stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טוקסיקולוגיה
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי

במהלך הזמן, לאחר שלמדו לשלוט באש לפני כ־75,000 שנים, למד האדם שהשימוש בחום הופך לבלתי רעיל מספר מזונות רעילים. עם העלייה במספר הדרכים שלמד האדם לשימור מזונותיו, עלה גם המגוון של מזונות הזמינים לשימושו.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בכבד בעלי חיים

כבד בעלי חיים הוא בלוטה גדולה, בעלת תכולה חלבונית מזינה, בעלת ריכוז אנזימטי גדול. יש שימוש נרחב לכבד בעלי חיים מכל הסוגים, בכל התרבויות של אוכלי הבשר. עם זאת, בכבד בעלי החיים מצויים גם כמה סוגי סיכונים להרעלה.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בכבד בעלי חיים > חומצות מרה

בכבד של בעלי חיים מסוימים כמו בקר, כבשים, עז הבית ועז הבר, ארנבות ודובים יש חומצות רעילות הנקראות "חומצות מרה". ברפואה העממית הסינית והיפנית נעשה שימוש נרחב בכבד דובים משך מאות בשנים.
החומרים הרעילים שנמצאים בכבד הם חומצה כולית, חומצה דיאוקסיכולית וחומצה טאורוכולית. הכבד שאנו אוכלים בדרך כלל, אינו מכיל חומצות מרה בכמויות היכולות להיחשב כרעילות, אך עם זאת יש לדעת שחומצות מרה שמקורן בכבד בעלי חיים, יכולות להיות רעילות אם צורכים כמויות גדולות שלהן. יתרה מזאת, מחקרים בבעלי חיים הראו שחומצות מרה יכולות לעודד התפתחות גידולים במעיים.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בכבד בעלי חיים > ויטמין A

ויטמין A הכרחי לגידול ולהתפתחות תקינה ולראייה בבעלי חיים. מחסור בוויטמין A יכול לגרום לעיוורון לילה, התפתחות לא תקינה של מבנה העצמות בילדים ולמחלות בקרומי האף, הגרון והעיניים. וויטמין A המסיס בשומן, נוצר בצמחים ונאגר בגוף בכבד וברקמות השומניות של בעלי החיים.
ויטמין A רעיל לבני אדם בריכוז של 2–5 מיליון יחידות בין-לאומיות (IU). ידועים מקרים של צריכה מוגזמת של ויטמין A שמקורו בכבד דובים לבנים, ודגי צפון מסוימים, שהובילה לנפיחויות תת-עוריות, דימומים של השפתיים, כאבי ראש עזים, טשטוש ראייה, סחרחורות, הקאות ואף למקרי מוות.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים

בעולם המערבי מגיעה צריכת הדגים לכדי כ־6 ק"ג לנפש לשנה. זה מהווה פחות מ-10% מצריכת הבשר, כלומר שמזון שמקורו בים אינו חלק משמעותי ביותר בתזונת האדם המערבי. לעומת זאת, בדרום-מזרח אסיה ובדרום אירופה, דגים מהווים מקור חלבונים חשוב בתזונת האדם. רקמות דגים מתקלקלות מהר יותר מרקמות בעלי חיים והן רגישות מאוד לחדירת מיקרואורגניזמים. לכן דגים טריים המאוחסנים בטמפ' של C° ‏15 יישארו טריים וללא קלקול רק ליום אחד או אפילו פחות. הרעלות על ידי יצורים ימיים שאינן נגרמות על ידי מיקרואורגניזמים, הן נדירות ביותר.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים > הרעלת Scombroid

הרעלות מזון רבות מיוחסות לדגי ים שחל בהם קלקול בקטריאלי כתוצאה מאחסון לא תקין של הדגים. מאחר שצריכת הדגים ממשפחת ה-Scombroidea הכוללת מקרלים, טונה ודגים כחולים רבה ביותר, הרעלות מצריכת דגים קיבלה את שם המשפחה הזו, על אף שדגים אחרים (כמו סרדינים, אנשובי והרינג), גם הם זוהו כגורמים לאותו סוג הרעלה.
סימני ההרעלה מופיעים החל משעתיים לאחר אכילת הדגים המקולקלים ונמשכים בדרך כלל כ־16 שעות. לרוב אין השפעות ארוכות טווח או מקרי מוות להרעלות אלו. ברוב המקרים מושפעת מערכת העיכול המלווה בכאבים, סחרחורות, הקאות, שלשולים וכאבי ראש.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים > הרעלת Saxitoxin

אחד הסיכונים הגדולים ביותר לבריאות הציבור שמקורו בדגים, ידוע בכינוי PSP Paralytic Shellfish Poisoning – (שיתוק מהרעלת צדפות). ההרעלה מקורה בריבוי של אצות, בעיקר מהמין Gonylaux – היוצר את מה שמכונה "הגאות האדומה" – RED TIDES במי ים. ההרעלה יכולה להופיע גם ללא הצבע האדום. הרעל הנוצר על ידי האצות, מצטבר בצדפות שונות המשמשות למאכל והניזונות מאצות אלו. הצדפות עצמן אינן מושפעות מחומר רעל זה אך הן רעילות מאוד במינון נמוך ביותר לבני אדם ולא ידועה תרופת נגד. שטיפת הצדפות אינה עוזרת להרחקת הרעל וגם לא טיפול בטמפ' גבוהה. לאחר הופעת חומר הרעל אצל הצדפות, הצדפות יהיו רעילות משך חודשים רבים. ההרעלה נפוצה במקומות שונים בעולם, בעיקר באזורי חופים (ספרד, גרמניה, יפן, מלזיה, קנדה וארצות הברית). הרעילות הגורמת למוות בבני אדם היא mg4 במבוגרים ו-mg1 בילדים.
כ־20 מיני סרטנים וכ־28 מיני צדפות המשמשים למאכל, ידועים כנושאי רעל ה-Saxitoxin. הסימנים להרעלה הם אובדן רגישות בשפתיים, בידיים וברגליים, קשיים בהליכה, הקאות, אובדן הכרה ומוות. הסימנים יכולים להופיע בין 15 דקות ל-3 שעות לאחר אכילת היצורים הנגועים.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים > הרעלת Tetramine

רעל שמקורו ברכיכות (חלזונות ימיים שונים) והגורם לכאבי ראש, סחרחורות, כאבי עיניים, הקאות ופריחה. ההתאוששות היא לאחר מספר שעות.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים > הרעלת Pyropheophorbide a

מקורו בצדפה המכילה רעל בשם זה, שהוא נגזרת של כלורופיל שמקורו כנראה בעשבי ים. הרעל הוא פוטואקטיבי ולכן הוא יופיע אצל בני אדם לאחר שאכלו צדפות אלה ולאחר מכן נחשפו לשמש. הרעל אינו גורם למוות אך כן גורם לשטפי דם בעור הידיים והפנים.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים > הרעלת Tetrodotoxin

הרעל נמצא במינים רבים של דגים מתנפחים (כדוגמת אבו נפחא) ודגי קיפוד. ההרעלה ידועה בעיקר ביפן, בה נחשב הדג למעדן, ואכילתו שם גורמת לכ-50 מקרי מוות בשנה. הרעל נמצא בדגים אלו בעיקר באברי הרבייה ובעור, בריכוזים גבוהים יותר בנקבות ולרוב בעונת הרבייה. סימני ההרעלה יופיעו בין 30 ל-60 דקות לאחר ההרעלה ויתבטאו בשלבים: תחילה אובדן תחושה בשפתיים, לשון ובקצות האצבעות, בחילה, הקאות וחרדה. לאחר מכן יתחזק אובדן התחושה ויתפתח שיתוק של הגפיים. בשלב הבא יש אובדן קואורדינציה של השרירים, עדיין יש הכרה אך יש אובדן של כושר הדיבור. לבסוף יש אובדן הכרה ושיתוק נשימה, הגורם למוות. התקדמות שלבי ההתקף הם מהירים ובשלבים האחרונים אין תרופת נגד. הטיפול האפשרי בשלבים הראשונים הוא שטיפת מערכת העיכול והנשמה מלאכותית. הרעל ממית בריכוז גבישי של 1–2 mg. מניסויים בעכברים נמצא שה-LD50 של הרעל הוא µg/kg 10 (בדומה לזה של Saxitoxin). הרעל פועל ע" חסימת זרימת יוני הנתרן לנוירונים ועל ידי כך מניעת העברת אימפולסים עצביים.
טוקסיקולוגיה של מזון > חומרי רעל טבעיים שמקורם בחי > רעלים שמקורם בבעלי חיים ימיים > הרעלת Cyguatoxin

סוג נוסף של הרעלת דגים המיוחסת לכ-400 מיני דגים, ביניהם דגים אכילים רבים. ההרעלה משפיעה על מערכת העיכול ועל מערכת העצבים. סימני ההרעלה מורכבים ויכולים לכלול: דגדוג בשפתיים, בלשון ובגרון אך גם בחילה, הקאות, טעם מתכתי בפה, עוויתות בטן, שלשולים, כאבי ראש, צמרמורות, חום, כאבי שרירים ואובדן כושר הליכה. הסימנים יכולים להישאר ממספר שעות ועד לשבועות. לעיתים נדירות יכול לגרום אף למוות. הסימנים הללו דומים לסימני רעילות של זרחן אורגני ולכן טועים רבות בדיווח עליהם ומכאן שאין סטטיסטיקה מדויקת על מקרי מוות שנגרמו בגלל רעל זה.
הרעל אינו מושפע על ידי קור או חום ונראה שיש לו אפקט מצטבר בגוף האדם. המקור המייצר רעל זה בדגים, לא זוהה אך חושדים באצות כחוליות-ירוקות ובמינים שונים של חד-תאיים שוטוניים. השיטות לבדיקה מוקדמת לזיהוי של הרעל בגוף הדג עדיין אינן יעילות מספיק (הדג עצמו אינו מושפע מחומר הרעל) ואף בדיקות אימונולוגיות שפותחו, עדיין אינן מספקות.
טוקסיקולוגיה סביבתית

ענף חדש בנושא טוקסיקולוגיה שהתפתח בשנים האחרונות שבו חוקרים את המערכות האקולוגיות השונות. הטוקסיקולוגיה הסביבתית הביוכימית עוסקת באבחון השינויים המולקולריים ההתחלתיים המעידים על חשיפת האורגניזם לתרכובות כימיות רעילות הגורמות לתחלואה של הפרט ומכאן לפגיעה באוכלוסייה ולשינוי באקוסיסטמה. האבחון הראשוני של מציאת חומר רעיל בסביבה שנחשף לו האורגניזם מאפשר טיפול בבעיה בזמן אמיתי לפני שהנזק לפרט ולסביבה הופך לבלתי הפיך. נושא הטוקסיקולוגיה הסביבתית התפתח כתוצאה מהשימוש הנרחב בכימיקלים תעשייתיים והניצול הנרחב של משאבי הטבע, ניצול של אזורים רבים מאוד של שטחי יבשה לבניה ושיכון, לחקלאות ולתעשייה, מודעות רבה יותר לסכנות הגלומות בכימיקלים לחיות הבר, חיות הבית והאדם.
ראו גם

הורמזיס
ננו-טוקסיקולוגיה
בדיקה טוקסיקולוגית במעבדה של מנהל המזון והתרופות האמריקאי. 2008
דן מיכאלי

| --- | --- |

 לידה:  10 ביוני 1933 ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  17 בינואר 2006 (בגיל 72)
 מקום קבורה:  בית העלמין הישן בהרצליה 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1958–1979 (כ־21 שנים)
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין הרפואה של עוצבת געש  קצין רפואה ראשי
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים    מלחמת ההתשה    מלחמת יום הכיפורים   מבצע ליטני
 תפקידים אזרחיים
 מנהל בית החולים איכילוב מנכ"ל משרד הבריאות יו"ר הדירקטוריון והמועצה של שירותי בריאות כללית  פרופסור לרפואה באוניברסיטת תל אביב חבר הנהלת "המועצה לשלום ולביטחון" חבר בחבר המנהלים של "מרכז פרס לשלום" חבר "מועצת הבריאות" נשיא איגוד "יוצאי ועולי גאורגיה"
 
דן מיכאלי (10 ביוני 1933 – 17 בינואר 2006) היה רופא ישראלי, מומחה לרפואה פנימית ומחלות זיהומיות, שכיהן כקצין רפואה ראשי בצה"ל (1975-1979), מנהל בית החולים איכילוב, מנכ"ל משרד הבריאות (1984-1986), יו"ר מועצת המנהלים שירותי בריאות כללית (1992–2006) ופרופסור בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה

דן מיכאלי נולד בשנת 1933 בירושלים, בן להורים ילידי העיר. משפחתו של אביו, אברהם מיכאלי, הגיעה לארץ ישראל בסוף המאה ה-19 מגאורגיה. אמו, בלהה קוסובסקי, הייתה דור שמיני בארץ ובת למשפחת ריבלין. אחותו הצעירה היא רבקה מיכאלי ואחיו הוא עורך הדין נפתלי מיכאלי.
מיכאלי למד רפואה בשווייץ, ואת שנתו החמישית השלים בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, בו קיבל את התואר בשנת 1958. עם תום לימודיו התגייס לצה"ל, עבר קורס קציני רפואה ושובץ כרופא קרבי בגדוד הנח"ל המוצנח. לאחר תום שירותו הסדיר נתבקש על ידי ד"ר ברוך פדה לחתום קבע והוא הסכים בתנאי שיתאפשר לו להתמחות במקביל ברפואה פנימית. את התמחותו עשה אצל הרי הלר בבית החולים תל השומר. ובמקביל היה מפקד קורס קציני רפואה שהתקיים לפרקים בבית החולים, וכן הקים ופיקד על בית חולים צבאי מוטס., לאחר תום התמחותו ביוני 1966, התמנה למפקד רפואה פיקודי בפיקוד המרכז. בשנים 1968–1970 שהה בהשתלמות בבוסטון.
במלחמת יום הכיפורים שימש כקצין הרפואה של עוצבת געש, שלחמה ברמת הגולן.
היה סגן מנהל מחלקה פנימית בבית החולים תל השומר, כסגנו של ברוך פדה. כאשר הלה היה גם מנכ"ל משרד הבריאות, שימש מיכאלי כמנהל המחלקה בפועל. בשנת 1971 הקים שם יחידה חדשה למחלות זיהומיות ועמד בראשה.
בשנים 1975–1979 כיהן כקצין רפואה ראשי.
בשנת 1979 השתחרר מצה"ל והוטל עליו לאחד את בתי החולים בתל אביב – איכילוב, רוקח והקריה – למרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי ולעמוד בראשו. בנוסף ניהל את היחידה למחלות זיהומיות.
בשנים 1984–1986 כיהן כמנכ"ל משרד הבריאות. בתפקידו זה טיפל ויזם חקיקה בנושאים שונים, בהם בנושאי ביטוח סיעוד והשתלת איברים. טיפל בשביתת האחיות בשנת 1986 ובהיערכות להתמודדות עם האיידס. כמנכ"ל משרד הבריאות שינה מיכאלי את יחס המשרד למדיטציה טרנסצנדנטלית בהוצאת הוראה האוסרת המשך שימוש בחוות דעת חיובית משנת 1980.
עם כניסתה של שושנה ארבלי-אלמוזלינו לתפקיד שרת הבריאות הוחלט על סיום כהונתו כמנכ"ל משרד הבריאות בסוף שנת 1986,. ומיכאלי שב לתפקידו כמנהל המרכז הרפואי תל אביב.
משנת 1992 ועד מותו כיהן כיו"ר הדירקטוריון והמועצה של שירותי בריאות כללית. במקביל לתפקידי הניהול עסק בהוראה ובמחקר, כפרופסור באוניברסיטת תל אביב, ופרסם עשרות רבות של פרסומים מדעיים.
היה חבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון, מרכז פרס לשלום, חבר במועצת הבריאות ונשיא איגוד "יוצאי ועולי גאורגיה".
בשנת 2003 קיבל מידי שר הבריאות אות מופת על מפעל חיים.
פרסם ספר אוטוביוגרפי בשם "נייטיב מירושלים".
דן מיכאלי נפטר בינואר 2006 לאחר מחלת לב, בגיל 73.
אוטוביוגרפיה

נייטיב מירושלים: במערכות הבריאות והביטחון, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשס"ו 2006.
הערות שוליים

↑  485 גומרי האוניברסיטה מקבלים היות תעודותיהם, מעריב, 7 במאי 1958
↑  נייטיב בירושלים, עמ' 81, 89.
↑  "פעילות או אי פעילות יחידת בית חולים שדה מוטס - מוצנח 309 במלחמת ששת הימים", הרפואה הצבאית, כרך 14, חוברת מספר 2–3 (36), סיון-תמוז תשע"ז, יוני 2017, עמודים 18–19, מחבר מכותב: סא"ל (מיל) פרופ' תום הלל (הולר)
↑  צעיר מלבנון שהגיע לביקור קיבל טיפול רפואי בביה"ח תל השומר, דבר, 11 בספטמבר 1970 - אולם שימו לב שהתואר שגוי.
↑  דליה אבניאון, האנטיביוטיקה כחרב פיפיות, דבר, 22 בדצמבר 1971
↑  ד"ר ד. מיכאלי ק. רפואה ראשי, דבר, 2 במרץ 1975
↑  איידס זה סטטוס, מעריב, 26 בנובמבר 1985
↑  בג"ץ: המדיטציה הטרנסצנדנטלית מסוכנת, מעריב, 22 בינואר 1987
↑  דליה מזורי, שרת הבריאות החליטה: פרופ' דן מיכאלי פורש, מעריב, 18 בנובמבר 1986
↑  דליה מזורי וראובן בן צבי, אינני מכבה שריפות, מעריב, 31 בדצמבר 1986
↑  "אות מופת על מפעל חיים" לפרופסור דן מיכאלי, באתר ערוץ 7
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302193805171  ISNI: 0000 0000 6694 0450  LCCN: nr2006021549  VIAF: 19640872   WorldCat (עם VIAF): 19640872
בריגטיניב

| --- | --- |

 שם IUPAC
 5-Chloro-2-N-{4-[4-(dimethylamino)piperidin-1-yl]-2-methoxyphenyl}-4-N-[2-(dimethylphosphoryl)phenyl]pyrimidine-2,4-diamine
 שמות מסחריים בישראל
 אלונבריג (Alunbrig)
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C29H39N7ClO2P 
 מסה מולרית:  584.10g·mol−1
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  70%
 מטבוליזם:  בכבד, בעיקר באמצעות האנזים CYP2C8, עם תרומה נוספת של CYP3A4.
 זמן מחצית חיים:  25 שעות
 בטיחות
 קטגוריית סיכון בהריון:  D
 דרכי מתן:  אוראלי
 מזהים
 מספר CAS:  1197953-54-0
 PubChem:  68165256
 ChemSpider:  34982928
בריגטיניב (באנגלית: Brigatinib) היא תרופה אנטי-סרטנית המשמשת לטיפול בסרטן ריאות מסוג תאים שאינם קטנים (NSCLC-Non-Small Cell Lung Cancer). התרופה פותחה במטרה לעכב פעילות של אנזים ALK (Anaplastic Lymphoma Kinase) במקרים שבהם קיימת מוטציה בגן ALK, וניתנת דרך הפה.
בריגטיניב משווקת תחת השם המסחרי אלונבריג (Alunbrig) במדינות רבות בעולם.
שימושים רפואיים

בריגטיניב מיועדת לטיפול במבוגרים עם NSCLC גרורתי, החיובי למוטציית ALK, בעיקר במקרים שבהם חלה עמידות לטיפולים קודמים, כמו קריזוטיניב (Crizotinib). התרופה משמשת כקו טיפול שני, או כקו טיפול מתקדם, והיא מסייעת להאטת התקדמות המחלה ולהארכת חיי המטופלים.
מנגנון פעולה

בריגטיניב פועלת כמעכבת טירוזין קינז ספציפית ל-ALK. על ידי עיכוב הפעילות של ALK, התרופה מונעת את האותות המעודדים גדילה והישרדות של תאי הסרטן. בנוסף, היא משפיעה על מוטציות נוספות המעורבות בתהליך הסרטני, כגון ROS1 ו-EGFR (במקרים מסוימים).
תופעות לוואי > תופעות הלוואי השכיחות כוללות

בחילות 33%
הקאה 24%
עייפות 29%
כאבי שרירים ומפרקים 13%
פריחה עורית 15%
שלשולים 19%
כאבי ראש 28%
אנמיה 23%
ירידה בתיאבון 22%
תופעות לוואי > תופעות לוואי חמורות כוללות

דלקת ריאות (Pneumonitis) 4.6%
היפרגליקמיה (עלייה ברמות סוכר בדם) 38%
שינויים בתפקודי כבד 27%
עלייה בלחץ דם 11%
אזהרות והתוויות נגד

יש לעקוב אחר תפקודי כבד וריאות לפני ובמהלך הטיפול.
התרופה אינה מומלצת לנשים בהריון או מניקות בשל סיכון לעובר.
תגובות בין תרופתיות

מתן משותף עם מעכבי CYP3A חזקים, כגון איטרקונזול (itraconazole), מגביר את ריכוזי הבריגטיניב בפלסמה ועלול לגרום להגברת תגובות לוואי. לפיכך, יש להימנע משימוש בו-זמני במעכבי CYP3A חזקים, ואם בריגטיניב ניתנת במקביל עם מעכבי CYP3A חזקים, יש להפחית את מינון הבריגאטיניב ב-50% ולעקוב אחר המטופלים לסימנים ותסמינים של רעילות. מתן משותף עם מעכבי CYP2C8 חזקים (כלומר, gemfibrozil) או מעוררי CYP3A חזקים (כלומר, ריפמפין) הפחית את ריכוזי הבריגאטיניב בפלסמה ויש להימנע ממנו.
מחקר ואישור

בריגאטיניב אושרה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) בשנת 2017 לטיפול במקרים של NSCLC החיובי ל-ALK. מחקרים קליניים הראו שהיא משפרת את שיעורי התגובה לטיפול ומאריכה את זמן ההישרדות ללא התקדמות המחלה בהשוואה לטיפולים קודמים.
לקריאה נוספת

האגודה למלחמה בסרטן: בריגטיניב. https://www.cancer.org.il/template/default.aspx?PageId=12295
הערות שוליים

↑  https://www.cancer.org.il/template/default.aspx?PageId=12295
↑  https://www.accessdata.fda.gov/drugsatfda_docs/nda/2017/208772Orig1s000MultidisciplineR.pdf
↑  Spencer, SA; Riley, AC; Matthew, A; Di Pasqua, AJ (2019). "Brigatinib: Novel ALK Inhibitor for Non–Small-Cell Lung Cancer". Annals of Pharmacotherapy. 53 (6): 621–626. doi:10.1177/1060028018824578
↑  https://www.alunbrig.com/sites/default/files/2022-10/prescribing-information.pdf
↑  https://reference.medscape.com/drug/alunbrig-brigatinib-1000123#0
דנה ויס

| --- | --- |

ויס בינואר 2015
 לידה:  4 במאי 1969 (בת 55) ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 מעסיק:  חברת החדשות
 סוג כתב:  פרשנית מדינית ומגישת מהדורת חדשות סוף השבוע של חברת החדשות
 מספר צאצאים:  3
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  דנה-ויס-Dana-Weiss-154961981656127
 טוויטר:  danawt
דנה ויס (נולדה ב-4 במאי 1969) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה ישראלית. משמשת כפרשנית המדינית ומגישת "חדשות סוף השבוע" בחברת החדשות. בעבר הגישה את התוכנית "פגוש את העיתונות".
ביוגרפיה

ויס נולדה בישראל, גדלה והתחנכה בירושלים. אביה, פרופ’ יוסף ויס, יוצא פולין, היה גינקולוג, ואמה, אמנית במקצועה, נולדה בהולנד.
לאחר שסיימה את שירותה הצבאי כקצינת חינוך, למדה לתואר ראשון במשפטים ובתקשורת באוניברסיטה העברית, הוסמכה כעורכת דין וסיימה תואר שני במשפטים.
את דרכה התקשורתית החלה בעיתון "חדשות" וערכה בו את מוסף הסטודנטים "איינשטיין". לאחר סגירת העיתון בשנת 1993, עברה לחברת החדשות של ערוץ 2, שם החליפה את הכתב לענייני משפט, גדעון סער. היא מילאה תפקיד זה במשך כעשר שנים. משנת 2002 הגישה סדרות תחקירים ותוכניות אקטואליה שונות.
בינואר 2006 הגישה את תוכנית התחקירים "אנטי-אנטיביוטיקה" שעסקה בצריכה מסיבית של אנטיביוטיקה, ובסוף אותה שנה הגישה סדרת תחקירי המשך "אנטי-וירוס", שחקרה מה קורה לגוף האדם בשיא עונת החורף, כשהשפעות ומתקפות הווירוסים בעיצומן. בשנת 2007 הגישה ויס תוכנית תחקירים בשם "מישהו עוקב אחריך".
משנת 2009 החלה להגיש את תוכנית האקטואליה "פגוש את העיתונות", באותה שנה גם יצרה והגישה את הסדרה הדוקומנטרית "הפרעת קשב – מדינה באבחון" העוסקת בהפרעות קשב וריכוז. בשנת 2010 יצרה והגישה את סדרת התחקירים "קריירה". במאי 2013 קודמה ויס בחברת החדשות של ערוץ 2 להיות מגישת חדשות סוף השבוע. כתוצאה מכך ב-25 במאי הגישה את התוכנית פגוש את העיתונות בפעם האחרונה. ב-20 ביולי 2017 הגישה ויס לראשונה את מהדורת החדשות המרכזית של חדשות 2 כמגישה מחליפה.
משמשת כמגישה מחליפה באולפן שישי מעת לעת.
היא השתתפה כמראיינת בכל פרקי העונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "צומת מילר".
בעבר לימדה בחוג לתקשורת במרכז הבינתחומי הרצליה.
חיים אישיים

ויס נשואה לרפי (רפאל) טופז, נכדו של גדעון שוקן, והיא אם לשלושה בנים. מתגוררת עם משפחתה בשכונת רמת אביב בתל אביב. בשנת 2009 הצטרפה ויס לעמותת "תושבי רמת אביב", היא השתתפה בכנס מטעמה והנחתה בו פאנל.
אחיה הוא היזם והמנהל שי ויס, מנכ"ל חברת התעופה "וירג'ין אטלנטיק".
הערות שוליים

↑  דנה ויס, היום שבו הפכה הדמוקרטיה לקללה, ליברל, 10 באוגוסט 2015
↑  נועה קושרק, רמת אביב נגד התחרדות השכונה: "לצאת ולהתעמת עם המחזירים בתשובה", באתר הארץ, 4 בספטמבר 2009
דנה ויס מראיינת את שגריר ארצות הברית בישראל, דייוויד פרידמן ליד בניין השגרירות החדש, כשבוע לאחר העברת השגרירות לירושלים, מאי 2018
עץ הטנאקה

עץ הטנאקה (שם מדעי: Limonia Acidissima; ידוע גם בשם הלימון הכי חמוץ וכן תפוח הפילים) הוא עץ המשמש בבישול וברפואה מסורתית בדרום אסיה.
שתילי עץ הטנאקה
בולי עץ הטנאקה בשוק
משחת עץ הטנאקה על פני הבורמזים
העץ ממשפחת הפיגמיים, רב שנתי וגדל בעיקר במיאנמר, הודו, סרי לנקה ופקיסטן. העץ יכול להגיע לגובה של 9 מטר והשימוש בו נעשה לאחר שהתיישן 35 שנה.
ישנם שימושים רבים לפרי העץ ולקליפת הגזע שלו.
שימושים בפרי עץ הטנאקה

הפרי משמש לבישול ולהכנת תרופות. לפרי יש תכונות נוגדות חיידקים, אנטי דלקתיות ונוגדות חמצון.
בישול:
לפרי יש טעם חמוץ-מתוק והוא עשיר בוויטמין c וסיבים תזונתיים. נוהגים לכתוש את הפרי ומהעיסה מכינים משקאות, ריבות, מרקים וצ'אטני.
רפואה מסורתית:
בשל החומרים האנטי דלקתיים משתמשים בפרי לטיפול בזיהומים ודלקות.
עיסת הפרי משמשת לטיפול בהפרעות במערכת העיכול, שלשול ועצירות.
התרכובות הכימיות (פוליפנולים) בפרי משמשות להגנה על הגוף מפני נזקי חמצון הנגרמים מרדיקלים חופשיים.
שימושים בקליפת גזע העץ

במיאנמר מכינים אבקה וממנה מכינים תכשירים קוסמטיים לטיפול בעור, הגנה מפני השמש, הבהרת העור וריפוי זיהומים ופטריות. השימוש בטנאקה הוא ברפואה המסורתית אך מחקרים רבים ברחבי העולם תומכים ביכולת הריפוי שלו.
שימושים בקליפת גזע העץ > הכנת המשחה

טוחנים את קליפות בולי העץ, גבעולים ושורשים על גבי אבן גרניט עגולה ושטוחה הקרויה "קיאוק פיין" יחד עם מעט מים. לשיפור ההמסה של האבקה מוסיפים חומרים כמו אלכוהול. המשחה בעלת צבע לבן-צהוב והיא נמרחת על עור הפנים או הגוף, התערובת מתייבשת, מגנה ומרפאה את העור. נהוג במיאנמר, בכל שכבות האוכלוסייה, נשים, גברים וילדים למרוח את משחת הטנאקה.
שימושים בקליפת גזע העץ > תכונות המשחה ושימושים

האבקה מכילה מרכיבים פעילים כמו קומרין ומרמסין שלהם תכונות אנטי דלקתיות ונוגדות חיידקים.
העיסה נמרחת על הפנים והגוף להגנה מפני קרינת UV ולשמירה על קירור ורעננות העור במזג אוויר החם במיאנמר. המשחה טובה לטיפול ומניעת אקנה, להקלה על גירוד, הפחתת צלקות, לריכוך והחלקת העור, להאטת תהליך הזדקנות העור ולהעלאת ייצור האלסטין והקולגן שבעור. המשחה משמשת גם כהגנה מפני עקיצות היתושים.
המשחה הנמרחת על הפנים בצורה עגולה אך לעיתים מעוצבת כעלים.
שימושים בקליפת גזע העץ > היסטוריה

המסורת של מריחת משחת הטנאקה ידועה בספרות מהמאה ה-14, אך עדות לשימוש באבן הטחינה, כבר לפני 2,000 שנה, התגלתה בחפירות שנעשו ליד ראנגון, בירת מיאנמר, בעקבות רעידת אדמה בשנת 1930.
הפנים המצוירות של הנשים הבורמזיות תוארו בספרו של ג'ורג' אורוול "הימים הבורמזיים".
ראו גם

תפוח הפילים
הערות שוליים

↑  מהו איפור הפנים של הטנאקה? באתר eureka.org
↑  Thanaka: Myanmar's Ancient Natural Skincare Secret, Munday Body Care, ‏2020-09-23 (באנגלית)
↑  Thanaka - The Secret to Burmese Beauty, Heritage Line, ‏2024-09-30 (באנגלית בריטית)
↑  Elizabeth V. Seiverling, Jordan P. Trubiano, Matthew R. England, Analysis of the Antimicrobial Properties of Thanaka, a Burmese Powder Used to Treat Acne, Journal of Biosciences and Medicines 5, 2017, עמ' 1–6 doi: 10.4236/jbm.2017.57001
↑  Yeni, Beauty That’s More Than Skin Deep, The IRRAWADDY, 5/8/2011
↑  Ryan Lewis, Thanaka - The Bark Behind Burmese Beauty - Rainforest Cruises (באנגלית)
ולדימיר ניקולייב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 במרץ 1959 (בן 65) Novocheboksarsk, ברה"מ 
 מדינה:  רוסיה 
 תקופת הפעילות:  1997 
 
ולדימיר ניקולייביץ' ניקולייב (ברוסית: Владимир Николаевич Николаев; נולד ב-16 במרץ 1959) הוא רוצח וקניבל רוסי; בשנת 1997 הוא נידון למוות, עונשו הוחלף במאסר עולם בשנת 1999.
ביוגרפיה

עוד לפני הרציחות בילה ניקולייב את רוב חייו במוסדות כליאה על עבירות של גניבה, אלימות ושוד. את עונש המאסר הראשון הוא קיבל בשנת 1980, לאחר מכן נשפט פעמיים נוספות. הוא לא שהה בכלא זמן רב: כחודשיים-שלושה, כשהמאסר האחרון היה שבעה חודשים. בשבעת חודשי החופש האלה בשנת 1997 החל ניקולייב להרוג.
הרצח הראשון, כפי שאמר לימים ניקולייב, התרחש במקרה: במהלך ריב בשכרות, הוא הרג את חברו לשתייה עם מכת אגרוף. לאחר מכן ניקולייב, שלא ידע כי חברו לשתייה מת, לקח את הגופה לביתו, שם ניסה להחיות את חברו עם כמה מכות על לחייו ומים קרים מהמקלחת. לאחר שהבין שהוא מת, הוא החל לבתר אותו כדי להיפטר מהגופה, ואז החליט לטעום את מבשרו. הוא כרת חתיכה מרגלו, בישל אותה וטעם אותה. ניקולייב לא אהב את טעם הבשר. לאחר מכן טיגן את הביס הבא וסיים לאכול. חלק מהבשר נתן לחברו,  שהביא את הבשר הביתה. אשתו הכינה פלמני, שלדברי ניקולייב היא אכלה בעצמה והאכילה את הילדים; ניקולייב החליף קצת מהבשר באלכוהול.
ניקולייב ביצע את הרצח השני בכוונה. עד מהרה נחשף ניקולייב: החבר, יחד עם אשתו, הכינו כיסונים, שניתנו גם לשכנים. טעמם של הכיסונים נראה לאלה חשוד, והם הראו לרופא את הבשר המוזר. הבדיקה הפשוטה ביותר הראתה כי הבשר הטחון מכיל עקבות של דם אנושי. עד מהרה נעצר ניקולייב בחשד לרצח. הוא הודה במהירות בפשעים.
החל מאפריל 2020 הוא חי וממשיך לרצות את עונשו ב"הדולפין השחור".
הערות שוליים

↑  https://www.cheatsheet.com/health-fitness/youll-never-believe-what-really-happens-in-russias-most-terrifying-prisons.html/
גינטר פרידלנדר

| --- | --- |

 לידה:  8 באפריל 1902 חוז'וב, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  25 במאי 1975 (בגיל 73) ירושלים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת ברן 
 
גינטר פרידלנדר (8 באפריל 1902 – 25 במאי 1975) היה רוקח, בוטנאי, פרמקוגנוסטיקן וכימאי של המזון, תעשיין תרופות. הקים את מפעל התרופות "טבע".