stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גיבורי האולימפוס
הספרים > בית האדס

הספר מסופר בשני מסלולים שונים: המסלול של פרסי ואנבת' בטרטרוס והמסלול של האחרים (שאר החצויים מנבואת השבעה, המאמן הדג' וניקו די אנג'לו) לאפירוס שביוון, שם נמצא הצד החיצוני של שערי המוות, בית האדס. בטרטרוס, אנבת' ופרסי פוגשים את בוב הטיטאן, ונעזרים בו בשביל לחצות את טרטרוס ולשרוד את המפלצות הרבות שהם פוגשים. הם עוברים את ניקס ונתקלים באראי, רוחות הקללות שהופנו אליהם בנשימה האחרונה של אויביהם המובסים. הם פוגשים גם את דמסן, הענק שוחר השלום (נוגד לארס, אל המלחמה) שמסייע להם גם הוא, מרפא אותם מפגיעות האראי ומעניק לאנבת' חרב מעצמות ועור דרקון כתחליף לפגיון שאיבדה. בסוף המסע, כשהם מנסים להגיע אל שערי המוות, בוב הטיטאן ודמסן מקריבים את עצמם כדי שפרסי ואנבת' יוכלו לצאת חזרה לעולם. למעלה, ארגו שתיים נוסעת במסלול עקיף שהציעה להם הקטה מכיוון שגאיה יצרה להם הפרעות רבות במסלול הישיר. הם עוברים במדינות שונות ברחבי אירופה, ונלחמים במפלצות ובענקים, עד שהם מגיעים לבית האדס שבאפירוס. שם הם פוגשים את פרסי ואנבת', סוגרים את שערי המוות ומביסים את הענק קליטיוס. לבסוף, הם פוגשים את ריינה, והיא, ניקו והמאמן הדג' לוקחים את אתנה פרתנוס חזרה למחנה במסעות צללים כדי לנסות להשכין שלום בין המחנות, בעוד שהשבעה פונים לאתונה לקרב האחרון.
הספרים > דם האולימפוס

הספר החמישי והאחרון בסדרה. כמו הספר הקודם, גם ספר זה מתנהל בשני מסלולים. מסלול אחד הוא מסעם של ניקו, ריינה והמאמן הדג' מהארצות העתיקות אל מחנה החצויים במטרה להחזיר את אתנה פרתנוס ובכך להחזיר את השלום בין היוונים לרומאים. ניקו מעביר אותם באמצעות מסעות צללים רצופים. השימוש התכוף בקסמים אלה פוגע בו. במהלך מסעם הם עוברים בבית של ריינה וניקו מגלה את סודה הגדול. גם ריינה מגלה את סודו של ניקו. השניים לומדים להכיר אחד את השנייה ולבסוף סומכים אחד על השני לגמרי.
מסלול שני הוא מסעם של פרסי, אנבת', פייפר, ג'ייסון, הייזל, פרנק וליאו אל אתונה כשהם מנסים לעצור את גאיה מלהתעורר. בניגוד לאירועים קודמים בהם השבעה היססו, ולא ידעו כיצד לפעול, השבעה התבגרו, ולמדו לסמוך אחד על השני לחלוטין. כוחותיהם מתעצמים בנפרד וביחד. לבסוף הם מגיעים לאתונה ונלחמים בצבאותיה של גאיה. בסוף הספר ליאו מקריב את עצמו בשביל להרוג את גאיה בפיצוץ עצום, אך בעזרת פסטוס ו"מרפא הרופאים" שהוא קיבל מאסקלפיוס הוא חוזר לחיים. בכך מוגשמת נבואת השבעה – שבעת החצויים אכן נענו לאתגרה של גאיה; כפי שהציעה פייפר במהלך המסע, משמעות המשפט "עולם ומלואו יבער או יסער" היא שגאיה תושמד על ידי ג'ייסון או ליאו שייפגעו בתהליך; ליאו קיים עד נשימתו האחרונה (באופן מילולי, שכן הוא מת וחזר לחיים במהלך התהליך) את הבטחתו לקליפסו, שהוא יציל אותה מכלאה – האי הקסום אוגיגיה; ובשערי המוות אכן גועשת מלחמה, מלחמתם של פרסי, אנבת', הטיטאן יפטוס (בוב) והענק דמסן בצבאה של גאיה.
הדמויות > חצויים אחרים > יוונים

תאליה גרייס – בת זאוס. בעלת שיער שחור קצר מסופר בתספורת גותית ועיניים כחולות. אחותו הגדולה של ג'ייסון. תאליה נולדה מהצד היווני של זאוס, וג'ייסון מהצד הרומי של יופיטר. תאליה הפכה לאחת מציידות ארטמיס כדי למנוע את הנבואה הגדולה הראשונה. היא לא הסתדרה טוב עם אמה ונשארה איתה רק בגלל ג'ייסון. היא ברחה מהבית בגיל 10 כאשר אמה אמרה לה שג'ייסון מת. תאליה מופיעה בספר הראשון כאשר היא ושאר הציידות עזרו לג'ייסון, פייפר וליאו במסע החיפושים שלהם. בספר החמישי היא משתפת פעולה עם האמזונות בלחימה נגד אוריון, היריב המושבע של ארטמיס, ועוזרת לריינה וניקו במסעם להביא את אתנה פרתנוס למחנה החצויים.
ויל סולאס – בן אפולו, והמדריך הראשי של הביתן. זכה בתפקיד זה לאחר שנהרג לי פלטשר בקרב על המבוך, ולאחר שמייקל יו נהרג בקרב על מנהטן. לאחר שאנבת' נפצעת בספר החמישי בסדרה המקורית, פרסי לוקח אותו לטפל בה. מתואר כמו רוב בני אפולו - בעל שיער בלונדיני מדובלל ועיניים כחולות. קיבל מאביו את היכולת לרפא. בספר החמישי הוא עוזר לחבל באונגארים של הרומאים כדי למנוע מהם להשמיד את המחנה, ולאחר הקרב נגד צבא גאיה מטפל בפצועים. הוא מתנהג אל ניקו כאל חבר ונחמד אליו. הוא מזהיר את ניקו לא להשתמש בכוחות השאול שלו כי אם יעשה זאת יש סכנה שייעלם וימות. נרמז כי ניקו מחבב אותו והוא מחבב את ניקו.
ג'ייק מייסון – בן הפייסטוס. בסדרה המקורית, הוא נבחר להיות ראש ביתן הפייסטוס לאחר שהמדריך הקודם, צ'ארלס בקנדורף, נהרג. בספר הראשון מתואר שהוא נפצע אנושות לאחר שניסה להרגיע את פסטוס. בסוף הספר הראשון הוא פורש מניהול הביתן ונותן את הכבוד לליאו.
דרו טנאקה – בת אפרודיטה ומנהיגת הביתן בתחילת הספר הראשון. מסופר בספר הראשון שהיא מחבבת את ג'ייסון ומנסה להתחיל איתו בכל הזדמנות, למורת רוחה של פייפר. בעלת כוח דיבור הקסמה, אך חלש מזה של פייפר, שגרם לבני הביתן לעשות כרצונה ולהפוך לדיקטטורה בשליטתה. בסוף הספר הראשון היא מעניקה בלית ברירה (לאחר שקראה עליה תיגר) את הנהגת ביתן אפרודיטה לפייפר.
ניסה באררה - בת הפייסטוס. מתוארת כבעלת מבנה גוף שרירי, שיער שחור וידיים מעט מיובלות. עזרה לליאו להשתלב בביתן החדש ובין הבודדים שהיו נגד ההריסה של פסטוס רגע אחרי שליאו הביא אותו למחנה.
בוץ' ווקר - בן איריס. גדול ממדים ושרירי ביותר. בעל קעקוע קשת על זרועו, כסימן לאימו. הסיע את המרכבה המעופפת ביחד עם אנבת' (בתחילת הספר הגיבור האבוד) כדי למצוא את פרסי, אבל בסופו של דבר לקחו איתם את ג'ייסון, פייפר וליאו למחנה החצויים. בספר "האורקל הנסתר" מתברר שם משפחתו.
הדמויות > חצויים אחרים > רומים

דקוטה – בן בכחוס, אל היין. הקנטוריון הבכיר של הקוהורטה החמישית, לאחר שגוון פרשה מהלגיון ותפקידה עבר לפרנק ז'אנג. לדקוטה יש הפרעת קשב וריכוז, והוא נוהג לשתות מיץ פטל עם כמות משולשת של סוכר. לפי התיאורים בספר, האזור מסביב לפיו תמיד אדום. הייזל אמרה לפרסי שלדעתה הראש שלו יתפוצץ בגלל הסוכר הרב שהוא צורך ובגלל ההיפראקטיביות שלו. מוזכר בסוף הספר הראשון כאחד מחבריו של ג'ייסון. לאחר שפרנק פורש מתפקידו והופך לפראיטור, הייזל לבסק חולקת אותו עם דקוטה.
היילה רמירס-אריאנו – בת בלונה ואחותה הבוגרת של ריינה. הפכה למלכת האמזונות אחרי שהיא ואחותה פנו לכיוונים שונים (לאחר שפרסי השמיד את האי של קירקה, בו התגוררו). מאז היא נוטרת לפרסי טינה וכמעט הרגה אותו, אלמלא התערבותה של הייזל.
גוון (גוונדלין) – הייתה הקנטוריונית הבכירה של הקוהורטה החמישית עד שפרשה מהלגיון ועברה ללמוד באוניברסיטה. לפי התיאורים של הייזל, היא תמיד ניסתה לשמור על מצב רוח מרומם, היא דאגה לחיילים שלה והייתה מסוגלת לשלוט בדקוטה כשיש לו התקף היפראקטיביות. במשחק המלחמה בתחילת הספר השני, היא נהרגה על ידי אוקטביאנוס, אבל משום ששערי המוות נפתחו, היא חזרה לחיים. מוזכרת כאחת מחבריו של ג'ייסון בסוף הספר הראשון.
אוקטביאנוס – נצר אפולו וכן צאצא של אוקטביאנוס הרומי. האוגור של המחנה והקנטוריון הבכיר של הקוהורטה הראשונה. רזה, בלונדיני, וחיוור. הוא רצה להתמנות לפראיטור המחנה במקום ג'ייסון גרייס, שנעלם 8 חודשים לפני האירועים בספר השני. הוא הרג (ככל הנראה) את גוון במשחק המלחמה בתחילת הספר, אבל היא חזרה לחיים משום ששערי המוות נפתחו. בספר החמישי, אוקטביאנוס מנהיג את הרומאים להילחם במחנה החצויים כנגד הנחיותיה של ריינה. בסוף הספר החמישי משגר את עצמו בטעות מקטפולטה כדי להשמיד את גאיה.
בובי – חייל מהקוהורטה החמישית. מוזכר כאחד מחבריו של ג'ייסון בסוף הספר הראשון ולאחר מכן שוב בספר השני, בתור חברם למגורים של פרסי, הייזל ופרנק בקוהורטה החמישית.
האנק – הקנטוריון של הקוהורטה השלישית.
לארי – הקנטוריון השני של הקוהורטה השלישית.
ליילה – בת קרס. קנטוריונית הקוהורטה הרביעית.
הדמויות > ענקים

פורפיריון – מלך הענקים. נועד להביס את זאוס/יופיטר, מלך האלים ואדון השמים. הוא הוחייה בספר הראשון בבית הזאבים בעמק סונומה, קליפורניה. בזכות זה שגאיה חטפה את הרה, ומכוחה היא החזירה אותו מטרטרוס. לאחר שפייפר מקלין וליאו ואלדס שחררו את הרה, הוא ברח מבית הזאבים. פורפיריון הוא הגדול מבין הענקים, ודמותו אנושית מהמותניים ומעלה. הוא בעל שריון ארד, רגלי דרקון ושיער ירוק ששזורים בו כלי נשק שנגנבו מקורבנותיו.
אלקיאונאוס – ענק שאי אפשר להרוג אותו במקום הולדתו. הבכור מבין הענקים. הייזל, שהוכרחה על ידי גאיה, יצרה אותו. גופו עשוי מזהב ואבנים יקרות ודמו הוא נפט. כשהייזל התאבדה, התעוררותו התעכבה בכמה עשרות שנים. הפעם הוא חזר לחיים באלסקה, כשבשנת 1942, הייזל הוכרחה על ידי אמה (אשר גאיה שלטה בה) להעירו. נועד להביס את האדס/פלוטו. הוא נהרג על ידי פרנק ז'אנג בספר השני, כשחצו את הגבול של אלסקה לקנדה.
פוליבוטס – ענק שנועד להתנגד לפוסידון/נפטון, אל הים. בעל רגלי דרקון, שריון כחול וירוק, קלשון ורשת עם משקולות. הוא דמוי אדם, אך בשערו יש בסיליקסים, נחשים יורקי אש ובעל ארס קטלני. הוא פיקד על צבא שהתקיף את מחנה יופיטר בספר השני ופרסי ג'קסון הרג אותו בעזרת ראשו של טרמינוס, אל הגבולות הרומי, ככלי נשק (וכך אל וחצוי שיתפו פעולה).
אנקלדוס – ענק שנועד להביס את אתנה/מינרווה, הוא מופיע בחלומות של פייפר במהלך הספר הראשון ורוצה שהוא ופייפר יעשו חילופים-היא תיתן לו להרוג את ליאו וג'ייסון והוא ייתן לה את אביה, פייפר מנסה להציל גם את אביה וגם את ידידיה, והיא הולכת להציל את אביה בעוד ג'ייסון נלחם באנקלדוס וליאו וגליסון הדג' נלחמים בבני האדמה המכונים גגנאים. ג'ייסון מנסה להביס את אנקלדוס אך מגלה שרק אל וחצוי יכולים להרוג ענק, ג'ייסון מתפלל לאביו וזאוס מנחית ברק על אנקלדוס ויוצר מכתש גדול מאוד שאנקלדוס נופל לתוכו. אנקלדוס הוא הקטן מבין הענקים, ובעל צורת גוף אנושית חוץ מרגלי הדרקון. אנקלדוס, שלא כמו שאר הענקים, מסוגל לנשוף אש.
אפיאלטס ואוטוס – ענקים תאומים. נולדו להביס את דיוניסוס/בכחוס. נהרגו על ידי פרסי וג'ייסון בעזרת בכחוס בספר 'אות אתנה'.
קליטיוס – ענק שיצרה גאיה כדי לנטרל את הקסם של הקטה ולהביסה. ענק המתואר כאפוף עשן, והדרך להביסו היא לשרוף את שיערו, כפי שעשו החצויים בעזרת הקטה ב"בית האדס" כשהביסו אותו ואת פסיפאה.
דמסן – ענק טוב שנוצר כדי להתנגד לארס/מארס, ולכן, במקום להיות ענק אלים כמו כל השאר, הוא ענק שוחר שלום. הוא נכלא על ידי גאיה והאל טרטרוס בתהום העמוקה טרטרוס לאחר שהגן על קבוצת בני אדם מדרקון לידי. הוא ריפא את פרסי מהקללות שהטילו עליו האראי, נשמות הקללות, מפלצות שמי שהרג אותן חוטף קללה שקילל אותו אחד מהאנשים שהוא הרג. דמסן עזר לבוב\יפטוס הטיטאן הטוב שעוזר לפרסי בסוף הספר בכך שהוא נלחם בטרטרוס עצמו, שלבש צורה וניסה להרוג אותם. הושמד על ידי טרטרוס יחד עם בוב ועם בוב ובוב הקטן.
תאוס – ענק שנועד להביס את אלות הגורל.
הדמויות > אלים שמופיעים בספרי הסדרה > אלים אולימפיים

הרה/יונו – מלכת האלים, אשתו של זאוס ואלת הנישואים, הפוריות והנשים. היא הכניסה לראשה של אנבת' חלום שבזכותו מצאה את ג'ייסון, פייפר וליאו. היא נחטפה על ידי גאיה, שניצלה את כוחה כדי להעיר את פורפיריון, מלך הענקים, והיא ניצלה על ידי ג'ייסון, פייפר וליאו לקראת ערב 21 בדצמבר, לקראת ערב יום אמצע החורף, כשמועצת החורף של האלים מתקיימת. היא מוזכרת גם כשמרטפית בשם טיה קאלידה - השמרטפית של ליאו כשהיה קטן. ג'ייסון מגלה בספר הראשון שהיא הפטרונית שלו, ושהיא הביאה אותו לבית הזאבים אל לופה, הזאבה המדברת, שגידלה גם את רמוס ורומולוס, מייסדי רומא. בספר השני, פרסי מוצא אותה ליד הכניסה למחנה יופיטר, והיא מציעה לו שתי אפשרויות: או שהוא ינטוש אותה לחסדי אאוריאלה וסתנו הגורגונות, והוא יברח לים, שם יהיה מוגן אך הוא לא לא יזכור כלום על עברו, או שייקח אותה למחנה, מעבר לנהר הטיבר הקטן, שם הוא יאבד את אות אכילס (שניתן לו בסדרה המקורית) אך אז כן יחזור אליו הזיכרון בהדרגה. מצוין בספר השלישי שנאלצה לברוח מהאולימפוס בשל ניסיונה לשלב בין המחנות. היא מתוארת בצורתה היוונית כהרה בעלת עיניים שחורות לבושה בשמלה שחורה העשויה פשתן ורדיד שחור מכסה את שערה. היא מתוארת בצורתה הרומאית כיונו לבושה שכמייה מעור של עז.
הפייסטוס/וולקן – אל הנפחים והאש ובנם של זאוס והרה/יופיטר ויונו ובעלה של אפרודיטה/ונוס. הפייסטוס מדבר עם ליאו בחלומו, מה שאסר זאוס. הוא מסביר לו את כל מה שליאו השתוקק שנים לשאול את אביו.
אפרודיטה/ונוס – אלת האהבה ואשתו של הפייסטוס/וולקן. אפרודיטה מסבירה לפייפר בחלומה את הדברים ששאלה אותה פייפר. כמו כן, גם עזרה לחבורה בכך שנתה להם כסף ושינתה את בגדיהם ותסרוקותיהם למעט ג'ייסון, ששינתה רק קצת.
האדס/פלוטו – אל השאול והאוצרות שמתחת לאדמה. בספר השני מתואר שאמה של הייזל, מארי לבסק, זימנה את פלוטו וביקשה את כל אוצרות העולם, אבל בקשה זו נהפכה לקללה שנספגה בהייזל, שמאז יכלה לזמן רק אוצרות מקוללים מתוך האדמה, או שהם מופיעים איפה שהיא שוהה.
ארס/מארס – אל המלחמה, בנם של זאוס והרה/יופיטר ויונו. בספר השני, ארס התגלה בפני מחנה יופיטר אחרי משחק המלחמה שלהם, בו ניצחו הקוהורטה החמישית, והודיע למחנה שתנטוס, אל המוות, נכלא על ידי אלקיאונאוס הענק, כתב נבואה בה היה כתוב לשלוח גיבורים להציל את תנטוס מאלקיאונאוס הענק שהיה באלסקה עד משתה פורטונה, ואם לא, המחנה יושמד, וגם הכריז שפרנק הוא בנו.
דיוניסוס/בכחוס – אל היין. עוזר במלחמה בענקים אוטוס ואפיאלטס.
אתנה/מינרווה – אלת החוכמה והמלחמה. אמא של אנבת'. בתחילת הספר אות אתנה, אתנה מצידה הרומי, מינרווה, שולחת חיזיון לאנבת' ואומרת לה לצאת בעקבות אות אתנה, ונותנת לה דרכמת כסף שתנחה אותה בדרך לאות אתנה.
אפולו – אל השמש, השירה, הנבואה, הרפואה, המוזיקה, היופי הגברי והאומנות, בן זאוס ולטו, ואחיה התאום של ארטמיס. כשגילתה הרה כי לטו בהריון מבעלה, אסרה על לטו ללדת ביבשה. לטו נאלצה ללדת את התאומים אפולו וארטמיס באי הצף דלוס.
הדמויות > אלים שמופיעים בספרי הסדרה > אלים אחרים

בוראס/אקווילון – אל הרוח הצפונית. בספר "הגיבור האבוד" מתואר שהוא הגיע לאמריקה כמו כל האלים, והוא התיישב ביישוב הוותיק והצפוני ביותר בצפון אמריקה: בפרובינציית קוויבק שבקנדה. בספר מראים שיש לו שני בנים חצויים, זטס וקאלאיס, שהשתתפו שבמסע הארגונאוטים למציאת גיזת הזהב, ובת אחת שהיא אלה, קיאונה.
קיאונה – אלת השלג. בתו של בוראס, אל רוח הצפון. בקרב בבית הזאבים בספר הראשון, מגלים שהיא עוזרת לגאיה, ושהיא הקפיאה את דסקית הבקרה של פסטוס וגרמה לו, לג'ייסון, פייפר וליאו להתרסק. היא עזרה לאנקלדוס הענק לדעת מה ג'ייסון, פייפר וליאו עושים במסע החיפושים. בספר 'בית האדס', קיאונה מעיפה את ליאו לאוגיגיה, שם הוא פוגש את קליפסו, בזמן שהיא והבוראסים מתעמתים עם פייפר על סיפון 'ארגו 2'.
איולוס – שר הרוחות. בספר הראשון, מגיעים ג'ייסון, ליאו, פייפר והמאמן הדג' למצודתו על פסגת פייק בקולורדו. יש לו תוכנית טלוויזיה בה הציג את תוכנית מזג האוויר האולימפי כל 12 דקות בערוץ מזג האוויר האולימפי. הוא נתן לחבורה את מיקומו של אנקלדוס, ונתן לליאו את ציור הספינה שלו מגיל 5, ואמר לו שזה המפתח להצלחתו. הוא הזכיר שפעם ג'ייסון שהה אצלו כמה ימים בדרכו לקטול את מפלצת הים של טרויה. כשהוא מקבל הודעה באוזנייה מגאיה המתעוררת הוא מנסה להרוג את ג'ייסון, פייפר, ליאו והדג', אבל מלי, העוזרת שלו, מגינה עליהם ובורחת יחד איתם, והוא מפטר אותה.
טרמינוס – אל הגבולות במיתולוגיה הרומית. בספר השני מתואר שהוא שומר על גבולות מחנה יופיטר. כשפוליבוטס הענק וצבאו מגיעים למחנה יופיטר, פוליבוטס מרגיז את טרמינוס (הוא עבר את הגבול הפומרי עם נשק), ופרסי לוקח את ראשו המפוסל של האל (את הפסל פירק פוליבוטס קודם לכן) ומכה את הענק בעזרתו. שיתוף הפעולה בין אל לחצוי הורג את פוליבוטס. בספר דם האולימפוס תקף יחד אם קימפולאה את ספינת ארגו II.
איריס – אלת הקשת בענן. בספר הראשון היא מוזכרת כאמו של בוץ'. בספר השני, מציגים אותה כבעלת החנות 'מאמ"י' – מזון אורגני ומלאכת יד, ועבדה אצלה צמרירית הנבולה (נימפת ענן).
תנטוס/לטוּס – המוות וסגנו של האדס/פלוטו, אל השאול. הוא נחטף על ידי אלקיאונאוס הענק, והוחזק כלוא אצלו על קרחון הבארד באלסקה. הוא שוחרר על ידי פרסי, פרנק והייזל בבוקר 24 ביוני, בוקר משתה פורטונה במחנה יופיטר. בנה של ניקס.
ניקס – אלת הלילה. היא ובעלה, ארבוס, הם שני האלים המקוריים שנולדו מהכאוס, והם אלה שבראו את כל הדברים בעולם, כולל את טרטרוס ואת גאיה. היא חזקה פי כמה מטרטרוס וגאיה יחד, והיא ובעלה הם בעצם האפלה והחשכה הנצחית שמקיפה את טרטרוס. ניסתה להשמיד את פרסי ואנבת', אבל הם הערימו עליה.
הקטה – אלת הקסם והצמתים; שולטת בערפול; בת הטיטאנים פרסס ואסטריה. בתחילת הספר הרביעי מתגלה הקטה להייזל ומסבירה לה על הכישרון הטמון בה לקסם, ובסוף הספר מתגלה אליה שוב ועוזרת לה לחסום את שערי המוות.
קופידון/ארוס – אל האהבה. גורם לניקו להתוודות בפני ג'ייסון על אהבתו לפרסי.
טרטרוס – אל התהום ואבי הענקים, השמיד את בוב ודמסן כשניסו לעזור לפרסי ואנבת' לצאת מטרטרוס.
אכליס – אלת האומללות, בת ניקס. העניקה לפרסי ואנבת' את ערפל המוות בטרטרוס, אך לאחר מכן ניסתה להרעיל אותם. פרסי הצליח לשלוט ברעל ולהחזיר אותו אל אכליס וכמעט הרג אותה, למרבה תדהמתה של אנבת' שביקשה שלא יעשה זאת שוב לעולם.
סדרות המשך

גורלו של אפולו
מגנס צ'ייס והאלים של אוסגרד
הערות שוליים

↑  מגלים זאת בעזרת מהפך חיצוני שעשתה אפרודיטה לפייפר ההופך אותה למאופרת עם בגדים יפים
↑  שנמצאים באפירוס שביוון, בתוך בית האדס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007417910805171
סטנלי מתיוס (שופט)

ערך זה עוסק בשופט וסנאטור אמריקאי. אם התכוונתם לכדורגלן אנגלי, ראו .
תומאס סטנלי מתיוס (באנגלית: Thomas Stanley Matthews, נודע בבגרותו בשם סטנלי מתיוס;‏ 21 ביולי 1824 –  22 במרץ 1889) היה עורך דין, איש צבא, שופט וסנאטור מטעם אוהיו, שכיהן כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית ממאי 1881 ועד למותו.
ראשית חייו

סטנלי מתיוס נולד בסינסינטי, אוהיו. הוא היה הבכור מבין 11 ילדיהם של תומאס ג' מתיוס ואשתו השנייה, איזבלה בראון מתיוס. ב-1840 הוא סיים את לימודיו בקניון קולג'. בתקופת לימודיו הוא הכיר את רתרפורד הייז, לימים, נשיא ארצות הברית, והתיידד עם ג'ון קליוורגוס זאכוס (אנ'), רופא ואיש ציבור. מתיוס עבר עם זאכוס לעיר הולדתו סינסינטי והשניים היו שותפים לדירה. בסינסינטי למד מתיוס משפטים בהדרכתו של סלמון צ'ייס, לימים נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית, אך עבר לקולומביה, טנסי, שם הוא עסק בעריכת דין וערך את העיתון המקומי. ב-1844 הוא שב לסינסינטי ובשנה שלאחר מכן הוא התקבל ללשכת עורכי הדין. בסינסינטי הוא ערך את העיתון Cincinnati Morning Herald, שבו הובעו דעות נגד העבדות ועסק בעריכת דין.
ב-1849 הקימו מתיוס, זאכוס, איינסוורת' ראנד ספופורד (אנ') ותשעה אחרים את "המועדון הספרותי של סינסינטי" (Literary Club of Cincinnati) שנה לאחר מכן הצטרף אליהם הייז. בין החברים הבולטים במועדון היה ויליאם הווארד טאפט, לימים נשיא ארצות הברית ונשיא בית המשפט העליון. על אורחי המועדון נמנו ראלף וולדו אמרסון, בוקר טי. וושינגטון, מארק טוויין, צ'ארלס דיקנס, אוסקר ויילד ורוברט פרוסט.
ראשית הקריירה

ב-1848 נבחר מתיוס כפקיד בבית הנבחרים של אוהיו ולאחר מכן הוא כיהן כשופט של מחוז המילטון. בשנים 1856–1858 הוא כיהן כחבר הסנאט של אוהיו מטעם מחוז הבחירה הראשון. לאחר מכן ועד 1861 הוא שימש כתובע פדרלי במחוז הדרומי של אוהיו.
עם פרוץ מלחמת האזרחים התפטר מתיוס מתפקידו כתובע הפדרלי וקיבל מינוי כלוטננט קולונל ברגימנט הרגלים ה-23 של אוהיו במסגרת צבא האיחוד. מפקדו היה רתרפורד הייז וברגימנט זה שירת גם ויליאם מקינלי. הרגימנט לחם בקרב רציף קרניפקס (אנ'). ב-26 באוקטובר 1861 מונה מתיוס כקולונל ברגימנט הרגלים ה-51 של אוהיו וב-11 באפריל 1862 הוא מונה כבריגדיר גנרל בצבא המתנדבים של ארצות הברית. אף על פי שמינוי זה הוגש אך לא אושר, הוא פיקד על בריגדה בארמיית אוהיו ומאוחר יותר בארמיית קמברלנד.
שופט, עורך דין ופוליטיקאי

ב-1863, לאחר שנבחר לבית המשפט העליון של סינסינטי, פרש מתיוס מהשירות הצבאי. שנתיים לאחר מכן הוא שב לעסוק בעריכת דין במגזר הפרטי. במהלך תקופת השיקום הוא ייצג גורמים בענף הרכבות.
ב-1876 הוא התמודד ללא הצלחה בבחירות לבית הנבחרים של ארצות הברית. בראשית 1877 הוא ייצג את רתרפורד הייז בפני "הוועד האלקטורלית" (Electoral Commission) שמונתה כדי ליישב את המחלוקת בנוגע לתוצאות הבחירות לנשיאות של 1876. באותה שנה ניצח מתיוס בבחירות ביניים לסנאט שנערכו כדי לאייש את מושבו של ג'ון שרמן שהתפטר. עם תום כהונתו זו לא התמודד מתיוס לבחירה מחדש.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית

ב-26 בינואר 1881, לקראת תום נשיאותו, מינה רתרפורד הייז את מתיוס כשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית, בהתאם לסיכום עם השופט נח סוויין שהתפטר מבית המשפט העליון של מנת שמתיוס, חבר משותף שלו ושל הייז, יחליף אותו. המינוי נתקל בהתנגדות בסנאט של ארצות הברית בשל קשריו ההדוקים של מתיוס עם בעלי אינטרסים בענף הרכבות ובשל קשריו ההדוקים משכבר הימים עם הנשיא הייז. כתוצאה מכך, ועדת המשפט לא נקטה בשום פעולה בנוגע למינוי עד לתום כהונת הקונגרס.
עם השבעתו, הגיש הנשיא החדש ג'יימס גרפילד מחדש את מועמדותו של מתיוס. המועמדות הוגשה ב-14 במרץ 1881, עשרה ימים בלבד לאחר השבעתו של גרפילד. אף על פי שהיה זה מינוי חדש של נשיא חדש, התהיות הקודמות בנוגע להתאמתו של מתיוס לתפקיד עדיין עמדו על הפרק, ונמתחה ביקורת נוקבת על גרפילד על ההצגה המחודשת של המועמדות. על אף ההתנגדות, ועל אף המלצת ועדת המשפט של הסנאט לדחות את המינוי, ב-12 במאי הצביעה מליאת הסנאט ברוב של 24 תומכים מול 23 מתנגדים בעד אישור מינויו של מתיוס. הייתה זו ההצבעה בהפרש הצר ביותר עבור מועמד לבית המשפט העליון בכל ההיסטוריה של הסנאט.
מתיוס הושבע לתפקידו ב-17 במאי 1881 והוא כיהן על כס השיפוט עד למותו. הוא נחשב לאחד השופטים הפרוגרסיביים ביותר באותה תקופה.
שופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית > פסק הדין ייק וו נגד הופקינס

ב-1880 סברו נבחרי עיריית סן פרנסיסקו שהם מצאו דרך מחוכמת להתמודד עם אוכלוסיית הסינים בעיר. הם העבירו תקנה שלא ניתן יהיה להפעיל מכבסה במבנה עץ שלא אושר על ידי מועצת הפיקוח. באותה עת, כ-95% מתוך 320 המכבסות בעיר הופעלו בתוך מבני עץ. כשני שלישים מהמכבסות היו בבעלות של סינים. אף על פי שרוב המכבסות שפעלו במבני עץ בעיר קיבלו את ההיתר הנדרש, אף אחד מההיתרים לא ניתן למכבסה בבעלות סינית, בעוד שלמכבסות שלא היו בבעלות סינית ההיתר ניתן ללא שום בעיה. ייק וו (באנגלית: Yick Wo, בסינית: 益和, בתעתיק אמריקאי Lee Yick), שחי בקליפורניה, הפעיל מכבסה באותו מבנה עץ במשך שנים והחזיק ברישיון תקף להפעלת המכבסה שלו שניתן על ידי מועצת שירותי כיבוי האש, המשיך להפעיל את המכבסה, הורשע ונקנס בעשרה דולרים על הפרת הצו החדש. הוא הגיש בקשה לצו הביאס קורפוס לאחר שנעצר על סירוב לשלם את הקנס.
בפסק הדין "ייק וו נגד הופקינס" (Yick Wo v. Hopkins), קבע בית המשפט העליון, בחוות דעת שהתקבלה פה אחד ונכתבה על ידי מתיוס, שיישומו של החוק היה מפלה ושלפיכך לא היה צורך אפילו לשקול אם הצו עצמו היה בכלל חוקי. אף על פי שבעלי המכבסות הסיניים לא היו ברוב המקרים אזרחים אמריקאים, פסק בית המשפט שהם עדין היו זכאים להגנה שוויונית על פי התיקון ה-14 לחוקה. מתיוס גם ציין שבית המשפט פסק קודם לכן שהיה זה מקובל לעצור את פקידי הרשות כאשר הם ביזו את תפקידם. הוא גינה את החוק כניסיון גס להדיר את הסינים מהפעלת מכבסות בסן פרנסיסקו ובית המשפט פסל את החוק, הורה על ביטול כל ההאשמות כנגד שאר בעלי המכבסות הסיניים שנעצרו.
חיים אישיים

ב-1843 נשא מתיוס לאישה את מרין אן "מיני" בלאק. לזוג נולדו עשרה ילדים, מתוכם נפטרו ארבעה במהלך התפרצות מחלת השנית ב-1859. לאחר המגפה נותרו בחיים בן ובת, שנפטרה ב-1868 בגיל 16. ארבעת ילדיהם הצעירים של בני הזוג נולדו לאחר המגפה.
מרי אן נפטרה בגיל 63 ב-1885. ב-1886 נישא מתיוס בשנית למרי ק. ת'קר, אלמנתו של חבר בית הנבחרים של ארצות הברית תומאס קלארק ת'קר.
בתו של מתיוס, ג'יין מתיוס, נישאה לעמיתו של אביה בבית המשפט העליון, השופט הוראס גריי. בתו השנייה, אווה לי מתיוס, הייתה למורה ונזירה, שייסדה את קהילת ההישתנות, שהייתה מעורבת בפעילות צדקה באוהיו, הוואי וסין. בנו, פול קלמנט, היה בישוף של הדיוקסיה האפיסקופלית של ניו ג'רזי בשנים 1915–1937. בנו, נכדו של מתיוס, תומאס סטנלי מתיוס, היה עורך המגזין טיים בשנים 1949–1953.
סטנלי מתיוס נפטר בוושינגטון די. סי. ב-22 במרץ 1889 ונטמן בבית הקברות ספרינג גרוב שבסינסינטי.
ביאורים

↑  באתר בית המשפט העליון של אוהיו ומערכת המשפט של אוהיו רשום מקום לידתו כלקסינגטון, קנטקי.'"`UNIQ--ref-00000004-QINU`"'
הערות שוליים

1 2 3 4  Cushman, Clare, ed. (2013). The Supreme Court Justices: Illustrated Biographies, 1789–2012 (Third ed.). Thousand Oaks, California: CQ Press. pp. 203–206.
↑  Stanley Matthews - oyez
↑  "Topping, Eva Catafygiotu" John Zachos Cincinnatian from Constantinople The Cincinnati Historical Society Bulletin Volumes 33-34 Cincinnati Historical Society 1975: p. 51
↑  Literary Club of Cincinnati - Official Web site
1 2 3  "U.S. Senate: Supreme Court Nominations: 1789–Present". senate.gov. Washington, D.C.: U.S. Senate.
1 2  Gilbert, Sheldon (October 6, 2018). "A look at the closest Court confirmation ever". Constitution Daily. Philadelphia, Pennsylvania: National Constitution Center.
1 2  Hogue, Henry H. (August 20, 2010). "Supreme Court Nominations Not Confirmed, 1789-August 2010" (PDF). CRS Report for Congress (RL31171). Washington, D.C.: Congressional Research Service.
↑  McMillion, Barry J.; Rutkus, Denis Steven (July 6, 2018). "Supreme Court Nominations, 1789 to 2017: Actions by the Senate, the Judiciary Committee, and the President" (PDF). CRS Report for Congress (RL33225). Washington, D.C.: Congressional Research Service.
1 2  Phillips, Kristine (October 8, 2018). "'Moral dry-rot': The only Supreme Court justice who divided the Senate more than Kavanaugh". The Washington Post.
↑  United States Supreme Court - 118 U.S. 356 - YICK WO  v.  HOPKINS
↑  EVA LEE MATTHEWS
| חברי הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת אוהיו אוהיו |
| --- | --- | --- |
| קבוצה 1 | ג'ון סמית' • ריטרן ג'. מגז הבן • תומאס וורת'ינגטון • ג'וזף קר • בנג'מין ראגלס • תומאס מוריס • בנג'מין טאפן • תומאס יואינג • בנג'מין וייד • אלן ת'ורמן • ג'ון שרמן • מארק האנה • צ'ארלס דיק • אטלי פומרין • א. ויקטור דונהי • הרולד בארטון • ג'יימס הופמן • קינגסלי טאפט • ג'ון בריקר • סטיבן מרווין יאנג • רוברט טאפט ג'וניור • הווארד מצנבאום • מייק דה ויין • שרוד בראון • ברני מורנו |  |
| קבוצה 3 | תומאס וורת'ינגטון • אדוארד טיפין • סטנלי גריסוולד • אלכסנדר קמפבל • ג'רמיה מורו • ויליאם טרימבל • אית'ן אלן בראון • ויליאם הנרי הריסון • ג'ייקוב בורנט • תומאס יואינג • ויליאם אלן • סלמון צ'ייס • ג'ורג' פיו • סלמון צ'ייס • ג'ון שרמן • סטנלי מתיוס • ג'ורג' פנדלטון • הנרי ב. פיין • קלווין ברייס • ג'וזף פורקר • תאודור ברטון • וורן הרדינג • פרנק ויליס • סיירוס לושר • תאודור ברטון • רוסקו מקולוק • רוברט בלקליי • רוברט טאפט • תומאס בארק • ג'ורג' בנדר • פרנק לאושי • ויליאם בארט סקסבי • הווארד מצנבאום • ג'ון גלן • ג'ורג' ווינוביץ' • רוב פורטמן • ג'יי. די. ואנס • ג'ון יוסטד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007384064605171  ISNI: 0000 0000 2517 3646  LCCN: n85363516  SNAC: w6ws92p1  US Congress: M000255  VIAF: 50687620   WorldCat (עם VIAF): 50687620
מרגלית הר-שפי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1975 (בת 50 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 
מרגלית הר-שפי (נולדה ב-1975) היא ישראלית שנמנתה עם מכריו של יגאל עמיר, לפני שרצח את יצחק רבין, והורשעה לאחר הרצח באי-מניעת פשע, בנימוק שידעה אודות כוונותיו של הרוצח ולא דיווחה עליהן למשטרה. מאסרה קוצר, לאחר שריצתה שני שלישים מגזר הדין, בחנינה מטעם נשיא המדינה, לאחר שהתייעץ עם ראשי השב"כ לשעבר כרמי גילון ועמי אילון שאמרו לו שהיא לא ידעה על כוונת הרוצח.