stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם קופר
ביוגרפיה

אברהם קופר נולד ב-8 בספטמבר 1787 בגריניץ', לונדון, בנם של בעל חנות טבק. בגיל שלוש-עשרה החל לעבוד באמפיתיאטרון של אסטלי, ובהמשך שימש כרכּב בשירותו של הנרי מיוקס, מבשל בירה ולימים הברונט הראשון לבית מיוקס. בגיל עשרים ושתיים, מתוך רצון להחזיק בדיוקן של סוס אהוב שהיה תחת טיפוחו, רכש מדריך לציור, למד את השימוש בצבעי שמן וצייר את התמונה על בד שנתלה על קיר האורווה. אדונו התרשם מהציור, רכש אותו ועודד אותו להמשיך בציור. בעקבות זאת החל קופר להעתיק הדפסים של סוסים, ובהמשך הוצג בפני הצייר בנג'מין מרשל, שהתמחה בציור בעלי חיים, אשר קיבל אותו לסטודיו שלו והפנה אותו לפרסם את עבודותיו בכתב העת Sporting Magazine, שהתמקד בנושאים ספורטיביים ומאוירים.
בשנת 1814 הציג את ציורו "תאם או'שאנטר", ובשנת 1816 זכה בפרס על ציורו "קרב ליני". בשנת 1817 הציג את הציור "קרב מרסטון מור" והתקבל כחבר-משנה באקדמיה המלכותית לאמנויות, ובשנת 1820 נבחר כחבר מלא באקדמיה. על אף שלא זכה להשכלה רחבה, קופר נחשב לאמן מחונן ומסור. צבעיו נטו להיות שטוחים ומעומעמים, אך שליטתו בדיוקנאות סוסים ובאנטומיה שלהם הייתה מרשימה. כמו כן, היו לו ידיעות מסוימות בתחום ההיסטוריה, והוא גילה חיבה מיוחדת לציור סצנות מתקופת מלחמות האנגלים – תומכי המלוכה מול תומכי הפרלמנט.
קופר נפטר ב-24 בדצמבר 1868 ונקבר בבית העלמין הייגייט בלונדון, בחלקו המערבי, בצמוד לחומה הצפונית (חלקה מספר 830).
מבחר מיצירותיו > יצירות נבחרות

פלר דה ליס (1827, האוסף המלכותי)
"שדה בוסוורת'" (1825, מוזיאון האמנות של דאלאס, טקסס)
"מותו של סר פרנסיס ראסל, שנרצח במרמה בפגישה בגבול, 16 ביולי 1585" (1827, אוסף דוכס בדפורד, וובורן אבי)
"קרב זוטפן, 1586" (1826, אוסף דוכס בדפורד, וובורן אבי)
"קרב מרסטון מור" (1819, מוזיאון ואוסף האמנות האריס, פרסטון)
"התנהגותו ההרואית של קרומוול בקרב מרסטון מור" (1821, צ'קרס האוס, בקינגהאמשייר)
"קרומוול מוביל את פרשיו לקרב, (מוזיאוני קיימברידג', בבית קרומוול, הנטינגדון)
"סצנת קרב" (מיוחס לקופר, גלריית האמנות גילדהול, לונדון)
"ניצחונו הגדול הראשון של ולינגטון – קרב אסאי" (אוסף רגימנט הדרגונים הקלים)
"קרב ליני" (אוסף לורד אגרמונט, בית פטוורת')
גלריה

פלר דה ליס
"קריב ורוזה", 1817
Tam O'Shanter
"ריצ'רד השלישי והרוזן מריצ'מונד במהלך הקרב על שדה בוסוורת'"
תחריט אחרי קופר, מאת אדוארד האקר (1813–1905), 1866.
הערות שוליים

1 2  Cansick, Frederick Teague (1872). The Monumental Inscriptions of Middlesex Vol 2. J Russell Smith. p. 116. נבדק ב-9 באפריל 2021. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810579117305606  AAG: 2036  BNE: XX5458060  DSI: 5829  GND: 11769830X  ISNI: 0000 0000 6677 0842  LCCN: nr91037399  RKD: 18135  SNAC: w6qv4690  ULAN: 500023150  VIAF: 45086944   WorldCat (עם VIAF): 45086944 
הקבר המשפחתי של אברהם קופר בבית הקברות הייגייט
משוב חקלאות

| --- | --- |

 תדירות:  ירחון
 פורמט:  A3
 מו"ל:  חיים אלוש
 בעלים:  משוב גרופ
 עורך ראשי:  חיים אלוש
 תאריכי הופעה:  ספטמבר 1987 – הווה (כ־37 שנים)
 שפה:  עברית
 מערכת:  באר שבע
 מדינה:  ישראל
 אתר "משוב ניוז"
 
משוב חקלאות הוא ירחון שמוציאה לאור חברת משוב גרופ מאז 1987 . העיתון עוסק בענף החקלאות, תוך התמקדות בכלכלה חקלאית. בירחון מתפרסמים מחקרים ומאמרים, מדווח על פיתוחים טכנולוגיים ומסקר אירועים וחדשות מישראל ומחו"ל. משוב גרופ מפעילה גם את אתר חדשות החקלאות והכלכלה הירוקה משוב ניוז ( בדומה לשם העיתון באנגלית: "mashov news ")
“משוב גרופ, מוציאים לאור גם את המגזין גנים ירוקים. המגזין מיועד לאנשי מקצוע בתחום הגינון ומספק מידע מקצועי, חידושים, וטיפים בתחום עיצוב הגנים, צמחייה, וטיפוח סביבה ירוקה.
היסטוריה

"משוב חקלאות" נוסד בספטמבר 1987 על ידי חיים אלוש. מאז הקמתו משוב חקלאות האמין בחשיבות החקלאות בישראל. לאורך עשרות שנים הפגינה מערכת משוב אמפתיה גדולה לחקלאים ולחקלאות הישראלית. עורכו הראשון של הירחון היה עמיר רפפורט. "משוב חקלאות" היה בעת הקמתו העיתון החקלאי הבלתי תלוי היחיד. עיתוני החקלאות האחרים שיצאו אז לאור היו בבעלות ארגונים חקלאיים.
מאבקים ציבוריים

לאורך השנים ניהלה מערכת משוב מאבקים ציבוריים למען החקלאים:
אתר חדשות

בספטמבר 2013 השיקה "משוב גרופ" את משוב ניוז, אתר חדשות בנושאי חקלאות, גינון ואיכות הסביבה כלכלה ירוקה מישראל ומהעולם.
משוב ניוז (בדומה לשם העיתון באנגלית: "mashov news") במסגרת האתר נכלל המדור אולפן משוב ניוז - ערוץ וידאו, המשדר כתבות מהאולפן. האתר מספק סיקור נרחב ומעמיק על נושאים חקלאיים, טכנולוגיות חקלאיות, אתגרים סביבתיים ופתרונות לקיימות, שאינם זוכים לסיקור בהיקף זה בכלי התקשורת הכלליים. בנוסף לתכנים מקומיים, האתר מעניק סקירה מקיפה של מגמות והתפתחויות עולמיות בתחומים אלו וכן כולל מאמרים מקצועיים, דעות מומחים, ראיונות עם דמויות מפתח, וכלים מעשיים עבור אנשי מקצוע, חקלאים, גננים, יזמים ומדענים.
אולפן הטלוויזיה של משוב ניוז
אולפן הטלוויזיה של משוב ניוז מופעל באופן תקופתי ומספק פלטפורמה ייחודית לדיונים מעמיקים על האתגרים, המגמות והפיתוחים המובילים בתחום החקלאות בישראל. האולפן מפיק תכנים ייחודיים הכוללים ראיונות עם דמויות מפתח, סקירות מקצועיות, דיונים בנושאים אקטואליים, והצגת פתרונות חדשניים לחקלאות הישראלית.
האולפן מארח שרים, חקלאים מובילים, חוקרים וראשי ארגונים מקצועיים, במטרה להציג זוויות שונות ולחבר את הציבור הרחב והקהילה המקצועית לנושאים המרכזיים של התחום. התוכניות שואפות להעלות לסדר היום הציבורי את חשיבותה של חקלאות בת-קיימא, להעצים את החקלאים, ולעודד חדשנות בענף.
האולפן פועל גם במסגרת תערוכות ופעילויות מיוחדות שמארגנת קבוצת משוב, ומהווה זירה מרכזית לשיח מקצועי ולשיתוף פעולה בין כל העוסקים בתחום.
ועידות משוב

ועידות משוב הן כנסים המאורגנים על ידי העיתון הישראלי "משוב חקלאות ", אשר מתקיימים מאז היווסדו של העיתון. ועידות אלו מוקדשות לנושאים מרכזיים בחקלאות ובכלכלה הירוקה, ובין היתר, הן מארחות אישים בעלי השפעה מתחומי הממשל, הכלכלה, האקדמיה והמגזר העסקי בישראל. השיח הנוצר בעקבות הוועידות יוצר לעיתים תהודה תקשורתית בינלאומית בשל יכולת ההשפעה של הדוברים על סדר היום המדיני, הפוליטי, הכלכלי והחברתי בישראל. מדי שנה נערכות ועידות מרכזיות: ועידת ישראל לחקלאות, ועידת ישראל לכלכלה ירוקה.
ועידות משוב > ועידת ישראל לחקלאות

הוועידה ידועה כאירוע  החקלאי מרכזי ובולט ביותר בישראל ,המפגיש בין ראשי הצמרת החקלאית, הפוליטית, העסקית, האקדמית,הביטחוניות והשיווקית  בישראל. הוועידה מתרחשת במשך יומיים המוקדשים לדיונים, הרצאות ומפגשים להצגת הנושאים והמגמות בעלי השפעה על  החקלאות, הביטחון והכלכלה המקומית  לטווח הקרוב והרחוק. בין משתתפי הוועידה לאורך השנים:  נשיאי מדינת ישראל, שרים בכירים בממשלה, בכירים במגזר הכלכלי, העסקי,  החקלאי, האקדמי  הביטחון והתקשורת.
הירחון יזם את ועידת ישראל לחקלאות, העוסקת בתרומת החקלאות לכלכלה, לביטחון ועוד. הוועידה הראשונה התקיימה באוקטובר 2010 בקיבוץ כפר בלום במעמד נשיא המדינה שמעון פרס. ועידות נוספות התקיימו בקיבוץ רביבים, בגני התערוכה ועוד. החל משנת 2016 מתקיימת הוועידה במשך יומיים בירושלים. בשל מלחמת חרבות ברזל התקיימה ועידת ישראל לחקלאות בדצמבר 2023 במתכונת מיוחדת בזאפה באר-שבע.
ב-2024  חזרה הוועידה לירושלים והתקיימה במשך יומיים במלון רמדה.
ועידות משוב > ועידת ישראל לכלכלה ירוקה

"ועידת ישראל לכלכלה"  התקיימה במרכז הקונגרסים אוניו  ב־18 .03.2024  בסימן ״החזרת מדינת ישראל לצמיחה״.
מלחמת "חרבות ברזל" יצרה למדינת ישראל אתגרים כלכלים גדולים מאוד, לדעת מומחים רבים השקעה משאבים קטנים יחסית ב״כלכלה הירוקה״ יכולה לגרום להתאוששות כלכלית מהירה מאוד שגם עשויה לתרום רבות לאיכות החיים של תושבי המדינה. ידוע שמשבר האקלים העולמי והתחממות כדור הארץ מעסיקים מאוד את העולם כולו ולכן הטיפול בנושא שינוי האקלים, יסייע לישראל להחזיר את דרוג האשראי שהייתה בו עד לאחרונה.
מכיוון שההנחה בעולם שכבר בעתיד הנראה לעין תתרחש הסלמה חמורה במקרים של מזג אוויר קיצוני, אם הכלכלה העולמית תמשיך להתנהל כסדרה.
עורכים ראשיים

עמיר רפפורט – 1987–1989
מיקי לרר – 1989–1992
נעמה דותן – 1992–1997
עמי רוז'נסקי – 1997–2002
חיים אלוש – 2002–2011
חיים אלוש ואבי פז – 2012–2015
שירה צחור – 2015–2017
חיים אלוש – החל מ-2017
פורד 3 טון M1918

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טנק קל
 מדינה מייצרת:  ארצות הברית ארצות הברית
 יצרן:  פורד 
 שנת ייצור:  1918
 דגם קודם:  אין
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם הראשונה
 מידע טכני
 אורך:  4.30 מטרים
 רוחב:  1.80 מטרים
 גובה:  1.80 מטרים
 משקל:  3.4 טון
 מהירות:  12.8 קמ"ש
 טווח פעולה:  55 קילומטר
 מנוע:  4 צילינדרים, בנזין, 45 כוחות סוס (2 מנועים של פורד מודל T)
 שריון:  13 מ"מ
 צוות:  2 (נהג + תותחן)
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  מקלע 7.62 מ"מ ("M1919 Browning machine gun" (אנ'))
 חימוש משני:  אין
 
פורד 3 טון M1918 (באנגלית: Ford 3-Ton M1918) היה טנק קל, מהטנקים הראשונים שיוצרו בארצות הברית, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בשנת 1918.
סך הכול יוצרו 15 יחידות.
היסטוריה

הייצור הראשוני של "פורד 3 טון M1918" היה של חמישה עשר טנקים, אחד מהם נשלח לצרפת לבדיקה. התכנון המקורי היה על שיתוף פעולה בשדה הקרב בין ה"פורד 3 טון M1918" לטנק הצרפתי רנו FT-17.
חוזה עבור 15,000 כלי רכב אלה הוענק. עם זאת, חיל הטנקים האמריקאי ראה שהוא לא עומד בדרישות שרצו. החוזה של 15,000 הטנקים הסתיים על ידי שביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה, משאיר רק את 15 כלי רכב המקוריים שיוצרו.
מאפיינים

יחס כח/משקל: 10.4 כ"ס לטון
קיבולת מכל דלק - 17 גלון (64.35 ליטר)
חימוש עיקרי - מקלע (ללא תותח)
מאפיינים > מעבר מכשולים

עומק מים וקרקע: 80 סנטימטר
תעלות (רוחב): 2.00 מטר
קירות (גובה): 80 סנטימטר
יכולת טיפוס: 25° (מעלות)
תמונות

"פורד 3 טון M1918"
"פורד 3 טון M1918"
"פורד 3 טון M1918"
לקריאה נוספת

"פורד 3 טון M1918" - תמונות
"פורד 3 טון M1918" -  תמונות (net-maquettes.com/pictures/ford-3-ton-1918)
הערות שוליים

↑  "פורד 3 טון M1918" internetmodeler.com/scalemodels/flarmor/Commander-Series-1-35-Ford-3-Ton-Tank-1918
↑  "פורד 3 טון M1918" - מפרט tanks.net/world-war-one-tanks/ford-3-ton-tank
↑  "פורד 3 טון M1918" militaryfactory.com/armor/detail
↑  "פורד 3 טון M1918" aviarmor.net
↑  "פורד 3 טון M1918"  - היסטוריה FORD M1918 3-TON TANK". Historical Firearms. February 24, 2018. Retrieved February 26, 2018. "On the right of the tank was the gunner’s position and to the rear wear the two Model T engines, in total the M1918 was 14 feet in length."
| טנק |
| --- | --- | --- |
| ערכי משנה | היסטוריה של הטנקים • מבנה הטנק • סוגי טנקים • דגמי טנקים עיקריים (לפי ארצות) |  |
| מיגון הטנק | שריון פסיבי • שריון מרוכב • שריון ריאקטיבי • מערכת הגנה אקטיבית לטנקים • מדוכות עשן |  |
| ראו גם | לוחמת שריון • חיל שריון • רכב קרבי משוריין  • טנקים בשירות צה"ל • חיל השריון הישראלי |  |
| נגד טנקים | נגד טנקים • רקטה נגד טנקים • טיל נגד טנקים • תעלת נ"ט • בזנ"ט • מטען גחון |  |
דגמים נבחרים • טנקי מערכה מודרניים
רטוריקה

רטוריקה היא אמנות השכנוע באמצעות השפה. אמנות זו מתארת את האמצעים בהם יכול אדם להשתמש כדי להעביר רעיון מסוים בדרך המתאימה ביותר לשכנוע בן שיחו. נהוג להתייחס לרטוריקה כאל אמנות הנאום, אולם בהגדרתה הקלאסית היא כוללת את כל סוגי השכנוע – מול קהל אך גם פנים אל פנים או אפילו בכתב. רטוריקה היא אחת משלוש האמנויות החופשיות המקוריות (הטריוויום), יחד עם דקדוק ולוגיקה שנחשבו בימי הביניים לחומר הלימוד ההכרחי עבור אדם חופשי.
בזמנים עתיקים ובימי הביניים, הדקדוק נחשב לשימוש נכון בשפה דרך למידה וביקורת על מודלים ספרותיים; דיאלקטיקה נחשבה להמצאת ובחינת ידע חדש דרך תהליך של שאילת שאלות ומתן תשובות; ורטוריקה נחשבה לשכנוע הציבור ומסגרות פוליטיות וציבוריות כגון אסיפות ובתי משפט. לכן, הרטוריקה ידועה בהצלחתה בחברות פתוחות ודמוקרטיות עם זכויות של חופש הביטוי וחופש ההתארגנות.
אמצעים רטוריים

קיימות מספר דרכים לרטוריקה בפועל (כלומר לשכנוע והעברת מסר נכון או שגוי בפועל):
רציונליזציה – ניסיון להוכיח טענה בעזרת טיעונים הגיוניים והצגת עובדות, לדוגמה על ידי עורך דין בעת הופעה בבית משפט.
הומור – שימוש בצורות שונות של הומור כדי להיתפס מצחיק וחינני ובכך להעביר את המסר בצורה יעילה יותר (אדם הנתפס כמצחיק נתפס לרוב כנחמד יותר ולפיכך כאמין יותר).
סרקזם – שימוש בצורות שונות של אמרות סרקסטיות שאולי יתפסו על ידי המאזין כמרתיעות ומתוחכמות ויגרמו לו להאמין כי טיעוניו שלו עצמו נחותים.
קישוש (שימוש באיש קש) – במצב זה מוצגת צורה מפושטת של טיעוני הנגד הגורמת להם להיראות מצחיקים, טיפשיים ובלתי אמינים.
דמגוגיה – פנייה אל רגש הפחד: הפחדת המשוכנעים והצגה כאילו אי קבלת הטיעון תגרום להם לצרות צרורות.
הזדהות – הטענה כי הרטוריקן מבין את מצבו של המאזין, ואף חווה אותו בעצמו או נתקל באנשים רבים החווים אותו ולכן אם יאמץ המאזין את הרעיון או המוצר\שירות הוא יוושע ממצבו.
אידיאליזציה – ניסיון להציג דבר מסוים כאידיאלי (איכותי, רצוי ומשפר חיים כביכול) – אופייני לפרסומות המציגות מוצר או שירות כמה שיביא את המאזין למצב אידיאלי.
האמצעים הרטוריים נחלקים לתוכן ולסגנון. הסגנון כולל את המרכיבים הפונים לרגש כגון שימוש במילים טעונות מילים בעלות קונוטציה חזקה חיובית או שלילית, למשל מדהים או זוועתי, מטאפורות, מילים "מעצימות", האנשה, ציוריות, ניבים וצירופים קבועים, חריגה מן המילים הצפויות, באמצעות שבירת צירוף כבול ("חיים ומוות ביד המקלדת"), שפת גוף ועוד. התוכן פונה לשכל באמצעות טיעונים, עובדות, ציטוטים, דוגמאות וסטטיסטיקות. נהוג לומר כי הרטוריקה הקלאסית התמקדה בסגנון ואילו הרטוריקה המודרנית מדגישה את התוכן.
אפלטון על הרטוריקה

בדיאלוג "גורגיאס" דן אפלטון ברטוריקה (ע"ע סופיזם). ראשית, סוקרטס מוכיח את גורגיאס על כך שאמנות הרטוריקה אינה עוסקת באמת, כפי שמתיימר להציג זאת גורגיאס, ושהרטוריקן אינו מבין בנושאים עליהם הוא מדבר. לאחר מכן מגדיר סוקרטס ארבעה צמדים: ארבע אמנויות אמת שמפתחות את האדם, וארבע אמנויות שקר שבאות לענג את האדם אך פוגעות בו:
רפואה – בישול
גימנסטיקה – אסתטיקה
פילוסופיה – סופיזם
מדע המדינה – רטוריקה
את הדוגמה הטובה ביותר ניתן לקחת מהמתח שקיים בין רפואה לבישול. אומר סוקרטס, שבעוד שתרופה תהיה מרה, הרופא, אשר מבין בבריאות האדם, יודע מה טוב לחולה ולכן יתן לו מענה לבעיותיו. לעומתו הטבח אשר אינו מבין בבריאות האדם מסוגל ליצור מאכל אשר יערב לחך החולה אך יפגע בגופו. לכן לרוב יאהב האדם מן השורה את הטבח על פני הרופא ויעדיף להקשיב לטבח.
כנ"ל לגבי המתח בין ספורט לאסתטיקה (איפור, לבוש יפה, תסרוקות למיניהם). שתי המיומנויות הללו גורמות לאדם להראות חינני יותר, אך אומנות האסתטיקה היא אומנות שקר, כי החינניות שהיא מקנה היא חיצונית בלבד, ואינה משפרת באמת את גוף האדם.
זו בעצם אמירתו של אפלטון לגבי רטוריקה. רטוריקה באה לענג את השומע באותן מילים אותן הוא רוצה לשמוע כדי שיקבל את עמדת הרטוריקן, אך לרוב הקשר בין אותן מילים לבין האמת הוא חלקי עד אפסי, אך לרטוריקן אין זה משנה. דוגמה לכך ניתן למצוא באותו הדיאלוג "גרוגיאס", בקטע ארוך בו מספר גרוגיאס לסוקרטס על חולה אשר לא היה מוכן להקשיב לרופאיו, ורק בעצת גרוגיאס הסכים לקחת את התרופה שתיטיב עמו. סוקרטס מוכיח לאחר מכן את גרוגיאס על כך שאינו מכיר באמת את טיב התרופה או את טיב המחלה – רק את טיב האדם השוכב מולו ומה אותו אדם צריך לשמוע.
הרטוריקה החדשה

"הרטוריקה החדשה" הוא שמה של אסכולה חדשה בחקר הרטוריקה, שאת עיקריה ניסח חיים פרלמן בספרו "ממלכת הרטוריקה: רטוריקה והעלאת טיעונים". לפי פרלמן, הרטוריקה אינה נפרדת מהדיאלקטיקה, ותפקידה לחשוף את האמת או את האמיתות האפשריות, וזאת תוך הליך רציונלי והידיינות בין הדובר לקהל. הליך רציונלי זה מתאפשר לפי פרלמן בזכות הדיון המתבסס על נקודות הסמכה, העלאת טיעונים רציונליים וחשיבה ביקורתית. בכך למעשה מהווה הרטוריקה תאוריה של ארגומנטציה.
ראו גם

דיבייט
אקפראסיס
שאלה רטורית
לקריאה נוספת

אריסטו, רטוריקה, תרגום, מבוא והערות: גבריאל צורן, ספריית פועלים, 2002
צבי יוגב, "לגנוב את ההצגה", הוצאת הקריה האקדמית קריית אונו 2009
שי פרוגל, "רטוריקה", הוצאת דביר, 2006
יורם שובל, נְאוּמוֹלוֹגְיָה, הוצאת קונטנטו דה סמריק, 2015
יהושע גתי (עורך), מילה בסלע: רטוריקה עכשיו, עמק יזרעאל: המכללה האקדמית עמק יזרעאל, 2009.
יהושע גתי, אמנות הרטוריקה: מיוון העתיקה ועד אובמה, סדרת "האוניברסיטה המשודרת", תל אביב: משרד הביטחון, 2013.
הערות שוליים

| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536455305171  BNE: XX525949  BnF: cb119452384 (data)  GND: 4076704-8  LCCN: sh85113628  LNB: 000052869  NDL: 00572475  NKC: ph125389
לוטציום

לוטציום (באנגלית: Lutetium) הוא יסוד כימי מסדרת הלנתנידים שסמלו הכימי Lu ומספרו האטומי 71. הוא נמנה עם משפחת היסודות הנדירים, אם כי למעשה הוא אינו נדיר, אלא מפוזר בדלילות ולכן יקר להפקה.
תכונות

לוטציום הוא מתכת בצבע לבן כסוף, עמיד בפני קורוזיה ויציב באוויר.
שימושים

הפקת כמויות שימושיות של היסוד כרוכה במאמץ ובמחיר גבוה, ובשל כך שימושיו מוגבלים מאוד. ביניהם:
שימוש כזרז בתעשיית הנפט.
שימושים באלקילציה ופילמור.
היסטוריה

לוטציום (על-פי שמה הלטיני הקדום של "פריז" - לוטטיה) זוהה ב-1907 באופן בלתי תלוי על ידי המדען הצרפתי ז'ורז' אירבן (Georges Urbain) ועל ידי המינרלוג (מומחה למינרלים) האוסטרי קרל וולסבך (Carol Auer von Welsbach). שני החוקרים מצאו לוטציום כזיהום במינרל איטרביה.
תהליך הפרדה של לוטציום מאיטרביה תואר לראשונה על ידי אירבן. הוא בחר שני שמות ליסוד החדש: "ניואיטרביום" ("איטרביום חדש") ו"לוטסיום". ב-1949 השם "ניואיטרביום" נזנח לטובת "לוטציום".
צורה בטבע

לוטציום אינו מופיע בטבע בצורתו החופשית, אלא יחד עם מתכות אחרות. תהליך הפרדתו ממתכות אחרות הוא קשה במיוחד, מה שהופך אותו (יחד עם נדירותו) לאחד היסודות היקרים ביותר בעולם (מחירו גבוה פי שישה מזהב).
לוטציום מופק מסחרית בעיקר מהמינרל מונזיט (0.003% בקירוב). לוטציום מתכתי טהור בודד שנים רבות לאחר זיהויו בזכות התפתחות טכניקות טיהור כמו חילוף יונים.
אמצעי זהירות

ללוטציום רעילות נמוכה. אין לו תפקיד ביולוגי, אך מסוגל להאיץ מטבוליזם.
ג'. הוגו ארונסון

ג'ון הוגו ארונסון (באנגלית: John Hugo Aronson; 1 בספטמבר 1891 –  25 בפברואר 1978) היה פוליטיקאי ואיש עסקים אמריקאי יליד שוודיה, חבר המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל ה-14 של מדינת מונטנה מ-1953 עד 1961. טרם כהונתו כמושל כיהן ארונסון כחבר בית המחוקקים של מונטנה.
ביוגרפיה

ג'ון הוגו ארונסון נולד בילסטאד (Gällstad) שבמחוז אלווסבורי בשוודיה. הוא היה אחד מחמשת ילדיהם של יוהאן ארון יוהאנסון (1856–1927) ויוליאנה פרדריקה יוהאנסדוטיר (1857–1940). ארונסון נישא פעמיים: בפעם הראשונה למטילדה לאנגנה, ובפעם השנייה לרוז מקלור.
בשנת 1915 היגר ארונסון לארצות הברית, התיישב במונטנה ותבע את בעלותו על שטח בן 320 אקר בעמק אלק בייסין (Elk Basin). בשנת 1922 התגלו מרבצי נפט בשדה קווין סאנברסט שבמחוז טול, מהעשירים בשדות הנפט והגז של מונטנה. ארונסון ניהל חברה לבניית מתקני קידוח נפט והרחיב את עסקיו עם חברת הובלות, תוך שהוא מפרסם את עצמו בתור "השוודי הדוהר".
ארונסון נבחר לבית הנבחרים של מונטנה בשנת 1938, ולסנאט של מונטנה בשנת 1944. בשנת 1952 התמודד על תפקיד מושל מונטנה מול המושל המכהן ג'ון בונר, וניצח אותו בפער קטן. בבחירות 1956 התמודד לכהונה נוספת מול התובע הכללי של מונטנה, ארנולד אולסן, עליו גבר בהפרש זעום.
במהלך כהונתו יזם ארונסון יזם הכנסה ייעודית עבור מועצת הכבישים של מונטנה דרך מיסוי הדלק. בנוסף, הוא הקים את "המועצה המחוקקת" כדי לסייע למחוקקים בהכנת חוקים דרושים.
ארונסון נפטר בבית החולים לחיילים משוחררים שבקולומביה פולס במונטנה, בדיוק 11 שנה לאחר מות רעייתו. הוא נקבר בבית העלמין פלזנט ויו במונדובי, מחוז לינקולן, וושינגטון.
הערות שוליים

↑  Official Montana General Election Returns, November 4, 1952, מזכיר המדינה של מונטנה (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3811 1882  LCCN: n99270610  NARA: 10573650  SNAC: w63n22mz  VIAF: 33794941   WorldCat (עם VIAF): 33794941
יישוב

.
יישוב הוא תחום גאוגרפי המהווה יחידה אחת בעלת מאפיינים מוגדרים ומשמש למגורי קבע של בני אדם. היישוב הוא המקום בו נעשתה התיישבות.
המאפיין הבולט ביותר של יישוב הוא המאפיין הגאוגרפי, כלומר – הפרדה אזורית בין היישוב לבין השטח הלא מיושב שסביבו ויישובים סמוכים. מאפיין אחר של היישוב הוא מאפיין השלטון, כלומר – ליישוב (בדרך כלל, אך לא בכל מקרה) שלטון אוטונומי במידה מסוימת (גם אם הוא כפוף לשלטון מרחבי). מלבד מאפיינים אלו, קיימים לעיתים מאפיינים כלכליים, תרבותיים ואחרים המגדירים את היישוב. כמו כן, קיימת כמעט בכל המקרים זיקה רגשית של האדם ליישובו.
סוגי יישובים

היישובים מתחלקים לשני סוגים עיקריים: יישובים עירוניים ויישובים כפריים.
היישובים העירוניים הם, בדרך כלל, גדולים יותר מן היישובים הכפריים ומאופיינים בצפיפות אוכלוסייה גבוהה. ביישובים העירוניים נמצאים המרכזים הגדולים וכן הריכוזים הגדולים של שירותים, מסחר ותעשייה. סוגי יישוב עירוני הם ערים ועיירות. עיר גדולה נקראת גם בשם "כרך". אוסף של יישובים (בעיקר עירוניים) המקיימים זיקה אל עיר־אם נקרא מטרופולין.
היישובים הכפריים (הנקראים בדרך כלל כפרים) מאופיינים על ידי הימצאותם בחיק הטבע ובדרך כלל, בעיסוק התושבים, או חלק גדול מהם, בחקלאות. בעבר הם הקיפו את רוב האוכלוסייה, אולם, עם המהפכה התעשייתית במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל תהליך של עיור (אורבניזציה), דהיינו – מעבר תושבים מן הכפרים לערים. תהליך זה החל באירופה, התפשט בהדרגה על פני כל העולם, ונמשך עד היום. בעוד שבשנת 1800 מנתה האוכלוסייה הכפרית כ-97% מסך האוכלוסין על פני כדור הארץ, הרי בשנת 1900 ירד השיעור לכ-86%, ב-1950 – לכ-70%, ובראשית המאה ה-21 הוא עומד לחצות את גבול ה-50%.
סוגי יישובים בישראל על פי החוק הישראלי (משרד הפנים) > סוגי היישובים

יישוב: מקום ששמו נקוב בצו;
יישוב שיתופי: קיבוץ, קבוצה, מושב עובדים, מושב שיתופי, כפר שיתופי, לרבות יישוב שלפחות שמונים למאה מתושביו שהם בני 17 ומעלה מאוגדים באגודה שיתופית להתיישבות ושהמועצה מכירה בו כיישוב שיתופי לצורך צו זה;
יישוב שאינו שיתופי: יישוב שאינו קיבוץ, קבוצה, מושב עובדים, מושב שיתופי, כפר שיתופי.
עירייה: כל אחת מהעיריות אשר שמה נקוב בצו.
מועצה מקומית: כל אחת מהמועצות המקומיות אשר שמה נקוב ב"צו המועצות המקומיות (א), תשי"א–1950" וב"צו המועצות המקומיות (ב), תשי"ג–1953";
מועצה אזורית: כל אחת מהמועצות המקומיות בצירוף תחום יישוביה ואשר שמה ושמותיהם מפורטים ב"צו המועצות המקומיות (מועצות אזוריות), תשי"ח–1958".
מועצה כפרית: צירוף תחום היישובים אשר שמותיהם מפורטים בצו מתחת לשמה של אותה מועצה אזורית ושאף אחד מהם אינו יישוב שיתופי או כפר שיתופי כמשמעותו בתקנות האגודות השיתופיות (חברות), התשל"ג–1973;
מועצה אזורית שבתחומה אין יישוב שיתופי: מועצה אזורית שאין בתחומה יישוב שיתופי או כפר שיתופי כמשמעותו בתקנות האגודות השיתופיות (חברות), התשל"ג–1973;
סוגי יישובים בישראל על פי החוק הישראלי (משרד הפנים) > הרשויות: סוג וניהול

רשות מקומית: רשות מקומית היא מוסד ציבורי העוסק בניהול העניינים המוניציפליים/המקומיים (תכנון/רישוי, חינוך, תשתיות, תברואה, תרבות, מים ועוד תחומים רבים שנקבעו בחוק) של יישוב/קבוצת יישובים. הרשויות המקומיות הן העיריות, המועצות המקומיות, המועצות האזוריות/הוועדים המקומיים. מועצה אזורית מאגדת בתוכה יישובים שאינם שיתופים ו/או יישובים שיתופיים.
ועד מקומי: ועד מקומי הוא מוסד ציבורי שנבחר או שנתמנה לפי הוראות צו לניהול ענייניו של יישוב. לוועד מקומי יהיו בתחום הנהלתו, כל סמכויות המועצה שבתחומה, ככל שאצלה לו המועצה על פי החלטתה ובהתאם לתנאים שנקבעו בה, לרבות התנאים והמגבלות בסמכויות אלה. הוועד המקומי יהיה רשאי לעשות שימוש בסמכויותיו, ככל שלא יהיה בכך סתירה להחלטות המועצה שהודיעה עליהן לוועד ולחוקי העזר שלה. המועצה רשאית לבטל אצילת סמכות לוועד המקומי כאמור ובלבד שנתנה לוועד המקומי הזדמנות להשמיע את טענותיו.
ניהול היישוב: העניינים המקומיים של יישוב/קובצת יישובים מנוהלים על ידי רשות מקומית (עירייה, מועצה מקומית, מועצה אזורית/ועד מקומי) ועל ידי ועד מקומי ביישוב שאינו רשות מקומית. מוסדות ציבור אלו מעניקים לתושביהם שירותים מוניציפליים (תכנון/רישוי, חינוך, תשתיות, תברואה, תרבות, מים ועוד) ובתחומים רבים שנקבעו בחוק.
סמכויות הניהול: סמכויות הניהול ברשויות נתונות כדלקמן: א) עירייה: למועצה וליו"ר העירייה. ב) מועצה מקומית: למועצה וליו"ר המועצה. ג) תחום עודף במועצה אזורית: למועצה וליו"ר המועצה. ד) יישוב שאינו שיתופי: למועצה וליו"ר המועצה ו/או לוועד המקומי וליו"ר הוועד. ה) יישוב שיתופי: למועצה וליו"ר המועצה ו/או לוועד האגודה/לוועד המקומי וליו"ר האגודה/ליו"ר הוועד.
סוגי יישובים בישראל על פי החוק הישראלי (משרד הפנים) > הרשויות: זכויות הצבעה של תושב

א. עירייה: ליו"ר העירייה ולמועצה. ב. מועצה מקומית: ליו"ר המועצה ולמועצה. ג. תחום עודף במועצה אזורית: ליו"ר המועצה ולמועצה. ד. יישוב שאינו שיתופי: ליו"ר המועצה, למועצה ולוועד המקומי. היו"ר הוועד נבחר על ידי הוועד. ה. יישוב שיתופי: ליו"ר המועצה, למועצה ולוועד האגודה/לוועד המקומי. היו"ר האגודה/הוועד נבחר על ידי הוועד.
סוגי יישובים בישראל, על פי ההלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מ-9 בינואר 2014

הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה אספה, עיבדה, ניתחה ופרסמה מידע אודות היישובים במדינת ישראל, בהמשך לפעילותן של המחלקה לסטטיסטיקה של ממשלת המנדט והמחלקה לסטטיסטיקה של הסוכנות היהודית. לכאורה, הלשכה/המחלקה לסטטיסטיקה הצליחו לאסוף בזמן אמת את הניתונים, ובכך לקדים את גופי הממלכה האחרים להציג את מצב/שמות היישובים במדינת ישראל ובארץ ישראל.
יישוב: מקום המאוכלס בקביעות והמקיים את התנאים האלה: א) גרים בו בקביעות 40 תושבים בוגרים או יותר, תאריך העדכון 23 במרץ 2016. ב) בעל מינהל עצמי (עירייה, מועצה מקומית, או ועד מקומי ביישוב שאינו רשות מקומית). ג) אינו נמצא בתחום המוניציפלי של יישוב אחר. ד) מוסדות התכנון אישרו את הקמתו.
סמל יישוב: היישובים בישראל מְסוּמָּלים ב-4 ספרות, לדוגמה: עין שריד 0880, יד מרדכי 0358. בנוסף, קיימים בארץ יישובים בלתי מוכרים.