stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוולין לאודר
ביוגרפיה

נולדה בשם אוולין האוזנר בווינה בירת אוסטריה, למשפחה יהודית. כשהייתה בת שנתיים, ב-1938, השיגה המשפחה ויזת מעבר לבלגיה וברחה לשם מהשלטונות הנאציים. משם עברו לבריטניה, שם נשלחה תחילה לאומנה לאחר שאמה נשלחה למחנה ריכוז בריטי, בדומה לאזרחים רבים של גרמניה ואוסטריה שהיו מדינות אויב. ב-1940 עברה המשפחה לניו יורק. במהלך שנות מלחמת העולם השנייה עבד האב בחיתוך יהלומים, ולאחר מכן פתחה המשפחה חנות אופנה בעיר, שהתפתחה לרשת של חמישה סניפים במנהטן.
היא הכירה את לאונרד לאודר, בנה של אשת העסקים אסתי לאודר, במהלך תקופת לימודיה בקולג' האנטר, שם למדה פסיכולוגיה ואנתרופולוגיה. הם נפגשו בפגישה עיוורת כאשר הוא היה קצין בחיל הים האמריקאי. היא סיימה את לימודיה ב-1958, והזוג נישא ב-5 ביולי 1959; בהמשך נולדו להם שני בנים, ויליאם וגארי, הממלאים כיום תפקידים בכירים בחברת "אסתי לאודר".
תחילה עבדה לאודר כמורה בבית ספר בהארלם, ולאחר מספר שנים הצטרפה לחברת הקוסמטיקה "אסתי לאודר" של חמותה, שבתקופה זו ייצרה רק שישה מוצרי איפור וקוסמטיקה. לאודר כיהנה בחברה בתפקיד סמנכ"לית, ועסקה בין השאר בהרחבת החברה על ידי פיתוח המותג "קליניק" ומוצריו.
במקביל שימשה לאודר חברת דירקטוריון במרכז למחקר וטיפול במחלת הסרטן, "Memorial Sloan–Kettering Cancer Center". היא גייסה את מרבית התרומות ששימשו להקמת "מרכז סרטן השד ע"ש אוולין לאודר" שהוקם בתוך מרכז זה ונפתח ב-1992, וכן הקימה קרן מחקר למימון מחקרים בתחום סרטן השד במסגרת המרכז.
בשיתוף פעולה עם חברתה אלכסנדרה פני, עורכת המגזין "Self", החלו השתיים מ-1991 להוציא גיליון שנתי של המגזין העוסק בסרטן השד, בתקופת חודש המודעות לסרטן השד המתקיים מדי שנה. בגיליון השני, שיצא ב-1992, השתמשו השתיים ברעיון הסרט הוורוד, שחולק בשנה שלפני כן על ידי קרן סוזן קומן למשתתפי מרוץ למען ניצולות סרטן השד בניו יורק; הן אימצו אותו כסמל הרשמי לציון המודעות והתמיכה במאבק בסרטן השד. לאודר החלה לחלק את הסרט בכל חנויות "אסתי לאודר" ברחבי ארצות הברית. ב-1993 יסדה את "הקרן לחקר סרטן השד", המשתמשת גם היא בצבע הוורוד בסמלה ובפרסומיה. ביוזמת לאודר ובשיתוף עם בעלה, גייסה הקרן מאות אלפי דולרים ממכירת שפתונים וסמקים ורודים של המותג "קליניק" של חברת "אסתי לאודר". בחברת "אסתי לאודר" טוענים כיום (2013) כי מתחילת הקמפיין הצליחו לגייס כ-35 מיליון דולר, שמימנו כ-140 מלגות מחקר בתחום סרטן השד.
לאודר נפטרה ב-2011 בביתה במנהטן, לאחר סיבוכים של מחלת סרטן השחלה בה לקתה. היא נקברה בבית הקברות "בית אל" בניו ג'רזי לאחר טקס פרטי שנערך בבית הכנסת המרכזי של ניו יורק.
הערות שוליים

↑  breast_cancer_awareness: Did you know, באתר חברת אסתי לאודר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb155076184 (data)  GND: 1017535884  ISNI: 0000 0000 3033 5486  LCCN: n94016991  VIAF: 12611548   WorldCat (עם VIAF): 12611548 
סרט ורוד, המסמל מודעות ותמיכה במאבק בסרטן השד, מיוזמתה של לאודר בשיתוף עם אלכסנדרה פני
איאז

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 באפריל 1987 (בן 37) רואוד טאון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  קידרן ג'ונס
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 סוגה:  R&B • רגאיי • היפ הופ • דאנס-פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 חברת תקליטים:  בלוגה הייטס רקורדס 
 פרופיל ב-IMDb
 
קידרן ג'ונס (באנגלית: Keidran Jones; נולד ב-15 באפריל 1987), הידוע בשם הבמה איאז (Iyaz), הוא זמר רגאיי ורית'ם אנד בלוז בריטי. איאז התפרסם ב-2009 בשיר "Replay", שהגיע למקום השני בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.
הוא נולד למשפחה מוזיקלית, ונתגלה על ידי שון קינגסטון אשר יצר עמו קשר באמצעות רשת מייספייס.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

| שם | פרטי האלבום | מיקומי שיא> בריטניה  | מיקומי שיא> פלנדריה  | מיקומי שיא> יוון  | מיקומי שיא> הולנד  | מיקומי שיא> שווייץ  | תארים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Replay |  תאריך פרסום: 4 ביוני 2010  חברת תקליטים: בלוגה הייטס, ריפרייז, אסיילום  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית | 26 | 68 | 18 | 61 | 35 |  |
| Aurora |  תאריך פרסום: 8 באפריל 2015  חברת תקליטים: רקלס מיוזיק  פורמטים: CD, הורדה דיגיטלית | — | — | — | — | — |  |
דיסקוגרפיה > סינגלים > כאמן סולו

| שם | שנה | מיקומי שיא> בריטניה  | מיקומי שיא> אוסטרליה  | מיקומי שיא> קנדה  | מיקומי שיא> גרמניה  | מיקומי שיא> אירלנד | מיקומי שיא> הולנד  | מיקומי שיא> ניו זילנד | מיקומי שיא> נורווגיה  | מיקומי שיא> שווייץ  | מיקומי שיא> ארצות הברית  | תארים | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Replay" | 2009 | 1 | 1 | 5 | 7 | 2 | 2 | 2 | 12 | 1 | 2 |  בריטניה: פלטינה  אוסטרליה: 3× פלטינה  גרמניה: פלטינה  ארצות הברית: 4× פלטינה  ניו זילנד: פלטינה | Replay |
| "Solo" | 2010 | 3 | 48 | 54 | 25 | 26 | 20 | 35 | — | — | 32 |  ארצות הברית: זהב | Replay |
| "So Big" | 2010 | 40 | — | — | — | 46 | — | — | — | — | — |  | Replay |
| "Pretty Girls" (בהשתתפות Travie McCoy) | 2011 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | 43 |  | סינגל שאינו מתוך אלבום |
| "One Million" | 2014 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Aurora |
| "Alive" (בהשתתפות Nash Overstreet of Hot Chelle Rae) | 2015 | — | — | — | — | — | — | — | — | — | — |  | Aurora |
"—" מציין שהתקליט לא יצא או לא נכנס למצעד בשטח זה.
דיסקוגרפיה > סינגלים > כאמן אורח

| שם | שנה | מיקומי שיא> בריטניה | מיקומי שיא> אוסטרליה | מיקומי שיא> קנדה | מיקומי שיא> ארצות הברית | אלבום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| "Island Girls" (Out Da Box Family מארח את Iyaz, Diction ו־Shotta) | 2008 | — | — | — | — | סינגל שאינו מתוך אלבום |
| "Pyramid" (צ'ריס פמפנגקו מארחת את Iyaz) | 2010 | 17 | 45 | 41 | 56 | Charice |
| "Break My Bank" (New Boyz מארחים את Iyaz) | 2010 | — | — | — | 68 | Too Cool to Care |
| "The Mack" (Mann מארח את Iyaz וסנופ דוג) | 2011 | 28 | 68 | — | — | Mann's World |
| "Fight for You" (סטיבי הואנג מארח את Iyaz) | 2011 | — | — | — | — | Unsigned |
"—" מציין שהתקליט לא יצא או לא נכנס למצעד בשטח זה.
דיסקוגרפיה > שירים אחרים > כאמן אורח

| שנה | שיר | אלבום | אמן |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Gonna Get This | Hannah Montana Forever | מיילי סיירוס |
| 2010 | Like This | Get 'Em Girls | ג'סיקה מאובוי |
| 2011 | You're My Only Shorty | Unbroken | דמי לובאטו |
הערות שוליים

1 2  IYAZ | full Official Chart History | Official Charts Company, www.officialcharts.com
↑  Iyaz, ultratop.be
↑  "greekcharts.com – Greek charts portal". Hung Medien. אורכב מ-המקור ב-2012-05-30. נבדק ב-18 בדצמבר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Steffen Hung, Discografie Iyaz - dutchcharts.nl, dutchcharts.nl
1 2  Steffen Hung, Iyaz - hitparade.ch, hitparade.ch
↑  Steffen Hung, australian-charts.com - Discography Iyaz, www.australian-charts.com
↑  Iyaz - Chart history | Billboard, www.billboard.com
↑  Steffen Hung, germancharts.com - Discographie Iyaz, germancharts.de
↑  Steffen Hung, charts.org.nz - Discography Iyaz, charts.org.nz (ארכיון)
↑  Steffen Hung, norwegiancharts.com - Discography Iyaz, norwegiancharts.com
↑  Iyaz - Chart history | Billboard, www.billboard.com
↑  https://itunes.apple.com/us/album/island-girls-feat.-iyaz-diction/id278414280
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 141059125  ISNI: 0000 0000 7913 5602  LCCN: no2010074888  MusicBrainz: 3bf30073-ce4e-4207-88d2-ad83677b0387  VIAF: 37145969927732250160   WorldCat (עם VIAF): 37145969927732250160
איוואן שאנדור

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1930 (בן 94) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (2005)  פרס אטילה יוז'ף (1985)  פרס שאנדור מאראי (2000)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 
איוואן שאנדור (במקור שטרן, בהונגרית: Sándor Iván; בודפשט, 11 במרץ 1930) הוא סופר, מבקר, מסאי, מחזאי יהודי-הונגרי זוכה למעלה מ-20 פרסים שהבולטים שבהם: פרס אטילה יוז'ף (1985) (הפרס הספרותי הגבוה בהונגריה), פרס שאנדור מאראי (2000) ופרס קושוט (2005) (הפרס הממלכתי הגבוה בהונגריה, מקביל לפרס ישראל).
קורות חיים

איוואן שטרן נולד במשפחה יהודית כבנם של בלה שטרן (1894–1953) ושל רוזה אימרגליק.  הוא שרד את תקופת השואה ובמיוחד את תקופת שלטון מפלגת צלב החץ במחבוא. הוא סיים את לימודיו התיכוניים ב-1948. בין 1948 לבין 1950 היה ראש המחלקה של "האגודה הלאומית של סטודנטים הונגרים". הוא הודח מסיבות פוליטיות ב-1950 ונעצר ב-1952. שאנדור כותב מאז שנת 1953. בין 1954 לבין 1956 היה העורך של כתב העת "מהנדס העתיד" (A Jövő Mérnöke) של אוניברסיטת בודפשט לטכנולוגיה ולכלכלה (BME). משנת 1957 היה מבקר התיאטרון של כתב העת "תיאטרון קולנוע מוזיקה" (הו'), ולאחר מכן בין 1975 לבין 1989 היה סגן העורך הראשי. מאז 1989 הוא סופר ועיתונאי עצמאי. בין השנים 1990–1993 היה חבר בהנהלת אגודת הסופרים. בין 1992 לבין 1997, היה נשיא "אגודת נמט לאסלו" (Németh László Társaság). ב-1997 עזב את אגודת הסופרים והיה חבר מייסד של "אגודת הסופרים של ספרות יפה" (אגודה זו הוקמה כאיגוד מקצועי ומגן על אינטרסים של סופרים בעלי רוח דומה שמעריכים זה את יצירתו הספרותית של זה, כשהמטה שלה בבודפשט). מאז 1993, הוא יושב ראש מועצת הנאמנים של פרס הפרוזה על שם מילאן פישט, ומאז 2003 גם של הפרס על שם אלדאר קומלוש. בשנת 2013 נבחר כחבר ב"האקדמיה לספרות ואמנויות סצ'ני" (נוסדה על ידי האקדמיה ההונגרית למדעים ב-1992 עבור נציגים נכבדים של התחומים שלא נכללו באקדמיה ההונגרית למדעים על פי החלטה פוליטית של המשטר הקומוניסטי ב-1949 - ספרות ואמנויות). בעבודותיו הוא מקצה תפקיד גדול לייצוג התודעה: על ידי שינוי מישור הזמן של הפעולה, הוא מראה את השינויים שההיסטוריה חוללה בנפש האדם.
חייו הפרטיים

ב-1955 הוא התחתן עם אלאונורה ז'וז'ה שבק. נולדה להם בת אחת: יהודית (1956).
יצירותיו שהופיעו בחו"ל

Geliebte Liv (Drága Liv) (רומן, בגרמנית, 2006)
Spurensuche (Követés) (רומן, בגרמנית, 2009)
Filature (Követés) (רומן, בצרפתית, 2012)
Husar in der Hölle (AZ éjszaka mélyén 1914) (רומן, בגרמנית, 2014)
Legacy (Követés) (רומן, באנגלית, 2014)
Au fond de la nuit, 1914 (Az éjszaka mélyén 1914) (רומן, בצרפתית, 2015)
פרסים והוקרה

עיטור מסדר הכבוד של העמל דרג ארד (1967)
פרס אטילה יוז'ף (1985)
פרס ספר השנה (1986, 1996)
מדליית הזיכרון של לאסלו נמט (1989)
מדליית הנצחה 1956 (1992)
פרס מפעל חיים של גץ (1994)
לוחית זיכרון על שם אימרה נאג' (1996)
צלב הקצין של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1997)
פרס אזור נהר הטיסה (1997)
מדליית הצטיינות לזוגלו (1998)
מדליית זהב של נשיא הרפובליקה (2000)
פרס הספר של הוצאת "בן זמננו" (2000)
פרס על שם שאנדור מאראי (2000)
ProLiterature (2002)
נוצת זהב (2003)
פרס על שם אלדאר קומלוש (2003)
פרס קושוט (2005)
מסדר כדור הזכוכית (2006)
מדליית הזכרו על שם פאל דמן (2008)
אזרחות כבוד של זוגלו (רובע 14) (2015)
לקריאה נוספת

האתר הרשמי של איוואן שאנדור
פטר הרמן: מי זה מי 2002 CD-ROM, Biográf Kiadó מסת"ב 963-8477-64-4
מי זה מי בהוצאת סוכנות הידיעות ההונגרת (MTI) 2009.
מי זה מי בספרות ההונגרית? בהוצאת Tárogató Könyvek ספרי עיון מסת"ב 963-8607-10-6
מי זה מי בספרות ההונגרית? בהוצאת Könyvkuckó, בודפשט, 1999 מסת"ב 9-638157-91-7
ביוגרפיה ב-PIM.hu
סיפורי סוף המאה. מחקרים על יצירותיו של איוואן שאנדור ; סגד, 2005
סנדור אולאש: גן הגורל. יצירותיו של איבן סנדור ; בלסי, בודפשט, 2006
הודעות מדואר בקבוקים. מחקרים, חיבורים על יצירותיו של איוואן שאנדור; עורך גאבור מנשי ברטיסלאבה, 2015
ראו גם

דף נתונים באתר KIA
איוואן שאנדור בתולדות הספרות ההונגרית 1975-1945
סופרים הונגרים בני זמננו
HUNLIT.hu (דרושה הרשאה)
הוצאת זמננו - Jelenkor Kiadó
הערות שוליים

↑  Hivatalos oldala
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest VII. kerületi polgári házassági akv. 1513/1924. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-22.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307354205171  BIBSYS: 98066120  BnF: cb16649928w (data)  GND: 136204309  ISNI: 0000 0001 0914 6303  LCCN: n82096299  NKC: mzk2017941903  NTA: 131626965  RERO: 02-A016803468  SUDOC: 168401088  VIAF: 71806481   WorldCat (עם VIAF): 71806481 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "איוואן שאנדור".
איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים

| --- | --- |
איי הבתולה הבריטיים
 
 הוועד האולימפי הלאומי
 קוד ייצוג:  IVB
 שם:  הוועד האולימפי של איי הבתולה הבריטיים
 השתתפות במשחקי הקיץ (באפור: לא השתתפה)
 1896 • 1900 • 1904 • 1908 • 1912 • 1920 • 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1996 • 2000 • 2004 • 2008 • 2012 • 2016 • 2020 • 2024
 השתתפות במשחקי החורף (באפור: לא השתתפה)
 1924 • 1928 • 1932 • 1936 • 1948 • 1952 • 1956 • 1960 • 1964 • 1968 • 1972 • 1976 • 1980 • 1984 • 1988 • 1992 • 1994 • 1998 • 2002 • 2006 • 2010 • 2014 • 2018 • 2022
איי הבתולה הבריטיים משתתפים במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984). האיים הם טריטוריה בריטית, אך בריטניה אפשרה את הקמתו של ועד אולימפי עצמאי, בדומה למושבות ולטריטוריות אחרות בריבונותה.
הישגיהם של הספורטאים מאיי הבתולה הבריטיים נמוכים למדי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) העפילה האצנית טאהישה האריגן לשלב רבע הגמר בריצת 100 מטר משוכות. היא השיגה את התוצאה ה-16 בטיבה, אך לא העפילה לחצי הגמר, מאחר שסיימה במקום החמישי במקצה שלה.
איי הבתולה הבריטיים השתתפו בשתי אולימפיאדות חורף, אולימפיאדת סרייבו (1984) ואולימפיאדת סוצ'י (2014), לכל אחת מהן שלחה נציג אחד.
ראו גם

איי הבתולה הבריטיים במשחקים האולימפיים לנוער
אוולין טצ'ופ

אוולין טצ'ופ (בגרמנית: Evelyne Tschopp; נולדה ב-19 ביוני 1991) היא ג'ודוקא שווייצרית אשר מתחרה בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג.
באוקטובר 2015 היא זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות מהסבב העולמי הבכיר, כאשר זכתה במדליית כסף בגראנד סלאם פריז.
טצ'ופ התחרתה באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו 2016 והודחה בשלב שמינית הגמר לאחר ניצחון על פריסיליה ג'נטו הצרפתייה והפסד למאילינדה קלמנדי מקוסובו.
באליפות אירופה 2017 אשר נערכה בוורשה, זכתה טצ'ופ במדליית הארד בקטגוריית המשקל עד 52 ק"ג. היא הגיעה עד שלב רבע הגמר בו הפסידה למאילינדה קלמנדי מקוסובו ונשרה לקרבות בית הניחומים. לאחר ניצחון על לריסה פלוריאן הרומנית היא עלתה לקרב על מדליית הארד בו גברה בניקוד ווזארי על אודט ג'ופרידה האיטלקייה. באליפות אירופה 2018 שנערכה בתל אביב היא שוב זכתה במדליית הארד. היא הגיעה עד שלב חצי הגמר בו הפסידה לנטליה קוזיוטינה הרוסייה ונשרה לקרב על מדליית הארד בו ניצחה באיפון תוך 22 שניות מהפתיחה את ריקה פופ ההונגרייה.
פרסים

מקור:
אליפות אירופה:
תחרויות מהסבב העולמי (מאסטרס, גראנד סלאם, גראנד פרי):
הערות שוליים

↑  פרופיל וסטטיסטיקות אודות הג'ודוקא באתר sports-reference.com
1 2  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
אהרן לוין

.
| --- | --- |

 לידה:  31 באוקטובר 1879 פשמישל, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 נרצח:  1 ביולי 1941 (בגיל 61) לבוב, גנרלגוברנמן 
 מדינה:  הרפובליקה הפולנית השנייה 
 השכלה:  אוניברסיטת וינה 
 תקופת הפעילות:  ? – 1 ביולי 1941 
 תפקידים נוספים:  חבר פרלמנט, member of the Sejm of the Second Polish Republic 
 רבותיו:  יצחק יהודה שמלקיש 
 צאצאים:  יצחק לוין (רב וחוקר) 
 
הרב אהרן לוין (י"ד בחשון תר"מ, 31 באוקטובר 1879 - ו' בתמוז תש"א, 1 ביולי 1941) היה איש ציבור חרדי, מראשי אגודת ישראל וממנהיגי היהודים בפולין, רבה של סמבור ושל ריישא (Rzeszów). חבר הסיים הפולני (1922-1927, 1930-1935). נספה בשואה.
קורות חיים

נולד בפשמישל שבגליציה בעת שזו הייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית, לרב נתן לוין, רבהּ של ריישא. למד בגימנסיה וכן למד תורה אצל אביו ואצל סבו מצד אמו, הרב יצחק יהודה שמלקיש, שהיה מגדולי הפוסקים בדורו. נסמך לרבנות על ידי סבו, וכן על ידי הרב חיים אריה הורביץ אב"ד קרקוב, והרב בנימין אריה וייס, אב"ד צ'רנוביץ.
שלט ביידיש, גרמנית, פולנית ועברית. נישא בתרס"א (1901) והיה סמוך על שולחן חותנו בוייליצ'קה.
הרב אהרן לוין היה ממנהיגי היהודים בפולין, בתרס"ד (1904) נתמנה כרבה של קהילת סמבור שבגליציה. נחשב לנואם ולמנהיג, והשפעתו הציבורית חרגה הרבה מעבר לאגודת ישראל וקהילות החרדים שבפולין, שלהן השתייך באופן טבעי. בתרע"ג, כשנה לפני מלחמת העולם הראשונה, הוכתר בידי קיסר אוסטריה פרנץ יוזף הראשון בתואר הכבוד של יועץ הקיסר. בימי המלחמה ניצל מעמד זה לשם עזרה לפליטים היהודים בווינה ובגליציה, ומונה על ידי ממשלת אוסטריה לפקח על מחנות הפליטים בניקולסבורג, בברוק, בפוהרליץ ובגייאה.
בבחירות לסיים הפולני בשנת תרפ"ב (1922) הועמד הרב מסמבור בראש רשימת המועמדים של "הבלוק היהודי", שהיה חלק מברית המיעוטים שיזם יצחק גרינבוים במטרה להגדיל את ייצוג המיעוטים בכלל ואת ייצוג היהודים בפרט בבתי הפרלמנט של פולין. נבחר כמועמד ללא צביון מפלגתי כציר הסיים, אך השתייך לקבוצת צירי הסיים אשר נמנו עם שורות אגודת ישראל.
היה נציג "הבלוק היהודי" בוועדות התרבות, הדת והחינוך של הסיים, ונודע במאבקו התקיף בעד ביטול עונש המוות והוצאתו מחוקת פולין החדשה. בשנת תרפ"ג נבחר על ידי צירי הכנסייה הגדולה הראשונה של אגודת ישראל שהתקיימה בווינה, "'נשיא המועצה המרכזית העולמית של אגודת ישראל" (כיום: הוועד הפועל העולמי של אגודת ישראל).
בבחירות לסיים בשנת תרפ"ז (1927) לא נבחר לכהונה נוספת, עקב הווטו אשר הטיל יצחק גרינבוים על שיתוף מועמדים מטעם אגודת ישראל במסגרת ברית המיעוטים שייסד. בתגובה למעשה זה, העמידה אגודת ישראל בבחירות של שנת תר"צ (1930) את הרב לוין הפופולרי כמועמד במחוז הבחירה של גרינבוים בוורשה; ואכן, הרב לוין הביס בבחירות אלו את גרינבוים ונטל את מושבו בסיים. כיהן כחבר בסיים עד לבחירות בשנת תרצ"ה (1935).
בשנת תרפ"ז, לאחר פטירת אביו, התמנה כרבה של קהילת ריישה, ואחר כך גם כחבר במועצת העיר. מאוחר יותר צורף גם כחבר בנשיאות "אגודת הרבנים של ורשה", אשר שימשה גוף מחליף לרב הראשי של ורשה, אשר לא מונה שנים רבות בשל בעיות חוקתיות.
בבחירות לסיים שנערכו בשנת תרצ"ה לא נבחר, היות שנדרש אישורו של "חבר אלקטורים" אשר מונו על ידי הרשות המקומית להגשת מועמדות, והאישור להיות מועמד ברשימת מועמדים כלשהי לקראת בחירות אלו לא ניתן לו.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ברח הרב לוין ללבוב, ושם נתפס על ידי הנאצים והוצא להורג ביום ו' בתמוז תש"א.
בנו, הרב ד"ר יצחק לוין, אשר שרד את השואה, כיהן כנציג "אגודת ישראל" על יד מוסדות האו"ם.
אייכה? איפה אתן מעצמות אירופה ואמריקה? למה אתם שותקים עמי תבל, כששוחטים לעיניכם את העם הקטן שנתן לכם את ספר הספרים, התנ"ך? למה אין אתם מושיטים לנו יד לעזרה? - - - אך דעו! שאם אתם לא תעזרו לנו, יתעורר עמנו בעצמו לבנות החרבות, והיה הדם לכם לאות על הבתים, הדם הנשפך של קדושנו יהיה לאות לנו לבנות את הבתים הנחרבים בארץ ישראל - - -
ספריו

דבר בעתו (קראקא תרנ"ט)
מטה אהרן (קראקא תרס"ה)
ברכת אהרן (דרוהוביטש תרע"ג)
הדרש והעיון על התורה - ארבעה כרכים (ללא דברים) שכולם יצאו בבילגוריי:  בראשית בתרפ"ח, שמות בתרצ"א, ויקרא בתרצ"ז, במדבר בתרצ"ט.
שו"ת אבני חפץ (בילגוריי תרצ"ד)
לקריאה נוספת

אלה אזכרה : אוסף תולדות קדושי ת"ש-תש"ה, חלק ראשון, "המכון לחקר בעיות היהדות החרדית", ניו יורק תשט"ז
מאיר וונדר, מאורי גליציה : אנציקלופדיה לחכמי גליציה, חלק ג'
הרב אהרן לוין, "הדרש והעיון" לבמדבר, חלק א', הקדמת המחבר
הערות שוליים

↑  שורה חוזרת זו היא על פי ספר תהלים, פרק כ"ב, פסוק כ': "אֱיָלוּתִי לְעֶזְרָתִי חוּשָׁה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264439305171  PLWABN: 9810667975005606  GND: 1067158197  ISNI: 0000 0001 1078 9533  LCCN: n95015372  NTA: 303398345  VIAF: 98006011   WorldCat (עם VIAF): 98006011
איי הבומיי

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  Goyomai Channel 
 קואורדינטות:  43°29′00″N 146°01′00″E﻿ / ﻿43.483333333333°N 146.01666666667°E﻿ / 43.483333333333; 146.01666666667
 נתונים מדיניים
 מדינה:  רוסיה 
 אוכלוסייה:  0
 אזור זמן:  UTC+12
  (למפת יפן מוגדלת) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט איי הבומיי(למפת יפן רגילה) טוקיו אוסקה סאפורו סנדאי ניאיגטה פוקואוקה נהה ד. קו.  צ. קו.  סין רוסיה ים יפן האוקיינוס השקט איי הבומיי
 
אִיֵּי הַבּוֹמַי (ברוסית: Хабомаи; ביפנית: 歯舞群島 או 歯舞諸島) הם קבוצת איונים בים אוחוצק, בקצה הדרומי של האיים הקוריליים. האיים מוחזקים כיום בידי רוסיה, אך יפן טוענת לריבונות עליהם, כמו על שאר האיים הקוריליים הדרומיים.
היסטוריה

חוזה שימודה, אשר נחתם בין רוסיה ליפן בשנת 1855 נתן ליפן בעלות על איטורופ, קונאשיר, שיקוטן ואיי הבומיי.
במבצע סערת אוגוסט בשלהי מלחמת העולם השנייה, כבשה ברית המועצות את איי הבומיי, ולאחר המלחמה סיפחה אותם וגירשה את תושביהם היפנים ליפן. הסובייטים טענו כי כיבוש האיים היה חלק מהסכמות ועידת יאלטה, שהבטיחו להם את העברת השליטה באיים הקוריליים בתמורה להשתתפותם במערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. עם זאת, יפן עדיין טוענת כי איי הבומיי אינם חלק מהאיים הקוריליים וכי הם למעשה חלק ממחוז הוקאידו. ב-26 במאי 1955 הגישה ארצות הברית בקשה לנקיטת הליכים נגד ברית המועצות, שבמסגרתה ערערה על תקפותה של טענת הסובייטים לריבונות על האיים.
ב-1956, לאחר משא ומתן ממושך, הסכימה ברית המועצות לוותר על איי הבומיי ליפן, יחד עם האי שיקוטן, לאחר שיושג הסכם שלום בין שתי המדינות. הסכם שלום כזה טרם הושג.
שבעבר ישבו באיים דייגים יפנים, כיום האיים מיושבים בקלילות ובהם גם מוצב של משמר החופים של רוסיה.
איי הבומיי, כפי שנשקפים מכף נוספו
אילנה קרשיק

| --- | --- |

מתאמנות לקראת האולימפיאדה: אילנה אדיר (שמאל) ואילנה קרשיק (ימין), 1960
 לידה:  1 ביולי 1938 (בת 86) רפובליקת פולין 
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.65 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 מועדון:  מכבי תל אביב
 הישגים
 שיאים אישיים:  200 מטר: 26.6 שניות (1957) שיא ישראל בעבר   קפיצה לרוחק: 5.39 מטר (1960) שיא ישראל בעבר
 
אילנה גורן-קָרָשיק (נולדה ב-1 ביולי 1938) היא אתלטית עבר, אלופה ושיאנית ישראל בריצת 200 מטר ובקפיצה לרוחק. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (רומא 1960).
ביוגרפיה

קרשיק (Karaszyk) נולדה בברית המועצות ואחרי השואה עברה משפחתה לפולין. היא נולדה בשנת 1938, ועלתה לארץ ישראל ב-1956. היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.
ביוגרפיה > 1957

במאי 1957 קבעה בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות.
ביוגרפיה > 1958

באליפות צה"ל באתלטיקה קלה לבשנת 1958 התחרתה קרשיק במסגרת נבחרת פיקוד המרכז וקבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 13.0 שניות.
ביוגרפיה > 1959

בתחרות מטעם מכבי שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב באפריל 1959 קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 12.6 שניות. בתחרות בין נבחרות ישראל וקפריסין שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב, בנובמבר אותה שנה היא זכתה בגביע מיוחד, בזכות 3 ניצחונות בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.0 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.9 שניות ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.05 מטר.
ביוגרפיה > 1960

באליפות מכבי באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה, בחודש יוני 1960 קבעה קרשיק בקפיצה לרוחק 5.25 מטר. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.8 שניות, לפני מרים סידרנסקי מהפועל הדסים (26.9 שניות) וגרבורג מהפועל תל אביב (28.1 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 51.1 שניות	לפני בנות הפועל (54.3 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.13 מטר, לפני מרים סידרנסקי (5.04 מטר) וסמדר מודעי מהפועל נען (4.96 מטר). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.6 שניות, אחרי חברתה לאגודה אילנה אדיר (12.4 מטר) ולפני מרים סידרנסקי (12.7 שניות). כעבור שבועיים, במבחן שנועד לקבוע מי יהיו שני האתלטים האחרונים מתוך השבעה שייצגו את ישראל באולימפיאדה, קבעה שיא ארצי חדש בקפיצה לרוחק – 5.39 מטר – והצטרפה למשלחת האולימפית. שיא זה נשבר כעבור שנתיים על ידי גאולה גדישביץ (5.48 מטר). בתחרות אימון של הסגל האולימפי של נבחרת ישראל שנערכה באצטדיון המכביה כעבור כמה ימים, קבעה קרשיק בריצת 100 מטר תוצאה של 12.8 שניות.
באולימפיאדת רומא (1960) סיימה קרשיק במקום 28 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.08 מטר ובמקום 29 והאחרון בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.5 שניות (זמן אלקטרוני - 26.69 שניות).
שיאים אישיים

ריצת 200 מטר: 26.6 שניות (1957) שיא ישראל בעבר
קפיצה לרוחק: 5.39 מטר (1960) שיא ישראל בעבר
הערות שוליים

↑  אילנה קרצ'וק הציבה שיא בריצה, מעריב, 19 במאי 1957
↑  חיילי המרכז וחיילות הנח"ל זכו באליפות צה"ל באתלטיקה־קלה, דבר, 20 בנובמבר 1958
↑  קארצ'יק רצה 100 מ' ב-12,6 ש', דבר, 19 באפריל 1959
↑  ברוך שיינברג, ישראל - קפריסין 71:125 באתלטיקה קלה, דבר, 22 בנובמבר 1959
↑  אילנה אדיר גמאה 100 מ' ב-12,2 ש' באליפות מכבי בא"ק, דבר, 26 ביוני 1960
↑  ברוך שיינברג, 4 שיאים ארציים באליפות המדינה באתלטיקה קלה, דבר, 3 ביולי 1960
↑  3 שיאים ארציים חדשים הוצבו באתלטיקה קלה, דבר, 17 ביולי 1960
↑  א. פז, 4 תוצאות טובות משיאים ישראלים באתלטיקה, מעריב, 4 בפברואר 1962
↑  גרוזינובסקי רץ 100 מ' ב-10.8 ש', דבר, 27 ביולי 1960
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת רומא (1960)  |
| --- | --- | --- |
|  מרוץ אופני כביש | הנרי אוחיון • יצחק בן דוד |  |
|  אתלטיקה | אילנה אדיר • גדעון אריאל • עמוס גרודז'ינובסקי • אילה חצרוני • ברוך פיינברג • יאיר פנטילט • דוד קושניר • אילנה קרשיק |  |
|  הרמת משקולות | גזי כהן • אדוארד מרון |  |
|  התעמלות מכשירים | רות אבלס • ראלי בן-יהודה • מרים קארה |  |
|  סיף | דוד ואן-חלדר • מיכאל רון |  |
|  קליעה | רפאל פלס • חנן קריסטל |  |
|  שחייה | עמירם טראובר • יצחק לוריא • יורם שניידר • גרשון שפע |  |
איזידור גונסברג

| --- | --- |

 לידה:  2 בנובמבר 1854 פשט, ממלכת הונגריה 
 פטירה:  2 במאי 1930  (בגיל 75) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 הישג בולט:  היה מס' 1 בעולם בשנת 1889
 מד כושר מרבי:  2744 (יולי 1889)
 מדינה:  הונגריה, בריטניה
 הערות:  יהודי
 
איזידור גונסברג (בהונגרית: Gunsberg Artúr Izidor; באנגלית: Isidor Arthur Gunsberg;‏ 2 בנובמבר 1854 – 2 במאי 1930) היה שחמטאי יהודי הונגרי-בריטי.