stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לודויג פון ברטלנפי
תרומתו המדעית של לודויג פון ברטלנפי > תאוריית המערכות > תיאורית המערכות הפתוחות

ברטלנפי ידוע בעיקר בשל היותו היוצר של תאוריית המערכות הפתוחות בביולוגיה. תאוריה זו מבקרת ומבטלת את שתי התאוריות ששימשו עד אז להסבר תהליכי החיים - התאוריה המכניסטית הרואה באורגניזם סוג של מכונה שכל אחד מחלקיה פועל בנפרד לפי חוקי הפיזיקה והכימיה, והתאוריה הויטליסטית שטענה לקיומו של "כוח ויטלי" ששולט באורגניזם. כשפון ברטלנפי החל את הקריירה שלו כביולוג צעיר שתי תאוריות אלה עדיין נאבקו על מקומן בתחום. כדי ליישב מחלוקת זו ביולוגים שונים הציעו מה שקיבל את השם "תאוריות אורגניזמיות"(אנ'), תאוריות הוליסטיות לפיהן האורגניזם החי אינו סך של כל חלקיו בלבד, אלא מהווה מכלול שלם בעל יכולת לנהל את התפקודים הפנימיים בתוכו - דהיינו מהווה מערכת. מערכת מוגדרת כקבוצה של אלמנטים המקיימים קשרים בינם ובין עצמם ועם סביבתם. מערכת היא "סגורה" אם אין חילופין של חומרים או אנרגיה בינה לבין סביבתה, ו"פתוחה" כאשר גבולותיה חדירים למעברים כאלה. התאוריות האורגניזמיות קיבלו את השראתן מתאוריית הגשטלט בפסיכולוגיה.
ברטלנפי לא הסתפק בקבלת תאוריות כהשערות או תיאורי מצב, אלא שאף לבסס אותן על חוקי הפיזיקה והכימיה. במסגרת עבודתו המדעית בשנות ה-30 ברטלנפי הציע את תאוריית המערכות הפתוחות כהסבר לתהליכים המתרחשים באורגניזמים חיים. תאוריה זו דרשה התאמה של חוקי הכימיה והתרמודינמיקה. על פי התרמודינמיקה הקלאסית כמות האנרגיה בעולם היא סופית, וכל מערכת תשאף תמיד להגיע לרמת האנטרופיה (אי-הסדר) הגבוהה ביותר, וכן לרמת האנרגיה הנמוכה ביותר, דהיינו יצורים חיים מורכבים הצורכים רמת אנרגיה גבוהה לקיום תהליכי החיים שלהם ייטו להפוך לפשוטים יותר או להתפרק לחלוטין. אולם בפועל היסטוריית החיים על פני כדור הארץ אינה מתאימה לתוצאות אלה. אורגניזמים חיים מתנהגים באופן שונה ממכונות מעשה ידי האדם, הם מגלים יכולת השתנות, התאמה לסביבה, התפתחות והתחדשות. ההסבר לכך נובע מהעובדה שאורגניזמים חיים הם מערכות פתוחות - מערכות שיכולות לספוג חומר ואנרגיה מסביבתן החיצונית ולהשתמש בהם לשמירת המבנה שלהן ואף להתפתח לרמת מורכבות גבוהה יותר. פון ברטלנפי פיתח מערכת של משוואות מתמטיות המתארות את התהליכים הכימיים והפיזיולוגיים הפועלים במערכות פתוחות. בהמשך, ברטלנפי טען שתאוריה זו מתאימה לא רק לרמת האורגניזם או התא הבודד, אלא גם למערכות מורכבות יותר, כגון מערכות אקולוגיות, מערכות חברתיות, הן אנושיות והן של בעלי חיים או צמחים, ולמעשה לכל הביוספירה.
התאוריה, שפותחה במקורה בתחום הביולוגי, יושמה מיד לאחר פרסומה לתחומים רבים נוספים בהם ניתן היה להגדיר מערכת, כאשר המעבר ממערכות מכניות לאורגניות, ובהמשך לחברתיות, מלווה בגידול ברמת המורכבות והשונות בין חלקי המערכת והיחסים ביניהם. המשותף לכל אלה הוא קיומו של גבול חדיר המאפשר מעבר חומרים, אנרגיה ומידע דרכו. בהמשך דרכו, ברטלנפי ראה במערכות פתוחות מקרה פרטי, ופיתח את התאוריה הכללית של מערכות.
תרומתו המדעית של לודויג פון ברטלנפי > תאוריית המערכות > התאוריה הכללית של מערכות

ברטלנפי טען כי המבנה של מערכת חוזר על עצמו בתחומים רבים הקשורים הן לתופעות טבעיות והן לאנושיות, ולכן ניתן ליצור מסגרת מושגית שתתאים לכל סוגי המערכות ולמעשה לכל תחומי הידע האנושי. מסגרת מושגית זו, אותה הציג בספרו General System Theory שפורסם בשנת 1968, אמורה להסביר תהליכים שאינם ניתנים להבנה באופן בדיד, אלא רק במסגרת היותם חלק ממערכת. שאיפתו של ברטלנפי הייתה לאחד את מדעי הטבע עם מדעי הרוח באמצעות מתודולוגיה אחת משותפת, ולכן לא הסתפק בעבודה מחקרית בתחום הביולוגיה בלבד, אלא הרחיב את תחומי התעניינותו תוך יישום תאוריית המערכות שלו להסבר תופעות בפסיכולוגיה, פסיכיאטריה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה וקיברנטיקה. תאוריית המערכות ניתנה ליישום לתופעות פיזיולוגיות, פסיכולוגיות וחברתיות הקשורות לאדם - לאורגניזם הבסיסי המהווה מערכת של ריאקציות ביוכימיות, לחברה האנושית המהווה מערכת של מוסדות ודרכי תקשורת, ולתרבות הנתפסת כמערכת של דימויים.
תרומתו המדעית של לודויג פון ברטלנפי > תאוריית המערכות > מדעי החברה, פסיכולוגיה ופסיכיאטריה

ברטלנפי התנגד לתפיסה הרדוקציונית לפיה תופעות חברתיות ניתנות להסבר מלא באמצעות הפסיכולוגיה, ותופעות פסיכולוגיות באמצעות הפיזיולוגיה, וכן לחשיבה כי ההתנהגות, הן האנושית והן של חיות, נקבעת על ידי גירויים מהסביבה. הוא ייחס ליצורים חיים אוטונומיה ויכולת של יצירת קשר ספונטני עם סביבתם. כתוצאה מכך ברטלנפי לא קיבל את הביהביוריזם ואת הפסיכואנליזה הקלאסית כמודלים להסבר ההתנהגות האנושית. הוא ראה באדם יצור בעל יכולת פעולה ויצירתיות, שאינו רק מגיב לסביבתו או לדחפיו הביולוגיים אלא ביכולתו לייצר מערכת של סמלים וערכים, שהיא דינמית ומשתנה ואשר משפיעה עליו. ברטלנפי טען שתאוריית המערכות הפתוחות מסבירה את התפתחותן של מערכות סימנים ושל התרבות האנושית.
ראו גם

תאוריית המערכות הדינמיות
תאוריית מערכות אקולוגיות
הערות שוליים

1 2 3  Sabine Brauckmann, (Ludwig von Bertalanffy (1901--1972, International Society for the Systems Sciences, ‏January 1999 (ארכיון)
1 2 3 4  Thaddus E. Weckowicz, Ludwig von Bertalanffy (1901-1972): A Pioneer of General Systems Theory, University of Alberta Center for Systems Research CSR Working Paper No. 89-2, February 1989
1 2  Manfred Drack, Wilfried Apfalter, and David Pouvreau, ON THE MAKING OF A SYSTEM THEORY OF LIFE: PAUL A WEISS AND LUDWIG VON BERTALANFFY’S CONCEPTUAL CONNECTION, The Quarterly Review of Biology, 4 82, The University of Chicago Press, 2007 Dec, עמ' 349–373
↑  Mark Davidson, Uncommon Sense: The Life and Thought of Ludwig von Bertalanffy, Los Angeles: J. P. Tarcher, 1983
↑  Bertalanffy, Ludwig von, Bertalanffy, Felix D, A new method for cytological diagnosis of pulmonary cancer, Annals of the New York Academy of Sciences, ‏1926
↑  Open Systems Theory, Babson College
↑  Ludwig von Bertalanffy, General System Theory, New York: George Braziller, 1968
↑  Ludwig von Bertalanffy, Passages from General System Theory, 1968, A Gateway to Selected Documents and Web Sites
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258493805171  PLWABN: 9810696166905606  BIBSYS: 90064586  BNE: XX1087139  BnF: cb11891630c (data)  CANTIC: a10967709  CiNii: DA00139973  GND: 11865666X  ICCU: CFIV018552  ISNI: 0000 0001 1027 541X  LCCN: n50009080  LNB: 000058491  NDL: 00433152  NKC: ola2002152914  NLA: 35018062  NLG: 214447  NLK: KAC2018O2762  NSK: 000644764  NTA: 068435932  RERO: 02-A002998790  SELIBR: 178121  SNAC: w64k35sf  SUDOC: 02672359X  Trove: 792566  VIAF: 59078916   WorldCat (עם VIAF): 59078916
ללא גורל

ערך זה עוסק ברומן מאת אימרה קרטס. אם התכוונתם לסרט המבוסס על הרומן, ראו .
| --- | --- |

ללא גורל
 מידע כללי
 מאת:  אימרה קרטס
 שפת המקור:  הונגרית
 סוגה:  רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1975
 מספר עמודים:  195
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  הוצאת עם עובד
 תאריך:  1994
 תרגום:  מרים אלגזי
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 963-14-2388-3
 הספרייה הלאומית:  002652176
ללא גורל (בהונגרית: Sorstalanság) הוא רומן מאת הסופר היהודי-הונגרי זוכה פרס נובל אימרה קרטס, שיצא לאור בשנת 1975. זהו סיפור אוטוביוגרפי למחצה על חוויותיו של נער יהודי הונגרי בן 14 מבודפשט, ששרד בשואה במחנות אושוויץ ובוכנוואלד. הספר הוא החלק הראשון בטרילוגיה, וממשיך בספרים "הפיאסקו" ו"קדיש לילד שטרם נולד".
בשנת 2005 עיבד קרטס את הספר לסרט קולנוע בשם "ללא גורל" בהפקה בינלאומית.
עלילה

העלילה מספרת על נער הונגרי בשם גיורגי המתגורר בבודפשט. הוא בן להורים גרושים ממשפחה יהודית משתלבת (ניאולוגים) החי עם אביו ואמו החורגת. כולם נאלצים לענוד את הטלאי הצהוב אולם הוא מקבל זאת כדבר טבעי. הספר נפתח בפרידה המרגשת שלו ושל בני משפחתו מאביו שנשלח למחנה עבודה. זמן קצר לאחר מכן, גיורגי מקבל ניירות עבודה ונוסע לעבודה מחוץ לרובע היהודי. יום אחד הוא מורד מהאוטובוס בידי שוטר הונגרי שחיפש יהודים ונאסף עם עוד נערים יהודים כמוהו לבית מבודד, משם הם נשלחו ברכבת צפופה לאושוויץ. כשהגיע לשם, בעצת אחד האסירים, הוא אומר לקצין הנאצי שגילו הוא 16, שקר שהציל את חייו. הוא מספר לנו על החיים במחנה והתנאים שניצבים בפניו.
בסופו של דבר נשלח גיורגי לבוכנוואלד, וממשיך בתיאור חייו במחנה הריכוז, עד שלבסוף נשלח למחנה אחר בזייץ. שם הוא מורחק מהנערים שהכיר ואמור להסתדר לבדו. הוא פוגש במחנה באסיר הונגרי ותיק בשם בנדי ציטרום. השניים מתחברים ובנדי מדריך אותו ועוזר לו לשרוד בתנאים הבלתי נסבלים של הרעב והקור המקפיא במחנה. גיורגי נחלש יותר ויותר עד שלבסוף הוא נופל למשכב ונהיה על סף המוות, אבל נשאר בחיים ובסופו של דבר הוא נשלח למרפאה במחנה עד סיום המלחמה. כשהוא חוזר לבודפשט, הוא מתעמת עם קרוביו שלא נשלחו למחנות והחלו רק לאחרונה לשמוע על העוול והסבל הנורא, ורוצים שישכח את העבר ויחשוב על עתידו.
ניתוח

היצירה מסופרת מנקודת מבטו של נער שנקלע אל מחנות הריכוז ושם הוא עובר תהליך של התבגרות.
הספר נפתח בתיאור הבא:
הספר מתחיל מתיאור יומיומי של נער תמים, המתאר את יציאת האב למחנה עבודה, פעולה המתקבלת אצלו כדבר כמעט טבעי, ללא ספקות או שאלות יוצאות דופן, אולם הנער, גיורגי, גם ער להתרגשות האופפת את הקרובים לאור שילוחו של האב. דודו מלמד אותו להתפלל ומבהיר לו שימי ילדותו תמו וכי הוא גם מעתה חלק מן הגורל היהודי. המשמעות של הגורל היהודי עתיד להתגלות לגיורגי בהמשך העלילה.
במחנות הריכוז מתמודד גיורגי עם סוגיות אנושיות יומיומיות תוך שהוא אמור לשרוד בתנאים בלתי אפשריים, ויחד עם זה לומד להתחשב בזולתו וחווה גם רגעי אושר קטנים. הוא חווה גם ניכור: האסירים הפינאקים מסרבים לקבל אותו כיהודי מאחר שאיננו דובר יידיש.
יחד עם תיאור הרעב והצימאון למים ולמקלחת, המבטאים את הרצון הנורמלי לחיים והתמודדות עם זוהמת הגוף, הוא מתבונן על האסירים החלשים ותוהה "מפעם לפעם ניבטו מפניהם השאלות האם כל המאמץ הזה בכלל שווה, האם שווה טרחת החיים?". הוא חווה גם רגעים של עזרה הדדית ורגעי אושר קטנים שזר לא יבין, למשל בשעת הרחצה והמנוחה לאחר שעות העבודה יחד עם חברו ושאר האסירים. לרגעי אושר אלה התייחס קרסט באחד מהראיונות שנתן:
באושוויץ חוויתי את רגעי האושר הקיצוניים ביותר. אינך יודע מהי המשמעות של מנוחה בבית החולים של המחנה, או לזכות ב-10 דקות של הפוגה מן עבודת הפרך הבלתי ניתנת לתיאור. הקירבה למוות, היא סוג נוסף של אושר. [במצב זה] ההישרדות הופכת לחירות הגדולה מכל.
לאחר שחרורו של גיורגי מן המחנות וחזרתו לבודפשט, היחס שהוא זוכה לו והשאלות האטומות שהוא נתקל בהן ממי שלא חוו את המחנות, חושפים את התהום בינו לבין האנשים שמסביבו. קרוביו ושכניו מעודדים אותו להניח את מה שאירע מאחוריו, אולם הוא מתקשה לעשות כן. הוא נתקל בהתנכרות למה שאירע וברצון למחוק את העבר, את מחנות הריכוז, למען ההווה והעתיד, בעוד שהוא מעוניין להתבונן בעבר תוך כדי השלמה עם גורלו ועם עברו. בעוד האחרים מסתכלים על המחנות הנאציים כדבר על-טבעי שהתרחש כמו בעולם החיצון, בניגוד לטבע האנושי הנאור, הוא מתארם כמעשה טבעי של בני אנוש. נוכחותו והתעקשותו לדבר על המחנות ולתארם כדבר אנושי שהתרחש בקרבם מקשה על סביבתו, כנראה בגלל רגשות האשם של מי שלא חוו את הסבל ולא היו מודעים בזמן אמת למתרחש. גיורגי מתאר זאת כך:
...גם אני התנסיתי בגורל הנתון. הוא לא היה הגורל שלי, אבל אני התנסיתי בו עד הסוף... עכשיו אני כבר צריך לעשות אתו משהו, אני חייב לשבץ אותו איפה שהוא למשהו, סוף-סוף הרי עכשיו אני כבר לא יכול להסתפק בזה שזו היתה טעות, מקרה עיוור, מין סטייה, או שאולי זה אפילו לא קרה בכלל. ...אם יש גורל, אז לא ייתכן חופש אבל... אם יש חופש אז אין גורל... זאת אומרת שאנחנו בעצמנו הגורל.
רקע היסטורי

הספר מתאר מסעו של נער יהודי מבודפשט למחנות-הריכוז הנאצים והתקופה בה עלילת הספר מתרחשת היא מלחמת העולם השנייה. הסיפור מתחיל בהונגריה שעד 1944 הייתה תחת מנהיגותו של מיקלוש הורטי אשר היה ידוע כאנטישמי, בתקופת שלטונו התרחשה שואת יהודי הונגריה.
במרץ 1944 אייכמן נכנס להונגריה עם צבא כיבוש וב--19.3 נכבשה הונגריה על ידי גרמניה הנאצית. לפני כן יהודי הונגריה לא נרצחו אך בעקבות הפלישה הנאצית התרחשה שואת יהודי הונגריה. הספר מתחיל מתיאור חיי היום יום של גיורגי. הפרק הראשון מתאר את יציאת האב למחנה עבודה (שירות עבודה). תיאור זה מתאים למציאות ההיסטורית: ב-1938 חוקק בלה אימרדי חוקים אנטישמיים כלפי היהודים.
בספר מתואר שיום אחד, שוטר הונגרי הוריד אותו מהאוטובוס ויחד עם נערים יהודים אחרים, הוא נשלח לאושוויץ ברכבת. ובכן, ב-29 באפריל 1944, התקיים הגירוש הראשון של יהודי הונגריה לאושוויץ-בירקנאו. כמו גיורגי שעבר סלקציה באושוויץ ושיקר לגבי גילו על מנת להציל את חייו, כך המחקר ההיסטורי מאשש כי נערים שהגיעו לאושוויץ שיקרו לגבי פרטים כמו גיל ומצב בריאותי. לאחר מכן הפנו אותם לעבוד אם הם מסוגלים או להישלח לתאי גזים אם לא היו מסוגלים לתרום לצבא הנאצי. במהלך הסיפור גיורגי הועבר למחנה ריכוז בוכנוולד שהיה מחנה ריכוז, מהגדולים בגרמניה. חיי הילדים במחנות היו כפי כל שאר האסירים למרות חסרונם הביולוגי. זה בא לידי ביטוי בספר בכך שגיורגי נאלץ לעבוד כמו כל שאר האסירים ולחיות באותם תנאים איתם. זה ההסבר לכך שבאושוויץ וגם בבוכנוולד, כמו גיורגי גיבור הספר שנאלץ להתמודד עם תנאים קשים במחנה ניתן לראות כי יהודים ששהו במחנה הזה נאלצו גם להתמודד עם אותם קשיים בבכונוולד. גיורגי די מהר נשלח למחנה בזייץ. האסירים היו צריכים לשמור לא רק על מצבם הפיזי אלא גם על הערכים האנושיים הבסיסיים כמו חברות ודאגה לזולת ביותר מכיוון שהנאצים ניסו לקחת מהם הכל. לאחר שגיורגי הגיע למצב פיזי קריטי, הוא נשלח לבית חולים בזייץ.
סוף הספר קורה ב 1945. עם סוף המלחמה חיילים לוקחים את גיורגי בחזרה לבודפשט שם הוא נפגש עם קרוביו שנשארו שם והם מתקשים להבין את הקשיים שעבר והם רוצים שישכח ממה שקרה ושיחשוב על עתידו. התנהגותו של גיורגי בסיפור, המסרב לשכוח את שעבר, דומה לתופעה פסיכולוגית נפוצה בקרב ניצולי שואה, כאשר הניצול מנסה לשכוח את מה שקרה אבל לא תמיד זה מתאפשר לו. לאחר השואה הופיעו בעיות לא רק רפואיות אלה גם פסיכולוגיות שלא הכירו עד אז. הפסיכולוגים לא הצליחו להבין את מה שעברו הניצולים ולכן הרבה מהניצולים נשארו עם טראומה קשה ולא ידעו איך להמשיך את החיים לאחר שחרור מהמחנה.
לקריאה נוספת

אימרה קרטס, ללא גורל, תרגמה מהונגרית מרים אלגזי, הוצאת עם עובד, 1994. ISBN 9651309628
לילי הלפרט-זמיר, "הספר ללא גורל מאת אימרה קרטס", בספר בין היסטוריה למִבדה: שואת יהודי הונגריה, מכון מופ"ת, 2015, עמ' 143–157
הערות שוליים

↑  אורלי שמואלי, "ללא גורל" רומאן מאת אימרה קרטס
↑  סטפן ת'ייל, ריאיון עם אמרה קרטס, ניוזוויק, דצמבר 2002. בתוך: גורל וזהות יהודית – על הסרט "ללא גורל" באתר יד ושם
↑  אימרה קרטס, ללא גורל, הוצאת עם עובד, 1994, עמ' 193
↑  [http://www.daat.ac.il/daat/hungary/pirkey/04.htm בתקופת הכיבוש הנאצי 
 19 במרץ עד 15 באוקטובר 1944], באתר דעת- אתר לימודי יהדות ורוח
↑  לירז לחמנוביץ, שואת יהודי הונגריה – סקירה היסטורית, באתר יד ושם- רשות הזיכרון לשואה ולגבורה
↑  Mike Kilen, The Holocaust survivor and the 'Lucky Lie' that saved his life, Independent, ‏28 באפריל 2015
↑  חיי היום יום במחנות, באתר יד ושם
↑  פסיכולוגיה של השואה- התמודדות הניצולים לאחר השואה, באתר טקסטולוגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007572861105171  BnF: cb161688387 (data)  GND: 4873837-2  LCCN: no2007016450  VIAF: 178082898   WorldCat (עם VIAF): 178082898
לידיה ז'ורז'

| --- | --- |

 לידה:  18 ביוני 1946 (בת 78) בוליקיימה, פורטוגל 
 מדינה:  פורטוגל, אורוגוואי 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ליסבון 
 שפות היצירה:  פורטוגזית 
 פרסים והוקרה:  אביר מסדר האמנויות והספרות (2006)  הצלב הגדול של מסדר הנסיך אנריקה  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 www.lidiajorge.com
 
לידיה ז'ורז' (בפורטוגזית: Lídia Jorge; נולדה ב-18 ביוני 1946) היא סופרת פורטוגזית. ספריה תורגמו לשפות רבות ובהן עברית.
ביוגרפיה

לידיה ז'ורז' נולדה ב-1946 בכפר בּוּלִיקֵימֶה (Boliqueime) המצוי באלגארבה, פורטוגל למשפחה שהיגרה מאיטליה. עם סיום לימודיה התיכוניים החלה ללמוד בלשנות באוניברסיטת ליסבון. לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד כמורה בבית ספר תיכון. בעקבות נישואיה לאיש צבא פורטוגזי, אשר שירת במושבות הפורטוגזיות באפריקה, התגוררה שנתיים באנגולה (1968–1970) וארבע שנים במוזמביק (1970–1974) בתקופה זו חוותה את מלחמת המושבות הפורטוגזית. בשנת 1977 התגרשה ומאז היא מתגוררת בליסבון.
בשנת 1980 התפרסם הרומן הראשון שלה, יום הפלאות (O Dia dos Prodígios), שהיווה תרומה חשובה לגל החדש של הספרות הפורטוגזית המודרנית. הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות. שני ספריה הבאים שיצאו לאור ב-1982 וב-1984 זכו להצלחה בפורטוגל, ועבור שניהם זכתה פעמיים בפרס ליסבון.
ב-1988 יצא לאור ספרה A Costa dos Murmúrios ("חוף המלמולים"). הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות, ומבוסס על זיכרונותיה מהתקופה בה התגוררה באפריקה וחוותה ממקור ראשון את מלחמת המושבות הפורטוגזית, הספר הפך אותה לאחת הסופרות החשובות בפורטוגל.
בשנת 1991 חזרה לידיה ז'ורז' לאיטליה, על מנת להכיר את מולדת משפחתה.
במהלך השנים זכתה בפרסים ספרותיים חשובים בפורטוגל ובעולם. בשנת 2008 ביקרה בישראל והשתתפה בפסטיבל הסופרים הבינלאומי בירושלים.
ספריה שתורגמו לעברית

נוכח שמיכת החייל, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2005
הרוח הנושבת בעגורנים, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2007
ניאבק בצללים, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2012
ליל הנשים השרות, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2017
לק ננה

| --- | --- |

 לידה:  1924 תאילנד 
 פטירה:  1 באפריל 2010 (בגיל 86 בערך) בנגקוק, תאילנד 
 מדינה:  תאילנד 
 השכלה:  Assumption College 
 מפלגה:  מפלגת הדמוקרטיה 
 
לק ננה (בתאית: เล็ก นานา; ‏1924 - 1 באפריל 2010) היה איש עסקים ופוליטיקאי תאילנדי.
קריירה

ננה היה פעיל המפלגה הדמוקרטית וחבר הוועד הפועל של המפלגה. בשנת 1975 מונה לסגן שר החוץ וכיהן בתפקיד כשנה. לאחר מכן מונה לקונסול כבוד כללי בתאילנד של עיראק. בתפקיד זה החזיק עד 1981 ולאחריו המשיך לעסוק בייצוא סחורות מעיראק. בדצמבר 1982 נמצאה במשרדו פצצה חבלנית שהביאה למות אדם, פציעתם של עשרים נוספים וגרמה לדליקה גדולה.
בין אפריל 1982 לאפריל 1986 כיהן כמזכיר המפלגה הדמוקרטית. שנים רבות היה חבר הפרלמנט. בשנת 1985 מונה ננה לשר המדע והטכנולוגיה.
עסקיו הפרטיים הקיפו רכוש נדל"ני רב. ננה היה בעל בניינים רבים ברובע המסחרי של בנגקוק. חלק מהאדמות בבעלותו נתרמו על ידו, בין היתר לצורך הקמת פארק לאומי, בית חולים ולבניין מטה המפלגה הדמוקרטית.
בשנות חייו האחרונות היה חבר הוועדה המייעצת העליונה במוסדות המפלגה.
ננה, בן הדת המוסלמית, היה חבר הוועד האיסלאמי המרכזי בתאילנד. במותו הקצה מלך תאילנד אדמה לצורך קבורתו במסגד מקומי.
ערך זה הוא קצרמרבנושא תאילנד ובנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאן שלא תלכי

"לאן שלא תלכי" הוא שיר בביצוע הזמרת הישראלית שירי מימון. רמי קלינשטיין הלחין את השיר, והשתתף בכתיבת מילותיו עם תמי סטמרי. ארז ברזוליק עיבד את המילים. השיר התפרסם ב־22 בינואר 2006 כסינגל החמישי והאחרון מתוך אלבום הבכורה של מימון, "שירי מימון" (2005), והפך לאחד מלהיטיה הגדולים של הזמרת.
כתיבה ותגובת הביקורת

רמי קלינשטיין התייחס לשיר, כפי שביצעה אותו מימון, כשיר שהועיל לנשים. גם המבקר עמית סלונים התייחס לשיר באותו האופן: ”השיר, שכולו העצמה נשית (עוד לפני ה"מי טו") הוא עוד דוגמה לוורסטיליות של קלינשטיין כיוצר”. דור שכניק מאתר פרוגי כתב: ”אחד הלהיטים הבלתי נשכחים של שירי מימון, הפך לאחד כזה בזכות קולה הטהור של מימון וגם בזכות הלחן של רמי וגם בזכות כתיבתו הגאונית יחד עם תמי סטמרי וארז ברזוליק. זה מה שנקרא, מתכון לשיר מוצלח”.
מצעדי פזמונים

השיר הוצג כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־2 בפברואר 2006, זכה להצלחה וצעד 10 שבועות עד 27 באפריל 2006, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום השלישי ב־9 במרץ 2006.
מצעדי פזמונים > מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2006)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2006)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2006)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (2006)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 3  |  |
משתתפים

שירי מימון – זמרה
הנרי – קלידים, תכנותים
אבי סינגולדה – גיטרות
משתתפים > הפקה

הפקה מוזיקלית – הנרי
הפקת קולות – רמי קלינשטיין
מפיקה בפועל – זהבית לגאלי
הקלטה – הנרי
מיקס – הנרי
עריכה דיגיטלית – יועד נבו
ייעוץ מוזיקלי – חיים רייכנטל
הערות שוליים

↑  הסינגל "לאן שלא תלכי", באתר Discogs
1 2 3 4 5  האלבום "שירי מימון", באתר Discogs
1 2 3  נתוני היצירה, באתר אקו"ם
↑  לאן שלא תלכי, באתר הספרייה הלאומית
↑  שירי מימון ורמי קליינשטיין ברגע יוצא דופן: "ברכה גדולה", באתר אייס, 23 בספטמבר 2022
↑  עמית סלונים‏, אין כמוהו: רמי קלינשטיין חגג 60 בהופעה שהוכיחה שמקומו בפנתיאון המקומי, באתר וואלה, 10 בנובמבר 2022
↑  דור שכניק, עשרת השירים של רמי קלינשטיין שנכנסו לנו ללב, באתר פרוגי, 10 בנובמבר 2022
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 2 בפברואר 2006, באתר פזמונט
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 27 באפריל 2006, באתר פזמונט
1 2  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 9 במרץ 2006, באתר פזמונט
מאור זוהר

מאור זוהר (נולד ב-9 ביוני 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירה

זוהר החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד ולאחר איחוד הקבוצות בעיר המשיך בקבוצת הנוער של מועדון ספורט אשדוד. ב-21 בינואר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–4 להפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. בהמשך השתלב היטב בקבוצה בתקופה בה אימן יוסי מזרחי, שהציב אותו בעמדת הקשר האחורי ולעיתים בעמדת הבלם, תחילה כשחקן מחליף ובהמשך בהרכב הפותח. בינואר 2007, לאחר שלא מצא מקום בהרכב תחת המאמן אלון חזן, הושאל זוהר להפועל אשקלון מהליגה הלאומית עד לסיום העונה. זוהר היה שותף לעלייה של הקבוצה לגמר גביע המדינה, בו הפסידה הפסידה 4–5 להפועל תל אביב בדו-קרב בעיטת עונשין, כאשר זוהר החמיץ את הפנדל היחיד בהתמודדות.
בעונת 2007/2008 חזר זוהר למועדון ספורט אשדוד ושיחק שנתיים נוספות במדיה, בהן ערך עוד 36 הופעות בליגת העל כשחקן הרכב, ובסך הכל 45 משחקים בכל המסגרות.
בקיץ 2009 חתם זוהר בהכח עמידר רמת גן, שירדה לליגה הלאומית עונה קודם לכן. ב-14 בינואר 2010 חתם בהפועל רעננה מליגת העל, במדיה ערך 14 משחקי ליגה עד תום עונת 2009/2010, ובסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.
בקיץ 2010 חתם זוהר במכבי באר שבע מהליגה הלאומית, וכעבור עונה חזר לקדנציה שנייה בהפועל אשקלון. בקיץ 2012 חתם בסקציה נס ציונה, עמה ירד לליגה א' בתום עונת 2012/2013.
בקיץ 2013 חתם זוהר בעירוני קריית גת מליגה א', ועמה עלה בסיום העונה לליגה הלאומית. את עונת 2015/2016 התחיל כשחקן חופשי עד שבינואר 2016 חזר לקדנציה שנייה בסקציה נס ציונה.
ב-15 בספטמבר 2017 חתם זוהר במכבי עירוני אשדוד מליגה ב'. זוהר היה שותף לעליה של הקבוצה לליגה א', בתום עונת 2018/2019.
ב-19 בנובמבר 2020, זוהר חתם במכבי טמרה. בסיום העונה פרש מכדורגל.
הערות שוליים

↑  איזי עין דור, הפועל רעננה: לימה ייבחן, מאור זוהר חתם, באתר ynet, 14 בינואר 2010
↑  מיכאל וייסרמן, מאור זוהר חתם בנס ציונה, באתר דאבל פס, 20 בינואר 2016
↑  שחר כחלון, זה רשמי: מאור זוהר חתם בעירוני אשדוד, באתר אשדוד נט, 15 בספטמבר 2017
↑  שלומי והבה, מאור זוהר חתם בטמרה, שטרית על סף סיכום, באתר דאבל פס, 19 בנובמבר 2020
לוגן פונטן

לוגן פונטן (בצרפתית: ‏Logan Fontaineקובץ:LL-Q150 (fra)-WikiLucas00-Logan Fontaine.wav‏Ⓘ‏; נולד ב-25 במרץ 1999) הוא שחיין צרפתי, אלוף עולם (דוחה 2024) בשחייה במים פתוחים וסגן אלוף העולם (קוואנגג'ו 2019) בשחייה במים פתוחים במשחה ל-5 ק"מ.
ביוגרפיה > 2017 > אלוף עולם בתחרות קבוצתית

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017 זכה פונטן במדליית זהב במשחה ל-5 ק"מ קבוצתי ביחד עם אוסיאן קסיניול, מרק אנטואן אוליבייה ואורלי מולר בתוצאה של 54:05.9 דקות, לפני ארצות הברית (54:18.1 דקות) ואיטליה (54:31.0 שעות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 54:47.9 דקות ולא הצליח לסיים את התחרות ל-25 ק"מ.
ביוגרפיה > 2018 > מדליית ארד אישית באליפות אירופה

באליפות אירופה שנערכה בלוך לומונד סקוטלנד באוגוסט 2018 זכה פונטן במדליית ארד, במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 52:44.4 דקות, אחרי כריסטוף רשובסקי מהונגריה (52:38.9 דקות) ובן ארצו אקסל ריימונד (52:41.7 דקות).
ביוגרפיה > 2019 > סגן אלוף עולם בתחרות אישית

באליפות העולם שנערכה בקוואנגג'ו, קוריאה הדרומית ביולי 2019 זכה פונטן במדליית כסף במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 53:32.2 דקות, אחרי כריסטוף רשובסקי (53:22.1 דקות) ולפני אריק הדלין מקנדה (53:32.4 דקות).
ביוגרפיה > 2022

באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה במלבורן בדצמ בר 2022 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:33.12 דקות, אחרי גרגוריו פלטריניירי מאיטליה (7:29.99 דקות) והנריק כריסטיאנסן מנורווגיה (7:31.48 דקות).
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר 2024 זכה במדליית זהב, במשחה ל-5 ק"מ בתוצאה של 51:29.3 דקות, לפני בן ארצו מרק אנטואן אוליבייה (51:29.6 דקות) ודומניקו אצ'רנצה מאיטליה (51:30.0 דקות). נוסך לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-10 ק"מ בתוצאה של 1:48:29.5 שעות, 0.3 שניות איטי ממדליית ארד.
מאור אשואל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 באוגוסט 1990 (בן 34) אחיעזר, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 סוגה:  מוזיקה ים תיכונית
 
מאור אשואל (נולד ב-23 באוגוסט 1990) הוא זמר ישראלי, זוכה העונה השנייה של תוכנית הטלוויזיה "אייל גולן קורא לך".
ביוגרפיה

מאור אשואל נולד במושב אחיעזר. עוד כשהיה נער היה שר בטקסים של המושב. את שירותו הצבאי עשה בחיל חימוש כחשמלאי רכב. בשנת 2012 ולאחר השירות הצבאי, דודתו רשמה אותו לתוכנית הטלוויזיה "אייל גולן קורא לך". שם בין היתר ביצע את השירים: "ממני אלייך", "כמו מלאך" יחד עם דודו אהרון, "קום בן אדם", "סליחה", "אמא אמא", "נא ונד" ועוד.
לאחר הזכייה בתוכנית הוחתם אשואל בחברת ההפקות של אייל גולן "ליאם הפקות" והחל להופיע יחד עם גולן בקיסריה ובהיכל נוקיה. בשנת 2015 עזב אשואל את ליאם הפקות. באותה שנה הוציא את הסינגל "לבד בינתיים".
בשנת 2014 הופיע בפסטיבל הפסנתר שהתקיים במוזיאון תל אביב כשהוא שר את השיר מתוך אלבום הבכורה שלו "לבד בינתיים" שכתב והלחין אופיר כהן. בשנת 2016 הופיע בתיאטרון הקאמרי במלאת עשור לפטירתה של שושנה דמארי, אשואל שר את השיר "הן אפשר".
בשנת 2015 הוציא אשואל את אלבום הבכורהשלו בשם "מנגינת הלב" הכולל 13 שירים שחלקם אשואל כתב והלחין. השירים שבאלבום: "שבי אחרייך" ,"סרט מלחמה", "תמיד לשמוח", "כמו הרוח", "לבד בינתיים" ועוד.
בשנת 2017 הוציא את הסינגל "פרחים בט"ו באב" שכתב והלחין אלעד טרבלסי. בקליפ מככבים אשואל ואשתו.
בנובמבר 2019 הוציא את הסינגל "הלב על מיוט".
אשואל מתגורר במושב אחיעזר ובשנת 2015 התחתן עם סייפן ולהם ילדה.
הערות שוליים

↑  אמני ישראל מצדיעים לשושנה דמארי אתר תיאטרון הקאמרי
↑  מאור אשואל באלבום בכורה אתר "חריף"
↑  "פרחים בט"ו באב": שיר חדש למאור אשואל, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2017
↑  גיל משעלי, ‏קבל עם ואייל: מאור אשואל התחתן, באתר ‏מאקו‏, 26 באוקטובר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 25154921232863591359   WorldCat (עם VIAF): 25154921232863591359