stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנדראה לדסם
ביוגרפיה

לדסם נולדה כאנדראה סלמון באֵיילְסְבְּרִי שבבקינגהאמשייר. היא התחנכה בבית-הספר המכין לבנות בטנברידג'. הגיעה לדרגת עמיתת מחקר למדע המדינה באוניברסיטת ווריק שבקובנטרי. מ-1993 ועד 1997 הייתה מנהלת פיננסית בכירה בברקליס, ולאחר מכן באינווסקו.
ב-2003 פתחה בקריירה פוליטית כחברת מועצה בדרום אוקספורדשייר. ב-2005 התמודדה מטעם הטורים על מושב הפרלמנט במחוז נוזלי דרום והגיעה למקום האחרון, עם רק 4,492 מתוך 36,444. בבחירות מאי 2010 הצליחה להיבחר לראשונה מטעם מחוז דרום נורת'המפטונשייר, ברוב גדול. בתחילה הייתה חברה בוועדה מיוחדת במשרד האוצר, ובאפריל 2014 קודמה למזכירה הכלכלית של השר. במאי 2015 מונתה לתת-שרה במשרד לאנרגיה ושינויי אקלים[דרושה הבהרה].
במהלך משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי (2016) תמכה במחנה המצדד בפרישה. לאחר התפטרות ראש הממשלה דייוויד קמרון הכריזה ב-30 ביוני על מועמדותה להנהגת המפלגה ולראשות הממשלה, אך פרשה מההתמודדות ב-11 ביולי.
ביוני 2017 התמנתה לתפקיד הלורד נשיא המועצה בממשלתה של תרזה מיי. ביולי 2019 מונתה לשרת המסחר, אנרגיה ואסטרטגיה תעשייתית בממשלתו של בוריס ג'ונסון. היא פוטרה בפברואר 2020.
אנדראה מנטניה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |

פסל (ככל הנראה בן זמנו) מברונזה של אנדראה מנטניה
 לידה:  1431 Isola Mantegna, איטליה 
 פטירה:  13 בספטמבר 1506 (בגיל 75 בערך) מנטובה, דוכסות מנטובה 
 מקום קבורה:  Basilica of Sant'Andrea 
 לאום:  איטלקים 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  הרנסאנס האיטלקי 
 הושפע על ידי:  פרנצ'סקו סקוורצ'ונה 
 יצירות ידועות:  Camera degli Sposi, הקינה על מות ישו, Parnassus, דידו, מרקוס הקדוש, מות הבתולה, הטריומפים של קיסר 
 בן או בת זוג:  Nicolosia Bellini (1453–?) 
 צאצאים:  Francesco Mantegna, Ludovico Mantegna, Bernardino Mantegna 
 מספר צאצאים:  6 
 
אַנְדְרֵאָה מַנְטֶנְיָה (1430–1506; באנגלית: Andrea Mantegna) היה צייר איטלקי רנסאנסי וחוקר ארכאולוגיה רומית. הוא היה חתנו של יאקופו בליני. כמו אמנים אחרים בני זמנו, מנטניה ערך ניסיונות בפרספקטיבה, בין השאר באמצעות הנמכת האופק כדי להגביר את תחושת המונומנטליות. ציורי הנוף האפרפרים והמתכתיים שלו, והדמויות שלו הנראות לעיתים קרובות כעשויות אבן, מעידים על גישה פיסולית-ביסודה לציור. מלבד זאת הוא ניהל גם סדנת הדפסים, אחת הגדולות והחשובות שפעלו בוונציה לפני שנת 1500.
תולדות חייו > ראשית דרכו

מנטניה נולד באִיזוֹלָה דה קַרְטוּרוֹ, בקרבת פדובה (אז חלק מן הרפובליקה של ונציה), בנו השני של נגר בשם בּיאג'וֹ. בגיל 11 הוא נעשה שוליה של פרנצ'סקו סקוארצ'יונה
(Francesco Squarcione), צייר בן העיר פדובה. דומה כי סקוארצ'יונה גילה התלהבות ללא מצרים בכל הנוגע לאמנות עתיקה, והתעניין במיוחד ברומא העתיקה: הוא נסע ברחבי איטליה, ואולי גם יוון, אסף יצירות אמנות עתיקות - פסלים, תבליטים, כדים וכן הלאה - והכין אוסף ששימש אותו להכנת רישומים ושפתח אותו גם בפני ציירים אחרים. בה בעת, הוא המשיך לקבל על עצמו עבודות ציור שגרתיות, שחלקן בוצעו על ידי תלמידיו.
ציירים ותלמידי-ציור רבים (137, לפי אחד החישובים) למדו בסדנה של סקוארצ'יונה, שנפתחה בסביבות שנת 1440 והתפרסמה ברחבי איטליה. לפדובה נמשכו ציירים לא רק מוונטו אלא גם מטוסקנה השכנה, כגון פאולו אוצ'לו, פיליפו ליפי ודונטלו. ואכן, ראשית הקריירה האמנותית של מנטניה עוצבה בהשפעת אמנות פלורנטינית. מסופר כי באותה תקופה היה מנטניה התלמיד החביב על סקוארצ'יונה, שלימד אותו לטינית והורה לו לחקור שברים של פסלים רומיים. המורה נטה להשתמש באפקטים של תעתועי פרספקטיבה, שהשפיעו גם הם על כמה מחידושיו המאוחרים של תלמידו. מכל מקום, בגיל שבע-עשרה עזב מנטניה את מורו, ומאוחר יותר טען שסקוארצ'יונה הרוויח כסף מציוריו בלי ששילם לו עבור השימוש בהם.
עבודתו הראשונה - שאבדה בינתיים - הייתה ציור מזבח לכנסיית סנטה סופיה ב-1448. באותה שנה הוזמן מנטניה, לצד ניקולו פיצולו, לעבוד עם קבוצת ציירים גדולה בקפלת אוֹבֶטָרִי בכנסיית ארמיטאני בפדובה. בעקבות שרשרת של צירופי מקרים, מנטניה סיים את רוב העבודה בעצמו. סקוארצ'יונה לא היה מרוצה מן העבודות הראשונות בסדרה, שתיארו את חיי יעקב הקדוש: הוא אמר שהדמויות מזכירות יותר מדי פסלי אבן, ולכן יש לצבוע אותן בצבעי אבן מיד. סדרת הציורים אבדה ברובה במלחמת העולם השנייה בהפצצה של בעלות הברית ב-1944 על פדובה, אבל נותרו ממנה צילומים בשחור-לבן. העבודה הדרמטית ביותר בסדרה הייתה יעקב הקדוש מובל לגרדום, שצוירה מנקודת מבט נמוכה. טכניקות דומות אפשר לראות בציור המזבח לכנסיית סן זֶנוֹ בוורונה, כולל השימוש בפריטים אדריכליים כדי לתת מראה קלאסי.
ציורי-קיר מוקדמים אחרים של מנטניה הם שני קדושים מעל הכניסה בכנסיית סנט'אנטוניו בפדובה (1452) וציור-מזבח של לוקס הקדוש וקדושים אחרים בכנסיית סנטה ג'וסטינה (1453), הנמצא כעת בגלריית בְּרֶרָה במילאנו. עם הזמן מצא את עצמו האמן הצעיר מושפע יותר ויותר מיאקופו בליני, אביהם של הציירים ג'ובאני וג'נטילה. ב-1453 הסכים יקופו להשיא את בתו ניקולוזיה למנטניה. בין השנים 1495–1500, צייר את יהודית ושפחתה עם ראש הולופרנס.
ביוגרפיה של מנטניה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.
”שמשון ודלילה”, 1495
אנסטסיה מיסקינה

| --- | --- |

אנסטסיה מיסקינה, 2008
 לידה:  8 ביולי 1981 (בת 43) מוסקבה, ברית המועצות
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 מקום מגורים:  מוסקבה, רוסיה
 מספר צאצאים:  3 
 גובה:  1.74 מטר
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  1998–2007 (כ־9 שנים) 
 סה"כ פרסים שצברה:  5,606,725 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  355–191 
 דירוג שיא:  2 (13 בספטמבר 2004)
 זכיות בטורנירים:  13 (10 WTA ו-3 ITF)
 זוגות
 מאזן קריירה:  100–92 
 דירוג שיא:  15 (21 בפברואר 2005)
 זכיות בטורנירים:  8 (5 WTA ו-3 ITF)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 1
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  רבע גמר (2003, 2004)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (2004)
 וימבלדון:  רבע גמר (2005, 2006)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  רבע גמר (2003)
 
אנסטסיה אנדרייבנה מיסקינה (ברוסית: Анастаси́я Андре́евна Мы́скина; נולדה ב-8 ביולי 1981) היא טניסאית מקצוענית מרוסיה. מיסקינה היא הטניסאית הרוסייה הראשונה שזכתה בתואר גראנד סלאם, באליפות צרפת הפתוחה 2004 והראשונה שדורגה במקום שני בעולם. מיסקינה לא שיחקה טניס מקצועני מאז אליפות צרפת הפתוחה של שנת 2007 עקב פציעות אולם מעולם לא פרשה באופן רשמי.
מיסקינה זכתה עד היום ב-13 תוארי יחידות (10 WTA ו-3 ITF) וב-8 תוארי זוגות (5 WTA ו-3 ITF).
מיסקינה שיחקה בנבחרת רוסיה בין השנים 1998 ו-2005. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 18 ניצחונות (14 במשחקי יחידות ו-4 במשחקי זוגות) ו-6 הפסדים (5 במשחקי יחידות ואחד במשחק זוגות).
אלפבית גלגוליטי

אותיות באלפבית
האלפבית הגלגוליטי או גְּלַגּוֹלִיצַה, ידוע כאלפבית הסלאבי הקדום ביותר. פותח במקור על ידי קירילוס ומתודיוס שליחים נוצרים שנתמקמו במקום, בין 862 ו-863 לספה"נ, כדי להביא את הביבליה (ספרי התנ"ך היהודיים, עם הברית החדשה) ולהנגישם לפשוטי עם מקומיים דוברי שפות הסלאביות על ניביהם המגוונים, כדי לאפשר להם קריאה ברורה ככל שניתן של כתובים ספרותיים מתקדמים שמקורם בלשונות הזרות להם: עברית, יוונית ולטינית.
שמו של האלפבית נגזר מהמילה "глаголъ glagolə" שפירושה "מילה" בסלאבית כנסייתית עתיקה. פירוש המילה "glagolati" הוא "לדבר", ולכן יש שמכנים את הגלגוליצה בצורה פואטית "הסימנים שמדברים".
האלפבית הגלגוליטי המקורי הכיל 41 אותיות, אך הוא השתנה במקצת בגרסאות המאוחרות של הכתב. מקורן של 24 מתוך 41 האותיות הגלגוליטיות המקוריות הוא ככל הנראה באלפבית היווני, אך הן מעוצבות אחרת. משערים שהאותיות Ⱋ, Ⱎ וⰜ מקורן באותיות העבריות ש ו-צ. הפונמות האלה לא היו קיימות ביוונית, אך היו נפוצות מאוד בכל השפות הסלאביות. מקורן של שאר האותיות הגלגוליטיות אינו ידוע. משערים שחלקן הושאלו מהכתב העברי ומהכתב השומרוני, אותם למד קירילוס במסעותיו. האלפבית הגלגוליטי והאלפבית הקירילי כמעט זהים בהרכבם, אך שונים באופן ניכר בצורתן של האותיות.
שם הכתב בשפות סלאביות שונות

בבולגרית, ברוסית ובמקדונית מכונה הכתב בשם глаго́лица, בצ'כית - hlaholice, בסלובקית - hlaholika, בפולנית - głagolica, בקרואטית - glagoljica, באוקראינית - глаголиця, בבלארוסית - глаголіца ובסלובנית - glagolica.
Ⰲⰻⰽⰻⱂⱑⰴⰺⱑ - המילה ויקיפדיה בכתב הגלגוליטי.
אספרגינאז

| --- | --- |

 שם IUPAC
 E. coli L-asparagine amidohydrolase
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C=1377
 מסה מולרית:  31731.9 g/mol
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  39-49 שעות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  תרופת מרשם
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון D (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 מזהים
 קוד ATC:  L01XX02 
 מספר CAS:  9015-68-3
 
אספרגינאז (בלועזית: asparaginase) הוא אנזים המשמש כתרופה וכן בתעשיית המזון. כתרופה הוא משמש לטיפול בלוקמיה מיאלואידית חריפה (AML), לוקמיה לימפוציטית חריפה (ALL) ולימפומה שאינה הודג'קין. התרופה יכולה להינתן דרך הוריד, השריר או מתחת לעור. קיימת גם גרסת pegylated של התרופה. בתעשיית המזון אספרגינז משמש להפחתת אקרילאמיד.
תופעות לוואי נפוצות במתן אספרגינז כוללות תגובות אלרגיות, פנקראטיטיס, הפרעות קרישה, רמות סוכר גבוהות בדם, בעיות בכליות וכשל כבדי. שימוש בתרופה זו בזמן היריון עשוי לפגוע בעובר. אספרגינז פועל על ידי שבירת חומצת אמינו בשם אספרגין שבלעדיה תאי הסרטן אינם יכולים לייצר DNA.
אספרגינאז אושר לשימוש רפואי בארצות הברית בשנת 1978. הוא נמצא ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.
אספרגינאז מופק בדרך כלל מ-Escherichia coli או Erwinia chrysanthemi.
אסתר שטאח

| --- | --- |

 לידה:  19 באוקטובר 1884 
 פטירה:  20 בינואר 1971 (בגיל 86) קהיר, מצרים 
 מדינה:  סוריה סוריה  מצרים מצרים
 פרופיל ב-IMDb
 
אסתר שטאח (או אסתר שתה, בערבית: استر شطاح, שמה המקורי: טירה מוסא שטאח או טירה מוסא שתה, בערבית: طيرة موسى شطاح; 19 באוקטובר 1884, דמשק – 20 בינואר 1971, קהיר) הייתה שחקנית מצרית ממוצא יהודי-סורי.
קורות חיים

אסתר שטאח נולדה בדמשק בשנת 1884. היגרה לקהיר והייתה בלהקה של סלאמה חג'אזי בשנת 1916, באותה השנה שבה חולקו ארצות ערב לפי הסכם סייקס–פיקו. כמו לשחקנים הערביים באותה עת, נאלצה לעבור מלהקת תיאטרון אחת לשנייה. היא הייתה בלהקה של ג'ורג' אבייד ובלהקות אחרות. מאחר שהיא הייתה בגיל מבוגר כאשר הקולנוע המצרי התחיל להפיק סרטים, באופן טבעי היא שיחקה את תפקיד הזקנה שגורמת לבעיות לאחרים. היא השתתפה בכמה סרטים, וביניהם: "אה מן חואא" עם רושדי אבאזה ולובנה עבד אל-עזיז; "תמר חנה" עם נעימה עאכף; ו"ענתר ועבלה" עם כוכא ופריד שוקי. תפקידיה היו קטנים אך משמעותיים ומרשימים. התקופה בה שיחקה הייתה בעת שבה זה נחשב לבושה לנשים מצריות מוסלמיות לעבוד בקולנוע ובתיאטרון, מה שהעלה את הביקוש לנשים לא מוסלמיות והיווה להן קרקע פורייה לפריצת דרך לנשים ולעולם הזוהר.
דבקה ביהדותה לאורך כל חייה אך סירבה לעלות לישראל או להגר לכל מקום אחר, וזאת אף על פי שבנה היחיד היגר לארצות הברית. נפטרה בקהיר בשנת 1971 בגיל 87.
לקריאה נוספת

الفنانة إستر شطاح, בדף הפייסבוק النجوم الخفيّة في السينما المصرية, 30 בספטמבר 2018 (בערבית)
عبدالله المدني, نجمات الظل في السينما المصرية, באתר alayam.com ‏6 במרץ 2020 (בערבית)
كيف كشفت إستر شطاح تاريخ ميلاد محمد عبد الوهاب الحقيقي؟, באתר akhbarak.net, ב-2018 לערך (בערבית)
سعيد شفيق, ذكرى ميلاد عجوز السينما المصرية “إستر شطاح”, באתר elhadota.com (בערבית)
הערות שוליים

1 2  عبدالله المدني, نجمات الظل في السينما المصرية, באתר alayam.com ‏6 במרץ 2020 (בערבית)
1 2 3  الفنانة إستر شطاح, בדף הפייסבוק النجوم الخفيّة في السينما المصرية, 30 בספטמבר 2018 (בערבית)
1 2 3  إستر شطاح (1884 - 1977) Esther Shattah, באתר elcinema.com (בערבית)
1 2  استر شطاح, באתר historian1880.blogspot.com, 8 בדצמבר 2012
1 2 3  بينهم ليلى مراد ونجمة إبراهيم وشالوم.. فنانين هاجروا لإسرائيل وآخرون رفضوا الهجرة, באתר elgornal.net, 10 באפריל 2019
1 2 3  استر شطاح واللى راح راح, 12 בפברואר 2012, באתר awntaaa.blogspot.com (בערבית)
1 2  كيف كشفت إستر شطاح تاريخ ميلاد محمد عبد الوهاب الحقيقي؟, באתר akhbarak.net, ב-2018 לערך (בערבית)
↑  איל שגיא ביזאוי, היהודים בקולנוע ובתיאטרון במצרים, באתר ybz.org.il
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים ובנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "אסתר שטאח".
אינטרנט קפה

אחד מבתי קפה אינטרנט הראשונים - Cyberia בלונדון
בית קפה אינטרנט במכבסה ברחוב יפו
אינטרנט קפה או בית קפה אינטרנט הוא מקום בו ניתן לקבל שירותי גלישה באינטרנט עבור תשלום, הנמדד בדרך כלל עבור דקות או שעות, אולם לעיתים ניתן לרכוש מנוי לפרקי זמן ארוכים יותר. חלק מבתי קפה אינטרנט משמשים גם כבתי קפה רגילים.
היסטוריה

השם באנגלית (Cybercafé) והקונספט הומצאו על ידי איוון פופ (Ivan Pope) בראשית 1994. הקונספט שכלל גלישה לאינטרנט מהשולחנות הומצא עבור סוף שבוע (12-13 במרץ), באירוע 'לקראת העתיד של האסתטיקה' של המכון לאמנות בת זמננו בלונדון.
ביוני 1994 נפתח The Binary Cafe, אינטרנט הקפה הקנדי הראשון בטורונטו. במהלך הסימפזיון החמישי של הארגון לאלקטרוניקה ISEA שנערך בהלסינקי באוגוסט 1994, נפתח CompuCafe, שסיפק שירותי אינטרנט ובר עם מלצרים רובוטים.
אינטרנט הקפה האנגלי המסחרי הראשון (שהושפע חלקית מהאירוע של המכון לאמנות בת זמננו) נפתח ב-1 בספטמבר 1994 בלונדון. אינטרנט הקפה האמריקאי הראשון נפתח בראשית 1995 במנהטן.
מאפיינים

כיום ניתן למצוא בתי קפה אינטרנט במקומות רבים ברחבי העולם, כך שמטיילים רבים נעזרים בהם על מנת לגשת לדואר אלקטרוני ולתוכנות מסרים מיידיים, המאפשרים להם לשמור על קשר עם הבית. פרט למטיילים, במדינות מתפתחות רבות בתי קפה אינטרנט הם צורת הגישה העיקרית לאינטרנט של התושבים, בשל סף הכניסה הנמוך יותר לקבלתם מאשר רכישה עצמית של שירותי גלישה.
סוג נוסף של אינטרנט קפה הוא מרכז משחקים, בו משתמשים ברשת מקומית על מנת לאפשר משחק מרובה משתתפים. סוג זה החליף חלקית את מרכזי משחקי הווידאו, שלא מעטים מהם נסגרו או התמזגו עם בתי קפה אינטרנט. מרכזי משחקים כאלו נפוצים במיוחד במזרח אסיה - סין, טאיוואן, קוריאה הדרומית ובפיליפינים.
בנוסף לצורת אינטרנט הקפה, קיימים גם קיוסקי אינטרנט - נקודות גישה לאינטרנט באזורים ציבוריים, כמו ספריות ציבוריות ואולמות שדות תעופה, שחלקם מאפשרים גלישה כאשר הגולש עומד ליד המחשב. אתרי נופש רבים כמו מלונות, אזורי נופש, ספינות טיולים וכדומה מאפשרים למטיילים גלישה באינטרנט. עם הזמן נוספו נקודות התחברות לרשת אלחוטית במקומות ציבוריים רבים, כדוגמת טיילות, חופי ים, בתי קפה (המציעים שירות זה למבקריהם) ועוד.
ככל שהדרישה לגישה לאינטרנט הולכת וגוברת, כך גדל מספר הפאבים, הברים ובתי הקפה המציעים שירותי גלישה, כך שההבחנה בין אינטרנט קפה לבתי קפה רגילים מטשטשת - מצב המביא לירידה במספרם במספר ארצות (בעיקר באירופה). כך למשל בגרמניה יורד מספרם של אינטרנט קפה בשל הרגולציה המסובכת (המוחלת רק כאשר יש מחשבים נייחים המחוברים לרשת), הנגישות הגבוהה של שירותי גלישה, השימוש הנרחב במחשבים ניידים ובמחשבי כף יד ומספר גבוה יחסית של נקודות חמות. גם השימוש באינטרנט קפה כמרכז משחקי וידאו מסובך, בשל הכפיפות לשתי מערכות רגולציה שונות האוכפות כללים שונים ומקשות על התפקוד.
במדינות בעלות מערכת צנזורה קשוחה, כמו סינגפור, אינטרנט קפה נמצאים תחת השגחה קפדנית. באזורים אחרים הם נחשבים כמקומות המאפשרים גלישה פרטית לצפייה בפורנוגרפיה. בחלקים מסוימים של לוס אנג'לס אינטרנט קפה מאובטחים משום שהם מושכים כנופיות. בישראל נפוצים מקומות שמציעים שירות אינטרנט קפה בסמוך לריכוזים חרדיים, ובסמוך לריכוזי עובדים זרים ומהגרי עבודה.
בשל האנונימיות הרבה בשימוש בבתי קפה אינטרנט, הם נחשבים בעיני גורמים דתיים לבעייתיים, משום שבאמצעותם ניתן לגשת לחומרים האסורים לצפייה לפי הדת (פורנוגרפיה, סמים, אלכוהול, דתות אחרות וכדומה). במרבית המקרים מצב זה גורם לניסיון להגביל את הגלישה בבתי קפה אינטרנט (הגבלת כניסה לפי גיל, חובת רישום וכיוצא באלו) באמצעות חקיקה, לחץ חברתי או חרם צרכנים, ובמקרים קיצוניים כמו השתלטות החמאס על רצועת עזה, אף פגיעה מכוונת במקומות שהציעו שירות אינטרנט קפה.
בעיה נוספת הנוצרת בשל הקושי למעקב אחרי הפעילות בבתי קפה אינטרנט היא הפרת זכויות יוצרים שקשה לאתר את מקורן.
מאפיינים > במגזר החרדי בישראל

במגזר החרדי בישראל שבחלקו הגדול נמנע משימוש בסמארטפונים או באינטרנט ביתי, נפוץ השימוש בחנויות אינטרנט המספקות אינטרנט כשר לשימושים בסיסיים. ב-2017 הוקמה אגודת חות"ם (חסימה ופיקוח תקשורת מחשבים) על ידי האגודה למען טוהר המחנה בגיבוי בית הדין של העדה החרדית. הארגון מחייב את חנויות האינטרנט המעוניינות בכשרות להשתמש בסינון נטפרי, וכן לחסום כליל אתרי חדשות ואפשרות לצפייה בוידאו גם באופן לא מקוון.. נכון לינואר 2022 נמצאות כ-112 חנויות ברחבי הארץ תחת פיקוח הארגון. 
במאה שערים התקיימו הפגנות נגד חנות שהפרה את כללי הארגון. במקרה אחר התקיימו הפגנות אלימות נגד חנות שסירבה לקבל את הכשרות.
הערות שוליים

↑  איציק יונה, קימצ׳י – OUT, קפה – IN, באתר "הקוריאנים" – המדריך לעסקים ואנשים בקוריאה, ‏25 במרץ, 2015
↑  משה ויסברג, התקנון המלא: כמה זמן מותר לבחור ישיבה לגלוש באינטרנט, באתר בחדרי חרדים, ‏20 בפברואר 2017
↑  פרוספקט שהפיץ הארגון באפריל 2017.
↑  שלומי זייבלד, ‏גלש ב"חנות אינטרנט" כשרה - והמידע הועבר אל המשגיח, באתר כיכר השבת, 21 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530381105171  BnF: cb13607572j (data)  GND: 4618539-2  LCCN: sh98003569
אלברט פון שוך

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 ביולי 1860 מינכן, ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה
 פטירה:  8 במרץ 1943 (בגיל 82) מינכן, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  הרייך הגרמני 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1879–1919 (כ־40 שנה)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1   מפקד הקורפוס ה-63
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מסדר העיט האדום   הצלב הגדול של המסדר הצבאי של מקס יוזף
 
אלברט פון שוך (בגרמנית: Albert von Schoch;‏ 23 ביולי 1860 – 8 במרץ 1943) היה גנרל גרמני, שפיקד על כוחות במהלך מלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון שוך נולד ב-23 ביולי 1860 במינכן, לקרל וילהלם שוך שהיה אוברסט במטכ"ל הבווארי ולמריה היינה היימן מנירנברג. סבו יוהאן ארהרד שוך היה מנהל מנזר שטינגינגן, ואילו הסבא רבא שלו היה יוהאן פליקס שוך, שהיה מהפכן שווייצרי שנידון למוות. אחיו גוסטב, אמיל וקרל היו אף הם גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית. ב-1879 התגייס לצבא הבווארי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1904 הוא מונה למפקד גדוד ברגימנט הרגלים הבווארי ה-11 (פון דר טאן). בשנת 1909 הוא הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים הבווארי ה-3 (קרל, נסיך בוואריה). עבור שירותיו הוענק לו עיטור מסדר הכתר של בוואריה, והוענק לו תואר האצולה פון שוך.
בשנת 1911 הוא ירש את אחיו קרל כמנהל האקדמיה למלחמה, ובשנת 1912 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד חטיבת הרגלים הבווארית ה-3 באאוגסבורג. בשנת 1913 הוא הועלה לדרגת גנרל לויטננט ומונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון שוך מפקד הדיוויזיה הבווארית ה-1, אשר נערכה בחזית המערבית כחלק מהקורפוס הבווארי הראשון במסגרת הארמייה השישית אשר חייליה גויסו בעיקר מבוואריה, והייתה תחת פיקוד רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה. בשנת 1915 הועבר רגימנט מהדיוויזיה לקורפוס האלפיני, אשר נשלח לחזית האיטלקית. הדיוויזיה לקחה חלק בקרב לורן, ולאחר מכן במלחמת החפירות באזור פיקרדי, פרון ואראס. הדיוויזיה השתתפה בקרב ורדן ובקרב על הסום, ובינואר 1917 הועלה פון שוך לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס ה-63 ברומניה, עליו פיקד עד סוף המלחמה.
לאחר המלחמה פרש פון שוך מהצבא והתגורר במינכן, עד מותו ב-8 במרץ 1943.
הערות שוליים

↑  ליתר דיוק הפיקוד הכללי מס' 63 - Generalkommando zbV 63
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 116849738  ISNI: 0000 0003 5840 9098  NTA: 154981974  SUDOC: 145523713  VIAF: 207293525   WorldCat (עם VIAF): 207293525
אלקטרוניקה

ערך זה עוסק בענף בהנדסת חשמל. אם התכוונתם לסוגה מוזיקלית, ראו .
מעגל אלקטרוני
לוח ניסויים (מטריצה) ועליו מעגל חשמלי
אֵלֶקְטְרוֹנִיקָה היא ענף של הנדסת חשמל העוסק בתכנון מעגלים חשמליים המווסתים את תנועתם של אלקטרונים באמצעות רכיבים שונים. בהשוואה להנדסת חשמל שעוסקת במעבר של אלקטרונים במוליכים האלקטרוניקה עוסקת במעבר שלהם בחומרים שאינם מוליכים או שהם מוליכים למחצה. ראשיתה של האלקטרוניקה הייתה בהמצאת שפופרת הריק ויישומה במקלטי רדיו. החלפת השפופרת ברכיבים מוליכים למחצה (semiconductors), השימוש במעגלים מודפסים ובמעגלים משולבים, פרצו את הדרך ליישומה של האלקטרוניקה בכל תחומי החיים, וזאת בזכות המזעור ועלות הייצור הנמוכה של הרכיבים.
התקנים ורכיבים אלקטרוניים

רכיב אלקטרוני הוא כל חלק פיזי של מערכת אלקטרונית אשר משפיע על אלקטרונים או השדות הקשורים להם ומממש תפקיד מסוים באותה מערכת. לרוב רכיב מתוכנן כך שיהיה ניתן לחבר אותו לרכיבים אחרים ובדרך כלל הוא מולחם או מודפס במעגל מודפס
(PCB), כדי ליצור מעגל אלקטרוני עם פונקציה מסוימת (למשל של מגבר, מקלט רדיו, או מתנד). רכיבים יכולים להארז בגפם או בקבוצות יותר גדולות כמו מעגלים משולבים. רכיבים אלקטרוניים נפוצים הם קבל, נגד, דיודה, טרנזיסטור וכו'.
סוגי מעגלים > מעגלים אנלוגים

רוב המכשירים האלקטרוניים האנלוגיים, כגון מקלטי רדיו, מורכבים מכמה סוגים בסיסיים של מעגלים אנלוגיים בהם נעשה שימוש בטווח רציף של מתחים לעומת רמות בדידות שבהן נעשה שימוש במעגל הספרתי (דיגיטלי).
נכון לימינו המספר השונה של מעגלים אנלוגיים הוא גדול, בעיקר משום ש'מעגל' יכול להיות עשוי מרכיב בודד ואף ייתכן שהוא יהיה בנוי ממערכת של אלפי רכיבים. מעגלים אנלוגיים לפעמים נקראים מעגלים ליניאריים, למרות שנעשה שימוש בתופעות לא-ליניאריות ברכיבים אנלוגיים רבים כגון ערבלים, מאפננים ועוד.
כיום חלק מהמעגלים האנלוגיים יכולים להשתמש במעגלים ספרתיים ובמעבדים המבצעים עיבוד אותות ספרתי לצורך שיפור ביצועיו של המעגל. סוג זה של מעגלים נקרא בדרך כלל בשם "אות מעורבב" או "mixed signal".
לעיתים קשה להבדיל בין מעגל אנלוגי למעגל ספרתי מאחר ששני סוגי המעגלים כוללים אלמנטים ליניאריים ולא-ליניאריים. דוגמה לכך הוא משוון, המקבל טווח רציף של מתחים ומוציא שתי רמות של מתחים בלבד, כמו מעגל ספרתי. באופן דומה טרנזיסטור במצב רוויה ומגבר יכולים להיחשב כמתג עם שני ערכים במוצא.
סוגי מעגלים > מעגלים ספרתיים

מעגלים ספרתים (הנקראים גם לוגיים) הם מעגלים אלקטרוניים המבוססים על ערכים בדידים של רמות מתחים. הם לרוב הייצוג הפיסי של אלגברה בוליאנית והן הבסיס של כל המחשבים הספרתים. רוב המעגלים הספרתים עושים שימוש בשתי רמות מתח המכונות רמה "נמוכה" (0) ו "גבוהה" (1). לעיתים קרובות "נמוך" יהיה ליד אפס וולט ו "גבוהה" תהיה ברמה גבוהה יותר בהתאם לאספקת המתח למערכת, למשל חמישה וולט.
מחשבים, שעונים אלקטרוניים ורכיבים לוגיים מתוכנתים בנויים ממעגלים ספרתיים.
אבות הבניין של מעגלים ספרתיים:
שער לוגי
מכפיל בינארי
דלגלג
מונה
אוגר
מרבב
התקנים משולבים:
מעבדים
מיקרו-בקרים
ASIC
מעבדי אות ספרתיים (DSP)
FPGA
ענפים מסחריים עיקריים

אלקטרוניקה ביתית
אלקטרוניקה רפואית
אלקטרוניקה צבאית
ננואלקטרוניקה
ראו גם

אלקטרוניקה תקבילית
מעגל אלקטרוני דיגיטלי
מעגל משולב
בדיקה של ציוד אלקטרוני
מעגל מודפס
מעגלים משולבים
אריאל דורפמן

| --- | --- |

 לידה:  6 במאי 1942 (בן 82) בואנוס איירס, ארגנטינה 
 שם לידה:  Vladimiro Ariel Dorfman 
 מדינה:  ארגנטינה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, Adolfo Ibáñez University 
 שפות היצירה:  ספרדית, אנגלית 
 תקופת הפעילות:  מ-1968 
 בן או בת זוג:  Angélica Malinarich (1966–?) 
 arieldorfman.com
 
אריאל דורפמן (בספרדית: Ariel Dorfman; נולד ב-6 במאי 1942) הוא סופר, מחזאי ופעיל זכויות אדם יהודי-צ'ילאני.
קורות חיים

אביו של דורפמן, אדולף, נולד באודסה ואמו, פאני לבית זליקוביץ', שהייתה בעלת תודעה ספרותית, במולדובה. אחרי לידתו של אריאל בבואנוס איירס, עברה המשפחה לארצות הברית ולבסוף לצ'ילה. הוא למד באוניברסיטת צ'ילה בבירה סנטיאגו דה צ'ילה ולימד בה ספרות. בשנות שלטונו של סלוודור איינדה 1970-1973 עבד במשרד התרבות והיה פעיל מאד בטלוויזיה הצ'יליאנית בה הגיש תוכנית שבועית בענייני ספרות.
אחרי ההפיכה של אוגוסטו פינושה ברח לארצות הברית, שם הוא מלמד מאז שנת 1985 באוניברסיטת דיוק. מאז חזרתה של צ'ילה למשטר דמוקרטי הוא מחלק את זמנו בין ארצות הברית לצ'ילה, אליה חזר ללמד באוניברסיטה בה לימד לפני עזיבתו.
יצירתו

בתחילת שנות ה-70 כתב דורפמן סיפורים קצרים ורומאנים. ספרו "איך לקרוא את דונלד דאק" שניתח את האידאולוגיה מאחורי הסרטים המצוירים של וולט דיסני היה לרב מכר בדרום אמריקה ובאירופה. בנוסף, פרסם דורפמן מסות רבות על ספרות לטינו-אמריקאית ובין השאר ניתח יצירות של חורחה לואיס בורחס, אלחו קרפנטייר וגבריאל גארסיה מארקס. מסותיו קובצו בספרו "דמיון ואלימות באמריקה".
בשנת 1982 כתב את הספר "אלמנות" המתאר מאבק של נשים נגד שלטון טוטליטרי לאחר שכל הגברים בכפר נעלמו. הספר יצא בישראל בהוצאת מעריב בשנת 1985 ומחזה בעקבות הספר זכה במקום הראשון בפסטיבל עכו בשנת 1987.
המחזה המפורסם ביותר של דורפמן הוא "העלמה והמוות" (1991), המתרחש בשנת 1991 מול חזרתה של צ'ילה לדמוקרטיה וכינון הוועדה הלאומית לאמת ולפיוס. המחזה זכה בפרס לורנס אוליבייה למחזה החדש הטוב ביותר. המחזה גם הפך לסרט קולנוע בבימויו של רומן פולנסקי בשנת 1994. המחזה הועלה בעברית בבימוי חנן שניר בתיאטרון הבימה בשנת 1994 ובבימוי נולה צ'לטון בתיאטרון חיפה בשנת 2001, והיה הבימוי האחרון של ג'וליאנו מר בישראל, בשנת 2010.
מרדכי אבישי כתב על ספרו אלמנות: ”יש בכתיבתו של דורפמן משהו מאד עצמאי, מבע סיפורי המתקרב אל ספרות־המחאה, אך אינו צמוד אל אף אחת מצורותיה הידועות.”
הערות שוליים

1 2  הגולה מצ'ילה והיורד מישראל, דבר, 3 ביוני 1976
1 2  מרדכי אבישי, נשים לוחמות: אנושיות במבחן, מעריב, 29 בנובמבר 1985
↑  חיים נגיד, עכו: פרס ראשון ל"אלמנות", מעריב, 14 באוקטובר 1987
↑  רויטר (לונדון), שכרון הדמוקרטיה, חדשות, 4 במרץ 1992
↑  ירון פריד, כרמן ג'ונס ניצח, חדשות, 29 באפריל 1992
↑  יואב בירנברג, עם הפנים לקלסיקה, חדשות, 1 באפריל 1992
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260423205171  PLWABN: 9810566135605606  BIBSYS: 90055006  BNE: XX1635655  BnF: cb119004348 (data)  CiNii: DA01613887  GND: 119123754  ISNI: 0000 0001 1031 444X  LCCN: n81057316  MusicBrainz: b4eb1ee8-0190-47eb-bf48-459d5a3531a9  NDL: 00438129  NKC: jn20020227005  NLG: 77036  NLK: KAC200307584  NSK: 000225141  NTA: 07058883X  RERO: 02-A003187515  SELIBR: 173534  SNAC: w6fn4f26  SUDOC: 026835215  S2AuthorId: 104037514  Trove: 1100274  VIAF: 95177323   WorldCat (עם VIAF): 95177323
אנסטסיה מקייב

| --- | --- |

 לידה:  1023 קייב, רוס של קייב 
 פטירה:  1074 (בגיל 51 בערך) Admont, אוסטריה 
 מקום קבורה:  Admont Abbey 
 בן או בת זוג:  אנדרש הראשון, מלך הונגריה 
 
אנסטסיה מקייב או אנסטסיה יארוסלבנה (בערך 1023 עד 1074 או 1096) הייתה מלכת הונגריה כאשתו של אנדראש הראשון (נקרא גם אנדראש הלבן).  היא הייתה בתם הבכורה של הנסיך הגדול יארוסלב הראשון, נסיך קייב, ושל אינגיגרד משוודיה, ואחותה הבכירה של אנה מקייב, המלכה הרעייה של אנרי הראשון, מלך צרפת.