הרפובליקה הרומית
היסטוריה > מותה של הרפובליקה > הטריומווירט הראשון

פומפיוס חזר מהמלחמה המיתרידטית השלישית בסוף שנת 62 לפני הספירה. בינתיים, לפני שובו לאיטליה, הסנאט דיכא בהצלחה קונספירציה והתקוממות בראשות סנטור, לוציוס סרגיוס קטילינה, כדי להפיל את הקונסולים של אותה שנה.בעקבות הקונספירציה, שזכתה לעידוד עממי, העביר הסנאט חקיקה שנועדה למתן תסיסה באיטליה: הרחבת קצבת התבואה ויישום רפורמות אחרות.עמ'432-33 פומפיוס, שנחת בברונדיסיום, פיטר בפומבי את חייליו, כדי להראות שאין לו שום רצון ללכת בדרכו של סולה ולשלוט ברפובליקה בכוח, כפי שחששו כמה סנאטורים שמרנים. הוא ניסה לאשרר את יישוביו המזרחיים בסנאט; אשרור זה לא הגיע עקב התנגדותם של לוקולוס, קראסוס וקאטו הצעיר.
לאחר בחירתו של יוליוס קיסר לאחד מהקונסולים של שנת 59 לפני הספירה, כרתו פומפיוס, קיסר וקראסוס ברית פוליטית (שמכונה על ידי החוקרים באופן מסורתי הטריומווירט הראשון). הברית הועילה מאוד לשלושת בעלי הברית: קיסר העביר חקיקה לחלוקת אדמות מדינה כסיוע עניים תוך סיפק קרקעות לוותיקי צבאות פומפיוס; הוא גם אשרר את היישובים המזרחיים החדשים של פומפיוס; עבור קראסוס הוא הבטיח הקלות מס לחקלאים ומקום בוועדה אגררית. עבורו זכה קיסר בתמיכה הפוליטית הדרושה כדי לקבל את הפיקוד הפרובינציאלי הרווחי בגאליה ולהבטיח את עתידו הפוליטי.
כשניסה תחילה להעביר חלקים מהתוכנית שלו דרך הסנאט, מצא קיסר את הסנאט עקשן בהתנגדותו. לכן חשף את בריתו עם פומפיוס וקראסוס והעביר את החקיקה שלו בפני העם במקום דרך הסנאט. ההתנגדות הפוליטית לברית ההטריומווירט הייתה עצומה.
קיסר גם סייע בבחירתו של הפטריק לשעבר פובליוס קלודיוס פולכר לטריבון של שנת 58. קלודיוס החל להסיר מאויביו הסנאטוריים של קיסר שניים ממנהיגיהם העקשנים יותר - קאטו וקיקרו. קלודיוס ניסה לשפוט את קיקרו על שהוציא להורג אזרחים ללא משפט במהלך קונספירציית קטילינה, ולכן קיקרו יצא לגלות עצמית. קלודיוס גם העביר הצעת חוק שאילצה את קאטו להוביל את הפלישה לקפריסין ובכך להרחיק אותו מרומא לכמה שנים. קלודיוס גם העביר חוק להרחבת סובסידית התבואה החלקית הקודמת לקצבת תבואה חופשית מלאה לאזרחים.
לאחר כהונתו כקונסול בשנת 59, מונה קיסר לתקופת כהונה של חמש שנים כמושל הפרוקונסולרי של גאליה ציסלפינית (חלק מצפון איטליה הנוכחית), גאליה הטרנס-אלפינית (דרום צרפת הנוכחית) ואיליריה (חלק מהבלקן המודרני). קיסר חיפש סיבה לפלוש לגאליה (צרפת ובלגיה המודרנית), פלישה שתעניק לו את ההצלחה הצבאית הדרמטית שחיפש. כאשר שני שבטים מקומיים החלו לנדוד במסלול שייקח אותם ליד (לא לתוך) הפרובינציה הרומית של גאליה הטרנס-אלפינית, מצא קיסר תירוץ במספיק בקושי לפתיחת המלחמות הגאליות שלו, שהתרחשו בין 58 ל-49.
קיסר הביס צבאות גדולים בקרבות גדולים בשנים 58 ו-57. בשנים 55 ו-54 הוא ערך שני מסעות צבאיים לבריטניה והיה בכך הרומאי הראשון לעשות זאת. קיסר הביס לאחר מכן בשנת 52 איחוד של שבטים גאליים בקרב אלסיה,עמ' 212 והשלים את הכיבוש הרומי של גאליה הטרנס-אלפינית. משנת 50 כל גאליה הייתה בידיים רומיות.
קלודיוס הקים כנופיות חמושות שהטילו אימה על רומא ואלה בסופו של דבר החלו לתקוף את חסידיו של פומפיוס, שבתגובה מימנו כנופיות נגד שהקים טיטוס אניוס מילוא. הברית הפוליטית של הטריומווירט התפוררה. דומיטיוס אהנוברבוס התמודד על משרת הקונסול בשנת 55, והבטיח לקחת בחזרה את הפיקוד של קיסר על לגיונות רומא בגליה. בסופו של דבר חודש הטריומווירט בלוקה. לפומפיוס ולקראסוס הובטח שיהיו הקונסולים של שנת 55, ותקופתו של קיסר כמושל גאליה הוארכה בחמש שנים. החל מקיץ 54, גל של שחיתות פוליטית ואלימות שטף את רומא. הכאוס הזה הגיע לשיאו בינואר של 52, כשמילו רצח את קלודיוס במלחמת הכנופיות.
בשנת 53, קראסוס פתח בפלישה רומית לאימפריה הפרתית (עיראק ואיראן המודרנית). לאחר הצלחות ראשוניות, נותק צבאו בעומק שטח האויב, הוקף ונטבח בקרב חרן, שבו נספה קראסוס עצמו. מותו של קראסוס ערער את הטריומווירט. בזמן שקיסר נלחם בגאליה, פומפיוס המשיך עם אג'נדה חקיקתית שלו לרומא שחשפה כי הוא במקרה הטוב אמביוולנטי כלפי קיסר.עמ' 214 אשתו של פומפיוס, יוליה, שהייתה בתו של קיסר, מתה בלידה ודבר זה ניתק את הקשר האחרון שנותר בין פומפיוס לקיסר. בשנת 51, כמה סנאטורים רומיים דרשו שקיסר לא יורשה לעמוד לבחירה כקונסול אלא אם יעביר את השליטה בצבאותיו לידי המדינה. קיסר בחר במלחמת אזרחים על פני הנחת הפיקוד על צבאותיו והעמדה לדין לכאורה מפני שכיבוש גאליה של יוליוס קיסר הושווה (לא באופן בלתי הוגן) לרצח עם וזכה לביקורת מצד הרומאים באותה תקופה במונחים אלה,עמ' 17 אך למעשה משום שכולם ובפרט הסנטורים פחדו ממנו.