stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד גפני
עיצוב מוזיאונים

מוזיאון יד מרדכי ב-1970 משתתף בצוות ההקמה הראשוני של המוזיאון ומבצע בין השנים 2006-2015 אגפים חדשים. כולל מודל של גטו ורשה ושחזור הבונקר של מרדכי אנליביץ. השקת המוזיאון הביאה לידי דיון ציבורי בשאלה כיצד יש להציג את השואה לדור הצעיר.
מוזיאון לשחזור אניית מעפילים בעתלית, 2010.
פארק תמנע עיצוב מרכז מבקרים חווייתי ומוזיאון פתוח בשטח הפארק, 2001.
מוזיאון מנהרות הכותל - מעצב האתר בין השנים 1989 ועד 2005 כולל מודל שחזור בית הורדוס.
מוזיאון אתר ההנצחה לחללי קהילת המודיעין, 1992.
מעצב מוזיאון בית התפוצות- משתתף בצוות ההקמה בשנים 1974-1978 ומשמש בהמשך כמעצב הבית עד שנת 1993.
מוזיאון "חצר גשר הישנה" בקיבוץ גשר, 1995.
המוזיאון היסטורי לתולדות הספורט בישראל במכון וינגייט, 1990-1996.
מוזיאון היסטורי של העיר רמת גן "בית קריניצי", 1990.
מעצב שני אגפים במוזיאון ההיסטורי של "יד ושם" 1972-1975 ו-1986.
מוזיאון "היכל העצמאות" שחזור אולם טקס הכרזת העצמאות ותצוגה היסטורית אשר בתל אביב 1982.
מוזיאון תל אביב לאמנות - מעצב הבית בין השנים 1972-1980
מוזיאון ואתר ההנצחה "גבעת התחמושת" אשר בירושלים, 1973
מוזיאון לוחמי הגיטאות,אגף הלחימה בנאצים 1972
1972, 1974 הביתן האמריקאי בסלון האווירי של פריז - תצוגת החלל של NASA
פעילות אמנותית

2017 - מתמנה כיו"ר ארגון אמני הרצליה.
2012 - תערוכת יחיד "ציפורי גן עדן" - 40 שנות יצירה בהיכל לאמנויות הבמה הרצליה.
2005-2009 - משתתף בתערוכת האמנות הבינלאומיות ב-Art Expo – New York.
1987-2009- משתתף בתערוכות קבוצתיות של אגודת אמני הרצליה, ברחבי הארץ.
2000-2002 - תערוכות קבוצתיות של אמני קהילת המודיעין בתיאטרון גבעתיים ובאתר ההנצחה .
1985 - תערוכת יחיד במרכז תרבות עמים, ירושלים.
1984 - תערוכת יחיד בבית אבא חושי, חיפה.
1982 - תערוכת יחיד בבית אריאלה, תל אביב.
1978 - משתתף בתערוכת האמנות הבינלאומית ב-Art Washington U.S.A.
1976 - תערוכת יחיד בגלריה "תוראל", תל אביב.
1975 - תערוכת יחיד בגלריה "צ'ימרינסקי", תל אביב.
1974-1973 - 2 תערוכות יחיד בגלריית "צוותא", תל אביב.
הערות שוליים

↑  יובל סער, מוזיאון השואה ביד מרדכי הופך את גטו ורשה לחוויה מוחשית, באתר הארץ, 17 בינואר 2011
אתרי ג'ומון בצפון יפן

אתרי ג'ומון בצפון יפן (ביפנית: 北海道・北東北の縄文遺跡群) הם 17 אתרים ארכאולוגיים מתקופת ג'ומון באי הוקאידו ובצפון חבל טוהוקו בצפון האי הונשו ביפן שהוכרזו ב-27 ביולי 2021 אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו. תקופת ג'ומון נמשכה יותר מ-10,000 שנים, והיא מייצגת "אורחות חיים ישיבים טרום-חקלאיים ותרבות רוחנית מורכבת של אנשים פרהיסטוריים".
הערות שוליים

↑  "Jomon ruins added to UNESCO World Heritage List". The Japan Times. 27 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Executive Summary
1 2  Advisory Body Evaluation (ICOMOS)
↑  "Jōmon Prehistoric Sites in Northern Japan : Multiple locations". UNESCO World Heritage Centre.
הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל

מטען הומניטרי של האיחוד האירופי משונע על גבי אוניית הגלנוע "MV Roy P. Benavidez" של צי ארצות הברית למזח האמריקאי בעזה. צולם ליד נמל אשדוד, 6 ביוני 2024.
הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל הוא סיוע הומניטרי שהוכנס לרצועת עזה בדרכים שונות על מנת לצמצם את המשבר ההומניטרי והרעב ההמוני כתוצאה ממלחמת חרבות ברזל. במהלך המלחמה עלו סוגיות משמעותיות בהעברת סיוע הומניטרי לרצועת עזה. במצור הראשוני על הרצועה ישראל מנעה כניסת סיוע הומניטרי למשך מספר שבועות. ככל שהמלחמה התקדמה, הותר הסיוע ברמות מוגבלות בדרכים שונות. למרות זאת, ב-27 בפברואר מסר בכיר באו"ם מסר כי רבע מאוכלוסיית הרצועה, כ-576,000 איש, נמצאים כפסע מרעב המוני חמור.
הסיוע שנכנס לעזה כולל מזון, תרופות ואוהלים למגורי העקורים. הכנסת כל הסיוע ההומניטרי לעזה מתואם עם ישראל.
רקע

על פי סעיף 55 באמנת ז'נבה הרביעית, עליה חתומה ישראל, לספק מזון וצרכי רפואה לאוכלוסייה בשטח כבוש: ”שומה על המעצמה הכובשת להבטיח במלוא מידת האמצעים שברשותה את אספקת המזון והרפואות לאוכלוסייה; במיוחד שומה עליה למלא את מחסוריו של השטח הכבוש במזון, ברפואות ובשאר דברים, אם אין מקורותיו של השטח הכבוש מספיקים.”
רקע > תנאי המחיה בעזה לפני מלחמת חרבות ברזל

המשבר ההומניטרי ברצועת עזה נגרם, בין השאר, כתוצאה ממדיניות ישראל לאורך השנים. בעקבות פרוץ האינתיפאדה השנייה, החל מדצמבר 2000 אסרה ישראל על יבוא של דלק וגז בישול לעזה דרך מעבר רפיח עד 2005, אז נחתם הסכם המעברים. בשנים אלו, סחורות הועברו דרך מעבר כרם שלום. בשנת 2007, לאחר עליית ארגון הטרור חמאס לשלטון, ישראל, יחד עם מצרים, הטילה סגר על רצועת עזה, וכן סנקציות כלכליות והגבלות שמטרתן להחליש את שלטונו של חמאס. בשנת 2008 חיבר מתאם פעולות הממשלה בשטחים מסמך שכותרתו "קווים אדומים", שבו מחושבות קלוריות המינימום הנחוצות כדי שתושבי רצועת עזה לא יגיעו למצב של תת-תזונה, לאור מגבלות התנועה של אנשים וסחורות שהטילה ישראל, בהן הגבלת כמויות של מוצרי מזון וחומרי גלם. הגדרת החמאס כארגון טרור על ידי ארצות הברית ואיחוד האירופי הובילו להפסקת השקעות וההגבלה על הכנסת "פריטים דו שימושים לעזה" פגעו בכלכלה המקומית. כל אלה הובילו להישענות חלקים הולכים וגדלים המאוכלוסייה בעזה על סיוע שהמימון אליו הגיע בעיקר אירופה, האו"ם, ארצות הברית ומדינות ערב.
רקע > מלחמת חרבות ברזל

בבוקר 7 באוקטובר 2023, יום שבת, שמחת תורה, כ"ב בתשרי ה'תשפ"ד, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני בטבח שבעה באוקטובר. בחסות שיגור כ-4,300 רקטות, חדרו כ-6,000 מחבלים מרצועת עזה לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים באזור עוטף עזה ובסביבתו, מ-119 פרצות שונות בגדר, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות ביטחון מעטים. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו והרגו 1,163 בני אדם, מתוכם טבחו ב-779 אזרחים, וחטפו לרצועת עזה כ-251 אנשים, ובהם גברים, נשים, קשישים ותינוקות. בשעות הראשונות נלחמו נגדם כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל, שהיו בנחיתות מספרית. בקרבות נהרגו כ-1,609 מחבלים בשטח ישראל, ובצד הישראלי נהרגו 329 חיילים, 58 שוטרים ו-10 אנשי שירות הביטחון הכללי.
בעקבות המתקפה הכריזה ישראל על מלחמת חרבות ברזל למיטוט שלטון החמאס והשבת החטופים מעזה. המלחמה, שהתקיימה בשטח אורבני צפוף, הובילה לשינוע של האוכלוסייה מאזורי הלחימה על מנת לצמצם את הפגיעה באוכלוסייה אזרחית. שינוע האוכלוסייה, פגיעה במאפיות ובלפחות 80% מהתשתיות החקלאות, הכנסה מוגבלת של מזון ופגיעה בכ-70% מהכבישים בעזה גרמו לפרוץ משבר הומניטרי ברצועת עזה. ככל שחלף הזמן, עומק המשבר ההומנטירי גדל וארגונים בינלאומיים הזהירו מפני התרחבות רעב. במרץ 2024, פורסמה הערכה של רמת חוסר הביטחון התזונתי בעזה. מתוך הדוח עולה, כי על פי מדד IPC, מעל 670,000 תושבים בעזה סובלים מרעב ומעל 870,000 נמצאים במצב חירום הומניטרי. נתוני האו"ם נשענים על נתונים שאסף אונר"א, אשר לא כללו סיוע שהועבר באופן ימי, אווירי או דרך מעבר ארז או באמצעות ארגוני סיוע אחרים.
אישור הסיוע על ידי ישראל

על פי הוושינגטון פוסט, ישראל לא אפשרה כניסה של כמות מספקת של מזון כפי שהיה לפני תחילת המלחמה. צמצום אספקת המזון בא לידי ביטוי במספר דרכים: כניסה של משאיות קטנות יותר שיכולות להוביל עד 15 טון, בעוד שבעבר הורשו להיכנס לעזה משאיות שהובילו 25 טון. אם לפני 7 באוקטובר, הועברו בכל ימי השבוע כ-7,500 טון של טובין כיום מועברים כ-1,500 טון ביום, כחמישית מהכמות שהועברה לפני המלחמה. רוב האספקה שכנסת לעזה מאז תחילת המלחמה היא מזון.
בדוח של משרד האו"ם לתיאום עניינים מפורטים מספר הבקשות להכסת מזון וציוד רפואי ואחר לעזה: בין באוקטובר 2023 לינואר 2024 אושרו 40 משלוחים של הארגון ו-26 נדחו. המשלוחים כללו מים, מים, מזון, ציוד רפואי וציוד מציל חיים אחר. בפברואר 2024, טענה אונרא כי ישראל לא משחררת מזון שעשוי להספיק לחודש מנמל אשדוד.
באמצע מרץ 2024, פתח צה"ל מעבר חדש בצפון הרצועה, בסמוך לקיבוץ בארי. המעבר הוא חלק מפיילוט שנועד למנוע השתלטות של החמאס על הסיוע.
בתחילת חודש אפריל 2024, הוגברה כניסת משאיות הסיוע שנכנסו לרצועת עזה. אולם, ישנם חילוקי דעות על מספר המשאיות הנכנסות לרצועה. כך למשל, ב-8 באפריל, דיווח מתאם הפעולות בשטחים ש-419 משאיות סיוע, מתוכן 330 משאיות מזון, נכנסו לעזה. מקורות באו"ם טענו שבתאריך זה נכנסו רק 223 משאיות והדגישו שעל מנת לסיים את המשבר ההומנטירי נדרש, לכל הפחות, להכפיל את מספר המשאיות שייובילו מזון מדי יום.
אורגיוס פטרופולוס, ראש משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים בעזה, העריך כי ב-18 ביוני 2024, שלושה רבעים מהסיוע שנכנס לעזה, ממעבר כרם שלום, נבזז על ידי כנופיות חמושות ומועבר לשוק השחור. ארגוני הסיוע וישראל מאשימות האחת את השנייה בחוסר היכולות לספק אבטחה לעובדי סיוע המחלקים את המזון.
בעקבות פשיטה על מחנה הפליטים ג'באליה שבצפון הרצועה באוקטובר 2024, הוחלט בישראל לסגור את מעבר ארז, ובמקביל – הוחלט להפסיק לחלק את הסיוע באמצעות הסקטור הפרטי, מאחר שהתגבשה מסקנה שמתבצעות שם הברחות רבות. מקורות בעזה סיפרו הם היו עדים לאחרונה לביזת משאיות סיוע הומניטרי שיצאו מכרם שלום בידי חמולות, חלקה בתיאום ובהכוונת חמאס.
ב-15 באוקטובר 2024 פורסם כי המשבר ההומניטרי בצפון הרצועה מחריף, ותושבים רבים העידו על רעב ועל מחסור חמור במצרכים בסיסיים כיוון שלא מוכנס לאזור סיוע. בקרב התושבים גבר החשש כי מדובר במדיניות מכוונת שמטרתה לאלץ אותם להתפנות פן ימותו מרעב או מירי. על פי משרד ההסברה של חמאס: "מה שקורה בצפון הוא השמדה וטיהור אתני לכל דבר". מתיו מילר, דובר מחלקת המדינה הצהיר במסיבת עיתונאים שמספר משלוחי הסיוע שנכנסו לעזה בחודש ספטמבר היו מהנמוכים ביותר מאז פרוץ המלחמה.ארצות הברית הודיעה במכתב לשר הביטחון ולשר לעניינים אסטרטגים כי תפסיק להעביר לה נשק אם זו לא תפסיק למנוע כניסת סיוע הומניטרי אמריקאי לרצועת עזה בתוך 30 יום. בעקבות זאת, הודיעה ישראל על העברת סיוע דרך מעבר ארז. 217 משאיות סיוע הומניטרי נכנסו לצפון הרצועה החל מאמצע חודש אוקטובר.
הסכם ישראל–חמאס שנחתם בינואר 2025, חייב את כניסתן של לפחות 600 משאיות סיוע לעזה מדי יום במהלך ששת השבועות הראשונים של ההפוגה, כולל 50 משאיות עם דלק. מחצית מהמשאיות אמורות להגיע לצפון הרצועה. למעלה מ-4,200 משאיות סיוע נכנסו לרצועת עזה בששת הימים מאז החלה הפסקת האש, כך הודיע האו"ם.
אישור הסיוע על ידי ישראל > התנגדות להעברת הסיוע

גם דרך מעבר כרם שלום ומעבר ניצנה נכנסו משאיות עם סיוע הומניטרי, אולם בשלב מוקדם של המלחמה הן נחסמו, לעיתים באופן מלא ולעיתים באופן חלקי, על ידי תנועת צו 9 ותנועות נוספות, במחאה על הכנסת סיוע הומניטרי לרצועת עזה בעוד שוהים שם חטופים ישראלים, ובטענה כי הסיוע משמש את חמאס במלחמה נגד ישראל. ב-13 במאי 2024 חסמו פעילי התנועה במעבר תרקומיא עשרות משאיות סיוע שיועדו לעבור לעזה והשליכו את הסיוע מהמשאיות. לפחות תשע משאיות הושחתו ונבזזו, ושתיים מהן הוצתו.
עקב ההתנכלות לשיירות הסיוע הורה מפכ"ל המשטרה, קובי שבתאי, ללוות את השיירות על ידי שוטרים. ביוני 2024 שלח שבתאי מכתב ליועמ"שית ובו תלונה על כך שהשר בן גביר עקף אותו והורה לסגנו להפסיק את הליווי המשטרתי של השיירות בטענה שזה תפקידו של צה"ל.
העברת הסיוע לתושבי עזה > סיוע דרך מצרים

ב-21 באוקטובר 2023 נפתח מעבר רפיח לכניסת 20 משאיות עם סיוע הומניטרי לרצועה, לראשונה מאז פרוץ המלחמה. עד 28 בנובמבר 2023, בעיקר במהלך הפסקת האש הזמנית, נכנסו לעזה 2,000 משאיות סיוע דרך מצרים. בין התאריכים ה-24 ל-30 בנובמבר, בממוצע בכל יום נכנסו לעזה 170 משאיות ו-110,000 ליטר דלק. לאחר הפסקת האש, ב-3 ו-4 בדצמבר, ירד מספר המשאיות שנכנסו לעזה ממצרים לכ-100 משאיות סיוע וכ-69,000 ליטר דלק. ב-13 בדצמבר 2023 וב-3 במרץ 2024 תועדו השתלטות אנשי חמאס על משאיות אלו, ושלטו על אופן חלוקתו לאזרחים.
העברת הסיוע לתושבי עזה > סיוע דרך הצנחה מהאוויר

ב-6 בנובמבר 2023 ירדן הצניחה לרצועת עזה, בתיאום עם ישראל, ציוד רפואי לטובת בית חולים שדה שהקימה במקום. מאז הצניחו הירדנים ציוד רפואי ומנות מזון בתיאום עם ישראל. לעיתים ההצנחות נפלו לים והסיוע לא הגיע ליעדו. בהמשך גם מדינות נוספות היו שותפות להצנחת הסיוע ההומניטרי, בהן ארצות הברית, איחוד האמירויות ברטניה וצרפת, כאשר ב-2 במרץ ארצות הברית הצניחה ממטוס תובלה שקים עם מעל 38,000 ארוחות ליד העיר אל-מוואסי שבדרום הרצועה. עם זאת, ישראל סירבה לאפשר לטורקיה ולקטאר להצניח סיוע לרצועת עזה. טורקיה איימה כי תנקוט בצעדים נגד ישראל בעקבות זאת.
העברת הסיוע לתושבי עזה > סיוע דרך הים מקפריסין

ב-12 במרץ 2024 יצאה ספינת הסיוע "זרועות פתוחות" מנמל לרנקה שבקפריסין לרצועת עזה, כשעל סיפונה 200 טונות של סיוע הומניטרי שנועד לתושבי הרצועה. הספינה הגיעה ליעדה ב-16 לחודש. הסיוע מומן על ידי ממשלת איחוד האמירויות וארגון הצדקה האמריקאי המטבח המרכזי העולמי, וכלל מי שתייה וחומרי מזון בסיסיים.
העברת הסיוע לתושבי עזה > המזח הצף האמריקאי

ב-7 במרץ 2024 הכריז נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על הקמתו של מזח צף לחופי העיר עזה, שנועד לספק סיוע הומניטרי לתושבי הרצועה בהיקף כ-2 מיליון מנות מזון יומיות, לכ-2.3 מיליון תושבי הרצועה. המזח ניזוק מספר פעמים, וטופל בנמל אשדוד. ב-17 ביולי 2024 הודיע פיקוד המרכז של ארצות הברית על סיום המשימה, פירוק סופי של המזח והובלתו חזרה לארצות הברית.
אירועים > אסון הסיוע ההומניטרי, פברואר 2024

אסון הסיוע ההומניטרי ברחוב א-רשיד בעזה התרחש ב-29 בפברואר 2024, ובמהלכו נהרגו לפחות 118 פלסטינים ועוד כ-760 נפצעו. האירוע התרחש כאשר אלפים מתושבי רצועת עזה עטו על משאיות סיוע הומניטרי ברחוב א-רשיד. לפי גרסת צה"ל, בזמן נסיעת המשאיות לעבר מוקדי החלוקה, התפתחה סביבן התקהלות אלימה של כ-12 אלף תושבים עזתים שבזזו את הציוד שהובילו; ההרוגים נספו כתוצאה מתדחוקת קהל, מנוסת עדר ודריסה כאשר ההמון שעט לכל עבר. בשולי האירוע, כוח צה"ל ירה למוות בכעשרה פלסטינים שהתקרבו אליו בצורה מאיימת. לטענת הפלסטינים, אחרי שהגיעו המשאיות ואנשים הסתערו עליהן, התחילו כוחות צה"ל לירות לתוך הקהל, ובכאוס שנוצר אחרים נרמסו ונדרסו. אל-ג'זירה פרסמה סרטונים שתיעדו את הירי. לפי דיווחם של בית החולים אל-עוודה ובית החולים כמאל עדואן, אליהם פצועים רבים פונו, הגיעו פצועי ירי רבים. האו"ם אישר שמספר רב של פצועים מירי טופלו בבית החולים שיפא. מספר ארגוני זכויות אדם שחקרו את האירוע טענו כי ישראל אשמה בפשע מלחמה של טבח באוכלוסייה אזרחית.
אירועים > הרג הפלסטינים בכיכר כווית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
במהלך חודש מרץ 2024, כחלק מהלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל, דווח על שורה של תקריות בהן נהרגו פלסטינים ששהו באזור החלוקה של הסיוע ההומניטרי בכיכר כווית בשכונת זייתון שבעיר עזה. משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם תיעד יותר מעשרים התקפות בזמן שאנשים חיכו לסיוע הומניטרי ברצועת עזה מאז אמצע ינואר 2024, מבלי להטיל את האשמה על צה"ל. בקרב הפלסטינים, כיכר כווית זכה לכינוי "מלכודת המוות".
הרג ופגיעה בעובדי הסיוע ההומניטרי

החל מתחילת המלחמה ועד תחילת ינואר 2025 נהרגו לפחות 369 עובדי סיוע, מרביתם תושבי עזה. בין ארגוני הסיוע השונים הפעילים בעזה לבין צה"ל ישנה מערכת תיאום המופעלת דרך האו"ם. המערכת הופעלה בעקבות בקשה של ארצות הברית מישראל. התיאום נעשה באמצעות deconfliction. מערכת המאפשרת לארגוני סיוע לעבוד באזורי עימות ברחבי העולם, למשל עזה. התיאום כולל ויידוא שצה"ל יודע היכן נמצאים ארגונים הומניטריים (כולל מתן קואורדינטות GPS של כל המתקנים) והיכן צפויים לנוע כלי רכב בכל זמן נתון בכל יום נתון. כן, נערך עדכון בזמן אמת איפה צפויים לנו כלי רכב בכל זמן נתון. בעקבות הריגת עובדי המטבח המרכזי העולמי בתחילת אפריל 2024, תבעו ארגוני סיוע הפועלים בעזה מהצבא הישראלי להשתפר ולקפיד על נוהלי ביטחון שנועדו לשמור על בטיחות עובדיהם. בסוף אפריל, מחבלים שיגרו פצצות מרגמה לעבר סיור של עובדי סיוע בין-לאומיים ונציגי או"ם בצפון רצועת עזה. באירוע לא היו נפגעים. הסיור הופסק מיידית והנציגים הזרים עזבו את המקום.
פגיעות בעובדי ארגוני הסיוע מובילים להפסקת חלוקת הסיוע ההומניטרי על ידי הארגונים ולהמשך הרעב בעזה.
במהלך המלחמה אנשי חמאס צולמו תוך שימוש באלימות קשה, ואף יורים באוויר, כדי למנוע מאזרחי עזה להגיע לסיוע ההומניטרי הנכנס לרצועה. בסרטון אחר נראו אנשי חמאס כשהם נוסעים על משאיות שאמורות להגיע לתושבי עזה. במקביל, צה"ל יצר קשר עם חמולות עזתיות המתנגדות לחמאס כדי שייאבטחו אזורים ברצועה, כך לפי העיתון הערבי א-שרק אל-אווסט. לפי אותו דיווח, חמולה גדולה הסכימה, אך חמאס היה מודע לשיחות ומתכננו לנקום בחמולות. מאוחר יותר פורסם שחמאס הוציא להורג את מוכתר של חמולת דגש בצפון רצועת עזה, לאחר שדווח כי ישראל ניהלה מגעים עם ראשי החמולות ברצועת עזה כדי שיפקחו על הסיוע לעזתים.
במאי 2024, ישראל סגרה זמנית את מעבר הגבול המרכזי של כרם שלום בעזה לאחר תקיפה קטלנית שביצע חמאס אל האזור. באותו החודש ארגון זכויות האדם Human Rights Watch פרסם כי לאורך מספר חודשים, כוחות ישראליים תוקפים "מיקומים ידועים של עובדי סיוע פעם אחר פעם".
בסוף אוגוסט 2024, בעקבות ירי של צה"ל ברכב של האו"ם, תוכנית המזון העולמית הודיעה על הפסקת פעילותה ברצועת עזה. הרכב היה חלק משיירה ששינעה סיוע הומניטרי. לפי הארגון, הוא נפגע מעשרה קליעים בעת שהתקרב לעמדת ביקורת של צה"ל, למרות שהיה מסומן בבירור וקיבל את האישורים הנדרשים מהרשויות הישראליות להתקרב. מצה"ל נמסר כי פתחו בחקירה לנסיבות האירוע.
עצירת הסיוע ההומניטרי

ב-2 במרץ 2025, עם תום השלב הראשון של הסכם חמאס–ישראל החליטה ממשלת ישראל לעצור את כל הסיוע ההומניטרי לרצועת עזה עד להודעה חדשה, ובהוראת ראש הממשלה בנימין נתניהו, צה"ל סגר את כל המעברים לרצועת עזה ועצר את כניסת הסיוע ההומניטרי לשטחה. חמאס האשים את ישראל ב"הפרה בוטה" של ההסכם, שכן סעיף 14 בהסכם קובע כי ההפוגה בלחימה והכנסת הסיוע ההומניטרי המופיע בו ימשיכו להתממש גם בעת המשא ומתן שמנהלים הצדדים על שלב ב'. ראש משרד ההסברה של חמאס בעזה אמר בראיון לערוץ אל-ערבי הקטארי כי "ישראל מתעלמת מהחוקים הבינלאומיים ומונעת הכנסת תרופות ומזון. עצירת הכנסת הסיוע משמעותה החלטה של הכיבוש להרעיב את תושבי הרצועה". לפי עמותות שמאל וארגוני זכויות אדם ישראליים, ההוראה מהווה הפרה של הדין הבינלאומי והישראלי, שכן על המדינה, ככוח כובש, מוטלת חובה לאפשר אספקת מזון, תרופות וסיוע חיוני לאוכלוסייה האזרחית, ללא הפיכתו לכלי מיקוח.
ב-5 במרץ שרי החוץ של גרמניה, בריטניה וצרפת פרסמו הצהרה משותפת בה קראו לישראל לעמוד בהתחייבויותיה הבינלאומיות ולהבטיח את אספקת הסיוע ההומניטרי לתושבי רצועת עזה. ארבעה ימים לאחר מכן, ניתקה ישראל את אספקת החשמל לעזה, שיועדה למתקני התפלה. ב-10 במרץ עשרות בני משפחה של חטופים ישראלים דרשו מראש הממשלה נתניהו לבטל את ההחלטה, בנימוק שהיא מעמידה את יקיריהם המוחזקים בעזה בסכנה מיידית. מספר חטופים ששוחררו משבי חמאס העידו כי חוסר במים ראויים לשתיה השפיע עליהם ישירות, והם נאלצו לשתות מים מלוחים.
בעקבות הפסקת החשמל לעזה דווח על שיא של מחסור במים נקיים ברצועה. יוניצ"ף מסר כי עזה סובלת ממחסור חמור במים, ושרק 10% מהתושבים מקבלים מים ראויים לשתייה. איגוד עיריות רצועת עזה פרסם אזהרה ממה שכינה "אסונות בריאותיים וסביבתיים חמורים", כולל התפשטות מואצת של מחלות ומגפות, בשל מניעת החשמל והמים. משרד האו"ם לתיאום עניינים הומניטריים הודיע שיש צורך דחוף בסיוע הומניטרי מציל חיים בעזה.
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013

| --- | --- |


האצטדיון על שם ארתור אש
 ענף:  טניס 
 ארגון מפעיל:  הפדרציה הבין-לאומית לטניס 
 תקופת התחרות:  26 באוגוסט 2013 – 9 בספטמבר 2013 (15 ימים) 
 מספר תחרות:  133 
 עיר מארחת:  ניו יורק
 אצטדיון:  מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג
 זוכה:  גברים:רפאל נדאל (ספרד) נשים:סרינה ויליאמס (ארצות הברית) זוגות גברים:לאנדר פאיס (הודו)/ראדק סטפנק (צ'כיה) זוגות נשים:אנדראה חלבצ'קובה/לוציה הרדצקה (צ'כיה) זוגות מעורבים:אנדראה חלבצ'קובה (צ'כיה)/מקס מירני (בלארוס)
 2013.usopen.org/index.html
 
 → אליפות ארצות הברית הפתוחה 2012 אליפות ארצות הברית הפתוחה 2014 ← 
 
 קואורדינטות:  40°45′00″N 73°50′50″W﻿ / ﻿40.7499°N 73.8471°W﻿ / 40.7499; -73.8471
 he
 
אליפות ארצות הברית הפתוחה 2013 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי מרכז הטניס הלאומי בילי ג'ין קינג בפארק פלאשינג מדוז. כל המשחקים נערכו על משטח קשה. התחרויות התחילו ב-26 באוגוסט והסתיימו ב-9 בספטמבר. זו הייתה האליפות ה-133 מאז ייסודה.
הפרסים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אירוע | מנצח | גמר | חצי הגמר | רבע הגמר | הסיבוב הרביעי | הסיבוב השלישי | הסיבוב השני | הסיבוב הראשון |
| יחידים | $2,600,000 | $1,300,000 | $650,000 | $325,000 | $165,000 | $93,000 | $53,000 | $32,000 |
| זוגות | $460,000 | $230,000 | $115,000 | $58,000 |  | $30,000 | $18,750 | $12,500 |
| זוגות מעורבים | $150,000 | $70,000 | $30,000 | $15,000 |  |  | $10,000 | $5,000 |
סך הפרסים היה $32,200,000.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן הזוגות שקיבלו דירוג:
בוב ומייק בריאן (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחי תחרויות 2010,2008,2005 ו-2012, הודחו בחצי הגמר
אלכסנדר פייה (אוסטריה אוסטריה) וברונו סוארס (ברזיל ברזיל), הפסידו במשחק הגמר
מרסל גרנוליירס ומארק לופס (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב השלישי
לאנדר פאיס (הודו הודו) וראדק סטפנק (צ'כיה צ'כיה), ניצחו בתחרות
איסם אול-הק קוריישי (פקיסטן פקיסטן) וז'אן-ז'וליין רוייר (הולנד הולנד), הודחו ברבע הגמר
רוהן בופנה (הודו הודו) ואדואר-רוז'ה ואסלין (צרפת צרפת), הודחו בסיבוב השלישי
ז'וליין בנטו (צרפת צרפת) וננד זימוניץ' (סרביה סרביה), הודחו בסיבוב השני
מריוש פירסטנברג ומרצ'ין מטקובסקי (פולין פולין), הודחו בסיבוב הראשון
דויד מררו ופרננדו ורדסקו (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב הראשון
איוואן דודיג (קרואטיה קרואטיה) ומרסלו מלו (ברזיל ברזיל), הודחו בחצי הגמר
סנטיאגו גונסאלס (מקסיקו מקסיקו) וסקוט ליפסקי (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב הראשון
קולין פלמינג וג'ונתן מארי (בריטניה בריטניה), הודחו ברבע הגמר
מקס מירני (בלארוס בלארוס) והוריה טקאו (רומניה רומניה), הודחו בסיבוב הראשון
מיכאל לודרה וניקולה מאי (צרפת צרפת), הודחו בסיבוב השלישי
פרנטישק צ'רמאק (צ'כיה צ'כיה) ופיליף פוליאשק (סלובקיה סלובקיה), הודחו בסיבוב הראשון
טריט-קונרד יואי (הפיליפינים הפיליפינים) ודונימיק אינגלו (בריטניה בריטניה), הודחו ברבע הגמר
מנצחי תחרות 2012 בוב ומייק בריאן (ארצות הברית ארצות הברית) הודחו בחצי הגמר. לאנדר פאיס (הודו הודו) וראדק סטפנק (צ'כיה צ'כיה) נפגשו במשחק הגמר עם אלכסנדר פייה אוסטריה וברונו סוארס (ברזיל ברזיל) וניצחו בשתי מערכות. ללאנדר פאיס זה היה הניצחון השלישי בתחרות זוגות גברים באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 64 זוגות. להלן דירוג הזוגות החזקות:
שרה אראני ורוברטה וינצ'י (איטליה איטליה), מנצחי תחרות 2012, הודחו ברבע הגמר
יקטרינה מקארובה וילנה וסנינה (רוסיה רוסיה), הודחו ברבע הגמר
נדיה פטרובה (רוסיה רוסיה) וקטרינה סרבוטניק (סלובניה סלובניה), הודחו ברבע הגמר
קסי שוביי (טאיוואן טאיוואן) ופנג שוואי (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), הודחו רבע הגמר
אנדראה חלבצ'קובה ולוציה הרדצקה (צ'כיה צ'כיה), ניצחו בתחרות
אנה-לנה גרונפלד (גרמניה גרמניה) וקבטה פשקה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השלישי
ראקל קופס-ג'ונס ואביגייל ספירס (ארצות הברית ארצות הברית), הודחו בסיבוב השני
אשלי ברטי וקייסי דלקוא (אוסטרליה אוסטרליה), הפסידו במשחק הגמר
ליזל הובר (ארצות הברית ארצות הברית) ונוריה לאגוסטרה ויוס (ספרד ספרד), הודחו בסיבוב השלישי
סניה מירזה (הודו הודו) וג'נג ג'יה (הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין), הודחו בחצי הגמר
אנסטסיה פבליוצ'נקובה (רוסיה רוסיה) ולוציה שפרובה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השלישי
יוליה גורגס (גרמניה גרמניה) וברבורה סטרוסובה (צ'כיה צ'כיה), הודחו בסיבוב השני
קארה בלאק (זימבבואה זימבבואה) ומרינה ארקוביץ' (ניו זילנד ניו זילנד), הודחו בסיבוב השלישי
מריה קירילנקו ונדיה פטרובה (רוסיה רוסיה), הודחו ברבע הגמר
כריסטינה מלדנוביץ' (צרפת צרפת) וגלינה ווסקובויבה (קזחסטן קזחסטן), הודחו בסיבוב השלישי
ילנה יאנקוביץ' (סרביה סרביה) ומיריאנה לוצ'יץ'-ברוני (קרואטיה קרואטיה), הודחו בסיבוב השלישי
אנבל מדינה גאריגס (ספרד ספרד) ופלאביה פנטה (איטליה איטליה), הודחו בסיבוב השלישי
מנצחות תחרות 2012 שרה אראני ורוברטה וינצ'י (איטליה איטליה) הודחו ברבע הגמר. אנדראה חלבצ'קובה ולוציה הרדצקה (צ'כיה צ'כיה) נפגשו במשחק הגמר עם אשלי ברטי וקייסי דלקוא (אוסטרליה אוסטרליה) וניצחו בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות צרפת הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 32 זוגות. להלן זוגות שזכו בדירוג:
אנה-לנה גרונפלד (גרמניה גרמניה) ואלכסנדר פייה (אוסטריה אוסטריה), הודחו בסיבוב הראשון
קטרינה סרבוטניק (סלובניה סלובניה) וננד זימוניץ' (סרביה סרביה), הודחו בסיבוב השני
יוליה גורגס (גרמניה גרמניה) ורוהן בופנה (הודו הודו), פרשו בסיבוב הראשון
קבטה פשקה (צ'כיה צ'כיה) ומרצ'ין מטקובסקי (פולין פולין), הודחו ברבע הגמר
אנבל מדינה גאריגס (ספרד ספרד) וברונו סוארס (ברזיל ברזיל), הודחו בחצי הגמר
ליזה ריימונד (ארצות הברית ארצות הברית) וז'אן-ז'וליין רוייר (הולנד הולנד), הודחו בסיבוב השני
אנדראה חלבצ'קובה (צ'כיה צ'כיה) ומקס מירני (בלארוס בלארוס), ניצחו בתחרות
ליזל הובר (ארצות הברית ארצות הברית) ומרסל מלו (ברזיל ברזיל), הודחו ברבע הגמר
מזוג מנצחי תחרות 2012 רק ברונו סוארס (ברזיל ברזיל) השתתף בתחרות. אנדראה חלבצ'קובה (צ'כיה צ'כיה) ומקס מירני (בלארוס בלארוס) נפגשו במשחק הגמר עם הזוג הלא מדורג אביגייל ספירס (ארצות הברית ארצות הברית) וסנטיאגו גונסאלס (מקסיקו מקסיקו) וניצחו אותם בשתי מערכות.
ישראל בתחרות

דודי סלע השתתף בתחרות הגברים. הוא ניצח בסיבוב הראשון ב-5 מערכות. בסיבוב השני הוא הפסיד לינקו טיפסרביץ' מסרביה ב-3 מערכות.
אנדי רם ויוני ארליך השתתפו בתחרות זוגות גברים. הם ניצחו בסיבוב הראשון אך הודחו בסיבוב השני.
יוליה גלושקו השתתפה בתחרות הנשים. בסיבוב הראשון היא ניצחה את מיריאנה לוצ'יץ'-ברוני מקרואטיה בשתי מערכות. בסיבוב השני היא ניצחה בשתי מערכות ועברה לסיבוב השלישי. בסיבוב זה היא נפגשה עם דניאלה האנטוחובה מסלובקיה והפסידה ב-3 מערכות.
שחר פאר השתתפה בתחרות זוגות נשים לצד לורדס לינו מספרד. הן הפסידו בסיבוב הראשון.
רפאל נדאל, מנצח התחרות
סרינה ויליאמס, מנצחת התחרות
כלי תקשורת אלטרנטיבי

כלי תקשורת אלטרנטיבי (באנגלית: Alternative Media) הוא אמצעי תקשורת המציע תוכן, ייצור או הפצה השונים מהמדיה המרכזית. בעוד שלעיתים קרובות משתמשים במונח "מדיה עצמאית" כמילה נרדפת כלפיהם, היא בדרך כלל מיוחסת לעצמאות מתאגידים גדולים וחופש מהתערבות של הממשלה בהם. אמצעי תקשורת אלטרנטיביים מתבטאים במגוון פורמטים הכולל דפוס, קובצי אודיו, סרטוני וידאו, תמונות דיגיטל ואמנות רחוב.