stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גויאבות
הטעות שבסרט

בתחילתו של הסרט, בוריס סופר ארבעה אנשים (עודד, עדן, בילי והעובר). בסופו, עדן ועודד מספרים לבילי כי נולד התינוק, אשר נספר כתושב ה-10,000. וכך, נספר התינוק פעמיים והספירה אינה תקינה.
לעומת זאת, בסוף הסרט, נספר גם לופו, אחיה התאום של קונטסה, והספירה הפכה לתקינה.
הקרנות בבתי קולנוע בארץ

על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 61,423 צופים בבתי קולנוע ברחבי הארץ. ב-2016 יצא ל-VOD של יס ושל הוט.
הערות שוליים

1 2  על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק"
נג'ינגה מבנדה

נג'ינגה מבנדה (המלכה אנה דה סוזה נזינגה מבנדה; ‏c. 1583 – ‏17 בדצמבר 1663) הייתה המלכה (מוּצ'ינוֹ אַ מוּהַטוּ) של ממלכת נדונגו ומטמבה של העם מבונדו (באנגולה של היום) במאה ה-17. היא צברה כוח כשגרירה לכוחות הכתר הפורטוגליים שפלשו לאזור כדי לסחור בעבדים, לאחר שהצליחה להשיב לעמה שליטה במבצר הפורטוגלי אמבקה. היא הייתה אחותו של המלך, נגולה (תואר למלך) מבנדה, והיא ייצגה אותו במשא ומתן לשלום עם המדינות הגובלות. נג'ינגה נטלה את השלטון כעוצרת של בנו הצעיר של אחיה, קאזה.
באנגולה הייתה ידועה בחושיה הפוליטיים והדיפלומטיים החדים, וכן הטקטיקות הצבאיות המבריקות. רחוב מרכזי בלואנדה קרוי על שמה, וב-2002 הוצב פסל שלה בכיכר מרכזית בלואנדה, שהוקדש על ידי הנשיא סנטוס בחגיגות 27 שנות עצמאות לאנגולה.
ביוגרפיה

נג'ינגה נולדה לנגולה קיה סמבה וגואנגואלה קקומבה, בערך בשנת 1583, באנגולה, שהייתה אז קולוניה פורטוגלית. אביה היה השליט של ממלכת נדונגו של עם המבונדו. היו לנג'ינגה שתי אחיות: מוקומבו מבנדה וקיפונג'י מבנדה. כאשר קיה סמבה הודח בשנות ה-1610, בנו הממזר (ואחיה למחצה של נג'ינגה) נגולה מבנדי עלה לשלטון. נג'ינה נאלצה לברוח מן הממלכה לתקופה מכיוון שהיא הייתה היורשת הישירה בתור לכס המלוכה.
על פי המסורת, היא נקראה "נג'ינגה" כי חבל הטבור היה כרוך סביב צווארה בלידתה (בשפת הקימבונדו, הפועל "קוג'ינגה" פירושו להתפתל או להתהפך). לידה כזו נחשבה לסימן שהנולד יהיה גאה ויהיר, ואחת מחכמות הקהילה אמרה לאמה שנג'ינגה תהיה למלכה באחד הימים.
מורשת

באנגולה זוכרים את נג'ינגה כפוליטיקאית ממולחת ומצביאת מלחמה מבריקה. קורות חייה לעיתים קרובות עוברות רומנטיזציה, והיא נחשבת לסמל למלחמה בדיכוי וקולוניאליזם. (Thornton).
בלואנדה, רחוב ראשי קרוי על שמה, וישנם פסלים רבים שלה ברחבי המדינה, כולל פסל בכיכר מרכזית שהוקדש על ידי הנשיא ז'וזה אדוארדו דוש סנטוש בחגיגות 27 שנות עצמאות לאנגולה. קיים נוהג של נשים להינשא בקרבה לפסל, במיוחד כשהטקס מתקיים בימי חמישי או שישי. הבנק הלאומי של אנגולה (BNA) יצא בסדרת מטבעות בדמותה של נג'ינגה, "בהכרה בתפקידה בהגנת ההגדרה העצמית והזהות התרבותית של עמה".
סרט אנגולי, "נג'ינגה, מלכת אנגולה" (בפורטוגזית: Njinga, Rainha de Angola) יצא ב-2013.
אגדות אודותיה

בין התיעודים ההיסטוריים של נג'ינגה ישנם הרבה סיפורים ואגדות שמסופרים עליה, ללא כל אפשרות לדעת מה מבוסס אמת (אפילו חלקית) ומה המצאה מוחלטת. בין הסיפורים והווריאציות המסופרות:
על פי המרקיז דה סאד, בספרו פילוסופיה של חדר המיטה, נג'ינגה הייתה אישה ש"שרפה כליל את מאהביה". בתורו, דה סאד לקח התייחסות זו מהספר "ההיסטוריה של זנגואה, מלכת אנגולה", בו נטען שלאחר שהייתה למלכה, נג'ינגה לקחה לעצמה הרמון גדול של גברים, אותם הלבישה בלבוש מסורתי של נשים בשם צ'יבדוס. הגברים נאלצו להילחם עד המוות כדי לזכות לבלות איתה לילה, ולאחר ליל אהבים יחיד, גם הזוכה הוצא להורג.
בסיפור על פגישתה הראשונה עם המושל הפורטוגלי, הסיפור החלופי היה שלאחר שהשתמשה בשפחתה כספסל, שיספה את גרונה בטענה ש"מלכת נדונגו לא יושבת פעמיים על אותו הכיסא".
מותו של אחיה המלך, אשר לרוב הדעות התאבד, לפעמים מיוחס לה, בטענה שהרעילה אותו. לפעמים בסיפורים מסופר שגם הרגה את בנו ויורשו. לפעמים מסופר שרצחה רק את הבן.
ישנן טענות שנג'ינגה הייתה קניבלית, שאימצה מנהג זה בקרב שבט האימבגלה, ולאחר מכן גם עודדה את בני עמה לנהוג כמוה.
הערות שוליים

↑  Jackson, Guida M. (1990).
↑  "Black History Heroes: Queen Ana de Sousa Nzinga Mbande of Ndongo (Angola)"<
↑  Nzinga Mbande, Rejected Princesses
↑  The Church in the Age of Absolutism and Enlightenment.
↑  Guy Polat, המלכה נזינגה: הפורטוגלים סחרו בבני עמה לעבדות, אז היא יצאה למלחמה, באתר Trailblazing Women & LGBTQ Folks, ‏2022-04-23
↑  "Angola to Launch New Kwanza Coins in 2015". Mena Report. 26 בדצמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-2016-09-11. נבדק ב-2016-09-27 – via HighBeam Research. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Njinga, Queen of Angola (Njinga, Rainha de Angola) UK Premiere". Royal African Society's Annual Film Festival. 6 בנובמבר 2014. אורכב מ-המקור ב-2016-08-12. נבדק ב-2016-09-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Bleys, Rudi C. (1995).
↑  Central Africans, Atlantic Creoles, and the making of the Foundation of the Americas, 1585-1660, Cambridge University Press, 2007, ISBN 978-0-521-77065-1
↑  Orchardson-Mazrui, Elizabeth., Nzinga, the warrior queen, Jomo Kenyatta Foundation, 2006, ISBN 9966-22-547-1
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008115783305171  PLWABN: 9811286860505606  BnF: cb16218159d (data)  GND: 120516284  ISNI: 0000 0000 2356 0423  LCCN: n83132174  NKC: jo20181011173  NTA: 39408697X  SUDOC: 078187605  VIAF: 65383470   WorldCat (עם VIAF): 65383470 
המלכה נג'ינגה, ישובה על שפחתה הכורעת, מתדיינת עם הפולשים הפורטוגליים. מספרו של ג'ואון ג'ונסון לואיס.
איור מאת פט מסיוני עבור UNESCO
הפסל בלואנדה, אנגולה
נמש

| --- | --- |

 תחום:  רפואת עור 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  1119293 
 סיווגים
 ICD-10:  L81.2 
 ICD-11:  ED61.0 
 
פנים מנומשות
נמש או בהרת קיץ הוא כתם צבען חום־צהבהב ואף כתום המופיע על עור האדם דרך קבע או רק אחרי חשיפה לשמש, בחלקי עור שיש בהם ריכוז יתר מהפיגמנט מלנין, האחראי לצבע העור.
נמשים מתפתחים בעיקר על הפנים, הצוואר, הכתפיים וגב כפות הידיים. הם שכיחים יותר אצל אנשים בעלי שיער בהיר או אדמוני. בדרך־כלל, הנמשים לא מופיעים אצל ילדים לפני גיל חמש.
הנטייה לנמשים היא במידה רבה נטייה תורשתית, שאיננה מחלה ואין מתלווים אליה שינויים אחרים כלשהם, אלא אם נמשכת החשיפה לשמש והנמשים עלולים להפוך ממאירים. בגיל מבוגר עשויים הנמשים להפוך לכתמים חומים כהים שפירים אשר מכונים "כתמי זקנה". אפשר למנוע הופעת נמשים על ידי הימנעות מחשיפת הפנים לאור שמש עז בקיץ.
ראו גם

נקודת חן
מלנין
לנטיגו
כתמי גיל
ברברה ביין

| --- | --- |

ברברה ביין ב-2006
 לידה:  13 בספטמבר 1931 (בת 93) שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 שם במה:  נולדה כמילדרד פוגל, שינתה את שמה לברברה ביין
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1957
 עיסוק:  רקדנית ודוגמנית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין 
 בן או בת זוג:  מרטין לנדאו (1957–1993) 
 צאצאים:  ג'ולייט לנדאו, סוזן לנדאו פינץ' 
 פרסים והוקרה:  3 פרסי אמי (1967, 1968, 1969)
 פרופיל ב-IMDb
 
ברברה ביין (באנגלית: Barbara Bain; נולדה ב-13 בספטמבר 1931) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה יהודייה אמריקאית. ביין ידועה בזכות תפקידה בסדרת הטלוויזיה "משימה בלתי אפשרית" שעלתה לשידור בסוף שנות ה-60, בה גילמה את הפאם פאטאל, הסוכנת החשאית ודוגמנית הצמרת, סינמון קרטר.
שנותיה המוקדמות

ביין נולדה כמילדרד פוגל בשיקגו, בתם של מהגרים יהודים מרוסיה. היא סיימה את אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין עם תואר ראשון בסוציולוגיה. היא החלה לפתח עניין במחול ולכן עברה לניו יורק, ללמוד אצל מרתה גרהם. מאחר שלא הייתה מסופקת מהקריירה שלה כרקדנית, היא החלה לעסוק בדוגמנות וביצעה עבודות עבור ווג, הארפרז ומגזינים נוספים.
אך ביין נותרה עדיין חסרת השראה, ונרשמה לסטודיו לתיאטרון כדי ללמוד משחק, בתחילה אצל קורט קונוויי, ואחר כך אצל לון צ'פמן. משם המשיכה לאולפן השחקנים ולמדה אצל לי סטרסברג.
תפקידה הראשון של ביין כשחקנית היה במחזהו של פאדי צ'ייפסקי, אמצע הלילה, שיצא לסיבוב הופעות ארצי באוקטובר 1957. לביין נלווה עמיתה ובעלה החדש מרטין לנדאו. ההופעה האחרונה הביאה את בני הזוג ללוס אנג'לס, בה השתקעו באופן קבוע. לאחר המעבר, ביין ייסדה בעצמה את סטודיו השחקנים המערבי, בו המשיכה ללמד שיעורים ולבצע סצנות.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה > התחלת הקריירה

הופעותיה הראשונות של ביין בטלוויזיה כללו את "חבל מתוח" של CBS, עם מייק קונורס, ו-3 סדרות של ABC : "החוק ומר ג'ונס" עם ג'יימס ויטמור, "הרפתקאות בגן עדן" עם גרדנר מקיי, ו-"דרך ישרה" עם בריאן קלי וג'ון אשלי.
אחרי תפקיד חוזר ב-1959 כנשוא העניין הרומנטי של דייוויד ג'נסן ב"ריצ'רד דיאמונד, בלש פרטי", שיחקה ברברה ביין בתחילת שנות ה-60 ככוכבת אורחת במספר סדרות ביניהן: פרי מייסון, המופע של דיק ואן דייק ואמא שלי, המכונית שלי.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה > משימה בלתי אפשרית: סינמון קרטר

בין השנים 1966–1969, הופיעה ברברה ביין לצד בעלה, מרטין לנדאו (אשר גילם את רולין האנד, אמן התחפושות) בתפקיד הראשי של סינמון קרטר ב"משימה בלתי אפשרית". ביין זכתה בשלושה פרסי אמי רצופים ב-1967, 1968, ו-1969 כ"שחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה" על הופעתה ב"משימה בלתי אפשרית", בנוסף למועמדות לפרס גלובוס הזהב ב-1968.
התפקיד של סינמון קרטר כסוכנת IMF התאפיין כ"פאם פאטאל" וכ"אישה במצוקה". בתיקיית ה-IMF שלה (שנראתה בתחילת כל פרק, בסצנה הקבועה בה מנהיג הצוות, בוחר את אנשי צוותו מרשימה של מועמדים) היא הוצגה כדוגמנית-על מצליחה ובמהלך שלוש העונות שלה בתוכנית, תמונתה בתיקייה הופיעה על לפחות 3 מגזיני אופנה מובילים. לעיתים קרובות, סינמון קרטר שיחקה את התפקיד של אישה אמריקנית יפה הגורמת לגברים רבי-יכולת להנמיך את ההגנות שלהם. לעיתים אחרות, שיחקה אשה במצוקה כדי להסיח את דעתו של האויב. בניגוד לשאר אנשי צוות ה-IMF, סינמון קרטר כמעט ולא השתמשה בתחפושות מתוחכמות מאחר שברברה ביין סבלה מקלסטרופוביה ונמנעה מאיפור כבד. חולשה זו של השחקנית והדמות שגילמה נוצלה עד תום בפרק "השחלוף" בעונה השלישית, כאשר שירות מודיעין של אויב מגלה את הפוביה שלה לאחר לכידתה ומשתמש בה בניסיון לשבור אותה.
בסיומה של העונה השלישית, עזבו ברברה ביין ובעלה, מרטין לנדאו, את הסדרה בשל המחלוקות של לנדאו עם מפיקי התוכנית לגבי חוזהו.
קריירה בקולנוע ובטלוויזיה > המשך הקריירה

בין השנים 1977-1975, ביין כיכבה בטלוויזיה שוב לצד בעלה, מרטין לנדאו, בסדרת המדע הבדיוני: "חלל: 1999" בגלמה את תפקיד ד"ר הלנה ראסל.
ב-1981 השתתפה ביין בסרט הטלוויזיה, "ההארלם גלובטרוטרס על האי של גיליגן".
ב-1994, שימשה ביין ככוכבת אורחת בפרק "אמהות של אנשים אחרים" בסדרת הנעורים האמריקאית, "אלה הם חיי", בתפקיד סבתה של הדמות הראשית אנג'לה צ'ייס (בגילומה של קלייר דיינס).
ב-1998, שימשה ביין ככוכבת אורחת בפרק "להציל את גרייס" בסדרת הפעולה האמריקאית, ווקר:טקסס ריינג'ר, בתפקיד אם המנזר.
ב-28 באפריל 2016, זכתה ברברה ביין לכבוד על תרומתה לתעשיית הבידור כשהכוכב ה-2,579 של שדרת הכוכבים של הוליווד שובץ על שמה. חבריה הוותיקים, אדוארד אסנר ודיק ואן דייק השתתפו ונאמו בטקס הסרת הלוט מעל הכוכב.
חייה הפרטיים

ברברה ביין הייתה נשואה למרטין לנדאו מ-1957 ועד לגירושיהם ב-1993. שניהם יהודים. לזוג שתי בנות, סוזן וג'ולייט. ג'ולייט היא שחקנית בזכות עצמה, שיחקה לצד אביה בסרט "אד ווד" וידועה בזכות תפקידה כ"דרוסילה" בסדרות הטלוויזיה "באפי ציידת הערפדים" ו"אנג'ל".
פרסים ומועמדויות

| שנה | הפרס | קטגוריה | על | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 1967 | אמי | שחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה | משימה בלתי אפשרית | זכייה |
| 1968 | אמי | שחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה | משימה בלתי אפשרית | זכייה |
| 1968 | גלובוס הזהב | שחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה | משימה בלתי אפשרית | מועמדות |
| 1969 | אמי | שחקנית ראשית מצטיינת בסדרת דרמה | משימה בלתי אפשרית | זכייה |
הערות שוליים

↑  ens, Paul. "Mission: Possible - Barbara Bain and the Hollywood Walk of Fame" Nameless Digest. JaSunni Productions.
↑  "Student Life and Culture Archives" University of Illinois. University of Illinois
↑  "Barbara Bain". Hollywood Walk of Fame. Hollywood Chamber of Commerce
↑  Encyclopedia of early television crime fighters: all regular cast members in ... - Everett Aaker - Google Books
1 2 3  Heald, Tim, "Alphans and Others: Barbara Bain". The Making of Space: 1999 New York: Random House Publishing Group.ISBN 0-345-25265-9.
↑  "Curt Conway's Theatre Studio of New York, Inc." The Village Voice. 1957
↑  Associated Press: "Actor's Return To Stage Is Paying Big Dividends".The Sarasota Herald-Tribune, 1957.
↑  King, Susan: "Barbara Bain Remains 'Love Struck' When it Comes to Theater" The Los Angeles Times, 2012
↑  1967-1968 Emmy Awards per Infoplease.com
↑  Episode Synopsis: The Exchange
↑  The Windsor Star - Google News Archive Search
↑  Playtime for soon-to-be producer Peta - Opinion - smh.com.au
| פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית ראשית בסדרת דרמה |
| --- | --- | --- |
| 1952–1970 | הלן הייז (1952) • לורטה יאנג (1954) • לורטה יאנג (1956) • לורטה יאנג (1959) • ברברה סטנוויק (1961) • ברברה סטנוויק (1966) • ברברה ביין (1967) • ברברה ביין (1968) • ברברה ביין (1969) • סוזן המפשייר (1970) |  |
| 1971–1990 | סוזן המפשייר (1971) • גלנדה ג'קסון (1972) • מייקל לרנד (1973) • מייקל לרנד (1974) • ג'ין מארש (1975) • מייקל לרנד (1976) • לינדזי וגנר (1977) • סדה תומפסון (1978) • מארייט הרטלי (1979) • ברברה בל גדס (1980) • ברברה בבקוק (1981) • מייקל לרנד (1982) • טיין דיילי (1983) • טיין דיילי (1984) • טיין דיילי (1985) • שרון גלס (1986) • שרון גלס (1987) • טיין דיילי (1988) • דיינה דלייני (1989) • פטרישיה ווטיג (1990) |  |
| 1991–2010 | פטרישיה ווטיג (1991) • דיינה דלייני (1992) • קתי בייקר (1993) • סילה וורד (1994) • קתי בייקר (1995) • קתי בייקר (1996) • ג'יליאן אנדרסון (1997) • כריסטין לאטי (1998) • אידי פאלקו (1999) • סילה וורד (2000) • אידי פאלקו (2001) • אליסון ג'ני (2002) • אידי פאלקו (2003) • אליסון ג'ני (2004) • פטרישה ארקט (2005) • מרישקה הרגיטאי (2006) • סאלי פילד (2007) • גלן קלוז (2008) • גלן קלוז (2009) • קירה סדג'וויק (2010) |  |
| 2011–היום | ג'וליאנה מרגוליס (2011) • קלייר דיינס (2012) • קלייר דיינס (2013) • ג'וליאנה מרגוליס (2014) • ויולה דייוויס (2015) • טטיאנה מסלני (2016) • אליזבת מוס (2017) • קלייר פוי (2018) • ג'ודי קומר (2019) • זנדאיה (2020) • אוליביה קולמן (2021) • זנדאיה (2022) • שרה סנוק (2023) ‏•‏‏ אנה סוואי (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007430246205171  BNE: XX1295437  BnF: cb14055655w (data)  GND: 1025124863  ISNI: 0000 0001 1634 9619  LCCN: n95014505  NTA: 321496337  SNAC: w60h6f13  SUDOC: 166469874  VIAF: 46964060   WorldCat (עם VIAF): 46964060 
ברברה ביין כסינמון קרטר ב"משימה בלתי אפשרית"
ברברה ביין מגלמת את סינמון קרטר המתחזה לדוגמנית ב"משימה בלתי אפשרית".
ברברה ביין לצד בעלה, מרטין לנדאו, ב"משימה בלתי אפשרית" יחד עם סטיבן היל שגילם את המפקד, דן בריגס, בעונה הראשונה.
פלאריום

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  אבי שלאל, גבי שלאל, איליה טורפיאשוילי, חיים טורפיאשוילי, איוון וורוביצ'יק, מיכאל מורגובסקי וירון חכימי
 תקופת הפעילות:  2009–הווה (כ־16 שנים)
 מיקום המטה:  הרצליה 
 משרד ראשי:  הרצליה, ישראל
 ענפי תעשייה:  בידור אינטראקטיבי, משחקי מחשב
 מוצרים עיקריים:  Raid: Shadow Legends, Sparta: War of Empires, Throne: Kingdom at War, Vikings: War of Clans, Mech Arena 
 מנכ"ל:  שרגא מור
 עובדים:  1,600 (אוגוסט 2021)
  
 plarium.com
 
פלאריום גלובל בע"מ, המוכרת במותג Plarium, היא חברה ישראלית לפיתוח משחקים למחשב ולנייד, שבסיסה בהרצליה. פורטפוליו המשחקים שלה כולל למעלה מ־20 משחקים מז׳אנרים שונים, וקהילה של למעלה מ־500 מיליון שחקנים ברחבי העולם. בין המשחקים הבולטים של פלאריום: RAID: Shadow Legends (משחק מז׳אנר ה־rpg, המציע חוויה בעולמות הפנטזיה), Mech Arena (משחק רב משתתפים בעולם עתידני), Merge Gardens ו-Vikings: War of Clans.
היסטוריה

החברה נוסדה ב-2009 על ידי אבי שלאל, גבי שלאל, איליה טורפיאשוילי, חיים טורפיאשוילי, איוון וורוביצ'יק, מיכאל מורגובסקי וירון חכימי. תוך שנתיים מהקמתה פיתחה ושיווקה משחקים בז׳אנר האסטרטגיה ומשחקים מרובי משתתפים. החברה לא מתמקדת במשחקי הימורים אלא במשחקים מתמשכים שבהם השחקנים לוקחים חלק פעיל במשחק (משחקי רשת מרובי משתתפים).
לאורך השנים הפורטפוליו של החברה הפך מגוון וכלל, לצד משחקים מז׳אנר האסטרטגיה, גם משחקי הרפתקאות וקאז'ואל (אנ').
משחקי החברה בשנים הראשונות פותחו עבור דפדפנים ורשתות חברתיות. בשנים אלו פלאריום זכתה לפרסים והכרה כמפתחת משחקים מובילה בפייסבוק ופעמיים זכתה בתואר מפתחת המשחקים המובילה.[דרוש מקור]
משחק החברה, Stormfall: Age of War הגיע בשנת 2012 להישג של אחת מ-20 האפליקציות הפופולריות ביותר בפייסבוק.[דרוש מקור] המשחק הבא שיצא, Soldiers, Inc. גם זכה להצלחה בפייסבוק.
המשחקים של פלאריום מוצגים בחנויות האפליקציות App Store, Google Play בחנות האפליקציות של Microsoft וגם בפלטפורמה שפיתחה החברה Plarium Play. המשחקים זמינים במובייל ו-PC.
באוגוסט 2017 חברת ההשקעות האוסטרלית Aristocrat Leisure (אנ') קנתה את פלאריום תמורת 500 מיליון דולרים.
ב-2019 פלאריום השיקה את RAID: Shadow Legends אשר עם יציאתו זכה להצלחה רבה. כעבור שלוש שנים, בשנת 2022 הוא דורג מס׳ 12 ברשימת המשחקים הרווחיים של השנה, ומקום שני בז׳אנר ה־RPG - משחקי תפקידים עם למעלה מ-2 מיליארד דולר בהכנסות, וקהילת שחקנים חזקה בארה״ב ובאירופה, עם למעלה מ־100 מיליון הורדות.
באוגוסט 2021 רכשה החברה את חברת Futureplay הפינית, שפיתחה בין השאר את המשחק המצליח Merge Gardens.
בשנת 2023 יצאה סדרת רשת RAID: Call of the Arbiter המבוססת על המותג RAID: Shadow Legends כחלק מתהליך ההתרחבות של המותג.
פלאריום עבדה עם סלבריטאים, יוצרי תוכן, ספורטאים ואנשי מקצוע בולטים בעולם התרבות והספורט כגון כדורגלן העל ניימאר, השחקן והמוזיקאי ג'ף גולדבלום, האלופה האולימפית ומתאבקת ה־MMA רונדה ראוזי וכוכב הרשת נינג'ה (ריצ׳רד טיילר בלוינס). כמו כן החברה שיתפה פעולה עם אולפני יוניברסל וחברת Capcom, ושילבה דמויות מפרנצ׳ייז במשחקים, כגון "זינה הנסיכה הלוחמת" בקמפיין מיוחד עם אולפני יוניברסל.
בנובמבר 2024 נמכרה חברת פלאריום לחברת הבידור הדיגיטלית Modern Times Group השוודית תמורת 620 מיליון דולר, בתוספת 200 מיליון דולר המותנים בעמידה ביעדים בשנים 2028-2025.
עובדים

נכון לנובמבר 2024 החברה מעסיקה קרוב ל-1,300 עובדים ברחבי העולם, עם למעלה מ־40% נשים, ו־50% נשים בקרב ההנהלה הבכירה. בישראל, מטה החברה, עובדים כיום קרוב ל־250 נשים וגברים בתפקידי: שיווק, פיתוח משחקים, פיתוח תוכנה ותשתיות, ניתוח נתונים, פיתוח עסקי, כספים, משאבי אנוש ועוד. בינואר 2024 זכתה בפרס המצוינות למשאבי אנוש לשנת 2024 על פרויקט "מנהיגות וחוסן ארגוני בחרבות ברזל", שנערך על רקע מלחמת חרבות ברזל. החברה הפעילה קו חם לתמיכה נפשית, קיום מפגשי זום שבועיים, ויוזמות כגון פרויקט GameZone להקמת עמדות משחק לילדים בעוטף עזה ובצפון.
תרומה לקהילה

לצד הפעילות העסקית, משקיעה פלאריום בתרומה לקהילה, בתחומים מגוונים, באמצעות תרומות והתנדבות של עובדים. בין הגופים והעמותות הרבים שפלאריום תומכת בהם בישראל נמנים בית הגלגלים, ״ילדי סנרייז״, עמותת שוות ועמותות נוספות העוסקות בקידום החינוך ושוויון חברתי. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל, פלאריום הובילה מספר פרויקטים של תרומה לקהילה, כאשר הגדול ביניהם הוא פרויקט ה־game zones - עמדות גיימינג שנבנו עבור 20 קהילות מיישובים שפונו מביתם בעת המלחמה.
רשימת משחקים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| משחק | שנה | פלטפורמה |
| Farmandia | 2010 | Facebook |
| Total Domination: Nuclear Strategy | 2011 | דפדפן |
| Pirates: Tides of Fortune | 2012 | דפדפן |
| Stormfall: Age of War | 2012 | דפדפן |
| Total Domination Reborn | 2013 | iOS, Android |
| Soldiers Inc. | 2013 | דפדפן, iOS, Android |
| Sparta: War of Empires | 2014 | דפדפן |
| Stormfall: Rise of Balur | 2015 | iOS, Android |
| Nords: Heroes of the North | 2015 | דפדפן, iOS, Android |
| Vikings: War of Clans | 2015 | iOS, Android |
| Throne: Kingdom at War | 2016 | iOS, Android |
| Vikings: War of Clans | 2016 | דפדפן |
| Soldiers Inc: Mobile Warfare | 2016 | iOS, Android |
| Terminator Genisys: Future War | 2017 | iOS, Android |
| Family Zoo: The Story | 2017 | iOS, Android |
| Stormfall: Saga of Survival | 2018 | iOS, Android |
| Lost Island - Blast Adventure | 2018 | iOS, Android |
| Raid: Shadow Legends | 2019 | iOS, Android, PC |
| Merge Gardens | 2020 | iOS, Android, PC |
| Mech Arena | 2021 | iOS, Android, PC |
הערות שוליים

↑  מאיר אורבך, פלאריום נמכרה לאריסטוקרט האוסטרלית בחצי מיליארד דולר, באתר כלכליסט, 10 באוגוסט 2017
↑  גיל גוטקין, פלאריום מהרצליה שוברת שיאים: Raid Shadow legends חצה את רף המיליארד דולר בהכנסות, באתר כלכליסט, 2 באוגוסט 2022
↑  2 מיליארד דולר הכנסות ו-100 מיליון הורדות: המשחק שמטריף את העולם, באתר אייס, 7 במרץ 2024
↑  ליאור נוביק, ‏'Raid: Shadow Legend' חוגג 5 שנים בפסטיבל משחקים מיוחד, באתר מעריב אונליין, 7 במרץ 2024
↑  עירד עצמון שמאייר, פלאריום רוכשת את חברת המובייל פיוצ'רפליי מפינלנד, באתר כלכליסט, 3 באוגוסט 2021
↑  עירד עצמון שמאייר, כוכב הכדורגל ניימאר ישתף פעולה עם פלאריום הישראלית, באתר כלכליסט, 6 באוקטובר 2022
↑  מערכת ערוץ הגיימינג‏, ג'ף גולדבלום מככב בקמפיין של RAID: Shadow Legends, באתר וואלה, 13 בדצמבר 2021
↑  Gavin Sheehan, Ronda Rousey Is Now A Raid: Shadow Legends Playable Champion, Bleeding Cool News, ‏1 December 2022
↑  Champions based on real people - HellHades - Raid Shadow Legends, HellHades, ‏31 July 2024
↑  Plarium and Capcom® Bring Legendary Monster Hunter™ Collaboration to RAID: Shadow Legends, Cision PR Newswire, ‏9 January 2024
↑  Plarium Brings Xena: Warrior Princess to RAID: Shadow Legends with New Champion Pass Feature, Cision PR Newswire, ‏10 בנובמבר 2023
↑  מאיר אורבך, חברת הגיימינג פלאריום נמכרת שוב - בעד 820 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 12 בנובמבר 2024
↑  רפאל בן זקרי, הישג לחברת הגיימינג הישראלית: זה הפרס שבו זכתה, באתר אייס, 1 באוקטובר 2024
↑  ארז שרווינטר, חגיגת ט"ו בשבט ייחודית ואיסוף תרומות להקמת מרפאת ילדים, באתר רחובות ניוז, ‏8 בפברואר 2023
↑  אסף גלעד, ‏זעם באוקראינה: חברות הגיימינג הישראליות לא מגבות אותנו, באתר גלובס, 7 במרץ 2022
↑  חניכות עכו בביקור מעורר השראה בפלאריום, באתר אינסטגרם
מיכל בלר

| --- | --- |

 לידה:  26 בינואר 1951 (בת 73) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 
מיכל בלר (נולדה ב-26 בינואר 1951) הייתה נשיאת מכללת לוינסקי לחינוך החל מ-2015 ועד לאפריל 2022 אז התמנתה לנשיאת המרכז האקדמי לוינסקי-וינגייט עם איחודן של מכללת לוינסקי והמכללתה האקדמית בוינגייט. בספטמבר 2023 הודיע בלר על פרישתה מנשיאות המכללה לאחר כהונה של שמונה שנים כנשיאת מכללה. מנכ"לית מייסדת של הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך, מנהלת מחקר בכירה במחלקת המחקר והפיתוח של מכון המבחנים הגדול בעולם Educational Testing Service בפרינסטון, ניו-ג'רזי. ממקימי ומנהלי מרכז שה"ם (שילוב טכנולוגיות בלמידה).
ביוגרפיה

בלר נולדה בירושלים לד"ר דורית פדן-איזנשטרק ומאיר פדן וסיימה את התיכון ליד האוניברסיטה בשנת 1968. בלר הייתה חברה בתנועת הצופים מכיתה ה' ועד י"ב והדריכה חניכים רבים. בסוף כיתה יא נבחרה למשלחת הצופים בארצות הברית לשם הדרכת ילדים מתנועת יהודה הצעיר בניו המפשייר.
 היא התגייסה לצה"ל ושירתה כמש"קית חינוך בבסיס צה"ל בסיני, בזמן מלחמת ההתשה. בתפקידה הבא פיקדה כקצינת ח"ן וחינוך בבי"ס לשריון עד לשחרורה בדרגת סגן בשנת 1971.
עם סיום השירות הצבאי, המשיכה בלר ללימודים אקדמיים באוניברסיטה העברית. בשנת 1974 היא סיימה לימודי B.A בפסיכולוגיה וסטטיסטיקה והמשיכה ללימודי הסמכה (M.A) ) בפסיכולוגיה אותם סיימה בשנת 1977 . במקביל ללימודי התואר הראשון החלה בלר בעבודתה ביחידת הבחינות של האוניברסיטה העברית ועמדה בראשה בין השנים 1975–1981 . בהמשך, נסעה לשנת שבתון לכתיבת עבודת הדוקטורט בהדרכת פרופ' עמוס טברסקי מאוניברסיטת סטנפורד ופרופ' יצחק שלזינגר מהאוניברסיטה העברית. בשנת 1983 סיימה את לימודי הדוקטורט בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית (בציון "מעולה").
עם שובה ארצה בשנת 1982, מונתה לתפקיד מנהלת מחלקת מנהל התלמידים באוניברסיטה וזאת למשך 4 שנים. במסגרת תפקיד זה בנתה עם נשיא האוניברסיטה, פרופ' אמנון פזי, את מודל הבונוסים של בחינות הבגרות. במקביל לימדה כמרצה מן החוץ בחוג לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית קורסים בתחום תורת המבחנים ופסיכומטריקה.
ב-1987 נבחרה לעמוד בראש המרכז הארצי לבחינות והערכה (מאל"ו), המופקד על בחינות הכניסה לאוניברסיטאות, וכיהנה בתפקיד מנכ"לית המרכז משך כשמונה שנים. בתקופתה נערך שינוי המתכונת הבחינה הפסיכומטרית (ממבחן הכולל חמישה תת-מבחנים: ידע כללי, צורות, מתמטיקה, אוצר מילים ואנגלית למבחן עם שלושה פרקים ראשיים: מתמטיקה, שפה עברית ושפה אנגלית).עם סיום כהונתה כמנכ"לית מרכז ארצי לבחינות ולהערכה (מאל"ו)הצטרפה בשנת 1995 לשורות הסגל האקדמי של החוג לפסיכולוגיה וחינוך באוניברסיטה הפתוחה ושם קודמה לדרגת פרופסור חבר. במקביל להיותה חברת סגל הקימה וניהלה שם את מרכז שה"ם לשילוב טכנולוגיות בהוראה מרחוק.
בשנת 2001 נענתה בלר להזמנה לכהן כמנהלת מחקר בכירה במחלקת המחקר של ה-Educational Testing Service (ETS) בפרינסטון ניו ג'רזי, וזאת עד לחזרתה ארצה בשנת 2005 במטרה להקים את הרשות הארצית למדידה והערכה בחינוך (ראמ"ה), כחלק מיישום המלצות ועדת דוברת.
את ראמ"ה הקימה פרופ' בלר, בשנת 2005 כיחידת סמך מתוגברת במשרד החינוך וחרתה על דגלה את המוטו "מדידה בשירות הלמידה". גייסה לשורות ראמ"ה את טובי המומחים למדידה והערכה חינוכית, פעלה להעלאת תוקף ציוני המיצ"ב וכיולם משנה לשנה, דוחות הערכה על פרויקטים מערכתיים של משרד החינוך (כמו הערכת אופק חדש), בניית מפת ממדים להערכת מורים ומנהלים ועוד. ייצגה את ישראל בוועדות מקצועיות בינלאומיות ובוועדות המנהלות את המחקרים הבינלאומיים: PISA; TIMSS; PIRLS; PIAAC. בלר כיהנה כמנכ"לית ראמ"ה משך שמונה שנים.
בשנת 2015 נבחרה פרופ' בלר לכהן כנשיאת מכללת לוינסקי לחינוך, מכללה ותיקה להכשרת מורים שנוסדה בשנת 1912 והיא שימשה בתפקיד זה עד יציאתה לגמלאות בספטמבר 2023.
תפיסת עולם חינוכית ומקצועית

בלר משלבת בתפקידיה עולמות של "מדידה בשירות הלמידה", שילוב מושכל של טכנולוגיות למידה, הכשרת והעצמת מורים ומנהלים, וניהול אקדמי ומקצועי בכיר. בלר מאמינה במקצוענות ובחדשנות, בבניית אמון ושותפות עם כל בעלי העניין במערכת, כולל ביזור סמכויות למנהלים ולמורים ויותר מכל בשאיפה לשיפור מתמיד ולמיצוי פוטנציאל של כל תלמידה ותלמיד ובפרט לצמצום פערים.
מינויים אקדמיים בישראל

2015 - היום, פרופסור חבר מכללת לוינסקי לחינוך
1995-2001 פרופסור חבר המחלקה לחינוך ופסיכולוגיה האוניברסיטה הפתוחה
1983-1999 מרצה מן החוץ המחלקה לפסיכולוגיה האוניברסיטה העברית