ליפוט פייר
ביוגרפיה

ליפוט פייר נולד במשפחה יהודית בפץ', בדירה ברחוב סנט מור 3, ונרשם בתעודת הלידה שלו בשם ליאופולד וייס. אביו היה שַמוּ וייס, אמו ויקטוריה גולדברגר. הוא למד בגימנסיה הריאלית הראשית בעיר הולדתו, אך ציוניו היו גרועים (המתמטיקה הייתה המקצוע החלש ביותר שלו), כאשר גם מורה פרטי לא יכול היה לעזור, אביו הוציא אותו מבית הספר והוא סייע בחנות של המשפחה. אולם מאוחר יותר המשיך בכל זאת את לימודיו בגימנסיה הריאלית הראשית, שם הפך המתמטיקאי ז'יגמונד מקשאי למורה שלו למתמטיקה. מקשאי לא רק גרם לכך שהנער יתאהב במתמטיקה, אלא גם טיפח את הכישרון הרדום אצלו. בעידודו (בגיל 14) הוא הפך לקורא קבוע ולפותר בעיות של כתב העת "גיליונות מתמטיקה ופיזיקה בתיכון". עורך העיתון, לאסלו ראץ, ציין מספר פעמים במגזין: "ליפוט וייס שלח שוב פתרון יפה מאוד." הוא סיים את לימודיו בתיכון בשנת 1897 ואז, בלחץ אביו שרצה שיהיה מהנדס, מכיוון ש"כך הוא יוכל להתפרנס בכבוד", נרשם ל"אוניברסיטה הטכנית ההונגרית המלכותית" (לימים "האוניברסיטה לטכנולוגיה ולכלכלה של בודפשט"). שם האזין להרצאותיהם של שני מרצים מתמטיקאים ידועים. חצי שנה לאחר מכן נרשם באוניברסיטה למחלקה להכשרת מורים במתמטיקה ובפיזיקה לבתי הספר העל יסודיים. משם עבר עד מהרה למחלקה להכשרת מורים באוניברסיטת פאזמאני פטר, שם היו מוריו לוראנד אטווש ומנו בקה. את שנתו האוניברסיטאית השלישית הוא בילה כבר בברלין, שם קרל הרמן אמדאוס שוורץ היה מורו. באחת מהרצאותיו עסק שוורץ במשפט האלמנטרי שנושאו היה שמשולשים שצוירו במשולש נתון חד-זווית, המשולש שצויר בבסיס המשולש החד זווית יש לו ההיקף הקטן ביותר. שוורץ הוכיח זאת בשישה שיקופים (בגאומטריה וענפים אחרים של המתמטיקה, שיקוף של מישור ביחס לישר הוא העתקה שמעבירה כל נקודה לנקודה הנמצאת במרחק שווה מהישר, כך שהקו המחבר ביניהן מאונך לישר, כלומר הישר הוא אנך אמצעי שלו). בסוף ההרצאה, פייר הראה לפרופסור שלו שניתן להוכיח את המשפט באמצעות שני שיקופים בלבד. פייר התוודע בהרצאותיו של שוורץ גם לבעיית טור פורייה. לדברי פרופסור שוורץ זה לא היה ניתן לפתורון, אך פייר לא חשב כך. בשנת 1900 פרסם מחקר בכתב העת של האקדמיה הצרפתית למדעים, קומפט רנדוס (Comptes Rendus), על המשך פיתוח התיאוריה של טור פורייה שנחשבה עד אז לסגורה. המחקר שלו היה על הליך הסיכום החדש (ראה "המשפט של פייר" ובאנגלית Fejér's theorem). זה ביסס את המוניטין הבינלאומי שלו, ואז אנרי פואנקרה הבחין בו. באותה שנה שינה את שמו לליפוט פייר. בשנת 1902 השיג דוקטורט עם עבודת הגמר שלו על טור פורייה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” |  "אי אפשר לספר לאדם מבחוץ איך היה ליפוט פייר. הוא היה ענק. נחמה חוצנית היא עצם ישותו. מי שלא הכיר אותו אינו יודע דבר מה על העולם ולעולם לא יידע." (גזה אוטליק) | “ |


לאחר מכן נסע לגטינגן, שם האזין להרצאותיו של דויד הילברט. הוא חזר הביתה וקיבל משרה באוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט כמתרגל. עם זאת, מכיוון שתפקיד זה לא היה משרתו הרגילה, הוא לא קיבל שכר, ולכן נענה להזמנתו של דיולה פרקש, פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת פרנץ יוזף בקלוז'-נאפוקה. בקלוז'-נאפוקה הוא הפך למרצה באוניברסיטה, ואחר כך בשנת 1906 הוא הפך לפרופסור חבר.
אף על פי שנבחר לפרופסור מן המניין באוניברסיטת קלוז'-נאפוקה בשנת 1911, הוא נענה למינוי באוניברסיטת פאזמאני פטר בבודפשט בהמשך השנה, שם הפך לפרופסור באחד קתדרות למתמטיקה. רבים התנגדו לכך בגלל מוצאו היהודי, אך בסופו של דבר התקבל באמצעות התערבותו של לורנד אטווש. פייר לימד באוניברסיטת בודפשט עד סוף חייו, ובין תלמידיו היו רבים שהפכו לידועי שם כמו יאנוש נוימן, ג'ורג' פוליה (פולק), פאול ארדש (אנגלנדר), פאל טוראן (רוזנפלד), אלפרד רניי (רוזנטל), לאסלו קלמאר (קראוס), מרסל ריס (אחיו של המתמטקאי פרידיש ריס) שמעון סידון וקורנל לאנצוש (לוי), גאבור סגה, כל האחד עשר היו יהודים ורובם התמנו לימים כחברי האקדמיה ההונגרית למדעים.
פייר זכה במספר רב של פרסים פנים-ארציים (זר קורווין, אחר כך פרס קושוט (1948)) ופרסים בינלאומיים וכן להוקרה רבה. בשנת 1933 הוא הוזמן לתערוכה העולמית בשיקגו כאחד מארבעת המדענים האירופיים הטובים ביותר. לאחר התערוכה העולמית העביר סדרת הרצאות מצליחות ביותר ב -15 אוניברסיטאות אמריקאיות.
בשנות הארבעים קיבל מספר הצעות עבודה בחו"ל, כשביקשו להציל אותו מהחוקים האנטי-יהודיים שהלכו והתרבו בהונגריה (במיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי. אולם הוא התעקש להישאר בהונגריה. אולם לאחר השתלטות מפלגת צלב החץ (ב-16 באוקטובר 1944) על השלטון, נשללה ממנו הקתדרה באוניברסיטה ואולץ לפרוש בכוח לגמלאות כ"גורם זר באומה ההונגרית". הוא אולץ להיכנס לגטו בודפשט, שם הצטופף בדירה בבית רחוב הטאטרה שהיה מוגן על ידי הצלב האדום. הגנה זו לא הייתה משמעותית, מכיוון שבחג המולד 1944, יחד עם שאר תושבי הבית היהודים, צורף ליפוט פייר לאחת הקבוצות שהוצעדו להוצאה להורג על גדות הדנובה על ידי אנשי צלב החץ, אך בסופו של דבר חולץ מתהלוכה זו על ידי קצין צבא הונגרי. הזוועות שחווה פגעו בו קשות. יכולותיו האינטלקטואליות, על פי הווידוי שלו עצמו, התדרדרו. ביתו הופצץ, כל שהיה לו אבד. חבריו הוותיקים ותלמידיו לשעבר עזרו לו בתרומות כספיות ובחבילות מזון. כשהוענק לו דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת אטווש לורנד בשנת 1950, הוא אמר, "אני חייב את חיי בעיקר לסטודנטים שלי". הוא נפטר ב--15 באוקטובר 1959 בבודפשט. לאחר מותו פרסם פאל טוראן את כל יצירת חייו בשני כרכים שמנמנים.