stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'יימס האריס סימונס

| --- | --- |
סימונס, 2007
סימונס, 2007
 לידה:  25 באפריל 1938 ניוטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 פטירה:  10 במאי 2024 (בגיל 86) ניו יורק, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום לימודים:  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (1958)  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מנחה לדוקטורט:  ברטראם קוסטנט 
 מוסדות:  אוניברסיטת הרווארד  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  אוניברסיטת לנקסטר 
 תלמידי דוקטורט:  ג'ף צי'גר, ג'ון מילסון, דניאל ריצ'ארד בייקר 
 פרסים והוקרה:  פרס  אוסוולד ובלן בגאומטריה (1976)  מדליית ג'וזפה מוטה (2007)  50 המשפיעים ביותר 
 בן או בת זוג:  ברברה סימונס (1959–1974) 
 צאצאים:  Nat Simons 
 מספר צאצאים:  5 
 תרומות עיקריות
 מחקרים בתחום גאומטריה
 
ג'יימס האריס "ג'ים" סימונס (באנגלית: James Harris "Jim" Simons; ‏25 באפריל 1938 –  10 במאי 2024) היה מתמטיקאי, איש אקדמיה, סוחר בשוק ההון ונדבן יהודי-אמריקאי.
ב־1982 ייסד סימונס את "רנסאנס טכנולוגיות" (אנ'), חברת השקעות פרטית שמרכזה בניו יורק שמנהלת כספים בהקף של 15 מיליארד דולרים; סימונס עמד בראשה עד למותו בשנת 2024, כמנכ"ל, של מה שהיא כיום קרן הגידור המוצלחת ביותר בעולם. הונו של סימונס נאמד בכ־22 מיליארד דולר.
סימונס התרחק מפרסום, ונתן ראיונות רק לעיתים רחוקות, על מנת להסביר זאת הוא מצטט את בנימין החמור מחוות החיות: "אלוהים נתן לי זנב כדי להרחיק ממני זבובים. אבל הייתי מעדיף שלא יהיה לי זנב ולא זבובים". באוקטובר 2009 הכריז סימונס כי הוא יפרוש ב־1 בינואר 2010 אולם יישאר ב"רנסאנס טכנולוגיות" כיושב ראש שאינו חבר הנהלה.
נפטר ב-10 במאי 2024.
שנותיו הראשונות והקריירה שלו

ג'יימס סימונס הוא בנו של בעל מפעל לנעליים ממסצ'וסטס.
הוא קיבל את התואר הראשון שלו במתמטיקה מ־MIT ב־1958, ואת הדוקטורט, אף הוא במתמטיקה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב־1961.‏ בהיותו בן 23.
בשנים 1968–1964 הוא היה חוקר במכון לניתוחי הגנה (אנ')‏ (IDA). סימונס לימד מתמטיקה ב־MIT ובאוניברסיטת הרווארד. ב־1968, הוא מונה כראש המחלקה למתמטיקה באוניברסיטת סטוני ברוק.
ב־1976 זכה סימונס בפרס אוסוולד ובלן בגאומטריה (אנ') מטעם החברה האמריקאית למתמטיקה, בשל עבודתו העוסקת במזעור של יריעות רב־ממדיות ופונקציות אופייניות. הוא הצליח להוכיח את השערת ברנשטיין (אנ') עד לממד 8 (מעל הממשיים),

ולהביא לשיפורה של תוצאת רגולריות מסוימת של ונדל פלמינג (אנ') על בעיית פלטו (אנ').
המחקר המשפיע ביותר של סימונס עוסק בגילוין ויישומן של מדידות גאומטריות, שהובילו לפיתוח תבנית Chern-Simons (נודעה גם כאינווריאנט של Chern-Simons). ב־1974 פורסמה התאוריה שלו בספר "Characteristic Forms and Geometric Invariants" אותו הוא כתב עם חוקר הגאומטריה דיפרנציאלית הנודע שינג-שן צ'רן. משתמשים בתאוריה בפיזיקה, במיוחד בתורת המיתרים.
ב־1978 עזב את האקדמיה על מנת לנהל קרן השקעות ולסחור בסחורות ומכשירים פיננסיים.
רנסאנס טכנולוגיות

במשך למעלה משני עשורים קרן הגידור "רנסאנס טכנולוגיות" של סימונס, שסוחרת בשווקים ברחבי תבל, משתמשת במודלים מתמטיים מורכבים על מנת לנתח ולבצע מסחר – רבים מהם אוטומטיים. רנסאנס משתמשת במודלים שפותחו במחשב על מנת לנבא תמורות במחירים ככלי כספי שקל לסחור בו. מודלים אלה מבוססים על ניתוח כמות גדולה של מידע ככל שניתן לאסוף, ואחר כך על חיפוש תנועות שאינן אקראיות על מנת לבצע תחזיות.
רנסאנס מעסיקה מומחים רבים שלהם אין רקע פיננסי, בכללם מתמטיקאים, פיזיקאים וסטטיסטיקאים. הקרן האחרונה שייסדה החברה היא Renaissance Institutional Equities Fund ‏.RIEF באה בעקבות קרן מדליון (Medallion fund) הידועה יותר של החברה, שהיא קרן נפרדת שסוחרת רק בכספם הפרטי של מנהלי החברה.
("זה מדהים לראות כאלה מתמטיקאים מוצלחים משיגים הצלחה בשדה אחר", כתב אדוארד ויטן, פרופסור לפיזיקה במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, ניו ג'רזי, ונחשב בעיני עמיתיו לפיזיקאי התאורטי החי המוכשר ביותר").
ב־2006 נבחר סימונס למנהל הכספים של השנה בידי האיגוד הבינלאומי למהנדסים פיננסיים (אנ')‏ (IAFE) ב־2007 הוערך שהוא הרוויח 2.8 מיליארד דולר,
1.7 מיליארד דולר ב־2006,
1.5 מיליארד דולר ב־2005,
(הגמול הגבוה ביותר שקיבל מנהל של קרן גידור כלשהי באותה שנה) ו־670 מיליון דולר ב־2004.
מומחים שבחנו זאת תהו כיצד קרן מדליון הפנים ארגונית של רנסאנס המשיכה להאפיל בביצועיה על הנעשה בשוק המניות בעוד קרנות גידור אחרות הפתוחות למשקיעים מבחוץ הציגו ביצועים עלובים. יוצאת מן הכלל לכך היא קרן נובה (Nova Fund) שלה תשואות גבוהות ובאופן מסתורי נכללת באותו סוג של קרן מדליון.
קרן אוניברסיטת סטוני ברוק, שיושב ראש בגמלאות שלה הוא ג'יימס סימונס, הפסידה 4 מיליון דולר בתרמית פונזי של ברנרד מיידוף. סטוני ברוק השקיעה כסף אצל מיידוף מאז 1991. סימונס עודד את 24,000 תלמידי בית הספר להשקיע אצל מיידוף וסימונס היה היושב ראש של קרן סטוני ברוק. הוא סייע להציג את הקולג' לברנרד מיידוף. קרן המשפחה של סימונס השקיעה כסף אצל מיידוף. מנהלת הקרן היא מרילין סימונס, רעייתו של ג'יימס סימונס. ג'יימס סימונס הוא המזכיר והגזבר.
נדבנות

העושר שסימונס צבר מממן הרבה ממיזמיו הנדבניים. סימונס תורם למדעי המתמטיקה, תומך בפרויקטי מחקר, קתדראות, וועידות בארצות הברית ומחוצה לה.
סימונס ורעייתו השנייה, מרילין האריס סימונס, הם המייסדים השותפים של קרן סימונס (אנ'), ארגון נדבנות שתומך בפרויקטים העוסקים בחינוך ובריאות, בנוסף למחקר מדעי.
מרילין מכהנת כנשיאת הקרן, בעוד ג'יימס משמש כמזכיר וכגזבר.
לזכרו של בנו פול, מרעיתו הראשונה ברברה סימונס, הוא ייסד את פרק אבלון, שמורת טבע בת 0.53 קילומטר רבוע בסטוני ברוק (אנ'). ב־1996 נהרג פול בן ה־34 בידי מכונית כשרכב על אופניו ליד ביתם של משפחת סימונס. בנו ניק טבע בגיל 23, בעת טיול לבאלי שבאינדונזיה ב־2003.
ניק עבד בנפאל ומשפחת סימונס החלה לתרום רבות לשרותי הבריאות של נפאל באמצעות מכון ניק סימונס.
ג'יימס סימונס גם ייסד את מתמטיקה לאמריקה (אנ')‏ (MfA), מוסד ללא כוונת רווח ששם לעצמו למטרה לשפר במידה משמעותית את החינוך המתמטי בבתי הספר הציבוריים.
בראשית 2006 הוא הוביל קבוצת מנהלים של חברת הטכנולוגיות של רנסאנס ושל ארגוני המדע של ברוקהייבן (Brookhaven Science Associates) לתרום 13 מיליון דולר על מנת לכסות גירעון של המעבדה הלאומית של ברוקהייבן (אנ')‏ (BNL) שאחרת הייתה מבטלת את פעולותו של מנגיש היונים הרלטיביסטי הכבד (אנ')‏ (RHIC) בשנת 2006.
ב־2006 תרם סימונס 25 מיליון דולר לאוניברסיטת סטוני ברוק באמצעות קרן סטוני ברוק.

המענק יועד לתמוך במחלקות המתמטיקה והפיזיקה של האוניברסיטה.
ב־27 בפברואר 2008, הכריז המושל אליוט ספיצר על תרומה בסך 60 מיליון דולר שנתנה קרן סימונס על מנת לממן את מרכז סימונס לגאומטריה ופיזיקה (אנ') בסטוני ברוק. זוהי התרומה הגדולה ביותר שניתנה לאוניברסיטה ציבורית בהיסטוריה של מדינת ניו יורק.
באמצעות הקרן, סימונס היה מיטיב מרכזי באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב־1 ביולי 2012, קרן סימונס התחייבה לתרום 60 מיליון דולר להקים את מכון סימונס לתאוריית המחשוב (אנ'), המכון המוביל בעולם למחקר שיתופי במדעי המחשב התאורטיים. הקרן גם העניקה תרומות עיקריות אחרות לברקלי, בעיקר למכון המחקר למדעי המתמטיקה בברקלי (אנ')‏ (MSRI).
בשנת 2016, קרן סימונס הקימה את מכון פלטירון (אנ') כדי לאכלס 5 קבוצות של מדענים חישוביים (כל אחד עם 60 חוקרים ברמת דוקטורט ומעלה). המכון מורכב מארבע ליבות או מחלקות: CCB (מרכז לביולוגיה חישובית); CCA (מרכז לאסטרופיזיקה חישובית); CCQ (מרכז מכניקת קוונטים חישובית); CCM (מרכז למתמטיקה חישובית); ו־CCN (מרכז למדעי המוח החישוביים). המכון החדש ממוקם במנהטן ומייצג השקעה גדולה במדעי החישוב הבסיסיים. המשימה של מכון פלטירון היא לקדם את המחקר המדעי באמצעות שיטות חישוביות, כולל ניתוח נתונים, תיאוריה, מודלים וסימולציה. מכון המחקר נחנך בטקס ב־6 בספטמבר 2017.
נדבנות > מחקר האוטיזם

קרן הנדבנות המשפחתית נתנה 38 מיליון דולר על מנת למצוא את הסיבות לאוטיזם, ומתכננת לתרום 100 מיליון דולר נוספים למה שנהיה ההשקעה הפרטית הגדולה ביותר למחקר באוטיזם, כאשר ג'יימס שולט במידה רבה מאוד על היכן וכיצד יושקע הכסף. ג'יימס סיפק DNA ממשפחתו לצורך מחקר, וסייע בפתרון בעיות המחקר. כש־MIT ביקשו מימון למחקר, הוא התנה זאת בפרויקט שיתמקד באוטיזם ויכלול מדענים לפי בחירתו.
בשנת 2003 קרן סימונס יסדה את תוכנית יוזמת מחקר האוטיזם של קרן סימונס (אנ') ‏(SFARI) המתמקדת בכל ההיבטים של מחקר האוטיזם. הארגון מימן למעלה מ־200 מיליון דולר במחקר אוטיזם ל־150 חוקרים שונים מאז 2007.
ב־11 ביוני 2003 אירחה משפחת סימונס את "הכנס על מחקר האוטיזם" בעיר ניו יורק, אירוע שארך יום שלם שהדגיש את המחקר בסיבות לאוטיזם, במיפוי הגנומי המדויק של האוטיזם, ובמחקר במכניזמים הביוכימיקליים שפועלים אצל אנשים אוטיסטים. בין הנוכחים בכנס היו David Amaral, Dr. Eric Courchesne, Dr. Nathaniel Heinz, Tom Insel, MD, Catherine Lord, PhD, Dr. Fred Volkmar and Dr. Paul Greengard. קרן סימונס תרמה לאחרונה 10 מיליון דולר לשני מחקרים במרכז למחקר הילד באוניברסיטת ייל על מנת לחקור את ההשפעות הגנטיות על האוטיזם.
מינויים בהנהלה

סימונס כיהן כנאמן של המעבדה הלאומית ברוקהייבן, המכון למחקר מתקדם, אוניברסיטת רוקפלר ובמכון המחקר למדעי המתמטיקה בברקלי. הוא גם היה יושב בחבר המנהלים של תאגיד MIT‏ (MIT Corporation).
הון

סימונס הרוויח כ־2.5 מיליארד דולר ב־2008,
והונו נטו מוערך ב־8.5 מיליארד דולר,
וכאיש ה־29 בעושרו בארצות הברית.
הערות שוליים

↑  האל לוקס, "עולמו הסודי של ג'ים סימונס", Institutional investor,‏ 1 בנובמבר 2000
1 2  חדשות, תמונות, סרטי וידאו וכתבות על ג'יימס האריס סימונס, באתר פורבס
↑  עושר הוא משחק של מספרים, באתר The First Post
↑  Simons to Retire as Renaissance’s Chief, באתר הניו יורק טיימס, 8 באוקטובר 2009
↑  "סודו של ג'ים סימונס"
↑  פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה - ג'ים סימונס, פרויקט הגנאלוגיה במתמטיקה
↑  James Simons,
MINIMAL CONES, PLATEAU'S PROBLEM, AND THE BERNSTEIN CONJECTURE,
PNAS,‏ 1967 August; 58(2): 410–411.
↑  גרגורי צוקרמן, (1 ביולי 2005). "איש הרנסאנס: ג'יימס סימונס עושה את המתמטיקה על הקרן". הוול סטריט ג'ורנל. עמ' C1. הועבר לארכיון מהמקור ב־19 באוגוסט 2015. אוחזר ב־6 באוגוסט 2015.
↑  ג'ני אנדרסון, "מצטייני הוול סטריט זוכים במיליארד דולר ביום התשלום", הניו יורק טיימס, 16 באפריל 2008
↑  ג'ני אנדרסון וג'ולי קרסוול, "מנהלי קרן גידור מובילים מרוויחים למעלה מ-240 מיליון דולר", ניו יורק טיימס, 24 באפריל 2007
↑  אדם של, "תשלום של 363 מיליון דולר הוא הממוצע למנהלים בקרן גידור מובילה", USA Today‏, 26 במאי 2006
↑  צוות פינקאטס, "מנהל קרן גידור מובילה לקח הביתה תשלום של 1.6 מיליארד דולר ב-2005 שהם 5% שכר ו44% מהרווחים", finfacts‏ 19 בדצמבר 2007
↑  "המשקיעים מפקפקים בסימונס", וול סטריט ז'ורנל, 15 במאי 2009
↑  תום קהיל וקתרין ברטון, "קרן אוניברסיטת סטוני ברוק של סימונס נפלה בהונאה של מיידוף, בלומברג, 16 בדצמבר 2008
↑  ריצ'רד טייטלבאום, "מפצח הקוד", בלומברג, ינואר 2008
↑  "קרן סימונס - חבר הנאמנים", קרן סימונס
↑  האל לוקס, "עולמו הסודי של ג'ים סימונס", Institutional Investor Magazine, נובמבר 2000
↑  "מכון ניק סימונס", New Spotlight News Magazine, 31 במרץ 2006
↑  "סטוני ברוק מכריזה על מתנה של 25$ מיליון דולר מג'ים סימונס הנודע, ראש המחלקה למתמטיקה לשעבר", חדשות אוניברסיטת סטוני ברוק, 8 במאי 2006
↑  "סטוני ברוק מכריזה על מתנה של 25$ מיליון דולר מג'ים סימונס הנודע, ראש המחלקה למתמטיקה לשעבר", חדשות אוניברסיטת סטוני ברוק, 2005
↑  קארן ארנסון, "מתנה של 60$ מיליון דולר לסטוני ברוק", הניו יורק טיימס, 27 בפברואר 2008
↑  אליסטייר בלייר, "משכורתם של המנהלים המובילים ירדה ב־48% בשנה שעברה", Market Watch,‏ 25 במרץ 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811567112405606  GND: 1196832579  ISNI: 0000 0004 9890 3469  LCCN: no2017167908  MGP: 32049  NDL: 001360485  NKC: jo20201063765  SUDOC: 220253218  VIAF: 226151302929248661346   WorldCat (עם VIAF): 226151302929248661346
גבריניוס

מזבח רומי למרקוריוס גבריניוס, המחצית השנייה של המאה ה-2 לספירה
גבריניוס (Gebrinius) הוא אל מהמיתולוגיה הקלטית.
עם המפגש בין התרבות הקלטית לתרבות הרומית, זוהה גבריניוס עם האל מרקוריוס מהמיתולוגיה הרומית.
מרכז פולחני של גבריניוס התגלה בסמוך לעיר בון (כיום בגרמניה). באתר התגלה מזבח לכבוד האל מהמאה השנייה. על המזבח הופיעה הקדשה ל"מרקורי גבריניוס".
תגליפי האל מתארים אותו כבעל גוף של כבש וראש של אריה.
לקריאה נוספת

Miranda Green, Dictionary of Celtic Myth and Legend, Thames and Hudson Ltd., London, 1997
John T. Koch, Celtic Culture: A Historical Encyclopedia,  ABC-CLIO, 2006
| המיתולוגיה הקלטית |
| --- | --- | --- |
| אלים כלל-אירופאיים | אוגמיוס • אווטה • אזוס • איאלונוס • אלאונוס • אליסאנוס • אנדארטה • אנקאסטה• אנקסטיומארוס • אפונה • ארטיו • ארקורה • בורוו • בלאטו-קאדרוס • בלנוס • בליסאמה • בריגנטיה • בריטניה • גראנוס • דאמונה • דיאה מטרונה • דיס פאטר • ויסוקיוס • וירוטוטיס • טאוטאטיס • טאראניס • לוגוס • ליטאוויס • לנוס • מאטרס • מאפונוס • מוגונס • נאנטוסואלטה • נמטונה • סגומו • סוקלוס • סירונה • קאמולוס • קונדאטיס • קיקולואיס • קיסוניוס • קרנונוס • רוזמרטה |  |
| אלים ייחודיים לבריטניה | אבנדינוס • איוגה  • אלייסיאגאה  • אנדרסטה • וטריס • ורביה  • לאטיס • נודנס • סאטיאדה • סנונה • סוליס • קוונטינה  • קוקידיוס • ריקאגומבדה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה אקוויטניה | אבליו  • פאגוס |  |
| אלים ייחודיים לגאליה בלגיקה | אבנובה • איוואנטוקארוס  •  אינטאראבוס • אינקיונה • איקוולאונה  • אנקאמנה • ארדואינה • ארוורנוס • ווסגוס • וינדונוס • וראודונוס  • קסולסיגיאה  • ריטונה |  |
| אלים ייחודיים לגאליה קלטיקה | אטפומארוס • איקאוניס • בריקטה • טלו • לוקסוויוס • מוריטאסגוס • מולו • סוקונה • סמרטריוס • סקוואנה • רובור |  |
| אלים ייחודיים לגאליה נרבוננסיס | אמביסאגרוס • בוקסנוס • לרו • לרינה • נמאוסוס • קטובודואה • רודיאנוס |  |
| אלים ייחודיים לגרמאניה | אופאניה • גבריניוס • נהלניה |  |
גוש מערבא

| --- | --- |

צילום אוויר של גוש מערבא, 2021
 מספר יישובים:  9
 מדינה:  ישראל ישראל
 מחוז:  יהודה ושומרון
 מועצה אזורית:  שומרון
 חבל ארץ:  השומרון
 עיר אם:  אריאל
 תאריך ייסוד:  1983
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בגוש:  23,000
 קואורדינטות:  32°04′06″N 35°03′36″E﻿ / ﻿32.068416666667°N 35.060083333333°E﻿ / 32.068416666667; 35.060083333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גוש דן מוגדלת) גוש מערבא(למפת גוש דן רגילה) גוש מערבא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גוש מערבא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום גוש מערבא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גוש מערבא הוא גוש התנחלויות הנמצא בשומרון, במערב חבל מועצה אזורית מטה בנימין, ומכיל את ההתנחלויות ברוכין, עלי זהב, לשם, שחרית ופדואל. הגוש ממוקם כ-3 ק"מ צפונית לבית אריה-עופרים, 7 ק"מ מצפון-מזרח לאלעד, וכ-14 ק"מ מצפון למודיעין עילית, באזור דרום-מערב השומרון וגובהו נע בין 300 ל-400 מטרים מעל פני הים. בשל קרבתו לקו הירוק וגובהו הרב, ניתן לצפות ממנו על אזור השרון וגוש דן בבירור, מאשדוד בדרום ועד נתניה בצפון. באזור זה נמצאת המרפסת של המדינה, ממנה ניתן לראות ביום ברור את כל גוש דן, ההגדרה המורחבת לגוש כוללת את היישובים בית אריה-עופרים, רבבה, ברקן וקריית נטפים.
גוש ההתיישבות נוסד ב-1983 כאשר הוקמו היישובים ברוכין ועלי זהב על שם עליזה בגין אשתו של ראש הממשלה דאז מנחם בגין, ולאחר מכן הוקמו היישובים פדואל ב-1984 ולשם ב-2013.
כיום מונה הגוש כ-23,000 תושבים, חלק גדול מתושבי היישוב עובדים באזור התעשייה ברקן, ובעיר אריאל ובאוניברסיטת אריאל בשומרון.
תושבי האזור סובלים מהתנכלויות טרור כגון פיגועי אבנים ופיגועי ירי מפורעים ערבים מהכפרים השכנים בורוקין, דיר בלוט, ראפאת וכפר א-דיכ.
באזור זה ישנן גם תגליות ארכאולוגיות ביניהן חורבת דיר סמען ודיר קלעה, שתיהן מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  אלדר ממן, ניצול הלינץ' מדבר לראשונה: "היכו אותי באלות, רוצצו את ראש הכלב והשתעשעו בהתעללות בו", באתר 0404, ‏2022-08-05
בית טיבו

| --- | --- |

כריכת המהדורה הראשונה של הספר
 מידע כללי
 מאת:  רוז'ה מרטן די גאר
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  La Nouvelle Revue Française, הוצאת וייקניג, ספרי בנטם 
 תאריך הוצאה:  1939 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002013529, 002013507
 
בית טיבו (בצרפתית: Les Thibault) הוא רומן בהמשכים בן שמונה כרכים מאת הסופר הצרפתי רוז'ה מרטן די גאר שנכתב בין השנים 1940-1922. הרומן עוקב אחר חייהם של שני אחים לבית משפחת טיבו, שקיבלו שניהם חינוך קתולי נוקשה במשפחה צרפתית בורגנית, עד לסופה של מלחמת העולם הראשונה. יצירה זו היא שזיכתה את די גאר בפרס נובל לספרות לשנת 1937. הרומן יצא לאור בעברית (1950-1948) בהוצאת הקיבוץ הארצי, בתרגומו של מנשה לוין.
על הספר

הכרונולוגיה של התפתחות משפחת טיבו משקפת את ההתפתחות הנושאים הסוציאליים והמורליים אל מול הבורגנות הצרפתית מתחילת המאה העשרים ועד מלחמת העולם הראשונה. כריאקציה לאב בורגני ושתלטן, מפנה בנו הצעיר, ז'אק, את עורפו אליו ומגנה את הדת הקתולית, אותה הוא מחליף בסוציאליזם המהפכני. הבן הבכור, לעומתו, מקבל את המורשת של המעמד הבינוני, אך מאבד גם הוא את האמונה בבסיס הדתי. בסופו של דבר, מתים שני האחים במלחמה.
הספר ניחן בכוח אפי עוצמתי, והפרקים הראשונים של הכרך הראשון מוכיחים זאת, כותב המבקר הצרפתי הידוע, רנה לאלו. הספר שופע אירועים שמרתקים את הקורא, מצד אחד, אך אינם שוברים את המסגרת האחידה של העלילה. בתוך כל הסבך העלילתי בולטות שתי דמויות עיקריות: ז'אק ואחיו הבכור אנטואן לבית טיבו. על אף הקשר החזק ביניהם הם מהווים דבר והיפוכו. ז'אק הוא המרדן ואילו אנטואן הוא האח היציב בעל שיווי המשקל. ז'אק כובש את לבו של הקורא בהיותו כן ואמיתי, אידיאליסט לוחם למען אמונתו. הוא מתקומם מילדותו על העוול האוניברסלי ונלחם באויבי השלום. גורלו של ז'אק טיבו קשור בגורלה של אירופה.
אנטואן הוא ריאליסט שמשתדל תחילה ללכת בתלם ולהצליח. יש בו תערובת מעניינת של אנוכיות ומסירות. הוא מכיר במורכבותה של הנפש האנושית הבנויה מהטוב והרע כאחד. הוא אינו מתעלם מפגמיה של החברה הקפיטליסטית, אך אינו מאמין בכוחה של המהפכה לשנות אותה. ברגע מכריע הוא שם קץ לסבלותיו של אביו, על אף שהוא חורג בכך מסמכויותיו של רופא. אך אין מעשהו זה מטריד את מנוחתו; הוא חי בשלום עם שתי הישויות שבו. גיבוריו של הספר נוטלים חלק, כל אחד בדרכו במאורעות התקופה. "בית טיבו" היא יצירה מורכבת מעבודה של רומנטיקן והיסטוריון כאחד.
בזכרונותיו האוטוביוגרפיים מספר די גאר שהושפע מאוד מ"מלחמה ושלום" של טולסטוי והחליט לכתוב כמוהו. לטענתו, ניתן רק ללמוד דברים טובים מכתיבתו של הסופר הרוסי. ואכן אלבר קאמי כינה את די גאר "טולסטוי הצרפתי".
הזכייה בפרס נובל היוקרתי עבור הספר הפתיעה רבים, שכן, לדעתם, די גאר לא הטביע חותם של ממש בספרות הצרפתית. במיוחד נמתחה ביקורת על "בית טיבו" שהוחזק כמיושן הן בתוכנו והן בטכניקה הספרותית שלו. היריעה הרחבה שנפרשה בכרכים הרבים, שאותה מילא די גאר בפרטים ניתוחיים ותיאוריים רבים, היא מעין בבואה של הרומנים במחצית השנייה של המאה ה-19. אף על פי כן, רבים שיבחו את ניתוחי האופי והתיאורים האפיים של די גאר ב"בית טיבו".
תרגום לעברית

"בית טיבו", בחמישה כרכים, תרגם מנשה לוין, קיבוץ מרחביה, 1952-1948. תרגום זה זכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום לשנת תשי"א
לקריאה נוספת

א.ב. יפה, בית טיבו - רומאן חותם תקופה, אורלוגין, כרך 5, 1952, עמ' 195–209.
הערות שוליים

↑  רוז'ה מרטן די גאר, בית טיבו, מצרפתית: מנשה לוין, מרחביה, הקיבוץ הארצי, 8 חלקים ב-5 כר. 1948 - 1950
↑  Les Thibault, Britannica.com
1 2  רנה לאלו, "בית טיבו - רומן של דור נבוך", על המשמר, 7 בדצמבר 1951
↑  עדית נוימן, "רוז'ה מרטין די גאר", הבוקר, 19 בספטמבר 1958
↑  אברהם שאנן, מלון הספרות החדשה - ערך "מרטין די גאר, רוז'ה". הוצאת יבנה, 1970.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11947723z (data)
בני וקסלר

בני וקסלר (נולד ב-11 באוקטובר 1962) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי.
ביוגרפיה

וקסלר נפצע במהלך מבצע שלום הגליל מהתפוצצות רימון שקטע את כף ידו. במשותף עם חבריו לעמותת "אתגרים", דרור כהן וארנון אפרתי, וקסלר החל לעסוק בשיט מדגם "סונאר" והוא האחראי בצוות על תפעול המפרש שבקדמת הסירה. יחד עמם הוא לוקח חלק בתחרויות בינלאומיות ובמשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) היה שותף לזכייה במדליית הזהב בשיט בסירת סונאר. באליפות העולם בשייט שקדמה לאולימפיאדה זכה הצוות במקום השני, ואילו לאחר האולימפיאדה זכה הצוות במדליית ארד באליפות העולם 2007. באליפות העולם ב-2011 זכה הצוות במדליית זהב.
הוא זכה יחד עם כהן ואפרתי בתואר ספורט השנה ל-2011 מטעם ההתאחדות הישראלית לספורט נכים.
וקסלר עובד כמתווך וכנהג מונית, נשוי ואב לשלוש בנות ובן.
הערות שוליים

↑  נכים: כהן, וקסלר ואפרתי הם ספורטאי השנה, באתר ערוץ הספורט, 19 בדצמבר 2011
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | זיו בר-שירה |  |
|  אתלטיקה | יוגב קנזי |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  טניס | שרגא ויינברג |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • זאב גליקמן |  |
|  קליעה | אברהם הדסי • אילן זלצמן • אליהו חברה •  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור • איתי צוק • אייל שחר |  |
|  שחייה | חנוך בודין • זיו בטר • יזהר כהן •  קרן לייבוביץ' •  יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו •  נמרוד צבירן • ענבל שוורץ |  |
|  שיט |  צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | נתי גרוברג |  |
|  אתלטיקה | בזה נבבה |  |
|  חץ וקשת | עמית דרור |  |
|  חתירה | פסקל ברקוביץ •  אלי נאווי • חתירה זוגית (איגור קוגן, מרי קוגן) רביעייה מעורבת (אנסטסיה דוברובולסקי, אנדריי זוכבאיה, ראובן מגנאג'י, שיר קלמנוביץ וההגאי גנדי סנדלר) |  |
|  טניס |  שרגא ויינברג • אילנית פרידמן •  בועז קרמר |  |
|  טניס שולחן | דוד אלטרץ • לירן גבע • זאב גליקמן • שמואל שור |  |
|  כדורסל | נבחרת ישראל בכדורסל כיסאות גלגלים (גברים) (אריאל אוטולנגי, אלון דור-און, ליאור דרור, דוד דרעי, לירן הנדל, שי חיים, אבי לרמן, דותן מישר, רון פורמן, רותם פיליפס (קפטן), רועי רוזנברג, אייל שרטוב) |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | עומר בן-דור |  |
|  שחייה | זיו בטר • יזהר כהן • קרן לייבוביץ' • ליעוז עמר •  ענבל פיזרו • ענבל שוורץ • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) |  |
|  משלחת ישראל למשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)  |
| --- | --- | --- |
|  אופני יד | פסקל ברקוביץ • נתי גרוברג •  קובי ליאון |  |
|  אתלטיקה | גדי ירקוני |  |
|  חתירה | מורן סמואל • חתירה זוגית (ראובן מגנאג'י, אולגה סוקולוב) |  |
|  טניס |  נועם גרשוני •  שרגא ויינברג • בועז קרמר |  |
|  טניס שולחן | לירן גבע • שי סיאדה |  |
|  קליעה |  דורון שזירי |  |
|  רכיבה | יונתן דרסלר |  |
|  שחייה | אראל הלוי • יואב ולינסקי •  יצחק ממיסטבאלוב •  ענבל פיזרו • ענבל שוורץ • איאד שלבי |  |
|  שיט | צוות סונאר (ארנון אפרתי, בני וקסלר, דרור כהן) • צוות סקאד (שמעון בן-יעקב, הגר זהבי) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספורטאים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גירושים מקסיקניים

גירושים מקסיקניים הוא מונח משנת 1960 המתאר תקופה שבה תושבי ניו יורק נסעו למקסיקו לצורך גירושין. באותם הימים, תהליך הגירושין במקסיקו, היה קל יותר, מהיר יותר וזול מאשר רוב מדינות ארצות הברית וידוענים כגון: ג'וני קרסון, ריצ'רד ברטון, אליזבת טיילור, מרילין מונרו,  קתרין הפבורן וצ'ארלי צ'אפלין התגרשו בצורה זו. המונח מוזכר גם בספר בדרכים של ג'ק קרואק שם מתייחסים לגירושים במקסיקו כאל "חפוז". בחוק המקסיקני, נשים אינן נדרשות להיות נוכחות במהלך שימוע הגירושין והן יכולות להיות מיוצגות על ידי עורך דין.
ב-1970 בהתאם לחוק הפדרלי המקסיקני, רוב בתי המשפט במקסיקו הפסיקו לערוך שימועי גירושין למי שאינו תושב מקסיקו.
בתרבות

המונח מוזכר בשירם של להקת "היטיובס" "What Do You Want from Life?"
מונח מוזכר בשירו של טום וייטס "The Part You Throw Away"
מונח מוזכר בשיר שהולחן על ידי ברט בכרך "Mexican Divorce" ובוצע על ידי להקת "הדריפטס"
בעונה הרביעית, פרק עשירי של התוכנית המופע של אנדי גריפית'
בסדרה הדרמה המשפטית פרי מייסון המונח מוזכר מספר פעמים
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בללייקה (שיר)

"בללייקה" הוא שיר שחיבר המשורר והפזמונאי יורם טהרלב והלחין קובי אשרת. השיר התפרסם בביצועה של הזמרת אילנית. השיר הופיע במצעד השבועי של רשת ג' במשך 12 שבועות ובשיאו הגיע למקום השלישי במצעד השבועי, ולמקום השביעי במצעד השנתי של תחנה זו ולמקום העשירי במצעד השנתי של גלי צה"ל (לשנת ה'תשמ"ה).
השיר עוסק ביהדות ברית המועצות (שכונתה גם "יהדות הדממה"), וסגנון השיר נע בין מוזיקה ישראלית למוזיקה עממית רוסית.
רקע

שלמה צח שהיה האמרגן של אילנית, פנה לטהרלב ולאושרת בבקשה לחבר שיר על יהדות ברית המועצות, שהייתה כלואה באותן השנים מאחורי "מסך הברזל".
השיר הוצע בראשונה לזמרת ירדנה ארזי לאירוויזיון 1984 כשיר יחיד (במקום קדם-אירוויזיון) אך היא דחתה אותו בטענה שאינו קליט מספיק. השיר הועבר לאילנית אך ישראל לא השתתפה בתחרות, מאחר שזו נערכה בערב יום הזיכרון לחללי צה"ל.
השיר הופיע באותה השנה באלבום האוסף "עכשיו כולם ביחד" של אילנית. השיר נכלל גם במספר אלבומי אוסף: "כל העולם במה, אמני ישראל שרים" של הד ארצי משנת 1988, האלבום "בוא נתחיל מבראשית" של אילנית משנת 2000 בהוצאת הליקון ובחלקו הראשון של אלבום האוסף "אילנית: שירים ליום חולין - 45 שנות זמר" שיצא בשנת 2013.
תוכן השיר

את שם השיר "בללייקה" קבע צח עוד לפני כתיבת המילים על שם כלי הנגינה. מילות השיר עוסקות ביהדות ברית המועצות שבאותה התקופה לא יכלו לעלות לישראל בשל מסך הברזל.
בשיר משולבים פסוקים מפרק קל"ז בתהילים העוסק בגלות בבל ובהם הציטוטים ”נהרות בבל” ו”אם אשכחך ירושלים”.
השיר כתוב בסול מינור במנעד גדול הנע מתחת לדו ראשון ועולה לרה שני. הצלילים הנמוכים בבתים עולים לצלילים גבוהים בפזמון. המשקל הוא ארבעה רבעים
בפזמון נעשה שימוש בסינקופה. פתיחת השיר והבתים היא במפעם איטי וקצב השיר עולה עד לסיומו. בתחילת כל פזמון ישנו צליל מתמשך "ב-ל-ל-ייקה".