stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חמור הבית
תיאור

חמור הבית הוא תת-מין ממשפחת הסוסיים. הוא בעל דמיון לסוס, אך ראשו גדול יותר, אוזניו ארוכות וזקופות ולו רעמת שיער דלילה מאשר לסוס, וקול שונה – בעוד הסוס צוהל, החמור נוער. נקבת החמור קרויה אָתון. היריון האתון אורך כשנה ומספר הוולדות הוא אחד. צאצא החמור נקרא עיר. החמור חי בין עשרים לחמישים שנה. מזונו הוא צמחים ועשבים, קש חציר ותבן. אורך גופו 2 מטר, גובה כתפיו 1.25 מטר ומשקלו 300 ק"ג. כאשר מזדווג החמור עם סוסה נולד יצור הכלאיים פרד, בעל חיים עקר.
החמור הוא חיית משק ויש המשתמשים בו כבהמת משא. ביכולתו לשאת משאות מעט כבדים יותר מאשר הסוס, אלא שהוא מגושם ואיטי ממנו בהרבה.
חמור הבית שימש במהלך אלפי השנים בתפקידים שונים, בהם רכיבה והובלת משאות. בדורות האחרונים, עם התפתחות התיעוש, פחתה תפוצתו ברחבי תבל וכיום משמש לצורך ניידות וכבהמת משא, בעיקר בעולם השלישי כמו בכפרים הסמוכים לאזורים הרריים ומרוחקים, שהדרכים בהן אינן עבירות לכלי תחבורה.
חלב חמורים (אתונות) שניתן על ידי אתון, נקבת חמור הבית, שימש מאז ימי-קדם למטרות קוסמטיות, כמו גם כמזון לתינוקות.
טקסונומיה

הכללים לבחירת השם המדעי של מיני בעלי החיים נקבעים בספר "International Code of Zoological Nomenclature" ("הקוד הבין-לאומי של הנומנקלטורה הזואולוגית"), ובהם הכלל כי השם המדעי התקין הקדום ביותר בו כונה בעל חיים יהיה השם הקובע. השם המדעי התקין הראשון של המין אליו משתייך חמור הבית נקבע על ידי קארולוס ליניאוס ב-1758 כ-Equus asinus, ובהתאמה קיבל חמור הבית שהוא תת-מין את השם המדעי Equus asinus asinus. תת-המינים של הערוד, סוג של חמור-בר, כונו משום כך בשם מדעי שהחל ב-Equus asinus, לדוגמה – ערוד נובי כונה Equus asinus africanus. ב-2003 החליטה הוועדה הבין-לאומית לנומנקלטורה זואולוגית (International Commission on Zoological Nomenclature) כי לשמות המדעים של מיני חיות הבר יש עדיפות על פני השמות המדעיים של המינים המבויתים, וקבעה את השימוש ב-Equus africanus כשמו של המין במקום Equus asinus. החלטה זו שינתה גם את שמות תת-המינים ושמו המדעי של חמור הבית, השתנה ל-Equus africanus asinus. עם זאת, השם הקודם של חמור הבית (Equus asinus asinus) נפוץ מאוד בספרות, ויש אפילו הנוהגים לתאר את חמור הבית כמין נפרד ולהשתמש בשם המין הקודם בלבד (Equus asinus).
בתרבות

לחמור יוחסו התכונות עיקשות וטיפשות, אף על פי שמחקרים שונים גילו שלסטיגמה זו אין בסיס. החמור מופיע במטבעות לשון רבים.
בעברית קיימים כמה ביטויים בהם "חמור" משמש כביטוי של זלזול, בהם "חמור נושא ספרים" לציין מי שאוגר ידע אבל איננו נבון ואינו יודע לעשות בו שימוש מושכל. "מי שחמור שיאכל קש" כמו "מי שבישל את הדייסה שיאכל אותה", "חמור חמורותיים" לציין מישהו טיפש ואטום במיוחד. ו"קבורת חמור" מציין קבורה לא ראויה, או השלכה ללא כל קבורה, על פי האמור בספר ירמיהו, פרק כ"ב, פסוק י"ט על יהויקים מלך יהודה.
למרות התדמית השלילית, ישנן דוגמאות לתכונות חיוביות וטובות כמו: "איה" של פו הדב אשר שלח ידו בכתיבת שירה, "חמור שכולו תכלת" עלה לגדולה והיה אור לגויים בסיפורו של נחום גוטמן, ו"חמור" של סמי ברדוגו זכה בפרס ספיר לשנת 2020.
החמור ביהדות

החמור מוזכר במקורות, כבעל תכונות של עקשנות וכוח התמדה, וכמובן – מקום חשוב בביאת המשיח.
סיפור בלעם ואתונו, המדברת אליו אחרי שראתה את מלאך אלוהים ועמדה מלכת, מה שגרר את מכותיו.
בברכת יעקב אבינו לבניו, הוא מברך את יששכר "יששכר חמור גרם", כלומר ההשוואה לחמור המתמיד היא תכונה חיובית, משום שהחמור מצטיין בסיבולת גבוהה. בעקבות ברכת יעקב החמור הוא סמלו של שבט יששכר ומסמל את העובדה כי כמו שהחמור לא עוזב את עבודתו וממשיך בה כך היה יששכר שוקד בתורה כל הזמן.
החמור נקרא כך מאחר שהוא מסמל חומריות והידבקות לחומר, ומתאר את זרע ישמעאל. במקורות נרמז הדבר "וַיֹּאמֶר אַבְרָהָם אֶל נְעָרָיו שְׁבוּ לָכֶם פֹּה עִם הַחֲמוֹר וַאֲנִי וְהַנַּעַר נֵלְכָה עַד כֹּה" (בראשית כ"ב ה').
לחמור יש מקום חשוב בביאת המשיח, שאמור לרכוב על חמור, הוא חמורו של משיח: "גילי מאוד בת ציון, הריעי בת ירושלם, הנה מלכך יבוא לך, צדיק ונושע הוא, עני ורכב על חמור ועל עיר בן אתנות" (זכריה,ט',ט'), ולפי תפישה עממית, יהיה זה חמור לבן.
במקרא אנו מוצאים עדות מפורשת כי החמור שימש בהמת משא, ואף מצווה לעזור במקרה שהוא כושל תחת משאו: "כִּי תִרְאֶה חֲמוֹר שֹׂנַאֲךָ רֹבֵץ תַּחַת מַשָּׂאוֹ, וְחָדַלְתָּ מֵעֲזֹב לוֹ – עָזֹב תַּעֲזֹב, עִמּוֹ" (שמות כ"ג ה'). מצווה מיוחדת יוחדה לחמור היא מצוות פטר חמור, שבו על פי האמור במקרא יש לפדות חמור בכור בשה, ואם לא יש להורגו (שמות ל"ד כ').
החמור מופיע הרבה באגדות חז"ל, וחמוריהם של צדיקים, כמו חמורו של רבי פנחס בן יאיר וחמורו של רבי חנינא בן דוסא, אפילו קיימו הלכות. בתלמוד רבי עקיבא מתאר את שנאתו לתלמידי חכמים בתקופה שהיה עם הארץ, ואומר שבאותה תקופה אמר: "מי יתן לי תלמיד חכם ואנשכנו כחמור" כיוון שהוא נושך ושובר עצמות בניגוד לכלב שנושך ולא שובר עצמות.
על האדם המוביל את החמור, התייחסו בשתי ההלכות הבאות: סוגיית חמר גמל, לגבי תחום השבת, והלכת המחמר האוסרת להפעיל חיות בשבת.
גזעי חמורים נפוצים בישראל

שמות הגזעים אינם רשמיים אך עם זאת מקובלים בקרב מגדלי החמורים בישראל ובמזרח התיכון כדי להבדיל בין הגזעים השונים:
חמור מצרי – בדרך כלל צבעו לבן והוא גבוה מגזעי החמורים האחרים.
חמור קפריסאי – צבעו לבן, מכונה גם "חמורו של משיח".
חמור פרסי – צבעו אפור כהה, מבנה גופו מאסיבי. בעל רעמה כהה מאוד ושני פסים שחורים על עורפו דמויי אוכף.
חמור ערבי – או חמור פשוט, צבעו אפור בהיר, רעמתו מסומרת מזכירה רעמת זברה
חמור ספרדי – צבעו חום כהה.
חמור דרום אמריקאי פרו – צבעו שחור. העייר פרוותו רכה וארוכה.
ראו גם

חמור (תת-סוג)
ערוד
חלב חמורים (אתונות)
לקריאה נוספת

יעקב שביט ויהודה ריינהרץ, חמוריות: מסע בעקבות החמור: מיתולוגיה, אלגוריה, סמליות וקלישאה, מרכז זלמן שזר
אלישבע דיין, החי במקרא: יונקים, ירושלים תשע"ח.
הערות שוליים

↑  האקדמיה ללשון עברית, קולות בעלי חיים, באתר האקדמיה ללשון עברית, ‏11 בינואר 2018
↑  יובל פלוטקין, סמי ברדוגו הוא זוכה פרס ספיר לספרות 2020 על ספרו "חמור", באתר כלכליסט, 28 בפברואר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  HDS: 041558  NKC: ph548963
אייסה האצ'ינסון

ויליאם אייסה האצ'ינסון השני (באנגלית: William Asa Hutchinson II;‏ ‏נולד ב־3 בדצמבר 1950) הוא עורך דין, איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מארקנסו, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ארקנסו ה-46 בשנים 2015–2023. קודם לכן הוא כיהן כתובע פדרלי, כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית ובשני תפקידים בממשלו של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש. האצ'ינסון הציג את מועמדותו בבחירות המקדימות של הרפובליקנים בבחירות לנשיאות של 2024, אך פרש מהמרוץ לקראת הבחירות המקדימות בניו המפשייר.
ב-1982 מינה הנשיא רונלד רייגן את האצ'ינסון כתובע פדרלי במחוז המערבי של ארקנסו. ב-1986 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור הדמוקרטי המכהן והמושל לשעבר דייל במפרס, וארבע שנים לאחר מכן נוצח על ידי וינסטון בראיינט בבחירות למשרת התובע הכללי של ארקנסו. ב-1996 הוא התמודד בהצלחה על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית, בו הוא ייצג את מחוז הבחירה השלישי של ארקנסו עד שב-2001 מינה אותו הנשיא ג'ורג' ווקר בוש כמנהל המנהל לאכיפת הסמים. ב-2003 מינה אותו בוש כתת-מזכיר ביטחון המולדת של ארצות הברית לביטחון הגבולות והתעבורה. ב-2005 פרש האצ'ינסון מתפקידיו בממשל בוש.
ב-2006 נבחר האצ'ינסון כמועמד המפלגה הרפובליקנית למשרת מושל ארקנסו, אך נוצח בבחירות הכלליות על ידי התובע הכללי של ארקנסו מייק ביבי. ב-2014 הוא היה שוב מועמד המפלגה, והפעם הביס את מועמד המפלגה הדמוקרטית, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מייק רוס. ב-2018 הוא נבחר לכהונה שנייה כמושל ברוב של כמעט שני שלישים. בשל הגבלת כהונה, נמנע ממנו להיבחר לכהונה שלישית ב-2022, ובמקומו נבחרה שרה האקבי סנדרס.
בשנים 2020–2021 שימש האצ'ינסון כסגן יושב ראש אגודת המושלים הלאומית, לאחר מכן ועד 2022 הוא החליף את מושל ניו יורק אנדרו קואומו כיושב ראש הארגון.
ראשית חייו

אייסה האצ'ינסון נולד בעיר בנטונוויל שבארקנסו, כבנם של קורל וירג'יניה (לבית מאונט) וג'ון מלקולם האצ'ינסון האב. ב-1972 הוא סיים לימודי תואר בוגר אוניברסיטה בחשבונאות באוניברסיטת בוב ג'ונס בקרוליינה הדרומית, וב-1975 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת ארקנסו. במשך 21 שנים הוא עסק בעריכת דין בפורט סמית' וטיפל ביותר ממאה תיקים.
ב-1982 מינה הנשיא רונלד רייגן את האצ'ינסון כתובע פדרלי במחוז המערבי של ארקנסו. בגיל 31 הוא היה התובע הפדרלי הצעיר ביותר בארצות הברית. הוא עלה לכותרות ברמה הלאומיות כאשר ניהל בהצלחה את התביעה נגד ארגון העליונות הלבנה "הברית, החרב וזרוע האל" (The Covenant, the Sword, and the Arm of the Lord) שהוקם על ידי הפוליגמיסט ג'יימס אליסון (אנ'). הארגון ניהל עימות מזוין עם כוחות אכיפת חוק מקומיים, מדינתיים ופדרליים, שנמשך שלושה ימים. כתובע פדרלי, ניהל האצ'ינסון משא ומתן בדרכי שלום לסיום העימות המזוין.
ראשית הקריירה הפוליטית

ב-1986 התמודד האצ'ינסון על מושב בסנאט של ארצות הברית מול הסנאטור המכהן והמושל לשעבר דייל במפרס. הייתה זו שנה מוצלחת עבור הדמוקרטים, והאצ'ינסון השיג תוצאה פחות טובה מהמועמד הרפובליקני שהתמודד מול במפרס ארבע שנים קודם לכן, ויליאם פ. "ביל" קלארק.
ב-1990 התמודד האצ'ינסון על תפקיד התובע הכללי של ארקנסו מול התובע המכהן וינסטון בראיינט, ונוצח בהפרש של 55 אחוזים מול 45 אחוזים מהקולות. יחד עם שפילד נלסון, שימש האצ'ינסון כיושב ראש שותף של המפלגה הרפובליקנית בארקנסו בשנים 1991–1995, מתוכם בארבע השנים האחרונות כיושב ראש במשרה מלאה. ב-1992 הוא שקל להתמודד שוב על מושב בסנאט מול במפרס, אך ויתר לטובתו של מייק האקבי, שנוצח על ידי במפרס.
ראשית הקריירה הפוליטית > חבר בית הנבחרים של ארצות הברית

ב-1992 נבחר אחיו של האצ'ינסון, טים כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה השלישי של ארקנסו, כאשר התפנה המושב בעקבות פרישתו של ג'ון פול האמרשמידט. ב-1996, כאשר החליט טים לא להתמודד על תקופת כהונה שלישית בבית הנבחרים כדי להתמודד על מושב בסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות פרישתו של דייוויד פריור, התמודד האצ'ינסון על המושב של אחיו וניצח.
במערכת בחירות זו, האצ'ינסון, שהחליט בתחילה להתמודד על מושב של מחוז סבסטיאן, שהתפנה בבית הנבחרים של ארקנסו, התמודד בסופו של דבר על מושב בבית הנבחרים של ארצות הברית וניצח את אן הנרי, ידידה ותיקה של ביל והילרי קלינטון. אף על פי שהנרי הוציאה כספים רבים יותר בהשוואה להאצ'ינסון במסע הבחירות, הנטייה הרפובליקנית של המחוז וסיועו של אחיו טים, הובילו אותו לניצחון עם 56 אחוזים של הקולות. במערכת בחירות זו ניצח טים האצ'ינסון ונבחר לסנאט, בו הוא כיהן תקופת כהונה אחת עד ל-2003.
ב-1998 נבחר האצ'ינסון לתקופת כהונה שנייה בבית הנבחרים בתוצאה טובה יותר כאשר גרף 81 אחוזים מהקולות. ב-2000 הוא נבחר ללא שהתמודדו מולו מועמדים יריבים.
האצ'ינסון שימש כאחד ממנהלי הליך הדחה (תובעים) במשפט ההדחה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.
במהלך כהונתו, קבע האצ'ינסון שיא הצבעות שמרני, כפי שעשה אחיו. הוא הוביל מאמצים למיגור נגע הסמים הבלתי חוקיים, במיוחד מתאמפטמין. ב-1999 הוא היה מעורב במאמצים לרפורמה בחוקי מימון הבחירות והגיש הצעה חלופית להצעת החוק של כריס שייז ומרטי מיהן, שאליה הוא התנגד על רקע "הליכתם רחוק מדי" בניסיון לאסור על תשדירי טלוויזיה מטעם ארגוני צד שלישי. הוא כן תמך בחוק הסנאט של ג'ון מקיין וראס פיינגולד.
האצ'ינסון ניסה ללא הצלחה לשנות את הצעת חוק הרפורמה לחילוט נכסים אזרחיים שביקשה למנוע שימוש לרעה בסמכות המשטרה לתפוס רכוש פרטי רק על סמך חשד לקשר לחקירה פלילית כלשהי. התיקון שהוא הציע, לכאורה היה מסמיך את המשטרה להרוויח מכספי הסמים.
ראשית הקריירה הפוליטית > מנהל המנהל לאכיפת הסמים

ב-2001, עם תחילת נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש, מונה האצ'ינסון כמנהל המנהל לאכיפת הסמים. מינויו אושר בסנאט ברוב של 98 תומכים מול מתנגד אחד.
ראשית הקריירה הפוליטית > במחלקה לביטחון המולדת

לאחר פיגועי 11 בספטמבר, הקים הקונגרס את המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. הנשיא בוש מינה את האצ'ינסון להוביל את מנהלת ביטחון הגבולות והתעבורה של המחלקה. ב-23 בינואר 2003 אישר הסנאט את המינוי, והאצ'ינסון שימש בתפקיד עד 1 במרץ 2005.
קריירה עסקית

בראשית 2005 הקים האצ'ינסטון בליטל רוק, בשותפות עם בטי גומן וקירק טומפקינס, חברת ייעוץ בשם האצ'ינסון גרופ, וקיבל חוזה של שנה אחת יחד עם משרד עורכי הדין ונאייבל בוושינגטון די. סי. כיושב הראש של העיסוק שלהם תחום ביטחון המולדת. במרץ 2006 הסתיים החוזה שלו עם ונאייבל כדי שהוא יוכל להתמקד במסע הבחירות שלו למשרת המושל ובחברת הייעוץ שלו. בינואר 2007 הוא שב לשתף פעולה עם ונאייבל.
ביוני 2006 דיווח העיתון ארקנסו דמוקרט-גאזט ששוויה של השקעה של האצ'ינסון בסכום של 2,800 דולר בתאגיד Fortress America Acquisition, חברה שהוא נתן לה שירותי ייעוץ, הגיע למיליון דולר לאחר שהחברה יצאה בהנפקה ראשונה לציבור. בדיווח העיתונאי נאמר שהאצ'ינסון לא היה יכול לממש את השקעתו במשך שנתיים נוספות. על ששת מחזיקי המניות המייסדים של החברה, בנוסף להאצ'ינסון, נמנו חבר בית הנבחרים לשעבר טום מקמילן, הסנאטור לשעבר דון ניקלס, וחברת הון עצמי שבין השותפים בה היה ראש ה-CIA לשעבר ג'יימס וולסי.
ב-4 במאי 2006 מילא האצ'ינסון טופס גילוי נאות פיננסי שהוא נדרש להגיש כמועמד למשרת המושל. בטופס לא נכללו 200,000 המניות שבבעלותו ב-Fortress America, שנסחרו אז במחיר של חמישה דולר למניה. "זו השמטה בלבד", אמר האצ'ינסון כאשר נשאל על כך על ידי העיתונות ביוני. ביום המחרת הוא הגיש דוח מתוקן.
המשך פעילותו הפוליטית

בדצמבר 2010 הסכים האצ'ינסון לשמש כחבר ב"מיזם החוקה" (Constitution Project). הוא אמר ל-Associated Press שהוא הסכים להצטרף בגלל שהוא האמין שהמיזם הוא "משהו שחשוב לביטחון הלאומי שלנו ולמלחמה שלנו בטרור".
בעקבות הטבח בבית הספר היסודי סנדי הוק, הקים איגוד הרובאים הלאומי כוח משימה של מומחים בתחומי ביטחון המולדת, הכשרת כוחות אכיפת חוק, וביטחון במוסדות חינוך כדי לבחון את תקני הביטחון בבתי הספר באזורים נבחרים בארצות הברית. מטרתו של כוח המשימה הייתה ליצור תוכנית מקיפה שתתייחס לביטחון הילדים בבתי הספר ולמנוע תקריות ירי כאלו בעתיד. האצ'ינסון הוביל את כוח המשימה. ב-2 באפריל 2013 הוא הציג את תוכנית "המגן הלאומי לבתי הספר" (National School Shield) במסיבת עיתונאים במועדות העיתונות הלאומי.
המשך פעילותו הפוליטית > בחירות 2006

זמן קצר לאחר שובו לארקנסו, הכריז האצ'ינסון על מועמדותו למשרת המושל ב-2006. בתחילה, ניצב מולו מי שכיהן במשך שלוש תקופות כהונה כסגן המושל, וינטרופ פול רוקפלר, שהוביל בסקרים שלפני הבחירות המקדימות של הרפובליקנים. אך פרישתו של רוקפלר מהמרוץ ומותו הפתאומי בראשית 2006 הובילו את האצ'ינסון לנצח בבחירות המקדימות. בבחירות הכלליות הוא נוצח על ידי מועמד הדמוקרטים התובע הכללי של ארקנסו מייק ביבי.
מושל ארקנסו > בחירות 2014

ב-2014 נבחר האצ'ינסון שוב כמועמד הרפובליקנים למשרת מושל ארקנסו. הוא זכה לתמיכתו של יושב ראש בית הנבחרים של ארקנסו דייבי קרטר. ב-4 בנובמבר אותה שנה, לאחר שניצח בבחירות המקדימות של הרפובליקנים את קרטיס קולמן, הוא הביס את מועמד הדמוקרטים מייק רוס לאחר שזכה ב-55 אחוזים מהקולות, התוצאה הטובה ביותר של רפובליקני במרוץ למשרת המושל מאז תקופת השיקום. ניצחונו העניק לרפובליקנים גם שליטה מוחלטת בממשלת המדינה מאז תקופת השיקום.
מושל ארקנסו > בחירות 2018

ב-6 בנובמבר 2018 נבחר האצ'ינסון לתקופת כהונה שנייה בניצחון סוחף לאחר שגרף 65 אחוזים מהקולות וניצח בכל מחוזות ארקנסו למעט שמונה. בשנה שהייתה גרועה ברמה הלאומית עבור המפלגה הרפובליקנית, הוא הצליח לזכות בניצחון הגדול ביותר עבור מועמד רפובליקני בהיסטוריה של ארקנסו.
מושל ארקנסו > כהונתו

ב-13 בינואר 2015 הושבע האצ'ינסון כמושל ארקנסו.
ב-16 בנובמבר אותה שנה הוא אמר שהוא ימנע מפליטי מלחמת האזרחים בסוריה להיכנס למדינה בתגובה לפיגועי נובמבר 2015 בפריז.
מושל ארקנסו > כהונתו > חידוש עונש המוות

בתקופת כהונתו של האצ'ינסון כמושל, חידשה ארקנסו את עונש המוות במדינה לאחר השעייתו ב-2005. ב-2021, הראתה בדיקת DNA שממצאים על כלי רצח ועל חולצה מגואלת בדם מזירת רצח לא תאמו ללידל לי (אנ'), שהורשע והוצא להורג. האצ'ינסון הגן על ההוצאה להורג של לי באומרו, "ממצאי בדיקת ה-DNA שפורסמו היום לא מציגים שום ראיה חותכת כדי לערער [על פסק הדין של לי]".
מושל ארקנסו > כהונתו > מדיניות בריאותית

כמושל, יישם האצ'ינסון דרישות עבודה לנרשמים למדיקאייד. כתוצאה מכך, בדצמבר 2018, איבדו כמעט 17,000 תושבי ארקנסו את ביטוח הבריאות שלהם, כאשר ההרשמה לתוכנית התאפשרה רק בשנה קלנדרית אחרת.
מושל ארקנסו > כהונתו > הפלות מלאכותיות

בפברואר 2019 חתם האצ'ינסון על חוק שהטיל אחריות פלילית על הפלה מלאכותית במסגרת הפיכת פסק דין רו נגד וייד. ב-9 במרץ 2021 הוא חתם על חוק לאיסור כמעט מוחלט של הפלות. הוא אמר שהחוק מיועד "להכין את הקרקע לכך שבית המשפט העליון של ארצות הברית יהפוך את פסק הדין רו נגד וייד. הייתי מעדיף חקיקה שתחריג מקרי אונס וגילוי עריות, וזו דעתי העקבית, וציפיות אלו יגדילו את הסיכויים לבחינה מחדש של החוק על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית". ב-8 במאי 2022, הגיב האצ'ינסון להערות של מנהיג סיעת המיעוט בסנאט מיץ' מקונל בנוגע לאפשרות של העברת חוק פדרלי עתידי לאיסור על הפלות ברחבי ארצות הברית: "אם בית המשפט יהפוך על פניו את רו נגד וייד, הם אומרים שהחוקה לא מאפשרת זאת, כך שהם יחזירו זאת למדינות. ולשם מועדות פניו של הוויכוח הנמרץ. ושם אנו עומדים להתמודד עם דאגות לפן של החמלה".
מושל ארקנסו > כהונתו > זכויות הלהט"בים

ב-2015 חתם האצ'ינסון על חוק שאסר על רשויות מקומיות להרחיב את ההגנות של זכויות האזרח ללהט"בים. באותה עת, הייתה ארקנסו בין המדינות שאפשרו אפליה במקומות עבודה, בדיור ובעסקים על בסיס זהות מגדרית ונטייה מינית. במרץ 2021 הוא חתם על חוק שהתיר לרופאים לסרב להעניק טיפול רפואי שלא במצב חירום ללהט"בים בהתבסס על התנגדות מוסרית. באפריל 2021 הוא הטיל וטו על הצעת חוק שהגדירה התאמה מגדרית לקטינים באמצעות ניתוח או תרופות כבלתי חוקית, תוך שהוא הגדיר צעד זה כ"הישג עצום של הממשלה". בהמשך עקף בית המחוקקים את הווטו של האצ'ינסון.
מושל ארקנסו > כהונתו > מגפת הקורונה

באוגוסט 2021, חתם האצ'ינסון על חוק שאסר על בתי עסק ומוסדות ממשלתיים לדרוש הצגת הוכחה לקבלת חיסון נגד COVID-19 מעובדים ולקוחות כתנאי לכניסתם לבית העסק או למוסד. בעוד שארקנסו חוותה גל של מקרי קורונה, הוא גם חתם על חוק שאסר על פקידי ממשל המדינה והממשל המקומי לאכוף עטית מסכות. מאוחר יותר הוא הביע חרטה על צעד זה. בדצמבר אותה שנה שיבח האצ'ינסון את צעדי המדיניות של הנשיא ג'ו ביידן בנוגע למגפת הקורונה והודה לו על מאמציו בנוגע לחיסונים ועל פועלו נטול הפוליטיזציה בתגובת הממשל הפדרלי למגפה. בינואר 2022 עודד האצ'ינסטון עסקים גדולים לא להיענות לדרישות החיסונים של ממשל ביידן.
מושל ארקנסו > כהונתו > הבחירות לנשיאות 2020

האצ'ינסון דרש שרפובליקנים שניסו להפוך את תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2020 והפיצו את השקר הגדול של דונלד טראמפ על הונאת בחירות, לא ימונו לתפקידים פוליטיים. הוא גם האשים את טארמפ בפילוג המפלגה ואמר שקונספירציות הבחירות שלו היו "מתכון לאסון". ב-5 בפברואר 2022 גינו האצ'ינסטון והסנאטורית ליסה מרקאוסקי את הביקורת של הוועדה הרפובליקנית הלאומית כלפי חברי בית הנבחרים אדם קינזינגר וליז צ'ייני על השתתפותם בוועדת בית הנבחרים לחקירת ההסתערות על הקפיטול ותמיכתם בה.
הבחירות לנשיאות 2024

במאי 2022 הודיע האצ'ינסון שהוא ישקול התמודדות על נשיאות ארצות הברית בבחירות לנשיאות של 2024 גם אם הנשיא לשעבר דונלד טראמפ יתמודד שוב, ושמועמדותו של טראמפ לא תהווה שיקול בהחלטתו להתמודד. הוא הוסיף, "אני חושב שהוא עשה הרבה דברים טובים לארץ שלנו, אך אנחנו זקוקים לכיוון שונה". ב-2 באפריל 2023, במהלך ראיון לכתב חדשות ABC ג'ונתן קארל, הכריז האצ'ינסון על מועמדותו לבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית של הרפובליקנים ב-2024.
לקראת פתיחת מסע הבחירות שלו, אפיין האצ'ינסון את עצמו כמבקר של טראמפ, תוך שהוא קרא לנשיא לשעבר לפרוש מהמרוץ לאחר שהוגש נגדו כתב אישום על ידי חבר מושבעים גדול במדינת ניו יורק. לאחר שהוגש נגד טראמפ כתב אישום על ידי חבר מושבעים גדול פדרלי בפרשת הטיפול הלקוי במסמכים המסווגים, מתח האצ'ינסון ביקורת על מועמדים רפובליקנים אחרים על כך שהודיעו שיעניקו לטראמפ חנינה אם הם ייבחרו. הוא גם דחה האשמות שהוטחו על ידי עמיתיו הרפובליקנים שמחלקת המשפטים של ארצות הברית רודפת אחר טראמפ. האצ'ינסון יצא נגד החלטת הוועדה הרפובליקנית הלאומית לדרוש ממועמדים שמעוניינים לקחת חלק בעימות בבחירות המקדימות לחתום על הבטחת נאמנות שהם יתמכו במועמד הרפובליקני שייבחר, באומרו שהוא לא יצביע לטראמפ אם הוא יורשע על ידי בית משפט פדרלי. בשל תנאי העימות, ארגן האצ'ינסון פגישה של אנשי הוועדה הרפובליקנית הלאומית עם אחד מאנשי צוותו. איש הצוות, בשמו של האצ'ינסון, ביקש שהוועדה תתקן את הדרישות כך שיתאימו לאינטרסים שלו. בקשה זו נדחתה. בסופו של דבר חתם האצ'ינסטון על ההתחייבות, אך כאשר התבקשו המועמדים במהלך העימות להניף את ידם אם הם יתמכו בטראמפ כמועמד המפלגה אם הוא יורשע, היו האצ'ינסון ומושל ניו ג'רזי לשעבר כריס כריסטי היחידים שלא הסכימו לעשות כן.
מאז לא עלה בידו של האצ'ינסון להגיע להשתתפות בעימותים. אחוזי התמיכה בו בסקרים נותרו חד-ספרתיים והגיעו בסופו של דבר לכאחוז אחד בודד. ב-16 בינואר הוא פרש מן המרוץ, יום לאחר שהוא זכה ב-191 קולות בלבד באספות הבחירה באיווה, פחות קולות מכל אחד מהמועמדים האחרים, כולל המועמד הכמעט לא ידוע, ראיין בינקלי. בעקבות פרישתו של האצ'ינסון מן המרוץ, פרסמה הוועדה הדמוקרטית הלאומית הצהרה בה היא לעגה למסע הבחירות שלו, "חדשות אלו הכו בהלם את אלו מאיתנו שלא יכלו להישבע שהוא כבר נשר מהמרוץ". הצהרה זו עוררה גינויים מצד שמרנים מתנגדי טראמפ שנזפו במפרסמיה שתקפו את מי שחלק איתם את ההתנגדות לטראמפ. מאוחר יותר קרא ראש סגל הבית הלבן ג'ף זיינטס לוועדה הדמוקרטית הלאומית להתנצל בפני האצ'ינסון. ימים ספורים לפני הבחירות המקדימות בניו המפשייר הודיע האצ'ינסון על תמיכתו בניקי היילי.
חיים אישיים

להאצ'ינסון ולרעייתו סוזאן בורל ארבעה ילדים.
אחיו הבכור של האצ'ינסון, טים (אנ') כיהן לפניו במושב מחוז הבחירה השלישי של ארקנסו בבית הנבחרים של ארצות הברית, וכיהן בסנאט של ארצות הברית בשנים 1997–2003 כאשר הובס בניסיונו להיבחר לכהונה נוספת בסנאט על ידי התובע הכללי של ארקנסו, הדמוקרט מארק פריור ב-2002. שני האחים הם בוגרי אוניברסיטת בוב ג'ונס. שני ילדיו של טים, התאומים הזהים ג'רמי וטימותי צ'אד האצ'ינסון, היו התאומים הזהים הראשונים שכיהנו יחדיו בבית הנבחרים של ארקנסו. אייסה האצ'ינסון הוא גיסו של חבר הסנאט לשעבר של ארקנסו, קים הנדרן, שב-1958 נשא לאישה את אחותו של האצ'ינסון, מרילי.בנם, חבר הסנאט המדינתי מטעם מחוז הבחירה השני, ג'ים הנדרן, הוא אחיינו של האצ'ינסון.
טיגריס מלאי

| טיגריס מלאי |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: פנתר
מין:: טיגריס
תת־מין:: טיגריס מלאי
שם מדעי
 Panthera tigris jacksoni ‏לינאוס, 1758
תחום תפוצה


טיגריס מלאי (שם מדעי: Panthera tigris jacksoni), הוא תת-מין של טיגריס. תפוצתו באיי דרום-מזרח אסיה ובעיקר במדינת מלזיה.
תפוצה ובית גידול

בעבר הוגדר תחת המין טיגריס הודו-סיני. בשנת 2004 הוגדר כמין ייחודי לאחר שניתוח DNA קבע שהוא מין נפרד.
הטיגריס מצוי בחצי האי המלאי, מערב מלזיה ובמערב תאילנד. נכון לשנת 2013 קיימים כ-340 פרטים.
הערות שוליים

↑  טיגריס מלאי באתר הרשימה האדומה של IUCN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007602156105171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טינקה

| טינקה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
מחלקה:: מקריני סנפיר
סדרה:: קרפיונאים
משפחה:: קרפיוניים
סוג:: Tinca
מין:: טינקה
שם מדעי
 Tinca tinca ‏לינאוס, 1758

טִנְקָה (שם מדעי: Tinca tinca) הוא מין של דג יחידי בסוגו ממשפחת הקרפיוניים החי באגמים ונהרות איטיים לאורך אירואסיה ואף במקווי מים מליחים. ניתן למצוא אותו מבריטניה, לאורך נהרות אירופה כמו ביניסיי ואוב עד לימת באיקל בסיביר. הוא מצוי גם במים בהם דגים אחרים לא יכולים לשרוד מחוסר חמצן.
מאפיינים

דג הטינקה יכול להגיע לאורך של 70 סנטימטרים ולמשקל של 8.5 קילוגרם אך נפוץ יותר במשקל של 3.5 עד 4 קילוגרם בממוצע. יש מעט דו-צורתיות זוויגית והזכרים קטנים מעט יותר מהנקבות. צבע הקשקשים שלו צהבהב עד ירוק-זית והחלק העליון כהה יותר. יש לו סנפיר גבי גבוה בחלק האחורי של הגב, כששאר הסנפירים בשרניים ורחבים והראש קטן יחסית, אך בעל עיניים אדומות גדולות ובינים בולטים, העוזרים לדג לחוש את סביבתו.
הטינקה מחפש מזון של חרקים מימיים, רכיכות ותולעים ומזון מהצומח ולרוב יימצא ביחידות או בקבוצות קטנות. הוא לא מבוקש למטרות מסחריות אך לעיתים נתפס לדיג ספורט. כמה אנשים מגדלים אותו כדג נוי באקווריום.
הערות שוליים

↑  טינקה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  לפי האקדמיה ללשון העברית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529661305171  BnF: cb12448027x (data)  GND: 4129705-2  LCCN: sh85133828  NKC: ph136877
טווס ירוק

| טווס ירוק |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: תרנגולאים
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: פסיוניים
תת־משפחה:: פסיונים
סוג:: טווס
מין:: טווס ירוק
תת-מינים
 P.m. spicifer  P.m. imperator  P.m. muticus
שם מדעי
 Pavo muticus ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


טווס ירוק או טַוָּס בּוּרְמֶנִי (שם מדעי: Pavo muticus) הוא מין של טווס, שמצוי ביערות של דרום-מזרח אסיה.
מאפיינים

בית הגידול המועדף עליו הוא יער פתוח עם צפיפות נמוכה של עצים, והוא לא נראה בדרך כלל ביערות גשם. הטווס נמצא בדרך כלל בגבהים שבין 900–1000 מטרים מעל גובה פני הים. זהו מין מאוד חששן, אך קריאותיו של הזכר נשמעות לעיתים קרובות לקראת הזריחה והשקיעה, ובבוקר המוקדם. זנבו של הטווס הירוק, כמו של הטווס המצוי, ארוך במיוחד, למרות שהנוצות הירוקת והמרהיבות שלו, שמשמשות אותו בתצוגת החיזור, אינן אלא "נוצות סיכוך" (נוצות שמכסות נוצות אחרות ומסייעות לתעופה) מוארכות במיוחד.
הטווס ניזון בעיקר מחומרים צמחיים כגון זרעים, עלים, ניצנים ופירות, אך גם מחרקים כגון טרמיטים, חגבים, צרצרים ועשים. הם אף צדים לעיתים נחשים. הטווס מרבה לשוטט בחיפוש אחר מזון, אך אינו נודד. קבוצות של נקבות ואפרוחים מורכבות בדרך כלל מ-2 עד 6 פרטים.
עונת החיזור מתרחשת בין אפריל ליוני. הנקבות אינן מתקבצות להרמונות, אלא הזכר מנסה לחזר אחרי כל נקבה שמגיעה לטריטוריה שלו בזירת חיזור. הוא מרים את זנבו הארוך ומרטיט אותו. הנקבה מטילה 4–6 ביצים, והיא דוגרת עליהן במשך 26–28 ימים, עד הבקיעה. האפרוחים גדולים יותר ואפורים יותר מאשר אלה של הטווס המצוי. למרות שהאפרוחים יכולים לעוף כבר בגיל שבועיים, הם נשארים עם הוריהם למשך שנה נוספת.
מצוי בבורמה, תאילנד, סין, וייטנאם, קמבודיה ובאי ג'אווה; ייתכן שהוא נכחד בצפון הודו ובבנגלדש, והוא נכחד במלזיה. כיום יש בין כ-5,000 עד 10,000 טווסים ירוקים בטבע, המין הוכרז כנמצא בסכנת הכחדה בגלל ציד ואיבוד בתי גידול, ואוכלוסייתו כעת נמצאת בירידה.
גלריה

תקריב על הראש
טווס ירוק עם זנב פרוס