stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יט קון דו
הערות שוליים

↑  קאטה (יפנית), טאו לו (קנטונזית), או פורם (אנגלית).
| אמנויות לחימה |
| --- | --- | --- |
| אמנויות לחימה סיניות | וו-שו • באג'י צ'ואן • בה גואה ג'אנג • וינג צ'ון • שינג אי צ'ואן • קונג פו גמל שלמה דרומי • טאי ג'י צ'ואן • אגרוף ארוך • אגרוף שאולין • אגרוף שיכור • אי צ'ואן • ג'ין גאנג בה שי • גמל שלמה צפוני • הונג גאר • טאן טוי • טונג ביי צ'ואן • יין-יאנג בה פאן ז'אנג • ליו חה בה פה • מיזונג אי • עגור לבן פוג'יאני • פאק מיי • פנגיי-נון • פיגואה ז'אנג • צ'ואו ג'יאו • שוואי ג'יאו • סאנדה (ספורט) |  |
| אמנויות לחימה יפניות | איאיידו • אייקידו • ג'ו ג'וטסו • ג'ודו • גנדאי בודו • נין ג'וטסו • סומו • שוטוקאן • שיטוריו • קיוקושינקאי • קיודו • קנדו • שורינג'י קמפו • קיקבוקסינג יפני • שוט-בוקסינג • טנשין שודן קאטורי שינטו ריו |  |
| אוקינוואיות | קראטה • גוג'ו ריו • וויצ'י ריו • שוריי-ריו • שורין-ריו • ריוקיו קמפו • קובודו אוקינאווי |  |
| קוריאניות | הפקידו • טאקוונדו • טאי קיון • טאנג סו דו • טוקונג • סון קואן מו • קוק סול וון |  |
| הודיות | קאלרי-פאיאט • אדיטאדה • אמנויות לחימה הודיות • עגור לבן טיבטי |  |
| טיבטיות | עגור לבן טיבטי |  |
| פיליפיניות | ארניס • יו-יאן |  |
| תאילנדיות | אגרוף תאילנדי |  |
| קמבודיות | פראדאל סראי |  |
| בורמזיות | לאטוואי |  |
| לאוסיות | אגרוף לאוסי |  |
| אירופאיות | היאבקות בסגנון יווני-רומי • פאנקרטיון • סבאט • ברטיטסו • אמנויות לחימה אירופיות היסטוריות |  |
| רוסיות | סיסטמה • סמבו • קיקבוקסינג רוסי |  |
| ארצות הברית | היאבקות מקצועית • ג'יט קון דו • וו-ווי גונג-פו • קנפו אמריקאי • קג'וקנבו • קיקבוקסינג אמריקאי |  |
| ברזילאיות | ג'ו ג'יטסו ברזילאי • קפואירה • ואלה טודו |  |
| ישראליות | אייקי • דניס הישרדות • קרב מגן ישראלי • קרב מגע • קרב פנים אל פנים |  |
| טורקיות | היאבקות בשמן |  |
| אחרות | אגרוף • סיף • קיקבוקס • היאבקות • אמנויות לחימה משולבות (MMA) • גראפלינג • ספורט לחימה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4162728-3  NKC: ph543030
כייבל גאי

| --- | --- |

 בימוי:  בן סטילר 
 הופק בידי:  ג'אד אפאטו 
 תסריט:  ג'אד אפאטו, בן סטילר 
 עריכה:  סטיבן וייסברג 
 מוזיקה:  ג'ון אוטמן 
 צילום:  רוברט ברינקמן 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Brillstein Entertainment Partners 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  10 באוקטובר 1996 
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט בלשי, מותחן קומי 
 הכנסות באתר מוג'ו:   cableguy
 פרסים:  פרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר (ג'ים קארי)  פרס הקולנוע של MTV להופעה הקומית הטובה ביותר (ג'ים קארי) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כייבל גאי (באנגלית: The Cable Guy) הוא סרט אמריקאי מסוג קומדיה שחורה בבימויו של בן סטילר, ובכיכובם של ג'ים קארי ומתיו ברודריק. הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-14 ביוני 1996.
זה היה הסרט הראשון אשר עליו ג'ים קארי קיבל 20 מיליון דולרים - באותה העת היה זה הסכום הגבוה ביותר אי פעם ששולם לקומיקאי על השתתפותו בסרט.
תקציר העלילה

האדריכל סטיבן קובץ' (מת'יו ברודריק) נפרד מחברתו, עובר לדירה חדשה ומזמין שירות כבלים. מתקין הכבלים שלו, ארני "צ'יפ" דאגלס (ג'ים קארי), הוא אדם בודד ומופרע נפשית שמחפש נואשות חברים. לאחר שתמרן בעדינות את סטיבן להפוך לחברו בתמורה לכך שסטיבן יקבל ערוצי פרימיום בחינם, צ'יפ מתגלה בהמשך כמטרד אמיתי בחייו של סטיבן.
לאחר שסטיבן מחליט להפסיק להיות בקשר עימו, צ'יפ מחליט לנקום בסטיבן בכל דרך אפשרית.
צוות השחקנים הראשי

ג'ים קארי בתפקיד ארני "צ'יפ" דאגלס
מתיו ברודריק בתפקיד סטיבן קובץ'
לזלי מאן בתפקיד רובין האריס
ג'ורג' סיגל בתפקיד אביו של סטיבן
מרקור שפיל ארנה

| --- | --- |

 על שם:  Esprit Holdings 
 שמות קודמים:  LTU ארנה אספרי ארנה
 כתובת:  Arena-Straße 1 
 מיקום:  דיסלדורף, גרמניה
 קואורדינטות:  51°15′42″N 6°43′59″E﻿ / ﻿51.261539°N 6.733083°E﻿ / 51.261539; 6.733083
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 עלות הבנייה:  218,000,000 אירו 
 בעלים:  דיסלדורף 
 מפעיל:  Düsseldorf Congress Sport & Event 
 משטח:  דשא
 אדריכל:  JSK אדריכלים 
 קבוצות:  פורטונה דיסלדורף
 מושבים:  54,600 (במשחקי הבונדסליגה)  66,500 (בהופעות מוזיקה)
 ממדי משטח:  100 × 70 מטר
 האתר הרשמי
 he
 
מרקור שפיל ארנה (בגרמנית: Merkur Spiel-Arena) הוא אצטדיון רב תכליתי הממוקם בדיסלדורף שבגרמניה, שנחנך בשנת 2004, ומשמש כמגרשה הביתי של פורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. האצטדיון יכול להכיל במשחקי הכדורגל 54,600 צופים, ובהופעות מוזיקה ניתן לאכלס 66,500 צופים. האצטדיון אירח את אירוויזיון 2011.
היסטוריה

בניית האצטדיון החלה בשנת 2002. בשנת 2004 נחנך האצטדיון על גדות נהר הריין. האצטדיון הפך מיד למגרש הביתי של פורטונה דיסלדורף, במקום אצטדיון ריינשטדיון הישן שנהרס. בתחילה נקרא האצטדיון LTU ארנה, והכיל 51,500 מקומות ישיבה. בשנת 2010 הוחלפו חלק ממקומות הישיבה ביציעי עמידה, וכך גדלה קיבולת האצטדיון ל-54,600 צופים במשחקי הכדורגל. החל משנת 2009 ועד לשנת 2018 נקרא האצטדיון בשם אספרי ארנה.
אירועי ספורט

אצטדיון אספרי ארנה הוא כאמור האצטדיון הביתי של פורטונה דיסלדורף. האצטדיון אמנם לא אירח משחקים במונדיאל 2006 שנערך בגרמניה על אף היותו אחד האצטדיונים הגדולים והחדישים בגרמניה, אך כן נערכו בו מספר משחקים בינלאומיים של נבחרת גרמניה. המשחק הבינלאומי הראשון שנערך באספרי ארנה היה משחק ידידות של נבחרת גרמניה מול נבחרת ארגנטינה, שהסתיים בתיקו 2-2. בשנת 2007 ערכה נבחרת גרמניה משחק ידידות מול נבחרת שווייץ באספרי ארנה. משחק זה הסתיים בניצחון 3-1 לגרמניה. בפברואר 2009 הפסידה הנבחרת הגרמנית 1-0 לנבחרת נורווגיה באספרי ארנה. נוסף על משחקי נבחרת גרמניה, אירח האספרי ארנה שני משחקי ידידות של נבחרת פורטוגל, מול נבחרות יוון וערב הסעודית.
נוסף לכדורגל, האצטדיון שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הפוטבול ריין פייר, המשחקת בליגת NFL אירופה. בשנת 2010 נערך באצטדיון מרוץ האלופים השנתי, שהוא מרוץ מכוניות בו התחרו נהגי מרוצים מפורסמים כמיכאל שומאכר, סבסטיאן פטל, אלן פרוסט וסבסטיאן לב. באצטדיון נערכו גם תחרויות אגרוף יוקרתיות.
בשנת 2024, האצטדיון אירח כמה משחקים ביורו 2024.
אירועי מוזיקה

חנוכת האספרי ארנה כהיכל מוזיקה התבצעה בשנת 2005 עם שתי הופעות של הזמר הגרמני הרברט גרונמאייר. אמנים מקומיים ידועים אחרים שהופיעו בהמשך באספרי ארנה הם להקת המטאל הגרמנית די טוטן הוזן, הזמר הגרמני מריוס מולר, הזמר אודו לינדנברג ואחרים.
אמנים בינלאומיים שהופיעו באספרי ארנה הם בון ג'ובי, הרולינג סטונז, ברוס ספרינגסטין, דפש מוד, מדונה, בלאק אייד פיז, רוג'ר ווטרס, קולדפליי, טייק ד'את, וואן דיירקשן, לינקין פארק, פול מקרטני, ביונסה, AC/DC, ואמנים נוספים.
בנוסף, האספרי ארנה אירח פסטיבלים ואירועי מוזיקה שונים. הידוע ביותר מבין אירועים אלה הוא אירוויזיון 2011, שהתקיים בגרמניה, כתוצאה מזכייתה של לנה מאייר-לנדרוט שייצגה את גרמניה באירוויזיון 2010.
זכויות על שם האצטדיון

עד לשנת 2009, נקרא האצטדיון LTU ארנה, על שם חברת התעופה LTU, שבסיסה היה בדיסלדורף. זמן קצר לאחר מיזוגה של חברת LTU לתוך חברת אייר ברלין, חדל המותג LTU להתקיים בשנת 2009, ועל כן, נרכשו הזכויות על שם האצטדיון על ידי חברת ההלבשה הבינלאומית אספרי. בשנת 2018 הסתיימו הזכויות של אספרי על שם האצטדיון, ושמו שונה למרקור שפיל ארנה.
במהלך תחרות אירוויזיון 2011, שונה שם האצטדיון לזמן קצר לדיסלדורף ארנה, עקב חוקי התחרות שאסרו פרסומים מסחריים בשם האולם.
המקור (תוכנית תחקירים)

| --- | --- |

 סוגה:  תחקירים, תעודה
 בימוי:  רפי אבולעפיה
 מנחים:  רביב דרוקר (2009-) מנחים לשעבר: עופר שלח (2009-2011) מיקי רוזנטל (2011-2012) רזי ברקאי (2013-2015) ברוך קרא (2015-2019)
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  23
 מספר פרקים:  390 (רשימת הפרקים)
 הפקה
 חברת הפקה:  חדשות 13 (עונות 1–20) דרוקר גורן תקשורת (החל מעונה 21)
 עורכים:  עידו תמרי
 אתר צילומים:  אולפני "חדשות 13", גבעתיים (עונות 3-9, 14-17) אולפני "סאן וידאו" (עונות 10-13) אולפני "רשת", תל אביב (עונה 18) אולפני "חדשות 13", נווה אילן (החל מעונה 18)
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ עשר (עונות 1–15)   רשת 13 (החל מעונה 16)
 פורמט (תמונה):  16:9
 תקופת שידור מקורית:  17 במאי 2009 – הווה
 קישורים חיצוניים
 אתר התוכנית
 דף התוכנית ב-IMDb
סמליל הקודם של התוכנית
המקור היא תוכנית תחקירים וראיונות עיתונאיים ישראלית בהגשת רביב דרוקר, ששודרה בעבר בערוץ עשר ומעונתה ה-16 משודרת בערוץ 13. במרכז כל תוכנית תחקיר מרכזי בהובלת אחד מכתבי המקור, ולאחריו תוכנית אולפן בה מראיין דרוקר את הכתב ודמויות רלוונטיות לתחקיר.
סקירת התוכנית

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה> הפרק הראשון | שודרה לראשונה> הפרק האחרון | מדרוג | ממוצע צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 16 | 16 | 17 במאי 2009 | 30 באוגוסט 2009 | 7.4% | — |
|  | 2 | 23 | 23 | 13 באוקטובר 2009 | 24 במרץ 2010 | 9.5% | — |
|  | 3 | 15 | 15 | 26 במאי 2010 | 1 בספטמבר 2010 | 7.4% | — |
|  | 4 | 30 | 30 | 23 באוקטובר 2010 | 8 ביוני 2011 | 7.9% | — |
|  | 5 | 35 | 35 | 25 באוקטובר 2011 | 3 ביולי 2012 | 9.3% | — |
|  | 6 | 28 | 28 | 16 באוקטובר 2012 | 4 ביוני 2013 | 7.5% | — |
|  | 7 | 17 | 17 | 25 בדצמבר 2013 | 17 באפריל 2014 | 7.7% | — |
|  | 8 | 18 | 18 | 29 באוקטובר 2014 | 25 בפברואר 2015 | 8.3% | — |
|  | 9 | 9 | 9 | 5 במאי 2015 | 30 ביוני 2015 | 8.8% | — |
|  | 10 | 14 | 14 | 27 באוקטובר 2015 | 2 בפברואר 2016 | 9.6% | — |
|  | 11 | 9 | 9 | 18 במאי 2016 | 12 ביולי 2016 | 10% | — |
|  | 12 | 23 | 23 | 15 בנובמבר 2016 | 5 ביולי 2017 | 8.3% | — |
|  | 13 | 12 | 12 | 25 באוקטובר 2017 | 31 בינואר 2018 | 6.5% | — |
|  | 14 | 8 | 8 | 5 ביוני 2018 | 16 בספטמבר 2018 | 4.3% | — |
|  | 15 | 7 | 7 | 19 בנובמבר 2018 | 9 בינואר 2019 | 6.5% | — |
|  | 16 | 11 | 11 | 18 במרץ 2019 | 4 ביולי 2019 | 7.7% | — |
|  | 17 | 9 | 9 | 26 באוקטובר 2019 | 2 בינואר 2020 | 7.9% | — |
|  | 18 | 8 | 8 | 23 באפריל 2020 | 18 ביוני 2020 | 8.7% | — |
|  | 19 | 12 | 12 | 29 בספטמבר 2020 | 4 בינואר 2021 | 9.3% | — |
|  | 20 | 18 | 18 | 1 במרץ 2021 | 28 בדצמבר 2021 | 9.1% | — |
|  | 21 | 22 | 22 | 1 בפברואר 2022 | 18 בדצמבר 2022 | 7% | — |
|  | 22 | 24 | 24 | 13 בינואר 2023 | 31 בדצמבר 2023 | 6.4% | — |
היסטוריה

בדצמבר 2008 פורסם על רצונו של ערוץ 10 להעביר את המגישים עופר שלח ורביב דרוקר אל תוכנית תחקירים בפריים-טיים. שלח ודרוקר הגישו באותו תקופה את מהדורת "שישי", והחלטה נבעה מכך שהתוכנית החלה כמגזין אקטואליה שבועי ובהמשך קיבלה אופי תחקירי.
התוכנית עלתה לאוויר ב-17 במאי 2009 בערוץ 10 בעריכת עדי גרתי-נער.
בשנת 2011 עזב את התוכנית עפר שלח והחליף אותו בהגשה (לצד רביב דרוקר) מיקי רונזטל, קודם לכן החלה רותם שדות לערוך את התוכנית. לאחר כשנה בתוכנית עזב את הגשתה רוזנטל בעקבות הצטרפותו לפוליטיקה. בשנת 2013 הצטרף להגשת התוכנית העיתונאי הוותיק רזי ברקאי. בשנת 2015 הוחלף רזי ברקאי בברוך קרא והחל לערוך את התוכנית עידו תמרי.
עם המעבר של ערוץ עשר לאפיק 14, החלה התוכנית להיות משודרת באיכות HD.
החל משנת 2019 רביב דרוקר מגיש את התוכנית בפורמט הגשה יחיד. התוכנית המשיכה להיות משודרת לאחר מיזוג רשת וערוץ עשר והמעבר לערוץ רשת 13.
תחקירים בולטים

פרשת ביביטורס (2011) – חשיפה על כך שמספר נסיעות של ראש הממשלה בנימין נתניהו מסביב לעולם מומנו פעמיים, על ידי גופים שונים; נתניהו הגיש תביעת דיבה כנגד הערוץ בעקבות התחקיר, ובהמשך התביעה בוטלה בהסכמה עם הערוץ "לאור מצבו הכספי הקשה של הערוץ", ולפי דרוקר, לאחר שהוצג לעורך הדין שמרון כתב הגנה "מדמם".
תחקיר על ישראל היום (2013) – על דרך פעולתו של העיתון בהוצאת המיליארד שלדון אדלסון ועל הטענות שהוא פועל לטובת ראש הממשלה בנימין נתניהו. בתחקיר הגיעו לטקסטים מקורים של כתבים ועורכים אשר שונו על ידי מערכת העיתון.
תחקיר על קק"ל (2015) – על התנהלות והזרמת הכספים בקרן קיימת לישראל.
תיעוד ח"כ דוד ביטן (2017) – תיעוד חושפני של ענת גורן את ח"כ דוד ביטן אשר ליוותה אותו במשך חצי שנה עת היה ראש הקואליציה. בין היתר תועד דרך ניהולו את הקואליציה, המאבק שלו נגד הקמת תאגיד השידור הישראלי וחשפה פרטים על הסתבכותו של האיש עם השוק האפור.
פרשת הצוללות (2017) – חשיפה על הטיית המכרזים לכאורה, הקשורים לרכש צוללות וספינות מחברת "טיסנקרופ" הגרמנית, בין 2009 ל-2017, על ידי מקורבים לראש הממשלה בנימין נתניהו, אשר בעקבות התחקיר הוגש כתב אישום נגד 7 מעורבים בפרשה שלוש שנים מאוחר יותר.
תחקיר על רומן זדורוב (2018) – האדם שהורשע ברצח תאיר ראדה, שבו מיקי רוזנטל תקף את הערוץ הראשון על מצג שווא - קביעתם שזדורוב חף מפשע.
"תיק אביגדור ליברמן" (2018) – שורת חשיפת בתיקים נגד שר החוץ אביגדור ליברמן, שנערכו ניסיונות לדחות את שידורו.
הקלטות תיק 4000 (2020) – חשיפת הקלטות משיחות בין מנכ"ל וואלה אילן ישועה לבעל השליטה בבזק שאול אלוביץ' ולרעייתו איריס, שהמחישו כיצד לחץ הזוג להטות את הסיקור ב"וואלה" לטובת נתניהו ומשפחתו, וכיצד פעל ראש הממשלה לטובת בזק. בעקבות תחקיר זה נתניהו קרא לעצור את דרוקר ולהכניסו לכלא.
"מדינת ישראל נגד אהוד אולמרט" (2020) – תחקיר מיוחד אשר שודר בשני חלקים וחשף את ההקלטות ממשפט ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט עם ראיונות עימו ועם שולה זקן.
"הסודות של מירי רגב נחשפים" (2024) – תחקיר בשני חלקים שחשף התכתבויות פנימיות מסביבתה של שרת התחבורה דאז, מירי רגב. בעקבות התחקיר נפתחה חקירה פלילית נגד המעורבים בחשד למרמה, הפרת אמונים ושיבוש הליכי משפט.
"הסודות של בן גביר" (2024) – תחקיר בשני חלקים שחשף התכתבויות פנימיות מסביבתו של השר לביטחון לאומי דאז, איתמר בן גביר.
צוות התוכנית בעבר ובהווה

מנחים
רביב דרוקר – החל מ-2009
עפר שלח – 2009-2011
מיקי רוזנטל – 2011-2012
רזי ברקאי – 2013-2015
ברוך קרא – 2017-2019
כתבים
ישראל רוזנר
חיים ריבלין
איתי רום
כתבי "המקור" לאורך השנים
אבי עמית
נסלי ברדה
גלי גינת
ענת גורן
צ'יקו מנשה
מואב ורדי
חן ליברמן
פרסים ומועמדויות

| שנה | טקס | קטגוריה | מועמדות | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2010 | תוכנית אקטואליה/ תחקיר/חדשות הטובה ביותר | עונה 2 | מועמדות |  |
| 2011 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2011 | תוכנית אקטואליה/ תחקיר/חדשות הטובה ביותר |  | זכייה |  |
| 2013 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2012 | תוכנית אקטואליה/ תחקיר/חדשות הטובה ביותר | עונה 5 | זכייה |  |
| 2014 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2013 | תוכנית אקטואליה/ תחקיר/חדשות הטובה ביותר | עונה 6 | מועמדות |  |
| 2015 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2014 | תוכנית אקטואליה/ תחקיר/חדשות הטובה ביותר | עונה 7 | זכייה |  |
| 2016 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2015 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר |  | זכייה |  |
| 2017 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2016 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר |  | זכייה |  |
| 2018 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר | עונה 13 | מועמדות |  |
| 2019 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2018 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר |  | זכייה |  |
| 2020 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2019 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר | עונה 17 | מועמדות |  |
| 2021 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2020 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר | עונה 19 | מועמדות |  |
| 2022 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2021 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר | עונה 20 | מועמדות |  |
| 2023 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2022 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר | עונה 21 | מועמדות |  |
| 2025 | פרסי האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2024 | תוכנית התחקירים הטובה ביותר | עונה 23 | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  ענת קם‏, ערב חדש, באתר וואלה, 9 בדצמבר 2008
↑  יוסי דהאן, בתוכנית "המקור" ערך מיקי רוזנטל השוואה, באתר "העוקץ", 16 באפריל 2011
↑  לי-אור אברבך, ‏פשרה: ערוץ 10 לא יתנצל ולא יפצה את רה"מ נתניהו, באתר גלובס, 18 באוקטובר 2012
↑  איתמר ב"ז, "תשמעו, אנחנו צריכים להכין את כתב ההגנה הכי מדמם בעולם", באתר העין השביעית, 9 בספטמבר 2016
↑  רביב דרוקר, תחקיר "ישראל היום", באתר הבלוג של רביב דרוקר, ‏אפריל 2013
↑  רביב דרוקר, תחקיר קק"ל, באתר הבלוג של רביב דרוקר, ‏ינואר 2015
↑  ענת גורן, "המקור", המקור: דוד מלך ישראל – חצי שנה עם יו"ר הקואליציה ביטן, באתר חדשות 13, 3 במאי 2017
↑  רביב דרוקר, החשיפה שהסעירה את ישראל: צפו בתחקיר המקור על פרשת הצוללות, באתר חדשות 13, 5 בדצמבר 2019
↑  אמילי גרינצווייג, מנכ"ל ערוץ 10 ביקש לדחות שידור תחקיר על תיק ליברמן עד להכרעת היועמ"ש, באתר הארץ, 26 בנובמבר 2012
↑  המקור, המקור: תיק אביגדור ליברמן, באתר חדשות 13, 19 בנובמבר 2018
↑  המקור, עונה 18, פרק 7: ההקלטות שסיבכו את ביבי, באתר חדשות 13, 10 ביוני 2020
↑  עמי פרידמן, נתניהו: "בעולם מתוקן רביב דרוקר היה נכנס היום לכלא", באתר ישראל היום, 11 ביוני 2020
↑  מאיר תורג'מן, מורן אזולאי, דן רבן, בעקבות התחקיר על מירי רגב: נפתחה חקירה, פשיטה על משרד התחבורה, באתר ynet, 10 ביוני 2024
↑   המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה 2024, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב, 2 במרץ 2025
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2010 – לונדון את קירשנבאום | פרס האקדמיה לטלוויזיה – תוכנית האקטואליה הטובה ביותר  2011, 2012 – המקור | הבא: 2013 – עובדה |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2013 – עובדה | פרס האקדמיה לטלוויזיה – תוכנית התחקירים או האקטואליה הטובה ביותר  2014, 2015, 2016 – המקור | הבא: 2017 – עובדה |
דו"ח רולניק

| --- | --- |
 סוגה:  news commentary podcast 
 יוצרים:  גיא רולניק
 מנחים:  גיא רולניק
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  10 (נכון ל־5 בינואר 2025) 
 הפקה
 מפיק:  מור טרגר
 מפיקים בפועל:  עידית קליגר
 חברת הפקה:  העמק תקשורת
 עורכים:  אבי זילברברג
 צלמים:  איתי רזיאל   עודד קירמה
 אורך פרק:  55 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  21 בינואר 2024 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דו"ח רולניק
 
| --- | --- |
 סוגה:  news commentary podcast 
 יוצרים:  גיא רולניק 
 כותבים:  שירה הראל, רויטל חובל, הדר פרנקנטל, רום ליאור
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר פרקים:  5
 הפקה
 עורכים:  הדר פרנקנטל
 אורך פרק:  כ-10 דקות
 שידור
 רשת שידור:  yes
 רשת שידור בישראל:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  2017
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 
דוּ"חַ רולניק היא תוכנית תחקירים ישראלית. התוכנית נושאת את שמו של גיא רולניק, יוצר התוכנית והמנחה שלה, שהוא גם פרופסור באוניברסיטת שיקגו, מגיש ההסכת "המרקרים" וכתב בעיתון TheMarker.
התוכנית משנת 2017

סדרת הכתבות הראשונה בשם זה שודרה במסגרת מהדורת החדשות של ערוץ כאן 11 בשנת 2017 ועסקה בעיקר בבנק הפועלים, בבעלויותיו לאורך השנים ובמקורות כוחו הכלכלי, התקשורתי והפוליטי.
בסדרה זו השתתף גם איש הקולנוע דורון צברי.
סידרה זו כללה חמישה פרקים, והיא דנה בגופים כלכליים, באישים ובאינטרסים ששררו במדינת ישראל לאורך שני העשורים הראשונים של המאה ה-21. בין האישים המסוקרים בסדרה: דני דנקנר, נוחי דנקנר, אליעזר פישמן, גליה מאור, שרי אריסון, ציון קינן, יצחק תשובה, צדיק בינו, משפחת עופר. בין הגופים הכלכליים, בנוסף לבנק הפועלים סופר על כימיקלים לישראל, מפעלי ים המלח, כלל ביטוח, IDB ההסתדרות ועוד.
התוכנית משנת 2024

סידרת הכתבות המאוחרת יותר בשם זה עלתה לשידור בינואר 2024 בכאן 11 בעת מלחמת חרבות ברזל והיא עוסקת בהשפעותיהן של הרשתות החברתיות על הכלכלה, החברה והפוליטיקה בעולם. נושא זה נחקר על ידי רולניק לאורך שנים, ופעמים רבות הוא התבטא על אודותיו בדאגה.

הסדרה מלווה בהסכת מבית כאן הסכתים הדן בנושאים שעולים במהלכה. את ההסכת מגישים רולניק וטלי מורנו.
| --- | --- |
פרק 1: הפרק מציג את חמש חברות הענק פייסבוק, אינסטגרם, גוגל, טיקטוק ו־X (מקודם טוויטר), את השפעתן הפוליטית והתודעתית על ישראל ועל העולם לצורך מיקסום רווחיהן ואיך כל זה קשור למתקפת הפתע על ישראל באוקטובר 2023. בפרק מוצג ניצול המדיה החברתית לצורך הפצה נרחבת של מסרים אנטי-ישראליים כוזבים בעולם וללוחמה פסיכולוגית-תודעתית, בפרט על ידי ארגוני טרור שונים.
פרק 2: הפרק מתאר איך תוכננה המתקפה המקוונת על ישראל ועל יהודים ברשתות החברתיות חודשים מראש ואיך היא יצאה לפועל בתיאום עם הטבח ב-7 באוקטובר. במתקפה זו השתמשו בבוטים, באוואטרים ובבובות גרב. ייתכן כי בתכנון המתקפה המקוונת היקרה השתתפו סין, רוסיה ואירן.
פרק 3: מכונת הרעל - לבעלי הרשתות החברתיות משתלם לפרסם מידע רעיל, כיוון שהוא מגביר את התעבורה באתרים ומאריך את משך החשיפה לפרסומות. לפי החקיקה הקיימת בארצות הברית - סעיף 230 - הן אינן נושאות באחריות לתכנים שמופצים בהן. לחברות אלה יש רווחים גבוהים בישראל והן אף נהנות בארץ מהטבות מס מפליגות. רולניק מציע להטיל בחוק אחריות וסנקציות על הפצה באינטרנט של שקרים והסתה ועידוד טרור.
פרק 4: הפרק עוסק במחדל המודיעיני שהתרחש ב-7 באוקטובר 2023. סרטה של שני חזיזה.
פרק 5: בין שתי מלחמות - שנה עם מובילי המחאה נגד הרפורמה המשפטית ועל ההתגייסות האזרחית מ-7 באוקטובר למלא חלל שהותירה מדינה לא מתפקדת.
תגובת קבוצת ידיעות אחרונות

אתר וואלה! דיווח כי בקבוצת ידיעות אחרונות הורידו ברגע האחרון קמפיין לקידום הסדרה. הם מייחסים זאת לכך שרולניק מרבה לבקר את מו"ל הקבוצה נוני מוזס. שווי הקמפיין עליו ויתרו בעיתון - כ-200 אלף שקל.
ביקורת

התוכנית זכתה לביקורות מעורבות.
ב-Time Out תל אביב נכתב כי דו"ח רולניק היא "סדרת תחקירים חשובה ואמיצה" החושפת את "מכונות הרעל הפועלות ברשתות החברתיות והאופן בו מאפשרים להם תאגידי הטכנולוגיה לאיים על עצם קיומן של הדמוקרטיות המערביות".
מבקר הטלוויזיה רועי אבן מ-mako כינה את התוכנית "תעמולה פוליטית עם פרסומים עיתונאיים זניחים".
הפובליציסט נועם פתחי כתב בישראל היום כי "מדובר בדוקו לא יותר מסביר", וכי "ההצדקה היחידה שיש לסדרה כזו" היא "ההחלטה של יוצרי הסדרה להתמקד בקשר המבהיל בין הטבח שאירע במציאות לבין הטבח התודעתי שהרשתות החברתיות ממיטות עלינו מאז".
גם העיתונאי קלמן ליבסקינד כתב כי התוכנית היא יותר סרט הערצה למובילי המחאה נגד הרפורמה המשפטית מאשר תוכנית תחקירים.
עלות

ב-21 בינואר 2024, יום תחילת שידורה של העונה השנייה של התוכנית, פורסם באתר גלובס כי בכל אחד מפרקיה הושקעו כ-600 אלף שקל מכספי תאגיד השידור הישראלי. סכום זה נחשב חריג אף ביחס לתוכניות תחקירים ישראליות. בתגובה לכך, מסר תאגיד השידור כי התוכנית עברה מספר שינויים מהותיים לאורך השנתיים שקדמו לשידורה, בין השאר בעקבות הצגת הרפורמה המשפטית (והמחאה שפרצה בעקבותיה) ומלחמת חרבות ברזל, ולכן נדרשה לעבור התאמות תקציביות..
חשיפת העלות גררה ביקורת ציבורית. בעקבותיה פנה שר התקשורת שלמה קרעי לרואי החשבון המבקרים של התאגיד בדרישה לעריכת ביקורת מיוחדת ולמסירת מידע בעניין..
פרסים ומועמדויות

| פרס | שנה | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה | 2024 | תוכנית תחקירים | בהמתנה |  |
הערות שוליים

↑  אתר הסדרה
↑  דו"ח רולניק - ההסכת | פרק 1 - ברוכים הבאים למטריקס, נבדק ב-2024-01-24
↑  ההסכת
↑  אמיר בן-דוד, "חמאס התחיל ברשתות קמפיין ענק נגדנו, כשעוד טבחו באנשים שלנו", באתר זמן ישראל, 19 בינואר 2024
↑  הסעיף בויקיפדיה האנגלית
↑  אסף וינר ועדו אילי, בית המשפט העליון של ארה"ב: עיצוב גבולות האחריות של פלטפורמות ושירותים מקוונים בשנת 2023, באתר איגוד האינטרנט הישראלי, ‏19 במאי 2023
↑  דו"ח רולניק | פרק 3 - מכונת הרעל, נבדק ב-2024-02-05 דקה 51
↑  דוד ורטהיים‏, בידיעות אחרונות סירבו לפרסם קמפיין לסדרה החדשה של רולניק, באתר וואלה, 18 בינואר 2024
↑  מה רואים הלילה: הדו"ח שאף אחד לא רוצה שתראו. צפייה חובה, באתר "Time Out ישראל", 21 בינואר 2024
↑  רועי אבן, ‏"דו"ח רולניק" היא קמפיין פוליטי שהתחפש לתוכנית תחקירים, באתר ‏מאקו‏, 21 בינואר 2024
↑  נועם פתחי, קיבלנו דו"ח: מה גיא רולניק היה אומר על התוכנית שעולה לנו 600 אלף שקל לפרק?, באתר ישראל היום, 21 בינואר 2024
↑  קלמן ליבסקינד, ‏אין שום סיבה בעולם שנממן את "זהו זה" ואת "דוח רולניק" | קלמן ליבסקינד, באתר מעריב אונליין, 24 בפברואר 2024
1 2  דוד ורטהיים‏, פירות ההשקעה: 5% צפייה ל"דו"ח רולניק", באתר וואלה, 22 בינואר 2024
1 2  נבו טרבלסי, ‏על חשבון משלם המסים: כמה עולה פרק בתוכנית החדשה של גיא רולניק | בלעדי, באתר גלובס, 21 בינואר 2024
↑  חזקי ברוך, השר שלמה קרעי נגד התאגיד: פזרנות לא סבירה, באתר ערוץ 7, 21 בינואר 2024
↑   המועמדות והמועמדים לפרסי הטלוויזיה 2024, סרטון בערוץ "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה", באתר יוטיוב, 2 במרץ 2025
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
טאבו (תוכנית טלוויזיה ישראלית)

ערך זה עוסק בתוכנית טלוויזיה ישראלית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  "Taboe" (בלגיה)
 סוגה:  מציאות תיעודית קומית
 כותבים:  כתיבת סטנדאפ: עמרי עמית, אדרי מירום
 בימוי:  זיו שמש (עונה 1) גל רז (עונה 2)
 מנחים:  חנוך דאום
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  13
 הפקה
 מפיק:  מעיין אברהם (עונה 1) טל בירנבוים דולב (עונה 2)
 מפיקים בפועל:  אושרת וסקר (עונה 1) ירון כהן (עונה 2)
 חברת הפקה:  יואב גרוס הפקות
 עורכים:  זיו שמש (עונה 1) גל רז (עונה 2)
 אורך פרק:  50 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11
 פורמט (תמונה):  16:9, HDTV
 תקופת שידור מקורית:  22 באוקטובר 2022 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
טאבו היא תוכנית מציאות תיעודית קומית ישראלית המבוססת על הפורמט הפלמי "Taboe" (אנ'), שבמסגרתה חנוך דאום יוצא לחופשה עם ארבעה אנשים המשתייכים לקבוצת מיעוט או בעלי לקות מסוימת. התוכנית משודרת החל מ-22 באוקטובר 2022 בכאן 11.
התוכנית חודשה לעונה שלישית.