stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נינוה
סקירת היסטוריה של התפתחות העיר > האימפריה המאוחרת

אשורנצירפל השני ערך בדק במקדש אשתר, אך גם העבירו לבירתו נימרוד, היא כלח התנ"כית. מספר מהמלכים שהמשיכוהו בנו את מקדשי סין, נרגל, ושמש. שלמנאסר השלישי יצא לחלק ממערכותיו הצבאיות מנינוה, אך התגורר בכלח. בהתמרדות בנו, אשור-דן-אפלי, כנגדו, צידדה נינוה בבנו, ויש להניח שלא היה מלך אהוד בעיר. אדד-ניררי הרביעי וסרגון השני ערכו אף הם מספר בדקים במקדש נבו שבעיר, והאחרון בנה את מקדש ראש השנה.
תעודותיו של סנחריב מספרות כי מספר מאבותיו נקברו בנינוה וחלקם דרו בעיר, אף שבתחילת שלטונו מצא את העיר במצב עלוב יחסית. מקדש עתיק ומחסן תחמושת היו המבנים הראשיים של העיר. שני רציפים ארוכים לגדות החידקל היוו את הבסיס לארמונות שנבנו טרם ימיו, אך הרציפים נהרסו והארמונות הרקיבו. סנחריב חידש והגדיל את הרציף הצפוני, שאותה עת כיסה את תל קויונג'יק. ובנה את ארמונו בחלק הדרום-מערבי, הארמון היה בגדר הישג אדריכלי עצום, שרק 80 מחדריו נתגלו עד לימינו.
התבליטים - שאין להם מתחרים במגוון הנושאים: רוחב ואורך היצירה, אמיתות ההצגה, הטיפול האמנותי, הדיוק שבציורים ותחושת המרחב - מהווים התקדמות על ארמונו הנפלא שרומם סרגון השני בחורסאבאד. לאחר שחיבר את הרציף גם בדרום (כיום נבי-יונס), הקים סנחריב מחסן תחמושת חדש. נינוה סבלה ממחסור במי שתייה, ותקוותה שכנה במי הגשמים. אך סנחריב הוביל מים העירה מהגבעות סביב לעיר, דרך סדרה של 18 תעלות מים, שמימיהן פוזרו בבארות העיר. הוא בנה בה גן נאה מזרחית לארמונו וכן רחוב לצעדות ניצחון, אולם אסר על נתיניו לעבור ברחוב. סנחריב הפך את נינוה לבירתו, ולאחר שבזז את בבל מאוצרותיה הפך את נינוה לעיר העשירה במזרח.
ת'ומפסון גילה, כמו כן, את ארמון אַשוּר-שֻם-אֻשַבְּשִי, שנבנה בידי סנחריב ליורשו המיועד, שלבסוף לא ירש את הכס האשורי, כאשר את מקומו תפס אסרחדון.
אסרחדון החל לבנות מחדש את בבל - דבר שבא לכדי התנגשות עם תקוות סנחריב להפוך את נינוה לבירתה הבלתי־מעורערת של האימפריה האשורית - אך בכל זאת לא נטש את נינוה לגמרי.
הוא בנה מחדש את מקדש אשור בעיר, וכמו כן ארמון משל עצמו באזור תל נבי יונס, על בסיס הנשקייה שעמדה במקום. אשורבניפל, יורשו של אסרחדון, ואחרון המלכים החזקים ששלטו באימפריה האשורית, קבע את נחלתו בנינוה, וכמחווה לסבו שיפץ את ארמונו, אם כי בנה לעצמו ארמון הדור בחלקו הצפוני של התל.
ארמונו של אשורבניפל הכיל מספר נכבד של איורי מלחמה שבהם מיוצג הצבא האשורי בניצחונותיו המפורסמים נגד העלמים, הערבים והבבלים. ברם, פאר תבליטיו אינו משתווה לספרייתו המפורסמת ספריית אשורבניפל.
התעודות הרבות, הרישומים הספרותיים, המדעיים, המיתולוגיים, הדתיים, ההיסטוריים והאסטרונומיים מהווים בסיס חשוב ביותר לבחינת אורחות החיים באימפריה האשורית, ומספקים מקורות מידע לחקר ולהשוואת ההתפתחות המדעית של מסופוטמיה. יתר על כן מהווים הממצאים מקור מידע מהימן לספרות בבלית קלאסית, שהועתקה ברובה על לוחות חמר ונשמרה בעומקי הספרייה.
סין-שר-אישכון, וקודמו לכתר האשורי, היו מלכים נלאים למדי, בימיו של הראשון מבין השניים שמו המדים מצור לעיר, אך זאת ניצלה. בימי המלך האחרון, כוח מאוחד של מדים ובבלים תחת הנהגתו של נבו-פלאסר (אבי נבוכדנאצר, מגלה יהודה), תפס את העיר והצית את ארמונותיה, כך מצא את מותו סִן שַר אִשְׁכֻן. הבירה הועברה זמנית לחַרַן, בימיו של אשור-אֻבַּלִיט השני, וסמוך לכך נפלה האימפריה האשורית כליל.
העיר לא נשכחה לגמרי, והיא אף זוכה לאזכור בידי ההיסטוריון היווני קסנופון, בתיעודו את מסע הרבבה. בימי טיבריוס קלאודיוס נירו קיסר הוקמה מושבה על חורבותיה של נינוה. בנימין מטודלה מזכיר את העיר באחד מספריו וכן הגאוגרף הערבי אבן בטוטה.
לקריאה נוספת

אלעזר ליפא סוקניק, אנציקלופדיה מקראית, הוצאת מוסד ביאליק
האנציקלופדיה לארכאולוגיה, ליאונרד קוטרל
הערות שוליים

↑  ספר בראשית, פרק י', פסוק י"ב; ספר יונה, פרק א', פסוק ב'.
| מסופוטמיה |
| --- | --- | --- |
| ממלכות בתקופת הברונזה | ממלכות בתקופת הברונזה |  |
| שומר | אומה • אור • ארידו • ארך • אשנונה • באד-טיבירה • בורסיפה •  דיר • לגש • מלגיום • נגירסו • ניפור • סיפר • כיש • שדופום • שורופק |  |
| עילם | שושן • אנשאן |  |
| אכד | אכד • מארי • גותים |  |
| אמורים | אמר • תותול • איסין • ארך • לרסה • בבל • כיש • מרי • תרקה • ימחֿד • אכלתום |  |
| בבל | התקופה הבבלית הקדומה • כשים • האימפריה הבבלית החדשה • כשדים • דור-כוריגלזו |  |
| אשור | אשור • כלח • דור שרוכין • נינוה • חרן • אימגור-אנליל • האימפריה האשורית החדשה |  |
| חור | מיתני • אורקש • נוזי • אוררטו |  |
| נושאים מרכזיים | נושאים מרכזיים |  |
| ממשל | מלכי שומר • מלכי אשור • מלכי בבל |  |
| מיתולוגיה | מיתולוגיה מסופוטמית • הוראות שורופק • אנומה אליש • עלילות גילגמש • מרדוך • קינת ניפור • הדת הבבלית אשורית |  |
| שפה | כתב יתדות • אלפבית ארמי • שומרית • אכדית • אמורית • עילמית • חורית • ארמית |  |
| נהרות | פרת • חידקל • חבור • בליח • דיאלא • הזב הגדול • הזב הקטן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531402505171  GND: 4042360-8  LCCN: sh85091986  NKC: ge319695  VIAF: 316430194   WorldCat (עם VIAF): 316430194 
ראש למסו חפירות ארכאולוגיות בנבי יונוס
תבליט קיר מנינווה, מוצג במוזיאון פרגמון
תבליטי ציד האריות של אשורבניפל שנתגלו בארמון נינוה, הם נוצרו בערך ב-635–645 לפני הספירה
אליעזר זאב רוזנבוים (נדבורנה)

רבי אליעזר זאב רוזנבוים (נולד בו' באב ה'תשי"ח, 23 ביולי 1958) הוא האדמו"ר מנדבורנה בני-ברק.
ביוגרפיה

נולד בבני ברק לרבי יעקב ישכר בער רוזנבוים ולרבקה (בת רבי משה הערש מאראד - רומניה), הבכור מבין אחד-עשר ילדיהם, נקרא על שם סב-אביו רבי אליעזר זאב רוזנבוים. למד בתלמוד תורה בעלזא בבני ברק ובישיבת "מאמר מרדכי" נדבורנה, שנוסדה על ידי סבו האדמו"ר רבי חיים מרדכי רוזנבוים.
בשנת ה'תשל"ט התחתן בארצות הברית עם שרה רבקה, בת הרב אהרן צבי וויצנער ששימש כרבה של העיר פשעמישל בגאליציה לפני מלחמת העולם השנייה. תקופה קצרה לאחר נישואיו חזר לישראל.
בשנת ה'תשנ"ב במהלך טקסי חנוכת הבית למרכז חסידי נדבורנה, הוכתר לרב הקהילה.
בז' באדר ה'תשע"ב נפטר אביו, ובמהלך הלווייתו הוכתר למלא את מקומו לפי צוואת האב.
הנהגותיו

הוא משמש כבעל קורא בקביעות כמנהג אבותיו. הוא משמש כבעל תפילה בתפילות הימים הנוראים ובמנחה בערב שבת בלבד.
בשונה מהמקובל הוא אינו לובש בגדי אדמו"רים, אלא קפוטה שחורה בלבד.
נוהג לעשות תענית דיבור בימי חמישי וכן מראש חודש אלול עד אחרי יום כיפור.
דברי תורתו יוצאים לאור על ידי מערכת "נדברה נא" ומערכת "אמרי קודש".
החסידות בהנהגתו

החסידות בהנהגתו מונה כמה מאות משפחות, חלקן בקריית נדבורנה בבני ברק. קהילות נוספות בהנהגתו קיימות בירושלים, ביתר עילית, בית שמש, אלעד, קריית גת.
המוסדות בבני ברק כוללים: גני ילדים, ומעונות יום, תלמוד תורה "תכלת מרדכי", מתיבתא לצעירים "תכלת מרדכי", ישיבה גדולה "מאמר מרדכי", ישיבת קיבוץ "קדושת מרדכי", רשת כוללים, מקווה טהרה וארגוני חסד. מרבית המוסדות נקראים על שם זקנו רבי מרדכי מנדבורנה.
משפחתו

חיים מרדכי, נשוי לחיה מלכה, בת הרב יעקב מנחם רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא בני ברק
יוסף דוד, נשוי לרבקה זלאטא, בת רבי חיים שאול טאוב - האדמו"ר ממודז'יץ
ישראל, נשוי להינדא, בת רבי איתמר רוזנבוים רב קהילת קרעטשניף בבני ברק ובנו של האדמו"ר מקרעטשניף.
יוכבד ברכה, נשואה לברוך, בן הרב נפתלי ראובן קורנרייך, האדמו"ר מקוסוב-ויז'ניץ, וחתנו של הרב אליעזר הגר, האדמו"ר הקודם מסערט ויז'ניץ.
פרומט רויזא, נשואה לאברהם, בן הרב שלמה לייב רוקח האדמו"ר מיערוסלאב.
מלכה, נשואה ליעקב יוסף, בן הרב יהודה אליעזר דוד ניישלאס אב"ד סערדהלי בית שמש.
חיה רחל, נשואה ליהודה, בן הרב דוד הורוביץ, האדמו"ר מראצפערט ברזיל
חנה, נשואה ליחיאל מיכל, בן הרב נפתלי צבי רוטנברג, האדמו"ר מקאסאן, ורב קהילת קהל חסידים בבית שמש.
זיסל בתיה, נשואה לישראל, בן הרב יוחנן בידרמן, האדמו"ר מלעלוב בית שמש.
מרים, נשואה לנתן דוד, בן הרב ניסן משה גרוס, רב קהילות החסידים בקרית ספר, ובנו של האדמו"ר מהאלמין.
פייגא, נשואה לחיים אליעזר, בן הרב יצחק אייזיק לאבין האדמו"ר מזידיטשוב בני ברק.
לקריאה נוספת

יצחק אלפסי, החסידות, 1977, עמ' 45–50
חסידי נדבורנה בהכנסת ספר תורה לבית המדרש המרכזי בקריית נדבורנה
ג'ואן אלן

| --- | --- |

ג'ואן אלן (2000)
 לידה:  20 באוגוסט 1956 (בת 68) רוצ'ל, אילינוי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1977 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת צפון אילינוי (1989)  אוניברסיטת איסטרן אילינוי  Rochelle Township High School 
 בן או בת זוג:  פיטר פרידמן (1 בינואר 1990–10 במרץ 2002) 
 פרסים והוקרה:  פרס דרמה דסק לשחקנית הטובה ביותר במחזה (1984)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1998)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע של סן דייגו לשחקנית הטובה ביותר (2005)  פרס מבקרי הקולנוע של שיקאגו לשחקנית הטובה ביותר (2006)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1996)  פרס טוני לשחקן הטוב ביותר (1988)  פרס אגודת מבקרי הקולנוע הלאומית לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1995)  פרס עולם התיאטרון (1984) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ואן אלן (באנגלית: Joan Allen; נולדה ב-20 באוגוסט 1956) היא שחקנית קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית, שהייתה מועמדת לשלושה פרסי אוסקר, שלושה פרסי גלובוס הזהב, שלושה פרסי אמי וזכתה בפרס טוני.
ביוגרפיה

אלן נולדה בעיר רוצ'ל (אנ'), אילינוי לדורת'י מרי, עקרת בית, ולג'יימס ג'פרסון אלן, בעלים של תחנת דלק מקומית; היא הצעירה מתוך ארבעה ילדים. יש לה אח גדול, דייוויד, ושתי אחיות גדולות, מרי ולין.
אלן למדה בבית הספר התיכון רוצ'ל טאון בעיר הולדתה. לאחר לימודי התיכון החלה ללמוד באוניברסיטת מזרח אילינוי (אנ'), שם הופיעה בכמה מחזות לצד ג'ון מלקוביץ', שהיה גם סטודנט לצידה, ולאחר מכן היא עברה לאוניברסיטת צפון אילינוי (אנ'), שם סיימה את לימודיה עם תואר ראשון באמנויות יפות בתיאטרון.
קריירת משחק

בשנת 1977 הצטרפה אלן לחברת התיאטרון סטפנוולף בשיקגו והחלה את הקריירה שלה בתיאטרון.
בשנת 1987 שיחקה במחזה "שרוף את זה" שעלתה לראשונה בלוס אנג'לס, ולאחר הצלחתה המפתיעה עברה לאוף ברודוויי ולאחר מכן עברה לתיאטרון ברודוויי. אלן זכתה שנה לאחר מכן בפרס טוני על משחקה במחזה. כמו כן השתתפה במחזה זוכה פרס פוליצר "כרוניקת היידי".
תפקיד הבכורה של אלן על מסך הקולנוע היה בסרט הדרמה "Compromising Positions" בשנת 1985. שנה לאחר מכן, השתתפה אלן בסרט המותחן "הצייד" בבימויו של מייקל מאן, ובאותה שנה שיחקה בדרמה הרומנטית מועמדת שלושה פרסי אוסקר של פרנסיס פורד קופולה, "להתחתן שנית", לצד ניקולס קייג' וג'ים קארי.
שנתיים לאחר מכן שיחקה אלן בסרט נוסף של קופולה, "טאקר: האיש והחלום".
בשנת 1995 גילמה אלן את דמותה של פט ניקסון, אשת נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון (אנתוני הופקינס) והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1969 - 1974, בדרמה הביוגרפית של אוליבר סטון, "ניקסון".
על תפקידה קיבלה אלן מועמדות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ומועמדות לפרס באפט"א.
שנה לאחר מכן קיבלה אלן מועמדות נוספת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר, הפעם על תפקידה בדרמה ההיסטורית המבוססת על המחזה "ציד המכשפות" של ארתור מילר, אלן קיבלה גם מועמדות לפרס גלובוס הזהב על אותו תפקיד.
בסוף שנות ה-90 השתתפה אלן בדרמה הרומנטית של אנג לי "סופת קרח", במותחן האקשן "עימות חזיתי" לצד ג'ון טרבולטה, ובדרמת הפנטזיה הקומית מועמדת 3 פרסי האוסקר "פלזנטוויל" לצידם של טובי מגוויר וריס וית'רספון.
בשנת 2000 קיבלה אלן מועמדות שלישית לפרס האוסקר והפעם בקטגוריית פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על משחקה במותחן הפוליטי "המועמדת", בסרט גילמה אלן את ליין האנסון, סנטורית שמתמודדת על תפקיד סגנית הנשיא. אלן קיבלה גם מועמדות שנייה לפרס גלובוס הזהב.
שנה לאחר מכן קיבלה מועמדות לפרס אמי על תפקידה בסדרה "הערפל של אבלון", שבו גילמה את דמותה של אחותו של המלך ארתור.
בשנת 2004 השתתפה אלן בדרמה הרומנטית "היומן", וכן במותחן הריגול "זהות במלכודת", שם גילמה את פמלה לאנדי, סוכנת CIA שרודפת אחר ג'ייסון בורן. בנוסף באותה שנה כיכבה בסרטה של סאלי פוטר "יס", דרמה אירוטית על מדענית אמריקאית עם שמתגוררת בלונדון ומנהלת רומן עם גבר לבנוני.
בשנת 2005 שיחקה אלן לצידו של קווין קוסטנר בדרמה הרומנטית "הצד הטוב של הכעס".
בשנת 2007 שיחקה בחלק השלישי בסדרת סרטי הריגול של ג'ייסון בורן, "זהות אבודה", בסרט חזרה אלן לגלם את דמותה של פמלה לאנדי שממשיכה בחיפושיה לאיתור ג'ייסון בורן.
בשנת 2008 השתתפה אלן בשחזור לסרט הפעולה משנת 1975, "מרוץ המוות".
חיים אישיים

בשנת 1990 נישאה אלן לשחקן פיטר פרידמן (אנ'), לזוג נולדה בת, סאדי (ילידת פברואר 1994). בני הזוג התגרשו בשנת 2002.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 | Compromising Positions | מארי אליס מהוני |  |
| 1986 | הצייד | ריבה מק'ליין |  |
| 1986 | Fat Guy Goes Nutzoid | לאלה |  |
| 1986 | להתחתן שנית | מאדי |  |
| 1988 | טאקר: האיש והחלום | ורה טאקר |  |
| 1989 | בתוך ארץ | איירין |  |
| 1993 | איתן פרום | זינה פרום |  |
| 1993 | מהלכים תמימים (אנ') | בוני וייצקין |  |
| 1993 | ג'וש וסאם | קרוליין ויטני |  |
| 1995 | אהבה בלי גבולות | מרגרט רוברטס |  |
| 1995 | ניקסון | פט ניקסון | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר מועמדת פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה  מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר |
| 1996 | ציד המכשפות | אליזבת פרוקטור (אנ') | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר |
| 1997 | סופת קרח | אלינה הוד |  |
| 1997 | עימות חזיתי | ד"ר איב ארצ'ר |  |
| 1998 | פלזנטוויל | בטי פארקר |  |
| 1999 | It's the Rage | הלן |  |
| 2000 | שמיים אדומים | שינייד המילטון |  |
| 2000 | המועמדת | ליין בילינגס הנסון | מועמדת פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר בסרט דרמה מועמדת פרס אינדפנדנט ספיריט לשחקנית הטובה ביותר מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר |
| 2003 | Off the Map | ארלין גרודן |  |
| 2004 | היומן | אן המילטון |  |
| 2004 | זהות במלכודת | פמלה לאנדי |  |
| 2004 | יס | היא | מועמדת פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לשחקנית הטובה ביותר |
| 2005 | הצד הטוב של הכעס | טרי אן וולפמאייר |  |
| 2006 | בונוויל | קרול |  |
| 2007 | זהות אבודה | פמלה לאנדי |  |
| 2008 | מרוץ המוות | קלייר הנסי |  |
| 2009 | האצ'יקו | קייט וילסון |  |
| 2012 | זהות גנובה | פמלה לאנדי |  |
| 2014 | A Good Marriage | דארסי אנדרסון |  |
| 2015 | חדר | ננסי ניוסום |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Say Goodnight, Gracie | ג'יני | סרט טלוויזיה של PBS |
| 1985 | ירוק עד | איריס פרידמן | מיני-סדרה |
| 1987 | כולם היו בניי | אן דיבר | סרט טלוויזיה של PBS חלק מסדרת האנתולוגיה "American Playhouse" |
| 1987 | The Room Upstairs | אלי | סרט טלוויזיה של CBS |
| 1987 | אזור הדמדומים | סאלי דובס | פרק: "Joy Ride/Shelter Skelter/Private Channel" |
| 1991 | ללא אזהרה: סיפורו של ג'יימס בריידי | שרה בריידי | סרט טלוויזיה של HBO |
| 1996 | פרייז'ר | לידיה | פרק: "High Crane Drifter" |
| 2001 | ערפילי אבלון | מורגוז (אנ') | מיני-סדרה מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה במיני-סדרה או סרט טלוויזיה |
| 2009 | ג'ורג'יה או'קיף | ג'ורג'יה או'קיף | סרט טלוויזיה של Lifetime גם מפיקה בפועל  מועמדת פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לסרט טלוויזיה יוצא מן הכלל (בתור מפיקה) מועמדת פרס גילדת שחקני המסך לשחקנית הטובה ביותר במיני-סדרה או סרט טלוויזיה |
| 2012 | לאק | קלייר לאשיי | 6 פרקים |
| 2014 | ההריגה | קולונל מרגרט ריין | תפקיד ראשי (עונה 4); 6 פרקים |
| 2016 | המשפחה | קלייר וורן | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2021 | סיפורה של ליסי | אמנדה דבהר | מיני-סדרה |
| 2025 | יום אפס | שיילה מולאן | מיני-סדרה של נטפליקס |
חיים ויסמונסקי

אין תמונה חופשית
ד"ר חיים ויסמונסקי (ויסמונטסקי; נולד ב-7 באפריל 1976) הוא עורך דין ומשפטן ישראלי. שימש כמנהל מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה משנת 2016. במרץ 2025 נבחר לתפקיד פרקליט מחוז מרכז (פלילי) בפרקליטות המדינה.
ביוגרפיה

נולד בתל אביב ליצחק וד"ר תמימה ולמד בתיכון הנדסאים הרצליה. שירת בצה"ל במסגרת העתודה האקדמית כיועץ משפטי וכראש צוות חקירות ביחידה המרכזית של מצ"ח. משרת במילואים כשופט בבית המשפט בבית המשפט הצבאי לערעורים ביהודה ושומרון, בדרגת סגן אלוף. בעל תואר ראשון ושני במשפטים בהצטיינות, ותואר שני במדע המדינה בהצטיינות יתרה, כולם מאוניברסיטת תל אביב. בעל תואר דוקטור במשפטים. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' מיכאל בירנהק, עוסקת בנושא: "סמכויות חקירה ברשת האינטרנט" (2014).
ביוגרפיה > פרקליטות המדינה

בשנת 1997 התמחה ויסמונסקי במחוז תל אביב של פרקליטות המדינה ושימש בה כפרקליט עד שנת 2011. בין תפקידיו שימש כיועץ לצוות ההקמה של הרשות למשפט, טכנולוגיה ומידע, וכן השתתף בהליכי חקיקה שונים. שימש כתובע בפרשת הסוס הטרויאני, בתיק הדריסה של מיטל אהרונסון ז"ל ופציעתה של חברתה, מלי יזדי, בתיק גניבת מרשם האוכלוסין (פרשת האגרון) ובתיקים נוספים. בשנת 2010 הושאל כעוזר משפטי לוועדת טירקל, ולאחר מכן שימש כחבר בוועדת דורנר.
בשנת 2011 מונה לתפקיד ראש תחום ידע, חקיקה, משפט וטכנולוגיה בפרקליטות. במסגרת תפקידו ליווה חקירות שונות ותיקוני חקיקה הנוגעים למשפט וטכנולוגיה, וכן ייצג את משרד המשפטים בפורומים בין-לאומיים שונים וערך השתלמויות למשפטנים בשירות הציבורי בתחום זה.
במקביל לעבודתו בפרקליטות המדינה שימש ויסמונסקי כמרצה אורח באוניברסיטאות תל אביב וחיפה, מכללות, מכונים שונים וגופי אכיפת החוק, וכמנחה בקליניקה פלילית. שימש עמית מחקר במרכז פדרמן לחקר הסייבר - תוכנית משפט וסייבר באוניברסיטה העברית.
ביוגרפיה > מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה

בשנת 2016 החל ויסמונסקי להקים את מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה והועמד בראשה. בשנת 2017 החלה המחלקה באופן רשמי את עבודתה עם 20 עובדים. המחלקה אחראית על ההתמודדות עם פשיעה וטרור ברשת האינטרנט, עוסקת בהסרת תכנים בלתי חוקיים מן הרשת, ומלווה את יחידות הפרקליטות בנושא האזנות סתר וראיות דיגיטליות. במסגרת תפקידו החליט ויסמונסקי על הגשת כתבי-אישום במגוון תיקים מורכבים ותקדימיים, ובהם פרשת טלגראס, בה אף הוביל את הסדר הטיעון עם עמוס דב סילבר, הורה על העמדה לדין בפרשת ההאקר מאשקלון, הוביל תיקי הלבנת הון באמצעות מטבעות קריפטוגרפיים, תיקי פדופיליה ברשת, תיקים בעבירות על חוק הסרטונים, ומגוון תיקים בעבירות ביטחון ועבירות ביטוי    .
שימש כפרקליט המלווה בחקירת כנגד יונתן אוריך, שמוליק איינהורן ועופר גולן, יועציו של ראש הממשלה בנימין נתניהו, בחשד להטרדת שלמה פילבר, עד המדינה בתיק 4000. לאור עמדתו שאין מקום להגיש כתב אישום בתיק זה, העביר פרקליט המדינה עמית איסמן את התיק לניסים מרום התובע בתיק.
בשנת 2016 פעל לצד פרקליט המדינה שי ניצן ופרקליטים נוספים, להסרת תכנים ביקורתיים שפורסמו ברשת האינטרנט כנגד שופטים. כן הקים ויסמונסקי מערך בין-משרדי להסרת תכני הסתה וטרור מהאינטרנט ומהרשתות החברתיות. המערך פעל להסרה של רבבות תכנים מאז פרוץ מלחמת "חרבות ברזל" . מערך זה פעל ללא הסמכה מפורשת בחוק ונסמך על מערכת של פניות וולונטריות לפלטפורמות המקוונות השונות. עתירת ארגון עדאלה והאגודה לזכויות האזרח נגד פעילות המערך נדחתה על-ידי בג"ץ. במסגרת תפקידו גיבש נוהל, המכונה "היתר ויסמונסקי", לפיו ניתן להסתפק באישור של הפיקוד הבכיר בחטיבת הסייבר של המשטרה ושל ויסמונסקי עצמו, כדי לאשר פריצה ל"ענן" של חשוד.
עוד במהלך התקופה בה כיהן כמנהל מחלקת הסייבר בפרקליטות המדינה, ויסמונסקי שימש כחבר בוועדה הציבורית לגיבוש אמצעים להגנה על הציבור ועל נושאי משרה בשירות הציבור מפני פעילות ופרסומים פוגעניים כמו גם בריונות ברשת, בראשות שופטת בית המשפט העליון (בדימוס) עדנה ארבל. כן שימש כחבר בוועדה להתאמת המשפט לאתגרי החדשנות והאצת הטכנולוגיה בראשות מנכ"ל משרד המשפטים, ערן דוידי.
ביוגרפיה > פרקליט מחוז מרכז (פלילי)

במרץ 2025 נבחר ויסמונסקי לתפקיד פרקליט מחוז מרכז (פלילי) בפרקליטות המדינה, במקומה של רחל אבישר-אבלס.
חיים אישיים

נשוי לשרית ויסמונסקי, ואב לשלושה.
סע לאט (שיר)

| --- | --- |
 שיר בביצוע אריק איינשטיין
 מתוך האלבום סע לאט
 יצא לאור:  1974 
 שפה:  עברית 
 כתיבה:  אריק איינשטיין
 לחן:  מיקי גבריאלוב
 
"סע לאט" הוא שיר מ-1974 שנכתב ובוצע על ידי אריק איינשטיין והולחן על ידי מיקי גבריאלוב.
השיר פתח את אלבומו העשירי של איינשטיין, "סע לאט", שנקרא על שם השיר. עם הקמת תחנת הרדיו "גלגלצ" בשנת 1993, היה "סע לאט" השיר הראשון שהושמע בה.
יצירת השיר

מיקי גבריאלוב סיפר ב-2014 בריאיון ל-Mako על תהליך יצירת השיר. לדבריו, בתקופה שלאחר מלחמת יום הכיפורים הופיעו אריק איינשטיין וההרכב שליווה אותו בכל רחבי הארץ ובחזיתות בפני יחידות מילואים במטרה להרים להם את המורל, תוך שהם נמצאים רוב הזמן בדרכים: באוויר וביבשה. איינשטיין כתב את המילים על הנהג מאיר עמבר אשר הסיע אותם באותה תקופה "סע לאט... לא יתחילו בלעדינו". המילים עברו להלחנה לשלום חנוך, אך הוא סבר כי הן אינן מתאימות לכך. גבריאלוב, שחיפש דרך לשבור את שגרת ההלחנה של שירו, שהולחנו במבנה של בית-פזמון בחרוזים, נרתם למשימת הלחנת הפרוזה. הוא כתב לחן המורכב מחמישה חלקים שכל אחד מהם עומד בפני עצמו. כתיבת הלחן ארכה זמן רב. בריאיון לקובי מידן בתוכניתו "סוכן תרבות" אמר גבריאלוב כי זהו השיר שהלחנתו לקחה את משך הזמן הארוך ביותר בקריירה שלו כמלחין.
נושא השיר

נושא השיר ייחודי. הוא מושר לנהג הנוסע ברכב, כשבחוץ גשם, ולכאורה אין בו מסר אחד ברור או מחשבה אחת ממוקדת. פרט לפזמון החוזר ("סע לאט"), השיר "מפוזר", מזכיר טווח נרחב של נושאים ואינו מתמקד באף אחד מהם, ובתוך כך פורש פנורמה רחבה של מקומות, אנשים ותחושות. השיר מתאר את המכונית, האנשים שיושבים בתוכה, מזג האוויר הסוער, הדרך, הלילה, ציטוטי משפטים שאמר צבי שיסל, חיילי צה"ל ששוכבים עכשיו בבוץ, "הגשש" ברדיו, קבוצת הכדורגל שהפסידה, האוהדים, שיר של הביטלס (הוא אף מכיל קטע מחווה ווקאלי משירם You Never Give Me Your Money), האישה האהובה שנמצאת בבית, זיכרונות מנסיעה קודמת לאילת, ועוד.
משמעויות בשיר

בתוך כל הנאמר, בדרך אסוציאטיבית וללא סדר, יש הרואים ניסיון לגלם את כלל הישראליות, על מורכבותה ויופיה. סצנת הנסיעה במכונית ברחבי הארץ עשויה לשקף את המציאות הפנימית המתוחה בישראל: ה"אנחנו" שבמכונית נמצאים בין המלחמה והגשמים לבין הבית החם. מאזינים לחדשות. המציאות חודרת ועמה הדאגה לחיילים, בשנה שלאחר מלחמת יום הכיפורים. במקביל, ובאותה נשימה, הוא מזכיר גם כי "הפועל שוב הפסידה" במשחק כדורגל ומביע אמפתיה לאוהדים. אף הביטוי הכל-כך ישראלי "לא רואים ממטר", מובא במסגרת של דאגה לנוסעים ברכב, ואולי במסגרת של דאגה לחברה בישראל. לפי הביקורות על השיר, ניתן לראות בקריאה "סע לאט" משמעות רחבה יותר מקריאה לנהג בגשם. זהו ניסיון להאט את מהלך המציאות ולהחזיר משהו מן התרבות הישראלית שאבדה, ואולי מארץ ישראל היפה.
השיר הוזכר רבות כאחד משיריו המאפיינים. בהספד שפרסמה חוה אלברשטיין לאחר פטירתו של איינשטיין, היא בחרה בשיר זה כדי לתאר את מסע חייו ותרומתו לתרבות הישראלית:
"איזה עושר של דימויים קיים בשיר הנסיעה הזה. כל החיים שלנו נוסעים כאן לפנינו. חברות, כדורגל, חורף פתאומי, חרדה מהמלחמה האופפת אותנו ונוסעת איתנו לכל מקום, אהבה לאישה למשפחה - והמשפט הכל כך קלאסי והמלא תקווה של כל האמנים בעולם - "לא יתחילו בלעדינו". זה נכון אריק שלא יתחילו בלעדינו. הם אמנם ימשיכו גם בלעדינו, אבל איתך הנסיעה הייתה הרבה יותר נעימה ובטוחה, והיינו מוכנים לנסוע איתך עוד ועוד."
סע לאט ב'

בשנת 1995 יצא לאור אלבומו של איינשטיין "יש בי אהבה", אשר נפתח בשיר המשך בשם "סע לאט ב'" בלחן של שם טוב לוי, שמתאר גם הוא נסיעה במכונית - לגליל באביב (בגרסה המקורית הנסיעה הייתה לדרום בחורף), כשהפעם אופי השיר אינו חרדתי אלא אופטימי, כולל רמזים לשיר המקורי והתייחסות לאירועים אקטואליים.
אירועים המוזכרים בשירים

שני השירים מדברים על אירועים מהווי מדינת ישראל. להלן חלק מהאזכורים:
אירועים המוזכרים בשירים > סע לאט

ברדיו החלפון של הגשש - המערכונים מתוך התוכנית "קסיוס קליי נגד חלפון" של הגשש החיוור היו פופולריים מאוד במהלך שנות ה-70.
הפועל שוב הפסידה - בשנים 1973 ו-1974 הייתה קבוצת הכדורגל של הפועל תל אביב בשפל.
צבי אומר שגילו כוכב שיש עליו חיים - בחודש מרץ 1974 חלפה החללית מארינר 10 לראשונה בסמוך לכוכב חמה.
עוד מעט זה עזה, ורק שלא יעוף איזה רימון - בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 היה גל של אירועי טרור ברצועת עזה, שהידוע שבהם היה רצח ילדי משפחת ארויו על ידי מחבל שהשליך רימון יד לתוך המכונית שבה ישבו בעת שמשפחתם עברה בסמוך לעיר עזה.
אירועים המוזכרים בשירים > סע לאט ב'

צבי אומר שחם לו בראש בגלל החור שבאוזון - בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 החלה להתברר לציבור הפגיעה בשכבת האוזון. המשפט הוא מחווה לאחד המשפטים מהשיר המקורי ("צבי אומר שקר לו בראש, תסגור איזה חלון").
הפועל שוב בליגה - ב-1990 עלתה קבוצת הפועל תל אביב חזרה לליגה הראשונה.
ברדיו חדשות מהמפרץ, מדברים על מסכות - הכוונה כנראה לתקופת ההמתנה לפני מלחמת המפרץ בסוף 1990, שבמהלכה חולקו מסיכות אב"כ לציבור.
צבי אומר: אני לא דתי, אבל משהו קורה פה - בשנות התשעים החל בישראל גל גדול של חזרה בתשובה. באותה עת כונה הגל "החזרה השקטה".
בן ג'ונסון כבר חוזר, נראה אם הוא ירד את העשר - האצן הקנדי בן ג'ונסון שנפסל באולימפיאדת סיאול (1988) לאחר שקבע שיא עולם ב-100 מ' ונכשל בבדיקת סמים, חזר לרוץ לאחר תקופת השעיה שנגזרה עליו.
לעזוב את נוורלנד

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  דן ריד 
 שחקנים ראשיים:  וויד רובסון 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  HBO, ערוץ 4 
 חברה מפיצה:  HBO Max 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2019 
 משך הקרנה:  236 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
לעזוב את נוורלנד (באנגלית: Leaving Neverland) הוא סרט תיעודי משנת 2019 בבימוי והפקה של הבמאי הבריטי דן ריד. הסרט מתמקד בשני גברים, וייד רובסון וג'יימס סייפצ'אק, שטוענים שהזמר מייקל ג'קסון התעלל בהם מינית כילדים ובוחן גם את ההשפעות על משפחותיהם. הסרט עורר סערה ודיון ציבורי על היחס שיש לתת למייקל ג'קסון ואומנותו על רקע עדויות אלה.
הסרט הוא הפקה משותפת של ערוץ 4 הבריטי ורשת HBO האמריקאית. הוא הוצג לראשונה בפסטיבל הסרטים של סאנדנס, ב-25 בינואר 2019, ושודר בשני חלקים במרץ באותה שנה. בישראל שודר הסרט ב-yes דוקו וב-STINGTV.