stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ממלכות הארץ התיכונה
ממלכות האויב של הגזעים החופשיים > אייסנגרד

בתחילה, הייתה למעשה מעוז גדול, אחד ממעוזיה של ממלכת גונדור. היא הוקמה בשנת 3320 לעידן השני, על ידי אנריון ויסילדור, בני אלנדיל, בדרום הרי האובך - בין ממלכת ארנור לבין ממלכת גונדור. חומותיה יצרו צורה של טבעת, ששני קצוותיה מתחברים להר הדרומי של הרי האובך. במרכזה נבנה אורתנק, צריח אדיר ושחור מאבן חזקה שלא ניתן להרוס, והוא הכיל אבן פלנטיר אחת משל אנריון ויסילדור. בשנת 2710 לעידן השלישי השתלטו עליה אנשי דוּן, ארץ של אנשי-פרא זדוניים השוכנת ממש ממערב לאיסנגרד. אבל במהרה הם נטשו אותה, ובשנת 2759, לאחר בואם של האיסטרי, הייתה איסנגרד בבעלותו של סרומן, הקוסם הלבן וראש מסדר האיסטרי. מפתחות אורתנק ניתנו לו מיד, וכל ממלכות בני-האדם שמסביב רכשו לו כבוד וייראו ממנו. אז היא נהפכה לממלכה בפני-עצמה, של סרומן, אף שבהתחלה הוא הסתיר את מזימותיו. בצריח אורתנק הוא למד בחשאי את תורת חישולן של טבעות-הכוח ואת האירועים שעברה הטבעת-האחת, כדי למצוא רמזים למיקומה האבוד. בעזרת אבן הפלנטיר הוא החל לתקשר עם סאורון, וכך בעצם התדרדר לאופל בניסיון לכרות ברית איתו. אנשי-דוּן נפלו תחת שלטונו ושירתו אותו, ואף רבים מהם החלו לחיות בקרבת איסנגרד. גם אורקים רבים ונחותים, שלא כמו האורקים של מורדור, החלו לסור לרצונו ולחיות באיסנגרד, ועמם באו ווארגים רבים, הם זאבי-הזדון הענקיים. סמלה של איסנגרד בחסות סרומן היה "היד הלבנה". ייתכן כי אז הוא גם יצר טבעת-כוח פחותה בשביל עצמו. בשלב ההוא הוא החל לטפח זן חדש של אורקים, כנראה משילוב האורקים שלו עם רבים מאנשי-דון. אלה הם האורוק-היי, שהיו רוב בני-עמו, חזקים וגדולים יותר כבני-האדם, ועם זאת אכזריים ופראיים יותר כאורקים. בשונה מהאורקים, להם השמש לא הפריעה, אך בגלל בני-האדם ייתכן שהם איבדו את האלמוות שיש לאורקים. סרומן התכונן היטב למלחמות, ולבסוף גם החל לצאת אליהן, בעיקר נגד ממלכת רוהן, שעליה השתוקק לשלוט. את יועץ מלך-רוהן הוא דרדר לרצונו והפך אותו למשרתו ויועצו האישי, זהו גרימה לשון-נחש. באותה עת שלח סרומן רבים מאנשי הפרא של דון אל הפלך של ההוביטים, כדי שיהיה בחסותו והוא יוכל לשעבד את ההוביטים, בעוד שהאורוק-היי יצאו לחסל את אחוות-הטבעת. האורקים של איסנגרד כרתו עצים רבים והרסו יערות שלמים, עד שהם עוררו את זעם רועי-העצים, ואלה יצאו נגדם במלחמה מפתיעה בזמן מלחמת-הטבעת. כך נפלו חומות איסנגרד, והיא נחרבה והובסה. כל אדמותיה נהפכו לחורשות, אך בלבה עדיין ניצב צריח אורתנק.
מצעד המוזיקה היהודית השנתי של קול חי מיוזיק

המצעד השנתי של קול חי מיוזיק הוא מצעד של מוזיקה יהודית-חסידית המדרג את השירים הפופולריים במגזר החרדי והדתי מהשנה האחרונה. המצעד משודר מדי שנה בחול המועד של חג הסוכות.
המצעד השנתי

מדי שנה משודר באחד מימי חול המועד סוכות מצעד בהגשת אפרים קמיסר ומני גירא-שורץ. למצעד מתמודדים כ-100 שירים שיצאו באותה שנה ולבסוף נבחרים מתוכם כ-25 שירים. במצעד זה משודרים השירים הנבחרים של השנה על פי סדר בחירתם, כשהשיר הזוכה במקום הראשון נקרא "שיר השנה". כמו כן נבחרים הזוכים בכמה קטגוריות קבועות: "זמר השנה", "אלבום השנה", "פריצת השנה", "מלחין השנה" ו"מעבד השנה", השירים והזוכים נקבעים על פי בחירת המאזינים, המצעד מבוסס על דירוג הקהל באתר או בטלפון. מבין המדרגים את המצעד מתקיימת מדי שנה הגרלה על פרסים יקרי ערך ומוזיקליים.
את המצעד של שנת תשע"ט הגיש מנחם טוקר לרגל מצעד העשור, החל משנת תש"ף מגישים את המצעד אפרים קמיסר ומני גירא-שוורץ.
תוצאות המצעדים

פרק זה טעון עריכה. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא: הוספת תוצאות של שנים קודמות.
| שנה | שיר השנה | זמר השנה | פריצת השנה | אלבום השנה | מלחין השנה | מעבד השנה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| תש"פ | כתר מלוכה – ישי ריבו | ישי ריבו | אברומי וינברג | כולנו נלך – בני פרידמן | יוסי גרין | אלי קליין ואיצי ברי |
| תשפ"א | סיבת הסיבות – ישי ריבו | ישי ריבו | מוטי וייס | לחיים – יעקב שוואקי | אלחנן אלחדד | אלי קליין ואיצי ברי |
| תשפ"ב | ימה – בני פרידמן | נפתלי קמפה | דוד בן ארזה | כמלאך – נפתלי קמפה | אלחנן אלחדד | אלי קליין ואיצי ברי |
| תשפ"ג | אל תיפול – אברהם פריד, חיים ישראל, בנצי שטיין | נפתלי קמפה | שמואל פרדניק | ליבי – נפתלי קמפה | בנצי שטיין | אלי קליין ואיצי ברי |
| תשפ"ד | אתה זוכר – מרדכי בן-דוד, ישי ריבו | הרשי ויינברגר | ישי ריבו | שמוליק סוכות | גוף ונשמה – יעקב שוואקי |  |
הערות שוליים

↑  הקטגוריה בוטלה
גיורא ירון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  אוגוסט 1948 (בן 76) מנרה, ישראל 
 ענף מדעי:  פיזיקה יישומית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מנחה לדוקטורט:  דב פרוהמן 
 מוסדות:  נשיונל סמיקונדקטור 
 מספר צאצאים:  3 
 
גיורא ירון (נולד באוגוסט 1948) הוא מנהל ישראלי, יזם ואיש עסקים, שכיהן גם כיושב ראש הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב. בהיותו דוקטור לפיזיקה, רשם שישה פטנטים ופרסם מעל עשרים מאמרים מדעיים.
ביוגרפיה

גיורא ירון נולד בקיבוץ מנרה לפרופסור דן ירון, ממקימי המחלקה לכלכלה בפקולטה לחקלאות. ולגיזה ירון, מורה. גדל עד גיל 3 בקיבוץ מנרה, שהוריו היו ממייסדיו. במשך 3 שנים נוספות גדל בקיבוץ קריית ענבים, ואחר כך עברה המשפחה לרחובות. בצבא שירת כמפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק) של גולני, לאחר שסיים קורס קצינים בהצטיינות. 
בעל תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה, ותואר שלישי בפיזיקה יישומית מהאוניברסיטה העברית. המנחה שלו בעבודת הדוקטורט היה פרופסור דב פרוהמן. בבתר-דוקטורט עסק בהשפעת קרינה גרעינית על מכשירים אלקטרוניים במעבדות המחקר והפיתוח של חברת "יוז איירקראפט" באירוויין, קליפורניה.
בעת שהותו בארצות הברית נפלה לידיו כתבה בשבועון אמריקני על תוכנית של חברת השבבים "נשיונל סמיקונדקטור" להקים מעבדת מחקר ופיתוח בישראל. ירון פנה לחברה והציע את שירותיו והחל לעבוד תחילה במטה החברה, בסנטה קלרה, בעמק הסיליקון. בינתיים הוקמה המעבדה בהרצליה פיתוח בשנת 1978, בידי צבי סוחה. בעת שעבד במטה החברה קידם גם את הרעיון להקים מפעל ייצור בישראל ויחד עם קבוצת מהנדסים ישראלים גיבש תוכנית מפורטת, אך ביוני 1981, בעקבות האטה כלכלית בארצות הברית הקפיאה החברה את התוכנית להקמת המפעל. לאחר פנייה לנשיא החברה צ'ארלי ספורק, במרץ 1983 התקבל אישור לתוכנית. בינתיים פרש צבי סוחה מניהול המעבדה בישראל וב-1982 מונה גיורא ירון גם למנהל מרכז הפיתוח בהרצליה. שטח מתאים להקמת המפעל אותר בעיירת הפיתוח מגדל העמק. לאחר שלוש שנות הקמה נחנך המפעל בספטמבר 1986. בשלב הראשון השקעו כ-50 מיליון דולר בהקמת המפעל, בהמשך הוקמו חדרים נקיים נוספים, ובסך הכל כ-120 מיליון דולר עד שנת 1992.
המפעל החל לייצר בשנת 1987 והעסיק כ-300 עובדים. בין מוצריו היו שבבים שפתחו בישראל. סמוך למפעל הקים גם תאגיד KLA מפעל משלו, המייצר מערכות בקרת תהליכים וניהול תפוקה עבור תעשיית המוליכים למחצה.
החל מסוף שנות ה-80 נקלע חברת האם בארצות הברית לקשיים והחלה בפיטורים, שתחילה לא פגעו בפעילות בישראל. בשנת 1990 החלה בצמצומים גם בישראל ופיטרה עשרות עובדים. וגם מפעל הייצור היה בסכנת סגירה. גיורא ירון החל לחפש שותפים אסטרטגיים שירכשו את המפעל. בין השאר גייס את ג'ק טראמל מייסד חברת המחשבים "קומודור", את משפחת פדרמן וחברת אל-אופ ואת ממשלת ישראל. המנכ"ל חדש שמונה לחברת האם בארצות הברית, גיל אמיליו, טען שהוא פועל בניגוד עניינים ובמרץ 1992 התבקש להתפטר מתפקידו. השליטה במפעל נמכרה לבסוף לחברת DSSI ‏ (Data Systems & Software), חברת החזקות אמריקאית בתחום הטכנולוגיה שעיקר פעילותה היה בישראל והוא החל לפעול בשם טאואר סמיקונדקטור. בהמשך רכשה "החברה לישראל" את השליטה בו מ-DSSI.
ביולי 1992 מונה לנשיא ומנכ"ל חברת הדפוס הדיגיטלי אינדיגו מנס ציונה, וב־1994 הוביל אותה להנפקה בנאסד"ק לפי שווי שוק של 3.3 מיליארד דולר. אולם פרש שנה אחר כך, עקב חילוקי דעות עם יושב ראש החברה והמייסד שלה בני לנדא. אחר כך החל לפעול כיזם סדרתי והיה מעורב הקמה של עשרות חברות טכנולוגיה.
בשנת 2023 היה פעיל בגיבוש פשרה בתחום השינויים במערכת המשפט ברפורמה המשפטית בישראל.
חיים אישיים

ירון היה נשוי לצילה שהייתה אספנית אמנות ומעצבת פנים, ממנה התאלמן ב-2024, ואב לשלוש בנות. מתגורר בקיסריה.
אחיו של גיורא ירון, סגן איתמר ירון (1953-1973) נהרג במלחמת יום הכיפורים, במהלך הקרב על כיבוש החרמון, בעת ניסיון לחלץ פצוע מהמחלקה עליה פיקד. על מעשהו זה קיבל את עיטור העוז. החברה איתמר מדיקל, שהקים ירון, קרויה על שמו של אחיו איתמר.
אח נוסף, ד"ר אורי ירון (נולד ב-1961) כיהן כסגן נשיא בחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון, כנשיא של חברת ביוסנס וובסטר ומשנת 2022 מכהן כיו"ר הוועד המנהל של האוניברסיטה הפתוחה.
חברות שהקים

1995 – קומסיס – פיתחה שבבים לתמיכה בתקשורת נתונים דור רביעי בתקן WiMAX למכשירי קצה.
1997 – איתמר מדיקל – עוסקת בפיתוח ושיווק מכשור רפואי לאבחון הפרעות נשימה בשינה, ולאבחון מוקדם של טרשת עורקים. מכשיר הדגל של החברה, הנקרא WatchPAT, מאפשר לבצע בדיקת אבחון ביתית
1998 – פנטקום – פיתחה מוצר המשפר את איכות העברת הנתונים על גבי סיבים אופטיים (הקים יחד עם בני שניידר, רמי תמיר, ויובל שחר).
1999 – פי-קיוב – שפיתחה טכנולוגיה לניהול תעבורת נתונים באינטרנט (הקים יחד עם בני שניידר ורמי תמיר).
2000 – אקסנט – פיתחה פתרונות אחסון מידע בשרתים, והיה ליושב ראש ומנכ"ל שלה.
2005 – קומרנט – פיתחה טכנולוגיה לוירטואליזציה של מרכזי מידע ממוחשבים (הקים יחד עם בני שניידר, רמי תמיר ומשה בר).
2010 – קווילט – פיתחה טכנולוגיה המקלה על חברות הסלולר להעביר שידורי וידאו וטלוויזיה אל מכשירי הקצה, בכך שהיא מפחיתה את העומס על הרשת (הקים יחד עם אלון מאור, יובל שחר ודן סחר).
סיראג' – בית תוכנה המשמש כקבלן משנה של פרויקטים בתחום הפיתוח בהייטק. החברה פועלת ללא כוונות רווח מעסיקה בדואים בלבד ירון ואשתו הם המשקיעים הראשונים בחברה (שהקים יחד עם ג'יהאד אל-סאנע, סארה אבו כף, יוסף אל-סאנע, חאדר אלשייך וסמדר נהב).
אקזיטים

ירון היה מעורב באקזיטים בסכום מצטבר של למעלה מ-5 מיליארד דולר:
חלק מקומסיס נמכר לקונקסנט ב-1996 והחלק האחר נמכר לטקסס אינסטרומנטס ב-2005. סכום שתי העסקאות יחד עמד על כ-60 מיליון דולר. ב-2010 נמכרה החברה לאינטל במחיר הפסד.
פנטקום נמכרה לסיסקו ב-118 מיליון דולר (1999).
פי-קיוב נמכרה לסיסקו ב-200 מיליון דולר (2004).
מרקורי, בה ירון היה יושב ראש הדירקטוריון באותה עת, נמכרה ל-היולט פקארד ב-4.5 מיליארד דולר (2006).
קומרנט נמכרה לרד האט בכ-115 מיליון דולר (2009).
הייפרוויז, שפיתחה טכנולוגיה לזיהוי והתגוננות מפני תוכנות זדוניות בשלב מוקדם, נמכרה לצ'קפוינט בעשרות מיליוני דולרים (2015).
איתמר מדיקל נמכרה תמורת 538 מיליון דולר ל-ZOLL Medical היפנית (2021).
תפקידים בכירים בעבר ובהווה

יושב ראש הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב (משנת 2010)
יושב ראש מועצת המנהלים ברמות (החברה לפיתוח המחקר של אוניברסיטת תל אביב)
יושב ראש מועצת המנהלים ביישום - החברה לפיתוח המחקר של האוניברסיטה העברית בירושלים
יושב ראש משותף של מועצת המנהלים באיתמר מדיקל
חבר מועצת המנהלים באמדוקס
חבר מועצת המנהלים ברפאל
חבר מועצת המנהלים בחברת קווילט
חבר בחבר הנאמנים של המכללה האקדמית תל אביב-יפו
חבר בוועדה המייעצת לשר הביטחון בהיבטים טכנולוגיים בהנצחה
חבר ועדת פרס ראש הממשלה ליזמות ולחדשנות.
פרסים והוקרה

בשנת 2009 קיבל תואר עמית כבוד מהאוניברסיטה העברית.
הערות שוליים

↑  לזכרו של דן ירון, באתר האוניברסיטה העברית
↑  תקופת שירותכם תהיה גורלית לישראל, על המשמר, 3 באפריל 1968
↑  במדע החומרים (מספר 138), מעריב, 18 ביוני 1975
↑  ד־ר פרומן: זה מצער', מעריב, 10 באפריל 1992
1 2 3 4 5  עמוס לבב, ניפגע בפעולת חילוץ, מעריב, 10 באפריל 1992
1 2  תמר גיא, מגדל עמק הסיליקון, מעריב, 3 באוקטובר 1986, המשך
↑  ישעיהו פורת, מפעל לייצור מעגלים משולבים מהמתקדמים בעולם, מעריב, 15 במאי 1983
↑  פאיז עבאס, מפעל חדש של נשינל סמיקונדקטור נחנך במגדל העמק, חדשות, 30 בספטמבר 1986
↑  מאיר הראובני, נשלמת התקנת מפעל לייצור מעגלים משולבים במגדל העמק, מעריב, 29 במאי 1986
↑  נשיונל סמיקונדקטור מגדילה היקף השקעותיה בישראל, מעריב, 20 באוגוסט 1990
↑  חברת נשיונל סמיקונדקטור הינה מהמובילות בעולם בנושאי מיקרומחשבים ורכיבים מתוחכמים. במפעל במגדל העמק מפתחים ומיצרים את הרכיבים המתוחכמים ביותר של חברת האם שמושבה בקליפורניה - ארה"ב. מפעלנו המונה כיום למעלה מ־270 עובדים, כל העיר, 29 ביולי 1988
↑  חברת נשיונל סמיקונדקטור ישראל הציגה אתמול שלושה שבבי מחשב שפיתחה, מעריב, 5 ביוני 1990
↑  קלא חברה למיכשור (ישראל) - למפעל עתיר ידע במגדל העמק דרושים, חדשות, 5 בפברואר 1988
↑  נשיונל סמי־קונדקטור מפטרת עשרות עובדים, מעריב, 30 באוגוסט 1991
↑  מו"מ: טומיל יהיה שותף בנשיונל סמיקונדקטור, חדשות, 19 במרץ 1992
↑  נווית זומר, אל אופ תרכוש מניות נשיונל סמי־קונדקטור, חדשות, 28 ביוני 1992
↑  אורי גינוסר, הערכות בענף האלקטרוניקה: נשיונל סמיקונדקטור ייסגר אם הממשלה לא תתערב, מעריב, 30 במרץ 1992
↑  נווית זומר, שינויים בהנהלת מפעל נשיונר סמיקונדקטור: קרבי ימונה למנכ"ל - גיורא ירון, המנכ"ל הקודם, התבקש להתפטר. נציג החברה־האם: אין החלטה על סגירת המפעל, חדשות, 30 במרץ 1992
↑  רוני חסיד, הסכם להפעלת סמיקונדקטור במגדל־העמק, חדשות, 23 בנובמבר 1992
↑  רוני חסיד, נתתם ההסכם למכירת מניות נשיונל סמיקונדקטור, חדשות, 31 בדצמבר 1992
↑  קרן צוריאל, ‏החברה לישראל רכשה את השליטה בטאואר סמיקונדקטור, באתר גלובס, 23 בדצמבר 1999
↑  נווית זומר, גיורא יוון לנשיא אינדיגו, חדשות, 31 ביולי 1992
↑  גתית פנקס, ‏"אמרו לי שבני לנדא לא ייתן לי לנהל. זה לא קרה. העבודה איתו הייתה מהנה", באתר גלובס, 2 בפברואר 2006
↑  דיאנה בחור ניר ומאיר אורבך, גיורא ירון: הד"ר שהפך משכיר עשיר למוביל של שורת אקזיטים, באתר כלכליסט, 14 בספטמבר 2021
↑  טובה צימוקי, התגברות ברוב של 65, תיקו בוועדה לבחירת שופטים: המתווה שלוין מכנה "פריצת דרך", באתר ynet, 8 במרץ 2023
↑  גיורא ירון, גיורא ירון מ'איתמר' מספר על אחיו - "פצע עמוק נפער במשפחתנו", באתר ביזפורטל, 3 באוקטובר 2014
↑  אילנה קוריאל, עושים הייטק בדואי: הצעירים ששוברים את מחסום התודעה, באתר ynet, 23 ביולי 2017
↑  אסף גלעד, קומסיס תימכר לאינטל במחיר הפסד, באתר כלכליסט, 24 במאי 2010
↑  הדר חורש, "לנדן הוא בחור ישר ביסודו", באתר הארץ, 4 באוגוסט 2006
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007270289405171  VIAF: 298537086   WorldCat (עם VIAF): 298537086
תל קסילה

| --- | --- |

מיקומו של תל קסילה (בחום), במרכזו של מוזיאון ארץ ישראל. בהגדלת התמונה נראית הסככה המרובעת שמעל לרובע המקדשים ורובע המגורים מעליה. המפה מודרמת
 מידות
 שטח:  100 דונם
 גובה מעל פני הים:  40 מטר
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות הכנענית התרבות הפלישתית
 תקופות:  ברונזה בייניימית תקופת הברונזה המאוחרת תקופת הברזל I תקופת הברזל II התקופה הביזנטית בארץ ישראל התקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל
 ננטש:  התקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל
 סוג:  תל
 אתר ארכאולוגי
 חפירות:  1950, 1951, 1959  1971–1974
 ארכאולוגים:  עמיחי מזר
 מצב:  הרוס
 גישה לציבור:  כן
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 מיקום:  מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב
 קואורדינטות:  32°06′05″N 34°47′39″E﻿ / ﻿32.101372222222°N 34.794077777778°E﻿ / 32.101372222222; 34.794077777778
 תבנית:לשוניות2
 
 תרשים רובע המקדשים בתל
 
תל קסילה הוא תל ארכאולוגי השוכן כיום בתחומו של מוזיאון ארץ ישראל ברמת אביב בצפונה של תל אביב. במקום נמצאו ממצאים שתרמו רבות לידע אודות הפלשתים, אשר ישבו בתל החל במאה ה-12 לפנה"ס ועד תחילת המאה ה-10 לפנה"ס. בתל 12 שכבות - שלוש הראשונות (12 עד 10) מקבילות לתקופת השלטון הפלשתי (שיאו של היישוב בשכבה 10), ושכבות 9 עד 12 מאוחרות לו.
חפירות ומחקר > חפירות

התל התגלה באקראי כאשר בשנת 1946 מצא יעקב קפלן על פני הקרקע במקום שני אוסטרקונים כתובים עברית מתקופת בית הראשון. שני האוסטרקונים היו תעודות משלוח, האחת מאזכרת משקל שלושים שקל זהב אופיר הנשלח לבית חורון ועל השני אלף ומאה יחידות של שמן הנשלחות למלך. הכתובת השנייה הייתה חתומה, אך כל שהשתמר משם השולח הן האותיות "חיהו". באוקטובר 1948 החל החוקר בנימין מייזלר (לימים מזר) מן האוניברסיטה העברית לחפור בתל. הוא עמד בראשה של משלחת מטעם החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה ומוזיאון תל אביב, וזו הייתה החפירה הארכאולוגית הראשונה שבוצעה במדינת ישראל לאחר קבלת עצמאותה. עונה שנייה של חפירות התקיימה בקיץ 1949 ועונה שלישית בקיץ 1950. בשנת 1955 נמצא במקרה קבר ביזנטי ליד התל ובשנת 1957 חפר ד"ר יעקב קפלן שני מערכות קברים חשמונאיים ליד התל. בשנת 1959 התקיימה עונת חפירה נוספת בתל.
חפירות נוספות התקיימו בין השנים 1971-1974 ובין 1982 ועד ראשית שנות ה-90, בראשותו של עמיחי מזר ובאלה נחשף אזור המקדשים ביישוב הפלישתי הקדום.
חפירות ומחקר > פתיחת התל לקהל

באפריל 1952 נפתח אתר החפירות בתל קסילה לביקורים של הקהל הרחב ובאתר גם סודרה תצוגה זמנית של הממצאים. בשנת 1955 הועברה התצוגה של מוזיאון עתיקות תל אביב לתל קסילה בבית הערבי הישן. מספר בתים באתר שוחזרו. בשנת 1963 פורסם על כוונה לשחזר את התל כעיר ישראלית מימי המלוכה.
חפירות ומחקר > הצעות זיהוי לתל קסילה

בראשית ימי החפירות הועלתה השערה לזהות את תל קסילה עם "גליל ים" המופיע בכתובת של תגלת פלאסר השלישי. הצעה אחרת זיהתה את תל קסילה עם הביטוי "מי הירקון" בספר יהושע, שעל פי הצעה זאת, מזוהה כעיר ולא כנחל.
לדעת הארכאולוג ד"ר דרור בן-יוסף יש לזהות את תל קסילה עם "בית חרן" (HARAN) לאור ממצא האוסטרקון (כתובת על גבי חרסי תל קסילה) בתל ובו נכתב: "זהב אופיר לבית חרן, 30 שקל" שזמנו המאה ה-7 לפסה"נ. ב' מזר, פירש את הכתוב כזהב אופיר למקדש האל חורון; פירוש אחר לכתובת גרס: זהב אופיר של היישוב בית חורון (השוכן באזור מודיעין-רמאלה). לפי הצעת בן-יוסף מדובר במשלוח של זהב ליישוב בית חרן ששכן בשטח התל, כאשר השם "חרן" מקורו בשפות האשורית והאכדית ופירושו דרך או אורחה כיאה למיקומו של התל על דרך ראשית המקשרת בין הים התיכון למישור החוף ולגב ההר.
חפירות ומחקר > תולדות המחקר

בעקבות החפירות בשנות ה-50 הייתה הדעה השלטת שבימי שלמה על תל קסילה הייתה עיר ישראלית והועלתה ההשערה שהעיר שימשה את הנמל שדרכו הובאו עצים מצור לצורך בניית בית המקדש הראשון. אולם בעקבות מציאת המקדש שזוהה כפלישתי בחפירות של תחילת שנות ה-70 עברה הדעה השלטת להיות שהעיר הייתה פלישתית לכל אורך התקופה.
תולדות התל > תקופת הברזל

בתקופת הברזל בארץ ישראל קם יישוב קטן על התל, ובשל שיקומו של המקדש במקום, מאמינים החוקרים כי הדבר נעשה בידי תושבים פלשתים. בסוף המאה ה-10 לפנה"ס ננטש התל לחלוטין, אולי בשל מסעו של שישק הראשון לארץ ישראל. היישוב במקום התחדש בסוף המאה ה-7 לפנה"ס, ולפי הממצאים קשור זה ככל הנראה להתפשטות ממלכת יהודה מערבה בתקופת יאשיהו. שני האוסטרקונים שנמצאו בתל בשנות ה-40 הם ככל הנראה מתקופה זו. התיישבות זו הייתה קצרת ימים וייתכן שהסתכמה במצודה ותו לא. לאחר חורבן בית המקדש הראשון התקיים יישוב רק בפסגת התל, ושטח העיר שסביבו לא נבנה עוד. על הממצאים המאוחרים בתל קסילה נמנים מבנה מסוף המאה ה-6 לפנה"ס (תקופת שיבת ציון) ולידו באר רבועה בעומק של 12 מטר; מטבע מתקופת אלכסנדר מוקדון ומספר שרידים מהתקופה ההלניסטית ומהתקופה הרומית, מועד בו פעל מרכז מסחרי בתל. ממזרח לתל התגלה צמד גתות מהתקופה הרומית, ואלה נותרו באתרם.
בתקופה הביזנטית שכן יישוב כפרי דליל סביב תל קסילה, ועל התל עצמו ניצב בית מרחץ. צפונית-מזרחית לתל שכן בית כנסת שומרוני מהמאה ה-6. רצפת הפסיפס של בית כנסת זה נשתמרה והיא מוצגת בתחומי המוזיאון אין סיטו. רק שליש משטח הרצפה השתמר, ובה דגמים הנדסיים. ברצפה קבועות שלוש כתובות, אחת בשומרונית ושתיים ביוונית. שתיים מהן מציינות שמות תורמים ונוסח השלישית הוא:
"ברכה ושלום על ישתראל ועל המקום הזה. אמן".
המבנה המאוחר ביותר שידוע כי ניצב על התל הוא החאן ששכן במקום בתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל. לאחר שזה נהרס לא יושב התל שוב, למעט בזמן מלחמת העולם הראשונה, עת שימש התל נדבך בחלקו המערבי של קו שתי העוג'ות לאורכו התחפרו כוחות הצבא העות'מאני שנערכו מול חיל המשלוח המצרי שחנה מדרום לירקון. הטורקים חפרו תעלות בתל, וכן התגלו בו רסיסי פגזים בריטים.
ראו גם

תל נפוליאון
תל כודאדי
לקריאה נוספת

עמיחי מזר, תל קסילה, בתוך: אפרים שטרן (עורך), האנציקלופדיה החדשה לחפירות ארכאולוגיות בארץ ישראל, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור וכרטא ירושלים, 1992
Amihai Mazar, Excavations at tell Qasile - part one, The Hebrew University of Jerusalem, 1980
בנימין מייזלר, "החפירות בתל קסילה", ידיעות החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה ט"ו, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תש"י סריקה במאגר DLIR
הערות שוליים

↑  בנימין מייזלר, "החפירות בתל קסילה", ידיעות החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה ט"ו, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, ירושלים, תש"י סריקה במאגר DLIR
↑  חיה ריטר קפלן, גילוי נמל ישראלי קדום ליד שפך הירקון, על המשמר, 30 בנובמבר 1948
↑  בנימין מזר, שרידי עיר ישראלית קדומה על הירקון, ידיעות עיריית תל אביב, 15 במאי 1949
↑  חיה ריטר קפלן, שרידי עיר קדומה לי תל אביב, הַבֹּקֶר, 30 בנובמבר 1948
↑  א.ח. אלחנני, שרידי בנינים מתקופת השופטים - על גדות הירקון, דבר, 11 בספטמבר 1950
↑  בנימין מזר, עתיקות תל קסילה מעבר לירקון, ידיעות עיריית תל אביב, 15 ביוני 1952
↑  נחשף בית הקברות העתיק של תל קסילה, דבר, 13 במאי 1955
גילו קבר ביזאנטי ליד תל קסילה, הארץ, 15 במאי 1955
↑  ממצאים ארכיאולוגיים חשובים נתגלו בתל קסילה, על המשמר, 2 ביוני 1957
1 2  נתחדשו החפירות בתל קסילה, הארץ, 11 בספטמבר 1959
↑  בתל קסילה נתגלו שכבות־ביצורים מימי הפלשתים והמלוכה הישראלית, הארץ, 7 באוקטובר 1959
↑  צבי אילן, מקדש פלשתי בתל קסילה, דבר, 12 ביולי 1972
↑  צבי אילן, מיקדש פלשתי ראשון שנחשף בישראל, דבר, 3 באוגוסט 1973
אברהם רותם, מקדש וכלי פולחן נתגלו בתל קסילה, מעריב, 3 בספטמבר 1973
↑  צבי אילן, מנחות־יסוד נתגלו במקדש העתיק בתל־קסילה, דבר, 28 ביולי 1974
↑  גילה מצא, גיוון בהרכב החוקרים, מעריב, 24 ביוני 1988
עונה נוספת בתל קסילה, מעריב, 29 באוגוסט 1988
↑  החפירות והתצוגה בתל קסילה פתוחים לקהל, קול העם, 14 באפריל 1952
גדל מספר המבקרים - בחפירות תל-קסילה, הצופה, 27 במאי 1952
↑  עירית תל אביב יפו, שערים, 7 במרץ 1955
↑  אבינועם חיימי, מוזיאון לאתנוגרפיה ופולקלור בתל־אביב, הארץ, 7 ביוני 1963
↑  תקוה ויינשטוק, מוזיאון קטן ־ על חורבות עיר פלשתית וישראלית, מעריב, 31 בדצמבר 1962
↑  שלמה שבא, הנשיא יחנוך מוזיאון חדש בת"א, דבר, 18 ביוני 1963
↑  יעקב קפלן, תל אביב מרכז מסחרי בימי קדם, הצופה, 25 באפריל 1951
↑  דרור בן-יוסף, "לשאלת זיהויו של תל קסילה", טבע הדברים, 2014
↑  בכינוס מבואות ים, דבר, 19 באוקטובר 1959
↑  מתוך הרצאה של הארכאולוג עמיחי מזר
↑  האתר הרשמי
↑  פלשתים על גדות הירקון, עמיחי מזר
↑  האתר הרשמי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007544134305171  VIAF: 243213562   WorldCat (עם VIAF): 243213562
חברים מקשיבים

חברים מקשיבים הוא מוקד לנוער, צעירים והורים מהמגזר הדתי בישראל, המציע אוזן קשבת והכוונה ראשונית בנושאים מגוונים המעסיקים את בני הנוער מהמגזר הדתי על גווניו. עשרות אלפי בני נוער נחשפים בכל שנה לתכנים באתר האינטרנט, ובעיקר לשאלות ולתשובות בשלל נושאים רלוונטיים לנוער הדתי בגיל ההתבגרות, ובהם יחסים בין המינים, יחסים עם בני המשפחה וההורים, התמודדות עם מסגרות פורמליות ואחרות, הגשמה עצמית, צניעות, אמונה ועוד.
את המוקד מנהלת אורה שטרק.
בעבר, אוהד שקלים, יועץ ארגוני ומנחה קבוצות בעל רקע בניהול פרויקטים חינוכיים וחברתיים, ניהל את המוקד לאחר מנהלים אחרים שקדמו לו.
היסטוריה

אתר האינטרנט של חברים מקשיבים הוקם בשנת 2000 על ידי תלמידי ישיבת מרכז הרב בירושלים, ובעידודם של ראש הישיבה הרב אברהם שפירא, ורבנים נוספים ובהם רפי פוירשטיין, אלישע אבינר ודוד סתיו. בין המייסדים גם הרב יוני לביא, אז תלמיד בישיבת מרכז הרב.
בתחילה הוקדש למיזם חדר קטן בישיבת מרכז הרב, ובו מחשב, טלפון ובהמשך גם מכשיר פקס. בהדרגה התרחב מעגל השואלים ואיתו גם מגוון השאלות.  לאחר השנים הראשונות לייסודו, הפך אתר חברים מקשיבים לכתובת מוכרת להתלבטויות ושאלות של בני נוער דתיים, מסורתיים, ממגוון רחב של מגזרים וזרמים. גם מעגל המתנדבים התרחב וכלל לא רק בחורי ישיבה כבתחילה, אלא גם סטודנטים וסטודנטיות, ואנשי ונשות חינוך, ייעוץ וטיפול.
עד שנת 2010 השיבו מתנדבי המוקד ליותר מ 30,000 שאלות במוקד האינטרנט ובמוקד הטלפוני. כל שאלה המתפרסמת באתר זוכה בממוצע למאות צפיות של גולשים. 
זהו ארגון ללא מטרת רווח ובמשך מרבית שנות פעילותו לא זכה לתקצוב מסודר והתקיים הודות לתרומות מועטות, ולסיוע מישיבת מרכז הרב בעיקר בשנים הראשונות לפעילותו. בהמשך הדרך זכה הארגון לתמיכת מכון "ארץ חמדה" באמצעות מימון וקיום השתלמויות בין כותלי המכון.
החל משנת 2019 פועל "מוקד חברים מקשיבים" כתוכנית של OU ישראל, המפעילה מיזמים ותוכניות חברתיות בכל רחבי הארץ, בקרב בני נוער בפריפריה, ובמוסדות חינוך שונים. מדי חודש צופים בשאלות ובתשובות באתר למעלה מ 20,000 גולשים, ונשלחות יותר מ 150 תשובות לשאלות חדשות. בחודש אוגוסט 2020 החל לפעול מוקד ווטסאפ ייחודי, המאפשר להתייעץ ולשתף בתכתובת ווטסאפ בשעות הערב. במוקד למעלה מ 40 מתנדבות ומתנדבים מכל רחבי הארץ.
פעילות

אפשר להפנות שאלות למוקד באמצעות אתר האינטרנט, ולקבל תשובה באמצעות הדוא"ל, אשר מתפרסמת גם באתר האינטרנט של המוקד. כשליש מהתשובות בכתב אינן מתפרסמות באתר, עקב בקשה מפורשת של השואל או משיקולי עריכה. חלק מהשאלות עוסק בנושאים שכמעט ואינם מדוברים בחברה הדתית, ובהם מיניות, זוגיות, יחסים בין בנים ובנות בגיל העשרה בחברה הדתית, וכן התמודדות עם תכנים מיניים באינטרנט.
ערוץ נוסף הוא המוקד הטלפוני, אליו אפשר לפנות גם בעילום שם, והוא פועל בימים א-ה מהשעה שבע בערב ועד 11 בלילה. את המוקד מאיישים מתנדבים מנוסים שעברו הכשרה ייעודית, ועוברים באופן שוטף השתלמויות וסדנאות מקצועיות. באמצעות שיחת טלפון ניתן לקיים עם השואלים שיח מעמיק יותר, לברר לעומק מה מטריד אותם, ולהעניק מענה מיטבי לפנייתם. הארגון מפעיל עמוד פייסבוק עם שאלות ותשובות, מאמרים, ועוד.
מוקד הווטסאפ של חברים מקשיבים מאפשר להתכתב, לשתף ולהתייעץ באמצעות הווטסאפ, המשמש בני נוער וגם מבוגרים רבים כערוץ תקשורת מועדף ועיקרי. ההתכתבות בווטסאפ היא פרטית ולא גלויה לאחרים.
בניגוד להתייעצות עם בני משפחה, מחנכים וחברים, אפשר לפנות לחברים מקשיבים באופן אנונימי, וכך להימנע ממבוכה ושיפוטיות של הסביבה הקרובה, ולקבל מענה אחראי, שקול ותומך. בכך הפך המוקד לכתובת חשובה בעיקר בנושאים רגישים, שהשיח סביבם אינו מפותח דיו במסגרות הרגילות. עבור בני נוער רבים זו כמעט האפשרות היחידה לשאול בגילוי לב שאלות על אמונה, משפחה, קשיים חברתיים, מיניות, דיכאון ומצבי רוח, ועוד.
המוקדים שמפעיל הארגון אינם מעניקים טיפול פסיכולוגי או אחר, אלא מציעים בראש ובראשונה אוזן קשבת, תמיכה ראשונית, הכלה ואמפתיה. החשיבה על פתרונות או דרכי פעולה אפשריים להקלה על מצבם של הפונים מתבצעת יחד עמם בשיתוף פעולה, תוך עידוד של השואלים לאתר בסביבתם הקרובה משאבים נוספים שיסייעו להם בהתמודדות, כדוגמת בני משפחה, חברים קרובים, ובמידת הצורך גם גורמים מקצועיים.
בעלי תפקידים

אוהד שקלים (M.A) – מנהל חברים מקשיבים
ד"ר ירין כהן (M.D), פסיכיאטר ילדים ונוער, המנהל המקצועי במוקד
אוהד שקלים, מנהל מוקד חברים מקשיבים - OU ישראל (לשעבר)