stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אימפלה מצויה

| אימפלה מצויה |
| --- | --- |
 אימפלה מצויה (זכר)
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
משפחה:: פריים
תת־משפחה:: אימפלים
סוג:: אימפלה
מין:: אימפלה
תת־מין:: אימפלה מצויה
שם מדעי
 Aepyceros melampus melampus
תחום תפוצה
   נוכחת   כנראה נוכחת 

אימפלה מצויה (שם מדעי: Aepyceros melampus melampus), היא אנטילופה בינונית-גדולה המהווה תת-מין של האימפלה, אשר חיה במזרח ומרכז אפריקה. היא תוארה מדעית לראשונה בשנת 1812 על ידי הזואולוג הגרמני מרטין ליכטנשטיין והיא תת-המין הנפוץ והמוכר בסוג. היא קטנה במעט מאימפלה שחורת-פנים, ואין לה סימוני פנים ייחודיים על הפנים. האטימולוגיה של שמה המדעי היא כדלהלן: "Aipos" = גבוה, "keras" = קרן; מתייחס למבנה הגבוה של קרני הזכר דמויות הנבל. "Melas" = שחור, "pous" = רגל; מתייחס לציצות השיער השחורות והקטנות שמחפות את בלוטת הריח מעל הפרסה. האימפלה היא האנטילופה הנפוצה ביותר במזרח ומרכז אפריקה, והיא חולקת דמיון רב עם מספר אנטילופות אפריקניות כמו קובוס המשקפיים, קובוס שחור רגל, צבי סוף והירולה הנדירה.
מראה

מבנה גופה של האימפלה המצויה ארוך וצר, ויש לה צוואר דק וארוך וראש בינוני ומשולש. החרטום צר וארוך, והלוע מעוגל וקטן עם דמיון מסוים לגואנקו או לבובאל. העיניים גדולות ושחורות, ויש להן ריסים בולטים. הרגליים שלה דקות וארוכות יחסית לגוף, והן מקנות לה את יכולת הזינוק המעולה. הפרסות קצרות, צרות וחלקות, ומעל הפרסות ברגליים האחוריות, יש לאימפלה קווצות שיער שחורות ייחודיות המחפות בלוטת ריח בגב הרגל. הזנב ארוך למדי ושעיר, והאוזניים ארוכות, צרות ומעוגלות בדומה לצבי. הנקבות קטנות במעט או בהרבה מהזכרים. גובה הכתפיים שלה 75–95 ס"מ, אורך ראשה וגופה 120–160 ס"מ, אורך הזנב עד 40 ס"מ, ומשקל הגוף עד 80 ק"ג.
לאימפלה המצויה פרווה דקה, קצרה וחלקה המתאימה עבור הסביבה האפריקנית החמה. צבע הפרווה הוא בגוונים בהירים האופייניים לאנטילופות סוואנה; על פני אזור הכתף, הגב, והחלק העליון של הירכיים והצלעות יש כתם אדמדם או ערמוני הנראה כאוכף. שאר חלקי הגוף של האימפלה בצבע חום בהיר, כתמתם, זהבהב או חולי, כשהגחון, פנים הרגליים, הזנב והמפשעה בצבע לבן. יש סימונים לבנים על החזה, מעל הפרסות, וסביב הסנטר והחלק העליון של הגרון. בצידי הירכיים יש פסים שחורים ארוכים, ויש פס שחור עבה לאורך החלק העליון של הזנב. צבע הראש חום חולי או זהוב בדומה לצבע הגוף, ואף על פי שאין סימוני פנים ססגוניים, יש לאימפלה משקפיים או גבות לבנות גדולות סביב/מעל העיניים. החרטום בצבע כהה ודהוי ולעיתים בהיר לחלוטין. לנקבות, יש רצועה שחורה על המצח. האוזניים מתחלקות בין חום בצד החיצוני ללבן בצד הפנימי, וקצוות האוזן שחורות.
האימפלה המצויה מתאפיינת בזוג קרניים דקות וארוכות, בעלות מבנה ספירלי הדומה בצורתו ללירה. הקרן צומחת באלכסון לצדדים ומעלה, לאחר מכן מתעגלת לצדדים, ולבסוף מתעקמת בחדות למעלה בצורת S עדינה. לאורך הקרן יש טבעות בולטות, והקצה חלק לחלוטין. אורך הקרניים הוא 45–92 ס"מ. הנקבות חסרות קרניים, וזהו ההבדל העיקרי בינם לבין הזכרים.
תפוצה וסביבת מחיה

האימפלה המצויה נפוצה בכל רחבי מזרח ודרום-מרכז אפריקה. טווח התפוצה שלה משתרע על המדינות הבאות: קניה, דרום אוגנדה, רואנדה, טנזניה, מלאווי, מוזמביק, זימבבואה, זמביה, בוצוואנה, מזרח דרום אפריקה וסווזילנד; היא מצויה באופן דליל במזרח אנגולה ונמיביה (רצועת קפריבי), וכנראה גם בדרום הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. האימפלה הוכחדה מבורונדי, והובאה לאזורים מוגנים בגבון. הטווח הנוכחי שלה נותר במידה רבה חופך לטווח ההיסטורי למעט בשולי התפוצה. בית הגידול של האימפלה המצויה מורכב מסוואנות גבוהות עשב, אך היא תלויה בנוכחות של חורש פתוח, סוואנות שיחים דוקרניות וצמחייה צפופה, עקב ההתנהגות שלה לברוח לאזור סבוך במקרה סכנה. היא נעדרת ממערכות אקולוגיות שגבוהות מ-1,700 מטר מעל פני הים כדוגמת מורדות הקילימנג'רו, אך מצויה גם באזורים צחיחים יחסית כמו מדבר קלהארי - כל עוד יש לה גישה לבורות מים. הטמפרטורות בתחומי מחייתה 20–30 מעלות, וכמות המשקעים הממוצעת היא 1,000-250 מילימטר לשנה.
אקולוגיה

האימפלה המצויה היא יונק פעיל יום ופעיל דמדומים, כשאת שעות הלילה היא תבלה במנוחה. שיא הפעילות יהיה בשעות הקרירות של היום. בעת שהאימפלה נרדפת על ידי טורף, היא תפתח בזינוקים מרהיבים לגובה של 3 מטר ולמרחק של 11 מטר, תוך כדי סדרת דילוגים קטנים יותר בתופעה המוכרת כדלגנות. יש מספר הסברים לתופעה זו: מהתראה על טורף ועד סימון לטורף שהפרט כשיר ובריא עד שמיותר לרדוף אחריו. טורפיה העיקריים של האימפלה הם הברדלס, הנמר, אריה מסאי, צבוע נקוד, תנין היאור, פיתון סלעים אפריקני, זאב טלוא, ועוד. עופרים נטרפים גם על ידי עיט. אף על פי שעופריה של האימפלה מאוימים על ידי הבבון, שכיח לראות אימפלות בוגרות ובבונים פעילים יחדיו בסמוך למקורות מים, כשהאימפלות מסתייעות בבבונים העומדים על עצים וסורקים את הסביבה אחר צל של טורף, בעוד שהבבונים מסתייעים בחוש הריח של האימפלות.
אף על פי שהאימפלה המצויה ניזונה בעיקר מעשב, כאשר הוא מתייבש בעונה היבשה היא תאכל גם שיחים ותרמילים של שיטה. עקב כך, האימפלה אינה מוכרחת לבצע נדידות מסיביות מדי שנה כמו פרסתנים אחרים כדוגמת הגנו, והצבי
לאימפלה המצויה מבנה חברתי מורכב ומערכת רבייה מעניינת. מובחנים 3 סוגי עדרים:
עדר רווקים.
עדר נקבות
עדר עם זכר אחד שליט והרמון של עשרות נקבות.
בדומה לפרסתנים אחרים, עונת הרבייה חלה במשך זמן מסוים של השנה (במקרה זה עונת הגשמים), במהלכו, הזכרים הבוגרים אשר חיים בדרך כלל בעדרי זכרים, הופכים לטריטוריאליים. בנוסף, מתרחשים גם שינויים פיזיים אצל הזכרים במהלך העונה: הצוואר שלהם מתעבה, הפרווה הופכת לכהה יותר עקב הפרשה של שומן, ולגוף יש ניחוח מושק באופן כללי. הזכרים נלחמים על שטח מסוים בתוך זירת חיזור, ומנסים למשוך את הנקבות לשטחם. במהלך העונה, ניתן לשמוע בתדירות גבוהה את השאגות והנחירות של הזכרים. לאחר עונת הרבייה, הדחף הטריטוריאלי ורוח הלחימה של הזכרים דועכים, והזכר חוזר לחיות בעדרי זכרים או בעדרי נקבות. תיתכן התעוררות מחודשת קצרה אצל חלק מהזכרים בעונת הרבייה המשנית בהמשך השנה.
נקבת האימפלה המצויה חיה עם צאצאיה בעדרים גדולים של עד 100 פרטים. רוב העופרים נולדים לאחר תקופת הריון של 200 ימים לאחר עונת הרבייה העיקרית. הנקבה תמליט את העופר במקום מבודד, ובימים הראשונים היא תישאר באזור ותבוא מדי פעם להניק אותו. לאחר ימים ספורים, העופר יחזור עם אימו לעדר, וזאת התקופה הפגיעה ביותר בחייו כאשר הוא אינו מסוגל לרוץ למרחקים ארוכים ומהווה טרף קל; כמחצית מעופרי האימפלה נטרפים במהלך השבועות הראשונים לחייהם. העופרים נגמלים לאחר 4–5 חודשים ואז מבצבצים קרניהם של הזכרים. הנקבות יישארו לחיות בעדר של אימם, בעוד שהזכרים יסולקו לאחר הבגרות המתרחשת בגיל שנה וחצי על ידי הזכרים המבוגרים, והם יעברו לעדרי זכרים מתבגרים עד שיהיו חזקים מספיק בשביל להקים שטח בעונת הרבייה. (במזרח אפריקה יש והזכרים מסולקים כבר לאחר 8 חודשים)
תוחלת החיים של האימפלה בטבע 13–15 שנים.
מצב שימור

האימפלה המצויה מסווגת על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), שכן היא עדיין אחת האנטילופות הנפוצות באפריקה, אף שנעלמה מאזורים מסוימים כמו בבורונדי. העתיד שלה מובטח כל עוד היא ממשיכה להתרחש במספרים גדולים באזורים מוגנים ומנוהלים כראוי, וכן בחוות ציד ושטחים פרטיים. מגמת האוכלוסייה שלה יציבה בדרך כלל באזורים מוגנים, נמצאת בעלייה באזורים פרטיים, ולעיתים בירידה מחוץ לאזורים מוגנים. אומדן האוכלוסייה העולמי של האימפלה המצויה הוא למעלה ממיליון וחצי פרטים, מתוכם 50% על קרקע פרטית, ו-25% באזורים מוגנים. האיומים העיקריים עליה הם ציד לא חוקי בתחומי אזורים מוגנים ואובדן בית גידול ובצורות קשות. המספרים הגדולים ביותר שלה מצויים במסאי מארה, שמורת הציד סלוס, הפארק הלאומי סרנגטי ודלתת האוקבנגו.
הערות שוליים

↑  אימפלה מצויה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Richard Estes, The Safari companion : a guide to watching African mammals, including hoofed mammals, carnivores and primates, Halfway House: Russel Friedman Books, 1993, ISBN 0-9583223-3-3
↑  The Safari companion : a guide to watching African mammals, including hoofed mammals, carnivores and primates, עמ' 127-130, ISBN 0-9583223-3-3
עדר אימפלות מצויות.
זכרי אימפלה מצויה נאבקים ביניהם בעונת הרבייה.
אילף ופטרוב

אילף ופטרוב, 1932
אילְף ופֶּטרוֹב (ברוסית: Ильф и Петров) היו שני סופרים סובייטים: איליה אִילְף (ברוסית: Илья Ильф;‏ 1897–1937, במקור: איליה (יחיאל לייב) ארנולדוביץ' פַיינְזילברג, Илья Арнольдович Файнзильберг – יהודי, אשר שם העט שלו "אילף" הוא ראשי התיבות של שמו איליה פיינזילברג, ויבגני פֶּטְרוֹב (ברוסית: Евгений Петров;‏ 1903–1942, במקור: יבגני פטרוביץ' קָטָאיֶיב, Евгений Петрович Катаев). הם פעלו בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים וכתבו בשפה הרוסית. את רוב עבודתם הספרותית עשו השניים יחדיו, וכמעט תמיד מתייחסים אליהם כ"אילף ופטרוב".
השניים גדלו באודסה של תחילת המאה ה-20. הם היו שייכים לקבוצת סופרים צעירים שפעלה בעיר וכללה בנוסף להם גם את ולנטין קטייב, יורי אולשה, אדוארד בגריצקי וורה אינבר. כולם התפרסמו לאחר העברתם למוסקבה.
פרסום

אילף ופטרוב קנו את עיקר פרסומם בעקבות שני הספרים הפופולריים שלהם, "שנים עשר כיסאות" וספר ההמשך שלו, "עגל הזהב". שני הספרים עוסקים בגיבור הראשי שלהם, הנוכל אוסטפ בנדר, אשר עסוק במרדף אחר העושר. שני הספרים מתארים את מעלליו של בנדר וחבריו המחפשים אחר קיומו של העושר במציאות הסובייטת דאז. הספרים נכתבו בתקופה ליברלית יחסית בהיסטוריה הסובייטית, בזמן הנא"פ. הדמויות הראשיות נמנעות, בדרך כלל, ממגע עם מערכת החוק.
על כתיבתם המשותפת כתב איליה, "איך אנחנו כותבים ביחד? הנה איך אנחנו כותבים ביחד: 'היה יום (ערב) קיצי (חורפי), כאשר איש (אישה) צעיר (לא כל כך צעירה) במגבעת (בכובע) בהירה (כהה) עשויה (עשוי) לבד דק, עבר (נסעה)'...
שני הסופרים טיילו יחד בתקופת השפל הגדול בארצות הברית. אילף צילם תמונות רבות במהלך המסע, והמחברים הפיקו יחד כתבה מצולמת תחת הכותרת, "הצילום האמריקאי" שפורסם במגזין "אוֹגוֹנְיוֹק". זמן קצר לאחר מכן הם פרסמו את הספר Одноэтажная Америка ("אמריקה החד־קומתית"), שתורגם לאנגלית בשם "אמריקה הזהובה והקטנה", כרמז לספר "עגל הזהב", שבאנגלית נקרא The Little Golden Calf. המהדורה הראשונה של הספר לא כוללת את תצלומיו של אילף. הספר מתאר בהומור האופייני את הרפתקאותיהם. אילף ופטרוב לא חששו להפריז בשבחים על אורח החיים האמריקני.
הסופרים שיתפו פעולה ופרסמו יצירות קצרות בכתב עת סאטירי סובייטי קרוקודיל.
במהלך נסיעתם של הסופרים בארצות הברית לאיליה אילף התחדשה השחפת והוא נפטר ב-12 באפריל 1937 במוסקבה. יבגני פטרוב היה כתב צבאי במהלך מלחמת העולם השנייה ונהרג בשנת 1942 כשמטוס בו חזר מאזור החזית הופל.
בשנת 1949 במהלך המאבק נגד קוסמופוליטיות יצירות של אילף ופטרוב נאסרו להפצה.
הנצחה

כוכב הלכת המינורי אילף-פטרוב 3668 נתגלה על ידי אסטרונום סובייטי ב-1982 שקרא אותו על שמם.
כתביהם שתורגמו לעברית

12 כֻּרסאות / אילף-פטרוב (תורגם מרוסית על ידי יהודית אביטל), תל אביב: כתבים, תשי"א 1951.
שנים-עשר הכיסאות / אילף ופטרוב (תרגום מרוסית: מוטי לבון), תל אביב: ספרות יפה (ספריית ספרות העולם), 2003.
שנים עשר כיסאות / איליה אילף ויבגניי פטרוב (תרגמה מרוסית: דינה מרקון; מבוא: מרק אמוסין), ירושלים: כרמל, תשס"ז 2007.
עגל הזהב: רומן / איליא אילף וייבגני פטרוב (מרוסית: אליהו מיטוס), תל אביב: תבל, [תש"-?].
עגל הזהב / אילף ופטרוב (תרגום מרוסית: מוטי לבון; עריכה: דליה גמזו), תל אביב: ספרות יפה, 2007.
אילצ'ו ג'יורגיוסקי

אילצ'ו ג'יורגיוסקי (במקדונית: Илчо Ѓорѓиоски; נולד ב-11 בדצמבר 1971) הוא כדורגלן עבר מקדוני ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן את ברגלניצה שטיפ.
בין השנים 2012–2018 שימש כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל במקדוניה הצפונית.
קריירה כשחקן

ג'יורגיוסקי התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של וארדאר סקופיה. בשנת 1994 הצטרף למקדוניה וכעבור שנה חזר לווארדאר סקופיה.
בקיץ 1999 הצטרף לדניזליספור מליגת העל הטורקית במדיה רשם 6 הופעות בליגה בתחילת העונה, אך אלאחר מכן לא זכה לדקות משחק בליגה ובסיום העונה שוחרר מהמועדון.
בקיץ 2000 חתם בבני יהודה מליגת העל במדיה רשם 18 הופעות, עד ששוחרר בסיום העונה לאחר שירדה לליגה הלאומית.
בקיץ 2001 הצטרף לסלוגה יוגומגנאט ובסיום העונה פרש מכדורגל.
ב-2 באפריל 1997 ערך את הופעתו היחידה בנבחרת מקדוניה הצפונית בניצחון 2-3 נגד אירלנד.
לאחר הפרישה

עם פרישתו מכדורגל מונה למאמן קבוצת הנוער של מקדוניה. בשנת 2005 מונה למאמן נבחרת הנוער של מקדוניה ולאחר מכן חזר לקבוצת מקדוניה, הפעם כמאמן הקבוצה הבוגרת.
בקיץ 2011 מונה למאמן וארדאר סקופיה בה אימן עונה אחת. שנה לאחר מכן, מונה לנשיא ההתאחדות לכדורגל במקדוניה הצפונית. בתפקיד זה כיהן 6 שנים. ב-13 במרץ 2014 נפצע קשה בתאונת דרכים ליד העיר קומאנובו בדרך חזרה למשחק צדקה. בתאונה זו, נהרג שוער הנבחרת בעבר פטר מילושבסקי.
ב-1 בינואר 2022 מונה למאמן ברגלניצה שטיפ.
תארים

הגביע המקדוני: 1997/1998, 1998/1999
איש קטלני

| --- | --- |

 בימוי:  קורי יאן 
 הופק בידי:  סי-יאן נג 
 תסריט:  סי-יאן נג קית'.וו סטראנג'ברג קורי יאן
 שחקנים ראשיים:  קרט מק'קיניי   ז'אן-קלוד ואן דאם
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  New World Pictures 
 חברה מפיצה:  New World Pictures
 הקרנת בכורה:  2 במאי 1986 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  85 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט דרמה, סרט אמנויות לחימה, סרט רוחות רפאים 
 הכנסות:  4,662,137‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   noretreatnosurrender
 סרט הבא:  No Retreat, No Surrender 2
 דף הסרט ב־IMDb
 
איש קטלני (באנגלית: No Retreat, No Surrender, הופץ גם בשם Karate Tiger) הוא סרט קולנוע משנת 1986, בכיכובם של קרט מק'קיניי (בתפקיד ג'ייסון סטילוול) וז'אן-קלוד ואן דאם (בתפקיד איוואן קרשנשקי).
זהו הסרט השני בו השתתף ואן דאם (בתפקיד משני) וההופעה הראשונה שלו בסרט שהוקרן בישראל.
לסרט יצא סרט המשך בשנת 1987, "No Retreat, No Surrender 2", שלא הוקרן בישראל.
תקציר העלילה

ג'ייסון סטילוול הוא תלמיד קראטה בבית ספר לקראטה בלוס אנג'לס אצל אביו, לילה אחד מגיע שליח של תאגיד פשע לאביו של ג'ייסון בבקשה להצטרף אליהם, הוא מסרב ושחקן הרכש של התאגיד, איוון קרשנשקי (ז'אן-קלוד ואן דאם) שובר את רגלו של אביו של ג'ייסון, המשפחה עוברת לסיאטל שם לא מצליח ג'ייסון להשתלב בחברה, הוא מתחבר לרקדן ברייקדאנס אפרו אמריקאי שמראה לו את קברו של ברוס לי, בעקבות הצקות חוזרות ונשנות מגיע ג'ייסון לקברו של ברוס לי ומבקש את עזרתו למרבה הפתעתו ברוס לי נענה ורוחו מגיעה ומלמדת את ג'ייסון את סודות הקונג פו. ג'ייסון מתאמן ולבסוף מתמודד נגד איוון ומנצח אותו.
ביקורת

על הסרט נמחתה ביקורת שחלקו למעשה הוא חיקוי של רוקי וקראטה קיד.
אינגברייט ויק

| --- | --- |

פסל של אינגברייט ויק לפני המוזיאון הנושא את שמו
 לידה:  5 במרץ 1867 Øystese, נורווגיה 
 פטירה:  22 במרץ 1927 (בגיל 60) Øystese, נורווגיה 
 מקום לימודים:  האקדמיה הדנית המלכותית לאמנויות יפות 
 
אינגברייט ויק (בנורווגית: Ingebrigt Vik;‏ 1867, הורדלנד – 1927, נורווגיה) היה פסל נורווגי.
החל בפיסול בעץ בבית המלאכה של אביו.
בשנים 1889–1891 למד באקדמיה המלכותית הדנית לאמנויות יפות בקופנהגן, לאחר ניתוח בברך חזר לביתו בנורווגיה להבראה.
בשנת 1903 עבר לפריז באקדמיה קולארוסי לאמנות.
פיסל את אדוורד גריג ואת נילס הנריק אבל, רבות מעבודותיו מצויות במוזיאון הקרוי על שמו בעיר הולדתו במחוז הורדלנד בנורווגיה.
גלריה

אדוורד גריג בברגן
נעורים בגני התיאטרון בברגן
אישה יושבת במוזיאון אינגברייט ויק בהורדלנד
איסמעיל רומרו

| --- | --- |
רומרו במהלך משחק בליגה הלאומית 2017
רומרו במהלך משחק בליגה הלאומית 2017
 לידה:  23 ביוני 1991 (בן 33) סנטה קלרה שבקובה
 עמדה:  פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  11
 מכללה:  אוניברסיטת טוראבו פוארטו ריקו 2015-2011
 דראפט:  סיבוב 4, 2015 גרנד ראפידס דרייב
 קבוצות כשחקן
 2007 - 2011   2011 - 2015   2015 - 2016   2016   2016   2017   2017   2017 - 2018   2018 -:  וילה קלרה   אוניברסיטת טוראבו   גרנד ראפידס דרייב   אתלטיקו סן זרמן   פנתרים אגואסקליינטס   גרנד ראפידס דרייב   אתלטיקו סן זרמן   הפועל חיפה   ואקורווס דה ביואון
איסמעיל רומרו פרננדס (בספרדית Ismael Romero Fernández נולד ב-23 ביוני 1991 בסנטה קלרה שבקובה) הוא כדורסלן בעל אזרחות אמריקאית ממוצא קובני המשחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת ואקורווס דה ביואון מליגת העל של פוארטו ריקו.
קריירה

רומרו החל את הקריירה המקצועית שלו בגיל 16 בעונת 2007/08 בקבוצת הכדורסל של וילה קלרה בעיר סנטה קלרה שם שיחק כארבע עונות בליגה המקומית, ב-2011 זכה בתואר רוקי של הליגה הקובנית.
ב-2011 התחיל ללמוד ולשחק באוניברסיטת טוראבו שפוארטו ריקו במדיה זכה ב-2014 באליפות המכללות של פוארטו ריקו ואיי הבתולה של ארצות הברית.
ב-2012 זומן לנבחרת הבוגרים של קובה והשתתף עם הקבוצה באליפות מרכז אמריקה (מקביל לאליפות אירופה) במדיה שיחק משחק אחד בלבד לאחריו ערק למערב.
בעונת 2015/16 נבחר בסיבוב הרביעי של הדראפט בליגת הפיתוח של ה-NBA על ידי קבוצת גרנד ראפידס דרייב ממישיגן קבוצת הבת של דטרויט פיסטונס.
ב-2016 חתם בקבוצת אתלטיקו סן זרמן מפוארטו ריקו. באותה שנה עבר לשחק בקבוצת הפנתרים אגואסקליינטס מהליגה המקסיקנית הראשונה בסוף אותה שנה זכה בתואר הרוקי של הליגה הפורטוריקנית.
בינואר 2017 חזר לארצות הברית לקבוצת גרנד ראפידס דרייב וחתם בה לחצי עונה. באפריל 2017 שב לשחק בקבוצת אתלטיקו סן זרמן מפוארטו ריקו.
ביולי 2017 חתם בהפועל חיפה מהליגה הלאומית בישראל.
רומרו הוא השחקן הקובני הראשון שמשחק בישראל.
רומרו נחשב לשחק פיזי מאוד וקבוצתי מאוד, דבר אשר משפיע על מיקומו במשחק. רומרו גם נחשב לזורק עונשין גרוע ולכן מבוצעות עליו מספר רב של עבירות בכל משחק, מאידך הוא נחשב למטביע מצטיין אשר מסיים עם מספר נקודות גבוהה.
חיים אישים

כשהיה רומרו בן 19 בזמן אליפות מרכז אמריקה ב-2012, לאחר שקובה הפסידה 61–81 לנבחרת איי בהאמה, ערק רומרו יחד עם עוד 4 שחקני נבחרת קובה, חואן פאבלו פיניירו, לאונאל בטיסטה, אנריקה רמוס ויודניאל פרז, וביקש מקלט מדיני מטעמים פוליטיים בפוארטו ריקו.
לאחר כארבע שנים בהן שהה על תקן סטודנט, קיבל מעמד פליט בפוארטו ריקו וקיבל אזרחות אמריקאית.
הערות שוליים

↑  http://www.primerahora.com/deportes/baloncesto/nota/dancaralos5baloncelistasdesertorescubanos-671411/, רומרו ערק למערב
איסמעיל רומרו מטביע ישראל 2017
אילפא

| --- | --- |
 מקום פעילות:  ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  שני לאמוראים
 בני דורו:  רבי יוחנן ובר פדא
 
אילפא היה אמורא שחי בדור השני לאמוראי ארץ ישראל, חברו של רבי יוחנן.
בבית מדרשו של רבי יהודה הנשיא

אילפא היה תלמידו של רבי יהודה הנשיא, אצלו למד יחד עם חברו רבי יוחנן. במסכת תענית דף כ"ד א' מובא כי כאשר רבי יהודה הנשיא גזר תענית ציבור בעקבות עצירת גשמים בארץ ישראל, נשלח אילפא לשמש כשליח ציבור, ותפילתו התקבלה באופן מיידי, כאשר אמר בתפילת העמידה משיב הרוח - נשבה הרוח וכאשר אמר "מוריד הגשם" ירד גשם מהשמים. רבי יהודה הנשיא שהתפלא שאל את אילפא לפשר מעשיו, ואילפא סיפר לו כי הוא מתגורר בכפר שבו כל תושבי הכפר עניים מרודים, הוא עצמו - שהיה עני מרוד ככל תושבי הכפר - היה מתאמץ להשיג יין לקידוש ולהבדלה ולהוציא את כל תושבי הכפר ידי חובתם.
עם רבי יוחנן

הוא היה חברו של רבי יוחנן, ומוזכר תמיד לפניו. בתלמוד (תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ"א, עמוד א') מובא כי אילפא ורבי יוחנן, שהיו שניהם עניים מרודים החליטו לצאת לעסוק במסחר לפרנסתם. כאשר הגיעו ללון בדרך ליד גדר, שמע רבי יוחנן שני מלאכי השרת שמשוחחים ביניהם, והאחד אומר לחברו "הבה נפיל את הגדר על שניהם, שעוזבים חיים עולם ועוסקים בחיי שעה, נענה השני: לא נעשה זאת, כי לאחד משניהם "עומדת השעה". היחיד מבין השניים ששמע את השיחה היה רבי יוחנן, ומכך הבין שהכוונת המשפט אליו. הוא עזב את אילפא בנימוק "בואו ונקיים את הפסוק ”כי לא יחדל אביון מקרב הארץ"” והלך ללמוד, בעוד אילפא עובד לפרנסתו.
לאחר תקופה קצרה, הוכתר רבי יוחנן כראש ישיבת טבריה. כאשר הגיע אילפא לטבריה ושמע את הבשורה הוא הצטער על כך, וחבריו אמרו לו שלו היה גם הוא יושב ולומד כמו רבי יוחנן היה הוא מוכתר לראשות הישיבה. כאשר שמע זאת אילפא הלך ונתלה בתורן הספינה. ואמר: גם עתה, בקי אני בכל התורה. אם יבוא אדם וישאל אותי בתוספתא שנשנית בבית מדרשם של רבי חייא ורבי אושעיא ולא אדע לענות, אפיל את עצמי מן התורן. זקן אחד ששמע זאת בא ושאל אותו שאלה מסובכת אודות ברייתא מסוימת שלא ידוע איזה תנא שנה אותה, ואילפא הסביר לו את הברייתא במקום.
לפי מספר פרשנים בגלל סיפור זה כונה אילפא מכיוון שאילפא פירושו ספינה ופירושו לימוד.
מעשה זה קיבל פרשנויות רבות בקרב החוקרים. אחת מהן מתייחסת לעובדה המעניינת, שלאחר שרבי יוחנן שומע את המלאכים הסבורים שדינו של המשלב תורה עם פרנסה - מוות, הוא אינו מעביר את הסיפור לאילפא. יש המסבירים שרבי יוחנן הסיק מכך שאילפא לא שמע את דו השיח בין המלאכים, כי ייתכן שאכן דווקא לרבי יוחנן מיועד תפקיד לימוד התורה תוך כדי ניתוק מוחלט מעבודה מפרנסת ומהעולם הזה, בעוד שמאילפא לא מצפים משמים שיעשה צעד זה, שאינו מהווה לו סיכון. השאלה בין עיסוק בתורה לצד חיי פרנסה לא הייתה ככל הנראה שאלה של חיים ומוות, שהרי אנו מוצאים אותם יושבים לאכול תחת העץ, וככל הנראה מדובר היה בשאלה של לימוד תורה מתוך חיי עוני מול שילוב תורה בחיי עושר והרחבת הדעת.
אילפא מוזכר בתלמוד פעמים נדירות יחסית. אחת מהם היא במסכת גיטין בה דן אדם שנטל את ידיו לחצאין, כלומר מחצית מכף היד ואחריה עוד מחצית מכף היד, ובשעה שנוטל את המחצית השנייה עדיין רטובה המחצית הראשונה בשיעור התלמודי של טופח על מנת להטפיח (כמות רטיבות שהנוגע בה יכול לחזור ולהרטיב דבר אחר), האם ניתן להחשיב את הנטילה כנעשית בבת אחת (שהרי הנטילה הראשונה עוד קיימת במקצת על ידי המים שעדיין טופחים על כף היד) או לא.
לקריאה נוספת

צבי קפלן, חכמת אילפא, בתוך: סיני, כרך מד, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ט, עמ' תמד-תמז.
הערות שוליים

↑  קידוש ניתן לעשות גם על חלות כאשר אין יין לקידוש
↑  אפשר להבין שאחד מהם עתיד לשבת על כס ראשות הישיבה ועדיין לא הגיע זמנו למות (וכך פירש המרש"א בחידושי אגדות על מסכת תענית) אולם ישנן דרכים נוספות לפירוש המשפט.
↑  יצחק כהן, אלפא ורבי יוחנן, ספרות אגדה ב, תשס"ד, עמ' 13.
↑  אילפא ורבי יוחנן, נילי בן ארי, התפרסם לראשונה באתר דעת תשס"ה 2004.
↑  פרנקל יונה, עיונים בעולמו הרוחני של בסיפור האגדה, הקיבוץ המאוחד, תשמ"א, עמ' 88–91.
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף ט"ו, עמוד ב'.
| אמוראי ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון (עד 250) | אבא כהן ברדלא • אבא יודן •  רבי אושעיא • רבי אפס • בר קפרא • רבי בנאה • רבן גמליאל ברבי • רבי הלל • רבי חייא • רבי חנינא בר חמא •  חזקיה • רבי זכאי דכבול • יהודה בן רבי חייא • רבי יהודה נשיאה • רבי יצחק מגדלאה • רבי יוסי בן פטרוס • רבי יוסי בן שאול • רבי יונתן בן אלעזר • רבי ינאי • רבי יהודה בן קנוסא • רבי ירמיה (הראשון) • רבי יהושע בן לוי • רבי יוסי בן זמרה • רב כהנא (הראשון) • לוי בר סיסי • רבי נחוניא דמן חוורן • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שבתי |  |
| הדור השני (עד 280) | אבא דמן יפו • רבי אבא בר אבינא • רבי אבא בר זבדא • רבי אבא בר אחא • רבי אלעזר בן פדת • אילפא • רבי אביתר • רבי אפטוריקי • בר פדא • רבן גמליאל הרביעי • זעירי • רבי חייא בר יוסף • רבי חנינא תורתייא • רבי יוחנן •  רבי יהושע אוניא •  רבי יהודה בר נחמני • רבי יאשיה (אמורא) • רבי יצחק נפחא • רבי יוסי בר חנינא • רבי יעקב בר אידי • רב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי • רב כהנא (השני) • רבי לוי • רבי מנחם • רבי מני בר פטיש • רבי סימון •  ריש לקיש • רבי שמעון בר אבא • רבי שמואל בר נחמני • רבי שמלאי • רבי שמעון בן אליקים • רבי שמעון חסידא • רבי תנחום • רבי תנחום בר חנילאי |  |
| הדור השלישי (עד 310) | רבי אמי • רבי אסי • רבי אבהו • רבי אבין • רבי אבדימי דמן חיפה • רבי אייבו • רבי אבא בר פפא • רב אושעיא • אמי ורדינאה • אבא בר קורייה • רבי אבא דמן עכו • רבי אבא הראשון • רבי אלכסנדרי • אבימי בר פפי • רבי אלעאי • רבי אבא מקרטיגנא • רבי אחא בר חנינא • רבי אבא בר ממל • רבי בנימין בר יפת • רבי חלבו • רבי חמא בר עוקבא • רבי חנינא בן עגיל • רבי חנינא בר פפא • רבי חנינא בן פזי • רב הושעיא • רבי זירא • רבי חייא בר אבא • רבי חנינא בר פפי • רב חנינא • רבי ירמיה (השני) • רבי יהודה נשיאה השני • רבי יוסי דמן יוקרת • רבי יודן בן ישמעאל • רבי יהודה בן פזי • רבי יצחק בר אבא • רבי יצחק • רבי יצחק עטושיא • רבי כרוספדאי • עולא • רבי עוירא • רבי ענני בר ששון • רבי פדת •  רבי פנחס בר חמא • רבי פרידא • רבה בר בר חנה • רבי שילא איש כפר תמרתא • רב שמואל בר יהודה • רב שמואל בר רב יצחק • תחליפא בר מערבא |  |
| הדור הרביעי (עד 340) | רבי אחא • רבי אבא בר זבינא • רבי אבא בר כהנא • רבי אבא בר פפי • רב אויא • אבימי בריה דרבי אבהו • אבימי בר טובי • רבי ברכיה • רבן גמליאל החמישי • אבא אושעיא איש טריא • רבי זריקא • חסא דאשתמוע • רבי חלקיה • רבי חזקיה • רבי ירמיה • רבי יונה • יצחק בן אלישיב • רבי יוסנא • רבי יהודה בר טיטס • רב יהודה בר שילא • רבי יהושע דסכנין • רבי יוסי צידוניא • יעקב איש כפר נבוריא |  |
| הדור החמישי (עד 380) | הלל נשיאה • רב חנניה • רבי יהודה בר שלום • רבי יוסי ברבי בון • רבי יוסי בר זבידא • רבי יונה בוצרייא • רבי יוסטא בר שונם • רבי מנא • רבי מתניא • רבי שמעון בר כרסנא |  |
| הדור השישי (עד 410) | רבי אבא (השלישי) • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבי תנחומא • רבי שמואל בן רבי יוסי ברבי בון |  |
| לרשימת אמוראי בבל | לרשימת אמוראי בבל |  |
איסמאל טראורה

איסמאל טראורה (בצרפתית: Ismaël Traoré; נולד ב-18 באוגוסט 1986) הוא כדורגלן איבוארי-צרפתי המשחק בעמדת הבלם במץ.
קריירת מועדונים

טראורה התחיל את בקבוצת הכדורגל "סוליטאר". בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנוער של הכוכב האדום. בהמשך שיחק בראסינג פריז ובגיל 18 הצטרף למחלקת הנוער של סדאן. בשנת 2006 חתם על חוזה בקבוצה הבוגרת. ב-22 באוגוסט 2008 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במהלך משחק הליגה נגד אז'אקסיו. בעונת 2009/2010 הפך לשחקן הרכב במועדון ואף שימש כסגן קפטן הקבוצה.
ב-12 ביוני 2012 חתם לשלוש שנים בברסט מליגת העל הצרפתית. בעונתו הראשונה מיעט לשחק והקבוצה ירדה לליגה השנייה. עת שיחקה ברסט בליגה השנייה, טראורה הפך לשחק הרכב בקבוצה.
ב-9 ביוני 2015 הצטרף לאנז'ה.
ב-21 ביולי 2022 חתם במץ.
קריירה בינלאומית

בשנת 2012 טראורה קיבל אישור לייצג את חוף השנהב ממנה היגרו הוריו לצרפת. ב-14 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-3 נגד אוסטריה.
טראורה השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.
איסמאל דיאס

איסמאל דיאס דה לאון (בספרדית: Ismael Díaz de León; נולד ב-12 במאי 1997) הוא כדורגלן פנמי המשחק באוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור בעמדת החלוץ.
קריירת מועדונים

דיאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל טאורו מליגת העל הפנמית. ב-2 בספטמבר 2012 דירס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד אליאנסה כאשר הוא בן 15 שנים וחודשיים.
באוגוסט 2015 הצטרף לפורטו ב' בה שיחק שנתיים.
בקיץ 2017 חתם בדפורטיבו לה קורוניה ב' הספרדית.
ב-11 ביולי 2018 דיאס חתם באל טאנקה סיסלי מליגת העל האורוגוואית.
ב-31 באוגוסט 2019, דיאס חתם באקדמיקו ויסאו וכעבור חצי שנה חזר לפנמה וחתם בטאורו.
ב-6 בינואר 2022 דיאס חתם באוניברסידד קאתוליקה דל אקוודור מליגת העל האקוודורית.