רגיומונטנוס
קורות חיים

רגיומונטנוס
השביט של 1472
חיתוכי עץ מה"הכרוניקה של נירנברג " מ-1493
אף על פי שמעט ידוע על תחילת חייו של רגיומונטנוס, משערים שבגיל אחת-עשרה הוא היה סטודנט באוניברסיטת לייפציג בסקסוניה. ב-1451 המשיך את לימודיו באוניברסיטת וינה, בדוכסות אוסטריה, שם הפך לתלמידו ולחברו של גאורג פון פורבאך (אנ'). בשנת 1452 הוענק לו תואר ראשון (baccalaureus), והוא קיבל תואר שני (magister artium) בגיל 21 בשנת 1457. הוא הרצה על אופטיקה וספרות עתיקה.
בשנת 1460 הגיע נציג האפיפיור בסיליוס בסריון (אנ') לווינה בשליחות דיפלומטית. בהיותו חוקר הומניסטי עם עניין רב במדעי המתמטיקה, חיפש בסריון את חברתו של פורבאך. ג'ורג'ו מטרביזונד שהיה יריבו הפילוסופי של בסריון הכין זמן קצר קודם לכן תרגום לטיני חדש של אלמגסט של תלמי מיוונית, שבסריון, ובצדק, ראה בו כלא מדויק ומתורגם גרוע, אז הוא ביקש מפורבאך להכין תרגום חדש. היוונית של פורבאך לא הייתה טובה מספיק כדי לבצע תרגום, אבל הוא הכיר את אלמגסט מקרוב, אז במקום זאת הוא התחיל לעבוד על תקציר מודרני ומשופר של העבודה. בסריון גם הזמין את פורבאך להיות חלק מבני ביתו וללוות אותו בחזרה לאיטליה עם סיום עבודתו בווינה. פורבאך נענה להזמנה בתנאי שגם רגיומונטנוס יוכל להתלוות אליהם. אולם פורבאך חלה בשנת 1461 ומת לאחר שסיים רק את ששת הספרים הראשונים של תקציר האלמגסט. על ערש דווי גרם פורבאך לרגיומונטנוס להבטיח לסיים את הספר ולהוציאו לאור.
בשנת 1461 עזב רגיומונטנוס את וינה עם בסריון ושהה את ארבע השנים הבאות במסעות ברחבי צפון איטליה כבן ביתו של בסריון, מחפש והעתיק כתבי יד מתמטיים ואסטרונומיים עבור בסריון, שהחזיק אז בספרייה הפרטית הגדולה ביותר באירופה. רגיומונטנוס גם ערך היכרות עם המתמטיקאים האיטלקיים המובילים של התקופה כגון ג'ובאני ביאנקיני (אנ') ופאולו דל פוצו טוסקנלי שהיו גם ידידיו של פורבאך במהלך שהותו הממושכת באיטליה יותר מעשרים שנה קודם לכן.
ב-1467 הוא החל לעבוד עבור יאנוש ויטז, הארכיבישוף של אסטרגום. שם הוא חישב טבלאות אסטרונומיות נרחבות ובנה מכשירים אסטרונומיים. לאחר מכן הוא עבר לבודה, ולחצרו של מתיאש הראשון, מלך הונגריה, עבורו בנה אצטרולב, ושם סידר כתבי יד יווניים תמורת משכורת נאה. הטבלאות הטריגונומטריות (אנ') שיצר בזמן שהתגורר בהונגריה, Tabulae directionum profectionumque (לוחות כיווניים) שלו (נדפס לאחר מותו, 1490), תוכננו לאסטרולוגיה, כולל מציאת בתים אסטרולוגיים, והכילו גם כמה טבלאות של חישובי טנגנס.
ב-1471 עבר רגיומונטנוס לעיר החופשית נירנברג, בפרנקוניה, אז אחד ממרכזי הלימוד, ההוצאה לאור, המסחר והאמנות החשובים של האימפריה, שם עבד עם ההומניסט והסוחר ברנהרד ואלתר (אנ'). כאן הוא ייסד את בית הדפוס המדעי הראשון בעולם, ובשנת 1472 פרסם את ספר הלימוד האסטרונומי המודפס הראשון, Theoricae novae Planetarum (תאוריות של כוכבי הלכת החדשים) של מורו גאורג פון פורבאך.
רגיומונטנוס וברנהרד ואלתר צפו בכוכב השביט של 1472 (אנ'). רגיומונטנוס ניסה להעריך את מרחקו מכדור הארץ, באמצעות זווית הפרלקסה. על פי דייוויד א. סירג'ינט (David A. Seargeant):
תוך הסכמה עם התאוריה האריסטוטלית הרווחת על שביטים כתופעות אטמוספיריות, הוא העריך את מרחקו ב-8,200 מייל (13,120 ק"מ) לפחות, ומכאן העריך את החלק המרכזי כ-26, ואת קוטר השביט כולו כ-81 מייל (41.6 ו-129.6 ק"מ בהתאמה). ערכים אלו שגויים בסדרי גודל, אך יש לשבח אותו על הניסיון הזה לקבוע את הממדים הפיזיים של השביט.
השביט של 1472 היה גלוי לעין מיום חג המולד 1471 עד 1 במרץ 1472 (לוח השנה היוליאני), בסך הכל 59 ימים.
בשנת 1475, רגיומונטנוס נקרא לרומא על ידי האפיפיור סיקסטוס הרביעי לעבוד על רפורמת לוח השנה המתוכננת. סיקסטוס הבטיח תגמולים משמעותיים, כולל התואר הבישוף של רגנסבורג, אך לא סביר שהוא אכן מונה לתפקיד.
בדרכו לרומא, הוא עצר בוונציה, הוא הזמין את פרסום לוח השנה (Calendarium) שלו עם ארהרד רטדולט (אנ') (נדפס ב-1476). רגיומונטנוס הגיע לרומא, אך הוא מת שם לאחר חודשים ספורים בלבד, בשנתו ה-41, ב-6 ביולי 1476. על פי שמועה שעליה חזר על ידי פייר גסנדי בביוגרפיה שכתב על רגיומונטנוס, הוא הורעל על ידי קרובי משפחה של ג'ורג'ו מטרביזונד שעליו מתח ביקורת בספריו; עם זאת, זה נחשב סביר יותר שהוא מת מדבר.