stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רוג'ר איבנז
הערות שוליים

↑  אטאלנטה מחתימה את איבנז
↑  רומא נרגשים להציג את הבלם רוג'ר איבנז
↑  איבנז מאריך את חוזהו עד שנת 2025
↑  Fabrizio Romano, Late night update: Roger Ibañez has just signed the contract as Al Ahli player —done, sealed, here we go confirmed, טוויטר, ‏9 באוגוסט 2023
↑  הזימונים של צ'יצ'ה לצמד משחקי הידידות של ברזיל (בפורטוגזית)
רשות התחבורה של ארץ המחר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מסיעון 
 כתובת:  ממלכת הקסם 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מידות
 אורך:  5,484 רגל 
 קואורדינטות:  28°25′06″N 81°34′45″W﻿ / ﻿28.418333333333°N 81.579166666667°W﻿ / 28.418333333333; -81.579166666667
  (למפת אורלנדו מוגדלת) רשות התחבורה של ארץ המחר(למפת אורלנדו רגילה) רשות התחבורה של ארץ המחר
 
רשות התחבורה של ארץ המחר (באנגלית: Tomorrowland Transit Authority ) או הקו הכחול (באנגלית: Blue Line) היא מתקן המצוי בפארק השעשועים של חברת וולט דיסני: ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה באזור ארץ המחר של פארק השעשועים.
המתקן הוא, לכאורה, כלי תחבורה המוני, אולם יש לו רק תחנה אחת פעילה בה עולים ויורדים המבקרים.
היסטוריה ותיאור המתקן

המתקן נפתח ב-1 ביולי 1975 בשם "WEDway PeopleMover " בהתבסס על המתקן הדומה - פיפלמובר שבדיסנילנד בקליפורניה.
מערכת ההנעה של המתקן הייתה שונה מזו של המתקן בדיסניוורלד. הבדל נוסף - בפלורידה הקרונות פתוחים ואינם מקורים, אבל המסילה מקורה (בקליפורניה הקרונות עצמם מקורים).
הקריין המקורי של המתקן היה ג'ק וגנר אולם ביוני 1985 הוחלפה הקריינות בקריינות ממוחשבת ובאביב 1994 שונה שם המתקן ל"רשות התחבורה של ארץ המחר", ובהתאם שונתה הקריינות במתקן.
המבקרים במתקן מוסעים בארץ המחר והנוסעים שומעים תיאור של המתקנים השונים בארץ.
"תחנות"

אף שבפועל כלל המתקן רק תחנה אחת בה עלו וירדו הנוסעים, הכריזה של המתקן הכריזה על התחנות:
כיכר מגדלהטילים (Rockettower Plaza)- התחנה היחידה האמיתית
מרכז הקונגרסים הבין-כוכבי של ארץ המחר (Tomorrowland Interplanetary)
סוחרי הכוכבים של מיקי (Mickey's Star Traders)
הר החלל
קרוסלת הקידמה
משגרי החלל של באז שנות אור
מרכז המדע של ארץ המחר (בעבר היה בו מתקן שומר הזמן)
ראו גם

מסיעאנשים
ריכטר גדעון (מפעל תרופות)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 בורסה:  Budapest Stock Exchange (HU0000123096) 
 מייסדים:  גדעון ריכטר 
 תקופת הפעילות:  1901–הווה (כ־123 שנים) 
 מיקום המטה:  בודפשט 
 ענפי תעשייה:  תעשיית התרופות 
 מוצרים עיקריים:  תרופה 
 הכנסות:  1,388,000,000 אירו (נכון ל־2018) 
 רווח:  112,800,000 אירו (נכון ל־2018) 
 עובדים:  12,696 (נכון ל־2018) 
  
 אתר רשמי
 
אחד הבניינים של ריכטר גדעון בע"מ
אחד מבנייני המפעל ריכטר גדעון בע"מ
בניין המחקר של ריכטר גדעון בע"מ
יחידת המפעל של ריכטר גדעון בע"מ בעיר דורוג
ריכטר גדעון בע"מ (בהונגרית: .Richter Gedeon Nyrt) היא אחת מחברות התרופות החשובות בהונגריה, מבין חברות התרופות בהונגריה היא נמצאת בבעלות בעלי מניות הונגרים ביחס הגדול ביותר (כ-34%). בשל בעלי המניות הזרים שלה, היא יכולה להיחשב כחברה רב לאומית אזורית במרכז אירופה. מאז 2017 ,גאבור אורבן (כלכלן) הוא המנכ"ל ואריק בוגש הוא הנשיא האופרטיבי.
היסטוריה > בית מרקחת שאש

הרוקח היהודי-הונגרי גדעון ריכטר - שחזר הביתה מלימודי הרוקחות בחו"ל - קנה את בית מרקחת שאש (Sas) בדרך אילאי (Üllői út) בבודפשט ב-1901. במעבדתו, הוא ביצע ניסויים בהצלחה בתכשירים (מה שנקרא אורגנותרפיה) המופקים מאיברים של בעלי חיים. בשנת 1902 שיווק בהצלחה את התכשיר האורגנותרפי ברמה עולמית תחת סימן המסחרי Tonogen.
היסטוריה > הקמת מפעל בקבניה

ההצלחה אפשרה לגדעון ריכטר להקים מפעל תרופות כעסק משפחתי בבודפשט באזור שבין דרך ג'מראי (Gyömrői út) ורחוב צ'רקס (Cserkesz utca). מגוון המוצרים התרחב: מחומרי חיטוי (היפרול) עד לסימן המסחרי קלמופירין נוגד חום ואנטי דלקתי.
היסטוריה > המפעל הכימי ריכטר גדעון בע"מ

החברה המשפחתית הפכה לחברה מניות בערבון מוגבל ב-1923, ובכך סיפקה לחברה הון מספיק לפיתוח מוצרים ורכישת חברות (חברות בנות בבוקרשט ובוורשה). היצוא של החברה היה מאופיין בכך שהיא החזיקה מחסני מישגור (קונסיגנציה) ב-34 מדינות. גדעון ריכטר, לאחר שנאסר בתוך המפעל שלו, נרצח על ידי אנשי מפלגת צלב החץ על גדות הדנובה ונזרק לנהר ב-1944.
היסטוריה > תחת השם - מפעל התרופות קבניה

לאחר מלחמת העולם השנייה, המפעל הולאם ואוחד עם כמה מפעלים כימיים קטנים יותר שהולאמו גם הם (רקס, אגר, מדיאר פארמה). עם החלטת ביזור מפעלי התעשייה של בודפשט, בשנת 1967 הועבר חלק מהייצור לעיר דורוג, ומתחם המפעלים שנבנה בפאתי העיר הורחב מספר פעמים מאז.
שם המפעל שונה ל"מפעל התרופות קבניה" (Kőbányai Gyógyszerárugyár), שם שחד גיסא לא ניתן לבטא על ידי דוברי שפה זרה כלשהי ומאידך גיסא גרם לטעויות מתמדות בשל העובדה שמפעל התרופות EGIS של היום נמצא גם הוא בקבניה (Kőbánya). בגלל כל זה, עד לחילופי המשטר, השתמש המפעל בשם Kőbányai Gyógyszerárugyár בהונגריה ובשם החברה Richter Gedeon Vegyészeti Gyár Rt. בחו"ל או שם שווה ערך לו בחו"ל בשפה המקומית.
יותר מ-75% מהייצור של החברה הממשלתית היה ליצוא. בין המוצרים שפותחו על ידי החברה בעצמה, בולטים הבאים:
Ahistan
Humacthid (הורמון ACTH סינתטי)
Cavinton
חלק ניכר מהייצור כלל תכשירים פרמצבטיים אורגניים ובחלקו סינתטיים. לאחר שהתאפשרה הרחבת פרופיל המפעל, הורחב סל המוצרים מאוחר יותר למוצרי קוסמטיקה ומוצרי הגנת הצומח.
היסטוריה > מאז חילופי המשטר

מאז החלפת המשטר, החברה שמרה על עמדותיה המקומיות והזרות הרבות. זוהי אחת החברות ההונגריות המחויבות ביותר למחקר ולחדשנות.
בשנת 1993 קנתה Colgate-Palmolive את הזכות לייצר את משפחת מוצרי Fabulon ואת מוצרי Richtofit. היא המשיכה להפיץ את המוצרים שיוצרו במפעל בדורוג, אולם הפסיקה את הפיתוח הקשור בהונגריה ופיטרה את צוות הפיתוח המנוסה. ב-2008 סגרה קולגייט-פלמוליב את המפעל שלה בדורוג.
היסטוריה > כיום

ריכטר גדעון בע"מ מתפתחת כל הזמן ומבצעת השקעות חדשות. בשנת 2006 החליטה החברה להתחיל בפיתוח וייצור של תרופות ביוטכנולוגיות. כתוצאה מכך, המיזם המשותף ריכטר-הלם הוקם ב-2007.
בשנת 2008 החליטה החברה להקים את מפעל הביוטכנולוגיה שלה בדברצן, שנמסר בשנת 2012 ופועל ברציפות מאז 2014. הפרופיל העיקרי של החברה הוא עדיין מחקר מקורי חדשני, המוצר החשוב ביותר שלה הוא Cariprazine, אשר פותח במשותף עם חברת Actavis האמריקאית.
קבוצת ריכטר

חברת האם
Gedeon Richter Nyrt ( בודפשט)
מפעלי בנות בהונגריה
מפעל ביוטכנולוגיה בדברצן
יחידת המפעל בדורוג
חברות בנות זרות:
פולין : גדעון ריכטר פולין
רומניה : גדעון ריכטר רומניה
רוסיה : גדאון ריכטר RUS
הודו : ריכטר תמיס
בריטניה : Gedeon Richter UK Ltd.
גרמניה : Richter-Helm Biologics
סְפָרַד
שווייץ : Preglem
סין : Gedeon Richter Rxmidas
מקסיקו : גדאון ריכטר מקסיקו
אמריקה הלטינית : MediPuls NV.
יש לה גם מיזמים משותפים בברזיל
מועצת המנהלים
בשנת 2022, 12 חברים היו בדירקטוריון החברה: Bogsch Erik, Orbán Gábor, Prof Dr. Ács Nándor Pál, Dr. Bagdy György, Dr. Cserháti Péter, Dr. Gulácsi Gábor, Dr. Hardy Ilona, Lantos Csaba, Dr. Pandurics Anett, Dr. Szabó László, Szécsényi Bálint, Prof. Dr. Vizi E. Szilveszter.
לקריאה נוספת

האתר הרשמי של ריכטר גדעון בע"מ
הערות שוליים

↑  Magyar tulajdonosok 34,06% (2021. augusztus): Maecenas Universitatis Corvini Alapítvány (10%), Mathias Corvinus Collegium Alapítvány (10%), Nemzeti Egészségügyi és Orvosképzésért Alapítvány (5,25%), egyéb intézmények (5,21%), magánbefektetők (3,6%)
↑  Richter Gedeon: Mellettem az utódom! (index.hu, 2017.10.04.)
↑  Gyakran "Pesti Sas patikaként" említik; nem azonos a budai Arany Sas Patikával, amelyben múzeum működik
↑  Solymár Judit–Kovács Lajos: Dorogi lexikon, 2008, 217. o.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0004 0621 5862
רצח יצחק לוי

רצח יצחק לוי התבצע בירושלים בפברואר 1950. יעקב מזרחי הורשע בביצוע הרצח, ונגזר עליו עונש מוות בתלייה, ולאחר שערעורו נדחה, הומתק עונשו על ידי נשיא המדינה, יצחק בן-צבי.
הרצח

יצחק לוי, סבל בן 25 מירושלים, נעלם ביום 23 בפברואר 1950. משלא חזר לביתו, פנו בני משפחתו למשטרה. במהלך החקירה התברר כי לוי נראה לאחרונה עם יעקב מזרחי, צעיר בן 22. ב-28 בפברואר נחקר מזרחי, אך שוחרר לאחר שחקירתו לא העלתה כי היה מעורב ברצח. בחודשים לאחר מכן, התקשתה המשטרה לפענח את היעלמותו של לוי, שנחשבה בגדר תעלומה והסעירה את תושבי ירושלים.
כשמונה חודשים לאחר ההיעלמות, ב-30 בנובמבר 1950, אסיר בשם ציון עבאדי סיפר למשטרה כי מזרחי התוודה בפניו ברצח של אדם, אשר שמו לא ידוע לו. לפי עדותו של עבאדי בוצע הרצח ביריית אקדח, והקורבן נקבר בחצר הקונסוליה הבריטית בה הועסק מזרחי כשומר. החוקרים הגיעו לקונסוליה, ומצאו בה עצמות אדם, שבהמשך, זוהו כשייכות ללוי. בגולגולת שהתגלתה נמצא חור, שבעדו חדר כדור אקדח.
יעקב מזרחי נעצר. מהחקירה עלה כי ביום הרצח, פיתה מזרחי את לוי להגיע לבניין הקונסוליה בנימוק שהוא יסדר ללוי עבודה כנהג. כשהגיע לוי, ירה מזרחי בראשו וקבר את גופתו בחצר. המניע לרצח היה שהרוצח רצה להרגיע את חששה של אשתו, אשר האשימה את לוי בכך שהוא יפיץ עליה מידע משירותה בצה"ל. בהמשך עצרה המשטרה גם את אחיו הצעיר, יצחק מזרחי וכן את חברו ניסים רביבו שנחשדו כי לאחר הרצח הפשיטו את הקורבן, ושרפו את בגדיו לאחר שנורה.
במקביל, בדצמבר 1951 הורשע מזרחי בפרשת רצח אחרת - רצח חיים הנדלר, ונגזר עליו גזר דין מוות.
ב-25 ביוני 1952 הוגש כתב אישום נגד השלושה בגין רצח יצחק לוי. בית המשפט הורכב משופטים מחיפה ותל אביב, כדי למנוע ניגוד עניינים של שופטים המתגוררים בירושלים. בנובמבר 1952 הורשע יעקב מזרחי ברצח יצחק לוי ונגזר עליו מוות בתלייה. ב-9 באפריל 1953 דחה בית המשפט העליון את ערעורו של מזרחי ואישר את עונש המוות. בסמוך לאחר מכן נתן מזרחי גט לאשתו. בספטמבר 1953, לכבוד יום הכיפורים, המתיק נשיא המדינה, יצחק בן צבי, את עונשו של מזרחי למאסר עולם.
מזרחי שוחרר מהכלא בשנת 1970. לאחר השחרור סיפר על התקופה בה המתין לעונש המוות: “רק נידון למוות יכול להרגיש ולהבין את זה”, אמר מזרחי. “תבין, אתה מרגיש שאתה הולך למות בצורה מתוכננת וקרה. זה לא קרב שאתה יכול להתחמק ממנו”. כאשר ביקר שר המשטרה בכור שלום- שטרית בכלא אמר לו מזרחי, לדבריו: “כבוד השר, אל תחשוב שאתם עושים לי טובה שאתם משאירים אותי בחיים. 28 חודשים בתא הנידונים למוות זה דבר נורא. תחליטו – או-או. תעשו טובה ותגמרו. או חי או מת, אבל לא תלוי בספק”.
הערות שוליים

1 2  ע"פ 155/52 מזרחי נגד היועץ המשפטי לממשלה, פורסם בנבו
1 2  יעקב מזרחי נדון למוות באשמת רצח הסבל לוי, שערים, 14 בנובמבר 1952
1 2  החל משפט האחים מזרחי ורביבו, הנאשמים ברצח הסבל יצחק לוי, חרות, 26 ביוני 1952
1 2  יעקב מזרחי נידון למוות בתליה, הבקר, 14 בנובמבר 1952
↑  המשך חקירת האחים מזרחי, חרות, 9 ביולי 1951
↑  נדחה ערעור האחים מזרחי, מעריב, 26 בדצמבר 1951
↑  אושר גזר דין המוות השני של יעקב מזרחי, על המשמר, 9 באפריל 1953
↑  מזרחי שנידון למוות - למאסר עולם, חרות, 18 בספטמבר 1953
↑  הרוצח הישראלי שנידון פעמיים למוות, הערות שוליים להיסטוריה - הבלוג של רפי מן
ריספקט (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט ריספקט בעברית
 בימוי:  ליסל טומי
 תסריט:  טרייסי סקוט וילסון
 עריכה:  Avril Beukes 
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר הדסון (אריתה פרנקלין) מרי ג'יי בלייג' (דיינה וושינגטון) טייט דונובן (ג'ון האמונד) הת'ר הדלי (קלרה וורד) Kelvin Hair (סם קוק) Skye Dakota Turner (אריתה פרנקלין) Lodric D. Collins (סמוקי רובינסון) היילי קילגור (קרולין פרנקלין) טיטוס בורגס (ג'יימס קליבלנד) פורסט ויטאקר (ק.ל. פרנקלין) סיקון סנגבלו (ארמה פרנקלין) מרלון ויינס (טד וייט) מארק מארון (ג'רי וקסלר) אודרה מקדונלד (ברברה סיגרס פרנקלין) Gilbert Glenn Brown (מרטין לותר קינג) 
 מוזיקה:  קריס בווארס
 צילום:  קרמר מורגנטאו 
 מדינה:  ארצות הברית, קנדה 
 חברה מפיצה:  פורום הונגריה 
 הקרנת בכורה:  26 באוגוסט 2021 
 משך הקרנה:  145 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט ביוגרפי, סרט מוזיקלי 
 תקציב:  55 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
ריספקט הוא סרט דרמה מוזיקלי ביוגרפי אמריקאי משנת 2021 המבוסס על חייה של הזמרת האמריקאית אריתה פרנקלין.
רקע

זהו סרטה הראשון של הבמאית ליסל טומי. העלילה מבוססת על תסריט שכתבה טרייסי סקוט וילסון. השחקנים הראשיים הם ג'ניפר הדסון בתפקיד הראשי כאריתה פרנקלין, ופורסט ויטאקר המגלם את אביה של אריתה. שחקנים נוספים בסרט: מרלון ווינס, אודרה מקדונלד, מארק מארון, טייט דונובן, מרי ג'יי בלייג', טיטוס בורגס, סיקון סנגבלו, היילי קילגור, סקיי דקוטה טרנר ועוד.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב־13 באוגוסט 2021. הוא מופץ בארצות הברית על ידי אולפני יונייטד ארטיסטס, וברחבי העולם על ידי סרטי יוניברסל. הסרט זכה לשבחי המבקרים.
תקציר העלילה

העלילה מלווה את אריתה פרנקלין מאז שהייתה ילדה. כבר בגיל צעיר היא שרה במקהלת הכנסייה של אביה ובאירועים שונים בבית המשפחה. כשבגרה הפכה לכוכבת מוזיקלית בינלאומית שכונתה "מלכת מוזיקת הנשמה". הסרט מתאר גם את חייה האישיים במקביל להתפתחות של הקריירה המוזיקלית שלה ואת ההתמודדות של פרנקלין עם מערכות יחסים פוגעניות והתעללות מצד בני זוגה. כמו כן יש התייחסות בסרט למעורבת שלה במחאות ובאירועים ציבוריים במסגרת פעילותה בתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות | אודות הדמות |
| --- | --- | --- |
| ג'ניפר הדסון | אריתה פרנקלין |  |
| סקיי דקוטה | אריתה פרנקלין | אריתה בצעירותה |
| פורסט ויטאקר | ק.ל. פרנקלין (אנ') | אביה של אריתה, מנהיג כנסייה מקומית |
| מרלון ויינס | טד וייט (אנ') |  |
| אודרה מקדונלד | ברברה סיגרס פרנקלין (אנ') | אמא של אריתה |
| מארק מרון | ג'רי וקסלר |  |
| טיטוס בורגס (אנ') | ג'יימס קליבלנד (אנ') |  |
| סיקון סנגבלו (אנ') | ארמה פרנקלין (אנ') | אחותה הגדולה של אריתה |
| היילי קילגור (אנ') | קרולין פרנקלין (אנ') | אחותה הצעירה של אריתה |
| טייט דונובן | ג'ון האמונד |  |
| מרי ג'יי בלייג' | דיינה וושינגטון |  |
| קלווין הייר | סם קוק |  |
| הת'ר הדלי (אנ') | קלרה וורד (אנ') |  |
| לודריק ד. קולינס | סמוקי רובינסון |  |
הפקה

העבודה על הסרט נמשכה מספר שנים ורק בינואר 2019 פורסם שליסל טומי תביים את הסרט. פרנקלין עצמה הייתה מעורבת בפיתוח הסרט עד מותה ב־16 באוגוסט 2018 והיא גם בחרה את ג'ניפר הדסון לתפקיד הראשי. שאר השחקנים, כולל פורסט ויטאקר, מרי ג'יי בלייג' ועוד, הוחתמו באוקטובר 2019.
בעסקה שנחתמה עם חברת מטרו גולדווין מאייר (MGM) ביוני 2019 הוחלט שחברת ברון תיקח חלק בהפקה ובמימון של הסרט. הצילומים החלו באטלנטה, ג'ורג'יה, ב -2 בספטמבר 2019 והסתיימו ב -15 בפברואר 2020.
הפסקול של הסרט כולל שיר מקורי אחד, "Here I Am (Singing My Way Home)", בביצוע הדסון עצמה. השיר נכתב על ידי הדסון, קרול קינג וג'יימי הארטמן והופק על ידי ויל.איי.אם. השיר יצא לאור ב -18 ביוני 2021. אלבום הפסקול של הסרט יצא ב־13 באוגוסט בחברת התקליטים האמריקאית אפיק רקורדס.
הפצה

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב־13 באוגוסט 2021. במקור הסרט אמור היה לצאת במספר מצומצם של בתי קולנוע ב -25 בדצמבר 2020 ולאחר מכן נדחתה היציאה לאור ל -8 בינואר 2021. בשל מגפת הקורונה נדחתה שוב הקרנת הבכורה ובסופו של דבר הסרט הוקרן לראשונה באוגוסט 2021. הסרט הוקרן גם בפסטיבל לוקרנו ה -74, במתחם פיאצה גרנדה באוגוסט 2021.
תגובות

בארצות הברית ובקנדה הסרט ראה אור לצד הסרטים לשחרר את גאי ו- לא לנשום 2, והוא צפוי להרוויח כ -10 מיליון דולר מהקרנות ב 3,207 בתי קולנוע בסוף השבוע הראשון להפצה.
תגובות > תגובות המבקרים

באתר האינטרנט לביקורות סרטים Rotten Tomatoes, הסרט זכה לציון של 63% על סמך 81 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.1 מתוך עשר. התגובות נעות בסגנון זה: "הביצוע הסטנדרטי לא עולה בקנה אחד עם הביוגרפיה שהסרט מציג, אבל הביצועים בכיכובה של ג'ניפר הדסון בהחלט זוכים לכבוד". באתר Metacritic, הסרט זוכה לציון מצטבר של 63 מתוך 100 בהתבסס על 34 מבקרים, מה שמעיד על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". קהל שהצביע לסרט ב CinemaScore העניק לסרט ציון ממוצע של "A" בסולם A+ עד F.
פיטר דברוג, כתב במגזין וראייטי, כינה את הסרט כ"סרט ביוגרפי שזוכה ליותר כבוד ממה שמגיע לו ומתרחק מגילוי הטראומות שעיצבו את אגדת הנשמה (...). אף על פי שהסרט אולי מרגיש מעט רך במחלקת סרטי הדרמה, הוא מספק את ההנאה הנוספת לשמוע את הדסון שרה מחדש את שירי המפתח של אריתה פרנקלין, החל מביצועי הג'אז המוקדמים של גרסאות כיסוי לשירים של "קולומביה" ועד לביצוע חדש של הסינגל של הזמר אוטיס רדינג שעל שמו קרוי הסרט הזה".
הערות שוליים

↑   ג'ון פרס, ג'ניפר הדסון: "כל מוזיקאי צריך לפגוש בדרכו את אריתה אם הוא רוצה להיות גדול", באתר הארץ, 21 באוגוסט 2021
↑  Dave McNary, Dave McNary, Liesl Tommy to Direct Aretha Franklin Biopic ‘Respect’, Variety, ‏2019-01-10 (באנגלית אמריקאית)
↑  Chris Willman, Chris Willman, Aretha on Screen: What’s the Fate of Jennifer Hudson Biopic and Embattled ‘Amazing Grace’ Doc?, Variety, ‏2018-08-17 (באנגלית אמריקאית)
↑  "לפני 15 שנה נפגשתי עם אריתה פרנקלין ודיברנו שאגלם אותה", באתר ynet, 11 באוגוסט 2021
↑  Bennett, Anita (2020-02-15). "Jennifer Hudson Wraps Production On Aretha Franklin Biopic 'Respect'". Deadline. נבדק ב-2020-03-05.
↑  Beatrice Verhoeven (27 באוקטובר 2020). "Aretha Franklin Biopic 'Respect' Pushed 7 Months, 'Tomb Raider 2' Now Unset". TheWrap. נבדק ב-27 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  D'Alessandro, Anthony (2020-03-26). "Aretha Franklin Biopic 'Respect' Heads To Christmas For Awards Season Rollout". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2020-03-26.
↑  D'Alessandro, Anthony (22 ביולי 2020). "Aretha Franklin Biopic 'Respect' Going Wide Over MLK Weekend Instead Of Christmas Platform Release". Deadline Hollywood. נבדק ב-22 ביולי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Grater, Tom (1 ביולי 2021). "Locarno Unveils 2021 Line-Up: Abel Ferrara's Ethan Hawke-Starrer 'Zeros And Ones' To World Premiere". Deadline (באנגלית). נבדק ב-2 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Rubin, Rebecca (11 באוגוסט 2021). "Disney's 'Free Guy' Is Playing Only in Theaters. Can That Help Ticket Sales?". Variety. נבדק ב-11 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Respect Reviews". Metacritic. נבדק ב-13 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Find CinemaScore" (Type "Respect" in the search box). CinemaScore. נבדק ב-13 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Debruge, Peter (8 באוגוסט 2021). "'Respect' Review: Jennifer Hudson Gives Flattering Yet Flat Aretha Franklin Portrait". Variety. נבדק ב-13 באוגוסט 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
רוברט שריפר

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1931 אואק פארק, ארצות הברית 
 פטירה:  27 ביולי 2019 (בגיל 88) טאלאהאסי, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  פיזיקה
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 מקום קבורה:  Greenwood Cemetery 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (1957)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס  Eustis High School 
 מנחה לדוקטורט:  ג'ון ברדין 
 מוסדות:  אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין (1959–1962)  אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה (1980–1997)  המעבדה הלאומית לוס אלמוס (1991–2006)  Exxon Research & Engineering Company (1979–2006)  אוניברסיטת פנסילבניה (1962–1979)  אוניברסיטת המדינה של פלורידה (1992–2019)  אוניברסיטת שיקגו (1957–1960)  אוניברסיטת ברמינגהאם 
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיקה (1972)  פרס קומסטוק בפיזיקה (1968)  המדליה הלאומית למדעים (1983)  מלגת גוגנהיים (1966)  פרס אוליבר באקלי (1968)  עמית החברה הפיזיקלית האמריקאית 
 תרומות עיקריות
 פיתוח התאוריה של מוליכות על הקרויה תאוריית BSC
 
ג'ון רוברט שריפר (בשם מלא באנגלית: John Robert Schrieffer‏; 31 במאי 1931 – 27 ביולי 2019) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1972.
ביוגרפיה

שריפר נולד בעיר אוק פארק שבשיקגו, אילינוי שבארצות הברית. בשנת 1940 משפחתו עברה למנהסט, ניו יורק, וב-1947 עברה ליוסטיס, פלורידה.
לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים בתיכון יוסטיס בשנת 1949, התקבל שריפר למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, שם למד במשך שנתיים הנדסת חשמל ולאחר מכן עבר ללמוד פיזיקה. ב-1953 השלים תזה בנושא אטומים כבדים, תחת הדרכתו של ג'ון סלייטר. בעקבות התעניינותו של שריפר בפיזיקה של מצב מוצק, הוא החל בלימודי תואר שני באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, שם שימש כעוזר מחקר של ג'ון ברדין. בשנתו השלישית ללימודי התואר השני, הוא עסק בפיתוח תאוריה של מוליכות על ביחד עם ברדין ולאון קופר. על הפיתוח המשותף של תאוריה זו, הקרויה תאוריית BCS, זכו השלושה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1972.
בשנת הלימודים 1957–1958, לאחר שהשלים דוקטורט בנושא תאוריה של מוליכות, שימש כעמית הקרן הלאומית למדע באוניברסיטת ברמינגהאם באנגליה ובמכון נילס בוהר בקופנהגן שבדנמרק, שם המשיך את מחקרו בנושא המוליכות. ב-1959, לאחר שנה בה שימש כעוזר פרופסור באוניברסיטת שיקגו, חזר לאוניברסיטת אילינוי כחבר סגל. בשנת 1960 חזר למכון בוהר לביקור קיץ, ובחג המולד של אותה שנה התחתן עם אן גרטה תומסן. שנתיים לאחר מכן, הצטרף שריפר לפקולטה של אוניברסיטת פנסילבניה. ב-1964 פרסם את ספרו על תאוריית ה-BCS. לשריפר תוארי כבוד מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן ומאוניברסיטת ז'נבה.
בשנת 1980 החל לכהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה. ב-1992 מינתה אוניברסיטת המדינה של פלורידה את שריפר כפרופסור בכיר באקדמיה וכמדען ראשי של המעבדה הלאומית למדעים מגנטיים, שם חקר את נושא מוליכות טמפרטורת החדר. שנה לאחר מכן הוענק לשריפר וללאון קופר (שזכה איתו גם בפרס נובל) פרס קומסטוק בפיזיקה מטעם האקדמיה הלאומית למדעים.
ב-24 בספטמבר 2004, בעת שנהג ברכבו, היה שריפר מעורב בתאונת דרכים בה נהרג אדם אחד ונפצעו שבעה נוספים. בזמן התאונה רישיון הנהיגה של שריפר היה בשלילה ושריפר טען כי נרדם על ההגה. ב-6 בנובמבר 2005 הורשע שריפר בהריגה ונידון לשנתיים מאסר.
רעידת האדמה בוורונה (1117)

| --- | --- |
 תאריך התרחשות:  3 בינואר 1117 
 הרוגים:  30,000 
 קואורדינטות:  45°18′32″N 11°01′23″E﻿ / ﻿45.309°N 11.023°E﻿ / 45.309; 11.023
 he
 
האזור שנפגע ברעידות האדמה של ה-3 בינואר 1117
שרידי החומה החיצונית של הארנה של ורונה שרובה נהרס ברעידת האדמה.
רעידת האדמה בוורונה התרחשה ב-3 בינואר, 1117 והייתה ככל הנראה במגניטודה 7. דרגת העוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה IX בסולם מרקאלי קנקני סיברג (MCS) והיא התקיימה בעיר ורונה. הרעידה פגעה בצפון איטליה וגרמניה. מוקד הרעש היה ליד העיר ורונה שספגה את הנזק הרב ביותר. חלק הארי של החומה החיצונית של הארנה של ורונה קרס. כנסיות רבות אחרות, מנזרים ומבנים עתיקים נהרסו או ניזוקו קשות, מה שביטל חלק ניכר מהאדריכלות של ימי הביניים המוקדמים של ורונה, ונתן מקום לבנייה רומנסקית מאסיבית חדשה.
גילויים חדשים אודות רעידת האדמה של שנת 1117

עד תחילת המאה ה-21, היה מקובל לחשוב שמדובר ברעידת אדמה אחת, ענקית, שפגעה במדינות רבות באזור מרכז אירופה. הרעידה נרשמה בקטלוגים של 7 מדינות: איטליה, גרמניה, אוסטריה, צרפת, בלגיה, שווייץ וחצי האי האיברי.
במחקר שפורסם בשנת 2005 באחד מכתבי העת המובילים בתחום, התברר שלמעשה, מדובר ברצף של 3 רעידות אדמה שונות, שאינן קשורות זו לזו, ובאזורי משנה שונים אשר התרחשו באותו תאריך: הראשונה התרחשה בין השעה 02:00 לשעה 03:00 לפנות בוקר (UTC). היא פגעה בעיקר באזור דרום גרמניה וזלצבורג, אוסטריה דהיום. המגניטודה שלה הייתה כ-6.4 והעוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה VII-VIII בסולם MCS. השנייה היא זו של ורונה שהייתה הגדולה והחזקה ביותר מבין השלוש, והיא התרחשה בשעות אחר הצהריים בסביבות 14:30 - 15:30 (לפי אותו שעון כמו הראשונה). המגניטודה שלה הייתה כאמור בדרגה 7 בערך והעוצמה הסייסמית המקסימלית הייתה IX בסולם MCS. הרעידה השלישית התרחשה גם היא בשעה דומה להתרחשות הרעידה השנייה, אבל באזור פיזה שבצפון טוסקנה. הרעידה גרמה לקריסת מגדלים, בניינים ומגדלי פעמונים רבים בפיזה והיו מקרי מוות. המרחק בין אזור הרעידה השנייה לשלישית הוא כ-180 קילומטרים, ושרשרת הרי האפנינים מפרידה ביניהם. מסיבה זו המדענים סבורים שמדובר ברעידת אדמה נפרדת, למרות צירוף המקרים של מועד הרעידה והאזור. העוצמה הסייסמית המקסימלית ברעידה השלישית הייתה VII-VIII בסולם MCS. לא ניתן היה להעריך את מגניטודת הרעידה. לרעידה זו קדמה רעידה מקדימה לפנות בוקר שלא גרמה לכל נזק.
הנזקים מרעידת האדמה

רעידת האדמה בוורונה בשנת 1117 הייתה החזקה ביותר שנרשמה בהיסטוריה של צפון איטליה. כנסיות רבות מהתקופה הרומנסקית בורונה נפגעו קשות, ורבות מהן לעולם לא נבנו מחדש. גם במחוז ונטו כולו נפגעו קשות כנסיות רבות: בברשה, קרמונה, בחלק הצפוני של מישור אמיליה ולאורך המסלול המרכזי של נהר האדיג'ה, וקריסה חלקית של כנסיות בפדובה, פיאצ'נצה, פארמה ומודנה.
ראו גם

הארנה של ורונה