stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרדריק סטופפורד
ביוגרפיה > קריירה צבאית

סטופפורד החל את שירותו במשמר הגרנדירים ב-28 באוקטובר 1871. הוא מונה לעוזר של סר ג'ון אדי, ראש המטה של חיל המשלוח המצרי והשתתף בקרב תל אל-כביר ב-1882. הוא המשיך לשמש כשליש למייג'ור גנרל ארתור פרימנטל (אנ'), מפקד משלחת סואקין ב-1885. לאחר מכן מונה לקצין יטה חטיבתי בחטיבת המשמר שהוצבה במצרים.
הוא חזר לאנגליה ומונה לקצין מטה בחטיבת הרגלים השנייה באלדרשוט ב-1886. הוא מונה לעוזר קצין אג"ם ב-Horsguards ב-1892, ועוזר קצין אג"ם באלדרשוט ב-1894. הוא השתתף במלחמה האנגלו-אשנטי הרביעית ב-1895, ומונה שוב לעוזר קצין אג"ם גנרל ב-Horsguards ב-1897.
הוא השתתף במלחמת הבורים השנייה כמזכירו הצבאי של הגנרל סר רדוורס בולר ואחר כך מזכירו הצבאי של הקצין הכללי המפקד על נטאל, בגינה זכה לתואר אבירות ומונה לאביר מפקד מסדר סנט מיכאל וסנט ג'ורג' בנובמבר 1900.
לאחר שובו לבריטניה, הוא מונה לעוזר קצין אג"ם באלדרשוט ב-1901, ולראש מטה הקורפוס ה-1 בדרגה זמנית של בריגדיר, ב-1 באפריל 1902. שנתיים לאחר מכן, הוא מונה למנהל האימונים הצבאיים ב-Horsguards בשנת 1904. הוא הועלה לדרגת מייג'ור-גנרל ומונה למפקד חטיבת המשמר וקצין כללי במחוז לונדון משנת 1906. ב-5 באוגוסט 1914 הוא מונה לתפקיד בכיר בכוחות הבית, תפקיד אותו מילא עד שקיבל את הפיקוד על הקורפוס ה-9.
הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה כמפקד הקורפוס ה-9, אולם הואשם בכישלון התקיפה לאחר הנחיתה במפרץ סובלה באוגוסט 1915, במהלך מערכת גליפולי. סטופפורד בחר לפקד על הנחיתה מ-HMS ג'ונקוויל, שעגנה בחוף, אבל ישן בזמן הנחיתה. הוא הוחלף במהירות ב-15 באוגוסט על ידי הגנרל סר ג'וליאן בינג.
ביוגרפיה > אחריתו

הוא פרש מהצבא ב-1920 ומת בביתו ב-4 במאי 1929.
הערות שוליים

↑  "Courtown, Earl of (I, 1762)". Cracrofts Peerage. נבדק ב-10 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  "Stopford, Sir Frederick William (1854-1929)". Liddell Hart Centre for Military Archives. אורכב מ-המקור ב-25 בספטמבר 2012. נבדק ב-10 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Becke, A.F. (2007). Order of Battle of Divisions Part 4. East Sussex: Naval & Military Press. p. 287.
↑  "Who's Who". Gallipoli Association. נבדק ב-9 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1281624020  ISNI: 0000 0003 8033 9399  LCCN: no2012093769  VIAF: 259524867   WorldCat (עם VIAF): 259524867
צ'אדיה איירליינס

צ'אדיה איירליינס (בצרפתית: Tchadia Airlines) הייתה חברת התעופה הלאומית של צ'אד. בסיס הפעולה המרכזי שלה היה בנמל התעופה הבינלאומי נג'מנה.
היסטוריה

באוגוסט 2018, הוכרז כי ממשלת צ'אד חתמה על הסכם שותפות עם אתיופיאן איירליינס על מנת להשיק את חברת התעופה הלאומית החדשה של צ'אד, אשר תתחיל לפעול ב-1 באוקטובר 2018. 51% מהבעלות על החברה החדשה היו בידי ממשלת צ'אד ו-49% בידי אתיופיאן איירליינס בנוסף, הוכרז כי חברת התעופה תקרא בשם צ'אדיה איירליינס והיא פעלה באמצעות צי של 2 בומברדיה דאש 8 Q400 שהועברו מחברת אתיופיאן. בתחילה היא שירתה ארבע ערים ראשיות בצ'אד ומדינות שכנות.
באוגוסט 2022, לאחר שלוש שנים רצופות של הפסדים כספיים, הוכנסה חברת התעופה לפירוק.
יעדים

יעדי החברה, נכון לספטמבר 2018:
| עיר | מדינה | נמל תעופה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| אבשה | צ'אד | נמל התעופה אבשה |  |
| בנגי | הרפובליקה המרכז-אפריקאית | נמל תעופה הבינלאומי בנגי מפוקו |  |
| דואלה | קמרון | נמל התעופה הבינלאומי דואלה |  |
| פאיה-לארגו | צ'אד | נמל התעופה פאיה-לארגו |  |
| קנו | ניגריה | נמל התעופה הבינלאומי מאלאם אמינו קאנו |  |
| ח'רטום | סודאן | נמל התעופה הבינלאומי ח'רטום |  |
| מונדו | צ'אד | נמל התעופה מונדו |  |
| נג'מנה | צ'אד | נמל התעופה הבינלאומי נג'מנה | בסיס פעולה מרכזי |
| ניאמיי | ניז'ר | נמל התעופה הבינלאומי דיורי המאני |  |
| סארה | צ'אד | נמל התעופה סארה |  |
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים> Y | נוסעים> סה"כ | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בובמרדיה דאש 8 Q400 | 2 | — | 78 | 78 |  |
| סה"כ | 2 | — |  |  |  |
הערות שוליים

↑  Olingo, Allan (16 באוקטובר 2018). "Chad flies locally with Ethiopian". Nairobi. נבדק ב-16 באוקטובר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  annaareo, Tchadia Airlines takes flight from Chad with an initial network of 11 routes; will increase seat capacity from Chad this winter by 56%
↑  "Chad signs deal with Ethiopian Airlines to launch national carrier". reuters.com. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Steven Walker, Africa's Tchadia Airlines Placed Into Liquidation After Successive Losses, Simple Flying, ‏8 באוגוסט 2022 (באנגלית)
↑  "Tchadia Airlines outlines planned network from Oct 2018". routesonline.com. נבדק ב-26 בספטמבר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  פרטי צי המטוסים של צ'אדיה איירליינס, באתר planespotters.net (באנגלית)
מרלין וורן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1951 (בת 74 בערך) סנדרינגהם, מלבורן, אוסטרליה 
 מדינה:  ויקטוריה אוסטרליה אוסטרליה
 מקום מגורים:  מלבורן
 פעילות בולטת:  נשיאת בית המשפט העליון של מדינת ויקטוריה, אוסטרליה; סגנית מושל מדינת ויקטוריה
 ידועה בשל:  האישה הראשונה באוסטרליה בתפקיד נשיאת בית המשפט העליון
 השכלה:  פרופסור עמית בפקולטה למשפטים, אוניברסיטת מונש
 תקופת הפעילות:  13 באוקטובר 1998 – 8 בנובמבר 2017 (19 שנים)
 מקצוע:  שופטת
 תפקיד:  נשיאת בית המשפט העליון של מדינת ויקטוריה, אוסטרליה
 תואר:  אבירת מסדר אוסטרליה AC; שופטת QC
 תקופת כהונה:  2017-2003 כנשיאת בית המשפט העליון
 השקפה דתית:  קתולית
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר אוסטרליה (13 ביוני 2005) 
 
מרילין לואיז וורן (באנגלית: Marilyn Warren AC, QC; נולדה ב-1951) היא שופטת ואבירת מסדר אוסטרליה, הייתה הנשיאה ה-11 של בית המשפט העליון של מדינת ויקטוריה (אנ') וסגנית-מושל מדינת ויקטוריה (אנ'), אוסטרליה.
ראשית חייה וחינוך

וורן גדלה בפרבר סנדרינגהם (אנ'), במלבורן בירת מדינת ויקטוריה והתחנכה בבית הספר הקתולי לבנות קילברדה (אנ') במנטון (אנ'). מאוחר יותר למדה משפטים באוניברסיטת מונאש, בשנת 1973 סיימה תואר ראשון במשפטים B.Juris בהצטיינות ובשנת 1983 סיימה תואר שני במשפטים. באפריל 2004 היא זכתה לתואר דוקטור לשם כבוד במשפטים על ידי אוניברסיטת מונש. וורן הייתה ספורטאית, אלופה בסקווש וזכתה באליפות הנשים של האוניברסיטה, עשר שנים ברציפות. היא גם ייצגה את מדינת ויקטוריה וזכתה שלוש פעמים, באליפויות אוסטרליה שלוש שנים ברציפות.
קריירה מקצועית

וורן השלימה את בחינות ההסמכה שלה במשפטים כעורכת דין מטעם ממשלת ויקטוריה כסטודנטית למשפטים הראשונה בשירות הציבורי במדינת ויקטוריה. לאחר קבלתה לעבודה בשנת 1975, וורן עבדה כעורכת דין במגזר הממשלתי עד 1985.
במהלך שנות עבודתה במגזר הממשלתי שימשה כסגנית מזכירת מחלקת המשפטים של ויקטוריה, הייתה יועצת לשלושה יועצים משפטיים של ממשלת ויקטוריה עורכי הדין הדון סטורי (אנ'), ג'ון קיין (אנ') וג'ים קנאן (אנ').
בשנת 1985 היא גם נקראה על ידי לשכת עורכי הדין של מדינת ויקטוריה לעסוק כעורכת דין בתחומי המשפט המסחרי והמנהלי. משנת 1986 עד 1994, וורן הייתה חברה בוועדה לרפורמות משפטיות של לשכה עורכי הדין של מדינת ויקטוריה. ב-25 בנובמבר 1997, וורן מונתה ל-QC (אנ') (יועצת משפטית בכירה המתמנה על ידי המדינה/המלכה בחבר העמים הבריטי).
בית המשפט העליון

ב-13 באוקטובר 1998, וורן מונתה לשופטת בחטיבת המשפט של בית המשפט העליון של ויקטוריה. נציג לשכה עורכי הדין של מדינת ויקטוריה, בקבלת הפנים לשופטים החדשים, אמר "אנו בלשכת עורכי הדין מצפים לימי בית המשפט העליון של וורן במדינה זו", ברמז למוניטין הגבוה של בית המשפט העליון של ארצות הברית תחת ארל וורן, והכרת הכישרון של מרלין וורן עצמה. כשופטת, וורן ניהלה תיקים בכל תחומי המשפט, אך במיוחד בתחום המסחרי, בו היא הייתה השופטת האחראית משנת 2000.
ב-25 בנובמבר 2003 וורן מונתה לנשיאת בית המשפט העליון. היא הייתה האישה הראשונה, שמלאה את תפקיד, נשיאת בית המשפט העלון, באוסטרליה ובכל אחת מהמדינות והטריטוריות שלה. בקבלת הפנים החגיגית שערכו לה, התובע הכללי של מדינת ויקטוריה, רוב הולס (אנ'), הוקיר את עבודתה של וורן בקידום שוויון הזדמנויות לעורכי דין, ותיאר אותה כ"משפטנית מובהקת, מנהיגה שאין שני לה, המעוררת השראה על בית המשפט הזה". וורן פרשה לגמלאות ב-1 באוקטובר 2017, ירשה אותה בתפקיד השופטת אן פרגוסון (אנ').
בין השנים 2006–2017 וורן מלאה מספר תפקידים בכירים. סגנית מושל מדינת ויקטוריה, נשיאה הקרן של מדינת ויקטוריה למשפטים, יו"ר המכללה המשפטית של ויקטוריה, יו"ר המועצה לחינוך משפטי, יו"ר המכון הוויקטוריאני לרפואה משפטית, יו"ר בתי המשפט ויו"ר הוועדה המשפטית של מדינת ויקטוריה .
קריירה אקדמית

בינואר 2018, וורן מונתה לפרופסור עמית באוניברסיטת מונאש, ויקטוריה, אוסטרליה.
הוקרה

Queen's Counsel in and for the State of Victoria (1997)
Companion of the Order of Australia (2005) for service to the judiciary and to the legal profession particularly the delivery and administration of law in Victoria, to the community in areas affecting the social and economic conditions of women and to forensic medicine internationally.
Monash University Distinguished Alumni of the Year (2014)
תיקים מובילים

בין התיקים ופסקי הדין המובילים שניתנו על ידי וורן נכללו התיקים הבאים:
Bayley Walk Pty Ltd v Bayley Views Pty Ltd [2006] VSC 213 – Mareva orders
Kane Constructions Pty Ltd v Sopov [2005] VSC 237 – repudiation of contracts and unjust enrichment
Re: OG, a lawyer [2007] VSC 520 – striking off legal practitioner
Kirkland-Veenstra v Stewart & Ors [2008] VCA – public authority liability
ראו גם

מסדר אוסטרליה
ויקטוריה (אוסטרליה)
מלבורן
אוניברסיטת מונש
הערות שוליים

↑  באתר אוניברסיטת קיימברידג'
↑  "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2007-09-04. נבדק ב-2007-09-27. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Porter, Liz (4 בספטמבר 2004). "All rise for Marilyn Warren". The Age. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Wayback Machine, web.archive.org, ‏2005-07-18
↑  Trailblazing lawyer named chief justice, The Age, ‏2003-11-26 (באנגלית)
↑  "Welcome" (PDF). The Victorian Bar. 2003. אורכב מ-המקור (PDF) ב-18 ביולי 2005. נבדק ב-7 בפברואר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Boseley, Matilda (8 באוגוסט 2017). "Next chief justice named with Anne Ferguson to succeed Marilyn Warren in top job". The Age. נבדק ב-27 בספטמבר 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Victoria, Department of Premier and Cabinet. "Governor of Victoria - Role of the Lieutenant Governor". governor.vic.gov.au (בAustralian English). נבדק ב-27 בספטמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Monash University Vice-Chancellor's Professorial Fellows". Monash University.
↑  "Women honoured for their contributions at home and abroad". Australian Government Office for Women. 2005. אורכב מ-המקור ב-23 בפברואר 2006. נבדק ב-7 בפברואר 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Leading judge takes out top distinguished alumni award". Monash University.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  AWR: AWE5929b 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרלין וורן".
ארטיום זבלין

| --- | --- |

 לידה:  15 בינואר 1988 (בן 37) חברובסק
 עמדה:  פאוור פורוורד - סנטר
 גובה:  2.15
 מספר:  35 
 קבוצות כשחקן
 2007 - 2011   2011 - 2012   2012 - 2013   2013 - 2015   2015 - 2019   2019 - 2020   2020 - 2021   2021 - 2022   2022 - 2023   2023 - 2024   2024   2024 -:  צסק"א מוסקבה לוקומוטיב קובאן ספרטק פרימוריה ולדיווסטוק קרסניה קריליה סמרה  אבטודור סראטוב פארמה פרם טמפ SUMZ UGMK פארמה פרם אוניקס קאזאן צמוקי מינסק   הפועל אילת  אליצור שומרון
 
ארטיום ולדימירוביץ' זבלין (ברוסית: Артём Владимирович Забелин; נולד ב-15 בינואר 1988), הוא כדורסלן רוסי-ישראלי המשחק בעמדות הפאוור פורוורד והסנטר באליצור שומרון מהליגה הלאומית בכדורסל. גובהו 2.15 מטרים.
ביוגרפיה

זבלין נולד בחברובסק שבברית המועצות (כיום רוסיה). סבו היה יהודי, מה שאפשר לו לעלות לישראל ביוני 2023. את הקרירה החל במחלקת הנוער שלאבטודור סראטוב הרוסית בה שיחק בין 2003 ל-2007 לאחר מכן עבר לשחק בשורות צסק"א מוסקבה אך לא זכה לדק' משחק משמעותיות. בעונת עונת 2007/2008 ביורוליג זכה עם קבוצתו באליפות הליגה.
בשנת 2010 השתתף בדראפט של NBA ולא נבחר.
לאחר מכן ב-2011 עבר לשחק בשורות לוקומוטיב קובאן אך החוזה לא מומש עקב פציעה. בהמשך נותח בישראל. עבר לספרטק פרימוריה ולדיווסטוק בה זכה לראשונה לדק' משחק משמעותיות אז גם העמיד את ממוצע השיא שלו 11.2 נק' למשחק. לאחר שתי עונות במועדון עבר לקרסניה קריליה סמרה ולאחר מכן שב לקבוצת נעוריו בסראטוב שם שיחק בשלושת העונות הבאות. בעונת 2019/20 חתם בפארמה פרם בעונת 2020/21 לא שיחק ובעונה הבאה חזר לשחק בפארמה. בעונת 2022/23 חתם באוניקס קאזאן בה שותף ב-8 משחקים בלבד. בעונת 2023/24 חתם בצמוקי מינסק מבלרוס, אך עזב אותה והצטרף ב-12 בפברואר 2024 להפועל אילת כשחקן הרכש הראשון תחת המאמן יוריצה גולמאץ.
הערות שוליים

↑  זבלין עבר ניתוח
↑  רן קון, ‏רכש ראשון לגולמאץ: ארטיום זבלין חתם באילת, באתר ONE‏, 12 בפברואר 2024
נס אדום

נס אדום - דגל צי הסוחר הבריטי כיום
נס אדום אנגלי כפי שהיה במאה ה-17
נס אדום בריטי כפי שהיה במאה ה-18
"נס אדום" (באנגלית: "Red Ensign") הוא דגל ימי בריטי המורכב מדגל אדום, שבפינתו העליונה הקרובה לניצב נמצא דגל בריטניה. קודם לארגון מחדש שעבר הצי המלכותי הבריטי בשנת 1864 שימש דגל זה את ה"שייטת האדומה" שסיירה באזור הים הקריבי וצפון האוקיינוס האטלנטי. בהמשך הפך הדגל לדיגלו של הצי הסוחר הבריטי והוא משמש כדגלה האזרחי הימי של הממלכה המאוחדת.
בנוסף הוא היווה, יחד עם הנס הכחול, בסיס לדגלן של מושבות בריטניה והמדינות שהיו במקורן מושבות באימפריה הבריטית, כאשר בכל מושבה הוסף סמל המושבה, לרוב במרכז החלק הרחוק מהניצב.
מקור הדגל

מקורו של הדגל בתחילת המאה ה-16. הדגל שימש את המושבות המסחריות של בריטניה, והונף על ספינות סוחר פרטיות, והוכר בצו מלכותי, בניגוד למושבות הכתר שהשתמשו בדגל הכחול אותו נשאו ספינות צי מלכותיות.
חוק האיחוד 1707 אשר איחד את סקוטלנד, אנגליה וויילס לממלכה המאוחדת קבע גם עיצוב חדש לדגל האדום הבריטי - שבו התנוסס בראש הדגל דגל בריטניה.
בשנת 1801 משנוספה אירלנד לאיחוד הבריטי - שונה הדגל ונוסף לו צלב פטריק הקדוש.
חוק צי הסוחר, 1854 הורה כי הנס האדום הוא הדגל המדויק להנפה של ספינות צי סוחר בריטיות. הוראה זו אושררה מחדש בחקיקה הבריטית במשך השנים (ב-1889, 1894 (סעיף 73) ובשנת 1995).
אוסטרליה

נס אוסטרליה האדום משמש עדיין אוניות סוחר אוסטרליות, וכן דגל אשר מונף בבתים פרטיים ובאירועים לא רשמיים. הממשל האוסטרלי משתמש בנס הכחול - דגל אוסטרליה הרשמי.
צי הסוחר האוסטרלי רשאי להניף רק נס אדום אוסטרלי, אולם אוניות נופש רשאיות להניף כל אחד משני הדגלים.
ברמודה

ברמודה, מושבת כתר בריטית משתמשת בנס אדום שעליו נמצא סמל ברמודה.
השימוש בדגל החל באופן לא רשמי בשנת 1910 עת ניתן לברמודה השלט ההרלדי שלה, ובשנת 1967 הפך הדגל לדגל ברמודה הרשמי.
הסמל, בצבעי ירוק ולבן, מראה אריה אדום מחזיק מגן המראה את הספינה "מסע בים" טובעת. ספינה זו טבעה בחוף ברמודה בשנת 1609, בעקבות סופת הוריקן.
קנדה

המונח "נס אדום" משמש בעיקר לכנות את נס קנדה האדום - שהיה בפועל דגל הלאום של קנדה.
השימוש בדגל החל בשנת 1867 ובשנת 1892 הדגל אומץ רשמית כדגל צי הסוחר של קנדה. בשנת 1924 הונף רשמית בכל שגרירויות קנדה ברחבי העולם, והחל משנת 1945 הונף על כל בנייני הממשל הקנדיים.
במרכז הדגל מופיע סמל קנדה.
לקנדה יש גם דגל כחול המשמש את הצי המלכותי הקנדי.
נס קנדה האדום הוחלף בשנת 1965 לאחר ויכוח ציבורי בדגל עלה האדר.
ניו זילנד

נס ניו זילנד האדום מורכב מדגל בריטניה בקצהו העליון של הדגל הקרוב לניצב, והצלב הדרומי - המיוצג על ידי ארבעה כוכבים בעלי חמישה קצוות - במרכז הדגל. הדגל הפך לדגל הרשמי של צי הסוחר הניו זילנדי בשנת 1901.
דגל זה ממשיך להיות מונף באזורים המאוריים של ניו זילנד, בהתאם לחוק "ההגנה על דגלים, סמלים ושמות" משנת 1981. החוק מתייחס למנהג המאורי לצייר על הדגלים ולרשום את שם השבט או המשפחה המאורית עליו - בדוגמה לעיל - טאקיטימו (TAKITIMU) היא קבוצת שבטים מאוריים.
כיום, אוניות סוחר ניו זילנדיות יכולות לבחור להניף את הדגל הכחול של ניו זילנד או את נס ניו זילנד האדום.
דרום אפריקה

איחוד המדינות של דרום אפריקה השתמש בנס האדום של דרום אפריקה כדגל לאום בין השנים 1910 ו-1928.
על הדגל מצויר שלט האצולה של דרום אפריקה.
דגל זה, כמו גם הדגל הכחול של דרום אפריקה, לא זכו לתמיכת הציבור.
פלשתינה-א"י

המנדט הבריטי בארץ ישראל היה בשנים (1920-1948), והחל מיום 16 דצמבר שנת 1927 תוקנה תקנה מספר 917 המחייבת ספינות ואוניות הרשומות בפלשתינה-א"י (בנמל יפו, היחיד עד 1933-6) להניף דגל צי סוחר של "פלשתינה תחת המנדט הבריטי". אוניות שהיו רשומות בנמלים זרים הניפו דגלי מדינת נמל הבית שלהן, גם אם היו בבעלות חברות עבריות הרשומות בפלשתינה-א"י.
אכיפת תקנה 917 החלה ככל הידוע רק עם רישומה של האונייה 'הר כרמל' שהייתה בבעלות חברה עברית בשם 'לויד ימי ארץ ישראלי', בחודש מאי 1935.
דגל צי הסוחר המנדטורי היה נס אדום שכלל עיגול לבן עם הכיתוב PALESTINE. הדגל בוטל בידי אדמירלות צי הסוחר הבריטי ביום 15 במאי 1948, עם סיום המנדט והקמת מדינת ישראל. לבקשת הסוכנות היהודית הסכימה האדמירלות שספינות ישראליות הנמצאות בלב ים ימשיכו לשאת את הנס האדום עד הגעתן לנמל הבית שלהן. בהמשך חזרה בה האדמירלות מהסכמתה בכל הנוגע לספינות המשייטות בימים מרוחקים ונמצאות מרחק שבועות רבים מחופי ישראל, והודיעה שספינות אלה אינן זכאיות עוד להגנת הצי המלכותי הבריטי, שכן רישומן הבריטי אינו בתוקף עוד.
ראו גם

גלריית דגלי הממלכה המאוחדת
הדגל האדום
ניסים בריטיים
נס כחול
נס לבן
דגל בריטניה
נס ימי
הערות שוליים

↑  Civil Ensign 1927 – 1948 (British Mandate of Palestine 1922 – 1948), www.crwflags.com
↑  מוזיאוני חיפה המוזיאון הימי הלאומי-מאגר מידע על הספנות העברית-הר כרמל (1), באתר web.archive.org, ‏2013-10-15
| דגלי הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד |
| --- | --- | --- |
| הממלכה המאוחדת | דגל הממלכה המאוחדת (היוניון ג'ק) |  |
| ארצות הממלכה המאוחדת | אנגליה • ויילס • סקוטלנד • צפון אירלנד (היסטורי) |  |
| הניסים הבריטיים | נס כחול • נס אדום • נס לבן • נס חיל האוויר המלכותי • דגל התעופה האזרחית הבריטית • דגל צבא בריטניה |  |
| ניסים מלכותיים | הנס המלכותי של הממלכה המאוחדת • הנס המלכותי של סקוטלנד (היסטורי) |  |
| שטחי חסות | ג'רזי • גרנזי (אולדרני • סרק • הרם) • האי מאן |  |
| הטריטוריות שמעבר לים | אסנשן • גיברלטר • סנט הלנה • טריסטן דה קונה • איי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים • איי פוקלנד • ברמודה • איי הבתולה הבריטיים • איי טרקס וקייקוס • מונטסראט • איי קיימן • אנגווילה • פיטקרן • הטריטוריה הבריטית באוקיינוס ההודי • הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה |  |
נס אוסטרליה האדום
נס אדום של ברמודה
נס קנדה האדום
נס ניו זילנד האדום
דוגמה לנס אדום שבשימוש המאורים.
נס דרום אפריקה האדום כפי שהיה בשנת 1910
דגל צי הסוחר של פלשתינה תחת המנדט הבריטי
שדה התעופה באנף

שדה התעופה באנף (באנגלית: Banff Airport) הוא שדה תעופה הממוקם בהרי הרוקי הקנדיים, בשטח הפארק הלאומי באנף, בפרובינציית אלברטה שבקנדה.
שדה התעופה ממוקם 3.1 קילומטרים צפונית מערבית לעיירה באנף, צפונית להר טאנל ומעברו השני של הכביש המהיר טרנס-קנדה.
השדה מופעל על ידי רשות הפארקים של קנדה.
היסטוריה

שדה התעופה היה סגור בין השנים 1997–2007.
בשנת 2007 נפתח השדה מחדש, על אף התנגדות ארגוני איכות הסביבה, אשר טענו כי חיות הבר המקומיות שגשגו בשל אי הפעלת השדה.
כיום השדה משמש רק לטיסות חירום או כשדה תעופה חלופי במקרי חירום.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  מידע על שדה התעופה
דיימון היל

דיימון גרהאם דברו היל (אנגלית: Damon Graham Devereux Hill; נולד ב-17 בספטמבר 1960) הוא נהג מרוצים לשעבר מאנגליה. היל התחרה במשך שמונה עונות בסבב הפורמולה 1, השתתף ב-115 מרוצים וניצח ב-22. בשנת 1996 זכה באליפות הפורמולה 1.
שנים ראשונות

היל נולד בהמפסטד, לונדון לגרהאם ובט היל. אביו, גרהאם היל, היה נהג פורמולה 1 ואלוף העולם בשנים 1962 ו-1968. מותו של גרהאם היל בהתרסקות מטוס ב-1975 הותירה את המשפחה בקשיים פיננסיים. האם עבדה קשה כדי לפרנס את דיימון ושתי אחיותיו, ודיימון עצמו עבד כפועל פשוט ולאחר מכן כמכונאי אופנועים כדי לשלם את שכר לימודיו באוניברסיטה.
תחילת הדרך כנהג מרוצים

בשנת 1981, החל להתחרות במרוצי אופנועים כשהוא מתקן ומתחזק אותם בעצמו. בשנת 1985 עבר להתחרות במכוניות מרוץ חד מושביות במסגרת פורמולה פורד. בשלוש השנים הבאות התחרה באליפות פורמולה 3 בבריטניה וניצח במספר מרוצים. בשנת 1988 סיים במקום השלישי באליפות.
בשנים 1989-1991 התחרה בפורמולה 3000 ואף שזינק מספר פעמים מפול פוזישן והוביל במספר מרוצים, לא רשם אף ניצחון.
פורמולה 1 > 1992

קריירת המרוצים של היל בליגה הבכירה החלה בשנת 1991 בה שכרה קבוצת ויליאמס F1 את שירותיו כנהג מבחן, בעונה בה התחרה עדיין בפורמולה 3000. בעונת 1992, במקביל לשירותו כנהג מבחן עבור ויליאמס, החל לנהוג עבור קבוצת ברבהאם החל מהמרוץ הרביעי. הקבוצה הייתה נתונת בקשיים כלכליים והמכונית לא הייתה תחרותית. היל התחרה בשמונה מרוצים באותה עונה לפני שהקבוצה קרסה, אולם רק בשני מרוצים הצליח לעבור את מקצה הדירוג ולהשתתף במרוץ עצמו. למרות זאת הצליח להשתוות לבן קבוצתו המנוסה יותר, והיה אחראי לשניים מתוך שלוש הפעמים היחידות בעונה שבה עברה אחת ממכוניות הקבוצה את מקצה הדירוג.
פורמולה 1 > 1993

בסוף 1992 קודם היל לקבוצת ויליאמס כנהג הקבוצה לצד אלן פרוסט. בגיל המאוחר יחסית של 33 זכה היל להשתתף לראשונה באופן מלא בסבב המרוצים החשוב בעולם. הייתה זו עונה מוצלחת עבור היל בשנתו המלאה הראשונה תוך שהוא משיג שלושה ניצחונות, שני פול פוזישן, ומסיים שבע פעמים נוספות על הפודיום. רק בשלבים האחרונים של העונה איבד היל את המקום השני בדירוג הנהגים לאיירטון סנה וסיים במקום השלישי. באליפות זכה חברו לקבוצה פרוסט וקבוצת ויליאמס זכתה באליפות הקבוצתית.
פורמולה 1 > 1994

לקראת עונת 1994 פרש פרוסט מהפורמולה 1 והברזילאי איירטון סנה הצטרף לקבוצה כנהגה הראשון. מותו הטרגי של סנה במרוץ השלישי של העונה הקפיץ את היל לתפקיד הנהג הבכיר כאשר דייוויד קולטהרד החליף את סנה החל מהמרוץ החמישי בעונה. את אותה עונה פתחו מיכאל שומאכר וקבוצת בנטון בסערה תוך שהם זוכים בארבעת המרוצים הראשונים ובשישה מתוך שבעת המרוצים הראשונים. לאחר המרוץ השביעי (מתוך 16) הוביל שומאכר את אליפות הנהגים עם 66 נקודות לעומת 29 של היל.
מנקודה זו החל היל סוגר את הפער באליפות תוך שהוא מנצח בחמישה מרוצים, כולל בגרנד פרי בריטניה בו לא זכה אביו מעולם. במקביל, זכה שומאכר בשני מרוצים בלבד, ועונש שהוטל עליו לאחר הגרנד פרי הבריטי מנע ממנו להשתתף בשני מרוצים נוספים. למרוץ האחרון באדלייד, אוסטרליה, הגיעו השניים כששומאכר מוביל על היל בנקודה אחת. במרוץ עצמו, שומאכר, שהוביל את המרוץ התנגש בקיר בהקפה ה-36. המכונית חזרה למסלול ופגעה במכוניתו של היל, וכתוצאה מהתאונה פרשו שניהם מהמרוץ ושומאכר הוכתר כאלוף. תאונה זו הייתה שנויה במחלוקת והיו שטענו, כולל היל עצמו, כי שומאכר פגע בהיל בכוונה כדי למנוע ממנו זכייה באליפות. בשנת 1997 ביצע שומאכר מהלך דומה כשפגע בז'אק וילנב במרוץ האחרון של העונה.
היל סיים את העונה במקום השני באליפות הנהגים עם שישה ניצחונות וסיים חמש פעמים נוספות במקום השני. בנוסף, היה היל הנהג המוביל בקבוצה וסייע לה לשמור על תוארה באליפות היצרנים.
פורמולה 1 > 1995

את עונת 1995 החל היל כאחד המועמדים לאליפות, יחד עם שומאכר. לאחר שלושת המרוצים הראשונים, בהם ניצח בשני מרוצים, הוביל את דירוג הנהגים אולם משלב זה זכה שומאכר בשבעה מתוך 12 מרוצים כאשר היל זכה רק במרוץ אחד בפרק זמן זה. כתוצאה מכך הוכתר שומאכר כאלוף העולם שני מרוצים לפני סיום העונה. היל סיים במקום השני באליפות בפער של 33 נקודות משומאכר.
הייתה זו עונה מאכזבת עבור היל. בתוך הקבוצה החלה להישמע ביקורת על ביצועיו ועל כך שלא הצליח לנצל את עליונותה של המכונית. היל אמנם זינק שבע פעמים מפול פוזישן אולם ניצח רק בארבעה מרוצים, והקבוצה הפסידה את אליפות היצרנים לבנטון. פרנק ויליאמס אף שקל להחליף את היל לקראת העונה הבאה אולם בסופו של דבר נשאר היל לעונה נוספת בהתאם לחוזה שעליו היה חתום.
פורמולה 1 > 1996

בפתיחת עונת 1996 היה ברור כי מכונית הוויליאמס היא המהירה ביותר בסבב. מיכאל שומאכר, יריבו הגדול של היל, עבר לקבוצת פרארי שלא הייתה תחרותית מספיק. ז'אק וילנב נהג לצידו של היל בקבוצה בעונתו הראשונה בפורמולה 1 והיווה את האיום העיקרי עליו לאורך העונה.
היל פתח את העונה עם שלושה ניצחונות (באוסטרליה, ברזיל וארגנטינה) ונטל את ההובלה באליפות. לאחר המרוץ התשיעי בעונה (מתוך 16) הוביל את אליפות הנהגים בבטחה עם 63 נקודות לעומת 38 של וילנב ו-26 של שומאכר, תוך שהוא מנצח בשישה מרוצים. בששת המרוצים הבאים ניצח היל במרוץ אחד בלבד בעוד בן קבוצתו וילנב מנצח בשלושה, ולמרוץ האחרון ביפן הגיעו השניים כשהיל מוביל בתשע נקודות בלבד. וילנב אף זכה בפול פוזישן, אולם לאחר הזינוק נטל היל את ההובלה במרוץ ושמר עליה עד לסיום, ובכך הבטיח את זכייתו באליפות. בעונה כולה ניצח היל בשמונה מרוצים (מתוך 16) וזינק תשע פעמים מפול פוזישן, כשבשאר המרוצים הוא מזנק מהמקום השני. היל ואביו היו לאב ובן הראשונים שזוכים בתואר האליפות (בשנת 2016 השלים ניקו רוזברג הישג דומה יחד עם אביו קקה רוזברג). קבוצת ויליאמס החזירה לעצמה את אליפות היצרנים בפער גדול לעומת מתחרותיה.
למרות הזכייה באליפות התבשר היל לקראת סיום העונה כי חוזהו בוויליאמס לא יחודש.
פורמולה 1 > 1997

לקראת עונת 1997 מצא עצמו היל נוהג בקבוצת ארווז שלא הייתה תחרותית. במרבית העונה סיים את מקצי הדירוג מחוץ לעשירייה הראשונה ובמרוצים נאבק במרכז השדה. למרות זאת הצליח היל להוציא את המירב מהמכונית. בגרנד פרי הבריטי סיים במקום השישי וזכה בנקודה הראשונה עבור הקבוצה. בגרנד פרי ההונגרי השיג היל את המקום השלישי בגריד מאחורי שומאכר ווילנב. כבר בזינוק עבר את וילנב ובהקפה ה-11 עקף גם את שומאכר, תוך שהוא נוטל את ההובלה במרוץ. שלוש הקפות לסיום, כשהוא מוביל בפער גדול, החל היל לאבד זמן עקב תקלה הידראולית במכונית. בהקפה האחרונה נעקף היל על ידי וילנב ונאלץ להסתפק במקום השני במרוץ. במרוץ האחרון של העונה בחרז היה היל קרוב להשיג פול פוזישן אולם נאלץ להאט עקב דגלים צהובים והסתפק במקום הרביעי. במרוץ עצמו פרש עקב תקלה במכונית.
היל סיים את העונה במקום ה-12 באליפות הנהגים. ארווז סיימה את העונה במקום השמיני באליפות היצרנים כשהיל זוכה ב-7 מתוך תשע הנקודות שהשיגה הקבוצה.