stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזרח פלורידה
התקופה הבריטית

על פי תנאי הסכם פריז משנת 1763, שסיים את מלחמת שבע השנים (מלחמת הצרפתים והאינדיאנים), ויתרה ספרד על פלורידה הספרדית לבריטניה. במקביל, בריטניה קיבלה את כל לואיזיאנה הצרפתית ממזרח לנהר המיסיסיפי, למעט ניו אורלינס, מצרפת. השטח החדש היה גדול מכדי לנהל אותו כיחידה אחת, ולכן חילקה בריטניה את הרכישות החדשות שלה בדרום-מזרח לשתי מושבות חדשות המופרדות על ידי נהר האפלצ'יקולה: מזרח פלורידה, עם בירתה בעיר העתיקה של סיינט אוגוסטין, ומערב פלורידה, עם בירתה בפנסקולה. עם זאת, רוב האוכלוסייה הספרדית עזבה בעקבות חתימת ההסכם, כאשר כל סיינט אוגוסטין היגרו לקובה.
המושבה מזרח פלורידה הייתה קשורה מאוד בלונדון עם אותם אינטרסים ששלטו בנובה סקוטיה. לאגודת מזרח פלורידה של לונדון ולאגודת נובה סקוטיה של לונדון היו חברים רבים חופפים, והמועצה עקבה תכופות אחר הצעותיהם לגבי הענקת אדמות לאינטרסים רבי עוצמה של סוחרים בלונדון.
אולי זה מוזר לחשוב על אזורים גיאוגרפיים כל כך שונים עם אקלים כה מנוגד שיש להם הרבה מן המשותף. אבל אם בוחנים אסטרטגיה ימית וצבאית, אפשר לראות שלאזורים אלה יש משמעות משותפת, במיוחד כשמסתכלים עליהם מלונדון על ידי המשרד. הליפקס (נובה סקוטיה) הייתה עמדת הפיקוד הן של האדמירל והן של הגנרל האחראי על הכוחות האמריקאים.... סיינט אוגוסטין עוררה את אותם שיקולים אסטרטגיים. משרות אלו תוארו כשני מוקדי הכוח שאליהם נסוג הצבא הבריטי בסוף שנות ה-60 של המאה ה-18.
חלוקת האדמות במושבות החדשות נפלה לאותה קבוצה של יזמים ואינטרסים של סוחרים אנגלים וסקוטים, בראשם האנגלי ריצ'רד אוסוולד, לימים דיפלומט, והגנרל הבריטי ג'יימס גרנט, שלימים יהפוך למושל מזרח פלורידה. רשימה של מקבלי המענקים הן בפלורידה והן בקנדה מראה שהם נפלו לקבוצה מקושרת היטב - ומחוברת ביניהם. עו"ד לינקולן אין לבט בלקבורן, נכדו של סר ריצ'רד לבט, סוחר רב עוצמה והלורד ראש העיר של לונדון, הגיע למענקים של 20,000 acre (81 קילומטרים רבועים) בשני האזורים, למשל. אריסטוקרטים אחרים, אצילים וסוחרים עשו את אותו הדבר.
רק במרץ 1781 הכריז מושל מזרח פלורידה, פטריק טונין, על בחירות לבית מחוקקים פרובינציאלי.
שתי הפלורידות נשארו נאמנות לבריטניה במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית. בריטניה השתמשה בשטח כמקלט זמני לעבדים כאשר ניסו לסלק את כולם מהדרום. סילוק עבדים זה נועד למטרות כפולות; ראשית, היא תספק עבודה למושבות בריטיות אחרות, במיוחד אחזקות באיי הודו המערבית, ושנית, היא תשפיע על העושר והיכולות הכלכליות של המהפכנים האמריקאים.
ספרד השתתפה בעקיפין במלחמה כבעלת ברית של צרפת וכבשה את פנסקולה מידי הבריטים ב-1781. בהסכם פריז 1783, שסיים את המלחמה, ויתרו הבריטים על שתי הפלורידות לספרד. אותה אמנה הכירה בעצמאותה של ארצות הברית, ישירות מצפון.
התקופה הבריטית > דמוגרפיה > דמוגרפיה גזעית

בתקופת השלטון הבריטי במזרח פלורידה, האוכלוסייה השחורה גברה על האוכלוסייה הלבנה במחוז ביחס של 2 ל-1. היחס בין שחורים ללבנים במזרח פלורידה היה נמוך יותר מאשר במערב פלורידה הבריטית אך גבוה יותר מאשר בשאר המושבות הדרמיות הבריטיות. אלה שהיו לבנים בפלורידה שירתו בדרך כלל בצבא או עבדו כמשגיחים, בעלי מלאכה או סוחרים. היו מעט מאוד חקלאים לבנים. תושבים לבנים גרו בדרך כלל בסיינט אוגוסטין או בסביבתה, עם יוצא מן הכלל שנעשה בדרך כלל עבור משגיחים ואלה שהתגוררו בניו סמירנה.
התקופה הבריטית > דמוגרפיה > אוכלוסייה ומאפיינים אחרים

לא ברור מה הייתה אוכלוסיית מזרח פלורידה לפני המהפכה האמריקנית, אך על פי ההערכות כללה אוכלוסייתה קרוב ל-3,000, מה שהופך אותה לגדולה בהרבה מאוכלוסייתה של מערב פלורידה, שלפי ההערכות היו בה כמה מאות תושבים בלבד. הבריטים ניסו לעודד התיישבות במזרח ובמערב פלורידה, מתוך מחשבה שזה יוריד את הלחץ מקו ההכרזה שהקולוניסטים בצפון המושבות הבריטיות רצו לעבור מעבר. עם זאת, תוכנית זו לא הצליחה בדרך כלל שכן רבים מאלה שקיבלו מענקי קרקע לא התיישבו בסופו של דבר באדמות אלו. עד 1783 אוכלוסיית מזרח פלורידה הייתה כ-17,000.
במהלך המהפכה האמריקנית, מזרח פלורידה התייצבה לצד הבריטים והפכה למקלט נאמן. עם סיום המהפכה ומסירת שתי הפלורידות לידי הספרדים, נאמנים רבים היססו לעזוב. בסופו של דבר, רוב התושבים הנאמנים והבריטים, כ-10,000 איש, עזבו כשרובם היגרו לאיי בהאמה או לאיי הודו המערבית וחלקם היגרו לנובה סקוטיה ואנגליה. עוד 4,000 אנשים "חדרו לתוך השממה", וחלקם התרחקו עד לנהר המיסיסיפי.
עיירה בשם St. Johns Bluff או St. Johns Town הוקמה ב-1779 לאורך נהר סנט ג'ונס. היישוב המתוכנן היה העיירה הראשונה שהוקמה על הנהר. רוב אלה שברחו לפלורידה התיישבו באותה עיירה ובסיינט אוגוסטין. סנט ג'ונס בלאף הפך לנמל והיו בו 300 בתים באביב 1783. עם תום התקופה הבריטית, שמה שונה לסנט וינסנט פרר לפני שבסופו של דבר ננטשה.
סיינט אוגוסטין, בירת המושבה, הייתה קטנה ופחות מתקדמת בהרבה מבירות שלוש עשרה המושבות האחרות.
התקופה הבריטית > עבדות וכלכלה

מזרח פלורידה לא קבעה קוד עבדים רשמי עד 1782. אלה שהיו שחורים או ממוצא מעורב ממוצא אירופי ואפריקאי ולא יכלו להוכיח שהם חופשיים נחשבו לעבדים. במהלך המהפכה האמריקאית, רבים מג'ורג'יה והקרוליינות עברו לפלורידה יחד עם עבדיהם. הממשלה הקולוניאלית, יחד עם בעלי עבדים, השתמשו בעבדים לבניית ביצורי הגנה. חוק מיליציה שאפשר גיוס עבדים כפועלים וחיילים התקבל ב-1781.
סחורות שיוצרו ויוצאו במזרח פלורידה כללו סוכר, עץ, אינדיגו, אורז, סחורות ימיות ומוטות חביות; רוב הסחורות הללו הגיעו ממטעים לאורך הנהרות סנט מרי וסנט ג'ונס שהשתמשו בעבודת עבדים.
ברנרד רומאנס כתב את התיאור הראשון של חוות דיג ספרדיות הקיימות לאורך החוף הדרום מערבי של פלורידה בשנת 1770. כאשר הבריטים השתלטו על פלורידה, הם עקבו אחר הדייגים אך נתנו להם להמשיך בפעילותם. המושל ג'יימס גרנט קיבל הוראה לעצור את הדייג מלפעול אך לא אכף את ההוראה הזו. בשלב מסוים נחשדו ספינות הדייג כאיום על השליטה הבריטית, אך סקירה מלאה בשנים 1767–1768 גילתה שהן אינן מזיקות.
התקופה הבריטית > מדיה

The East Florida Gazette היה עיתון פרו-לויאליסטים שהתפרסם מדי שבוע בסיינט אוגוסטין מ-1783 עד 1784. היא נוסדה על ידי מדפיס לויאליסטי, ג'ון וולס, ואחיו, ד"ר ויליאם צ'ארלס וולס, שעברו לסיינט אוגוסטין מצ'ארלסטון, קרוליינה הדרומית. לפני הקמת העיתון, רוב החדשות הגיעו לסנט אוגוסטין באמצעות עיתונים שפורסמו סוואנה, ג'ורג'יה וצ'ארלסטון.
התקופה הספרדית: Florida Oriental

תחת השלטון הספרדי, המחוזות של מזרח פלורידה ומערב פלורידה נותרו מחולקים בתחילה על ידי נהר האפלאצ'יקולה, הגבול שקבעו הבריטים. אבל ספרד בשנת 1785 העבירה אותו מזרחה לנהר הסוואני.
ספרד המשיכה לנהל את מזרח ומערב פלורידה כמחוזות נפרדים. הספרדים הציעו תנאים נוחים לרכישת קרקעות, שמשכו מתיישבים רבים מארצות הברית החדשה שהוקמה. היו מספר מחלוקות טריטוריאליות בין ארצות הברית וספרד, חלקן הובילו לפעולה צבאית, כולל מלחמת הפטריוט ב-1812 והפיליבסטר באי אמיליה ב-1817.
צבא אמריקאי בפיקודו של אנדרו ג'קסון פלש למזרח פלורידה במהלך מלחמת הסמינול הראשונה. כוחותיו של ג'קסון כבשו את סן מרקוס ב-7 באפריל 1818; כמו גם פורט ברנקאס בבירת מערב פלורידה, פנסקולה, ב-24 במאי 1818.
שר החוץ של ג'יימס מונרו, ג'ון קווינסי אדמס, הגדיר את העמדה האמריקאית בנושא זה. אדמס האשים את ספרד בהפרת הסכם פינקני בכך שלא הצליחה לשלוט בסמינול. לנוכח הסיכוי לאבד שליטה, ספרד ויתרה רשמית את כל שטחה בפלורידה לארצות הברית במסגרת הסכם אדמס-אוניס ב-1819 (אושרר ב-1821), בתמורה לכך שארצות הברית תוותר על תביעותיה על טקסס וארצות הברית תשלם כל תביעה של אזרחים שלה שעשויה להיות נגד ספרד, עד 5,000,000 $.
בשנת 1822, הקונגרס האמריקאי ארגן את טריטוריית פלורידה. בשנת 1845, פלורידה התקבלה כמדינה ה-27 של ארצות הברית.
התקופה הספרדית: Florida Oriental > אוכלוסייה ודמוגרפיה

עם העברת פלורידה לספרד, מספר נתינים בריטים לשעבר החליטו להישאר בעוד כמה ספרדים הגיעו לפלורידה. בסיינט אוגוסטין הייתה שילוב של תושבים מהתקופה הבריטית וגם של ספרדים שזה עתה הגיעו. האזורים הכפריים שיושבו על ידי קולוניסטים תוארו כ"אנגלים בלבד". במהלך התקופה הספרדית, אוכלוסיית סיינט אוגוסטין "ריחפה" על כ-3,000 איש, כאשר מחצית מאוכלוסייתה היו עבדים שחורים. היו בפלורידה תשע ערים אינדיאניות, אך הערים הללו לא נספרו במפקד האוכלוסין של 1786.
מנוצרס

| מנוצרס |
| --- | --- |
  שלד ואיור של מנוצרס
תקופה
תחילת מיוקן 30.7–19.7 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מפריטי פרסה
משפחה:: קרנפיים
סוג:: מנוצרס
מינים
 M. arikarense  M. barbouri
שם מדעי
 Menoceras

מנוצרס (שם מדעי: Menoceras; מילולית: "קרני סהר") הוא סוג קדום של קרנף אשר חי בערבות אמריקה הצפונית בתקופת המיוקן לפני 30.7-19.7 מיליון שנה. הוא היה קטן יחסית לקרנפים המודרניים והיה בעל רגליים ארוכות.
מאפיינים

אורך קרנף זה הגיע למטר וחצי בקירוב ומשקלו ל-100-300 ק"ג. הוא היה בעל זוג קרניים בקצה אפו שבלטו החוצה והתעקלו מעט. דבר זה העניק לו את שמו. הנקבות היו חסרות קרניים ואולי קטנות יותר. קרנף זה שגשג בסביבת הסוואנה והערבה הקדומה של אמריקה הצפונית בין פלורידה וקליפורניה עד ניו ג'רזי ונברסקה.
אתר מאובנים בפלורידה ובסן ברנרדינו, קליפורניה מציג עדר גדול של קרנפים כאלה שנפלו לעבר מותם, כנראה מסחיפת נהר בוצי. היובש של סוף המיוקן גרר אותם להכחדה והם הוחלפו במיני קרנפים עמידים יותר לקרח וליובש כמו הקרנף הצמרירי.
בתרבות

יונק זה הופיע בסדרה פלאווורלד.
מוריס 6 MS

| --- | --- |

Morris Six MS
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  Morris Motors Limited
 שנות ייצור:  1948–1953
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל אחריו:  Morris Isis 
 חברת אם:  The British Motor Corporation Limited (BMC) (משנת 1952)
 אורך:  4,496 מ"מ
 רוחב:  1,770 מ"מ
 גובה:  1,600 מ"מ
 משקל:  1,320 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,794 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים,  2,215 סמ"ק  המפיק 71 כ"ס
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  130 קמ"ש
 צריכת דלק:  13.3 ליטר ל-100 ק"מ
 
מוריס 6 MS (באנגלית: Morris Six MS) היא מכונית משפחתית גדולה, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית "Morris Motors Limited" אשר יוצרה בין השנים 1948–1953.
סך הכול יוצרו 12,400 יחידות.
משנת 1953 יצרנית הרכב "Morris Motors Limited" הייתה חברת בת של קונצרן הרכב הבריטי "The British Motor Corporation Limited BMC".
תאוצת דגם "מוריס 6 MS" בין 0-100 קמ"ש היא 21.6 שניות.
דרגות גימור "Morris Six MS"

Morris Six MS (דגם בסיסי)
Morris Six MS דגם "Deluxe Saloon"
תמונות

מוריס 6 MS, שנת 1952
מוריס 6 MS, שנת 1953
מוריס 6 MS, שנת 1953
מוריס 6 MS, שנת 1949
מוריס 6 MS
מוריס 6 MS
מוריס 6 MS, דגם "Deluxe Saloon" שנת 1953
מוריס 6
מספר מכוניות  מוריס 6 MS
ראו גם

מוריס אוקספורד MO
מוריס אוקספורד פרינה
מוריס נומד
מוריס מרשל
מוריס FE
מוריס J2
מוריס ביג 6
מוריס מייג'ור
לקריאה נוספת

סדרת "מוריס 6 MS"(הקישור אינו פעיל) (680mo.org.uk/sh_scripts/sh_tiledinfo(Morris Six MS - The 6/80 & MO Club Website - Home))
הערות שוליים

↑  מוריס 6 MSsimoncars.co.uk/morris/sixms
↑  מוריס 6 MSmotorbase.com/vehicle/profile/morris-six-ms
↑  דגם מוריס 6 MS - מפרט טכני ומידותautomobile-catalog.com/make/morris/six_ms/six_ms_saloon/1952
↑  מוריס 6 MS - מפרט טכניcarfolio.com/specifications/models
מזרח אזרבייג'ן

מזרח אזרבייג'ן (בפרסית: استان آذربایجان شرقی, באזרית: Şərqi Azərbaycan ostanı) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן, ובירתה העיר תבריז.
גאוגרפיה

שטחה 45,650 קמ"ר, בערך 2.77% משטחה של איראן, והיא נמצאת בצפון מערב המדינה. ב-2006 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 3,603,456 תושבים עם צפיפות של 79 נפשות לקילומטר מרובע. הפרובינציה גובלת עם פרובינציית זנג'אן, פרובינציית מערב אזרבייג'ן ופרובינציית ארדביל ועם המדינות ארמניה ואזרבייג'ן. השפות המדוברות באזור הן בעיקר השפה הפרסית והשפה האזרית.
בירת הפרובינציה היא העיר תבריז עם אוכלוסייה של כ-1.6 מיליון תושבים.
האזור הוא  הררי ברובו. ההר הגבוה ביותר באזור מגיע לגובה של 3,707 מטר. על הר מישודאגי ממוקם אתר סקי.
האזור היה מיושב עוד בתקופה עתיקה כאשר היה בשליטת מדי. חלק מהאתרים הארכאולוגיים באזור נתגלו כתוצאה מרעידות אדמה, למשל באזור עין אלדין.
בתקופת אלכסנדר הגדול התקיים באזור מרד נגד שלטונו. לפי חוקרי אסלאם, האזור היה מקום הולדתו של זרתוסטרה.
החל מהמאה ה-17 האזור היה במחלוקת בין האימפריה הרוסית לבין האימפריה הפרסית. במהלך מלחמת העולם השנייה הצבא האדום כבש את השטח ואף הקים בו מדינת חסות שהתפרקה תוך זמן קצר בלחץ השלטון המרכזי אחרי עזיבת הצבא האדום.
מורשת ותרבות > אתרי מורשת

הארגון למורשת תרבותית באיראן ציין 936 נקודות עניין היסטוריות באזור. אתרי המורשת העיקריים כוללים את הבאזאר בתבריז – הבאזאר העתיק הגדול באיראן ומהעתיקים במזרח התיכון כולו המוכר גם כאתר מורשת עולמית, המסגד הכחול בתבריז, שנבנה במאה ה־15, מנזר סטפנוס הקדוש באזור העיר ג'ולפה והכפר התת־קרקעי כנדואן (פר').
מורשת ותרבות > אוכלוסייה

האזרים האיראניים (פר', אז') – עם ממוצא קווקזי, איראני וטורקי, ששפתו, אזרית, משתייכת למשפחה הטורקית – הם 16% מתושבי איראן ורוב התושבים במזרח אזרבייג'ן. לצידם מתקיימת באזור קבוצה קטנה של ארמנים איראניים (אר', פר').
מנזר על־שם סטפנוס הקדוש מהמאה התשיעית של הכנסייה הקתולית הארמנית. המנזר ממוקם בערוץ נהר אראס, כ־15 ק"מ מצפון־מערב לעיר ג'ולפה. במקום הייתה כנסייה קדומה יותר שנוסדה בידי ברתולומאוס הקדוש בסביבות שנת 62
כנסייה קתולית ארמנית על־שם יוחנן בן זבדי בכפר סהרל (פר') שבמחוז צופיאן (פר'), אזור שבסתר (פר'). ינואר 2019.
מושב בטיחות

ילדים במושבי בטיחות
לפי החוק ילד מתחת לגיל 11 לא יכול לשבת מקדימה.
את מושב הבטיחות ניתן להתקין במושב האחורי או הקדמי, כשהוא מופנה לכיוון הנסיעה (לחזית הרכב) או לאחור. לפי ארגון בטרם, מומלץ להושיב תינוקות במושב בטיחות כשפניהם לאחור (כנגד כיוון נסיעה) עד גיל שנתיים. כמו כן, אין להתקין את מושב הבטיחות במושב הקדמי אם מותקנת בו כרית אוויר, אלא אם כן נותק המנגנון להפעלתה.
החוק הראשון במדינה של ארצות הברית שחייב שימוש במושב בטיחות חוקק בטנסי בשנת 1978 ועד 1985 אומצו חוקים כאלו בכל מדינות ארצות הברית. מאז אימוץ החוקים ירד מספר הילדים הקטנים שנהרגו בתאונות דרכים במעל 50%. עם זאת, מחקרים הראו שרוב ההורים אינם משתמשים במושבי הבטיחות באופן נכון. כן נמצא שילדים רבים נפגעו בעת שנישאו במושב בטיחות מחוץ לרכב. בשנים 1990-1997 נהרגו שלושה תינוקות מנפילה ממושב בטיחות שהונח במקום גבוה ו-15 תינוקות נהרגו מחנק לאחר שמושב הבטיחות בו הונחו התהפך על משטח רך.
החוק במדינת ישראל

על-פי תקנה 83א לתקנות התעבורה, התשכ״א–1961, חלה חובת הושבת ילד עד גיל 3 במושב בטיחות תקני, וילד עד גיל 8 במושב בטיחות או מושב מגביה ("בוסטר") . עד גיל שנה על גב מושב הבטיחות להיות מופנה נגד כיוון הנסיעה (הפנים של הילד פונות לאחורי הרכב).
במונית, מותר להושיב עד שני ילדים על ברכי מבוגרים במושב האחורי ללא מושב בטיחות, ובתנאי שהילדים מתחת לגיל חמש. במקרה זה על המבוגר להיות חגור ואין לחגור את הילד כלל. כמו כן, גם באוטובוס ובאופנוע אין חובה לחגור ילד במושב בטיחות.
הערות שוליים

↑  Shital N. Parikh, Lindsay Wilson, Hazardous use of Car Seats Outside the Car in the United States, 2003-2007, Pediatrics, July 5, 2010
↑  הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, באיזה מושב בטיחות משתמשים בכל גיל?, באתר רלב"ד ASK, ‏10/05/2021
מיקולאי ריי

| --- | --- |

 לידה:  4 בפברואר 1505 ז'וראבנו, כתר ממלכת פולין 
 פטירה:  1569 (בגיל 63 בערך) ריובייץ, כתר ממלכת פולין 
 מדינה:  ממלכת פולין השווה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה היגלונית 
 שפות היצירה:  פולנית 
 צאצאים:  קרישטוף ריי, אנדז'יי ריי, מיקולאי ריי 
 
מִיקוֹלַאי רֵיי (בפולנית: Mikołaj Rej; 4 בפברואר 1505 –  1569) או ריי מנגלוביצה היה משורר וסופר פולני מתקופת הרנסאנס הפולני שהגיעה אחרי ימי הביניים בפולין, וכן פוליטיקאי ומוזיקאי. הוא היה הסופר הפולני הראשון שכתב אך ורק בשפה הפולנית, ונחשב (עם ביירנאט מלובלין (אנ') ויאן קוכנובסקי) לאחד ממייסדי הספרות הפולנית (אנ').
קורות חיים

ריי נולד למשפחת אצולה בז'וראבנו, ליד האליץ'. אביו, סטניסלב, "איש אדוק, מכובד ושקט", עבר (בעזרת קרוב משפחה שהיה הארכיבישוף של לבוב) לרותניה מנגלוביצה (אנ'), ליד קרקוב, בהזמנתו של הארכיבישוף יאן וטרובקה. אימו, ברברה הרבורט, נישאה לאביו של ריי שם כאשתו השנייה. אף על פי שריי הצעיר קיבל מעט השכלה פורמלית בלבוב, ובגיל 13 למד רק שנה אחת באקדמיה של קרקוב, הוא הצליח לחנך את עצמו על ידי לימוד ספרות לטינית.
בשנת 1524 לערך, החל ריי את שירותו בחצר האצולה של הווייבוד אנדז'יי טצ'ינסקי בסנדומייז'. שם רכש את רוב הידע הרב שלו בתחום מדעי הרוח. הוא חזר לעיירת משפחתו טופולה והתחתן עם זופיה קוסנובנה (קושצ'ניובנה). בשנת 1531 עבר ריי לקובילה (אנ'), באזור חלם, שאשתו קבלה בירושה, ולאחר מכן פקד לעיתים קרובות את חצרו של ההטמאן מיקולאי שניאבסקי (אנ'). ב-1541 או ב-1548, ריי המיר את דתו לקלוויניזם. הוא השתתף בסינודים והקים על אדמותיו בתי ספר וקהילות פרוטסטנטיות.
ריי נטל חלק בסיים (הבית התחתון של הפרלמנט הפולני) וחשב שכתיבתו היא שליחות חברתית חשובה. הוא היה הסופר הפולני הראשון שקיבל תמורה משמעותית על יצירתו. עד סוף ימיו היו בבעלותו כמה כפרים ופיקח על כפרים רבים. הוא קיבל את טמרובצה (פו') מזיגמונט הראשון, מלך פולין, ואת דז'ביינצ'לה מזיגמונט השני אוגוסט, מלך פולין, כנחלה לכל החיים ושתי ערים, אחת מהן היא ריובייץ שנוסדה על ידי ריי בשנת 1547. כמי שחי בתקופת דמוקרטיית האצילים שאומצה על ידי האצולה הפולנית, השלטון שלו התאפיין בסובלנות ופילוסופיה זו המשיכה על ידי בניו. ריי מת בריובייץ ב-1569.
במלאת חמש מאות שנה להולדתו, תואר מיקולאי ריי כ"אבי הספרות הפולנית", וכן צוין כי נכדו, אנדז'יי ריי, מזכיר המלוכה וקלוויניסט, הוא הצאצא הבולט ביותר של מיקולאי. נכד הזה עשוי להיות הנושא של הציור משנת 1637 של רמברנדט, "אציל פולני" (אולי, שצויר בעת ביקורו באמסטרדם במהלך מסע כשגריר פולין בשליחות דיפלומטית בחצרות המלוכה של דנמרק, אנגליה והולנד).
כתביו

ריי הפציע כסופר בשנת 1543, תחת שם העט "אמברוז'י קורצ'בוק רוז'ק" (Ambroży Korczbok Rożek), עם ספרו המפורסם ביותר, "שיחה קצרה בין שלושה אנשים: האדון, ראש הכפר והכומר" (Krotka rozprawa między trzemi osobami, panem, woytem a plebanem). היצירות של ריי מטפלות במגוון רחב של נושאים. הוא חיבר יצירות פרוזה שתיארו את האידיאל של האציל הפולני, מתח ביקורת על הכנסייה הקתולית והפגין חרדה אמיתית לארצו. תחביר הפרוזה שלו מושפע מאוד מהסגנון הלטיני.
המשקל של השירה שלו שלו חושף מאמץ מכוון להקנות למודל המשקל של ימי הביניים שכל כך הכיר, סדירות שחסרה לו. היצירות של ריי כוללות:
Krótka rozprawa między trzema osobami: Panem, Wójtem i Plebanem" ("שיחה קצרה בין שלושה אנשים: האדון, ראש הכפר והכומר", 1543), נכתב תחת שם העט "אמברוז'י קורצ'בוק רוז'ק"
Żywot Józefa ("חיי יוסף", 1545).
Żywot Człowieka Poczciwego ("חיים של אדם ישר", חרוזים על מהותו של האציל המושלם)
Kupiec ("הסוחר", 1549)
Zwierzyniec ("גן חיות", 1562)
Zwierciadło ("מראה", הצעות לתיקונים חברתיים, משפטיים ומדיניים, 1567–1568)
Figliki ("מעשי קונדס", מקבץ אירועים מחיי היומיום)
Postilla (יצירת פרוזה גדולה, הצגתו של האמונה האמיתית, כלומר הפרוטסטנטית. שבח לאמון הפשוט באלוהים, 1557)
Rzecz pospolita albo Sejm pospolity (חבר העמים או הסיים המשותף)
לקריאה נוספת

Czesław Miłosz, The History of Polish Literature, University of California Press, 1984; ISBN 0-520-04477-0.
הערות שוליים

↑  Urban, Prof. dr hab. Waclaw, translated by Jagoda Urban-Klaehn and Nancy J. Maciolek, Polish-American Journal, August 2005 edition  (אורכב 28.07.2014 בארכיון Wayback Machine)
↑  Rej, Mikołaj (1505-1569) Krotka rozprawa między trzemi osobami, panem, woytem a plebanem
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267043905171  PLWABN: 9810673355905606  BIBSYS: 90514956  BnF: cb121580922 (data)  CiNii: DA05486894  GND: 118788280  ISNI: 0000 0001 0907 1575  LCCN: n82088652  MusicBrainz: 568a246b-cb43-43ef-ac98-22d1939869d8  NKC: jo2004213403  NTA: 070132674  RERO: 02-A000136686  SELIBR: 279229  SUDOC: 030096235  VcBA: 495/138509  VIAF: 61585459   WorldCat (עם VIAF): 61585459 
שלט האצולה של משפחת רי
עמוד השער של "חיים של אדם ישר"
מחוז עסיר

| --- | --- |

ג'בל א-סוודה (אנ') - הפסגה הגבוהה ביותר בערב הסעודית
 מדינה:  ערב הסעודית ערב הסעודית
 בירת המחוז:  אבהא
 העיר הגדולה:  ח'מיס מושייט
 שטח:  76,693 קמ"ר (דירוג: 10)
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  2,024,285 (דירוג: 5, 2022)
  ‑ צפיפות:  26.39 נפש לקמ"ר (דירוג: 4, 2022)
 קואורדינטות:  19°N 43°E﻿ / ﻿19°N 43°E﻿ / 19; 43 
 אזור זמן:  UTC +3
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
עסיר (בערבית: منطقة عسير) הוא מחוז בדרום-מערב ערב הסעודית. המחוז משתרע על פני כ-76,700 קמ"ר (דומה לשטחה של צ'כיה) ולפי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2022 מתגוררים בו כ-2.02 מיליון תושבים. המחוז גובל בתימן בדרומו. בירת המחוז היא אבהא והעיר הגדולה ביותר בו היא ח'מיס מושייט.
מבחינה גאוגרפית, עסיר נחשב למחוז גשום ביחס לשאר סעודיה, זאת בזכות גובהו. כמות הגשמים מגיעים ל-300 עד 500 מ"מ בשנה. החקלאות המקומית נחשבת למפותחת במיוחד.
החל משנת 1920, אבן סעוד, מייסד סעודיה, פעל לכיבוש האזור ולסיפוחו למדינה שהקים. הוא שלח לשם כך את אל-אח'ואן, כוח צבאי בדואי. בשנת 1934 נחתם הסכים בין אבן סעוד לתימן אשר הכליל את עסיר לסעודיה. רק בשנות ה-40 של המאה ה-20 ובתחילת שנות ה-50 האזור מופה על ידי חוקרים מערביים.
בעבר עסיר היה ידוע בשל גידולים חקלאיים רבים ובהם קפה, חיטה, אלפלפה, לבונה ושעורה תרבותית.
הערות שוליים

↑  Saudi Arabia: Regions & Major Cities - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb135163943 (data)  GND: 1026301653  MusicBrainz: 8645de94-7a0d-44af-93a2-dfb0691f1ede  SUDOC: 050629174  VIAF: 304735001   WorldCat (עם VIAF): 304735001 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של ערב הסעודית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטרוסקסואל

מטרוסקסואל (באנגלית: Metrosexual) הוא כינוי לגבר עירוני המעודכן על-פי צו האופנה, מודע למראהו ומטפח את גופו. המונח נכנס לשימוש בשנות התשעים של המאה העשרים.
המונח "מטרוסקסואל" היה במקורו שילוב היתולי בין המילים "מטרופולין" ו"הטרוסקסואל", ונועד לתאר טיפוס מסוים של גבר סטרייט שאימץ לעצמו התנהגויות שאמורות להיות מזוהות לכאורה לפי הסטיגמות החברתיות עם גברים הומוסקסואלים - בעיקר הקפדה על אופנה ומודעות למראה חיצוני. המונח בנוי בתבנית המקובלת לתיאור נטייה מינית של אדם כפי שנטבעה במאה ה-19 בחלקה על ידי העיתונאי האוסטרו-הונגרי קרל מריה קרטבני, וזאת על אף שבמקרה הנוכחי המושג אינו מתייחס לנטייה מינית. הרעיון העומד בבסיס המושג הוא שנורמות התנהגות כדוגמת רגישות, השקעה בלבוש וטיפוח הגוף והעור, אשר היוו חלק מהסטריאוטיפ ההומוסקסואלי (שנבע מהסטיגמה הנשית) הפכו לנורמות התנהגות מקובלות של גברים ללא קשר לנטייתם המינית.
תחילת השימוש במונח

העיתונאי הבריטי מארק סימפסון טבע את המונח בשנת 1994, בכתבה שפרסם ב"אינדפנדנט". המונח צבר תאוצה לאחר כתבה באתר Salon שעסקה בדמותו של הכדורגלן דייוויד בקהאם, הנחשב לאב הטיפוס של הגבר המטרוסקסואלי. כתבה בניו יורק טיימס שהתפרסמה ב־2003 תחת הכותרת "המטרוסקסואלים יוצאים מהארון" הוסיפה גם היא להבניית המושג. מאז המונח לאינספור רמיזות ודיונים בתוכניות טלוויזיה ובכתבי-עת העוסקים בנושאי פנאי ובידור. תוכנית הטלוויזיה סאות' פארק הקדישה פרק לתופעה.
בראשיתו, נועד המונח לתאר שינוי כללי בתפיסת הגבריות של גברים עירוניים סטרייטים, אך מאוחר יותר התרחבה משמעותו וכיום הוא מתייחס לגברים באופן כללי, בלי קשר לנטייה מינית. תקשורת האופנה טיפחה דווקא את הפן הצרכני של המונח, ויצרה את הדימוי של הגבר ההטרוסקסואל הצורך מותגים ומוצרי טיפוח. כך הפך המונח לכלי לקידום צריכת מותגי אופנה ומוצרי טיפוח על ידי גברים הטרוסקסואליים.
הערות שוליים

↑  Mark Simpson, Meet the metrosexual, Salon, ‏2002-07-22 (באנגלית)
מוריס 14

| --- | --- |

Morris Fourteen, שנת 1937
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Morris Fourteen/6
 יצרן:  Morris Motors Limited (אנ')
 שנות ייצור:  1936 – 1939
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  מוריס 15
 אורך:  4,267 מ"מ
 רוחב:  1,702 מ"מ
 משקל:  1,359 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,692 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  6 צילינדרים בטור, 2 שסתומים לצילינדר, 1,818 סמ"ק המפיק 48.7 כ"ס ב-4,200 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  116 קמ"ש
מוריס 14 (באנגלית: Morris Fourteen) היא סדרת מכוניות משפחתיות גדולות, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית Morris Motors Limited (אנ') אשר יוצרו בין השנים 1936 – 1939 בבריטניה.
"מוריס 14"

4 דלתות (דלתות קדמיות: "דלתות התאבדות" - ציר הדלת בכיוון מנוגד לכיוון התנועה).
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
מנוע קירור מים.
תאוצה בין 0–80 קמ"ש היא 20.4 שניות.
דגם "מוריס 14" מסדרה 3 צולם לסרט הבריטי "The Horse's Mouth" שיצא לאקרנים בשנת 1958.
"מוריס 14" > תצורות

סדאן.
4 דלתות - קבריולה.
"מוריס 14" > סדרות

סדרה ראשונה.
סדרה שנייה.
סדרה שלישית - משנת 1937.
תמונות

"מוריס 14"
"מוריס 14", שנת 1937
"מוריס 14", 4 דלתות - קבריולה
ראו גם

מוריס 8
מוריס 15
מוריס ביג 6
מוריס FE
מוריס J2
הערות שוליים

↑  "מוריס 14" - מפרט carfolio.com/specifications/models/car
↑  דגמי "מוריס" שנת 1938 / ראו "מוריס 14" סדרה 3 classiccarcatalogue.com/MORRIS
↑  Culshaw & Peter Horrobin: The Complete Catalogue of British Cars 1895–1975, Veloce Publishing PLC, Dorchester 1997, ISBN 1-874105-93-6
↑  "מוריס 14" מסדרה 3 צולם לסרט הבריטי "The Horse's Mouth" שיצא לאקרנים בשנת 1958 imcdb.org/v237366
↑  "מוריס 14", סדרה 3, שנת 1937 - כולל תמונות dyler.com/cars/10271/morris-fourteen-series-iii-14-6-sedan-saloon-1937
מוקדמות גביע אפריקה לאומות 1998

ערך זה מפרט את שלבי המוקדמות של גביע אפריקה לאומות 1998. בורקינה פאסו, מארחת טורניר הגמר, ודרום אפריקה, זוכת הטורניר הקודם, העפילו באופן אוטומטי ללא משחקי מוקדמות.