stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסגור
מסגור בתקשורת

מִסְגוּר בתקשורת הוא הדרך שבאמצעותה אמצעי התקשורת ההמונית מעצבים בעיות ציבוריות עבור הקהל, ובצורה זו משפיעים על הבנת הסוגיות הללו והערכתן על ידי הקהל.
בעידן המאופיין בהצפת מידע אין לתקשורת אפשרות ראלית לסקר את כל האירועים והתהליכים המתרחשים בחברה. מגבלות הזמן והמקום העומדות בפני התקשורת, מחייבת אותה להפעיל, בין השאר, תהליך של בררה בין אירועים שיזכו לסיקור ובין אלו שלא.
בהקשר זה, המושג ״מסגור״ מתייחס לעקרונות שעל פיהם מתבצעת בחירת החומרים של אמצעי התקשורת, המיועדת לארגן את הניסיון ואת הידע החברתי.
בנוסף, משום שסיקור תקשורתי של אירוע מסוים עשוי להיות מובן רק אם הוא ממוקם במסגרת של קודים חברתיים ותרבותיים ידועים,  התקשורת מספקת הקשר ופרספקטיבה שמעניקים משמעות לאירועים שהיא מסקרת.
בהקשר זה, המסגור התקשורתי מתייחס לתהליך עיבוד העובדות והפיכתן לסיפור בעל היגיון פנימי.
תהליך המסגור התקשורתי כולל מיון של הנושאים לקטגוריות, בחירה בפריטים שיזכו להדגשה, החלטה על הזווית הפרשנית שבה יוצגו פרטים אלו ובאילו סמלים או מטפורות יעשה שימוש כדי להעביר את המסר הרצוי.
הבניית המציאות באמצעות תהליך של מסגור עשויה, אך לא חייבת, לשמש את התקשורת כאמצעי של גיוס.
הגיוס אינו תפקיד נפרד של התקשורת או דגם של יחסי ממשל־תקשורת, אלא דפוס שבו פעולת התקשורת במסגרת מילוי תפקידיה השונים (כמו סיקור, תיאום, המשכיות ובידור). למסגרות מדיה עשויות להיות השפעות קוגניטיביות על אנשים הנחשפים אליהן. למשל, מסגור אפיזודי בעיתונות, המציג בעיה חברתית באמצעות התמקדות בדוגמה אחת ספציפית – למשל, ייצוג העוני באמצעות סיקור משפחה ענייה אחת – יעודד את הנחשפים למסגרת להטיל את האחריות לבעיה על כתפי הדמות העומדת במרכז הסיקור.
ראו גם

אסכולת סדר היום
מערך שיעור

מערך שיעור הוא תוכנית המשמשת מורים, המפרטת את מהלך ההוראה או "מסלול הלמידה" לקראת שיעור ובמהלכו. מערכי שיעור יומיים מפותחים על ידי מורים, על מנת שיוכלו להשתמש בהם כאשר הם מנחים את הלמידה בכיתה.
הפרטים של מערך השיעור משתנים בהתאם להעדפות של המורה, הנושא הנדון, וצרכי התלמידים. ייתכן גם שיהיו מקרים בהם צריכים לקחת בחשבון דרישות שונות שנקבעו גם על ידי מערכת בתי הספר כאשר המורים מפתחים את מערך השיעור.
מערך השיעור צריך לכלול בין היתר את מטרת העל של השיעור (מהו ההישג המבוקש בתום השיעור, מנוסחת באופן כוללני, למשל שיפור כישורי קריאה, הכרת מערכת השמש), את המטרות הספציפיות של השיעור (תוצר הלימודים בתום השיעור, למשל התלמידים יקראו קטע באופן שוטף, התלמידים יכירו את כוכבי הלכת במערכת השמש), כיצד יושגו מטרת העל והמטרות הספציפיות (שיטות ההוראה והתהליך בשיעור, למשל התלמידים יסמנו את המילים הקשות, התלמידים יצבעו בצבע מבוקש את כוכבי הלכת השונים) וכיצד תימדד יעילות השיעור בהשגת המטרות, למשל על ידי מטלות שונות, כגון מבחן, דף עבודה, שיעורי בית וכו'.
ראו גם

תוכנית לימודים
סילבוס
הטקסונומיה של בלום
ערך זה הוא קצרמרבנושא חינוך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מילובן צ'יריץ'

מילובן צ'יריץ' (בסרבית: Milovan Ćirić‏, 12 בפברואר 1918 – 14 באוקטובר 1986) היה כדורגלן ומאמן סרבי. שימש כמאמן נבחרת ישראל בשנים 1965 – 1968. בנוסף אימן את נבחרת יוגוסלביה, נבחרת הודו ומספר רב של קבוצות.
קריירה

צ'יריץ' שימש כקפטן הראשון של קבוצת הכוכב האדום בלגרד בה שיחק בשנים 1946–1947. ביוני 1947 עבר לשחק במדי היריבה העירונית פרטיזן בלגרד והיה שותף לזכייה בגביע היוגוסלבי. בשנת 1948 פרש ובמשך שלוש שנים שימש כמאמן וכמנהל קבוצת הנוער של המועדון.
קריירת האימון של צ'יריץ' התפרסה על פני למעלה משלושים שנה וכללה קבוצות רבות ביניהן OFK בלגרד (1951–1953, 1961–1963, 1964–1965), פרטיזן בלגרד (1953–1954), נבחרת יוגוסלביה (החל ממאי 1954, כחלק מצוות של חמישה מאמנים. בהמשך שב לקדנציה שנייה בין השנים 1973–1974), הכוכב האדום בלגרד (1954–1957, 1975–1976), לאציו (1957–1958), היידוק ספליט (1958–1961, 1963–1964), נבחרת ישראל (1965–1968), בשיקטש (1968–1969), אריס סלוניקי (1969–1971), ולנסיה (1974–1975) ונבחרת הודו (1984–1985).
קריירה > מאמן נבחרת ישראל

צ'יריץ' מונה למאמן נבחרת ישראל לפני תחילת מוקדמות מונדיאל 1966. ב-9 במאי 1965 ערך את הופעת הבכורה במשחק מול נבחרת בלגיה. את המוקדמות סיימה הנבחרת במקם האחרון בבית עם ארבעה הפסדים ושער זכות בודד. בשנת 1966 הוביל את נבחרת הנוער לזכייה רביעית בגביע אסיה. בשנת 1968 הוביל את ישראל להעפלה לאולימפיאדת מקסיקו סיטי. במאי אותה שנה לקחה הנבחרת חלק בגביע אסיה שהתקיימו באיראן. במשחק האחרון הפסידה הנבחרת למארחת בתוצאה 1–2 ובכך איבדה את התואר בו החזיקה. את הטורניר סיימה במקום השלישי.
ביוני 1968 סיים את תפקידו כמאמן ועבר לאמן את קבוצת בשיקטש הטורקית. לדבריו, נאלץ לעזוב את הארץ בעקבות ניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ישראל ויוגוסלביה.
מל רוזנברג

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1951 (בן 72) ויניפג, קנדה 
 מקום מגורים:  ישראל 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  HIT מכון טכנולוגי חולון 
 www.melrosenberg.com
 
מל רוזנברג (נולד ב-12 בנובמבר 1951‏) הוא פרופסור למיקרוביולוגיה החוקר את תחום הריחות בכלל והבאשת בפרט באוניברסיטת תל אביב וב-HIT מכון טכנולוגי חולון.
ביוגרפיה

מלווין רוזנברג נולד בויניפג שבקנדה וגדל באוטווה. עלה לישראל ב-1969 וקיבל את תואר הבוגר מן האוניברסיטה העברית ב-1973. את תואר המוסמך (1975) והדוקטור (1982) שלו בנושא מיקרוביולוגיה של הנפט תחת הנחייתו של יוג'ין רוזנברג ודוד גוטניק הוא קיבל באוניברסיטת תל אביב. המאמר שלו מ-1980 בנושא הידבקות של חיידקים לטיפות הנפט נהיה למצוטט ביותר בשנת 1991 בעקבות מלחמת המפרץ.
המשך עבודתו נערך גם כן באוניברסיטת תל אביב בפקולטה לרפואה ורפואת שיניים יחד עם השיתופים באוניברסיטאות בחו"ל כמו אוניברסיטת רוצ'סטר, אוניברסיטת פנסילבניה, הקולג' האוניברסיטאי של לונדון ואוניברסיטת טורונטו.
בעקבות התעניינותו בתחום הבאשת מאז אמצע שנות ה-80 פותחו במעבדתו תכשירים דו-שלביים לשטיפת פה והוא אחראי גם על פטנט התכשיר שמטפל בריח מן הנעליים, דאודורנט הניתן לשימוש במקלחת ותשלובת נגד ריח חיידקי. בעקבות מחקרו פותח מד באשת על סמך תרכובות גופרית הקשורות למחלה.
תחומי עיסוק נוספים

פרט להיותו חוקר מצליח הוא גם נודע בתור נגן וזמר ג'אז וכותב ספרי ילדים. מייסד ממשק Ourboox המאפשר לפרסם ברשת ספרי תמונות דיגיטליים.
ב-1996 יצא הספר "חיידקים מיליון עד יום ראשון" בהוצאת רמות-אוניברסיטת תל אביב.
ב-2011 יצא הספר "בנצי הקיפוד" בהוצאת צבעונים.
משפחתו

נשוי לשולמית ספיר-נבו, משוררת וסופרת. לזוג שני ילדים, אסיף והדר.
פרסומיו

במהלך עבודתו פרסם מספר מאמרים, כמו כן יחד עם החוקר אנטון אמאן היה עורך מגזין לחקר מערכת הנשימה עד לפרישתו מן התפקיד ב-2013
ספרו:
"The Science of Bad Breath", סיינטיפיק אמריקן, 2002
הערות שוליים

↑  מתוך עמוד הפייסבוק של מל רוזנברג
↑  האתר שלו כחוקר באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  doi:10.1111/j.1574-6968.1980.tb05599.x. Rosenberg, M.; Gutnick, D.; Rosenberg, E. (1980). "Adherence of bacteria to hydrocarbons: A simple method for measuring cell-surface hydrophobicity". FEMS Microbiology Letters 9: 29
↑  http://www.garfield.library.upenn.edu/classics1991/A1991FE76400001.pdf
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267213105171  PLWABN: 9810541483705606  BIBSYS: 90578040  CiNii: DA05432159  ISNI: 0000 0000 6757 0383  LCCN: n88290766  NLA: 35816934  NLK: KAC201880315  NTA: 119971410  SUDOC: 086067974  VIAF: 77888060   WorldCat (עם VIAF): 77888060
מל טיילור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  24 בספטמבר 1933 ברוקלין, ארצות הברית 
 פטירה:  11 באוגוסט 1996 (בגיל 62) 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט סיני 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ג'ורג'טאון 
 כלי נגינה:  מערכת תופים 
 פרופיל ב-IMDb
 
מֶל טיילור (באנגלית: Mel Taylor;‏ 24 בספטמבר 1933 – 11 באוגוסט 1996) היה מוזיקאי אמריקאי, הידוע בעיקר כמתופף להקת ה-Ventures בין השנים 1962–1996. הוא נולד בברוקלין, ניו יורק, והיה אחיו הגדול של הבסיסט מלהקת "קנד היט" – לארי טיילור.
קריירה מוזיקלית

לאחר שתיפף עם המוזיקאים בוריס פיקט והרב אלפרט, טיילור הצטרף ללהקת ה-Ventures בשנת 1962 כדי להחליף את האוי ג'ונסון, אשר נפצע קשה בתאונת דרכים. ג'ונסון ניגן עם סד צוואר במשך זמן מה, אך מכיוון שלא רצה להתרחק ממשפחתו (שהתגוררה במדינת וושינגטון) לתקופות ארוכות, ביקש מחברי הלהקה שימצאו לו מחליף. סגנון הרוק המובהק של טיילור כה הרשים את חברי הלהקה, עד שביקשו ממנו להיות חבר קבוע בה.
טיילור הוציא אלבום סולו בשנת 1965 ("Mel Taylor & The Magics In Action"). בשנת 1972 הוא החליט לעזוב את הVentures ולהמשיך בקריירת סולו, והקים את הלהקה Mel Taylor & the Dynamics. במהלך תקופה זו הם הוציאו ארבעה אלבומים: "007 James Bond", "Sand, Sea and Love", "Mel Taylor in Japan", ו"Roll over Beethoven". טיילור הצטרף חזרה לVentures בשנת 1979, ונשאר שם עד מותו בשנת 1996. לאחר מותו של מל, בנו, לאון טיילור, החליף אותו, ומאז הוא מתופף להקת Ventures.
שבועיים בלבד אחרי שאובחן כחולה במחלת הסרטן, מת טיילור בגיל 62 בטרזנה, קליפורניה.
סגנון תיפוף

טיילור השתמש באחיזה מסורתית (אנ') לעומת ה-Matched grip (אחיזה תואמת). במקור, כשהתחיל להופיע עם ה-Ventures, ניגן טיילור על מערכת תופים שכללה 4 חלקים ורק היי-האט ומצילה אחת. לקראת סוף שנות השישים, הוא הגדיל את מערכת התופים שלו כך שכללה מספר תופי טום ודאבל-באס; בסופו של דבר הוא הוסיף מספר רב של מצילות קראש למערכת שלו. טיילור השתמש במערכות תופים רבות במהלך השנים של חברות כגון Rogers, Ludwig, Gretsch, ו-Canopus. טיילור העדיף מצלות מחברת זילדג'יאן, מקלות תופים של חברת פרו-מארק ועורות תופים של חברת רמו.
השפעות

טיילור הזכיר בראיונות רבים כי ג'ין קרופה, באדי ריץ' ולואי בלסון היו חלק מההשפעות הגדולות ביותר שלו בזמן שגדל, וכי הוא קיבל את רעיון הנגינה בדאבל-באס מלואי בלסון.
דיסקוגרפיה

In Action! - Mel Taylor & The Magics (1966) Warner Brothers WB1624. USA.
Drums A-Go-Go Mel Taylor and the Magics - In Action. (1966). BP 7461. Japan.
007 (1972) Dan Records VC-7501. Japan.
Sand, Sea and Love (1972) Dan Records VC-7503. Japan.
In Japan (1973) Dan Records VC-7506. Japan.
Live in Japan (1973) Bad New Records BNCY-29 (CD released in 1997). Japan.
Roll Over Beethoven (1973) Dan Records VC-7510. Japan.
The Very Best Of Mel Taylor (2002) M and I Records. MYCV 30141. Japan.
הערות שוליים

↑  https://www.moderndrummer.com/article/portraits-mel-taylor/
↑  https://www.independent.co.uk/news/people/obituaries-mel-taylor-1309784.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1246565536  LCCN: no2018124950  MusicBrainz: 480dae7f-dd0c-49f0-9d59-6d34189db5af  VIAF: 3768153775052861550000   WorldCat (עם VIAF): 3768153775052861550000
מלודי (1971)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  ואריס חוסיין 
 הופק בידי:  רונלד ס. קאס ודייוויד פוטנאם
 תסריט:  אנדרו בירקין, אלן פארקר 
 שחקנים ראשיים:  ג'ק ויילד, מרק לסטר, טרייסי הייד
 מוזיקה:  בי ג'יז 
 צילום:  פטר סושיצקי 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Hemdale films, Goodtimes Enterprises 
 חברה מפיצה:  British Lion Films, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  1971 
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט דרמה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלודי (באנגלית: Melody ) הוא שמו של סרט בריטי שיצא לאקרנים בשנת 1971. הסרט פורסם גם תחת השם S.W.A.L.K ראשי תיבות של "Sealed With A Loving Kiss" (חתום בנשיקה אוהבת). עלילת הסרט עוסקת בסיפור אהבה בין שני ילדים, המודיעים לתדהמת הוריהם כי הם מתכוונים להתחתן ובולט בעיקר בשל הפסקול שלו, הכולל שירים של הבי ג'יס ושל קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג. בין יוצרי הסרט בולט בעיקר מחבר התסריט, אלן פארקר, שיצר אחר כך כבמאי סרטים כ"באגסי מלון", "אקספרס של חצות", "תהילה", "החומה" של פינק פלויד ו"מיסיסיפי בוערת".
הסרט זכה לפופולריות רבה ביפן, שם הפך לסרט פולחן. יוצרי הסדרה היפנית "הלו קיטי" אף בחרו בשמו הפרטי של גיבור הסרט, דניאל, כשם ל"חבר" של דמות החתולה היפנית, כמחווה לסרט.
מעבר לה פודר

| --- | --- |
בקתת שומרי הפארק במעבר לה פודר, הפארק הלאומי הרי הרוקי
בקתת שומרי הפארק במעבר לה פודר, הפארק הלאומי הרי הרוקי
 מידע כללי
 גובה:  3,104 מטר
 מדינה:  ארצות הברית 
 מיקום:  ארצות הברית במחוזות לארימר וגרנד בקולורדו בארצות הברית
 רכס הרים:  הרי הרוקי
 מסלול ההעפלה הקל:  שביל
 קואורדינטות:  40°28′36″N 105°49′24″W﻿ / ﻿40.476667°N 105.823333°W﻿ / 40.476667; -105.823333
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה לה פודר(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה לה פודר(למפת קולורדו רגילה) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.לה פודר(למפת קולורדו מוגדלת) דנוור קולורדו ספרינגס  אורורה פורט קולינס פואבלו גרילי גראנד ג'נקשן י ו ט ה  ויומינג נברסקה ק נ ז ס  אוקלהומה ניו מקסיקו א.לה פודר
 
מעבר לה פודר (באנגלית: La Poudre Pass) הוא מעבר הרים גבוה (3,104 מטרים) לרוחב הרי הרוקי, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית.
המעבר חוצה את קו פרשת המים של אמריקה ומפריד בין מקורות נחל מעבר לה פודר (La Poudre Pass Creek), המתנקז לנהר המיזורי ובסופו של דבר למפרץ מקסיקו שבאוקיינוס האטלנטי, לבין מקורותיו של נהר הקולורדו, הנשפך למפרץ קליפורניה שבאוקיינוס השקט. במעבר עובר קו הגבול בין המחוזות לארימר וגרנד, והוא גם הגבול הצפוני של הפארק הלאומי הרי הרוקי.
המעבר עצמו הוא שטח שטוח ביצתי רחב. באחו הרווי במים שדרומית לקו פרשת המים מתחיל נהר הקולורדו את מסלולו כפלג קטן. במעבר שוכנת גם תחנת שומרי הפארק הלאומי של מעבר לה פודר.
במעבר עוברים שביל טיול, תעלת גרנד, תעלת הטיה באורך 26 קילומטרים שמעבירה מים מרכס הרי נוור סמר (Never Summer Mountains) בהרי הרוקי, שבאופן טבעי היו מתנקזים למקורות של נהר הקולורדו, לתוך נהר קש לה פודר (Cache La Poudre River) על מנת לתגבר את אספקת המים לרצועת הערים שקמו ממזרח להרי הרוקי, וכביש פרטי מגודר שנועד לתחזוקת החפירה הגדולה.
על מנת לבקר במעבר יש לנסוע בכביש "לונג דרואו" (Long Draw Road) דרומה מהצומת שלו עם כביש 14 של קולורדו בקניון פודר (Poudre Canyon), מעט מזרחה למעבר קמרון (Cameron Pass). כביש "לונג דרואו" הוא דרך סלולה, עבירה גם לכלי רכב פרטיים. לאחר מעבר מאגר לונג דרואו (Long Draw Reservoir) הדרך מסתיימת במגרש החניה של השביל הרגלי של מעבר לה פודר. המרחק ממגרש החניה למעבר עצמו קצר, והמעבר עצמו מזוהה באמצעות השלט לפארק הלאומי הרי הרוקי. שלט זה מסמן גם את מקומו של קו פרשת המים של אמריקה.
הערות שוליים

↑  Feature Detail Report for: La Poudre Pass
שלט הכניסה לפארק הלאומי הרי הרוקי, במעבר לה פודר. שלט זה מציין גם את קו פרשת המים של אמריקה, ואת קו הגבול בין מחוזות לארימר וגרנד
מרגרטה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה

מרגרטה, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (שם מלא: מרגריטה איזבלה מריה ויטוריה אמנואלה אלנה ג'נארה, נסיכת סבויה-אאוסטה; באיטלקית: Margherita Isabella Maria Vittoria Emanuela Elena Gennara di Savoia-Aosta; ‏7 באפריל 1930 – 10 בינואר 2022) הייתה בתו של הנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה וכלתו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה.
ביוגרפיה

מרגריטה נולדה ב-7 באפריל 1930 בנאפולי, לנסיך אמדאו, דוכס אאוסטה, ולאן, נסיכת אורליאן, בתם של הנסיך ז'אן, דוכס גיז ואיזבל, נסיכת אורליאן.
ב-20 באוקטובר 1953 התארסה מרגריטה עם רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, וב-29 בדצמבר אותה שנה נערך טקס הנישואים בבור-אן-ברס, צרפת. כשהגיעו בני הזוג לאולם, חיכו להם בחוץ מאות אוסטרים ואיטלקים. בנוסף נכח בחתונה אומברטו השני, מלך איטליה לשעבר. בני הזוג התגוררו בפריז, שם עבד רוברט כפקיד בנק, ונולדו להם 5 ילדים.
בשנת 1996 מת בעלה רוברט, ובנה הנסיך לורנץ מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, ירש את תאריו.
משפחתה

ב-29 בדצמבר 1953 התחתנה מרגרטה עם רוברט, ארכידוכס אוסטריה-אסטה, בנו של קרל הראשון, קיסר אוסטריה, ולבני הזוג נולדו חמישה ילדים:
מריה ביאטריס, ארכידוכסית אוסטריה-אסטה (נולדה ב-1954)
הנסיך לורנץ מבלגיה, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (נולד ב-1955)
גרהרד, ארכידוכס אוסטריה-אסטה (נולד ב-1957)
מרטין, ארכידוכס אוסטריה (נולד ב-1959)
איזבלה, ארכידוכסית אוסטריה (נולדה ב-1963)
מרגרטה, נסיכת רומניה

מרגרטה, נסיכת רומניה (ברומנית: Principesa Margareta a României; נולדה ב-26 במרץ 1949) היא הבכורה מבין חמש בנותיהם של מיכאי הראשון, מלך רומניה והנסיכה אנה מרומניה.
ביוגרפיה

מרגריטה נולדה בלוזאן, שווייץ ב-26 במרץ 1949, למיכאי הראשון, מלך רומניה ולאנה, מלכת רומניה בתם של רנאטו, נסיך בורבון-פארמה ומרגרט, נסיכת דנמרק, וסנדקה היה פיליפ, דוכס אדינבורו. מרגרטה בילתה את ילדותה בלוזאן ובכפר בהרטפורדשייר, והיא ואחיותיה בילו את החגים ביחד עם סביהם המלכותיים.
בשנת 1964 היא הייתה שושבינה בחתונתם של קונסטנטינוס השני, מלך יוון ואנה מריה, מלכת יוון ביחד עם עוד חמש נסיכות.
מרגרטה למדה בפנימייה באנגליה ובתיכון צרפתי בשווייץ, שם למדה פילוסופיה. את לימודיה האקדמיים התחילה בבית ספר לאומנות בפריז, ולאחר מכן למדה סוציולוגיה, יחסים בינלאומיים ומשפט בינלאומי באוניברסיטת אדינבורו, ובמהלך לימודיה היא ניהלה מערכת יחסים עם גורדון בראון. היא עבדה במספר אוניברסיטאות בבריטניה שם לקחה חלק במחקר בסוציולוגיה רפואית ובמדיניות בריאות הציבור.
בשנת 1979 היא עבדה בסוכנות של האו"ם ושל ארגון הבריאות העולמי וניהלה שם פרויקטים חברתיים בנושאי בריאות, ובשנת 1983 היא עברה להתגורר ברומא, והצטרפה לארגון המזון והחקלאות שם הייתה חברה בצוות המארגן של יום המזון העולמי. היא עבדה במשך שלוש שנים בהובלת קמפיינים להגברת מודעות הציבור לתזונה והפחתת העוני.
ב-1996 נישאה לראדו דודא.
ב-5 בדצמבר 2017 מת אביה מיכאי הראשון, מלך רומניה, ומרגרטה הפכה לראש בית המלוכה הרומני.
מעבר להרים (אלבום)

ערך זה עוסק באלבום של יובל בנאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
מעבר להרים הוא אלבום הסולו הרביעי של הזמר יובל בנאי, סולן להקת משינה. האלבום הוצא ב-2008 על ידי חברת התקליטים התו השמיני וכלל גם דיסק בונוס מולטימדיה עם שירים נוספים, גרסאות אינסטרומטליות וקטעי וידאו. בשונה משלושת אלבומי הסולו הקודמים של בנאי, "מעבר להרים" הוקלט והושק במקביל לפעילותו בלהקת משינה.
באלבום זה שיתף בנאי פעולה עם הזמר עמיר לב ששימש כיועץ אמנותי וכתב חלק מהשירים. את האלבום, הפיק מוזיקלית הזמר אלן מון, שגם היה שותף בכתיבת כמה מהשירים. בנוסף, ניגנו באלבום, אורי כנרות מלהקת בום פם, נושי פז ונאור דיין, אחיו של איגי דיין.
שירי האלבום

בחצר של אלינור (3:33) (בנאי)
הדממה (3:47) (בנאי/מון)
מעבר להרים (3:38) (לב)
סג'רה (3:57) (בנאי)
ג'וליה (2:49) (בנאי)
לך אחרי הלב (3:57) (בנאי)
דברי הימים (4:03) (בנאי/מון)
רחוק רחוק (3:41) (לב/בנאי)
בשר ודם (1:38) (בנאי)
אם עוד יש אהבה (3:28) (בנאי)
דיסק בונוס

פונדה החמור (בנאי/מון)
זה לא חלום (בנאי)
ג'וליה (אינסטרומנטלי)
בחצר של אלינור (וידאו)
ג'וליה (וידאו)
מילודרמה (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  קומדיה 
 יוצרים:  איליה קוליקוב 
 כותבים:  איליה קוליקוב 
 בימוי:  איליה קוליקוב 
 שחקנים:  סרגיי בורונוב  אנה קוטובה 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  17 
 הפקה
 צלמים:  איליה קוליקוב 
 אורך פרק:  25 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  יום שישי! 
 תקופת שידור מקורית:  25 בפברואר 2019 – 2019 
 קישורים חיצוניים
 mylodrama.tv
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מילודרמה (ברוסית: Мылодрама) היא סדרת דרמה המשכית רוסית ששודרה ברשת שישי!. העונה הראשונה, הכוללת 9 פרקים, שודרה החל מ-25 עד 28 בפברואר 2019. העונה השנייה, הכוללת 8 פרקים, שודרה החל מ-19 עד 22 בנובמבר 2019.
עלילה

כדי להשיג שליטה מלאה בערוץ הטלוויזיה "TSV", חלק מבעלי המניות מחליטים להכניס למשרת המנהל הכללי את ולדיסלב חסר הניסיון ולהפקיד בידיו צילומי סדרת הדגל. בזכות במאי לא כשיר, הסדרה תתברר כ"אסונית ביותר בתולדות הטלוויזיה", מניות הערוץ יקרסו והקושרים יוכלו לקנות אותן ללא תשלום.
בהתחלה הכל הולך לפי התוכנית של בעלי המניות: מי שלא מבין כלום בהפקת מוצר טלוויזיה, הבוס החדש שוכר את אותו במאי בינוני, צלם, תסריטאי ושחקנים, אבל הסדרה, שנתפסת כפנטזיה מלודרמטית, מתקבלת היטב אצל המבקרים והצופים והקומדיה זוכה להצלחה חסרת תקדים. בינתיים מגיעה העונה השנייה של הסדרה והצוות שוב מתכנס. ולדיסלב מהמם את כולם עם החדשות: הם צריכים להפיק לא רק את העונה השנייה, אלא גם תוכנית אירוח מעולה, סטנדאפ, תוכנית על-טבעית וגם מהדורת חדשות עצמאית.
ביקורת

בשנת 2019 הסדרה התמודדה בטקס פרסי TEFI של האקדמיה הרוסית לטלוויזיה בקטגוריית "קומדיה סדרת המצבים הטלוויזיונית הטובה ביותר", בעוד איליה קוליקוב היה מועמד לפרס "במאי סרט/סדרה טלוויזיה". סרגיי בורונוב, שגילם את ולדיסלב זכה הפרס "השחקן הטוב ביותר של סרט/סדרה טלוויזיה".
על פי מנוע החיפוש של גוגל, בשנת 2019 מילודרמה נכנסה לרשימת אחת מחמש סדרות הטלוויזיה הרוסיות המובילות לפי סטטיסטיקת החיפוש משתמשי אינטרנט רוסים.
הערות שוליים

↑  "Победители ТЭФИ 2019". Tefitv.ru. נבדק ב-2021-11-27.
↑  "Анастасия Ивлеева, «Сегодня вечером», «Мылодрама» и «Толя Робот» вышли в финал ТЭФИ 2019". www.intermedia.ru. 2019-09-25. נבדק ב-2021-11-27.
↑  "Канал «Пятница!» получил 12 статуэток ТЭФИ. Лучшей ведущей ток-шоу стала Анастасия Ивлеева". Meduza. נבדק ב-2021-11-27.
↑  "Google назвал самые популярные российские фильмы и сериалы 2019 года". Афиша. נבדק ב-2021-11-27.
מלחמת העולם השלישית (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ג'ון האקט
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  נובלה מלחמתית
 הוצאה
 הוצאה:  Sidgwick & Jackson 
 הוצאה בשפת המקור:  Sidgewick & Jackson
 תאריך הוצאה:  הגרסה המקורית 1978 הגרסה המעודכנת 1982
 מספר עמודים:  446 בגרסה המורחבת
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מערכות
 תאריך:  1981
 סדרה
 ספר קודם:  The Third World War: August 1985 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000993052
 
מלחמת העולם השלישית או בשמו המקורי מלחמת העולם השלישית: הסיפור שלא סופר (באנגלית: The Third World War: The Untold Story) הוא ספר שכתב הגנרל הבריטי ג'ון האקט במהלך המלחמה הקרה. הספר מתאר מלחמה דמיונית בין נאט"ו לברית ורשה, ונועד להתריע בפני המערב על הסכנה מצד הגוש הקומוניסטי.
עלילת הספר

הספר כתוב כספר היסטוריה שנכתב לאחר המלחמה כביכול בידי קבוצת קצינים בריטיים, זמן קצר לאחר מלחמת העולם השלישית. בסוף שנת 1984 גוברת המתיחות בין ארצות המערב לבין מדינות הגוש הקומוניסטי, אשר מביאה לשינויים פוליטיים במזרח התיכון ואפריקה, ולתסיסה אנטי-קומוניסטית בפולין ובגרמניה המזרחית. ביולי 1985, כוחות הצבא האדום חודרים ליוגוסלביה כדי לוודא שמדינה זו לא תחבור למערב. ארצות הברית אינה יכולה לשתוק על הצעד, ושולחת גם היא לאזור כוחות נחתים, אשר בשוגג נכנסים לקרב עם הכוחות הסובייטיים. צלם איטלקי מסריט את האירוע ומפיץ את הסרטון, ובכך מגביר את הלחץ בקרב מנהיגי ברית המועצות מפני מרד אפשרי של העמים הכפופים לשלטונה. ברית המועצות מחליטה לצאת למלחמה כנגד כוחות נאט"ו, בתקווה להשיג ניצחון מהיר. בתחילת אוגוסט הסובייטים פותחים במתקפה כוללת באירופה, ועד מהרה כובשים את איטליה, אוסטריה, דנמרק, נורווגיה, הולנד ומרבית גרמניה המערבית. חרף תקוותה של ברית המועצות שצרפת, אירלנד ושוודיה תישארנה נייטרליות, היא מצטרפת למלחמה לצד נאט"ו. חיל האוויר הסובייטי מפציץ את ערי בריטניה. במקביל, מדינות אפריקה מתאחדות ותוקפות את דרום אפריקה הנתונה עדיין תחת שלטון האפרטהייד הלבן. במזרח התיכון נאבקות בעלות בריתה של ברית המועצות: מצרים, ערב הסעודית ותימן, באיראן, איחוד האמירויות ועומאן, הנהנות מתמיכה אמריקנית. ישראל וסוריה נותרות נייטרליות לאורך כל המלחמה. האמריקאים מפציצים את קובה, סין פולשת לווייטנאם, יפן כובשת את האיים הקוריליים והצי הסובייטי מושבת. המלחמה מתנהלת גם בחלל, כאשר הסובייטים משמידים את מרבית לווייני הריגול האמריקניים, וכן מעבורת חלל אמריקנית אחת.
ב-15 באוגוסט פותחות מדינות המערב במתקפת נגד מוצלחת, ומסלקות את הסובייטים מכל כיבושיהם. כוחות צרפתיים אף חודרים לצ'כוסלובקיה. מנהיגי המערב מתכנסים בלונדון כדי לדון באפשרות של פלישה לשטחי הגוש הקומוניסטי. בינתיים, הנאמנות של העמים הכפופים לברית המועצות הולכת ומתערערת, ומנהיגיה מבינים שעליהם לסיים את המלחמה במהירות האפשרית. הסובייטים מחליטים להטיל פצצה גרעינית על בריטניה כדי להרתיע את המערב, ואז להציע לאמריקנים לחלק את העולם לשני אזורי השפעה. כמטרה נבחרה העיר ברמינגהאם, והפצצה מוטלת עליה ב-19 באוגוסט. ההרס בעיר הוא אדיר, ו-300,000 נהרגים. כוחות נאט"ו מגיבים בהתקפה גרעינית גדולה יותר, שמוחקת מהמפה את מינסק. העובדה שהסובייטים הפכו את המלחמה הקונבנציונלית למלחמה גרעינית, היא בבחינת הקש ששבר את גב הגמל עבור נתיניה. חלק מחברי הפוליטבירו מבצעים הפיכה בתמיכת לאומנים אוקראינים, המזכיר הכללי נרצח, וראש הקושרים תופס את השלטון. ברית המועצות מתפרקת, והעמים המשועבדים לה מכריזים על עצמאותם, ושולחים נציגים לשיחות שלום עם המערב בהלסינקי. שתי הגרמניות מתאחדות, אם כי האיחוד אינו זוכה לתמיכה בשתיהן כיוון שהן פיתחו זהויות לאומיות שונות. בעולם צומחות שלוש מעצמות חדשות, המשגשגות יחד בתחרות כלכלית ולא צבאית: האיחוד האירופי, ארצות הברית, וקונפדרציה אסייתית בהנהגת סין ויפן.