stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רשות העתיקות
סקר ארכאולוגי של ישראל

תחילתו של הסקר השיטתי והמדעי בשטח מדינת ישראל היה בשנת 1964 במסגרת האגודה לסקר ארכאולוגי של ישראל שהוקמה על ידי ארכאולוגים. בשנת 1990 עם הקמת רשות העתיקות הועבר נושא הסקר לאחריותה. בשנת 2006 החליטה רשות העתיקות להפסיק להדפיס את ספרי הסקר ולהעלות את המידע לאתר האינטרנט של הסקר. נכון למאי 2015 נסקרו סך 114 מפות סקר מתוך 328 מתוכננות.
סקר ארכאולוגי של ישראל > סקר חוצה ישראל

אחד הפרויקטים החשובים שנעשים במסגרת הסקר הוא איתור אתרי העתיקות במסלול של כביש 6 – הוא חוצה ישראל. נסקר שטח בתחום ברצועה שרוחבה הממוצע כ־100 מ'. תחילה נערך סקר כולל לכל אורך התוואי ובהמשך בוצעו חפירות ארכאולוגיות מלאות בכל השרידים הארכאולוגיים שנמצאו בתחום המוכרז לבניית הכביש ושוליו. בפועל מדובר בביצוע חפירות ההצלה.
"חברת כביש חוצה ישראל" ראתה את חשיבות המחקר הארכאולוגי ומקציבה לו את המשאבים הכספיים הדרושים. כך לדוגמה, הוקמה מנהרה מתחת לתל העתיקות בחדיד, כאשר הסתבר כי התל הוא אתר ארכאולוגי רחב ולא ניתן להסתפק בחפירות הצלה.
סקר זה הסב את תשובת הלב המדעית לכמה תופעות ארכאולוגיות המשנות את הידע שהיה לנו . כך, לדוגמה:
תופעת החללים התת־קרקעיים מן התקופה הכלקוליתית בשפלת השומרון.
הימצאות אתר ענק מתקופת הברונזה הקדומה I בחורבת פתורה.
תקופת הברזל, היא תקופת ההתנחלות הישראלית בארץ כנען, שומרת על מקומה החשוב בארכאולוגיה הישראלית
התקופה ההלניסטית, התקופה הרומית, התקופה הביזנטית והתקופה המוסלמית הקדומה הניבו ממצאים רבים בתפרוסת רחבה בתחום הסקר.
הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל

כל יחידות רשות העתיקות המפוזרות יחד עם בניין ההנהלה אמורות לעבור אל הקריה הלאומית לארכאולוגיה של ארץ ישראל בירושלים. בצמוד אל מוזיאון ארצות המקרא וליד מוזיאון ישראל.
לקריאה נוספת

Raz Kletter / Just Past? The Making of Israeli Archaeology, Equinox – London, 2006, 362 pp., 34 figures, 6 tables - על ארגון רשות העתיקות בעשור הראשון להקמת המדינה
רפלקסים מולדים

| --- | --- |
 שיוך:  רפלקס 
 מזהים
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0422895 
 
רפלקסים מולדים (באנגלית: Primitive Reflexes) הם תגובות אוטומטיות או "טבועות מראש" המתעוררות בתגובה לגירויים ספציפיים הקיימים באדם החל מלידתו. דוגמה לרפלקס מולד הוא מצמוץ העין כאשר מקרבים אליה דבר מה בניסיון להגן עליה. תינוקות נולדים עם קשת רחבה של שבעים רפלקסים (המכונים "תגובות ראשוניות"). חלקם מופיעים ממש עם הלידה, ונעלמים ככל שהילד גדל ומשתלבים בתנועות רצוניות מורכבות יותר, בעוד אחרים מופיעים בגיל מאוחר יותר.
חוקרי ההתפתחות עוסקים בעיקר ברפלקסי הישרדות הקיימים בלידה ונעלמים כאשר התינוק רוכש מיומנויות מתקדמות יותר.
חוקרים טוענים כי רפלקסים נשלטים על ידי מרכזי המוח הנמוכים ובמהלך התפתחות וגדילת התינוק השליטה עוברת למרכזי המוח הגבוהים.
מעבר השליטה ממרכזי המוח הנמוכים לגבוהים מתאפשרת הודות להתפתחות נוירונים בקליפת המוח.
העלמות או שינוי חלק מהרפלקסים בחודשים הראשונים לחיים תומכת ברעיון שיש לכך קשר עם הבשלת המוח.
חשיבות הרפלקסים

רפלקסים מאפשרים לתינוקות להגיב לסביבתם בדרכים מאורגנות יותר עוד לפני שהספיקו ללמוד. למשל תינוק מוצץ אוטומטית כאשר שמים חפץ בתוך פיו- רפלקס המאפשר לקבל מזון עוד לפני שלמדו לקשר בין הפטמה לאוכל. ישנם רפלקסים ראשוניים מאוד כמו רפלקס הלפיתה ורפלקס ההליכה –תגובות ראשוניות שבהמשך תשתכללנה עם הלמידה.
הרפלקסים מהווים תגובה מוטורית לגירויים חושיים ועצם קיומם מאפשרים לתינוק שרק נולד לחוות לימוד של תנועה.
התינוק חווה גירוי שמפעיל אצלו רפלקס וכך הוא לומד איך להתנהל מבחינה תנועתית.
רפלקסים שעובדים כיאות מצביעים על מערכת עצבים תקינה וחלקם נבדקים עם הלידה בבית החולים.
קיימים רפלקסים הישרדותיים שעוזרים להתמודד עם סכנות המאיימות על הגוף כמו הנטייה למצמץ אל מול אור חזק או מול רוח, רפלקס המציצה המבטיח קבלת מזון, רפלקס ההקאה המונע חנק. רפלקסים אלה נשארים למשך כל חיי האדם.
תהליך ההתפתחות

בתהליך ההתפתחות יש להתייחס לשני נושאים מרכזיים:
תהליך ההתפתחות > התפקידים המשלימים של הגנטיקה וההתנסות

על מנת להבין את התפקיד המשלים של הגנטיקה וההתנסות נעזר בהתפתחות המוח בדגש על התפתחות קליפת המוח. נגדיר תחילה את המושג קליפת מוח : באנגלית cerebral cortex והיא החלק האחרון שמתפתח במוח ונמצאת כשכבה חיצונית. בשכבה הזו מתרחשים תהליכים שכליים ברמה גבוהה מאוד ונחשבת למרכז בקרה עיקרי להרבה יכולות למשל : בתפיסה, פתרון בעיות והתנועה הרצונית בגוף.
בעת הלידה קיימים כמעט כל הנוירונים, אך נוירונים רבים בקליפת המוח עדיין לא מתפקדים ביעילות.
אחרי הלידה קליפת המוח מתפתחת:
מתרחשת עלייה במספר התאים בה, נצפית עליה מהירה בגודל התאים ומספר הקשרים ביניהם גדל.
נוצרת מעטפת מיאלין סביב סיבי התאים בתהליך שנקרא (myelination) שמזרזת העברת המסרים במוח.
תהליך ההתפתחות שתואר מעלה יכול להוות חלק מההסבר לשינויים הרבים ביכולות של התינוק.
בנוסף לכך, התפתחות מערכת העצבים מטפחת ומגבילה את יכולותיו של התינוק מחד גיסא, ומאידך גיסא היא עצמה מטופחת ומוגבלת על ידי ההתנסויות.
תהליך ההתפתחות > הקשר בין מיומנויות מולדות לבין מיומנויות המתפתחות מאוחר יותר בשנה הראשונה

התינוק נולד עם מערכות ההתנהגות ומיומנויות למידה, שלמרות מוגבלותן הן מאפשרות לו לעבור התנסויות שונות שעוזרות בפיתוח מיומנויות מורכבות יותר. למשל, מערכת השמיעה שאינה בשלה ביילודים אך היא מכווננת במיוחד לשמיעת קולות אנושיים, דבר שעוזר בפיתוח מיומנויות השפה.
עוד דוגמה לכך היא הראייה: בשל יכולת הראייה המוגבלת אצל תינוקות, הם מתבוננים בעיקר בפרטים גדולים של אובייקטים קרובים כמו פנים אנושיות, ובכך מגבלה זו עוזרת להם להתעלם מפרטים שהם לא מבינים.
התפתחות מוטורית של תינוקות

המיומנות המוטורית של התינוק מתפתחת בהקשר של צמיחה גופנית מהירה ומזורזת. בשנת החיים הראשונה, תינוקות ממוצעים משלשים את משקלם ומתארכים בכ-25 סנטימטרים.  העצמות שבשעת הלידה היו רכות וגמישות, נעשות קשות ונוקשות יותר והשרירים הולכים ומתחזקים ככל שנפחם גדל. חלקים שונים של הגוף גדלים בזמנים שונים ובמהירויות שונות, והממדים היחסיים של הגוף משתנים. בסוף השנה הראשונה, הראש עדיין גדול לעומת שאר הגוף (אך פחות מכפי שהיה בלידה), והגוף ארוך ביחס לזרועות ולרגליים.
החוקרים חקרו את גיל התינוקות שבו הם מסוגלים "לעקוב" אחר אובייקט נע מעקב של העין. כאשר אובייקט מתחיל לנוע במפתיע, העיניים נעות בחדות כדי להדביקו ואז הן עוקבות אחר האובייקט בתנועות מעקב חלקות ומתמשכות. אם מציגים בפני היילוד אובייקט נע, עיניו נוטות לנוע בכיוונו, אך תנועתן אינה מדויקת או חלקה. כעבור חודשיים, תנועות מעקב חלקות הן תופעה שכיחה. זו לכל הנראה הסיבה לנטייתם של מבוגרים להניע את ראשם באיטיות מצד אל צד כאשר הם מדברים אל תינוקות קטנים מאוד: תינוקות אלה פשוט אינם מסוגלים לעקוב אחר תנועות מהירות מצד אל צד או מעלה ומטה. היכולת לעקוב אחר אובייקטים הנעים מהר יותר מתפתחת בתקופה שבין גיל חודשיים לארבעה חודשים.
סוגי הרפלקסים > רפלקס מורו

רפלקס שגורם לתינוק להתעורר בבהלה ברגע שאתם מנחים אותו במיטה.
הרפלקס קרוי על שם רופא אוסטרי, ד"ר ארסנט מורו, שהיה הראשון לתאר אותו. רפלקס זה מכונה גם רפלקס הבהלה מאחר שהוא מתבטא בכך שהתינוק פורש ידיים ורגליים ומתכווץ כולו כתגובה לבהלה, לרעשים פתאומיים, לתחושת נפילה, לכאב פתאומי ועוד. הוא מופיע בלידה ולרוב נעלם בסביבות גיל שלושה-ארבעה חודשים, אם כי שרידים של הרפלקס עשויים להמצא גם בחודשים מאוחרים יותר (מופיע לעיתים אצל מבוגרים בתגובה לתחושת נפילה שמופיעה בזמן שינה או הירדמות). תגובת הרפלקס מתרחשת בעיקר כאשר התינוק שכוב על הגב ומוכרת להורים רבים כאשר הם מנסים להניח במיטה את תינוקם לאחר שנרדם על הידיים, והוא בתגובה מתעורר מבוהל (לעיתים בבכי) ומושיט את הידיים לפנים. ככל הנראה, הרפלקס נובע מפחד הטבוע בתינוקות מזמן לידתם ומבטא שריד לתקופה של הישרדות פוטנציאלית, של היצמדות או היאחזות באם או במטפל. עם תחילת תקופת הזחילה, רפלקס מורו מתחלף ברפלקס ה"צנחן", המתבטא בפרישת הידיים קדימה בתגובה לתחושת נפילה. רפלקס זה מאפשר לתינוק להגן על פניו בזמן נפילה ולו חשובות רבה בעיקר בזמן שלקראת התיישבות, עמידה והליכה.
חשיבות רפואית: הרפלקס יכול להעיד על תפקוד מערכת העצבים המרכזית ועל תקינות השמיעה של התינוק. רפלקס זה מורכב מארבעה חלקים : פרישת הזרועות, קיפול הזרועות, בהלה ובכי.
מתי צריך לשים לב: כאשר אחד מארבעת המרכיבים חסרים (פרט לבכי) או כאשר מבחינים באסימטריה בתנועות. כמו כן, המשך קיומו של הרפלקס בשלבים מאוחרים יותר בהתפתחות (לאחר גיל ארבעה חודשים לערך) יכול להעיד על בעיה קיימת, ומומלץ לפנות לקבלת ייעוץ רפואי.
סוגי הרפלקסים > רפלקס הגישוש אחר הפטמה (Rooting Reflex)

כשמלטפים את לחיו של היילוד או נוגעים בזווית הפה שלו, הוא מגיב בהפניית הראש לצד שנגעו בו כמו בניסיון לחפש משהו למצוץ.
מתי: החל מלידה ועד לגיל שלושה חודשים לערך.
חשיבות רפואית: הרפלקס נועד לסייע לתינוק לשרוד באמצעות הכוונה לפטמת האם בחיפוש אחר מזון.
סוגי הרפלקסים > רפלקס היניקה/ המציצה (Sucking Reflex)

המציצה האוטומטית של התינוק בכל פעם שנכנס דבר מה לפיו.
מתי: רפלקס המציצה קיים מרגע הלידה ונמשך בערך עד לגיל 4 חודשים. המציצה הופכת לפעולה רצונית יותר ויותר. בין גיל חודשיים לארבעה חודשים חל שינוי התפתחותי, ושני הרפלקסים (גישוש אחר הפטמה ורפלקס המציצה) נעלמים ומפנים עצמם להתנהגויות אכילה רצויות. כדי שתינוק יאכל אוכל מוצק רפלקס היניקה חייב להיעלם. אם התינוקות היו ממשיכים למצוץ אוטומטית בכל פעם שאוכל נכנס לפיהם לעולם לא היו לומדים ללעוס.
חשיבות רפואית: חוץ מחשיבות המציצה לתזונה, הרפלקס נחשב לחלק ממנגנון בן שלושה שלבים: מציצה-בליעה- נשימה. הסנכרון בין שלושת אלה הוא דפוס ההתפתחות הראשון הדורש תזמון ורצף של תנועות. מחקרים מצאו כי הוא קריטי להתפתחות הסנסורית-מוטורית,  להתפתחות הקוגניטיבית, להתפתחות הדיבור והשפה, לשליטה בתנוחה, לאכילה ולהאכלה ולהתפתחות האישיות.
סוגי הרפלקסים > רפלקס הלפיתה (Grasping Reflex)

כאשר מבוגר מגרה באצבעו את ידו של היילוד, התינוק לופת את אצבעו בכוח רב כל כך שהמבוגר יכול להרימו באוויר. מאחר שהלפיתה היא רפלקסיבית אין התינוק יכול להרפות את אחיזתו מרצונו. כשהוא מתעייף עוצמת הלפיתה שלו נחלשת.
מתי: גירוי בכף היד של התינוק יגרום לו ללפיתה אוטומטית. בסוף החודש השלישי רפלקס הלפיתה נעלם ותגובה זו הופכת ליכולת רצונית של התינוק.
חשיבות רפואית: קיומו של הרפלקס מעיד על תפקוד של העצבים וטונוס השרירים בגוף התינוק.
סוגי הרפלקסים > רפלקס ההקאה (Gag Reflex)

אצל תינוקות רפלקס ההקאה מופעל באזור הקדמי והמרכזי של הלשון (בעוד שאצל מבוגרים הוא מתרחק לכיוון הענבל והלוע) בתגובה להכנסת ידיים לפה ולאכילה מהירה או בכמות גדולה מידי.
חשיבות רפואית: תפקיד הרפלקס הוא למנוע כניסת חפצים לפה שעלולים לגרום לחנק, שכן התינוקות עדיין לא שולטים בתהליך הבליעה. השינוי קורה בעקבות הכנסת ידיים לפה, אשר "מזיזה" את תגובת הרפלקס מהאזור הקדמי של הפה לעבר הלוע. כדי לשכך את תגובת רפלקס ההקאה במעבר לאכילת מזון מוצק, מומלץ תחילה לקרב את הכפית לפיו של התינוק (מבלי להכניסה לתוך הפה) ולתת למזון להחליק בפנימה אל הפה.
סוגי הרפלקסים > רפלקס ההליכה (Stepping Reflex)

הפעוט "יודע ללכת" זמן רב לפני שהוא מבצע זאת בפועל. כאשר עקב רגלו של התינוק נוגע במשטח שטוח, הוא ינסה ללכת על ידי הצבת כף רגלו לפני השנייה. רפלקס ההליכה מופיע החל מהלידה ועד גיל שישה שבועות, אם כי בגיל זה רגליו לא יכולות לתמוך במשקלו.
בגיל 8–12 חודשים רפלקס ההליכה מתבטא בהעמידה והליכה של ממש, אך הפעם באופן רצוני הנתון לשליטת התינוק.
חשיבות רפואית: קיומו של הרפלקס מעיד על תפקודה התקין של מערכת העצבים ושיווי המשקל של התינוק.
סוגי הרפלקסים > רפלקס בבקין (Babkin Reflex)

רֶפְלֶקְס בֶּבְּקִין מתאר תופעה נוירולוגית שכיחה אצל תינוקות, שבה לחיצה קלה בכפות ידיהם גורמת למספר תנועות ידועות בגופם, כמו פתיחת הפה, עצימת עיניים, הטיית הראש וכיפופו כלפי פנים כאשר הם במצב פרקדן. לעיתים רק אחד מהסימנים מופיע, בדרך כלל פתיחת הפה, ולפעמים כל התנועות הנ"ל מופיעים גם יחד.
רפלקס בבקין, בדומה לרפלקסים רבים אחרים אצל תינוקות, הוא פיזיולוגי מולד, שנעלם בחודשים הראשונים לחייו של התינוק, בדרך כלל עד שלושה או ארבעה חודשים.
רפלקס בבקין מקונה על שמו של ד"ר בוריס בבקין (Boris Petrovitch Babkin), חוקר נוירו-פיזיולוג רוסי החי בסוף המאה התשע עשרה (1877–1950), שחקר תופעה זו ותיארה.
סוגי הרפלקסים > רפלקס הסייף (Asymmetrical tonic neck reflex Asymmetrical tonic neck reflex)

רפלקס הסייף מחלק את הגוף לימין ושמאל: כאשר הראש מופנה ימינה התינוק יפשוט את ידו ורגלו הימניות, ויכפוף את גפיו השמאליות, ולהפך.

העדפה לסיבוב ראש אסימטרי מובילה להבדל בשפעול העצבי, האוטומטי והרפלקסיבי של הזרועות. אסימטריה במנח הצווארי של היילוד עלולה להוביל לאסימטריה גם בשאר עמוד השדרה, וכן אסימטריה בהתפתחות כללית. לכן יש להקפיד לגרות את התינוק לסובב עצמאית את ראשו ימינה וגם שמאלה.
מתי: הרפלקס קיים אצל התינוק עוד מהיותו עובר ומוטמע בהדרגה סביב גיל ארבעה חודשים. מצב של המשכיות רפלקס הסייף לאחר גיל 6 חודשים עשוי להעיד על בעיה התפתחותית במוח ובהבשלת מערכת העצבים של התינוק, וכדאי להתייעץ באיש מקצוע רפואי בעל הכשרה מתאימה. בשנת החיים הראשונה אפשר לצפות לסימטריה בין שני צידי הגוף. אם התינוק מציג הבדלי צד, חשוב לבצע "אפליה מתקנת" לצד הנגדי.
סוגי הרפלקסים > רפלקס בבינסקי / פלנטר

הרפלקס נקרא על שם החוקר שמצא אותו גוז'ף בבינסקי. הרפלקס הוא תופעה תקינה אצל יילודים בה מתעורר רפלקס של יישור אצבעות כף הרגל של התינוק כתוצאה מגירוי של כף הרגל הקדמי. האצבע העיקרית שבה נצפית התגובה היא האגודל.
מתי: החל מהלידה ועד שנתו הראשונה של התינוק. אצל אנשים מבוגרים גירוי כף הרגל מעורר תגובה הפוכה של כיפוף אצבעות.
חשיבות הרפלקס: חשיבות הרפלקס נובעת דווקא מדיכויו- אי דיכוי הרפלקס בהמשך ההתפתחות היא סימפטום להפרעה נוירולוגית אורגנית ויכול להשפיע ולפגוע בהתפתחות המוטורית של התינוק
סוגי הרפלקסים > רפלקס השחייה (Swimming Reflex)

הרפלקס זה מתעורר כאשר משכיבים את התינוק על הבטן במים ובתגובה הוא מבצע ברגליו תנועות בעיטה במים. בעת הכנסתו מתחת למים תגובת הרפלקס תלך ותתגבר. מגיל 4 חודשים, ובמיוחד כאשר התינוק מתחיל ללכת, הרפלקס נחלש עד להעלמות מוחלטת. ניתן להיעזר באימון נכון ושיטתי על מנת להפוך את התנועות הרפלקסיביות לתנועות של שחייה רצונית.
רפלקס לנדאו (Landau reflex)
מתייחס לרפלקס הנראה אצל תינוקות כאשר הוא מוחזק אופקית באוויר במצב שכיבה.
תגובה נורמלית של תינוקות כשהם מוחזקים במצב שכיבה אופקי היא לשמור על קשת קמורה כשהראש מורם והרגליים מכופפות מעט.
מתי: מופיע 3 חודשים לאחר הלידה ונמשך עד גיל 12 חודשים עד 24 חודשים.
ראו גם

התפתחות
התפתחות קוגניטיבית
התפתחות גופנית בינקות
רפלקס בבקין
רפלקס מורו
רפלקס בבינסקי
בדיקה נוירולוגית (ראו הערכת רפלקסים פתולוגיים)
הערות שוליים

↑  המדריך להתפתחות התינוק שלי דיאדה(הקישור אינו פעיל, 22.8.2019)
1 2 3 4  הסתגלות ראשונית של התינוק הרצאה מקורס פסיכולוגיה התפתחותית מלידה עד גיל שלוש(הקישור אינו פעיל, 22.8.2019)
1 2  .co.il/article/64600 רפלקסים מולדים אצל תינוקות מאמרים רשת הפצת מאמרים מקצועיים לשימוש חופשי(הקישור אינו פעיל, 22.8.2019)
1 2 3  רוני שגב, ‏אינסטינקט בסיסי: 5 רפלקסים אצל תינוקות, באתר ‏מאקו‏, 12 בספטמבר 2011
1 2 3  רפלקס בבקין ויקיפדיה העברית
↑  בוריס בבקין Boris Babkin חוקר תופעת רפלקס בבקין
↑  רפלקסים באתר Infomind(הקישור אינו פעיל, 22.8.2019)
↑  גוז'ף בבינסקי חוקר רפלקס בבינסקי
↑  רפלקס בבינסקי באתר טודלרס
↑  רפלקסים אצל תינוקות והשפעתם על השחייה באתר מאמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810695988605606  GND: 1048712095 
רפלקס מורו
רפלקס מורו בזמן שינה
רפלקס הלפיתה
רפלקס בבקין
רפלקס בבינסקי
שעיר אחד לעזאזל

שעיר אחד לעזאזל הוא מחזה של נסים אלוני משנת 1973.
זהו אחד המחזות הסתומים מפרי עטו, שעלילתו חובקת ארצות שונות, ואת עולם הריגול, שבו כולם מרגלים אחרי כולם. הוא כולל נושאים כבדי משקל כגון הגאולה שבאהבה, החלפת זהויות, העמדת פנים, משמעות התפקיד שמקבל האדם על עצמו כדי למצוא טעם בחייו, חוקי הפיקציה האמנותית לעומת "אמת" המציאות, וכמיהה ליסוד האלוהי או המסתורי ביקום.
עלילה

במרכז העלילה סוכן חשאי ושמו מקס למפל. בעקבות כישלון בשליחותו הקודמת, סומן מקס בתחילת המחזה כשעיר לעזאזל, והוא מקבל זהות חדשה: "ניקולאס בנדה", חוקר קדושים. נמסר לו צופן מוזיקלי, בלא שמגלים לו את טיב השליחות. מאוחר יותר מתגלה שהשליחות היא להרוג את אהובתו ורוניקה, הנשואה לרוזן פלאטין (גם ורוניקה ופלאטין נמנים עם רשת הריגול).
מקס נחטף ומעונה קשות בידי שניים מחברי הרשת, אל ופרד, הומוסקסואלים ש"היו פעם אחד: אלפרד", ומוצא להורג, כביכול, אך למעשה קיבל תפקיד חדש, של פנסיונר. מתפקיד בכיר ברשת הריגול הפך לבעל תפקיד זניח וזוטר. בפרבר תל אביבי מסירים את הלוט מעל אנדרטה על שמו של מקס, ומי שהיה פעם מקס נוכח בטקס החגיגי לזכרו.
פירוט העלילה לפי תמונות > מערכה ראשונה

תמונה 1
הממונה על ארגון הריגול, שרק קולו נשמע וכאילו בוקע מאלומת אור, מעמת את מאקס עם כישלונו במשימה באלבניה, ועם בגידתו עם המרגלת ורוניקה, הנשואה למרגל אחר בארגון, הבארון הרמאן פלטין. משולש אהבים זה תרם לכישלון המשימה. מאקס מקבל זהות חדשה כחוקר קדושים אלמן, וכן סימן הכר חדש (הסימפוניה השישית (הפאתטית) של צ'ייקובסקי) המשותף לכל חברי הרשת, וצופן אישי חדש (הפזמון 'אונלי יו').
תמונה 2
קיס, ויקי וסופי מזמרות על כך שנושא ההצגה הוא האהבה.
תמונה 3
הסוכן החשאי זד מזהיר את מאקס מהתוכנית להיפטר ממנו, כשעיר לעזאזל של רשת הריגול.
תמונה 4
במלון 'ירושלים' בתל אביב יועדה למאקס פגישה עם הזונה הצעירה מרים, הדומה כשתי טיפות מים לאהובתו ורוניקה. מאקס מרגיש בתוכנית זדונית. הוא מקבל מזד משימה לפגוש סוכן בביירות.
תמונה 5
הבארון פלטין, קוסם במקצועו, מכין 'נאמבר' חדש למופע במועדון הלילה אלקזאר בביירות. הוא גאה באמנות האשליות שלו, אך ורוניקה אשתו מודיעה לו שהיא עוזבת אותו. מאקס מופיע ומספר שהסוכן שהיה אמור לפגוש נרצח. פלטין עומד להופיע במועדון הלילה עם הסיפור על הנמר (שהוא רואה בו סמל לאשתו ורוניקה), במופע שיובא בשידור חי בטלוויזיה, ומקס מורה לפלטין לשלב בסיפור מספרי צופן, כדי שייקלטו דרך הטלוויזיה.
תמונה 6
אל ופרד במופע במועדון הלילה אלקאזאר בביירות, בשיר עליז: "הוא מזויף, הוא מעמיד פנים, הוא לא זה מה שהוא בכלל", בהצביעם זה על זה, ועל הקהל.
תמונה 7
סיפורו המסתורי של פלאטין: אהבתו האובססיבית לנמר הבוער, הנושא זיקה למהות הנשגבת. אהבה זו שנסתיימה בכך, שהנמר טורף את המאלף שלו. נשמעת התפוצצות וזעקות הקהל, ופלאטין זועק "אני נותן לכם את הנמר!".
תמונה 8
מסתבר שההתפוצצות היא חלק ממופע הקברט. ורוניקה, ויקי וסופי שרות על האיש שיש לו נמר בראש.
תמונה 9
ביירות שורצת סוכנים חשאיים. זד, מחופש למדריך תיירים, מציג את 'ביירות האמיתית' בשלל דימויים פנטסטיים. ורוניקה חושדת במאקס, שהוא רוצה להרוג אותה, משימה שאמנם קיבל אך סירב לבצע.
תמונה 10
הממונה מאשים את פלאטין כי רצח את אשתו ורוניקה, מה שאינו נכון. זד מציג בפניו את 'ורוניקה החדשה', הכפילה מרים.
תמונה 11
בבית מרזח בלונדון שרה קאתי בנוסח לואיס קרול. לאחר צאת האורחים קאתי רומזת למאקס על אהבתה אליו, ומזהירה אותו שסומן כשעיר לעזאזל של הארגון. הוא טוען ששכח את הצופן. קאתי אומרת שרוב האנשים, שחשבו כצעירים שיוכלו לשבור מחסומים, מגלים בבגרותם שהדבר בלתי אפשרי. אולם מאקס כן רוצה  לשבור מחסום, ולהיגאל באמצעות האהבה. גם זה שמאקס לא מוכן 'לשחק את התפקיד', בניגוד אליה, מלבה את קנאתה.
תמונה 12
בכיכר ערפילית בלונדון, קיס שרה על מוכרת פרחים, שעבדה שם בזנות, ורצחה את הלקוח הראשון שלה. אל ופרד מובילים את מקס באופן מוקיוני אך אלים ליעד בלתי ידוע.
סוגת המחזה

ההצגה בנויה תמונות-תמונות, כמעין הצגת רֶוְיוּ עליזה, עם פזמונים רבים. קשה לעיתים מזומנות לפענח את הרמיזות הרבות השתולות במחזה, וכן קשה לקשור חוט עלילה אחד בין תמונה אחת לרעותה, אולי בגלל סוגת הרוויו, ואולי משום שאלוני עצמו התאמץ להסתיר את חוט העלילה הזה, כמעין צופן מרגלים שהוא משאיר לצופה.
דמותו של האמן

האמן במחזה הוא הרמן פלאטין, הרוזן שהוא גם קוסם וגם סוכן חשאי. הוא היחיד שניתן לו לחיות את עולם הדמיון, כילד, וייתכן שהוא בן-דמותו של אלוני עצמו.
פלאטין הוא יצירתי ומשעשע, אך גם עגום, חצוי ונבגד. במחזה אנחנו פוגשים אותו מתכנן מספר מוזיקלי להופעתו: אקדח היורה בו סכין (!) לצלילי הסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי. בקטע אחר בהופעתו בביירות, ה'קסם' שלו הוא סיפור שהוא שידור בצופן: אהבתו לנמר הבוער ביערות הליל. כתוצאה מהשידור נשמעת התפוצצות בעיר, אך שלוש הזמרות העוזרות לקוסם, והמגיחות מתוך העשן, שרות על "האיש שיש לו נמר בראש".
התיאטרון כפולחן

המחזה מחדד את היסוד הפולחני, הנמצא בשורשי התיאטרון. משפט מפתח בו הוא: "תיאטרון, מין דבר שמזכיר טקס נשכח". סצנת העינויים של מקס מתחוללת במרתף של תיאטרון עזוב, ומעניו צועדים אל הבימונת בליווי כלי נגינה, משל היה מקס טראגוס, התיש מן הפולחנים הדיוניסיים שהועלה קורבן בעיצומה של החגיגה. במהלך העינויים נקשר מקס לחבלי התיאטרון, כמעין צליבה.
הצגת המחזה

המחזה הועלה כ-26 פעמים בלבד בתיאטרון הקאמרי בבימויו של המחבר, וזכה לביקורת מסויגת עד שלילית, ומצד שני להערצה בקרב חוג מצומצם של מבקרים ואוהדים.
המוזיקה נכתבה בידי אלכס כגן, ואת התפאורה והתלבושות עיצבה אודרי ברגנר.
הצגת המחזה > משתתפים (לפי סדר הופעתם)

מקס למפל או ניקולאס בנדה- שלמה וישינסקי
קיס, זמרת - חנה טנצר
סופי, שוליית קוסם - אבירמה גולן
ויקי, שוליית קוסם - גבי קרן
זד, סוכן חשאי - איצקו רחמימוב
פרד, סוכן חשאי - הלל נאמן
אל, סוכן חשאי - רמי קול
ורוניקה פלאטין, סוכנת חשאית. ומרים, זונה צעירה - מיכל בת-אדם
מיס הול או קאתי או קלארה - לבנה פינקלשטיין
קולות:
הממונה על רשת הריגול- יוסי פולק
האסטרולוגית אבלין דה ויט- אדית אסטרוק
פזמונים מתוך ההצגה

לא מזמן לא מזמן, סרטון  באתר יוטיוב
שירו של פלאטין, סרטון  באתר יוטיוב
שתבוא קצת רוח, סרטון  באתר יוטיוב
הערות שוליים

↑  בועז עברון, "מזהיר וסתום", ידיעות אחרונות, 9 ביולי 1973.
↑  יעקב העליון, כל-כך הרבה, כל-כך מהר, כל-כך מבולבל..., מעריב, 9 ביולי 1973.
↑  משה נתן, כישוף נגד מוות – התיאטרון של נסים אלוני. תל אביב: הקיבוץ המאוחד. 1996. עמ' 92–116.
↑  השיר "לא מזמן"
↑  שירו של פלטין
↑  הפזמון "קצת רוח"
↑  משה נתן, הצופן, האהבה והזיק של הבורא, מעריב, 27 ביולי 1973, המשך.
↑  רות חזן, "צופן אחד לאלוני". על המשמר, חותם, עמ' 17, 24 באוגוסט 1973.
↑  משה נתן, כישוף נגד מוות – התיאטרון של נסים אלוני. תל אביב: הקיבוץ המאוחד. 1996. עמ' 113.
↑  תוכניית ההצגה, התיאטרון הקאמרי 1973.
↑  הדס קרמר, תיאטרון. מין דבר שמזכיר טקס נשכח: פולחן ותיאטרון בשעיר אחד לעזאזל לנסים אלוני. חיבור לשם קבלת התואר מוסמך, אוניברסיטת תל אביב. 2009.
↑  משה נתן, הצופן, האהבה והזיק של הבורא (ג'): משהו טראגי – עם פעמונים וסרטים צבעוניים, מעריב, עמ' 28–29, 10 באוגוסט 1973.
המשך הכתבה, עמ' 59, מעריב, 10 באוגוסט 1973.
↑  משה נתן, כישוף נגד מוות – התיאטרון של נסים אלוני. תל אביב: הקיבוץ המאוחד. 1996. עמ' 116.
שקט תעשייתי

שקט תעשייתי הוא מונח ביחסי עבודה המתאר מצב בו לא מתאפשרת הפרעה של יחסי העבודה, על ידי שביתה. "שקט תעשייתי" משמש גם כביטוי המתאר אמצעי לפתרון משבר באמצעות הסכמה הדדית להפסקת ביטויי מחאה בתמורה להטבות כל שהן, או באופן רחב יותר לציון העדר מחאה בתמורה לדבר מה. הבחירה בדרך זו יכולה לנבוע מאינטרס הדדי לדחיית הפתרון, מרצון להבטיח המשך יחסים תקינים לאחר השגת הפתרון, או מתפיסה הרואה חשיבות ביחסים ללא מחאה.
המצב בחוק

בגרמניה, דנמרק, הולנד, שוודיה ומדינות אירופיות נוספות, קיים חוק האוסר על שביתה בנושאים שאודותיהם הושג הסכם קיבוצי.
בישראל המצב מעט שונה. בית הדין לעבודה קבע כי כל הסכם קיבוצי כולל במשתמע התחייבות לשקט תעשייתי, ועקרונית, הפרת השקט התעשייתי מהווה עילה להטלת סנקציות כלכליות על העובדים. עם זאת, על פי חוק ההסכמים הקיבוציים, כאשר מפרים הסכם קיבוצי כללי, ניתן לפסוק פיצויים אם הצדדים קבעו זאת במפורש במסגרת ההסכם, ואילו כאשר מפרים הסכם קיבוצי מיוחד, אין אפשרות לפסוק פיצויים, כך שלמעשה לא ניתן לאכוף את השקט התעשייתי בהסכמים קיבוציים מיוחדים.
חוק יישוב סכסוכי עבודה, תשי"ז 1957, מתיר לתבוע איגודים שהפרו את השקט התעשייתי במגזר הציבורי, אך הוא מגביל זאת למקרים שהשביתה לא אושרה על ידי ההסתדרות, ולמקרים בהם העילה קשורה בסכסוך על גובה שכר עבודה או על תנאים סוציאליים. לפי נתוני משרד העבודה והרווחה, רק 20-25 אחוזים מן השביתות עומדות בתנאי השני, ועל כן ברוב השביתות לא ניתן לאכוף שקט תעשייתי.
הערות שוליים

↑  הדס גבאי ועומר מואב, כיצד פותרים את בעיית השביתות?, תכלת.
↑  סעיף 24 לחוק ההסכמים הקיבוציים, תשי"ז 1957.
↑  חוק יישוב סכסוכי עבודה, התשי"ז–1957, באתר הכנסת
↑  פרופ' רות בן-ישראל, דיני עבודה (תל אביב: האוניברסיטה הפתוחה, 2002), עמ’ 1513, 1518; גורדון, "משק יום הדין", עמ' 108.
שרה יורק ג'קסון

| --- | --- |

 לידה:  16 ביולי 1803 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  23 באוגוסט 1887 (בגיל 84) נאשוויל, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפלגה:  המפלגה הדמוקרטית 
 בן או בת זוג:  Andrew Jackson Jr. 
 
שרה יורק ג'קסון (באנגלית: Sarah Yorke Jackson‏; 16 ביולי 1803 – 23 באוגוסט 1887) הייתה כלתו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון. שימשה כמארחת לצדה של הגברת הראשונה אמילי דונלסון ולאחר מותה של אמילי, כגברת הראשונה של ארצות הברית בין ה-19 בדצמבר 1836 עד 4 במרץ 1837.
ביוגרפיה

שרה נולדה למשפחה עשירה בפילדלפיה, פנסילבניה. אביה, פיטר יורק, היה רב חובל וסוחר מצליח. הוא נפטר בשנת 1815. אמה של שרה, מארי היינס יורק, נפטרה בשנת 1820 והשאירה את שלוש בנותיה יתומות. ב-1831 נישאה שרה לאנדרו ג'קסון הבן, בנו המאומץ של נשיא ארצות הברית, אנדרו ג'קסון. לאחר ירח דבש ממושך בבית הלבן, עברו בני הזוג להתגורר באחוזת הרמיטייג', מטע במדינת טנסי אשר שייך למשפחה. הזוג התגורר באחוזה וניהל את המטע, עד אשר פרצה שרפה במקום (1834) וכילתה את רובו של הבית הראשי. בשל השרפה עברו בני הזוג, ביחד עם שני ילדיהם הצעירים להתגורר בבית הלבן.
שרה הגיעה לבית הלבן ב-26 בנובמבר 1834 והחלה מיד לשמש כמארחת רשמית וגברת ראשונה בפועל לצדה של אמילי דונלסון, אחייניתו של הנשיא. הנשיא שביקש להימנע מחוסר נעימות, כינה את שרה "הגברת מהרמיטייג'" ולא הגברת הראשונה, תפקידה של אמילי. ב-1836 חלתה אמילי בשחפת. כתוצאה מכך שרה לקחה את כל מטלותיה. לאחר מותה של אמילי בנובמבר באותה שנה, מונתה שרה באופן רשמי לתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית. היא שימשה בתפקיד עד סוף כהונתו של ג'קסון, מספר חודשים לאחר מכן.
לאחר סיום כהונתו של אנדרו ג'קסון, עברו הג'קסונים להתגורר באחוזת הרמיטייג', ששוקמה מאז השרפה. אנדרו התגורר במקום עד מותו ב-1845. בני הזוג המשיכו להתגורר באחוזה, אך עזבו אותה לבסוף בסמוך לפרוץ מלחמת האזרחים, ועברו להתגורר במדינת מיסיסיפי. שרה נפטרה ב-1887. אחוזת הרמיטייג' נרכשה על ידי מדינת טנסי והיא משמשת עד היום כאתר לזכרו של הנשיא השביעי, אנדרו ג'קסון.
אחוזת הרמיטייג', טנסי