stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפינים (עם)
התפוצה הפיליפינית

יש יותר מ-10 מיליון פיליפינים שחיים מחוץ למדינתם. הפיליפינים מהווים קבוצה מיעוט אתנית באמריקה, אירופה, אוקיאניה, המזרח התיכון, ואזורים אחרים בעולם.
ישנם ארבעה מיליון אמריקאים ממוצא פיליפיני בארצות הברית, ויותר מ-300,000 אזרחים אמריקאים בפיליפינים. לפי נתוני מפקד האוכלוסין האמריקאי, המהגרים מהפיליפינים היו הקבוצה השנייה בגודלה אחרי מקסיקו, שביקשה איחוד משפחות.
פיליפינים מהווים חלק גדול מאוכלוסיית גואם, פלאו, הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי.
צביעת הכסט

גרעיני תאים בצביעת הכסט

צביעת הכּסט (Hoechst staining, Bisbenzimide dyes) היא צביעה פלואורסצנטית ל-DNA דו גדילי, מכיוון שה-DNA בתאים אאוקריוטים מרוכז בגרעין התא. צביעת הכסט מאופיינת בקליטת אור בטווח אולטרה סגול (350 nm) ופליטת אור כחול (460 nm כמו DAPI), האור הכחול נפלט כאשר מולקולת הצבע נקשרת לקשר A-T ב-DNA דו גדילי, קישור של מולקולת הצבע לקשר G-C פולט ב-50% פחות צבע מקישור ל A-T, שאריות צבע שאינו אחוז ב-DNA פולט אור ירוק.
ישנן מספר מולקולות דומות המשמשות לצביעת הכסט. המולקולות הללו (bis-benzimides) דומות מאוד במבנה, אך שונות בקבוצות הקיצון שלהם ובכך הן בעלות יכולת שונה לחדור דרך ממברנות. הן מסומנות כ-Hoechst 33342, Hoechst 33258, ו-Hoechst 34580. בצביעת הכסט ניתן לצבוע גם תאים מקובעים וגם תאים חיים בניגוד לצביעות גרעיניות אחרות כגון צביעת DAPI שאינה מאפשרת לצבוע תאים חיים. צביעת התאים החיים מתאפשרת בזכות יכולתם של מולקולות הצבע לחדור את הממברנה.
צביעת הכסט משמשת:
לסימון גרעינים במיקרוסקופיה פלואורסצנטית, לרוב כצביעת רקע;
לאבחון מיקופלזמה בתאים;
לצביעת כרומוזומים וקביעת קריוטיפ;
למעקב אחרי מחזור התא ומציאת אחוז תאים אפופטוטיים בציטומטריה של זרימה לפי שיטה שפותחה על ידי ליאונרד הרזנברג (FACS);
לגילוי DNA בנוכחות RNA על ג'ל אלקטרופורזה;
לכימות DNA.
הערות לגבי שימוש בצביעת הכסט:
על מנת שהצביעה תפעל, יש להמיס / למהול את צבעי הכסט במים, ב-TBS או בתמיסת מלח. אין להשתמש ב-PBS כיוון שחומר זה משקיע את מולקולת הצבע.
על אף יתרונותיה של צביעת ההכסט, מולקולות הצבע חודרות ממברנות ומתמקמות ב-DNA, תהליך זה מסכן את שלמות ה-DNA ומפריע בהכפלתו. חדירה של החומר אל גוף האדם עלולה לגרום למוטציות שעלולות להוביל לסרטן, על כן במהלך הצביעה יש לנקוט את אמצעי זהירות מתבקשים, כגון כפפות וחלוק.
ראו גם

DAPI
קהילת יהודי צ'רטוריסק

יהודי מצ'ורטוריסק שנרצח בשואה.
הקהילה היהודית בסטארי צ'ורטוריסק (באוקראינית: Старий Чорторийськ; בפולנית: Czartorysk, צ'ורטוריסק) כפר במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, על גדת נהר סטיר, התקיימה מ-1577 עד להשמדתה בשואה.
תולדות הקהילה

הידיעה הראשונה על היהודים בעיר היא משנת 1577, אומנם משערים כי עוד לפני כן חיו יהודים בצ'ורטוריסק. 

בתחילת שנת 1700 הוטל על יהודי צ'ורטוריסק מס-גולגולת כסכום של 100 זהובים. המספר מעיד על כך שמספר היהודים בעיירה היה קטן.
באותה תקופת קהילת צ'ורטוריסק הייתה כפופה אז הראשית לוצק.
בשנת 1897 היו 822 יהודים בעיר, היהודים היוו כ-30 אחוזים מכלל האוכלוסייה.
בסוף המאה ה-19 נסללה מבילת הברזל סארני-קובל ובמרחק 10 ק"מ מהעיירה נקבעה תחנת-רכבת ששמה כשם היישוב. בהמשך עברו יהודים מצ'ורטוריסק לגור בסביבת תחנת הרכבת החדשה.
תולדות הקהילה > הקהילה במלחמת העולם הראשונה

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היהודים גורשו מהעיירה ובתי העיירה נשרפו.
אחרי שהתבסס השלטון הפולני חזרו לעיירה רק כרבע מתושביה.
תולדות הקהילה > בין מלחמות העולם

בין השנים 1921-1941 חיו בצ'ורטוריסק כ- 300 יהודים.
בעיירה היו מורים פרטיים ליהדות ולעברית, הילדים למדו בבית-הספר הפולני הממלכתי ואחרי-הצהריים השלימו את השכלתם היהודית והעברית אצל המורים הפרטיים.
בתקופה זו הייתה פעילה קבוצה של השומר הצעיר בצ'ורטוריסק, בקבוצה הם עברו הכשרה לחיים בקיבוץ בארץ-ישראל.
גורל יהודי הקהילה בשואה

צ'ורטוריסק נכבשה בידי הצבא הגרמני ב-28 ביוני 1941.
זמן קצר לאחר מכן כמה גברים יהודים נתפסו ונורו למוות על ידי הגרמנים. בחודש יולי הגרמנים החרימו את חיות המשק שהיו בבעלות יהודית.
יהודי העיירה רוכזו בגטו פתוח, ונשלחו לעבודות כפייה בתחנת הרכבת ובכריתת עצים ביערות הסמוכים.
ביום י"א באלול תש"ב (24 באוגוסט 1942) כל יהודי צ'ורטוריסק – בעיקר נשים, ילדים ואנשים זקנים, נורו למוות על ידי יחידת הגרמני ליד בית הקברות של העיירה.
צ'ורטוריסק שוחררה בידי הצבא האדום ב-3 בפברואר 1944. רק 10 איש שברחו ניצלו וזכו להגיע ליום השחרור.
אישים בקהילה

העיתונאי יונה רוזנפלד
השחקן מיכאל וואקס
הערות שוליים

↑  צ'ארטוריסק CZARTORYSK | מרכז מורשת יהדות פולין, באתר moreshet.pl
↑  רצח יהודי צ'רטוריסק באתר יד ושם (באנגלית)
↑  http://www.yadvashem.org/yv/he/research/ghettos_encyclopedia/ghetto_details.asp?cid=866, www.yadvashem.org
↑  יוסף שמיר, השומר הצעיר בפולין 1913-1950 משחר ימיה של התנועה בגלציה, ספריית פועלים, 1991
תמונה ששלח מנשה בורקת, צעיר יהודי מצ'ורטוריסק שנספה בשואה, לחברו בן העיירה שעלה לארץ
מכתבו של מנשה בגב התמונה, 30.7.1937.מהמכתב עולים תחושותיו של הצעיר כלפי פעילות תנועת הנוער המקומית.
קרל בלינד

| --- | --- |

 לידה:  4 בספטמבר 1826 מנהיים, הדוכסות הגדולה של באדן 
 פטירה:  31 במאי 1907 (בגיל 80) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הדוכסות הגדולה של באדן 
 חתימה:   
 
קרל בלינד (בגרמנית: Karl Blind; ‏4 בספטמבר 1826, מנהיים - 31 במאי 1907, לונדון) היה מהפכן גרמני וסופר שיצירותיו עסקו בפוליטיקה, היסטוריה, מיתולוגיה וספרות גרמנית.
קרל בלינד נולד במנהיים, אז חלק של הדוכסות הגדולה של באדן. הוא למד באוניברסיטת היידלברג, סולק ממנה ונעצר בעקבות האשמות בפעילות מהפכנית. בשנת 1848 הוא לקח חלק פעיל באירועי המהפכה הבאדית. לאחר דיכוי המהפכה הוא נעצר ונשפט ל-8 שנות מאסר. לאחר שמונה חודשים הוא שוחרר ועבר לפריז. בהמשך הוא גורש מצרפת והחל משנת 1852 התגורר בלונדון.
בהיותו בלונדון היה בקשר עם פעילים מהפכנים שונים. בשנת 1867 הוא קיבל חנינה מממשל הדוכסות.
בלינד התחתן בשנת 1849 לאלמנה שכבר היו לה ילדים. בנה פרדיננד ניסה להיתנקש באוטו פון ביסמרק והתאבד בכלא. בתה מתילדה בלינד הייתה למשוררת מצליחה.
קולב

ערך זה עוסק במכשיר לתליית בגדים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קולב פלסטיק סטנדרטי
קוֹלָב (בעבר כונה גם קַשְׁתִּית) הוא מכשיר שצורתו מעין כתפי אדם שנועד לתליית מעילים, חולצות ובגדים נוספים. קולבים עם פס תלייה תחתון משמשים גם לתליית מכנסיים או חצאיות. השם משמש גם עבור מצבט עבור תלייה של מכנסיים או חצאיות. לעיתים בעברית מכנים בטעות את הווים במתלים בשם קולב.
סוגים

לקולבי בגדים שלושה סוגים בסיסיים:
קולב מתכת, המורכב מלולאה פשוטה של חוט, לרוב מפלדה, בצורת משולש שטוח המסתיימת בוו בראשה. קולב זה הוא הנפוץ ביותר, הפשוט ביותר והזול ביותר. עם זאת, קולב העשוי מחוט תיל עלול להשאיר סימני קימוט על הבגד.
קולב עץ, המורכב מחתיכת עץ שטוחה המתחברת לצורת בומרנג המשויפת למניעת נזק לבגדים. וו, בדרך כלל ממתכת, בולטת מראש המשולש.
קולב פלסטיק הוא הסוג הנפוץ ביותר כיום. רוב קולבי הפלסטיק נועדו לחקות את צורת קולבי המתכת או העץ. קולבי פלסטיק מיוצרים גם בגדלים קטנים יותר כדי להתאים לצורות בגדי ילדים.
לחלק מהקולבים ישנם תופסנים לאורך חלקם התחתון על מנת לאפשר תליית חצאיות. קולבים המיועדים לחצאיות, לפעמים לא ישתמשו בצורת המשולש כלל, ובמקום זאת ישתמשו אך ורק בתופסנים. כמו כן, ישנם קולבים שבקצוות המשולש נוצרו במיוחד כמעין שקעים המאפשרים החזקת הבגד בצורה טובה יותר, וכן תליית דברים באמצעות רצועות. קולבי בגדים מתקפלים שנועדו להיות מוכנסים דרך הצווארון, עבור הקלת השימוש והפחתת מתיחת הבגד הם המצאה ישנה, אך קולבי הבגדים המסורתיים עדיין מהווים את רוב הקולבים כיום. קולבים אלו נרשמו כפטנט כבר מעל ל-200 פעמים בארצות הברית לבדה.
השימוש בקולבים הולך וגובר בהתמדה, בעיקר בשוק הקמעונאי המעוניין להציג את מרכולתו בצורה המושכת העין יותר ויותר, ולשם כך משתמש בקולבים על מנת לתלות את הסחורה באופן בולט חזותית.
היסטוריה

העותק הראשון של קולב הנועד לתליית בגדים הוא מן המאה ה-16. הקולב עשוי עץ מעוגל ושימש לתליית מעילים בכנסייה ולשימוש צבאי. עם זאת, השימוש בקולב לא היה נפוץ.
כמה היסטוריונים סבורים שנשיא ארצות הברית תומאס ג'פרסון הוא ממציא קולב הבגדים עשוי עץ. עם זאת, הקולב הנפוץ ביותר היום, קולב חוט בצורת כתף, הומצא בהשראת וו, שהומצא בשנת 1869 על ידי OA צפון של ניו בריטניה, קונטיקט. עובד חברת תייל טימברלייק, אלברט ג'. פארקהאוס מג'קסון שבמישיגן היה מעורב אף הוא בהמצאת הקולב, כמו גם כריסטופר קאן בשנת 1876, בתור סטודנט להנדסה באוניברסיטת בוסטון.
בשנת 1906, מאייר מאי, חנות בגדי גברים בגרנד רפידס, מישיגן הפכה לחנות הקמעונאית הראשונה שהציגה את מרכולתה על גבי קולבי הכתפיים. חלק מאותם קולבים מקוריים ניתן לראות בבית מאייר מאי בגרנד רפידס.
בשנת 1932 סקיילר ג. האלט המציא עיצוב משופר, אשר משתמש צינורות קרטון המורכבים על החלקים העליונים והתחתונים של החוט כדי למנוע התקפלות החוט, בשנת 1935 אלמר ד. רוג'רס הוסיף צינור בחלק התחתון.
ניתן לייצר קולבים, מפלסטיק ועץ, ותיל, לעיתים רחוקות מן גומי וחומרים אחרים. חלקם מרופדים עם חומרים נאים, כגון סאטן, עבור בגדים יקרים, הלבשה תחתונה ושמלות מפוארות. ריפוד רך מקטיפה נועד להגן על הבגדים מפני קמטים שעלול הקולב לגרום. קולב שכמייה הוא קולב חוט זול, המכוסה נייר. קולבי שכמייה משמשים לניקוי יבש, כדי להגן על הבגדים לאחר הניקוי.
קולב שטיפה

חליפות גלישה, חליפות צלילה וחליפות שחייה לא מתכבסים במכונות כביסה, אם בגלל רגישותם ואם בגלל הימצאותם בחוף הים. עם זאת, לרוב קיים צורך מיידי להסיר מהם את מלח הים או הכלור שפוגע בהן. לטובת ניקוי החליפות קיים קולב (מכונה "קולב בולי") המתחבר לצינור מים ומאפשר שטיפה מלאה ומהירה של החליפה. לאחר התפשטות מגפת הקורונה והגברת השמירה על ההגיינה, גם מרכזי צלילה ובתי ספר לגלישה החלו להשתמש בקולבי שטיפה משוכללים יותר בהם נעשית שטיפה מרובה של מספר חליפות במקביל תוך שימוש בטכנולוגיית ניקוי הכוללת סינון וחיטוי שמסייעות לשמירה על החליפה ושומרת על הלקוחות מהדבקות במחלות עור למיניהם.
בתרבות

קולב מתכת שימש מוטיב מרכזי בסצנה בסרט "אמא יקרה", שבה ג'ואן קרופורד, בגילומה של פיי דאנאוויי, נכנסת לחדר של בתה, כריסטינה, בלילה בזמן שהילדה ישנה, להתבונן בבגדיה התלויים בארון. היא פורצת בזעם כשהיא מגלה כי כריסטינה משתמשת בקולבים פשוטים, במקום קולבים מרופדים, כמו שהורתה לנערה להשתמש. ג'ואן מעירה את בתה ומכה אותה. צעקתה של ג'ואן כי "לא קולבים, לעולם!" עד מהרה פילסה את דרכה לתוך תרבות הפופ.
קולבי תיל שימשו כסמל במחאה בעד הזכות להפלה מלאכותית, בגלל שימוש נפוץ בהם בביצוע הפלה לא בטוחה (על ידי הכנסתם לתוך הרחם).
שימושים חילופיים

חוטי התיל הם רב-תכליתיים. הם משמשים מקור זמין לתיל חצי קשה בבית. הם משמשים למטרות רבות בבית, כגון תחליף לאנטנה, או על מנת לשמור דלת כלוב סגורה. בשנת 1995, השתמש הפרופסור אנגוס וואלאס במהלך טיסה בגובה כעשרה קילומטרים, בקולב מתכת פרוש, מעוקר בוויסקי על מנת לבצע ניתוח חירום בפאולה דיקסון, שריאותיה קרסו.
בעבר, ניתן היה לפרוץ באמצעות קולב לרכבים שנעילת הדלתות לא הייתה משובחת. כיום, התופעה הולכת ונעלמת עם התגברות מודעות חברות המכוניות לסוגיית האבטחה.
הערות שוליים

↑  מכונת הכביסה הראשונה של חליפת צלילה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536815705171  LCCN: sh89006429 
קולבים סטנדרטיים לצורך תליית בגדים
קוראט

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  תאילנד
 תכונות
 משקל:  2 ק"ג 
 מיון
 משפחה:  חתוליים
 מין:  חתול בר
 
קוראט הוא גזע של חתול הבית בעל פרווה דלילה בצבע אפור-כחול.
היסטוריה של הגזע

מוצאו של חתול הקוראט הוא בתאילנד (בעבר סיאם). בארץ מוצאו הוא נחשב כסמל למזל טוב, האמינו כי הוא מביא גשם בגלל צבעו הכסוף של ענני הגשם. אף היה נהוג לתת במתנה זוג חתולי קוראט לכלה כאות למזל טוב.
אחד התיעודים הראשונים של הגזע, מוזכר בספר שירה על חתולים "The cat book Poem" שיצא לאור בין השנים 1350–1767, עותק של הספר ניתן למצוא היום במוזיאון הלאומי של בנגקוק. הספר מציג שבעה עשר חתולים מביאי מזל כאשר ביניהם נמנה הקוראט.
את שמו, קיבל הקוראט מהמלך ראמה ה-5 שהתפעל מיופיו של החתול ואמר את המלה "קוראט". במולדתו נקרא הקוראט, "סי-סוואט" (Si-Sawat) בגלל צבעו הכסוף. ישנן אמונות תאילנדיות ומסורות רבות הקשורות בחתול הקוראט.
להבדיל מגזעי חתולים אחרים שהושבחו על ידי האדם הקוראט הושבח באופן טבעי ללא התערבות האדם.
את הקוראט הביאו לראשונה מתאילנד לארצות הברית בשנות ה -50 של המאה ה-20 ולבריטניה הובאו לראשונה בשנות ה-70 של המאה ה-20. כיום זהו חתול המשתתף בתערוכות חתולים בעולם בהצלחה.
עד היום הגזע הוצג בישראל במידה מועטה וידועים מגדלים אחדים בלבד של הגזע בארץ.
מבנה כללי

הקוראט אינו חתול גדול, הוא חתול בינוני וקומפקטי. בעל מבנה גוף רזה ואלגנטי. לקוראט אזניים גדולות ממוקמות גבוה על הראש ואף קצר, מה שמעניק לראשו צורה של לב. עיניים גדולות בצבע ירוק בוהק. הפרווה קצרה בצבע כחול כסוף, מרגע לידתו.
צבעים מוכרים

לקוראט צבע אחד מוכר - כחול. לעיתים נולדים גם קוראטים בצבע לילך אך מרבית ארגוני החתולים בעולם לא מכירים בהם לתצוגה ותחרות.
אופי

לקוראט מזג מיוחד מאוד. זהו חתול הנאמן מאוד לבעליו, קולני וסקרן ומסתדר טוב מאוד עם משפחה וילדים. יחד עם זאת זהו חתול עדין מאוד.
קורא ספרים אלקטרוני

שני דגמים של הקורא האלקטרוני קינדל
קורא ספרים אלקטרוני
קורא ספרים אלקטרוני הוא מכשיר ייעודי להצגת ספרים אלקטרוניים (להבדיל ממחשב, שהצגת ספרים אלקטרוניים היא אחת ממגוון רחב של המטרות שלו).
בשלהי המאה העשרים הוחל בפיתוח קוראי ספרים אלקטרוניים - מכשירים ייעודיים לקריאה של ספר דיגיטלי. מכשירים אלה מתאפיינים בגודל קטן יחסית למחשב, גודל הקרוב לזה של ספר כיס, ויכולת לטלטל אותם בקלות ממקום למקום, ללא צורך בחיבור קבוע לרשת החשמל או לקווי תקשורת.
דגמים בולטים של מכשירים כאלה הם סוני רידר, נוק, קובו ואמזון קינדל המוביל את הקטגוריה.
מכשירי קריאה אלו מחולקים למכשירים בעלי צג LCD וכאלו בעלי תצוגה אלקטרופורטית ("דיו אלקטרוני") שנותנת תחושה של קריאה מנייר ולא כוללת תאורה אחורית כלשהי. גם מחשב לוח, הדומה בצורתו לקורא ספרים אלקטרוני, אך הוא מחשב, מתחרה בקורא האלקטרוני על לבם של הקונים.
טכנולוגיה של דיו אלקטרוני

הטכנולוגיה הייחודית של דיו אלקטרוני (E-ink) היא זו שתרמה להצלחתם של קוראי ספרים אלקטרוניים ייעודיים. המכשיר "מדפיס את הדף" ולא מבזבז אנרגיה בין הדפסה אחת לאחרת. התוצאה היא זמן ארוך במיוחד שהמכשיר עובד ללא טעינה (עד חודש ימים), משום שהאנרגיה מבוזבזת אך ורק בדפדוף הדפים ולא בזמן הקריאה עצמו. בנוסף, מסכי הדיו אלקטרוני אינם מרצדים ואינם מעייפים את העיניים כמו מסכי מחשב. כל זה תורם לחוויית קריאה שמדמה קריאת ספר מודפס.
תמיכה בעברית

קוראי ספרים אלקטרוניים תומכים על פי רוב במספר פורמטים של ספרים אלקטרוניים אך לא כל הפורמטים האלו תומכים בעברית. מכשירים רבים מתקשים להתמודד עם הצגה נכונה של העברית גם עם פורמטים שתומכים בה. לעיתים נדרשות התאמות מיוחדות או עדכונים שמאפשרים תמיכה כזו.
קורא הספרים האלקטרוני הראשון שתמך בספרים בעברית היה של חברת Bookware הישראלית.
קוראי ספרים אלקטרוניים נוספים התומכים בספרים בעברית הם: inkBOOK המגיע עם אפליקציית הליקון מותקנת, eSlick ,PAGEone, פוקטבוק, אמזון קינדל ו-Evrit. בשנים האחרונות נכנסו לישראל שתי חברות נוספות של קוראי ספרים אלקטרוניים: Onyx Boox הסינית ו-Pocketbook האוקראינית. כל הדגמים של חברות אלה מאפשרים לא רק תמיכה מלאה בקבצים בעברית, אלא אף תפריט מלא בעברית המותאם לקהל הישראלי.
טלפונים חכמים ומכשירים מבוססי iOS כמו אייפון ,אייפוד ,אייפד עליהם מותקנת אפליקציית קריאה כגון iBooks או סטאנזה תומכים בספרים בעברית.
באופן דומה, טלפונים חכמים וטאבלטים מבוססי מערכת הפעלה אנדרואיד כמו סדרת סמסונג גלקסי S, סמסונג גלקסי טאב, HTC Flyer ואחרים תומכים בקריאת ספרים בעברית כאשר מותקנת עליהם אפליקציית קריאה מתאימה כמו אפליקציית הליקון, אוברדרייב מדיה קונסול או מון רידר.
ראו גם

E-learning
הערות שוליים

↑  http://seekingalpha.com/article/250507-amazon-positioned-for-50-overall-market-share-by-end-of-2012
↑  דורה קישינבסקי, לראשונה בישראל: ספר אלקטרוני עם תמיכה בעברית, באתר כלכליסט, 12 ביוני 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588246105171  LCCN: sh2010002891  NKC: ph625568
צלעות חזיר

צלעות חזיר צלויות
צלעות חזיר מוצעות למכירה
צלעות חזיר הן נתח בשר חזיר שנחתך בניצב לעמוד השדרה של החזיר, ועשוי מצלע או מחוליה.
צלעות מוגשות בדרך כלל כמנה אישית, ולעיתים מגישים אותן בליווי רסק תפוחים, ירקות ותוספות אחרות. בארצות הברית, צלעות חזיר הן הבשר הנפוץ ביותר שמיוצר ממותני חזיר, ומהוות 10% מהצריכה הכוללת של בשר חזיר.
וריאציות

נתח צלעות החזיר כולל עצם גדולה בצורת האות T.
וריאציות > קיצוב

ישנן כמה שיטות קיצוב לצלעות חזיר, כאשר כל נתח מגיע מאזור אחר של החזיר. נתח חלציים נלקח מאזור הגב, נתח כתף נוטה להכיל רקמות חיבור רבות, ונתח הסינטה נלקח מקצה הרגל ומכיל גם הוא רקמות חיבור רבות. נתח הנלקח מהכתף שומני בהרבה מנתח שנלקח מאזור החלציים.
"נתח איווה" הוא נתח העשוי מחתך עבה הנלקח ממרכז החזיר. שמו נטבע בשנת 1976 על ידי איגוד יצרני בשר החזיר של איווה, היות שמדינה זו היא יצרנית בשר החזיר הגדולה ביותר בארצות הברית. עובי הנתח לרוב גדול מ-2.5 ס"מ, והוא נחשב איכותי יותר. "נתח בייקון" הוא נתח שנחתך מאזור זהה לזה שממנו נלקח הבייקון.
הכנה

שתי שיטות הבישול הנפוצות ביותר לצלעות חזיר הן בצלייה בגריל או בתנור.
הכנה > צלייה בגריל

בצלייה בגריל - גחלים או מחבת, הצלעות מקוצבות למנות בודדות בעובי כ-2.5 ס"מ כל אחת. הצלייה מהירה מאוד, וזמן הצלייה תלוי במידת העשייה הרצויה. צלעות סינטה מקובל להכין עד למידת "עשוי למחצה", שאר הצלעות מקובל להכין ממידת "עשוי למחצה" ועד "עשוי היטב".
הכנה > צלייה בתנור

צלייה בתנור תתבצע בדרך כלל כשהנתח בשלמותו. צלייה מיטבית מתקבלת כשחום התנור אינו עולה על 110° צלזיוס, והנתח נאטם על ידי עטיפתו ב"נייר קצבים" או נייר כסף. מסיבות של בטיחות מזון "מועצת החזיר הלאומית" האמריקאית ממליצה על בישול עד לטמפרטורה פנימית של 63° צלזיוס לפחות.
בטמפרטורה זו הנתח ורוד ועסיסי, אך במרקם קשה ללעיסה. ככל שהטמפרטורה הפנימית עולה, משתנות תכונות הטעם, המרקם והעסיסיות של הנתח.
הכנה > שיטות נוספות

קיימים גם מתכונים לצלעות חזיר ממולאות, לבישול צלעות חזיר (למשל כחלק משוקרוט גארני), ולצלעות חזיר מעושנות.
הכנה > השריה

כבנתחים אחרים, מקובל להשרות צלעות חזיר בבריין, תהליך המשפר את הטעם, מחדיר נוזלים נוספים לנתח ומרכך אותו (שיטה זו נפוצה מאוד, אם כי לא הוכח מדעית שאכן פועלת). משך ההשריה המקובל 24 שעות.
לפעמים משרים צלעות חזיר במרינדה. מרינדות נפוצות כוללות רוטב צ'ילי או רוטב ברביקיו. טעמי המרינדה אינם יכולים לחדור לרקמת הבשר, אולם נדבקים להיקפו ובכך משנים את טעמו.
הכנה > תיבול

מקובל מאוד לצפות את הצלעות בתערובת תבלינים מתאימה ("ראב") המעניקה לנתח רובד טעמים נוסף. לעיתים התערובת תפוזר ותהודק לנתח לאחר סיום ההשרייה במרינדה, תוך ניצול הצמיגות של המרינדה להצמדת התבלינים לנתח. תערובות תבלינים רבות המשמשות לצלעות חזיר מכילות רכיב מתוק כסוכר, סוכר חום, דבש או סילאן - הטעם המתקתק נחשב מתאים מאוד לנתח זה.
פעמים רבות עוטפים צלעות חזיר בפרוסות בייקון, כדי להוסיף להן לחות וטעם נוספים בתהליך הבישול.
ראו גם

ספייר ריבס
הערות שוליים

1 2  Molly Birnbaum, A Diagram of Pork Cuts - And How To Cook Each Part, Modern Farmer, ‏12 במרץ 2014 (באנגלית)
↑  Molly Birnbaum, A Diagram of Pork Cuts - And How To Cook Each Part, Modern Farmer, ‏12 במרץ 2014 (באנגלית)
↑  Quick Facts - The Pork Industry at a Glance, web.archive.org, ‏11 בדצמבר 2015
↑  Learn How to Bake, Fry, and Grill Pork Chops - National Pork Board, Pork.org (באנגלית)
↑  Denis Kelly, Chuck Williams, Maren Caruso, Williams-Sonoma Collection: Steak & Chop, Simon and Schuster, 8 בנובמבר 2004, ISBN 978-0-7432-6186-9. (באנגלית)
↑  Pork Cuts: A Visual Guide, The Cook's Illustrated Meat Book, ‏19 באוגוסט 2014 (באנגלית)
↑  A Complete Guide to Pork Chops, Kitchn (באנגלית)
↑  Iowa Pork Facts, Iowa Pork (באנגלית אמריקאית)
↑  From Belly to Trotter—All the Pork Cuts You Could Hope to Cook, The Spruce Eats (באנגלית)
↑  What Is a Bacon Chop? | Ask The Butcher, True Bites Family Butchers (באנגלית)
↑  Pork Cooking Temperature - Pork Be Inspired, web.archive.org, ‏24 ביוני 2017
↑  Pork Chop Recipes, Food Network (באנגלית)
↑  Tom Mylan, The Meat Hook Meat Book: Buy, Butcher, and Cook Your Way to Better Meat, Artisan Books, 20 במאי 2014, ISBN 978-1-57965-527-3. (באנגלית)
↑  Sandra Dyer, Oh! 444 Homemade Pork Chop Recipes: A Homemade Pork Chop Cookbook for All Generation, Independently Published, 14 באוקטובר 2020, ISBN 979-8-6977-6840-2. (באנגלית)
↑  33 Pork Chop Dinners the Entire Family Will Love, The Spruce Eats (באנגלית)
↑  Nathan Myhrvold and Chris Young, Cooking pork safely: the science, the Guardian, ‏26 במאי 2011 (באנגלית)
קוסטה חטאגורוב

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1859 (יוליאני) Nar, Terek Oblast, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  19 במרץ 1906 (יוליאני) (בגיל 46) Selo imeni Kosta Khetagurova, Batalpashinskiy Otdel, האימפריה הרוסית 
 תחום יצירה:  creative and professional writing, אתנוגרפיה, אמנות חזותית, public education 
 
קונסטנטין (קוסטה) חטאגורוב (אוסטית: Хетӕгкаты Леуаны фырт Къоста‏: 15 באוקטובר 1859 – 1 באפריל 1906) היה משורר לאומי של העם האוסיטי. הוא היה גם צייר מוכשר ודמות ציבורית בולטת. הוא ידוע לרוב בגרסה הרוסית של שמו, קוסטה [לבנוביץ'] חטאגורוב (ברוסית: Коста́ (Константин) Лева́нович Хетагу́ров)
עוד במולדתו אוסטיה, הוא הפך למשורר בולט, ששיריו התפשטו במהירות ברחבי הערים והכפרים האוסטיים. כמו כן פרסם מספר שירים, סיפורים ומאמרים בעיתונים בשפה הרוסית. ציוריו זכו גם לפופולריות בולטת. בשל ביקורתו על השלטון הרוסי הקיסרי הוא הוגלה פעמיים ממולדתו בשנים 1891 עד 1896 ושוב מ-1899 עד 1902.
ביוגרפיה > חינוך

קוסטה נולד ב-15 באוקטובר 1859, בכפר הררי קטן המכונה נאר. נאר נמצאת בקצה דרך ארוכה באזור טיבליסי. נאר קרובה לגבול הגיאורגי-רוסי. קוסטה הוכר כילד פלא מצייר.
בשל ההכרות בו כאמן בראשית דרכו, קוסטה נבחר ללמוד בבית ספר מרוחק ויוקרתי יותר, בית הספר של ליציאום סטברופול. בית ספר זה היה בעל משמעות רבה ברוסיה.
אביו היה משוכנע שהעתיד המתאים לקוסטה הם חיי חייל. כתוצאה מכך, הודיע האב לקוסטה על היתרונות וההזדמנויות הפטריוטיות הרבות עבור האיש הלוחם. קוסטה, לעומת זאת, לא היה מעוניין בכך. בשנת 1881 נכנס קוסטה לאקדמיה לאמנויות בפטרבורג. שם, הוכר כישרונו כאמן.
בגלל קשיי פרנסה, לאחר שנלקחה ממנו המלגה מסיבות פוליטיות, הוא חזר לנאר.
תקופת ציור

אף שקוסטה למד חלקית, ציוריו עדיין היו מרשימים. הם אפשרו לקוסטה לחיות לזמן מה מעבודות שקיבל. כמה מציוריו זכו לשבחים ולתהודה ציבורית גדולה.
באותה העת הוא גם עסק בציור תפאורות לתיאטרון - פרנסה שהחזיקה אותו. הוא צייר תפאורות יוצאות דופן, וחשש מהפרסום השלילי שהן יצרו לשמו כצייר.
משורר לאומי

כאשר חזר קוסטה לביתו בנאר ההשראה שלו בציור הלכה וירדה. היצירה של קוסטה נדדה הרחק מהצבע - אל כתיבה לירי. קוסטה כתב הן באוסטית והן ברוסית. הספר הראשון של קוסטה, אוסף השירים המוקדמים, היה כתוב ברוסית. הוא הושפע מהרוח המהפכנית והדמוקרטית בקרב האינטלקטואלים הרוסיים. עבודתו של קוסטה הייתה פופולרית והצביעה על הסבל של ההמונים.
מאוחר יותר הוא כתב ספר שירה באוסטית, שיצא לאור בשנת 1899. הוא הפך בין הספרים האוסטיים המוכרים ביותר וזכה בהוקרה רבה. הוא מתאר את קשיי החיים באוסטיה של עוני, רעב, יתמות ועוד.
גלות

קוסטה היה איש ציבור בולט, חובב פרסום, והתנגד בקול לכל תנועה פוליטית שלא נראתה בעיניו. הצארים של רוסיה לא אהבו את האמן בשל דעותיו. מה שהביא לגירושו הראשון של קוסטה. בשנת 1895 קוסטה נלקח בכוח ונאלץ לעזוב את ביתו. מכיוון שהייתה לו דירת מגורים מוכנה בסטברופול, אבל לבסוף הוא הועבר לפיאטיגורסק.
בלי קשר למקום מגוריו, קוסטה הפך את עצמו לאויב של מדיניות הצאר, ודיבר נגדו פעמים נוספות. לכן הוגלה בפעם השנייה כעת לחרסון. גלות זו התרחשה בשנת 1899. הגלות הראשונה לא השפיעה יותר מדי על עבודתו. עם זאת, נראה שמהגלות השנייה שאב קוסטה את הכוחות החיוניים הנדרשים כדי להיות אמן גדול. המחיר ששילם היה בבריאותו שהתדרדרה.
בגלל התדרדרות מצב בריאותו הורשה קוסטה לחזור לביתו, בשנת 1901, והוא נפטר בשנת 1906.
הערות שוליים

↑  "Kosta Khetagurov." Encyclopædia Britannica. 2010. Encyclopædia Britannica Online. 27 Oct. 2010
↑  The Genius of Brush and Pen, Tamerlan A.Guriev (Vladikavkaz, 2004)
↑  Фонд Поддержки Образования | Видеоконференцсвязь, web.archive.org, ‏2012-02-17
↑  Ossetia, www.osetia.ru
↑  კოსტა ხეთაგათი – Kosta Khetagkati, ბურუსი - BURUSI, ‏2010-03-07 (ב־)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313781905171  PLWABN: 9810627910405606  BnF: cb111515395 (data)  GND: 119203073  ISNI: 0000 0001 1438 9393  LCCN: n80115867  NKC: xx0013028  SUDOC: 115338241  VIAF: 18026492   WorldCat (עם VIAF): 18026492 
קוסטה חטאגורוב, בית באוסטיה
צביעת קשתות

צביעה של הגרף השלם על שמונה קודקודים
צביעת קשתות של גרף היא השמה של צבעים לקשתות הגרף כך שלשום קודקוד אין זוג קשתות הנוגעות בו וצבועות באותו הצבע. בעיית הצביעה ב-K צבעים היא השאלה האם ניתן לעשות זאת עם קבוצה של K צבעים. דרך אחרת לנסח זאת היא לשאול האם ניתן לחלק את קשתות הגרף ל-K קבוצות כך שכל קבוצה מהווה שידוך. האינדקס הכרומטי של גרף הוא המספר הקטן ביותר של צבעים בו ניתן לצבוע את קשתות הגרף.  בגרף שדרגתו המקסימלית היא d חייבים להשתמש בלפחות d צבעים (על פי עקרון שובך היונים). גרפים מסוימים ניתנים לצביעה ב-d צבעים: מעגל זוגי ניתן לצביעה בשני צבעים, הגרף השלם על 2n קודקודים ניתן לצביעה ב d=2n-1 צבעים (ראו דוגמה בציור) וכל גרף דו-צדדי ניתן לצביעה ב- d צבעים (הדבר נובע ממשפט קניג (König)). לעומת זאת מעגל אי-זוגי ניתן לצביעה רק בשלושה צבעים.
משפט ויזינג (נקרא על שמו של ואדים ויזינג שפרסם אותו ב-1964) קובע כי כל גרף פשוט (ללא קשתות מקבילות) ניתן לצביעה ב d+1 צבעים. כלומר האינדקס הכרומטי שלו הוא  d או d+1. לגבי גרפים שאינם פשוטים (מולטיגרפים), קלוד שנון הראה כי האינדקס הכרומטי חסום על ידי  {\frac {3}{2}}d וביטוי זה הדוק במובן שיש גרפים לגביהם זה האינדקס הכרומטי. למרות האפיון ההדוק יחסית של משפט ויזינג, ההכרעה האם האינדקס הכרומטי של גרף נתון הוא  d או d+1 היא בעיה NP-שלמה והדבר נכון גם לגרפים שדרגתם 3, כפי שהראה הולייר.
צביעה בארבעה צבעים של גרף פיטרסן
גרפים d רגולריים (כאלה שהדרגה של כל הקודקודים היא d) ניתנים לצביעה ב-d או d+1 צבעים. גרף פיטרסן (ראו תמונה) הוא דוגמה לגרף שלוש רגולרי שהאינדקס הכרומטי שלו הוא ארבע.
לגרפים דו-צדדיים יש אלגוריתמים מאוד יעילים למציאת צביעה ב-d צבעים, כאלה שזמן הריצה שלהם הוא  O(m\log d)
.
תחום נוסף בתורת הגרפים הקשור בצביעה הוא צביעה של קודקודים. ניתן לנסח את בעיית הצביעה בקשתות של גרף כבעיית הצביעה בקודקודים של גרף הקשתות (line graph) של הגרף.
ראו גם

סנרק (תורת הגרפים)
בעיית צביעת המסלולים