stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליליאן דבי-גורי

| --- | --- |

 לידה:  16 בינואר 1941 (בת 84) בגדאד, ממלכת עיראק 
 מדינה:  ישראל ישראל
 עיסוק:  משוררת   חוקרת ספרות עברית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בר-אילן
 שפות היצירה:  עברית
 
ליליאן דבי-גורי (באנגלית: Lilian Dabby-Joury, נולדה ב-16 בינואר 1941) חוקרת ספרות עברית ומשוררת ישראלית.
ביוגרפיה

דבי-גורי נולדה בבגדאד ועלתה ארצה בשנת 1951. בתחילה התגוררה בפתח תקווה ואחר כך ברמת גן, כיום גרה בתל אביב. היא בוגרת תואר ראשון, שני ושלישי באוניברסיטת בר-אילן. עבודת המ.א שלה בנושא: ״היחס לנצרות ולאירופה הנוצרית בשירת גרינברג״ בהנחיית פרופ׳ ברוך קורצווייל, ועבודת הדוקטורט שלה בנושא: "ערכי יסוד בשירתו של אורי צבי גרינברג״ נעשתה בהנחייתם של פרופ׳ ברוך קורצווייל ופרופ׳ משה שוורץ.
ליליאן דבי-גורי שימשה כמרצה במחלקה לספרות עם ישראל, באוניברסיטת בר-אילן עד יציאתה לגמלאות. מדי פעם מרצה באוניברסיטת קימברידג‘.
חברות ותפקידים

חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים.
יו״ר ועדת הפרסים של אח"י וחברה פעילה בקרן לקידום החינוך מיסודם של יוצאי עיראק.
חברת בחבר השופטים של פרס רמת גן מראשיתו ובמשך כל שנות קיומו.
פרסים

כלת ״פרס האור״ תש״פ.
כתיבת ספרים > ספרי מחקר

ערכי יסוד בשירת אורי צבי גרינברג: תנודות שחלו במשמעותם, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, 1976
קורצווייל, עגנון, אצ"ג/ חילופי איגרות, ההדרה, בצירוף הקדמה והערות ליליאן דבי-גורי, רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, 1987
המתכונת והדמות: מחקרים ועיונים בשירת אורי צבי גרינברג, עורך: הלל ויס; מערכת: יהודה פרידלנדר, אבידב ליפסקר, ליליאן דבי-גורי, רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, 2000
כתיבת ספרים > ספרות יפה

שירים, תל אביב: עקד, 1993
על נהרות ועל ימים: שירים, ירושלים: כרמל, 2007
מעברות חיים: שירים, תל אביב: ספרא, הקיבוץ המאוחד, 2013
ראיתי יופי, שירים וצילומים, תל אביב: ספרא, 2022
מהו העולם, דפוס ע.ר. הדפסות בע״מ, תשפ״ג (2023) (מאייר: דייוויד הול)
מאמרים נבחרים

״גלות וגאולה בשירת אורי צבי גרינברג״, בקורת ופרשנות 15, (תש״ם), עמ׳ 200-183
״דמויות חריגות בשירת א.צ. גרינברג״, עלי-שיח 10/11 (תשמ״א), עמ׳ 50-47
״הארי הנוהם וילד הגרדום״, הארץ (20.7.1984), עמ׳ 19-18
״הערך המטאפוראלי של הצבעים בשירת אורי צבי גרינברג: הערות לזיקת שירתו למקורות קבליים״, שירה ומסתורין, (תשמ״ו) 87-73
״אורי צבי גרינברג: שירת האהבה כאספקלר לשירת היחיד ואשנב לנופים מקדם ובבראשיתיותם״, אפיריון 16–17, 1990-1989, עמ׳ 53-52; 1992, עמ׳ 23-22, 73-71, 83-76; 1994, עמ׳ 31, 46-39
״הערות אחדות לעניין היחסים בין ביאליק לאורי-צבי גרינברג״, בתוך: הלל לביאליק, עורכים: הלל ויס וידידיה יצחקי, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשמ״ט, עמ׳ 336-333
״אורי צבי גרינברג - שירה וסמכות דתית: על מקורות סמכותה של השירה בין התגלות נבואית לחוויה מיסטית״, בקורת ופרשנות 27, (תשנ״א), עמ׳ 97-79
״המוצפן בניגלות: הסיפור ׳בגנים׳ לא"נ גנסין״, מאזנים; ירחון לספרות סז, 9 (תשנ״ג), עמ׳ 54-48
״ההתגלמויות והדיוקנאות של תכונות האל ומהויותיו בשירת אורי צבי גרינברג״, הקונגרס העולמי למדעי היהדות 11,ג, כרך 3 (תשנ״ג), עמ׳ 182-175
״עם צאת ׳ספר העגול׳ (עיון בנושא העגול בשירת אצ"ג)״, מאזנים; ירחון לספרות סט, 10-9 (תשנ״ה) עמ׳ 12-7
״המושג ׳אמצע׳ בשירת אורי צבי גרינברג״, בתוך: המתכונת והדמות: מחקרים ועיונים בשירת אורי צבי גרינברג, עורך: הלל ויס, מערכת: יהודה פרידלנדר, אבידב ליפסקר, ליליאן גורי, רמת גן: הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תש״ס, עמ׳ 230-211; ראו גם בתוך: ארצות הצבי, עורכים: זיוה שמיר ואבידב ליפסקר, ירושלים: הוצאת כרמל, 2021, עמ' 169–191
״ ׳אחד מקור ואחד תרגום׳: עיון ברומן ׳הכלה המשחררת׳", עלי-שיח 47 (תשס״ב), עמ׳ 67-55
״סמיר נקאש - עיון ביצירותיו הסיפוריות״, ציון וציונות בקרב יהודי ספרד והמזרח (תשס״ב), עמ׳ 599-575
״הכרת עצמנו לנוכח האסלאם: עיון ב׳מול היערות׳ וב׳הכלה המשחררת׳", בתוך: מבטים מצטלבים, עורכים: אמיר בנבג'י, ניצה בן-דב וזיוה שמיר, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, (2010), עמ׳ 313-305
״הפרת אמונים: בין ש"י עגנון לברוך קורצווייל״, גג 49 (2019), עמ׳ 92-85
״הילכו שניים יחדיו בלתי אם נועדו? בין ש"י עגנון לברוך קורצווייל״, גיליון מחקרים המוקדש לפרופסור גדעון קוץ (2019), עמ׳ 250-225
הערות שוליים

1 2  רשימת חברים, באתר אגודת הסופרים העברים
↑  ליליאן דבי-גורי, באתר לקסיקון הספרות העברית החדשה
↑  רז רותם, דבי-גורי ליליאן, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית, ‏10.1.2018
↑  פרס רמת-גן לספרות 2012, באתר עיריית רמת-גן
↑  שמחה סיאני, פרס האור התשפא - 2021 - חלק ג, באתר News1 מחלקה ראשונה, 1 ביוני 2021
↑  פרס רמת–גן לספרות לשנת תשע"א, 2011, באתר עירית רמת גן
↑  שמחה סיאני, 26 שנה לפרס האור, באתר בכיוון הרוח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260068405171  VIAF: 20011441   WorldCat (עם VIAF): 20011441
עמית תמיר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1979 (בן 45) ירושלים, ישראל
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטר
 מספר:  12
 מכללה:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
 דראפט:  לא נבחר, 2004
 קבוצות כשחקן
 1998–2002   2004–2005   2005–2006   2006   2006   2007   2007   2007–2008   2008–2009   2009–2010   2010–2012   2012–2018:  הפועל ירושלים   פאוק סלוניקי   א.א.ק. אתונה   מכבי גבעת שמואל   שרלרואה   אולימפיה לאריסה   צ'רקסי מנקיז   הפועל חולון   עירוני אשקלון   אפואל ניקוסיה  הפועל ירושלים  עירוני רמת גן
 הישגים כשחקן
 אליפות ליגת העל בכדורסל
 קבוצות כמאמן
 2020   2021   2021–2022:  מכבי אשדוד הפועל עכו אליצור "איתו" אשקלון
 
עמית יוסף תמיר (נולד ב-2 בדצמבר 1979) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר בקבוצת שונות ובנבחרת ישראל.
ביוגרפיה

בצעירותו, שיחק תמיר במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. בשנת 1998 הוא החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. הוא שיחק שלוש שנים במדיה, ובעונתו הראשונה הוא היה שותף להישג שיא של הקבוצה - סיום במקום הראשון בליגה. בעונתו האחרונה בקבוצה, עונת 2000/01, הוא שותף ב-23 משחקים וקלע 5.3 נקודות בממוצע למשחק.
בשנת 2001 תמיר עבר לליגת המכללות האמריקנית, לאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנה הראשונה שלו במכללה הוא קלע שיא קריירה של 39 נקודות במשחק מול אוניברסיטת אורגון, שהיוו את מספר הנקודות החמישי בגובהו בהיסטוריה של המכללה. בעונת 2002/03 הוא העמיד ממוצעים גבוהים בנקודות, אסיסטים וריבאונדים, והוביל את המכללה במדד הריבאונדים. לאורך שנותיו בקליפורניה הוא היה אחד מהשחקנים המובילים שלה. בסיום תקופתו במכללה, הוא נרשם לדראפט ה-NBA ‏2004, אך לא הצליח להיבחר.
בעונת 2004/05 חתם תמיר בפאוק סלוניקי מליגת העל היוונית, ולקח עימה חלק בגביע יול"ב. בפתיחת עונת 2005/06 הוא עבר לקבוצה יוונית אחרת, א.א.ק. אתונה, אך לא הצליח להשתלב בקבוצה וקלע 4.6 נקודות בלבד בממוצע למשחק. לקראת סיום העונה הוא חתם במכבי גבעת שמואל, וקלע 11.2 נקודות בממוצע למשחק עד סיום העונה, שבה סייע לקבוצה להישאר בליגת העל. בעונת 2006/07 שיחק בשרלרואה הבלגית ובהמשך באולימפיה לאריסה היוונית, עמה העפיל לראשונה בתולדותיה לפלייאוף היווני. הוא פתח את עונת 2007/08 בקבוצת צ'רקסי מנקיז האוקראינית, אך שוחרר ממנה לאחר שמיעט לקבל דקות משחק.
באוקטובר 2007 חתם תמיר בהפועל חולון, שעלתה בעונה שלפני כן לליגת העל, כחלק ממסע הרכש של הבעלים מיקי דורסמן שנועד לחיזוק הקבוצה. הוא היה אחד מהשחקנים הישראלים המשמעותיים ביותר בחולון בעונת 2007/08, וקלע 5 נקודות בממוצע למשחק ב-28 הופעות. בסיום העונה הוא זכה עם חולון באליפות ליגת העל לראשונה בתולדות המועדון. בעקבות עזיבתו של מיקי דורסמן והיעדר משקיע כלכלי בקבוצה, תמיר עזב את חולון בקיץ 2008 וחתם בעירוני אשקלון. בעונתו הראשונה, 2008/09, הוא ביסס את מעמדו כאחד מהשחקנים המובילים באשקלון, וסייע לה להעפיל למשחקי הפלייאוף עם 8 נקודות בממוצע למשחק.
לאחר עונה זו עבר תמיר לקבוצת אפואל ניקוסיה מהליגה הקפריסאית. בנובמבר 2010, לאחר שנודע כי שחקן הפועל ירושלים אורי קוקיה נפצע בכתפו וייעדר כחצי שנה, הוחתם תמיר כמחליפו בקבוצה.
עמית תמיר משחק בקביעות גם במדי הנבחרת הלאומית של ישראל. הוא השתתף עמה באליפויות אירופה בכדורסל בשנים 2007 ו-2009.
בשנת 2012 חתם על חוזה למשחק בשורות קבוצת רמת-גן מהליגה לאומית. עונה לאחר מכן, הגיע איתה עד לחצי גמר הפלייאוף של ליגת המשנה.
ב-2018 פרש מכדורסל.
בענת 2019/20 החל לשמש כעוזר המאמן של בראד גרינברג במכבי אשדוד ובמאי 2020 מונה למאמן הקבוצה במקומו של האחרון.
בינואר 2021 מונה למאמנה של הפועל עכו במקומו של עודד הנדלר אך הקבוצה ירדה ליגה. ב-7 ביולי 2021 חתם כמאמנה של אליצור "איתו" אשקלון. ב-15 בפברואר 2022 התפטר מתפקידו.
הערות שוליים

↑  עמית תמיר, באתר "ספסל"
↑  ירון לופו מוסקוביץ', כוכב העבר הירושלמי עמית תמיר פרש מכדורסל, באתר mynet‏ ירושלים, 29 במאי 2018
↑  עמית תמיר כנגד כל הסיכויים
↑  עמית תמיר יאמן את עכו
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2007 (מקום 11-12) |
| --- | --- | --- |
|  1 חג'ג' •  2 רוט •  3 הלפרין •  4 אליהו •  5 מרקוביץ' •  6 רוברטס •  7 פניני •  ‏8‏ ‏טפירו‏‏  •‏ 9 נאור • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  |  1 חג'ג' •  2 רוט •  3 הלפרין •  4 אליהו •  5 מרקוביץ' •  6 רוברטס •  7 פניני •  ‏8‏ ‏טפירו‏‏  •‏ 9 נאור • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2009 (מקום 13-16) |
| --- | --- | --- |
|  1 רוט •  2 נעימי •  3 מקל •  4 לימונד •  5 פניני •  6 הלפרין •  7 בורשטיין •  ‏8‏ ‏אליהו‏‏  •‏ 9 מזרחי • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  |  1 רוט •  2 נעימי •  3 מקל •  4 לימונד •  5 פניני •  6 הלפרין •  7 בורשטיין •  ‏8‏ ‏אליהו‏‏  •‏ 9 מזרחי • 10 קוז'יקרו • 11 גרין • 12 תמיר • מאמן: שרף  | ישראל |
לימור שרייבמן-שריר

| --- | --- |

 לידה:  1954 (בת 71 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 
לימור שרייבמן-שריר (נולדה בשנת 1954) היא סופרת ורופאה ישראלית. מלכת היופי של ישראל לשנת 1973 וסגנית רביעית למיס תבל.
קורות חיים

לימור שריר נולדה וגדלה בתל אביב, בת יחידה לאנשי חינוך ואקדמיה. אביה אליעזר שרייבמן היה מחנך, מנהל בית ספר ומרצה למשפטים.
סיימה את לימודיה בתיכון עירוני א' בתל אביב במגמת ביולוגיה בו הייתה תלמידה מצטיינת. בשנת 1972 התגייסה לצה"ל, ובשנת 1973 זכתה במקום הראשון בתחרות מלכת היופי. בתחרות מיס תבל שהתקיימה ביוון החזיקו מחבלים בני ערובה בדרישה לסילוקה מהתחרות, אך שריר המשיכה בהתמודדותה ונבחרה לסגנית רביעית למיס תבל. בסיום התחרות חזרה לישראל להמשך שירותה הצבאי כפקידתו של שמואל גונן, אלוף פיקוד הדרום.
עם סיום שירותה הצבאי החלה את לימודי הרפואה באוניברסיטת לה ספיינצה ברומא שבאיטליה והמשיכה את לימודיה בפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב, שם הוענק לה התואר דוקטור לרפואה.
עבודת הדוקטורט שלה הוצגה בכנס בינלאומי בניו יורק, ופורסמה בכתב-העת Journal of Thoracic Cardiovascular Surgery. את הסטאז' עשתה במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר שם גם עבדה מספר שנים. כיום היא מתנדבת בארגון רופאים לזכויות אדם. החל משנת הלימודים תשע"א היא מרכזת קורס חדש, שתוכנן על-ידה במיוחד לסטודנטים לרפואה, המשלב לימודי ספרות ורפואה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
היא חברה בחברה הישראלית לחינוך רפואי.
שריר שימשה בעבר כיועצת בתחום הפרוזה בהוצאת כרמל. כמו כן, מכהנת כיום (2014) כחברה במועצה הישראלית לתרבות ואמנות, חברה במועצת "מאזנים", כתב העת של אגודת הסופרים העברים ועורכת מדור תרבות ורפואה באתר האינטרנט "רשת רפואה", זכתה בתחרות כתיבת סיפורים קצרים מטעם ההסתדרות הרפואית בפברואר 2017. כותבת בלוג אישי באתר "דוקטורס אונלי".
מתגוררת בתל אביב ואמא לילדים.
ספרה "אלוהים ואלווירה" פורסם ב-2012 גם באיטליה, בשפה האיטלקית.
סיפורים ומאמרים פרי עטה שהתפרסמו בכתבי עת

"לשחות" (מתוך הספר "דיונות הזהב והכסף"), מאזנים, גיליון מס' 2, כרך פ"א, תשס"ח 2008, עמ' 34–36. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
"דיונות הזהב והכסף ׁׁ(ציור במילים)" (מתוך הספר "דיונות הזהב והכסף"), פסיפס, גיליון 72, סתיו/חורף תשס"ט 2008/9, עמ' 14–15.
"מסע לארץ הלא מודע, או מכתב לדמות מאלבום האיורים "ביבר הדמיונות" (מתוך הספר "ביבר הדמיונות"), פסיפס, גיליון מס' 90, עמ' 40–44.
(פרק מספר 7 מתוך הספר "אלוהים ואלווירה"), פסיפס, גיליון 87, קיץ תשע"ב 2012, עמ' 30–32.
"לאור הירח של מרקש" (עמ' 152–153 מתוך הספר "סודות מרקש”), פסיפס, גיליון 80, חורף תשע"א, עמ' 36.
"לרחף" (מתוך הספר "השתקפויות : מכתבים לגיבורים דמיוניים בספרי ובחיי"), מאזנים, גיליון מס' 5, כרך פ"ז, חשון תשע"ד, אוקטובר 2013, עמ' 48–49.
"געגועים לאיגנסיו" (מתוך הספר "דיונות הזהב והכסף"), מאזנים, מאי 2010.
"הרהורים על ייעודו של רופא", מאזנים, גיליון מס' 4, אוגוסט 2014, עמ' 43.
"דלות השפה ודלות הרוח", מאזנים, אוקטובר 2014, עמ' 16.
"סטרומבולי", מאזנים, גיליון מס' 1, כרך פ"ט, פברואר 2015, עמ' 50–51.
"על אוסטריה של היטלר", מאזנים מס' 3, כרך פ"ט, יוני 2015, עמ' 11.
"חלום" (פרוזה פיוטית), בגיליון מאזנים שנושאו אהבה בשירים ובסיפורת גיליון מס' 5 כרך פ"ט לחודש אוקטובר עמ' 41.
"מר", פסיפס גיליון קיץ-סתיו 2015 - מס' 97 עמ' 20–21.
הסיפור "שקיעה" נכלל בספר סיפורים בחלוק הלבן, הוצאת ההסתדרות הרפואית בישראל וקונטנטו דה סמריק, 2017, עמ' 122.
"הרהורים על כתיבה על פי ויליאמס קרלוס ויליאמס", פסיפס 100, חורף תשע"ז, עמ' 12.
"הרהורים על כתיבה ורפואה", מאזניים גיליון מס' 1 כרך צ"א, ינואר 2017 עמ' 66.
לקריאה נוספת

שרית ישי לוי, ריאיון עם לימור שריר, בעיתון עולם האישה, 1 בינואר 2006.
לקריאה נוספת > ביקורות על ספריה

נורית גוברין, "לימור שריר: ספר של תיקון ושל תקווה"; בתוך: קריאת הדורות - ספרות עברית במעגליה, כרך ו', הוצאת גוונים, תשע"ה 2015.
מיכאל כהנוב, "לחפש את האמצע", בעיתון מקור ראשון (על הספר "אלוהים ואלווירה"), 25 באוגוסט 2006.
הרצל חקק (על הספר "ביבר הדמיונות"), מאזנים, גיליון מס' 2, כרך פ"ג, סיון-תמוז תשס"ט, יוני 2009, עמ' 61–62. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
רון מרגולין (על הספר "מרטין בובר: מבט מקרוב"), מאזנים, גיליון מס' 3, כרך פ"ז, תמוז תשע"ג, יוני 2013, עמ' 17–19. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
עמוס אריכא, "דיונות הזהב" (על הספר "דיונות הזהב והכסף"), מאזנים, גיליון מס' 1, כרך פ"ב, אב-אלול תשס"ח, ספטמבר 2008, עמ' 60–61. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
הרצל חקק, "אקוורל של זהב ושל כאב" (על הספר "דיונות הזהב והכסף"), מוסף לשבת בעיתון מקור ראשון, 22 באוגוסט 2008, עמ' 18.
יעקב סגל, "המצפון שמתחת לחלוק הירוק והסטטוסקופ" (על הספר "הבית על האגם"), רפואה ומשפט, גיליון מס 31 - דצמבר 2004, עמ' 151–152.
הערות שוליים

↑  שריר העניקה במשך שלוש שנים (2013-2011) פרס במצוינות מטעם האגודה למדע המדינה ע"ש אביה אליעזר שרייבמן וכן העניקה פרס למשורר צעיר על שם אביה: "פרס עידוד למשורר צעיר ע"ש אליעזר שרייבמן (1987-1918)", מאזנים, גיליון מס' 4, כרך פ"ו, אב-אלול תשע"ב, אוגוסט 2012, עמ' 49.
↑   ליאת אלקיים, 40 שנה למלחמת יום הכיפורים - מלכה תחת אש, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2013
↑  אלי אשד, רפואה וספרות -תרבויות נפרדות ?, באתר המולטי יקום של אלי אשד, 16 באוקטובר 2010
↑  כנס ההקמה של החברה הישראלית לחינוך רפואי
↑  הספר "אלוהים ואלווירה", באתר ההוצאה האיטלקית
↑  עו"ד יעקב סגל, "המצפון שמתחת לחלוק הירוק והסטטוסקופ", ביקורת ספרים בכתב העת "רפואה ומשפט", גיליון מספר 31, דצמבר 2004.
ריאיון עם שריר בתוכנית הרדיו של יעקב סגל "חדש על המדף" בקול ישראל, 2004.
ריאיון עם שריר בתוכנית הרדיו "שחור ולבן" של עו"ד חיים משגב ואורן שחור, 27 במאי 2004.
↑  רון מרגולין, בובר שלא הכרתם, במוסף 'שבת', בעיתון 'מקור ראשון', 30 בספטמבר 2009
↑  "לא רק מקצוע, אלא שליחות", באתר אוניברסיטת תל אביב, 19 יוני 2017
↑  פרס איינהורן בתחום חקר הלשון והספרות הרפואית העברית לד"ר לימור שרייבמן-שריר, באתר אוניברסיטת תל אביב, 13 ביולי 2021
| מלכות היופי של ישראל |
| --- | --- | --- |
| שנות החמישים | מרים ירון (1950) • מיכל הראל (1951) • אורה ורד ג'מילי (1952) • חבצלת דרור (1953) • אביבה פאר (1954) • אילנה כרמל (1955) • שרה טל (1956) • עטרה ברזילי (1957) • מרים הדר (1958) • רינה יצחקוב (1959) |  |
| שנות השישים | עליזה גור (1960) • דליה ליאון (1961) • יהודית מזור (1962) • אסתר כפיר (1963) • רונית רינת (1964) • עליזה שדה (1965) • אביבה ישראלי (1966) • בתיה כבירי (1967) • מירי זמיר (1968) • חווה לוי (1969) |  |
| שנות השבעים | מושית ציפורין (1970) • אתי אורגד (1971) • אילנה גורן (1972) • לימור שריר (1973) • עדנה לוי (1974) • אורית קופר (1975) • רינה מור (1976) • זהבה ורדי (1977) • דורית ילינק (1978) • ורד פולגר (1979) |  |
| שנות השמונים | אילנה שושן (1980) • דנה וקסלר (1981) • דבי הס (1982) • שמעונה הולנדר (1983) • ספיר קופמן (1984) • הילה קלמן (1985) • נילי דרוקר (1986) • ימית נוי (1987) • שירלי בן מרדכי (1988) • ניקול הלפרין (1989) |  |
| שנות התשעים | איבונה קרוגליאק (1990) • מירי גולדפרב (1991) • רוית אסף (1992) • יאנה חודריקר (1993) • רווית ירקוני (1994) • יאנה קלמן (1995) • טלי לוונטל (1996) • מירית גרינברג (1997) • לינור אברג'יל (1998) • רנא רסלאן (1999) |  |
| העשור הראשון של המאה ה-21 | נירית בקשי (2000) • אילנית לוי (2001) • ימית הר נוי (2002) • סיון קליין (2003) • גל גדות (2004) • ילנה ראלף (2005) • יעל נזרי (2006) • לירן כוהנר (2007) • תמר זיסקינד (2008) • עדי רודניצקי (2009) |  |
| העשור השני של המאה ה-21 | שביט ויזל (2010) • אלה רן (2011) • שני חזן (2012) • טיטי איינאו (2013) • מור ממן (2014) • מעיין קרן (2015) • קארין עליה (2016) • רותם רבי (2017) • ניקול רזניקוב (2018) • סלע שרלין (2019) |  |
| שנות העשרים של המאה ה-21 | תהילה לוי (2020) • נועה כוכבא (2021) • אופיר קורסיה (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308282705171  BnF: cb15527391s (data)  ISNI: 0000 0000 6662 1425  LCCN: no2004113095  VIAF: 41561600   WorldCat (עם VIAF): 41561600 
לימור שריר עם עמוס עוז; בקורס "ספרות ורפואה", הפקולטה לרפואה, אוניברסיטת תל אביב
מוחמד סידקי מחמוד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 בדצמבר 1914
 פטירה:  1984 (בגיל 69 בערך)
 מדינה:  מצרים 
 השתייכות:  חיל האוויר המצרי 
 דרגה:  מרשל אוויר 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת סיני  מלחמת ששת הימים 
 
מוחמד סידקי מחמוד (בערבית: محمد صدقي محمود, תעתיק מדויק: "מחמד צדקי מחמוד"; 12 בדצמבר 1914 – 1984) הוא קצין מצרי ששימש כמפקד חיל האוויר המצרי בשנים 1967–1953. תחת פיקודו ספג חיל האוויר המצרי שתי מפלות קשות; במלחמת סיני מידי חיל האוויר הבריטי וחיל האוויר הצרפתי ובמלחמת ששת הימים מידי חיל האוויר הישראלי.
חייו

נולד במצרים, כנראה ב-1923. למד במכללה הצבאית המצרית והצטרף לאחר מכן לחיל האוויר המצרי. בתחילת שנות ה-50 הצטרף לתנועת הקצינים החופשיים והיה שותף למהפכה שביצעה התנועה ב-1952. ב-1953 נתמנה כמפקד חיל האוויר. נראה שמינוי זה היה אחד מצעדיו של גמאל עבד אל נאצר להשגת שליטה במוקדי הכוח בצבא, דבר שסייע לו בהדחת מוחמד נגיב באוקטובר 1954.
במחצית השנייה של שנות ה-50 עבר חיל האוויר המצרי להסתמך על ציוד והדרכה סובייטיים ומחמוד ניצח על תהליך זה. בדומה למפקדים אחרים בצמרת הצבא המצרי נטה מחמוד להפוך את תפקידו כמנוף לצבירת כוח אישי, תופעה שפגעה בשיתוף הפעולה בצמרת הביטחונית ובחוסר יכולת להביא לידי מיצוי את מדיניות הביטחון המצרית.
במלחמת סיני ב-1956 סבל חיל האוויר המצרי אבדות קשות בציוד לאחר שחילות האוויר הבריטי והצרפתי תקפו את שדות התעופה המצריים והשמידו מטוסים רבים על הקרקע. למרות כישלון זה בחר נאצר שלא לפטר את סידקי מחמוד.
בתקופה שלפני מלחמת ששת הימים הזהיר פריק מחמוד את ההנהגה המצרית, כי חיל האוויר המצרי לא יוכל לסייע לכוחות הקרקע בעת מתקפה מצרית. במקביל, טען בפני הנשיא נאצר כי במקרה שחיל האוויר הישראלי יתקוף ראשון, עתיד חיל האוויר המצרי לסבול פגיעות קשות, עד כדי 20% ממטוסיו.
בבוקר 5 ביוני 1967, בעת שחיל האוויר הישראלי יצא למבצע מוקד, שפתח את מלחמת ששת הימים, טסו מחמוד ומפקד הצבא המצרי עבד אל-חכים עאמר במטוס תובלה מדגם איליושין 14 לעבר שדה התעופה של ביר תמדה שבסיני. בעקבות הפצצת השדה המטוס שב על עקבותיו לעבר מצרים ושני המפקדים ניצלו. חיל האוויר המצרי הושמד כמעט כולו בתוך שעות אחדות בשלושת גלי התקיפה של חיל האוויר הישראלי. לחיל האוויר הישראלי הייתה עליונות אווירית מוחלטת ויכולת סיוע מרבית לכוחות צה"ל במערכה הקרקעית בעוד שהצבא המצרי נסוג מסיני בצורה לא מאורגנת וללא חיפוי אווירי.
מיד לאחר המלחמה הודח סידקי מחמוד וכמו קצינים רבים אחרים נאסר והועמד למשפט. במשפטו, שנערך בפברואר 1968, הורשע ונדון ל-15 שנות מאסר בעוון הזנחת תפקידו. לאחר מחאות כנגד גזר הדין ה"ותרני", נשפט מחמוד שנית בהוראת נאצר וב-29 באוגוסט 1968 נגזרו עליו מאסר עולם ועבודת פרך. ב-27 בינואר 1974 חנן אותו הנשיא אנואר סאדאת ומאז נמנע סידקי מחמוד מכל פעילות פוליטית.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Mahmud, Muhammad Sidqi The Encyclopedia of the Arab-Israeli Conflict: A Political, Social, and Military History, Spencer C. Tucker Editor, 2008
↑  אביתר בן-צדף, ההימור הגדול?, באתר News1 מחלקה ראשונה, 10 במאי 2004
מאיה שולדינר

| --- | --- |

 לידה:  15 במרץ 1975 (בת 49) ירושלים, ישראל ישראל 
 עיסוק:  גנטיקאית מולקולרית
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים
 מנחה לדוקטורט:  נסים בנבניסטי
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע
 פרסים והוקרה:  חברת האקדמיה הלאומית הגרמנית למדעים לאופולדינה  (2020)
 אתר רשמי
 תרומות עיקריות
 חקר ההכוונה של חלבונים לאברונים תוך-תאיים, גילוי אזורי מחבר באברונים ופיתוח כלים חדשים בחקר הביולוגיה של התא
 
מאיה שולדינר (נולדה ב-15 במרץ 1975) היא גנטיקאית מולקולרית ישראלית, פרופסור מן המניין בפקולטה לביוכימיה במכון ויצמן למדע, המכהנת כיושבת ראש המועצה המדעית של המכון. מחקרה מתמקד בהבנה מכניסטית של תפקודים יסודיים העומדים בבסיסו של ארגון תוך-תאי.
ביוגרפיה

מאיה שולדינר נולדה בירושלים בשם מאיה רוזיק-רוזן, בתם של עטרה (לבית מינץ) ואלי רוזיק-רוזן. אביה היה דקאן הפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב ואמה הייתה היסטוריונית באוניברסיטה העברית בירושלים. מאיה גדלה בירושלים ובילתה שנים אחדות בארצות הברית, בריטניה וצרפת, בשל עיסוקי הוריה.
ב-1998 השלימה את לימודיה לתואר ראשון בביולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. את לימודי התואר השני (1999) והשלישי (2003) בגנטיקה עשתה באוניברסיטה העברית בהנחיית פרופ' ניסים בנבניסטי.
בשנים 2003–2008 ביצעה השתלמות בתר-דוקטורט במעבדתו של פרופ' ג'ונתן וייסמן (אנ') באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. עם שובה לישראל הצטרפה כחברת סגל במחלקה לגנטיקה מולקולרית במכון ויצמן. ב-2015 הפכה לפרופסור חבר וב-2020 לפרופסור מן המניין.
נכון ל-2024, שולדינר היא חברה בסגל העריכה של כתב העת Molecular Systems Biology ובסגל המייעץ של Life Sciences Alliance. לאורך השנים, היא זכתה בשלושה מענקים של מועצת המחקר האירופית (ERC): מענק מתחיל ב-2010, ומענקי דור ביניים ב-2015 וב-2020.
שולדינר היא מחזיקת הקתדרה הפרופסוריאלית בגנטיקה מולקולרית ע"ש ד"ר אומן ומרתה דרלינג, וב-2023 נכנסה לתפקידה כיו"ר המועצה המדעית של מכון ויצמן. כמו כן, היא שימשה ומשמשת במספר תפקידים אדמיניסטרטיביים במכון.
מחקר

מחקרה של שולדינר מתמקד בפענוח התפקודים של חלבונים בלתי מאופיינים, תוך שימוש בשמר האופים כמודל אאוקריוטי מרכזי ושימוש בגישות סריקה מיקרוסקופיות, הצמודות למעקבים ייעודיים, בדגש על תהליכים המתרחשים בתוך אברונים תוך-תאיים.
מחקר > הכוונת חלבונים לאברונים תוך-תאיים

כמחצית מהחלבונים האאוקריוטיים מיוצרים בריבוזומים הציטוסוליים, ולאחר מכן מכוונים לאברונים תוך-תאיים המתאימות להן על מנת לתפקד כראוי. לכן, הבנה מלאה של האופן בו חלבונים מגיעים למיקום התפקודי שלהם מהווה היבט חשוב בביולוגיה של התא. בשנים האחרונות, קבוצתה של שולדינר ביצעה מספר תגליות משמעותיות בתחום זה. כאשר ביצעה שולדינר את מחקר הבתר-דוקטורט שלה במעבדתו של פרופ' ג'ונתן וייסמן ובשיתוף פעולה עם פרופ' בלאנש שוואפק, היא גילתה מנגנון המכונה GET (ראשי תיבות של Guided Entry of Tail Anchor proteins), ואשר מכוון חלבונים מסוג Tail Anchor ומסוג GPI Anchor אל עבר הרשתית התוך-פלזמית (ER); הם גילו את קומפלקס ה-EMC (קומפלקס ממברנלי של הרשתית התוך-פלזמית); הגדירו את תפקידו של הפרוטאז Ste24 בניקיון של נקבוביות טרנסלוקציה חסומות בתוך הרשתית התוך-פלזמית; זיהו מנגנון הכוונה חדש לרשתית התוך-פלזמית, מנגנון בשם SND (ראשי תיבות של Srp iNDependent), אשר הם ואחרים הראו שהוא שמור ופועל באופן דומה גם בבני אדם; גילוי קולטן הכוונה חדש לפרוקסיזומים, המכונה Pex9, ומנגנון חדש להכוונה של חלבונים אל ממברנות פרוקסיזומליות.
יחד עם מעבדתו של פרופ' יוהנס הרמן, קבוצתה של שולדינר גילתה אסטרטגיה חדשה להכוונה של חלבוני ממברנה מיטרוכונדריאליים, אשר באמצעותם חלבונים משתמשים בממברנה של הרשתית התוך-פלזמית כדי לגלוש וכך להגיע ליעד המיטוכונדריאלי. הם מכנים תנועה זו בשם "ER-SURF". כמו כן, מעבדתה הדגימה שלל אותות הכוונה בלתי-קונבנציונליים ושיטות הכוונה, ומיפתה את טווח הסובסטרטים עבור מנגנוני טרנסלוקציה שונים.
מחקר > יצירה ותפקוד של אזורי מחבר

תקשורת של אברונים תוך-תאיים מקדמת את התיאום בין תפקודים תאיים ותחזוקה של שיווי משקל. דרך אחת בה אברונים תוך-תאיים מתקשרות זו עם זו, היא באמצעות יצירה של אזורי מחבר המבוססים על יצירת גבולות קרובים בין הממברנות. בשנים האחרונות, קבוצתה של שולדינר הרחיבה את ההבנה בתחום זה. היא גילתה אזורי מחבר חדשים ואת הקשרים והתפקודים המתרחשים בהם, כגון מחבר חלולית-מיטוכונדריה, מחבר מיטוכונדריה-פרוקסיזום, מחבר בין גופים מוכלים לבין גופיפי שומן, ומחבר מיטוכונדריה-גרעין.
היא וקבוצתה אפיינו מגנוני ויסות ראשונים של אזורי מחבר; חשפו תפקודים חדשים של אזור המחבר מיטוכונדריה-רשתית תוך-פלזמית; זיהו תת-אוכלוסייה חדשה של גופיפי שומן היושבות באזורי מחבר; זיהו חלבון מחבר חדש המייצר את אזור המחבר בין הרשתית התוך-פלזמית לאברון הגולג'י; יצרו כלי חדש למעקב אחר אזורי מחבר והשתמשו בו כדי לסרוק באופן סדור את כל אזורי המחבר ואת החלבונים הממוקמים בהם. מחקריה של שולדינר הגדילו משמעותית את מספר אזורי המחבר הידועים, את הקשרים המייצרים אותם ואת הוויסות שלהם, כמו גם את המולקולות אשר עוברות דרך אתרים ייחודיים אלה.
מחקר > יצירת כלים מחקריים חדשנים

על מנת לחקור באופן סדור את הביולוגיה של התא תוך הגדלת הרזולוציה והתפוקה, קבוצתה של שולדינר גם עוסקת באופן מתמיד ביצירת גישות וכלים חדשים, כמו גם טיוב של אלה הקיימים. בשנים האחרונות מעבדתה הביאה למספר פריצות דרך טכנולוגיות בתחום של סריקה סדורה של שמרים בשיתוף פעולה עם מעבדתו של פרופ' מייקל קנופ, הם יצרו אוסף חדש וייחודי של זני שמרים אשר מאפשרים לחוקרים לייצר שינויים גנטיים בכל חלבון וחלבון וזאת בתוך פחות מחודש. כלי זה, המכונה SWAp Tag (ובראשי תיבות SWAT) כבר משנה את דרך החשיבה שבה נחקרת הביולוגיה של שמרים. השמשה של טכנולוגיית SWAT על ידי קבוצתה של שולדינר ונוספים הביאה ליצירתן של מספר ספריות שמרים לשלל יישומים.
יחד עם מעבדתו של פרופ' ג'ון בריגס, פיתחה קבוצתה שיטה לסריקה של פנוטיפים ברזולוציה של מיקרוסקופיה אלקטרונית, מה שמכונה MultiCLEM ומפותח במעבדתה הן עבור שימוש בתאי יונקים.