stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שנות ה-80 של המאה ה-20 במוזיקה הפופולרית
הערות שוליים

↑  Anderson, Kyle (20 ביולי 2009). "Michael Jackson's Thriller Set To Become Top-Selling Album Of All Time". MTV. MTV Network. ארכיון מ-9 בינואר 2010. נבדק ב-29 בדצמבר 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Anglomania: The Second British Invasion". Rolling Stone. נבדק ב-29 באפריל 2019. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  V. Bogdanov, C. Woodstra and S. T. Erlewine, All Music Guide to Rock: the Definitive Guide to Rock, Pop, and Soul (Milwaukee, WI: Backbeat Books, 3rd edn., 2002), ISBN 0-87930-653-X, pp. 1337-8.
↑  F. W. Hoffmann and H. Ferstler, Encyclopedia of Recorded Sound, Volume 1 (New York, NY: CRC Press, 2nd edn., 2004), ISBN 0-415-93835-X, p. 1135.
↑  D. Hesmondhaigh, "Indie: the institutional political and aesthetics of a popular music genre" in Cultural Studies, 13 (2002), p. 46.
↑  Rip It Up and Start Again Postpunk 1978-1984 by Simon Reynolds Pages 340,342-343
↑  "Queen win greatest live gig poll". BBC News. 9 November 2005
↑  "Flashback: Queen Steal the Show at Live Aid" (אורכב 29.10.2017 בארכיון Wayback Machine). Rolling Stone. Retrieved 4 April 2013.
↑  Kent, David (1993). Australian Chart Book 1970–1992. St Ives, Sydney: Australian Chart Book. ISBN 0-646-11917-6.
↑  australian-charts.com - Discography INXS, web.archive.org, ‏2014-03-02
| מוזיקה לפי שנים |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536623505171  LCCN: sh87003313 
להקת Guns N' Roses, תצלום מהופעה שהתקיימה ב-2016
להקת אר.אי.אם., תצלום מהופעה שהתקיימה ב-1985
ג'נט ג'קסון, 1986
הרכב הביסטי בויז, תצלום מהופעה שהתקיימה ב-1992
להקת U2, תצלום מהופעה שהתקיימה ב-1983
להקת The Cure, תצלום מהופעה שהתקיימה ב-2008
סולן להקת INXS מייקל האצ'נס, תצלום מהופעה שהתקיימה בתחילת שנות ה-80
פנחס זליג גליקסמן

| --- | --- |

 לידה:  1866 
 פטירה:  1942 (בגיל 76 בערך) 
 
רבי פנחס זליג גליקסמן (ל' בתשרי תרכ"ה, 22 באוקטובר 1865 – תאריך מדויק לא ידוע, נפטר בגטו לודז' במהלך השואה) היה תלמיד חכם, סופר וחוקר תורני ועסקן ציבורי יהודי מפולין, שנודע בזכות פעילותו הספרותית הענפה ותרומתו לקהילה היהודית בלודז'. הוא עסק בהוצאה לאור של כתבי אבי-זקנו, רבי ברוך בנדיט גליקסמן, וכתב חיבורים מקוריים רבים, בעיקר בתחום תולדות רבנים ואדמו"רים.
תולדות חייו

פנחס זליג נולד ל' בתשרי תרכ"ה, 22 באוקטובר 1865 בזגירז' שבפולין, למשפחה בעלת ייחוס תורני. אביו, רבי אברהם הירש גליקסמן, יליד לאסק, היה תלמיד חכם וחסיד של חסידות קוצק בצעירותו. לאחר נישואיו עבר להעיר זגירז', שם ניהל בית חרושת לבדים שירש מחותנו, רבי יצחק זליג הלוי פרנקל, ממנהיגי חסידות קוצק. בשנת תרל"ה (1875), כשהיה בגיל עשר עברה משפחתו להתגורר  בלודז', שם תרם לפיתוח תעשיית האריגים, אך לא זכה להצלחה כלכלית. הוא הנחיל לבניו אהבת תורה ומסירות לעם ישראל. רבי פנחס זליג למד תחלה בבית המדרש בלודז', והלך גם להעיר סקרנביץ ללמוד מתלמידי חכמים שם. כשהיה בן 16 כבר לימד לתלמודים.
נישא לבתו של רבי יוסף יששכר רוזנשטיין מראדומסק, ובתקופה שבה היה סמוך על שולחן חותנו החל בעבודתו הספרותית.
פעילותו הציבורית

בלודז' היה רבי פנחס זליג מעורב בעשייה ציבורית ענפה. הוא פעל בהנהלת בית הכנסת הגדול, אחד מבתי הכנסת המפוארים בעיר, תלמוד תורה על שם רבי אליהו חיים מייזל, וחברת הכנסת אורחים, שסייעה לנזקקים. פעילותו זו הקנתה לו מעמד של עסקן נאמן ומכובד.
יצירתו הספרותית

פעילותו הספרותית של רבי פנחס זליג התחלקה לשני תחומים עיקריים: הוצאת כתבי אבי-זקנו והפקת חיבורים מקוריים.
יצירתו הספרותית > הוצאת כתבי אבי-זקנו

רבי פנחס זליג התמסר להוצאת כתבי רבי ברוך בנדיט גליקסמן, אבי-זקנו, שנולד ב-תקמ"ח בקויל שבפלך קאליש. רבי ברוך בנדיט למד אצל רבי אברהם טיקטין בגלוגאו, התיישב בלאסק לאחר נישואיו, וניהל שם ישיבה. הוא התפרנס ממסחר ולא הסכים לקבל משרת רבנות עד תקצ"ח, כאשר שרפה השמידה את רכושו. אז שימש שלוש שנים כאב בית דין בטוּרֶק, לפני שחזר ללאסק, שם נפטר ב-תר"ח. הוא השאיר כתבים רבים, שרבי אברהם הירש, אביו של רבי פנחס זליג, שאף להוציאם לאור אך לא הצליח בכך. רבי פנחס זליג קיבל את המשימה על עצמו והוציא לאור את הספרים הבאים:
נחלת ברוך, חידושים על מסכתות בהלכה ואגדה ופירוש לפרק שירה, פיוטרקוב תרס"ב, באתר היברובוקס
בריחי זהב, הדרכה ביסודות התורה שבעל פה וחכמת הקבלה, פיוטרקוב תרס"ט, באתר היברובוקס. נדפס שוב בלודז' תרפ"ח עם תוספת מכתב על הקבלה.
ספר ויכוח, דיון דמיוני בין כומר לשר ומלך על תורת ישראל, בצירוף מאמר "עדות אדם על עצמו" מאת רבי פנחס זליג, פיוטרקוב תרע"ג, באתר היברובוקס
טעם ברוך, פירוש לספר משלי ומגילת איכה, לודז' תרפ"ח, באתר היברובוקס
בית תפילה, ביאור לסדר התפילה והגדה של פסח, לודז' תרפ"ח, באתר היברובוקס
ברכת קודש, פירוש לשיר השירים, תהילים ופרקי אבות, לודז' תרפ"ט. חלק שני של "בית תפילה".
ביאור ומדרש תורה, פירוש לחמשה חומשי תורה ומדרש רבה, לודז' תר"ץ, באתר היברובוקס
תכלית חכמה, פירוש לספר קהלת, לודז' תרצ"ג, באתר היברובוקס
אמרי ברוך, פירוש לספר איוב עם חלק מ"שבט הגדי", לודז' תרצ"ה, באתר היברובוקס
רפדוני בתפוחים, מהדורה מחודשת של פירוש רבי אליקום גץ לאגדות רבה בר בר חנה, לודז' תרצ"ז, באתר היברובוקס.
יצירתו הספרותית > חיבוריו המקוריים

רבי פנחס זליג התמקד בתיעוד תולדות רבנים ואדמו"רים, והפיק חיבורים מקוריים רבים:
תפארת אדם, תולדות אביו, רבי אברהם הירש, וקובץ מכתבים ממנו, בצירוף תיאור תולדות חסידויות קוצק, איזביצה, גור ואלכסנדר, לודז' תרפ"ג, באתר היברובוקס. חלק שני נדפס בלודז' תרפ"ד.
עיר לאסק וחכמיה, תולדות קהילת לאסק ורבניה, כולל דמויות כמו רבי אליקום גץ, רבי פנחס זליג (מחבר "עטרת פז"), רבי אברהם הכהן, רבי מאיר צילך ורבי דוב בר צמבר, לודז' תרפ"ו, באתר היברובוקס.
הרב של שמחה, מונוגרפיה על רבי משה נחמיה הכהן מדווארט, בצירוף מכתבים של רבי שמחה בונים מפשיסחה ורבי יצחק מוורקא, לודז' תר"ץ, באתר היברובוקס.
תולדות רבי הירש טומאשובר, תולדות רבי צבי הירש לייבל (המכונה רבי הירש טומשובר 'נאמן ביתו' של האדמו"ר מקוצק), לודז' תרצ"ב, נדפס כנספח ל"מענה לנחום סוקולוב", באתר אוצר החכמה.
רבי זאב ליפשיץ, תולדות רבי זאב ליפשיץ אב"ד אוזורקוב, עם פרק על רבי אברהם מטשכנוב, לודז' תרצ"ד, באתר היברובוקס.
רבינו אליקים געץ, מונוגרפיה על רבי אליקום גץ מהילדסהיים, קרוב משפחתו, לודז' תרצ"ו, באתר היברובוקס.
דער קאצקער רבי , חיבור ב יידיש על רבי מנחם מנדל מקוצק, עם התפלמסות נגד כותבים אחרים, פיוטרקוב תרצ"ח-תרצ"ט, באתר אוצר החכמה.
דער קאצקער רבי, פיוטרקוב ה'תרח"צ, באתר yiddishbookcenter (ביידיש).
פון דער סדרה , אוסף אמרות על פרשיות השבוע ומועדים ביידיש, לודז' תרצ"ב.
מתוך הפרשה, אוסף אמרות על פרשיות השבוע ומועדים, בעברית, ירושלים תשמ"ג, באתר אוצר החכמה.
פרק שירה, מהדורה של שלושה פירושים לפרק שירה, כולל "ברכת השיר" של אבי-זקנו, לודז' תרצ"ד.
בנוסף, השתתף בכתבי עת וכתב מאמרים, כגון על חברות עתיקות בלודז' ויחד עם פיליפ פרידמן כתב "מצבות בית העלמין הישן בלודז" (1938).
מורשתו

רבי פנחס זליג גליקסמן השאיר חותם משמעותי כמי ששימר את מורשת אבי-זקנו, תיעד תולדות רבנים ואדמו"רים, ותרם לקהילת לודז'. ספריו, הכתובים בעברית וביידיש צחה, מהווים מקור חשוב לתולדות יהדות פולין. הוא נפטר בגטו לודז' במהלך השואה, וזכרו נשמר ביצירתו העשירה.
משפחתו

אחיו היה הגביר בנדיט (ב. א.) גליקסמן, בלודז' (נולד ב-1862).
לקריאה נוספת

טוביה פרשל, כתבה עליו באתר toviapreschel.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007496366605171  ISNI: 0000 0000 4689 707X  LCCN: nr90018635  VIAF: 53998622   WorldCat (עם VIAF): 53998622
הערות שוליים

↑  נולד ל"ג בעומר תקצ"ח, נפטר ט' בכסלו תרס"ב.
↑  היה גם חותנו של רבי ישראל מפילוב.
↑  כתבה לרגל יום חתונתו הזהב, בעיתון "נייער פאלקסבלאט (לודז')⁩", 30 בדצמבר 1934⁩ (ביידיש)
ברכת יובל ליום מלאת שבעים שנה
אביו רבי אברהם הירש גליקסמן
סופי צ'רניאק

סופי צ'רניאק (6 באוקטובר 1889, י"א בתשרי תר"ן, מיינץ, גרמניה – 11 באוקטובר 1978, י' בתשרי תשל"ט, תל אביב, ישראל), הייתה עסקנית ציבורית וחברת אמ"ן ארגון נשים מזרחי בא"י, תל אביב, ממייסדי בית היתומים "אורה" (1938) בשכונת זיכרון מאיר, בני ברק, ממייסדי "אחוזת שרה(הקישור אינו פעיל)" בבני ברק (25 בדצמבר 1957, ח' חנוכה, התשי"ח -), חברת הנהלת "אמונה" עד 1971. נכדתו של ד"ר רב מאיר להמן. גרשון צ'רניאק הוא בנה.
ביוגרפיה

סופי צ'רניאק נולדה ב-6 באוקטובר 1889, בעיר מיינץ שבגרמניה בבית אורתודוקסי. אביה, אשר אוסקר להמן, היה עורך העיתון השבועי "דר איזראליט", שנוסד על ידי אביו, מאיר להמן ב-1860. מאיר להמן, סבה של סופי צ'רניאק, למד באוניברסיטה של ברלין, שם הוענק לו תואר דוקטור לפילוסופיה. הוא למד תורה בפראג ושימש ראש הקהילה האורתודוקסית של מיינץ. מאיר להמן ייסד את כתב העת "דר איזראליט", כתב את פירוש "מאיר נתיב" למסכת אבות ולהגדה של פסח והיה סופר פורה. אביה, אשר להמן, עודד אותה לרכוש השכלה גבוהה והיא למדה ספרנות באוניברסיטה של מיינץ.
בשנת 1913, סופי נישאה לבעלה, שלמה זלקינד (סלי) צ'רניאק ועברה לגור בעירו, סמונלנסק שברוסיה. שם נולדו ארבעת ילדיהם. עם עליית המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות לשלטון ב-7 בנובמבר 1917 ברחו בני המשפחה לגרמניה והתיישבו במיינץ. בשנת 1933 עם עליית המפלגה הנציונל-סוציאליסטית לשלטון בגרמניה, המשפחה עלתה לארץ ישראל. הבן הבכור, גרשון צ'רניאק, נותר זמן מה במיינץ שם סיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון. המשפחה התיישבה בעיר תל אביב. אבי המשפחה, סאלי צ'רניאק (17 במאי 1875 - 2 במאי 1946), היה סוחר עצים אמיד ברוסיה ובהגיעו לארץ ישראל התקשה למצוא פרנסה. לימים הקימה המשפחה בית עסק לייצור אבקת אפיה, סוכר וניל ואורז טחון.
פעילות ציבורית

סופי הצטרפה לקבוצת נשים יוצאות גרמניה, וברַאשותה של אניטה מילר-כהן, הן מיסדו את הסתדרות נשי מזרחי. בתל אביב. ארגון מקומי זה שם לו למטרה לטפל בעולים ובילדיהם, לוודא שיש להם מה לאכול ובעיקר להנחיל להם מורשת יהודית, חינוך ממלכתי-דתי ומקצוע. כמתנדבת בארגון סופי עבדה שכם אחד עם אנשי המזרחי במטרה לפעול למימוש "הרעיון המזרחי". סופי הייתה חדורת תחושת שליחות מאז צעירותה, בעיקר הודות לחינוך הציוני שקיבלה מהוריה והורי הוריה במיינץ שבגרמניה. לפיכך היה זה אך טבעי שסופי תמשיך להתנדב ולפעול בזירה הציבורית במטרה לסייע לפליטים ואחר כך ל"שארית הפליטה". הסניף המקומי בתל אביב היה פעיל מאז שלהי מלחמת העולם הראשונה. מטרת העל של קבוצת הנשים יוצאות גרמניה נותרה בעינה: הגשמת "הרעיון המזרחי".
מאוחר יותר, בשנת 1934, עלתה לארץ טובה סנהדראי. יחד עם מרים אליאש, אף היא פעילה פעילה ציונית-דתית, וחברות נוספות, הן הגיעו למסקנה כי כדי לחזק את מעמדן ולתרום לבניין הארץ עליהן להתארגן. וכך נרתמו לייסוד ארגון הפועלות הארצי של הפועל המזרחי בשנת תש"ך (1960) חתמו שני הארגונים - "ארגון הפועלות של הפועל המזרחי" (הפוהמ"ז) ו"מרכז ארגוני נשים מזרחי" (אמן) - על הסכם מיזוג. לפי ההסכם נבחרה הנהלת התנועה המאוחדת, תנועת האשה הדתית לאומית (תאד"ל) - תנועה שנוסדה עוד ב-18 באוקטובר 1959. הוסכם שהנשיאה תהיה הרבנית שרה הרצוג, המרכזת תהיה הרבנית טובה סנהדראי, סגנית המרכזת והגזברית תהיה חנה לנצקורן, מחלקת תרבות ואיוש תנוהל על ידי מרים אליאש. המוסדות וההכשרה המקצועית הופקדו בידי לאה תירוש וסופי צ'רניאק. בשנת 1977 שונה שם התנועה ל"אמונה-תאד"ל" (להלן, אמונה).
המצב הביטחוני והכלכלי הקשה ביישוב וזרם העולים שהלך וגבר הצריכו תנופה ופיתוח מואצים. היה ברור למתנדבות שחיוני בשלב זה להקים מרכז ארצי שיכוון את פעילות הנשים וישמש כבא כוחן כלפי המוסדות המרכזיים של המזרחי בעולם והמוסדות הלאומיים. ב-1940 הוקם "ארגון נשי מזרחי בארץ ישראל. בראש הארגון עמדה הרבנית שרה הרצוג. הסתדרויות נשי מזרחי בארץ התאחדו בו תוך יצירת קשר רציף עם נשי מזרחי בחו"ל, חיזוק הקשר עם מוסדות תנועת המזרחי ועזרה במפעליה.
החברות הוותיקות והקבועות ב"אֹמ"ן" בשנות ה-40 היו ממוצא גרמני-אשכנזי. בד בבד עם "אֹמ"ן" המשיכו הסניפים המקומיים לפעול כסדרם. אחת לשנה התאספו נשי מזרחי מרחבי הארץ לכינוס ארצי שבו קיבלו החלטות לעתיד. באוגוסט 1948, עשור אחד לאחר הקמת בית הילדים "אורה" (1938) בשכונת זיכרון מאיר שבבני ברק ועשור לפני הקמת בית הילדים "אחוזת שרה" (1957) בבני ברק, היו 15,000 חברות ב"אֹמֵ"ן".
סופי צ'רניאק הייתה פעילה בהסתדרות נשי מזרחי בתל אביב, ואחר כך הייתה חברה בהנהלת ארגון "אמונה".
עד תקופת השואה וקליטת שארית הפליטה, היו נשי מזרחי עסוקות בעיקר בקידום יעדי החינוך והקניית ערכי מורשת ומקצוע לעולים. שאיפתן לגדל דור שיבטיח את קיום המדינה לפי מסורת ישראל קיבלה ביטוי בשטח. החל מילדים בגיל הרך, שחונכו ברוח ערכי התנועה וכלה בבוגרים – תוכניות החינוך המוקפדות הקדישו תשומת לב רבה להקניית ערכי המזרחי. ארגון הנשים סייע גם לילדים ולאימהות שבמצוקה. לשם כך פתח הארגון גני ילדים ומעונות יום, מטבחים בבתי ספר, מועדונים לשעות אחת הצהריים וקייטנות. ביוזמת נשי מזרחי מאמריקה הוקמו ב-1933 בתי צעירות מזרחי בירושלים ו ב-1939 בתל אביב. המטרה שלהם הייתה: הקניית חינוך מקצועי ויצירת מרכז חינוכי-רוחני לבנות.
הקמת בתי יתומים - "אורה" ו"אחוזת שרה" > בית הילדים "אורה" בזיכרון מאיר, בני ברק

במהלך מלחמת העולם השנייה עלו לישראל במסגרת עליית הנוער צעירים רבים. הסיוע לילדי עליית הנוער היה חשוב במיוחד מאז עליית היטלר לשלטון ב-1933. היישוב לא היה ערוך לקליטתם. משנת 1934 עלו לארץ צעירים יהודים מגרמניה, ללא הוריהם, על פי רעיון שיזמה רחה פראייר בעידוד אנצו סירני. לצורך קליטתם הוקמה מסגרת מיוחדת בסוכנות בשם "עליית הנוער" בראשותה של הנרייטה סאלד. היו ביניהם צעירים בעלי רקע דתי והציונות הדתית ביקשה לפרוס עליהם את חסותה.
עליית הנוער הפכה למפעל הצלת ילדים פליטים. בחורף 1943 הגיעו לארץ למעלה מ-700 ילדים יתומים מפולין שנמלטו עם שרידי הצבא הפולני דרך ברית המועצות ולאחר שלוש שנות נדודים התרכזו בסביבות טהראן והועלו לישראל. חלק גדול מ"ילדי טהראן" - קבוצה של 278 ילדים - נקלטו במוסדות המזרחי, ביניהם, בית הילדים "אורה" בזיכרון מאיר, שנוסד על ידי נשי המזרחי בתל אביב. בגיליון חגיגי של עיריית בני ברק, שראה אור ביולי 1955 לרגל חגיגות שלושים שנה לעיר, הופיעה הכתבה הבאה אודות בית הילדים אורה:
"המוסד נוסד סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה לצורך קליטתן של נערות מגרמניה ואוסטריה במסגרת עליית הנוער. באביב שנת 1943, נקלטו במוסד שלושים ילדים וילדות מעולי טהראן, במקום הנערות שעברו למקום אחר. חברת ילדי טהראן הטביעה את חותמה על המוסד וקבעה את תוכניתה החינוכית. התוכנית מבוססת על: לימודים, עבודה ונופש. הפעולות בשלושת השטחים האלה משתלבים ומטרתם – חנוך האדם והאזרח הישראלי הדתי. חניכי המוסד מבקרים בבית הספר הממלכתי-דתי בבני ברק, אשר חלקו גדול בקליטה הרוחנית של העולים הצעירים. גיל החניכים הוא מ-6 עד 14. מגמת המוסד לתת לחניכות הרגשת בית ולהאריך את תקופת חינוכם של הילדים במוסד לשם ביצור התפתחותם. הטיפול הוא אינדיבידואלי. למתקשים בלימודים מוגשת עזרה מיוחדת. במשך הזמן נקלטו למוסד ילדים מארצות ומעליות שונות וכיום נמצאים במקום ילדים מ-16 ארצות. בשבתות ובחגים מכינים הילדים בכוחותיהם הם מסיבות. במרוצת השנים גדל מספר הילדים וכיום הוא מגיע לכדי 60. קשיי השיכון המעכבים את התפתחות המוסד הביאו להקמת הבניין החדש, ההולך ונשלם בסביבת שיכון ה' ואשר ייקרא אחוזת שרה. בשלב הראשון תגמר בנינם של 16 חדרי מגורים עם הנוחיות. הבניה מבוססת על רעיון הריכוז וההפרדה. כל 4 חדרים מהווים יחידה עם מועדון ונוחיות. השטח יאפשר גם טפוח חינוך חקלאי. מלבד למוד המקצועות כמו נגרות, תפירה, וכו'. הבניה חדישה ביותר. השנוי בין הבניין הישן והחדש גדול."
בית הילדים "אורה" לווה על ידי סופי צ'רניאק וחברותיה התל אביביות מאז הקמתו ב-1938. הן סייעו, ייעצו ותמכו רגשית במדריכים ובילדים הקטנים.
משנתה החינוכית

סופי צ'רניאק וחברותיה היו למודות ניסיון בקליטת נערות וילדים בגיל הרך וחינוכם. בין פעילויותיהן נכללו, ראשית, הקמת בית ספר דתי לבנים בצפון תל אביב - "בזל" - ובית ספר דתי לבנות, בהנהלתה של הגב' שרשבסקי. שנית, הן פעלו למען פתיחת גן ילדים ומעון יום ברחוב רופין בתל אביב ומטבח לעולים חדשים ברחוב פרישמן. בתי הספר החלו להתאכלס בתלמידים שרובם ממשפחות דתיות. בחירת המורים והמחנכים וצוות המדריכים והעובדים היו בין המטלות שלקחו על עצמן החברות מהגרעין הוותיק של הסתדרות נשי מזרחי התל אביבי. המסמכים מראים שחברות הארגון מהגרעין הוותיק של תל אביב יחסו חשיבות לפעילות ספורטיבית של התלמידים ודאגו לפיכך לשבץ בתוכנית הלימודים השבועית חצי יום חופשי שבו יוכלו התלמידים להשתתף בפעילויות ספורט בהנחייתו ובחסותו של ד"ר ברט.
כמו כן, פעלו החברות להקמת מקלט לילה לצעירות, בתקופה שבה הגיעו לישראל ראשוני המעפילים והיה מחסור בעבודה. הצעירות פנו למחלקה לעזרה סוציאלית של עיריית תל אביב, כדי שזו תעמיד לרשותן דירה לצורך זה. האחריות על פרויקט זה הוטלה על נשי מזרחי התל אביביות הוותיקות והודות להן עמד המעון על רגליו. המעון הוקם ברחוב סירקין. הוא אפשר לשכן עשרים ושתים צעירות. התקבלו אליו בעיקר מחוסרות בית. בשבתות ובמועדים השתדלו המתנדבות ובהן סופי, להחדיר בדיירות המעון את רוח היהדות. בנוסף, הוקמו מחסן בגדים לנצרכים ומתפרות שסיפקו עבודה לנערות והופעלו תחת פיקוחן של נשים אלו.
לקריאה נוספת

לילך רוזנברג-פרידמן, (2005-תשס"ה). מהפכניות בעל-כורחן - נשים ומגדר בציונות הדתית בתקופת היישוב. ירושלים: יד בן-צבי.
לילך רוזנברג-פרידמן, (עורכת) (2006-תשז"ו).מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת אמונה. ירושלים: כתר.
גוטקינד-גולן, נעמי (1991) מרים אליאש: דרך אמונה בחרתי. הוצאת מורשת.
כהן, יונה (תשל"ג). פרקים בתולדות התנועה הדתית-לאומית.
ארכיון הציונות הדתית - יחידת אמונה. הוצאת אוניברסיטת בר-אילן.
מוסד הרב קוק - הגנזך. ירושלים.
S.A. Jewish Observer - Rosh Hashana 5719 - September 1958, p. 47
הערות שוליים

↑  בציונות הדתית הוקמו שני ארגוני נשים דתיות: הסתדרות נשי מזרחי, שהוקמה ב-1918, ומספר חברותיה עלה בהדרגה ממאות חברות בשנות העשרים לכ - 15,000 חברות ב-1948, וארגון הפועלות של הפועל המזרחי שנוסד ב-1925 ואיגד 800 חלוצות וב 1948 נמנו עם שורותיו כ-6,000 חברות. (מקור: לילך רוזנברג-פרידמן, 2005, עמ' 26).
↑  לילך רוזנברג-פרידמן, מהפכניות בעל-כורחן: נשים ומגדר בציונות הדתית בתקופת היישוב, עמ' 63-66, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, 2005
↑  נעמי גוטקינד-גולן, מרים אליאש: דרך אמונה בחרתי, עמ' 163, מורשת, 1991
↑  פנינה יאראק בתוך: לילך רוזנברג-פרידמן (עורכת), מאמונה למעשה: שבעים שנה לתנועת אמונה, עמ' 27, כתר, 206
↑  לילך רוזנברג-פרידמן, מהפכניות בעל-כורחן, 2005, עמ' 70.
↑   לילך רוזנברג-פרידמן, מאמונה למעשה, 2006, עמ' 13.
1 2  לילך רוזנברג-פרידמן, מהפכניות בעל-כורחן, 2005, עמ' 92-90.
↑  עיריית בני ברק, מערכת העיתון, עמ' 308, גיליון מיוחד לרגל חגיגות 30 לעיר בני ברק, יולי 1955
↑  מתוך: עיתון "הצופה", 27.12.1957, עמ' 7
↑  מסמך מתוך גנזך הציונות הדתית, מוסד הרב קוק, ירושלים.
↑  S.A. Jewish Observer - Rosh Hashana 5719 - September 1958, p. 47
↑  מסמך, ארכיון הציונות הדתית, אוניברסיטת בר-אילן
↑  גוטקינד-גון, נעמי, מרים אליאש: דרך אמונה בחרתי, 1991, עמ' 164, 166.
↑  המידע מתוך ארכיון הציונות הדתית, אוניברסיטת בר-אילן
↑  מסמכים מתוך ארכיון הציונות הדתית, אוניברסיטת בר-אילן, וגנזך מוסד הרב קוק בירושלים
מיקרו-בקר

אינטל 8742 (אנ') – מעגל משולב תוצרת אינטל, מיקרו-בקר הכולל מעבד עם תדר שעון של 12 MHz,‏ 128 בייטים של RAM, ‏ 2 קילו־בייטים של EPROM ו-IO
מיקרו-בקר (MC וגם UC) הוא מעבד קטן שמכיל רכיבי חומרה כמו זיכרון, מעבד, ומספר רכיבי קלט/פלט, ותפקידו לשלוט במערכות או מכשירים אלקטרוניים, כך שהוא נמצא במרכז התקשורת בין החומרה לתוכנה.
למעשה, הוא מערכת מחשב פונקציונלית שלמה, המוכללת ברכיב אלקטרוני בודד. כך ניתן למצוא בתוך הרכיב את כל המרכיבים המקובלים של מערכת מחשב, כמו יחידת עיבוד וזיכרון. ההבדל בין מחשב רגיל (או מערכת על שבב) למיקרו-בקר הוא בכך שלמיקרו-בקר יש לרוב ביצועים חלשים יותר. כפי ששמו מרמז, מטרתו של המיקרו-בקר היא לבקר על תהליכים, ולצורך כך, נמצא במיקרו-בקרים גם רכיבי כניסות ויציאות (IO), המשמשים לבקרה ולתקשורת עם העולם החיצוני.
מיקרו-בקרים מצויים כמעט בכל מוצר המכיל אלמנט אלקטרוני או חשמלי כלשהו, כגון כלי-רכב, מכונות ביתיות ומשרדיות וצעצועים. השימוש במיקרו-בקר כמעגל משולב בודד, במקום מספר רכיבים נפרדים (מיקרו-מעבד, זכרונות ובקרי IO), מאפשר להקטין את גודל הייצור של מוצרים ואת עלותם.
מבנה המיקרו-בקר

ההשוואה למיקרו-מעבד ממחישה את מהות המיקרו-בקר.
במיקרו-מעבד נמצאת יחידת העיבוד בלבד, בנוסף לזכרונות קטנים המיועדים לפעולות העיבוד בלבד: אוגרים המכילים את הנתונים עליו יתבצעו פעולות העיבוד הקרובות, או את תוצאות פעולות העיבוד האחרונות, ולעיתים גם זיכרון מטמון שתפקידו היחיד הוא להאיץ את מהירות העיבוד.
לעומתו, המיקרו-בקר יכיל זיכרון נתונים המשמש לאחסון המידע הזמני כולו, גם זה שלא עובד לאחרונה או יעובד בקרוב, כמו גם את כל התוכנה אותה מריץ הבקר. כאמור, לצורכי בקרת תהליכים, המיקרו-בקר יכיל רכיבי כניסה ויציאה כמו כניסות ויציאות דיגיטליות פשוטות (הפועלות ברמה בינארית), אך על פי רוב גם סוגים מורכבים יותר של כניסות ויציאות, כמו כניסות ויציאות אנלוגיות או ממשקים תקשורתיים טוריים ומקביליים בתקנים שונים. הכניסות והיציאות מאפשרות לבקר להתחבר לרכיבים דוגמת מפסקים או כפתורים, נורות וממסרים, וכיוצא בזה.
דרישות הפעולה עבור מיקרו-בקרים לרוב שונות מאלו של מעבדי מחשב, ושמות דגש רב יותר על מאפיינים כמו עלות, ניצול זיכרון וצריכת אנרגיה. היות שכך, בעוד שמעבדים מודרניים פועלים עם מילים בנות 64 סיביות ויותר, ופועלים במהירויות שעון של גיגה-הרצים, ניתן למצוא מיקרו-בקרים אשר עושים שימוש במילים קטנות עד כדי ארבע סיביות (כדי להגיע לניצול יעיל של הזיכרון), או בקרים המופעלים באמצעות שעון איטי, עד כדי סדר גודל של קילו הרצים בודדים (כדי להקטין למינימום את הצריכה האנרגטית שלהם).
מבנה המיקרו-בקר > מצב שינה

על פי רוב, הבקרים יאפשרו מצב "שינה", במהלכו הרצת התוכנה מוקפאת. הבקר ישוב לתפקוד רגיל בעקבות עירור חיצוני (כמו שינוי של כניסה, למשל בעקבות הקשה על כפתור) או פנימי (כגון פקיעת קוצב זמן). הצריכה האנרגטית במצב זה מסוגלת להגיע עד כדי ננו ואטים בודדים, כתלות בסוג הבקר והרכיבים המוכללים אשר התוכנה מותירה במצב פעיל בזמן השינה.
מבנה המיקרו-בקר > פסיקות

לרוב, מיקרו-בקרים נדרשים לספק תגובה בזמן אמת לאירועים אשר קורים במערכת עליה הם שולטים, ועל כן הם יכילו לרוב מערכת פסיקות, אשר יכולה לאותת למעבד להשהות את עיבוד רצף הפקודות השגרתי ולבצע את שגרת הפסיקות (ה-ISR). תפקיד שגרת הפסיקות (אם קיימת) לבצע את העיבוד הנדרש, כאשר מתרחש אירוע כלשהו, בהתבסס על מקור הפסיקה, לפני החזרה לביצוע רצף הפקודות הרגילות. במקורות האפשריים לפסיקות ניתן למנות אירועים כמו גלישה של קוצב זמן פנימי, סיום המרת אות אנלוגי לדיגיטלי, שינוי ברמה לוגית של כניסה, מידע שהתקבל באחד מערוצי התקשורת, ועוד. כאשר המערכת נדרשת לצריכה אנרגטית נמוכה, פסיקות יכולות להעיר את המיקרו-בקר ממצב שינה דל הספק לביצוע שגרת הפסיקה.
ראו גם

ארדואינו
מיקרו-בקר 8051
מיקרו-בקר PIC
ESP32
מוזס מלון

| --- | --- |

מלון בשנת 2005
 לידה:  23 במרץ 1955 פטרסבורג, וירג'יניה, ארצות הברית
 פטירה:  13 בספטמבר 2015 (בגיל 60) נורפוק, וירג'יניה, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 היכל התהילה:  נבחר כשחקן בשנת 2001
 קבוצות כשחקן
 1974–1975 1975–1976   1976   1976–1982   1982–1986   1986–1988   1988–1991   1991–1993   1993–1994   1994–1995:  יוטה סטארס   ספיריטס אוף סנט לואיס   באפלו ברייבס   יוסטון רוקטס   פילדלפיה 76'   וושינגטון בולטס   אטלנטה הוקס   מילווקי באקס   פילדלפיה 76'   סן אנטוניו ספרס
 הישגים כשחקן
 ב-ABA: בחירה למשחק האולסטאר (1975) בחירה לחמישיית הרוקיז של העונה (1975) חבר בקבוצת כל הזמנים של ה-ABA ב-NBA: זכייה באליפות (1983) 3 זכיות ב-MVP של העונה הסדירה (1979, 1982, 1983) זכייה ב-MVP של סדרת הגמר (1983) 12 הופעות במשחק האולסטאר (1978–1989) 4 בחירות לחמישיית העונה (1979, 1982, 1983, 1985) 4 בחירות לחמישייה השנייה של העונה (1980, 1981, 1984, 1987) בחירה לחמישיית ההגנה של העונה (1983) בחירה לחמישיית ההגנה השנייה של העונה (1979) אחד מ-50 השחקנים הגדולים בתולדות ה-NBA מספר 24 הופרש על ידי יוסטון רוקטס מספר 2 הופרש על ידי פילדלפיה 76'
מוזס יוג'ין מלון (באנגלית: Moses Eugene Malone; ‏23 במרץ 1955 – 13 בספטמבר 2015) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק במשך שתי עונות בליגת ה-ABA, ולאחר מכן במשך 19 עונות נוספות בליגת ה-NBA. ניצב במקום ה 13 ברשימת הקלעים המובילים בתולדות ה-NBA, ונחשב לאחד מגדולי שחקני הסנטר בתולדות הליגה. נפטר ממחלת לב בגיל 60.
קריירת ה-ABA

בשנת 1974, לאחר שסיים את לימודיו בתיכון פטרסבורג, עבר מלון לשחק בליגת ה-ABA בקבוצת "יוטה סטארס". בכך, היה לשחקן הכדורסל הראשון בהיסטוריה של הכדורסל האמריקאי שעבר לשחק בליגות הכדורסל המקצועיות מיד לאחר שסיים את לימודיו בתיכון. בעונתו השנייה עבר לשחק ב"ספיריטס אוף סיינט לואיס". בשתי עונות אלו ב-ABA, קלע מלון בממוצע 17.2 נקודות למשחק ולקח בממוצע 13.9 ריבאונדים למשחק.
קריירת ה-NBA

לאחר האיחוד של ליגת ה-ABA עם ליגת ה-NBA נבחר מלון בדרפט על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס, אך הועבר ל"באפלו ברייבס" (שהפכה לאחר מכן ללוס אנג'לס קליפרס) בעסקת חליפין. לאחר תקופת משחק קצרה בקבוצה, עבר מלון ליוסטון רוקטס. השפעתו ב"רוקטס" הייתה מיידית: הוא גרם להעלאת מעמדה ב-NBA, ואף להגעתה לסדרת הגמר של ה-NBA בשנת 1981, בה הפסידה הקבוצה לבוסטון סלטיקס. בעונת 1979/1980 קיבל מוזס מלון את תואר ה-MVP של העונה הסדירה ב-NBA.