stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נאילה תווייני
ביוגרפיה

נאילה תווייני נולדה בשנת 1982 בביירות, לבנון, למשפחה נוצרית אורתודוקסית משכילה מהמעמד הגבוה. אביה, ג'בראן תווייני היה עיתונאי לבנוני מוערך ועורך היומון "א-נהאר", אותו ייסד אבי-סבה של נאילה, ג'בראן תווייני. אביה, אשר כיהן גם כחבר פרלמנט, נהרג בהתנקשות בשנת 2005. סבה של נאילה, ע'סאן תווייני היה עיתונאי ועורך "א-נהאר" בעברו, וסבתה, נאדיה תווייני, הייתה משוררת ידועה, אחת המשוררות הבולטות בלבנון במאה העשרים.
את השכלתה התיכונית רכשה תווייני בבית הספר הפרטי "Collège Louise Wegman" וכאשר סיימה את לימודיה התיכוניים בתום למדה תווייני בקולג' היוקרתי "Collège Notre Dame de Nazareth" שברובע האשרפייה במזרח ביירות. בדומה לאביה וסבה, בחרה תווייני ללמוד עיתונאות. היא למדה באוניברסיטה הלבנונית וקיבלה את התואר בשנת 2005. כמו כן, היא בעלת תואר באסטרטגיה ומשא ומתן מאוניברסיטת "Paris Sud" הצרפתית. את הקריירה העיתונאית שלה החלה תווייני אף בטרם סיימה את התואר הראשון שלה. בגיל 21 הצטרפה למערכת א-נאהר בשנת 2003 וכתבה במדורי ההשכלה והצעירים.
ב-12 בדצמבר 2005 נהרג אביה של נאילה, ג'בראן, בהתפוצצות מכונית תופת. את האחריות להתנקשות לקחה קבוצה טרוריסטית בשם "הנאבקים למען האיחוד והחופש של אלשאם", בפקס שהגיע למשרדי רויטרס הכריזה הקבוצה כי ההתנקשות בוצעה על רקע התנגדותו של תווייני ל"ערביזם בלבנון" (הסדר הסורי בלבנון). ההתנקשות באביה השפיעה רבות על נאילה תווייני והייתה לאירוע מכונן בחייה. תווייני, שעד כה שימשה עיתונאית זוטרה במערכת א-נאהר, התקדמה לעבר עמדות בכירות במערכת העיתון ובמקביל לפעילותה העיתונאית החלה לעסוק גם בפעילות חברתית ופוליטית.
תווייני התמנתה לעמוד בראש אגודת הצעירים "א-שבאב" (בערבית: الشباب; "הצעירים") אותה ייסד אביה במטרה לקדם את צעירי לבנון במישורים ותחומי חיים שונים. במסגרת פעילותה באגודה היא ארגנה כנסים, מפגשים ודיבייטים בנושאים שונים במוסדות אקדמיים רבים בלבנון. בשנת 2007 היא החליטה על הוצאה מחודשת לאור של מוסף "א-שבאב" בעיתון "א-נאהר" והתמנתה לעורכת המוסף. אביה החל להוציא לאור את המוסף, אשר מיועד לאוכלוסייה הצעירה בלבנון, אך זה לא נחל הצלחה ופרסומו הופסק. המהדורה המחודשת, לעומת זאת, נחלה הצלחה רבה והייתה לפופולרית מאוד בקרב הצעירים והסטודנטים במדינה. כמו כן, החלה תווייני להוציא לאור כתב עת לילדים בשם "אל-ג'רידה" (בערבית: الجريدة; "העיתון").
בשנת 2007 נבחרה תווייני לדירקטוריון "א-נהאר" ומונתה לסגנית העורך הכללי של העיתון. באותה השנה, ייסדה את "פרס ג'בראן תווייני לעיתונאות", על שם אביה, בשיתוף עם התאחדות העיתונאים העולמית ונבחרה כחברה בארגון מנהיגי דור העתיד של העולם הערבי וכן כחברה פעילה בהתאחדות העיתונאים העולמית.
תווייני חברה בקואליציית 14 במרץ, היא בעלת דעות אנטי סוריות הנחשבות למרכזיות בפוליטיקה הלבנונית וידועה בתמיכתה בארגון הפוליטי "קורנת שהוואן", בו היה חבר גם אביה. היא נמצאת ביחסים טובים עם המנהיגים הנוצרים במדינה וידועה בידידותה עם סאמי ג'ומאייל, חבר פרלמנט מטעם מפלגת הכתאיב ונדים ג'ומאייל, בנו של בשיר ג'מאייל. בבחירות הכלליות בלבנון שנערכו ב-7 ביולי 2009 התמודדה תווייני כמועמדת עצמאית במחוז ביירות, היא זכתה ב-19,985 קולות ונבחרה לפרלמנט, והיא חברת הפרלמנט המכהנת הצעירה ביותר בלבנון.
האקדמיה לכדורגל (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |

 שיר הנושא:  "מלך המגרש"
 סוגה:  רכישת ידע על משחק הכדורגל
 יוצרים:  רני מגר
 בימוי:  רני מגר
 מנחים:  תובל שפיר
 משתתפים:  דקל קינן גילי ורמוט איתי שכטר נטע לביא שמעון אבוחצירא דן איינבינדר
 הפקה
 מפיק:  אבי גוהר גלית כהן קרספי ענבל שמעי
 מפיקים בפועל:  חן משאש
 עורכים:  חגי מאירי
 צלמים:  דוד סידר
 אורך פרק:  כ-25 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ הילדים, BIGI
האקדמיה לכדורגל היא תוכנית טלוויזיה בהנחייתו של תובל שפיר, בה בכל פרק מלמדים שחקנים מקצועיים, אתגרים חדשים בכדורגל.
עלילה

בכל פרק תובל שפיר יגיע למפגש מקצועי עם מיטב הכישרונות בכדורגל הישראלי, שיעניקו טיפים ועצות מניסיונם האישי.
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 2016 | 2016 |
משתתפים

תובל שפיר (בתפקיד עצמו) – מנחה הסדרה. נצפה בכל פרק עם שחקן כדורגל חדש.
נטע לביא (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק הראשון. מלמד את המושג אתגר הקורה.
גילי ורמוט (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השני. מלמד את המושג אתגר הסלאלום.
שמעון אבו חצירא (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השלישי. מלמד את המושג אתגר בעיטת היעף.
דן איינבינדר (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק הרביעי. מלמד את המושג אתגר ההקפצות.
דקל קינן (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק החמישי. מלמד את המושג אתגר הנגישות.
רועי קהת (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השישי. מלמד את המושג אתגר הקרן המסובבת.
עידן ורד (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השביעי. מלמד את המושג אתגר החומה.
דוד קלטינס (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק השמיני. מלמד את המושג אתגר הוצאת החוץ.
איתי שכטר (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק התשיעי. מלמד את המושג אתגר הפנדל.
גילי אופק (בתפקיד עצמו) – משתתף בפרק העשירי והאחרון. מלמד את המושג אתגר בית השוער.
פרקים

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | אתגר הקורה |
| 2 | 2 | אתגר הסלאלום |
| 3 | 3 | אתגר בעיטת היעף |
| 4 | 4 | אתגר ההקפצות |
| 5 | 5 | אתגר הנגישות |
| 6 | 6 | אתגר הקרן המסובבת |
| 7 | 7 | אתגר החומה |
| 8 | 8 | אתגר הוצאת החוץ |
| 9 | 9 | אתגר הפנדל |
| 10 | 10 | אתגר בית השוער |
ראו גם

ערוץ הילדים
BIGI
ארמון רובן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין מגורים 
 כתובת:  דבאר מאלו 
 מיקום:  Centar Municipality 
 מדינה:  מקדוניה הצפונית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1927
 תאריך פתיחה רשמי:  1927 
 אדריכל:  איוואן ארטמושקין 
 
 קואורדינטות:  42°00′08″N 21°25′25″E﻿ / ﻿42.00232°N 21.42348°E﻿ / 42.00232; 21.42348
  (למפת סקופיה מוגדלת) ארמון רובן(למפת סקופיה רגילה) ארמון רובן
 
ארמון רובן (במקדונית: Палата Рубен) הוא בניין מגורים היסטורי בסקופיה שהיה שייך למשפחת רופא השיניים אמיל רובן, שנבנה ב-1927 ותוכנן על ידי האדריכל איוואן ארטמושקין (מק').
לאחר ששרד את רעידת האדמה בסקופיה ב-1963, הפך הארמון לאחת מהדוגמאות המקומיות המפורסמות ביותר לאדריכלות בתקופה שבין שתי מלחמות העולם. ב-2015, חזית המבנה שוחזר מחדש על ידי מרכז השימור בסקופיה.
מאפיינים אדריכליים

למבנה יש קומת קרקע, 3 קומות ביניים ועליית גג. בנוסף, יש לו חצר עם 2 כניסות עיקריות. בבניין יש מערכת חימום, משאבת מים, וכן מכל מים הממוקם בעליית הגג של חדר המדרגות. חיפוי הבניין מורכב מקטעים גאומטריים של חזית המוטעמים בפילסטרים וזרים. פני השטח של הבניין מחורר יחד עם פתחי חלונות, שבחלקים העליונים יש גם קצוות מקושתים. הבניין מעוטר במיוחד בעיטורי כפרי, תבליטים, נישות ועמודים.
הערות שוליים

↑  Превземено од техничката документација на Архивот на Град Скопје. Сиг.: 6.1.348.49
↑  Kokan., Grčev (2003). Arhitektonskite stilovi vo makedonskata arhitektura od krajot na 19 vek i periodot meǵu dvete svetski vojni. Skopje: Institut za folklor "Marko Cepenkov"--Skopje. ISBN 9989642516. OCLC 62409149. ארכיון מ-2020-10-04. נבדק ב-2020-09-29.
ארמון רובן - מראה ישן
אקספון

| --- | --- |
  
 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  .Xfone Inc
 תקופת הפעילות:  2004–הווה (כ־21 שנים)
 ענפי תעשייה:  תעשיית הטלקומוניקציה 
 מוצרים עיקריים:  תקשורת סלולרית טלפוניה בינלאומית ספקית אינטרנט
 מנכ"ל:  ניסים גז
  
 xphone.co.il 
 
אקספון 018 בע"מ היא חברה ישראלית המספקת שירותי תקשורת סלולרית, טלפוניה בינלאומית, ושירותי אינטרנט. בעבר הפעילה החברה שירות ניסויי של טלפוניה נייחת, אולם זנחה אותו מסיבות כלכליות. החברה הפעילה בעבר את שירותי התקשורת הסלולרית שלה תחת המותג "wecom" ואת שאר השירותים שהיא מפעילה תחת המותג "018 אקספון". החברה כיום מפעילה את כלל שירותיה תחת המותג "Xphone". החברה היא חלק מקבוצת החברות של איש העסקים הישראלי, חזי בצלאל.
הסמליל הראשון של אקספון, שהיה בשימוש עד יולי 2008
היסטוריה

אקספון הוקמה במקור כ-.Xfone Inc בשנת 2000 בממלכה המאוחדת על ידי גיא ניסנזון, ששימש לפני כן מנהל שיווק בחברת ראדא תעשיות אלקטרוניות, ואברהם קינן, על בסיס חברה קטנה לתשתיות תקשורת בשם סוויפטנט (Swiftnet) שהוקמה בלונדון ב-1990 על ידי קינן. ניסנזון השקיע בסוויפטנט כ-100 אלף דולר ויחד עם קינן החל להרחיב את פעילותה. גיא ניסנזון שימש כמנכ"ל ואברהם קינן כיו"ר. בשנת 2002 ביצעה הנפקה ראשונה לציבור בבורסת ה-AMEX האמריקנית (אנ') ללא גיוס כסף, וב-2004 גייסה 3 מיליון דולר לפי שווי של 15 מיליון דולר. ב-2005 היא גייסה 4.2 מיליון דולר לפי שווי של כ-30 מיליון דולר. ב-2004 נרכשה פעילות תקשורת בארצות הברית הכוללת אספקת שירותי תקשורת מקומיים ובינלאומיים ואינטרנט, ובמקביל הוקמה "אקספון ישראל" כדי לפעול בשוק השיחות הבינלאומיות.
ביולי 2004 קיבלה "אקספון ישראל" ממשרד התקשורת רישיון למתן שירותי טלפוניה בינלאומית. "אקספון ישראל" הייתה בבעלות חברת אקספון הבריטית ולפי תנאי הרישיון היו צריכים לפחות 26% מבעלי מניותיה להיות ישראלים, לפיכך גיוסו מספר משקיעים מקומיים בראשם גיורא שפיגל. רפי דיק, שימש כמנכ"ל "אקספון ישראל" מהקמתה ועד 2007.
ביולי 2006, מניות אקספון הבינלאומית נרשמה למסחר גם בבורסה בתל אביב. באותה עת אקספון העולמית הייתה מורכבת ממספר חברות: Swiftnet Limited – חברה בריטית המספקת שירותי תקשורת מקומית ובינלאומית ושירותי ערך מוסף, .Xfone USA, Inc – חברה אמריקאית המספקת שירותי תקשורת מקומית ובינלאומית ושירותי טלוויזיה בכבלים, ו-018 אקספון הישראלית. באוגוסט 2007 רכשה את חברת NTS Communications מדאלאס, טקסס המספקת פתרונות משולבים לקול, וידאו ונתונים, תמורת 42 מיליון דולר. רכישה זו יותר מהכפילה את פעילות החברה בארצות הברית ואקספון החלה לפעול בארצות הברית תחת שם המותג של NTS ולא Xfone USA.
בשנת 2010 רכש איש העסקים חזי בצלאל את חברת "אקספון ישראל". במקביל פורקה "אקספון הבינלאומית" כאשר אברהם קינן מכר את מניותיו לגיא ניסנזון, ובהמשך רכש בחזרה את הפעילות בממלכה המאוחדת. בסוף 2013, נמכרה הפעילות בארצות הברית לקרן השקעות אמריקאית לפי שווי של 83 מיליון דולר.
ביולי 2016 חתמה אקספון על הסכם "שיתוף רשת" עם סלקום, לצורך אספקת שירותי תקשורת סלולרית, שירות שהושק באפריל 2018. בתחילת 2021 נקלעה החברה לקשיים כספיים, לאחר שלא יכלה לעמוד בהחזר חובותיה. שרובם היו לחברת סלקום (כ-100 מיליון שקל) ולבנק מזרחי טפחות (כ-50 מיליון שקל). בקיץ 2021 החלו מגעים להסדר חוב, בין השאר העבירו החברות פרטנר, וסלקום (באמצעות חברת הבת גולן טלקום) הצעה לרכוש את אקספון. עם זאת, חזי בצלאל הגיע להסכם למכירת כל הפעילות של אקספון לחברת ""וויידלי מובייל" של איש העסקים שמעיה רייכמן, בתמורה ל־330 מיליון שקל. ואילו סלקום הגיעה להסכם נפרד, למכירת פעילות הסלולר לקרן "כלירמרק" ו"איש העסקים יריב לרנר.
באוקטובר 2021, אישר בית המשפט המחוזי את מכירת החברה לקרן "כלירמרק" ו"איש העסקים יריב לרנר. בנוסף הוסכם שחזי בצלאל יישאר כבעל מניות מיעוט. בפברואר 2022, אישרה רשות התחרות את עסקת המכירה.
בספטמבר 2024 חזרה אקספון לשוק הסלולר בישראל והחלה לשווק חבילות סלולר הכוללות גלישה בחו"ל בחבילה הבסיסית.
תחומי פעילות > שירותי שיחות בינלאומיות

ב-2004, אקספון הייתה אחת משלוש חברות שקיבלו רישיון למתן שירותי טלפוניה בינלאומית, לאחר החלטת משרד התקשורת לפתוח את השוק לתחרות נוספת (אקספון בקידומת 018, נטוויז'ן בקידומת 017, אינטרנט-זהב בקידומת 015). כאשר נפתח ענף השיחות הבינלאומיות לתחרות בשנת 1997, ניתנו רק שלושה רישיונות ל"קווי זהב" (012), "ברק"(013) ו"בזק בינלאומי" (014).
תחומי פעילות > אינטרנט

בתחילת 2009 החלה לספק שירותי אינטרנט והציעה את המחיר הזול ביותר בשוק.
ב-2013 הייתה אקספון ספק האינטרנט הישראלי הראשון, שסיפק ללקוחותיו IPv6.
במרץ 2013 הייתה אקספון ספק האינטרנט הראשון, שסיפק חיבור מלא לאינטרנט (ספק ותשתית) ולטלפון קווי על גבי תשתית בזק, ללא צורך בהתקשרות עם חברה נוספת, לפי מודל "הסכם סיטונאי" (בו אקספון רוכשת קו תשתית מבזק, אך מבחינת הלקוח אקספון היא הכתובת היחידה).
תחומי פעילות > אינטרנט לעסקים

החל משנת 2022 פועלת חברת אקספון גם במגזר העסקי.
חברת אקספון פרסה סיבים במספר מתחמים עסקיים מתוך מטרה להנגיש את היכולת להתחבר לסיבים אופטיים במחירים נוחים יותר.
החברה מציעה מגוון מסלולים ובנוסף החברה מציעה פתרונות נוספים של אבטחת מידע, מרכזיה בענן ופתרונות גלישה אלחוטיים.
תחומי פעילות > תקשורת סלולרית

באפריל 2011 נבחרה אקספון במכרז של משרד התקשורת להקמת רשת סלולרית נוספת בישראל. במאי 2011 נשלל מאקספון הזיכיון, לאחר שלא הצליחה לגייס את הערבות הבנקאית הנדרשת והוא הועבר לגולן טלקום.
בינואר 2015, זכתה אקספון, באמצעות חברת הבת החדשה "מרתון 018 אקספון", במכרז תדרי הדור הרביעי (4G) של משרד התקשורת. בעקבות הזכייה במכרז החלה במגעים עם כל חברות הסלולר הגדולות, לצורך כניסה לשותפות ברשת אנטנות סלולריות, כמפעיל רשת סלולרית וירטואלית. בסוף 2015, לאקספון היה הסכם מוכן לחתימה עם חברת פלאפון, אלא שפלאפון נסוגה ממנו, ועצרה את המשא ומתן. החברה חתמה לבסוף על חוזה להקמת רשת אנטנות סלולריות משותפת עם החברות סלקום וגולן טלקום, באמצעות חברת JV בשם "CMG JV". בפועל, חברת סלקום מפעילה רשת אנטנות משלה, ואילו אקספון וגולן טלקום משתמשות בה בחסות ההסכם ביניהן. באפריל 2018 החלה החברה לפעול כמפעיל הסלולרי השישי בשוק הישראלי (שאינו וירטואלי) תחת המותג "We4G" שנמכרה ביוני 2022 ושונתה ל-"wecom".
בספטמבר 2024 נכנסה אקספון בחזרה לשוק הסלולר בישראל תחת המותג "XPhone". הפעם על גבי תשתית הסלולר של HOT מובייל, ברשת האנטנות המשותפת של פרטנר ו-HOT.
תחומי פעילות > טלפוניה פנים ארצית

בנובמבר 2007 קיבלה ממשרד התקשורת רישיון לעריכת ניסוי שיווקי למתן שירותי טלפוניה פנים-ארצית על גבי טכנולוגיית (VOB-Voice Over Broadband), בקידומת 078-818.
במאי 2008 החלה אקספון לשווק שירותי טלפון קוויים מבוססי אינטרנט בטכנולוגיית VoIP, מכוח רישיון לניסוי שיווקי שקיבלה ממשרד התקשורת. ב-8 בנובמבר 2009 הודיעה אקספון ללקוחותיה על הפסקת הניסוי וביטול כל הקווים.
הערות שוליים

↑  הסכסוך בחברת ראדא: נדחתה תביעת הדיבה של גיא ניסנסון נגד המנכ"ל הרצל בודינגר, באתר גלובס, 3 ביוני 2004
1 2  אקספון הבינלאומית נרשמה למסחר בת"א, באתר גלובס, 19 ביולי 2006
1 2  הדר חורש, אקספון הבריטית קיבלה רישיון לשיחות בינ"ל בישראל; מבטיחה להוריד המחירים ב-30%, באתר הארץ, 28 ביולי 2004
↑  הדר חורש, "מחירי השיחות הבינלאומיות יכולים לרדת ב-30%", באתר הארץ, 11 באפריל 2004
↑  גיורא שפיגל נכנס לתקשורת הבינל': אקספון קיבלה רישיון שירותי שיחות בינלאומיות, באתר גלובס, 4 ביולי 2004
↑  רפי דיק, מנכ"ל חברת אקספון 018, פורש, באתר גלובס, 19 באוגוסט 2007
↑  ערן גבאי, קבוצת אקספון רוכשת חברת תקשורת בדאלאס תמורת 42 מיליון דולר, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2007
↑  אמיתי זיו, מרתון טלקום עם השלמת רכישת אקספון 018: נפעל מיידית לקבלת רשיונות סלולריים וירטואלים, באתר TheMarker‏, 16 במאי 2010
↑  גיא ניסנזון, נשיא ומנכ"ל אקספון, ירכוש את מניותיו של יו"ר החברה ב-3.43 דולר למניה, באתר גלובס, 2 ביולי 2008
↑  גילעד נס, יו"ר אקספון, אברהם קינן, ירכוש מהחברה האמריקאית את פעילותה בבריטניה, באתר כלכליסט, 5 בינואר 2010
↑  רון שטיינבלט, ‏קרן השקעות אמריקאית תרכוש את NTS לפי שווי של 83 מיליון דולר, באתר גלובס, 21 באוקטובר 2013
↑  גד פרץ, ‏סלקום מצאה תחליף לגולן: חזי בצלאל יחבור כשותף ברשת, באתר גלובס, 17 ביולי 2016
↑  גד פרץ, ‏לקראת עסקת ענק בשוק הסלולר? פרטנר רוצה לקנות את אקספון של חזי בצלאל, באתר גלובס, 5 באוגוסט 2021
↑  גד פרץ, ‏סלקום העבירה הצעה לרכוש את אקספון באמצעות גולן טלקום, באתר גלובס, 13 באוגוסט 2021
↑   רפאלה גויכמן, אקספון נגד סלקום: "מנסה להשתלט על השוק ולהעלות מחירים", באתר TheMarker‏, 4 באוגוסט 2021
↑   רפאלה גויכמן, בית המשפט קבע: אקספון תימכר לקרן כלירמרק ואיש העסקים יריב לרנר, באתר TheMarker‏, 17 באוקטובר 2021
↑   רפאלה גויכמן, בית המשפט קבע: אקספון תימכר לקרן כלירמרק ואיש העסקים יריב לרנר, באתר TheMarker‏, 22 בפברואר 2022
↑  הוגרלו קידומות: אקספון 018 אינטרנט זהב 015; ונטוויז'ן 017, באתר גלובס, 19 במאי 2004
↑  מיכל רז-חיימוביץ', ‏בדיקת "גלובס": אקספון היא ספקית האינטרנט הזולה ביותר, באתר גלובס, 2 במרץ 2009
↑  פרוטוקול IPv6 באתר חברת 018
↑   אמיתי זיו, אקספון תציע חבילת אינטרנט הכוללת תשתית, באתר TheMarker‏, 27 בפברואר 2013
↑   שוקי שדה, האאוטסיידרים שמחוץ למועדון, באתר TheMarker‏, 10 ביוני 2014
↑   אמיתי זיו, מנכ"ל פעילות הסלולר של אקספון: יעקב נדבורני, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2015
1 2   אמיתי זיו, גולן ייצא - בצלאל ייכנס: המתחרה החדשה בשוק הסלולר, באתר TheMarker‏, 17 בדצמבר 2015
↑  אבי וויס, חשיפת חשד לשחיתות הדומה לזו של "תיק 4000" אך בתחום הסלולר, באתר טלקום ניוז, 7 אפריל 2018
↑   אמיתי זיו, 29 שקל לחודש לכל החיים: אקספון, חברת הסלולר החדשה, חושפת את המחירים, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2018
↑  מירב קריסטל, אקספון חוזרת לשוק הסלולר עם צבירת גלישה לשימוש בחו"ל, באתר ynet, 25 בספטמבר 2024
↑  אקספון קיבלה רישיון לניסוי ב-VOB: "מתכוונים להוזיל השיחות בעשרות אחוזים", באתר גלובס, 13 בנובמבר 2007
↑  אמיתי זיו, אקספון נערכת להפעלת טלפוניה קווית ארצית: תציע 1,000 דקות ב-99 שקל בחודש, באתר הארץ, 31 במרץ 2008
↑  תלונה של לקוח אקספון ועותק של המכתב שנשלח ללקוחות שבניסוי, באתר תפוז
↑  אמיתי זיו, אחרי שנה של פעילות: אקספון נוטשת את פעילות הטלפוניה, באתר TheMarker‏, 13 בספטמבר 2009
ברזל בניין

שתי חבילות של מוטות ריבר באורך מלא, אשר יוצבו, כופפו או נחתכו לפי הצורך בהתקנה
ברזל בניין, מוטות פלדה, חיזוקי פלדה, או רִיבַּר (באנגלית: Rebar, קיצור של reinforcing bar), הוא מוט פלדה המשמש כהתקן מתיחות בבטון מזוין כדי לחזק ולסייע לבטון במתח. בטון חזק תחת דחיסה, אך בעל חוזק מתיחה נמוך. ברזל מגדיל באופן משמעותי את חוזק המתיחה של המבנה. המשטח של מוט ריבּר כולל סדרה רציפה של צלעות, זיזים או חריצים כדי לקדם קשר טוב יותר עם הבטון ולהפחית סיכון להחלקה.
הסוג הנפוץ ביותר של מוט ריבר הוא פלדת פחמן, המורכבת בדרך כלל ממוטות עגולים מגולגלים עם דפוסי דפורמציה מוטבעים על פני השטח. לפלדה ולבטון יש מקדמי התפשטות תרמית דומים, כך שמבני בטון מחוזק בפלדה יחווה מאמץ דיפרנציאלי מינימלי עם שנוי טמפרטורה.
סוגים אחרים הזמינים של מוטות ריבר מיוצרים מפלדת אל חלד, ומסורגים מרוכבים העשויים מסיבי זכוכית, סיבי פחמן או סיבי בזלת. מוטות החיזוק מפלדת פחמן עשויים להיות מצופים גלוון או אפוקסי שנועד לעמוד בפני השפעות הקורוזיה, במיוחד כאשר משתמשים בהם בסביבות מים מלוחים. הבמבוק הוכח כחלופה בת קיימא לחיזוק פלדה בבניית בטון. סוגים חלופיים אלה נוטים להיות יקרים יותר או עשויים להיות בעלי תכונות מכניות פחותות ולכן משמשים לעיתים קרובות יותר בבנייה מיוחדת כאשר המאפיינים הפיזיים שלהם ממלאים דרישת ביצועים ספציפית שפלדת פחמן אינה מספקת.
היסטוריה

מוטות חיזוק בבניית לבנים שימשו מאז העת העתיקה, כאשר רומא השתמשה במוטות ברזל או עץ בבניית קשתות. מוטות ברזל ולוחות עוגן מתיחה הופעלו מאוחר יותר ברחבי אירופה של ימי הביניים, כמכשיר לחיזוק קשתות, קמרונות וכיפות. בטירת ונסן מהמאה ה-14 נעשה שימוש ב-2,500 מטרים של מוטות.
במהלך המאה ה-18 נעשה שימוש בברזל כדי ליצור את שלד המגדל הנטוי של נביאנסק ברוסיה, שנבנה בהוראת התעשיין אקינפיי דמידוב. הברזל היצוק ששימש לרצועת הברזל היה באיכות גבוהה, ועד היום אין קורוזיה במוטות. שלד המגדל חובר לגג האוהל מברזל יצוק שלו, מוכתר באחד ממוטות הברקים הראשונים הידועים.
עם זאת, רק באמצע המאה ה-19, עם הטבעה של מוטות פלדה בבטון (ובכך מייצרים בטון מזוין מודרני), הפגינו הברזלים את החוזקות הגדולות ביותר שלו. כמה אנשים באירופה ובצפון אמריקה פיתחו בטון מזוין בשנות ה-50 של המאה ה-20. אלה כוללים את ג'וזף-לואי למבוט הצרפתי, שבנה סירות בטון מזוין בפריז (1854) ותאדאוס הייאט מארצות הברית, שייצר ובדק קורות בטון מזוין. ג'וזף מונייר מצרפת הוא אחת הדמויות הבולטות ביותר להמצאה ולפופולריות של בטון מזוין. כגנן צרפתי, מונייר רשם פטנט על עציצים מבטון מזוין בשנת 1867, לפני שהמשיך בבניית מכלי מים וגשרים מבטון מזוין.
שימוש בבטון ובבנייה

בטון הוא חומר חזק מאוד בדחיסה, אך חלש יחסית במתח. כדי לפצות על חוסר האיזון הזה בהתנהגות הבטון, יצוקים לתוכו מוטות שיניים כדי לשאת את עומסי המתיחה. רוב חיזוקי הפלדה מחולקים לחיזוק ראשוני ומשני:
חיזוק ראשוני - מתייחס לפלדה המשמשת כדי להבטיח את ההתנגדות הדרושה למבנה בכללותו כדי לתמוך בעומסי התכנון.
חיזוק משני - הידוע גם בשם הפצה או חיזוק תרמי, משמש מסיבות עמידות ואסתטיות, על ידי מתן התנגדות מקומית מספקת כדי להגביל את הסדקים ולהתנגד ללחצים הנגרמים על ידי השפעות כמו שינויי טמפרטורה והתכווצות.
מאפיינים פיזיים

לפלדה יש מקדם התפשטות תרמית כמעט שווה לזה של בטון מודרני. אם זה לא היה כך, זה היה גורם לבעיות באמצעות מתחים אורכיים וניצבים נוספים בטמפרטורות שונות מהטמפרטורה של ההגדרה. למרות שלברזל יש צלעות הקושרות אותו באופן מכני לבטון, עדיין ניתן לשלוף אותו מהבטון במתחים גבוהים, התרחשות שלעיתים קרובות מלווה קריסה בקנה מידה גדול יותר של המבנה. כדי למנוע תקלה כזו, מוט המוט מוטבע עמוק לתוך איברים מבניים סמוכים (פי 40–60 מהקוטר), או מכופף ומכור בקצוות כדי לנעול אותו סביב הבטון ושאר המוטות. גישה ראשונה זו מגבירה את החיכוך הנועלת את המוט למקומו, בעוד שהשנייה עושה שימוש בחוזק הלחיצה הגבוה של בטון.
המוט הנפוץ עשוי מפלדה מחוסמת לא גמורה, מה שהופך אותו לרגיש לחלודה. בדרך כלל כיסוי הבטון מסוגל לספק ערך pH גבוה מ-12 תוך הימנעות מתגובת הקורוזיה. מעט מדי כיסוי בטון עלול לסכן את המגן הזה באמצעות פחמימות מהמשטח, וחדירת מלח. כיסוי בטון רב מדי עלול לגרום לרוחבי סדקים גדולים יותר, מה שגם פוגע בשומר המקומי. מכיוון שחלודה תופסת נפח גדול יותר מהפלדה שממנה היא נוצרה, היא גורמת ללחץ פנימי חמור על הבטון שמסביב, מה שמוביל לסדקים, התפרקות, ובסופו של דבר, כשל מבני. תופעה זו ידועה בשם jacking Oxyde.
זוהי בעיה מסוימת שבה הבטון חשוף למים מלוחים, כמו בגשרים שבהם מוחל מלח על כבישים בחורף, או ביישומים ימיים. ניתן להשתמש במצבים אלה במחטבים לא מצופים, עמידים בפני קורוזיה דל פחמן / כרום (מיקרוקומפוזיט), סיליקון ברונזה, מצופה אפוקסי, מגולוון או נירוסטה בהוצאה ראשונית גדולה יותר, אך בהוצאה נמוכה משמעותית לאורך חיי השירות של הפרויקט.
שימוש חוזר ומיחזור

פלדת ריבר ממוחזרת לעיתים קרובות, ולעיתים קרובות מברזל עשוי כולו מפלדה ממוחזרת. Nucor, יצרנית הפלדה הגדולה ביותר בארצות הברית, טוענת שמוצרי מוט הפלדה שלה עשויים מ-97% פלדה ממוחזרת.
הערות שוליים

↑  Merritt, Frederic S., M. Kent Loftin and Jonathan T. Ricketts, Standard Handbook for Civil Engineers, Fourth Edition, McGraw-Hill Book Company, 1995, p. 8.17
↑  "Coefficients of Linear Thermal Expansion". The Engineering ToolBox. נבדק ב-6 ביולי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Bamboo Reinforced Concrete". The Constructor. 12 בדצמבר 2016. נבדק ב-29 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Brink, Francis E.; Rush, Paul J. "Bamboo Reinforced Concrete US Naval Civil Engineering Laboratory". Roman Concrete Research. נבדק ב-29 באוקטובר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petrucci, Enrica. "Metal tie-rods and anchor plates in old buildings structural". {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  Calderini, Chiara; Piccardo, Paolo; Vecchiattini, Rita (2019-04-03). "Experimental Characterization of Ancient Metal Tie-Rods in Historic Masonry Buildings". International Journal of Architectural Heritage. 13 (3): 425–437. doi:10.1080/15583058.2018.1563230. ISSN 1558-3058.
↑  "Le donjon de Vincennes livre son histoire". 21 במרץ 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The office of the first Russian oligarch" (ברוסית). אורכב מ-המקור ב-2017-05-19. נבדק ב-2010-05-18.
↑  Allen, Edward, and Joseph Iano. Fundamentals of Building Construction: Materials and Methods. 4th edition. Hoboken, NJ: Wiley, 2004.
↑  "GFRP Bar Transverse Coefficient of Thermal Expansion Effects on Concrete Cover" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2012-02-20. נבדק ב-2012-08-24.
↑  O’Reilly, Matthew; Darwin, David; Browning, JoAnn; Locke Jr, Carl E. (2011-01-01). "Evaluation of multiple corrosion protection systems for reinforced concrete bridge decks". {{cite journal}}: Cite journal requires |journal= (עזרה)
↑  "Cost-Effective Corrosion Protection Systems for Reinforced Concrete - Epoxy Interest Group (based on the KU study)". epoxyinterestgroup.org. נבדק ב-2017-04-15.
↑  "4 Ways to Abbreviate Grade". נבדק ב-30 בנובמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "CRSI: Recycled Materials". www.crsi.org. נבדק ב-2022-05-15.
↑  "Nucor (NUE) to Construct Rebar Micro Mill in North Carolina". nz.finance.yahoo.com (בNew Zealand English). נבדק ב-2022-05-15.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007529506905171  BnF: cb119776359 (data)  GND: 4006326-4  LCCN: sh85112460  NKC: ph515807 
גרסה מוקדמת של חיזוק פלדה בתוך המגדל הנטוי של נביאנסק
גשר אגם אלבורד בפארק שער הזהב בסן פרנסיסקו, גשר הבטון מזוין הראשון שנבנה בארצות הברית
מוט ריבר הונח על גבי דק טפסות עץ זמני לפני יציקת בטון. ה"כלובים" האופקיים הגדולים של המוט-ברזל יהיו עטופים בתוך קורה, בעוד שכמה בדלי ברזל אנכיים עבים יבצבצו מתוך היציקה כדי ליצור בסיס של עמוד עתידי.
מוטות חיזוק מפלדה עם קודי צבע המציינים את הדרגה
חיזוק פלדה באחסון
פועלים מחלצים זרועות מהריסות בסין
מגדל נבוישה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ביצורים, צינוק, מגדל, מוזיאון 
 מיקום:  בלגרד 
 מדינה:  סרביה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה-15
 
 קואורדינטות:  44°49′38″N 20°26′52″E﻿ / ﻿44.82727778°N 20.44788889°E﻿ / 44.82727778; 20.44788889
  (למפת בלגרד מוגדלת) מגדל נבוישה(למפת בלגרד רגילה) מגדל נבוישה
 
מגדל נבוישה (בסרבית: Кула Небојша; ביוונית: Πύργος Νεμπόισα; מילולית: "ללא חת"), המוכר גם בשמות המגדלור הלבן (בסרבית: Бела кула) ומגדל טימישוארה (בסרבית: Темишварска кула), הוא המגדל היחיד ששרד מימי הביניים ששייך למצודת בלגרד. המגדל נבנה בתחילת המאה ה-15, והיה מגדל ההגנה הגדול של המבצר במשך מאות שנים. מאוחר יותר, המגדל שימש כצינוק ומ-2010, המגדל משמש כמוזיאון. המגדל ממוקם בסמוך ליד הנהרות סאווה ודנובה.