stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריזוטיל
תכונות > תכונות כימיות ופיזיקליות

המינרל מופיע בדרך כלל כמסה חסרת צורה או בצורת סיבים. משקלו הסגולי הממוצע הוא 2.53 גרם לסמ"ק, וקשיותו נמוכה, 3-2.5 בסולם מוס, כשל ציפורן האדם. המינרל מתפורר בקלות לסיבים שהם בפועל אגודות של סיבים קטנים יותר. אורכן של קבוצות סיבים טבעיות נע ממספר מילימטרים ועד יותר מעשרה סנטימטרים, עם זאת, אגודות הסיבים של כריזוטיל בשימוש תעשייתי קצרות יותר. קוטרן של אגודות הסיבים הוא µm‏1-0.1, והסיבים הבונים את האגודות קטנים עוד יותר µm‏0.02–0.03. כל אגודות סיבים מכילה עשרות או מאות סיבים.
לסיבי הכריזוטיל יש חוזק מאמץ מתיחה ניכר, וניתן לטוות אותם לחוטים ולארוג אותם לבדים. הם עמידים לחום והם מבודדים מצוינים בפני חום, חשמל וקול.
הכריזוטיל עמיד כנגד בסיסים כולל חזקים במיוחד, אך חומצות מסוגלות לתקוף את הסיבים. יוני המגנזיום נמסים בחומצה ומשאירים רק את השלד של הסיליקה. הכריזוטיל עמיד בחום עד לטמפרטורה של 550°C, שבה הוא מתחיל לאבד מים. אובדן המים מושלם בטמפרטורה של בערך 750°C, כשהתוצרים הסופיים הם סיליקה ופורסטריט.
תכונות > תכונות אופטיות

אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הכריזוטיל הם: nα=1.545–1.569‏ ו-nγ=1.553–1.571. השקיפות של גבישי הכריזוטיל נעה משקיפות למחצה ועד אטומה, צבעם בדרך כלל הוא בגוונים של לבן, צהוב, אפור, ירוק בהיר עד ירוק כהה. הברק של הכריזוטיל הוא משיי, והנפיצה שלו חלשה.
גילוי ומקור השם

המינרל נתגלה לראשונה ב-1834 ברייכנשטיין (Reichenstein) בשלזיה תחתית שבפרוסיה (כיום זלוטי סטוק (Złoty Stok) שבפולין). מקור שם המינרל מיוונית "כריסוס" הוא זהב ו"טילוס" פירוש סיב. משנתגלו שלוש הצורות הוצמדה להם קידומת המתייחסת למערכת הגבישית שלהם. קלינוכריזוטיל משם המבנה המונוקליני שלהם, והאורתוכריזוטיל בשל המבנה האורתורומבי. פירוש הקידומת "פארא" של הצורה הקרויה פאראכריזוטיל הוא ביוונית "קרוב". הקלינוכריזוטיל והפאראכריזוטיל נתגלו בזלוטי סטוק, בעוד שהאורתוכריזוטיל נתגלה במחוז קדפה במדינת אנדרה פרדש, שבהודו.
שימושים

כאמור הכריזוטיל הוא הסוג הנפוץ ביותר של אזבסט, ומהווה כ-95% מהאזבסט הנמצא בשימוש. בהיותו מינרל פילוסיליקטי הוא שונה מכל סוגי מינרלי האזבסט האחרים השייכים לקבוצת האמפיבול, קבוצה של מינרלים אינוסיליקטיים.
לסיבי הכריזוטיל יש חוזק מאמץ מתיחה ניכר, וניתן לטוות אותם לחוטים ולארוג אותם לבדים. הם עמידים לחום והם מבודדים מצוינים בפני חום, חשמל וקול. משום כך משמש הכריזוטיל לרוב במנגנוני בלמים וגם בסוגי אטמים בגלל עמידותו לחום. מסיבי האזבסט מייצרים גם בידוד לחוטי חשמל. אזבסט משמש בין השאר לייצור בגדים חסיני-אש ומוצרי בנייה שונים, משום שהוא אינו חדיר למים, אינו מוליך חשמל ומבודד חום היטב. בשנות החמישים, עם העלייה ההמונית לישראל, נעשה שימוש רב באזבסט מעורב בבטון לבניין בשל חוזקו, תכונותיו ומחירו הזול. שיכונים אלו כונו "אזבסטונים". כמו כן נעשה בעבר שימוש בקירוי מבנים בגגות אזבסט.
ניתן לייצר כריזוטיל באופן מלאכותי מתערובת של (פולי)-סיליקה ותחמוצת מגנזיום במים בטמפרטורה של 300°C ולחץ שבין 90 ל-160 בר.
שימושים > סיכונים רפואיים

לדעת הסוכנות הבינלאומית לחקר הסרטן (International Agency for Research on Cancer – IARC) ומחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית הכריזוטיל, כמו גם צורות של אזבסט, הוא גורם מסרטן בבני אדם. חשיפה לאזבסט עלולה לגרום לאזבסטוזיס, לעיוותים באדר, למזותליומה ולסרטן הריאה, וייתכן שהיא גם קשורה לסרטן במקומות שמחוץ לבית החזה.
קיימת המלצה לכלול את הכריזוטיל באמנת רוטרדם, אמנה בינלאומית המגבילה את הסחר הבינלאומי בחומרים מסוכנים. אם ייכלל ברשימה, יורשה ייצוא של כריזוטיל רק למדינות שהסכימו במפורש לייבואו. איגוד הרופאים הקנדי (Canadian Medical Association) ביקר חריפות את ממשלתו (קנדה היא יצואן עיקרי של המינרל) בשל התנגדותה לכלול את הכריזוטיל באמנה.
מקור ותפוצה

הכריזוטיל לסוגיו השונים מופיע בעורקים דקים בתוך סרפטיניט.
מקומות בהם ניתן למצוא כריזוטיל כוללים את זלוטי סטוק (Złoty Stok) בשלזיה תחתית שבפולין (שם נמצא המינרל לראשונה); במחוז קדפה במדינת אנדרה פרדש, שבהודו (שם נמצא האורתוכריזוטיל לראשונה); בוודסריף (Woodsreef) שבניו סאות' ויילס שבאוסטרליה; במכרה ג'פרי (Jeffrey Mine) שליד העיירה אזבסטוס (Asbestos) שבפרובינציה של קוויבק שבקנדה; במכרה Butler Estate chrome mine במחוז פרסנו במדינת קליפורניה שבארצות הברית; בשאבני (Shabani) שבזימבבווה; ובקווילה בפקיסטן.
לקריאה נוספת

Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman Rock Forming Minerals 3B: Layered Silicates Excluding Micas and Clay Mineral (Second Edition), Pages 180-186, 2009
Deer William Alexander, Howie Robert Andrew, Zussman Jack, An Introduction to the rock-forming minerals, ISBN 0-582-30094-0, OCLC 183009096 pp. 344-352, 1992
Ledoux, RL (ed), Short course in mineralogical techniques of asbestos determination, Mineralogical Association of Canada, pp. 35-73, 185, 1979.
Nolan, RP, Langer AM, Ross M, Wicks FJ, Martin RF (eds), "The health effects of chrysotile asbestos", The Canadian Mineralogist, Special Publication 5, 2001.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  United States Department of Health and Human Services (2005). "Asbestos." Report on Carcinogens, Eleventh Edition.
↑  Occupational Safety and Health Administration, United States Department of Labor (2007). 29 C.F.R. 1910.1001. Appendix J.
1 2 3 4 5  Institut national de recherche sur la sécurité (1997). "Amiante." Fiches toxicologiques. n° 167. (in French)
↑  Can. Mineral. 13 (1975): 227–43.
↑  Burke, Ernst A. J. (2006). "A Mass Discreditation of GQN Minerals." Can. Mineral. 44: 1557–60.
↑  Whittaker, E. J. W. (1956). "The structure of chrysotile III. Orthochrysotile." Acta Crystallogr. 9: 862–64.
↑  Whittaker, E. J. W. (1956). "The structure of chrysotile IV. Parachrysotile." Acta Crystallogr. 9: 865–67.
↑  Whittaker, E. J. W. (1956). "The structure of chrysotile II. Clinochrysotile." Acta Crystallogr. 9: 855–62.
1 2  בעיקרון, לכל שלוש הצורות של הכריזוטיל אמורים להיות שלושה מקדמי שבירה נפרדים. בפועל, שניים מתוך השלושה כה קרובים שלא ניתן להבחין ביניהם באמצעות ציוד המדידה.
↑  International Agency for Research on Cancer (1998). "Asbestos." IARC Monographs on Evaluating the Carcinogenic Risks to Humans. Supplement 7.
↑  Agency for Toxic Substances and Disease Registry (ATDSR), United States Department of Health and Human Services 2007). "Asbestos Toxicity." Case Studies in Environmental Medicine.
↑  Rotterdam Convention: Chrysotile
↑  Attaran A, Boyd DR, Stanbrook MB (באוקטובר  2008). "Asbestos mortality: a Canadian export". CMAJ. pp. 871–4. doi:10.1503/cmaj.081500. PMC 2565724. PMID 18936444. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  Collier, Roger (2 בדצמבר 2008). "Health advocates assail Canada's asbestos stance". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  MITTELSTAEDT, MARTIN (10 בספטמבר 2008). "Canada still blocking action on asbestos". נבדק ב-2008-10-01. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  לרשימה המלאה ניתן להיעזר בקישור לאתר Mindat.
אזבסט מכריזוטיל
מאטי פוליאק

מאטי פוליאק (בסלובקית: Matej Poliak; נולד ב-19 בינואר 1993) הוא ג'ודוקא סלובקי. פוליאק מתחרה בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג ומחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה (2017).
באוקטובר 2010, פוליאק זכה לראשונה באליפות סלובקיה. בספטמבר 2014 הוא זכה במדליית ארד בטורניר 'European Cup Bratislava' שנערך במדינת הולדתו. בספטמבר 2015 פוליאק זכה במדליית הזהב בטורניר 'European Cup Bratislava' לאחר שניצח בגמר את אנדריאס טיגרבר האוסטרי.
באליפות אירופה 2017 שנערכה בוורשה, פוליאק זכה במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 66 ק"ג. בקרב הראשון הוא ניצח את אנסטסיוס קסידיס הקפריסאי, בשמינית הגמר הוא ניצח את ואזה מרגוולשווילי הגיאורגי וברבע הגמר גבר על סינאן סנדל הטורקי. בחצי הגמר פוליאק הפסיד לגאורגי זנטראיה האוקראיני ונשר לקרב על מדליית הארד בו גבר על ברוך שמאילוב הישראלי.
הערות שוליים

↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
להבות הבשן

| --- | --- |
הכניסה ללהבות הבשן
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: הגליל העליון
גובה ממוצע: ‎88 מטר
תאריך ייסוד: 1947
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 915 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎-0.8% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) להבות הבשן(למפת אצבע הגליל רגילה) להבות הבשן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום להבות הבשן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום להבות הבשן33°08′29″N 35°38′51″E﻿ / ﻿33.1415124003151°N 35.6473978211485°E﻿ / 33.1415124003151; 35.6473978211485  heמפת היישובים של מועצה אזורית הגליל העליון (in English: Upper Galilee Regional Council) באדום - להבות הבשן בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

לַהֲבוֹת הַבָּשָׁן הוא קיבוץ הנמצא בעמק החולה כעשרה ק"מ דרומית-מזרחית לקריית שמונה, בתחומי המועצה האזורית הגליל העליון. השתייך לקיבוץ הארצי אשר התמזג עם התק"ם לתנועה הקיבוצית.
הקיבוץ קרוי על שם הגרעין המייסד, שבחר את השם "להבות" על שם ספרו של הסופר הפולני סטניסלב בז'וזובסקי (אנ') "Płomienie" שראה אור בשנת 1908. הספר תורגם לעברית על ידי בנימין טנא בשנת 1939 והוצא לאור על ידי ספריית הפועלים. מספר שנים לאחר עלייתו לקרקע נוספה לשם הקיבוץ המילה "הבשן" על שם הרי הבשן, למרגלותיהם הוא שוכן.
תולדות

הקיבוץ עלה על הקרקע ביום השנה להצהרת בלפור ב-2 בנובמבר 1945. מייסדיו היו עולים של עליית הנוער מגרמניה ומפולין ובוגרי השומר הצעיר מהארץ, חברי גרעין "להבות" שנוסד ב-1940 וישב במשך 5 שנים בהמתנה להתיישבות בכרכור. בשנת 1947 העתיק את מיקומו מגבעה שכנה למיקומו הנוכחי על אדמות הכפר הערבי ח'יאם אל-וליד. בעת פרוץ מלחמת העצמאות הוא היה הנקודה הקרובה ביותר לגבול הסורי ונבנה כיעד מבוצר. הדרך אל הנקודה לא הייתה סלולה ומכפר סאלד אף הייתה מלאה במהמורות. לקראת הכניסה לתוקף של ההפוגה הראשונה תקפו הסורים לכיוון להבות הבשן וכפר סאלד, אך נהדפו.
במלחמת העצמאות, הותקף הקיבוץ מספר פעמים על ידי כוחות סוריים. בינואר 1948 הוא הותקף בפעם הראשונה והתוקפים הונסו על ידי המגינים וכוחות בריטיים. ב-7–8 באפריל 1948, הותקף הקיבוץ על ידי כוחות סוריים אך לא נכבש. חבר הקיבוץ ושני לוחמי פלמ"ח נפלו באותו קרב. התקפות נוספות על להבות הבשן נהדפו ללא נפגעים.
עד מלחמת ששת הימים סבל הקיבוץ מהתקפות והתנכלויות של הצבא הסורי שעמדותיו צפו על הקיבוץ מרמת הגולן. שיאן היה בהפגזה ב-3 בדצמבר 1958 בה נפלו בשטח הקיבוץ כ-300 פגזים שהרסו את חדר האוכל ומבנים נוספים. כמה שבועות מאוחר יותר, ב-23 בינואר 1959, נרצח חבר הקיבוץ יעקב ניר על ידי חיילים סורים כשרעה את עדר הבקר של הקיבוץ ליד הגבול.
בתחילת שנות ה-2000 שינה הקיבוץ את אורחות חייו והיה לקיבוץ משתנה (מופרט).
לצד הקיבוץ הוקמה שכונת הרחבה קהילתית, שתושביה שותפים לחיי הקהילה אך אינם חברי הקיבוץ.
כלכלת הקיבוץ

בעבר הייתה לקיבוץ רפת חלב שחוסלה בתחילת שנות ה-70
חקלאות: גידולי שדה, מטעים, בקר, לולים (משנת 1975) ומדגה.
תעשייה: מפעל "להבות" (ייצור ומיגון בע"מ לפיתוח וייצור מערכות לכיבוי אש).
תיירות: הקיבוץ מפעיל מרכז חדרי אירוח (צימרים).
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  נתקעו יתדות ל-4 יישובים חדשים, שניים בגליל העליון, דבר, 4 בנובמבר 1945
↑  רון בריימן, מאה להתנחלויות הקיבוציות, באתר News1 מחלקה ראשונה
↑  להבות הבשן שמעל לעמק החולה, מעריב, 8 באפריל 1948
↑  התקפת הסורים, הארץ, 14 ביוני 1948
↑  פולשים סוריים תקפו את להבות הבשן ונהדפו, דבר, 14 בינואר 1948
↑  תבוסה לכנופיה הערבית שהתקיפה את להבות הבשן, דבר, 9 באפריל 1948
↑  על להבות הבשן, דבר, 8 באפריל 1948
↑  א. סלובינסקי, להבות הבשן, קול העם, 19 במאי 1948
↑  נהדפו התקפות להבות הבשן וכפר סאלד, דבר, 11 באפריל 1948
↑  צבי לביא, שלוש יריות הדהדו במדרוני הבשן, מעריב, 25 בינואר 1959
↑  גם בקיבוצים מחסלים את רפתות החלב, דבר, 1 באוגוסט 1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540452205171  LCCN: nr95019939  MusicBrainz: 70e4d423-cd40-49af-9412-f8f122cba8e0  VIAF: 131801755   WorldCat (עם VIAF): 131801755 
עליית הקיבוץ לקרקע
להבה (נוזקה)

להבה (פליים, מאנגלית: Flame ובחלק מהפרסומים גם Flamer) היא נוזקה שדבר קיומה פורסם לראשונה על ידי מעבדות קספרסקי ב-28 במאי 2012.
הנוזקה פעלה בסביבת מערכות ההפעלה "חלונות" של מיקרוסופט, והיא כוללת מאפיינים של סוס טרויאני, תולעת ווירוס. הנוזקה מתמקדת באיסוף מידע בדרכים מגוונות, ובהן: מעקב על תעבורת הרשת, צילום צילומי מסך, הקלטת אודיו ללא ידיעת המשתמש, גישה להתקני בלוטות' ויירוט פעולות מקלדת, העתקת שיחות בתוכנות מסרים מיידיים, ועוד. מערך הלהבה נשלט על ידי שרתי ניהול שהורו למחשבים הנגועים אילו פעולות לבצע. ב-7 ביוני 2012, הנוזקה החלה להשמיד את עצמה, לפי הוראת מפעיליה.
חברת קספרסקי וכן מומחי אבטחת מידע נוספים, אשר בחנו את הקוד של להבה, תיארו את פעילותו הבסיסית, אולם אלו טענו כי את תפקודו המלא יהיה אפשר להבין רק לאחר ניתוח הקוד הרב והמסובך, אשר עמד מאחורי הכלי, פעולה אשר עשויה לקחת שנים ארוכות.
תפוצה

רוב המדינות שבהן התגלתה הנוזקה הן במזרח התיכון. שיאנית ההידבקוּת היא איראן - שם אבדו נתונים ממערכות מחשבים רבות ונגרמו שיבושים לייצוא הנפט של המדינה. מדינות נוספות שנדבקו הן: מצרים, סודאן, סוריה, לבנון וערב הסעודית. על פי חברת קספרסקי, מחשבים בישראל וברשות הפלסטינית נדבקו אף הם, אך באתר האינטרנט של חברת סימנטק צוין כי ההדבקות היו בתחומי הרשות הפלסטינית בלבד.
הוושינגטון פוסט דיווח כי הנוזקה הייתה חלק ממבצע משחקים אולימפיים.
יצירה

גודלה של הנוזקה הוא כ-20 MB, והיא נחשבת לגדולה ביחס לנוזקות אחרות. הסיבה לגודלה הרב הוא מגוון המודולים והספריות שהיא מכילה. חלק קטן מהתוכנה נכתב בשפת התכנות לואה, היכולה להתממשק בקלות עם שפות התכנות C ו-C++‎, שבהן נכתבו רכיבים נוספים. בין התכונות הקיימות בתוכנה ישנם אלגוריתמי הצפנה שונים, אלגוריתמי דחיסה, וכלים נוספים. הדבקת המחשבים התבצעה באמצעות התחזות לתוכנה של מיקרוסופט. הנוזקה נקראה "להבה" (Flame) בשל מודול מרכזי בה הנקרא בשם זה ואחראי על הדבקות מחשבים נוספים.
אין מידע אודות יוצרי הנוזקה, אך ככל הנראה, זו לא נוצרה בידי אדם פרטי או ארגון קטן, אלא בידי גוף בעל יכולת כלכלית ואנושית רבה. לפי דיווח בדיילי טלגרף, פרשנים רבים הצביעו על ישראל כ"חשודה העיקרית" בפיתוח הנוזקה. באיראן רואים בישראל כאחראית לנוזקה. לפי מקור אחר, הנוזקה פותחה בארצות הברית. מנגנוני התוכנה הכילו בין השאר יכולות מתמטיות פורצות דרך, ועל פי הערכות הן פותחו על ידי מומחים לצופן המובילים בעולם. עד לגילוי התוכנה, נחשבו יכולות אלו לתאורטיות בלבד - וזהו היישום הראשון, אשר מצליח לבצע מניפולציה על MD5 בסביבה אמיתית.
ראו גם

סטוקסנט
גאוס (נוזקה)
הערות שוליים

↑  דודי כהן, ynet, איראן מודה: "אבד מידע רב, יש קשר לסטוקסנט", באתר כלכליסט, 29 במאי 2012
↑  אהוד קינן, יוצרי וירוס להבה גורמים לו להתאבד, באתר ynet, 8 ביוני 2012
↑  יוסי הטוני, ‏מומחים: הרוגלה שתקפה באיראן - "אחת המתוחכמות והמורכבות ביותר שנתגלו עד כה", באתר "אנשים ומחשבים", 29 במאי 2012
↑  מיכל ויצמן, מתקפת סייבר: הכירו את הווירוס "פליים", באתר nana10‏, 29 במאי 2012
↑  ברברה שרר, איראן טוענת כי חשפה וירוס חדש: "אחד האיומים המורכבים ביותר שנתגלו אי פעם", באתר nana10‏, 28 במאי 2012
↑  דיווח איראני רשמי, 28 במאי 2012
↑  עודד ירון, איראן מודה: הווירוס גנב מאתנו מידע רב ושיבש את ייצוא הנפט, באתר הארץ, 30 במאי 2012
↑  Nakashima, Ellen (19 ביוני 2012). "U.S., Israel developed Flame computer virus to slow Iranian nuclear efforts, officials say". The Washington Post. נבדק ב-20 ביוני 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  עודד ירון, Flame הצליח להתחזות לתוכנה של מיקרוסופט, באתר הארץ, 4 ביוני 2012
↑   Flame virus: who is behind the world's most complicated espionage software?, The Telegraph, 29 May 2012
↑  חיים איסרוביץ, איראן: יעלון אישר כי ישראל אחראית לווירוס, באתר nrg‏, 29 במאי 2012
↑  עודד ירון, גורם בממשל האמריקאי: רק אנחנו יכולים ליצור וירוס מתוחכם כמו Flame, באתר הארץ, 30 במאי 2012
↑  Dan Goodin, Crypto breakthrough shows Flame was designed by world-class scientists, באתר arstechnica.com (באנגלית), 7 ביולי 2012
כשל ממשלה

כשל ממשלה (או כשלי ממשל), הוא מונח בכלכלה ובמדעי המדינה המתאר מצב בו התערבות של הממשלה גורמת לחוסר יעילות כלכלית, שלא הייתה נוצרת אם השוק היה מתנהל בחופשיות. ניתן לתאר כשל ממשלה כתמונת מראה של כשל שוק, מצב בו אי-יעילות כלכלית נגרמת כתוצאה מהשוק החופשי עצמו, ובמקרים מסוימים יכולה להימנע או להתמזער באמצעות התערבות ממשלתית.
כשל ממשלה יכול להיווצר כתוצאה מניסיון של הממשלה להשיג יעדים חברתיים, פוליטיים, או כלכליים שונים תוך התערבות בשוק ויצירת הקצאה לא יעילה של משאבים או תפוקה לא יעילה במשק. המונח אינו מבטא כישלון של הממשלה בהשגת היעדים שהציבה לעצמה, או שהציבור מצפה ממנה להשיג, אלא רק כשל בהשגת יעילות כלכלית. הכשל יכול להיווצר כתוצאה בלתי צפויה של ההתערבות, או בגלל שיעדים אחרים של הממשלה (לדוגמה, יעדים חברתיים או פוליטיים) חשובים לה יותר מהיעד של השגת יעילות כלכלית.
ערך זה הוא קצרמרבנושא כלכלה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
להבה

ערך זה עוסק בצורת בעירה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
להבה של שני נרות
להבה היא תערובת של גזים ומוצקים הנמצאים בתהליך של תגובה כימית הפולטת קרינת אור נראית וקרינת תת-אדום. התדר של גלי הקרינה, מה שמשפיע על הצבע הנראה, תלוי בהרכב הכימי של חומרי הבערה ותוצרי ביניים של התהליך. כמו כן צבע הלהבה משתנה לפי הטמפרטורה.
במקרים רבים, למשל בבעירה של חומרים אורגניים מן הצומח, וכן בבעירה לא מושלמת של גז, חלקיקים מוצקים הנקראים פיח מגיעים לליבון ופולטים אור בגווני אדום-כתום. בעירה מושלמת של גז יוצרת אור בצבע כחול בהיר באורך גל אחיד בעקבות מעברי אלקטרונים במולקולות מעוררות בלהבה.
בעצם אלו הם שני סוגי הקרינה של האש- קרינת ליבון חלקיקים הנקראת קרינת גוף שחור ופליטת פוטונים בחומר מעורר.
צבע קרינת גוף שחור משתנה לפי הטמפרטורה של החומר ולכן גם צבע הלהבה הוא תלוי טמפרטורה. לשם המחשה ניתן לראות בתמונות של שרפה שבבסיס הלהבות, שבו הטמפרטורה היא הגבוהה ביותר, הלהבות בצבעי צהוב בהיר עד לבן, למעלה מזה צהוב עד כתום ובפסגת הלהבות צבען אדום. מעל האזור האדום הטמפרטורה אינה גבוהה דיה לשם בעירה וחלקיקי הפחמן שנותרו יוצאים כעשן שחור.
הלהבות אינן "אנרגיה טהורה" או כל דבר מסוג זה: הלהבות הן גזים מלובנים ולוהטים המשתחררים בתהליך הבעירה. בפרט, הלהבות מושפעות, למשל, מכוח הכבידה: בסביבה נטולת כוח כבידה, נראית האש ככדור.
חומן של הלהבות (דהיינו, חומו של הגז המשתחרר כתוצאה מהתהליך), מאפשר את המשך תהליך הבעירה.
השפעת כוח הכבידה

בתנאים רגילים על כדור הארץ הגזים החמים (והצפופים פחות) מהלהבה עולים מעלה ואוויר קר יותר ועשיר יותר בחמצן זורם מלמטה לאזור הלחץ הנמוך שנוצר בבסיס הלהבה. זרימה זו היא שנותנת ללהבה את צורתה המוארכת האופיינית. על פי מחקר של נאס"א צורת הלהבות בחלל, בכבידה נמוכה מאוד, שונה מצורתן בכדור הארץ שכן אין כיוון זרימה מועדף לגזים החמים הנוצרים בבעירה. צורת הלהבה של נר בחלל היא, בהתאם, כדורית  בקירוב, (פיזור גזים וחלקיקים באופן שווה לכל הכיוונים) וצבעה נוטה לכחול.
מחקרים של נאס"א מוכיחים כי בלהבות דיפוזיה (להבות בהן החמצן המשמש לבעירה נמצא מחוץ למקום הלהבה- ולא מעורב בחומר הבעירה לפני הבעירה) בחלל, חומר הבעירה מנוצל יותר וכמות החומר שלא עובר בעירה- קטנה. הדבר נובע ממספר הבדלים בצורת התנועה של חומרים כאשר משתנה כוח הכבידה. לגילוי זה יכולה להיות השפעה על המדעים המעשיים ועל התעשייה, במיוחד בהקשר של נצילות דלק.
טמפרטורות אופייניות של להבות

להבת חמצן-מימן – 2,000 מעלות (°C) ומעלה.
להבת מבער בונזן – 1,300–1,600 מעלות.
להבת נר – 1,000 מעלות.
סיגריה: בלא שאיפה – 400 מעלות בקצה האזור הבוער ו-585 במרכזו. בעת שאיפה – 700 מעלות במרכז.
טמפרטורות אופייניות של להבות > חום הלהבה על פי צבעה

חום הלהבות ניתן להערכה על פי צבע הלהבה, בלהבות בהן חלקיקי פחמן הם פולטי האור בלהבה.
אדום:
רק נראה – 525 מעלות.
עמום – 700 מעלות.
גוון דובדבן עמום – 800 מעלות.
גוון  מלא – 900 מעלות.
גוון  ברור – 1,000 מעלות.
כתום:
עמוק – 1,100 מעלות.
ברור – 1,200 מעלות.
כחול:
לבנבן – 1,300 מעלות.
צהוב – 1,400 מעלות.
מסנוור – 1,500 מעלות.
הלהבה הכחולה היא הלהבה המגיעה לטמפרטורה הגבוהה ביותר.
את האש הכחולה ניתן לראות במקומות מוכרים לעין, למשל גז בישול, ריתוך אצטילן ולהביורים.
הערות שוליים

↑  כתבה באתר נאס"א
↑  על פי הספר "A Book of Steam for Engineers", The Stirling Company, 1905
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007535924305171  GND: 4154542-4  LCCN: sh85048979 
להבת נר בתנאי חוסר כבידה
כלי שיט

מפרשית
דגם של אונייה
שני נערים שטים על רפסודה.
כלי שיט הוא כל כלי תחבורה המסוגל לנוע בים הפתוח, בנהרות ובאגמים, בנמלים ובמעגנים או בנתיבי מים פנים-יבשתיים. כלי שיט יכול להיות מגודל של סירת קיאק ועד נושאת מטוסים, עם כל הגדלים שביניהם, והוא כולל כלים שיכולים לנוע הן מעל למים והן מתחתיו כצוללת, כמו גם כלים בעלי יכולת הנעה או בלעדיו.
בישראל תקנות משרד התחבורה (רשות הספנות והנמלים) מבחינות בארבעה סוגים עיקריים של כלי שיט, על פי ממדיהם:
אונייה: כלי שיט המונע בכוח מנוע או מפרשים, שאורכו עולה על 24 מטרים או שהתפוסה ברוטו שלו עולה על 100 טון.
ספינה: כלי שיט המונע בכוח מנוע או מפרשים, שאורכו בין 7 ל-24 מטרים ותפוסתו אינה עולה על 100 טון.
סירה: כלי שיט שאורכו אינו עולה על 7 מטרים, והוא מונע במשוטים, במפרשים או על ידי מנוע.
ארבה: כלי שיט המסוגל לשוט אך אין לו אמצעי הנעה (כגון דוברה).
התקנות הבינלאומיות למניעת התנגשויות בים (International Regulations for Preventing Collisions at Sea) כוללות בהגדרת כלי-שיט: "כלי-שיט מכל סוג שהוא, לרבות כלי-שיט חסרי-הדחק (רחפות וסנפיריות) ומטוסי ים, המשמשים או מסוגלים לשמש כאמצעי תובלה על פני המים". על כלי השיט הקטנים נמנים, מלבד סירות המנוע, המפרש והמשוט המוכרות, גם אופנועי ים.
חלקי כלי השיט

כלי-שיט בנויים באופנים שונים, בהתאם לתפקיד הנדרש מהם. הם בנויים מחומרים מגוונים: עץ, חומרים מרוכבים, מתכת או חומרים אחרים, וגודלם נע בין סירות באורך מטרים בודדים ועד אוניות ענק באורך מאות מטרים ובהדחק של מאות אלפי טונות. רוב כלי-השיט בנויים מגוף ציפה אחד, מלבד כלי שיט מסוג קטמרן, הבנוי משני גופי ציפה מחוברים ביניהם, וטרימרן הבנוי משלושה.
עם זאת, ישנם כמה מאפיינים המשותפים כמעט לכל כלי-השיט.
חלקו הקדמי של כלי-השיט נקרא חרטום. בדרך כלל מחובר אליו העוגן ובית העוגן. החרטום בדרך כלל מחוזק והוא מסוגל לספוג מכות חזקות, בעיקר מגלי הים. בעת עגינה של אוניות יוצאים מן החרטום שלושה חבלים לצורך רתיקה של כלי השיט. בכלי-שיט מלחמתיים עתיקים היה בחרטום איל ניגוח אשר תפקידו היה להטביע את ספינת האויב.
החלק האחורי בכל כלי-שיט נקרא ירכתיים. ברוב כלי-השיט המודרניים, לוח ההגה ממוקם מתחת הירכתיים. בכלי-שיט ממונעים המונעים במדחף, המדחף ממוקם לפני לוח ההגה.
בתחתית של כלי-השיט ממוקם קיל (או חרב קבועה). הקיל מורכב ממשקולת כבדה, ותפקידו לאזן את כלי-השיט במקרה של רוח צדדית או גלים גבוהים. במפרשיות מותקנת חרב ניידת, שתפקידה להקטין את סטיית הסירה, ולהוות ציר סיבוב במים.
באנגלית keel מציין גם את שדרית כלי-השיט. בעבר הייתה שדרית עשויה גזע עץ אחד אליו היו מחוברות הקורות השונות. כיום שדרית אוניות עשויה ברזל ואליה מולחמות פלטות הברזל השונות.
חלקי כלי השיט > זיפוד

זיפוד הוא מדחף משולב הגה כיוון. זהו למעשה ההגה המודרני בכל האוניות שנבנו החל מ-2005. כושר התמרון ויכולת התגובה המהירה שלהן גבוה בהרבה מאוניות הדור הקודם בהן הגה הכיוון היה ממוקם במרכז חלקה האחורי של האוניה מאחורי המדחף או בין המדחפים. הזיפוד בא לידי ביטוי במיוחד כאשר נדרשת יכולת תמרון גבוהה בנמלים צרים בעת עגינה או הפלגה מהרציף ללא עזרת גוררות כפי שהיה נהוג עד כה.
הזיפוד מופעל מחדר הבקרה של האוניה באמצעות ידית הדומה לג'ויסטיק. ידית זו מחליפה את גלגל ההגה המסורתי.
לוריסיפרה

| לוריסיפרה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: לוריסיפרה
מינים
 43
שם מדעי
 Loricifera ‏כריסטנסן, 1983

לוריסיפרה (שם מדעי: Loricifera) היא מערכה המונה 43 מינים  של בעלי חיים קטנים או מיקרוסקופיים החיים באוקיינוסים לרוב בעומק 300 עד 400 מטר אך גם במעמקי הים.
מאפיינים

אורכם של הלוריסיפרים 100 מיקרומטר עד 1 מילימטר. הלוריסיפרים הם בין מערכות בעלי החיים האחרונות שהתגלו ובשל כך לא ידוע הרבה על הפיזיולוגיה, מחזור החיים, התזונה וההתנהגות שלהם. הלוריסיפרים דומים לחד-תאיים אך הם בעלי 10,000 תאים. הגוף של הלוריסיפרים מחולק ל5 חלקים: ראש, צוואר, בית החזה, גב ובטן. שלושה מינים מהמערכה הם בעלי החיים היחידים שנמצאו בסביבה נטולת חמצן. משמעות השם לוריסיפרה היא נושאת מחוך עקב קשקשים דמויי מטרייה בקצוות הגוף. הלוריסיפרים חיים על גרגירי חול אליהם הם מחוברים חזק ולכן המחקר עליהם מועט. הלוריסיפרים דומים למסרקנים (Ctenophora) או לשושנות ים (Actiniaria) אך הם שייכים לקבוצה סקלידופורה (Scalidophora) ביחד עם המערכות פריאפולידה (Priapulida) וקינורהינכה (Kinorhyncha). במערכה סדרה אחת ובה שלוש משפחות.
מיון

משפחה Nanaloricida
משפחה  Pliciloricidae
משפחה  Urnaloricidae
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4221112-8 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בעלי חיים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כל דתקון רבנן כעין דאורייתא תקון

כל דתקון רבנן כעין דאורייתא תקון (בעברית: כל מה שתיקנו חכמים כעין של התורה תיקנו) הוא כלל בהלכה, לפיו תקנות חכמים, בנויות באותם כללים התקפים בדינים דאורייתא.
הביטוי משמש לעיתים גם להדגשת החשיבות של תקנות חכמים וחומרתם, כך למשל בדברי הרא"ש לגבי דין מדרבנן באיסור אכילת חלב
: ”דאין לזלזל באיסורי דרבנן, דכל דתקון כעין דאורייתא תקון.”
הכלל בתלמוד

כלל זה מופיע בכמה מקומות בתלמוד:
לגבי הגעלת כלים – גם כלים שבלעו יין נסך שאיסורו מדרבנן, טעונים את אותם כללי הגעלה שדרושים להגעלת כלים שאיסורם מהתורה.
לגבי קניין על ידי קטן – הכללים התקפים לגבי קניינו מדאורייתא הם הכללים הדרושים לקניין על ידו לגבי עירוב חצרות אף על פי שהוא לצורך מצווה דרבנן.
לגבי תרומות ומעשרות - אין לעשר ממין אחד של פירות אחד על מין אחר, גם כאשר החיוב הוא מדרבנן, וזאת כעין הדין בדברים החייבים במעשרות מהתורה.