stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קווינקו
הערות שוליים

1 2 3 4 5  (י.ז) קווינקו בע"מ: נתונים כספיים באתר מאי"ה.
1 2  (י.ז) קווינקו בע"מ - דוח תקופתי לשנת 2007
↑  שי שלו, ‏קלאב הוטל: מטבריה ואילת למטמון בלוטראקי, באתר גלובס, 27 בספטמבר 1999
↑  טלי ציפורי, ‏רובינסון וזילכה מקדמים את הנפקת הקזינו בלונדון; רסידו פיתוח תרכוש מהשניים את פעילותם הפרטית ברומניה, באתר גלובס, 15 בנובמבר 2006
↑  טלי ציפורי, ‏פרדי רובינסון מפסיק להמר; מכר אחזקותיו בשחר המילניום לקווינקו, באתר גלובס, 20 במרץ 2007
TheMarker digital, מילומור מממשת את אחזקותיה בשחר המילניום; עשויה לרשום רווח הון של 300 מיליון שקל המותנה בהנפקת החברה הבת בלונדון, באתר TheMarker‏, 20 במרץ 2007
↑  אפרת נוימן, יגאל זילכה מנפיק בלונדון את עסקי הקזינו  לפי שווי של עד 550 מיליון יורו, באתר TheMarker‏, 18 ביוני 2007
↑  קזינו לוטראקי יוון נחת בהצלחה בלונדון; QLI גייסה 111 מיליון אירו לפי שווי של 505 מיליון אירו, באתר גלובס, 3 ביולי 2007
אפרת נוימן, יגאל זילכה השלים בלונדון את הנפקת עסקי הקזינו לפי שווי של 600 מיליון דולר, באתר הארץ, 3 ביולי 2007
↑  טלי ציפורי, ‏QLI: הנפקה בה רק הבעלים הרוויחו, באתר גלובס, 1 בפברואר 2010
↑  שי שלו ואביב לוי, ‏הימור כושל בקזינו לוטראקי: ממיליארד דולר להערת "עסק חי", באתר גלובס, 5 באפריל 2011
↑  יעל גרונטמן, ‏זילכה: "מקווה שמשה בובליל יזנח את דרך הפלגנות והסכסוך", באתר גלובס, 7 בספטמבר 2010
↑  טלי ציפורי, ‏יגאל זילכה מתרחב בקמבודיה: שת"פ ל-QLI עם חברה מקומית להפעלת מלון וקזינו, באתר גלובס, 20 בספטמבר 2010
↑  מילומור וקווינקו מחלקות רווח של 55 מ' ד' ביוון, באתר גלובס, 7 בפברואר 2000
↑  הרצל לקס, קזינו לוטראקי הכניס במחצית הראשונה כ-370 מיליון שקל; קווינקו עברה לרווח נקי של כ-3 מיליון שקל ברבעון, באתר TheMarker‏, 22 באוגוסט 2004
↑  גולן פרידנפלד, ‏הקזינו של מילומור בלוטראקי הרוויח חצי מיליארד ש' ב-3 השנים האחרונות, באתר גלובס, 6 באפריל 2005
↑  רועי ברגמן וטלי ציפורי, ‏פרויקט תיירותי ביוון שבמרכזו קזינו - הפך לזירת קרבות, באתר גלובס, 1 בפברואר 2010
מיכאל רוכוורגר, יגאל זילכה רוצה להיפרד מהשותפים בקזינו לוטראקי ביוון, באתר TheMarker‏, 1 בפברואר 2011
↑  ליאור זנו, העסקים ביוון ממשיכים להדרדר: ההפסד התפעולי של קווינקו התרחב ל-37 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 1 ביוני 2011
↑   יורם גביזון, קווינקו הפסידה 54 מיליון שקל בקזינו בלוטראקי ברבעון השני של 2013, באתר TheMarker‏, 2 בספטמבר 2013
↑   ערן אזרן, סופו של קלאב הוטל לוטראקי יוון: קווינקו תמכור אותו ב-8 מיליון יורו, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2016
↑  אביב לוי, ‏משווי של מיליארד דולר ל-10 מיליון שקל בלבד: עלייתו ונפילתו של קזינו לוטראקי, באתר גלובס, 2 באוגוסט 2020
↑  מיכאל רוכוורגר, השולחנות בקזינו של קווינקו בבוקרשט חזרו לפעול, באתר TheMarker‏, 11 בינואר 2011
↑  שירה חורש, ‏חברת QLI קיבלה זכיון להפעלת קזינו בבניין הסטורי בעיר קונסטנצה שברומניה, באתר גלובס, 9 באוקטובר 2007
↑  יעל פטר, הקזינו של זילכה ברומניה לא יוקם: העירייה המקומית ביטלה ההסכם, באתר TheMarker‏, 19 בדצמבר 2010
קיאיצ'י מיזאווה

קיאיצ'י מיזאווה (ביפנית: 宮澤 喜一 ;‏ 8 באוקטובר 1919 - 28 ביוני 2007) היה פוליטיקאי יפני וראש ממשלת יפן ה-78.
ראשית חייו וקריירה פוליטית

מיזאווה נולד בעיר פוקויאמה שבמחוז הירושימה, ולמד משפטים באוניברסיטת טוקיו. הוא הצטרף למשרד האוצר ב-1942 ונכנס לבית היועצים של יפן ב-1953, שם נותר עד שעבר לבית הנבחרים ב-1967.
מיזאווה מילא מספר תפקידים פוליטיים, בהם השר לסחר בינלאומי ולתעשייה (1971-1970), שר החוץ (1976-1974), מנהל הסוכנות לתכנון אנרגיה (1978-1977) והמזכיר הכללי לממשלה (1986-1984). הוא התמנה לתפקיד שר האוצר בממשלתו של נובורו טקשיטה ב-1987, אך נאלץ להתפטר בעקבות מעורבותו בשערוריית Recruit.
ראש הממשלה

מיזאווה התמנה לראשות הממשלה ב-5 בנובמבר 1991, וזכה לחשיפה עולמית קצרה לאחר שנשיא ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש הקיא עליו והתעלף במהלך ארוחת ערב שארגן ב-8 בינואר 1992. מיזאווה אף הציג תוכנית רפורמה כלכלית, שנועדה לסייע לבעיות הכלכליות שהחלו להתעורר ביפן באותה עת. בנוסף, ממשלתו העבירה חוק שאיפשר ליפן לשלוח חיילים למשימות שמירה על השלום ברחבי העולם, וחתמה על הסכם סחר עם ארצות הברית.
ב-1993 העביר הדיאט של יפן הצעת אי אמון במיזאווה, ובבחירות שהתקיימו לאחר מכן איבדה המפלגה הליברלית-דמוקרטית את הרוב בבית הנבחרים. בעקבות ההפסד התפטר מיזאווה מתפקידו.
לאחר ראשות הממשלה

לאחר שהיה מהדמויות הבולטות בוועד השלישייה מהקמתו, התמנה מיזאווה לנציג היפני בוועד בשלהי 1993, והחזיק בתפקיד עד 1997. לאחר מכן שב מיזאווה לפוליטיקה, ואף שימש שר האוצר מ-1998 עד 2001 בממשלותיהם של קייזו אובוצ'י ושל יושירו מורי. הוא פרש מהחיים הפוליטיים ב-2003.
מיזאווה נפטר בנסיבות טבעיות בביתו שבטוקיו, ב-28 ביוני 2007.
קיאלונדה גספר

אסמוואניו קיאלונדה גספר (בפורטוגזית: Esmevânio Kialonda Gaspar; נולד ב-27 בספטמבר 1997 בדונדו שבאנגולה) הוא כדורגלן אנגולי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אסטרלה דה אמדורה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת אנגולה.
קריירת מועדונים

גספר החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת סגרדה אספרנסה מליגת העל האנגולית. ב-1 באוגוסט 2022 חתם באסטרלה דה אמדורה מהליגה הפורטוגלית השנייה. בתום עונתו הראשונה העפיל עם המועדון לליגת העל הפורטוגלית, וב-13 באוגוסט 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בהפסד 1-0 לוויטוריה דה גימארייש במסגרת המחזור הראשון לעונת 2023/2024.
קריירה בינלאומית

ב-14 בנובמבר 2020 ערך גספר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-17 ביוני 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-1 על נבחרת הרפובליקה המרכז-אפריקאית במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.
נכלל בסגל נבחרת אנגולה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023 בשנת 2024.
הערות שוליים

↑  Internacional angolano Kialonga Gaspar reforça defesa do Estrela da Amadora באתר SAPO Desporto, ‏ 1 באוגוסט 2022 (בפורטוגזית)
↑  זמן לאפריקה: את מי יחמיצו מילסון ושואו?, באתר ערוץ הספורט, 17 בדצמבר 2023
| נבחרת אנגולה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 דומיניק •  2 פורטונה •  3 בואטו •  4 קליאנו •  5 בלנגה •  6 גספר •  7 ז'ילברטו •  8 מוקנדי •  9 זיני •  10 דאלה •   11 מילסון •  12 קאדו • 13 טו •  14 אוגוסטו • 15 לובומבו • 16 פרדי • 17 פאז • 18 בלה • 19 מאבולולו • 20 אסטרלה • 21 אדי • 22 נבלו • 23 שואו • 24 ז'לסון • 25 אינסיו • 26 דפו • 27 באנזה • מאמן: גונסלבש |  1 דומיניק •  2 פורטונה •  3 בואטו •  4 קליאנו •  5 בלנגה •  6 גספר •  7 ז'ילברטו •  8 מוקנדי •  9 זיני •  10 דאלה •   11 מילסון •  12 קאדו • 13 טו •  14 אוגוסטו • 15 לובומבו • 16 פרדי • 17 פאז • 18 בלה • 19 מאבולולו • 20 אסטרלה • 21 אדי • 22 נבלו • 23 שואו • 24 ז'לסון • 25 אינסיו • 26 דפו • 27 באנזה • מאמן: גונסלבש | אנגולה |
פרננדו השביעי, מלך ספרד

פרננדו השביעי, מלך ספרד (בספרדית: Fernando VII de Borbón, שכונה El Deseado;‏ 14 באוקטובר 1784 - 29 בספטמבר 1833) היה מלך ספרד לתקופה קצרה בשנת 1808, ולאחר מכן בין השנים 1813–1833.
ביוגרפיה

פרננדו השביעי נולד ב-14 באוקטובר 1784 בסן לורנסו דה אל אסקוריאל, לקרלוס הרביעי, מלך ספרד ולמריה לואיסה מפארמה, בתם של פליפה, דוכס פארמה ולואיז אליזבת, נסיכת צרפת. פרננדו חונך בילדותו אצל האצילים סן קרלוס, המרקיז מסאנטה קרוז והכומר אסקואיקיס, שהיו אצילים נאורים, ובשל כך עורר תקוות רבות לשינוי בקרב העם הספרדי.
בשנת 1807 הסכים קרלוס הרביעי, מלך ספרד עם נפוליאון לחלק את פורטוגל ביניהם, אולם משכבשה צרפת את צפון ספרד, נמלט קרלוס הרביעי לדרום על מנת לברוח לאמריקה הלטינית. אולם, בהגיעו לארנחואס אילצה אותו התקוממות עממית להתפטר ב-19 במרץ 1808 לטובת בנו פרננדו השביעי, שהוכתר מיד למלך ספרד. אולם, נפוליאון הזמין את שניהם לבאיון, ושם הודיעה אמו מריה לואיסה מפארמה שפרננדו הוא בנו של מנואל דה גודוי שהיה מאהבה. פרננדו נאלץ להתפטר, ונפוליאון שם אותו תחת משמר בטירת ולנסיי (Valençay), למשך מספר שנים. כתרו הועבר לטובת קרלוס הרביעי, וקרלוס התפטר שוב לטובת ז'וזף בונפרטה.
בין ספטמבר 1810 לספטמבר 1813 התכנס הקורטס של קדיס שבסופו נחקקה החוקה של חודש מרץ 1812, וכן חוקים רבים אחרים שהפכו את המשטר ממשטר אבסולוטי למשטר של מונרכיה פרלמנטרית. אולם, עם חזרתו של פרננדו השביעי לספרד, ביטל פרננדו במאי 1814 את תיקוני הקורטס, ואף הקים מחדש את האינקוויזיציה. בין השנים 1820–1823 הצליחו הכוחות הליברליים בפיקודו של רפאל דל רייגו לכפות על המלך לפעול לפי החוקה ובשלוש שנים אלה התקיימה מלוכה פרלמנטרית בספרד, אולם, ב-1822 פנה פרננדו לברית הקדושה בדרישה לבוא לעזרתו ולהחזיר את כוחו לקדמותו. בהתחלה, סרבה הברית לדרישה זו אך מאוחר יותר, באוקטובר 1822, התכנסה הברית המרובעת לוועידה בנושא בעיר ורונה שבאיטליה והעניקה לצרפת מנדט לפעול בספרד ולהחזיר את המונרכיה האבסולוטית. ב-28 בינואר 1823 הכריז המלך הצרפתי לואי ה-18 על הקמת צבא של "מאה אלף בני לואי הקדוש" שיפלוש לספרד. הצבא הצרפתי אכן פלש וספרד נכבשה תוך מספר חודשים. המונרכיה האבסולוטית הוחזרה ב-1 באוקטובר 1823, תוך נקמה אכזרית בליברלים, שמאות מהם הוצאו להורג בדרכים איומות, ואלפים אחרים נאסרו או הוגלו.
בשנת 1830 נולדה לפרננדו בתו הבכורה איזבלה, וכיוון שלא היו לו בנים, ביקש פרננדו להוריש לה את המלוכה. הקורטס המליץ על ויתור על החוק הסאלי והמלכת בתו של המלך, איזבלה למלכה, אולם, הדבר הביא לפיצול בשורות המלוכנים שחלקם סירב לקבל את הוויתור על עקרון הירושה דרך הזכר וביקש להמשיך את שושלת בית בורבון על ידי אחיו של המלך, האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה.
ב-29 בספטמבר 1833 מת פרננדו השביעי, ובתו איזבלה השנייה, מלכת ספרד עלתה לשלטון במקומו, אך הסכסוך עם תומכי האינפנטה קרלוס, רוזן מולינה גרם לפריצת המלחמה הקרליסטית הראשונה.
משפחתו

בשנת 1802 התחתן פרננדו עם מריה אנטוניה, נסיכת נאפולי וסיציליה, בתם של פרננדו הראשון, מלך שתי הסיציליות ומריה קרולינה מאוסטריה, אך לא היו לו ממנה ילדים.
בשנת 1816 התחתן פרננדו עם מריה איזבל, נסיכת פורטוגל, בתם של ז'ואאו השישי, מלך פורטוגל ואחותו קרלוטה ז'ואקינה מספרד, שילדה לו שתי בנות, אך שתיהן מתו בילדותן.
בשנת 1819 התחתן פרננדו עם מריה יוזפה אמליה, נסיכת סקסוניה, בתם של מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה וקרולינה, נסיכת פארמה, אך לא היו לו ממנה ילדים.
בשנת 1829 התחתן פרננדו עם מריה כריסטינה, נסיכת נאפולי וסיציליה, בתם של פרנצ'סקו הראשון, מלך שתי הסיציליות ואחותו מריה איזבלה מספרד, ממנה היו לו 2 בנות:
איזבלה (1830–1904).
לואיסה פרננדה (1832–1897).
ראו גם

הרפורמות הבורבוניות
מלכי ספרד
קונצ'רטו ורשה

קטע קצר מתוך קונצ'רטו ורשה
קונצ'רטו ורשה (נקרא גם "קונצ'רטו ורשאי") הוא יצירה קצרה לפסנתר ולתזמורת מאת ריצ'רד אדינסל אשר נכתבה לפסקול סרט הקולנוע הבריטי אור ירח מסוכן, משנת 1941. הסרט מתאר את מאבק ההתנגדות לפלישה הנאצית לפולין בשנת 1939. ביצוע היצירה נמשך בדרך כלל פחות מ-10 דקות. הקונצ'רטו הוא דוגמה למוזיקה תוכניתית הבאה לבטא את המאבק על ורשה לצד היחסים הרומנטיים בין הדמויות הראשיות בסרט. היצירה הפכה פופולרית מאוד בבריטניה בימי מלחמת העולם השנייה.
הקונצ'רטו כתוב בסגנון המחקה את סגנונו של רחמנינוב והוא בישר אופנה של קונצ'רטי קצרים לפסנתר בסגנון הרומנטי, אשר כונו "הקונצ'רטי של הצהובונים".
רקע

המלחין ריצ'רד אדינסל נולד בלונדון. בטרם החל בקריירה מוזיקלית, למד משפטים. את לימודיו בקולג' המלכותי למוזיקה הפסיק זמן קצר לאחר שהחל בהם, משנמשך לכתיבת מחזות זמר. הוא אף עסק בהלחנה לשידורי רדיו, ובשנת 1936 החל להלחין פסקול לשורה של סרטים, בהם Goodbye, Mr. Chips ("היה שלום, מר צ'יפס)", משנת 1939 ו-Dangerous Moonlight (אור ירח מסוכן)" משנת 1941, אשר הוקרן בארצות הברית בשם Suicide Squadron. בסרטו זה החל אופנה של "קונצ'רטי של צהובונים".
הקונצ'רטו שהלחין לא היה בתוכנית המקורית של הסרט. רוי דאגלס, אשר תזמר את יצירותיו של אדינסל, סיפר כי במאי הסרט רצה במקור להשתמש בפסקול הסרט בקונצ'רטו השני לפסנתר של רחמנינוב, אולם קשיים שעוררו מחזיקי זכויות היוצרים ביצירה מנעו הגשמת תוכנית זו. אדינסל ביקש כי יצירתו תישמע דומה ככל האפשר לזו של רחמנינוב ולכן, מספר דאגלס, נשא עמו בעת שתזמר את היצירה את תווי הקונצ'רטי השני והשלישי של רחמנינוב ואת יצירתו של ניקולו פאגאניני הרפסודיה על נושא. אף שקונצ'רטו ורשה הפך ללב פסקול הסרט, הוא לא הושמע בשלמותו לאורך כל הסרט, אלא בקטעים בלבד. הפתיחה מושמעת בעת פגישתם של שני גיבורי הסרט, והיא מתפתחת על רקע ירח הדבש שלהם. לבסוף, בקטע הקונצרט שבסרט מושמע קטע ארוך יותר מן היצירה.
הקונצ'רטו כפסקול

הסרט אור ירח מסוכן מתרחש בפרוץ מלחמת העולם השנייה ומספר את סיפורו של פסנתרן ומלחין קונצרטים פולני, שטפן רדצקי (מגולם על ידי השחקן אנטון וולברוק), המגן על ארצו לאחר שהתגייס והפך לטייס קרב. לאחר התקפה אווירית על ורשה על ידי הצבא הגרמני, הוא מתגלה על ידי עיתונאית אמריקנית, קרול פטרס (השחקנית סאלי גריי), כשהוא מתאמן בפסנתר בהריסות בניין שהופצץ. הקטע המנוגן הוא הפתיחה לקונצ'רטו ורשה, בשלב זה בשלבי יצירה, תוך שהוא פונה לעיתונאית ואומר לה: "אין זה בטוח להסתובב בחוץ כאשר הירח בוהק" (כשהוא מתייחס להפצצות לאור הירח). תוך שהוא מיישיר מבט אל קרול ומגלה "משהו נפלא שכרגע נתת לי," הוא מנגן את הנושא הלירי השני של הקונצ'רטו (ראו קובץ). מאותו הרגע אותה מנגינה מזוהה עם קרול לאורך כל הסרט. בדומה לרחמנינוב, אדינסל מלחין אותו כמעט כנוקטורן. שטפן מדבר על יצירתו בשלב מאוחר יותר של הסרט: "המנגינה הזו היא את ואני. היא הסיפור של שנינו בוורשה, שנינו באמריקה, שנינו.. במקום אחר שאינני מכיר. זוהי הסיבה שאינני יכול לסיימה." למרות זאת, הוא מסיים את היצירה. באופן דומה לדרך שבה רחמנינוב שב לנושא השני בקונצ'רטו השני לפסנתר, נעשה שימוש במנגינה "קרול" לא רק כדי לחבר יחדיו את הנושאים מעוררי הרגש של הדרמה, אלא אף להביא את הקונצ'רטו לסיום מנצח. לאורך כל הסרט היצירה הלא-גמורה מושמעת ביחס לפולונז אופוס 40 של שופן, המסמל את הפטריוטיזם הפולני. היא "מושלמת" כאשר האלמנטים של הפולונז משתלבים בנושא הרומנטי, כשהם מבטאים מיזוג של אהבה רומנטית ופטריוטית.
בתוך סיפור הסרט "אור ירח מסוכן" נוצר אף הרושם כי קיימת יצירה גדולה יותר הנוצרת ומבוצעת על ידי הנגן והמלחין, גיבור הסרט. כאשר קטעים מן הקונצ'רטו מנוגנים אומרת אחת הדמויות בסרט לאחרת: "יש לי את התקליטים", וכאשר מבוצעת הבכורה, נראית בסרט התוכנייה: "קונצ'רטו ורשה", ובו שלושה פרקים. בפועל כתב אדינסל רק פרק בודד.
האהדה ליצירה

יחד עם הצלחת הסרט זכתה אף היצירה לאהדה רבה אשר הביאה להוצאה לאור של פסקול הסרט בתקליט באורך 9 דקות יחד עם התווים לפסנתר. הצלחתה הבלתי צפויה של היצירה אף הביאה לחשיפת נגן הפסקול בסרט, לואיס קנטנר. קנטנר היה פסנתרן קונצרטים בריטי, ממוצא הונגרי, אשר נודע בנגינת יצירותיו של פרנץ ליסט, אולם דרש כי שמו לא יופיע ברשימת המבצעים שבסרט מחשש לפגיעה בשמו הטוב כמי שניגן מוזיקה עממית. לאחר שתקליט פסקול הסרט מכר מיליוני עותקים הוא חשף את זהותו ואף פנה בדרישה לקבלת תמלוגים.
ביצועים, עיבודים, ציטוטים וקטעים

בשנת 1999 הראפר DMX דגם את הקונצ'רטו בסינגל What's my name, מתוך אלבומו ...And Then There Was X
חוסה קאררס הקליט את הקונצ'רטו כקטע הפתיחה באלבומו Pure Passion משנת 1999.
גונזלו קבלקבה (Gonzalo Rubalcaba) פסנתרן ג'אז זוכה פרס גראמי הקליט עיבוד לטיני של הקונצ'רטו בשנת 2005.
ריצ'רד קליידרמן הקליט את היצירה יחד עם התזמורת הפילהרמונית המלכותית באלבומו "קונצ'רטו" אשר יצא לאור בשנת 1989.
היצירה שימשה בפסקול הסרט זאבי הים (1980) בכיכובו של גרגורי פק.
הערות שוליים

↑  K. J. Donnelly, British Film Music and Film Musicals (Basingstoke: Palgrave Macmillan, 2007. ISBN 9781403996732), 50. John Huntley, British Film Music (New York: Arno Press & The New York Times, 1972. ISBN 9780405038976), 54.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 2acd039d-0f81-4356-8214-5cb4038d1231
צ'ובאקה

| --- | --- |

פיטר מייהו כצ'ובאקה
 שם סרט:  מלחמת הכוכבים
 הופעה ראשונה:  מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה (לפי סדר הפקה) מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' (כרונולוגית)
 הופעה אחרונה:  מלחמת הכוכבים - פרק 9: עליית סקייווקר
 יוצרים:  ג'ורג' לוקאס
 גילום הדמות:  פיטר מייהו (פרקים 3–7), יונאס סואוטאמו (פרקים 7 כפיל גוף, 8-9 וסולו)
 מידע
 שם אמיתי:  צובאקה
 כינויים:  צ'ואי
 גיל:  250
 תאריך לידה:  BBY 200 בן 250
 גזע:  ווּקי (Walking Carpet)
 מין:  זכר
 מקצוע:  חובל ראשון בספינת מילניום פלקון
 שיוך:  הרפובליקה הגלקטית, ברית המורדים, הרפובליקה החדשה, משפחת סולו (חוב חיים), כפר העץ הבהיר
 כוחות:  כוח פיזי עצום
 כלי נשק:  רובה קשת אנרגיה
 כלי רכב:  מילניום פלקון
 דמויות קשורות
 משפחה:  אטיצ'יטואקאל (אבא) אלן (אמא) מלאטוובוק (אישה) לומפארוואמפ (בן) לואובאקה (אחיין) ג'ואודרל ודיראנטה (בני דודים)
 חברים:  האן סולו, לוק סקייווקר, ליאה אורגנה, ריי
 אויבים:  האימפריה הגלקטית, סית', קיילו רן
צ'ובאקה, הידוע גם כצ'ואי (באנגלית: Chewbacca ו-Chewie; נולד בשנת BBY 200) הוא דמות בדיונית, המופיעה בכל הטרילוגיות של סרטי "מלחמת הכוכבים". בסרטים גולם על ידי פיטר מייהו ויונאס סואטמו. הדמות הופיעה בכל סרטי הטרילוגיה המקורית: מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה, מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית ובמלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי וכן בסרטים מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' החותם את הפרי-לוגיה, ובסרטי טרילוגיית ההמשך מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר, מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי, מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר ובסרט סולו: סיפור מלחמת הכוכבים.
הופעותיו בסרטים

צ'ובאקה הופיע לראשונה בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 4: תקווה חדשה. שם, יחד עם חברו, האן סולו (לו הוא חייב חוב חיים, לאחר שסולו הציל את צ'ובאקה ממוות), נשכר על ידי אובי ואן קנובי להוביל אותו, את לוק סקייווקר, ושני הדרואידים R2D2 ו-C3PO לכוכב הלכת אולדריאן. עם זאת, כשהחבורה מוצאת כי כוכב המוות הרס את הכוכב, שני המבריחים מצטרפים לברית המורדים של ליאה. התפתחותם הגדולה של סולו וצ'ובאקה התרחשה בסרטים מלחמת הכוכבים - פרק 5: האימפריה מכה שנית ובמלחמת הכוכבים - פרק 6: שובו של הג'דיי. שם, וזאת לאחר שהאן סולו מוקפא בפחמן ומועבר לגנגסטר ג'אבה ההאט, צ'ובאקה נהיה לשותף ולתפקיד חשוב בהבסת האימפריה הגלקטית.
בסרט הפריקוול מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית', צ'ובאקה נאבק בצבא הפולש לכוכב הבית שלו, "קאשיק". שם, הוא מקבל סיוע ממסדר אבירי הג'דיי בראשות מאסטר יודה לאחר שפלפטין מגיע למקום. שם, נחשף כי הנשק המסורתי של גזע הווּקים הוא ה"בואקסטאר", נשק הדומה ביותר לרובה קשת.
בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר, צ'ובאקה עוזר למורדים למצוא את לוק סקייווקר ולהחזירו, לאחר שהאן סולו מת, צ'ובאקה טס עם ריי ו R2-D2 לאי ששם נמצא לוק סקיווקר.
לאחר מכן בסרט מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי צ'ובאקה נמצא על אי עם לוק סקייווקר וריי בשביל שלוק ילמד את ריי את דרכי הכוח.
בסרט "עלייתו של סקייווקר" נלכד על ידי המסדר הראשון וחולץ על ידי ריי, פין ופו. בהמשך, הוא ולאנדו נשלחים להביא כמה שיותר אנשים במלחמה נגד המשחתות של פלפטין והם מצליחים.
הופעות אחרות > סדרות אנימציה וטלוויזיה

בתוכנית הטלוויזיה "ספיישל מלחמת הכוכבים לחג" משנת 1978, מוצגת משפחתו של צ'ובאקה, החיה בשלווה על כוכב קאשיק. תוכנית הטלוויזיה מורכבת, למעשה, מסיפור מסגרת בו האן סולו וצ'ובאקה מוכרחים לתקן כמה מנזקיו של דארת' ויידר, כשעל צ'ובאקה להגיע לארוחת החג המשפחתית. בפרק הסיום של העונה השלישית של הסדרה מלחמת הכוכבים: מלחמת המשובטים, צ'ובאקה נתפס על ידי ציידי "טראנדושאן", אך מחולץ על ידי אסוקה טאנו. צ'ובאקה בונה חללית מרכיבים פגומים, המתפרקת, כשלאחר מכן הוא תוקף את מבצר "טראנדושאן", כשהוא נעזר בחבריו מגזע הווּקי.
הופעות אחרות > ספרים, קומיקס

צ'ובאקה מופיע בטרילוגיית הספרים "הרפתקאות האן סולו" מאת בריאן דיילי שפורסמה במקור בין השנים 1979 ל־1980.
משפחתו המורחבת של צ'ובאקה הופיעה בכמה מספרי מלחמת הכוכבים, ובספר "יורשי הכוח", חלק מסדרת "אבירי הג'דיי הצעירים" נחשף כי יש לו אחיין בשם לואובאקה, שהצטרף לאקדמיית הג'דיי. בספר "רומן אדון האופל: עלייתו של דארת' ויידר" מוסבר כי עזב את כוכב ביתו, קאשיק, מכיוון שדארת' סידיוס וויידר שיעבדו את תושבי הכוכב כדי לבנות את כוכב המוות.
הספר "האט גמביט" מסביר כיצד צ'באקה והאן סולו נפגשים לראשונה. האן, סגן בצי הקיסרי, מוצא את צ'ובאקה מחוסר הכרה על סיפון ספינת עבדים. המפקד של האן מורה לו לעזוב את צ'ובאקה, אך האן מסרב ומציל את האסיר חסר האונים. לאחר הכרתו, צ'וובאקה נשבע "חובות חיים" להאן, והשניים הופכים לשותפים עסקיים ולחברים.
קונצ'רטו לכינור של סיבליוס

הקונצ'רטו לכינור ברה מינור אופוס 47, נכתב על ידי ז'אן סיבליוס ב-1904. קונצ'רטו זה הוא מהקונצ'רטי לכינור המפורסמים ביותר ונחשב לקשה לביצוע מבחינה וירטואוזית.
היסטוריה

סיבליוס הקדיש במקור את הקונצ'רטו לכנר וילי בורמסטר אשר הבטיח לנגן את הקונצ'רטו בברלין. מסיבות כלכליות, החליט סיבליוס להציגו לראשונה בהלסינקי, וכיוון שבורמסטר לא יכול היה להגיע לפינלנד, ביקש סיבליוס מוויקטור נובצ'ק (מורה בקונסרסרטיום בהלסינקי) כי ינגן את הקונצ'רטו. הגרסה הראשונית של הקונצ'רטו בוצעה לראשונה בניצוחו של סיבליוס ב-8 בפברואר 1904. נובצ'ק ניגן את הקונצ'רטו בצורה גרועה והפרמיירה נכשלה, אם כי סיבליוס סיים את הקונצ'רטו בסמוך לפרמיירה, כך שלא היה לנובצ'ק ולתזמורת מספיק זמן להתאמן על ניגונו.
כתוצאה מכך עיכב סיבליוס את ההוצאה לאור וערך שינויים נרחבים ביצירה, המהלך כלל, בין היתר, מחיקת חומר רב שסיבליוס הרגיש הוא לא עובד. הגרסה החדשה בוצעה לראשונה ב-19 באוקטובר 1905 בניצוחו של ריכרד שטראוס על התזמורת הממלכתית של ברלין, סיבליוס לא נכח בקונצרט זה. בורמסטר התבקש בשנית להיות הסולן אך גם בפעם זאת הוא לא היה זמין. למרות זאת הוחלט לנגן את היצירה בלעדיו, כאשר את תפקיד הסולן מבצע קרל הריל, הכנר הראשי של התזמורת הממלכתית של ברלין. בורמסטר נפגע ממעשה זה והוא סירב לנגן את הקונצ'רטו כל ימיו. עקב כך סיבליוס הקדיש את הקונצ'רטו לילד הפלא פרנץ וססי אשר היה בגיל 12 באותו הזמן. וססי ביצע לראשונה את הקונצ'רטו בגיל 13, הגם שהוא לא יכול היה להתמודד עם הדרישות הטכניות הקשות של היצירה.
הגרסה הראשונית בולטת בכך שהיא דורשת מהסולן כישורים גבוהים מהממוצע. הקונצ'רטו לא היה ידוע עד אשר יורשו של סיבליוס הרשה ביצוע אחד בפני קהל והקלטה אחת של היצירה ב-1991. לאונידס קבקוס תחת ניצוחו של אוסמו ונסקה ניגן את היצירה בשתי הפעמים. גם הגרסה המחודשת דרשה יכולת טכניות ברמה גבוהה מהסולן. היצירה המקורית ארוכה במשהו מהמחודשת, כוללת נושאים שלא מופיעים בגרסה המחודשת. חלקים מסוימים, ההתחלה של הפרק הראשון, חלקים מהפרק השני ורוב הפרק השלישי, לא השתנו כלל. אחד מהשינויים הבולטים הוא בתזמור היצירה כולה ובעיקר בפרק הראשון, כאשר חלקים מסוימים מנוגנים באיטיות כפולה.
זהו הקונצ'רטו היחיד שסיבליוס כתב, הגם שהוא כתב כמה יצירות בקנה מידה דומה לכלי סולו ולתזמורת (כדוגמת שש ההומורסקות לכינור ותזמורת).
פרקי היצירה

היצירה נאמנה לצורת הקונצ'רטו הסטנדרטית, שלושה פרקים במתכונת של מהיר-איטי-מהיר:
אלגרו
אדאג'יו
אלגרו (ma non tanto - לא מהיר מידי)
הפרק השלישי ידוע בין כנרים בדרישות הטכניות הקשות שלו והוא נחשב לאחד מהפרקים הטובים ביותר שנכתבו לכינור. הדרישות הטכניות מן הסולן קשות ביותר, במהלך נגינת הפרק ישנו שימוש נדיב בצלילים כפולים, אקורדים שבורים, מעברי סולמות מהירים וגיוון ריתמי.
אינסטרומנטציה

הרכב הכלים ליצירה כולל:
כלי קשת: כינור ראשון, כינור שני, ויולות, צ'לים וקונטרבסים.
כלי נשיפה מעץ: פיקולו, 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים ו-2 בסונים.
כלי נשיפה ממתכת: 4 קרנות יער, 2 חצוצרות ו-3 טרומבונים.
כלי הקשה: תוף דוד, מצילתיים, תוף בס ומשולש.
הקלטות

יאשה חפץ הקליט ראשון את הקונצ'רטו, חפץ החזיק מהקונצ'רטו כאחד מהקונצ'רטי הגדולים של התקופה הרומנטית ברפרטואר לכינור. הפירוש המאומת ליצירה הוא של אידה הנדל. כאשר סיבליוס שמע את ביצועה ברדיו של פינלנד, הוא כתב לה כי אחר כך כי: "ניגנת אותו במומחיות מכל בחינה. אני מברך את עצמי שהקונצ'רטו שלי מצא פרשנית ברמתך."
קרב נייבה

אלכסנדר ירוסלביץ' נלחם בשוודים
קרב נייבה (ברוסית: Невская битва) נערך, לפי מקורות רוסיים, ב-15 ביולי 1240, אולם מקורות שוודיים, גרמניים, פיניים ובאלטיים אינם מכירים קרב זה כלל. הקרב התקיים על הקרח שכיסה את נהר הנייבה ובסביבתו בין צבא המלך השוודי שהובל על ידי בירגר יארל לבין צבא רפובליקת נובגורוד בהנהגת הנסיך אלכסנדר ירוסלביץ'.
מטרת הפלישה השוודית הייתה כנראה להשיג שליטה על פתח הנהר ועל העיר לדוגה, וכך לתפוס את החלק החשוב ביותר בקו המסחר בין הוורנגים ליוונים אשר היה תחת שליטת נובגורוד במשך למעלה ממאה שנים.
בקרב ניצח אלכסנדר ירוסלביץ', ששינה את שמו לאלכסנדר נבסקי לזכרו.
קופוסט

ערך זה עוסק בעיר בבלארוס. אם התכוונתם לחסידות, ראו .
.
קוֹפּוּסְט (מיידיש: קאָפּוסט; בבלארוסית וברוסית: Копысь, "קוֹפִּיס") היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בקרבת נהר דנייפר.
היסטוריה

היישוב נזכר לראשונה בכתובים בשנת 1059[דרוש מקור]. בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,399 יהודים.
בעיירה פעלו בתי דפוס עבריים, ובהם בית הדפוס של רבי ישראל יפה ("המדפיס מקופוסט"), שבו נדפסו ספרי חסידות. בבית הדפוס שלו ראתה אור בשנת 1815, המהדורה הראשונה של הספר "שבחי הבעל שם טוב". לישראל יפה הייתה מעורבות אישית לא רק בהדפסתו של ספר זה אלא גם בעריכתו. פעילות הדפוס העברי בעיירה נפסקה בשנת 1837.
בשנת 1866 נוסדה בעיירה חסידות קאפוסט, בידי רבי יהודה לייב שניאורסון (המהרי"ל מקופוסט), והמשיך את דרכו בנו, רבי שלמה זלמן שניאורסון, שכיהן בקופוסט במשך 34 שנים, עד לפטירתו בשנת 1900.
בשנת 1812 חצו את הדנייפר ליד קופוסט חייליו של הגנרל הרוסי מיכאיל קוטוזוב ברדיפתם אחרי צבאו הנסוג של נפוליאון.
ב-11 ביולי 1941 חצו את הדנייפר ליד קופוסט חייליו של קורפוס 18 מקבוצת הפאנצר השנייה בפיקודו של הגנרל הגרמני היינץ גודריאן, בדרכם לקרב סמולנסק, וגרמו נזק רב לעיירה. ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את כ-250 היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בבית חרושת סמוך. ב-14 בינואר 1942 רצחו הגרמנים את כל יושבי הגטו, וערכו מצוד קפדני אחר מעט היהודים שהצליחו להימלט מהאקציה. ב-27 ביוני 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום במסגרת מבצע בגרטיון.
מילידי העיירה: דוד רמז, ממנהיגי היישוב; ואלכסנדר לוקשנקו, נשיא בלארוס הנוכחי (משנת 1994).
פרס ירושלים (ערוץ 7)

| --- | --- |
 מיקום הטקס:  במהלך כנס ירושלים בירושלים
 מדינה:  ישראל ישראל
 הגוף המעניק:  העיתון בשבע
 תקופת הפרס:  2004–הווה (כ־20 שנה)
 
פרס ירושלים הוא פרס המוענק בכנס ירושלים הנערך מדי שנה מאז שנת 2004 על ידי העיתון "בשבע".
הזוכים בפרס > שנת 2005

מכון לב
מכללת אמונה
הרב ישראל מאיר לאו
האגודה לזכות הציבור לדעת
הזוכים בפרס > שנת 2006

גילה קצב
שמואל ריפמן
משה מושקוביץ
מרדכי סובול
צ'רנה וארווינג מוסקוביץ'
יאיר לוי
יעקב נר-דוד
ד"ר אביטל שורקי
מתיישבי גוש קטיף
בית הספר לקולנוע מעלה
מעגלי צדק
שבי ציון
עמנואל מורנו
הזוכים בפרס > שנת 2008

הרב חיים סבתו
מתי דן, מנהל עמותת עטרת כהנים
דוד בארי
ניסן חכשורי
הזוכים בפרס > שנת 2009

שמואל בירנבוים
ד"ר אריה מורגנשטרן
משק אחיה וארגון פעמונים
הזוכים בפרס > שנת 2010

אורי לובראני