stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
התעמלות אמנותית באולימפיאדת לונדון (2012)
מוקדמות

| מקום | שם |  |  |  |  | סך הכול | מצב |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | רוסיה יבגניה קנייבה (RUS) | 29.525 | 28.100 | 28.975 | 29.400 | 116.000 | Q |
| 2 | רוסיה דריה דמיטריבה (RUS) | 28.800 | 29.000 | 27.800 | 28.925 | 114.525 | Q |
| 3 | אזרבייג'ן אליה גאראייבה (AZE) | 28.350 | 27.450 | 27.850 | 28.200 | 111.850 | Q |
| 4 | בולגריה סילביה מיטבה (BUL) | 27.800 | 27.700 | 27.325 | 28.100 | 110.925 | Q |
| 5 | בלארוס לובוב צ'רקשינה (BLR) | 28.400 | 28.050 | 27.450 | 26.550 | 110.450 | Q |
| 6 | קוריאה הדרומית סון יאון-ג'יי (KOR) | 27.825 | 28.075 | 26.350 | 28.050 | 110.300 | Q |
| 7 | אוקראינה אלינה מקסימנקו (UKR) | 28.125 | 27.300 | 27.800 | 26.800 | 110.025 | Q |
| 8 | פולין יואנה מיטרוש (POL) | 27.250 | 27.425 | 27.625 | 27.450 | 109.750 | Q |
| 9 | ישראל נטע ריבקין (ISR) | 26.200 | 27.450 | 27.525 | 27.725 | 108.900 | Q |
| 10 | אוקראינה גאנה ריזאטדינובה (UKR) | 26.800 | 27.350 | 27.750 | 26.950 | 108.850 | Q |
| 11 | הרפובליקה העממית של סין דנג סניואה (CHN) | 26.800 | 27.150 | 27.575 | 27.300 | 108.825 |  |
| 12 | בלארוס מליטינה סטאניוטה (BLR) | 26.700 | 27.500 | 27.600 | 26.875 | 108.675 |  |
| 13 | צרפת דלפין לדו (FRA) | 27.150 | 27.100 | 27.250 | 26.675 | 108.175 |  |
| 14 | ספרד קרולינה רודריגס (ESP) | 26.625 | 26.900 | 27.175 | 26.100 | 106.800 |  |
| 15 | קזחסטן אנה אליאבייבה (KAZ) | 26.575 | 27.200 | 25.250 | 27.400 | 106.425 |  |
| 16 | איטליה ג׳ולייטה קנטלופי (ITA) | 26.675 | 25.200 | 26.850 | 26.550 | 105.275 |  |
| 17 | גרמניה יאנה ברזקו-מרגרנדר (GER) | 26.575 | 26.300 | 27.325 | 24.900 | 105.100 |  |
| 18 | אוסטריה קרולין ובר (AUT) | 25.950 | 25.925 | 26.725 | 26.350 | 104.950 |  |
| 19 | קפריסין חריסטלני טריקומיטי (CYP) | 26.250 | 26.250 | 26.375 | 25.650 | 104.675 |  |
| 20 | אוזבקיסטן אוליאנה טרופימובה (UZB) | 24.625 | 24.650 | 23.275 | 24.800 | 97.350 |  |
| 21 | ארצות הברית ג'ולי זטלין (USA) | 24.450 | 23.750 | 24.225 | 24.250 | 96.675 |  |
| 22 | אוסטרליה ג'נין מארי (AUS) | 23.100 | 24.350 | 23.875 | 25.000 | 96.325 |  |
| 23 | מצרים יסמין רוסתום (EGY) | 23.775 | 23.925 | 25.050 | 23.500 | 96.250 |  |
| 24 | הממלכה המאוחדת פרנקי ג'ונס (UK) | 24.550 | 24.200 | 21.975 | 23.900 | 94.625 |  |
כתב מודגש — הציון הגבוה ביותר באותו המקצה.
Q: העפלה לשלב הבא בהתאם למקום הסיום במקצה הפרטני.
מקור:
גמר

| מקום | שם |  |  |  |  | סך הכול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רוסיה יבגניה קנייבה (RUS) | 29.200 | 29.350 | 29.450 | 28.900 | 116.900 |
|  | רוסיה דריה דמיטריבה (RUS) | 28.350 | 28.300 | 28.750 | 29.100 | 114.500 |
|  | בלארוס לובוב צ'רקשינה (BLR) | 28.000 | 28.100 | 27.525 | 28.075 | 111.700 |
| 4 | אזרבייג'ן אליה גאראייבה (AZE) | 27.825 | 27.925 | 27.575 | 28.250 | 111.575 |
| 5 | קוריאה הדרומית סון יאון-ג'יי (KOR) | 28.325 | 28.050 | 26.750 | 28.350 | 111.475 |
| 6 | אוקראינה אלינה מקסימנקו (UKR) | 26.675 | 27.950 | 27.550 | 27.450 | 109.625 |
| 7 | ישראל נטע ריבקין (ISR) | 26.850 | 27.350 | 27.800 | 27.000 | 109.000 |
| 8 | בולגריה סילביה מיטבה (BUL) | 27.100 | 27.450 | 26.750 | 27.650 | 108.950 |
| 9 | פולין יואנה מיטרוש (POL) | 27.150 | 27.475 | 26.850 | 27.425 | 108.900 |
| 10 | אוקראינה גאנה ריזאטדינובה (UKR) | 27.050 | 26.750 | 27.100 | 26.500 | 107.400 |
מקור:
הערות שוליים

1 2 3 4  IOC, London 2012 Athletics - Olympic Results by Discipline, Olympics.com (באנגלית)
ואלראם השני, רוזן נסאו

| --- | --- |
 לידה:  1220? 
 פטירה:  24 בינואר 1276 (בגיל 56 בערך) 
 בן או בת זוג:  Adelaide of Katzenelnbogen 
 
ואלראם השני, רוזן נסאו (בגרמנית: Walram II. von Nassau; בערך 1220 – 24 בינואר 1276), היה רוזן נסאו והוא האב הקדמון של הענף הוולרמיאני של בית נסאו.
ביוגרפיה

ואלראם היה בנם השני של היינריך השני, רוזן נסאו ומטילדה מחלרה וזוטפן, בתם הצעירה של אוטו הראשון, רוזן חלרה וריכרדיס מבוואריה (בעצמה בתו של אוטו הראשון, דוכס בוואריה מבית ויטלסבאך). ואלראם מוזכר לראשונה באמנה מיום 20 ביולי 1245.
ואלראם ירש את אביו לפני 1251, יחד עם אחיו אוטו הראשון. הם קיבלו הרשאות עיירה עבור הרבורן מהמלך הגרמני וילם בשנת 1251.
ואלראם ואוטו חילקו את הרוזנות שלהם ב-16 בדצמבר 1255 עם נהר לאהן כגבול. הסכם החלוקה ידוע כיום בשם Prima divisio. האזור שמדרום ללאהן: הלורדויות ויסבאדן, אידשטיין, האמטר ויילבורג (עם הוורהולץ) ובליידנשטט, הוקצו לוואלראם. טירת נסאו ותלויות (Dreiherrische),  ה-Ämter Miehlen ו-Schönau (מנזר Schönau ליד Strüth über Nastätten)  וכן ה-Vierherrengericht‏,  טירת לורנבורג, אסטראו (שהייתה בבעלות משותפת עם הרוזנים של דיאץ) והפייף בהסן נותרו בבעלות משותפת.מאוחר יותר, אולי זמן קצר לאחר סיום הסכם החלוקה, הביע ואלראם חוסר שביעות רצון מחלק מהוראות האמנה וקרא עליהם תיגר. לא ידוע אם כבר פעל בהשפעת מחלת הנפש ממנה סבל. מה שבטוח הוא שבהתקפת אי שפיות הוא שרף את העותק שלו של חוזה החלוקה.
ואלראם היה הופמרשל וגהיימראט של רודולף הראשון, מלך גרמניה.
ואלראם איבד כמה ערים, כולל נידרלהנשטיין, פפנהופן וואלנדר, לארכיבישוף של טריר. הוא גם המשיך את פיוד דרנבאכר נגד הסן. הוא מת - לכאורה מהפרעה נפשית - ב-24 בינואר 1276. ירש אותו בנו אדולף.
משפחתו

ואלראם התחתן לפני 1250 עם אדלהייד מקצנלנבוגן, בתו של דיתר הרביעי, רוזן קצנלנבוגן והילדגונדה. נולדו להם הילדים הבאים:
דיתר ( בערך 1250 - 23 בנובמבר 1307), היה הארכיבישוף של טריר 1300–1307.
אדולף (בערך 1255 - 2 ביולי 1298), ירש את אביו כרוזן נסאו, היה מלך גרמניה 1292–1298.
ריכרדיס (נפטרה ב-28 ביולי 1311), הייתה נזירה במנזר סנט קלרה במיינץ ואחר כך במנזר קלנטל שליד ויסבאדן.
מתילדה (מתה צעירה).
אימגינה (מתה לפני 1276), אולי נישאה לפרידריך מליכטנברג.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  Cawley.
1 2 3 4 5 6 7 8  Dek (1970).
1 2 3 4  Vorsterman van Oyen (1882).
1 2  Becker (1983), p. 11.
1 2 3  Huberty, et al. (1981).
↑  Castle and Amt Nassau bore the name Dreiherrische because until 1778 it was jointly owned by the Ottonian branch and two sub-branches of the Walramian branch (Nassau-Usingen and Nassau-Weilburg). See: Huberty, et al. (1981).
↑  The Ämter of Miehlen and Schönau remained jointly owned until 1303, after which they were transferred to the Walramian branch and both sub-branches owned them jointly until 1778. See: Huberty, et al. (1981).
↑  The Vierherrengericht was named after its four owners, the counts of Katzenelnbogen (Hessen), Diez (Nassau-Diez), Nassau-Usingen and Nassau-Weilburg. In 1774 these areas, around the city of Nastätten and composed of thirty-eight villages, were divided. See: Huberty, et al. (1981).
↑  Sauer (1896).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 138721475  VIAF: 90980001   WorldCat (עם VIAF): 90980001 
סמל הרוזנים של נסאו מהענף הוולרמיאני
ורנר פיימן

ורנר פיימן (בגרמנית: Werner Faymann, נולד ב-4 במאי 1960) הוא פוליטיקאי אוסטרי שכיהן  כקנצלר אוסטריה בשנים 2016-2008.
תולדות חייו

פיימן נולד בווינה בירת אוסטריה בשנת 1960.
בין השנים 1985 ל-1988 היה יועץ בבנק Zentralsparkasse שהיום הוא בנק אוסטריה, ולאחר שפרש הפך לדירקטור ב-Viennese Tenants' counselling.
פיימן כיהן בין השנים 1985 ל-1994 כיו"ר הנוער הסוציאליסטי בעיר וינה (Sozialistische Jugend Wien).
ראשית דרכו בממשלת אוסטריה החלה בתפקידו כשר התחבורה, החדשנות והטכנולוגיה בקבינט של הקנצלר אלפרד גוזנבאואר. ביוני 2008 עמד בראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית לבחירות.
כראש המפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט האוסטרי התבקש על ידי נשיא אוסטריה, היינץ פישר, להרכיב ממשלה והפך לקנצלר ב-2 בדצמבר 2008.
ממשלתו הראשונה של פיימן התאפיינה, בעיקר בענייני פנים, במגוון רחב של חקיקה שהתמקדה בביצוע רפורמות בתחומים כגון חינוך וביטחון סוציאלי.
ממשלתו של פיימן הראשונה סיימה את מלוא הקדנציה שלה ובעת ההליכה לבחירות כלליות  לפרלמנט האוסטרי ב-2013  - זכתה מפלגתו של פיימן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, להיות פעם נוספת המפלגה הגדולה בפרלמנט. לאחר משא ומתן אינטנסיבי עם עמיתיו ממפלגת העם השמרנית בראשותו של מיכאל שפינדלגר הצליח פיימן להקים ממשלת אחדות לאומית, פעם נוספת, ולהישבע אמונים לקדנציה שנייה כקנצלר אוסטריה.
במאי 2016, מספר משברים פוליטיים פנימיים ובמרכזם ההפסד של מפלגתו (המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית) בבחירות לנשיאות המדינה במהלך אפריל 2016 (ושל השותפה הקואליציונית שלו עם מועמדה שלה) הובילו להבעת אי אמון כלפי פיימן מצד מספר חברים במפלגתו. אז התפטר מתפקידו כקנצלר אוסטריה וכיו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית.
פיימן הוא קתולי, נשוי ואב לשני ילדים.
ואלפובו

| --- | --- |
סמל ואלפובוסמל ואלפובו
מרכז העיירה ואלפובו
מרכז העיירה ואלפובו
 מדינה:  קרואטיה קרואטיה
 מחוז:   אוסייק-ברניה
 חבל ארץ:  סלאבוניה
 ראש העיר:  לאון ז'ולי
 תאריך ייסוד:  המאה ה-14
 שטח:  143 קמ"ר
 גובה:  91 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  9,784 (31 באוגוסט 2021)
  ‑ במטרופולין:  11,563 (2011)
 קואורדינטות:  45°40′N 18°25′E﻿ / ﻿45.667°N 18.417°E﻿ / 45.667; 18.417
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.valpovo.hr
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קרואטיה מוגדלת) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי וָאלְפּוֹבוֹ(למפת קרואטיה רגילה) זאגרב ספליט רייקה אוסייק זאדאר דוברובניק הונגריה ס ר ב י ה  מונטנגרו אל. בוסניה והרצגובינה  אוסטריה סלובניה אי. איטליה הים האדריאטי וָאלְפּוֹבוֹ  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
וָאלְפּוֹבוֹ (בקרואטית: Valpovo) היא עיירה ורשות מקומית במזרח קרואטיה, השוכנת 25 קילומטרים צפונית מערבית לאוסייק וסמוכה לנהר דראווה.
היסטוריה

קיימת עדויות ארכאולוגיות לקיומו של יישוב הסמוך לעיירה המודרנית, אשר תוארכו לתקופת הקיסרות הרומית. התיעוד הראשון בכתובים ליישוב בשם ולפובו הוא משנת 1332 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1543 נכבש היישוב על ידי צבאו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) עבר היישוב לחזקת ממלכת הבסבורג.
בהמשך, נכלל בשטחי האימפריה האוסטרו-הונגרית ולאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לחזקת ממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור ואלפובו לחזקת ממשלת בובות של מדינת קרואטיה העצמאית שנשלטה על ידי האוסטאשה.
לאחר המלחמה נכללה ואלפובו בשטחי יוגוסלביה. בין 1991 ל-1995, במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה הפך האזור לזירת קרב. לאחר סיום המלחמה, נכללה ואלפובו בשטחי קרואטיה.
הקהילה היהודית

קהילה יהודית אשכנזית מתועדת בעיירה ממחצית המאה ה-19. ב-1860 נוסד בית העלמין וב-1898 הוקם בית הכנסת.
ב-1921 מנתה הקהילה 205 נפשות שהיוו 5.5 אחוזים מכלל האוכלסייה. מבחינה הלכתית נמסכה קהילת ואלפובו על רבני אוסייק.
ב-1931 נמנו בוואלפובו 157 יהודים ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 140 נפשות. לאחר כיבוש יוגוסלביה בידי גרמניה הנאצית הוחל ברדיפות יהודים. יהודי ואלפובו נעצרו וגורשו ל מחנות ריכוז: טניה, ג'קובו, ובהמשך לסטארה גרדישקה וליאסנובאץ. רובם המוחלט נרצחו.
בית הכנסת הוחרב ולאחר המלחמה לא חודשה הקהילה. שרידי בית העלמין עדיין מצויים במקום.
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין בוואלפובו, באתר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של קרואטיה (באנגלית).
↑  ואלפובו - תקציר היסטורי, באתר מחוז אסייק-ברניה (באנגלית).
1 2  קהילת ואלפובו, באתר International Jewish Cemetery Project (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בוואלפובו, בתוך: צבי לוקר (עורך), פנקס הקהילות - יוגוסלאוויה, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1988, עמוד 116.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008914381105171  GND: 4499279-8  NKC: ge1096396  VIAF: 246951190   WorldCat (עם VIAF): 246951190
התעשייה האווירית ההודית

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  הבורסה הלאומית ההודית לניירות ערך (HAL)  בורסת בומביי (541154) 
 תקופת הפעילות:  23 בדצמבר 1940 – הווה (83 שנים) 
 מיקום המטה:  בנגלור 
 ענפי תעשייה:  אירוספייס, הגנה 
 מוצרים עיקריים:  airlifter, דרוב (מסוק), מסוק, מנוע סילון, light combat aircraft, מסוק קרב, HAL Rudra, Su-30MKI, HAL HTT-40, aircraft maintenance, HF-24 Marut, transport aircraft, מטוס קרב, דורנייר דו 228, מנוע רקטי, supersonic aircraft, CE-20, טג'אס, מטוס אימון 
 הכנסות:  2,740,000,000 דולר אמריקאי (נכון ל־2018) 
  
 hal-india.co.in
 
התעשייה האווירית ההודית (באנגלית: Hindustan Aeronautics Limited - HAL; בהינדי:  हिन्दुस्तान एरनॅटिक्स लिमिटेड - हि ए लि) היא חברת התעופה והחלל ההודית ומחברות התעשייה האווירית הגדולות באסיה. החברה היא חברה ממשלתית ושייכת למשרד ההגנה ההודי. החברה מייצרת מנועים, ציוד ניווט ותקשורת וכן מייצרת מטוסים, (בהם מטוסי קרב מתוצרת עצמית) ומרכיבה מטוסים, מסוקים, מטוסי נוסעים ומטוסי אימון להדרכה ותרגול לפי רישיון ושיתופי פעולה. בסיס החברה נמצא בבנגלור והיא מפעילה מפעלים גם בקאנפור, לאקנאו, היידראבאד וערים נוספות.
היסטוריה > מלחמת העולם השנייה

החברה נוסדה ב-1940 בממלכת מייסור ביוזמתו של התעשיין ולצ'נד הירצ'נד (Walchand Hirachand) על מנת לספק מטוסים צבאיים לחיל האוויר המלכותי ההודי, שהיה חלק מחיל האוויר המלכותי הבריטי. המפעל בבנגלור, הציוד והידע סופקו על ידי האמריקאי ויליאם די. פאולי (William D. Pawley), נציג חברת תעשייה אווירית מניו יורק שפעל בדרום-מזרח אסיה.
באפריל 1941 רכשה ממשלת הודו שליש ממניות החברה ושנה מאוחר יותר הלאימה אותה כליל. הייצור הואץ לקראת 1942, שעה שהאימפריה היפנית החלה להציב איום ממשי על שטחי האימפריה הקולוניאלית האנגלית בדרום-מזרח אסיה. המטוס הראשון שיוצר בבנגלור היה הארלו PC-5. ב-1943 הפך המפעל לבסיס של חיל האוויר של ארצות הברית לשם ביצוע תיקוני מטוסים. במהלך הפעילות עבדו מהנדסים וטכנאים הודים בצמוד לאנשי מקצוע אמריקאים מנוסים וצברו ידע מעשי רב.
היסטוריה > משנות השישים ואילך

כבר בראשית שנות השישים נקלט בחברה המהנדס הגרמני קורט טאנק, ששימש בשנות מלחמת העולם השנייה כמנהל הטכני של מפעל פוקה-וולף שסיפק מטוסי קרב לורמאכט. ב-7 ביוני 1961 נערכה טיסת הבכורה של מטוס הקרב הראשון שיוצר בדרום-מזרח אסיה, ה-HAL HF-24 Marut (בסנסקריט "רוח סערה"), לפי תכנונו של טאנק.
ב-1 באוקטובר 1964 אוגדה החברה ונקראה בשמה הנוכחי, לאחר איחוד חברות ומפעלים קטנים יותר שהיו קיימים לפני כן.
בנוסף לייצור ה"מארוט", התמקדה החברה בשיתופי-פעולה והרכבת מטוסים לפי רישיון. יחד עם סוחוי הרוסית ייצרה החברה מטוס מקביל לסוחוי Su-27 (בשם Su-30MKI), סוחוי Su-30 ומיג-21 (עם מיקויאן-מיג). כן ייצרה מטוסי תובלה קלים, מטוסי אימון, מנועים וציוד ניווט ותקשורת.
היסטוריה > שנות ה-2000

החברה גדלה ומייצרת מגוון רחב של מטוסים וציוד אווירי. בין הבולטים שבמוצריה, המסוק HAL Dhruv, שסופק החל מ-2002 לנפאל וישראל (להטסת אח"מים) ומספר מסוקים בפיתוח, כולל מסוק ללא טייס בשיתוף עם התעשייה האווירית לישראל. מטוס חמקן המצוי בפיתוח תחת הכינוי AMCA, מטוס נוסעים (NAL Saras, מיוצר החל מ-2004), מטוסי תובלה צבאיים (להחלפת מטוסי האנטונוב המיושנים) ועוד. כן מקיימת החברה שיתופי פעולה עם חברות התעשייה האווירית הגדולות בעולם לפי חוזי רישוי וזיכיונות ייצור, בהן סוחוי, אירבוס, בואינג, לוקהיד מרטין, BAE Systems, מנועי רולס-רויס.
שיתוף פעולה בתחומי התכנון מקיימת החברה עם הסוכנות ההודית לפיתוח כלי טיס (Aeronautical Development Agency) ומעבדות התעופה והחלל הלאומיות (National Aerospace Laboratories).
בשנת 2009 הפכה התעשייה האווירית ההודית לספק משנה של התעשייה האווירית לישראל בייצור מטוס המנהלים גאלפסטרים G150.
מוצרים > HAL HF-24 Marut

ב-7 ביוני 1961 נערכה טיסת הבכורה של מטוס הקרב הראשון שיוצר בדרום-מזרח אסיה, ה-HAL HF-24 Marut (בסנסקריט "רוח סערה"). מתכנן המטוס היה המהנדס הגרמני קורט טאנק, ששימש בשנות מלחמת העולם השנייה כמנהל הטכני של מפעל פוקה-וולף שסיפק מטוסי קרב לורמאכט. טאנק היה אחראי בשעתו על תכנון המטוסים פוקה-וולף Fw 190 ופוקה-וולף Fw 200‏.
המטוס נבנה במפעל בבנגלור ויוצרו ממנו 147 מטוסים, חלקם מטוסי אימון, עבור חיל האוויר ההודי. בהמשך יוצר המטוס גם בארגנטינה. למרות שתוכנן להיות על-קולי, המטוס הגיע בקושי למאך 1. ייצור המטוס, ששימש את חיל האוויר ההודי במהלך שנות השבעים, הופסק ב-1985 ואחרון המטוסים מסוג זה סיים את שירותו בחיל ב-1990.
מוצרים > HAL Tejas

כבר באמצע שנות השמונים העלה חיל האוויר ההודי צורך להחליף את צי מטוסי המיג 21 המיושנים שלו. ב-1987 נבחרה חברת דאסו הצרפתית לסייע לתעשייה ההודית בניהול פרויקט ייצור מטוס קרב קל, טקטי, רב-שימושי וחד-מנועי בעל כנף דלתא, שנקרא בתחילה (LCA (Ligh Comabt Aircraft ובהינדית קיבל את הכינוי Tejas. יחד עם דאסו נשכרו עבור אספקת מערכות האוויוניקה חברת אלביט ורפאל הישראליות. אולם, עקב האמברגו שהוטל על התעשייה הצבאית ההודית עקב הניסויים הגרעיניים בפוחראן במאי 1998, יוצרו רוב מערכות המטוס בתעשייה ההודית.
טיסת הבכורה של המטוס נערכה ב-4 בינואר 2001 והוא סופק לחיל האוויר ההודי ולצי ההודי לניסויים. במטוס התגלו תקלות רבות ונכון ל-2013 הוא עדיין איננו מבצעי.
בדצמבר 2017 פורסם כי הצבא ההודי החליט לרכוש 83 מטוסי קרב מסוג Tejas MK1A מ HAL כדי להקים שתי טייסות חדשות. זאת בנוסף לטייסת עם 40 מטוסים מדגם ישן יותר, Tejas MK1.
מוצרים > HAL Dhruv

הדרוב הוא מסוק שירות שתוכנן ופותח על ידי תעשייה האווירית ההודית. הפיתוח של דרוב הוכרז בנובמבר 1984. המסוק טס לראשונה ב-1992; עם זאת, פיתוחו התארך עקב מספר גורמים, כולל דרישת הצבא ההודי לשינויי עיצוב, הגבלות תקציב וסנקציות שהוטלו על הודו בעקבות הניסויים הגרעיניים של Pokhran-II ב -1998. השם בא ממילה שמקורה בסנסקריט dhruv שפירושה בלתי ניתן לערעור או מוצק.
דרוב נכנס לשירות בשנת 2002. הוא נועד לעמוד בדרישות של מפעילים צבאיים ואזרחיים כאחד, כאשר גרסאות צבאיות של המסוק פותחו עבור הכוחות המזוינים ההודיים.
נכון לינואר 2022, יוצרו 335
הערות שוליים

↑  מסוק הודי מדגם דרוב מופעל בישראל בשירות מערכת הביטחון
↑  ישראל תסייע לצבא הודו לבנות מסוק ללא טייס
↑  אורה קורן, הינדוסטאן אירונאוטיקס הפכה ספק משנה של תע"א בייצור מטוסי מנהלים, באתר TheMarker‏, 10 באפריל 2009
↑  ARGENTINA: Old Hands, New Directions טיים מגזין 23 באוקטובר 1950
↑  India Issues Request for 83 Tejas MK1A Light Combat Aircraft, באתר defense-update, דצמבר 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0500 8503  LCCN: n50075338  VIAF: 140692976   WorldCat (עם VIAF): 140692976 
Harlow PC-5A
פס ייצור של מסוקי דרוב במפעל בבנגלור, 2008
מארוט
מטוס טג'אס במפגן אווירי
מסוק הדרוב
ורנר פרירס

| --- | --- |

 לידה:  19 ביולי 1954 (בן 70) המלרוולד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  המכללה לקציני מטה של הבונדסוור 
 השתייכות:  צבא היבשה הגרמני 
 עיטורים
 מדליית וילהלם לושנר (2003)  צלב מסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה  צלב הכבוד של הבונדסוור בזהב 
 
ורנר פרירס (בגרמנית: Werner Freers; נולד ב-19 ביולי 1954) הוא איש הבונדסוור ומאז 10 בדצמבר רמטכ"ל המפקדה העליונה של בעלות הברית באירופה.
חייו

קיבל הכשרה בחינוך באוניברסיטת המבורג. ב-1974 התגייס לצבא ולמד טיסה. ב-1978 הוכשר כטייס מסוקים ושירת בחיל האוויר הגרמני כטייס מסוקים משנת 1979 עד 1980 לאחר מכן עבר לפיקוד 1 של הלופטוואפה והוסיף וכיהן שם עד 1982 כקצין ראשי לתפעול והדרכה לאחר מכן הועבר למיניסטר הטייסת 101 עד 1983.
ב-1987 סיים קורס במכללת צוות בהמבורג ב-1992 קיבל תפקיד במטה המשותף של הכוחות המזוינים שבו כיהן עד 1997. ב-1994 הוצב בבגדאד במסגרת משימה של האו"ם לפקח על השמדת הטילים של סדאם חוסיין. ב-1995 יצא למשימה שמטרתה הייתה חילוץ והגשת עזרה רפואית לפקחי האו"ם יחד אתו פיקד על המשימה הנס פטר פון קירשבאך. המשימה הוכתרה בהצלחה.
תמך בסיוע הגרמני לפלישה לאפגניסטן ובתקופות מסוימות פיקד על שלושה רבעים מהחיילים הגרמנים שהוצבו שם. ב-2003 פיקד על החטיבה הרב לאומית של קאבול. ב-2007 קיבל דרגת אלוף. בשנים 2010-2012 כיהן בתפקיד של "Inspector of the Army" (החליף את ברונו קרסדורף בשנת 2012). ב-10 בדצמבר 2012 מונה לרמטכ"ל כוחות בעלות הברית באירופה.
נשוי ואב לשלושה ילדים.
ורנר קולמאייר

ורנר קולמאייר (בגרמנית: Werner Kohlmeyer;‏ 19 באפריל 1924 בקייזרסלאוטרן, רפובליקת ויימאר – 26 במרץ 1974 במיינץ-מומבאץ', מערב גרמניה) היה כדורגלן גרמני, ששיחק בעמדת המגן השמאלי. הוא שיחק את רוב הקריירה שלו בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן וזכה עם גרמניה המערבית במונדיאל 1954.
ביוגרפיה

קולמאייר נולד ב-19 באפריל 1924 בקייזרסלאוטרן שבגרמניה. הוא היה חלק מגרמניה המערבית שזכתה במונדיאל 1954. בסך הכל שיחק 22 משחקים עבורה. בגמר מונדיאל 1954 עצר קולמאייר בעיטה מקו השער שבעט זולטן צ'יבור, וגרמניה המערבית ניצחה 2–3 בסיום. בקריירת המועדונים שיחק בקבוצת פ.צ. קייזרסלאוטרן בין השנים 1941–1957. בקריירה שלו שיחק בעמדת המגן השמאלי.
עם פ.צ. קייזרסלאוטרן קולמאייר זכה באליפות גרמניה בשנים 1951 ו-1953. באחד ממשחקיו האחרונים עבור גרמניה המערבית, קולמאייר התמודד עם סטנלי מתיוס בוומבלי ב-1 בדצמבר 1954, במשחק ידידות בינלאומי בין אנגליה למערב גרמניה. בעוד שלא היה יכול היה לעצור את מתיוס, קולמאייר היה גאה בכך שהוא מעולם לא איבד את קור רוחו בכך שלא ביצע אפילו עבירה אחת עליו. גישה זו של הגינות העריך מאמן גרמניה, זפ הרברגר, כמו גם את הביטחון והאמינות ההגנתית של קולמאייר.
קולמאייר נשאר בפ.צ. קייזרסלאוטרן עד שנת 1957. לאחר פרישתו סבל מניתוק משלושת ילדיו עקב גירושין וכן מאלכוהוליזם ועוני. הוא חי ברווחה זמן מה, לפני שלקח עבודה כשוער עבור מו"ל בעיתון במיינץ. לבסוף נפטר קולמאייר ב-26 במרץ 1974 בגיל 49.
התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן

| --- | --- |
 מוסד לימודים:  אוניברסיטת תל אביב
 פקולטה:  שונות
 תעודת סיום:  תואר שני
 נושאי לימוד:  שונים
 היקף:  4 שנים
 מלגה:  מלגת לימודים מלאה
 ראש התוכנית:  פרופ' יורם דגן
 
התוכנית החד-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן היא תוכנית לסטודנטים מצטיינים, המאפשרת להשלים תואר ראשון בזמן קצר ולהמשיך למסלול ישיר לתואר שני או שלישי מאוניברסיטת תל אביב. לתוכנית החד תחומית מתקבלים מדי שנה עשרת הנרשמים לאוניברסיטה בעלי הסכם הגבוה ביותר. התוכנית מיועדת לתלמידים מצטיינים המעוניינים להתמחות בתחום ידע אחד ספציפי. ראש התוכנית כיום הוא הפרופסור יורם דגן. בעבר עמדו בראש התוכנית פרופסור עדינה ברימן, פרופסור אליה ליבוביץ ופרופסור עוזי קלדור. התוכנית קרויה מאז 1995 על שמו של תלמיד התוכנית עדי לאוטמן, ששם קץ לחייו בשנת 1994. לאוטמן היה בנו של התעשיין וחתן פרס ישראל דב לאוטמן.
תוכנית הלימודים

משך התוכנית 3 או 4 שנים. התלמידים בתוכנית נדרשים ללמוד תוכנית לימודים רגילה לתואר ראשון. אולם מאפשרים לתלמידים לסיים את התואר הראשון בזמן קצר יותר מן המקובל ולהמשיך לתואר מתקדם. כמו כן התלמידים בתוכנית יכולים להירשם לכל קורס מכל פקולטה ללא תנאי קדם. התוכנית מעודדת את התלמידים להשתלב במחקר בתחום לימודיהם בעזרתו של מנחה אישי הנמנה עם אנשי הסגל האקדמי של האוניברסיטה.
קבלה לתוכנית

לתוכנית החד תחומית מתקבלים מדי שנה עשרת הנרשמים לאוניברסיטה בעלי הסכם הגבוה ביותר (שקלול של פסיכומטרי עם ממוצע תעודת בגרות).
הסטודנטים שמתקבלים לתוכנית פטורים מתשלום שכר לימוד ולעיתים מקבלים מלגת קיום.
בוגרי התוכנית

עם בוגרי התוכנית נמנים המדענים ואנשי האקדמיה אהוד גזית, רונן פרי, ליאור רוקח, ערן בוכבינדר, ואלון קלמנט וכן המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, רועי שיינדורף.
ראו גם

התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן
הערות שוליים

↑  "למרות המשבר האישי - לא הרים ידיים״ ישראל היום, 24.11.2013
↑  אילנה דיין, ‏דב לאוטמן מדבר על ההתמודדות עם התאבדות בנו, באתר ‏מאקו‏, 19 באוגוסט 2010
ערך זה הוא קצרמרבנושא אוניברסיטאות ומכללות ובנושא תל אביב-יפו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התרסקות מטוס חיל האוויר הפולני ברוסיה

| --- | --- |

טופולב Tu-154 בשדה התעופה בזאגרב בביקור הנשיא לך קצ'ינסקי בקרואטיה ב-2010
 תאריך:  10 באפריל 2010
 מיקום:  300 מטר משדה התעופה בסמולנסק שברוסיה 54°49′31.19″N 032°3′10.28″E﻿ / ﻿54.8253306°N 32.0528556°E﻿ / 54.8253306; 32.0528556
 גורם:  נסיבות ההתרסקות שנויות במחלוקת בין פולין לרוסיה
 קואורדינטות:  54°49′26″N 32°03′05″E﻿ / ﻿54.823888888889°N 32.051388888889°E﻿ / 54.823888888889; 32.051388888889
 הרוגים:  96, ביניהם נשיא פולין לך קצ'ינסקי
 פצועים:  0
 ניצולים:  0
 המעורבים באסון

כלי טיס
 כלי טיס:  טופולב Tu-154
 מוצא:  נמל התעופה ורשה פרדריק שופן, ורשה, פולין
 יעד:  שדה התעופה בסמולנסק, מחוז סמולנסק, רוסיה
 מפעיל:  חיל האוויר הפולני
 נוסעים:  88
 אנשי צוות:  8
 מסלול הטיסה של המטוס עד להתרסקותו
 
חלקים מן המטוס באתר ההתרסקות
התרסקות מטוס טופולב Tu-154 של חיל האוויר הפולני התרחשה ב-10 באפריל 2010. המטוס, שעל סיפונו היו נשיא פולין לך קצ'ינסקי ורבים מבכירי מוסדות השלטון בפולין, התרסק בקרבת שדה התעופה סמולנסק שברוסיה. איש מבין 96 הנוסעים ואנשי הצוות לא שרד בהתרסקות.
ההתרסקות

בשעה 10:56 (שעון קיץ מוסקבה) התרסק מטוס מסוג טופולב Tu-154 בקרבת העיר סמולנסק ברוסיה. במטוס היו נשיא פולין לך קצ'ינסקי, רעייתו, רמטכ"ל צבא פולין, מפקד חיל הים, קצינים בכירים בצבא, נגיד הבנק המרכזי של פולין, סגן יו"ר הסנאט, חברי סנאט (בהם ארקדיוש ריביצקי), שרים, סגני שרים, בכירי ממשלה ונציגי משפחות שאיבדו את יקיריהם בטבח יער קאטין.
הנוסעים היו בדרכם לסמולנסק כדי להשתתף בטקס לציון שבעים שנה לטבח יער קאטין. במטוס הייתה גם אנה ולנטינוביץ', ממובילות המאבק נגד הקומוניזם בפולין בשנות השמונים.
המטוס המריא מנמל התעופה ורשה פרדריק שופן שבוורשה והיה אמור לנחות בשדה התעופה סמולנסק. ההערכה הראשונית הייתה שהתאונה אירעה עקב טעות אנוש של הטייס, שבחר לנסות ולנחות בשדה התעופה של סמולנסק אף על פי שקיבל הנחיות לנחות במינסק, עקב תנאי מזג אוויר קשים ששררו באזור סמולנסק בזמן התאונה – ערפל כבד שגרם לראות נמוכה. לפי עדויות, המטוס פגע בצמרות עצים בזמן ירידה לנחיתה ולאחר מכן התרסק.
על סיפון המטוס היו 88 נוסעים ו-8 אנשי צוות. כולם נספו באסון.