stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולאי אוברוצ'ב

| --- | --- |

ניקולאי אוברוצ'ב
 לידה:  3 בדצמבר 1830 סנט פטרבורג, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית (1699–1858)
 פטירה:  8 ביולי 1904 (בגיל 73) פריגו, צרפת צרפת
 מקום קבורה:  בית הקברות ניקולסקויה של הלאוורה אלכסנדר נבסקי בסנקט פטרבורג 
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 השכלה:  First Cadet Corps 
 השתייכות:   צבא האימפריה הרוסית
 תקופת הפעילות:  1848–1897 (כ־49 שנים)
 דרגה:   גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 דיוויזיית הפרשים ה-2 ראש המטה הכללי
 פעולות ומבצעים
 המלחמה העות'מאנית-רוסית  המהפכה ההונגרית של 1848 
 עיטורים
 אביר במסדר אלכסנדר נבסקי  מסדר לודוויג  מסדר לאופולד  מסדר פרנץ יוזף  מסדר העיט האדום  קצין בלגיון הכבוד  מסדר סנט מוריס ולזרוס  צלב גדול של לגיון הכבוד  צלב "חצית הדנובה"  מסדר צלב טאקובו  מסדר הפיל הלבן  2nd class, Order of the Medjidie  מסדר אלכסנדר הקדוש של בולגריה  מסדר שלמה  מסדר הנסיך דנילו הראשון  מסדר המושיע  מסדר אוסמאני  מסדר סטניסלב הקדוש  אות המסדר אלכסנדר נבסקי הקדוש  אות מסדר העיט הלבן  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 1  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 2  אות המסדר אנה הקדושה, דרגה 3  עיטור  אנה הקדושה,  דרגה ראשונה  מסדר סנטה אנה, דרגה 2  מסדר ולדימיר הקדוש  עיטור ולדימיר הקדוש, דרגה 4  מסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 2  מסדר גאורגיוס הקדוש, דרגה שלישית  מסדר העיט האדום, דרגה 1  מסדר סטניסלב הקדוש, דרגה 3  עיטור אנדריי הקדוש  עיטור  ולדימיר הקדוש, דרגה 3  אות המסדר ולדימיר הקדוש, דרגה 1  Order of noble Bukhara 
 
ניקולאי ניקולאייביץ' אוברצ'ב (ברוסית: Никола́й Никола́евич О́бручев;‏ 3 בדצמבר 1830 – 8 ביולי 1904) היה גנרל רוסי אשר שימש כראש המטה הכללי הרוסי בין 1881-1897. התפרסם גם כסופר ותאוריטיקן צבאי.
ביוגרפיה

אוברצ'ב נולד ב-3 בדצמבר 1830. מקורות מסומים טוענים שנולד בסנט פטרבורג, בעוד אחרים טוענים שנולד בוורשה. הוא היה בן למשפחת אצולה רוסית. אביו ואחיו שרתו בצבא הרוסי בדרגות בכירות. אביו נפטר ב-1837, ואוברצ'ב התגייס כצוער לצבא הקיסרי. הוא עבר הכשרה צבאית בבתי ספר צבאיים שונים עד 1848, אז התגייס למשמר הקיסרי. ב-1849 השתתף במשלחת הרוסית שסייעה לצבא האוסטרי לדכא את המרד ההונגרי הגדול. ב-1850 הוא פרסם את ספרו הראשון אשר עסק בתולדות הספרות הצבאית ברוסיה. הספר זכה לפופולריות רבה בחוגים הצבאיים של האימפריה. ב-1855 הוא מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2.
ב-1856, במהלך הכתרתו של אלכסנדר השני, קיבל אוברוצ'וב את אות מסדר אנה הקדושה ומסדר סטניסלב הקדוש, שניהם מדרגה 3. באותה שנה הוא מונה לפרופסור באקדמיית המטה הכללי "ניקולייב", ולימד בה סטטיסטיקה צבאית. ב-1858 הוא הפך לאחד מעורכי המגזין "אוסף צבאי" (Военный сборник). הוא פוטר מתפקיד זה לאחר שפרסם מאמר בו מתח ביקורת על פעילות הצבא הרוסי במהלך מלחמת קרים. עם זאת, מאמריו וספריו משכו את תשומת לבם של מפקדי הצבא הרוסי, והוא החל למלא תפקידים בכירים במטה הכללי ובמשרד המלחמה.
אוברצ'וב היה אחד המתכננים הראשיים של תוכנית המלחמה נגד האימפריה העות'מאנית, ויחד עם שר המלחמה דמיטרי מיליוטין, שכנע את הצאר אלכסנדר השני לצאת למלחמה המתוכננת ב-1877. מיליוטין והצאר רצו להציב אותו לצידם בחזית המרכזית של המלחמה בבלקן. עם זאת, מפקד החזית, הנסיך הגדול ניקולאי, היה מסוכסך קשות עם אוברצ'וב, והטיל וטו על הצבתו בחזית הבלקנית. תחת זאת, הוצב אוברצ'וב בחזית המשנית של המלחמה - חזית הקווקז. הוא הכין עבור הגנרל מליקוב את תוכנית המלחמה שמוטטה את החזית העות'מאנית באזור.
ב-10 ביוני 1881, מונה אוברצ'וב לראש המטה הכללי הרוסי בידי הצאר החדש אלכסנדר השלישי. תקופת כהונתו התאפיינה בפעילות דיפלומטית נמרצת. אוברצ'וב היה פרנקופיל מושבע. הוא היה נשוי לאשה צרפתייה - מארי לאונטין מילו, והחזיק אחוזה בצרפת. הוא היה מיודד עם הנספח הצבאי הצרפתי במוסקבה ראול לה מוטון דה בואדפר. למרות זאת, זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, חודשה ברית שלושת הקיסרים בין רוסיה, הקיסרות הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית. הברית חודשה גם ב-1884, אולם ב-1887 בוטלה בעקבות סכסוך בין הרוסים לאוסטרו-הונגרים על אזורי השפעה בבלקן. במקום זאת, חתמה רוסיה על הסכם נפרד עם גרמניה (ברית ביטוח המשנה). ב-1890 החליטו הגרמנים להתנער מהברית, ורוסיה מצאה עצמה מבודדת בזירה הדיפלומטית.
באותה שנה, הוזמן ידידו של אוברצ'וב, בואדפר, שכעת שימש כסגן הרמטכ"ל הצרפתי, לצפות בתמרוני הצבא הרוסי. היה זה הצעד הראשון בהפסקת העוינות ששררה בין צרפת לרוסיה מאז הפלישה הצרפתית לרוסיה ב-1812. אוברצ'וב ובואדפר שניהם דחפו להידוק היחסים בין שתי המדינות, שהיו מבודדות בזירה הדיפלומטית וחיפשו נואשות אחר בנות ברית. ב-1892 נחתמה הברית הצרפתית-רוסית. ב-1893 הועלה אוברצ'וב לדרגת גנרל ומונה לחבר המועצה המדינית.
ב-21 בדצמבר 1897 התפטר אוברצ'וב מתפקיד הרמטכ"ל, אולם נותר חבר במועצה המדינית. הוא עזב את רוסיה ועבר להתגורר באחוזתו בצרפת. הוא נפטר ב-8 ביולי 1904, ונקבר בסנט פטרבורג.
פטריק מוריסי

פטריק ג'יימס מוריסי (באנגלית: Patrick James Morrisey; נולד ב-21 בדצמבר 1967) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, המכהן כמושל וירג'יניה המערבית מאז ינואר 2025. בין השנים 2013–2025 כיהן כתובע הכללי של וירג'יניה המערבית. הוא נבחר לתפקיד התובע הכללי בבחירות 2012 מטעם המפלגה הרפובליקנית, והיה לרפובליקני הראשון שנבחר לתפקיד זה מאז 1933. ב-2018 היה המועמד הרפובליקני בבחירות לסנאט של ארצות הברית בווירג'יניה המערבית, אך הפסיד לסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ו מנצ'ין. בבחירות 2024 התמודד לתפקיד המושל ונבחר ברוב של 62% מהקולות לתפקידו.
ביוגרפיה

מוריסי נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק וגדל בעיר אדיסון שבניו ג'רזי. אביו היה מנהל חשבונות בתאגיד הפלדה של ארצות הברית בעוד שאמו הייתה אחות מוסמכת. בשנת 1985 השלים את לימודיו התיכוניים בתיכון סנט תומאס אקווינס שבאדיסון. ב-1989 סיים בהצטיינות לימודי תואר ראשון בהיסטוריה ובמדע המדינה באוניברסיטת ראטגרס, וב-1992 השלים לימודי תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ראטגרס.
מוריסי היה פעיל בפוליטיקה הרפובליקנית בניו ג'רזי בראשית חייו. הוא עבד במטה הבחירות הנשיאותי של ג'ורג' הרברט ווקר בוש בבחירות 1988 ובמטה הבחירות של קרי אדוארדס, התובע הכללי של ניו ג'רזי, שהתמודד ב-1989 לתפקיד מושל המדינה. ב-1990 היה דובר מטה הבחירות של כריסטין טוד ויטמן כאשר התמודדה לסנאט האמריקאי ב-1990.
לאחר שהשלים את לימודיו בראטגרס התגורר מוריסי בווסטפילד שבניו ג'רזי, ופתח משרד עורכי דין פרטי בשנת 1992. הוא עסק בתחום שירותי בריאות, דיני בחירות, אסדרה ותקשורת במשרד עורכי הדין "Arent Fox Schiff" בין השנים 1995–1999. מ-1999 עד 2004 היה סגן ראש הסגל ויועץ לענייני בריאות בוועדת האנרגיה והמסחר של בית הנבחרים האמריקאי, שם עבד על "חוק ההיערכות והתגובה של בריאות הציבור והטרור הביולוגי משנת 2002" ו"חוק תרופות מרשם, שיפור ומודרניזציה של מדיקר".
בשנת 2000 התמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס השביעי של ניו ג'רזי אך הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית עם 9% בלבד. הוא התנגד להפלות למעט במקרים חריגים, וניצב בפני התנגדות קשה למועמדותו מצד תנועות נגד הזכות להפלה מלאכותית שפעלו במחוז הקונגרס השביעי. בשנים 2004–2012 עבד כעורך דין בוושינגטון הבירה. תחילה היה שותף במשרד עורכי הדין "Sidley Austin" וב-2010 הצטרף ל-"King & Spalding". בתור שדלן הוא נתפס כמומחה לתקנות וחקיקה הקשורות לבריאות ולתרופות. בתפקיד זה השתכר ב-250 אלף דולר אמריקני מטעם קבוצת סחר בתרופות. הקבוצה מומנה בידי מפיצי אופיואידים שמדינת וירג'יניה המערבית תבעה לימים בגין הפצה לא-חוקית שתרמה להרחבת מגפת האופיואידים במדינה.
בנובמבר 2012 התמודד מוריסי לתפקיד התובע הכללי של וירג'יניה המערבית נגד דארל מקגרו, שכיהן בתפקידו מאז 1993 מטעם המפלגה הדמוקרטית. בבחירות ניצח את מקגרו עם 51.24% מהקולות והחל את תפקידו ב-3 בינואר 2013, ובכך נהיה לתובע הכללי הרפובליקני הראשון של וירג'יניה המערבית מאז 1933. במהלך כהונתו כתובע הכללי הקשיח את עמדותיו בנוגע להפלות, והתנגד להפלה גם במקרים של אונס, גילוי עריות וסכנה לחיי האם, והצטרף ל-12 מדינות אחרות בתמיכה באיסור ההפלות של מדינת קרוליינה הצפונית על היריון בן 20 שבועות.
ב-10 ביולי 2017 הודיע מוריסי על כוונתו להתמודד לסנאט של ארצות הברית. במהלך הפריימריז הרפובליקני התמודד מול חבר הקונגרס אוון ג'נקינס ומול איש העסקים דון בלנקנשיפ, שתקפו אותו על הקריירה שלו כשדלן בוושינגטון הבירה. ב-8 במאי 2018 ניצח מוריסי את ג'נקינס ובלנקנשיפ עם יותר מ-34% מהקולות ונבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית. עם זאת, בבחירות הכלליות הפסיד לסנאטור הדמוקרטי המכהן ג'ו מנצ'ין ביחס של 46.3%-49.6%.
ב-4 באפריל 2023 הודיע מוריסי על התמודדותו לתפקיד מושל וירג'יניה המערבית בבחירות 2024. בבחירות המקדימות גבר על עמיתו הרפובליקני מור קפיטו עם 33.28% מהקולות. בבחירות הכלליות ניצח מול דון בלנקנשיפ, שבעבר התמודד מולו על המועמדות הרפובליקנית לסנאט, וגרף כ-62% מהקולות. הוא הושבע לתפקידו ב-13 בינואר 2025.
הערות שוליים

↑  תיאודוריק מייר, Morrisey under fire in W.Va. over lobbyist past, באתר פוליטיקו, 3 במאי 2018 (באנגלית)
↑  ג'ים אקסלרוד, West Virginia AG's past work with drug companies questioned, באתר CBS News‏, 2 ביוני 2016 (באנגלית)
↑  Don Blankenship Defeated in West Virginia Primary, באתר Leadership Connect‏, 9 במאי 2018 (באנגלית)
↑  אריק ברדנר, Democrat Joe Manchin wins re-election in West Virginia, CNN projects, באתר CNN‏, 6 בנובמבר 2018 (באנגלית)
↑  Patrick Morrisey wins West Virginia governor’s race, באתר Mountain State Spotlight‏, 5 בנובמבר 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2019096864  VIAF: 4328156317461302350005   WorldCat (עם VIAF): 4328156317461302350005
פלטון אנטונוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בנובמבר 1811 קרולבץ, אוקראינה 
 פטירה:  20 בדצמבר 1883 (בגיל 72) קרץ', האימפריה הרוסית 
 השכלה:  אוניברסיטת חרקוב 
 השתייכות:  חיל רגלים 
 דרגה:  לוטננט גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת הקווקז 
 עיטורים
 אות מסדר אנה הקדושה  אות מסדר העיט הלבן  מסדר סטניסלב הקדוש  מסדר ולדימיר הקדוש  אות המסדר אלכסנדר נבסקי הקדוש 
 
פלטון אלכסנדרוביץ' אנטונוביץ' (ברוסית: Платон Александрович Антонович; ‏25 בנובמבר 1811, פלך צ'רניגוב – 20 בדצמבר 1883, קרץ') היה איש צבא וממשל רוסי. לוטננט גנרל, מושל בסרביה וראש עיריות אודסה וקרץ'.
בין השנים 1867–1880 שימש אחראי על מחוז החינוך של קייב (רו'), הגוף האחראי על מוסדות החינוך במחוזות האימפריה הרוסית.
הערות שוליים

↑  לפי הלוח היוליאני שנהג בתקופה זו ברוסיה: 13 בנובמבר.
↑  לפי הלוח היוליאני שנהג בתקופה זו ברוסיה: 8 בדצמבר.
ערך זה הוא קצרמרבנושא האימפריה הרוסית ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פלטון אנטונוביץ'".
איסלנד

איסלנד (באנגלית : Iceland, באיסלנדית: Ísland) היא מדינת אי בצפון האוקיינוס האטלנטי הממוקמת בין גרינלנד, נורווגיה וסקוטלנד, צפון מערבית לאיי פארו. המדינה שוכנת על אי מרכזי ומספר איים סמוכים. צפיפות האוכלוסייה בה היא מהקטנות בעולם- הואיל ושטחה 103,000 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה כ־406,032 איש נכון לינואר 2025. כשבערך מחציתה מתרכזת בעיר הבירה רייקיאוויק.
בשנים האחרונות נהנית איסלנד מגידול האוכלוסין הגבוה ביותר באירופה, בעיקר בשל כניסת מהגרים המהווים כ־7% מאוכלוסייתה (2015), רובם מנורווגיה ופולין. האי איסלנד הוא חלק מהרכס המרכז־אטלנטי שנקודתו הגבוהה ביותר היא הר קְוואנַדַלְסְנְיוּקוּר (Hvannadalshnjúkur) בדרום המדינה אשר גובהו 2,111 מטר מעל פני הים. 11% משטח האי מכוסה בקרחונים ובהם קרחון ואטנאייקוטל, הקרחון הגדול באירופה. באי פעילות געשית וגאותרמית רבה המספקת אנרגיה זולה ונקייה.
איסלנד חברה בנאט"ו על אף שלה עצמה אין צבא קבע.
פוליטיקה

איסלנד מתפארת בפרלמנט הוותיק ביותר בעולם, ה-אלת'ינגי (Alþingi), שהוקם בשנת 930. יש בו 63 חברים, כל אחד מהם נבחר על ידי האזרחים כל ארבע שנים. ראש הממשלה יחד עם הקבינט דואג לחלק הביצועי של הממשלה. ראש הממשלה נבחר על ידי הממשלה לאחר הבחירות. באופן מסורתי הוא ראש המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט.
מאז 1942, מפלגת העצמאות (אנ') של איסלנד זכתה במספר המושבים הגבוה ביותר מבין כל המפלגות, מלבד הבחירות ב-2009.
נשיא איסלנד נבחר פעם בארבע שנים משרת בתפקיד ייצוגי בלבד. הנשיא הנחשב לראש המדינה, הוא שליט ללא סמכויות, חסר כוח פוליטי ממשי, מלבד יכולתו להטיל וטו על חוקים העוברים באלת'ינגי. בשנת 1980 נבחרה ויגדיס פינבוגדוטיר לנשיאה, והייתה האישה הראשונה באירופה שנבחרה לעמוד בראש מדינה. הנשיא הנוכחי הוא גודני יוהאנסון. בנובמבר 2017 נבחרה קתרין יקובסדוטיר בת ה-41 לראש ממשלת איסלנד. יקובסדוטיר, יושבת ראש תנועת השמאל הירוק, ששימשה בעבר כשרת החינוך, מוצאה ממשפחה ידועה של משוררים, אנשי אקדמיה ופוליטיקאים ונחשבת לפציפיסטית ותומכת בפעילות למען שמירת הסביבה. בספטמבר 2021, אלת'ינגי הפך לפרלמנט האירופי הראשון שיש בו רוב נשי.
צבא וביטחון

איסלנד נמנית עם מייסדות ברית נאט"ו ב־1949, והיא היחידה מבין המייסדות שאינה מחזיקה צבא קבע, אף על פי שאין מניעה בחוקת איסלנד להקים צבא כזה. ההגנה על איסלנד מורכבת ממשמר החופים של איסלנד, המסייר במים הטריטוריאליים ובמרחב האווירי של המדינה, וכן מכוחות הביטחון הלאומי של הנציב ויחידות של כוחות מיוחדים.
נורווגיה השכנה מאפשרת לאזרחי איסלנד להתגייס ולקבל הכשרה צבאית במסגרת הכוחות המזוינים של נורווגיה.
כלכלה

עד תחילת המאה העשרים הייתה איסלנד אחת המדינות העניות באירופה. אולם כיום הפכה לאחת מהמדינות בעלות רמת החיים מהגבוהות בעולם, ומהמדינות בעלות התמ"ג לנפש הגבוה בעולם. כשכנותיה הסקנדינביות, גם איסלנד היא מדינת רווחה, עובדה התורמת לחלוקה שוויונית של העושר הלאומי על פי מדד ג'יני. בשנת 2007 הייתה איסלנד מדורגת ראשונה על פי מדד הפיתוח האנושי, אך בעקבות המשבר הכלכלי של שנת 2008, היא הידרדרה למקום ה־13 בשנת 2011.
התחום המרכזי בכלכלת איסלנד הוא ענף הדיג הימי. כ־40% מהיצוא האיסלנדי מקורו בדיג ימי וממוצרים תעשייתיים נלווים. כמות הדיג השנתית עומדת על 1.7 מיליון טון בממוצע. כ־5% מכוח העבודה מעורב בתעשיית הדיג. תופעות הטבע הייחודיות של המדינה מעודדות תיירות, המהווה מקור חשוב למטבע זר.
רק 1.3% משטח האי מעובד לחקלאות והיבולים העיקריים הם תפוחי אדמה ולפת. במשק החי מייצרים חלב, חמאה, גבינה ובשר. בתעשייה, הענפים העיקריים הם: עיבוד דגים, אלומיניום, צורן, אנרגיה גאותרמית, תיירות, דשן ומלט. ענפי היצוא העיקריים הם: דגים ומאכלי ים, אלומיניום וצורן לבריטניה, גרמניה, ארצות הברית, צרפת, דנמרק, ויפן. ענפי היבוא העיקריים הם: מכונות וציוד, מוצרי נפט, מוצרי מזון וטקסטיל מגרמניה, ארצות הברית, בריטניה, דנמרק ושוודיה.
ב־22 באוקטובר 2006 חזרה איסלנד לצוד לווייתנים האסור על פי החוק הבינלאומי לציד לווייתנים ובכך הצטרפה ליפן ולנורווגיה המפרות אף הן את האיסור הזה.
איסלנד אינה חברה באיחוד האירופי, אלא באיגוד הסחר החופשי האירופי (EFTA), שהיא מסגרת מקבילה לאיחוד האירופי משנת 1960. רוב מדינות האיגוד, ואיסלנד ביניהן, מסדירות את קשרי הסחר שלהן עם האיחוד האירופי במסגרת הקרויה "האזור הכלכלי האירופי" (EEA), המבטיחה למדינות החברות בה חופש של תנועה לאנשים, סחורות, שירותים והון, אך אינה מטילה על מדינות שאינן חברות באיחוד האירופי את החובות המוטלות על חברות האיחוד.
לאיסלנד אין מקורות אנרגיה פוסילית משמעותית. אחת הדרכים לחסוך ביבוא מקורות אנרגיה היא חימום באמצעות מים חמים (אנ') הנובעים מהרצועה הגעשית.
כלכלה > המשבר הכלכלי בשנת 2008

בשנת 2008 חוותה איסלנד משבר כלכלי חריף, שהחריף עוד יותר כתוצאה ממשבר הסאבפריים. שיעורי הריבית שקבע הבנק המרכזי של איסלנד עלו משיעור של 4% המקובל באירופה לשיעורים העולים על 10%. עם אינפלציה גואה, קשיי נזילות בנקאיים ומטבע בלתי יציב, דירוג האשראי של איסלנד קרס. שלושת הבנקים הגדולים באיסלנד, גליטניר, לנדסבנקי, וקאופתינג קרסו תחת החובות שצברו. איסלנד לא הייתה יכולה לחלץ אותם, כפי שעשו ממשלות שונות בעולם, על ידי לקיחת חובותיהם על עצמה, מכיוון שחובותיהם היו גדולים פי שישה מהתמ"ג השנתי הכולל של המדינה. במקום זאת איסלנד פתחה בנקים חדשים, שאליהם הועברו פיקדונות האזרחים. אזרחים וחברות זרות שהיוו חלק נכבד מפעילות הבנקים הישנים לא זכו להגנה, מה שגרם לחיכוך ביחסים עם הממלכה המאוחדת שהפעילה סנקציות נגד רכוש איסלנדי בממלכה.
איסלנד קיבלה סיוע בינלאומי בסך 4.6 מיליארד דולר בשנת 2008 מקרן המטבע הבינלאומית וממדינות סקנדינביה. בשנת 2010 החלה איסלנד להתאושש מהמשבר. הפיחות החד בשווי הקרונה האיסלנדית סייע ליצוא.
גאוגרפיה וגאולוגיה

איסלנד היא אי געשי צעיר מבחינה גאולוגית, שנוצר כתוצאה מגעשיות שגרמה גם לכך שברוב שטחו של האי יש קלדרות המכוסות בשכבות עבות של קרח. מרכז האי מכוסה בקרחונים. שטחו של הגדול שבהם קצת למעלה מ־9,000 קמ"ר. פני הקרקע של איסלנד הרריים ומקשים על קיום חקלאות באי.
על אף קרבתה לחוג הקוטב, האקלים באיסלנד ממוזג הודות לזרם הגולף.
איסלנד היא המקום היחיד בעולם שבו עולה הרכס המרכז־אטלנטי מעל פני הים וחוצה יבשה, דבר הגורם לפעילות געשית קבועה והתפרצויות בעוצמות שונות באזורה.
המיקום הצפוני של איסלנד גורם לכך שבחורף היא מושלגת וקרה ויש בה קרחונים ענקיים שנשארים קפואים גם בעונת הקיץ.
איסלנד ממוקמת באזור הטבעת המגנטית של כדור הארץ – אזור בו השדה המגנטי של כדור הארץ יחסית קטן ולכן האטמוספירה בו חשופה לפגיעה של רוח סולרית (חלקיקים טעונים המגיעים מהשמש) – מה שגורם לתופעת הזוהר הצפוני.
אחת התופעות הייחודיות לאיסלנד היא הגייזרים – סילוני מים וקיטור המתפרצים מהאדמה כתוצאה מפעילות געשית בבטן האדמה. הגייזר המתויר ביותר מתפרץ לגובה של כ־60 מטר. הסיבה לריבוי הגייזרים באיסלנד היא עובדת היותה אי צעיר מבחינה גאולוגית, שעדיין פעיל מבחינה געשית.
האגמים הגדולים באיסלנד הם אגם ת'וריסוואטן (Þórisvatn; ‏83–88 קמ"ר) ות'ינגוואטלאוואטן (Þingvallavatn; ‏82 קמ"ר). אגמים חשובים נוספים הם לאגארפליוט (Lagarfljót) ומיוואטן (Mývatn). אגם יקילסאורלון (Jökulsárlón) הוא העמוק ביותר (248 מטר).
הנהרות הארוכים ביותר באיסלנד הם ת'יורסאו (230 ק"מ), יוקולסאו אאו פיולום (206 ק"מ), קוויטאו (יחד עם יולפוסאו) (185 ק"מ) וסקיאולוואנדאפליוט (178 ק"מ).
הנקודה הגבוהה ביותר באי היא פסגת קוואנאדאלסניוקור (2,110 מ').
גאוגרפיה וגאולוגיה > היווצרות האי

לפני כ־200 מיליון שנים התפצלה יבשת פנגיאה לשני חלקים – גונדוונה בדרום, ולאוראסיה בצפון. כתוצאה מהתפצלות גונדוונה נוצרה תזוזה גם בחלק הצפוני ונוצר מרווח בין אירופה לאמריקה הצפונית. בין היבשות, באוקיינוסים, נוצרו רכסים מרכז אוקייניים, שמהם יוצאת לבה הנקרשת לבזלת. גילו הצעיר של האי והעובדה שהרכס עדיין פעיל ונמצא במרכז האי, הם אלו היוצרים את התופעות הגעשיות שבאי.
גאוגרפיה וגאולוגיה > מידות האי

ציר האורך של האי הוא ממערב למזרח.
אורך: 480 ק"מ
רוחב: 360 ק"מ
שטח: 101,826 קמ"ר (האי ה-18 בגודלו בעולם), מתוך זה:
2,757 קמ"ר של אגמים
11,922 קמ"ר של קרחונים
23,805 קמ"ר של שפלה שבה גדלה צמחייה (ברובה יער)
64,538 קמ"ר של שטח הררי בלתי מנוצל; הפסגות הגבוהות ביותר הן בגובה 2,000 מטר.
גאוגרפיה וגאולוגיה > פעילות געשית

באיסלנד יש הרי געש פעילים, ביניהם: הקלה, אלדגזה, אייאפיאלאייקול, גרימסווטן, ברדרבונגה, אלדפל וסטורה סוגפל. התפרצות הר הגעש לאקי בדרום האי – שהחלה ב־8 ביוני 1783 והשפעתה נמשכה עד 1793 – גרמה לגשם חומצי, לתמותת בעלי חיים ולרעב המוני שגרם למותם של כ־9,000 נפש שהיו כרבע מאוכלוסיית איסלנד באותה עת. להתפרצות זו נודעה השפעה לא רק באיסלנד אלא גם ברחבי אירופה: רעב מתמשך, מותם של עשרות אלפי בני־אדם, מחלות בדרכי הנשימה ואף השפעה משוערת על פריצתה של המהפכה הצרפתית בסופו של אותו עשור.
כמות הבזלת שפרצה מתוך סדק באורך של כ־2.5 ק"מ מוערכת ב־8,600 מ"ק לשנייה ובסך הכול כ־15,000 ק"מ מעוקבים שכיסו שטח המתקרב ל־600 קמ"ר.
אפר געשי נסחף עם הרוחות עד מרכז אירופה, הן בהתפרצות של 1783 והן של 2010.
גאוגרפיה וגאולוגיה > ערים עיקריות

אקוריירי
רייקיאוויק
הפנרפיירדיר
קואופווגיר
הוסאוויק
גאוגרפיה וגאולוגיה > דרכים עיקריות

כביש הטבעת
דמוגרפיה

לפי מפקד אוכלוסין מ-2021 יש באיסלנד 372,520 אזרחים, הנחלקים באופנים הבאים:
חלוקה אתנית: 94% איסלנדים ו־6% דנים, שוודים, נורווגים, אמריקנים ואחרים.
התפלגות דתית: 72% לותרנים אוונגליסטים (מתוכם 5% משתייכים לכנסייה חופשית), 8% בני ארגונים אחרים ו־19% בלי השתייכות דתית.
איסלנד יוצאת דופן בין מדינות העולם בהומוגניות הכמעט מוחלטת של אוכלוסייתה. לעובדה זו ערך מחקרי גדול בתחום הגנטיקה ולכן נעשים בה מחקרי DNA רבים.
צפיפות האוכלוסין היא 2.8 קמ"ר לנפש, עובדה המציבה את צפיפות האוכלוסייה באיסלנד במקום ה־222 מתוך 230 מדינות העולם.
תוחלת החיים: לגברים 80.7 שנה, לנשים 83.7 שנה.
פיזור אוכלוסייה: 99% מהתושבים חיים ביישובים עירוניים (60% מכלל האוכלוסייה חיים בעיר הבירה רייקיאוויק).
שיעור גידול האוכלוסייה הוא כ־0.9%.
על פי דו"ח האושר העולמי השנתי שפורסם בסוף מרץ 2024, איסלנד ממוקמת במקום השלישי במדד האושר בקרב האוכלוסייה הכללית, ובמקום הרביעי בקרב צעירים מתחת לגיל 30.
דמוגרפיה > דת

בדומה למדינות הנורדיות האחרות, במקביל לכך שהחוקה איננה מפרידה בין דת ומדינה וכנסיית איסלנד הלותרנית היא הדת הרשמית, החברה האיסלנדית מחולנת מאוד. הסטטיסטיקה שלעיל מייצגת השתייכות והזדהות עם דתות או היעדרה, ואיננה משקפת בהכרח את האמונות והפרקטיקות של האוכלוסייה (גם בקרב הנוצרים, רק מעטים הם מבקרים סדירים בכנסייה). על פי מחקר שפורסם בשנת 2001, 23% מהתושבים היו אתאיסטים או אגנוסטים. סקר של חברת גאלופ, שנערך בשנת 2012, מצא כי 57% מהאיסלנדים ראו עצמם "דתיים", 31% ראו עצמם "לא דתיים", בעוד 10% הגדירו עצמם "אתאיסטים משוכנעים", מה שמציב את איסלנד בין עשר המדינות עם השיעורים הגבוהים ביותר של אתאיסטים בעולם. מספר האיסלנדים המזדהים עם הכנסייה הממלכתית יורד בשיעור של יותר מ-1% בכל שנה. בסקר שנערך בינואר 2016 0.0% מהצעירים באיסלנד דיווחו כי הם מאמינים שאלוהים הוא שברא את העולם. 93.9% מהנשאלים שגילם נמוך מ–25 השיבו כי היקום נוצר כתוצאה מהמפץ הגדול.
תרבות

השפה הרשמית של המדינה היא האיסלנדית, אשר התפתחה מנורדית עתיקה, שפתם של הוויקינגים, עם שינויים הן באוצר המילים והן באופן ההגייה. הכתב האיסלנדי הוא היחיד שמשמר את האות Þ (שנהגית th), מהאלפבית הרוני שהיה נפוץ בימי הביניים. השפה החיה הקרובה אליה ביותר היא פארואזית.
על פי שיטת השמות האיסלנדיים, אין באיסלנד שמות משפחה אלא נעשה שימוש בפטרונים ולעיתים במטרונים, כלומר השם השני הוא שם האב (או האם) ואז סון (בן) או דוטיר (בת). כל השמות הפרטיים חייבים להיות מאושרים על ידי ועדת שמות לאומית שנוטה לא לאשר שמות זרים.
באיסלנד נהוגות עשר שנות לימוד חובה. במדינה יש שתי אוניברסיטאות, בית ספר להכשרת מורים, וקולג' למקצועות טכניים.
תרבות > ספרות עתיקה

הספרות העתיקה ביותר של איסלנד היא שירי האדה שנכתבו בין 900 לבין 1050 והם עוסקים בחיי הגיבורים והאלים הנורדים, וסיפורים הסאגה על משפחות ודמויות אחרות באיסלנד בימי הביניים.
סנורי סטורלוסון מילא תפקיד חשוב בספרות זאת והוא מחברה של האדה הפרוזאית. כאשר הנצרות הגיעה לאיסלנד החלה הכתיבה הכנסייתית.
בשנת 1773 החלו להתפתח מספר חברות ספרותיות וברובן שלט הסגנון הנאו-קלאסיציסטי.
תרבות > ספרות מודרנית

התחייה הרומנטית בראשית המאה ה־19 הביאה לידי פריחה עצומה של הספרות האיסלנדית. עם הסופרים החשובים באותה תקופה נמנים י. הלגרימוסן, ב. גרונדאל ומ. יוקומסון. הסופרים החשובים של איסלנד במאה ה־20 הם ה. האפשטיין, א. בנדיקטסון, ג. קמבאן, ג. גונארסון והלדור לכסנס (חתן פרס נובל האיסלנדי היחיד).
תרבות > אמנות

ניתן לקשר את הביצוע הייחודי של ציור הנוף האיסלנדי על ידי צייריו, ללאומיות ולתנועה לשלטון בית ועצמאות, שהייתה פעילה מאוד באמצע המאה ה-19. הציור האיסלנדי העכשווי בדרך כלל מיוחס לסגנון עבודתו של טורארין תורלקסון, שבעקבות הכשרה פורמלית באמנות בשנות ה-90 בקופנהגן, חזר לאיסלנד לצייר ולהציג את עבודותיו בתערוכות משנת 1900 ועד מותו ב-1924, המתארות כמעט אך ורק את הנוף האיסלנדי. כמה אמנים איסלנדים מפורסמים אחרים למדו אמנות באותה תקופה, באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות, אחד מהם הוא אסגרימור ג'ונסון, שיצר יחד עם Þórarinn תיאור ייחודי של הנוף של איסלנד בסגנון נטורליסטי רומנטי. ציירי נוף איסלנדים אחרים התחילו במהירות לפעול בעקבות Þórarinn ואסגרימור. ציירים אלה כללו את הצייר האיסלנדי יוהנס סווינסון קיארוואל, ואמנית הטקסטיל יוליאנה סווינסדור. קיארוואל ידוע במיוחד בזכות הטכניקות המובחנות שלו ביישום הצבע, שפיתח כדי ליישם את הסלע הגעשי, הנפוץ ואופייני באיסלנד. איינר האקונרסון הוא צייר אקספרסיוניסטי ופיגורטיבי, שחלק מאמינים שנחשב כמי שהחזיר את ה"דמות" לציור האיסלנדי. בשנות ה-80, אמנים איסלנדים רבים שילבו את סגנון הציור של האקונרסון בעבודותיהם. בשנים האחרונות, הדרכים שבהן אמן פועל בעבודתו השתנו, וסצנת האמנות האיסלנדית הפכה לתפאורה לפרויקטים ותערוכות גדולות.
תרבות > מוזיקה

מאז שנות השמונים התפרסמה איסלנד כמוקד של מוזיקת פופ ורוק. בין האמנים הבולטים שפועלים בה:
ביורק
סוליי (אנ')
סיגור רוס
מום
אמיליאנה טוריני
Of monsters and men
הטארי
פסטיבל המוזיקה Iceland Airwaves נערך ברייקיאוויק מדי נובמבר ומשלב הופעות של אמנים מקומיים רבים עם הופעות בינלאומיות.
ספורט

האיסלנדים פעילים ספורטיבית. ספורט ייחודי לאיסלנד הוא ה"גלימה" (Glíma) סוג של היאבקות שמקורה ויקינגי. כדורגל, כדוריד, כדורעף וכדורסל הם משחקים פופולריים. ענפי ספורט מקובלים אחרים כוללים אתלטיקה, שחמט, גולף, טניס, סקי, סנובורד, הוקי קרח, שחייה, טיפוס צוקים וטיפוס הרים; רכיבה על סוסים על סוסים איסלנדיים גם היא פופולרית וכן ירי בחץ וקשת. איסלנד משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת ברלין ב־1936. קודם לכן השתתפו איסלנדים כחלק מנציגי דנמרק. נבחרת הכדוריד זוכה להצלחה ומדורגת בקביעות בצמרת העולמית. היא זכתה במדליית כסף באולימפיאדת בייג'ינג ב־2008. נבחרת איסלנד בכדורגל עלתה לשני טורנירים בינלאומיים גדולים, יורו 2016, בו הגיעה לרבע הגמר ולמונדיאל 2018 שנערך ברוסיה.
תיירות

ב-15 השנים האחרונות גדלה התיירות באיסלנד במידה ניכרת. נכון לשנת 2016, ענף התיירות תרם כ-10 אחוזים לתוצר האיסלנדי וב-2017 עלה מספר המבקרים הזרים באיסלנד על 2 מיליון. כיום אחראית התיירות לכ-30 אחוז מהכנסות היצוא של המדינה.
עונת התיירות הקצרה מתחילה באופן רשמי ב־31 במאי ומסתיימת ב־1 בספטמבר. בראשית חודש יוני, אזורים רבים עדיין מכוסים בשלג והמעברים חסומים. בקיץ הימים ארוכים וניתן לטייל באור גם לאחר חצות. החל מסוף חודש יוני, דרך יולי ומרבית אוגוסט, מגיעים מרבית המטיילים. בחודש אוגוסט מרבית הציפורים יוצאות לנדוד. הפאפין, הציפור הלאומית, הולך ונעלם ככל שמתקרבים לסופו של החודש. 20 באוגוסט הוא סיומה הרשמי של עונת התיירות. הימים מתקצרים והפסגות מתכסות בשלג חדש. בשלושת החודשים הללו מגיעים רוב התיירים לאיסלנד כדי לחזות בטבע הפראי של האי: קרחונים, מפלים (כמו מפלי דטיפוס), הרי געש וגייזרים. בשנים האחרונות מתפתחת באיסלנד תיירות גם בעונת החורף.
ראו גם

ההיסטוריה של איסלנד
הכוחות המזוינים של איסלנד
המשבר הכלכלי באיסלנד בשנת 2008
איסלנד במשחקים האולימפיים
איסלנד באירוויזיון
יהדות איסלנד
איסלנדים
לקריאה נוספת

Valur Ingimundarson, The Rebellious Ally: Iceland, the United States, and the Politics of Empire 1945-2006, 2011, Republic of Letters Publishing