stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וינדזור (ברקשייר)

| --- | --- |
סמל וינדזורסמל וינדזור

 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  32,608
  ‑ במטרופולין:  151,422
 קואורדינטות:  51°29′00″N 0°36′00″W﻿ / ﻿51.483333333333°N 0.6°W﻿ / 51.483333333333; -0.6 
 אזור זמן:  UTC+0
 https://www.windsor.gov.uk/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הממלכה המאוחדת מוגדלת) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים וינדזור(למפת הממלכה המאוחדת רגילה) לונדון בלפסט אדינבורו ליברפול ברמינגהאם ניוקאסל מנצ'סטר לידס פורטסמות' קארדיף גלאזגו פלימות' האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני  תעלת למאנש  האוקיינוס האטלנטי  צרפת אירלנד איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים וינדזור(למפת אנגליה רגילה) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי וינדזור(למפת אנגליה מוגדלת) לונדון ברמינגהאם לידס ברדפורד מנצ'סטר ליברפול בריסטול לסטר פורטסמות' פלימות' ניוקאסל סקוטלנד צרפת ויילס צ. אירלנד  איר. תעלת למאנש הים הצפוני  הים האירי וינדזור  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
טירת וינדזור - האטרקציה העיקרית בעיירה, המושכת אליה תיירים מרחבי העולם. בית משכן המלוכה הבריטי
וינדזור (באנגלית: Windsor) היא עיירה היסטורית ברובע המלכותי של וינדזור ומיידנהד בברקשייר, אנגליה. בעיירה זו ממוקמת טירת וינדזור, אחד ממעונותיה הרשמיים של המלוכה הבריטית. העיירה ממוקמת 21.7 מיל (34.9 קילומטרים) ממערב לצ'רינג קרוס שבמרכז לונדון, 5.8 מיל (9.3 קילומטרים) מדרום־מזרח למיידנהד, ו־15.8 מיל (25.4 קילומטרים) מזרחית לעיר המחוז רידינג. העיר נמצאת דרומית לנהר תמזה, המהווה את הגבול שלה עם עיירת התאומים הקטנה והעתיקה שלה, אטון. הכפר הצמוד אליה, אולד ווינדזור, קצת יותר מ־2 מיל (3 קילומטרים) מדרום, קדם למה שנקרא כיום וינדזור בכ־300 שנה; בעבר כונתה וינדזור רשמית בשם ניו וינדזור כדי להבחין בין השניים. העיירה פופולרית בקרב תיירים, מפני שטירת ווינדזור שוכנת בעיירה זו. בעיירה יש אטרקציות נוספות, כמו מסעדות ומקומות פנאי ובילוי. בעיירה מתגוררים כ־32 אלף תושבים.
ערים תאומות

צרפת ניי-סיר-סן, צרפת (מ־1955)
גרמניה גוסלאר, גרמניה (מ־1969)
פרס בלווטניק למדענים צעירים

לן בלווטניק ונשיא מדינת ישראל, ראובן ריבלין, עם זוכי פרס בלווטניק למדענים צעירים בישראל, פברואר 2018
פרס בלווטניק למדענים צעירים נוסד בשנת 2007 באמצעות שותפות בין קרן משפחת בלווטניק, בראשות לן בלווטניק, לבין האקדמיה למדעים של ניו יורק.
הפרס ניתן כמענק כספי לחוקרים נבחרים לסגל במוסדות אקדמיים ופוסט-דוקטורט, בגילאי 42 ומטה, החוקרים במדעי החיים, בפיזיקה ובהנדסה – בשלוש המדינות שתיעדף בלווטניק – ארצות הברית, ממלכה המאוחדת, וישראל.
פרסי בלווטניק הראשונים הוענקו לראשונה בעיר ניו יורק ב-12 בנובמבר 2007. ב-2013 הכריזו קרן משפחת בלווטניק והאקדמיה למדעים של ניו יורק על הרחבת תחרות הפקולטה לכלול מדענים צעירים ממוסדות ברחבי ארצות הברית. באפריל 2017 הורחבה תוכנית פרסי בלווטניק לבריטניה ולישראל. בהמשך הורחבה התחרות על הפרס למדענים מכל העולם. עד סוף 2022, הוענקו פרסי הקרן למדענים צעירים בסך כולל של 13.6 מיליון דולר; זוכי פרס בלווטניק הגיעו מ-48 מדינות על פני שש יבשות.
הפרסים הלאומיים של בלווטניק מיועדים למדענים ומהנדסים בדרגת סגל בכימיה, פיזיקה ומדעי החיים.
פרסי בלווטניק האזוריים מוענקים למדענים פוסט-דוקטורנטים הפועלים בתחומי הכימיה, פיזיקה ומדעי החיים בניו יורק, ניו ג'רזי וקונטיקט.
פרסי בלווטניק למדענים צעירים בבריטניה מיועדים למדענים ומהנדסים צעירים בדרגת סגל אקדמי מסקוטלנד, ויילס, צפון אירלנד ואנגליה.
פרסי בלווטניק למדענים צעירים בישראל מיועדים למדענים ומהנדסים צעירים בדרגת סגל בתחילת קריירת המחקר העצמאית שלהם.
התחרות בישראל

בשנת 2017 השיקה קרן בלווטניק תחרות ארצית בישראל על בדומה לזו שנוסדה בארצות הברית. פרסי בלווטניק בישראל מוענקים על ידי האקדמיה למדעים של ניו יורק בשיתוף האקדמיה הישראלית למדעים. מדי שנה נבחרים שלושה זוכי הפרס בישראל ואלה מקבלים 100,000 דולר ארצות הברית, ללא הגבלה על השימוש בהם. הפרסים הראשונים הוענקו במהלך טקס שנערך במוזיאון ישראל בירושלים ב-4 בפברואר 2018.
התחרות בישראל > זוכי פרס בלווטניק בישראל

| שָׁנָה | זוכי פרס |
| --- | --- |
2018: ענת לוין, פרופסור חבר בפקולטה להנדסת חשמל אנדרו וארנה ויטרבי, הטכניון, המכון הטכנולוגי הישראלי צ'ארלס דיזנדרוק, פרופסור חבר לכימיה, הטכניון, המכון הטכנולוגי הישראלי עודד רכבי, פרופ' חבר, המחלקה לנוירוביולוגיה, אוניברסיטת תל אביב
2019: מיכל ריבלין, חוקרת בכירה, מכון ויצמן למדע ארז ברג, פרופסור חבר, המחלקה לפיזיקת החומר המעובה, מכון ויצמן למדע מורן ברקוביץ', פרופסור חבר להנדסת מכונות, הטכניון - המכון הטכנולוגי הישראלי
2020: איגור אוליצקי, פרופסור חבר, המחלקה לרגולציה ביולוגית, מכון ויצמן למדע  עמנואל לוי, מדען בכיר, המחלקה לביולוגיה מבנית, מכון ויצמן למדע גיא רוטבלום, פרופסור חבר, המחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית, מכון ויצמן למדע
2021: יוסי יובל, פרופסור חבר לזואולוגיה, אוניברסיטת תל אביב, חבר האקדמיה הצעירה בישראל  רפאל קליין, פרופסור חבר וראש מרכז הלן ומרטין קימל לעיצוב מולקולרי, מכון ויצמן למדע עדו קמינר, פרופסור חבר, המחלקה להנדסת חשמל, הטכניון – המכון הטכנולוגי הישראלי
2022: נועם שטרן-גינוסר, פרופסור חבר, מיקרוביולוגיה, מכון ויצמן למדע  מני שלום, פרופסור לכימיה אנאורגנית ומצב מוצק, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב רונן אלדן, פרופסור חבר, המחלקה למתמטיקה, מכון ויצמן למדע
2023: שי כרמי, פרופסור חבר, הפקולטה לרפואה, האוניברסיטה העברית בירושלים רינה רוזנצויג, חוקרת במחלקה לביולוגיה מבנית וכימיה, מכון ויצמן למדע צביקה ברקרסקי, פרופסור חבר במחלקה למדעי המחשב ומתמטיקה שימושית במכון ויצמן למדע
תחרות הפרס בבריטניה

בשנת 2017 השיקה קרן בלווטניק תחרות ארצית ברחבי בריטניה בדומה לזו המתקיימת בארצות הברית. זוכה פרס ושני פיינליסטים בכל אחת משלוש קטגוריות (כימיה, מדעי החיים ופיזיקה) נבחרים בבריטניה בכל מחזור פרסים. בשנת 2022 הוגדלו כספי הפרסים לתחרות בבריטניה ולזוכי הפרס מוענקים 100,000 ליש"ט והמועמדים הסופיים מקבלים 30,000 ליש"ט. הפרסים הראשונים הוענקו במהלך טקס שנערך במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון ב-7 במרץ 2018.
הערות שוליים

↑  "The Blavatnik Awards for Young Scientists Celebrates Its First Decade with International Expansion | Blavatnik Awards for Young Scientists". blavatnikawards.org (באנגלית). נבדק ב-2018-06-06.
↑  "Prestigious Blavatnik Awards for Young Scientists in Israel Announces Its 2022 Laureates | Blavatnik Awards for Young Scientists".
↑  "New Worlds: Young innovators get awards". The Jerusalem Post | JPost.com. נבדק ב-2018-05-23.
↑  "Billionaire Len Blavatnik Pledges $30M To Fund Young Scientists And Keep Innovation In The U.S." Forbes. 3 ביוני 2013. אורכב מ-המקור ב-7 ביוני 2013. נבדק ב-3 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Billionaire and Science Academy Create Annual Prizes". The New York Times. 1 ביוני 2013. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Science prizes: The new Nobels". Nature. 12 ביוני 2013. נבדק ב-12 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "New Award to Target Young Scientists". Science. נבדק ב-7 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Blavatnik Foundation to extend awards to Israeli scientists". The Times of Israel (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2017-03-30.
↑  https://www.nyas.org/news-articles/academy-news/winners-announced-for-the-inaugural-blavatnik-awards-for-young-scientists-in-israel/
↑  Jaffe-Hoffman, Maayan (5 בפברואר 2019). "Three young Israeli scientists named 2019 Blavatnik laureates". The Jerusalem Post. נבדק ב-3 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Three Israeli Weizmann Institute Researchers Win Prestigious Science Award". 27 בינואר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Three Israeli Researchers Win Top Award for Young Scientists". 27 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Three Israeli scientists win 2022 Blavatnik Award for Young Scientists". The Jerusalem Post. 9 בפברואר 2022. נבדק ב-3 באפריל 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  PRESTIGIOUS BLAVATNIK AWARDS FOR YOUNG SCIENTISTS IN ISRAEL ANNOUNCES 2023 LAUREATES
↑  "Presigious Blavatnik Awards for Young Scientist in the UK award £480,000 to nine UK-based scientists". Blavatnikawards.org. 19 בינואר 2022. נבדק ב-3 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Inaugural Ceremony of the Blavatnik Awards for Young Scientists in the United Kingdom". New York Academy of Sciences. 11 במאי 2018. נבדק ב-23 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
סערה בממלכה

סערה בממלכה היא תוכנית אירוח ספורטיבית ישראלית בהגשת שדרן הספורט לירן שכנר, המשודרת בחבילת הערוצים של צ'רלטון החל מעונת הכדורגל של 2019/20.
בכל אחד מפרקי התוכנית מראיין שכנר איש ספורט ישראלי, ושומע ממנו סיפורים ואנקדוטות משעשעות מהקריירה שלו, או לחלופין מראיין ידוען ישראלי חובב ספורט לשיחה אודות קבוצתו האהודה והסיפורים המשעשעים בחייו סביב הספורט. הראיון לרוב מתבצע בביתו של המרואיין.
התוכנית החלה בקיץ 2019 כפרקים קצרים של כ-10–15 דקות ששודרו במהלך הפסקות המחצית במטרה לקדם את שידורי הליגה האנגלית בערוצי צ'רלטון. לאחר חזרת הליגות מפגרת הקורונה בקיץ 2020 החלו להיות משודרים פרקים בני כחצי שעה כאשר חלק מהמרואיינים, בעיקר אלו מתחום הספורט, זוכים לפרק כפול. בסיום כל פרק מתבקש האורח להמר על תוצאות משחקי סוף השבוע בפרמייר ליג, ולאורך העונה מתבצע מעקב שבודק מי ניחש נכונה הכי הרבה משחקים (נוהג זה הפסיק בעונת 2022/23).
הערות שוליים

1 2  פרק 88 שודר שבוע לאחר פטירתו של ברזילאי, וכלל גרסה מורחבת של פרק 10
↑  פרק שנעשה לאחר פטירתו של קשטן להנצחתו
דובו

| --- | --- |

מבט על העיר
 מדינה:  אוסטרליה אוסטרליה
 מדינה:  ניו סאות' ויילס ניו סאות' ויילס
 שפה רשמית:  אנגלית
 תאריך ייסוד:  1849
 גובה:  275 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  43,516 (10 באוגוסט 2021)
 קואורדינטות:  32°15′25″S 148°36′4″E﻿ / ﻿32.25694°S 148.60111°E﻿ / -32.25694; 148.60111
 אזור זמן:  UTC +10
 https://www.dubbo.nsw.gov.au/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אוסטרליה מוגדלת) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןדובו(למפת אוסטרליה רגילה) בריזבן סידני קנברה מלבורן הובארט אדלייד פרת' דרוויןדובו(למפת ניו סאות' ויילס רגילה) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן דובו(למפת ניו סאות' ויילס מוגדלת) סידני ניוקאסל וולונגונג וואגה וואגה טוויד הידס קופס הארבור טאמוורת' אולבורי אורנג' וילנדרה הבירה קווינסלנד א ו ה ד ר ו מ י ת  ויקטוריה ים טסמן דובו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דובו (באנגלית: Dubbo) היא עיר במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. נכון ליוני 2021, מנתה אוכלוסיית העיר 43,516 תושבים.
העיר שוכנת במרחק של כ-300 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה סידני ובגובה של 275 מטרים מעל פני הים. היא משמשת כצומת כבישים ראשיים בניו סאות' ויילס היוצאים ממנה לבריזביין, לניוקאסל ולאדלייד.
היסטוריה

שבטים אבוריג'ינים ישבו באזור כבר לפני כ-40,000 שנים. האירופאי הראשון שדיווח על האזור היה החוקר ג'ון אוקסלי (John Oxley) ב-1818. המתיישב הקבוע הראשון במקום היה רוברט דולהנטי (Robert Dulhunty) שמתואר כאחד מעשירי המושבה באותה תקופה. רועי צאן ובקר הורשו להקים תחנות גידול באזור ב-1824. ב-1828 דולהנטי הקים חווה בשם דובו. הוא היה מקורב לתושבים האבוריג'ינים באזור וכ-40 מהם הועסקו על ידיו. מתן שמות מקומות אבוריג'ינים הייתה מועדפת על ידיו. פרוש שם החווה בשפה המקומית הוא "אדמה אדומה", בהתאמה לנוף המקומי. פירוש נוסף לשם הוא "כיסוי ראש", כנראה עקב העובדה שגג ביתו של דולהנטי דמה לכובע בעיניהם של האבוריג'ינים.
ב-1846 גדל משמעותית מספר המתיישבים באזור והממשלה החליטה להקים בית משפט, תחנת משטרה ובית מעצר. מוסדות אלה שוכנו בשני מבנים ויחד עם פונדק וחנות כולבו היו אלה ארבעת המבנים היחידים במקום בשנת 1848. שנה לאחר מכן הוכרז המקום ככפר באופן רשמי. קצב גידול האוכלוסייה היא איטי עד לבהלה לזהב בשנות השישים. הבנק הראשון נפתח ב-1867 גידולה של האוכלוסייה הובילה להכרזתה של דובו כמועצה מקומית ב-1872 כשאוכלוסייתה מנתה 850 תושבים. ב-1881 חוברה דובו לרשת מסילות הברזל. ב-1966 הוכרזה דובו כעיר.
הערות שוליים

↑  2021 Dubbo, Census All persons QuickStats | Australian Bureau of Statistics, www.abs.gov.au
1 2  "Australian Heritage - Dubbo". Australian Heritage - Historical Towns Directory. Heritage Australia Publishing. Retrieved 7 November 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562219105171  GND: 6506823-3  LCCN: n84236268  MusicBrainz: 8946e533-4a65-442b-a34f-614899f5c71f  VIAF: 158802663   WorldCat (עם VIAF): 158802663
הכוחות הניידים של ונואטו

| --- | --- |
 מדינה:  ונואטו
 סוגי נשקים:  נשק קל
 מטה:  פורט וילה 
 מנהיגות
 ראש הצבא:  קולונל רובסון איברו
 כוח אדם
 סוג שירות:  התנדבותי
 גיל הגיוס:  18
 כוחות פעילים:  300
 תעשייה
 ספקים זרים:  בריטניה צרפת סין
 
 https://police.gov.vu/about-us/vanuatu-mobile-force
 
דגל הכוחות הניידים של ונואטו
הכחות הניידים של ונואטו (באנגלית: Vanuatu Mobile Force) או (VMF): הוא חיל קטן ונייד של 300 מתנדבים, אשר משמש כצבא למדינת ונואטו. הכוח הוקם בשנת 1980, ומפקדו כיום הוא קולונל רובסון אייברו. המשימה העיקרית שלו היא לסייע למשטרת ונואטו וחימושו הוא נשק קל. עם זאת במקרה של התקפה על מדינת ונואטו, ה-VMF ישמש כקו ההגנה הראשון[דרושה הבהרה] בלחימה. בשנת 1994 הוצבו לראשונה 50 חיילי VMF בפפואה גינאה החדשה, כמשימת שמירת שלום.
ראו גם

מדינות ללא צבא
צבא
הערות שוליים

1 2 3  Vanuatu Mobile Force - VMF - Vanuatu Police Force, police.gov.vu
↑  History - Vanuatu Police Force, police.gov.vu
ערך זה הוא קצרמרבנושא צבא ובנושא אוקיאניה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
צפרות

צפרים מתצפתים על עופות מים בפלורידה
אנשים מצפרים עם משקפות
מגדל צפרות
צפר ב-1921
עופות נדירים, כמו חוחית אנטיוקה, מהוות מטרות לצפרים מסוימים



מצפה הנשרים בגמלא.
מסתור הצפרות בתחנה לחקר ציפורי ירושלים
צפרות היא צפייה בציפורים ומעקב אחר אורחות חייהן. בשונה מאורניתולוגיה, שהיא חקר מדעי של ציפורים, צפרות נעשית בדרך כלל ממניעים חברתיים או כתחביב לשעות הפנאי. הצפרות יכולה להיעשות על ידי צפייה בציפורים בעין בלתי מזוינת, על ידי שימוש במכשיר לשיפור חזותי כמו משקפת או טלסקופ, על ידי האזנה לקולות ציפורים, או על ידי שימוש במצלמות מעקב.
אף שהצפרות נעשית לרוב בתור תחביב, לאוסף העשיר של התצפיות ותיעודן יש ערך מדעי רב, ואורניתולוגים מקצועיים נעזרים בהן לצורך מחקרם. במדינות רבות באירופה ובארצות הברית, כולל בישראל, הצפרות הפכה למעין ספורט תחרותי.
מרכז צפרות או פארק צפרות הוא מוקד ללימוד צפרות באמצעות התבוננות על עופות. מרכזי צפרות ממוקמים בדרך כלל באתרים בהם יש מגוון עופות, כגון אתרי נדידה מרכזיים ושמורות טבע (לרוב בעלות מקווה מים גדול). מרכזים אלה עוסקים במחקר, בחינוך ובצפרות כתחביב.
האדם העוסק בצפרות נקרא צפר.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
השפעה כלכלית וסביבתית

במאה ה-20 רוב פעילות הצפרות בצפון אמריקה נעשתה בחוף המזרחי. פרסום מדריך השטח של רוג'ר טורי פיטרסון ב-1934 הוביל לעלייה הראשונית בעיסוק בצפרות. המשקפת, ציוד חיוני לצפרות, הפכה לזמינה הרבה יותר לאחר מלחמת העולם השנייה, מה שהפך את התחביב לנגיש יותר. אלו שנהגו למרחקים ארוכים על מנת לראות ציפורים נדירות נעזרו בזמינות המכוניות ובתשתיות הנלוות אליהן. כ-4% מהצפון אמריקאים התעניינו בצפרות בשנות ה-70, ובאמצע שנות ה-80 נמצא שלפחות 11% מהאוכלוסייה מצפרים לפחות 20 ימים בשנה. מספר הצפרים נאמד ב-61 מיליון בסוף שנות ה-80.
"The Sibley Guide to Birds", ספר מדריך לציפורים ולצפרות, שפורסם בשנת 2000 נמכר בכחצי מיליון עותקים עד שנת 2002.
על פי מחקר של שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית, צפרים תרמו כ-36 מיליארד דולר לכלכלת ארצות הברית בשנת 2006, ושבאותה השנה, חמישית מכלל האמריקאים הזדהו כצפרים. לפי השירות, בשנת 2016 למעלה מ-45 מיליון אמריקאים ראו עצמם כצפרים.
על פי ההערכות, צפרים בצפון אמריקה הוציאו עד 32 מיליארד דולר בשנת 2001. ההוצאות נמצאות במגמת עלייה ברחבי העולם. על פי ההערכות, הפארק הלאומי Kuşcenneti שבטורקיה, משך אליו צפרים שהוציא עד 103,320,074 דולר בשנה. סיורי צפרות מודרכים הפכו לעסק מרכזי, עם לפחות 127 חברות שמציעות סיורים ברחבי העולם. סיור ממוצע למדינה מתפתחת עולה כ-4,000 דולר לאדם, וכולל כ-12 משתתפים, כשמתקיימים למעלה מ-150 סיורים בשנה.
תיירות צפרות נחשבת לאחד ממגזרי התיירות מבוססי הטבע הצומחים ביותר בעולם, כשלעיתים קרובות מעורבים בה תיירים משכילים או עשירים עם תחומי עניין ספציפיים במקומות שבהם הם מבקרים. בנוסך לכך, תיירות צפרות נחשבת לשוק נישה של תיירות מבוססת טבע. ההערכה היא שתיירות אקולוגית של צפרות תורמת כ-41 מיליארד דולר בשנה לכלכלת ארצות הברית. הרווחים הגדולים שנוצרו על ידי תיירות הצפרות הוצעו כתחליף להכנסות ממיסים על ציד ציפורים.
חברות לתיירות צפרות תורמות גם הן לשימור. Birding Ecotours, המפעילה סיורים בינלאומיים, תורמת לפחות כ-10% מהרווח הנקי שלה לשימור ציפורים ולקהילות שבהן היא פועלת. Hardy Boat, מפעילה סיורים נוספת, תרמה 200 אלף דולר לפרויקט שימור אוכלוסיית תוכי ים מול החוף האטלנטי.
ארגונים ושותפויות

ארגוניים לאומיים ובין לאומיים בולטים העוסקים בצפרות כוללים את: האמון הבריטי לאורניתלוגיה (אנ') והחברה המלכותית לשימור ציפורים (אנ') בבריטניה; אגודת ציפורי הבר של יפן (אנ') ביפן; האגודה הלאומית אודובון (אנ'), American Bird Conservancy (אנ'), האגודה האמריקאית לצפרות ומעבדת קורנל לאורניתולוגיה בארצות הברית; החברה האורניתולוגית של המזרח התיכון הבין-לאומית ועוד.
שותפות BirdLife International היא שותפות בין-לאומית של ארגונים לא ממשלתיים השואפת להגן על עופות ולשמר את בתי הגידול שלהם. בשותפות חברים יותר מ-2.5 מיליון אנשים מ-116 ארגונים ממדינות שונות.
כלי עבודה

כלי העבודה העיקרי והבסיסי של הצפר הוא המשקפת. כלי עבודה נוסף הוא הטלסקופ, המשמש בעיקר לצפייה בעופות מים ודורסים. צילום ציפורים, אשר היה בעבר עסק יקר ומסרבל, הפך בשנים האחרונות למנהג שגור, וזאת בשל כניסתן של המצלמות הדיגיטליות הקומפקטיות לשוק. רובם משתמש במצלמות רפלקס דיגיטליות, אשר מניבות תוצאות טובות, והן המרכיב העיקרי בצפרות בעולם כיום.
אך ישנם מיעוט המשתמש בשיטה הנקראת דיגיסקופיה, בה משמש הטלסקופ כעדשה ארוכת מוקד.
מיומנות

המיומנות העיקרית של הצפר היא זיהוי ציפורים, הן על פי ניצוי וגודל והן על פי הקולות. צפייה במגוון גדול של מינים דורשת מהצפר, מעבר ליכולת הזיהוי, גם ידע על בתי הגידול המועדפים של כל מין ומין ועל הסטטוס שלו, כלומר איפה הוא מופיע ומתי. צפרים רבים נוהגים לרשום את תצפיותיהם ביומן, ולדווח לאחרים אם הם ראו ציפור נדירה. יש אף שמנהלים רשימות של מינים שהם ראו.
בעוד שצפרות יכולה לשמש כתחביב מרגיע לשעות הפנאי, צפרים מסוימים לא יהססו לנסוע מרחקים גדולים על מנת להוסיף מינים לרשימה שלהם. נסיעה שמטרתה לצפות בציפור נדירה שדווחה על ידי צפרים אחרים נקראת בלעז "טוויץ'". מנהג זה נפוץ בעיקר באירופה שם עשויים אלפי צפרים להתאסף סביב ציפור נדירה.
צפרים מפורסמים

ישנם כ-10,000 מיני עופות ורק מספר קטן של אנשים ראו יותר מ-7,000 מינים. צפרים רבים בילו את כל חייהם בניסיון לראות את כל מיני הציפורים בעולם. האדם הראשון שניסה זאת היה סטיוארט קית' (אנ').
ידוע כי חלק מהצפרים שהתאמצו על מנת לתעד מינים, אף איבדו את חייהם בתהליך. פיבי סנטסינגר השתמשה בירושה המשפחתית שלה בשביל נסיעות ברחבי העולם, כשהיא סבלה ממלנומה ממאירה, ניצלה מתקיפה ומאונס בגינאה החדשה, ולבסוף מתה בתאונת דרכים במדגסקר בזמן טיול צפרות. היא צפתה בעד 8,400 מינים. הצפר, דייוויד האנט, שהוביל סיורים בפארק הלאומי קורבט נהרג על ידי טיגריס בפברואר 1985.
בשנת 2012, טום גוליק, אנגלי המתגורר בספרד, הפך לצפר הראשון בעולם שתיעד למעלה מ-9,000 מינים. בשנת 2008, שני צפרים בריטיים, אלן דייוויס ורות מילר, ויתרו על עבודתם, מכרו את ביתם ומכרו את כל מה שבבעלותם בשביל לצאת להרפתקה עולמית של צפרות בת שנה, עליה כתבו ספר בשם "The Biggest Witch". הם רשמו את המין ה-4,341 שלהם ב-31 בדצמבר 2008, באקוודור. נח סטרוקר תיעד כ-6,042 מינים במהלך 2015, כשהוא עוקף את דייוויס ומילר. בשנת 2016, Arjan Dwarshuis הפך למחזיק השיא העולמי בתיעוד של הכי הרבה מיני עופות במהלך שנה אחת, כשהוא תיעד 6,852 מיני ציפורים ב-40 מדינות.
בתרבות

הסרט "השנה הגדולה" משנת 2011 עוקב אחרי שלושה צפרים מתחרים בתחרות "השנה הגדולה" של האגודה האמריקאית לצפרות, והסרט "צפרים" משנת 2019 הוא סרט תיעודי קצר.
צפרות בישראל

העונות הטובות לצפייה בציפורים בארץ ישראל הן עונות הנדידה - הסתיו והאביב. גם בחורף ניתן לראות מינים רבים אשר חורפים, ובקיץ נמצאים המינים הדוגרים בשיא פעילותם. השעות הטובות ביותר לצפייה, הן שעות הבוקר המוקדמות.
מרכז הצפרות הישראלי של החברה להגנת הטבע נוסד בשנת 1980. בשנת 1994 הוקמה התחנה לחקר ציפורי ירושלים, ומאז הוקמו תחנות נוספות בכפר רופין, בעמק החולה, במעגן מיכאל, באילת ובמקומות נוספים.
ב-2008, במסגרת חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל, נבחרה הדוכיפת לציפור הלאומית של ישראל. הליך הבחירה עורר את תודעת הצפרות בקרב ציבור רחב בישראל. המומחה לצפרות יוסי לשם מאוניברסיטת תל אביב, סבור שההצבעה עצמה אף תרמה ללימוד נושא הצפרות ושיפור התודעה של המשתתפים לשמירת הסביבה. מאז 2014, אחת לשנה, עורכת החברה להגנת הטבע את אירוע "אלופי הנדידה"; תחרות צפרות קבוצתית בהשתתפות קבוצות מהארץ ומהעולם שמטרתה תצפית במספר הרב ביותר של מינים בפרק זמן של 24 שעות. כמו כן, גם קק"ל עורכת תחרות צפרות שנתית הנקראת צפרתון.
ראו גם

נדידת עופות
אורניתולוגיה
הדורם שיריחי
מרכז צפרות
תצפיתנות כלי רכב
מתקן האכלה לציפורים
הערות שוליים

↑  The History of Audubon and Bird Conservation | Audubon, www.audubon.org (באנגלית)
↑  Piotr Tryjanowski, Łukasz Jankowiak, Peter Mikula, Paweł Czechowski, Annette Menzel, Michał Polakowski, What factors affect the ‘flocking’ of birdwatchers during bird rarity observations?, People and Nature, 2024-10-23 doi: 10.1002/pan3.10732
↑  Sveriges Ornitologiska f�rening:Inbjudan till Sveriges Ornitologiska F�renings ombuds- och �rsm�te 2010., web.archive.org, ‏2010-03-25
1 2  Could a birding boom in the U.S. help conservation take flight?, web.archive.org, ‏2021-09-02
↑  Serkan Gürlük, Erkan Rehber, A travel cost study to estimate recreational value for a bird refuge at Lake Manyas, Turkey, Journal of Environmental Management 88, 2008-09-01, עמ' 1350–1360 doi: 10.1016/j.jenvman.2007.07.017
↑  {{{מחבר}}}, To See Every Bird on Earth, Wikipedia, 2024-05-01
↑  Stanley Breeden, Through the tiger's eyes : a chronicle of India's wildlife, Berkeley, Calif. : Ten Speed Press, 1996, ISBN 978-0-89815-847-2
↑  ארז ארליכמן, עם ישראל הכריע: הציפור הלאומית היא הדוכיפת, באתר ynet, 29 במאי 2008
↑  הצביעו לציפור הלאומית - החברה להגנת הטבע
↑  מקור: הכנס ה-18 - מחקרי יהודה ושומרון - המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון - יוני 2008
↑  לאור העלייה בעניין בנושא הצפרות בקרב ציבור התלמידים, כתוצאה מהליך בחירת הציפור הלאומית, בחרה עיריית תל אביב את ציפור הסיס כאחד הנושאים בחגיגות יובל ה-100 לעיר.
↑  ליאור בן עמי, דרמה בפלייעוף: הקרב על הבכורה בתחרות הצפרים, באתר ynet, 18 באפריל 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282395205171  LCCN: sh85014305
הווילות הפלדיאניות בוונטו

הווילות הפלדיאניות בוונטו הן קבוצה של וילות הנמצאות במספר יישובים במחוז ונטו שבאיטליה, אשר נבנו בתקופת הרנסאנס האיטלקי על ידי האדריכל אנדראה פלדיו וכמה מתלמידיו. אונסק"ו הכירה באוסף המבנים יחד עם מרכזה ההיסטורי של העיר ויצ'נצה כאתר מורשת עולמית משנת 1994.
המושג "וילה" מתייחס לבתים כפריים מחוץ לעיר, בניגוד לבתי אצולה עירוניים. ברוב המקרים תוכננו על ידי האדריכל עבור משפחות העשירים הוונטיאניים שני בתים, אחד בכפר ואחד בעיר, ורוב הבתים העירוניים נמצאים במרכז ויצ'נצה. שמות האתרים נקראים על שם אותן משפחות בתוספת "וילה" או "פאלאצו" (ארמון) כאשר מדובר באתרים עירוניים.
וילה גודי בלוגו ויצ'נטינו
פאלאצו קייריקאטי. בית עירוני שתכנן פלדיו עבור משפחת קייריקאטי, שעבורה תכנן גם את וילה קייריקאטי
המורשת התרבותית של אתרים אלו היא חדשנותם ופשטותם האדריכלית, אשר היוו נקודות ציון באדריכלות הרנסאנס והשפיעו רבות על התפתחות האדריכלות הפלדיאנית כמאתיים שנה לאחר מכן. חיקויים רבים לסגנון הווילות הפלדיאניות נבנו במאות ה-18 וה-19 ואפילו עד תחילת המאה ה-20 ברחבי בריטניה, אירלנד וצפון אמריקה.
הידועה ביותר מבין הווילות היא וילה קפרה "לה רוטונדה". היא תוכננה על ידי פלדיו והוא שהחל בבנייתה, והיא הושלמה על ידי האחים קפרה ב-1580, לאחר מותו של פלדיו.
רשימת הווילות

בנוסף למרכזה ההיסטורי של ויצ'נצה, להלן רשימת הווילות המוגדרות כחלק מהקבוצה:
וילה אמו, ודלאגו (Villa Emo, Vedelago)
וילה אנגראנו, בסאנו דל גראפה (Villa Angarano, Bassano del Grappa)
וילה ארנלדי, סארגו (Villa Arnaldi, Sarego)
וילה באדואר, פראטה פולזינה, (Villa Badoer, Fratta Polesine)
וילה ברבארו, מאזר (Villa Barbaro, Maser)
וילה גאצוטי גרימאני, ויצ'נצה (Villa Gazzotti Grimani), Vicenza
וילה גודי, לונדו די לוגו ויצ'נטינו (Villa Godi, Lonedo di Lugo Vicentino)
וילה ואלמראנה, בולצאנו ויצ'נטינו (Villa Valmarana, Bolzano Vicentino)
וילה ואלמראנה, ויגרדולו (Villa Valmarana, Vigardolo)
וילה זנו, צ'סאלטו (Villa Zeno, Cessalto)
וילה טריסינו, ויצ'נצה (Villa Trissino, Vicenza)
וילה טריסינו, סארגו (Villa Trissino, Sarego)
וילה סארגו, סן פייטרו אין קאריאנו (Villa Sarego, San Pietro in Cariano)
וילה סרצ'נו, אגוליארו (Villa Saraceno, Agugliaro)
וילה פויאנה, פויאנה מאג'ורה (Villa Poiana, Poiana Maggiore)
וילה פוסקארי, מירה (Villa Foscari, Mira)
וילה פורטו, ויוארו די דואוילה (Villa Porto, Vivaro di Dueville)
וילה פורטו, מולינה די מאלו (Villa Porto, Molina di Malo)
וילה פורני צ'ראטו, מונטקיו פרקאלצ'ינו (Villa Forni Cerato, Montecchio Precalcino)
וילה פיובנה, לוגו ויצ'נטינו (Villa Piovene, Lugo Vicentino)
וילה פיזאני (באניולו די לוניגו) (Villa Pisani, Bagnolo di Lonigo)
וילה פיזאני (מונטניאנה) (Villa Pisani, Montagnana)
וילה קלדוניו, קלדוניו (Villa Caldogno, Caldogno)
וילה קורנרו, פיומבינו דזה (Villa Cornaro, Piombino Dese)
וילה קייריקאטי, גרומולו דלה אבאדסה (Villa Chiericati, Grumolo delle Abbadesse)
וילה קפרה "לה רוטונדה", ויצ'נצה (Villa Capra "La Rotonda", Vicenza)
וילה רפטה, קמפיליה דאי בריצ'י (Villa Repeta, Campiglia dei Berici)
וילה תיאנה, קווינטו ויצ'נטינו (Villa Thiene, Quinto Vicentino)