stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירות האוויר המיוחד של ניו זילנד
היסטוריה

שורשי ה-NZSAS בניו זילנדים שלחמו בקבוצת המדבר ארוכת הטווח ובשירות האוויר המיוחד הבריטי SAS בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.
בפברואר 1955 הוחלט על ידי ממשלת ניו זילנד כי יש להקים טייסת המבוססת על ה-SAS הבריטי כחלק מצבא ניו זילנד כעתודה אסטרטגית במזרח הרחוק לבריטים במאמצם לדכא את ההתקוממות במלאיה. בסוף שנת 1957, זמן קצר לאחר חזרת הטייסת ממלאיה פורקה היחידה. היא הוקמה מחדש באוקטובר 1959 וב-2013 הורחבה וקיבלה מעמד של רגימנט.
היסטוריה > פריסות מבצעיות

מלאיה 1955–1957 – מלחמת גרילה, שהתנהלה בפדרציית מלאיה בין חבר העמים הבריטי לבין הלוחמים למען העצמאות.
תאילנד 1962 – הגנה מפני התקוממות ואיומים אחרים על הביטחון והיציבות הפנימית המקומית בעת מלחמת האזרחים בלאוס השכנה.
בורנאו 1965–1966 – סיוע במאבק במורדים קומוניסטים אינדונזיים.
מלחמת וייטנאם 1968–1971
בוגנוויל 1997–1998 – מבצע "בליסי" לשמירת השלום בעת השיחות בין פפואה גינאה החדשה לבוגנוויל בתיווך ניו זילנד שהסתיימו במתן אוטונומיה לבוגנוויל.
כווית 1998 – מבצע GRIFFIN במהלך תקופת מתיחות בינלאומית עם עיראק.
מזרח טימור 1999–2001 – מבצע "דוריקס" סיוע הומניטרי ופינוי אזרחים בעת המשבר במזרח טימור.
מלחמת אפגניסטן 2001–2012
לצד משימות אלה, הם לקחו במשימות אזרחיות כמו סיוע והדרכה למשטרת מלזיה (1977–1980) ופעולות סיוע הומניטרי בעת הצונאמי בפפואה גינאה החדשה (2015). כמו כן הם סייעו בהקמת יחידה למלחמה בטרור במשטרת ניו זילנד (קבוצת הטקטיקה המיוחדת).
ארגון

המרכיבים העיקריים של כוחות המבצעים המיוחדים של ניו זילנד (NZSOF):
SAS פלגות A ו-B – סיורים מיוחדים. הפלגות מחולקות לארבעה צוותים. כל אחד מהצוותים מתמחה בתחום מסוים:
צוות אווירי מתמחה בצניחה טקטית
צוות סירות מתמחה בצלילה ופעולות אמפיביות
צוות ניוד מתמחה בנהיגת שטח ולוחמה מדברית
צוות הרים המתמחה בלוחמה הררית
קומנדו – פלגה D
מלחמה בטרור
השתלטות וחילוץ בני ערובה
סילוק פצצות נפץ – פלגה E – מספקת תמיכה ברשויות צבאיות ואזרחיות באבטחה ופינוי פסולת כימית, ביולוגית, רדיולוגית, גרעינית ונפיצה.
פלגת תמיכה – לוגיסטיקה, מודיעין, רפואה, מינהל ותקשורת.
גיוס

הקבלה ל-NZSAS פתוחה למועמדים מכל זרועות כוחות ההגנה וכן לאזרחים והיא מותנית בתהליך מיון בהתאם לתפקיד שהם מבקשים בגדוד.
גיוס > שירות אוויר מיוחד / קומנדו

המבדקים נועדו לזהות "אנשים בעלי משמעת עצמית המסוגלים לעבוד ביעילות כחלק מקבוצה קטנה בתנאים מלחיצים לפרקי זמן ארוכים". המיון נעשה בשלבים ו"שערים" אותם יש לעבור. בממוצע רק 10–15% מהמועמדים עוברים את המבדקים בהצלחה.
שער 1: לאחר ארבעה ימי גיבוש מגיעים לשער הראשון. מי שעבר, מועמד לתפקיד בקומנדו.
שער 2: לשער 2 מגיעים אחרי תשעה ימים. מי שעבר, מועמד לתפקיד ב-SAS.
לאחר המבדקים, מועמדי NZSAS עוברים מסלול הכשרה אינטנסיבי לפני שהם זוכים בכומתה עם תג NZSAS. לאחר מכן הם עוברים הכשרה נוספת במיומנויות מתקדמות של מבצעים מיוחדים.
גיוס > פינוי פצצות / תמיכה

המעוניינים להצטרף לגדוד NZSAS בתפקידים אלה עוברים מבדקים במשך יומיים. המתאימים חייבים לעבור גם 'קורס הכנה לכוחות מבצעים מיוחדים' בן עשרה ימים.
ראו גם

כוחות מיוחדים
שירות האוויר המיוחד של אוסטרליה
הכוחות המיוחדים של הממלכה המאוחדת
כוחות המבצעים המיוחדים של ארצות הברית
הערות שוליים

↑  "Army Today:NZSAS" (PDF). NZDF. 2013. נבדק ב-8 ביולי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  New Zealand Defence Force. "The 2013–2014 Output Plan" (PDF). New Zealand Government. p. S3 – 34. נבדק ב-4 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  New Zealand's Special Operations Forces, NZDF
↑  Eric Sof, New Zealand Special Air Service (NZSAS), Spec Ops Magazine, ‏4 אוקטובר 2019
↑  New Zealand's Special Operations Forces, NZDF
↑  Gower, Patrick (12 באוגוסט 2006). "Debunking rumours about new anti-terrorism unit". New Zealand Herald. נבדק ב-2008-05-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Gower, Patrick (12 באוגוסט 2006). "Shortage leaves B-team on guard". New Zealand Herald. נבדק ב-2008-05-03. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The Right Cost, The Right Time, The Right Product" (PDF). New Zealand Army News. 10 במרץ 2009. p. 7. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Special Operations Communicator" (PDF). New Zealand Army News. ביולי 2012. p. 11. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  "1 NZSAS Regt Selection Course" (PDF). New Zealand Army News. באפריל 2012. p. 17. נבדק ב-17 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Fact Sheet: New Zealand Special Air Service NZSAS". New Zealand Government. 2 ביולי 2007. נבדק ב-2013-05-12. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "1st New Zealand Special Air Service Regiment" (PDF). New Zealand Army News. בפברואר 2013. p. 9. נבדק ב-27 בפברואר 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "EOD Team Member Selection" (PDF). New Zealand Army News. בספטמבר 2011. p. 13. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "1 NZ SAS Gp Selection" (PDF). New Zealand Army News. במאי 2011. p. 12. נבדק ב-1 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
רובי קריגר

| --- | --- |

קריגר ב-2007
 לידה:  8 בינואר 1946 (בן 78) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 שם לידה:  רוברט אלן קריגר
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1964
 מקום לימודים:  בית הספר התיכון יוניברסיטי, אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה, Menlo School 
 עיסוק:  מוזיקאי, כותב שירים
 סוגה:  רוק, רוק קלאסי, בלוז רוק, ג'אז פיוז'ן, אסיד ג'אז
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה, שירה
 חברת תקליטים:  אלקטרה רקורדס
 חלק מההרכבים המוזיקליים:  ריק והרייבנס, הדלתות, באטס בנד, רד שיפט, מנזרק-קריגר, Krieger & The Soul Savages, רובי קריגר בנד
 www.robbykrieger.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט אלן קריגר (באנגלית: Robert Alan Krieger; נולד ב-8 בינואר 1946) הוא גיטריסט אמריקאי ממוצא יהודי. קריגר כתב או היה שותף לכתיבת רבים משירי הדלתות, כולל הלהיטים "Light My Fire", "Love Me Two Times", "Touch Me" ו-"Love Her Madly". כאשר הדלתות התפרקו זמן קצר לאחר מותו של סולן הלהקה, ג'ים מוריסון, קריגר המשיך להופיע ולהקליט עם מוזיקאים אחרים, כולל חברי להקת הדלתות לשעבר ג'ון דנסמור וריי מנזרק. במהדורת 2023 של 250 הגיטריסטים הגדולים בכל הזמנים של הרולינג סטון, הוא הוצב מחדש במקום ה-248.
ראשית חייו והשכלתו

רובי קריגר נולד ב-8 בינואר 1946 בלוס אנג'לס, קליפורניה למשפחה יהודית. אביו, סטיוארט "סטו" קריגר, היה מהנדס וחובב מוזיקה קלאסית, בעוד שאמו, מרילין אן (לבית שפירו), נהנתה מ"פרנק סינטרה ודברים כאלה".
קריגר למד בבית ספר עברי עם אחיו התאום רוני. בזמן שקריגר היה תלמיד פנימייה בבית ספר פרטי בשם Menlo School באתרטון, קליפורניה, היה זמן לימוד בלילה שאפשר לו ללמד את עצמו לנגן בגיטרה. מאוחר יותר, באמצע שנות השישים, לימד פרנק צ'ין את קריגר לנגן בגיטרה פלמנקו.
לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, למד קריגר באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. התפתחותו המוזיקלית כללה האזנה לגיטריסטים וס מונטגומרי, אלברט קינג ולארי קרלטון שהשפיעו על סגנונו. את נגינת הפלמנקו של קריגר ניתן לשמוע בשיר "Spanish Caravan".
הדלתות

קריגר הצטרף ללהקת הדלתות בשנת 1965, והצטרף לקלידן ריי מנזרק, המתופף ג'ון דנסמור והסולן ג'ים מוריסון, לאחר שאחיו של מנזרק עזבו את הלהקה. בחזרות מוקדמות של הדלתות, מוריסון שמע את קריגר מנגן בגיטרת סלייד ובתחילה רצה שהטכניקה תופיע בכל שיר באלבום הראשון. גישת הפינגר סטייל של קריגר לגיטרה חשמלית, טעמו המוזיקלי הרחב וכתיבת השירים סייעו לבסס את הדלתות כלהקת רוק מצליחה בשנות ה-60. יחד עם דנסמור, הוא למד אצל הסיטאריסט ההודי ראווי שנקר בבית הספר קינארה למוזיקה בלוס אנג'לס.
קריגר שר מדי פעם את השירה הראשית עם הדלתות. ניתן לשמוע אותו בשיר "Runnin' Blue". הוא גם שר בשני האלבומים האחרונים של הדלתות, שהוקלטו לאחר מותו של מוריסון, Other Voices ו-Full Circle.
לאחר מותו של מוריסון ב-1971, קריגר, מנזרק ודנסמור המשיכו כשלישייה. הם הוציאו שני אלבומים נוספים בשם הדלתות לפני שהתפרקו ב-1973, אם כי הם התכנסו מחדש כמה שנים מאוחר יותר כדי ליצור מוזיקה לשירה שמוריסון הקליט זמן קצר לפני מותו, שיצאה כאלבום An American Prayer ב-1978.
חיים אישיים

קריגר נשוי ללין קריגר ולהם ילד אחד: ויילון קריגר.
בשנת 2022, ביתו של קריגר בבל אייר, קליפורניה, הועמד למכירה על ידי בעליו הנוכחיים תמורת 13.9 מיליון דולר. מקום האירוח כולל שטח של 6 דונם, בריכה, ספא ו-6,000 מ"ר של מרחב מגורים. פעם הוא היה בבעלותו של זמר לימפ ביזקיט פרד דורסט.
דיסקוגרפיה > עם הדלתות

1967: The Doors
1967: Strange Days
1968: Waiting For The Sun
1969: The Soft Parade
1970: Morrison Hotel
1971: L.A. Woman
1971: Other Voices
1972: Full Circle
1978: An American Prayer
דיסקוגרפיה > סולו

1977: Robbie Krieger & Friends
1982: Versions
1985: Robby Krieger
1989: No Habla
1989: Door Jams
2000: Cinematix
2010: Singularity
2020: The Ritual Begins at Sundown
2024: Robby Krieger & The Soul Savages
רבי חנינא בן גמליאל

| --- | --- |
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  שני ושלישי תנאים
 רבותיו:  רבי טרפון, רבי עקיבא
 תלמידיו:  רבי אבהו
 בני דורו:  רבן שמעון בן גמליאל
 אב:  רבן גמליאל דיבנה 
 
רבי חנינא בן גמליאל הוא תנא בן הדור השלישי והרביעי של התנאים, בנו של רבן גמליאל דיבנה.
אזכוריו

רבי חנינא בן גמליאל מוזכר חמש פעמים במשנה ועשרות פעמים בתלמוד. לפעמים נקרא (כנראה בטעות) רבי חנניא בן גמליאל או רבי חנניה בן גמליאל.
משפחתו

לפי רש"י ותוספות רבי חנינא בן גמליאל היה בנו של רבן גמליאל דיבנה. זיהוי זה מבוסס בין השאר על אמירה שלו המתייחסת לדברי רבי מאיר. במקורות מופיעים עוד שני בנים של רבן גמליאל דיבנה, רבן שמעון בן גמליאל ורבי יהודה בן גמליאל. אחיו רבן שמעון בן גמליאל נהיה נשיא תחת אביו ומופיע בתלמוד הרבה יותר מרבי חנינא בן גמליאל.
בספרא על פרשת אמור מופיעה אמירה של רבי חנינא בן גמליאל על הכהן הגדול פינחס איש הבתה: "וכי סתת היה?! והלא חתנינו היה!". התוספות מיישב אמירה זאת, שעולה ממנה לכאורה שהיה לרבי חנינא בן גמליאל חתן בימי בית שני, שהכוונה היא לחתן של אבותיו ולא חתן שלו עצמו.
גדלותו

בברייתא המובאת בתלמוד בבלי, מסכת מגילה, דף כ"ה מובא מעשה שעשה רבי חנינא בן גמליאל ושיבחוהו חכמים על כך, "מעשה ברבי חנינא בן גמליאל שהלך לכבול, והיה חזן הכנסת קורא "ויהי בשכן ישראל" (הפסוק המספר את מעשה בלהה וַיְהִי בִּשְׁכֹּן יִשְׂרָאֵל בָּאָרֶץ הַהִוא וַיֵּלֶךְ רְאוּבֵן וַיִּשְׁכַּב אֶת בִּלְהָה פִּילֶגֶשׁ אָבִיו וַיִּשְׁמַע יִשְׂרָאֵל. וַיִּהְיוּ בְנֵי יַעֲקֹב שְׁנֵים עָשָׂר), אמר רבי חנינא בן גמליאל למתורגמן "הפסק לתרגם! אל תתרגם אלא את חלקו אחרון!" (דהיינו המילים וַיִּהְיוּ בְנֵי יַעֲקֹב שְׁנֵים עָשָׂר) מפני החשש מגנותו של ראובן), ושיבחוהו חכמים". ואכן נפסק להלכה במשנה שם: "מעשה ראובן נקרא ולא מתרגם".
הלכה שחידש בשם אבותיו

בברייתא מובאים דבריו של רבי חנינא בן גמליאל כלפי הסוברים שבתפילת ערבית של מוצאי יום הכיפורים אין צריך לומר שמונה עשרה ברכות שלימות אלא מספיק שבע מעין שמונה עשרה (דהיינו שלש ברכות ראשונות כתיקונן, ושלוש ברכות אחרונות כתיקונן, ואמצעית ברכת הביננו שיש בה את התוכן של שתים עשרה הברכות האמצעיות בקיצור), שהתירו חכמים לצאת בכך ידי תפלה מפני הטורח שבסיום הצום. וכך נאמר שם: "רבי חנינא בן גמליאל משום אבותיו אומר, מתפלל שמונה עשרה שלימות, מפני שצריך לומר הבדלה בחונן הדעת", כלומר היות שבמוצאי יום הכפורים צריך לומר בברכת חונן הדעת את תפלת "אתה חוננתנו" (שהיא הבדלה בין קודש לחול) כבכל מוצאי שבת ויום טוב, אי אפשר להסתפק בברכת הביננו (שאין בה את הוספת "אתה חוננתנו"), אלא צריך לברך את שתים עשרה הברכות האמצעיות כתיקונן כדי לומר את הברכה הראשונה שבהן (ברכת חונן הדעת) כתיקונה עם הוספת "אתה חוננתנו". ואכן כך נפסק להלכה שמתפללים תפלת ערבית רגילה גם במוצאי יום הכיפורים.
הביטוי "בשם אבותיו" הוא ביטוי נדיר מאוד בתלמוד, וככל הנראה נאמר עקב השתייכותו של רבי חנינא בן גמליאל למשפחת הנשיאים, ופירושו שכל אבותיו הנשיאים הסכימו להלכה זו, כלומר אביו רבן גמליאל הנשיא, סבו רבן שמעון הנשיא, אבי סבו רבן גמליאל הזקן הנשיא ואבותיהם. שם אמר רב נחמן בר יצחק שדווקא בשם אבותיו אמר כן אבל הוא עצמו חלק על אבותיו בהלכה זו, שהרי בברייתא אחרת מפורשת דעתו של רבי חנינא בן גמליאל שאומרים הבדלה (תפילת "אתה חוננתנו") בברכת ההודאה ולא בברכת חונן הדעת, וברכת ההודאה נאמרת כתיקונה גם כשאומרים "שבע מעין שמונה עשרה", שהרי היא הברכה השנייה משלשת הברכות האחרונות הנאמרות לעולם כתיקונן.
הקשר ל"אמורא" רבי אבהו

בשישה מקומות בתלמוד אומר רבי אבהו האמורא דברים בשם רבי חנינא בן גמליאל התנא. הדבר מצוי אצל אמוראים (בפרט מהדורות הראשונים) אף שהתנאים נפטרו שנים רבות קודם שנולדו (משום שאין הכוונה ששמעו מהתנא ההוא בעצמו, אלא שמעו ממישהו שקיבל ממנו).
אין בתלמוד עוד אמורא שהזכיר כל כך הרבה דברים (באופן יחסי) משמו של רבי חנינא בן גמליאל חוץ מרבי אבהו, וכן לא נמצא בכל התלמוד שאומר רבי אבהו דברים משמם של תנאים חוץ מתנא זה. גם רוב הדברים שאומר רבי אבהו משמו הם על מעשים מחייו ואפילו על חייו האישיים ממש.
סמואל מונטגיו, ברון סוויית'לינג הראשון

| --- | --- |

 לידה:  21 בדצמבר 1832 ליברפול, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  12 בינואר 1911 (בגיל 78) 
 שם לידה:  Montagu Samuel 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  Edmonton Federation of Synagogues Cemetery 
 השכלה:  תיכון מכון ליברפול לבנים 
 תפקיד:  חבר הפרלמנט ה־26 של הממלכה המאוחדת (13 ביולי 1895–17 בספטמבר 1900)  חבר הפרלמנט ה־24 של הממלכה המאוחדת (1 ביולי 1886–28 ביוני 1892)  חבר הפרלמנט ה־25 של הממלכה המאוחדת (4 ביולי 1892–8 ביולי 1895)  חבר הפרלמנט ה־23 של הממלכה המאוחדת (24 בנובמבר 1885–26 ביוני 1886) 
 מפלגה:  המפלגה הליברלית 
 בן או בת זוג:  אלן כהן (5 במרץ 1862–ערך בלתי־ידוע) 
 
קריקטורה של סמואל מונטגיו, מתוך כתב העת ואניטי פייר, 6 בנובמבר 1886
סמואל מונטגיו, הברון הראשון מסוויית'לינג (באנגלית: Samuel Montagu, 1st Baron Swaythling; כ"ט בכסלו ה'תקצ"ג, 21 בדצמבר 1832 – י"ב בטבת ה'תרע"א, 12 בינואר 1911) היה בנקאי, פוליטיקאי וציוני יהודי-אנגלי.
קורות חיים

נולד בשם מונטגיו סמואל (Montagu Samuel) בליברפול שבאנגליה, והיה יהודי-אורתודקסי. הבן השני ללואיס סמואל (1794-1859), שען מליברפול, ולאשתו הנרייטה ישראל.
שמו הפרטי היה "מונטגיו", אך בשלב מסוים קבע אביו שהשם סמואל (שמואל) ישמש את בנו כשם פרטי והוא ייקרא "סמואל מונטגיו".
ב-1847 עקר ללונדון והקים בה לאחר כמה שנים (1853) את פירמת הבנקאות "Samuel Montagu & Co" (סמואל מונטגיו ושות') (אנ'). כבנקאי עשיר ומצליח היה שותף בפעילות בינלאומית לטובת יהודי העולם: הוא שיתף פעולה עם הברון רוטשילד ב-1875 בייסוד בית ספר לאמנות בירושלים, וכיהן כגזבר הוועד הלונדוני למען הפליטים היהודים מרוסיה. הוא ערך מסעות כדי להתרשם מקרוב ממצב היהודים העולמי: ב-1884 נסע למושבות היהודיות באמריקה, וב-1886 נסע לסייר באימפריה הרוסית.
גם בענייניה הפנימיים של קהילת יהודי לונדון היה מונטגיו מעורב, הוא גיבש התאחדות של קהילות וחברות של יוצאי מזרח אירופה בלונדון, כדי לנתקם מן הקהילה המרכזית שבראשה עמד הרב הראשי נתן אדלר. מונטגיו היה אורתודוקס, מראשי הלוחמים ברפורמים בבריטניה והתאמץ להדיח את ראשי התנועה, ישראל אברהמס וקלוד מונטיפיורי מוועד הקהילה. למרבה האירוניה, דווקא בתו, לילי מונטגיו, הצטרפה אליהם והייתה פעילה בהקמת האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת.
מלבד תרומתו ויוזמותיו למען יהדות אנגליה, לקח גם חלק בתנועת האם הציונית "חובבי ציון".
מונטגיו נבחר לשמש כשופט שלום בלונדון והיה חבר הפרלמנט הבריטי. התקדם במעלה החברה המעמדית הבריטית, תחילה כברון (1894) ולאחר מכן כלורד (1905), הוא נעשה לברון הראשון לבית סוויית'לינג (אנ') וצאצאיו נשאו בתואר אחריו.
לפני פטירתו הורה לנשל מצוואתו את בנותיו מריון וליליאן שהיו מעריצות של תפיסותיו של קלוד מונטיפיורי, אם תבחרנה ללכת בעקבותיו. עזבונו נאמד ב-1,150,000 לירה שטרלינג.
בנו ויורשו היה לואיס מונטגיו, ברון סוויית'לינג השני (אנ') ונכדו יואן מונטגיו.
L.A. Woman

L.A. Woman הוא אלבום האולפן השישי של להקת הרוק האמריקאית הדלתות, שיצא לאור ב-19 באפריל 1971 על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס. זהו האלבום האחרון בו השתתף הסולן ג'ים מוריסון בעודו בחיים, עקב מותו בדיוק חודשיים ושבועיים לאחר יציאת האלבום, אם כי הוא הופיע לאחר מותו באלבום An American Prayer משנת 1978. באלבום זה, הדלתות חוזרים לסגנון הבלוז שהפך לנפוץ. האלבום הוקלט ללא המפיק פול רוטשילד לאחר שעזב את הלהקה בשל חוסר האיכות בהופעות האולפן שלהם. לאחר מכן, הלהקה הפיקה את האלבום במשותף עם מהנדס הקול הוותיק ברוס בוטניק.
האלבום כולל כמה מהשירים המצליחים ביותר של הלהקה כמו "Love Her Madly", שיצא כסינגל במרץ 1971, לפני יציאת האלבום, והגיע לטופ 20 בבילבורד הוט 100, והשיר "Riders on the Storm" שזכה גם הוא להצלחה במצעדים. עם יציאתו, הגיע האלבום למקום התשיעי בבילבורד 200 ולמקום ה-28 במצעד האלבומים הבריטי. בשנת 2003, האלבום מוקם במקום ה-362 ב-500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים במגזין המוזיקה המשפיע, הרולינג סטון.
מבקרים כמו ריצ'י אונטרברגר ודייוויד קוונטיק כינו את L.A. Woman כאחד האלבומים הטובים ביותר של הדלתות, וציינו את הביצועים הקוליים של מוריסון ואת חזרתה המופשטת של הלהקה לשורשי הבלוז-רוק שלה.
ב-2012, יצא האלבום במיקס חדש 5.1 עם רצועות בונוס של שירים אשר לא שוחררו על ידי הלהקה.
רקע

הדלתות זכו להצלחה מסחרית וביקורתית עד 1969, אך במשך רוב אותה שנה הם נכנסו לרשימה השחורה של רשימות ההשמעה ברדיו והזמנות ההופעות שלהם הידלדלו לאחר שהזמר ג'ים מוריסון הואשם בניבולי פה ובחשיפה מגונה בהופעה במיאמי, פלורידה. מורסיון הזכיר את עזיבתו ללהקה בסוף 1968, רק כדי להשתכנע על ידי הקלידן ריי מנזרק להישאר שישה חודשים נוספים. ב-20 בספטמבר 1970 הורשע מוריסון בתקרית במיאמי. בריאיון משנת 1970 עם בן פונג-טורס, מוריסון אמר על מיאמי: "אני חושב שבתת מודע ניסיתי לעבור את זה בקונצרט הזה, ניסיתי לצמצם את זה לאבסורד. וזה עבד טוב מדי".
בנובמבר 1970, זמן קצר לאחר שמשפטו של מוריסון הסתיים, נכנסו הדלתות ל-Sunset Sound Recorders בלוס אנג'לס כדי להקליט גרסאות מוקדמות לשירים "L.A. Woman", "Riders on the Storm" ו-"Love Her Madly". השירים החדשים היו סטייה מהקטעים המתוזמרים היטב באלבום הקודם The Soft Parade, שהעמיסו על הלהקה הקלטות ארוכות ומתישות. הסגנון הפשוט והישיר, שהתקדם מ-Morrison Hotel, התקבל באהדה, וצוין על ידי המגזין ג'אז & פופ כ"חזרה לזעם ההדוק של המוזיקה של הדלתות המוקדמות". הלהקה הסתכסכה עם חברת התקליטים שלה, אלקטרה רקורדס, שהוציאה את אלבום האוסף הראשון של הדלתות, 13, כדי שיהיה לה מוצר לשוק חג המולד. האלבום יצא ללא ידיעת הלהקה, והציג תמונה גדולה של מוריסון הצעיר, מה שהרגיז אותו מספיק כדי לאיים לחתום בחברת תקליטים אחרת. מכיוון שהחוזה שלהם דרש אלבום אחד נוסף, הלהקה לא הצליחה לממש את האיום, ולכן הם המשיכו בחזרות על החומרים החדשים.
המפיק פול רוטשילד, שעבד עם הלהקה על חמשת אלבומיה הראשונים, נכח בסשנים הראשונים אך פרש בעקבות חיכוכים עם הלהקה. זה כלל את חוסר שביעות הרצון שלו מהשיר "Love Her Madly", ש"הוציא אותו מהאולפן". הוא הרגיש שהקלטת היצירה היא צעד אחורה מבחינה אמנותית, וקרא לה "מוזיקת קוקטייל". רוטשילד הכחיש שמועה פופולרית שטענה כי כיוון את ההערה לשיר "Riders on the Storm", והסביר כי הוא חושב שהשיר ו-"L.A. Woman" היו "מצוינים בחזרות". הוא טוען שההערה שלו על מוזיקת קוקטייל נאמרה כדי "לגרום [ללהקה] לכעוס מספיק כדי לעשות משהו טוב". רוטשילד היה מתוסכל מכך שהלהקה הייתה איטית בפיתוח חומרים חדשים, במיוחד לאור העובדה שהלהקה כללה שלושה כותבי שירים. הוא לא הצליח לשכנע את מוריסון להשתתף באופן עקבי בחזרות. כפי שחשף ברוס בוטניק בספר Love Becomes a Funeral Pyre, נושא נוסף שהוביל לעזיבתו של רוטשילד היה ההרס הנפשי שחש עם מותה של ג'ניס ג'ופלין, לאחר שעבד איתה על Pearl. רוטשילד עזב לפני שהושלמו כל טייקים של מאסטר, והמליץ לדלתות להפיק במשותף את L.A. Woman עם בוטניק, מהנדס הקול שעבד עם רוטשילד על ההקלטות הקודמות של הלהקה.
הקלטה

הלהקה ובוטניק ארגנו אולפן הקלטות מאולתר בחלל החזרות הפרטי שלהם, Doors' Workshop, בניין בן שתי קומות בשדרות סנטה מוניקה 8512. לאחר מכן הם יכלו להקליט בסביבה נוחה ונינוחה יותר תוך הימנעות מהוצאות של אולפן מקצועי. קונסולת מיקסינג שהייתה בעבר בבעלות אלקטרה רקורדס הותקנה בקומה העליונה, בעוד שמוניטורי אולפן, מיקרופונים וקלידים הוצבו בקומה התחתונה. כדי לפצות על היעדר תא קולי מבודד, מוריסון הקליט בפתח חדר האמבטיה, שר לתוך אותו מיקרופון ששימש בסיבוב ההופעות האחרון של הדלתות. לדברי בוטניק, מוריסון היה קל לעבודה ובילה שעות ארוכות באולפן עם צריכת אלכוהול מועטה.
לצורך ההקלטות הובאו הבסיסט של אלביס פרסלי, ג'רי שף, והגיטריסט מארק בנו, כדי לספק גיבוי נוסף. דנסמור תיאר את שף כ"איש בכיס" בשל תפקידו התומך והיציב, ושיבח את האופן שבו שף "אפשר לי לתקשר בקצב עם מוריסון, והוא האט את ריי, כאשר ידו הימנית על הקלידים נעשתה מהירה מדי". לכל הדעות, מוריסון - מעריץ גדול של פרסלי - התלהב מהשתתפותו של שף. בנוסף, בנו התבקש להשתתף כתוצאה מהמוניטין שלו לאחרונה מעבודתו עם ליאון ראסל. השירים הושלמו בכמה טייקים על מקליט באיכות מקצועית בת 8 רצועות, והאלבום הושלם תוך שישה ימים. מוריסון היה חובב בלוז נלהב והכריז על סשן ההקלטות האחרון כ"יום הבלוז", והקליט את השירים "Crawling King Snake", "Cars Hiss by My Window" ו-"L.A. Woman". לאלבום היה צליל חי גולמי עם אוברדאב שהוגבל בעיקר לקלידים נוספים. בוטניק הסביר: "הרעיון הכללי של סשן ההקלטות היה לחזור לשורשים המוקדמים שלנו ולנסות להעביר הכל בשידור חי באולפן עם כמה שפחות אוברדאבים". המיקס הושלם באולפני פופי במערב הוליווד, אז מוריסון עבר לפריז, צרפת.
מוזיקה

הלהקה החלה להקליט ללא חומר רב והייתה צריכה להלחין שירים במקום, בין אם על ידי ג'אמינג או דיבור על רעיונות. בריאיון משנת 1994 אמר הגיטריסט רובי קריגר: "רוטשילד נעלם, וזו אחת הסיבות שהיה לנו כל כך כיף. הסוהר נעלם". למרות ההתחלה הבעייתית שלו, L.A. Woman מכיל כמה מהשירים עטורי השבחים ביותר של הדלתות, כמו גם כמה מהשירים הכי מכוונים לבלוז שלהם. מבחינה לירית, האלבום עוסק בנושאים עכשוויים כמו אהבה, החיים בלוס אנג'לס והיבטים מורכבים של החוויה האנושית. מנזרק הסביר כי הלהקה לא "ניגשה לאלבום עם חזון אחד, אבל אחרי שהתחלנו לעבוד על השירים, הבנו שהם מדברים על לוס אנג'לס. הם עוסקים בגברים, נשים, בנים, ילדות, אהבה, אובדן, מאהבים אבודים ואוהבים בלוס אנג'לס". האלבום, בכללותו, הפגין את יכולות כתיבת השירים של מוריסון, בשילוב עם הניסוח הפיוטי שלו וההתלהבות שלו מלוס אנג'לס, אך עדיין רצון לעזוב את העיר עם בת זוגו, פמלה קורסון. מבחינה אמנותית, L.A. Woman ראתה את הלהקה מערבבת בלוז ורוק, עם כמה אלמנטים של רוק פסיכדלי וג'אז מתחילת הקריירה שלהם.
מוזיקה > שירים > צד ראשון

L.A. Woman נפתח עם השיר "The Changeling" שכתב מוריסון, שהדלתות רצו שיהיה הסינגל הראשון מהאלבום. מאחד מיומניו של מוריסון שנכתב ב-1968, הולצמן ביטל את החלטת הלהקה לטובת "Love Her Madly" והבי-סייד הלא אלבומי "(You Need Meat) Don't Go No Further". מוריסון תרם גם את "Been Down So Long", שיר בהשראת ספרו של זמר הפולק ריצ'רד פאריניה, Been Down So Long It Looks Like Up to Me, והלחן של פורי לואיס "I Will Turn Your Money Green". הוא שיר בלוז קונבנציונלי המזכיר את מאסרו הפוטנציאלי של מוריסון מהופעות קודמות של הדלתות, המילים הראו דיכאון, שחרור ומיניות. בנוסף, מוריסון כתב את נאמבר הבלוז "Cars Hiss by My Window". בניגוד לרוב השירים האחרים, הוא הולחן באולפן. מנזרק נזכר כי "ג'ים אמר שזה קשור למגורים בוונציה, בחדר חם, עם חברה לוהטת, וחלון פתוח, ותקופה רעה. זה יכול היה להיות על פמלה קורסון". מתוך שאר החומרים שכתב בעצמו על L.A. Woman, קריגר כתב את "Love Her Madly", שהדהד את שירי הרומנטיקה וחוסר הביטחון שלו. הוא כתב את השיר, בביתו, כדי להפיג את השעמום במהלך משפטו של מוריסון.
L.A. Woman סוגר את הצד הראשון שלו עם שיר הנושא, השיר הארוך ביותר באלבום. זה נחשב לפרידה האחרונה של מוריסון מלוס אנג'לס, זה העיד על רגשותיו המעורבים של תשוקה וזלזול ב"עיר הלילה". המילים כוללות אנגרמה עבור ג'ים מוריסון: "Mr. Mojo Risin'". אפקט הגיטרה החשמלית של קריגר בהקדמה מתחזה לצליל של מנוע רכב מואץ.
מוזיקה > שירים > צד שני

בנוסף ל-"The Changeling", הדלתות בחרו לשלב שלוש יצירות נוספות שנכתבו לפני 1971: "L' America", "Crawling King Snake" ו-"The WASP (Texas Radio and the Big Beat)". השיר "L'America" היה מיועד לפסקול סרט תרבות הנגד של הבמאי מיכלאנג'לו אנטוניוני משנת 1970, נקודת זבריצקי, אך בסופו של דבר נדחה. מנזרק נזכר: "אנטוניוני היה מעוניין להשתמש בו בנקודת זבריצקי. אז ניגנו לו את זה, וזה היה כל כך חזק, שזה הצמיד אותו לקיר. כשזה נגמר הוא הודה לנו וברח. אז הוא פנה לפינק פלויד, כמו שקולנוענים אירופאים נוטים לעשות כשהם רוצים רוקנרול". השיר נקרא בעבר "Latin America", ובמקור נכתב והוקלט במהלך הסשנים של Morrison Hotel, והיה היצירה היחידה במהלך הסשנים של L.A. Woman עם כמה אוברדאב של תופים. העיבוד של הדלתות לשיר "Crawling King Snake" המסורתי החל עוד בסיבובי ההופעות המוקדמים שלהם, ולעיתים שולב עם שירו של מוריסון "Celebration of the Lizard". השיר "The WASP (Texas Radio and the Big Beat)" הוא עיבוד מחודש של מדגם השירה של מוריסון שהופיע לראשונה בספרי המזכרות של הלהקה בשנת 1968.
L.A. Woman כולל גם את "Hyacinth House", עם מילים שנכתבו על ידי מוריסון ומוזיקה על ידי מנזרק. בשיר נראה מנזרק מושפע מהפולונז בלה במול מז'ור של המלחין הפולני פרדריק שופן, אופוס 53, במהלך סולו העוגב שלו. השיר האחרון היה "Riders on the Storm", מאמץ משותף של הדלתות. השיר, המבוסס על העיבוד "Ghost Riders in the Sky" והשורה "Delicate Riders of the storm", הלקוחה משירו של הארט קריין "Praise for an Urn", שילב את דימויי הטרמפיסט של מוריסון ממפעלי השירה שלו. הרקע הקלוש והרפאים שנשמע לאורך כל השיר היה ההקלטה האחרונה של מוריסון כחבר בלהקת הדלתות.
רשימת השירים

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי הדלתות (למעט היכן שמצוין אחרת).
| צד א'> מס' | צד א'> שם | צד א'> משך | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  | צד א'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | The Changeling  | 4:20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Love Her Madly  | 3:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Been Down So Long  | 4:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Cars Hiss by My Window  | 4:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | L.A. Woman  | 7:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| צד ב'> מס' | צד ב'> שם | צד ב'> משך | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  | צד ב'>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6. | L'America  | 4:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hyacinth House  | 3:10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Crawling King Snake  | 4:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The WASP (Texas Radio and the Big Beat)  | 4:12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Riders on the Storm  | 7:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | 48:25 |  |  |  |  |  |  |  |