stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליברליזם בישראל
ציר זמן > יש עתיד, חוסן לישראל, תלם ומפלגות מינוריות

2012: יאיר לפיד, בנו של טומי, מקים את יש עתיד.
2013: בבחירות לכנסת התשע עשרה יש עתיד זוכה ב-14.3% ו-19 מנדטים.
2015: בבחירות לכנסת העשרים יש עתיד מצטמצמת ל-8.8% מהקולות ו-11 מנדטים.
2018: בני גנץ מקים את חוסן לישראל, מפלגת מרכז שמטרותיה הכלכליות ליברליות. אורלי לוי, חברת כנסת מישראל ביתנו, יוצרת את מפלגת גשר .
2019: לקראת הבחירות לכנסת העשרים ואחת יש עתיד, חוסן ותלם שהוקמה חודשים בודדים לפני כן, ובראשם שר הליכוד לשעבר משה יעלון, יוצרים יחד את רשימת כחול לבן. הרשימה זוכה ל-26.1% ו-35 מנדטים, בעוד גשר מקבלת 1.7% מהקולות ולא עברה את אחוז החסימה. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים רשימת כחול לבן זוכה במקום הראשון עם 26.1% ו-33 מנדטים, בעוד גשר מקבלת מנדט אחד במסגרת רשימת העבודה-גשר.
2020: בבחירות לכנסת העשרים ושלוש כחול לבן גדלה ל-26.6% ו-33 מנדטים, אך זוכה במקום השני (לאחר הליכוד). אחרי הבחירות, כחול לבן מתפצלים על הקמת ממשלת אחדות לאומית יחד עם הליכוד: חוסן לישראל (ששמרה על השם "כחול לבן") מצד אחד, יש עתיד ותלם מצד שני. במקרה, חלק מחברי תלם מתפצלים ויוצרים את דרך ארץ, התומכת בממשלת האחדות הלאומית יחד עם חוסן לישראל. בדצמבר מצטרפת דרך ארץ לתקווה חדשה. כמו כן, בדצמבר עופר שלח, חבר כנסת מן מפלגת יש עתיד, מודיע על כוונתו להקים מפלגה פוליטית חדשה בשם תנופה. במקביל משמאל, ראש עיריית תל אביב, רון חולדאי, עוזב את מפלגת העבודה כדי להשיק את מפגלת הישראלים, שאליה הצטרף גם חלק מחברי "חוסן לישראל".
2021: לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע יש עתיד ותלם נפרדות. בבחירות יש עתיד זוכה ב-13.9% ו-17 מנדטים, כחול לבן 6.6% ו-8 מנדטים, תקווה חדשה 4.7% ו-6 מנדטים. שלוש המפלגות ממשיכות להיות חלק מממשלת ישראל ה-36, כאשר יש עתיד היא הסיעה הגדולה ביותר.
ציר זמן > סיעות פנים-מפלגתיות ליברלית

2013: בתוך הליכוד, "הליברלים בליכוד" הוקמה כדי לדחוף סוגיות הקשורות לאינדיבידואליזם ולליברליזם הכלכלי. הקבוצה תומכת במועמדים שרן השכל (כיום בתקווה חדשה) ואמיר אוחנה, המקדמים נושאים ליברליים.
2019: בתוך מרצ, "הליברלים במרצ" הוקמה על מנת לקדם נושאים כמו חירויות הפרט, החופש הכלכלי (אנ') והחופש הפוליטי, ונושאים מדיניים כמו הפסקת השלטון הישראלי ביהודה ושומרון. הקבוצה בנוסף מקדמת את ביטול את חוק הגיוס, בחירת בית הספר, הפחתת מכסי הייבוא, הפחתת רגולציה, הפרדת הדת מהמדינה, כינון חוקה לישראל והורדת אחוז החסימה.
ראו גם

ההיסטוריה של ישראל
פוליטיקה של ישראל
הערות שוליים

1 2 3  https://www.jewishvirtuallibrary.org/general-zionism
↑  https://yivoencyclopedia.org/article.aspx/General_Zionists
↑  https://www.tandfonline.com/eprint/f4qJJcMKBJkxu2gGfAkc/full
↑  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/general-zionists
↑  https://www.knesset.gov.il/faction/eng/FactionPage_eng.asp?PG=81
↑  https://www.knesset.gov.il/faction/eng/FactionPage_eng.asp?PG=79
1 2 3  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/progressive-party
↑  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/the-liberal-party
↑  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/gachal
↑  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/likud
↑  Zeigerman, Dror (2013). המהפך הליברלי; מיזוגים פוליטיים : חקר המפלגה הליברלית בישראל [The Liberal Revolution; Political Mergers: A Study of the Liberal Party in Israel]. Schocken Books. ISBN 9789651908903.
↑  https://www.knesset.gov.il/faction/eng/FactionPage_eng.asp?PG=82
↑  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/independent-liberals
↑  https://www.knesset.gov.il/faction/eng/FactionPage_eng.asp?PG=53
1 2 3  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/shinui
1 2  https://www.knesset.gov.il/faction/eng/FactionPage_eng.asp?PG=160
↑  https://en.idi.org.il/israeli-elections-and-parties/parties/dash
↑  Shavit, Zeev; Yuchtman-Yaar, Ephraim, eds. (2001). מגמות בחברה הישראלית [Trends in Israeli Society]. Vol. 2. Open University of Israel. p. 1166.
1 2 3  Goldman, Yoel (23 בנובמבר 2012). "Livni heading for 10 seats, and Barak will make it back into the Knesset, poll shows". Times of Israel. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hoffman, Gil (31 בדצמבר 2018). "Gantz declares himself politically flexible". Jerusalem Post. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "הליברלים בליכוד".
↑  "הליברלים במרצ".
↑  "הליברלים במרצ".
מטא-אתיקה

אפלטון (משמאל) ואריסטו, תמשיח האסכולה האתונאית, רפאל 1509
בפילוסופיה, מטא-אתיקה היא אחד משלושת הענפים של הפילוסופיה של המוסר – זה החותר להבין את טבען של תכונות, אמירות, השקפות ושיפוטים מוסריים. משמעות השם היא "מעבר לאתיקה" ביוונית. המטא-אתיקה קיבלה תשומת-לב נכבדה מהפילוסופים האקדמיים בעשורים האחרונים.
מקובל באקדמיה לחלק את הפילוסופיה של המוסר לשלושה ענפים כאשר השניים האחרים הם:
אתיקה תיאורית, או השוואתית, הבוחנת פסיכולוגית, סוציולוגית ואנתרופולוגית את ההשקפות המוסריות בחברות שונות, באזורים שונים ולאורך ההיסטוריה. זאת, מבלי להתחייב להשקפה זו או אחרת, בדומה למטא-אתיקה.
אתיקה פרסקריפטיבית, או נורמטיבית, המתחלקת לשני תת-תחומים: האתיקה היישומית, העוסקת בשיפוטים מוסריים של השכל הישר (שיפוטים מוסריים מסדר ראשון); התאוריות המוסריות, העוסקות בשיפוטים מוסריים מסדר שני, דהיינו, הצדקות וכללים לשיפוטים מוסריים מסדר ראשון.
בעוד האתיקה הפרסקריפטיבית מתייחסת לשאלות "אילו דברים הם טובים ואילו הם רעים, מוסרית?" ו"מה עלי לעשות?", ובכך מאמצת שיפוטים מוסריים אחדים ודוחה אחרים, המטא-אתיקה נסובה סביב השאלה "מהו הטוּב המוסרי?", בחותרה להבין את טבעם של שיפוטים מוסריים ותכונות מוסריות.
שאלות מטא-אתיות

להלן מספר דוגמאות לשאלות מטא-אתיות:
מה משמעות האמירה שמשהו טוב?
כיצד, אם בכלל, אנו יודעים מה נאה ומה מגונה?
כיצד השקפות מוסריות מניעות אותנו לפעולה?
האם ישנם ערכים מוחלטים או אובייקטיביים?
מנין נובעים ערכינו?
תאוריות מטא-אתיות

תאוריה מטא-אתית, בניגוד לתאוריות מוסריות פרסקריפטיביות, איננה כוללת שיפוטים מוסריים כלשהם. תשובה לאחת מחמש השאלות דלעיל לא תהווה כשלעצמה טענה מוסרית.
התאוריות המטא-אתיות העיקריות נחלקות בדרך-כלל לתאוריות ריאליסטיות ואנטי-ריאליסטיות, על אף העובדה שתאוריות מסוימות, דוגמת הקוגניטיביזם, לא משתלבות בחלוקה זו כלל:
תאוריות מטא-אתיות > ריאליזם מוסרי

ריאליזם מוסרי משמעו שישנם ערכים אובייקטיביים. ריאליסטים מאמינים שטענות מוסריות כמוהן כטענות עובדתיות – הן או נכונות או שגויות, אמיתותן או שקריותן אינן תלויות באמונותינו, ברגשותינו או בהשקפותינו האחרות על מושאי השיפוט המוסרי. גישה זו משלבת קוגניטיביזם ביחס לשיפוטים מוסריים (קרי, שהם מצבים-שכליים של אמונה, המתארים את המציאות), עמדה בשאלת קיום עובדות מוסריות (והיא שהן אכן קיימות) והשקפה ביחס לטבען של עובדות מוסריות (והיא שהן אובייקטיביות ובלתי-תלויות בידיעתנו אותן). ריאליזם מוסרי מופיע בשתי גרסאות:
אינטואיציוניזם מוסרי ונון-נטורליזם מוסרי, משמעם שישנן תכונות מוסריות אובייקטיביות שאין לצמצמן (דוגמת תכונת ה'טוּב'), ושיש לנו לפעמים מודעות אינטואיטיבית לתכונות מוסריות או לאמיתוֹת מוסריות.
נטורליזם מוסרי, משמעו שישנן תכונות מוסריות אובייקטיביות, אבל תכונות אלה ניתנות לצמצום לתכונות א-מוסריות לגמרי. רוב הנטורליסטים המוסריים מאמינים שיש לנו ידע אמפירי של אמיתוֹת מוסריות, ויש הטוענים שידע מוסרי יכול להירכש באותם האופנים בהם נרכש ידע מדעי.
תאוריות מטא-אתיות > אנטי-ריאליזם מוסרי

אנטי-ריאליזם מוסרי אומר שאין ערכים אובייקטיביים. השקפה זו מופיעה בשלוש גרסאות:
סובייקטיביזם מוסרי, האומר שטענות מוסריות נעשות נכונות או שגויות בהתאם לגישות ו/או האמונות של המתבונן. ישנן מספר גרסאות שונות לסובייקטיביזם, הכוללות:
רלטיביזם מוסרי (השווה ליחסיות תרבותית): זוהי ההשקפה שכדי שדבר יהיה נכון מוסרית עליו להיות מקובל על החברה; דבר זה מוביל למסקנה שדברים שונים נכונים לאנשים בחברות שונות ובתקופות שונות בהיסטוריה. למרות שזה מכבר סר חינה בקרב פילוסופים אקדמיים, השקפה זו זוכה לאהדה בקרב אנתרופולוגים כרות בנדיקט.
תאוריית הצו האלוהי: תאוריה סובייקטיבית אחרת הטוענת שבשביל שדבר יהיה נכון על ישות ייחודית, אלוהים, לאשר זאת, ושהדבר הנכון לישויות שאינן אלוהים הוא צייתנות לרצון האל. על השקפה זו נמתחה ביקורת על ידי אפלטון באותיפרון אך עדיין יש המגינים עליה (רוברט אדמס, פיליפ קווין ואחרים).
סובייקטיביזם אינדיבידואליסטי: השקפה האומרת שמספר סקאלות הטוב והרע הוא כמספר הסובייקטים עלי אדמות. השקפה זו הוצעה על ידי פרוטגורס.
תאוריית הצופה האידיאלי: לבסוף, יש הסבורים שמה שנכון נקבע בידי העמדות שיהיו לצופה אידיאלי היפותטי. צופה אידיאלי מתאפיין בדרך-כלל כאדם המושלם ברציונליותו, בעל דמיון פורה ומיודע, בין השאר. ריצ'רד ברנדט ידוע בהגנתו על השקפה זו.
נון-קוגניטיביזם, האומר שמשפטים מוסריים אינם נכונים או שקריים משום שאינם מביעים טענות אמיתיות. הנון-קוגניטיביזם כולל:
אמוטיביזם, מוגן בידי א.ג'. אייר וצ'.ל. סטיבנסון, האומר שמשפטים מוסריים משמשים רק להבעת רגשות. כך, "רצח זה רע" משמעו משהו כמו "בוז לרצח!".
פרסקרפטיביזם, מוגן על ידי ר.מ. הייר, האומר שטענות מוסריות פועלות כציוויים. כך, "רצח זה רע" משמעו משהו כמו "אל תרצח!".
קוואזי-ריאליזם, המוגן על ידי סיימון בלקבורן, אומר שטענות מוסריות מתנהגות לשונית כטענות עובדתיות ואפשר לכנותן "נכונות" או "שגויות", אף אם אין כל עובדות מוסריות שהן יכולות להתייחס אליהן.
תאוריית השגיאה, האומרת שמשפטים מוסריים שגויים בדרך-כלל. תאורטיקני שגיאה מאמינים שאין ערכים אובייקטיביים, אבל שהטענה שישנם ערכים אובייקטיביים היא חלק מהמשמעות של משפטים מוסריים רגילים; אי לכך, בעיניהם, משפטים מוסריים הם שגויים. ג'.ל. מקי הוא התומך הידוע ביותר בהשקפה זו. תאוריית השגיאה נקראת לפעמים גם "סקפטיציזם מוסרי" או "ניהיליזם".
סובייקטיביזם, נון-קוגניטיביזם ותאוריית השגיאה הם הצורות היחידות של אנטי-ריאליזם: אם אין ערכים אובייקטיביים, זה חייב להיות או משום שמשפטים מוסריים הם טענות סובייקטיביות (לשיטת הסובייקטיביסטים), או מפני שהם אינם מהווים טענות אמיתיות כלל (לגרסת הנון-קוגניטיביסטים), או בגלל שהם טענות אובייקטיביות שגויות.
תאוריות מטא-אתיות > חלוקה חלופית

חלוקה אפשרית נוספת של התאוריות המטא-אתיות היא ההבחנה בין תאוריות מוניסטיות (שבהן יש אמת אחת, או טוּב עליון אחד) לבין תאוריות פלורליסטיות.
לפי הפלורליזם הערכי ישנם לפחות שני ערכים אמיתיים, הידועים ככאלה, שלא ניתנים להשוואה, כך שכל תיעדוף של ערכים אלה יהא או נון-קוגניטיבי או סובייקטיבי. פלורליסט ערכי יטען, למשל, שגם החיים של נזירה וגם החיים של אם מגשימים ערכים אמיתיים (במובן האובייקטיבי והקוגניטיביסטי), אולם אין בנמצא אף אמת-מידה רציונלית לחלוטין שלפיה האחד נעלה על השני. (ראו ישעיה ברלין).
היסטוריה

אחדים סוברים שבמאה העשרים ובמאה העשרים ואחת מטא-אתיקה החליפה את האתיקה הפרסקרפטיבית כעיסוק השכיח יותר בקרב הפילוסופים האקדמיים. זה קרה לכאורה בו-זמנית עם ירידה כללית באמונה בערכים מוחלטים במרבית התרבויות הפופולריות כמו גם העניין הגובר בתהליכים וסיווגים בניגוד לזיהוי ויישום של נורמות, הן באקדמיה והן בקרב החברה העולמית בכללה.
אחרים גורסים שמגמה זו מדומה ומצביעים על ההתרחבות המתמדת של תחום האתיקה הפרסקרפטיביות.
ראו גם

פילוסופיה של המוסר
רוע
טוב
רלטיביזם מוסרי
פוסט מודרניזם
מצפון
צדק
האתיקה של אריסטו
ביואתיקה
לקריאה נוספת

אלעזר וינריב, בעיות בפילוסופיה של המוסר, 12 יח' לימוד בשבעה כרכים, האוניברסיטה הפתוחה, 1980.
ג'פרי ג'. וורנוק, הפילוסופיה המוסרית בת זמננו, הוצאת מאגנס, תשמ"ז.
נעמי כשר, תורת המוסר – מבוא, אוניברסיטה משודרת, תשמ"ט.
אריסטו, אתיקה – מהדורת ניקומאכוס, הוצאת שוקן, תשמ"ה.
דייוויד יום, עקרוני המוסר, הוצאת מאגנס, תשמ"ב.
ברוך שפינוזה, תורת המידות, הוצאת אקדמון, תשכ"ז.
Alexander Miller, An Introduction to Contemporary Metaethics, Cambridge: Polity, 2003.
Russ Shafer-Landau (Editor) Oxford Studies in Metaethics: Volume 1, Oxford University Press, 2006.
Jonathan A. Jacobs, Dimensions of Moral Theory: An Introduction to Metaethics and Moral Psychology, Blackwell Publishing, 2002.
David MacNaughton, Moral Vision: An Introduction to Ethics, Blackwell Publishing, 1988
ביאנקה שומבורג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 בספטמבר 1974 (בת 50) הידנהאוזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 www.bianca-shomburg.de
 פרופיל ב-IMDb
 
ביאנקה שומבורג (בגרמנית: Bianca Shomburg; נולדה ב-17 בספטמבר 1974) היא זמרת גרמנייה. ייצגה את גרמניה באירוויזיון 1997.
ביוגרפיה

שומבורג נולדה בנורדריין-וסטפאליה.
ב-1996 לקחה חלק בתוכנית כישרונות בינלאומית בשם "European Soundmix Show" וזכתה בה. בעקבות הזכייה חתמה על חוזה עם הרולד פאלטרמאייר, והוציאה את הסינגל הראשון שלה, "I Believe In Love".
ב-1997 זכתה בקדם-אירוויזיון הגרמני עם השיר "Zeit" (זמן) שהלחין ראלף זיגל (אנ'), ולפיכך הופיעה באירוויזיון 1997 בדבלין והגיעה למקום ה-18. הופעתה באירוויזיון הובילה להוצאת אלבום בשפה האנגלית בשם "It's My Time". לאחר מכן הוציאה בשנות התשעים עוד מספר סינגלים.
היא שימשה כמנטורית בתוכנית "Deutschland sucht den Superstar", הגרסה הגרמנית של התוכנית "אמריקן איידול".
ב-2008 החלה לעבוד עם להקת הקאנטרי "Nashfield".
מינוספייס

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  7 באוגוסט 2017 – הווה (7 שנים) 
 מיקום המטה:  רובע האידיין 
 ענפי תעשייה:  satellite technology 
  
 www.minospace.cn
 
מינוספייס (בסינית: 微纳星空; פין-יין: Wēinà Xīngkōng; באנגלית: MinoSpace) היא חברה מהעיר בייג'ינג, סין, הפועלת בתחום תעשיית החלל.
היסטוריה

בשנת 2014 הממשל הסיני החליט לפתוח תחום תעשיית החלל לחברות לא ממשלתיות. חברת "מינוספייס" הוקמה בשנת 2017 על ידי עובדים לשעבר של תאגיד הטכנולוגיה בתחום החלל של סין.
בשנת 2018 הלוויין הראשון של החברה שנבנה במתכונת קיובסאט שוגר לחלל בעזרת משגר מתוצרת חברה פרטית לנדספייס. הלוויין לא הצליח להגיע למסלול המתוכן. כעבור יומיים ב-29 באוקטובר לוויין אחר של החברה שוגר לחלל בהצלחה על גבי משגר צ'אנגג'נג 2C. בעקבות הצלחה זו החברה השיגה מימון להמשך פעילותה.
כיום חברה מציע לוויים בגודל עד 6 קיובסאט לצורכי חישה מרחוק, תקשורת, ניווט ואינטרנט של הדברים. כמו כן במפעלי החברה מיצור ציוד לתקשורת להתקנה בתחנות קרקע לבקרת פעילות לויינים ותקשורת.
נכון למחצית 2024 שוגרו לחלל כ-30 לוויינים מתוצרת החברה.
בנוסף לבניית לוויינים לפי הזמנה, החל משנת 2022 החברה החלה לשגר לוויינים מסדרה Taijing. זה לווייני חישה מרחוק שנבנים בחברה ומופעלים על ידה. משקלם עד 350 ק"ג.
רשימת שיגורים

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| תאריך שיגור | לוויין | אתר שיגור |
| 27 בפברואר 2022 | Taijing-3 01  Taijing-4 01 | מרכז שיגור הלוויינים ונצ'אנג צ'אנגג'נג 8 |
| 9 באוגוסט 2022 | Taijing-1 01  Taijing-1 02 | מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן קרס 1 |
| 23 בינואר 2024 | Taijing-1 03  Taijing-2 02  Taijing-2 04  Taijing-3 02 Taijing-4 03 | מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן קינטיקה 1 |
תפארת ישראל (מהר"ל)

ערך זה עוסק בספר מחשבה של המהר"ל מפראג. אם התכוונתם למשמעויות אחרות של תפארת ישראל, ראו .
תִּפְאֶרֶת יִשְׂרָאֵל הוא אחד מספריו של המהר"ל מפראג, מראשוני האחרונים, שחובר על מעלת התורה והמצוות ועוסק בעיקר בענייני מחשבת ישראל. הספר כולל שבעים (ע') פרקים, מלבד ההקדמה.
שם ומהות הספר

כהרגלו של המהר"ל בספריו הוא פותח בהקדמה ובה הוא כולל העניינים ופסוקים הקשורים לקדושת ומעלת התורה וכן מדבר במעלת ברכות התורה, כמו כן הוא מסביר בהקדמת הספר את הטעם שקרא כך לספרו: ”ושם החיבור הזה נקרא תפארת ישראל כי הוא חיבור על התורה שהיא תפארת ישראל כדכתיב, ומי גוי גדול אשר לו חקים ומשפטים צדיקים וגו' ואמרו רק עם חכם ונבון הגוי הגדול הזה”.
הספר נפתח בהסבר מהות האדם כייצור שִׂכְלִי, שייעודו - לשמור את מצוות התורה.
לפי המהר"ל, המצוות הן לא רק אמות מוסר אנושיות או טבעיות, אף גם אם הן יכולות להיחשב כאלה-כגון האיסור לרצוח, אלא המצוות מייצגות חוק בל יעבור שיש לקיים אותו גם אם לא ברור טעם מצווה זו או חברתה; המצוות, למרות היותן כרוכות בעשייה פיזית, למעשה הן נועדו לעזור לשחרר את האדם מכבלי הטבע והעולם הפיזי, בכדי לקרבו לבוראו.
המהר"ל דוחה את דעתם של הפילוסופים הלא-יהודים שגורסים כי אדם יכול להגיע לכלל הבנת העולם על ידי מחשבה עצמאית וטוען שרק דרך לימוד-התורה וקיום מצוותיה האדם ממלא את ייעודו בחיים, כלומר קיום רצונו של הקב"ה; זוהי הגדרתו למושג ההצלחה.
המהר"ל בספרו נסמך ומבוסס על קשת רחבה של ספרי מחשבת ישראל מכל הדורות - התנ"ך ומפרשיו, תלמוד, מדרשים, ספרי הקבלה וכן הראשונים, בייחוד הרמב"ן והרמב"ם.
על אף שהרמב"ן נחשב לאחד הרבנים המשפיעים ביותר על המהר"ל, בספר זה המחבר לעיתים גם חולק על דעתו, למשל בנושא טעמי המצוות.
תוכן הספר

הספר עוסק בנושאים רבים, בהם כמה נושאים בולטים:
טעמי המצוות
תורה מן השמים
מתן תורה
חטא העגל
עשרת הדיברות
נצחיות התורה
תורה לעתיד לבוא
צדיק באמונתו יחיה
שכר מצוות בעולם הזה
קיצור תולדות האנושות

| --- | --- |
עטיפת הספר 'קיצור תולדות האנושות'. עיצוב: אמרי זרטל
עטיפת הספר 'קיצור תולדות האנושות'. עיצוב: אמרי זרטל
 מידע כללי
 מאת:  יובל נח הררי
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  מסה, מדע פופולרי 
 נושא:  היסטוריה 
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת דביר
 תאריך הוצאה:  2011
 מספר עמודים:  459
 סדרה
 הספר הבא:  ההיסטוריה של המחר 
 
קיצור תולדות האנושות הוא ספר מאת הפרופסור יובל נח הררי מהחוג להיסטוריה באוניברסיטה העברית בירושלים, ושיצא לאור בהוצאת דביר בשנת 2011. נכון למרץ 2015, הספר שהה במצטבר 180 שבועות ברשימת רבי המכר של עיתון "הארץ", בקטגוריית ספרי העיון. הספר תורגם לכ-40 שפות.
בשנת 2017 נרכשו זכויות הספר על ידי הבמאי והמפיק רידלי סקוט ("בלייד ראנר") ובמאי סרטי התעודה זוכה האוסקר אסיף קפדיה ("איימי"), שמתכוונים לעבד את הספר לסרט קולנוע שייקרא "Sapiens".
הספר מבוסס על הקורס "מבוא להיסטוריה עולמית" לתואר ראשון באוניברסיטה העברית, אותו העבירו בתחילה תריסר מורים שונים, כל אחד בתחום התמחותו, ובמהלך השנים החל הררי להעביר את הקורס כולו. בניגוד לספרים אחרים שמתארים את ההיסטוריה העולמית בעיקר ביחס לתרבות המערבית כפי שהתפתחה ב-5,000 השנים האחרונות, מנסה הררי בספרו לבחון את מהלך ההיסטוריה בכל התרבויות ולאורך כל התקופות, החל מלפני כ-70 אלף שנה, והוא אף סוקר את הרקע שקדם לכך. בניגוד לספרי ההיסטוריה המקיפים המקובלים, הספר מנסה להראות לא רק את השתלשלות האירועים, אלא גם לעסוק בחוויה האנושית האינדיבידואלית (ובפרט בשאלת האושר) ובסוגיות אתיות העולות מן ההיסטוריה.
פרופסור הררי הוציא לאור באוקטובר 2020 את ספרו "תולדות האנושות/היסטוריה מאוירת" אשר מהווה עיבוד עלילתי, גרסת קומיקס דיגיטלי לספרו "קיצור תולדות האנושות".
המהפכות השונות בהיסטוריה

הספר מחלק את ההיסטוריה על פי שלוש מהפכות עיקריות:
המהפכה הלשונית שהחלה לפני כ-70,000 שנה, ושבמהלכה התפתחה התודעה האנושית וכישורי שיתוף הפעולה של הומו סאפיינס לרמה שהפכה אותו לשליט העולם.
המהפכה החקלאית שהחלה לפני כ-12,000 שנה, ושבמהלכה בייתו בני האדם כמה מיני בעלי חיים וצמחים, התיישבו ביישובי קבע, ואימצו את החקלאות כאורח חייהם המרכזי.
המהפכה המדעית שהחלה לפני כ-500 שנה, ושבמהלכה פרץ האדם את גבולות הבורות והעצים את כוחו בקצב הולך ומאיץ.
ביקורות על הספר

אחת התזות בספר היא ש"סדר מדומיין" - אמונה משותפת של בני אדם - הוא מרכיב קריטי עבור בניית ציוויליזציה אנושית ושגשוג המין האנושי. בכתבה במגזין היומי "מידה", טוען הרב חיים נבון במאמר בשם "סילוף תולדות האנושות" שהררי מנסה לשכנע את קוראיו בכך שהסדר המדומיין אינו אמיתי – והרי במידה ויצליח בזה ובאמת כולנו נפסיק להאמין באמתיותם של סדרים מדומיינים לא נוכל עוד לשתף פעולה ונביא חורבן על המין האנושי.
ראו גם

ההיסטוריה של המחר
Sex at Dawn
הערות שוליים

↑  סוכנות דברה האריס
↑  "קיצור תולדות האנושות" יעובד לסרט הוליוודי, באתר הארץ, 11 ביולי 2018
↑  חיים נבון, סילוף תולדות האנושות, באתר מידה, 7 באוגוסט 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007403742805171  VIAF: 310994755   WorldCat (עם VIAF): 310994755
ביל ריצ'רדסון

ויליאם בליין ריצ'רדסון השלישי (באנגלית: William Blaine Richardson III;‏ 15 בנובמבר 1947 – 1 בספטמבר 2023) היה פוליטיקאי, מחבר ודיפלומט אמריקאי שכיהן, בין היתר, כמושל ניו מקסיקו בשנים 2003–2011. הוא כיהן כשגריר ארצות הברית באומות המאוחדות, מזכיר האנרגיה של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון, חבר הקונגרס של ארצות הברית, יושב ראש הכינוס של הוועדה הדמוקרטית הלאומית ב-2004 ויו"ר איגוד המושלים הדמוקרטים.
בדצמבר 2008 היה ריצ'רדסון מועמד למזכיר המסחר של ארצות הברית בקבינט הראשון של ברק אובמה, אך הסיר מועמדותו כעבור חודש בעקבות חקירה נגדו בחשד לביצוע עסקאות בלתי-הולמות בניו מקסיקו. על אף שהחקירה הושהתה מאוחר יותר, דומה היה כי פגעה בקריירה של ריצ'רדסון, כאשר קריירתו השנייה והאחרונה כמושל ניו מקסיקו הגיעה לידי גמר. לעיתים, ריצ'רדסון טיפל בסכסוכים דיפלומטיים בין ארצות הברית וקוריאה הצפונית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

ביל ריצ'רדסון נולד בפסדינה שבמחוז לוס אנג'לס, קליפורניה. אביו, ויליאם בליין ריצ'רדסון הבן (1891–1972), בן למוצא אנגלו-אמריקאי ומקסיקני, היה מנהל חנות המותג של סיטיגרופ, סיטיבנק (Citibank), המספק שירותי בנקאות ללקוחות פרטיים. אביו גדל בבוסטון שבמסצ'וסטס, וחי במקסיקו סיטי. אמו, מרייה לואיזה לופז-קולדה מארקס (1914–2011), הייתה בתו של אב מקסיקני שנולד באסטוריאס שבספרד. אביו של ריצ'רדסון נולד על ספינה שנסעה לכיוון ניקרגואה. זמן קצר לפני שנולד ריצ'רדסון, אביו שלח את אמו ללדת בקליפורניה. ריצ'רדסון, אזרח ארצות הברית על פי דין הקרקע, בילה את ילדותו במקסיקו סיטי וגדל כקתולי. כשריצ'רדסון היה בן 13, הוריו שלחו אותו למסצ'וסטס על מנת שילמד בבית ספר פרטי להכנה למכללה בעיר קונקורד שם.
ריצ'רדסון החל ללמוד באוניברסיטת טאפטס ב-1966. הוא סיים תואר ראשון בצרפתית ומדע המדינה ב-1970 והיה נשיא אחוות דלתא טאו דלתא (Delta Tau Delta). ריצ'רדסון הוסמך ביחסים בינלאומיים בבית ספר פלטשר למשפטים ודיפלומטיה של האוניברסיטה ב-1971. את אשתו לעתיד, ברברה פלווין, פגש לראשונה בהיותם בתיכון בקונקורד והם מיסדו את קשרם ב-1972.
ביוגרפיה > בקונגרס האמריקני

לאחר סיים את לימודיו הגבוהים, ריצ'רדסון עבד עבור חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-5 של מסצ'וסטס, פרנק בנפורד מורס (אנ'). מאוחר יותר היה חבר בסגל ועדת החוץ של הסנאט של ארצות הברית. ריצ'רדסון עבד עבור מחלקת המדינה של ארצות הברית תחת המזכיר הנרי קיסינג'ר בתחום תיאום יחסי המחלקה עם הקונגרס האמריקאי בתקופת ממשל ריצ'רד ניקסון. ב-1978 השתקע ריצ'רדסון בסנטה פה והתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1980 כחבר המפלגה הדמוקרטית, אך הפסיד, בהפרש קטן, לנציג הוותיק של מחוז הקונגרס הראשון ולימים מזכיר הפנים של ארצות הברית, מנואל לוחאן הרפובליקני. שנתיים לאחר מכן ב-1983, נבחר ריצ'רדסון לבית הנבחרים כנציג מחוז הקונגרס ה-3, שנוצר זה עתה ושהשתרע על רוב החלק הצפוני של ניו מקסיקו. ריצ'רדסון כיהן 14 שנה בקונגרס, כמייצג את האזור המעורב ביותר במדינה ובעל רקורד של כ-2,000 אספות עירוניות.
ריצ'רדסון כיהן כיושב ראש הוועידה המפלגתית של חברי הקונגרס ההיספנים בקונגרס ה-98 (1983–1985) וכיהן כיו"ר ועדת המשנה למשאבי טבע לענייני עבור ילידים אמריקאים בקונגרס ה-103 (1993–1994).
הוא נהיה לחבר בהנהגה הדמוקרטית בבית הנבחרים כסגן מצליף הסיעה, ובמסגרת תפקיד זה התיידד עם ביל קלינטון לאחר שעבדו מקרוב על נושאים אחדים. קלינטון שלח את ריצ'רדסון למשימות שונות מחוץ לארצות הברית, שביניהן נסיעה לבגדאד ב-1996 בה בנתן ונשא עם סדאם חוסיין כדי להבטיח שחרורם של שני אזרחים אמריקאים שנתפסו על ידי הרשויות בעיראק כשהסתובבו באזור הגבול עם כווית. ריצ'רדסון ביקר גם בניקרגואה, גואטמלה, קובה, פרו, הודו, קוריאה הצפונית, בנגלדש, ניגריה וסודאן כמייצג האינטרסים של ארצות הברית ואף נפגש עם סלובודן מילושביץ'. ב-1996 מילא תפקיד מרכזי בהבטחת שחרורו של איוואן הונציקר שנעצר על ידי קוריאה הצפונית והבטחת חנינה לאליאדה מק'קורד, אמריקאית שהורשעה ונכלאה בבנגלדש. בשל שליחויות אלה, ריצ'רדסון היה מועמד לפרס נובל לשלום שלוש פעמים. בשנים 1997–1998 היה שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות.
ביוגרפיה > מזכיר האנרגיה של ארצות הברית

הסנאט של ארצות הברית אישר את מינויו של ריצ'רדסון למזכיר האנרגיה ב-31 ביולי 1998. כהונתו במחלקת האנרגיה של ארצות הברית נפגמה בעקבות המחלוקת הגרעינית של וון הו לי. ריצ'רדסון חשד בלי, אז עובד המעבדה הלאומית לוס אלמוס, שהעביר לכאורה סודות גרעיניים לממשלת הרפובליקה הסינית. לי זוכה לאחר מכן מההאשמות וזכה להסדר נגד הממשלה הפדרלית של ארצות הברית בגין אשמות השווא. ריצ'רדסון ספג ביקורת גם על ידי הסנאט על טיפולו בנדון. סנאטורים רפובליקנים קראו להתפטרותו של ריצ'רדסון, בעוד שתי המפלגות מתחו ביקורת על תפקודו באירוע, ובעקבות השערורייה נגוזו תקוותיו של ריצ'רדסון להיות עמיתו למרוץ של אל גור בבחירות לנשאות ארצות הברית 2000.
ריצ'רדסון הפך למזכיר האנרגיה הראשון שהוציא לפועל תוכנית להשמדת פסולת רדיואקטיבית. הוא יצר את תפקיד מנהל המחלקה לענייני ילידים אמריקאים ב-1998, ובינואר 2000 פיקח על ההשבה הגדולה ביותר של אדמות פדרליות, 84,000 דונם (340 קמ"ר), לשבט אינדיאני (בני היוט שבצפון יוטה) במשך יותר מ-100 שנה. ריצ'רדסון גם ניהל את שינוי מדיניות ההתייעצות של המחלקה עם שבטים אינדיאנים והקים את תוכנית האנרגיה השבטית.