stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ביל היידר
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

קרוסלת הקסמים (2006)
אני, אתה והוא (2006)
הדייט שתקע אותי (2007)
פעלולן לנצח (2007)
סופרבאד - חרמן על הזמן (2007)
האחים סולומון (2007)
קח את זה כמו גבר (2008)
פיינאפל אקספרס (2008)
רעם טרופי (2008)
לילה מוטרף במוזיאון 2 (2009)
פרה היסטרי (2009)
ארץ ההרפתקאות (2009)
עידן הקרח 3: עלייתם של הדינוזאורים (2009)
גשם של פלאפל (2009)
כיפה אדומה סוגרת חשבון (2011)
פול (2011)
גברים בשחור 3 (2012)
התנסות חובה (2013)
באים ביחד (2014)
היעלמותה של אלינור ריגבי (2014)
אסון מהלך (2015)
הקול בראש (2015) (דיבוב)
אנגרי בירדס: הסרט (2016) (דיבוב)
אהבה בהפרעה (2016)
הרומן של מגי (2016)
העי"ג (2016)
מסיבת נקניקיות (2016)
פאוור ריינג'רס (2016)
ראלף שובר את האינטרנט (2018) (דיבוב)
נואל (2019)
זה: חלק 2 (2019)
אנגרי בירדס - הסרט 2 (2019) (דיבוב)
סיפורם של הביסטי בויז (2020)
בו מפחד (2023)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

סאטרדיי נייט לייב (2005–2013)
דרק וסיימון (2007)
סאות' פארק (2008 ואילך) – דיבוב
Aqua Teen Hunger Force‏ (2009–2010)
רוק 30 (2010)
האחים ונצ'ור (2010–2013)
ההמבורגרים של בוב (2014-2012) – דיבוב
משפחת סימפסון (2013) – דיבוב
המשרד (2013)
ברוקלין תשע-תשע (2015)
בארי (2018–הווה)
מודוק (2021) – דיבוב
הערות שוליים

↑  עידו ישעיהו‏, טקס פרסי האמי 2018: "משחקי הכס" ו"גברת מייזל המופלאה" זכו בפרסים הגדולים, באתר וואלה, 18 בספטמבר 2018
| פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן ראשי בסדרת קומדיה |
| --- | --- | --- |
| 1952–1975 | אלן יאנג (1950) ‏•‏‏ סיד סיזר (1951) ‏•‏‏ ג'ימי דוראנט (1952) ‏•‏‏ דונלד או'קונור (1953) ‏•‏‏ דני תומאס (1954) ‏•‏‏ פיל סילברס (1955) ‏•‏‏ סיד סיזר (1956) ‏•‏‏ ג'ק בני (1957) ‏•‏‏ ג'ק בני (1959) ‏•‏‏ דיק ואן דייק (1964) ‏•‏‏ דיק ואן דייק (1965) ‏•‏‏ דיק ואן דייק (1966) ‏•‏‏ דון אדמס (1967) ‏•‏‏ דון אדמס (1968) ‏•‏‏ דון אדמס (1969) ‏•‏‏ ויליאם וינדום (1970) ‏•‏‏ ג'ק קלוגמן (1971) ‏•‏‏ קרול או'קונור (1972) ‏•‏‏ ג'ק קלוגמן (1973) ‏•‏‏ אלן אלדה (1974) ‏•‏‏ טוני רנדל (1975) |  |
| 1976–2000 | ג'ק אלברטסון (1976) ‏•‏‏ קרול או'קונור (1977) ‏•‏‏ קרול או'קונור (1978) ‏•‏‏ קרול או'קונור (1979) ‏•‏‏ ריצ'רד מאליגן (1980) ‏•‏‏ ג'אד הירש (1981) ‏•‏‏ אלן אלדה (1982) ‏•‏‏ ג'אד הירש (1983) ‏•‏‏ ג'ון ריטר (1984) ‏•‏‏ רוברט גיום (1985) ‏•‏‏ מייקל ג'יי פוקס (1986) ‏•‏‏ מייקל ג'יי פוקס (1987) ‏•‏‏ מייקל ג'יי פוקס (1988) ‏•‏‏ ריצ'רד מאליגן (1989) ‏•‏‏ טד דנסון (1990) ‏•‏‏ ברט ריינולדס (1991) ‏•‏‏ קרייג טי. נלסון (1992) ‏•‏‏ טד דנסון (1993) ‏•‏‏ קלסי גראמר (1994) ‏•‏‏ קלסי גראמר (1995) ‏•‏‏ ג'ון לית'גו (1996) ‏•‏‏ ג'ון לית'גו (1997) ‏•‏‏ קלסי גראמר (1998) ‏•‏‏ ג'ון לית'גו (1999) ‏•‏‏ מייקל ג'יי פוקס (2000) |  |
| 2001–הווה | אריק מקורמק (2001) ‏•‏‏ ריי רומנו (2002) ‏•‏‏ טוני שלהוב (2003) ‏•‏‏ קלסי גראמר (2004) ‏•‏‏ טוני שלהוב (2005) ‏•‏‏ טוני שלהוב (2006) ‏•‏‏ ריקי ג'רווייס (2007) ‏•‏‏ אלק בולדווין (2008) ‏•‏‏ אלק בולדווין (2009) ‏•‏‏ ג'ים פרסונס (2010) ‏•‏‏ ג'ים פרסונס (2011) ‏•‏‏ ג'ון קראייר (2012) ‏•‏‏ ג'ים פרסונס (2013) ‏•‏‏ ג'ים פרסונס (2014) ‏•‏‏ ג'פרי טמבור (2015) ‏•‏‏ ג'פרי טמבור (2016) ‏•‏‏ דונלד גלובר (2017) ‏•‏‏ ביל היידר (2018) ‏•‏‏ ביל היידר (2019) ‏•‏‏ יוג'ין לוי (2020) ‏•‏‏ ג'ייסון סודייקיס (2021) ‏•‏‏ ג'ייסון סודייקיס (2022) ‏•‏‏ ג'רמי אלן וייט (2023) ‏•‏‏ ג'רמי אלן וייט (2024) |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2021: לוסיה אנילו (Hacks) | פרס גילדת הבמאים של אמריקה – במאי בסדרת קומדיה  2022: ביל היידר (בארי) | הבא: 2023: – |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270730405171  PLWABN: 9810541898705606  BNE: XX5414593  GND: 142110655  ISNI: 0000 0000 6494 9697  LCCN: no2009109069  MusicBrainz: e6d7e09b-c022-46f0-97bc-45eb3901815b  NKC: xx0217962  NTA: 39186355X  SUDOC: 192870769  VIAF: 91158676   WorldCat (עם VIAF): 91158676
גדעון לבינסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בדצמבר 1954 (בן 70) ירושלים, ישראל
 מוקד פעילות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 מקום לימודים:  בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה
 עיסוק:  מלחין, מנצח, מוזיקאי, צ'לן, נגן קונטרבס, פרופסור וראש התוכנית לקומפוזיציה במחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן
 כלי נגינה:  צ'לו, קונטרבס
 פרסים והוקרה:  פרס אקו"ם 
 
גדעון לבינסון (נולד ב-13 בדצמבר 1954) הוא מלחין, מנצח, מוזיקאי, צ'לן ונגן קונטרבס ישראלי המשמש כיום כפרופסור וראש התוכנית לקומפוזיציה במחלקה למוזיקה באוניברסיטת בר-אילן.
קורות חיים

לבינסון נולד בירושלים, בנם של רות (צ'לנית), ואברהם לבינסון (צייר ובעל משרד פרסום). לבינסון למד קומפוזיציה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, שם היה תלמידו של אנדרה היידו.
בשנת 1986 סיים לימודי דוקטורט בניצוח בקונסרבטוריון פיבודי באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בבלטימור.
הוא השתלם אצל המנצח סרג'יו צ'ליבידאקה ואצל רמי שבלוב. בשנת 1995 חזר לארץ והחל ללמד באוניברסיטת בר-אילן, שם ייסד את המסלול לקומפוזיציה.
יצירותיו כוללות מוזיקה קאמרית, מוזיקה תזמורתית, מוזיקה לתיאטרון ומוזיקה אלקטרו-אקוסטית. הוא ניצח על הרכבים בישראל ומחוצה לה.
יצירותיו של גדעון לבינסון בוצעו על ידי מיטב התזמורות וההרכבים, בניהן התזמורת הקאמרית של מינכן, תיאטרון הבלט של מינכן, אנסמבל סולני תל אביב, התזמורת הסימפונית ירושלים, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, אנסמבל 2E2M בפריז, רביעיות קרונוס, אוריין, אביב, דאנל, ברניני, ועוד. השתתף כמלחין בפסטיבל ישראל, פסטיבל שלזוויג-הולשטיין ופסטיבל שווצינגן למוזיקה חדישה שניהם בגרמניה, בסדרה "יצירות חדשות" של הרדיו הצפון גרמני. לבינסון היה מלחין אורח באקדמיה הבאוורית לאומניות יפות במינכן באוניברסיטת וייטן-הרדקה בגרמניה ובקונסרבטוריון על שם ורדי בפארמה.
לבינסון זכה בפרסים שונים בארץ ובעולם, ביניהם פרס ראשון בתחרות בינ"ל של האקדמיה האיטלקית לאמנויות יפות בשנת 2000, פרס אקו"ם בשנת 2001, פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים בשנת 2003, פרס שני בתחרות מוצרט מטעם שגרירות אוסטריה בשנת 2006, ועוד.
בשנת 2002 יצא אלבומו Odradek בהוצאת ECM, והיה למלחין הישראלי הראשון שנבחר על ידי חברה זו להפקת פרופיל מוזיקלי. היצירה המרכזית באלבום היא רביעיית מיתרים "אודראדק" שחוברה ב-1999, על שם דמות חידתית בסיפור של פרנץ קפקא.
חיים אישיים

לבינסון חזר בתשובה ונמנה עם חסידי אמשינוב. נשוי לחיה, ולהם שמונה ילדים. אחיו הם הבמאי מיכה לבינסון, איש גלי צה"ל עודד לבינסון וג'ימי - יועץ שיווק לחברות. כיום מתגורר בכפר שבי ציון.
ג'ון לאסיטר

| --- | --- |

 לידה:  12 בינואר 1957 (בן 68) הוליווד, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  גלן אלן 
 השכלה:  בית הספר לאמנות קליפורניה (1979)  אוניברסיטת פפרדיין  Whittier High School 
 תקופת הפעילות:  מ-1978 
 מעסיק:  פיקסאר, אולפני ההנפשה של וולט דיסני, אולפני וולט דיסני, לוקאס פילם, סקיידאנס 
 פרסים והוקרה:  פרס אוסקר להישגים מיוחדים (1996)  פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר (1987)  פרס אינקפוט (2009)  פרס אנני  כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד 
 חתימה:   
 
ג'ון לאסיטר, 2009
ג'ון אלן לאסיטר (באנגלית: John Alan Lasseter;‏ נולד ב-12 בינואר 1957) הוא אנימטור, יוצר סרטים, במאי ולשעבר מנכ"ל של חברת פיקסאר ואולפני ההנפשה של וולט דיסני. זוכה פרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר (1989), ופרס אוסקר על הישגים מיוחדים עבור הסרט צעצוע של סיפור (1996).
ב-1 בנובמבר 2011 קיבל לאסיטר כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד.
שנים ראשונות

לאסיטר נולד בהוליווד שבקליפורניה, בן לג'ול מאה, מורה לאמנות, ופאול איואל לאסיטר. לאסיטר גדל בוויטאר שבקליפורניה. עיסוקה של אמו תרם להתעמקותו באנימציה. מדי פעם היה מצייר קריקטורות בטקסי כנסייה שבהם השתתפו הוריו. כילד, היה לאסיטר רץ הביתה לראות סדרות מצוירות של צ'אק ג'ונס בטלוויזיה. השכלתו התחילה באוניברסיטת פפרדין. אולם, הוא שמע על תוכנית חדשה להפוך לאנימטור. אמו עודדה אותו להתחיל קריירה באנימציה, וב-1975 הוא נרשם כתלמיד לקורס החדש לאנימציה במכון לאנימציה בקליפורניה. את לאסיטר לימדו שלושה חברים מתשעת הזקנים של דיסני - אריק לארסון, פרנק תומאס ואולי ג'ונסטון. בין חבריו לכיתה היו בראד בירד, ג'ון מסקר וטים ברטון.
דיסני

עם סיום הלימודים הצטרף לאסיטר לאולפני וולט דיסני כרב-חובל ב"מסע בג'ונגל" בדיסנילנד באנהיים. כעבור זמן, קיבל לאסיטר משרה של אנימטור באולפני וולט דיסני, אבל הרגיש שמשהו חסר; אחרי "על כלבים וגנבים", שלפי דעתו היה הסרט שבו דיסני הגיעו לשיא של העדר התקדמות, האולפנים החלו לגווע כשהם חוזרים על עצמם בלי הוספת שום רעיונות חדשים או חדשנות. ב-1980 או ב-1981 הוא נתקל במקרה בקלטות וידאו באחד מחדרי הוועידות של גרפיקה ממוחשבת, שהראו חלק מהאנימציה הממוחשבת הראשונה, כמו כדור צף וכדומה, מה שלפי דעתו היה חשיפה. באותו הזמן, הוא הוזמן על ידי חבריו ג'רי ריס וביל קרויר לראות את העלילה לסרט הבא, "טרון", שיוצג על ידי Computer-generated Imagery. באותו רגע הבין את הפוטנציאל של הטכנולוגיה הזאת באנימציה. לאסיטר הבין שמחשבים יכולים לשמש לעשיית סרטים עם רקעים בעלי שלושה ממדים וליצור עומקים ויזואליים כמו שלא נראה לפני כן.
פרישה מתפקידו בפיקסאר ובדיסני

ב 21 בנובמבר 2017, הודיע לאסיטר על פרישה זמנית של 6 חודשים מתפקידו בפיקסאר ובדיסני, לאחר פרסום האשמות על הטרדות מיניות מצדו.
תחקיר של המגזין הוליווד ריפורטר הביא עדויות של עובדים בפיקסאר הטוענים כי הוא ידוע במנהגו "לנשק ולגעת".
עובדים בחברה סיפרו כי לאסיטר היה נוהג "לתפוס, לנשק, ולהעיר על מאפיינים פיזיים".
נטען בתחקיר כי "חלקן השתמשו בשיטה אותה כינו 'הלאסיטר', כדי למנוע מהבוס שלהן להניח את ידיו על רגליהן". לפי הצהרתו של המנכ"ל, "זה אף פעם לא קל להתמודד עם הטעויות שלך, אבל זאת הדרך היחידה ללמוד מהם".
עובדים אחרים סיפרו לעיתון שלאסטר נוהג לשתות בכבדות באירועים חברתיים של החברה, כגון מסיבות של פרמיירות, אולם על פי המקור אלה לא היו ההזדמנויות היחידות שבהן לאסטר הפגין התנהגויות כאלה.
מאז שפורסמה הידיעה על עזיבת התפקיד, יצאו ידיעות רבות על התנהגותו לכאורה, ובמגזין "הוליווד ריפורטר" פורסמו שמועות הטוענות כי "צעדים מיניים לא רצויים" מצד לאסיטר גרמו לשחקנית והכותבת ראשידה ג'ונס (מחלקת גנים ונוף) לעזוב את תפקידה כתסריטאית בהפקת צעצוע של סיפור 4. עם זאת, בהצהרה שמסרו לעיתון הניו יורק טיימס, ג'ונס ושותפה לכתיבה הכחישו את הדיווח ומסרו שהפסיקו לעבוד על התסריט בגלל היחס הכללי של החברה לנשים ובני מיעוטים.
דובר חברת דיסני מסר בתגובה: "אנחנו מחויבים לשמירה על סביבה בה כל העובדים מקבלים כבוד ומועצמים לעשות את העבודה הטובה ביותר. אנחנו מעריכים את ההתנצלות הכנה של ג'ון ותומכים באופן מלא בשבתון שלקח".
ב-9 ביוני 2018 מנכ"ל דיסני, בוב אייגר, הודיע שלאסיטר יפרוש מתפקידו באופן סופי בסוף השנה, לאחר שהודה ב"התנהגות לא ראויה" כלפי הנשים שעבדו איתו במשך השנים, ובשל התנגדות צוות העובדים והעובדות לחזרתו. לאסיטר מסר בתגובה: "בששת החודשים האחרונים ניתנה לי הזדמנות להרהר מחדש בחיי, בקריירה שלי ובסדרי העדיפויות שלי, והחלטתי שסוף השנה הזו הוא הזמן המתאים להתחיל להתמקד באתגרים יצירתיים חדשים".
סקיידאנס

בינואר 2019, נשכר לאסיטר להיות המנכ"ל של סקיידאנס הנפשה, והפיק סרטים יחד עם אולפני ההנפשה של פרמאונט Ilion Animation Studios (אנ'). סרטו הראשון באולפן זה נקרא "מזל", והוא יצא לאקרנים ב-5 באוגוסט 2022, באפל TV פלוס.
הערות שוליים

↑  אבנר שביט‏, בעקבות סקנדל ההטרדות המיניות: ג'ון לאסטר יעזוב את דיסני, באתר וואלה, 9 ביוני 2018
↑  McNary, Dave (20 ביולי 2020). "Skydance Animation's 'Luck', 'Spellbound' Scheduled for 2022 Release". Variety. Penske Media Corporation. נבדק ב-20 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Giardina, Carolyn (26 בינואר 2022). "Skydance, Apple Push Back 'Luck' to August, Set Additional Voice Cast". The Hollywood Reporter. נבדק ב-26 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007459741605171  PLWABN: 9810641192005606  BNE: XX1442923  BnF: cb13541836q (data)  CiNii: DA09778938  GND: 1041314108  ISNI: 0000 0001 2280 6089  LCCN: n95059484  LNB: 000333254  NDL: 00534115  NKC: xx0142038  NLK: KAC201331292  NTA: 152797297  SNAC: w6862vdv  SUDOC: 084162953  VIAF: 59246335   WorldCat (עם VIAF): 59246335
אנרגיה גרעינית

אֵנֶרְגִּיָּה גַּרְעִינִית היא האנרגיה הטמונה בגרעין האטום. בדרך כלל מתייחס המושג לניצול האנרגיה לצרכיו של האדם. גרעין האטום מורכב מפרוטונים ונייטרונים הקשורים זה לזה על ידי הכוח הגרעיני. כאשר אנרגיית הקשר הגרעינית קטנה מספיק, ניתן להתגבר עליה ולבקע את גרעין האטום ובכך לשחרר אנרגיית דחייה חשמלית בין מרכיביו. לעומת זאת, כאשר אנרגיית הקשר הגרעינית גבוהה מספיק, ניתן להרוויח אנרגיה על ידי היתוך גרעיני.
בעוד שהרבה מקורות אנרגיה סביבנו משתמשים בשינוי קשרים כימיים, דבר המערב שינוי ברמת האנרגיה של האלקטרונים סביב הגרעינים, באנרגיה גרעינית מקור האנרגיה היא בשינוי שקורה בגרעין האטום עצמו, משום שהמרחק בין החלקיקים בגרעין קטן פי 100,000 ממרחק האלקטרון מהגרעין, הכוחות החשמליים הפועלים בגרעין חזקים בסדר גודל רב מהכוח החשמלי בין האלקטרונים לגרעינים, דבר המביא לכך שהאנרגיה הגרעינית שמשתחררת ליחידת מסה לרוב גדולה פי עשרות מיליונים מהאנרגיה הכימית שמשתחררת ליחידת מסה. זאת אומרת, עבור החומרים הנכונים, ניתן לספק אנרגיה של עשרות טונות דלק בקילוגרם בודד של חומר ממנו משחררים אנרגיה גרעינית.
שימוש בביקוע גרעיני ליצירת פצצות

שימוש נוסף של אנרגיית ביקוע גרעיני היא בפצצות אטום או בנשק גרעיני אחר. בפצצות אלו משתמשים בחומרים בקיעים בריכוז איזוטופי גבוה במיוחד (כגון אורניום 235 ופלוטוניום עם מספר אי זוגי). כאשר מפציצים את הגרעין בנייטרונים, נוצר ביקוע בו נפלטים נייטרונים נוספים מהגרעינים אשר הופצצו והנייטרונים הללו פוגעים בגרעינים אחרים וכך נוצרת תגובת שרשרת. בתגובת שרשרת, נוצרת כמות גדולה של חום, כ 11- 10*3.2 ג'אול לתגובה פירוק יחידה של אוראניום, פי 200 מיליון מאשר שרפת פחם ליצירת חשמל.
היתוך גרעיני

עוד דרך להפיק אנרגיה היא היתוך (או מיזוג) גרעיני, תהליך שבו ממזגים גרעינים של אטומים קטנים וגרעינים של אטומים גדולים יותר. דוגמה לשיטה היא למשל חיבור של שני גרעיני איזוטופ מימן (D פרוטון אחד ונייטרון אחד) בטמפ' של מיליוני מעלות צלזיוס ונוצר מזה גרעין של הליום (שני פרוטונים ושני נייטרונים). תהליך זה גורם גם הוא לפליטת כמות אדירה של אנרגיה, של כ-13- 10*5.1 ג'אול לאטום הליום, או 3.2 מגה אלקטרון וולט. לצורך השוואה: אנרגיה שמופקת מחמצון (שרפה) של אטום אחד של פחמן קטנה פי 320,000.
היתוך גרעיני מתרחש בכוכבים ובפצצת מימן בה גרעינים של אטומי מימן מתמזגים לגרעין גדול יותר (הליום), ופולטים אנרגיה רבה. התהליך אינו יכול להתחיל באופן ספונטני, אלא דורש אנרגיה תחילית רבה (קרוב ל-100 מיליוני מעלות). בכוכבים, אנרגיה זו נוצרת מדחיסה גרביטציונית בכוכבים. תהליך ההיתוך הגרעיני הוא ידידותי ונקי, תוצרי התהליך הם אנרגיה ויסודות שנוצרו מהיסודות שגרעיניהם השתתפו בתהליך.
ב-24 בינואר 1958, בוצע לראשונה בהיסטוריה היתוך גרעיני בידי בני אדם. שני אטומים קטנים התחברו לאטום גדול יותר, אחרי שחוממו עד למאה מיליון מעלות. בעשורים האחרונים נעשים ניסיונות לרתום אנרגיה זו בתהליך מבוקר של "היתוך גרעיני קר", כלומר היתוך גרעיני שנעשה בטמפרטורה שאינה גבוהה במידה חריגה, לשם ייצור אנרגיה. עד סוף 2004 לא הצליחו להציע תהליך יעיל ושימושי לשם כך. ב-1989 שני מדענים (Fleischmann ו-Pons) טענו שהם הצליחו לבצע היתוך גרעיני קר, אך הקהילייה המדעית התייחסה ברובה לטענתם בזלזול, מכיוון שניסיון לחזור על התהליך לא נחל הצלחה.
פרויקט איטר (ITER) של האיחוד האירופי, הוא כור היתוך גרעיני ניסיוני שיוקם כנראה בצרפת, בעלות של כ-5 מיליארדי דולרים. בתהליך זה, קילוגרם אחד של מימן, יוכל לייצר כמות אנרגיה, השקולה לעשרה מיליון קילוגרם של דלק מאובנים.
באוגוסט 2023 הכריזו מעבדות לורנס ליוורמור האמריקאיות כי הצליחו פעמיים ליצור אנרגיה של 3.15 מגה ג'ול מהיתוך מימני בהשקעה של 2.05 מגה ג'ול.
ראו גם

כור גרעיני טבעי
כור גרעיני
החברה לאנרגיה אטומית של קנדה
התנגדות לאנרגיה גרעינית
אנרגיה גרעינית ברוסיה
רוסאטום
הערות שוליים

↑  פרסום לעיתונות 2007/19 של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית
↑  What are the safest sources of energy?, Our World in Data
↑  פיליפ רידה, לה מונד, אחרי 20 שנה: איטליה שוב מתגרענת, באתר הארץ, 22 ביולי 2009
↑  אסף אוני, ‏לראשונה: האיחוד האירופי יגדיר גז ואנרגיה אטומית כהשקעות "ירוקות", באתר גלובס, 2 בינואר 2022
↑  פריצת דרך משמעותית, בערוץ AI Breakfast בטוויטר, 7 באוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536108505171  BnF: cb119319753 (data)  GND: 4030318-4  LCCN: sh85092958  NARA: 10641714  NDL: 00562391  NKC: ph121266 
כור גרעיני ליצור חשמל בשווייץ
אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1820 ה'תק"פ נדבורנה 
 פטירה:  17 ינואר 1897  (בגיל 77 בערך) י"ד בשבט ה'תרנ"ז
 מקום קבורה:  נדבורנה
 תקופת הפעילות:  ? – 6 בפברואר 1898 
 רבותיו:  רבי שלום רוקח מבעלז, רבי מאיר מפרמישלאן, רבי ישראל מרוז'ין
 חיבוריו:  יד אהרן
 בת זוג:  בת רבי חיים משה מסטעפאן
 אב:  רבי ישכר בער לייפר
 אם:  הרבנית רחל
 
רבי אהרן אריה לייב לייפר (ה'תק"פ - י"ד בשבט ה'תרנ"ז, 1820 - 1897) היה אדמו"ר ואב"ד בנדבורנה.
ביוגרפיה

נולד בנדבורנה בשנת ה'תק"פ (1820), לרבי ישכר בער לייפר, האדמו"ר הראשון בשושלת נדבורנה, ולרבנית רחל.
נישא לבת רבי חיים משה הלוי מסטעפאן - המגיד מגריידינג, בנו של רבי דוד הלוי מסטעפאן חתנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.
לאחר נישואיו עבר לעיר קאליש. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ח (1848), חזר לנדבורנה והחל לכהן כאב בית דין וכאדמו"ר לצד אחיו רבי מרדכי לייפר.
רבותיו

למד אצל גדולי החסידות בדורו, רבי שלום רוקח מבעלזא, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, ואצל דודו רבי מאיר מפרמישלאן, כמו כן עמד בקשרים עם רבי חיים מצאנז.
צאצאיו

בניו
רבי יצחק לייפר, האדמו"ר מהרץ ומרומאן.
רבי משה לייפר, מילא את מקום אביו בנדבורנה.
רבי זלמן בער לייפר.
חתניו
רבי יוסף, דומ"צ בנדבורנה, מח"ס זכר צדיק.
רבי ניסן חיים לאנגענאויער, חמיו של רבי אליעזר זאב רוזנבוים (קרעטשניף).
רבי אפרים
ספרו

דברי תורתו נדפסו בספר יד אהרן למברג, תרפ"ב, ושוב במהדורת צילום בירושלים, תשכ"ז.
בשנת תש"ס הוציא הרב מרדכי קוט בסיוע מכון "מים חיים" שע"י מרכז מוסדות נדבורנה את ספרו במהדורה חדשה.
הערות שוליים

↑  כך נראה משו"ת אוריין תליתאי, לבוב, (תר"ם), ראה בהיברו בוקס וכן מובא גם בספר "דרש משה", לבוב, תרכ"ט.
↑  ראה מכתב מרבי חיים למחותנו רבי משה אריה פריינד, ראש הקהל בסיגט אודות רבי אהרן אריה, בבאר רבותינו, בני ברק (תשע"ג), חלק א עמוד פה, שם כותב עליו רבי חיים "ידידי הרב המאור הגדול בנם של קדושים וכו', ולאהבת ידידי הרב הנ"ל וכו'"
↑  הספר 'זכר צדיק' בהיברו בוקס.
↑  שם משפחתו לא ידוע, אבל בספר הפליאה כתב שהיה "נכד הקדוש מסטרעליסק"
| שושלת נדבורנה |
| --- | --- | --- |
| אדמו"רי שושלת נדבורנה בעבר | רבי מאיר (הגדול) מפרמישלאן • רבי אהרן אריה לייב מפרמישלאן • רבי מאיר מפרמישלאן • רבי יצחק מקאליש • רבי שלמה מפרמישלאן • רבי ישכר בער לייפר (נדבורנה) • רבי אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה) • רבי מרדכי לייפר  • רבי ישכר בער לייפר (סאטמר) • רבי מאיר רוזנבוים (קרעטשניף) • רבי איתמר רוזנבוים • רבי אליעזר זאב רוזנבוים (קרעטשניף) • רבי שלמה איזקסון • רבי מאיר לייפר • רבי יוסף לייפר (פיטסבורג) • רבי חיים מרדכי רוזנבוים • רבי אברהם אבא לייפר • רבי אהרן יחיאל לייפר • רבי דוד משה רוזנבוים (רחובות) • רבי אליעזר זאב רוזנבוים (ראחוב) • רבי ישכר בער רוזנבוים • רבי יצחק אייזיק רוזנבוים • רבי מאיר איזקסון • רבי צבי הירש רוזנבוים • רבי ישראל רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (חדרה) • רבי יעקב ישכר בער רוזנבוים • רבי נתן דוד רוזנבוים • רבי ישראל ניסן רוזנבוים • רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (קליבלנד) • רבי מרדכי ישכר בער לייפר • רבי מאיר רוזנבוים (קראקאס) • רבי שמואל שמעלקא לייפר |  |
| אדמו"רי שושלת נדבורנה כיום | רבי אליעזר זאב רוזנבוים (נדבורנה) • רבי מנחם אליעזר זאב רוזנבוים • רבי מאיר רוזנבוים (פרמישלאן) • רבי דוד משה רוזנבוים (קריית גת) • רבי יחזקאל שרגא רוזנבוים (טערבישאן) • רבי שלום אליעזר זאב רוזנבוים • רבי חיים מרדכי רוזנבוים (טשרנוביץ) • רבי ניסן חיים רוזנבוים • רבי זיידא אליעזר זאב רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (זוטשקא) • רבי מאיר יצחק אייזיק רוזנבוים • רבי אשר ישעיה רוזנבוים (ביתר עילית) • רבי יוסף נפתלי רוזנבוים • רבי ישכר בער לייפר • רבי משה מאיר לייפר • רבי משולם אליעזר לייפר • רבי אורי לייב הכהן רוזנבוים • רבי יחיאל מאיר רוזנבוים • רבי חיים לייפר • רבי ברוך פנחס לייפר • רבי דוד צבי רוזנבוים • רבי משה רוזנבוים • רבי זונדל ישכר דב רוזנבוים • רבי יהודה רוזנבוים • רבי גדליה משה רוזנבוים • רבי שלמה רוזנבוים • רבי מרדכי רוזנבוים (ירושלים) • רבי מאיר לייפר (דינוב) |  |
| ענפים בשושלת | חסידות נדבורנה באניא • חסידות ביטשקוב • חסידות בישטינא • חסידות זוטשקא • חסידות חוסט • חסידות טמשוואר • חסידות טערבישאן • חסידות טשערנוביץ' • חסידות לינסק • חסידות מז'יבוז' • חסידות מיאלען • חסידות נדבורנה • חסידות סטניסלב • חסידות סטרוז'ניץ • חסידות פיטסבורג • חסידות פרמישלאן • חסידות קאליש • חסידות קליבלנד • חסידות קרעטשניף • חסידות ראחוב |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007309106905171  LCCN: no00053158  VIAF: 297793249   WorldCat (עם VIAF): 297793249 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עדות אופי

עדות אופי היא עדות שנועדה לספק לבית המשפט מידע רחב ומעמיק יותר על אישיותו של הנאשם, מעבר לנתונים העובדתיים המופיעים בכתב האישום.
עדויות אלו ניתנות לעיתים בשלב ההכרעה, במיוחד בכל הנוגע ליסודות העבירה ולמוטיבציות לביצועה. עם זאת, על פי רוב ניתנות עדויות אופי בשלב הטיעונים לעונש, לאחר הרשעת הנאשם. באמצעות עדות אופי, יכולים השופטים להעריך את הרקע האישי והחברתי של הנאשם, דבר שעשוי להשפיע על שיקוליהם בנוגע להיבטים כגון שיקום והרתעה בקביעת העונש.
עדי אופי מובאים על פי רוב על ידי ההגנה בהליך המשפטי, במטרה לתת עדות אופי חיובים המציגה את הנאשם באור חיובי ומדגישה את מעשיו הטובים ותרומתו לחברה, את הנסיבות האישיות המקילות לביצוע העבירה או את החרטה וחשבון הנפש שהוא מביע על המעשה. לעיתים עשויה התביעה להביא עדות אופי שלילית במטרה להצביע על מסוכנות הנאשם. עדי האופי עשויים להיות חברים או בני משפחה, מעסיקים, עמיתים לעבודה או דמויות מהקהילה של הנאשם. לעיתים, מובאים עדים מומחים כגון פסיכולוגים או קרימינולוגים על מנת לתת עדות אופי מקצועית. יש שעדות אופי ניתנת בעל פה בבית המשפט, ויש שהיא ניתנת באמצעות תצהיר כתוב.
הערות שוליים

1 2  השפעת עדות אופי על גזר הדין בהליך פלילי - עורך דין פלילי עומרי שטרן, באתר עורך דין פלילי עומרי שטרן, ‏5 בנובמבר 2024
↑  יש מקום לעדות אופי - ולהתנצלות, באתר ישראל היום, 16 ביוני 2015
↑  רחמים אדוני השופט, הנאשם דווקא בחור טוב, באתר ynet, 9 במאי 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא חוק ומשפט. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עיתונות מקוונת

עיתונות מקוונת היא עיתונות המתקיימת ברשת האינטרנט. עיתונות זו נוסדה במהלך שנות ה-90 עם התפתחות האינטרנט, וחוללה שינוי משמעותי בתפיסה של העיתונות המסורתית. ייחודיותה בפלטפורמה האינטראקטיבית, המאפשרת זמינות ונגישות גבוהה של מידע עדכני, וכן מאפשרת לקורא להביע דעתו על הכתוב, ולעיתים אף לתפוס את תפקיד העיתונאי וליצור כתבות בעצמו.
אתרי העיתונות המקוונת מציעים מגוון רחב של מידע ופרשנויות שמתעדכנים בכל שעות היממה. הם זוכים לפופולריות רבה בקרב הגולשים בשל ההפצה ההמונית, שהיא פעמים רבות חינמית, ומשנים את ההיררכיה שקיימת באמצעי התקשורת ואת המודלים הכלכליים שמיוחסים לעיתונות המסורתית.
היסטוריה

במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 התפתחה טכנולוגיית טלטקסט שאפשרה שיגור מידע מודפס למכשיר הטלוויזיה הביתי, אך השימוש בה הופסק אף על פי שהושקע בה ממון רב, בין היתר בשל היותה בלתי ידידותית למשתמש.
הבשלת טכנולוגיית האינטרנט והתרחבות תפוצתה הביאה ליצירת חידושים המבוססים עליה. בתחילת שנות ה-90 הקים בית הספר לעיתונות של אוניברסיטת פלורידה אתר עיתונות באינטרנט, הנחשב לראשון מסוגו שהתבסס על טכנולוגיית הרשת בדור הראשון. מקובל לראות באתרים Chicago Tribune ו-Mercury Centre משנת 1993 את חלוצי העיתונות המקוונת. מגמה זו של עיתונות חופשית זכתה להתייחסות חיובית מצד המשתמשים והביאה את העיתונים הגדולים להיענות לדרישת הצרכנים. במקביל להתפתחות העיתונות המקוונת פותחו כלים טכנולוגיים כמו שפת בניית אתרי האינטרנט, HTML, ודפדפנים שמציגים בשפה גרפית מתוחכמת את הטקסט בשילוב של קטעי וידאו.
העיתונות המקוונת המשיכה להתפתח, תוך שהיא מעניקה יותר ויותר יכולת לקוראים לפקח על המידע שזורם אליהם. הופעת הדור החדש של האינטרנט, "וב 2.0" אף שינתה את ההיררכיה בין יוצר החדשות וצרכן החדשות, שיכול ליצור את התכנים ללא תלות בגוף החדשות.
אתר חשדות בעברית הראשון חדשות. קום הוקם בשנת 1999.
אמצעים

עיתונות מקוונת כוללת את הפלטפורמות הבאות:
עיתונות המבוססת על האינטרנט (World Wide Web), שאליה ניתן לגשת, בכל זמן ומכל מקום, באמצעות מחשבים, מחשבי לוח וטלפונים חכמים.
ניוזלטר, המתקבל אצל הקורא בדואר אלקטרוני.
ראיונות צ'אט בהנחיית עיתונאים
תוכן עיתונאי באמצעות בלוג וטוויטר
קהילות בפורומים ורשתות חברתיות.
אפקט הבלוגוספירה (blogosphere), מוגדר כשלב נוסף בהתפתחותה של "העיתונות החדשה" שמיוחס לדור השני של האינטרנט, "וב 2.0", אשר מאיים על העיתונות המסורתית ופוגע לעיתים ביוקרת תכניה. עם התבססות הבלוגים אף החלה זליגה של עיתונאים שפתחו בלוגים משלהם, בהם הם כותבים חוויות ודעות אישיות ללא מגבלות עריכה ותוכן של הרשת אותה העיתונאי מייצג. גופי תקשורת רבים לא מקבלים את תופעת זליגת העיתונאים לכתוב גם באינטרנט, ומחייבים אותם לסגור את הבלוג האישי שלהם ולפעול על פי כללי העיתון שהם מייצגים.