stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
האנה רייטש
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה פתחה רייטש בקריירת דאייה היות שנאסר על אזרחים גרמנים להטיס מטוסים. ב-1955 זכתה באליפות גרמניה. היא הרבתה להתראיין על טיסות הניסוי שלה. בשנת 1959 הוזמנה על ידי ראש ממשלת הודו נהרו לפתוח שם מרכז דאייה. בשנת 1961 הוזמנה לבית הלבן על ידי הנשיא ג'ון קנדי. בשנים 1962–1966 גרה בגאנה שם פתחה בית ספר לדאייה.
ב-24 באוגוסט 1979, כשהייתה בת 67, מתה מהתקף לב בפרנקפורט. רייטש לא הביעה מעולם חרטה על הערצתה לנאצים ולהיטלר. היא לא נישאה מעולם.
לקריאה נוספת

ג'ון טולאנד: 100 ימים אחרונים, הוצאת מערכות, 1968
איאן קרשו: היטלר, נמסיס, הוצאת עם עובד, 2005
ויליאם שיירר: עלייתו ונפילתו של הרייך השלישי, כרך ב', הוצאת שוקן,1962
הערות שוליים

↑  First woman to pilot a helicopter – Hanna Reitsch, Germany, 1937
↑  ניצן סדן, הפתעת יום ההולדת של היטלר והטיל המאויש המופלא, באתר כלכליסט, 21 בספטמבר 2019
↑  איאן קרשו, היטלר - נמסיס - 1936-1945, עמ' 680-681
1 2 3  איאן קרשו, היטלר - נמסיס - 1936-1945, עמ' 687
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277163005171  PLWABN: 9810631169205606  BnF: cb109771333 (data)  GND: 118599593  ISNI: 0000 0001 2128 5293  LCCN: n50051057  NDL: 00453959  NKC: jo2002159955  NTA: 238414736  SNAC: w6rb7xd9  SUDOC: 157443558  VIAF: 37709097   WorldCat (עם VIAF): 37709097 
רייטש מקבלת מהיטלר את עיטור צלב הברזל דרגה שנייה (מרץ 1941). באמצע – הרמן גרינג. ראשון משמאל, ניקולאס פון בלוב, שלישו של היטלר לענייני הלופטוואפה
הברית הבין-לאומית לאוניברסיטאות מחקר

| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  14 בינואר 2006 – הווה (18 שנים) 
 www.iaruni.org
 
הברית הבין־לאומית לאוניברסיטאות מחקר (באנגלית: The International Alliance of Research Universities, בראשי תיבות: IARU) היא רשת שיתופית של 11 אוניברסיטאות מובילות, בין־לאומיות עתירות מחקר, החולקות חזונות דומים להשכלה גבוהה ובפרט חינוך מנהיגים עתידיים. הרשת נוסדה ב־14 בינואר 2006 כרשת שיתופית של 10 אוניברסיטאות מובילות ובינואר 2016 הצטרפה אוניברסיטת קייפטאון כחברה ה־11. החברים חתמו על מזכר הבנות לעסוק בפעילויות שונות הכוללות סטאז' בקיץ, שיתופי פעולה במחקר, השוואת שיטות עבודה מומלצות וזיהוי עמדות משותפות בנושאים מרכזיים. הברית יוזמת ומקיימת שיתופי מחקר בפרויקטים שונים שהתקימו בעבר ובהווה. החברים הסכימו כי על הברית לפעול בהתאם למערכת עקרונות. נשיאיו נפגשים מדי שנה במקום אוניברסיטאי מארח כדי לדון ביוזמות משותפות תחת הקטגוריות הבאות המגדירות את החזון המשותף:
יוזמות חינוך גלובאלי
רשת מוסדית משותפת
יוזמת קיימות
קידום יוזמות מחקר
נשיאי הברית נבחרים לתקופה של שנתיים בסבב מתוך נשיאי האוניברסיטאות החברות בברית:
בהשקה בחרו הנשיאים את סגן נשיא האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, פרופסור איאן צ'אב (אנ'), כיו"ר לשנים 2005–2008. פרופסור טן צ'ורה צ'ואן (אנ') מהאוניברסיטה הלאומית בסינגפור, שימש כיו"ר לשנים 2009–2012. הוא הוחלף בשנת 2012 על ידי פרופסור ראלף אייכלר, 2013–2014 מ־ETH ציריך; פרופסור ראלף המינגסן, 2015–2016, מאוניברסיטת קופנהגן; פרופסור ניקולס דירקס (אנ') 2017 מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי; פרופסור קרול כריסטוס (אנ'), 2017–2018, נשיאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי; פרופסור מקוטו גונוקמי (אנ') 2018–2020, נשיא אוניברסיטת טוקיו. היו"ר הנוכחי של IARU הוא פרופסור סטיבן טופ (אנ'), סגן נשיא אוניברסיטת קיימברידג'.
חברי הברית

האוניברסיטאות השותפות נכון לשנת 2022:
אוניברסיטת קיימברידג' אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
אוניברסיטת אוקספורד אנגליה אנגליה, הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
אוניברסיטת ייל קונטיקט קונטיקט, ארצות הברית ארצות הברית
האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה טריטוריית הבירה האוסטרלית טריטוריית הבירה האוסטרלית, אוסטרליה אוסטרליה
אוניברסיטת קליפורניה בברקלי קליפורניה קליפורניה, ארצות הברית ארצות הברית
אוניברסיטת פקין הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
האוניברסיטה הלאומית של סינגפור סינגפור סינגפור
אוניברסיטת קייפטאון דרום אפריקה דרום אפריקה
אוניברסיטת קופנהגן דנמרק דנמרק
אוניברסיטת טוקיו יפן יפן
המכון הטכנולוגי של ציריך שווייץ שווייץ
ראו גם

אוניברסיטאס 21
איגוד אוניברסיטאות חבר העמים הבריטי
ברית N5T
ברית אוניברסיטאות יורו-טק
ברית האוניברסיטאות האסיאתיות
ברית פלוס
הברית העולמית של אוניברסיטאות טכנולוגיות
התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
רשת אוניברסיטאות עולמית
רשת אוניברסיטאות מטאריקי
הערות שוליים

↑  IARU, About IARU.
↑  IARU, Past Initiatives.
↑  IARU, Aging, Longevity and Health.
↑  IARU, IARU's Principles.
↑  IARU, Global Education Initiatives.
↑  IARU, Institutional Joint Working.
↑  IARU, Sustainability Initiative.
↑  IARU, Research Collaboration
↑  IARU, IARU Presidents.
↑  IARU, IARU Members.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 484145857988323021620   WorldCat (עם VIAF): 484145857988323021620
האנו מיקולה

האנו אולבי מיקולה (בפינית: Hannu Olavi Mikkola;‏ 24 במאי 1942 – 26 בפברואר 2021) היה אלוף עולם בראלי. הוא ניצח שבע פעמים בראלי 1,000 האגמים בפינלנד ובראלי בריטניה ארבע פעמים.
קריירה

מיקולה נולד ביואנסו, פינלנד. קריירת הראלי שלו התפרסה על פני 31 שנים, החל בוולוו Volvo PV544 ב־1963, אך התקופה המוצלחת ביותר שלו הייתה בשנות השבעים והשמונים. בשנות השבעים היה מיקולה מהמובילים בכמה אירועים בינלאומיים, לרוב בפורד אסקורט. הוא הפך לנהג הראשון מעבר לים שזכה בבראלי ספארי בשנת 1972 עם הנווט גאנר פאלם, שוב באסקורט. בשנת 1979 היה מתמודד רציני לתואר אלוף העולם בראלי, ובסופו של דבר סיים במקום השני, רק נקודה אחת מאחורי האלוף, ביורן וולדגרד.
בשנת 1977 הצטרף למיקולה הנווט השוודי ארנה הרץ והזוג הפך מהר מאוד למתחרה משמעותי תוך שהם זוכים באליפות הראלי הבריטית בשנת 1978 בפורד אסקורט. השותפות של מיקולה עם הרץ נמשכה שלוש עשרה שנים, עד לסוף עונת 1990. ב־1991 הצטרף אליו ג'וני ג'ונסון.
מיקולה שוב היה במקום השני עם פורד ב־1980 וב־1981 עבר לאאודי כדי לנהוג באאודי קוואטרו המהפכנית בעלת הנעה לארבעת הגלגלים. השותפות הצליחה מלכתחילה: מיקולה הוביל את ראלי מונטה קרלו, האירוע הראשון של אאודי, עד שתאונה הוציאה אותו מהאירוע. אף על פי שניצח באופן משכנע בראלי השני בשוודיה ובראלי בריטניה, בעיות אמינות בקוואטרו איפשרו למיקולה להגיע רק למקום השלישי באליפות הנהגים. בעונת שלאחר מכן הוא ניצח בראלי 1000 האגמים ובבריטניה אך לא הצליח לשפר ושוב סיים במקום השלישי באליפות, אחרי וולטר רוהל מאופל וחברתו לקבוצה מישל מוטון.
1983 הייתה לשנה של מיקולה. ארבעה ניצחונות ושלוש סיומות במקום שני הביאו אותו ואת הנווט ארנה הרץ לתואר אלופי העולם. ב־1984 הגיע למקום שני באליפות מאחורי חברו לקבוצה סטיג בלומקוויסט ב־1985 לעומת זאת התמודד רק בארבע מרוצים, ועם שלוש פרישות ומקום רביעי, סיים רק במקום ה־22. מיקולה נשאר עם אאודי עד עונת 1987 וניצח בראלי ספארי עם האאודי 200 מקטגוריה A שהפכה לקטגוריה הבכירה לאחר ביטולה של קטגוריה B. לאחר מכן עבר למאזדה.
הוא נשאר עם מאזדה עד שפרש למחצה בשנת 1991. הוא המשיך להתחרות בצורה ספורדית במסגרת בינ"ל עד שפרש סופית ב־1993. מיקולה עשה כמה הופעות קצרות מאז, כולל הופעה בחגיגת ה־25 שנה לראלי לונדון־מקסיקו 1970 (מיקולה ניצח הן באירוע המקורי והן באירוע החוזר בשנת 1995) והתמודד בראלי לונדון־סידני בשנת 2000 בו התאחד מחדש עם הפורד אסקורט RS1600 איתה ניצח בראלי 1000 האגמים בשנת 1968. לצידו ישב בנו הבכור יוהא מיקולה.
בספטמבר 2008, מיקולה השתתף בראלי על שם קולין מקריי שהיווה חלק מסבב אליפות הראלי הסקוטית. הוא היה אחד ממספר אלופי עולם לשעבר שהשתתפו באירוע לזכרו של מקריי שנהרג בתאונת מסוק בשנת 2007. בשנת 2011 הוכנס מיקולה להיכל התהילה של הראלי יחד עם וולטר רוהל.
טריוויה

האנו מיקולה היה מעורב בראלי הבינלאומי היחיד שהסתיים בתיקו מוחלט. בראלי Burmah International שנערך בסקוטלנד ב־1978 סיימו מיקולה וראסל ברוקס עם אותה תוצאה, מיקולה הוכרז כמנצח על בסיס הזמן בקטע האחרון בו היה מהיר יותר.
זכייה באליפות העולם בגיל 41 הפכה את מיקולה לאלוף המבוגר ביותר נכון ל־2021.
מיקולה נפטר ב-26 בפברואר 2021.
הערות שוליים

1 2  Peter Whitten, Interview: 1983 World Rally Champion, Hannu Mikkola, RallySport Magazine, ‏2018-02-05 (באנגלית)
↑  Hannu Mikkola, Rally Group B Shrine, ‏2016-01-21 (באנגלית)
↑  drive.com.au, Mikkola and son tackle London-Sydney 2000, Drive, ‏2016-10-10 (באנגלית)
↑  New Inductees to Rally Hall of Fame, web.archive.org, ‏2011-04-30
↑  Burmah International Rally | Motor Sport Magazine Archive, Motor Sport Magazine, ‏2014-07-07 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1228238731  ISNI: 0000 0004 8466 3409  VIAF: 2397161514241670750001   WorldCat (עם VIAF): 2397161514241670750001 
הפורד אסקורט RS1600 של מיקולה, זוכת גביע העולם בראלי ב־1970
מיקולה עם הקוואטרו S1 בראלי מונטה קרלו של 1986
דן עופרי

ערך זה עוסק בעיתונאי. אם התכוונתם לאיש רדיו, ראו .
דן עופרי
דן עופרי (בהונגרית: Dán Ofry;‏ 20 בנובמבר 1929, בודפשט – 9 בפברואר 2014, תל אביב) היה עיתונאי, עורך וסופר ישראלי, ששימש כעורך כלכלי ב"ידיעות אחרונות" וכעורך העיתון בשפה ההונגרית "אוי קלט".
ביוגרפיה

עופרי נולד בשנת 1929 בבודפשט בירת הונגריה.
גדל בעיר דֶבּרֶצֶן, בה למד בבית ספר יהודי, וסיים את לימודיו בגימנסיה ע"ש אישטוון הקדוש (Szent István Gimnázium) בבודפשט.
בשנת 1949, לאחר קום המדינה, עלה לישראל ושירת בצה"ל כקצין חרמ"ש.
נישא לד"ר ורוניקה פיילֶר (Feiler), רופאת עיניים, והיה אב לשלושה.

בשנת 1960 קיבל תואר ראשון בפקולטה למדעי החברה באוניברסיטה העברית.
בשנת 1952 הצטרף למערכת היומון הישראלי בשפה ההונגרית "אוי קלט" (Új Kelet) בו שימש במגוון תפקידים: שליח העיתון בארצות הברית, כתב צבאי, ועורך חדשות בכיר ופרשן פוליטי.
בנוסף, כיהן כעורך החדשות של "קול ישראל" בהונגרית.
משנת 1965 שימש גם כראש מערכת השבועון בשפה ההונגרית Menorah (טורונטו; משנת 1966 נקרא Menorah Egyenlöség) בישראל ובמזרח התיכון.
בהמשך עבר לעבוד בעיתון "ידיעות אחרונות", שבו עבד במשך 16 שנה (1979–1996) בתפקידים כלכליים שונים. היה חבר מערכת העיתון ובעל טור בענייני כלכלה. עופרי היה מעורכי הכלכלה הראשונים בעיתון, וכיהן כעורך המוסף הכלכלי "השקל שלך" (שקדם ל"ממון"). עם הגיעו לגיל פרישה עזב את "ידיעות אחרונות", ושב לעיתון "אוי קלט" בתפקיד העורך הראשי, שאותו ערך עד 2011, 3 שנים לפני מותו.
במהלך השנים פרסם מספר ספרים בנושא ישראל בשפה ההונגרית. בשנת 1974 הקים את ההוצאה לאור "Zohár", שבה פרסם חלק מספריו.
עופרי כיהן כנשיא אגודת "בני הרצל" של יוצאי הונגריה בתל אביב.
התגורר בתל אביב.
נפטר ב-2014, בגיל 84.
נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הותיר שלושה ילדים.
ספריו

Izráel gyözelmes hat napja, 2. kiad., Tel Aviv: Salom Könyvkiadó, 1967. (הונגרית: ששת ימי הניצחון של ישראל; מהדורה שנייה הופיעה באותה שנה; זוכה פרס הרצל לעיתונות, 1968)
Dán Ofry (szerk.), A húszéves Izráel, Tel Aviv: Lumen Könyvkiadó, 1968. (הונגרית: ישראל בת עשרים)
Golda; utószó: Simon Peres, Tel Aviv: Zohar, 1979. (הונגרית: גולדה)
Az érem másik oldala; elöszó: Schőner Alfréd; fedolap es karikaturak: "Zeev" Farkas Jakov, Tel Aviv: Liora Books, 1995. (הונגרית: הצד השני של המטבע)
A Jom Kipuri háború ; előszó: Hans Habe, 2. bőv. kiad., Tel Aviv: Zohar, 1974. (הונגרית: מלחמת יום כיפור)
The Yom Kippur War; translation: Marrianne Meisels, Tel Aviv: Zohar, 1974. (תרגום לאנגלית)
Iszer Harel és Izráel titkosszolgálata (איסר הראל והשירותים החשאים של ישראל) 1975
Egy évszázad tanúja: (A dr. Hermann Dezső-dosszié), Budapest: Makkabi, 2000. (מהדורה שנייה: 2001)
לקריאה נוספת

'Ofry, Dan," in: Who's Who in Israel and in the work for Israel abroad, 1978, p. 270.
הערות שוליים

↑  דויד מושיוב, קבלת שבת בבית-הכנסת בבודפשט, דבר, טורים 3, 5, 28 באוקטובר 1977.
1 2 3  2003. december 14. - Bnai Zion: Dán Ofry.
1 2  Halmos László, Dán Ofry 1929 – 2014, Izraeli Hírlevél, 2014. február 9.
↑  זהו העיתון העיקרי של היהודים דוברי ההונגרית באמריקה הצפונית.
1 2  דני ספקטור, 'נפטר עיתונאי "ידיעות אחרונות" דן עופרי', ידיעות אחרונות, 10 בפברואר 2014, 24.
↑  דן עופרי באתר "זיכרונט"; דן עופרי: מודעת אבל באתר "אבלים".
↑  סקירה קצרה: ששת ימי הנצחון של ישראל בהונגארית, דבר, טור 2, 8 בספטמבר 1967.
↑  'Ofry, Dan," in: Who's Who in Israel and in the work for Israel abroad, 1978, p. 270.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265997905171  GND: 1206658193  ISNI: 0000 0000 7906 6424  LCCN: n2004037504  VIAF: 53539606   WorldCat (עם VIAF): 53539606
דספינה (מיתולוגיה)

| --- | --- |

 תרבות:  דת יוון העתיקה 
 אב:  פוסידון 
 אם:  דמטר 
 אחים:  אריון 
 
דספינה (ביוונית: Δεσποινα, משמע "גברת" או "מלכה") הייתה נימפה במיתולוגיה היוונית, בתם של פוסידון, אל הים היווני ושל דמטר, אלת האדמה והתבואה היוונית. השם דספינה היווה גם כינוי נוסף של האלות אפרודיטה, פרספונה ודמטר.
על שמה קרוי לדספינה, אחד מירחיו של כוכב הלכת נפטון, שהוא עצמו נקרא על שם אל הים נפטון, המקבילה הרומית לפוסידון.
הערות שוליים

ערך זה הוא קצרמרבנושא מיתולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דספוט

ערך זה עוסק בתואר אצולה ומינהל ביזנטי. אם התכוונתם לרודן או עריץ, ראו .
הקיסר עמנואל השני פאלאיולוגוס בלווי משפחתו, הקיסרית הלנה דראגאש מימינו ושלושת בניו, יורש העצר יוחנן השמיני והדספוטים אנדרוניקוס ותאודור
דספוט (ביוונית: δεσπότης, בבולגרית ובסרבית: деспот) הוא תואר אצולה ותואר אדמיניסטרטיבי ביזנטי, שניתן גם במדינות חסות, או במדינות תחת השפעה ביזנטית, כגון האימפריה הלטינית, האימפריה הבולגרית השנייה, סרביה, ולאכיה והאימפריה של טרפזונטס. במאתיים השנים האחרונות המונח דספוט נתפש באופן שלילי וקושר למינוח עריצות – דספוטיזם, אף על פי שבמקור לא היה לו קשר לעניין. הקישור למינוח עריץ, נובע מההקשר היווני של המילה וכן מהמילה דיקטטור, שהוא למעשה תואר שלטוני רומי.
מקור השם ותפוצתו

המינוח היווני המקורי של השם, despotēs, פירושו "שליט"- והתפתח במקביל למינוח הלטיני Dominus, אשר ניתן בתחילה כתואר כבוד, לאנשים רמי מעלה או אנשי דת בכירים ובהמשך החל מהמאה ה-12 לקיסרים הביזנטיים עצמם. הקיסר עמנואל הראשון קומננוס העניק אותו לראשונה בשנת 1163, למלך המיועד בלה השלישי מהונגריה, שהיה חתנו. המנהג נמשך וכך הזוכים לתואר דספוט, היו יורשי עצר או קרובי משפחתם של השליטים הביזנטיים, כתואר אצולה לשם כבוד. לאחר מסע הצלב הרביעי, החלו להעניק את התואר, לכל שליט שהחזיק בתואר קיסר, כגון קיסרי האימפריה הלטינית, האימפריה של טרפזונטס, האימפריה הבולגרית השנייה וסרביה. באימפריה של טרבזונטס עצמה, הוענק התואר ליורש העצר כתואר מינהלי רשמי ולא רק לשם כבוד.
הדספוטטים – מתן התואר בנסיכויות

לאחר מסע הצלב הרביעי, נמסרו שטחים חדשים לחזקת דספוטים, וכך נוצרו נסיכויות-דספוטט, כגון, סרביה, דספוטט מוראה ואפירוס, שבפלופונסוס. להוציא את מוראה, לא היה זה תואר המועבר בירושה או תואר מלוכה עצמאי, אלא רק תואר אדמיניסטרטיבי, שהוענק למושל שטח חצי אוטונומי, או בחסות ביזנטית כמתואר לעיל. באמצע המאה ה-13, החלו להשתמש בתואר באימפריה הבולגרית השנייה, באמצע המאה ה-14 בסרביה ובסוף המאה ה-14, בנסיכות אפירוס. לאחר מותו של קונסטנטינוס האחד עשר, קיסר האימפריה הביזנטית, נפילת קונסטנטינופול לידי האימפריה העות'מאנית, בשנת 1453 וקריסתה של האימפריה הביזנטית, השימוש בתואר הפך לא סדיר. הוא ניתן על ידי האפיפיור פאולוס השני ליורש העצר הביזנטי אנדראס פאלאיולוגוס, שמונה למושל דספוטט מוראה, בשנת 1465 וכן על ידי מלך הונגריה לשליטי נסיכות סרביה.
לבוש וסמלי סטטוס

הדספוטים, נהגו להתלבש במיטב המלבושים של התקופה, שהזכירו את לבוש משפחת המלוכה הביזנטית ובכלל זה כתר ייחודי עם סמל הדספוטט וסמל הקיסר הביזנטי, טוניקה בצבע אדום או סגול, המעוטרת בציורי נשרים ונעלי מגף מעור רך בצבע תואם. הלבוש השתנה בהתאם למנהגים המסורתיים של הנסיכויות, כגון בבולגריה וסרביה.
הערות שוליים

↑  Grierson, Philip; Bellinger, Alfred Raymond; Hendy, Michael F,  Catalogue of the Byzantine coins in the Dumbarton Oaks Collection and in the Whittemore Collection, Dumbarton Oaks, 1993, page 178.
1 2 3  Kazhdan, Alexander editor, Oxford Dictionary of Byzantium, Oxford University Press, 1991, page 614.
האקדמיה לערפדים

| --- | --- |

כריכות הספרים
 
 ספרי הסדרה
 האקדמיה לערפדים דם קר נשיקת צללים Blood Promise Spirit Bound Last Sacrifice
 מידע כללי
 מאת:  רישל מיד 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  סיפורת אימה, paranormal fiction, רומן רומנטי על טבעי, ספרות בוגרים צעירים, ספרות ערפדים, פנטזיה, סיפורת רומנטית, פנטזיה אורבנית 
 
האקדמיה לערפדים (באנגלית: Vampire Academy) היא סדרת רומנים על טבעיים רבת מכר בעלת שישה חלקים מאת רישל מיד (אנ'). הסדרה פורסמה במקור בין השנים 2007–2010.
עלילה

הסדרה עוקבת אחר רוזמרי "רוז" האת'וויי, מתבגרת דמפירית (חצי אדם חצי ערפד) שמאומנת להיות שומרת הראש של חברתה וסיליסיה "ליסה" דרגומיר, שמשתייכת לקבוצת הערפדים מורוי. רוז לומדת כיצד להביס את הסטריגוי (הערפדים האל-מתים הרעים) ב"אקדמיית סנט ולדמיר לערפדים", ומוצאת את עצמה לכודה ברומן אסור עם המורה והמאמן שלה - דימיטרי בליקוב, ובקשר נפשי בלתי-מוסבר עם ליסה.
רשימת הספרים

האקדמיה לערפדים (Vampire Academy)
דם קר (Frostbite)
נשיקת צללים (Shadow Kiss)
Blood Promise
Spirit Bound
Last Sacrifice
שלושת הספרים האחרונים לא תורגמו לעברית.
דמויות

רוזמרי "רוז" האת'וויי - דמפירית (ערפדית למחצה) בת 17, הדמות הראשית בסדרת הספרים "האקדמיה לערפדים", וחברתה הטובה ביותר של ליסה דרגומיר. מתאהבת במנטור המבוגר שלה, דימטרי. המגינה של ליסה
וסליסיה "ליסה" סבינה רייה דרגומיר - נערת מורוי בת 18, האחרונה משושלת האצולה של משפחת דרגומיר, וחברתה הטובה ביותר של רוז. ליסה, ששולטת בקסם נדיר ביותר (נשמה), יכולה לרפא ולהשיב את המתים לחיים.
דימיטרי בליקוב - דמפיר ומגן רוסי בן 24. מאוהב ברוז ומשמש כמורה והמאמן שלה. הופך לסטריגוי בסוף הספר השלישי רוז הולכת לחפש אותו בשביל להרוג אותו ליסה מחזירה אותו להיות דאמפיר בעזרת כוח הנשמה .הופך להיות המגן של כריסטיאן
כריסטיאן אוזרה - נער מורוי משושלת האצולה של משפחת אוזרה . בן זוגה של ליסה .כשהיה קטן הוריו הפכו הוריו מרצונם לסטריגוי, מה שמוביל אנשים לחשוד בו. שולט ביסוד האש.
אדריאן איבשקוב - מורוי משושלת האצולה איבשקוב אחיין של המלכה טטיאנה, שניהל מערכת יחסים עם רוז. כמו ליסה, גם הוא שולט ביסוד הנשמה.
מיה רינלדי - נערת מורוי, שאינה משושלות המלוכה. שולטת ביסוד המים.
איברהים "אייב" מאזור - מורוי בעל השפעה, אביה של רוז, שאל קיומו היא מתוודעת רק בספר הרביעי.
ג'אנין האתוויי- דמפירית .אמא של רוז ומגינה מפורסמת
טטיאנה איבשקוב - מורוי המלכה .
טאשה אוזרה - מורוי דודה של כריסטיאן .מאוהבת בדימיטרי .רוצחת את המלכה .
ויקטור דאשקוב_ מורוי היה חבר טוב של הוריה של ליסה המכנה אותו דוד מנסה לנצל אותה בשביל הכוחות שלה .אבא של נטלי
נטלי דאשקוב-מורוי הבת של ויקטור הופכת לסטריגוי בספר הראשון דימיטרי הורג אותה .
מייסון -דאמפיר לומד עם רוז להיות מגן מאוהב בה ונמצא איתה בסוגיות בספר השלישי אך מת רוז ממשיכה לראות אותו בתור רוח רפאים
ג'יל מסטראנו-מורוי אחות למחצה של ליסה מאותו אבא
סוניה קראפ-מורוי מורה בבית ספר סנט ולדימיר משתגעת והופכת לסטריגוי בת זוגו של המגן מיכאיל אל של ויקטור דאשקוב מחזיר אותה להיות מורוי באמצעות כוח הנשמה
הסרט

ב-2010 הוכרז על סרט המבוסס על הספר הראשון בסדרה. ב-2013 נבחרו השחקנים זואי דויטש, דנילה קוזלובסקי ולוסי פריי לגלם את רוז, דימיטרי וליסה, בהתאמה. הסרט יצא לאור לבתי הקולנוע ב-7 בפברואר 2014, נחשב לכישלון מסחרי ונקטל על ידי המבקרים. בסך הכל גרף הסרט 15.4 מיליון דולר לעומת תקציב של 30 מיליון.
הערות שוליים

↑  "Batman Superman Film pushed back to 2016, Vampire Academy moved up". Slanted (באנגלית אמריקאית). 2014-01-17. נבדק ב-2018-07-17.
↑  Vampire Academy (באנגלית), נבדק ב-2018-07-17
↑  Forbes Welcome, www.forbes.com (באנגלית)
האנה קליין

האנה קליין (בגרמנית: Hanna Klein; נולדה ב-9 באפריל[דרושה הבהרה] 1993) היא אתלטית גרמניה, אלופת אירופה באולם (איסטנבול 2023) בריצת 3000 מטר וזוכת מדליית ארד באליפות אירופה באולם (טורון 2021) בריצת 1500 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות אירופה באולם שנערכה בבלגרד שבסרביה במרץ 2017 סיימה קליין במקום תשיעי בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:58.57 דקות.
באליפות העולם שנערכה באותה שנה בלונדון, הממלכה המאוחדת סיימה קליין במקום 11 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:06.22 דקות.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם באולם שנערכה בברמינגהאם, הממלכה המאוחדת במרץ 2018 סיימה במקום 19 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:12.11 דקות.
באליפות אירופה שנערכה בברלין, גרמניה באותה שנה השתתפה קליין בגמר ריצת 5000 מטר, אך לא סיימה את הריצה.
ביוגרפיה > 2021 > מדליית ארד באליפות אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה בטורון שבפולין במרץ 2021 זכתה קליין במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:20.07 דקות, אחרי אליס ונדראלסט מבלגיה (4:18.44 דקות) והולי ארצ'ר מהממלכה המאוחדת (4:19.91 דקות).
באולימפיאדת טוקיו שנערכה באותה שנה סיימה קליין במקום 40 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:14.83 דקות.
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה בשנת 2022 היא סיימה במקום 11 בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:48.73 דקות.
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית באותה שנה היא סיימה במקום 16 בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.85 דקות.
באליפות אירופה שנערכה במינכן, גרמניה באותה שנה היא סיימה במקום חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:05.49 דקות.
ביוגרפיה > 2023 > אלופת אירופה באולם

באליפות אירופה באולם שנערכה באיסטנבול, טורקיה במרץ 2023 היא זכתה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בשיא אישי חדש של 8:35.87 דקות, לפני קונסטנזה קלוסטרהלפן מגרמניה (8:36.50 דקות) ומליסה קורטני-בראיינט מהממלכה המאוחדת (8:41.19 דקות).
שיאים אישיים > אצטדיון

ריצת 1500 מטר: 4:02.58 דקות (2021)
ריצת 3000 מטר: 8:45.00 (2019)
שיאים אישיים > אולם

ריצת 1500 מטר: 4:06.23 דקות (2023)
ריצת 3000 מטר: 8:35.87 דקות (2023)
גישות אבולוציוניות לדיכאון

גישות אבולוציוניות לדיכאון הן ניסיונות של פסיכולוגים אבולוציוניים להשתמש בתורת האבולוציה כדי לשפוך אור על בעיית הפרעות במצב הרוח מנקודת מבט של הפסיכיאטריה האבולוציונית. דיכאון נחשב בדרך כלל כחוסר תפקוד או הפרעה נפשית, אך השכיחות שלו אינה עולה עם הגיל כפי שקורה בדמנציה והפרעות אורגניות אחרות. מספר חוקרים שיערו שלהפרעה עשויים להיות שורשים אבולוציוניים, בדומה להשערות שעלו לגבי סכיזופרניה, אנמיה חרמשית, פסיכופתיה והפרעות אחרות. הפסיכולוגיה והפסיכיאטריה אינן מאמצות בדרך כלל הסברים אבולוציוניים להתנהגויות, וההסברים המוצעים לאבולוציה של דיכאון שנויים במחלוקת.
רקע

דיכאון מז'ורי (נקרא גם "הפרעת דיכאון מז'ורי", "דיכאון קליני" או לעיתים קרובות פשוט "דיכאון") הוא הגורם המוביל לנכות ברחבי העולם, ובשנת 2000 היה התורם הרביעי המוביל לנטל המחלות העולמי (נמדד ב-DALYs); הוא גם גורם מרכזי בהגדלת הסיכון להתאבדות. אפשר להבין, אם כן, שדיכאון קליני נחשב לפתולוגיה - חוסר תפקוד משמעותי של המוח.
ברוב המקרים, שיעורי הפרעות בתפקוד האיברים עולים עם הגיל, עם שיעורים נמוכים בקרב מתבגרים ומבוגרים צעירים, והשיעורים הגבוהים ביותר בקשישים. דפוסים אלה עולים בקנה אחד עם תיאוריות אבולוציוניות של הזדקנות, אשר טוענות כי הברירה נגד תכונות לא תפקודיות יורדת עם הגיל (מכיוון שיש ירידה בסבירות לשרוד בגיל מאוחר יותר).
בניגוד לדפוסים אלו, השכיחות של דיכאון קליני גבוהה בכל קטגוריות הגיל, כולל מתבגרים ומבוגרים צעירים. במחקר אחד על אוכלוסיית ארצות הברית, למשל, השכיחות של דיכאון מג'ורי במהלך 12 חודשים הייתה הגבוהה ביותר בקטגוריית הגיל הצעיר ביותר (בני 15 עד 24). גם השכיחות הגבוהה של דיכאון חד-קוטבי (בשונה מדיכאון אשר קשור להפרעה דו-קוטבית) היא חריגה בהשוואה לשכיחות של הפרעות נפשיות אחרות כגון: מוגבלות אינטלקטואלית, אוטיזם, סכיזופרניה ואפילו ההפרעה הדו-קוטבית שהוזכרה לעיל, כולן עם שכיחות קטנה פי 10 מזו של דיכאון, או פחות. נכון ל-2017, ההפרעות הנפשיות היחידות עם שכיחות גבוהה יותר מדיכאון הן הפרעות חרדה.
קשה להסביר את השכיחות והעקביות של הופעת דיכאון קליני עם השפעות שליליות כאלה בשלב מוקדם בחיים (שיעורי מחלות זיהומיות גבוהים אצל צעירים, אבל דיכאון קליני אינו נחשב כנגרם מזיהום). פסיכולוגיה אבולוציונית ויישומה ברפואה אבולוציונית מרמזים כיצד התנהגות ומצבים נפשיים, כולל מצבים מזיקים לכאורה כמו דיכאון, עשויים היו להיות תוצר של הסתגלות של אבותינו האנושיים ששיפר את הכשירות שלהם ושל צאצאיהם. נטען, למשל, שהדיכאון לאורך חייו של אברהם לינקולן היה מקור לתובנה וכוח. חלקם אפילו טוענים ש"לא נועדנו להיות מאושרים כברירת המחדל הטבעית שלנו" ולכן מצב של דיכאון הוא הנורמה האבולוציונית.
ההשערות הבאות מנסות לתאר את התועלת בדיכאון, אשר גוברת על החסרונות הברורים שלו.
השערות כאלה אינן בהכרח עומדות בקנה אחד זו עם זו ועשויות להסביר היבטים, גורמים ותסמינים שונים של דיכאון.
השערת הכאב הנפשי

אחת הסיבות לכך שדיכאון נחשב לפתולוגיה היא שהוא גורם לכאב ומצוקה נפשית רבים כל כך. אולם אף על פי שכאב פיזי יכול להיות מעיק ביותר, יש לו תפקיד חשוב: ליידע את האורגניזם שהוא ניזוק, להניע אותו לסגת ממקור הנזק, וללמד אותו להימנע בעתיד מנסיבות שגורמות נזק מסוג זה. גם עצב הוא מעיק, אך לפי האמונה הרווחת הוא תוצאה של הסתגלות. למעשה, אולי ההשקפה האבולוציונית המשפיעה ביותר היא שרוב המקרים של דיכאון הם פשוט מקרים פרטיים חזקים במיוחד של עצב בתגובה למצוקה, למשל: אובדן של אדם אהוב.
על פי השערת הכאב הנפשי, דיכאון מקביל לכאב פיזי בכך שהוא מודיע לאדם שהנסיבות הנוכחיות, כמו אובדן של חבר, מטילות איום על הכשירות שלו. הדבר מניע אותו להפסיק פעילויות שהובילו למצב המסוכן, אם אפשר, וגורם לו ללמוד להימנע מנסיבות דומות בעתיד. תומכי תפיסה זו נוטים להתמקד במצב רוח ירוד, ולהתייחס לדיכאון קליני כאל מצב קיצוני של מצב רוח ירוד ולא כמערכת ייחודית של מאפיינים השונים מבחינה פיזיולוגית ממצב רוח דיכאוני רגיל.
לצד מחסור בהנאה, שינויים בולטים נוספים כוללים פיגור פסיכומוטורי, שיבושים בדפוסי שינה והאכלה, אובדן החשק המיני ומוטיבציה - כולם מאפיינים גם את תגובת הגוף לכאב פיזי ממשי. אצל אנשים מדוכאים יש פעילות מוגברת באזורים של קליפת המוח המעורבים בתפיסת הכאב, כגון קליפת המוח הקדמית והקליפה הקדמית השמאלית. פעילות זו מאפשרת לקליפת המוח לתרגם מחשבה שלילית מופשטת לגורם לחץ פיזי אמיתי לשאר חלקי המוח.