stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייסלנדאייר
פעילות החברה בישראל

בחודש אפריל 2017 הביעה החברה התעניינות לפתוח קו תעופה ישיר בין רייקיאוויק לנמל התעופה בן-גוריון.
החל מיוני 2023 מפעילה החברה 3 טיסות שבועיות בין נתב"ג לנמל התעופה קפלאוויק, באמצעות מטוסי בואינג 737 MAX.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה, נכון למאי 2022:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים>  J | נוסעים>  P | נוסעים>  Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בואינג 737 MAX 8 | 8 | 1 | 16 | — | 144 | 160 | קבלת ההזמנה בין השנים 2018 ל-2021. |
| בואינג 737 MAX 9 | 4 | — | 16 | — | 156 | 172 | קבלת ההזמנה בין השנים 2018 ל-2021. |
| בואינג 757-200 | 13 | — | 22 | 24 | 138 | 184 |  |
| בואינג 757-200 | 13 | — | 20 | 28 | 136 | 184 |  |
| בואינג 757-300 | 2 | — | 22 | 65 | 135 | 222 |  |
| בואינג 767-300ER | 4 | — | 25 | 21 | 216 | 262 |  |
אייסלנדאייר קרגו
| בואינג 757-200PF | 2 | — | מטען | מטען | מטען | מטען |  |
| סה"כ | 29 | 11 |  |  |  |  |  |
הערות שוליים

↑  עמית קוטלר, הקרב על רייקיאוויק: איסלנדאייר בדרך לישראל, באתר ynet, 25 באפריל 2017
↑  לראשונה: נחת מטוס Icelandair בטיסה סדירה בת"א, באתר פספורטניוז, ‏21 ביוני 2023
↑  "Icelandair fleet".
↑  Icelandair Group and Boeing finalize orders for 737 MAX, באתר נאסד"ק, ‏13 בפברואר 2013 (באנגלית)
↑  "Boeing 757-200". נבדק ב-13 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Boeing 757-200". נבדק ב-13 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Boeing 757-300". נבדק ב-13 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Boeing 767-300". נבדק ב-13 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n92078576  VIAF: 136186979   WorldCat (עם VIAF): 136186979 
ערך זה הוא קצרמרבנושא חברות תעופה ובנושא איסלנד. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלכסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית

אלכסיוס הראשון קומננוס (ביוונית: Αλέξιος Α' Κομνηνός; סביבות 1057–1118) קיסר האימפריה הביזנטית מבית קומננוס. שלט בקיסרות הביזנטית מ-1081 ועד מותו ב-1118. יותר מכל אחד אחר היה הוא האחראי לעיצובה של האימפריה הביזנטית כפי שפגשו בה הצלבנים בדרכם מזרחה. הוא הגיע לשלטון בזמן שהממלכה הביזנטית הייתה נתונה לאיומים ולמתקפות קשות מצד הטורקים הסלג'וקים, ומצד הנורמנים בפיקודו של רובר גיסקאר.
מסע הצלב הראשון

בלחץ האיום הסלג'וקי פנה אלכסיוס לאפיפיורים שבמערב אירופה בבקשה שיבואו לעזרתו. האפיפיור אורבנוס השני נענה לקריאה, ובעקבות נאומו בוועידת קלרמון יצא מסע הצלב הראשון. אלכסיוס ביצע עסקה עם חלק ממנהיגי צבאות הצלבנים, ובה הם סיכמו שכל עיר שהצלבנים כובשים תועבר לאימפריה הביזנטית, ובתמורה, אלכסיוס יספק תמיכה צבאית לצלבנים. בכיבוש העיר ניקאה, בזמן שהצלבנים תקפו את חומות העיר, כוחות ביזנטים בספינות קטעו את ההספקה שניקאה קיבלה מהים, וניקאה נכנעה. אלכסיוס חשש שאם העיר תועבר לשליטה צלבנית יבזזו אותה ואולי היא אפילו לא תוחזר אליו, ולכן הוא פנה אל כוחות הסלג'וקים הכנועים והציע להם שאם הם יתנו לכוחותיו להיכנס ולכבוש את העיר, אלכסיוס ישחרר את כוחות הסלג'וקים בעיר, ויחזיר לסולטאן את משפחתו אשר שהתה בעיר באותו הזמן. הסלג'וקים הסכימו לעסקה, והעיר נכבשה. במהלך מסע הצלב רבים מהערים שהצלבנים כבשו אכן הועברו לשליטה ביזנטית, אבל לקראת סוף מסע הצלב, בגלל שהכוחות הביזנטים נכשלו בלעזור לצלבנים בזמן כיבוש העיר אנטיוכיה, לאחר שהעיר נכבשה, היא הועברה לשליטת הנסיך בוהמון, למרות שסיכם עם אלכסיוס להחזיר לו את הערים שכבש מהסלג'וקים. אלכסיוס חדל לתמוך בצלבנים.
למשך זמן קצר בוהמון לחם נגד אלכסיוס, אך ב-1108, לאחר מצור ביזנטי, נאלץ בוהמון לקבל את חסות הביזנטים באנטיוכיה.
מותו

לאחר מחלה, אלכסיוס מת ב-1118. במותו של אלכסיוס אמנם לא שבה הממלכה הביזנטית לעוצמה שהייתה לה בעבר, אבל היא חזרה לעמוד על קרקע יציבה ולהוות כח משמעותי במזרח. במהלך שיקום הממלכה הנהיג אלכסיוס שינויים בסדרי הממשל, שהביזנטים המשיכו לנהוג על פיהם גם לאחר מותו. בנו יוחנן השני קומננוס ירש את תפקיד אביו.
מקור חשוב של מידע אודות הקיסרות הביזנטית בימיו היא האלכסיאדה, חיבור היסטורי מאת בתו אנה קומננה.
ראו גם

האימפריה הביזנטית
קיסרי ביזנטיון
מסע הצלב הראשון
מסעי הצלב
ציור של אלכסיוס מהמאה ה-12
אליקים גציל אלינסון

| --- | --- |

 לידה:  21 באוקטובר 1929 תשרי ה'תר"ץ גייטסהד, אנגליה
 פטירה:  8 בדצמבר 1988 (בגיל 59) כ"ט בכסלו ה'תשמ"ט
 תקופת הפעילות:  ?–1988 
 השתייכות:  אורתודוקסיה מודרנית
 רבותיו:  יצחק יעקב וייס
אליקים גציל אלינסון (21 באוקטובר 1929, תשרי ה'תר"ץ – 8 בדצמבר 1988, כ"ט בכסלו ה'תשמ"ט) היה תלמיד חכם, אינטלקטואל, איש חינוך ומרצה. היה רב בעל השקפת עולם דתית אורתודוקסית מודרנית. כיהן כמרצה בכיר במחלקה לתלמוד באוניברסיטת בר-אילן.
ביוגרפיה

אלינסון נולד בסוכות תר"צ בעיר גייטסהד, אנגליה. לאחר שסיים את לימודיו הכלליים בבית ספר תיכון, למד תורה בישיבת שניידר בלונדון והוסמך לרבנות בתשי"ג בישיבת גייטסהד. בהמשך למד אצל הרב יצחק יעקב וייס במנצ'סטר. נשא לאשה את רות לבית רוטשילד ונולדו להם ארבעה ילדים.
שימש כמורה וכמנהל ללימודי יהדות בבית ספר התיכון 'חשמונאים' בלונדון וכרב קהילת 'ישורון' ברובע אדג'וור בצפון לונדון. היה פעיל בקרב הנוער היהודי של לונדון והוביל תנועות נוער ציוניות, כגון תנועת עזרא וסיני.
לאחר עלייתו לארץ בתשרי תשכ"ד (1963), התיישב בחיפה ושימש כמורה בסמינר למורות ולאחר מכן כמנהל הסמינר למורים בעיר. לימד במדרשית נעם פרדס חנה ובאולפנת 'סגולה' לבנות בקרית מוצקין. סיים בהצטיינות את לימודיו האקדמיים באוניברסיטת בר-אילן וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1970 עבר עם משפחתו לפתח תקווה, שם כיהן כרב קהילת "ישראל הצעיר" בכפר גנים.
בחנוכה תשמ"ט נהרג בתאונת דרכים באילת. הוא נקבר בפתח תקווה והספידו אותו רבים, ביניהם הרב ברוך שמעון סלומון, רבה הראשי של פתח תקווה.
תחומי התמחות

תחומי התמחותו העיקריים היו מצוות האשה, דיני אישות ופוריות. מחקריו ההלכתיים הוצגו בכתב ובעל פה בכנסים מדעיים בינלאומיים ובהשתלמויות של משרד החינוך. היה חבר באגודה הישראלית לתכנון משפחה ועסק בתחומים כמו הפריה מלאכותית והזרעה מלאכותית.

הרב אלינסון נודע בחריפותו וביכולת הניתוח שלו. הוא שילב את הפלפול הישיבתי עם הביקורת האקדמאית. השקפת עולמו האורתודוקסית המודרנית התבססה על רקע תורני עשיר וידע אקדמי נרחב.
ספרים ומאמרים

הרב אלינסון כתב ספרים רבים בעברית ובאנגלית ופרסם מאמרים רבים. בין ספריו:
סדרת האשה והמצוות , הוצאת ההסתדרות הציונית העולמית המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה (הסדרה ראתה אור גם בשפה האנגלית).
חלק :1 ”בין אשה ליוצרה“, 1973
חלק :2 ”הצנע לכת“, 1981
חלק :3 ”בין איש לאשתו“, 1982
נישואין שלא כדת משה וישראל, 1975
סוגיות קידושין, 1989
תכנון משפחה ומניעת הריון, 1977 (הספר ראת אור גם בשפה האנגלית).
רשימת מאמרים נבחרים:
”חובת הציות להורים“, ספר היובל לרב סולובייצ'יק, מוסד הרב קוק, 1984
”חילופי מנהג בין איש לאשתו ותוקף מנהג אבות“, סיני, כרך פ"ה, אב תשל"ט
”לחקר קווי הפסיקה של הרא“ש“, סיני, כרך צ"ז, מוסד הרב קוק, אב תשמ"ג
”העובר בהלכה“, סיני, ס"ו, מוסד הרב קוק, תש"ל
”סרוב לתת גט“, סיני, כ"ט, מוסד הרב קוק, תשל"א
”ירידת אשה מארץ ישראל לצורך נישואין“, תחומין, ח', מכון צומת, תשמ"ז
”שרות לאומי וגיוס בנות לצה"ל“, פרקי עיון והגות לכבוד ר' משה קרונה, ההסתדרות הציונית העולמית, המחלקה לחינוך תרבות תורנית בגולה, 1985
“Early Ovulation as an Impediment to Conception”, Association of Orthodox Jewish Scientists, Vol. 6
“Natural Family Planning as Reflected in Contemporary Rabbinic Responsa”, Jewish Social Studies, Vol. XLVI No. 1, 1984
“Impact of an Israeli Upbringing”, London, 1979, Torah-Education & Culture Department and the Aliyah Department of the W.Z.O.
הכרות עם גדולי עולם

הרב אלינסון קיים שיח הלכתי עם גדולי אותו הדור, כגון הרב יצחק וייס, הרב עובדיה יוסף, הרב משה פיינשטיין. הרב אלינסון ציין את הרב יצחק וייס כמורו ורבו, הרב עובדיה יוסף התייחס אליו בידידות רבה. הרב משה פיינשטיין הביע קורת רוח מבקיאותו של הרב אלינסון והזכירו בשו"ת "אגרות משה".
הערות שוליים

↑  Sugyot Kidushin, The Writer - The Book, J. Ellinson, 1989
↑  Partners in Life, Profile of Rabbi Ellinson, Avner Tomaschoff, 1998
↑  'איש ואשתו'- קוים לדמותו של הרב אלינסון, שלמה שמידט, תש"ן
↑  הרב הראשי לפ"ת, הרב סלומון, קבע כי למרות שאין מספידים בחג החנוכה, ראוי להספיד תלמיד חכם שכזה אשר אבד מהארץ.
↑  רשימת המאמרים המורחבת של הרב אלינסון באתר רמב"י
↑  מורשת מרן, קובץ בית יוסף עמ' קנ"ג, י"ז מכתבים שהחליפו ביניהם הרב עובדיה יוסף והרב אלינסון, תש"פ
↑  האשה והמצוות, אינדקס מחברים ומהדורות בשולי הספר, 'מנחת יצחק'
↑  וכלשונו של הגר"ע יוסף באחת האגרות אליו: 'ידידי חביבי, פה מפיק מרגליות... מימיו יוצאים מן המקדש ביסודות נאמנים של התלמוד והפוסקים ראשונים ואחרונים חדשים גם ישנים'.
↑  עשר תשובות אשר השיב ר' משה לרב אלינסון פורסמו בספר השו"ת שלו 'אגרות משה' (ח"ז, אה"ע סי' לב), שם הוא גם מביע קורת רוח מרובה מבקיאותו של הרב אלינסון בכל תשובותיו ('ורואה אני שכבוד תורתו הגדולה עיין בכל ספרי בכל החלקים בעיון גדול, אשר אני נהנה מאד מזה, ואמינא יישר כח לכבוד תורתו')
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307977305171  LCCN: n83120197  VIAF: 307152636073320051662   WorldCat (עם VIAF): 307152636073320051662
אופרטור המיקום

אופרטור המיקום הוא אופרטור ממכניקת הקוונטים אשר מתאים למדידת מיקום של חלקיק המתואר על ידי פונקציית גל. נהוג לסמן את אופרטור המיקום בסימון  {\hat {x}}, על אף שבספרות ישנם סימונים אחרים.
לאופרטור המיקום חשיבות במכניקת הקוונטים, והוא מאפשר לנסח תופעות מורכבות בטבע כדוגמת עקרון אי-הודאות של הייזנברג, וכן על-פיו מוגדר הבסיס של מרחב המיקום.
מבוא

ניתן לתאר חלקיק קוונטי (חד-ממדי) כפונקציית גל  \psi :\mathbb {R} \to \mathbb {C}  במרחב המיקום, כך שלכל קואורדינטת מיקום  x\in \mathbb {R} , הערך  \left|\psi (x)\right|^{2} יתאר את צפיפות ההסתברות שהחלקיק ימצא בקואורדינטה  x.
אופרטור המיקום מייצג מדידה של מיקום החלקיק, כך שהפעלה שלו על פונקציית הגל יוצרת הבחנה בין מיקומים שונים של החלקיק.
על אף שהגדרתו של אופרטור המיקום היא במרחב המיקום, ניתן להמירה להגדרה שקולה במרחב התנע, בו פונקציית הגל מתוארת כפונקציית צפיפות הסתברות של ערכי תנע קווי ולא ערכי מיקום.
הגדרה פורמלית במרחב במיקום החד-ממדי

אופרטור המיקום הוא אופרטור המעביר פונקציית גל  \psi :\mathbb {R} \to \mathbb {C}  המיוצגת במרחב המיקום, לפונקציה  {\hat {x}}\psi :\mathbb {R} \to \mathbb {C} , כך שלכל  x\in \mathbb {R} :
({\hat {x}}\psi )(x):=x\psi (x)
באמצעות הגדרה זו ניתן לחשב את ערך התצפית של מיקומו של חלקיק המתואר על ידי פונקציית גל  \psi . בשימוש בסימון ברה-קט מתקבל:
\langle {\hat {x}}\rangle _{\psi }=\langle \psi |{\hat {x}}\psi \rangle =\langle \psi |{\hat {x}}|\psi \rangle =\int {x\left|\psi (x)\right|^{2}dx}
ערך זה מייצג את ערך המיקום הממוצע בו יימצא החלקיק עבור מדידה כלשהי.
לערך המיקום הממוצע יהיה ערך אינסופי במקרים שבהם  \psi  אינה מנורמלת לערך סופי (כלומר  \langle \psi |\psi \rangle =\infty ). דוגמה לכך היא עבור פונקציית גל של חלקיק חופשי.
האופרטור הוא אופרטור הרמיטי מה שמאפשר את מדידתו בעולם הממשי.
ערכים עצמיים ופונקציות עצמיות

כל  x_{0}\in \mathbb {R}  מהווה ערך עצמי של האופרטור  {\hat {x}} עם הפונקציה העצמית  \delta _{x_{0}}:\mathbb {R} \to \mathbb {C}  המוגדרת להיות:
\delta _{x_{0}}(x)=\delta (x-x_{0})
כאשר  \delta  היא פונקציית דלתא של דיראק. נהוג לייצג את המצב הקוונטי של פונקציית הגל  \delta _{x} בכתיב ברה-קט כך:  |x\rangle .
הקבוצה  \left\{\delta _{x}\right\}_{x\in \mathbb {R} } מהווה בסיס למרחב הילברט  L^{2}(\mathbb {R} ) ולכן פורסת באופן מלא את מרחב המיקום. כלומר, ניתן לייצג כל מצב קוונטי  |\psi \rangle  כסכום אינסופי של המצבים  |x\rangle .
בסיס המיקום הנ"ל הוא בסיס רציף ולכן סכום זה יהיה הלכה למעשה אינטגרל. הדבר שונה ממצבים עצמיים של בעיות קוונטיות כדוגמת בור פוטנציאל אינסופי ואטום המימן, שבהם הבסיס הנפרס על ידי ההמילטוניאן שלהם הוא בסיס בדיד.
על-פי תכונותיה של פונקציית הדלתא של דיראק, ניתן להראות כי לכל מצב קוונטי  |\psi \rangle  ולכל מצב מיקום  |x\rangle  מתקיים:
\langle x|\psi \rangle =\psi (x)
שלושה ממדים

אופרטור המיקום התלת-ממדי מסומן ב- \mathbf {\hat {r}} . אופרטור זה מעביר כל פונקציית גל  \psi :\mathbb {R} ^{3}\to \mathbb {C}  במרחב המיקום התלת־ממדי לפונקציה הווקטורית  \mathbf {\hat {r}} \psi :\mathbb {R} ^{3}\to \mathbb {C} ^{3}, כך שלכל וקטור מיקום  \mathbf {r} \in \mathbb {R} ^{3} מתקבל:
(\mathbf {\hat {r}} \psi )(\mathbf {r} ):=\mathbf {r} \psi (\mathbf {r} )
אופרטור זה הוא אופרטור וקטורי. ניתן לגזור ממנו את האופרטורים הסקלריים  {\hat {x}},{\hat {y}},{\hat {z}} על ידי לקיחת הרכיב המתאים לכל ציר בהתאמה. כך ניתן להגדיר את ערך התצפית לכל ציר בנפרד, או לחלופין באופן מיידי כאופרטור וקטורי בצורה אנלוגית למקרה החד-ממדי:
\langle \mathbf {\hat {r}} \rangle _{\psi }=\int {\mathbf {r} \left|\psi (\mathbf {r} )\right|^{2}d\mathbf {r} }
מרחב התנע

על אף שאופרטור המיקום מוגדר במרחב המיקום, קיימת הגדרה שקולה שלו במרחב התנע. במרחב התנע מקבל אופרטור המיקום את הצורה הבאה:
{\hat {x}}=i\hbar {\frac {\partial }{\partial p}}
כלומר, עבור כאשר פונקציית הגל  \psi  מוגדרת כפונקציה של התנע הקווי  p, מתקבל שאופרטור המיקום כמוהו כגזירה לפי  p במרחב התנע. כמו כן, במרחב התנע המצבים העצמיים  |x\rangle  מקבלים את הצורה הבאה:
\langle x|p\rangle =e^{\frac {ixp}{\hbar }}
הגדרות אלו דומות להגדרות של אופרטור התנע והמצבים העצמיים שלו במרחב המיקום.
מרחב התנע > הוכחת שקילות

ניתן להוכיח בצורה ישירה כי  {\hat {x}}=i\hbar {\frac {\partial }{\partial p}} במרחב התנע:
במעבר ממרחב המיקום למרחב התנע, כל פונקציית גל של חלקיק עוברת התמרת פוריה. כלומר, לכל מצב קוונטי  |\psi \rangle :
\langle p|\psi \rangle ={\tilde {\psi }}(p)
כאשר  {\tilde {\psi }} היא התמרת פורייה של  \psi . התמרת פוריה של פונקציית הדלתא של דיראק היא פונקציית האקספוננט. לכן, באופן פרטי:
\langle x|p\rangle ={\overline {\langle p|x\rangle }}=e^{\frac {-ixp}{\hbar }}
מכאן ניתן להסיק כי:
\langle p|{\hat {x}}|\psi \rangle =\int _{-\infty }^{\infty }{e^{-{\frac {ipx}{\hbar }}}x\psi (x)dx}=\int _{-\infty }^{\infty }{i\hbar {\frac {\partial }{\partial p}}\left(e^{-{\frac {ipx}{\hbar }}}\right)\psi (x)dx}=i\hbar {\frac {\partial }{\partial p}}\int _{-\infty }^{\infty }{e^{-{\frac {ipx}{\hbar }}}\psi (x)dx}=i\hbar {\frac {\partial }{\partial p}}{\tilde {\psi }}(p)
ואכן במרחב התנע אופרטור המיקום שקול לגזירה לפי  p (כפול ערך קבוע).
ראו גם

הפורמליזם של מכניקת הקוונטים
אופרטור
עקרון אי-הודאות של הייזנברג
הערות שוליים

↑  Mark Alford, The Essentials of Quantum Mechanics, ‏October 22, 2008
↑  Henning Schomerus, Quantum mechanics in three dimensions, Lancaster University
↑  Jim Branson, Quantum Physics 130, University of California San Diago, ‏May 22, 2013
איסוף זבל (מדעי המחשב)

איסוף זבל (באנגלית: Garbage collection) הוא תהליך שבו סביבת הריצה של תוכנית מחשב משחררת באופן אוטומטי זיכרון שהוקצה דינאמית ואין בו עוד צורך.
המנגנון הומצא ויושם לראשונה בשנת 1959 על ידי ג'ון מקארתי עבור שפת Lisp. איסוף זבל נפוץ בשפות תכנות מונחות-עצמים מודרניות כגון Java ו-#C‏, וכן בשפות המורצות על ידי מפרש כמו Perl, ‏פייתון, ‏PHP ו-JavaScript. יש שפות כגון עדה ושפת D (ובמידה מסוימת גם Delphi) המאפשרות למתכנת לבחור אם להשתמש במנגנון זה או לנהל הקצאות ושחרור זיכרון באופן עצמאי.
בהקשר הנוכחי, "זבל" הוא כל מקטע זיכרון שהוקצה באופן דינמי ואין בו ולא יהיה בו שימוש נוסף בתוכנית. מצב בו זיכרון "זבל" לא משוחרר מכונה "דליפת זיכרון" (Memory leak) ועלול להביא למצב בו משאבי הזיכרון שהתוכנית משתמשת בהם הולכים וגדלים ובסופו של דבר אף לקריסה (הפסקת ריצה לא מתוכננת) של התוכנית.
איסוף זבל חוסך מהמתכנת את המעקב אחר זיכרון שהוקצה במהלך ריצת התוכנית ואת שחרורו באופן מפורש. באופן עקרוני, יש קושי עצום להגדיר שפת תכנות המכילה רפרנסים (או מצביעים) כך שתהיה בעלת טיפוסיות חזקה ובטוחה, אם היא הכוללת שחרור זיכרון מפורש (במקום איסוף זבל).
חסרונו הבולט של המנגנון הוא תוספת מסוימת של תקורות בביצועי התוכנית בפועל, ובמיוחד התנהגות לא דטרמיניסטית של זמן הריצה באופן שאיננו ברור מקוד התוכנית, היבט משמעותי במיוחד עבור תוכניות זמן אמת. בנוסף, מנגנוני איסוף זבל לא מזהים דליפת זיכרון שנובעת מהחזקה של אובייקטים שאינם בשימוש בתוך מבני נתונים (כגון רשימה) שנמצאים בשימוש, ואינם יכולים למנוע דליפת זיכרון מסוג זה.
יישום איסוף אוטומטי בשפות תכנות

רוב שפות התכנות המודרניות כגון Java‏, Basica‏, Lisp, פייתון, C#‎ (כחלק מכלל פלטפורמת ה-‎NET.), Ruby וג'וליה משחררות את המתכנת מניהול מפורש של שחרור הזיכרון שהוקצה, ומותירה את הניהול למנגנון איסוף זבל שמתבצע בזמן ריצה.
שפת C לא מגדירה איסוף זבל, ועל המתכנת מוטלת האחריות לשחרר באופן מפורש כל זיכרון שהוקצה. עם זאת, השפה לא אוכפת בזמן קומפילציה את ניהול הזיכרון. מסיבה זו, דליפות זיכרון הן בעיה חמורה ושכיחה ביותר בתכנות בשפת C, וישנן תוכנות מיוחדות שמטרתן לעזור לאתר דליפות זיכרון.
בשפת ++C, בדומה לשפת C, לא קיים איסוף זבל אוטומטי, אבל ניתן לדמות איסוף זבל אוטומטי באמצעות "מצביעים חכמים", אובייקטים שעוטפים מצביעים רגילים ומנהלים את איסוף הזבל של הזיכרון אליו הם מצביעים באופן אוטומטי (למשל באמצעות מניית התייחסויות). מנגנון זה פותר חלק מהבעיות הקשורות בדליפת זיכרון, אך לא מאפשר לטפל באופן אוטומטי בכל תבנית של ניהול זיכרון.
שפת Rust אוכפת בזמן קומפילציה, דרך מערכת הטיפוסים, ניהול חוקי של הזיכרון. בכך הופכת השפה את איסוף הזבל בזמן ריצה לטריוויאלי, ומשיגה יעילות יחד עם היעדר דליפות זיכרון. המחיר הוא מערכת טיפוסים מורכבת ולעיתים לא אינטואיטיבית, שדורשת השקעה משמעותית על מנת לקמפל תוכניות.
טכניקות איסוף זבל אוטומטי

קיימות שתי טכניקות עיקריות של איסוף זבל אוטומטי.
טכניקות איסוף זבל אוטומטי > סימון ומחיקה

טכניקה אחת, הקרויה "סימון ומחיקה" (Mark and sweep). בשיטה זו, אחת לכמה זמן מתעורר תהליך שעובר על האובייקטים שנמצאים בשימוש כרגע (בשפות תכנות בדרך כלל מדובר באובייקטים סטטיים וגלובליים ואובייקטים במחסנית). התהליך רץ על כל ההצבעות שנמצאות בשימוש אל אובייקטים הנמצאים בזיכרון באזור הערימה (heap) שהוקצו דינמית, ומסמן את כל האובייקטים שעבר דרכם כאובייקטים בשימוש. לבסוף, כל האובייקטים שאינם מסומנים נמחקים.
היתרונות העיקריים של שיטה זו:
עובד על כל סוג של מבנה נתונים
אינו דורש הרבה זיכרון נוסף לצורך הפעלה
אין תקורה של זמן על יצירה ומחיקת אובייקטים
החסרונות העיקריים של סימון ומחיקה:
כאשר התהליך מתעורר, ביצועה של התוכנית מושהה עד שאיסוף הזבל מסתיים. השהיה זו יכולה להיות מורגשת כאשר ישנם הרבה אובייקטים בזיכרון. לא מתאים ליישומי זמן אמת.
כאשר ישנה כמות גדולה מאוד של אובייקטים בזיכרון, התהליך יכול להיות מאוד בזבזני מבחינת זמן.
טכניקות איסוף זבל אוטומטי > מניית התייחסויות

טכניקה נוספת הקרויה "מניית התייחסויות" (Reference counting) מבוססת על כך שלכל אובייקט יש מונה הסופר את מספר המצביעים שמתייחסים אליו. ברגע שמספר ההתייחסויות יורד ל-0, האובייקט מוחק את עצמו באופן אוטומטי.
היתרונות של שיטה זו:
תהליך ניהול הזיכרון מתרחש באופן מיידי ואובייקטים שאין בהם צורך נמחקים ברגע שההתייחסות אליהם מוסרת
אין צורך בהרצת תהליך המעכב את ריצת התוכנית
יעיל יותר כאשר ישנו מספר רב של אובייקטים בזיכרון
פשוטה למימוש.
החסרונות של שיטה זו:
לא עובד נכון כאשר ישנה הצבעה מעגלית, כלומר אובייקט A מצביע על B ואובייקט B מצביע על A. ישנה דרך לתקן בעיה זו, אולם יש לכך עלות נוספת בביצועים.
פחות יעיל מבחינת זיכרון בשל הצורך להחזיק מונה התייחסויות עבור כל אובייקט.
יש צורך לשנות את ערכו של המונה בכל פעם שמוסיפים או מוחקים מצביע המתייחס לאותו האובייקט.
בשל פשטותה היא נמצאת בשימוש במספר רב של סביבות ריצה, כגון פרל, פייתון, PHP ועוד.
איסוף זבל ב-‎.NET וב-Java

כאמור לעיל, מספר שפות משתמשות במנגנון איסוף זבל אוטומטי. המכונה הווירטואלית מחייבת שכל האובייקטים יוקצו בערימה המנוהלת (managed heap). המתכנת לא משחרר אובייקטים מהערימה, אלא הם משוחררים אוטומטית כאשר לאפליקציה אין עוד שימוש בהם. האלגוריתם שבו מתבצע איסוף הזבל ב-‎.NET הוא סימון ומחיקה.
איסוף זבל ב-‎.NET וב-Java > Finalization

אוסף הזבל מתמודד בהצלחה עם מעקב אחר אובייקטים שהאפליקציה יוצרת לצורך שחרורם, אך נכשל בהתמודדות עם משאבים בלתי מנוהלים, כגון חלון, חיבור לקובץ או לרשת. את המשאבים הללו יש לשחרר ידנית בסיום השימוש בהם. בפלטפורמת .NET ובשפת Java קיימת השיטה Object.Finalize, שיטה שאוסף הזבל מריץ על האובייקט כדי לנקות את המשאבים הבלתי מנוהלים של אותו אובייקט, לפני שהוא משחרר את הזיכרון של האובייקט. מאחר שהשיטה הבסיסית אינה עושה דבר, על המתכנת לדרוס אותה (override) אם יש צורך בשחרור משאבים פרטני. להבדיל מ-destructor, שיטת ה-Finalize נקראת כאשר אוסף הזבל מגיע לניקוי האובייקט, בעוד ה-destructor מתבצע מיידית כאשר האובייקט יוצא משימוש.
שיטה זו מעכבת את עבודתו של אוסף הזבל האוטומטי, שכן הוא יצטרך לעבור על האובייקט בשני "סיבובים" לפני שהאובייקט ישוחרר לחלוטין. כאשר אובייקט חדש, לו יש שיטת Finalize, מוקצה בערימה, מתווסף מצביע לאובייקט ב-Finalization queue (תור ה-Finalization). כאשר יש לשחרר את האובייקט, אוסף הזבל יחפש בתור מצביע לאותו אובייקט, ולאחר שיימצא, יעביר את המצביע לאובייקט אל תור אחר - Freachable queue - וטכנית האובייקט לא ייחשב זבל. בסיום שלב המחיקה (sweep), אוסף הזבל מריץ את שיטת ה-Finalize של כל אובייקט בתור ה-Freachable. בסיבוב הבא של אוסף הזבל, האובייקטים שהופעלה שיטת ה-Finalize שלהם יזוהו כזבל אמיתי, ולבסוף ישוחרר הזיכרון שהוקצה להם. לכן, מומלץ להשתמש בשיטת ה-Finalize רק בעת צורך, משום שהם גורמים לאובייקטים להשתחרר מהזיכרון מאוחר יותר, ובכך לבזבוז זיכרון: נדרשים שני סיבובים של אוסף הזבל על מנת לפנותם.
שיפור ביצועים > Weak Reference

מצביע חלש (Weak Reference) עוזר להוריד לחץ של אובייקטים גדולים על הערימה המנוהלת. כפי שצוין, אובייקט שיש לו מצביע רגיל (הנקרא מצביע חזק) לא ישוחרר על ידי אוסף הזבל, מכיוון שלאפליקציה יש גישה אליו. אך כאשר לאובייקט יש רק מצביעים חלשים, אוסף הזבל כן ישחרר את הזיכרון, אף על פי שעדיין קיים מצביע לאזור ההוא בזיכרון. לכן, כאשר התוכנה תנסה לגשת לאזור ההוא בעזרת אותם מצביעים חלשים, הניסיון ייכשל. אם קיימים מצביעים חזקים וחלשים לאובייקט מסוים הוא לא ישוחרר. אחד השימושים למצביעים חלשים הוא כאשר יש רצון לחסוך בזיכרון, בדרך כלל כשהתוכנה מתעסקת באובייקטים שתופסים מקום גדול בזיכרון, לדוגמה, מיפוי של דיסק קשיח בעזרת עץ - לכל אחד מהצמתים בעץ יהיה מצביע חלש. לפני גישה לכל אחד מהם תהיה בדיקה האם הוא שוחרר על ידי אוסף הזבל או לא, ובמידה שכן, הצומת ההוא בלבד ימופה. ההשלכה לדרך עבודה זו היא אמנם הורדת יעילות זמן הריצה של התוכנה, אך הקטנת הנפח שיתפוס בזיכרון.
שיפור ביצועים > דורות

אחד המאפיינים של אוסף הזבל האוטומטי שנועד באופן בלעדי לשיפור הביצועים הוא חלוקת האובייקטים בזיכרון לדורות. החלוקה לדורות מתבססת על שתי עובדות שנמצאו, באופן אמפירי, במגוון תוכנות ושפות:
לאובייקטים חדשים יש נטייה "לחיות" זמן קצר.
ככל שאובייקט "מבוגר" יותר, כך הוא ישרוד יותר זמן.
המשמעות של חלוקה לדורות היא שערימת הזיכרון מחולקת לדורות. לכל האובייקטים החדשים שמוקצים, מתווסף מצביע לערמה של הדור הראשון (דור 0). כאשר הערימה מתמלאת, יבוצע איסוף אוטומטי, וכל המצביעים לאובייקטים ששורדים בערימה זו, מועברים לערימה של הדור הבא (דור 1). משום שרוב האובייקטים שורדים זמן קצר, רק אחוז קטן מהם יעברו לדור הבא. לכן, נדרש מספר רב של איסופים על הערימה של דור 0 כדי שהערימה של דור 1 תעורר את ריצת האוסף עליה. באותו האופן גם מתנהל המעבר של מצביעים בין דור 1 ו-2, וכך הלאה.
לפיכך, חלוקת הערימה לדורות, וריצת האוסף בעיקר על הערימה הראשונה, מקטין בהרבה את זמן הריצה של אוסף הזבל האוטומטי, מכיוון שהוא לא נדרש לעבור על כל האובייקטים בכל הדורות, אלא רק על אחד מהם, והרי שההנחה היא שאובייקטים מבוגרים גם ישרדו את האיסוף הבא, אין, לכאורה, צורך לבדוק אותם.
ראו גם

מצביעים חכמים
הערות שוליים

↑  ג'ון מקארתי, History Of Lisp, אוניברסיטת סטנפורד, 1979
↑  Benjamin C. Pierce, Types and Programming Languages, pg. 158
↑  באתר הרשמי של "פרל"
↑  בתיעוד של שפת פייתון
↑  באתר של שפת PHP
↑  Garbage Collection and Performance באתר מיקרוסופט
3. סימון ומחיקה ב-.NET
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4269286-6
אחוזת לונדון (כרכור)

| --- | --- |

"בית האחוזה" שהפך לספרייה העירונית
 מידע
 עיר:  כרכור
 תאריך ייסוד:  1914
 מייסדים:  הכשרת הישוב The First London Achuzah Company, Ltd.
 שטח:  8,700 דונם
 קואורדינטות:  32°28′32″N 34°59′26″E﻿ / ﻿32.47559521250018°N 34.99046514908018°E﻿ / 32.47559521250018; 34.99046514908018
 he
בית משפחת דוד האריס ממייסדי כרכור
אחוזת לונדון היא השכונה המוסדרת הראשונה של כרכור שהוקמה על ידי יהודים ציונים מאנגליה, חברי ארגון "אחוזת לונדון א'". חברי הארגון גייסו כספים ורכשו ב-1914 מהכשרת הישוב שטח אדמה גדול בצפון השרון. ההתיישבות במקום החלה אחרי מלחמת העולם הראשונה והתושבים התמודדו עם קשיים רבים עד שהצליחו להתבסס על אדמתם. עם הזמן הפכה השכונה לליבה של המושבה כרכור.
רקע

במסגרת הדיונים על קידום ההתיישבות בארץ ישראל יזם ארתור רופין (מנהל המשרד הארצישראלי) את רעיון האגודות בחו"ל. מטרת יוזמה זו הייתה לרתום יהודים אמידים ברחבי העולם להפוך לשותפים בגאולת הארץ על ידי תרומה לאגודות שתפעלנה בשם התורמים כדי לרכוש שטחים וליישב בהם חלוצים כשאותם תורמים נשארו בעלי האדמות והיו יכולים להגיע ארצה להתיישב על אדמתם. במודל זה הוקמו אחוזות במושבות מגדל, אחוזת פוריה, רחובות, רעננה, עין זיתים, שרונה, בלפוריה, כפר מל"ל ועוד. בין ההתאגדויות של יהודים נוסדה באנגליה ב-15 במרץ 1913 התאגדות בשם "אחוזת לונדון א'" (The First London Achuzah Company, Ltd.) בראשות יעקב מאיר זלקינד כשרבים ממייסדיה היגרו בתחילת המאה ה-20 לאנגליה מרוסיה הצארית בעקבות התערערות מצבם של היהודים שם. אותם יהודים ראו את השהות באנגליה זמנית לקראת העלייה ארצה. אגודה זו קיבצה קרוב ל-100 יהודים שתרמו לה כסף באופן קבוע דבר שאיפשר לה לצבור כסף לרכישת אדמה בארץ ישראל במזומן.
בעת החדשה

"אחוזת לונדון" תחומה כיום (פחות או יותר) בין רחוב הנשיא במערב, רח' המייסדים במזרח, רח' דגניה בצפון ורח' אחוזה בדרום. ניתן עדיין להבחין במספר בתי אחוזה שהוקמו על ידי המתיישבים (כולל ביתו של דוד האריס).
"בית האחוזה" שופץ ב-1987 והפך לספרייה עירונית.
היישובים גן השומרון, כפר פינס ועין עירון הוקמו על אדמות שהיו שייכות בעבר למתיישבי אחוזת לונדון.