stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כתבי יד אבודים בתולדות ישראל
בספרות האחרונים > בחסידות ברסלב

רבי נחמן מברסלב כתב (או הכתיב לתלמידיו) שני ספרים שאבדו בהוראתו: "הספר הגנוז" ו"הספר הנשרף". חיבור שלישי שמיוחס לו ונחשב לאבוד הוא ספר מגילת סתרים ובו חזונו המשיחי הסודי. אך בשנת 2006 פרסם פרופ' צבי מרק פענוח של הספר, מתוך כתבי יד מוצפנים בראשי תיבות. מלבד החיבורים השלמים הללו, רבי נחמן נהג לשרוף מדי פעם דברים שכתב, ויש עדות על מקרה שבו משמשו רבי שמעון שרף כתבים של הרבי, כדי למנוע את הדפסתם.
בשנת ה'תקצ"ה (1835) תפסה המשטרה הרוסית ארגזי ספרים של רבי נתן מברסלב, ומאוחר יותר החזירה את רובם, אך חלקם אבדו. על הכתבים שאבדו נמנתה שכבת דרשות שלמה (המכונה "הלכה ה'") בספר ליקוטי הלכות חלק יורה דעה, על שמונה נושאים בין הלכות שחיטה להלכות דגים. בנוסף, אבדו תפילות רבות שכתב כתוספת על מהדורות הספר ליקוטי תפילות. לפי ההשערה כמות התפילות שאבדה שווה בכמותה לתפילות שנדפסו. בנוסף כנראה רבי נתן כתב מחברת שאבדה ובה סיפור הרדיפות שחווה במסגרת ההתנגדות לתנועתו בשנים ה'תקצ"ה - ה'תקצ"ח (1835 - 1838).
ראו גם

חיבור אבוד
לקריאה נוספת

שברי לוחות: ספרים אבודים של בעלי התוספות, הוצאת מאגנס, ה'תשס"ז
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת עבודה זרה, דף כ"ה, עמוד א'
1 2 3  הפרשנים בפסוק זה. וראו גם את פירוש הרב עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ)
↑  ספר במדבר, פרק ל"ג, פסוק ב'
↑  ספר דברים, פרק ל"א, פסוק כ"ב
↑  ספר שמות, פרק י"ז, פסוק י"ד
↑  ספר דברים, פרק ל"א, פסוק ט'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף ל', עמוד ב'
↑  אבות דרבי נתן א ד
↑  תלמוד בבלי, מסכת חגיגה, דף י"ג, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת שבת, דף קט"ו, עמוד א'
↑  ירושלמי, סנהדרין י א
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף נ"ז, עמוד ב'
↑  אוצר המדרשים, מדרש הרנינו
↑  אוצר המדרשים, מדרש ויכולו, הקדמה
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ק"ו, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא בתרא, דף י"ד, עמוד ב'
↑  ישעיהו ליבוביץ, על עולם ומלואו. שיחות עם מיכאל ששר, עמ' 64 - 65
↑  מדרש שמואל פרק טו
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף י', עמוד ב', משנה, מסכת פסחים, פרק ד', משנה ט'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ט, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יבמות, דף מ"ט, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת יומא, דף ל"ח, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף צ"ז, עמוד ב'.
↑  יצחק אברבנאל, שאלות להחכם הרב שאול הכהן, ונציה ה'של"ד, עמ' 16
↑  חות יאיר, סוף סימן רי"ט
↑   שמעון אריה לייב עקשטיין, תולדות החבי"ף, ירושלים: הוצאת הלוים, תשנ"ט עמ׳ 365-362
↑  חיים פלאג׳י, חיים לראש, הקדמה
↑  ראו ימי מוהרנ"ת א סה; חיי מוהר"ן קסט; שיחות הר"ן רה; וכן הרצאה של ד"ר אלכסנדרה מנדלבום קופייב, שריפת כתבים באתר יוטיוב, בתוך סדרת הרצאות על סוד הספר בחסידות ברסלב
↑  חיים מנחם קרמר, באש ובמים, ירושלים תשנ"ו, עמ' תרה, הערה 5; וכן עמ' תרסב. וראו גם הקדמת ספר עלים לתרופה, וכן מכתב קע"א בהערה שם.
↑  ראו גם ספר ימי מוהרנ"ת, בסוף חלק א'. ייתכן שכתיבת המחברת הייתה רק בתכנון. ראו מרדכי מנטל, "ספר ימי מהרנ"ת של רבי נתן מנעמירוב: עיון ביבליוגרפי", בתוך: עלי ספר, מחקרים בביבליוגרפיה ובתולדות הספר העברי המודפס, יד (תשמ"ז / 1987).
↑  תוכן העניינים ועמודים מהספר (הקישור אינו פעיל, 13 בדצמבר 2023), וראו סקירה על הספר בהארץ
קריקט

משחק קריקט
קְרִיקֶט (באנגלית: Cricket) הוא משחק ספורט קבוצתי המתנהל בין שתי קבוצות של 11 שחקנים. זהו משחק עם מחבט וכדור, אשר משוחק במגרש מעגלי או אליפטי עם משטח מלבני באמצע הנקרא פִּיץ' (Pitch), עליו מתקיים עיקר המשחק. בשני קצות הפיץ' עומדים מקלות עץ – שלושה עמודי עץ אנכיים (Stumps) ועליהם שתי פיסות עץ אופקיות (Bails) – היוצרים יחד את השער, או וויקט (Wicket) באנגלית.
על הפיץ' נמצאים שלשה שחקנים: שני חובטים (Batsman) מהקבוצה החובטת, ומגיש (Bowler) מקבוצת השדה. המגיש זורק את הכדור מוויקט אחד לכיוון הוויקט האחר. ליד הוויקט השני עומד חובט ומנסה להגן על הוויקט שלו עם מחבט. החובט השני, העומד בקצה האחר של הפיץ' (ליד הוויקט של המגיש), לא פעיל במהלך זה של המשחק. החובט מנסה לחבוט בכדור ולאחר החבטה מחליף מקומות עם החובט השני הנמצא בוויקט השני. חילוף אחד כזה מזכה את קבוצת החובטים בנקודה אחת (Run). החובטים יכולים להחליף מקומות פעמיים או יותר והנקודות שיקבלו תהיינה כמספר ההחלפות. אם הם יכולים, החובטים יכולים לרוץ בין הוויקטים גם בלי לחבוט בכדור (ראו תוספות). לאחר שהכדור נחבט, מטרתה של קבוצת השדה היא להפיל את הוויקט. אם נפסל החובט (ראו פסילות), יחליף אותו שחקן אחר מקבוצת החובטים. הסבב ממשיך עד שקבוצת החובטים אינה יכולה לספק שני חובטים למגרש (כלומר, נפסלו 10 חובטים). בשלב זה נגמר סיבוב (Innings), ושתי הקבוצות מחליפות תפקידים.
מחבט קריקט
כדור קריקט.
 במשחק יום-לילה משתמשים בכדור בצבע לבן מסיבות של ראות.
היסטוריה

המשחק התפתח בצורתו המודרנית באנגליה ונפוץ בעיקר במדינות חבר העמים הבריטי ובמדינות שהיו תחת שלטונו. במספר מדינות בדרום אסיה כדוגמת הודו, פקיסטן, בנגלדש וסרי לנקה, קריקט הוא משחק הספורט הפופולרי ביותר. הוא פופולרי באנגליה, אוסטרליה, ניו זילנד, דרום אפריקה, זימבבואה, איי הים הקריבי ומדינות נוספות.
משך המשחק יכול להגיע ליותר משש שעות ביום למשך חמישה ימים.
המשחק גורם להתרגשות מרובה בקרב אוהדיו, בעיקר במשחקים בינלאומיים שכבר גרמו לתקריות דיפלומטיות חמורות (כגון במשחקי נבחרת אנגליה באוסטרליה ב-1932–1933 שגרמו למהומה גדולה כאשר נבחרת אנגליה אחזה בטקטיקה של זריקת הכדורים לצד ה"רגל" בצורה שגרמה לפגיעות רבות בגופם של החובטים).
מהלך המשחק

לפני תחילת המשחק נערכת הגרלה (בדרך כלל בהטלת מטבע) בין הקפטנים בה המנצח בוחר האם לחבוט או להגיש. המשחק עצמו מורכב מסדרות רבות של הגשות, הנקראות "אוֹבֶר" (Over). בכל אובר, הכדור מוגש שש פעמים לכיוון החובט. שחקנים מקבוצת השדה מגישים שישה כדורים לסירוגין, כל פעם שחקן אחר מגיש לכיוון וויקט שונה באובר הבא. החובטים נשארים ליד אותו וויקט, כך שכל אובר נעשה לכיוון חובט אחר אלא אם החובטים החליפו את מקומותיהם.
המשחק מחולק לסיבובים, כאשר בכל סיבוב קבוצה אחת חובטת והקבוצה השנייה מגישה. סיבוב מסתיים כאשר אחד התנאים הבאים מתמלא:
נפסלים 10 שחקנים מקבוצת החובטים, או שהיא לא יכולה לספק שני חובטים למשחק (במקרים של פצועים).
קבוצת החובטים השיגה את מטרתה וניצחה.
כאשר הוגשו מספר מוסכם של אוברים (במשחקי יום אחד).
כאשר הקפטן מקבוצת החובטים הכריז שקבוצתו סיימה לצבור נקודות (במשחקי טסט).
מהלך המשחק > הצבת שחקנים

מקבוצת החובטים נמצאים רק שני שחקנים על המגרש, החובט הפעיל, אשר אליו מוגש הכדור, והחובט הלא-פעיל שנמצא בוויקט השני.
מקבוצת השדה, כל 11 השחקנים נמצאים על המגרש. אחד מהם הוא המגיש, אחד הוא הוויקט-קיפר (שומר הוויקט) ושאר תשעת השחקנים הם שחקני שדה. המגיש חייב להתחלף בכל אובר, כאשר שחקן שדה אחר מחליף אותו. הוויקט-קיפר ניצב מאחורי הוויקט הפעיל. הקפטן של קבוצת השדה, בהתייעצות עם המגיש, מחליט היכן להציב את תשעת השחקנים הנותרים.
מהלך המשחק > המגרש

מגרש קריקט הוא משטח דשא מעגלי או אליפטי. גודל המגרש אינו קבוע, אבל קוטר המגרש נע בין 450 רגל (137 מטר) לבין 500 רגל (152.5 מטר). בדרך כלל, ישנו חבל אשר תוחם את גודל המגרש, הנקרא "גבול" (Boundary).
מהלך המשחק > המגרש > הפיץ' (Pitch)

עיקר המשחק מתרחש במרכז המגרש, על משטח מלבני, קשיח יחסית הנקרא פיץ'. ממדי הפיץ' הם 10 × 66 רגל (3.05 × 20.12 מטר).
בשני קצוות הפיץ' נמצאים הוויקטים. כל אחד מהם מורכב משלושה מקלות אנכיים הנקראים "סטמפס" (Stumps). על המקלות האנכיים מונחים שני מקלות אופקיים כך שמקל אופקי אחד נמצא על שני מקלות אנכיים סמוכים. המקלות האלו נקראים "ביילס" (Bails).
מהלך המשחק > תפקידים

חובט (Batsman) - במהלך המשחק נמצאים על המגרש שני חובטים, אחד ליד כל וויקט.
רץ מחליף (Runner) - במקרה שאחד החובטים פצוע ולא מסוגל לרוץ, שחקן אחר מקבוצת החובטים, רץ מחליף, רץ במקומו.
מגיש (Bowler) - השחקן שמגיש את הכדור.
וויקט-קיפר (Wicket-Keeper) - תפקידו הוא לעמוד מאחורי הוויקט ולנסות לתפוס את הכדור.
שחקן שדה (Fielder) - תפקידם הוא לפסול את החובטים ולמנוע ריצות.
שופט (Umpire) - ישנם שלושה שופטים, שניים מהם נמצאים על המגרש במהלך המשחק והשלישי הוא "שופט טלוויזיה".
מהלך המשחק > צבירת נקודות

הדרך לצבור נקודות היא בריצה בין הוויקטים, נקודה אחת לכל החלפת מקומות בין החובטים.
דרך נוספת לצבור נקודות, היא כאשר החובט מעיף את הכדור לאוויר מחוץ לתחום המגרש בלי לגעת בקרקע וכך הוא צובר 6 נקודות, או הוא חובט כך שהכדור פוגע בקרקע ויוצא מהמגרש ואז הוא צובר 4 נקודות.
מהלך המשחק > תוספות

הגשה לא חוקית (No ball)
הגשה רחוקה מדי (Wide)
"ביי" ו"לאג-ביי"
מהלך המשחק > פסילות

חובט יכול להיפסל במספר רב של דרכים. להלן רשימת הדרכים מסודרת לפי שכיחות, בסדר יורד (הארבע האחרונות קרו רק פעמים מעטות בהיסטוריה של קריקט):
נתפס: אם החובט העיף כדור באוויר והוא נתפס על ידי אחד משחקני השדה ללא מגע בקרקע.
בולד: אם הכדור פגע בוויקט והפיל לפחות אחת מפיסות העץ האופקיות.
רגל לפני וויקט (LBW, Leg Before Wicket): אם הכדור פגע בגופו של החובט אשר חסם את התקדמותו לשער, ולדעת השופט נמנעה בכך הפלתו של השער.
ראן אאוט: אם החובטים רצים בין השערים ואחד מהם לא הגיע לאזור השער בזמן וקבוצת השדה הצליחה להפיל את הוויקט אליו הוא רץ באמצעות הכדור, כולל נגיעה באמצעות היד המחזיקה את הכדור.
סטמפד: אם הכדור הגיע לשומר הוויקט והחובט עומד מחוץ לאזור השער ושומר הוויקט הפיל לפחות אחת מפיסות העץ האופקיות.
פגע בשער: אם החובט פגע בגופו או עם המחבט בשער והפיל את אחד המקלות. זה בדרך כלל קורה כאשר החובט מאבד את שיווי משקלו או כאשר הוא לקח את מחבטו אחורה מדי במהלך החבטה.
סוגי תחרויות

קיימות מספר צורות של תחרות:
"יום אחד" - משחק בו כל צד משחק 50 סדרות. בדרך כלל נמשך המשחק 7 - 8 שעות. משחקי הגביע העולמי מתקיימים בצורה זו.
צורה חדשה יחסית מכונה 20-20 או T 20- כל צד משחק 20 סדרות של הגשות במקום מספר לא מוגבל. בשיטה זו כל משחק נמשך כ-3 שעות.
הדרך המסורתית לשחק קריקט היא טסט, הנמשך 5 או 4 ימים, והקבוצות לא מוגבלות במספר הסדרות. הדרך לנצח היא כדלהלן:
קריקט בעולם

באנגליה קיימת ליגה של נבחרות מחוזיות בה משחקים הרבה שחקנים מובילים, המייצגים את מדינתם בתחרויות בינלאומיות.
מעבר לגביע העולם בקריקט, האירוע הגדול ביותר של הקריקט הוא המפגש שנערך כל שנתיים בין אנגליה לאוסטרליה ונקרא "אשס" (Ashes, אֶפֶר).
כאן מתקיימת סדרה של 5 משחקי טסט, סך הכול 25 ימי קריקט. הקבוצה המנצחת זוכה בתחרות האשס, ואם יש תיקו – הקבוצה הזוכה האחרונה שומרת על גביע האשס. האירוע מתקיים פעם באנגליה ופעם באוסטרליה.
הקריקט צובר פופולריות בהודו. שוויה של ליגת הקריקט בהודו צמח מ־5.3 מיליארד דולר ב־2017 ל־10.9 מיליארד דולר ב־2023.
קריקט בישראל

בישראל ענף הקריקט אינו מפותח. מעט קבוצות לא מקצועניות ודלות תקציב משחקות בישראל. ישנן שתי ליגות מקצועיות ונבחרת שמשתתפת בתחרויות בעולם. נבחרת ישראל היא בין הנבחרות בינוניות-חלשות בעולם. עם זאת, נבחרת ישראל לנוער זכתה מספר פעמים בדרג השני של הליגה האירופאית. רוב שחקני הקריקט בישראל ממוצא הודי (בעיקר בני ישראל), בריטי, אוסטרלי, ניו זילנדי ודרום אפריקאי.
בשנת 2014 נפטר שופט הקריקט הישראלי, הלל אוסקר בן ה-58, מפגיעת כדור קריקט בעת משחק באשדוד.
משחקי קריקט נערכים גם במסגרת המכביה העולמית המתקיימת בארץ מדי ארבע שנים.
הערות שוליים

↑  רונן וודלינגר, קריקט - לא מה שאתם חושבים, באתר כלכליסט, 1 באפריל 2010
↑   נדן פלדמן, 11 שחקנים ומחבט: הקריקט סוחף את הודו, באתר TheMarker‏, 15 באוגוסט 2024
↑  מתן צורי, שופט הקריקט הישראלי נפטר לאחר שעמד לזכר השחקן האוסטרלי שנהרג, באתר ynet, 30 בנובמבר 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533424405171  BnF: cb12508116w (data)  GND: 4165669-6  LCCN: sh85033969  NARA: 10646451  NDL: 00567027  NKC: ph121953 
מגרש קריקט, עם שמות של מקומות מוגדרים בהם מוצבים שחקני השדה (ראו שחקני שדה)
מבנה הוויקט
יצחק אבידב

| --- | --- |

יצחק אבידב בצעירותו
 לידה:  1917 רפובליקת פולין 
 פטירה:  2005 (בגיל 88 בערך) 
 מדינה:  ישראל 
 
יצחק (פשה) אבידב (רייכמן) (1917–2004) היה פרטיזן ופעיל ציוני.
קורות חיים

נולד בפולין. בתקופת השואה היה חבר בקבוצת פרטיזנים ביערות באוקראינה ביחד עם אשתו דורה אבידב (דורה גולדרייך) (1915, פולין - 2007, ישראל). לאחר מכן היה (ביחד עם אשתו דורה) ממקימי תנועת הבריחה להברחת יהודים ממזרח אירופה למערבה ומשם-לארץ ישראל וממקימי תנועת "הנקם" (יחד עם אבא קובנר), שביצעה פעולות נקם בנאצים שהיו אחראים להרג יהודים.
נפטר בישראל בשנת 2004, ונקבר בבית העלמין הר המנוחות בירושלים .
הר המנוחות

| --- | --- |
הר המנוחות ממעוף הציפור
הר המנוחות ממעוף הציפור
 פרטי בית הקברות
 סוג:  בית קברות
 דת:  יהודים
 תאריך הקמה:  1951
 אופן הקבורה:  קבורת שדה, קבורה בקומות
 
 קואורדינטות:  31°47′53″N 35°10′40″E﻿ / ﻿31.798133333333°N 35.177727777778°E﻿ / 31.798133333333; 35.177727777778
  (למפת ירושלים מוגדלת) הר המנוחות(למפת ירושלים רגילה) הר המנוחות(למפת הרי ירושלים רגילה) הר המנוחות(למפת הרי ירושלים מוגדלת) הר המנוחות
 
קברים בהר המנוחות
מראה חלקי של הר המנוחות ובמרכזו קברו של יהודה לייב הלוי אשלג המכונה "בעל הסולם"
הר המנוחות הוא בית הקברות היהודי המרכזי בירושלים החל מאמצע המאה ה־20. בית הקברות נפתח בשנת 1951, והוא נמצא על גבעת הר המנוחות, שמתנשאת לגובה 750 מטרים מעל פני הים, בצידה המערבי של ירושלים, מצפון־מערב לשכונת גבעת שאול ומעל לכביש 1.
מזרחית להר המנוחות ממוקם בית הקברות גבעת שאול, השני בגודלו מבין בתי הקברות בירושלים.
מאחר שהוא בית העלמין העירוני הרשמי, הוא מספק קבורה בחינם לאזרחי ישראל (אם כי הבחירה של החלקה נותרת בידי חברת קדישא העירונית, ואם בן זוג רוצה להיקבר בחלקה סמוכה, הוא או היא חייבים לשלם עבורה).
בית הקברות נמצא במגמת התרחבות עם חלקים חדשים הנפתחים. בשנים האחרונות הורחב שטחו על שטח יער ירושלים.
החלקות הוותיקות בהר המנוחות מכילות קבר תת־קרקעי ומעליו אבן מלבנית גדולה שעליה חקוקים שם, תאריך ודברים בשבחו של הנפטר. במקרה של רבנים מפורסמים שקבורים בו, כל החלק העליון של מצבת האבן חקוק בפסוקים או ביטויים המשבחים את מעשיו של המנוח. שמותיהם של בני משפחתו של המנוח, שמתו בשואה, ולכן לא היה להם קבר לעיתים קרובות חרוטים בצד המצבה. בחלקות החדשות בהר המנוחות הקבורה משלבת קברי קרקע דו-קומתיים לצד קבורה בקיר במבנים רב-קומתיים.
כהנים קבורים באזור נפרד מחוץ לכניסה הראשית, כדי שבני משפחותיהם שאינם מורשים להיכנס לבתי הקברות כדי למנוע טומאה יוכלו לעמוד על הכביש ולהתפלל בסמוך למקום קבורתם.
היסטוריה

לאחר מלחמת העצמאות, כשהתברר שלא יהיה ניתן לשוב ולקבור את המתים של ירושלים בבית הקברות בהר הזיתים, פעלו השלטונות למצוא אתר חלופי לבית קברות שיהיה קרוב מספיק לעיר, והאתר של הר המנוחות נבחר. במהלך שנת 1950 בוצעו עבודות הכשרת השטח.
בעקבות לחץ של קרובי הנפטרים שהוחזקו זמנית במחצבה בבית העלמין שייח' באדר, ביקשו בצה"ל להעביר את החללים הצבאיים לקבורה בהר הרצל. אולם מכיוון שהחללים הצבאיים והאזרחיים היו קבורים יחד היה צורך לפנות גם את הנפטרים האזרחיים לקבורה, ובאוגוסט 1950 הועברו הנפטרים לקבורה בהר המנוחות. לאחר קבורה חד פעמית זאת לא התבצעה במקום קבורה נוספת עד סוף שנת 1951. אחד הגורמים המעכבים היה חלוקת המקום בין חברות הקבורה השונות ובינן לבין העירייה שדרשה שהניהול האדמיניסטרטיבי יהיה בידיה. קבורה של בודדים בהר המנוחות החלה באוקטובר 1951, על ידי אחת החברות קדישא, כאשר העירייה טוענת שהדבר נעשה בניגוד לחוק. באוקטובר 1952 קבעה ועדת השמות הממשלתית את שם בית הקברות כ"הר המנוחות".
אחד המשתתפים בהלוויה במקום תיאר את בית הקברות בנובמבר 1951:
המצב לא השתפר במהלך החודשים לאחר מכן ובמרץ 1952 נמסר בדבר:
בהר המנוחות פעלו ארבע חברות קדישא: קהילת ירושלים, אשכנזית פרושית, אשכנזית חסידית וספרדית. החברה קדישא של קהילת ירושלים הכינה בעזרת האדריכל ריכרד קאופמן תוכנית כוללת להר המנוחות. בהתאם לתוכנית, יועדה פסגת ההר לשמש פנתיאון בו נקברו גדולי האומה. שביל גישה רחב יועד להוביל אל הפנתיאון הלאומי. אולם שאר החברות לא הכירו בתוכנית זו, טענה שאין לה תוקף והיא מקפחת אותם ובשנת 1952, התבצעה קבורה על השטח שיועד לשביל והתוכנית סוכלה. בפנתיאון נקברו, בין השאר, פרץ סמולנסקין.
בשנת 2014 נחנכה לראשונה בהר המנוחות חלקת קבורה פרטית של חברת "אוויסון ישראל" המכילה למעלה מ־400 חלקות לקבורת שדה. בסמוך לכניסה הראשית נמצאים חלקות הרבנים הכוללות את גדולי הדור של 60 השנים האחרונות מכל רחבי העולם. הקבר הידוע מביניהם הוא קברו של האדמו"ר אהרן רוקח מחסידות בעלז שאת מצבתו נוהגים לפקוד אלפי מבקרים מדי שנה.
ב-30 באוקטובר 2019 נחנך בית העלמין תת-קרקעי במתחם, המתחם כולל 24 אלף קברים במעמקי האדמה. במתחם יש כ-3 מעליות. עלות הפרויקט הייתה כ-300 מיליון שקל.
בדצמבר 2024 זכה פרויקט המנהור בהר המנוחות בירושלים בפרס ארגון המנהור הבינלאומי ITA, בקטגוריית "מעבר להנדסה", על הצלחת שילוב המנהור בפתרון צרכים קהילתיים גלובליים בנושא הקבורה. מתחת לבית הקברות הקיים, יצרו מערכת מנהרות קבורה מתקדמת, תוך שמירה על שטחים ירוקים, ובהתחשב במגבלות ההלכה היהודית.
לקריאה נוספת

דורון בר, פנתיאון האומה בהר המנוחות, עת־מול 228, אייר תשע"ג, עמ' 32–35.
הערות שוליים

1 2  ע. מרגלית, על שאלה כאובה אחת, דבר, 26 במרץ 1952
↑  חלוקי דעות על בעלות בתי העלמין בירושלים, שערים, 26 ביולי 1951
↑  הוויכוח בעירית ירושלים בעניין בית העלמין, הצופה, 6 בנובמבר 1951
↑  חיים יפת, בין גבעת רם להר המנוחות, הַבֹּקֶר, 18 בנובמבר 1951
↑  חרפת בית העלמין בירושלים, על המשמר, 22 באפריל 1952
↑  נקברו בלי רשות, מעריב, 17 באוקטובר 1951
↑  ביה"ק בירושלים - הר המנוחות, הַבֹּקֶר, 2 בנובמבר 1951
↑  דוד לוי, חדר מתים, דבר, 27 בנובמבר 1951
↑  ד. ירושלמי, בעיית הקבורה בירושלים, במערכה, 9 בנובמבר 1961
↑  ישראל בר זכאי, על בית העלמין בירושלים, הצופה, 18 בדצמבר 1952
↑  עצמות סמולנסקין הובאו למנוחות, הארץ, 29 במאי 1952
↑  מאיה הורודניצ'אנו‏, עיר הקברים: בית עלמין תת-קרקעי הושק בירושלים, באתר וואלה, 30 באוקטובר 2019
↑  גאווה ישראלית: זה הפרויקט בירושלים שזכה במקום הראשון בעולם, באתר אייס, 10 בדצמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012427469105171
אדם ומלואו

| --- | --- |
 סוגה:  אירוח
 בימוי:  נתן מנספלד
 מנחים:  עוזי חיטמן (1-11) חנן גולדבלט (12-20)
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 אורך פרק:  כ-23 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 33
 
אדם ומלואו היא תוכנית טלוויזיה בת 20 פרקים ששודרה בערוץ 33 בין השנים 2004-2005. במסגרת תוכנית זו, הסתובב המגיש ברחבי ישראל, פגש אנשים והביא סיפורים על סביבת מגוריהם, זיכרונות ילדותם, וחייהם.
את התוכנית הגיש בהתחלה עוזי חיטמן, שהספיק להגיש 11 פרקים. לאחר מותו הפתאומי של חיטמן ב-2004, החליף אותו חנן גולדבלט עד מעצרו ב-2005.
בעקבות כך, החליטו בהפקת התוכנית להפסיק לייצר פרקים נוספים.
הערות שוליים

↑  אורן פרסיקו, ‏גולדבלט בשטח, באתר גלובס, 10 באוגוסט 2005
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מטאל גותי

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  הבי מטאל, דום מטאל, דת'-דום, רוק גותי, מוזיקה קלאסית
 מקורות תרבותיים:  תחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 בבריטניה וצפון אירופה
 מוצא:  הממלכה המאוחדת 
 כלים:  גיטרה חשמלית, גיטרה בס, תופים, כינור, קלידים (סינתיסייזר, פסנתר או עוגב), זמרת אופרה (סופרן או מצו-סופרן), מקהלה
 פופולריות מיינסטרים:  בעיקר בצפון אירופה ובסצנות הגותיות
 נגזרות:  מטאל סימפוני
 סוגות היתוך
 דום גותי (כולל דת'-דום גותי)  מטאל גותי סימפוני
 סצינות אזוריות
 נורווגיה, שוודיה, גרמניה, הולנד, אוסטרליה, מזרח אירופה
 נושאים קרובים
 גותיקה: עצב, מוות, שכול ואבל, אימה, דת, רומנטיקה, אהבה נכזבת ובדידות
 
ויבקה סטנה, הסולנית של להקת המטאל הגותי המשפיעה טריסטניה בשנים 1996–2007, בשמלה גותית. סטנה ידועה בשל קול המצו סופרן הלירי האופראי הצלול שלה.
מטאל גותי (באנגלית: Gothic Metal; נקרא גם Goth Metal) הוא תת-ז'אנר מוזיקלי המשתייך לסוגת ההבי מטאל. רוב מה שכיום מכונה "מטאל גותי" אינו מזכיר ממש את הרוק הגותי, למעשה הכינוי "מטאל גותי" מתייחס פעמים רבות ליצירה המשלבת מצד אחד מטאל ונגינת גיטרות בסגנון דום מטאל/דת' מטאל/בלאק מטאל עם התמקדות באווירה אפלה וקודרת, ומצד שני נגינת קלידים, אלמנטים קלאסיים, ליווי מקהלה ולעיתים קרובות ביצוע ווקאלי נשי (לרוב אופראי או מלודי) לצד גראולינג המבוצע על ידי מבצע ווקאלי גבר. השילוב של זמרת נשית וגראולינג מכונה לעיתים "שירת היפה והחיה". להקות מטאל גותי רבות מציגות שירה של סולנית בלבד, ללא סולן המבצע גרואלינג או שר שירה נקייה. המטאל גותי חופף במידה רבה למטאל סימפוני, אך כבד וקודר ממנו.
תוכן המטאל הגותי עוסק בנושאים של הספרות הגותית – בגרוטסק, באפל, במסתורי ובעל-טבעי ובפרט בתחומים: דת ואלוהים, גן עדן וגיהנום, רומנטיקה, אהבה נכזבת ובדידות, אימה גותית, דיכאון, ריקנות, כליה, אבל, שכול ומוות.
מאפיינים מוזיקליים

המטאל הגותי מגוון מאוד במאפייניו המוזיקליים, ויש בו תתי-סגנונות רבים.
כלי הנגינה האופייניים למטאל גותי הם כלי הנגינה האופייניים של המטאל – גיטרות חשמליות, גיטרת קצב, גיטרת בס ותופים – אך גם כלי נגינה קלאסיים יותר: קלידים, פסנתר, כינור ולעיתים גם חליל ועוגב. בדרך כלל הדגש במטאל הגותי הוא על אווירה אפלה ולכן יש יותר שימוש בקלידים ופחות סולואי גיטרה וירטואוזיים המאפיינים את ההבי מטאל. בחלק מלהקות המטאל הגותי הקלידים יותר דומיננטיים מהגיטרות.
השירה במטאל הגותי מגוונת וכוללת שירה גברית נקייה, גרואלינג של דת' מטאל, צווחות של בלאק מטאל, ושירה נשית נקייה, שהפכה למזוהה ביותר עם סוגה זו (אף על פי שאין חפיפה מלאה בין להקות מטאל גותי ללהקות עם זמרת מובילה). השירה הנשית היא לעיתים אופראית ולעיתים מלודית אך רגילה.
כמעט כל להקות המטאל הגותי משלבות בנגינתן מוזיקת אווירה גותית ומוזיקה גותית נאו-קלאסית. להקות מטאל גותי-סימפוני משלבות גם מקהלות בשיריהן, בדרך כלל כאלה השרות מזמורים גרגוריאניים. להקות מטאל גותי ומטאל סימפוני גדולות ומפורסמות משלבות לעיתים ליווי תזמורתי מלא לשיריהן הסימפוניים.
המטאל הגותי התפתח מהרוק הגותי והדום מטאל ושירים רבים בסוגה זו הם איטיים וכבדים. בסקנדינביה החל גל של שילוב מטאל גותי עם סגנונות מטאל שונים בהם דום מטאל, דת' מטאל, בלאק מטאל ומטאל סימפוני. מאוחר יותר התפתחו שילובים גם בין מטאל גותי לפולק מטאל ואף פאואר מטאל (בעיקר בהולנד). לעיתים משולב המטאל הגותי גם בסגנונות שאינם מטאל טהור: רוק גותי, רוק אלטרנטיבי, אמביינט, אינדסטריאל ומוזיקה אלקטרונית. בהתאם לכך, להקות מטאל גותי שונות מנגנות באופן שונה: חלקן מוזיקה כבדה ואיטית, חלקן מוזיקה כבדה ומהירה, חלקן מוזיקה כבדה סימפונית, חלקן מוזיקה קצבית וקלילה יותר ועוד.
בעוד חלק מלהקות המטאל הגותי מקפידות על מוזיקה אפלה, קודרת וכבדה (הנתמכת בליריקה תואמת) להקות אחרות מנגנות מוזיקה קלילה וקצבית יותר כדי לפנות לקהל מאזינים רב יותר. כתוצאה מכך, בשנים האחרונות זכו להקות מטאל גותי לפופולריות גם במיינסטרים ולא רק בסצנות האלטרנטיביות. דוגמאות לכך הן HIM, אפיקה ולקונה קויל.
אורכי השירים במטאל גותי משתנה: החל משירים קצרים בני כ-3 עד 4 דקות בעיקר במטאל הגותי הרך, עד לשירים של למעלה מ-10 דקות בעיקר בדום הגותי. אורך שיר מטאל גותי ממוצע נע בין 6 ל-7 דקות. במטאל הגותי והסימפוני נפוצים גם קטעי פתיחה אינסטרומנטליים קלאסיים ואפים שבהן המוזיקה היא מוזיקה קלאסית סימפונית עוצמתית, מעין אוברטורה. קטעים אלה פותחים אלבומים ונמשכים לרוב לא יותר מ-2 דקות.
מאפיינים מוזיקליים > הזמרת (סולנית) במטאל הגותי

להקות רבות במטאל הגותי כוללות סולנית, שהיא בדרך כלל זמרת סופרן או מצו סופרן, השרה שירה מלודית ורכה, שלעיתים קרובות מתוארת גם כשירה מלאכית. לעיתים קרובות מהווה הסולנית חלק מרכזי בהופעה של הלהקה, הן על הבמה והן בווידאוקליפים, בהם היא בדרך כלל לבושה בשמלה גותית-ויקטוריאנית או במחוך.
למרות חשיבותה הרבה של הזמרת, מטאל גותי איננו זהה למטאל עם זמרת כסולנית: יש להקות מטאל גותי, בעיקר להקות דום-גותי, בהן אין זמרת, ויש להקות עם זמרת שאינן להקות מטאל גותי (כמו Nightwish).
בלהקות מטאל גותי רבות ישנו שילוב בין זמרת לזמר, כאשר ברובן הזמר שר בגרואלינג – נהמות בקול מחוספס ולא-מלודי המאפיינות דת' מטאל ודת'-דום. השילוב בין זמרת מלודית לגראולינג נקרא "שירת היפה והחיה" – שילוב שמתואר בדרך כלל על ידי מבקרי מטאל כניגוד והשלמה בין שירה מלאכית של הזמרת לשאגות מוות אפלות של הזמר.
מאפיינים מוזיקליים > ליריקה ותכנים

תוכן המטאל הגותי ומילות השירים עוסקים בנושאים של הספרות הגותית – בגרוטסק, באפל, במסתורי ובעל-טבעי ובפרט בתחומים: דת ואלוהים, גן עדן וגיהנום, רומנטיקה, אהבה נכזבת ובדידות, אימה גותית, דיכאון, ריקנות, כליה, אבל, שכול ומוות.
למשל, האלבום Where Lovers Mourn של Draconian עוסק באהבה נכזבת, בבדידות וברצון למות, ואלבומם Turning Season Within עוסק במערכות יחסים כושלות. אלבומם Arcane Rain Fell עוסק בנפילתו של לוציפר ויצירת הגהנום (בהתבסס על "גן העדן האבוד" של ג'ון מילטון). שני האלבומים הראשונים של טריסטניה – Widow's Weeds ו-Beyond The Veil – הנחשבים לאלבומי מפתח בתחום, עוסקים במוות, אבל ושכול וכתובים ברמה גבוהה של אנגלית ארכאית בסגנון שייקספירי.
נושא נפוץ נוסף הוא אימה ובפרט כל הקשור לערפדים. חלק מהלהקות גם מאמצות "הופעה ערפדית" כחלק מה"שואו" שלהם.
להקות כמו Within Temptation,‏ After Forever ואפיקה שרות על מגוון רחב יותר של נושאים, ולא מתמקדות דווקא בנושאים אפלים וקודרים. הן שרות על מערכות יחסים, על דת וקיצוניות דתית, על רגשות ותחושות אישיות, וכן על פוליטיקה.
מאפיינים מוזיקליים > הגדרת הסגנון וסיווג להקות

ז'אנר המטאל הגותי מוגדר באופן רופף למדי, כך שלעיתים ניתן לטעות ולייחס הרכבים המבצעים בעיקרון פאואר מטאל עם ביצוע ווקאלי נשי (כגון Nightwish) או הרכבים המבצעים בעיקרון דום מטאל (ממנו המטאל הגותי נבע) לתחום המטאל הגותי. עם זאת, במקרים רבים אפשר להגדיר להקות שמנגנות דום מטאל סימפוני גם כלהקות מטאל גותי. כמו כן ניתן לקטלג להקות מטאל סימפוני רבות, בדרך כלל בצדק, כלהקות מטאל גותי (אם כי יש להקות מטאל סימפוני שאינן להקות גותיות, כמו Therion). לחלופין, ניתן לשייך בטעות הרכבי מטאל גותי לתחומי ז'אנרים אחרים (בדרך כלל דום מטאל או מטאל סימפוני).
בעוד להקות רבות מאמצות את הסיווג כלהקות מטאל גותי (למשל, Draconian‏), אחרות – כגון Nightwish המנגנת פאוור מטאל סימפוני ו-Summoning המנגנת בלאק מטאל סימפוני (לו היא קוראת "טולקין מטאל") – התנגדו באופן מוצהר לתיוגן כלהקות מטאל גותי.
מוזיקאי מטאל גותי ידועים כוללים את מורטן ולנד, ויבקה סטנה, סימונה סימונס, שרון דן אדל, ליב קריסטין ופיט יוהנסן.
תתי-סגנונות > דום גותי

דום גותי הוא סגנון המשלב אלמנטים מסורתיים יותר של דום מטאל עם מטאל גותי ורוק גותי. בדרך כלל, להקות דום גותי משתמשות בכלים הקשורים יותר למוזיקה קלאסית, לצד כלי דום מטאל מסורתיים, על מנת ליצור אווירות אפלות יותר. מילות השירים של להקות הדום מטאל הגותי משלבות את האלמנטים הדרמטיים והרומנטיים של המטאל הגותי עם הצער והמלנכוליה הקיימים בדום מטאל, תוך התבוננות פנימית יותר וממוקדת בחוויות אישיות כמו אהבה, אבל, אובדן בלתי הפיך, אובדן אמונה וכו'.
דת'-דום גותי הוא דום גותי שבו יש דגש על דת'-דום עם הגרואלינג המאפיין את הדת' מטאל ושירת היפה והחיה. רבות מלהקות הדום גותי הן גם להקות דת'-דום גותי.
דוגמאות: My Dying Bride,‏ Draconian, טריסטניה (באלבום Widow's Weeds),‏ Nox Aurea,‏ Saturnus,‏ Tales of Dark,‏ When Nothing Remains, ‏ Amederia,‏ Type O Negative ו-Edellom.