לפיקסים יש בעלי חיים ועבודות שונות בעיר פיקסי. ברגע שהם משתמשים בכישרון שלהם לטובה הם יכולים לקבל מעץ החיים קסם המכונה "מג'יק פופ".
אמור (באיטלקית: ג'ולנדה גרנדו, בעברית: אלה פטר) - הבעלים של חנות האהבה, חנות בעיר פיקסי המתמחה ביצירת שיקויי אהבה. לאמור יש כוח המכונה "פופיXי רגשות".
קרמל (באיטלקית:  לורה אמדיי, בעברית: לורין מוסרי) - הבעלים של המאפייה הכי מפורסמת בעיר פיקסי. אחותו התאומה של מרטינו. לקרמל יש כוח המכונה "כוח על פופיXי".
צ'אטה (באיטלקית: פרלה ליברטורי, בעברית: ענת אלפן) - שדרנית ברדיו של העיר פיקסי. לצ'אטה יש כוח המכונה "פופיXי כוח קולי".
שרי (באיטלקית: אילריה לטיני, בעברית: מאיה בר שלום) - הפיקסית הכי עשירה בעיר פיקסי. לשרי יש כוח המכונה "פופיXי מזג האוויר".
פיקסי (באיטלקית: דויד גרבולינו, בעברית: תומר גלר) - עובד בחנות צעצועים, שם הוא משתמש בכישרונו להכנת צעצועים מדהימים. לפיקסי יש כוח המכונה "פופיXי טכנו קסם".
דיג'יט (באיטלקית: ג'מה דונטי) - כמו פיקסי, יש לו כוח המכונה "פופיXי טכנו קסם" המאפשר לו להשתמש בטכנולוגיה. במועדון ווינX דמותו הייתה בת.
ליבי (באיטלקית: פאולו די סנטיס, בעברית: איטן גרינברג) - בעל כוח המכונה "פופיXי מהירות על". במועדון ווינX דמותו הייתה בת.
לוקט (באיטלקית: לאורה לנאי, בעברית: מאי יעקובסון) - עובדת במלון בעיר פיקסי. ללוקט יש כוח המכונה "פופיXי הכוונה".
מרטינו (באיטלקית: רנאטו נובארה, בעברית: דור סרוגו) - אחיה התאום של קרמל. למרטינו יש כוח המכונה "פופיXי אקרובטיקה".
פאם (באיטלקית: סינזיה מסירוני, בעברית: הילי ישראל) - עובדת במספרה המוצלחת ביותר בעיר פיקסי. לפאם יש כוח המכונה "פופיXי זריזות ידיים".
פיף (באיטלקית: גאיה בולוגנזי) - ילדה קטנה. לפיף יש כוח המכונה "פופיXי שינה מתוקה". לעומת מועדון ווינX, בסדרה פיף דיברה לראשונה וראו את שיערה.
גלים - ראש תחנת הכוח של העיר. בעל כוח המכונה "פופיXי אנרגיה". כמו פיף, במועדון ווינX דמותו לא דיברה ולא ראו את שערו, בנוסף הוא היה בת.
טון (באיטלקית: אווה פדואן, בעברית: ספיר דרמון) - מורה בבית ספר בעיר פיקסי. בעלת כוח המכונה "פופיXי כוח קולי".
הנסיך ארסניו - האקס של שרי. הפיקסי היחיד ששבר לשרי את הלב.
קמילה (באיטלקית: אילריה ג'ורג'ינו) - אחת מהתלמידים של טון. בעלת כוח המכונה "פופיXי אשליות".
פרח - פיקסית העובדת בעיתון של העיר פיקסי.
ג'יגה - בן דוד של לוקט. בעל כוח המכונה "פופיXי גדילה".
ג'ולי - מומחה בהכנת מסיבות והופעות. בעל כוח המכונה "פופיXי בידור". במועדון ווינX דמותו הייתה בת.
קוונטין - זמר רוק. מלווה תמיד על ידי שומרי הראש שלו.
רובינסון (באיטלקית: ג'אנלוקה קריספי) - שומר היער של העיר פיקסי. הוא ואמור מחבבים אחד את השנייה אך מתביישים לומר זאת.
מורפו (באיטלקית: אמנואלה רוזזה) - פיקסי בעל כוח שינוי צורה, דבר המנצל אותו בשביל למתוח אחרים. יש לו כוח המכונה "פופיXי שינוי צורה".
זינג - פיקסי שאוהב חרקים. בעל כוח המכונה "פופיXי חרקים". במועדון ווינX דמותו הייתה בת.
פלאסטו (באיטלקית: אנדראה לבגנינו) - פיקסי גמיש שיכול להתמתח למרחבים רחוקים. בעל כוח המכונה "פופיXי גמישות".
נימפיאה (באיטלקית: ביאטריס מרג'וטי, בעברית: מאיה בר שלום) - מלכת הפיקסים.
ג'סטין נימבל (באיטלקית: פאולו די סנטיס) - זמר פופ מפורסם בעיר פיקסי. אלרגי לקופים המגמגמים, למרות שהוא אוהב אותם. הוא משמש פרודיה לזמר ג'סטין ביבר.
מולה (באיטלקית: ורוניקה פוצ'יו) - חברה טובה של ליבי וצ'אטה. בעלת כוח המכונה "פופיXי חפירות".
דמויות > שדונים

השדונים הם תושבים בעיר פיקסי. הם שונאים את הפיקסים ולכן הם עושים הכל בשביל לפגוע בהם.
רקס (באיטלקית: דניאלה רפאלי, בעברית: איטן גרינברג) - שדון יהיר שאוהב רק את עצמו. בעל מוח מבריק, איתו הוא מציע תוכניות ומזימות.
מקסין (באיטלקית: עמנואלה פקוטו) - שדונית שחושבת שהיא הכי יפה מכל השדונים. זדונית וקנאית.
נרסיסה (באיטלקית: דבורה סיקקורלי) - שדונית עצלנית ומוזרה. חולמת לחיות חיים של גברת נהדרת.
זפטו - מעריץ של צ'אטה.
פלוקסי (באיטלקית: גבריאל פטריארקה) - שדון צעיר ואינו בוגר. עצלן וחמדן.
לני (באיטלקית: אלסיו ניסולינו) - שדון מטורף וחסר אחראיות שאוהב לקחת סיכונים.
יוקה (באיטלקית: אלונורה רטי) - שחצנית וקלת דעת.
דמיאן - ילד שדון טיפוסי שאוהב להציק לילדים אחרים.
ההורים של דמיאן - שדונים אגואיסטים שרשמו את דמיאן לבית ספר בשביל שיהיו יכולים לצאת לחופשה.
דמויות > גמדים

הגמדים הם תושבים בעיר פיקסי. הם ידועים בקמצנות שלהם.
מר גריינד (באיטלקית: מימו סטראטי) - מנהל הבנק של העיר פיקסי. גמד קמצן שלא מוכן לתת הלוואות.
מר רולו (באיטלקית: פירלויגי אסטור, בעברית: יואב בר-לב) - מנהל את בית המלון הכי מפורסם בעיר פיקסי.
אוגוסטוס (באיטלקית: ולדימירו קונטי) - בעלים של חנות צעצועים בעיר פיקסי.
רונף (באיטלקית: ולדימירו קונטי) - גמד עצלן שכל הזמן רוצה לישון.
דמויות > בעלי חיים

בעלי החיים הם חיות אשר חיות עם תושבי העיר פיקסי. לרוב לבעלי החיים יש כנפיים ואותו אופי כמו לבעלים שלהם.
גוזמן (בעברית: יואב בר-לב) - הקוף של לוקט אשר עובד איתה בבית המלון.
לולו - החתולה של שרי והעוזרת האישית שלה.
אוטיס (בעברית: בר כספי) - ההיפופוטם של אמור אשר עובד איתה בחנות האהבה.
טינה (בעברית: ספיר דרמון) - חזירת המחמד של קרמל אשר עובדת איתה במאפייה.
טינה - ארנבת המחמד של פיף.
קלאופטרה - הנמרה של רקס.
לוסילה - התנינה של נרסיסה.
רודריגו - הקוברה של מקסין.
טיטו - העטלף של יוקה.
וולפגנג - הזאב של לני.
הפקה

במאי 2009, חברת Rainbow S.p.A הודיעה שהיא הולכת להפיק את הסדרה. איג'יניו סטראפי החליט ליצור לפיקסיות סדרה נפרדת מכיוון שהדמויות זכו לאהבה רבה מהצופים. קהל היעד העיקרי של הסדרה הוא ילדים בגילאי 5-9. לדברי פרנצ'סקו ארטיבאני, אחד הכותבים של הסדרה, "פופיXי" נועדה להציג את הפיקסיות בעולמם. הסדרה רוצה להעביר מסר שלכולם יש כישרונות, אך כדי להגשים אותם צריכים להיות בעלי ביטחון. היוצרים מיקדו את הסדרה לא רק לבנות, אלא גם לבנים. הצוות הצליח ליצור סדרה שונה ממועדון ווינX מבחינת הדיאלוגים, המקומות והדמויות הלא שגרתיות. הפקת הסדרה ארכה יותר משנה.
היה רצון להוציא צעצועים בהשראת המג'יק פופ, אבל היפנים שהרישיון היה בבעלותם רצו לעשות משהו מסורתי יותר, לכן הרעיון לא יצא לפועל. סטראפי הביע על כך חרטה מפני שבשנת 2016 הושק לשווקים המוצר "!L.O.L. Dolls" על ידי MGA Entertainment שהיה דומה לרעיון שבוטל וזכה להצלחה רבה.
הסדרה ביחס למועדון ווינX

הסדרה מתמקדת בפיקסיות, דמויות שהצטרפו לסדרת הטלוויזיה "מועדון ווינX" בתחילת העונה השנייה. הפיקסיות התגוררו באלפיה במהלך העונה השנייה ועד סיום העונה השלישית מפני שכפר הפיקסים, האזור בו הן חיות, היה בסכנה. לקראת סיום העונה השלישית הפיקסיות חזרו לכפר הפיקסים (בסדרה: עיר פיקסי), המקום בו מתרחשת הסדרה, ולכן ניתן להסיק שהסדרה מתרחשת בזמן שהן התגוררו שם. עם זאת, יש מספר דברים שונים מן סדרת המקור:
במועדון ווינX כל הפיקסיות היו נקבות, ובסדרה התברר שיש גם פיקסים זכרים. בנוסף מספר קטן של פיקסיות שהיו בנות במועדון ווינX הוצגו בסדרה כבנים.
עץ החיים מעניק לפיקסים את המג'יק פופ, דבר שלא הוזכר במועדון ווינX.
הדמויות הראשיות בסדרה מוצגות יותר בגרות מאשר ממועדון ווינX, שם הן הוצגו כיותר צעירות.
בעיר פיקסי מתגוררים גם שדונים וגמדים בנוסף לפיקסים, דבר שלא הוזכר במועדון ווינX.
בעונה השישית של "מועדון ווינX" הבגדים של הפיקסיות השתנו לבגדים שהן לבשו בסדרה, בנוסף הפיקסיות של טקנה ומוזה, דיג'יט וטון, הוחלפו בלי הסבר בשרי ובקרמל, דמויות שהופיעו לראשונה בפופיXי, דבר שהיה נראה מוזר לצופים בסדרה. בעונה השמינית של "מועדון ווינX" הופיעו לראשונה הגמדים, שביניהם מר גריינד, אוגוסטוס ורונף.
הערות שוליים

↑  PopPixie, באתר Rainbow S.p.A
↑  PopPixie, באתר Licensing Italia
↑  Intervista all'autore di PopPixie, באתר superEva
↑  אלסנדרה מנזאני, Iginio Straffi, "Io, Walt Disney italiano. Grazie alle Winx ho creato un impero", באתר Libero‏, 29 באוגוסט 2024
יהודה לפידות

| --- | --- |

 לידה:  13 באוגוסט 1928 (בן 96) פלשתינה (א"י), האימפריה הבריטית 
 ענף מדעי:  ביוכימיה
 מקום מגורים:  ישראל
 פרסים והוקרה:  יקיר ירושלים (2008) 
 תרומות עיקריות
 חקר של מנגנון הביוסינתזה של החלבונים
 
יהודה לפידות (נולד ב-13 באוגוסט 1928) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לביוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים, וראש ארגון "נתיב" לשעבר. נודע בכתיבת ההיסטוריה של האצ"ל, שבו היה חבר בצעירותו.
ביוגרפיה

יהודה לפידות נולד בארץ-ישראל. בגיל 15 הצטרף לאצ"ל והשתתף במאבק בשלטון הבריטי, תחת הכינוי "נמרוד". נפצע בזרועו בעת שהשתתף בהתקפה על מתקני הרכבת בדרום הארץ. בתחילת מלחמת העצמאות לחם בירושלים במסגרת האצ"ל, ובין השאר, היה סגן מפקד כוח האצ"ל בדיר יאסין. כן עמד בראש כוח האצ"ל שנטל חלק בקרב רמת רחל. באוקטובר 1948, הוביל את הקמתה של חוות ההכשרה החקלאית במבצר שוני.
בשנת 1949 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1960 קיבל תואר דוקטור לביוכימיה. עסק במנגנון הביוסינתזה של החלבונים פרסם ספרים, כולל ספרי לימוד בתחום זה. ב-1973 מונה לפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית. בשנת 1981 מונה על ידי ראש ממשלת ישראל, מנחם בגין, לעמוד בראש "נתיב" ("לשכת הקשר") וכיהן בתפקיד זה עד 1985. בשנת 1988 פרש מהאוניברסיטה העברית והחל לעסוק בחקר ההיסטוריה של תקופת המנדט ובעיקר תולדות האצ"ל, ופרסם ספרים אחדים בתחום זה.
נמנה עם מקבלי עיטור יקיר ירושלים לשנת ה'תשס"ח.
מספריו

אנליזה איכותית וכמותית: לבתי הספר התיכוניים, אסכולה, תל אביב, תש"ך
התכונות הכימיות: הפיזיקליות והביולוגיות של פולי חומצות אמיניות המכילים סרין, חמו"ל, ירושלים, תש"ך
כימיה של תרכובות פוספט בעלות חשיבות ביולוגית, אקדמון, ירושלים, תש"ל
על חומותייך, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב, תשנ"ב 1992
הסזון - ציד אחים, מכון ז'בוטינסקי בישראל, תל אביב, תשנ"ד 1994
בלהב המרד: מערכות האצ"ל בירושלים, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תל אביב, תשנ"ו 1996
פרקים בתולדות האצ"ל, מכון ז’בוטינסקי, תל אביב, תשנ"ט 1998
לידתה של מחתרת: האצ"ל בשנות השלושים, ברית חיילי האצ"ל, תל אביב, תשס"ב 2001
היום שרה הקטנה: סיפורן של לוחמות האצ"ל, מכון ז’בוטינסקי ואגודת מוזיאון האצ"ל, תל אביב, תשס"ג 2003
האצ"ל בחיפה האדומה, ברית חיילי האצ"ל, תל אביב, תשס"ו 2006
אבי געזונט : סיפורו של לוחם האצ"ל. מהדורה מחודשת. [ירושלים] : [יהודה לפידות], תש"ע 2010.
רובר ברסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בספטמבר 1901 פויי-דה-דום, אוברן, צרפת 
 פטירה:  18 בדצמבר 1999 (בגיל 98) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Robert Bresson 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1933–1983 (כ־50 שנה)
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון לקנאל 
 פרסים והוקרה:  פרס לואי דלוק (1950)  פרס פסטיבל הקולנוע בקאן לבמאי הטוב ביותר (1983)  פרס אגודת מבקרי הסרטים הלאומית לבימוי הטוב ביותר (1984)  פרס מפעל חיים של האקדמיה האירופית לקולנוע (1994)  פרס לוצ'ינו ויסקונטי (1977)  פרס חבר השופטים של פסטיבל קאן (1962)  גביע סאת'רלנד (1971)  פרס פסטיבל הקולנוע בקאן לבמאי הטוב ביותר (1957)  פרס רנה קלייר (1995) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רובר בְּרֵסוֹן (בצרפתית: Robert Bresson;‏ 25 בספטמבר 1901 – 18 בדצמבר 1999) היה במאי קולנוע צרפתי שביים בעיקר סרטים מינימליסטיים, ונחשב לאחד מהבולטים בבמאי צרפת. הוא נודע בגישתו הדקדקנית והבלתי-מסחרית ליצירת קולנוע, עד כדי כך שהוא מתואר לעיתים קרובות כ"קדוש מגן" של אמנות הקולנוע. סרטו המפורסם ביותר הוא "הנידון למוות ברח". הסרט מושפע, ככל הנראה, מתקופת שהותו של ברסון בשבי הנאצים כחבר בתנועת ההתנגדות הצרפתית (אם כי הסרט מבוסס על סיפורו של אדם אחר). ברסון נודע גם בשימושו בשחקנים בלתי-מקצועיים, בשימוש מועט במוזיקה בסרטיו, ובמוטיבים חוזרים מתוך הנצרות הקתולית כמו גאולה והתגלותה של הנפש.
סגנונו

ברסון הוציא ב-1975 ספר בשם "הערות על הסינמטוגראף", הנחשב לאחד הספרים המשפיעים ביותר בתחום התאוריה וביקורת הקולנוע, ובו שטח את דעותיו על אמנות הקולנוע ושיטות עבודתו. ברסון האמין כי המפתח ליצירת אמנות הקולנוע, בדומה לאמנויות המוזיקה והציור, הוא הקצב בו מתנהל הסרט: "הריתמוס הוא אשר עושה את הסרט. העלילה והאירועים על הבד משמשים רק כדי להראות את התנועות בתוך נפש האדם".

ברסון גם האמין שקיים הבדל תהומי בין אמנויות התיאטרון והדרמה לבין אמנות הקולנוע. הוא הבחין בין ה"סינמטוגרפיה", ניסיון ליצור שפה חדשה מתמונות נעות וצלילים, לבין סרט שהוא לא יותר מ"תיאטרון מצולם" המשתמש בנוסחאות מקובלות ונשען על הופעותיהם של השחקנים. לעיתים קרובות הוא צילם סצנה כלשהי פעמים רבות, עד ששחקניו (אותם נהג לכנות "מודלים") הופשטו מכל "הדגשות-המשחק" שלהם, שיטת עבודה שעמדה בניגוד מוחלט לגישות מקובלות למשחק כמו שיטת סטניסלבסקי. המבקר זאב רב-נוף אמר על ברסון: "הוא סנסציוני פחות מכל אמני הקולנוע האחרים. אבל הפעולות הפשוטות על הבד יוצרות מתח מסוג מיוחד, מתח פנימי, שקט ושקול, התופס את הקהל... בראסון מתעניין בבעיות המוסר החברתי, אך הוא אינו מטיף, הוא רק רומז. אין בו מוסריות קולנית וצדקנית ואף לא המוסריות הציבורית, אלא הקול הדק, ההססני והקובע יותר מכל, קולו של המצפון".
השפעתו ופרסים בהם זכה

במאים ותסריטאים שהושפעו מברסון כוללים את במאי תנועת "הגל החדש" הצרפתית, וכן אנדריי טרקובסקי, מיכאל הנקה, ברונו דומון, האחים דארדן, פול שרדר, אקי קאוריסמקי וג'ים ג'ארמוש.
ברסון זכה במספר פרסים חשובים, ביניהם פרס אריה הזהב על מפעל חיים בפסטיבל ונציה, פרס על מפעל חיים מטעם האקדמיה האירופאית לקולנוע, פרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל קאן על "הנידון למוות ברח" ו"הכסף", פרס מיוחד מטעם חבר השופטים בפסטיבל קאן על "משפטה של ז'אן ד'ארק", פרס הבמאי הטוב ביותר מטעם איגוד המבקרים האמריקני על "הכסף", ופרס חבר המבקרים הבינלאומי בפסטיבל קאן על "לנסלוט דו לאק", אותו סירב לקבל.