stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג'ינה אמורוס
קריירה

אמורוס אמרה שהיא התחילה לשחק כילדה בהפקות קטנות, ובהמשך החליטה לפתח את קריירת המשחק שלה. כשהייתה בת 17 עברה ללוס אנג'לס, ארצות הברית, ללמוד משחק. מאז 2017 היא השתתפה בכמה סדרות של נטפליקס, כולל "ברוכים הבאים למשפחה", שם גילמה את תפקידה של אלכס, הדמות הראשית בסדרה. אמורוס הצהירה שהיא גאה בהשתתפותה ב"ברוכים הבאים למשפחה", הסדרה היחידה בה דיברה בקטלאנית. היא גם שיחקה בעונתה הרביעית של דרמת הכלא "בפנים" בתפקיד פאטימה אמין, הבת של נג'ווה נימרי.
בשנת 2019 היא הצטרפה לצוות השחקנית של "אליטה"; סדרה מקורית של נטפליקס, שם מגלמת את קאייטנה, הבת של מנקת בית הספר ואחת מהסטודנטיות שם, שהתקבלה בזכות מלגה. דמותה עוסקת במישהי שחיה בשקר לכאורה, כשהיא מציגה חזות של אישה עשירה אך מתגלה כענייה. בתקשורת השוו את קאייטנה לאמורוס עצמה, וציינו שהשחקנית משתפת תמונות לא מחמיאות באינסטגרם ומשתמשת בפופולריות שלה כדי לקדם מטרות.
בשנת 2019 היא לוהקה לסרטו של וודי אלן, "הפסטיבל של ריפקין", שעלה לאקרנים בשנת 2020.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014 | בית הקטיפה | אנה ריביירה לופז הצעירה | 4 פרקים |  |
| 2015 | Bajo sospecha | אמיליה "אמי" וגה קסטרו | תפקיד ראשי (עונה 1); 8 פרקים |  |
| 2016 | שש אחיות | לורנזה | 7 פרקים |  |
| 2018-2017 | בפנים | פאטימה אמין | 5 פרקים (עונה 4) |  |
| 2018-2017 | ברוכים הבאים למשפחה | אלכסנדרה "אלכס" סילבר | תפקיד ראשי (2 עונות); 26 פרקים |  |
| 2019–הווה | אליטה | קאייטנה גרחרה פנדו | תפקיד ראשי (החל מעונה 2); 32 פרקים |  |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | מקור |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | טיני: השינוי הגדול של ויולטה | אלויסה מרטינז |  |
| 2017 | חתונה על תנאי | מרתה |  |
| 2020 | הפסטיבל של ריפקין | דלורס |  |
| 2022 | שם קוד: קיסר | מרת'ה |  |
הערות שוליים

1 2 3 4  Georgina Amorós, IMDb
↑  Élite: ¿Qué tienen en común Cayetana y Georgina Amorós?, MUI (בספרדית)
1 2 3 4 5  Anna Alarcón, GEORGINA AMORÓS: "Decidí borrarme Twitter porque llegué a recibir amenazas de muerte", vanidad.es, ‏2019-12-05 (בספרדית)
1 2 3 4 5 6  NOTICIAS MAG, Élite 2, Cayetana: ¿quién es Georgina Amorós? Todo sobre la actriz de 'Vis a vis' que llegó a la serie de Netflix | FAMA, Mag., ‏2019-09-14 (בספרדית)
1 2 3  Who Plays Cayetana In 'Elite' Season 2? Georgina Amorós Has Worked With One Of Her Costars Before, Bustle (באנגלית)
1 2  #UnaCañaCon Georgina Amorós, נבדק ב-2021-06-28
↑  Fox TV, Vis a Vis: El Oasis - FOX, www.foxtv.es (בספרדית)
1 2  Georgina Amorós: la actriz de "Vis a Vis" que se sumó a la segunda temporada de "Élite", Pagina 7 (בספרדית)
↑  Playz, Sé lo qué hicieron los protagonistas de 'Élite' en Playz y Televisión Española, RTVE.es, ‏2019-09-06 (בספרדית)
1 2  Celia Fern, ez, The Cast of Élite Might Look Familiar to Fans of La Casa de Papel, Oprah Daily, ‏2019-09-09 (באנגלית אמריקאית)
↑  Redacción LR, Élite: Georgina Amorós, actriz que interpreta a Cayetana, en exitosa serie de Netflix se destapa en Instagram | España, larepublica.pe, ‏2019-09-10 (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5502051  VIAF: 317029411   WorldCat (עם VIAF): 317029411
גאורג שנפויגט

| --- | --- |

 לידה:  8 בנובמבר 1872 ויבורג, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  28 בנובמבר 1947 (בגיל 75) מאלמה, שוודיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייטניימי 
 מוקד פעילות:  האימפריה הרוסית, פינלנד 
 מקום לימודים:  בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 בן או בת זוג:  Sigrid Sundgren-Schnéevoigt 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר הוורד הלבן של פינלנד  מפקד במסדר אולב הקדוש  מפקד בלגיון הכבוד  מסדר שלושת הכוכבים, דרגה חמישית  מפקד במסדר אורנז'-נסאו  מפקד במסדר כוכב הקוטב 
 חתימה:  
 
גאורג שנפויגט (בפינית: Georg Schnéevoigt‏; 1872, וויבורג – 1947, מלמה) היה מנצח וצ'לן פיני.
את הקריירה שלו החל בהופעות בצ'לו בכל רחבי אירופה בשנות ה-90' של המאה ה-19. הוא היה צ'לן ראשי בתזמורת הפילהרמונית של הלסינקי משנת 1896 עד 1902. לאחר מכן ניצח על תזמורות רבות, ביניהן תזמורת קאים (כיום הפילהרמונית של מינכן), האגודה הקונצרטנטית של סטוקהולם (כיום התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם) והפילהרמונית של לוס אנג'לס. בשנים 1929 - 1931 ניצח על האופרה הלאומית של לטביה.
שנפויגט היה ידידו הקרוב של המלחין ז'אן סיבליוס והרבה לנצח על יצירותיו התזמורתיות. הוא גילה את כתבי היד ליצירותיו של סיבליוס, "למינקיינן והעלמות" ו"למינקיינן בטואונלה", שנחשבו לאבודים, וביצע את שתיהן בביצוע בכורה. כמו כן הקליט לראשונה את הסימפוניה השישית של סיבליוס.
בפרסום רשמי של תולדות הפילהרמונית של לוס אנג'לס משנת 1963 מתואר שנפויגט כ"חלוש", "כרסתן", "פלגמטי" ו"מתנהל בכבדות", "משולל כמעט חוש להכוונה בכל הנוגע למשמעת." עוד נכתב, כי היה רגשני כל כך שניצוח על יצירות של סיבליוס היה מביא אותו עד כדי דמעות.
גאורג שטלר

| --- | --- |
 לידה:  10 במרץ 1709 האימפריה הרומית הקדושה וינדסהיים (אנ'), האימפריה הרומית הקדושה
 פטירה:  14 בנובמבר 1746 (בגיל 37) האימפריה הרוסית טיומן, האימפריה הרוסית
 ענף מדעי:  זואולוגיה,בוטניקה
 מקום קבורה:  טיומן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ויטנברג 
 מנחה לדוקטורט:  August Hermann Francke 
 פרסים והוקרה:  פרת הים שטלר,ברווז שטלר.
 תרומות עיקריות
 חקר החי והצומח באזור ים ברינג
 
גאורג וילהלם שטלר (גרמנית: Georg Wilhelm Steller‏; 10 במרץ 1709 - 14 בנובמבר 1746), היה זואולוג ובוטנאי גרמני.
חייו

גאורג שטלר נולד ב-10 במרץ 1709 בווינדסהיים שבקרבת נירנברג ולמד באוניברסיטת ויטנברג. הוא עקר לרוסיה כדי לעבוד בפקולטה למדעים של סנקט פטרבורג. הוא מונה למשרת חוקר טבע במסעו השני לקמצ'טקה של ויטוס ברינג, למיפוי חופו הסיבירי של אוקיינוס הקרח הצפוני - הארקטי, ולמציאת נתיב מעבר מזרחי אל צפון אמריקה.
המשלחת הרחיקה עד איי קיאק שבאלסקה, שם היה שטלר לחוקר הטבע האירופאי הראשון שחקר את החי והצומח באזור זה. הוא גילה גם מין עורבני כחול ציצית שנקרא מאוחר יותר "עורבני שטלר".
במסע חזרה נטרפה ספינתם על אחד האיים, שבעתיד ייקרא האי ברינג על שם ויטוס ברינג, ורוב אנשי הצוות נפטרו שם מצפדינה. שאר הצוות שרד את החורף הקשה וחמק מאימת שועלי השלג שהתקיפו את המחנה. באותה תקופה חקר שטלר את מרבית בעלי החיים על הפאונה הארקטית: פרת הים שטלר, קורמורן ממושקף, אריה ים הצפוני, כלב ים הצפוני, לוטרת הים וברווז שטלר. בשל הרעב הכבד נאלצו חברי הצוות לטבוח בבעלי חיים אלו ואף הביאו מספר מינים לידי הכחדה.
באביב בנה הצוות הנותר ספינה חדשה וחזר לרוסיה. שטלר המשיך בחקר חצי האי קמצ'טקה, ובשובו לסנקט פטרבורג חלה בקדחת. הוא נפטר במחוז טיומן שברוסיה ב-14 בנובמבר 1746. יומניו פורסמו על ידי חוקר הטבע פיטר סיימון פאלאס ושימשו חוקרים ומגלי ארצות אחרים כג'יימס קוק בחוקרם את האזור הארקטי.
ג'קלין לפט הנד בול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1943 (בת 81 בערך)
 מדינה:  ארצות הברית
 ידועה בשל:  יועצת יבשתית 1988 - 2001, יו"ר האספה הרוחנית הלאומית בארצות הברית 2007 - 2012.
 השכלה:  אוורגרין סטייט קולג'
 השקפה דתית:  בהאית
 
ג'קלין לפט הנד בול (לשעבר דלאהנט, בתרגום מילולי: "ג'קלין שור שמאלי", באנגלית: Jacqueline Left Hand Bull; נולדה בשנת 1943) היא בת לשבט האינדיאני הרוזבאד סו ("Rosebud Sioux Tribe") וגדלה במסורת הלקוטה ("Lakota") על ידי משפחתה. היא הצטרפה לדת הבהאית בשנת 1981, מונתה ליועצת יבשתית בשנת 1988, ונבחרה לראש האספה הרוחנית הלאומית בארצות הברית בשנת 2007.
קורות חייה עד הצטרפותה לדת הבהאית

ג'קלין נולדה לרוברט ריצ'רד פרון וקורין בורדו, למשפחה בת 6 ילדים וגדלה בשמורת אינדיאנים של שבט הרוזבאד באופן מסורתי. דודה היה אדם בורדו, מחנך תרבותי ידוע ומנהיג רוחני בשמורת רוזבאד שאותו היא מתארת כ"קדוש בעל כוחות ריפוי". בנוסף לכך שגדלה במסורת האינדיאנית, היא חונכה כקתולית, מה שהוביל להתנגשות פנימית בין הקתוליות שהיא התחנכה עליה והחוויות האינדיאניות של שנות ילדותה. היא למדה בתיכון קתולי וסיימה את לימודיה התיכוניים בשנת 1961, בזמן שגרה עם אמה בדקוטה הדרומית לאחר שהוריה התגרשו. את לימודי התואר הראשון בפיתוח קהילתי (community development) היא למדה באוורגרין סטייט קולג' וסיימה אותם בשנת 1974, בזמן שגרה עם אביה באולימפיה, וושינגטון. אחד מאחיה נהרג באותו הזמן, דבר אשר השפיעה עליה והיא מעידה עליו שהוא היווה אתגר גדול לרוחניות שלה. ג'קלין התחתנה זמן קצר לאחר מכן והביאה שני בנים, אשר גדלו כקתולים והתגוררה עם משפחתה במונטנה. כשעברה חזרה לאולימפיה היא התרחקה מהכנסייה הקתולית ולמדה על האמונה הבהאית מעיתון בסוף שנות השבעים.
חייה ופעילותה כבהאית

בשנת 1981 המירה ג'קלין את דתה והצטרפה לדת הבהאית לאחר שנפגשה עם מספר מאמינים שונים. האמונות הבהאיות החשובות עבורה כאשר למדה את הדת היו עמדותיה ותורתה של האמונה הבהאית על שוויון בין המינים והתגלות מתמשכת, במיוחד לאור מורשתה האינדיאנית ואמונותיה כקתולית. מבחינתה, השוויון המגדרי הוא חשוב ביותר ומאמינה בכך שהשלום העולמי יגיע רק לאחר שהשוויון בין הנשים לגברים יהיה מבוסס באופן מלא. הקשר הרשמי הראשון שלה עם הקהילה הבהאית היה דרך נציג, אשר הרגיש שפעילותה מעוררת מחלוקת. אדם זה הרגיש ככה עקב פעילותה בתנועות נשים, מאבק לזכויות האינדיאנים והתנגדות לסטריאוטיפים אינדיאנים. יתר המפגשים הראשונים שלה השאירו אותה מעורערת לגבי הדת. רק לאחר שנפגשה עם חברה ועלתה לרגל בשנת 1983 היא קיבלה יותר אמונה אישית בדת. זמן לא רב לאחר הצטרפותה לדת והעלייה לרגל, היא התגרשה, אך היא טוענת שהגירושים לא היו קשורים להצטרפותה לדת הבהאית, אף על פי שמשפחתה המיידית והמורחבת לא קיבלה את שינוי האמונה שלה. ג'קלין החלה לעבוד במרכז הלאומי הבהאי ומונתה לוועדה ללימודי אינדיאנים אמריקאים, שם עזרה לאינדיאנים רבים אשר הצטרפו לדת הבהאית. בשנת 1984 השתתפה ב"שביל האור" שבו בהאיים אינדיאנים מצפון אמריקה עוברים בקהילות בהאיות אינדיאניות בדרום ומרכז אמריקה עם בהאים אינדיאנים מאותן מדינות. בשנת 1987 השתתפה באירוע בבית התפילה הבהאי בווילמט שבאילינוי, לציון 75 שנה למסעו של עבד אל-בהאא' למערב. בשנת 1988 היא התמנתה ליועצת יבשתית, אחד מהתפקידים הגבוהים ביותר של הפרט העומד בדת. באותה שנה היא גם השתתפה במועצת הילידים הבהאים, ובסבב נוסף של "שביל האור", והפעם כתבה יומן אירועים של המסע, בזמן שהם עברו במדינות אמריקה הלטינית. בשנת 1989 היא כיהנה כיו"ר שותף בוועידה של האגודה ללימודים בהאים בקנדה.
בשנת 1993 השתתפה ב"פרלמנט הדתות העולמי". במהלך הפרלמנט היא הכריזה על אמונתה האישית כי "White Buffalo Calf Woman", נביאה אינדיאנית, חזרה, אך לא באותה צורה שהיא הגיעה בפעם הראשונה, אלא בתורת בהאא אללה". היא חזרה על אמונות אלה בעוד מספר ראיונות והזדמנויות. בפרלמנט, ג'קלין וחברתה שהייתה נציגה אינדיאנית נוספת, פטרישה לוק, ניסו להוביל אימוץ של עמדה הנקראה "הצהרת החזון האינדיאני אמריקאי של 1993". ההצהרה כללה בקשה לעזרה והגנה על האמונות האינדיאניות והכרה בשליחי האל הרבים אשר נשלחו למערב כדור הארץ. ההצהרה כמעט ואומצה, אך לבסוף לא אומצה.
בשנת 2001 נבחרה לאספה הרוחנית הלאומית בארצות הברית בעקבות זאת נאלצה לעזוב את תפקידה כיועצת יבשתית. באספה הרוחנית הלאומית היא כיהנה בתפקיד סגנית היו"ר כ-5 שנים ובשנת 2007 נבחרה לתפקיד היו"ר, ובכך נהייתה האישה האינדיאנית הראשונה שנבחרה לכהן בתפקיד זה. היא כיהנה בתפקיד זה עד שנת 2012, בה נבחרה שוב לכהן כסגנית היו"ר, תפקיד בו היא עדיין מכהנת.
פעילותה המקצועית

עבודותיה השונות כללו עבודה מגוונת עם קווין לוק, בנה של חברתה פטרישה לוק, בין היתר באלבום מוזיקלי שהקליט. בשנת 1998 כתבה ג'קלין ספר ילדים בשם "Lakota Hoop Dancer", על עבודתו של לוק כרקדן חישוקים. פעילותה ועבודתה המקצועית כללו תפקוד כמנהלת פרויקט "התחלה בריאה" בשנת 2005, בו פעלה לעידוד הנקה טבעית והסבר על חשיבות ההנקה. בשנת 2007 עבדה כאחראית מנהלתית של "מועצת בריאות השבטים" של אזור אברדין, ובשנת 2010 עבדה כאחראית מנהלתית של מועצת הבריאות האינדיאנית של צפון מערב פורטלנד.
הערות שוליים

1 2  A Bahai Perspective - Podcast/Radio Show, www.bahaipodcast.com
1 2 3  Mary Garrigan, Journal staff, Left Hand Bull to lead nation's Baha'is, Rapid City Journal Media Group (באנגלית)
↑  "'Trail of Light' visits indigenous peoples", Bahá'í News. No. 649. April 1985. p. 7.
↑  joel smith (2012-06-17), 1987 Wilmette Illinois - 75th anniversary of Abdu'l-Baha's visit to the USA - Baha'i, נבדק ב-2019-07-14
↑  "House of Justice appoints 11 Counsellors to fill vacancies on Continental Boards, pays loving tribute to retiring Counsellors", Bahá'í News. No. 689. August 1988
↑  "Indians consult at Indigenous Council", Bahá'í News. No. 690. September 1988. p. 6.
↑  "'Trail of Light' in Bolivia and Peru", Bahá'í News. No. 699. July 1989. pp. 2–9.
↑  "ABS holds 14th Conference", Bahá'í News. No. 702. October 1989. pp. 9–10.
↑  Jacqueline Left Hand Bull, Buck, Christopher (1996). "Native Messengers of God in Canada? A test case for Baha'i universalism", The Bahá'í Studies Review. London: Association for Bahá'í Studies English-Speaking Europe: 97–132., ‏2013-07-19
↑  Addison, Donald Francis; Christopher Buck (2007)., "Messengers of God in North America Revisited: An Exegesis of `Abdu'l-Bahá's Tablet to Amír Khán", Online Journal of Bahá'ì Studies. 1 (2007): 180–270.
↑  Taliman, Valerie (September 1993)., "Parliament's chair nullifies "Vision" as delegates leave", ‏2008-08-30
↑  National Spiritual Assembly elected in prayerful atmosphere, Baha‘is of the United States, ‏2019-04-28 (באנגלית)
↑  Keepers of the Dream - Kevin Locke | Credits, AllMusic (באנגלית)
↑  Jacqueline Left Hand Bull - Lakota Hoop Dancer, archives.evergreen.edu
↑  Jomay Steen, Journal Staff Writer, Woman looks to promote breastfeeding, Rapid City Journal Media Group (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ג'קלין לפט הנד בול".
ג'ורג' ואה

ג'ורג' מנה אופונג אוסמן ואה (באנגלית: George Manneh Oppong Ousman Weah; נולד ב-1 באוקטובר 1966) הוא כדורגלן עבר ליברי ופוליטיקאי בהווה, נשיאה לשעבר של ליבריה. ב-1995 נבחר לכדורגלן השנה בעולם של פיפ"א, והוא האפריקאי היחיד שזכה בפרס זה. באותה שנה זכה בכדור הזהב ובכדורגלן השנה באפריקה.
ב-2005 התמודד על נשיאות ליבריה והפסיד בסיבוב השני, ובבחירות 2011 התמודד כסגן נשיא אך הפסיד. בשנת 2017 התמודד שוב, זכה בבחירות ומונה לתפקיד הנשיא. הוא החל לכהן בתפקיד ב-22 בינואר 2018, אך ב-2023 הפסיד לג'וזף בואקאי וב-22 בינואר 2024 סיים את תפקידו כנשיא.
ביוגרפיה

אביו, ויליאם ט. ואה, עבד כמכונאי ואימו, אנה קואיוואה, עסקה ברוכלות בשוק המקומי. במהלך ילדותו התגרשו הוריו, וואה גדל במונרוביה בבית סבתו, אמה קלון ג'לה בראון. סבתו הייתה דמות משמעותית ביותר בחייו של ואה, שצוטט במהלך ראיון בשנת 2001: "כל השניות, הדקות והשעות של קריירת הכדורגל ואת כל חיי אני מקדיש לסבתי". את ילדותו העביר ואה במשחקי כדורגל שכונתיים, ואף התקבל לבית הספר התיכון במסגרת מלגת כדורגל. הוא היה תלמיד בינוני ועזב את הלימודים לאחר שנה.
ואה חונך כנוצרי קתולי, אך התאסלם כשהיה בן 20. לאחר מות סבתו בשנת 1996, התנצר בחזרה.
הוא נישא לקלייר ואה וביחד הם מגדלים ארבעה ילדים: ג'ורג' הבן, מרתה, טימותי, המשחק בקבוצת ליל הצרפתית ובנבחרת ארצות הברית, וג'סיקה. בעבר התגורר ואה עם משפחתו בארצות הברית אך לאחר בחירתו לנשיא ליבריה הוא חזר להתגורר בליבריה.
קריירה ככדורגלן

בצעירותו שיחק ואה במועדוני הכדורגל אינוינסיבל אילבן בליבריה ובטונרו יאונדה בקמרון. בהמשך עבר לאירופה ושיחק במונקו, בפריז סן-ז'רמן ובאולימפיק מרסיי הצרפתיות, במילאן האיטלקית, בצ'לסי ובמנצ'סטר סיטי האנגליות. ואה סיים את הקריירה שלו באיחוד האמירויות הערביות, במועדון אל-ג'זירה, בגיל 36. במהלך הקריירה זכה באליפות צרפת עם סן ז'רמן ב-1995, ובאליפות איטליה עם מילאן ב-1996 וב-1999.
למרות הצלחתו הרבה במועדונים בהם שיחק, ואה לא זכה להצלחה גם בנבחרת ליבריה בכדורגל. הוא מילא מספר תפקידים במסגרת הנבחרת, מאימון עד אחראי הכספים, אבל ליבריה לא העפילה למונדיאל, אף שהייתה קרובה להעפלה למונדיאל 2002.
הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם במרץ 2004.
קריירה פוליטית

ואה התגורר לרוב מחוץ לליבריה, אך עקב בדריכות אחר המצב הפוליטי במדינה השסועה, בה התנהלה מלחמת אזרחים החל מ-1990. ואה הוביל מסעות פרסום ברחבי ליבריה כנגד קיום יחסי מין ללא אמצעי מניעה, ונהג לבקר בבתי ספר על מנת לשכנע בני נוער למנוע הריונות לא רצויים ואיידס. כמו כן, הקים בתי ספר לכדורגל ברחבי ליבריה וקיבל אליהם ילדים משכונות עוני, במטרה לצמצם את אחוז הנשירה מהלימודים.
במאי 1996 בריאיון לעיתון הניו יורק טיימס, קרא ואה לאו"ם להשכין בשטח ליבריה משטר נאמנות מטעמו. קריאה זו הניבה לוואה מתנגדים מתוך ליבריה, ושלושה ימים אחרי פרסום ההודעה, השחיתו אלמונים את ביתו במונרוביה, הרסו וגנבו את רכושו. לאחר מקרה זה, שמועות על ריצתו של ואה לנשיאות ליבריה החלו להתפרסם באופן תדיר באמצעי התקשורת במדינה, אך ואה נהג להכחיש כל שאיפה פוליטית מצידו.
עם תום מלחמת האזרחים בליבריה בשנת 2003, התחדשו השמועות על התמודדות ואה לנשיאות, ומתנגדיו החלו משמיעים טענות בדבר אי כשירותו לתפקיד. מתנגדיו טענו כי אין לוואה ניסיון פוליטי, כלכלי ועסקי הדרוש להנהיג מדינה. ואה, שזכה לפופולריות רבה בליבריה באותה העת, שלל את ההתנגדויות הללו והכריז כי הוא מתאים לתפקיד וכי יש בו את הרצון והיכולת להוביל את ליבריה לדרך חדשה. הוא הצטרף למפלגת "הקונגרס לשינוי דמוקרטי" (Congress for Democratic Change) ומשנת 2004 עמד בראשה, לקראת הבחירות שהתקיימו בשנת 2005.
קריירה פוליטית > התמודדות על נשיאות ליבריה

ואה ביסס את מסע הבחירות שלו ברחבי ליבריה על מסר לפיו "אין הוא זקוק לניסיון פוליטי על מנת לאפשר מים זורמים וחשמל לאזרחי המדינה או לראות כי הכבישים הרוסים. ילדותו הענייה במונרוביה לימדה אותו את הלכי הרוח והחיים ברחבי המדינה". למרות הביקורת שהוטחה בוואה על חוסר ניסיונו הפוליטי והכלכלי, עובדה זו דווקא עמדה לטובתו משום שלא דבק בו רבב מכישלון ההנהגה במהלך מלחמת האזרחים. בנוסף, הונו הפרטי והעובדה כי היה תורם ידוע, צמצמה את החשש כי כהונתו תהיה מלווה בשערוריות שחיתות כמו שנהגו קודמיו.
ב-11 באוקטובר 2005 התקיימו הבחירות החופשיות הראשונות בליבריה לאחר 14 שנות מלחמת אזרחים. המלחמה הותירה מאות אלפי אזרחים ללא קורת גג ואבטלה המונית שעמדה על 85 אחוזים, ואלו הצריכו שינוי רדיקלי במדינה. המימון לבחירות נעשה על ידי האיחוד האירופי ונאמד בסך של יותר מ-4 מיליון דולר. הסדר והמשמעת בבחירות נשמרו על ידי כוח משימה מיוחד של שמירת השלום המורכב מ-15,000 חיילי או"ם.
במרוץ לנשיאות התמודדו 22 מתחרים, שהבולטים מתוכם, מלבד ואה, היו סקו כונה (Sekou Conneh), מנהיג התנועה שהבריחה מהמדינה ב-2003 את הרודן לשעבר של ליבריה, צ'ארלס טיילור; אלן ג'ונסון-סירליף, שרת אוצר לשעבר ובכירה לשעבר בבנק העולמי; ורולנד מסאקאווי (Roland Massaquoi), שר לשעבר בממשלת ליבריה.
תחילה עלו שמועות בדבר פסילתו של ואה מהמרוץ בשל היותו אזרח צרפתי, אך הן בוטלו מיד. בסיבוב הראשון של הבחירות זכה ואה ל-22 אחוזים מהקולות כשאחריו זכתה ג'ונסון–סירליף ב-20 אחוזים. בסיבוב השני שנערך בנובמבר אותה שנה, זכתה אלן ג'ונסון–סירליף ב-59 אחוזים מן הקולות והפכה לנשיאת ליבריה. "ביג פאפא" או "המלך ג'ורג'" (כפי שמכונה ואה ברחבי ליבריה) טען כי הבחירות התנהלו שלא כדין, אך ועדה מיוחדת שבחנה את הפרטים, הפריכה את טענות אלו.
מאז ההפסד בבחירות השהה ואה את פעילותו הפוליטית, ועבר להתגורר עם משפחתו בארצות הברית. ב-2009 חזר לליבריה כדי להביע את תמיכתו במועמד מחוז מונסרדו מטעם מפלגתו בבחירות לסנאט. ב-2011 חזר והציג את מועמדותו לנשיאות, אך לאחר שלא הצליח ליצור ברית עם מפלגות נוספות, הציבה אותו המפלגה בתור מועמד כסגנו של וינסטון טבמן שרץ לנשיאות. עם זאת, טבמן הפסיד בהפרש ניכר בהתמודדות מול הנשיאה ג'ונסון-סירליף בבחירות שהתקיימו ב-2011.
ב-11 באוקטובר 2017 התמודד פעם נוספת על הנשיאות. בתוצאות ראשוניות שפורסמו ב-13 באוקטובר, לאחר ספירה של שליש מהקולות, ואה הוביל עם 39%; מכיוון שכדי לנצח מתמודד חייב לקבל יותר מ-50%, התקיים סיבוב נוסף מול מי שנמצא במקום השני, ג'וזף בואקאי שהיה סגנה של ג'ונסון-סירליף. אף מועמד לא זכה ברוב מכריע בסיבוב הראשון ונערך סיבוב שני בין ג'ורג' ואה לג'וזף בואקאי. ב-27 בדצמבר הוא הוכרז לנשיא ליבריה, לאחר שניצח בסיבוב השני לבחירות הנשיאותיות. הוא נכנס לתפקידו בינואר 2018.
גלריה

ג'ורג' ואה ורעייתו בפגישה עם נשיא המדינה ראובן ריבלין, ירושלים, פברואר 2019
לקריאה נוספת

"George Weah", Biography Resource Center. Detroit: Gale, 2004.
"Liberian star returns to team". New York Times. 11 July 2001: D7.
הערות שוליים

↑  Price S.L. "A Good Man In Africa: As coach and star Liberia's national soccer team and as benefactor to legions of his countrymen, Georg Weah is a rare ray of hope in a poor and violent place." Sport Illustrated 16 Apr. 2001: 56+.
↑  "George Weah". Contemporary Black Biography. Vol. 58. Detroit: Gale, 2007
1 2  Ford, Neil. "George Weah's toughest match: after the horrors of civil war, Liberians go to the polls this month to elect a new president and parliament. The outstanding contender among a long list of candidates is the former world Footballer of the year. George Weah. Can the sports star become a political star? Neil Ford discusses." African Business. Oct. 2005: 52+.
↑  PAYE-LAYLEH, JONATHAN (13 באוקטובר 2017). "Weah maintains lead in Liberia election's early results". Associated Press. נבדק ב-14 באוקטובר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
| מלך השערים של גביע אירופה וליגת האלופות |
| --- | --- | --- |
| גביע אירופה לאלופות | 1956: מילוטינוביץ' • 1957: ויולט • 1958: די סטפנו • 1959: פונטיין • 1960: פושקש • 1961: אגואש • 1962: די סטפנו, לפקוויסט, פושקש, שטרהל וטחדה • 1963: אלטפיני • 1964: קובצ'ביץ', מאצולה ופושקש • 1965: אאוזביו וטורס • 1966: אלברט ואאוזביו 1967: ון הימסט ופייפנבורג • 1968: אאוזביו • 1969: לאו • 1970: ג'ונס • 1971: אנטוניאדיס • 1972: דונאי, מקארי וטקאץ' • 1973: מילר • 1974: מילר • 1975: מילר ומרקארוב • 1976: היינקס • 1977: קוצ'ינוטה ומילר • 1978: סימונסן • 1979: סולסר • 1980: לרבי 1981: מקדרמוט, רומניגה וסונס • 1982: הנס • 1983: רוסי • 1984: סוקול • 1985: נילסון ופלאטיני • 1986: נילסון • 1987: צבטקוביץ' • 1988: אגואש, פררי, חאג'י, מאג'ר, מקויסט, מיצ'ל ונובאק • 1989: ואן באסטן • 1990: פאפן ורומאריו • 1991: פקולט ופאפן • 1992: יוראן ופאפן |  |
| ליגת האלופות | 1993: רומאריו • 1994: קומאן ורופר • 1995: ואה • 1996: ליטמאנן • 1997: פאנטיץ' • 1998: דל פיירו • 1999: שבצ'נקו ויורק • 2000: ז'ארדל, ראול וריבאלדו • 2001: ראול • 2002: ואן ניסטלרוי • 2003: ואן ניסטלרוי • 2004: מוריינטס • 2005: ואן ניסטלרוי • 2006: שבצ'נקו • 2007: קאקה 2008: רונאלדו • 2009: מסי • 2010: מסי • 2011: מסי • 2012: מסי • 2013: רונאלדו • 2014: רונאלדו • 2015: רונאלדו, מסי וניימאר • 2016: רונאלדו • 2017: רונאלדו • 2018: רונאלדו • 2019: מסי • 2020: לבנדובסקי • 2021: האלנד • 2022: בנזמה • 2023: האלנד • 2024: קיין ואמבפה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810607523505606  BnF: cb12568661b (data)  GND: 1124403280  ISNI: 0000 0000 3921 6029  LCCN: no00057376  SUDOC: 075434652  VIAF: 66017302   WorldCat (עם VIAF): 66017302
ג'יי אלקטרוניקה

| --- | --- |

 לידה:  19 בספטמבר 1976 (בן 48) ניו אורלינס, ארצות הברית 
 שם לידה:  Timothy Elpadaro Thedford 
 שם במה:  Jay Electronica 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 מקום לימודים:  בית ספר תיכון סנט אוגוסטין 
 סוגה:  מוזיקת היפ הופ 
 חברת תקליטים:  רוק ניישן 
 בן או בת זוג:  אריקה באדו 
 פרופיל ב-IMDb
 
אלפדרו פ. אלקטרוניקה אללה (נולד בשם טימותי אלפדרו ת'דפורד ב-19 בספטמבר 1976), ידוע בשם הבמה ג'יי אלקטרוניקה (Jay Electronica), הוא ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי, שזכה להכרה בזכות מיקסטייפ הבכורה שלו, Act I: Eternal Sunshine (The Pledge), בשנת 2007, והוחתם בחברת התקליטים של ג'יי זי רוק ניישן בשנת 2010. אלבום הבכורה שלו, A Written Testimony, יצא בשנת 2020 ולאחריו יצא אלבום הדמו Act II: The Patents of Nobility (The Turn), לאחר שנים של עיקוב ודחייה.
ראשית חייו

ג'יי אלקטרוניקה החל לראפרפ בגיל 10, בהשראת הראפר אל אל קול ג'יי. הוא גדל במגנוליה פרוג'קטס (אנ') שבניו אורלינס ולמד בבית ספר התיכון סנט אוגוסטין.
אלקטרוניקה עזב את ניו אורלינס כשהיה צעיר בסוף שנות התשעים מתוך כוונה לעבור לעיר ניו יורק, אך עצר באטלנטה. אלקטרוניקה נפגע מ"כל שלטי ההעסקה בגלל האולימפיאדה". באטלנטה, הוא קיבל את משנתו של אלייז'ה מוחמד באמצעות אומת חמשת האחוזים לפני שעבר להיות חבר רשום באומת האסלאם במפקדה בשיקגו.
קריירה

בשנת 2007, ג'יי אלקטרוניקה הוציא את המיקסטייפ הראשון שלו, Act I: Eternal Sunshine (The Pledge), באמצעות מייספייס. המיקסטייפ הורד יותר מ-50,000 פעמים. הצלחה זו והקטלוג שלו הובילו לכך שאלקטרוניקה הצטרף לסיבוב ההופעות Rock the Bells בשנת 2008. מאוחר יותר באותה השנה, המפיק ג'אסט בלייז וג'יי אלקטרוניקה בחרו שירים לפרויקט GAIN של גיטאר סנטר, Fresh Cuts Vol. 3 וכללו שיר (שלא היה שם בעבר) שג'אסט בלייז קרא לו "Exhibit A (Transformations)".
ב-12 בנובמבר 2010, חתם אלקטרוניקה בחברת התקליטים של ג'יי זי רוק ניישן. אף על פי שמעריצים ומבקרים צפו להופעה ראשונה באורך מלא, הקטלוג של אלקטרוניקה בעשור שלאחר מכן כלל מספר שיתופי פעולה ושירי סולו שלא נכללו באלבומים.
ב-7 בפברואר 2020, הודיע אלקטרוניקה באמצעות טוויטר על השלמת אלבום הבכורה שלו, A Written Testimony, שהוקלט במשך 40 יום. ב-13 במרץ יצא האלבום. בבאוקטובר, פרסם את אלבום הדמו Act II: The Patents of Nobility (The Turn) באמצעות פלטפורמת טיידל. בנובמבר, הוכרז כי האלבום A Written Testimony מועמד לפרס גראמי לאלבום הראפ הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-63.
חיים אישיים

אלקטרוניקה ניהל זוגיות עם הזמרת אריקה באדו במשך 5 שנים, ולשניים בת משותפת, מאדים מקבה, שנולדה ב-2009. בהמשך, ניהל רומן גם עם קייט אמה רוטשילד, אשתו של הכלכלן ואיש איכות הסביבה בן גולדסמית' (אנ'), וכתוצאה מכך התפרקה הנישואין של גולדסמית'.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2020: A Written Testimony
2020: Act II: The Patents of Nobility (The Turn)
דיסקוגרפיה > מיקסטייפים

2007: Act I: Eternal Sunshine (The Pledge)