stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חזקיהו מישקובסקי
ביוגרפיה

נולד בחיפה לפנינה (נהרגה בתאונת דרכים ב-1985) בת יהושע מאיר שוירץ מחסידי גור ולרב שלמה מישקובסקי (נפטר 1989), בנו של הרב חזקיהו יוסף מישקובסקי. הוריו היו עסקני חינוך והקימו מוסד חינוכי בשם "אחיעזר". למד בישיבת חברון בירושלים.
בשנות ה-90 מונה למשגיח ומנהל רוחני בישיבת "גאון יעקב" שבראשות הרב אהרון לייב שטיינמן. בשנת תש"ס מונה לכהן כמנהל רוחני בישיבת "אורחות תורה", אף היא בראשותו של הרב שטיינמן. כמו כן הוא מוסר שיחות בסניף של ישיבת אורחות תורה - ישיבת רנה של תורה בכרמיאל.
הרב מישקובסקי היה ממקורביו של הרב שטיינמן, חבר הנהלת החינוך העצמאי, ובעל השפעה מאחורי הקלעים במהלכים הציבוריים החרדיים. קונטרסים ובהם שיחותיו ודרשותיו מוצאים לאור על ידי תלמידיו. בעבר התפרסם בקביעות עלון חודשי בשם "מתיקות המוסר" ובו דברי תורה שהשמיע. החל משנת תשע"ח מתפרסם עלון בשם "ארחות חיים" ובו שיחתו השבועית.
נשוי לחיה, בתו של הרב יחזקאל טויב. מתגורר בבני ברק ואב לשישה ילדים.
בנו, הרב יהושע מאיר, חתנו של הרב יקותיאל כהן, אב"ד בירושלים, הוא ראש ישיבת אמרי משה בירושלים ומחבר סדרת הספרים "בארות מים".
ואלאי

ואלאי (בהונגרית: Vállaj) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה. ליד נהר קרסנה (הו') שבסמוך לגבול רומניה.
יהודי ואלאי

בואלאי חיו יהודים בתקופות זמן שונות. מספר יהודים מהכפר נרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 4 |  |
| 1880 | 1 | 1,565 |
| 1910 | 20 |  |
| 1920 | 24 |  |
| 1930 | 21 |  |
| 1941 | 4 | 3,331 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודים מואלאי שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת מאטסלקה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | מאטסלקה • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • הודאס • יארמי • קנטוריאנושי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נאג'אצ'ד • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אופאי • אקריטופילפש • אר • פפוש • ראפולט • סמושקר • סמושסג • טיבורסאלאש • ואיה • ואלאי |  |
זאז

| --- | --- |

זאז בסיבוב הופעות ב-2012
 לידה:  1 במאי 1980 (בת 44) טור, צרפת
 שם לידה:  איזבל ז'פרואה
 שם במה:  Zaz 
 מוקד פעילות:  פריז 
 תקופת הפעילות:  מ-2001
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של טולוז 
 עיסוק:  זמרת וכותבת שירים.
 סוגה:  ג'אז, שאנסון, נשמה, מוזיקה אקוסטית
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  גיטרה אקוסטית 
 חברת תקליטים:  Play On
 פרסים והוקרה:  פרס פורצי הדרך האירופיים (2011) 
 http://www.zazofficial.com
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
זאז, 2014
איזבל ז'פרואה (בצרפתית: Isabelle Geffroy; נולדה ב-1 במאי 1980, בטור, צרפת) מוכרת בשם הבמה Zaz היא זמרת צרפתייה המשלבת בין הסוגות ג'אז, שאנסון, נשמה ואקוסטי. היא מפורסמת בזכות להיטה "אני רוצה" (בצרפתית: Je veux), מתוך אלבומה הראשון, Zaz, אשר יצא לאור ב-10 במאי 2010.
ראשית חייה

אמה הייתה מורה לספרדית ואביה עבד בחברת חשמל. בשנת 1985 היא החלה ללמוד בקונסרבטוריון בטור יחד עם אחיה ואחותה בקורסים לגילאי 5–11. בקונסרבטוריון למדה את תורת המוזיקה, כינור, פסנתר, גיטרה ושירה במקהלה. בשנת 1994 היא עברה לבורדו ובשנת 1995 החלה ללמוד שם שירה, ספורט וקונג פו עם מאמן מקצועי.
בשנת 2000 היא זכתה במלגה מהמועצה האזורית שאפשרה לה להצטרף לבית ספר למוזיקה מודרנית - המרכז לפעילות מוזיקלית ומידע של בורדו. בין ההשפעות מוזיקליות שלה נכללות 'ארבע העונות' של ויואלדי, זמרות ג'אז כמו אלה פיצג'רלד וזמרים נוספים כמו אנריקו מסיאס, בובי מקפרין, ריצ'רד בונה, כמו גם מקצבים אפריקאים, לטינים, וקובניים. בשנת 2006, היא עברה לפריז.
קריירה

בשנת 2001 היא החלה את קריירת השירה שלה בלהקת הבלוז "חמישים אצבעות". היא שרה בקבוצות מוזיקליות באנגולם, במיוחד בחמישיית ג'אז. היא הפכה לאחת מארבעת הזמרים בהרכב "איזהאר אדץ" (בבסקית: כוכב נופל), להקה שכללה 16 מוזיקאים שעמם סיירה במשך שנתיים במיוחד במידי-פירנה וחבל הבסקים. היא עבדה באולפן הקלטות כזמרת ליווי בטולוז עם זמרים רבים.
במאי 2010 זאז פרסמה את אלבומה הראשון אשר הכיל שירים שכתבה בעצמה ("Trop sensible") והלחינה יחד עם אומנים אחרים ("Les passants", "Le long de la route" ,"Prends garde à ta langue" ,"J'aime à nouveau" ,"Ni oui ni non"). קרדין סולטאני הפיק את האלבום בחברת התקליטים Play On והוא גם זה שכתב והלחין את הלהיט "Je veux". זמר הפופ, רפאל הרוש, כתב בעבורה את השירים "Éblouie par la nuit", "Port Coton" ו-"La fée". בהמשך שנת 2010, זאז ערכה סיבוב הופעות בצרפת והופיעה בפסטיבל המוזיקה פרנקופולי של מונטריאול (קנדה) וכן במונטה, בריסל, ברלין, ומילאנו. בסתיו של אותה שנה, זאז עמדה בראש מצעד הלהיטים בבלגיה, שווייץ ואוסטריה. בחודש נובמבר של אותה שנה, אלבום הבכורה שלה הפך לפלטינה כפולה, והיא זכתה בתואר "שיר התגלית" על ידי האקדמיה שרל קרה. זאז זכתה בנוסף בפרס שובר גבולות האירופאי: היא הייתה לאמנית הצרפתייה הכי מושמעת מחוץ לצרפת בשנת 2010. לפי סקר שפורסם על ידי משתמשי האינטרנט, זאז הייתה לזמרת הפופולרית ביותר בצרפת בשנת 2010.
בשנת 2011 זאז זכתה בפרס EBBA המכיר בהצלחה של 10 אמנים חדשים או קבוצות שהגיעו לקהלים מחוץ לארצם עם האלבום הבינלאומי הראשון שלהם בשנה החולפת. בהמשך אותה שנה זאז הצטרפה להרכב הצדקה Les Enfoirés והשתתפה בשיר "Coeur Volant" לפסקול של הסרט הוגו. בשנת 2012, זאז יצאה לסיבוב הופעות במדינות שונות ברחבי העולם, בניהם יפן, קנדה, גרמניה, פולין, שווייץ, סלובניה, צ'כיה, קרואטיה, בולגריה, סרביה, טורקיה. ב-6 באוקטובר 2013, זאז הופיעה ב-BBC One בתוכנית של אנדרו מאר בלונדון ושרה את "Je veux" בשידור חי.
בשנת 2015 זכתה עם אלבומה "פריז" בפרס אקו לאמנית הבינלאומית הטובה ביותר בקטגוריה רוק/פופ.
בשנת 2016, הופיעה זאז בסקטקס, מקסיקו, במסגרת פסטיבל התרבות של סקטקס.
ב-16 באפריל 2020 יצא השיר I Dare You של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון, כאשר זאז השתתפה בגרסה הצרפתית של השיר.
ב-31 באוגוסט 2021 הוציאה את הסינגל "Imagine", סינגל ראשון מתוך אלבומה החמישי, "Isa". ב-22 באוקטובר יצא האלבום. ב-5 בנובמבר יצא קליפ לשיר "Le jardin des larmes", אותו שרה עם טיל לינדמן.
הערות שוליים

↑  דויטשה ולה, French singer Zaz, ‏24 בספטמבר 2016 (באנגלית)
↑  Healthy Celeb, Singer Zaz Height Weight Body Statistics, ‏30 בדצמבר 2016 (באנגלית)
↑  ZACATECASONLINE, Programa del Festival Cultural Zacatecas 2016, ‏23 בפברואר 2016 (בספרדית)
↑   Le jardin des larmes, בביצוע זאז וטיל לינדמן, סרטון  באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420148705171  PLWABN: 9811331750805606  BIBSYS: 11077389  BnF: cb16222360x (data)  GND: 141800089  ISNI: 0000 0003 5572 8069  LCCN: no2011151985  MusicBrainz: e3214827-bd09-4d53-a88c-893d61556352  NKC: xx0143813  NTA: 339157348  RERO: 02-A017928051  SUDOC: 162437412  VIAF: 132110557   WorldCat (עם VIAF): 132110557 
זאז מנגנת עם בנואה סימון, 2011
ז' בתשרי

ז' בתשרי הוא היום השביעי בחודש הראשון 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום השביעי בחודש השביעי 
למניין החודשים מניסן. ז' בתשרי לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים שלישי, חמישי ושבת, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא גהז".
חגים ומועדים

היום השביעי של עשרת ימי תשובה
אירועים היסטוריים

ה'תקס"ג – רבי חיים מוולוז'ין, תלמיד הגר"א, מפרסם קול קורא ל"אוהבי התורה" ביהדות ליטא כדי שיסייעו להקמת ישיבה. פרסום המכתב נחשב כיסוד ישיבת וולוז'ין, לימים "אם הישיבות".
ה'תש"ד – צעדת הרבנים בוושינגטון: רבנים מהנהגת יהדות ארצות הברית האורתודוקסית הפגינו בוושינגטון די. סי. בקריאה לבעלות הברית להתערב ולהקדיש מאמץ מלחמתי לעצירת השואה.
בר מצווה

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בז' בתשרי היא בדרך כלל פרשת האזינו. אם ראש השנה חל ביום חמישי בשנת בר המצווה, תיפול שבת בר המצווה ביום כיפור, ואז דוחים את הקריאה בתורה לסוכות.
נולדו

ב'קצ"ז – זבולון, בנו העשירי של יעקב אבינו
ה'תקכ"ג – החת"ם סופר (הרב משה סופר), ראש ישיבה ומגדולי הרבנים והפוסקים בדורות האחרונים (נפטר ב-ה'ת"ר)
ה'תשל"ג – משה סעדה, חוקר במח"ש וחבר הכנסת מטעם הליכוד
נפטרו

ב'שי"ב – זבולון, בנו העשירי של יעקב אבינו
ה'תצ"ז – רבי דוד אופנהיים, פוסק ואב"ד בניקולסבורג ופראג, רב ראשי למורביה ובוהמיה, נדבן ואספן ספרים. (נולד בה'תכ"ד)
ה'תרי"א – רבי מנחם נחום טברסקי, אדמו"ר ממקארוב
ה'תרצ"ז – מאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של תל אביב
ה'תש"ח – הרב יהושע צימבליסט, רב וראש ישיבה במינסק
ה'תשט"ו – הרב נח גד וינטרוב, מחבר ספרים
ה'תשנ"ח – יחיאל אליאש, מייסד בני עקיבא
ה'תשע"ה – שלמה להט, ראש העיר השביעי של תל אביב
ו' בתשרי – ח' בתשרי
תשרי
הערות שוליים

↑  כ-68.1% מכלל השנים.
↑  כ-31.9% מכלל השנים.
מאיר דיזנגוף
חזית התחייה הלאומית

| --- | --- |

 מדינה:  ממלכת רומניה 
 מייסד:  קרול השני, מלך רומניה 
 מנהיגים:  ארמנד קלינסקו 
 תקופת הפעילות:  16 בדצמבר 1938 – 6 בספטמבר 1940 (שנה) 
 אידאולוגיות:  מלוכנות, corporate statism, משטר סמכותני, Poporanism, Romanian nationalism, אנטישמיות, cultural conservatism 
 מטה:  בוקרשט 
 
חזית התחייה הלאומית (ברומנית: Frontul Renașterii Naționale) הייתה מפלגה רומנית, שנוסדה ביום 16 בדצמבר 1938 על ידי קרול השני, מלך רומניה, במטרה שתחליף את כל המפלגות הרומניות ותהיה מפלגה יחידה ברומניה.
בצו-חוק מספר 4,321 מיום 15 בדצמבר 1938, נקבע בסעיף מספר 1 שחזית התחייה הלאומית היא הארגון הפוליטי היחיד במדינה ובסעיף מספר 7 נקבע שכל פעילות פוליטית אחרת תיחשב בלתי חוקית ופעיליה ייענשו.
חוקת רומניה 1938 אושרה ב-20 בפברואר 1938 על ידי מועצת השרים של רומניה, והועמדה לאישור במשאל עם ב-24 בפברואר 1938. במשאל העם הצביעו בעד 4,297,221 ונגד 5,843. אישור חוקת 1938 ביטל את חוקת רומניה 1923 ושינה את המשטר ברומניה ממונרכיה חוקתית עם משטר רב מפלגתי, לדיקטטורה מלכותית וביטול כל המפלגות, פרט למפלגה שהקים המלך. החוקה פורסמה ונכנסה לתוקף ב-27 בפברואר 1938.
מפלגת חזית התחייה הלאומית הייתה המפלגה המונופוליסטית הראשונה בהיסטוריה של רומניה והיו לה אפיונים פשיסטיים, דומים למשטר של איטליה הפשיסטית.
מנהיגי מפלגת חזית התחייה הלאומית לבושים מדים ומצביעי במועל יד
במאי 1939 שונה גם חוק הבחירות, זכות הבחירה הותנתה בגיל מעל 30, האזרחים חולקו לקבוצות לפי עיסוקם ועוד. לאחר בחירות יוני 1939, בהם זכתה המפלגה היחידה, היא שינתה את שמה ל"מפלגת האומה" וחבריה חויבו ללבוש מדים.
ב-22 ביוני 1940 שונה שם המפלגה ל-Partidul Națiunii (מפלגת האומה)
הערות שוליים

↑  Frontul Renaşterii Naţionale,partid unic şi totalitar (ברומנית)
↑  LEGISLAȚIA ÎNFIINȚĂRII ȘI ORGANIZĂRII FRONTULUI RENAȘTERII NAȚIONALE (ברומנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2007041941  VIAF: 134069134   WorldCat (עם VIAF): 134069134
הרכס האנטארקטי

הרכס האנטארקטי
הרכס האנטארקטי (באנגלית: Antarctic Convergence הוא עיקול המקיף בקביעות את אנטארקטיקה, שבו מים קרים מאנטארקטיקה הזורמים צפונה פוגשים את המים החמימים יותר, באופן יחסי, של תת-אנטארקטיקה. המים האנטארקטיים משתלטים על הזרימה ושוקעים מתחת למים התת-אנטארקטיים, בעוד אזורים קרובים של ערבוב ועליית מי העומק יוצרים אזור פורה מאוד בחיים ימיים, בייחוד לקריל אנטארקטי. הקו הזה, כמו קו העצים הארקטי, הוא גבול טבעי ולא מלאכותי בדומה לקו רוחב. לא זו בלבד שהוא מבדיל בין שני מחוזות הידרולוגיים, אלא גם בין אזורי התאגדויות נבדלות של חיים ימיים ושל אקלימים שונים. אין לו מקבילה שוות-ערך באזור הארקטי, בשל כמות היבשה המקיפה את מחוז הקוטב הצפוני.
היסטוריה

הראשון לחצות את הרכס האנטארקטי היה אנתוני דה לה רושה בשנת 1675 והראשון לתאר אותו היה סר אדמונד היילי בשנת 1700.
מיקום

הרכס האנטארקטי הוא אזור שרוחבו 48 ק"מ בקירוב, בקו רוחב משתנה במידת מה בהתאם לעונה ובקווי אורך שונים, המשתרע על פני האוקיינוס האטלנטי, האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי בין המקביל ה-48 דרום והמקביל ה-61 דרום של קו הרוחב הדרומי. אף כי התחום הצפוני משתנה, הרי למטרות הוועידה לשימור משאבי החי הימי 1980, הוא מוגדר כ- "50°S, 0°; 50°S, 30°E; 45°S, 30°E; 45°S, 80°E; 55°S, 80°E; 55°S, 150°E; 60°S, 150°E; 60°S, 50°W; 50°S, 50°W; 50°S, 0°". אם כי מדובר באזור נייד, הוא איננו מתרחק בדרך כלל יותר מחצי מעלת רוחב ממיקומו הממוצע. המיקום המדויק בכל מקום וזמן נתונים ניכר בבירור על ידי הצניחה הפתאומית בטמפרטורת המים מצפון לדרום של 2,8° צלזיוס בממוצע, מ-5.6° לפחות מ-2° צלזיוס.
מיקום > איים מצפון לרכס

איי פוקלנד,
טריסטן דה קוניה
האי גוף
איי הנסיך אדוארד
איי קרוזה
אמסטרדם
סן פול,
מקווארי
קבוצת איי קמבל
איי אוקלנד
איי סנארס/טיני הקה
איי באונטי
איי האנטיפודה
איי דייגו ראמירז
ארץ האש
אי המדינות
מיקום > בערך על הרכס

איי קרגלן
מיקום > איים מדרום לרכס

איי שטלנד הדרומיים
איי אורקני הדרומיים
ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים
בובה (אי)
האי הרד ואיי מקדונלד
איי בלני
האי סקוט
אי פיוטר הראשון
ראו גם

אנטארקטיקה
החוג האנטארקטי
האוקיינוס הדרומי
זאזה נאפולי

| --- | --- |

נאפולי, 2018
 לידה:  14 באפריל 1973 (בן 51) ירובייה, ברית המועצות ברית המועצות (1923–1955)
 שם במה:  זאזה נאפולי
 שם לידה:  ולדימירוביץ' קזנצב
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 עיסוק:  דמות דראג, זמר, שחקן, אמן
 http://zazanapoli.ru/
 פרופיל ב-IMDb
ולדים ולדימירוביץ' קזנצב (ברוסית: Vladimirovich Kazantsev; נולד ב-14 באפריל 1973), הידוע יותר בשם הבמה זאזה נאפולי (רוסית: Заза Наполи), הוא דמות דראג, זמר, שחקן ואמן פופ רוסי.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ולדים קזנצב נולד ב-14 באפריל 1973 בירובייה, מחוז אלטאי. בשנת 1991 סיים את לימודיו במכללה וקיבל תעודת מורה עבור בית ספר יסודי. לאחר שעבד כשנה אחת בתור מורה, עזב ונכנס למכון התרבותי הממלכתי של מזרח סיביר במחלקה לאמנות תיאטרון בהתמחות בתיאטרון וקולנוע.
ביוגרפיה > קריירת משחק ושירה

ב-1997 עבר למוסקבה. לפני שהחל במעברו לבירה, התגורר באולן-אודה ועבד בחברת השידור הממלכתית הכל-רוסית לרדיו וטלוויזיה (VGTRK) המקומית, ניגן בתיאטרון ואירח קונצרטים רשמיים. בשנת 1998 הקים את תיאטרון הקרוס-דרסינג, "Paradise Birds" (ציפורי גן עדן).
ב-2002 שיחק בסרט הפשע "עידן הקרח".
בשנת 2006, השתתף בתור שם הבמה זאזה נאפולי בסדרה "אל תיוולד יפה" ושיחק גם במותחן "גן עדן ארור", הקומדיה "מלכי המשחק", ועוד. בשנת 2007, הפך למגיש הטלוויזיה של התוכנית "Bitch-Love" בערוץ "NTV".
ב-2017 הוציא את אלבום אולפן הבכורה שלו בשם "...Для тебя" שכלל כ-22 רצועות והקליט קליפים לשירים מתוכו "Бабушки", "Давайте выпьем" ו-"Подруга". באותה שנה הוציא את אלבומו השני, "...Это можно", אשר כלל כ-12 רצועות.
בשנת 2020 הוציא לאור את אלבומו השלישי, "Бархатный рай". באותה שנה היה למנחה תוכנית היוטיוב, "מאחורי זכוכית מגדלת". שנה לאחר מכן, הוציא את אלבומו הרביעי, "!Улыбнись".
קזנצב הוא הבעלים של מספר פרסים כגון: "Night Life Awards", "Best Club Show" ו-"Silver Galosh".
דיסקוגרפיה

| שנה | שם | פורמט |
| --- | --- | --- |
| 2017 | "...Для тебя" |  פורמט: הורדה דיגיטלית, CD  חברת תקליטים: "SuperMegaHit.com" |
| 2017 | "...Это можно" |  פורמט: הורדה דיגיטלית, CD  חברת תקליטים: "SuperMegaHit.com" |
| 2020 | "Бархатный рай" |  פורמט: הורדה דיגיטלית, CD  חברת תקליטים: "Perpetuum Music" |
| 2021 | "!Улыбнись" |  פורמט: הורדה דיגיטלית, CD  חברת תקליטים: "Perpetuum Music" |
הערות שוליים

↑  Не узнать: как выглядят Заза Наполи и другие травести-дивы в реальной жизни, Cosmopolitan (ברוסית)
↑  Владим Казанцев (Заза Наполи): "Я не получаю от выступления в платье сексуального удовлетворения. Это моя работа!" (новости TopHit), TopHit
↑  Легендарная драг-квин Заза Наполи выбирает лучшую селедку под шубой в Москве, Афиша
1 2  У НТВ — не женское лицо, www.kommersant.ru, ‏2007-06-03 (ברוסית)
↑  Рецензия: Заза Наполи - «Это можно...» *** (Слушать), www.intermedia.ru, ‏2017-10-17 (ברוסית)
↑  «EVгеника» обвиняет Зазу Наполи в краже «Мигалок», www.intermedia.ru, ‏2017-11-27 (ברוסית)
↑  LIVE ENTERTAINMENT - YouTube, www.youtube.com
↑  Уважать ЛГБТ? За что?! Научитесь вести себя | Заза Наполи и травести шоу | Чокнуться, נבדק ב-2021-12-01
↑  Не быть похожей, www.kommersant.ru, ‏2007-03-04 (ברוסית)
↑  140 сантиметров Зазы Наполи, EG.RU (ברוסית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8add9439-a946-437f-b492-75ea0420a98b 
נאפולי, 2020
הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד
היסטוריה אנושית > פלאו-אינדיאנים וילידים אמריקניים

ההיסטוריה האנושית של האזור של הפארק הלאומי צפון רכס קסקייד מתוארכת לסיום עידן הקרח האחרון, והאזור היה מיושב ברציפות במשך לפחות 8,000 עד 10,000 שנים. בתקופה זו התקדמו האבות הקדמונים של הילידים בני שבטי סקאגיט (Skagit) לתוך האזור ההררי שבפנים הארץ ככל שהקרחונים נסוגו. עדויות ארכאולוגיות לנוכחות אנושית רציפה בקסקיידס הצפוניים מתוארכת ללפני 4,470 שנים, וסלעים שהושגו ממקורות באזור שימשו לייצור כלי אבן וכלי נשק במשך אלפי שנים. "חלמיש הוזומין" (Hozomeen chert), סוג סלע מתאים מאוד ליצירת כלים, נכרה מהר הוזומין (Hozomeen Mountain) הסמוך, מעט מזרחית לגבול הפארק, במשך 8,400 שנים. חלמיש הוזומין הוא חלק מהממצאים הארכאולוגיים לכל אורך עמק הנהר סקאגיט (Skagit River), מערבית לפארק ובאזורים ממזרח, מה שמעיד שאנשים ביקרו באזור לפחות לשם השגת חומרי גלם. להבים זעירים פרהיסטוריים המתוארכים מלפני 9,600 שנים נתגלו במעבר קסקייד (Cascade Pass), מעבר הרים המקשר בין השפלות ממערב לאזורים הפנימיים של הפארק ועמק הנהר סטהיקין (Stehekin River). הלהבים הזעירים הם חלק ממקבץ ארכאולוגי הכולל חמש תקופות תרבותיות מובחנות, ומעידים שאנשים נהגו להגיע להרים מלפני כ-10,000 שנים. החפירה הארכאולוגית במעבר קסקייד היא אחת מתוך 260 אתרים פרהיסטוריים שזוהו בתחומי הפארק.
כשחוקרי הארצות הלבנים נכנסו לאזור בשלהי המאה ה-18 התגוררו במקום ככל הנראה כ-1,000 בני סקאגיט. הם התגוררו ביישובים כשהם משיגים את צורכיהם בצמצום מהנהרות ונודדים בעזרת קאנו. בני סקאגיט יצרו קונפדרציה רופפת של שבטים שהתאחדו במקרים של איום משבטים מבחוץ כדוגמת בני האידה (Haida) שהתגוררו מצפון לאזור. הם בנו בתים או בקתות גדולים שבהם יכלו להתגורר כמה משפחות, שלכל אחת היה אזור וכניסה נפרדים. אורכם של הבתים היה כ-30 מטרים, רוחבם בין 6 ל-12 מטרים והקירוי היה גג משופע (חלק אחד). גגות של מבנים של שבטים אחרים מאזור מפרץ פיוג'יט היו בנויים בצורת גמלון (גג הבנוי משני חלקים). בני סקאגיט התגוררו בדרך כלל בשפלות, וחדרו לקסקיידס הצפוניים בחודשי הקיץ בלבד, והמבנים בהרים היו צנועים יותר, וכללו בעיקר מבנים זמניים שהוקמו ממוטות וכוסו בענפים. בני סקאגיט הציבו עמודי טוטם והשתתפו בטקסי פוטלאץ', בדומה לבני האידה, אבל עם פחות מורכבות ופזרנות. בהגיע 1910 נותרו באזור רק 56 מבני סקאגיט, אבל מאז הם החלו להתאושש.
בתוך הארץ וצפונית ומזרחית לסקאגיט היו בני השבטים של נלאקא'פמוקס (Nlaka'pamux), צ'לאן, סיילקס וונאטצ'י שחיו בתקופות מסוימות בשנה או כל השנה בחלקים המזרחיים של הקסקיידס הצפוניים. בין הסקאגיט והנלאקא'פמוקס הייתה יריבות ושני השבטים נהגו לפשוט על מחנות היריב בחיפוש אחר עבדים או כפעולת תגמול. כמו הסקאגיט שהתגוררו בסמוך לחוף נהגו השבטים בפנים הארץ לבנות בקתות ארוכות שבהן התגוררו כמה משפחות, אם כי סגנון הבנייה היה שונה כיוון שבבקתות לא היו מחיצות שנועדו לחצוץ בין משפחה אחת לרעותה, והמסגרת של המבנה כוסתה במחצלות קנים ולא לוחות ארז. תומפסון מתאר בקתה אחת של בני ונאטצ'י באורך 73 מטרים. השבטים בפנים הארץ נהגו לנוע ברגל או על גבי סוסים ולא בקאנו מכיוון שהאזורים בפנים הארץ היו מיוערים פחות בצפיפות. הדגה הייתה מצומצמת יותר לשבטים שבפנים הארץ ומזג האוויר קיצוני יותר בשל הריחוק מההשפעה הממתנת של האוקיינוס השקט. בנוסף, השבטים בפנים הארץ הציבו עמודי טוטם לעיתים רחוקות מאוד ולא השתתפו בטקסי פוטלאץ'. בתחילת המאה ה-20 הצטמצמה מאוד אוכלוסיית השבטים בפנים הארץ, בדומה לשכניהם מהחוף, החל מפגישתם הראשונה עם חוקרי הארצות הלבנים הראשונים מאה שנים קודם לכן, בעיקר בשל אבעבועות שחורות ומחלות אחרות.
היסטוריה אנושית > כרייה, כריתת עצים ובניית סכרים

מחפשי זהב חדרו לקסקיידס הצפוניים החל משנות ה-50 של המאה ה-19. כריית פלייסר החלה לאורך הגדות של הנהר סקאגיט. בשנות ה-70 של המאה ה-19 התקדמה כריית פלייסר לאורך ערוץ ה"רובי קריק" (Ruby Creek), ומאות כורים התקבצו לאזור אף שהגישה אליו הייתה קשה. מרבית פעילויות הכרייה לאורך ערוץ רובי קריק הסתיימו בשנות ה-80 של המאה ה-19, אבל היא התחלפה במהרה בכרייה תת-קרקעית של כסף ומינרלים אחרים. תקופת כרייה שנייה זו נמשכה משנות ה-90 של המאה ה-19 עד שנות ה-40 של המאה ה-20, אבל הייתה רווחית רק במעט יותר. הכורים נתקלו בקשיים רבים: עונות כרייה קצרות, פני שטח קשים, כמויות עפרה קטנות ומחסור בהשקעות. הכורים סללו רבים מהשבילים והכבישים הראשונים לתוך חלק מהאזורים הנדחים, ולחלקם נדרש תכנון הנדסי מורכב, כולל גשרים מעל הפלגים הרבים ויצירת מדפי סלע מעל קניונים תלולים באמצעות פיצוץ מבוקר בעת סלילת הדרכים. חברת כרייה אחת בנתה סדרה של תעלות עץ, שהארוכה ביותר הייתה בת קרוב ל-5 קילומטרים, הן כדי להוביל גזעי עצים והן כדי לספק מים לשימוש בכרייה הידראולית. בשנים האחרונות של המאה ה-19 והמחצית הראשונה של המאה ה-20 כרו חברות כרייה בקנה מידה גדול כסף ועופרת בנוסף לזהב. הרוב ברווחיות נמוכה אם בכלל. הביקוש למתכות השונות לא היה יציב, ולכן המחירים נטו להתנדנד יותר מדי והפכו את הכרייה לבלתי כדאית. ברגע שהאזור הפך לפארק לאומי נשארו באתר כמה נכסים של חברות כרייה פרטיות. נכס אחד כזה, מכרה תאנדר קריק (Thunder Creek mine), היה עדיין שייך לגוף פרטי ב-1997.
שלא כמו במקומות רבים אחרים באזור הפסיפיק נורת' וסט, כמעט שלא הייתה השפעה של כריתת עצים על הפארק העתידי. פני השטח הקשים וקיומם של יערות בעלי ערך כלכלי גבוה יותר הקרובים לנתיבי התחבורה, לא עודדו את תעשיית העץ ליזום מפעלי כריתת עצים באזור. ב-1897 הוקצה שטח עבור שמורת היער וושינגטון, פעולה שבפועל שימרה את היערות שאחר-כך יהפכו לפארק. ב-1905 הועבר ניהול השמורה ממחלקת הפנים של ארצות הברית למחלקת החקלאות של ארצות הברית ושירות היערות של ארצות הברית שנוצר אחר-כך במטרה לנהל את שמורות היערות ברחבי המדינה, שהוגדרו מחדש כיערות לאומיים. אף על פי שמחלקת החקלאות הרשתה לחברות מסחריות לכרות עצים ברישיון, מרבית העץ שנכרת באזור שימש למטרות מקומיות לבניית בקתות ומבנים דומים בקנה מידה קטן. כריתת העצים התרחבה כאשר חברת חשמל ציבורית (Seattle City Light) בנתה את המיזם ההידרואלקטרי של הנהר סקאגיט (Skagit River Hydroelectric Project) בשנות ה-20 של המאה ה-20. כמעט 49 קילומטרים רבועים הוצפו עם השלמת סכר רוס. חוזה לכריתת עצים הוענק ב-1945 והמיזם לא הושלם עד 1958. הסכרים והאזורים שבהם כרתו עצים בצורה נרחבת שוכנים מחוץ לגבולות הפארק הלאומי, אבל הם באזור הנופש הלאומי אגם רוס (Ross Lake National Recreation Area) הסמוך.