stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'לגאון

| --- | --- |

קו הרקיע של ג'לגאון
 מדינה:  הודו הודו
 מדינה בהודו:  מהאראשטרה
 מחוז:  אוראנגאבאד
 שטח:  68.24 קמ"ר
 גובה:  209 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  460,468 (2011)
  ‑ צפיפות:  6,600 נפש לקמ"ר
 קואורדינטות:  21°00′14″N 75°34′05″E﻿ / ﻿21.004°N 75.568°E﻿ / 21.004; 75.568
 אזור זמן:  UTC+5:30
 http://www.jalgaon.nic.in, http://readjalgaon.com/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיג'לגאון(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיג'לגאון(למפת מהאראשטרה רגילה) מומבאיג'לגאון(למפת מהאראשטרה מוגדלת) מומבאיג'לגאון  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
ג'לגאון (במראטהית: जळगाव, ‏האזנהקובץ:Jalgaon.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר במהאראשטרה, בהודו. העיר ממוקמת בצפון מהאראשטרה בתת-אזור קנדש (אנ'), ומשמשת כמטה המנהלי של המחוז באותו שם, מחוז ג'לגאון (אנ'). העיר שוכנת על הכביש המהיר האסייתי מספר 53 ובמרחק של 76.3 ק"מ ממערות אג'אנטה.
מחלקה המערבי של העיר זורם הנהר גירנה (אנ'). ג'לגאון ידועה בכינויה "עיר הבננות של הודו" מכיוון שחקלאי האזור (מחוז ג'לגאון) מגדלים כשני שלישים מתוצרת הבננות של מהאראשטרה.
דמוגרפיה

לפי מפקד האוכלוסין של ממשלת הודו ב-2011, סך כל האוכלוסייה הייתה 460,228 תושבים מתוכם 240,590 היו גברים ו-219,638 היו נקבות.
| שנה | זכרים | נקבות | סך כל האוכלוסייה | השינוי | דת (%)> הינדים | דת (%)> מוסלמים | דת (%)> נוצרים | דת (%)> סיקים | דת (%)> בודהיסטים | דת (%)> ג'יינים | דת (%)> דתות אחרות | דת (%)> הדת לא צוינה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | 193,496 | 175,122 | 368,618 | – | 77.429 | 16.915 | 0.171 | 0.169 | 3.238 | 1.961 | 0.086 | 0.030 |
| 2011 | 240,590 | 219,638 | 460,228 | 0.249 | 76.123 | 18.271 | 0.234 | 0.174 | 3.207 | 1.714 | 0.079 | 0.199 |
תחבורה > נמל תעופה

נמל התעופה של ג'לגאון (אנ') נבנה ב-1973 על ידי מחלקת העבודות הציבוריות. מועצת עיריית ג'לגאון קיבלה לרשותה את הנמל באפריל 1997 והעבירה אותו ל"חברה לפיתוח נמל תעופה במהאראשטרה" (Maharashtra Airport Development Company) באפריל 2007. ממשלת מהאראשטרה חתמה על מזכר הבנות (MoU) עם רשות שדות התעופה של הודו (אנ') (AAI) לשדרוג נמל התעופה הקיים ביולי 2009. פרטיבה פטיל, אז נשיאת הודו, הניחה את אבן היסוד לפיתוח והרחבה של שדה התעופה ג'לגאון ביוני 2010. מנמל התעופה של ג'לגאון יצאו טיסות למומבאי, היידראבאד, אחמדאבאד, קולהפור (אנ'), נאשיק ונאנדד (אנ') שהופעלו על ידי חברת התעופה טרוג'ט (אנ'). ב-2022 החברה פשטה את הרגל כתוצאה ממגפת הקורונה ומאז אין טיסות סדירות מנמל התעופה. זהו נמל התעופה הקרוב ביותר למערות אג'אנטה.
תחבורה > רכבת

את העיר משרתת תחנת הרכבת של צומת ג'לגאון. הרכבת מחברת את העיר לערים גדולות כמו ניו דלהי, מומבאי, היידראבאד, קולקטה, צ'נאי, אגרה, ולאקנאו.
חינוך

אוניברסיטת צפון מהאראשטרה ממוקמת במרחק של 8 ק"מ ממרכז העיר. מכללות בולטות לתואר/אחר תואר בעיר הן מכללת מולג'י ג'תה (Mooljee Jetha) ומכללת נוטאן מאראתה (Nutan Maratha).
בג'לגאון שתי מכללות לרפואה, המכללה הרפואית הממשלתית והמכללה הרפואית ובית החולים על שם ד"ר אולס פטיל. ומכללת האיור ודה הממשלתית, ג'לגאון המספקת ידע על איור ודה.
אקלים

לג'לגאון יש אקלים צחיח למחצה (קוד BSh בשיטת קפן) בגלל צל הגשם של הרי גהט המערביים. ישנן שלוש עונות בג'לגאון: העונה ה"חמה" הלוהטת והצחיחה ממרץ עד אמצע יוני, החמה וה"גשומה" תחת המונסון מאמצע יוני עד ספטמבר, והעונה ה"קרירה" היבשה מאוקטובר עד פברואר. במחוז ג'לגאון, כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא בסביבות 690 מ"מ והטמפרטורה יכולה לנוע בין 10 ל-48 מעלות צלזיוס, מה שהופך אותו לאקלים מגוון עם קיץ לוהט של עד 45 מעלות צלזיוס.
| אקלים בג'לגאון> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בג'לגאון> ינואר.29.8.11.8.3.7 | אקלים בג'לגאון> פברואר.32.6.13.7.3.5 | אקלים בג'לגאון> מרץ.37.3.18.2.5.3 | אקלים בג'לגאון> אפריל.41.1.23.7.2.2 | אקלים בג'לגאון> מאי.42.3.26.7.6.7 | אקלים בג'לגאון> יוני.38.1.25.9.140.5 | אקלים בג'לגאון> יולי.32.7.24.2.227.5 | אקלים בג'לגאון> אוגוסט.31.23.3.179.5 | אקלים בג'לגאון> ספטמבר.32.5.22.8.131.2 | אקלים בג'לגאון> אוקטובר.34.4.19.2.41.3 | אקלים בג'לגאון> נובמבר.32.8.14.6.11.4 | אקלים בג'לגאון> דצמבר.30.4.11.2.6.2 | אקלים בג'לגאון> שנה.34.5.19.6.759 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור: מחלקת המטאורולוגיה של הודו
אתרי תיירות

מקדש ויאסה, מקדש צ'נדיקה דווי ומקדש מודהאי דווי
גנדי טירת (Gandhi Teerth) הוא אחד מאתרי התיירות הגדולים ביותר בעיר ג'לגאון. זהו מוסד מחקר ומוזיאון המבוסס על חייו של מהאטמה גנדי. הוא הוקם ב-25 במרץ 2012 על ידי קרן המחקר של גנדי.
פסטיבל גורו פורנימה במקדש מהארישי קרישנה דאוואיפאיאנה ביאוואל (אנ') השכנה הוא גם יעד פופולרי לעלייה לרגל. מבקרים בו עולי רגל מתוך ג'לגאון וממדינות שכנות כמו מאדהיה פרדש. המקדש ממוקם במפגש הנהרות הדקאי-קדקאי הידועים בעבר גם בשמות הנהרות הריטה וסריטה. ויאסה הוזמן על ידי החכם לומאשה להקריב קורבן עבור בני פנדווה (אנ') לאחר גלותם בסתר. זהו אחד משלושת המקדשים העיקריים של ויאסה, האחרים הם ויאס צ'אטי, בבאדרינאת ומקדש ויאס בוואראנסי.
מקומות עלייה לרגל עתיקים ויעדים תיירותים אחרים כוללים:
מקדש צ'נגדווה
פטנאדווי, מקדש עתיק שנבנה על ידי מלכי מנדליק של ידב שהושלם בשנת 1128 לספירה.
מקדש מודאי דווי, מארכיטקטורת המדפנטי שנבנה בסביבות 1150–1200 לספירה
מקדש הקדוש מוקטאבאי, ביתו של מוקטאבאי דינדי, שהיה חלק בלתי נפרד מהעלייה לרגל המכונה פאנדארפור וארי במשך למעלה מ-300 שנים.
מקדש סאטפודה מאנטודווי באגאדון
מזרקת המים החמים של אונאפדב הוזכרה באפוס ראמאיאנה.
מקדש גנפאטי בפדמאלאיה.
הערות שוליים

↑  "Banana republic Jalgaon bears fruit". The Indian Express. 18 ביוני 2004. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "President inaugurates Jalgaon airport". Newstrackindia.com. 23 במרץ 2012. ארכיון מ-7 באפריל 2014. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "MADC – Projects". Maharashtra Airport Development Company. אורכב מ-המקור ב-26 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "President lays foundation stone for Jalgaon airport". Zeenews.com. 13 ביוני 2010. ארכיון מ-16 ביוני 2013. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "How to Reach | District Jalgaon, Government of Maharashtra | India" (באנגלית אמריקאית).
↑  "Climatological Tables 1991-2020" (PDF). India Meteorological Department. p. 21. אורכב מ-המקור (PDF) ב-1 בינואר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sant Muktabai Temple". templesofindia.org (באנגלית).
↑  "Unapdev Hot Water Fountain".
↑  "Shree Kshetra Padmalaya".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007562777605171  GND: 4363205-1  LCCN: n89146449  VIAF: 125609183   WorldCat (עם VIAF): 125609183
גנייבושוב

| --- | --- |

 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  מזוביה מזוביה
 מחוז:  קוז'יניצה
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  551 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  51°28′N 21°48′E﻿ / ﻿51.467°N 21.800°E﻿ / 51.467; 21.800
 אזור זמן:  UTC+1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיגנייבושוב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיגנייבושוב(למפת פרובינציית מזוביה רגילה) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטו. ורמיה-מזוריה קוי. פומ.  לובלין פודלסיהגנייבושוב(למפת פרובינציית מזוביה מוגדלת) ורשה ראדום פלוצק שדליץ אוסטרולנקה לודז' שוויינטוקז'יסקיה ורמיה-מזוריה קויאוויה פומרניה  לובלין פודלסיהגנייבושוב  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
גנייבושוב (בפולנית: Gniewoszów) הוא כפר במחוז קוז'יניצה שבפרובינציית מזוביה בפולין, כ-21 ק"מ דרומית מזרחית לקוז'יניצה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
היישוב, השוכן ליד נהר ויסלה, נוסד במאה ה-17, והיה בבעלות אצולה. בשנת 1735 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך.
יהודי גנייבושוב

יהודים התיישבו בגנייבושוב בסוף המאה ה-18, ובשנים אלה בנו בו בית כנסת מעץ. בתחילה הייתה הקהילה ביישוב משותפת עם קהילת גרניצה הסמוכה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגעו יהודי היישוב כתוצאה מתשלומי כופר גבוהים שהוטלו עליהם בידי החיילים הרוסים, ויהודים רבים עזבו את המקום. בשנת 1925 נמנו בכפר כ-2,530 יהודים, רוב תושביו.
בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, שבה תמך גם רב הקהילה, ישראל אליעזר הופשטיין. במסגרת זו פעלו בכפר תנועות נוער ציוניות, וכן חוות הכשרה של החלוץ. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בכפר כ-1,600 יהודים, רוב תושביו.
יהודי גנייבושוב > בשואה

עם כיבוש הכפר בידי הגרמנים בספטמבר 1939 הוטלו על יהודי המקום גזירות שונות, ובית הכנסת המקומי הוסב לאורוות סוסים. בהמשך מונה ביישוב יודנרט, בראשות יעקב דינר, שנצטווה לספק לגרמנים מדי יום כוח אדם יהודי לעבודות כפייה.
בסתיו 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם במקום, אליו הועברו גם יהודים רבים מערי מערב פולין, ובעיקר מקרקוב ומראדום, ומספר יושביו הגיע לכ-7,000 נפש. בתקופה זו חויבו יהודי הגטו בתשלום סכום כופר גבוה לגרמנים, והם צוו לגלח את שער ראשם וזקניהם.
באוגוסט 1942 בוצעה בגטו גנייבושוב אקציה, במהלכה הועברו כ-5,000 יהודים לגטו זבולן, וממנו למחנה ההשמדה טרבלינקה, וכ-600 צעירים יהודים נלקחו למחנה עבודה באזור דמבלין.
כאלף יהודים שנותרו בגטו בגנייבושוב שולחו לטרבלינקה בנובמבר 1942.
בקרה תעשייתית

בקרה תעשייתית היא כלל האמצעים החשמליים והאלקטרוניים המאפשרים לנהל ולפקח על תהליכים תעשייתיים. קיימים מספר סוגים עיקריים של מערכות בקרה ובראשם SCADA (ראשי תיבות של Supervisory Control And Data Acquisition) ו-DCS‏ (Distributed Control Systems) וכן מערכות בקרה קטנות יותר כגון בקר לוגי מיתכנת.
מערכות בקרה תעשייתית נמצאות בשימוש בתעשיות רבות, ובהן חשמל, מים, נפט, גז. רוב המערכות משתמשות במידע המתקבל מיחידות קצה מרוחקות (RTUs – Remote Terminal Units) כדי לייצר פקודות באופן אוטומטי או ידני על ידי מפעיל אנושי. הפקודות מועברות חזרה ליחידות הקצה המרוחקות על בסיס תשתית תקשורת כלשהי.
ראו גם

תורת הבקרה
לוח בקרה
ריסון (פיזיקה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph128305 
ערך זה הוא קצרמרבנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דודג' צ'אלנג'ר

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  קרייזלר 
 מודל אחריו:  Dodge Charger (2024) 
 
דודג' צ'אלנג'ר קלאסיק 2010
דודג' צ'אלנג'ר (באנגלית: Dodge Challenger) הוא השם של שלושה דורות של כלי רכב המיוצרים על ידי חטיבת דודג' של חברת קרייזלר שהודגרו בקטגוריות של "מכונית שרירים" ושל מכונית פוני.
הדור הראשון יוצר מ-1969 עד 1974, ובוסס על שלדת ה-E של קרייזלר, חלקה מרכיבים רבים עם הפלימות' ברקודה ולמעשה הייתה מכונית פוני. הדור השני יוצר מ-1978 עד 1983 וחלק הנדסה משותפת עם המיצובישי גאלאנט למבדה. הדור השלישי והנוכחי הוצג בתחילת 2008 כדי להתמודד נגד הדור החמישי של הפורד מוסטנג והדור החמישי של השברולט קמארו.לצ'אלנג'ר בדגם ה-הלקאט יש הספק של 707 כ"ס מה שנותן לו יתרון על מתחריו (עם זאת ב-2017 הוצאה מהדורה מוגבלת של הצ'אלנג'ר הנקראת DEMON-שד המציגה הספק של 840 כ"ס והאצה מ 0–100 קמ"ש תוך 2.1 שניות).
ד'תש"י

ד'תש"י (4710)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-27 באוגוסט 949 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 15 בספטמבר 950. שנה מסוג בשז, היא מעוברת, ואורכה 385 ימים. זו שנה שישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בשז, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תש"ם

ד'תש"ם (4740)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-25 בספטמבר 979 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 12 בספטמבר 980. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה ראשונה לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תש"ל

ד'תש"ל (4730)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-16 בספטמבר 969 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 970. שנה מסוג הכז, איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג הכז, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
היסטוריה של עם ישראל
ד'תש"ן

ד'תש"ן (4750)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-3 בספטמבר 989 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 21 בספטמבר 990. שנה מסוג גכז, היא מעוברת, ואורכה 384 ימים. זו שנה רביעית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכז, ובה 384 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
י"ז בתמוז חל בשבת, ולכן צום שבעה עשר בתמוז נדחה ליום ראשון י"ח בתמוז
ט' באב חל בשבת, ולכן צום תשעה באב נדחה ליום ראשון י' באב
בשנים ד'תשמ"ה-ד'תשס"ב חלו כל 14 הקביעויות בתוך 18 שנים.
היסטוריה של עם ישראל
גלית חמי

| --- | --- |

 לידה:  19 בדצמבר 1969 (בת 54)
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  עיתונאי
 מעסיק:  כלכליסט 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  100014235333320
 
גלית חמי (נולדה ב-19 בדצמבר 1969) היא עיתונאית ישראלית המשמשת עורכת העיתון "כלכליסט".
ביוגרפיה

חמי, שגדלה בבאר שבע, החלה לעסוק בתחום העיתונאות בשנת 1994, כאשר החלה לעבוד בעיתון הארץ, ככתבת כלכלית המסקרת את שוק ההון. בשנת 1998 עברה לעיתון ידיעות אחרונות כעורכת מדור שוק ההון. בשנת 2002 החלה חמי לשמש בתפקיד העורכת הכלכלית של "ידיעות אחרונות", ובתפקיד זה שימשה עד לשנת 2007.
מאז הקמתו בשנת 2008 משמשת חמי העורכת הראשית של העיתון "כלכליסט" מבית "ידיעות אחרונות". בנוסף הצטרפה חמי לצוות הפרשנים במגזין החדשות של יום שישי בערוץ 10. בשנת 2016 הצטרפה יחד עם עיתונאים כלכליים נוספים, לצוות המגישים של תוכנית הרדיו "צבע הכסף" ברשת ב' של רשות השידור.
בשנת 2018 יצא לאור, בהוצאת "ידיעות ספרים", הספר "להמציא כל בוקר מחדש - סיפורה של החדשנות הישראלית", אותו כתבה יחד עם סופי שולמן.
חמי נמצאת בזוגיות ארוכת שנים עם אבי באום, בעל השליטה בחברת "חילן". לשניים בת משותפת.
הערות שוליים

↑  הדס מגן, ‏אגודת העיתונאים: יש להבטיח לעיתונאים חופש מלא לעבור מעיתון לעיתון, באתר גלובס, 30 במרץ 1998
↑  הדס מגן, ‏ביה"ד אסר זמנית על כתבת לשעבר ב"הארץ" לעבוד ב"ידיעות אחרונות", באתר גלובס, 8 באפריל 1998
↑  TheMarker digital, גלית חמי מונתה לעורכת המדור הכלכלי של "ידיעות אחרונות", באתר TheMarker‏, 24 בדצמבר 2001
↑  שירות TheMarker, גלית חמי העורכת הכלכלית של "ידיעות אחרונות" פורשת; יעל דרומי במקומה, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2007
↑  יעל גאוני, ‏העיתון החדש "כלכליסט" מבית "ידיעות אחרונות" יצא היום לאור, באתר גלובס, 18 בפברואר 2008
↑  נועה פרייס‏, עורכי העיתונים הכלכליים מצטרפים אל צוות מגישי "צבע הכסף", באתר וואלה, 15 במאי 2016
↑  רן שפירא, הספרים החדשים של לילה סלימאני, גלית חמי וחמוטל בר־יוסף, באתר הארץ, 8 בספטמבר 2018
↑  אביב הורביץ, ‏עסקים כרגיל, באתר ‏מאקו‏, 5 בינואר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007399991105171  VIAF: 32154074449311741882   WorldCat (עם VIAF): 32154074449311741882
דוד כרמון

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  11 ביולי 1921 ה' בתמוז ה'תרפ"א ירושלים, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  23 בדצמבר 1969 (בגיל 48) י"ד בטבת ה'תש"ל
 מקום קבורה:  בית הקברות הצבאי בהר הרצל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1948–1969 (כ־21 שנים)
 דרגה:   תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 ראש חטיבת המחקר  נספח צה"ל בארצות הברית
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות   מלחמת סיני   מלחמת ששת הימים
 
דוד ("דודיק") כרמון (11 ביולי 1921 - 23 בדצמבר 1969) היה קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, ראש מחלקת המחקר באגף המודיעין ונספח צה"ל בארצות הברית.
ביוגרפיה

כרמון נולד בשכונת בית הכרם בירושלים, בנם של משה ומרים. הוריו היו מראשוני המורים בגימנסיה רחביה. הוא למד בגימנסיה והיה חבר בתנועת הצופים ובארגון ההגנה תחת הדרכתו של יגאל ידין. בהגנה היה פעיל בשמירה על מפעל האשלג הארץ ישראלי. ב-1941 סיים קורס מפקדי מחלקות והצטרף לפלמ"ח. במקביל סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1944 הצטרף למערכת כתב העת מערכות. במלחמת העצמאות לחם בקרבות פריצת הדרך לירושלים ובמבצע נחשון. לאחר הקמת צה"ל מונה לסגן עורך במערכות ועסק בתחקירים על המלחמה. לאחר קורס קצינים בכירים עבר למחלקת ההדרכה, הוא עמד בראש ועדת חקירה לבדיקת קרב תל מוטילה. ב-1953 היה חבר בצוות ההקמה של המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, מונה למדריך ראשי ובהמשך לסגן מפקד המכללה. ב-1955 מונה לסגן מפקד חטיבת גבעתי, במלחמת סיני לחם כסגן מפקד חטיבת גולני ופיקד על כיבוש רפיח. ב-1957 עבר לאגף המודיעין, מונה לראש מחלקת המחקר וקודם לדרגת אלוף-משנה. עסק בחקר השריון בצבאות ערב ודוקטרינת המלחמה הסובייטית, מחקרים שתרמו להכנה וניצחון צה"ל במלחמת ששת הימים.
ב-1966 מונה לסגן ראש אמ"ן ושירת בתפקיד בתקופת מלחמת ששת הימים. ב-1968 היה מהקצינים הראשונים שקיבלו דרגת תת-אלוף ומונה לנספח צה"ל בארצות הברית ובקנדה. במהלך שירותו בוושינגטון נפטר מהתקף לב. נקבר בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
היה נשוי לצפורה ואב לברוריה, טליה ומשה. על שמו פרס לעבודת מחקר מצטיינת לתואר מוסמך/דוקטור בתחום היחסים הבינלאומיים, המזרח התיכון וביטחון ישראל המוענק על ידי המכון ליחסים בינלאומיים ע"ש לאונרד דייוויס באוניברסיטה העברית בירושלים
הערות שוליים

↑  70 שנות מערכות
↑  אורי בר-יוסף, בעיניים פקוחות, באתר הארץ, 9 בנובמבר 2011.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298735605171  BnF: cb16590294f (data)  ISNI: 0000 0000 6697 5311  LCCN: n86012457  VIAF: 35927174   WorldCat (עם VIAF): 35927174
דוד כפרי

| --- | --- |

 לידה:  1939 מעברות, פלשתינה (א"י)
 פטירה:  2020 (בגיל 81 בערך)
 מידע כללי
 שם לידה:  דוד כפרי
 מדינה:  ישראל ישראל
 ספורט
 ענף ספורט:  כדורעף
דוד כפרי (4 בנובמבר 1939 - 30 בספטמבר 2020) היה שחקן ומאמן כדורעף. אימן את נבחרות הגברים והנשים בכדורעף בשנות השבעים של המאה ה-20.
ביוגרפיה

כפרי החל לשחק כדורעף בגיל 15 בקבוצת הנוער של הפועל שריד. לאחר כשנה עלה לקבוצה הבוגרת. באותה שנה, 1956, הוזמן לנבחרת ישראל בכדורעף, שאותה אימן מיכה שמבן. כשחקן, הוביל דוד את הפועל שריד לזכייה היסטורית באליפות המדינה ב-1958. בשנת 1961, צורף להפועל עין-שמר למשחק יחיד באליפות אירופה לקבוצות מול גלאטטראיי הטורקית. סך הכל זכה ב-5 אליפויות ו-6 גביעים בליגה הישראלית.
בשנות השבעים אימן את נבחרות הגברים והנשים של ישראל. בשנות השמונים אימן את נבחרת הנוער של ישראל ואף הגיע עימה ב-1988 לגמר אליפות אירופה. אימן גם את הפועל בת-ים, הפועל קריית אתא ומכבי רעננה. כיהן כמדריך הראשי בבית הספר למאמנים ולמדריכי כדורעף במכללה האקדמית בווינגייט.
הערות שוליים

↑  כפרי-מאמן הכדורעף, בעיתון מעריב 22 ביולי 1974
בית זרע

בית זרע ב-1933
בֵּית זֶרַע הוא קיבוץ מתנועת הקיבוץ הארצי השוכן בעמק הירדן, כ-15 ק"מ דרומית לעיר טבריה. שייך למועצה אזורית עמק הירדן. הוקם על ידי קבוצת מרקנהוף, קבוצת הכשרה מגרמניה, שעלתה על הקרקע בספטמבר 1927.
היסטוריה > עד מלחמת העצמאות

בית זרע הוא הקיבוץ הרביעי שהוקם בעמק הירדן לאחר דגניה א', קבוצת כנרת ודגניה ב'. המייסדים היו חברי תנועת "בלאו וייס" מגרמניה. הגרעין המייסד הוקם בשנת 1919 בחוות מרקנהוף בגרמניה, שם עברו חברי הקבוצה הכשרה חקלאית, ולכן כונו "קבוצת מרקנהוף".
בשנת 1921 עלו לארץ שבעה מהחברים, שעברו הכשרה בחווה, והתיישבו כקבוצה חקלאית קטנה בעין גנים. לאחר שנתיים, בסתיו 1923, עברו חברי הקבוצה, שמספרם עלה ל-25, לרובע-אל-נצרא, שהיה אז אתר הכנה להתיישבות בעמק יזרעאל. לאחר שנתיים קשות, וכשהבינו כי לא יקבלו את מכסת הקרקע שהובטחה להם, קבלו את הצעת המרכז החקלאי לעבור לעמק הירדן. הוצע להם לגור באופן זמני באום ג'וני, ובהמשך להקים קיבוץ מדרום לדגניות, בנקודה לא מאוכלסת, שנקראה "כפר גון". לאחר עיכובים שונים עברה הקבוצה לגור בחושות של אום ג'וני באוקטובר 1926. חברי הקבוצה התכוננו לשהות במקום כמה שנים, בהתאם לקצב האיטי של ההתיישבות באותה תקופה. אבל שהותם באום ג'וני נקטעה כעבור שמונה חודשים, ביולי 1927, בגלל רעידת האדמה בישראל (1927). כל החושות של אום ג'וני התמוטטו ברעידת האדמה, ובנס לא היו שם פגיעות בנפש. אסון זה אילץ חברי הקבוצה להקדים את עלייתם המתוכננת על הקרקע. הם העבירו את חודשי יולי-אוגוסט תחת כיפת השמים באום ג'וני, בזמן שפועלים מובטלים, שקיבלו שכר מהמוסדות, בנו את הנקודה. ב-20 בספטמבר 1927, עברו 34 חברי הקבוצה למקום המיועד ובנובמבר אותה שנה, החלו בבנית הבית הראשון.
המקום עצמו עבר כמה גלגולי שם: בתחילה, כאמור, נקרא כְּפַר גּוּן, אחר כך הוסב לכפר נָתָן, על שם נתן לסקי, פעיל ציוני מבריטניה, וקבוצת המייסדים בחרה לו את השם "בית זרע". הביטוי "בית זרע" היה נפוץ בתקופת המשנה ואחריה, וציין מידת קרקע הדרושה לזריעה. בעיקר ידועה האימרה, שהייתה במקור הבחנה בין קרקעות: "כאן בית נטע כאן בית זרע" (כלומר, כאן מידת קרקע מתאימה לנטיעה (ואילו) כאן מידת קרקע המתאימה לזריעה). את השם הזה הציע לקבוצה גרשם שלום עוד בגרמניה, אך עם עלייתה לקרקע היא נתקלה בהתנגדות המוסדות המיישבים. הקבוצה יצרה קשר עם ש"י עגנון וחיים נחמן ביאליק שהתערבו במחלוקת, תמכו בשם "בית זרע" והציגו את שורשיו במקורות ישראל. בהשפעתם התקבל השם ונקבע סופית.
בשנת 1928 ניטע מטע הבננות הראשון. בשנת 1930 ניטע הפרדס הראשון.
בשנת 1934 הצטרפה לקיבוץ קבוצה של 65 חברי "קיבוץ ליטא א'" מווילנה, ממייסדי תנועת השומר הצעיר בליטא ומראשוני בוגריו. במקביל לקליטתם הצטרף הקיבוץ לתנועת "הקיבוץ הארצי".
ב-1935 הוקמה במקום מאפייה ושנתיים אחר כך, החל לפעול ענף הצאן.
הקיבוץ היה שותף במפעל המים מכון חמשת הקיבוצים, שהוקם בשנים 1942–1943, וכלל מכון שאיבה על גדות הירמוך שהעלה את המים אל ראש אמת מים, ממנה זרמו המים במערכת תעלות פתוחות להשקיית השדות.
בשנת 1943 הוקם מכון הקירור, נחפרו בריכות הדגים והוקם ענף המדגה.
בשנת 1946 הצטרפה לקיבוץ הקבוצה הראשונה מבני הקיבוץ, קבוצת "אשל", שסיימה את לימודיה במוסד משמר העמק. איתה הגיעה קבוצת בוגרים נוספת מאותו מוסד: קבוצת "אורן", נוער עולה מפולין.
היסטוריה > מלחמת העצמאות

ב-15 במאי 1948, יום לאחר הכרזת המדינה, הופצץ הקיבוץ מהאוויר על ידי הסורים. בהפצצה נהרגה שיינדל כהנא-פרוינד, ממייסדות הקיבוץ, וחבר אחד נפצע. ב-18 במאי כבשו הסורים את צמח, ואז נפלה ההחלטה על פינוי הנשים והילדים לחיפה. הפינוי החפוז התבצע במשאיות. התינוקות והפעוטים הוסעו דרך ואדי פיג'אס (נחל יבנאל). הילדים והנוער הוסעו דרך קבוצת כנרת, תחת הפגזה סורית מצמח, אותה עברו בשלום. בקיבוץ נשארו כ-80 חברים. היו להם 21 רובים, כמה תתי-מקלעים ושני מקלעים. מפקד המקום היה מיכאל צימרמן, חבר הקיבוץ. לא היה כל כוח תגבור נוסף. למשך כמה ימים עברו החברים "לגור" בעמדות, ספגו הפגזות, ובין לבין העמיקו את תעלות הקשר ומתחו גדרות חוטי-תיל בציפייה לטנקים הסורים. אך הסורים ניגפו בשערי דגניה א' ב-21 במאי. בזאת הוכרע הקרב על עמק הירדן, ובית זרע והעמק כולו יצאו מכלל סכנה.
הכפר הערבי עובדייה שכן על תל קדום סמוך לבית זרע. מיד לאחר התבוסה הסורית עזבו תושבי עובדייה את כפרם והלכו אל מעבר לירדן, אל מרגלות הגלעד. יחסיו של הקיבוץ עם תושבי עובדייה היו מתוחים למדי מראשית העלייה על הקרקע. היו התנכלויות שונות מצד תושבי הכפר, בעיקר בשטחי החקלאות, ואף ירי לעבר הקיבוץ.
היסטוריה > עד שנת 2000

בשנת 1951 הגיעה לקיבוץ מחלקת הנח"ל הראשונה.
בשנת 1963 הוקם מפעל "ארקל" למוצרי פלסטיק. באותה שנה הגיעה לקיבוץ חברת הנוער האחרונה, "עופרים".
היסטוריה > הקיבוץ בשנות האלפיים

בשנת 2008 החל בקיבוץ תהליך הפרטה. נכון ל-2017 קיימת בו הפרטה כמעט מלאה, תוך שמירה על ערכי הליבה שלו לערבות הדדית בנושאי בריאות, חינוך, סיעוד ועזרה לבעלי מוגבלויות וחסרי יכולת התפרנסות. כל זאת באמצעות קרנות ייעודיות.
חברי הקיבוץ מתפרנסים מחקלאות (מטעים, גידולי שדה, כרם, רפת), תעשייה ("ארקל מוצרי פלסטיק" ו"ארקל מערכות סינון"), תיירות ועסקים קטנים. חלקם עובדים גם מחוץ לקיבוץ, ברחבי עמק הירדן, במפעלים, מכללת עמק הירדן, תיירות ועוד.
חינוך

עד גיל בית ספר: פועלים בקיבוץ בית תינוקות, פעוטונים וגנים.
בתי ספר: כיתות א'-ח' לומדות בבית הספר האזורי באפיקים, "אפיקי ירדן"; כיתות ט'-י"ב לומדות בבית הספר האזורי "בית ירח".
חינוך בלתי פורמלי: בקיבוץ פועלות מסגרות של חינוך בלתי פורמלי (חוגים, תנועת נוער ועוד) בכל ימי השבוע, לאחר שעות בית הספר, וגם בימי שישי וחופשים.
ספורט

לאורך שנים ייצגה את הקיבוץ קבוצת הכדורעף הפועל בית זרע. הקבוצה השתתפה בליגת העל בכדורעף וזכתה באליפות ובגביעים וחדלה מלהתקיים בתחילת שנות ה-90. בשנים האחרונות נערך בקיבוץ טורניר כדורעף אזורי לזכרו של חבר הקיבוץ המנוח חיים בורר, ששיחק בנבחרת ישראל בכדורעף בשנות החמישים.
קבוצות נוער וגרעיני התיישבות

הקיבוץ, כמו שאר הקיבוצים בארץ, התגייס גם למשימות לאומיות. שתי תרומות בולטות היו קליטה של קבוצות נוער ו"אירוח" גרעינים כהכנה להתיישבות במקום הקבע. תרומה נוספת הייתה "אימוץ קיבוץ צעיר", שהיה נהוג בתנועה הקיבוצית. קיבוץ ותיק ומבוסס, יחסית, היה מאמץ קיבוץ צעיר ומגיש לו עזרה מסוגים שונים, כולל שליחת משפחות צעירות לתקופה מסוימת לשם חיזוק חברתי וכלכלי. הוועדה שעקבה אחר התהליך הייתה מחליטה מתי הקיבוץ הצעיר כבר אינו זקוק, או פחות זקוק, ל"אימוץ" והייתה מעבירה את הקיבוץ הוותיק לאימוץ חדש. באופן זה אימץ בית זרע את קיבוץ חורשים ואחריו את קיבוץ סאסא.