stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עכבה סמויה
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  Carson, S. H., Peterson, J. B., & Higgins, D. M. (2003). Decreased latent inhibition is associated with increased creative achievement in high-functioning individuals. Journal of personality and social psychology, 85(3), 499.
1 2 3  Faust‐Socher, A., Kenett, Y. N., Cohen, O. S., Hassin‐Baer, S., & Inzelberg, R. (2014). Enhanced creative thinking under dopaminergic therapy in Parkinson disease. Annals of neurology, 75(6), 935-942.
1 2  Schmajuk, N., Aziz, D. R., & Bates, M. B. (2009). Attentional-Associative Interactions in Creativity. Creativity Research Journal, 21(1), 92-103.
↑  https://d1wqtxts1xzle7.cloudfront.net/41420668/36_2003_Carson_SH_Peterson_JB_Higgins_DM_Decreased_LI_creativity_JPSP.pdf?1453467119=&response-content-disposition=inline%3B+filename%3DDecreased_Latent_Inhibition_Is_Associate.pdf&Expires=1610231142&Signature=Kc1ruN3IYtwycRcnDsi05jD1ovvQ3eqJ4AIPQzI4j0wSBQZcylNPMnNq5AgxlBAa0CsmvNJ5oLXgICvsrC1VdzXmuL-rhhtMRMyzV-Vnfb6Cb2ZateNDhOZRzSoHMarYZswv0FR0UFMSjjRMOGrIf4jl18ui0z3vmHvPyOC0-4lQg5LglgBqYWYDkIS0Fhuu125FzLxSf9AGndqMfT-KEp3cELwHnSxz-L4Z99rY~fKcTQoWwBX87tcg2Ro5RTRPWwVjSWZotanFpsVpdld3NTF-OR4OspCVtfVQZi9o1yzAIj3J6aaWTtxkYv-v5j2MS9E558Z3KkZxtpjeD26KJQ__&Key-Pair-Id=APKAJLOHF5GGSLRBV4ZA
↑  נקראת גם "מיעוט מעצורים סמויים
↑  Chakravarty, A. (2010). The creative brain–Revisiting concepts. Medical hypotheses, 74(3), 606-612.
| פסיכולוגיה קוגניטיבית |
| --- | --- | --- |
| ענפי מחקר | זיכרון • תפיסה • קשב • למידה • פונקציות ניהוליות • אינטליגנציה • פתרון בעיות • קבלת החלטות • קטגוריזציה  • רכישת שפת אם • ייצוגים מנטליים • יצירתיות • מומחיות • רגשות • קוגניציה חברתית |  |
| מושגי יסוד | סכמה • היוריסטיקה • מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים • קידוד • שליפה • זיכרון עבודה • אב טיפוס • תאוריה של תודעה • אפקט סטרופ • אפקט מסיבת הקוקטייל • מסגור • עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה • חשיבה מסתעפת • גשטלט • אינהיביציה • עכבה סמויה • הסחת דעת • נדידת מחשבות • אשליה • שיפוט מתאם • chunking • צוואר בקבוק • הטרמה • תובנה • מחשבות אילו |  |
| אישים בולטים | נועם חומסקי • אן טריזמן • דונלד ברודבנט (אנ') • אלינור רוש (אנ') • סטפן קוסלין (אנ') • זנון פילישין (אנ') • רוג'ר שפרד (אנ') • ג'ורג ספרלינג (אנ') • מיכאל פוזנר (אנ') • ריצ'רד שיפרין • הרברט סיימון • ג'ון סוולר (אנ') • ג'ון אנדרסון • דניאל כהנמן • דוד נבון • מייקל גזניגה • עמנואל דונחין • ג'ורג' מילר • עמוס טברסקי • אלן באדלי • ארווינג בידרמן (אנ') • דייוויד מאייר (אנ') • אדוארד טולמן • אולריק נייסר (אנ') • שאול הוכשטיין |  |
ספסרות מלחמה

איור של "הדוד סם עם קופה ריקה" מימי סוף מלחמת העולם הראשונה המציגה את הקופה הממשלתית האמריקאית שרוקנה על ידי ספסרי מלחמה.
ספסרות מלחמה (באנגלית: War profiteering) היא השגת רווח כספי באופן לא אתי על ידי ניצול ציני של הזדמנויות הנוצרות במהלך מלחמה. לדוגמה: ספסרות בטובין קריטי לאזרחים נזקקים, או לצדדים הלוחמים במהלך מלחמה; הונאת מדינה בחוזים ממשלתיים – אי אספקה של סחורה, ייצור סחורה באיכות ירודה וכדומה, עקב פיקוח מופחת במהלך מלחמה; שימוש בשחיתות ממסדית להשגת חוזים; סחר בטובין שהושגו במהלך קונפליקט על ידי ביזה או תפיסת סחורות על ידי כוח כובש וכדומה.
ספסרות מלחמה אפשרית על ידי אדם או ארגון פרטי. לעיתים כצד שלישי, בלתי מעורב ישירות בקונפליקט, לדוגמה סוחרי נשק המוכרים ציוד לאחד או שני הצדדים; ועל ידי אנשים או ארגונים פרטיים באחד הצדדים. המושג יכול גם לחול על פוליטיקאים מושחתים המאפשרים ומרוויחים משוחד מספסרי מלחמה.
ספסרות מלחמה היא תחום אפור של המשפט הבינלאומי, אבל נושאת בחובה קונוטציה שלילית ביותר שכן הספסר מרוויח באופן ציני מסבלם של המעורבים באחד או שני הצדדים בקונפליקט.
עלמא (מערכת מידע)

| --- | --- |

 מפתח:  אקס ליבריס
 אתר רשמי
 
עלמא (באנגלית: Alma) היא מערכת מידע לניהול ספריות שנכתבה ומשווקת על ידי חברת "אקס ליבריס", חברת בת של פרוקווסט.
היסטוריה

בינואר 2011 הציגה אקס ליבריס את "עלמא", עליה עמלה משנת 2007. המערכת היא אינטרנטית, מבוססת מחשוב ענן ומסופקת במודל של תוכנה כשירות. המערכת יושבת על שרתי SAS 70 הממוקמים באמסטרדם, שיקגו וסינגפור. עדכוני תוכנה בשרתים מתבצעים פעם בחודש.
מערכת עלמא מספקת פתרון מקיף לכלל התהליכים המתבצעים בספרייה, כמו בחירת חומרים, רכש ואקטוב, קיטלוג, מיון, השאלה, השאלה בין-ספרייתית, תהליכי דיגיטציה, הפקדת חומרים דיגיטליים וניהול חומרים לקורסים. המערכת מהווה פתרון לניהול משאבי מידע מסוגי חומר שונים כולל חומרים מודפסים ואלקטרוניים. הגישה לניהול המשאבים במערכת נעשית על פי הגדרת הרשאות עבור משתמשי המערכת.
המערכת כוללת כלים לניתוח נתונים שפותחו על ידי חברת אורקל. ניתוח נתונים כמו נתוני מחיר ונתוני שימוש מסייעים בקבלת החלטות לצורך שיפור השירות של הספרייה לטובת משתמשי הקצה.
המערכת כוללת אזור קהילה המיועד לשיתוף מידע בין ספריות. האזור כולל קטלוג משותף שנבנה משיתוף קטלוגים פרטיים של ספריות. בין היתר האזור מכיל רשומות של ספריית הקונגרס, OCLC והספרייה הבריטית.
עלמא נרכשה על ידי מוסדות רבים בעולם. בספטמבר 2017, הגיע ל-אלף מספר הגופים העושים שימוש במערכת. באותו חודש, הושק ממשק משתמש חדש לתוכנה.
בישראל, השימוש במערכת החל בשנת 2015 בכמה ספריות אקדמיות, שלקחו על עצמן להיות הראשונות להטמיע את המערכת. הראשונה שבהן הייתה ספריית יונס וסוראיה נזריאן של אוניברסיטת חיפה. ספריות נוספות הנמנות עם "חלוצי עלמא" הן הספריות של אוניברסיטת תל אביב, האוניברסיטה העברית בירושלים, אוניברסיטת בר-אילן, המסלול האקדמי המכללה למינהל, המרכז הבינתחומי הרצליה, המכללה האקדמית עמק יזרעאל, האקדמית גורדון, מכללת אורנים ומכללת שנקר. הספרייה הלאומית החלה להשתמש במערכת עלמא בסוף שנת 2019.
הערות שוליים

↑  רננה אשוח, Ex Libris חושפת את ALMA - פתרון מבוסס ענן לניהול ספריות, באתר ידעטק, 17 בינואר 2011
↑  Ex Libris Announces the Cloud-Based Alma Library Management Service,‏ 6 בינואר 2011, באתר אקס ליבריס
↑  Alma Advantages, באתר אקס ליבריס
↑  אור הירשאוגה, אקס-ליבריס הישראלית נמכרת תמורת 200–250 מיליון דולר: הכנסות החברה שמפתחת תוכנות לספריות צפויות להגיע השנה לכ-100 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 18 בנובמבר 2012
1 2 3  Grant, Carl. Impressions of the new library services platforms - Part 6 - Alma by Ex Libris, 14 בנובמבר 2012, באתר Thoughts from Carl Grant
↑  Press Releases - Alma, באתר אקס ליבריס
↑  לראשונה באקדמיה בארץ: הספרייה האקדמית של אונ' חיפה עוברת לענן, 16 במרץ 2015, באתר Telecom News
סטיבן אשהיים

| --- | --- |

סטיבן אשהיים, דצמבר 2008
 לידה:  19 במאי 1942 (בן 82) יוהנסבורג, דרום אפריקה
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  היסטוריון
 שפות היצירה:  עברית 
 
סטיבן א' אשהיים (נולד ב-19 במאי 1942) הוא פרופסור אמריטוס בחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, מופקד הקתדרה ללימודים אירופיים ע"ש ויג'באני ומנהל המרכז על שם פרנץ רוזנצווייג לחקר הספרות ותולדות התרבות היהודית–גרמנית.
ביוגרפיה

סטיבן א' אשהיים נולד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. השלים תואר ראשון באוניברסיטת ויטווטרסראנד בשנים 1961–1963, תואר שני בסוציולוגיה פוליטית בבית הספר לכלכלה ולמדעי המדינה של לונדון (LSE) בשנים 1964–1965, ודוקטורט בהיסטוריה אירופית מודרנית באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון ויסקונסין שבארצות הברית בשנים 1975–1980. בשנים 1980–1982 היה מופקד הקתדרה הראשון על שם פלורנס ט' מאי ללימודי יהדות בקולג' ריד שבפורטלנד אורגון.
בשנת 1982 החל ללמד במחלקה להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1989 מונה למרצה בכיר עם קביעות, ב-1993 לפרופסור חבר וב-1998 לפרופסור מן המניין. ב-2007 מונה למנהל המרכז ע"ש פרנץ רוזנצווייג לחקר הספרות ותולדות התרבות היהודית-גרמנית באוניברסיטה העברית. היה מופקד הקתדרה ללימודים אירופיים ע"ש ויג'באני.
שהה בשבתונים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, במכון למחקר מתקדם בפרינסטון, באוניברסיטת ויסקונסין במדיסון, שם היה הפרופסור הראשון שהחזיק בקתדרה על שם ג'ורג' ל' מוסה ובאוניברסיטה החופשית בברלין. שימש כפרופסור אורח ללימודים גרמניים באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. ב-1995 מונה כחבר-מייסד של כתב העת היסטוריה וערך את החלק העוסק בהיסטוריה מודרנית עד לשנת 2003. בשנים האחרונות, בין היתר, הוא שימש כפרופסור אורח באוניברסיטת מישיגן באן-ארבור ובטריניטי קולג' (דבלין)אירלנד. הוא מונה להיות חבר מועצת ה-IFK בווינה וממשיך להיות מרצה מבוקש באוניברסיטאות בעולם ובכנסים בינלאומיים. הוא ממשיך במחקרו וכותב מאמרים. ב-2012 לימד בבית הספר לתלמידי חוץ ע"ש רוט'ברג שבאוניברסיטה העברית. בשנים 2013–2014 הוזמן להיות עמית מחקר (Maimonides Fellow) כחלק מתוכנית עמיתי שטראוס-תקווה (Joint Straus/Tikvah Fellow) של מכון שטראוס ללימוד מתקדם של המשפט והצדק באוניברסיטת ניו-יורק (NYU).
באוקטובר 2010 פרש לגמלאות מהאוניברסיטה העברית כפרופסור אמריטוס.
אשהיים נשוי ואב לשלושה ילדים. מתגורר בירושלים.
מחקריו > תחומי המחקר

תחומי מחקריו של אשהיים כוללים את התרבות האירופית וההיסטוריה האינטלקטואלית והתרבותית, היסטוריה גרמנית, היסטוריה יהודית-גרמנית והיסטוריה יהודית מודרנית.
מחקריו > על ספריו > אחים וזרים: היהודי המזרח-אירופאי במודעות הגרמנית והגרמנית-יהודית, 1923-1800

זהו ספרו הראשון של אשהיים שראה אור בהוצאת אוניברסיטת ויסקונסין בשנת 1982, מהדורה מחודשת שלו יצאה לאור ב-1999 (Brothers and Strangers: The East European Jew in German and German-Jewish Consciousness, 1800-1923). ספר זה הוא עיבוד של עבודת הדוקטורט של אשהיים, בו הוא חוקר את האופנים שבהם גרמנים בכלל וגרמנים-יהודים בפרט התייחסו אל התופעה של יהדות מזרח אירופה כיהדות הגטו.
הסטראוטיפ של יהדות מזרח אירופה תפקד כאמצעי בידול ליצירת הזהות והתדמית העצמית של היהדות הגרמנית המודרנית כיהדות אחרת, מתקדמת ומשכילה יותר, שהתעלתה על התכונות השליליות, כביכול, של יהדות הגטו, כאשר בד בבד היא חשה אחריות מסוימת כלפיה. הוא מתאר את הדיאלקטיקה בין היהודי המזרחי למערבי. בנוסף לכך אשהיים מנתח את התפתחות האנטישמיות המודרנית ומקומה המיוחד של יהדות המזרח-אירופית בתוכה. הוא גם מזהה זרימה חזקה באותה המידה של האבטיפוס של היהודי המודרני כמרכיב חדש באידאולוגיה האנטישמית ומסיק שמנקודת המבט האנטישמית הרדיקלית, היהודי המזרח-אירופאי והמערב-אירופאי משולבים כאובייקט עוינות אחד.
כמו כן בודק הספר את האופנים בהם התהפך האב-טיפוס של היהודי המזרח-אירופאי, לעומת היהודי המערבי השטחי, בעיקר בעיני הציונים הגרמנים, והפך לדמות נערצת, להתגלמות האותנטית של הרוחניות היהודית. אשהיים מתאר את ההתפתחות של מעין פולחן של היהודי מהמזרח שנוצר על ידי אישים כמו מרטין בובר, גרשום שלום ופרנץ קפקא.
מחקריו > על ספריו > מורשת ניטשה בגרמניה, 1990-1890

ספרו זה של אשהיים יצא לאור בשנת 2008 בהוצאת עם עובד, הוא ראה אור לראשונה בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשתי מהדורות, תורגם לגרמנית ויצא לאור בשתי מהדורות בשפה זו. הספר עוסק בניסיונות ניכוס רעיונותיו של ניטשה למטרות פוליטיות ותרבותיות שונות. אשהיים מתאר את נוכחות הוגה הדעות בחיים ובפוליטיקה הגרמניים ממפנה המאה העשרים עד לאחר איחודה מחדש של גרמניה בשנת 1990. ניטשה ידוע כאחד ההוגים הבולטים של העת החדשה ומאופיין על ידי ההתקבלות הרב-צדדית הייחודית לה הוא זכה בתרבות המערבית בכלל ובגרמניה בפרט. הספר בוחן את הזרמים, המוסדות, המפלגות והמגמות התרבותיות והפוליטיות הרבות שהשתמשו, סיפחו, אימצו ויישמו את הגותו של ניטשה, כל אחד לפי ראייתו, תפישת עולמו והאינטרסים שלו. ספר המחקר המנומק כולל את תנועות וקבוצות כמו הציונות, אמנים אוונגרדיים, סוציאליסטים, מרקסיסטים, נאמני תרבות הגוף, שמרנים-רדיקליים, אקספרסיוניסטים, פוטוריסטים, פשיסטים, נאצים, צמחונים ועוד.
ההשפעה הייתה רב-צדדית ומגוונת ביותר. אשהיים מבקש לעמוד ולהעריך באופן היסטורי את הזיקה המורכבת בין הנאציונל-סוציאליזם וההגות הניטשיאנית.
מחקריו > תרבות וקטסטרופה: התמודדות גרמנית ויהודית עם הנאציונל –סוציאליזם ומשברים אחרים

ספר זה ראה אור בהוצאת אוניברסיטת ניו יורק ב-1996 (Culture and Catastrophe: German and Jewish Confrontations with National Socialism and Other Crises). זוהי אסופת מאמרים בעלת אחדות נושאית בה בוחן אשהיים דרך פריזמות שונות את היחס המורכב בין "תרבות" לבין קטסטרופה.
המאמר הפותח: "תרבות וקטסטרופה" (""Culture and Catastrophe עמ' 1–30) בוחן את הדרכים שבהן הקורבנות, המבצעים והדורות שאחרי ניסו לקשור בין התרבות הגבוהה של המערב לבין זוועות הנאצים. המאמר גם חוקר את השימוש התועלתני של השואה בשיח הפוליטי העכשווי בארץ ובארצות המערב, ועומד על הסכנות הכרוכות בשימושים האלה.
במאמר נוסף "היהודי שבפנים": המיתוס של "ייהוד" בגרמניה" ("The Jew Within": The Myth of "Judaization" in Germany", עמ' 45–68) עוקב אשהיים אחר השיח הרב-ממדי בנושא "ייהוד" גרמניה. לאחר האמנציפציה צפוי היה כי היהודים ישתלבו בתרבות האירופית. השיח על "ייהוד" שימש כסיפר-נגד. נוסח זה טען שבאורח אירוני כניסת היהודים אל תוך התרבות האירופית, לא הייתה סיפור האירופיזציה של היהודים, אלא "ייהוד" הנוצרים ותפישת כוח פוליטי-כלכלי-חברתי-תרבותי של היהודים באירופה. אשהיים מראה שניתן לעקוב אחרי שיח זה לא רק בתרבות העממית, אלא גם בתרבות הגבוהה, בטקסטים של קרל מרקס, ריכרד וגנר ופרידריך ניטשה, ולהצביע כיצד דפוסים אלה חדרו ללב האנטישמיות הרדיקלית והנאצית.
מחקריו > תרבות וקטסטרופה: התמודדות גרמנית ויהודית עם הנאציונל –סוציאליזם ומשברים אחרים > בעתות משבר: מסות על התרבות האירופית, גרמנים ויהודים

ספרו זה של אשהיים יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת ויסקונסין בשנת 2001 (In Times of Crisis: Essays on European Culture, Germans and Jews ). זוהי אסופת מאמרים העוסקים ביחס הדיאלקטי בין מרכיבים של התרבות האירופית, הוגים גרמנים ואינטלקטואלים יהודים.
בין היתר, אשהיים דן בזרמים ובמגמות בחיים האינטלקטואליים ברפובליקת ויימאר, מנתח את הגותם של חנה ארנדט, פרידריך ניטשה, מקס נורדאו, על השלכותיהן; הפולמוס סביב ספרו של דניאל יונה גולדהאגן על הנאציזם ובפרקים נפרדים משרטט מפעלם של היסטוריונים כמו שאול פרידלנדר וג'ורג' ל' מוסה.
מחקריו > תרבות וקטסטרופה: התמודדות גרמנית ויהודית עם הנאציונל –סוציאליזם ומשברים אחרים > שלום, ארנדט, קלמפרר: כרוניקות אינטימיות בזמנים סוערים

הספר ראה אור באנגלית בשנת 1999 בשיתוף בין אוניברסיטת אינדיאנה והיברו יוניון קולג' (Scholem, Arendt, Klemperer: Intimate Chronicles in Turbulent Times) ותורגם לאיטלקית. מלבד היותם דמויות ייחודיות וחשובות, הוגים אלה מייצגים עמדות שונות ומנוגדות בהיותם יהודים-גרמנים. הדבר בא לידי ביטוי ביחסם לגרמניה, בזיקתם ליהדות, בגישתם לציונות ובנושאים אחרים.
באמצעות מסמכים "אינטימיים" כמו יומנים ומכתבים שהם כתבו במהלך האירועים עצמם, עוקב הספר אחרי התגובות, הניתוחים והגישות של כל אחד מהם מאז הרייך השני בגרמניה, עד אחרי מלחמת העולם השנייה, ובמקום לשפוט באופן ערכי, מנסה אשהיים להבין כל עמדה, להסביר אותה באופן אמפתי ולמקם אותה בהקשרה ההיסטורי.
מחקריו > תרבות וקטסטרופה: התמודדות גרמנית ויהודית עם הנאציונל –סוציאליזם ומשברים אחרים > מעבר לגבול: המורשת הגרמנית-יהודית מחוץ לגרמניה

ספרו זה של אשהיים יצא לאור בהוצאת אוניברסיטת פרינסטון בשנת 2007 (Beyond the Border: The German-Jewish Legacy Abroad). מחקר זה מתאר ומנתח את הפעילות והמורשת של אינטלקטואלים יהודים דוברי גרמנית, שעזבו את ארצות מולדתם, והשפיעו אל הארצות אליהם היגרו (ארץ ישראל וארצות הברית, בעיקר). במקביל אשהיים מנסה להראות את האופן בו אישים אלה ערערו על גבולות קוגניטיביים מקובלים ויצרו מפות אינטלקטואליות ופוליטיות חדשות.
הספר דן בשלושה היבטים שונים: פרק א' דן בדו-לאומיות של החוג הרדיקלי בברית שלום בארץ ישראל בשנות העשרים והשלושים של המאה העשרים, בה בלטו אישים דוברי גרמנית כמו עקיבא ארנסט סימון, שמואל הוגו ברגמן, ארתור רופין, הנס קון, מרטין בובר וגרשום שלום. הם הציעו חזון ציוני הומניסטי חלופי, שהתייחס ברגישות לשאלה הערבית. הפרק גם מציג את ההתלבטויות והבעיות שעמדו בפני אנשי חוג זה וכן את כישלונם.
פרק ב' בודק את האופנים שבהם ההיסטוריונים היהודים-גרמנים הגולים, כתוצאה מגלותם, המשיגו באופן חדש ומתוחכם את ההיסטוריה הגרמנית ואת ההיסטוריה הגרמנית-היהודית בנראטיב ליברלי ולא בהכרח ציוני. מנגד, ההיסטוריונים החברתיים הגרמנים שכתבו באותה עת שמו דגש על מרכיבים על-אישיים של ההיסטוריה הגרמנית כמו: אינטרסים, מעמדות ומבנים מופשטים (אולי כדי להגן על אבותיהם המוחשיים והמטפורים), בו בזמן שהיהודים הגרמנים שמו דגש על תרבות, אידאולוגיה, סמלים, חוויות והמרכיב האנושי, דבר ששיקף את חוויותיהם.
פרק ג' מנסה לפתור מעין תעלומה: איך קרה שבתחילת המאה העשרים ואחת אינטלקטואלים יהודים-גרמנים מרפובליקת ויימאר מהווים מעין גיבורי תרבות אינטלקטואלים מובילים וקובעי טון בתרבות האקדמית המערבית. אשהיים עוקב כאן אחר מגוון הסיבות שמעניקות מקום מרכזי לאינטלקטואלים אלה: תאודור אדורנו, חנה ארנדט, ולטר בנימין, פרנץ רוזנצווייג, גרשום שלום וליאו שטראוס.
מחקריו > תרבות וקטסטרופה: התמודדות גרמנית ויהודית עם הנאציונל –סוציאליזם ומשברים אחרים > חנה ארנדט בירושלים

הספר בעריכת אשהיים יצא לאור בעברית בשנת 2007 בהוצאת מאגנס; הופיע לראשונה באנגלית בהוצאת אוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הספר הוא פרי הכנס הבינלאומי הראשון שנערך במדינת ישראל, שביקש להעריך מחדש את הגותה, גישתה לציונות ולפוליטיקה באופן הוגן, שקול וגם ביקורתי לעומת התדמית הכמעט דמונית שאפיינה את דעת הקהל הישראלית. המבוא של אשהיים ("חנה ארנדט בירושלים, עמ' 1–21) מנסה למקם את הסוגיה הזו ולעמוד על יחסה המורכב של ארנדט ליהודיות ולציונות.
מחקריו > תרבות וקטסטרופה: התמודדות גרמנית ויהודית עם הנאציונל –סוציאליזם ומשברים אחרים > At The Edges of Liberalism: Junctions of European, German and Jewish History

הספר יצא לאור באנגלית בשנת 2012 בPalgrave Macmillan; מבחר מאמרים אשר מתמודדים עם נקודות המפגש הטעונות של ההיסטוריה האירופית והיהודית.
ספריו

Beyond the Border: The German-Jewish Legacy Abroad (Princeton: Princeton University Press, 2007).
Scholem, Arendt, Klemperer: Intimate Chronicles in Turbulent Times (The Efroymson Lectures, 1999) published in co-operation with Indiana University Press (Bloomington and Hebrew Union College (Cincinnati) 2001. Also in Italian, G.Scholem, H.Arendt, V.Klemperer: Tre ebrei tedeschi negli anni bui, translated by Rosanella Volponi (Firenze: Editrice La Guintina, 2001).
In Times of Crisis: Essays on European Culture, Germans and Jews (Madison: University of Wisconsin Press, 2001)
Hannah Arendt in Jerusalem, editor, (Berkeley: University of California Press, 2001)
חנה ארנדט בירושלים, בעריכת סטיבן א’ אשהיים; עריכה מדעית - מיכל אלטבאואר-רודניק; תרגום מאנגלית - יעקב גוטשלק, אנאלו ורבין. ירושלים: המרכז להיסטוריה גרמנית ע"ש ר’ קבנר - האוניברסיטה העברית בירושלים על ידי הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ז 2007.
Culture and Catastrophe: German and Jewish Confrontations with National Socialism and Other Crises (London and New York: Macmillan and New York University Press, 1996). 210 pp. (Hardcover and Paperback).
The Nietzsche Legacy In Germany, 1890-1990 (Berkeley: University of California Press, 1992). 337 pp. Paperback edition, 1994. (2nd printing) German translation: Nietzsche und die Deutschen: Karriere eines Kults, tr. Klaus
Laermann (Stuttgart: Metzler, 1996). 385pp. (Sonderausgabe, February 2000).
מורשת ניטשה בגרמניה - 1890–1990, סטיבן א’ אשהיים; תרגמה מאנגלית חנה אשהיים; עורך - אלי שאלתיאל. תל אביב: עם עובד, תשס"ח 2008.
Brothers and Strangers: The East European Jew in German and German-Jewish Consciousness, 1800-1923 (Madison: University of Wisconsin Press, 1982). 331 pp.(Paperback Edition, with a new Introduction, appeared in Fall 1999, Wisconsin Press).
הערות שוליים

↑  JOINT STRAUS/TIKVAH FELLOW, ‏The Straus Institute
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257953405171  PLWABN: 9810603495405606  BIBSYS: 90259969  BNE: XX4421386  BnF: cb12029233j (data)  CiNii: DA07944322  GND: 120330636  ISNI: 0000 0001 0937 2386  LCCN: n82073489  NKC: jn19990000288  NLK: KAC202345551  NSK: 000428294  NTA: 070062080  RERO: 02-A002942135  SELIBR: 293670  SUDOC: 028461037  VIAF: 113533514   WorldCat (עם VIAF): 113533514
עכביש נודד ברזילאי

| עכביש נודד ברזילאי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
משפחה:: עכבישים נודדים
סוג:: עכביש נודד ברזילאי
שם מדעי
 Phoneutria ‏Perty, 1833
עקרב צהוב ברזילאי טורף עכביש נודד בברזיל.
עכביש נודד בעמדת איום.
עכביש נודד ברזילאי (שם מדעי: Phoneutria), המכונה גם עכביש הבננות, הוא סוג של עכביש ארסי המצוי במרכז ודרום אמריקה. נחשב לעכביש הארסי ביותר ביבשת אמריקה ולאחד הארסיים ביותר בעולם יחד עם עכביש המשפך האוסטרלי.
הנודד הברזילאי שייך למשפחת העכבישים הנודדים והוא הסוג הארסי היחיד במשפחה אולם ישנם 8 מינים בסוג זה. שמם ניתן להם מפני שהם נודדים ברחבי הג'ונגלים בלילות ולא שוכנים בתוך מחילות או כוכים כמו עכבישים אחרים. את שמו השני, עכביש הבננות קיבל אף שכמעט ואינו נמצא על אשכולות בננה והוא זוהה בטעות כעכביש הנוהג לעיתים קרובות להתחבא בהם.
למרות שמו, העכביש נפוץ בארצות נוספות חוץ מברזיל, בהן ונצואלה, קוסטה ריקה, ארגנטינה, קולומביה, בוליביה, פרגוואי, אקוודור, פרו, גיאנה, גיאנה הצרפתית, וסורינאם, אולם ברוב הארצות האלו הוא נמצא באזורים טרופיים ולא מיושבים בצפיפות. לעומת זאת בברזיל תפוצתם גם באזורים מאוכלסים בצפיפות כמו סאו פאולו, ריו דה ז'ניירו, אספיריטו סאנטו ומינאס ז'ראיס.
גודלו מגיע ל-48-17 מ"מ, מוטת רגליו יכולה להגיע לכ-13 ס"מ והוא נחשב לאחד העכבישים הגדולים בעולם. למרות הארס הקטלני שלו, יעדיף הנודד הברזילאי להתרחק מגורמי סכנה כמו בני אדם. הנשיכה של הנודד הברזילאי נחשבת לאחת הכואבות ביותר בעיקר בגלל המוליך העצבי סרוטונין המצוי בתוך הארס, בנוסף מכיל הארס רעלן עצבי הנפוץ גם במספר רב של נחשים ארסיים. הוא נחשב כגורם המוות מס' 1 מבין נשיכות העכבישים, אך יותר מ-90% מנשיכותיו גורמות רק לכאב מקומי באדם, זאת בשל העובדה שברוב מקרי נשיכות מגננה מדובר בנשיכות "יבשות" נטולות ארס.
בתרבות

בשירו של הארי בלפונטה, Day-O (מוכר גם בשם Banana boat song), מוזכרת "טרנטולה שחורה קטלנית" המסתתרת בין הבננות שעורמים הסבלים הפורקים את הסחורה מהספינות. כפי הנראה מדובר בעכביש הנודד הברזילאי המזכיר במראהו הגדול והמאיים טרנטולה, אם כי נשיכתן של אלו כואבת, אך אינה קטלנית.
מינים

Phoneutria פרטי, 1833
Phoneutria bahiensis (סימו & ברסקוויט, 2001) — ברזיל
Phoneutria boliviensis (פיקארד-קיימברידג', 1897) — מרכז דרום אמריקה
Phoneutria eickstedtae (מרטינס וברטני, 2007) — ברזיל
Phoneutria fera (פרטי, 1833) — קולומביה, אקוודור, פרו, ברזיל, סורינאם, גויאנה
Phoneutria keyserlingi (פיקארד-קיימברידג', 1897) — ברזיל
Phoneutria nigriventer (קייסרלינג, 1891) — ברזיל, אורוגוואי, פאראגוואי, ארגנטינה
Phoneutria pertyi (פיקארד-קיימברידג', 1897) — ברזיל
Phoneutria reidyi (פיקארד-קיימברידג', 1897) — קולומביה, ונצואלה, פרו, ברזיל, גויאנה
הערות שוליים

↑  http://www.entsoc.org/PDF/Pubs/Periodicals/AE/AE-2008/Summer/Vetter.pdf
↑  Guinness World Records: Most Venomous Spider. Retrieved 17 December 2015.
↑  Bucaretchi F, Deus Reinaldo CR, Hyslop S, Madureira PR, De Capitani EM, Vieira RJ (2000). "A clinico-epidemiological study of bites by spiders of the genus Phoneutria". Rev. Inst. Med. Trop. Sao Paulo. 42 (1): 17–21. doi:10.1590/S0036-46652000000100003. PMID 10742722.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
↑  http://genius.com/340344
עלי מוסא (כדורגלן)

עלי אדם מוסא (באנגלית: Ali Adem Musse; נולד ב-1 בינואר 1996) הוא כדורגלן סומלי-קנדי במשחק בעמדת הקיצוני בקבלרי מליגת העל הקנדית.
קריירת מועדונים

מוסא נולד בסומליה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לקנדה. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת בקבוצת הילדים של אירל גריי, ממנה עבר וויניפג סאות'אנד יונייטד. בגיל 14 הצטרף לוויניפייג.
בגיל 18 הצטרף לאקדמיה לכדורגל לוונקובר וייטקאפס מה-MLS. כעבור שנה הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת טיילר ג'וניור. בשנת 2017 הצטרף לקבוצת הכדורגל של המכון הטכנולוגי הצפוני של אלברטה.
בשנת 2017 חתם בקלגרי פוטהילס. ב-5 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה של בקבוצה בה גם כבש את שער הניצחון המשחק שנגמר בניצחון 3-4 נגד TSS רוברס. שנה לאחר מכן זכה עם המועדון ב-PDL כאשר תרם לקבוצה 5 שערים.
בפברואר 2019 חתם בואלור מליגת העל הקנדית שעונה זו הייתה הראשונה שלה, לאחר שהעדיף הצעה זו על פני זו של אדמונטון. ב-3 ביוני 2019 הוא כבש את השער הראשון שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד אדמונטון.
בשנת 2020 חתם בדראמשטאדט מהליגה השביעית בגרמניה.
ביוני 2021 חזר לקנדה וחתם בקלברי. מוסא נעדר מרוב שלבי העונה הראשונה שלו בשל פציעה. בינואר 2023 האריך את חוזהו בשנתיים נוספות עם אופציה לעונה נוספת.
קריירה בינלאומית

בקיץ 2007 הצטרף לנבחרת הילדים של קנדה. מוסא שיחק בכל נבחרות הנוער של קנדה והשתתף עמה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בשנת 2013, בה הגיע קנדה למקום השלישי.
בדצמבר 2019 זומן לסגל נבחרת סומליה, מולדתו. ב-7 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד ג'יבוטי.
עדות ק. צטניק במשפט אייכמן

יחיאל די-נור במהלך המשפט
עדותו של הסופר יחיאל די-נור במשפט אייכמן, ניתנה במושב ה-68 של המשפט, ביום 7 ביוני 1961 (כ"ג בסיוון תשכ"א), בדבריו תיאר את מחנה ההשמדה אושוויץ כ"פלנטה אחרת". עדותו זו נקטעה עקב התעלפותו טרם סיים את דבריו. בעדותו חשף את זהותו בשם העט "ק. צטניק". אופי עדותו והתעלפותו במהלכה, עוררו הדים רבים, והפך לאירוע מכונן בזיכרון השואה.
רקע

מטרת עדותו של ק. צטניק, כמו של עדים נוספים, הייתה בעיקר להמחיש את זוועות השואה, ולאו דווקא להתייחס לפשעים של הנאשם, אדולף אייכמן, שאליו התוודע במהלך השואה. לעיתונאי וההיסטוריון תום שגב, סיפר כי מכר שלו הצליח לסדר לו דרכון של הונדורס, שהועבר לו באמצעות שגרירות שווייץ בברלין ומפקדת הגסטפו בקטוביץ. בעקבות זאת, הוא הובא אל לשכת מפקד הגסטפו בעיר, אלפרד דראייר. בעודו בלשכה, נכנס לחדר קצין בדרגה גבוהה יותר. הוא עיין בניירות, קרע אותם והשליך אותם לפח. רק מאוחר יותר נודע לדי-נור שהקצין הזה היה אדולף אייכמן.
ב-7 ביוני 1961 נאות די-נור לשמש עד במשפטו של הפושע הנאצי אדולף אייכמן שנערך בירושלים, כיוון שהיה בין המעטים שפגשו את אייכמן בתקופת השואה ונותרו בחיים. אייכמן נכח באחת משתי הפעמים שבהן נחקר בחדר העינויים של הגסטאפו.