stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אנחל סאנס בריס

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1910 סרגוסה, אראגון, ספרד 
 פטירה:  11 ביוני 1980 (בגיל 69) Palazzo di Spagna, רומא, איטליה 
 מקום קבורה:  Torrero Cemetery 
 מדינה:  ספרד 
 מקצוע:  דיפלומט 
 מספר צאצאים:  9 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  הצלב הגדול של מסדר המופת האזרחי (1961)  אביר הצלב הגדול  אביר הצלב הגדול של מסדר הקדוש גרגוריוס  הבן האהוב על סרגוסה (8 ביוני 1977)  חסיד אומות העולם (18 באוקטובר 1966)  מסדר ההצטיינות של הרפובליקה ההונגרית (1994)  הצלב הגדול של מסדר קרלוס השלישי (1980)  אביר הצלב הגדול של השמש של פרו (1967)  הצלב הגדול במסדר לאופולד השני  הצלב הגדול של מסדר קצאל  הצלב הגדול של מסדר אורנז'-נסאו 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אנחל סאנס בריס
 
אנחל סאנס בריס (בספרדית: Ángel Sanz Briz‏, 28 בספטמבר 1910 – 11 ביוני 1980) היה דיפלומט ספרדי וחסיד אומות העולם. בעת כהונתו בשגרירות ספרד בהונגריה בזמן מלחמת העולם השנייה סייע להציל אלפי יהודים מהשואה.
בריס נולד בעיר סרגוסה, במחוז אראגון שבספרד. לאחר לימודי משפטים נרשם ב-1933 לבית הספר לדיפלומטיה. זמן קצר לאחר סיום לימודיו פרצה מלחמת האזרחים בספרד, ובריס הצטרף לכוחות הלאומנים של פרנסיסקו פרנקו. לאחר סיום מלחמת האזרחים ב-1939 קיבל את מינויו הדיפלומטי הראשון, שבו הוצב בקהיר.
בשנת 1942 נשלח סאנס בריס לבודפשט. במהלך השנתיים הבאות סייע להציל את חייהם של בין 1,000 ל-5,200 יהודים תוך שימוש בסמכויות השגרירות הספרדית. בין השאר השתמש בחוק הספרדי מ-1924 על-פיו צאצאי מגורשי ספרד זכאים לאזרחות ספרדית. הוא השתמש בחוק זה גם כאשר היהודים האמורים לא היו באמת מצאצאי המגורשים. יחד עם סאנס בריס עבדו דיפלומטים ממדינות נוספות, הבולט שבהם ג'ורג'ו פרלסקה, איטלקי שהתחזה לדיפלומט ספרדי. בשנת 1944 נשלח סאנס בריס לשווייץ ופרלסקה נשאר בבודפשט והמשיך להציל יהודים.
לוח לזכרו של סאנס בריס על חזית שגרירות ספרד בבודפשט, הכוללת ציטוט מנאומו של המלך חואן קרלוס הראשון בשנת 2007 בעת ביקור בהונגריה
שמו של סאנס בריס, השני ברשימה, מונצח על לוח זיכרון לראול ולנברג ולמצילי יהודים נוספים, בחצר בית הכנסת הגדול של בודפשט
לאחר המלחמה נמשכה הקריירה הדיפלומטית של בריס. הוא הוצב בסן פרנסיסקו, וושינגטון הבירה, לימה, ברן, באיון, גואטמלה, האג ובריסל. ב-1973 היה לשגריר הראשון של ספרד בסין. ב-1976 נשלח לרומא כשגריר ספרד בוותיקן, ושם נפטר בשנת 1980.
בשנת 1966 קיבל סאנס בריס את תואר חסיד אומות העולם. בשנת 1994 קיבל גם אות כבוד מממשלת הונגריה.
בשנת 1998, השרות הבולאי בספרד הנפיק בול עם דיוקנו של אנחל סאנס בריס.
הערות שוליים

↑  באתר מכון ראול ולנברג (באנגלית)
↑  באתר יד ושם (באנגלית)
↑  אנחל סאנס בריס, באתר יד ושם (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267664805171  BNE: XX1473936  BnF: cb16723015c (data)  GND: 122991567  ISNI: 0000 0000 6683 3647  LCCN: n96083031  NTA: 304680877  VIAF: 59979589   WorldCat (עם VIAF): 59979589 
ערך זה הוא קצרמרבנושא השואה ובנושא ספרדים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ארתור גרינווד

ארתור גרינווד (באנגלית: Arthur Greenwood;‏ 8 בפברואר 1880 – 9 ביוני 1954) היה פוליטיקאי בריטי. חבר בולט במפלגת הלייבור משנות העשרים של המאה העשרים ועד סוף שנות הארבעים, גרינווד עלה לגדולה במפלגה כמזכיר מחלקת המחקר שלה משנת 1920 וכיהן כשר הפרלמנט במשרד הבריאות בממשלת העבודה הקצרה של 1924. בשנת 1940 הוא היה מכריע בהחלטה שבריטניה תמשיך להילחם בגרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.
ראשית חייו

גרינווד נולד בהונסלט, לידס, בנו של צייר ומעצב. הוא התחנך במכללת יורקשייר (שלימים הפכה לאוניברסיטת לידס), שם קיבל תואר במדעים.
קריירה פוליטית

גרינווד נבחר לראשונה לבית הנבחרים בבחירות הכלליות בשנת 1922 עבור מחוז הבחירה נלסון וקולן בלנקשייר. הוא החזיק במושב עד שהובס בבחירות בשנת 1931, אך חזר לפרלמנט בשנה שלאחר מכן, וזכה בבחירות משנה במחוז יורקשייר בוויקפילד. גרינווד המשיך לייצג את וויקפילד עד מותו בשנת 1954.
בשנת 1929 מונה גרינווד לשר הבריאות והושבע למועצה המלכותית, תפקיד בו מילא עד קריסת ממשלת העבודה באוגוסט 1931. בתקופתו במשרד הבריאות העלה גרינווד את קצבאות האלמנות ובאמצעות חוק הדיור, ב-1930, חוקק פינוי שכונות עוני גדול.
גרינווד הפך לסגן יו"ר מפלגת העבודה בראשותו של קלמנט אטלי. במהלך הקמפיין לבחירות הכלליות בשנת 1935, תקף גרינווד את ראש בית הכספים נוויל צ'מברלין על שהוציא כסף על חימוש מחדש, ואמר כי מדיניות החימוש היא "הפחדה הגדולה ביותר; מחפירה במדינאי של עמדתו האחראית של מר צ'מברלין, כדי להציע למיליונים נוספים היה צורך לבזבז כסף על חימוש".
ללא ספק הרגע המפורסם ביותר שלו הגיע ב-2 בספטמבר 1939, כשהוא נקרא להגיב לנאומו האמביוולנטי של נוויל צ'מברלין האם בריטניה תסייע לפולין. כשהתכונן לתגובה, הוא הופרע על ידי סף אחורי כועס קונסרבטיבי ולורד ראשון של האדמירליות, ליאו אמרי, שקרא "דבר למען אנגליה, ארתור!"
גרינווד המבולבל המשיך להוקיע את דבריו של נוויל צ'מברלין, למחיאות כפיים של עמיתיו. עם הקמת ממשלת הקואליציה בזמן המלחמה מינה אותו וינסטון צ'רצ'יל לקבינט המלחמה כשר ללא תיק בשנת 1940. בדרך כלל הוא נתפס כבלתי יעיל, אך במאי 1940 התגלה כתומך החזק והקולני ביותר של צ'רצ'יל בדיונים הארוכים בקבינט המלחמה. האם לקבל או לדחות הצעת שלום מגרמניה הנאצית. ללא ההצבעה בעד לחימה על ידי גרינווד וקלמנט אטלי, צ'רצ'יל לא היה בעל הרוב הדק שהיה צריך לעשות זאת.
לאחר מכן, עמדתו דעכה והוא התפטר בשנת 1943. באותה שנה, הוא נבחר לגזבר של מפלגת העבודה, כשהוא מכה את הרברט מוריסון בתחרות צמודה.
עד סוף מלחמת העולם השנייה מילא גרינווד גם את תפקיד יו"ר האופוזיציה, אף שלא קיבל את המשכורת.
מותו

גרינווד נשרף בשרפה של גולדרס גרין ב-14 ביוני 1954. אפרו ואנדרטתו נמצאים במפרץ 17 של חומת הגבול המזרחית.
משפחתו

בנו הוא אנתוני גרינווד (לימים לורד גרינווד) (1911–1982) היה חבר פרלמנט משנת 1946 עד 1970, תחילה עבור הייווד ורדקליף ואחר כך עבור רוסנדייל, וחבר בממשלות הרולד וילסון.
הערות שוליים

↑  Liverpool University Press: Journals, www.liverpooluniversitypress.co.uk (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578794205171  PLWABN: 9810578803505606  BnF: cb11109718n (data)  GND: 124321410  ISNI: 0000 0001 2278 4545  LCCN: no00001948  NKC: skuk0000503  NTA: 069896178  SNAC: w6q261wc  SUDOC: 097911291  Trove: 954703  VIAF: 37848353   WorldCat (עם VIAF): 37848353
אנקסטיומארוס

אנקסטיומארוס (באנגלית: Anextiomarus) היה אל השמש במיתולוגיה הקלטית. בעקבות ההשפעה של האימפריה הרומית, שולב אל זה עם האל אפולו מהמיתולוגיה הרומית ועל כתובות בבריטניה הרומית התגלה שם זה כשם תואר הנוסף לשמו של אפולון - משמעות השם למעשה "המגן הגדול".
כתובות דומות התגלו גם בלה מאן שבצרפת.
אריק בוק

אריק בוק (במונגולית: Аригбуха хаан, באנגלית: Arik Buka בגרמנית: Ariq Böke. השם הפרטי מאוית גם Arigh, Arik ושם המשפחה גם Bukha. בכתב מונגולי: ᠠᠷᠢᠴᠪᠥᠬ᠎ᠠ;‏ 1219–1266) היה בן למשפחת המלוכה של האימפריה המונגולית. בוק היה בנו השביעי והצעיר ביותר של טולוי ונכדו של ג'ינגיס חאן. בשנת 1259, במותו של הכגן מונגקה חאן, בוק טען כי הוא בעל הלגיטימציה להפוך לכגן (חאן גדול; תואר שליטי האימפריה המונגולית, מקביל לקיסר). בעוד בוק הוכתר לצד תומכיו בצד אחד של האימפריה, קובלאי חאן, יריבו, הוכתר לשליט בידי תומכיו שלו. המאבק בין השניים הביא למלחמת האזרחים הטולויית אשר חילקה את האימפריה בין תומכי בוק באורדת הזהב וצ'אגאטאי לבין תומכי קובלאי באילח'אן ושושלת יואן. כוחותיו של בוק לבסוף נפלו לעליונותו הצבאית של קובלאי אך מלחמת האזרחים היא שהביאה לחלוקתה הסופית של האימפריה המונגולית.
ביוגרפיה

אריק בוק היה בנם השביעי של טולוי וסורוקוטני בקי, נולד בערך עשור או יותר לאחר אחיו הגדולים הולאגו חאן וקובלאי חאן. אמו סורוקוטני הייתה נוצריה וקירבה את בנה לדת. בשנת 1248, קובלאי הציע להביא מורה קונפוציאני לבוק והתייעץ על כך עם אמו, בשונה מקובלאי, בוק מעולם לא יצר קרבה וקשרים עם בני האן. אחיו הבכור של אריק בוק, מונגקה חאן, נבחר בקורילטאי להיות הכגן (חאן גדול) בשנת 1251, דבר שמשפחתית קירב את בוק אל המלוכה. עם מותה של אמו סורוקוטני בשנה הבאה, ירש אריק בוק את אוהל אמו אשר נדד במהלך השנה מרכס הרי אלטאי בקיץ, ועד לגדות נהר אורנגו בחורף.
כאשר מונגקה חאן נפטר במהלך מערכה צבאית בסצ'ואן באוגוסט 1259, אריק בוק היה במונגוליה בשונה מאחיו קובלאי שהיה בסין והולאגו שהיה בממלכת פרס. תומכיו של בוק שהתנגדו להכתרתו של קובלאי נשבעו בנאמנותם לבוק בקורילטאי אזורי העבירו אליו את החותם הגדול שהשתמש בו לצורך הנפקת מסמכים להעברת הוראות לחיילים המוצבים במונגוליה ובצפון סין. לאחר שקובלאי הכריז על עצמו כגן בעודו בסין באפריל 1260, אריק בוק הוכתר עצמו ככגן בקורילטאי שהתרחש בבירה המונגולית חרחורין (כיום אובורחאנגאי), מה שהביא לתחילתה של מלחמת האזרחים הטולויית.
ביוגרפיה > מלחמת אזרחים

הנשק העיקרי של קובלאי נגד אחיו בוק היה חסימת המשלוח של תבואה סינית למונגוליה. בתגובה, אריק בוק ובית המשפט שלו הפכו את בסיס התבואה שלהם לחקלאות מטובה וגדות היניסיי הדרומי בדרום סיביר. באוגוסט 1260 כבש קובלאי את מונגוליה ומרכז כוחו של בוק בעוד היה על האחרון לסגת עם כוחותיו לגאנסו. ב-27 באוקטובר 1260 הובסו המפקדים המרכזיים של בוק ונפלו בקרב, מה שהביא את בוק להעביר שליחים לקובלאי לגבי הסדר. בעת נכנע בוק קובלאי קיבל את כניעתו ושב למרכז כוחו בחאנאבליק (בייג'ינג). בהמשך בוק בגד בהסדר ותקף את קובלאי בעזרת כיבוש מונגוליה. כוחותיו של בוק לא החזיקו זמן רב במונגוליה ורובם נפלו במהלך החורף.
בוק נסג לאדמות צ'אגאטאי וניסה לגייס מצביאים ראשיים. עם הזמן בין השנים 1262–1264, הפסדים צבאיים ודיפלומטים הביאו להפסד תמיכה וכוח מצידו של בוק. הולאגו חאן, כעת שליט האילח'אן, קרא לבנו לשוב אל ממלכת פרס ולערוק מצבאו של בוק כדי להבטיח נאמנות לקובלאי. התמיכה היחידה של בוק נותרה באורדת הזהב אשר רוב כוחותיה היו במאבק נגד האילח'אן ברכס הרי הקווקז הגדול. ב-21 באוגוסט 1264, ביחד עם מפקדו הצבאי, בוק הגיע למחנה הקורילטאי של אחיו הבכור קובלאי, נכנע בדמעות והכיר בקובלאי ככגן האימפריה המונגולית.
שנתיים לאחר כניעתו, בוק נפטר בעודו בשבי תחת סמכותו של קובלאי. סיבת מותו אינה ידועה, אולם הודות לגיל המוות המוקדם של אריק בוק, ישנן השערות כי קובלאי הרעיל אותו בסתר כשהיה בשבי, אך זה מעולם לא הוכח.
ראו גם

טולוי
קובלאי חאן
הולאגו חאן
הערות שוליים

↑  Encyclopedia of Mongolia and the Mongol Empire (עמ' 21-22)
↑  Morris Rossabi, Khubilai Khan : his life and times, 1988, עמ' 62
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2005029979  VIAF: 61274365   WorldCat (עם VIAF): 61274365
אליפות אירופה באתלטיקה 2014

| --- | --- |


 ענף:  אתלטיקה 
 ארגון מפעיל:  התאחדות האתלטיקה האירופית 
 תקופת התחרות:  12 באוגוסט 2014 – 17 באוגוסט 2014 (6 ימים)
 מספר תחרות:  22 
 מספר מקצועות:  47
 מספר מתמודדים:  1,439 אתלטים
 מדינות משתתפות:  50
 עיר מארחת:  ציריך, שווייץ
 אצטדיון:  אצטדיון לציגרונד
 www.zuerich2014.com
 → הלסינקי 2012 אמסטרדם 2016 ← 
 קואורדינטות:  47°22′58″N 8°30′14″E﻿ / ﻿47.382791°N 8.503801°E﻿ / 47.382791; 8.503801
 he
 
אליפות אירופה באתלטיקה ה-22 נערכה באצטדיון לציגרונד אשר בציריך שבשווייץ, בין ה-12 באוגוסט ל-17 באוגוסט 2014.
בריטניה (בריטניה) זכתה במירב המדליות בפעם השלישית בתולדותיה (1950 ו-1998), עם 12 מדליות זהב ו-23 מדליות בסך הכל. שנייה בדרוג סיימה צרפת עם 9 מדליות זהב ו-23 מדליות בסך הכל גם כן. שלישית בדירוג סיימה גרמניה עם 4 מדליות זהב ו-8 מדליות בסך הכל.
האתלטיות המצטיינות

דפנה סחיפרס מהולנד זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר
סיפן חסן מהולנד זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת 1500 מטר ומדליית כסף בריצת 5000 מטר
ג'ודי ויליאמס מבריטניה זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ומדליית כסף בריצת 200 מטר.
האשלי נלסון מבריטניה זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ומדליית ארד בריצת 100 מטר.
האתלטים המצטיינים

מו פארח מבריטניה זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 5000 מטר ובריצת 10000 מטר
אדם ג'מילי מבריטניה זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4x100 מטר
מרטין רוני מבריטניה זכה בשתי מדליות זהב, בריצת 400 מטר ובריצת שליחים 4x400 מטר
יוהאן דיניז מצרפת קבע בהליכה ל-50 ק"מ שיא עולם חדש של 3:32:33 שעות, שיא העולם היחידי שנשבר באליפות זו.
מאהיידין מחיסי-בנאבאד מצרפת זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר. הוא ניצח גם את ריצת 3000 מטר מכשולים אך ניפסל לאחר שפשט את חולצתו לפני תום הריצה.
תוצאות הנשים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | דפנה סחיפרס   הולנד הולנד | 11.12 שניות | מרים סומרה   צרפת צרפת | 11.16 שניות | האשלי נלסון   בריטניה בריטניה | 11.22 שניות |
| ריצת 200 מטר | דפנה סחיפרס   הולנד הולנד | 22.03 שניות | ג'ודי ויליאמס   בריטניה בריטניה | 22.46 שניות | מרים סומרה   צרפת צרפת | 22.58 שניות |
| ריצת 400 מטר | ליבניה גרנוט   איטליה איטליה | 51.10 שניות | אולה זמליאק   אוקראינה אוקראינה | 51.36 שניות | אינדירה טררו   ספרד ספרד | 51.38 שניות |
| ריצת 800 מטר | מרינה ארזמסווה   בלארוס בלארוס | 1:58.15 דקות | לינזי שארפ   בריטניה בריטניה | 1:58.80 דקות | יוהאנה יוז'וויק   פולין פולין | 1:59.63 דקות |
| ריצת 1500 מטר | סיפן חסן   הולנד הולנד | 4:04.18 דקות | אבבה ארגווי   שוודיה שוודיה | 4:05.08 דקות | לורה וייטמן   בריטניה בריטניה | 4:06.32 דקות |
| ריצת 5000 מטר | מרף בהטה   שוודיה שוודיה | 15:31.39 דקות | סיפן חסן   הולנד הולנד | 15:31.79 דקות | סוזן קייקן   הולנד הולנד | 15:32.82 דקות |
| ריצת 10000 מטר | ג'ואן פייווי   בריטניה בריטניה | 32:22.39 דקות | קלמנס קלווין   צרפת צרפת | 32:23.58 דקות | לילה טרבי   צרפת צרפת | 32:26.03 דקות |
| ריצת מרתון | כריסטל דונה   צרפת צרפת | 2:25:14 שעות | ולריה סטרניאו   איטליה איטליה | 2:25:27 שעות | ג'סיקה אוגוסטו   פורטוגל פורטוגל | 2:25:41 שעות |
| ריצת 100 מטר משוכות | טיפני פורטר   בריטניה בריטניה | 12.76 שניות | סינדי ביו   צרפת צרפת | 12.79 שניות | סינדי רולדר   גרמניה גרמניה | 12.82 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | איליד צ'יילד   בריטניה בריטניה | 54.48 שניות | אנה טיטימץ   אוקראינה אוקראינה | 54.56 שניות | אירינה דוידובה   רוסיה רוסיה | 54.60 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים | אניה מילדנר-שמידט   גרמניה גרמניה | 9:29:43 דקות | שרלוטה פוגברג   שוודיה שוודיה | 9:30:16 דקות | דיאנה מרטין   ספרד ספרד | 9:30:70 דקות |
| ריצת שליחות 4x100 מטר | בריטניה בריטניה | 42.24 שניות | צרפת צרפת | 42.45 שניות | רוסיה רוסיה | 43.22 שניות |
| ריצת שליחות 4x400 מטר | צרפת צרפת | 3:24.27 דקות | אוקראינה אוקראינה | 3:24.32 דקות | בריטניה בריטניה | 3:24.34 דקות |
| הליכת 20 ק"מ | אלמירה אלמבקובה   רוסיה רוסיה | 1:27:56 שעות | לודמילה אוליאנובסקה   אוקראינה אוקראינה | 1:28:07 שעות | אנשקה דרהוטובה   צ'כיה צ'כיה | 1:28:08 שעות |
תוצאות הנשים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | רות בייטייה   ספרד ספרד | 2.01 מטר | מריה קוצ'ינה   רוסיה רוסיה | 1.99 מטר | אנה שימיץ'   קרואטיה קרואטיה | 1.99 מטר |
| קפיצה במוט | אנג'ליקה סידורובה   רוסיה רוסיה | 4.65 מטר | קטרינה סטפנידי   יוון יוון | 4.60 מטר | אנג'לינה ז'וק-קרסנובה   רוסיה רוסיה | 4.60 מטר |
| קפיצה לרוחק | אלואז לסה   צרפת צרפת | 6.85 מטר | איוונה שפאנוביץ'   סרביה סרביה | 6.81 מטר | דריה קלישינה   רוסיה רוסיה | 6.65 מטר |
| קפיצה משולשת | אולגה סלדוחה   אוקראינה אוקראינה | 14.73 מטר | אקטרינה קונבה   רוסיה רוסיה | 14.69 מטר | אירנה גומניוק   רוסיה רוסיה | 14.46 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | כריסטינה שוואניץ   גרמניה גרמניה | 19.90 מטר | יבגניה קולודקו   רוסיה רוסיה | 19.39 מטר | אניטה מרטון   הונגריה הונגריה | 19.04 מטר |
| זריקת דיסקוס | סנדרה פרקוביץ'   קרואטיה קרואטיה | 71.08 מטר | מלינה רוברט-מישון   צרפת צרפת | 65.33 מטר | שניס קרפט   גרמניה גרמניה | 64.33 מטר |
| הטלת כידון | בארבורה שפוטאקובה   צ'כיה צ'כיה | 64.61 מטר | טטיאנה ילצ'ה   סרביה סרביה | 64.21 מטר | לינדה שטאל   גרמניה גרמניה | 63.91 מטר |
| יידוי פטיש | אניטה ולודרצ'יק   פולין פולין | 78.76 מטר | מרטינה חרסנובה   סלובקיה סלובקיה | 74.66 מטר | יוהאנה פיודורוב   פולין פולין | 73.67 מטר |
| קרב שבע | אנטואנט ננה דג'ימו   צרפת צרפת | 6551 נקודות | נדין ברורסן   הולנד הולנד | 6498 נקודות | נפיסטו ת'יאם   בלגיה בלגיה | 6423 נקודות |
תוצאות הגברים > מסלול

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| ריצת 100 מטר | ג'יימס דסאולו   בריטניה בריטניה | 10.06 שניות | כריסטוף למטר   צרפת צרפת | 10.13 שניות | הארי אייקינס-אריטי   בריטניה בריטניה | 10.22 שניות |
| ריצת 200 מטר | אדם ג'מילי   בריטניה בריטניה | 19.98 שניות | כריסטוף למטר   צרפת צרפת | 20.15 שניות | סריי סמליק   אוקראינה אוקראינה | 20.30 שניות |
| ריצת 400 מטר | מרטין רוני   בריטניה בריטניה | 44.71 שניות | מת'יו הדסון סמית'   בריטניה בריטניה | 44.75 שניות | דונלד סנפורד   ישראל ישראל | 45.27 שניות |
| ריצת 800 מטר | אדם קשצ'וט   פולין פולין | 1:44.15 דקות | ארתור קוצ'פסקי   פולין פולין | 1:44.89 דקות | מרק אינגליש   אירלנד אירלנד | 1:45.03 דקות |
| ריצת 1500 מטר | מאהיידין מחיסי-בנאבאד   צרפת צרפת | 3:45.60 דקות | הנריק אינגבריגטסן   נורווגיה נורווגיה | 3:46.10 דקות | כריס או'הרה   בריטניה בריטניה | 3:46.18 דקות |
| ריצת 5000 מטר | מו פארח   בריטניה בריטניה | 14:05.82 דקות | היילה איברהימוב   אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 14:08.32 דקות | אנדי ורנון   בריטניה בריטניה | 14:09.48 דקות |
| ריצת 10000 מטר | מו פארח   בריטניה בריטניה | 28:08.01 דקות | אנדי ורנון   בריטניה בריטניה | 28:08.66 דקות | עלי קאיה   טורקיה טורקיה | 28:08.72 דקות |
| ריצת מרתון | דניאל מאוצ'י   איטליה איטליה | 2:11:08 שעות | ירד שגומו   פולין פולין | 2:12:00 שעות | אלכסיי רונקוב   רוסיה רוסיה | 2:12:15 שעות |
| ריצת 110 מטר משוכות | סרגיי שובנקוב   רוסיה רוסיה | 13.19 שניות | ויליאם שרמן   בריטניה בריטניה | 13.27 שניות | פסקל מרטינו-לגארד   צרפת צרפת | 13.28 שניות |
| ריצת 400 מטר משוכות | כרים חוסיין   שווייץ שווייץ | 48.96 שניות | רסמוס מגי   אסטוניה אסטוניה | 49.06 שניות | דניס קודריאבצ'ב   רוסיה רוסיה | 49.16 שניות |
| ריצת 3000 מטר מכשולים * | יוהאן קובל   צרפת צרפת | 8:26.66 דקות | כריסטיאן זלווסקי   פולין פולין | 8:27.11 דקות | אנחל מולרה   ספרד ספרד | 8:29.16 דקות |
| ריצת שליחים 4x100 מטר | בריטניה בריטניה | 37.93 שניות | גרמניה גרמניה | 38.09 שניות | צרפת צרפת | 38.47 שניות |
| ריצת שליחים 4x400 מטר | בריטניה בריטניה | 2:58.79 דקות | פולין פולין | 2:59.85 דקות | צרפת צרפת | 2:59.89 דקות |
| הליכת 20 ק"מ | מיגל אנחל לופס   ספרד ספרד | 1:19:44 שעות | אלכסנדר איוואנוב   רוסיה רוסיה | 1:19:45 שעות | דניס סטרלקוב   רוסיה רוסיה | 1:19:46 שעות |
| הליכת 50 ק"מ | יוהאן דיניץ   צרפת צרפת | 3:32:33 שעות   שיא עולם | מטיי טוט   סלובקיה סלובקיה | 3:36:21 שעות | איוון נוסקוב   רוסיה רוסיה | 3:37:41 שעות |
(*)מאהיידין מחיסי-בנאבאד מצרפת ניצח בריצת 3000 מטר מכשולים בתוצאה של 8:25.30 דקות, אך הוא נפסל לאחר ערעורה של המשלחת הספרדית. הוא נפסל לאחר שהוריד את חולצתו לפני תום הריצה והכניס אותה לפיו.
תוצאות הגברים > שדה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 התחרות:  
| קפיצה לגובה | בודן בונדרנקו   אוקראינה אוקראינה | 2.35 מטר | אנדריי פרוצנקו   אוקראינה אוקראינה | 2.33 מטר | איוואן אוחוב   רוסיה רוסיה | 2.30 מטר |
| קפיצה לרוחק | גרג רתרפורד   בריטניה בריטניה | 8.29 מטר | לואיס טסאטומס   יוון יוון | 8.15 מטר | קפטיאן גומיס   צרפת צרפת | 8.14 מטר |
| קפיצה במוט | רנו לאבילני   צרפת צרפת | 5.90 מטר | פאוול וויצ'כובסקי   פולין פולין | 5.70 מטר | יאן קודליצ'קה   צ'כיה צ'כיה  קווין מנלדו   צרפת צרפת | 5.70 מטר |
| קפיצה משולשת | בנג'מין קומפאורה   צרפת צרפת | 17.46 מטר | ליוקמן אדמס   רוסיה רוסיה | 17.09 מטר | אלכסיי פיודורוב   רוסיה רוסיה | 17.04 מטר |
| הדיפת כדור ברזל | דוד שטורל   גרמניה גרמניה | 21.41 מטר | בורחה ויואס   ספרד ספרד | 20.86 מטר | תומאש מייבסקי   פולין פולין | 20.83 מטר |
| זריקת דיסקוס | רוברט הרטינג   גרמניה גרמניה | 66.07 מטר | גרד קנטר   אסטוניה אסטוניה | 64.75 מטר | רוברט אורבנק   פולין פולין | 63.81 מטר |
| הטלת כידון | אנטי רוסקנן   פינלנד פינלנד | 88.01 מטר | ויטסלב וסלי   צ'כיה צ'כיה | 84.79 מטר | טרו פיטקמקי   פינלנד פינלנד | 84.40 מטר |
| יידוי פטיש | כריסטיאן פארש   הונגריה הונגריה | 82.69 מטר | פאבל פאיידק   פולין פולין | 82.05 מטר | סרגיי ליטבינוב   רוסיה רוסיה | 79.35 מטר |
| קרב עשר | אנדריי קראוצ'נקה   בלארוס בלארוס | 8616 נקודות | קווין מאייר   צרפת צרפת | 8521 נקודות | איליה שקורניוב   רוסיה רוסיה | 8498 נקודות |
טבלת מדליות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| 1 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | 12 | 5 | 6 | 23 |
| 2 | צרפת צרפת | 9 | 8 | 6 | 23 |
| 3 | גרמניה גרמניה | 4 | 1 | 3 | 8 |
| 4 | רוסיה רוסיה | 3 | 6 | 13 | 22 |
| 5 | הולנד הולנד | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 6 | פולין פולין | 2 | 5 | 5 | 12 |
| 7 | אוקראינה אוקראינה | 2 | 5 | 1 | 8 |
| 8 | ספרד ספרד | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 9 | איטליה איטליה | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 10 | בלארוס בלארוס | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 11 | שוודיה שוודיה | 1 | 2 | 0 | 3 |
| 12 | צ'כיה צ'כיה | 1 | 1 | 2 | 4 |
| 13 | קרואטיה קרואטיה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 13 | פינלנד פינלנד | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 13 | הונגריה הונגריה | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 16 | שווייץ שווייץ (מארחת) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 17 | אסטוניה אסטוניה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 17 | יוון יוון | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 17 | סרביה סרביה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 17 | סלובקיה סלובקיה | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 21 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 21 | נורווגיה נורווגיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23 | בלגיה בלגיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 | אירלנד אירלנד | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 | ישראל ישראל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 | פורטוגל פורטוגל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23 | טורקיה טורקיה | 0 | 0 | 1 | 1 |
ישראל ישראל באליפות אירופה באתלטיקה 2014

2 אתלטיות ו-8 אתלטים השתתפו באליפות אירופה באתלטיקה.
ישראל ישראל באליפות אירופה באתלטיקה 2014 > נשים

| שם האתלטית | מקצוע | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מעיין שחף | קפיצה לגובה | מוקדמות | 1.85 מטר | 11 |  |
| מעיין שחף | קפיצה לגובה | גמר | 1.85 מטר | 14 |  |

| חנה קנייזבה-מיננקו | קפיצה משולשת | מוקדמות | לא השתתפה | - |  |
ישראל ישראל באליפות אירופה באתלטיקה 2014 > גברים

| שם האתלט | מקצוע | שלב בתחרות | תוצאה | מיקום |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | מוקדמות | 46.18 שניות | 19 |  |  |
| דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | חצי גמר | 45.39 שניות (שיא ישראלי) | 3 |  |  |
| דונלד סנפורד | ריצת 400 מטר | גמר | 45.27 שניות (שיא ישראלי) |  |  |  |

| נועם נאמן | ריצת 3000 מטר מכשולים | מוקדמות | 8:45.33 דקות | 22 |  |  |

| איימרו עלמיה | ריצת 10000 מטר | גמר | 30:04.95 דקות | 17 |  |  |

| גירמה אמרה | ריצת 10000 מטר | גמר | 30:53.87 דקות | 18 |  |  |

| זוהר זימרו | ריצת מרתון | גמר | לא סיים | - |  |  |

| אמיר רמון | ריצת מרתון | גמר | 2:30:45 שעות | 50 |  |  |

| וובה בריאון | ריצת מרתון | גמר | 2:24:39 שעות | 41 |  |  |

| יוסף ימרן | ריצת מרתון | גמר | 2:24:26 שעות | 40 |  |  |
ראו גם

אליפות אירופה באתלטיקה באולם
דפנה סחיפרס, באליפות אירופה, ציריך 2014
אנקרה ארנה

| --- | --- |

 מיקום:  אנקרה; טורקיה טורקיה
 קואורדינטות:  39°56′16″N 32°50′38″E﻿ / ﻿39.937847°N 32.843896°E﻿ / 39.937847; 32.843896
 אבן יסוד:  17 ביוני 2009
 תקופת הפעילות:  23 באפריל 2010 – הווה (14 שנים)
 עלות הבנייה:  47.1 מיליון לירות טורקיות (20 מיליון אירו לערך)
 בעלים:  Ankara Büyükşehir Belediyesi (עיריית אנקרה)
 אדריכל:  Yazgan Tasarım Mimarlık
 קבוצות:  טורק טלקום; מועדון הספורט אוניברסיטת הג'טפה
 מושבים:  כדורסל 10,400
 he
 
אנקרה ארנה (בטורקית: Ankara Spor Salonu) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי שנבנה בשנת 2010 בבירת טורקיה, אנקרה, במיוחד לקראת אליפות העולם בכדורסל 2010 שנערכה במדינה (אירח את שלב הבתים הראשון - בית ג'). לאולם קיבולת מושבים של 10,400 איש במשחקי כדורסל, והוא החליף את אולם אטאטורק (אנ') הישן בעל תכולה של 4,500 מושבים, בקרבתו, כמגרש הביתי של
טורק טלקום המשחקת בליגת הבקו. האולם משמש גם כאולמה הביתי של מועדון הספורט אוניברסיטת הג'טפה (אנ') המשחקת מאז 2011 בליגת הבקו.
המתקן משמש כמו כן לאירועי ספורט מקומיים ובינלאומיים שונים: כדורעף, אגרוף, וכו'; וכן כאולם הקונצרטים. הוא אירח, בין השאר, את אליפות העולם בכדורעף לנערות [עד גיל 18] 2011 (ביחד עם היכל באשקנט לכדורעף באנקרה); ואת אליפות העולם בוו-שו (אמנויות הלחימה הסיניות, "קונג-פו") בשנת 2011.
אנקרה ארנה (2010)
אנקרה ארנה (2010)
אנקרה ארנה (2010)
אנקרה ארנה מבחוץ (2011)
אנוק אמוופו

אנוק אמוופו (באנגלית: Enock Mwepu; נולד ב-1 בינואר 1998 בלוסקה שבזמביה) הוא כדורגלן עבר זמבי ששיחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

אמוופו החל את הקריירה המקצוענית שלו במועדונים NAPSA סטארס וקפואה סלטיק מליגת העל הזמבית.
ב-22 ביוני 2017 חתם אמוופו על חוזה לחמש עונות ברד בול זלצבורג מהבונדסליגה האוסטרית, והושאל למשך עונה אחת לקבוצת המילואים של המועדון, ליפרינג, המשחקת בהליגה האוסטרית השנייה. הוא ערך 23 הופעות ליגה במדי קבוצת המילואים, בהן הבקיע ששה שערים.
תוך כדי תקופתו בקבוצת המילואים של המועדון, שולב אמוופו במשחקי הקבוצה הראשונה של המועדון, וב-21 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת הגביע האוסטרי. ב-1 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה האוסטרית, בניצחון 1–2 על וולפסברג במסגרת המחזור העשירי לעונת 2017/2018. ב-15 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2–6 על אדמירה ואקר מדלינג במסגרת המחזור ה-30 בליגה. בסך הכל שיחק אמוופו במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 81 הופעות ליגה והבקיע 11 שערים, וזכה בארבע אליפויות אוסטריה ושלוש פעמים בגביע האוסטרי.
ב-6 ביולי 2021 חתם אמוופו על חוזה לארבע עונות בברייטון אנד הוב אלביון מהפרמייר ליג. ב-14 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–2 על ברנלי במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד ללסטר סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג. ב-30 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בתיקו 2-2 נגד ליברפול במסגרת המחזור העשירי. הוא ערך 18 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בעונתו הראשונה במועדון, והוסיף שש הופעות ליגה בעונת 2022/2023 טרם פרישתו.
ב-10 באוקטובר 2022 הודיעה ברייטון אנד הוב אלביון על פרישתו של אמוופו מכדורגל לאחר שאובחן כסובל ממחלת לב תורשתית נדירה.