stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פגיעה בעבודה
בישראל > מחלת מקצוע > חזקת תאונת עבודה

חוק הביטוח הלאומי מכיר אף בתאונות שאירעו לעובד, בנסיבות מסוימות, כתאונות עבודה, אף אם אינן מתאימות להגדרת תאונת עבודה. נסיבות אלה מפורטות בסעיף 80 לחוק הביטוח הלאומי:
תאונה שאירעה לעובד תוך כדי נסיעה או הליכה ממקום מגוריו אל מקום עבודתו, או בדרכו מעבודתו בחזרה אל מקום מגוריו.
תאונה שאירעה לעובד תוך כדי עבודה ובמקום העבודה או בסמוך אליו, אלא שלא נגרמה עקב העבודה, אלא בנסיבות חירום: בעת שעסק בהצלת חיים או רכוש, או כדי למנוע סכנת חיים או סכנה לרכוש.
תאונה שאירעה לעובד תוך כדי עבודה, כאשר נפגע מכלי עבודה, או מחפץ, שהיה בידי אדם אחר, בתנאי שהחפץ נמצא במקום העבודה באופן קבוע.
תאונה שאירעה לעובד בזמן הפסקת אוכל, בזמן העבודה, בין אם בעת הארוחה עצמה ובין אם בדרך למקום הארוחה או בדרך מן הארוחה בחזרה למקום העבודה.
תאונה שאירעה לעובד במקום שבו קבע המעביד לצורך תשלום שכר העבודה ובדרך לאותו מקום. נסיבות תאונה זו נדירות יותר לאור העובדה כי רוב המעבידים במשק משלמים את שכר העבודה ישירות לחשבון הבנק של העובד ורק מיעוטם, קובע מקום לחלוקת השכר.
תאונה שאירעה לעובד שהוא חבר ועד עובדים, בעת שמילא את תפקידו. כן בדרך למילוי התפקיד ובדרך חזרה ממילוי התפקיד. כל זאת בשעות העבודה הרגילות, או בשעות שעוקבות אחר שעות העבודה באופן רצוף. כמו כן תוכר כתאונת עבודה אף תאונה שאירעה לחבר ועד עובדים בעת השתתפות בישיבות ועד עובדים, או האיגוד המקצועי, במקום העבודה או מחוצה לו.
עובד הנמצא בדרכו ממקום מגוריו, או מעבודתו, לבחינה של שירות התעסוקה, או בדרכו חזרה מן הבחינה למגוריו או עבודתו.
החוק קובע במפורש כי תאונה שאירעה לעובד שהיה בדרך, ולא בשעת העבודה, תוכר כתאונת עבודה אך ורק במידה שהעובד לא עשה הפסקה בדרכו, והלך במסלול מתקבל על הדעת, בין נקודת המוצא לנקודת היעד. כך למשל, עובד הנוסע ממקום עבודתו לביתו ובדרך עוצר לעריכת קניות, לא תוכר תאונה שאירעה לו בדרך, כתאונת עבודה. אולם, אף לסייג זה קיימים סייגים בחוק. כך, הבאת ילד לגן הילדים בדרך לעבודה וכן סטייה מן הדרך לצורך תפילת שחרית במניין שבו העובד נוהג להתפלל, לא יחשבו כסטייה מן הדרך לעבודה.
לקריאה נוספת

שאול קובובי, רמ"ח ושס"ה סוגיות בתאונות עבודה, הוצאת לשכת עורכי הדין בישראל
ליאור טומשין, גלעד מרקמן וניר גנאינסקי, תאונות עבודה ומחלות מקצוע, 2011
מנחם גולדברג ורות הורן, עוקדן הביטחון הסוציאלי, הוצאת סדן, 2021
הערות שוליים

↑  החוק לנפגעי עבודה - זכאות לקצבאות ומענקים, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  יוסי אלגבי‏, תאונת דרכים בדרך לעבודה: מי אחראי לתשלום הפיצויים?, באתר וואלה, 7 במאי 2018
↑  נפגעי עבודה - מהי פגיעה בעבודה?, באתר המוסד לביטוח לאומי
↑  מבקר המדינה, פרסום דוח שנתי של מבקר המדינה - מאי 2022 (10.5.22), באתר www.mevaker.gov.il
1 2 3 4  דותן לוי, 9 סיבות שמסבירות מדוע פועלי בניין ימשיכו למות בישראל, באתר כלכליסט, 1 בנובמבר 2018
↑  תאונות עבודה בישראל – פיקוח ואכיפה
↑  דוח שנתי 68ג
↑  רות שטרנברג, תאונת עבודה באתר בניה - עבודה בסיכון גבוה, באתר דין – עורכי דין ומידע משפטי בישראל. ‏אפריל 2019
1 2  הרוגים בתאונות עבודה בשנת 2023, באתר קו לעובד
↑  תאונות עבודה בבניין, באתר קו לעובד
↑  סיכום שנה לא בטיחותית בענף הבנייה, באתר קו לעובד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX524445  BnF: cb119512011 (data)  GND: 4002794-6  NDL: 00569619  NKC: ph124540  SUDOC: 027481743 
טקס חניכת אנדרטה לזכר עובדים שנהרגו בעבודתם ביישוב בועיינה-נוג'ידאת
רג'ינלד ולג'ונסון

| --- | --- |

 לידה:  16 באוגוסט 1952 (בן 72) קווינס, ארצות הברית 
 שם במה:  Reginald VelJohnson 
 שם לידה:  Reginald Vel Johnson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו יורק  Benjamin N. Cardozo High School 
 פרופיל ב-IMDb
 
רג'ינלד (רג'יי) ולג'ונסון (באנגלית: Reginald VelJohnson; נולד ב-16 באוגוסט 1952) הוא קומיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
ולג'ונסון מוכר בעיקר כמגלם דמויות שוטרים. הדמות המוכרת ביותר אותה גילם היא דמותו של קארל ווינסלו בסדרת הטלוויזיה "קרובים רחוקים מאוד" לפרק אחד, ואחר כך ב"אריזה משפחתית" למשך תשע עונות בתור הדמות הראשית. כן גילם את סמ"ר אל פאוול בסרטים "מת לחיות" ו"מת לחיות 2".
במהלך השנים שיחק בתפקידי אורח בסדרות: “ברוקלין 99״, "כל כך רייבן", "ויל וגרייס", "הלוחשת לרוחות", "מונק", "CSI: ניו יורק" ,"ג'ורדן", "מייק ומולי", העולם של ריילי", "ריי דונובן" ו"פילדלפיה זורחת".
בשנת 2006 שיחק בקומדיה השחורה "מוות לדוגמניות העל", לצדה של ג'יימי פרסלי ובשנת 2010 שיחק בקומדיה "רק לא את", בכיכובה של קריסטן בל. בשנת 2011 החל ולג'ונסון לגלם את דמותו של דאש דוויט בסדרת הדרמה "חשיפה לדרום" ברשת The CW.
בשנת 2018 שיחק בסרט הטלוויזיה "קפסולת הזמן" בתור לני סילבר, ובסרט "Funny Story" לצדה של אמילי בט ריקרדס. בשנת 2019 החל לשחק בסדרה הקומית מבית ערוץ דיסני "סידני במקסימום" בתור המנהל לינקנברי.
בשנת 2020 שיחק בסרט האוסטרלי "האחד והיחיד מר דנדי" בכיכובו של פול הוגאן.
בשנת 2021 שיחק בסדרה מקורית של דיסני+; "טרנר והוץ'" את הדמות של דייב סאטון.
בשנת 2024 לוהק לעונה ה-33 של "רוקדים עם כוכבים" בארצות הברית.
יונתן בר גיורא

| --- | --- |

 לידה:  8 ביולי 1962  (בן 62) ירושלים 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 שפה מועדפת:  עברית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 www.jbgmusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
בר גיורא, 2000
יונתן בר גיורא (נולד ב-8 ביולי 1962 בירושלים) הוא פסנתרן, מפיק מוזיקלי, מעבד ומלחין ישראלי. את עיקר פרסומו רכש בעקבות עבודתו המשותפת כמפיק מוזיקלי ומלחין עם יוסי בנאי בשלושת אלבומיו האחרונים: "פגישה לאין קץ", "יוסי בנאי קורא תהלים" ו"לאט", וכן כמלחין מוזיקה מקורית ליותר ממאה וחמישים סרטים וסדרות ישראליות, בהם "ההסדר", "אביבה אהובתי", "להאיר את יוסי", "הכוכבים של שלומי", "המלכה שושנה", "קרוב לבית", וסדרות הטלוויזיה "מעורב ירושלמי", "אבודים" ו"סאלח, פה זה ארץ ישראל".
בשנים 2011–2015 שימש בר גיורא כראש מסלול פסקול והלחנה לסרטים במחלקה לקולנוע של המכללה האקדמית ספיר, שם הוא משמש כיום כראש התכנית לתאר ראשון. כמו כן מלמד בר גיורא בבית ברל. לחניו מגוונים ומושפעים ממוזיקה מזרחית, ג'אז, מוזיקה קלאסית, רוק, ומוזיקה אלקטרונית. לאורך השנים עבד עם אמנים וזמרים רבים, בהם יוסי בנאי, אסתר רדא, מאיר בנאי, שלום חנוך, ריקי גל, חיים אוליאל, מירי מסיקה, יהונתן גפן, אורלי פרל ואלי לוזון.
הערות שוליים

↑   סינגל חדש לריקי גל, באתר וואלה, 5 באוגוסט 2004
↑   מדורת השבט - ריקי גל - חשמל זורם בכפות ידיך 2004, סרטון בערוץ "Erez Lutsky ארז לוצקי", באתר יוטיוב (אורך: 03:19)
↑  להאזנה לשירי תפילילה, באתר https://click.helicon.co.il/(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007363729505171  ISNI: 0000 0000 8002 044X  LCCN: no2008133304  MusicBrainz: 033a16ab-02b6-475d-9c86-81b2bbd90bef  NKC: xx0161910  SUDOC: 104607033  VIAF: 71181924   WorldCat (עם VIAF): 71181924 
בר גיורא, 2016
דב אלבוים

| --- | --- |

דב אלבוים
 לידה:  21 בדצמבר 1970 (בן 54) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 עיסוק:  סופר, עורך, עיתונאי, מנחה טלוויזיה ומרצה לפילוסופיה יהודית
 מעסיק:  אוניברסיטת תל אביב 
 קישורים חיצוניים
 www.dovelbaum.com
 
דב אלבוים (נולד ב-21 בדצמבר 1970) הוא סופר, עורך, עיתונאי, מנחה טלוויזיה ומרצה לפילוסופיה יהודית.
ביוגרפיה

אלבוים נולד וגדל בירושלים בבית חרדי כתשיעי מבין תשעה ילדים לאריה אלבוים, זגג יליד פולין, איש "העלייה החמישית", ולציפורה לבית בלוי, אחייניתם של מנהיג ומייסד נטורי קרתא הרב עמרם בלוי, ושל אחד ממנהיגי אגודת ישראל ומנהיג העדה החרדית בירושלים הרב משה בלוי מצד אביה, ונינת הרב הראשון של העדה החרדית בירושלים יוסף חיים זוננפלד מצד אימה. למד בישיבת איתרי לצעירים ובישיבת חברון. בגיל 17 עזב את החברה החרדית והשלים את לימודיו בתיכון רנה קסין בירושלים. שירת בצה"ל ככתב צבאי וכעורך בעיתון "במחנה".
הוא בוגר התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב, ובעל תואר מוסמך במדור קבלה וחסידות בחוג לפילוסופיה יהודית באוניברסיטת תל אביב. פרסם מספר מחקרים בכתבי עת בינלאומיים.
אלבוים החל את הקריירה שלו כעיתונאי במקומון "כל העיר" ואחר כך בעיתון "חדשות" וככתב לענייני חרדים ב"ידיעות אחרונות". במסגרת תחקיר עיתונאי לאחת הכתובות הראשונות שלו התגייס לתנועת "כך". בהמשך החל לעסוק בכתיבה, הנחיית תוכניות טלוויזיה (בהן "חוצה ישראל" ו"מקבלים שבת"), הוצאה לאור של ספרים ומחקר אקדמי. בשנת 2006 מונה לתפקיד עורך ראשי בהוצאת ידיעות אחרונות. בהוצאה זו ערך את סדרת הדגל של ההוצאה עבור חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, סדרת "עם הספר". כמו כן הוציא לאור וערך באופן אישי את כתביהם של מרטין בובר, גרשם שלום ועוד. לאחר מכן עזב את משרתו כדי להקדיש את זמנו ליצירתו הספרותית. וחל להוציא לאור ספרים לאור בהוצאת בית שבבעלותו בשיתוף הוצאת ידיעות ספרים. בהוצאתו הוא עורך ומוציא לאור ספרים בתחומי היהדות כגון עלמא די מאת ארי אלון ויהדות רדיקלית מאת אברהם יצחק (ארט) גרין.
מלמד ב"מרכז בינה" של התנועה הקיבוצית בסמינר אפעל, בו הוא מקיים שיעורי קבלה וחסידות, מוביל את מרכז הגות ויצירה ואת יצירת התלמוד הישראלי - מסכת העצמאות. בשנת 2006 הקים עם שותפיו למרכז בינ"ה את "הישיבה החילונית" הממוקמת בדרום תל אביב. בישיבה זו לומדים צעירים וצעירות חילוניים במתכונת של ישיבה, מתוך שאיפה לבקיאות בספרות התורנית, ללא שיוך לאורח חיים הלכתי או אחר.
משנת 2010 הוא עמית מחקר במכון הרטמן בירושלים. בעבר הרצה באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה הפתוחה, במכללת עלמא, ושימש מרצה מן-החוץ בחוג לספרות של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב.
אלבוים נשוי לכרמית, בתו של איש השב"כ לשעבר רפי מלכא, ולהם ארבע בנות. הוא ומשפחתו מתגוררים בכוכב יאיר צור יגאל. קודם לכן היה נשוי לסופרת דורית רביניאן.
יצירה טלוויזיונית

בשנת 1997 כתב תסריט לפינת הטלוויזיה השבועית "פרשת השבוע", עבור גיל קופטש בערוץ הראשון. שנתיים מאוחר יותר כתב את "זכותא"- הדרמה הוקרנה במסגרת תחרות וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים, ושודרה ב-2001 במסגרת שידורי הזכיינית רשת בערוץ 2. על תסריט זה זכה בפרס הראשון של המועצה לתרבות ואמנות של משרד החינוך[דרוש מקור].
בין השנים 2001–2005 הנחה יותר מ-700 תוכניות של "חוצה ישראל". תוכנית ראיונות, שהופקה על ידי הטלוויזיה החינוכית לשידור בערוץ 2. התוכנית זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה כתוכנית האירוח הטובה ביותר לשנת 2004. בשנת 2004 הנחה את התוכנית "ערוגות הבושם" בערוץ התכלת העוסקת בספר שיר השירים. בשנת 2005 ערך והגיש את הסדרה התיעודית "עושים דרך" בערוץ 2, העוסקת במדענים שזכו בפרס ישראל בשנים האחרונות. בשנים 2007–2017 הנחה את תוכנית הראיונות השבועית "מקבלים שבת" בערוץ הראשון שהפכה ל"בין השמשות" ב-2018. התוכנית ירדה משידור בדצמבר 2020.
יצירה ספרותית

1997 - "זמן אלול", רומן בהוצאת עם עובד (הספרייה לעם), עם אלמנטים אוטוביוגרפיים סמויים, המספר על חודש של ייסורי גוף ונפש בחייו של נער ישיבה חרדי מתבגר. בספר זה מתאר אלבוים את עולם הישיבות החרדיות בירושלים של שנות השבעים והשמונים בשפה ייחודית הנגזרת מן העגה החרדית ומן המקורות היהודיים.
2001 - "חיי עם האבות", רומן בהוצאת עם עובד (הספרייה לעם), בספר זה יצא אלבוים למסע ארוך שבו גיבור הספר פוגש את שלושת האבות: אברהם, יצחק ויעקב. במהלך השנים, הם מתוודים לפניו על סודותיהם, מלווים אותו בחיי היום-יום ומצליחים לשנות את מסלול חייו. הספר משלב פנטסיה על ישראל בת ימינו וביקורת חדשנית על האופן שבו פורשו סיפורי האבות על ידי הפרשנות המסורתית וביקורת המקרא. על ספר זה זכה בפרס נשיא המדינה לספרות לשנת 2002[דרוש מקור].
2006- "האריה הרעמתן והג'ירפה גם", ספר ילדים בהוצאת עם עובד, ספר ילדים הומוריסטי עם אלמנטים אוטוביוגרפיים סמויים המספר על מערכת היחסים בין הג'ירפה לאריה, לאחר שהוא גילח את רעמתו. סיפור על שינויים והשתנויות, ידידות אמת וזהות אישית. (הספר בקטלוג ULI)
2007 – "מסע בחלל הפנוי", רומן אוטוביוגרפי בהוצאת עם עובד (סדרת ארון הספרים היהודי בעריכת פרופ' אברהם שפירא), בו חושף אלבוים שנה בחייו בה הוא בדק את אמונתו ודרכיו בתוך עולם המסורת היהודית, ובו הוא מעלה תובנות חדשות על אורחות חייו כילד וכנער חרדי וכאדם חילוני בהווה. הספר תורגם לאנגלית ב-2009: "Into the Fullness of the Void: A Spiritual Autobiography", בהוצאת Jewish Lights.
2008 - זאביק התמנון והסוסון אפרים, ספר ילדים בהוצאת עם עובד.
2012 - ינוקא באי הנשרים, ספר ילדים בהוצאת עם עובד. ראשיתו בסיפור ״מעשה בשבעה קבצנים״ מאת הרבי נחמן מברסלב.
2017 - לא סתם אנטילופה, ספר ילדים בהוצאת עם עובד.
פרסים והוקרה

ב-2002 קיבל ממועצת הפיס לתרבות ולאמנות מענק להמחזת האגדה "מרים נביאת המים".
חתן פרס ליבהבר לשנת 2012, אותו מעניק מכון שכטר למדעי היהדות. הפרס הוענק לו עבור תרומה משמעותית להשגת סובלנות דתית ופתיחות תרבותית בישראל.
הערות שוליים

1 2 3 4  תמר רותם, דב אלבוים ממשיך להעמיק בין קודש לחול, באתר הארץ, 12 באפריל 2012
↑  שלמה קוק, "הדבר היחידי שיפה בהתנחלויות זה הנוף", באתר nrg‏, 12 באפריל 2005
↑  דב אלבוים, כך היינו - "כך" מתה והיא חיה בירושלים. כתב כל העיר התגייס לתנועה למשך חודש, כל העיר, 25 באוגוסט 1989
↑  שירי לב-ארי, דב אלבוים יהיה העורך ראשי של הוצאת ידיעות אחרונות, באתר הארץ, 24 באפריל 2006
↑  מרב יודילוביץ', דב אלבוים פורש מתפקידו בהוצאת ידיעות אחרונות, באתר ynet, 15 באוגוסט 2007
1 2  טל בשן, "תשמע, אברהם אבינו, המצב ככה ככה, אני לא יודע מה לעשות", באתר nrg‏, 23 בפברואר 2001
↑  גיורא יהלום, ‏אהבה כל הזמן, באתר גלובס, 3 בדצמבר 2001
מאת גואל פינטו, שורו, הביטו וראו, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2001
↑  מוניטין, באתר גלובס, 24 ביוני 2004
↑  ענת באלינט, תוכנית על שיר השירים, באתר הארץ, 24 במרץ 2004
רוגל אלפר, ראיונות לטרנזיסטור, באתר הארץ, 28 במרץ 2004
↑  אורן פרסיקו, ‏האטום הידידותי, באתר גלובס, 9 בינואר 2005
↑  תכניתו של דב אלבוים יורדת מהאוויר: "נגרם פה עוול ציבורי", באתר וואלה, 16 בדצמבר 2020
↑  בתיה גור, שני אבות שמנים ואחד רזה וגבוה, באתר הארץ, 19 באפריל 2001
↑  להיות אבא של עצמך - דב אלבוים. ספריה לעם, הוצאת עם עובד, 216 עמ', 69 שקלים, באתר הארץ, 7 במאי 2001
↑  יעל דר, בזכות הצחוק, באתר הארץ, 13 במאי 2006
↑  ביקורות:
 אריק גלסנר, על "מסע בחלל הפנוי", מעריב, 2008
דרור אידר, הקאמבק של אלוהים, באתר הארץ, 16 ביולי 2007
ריקה ליכטמן, ‏המסע הארוך אל אלוהים, באתר גלובס, 28 במאי 2007
↑  חגי דגן, תמר שטרנפלד, בזרוע נטויה, באתר הארץ, 17 בדצמבר 2008
↑  דוד רפ, "לא סתם אנטילופה" של דב אלבוים: ספר ילדים שלא נאפה עד הסוף, באתר הארץ, 24 בנובמבר 2017
↑  מענקי מפעל הפיס על המחזת אגדות מהמקורות, באתר הארץ, 14 באוגוסט 2002
↑  פרס להשגת סובלנות דתית לאוז ואלבוים, באתר הבמה, 10 בינואר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299217805171  BnF: cb14477267c (data)  GND: 1089698062  ISNI: 0000 0000 6658 3377  LCCN: no98066185  NLK: KAC201108805  NTA: 186055099  VIAF: 56836636   WorldCat (עם VIAF): 56836636
מאזן חומצה ובסיס

מאזן חומצה ובסיס הרצוי בגוף (הומאוסטאזיס) הוא בערך pH שווה ל-7.4. בערכים מעליו, קיימת בַּסֶסֶת (אלקלוזיס), ובערכים מתחתיו חַמֶּצֶת (אצידוזיס), כאשר מכל אחת מההפרעות הללו עלולות לנבוע השלכות קליניות חמורות.
מאזן החומצה והבסיס בגוף מושג על ידי פעולות מתואמות של הכבד, הריאות והכליות. הכבד מוסיף לנוזל החוץ תאי חומרים שונים של חומצה ובסיס, ואילו הריאות והכליות מטפלות בעודף חומצה או בסיס.
ריכוז יוני המימן בנוזלי הגוף נמוך בהשוואה לריכוזם של יונים חיוניים אחרים, אך למרות ריכוזו הנמוך, תפקידם של יוני המימן חשוב ביותר מאחר שהם פולאריים מאוד, הם יכולים להיקשר בקלות לאתרים שונים על גבי חלבונים, לשנות את צורתם המרחבית, ולפגוע בתפקודם. מכאן, שעל הגוף לשמור על ריכוז יוני המימן בטווח צר יחסית.
מימן וביקרבונט

קיימים שני מקורות עיקריים ליוני המימן בגוף:
על ידי מטבוליזם של סוכרים ושומנים, משתחרר פחמן דו-חמצני המשמש מקור ליוני המימן. מולקולות הפחמן הדו-חמצני מפונות בתהליך הנשימה. פגם בתהליך הנשימה, יכול לגרום להצטברותו של פחמן דו-חמצני בדם (ראו הפיזיולוגיה של מערכת הנשימה) וכתוצאה מכך לאצידוזיס רספירטורית ("חמצת נשימתית").
על ידי מטבוליזם של חלבונים - ביממה מיוצרים דרך מטבוליזם של חלבונים בין 50 ל-100 mEq של יוני מימן - אלו מתפנים על ידי הכליות.
מערכת הבופר - כדי להתנגד לשינויים חמורים בחומציות שבגוף, ובייחוד מהצטברות יוני מימן בגוף (בתצורת יוני הידרוניום), יש צורך בתמיסת בופר - בדרך כלל תערובת של אניונים בחומציות נמוכה, יחד עם המלחים שלהם (-xCOO יחד עם xCOOH), לדוגמה: תמיסה המכילה חומצה אצטית (CH3COOH) ויוני אצטט (-CH3COO). בנוזל חוץ תאי של הגוף, הבופר העיקרי הוא תערובת של חומצה פחמתית H2CO3 יחד עם ביקרבונט -HCO3 שממתנת באופן משמעותי את שינוי ה-PH עם תוספת יוני מימן, ורק בכמות גדולה ביותר של יוני מימן ייווצר שינוי ב-PH. אולם, כאשר קיים מחסור בביקרבונט, הגוף עלול לעבור למצב של חמצת (אצידוזיס). דרכים נוספות שבהן ניתן לנטרל את יוני המימן בגוף, שלא על ידי ביקרבונט, הן הכנסת המימן לתאים (תהליך שלוקח זמן רב יותר ומתבצע על ידי חלבונים שונים כמו המוגלובין או חומצות אורגניות), נשימת יתר (היפרוונטילציה), שחרור מלחי עצם ועוד.
מערכת הבופרים

מדי יום נוצרים בין 50 ל-100 mEq של יוני מימן - אלו מתפנים על ידי הכליות, במנגנון הבא:
טובול פרוקסימלי ("האבובית המקורבת") - בטובול הפרוקסימלי, ישנו תהליך של ספיגת הביקרבונט לדם - הביקרבונט עובר סינון (פילטרציה), כלומר מסתנן לתוך הקופסית המקורבת, בקלות, ולכן יש צורך במערכת ספיגה מחדש אפקטיבית אשר תמנע את האובדן שלו בשתן (כלומר, יש צורך במנגנונים אפקטיביים אשר "יחזירו" את הביקרבונט בחזרה למערכת הדם כדי שינטרל את המימן). בטובול הפרוקסימלי מתרחש התהליך הבא:
יוני מימן, אשר קיימים בטובול, מתחברים לביקרבונט, ויוצרים חומצה פחמתית.
האנזים קרבוניק אנהידראז מפרק חומצה זו למים ולפחמן דו-חמצני.
פחמן דו-חמצני חוזר בחזרה לתא (התהליך עד כה התרחש על דפנות הלומן של התא, מבחוץ).
בתוך התא, קרבוניק אנהידראז תאי (שנמצא גם בתוך התא) הופך אותו יחד עם פירוק של מולקולת מים, לביקרבונט בחזרה.
הביקרבונט שנוצר מחדש בתוך התא, מופרש לדם על ידי משאבה המפרישה מולקולת נתרן אחת יחד עם שלוש מולקולות של ביקרבונט.
המימן שנוצר בתהליך יוצא החוצה למערכת השתן, דרך האנטיפורטר נתרן/מימן, אשר מכניס בתמורה נתרן לתוך התא.
בדרך זו, הטובול הפרוקסימלי אחראי לסיפגה חוזרת של 85% מהכמות המסתננת של ביקרבונט.
בטובול הדיסטלי ובצינור המאסף, קיימת הפרשה של יוני מימן. קיימים שני תאים האחראים על ספיגה של מימן בצינור המאסף, והם תאים מסוג intercalated cells - A ו-B. תאים מסוג A מפרישים מימן אל השתן, ותאים מסוג B סופגים מימן ומפרישים ביקרבונט. בתא זה מתרחשת גם כן ריאקציה הכוללת את האנזים קרבוניק אנהידראז, אשר מייצר ביקרבונט מפחמן דו-חמצני ומ-OH. המימן שנוצר כחלק מהריאקציה מפונה אל השתן: הדרך להוצאת המימן אל השתן היא בשימוש בשני סוגי משאבות מסוג ATP (משאבה אקטיבית) - האחת, משאבה המוציא מימן, והשנייה - משאבה המוציאה מימן בתמורה להכנסת אשלגן. במקרים של אצידוזיס, קיימת עליה בכמות המשאבות אשר מוציאות מימן - כדרך להתגבר על עודף המימן בדם. בנוסף לכך, ככל שמהירות הזרימה בצינורות הנפרון היא גבוהה יותר, כך הפרשת המימן מהגוף היא גדולה יותר (אצל אנשים במצב של התייבשות, יכולה להתפתח אצידוזיס כתוצאה מהפחתת הפרשת המימן). גם במצבים שיש מיעוט של נתרן בדם תרד הפרשת המימן- יוני המימן יתקשו לצאת מהתא כיוון שהמפל החשמלי יורד.
הפרשת חומצות על ידי הכליה

הכליה אחראית על ייצור השתן, כאשר יכולתה להחמיץ את השתן מוגבלת - עד רמה של PH=4.5. מצד שני, יש צורך לפנות מדי יום בין 50 ל-100 mEq של יוני מימן - השקולים למעשה ל-PH נמוך בהרבה - במילים אחרות, כדי לפנות את כל המימן העודף, היה עלינו תאורטית להפריש כ-700 ליטר של שתן ביממה, בעוד שבפועל אנו מפרישים כליטר עד ליטר וחצי של שתן ביום. הדרך שבה הכליה מנטרלת את המימן, היא על ידי שני בופרים עיקריים הקיימים בשתן: חומצה זרחתית, ואמוניה.
חומצה זרחתית (פוספט): החומצה קושרת את יוני המימן אשר מגיעים לשתן ומנטרלת אותו. כמותה בשתן תלויה במזון אותו אנו אוכלים.
הימצאותה של אמוניה - אשר נפגשת עם יון המימן והופכת ליון אמוניום המופרש בשתן. האמוניה נוצרת על ידי הכליה ולכן הסינתזה של והפרשתה נתונות לוויסות בתגובה לדרישות הגוף מבחינת החומציות או הבסיסיות. לכן היא מהווה בופר שתן חשוב יחסית.
האמוניה (או יוני האמוניום) נוצרת בכליות במהלך המטבוליזם של גלוטמין. הכליות מקבלות גלוטמין בעיקר מהכבד, ואת מלחי הנתרן מהפלסמה. הכליות מבצעות מטבוליזם לגלוטמין, בעיקר בטובול הפרוקסימלי, ומפרישות יוני אמוניה כתוצאה מכך, כאשר מכל מולקולה של גלוטמין נוצרות שתי מולקולות של אמוניה ואניון דו ערכי אחד. מולקולות האמוניה מופרשות באמצעות הטרנספורטר נתרן/מימן (במקום המימן), כאשר בזרוע העבה של לולאת הנלה, האמוניה נספגת מחדש לתוך האינטרסטיציום, ושם חוזרת לטובול בלולאה, או חוזרת לצינור המאסף ומשמשת לנטרול המימן. באופן כללי, כשיש אצידוזיס, קיים טריגר לאנזימים אשר מפרקים גלוטמין כדי לייצר אמוניום - למעשה, ייצור אמוניום מעיד בצורה טובה על כמות המימן המפונה. יכולת הכליה להפריש אמוניה בשתן יכולה לגדול פי 4 אם יש אצידוזיס. קיום של אצידוזיס יכול להתרחש גם למשל במקרים בהם יש רמת אשלגן גבוהה בדם - היפרקלמיה: התאים בגוף "חשים" בקיומו העודף של אשלגן בדם ומכניסים אשלגן, בתמורה להוצאת מימן ויצירת אצידוזיס (הוצאת מימן לזרם הדם).
הפרעות במאזן חומצה ובסיס

ככלל, קיימות ארבע הפרעות בסיסיות במאזן החומצה והבסיס בגוף:
חומציות יתר מטבולית (להלן תיקרא: "אצידוזיס מטבולי"): מאופיינת ברמת ביקרבונט נמוכה וב-PH נמוך בפלזמה. רמת הביקרבונט נמוכה מ-24 mEq/L, וה-PH נמוך מ-7.4.
בסיסיות יתר מטבולית (להלן תיקרא: "אלקלוזיס מטבולי"): מאופיינת ברמת ביקרבונט גבוהה ורמת PH גבוהה (מעל הערכים הרשומים לעיל).
חומציות יתר נשימתית (להלן תיקרא: "אצידוזיס רספירטורי"): מאופיינת בלחץ חלקי גבוה של פחמן דו-חמצני בפלזמה (מעל 40 מ"מ כספית) וב-PH נמוך.
בסיסיות יתר נשימתית (להלן תיקרא: "אלקלוזיס רספירטורי"): מאופיינת בלחץ חלקי נמוך של פחמן דו-חמצני בפלזמה (מתחת לערכים הרשומים לעיל) וב-PH גבוה.
הפרעות במאזן חומצה ובסיס > אלקלוזיס מטבולי

אלקלוזיס מטבולי מאופיין בירידה ביוני המימן ועליה ב-PH בליווי עליה ברמות ביקרבונט בדם - התגובה הנשימתית היא עליה בלחץ החלקי של פחמן דו-חמצני.
ישנן מספר סיבות התורמות להיווצרות אלקלוזיס: אובדן של יוני מימן כתוצאה משלשולים, הקאות וכו', מעבר של יוני מימן אל תוך התאים, והוספת בסיס כלשהו לגוף. שימור האלקלוזיס או ה־maintenance נגרם כתוצאה מגורם נוסף אשר מונע מהכליה לתקן את האלקלוזיס. סיבות לכך יכולות להיות מצב בו נפח ה-ECV בגוף יורד - שפעול מערכת הרנין-אנגיוטנזין–אלדוסטרון (קיים היפראלדסטרוניזם אשר גורם לעליה בהפרשת אשלגן ובהפרשת מימן - הגברת האלקלוזיס). מצב נוסף שתורם לשימור האלקלוזיס: כתוצאה ממיעוט של כלור בגוף, הנתרן מצומד עם הביקרבונט ולא עם הכלור בצינור המאסף, ולכן הפרשת המימן גוברת, או מצבים של היפוקלמיה (מיעוט אשלגן בדם) אשר משפר את ייצור האמוניה וכתוצאה מכך הגדלת הפרשת החומצה.
סימפטומים קליניים: בלבול, התכווצויות, הפרעות קצב ועוד - סימפטומים הדומים לבעיות של היפוקלצמיה (ראו עוד במשק הסידן).
חולה, אשר נמצא באלקלוזיס מטבולי, ינסה לבצע פיצוי נשימתי על ידי הגדלת הלחץ החלקי של פחמן דו-חמצני (יחס של 0.75 עליה בריכוז הפחמן הדו-חמצני).
קיימות שלוש קבוצות של אלקלוזיס מטבולי:
אלקלוזיס כתוצאה מאיבוד נוזל חומצי: contraction alkalosis: מצב שבו החולה מקיא או מטופל בחומרים משתנים - התרופות המשתנות גורמות לאובדן של הרבה נתרן בשתן, אשר גורם להפרשה של יוני מימן בצינורית המאספת. כתוצאה מירידת נפח הנוזלים בגוף - היפווולמיה - משופעלת מערכת רנין-אנגיוטנסין-אלדוסטרון - והאלקלוזיס מוחמר כתוצאה מהפרשה מוגברת של אשלגן ושל מימן כתוצאה מכך). ניתן לבדוק את ריכוז הכלור בשתן - אם ריכוזו נמוך ומתחת ל-20 mEq - מדובר בהתייבשות, והטיפול הוא על ידי מתן נוזלים.
אלקלוזיס כתוצאה מהיפראלדסטרוניזם, האלדוסטרון העודף גורם להפרשה מוגברת של אשלגן ושל מימן כתוצאה מכך - בין אם מדובר בהיפראלדוסטרוניזם ראשוני (אדנומה בבלוטת האדרנל, היצרות של עורק הכליה, גידול מפריש רנין, או תסמונת לידל- מחלה המאופיינת במוטציה שגורמת לטרנספורטר לנתרן בטובול הדיסטלי - ENAC לעבוד ביתר, ובין אם מדובר בהיפראלדסטרוניזם שניוני.
מתן ביקרבונט לחולה - הגורם לאלקלוזיס.
הפרעות במאזן חומצה ובסיס > אצידוזיס רספירטורי

הגורמים לאצידוזיס רספירטורי הם מחלות, בהן מערכת הנשימה נכשלת בפינוי פחמן דו-חמצני - הוא מצטבר בדם והופך לחומצה פחמנית. הביקרבונט יעלה כדי לפצות על כך, אולם הוא לא ינטרל את החומצה הפחמנית, היות שהוא המלח שלה - הניטרול ייעשה על ידי בופרים תוך-תאיים, כאשר רמות הביקרבונט יישארו גבוהות. הסיבות לאצידוזיס רספירטורי יכולות להיות למשל פגיעה מרכזית, פגיעה בשרירי הנשימה, או מחלות ריאה (פגיעה בפרנכימת הריאה - ראו פתולוגיה של מערכת הנשימה).
סימפטומים קליניים: כאבי ראש, אי שקט, רעד, שקיעה במצב ההכרה - יחסית סימפטומים נוירולוגיים משמעותיים יותר מאשר באצידוזיס מטבולי. הטיפול נעשה על ידי הרחבת סימפונות, הנשמה ועוד - הזרמת חמצן למערכת הנשימה.
הפרעות במאזן חומצה ובסיס > אלקלוזיס רספירטורי

מצב שבו יש היפרוונטילציה, אשר מביאה להורדת הלחץ החלקי של פחמן דו-חמצני בדם. במקרה כזה הביקרבונט יירד, כמנגנון פיצוי (הפוך מאצידוזיס). נגרם כתוצאה מבעיה פסיכוגנית (היסטריה ונשימת יתר), או למשל אנשים שחיים בגבהים, אי-ספיקת כבד, הריון ועוד.