stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גלי בהרב-מיארה
ביוגרפיה

בהרב-מיארה נולדה לשולמית (לבית דוידוביץ'), שהייתה ציירת, ולעמנואל בהרב, מלוחמי הפלמ"ח ומלחמת העצמאות. שירתה בצה"ל ביחידה 8200 ובחטיבת המחקר של אגף המודיעין. בעלת תואר ראשון (1984, בהצטיינות יתרה) ושני (1990) במשפטים מאוניברסיטת תל אביב. שימשה באוניברסיטה כעוזרת הוראה וכמרצה מן החוץ.
ב-1985 הצטרפה לפרקליטות מחוז תל אביב, שם כיהנה כשלושים שנה במגוון תפקידים, בעיקר בתחומי המשפט האזרחי והמנהלי. ב-2002 מונתה למנהלת המחלקה המנהלית בפרקליטות המחוז, ובין 2007–2015 שימשה כפרקליטת מחוז תל אביב לעניינים אזרחיים. בתביעות נזיקין שהגישו פלסטינים תושבי השטחים נגד המדינה, הובילה קו של התנגדות לתביעות, והייתה בין יוזמי חקיקה שהרחיבה את חסינות חיילי צה"ל, תחת סעיף פעילות מלחמתית. יזמה את הקמת ועדת ריבלין, שגיבשה מתווה פיצוי לעובדי הקריה למחקר גרעיני שחלו בסרטן. ב-2014 הוצגה מועמדתה לתפקיד מנכ"לית משרד המשפטים, אך לא נבחרה לתפקיד.
ביוגרפיה > לאחר פרישתה מפרקליטות המדינה

החל מ-2015 הייתה חברה בוועדת האיתור של נציבות שירות המדינה, המחווה דעתה בפני הממשלה על מינוי בכירים שטעון אישור הממשלה. שימשה חברה בוועדה המייעצת לחוק בתי המשפט לעניינים מינהליים והוועדה המייעצת לסדר דין אזרחי, יושבת ראש הוועדה לבחינת כשירות מינויים בתאגידים עירוניים במשרד הפנים, יושבת ראש הוועדה הציבורית לבחינת מקצוע החקירות הפרטיות, וחברה במועצת בתי הדין המינהליים.
ב-2016 הצטרפה כיועצת למשרד עורכי הדין תדמור לוי ושות'.
ב-2018, לבקשת פרקליטות המדינה, כתבה חוות דעת שהגנה על בני גנץ ואמיר אשל מתביעת נזיקין שהוגשה לבית משפט בהולנד בידי פלסטיני שבני משפחתו נהרגו במבצע צוק איתן. חוות דעתה התקבלה והתביעה נדחתה. במאי 2019 חתמה, לצד בכירים לשעבר בפרקליטות המדינה ובמשרד היועץ המשפטי לממשלה, על גילוי דעת נגד חקיקת פסקת התגברות והרחבת חוק החסינות.
היועצת המשפטית לממשלה > ממשלת ישראל ה-36

בנובמבר 2021 הוצגה בהרב-מיארה בידי שר המשפטים גדעון סער כאחת משלושת המועמדים לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, ונחשבה למועמדת המועדפת עליו. בינואר 2022 הוצגה בידי ועדת האיתור כאחת משלושת המועמדים לתפקיד, לצד רועי שיינדורף ואיתי אופיר. לצד שר המשפטים, מועמדותה נתמכה גם על ידי ראש הממשלה, נפתלי בנט. מנגד, יו"ר ועדת האיתור, אשר גרוניס, התנגד למועמדותה ואף צוטט כאומר "זה כמו למנות תת-אלוף לרמטכ"ל. אין לה את ההכשרה המקצועית לתפקיד". ב-7 בפברואר 2022 אישרה פה אחד הממשלה ה-36 את מינויה. בהרב-מיארה היא האישה הראשונה המכהנת בתפקיד זה.
התקופה הראשונה בכהונתה של בהרב-מיארה אופיינה כשקטה מבחינה תקשורתית. היא מיעטה להתראיין, להופיע באירועים ציבוריים, להתעמת בפומבי עם החלטות ממשלת ישראל ה-36 ולחתום בשמה על החלטות בתיקים רגישים.
במרץ 2022, כאשר השר לביטחון הפנים עמר בר-לב ביקש לקבוע כי חבר הכנסת המבקש לבקר בהר הבית במהלך הרמדאן יצטרך לקבל את אישור משטרת ישראל, קבעה בהרב-מיארה שאין לשר לביטחון הפנים סמכות להחלטה מעין זו, וכי לפי השב"כ אין לה צידוק ביטחוני.
במאי 2022 פרסמה חוות דעת, לפיה חוק עונש מוות למחבלים לא עומד במבחנים החוקתיים ויש מניעה משפטית מלקדמו. היא הביעה התנגדות זו גם בפברואר 2023. ביולי 2022 פרסמה חוות דעת, לפיה לא חלה מניעה משפטית על שר הביטחון בני גנץ למנות רמטכ"ל בתקופת הבחירות לכנסת ה-25. באוגוסט 2022, בתגובה לעתירה בבית המשפט העליון, הגישה עמדה כי במקרה של דרישת תשלום מאוחרת של היטלים על נכסים בגין פיתוח תשתיות, על העירייה להוכיח את נסיבות העיכוב.
ביולי 2022 אישרה בהרב-מיארה לשר הביטחון בני גנץ למנות לרמטכ"ל את הרצי הלוי חרף הקשיים המשפטים שעולים מתקופת בחירות, בשל עמדה מקצועית-ביטחונית שהוצגה לפניה, כי אי מינוי הרמטכ"ל כעת היה פוגע ביכולות של צה"ל לעמוד באתגרים הביטחוניים הצפויים לו.
באוגוסט 2022 אישרה בהרב-מיארה ליאיר לפיד ראש ממשלת ישראל, ולבני גנץ שר הביטחון לצאת למבצע עלות השחר ללא כינוס של הקבינט המדיני-ביטחוני.
בהרב-מיארה הוציאה חוות דעת שתמכה במינוי קבוע של מני מזוז ליו"ר הוועדה למינוי בכירים, אף על פי שהיה מדובר בממשלה יוצאת. לאחר שסירבה להצעת פשרה של בג"ץ שתמך במינוי זמני, הוציא בג"ץ צו על תנאי לפיו עליה לנמק מדוע לא יבוטל המינוי הקבוע של מזוז ליו"ר הוועדה למינוי בכירים. ב-22 בספטמבר 2022 דחו שופטי בג"ץ את חוות הדעת וביטלו את מינויו של מזוז ליושב ראש הוועדה.
באוקטובר 2022 פרסמה חוות דעת בנוגע לקידום הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון, לפיה אף שאין חובה על הממשלה להביא את ההסכם לאישור הכנסת, הרי שנוכח הקרבה למועד הבחירות, ראוי לממשלה לנהוג כך. אולם ראש הממשלה, יאיר לפיד, לא הביא את ההסכם לאישור הכנסת.
חיים אישיים

נשואה לציון מיארה, ששימש בתפקידים בכירים בשירותי הביטחון. אם לשלושה בנים. מתגוררת בתל אביב. אחותה היא ענת בהרב-קרן, יועמ"ש עיריית הרצליה.
ועדת השרים לענייני חקיקה

ועדת השרים לענייני חקיקה, 2018
ועדת השרים לענייני חקיקה (או, בשמה המלא, ועדת שרים לענייני חקיקה ואכיפת החוק) היא ועדה בממשלת ישראל, בראשות שר המשפטים, המוסמכת לדון בעניינים שונים הקשורים במשפט ובאכיפת החוק. עיקר תפקידה של ועדת השרים הוא גיבוש עמדת הממשלה בנוגע להצעות חוק.
הצעות החוק הממשלתיות מובאות לאישורה של ועדת השרים לאחר שנוסחן גובש בידי הדרגים המקצועיים של משרדי הממשלה. חריג לכך הוא חוק ההסדרים: הממשלה נוהגת בדרך כלל להסמיך את שר האוצר לנסח את הצעת חוק ההסדרים על סמך קווים מנחים עליהם החליטה.
הצעות החוק הפרטיות מובאות למתן עמדתה של הוועדה על פי בקשתם של חברי הכנסת שיזמו אותן, בסמוך למועד הבאתן לדיון מוקדם במליאת הכנסת. כדי שוועדת השרים תספיק לגבש את עמדתה בנוגע אליהן, קובע תקנון הכנסת כי הדיון המוקדם יתקיים לכל הפחות 45 ימים לאחר הנחת הצעת החוק על שולחן הכנסת, אלא אם כן הסכימה הממשלה להקדים את הדיון, או שוועדת הכנסת קבעה אחרת. ועדת השרים יכולה להחליט לתמוך בהצעת חוק פרטית, להתנגד לה, או לתמוך בה בתנאי שייערכו בה שינויים שונים או בתנאי שהנוסח יתואם עם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.
לפי תקנון הממשלה, רשאי כל שר להגיש לממשלה ערר על החלטת ועדת השרים. במקרה כזה, כל עוד לא החליטה הממשלה אחרת, רואים את החלטת ועדת השרים כאילו נקבע בה כי הממשלה מתנגדת להצעת החוק. עם זאת, ראוי להדגיש שהצעת החוק אף אם לא זכתה לתמיכת הממשלה מוגשת אל הכנסת לצורך הצבעה, אלא אם כן החליטה נשיאות הכנסת אחרת.[דרוש מקור]
כמו כן, ממלא מקום יושב ראש הוועדה יהיה רשאי לעכב הצעת חוק אחת, לא יותר מפעמיים ברבעון שנתי. הצעה כזו יכולה להדחות למשך 14 ימים, ולאחר תקופה זו, יחליט ראש הממשלה בדבר המחלוקת סביב ההצעה וזאת לאחר התייעצות בין שרים, ממלא מקום יושב הראש ומציע הצעת החוק. זכות העיכוב של ממלא המקום לא כוללת הצעות חוק הקשורות לרפורמה המשפטית.
היסטוריה > 1948–1983

בארבע שנותיה הראשונות של מדינת ישראל, הסדרת הנושא הייתה מכוח התקנון של ממשלת ישראל הראשונה בו נקבע: "הגשת הצעות חוקים לכנסת טעונה החלטת ממשלה. חוקים מוגשים ליו"ר הכנסת על ידי מזכיר הממשלה".
בשנת 1953 החליטה ממשלת ישראל להאציל חלק מסמכויותיה לוועדות שרים ייעודיות. במסגרת זו הוקמה גם "ועדת חקיקה" וההגדרה של תפקידה הייתה: "אישור חוקים; אישור תזכירים לחוקים על דעתה"..
בעשורים הראשונים של מדינת ישראל רוב מוחלט של החקיקה היה חקיקה ממשלתית לצד מיעוט חקיקה פרטית. במצב זה תפקידה בפועל של "ועדת השרים לענייני חקיקה" עסק רק בהצעות חוק ממשלתיות..
עם השנים התפתח מנגנון מצומצם בו לשר המשפטים והשרים האחראים בתחום הביעו את דעתם על החקיקה הפרטית; בשנת 1968 ניתנה הנחיה לפיה "שר המשפטים מביא לגיבוש עמדת הממשלה לגבי הצעת החוק, כפי שהיא תבוא לידי ביטוי בעת הדיון המוקדם בכנסת". ממשלת ישראל השבע עשרה שהוקמה בשנת 1974 קבעה בתקנון הממשלה שמזכיר הממשלה יעביר הצעת חוק פרטית לראש הממשלה, לשר המשפטים ולכל שר שנושא הצעת החוק הוא בתחום פעולתו לשם קבלת הערות..
היסטוריה > 1984–1993

בשנת 1984 הוקמה ממשלת ישראל העשרים ואחת שהייתה הממשלה הראשונה בישראל שהוקמה כממשלת אחדות על בסיס רוטציה. ההסכמים הקואליציוניים בהם נקבעה הרוטציה כללו גם, לראשונה בתולדות ישראל, עקרונות שכללו התייחסות ספציפית לחקיקה פרטית;
הצעות חוק ממשלתיות יזכו לתמיכת הקואליציה באופן אוטומטי.
הצעות חוק פרטיות כלל לא יוגשו מבלי שהתקבל לכך אישורה המוקדם של הנהלת הקואליציה.
הנהלת הקואליציה תמתין חודש לעמדת השר הרלוונטי להצעת החוק בטרם תקבע את עמדתה. אם השר הרלוונטי הביע תמיכה בהצעה או שתק – הרי שזו תוגש. אם התנגד – הנהלת הקואליציה תכריע בדבר..
לפי הסדר זה, הקביעה המכריעה לגבי גורל הצעות חוק פרטיות הייתה של "הנהלת הקואליציה".
באותן שנים לח"כ לא הייתה זכות אוטומטית שהצעת חוק שלו כלל תעמוד להצבעה; הצעת חוק פרטית של ח"כ החבר בקואליציה הונחה על שולחן הכנסת רק אחרי אישור של הנהלת הקואליציה ויו"ר הכנסת באישור ועדת הכנסת יכול היה לדחות ללא הגבלה את הדיון במליאה על הצעת חוק פרטית של כל ח"כ (גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה)..
היסטוריה > 1994 - כיום

בשנת 1994 נקבע לראשונה בתקנון הממשלה קיומה של "ועדת שרים לענייני חקיקה" שקביעותיה יהוו את עמדת הממשלה גם כלפי הצעות חוק פרטיות (לצד הסמכות הקודמת שהייתה לה כלפי הצעות חוק ממשלתיות)..
בשנת 1996 נקבע בתקנון הממשלה כי כל הצעת חוק שלא זכתה להתייחסות הממשלה, תיחשב להצעת חוק שהממשלה מתנגדת לה (בניגוד למצב הקודם בו הצעה כזו נחשבה להצעת חוק שהממשלה תומכת בה)..
בשנת 1997 נקבע לראשונה בתקנון הממשלה במפורש כי ועדת השרים תדון "בכל הצעה פרטית הקבועה לדיון בסדר היום של מליאת הכנסת"..
בין השנים 2015–2019 נידונו בפני ועדת השרים לחקיקה אלפי הצעות חוק פרטיות. מתוכן אושרו כ-16%, ואילו כ-84% מהן נדחו. חרף זאת, לטענת גיל ברינגר, בפועל מספרן של הצעות החוק הפרטיות המאושרות מדי שנה מאז המודל שנקבע בשנת 1994 גבוה משמעותית לעומת מספרן של הצעות החוק הפרטיות שאושרו מדי שנה קודם לכן. במקביל, במודל הנוכחי כל ח"כ יכול להעלות הצעת חוק להצבעה במליאת הכנסת ללא תלות באישור של ועדת השרים לחקיקה או של גורם קואליציוני אחר..
חברי הוועדה > הרכב סיעתי (נכון לתחילת שנת 2023)

הליכוד: 5 חברים (מתוכם יו"ר הוועדה)
ש"ס: 2 חברים
הציונות הדתית: חבר אחד
עוצמה יהודית: חבר אחד (מ"מ יו"ר הוועדה)
יהדות התורה: חבר אחד
| שר | שר | משרד | מפלגה | מפלגה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סגן ראש הממשלה יו"ר הוועדה יריב לוין | משרד המשפטים |  | הליכוד |
|  | מ"מ יו"ר הוועדה איתמר בן גביר | המשרד לביטחון לאומי |  | עוצמה יהודית |
|  | חיים ביטון | שר ללא תיק (במשרד החינוך) |  | ש"ס |
|  | יואב בן צור | משרד העבודה |  | ש"ס |
|  | יצחק גולדקנופף | משרד הבינוי והשיכון שר במשרד ראש הממשלה |  | יהדות התורה אגודת ישראל |
|  | עידית סילמן | המשרד להגנת הסביבה |  | הליכוד |
|  | בצלאל סמוטריץ' | משרד האוצר |  | הציונות הדתית |
|  | יואב קיש | משרד החינוך |  | הליכוד |
|  | שלמה קרעי | משרד התקשורת |  | הליכוד |
|  | עמיחי שיקלי | משרד התפוצות והמאבק באנטישמיות |  | הליכוד |
מוזמנים קבועים
|  | גלי בהרב-מיארה | היועצת המשפטית לממשלה |  |  |
היעדר שקיפות

הוועדה אינה נוהגת לנמק את החלטותיה ואינה מפרסמת פרוטוקולים או אף את זהותם של השרים שהשתתפו בהצבעות. היעדר שקיפות זו גרר פסילת חוקים בסתר, אשר הייתה נוחה פחות בהתקיים ביקורת ציבורית על ההליך זאת על אף שהתקנון מחייב תמלול כל ועדות הממשלה.
ב-22 במאי 2013, העלתה שרת המשפטים ציפי לבני הצעת חוק לפיה אופן הצבעת השרים בוועדה יהיה גלוי, לראשונה מאז הקמתה, אך מזכיר הממשלה, אביחי מנדלבליט, קבע כי שינוי נהלים זה דורש את אישור הממשלה. ראש הממשלה בנימין נתניהו לא תמך בקידום השקיפות בהתנהלות הוועדה..
ביולי 2020, לראשונה, פרסמה לשכת השר אבי ניסנקורן אילו הצעות חוק אושרו, אלו לא ומדוע..
היעדר שקיפות > מעורבות אזרחית להגברת השקיפות

הסדנא לידע ציבורי בנתה אתר לעידוד שקיפות וולנטרית בוועדה בשם "ועדת שרים פתוחה", בשיתוף פעולה עם המיזם "100 ימים של שקיפות" (בהובלת תומר אביטל ומיכל פורת). בממשלת ישראל השלושים ושלוש הסכימו לחשוף הצבעתם ארבעה: גלעד ארדן, אורי אריאל, לימור לבנת וציפי לבני. בממשלת ישראל השלושים וארבע עשו כן רק שתיים: איילת שקד וגילה גמליאל (לא בעקביות).
הערות שוליים

↑  ועדת השרים לענייני חקיקה, באתר GOV.IL
1 2 3 4 5 6 7 8 9  גיל ברינגר, יועצה של שרת המשפטים לשעבר איילת שקד, ‏"הממשלה המחוקקת", השילוח, 18, פברואר 2020
↑  יהונתן ליס, שקט, כאן פוסלים חוקים , באתר הארץ, 6 ביולי 2012
↑  יהונתן ליס ועפרה אידלמן, שרת המשפטים לבני: "יש להנהיג שקיפות בוועדת השרים לחקיקה", באתר הארץ, 21 באפריל 2013
↑  רויטל חובל, לראשונה: ההצבעות בוועדת השרים לחקיקה יהיו גלויות, באתר הארץ, 22 במאי 2013
↑  יהונתן ליס, חרף יוזמת לבני: דיוני ועדת השרים לחקיקה יישארו חסויים, באתר הארץ, 26 במאי 2013
↑   עידו באום, החקיקה תישאר מוסתרת מהציבור: יוזמת השקיפות בוועדת השרים על סף טרפוד, באתר הארץ, 19 ביוני 2013
↑  לראשונה: ועדת שרים לחקיקה מפרסמת - אלו הצעות חוק עברו, אלו לא ומדוע?,  באתר כיפה, 5 ביולי 2020
| ועדות שרים |
| --- | --- | --- |
| קבינטים | הקבינט המדיני-ביטחוני • הקבינט החברתי-כלכלי • קבינט הדיור  • קבינט העלייה והקליטה |  |
| נוספים | ועדת השרים לענייני חקיקה • ועדת השרים להצטיידות • ועדת השרים למתן היתר לפרסומים • ועדת שרים לעניין מוכנות הזירה האזרחית למצבי חירום • ועדת השרים לענייני שירות ביטחון כללי |  |
| בעבר | ועדת החמישה • המטבח • ועדת השרים להתיישבות • הקבינט לשוויון מגדרי • קבינט הקורונה • ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011220906605171
פיראצטם

פיראצטם (או פירצאטאם) היא תרופה ממשפחת הרצטאמים, המשתייכת לקבוצת התרופות נואוטרופיות, כלומר תרופות שמשפרות יכולות קוגניטיביות, כמו זיכרון פרוצדורלי, ריכוז ומוטיבציה.
מנגנון הפעולה של התרופות האלו אינו ידוע באופן מדויק, אבל ידוע שפיראצטאם עובד כמודולטור אלוסטרי חיובי (כלומר מגביר בעקיפין את פעילות הליגאנד הטבעי) של רצפטורי AMPA ומבצע מודולציה במערכות הכולינרגיות במערכת העצבים המרכזית.
פיראצטם הופק לראשונה על ידי קורנליו ג'ורג'ה.
האפקטים העיקריים של פיראצטם

הגדלת ריכוז cAMP הנוירוני.
הגברת ייצור ATP בתאי המח ושיפור המטבוליזם התוך תאי של הנוירונים.
הגברת תהליכי חמצון חיזור בסביבתו.
הגברת גליקוליזה וזרימת הדם באזורים האיסכמיים של המח.
השפעה נוירופרוטקטיבית על תאי המח מנזק של חמצון נמוך.
הגברת הביוסינתזה של חלבונים.
סטימולציה של חילוף חומרים פוספוליפידי.
פרמקוקינטיקה

פיראצטם נספג היטב במתן פומי (95%), מתפזר ברקמות השונות ובמערכת העצבים המרכזית, לא עובר שינויים מטבוליים משמעותיים, ומתפנה על ידי כליות. זמן מחצית החיים כ-4.5 שעות מרקמות הגוף וכ-7.7 שעות ממערכת העצבים המרכזית.
התוויות למתן

שיפור מטבוליזם בקורטקס הצרברלי במחלות מע"מ הקשורים להפרעות וסקולריות.
דמנציה כתוצאה מטרשת עורקים.
שיקום לאחר טראומת ראש קשה.
מצבים נוירוטיים שונים.
אנצפלופתיות שונות.
דליריום כתוצאה מגמילת אלכוהול.
מחלת אלצהיימר.
תופעות לוואי

היפרקינטיות.
עצבנות.
סחרחורת.
רעד.
בחילות והקאות.
עליה במשקל.
החמרת מחלת לב איסגמית.
הפרעות שינה.
כאבי בטן
שלשולים
התוויות נגד

מחלה אפילפטית פעילה או עבר של אפילפסיה, פרקינסון, אי ספיקת כליות (לעיתים אפשר להתאים מינון), מחלות לב.
יש לציין שתרופה זאת לא עברה אישור FDA עקב חוסר הוכחה מחקרית מובהקת אך יחד עם זאת התרופה נמצאת בשימוש בחלק ממדינות מזרח אירופה, רוסיה, אוקראינה, מולדובה- נמכר ללא מרשם, רומניה, הונגריה, ובריטניה (נמכר רק עם מרשם רפואי).
אין לראות במידע זה ייעוץ או המלצה, יש להיוועץ ברופא המטפל לפני השימוש
בייבי בום

ערך זה עוסק בתופעה של ילודה גבוהה מהממוצע בפרק זמן נתון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
בייבי בום (אנגלית: Baby Boom) היא תופעה של שיעור ילודה גבוה מהממוצע בפרק זמן נתון, וההפך שלה הוא חורף דמוגרפי, ובמצב קיצוני פריון תת-החלפתי.
גלי "בייבי בום" בעלי היקף לאומי רווחים בעיקר אחרי מלחמות. המונח המקורי נטבע בארצות הברית, אך תקף לכל מדינות אירופה בעת גל הילודה שהחל אחרי מלחמת העולם השנייה. ילידי גל זה נקראים בז'רגון האמריקני "ילדי הבייבי בום".
משמעויות

המשמעות של גלי הילודה ניכרת בכל תחומי החיים: החל מיצירת עומס על חדרי הלידה ובתי החולים; המשך בעומס על מערכות החינוך והבריאות לילדים, שצריכות להיערך למספרים גדולים מהרגיל של ילדים; וכלה בעומס על מערכות הביטוח הלאומי והפנסיה, הנדרשות להתכונן מראש ולספק שירותים לכל אותם ילדי בייבי בום כאשר הם מגיעים לגיל הפנסיה.
משמעויות > דור הבייבי בום וטכנולוגיה

הכינוי "דור הבייבי בום" הוענק לבני הדור אשר נולדו בעולם המערבי בתקופת ה"בייבי בום" שלאחר מלחמת העולם השנייה. גבולותיו של דור זה נתחמו בארצות הברית לגל הדמוגרפי של מי שנולדו בין 1 בינואר 1946 ו-31 בדצמבר 1964, דהיינו תקופה של 19 שנים. בימינו, בני שכבת גיל זו נמצאים בעמדות כוח בחברות עסקיות ובגופים שלטוניים רבים. ארבעת נשיאי ארצות הברית האחרונים, ביל קלינטון, ג'ורג' ווקר בוש, ברק אובמה ודונלד טראמפ הם בני הדור.
הגרף משמאל מראה את מספר הלידות השנתי ל-1000 תושבים בארצות הברית, בין השנים 1909 ל-2004. כפי שניתן לראות, חוץ מהעלייה הדרמטית בלידות לאחר מלחמת העולם השנייה (בשנים 1945–1964), ניכרות גם עליות קטנות יותר: בשנים 1978–1992 (מכונה לפעמים "הבייבי בום של דור ה-Y") ואת ה"מיני בייבי בום" של שנת 2000.
בישראל

בישראל התקיים בייבי בום בשנים שלאחר קום המדינה. בשנות ה-40 ניצולי השואה כמעט לא הביאו ילדים לעולם עקב השואה ומלחמת העולם השנייה. היישוב בארץ ישראל סבל אף הוא ממיעוט לידות כיוון שרבים מהגברים גויסו למלחמה. עם סיום מלחמת העולם השנייה, מלחמת העצמאות ועליית הפליטים, הקימו ניצולי השואה והחיילים המשוחררים משפחות והביאו בכך לעלייה דרמטית בשיעורי הילודה. לאחר מכן, בשנות ה-60, שוב התמעטו הלידות בישראל, כיוון שהיה חסר הדור שלא נולד בראשית שנות ה-40 (וכן חל שינוי בדפוסי היריון של עדות המזרח, שהביא אותם להפחתת ילודה). מאידך, ילידי הבייבי בום של ראשית שנות החמישים הביאו בבגרותם לבייבי בום נוסף בשנות השבעים.
אחרי מלחמת יום הכיפורים, בשנת 1973, הגבירה האוכלוסייה היהודית בישראל את קצב הילודה שלה, תופעה המתועדת בשירו של שמואל הספרי "חורף 73". גם לאחר מלחמת המפרץ, ב-1991, היה גידול בקצב הילודה. לאחר מלחמת לבנון השנייה נרשם גידול בשיעור הילודה אצל תושבי הצפון אולם נרשמה ירידה בשיעור הילודה הכללי במדינה. גם בעקבות מלחמת חרבות ברזל, דווח על בייבי בום בישראל.
דור הבייבי בום ומדיה

במדינות רבות, ילדי הבייבי בום היו הראשונים שנחשפו לעולם השידור והשיווק הטלוויזיוני. בארצות הברית ובאירופה נחשבו שנות הבייבי בום לשנים של שגשוג וביטחון כלכלי, דבר זה יצר ייחודיות אצל מתבגרי הבייבי בום, כי הם גדלו תחת השפעת עולם השיווק המתפתח.
בניגוד לסטריאוטיפים, בראשית המאה ה-21, צרכנים מדור הבייבי בום לא היו טכנופובים, אלא בעלי ניסיון רב בשימוש באינטרנט ובמשלוח הודעות בטלפון הנייד. בתקופת הקורונה בשנת 2020, עסקים רבים הרחיבו את שירותיהם לעולם האונליין בגלל המגפה. השימוש בשירותי בריאות דיגיטליים בקרב ילדי הבייבי בום גדל מ-10% ל-48%. גם בעלי עסקים מקומיים ששייכים לדור הבייבי בום דאגו לזמינות אונליין של העסקים שלהם.
הערות שוליים

↑  Social Security hits first wave of boomers - USATODAY.com, usatoday30.usatoday.com
↑  נורית פלתר, בייבי כלום, באתר ynet, 19 במאי 2007
↑   בייבי בום בצל המלחמה: התינוקות שנולדים למציאות הכואבת - ומביאים תקווה, סרטון  באתר יוטיוב, בערוץ ה-YouTube הרשמי של תאגיד השידור הישראלי
↑  Jenni Niemelä‐Nyrhinen, Baby boom consumers and technology: shooting down stereotypes, Journal of Consumer Marketing 24, 2007-01-01, עמ' 305–312 doi: 10.1108/07363760710773120
↑  Alex Shvarts, Council Post: The Misconception Of Baby Boomers And The Age Of Technology, Forbes (באנגלית)
↑  Baby Boomers are going digital - here’s what that means for business, NCR (באנגלית)
כנסת הרבנים

| --- | --- |
 תחום:  קהילות והתאחדויות דתיות 
 תקופת הפעילות:  1901–הווה (כ־124 שנים) 
 אתר רשמי
 קואורדינטות:  40°48′44″N 73°57′39″W﻿ / ﻿40.812148°N 73.960768°W﻿ / 40.812148; -73.960768
 he
 
כנסת הרבנים (באנגלית: The Rabbinical Assembly, ר"ת RA) הוא ארגון בינלאומי של רבנים קונסרבטיבים. כנסת הרבנים נוסדה בשנת 1901 כדי לעצב את האידאולוגיה, התוכניות והתכנים של התנועה הקונסרבטיבית ביהדות. הארגון מפרסם סידורי תפילה וספרים בנושאי התרבות היהודית, הוא מפקח על עבודת הוועדה לדין תורה והלכות לתנועה הקונסרבטיבית. הארגון יוזם כנסים ומתאם את ועדת ההשמה המשותפת של התנועה הקונסרבטיבית. חברי כנסת הרבנים עובדים כרבנים, מחנכים, עובדי קהילה, רבנים צבאיים ורבני בתי חולים.
רבנים שקיבלו הסמכתם בבית המדרש לרבנים באמריקה, באוניברסיטה היהודית אמריקאית בלוס אנג'לס, בבית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית בבואנוס איירס ובמכון שכטר למדעי היהדות בירושלים, הופכים אוטומטית לחברים בכנסת הרבנים עם קבלת הסמכתם. רבנים קונסרבטיבים אשר קיבלו הסמכתם בסמינרים ובישיבות אחרות, אף הם יכולים להתקבל לכנסת הרבנים. נכון לשנת 2020 בכנסת הרבנים פועלים 1,593 חברים.
רוב חברי כנסת הרבנים פועלים בארצות הברית ובקנדה, מעט למעלה מ-10 אחוז מן החברים פועלים בישראל ואחרים במדינות אמריקה הלטינית, אירופה, אוסטרליה ודרום אפריקה. החברים בכנסת הרבנים שומרים על קשר מקצועי באמצעות קבוצת שיחה סגורה באינטרנט בשם Ravnet.
היסטוריה

כנסת הרבנים נוסדה בשנת 1901 כאגודת בוגרי בית המדרש לרבנים באמריקה. נשיא האספה הראשון היה הרב הנרי מ. ספיקר. בשנת 1918 שינה הארגון את שמו לשם הנוכחי ונפתח לחברות רבנים שלא קיבלו הסמכתם בבית המדרש לרבנים באמריקה. לאורך כמעט 40 שנה, 1951–1989, עמד בראש כנסת הרבנים הרב וולף קלמן.
בשנת 1960 שלחה כנסת הרבנים לראשונה משלחת לקונגרס הציוני העולמי ה-25. בשנת 1969 הצטפרה כנסת הרבנים לארגון הקונגרס היהודי העולמי.
בשנת 1985 כנסת הרבנים קיבלה לחברות את הרבה הראשונה, איימי איילברג, אשר הייתה אף האישה הראשונה שהוסמכה בבית המדרש לרבנים באמריקה. מיד אחריה הצטרפו נשים נוספות לארגון. נכון לשנת 2010, 273 מתוך 1648 החברים בארגון היו נשים. באוקטובר 2008 התמנתה הרבה ג'ולי שונפלד לסגנית נשיא כנסת הרבנים, ובכך הייתה לאישה הראשונה הממלאת תפקיד ניהולי בכיר בארגון.
בדצמבר 2002 קראה לראשאונה נשיאת איחוד בתי הכנסת הקונסרבטיביים לכנסת הרבנים לבחון מחדש את החלטות קודמות לאסור על הסמכת רבנים הומוסקסואלים ולסביות. שנים של דיונים הלכתיים הובילו ב-2006 לשני פסקי הלכה סותרים, האחד מחייב הסמכת רבנים חד מיניים, והשני שולל. שני הסמינרים להכשרת רבנים של התנועה בארצות הברית אימצו את הפסק המקל, והביאו את התנועה לסף פילוג, בעוד שהסמינרים בירושלים ובבואנוס איירס אימצו את האיסור ההלכתי. ב-2012 גם "מכון שכטר למדעי היהדות" בישראל הסכים להכשיר רבנים חד מיניים.
במאי 2012, לאחר מאבק של שנים רבות, הודיעה מדינת ישראל כי היא מוכנה להכיר בראשי קהילות רפורמיות וקונסרבטיביות כרבנים לכל דבר, ולממן את משכורותיהם. זאת בעקבות עתירה לבג"ץ, בעקבותיה הוחלט לממן באופן שוויוני את שכר הרבנים הלא-אורתודוקסיים במועצות אזוריות וישובים חקלאיים. בשלב ראשון התחיבה המדינה על מימון 15 תקנים.
גופים הלכתיים בכנסת הרבנים

הוועדה לדין תורה והלכות (באנגלית: Committee on Jewish Law and Standards) היא הגוף המרכזי של הארגון לפרשנות הלכות היהדות ונוסד על ידי כנסת הרבנים בשנת 1927. בוועדה חברים 25 רבנים בעלי זכות בחירה, וחמישה חברי קהילה שאינם רבנים, להם זכות השתתפות בדיונים אך הם חסרי זכות בחירה. כל אימת ששישה חברים בוועדה תומכים בעמדה, אותה עמדה הופכת לעמדה הרשמית של כנסת הרבנים. לעומת זאת, רב קהילה מקומי מכהן כמרא דאתרא, ויכול לאמץ עמדה המקובלת עליו אף שלא אומצה רשמית בידי הוועדה וכנסת הרבנים.
כנסת הרבנים בישראל (שהיא הזרוע הישראלית של כנסת הרבנים העולמית) מקיימת, מאז שנת 1986, גוף הלכתי משלה בשם ועד ההלכה. שו"ת של הוועדה להלכות ושל ועד ההלכה בישראל מחייבים באותה מידה, אף שוועד ההלכה מתמקד בנושאים ייחודיים לחברה הישראלית. לעיתים מתעוררות סתירות בין החלטות ועד ההלכה ובין פסיקות של רבנים מקומיים שחופשיים לאמץ דעה זו או אחרת, או לפתח גישה הלכתית עצמאית. יו"ר ועד ההלכה הנוכחי, מאז 2007, הוא הרב אליוט דורף.
פרסומים

כנסת הרבנים מוציאה לאור סידורי תפילה לשבת ולימי חול. החל משנת 1985 התפרסמו מהדורות של "סידור שים שלום", שנערך על ידי הרב ג'ולס הארלו, וכן "אור חדש: פרשנות לסידור שים שלום" מאת הרב ראובן המר. כנסת הרבנים אף הוציאה לאור מחזורי תפילה לראש השנה וליום כיפור, בהם "מחזור לב שלם", וכן מחזורים למועדי ישראל אחרים, בהם "מגילות השואה" לציון יום השואה, ו"סידור תשעה באב".
כנסת הרבנים פרסמה בשיתוף פעולה עם ארגון איחוד בתי הכנסת הקונסרבטיביים (United Synagogue of Conservative Judaism) והחברה היהודית להוצאה לאור (Jewish Publication Society) את חומש "עץ חיים", פירוש לתורה לבתי הכנסת. כנסת הרבנים אף מוציאה לאור, בשיתוף פעולה עם בית המדרש לרבנים באמריקה, רבעון הלכתי בשם Conservative Judaism. כמו כן פרסמה ספרים רבים על היבטים שונים בהלכה היהודית בהוצאת דפוס אביב בניו יורק, שהוא בית ההוצאה לאור של האספה הרבנית.
הערות שוליים

↑  קשר: The Rabbinical Assembly Annual Report 2020.
↑  רבנים קונסרבטיביים מארה"ב יוצגו בקונגרס הציוני הכ"ה, על המשמר, 17 בנובמבר 1960
↑  ריצ'ארד יפה, כתב "על המשמר" בארה"ב, הרבנים הקונסובטיב"ם מצטרפים לקונגרס היהודי, על המשמר, 9 בינואר 1969
↑  אלנה ניוהאוס, האם יוציאו הקונסרווטיווים את הרבנים ההומואים מהארון?, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2002
↑  יאיר אטינגר ורויטל בלומנפלד, התנועה הקונסרבטיבית בישראל תסמיך הומואים לרבנות, באתר הארץ, 20 באפריל 2012
↑  יאיר אטינגר, המדינה תכיר לראשונה ברבנים רפורמים וקונסרבטיבים ותממן את שכרם, באתר הארץ, 29 במאי 2012
↑  מפעל השו"ת המסורתי-כללי: ועד ההלכה של כנסת הרבנים, באתר התנועה המסורתית בישראל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266712305171  BnF: cb144124962 (data)  GND: 501875-4  ISNI: 0000 0001 0816 9714  LCCN: n82058405  NLA: 35655048  SUDOC: 086022725  Trove: 1028828  VIAF: 152736479   WorldCat (עם VIAF): 152736479
אדיפוס המלך

| --- | --- |

אדיפוס המלך על הבמה בתיאטרון במדריד, 2011
 כתיבה:  סופוקלס
 דמויות:  אדיפוס (מלך תבאי) יוקסטה (אשתו) אנטיגונה, איסמנה (בנותיהם) קראון (אחיה של יוקסטה)  כהן זאוס טירסיאס (הנביא העיוור) שליח ראשון רועה צאן שליח שני מקהלת זקני תבאי ראש המהקהלה
 מקום ההתרחשות:  תבאי
 סוגה:  טרגדיה יוונית
 הצגת בכורה:  429 לפנה״ס 
 שפה:  יוונית עתיקה
 
אדיפוס המלך (ביוונית: Oι̉δίπoυς τύραννoς; "אוֹידיפוס הטיראן") היא טרגדיה יוונית שנכתבה על ידי סופוקלס בשנת 428 לפנה"ס, על פי דמותו של אדיפוס מלך תבאי - דמות מהמיתולוגיה היוונית. המחזה הוא השני מבין הטרגדיות התבאיות שהועלו על במה, אך הוא הראשון בסדר הכרונולוגי, כשלאחריו באים "אדיפוס בקולונוס" ו"אנטיגונה". אריסטו (ב"פואטיקה") ראה ב"אדיפוס המלך" דגם מושלם של טרגדיה יוונית, ובדיעבד אכן זה מקומו של המחזה בתולדות הספרות המערבית.