stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורופט
קריירה מוזיקלית > החזרה לדת' רואו רקורדס

אחרי שחרור האלבום הלא רשמי של הלהקה דה דוג פאונד, שנקרא 2002, בתחילת שנת 2002. עלו בציבור תהיות האם הלהקה דה דוג פאונד תחתום שוב בחברת ההקלטות דת' רואו רקורדס, בעוד שקורופט חזר לדת' רואו בתור סגן הנשיא של החברה. דבר זה זעזע את הלהקה, במיוחד את דאז דילינגר והחלו חילופי האשמות בין דאז לבין קורופט בהקלטות ובראיונות. בזמן שזה קרה, קורופט החתים מספר אומנים לדת' רואו: Spider Loc, Crooked I ו-Eastwood. הוא התחיל גם לעבוד על האלבום הבא שלו, Against tha Grain, והקים להקה חדשה: The Riflemen, שכללה מלבדו את הראפרים מוב דיפ, Jayo Felony, 40 Glocc ודה אלכימיסט, בשל החוסר אפשרות שלהם להקליט יחד הלהקה התפרקה עם הזמן.
ב-2004 יצא לאור האלבום של קורופט, Originals, לאחר ששחרור האלבום התעכב. ב-2005 החל סנופ דוג לגשר בין קורופט לבין דאז דילינגר, ובאפריל 2005 הם חזרו לפעול יחד כלהקה באירוע איחוד של החוף המערבי שפעל על ידי סנופ דוג. באותה השנה קורופט הוציא לאור את אלבום הסולו הרביעי שלו, Against tha Grain, אבל באותו הזמן הוא גם עזב את דת' רואו רקורדס בפעם השנייה וגינה אנשים שונים בחברת התקליטים. ב-2007 קורופט הוציא לאור את המיני אלבום Against tha Grain E.P., שכלל מספר דיסים על חבריו. מאז האיחוד, קורופט טוען ששניהם פתרו את המחלוקות שהיו ביניהם וכיום הם ממשיכים לעבוד כהרכב.
דיסקוגרפיה > אלבומי סולו

1998 - !Kuruption
1999 - Tha Streetz Iz a Mutha
2001 - Space Boogie: Smoke Oddessey
2005 - Against tha Grain
2006 - Same Day, Different Shit
2010 - Streetlights
דיסקוגרפיה > אלבומי שיתוף פעולה

2003 - The Horsemen Project (עם The Hrsmn)
2007 - Digital Smoke (עם J. Wells)
2008 - The Frank and Jess Story (עם Roscoe)
2009 - Blaqkout (עם DJ Quik)
2009 - Tha Tekneek Files (עם Roscoe)
2011 - The Academy (עם VA)
דיסקוגרפיה > אלבומי אוסף

2005 - Originals
2010 - Down and Dirty
2011 - Penagon Rydaz
דיסקוגרפיה > EP

2007 - .Against tha Grain E.P
דיסקוגרפיה > אלבומים שלא שוחררו

2002 - Row Ryder (דלף ב-2009)
2003 - Against The Grain (גרסת DPG)
קורוץ

אימרה גרגוש:ראקוצי על סוס
ג'ורג' פיליפ רוגנדס:דו-קרב רכיבה על סוסים קורוץ-לבאנץ
סצנת קרב של קורוץ-לבאנץ (צייר לא ידוע)
דגל הקורוצים עם סמל ראקוצי
קוּרוּץ או ברבים קורוצים (בהונגרית: Kurucok) היו חיילים ואוהדי ההתקוממויות האנטי-הבסבורגיות בהונגריה במאה ה-17 ובמאה ה-18. חיילי צבא המורדים שהשתתפו במלחמת העצמאות של פרנץ ראקוצי נקראו כך, אף על פי שלא נעשה שימוש רשמי בשם זה. החיילים האוסטרים שהיו נאמנים לקיסר וההונגרים הפרו-הבסבורגיים נקראו על ידי הקורוצים לבאנץ או ברבים לבאנצים.
מקור המילה

על פי הלקסיקון ההונגרי הגדול של פאלאס, "כמו כל כך הרבה מילים צבאיות אחרות בהונגרית המילה היא מהטורקים". קורודג' «khurudzs» פירושו מורד בטורקית על פי הלקסיקון, מתקומם, ובלטינית insurgens. המלומד והכומר הלותרני מתיאס בל, לעומת זאת, טען שבשנת 1514 נקראו האיכרים ההונגרים שהתכוננו למסע הצלב בשם קורוץ. לפי גרסה זו, מקור המילה הוא הלטינית מהמילים: (cruciatus, crucifer, cruciger, crux (cross) או מהמילה kreuzer הגרמני.
בשנת 1671, הביי הטורקי של אגר כינה כך את הנמלטים ההונגרים מהכלא הטורקי. לאחר מכן, המילה התפשטה במהירות וטקסטים הונגריים, סלובקיים וטורקים בין השנים 1671–1711 השתמשו בכך לציון משתתפי המרד האנטי-הבסבורגי בהונגריה ובצפון טרנסילבניה.
מעניין שפרנץ ראקוצי בעצמו לא השתמש במילה, אלא במונחים של מורדים וחסרי שביעות רצון.
תולדות הקורוצים > תנועת אצולת קורוצים או המסתתרים (1671–1679)

הפרשה של מנהיגי האצולה של "קונספירציית ושלני" (זו הייתה קנונית אצילים הונגרים באמצע המאה ה-17 נגד מלך הונגריה ליאופולד הראשון, שהיה גם לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה) התחילה למעשה את ההתקוממות. אחרי קריסת ארגון האצילים והנקמה האכזרית של הקיסר בעקבותיה אילצה את החלק בעלת המודעות העצמית ביותר באצולת האופוזיציה הפרוטסטנטית ההונגרית לפתוח במאבק מזוין. העוני גדל וכך גם מספר המסתתרים העניים. גם שכבות חברתיות נוספות השתתפו בתנועת העצמאות של האצולה. בנוסף לאחדים מהאצולה הגבוהה שנשארו פרוטסטנטים, הצטרפו אליה גם חלק מהמטיפים הפרוטסטנטים, האבירים שומרי הגבולות והאצילים העירוניים שמילאו תפקיד חשוב בתנועה. ראשית תנועתם של המתחבואם (מסתתרים) שברחו בחלקם לטרנסילבניה ובחלקם לאזורי הכיבוש שנשלטו על ידי האימפריה העות'מאנית, ניתן לייחס לאביב ולקיץ 1671.
ניתן להתוות את האירועים המרכזיים בתולדות התנועה בתקופה זו בחיפוש אחר מנהיג ובעלי ברית. אחת הבעיות המתמידות של תנועת המסתור הייתה שאלת המנהיגות. המתחבאים בחרו בתחילת אוגוסט 1672 את מיהאי טלקי למנהיגם העליון.
ב-20 באוקטובר 1676 מינה גם הנסיך מיהאי אפאפי הראשון נסיך טרנסילבניה את מיהאי טלקי כראש המתחבאים (המורדים), וקרא לוושלני (שנבחר כמנהיג ראשי על ידי קבוצת אצילים אחרת) להתפטר, אך הוא לא עשה זאת.
בהיעדר תמיכת טלקי, פאל וושלני נלחם לבדו נגד צבאות הקיסר וב-22 בנובמבר 1677 כבש זמנית את העיר באיה מארה.
המורדים - בהנהגתו של טלקי - גם הם תקפו את צבאות הקיסר בשנת 1678. הצבא בראשות מיהאי טלקי זכה להצלחות צנועות בלבד. רק הקמפיין העצמאי שהוביל מצביא שלישי, אימרה טקלי זכה להצלחה. הצלחתו זו של טקלי דחפה יותר ויותר את ושלני ואת טלקי לרקע ואף על פי שטקלי וצבאו הובסו לאחר מכן על ידי הגנרל הקיסרי גאורג סטפן רוונה ב-1 בנובמבר 1678, בדצמבר 1678, הוזמן שגריר טקלי, פאל סלאי, לווינה לנהל משא ומתן.
תולדות הקורוצים > תנועת אצולת קורוצים או המסתתרים (1671–1679) > חיפוש בעלי ברית

בעיה נוספת חוזרת ונשנית הייתה של תנועת המורדים (קורוצים), או ההונגרים הלא מרוצים, החיפוש אחר בעלי ברית למאבקם בהבסבורג.
ברור שהם ציפו, כפי שניתן לעקוב בקשר לשאלת ההנהגה, לתמיכתו של הנסיך מיהאי הראשון אפפי מטרנסילבניה, וחלק משמעותי מהם מצאו מקלט אצלו. לטרנסילבניה לא היה שום עניין לחזק את שלטון הבסבורג.
זה היה אך טבעי שהם יפנו גם לטורקים: מה עוד שחלק משמעותי מהם, נמלט לאזורים שנשלטו על ידי הטורקים. הטורקים היו האויבים הקדומים של ההבסבורגים. עם זאת, הם לא יכלו להתעלם מהעובדה שטרנסילבניה, כאזור ווסלות טורקית, לא הייתה יכולה לתמוך בהם בגלוי ללא אישור השער הנשגב. עם זאת - לא בלי בסיס לחלוטין - חלק משמעותי מהמורדים חשש כי תמיכת הטרנסילבנים אינה חסרת אנוכיות, אלא כדי לקדם מטרות משלהם. המורדים אם כן ביקשו לפנות ישירות לטורקים. עזרה טורקית לא הגיעה
המורדים הקורוצים קיבלו - באופן זמני - תמיכה צרפתית: הצרפתים תקפו את ההולנדים בשנת 1672 (מלחמת הולנד-צרפת שנמשכה עד 1679). בשנה שלאחר מכן צידד הקיסר ליאופולד הראשון בהולנדים, כך לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, "מלך השמש", התעניין בתנועת המורדים, שכן הפעולות שהם היו צריכים לבצע היו בעורף האימפריה של הקיסר, בהונגריה העליונה, והיו עשויות לקשור כוחות אוסטריים משמעותיים. הצעד המשמעותי הבא התרחש ב-13 באפריל 1675, כאשר הגיע שליחו של שגריר צרפת, כדי לנהל משא ומתן לברית אנטי-הבסבורגית. על פי חוזה שנחתם הכוחות הצרפתיים היו אמורים להגיע לטרנסילבניה. עם זאת, ביולי 1675 החליט לואי שלא לאשרר את החוזה, מכיוון שהוא לא היה משוכנע שההוצאה משתלמת עבורו בשל היעדר הנהגה מאוחדת של המורדים.
תולדות הקורוצים > מלחמת העצמאות של טקלי

מלחמת העצמאות של טקלי נמשכה בין השנים 1677 לבין 1690. תקופה זו כוללת את תקופות המאבק להשגת ההנהגה של הקורוצים, זמן גיבוש ההנהגה, ובהמשך תקופות הקרבות שלחמו.
תולדות הקורוצים > מלחמת העצמאות של ראקוצי

מלחמת העצמאות של ראקוצי נמשכה בין 1703 ל-1711. שיטת ממשלת החצר הבסבורגית בעקבות גירוש הטורקים משטח הונגריה גרמה לטינה רחבה בהונגריה. כדי לגרש את הטורקים העניקה האומה ההונגרית 30 מיליון פורינט בצורת מס מלחמה, שאף כי כבר לא היה בו צורך הם מאלצו לשלמו במשך שנים. קרקעות שנכבשו מחדש באיכות טובה לא יושבו על ידי איכרים הונגרים, אלא על ידי מתיישבים גרמנים ומתנחלים סרבים. ההיידו (מין משטרה הונגרית) וחיילי מבצרי הגבול, ששניהם מילאו תפקיד משמעותי בגירוש הטורקים, שוחררו ונשלחו הביתה ללא אדמות או גמול כלשהו. צבא שכירי החרב האוסטרי הפך לרשות המינהלית בשטחי הונגריה, והם התנהגו לתושבים כפי שהיה מקובל בשטחים כבושים באותה תקופה. זה היה הרקע לפרוץ המרד של ראקוצי.
תרבות הקורוץ > המוזיקה של עידן הקורוץ

המוזיקה בעידן הקורוצים נולדה במהלך מלחמת העצמאות של ראקוצי ואחריה.
שירי הקורוץ שייכים לאוצר המנגינות העממיות ההונגריות הישנות;
בסגנון הם בין עומדים בתווך בין המוזיקה העממית הישנה לבין החדשה, הייתה אינטראקציה משמעותית בין אלמנטים מסוימים של מוזיקת העם ההונגרית-סלובקית-רומנית-אוקראינית-פולנית בעידן זה שהתבססה כמובן על תנועות החירות המשותפות של עמים אלה;
המכשיר החשוב של העידן הוא הטַארוֹגַטוֹ (Tárogató) שמתייחס לשני כלי נשיפה שונים שהיו בשימוש לרוב במוזיקה עממית ההונגרית והרומנית.
הנצחה

Mányoki Ádám: II. Rákóczi Ferenc פרנץ ראקוצי
Madarász Viktor: Két testvér (Kuruc és labanc) שני אחים קורוץ ולבאנץ
Rákóczi hadnagya הסגן של ראקוצי
A Tenkes kapitánya הקפטן של טנקש
Rákóczi nótája magyar történelmi dráma, 1943
Rákóczi-induló magyar-osztrák játékfilm, 1933
Jókai Mór: A nagyenyedi két fűzfa מור יוקאי:שתי הערבות של נאג'אנייד
Ady Endre: Kurucok így beszélnek אנדרה אדי:כך מדברים הקורוצים
Hollós Korvin Lajos: A vöröstorony kincse האוצר של המגדל האדום
Féja Géza: Kuruc idő זמנים של הקורוצים
Rákóczi kesergője
Rákóczi-nóta, a magyarság sorsát sirató, a német elnyomás ellen tiltakozó, a vezérekhez, főként II. Rákóczi Ferenchez forduló panaszos ének.
Rákóczi fohásza, Lavotta sàtoros kurucz dala, Olàh Lajos, Tàrogato
Rákóczi-induló, Rákóczi-mars מארש רקוצי
הנצחה > ספרים

Pauler Gyula: A bujdosók támadása 1672-ben, Századok, Pest, 1869.
Szilágyi Sándor: Absolon Dávid külföldi követségei, 1677-1680 közt, Századok, 1883-dik évi folyam, I. füzet
Décsényi Gyula: Thököly Imre és Wesselényi Pál, mint vetélytársak. Századok, Budapest, 1885.
Orel Géza: Thököly diplomatiája, Budapest, 1906.
Trócsányi Zsolt: Teleki Mihály. Erdély és a kurucmozgalom, 1690-ig, Budapest, 1972.
לקריאה נוספת

Thököly Imre Késmárki Tököly Imre naplója 1693. 1694. és 1676-1678. évekből .היומן של אימרה טקלי
Angyal Dávid: Késmárki Thököly Imre, I-II. kötet. Budapest, 1888-1889.
SZILÁGYI: A MAGYAR NEMZET TÖRTÉNETE .סילאדי:ההיסטוריה של האומה ההונגרית
Kuruc költészet. Sajtó alá rendezte és bevezetéssel ellátta Erdélyi Pál. Bp, 1903. Online השירה של הקורוצים
Szemelvények a kurucvilág költészetéből. Szerk. Loósz István. Bp, 1904. Online מבחר מהשירה של הקורוצים
היסטוריה של הונגריה
מיהאי טלקי, המנהיג של "לוחמי המחבוא ההונגרים" שהתחיל את הלחימה נגד ההבסבורגים
אימרה טקלי "מלך הקורוצים"
גאורג פיליפ רוגנדס: קרב הקורוצים והאוסטרים
קרב קורוץ ולבאנץ: חריטת גאורג פיליפ רוגנדס
קשת מורכבת

שחזור של קשת מורכבת
קשת הונית - דוגמה לקשת מורכבת
קשת מורכבת היא קשת העשויה ממספר חומרים המחוברים יחדיו, על פי רוב שילוב של עץ, פיסות קרן ורצועות גידים הלקוחות מבעלי חיים. הקשת המורכבת מנצלת את היתרונות השונים של החומרים המשמשים לבנייתה ואוצרת בתוכה כוח רב הרבה יותר מקשתות העשויות ממקשת עץ אחת. הקשת המורכבת התפרסמה בעיקר כנשק מטיל האימה של הקשתים הרכובים של עמי הערבה האירו-אסייתית, שפלשו לאירופה, למזרח התיכון ולסין עוד לפני שחר ההיסטוריה.
היסטוריה > פרה-היסטוריה

הקשת המורכבת הומצאה אחרי הקשת הפשוטה (Self Bow), הקיימת מאז התקופה הפלאוליתית העליונה או התקופה המזוליתית המוקדמת. העמים הראשונים שהשתמשו בוודאות בקשת המורכבת היו האכדים, הסקיתים והחיקסוס, אשר הביאו את הקשת המורכבת למצרים.
היסטוריה > הקשת בעת העתיקה

באפוס האוגריתי "עלילת אקהת", מתוארת קשת פלאים שיוצרה על ידי האל הכנעני כושר וחסיס, הקשת מתוארת כמורכבת מעץ יחד עם קרני יעלים
אבי ההיסטוריונים, הרודוטוס, מתאר בספרו "ההיסטוריות" את יכולתם הרבה של הסקיתים בשימוש בקשת המורכבת. עמים נוספים שנודעו בעת העתיקה בזכות השימוש שעשו בקשת המורכבת היו הפרתים וההונים.
היסטוריה > הקשת בימי הביניים > אירופה

בימי הביניים, המשיכו עמי ערבה חמושים בקשת המורכבת לפלוש לאירופה. האווארים, המגיארים, הטורקים והמונגולים הפכו את הקשת המורכבת לנשק מטיל האימה ביותר בעיני ההיסטוריונים האירופאיים.
היסטוריה > הקשת בימי הביניים > המזרח הרחוק

מאות שנים לפני כניסתם לאירופה היו ההונים, הטורקים והמונגולים עורכים פשיטות לתוך סין.
היסטוריה > הקשת בימי הביניים > המזרח התיכון

במהלך התקופה העבאסית הקים הח'ליפה אל-מעתצם יחידה צבאית של עבדים-לוחמים. חיילים אלו שנודעו בשם ממלוכים היו נערים טורקיים מהערבה האסייתית, שנמכרו להיות עבדים-לוחמים בשל המיומנות הגבוהה שלהם ברכיבה על סוסים ובהפעלת קשת מורכבת. הממלוכים הפכו לחיילים המקצועיים המיומנים ביותר בהיסטוריה של האסלאם.
במאה ה-11 פלשו שבטים טורקיים בהנהגת המשפחה הסלג'וקית לתוך עולם האסלאם. הסלג'וקים היו פרשים קשתים מעולים והשתלטו על כל המזרח התיכון ואף פלשו לתוך גבולות האימפריה הביזנטית.
היסטוריה > עידן אבק השריפה

בעקבות המצאת אבק השרפה וכניסת הרובה (ארקבוז ומאוחר יותר מוסקט) לשירות המוני, ירדה קרנה של הקשת המורכבת. עם זאת, רק לאחר המצאת הרובה הבריחי, שהדגם הראשון שלו היה רובה הנרי, הופיע בשדה הקרב כלי נשק היכול לייצר אש מהירה יותר ובעלת טווח ארוך יותר מאלו של הקשת המורכבת.
בניית קשת מורכבת

לשם ייצורה של קשת מורכבת נדרשה תקופה של לפחות שנתיים. בתחילה היה האומן מעצב מסגרת עץ, לרוב מטקסוס או מליבנה. אחרי כן היה האומן מדביק פיסות קרן לחלק הקמור של מסגרת העץ. בשלב השלישי הודבקו מעין חוטים העשויים מגידים של בעלי חיים לחלק הקעור של מסגרת העץ. הדבק ששימש להדבקת פיסות הקרן והגידים לקשת היה עשוי לרוב מעור של בעלי חיים או משלפוחיות הציפה של דגים. צורתה של מסגרת הקשת הייתה כעת מעין שלושת רבעי עיגול המזכיר במקצת את האות היוונית אומגה (Ω). האומן כופף לאחור את מסגרת הקשת באופן הדרגתי במשך יותר משנה. אחרי הכיפוף נקשרו שני קצותיה בכוח על ידי מיתר העשוי לרוב ממשי. בקשת המושלמת נמצאו פיסות הקרן בחלקה הפנימי של הקשת ואילו הגידים נמצאו בחלקה החיצוני.
תכונות הקשת המורכבת

השימוש במספר חומרים בבניית הקשת המורכבת איפשר את ניצולן של התכונות השונות של כל חומר. החוזק והגמישות של העץ סייעו ביצירת עמוד השידרה של הקשת. פיסות הקרן המודבקות בכוח לעץ שאפו להתפשט החוצה ואילו החוטים העשויים גידים המודבקים במתיחה מהצד השני שאפו להתכווצות. כיפוף הקשת לאחור בכוח רב בתהליך הדרגתי וקיבוע הכיפוף בעזרת המיתר אצרו כוח רב בתוך הקשת המורכבת. פיסות הקרן שנמצאו אחרי הכיפוף בחלקה הפנימי של הקשת ניסו להרחיב מסגרת הקשת ואילו רצועות הגידים בחלקה החיצוני של הקשת ניסו לכווצה. כאשר מתחו את הקשת לירי משכו בכוח את פיסות הקרן ואת רצועות הגידים נגד הכיוון המתאים שלהם. כאשר היו משחררים את המיתר בירי היו פיסות הקרן מתרחבות בכוח ואילו הגידים היו מתכווצים חזרה ובכך מקנים לחץ אנרגיה קינטית רבה יותר מזו הניתנת בידי קשת המורכבת מחומר אחד.
הקשת הארוכה

הקשת הארוכה אינה קשת מורכבת אך לעץ ממנו היא עשויה, לרוב טקסוס (Yew), ישנן מספר תכונות המזכירות את שילוב התכונות של החומרים מהם בנויה הקשת המורכבת.
קשת הונית

לקשת זו מראה יוצא דופן בשל היות הצלע העליונה של הקשת גדולה יותר מזו התחתונה.
ראו גם

קשת טורקית
קשת מונגולית
קשת רכוב
הערות שוליים

↑  שירלי נתן יולזרי, דרכי הסיפור ועיצוב הדמויות באפוס 'עלילת אקהת' מאוגרית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1048416461
ראמה (נפת ג'נין)

ערך זה עוסק בכפר פלסטיני בצפון השומרון. אם התכוונתם ליישוב ערבי-ישראלי בגליל באותו השם, ראו .
| --- | --- |
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  ג'נין
 שטח:  4,874 דונם
 קואורדינטות:  32°21′13″N 35°10′12″E﻿ / ﻿32.353611°N 35.170000°E﻿ / 32.353611; 35.170000
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת צפון השומרון מוגדלת) ראמה(למפת צפון השומרון רגילה) ראמה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראמה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ראמה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ראמה (בערבית: الرامة) הוא כפר פלסטיני בצפון השומרון, המשתייך לנפת ג'נין של הרשות הפלסטינית. הכפר ממוקם 27 קילומטרים דרום-מערבית לג'נין.
היסטוריה

בסקר הארכאולוגי שנערך בשומרון לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו בראמה חרסים מהתקופות הישראלית I ו-II, הפרסית, ההלניסטית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים והעות'מאנית.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

ברישומי המס העות'מאניים שנערכו בשנת 1596, ראמה נזכרת ככפר בנפת ("נאחיה") "ג'בל סאמי" במחוז ("ליוואא'") של שכם. במקום נרשמו 17 משפחות, כולן מוסלמיות, ששילמו מס אחיד של 33.3% על תוצרת חקלאית כולל חיטה, שעורה, גידולי קיץ, עצי זית, עיזים ו/או כוורות, בית בד לשמן זית או דבש ענבים, בנוסף להכנסו מזדמנות ולמס אזורי, סה"כ 5,774 אקצ'ה.
הכפר נזכר בשנת 1838 ככפר בנפת "א-שראוויה א-שרקייה", צפונית לשכם.
בשנת 1870 ביקר במקום חוקר ארץ ישראל הצרפתי, ויקטור גרן, וכתב כי בראמה מתגוררים 120 איש. הוא מצא במקום בורות מים עתיקים.
בסקר של הקרן הבריטית לחקר ארץ ישראל (1882) נכתב כי ראמה הוא "כפר בולט לעין, השוכן על גבעה מעל המישור הקטן, עם בית מרכזי גבוה. גודלו של הכפר בינוני, ותחתיו עצי זית. מדרונות הגבעה תלולים.
היסטוריה > המנדט הבריטי

על-פי מפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל שנערך על ידי רשויות המנדט הבריטי, התגוררו בראמה 149 איש, כולם מוסלמים. במפקד של שנת 1931 נמנו בכפר 186 תושבים, שחיו ב-39 בתים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים של 1945 נמנו במקום 280 איש, כולם מוסלמים. שטח הכפר לפי הסקר היה 4,768 דונמים. מתוכם, 244 הוקצו למטעים, 1,487 לדגנים, ו-6 דונם היוו שטח בנוי.
היסטוריה > השלטון הירדני

במפקד אוכלוסין שבוצע על ידי שלטונות ירדן בשנת 1961, נמנו בכפר 376 תושבים.
הערות שוליים

↑  משה כוכבי (ע), יהודה, שומרון וגולן: סקר ארכיאולוגי בשנת תשכ"ח, ירושלים: כרטא ירושלים, 1972, עמ' 214
↑  Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 126
↑  Robinson and Smith, 1841, vol. 3, 2nd Appendix, p. 129
↑  Guerin, 1875, pp. 215-216
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, pp. 154-155
↑  Barron, 1923, Table V, Sub-district of Hebron, p. 10
↑  Mills, 1932, p. 34
↑  Government of Palestine, Department of Statistics. Village Statistics, April, 1945. Quoted in Hadawi, 1970, p. 149
↑  Government of Jordan, 1964, p. 13
| Flag of Senegalיישובי נפת ג'נין |
| --- | --- | --- |
| ערים | ג'נין • קבאטיה |  |
| מועצות מקומיות | עג'ה • עראבה • בורקין • דאחיית סבאח אל-ח'ייר • דיר אבו דעיף • ג'בע • כפר דאן • כפר ראעי • מיית'לון • סילת אל-חארית'יה • סילת א-ד'אהר • יעבד • אל-יאמון • א-זבאבדה |  |
| כפרים | עאנין • ענזה • ערקה • עראנה • עטארה • ברטעה • בית קאד • ביר אל-באשא • דיר ע'זאלה • פחמה • פנדקומיה • פקועה • ג'למה • ג'לבון • ג'לקמוס • ג'ודידה • כופיראת • מִרְכָּה • מיסיליה • אל-מוע'ייר • נזלת זייד • ראמה • רומאנה • סנור • מת'לת' א-שוהדא • סיר • סיריס • ח'ירבת א-טייבה • תיעניכ • טורה אל-ע'רביה • אום א-ריחאן • אום אל תות • זובובא • יעבד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים ג'נין |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011433725605171
רבי יהושע אוניא

רבי יהושע אוניא היה אמורא ארץ ישראלי בן הדור השני או השלישי לאמוראים. מקום מוצאו או מושבו, על פי שמו, הוא העיר אונו שביהודה.
נודע בשל מספר ברייתות ששנה, אשר הובאו בתלמוד הירושלמי.
ברייתא אחת ששנה עוסקת במועד חישוב שנות הערלה, שהוא מעת נטיעת העץ ולא מעת הרכבתו המחודשת: ”אבל אמרו פירות נטיעה זו אסורים עד חמשה עשר בשבט,  תני רבי יהושע אוניא לית כאן מרכיב”.
ברייתא נוספת ששנה נוגעת לחיוב במלקות גם בגין החזקת חמץ מזערי בפסח: ”א"ר שמואל בר רב יצחק תנא ר' יושוע אונייה תיפתר שיש בו חמץ ואין בו כזית ... למכות.”.
כמו כן, הביא תיאור מעשה בו תלמידי בית שמאי תקפו את תלמידי בית הלל, עד כדי שפיכות דמים, בשל ריבוי המחלוקות בין שתי הקבוצות בקביעת הלכות: ”תנא ר' יהושע אונייא תלמידי בית שמאי עמדו להן מלמטה והיו הורגין בתלמידי בית הלל.  תני ששה מהן עלו והשאר עמדו עליהן בחרבות וברמחים.  תני שמונה עשרה דבר גזרו ובשמונה עשרה רבו,  ובשמונה עשרה נחלקו.”.
לקריאה נוספת

ד"ר מרדכי מרגליות, אנציקלופדיה לחכמי התלמוד והגאונים, הוצאת יהושע צ'צ'יק, כרך שני, 459.
הערות שוליים

↑  תלמוד ירושלמי, מסכת ערלה,  פרק א', הלכה ב'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת פסחים,  פרק ג', הלכה א'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת שבת,  פרק א', הלכה ד'.
| אמוראי ארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| הדור הראשון (עד 250) | אבא כהן ברדלא • אבא יודן •  רבי אושעיא • רבי אפס • בר קפרא • רבי בנאה • רבן גמליאל ברבי • רבי הלל • רבי חייא • רבי חנינא בר חמא •  חזקיה • רבי זכאי דכבול • יהודה בן רבי חייא • רבי יהודה נשיאה • רבי יצחק מגדלאה • רבי יוסי בן פטרוס • רבי יוסי בן שאול • רבי יונתן בן אלעזר • רבי ינאי • רבי יהודה בן קנוסא • רבי ירמיה (הראשון) • רבי יהושע בן לוי • רבי יוסי בן זמרה • רב כהנא (הראשון) • לוי בר סיסי • רבי נחוניא דמן חוורן • רבי שמעון בן יהוצדק • רבי שבתי |  |
| הדור השני (עד 280) | אבא דמן יפו • רבי אבא בר אבינא • רבי אבא בר זבדא • רבי אבא בר אחא • רבי אלעזר בן פדת • אילפא • רבי אביתר • רבי אפטוריקי • בר פדא • רבן גמליאל הרביעי • זעירי • רבי חייא בר יוסף • רבי חנינא תורתייא • רבי יוחנן •  רבי יהושע אוניא •  רבי יהודה בר נחמני • רבי יאשיה (אמורא) • רבי יצחק נפחא • רבי יוסי בר חנינא • רבי יעקב בר אידי • רב יוסף בריה דרבי יהושע בן לוי • רב כהנא (השני) • רבי לוי • רבי מנחם • רבי מני בר פטיש • רבי סימון •  ריש לקיש • רבי שמעון בר אבא • רבי שמואל בר נחמני • רבי שמלאי • רבי שמעון בן אליקים • רבי שמעון חסידא • רבי תנחום • רבי תנחום בר חנילאי |  |
| הדור השלישי (עד 310) | רבי אמי • רבי אסי • רבי אבהו • רבי אבין • רבי אבדימי דמן חיפה • רבי אייבו • רבי אבא בר פפא • רב אושעיא • אמי ורדינאה • אבא בר קורייה • רבי אבא דמן עכו • רבי אבא הראשון • רבי אלכסנדרי • אבימי בר פפי • רבי אלעאי • רבי אבא מקרטיגנא • רבי אחא בר חנינא • רבי אבא בר ממל • רבי בנימין בר יפת • רבי חלבו • רבי חמא בר עוקבא • רבי חנינא בן עגיל • רבי חנינא בר פפא • רבי חנינא בן פזי • רב הושעיא • רבי זירא • רבי חייא בר אבא • רבי חנינא בר פפי • רב חנינא • רבי ירמיה (השני) • רבי יהודה נשיאה השני • רבי יוסי דמן יוקרת • רבי יודן בן ישמעאל • רבי יהודה בן פזי • רבי יצחק בר אבא • רבי יצחק • רבי יצחק עטושיא • רבי כרוספדאי • עולא • רבי עוירא • רבי ענני בר ששון • רבי פדת •  רבי פנחס בר חמא • רבי פרידא • רבה בר בר חנה • רבי שילא איש כפר תמרתא • רב שמואל בר יהודה • רב שמואל בר רב יצחק • תחליפא בר מערבא |  |
| הדור הרביעי (עד 340) | רבי אחא • רבי אבא בר זבינא • רבי אבא בר כהנא • רבי אבא בר פפי • רב אויא • אבימי בריה דרבי אבהו • אבימי בר טובי • רבי ברכיה • רבן גמליאל החמישי • אבא אושעיא איש טריא • רבי זריקא • חסא דאשתמוע • רבי חלקיה • רבי חזקיה • רבי ירמיה • רבי יונה • יצחק בן אלישיב • רבי יוסנא • רבי יהודה בר טיטס • רב יהודה בר שילא • רבי יהושע דסכנין • רבי יוסי צידוניא • יעקב איש כפר נבוריא |  |
| הדור החמישי (עד 380) | הלל נשיאה • רב חנניה • רבי יהודה בר שלום • רבי יוסי ברבי בון • רבי יוסי בר זבידא • רבי יונה בוצרייא • רבי יוסטא בר שונם • רבי מנא • רבי מתניא • רבי שמעון בר כרסנא |  |
| הדור השישי (עד 410) | רבי אבא (השלישי) • רבי יהודה נשיאה השלישי • רבי תנחומא • רבי שמואל בן רבי יוסי ברבי בון |  |
| לרשימת אמוראי בבל | לרשימת אמוראי בבל |  |
קוליברי ענק

| קוליברי ענק |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: קוליבראים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: קוליבריים
סוג:: Patagona 
מין:: קוליברי ענק
שם מדעי
 Patagona gigas ‏וייו, 1824
תחום תפוצה


קוליברי ענק (שם מדעי: Patagona gigas) הוא מין יחיד בסוגו של עוף ממשפחת הקוליבריים והוא המין הגדול ביותר במשפחה זו. הוא מצוי במערב אמריקה הדרומית.
מאפיינים

אורכו של הקוליברי הענק מגיע לאורך 14 ס"מ, ולמוטת כנפיים של 21-25 ס"מ ולמשקל של 18-24 גרם הוא דומה לממדיו של זרזיר מצוי. הקוליברי בעל גוון נוצות כתום עם כנפיים ירוקות כהות ונקודות לאורך גופו. הזנב ארוך, מחודד ושחור והרגליים קטנות. כמו לרוב הקוליברים הוא מוצלח בתעופה במקום ומרפרף סביב הפרחים מהם הוא ניזון.
הוא מצוי ביערות הרריים במורדות האנדים וסביב לחופי האוקיינוס השקט. הוא חי מקולומביה ועד לצ'ילה וארגנטינה עד לקצה הדרומי של אמריקה.
תת-מינים

P. g. gigas.
P. g. peruviana
הערות שוליים

↑  קוליברי ענק באתר הרשימה האדומה של IUCN
קוליברי ענק על קקטוס בפרו
קליפת המוח הארובתית-מצחית

| --- | --- |

 שיוך:  קליפת המוח הקדם-מצחית 
 תיאור ב:  האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (822) 
 מזהים
 מזהה נרולוקס:  birnlex_1049 
 מזהה נרוניימס:  91 
 FMA:  242003 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C2331062 
 
הדמיית MRI של מח האדם בחתך מיד-סגיטלי. קליפת המח הארובתית-מצחית מסומנת בירוק.
קליפת המוח הארובתית-מצחית (באנגלית: Orbitofrontal Cortex, בקיצור OFC) היא חלק מקליפת המוח הקדם-מצחית. אזור זה הוא אחד מהאזורים הכי פחות מובנים לאדם במוח. עם זאת, ידוע כי אצל  בני האדם, לאזור זה יש השפעה בקבלת החלטות ובמערכת התגמול במוח.
אנטומיה

ה-OFC נמצא בחלקו הקדמי התחתון של קדמת קליפת המוח הקדם מצחית המכיל את אזורי ברודמן 10, 11 ו-47. אזור זה נמצא ממש מעל ארובת העין ומכאן שמו. מבחינת קישוריות הוא מקושר רבות לאזורים סנסוריים ומקבל את האות העצבי מן הגרעין הגבי-מרכזי של הרמה (תלמוס)כמו גם מן ה-Piriform cortex(אנ') וכן הוא מאוד מקושר אל האמיגדלה אל הפאראהיפוקמפוס, ואל קליפת המוח הקדם מצחית הלטרלית .
אנטומיה > הפרדה בין ה-OFC ל-vmPFC

באופן כללי, הפרדה בין אזורים מסוימים נעשית באמצעות מספר שיטות כגון תפקודיות, קישוריות וכן סוגי התאים הבונים את הרקמה. האזורים OFC ו-vmPFC (קליפת המוח הקדם-מצחית הגחונית-אמצעית, באנגלית: ventromedial prefrontal cortex) סמוכים האחד לשני, ושיטות שונות מפרידות אותם באופן שונה ובהתאם לכך ממקמות אותם באזורים המשתנים מעט משיטה לשיטה. בעקבות כך ישנם חלקים מסוימים בקליפת המח אשר פעם ישתייכו ל-OFC ופעם ל-vmPFC. מבחינה זו יש הקבלה בין שני אזורים אלו. אחת ההבחנות שמפרידה בין ה-OFC לבין ה-vmPFC היא הרשתות העצביות להן האזורים מקושרים כאשר הבחנה אחרת קשורה לצפיפות התאים הפרמידאלים בשכבה 5, וכך הלאה.