סיקיזם
תקופת הקנוניזציה > עשרת הגורו הסיקים

1507–1539 גורו נאנאק (נולד ב-15 באפריל 1469, מת ב-22 בספטמבר 1539)
1539–1552 גורו אנגאד (נולד ב-31 במרץ 1504, מת ב-29 במרץ 1552) – הוסמך ליורש על ידי נאנאק
1552–1574 גורו אמר דאס (נולד ב-5 במאי 1479, מת ב-1 בספטמבר 1574) – הוסמך ליורש על ידי אנגאד
1574–1581 גורו רם דאס (נולד ב-24 בספטמבר 1534, מת ב-1 בספטמבר 1581) – הוסמך ליורש על ידי אמר דאס
1581–1606 גורו ארג'אן (נולד ב-15 באפריל 1563, מת ב-30 במאי 1606) – ירש את אביו, רם דאס
1606–1644 גורו הר גובינד (נולד ב-19 ביוני 1595, מת ב-28 בפברואר 1644) – ירש את אביו, ארג'אן
1644–1661 גורו הר ראי (נולד ב-16 בינואר 1630, מת ב-6 באוקטובר 1661) – ירש את סבו, הר גובינד
1661–1664 גורו הר קרישהאן (נולד ב-7 ביולי 1656, מת ב-30 במרץ 1664) – ירש את אביו, הר ראי
1664–1675 גורו טג בהאדור (נולד ב-1 באפריל 1621, מת ב-11 בנובמבר 1675) – ירש את אביו, הר גובינד
1675–1708 גורו גובינד סינג (נולד ב-22 בדצמבר 1666, מת ב-7 באוקטובר 1709) – ירש את אביו, טג בהאדור
הישגו הגדול של גורו אנגאד, ממשיך דרכו של נאנאק, היה בסטנדרטיזציה של הגוּרְמוּקהִי ("מפי הגורו") – כתב אבוגידה שמקורו במשפחת הכתבים הברהמיים – אותו שיכללו הוא או גורו נאנאק. אנגאד כתב בגורמוקי כתבי יד ובהם שירי-דת שחיבר נאנאק – כך הפיץ את תורת מורו בקהילות הפזורה (ה"סַנגַאט" – sangat) וקבע תקן אחיד לכתיב הפנג'אבי המודרני במהלך אחד. גורו אמר דאס הוסיף ומיסד את הדת – הוא קבע חלוקה מנהלתית ל-23 מאנג'י (מחוזות) סיקים אותם הנהיגו 23 מַסַאנְד ובנה את מרכזו הדתי בגוֹאִינְדְוַואל (כפר אותו יסד אנגאד), שם כינס את מאמיניו שלוש פעמים בשנה – בעתות חגים שנחגגו בקרב בני הדתות המקומיות השונות. אמר דאס מת בגיל זקן והעביר את הירושה לרם דאס – חתן בתו. מעתה והלאה עברה הירושה במשפחה לצאצא זכר. גורו רם דאס יסד את אמריטסר והקים בה מרכז כלכלי (אם כי לא גר בו) – אך מת זמן קצר לאחר מכן. בנו, גורו ארג'אן הכריזמטי, בנה שלוש ערים נוספות ב-3 מאנג'י שונים וסחף אחריו ג'אטי (שבטים) כפריים רבים. כך ביסס את התנועה טריטוריאלית וגם קנה לה חסידים. ארג'אן חיבר המנוני דת רבים וב-1604 קבע לראשונה (ביחד עם בהאי גורדאס) קנוניזציה של הספר הקדוש – האדי גראנת' (המקורי) והכניסו למקדש הראשון באמריטסר – הַרִימַנְדִיר. ב-1605 מת השליט אכבר "הגדול" ושנה לאחר מכן כלא גַ'הַאנְגִיר, בנו ויורש האימפריה המוגולית, את גורו ארג'אן בחשד שקשר נגדו קשר עם אויביו לשלטון – ארג'אן הוצא להורג בעינויים והפך לקדוש המעונה הראשון בדת.
בנו של ארג'אן, גורו הר גובינד (או "נאנאק השישי" – לפי שיטת ספירה נפוצה), אחראי למידת-מה של מיליטריזציה שעברה על התנועה הסיקית – בעקבות מות אביו הוא בנה כח צבאי חמוש ולימד את תלמידיו להגן על עצמם – אך עם זאת הוא טיפח במקביל את מעמדו כמנהיג רוחני באמצעות האדרת קדושת ה"אדי גראנת". למרות כל זאת ואף שהיו בתקופתו מספר התנגשויות מינוריות עם השלטון המוגולי, שמר הר גובינד על קשרים דיפלומטיים תקינים עם השליט ג'האנגיר. נאנאק השביעי, גורו הר ראי, ירש את סבו בשל מות אביו (גוּרְדִיטַּה) – שהיה הבן הבכור. תקופתו התאפיינה בהמשך המדיניות הצבאית-דתית שהחל סבו. בנו, הגורו הר קרישהאן, ירש אותו בגיל חמש בלבד ומת שנתיים אחר כך. בשנת 1664, טג בהאדור – בנו (והצאצא החי היחיד) הנותר של הר גובינד – ירש את הר קרישהאן והפך לגורו התשיעי. הוא היה מנהיג רוחני ומדיני מוערך וכאשר חלה הקצנה בכפייה הדתית המוסלמית מצד השליט אַוּרַנגְזֶבּ הוא הביע את התנגדותו. בשל כך הוצא טג בהאדור להורג בדלהי בשנת 1675 והפך לקדוש מעונה ששמו יצא כמי שמת על קידוש חופש הדת. לאחר מותו תפס את מקומו בנו – הגורו גובינד סינג. גובינד סינג היה לוחם ומנהיג דתי שהבין נכון את העתיד להתרחש וצפה מאבקים צבאיים. הוא יסד את ברית הקהלסה, איחד את עדת הסיקים והפך את יחידות הלוחמים לצבא מאורגן. הוא גם ערך את הגרסה האחרונה של ה"אדי גראנת'" והכליל בה משירי אביו. בתקופתו נמשכה המתיחות הפוליטית עם השלטונות המוגולים (ייתכן שכבר אז הביעו הסיקים רצון באוטונומיה) והגורו נדרש לקבץ סביבו את מאמיניו לקראת הלחימה הצפויה.