stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אירלנד באירוויזיון הילדים
היסטוריה

RTÉ התכוונו במקור לעשות את הופעת הבכורה שלהם בתחרות 2014 במרסה, מלטה, אך דרשו מימון מרשות השידור של אירלנד, שנדחה. אירלנד הופיעה לראשונה בתחרות כאשר RTÉ השתתפה בתחרות 2015 בסופיה, בולגריה, כאשר השיר "Réalta na mara" בביצועה של איימי בנקס הגיע למקום ה-12 בשדה של 17 מדינות.
באירוויזיון הילדים 2016 אירלנד שלחה את זנה דונאלי עם השיר "Bríce ar bhríce", והגיעה למקום העשירי עם 122 נקודות. זאת הייתה הפעם הראשונה שאירלנד נכנסה לעשירייה הפותחת. באירוויזיון הילדים 2017 אירלנד שלחה את מורינן מקדונל עם השיר "Suile Glasa" והגיעה למקום החמישה-עשר עם 54 נקודות. אירלנד הגיעה למקום החמישה-עשר גם באירוויזיון הילדים 2018 שאליו שלחה את טילור היינס והשיר "IOU". באירוויזיון הילדים 2019 אירלנד שלחה את אנה קרני והשיר "Banshee", איתו הגיעה למקום ה-12 עם 73 נקודות.
אף על פי שאישרו תחילה את השתתפותם בתחרות 2020 בוורשה, פולין בינואר 2020, RTÉ הודיעה באוגוסט 2020 כי לא ישתתפו בתחרות עקב מגפת הקורונה. אירלנד חזרה לתחרות ב2021 ושלחה את מאלו לוי לאולור עם השיר "Saor" והגיעה למקום ה-18 והאחד לפני אחרון עם רק 44 נקודות. . אירלנד שלחה את סופי לנון והשיר "Solas" לאירוויזיון הילדים 2022, שם הגיעה למקום הרביעי עם 150 נקודות. זוהי התוצאה הטובה ביותר של אירלנד בתחרות עד כה. באירוויזיון הילדים 2023 אירלנד שלחה את ג'סיקה מקאין והשיר "Aisling". היא הגיעה למקום ה-16 והאחרון עם 42 נקודות. זוהי התוצאה הגרועה ביותר של אירלנד בתחרות עד כה.
המבצעים והשירים שייצגו את אירלנד באירוויזיון הילדים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | מקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | איימי בנקס | "Réalta na Mara" | כוכב הים | 12 | 36 |
| 2016 | זנה דונאלי | "Bríce ar bhríce" | אבן אחר אבן | 10 | 122 |
| 2017 | מורינן מקדונל | "Suile Glasa" | עיניים ירוקות | 15 | 54 |
| 2018 | טילור היינס | "IOU" | איי-אוו-יו | 15 | 48 |
| 2019 | אנה קרני | "Banshee" | באנשי | 12 | 73 |
לא נטלה חלק ב2020
| 2021 | מאלו לוי לאולור | "Saor" | להיעלם | 18 | 44 |
| 2022 | סופי לנון | "Solas" | אור | 4 | 150 |
| 2023 | ג'סיקה מקאין | "Aisling" | חלום | 16 | 42 |
2024:
ראו גם

אירלנד באירוויזיון
אירלנד באירוויזיון לרוקדים צעירים
מחלף שפירים

| --- | --- |

מחלף שפירים ממבט על
 תאריך הקמה:  1978
 מיקום:  בית דגן
 כבישים במחלף:    כביש 1   כביש 412
 מסילות במחלף:  מסילת הרכבת יפו–ירושלים
 אתרים סמוכים:  נחל שפירים, הנתיב המהיר בכביש 1
 קואורדינטות:  32°00′28″N 34°50′11″E﻿ / ﻿32.00777778°N 34.83638889°E﻿ / 32.00777778; 34.83638889
 
 he
 
מחלף שפירים הוא מחלף המפגיש בין כביש 1 (ירושלים - תל אביב) וכביש 412 (יהוד - רחובות). המחלף מאפשר נסיעה רצופה (ללא רמזורים או צמתים) בכביש 1 בלבד. כביש 412 עובר בגשר מעל כביש 1. המחלף משמש ליציאה מכביש 1 ליישובים יהוד, ראשון לציון, ולמושבים הנמצאים בקרבתו, ביניהם בית דגן, כפר חב"ד, חמ"ד ומשמר השבעה. המחלף אינו מאפשר מעבר מכביש 412 בכיוון דרום אל כביש 1 בכיוון מזרח (לעבר ירושלים). המחלף נפתח בשנת 1978‏ עם חנוכת כביש 1 בקטע זה. ב-1998 הושלמו עבודות שדרוג למחלף, במסגרתן הורחב הכביש על הגשר לשני נתיבים בכל כיוון.
בשנת 2009 נחנך בסמוך למחלף חניון חנה וסע גדול בסמוך למסילת הברזל העוברת במקום. החניון הוקם כחלק מפרויקט הנתיב המהיר בכביש 1, הכולל בניית נתיב אגרה ממחלף בן-גוריון לכיוון תל אביב. מחניון זה יוצאות הסעות לגוש דן. בסמוך לחניון תוכננה להיבנות תחנת הרכבת שפירים, אך הקמתה נדחתה.
אסון גשר שפירים

בעת בניית המחלף, בבוקר ה-16 במרץ 1994, קרסה אחת מקורות הבטון על הכביש וגרמה למותם של שני בני אדם שנסעו מתחת לגשר בעת הקריסה, וכן למותו של אחד העובדים אשר עמד על הקורה באותו הזמן. הקריסה ארעה בעת שמנוף שפעל במקום הניח לוחות בטון על קורת הבטון הדרוך. הקורה נשענה על פיגומים זמניים שהיו אמורים לתמוך את העומס האנכי שלה. קריסת הקורה אירעה בשל כשל הנדסי שנבע מסדקים בקורה ומהעמסת משקל נוסף על הקורה ששינה את מרכז המסה שלה. כתוצאה מכך הופעלו עומסים אופקיים על הפיגומים, כאלה שהפיגומים לא היו מתוכננים לשאת, מה שגרם לקורה לקרוס. הקריסה הייתה פתאומית ומיידית ולכן לא ניתן היה למנוע את נפילתה על המכוניות שנסעו מתחתיה. ועדת החקירה לאסון בראשות תת-אלוף ישי דותן קבעה כי הכשלים נבעו מתכנון לקוי של מהנדסי הגשר. המהנדסים הורשעו בגרימת מוות ברשלנות. לאחר מכן הוקמה אנדרטת זיכרון מתחת לגשר לזכר הנספים באסון.
הערות שוליים

↑  אתר החברה הלאומית לדרכים בישראל, סעיף בדרכים / מחלפים
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מחלף גנות | מחלפים בכביש 1 | הבא: מחלף בן-גוריון |
אזרבייג'ן באירוויזיון הילדים

| --- | --- |

 מדינה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 רשת שידור:  İTV
 השתתפות ראשונה:  הולנד אמסטרדם, הולנד (2012)
 זכיות:  0
 השתתפויות:  4
 היעדרויות:  16
 השתתפות אחרונה:  צרפת פריז, צרפת (2021)
אזרבייג'ן נטלה חלק באירוויזיון הילדים 4 פעמים, החל מהצטרפותה ב-2012, כאשר סואדה אלקברובה ועומר סולטאנוב נשלחו כנציגים של אזרבייג'ן עם השיר "Girls and Boys".‏
היסטוריה

בשנת 2008, רשות השידור האזרית הודיעה כי היא מתכננת לערוך את הופעות בכורתה באירוויזיון הילדים 2008, אך לבסוף היא חזרה בה בשל המספר המועט של המתמודדים לנציג האזרי בתחרות. אזרבייג'ן הצטרפה באופן רשמי לתחרות בשנת 2012. אזרבייג'ן שלחה את סואדה אלקברובה ועומר סולטאנוב עם השיר "Girls and Boys". בתום ההצבעה, אזרבייג'ן זכתה במקום ה-11 עם 49 נקודות. בשנת 2013, אזרבייג'ן שלחה את רוסטב קרימוב עם השיר "Me and My Guitar" וזכתה במקום השביעי עם 66 נקודות. לאחר השתתפותה בתחרות, רשות השידור האזרית הודיעה כי אזרבייג'ן לא תשתתף באירוויזיון הילדים 2014. אזרבייג'ן נעדרה גם מהתחרויות ב-2015, 2016 ו-2017. ב-25 ביולי 2018, רשות השידור הכריזה כי אזרבייג'ן תחזור לתחרות. אזרבייג'ן שלחה את פיידן חסינובה עם השיר "I Wanna Be Like You". לאחר ההצבעה, אזרבייג'ן זכתה במקום ה-16 עם 47 נקודות, ההישג הגרוע ביותר של אזרבייג'ן בתחרות. לאחר התחרות, אזרבייג'ן פרשה שוב מהתחרות. אזרבייג'ן חזרה לתחרות בשנת 2021 עם השיר "One Of Those Days" שבוצע על ידי סונה אזיזובה. אזרבייג'ן הגיעה למקום ה-5 עם 151 נקודות. זהו ההישג הטוב ביותר של אזרבייג'ן באירוויזיון הילדים עד כה. בשנת 2022 אזרבייג'ן פרשה שוב מהתחרות, שנערכה בירוואן שבארמניה, ונכון ל-2023 לא חזרה עד כה לתחרות.
המבצעים והשירים שייצגו את אזרבייג'ן באירוויזיון הילדים

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | מקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | סואדה אלקברובה ועומר סולטאנוב | "Girls and Boys" | "בנות ובנים" | 11 | 49 |
| 2013 | רוסטב קרימוב | "Me and My Guitar" | "אני והגיטרה שלי" | 7 | 66 |
לא נטלה חלק בין השנים 2014–2017
| 2018 | פיידן חסינובה | "I Wanna Be Like You" | "אני רוצה להיות כמוך" | 16 | 47 |
לא נטלה חלק בין השנים 2019–2020
| 2021 | סונה אזיזובה | "One Of Those Days" | "אחד מאותם ימים" | 5 | 151 |
לא נטלה חלק בין השנים 2023 - 2022
ראו גם

אזרבייג'ן באירוויזיון
הערות שוליים

↑  "Junior 2012: 12 countries to take part". European Broadcasting Union. 1 בספטמבר 2012. נבדק ב-3 בספטמבר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, 27.11.2021)
המהפכה הגאה

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 סוגה:  סדרה דוקומנטרית
 כותבים:  גל אוחובסקי, לירן עצמור
 בימוי:  גל אוחובסקי, לירן עצמור
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  3
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 
 רשת שידור בישראל:  כאן 11
 תקופת שידור מקורית:  30 במאי 2020 – 13 ביוני 2020
 קישורים חיצוניים
 המהפכה הגאה
 דף התוכנית ב-IMDb
 
"המהפכה הגאה" היא סדרה דוקומנטרית בת שלושה פרקים, על השינוי החיובי שחל ביחסה וקבלתה של החברה הישראלית כלפי קהילת הלהט"ב ב-30 השנים האחרונות. יוצרי הסדרה הם גל אוחובסקי, לירן עצמור ואלון ימין.
הסדרה סוקרת את השינוי דרך שלושה נושאים, המחולקים לפרקים.
הסדרה עלתה לשידור בערוץ היוטיוב של "כאן 11" ב-28 במאי 2020, לאתר של "כאן" ושודרה בערוץ כאן 11 החל מה-30 במאי 2020 במשך שלושה שבועות, מדי שבת. פרק הבכורה זכה לרייטינג של 2%.
הסדרה סוקרה בפרסומים שונים בתקשורת.
בין המשתתפים בסדרה: דנה אינטרנשיונל, צדי צרפתי, דניאל מורשת, אביעד קיסוס, בל אגם, שיר ראובן, אסי עזר, אורנה בנאי, ניצן הורוביץ, קורין אלאל, חן אריאלי, יניב ויצמן, קובי טרקאי, נדב אבוקסיס, איריס רחמימוב, יעקב גלעד, הראל סקעת ועברי לידר.
אודות הסדרה

פתיח הסדרה כולל בתוכו קריינות מאת גל אוחובסקי, אשר אומר:
איך זה שבישראל, בלב המזרח התיכון, במדינה שחיה סביב צבא וביטחון, מדינה ימנית, מסורתית, דתית, שוביניסטית, חשדנית כלפי האחר, איך זה יכול להיות שבמדינה כזאת המהפכה הגאה כל כך הצליחה?
אודות הסדרה > סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 3 | 3 | 30 במאי 2020 | 13 ביוני 2020 |
אודות הסדרה > פרקי הסדרה

| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק    | תאריך שידור מקורי | רייטינג |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | גיבור צבא ההגנה | גל אוחובסקי, לירן עצמור | גל אוחובסקי, לירן עצמור | 30 במאי 2020 | 2% |
על השינוי ביחסו של צה"ל לקהילה, והיותו שחקן מפתח לשינוי בחברה הישראלית.
| 2 | 2 | פה זה לא אירופה | גל אוחובסקי, לירן עצמור | גל אוחובסקי, לירן עצמור | 6 ביוני 2020 | 1.9% |
על שילוב המהפכה המזרחית והמהפכה הגאה.
| 3 | 3 | באור ולא בצל | גל אוחובסקי, לירן עצמור | גל אוחובסקי, לירן עצמור | 13 ביוני 2020 | 1.5% |
הקהילה בתרבות הישראלית, והשפעותיהן של יציאות מהארון של ידוענים ישראלים כמו קורין אלאל, עברי לידר ונוספים.
אודות הסדרה > משתתפים (לפי סדר א"ב)

אל"ם א' - סגן מפקד יחידת מודיעין סודית
עוזי אבן - פרופ' לכימיה, ח"כ לשעבר
נדב אבקסיס - סטנדאפיסט ושחקן
אילנית אברג'יל
רומי אברג'יל - כוכבת טלוויזיה ורשת טרנסג'נדרית
בל אגם - שחקנית ומנחה
שר ביטחון הפנים אמיר אוחנה - ליכוד
מאיר אזולאי
דנה אינטרנשיונל - זמרת
קורין אלאל - זמרת ויוצרת
סרן במיל' עופר ארז
חן אריאלי - סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו
אייל שגיא ביזאווי - חוקר תרבות וקולנוע מצרי
רס"ן דנה בן עזרא - מג"ד 869
אורנה בנאי - שחקנית וקומיקאית
יעקב גלעד - תמלילן ומפיק מוזיקה
ח"כ ניצן הורוביץ - עיתונאי, יו"ר מרצ
אוניל יצמן
ינאי ויצמן
יניב ויצמן - מייסד ויו"ר איגי, ארגון נוער גאה
ערן ויצמן
פריאל ויצמן
שון ויצמן
שי לי ויצמן
איתי ולדמן - עורך ראשי mako
יוחאי חביב
עדי חתוכה
קובי טרקאי - בלוגר
איציק יושע - עיתונאי ואיש רדיו
אליעד כהן
שי כרם - מפיק ומנהל דנה אינטרנשיונל
אלישע לאב - ראש התא הגאה באוניברסיטת אריאל, תושב מעלה לבונה.
ג'ולייט לאב
לאה לאב
לארי לאב
רבקה לאב
עברי לידר - זמר ויוצר
דניאל מורשת - שחקן
איתי סגל - עיתונאי ותסריטאי
יובל סיבוני
שלומית סיבוני
אורי סלעי - יוצר טלוויזיה
הראל סקעת - זמר
עטרה סרוסי
אסי עזר - יוצר ואיש טלוויזיה
איתי פנקס - מחזיק תיק הלהט"ב בעיריית תל אביב-יפו, מיוזמי העתירה לבג"ץ נגד אפליה בפונדקאות
ד"ר רועי צוקר
צדי צרפתי - במאי
אלכס קורוטייב
חיים קימלמן
אביעד קיסוס - שדרן רדיו
שירה קרמר
שיר ראובן - סטנדאפיסטית ותסריטאית
איריס רחמימוב - פרופ' להיסטוריה
אדיר שטיינר
שמעון שירזי - מפיק חיי לילה אגדי
המהפכה הגאה שלי

| --- | --- |

סמליל הסדרה
 סוגה:  דוקומנטרי
 כותבים:  גל אוחובסקי 
 משתתפים:  אורנה בנאי אסי עזר עברי לידר דנה אינטרנשיונל נדב אבוקסיס
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית 
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  5
 תוכנית מקור:  המהפכה הגאה
 שידור
 רשת שידור:  כאן 11 
 תקופת שידור מקורית:  30 במאי 2020 – 13 ביוני 2020 
 קישורים חיצוניים
 המהפכה הגאה שלי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המהפכה הגאה שלי היא סדרת רשת שנוצרה לרגל עלייתה של הסדרה "המהפכה הגאה" בכאן 11, ובה אורנה בנאי, אסי עזר, עברי לידר, דנה אינטרנשיונל ונדב אבוקסיס חולקים את המהפכה הפרטית שלהם עם גל אוחובסקי.
הערות שוליים

↑   המהפכה הגאה, רשימת השמעה, באתר יוטיוב
↑  המהפכה הגאה - פרקים מלאים לצפייה ישירה | כאן, באתר כאן-תאגיד השידור הישראלי
1 2  איתי פת-יה, רייטינג: 'הישרדות' לוקחת בחזרה את ההובלה עם 600 אלף צופים, באתר אייס, 31 במאי 2020
↑  גל אוחובסקי, ‏הראל סקעת: "שנאתי אותך, גל. מבחינתי ייצגת את השטן", באתר ‏מאקו‏, 21 במאי 2020
↑   "קיבלתי מכות רצח". צדי צרפתי מספר על הימים החשוכים של הקהילה, באתר הארץ, 21 במאי 2020
↑  "זה דבר אכזרי לעשות לילדה": צפו באורנה בנאי נזכרת בדמעות בתגובת הוריה ליציאתה מהארון, באתר וואלה, 27 במאי 2020
↑   עפרי אילני, הוא עיצב את דמותו של ההומו הישראלי. עם ההשלכות כולנו נאלצים להתמודד, באתר הארץ, 27 במאי 2020
↑  ליאור יניב, ‏שקרים קטנים, באתר ‏מאקו‏, 4 ביוני 2020
↑  איתי פת-יה, רייטינג סופ"ש: פרק ההחלטה של 'חתונה' מנצח בפער - איזה מספרים הביא?, באתר אייס, 7 ביוני 2020
↑  אילן שניג, חתונה ממבט ראשון והישרדות VIP ראש בראש – מי הביאה את הניצחון?, באתר אייס, 14 ביוני 2020
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
בראד כהן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 בדצמבר 1973 (בן 50) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  תיכון פארקוויי סנטרל  אוניברסיטת ברדלי 
 www.classperformance.com
 
בראד כהן הוא מורה, מנהל בית ספר וסופר אמריקאי הסובל מתסמונת טורט חמורה. כהן כתב ספר על קורות חייו בשנת 2005, "בחזית הכיתה, איך תסמונת הטוראט הפכה אותי למורה שמעולם לא היה לי". הספר עובד לסרט משנת 2008 בחזית הכיתה, ולסרט בוליווד משנת 2018 Hichki (אנ').
כהן נולד ב-18 בדצמבר 1973. בתקופת ילדותו הואשם כהן בעשיית צרות בבית הספר ונענש על ידי מוריו על הטיקים והרעשים שנגרמו מתסמונת הטורט. הוא החליט "להיות המורה שמעולם לא היה לו". לאחר שסיים את לימודיו וקיבל את תעודת ההוראה שלו, 24 בתי ספר יסודיים דחו אותו לפני שהתקבל לעבודה בבית הספר היסודי Tritt במחוז קוב בג'ורג'יה. הוא זכה בתואר "מורה השנה" של ג'ורג'יה.
ביוגרפיה

כהן גדל בסנט לואיס שבמיזורי, במשפחה יהודית. הוריו התגרשו בילדותו. כהן השמיע קולות והתעוות ללא הרף בשעות הערות שלו, והיה דופק את ברכו בחלק הפנימי של דלת המכונית. מישהו שאל את אמו פעם אם היא שקלה גירוש שדים. אמו ריחמה עליו, אך אביו לא הבין מדוע הוא עשה את הטיקים, ולעיתים קרובות העניש אותו על כך.
הרופאים אמרו בתחילה לאמו של כהן שהטיקים שלו הם תגובה רגשית לגירושי הוריו. המורים לא הבינו את כהן וחשבו שהוא שובב. המורה שלו בכיתה ה' אילצה אותו להתנצל על הרעשים שהשמיע ולהבטיח שלעולם לא ישמיע אותם יותר. הוא הרגיש מושפל והחליט שהוא יהפוך למורה שמעולם לא היה לו. הוא אמר: "תמיד הרגשתי הילד בפינה. הייתי מאוד זקוק לתמיכה וקבלה מהמורה שלי ולא קיבלתי אותה. ידעתי שאני רוצה להיות המורה הזה - אחד שיציע תמיכה וקבלה ובאמת יהיה שם עבור כל ילד." כאשר כהן היה בן 12, אמו זיהתה את התנהגותו כתסמונת טורט במחקר עצמאי שערכה. היא לקחה אותו לפגישת קבוצת תמיכה לסובלים מתסמונת טורט, שם הבין כהן שהמשתתפים האחרים השלימו עם מצבם, וכך קיבל כהן השראה לגבור על ההפרעה.
בתחילת כיתה ח', לאחר שכהן הופיע בתוכנית של סאלי ג'סי רפאל (אנ'), החליט מנהל חטיבת הביניים שלו לתת לכהן לדבר בבית הספר על תסמונת הטורט שלו.
לימודים

כהן למד באוניברסיטת ברדלי בפאוריה שבאילינוי, שם התמחה בחינוך יסודי והיה חבר באלפא אפסילון פי. במהלך השבוע הראשון שלו באוניברסיטה, הוא סולק ממסעדת מזון מהיר מקומית כאשר עובד חשב שהוא שיכור ואיים להתקשר למשטרה, אף על פי שכהן וחבריו ניסו להסביר על הטיקים הקוליים שלו ועל התסמונת. תוך שעות החלו חבריו לארגן חרם על המסעדה. המנהל התקשר לכהן וביקש ממנו לחזור למסעדה כדי שיוכל להתנצל באופן אישי.
לאחר שסיים בהצטיינות את לימודיו, כהן עבר לאטלנטה שבג'ורג'יה בשנות ה-90 כדי לחפש עבודה. הוא הגיש מועמדות לבתי ספר יסודיים רבים לתפקיד הוראה. הוא התראיין פעמים רבות, אבל הראיונות שלו נקטעו עקב הטיקים שלו. הוא נדחה 24 פעמים עד שבית הספר היסודי במאונטיין וויו קיבל אותו ללמד את כיתות ב' ו-ג'. כהן, שלימד על תסמונת הטורט שלו בתחילת כל שנה, היה פופולרי בקרב התלמידים. הורה אחד ביקש להוציא את ילדו מכיתתו, אך ביקש להעביר את הילד בחזרה מספר שבועות לאחר מכן. הוא זכה בתואר "מורה השנה" בשנת 1997. מאוחר יותר לימד כהן בכיתה ב' בבית הספר היסודי Tritt בפרברי אטלנטה, ואז מונה למנהל בית ספר ומפקח. החל משנת 2013, הוא עוזר סגן המנהל בבית הספר היסודי אדיסון במחוז קוב שבג'ורג'יה.
כהן פגש את ננסי לזרוס מצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה, דרך שירות היכרויות באינטרנט. הם נישאו ביוני 2006 ולהם שני ילדים.
הישגים

ספרו של כהן, "בחזית הכיתה, איך תסמונת הטוראט הפכה אותי למורה שמעולם לא היה לי", שנכתב יחד עם ליסה ויסוקי, יצא לאור ב-2005. הוא זכה בפרס ספר המוציא לאור העצמאי עבור ספר החינוך הטוב ביותר לאותה שנה. בביקורות נכתב כי את הספר "שווה לקרוא. הוא נותן תובנות לגבי החיים עם טורט - כאשר הרעשים של בראד הפריעו לאנשים אחרים במסעדות, ברים, ספורט, מגרשי גולף ובתי קולנוע, וכאשר בראד יכול היה להגיע לדייט ראשון עם אישה אך לעולם לא לדייט שני".
הוא הופיע בתוכנית המופע של אופרה וינפרי ב-26 במאי 2006. הוא הוצג בפרסומות של האגודה הלאומית לתסמונת טורט (אנ'), והוא משמש כסגן הנשיא של איגוד תסמונת הטורט של ג'ורג'יה. הוא היה מאמן ליטל ליג בייסבול, וקיבל מספר פרסים על התנדבות ומעורבות בקהילה.
הסרט בחזית הכיתה

הספר הפך לסרט הטלוויזיה בחזית הכיתה. הסרט שודר ברשת CBS ב-7 בדצמבר 2008.
לאחר הופעתו ב-2006 בהמופע של אופרה וינפרי, בשנת 2007 נאם כהן בכנס אחרי טימותי שרבר מספיישל אולימפיקס. לפי שרבר, "הקהל צחק, ואחר כך בכה", שרבר הציע לכהן להפוך את הספר לסרט, והפך למפיק של הסרט שנה לאחר מכן. כהן דאג לכך שהסרט יישאר צמוד ככל האפשר לאמת. הוא היה מרוצה מהתוצאה הכוללת. כהן אמר כי התיאור של הטיקים שלו הוא "מאוד מאוד אותנטי".
למרות שהטיקים פוחתים בהדרגה אצל מרבית הילדים כשהם עוברים את גיל ההתבגרות, לכהן עדיין יש טיקים ורעשים תכופים וקולניים. הוא התבדח על כך: "אני מקווה שלא יעיפו אותי מהסרט שלי".
הערות שוליים

1 2 3  Fussell, James A. (December 5, 2008). "One man's faith spurs Tourette sufferer to inspire others". The Kansas City Star. Retrieved on December 7, 2008. Also, Fussell, "I know all about living with Tourette syndrome".
↑  "Hallmark Hall of Fame Presents Front of the Class". Hallmark, November 10, 2008. Retrieved on December 4, 2008.
↑  Andreeva, Nellie and Kimberly Nordyke."Three take seats in 'Class' telepic". The Hollywood Reporter, September 9, 2008. Retrieved on October 13, 2008.
↑  Joshi, Namrata (2 במרץ 2018). "I am No. 1 in my own game, says Rani Mukerji". Outlook. ארכיון מ-2 במרץ 2018. נבדק ב-26 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Cohen and Wysocky (2008), pp. 1, 46.
1 2 3  Heinrich, Jim (December 4, 2008). "'Front of the Class' brings Tourette's to forefront". Pittsburgh Post-Gazette. Retrieved on December 7, 2008.
↑  Cohen and Wysocky (2008), pp. 53–58.
↑  "Brad Cohen '96". Bradley University. נבדק ב-23 בינואר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Cohen and Wysocky (2008), pp. 93–95
1 2 3  Brad Cohen. VanderWyk & Burnham (Cohen's publisher). Retrieved on June 4, 2006.
1 2 3  Stevens, Alexis (December 4, 2008). "Teacher's life a drama: CBS to unveil movie about obstacles leaped by Cobb man with Tourette Syndrome". The Atlanta Journal-Constitution. Retrieved on December 7, 2008.
↑  Roy, Aimee. "Alumni Profiles: The teacher he never had: Brad Cohen ’96 teaches acceptance of all". (אורכב 28.06.2009 בארכיון Wayback Machine) Bradley University, Fall 2005. Volume 11, Issue 4. Retrieved on December 5, 2008
↑  Cohen and Wysocky (2008), p. 226.
↑  "Brad Cohen to speak with Pleviak students". Daily Herald, October 1, 2013. Retrieved on January 15, 2013.
↑  "The Big Wedding Weekend!". ClassPerformance.com. Retrieved on December 5, 2008.
↑  Cobb County School District, www.cobbk12.org (באנגלית אמריקאית) cobbk12.org. Retrieved on October 27, 2015.
↑  "Front of the Class wins independent publisher award". Tourette Syndrome Association. Retrieved on January 4, 2007.
↑  Brad Cohen PSA (PDF). Tourette Syndrome Association. Retrieved on January 4, 2007.
1 2 3  Allan, Marc D. (December 7, 2008). "Practicing What He Teaches: Educator Exudes Optimism In the Face of Tourette's". The Washington Post, p. Y03. Retrieved on December 7, 2008.
↑  "Hallmark Hall of Fame TV Movie about Tourette Syndrome to Air in December 2008: True Story Based on Brad Cohen’s Life to Air on CBS". (אורכב 20.06.2010 בארכיון Wayback Machine) Tourette Syndrome Association. Retrieved on October 13, 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007405745805171  ISNI: 0000 0000 3776 6537  LCCN: n2005026397  VIAF: 21548195   WorldCat (עם VIAF): 21548195
SM U-43

| --- | --- |

 תיאור כללי
 סוג אונייה:  צוללת 
 צי:  הצי הקיסרי הגרמני 
 סדרה:  U-43-class submarine 
 ציוני דרך עיקריים
 הוזמנה:  10 ביולי 1913
 הושקה:  26 בספטמבר 1914
 תקופת הפעילות:  30 באפריל 1915 – 20 בנובמבר 1918 (3 שנים)
 אחריתה:  נגרטה ב-1919
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה
 מידות
 תפוסה:  725 טון בציפה, 940 טון בצלילה
 אורך:  65 מטר
 רוחב:  6.2 מטר
 שוקע:  3.74 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  15.2 קשרים בציפה, 9.7 קשרים בצלילה
 עומק צלילה:  50 מטר
 גודל הצוות:  36 קצינים ומלחים
 טווח שיוט:  21,100 ק"מ בציפה, 94 ק"מ בצלילה
 אמצעי לחימה
 חימוש:  4 צינורות טורפדו בקוטר 50 ס"מ עם 6 טורפדות, תותח 88 מ"מ
 
SM U-43 הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הקיסרי הגרמני במלחמת העולם הראשונה.
סקירה כללית

U-43 הושקה ב-26 בספטמבר 1914 במספנה האימפריאלית בדנציג והוכנסה לשירות ב-30 באפריל 1915. מפקדי הצוללת היו, לפי הסדר, הלמות יירסט, ולדמאר בנדר ויוהנס קירכנר. היא עסקה במלחמת סחר בקרב הראשון על האוקיינוס האטלנטי, ביצעה 11 סיורים בין השנים 1915–1918 ובמהלך המלחמה, הטביעה הצוללת 44 ספינות סוחר של מדינות ההסכמה ומדינות נייטרליות עם נפח כולל של 116,590 BRT.
U-43 נמסרה למדינות ההסכמה בהארוויץ' ב-20 בנובמבר 1918 בהתאם לדרישות שביתת הנשק עם גרמניה. היא נמכרה (ללא מנועים, אשר הוסרו בצ'טהם) על ידי האדמירליות הבריטית לג'ורג' כהן ב-3 במרץ 1919 תמורת 2,400 ליש"ט, ופורקה בסוונסי ממאי 1919 עד 1922.
הערות שוליים

↑  Dodson, Aidan; Cant, Serena (2020). Spoils of War: the fate of enemy fleets after the two World Wars. Barnsley: Seaforth. p. 124. ISBN 978-1-5267-4198-1.
סרגיס הראשון ג'אקלי

סַרְגִּיס הראשון ג'אקלי (בגאורגית: სარგის I ჯაყელი; נפטר בשנת 1285) היה נסיך שליט (מתאווארי) גאורגי מבית ג'אקלי (אנ') שהפך לנסיך השליט הריבוני הראשון של אתאבגות סאמצחה בשנת 1268.