stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קראנג
ביוגרפיה בדיונית > סדרת הטלוויזיה מ-1987

קראנג היה מפקד צבא חיילי סלע בהנהגתו של גנרל טראג. לאחר בניית הטכנודרום, בסיס נייד מבוצר דמוי כדור ענק, לקח אותו קראנג לעצמו ולאחר מכן גירש את וון דרקוס שעזר לו לבנות את הטכנודרום לכדור הארץ. בעקבות גירושו של וון דרקוס ולקיחת הטכנודרום לעצמו הוגלה קראנג ממימד אקס לכדור הארץ, הופשט מגופו וקיבל מראה של מוח אנושי עם זרועות קטנות. קראנג מגיע לכדור הארץ וכורת ברית עם שרדר, מנהיג שבט הרגל, ויחד הם בונים מחדש את הטכנודרום. בנוסף שרדר בונה לקראנג בתמורה חליפה בצורת גוף אנושי. מטרתו של קראנג היא להשתלט על כדור הארץ, כנראה מכיוון שהוגלה אליו אך נקודה זו לא הובהרה מעולם.
בפרק השמיני בעונה השמינית של הסדרה, "Turtle Trek", מסיים קראנג את בניית הטכנודרום אך הצבים הורסים את מנועי הטכנודרום ולוכדים את קראנג בתוך מימד אקס. את השנתיים הבאות בילה במימד אקס בחוסר מעשה עד שהתקשר לחברו ד"ר דרגג העוזר לו לחזור לכדור הארץ כדי להילחם בצבים. לאחר שחוזר קראנג לכדור הארץ הוא מצליח ללכוד את הצבים יחד עם ד"ר דרגג, דרגג לא פועל לפי התוכנית ומרכז את אנרגיית החיים של הצבים ולוקח אותה לעצמו ובכך דרגג הופך לחזק מכולם. לבסוף הצבים מצליחים להשתחרר, לסכל את תוכניתו של דרגג וללכוד אותו, את שרדר ואת קראנג חזרה במימד אקס.
ביוגרפיה בדיונית > ארצ'י קומיקס

בהרצה של ארצ'י קומיקס המבוססת על סדרת הטלוויזיה מ-1987 תואר קראנג כהרבה יותר מרושע מאשר בסדרת הטלוויזיה. כמו בסדרת הטלוויזיה, מוגלה קראנג מכוכבו והוא מגיע לכדור הארץ במטרה לכבוש אותו.
ביוגרפיה בדיונית > IDW Publishing

בהרצת הקומיקס המחודש של IDW Publishing מתואר קראנג כיצור אפל שהגיע לכדור הארץ במטרה לכבוש אותו. בחוברת Teenage Mutant Ninja Turtles #7 מופיע קראנג לראשונה בשם גנרל קראנג שפולש לכדור הארץ יחד עם חייליו במטרה לכבוש את כדור הארץ, קראנג חובר לשרדר ולבקסטר סטוקמן ויחד עם מתכננים את כבישת כדור הארץ.
במהלך קשת הסיפור "מלחמת אוטרום" חוזר קראנג למימד שלו ומתחיל בכיבוש דיקטטורי. מחתרת חייזרים אינה מצליחה להביסו לבדה ולכן קוראת לצבים. עם הגעת הצבים נחלש קראנג והוא מובס.
לאחר שגנרל קראנג נשלח למאסר, ראש-תנין פורץ למתקן הכליאה שלו ואוכל את קראנג בעודו בחיים. קראנג החל לצמוח כטפיל בבטנו של ראש-תנין, ובהדרגה להשתלט על גופו.
אזכורים במדיה אחרות > סדרות טלוויזיה

מינים חייזרים זרים הדומים ליצורי הקראנג הופיעו בסדרת הטלוויזיה מ-2012 של ניקלודיאון בשם "הקראנג" והיו היריבים המרכזיים של הצבים בעונה הראשונה. את יצורי הקראנג דיבב נולאן נורת'. בפרק סיום העונה הראשונה, "עימות", מביסים הצבים את הקראנג ומסכלים את תוכניתו; בפרק פתיחת העונה השנייה, "מצב מוטציה", נראה כי הקראנג חי והוא מצליח לחזור לחיים. כמו כן, מוצג שהמין הקרוי קראנג הוא למעשה צבא של שיבוטים שיצאו מאולטרם בשם קראנג. כמו כן, קראנג משנת 1987 מוצג כשיבוט נוסף, אך לפי הסדרה, הוא השיבוט היותר גרוע.
אזכורים במדיה אחרות > צבי הנינג'ה: יוצאים מהצללים

קראנג מוצג בתור הנבל הראשי לצד שרדר. כשבסרט הוא משחרר את שרדר מכלאו ומתגלה בהמשך שהוא סתם ניצל אותו לצרכיו.
אזכורים במדיה אחרות > עלייתם של צבי הנינג'ה: הסרט

קראנג משמש כנבל הראשי בסרט ואחד מראשי ארגון הרגל שמגיע מהעתיד על מנת לכבוש את ההווה.
אזכורים במדיה אחרות > משחקי ווידאו

קראנג מופיע ברב משחקי הווידאו של צבי הנינג'ה כבוס הסופי או הלפני סופי.
במשחק הווידאו הראשון של צבי הנינג'ה מ-1989 קראנג הוא בוס שלב הטכנודרום והבוס הלפני אחרון של המשחק.
במשחק הווידאו "צבי הנינג'ה: נפילת שבט הרגל" מ-1990 קראנג הוא הבוס הסופי של המשחק.
במשחק הווידאו "צבי הנינג'ה 3: פרויקט מנהטן" מ-1991 קראנג הוא הבוס הלפני אחרון של המשחק.
במשחק הווידאו "צבי הנינג'ה 2: חזרה מהביוב" מ-1991 קראנג הוא מהדמויות המרכזיות ולו שני קרבות בוס. קרב הבוס הראשון הוא בסוף השלב השלישי שבו הוא נלחם בצבים עם הליכונו, קרב הבוס השני הוא קרב סיום המשחק כאשר הוא קראנג נלחם בצבים עם חליפת האנדרואיד שלו.
במשחק הווידאו "צבי הנינג'ה: צבים בזמן" מ-1992 קראנג הוא לדמות משנית. הוא מופיע בשלב הפותח את המשחק בחליפת האנדרואיד שלו כאשר הוא גונב את פסל החירות, לאחר מכן הצבים רודפים אחריו ונלחמים איתו ולקראת סוף המשחק יש לו שני קרבות בוס.
במשחק הווידאו "צבי הנינג'ה: The Hyperstone Heist" מ-1992 קראנג מופיע בקרב באמצע שלב הסיום בחליפת האנדרואיד שלו.
בגרסת הסגה מגה דרייב של משחק הווידאו "צבי הנינג'ה: לוחמי טורניר" מ-1994 קראנג הוא הבוס בשלב סיום הגרסה.
אליפות וימבלדון 1989

| --- | --- |

המגרש המרכזי
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  26 ביוני 1989 – 9 ביולי 1989 (14 ימים) 
 מספר תחרות:  103 
 כספי זכייה:  £3,133,749
 זוכה:  גברים:בוריס בקר (גרמניה המערבית) נשים:שטפי גראף (גרמניה המערבית) זוגות גברים:ג'ון פיצג'רלד (אוסטרליה)/אנדרס יאריד (שוודיה) זוגות נשים:יאנה נובוטנה/הלנה סוקובה (צ'כוסלובקיה) זוגות מעורבים:ג'ים פיו (ארצות הברית)/יאנה נובוטנה (צ'כוסלובקיה)
 אתר רשמי
 
 → אליפות וימבלדון 1988 אליפות וימבלדון 1990 ← 
 
אליפות וימבלדון 1989 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-9 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.
הפרסים

שתתפי האליפות קיבלו את הפרסים הבאים:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תחרות | תחרות | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| בודדים | גברים | £190,000 | £95,000 | £47,500 | £24,065 | £12,665 | £7,095 | £4,180 | £2,250 |
| בודדים | נשים | £171,000 | £85,500 | £41,560 | £20,455 | £10,135 | £5,550 | £3,240 | £1,975 |
| זוגות | זוגות גברים | £65,800 | £32,930 | £16,470 | £8,360 | £4,310 | £2,280 | £1,330 | - |
| זוגות | זוגות נשים | £56,970 | £28,490 | £13,170 | £6,690 | £3,230 | £1,710 | £960 | - |
| זוגות | זוגות מעורבים | £34,200 | £17,100 | £8,550 | £3,930 | £1,970 | £980 | £440 | - |
סך הפרסים באליפות היה £3,133,749.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות דורגו:
ריק ליץ' וג'ים פיו (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידו במשחק הגמר
קן פלאק ורוברט סגוסו (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרויות 1987–1988, הודחו בחצי הגמר
ג'ון פיצג'רלד (אוסטרליה אוסטרליה) ואנדרס יאריד (שוודיה שוודיה), ניצחו בתחרות
ג'ים גראב ופטריק מקנרו (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
יאקב חלסק (שווייץ שווייץ) וג'ון מקנרו (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
פול אנאקון (ארצות הברית ארצות הברית) וכריסטו ואן רנסבורג (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב הראשון
קווין קורן ודוד פייט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
חורחה לוסנו (מקסיקו מקסיקו) וטוד ויטסקן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
דרן קהיל ומארק קרצמן (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
פיטר אולדריץ' ודני ויסר (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו ברבע הגמר
סקוט דייוויס וטים וילקינסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
פטר דוהן ולורי וארדר (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו ברבע הגמר
אריק ילן (גרמניה גרמניה) ומיקייל מורטנסן (דנמרק דנמרק), הודחו בסיבוב הראשון
גראנט קונל וגלן מיצ'יבטה (קנדה קנדה), הודחו בסיבוב הראשון
ג'ים קורייר ופיט סמפרס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
בראד דרוט וּוֹלי מסור (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
במשחק הגמר ג'ון פיצג'רלד מאוסטרליה ואנדרס יאריד משוודיה נפגשו עם ריק ליץ' וג'ים פיו מארצות הברית וניצחו אותם ב-5 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות קיבלו דירוג:
מרטינה נברטילובה ופם שרייבר (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחות תחרויות 1981–1984 ו-1986, הודחו בחצי הגמר
לריסה סבצ'נקו ונטליה זברבה (ברית המועצות ברית המועצות), הפסידו במשחק הגמר
יאנה נובוטנה והלנה סוקובה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), ניצחו בתחרות
פטי פנדיק (ארצות הברית ארצות הברית) וג'יל התרינגטון (קנדה קנדה), הודחו בסיבוב השלישי
שטפי גראף (מערב גרמניה מערב גרמניה) וגבריאלה סבטיני (ארגנטינה ארגנטינה), מנצחות תחרות 1988, הודחו ברבע הגמר
ג'יג'י פרנאנדס ולורי מקנייל (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
קטרינה אדמס וזינה גריסון (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו ברבע הגמר
אליזבת סמיילי וונדי טרנבול (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
אליס בורגין (ארצות הברית ארצות הברית) ורוזלין פיירבנק (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השלישי
איזבל דמונז'ה ונטלי טאוזי (צרפת צרפת), הודחו בסיבוב הראשון
??
מנון בולגרף (הולנד הולנד) ואווה פאף (מערב גרמניה מערב גרמניה), הודחו בסיבוב השלישי
ג'ני ברן (אוסטרליה אוסטרליה) ורובין וייט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
ברנדה שולץ (הולנד הולנד) ואנדראה טמשווארי (הונגריה הונגריה), הודחו בסיבוב הרביעי
טין שנאור-לרסן (דנמרק דנמרק) וקטרין טנוויה (צרפת צרפת), הודחו בסיבוב הראשון
כריס אוורט (ארצות הברית ארצות הברית) והאנה מנדליקובה (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השלישי
במשחק הגמר יאנה נובוטנה והלנה סוקובה מצ'כוסלובקיה נפגשו עם לריסה סבצ'נקו ונטליה זברבה מברית המועצות וניצחו אותן בשתי מערכות.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. 16 זוגות קיבלו דירוג:
ג'ים פיו (ארצות הברית ארצות הברית) ויאנה נובוטנה (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), ניצחו בתחרות
קן פלאק (ארצות הברית ארצות הברית) וג'יל הטרינגטון (קנדה קנדה), הודחו בסיבוב הראשון
ריק ליץ' ובטסי נייגלסן (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
רוברט סגוסו ולורי מקנייל (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בחצי הגמר
ג'ון פיצג'רלד ואליזבת סמיילי (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
שרווד סטיוארט וזינה גריסון (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרות 1988, הודחו בסיבוב השלישי
פטריק מקנרו וג'יג'י פרנאנדס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השלישי
מארק וודפורד והאנה מנדליקובה (אוסטרליה אוסטרליה), הודחו בסיבוב השני
דני ויסר ורוזלין פיירבנק (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב השלישי
פטר דוהן (אוסטרליה אוסטרליה) ואליס בורגין (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השליש
רוברט ואן הוף ורובין וייט (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
טום נייסן ומנון בולגרף (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השלישי
חורחה לוסנו (מקסיקו מקסיקו) וקטרין סואר (צרפת צרפת), הודחו בסיבוב השני
מארק קרצמן וג'ני ברן (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר
פיטר אולדריך ואלנה ריינך (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחו בסיבוב הראשון
מיקייל מורטנסטן וטינה שוייר לרסן (דנמרק דנמרק), הודחו בסיבוב השלישי
במשחק הגמר ג'ים פיו מארצות הברית ויאנה נובוטנה מצ'כוסלובקיה שיחקו נגד מארק קרצמן וג'ני ברן מאוסטרליה וניצחו אותם בשתי מערכות. באותה שנה הזוג ניצח גם באליפות אוסטרליה הפתוחה.
ישראל בווימבלדון

עמוס מנסדורף כמו בשנה הקודמת, זכה לדירוג בתחרות הגברים, הפעם המקום ה-16. בסיבוב הראשון הוא ניצח את סרז'י ברוגרה מספרד ב-3 מערכות. בסיבוב השני הוא נפגש עם אריק ילן ממערב גרמניה וניצח ב-5 מערכות. בסיבוב השלישי הוא ניצח את האמריקאי גרג הולמס ב-3 מערכות. בסיבוב הרביעי הוא נפגש עם סטפן אדברג והפסיד ב-3 מערכות.
בוריס בקר, מנצח התחרות
שטפי גראף, מנצחת התחרות
קווי ספנות איראניים

| --- | --- |

אוניית מכולות של חברת הספנות של איראן
אוניית מכולות של חברת הספנות של איראן
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ממשלתית
 תקופת הפעילות:  1979–הווה (כ־46 שנים)
 מיקום המטה:  טהראן
 ענפי תעשייה:  הובלת מטענים 
 מוצרים עיקריים:  הובלת מטענים ימית בינלאומית
 מנכ"ל:  דייב מיהאן
  
 www.irislgroup.com
 
האוניה Iran Sadar בנמל
קווי ספנות של הרפובליקה האסלאמית של איראן (באנגלית: Islamic Republic of Iran Shipping Lines, ידועים בר"ת בשם: קבוצת IRISL) היא חברת הספנות הלאומית של איראן המחזיקה ב-115 אוניות חוצות אוקיינוסים במעמס כולל של 3.3 מיליון טון. 87 מאוניות החברה מפליגות תחת שמה של החברה (IRISL) ואילו 28 אוניות נוספות מפליגות תחת שמות חברות בנות. בחברה כ-6,000 עובדים הכוללים אנשי ים, עובדי נמל ומנהלה.
היסטוריה

עליית היקף היבוא לאיראן מאז תחילת שנות ה-60, אשר הצריכה תעבורה בהיקף נרחב של אוניות ששייטו תחת דגלי נוחות, עוררה דאגה בממשל. אף היכולת לייבא סחורות בדרך הים באופן קבוע ומסודר, בהתחשב במאפיינים הגאוגרפיים הייחודיים של האזור, הגישה לים הפתוח, הובילו בשנת 1961 לחקירת האפשרות להקמת צי ספנות עצמאי השייך לאיראן. על יסוד מחקר זה אושרה בחודש אוגוסט 1967 הקמת צי סוחר על ידי בית הנבחרים האיראני, תחת השם "אריאה קווי ספנות" (Aria Shipping Lines).
החברה החלה לפעול בשנת 1967 עם שתי אוניות קטנות, במעמס 1,000 ו-1,500 טון, ששייטו במפרץ הפרסי, ו-4 אוניות המסוגלות לחצות אוקיינוסים, במעמס כולל של 61,252 טון, אשר שייטו בקו שבין אירופה, איראן, אסיה ואמריקה. עד סוף שנת 1978 גדל הצי של חברת אריאה ל-42 אוניות במעמס כולל של 525,000 טון, עדות לחשיבות התובלה הימית בכלכלה האיראנית.
לאחר המהפכה האיראנית, ב-5 בינואר 1979, ושינוי המדיניות הכלכלית והמדינית של איראן, שונה אף שמה של חברת הספנות ל"קווי ספנות של הרפובליקה האסלאמית של איראן" והיא הוכפפה למשרד המסחר האיראני. במהלך מלחמת איראן–עיראק נפגעו ואבדו רבות מספינותיה של החברה בהתקפות טילים ופעילות החברה שובשה. לאחר תקופת המלחמה שונו שמות כל ספינות החברה. שמות הספינות היום מכילות את הקידומת IRAN ולאחריה שמות ערים באיראן, או שמות חללים במערכה. לאחר שארצות הברית הטילה סנקציות על איראן חמורות על הסחר עם איראן, בשלהי העשור הראשון במאה ה-21, שונו פעם נוספת שמות רבות מן האוניות של קווי הספנות האיראניים והן נרשמו בחברות זרות.  עם הסרת הסנקציות הבינלאומיות בשנת 2015 עקב הסכמת איראן להקפיא את תוכנית הגרעין שלה, צפויה הרחבה ניכרת בהיקפי הסחר הבינלאומי של המדינה.
הצי

בארגון הימאות הבינלאומי חברות 140 מדינות, איראן מדורגת בין 20 המדינות הגדולות בארגון. בשנת 2011 היה צי הסוחר האיראני הגדול ביותר במזרח התיכון.
הערות שוליים

↑  Jo Becker, Web of Shell Companies Veils Trade by Iran’s Ships. New York Time, June 7, 2010
↑  Iran: Shipwrecked in Asia, The Diplomat, March 27, 2011
ניקו לוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1953 (בן 72 בערך) גבעתיים, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 אתר רשמי
 
ניקו לוי (נולד ב-1953) הוא מוזיקאי, מלחין ומעבד ישראלי.
הלחין מאות יצירות, עיבד ותזמר, וכן מלמד מוזיקה.
נעוריו ותחילת דרכו

ניקו לוי נולד וגדל בגבעתיים, הבכור משני בניהם של יובל לוי, מוזיקאי, מורה למוזיקה ומנצח מקהלות, ואהובה לוי, שחקנית. החל את דרכו המוזיקלית בגיל שש, בנגינה בחלילית, ובגיל שבע עבר לפסנתר. היה תלמיד של אלה ברודצקי ודינה תורגמן. בגיל 12 עשה הסבה לקלרינט אצל המורה רפי ברכה. למד בתיכון "תלמה ילין" במגמת מוזיקה. בתקופה זו הִרבה לנגן מוזיקה קאמרית והופיע כסולן במסגרת "הנוער המוזיקלי". בין היתר ניגן בקונצ'רטינו לקלרינט של וֶבֶּר (אנ'), תִּזמר יצירה של מלחין ישראלי לפסנתר עבור תזמורת הנוער, וניגן בתזמורת הנוער הסימפונית גבעתיים בניצוחו של עומרי הדרי, שם סומן כעילוי במוזיקה.[דרוש מקור]
לוי זכה פעמיים בציון לשבח ובמלגה מטעם מפעל המלגות ע"ש שרת של קרן התרבות אמריקה-ישראל בתחום הנגינה בקלרינט.[דרוש מקור] לצד המוזיקה הקלאסית, רחש חיבה למוזיקת הרוק, והושפע ממנה רבות.
בצבא שירת בתזמורת צה"ל כנגן קלרינט לצד גורי אגמון תחת שרביטו של יצחק (זיקו) גרציאני ולימד בקונסרבטוריון גבעתיים.
לאחר שחרורו נסע לשווייץ להתמחות במדיטציה טרנסצנדנטלית.
בשנת 1979 הכיר את בת-זוגו לחיים, נחמה, והם עברו לגור במצפה הררית שבגליל שנוסד אז, והיה היישוב הראשון בעולם שכל גרעין ההקמה שלו התבסס על אנשים העוסקים במדיטציה טרנסצנדנטלית.[דרוש מקור] לזוג שני בנים ושני נכדים.
קריירה

בשנת 1980 היה לוי למנהל המוזיקלי של להקת "שלום ישראל 1980"; הוא תזמר ועיבד את שירי הלהקה וכן ניצח על התזמורת שליוותה את הלהקה עת יצאה לסיבוב הופעות באירופה. בנוסף, הוא כתב עיבודים מוזיקליים למחזה "הקרפד" של יעקב שבתאי. בשנים 1981 עד 1984 למד באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין באוניברסיטת תל אביב והיה תלמיד לקומפוזיציה של פרופ' אבל ארליך (חתן פרס ישראל), שאמר עליו: "ניקו הוא מוזיקאי מבורך בכישרונות גדולים ואינטליגנציה כללית ומוזיקלית גבוהה מאוד".[דרוש מקור]
חיבר יצירות לשלישיית מיתרים, רביעיית מיתרים ודואט לזמר וזמרת.
ניהל את תזמורת הנוער של מרכז המוזיקה של גוש משגב שבגליל התחתון.
בשנת 1986 החל לשתף פעולה עם הלן דורון, מפתחת השיטה ללימוד אנגלית לילדים הקרויה על שמה, המבוססת בין היתר על שירים באנגלית. לוי הלחין והפיק עבורה מאות שירים ושיתוף הפעולה הפורה בין השניים נמשך עד עצם היום הזה.
ניקו לוי פרץ לתודעת הקהל הרחב בשנת 1994, כשיצא במופע "צליל בטבע" בהררית, שזכה להצלחה. בהשפעת נופי הטבע, צליליו וניחוחותיו הלחין מוזיקת אווירה מתובלת בצלילים ובמקצבים אקזוטיים מגוונים: אירי, אפריקני, שאנטי, טורקי, הודי ועוד.
תחום נוסף שבו מביא לוי לידי ביטוי את ניסיונו וכישרונו הוא הוראת מוזיקה. ניקו משלב בשיטתו מרכיבים מסורתיים קלאסיים – תווים ותאוריה – לצד לימוד חווייתי, וכן הוא מלמד ביצוע והגשה את זמרים המלווים את עצמם במקלדת.
דיסקוגרפיה

לוי, שהוא גם מורה מוסמך למדיטציה, היה הראשון שהתחיל ליצור מוזיקה למדיטציה בארץ. הוא יצר והפיק שלושה אלבומים של מוזיקה למדיטציה ומוזיקת עולם: "אננדה", "המשכיות" ו"רומנסה קוסמית".
אננדה
המשכיות
רומנסה קוסמית
הרכבים מוזיקליים

בשנת 2010 הקים לוי את "הפילהרמונית של ניקו" עם חבריו אודי מייק (חצוצרה), דודו קורן (חליל צד), עדה סבר (קלרינט) והוא עצמו בקלידים, אשר ממלאים את הרקע התזמורתי.
ניקו לוי עיבד יצירות מפורסמות מתקופות שונות החל מתקופת הבארוק, דרך התקופה הרומנטית ועד לתקופתנו אנו, בהן יצירות של באך, הנדל, גלוק, צ'ייקובסקי, רוול, ורדי, יוהאן שטראוס.
הערות שוליים

↑  niko levy musician, www.nikolevy.com
יומן גוגל

| --- | --- |

תמונת מסך של יומן גוגל
תמונת מסך של יומן גוגל
 מפתח:  גוגל
 מחזור חיים:  13 באפריל 2006 – הווה (18 שנים)
 מערכת הפעלה:  חלונות, מקינטוש, טלפונים סלולריים
 סוג רישיון:  חופשי
 קטגוריה:  לוח שנה
 www.google.com/calendar
הסמליל ששימש את השירות מ-2015 ועד אוקטובר 2020
יומן גוגל (באנגלית: Google Calendar) הוא יומן אירועים על בסיס לוח שנה ברשת, שמציעה חברת גוגל.
היומן של גוגל יכול לשמש לצורך ארגון זמן. באמצעות כלי זה יכול המשתמש לקבוע פגישות, אירועים (למשל ימי הולדת) ותזכורות, לשתף את היומן ולקבוע דרגות אבטחה ביחס לשיתוף, ואף להוסיף את חגי המדינה שיחפוץ. כמו כן ישנה אפשרות לייצא ולייבא את נתוני היומן. השירות הוכרז ב־13 באפריל 2006, ויצא משלב הבטא ביולי 2009. משתמשים אינם צריכים חשבון ג'ימייל כדי להשתמש בשירות, אבל הם נדרשים להיות בעלי חשבון בגוגל.
תכונות
יומן גוגל מאפשר למשתמשים לנהל מספר יומנים במקביל, ואף להקצות צבע שונה לכל יומן לנוחות זיהוי. ניתן להוסיף מידע נוסף ללוח השנה, כמו תאריך עברי, חגים, תחזית מזג אוויר, מראה הירח ועוד. השירות מאפשר גם שיתוף יומנים בין משתמשים שונים, ואף ניתן להטמיע את היומן באתר אינטרנט כציבורי. בנוסף, ניתן לשלוח הזמנות לאירועים ולשתף קישורים ישירים לשמירתם ביומן. יומן גוגל תומך באינטגרציה עם אפליקציות שונות לניהול זמן, תזכורות, ניהול צוות ופגישות מקוונות, מה שהופך אותו לכלי שימושי הן ברמה האישית והן בסביבה העסקית. מבחינת תצוגה, היומן מציע מספר אפשרויות צפייה: תצוגת יום, שבוע, חודש, לו"ז ותצוגה מותאמת אישית. המשתמשים יכולים לבחור את התצוגה המתאימה להם ביותר לניהול אפקטיבי של לוח הזמנים שלהם. השירות כולל אפשרויות תזכורת מגוונות, כמו חלון קופץ על המסך, הודעות דואר אלקטרוני ומסרונים. בעבר ניתן היה לקבל תזכורות ב-SMS ללא עלות, אך אפשרות זו אינה זמינה עוד. יומן גוגל הוא כלי נוח, חכם ושימושי לניהול סדר היום האישי והמקצועי, המאפשר לארגון הזמן להיות פשוט ויעיל יותר.
שיתוף יומנים

היומן של גוגל מאפשר יצירה והצגה של מספר יומנים באותה תצוגה. יומנים אלה יכולים בקלות להפוך לשיתופיים עם הרשאות לקריאה בלבד או שליטה מלאה עם אנשים מסוימים או עם כולם. לדוגמה, צור יומן שיתופי אחד לכל קבוצת ספורט שאתה אוהב ויומן נפרד לאירועים פרטיים, אירועים משני היומנים יופיעו זה לצד זה באותו יומן בצבעים שונים.
תאימות

פרק זה טעון עדכון. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מכיוון שיומן גוגל הוא תוכנה מבוססת רשת, הוא תומך למעשה בכל מערכת הפעלה שכוללת דפדפן. גוגל כרום, מיקרוסופט אינטרנט אקספלורר, מוזילה פיירפוקס, מיקרוסופט אדג' ו-Safari מכיוון שהדף טוען סקריפטים מתקדמים, בדפדפנים ישנים, עלולות להיות שגיאות בביצוע או אפילו כשל בהטענת הדף באופן מלא. ליומן גם תאימות לטלפונים סלולריים ולטאבלטים באמצעות אפליקציות ייעודיות.
יומן גוגל לוח שנה עברי

לצד יומנים מותאמים נוספים (למשל: זמני ירח), ליגות ספורט) ניתן למצוא ביומן גוגל גם תצוגה של לוח השנה העברי. השימוש של יומן גוגל בלוח השנה העברי פופולרי בעיקר בקרב קהילות יהודיות אשר נטו להחזיק אפליקציה נפרדת לתצוגת לוח השנה העברי עד לשדרוג היישום על ידי חברת גוגל.
הערות שוליים

↑  How to see Moon phases in Google Calendar?, Karen
↑  בלי להוריד אפליקציה: כך תוסיפו בקלות תאריך עברי ליומן גוגל,  באתר כיפה, 20 בפברואר 2023
משה חובב

| --- | --- |

משה חובב קורא את החדשות בקול ישראל, 1959
 לידה:  7 בפברואר 1930 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  2 באוקטובר 1987 (בגיל 57) קופנהגן, דנמרק דנמרק
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1951–1987 (כ־36 שנים)
 עיסוק:  קריין חדשות
 מעסיק:  קול ישראל
 
משה חובב (7 בפברואר 1930, ט' בשבט תר"צ - 2 באוקטובר 1987, ט' בתשרי תשמ"ח) היה מבכירי קרייני החדשות של קול ישראל וממניחי היסוד של קריינות הרדיו בישראל.
ביוגרפיה

חובב נולד בירושלים לחיים ומזל מחבוב (לבית חוטר), במשפחה בת שבעה ילדים. משפחת מחבוב עלתה מתימן בסוף המאה ה-19. אביו היה סופר סת"ם וחזן ואמו הייתה עובדת משק בגימנסיה העברית, שהקפידה להנהיג את ביתה על טהרת השפה העברית. אחיו הצעיר היה עמנואל (עמי) חובב.
גדל עם משפחתו בדירת חדר עם מטבח ושירותים בחוץ בשכונת הבוכרים, למד בבית-ספר דתי ושימש מדריך בתנועת בני עקיבא.
בתום לימודיו בתיכון סיים סמינר מקוצר להוראה ויצא לשנת שירות במסגרת הפלמ"ח כמורה בבית ספר יסודי בחדרה.
הצטרף עם אחותו הבכירה, ראומה, ל"הגנה".
במלחמת העצמאות לחם בשורות פלוגת יהונתן בירושלים.
בשנת 1951 החל לעבוד בקול ישראל. באותה תקופה נערכו מבחנים לקבלת קריינים למדור פרקי היום בתנ"ך. אחותו הבכירה ראומה אלדר, שעבדה כקריינית בקול ישראל עוד משנת 1948, המליצה לו לגשת למבחן. הוא עבר את המבחן בהצלחה, והצטרף לסגל הקריינים של קול ישראל. ב-1956 היה למנהל מחלקת הקריינים בירושלים.
בתחילת עבודתו בקול ישראל הכיר את דרורה ("דרור") בן-אב"י, בתו של איתמר בן-אב"י ונכדתו של מחיה השפה העברית אליעזר בן-יהודה, שעבדה בתקליטיית הרדיו. לימים נישאו השניים.
משה חובב נודע בקולו העמוק ונחשב מופת של היגוי מדויק, המבטא את האותיות הגרוניות. בגלל קולו הדרמטי, נבחר לקרוא מהדורות חדשות בעלות חשיבות מיוחדת, ובהן הודעה על מותם של ראשי המדינה.
בתחילת שנות ה-60 יצא על חשבונו להשתלמות בחו"ל בתחום הטלוויזיה (שעדיין לא שידרה בישראל).
זמן קצר לאחר הקמת הטלוויזיה הישראלית, ב-1968, הוזמן חובב להקים את שירותי ההפקה של התחנה החדשה. לאחר מספר חודשים, שב לרדיו, כיוון שלא מצא את מקומו במדיה החדשה.
בצד הקריינות מילא משה חובב תפקידים ניהוליים בקול ישראל. הוא היה מנהל מחלקת הקריינים בקול ישראל, מנהל חטיבת הביצוע, ולבסוף מנהל קול ישראל. בשנת 1978 סיים את תפקידו כמנהל הרדיו, אך המשיך להגיש את מהדורת החדשות בערב שבת ואת המהדורה הפותחת של מוצאי השבת. באותה עת מונה לאחראי על השידורים לחוץ-לארץ מטעם הסוכנות היהודית.
רעייתו, דרורה בן אב"י, נפטרה בסוף 1981. בסביבות 1982 נישא בשנית לחנה, אזרחית דנית, אותה הכיר במקרה בירושלים זמן קצר לפני כן. לאחר הנישואים יצא עם רעייתו לשליחות בסקנדינביה מטעם הקרן הקיימת, והשניים התגוררו בקופנהגן.
בשנת 1987 עבר ניתוח לב בישראל.
משה חובב נפטר בערב יום הכיפורים תשמ"ח מהתקף לב בקופנהגן, לאחר טיסה מישראל. בן 57 במותו. נטמן בהר המנוחות לצד רעייתו הראשונה.
עד היום, למעלה משלושים שנה לאחר מותו, פותח קולו את שידורי הבוקר של כאן ב' בפסוקי קריאת שמע.
על שמו נקראו רחוב בשכונת רמת בית הכרם בירושלים ורחוב בבאר-שבע.
משפחתו

לחובב נולדו מרעייתו, דרורה בן אב"י, שני בנים. בנם הבכור, איתמר חובב (הנקרא על שם סבו), הוא בעל חברת התקליטים IMP רקורדס. בן נוסף הוא העיתונאי והבשלן גיל חובב. אחותו הבכירה של משה הייתה הקריינית ראומה אלדר. בת אחותו הדסה היא הזמרת דפנה ארמוני.
מרעייתו השנייה, חנה (האנה), נולד לו הבן דרור אדם, שנקרא על שמה של דרורה בן אב"י.
האנה נולדה בדנמרק כנוצרייה, ועלתה לישראל עם בעלה הראשון ב-1973. לימים עברה עם משפחתה לירושלים והתגוררו בשכירות באותה דירה, בה התגוררו משה חובב ומשפחתו לפני כן.
לקריאה נוספת

יהושע אריאלי (עורך), גדנ"ע ירושלים בתש"ח, הוצאת משרד הביטחון, 2003 (אודות פלוגת 'יהונתן').
הערות שוליים

↑  מרדכי חיימוביץ, ‏בניו של איש הרדיו המיתולוגי משה חובב, במסע בין תחנות חייו, באתר מעריב אונליין, 6 באוקטובר 2017
1 2 3 4  ירון אביטוב, אהבת חובב, כל העיר, 30 באוקטובר 1987
↑  יסמין סצ'ני, מומה: אהבת איתמר, באתר ynet, 12 באוגוסט 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308109805171  ISNI: 0000 0004 0242 3373  VIAF: 297971126   WorldCat (עם VIAF): 297971126 
↑  פרופ' חמדה בן-יהודה, באתר אוניברסיטת בר-אילן
↑  פרופ' חמדה בן-יהודה, באתר אוניברסיטת בר-אילן
סיידי סינק

| --- | --- |

סינק, 2018
 לידה:  16 באפריל 2002 (בת 22) ברנהם, ארצות הברית 
 שם לידה:  Sadie Elizabeth Sink 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 פרופיל ב-IMDb
 
סיידי אליזבת סינק (באנגלית: Sadie Elizabeth Sink; נולדה ב־16 באפריל 2002) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בתפקיד מקס מייפילד בסדרת המסתורין של נטפליקס "דברים מוזרים" (2017–הווה). ב־2021 הופיעה בטרילוגיית סרטי האימה "רחוב הפחד" של נטפליקס וגילמה את התפקיד הראשי בסרטהּ הקצר של טיילור סוויפט "All Too Well".
סינק נכללה ברשימת טיים 100 נקסט לשנת 2022 של מגזין טיים, ובשנת 2023, בגיל 20, נכללה ברשימת פורבס 30Under30.
ביוגרפיה

סינק נולדה בברנהאם, טקסס, ארצות הברית, כרביעית מבין חמישה ילדים. יש לה שלושה אחים גדולים: קיילב, ספנסר ומיטשל, ואחות צעירה ממנה בשם ג'אסי. אביה מאמן פוטבול. כשהייתה בת שבע, אמה החליטה לשלוח אותה לשיעורי משחק בתיאטרון קהילתי, בסמוך ליוסטון. ב־2012 קיבלה את התפקיד הראשי במחזמר "אנני" בברודוויי.