stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מייקל ג'יי. סיילור
ביוגרפיה

סיילור נולד בלינקולן בירת נברסקה ב-4 בפברואר 1965. את שנותיו הראשונות בילה סיילור בבסיסים שונים של חיל האוויר האמריקאי (U.S Air Force) ברחבי העולם משום שאביו שירת בחיל האוויר. כשהיה בן 11 משפחתו עברה לגור בפיירבורן אוהיו סמוך לבסיס חיל האוויר Wright-Patterson Air Force Base.
בשנת 1983 החל את לימודיו במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) במסגרת תוכנית מלגות להכשרת קציני מילואים לחיל האוויר. תוך כדי לימודיו הצטרף סיילור לאחוות תטא דלתא כי שם הכיר את Sanju Bansal שיהיה לימים השותף שלו לייסוד MicroStrategy. בשנת 1987 סיים את לימודיו ב־MIT עם תואר כפול באווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה, ומדע, טכנולוגיה וחברה. באותה שנה סיילור סיים את הכשרתו בתור טייס בדרגת לוטננט משנה בחיל האוויר אך בדיקה רפואית שגרתית גילתה אצלו רשרוש בלב דבר אשר מנע ממנו להמשיך לבנות קריירה כטייס.
בשנת 1988 החל לעבוד כיועץ פנימי בחברת DuPont שם פיתח הדמיות ממוחשבות לצורך חיזוי שינויים בשוקי המפתח של החברה. ההדמיות שפיתח חזו כי בשנת 1990 יהיה מיתון ברבים מהשווקים העיקריים בהן פועלת החברה.
מיקרוסטרטג'י

בעזרת המימון שקיבל מ-DuPont, ייסד סיילור את חברת מיקרוסטרטג'י יחד עם שותפו ללימודים במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), סנג'ו בנסל. בתחילת דרכה, החברה התמקדה בפיתוח תוכנות לכריית מידע, ובהמשך מיקדה את פעילותה בפיתוח תוכנות בינה עסקית. בשנת 1992 זכתה מיקרוסטרטג'י בחוזה בשווי 10 מיליון דולר עם רשת מקדונלד'ס, במסגרתו פיתחה יישומים לניתוח יעילותן של מבצעי השיווק של הרשת. בעקבות החוזה עם מקדונלד'ס, זיהה סיילור את הפוטנציאל בפיתוח תוכנות בינה עסקית שיאפשרו לחברות לנתח את נתוניהן ולייעל את הפעילות העסקית שלהן.
ביוני 1998 מיקרוסטרטג'י הונפקה לראשונה לציבור, עם הנפקה של 4 מיליון מניות במחיר התחלתי של 12 דולר למניה. ביום המסחר הראשון הוכפל ערך המניה. בעקבות ההנפקה, בתחילת שנת 2000 נאמד הונו של סיילור בכ-7 מיליארד דולר, ומגזין Washingtonian תיאר אותו כאדם העשיר ביותר באזור וושינגטון די.סי.
בשנת 1996 הוענק לסיילור התואר "יזם ההיי-טק של השנה בוושינגטון" מטעם חברת KPMG. בשנת 1997 הוכתר על ידי ארנסט אנד יאנג כ-"יזם השנה בתחום התוכנה", ובשנה שלאחר מכן נבחר על ידי מגזין Red Herring לאחד מ"עשרת היזמים המובילים לשנת 1998". בשנת 1999 נכלל ברשימת "החדשנים מתחת לגיל 35" של כתב העת MIT Technology Review.
הערות שוליים

↑  Michael J. Saylor, strategy.com (באנגלית)
↑  Gerelyn Terzo, Michael Saylor: Bitcoin to Replace Gold This Decade, yahoo!finance, ‏19 בנובמבר 2021 (באנגלית)
1 2 3  Harry Jaffe, The Seven Billion Dollar Man, washingtonian.com, ‏1 במרץ 2000 (באנגלית)
1 2  Mark Leibovich, MicroStrategy's CEO Sped to the Brink, washingtonpost.com, ‏5 בינואר 2002 (באנגלית)
1 2  Jeff Glasser, "From the Ground Up and Up", washingtonpost.com, ‏15 ביולי 1996 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007451608105171  PLWABN: 9812806850105606  GND: 1035710145  ISNI: 0000 0003 8082 3578  LCCN: no2012107634  NLK: KAC201311166  VIAF: 259824238   WorldCat (עם VIAF): 259824238 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מייקל ג'יי. סיילור".
לינוקס (גרעין)

| --- | --- |


גרעין לינוקס 2.6.25.17 בהרצה
 מפתח:  לינוס טורבאלדס ורבים אחרים
 משפחה:  דמוית UNIX
 מודל קוד:  קוד פתוח, תוכנה חופשית
 מחזור חיים:  25 באוגוסט 1991 – הווה (33 שנים) 
 גרסה אחרונה:  5.16.10 ב־16 בפברואר 2022 (לפני 3  שנים ו־15  ימים)
 סוג גרעין:  מונוליטי
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו גרסה 2 (בלבד)
 מצב עבודה:  פעיל
 פלטפורמות:  ARM, Unicore, TILE64, SuperH, Xtensa, IBM System/390, Motorola 68000 family, x86, x86-64, SPARC, PA-RISC, Atmel AVR, Atmel AVR, PowerPC, DEC Alpha, איטניום, ETRAX CRIS, ארכיטקטורת MIPS, Z/Architecture 
 אתר אינטרנט:  https://kernel.org 
 
תפוצתו של גרעין לינוקס
Tux הפינגווין - הדמותג של מערכת ההפעלה לינוקס
גרעין לינוקס (באנגלית: Linux kernel) הוא גרעין שבו נעשה שימוש במערכות הפעלה ממשפחת לינוקס. זו אחת הדוגמאות הבולטות והנפוצות ביותר של תוכנות קוד פתוח וחופשי.
הגרעין של לינוקס מופץ תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו מגרסה 2 (בתוספת מספר יוצאי דופן), אשר מפותח על ידי מספר מפתחים מרחבי העולם. דיונים בנושא הפיתוח מתרחשים באופן יום-יומי ברשימת התפוצה של הגרעין (linux kernel mailing list).
הגרעין של לינוקס נוצר על ידי הסטודנט הפיני לינוס טורבאלדס בשנת 1991 מתוך שאיפה לאפשר שימוש במערכת ההפעלה יוניקס גם על מחשבים אישיים. לינוקס זכתה לקהל מפתחים ומשתמשים אשר אימצו קוד מקור ממיזמי תוכנה חופשית אחרים לצורך שימוש עם הגרעין החדש. אלפי מפתחי תוכנה תרמו קוד לגרעין של לינוקס. גרעין לינוקס נמצאת בבסיסן של הפצות לינוקס.
הגרעין של לינוקס יכול לרוץ על מגוון רחב של מעבדים, הוא תומך במגוון רחב של פלטפורמות והתקנים, ומשתמשים בו במגוון של מערכות, החל מטלפוני אנדרואיד וכלה במחשבי ענק.
מצב חוקי > רישיונות שימוש

במקור הופץ הגרעין של לינוקס תחת רישיון שימוש שאסר כל שימוש מסחרי בקוד. המצב השתנה במהרה, כאשר בגרסה 0.12, שונה רישיון השימוש לרישיון GPL מגרסה 2. רישיון זה מאפשר הפצה מחדש, ואפילו מכירה, של גרסאות לינוקס (בין אם הקוד הרשמי של לינוקס ובין אם גרסאות מותאמות), כל עוד הקוד מופץ תחת רישיון דומה, ולקונה יש גישה לקוד המקור. טורבאלדס צוטט כי המעבר לשימוש ברישיון ה-GPL, היה המעשה הטוב ביותר שביצע אי פעם.
מצב חוקי > רישיונות שימוש > רישיון GPL (גרסה 3)

נכון להיום, לינוקס זמינה תחת רישיון GPL מגרסה 2, כאשר (בשונה ממרבית התוכנה ברישיון זה) אין הרשאה לפתיחת קוד המקור תחת רישיון זה מגרסה חדשה יותר. החלטה (יוצאת דופן) זו היא בבסיסו של דיון מתמשך בנוגע לקלות המעבר לגרסאות מתקדמות יותר של GPL (דוגמת רישיון 3), והאם בכלל יש טעם במעבר שכזה. טורבאלדס בעצמו ציין ביציאת גרסה 2.4.0 של הגרעין שהקוד שלו יוצא רק תחת רישיון GPL 2. עם זאת, רישיון GPL מציין כי אם לא מצוינת במפורש גרסת הרישיון, כל גרסה שהיא יכול להיות בשימוש, ו-אלאן קוקס ציין כי רק מעטים ממפתחי הגרעין ציינו את מספר הגרסה המדויק. בספטמבר 2006, סקר שנערך בקרב 29 ממפתחי הגרעין העיקריים, הראה כי 28 מעדיפים את גרסה 2 של רישיון ה-GPL על פני ההצעה של רישיון 3 (שהיה בתהליך כתיבה באותה העת). טורבאלדס התייחס לסוגיה וציין שלדעת מספר הדיוטות, דווקא הוא היה היוצא דופן כמתנגד לרישיון 3.
מצב חוקי > מודולי גרעין נטענים וקושחה

קיים דיון עקרוני האם מודולי הגרעין הנטענים נחשבים כיצירות נגזרות בהתאם לחוקי זכויות יוצרים, ולפיכך הם בעצמם נמצאים תחת רישיון ה-GPL. טורבאלדס בעצמו טוען כי ישנם מודולי גרעין אשר משתמשים בממשקי הגרעין, אבל הם בעצמם אינן נגזרות של הגרעין, מה שמאפשר לדעתו את השימוש במודולים שכאלה אשר אינם נמצאים תחת רישיון ה-GPL (מרבית המודולים הללו הם מודולים סגורים אשר מופצים רק בגרסה הבינארית של הקובץ). יש רבים החולקים על דעה זו, ואפילו טורבאלדס מסכים כי רבים ממודולי הגרעין הנטענים הם יצירות נגזרות, ואף מציין כי ברירת המחדל היא שמודולים אלה הם יצירה נגזרת. עם זאת, טורבאלדס מציין כי קיים תחום אפור בהקשר להתקני תוכנה אשר נכתבו במקור עבור מערכות הפעלה אחרות (ולכן בהכרח אינם יצירה נגזרת). אחד הגורמים העיקריים לדיון זה הם מנהלי התקנים של כרטיסים גרפיים. בסופו של דבר, נראה כי הפתרון לסוגיה יקבע על ידי בית משפט.
נושא נוסף אשר מצוי בליבת הדיון בכללי הרישיון בלינוקס הוא הנושא של שימוש ברכיבי קוד סגור הקשורים לרכיב קושחה מסוים מתוך מטרה לתמוך בו. קבצים אלה נמצאים תחת מספר רב של רישיונות תוכנה, וחלקם הגדול מופצים תחת רישיון קוד נוקשים, וקוד המקור שלהם לרוב סגור. ריצ'רד סטולמן טוען כי שימוש ברכיבי קוד שכאלה הופכים את לינוקס למערכת קוד סגור; וייתכן שאפילו גורמים ללינוקס להיות בסתירה עם רישיון ה-GPL (הדורש גישה מלאה לקוד המקור). כתגובה לכך, החל ארגון ה-FSFLA (קבוצת ה-FSF של אמריקה הלטינית) את פרויקט ה-Linux-libre, כדי להפוך את הגרעין של לינוקס לגרעין ללא רכיבי תוכנה סגורים, כדי שתוכל להיות בשימוש של הפצות לינוקס חופשיות לחלוטין.
הדבר הביא לכך שפרויקט דביאן הודיע שגרסה 6.0 של ההפצה מבוססת על גרעין "חופשי מכל רכיב שאיננו חופשי".
מצב חוקי > סימן מסחרי

לינוקס היא סימן מסחרי רשום של לינוס טורבאלדס בארצות הברית ובמספר מדינות נוספות. הדבר נובע מתקרית עם ויליאם דלה קורס ג'וניור, אשר אף על פי שלא היה מעורב בפיתוח לינוקס, רשם סימן מסחרי על לינוקס ולאחר מכן דרש זכויות שימוש בלינוקס
. לאחר מכן, מספר תומכי לינוקס פנו לרשויות המשפטיות הרלוונטיות ותבעו את דלה קרוס. העניין יושב באוגוסט 1997, כאשר הסימן הרשום הועבר לרשות לינוס
.
מצב חוקי > סאגת SCO

במרץ 2003 חברת SCO הגישה תביעה כנגד חברת IBM בטענה כי IBM הפרה את זכויות היוצרים של SCO בנוגע לקוד המקור של מערכת Unix על ידי תרומה של חלק מקטעי הקוד של מערכת Unix המקורית לגרעין של לינוקס. בנוסף, שלחה SCO מכתבים למספר חברות המזהירים אותן משימוש בלינוקס ללא בקשת רישיון מ-SCO עקב הפרת זכויות היוצרים, ובמקביל אף הודיעה לעיתונות על כוונתה לתבוע משתמשי לינוקס. IBM התחייבה להגן על לקוחות מערכות הלינוקס שלה על חשבונה. הפרשה הביאה למספר תביעות של חברת SCO כנגד חברות כגון נובל, דיימר-קרייזלר (אשר בוטלה בחלקה ביולי 2004) ו-Autozone, וכן לתביעות נגדיות של חברות כגון Red Hat כנגד SCO.
בתחילת 2007, SCO הגישה לבית המשפט את התביעה המדויקת בנוגע להפרת זכויות היוצרים. למרות טענותיה המקוריות של שימוש לא חוקי במעל מיליון שורות קוד, החברה הציגה לבית המשפט 326 שורות קוד, מרביתן בלתי ניתנות להגנת זכויות יוצרים. באוגוסט 2007 קבע בית המשפט בתביעה של SCO כנגד נובל כי SCO לא הייתה בעלת זכויות הקניין על UNIX אם כי בית המשפט לערעורים קבע באוגוסט 2009 כי שאלת בעלות זכויות היוצרים תקבע על ידי חבר מושבעים
. ואכן ב-30 במרץ 2010 קבע חבר המושבעים לטובת חברת נובל.
מצב חוקי > התקני תוכנה Hyper-V של מיקרוסופט

ביולי 2009 חברת מיקרוסופט הגישה את התקני התוכנה של Hyper-V (רכיב תוכנה שמיועד לשיפור יכולת ההרצה של מערכות לינוקס וירטואליות במערכות חלונות) לפרויקט הגרעין של לינוקס. מיקרוסופט נאלצה לבצע צעד זה לאחר שהסתבר ש-Hyper-V הכיל בתוכו התקן תוכנה לרשתות אשר מופץ ברישיון ה-GPL

.
התרחבות השימוש

השם לינוקס מתייחס אל הגרעין של מערכת ההפעלה, על אף שמקובל כיום להשתמש בשם כדי להתייחס למשפחה שלמה של מערכות הפעלה תואמות יוניקס, המוכרות גם בשם גנו/לינוקס, אשר נוצרו על ידי שילוב גרעין לינוקס עם ספריות וכלים מפרויקט גנו. המושג "לינוקס" מתייחס גם להפצות לינוקס שלמות, אשר מספקות בדרך כלל כמויות גדולות של תוכנה החל משרתי אינטרנט כדוגמת Apache ועד לסביבות עבודה גרפיות כמו GNOME וחבילות יישומים משרדיים כמו OpenOffice.org בנוסף לבסיס של מערכת ההפעלה עצמה.
טורבאלדס לא תכנן להתחיל מהפכה כאשר הכריז לראשונה על זמינות הגרעין בגרסה 0.1. ההכרזה המאוד צנועה שלו התייחסה למעשה למגבלות של לינוקס והביעה ספק לגבי האפשרות שהיא תהפוך למשהו רציני אי פעם. טורבאלדס התייחס במיוחד לעובדה שקוד המקור לא נייד בין פלטפורמות חומרה (non portable) מאחר שהוא עושה שימוש נרחב הוראות מכונה במעבדי 386 (המחשב האישי שהיה ברשותו ובאמצעותו פותחה לינוקס). עבור טורבאלדס, לינוקס הייתה תחביב לכל היותר. אבל ההתלהבות הייתה גדולה. מפתחים רבים ברחבי העולם התחילו לסייע לו ולאט לאט הפכה לינוקס, יחד עם תוכניות המערכת הזמינות כחלק מפרויקט גנו, למערכת הפעלה לכל דבר. במשך תקופה ארוכה נוספו למערכת ההפעלה גנו/לינוקס יישומים נוספים כמו שרת התצוגה X, מנהלי התקן להתקני חומרה שונים והיא אף הוסבה לפלטפורמות חומרה רבות מלבד אינטל.
ראו גם

לינוקס
הערות שוליים

↑  קובץ ה-README של הגרעין
↑  לינוס טורבאלדס, "Re: GPLv3 Position Statement"
↑  רישיון התוכנה
↑  Linux Kernel Development: How Fast it is Going, Who is Doing It, What They are Doing, and Who is Sponsoring It
↑  ההכרזה על זמינות לינוקס להורדה ושיפור
↑  הערות לגרסה 0.12 של לינוקס
↑  ההודעה הראשונה לרשימת התפוצה alt.os.linux מיום 19 בינואר
↑  המעבר לגרסת גרעין 3, ריאיון עם טורבאלדס
↑  מידע אודות הגרעין
↑  PC Magazine
↑  The Pragmatist of Free Software
↑  GPLv3 and the kernel
↑  הודעתו של לינוס טורבאלדס בנוגע לרישיון השימוש בקוד שכתב
↑  Re: GPL V3 and Linux
↑  Top Linux programmers pan GPL 3
↑  הצהרתו של טורבאלדס בנוגע לרישיון ברירת המחדל של מודולי גרעין
↑  הסברו של טורבאלדס בנוגע לרישיון התקני תוכנה שנכתבו במקור עבור מערכות הפעלה אחרות
↑  עמדת ריצ'רד סטולמן ביחס למנהלי התקנים בקוד סגור בגרעין של לינוקס
↑  אתר הבית של פרויקט linux-libre באתר של FSFLA
↑  הכרזת פרויקט דביאן על גרסת גרעין 6.0
↑  יו פיל, "Linux Trademark Dispute"
↑  יו פיל, "Action Taken on Linux Trademark"
↑  טניה ג'יסלברג, "The Trademark History of Linux, the Operating System"
↑  "Report from the Courthouse 7 March"
↑  "Court Rules: Novell owns the UNIX and UnixWare copyrights"
↑  "SCO Will Try Again"
↑  "Jury says Novell owns Unix copyrights"
↑  "Microsoft aims at VM market with Linux kernel code offering"
↑  "Microsoft's Linux Kernel Code Drop Result of GPL Violation"
↑  "Microsoft Contributes Linux Drivers to Linux Community"
נמל התעופה הבין-לאומי טריפולי

נמל התעופה הבין-לאומי טריפולי (בערבית: مطار طرابلس العالمي) היה נמל תעופה בינלאומי בטריפולי, בירת לוב. שדה התעופה מוקם באזור במרחק של 24 קילומטרים ממרכז טריפולי. בעבר היה בסיס הפעולה המרכזי של ליביאן איירליינס, אפריקייה איירווייז ובוראק אייר.
נמל התעופה נסגר לסירוגין מאז 2011 ונכון לתחילת 2018, טיסות לטריפולי וממנה מבוצעות דרך נמל התעופה הבינלאומי של מעיתיגה.
הערות שוליים

↑  "Foreign travel advice Libya". UK Government. אורכב מ-המקור ב-7 בנובמבר 2016. נבדק ב-31 באוקטובר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שדות תעופה ובנושא לוב. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הרברט סמואל

ערך זה עוסק במדינאי ודיפלומט אנגלי-יהודי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
לורד הרברט לואי סמואל, ויקונט סמואל הראשון (באנגלית: Herbert Louis Samuel; שמו העברי: אליעזר בן מנחם סמואל; ‏6 בנובמבר 1870 – 5 בפברואר 1963) היה מדינאי ודיפלומט יהודי-בריטי, חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה הליברלית, שר בממשלת בריטניה; שימש כנציב העליון הראשון על ארץ ישראל בזמן המנדט הבריטי (וכונה בפי אנשי היישוב גם "הנציב הראשון ליהודה").
 היה חבר במסדרי האמבט, ההצטיינות והאימפריה הבריטית וכן חבר במועצה המלכותית.
משפחתו

הרברט סמואל נולד כצעיר בין חמשת ילדיהם של אדווין לואיס סמואל וקלרה לבית ייטס. היו לו שלושה אחים גדולים - סטיוארט, דניס וג'ילברט, ואחות, מייבל.
סמואל נישא לביאטריס, בת למשפחת פרנקלין, משפחה בריטית-יהודית ממעמד כלכלי וחברתי גבוה שעסקה בעיקר בתחום הבנקאות וההוצאה לאור. שורשיה של המשפחה בפולין ובבוהמיה (השם המקורי של המשפחה היה פרנקל, והוא שונה לפרנקלין עם הגעתו של אבי אבות המשפחה לאנגליה לקראת אמצע המאה ה-18). אחיו הבכור סטיוארט (אנ') היה אף הוא פוליטיקאי וחבר פרלמנט. אחי אשתו היה חותנו של נורמן בנטוויץ', וסבה של המדענית הבריטית רוזלינד פרנקלין.
פעילות פוליטית

לאחר שהתמודד ללא הצלחה על מושב מחוז דרום אוקספורדשייר (הנלי) מטעם המפלגה הליברלית בבחירות כלליות בשנת 1895 ובשנת 1900, נבחר סמואל לראשונה לבית הנבחרים הבריטי בבחירות הביניים בנובמבר 1902 למושב מחוז קליבלנד (אנ'). הוא מונה כשר בממשלה בשנת 1909 על ידי ראש הממשלה הרברט הנרי אסקווית'. בתחילה שימש כצ'נסלור של דוכסות לנקסטר (למעשה כשר בלי תיק; דוכסות הנחשבת נחלה של מלך אנגליה), ולאחר מכן כממונה על שירותי הדואר ושר הפנים. סמואל היה היהודי הראשון (שאינו מומר כבנג'מין דיזראלי) ששימש כשר בממשלת בריטניה.
בתפקידו כשר הפנים הנהיג את שעון הקיץ בבריטניה, הציע את החוק שאפשר לנשים להיבחר לפרלמנט והיה מעורב בדיכוי המהומות שפרצו באירלנד. כשר הפנים גם קידם את רעיון יצירת פרוטקטורט בריטי על ארץ ישראל, רעיונות שמצאו לאחר מכן את ביטוים במדיניות בריטניה בסמוך לסיום מלחמת העולם הראשונה, והשפיעו בין היתר על הצהרת בלפור.
כאשר המפלגה הליברלית התפרקה לסיעת אסקווית' וסיעת לויד ג'ורג', סמואל תמך באסקווית'. כאשר הודח אסקווית' ולויד ג'ורג' מונה לראש ממשלה סירב הרברט סמואל להמשיך ולכהן כשר ועזב את הממשלה, זאת כהבעת שאט נפש על מהלכיו של לויד ג'ורג' שהביאו להדחתו של אסקווית'.
לאחר כיבוש ארץ ישראל על ידי בריטניה בשנת 1917, איבד סמואל את מקומו בפרלמנט מטעם מחוז קליבלנד בבחירות כלליות של שנת 1918 וכפוליטיקאי בכיר לשעבר היה מועמד לתפקיד דיפלומטי. בתקופה זו השתתף באספה ציונית ובנאומו נימק את השקפתו הציונית. בראשית 1920, לאחר תחילת המנדט הבריטי על ארץ ישראל מינה אותו אלפרד מילנר, שר המושבות בממשלת האחדות (שמרנים - ליברלים) של דייוויד לויד ג'ורג', למשרת הנציב העליון על ארץ ישראל, אליה הגיע ב-30 בינואר של אותה שנה.
חזרה לבריטניה

עם שובו לבריטניה בשנת 1925 מונה על ידי ראש הממשלה סטנלי בולדווין לבדיקת הבעיות בקרב אוכלוסיית הכורים. ועדת סמואל פרסמה את מסקנותיה במרץ 1926, והמליצה על רה-אורגניזציה במכרות, אך דחתה את הרעיון של הלאמתם. כן המליצה על ביטול הסובסידיות בענף והפחתת שכר הכורים. המלצות הוועדה היו אחד הגורמים לשביתה הגדולה בשנת 1926.
סמואל שב לפרלמנט בעקבות הבחירות בשנת 1929 כנציג מחוז דרוון (Darwen). שנתיים לאחר מכן הפך למנהיג המפלגה הליברלית, אחרי לויד ג'ורג', והיה ליהודי הראשון שהנהיג מפלגה גדולה באנגליה. כיהן כשר הפנים בממשלות רמזי מקדונלד. הוא פרש עם מפלגתו מן הממשלה בשנת 1932, ואיבד את מושבו בפרלמנט בשנת 1935.
בשנת 1937 קיבל את תואר האצולה ויקונט, שאותו הוריש לבנו הבכור, אדווין סמואל (1898–1978)(אנ'), ואחר כך לנכדו, פרופ' דוד הרברט סמואל (1922–2014). עם קבלת תואר האצולה נכנס סמואל לבית הלורדים; ה"ויקונט סמואל מהר הכרמל" (אנ') שימש כמנהיג המפלגה הליברלית בבית הלורדים בשנים 1944–1955. בין תוארי הכבוד שהוענקו לו לאורך שנות פעילותו: אביר מסדר האמבט, אביר מסדר ההצטיינות, אביר מסדר האימפריה הבריטית וחבר המועצה המלכותית המכובדת ביותר של הוד מלכותו.
גם לאחר עזיבתו את ארץ ישראל הוסיף סמואל להיות מעורב בענייני התנועה הציונית, והביע התנגדות למדיניות הספר הלבן השלישי של 1939, שכללה איסור על העלייה ועל מכירת אדמות ליהודים. עוד קודם לכן, ביולי 1937, נאם בבית הלורדים ותקף את החלטת ועדת פיל על חלוקת ארץ ישראל.
סמואל נפטר בשנת 1963. חלק מצאצאיו גרים עד היום בישראל.
בנו אדווין (אנ') נישא להדסה, בתו של המחנך, הבלשן והמילונאי העברי יהודה גור (גרזובסקי). בנו של אדווין, דוד, הקים את המחלקה לחקר המוח במכון ויצמן.
הנצחה

ישנם רחובות הקרויים על שמו בכמה ערים בארץ, כגון חדרה (רחוב הרברט סמואל), תל אביב (רציף הרברט סמואל), נתניה (רחוב שמואל הנציב), ירושלים ועוד. כמו כן נקראות על שמו שכונת אחוזת שמואל (אחוזה) בחיפה ושכונת קריית שמואל בטבריה.
ראו גם

הנציב העליון (1966), ציור מאת אריה ארוך
לקריאה נוספת

משה מוסק, הרברט סמואל ומדיניות העלייה: הגישה הבריטית, הציונית והפלסטינית, הוצאת סטימצקי, 2020
יעקב יערי-פולסקין, סיר הרברט סמואל, תל אביב תרפ"ו, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  באתר הגנאלוגי geni
↑  Bernard Wasserstein, Samuel, Herbert Louis, first Viscount Samuel, in Oxford Dictionary of National Biography online, 19 May 2011
↑  המושב התפנה בעקבות התפטרותו של חבר פרלמנט ליברלי אלפרד פיס (אנ'), עקב בעיות בריאות.
↑  תום שגב, ימי הכלניות : ארץ ישראל בתקופת המנדט, עמ' 124
↑  מערכת, אנגליה, הצפירה 45 (90), 1918
↑  חיים לזר-ליטאי, עליית אף על פי, עמ' 13
↑  תום שגב (1999). ימי הכלניות - ארץ ישראל בתקופת המנדט, הוצאת כתר, ירושלים. עמ' 181
↑  אגרות הראיה ד, הוצאת מכון הרצי"ה, ירושלים, איגרת ארצ"ה עמוד 232.
↑  ברנרד וסרשטיין, בריטניה ויהודי אירופה 1939–1945, עם עובד, 1982, עמ' 21.
↑  גבריאל צפרוני, מות הג'נטלמן הראשון ליהודה, מעריב, 24 בנובמבר 1978, המשך.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267675105171  PLWABN: 9810627843705606  BIBSYS: 90220060  BnF: cb12366070t (data)  CiNii: DA05281392  GND: 118794329  ISNI: 0000 0001 2282 7955  LCCN: n79083940  NKC: vse2011659663  NLA: 35473796  NLG: 153065  NTA: 067773060  SNAC: w64b31nk  SUDOC: 069317968  Trove: 965978  VcBA: 495/252594  VIAF: 89420638   WorldCat (עם VIAF): 89420638 
הרברט סמואל בעת קבלת פנים בירושלים לווינסטון צ'רצ'יל ורעייתו. משמאלו האמיר עבדאללה ומשמאלו, רעייתו של הרברט סמואל. מרץ, 1921
הרברט סמואל עם הלורד בלפור והגנרל אלנבי
הרברט סמואל עם וינסטון צ'רצ'יל
ברוך בן-טובים, נשיא חברת "אחוזת בית", מקדם את פני הנציב העליון סר הרברט סמואל ורעייתו ביאטריס (לבית פרנקלין), בטקס הנחת אבן הפינה לשכונת "קריית שמואל" בטבריה. 26 בנובמבר 1922
ביקורו של הנציב העליון הבריטי הרברט סמואל במפעל נשר בנשר ב-1925, צולם על ידי בלה שניטלנדר
הרברט סמואל מקבל את פני הראשון לציון הרב נסים יהודה דנון בפתח בית המושל, 1920
רחוב הרברט סמואל סמוך לפיאצה בחדרה המנציחה את שמו
גאוגרפיה של אלג'יריה

| --- | --- |
 (למפת אלג'יריה מוגדלת) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תוניסיה לוב ניז'ר מאלי מאוריטניה הים התיכון+(למפת אלג'יריה רגילה) אלג'יר קונסטנטין אוראן תלמסאן אל-ואד תמנראסת טינדוף מרוקו ספרד תונ. לוב ניז'ר מאלי מאור. הים התיכון+
 יבשת:  אפריקה 
 קואורדינטות:  28°N 1°E﻿ / ﻿28°N 1°E﻿ / 28; 1
 שטח
 דירוג שטח:  11
 שטח:  2,381,740 קמ"ר
   אדמה:  2,381,740 קמ"ר (100%)
   מים:  0 קמ"ר (0%)
 גובה
 הנקודה הנמוכה:  40 מטר מתחת לפני הים  (שוט מלע'יע')
 גובה ממוצע:  800 מטר
 הנקודה הגבוהה:  3,003 מטר (תאהאת)
 מידע נוסף
 אורך קו החוף:  998 ק"מ
 אורך הגבולות:  6,734 ק"מ
 מדינות גובלות:  מרוקו, מאוריטניה, סהרה המערבית, איטליה, תוניסיה, ניז'ר, מאלי, לוב, ספרד 
 
מפת אלג'יריה
אלג'יריה היא מדינה בצפון אפריקה, או במגרב, השוכנת לחופו של הים התיכון. היא גובלת בתוניסיה ובלוב ממזרח, בניז'ר מדרום-מזרח, במאלי ובמאוריטניה מדרום-מערב ובמרוקו, לרבות סהרה המערבית, ממערב. זו המדינה הגדולה ביותר באפריקה מבחינת שטח. עיקר האוכלוסייה מתרכזת על רצועת חוף הים התיכון בצפון המדינה. דרומית לרצועה זו מתנשא רכס הרי האטלס המשתפל אל הים, אולם רוב שטח המדינה משתרע על פני מדבר סהרה. עיר הבירה אלג'יר היא העיר הגדולה והמאוכלסת ביותר במדינה.
עם גודל של כמעט 2.4 מיליון קמ"ר, אלג'יריה היא המדינה הגדולה בשטחה באפריקה, והעשירית בגודל שטחה בעולם. גודלה כה רב, עד שאילו היינו מציבים אותה ביבשת אירופה, היא הייתה יכולה להכיל בתוכה את שטחיהן  של המדינות גרמניה, צרפת, איטליה, בריטניה ופולין.
גבולות

קו החוף של אלג'יריה לאורך הים התיכון בצפונה הוא 998 ק"מ. במזרחה אלג'יריה גובלת בתוניסיה לאורך 965 ק"מ ובלוב לאורך 982 ק"מ. בדרום-מזרח היא גובלת בניז'ר לאורך 956 ק"מ. בדרום-מערב היא גובלת במאלי לאורך 1,376 ק"מ ובמאוריטניה לאורך 463 ק"מ. במערב היא גובלת במרוקו לאורך 1,601 ק"מ, מתוכם 42 ק"מ הם הגבול עם סהרה המערבית.
שטחה של אלג'יריה נע בין מעט מעל קו רוחב 37° צפון לקו רוחב 19° צפון ובין קו אורך 12° מזרח לקו אורך 9° מערב. נקודות הקצה מבחינה גאוגרפית:
הצפונית ביותר – כף בוגארון לחוף הים התיכון;
המזרחית ביותר – משולש הגבולות עם לוב וניז'ר;
הדרומית ביותר – אתר לא מוגדר על הגבול עם מאלי במחוז אדראר;
המערבית ביותר – קו הגבול עם מרוקו, לרבות סהרה המערבית, לכל אורכו.
פני השטח

שטחה הכולל של אלג'יריה הוא 2,381,741 קמ"ר, דבר המציב אותה כמדינה הגדולה ביותר באפריקה, ומהגדולות בשטחן בעולם.
עם זאת, שטח מקורות המים באלג'יריה הוא אפסי.
פני השטח > הרי האטלס

רכס הרי האטלס הנמצא בשטח אלג'יריה הוא חיץ טבעי בין מדבר סהרה לים התיכון. הרכס נחלק לשתי שרשראות, אטלס התל ואטלס הסהרה, שביניהן משתרעת הרמה הגבוהה דמוית הערבה. השרשרת הנמוכה מבין השתיים היא אטלס התל, הנושקת לים התיכון ואשר נמשכת מגבול מרוקו עד להרי אוראס במזרח. באזור זה מתרכזת מרבית אוכלוסיית המדינה. במזרח השרשרת מתנשאים הרי אל-קבאאל (קבילייה), הגדולים והקטנים.
גובהה של הרמה הגבוהה נע בין 1,300 מ' מעל פני הים במערב ל-400 מ' במזרח. הרמה מאוד צחיחה, עד כדי כך שלעיתים היא נחשבת חלק מהסהרה. בעונות הגשומות זורמים בה נחלי אכזב היוצרים מלחות. הרמה מכוסה קרקעות סחף מבליית ההרים סביבם, וברחביה מפוזרים רכסים קטנים המשנים את צורת הנוף המונוטונית.
שרשרת אטלס הסהרה מורכבת משלוש שרשראות הרים קטנות יותר: קסור, עמור ואולאד נאיל. בהרים אלה יורדים יותר משקעים מאשר ברמה הגבוהה וצומחים בהם שטחי מרעה רבים יותר. הנחלים המנקזים הרים אלה משקים את נאות המדבר מדרום לשרשרת זו, בקצה הצפוני של הסהרה.
הקצה המזרחי של הרי האטלס הוא הרי אוראס, זוהי שרשרת הרים מבודדת יחסית ברכס האטלס ובה חיים חיי נוודות שבטי שאויה (אמאזיגים).
פני השטח > מדבר סהרה

רבע משטח הסהרה באלג'יריה מכוסה בימות חול (ארג). הגדולה שבהן היא ימת החול המזרחית הגדולה, שבה דיונות בגובה של 2 עד 5 מטרים עומדות במרחק של 40 מ' אחת מהשנייה. ימת חול גדולה נוספת היא המערבית הגדולה, שבה לא מתגוררת אוכלוסיית קבע ואף אין סלולים דרכה כבישים. יתר השטח מכוסה ברובו במשטחים סלעיים הנקראים חמדה (ברבים חומוד). ברביע הדרום-מזרחי של הסהרה האלג'יראית מתנשאים רכסי טאסילי נאג'ר, שבו אתרי אמנות סלע, והרי אהגר, הכוללים את ההר הגבוה ביותר באלג'יריה, הר תאהאת, שמתנשא לגובה 3,003 מ'.
באופן כללי, החלק הצפוני של המדבר באלג'יריה יבש פחות מחלקו הדרומי. משום כך יש בו יותר נאות מדבר ומתגוררים בו מספר גבוה יותר של אנשים. קרוב יותר לאטלס הסהרה נמצא עמק מזאב, השוכן ברמה עשויה אבן גיר. מנגד, בחלקו הדרומי של המדבר, היבש כמעט לחלוטין, נודדים שבטי טוארג.
מקורות מים

קו החוף של אלג'יריה עם הים התיכון נמשך לאורך 998 ק"מ, כאשר בחלקו המערבי ביותר נקרא הים ים אלבוראן. לאורך קו החוף שוכנות ערי נמל חשובות כאלג'יר ואוראן. שטח פני המים באלג'יריה גופא הוא אפסי, אם כי קיימים אגמים יבשים, שהגדול שבהם הוא שוט מלע'יע', המקום הכי נמוך במדינה בגובה של 40 מ' מתחת לפני הים. שטחו של האגם הוא 6,700 קמ"ר והוא מתמלא מים בחורף מנחלי האכזב שמזינים אותו. הנהר הארוך ביותר במדינה הוא נהר שליף, הזורם מאטלס הסהרה לאורך 700 ק"מ ונשפך אל הים התיכון.
אקלים

האקלים באלג'יריה הוא אקלים סובטרופי המשתנה מאקלים ים-תיכוני ברצועת החוף הצפונית לאקלים צחיח במרכז ובדרום בסהרה. באטלס התל החורף אינו קר, אך הלחות גבוהה וכמות המשקעים רבה. במזרח המדינה הטמפרטורות הממוצעות נמוכות יותר ויורדים יותר משקעים, אולם בערבות שברמות המישוריות הטמפרטורות מגיעות למעט מעל לאפס עם כמות נמוכה של משקעים. במדבר סהרה, המצוי סביב חוג הסרטן, הטמפרטורות גבוהות ביום, אפילו בחורף, אולם הלילות קרירים עקב אובדן החום המהיר של הקרקע, וניכר הפרש טמפרטורות בין היום ללילה משמעותי. המשקעים באזור זה מועטים מאוד. מאלג'יריה נושבת רוח סירוקו, רוח חמה ממדבר סהרה הנושאת עמה אבק וחול ונעה לכיוון הים התיכון ואירופה. רוח זו נפוצה בסתיו ובאביב ויכולה להגיע למהירויות גבוהות כשל סופה טרופית.
טמפרטורה וכמויות משקעים שנתיות ממוצעות ביישובים נבחרים:
טבע > בעלי חיים

בעלי החיים הנפוצים במדינה הם בעיקר חיות מדבריות כגון: פנק, ירבוע ויעל וכן חזיר בר, ארנב, אנטילופות ומיני זוחלים.