stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיגל בר צבי
ביוגרפיה

בר צבי נולדה וגדלה בשכונת קטמון בירושלים. אמה טיפלה בילדים ואביה היה שרברב. למדה בתיכון אינטגרטיבי, ושירתה בצבא כקצינת קישור.
בר צבי התגייסה למשטרת ישראל בשנת 1991 ושירתה כסוכנת סמויה ביחידה המרכזית של מחוז מרכז. בהמשך יצאה לקורס הקצינים של המשטרה ושירתה כקצינת כוח אדם במרחב שרון, קצינת המבצעים של מרחב שרון, מפקדת תחנת המשטרה ברעננה וראש אגף התנועה במרחב שרון. ביולי 2009 מונתה למפקדת תחנת תל אביב צפון, שם הייתה לאישה הראשונה שמונתה לתפקיד. בינואר 2012 מונתה למפקדת תחנת פתח תקווה.
בספטמבר 2013 מונתה למפקדת מרחב נתב"ג, היא האישה הראשונה שמונתה לפקד על מרחב במשטרת ישראל. בתקופת המהומות בקרב הפלסטינים וערביי ישראל ב-2014 מונתה לעמוד בראש אחת המפקדות המשימתיות שהוקמו במשטרה, שפעלה בין השאר במהומות סביב הר הבית והלווית הנער מוחמד אבו ח'דיר. ב-2015 נשלחה כנציגת משטרת ישראל ללימודים במכללה לביטחון לאומי.
באוגוסט 2016 מונתה למפקדת מרחב איילון במחוז תל אביב. בספטמבר 2018 הועלתה לדרגת תת-ניצב ונבחרה להקים ולפקד על חטיבת קהילה ומתנדבים באגף שיטור אבטחה וקהילה. בתחילת 2020 מונתה לראש חטיבת השיטור. בפברואר 2021 הוחלט למנותה לתפקיד סגנית מפקד מחוז דרום, ובכך הייתה לאישה הראשונה בתפקיד סגן מפקד מחוז.
בספטמבר 2021 מונתה לראש אגף המבצעים, התפקיד המבצעי הראשון בתולדות המשטרה שמבצעת אישה בדרגת ניצב.
במאי 2023 קראה בר צבי להכריז על מצב חירום לאומי בשל ריבוי מקרי הרצח בחברה הערבית. היא הודתה כי המשטרה נחלשה בשנים האחרונות והזהירה כי הסדר החברתי תלוי על בלימה בשל כך. היא סימנה את המחסור בכוח האדם כגורם מרכזי להיחלשות המשטרה וציינה כי ארגוני הפשיעה שולטים כיום ברחוב הערבי.
ב-22 ביולי 2024 הודיעה על פרישתה מהארגון אחרי 33 שנות שירות.
היא בעלת תואר ראשון במנהל עסקים משלוחת אוניברסיטת דרבי בישראל ותואר שני במדיניות וממשל עם התמחות בביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה והמכללה לביטחון לאומי.
בר צבי אם לשתיים ומתגוררת בכפר סבא.
הוקרה לה זכתה

2018: רשימת 50 המשפיעות של גלובס ליידי
2021: אות פורום דבורה לביטחון לאומי
2022: רשימת 50 הנשים המשפיעות של גלובס
2022: רשימת ה-PowerWomen של פורבס ישראל
הערות שוליים

↑  מפקדת חדשה במחוז תל אביב, אתר חדשות המשטרה
↑  דינה חלוץ, ניפצו את התקרה בתשפ"ב: הנשים שמונו לתפקידים בכירים שאוישו תמיד ע"י גברים, באתר ynet, 25 בספטמבר 2022
1 2  חן מענית, ‏26 נצ"מ סיגל בר צבי מפקדת מרחב נתב"ג במשטרה, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2014
↑  אבי אשכנזי, לראשונה: אישה תפקד על תחנת משטרה בתל אביב, באתר nrg‏, 27 בינואר 2009
↑  נצ"מ בר צבי: "זכות גדולה נפלה בחלקנו", אתר משטרת ישראל, 16 באוגוסט 2016
↑  איציק סבן, היסטוריה במשטרה: אישה תמונה לתפקיד סגנית מחוז, באתר ישראל היום, 11 בפברואר 2021
↑  גלעד כהן, אלי סניור, לראשונה: קצינת משטרה תכהן בתפקיד מבצעי בדרגת ניצב, באתר ynet, 31 באוגוסט 2021
↑   יהושע בריינר, ראשת אגף המבצעים: המשטרה נחלשה, הציבור הערבי שבור וארגוני הפשע שולטים בו, באתר הארץ, 24 במאי 2023
↑  ניצב סיגל בר צבי פרשה לאחר 33 שנים, באתר ערוץ 7, 22 ביולי 2024
↑  ליידי גלובס מציג: 50 המשפיעות 2018 - נצ"מ סיגל בר-צבי, באתר גלובס, 20 באוגוסט 2018
↑  אות פורום דבורה, באתר forumdvorah
↑  לוי-וינריב, אלה (2022-04-02). "50 הנשים המשפיעות של גלובס 2022". Globes. נבדק ב-2024-02-22.
↑  20# ניצב סיגל בר צבי, באתר Forbes Israel
יגאל בן-שלום (קצין משטרה)

| --- | --- |

 לידה:  1964 (בן 60 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   משטרת ישראל
 דרגה:  ניצב
 תפקידים בשירות
 מפקד ימ"ר מרכז  ראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה  סגן ראש להב 433  מפקד להב 433  ראש אגף החקירות והמודיעין
 
יגאל בן שלום (נולד ב-1964) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב, כיהן כראש אגף החקירות והמודיעין. קודם לכן שירת כראש להב 433.
ביוגרפיה

בן שלום שירת כקצין בחטיבת גולני לאחר מכן הקים ופיקד על יחידת שמשון בראשית דרכה. באוקטובר 1988 התגייס למשטרת ישראל, שירת כחוקר וראש מחלק תפקידים מיוחדים ביחידה המרכזית של מחוז תל אביב, שימש ראש מפלג תשאול ביחידה המרכזית של מחוז דרום וראש מפלג החקירות ביחידה המרכזית של מחוז מרכז. ב-2009 הועלה לדרגת ניצב משנה ומונה לראש זרוע תשתיות ביחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית.
בתקופתו כראש מחלק בימ"ר תל אביב, לכד את בני סלע המכונה "האנס הסדרתי". בתקופתו כראש המפלג במחוז מרכז עמד בראש צוות חקירת פרשת רצח רוז פיזם.
ב-2010 מונה לראש היחידה המרכזית של מחוז מרכז. ב-2014 יצא ללימודים במכללה לביטחון לאומי וב-2016 קודם לדרגת תת ניצב ומונה לראש היחידה הארצית לחקירת פשיעה בינלאומית וחמורה וסגן ראש להב 433. ב-2018 הועלה לדרגת ניצב ומונה למפקד להב 433. באפריל 2020 מונה לראש אגף החקירות והמודיעין.
ב-27 באוגוסט 2024 הודיע למפכ״ל דני לוי כי ברצונו לפרוש מהמשטרה לגמלאות.
חיים אישיים והשכלה

בן שלום הוא בעל תואר ראשון במזרחנות, תואר שני במזרחנות ומדעי המדינה ובוגר המכללה לביטחון לאומי. הוא נשוי ואב לשניים.
הערות שוליים

↑  אלון חכמון, ‏במשטרה מברכים על ראש להב 433 החדש: "מקצוען וצנוע, לא מדבר עם התקשורת", באתר מעריב אונליין, 15 במרץ 2018
↑  מאת עמית בן-ארויה, משפחת חזה מבקשת לעיין בחומר החקירה על מותה, באתר הארץ, 11 במרץ 2001
↑  שיה אגוזי, אילת: תובע משטרתי לשעבר חשוד בקבלת שוחד, באתר ynet, 31 באוקטובר 2005
↑  שירות "הארץ"‏, ראש צוות החקירה בפרשת רצח רוז פיזם: רוני רון התנהג כמו סוחר גופות, באתר וואלה, 15 ביוני 2009
↑  עזרי עמרם וברהנו טגניה, ‏סוכן סמוי חשף משפחת פשע ביבנה, באתר ‏מאקו‏, 29 בדצמבר 2010
↑  רועי ינובסקי, סבב מינויים במשטרה: יגאל בן שלום יהיה ראש אח"מ החדש, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 3 בפברואר 2020
↑  נבחר מפקד ללהב 433: יגאל בן שלום, באתר כלכליסט, 15 במרץ 2018
| היחידה הארצית לחקירת פשיעה חמורה ובינלאומית (יאחב"ל) |
| --- | --- | --- |
| ראשי היחידה | ראובן מינקובסקי (1977–1980) • מנשה גולן (ממלא מקום 1980–1981) • ארמונד לוי (1981–1985) • שמעון סביר (1985–1988) • סנדו מזור (1988- ) • אבי כהן (1993- ) • יורם רודמן • משה מזרחי (אפריל 1997–2001) • משה לוין (2001–2002) • יוחנן דנינו (2002–2004) • עמיחי שי (2004–2007) • רוני ריטמן (2007–2010) • חיים איפרגן (2010–2012) • דוד ביטון (2012–2013) • גדי סיסו (2013 -2016) • יגאל בן-שלום (2016–2018) • חיים ניסים (2018–2023) • מני בנימין (2023-2024) |  |
| להב 433 |
| --- | --- | --- |
| מפקדי להב 433 | יואב סגלוביץ (ינואר 2008 - ינואר 2009) • יורם הלוי (ינואר-אוקטובר 2009) • דודו מנצור (אפריל 2010 - יולי 2012) • מני יצחקי (יולי 2012 - ספטמבר 2013) • מנשה ארביב (ספטמבר 2013 - פברואר 2014) • רוני ריטמן (אוגוסט 2014 - מאי 2018) • יגאל בן שלום (מרץ 2018 - מאי 2020) • מוטי לוי (מאי 2020 - מאי 2024) • מני בנימין (ספטמבר 2024 ואילך) |  |
| יחידות בלהב 433 | אתג"ר • יאחב"ל • היחידה הארצית לחקירות הונאה • היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית • היחידה הארצית לחקירת סוהרים • יחידת הגדעונים • יחידת הסייבר הארצית • יחידת פלס |  |
כרכן תירס

| כרכן תירס |
| --- | --- |
 כרכן תירס
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: קשקשאים
תת־סדרה:: נחשים
משפחה:: זעמניים
סוג:: Pantherophis
מין:: כרכן תירס
שם מדעי
 Pantherophis guttatus ‏לינאוס, 1766
תחום תפוצה


כרכן תירס (שם מדעי: Pantherophis guttatus) הוא מין נחש ממשפחת הזעמניים. כרכן תירס נפוץ בדרום ארצות הברית מחופה המזרחי מערבה עד יוטה, בגבול עם מקסיקו. בית הגידול של הכרכן הוא בשדות, חורשים, יערות ופארקים חמימים. הוא מתרחק מערים גדולות ומאזורים הרריים. נחש זה הוא חלק מהנחשים הקרויים כרכן, בו כמה מינים החיים בישראל, אך הם שייכים לסוג נפרד.
מאפיינים

כרכן התירס יכול להגיע לאורך 61–182 סנטימטר ולשקול עד 800 גרם. הכרכן בעל רצועות צהובות המזכירות קלחי תירס, מה שנתן לנחש את שמו. הנחש איננו ארסי ואינו מזיק לאדם, דבר שגורם לרבים להחזיק בו כחיית מחמד. הנחש יכול להגיע בשבי לגיל 23 שנה, אם הוא מקבל מספיק מזון וחום.
נחש זה הוא מטפס עצים מיומן המבלה זמן רב על הענפים. בדומה לשאר הנחשים הכרכן הוא טורף המחפש בעיקר מכרסמים קטנים. הוא יגוון גם במיני דו-חיים, זוחלים אחרים וביצי עופות. בשבי נהוג לתת לו בעיקר עכברים.
הנחש משתמש בעיקר בלשונו המפוצלת כדי לאתר ריחות וכאשר הוא קרוב לטרף הוא משתמש גם בראייתו. הטרף נתפס בין שרירי הנחש ונמחץ למוות.
רבייה

ההזדווגות מתרחשת בדרך כלל בקיץ. הנקבה מטילה בין 5–25 ביצים ומתוך כל ביצה בוקע נחש קטן באורך של 25–38 ס"מ. הנחשים הצעירים מגיעים לבגרות מינית לאחר 18 עד 30 חודשים.
הערות שוליים

↑  כרכן תירס באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  Reptile Academy, כרכן תירס נושך: מיתוס או מציאות? כל מה שצריך לדעת, באתר לוכד נחשים - מוקד מחוז ירושלים, ‏2024-09-12
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph433473
חיחון

חיחון (בספרדית: Gijón; באסטורית: Xixón) היא עיר נמל בקהילה האוטונומית אסטוריאס בצפון ספרד. אוכלוסייתה מונה כ-275 אלף נפש, יותר מכל עיר אחרת בנסיכות אסטוריאס.
היסטוריה

סימנים ראשונים להתיישבות בני אדם באזור חיחון, עוד מהתקופה הפרה-היסטורית, התגלו באזור מונטה דבה שם קיימת מערכת של תילים ובאזור מונטה ארו שם התגלו בשנת 1990 דולמנים מן התקופה הנאוליתית. בתקופת האימפריה הרומית שימשה כעיר מחוז חשובה, והנמל שלה שימש ספינות שעברו בים הקנטברי.
ספורט

קבוצת הכדורגל של העיר היא ספורטינג חיחון, שבילתה מעל ל-40 עונות בליגה הספרדית הראשונה. אצטדיון הקבוצה, "אל מולינון", הוא הוותיק ביותר בספרד (הוקם ב-1908). צבעי הקבוצה הם בהתאם לצבעי דגל העיר, אדום ולבן.
קבוצת הכדורסל של חיחון משחקת בליגה השלישית.
ערים תאומות

מקסיקו פוארטו ואיארטה, מקסיקו
רוסיה נובורוסיסק, רוסיה
צרפת ניורט, צרפת
קובה הוואנה, קובה
ארצות הברית אלבקרקי, ניו מקסיקו, ארצות הברית
אלג'יריה טינדוף, אלג'יריה
Elogio del Horizonte (שבחי האופק), בטון (1989), פסל מונומנטלי מודרני, של אדוארדו צ'ילידה.
יה הצל יונה

יָהּ הַצֵּל יוֹנָה מְחַכָּה הוא פיוט לחנוכה שזהות מחברו אינה ידועה, השם 'יהודה' חתום באקרוסטיכון בראשי הטורים וייתכן שזהו שם מחברו. הפיוט נפוץ בעיקר בקרב יוצאי יהדות בבל (השרים אותו במקאם שיגא), במאה ה-20 רחמים עמר הלחין לפיוט מנגינה חדשה וקלילה במקאם עג'ם (מג'ור) ומאז היא נפוצה בסגנון הספרדי ירושלמי.
תוכן הפיוט

המשורר פותח בבקשת הצלה ל'כנסת ישראל' (כינוי לעם ישראל) המשולה ליונה שנתונה בעצב, ודמעותיה זורמות מבכי על מצבה בגלות, ועל הגאולה שטרם הגיעה. המשורר קורא להודות ולשמוח על הטובות שכבר גמל האל, מתוך ציפייה שיחדש ימינו כקדם.
כל בית בפיוט נחתם במילים "וְתִשְׂמַח בָּךְ אַתָּה מַלְכָּהּ בִּשְׁמוֹנַת יְמֵי חֲנֻכָּה", המשורר מתאר את השמחה הגדולה שכנסת ישראל רוצה לשמוח ותשמח במלכה בשמונת ימי החנוכה כשם ששמחו בחנוכה לאחר חידוש העבודה בבית המקדש, בבחינת בימים ההם בזמן הזה.
בנק זרע

אופני זרע בקונפהגן לעידוד תרומת זרע
בנק זרע הוא מוסד לשמירה והפצה של תאי זרע.
נכון ל־2018 בישראל פועלים 17 בנקי זרע, זהות תורם הזרע בישראל נשארת אנונימית, ותהליך ההזרעה מתבצע באמצעות הפריה מלאכותית.
שמירת זרע

בנוסף לשירותי הפריה באמצעות זרע מעניקים בנקי הזרע גם שירות אחסנה והקפאת זרע לשימוש עתידי עבור גברים החפצים בכך משום שיש חשש שבעתיד יאבד פריונם. לדוגמה, חולי סרטן שאחת מתופעות הלוואי של חלק מסוגי הכימותרפיה היא פגיעה בפוריות. דוגמה אחרת היא אוכלוסיות הנמצאות בסיכון גבוה יחסית למות כמו חיילים ושוטרים. לקוחות נוספים של בנקי הזרע הן נשים טרנסג'נדריות לפני תהליך לשינוי מין במהלכו הן לוקחות תרופות שבין היתר פוגעות בפוריות.
אחסון הזרע

תאי הזרע מוקפאים בחנקן נוזלי בטמפרטורה של מינוס 195 מעלות צלזיוס, בדרך זו מנת זרע תקינה יכולה להישמר במשך עשרות שנים.
תהליך התרומה

תורם פוטנציאלי עובר תחילה שאלון טלפוני קצר האם הוא מתאים לפרמטרים המבוקשים ביותר בקרב הנשים שרוכשות את הזרע. תנאי הסף להתחלת בדיקות ההתאמה ברוב המקומות הם גברים בגילאי 20 - 35, גובה 180 ומעלה, לא נשואים, עבר רפואי ונפשי נקי, פרופיל צבאי גבוה, בעל השכלה גבוהה, חברתי, בעל מראה חיצוני מעולה.
מכיוון שהתרומה היא אנונימית אין לבנק הזרע פרטים מזהים על התורם ולכן את רוב הפרטים הם מקבלים מהתורם עצמו במהלך ראיון אישי בו מתרשם הצוות מאיכותו הפוטנציאלית של התורם. המניע העיקרי לתרומות הוא בדרך כלל כספי בהתאם לקהל היעד הצעיר של התורמים אולם יש גברים התורמים ממניעים התנדבותיים ואבולוציוניים.
התורם עובר גם סדרת בדיקות לשלילת מחלות גנטיות, בדיקות סמים ומחלות מידבקות כמו איידס. לאחר מכן הוא מתבקש לתת דגימת זרע ראשונית בה בודקים שני פרמטרים מרכזיים, בהם ספירת זרע. מתקבלים תורמים בעלי 40 מיליון תאי זרע לתרומה ומעלה. תאי הזרע עוברים גם בדיקת התאוששות מהקפאה. במהלך בדיקות אלו נופלים כ 70 אחוז מהפונים הפוטנציאלים.
התהליך אמנם נקרא תרומה משום שהוא מעשה הומני אולם למעשה על כל מנת זרע מקבל התורם סכום כסף. בארצות הברית בה יש אפשרות לבחור בין תרומה אנונימית לתרומה בעלת זהות גלויה המחירים הם כ 100 דולר לתרומה אנונימית וכ-500 דולר לתרומה גלויה. בישראל בה כל התרומות הן אנונימיות המחירים נמוכים יותר ומתחילים ב-400 ש"ח עד 1000 ש"ח.
תורם שעבר את כל השלבים מוזמן לתרום מספר פעמים רב, לעיתים אפילו פעמיים בשבוע. שלושה ימים לפני התרומה אסור לאונן או לקיים יחסי מין כדי לשמור על ריכוז גבוה של תאי זרע בדגימה. תרומת הזרע מתבצעת בחדר פרטי בו יש מגזינים פורנוגרפיים להגברת החשק המיני. מאחר שלגברים מסוימים תמונות אינן מספיקות וקיימת בעיה של היגיינה, ישנם מקומות בעולם שבהם נעשה שימוש במחשב, עם מבחר סרטים לבחירה העובר חיטוי מתורם לתורם או מופעל ללא מגע. התרומה עצמה ניתנת במבחנה הדומה לבדיקות שתן.
בישראל

במדינת ישראל סוגיית תרומת הזרע מעוגנת בחקיקת משנה בלבד משנת 1979 הנקראת "תקנות בריאות העם בנק הזרע". הנחיות מדויקות יותר מעודכנות באמצעות חוזר מנכ"ל משרד הבריאות המסדירות את נושא תרומות הזרע ואנונימיות התרומות בישראל. ב-1988 הותר לנשים רווקות להשתמש בתרומת זרע, אך עד 1997 הן נדרשו לעבור בדיקה פסיכיאטרית ובדיקה של עובדת סוציאלית.
כיום כל אדם שמגיע לתרום זרע חותם על טופס בו הוא מאשר שהתרומה היא אנונימית, כך שאף פרט מזהה לא יעבור לאישה הרוכשת את מנת הזרע. הנשים מצידן חייבות לחתום על מסמך בו הן מפרטות שלא יהיו להן כל תביעות עתידיות להכיר את אבי הילד לרבות תביעת מזונות או אבהות.
כל בנקי הזרע בישראל חייבים לקבל אישור ממשרד הבריאות כדי להעניק שרותי אחסון והפצה לתאי זרע אנושיים. כיום במדינת ישראל אין תאום בין בנקי הזרע ומספר הפעמים בהם מותר לאדם לתרום אינה קבועה בחוק, כך שמעשית ייתכן שאדם יתרום מספר פעמים רב במספר בנקים ועל ידי כך יביא לעולם מספר רב של ילדים. על פי נתוני משרד הבריאות בישראל באים לעולם כאלף ילדים בשנה מתרומת זרע.
בישראל > בנקי זרע בישראל

בישראל פועלים בנקי זרע, המחולקים בין בתי חולים ציבוריים ומכונים פרטיים. בנקי זרע קיימים בכל בתי החולים הגדולים בישראל. במרכז קיימים 4 בנקי זרע ציבוריים: בית החולים איכילוב בתל אביב, בית החולים שיבא בתל השומר, בית החולים בילינסון בפתח תקווה, ובית החולים שמיר בצריפין.
בצפון קיימים 6 בנקי זרע: בית החולים רמב"ם בחיפה, בית החולים כרמל בחיפה, בית חולים אלישע בחיפה, מרכז רפואי בני ציון בחיפה, בית החולים העמק בעפולה, ובית החולים פוריה בטבריה.
בדרום פועלים 2 בנקי זרע: בבית החולים סורוקה בבאר שבע ובבית החולים ברזילי באשקלון.
בנוסף קיימים ארבעה בנקים פרטיים בהם בנק הזרע קריו בנק רמת השרון וקריו בנק אלישע חיפה, בנק הזרע אסותא רמת החייל ומדיקל סנטר הרצליה. כמו כן מרבית הבנקים מאפשרים לייבא דרכם תרומת זרע מחו"ל.
ראו גם

תרומת זרע
הערות שוליים

1 2  בנקי זרע מאושרים בישראל, יוני 2018
↑  רחל ורצברגר, ‏בנק הזרע– שמירה על אנונימיות התורמים, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת
↑  תרומת זרע בישראל – מסמך רקע
↑  "מתן תרומת זרע". GOV.IL. נבדק ב-2023-09-24.
↑  כבר תרמתם?, באתר www.israelhayom.co.il, ‏2023-09-24
↑  משרד הבריאות, תקנות בריאות העם (בנק הזרע), באתר משרד הבריאות, ‏1979
↑  משרד הבריאות, חוזר מנהל כללי: כללים בדבר ניהולו של בנק הזרע והנחיות לביצוע הזרעה מלאכותית, באתר משרד הבריאות, ‏8.11.2007
↑  נעמי שלג מי עמי , ‏תרומת זרע בישראל, באתר מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) של הכנסת
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph569187 
תקנות בטיחות ואיכות אירופאיות לנושאי הפריה ואמבריולוגיה
סאלח עזאם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1965 (בן 59 בערך) עספיא, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת חיפה  סמינר הקיבוצים 
 
סאלח עזאם (בערבית: صالح عزام; נולד ב-1965) הוא שחקן, משורר, מחזאי, מפיק ובמאי תיאטרון וטלוויזיה דרוזי-ישראלי.
קורות חיים

סאלח עזאם נולד בכפר הדרוזי עספיא שבהרי הכרמל. בוגר תואר ראשון באוניברסיטת חיפה, ומגמת בימוי, הפקה וכתיבה לתיאטרון בסמינר הקיבוצים. שחקן, משורר, מחזאי, מפיק ובמאי תיאטרון וטלוויזיה. ההצגות הראשונות שכתב וביים הוצגו בסמינר הקיבוצים: "המצרף" למשורר האירי ויליאם ב. ייטס, "קדמת עדן" על פי הרומן של הסופר האמריקאי ג'ון סטיינבק, וההצגה הקצרה "ישראלה הזונה" שגם השתתפה בתיאטרונטו 1995.
בתיאטרון הפרינג' בצוותא תל אביב, כתב וביים את המחזה "אמא ג'ופלין ואבא מוריסון". בשנת 1999 הוזמן להתארח בתיאטרון רויאל קורט בלונדון, ביים את המחזה "היפה והנסיך" שתורגם לאנגלית. ביים את ההצגה "הנכה" בתיאטרון אל-קאסבה במזרח ירושלים. בשנת 2000 ביים הצגת "ריחלת חנד'לה" מאת המחזאי הסורי המפורסם סעד אללה ונוס עבור תיאטרון אל-ג'ואל בסכנין, שהשתתפה בפסטיבל עכו ובפסטיבל תל אביב.
ב- 1999 עבד במכון ללימוד דתות ועדות בישראל, וב-2001 יסד עם ד"ר קיטי כהן תיאטרון אל-ניקאב, בעוספיא, ומאז הוא במאי הבית ומנהלו האמנותי. שימש כחבר בוועדה המייעצת של סל תרבות ארצי, שתפקידה לגבש את המדיניות המקצועית ואת המטרות החינוכיות, ולעקוב אחר הביצוע, במינוי שר החינוך.
השתתף כשחקן בסרטים "קילר בייב", "עוף החול", "אורחים לרגע", "מבצע סבתא", "מחכים לסלאח-אדין". כתב, ביים והפיק תוכנית סטירית "קריקטורה" בשפה הערבית עבור הערוץ הראשון.
פרסם ספר שירים בשפה העברית בשם "ג'וני".
"תרפזיון" שיוצא לאור בשפה הערבית בחר בו כבמאי המצליח של שנת 2006.
תיאטרון בין-תרבותי לקירוב לבבות

איך משיגים סובלנות והבנה לתרבותו של האחר? עם שאלה זו התמודד המכון ללימוד דתות ועדות בישראל בשפת הפולקלור והתיאטרון, ודווקא עם ילדי בתי ספר משני עברי ירושלים. יו"ר המכון, ד"ר קיטי כהן, בחרה לנסות לגשר על הפער ולקדם את השלום בין העמים באמצעות אמונה עתיקת יומין הקושרת את ירידת הגשם עם תפילת האדם. חיפוש בארכיון הסיפור העממי העלה שני סיפורים, יהודי וערבי, שהדמיון ביניהם מפתיע. בשניהם מסופר על אדם פשוט ונבער מדעת, שראה את הציבור כולו סובל מן הבצורת ומתחנן לגשם, אך דווקא תפילתו הזכה היא שנתקבלה במרומים. שני הסיפורים – האחד של הבעש"ט והשני של אבו מהג'נה – נמסרו להמחזה לבמאי הדרוזי סאלח עזאם מעוספיא, שהציג אותם תחילה בפני תלמידי בית הספר המסורתי ע"ש פרנקל בגבעה הצרפתית, ובפני תלמידות בבית חנינא. מהרעיונות שקיבל מהילדים ומהאימפרוביזציה שעשו בכתות, החל עזאם בכתיבת המחזות, עליהם עבד תחילה בנפרד עם שתי הכיתות. "הגעתי למסקנה שקודם צריך האדם להכיר ולכבד את הפולקלור של עמו, ורק אז יבשיל לכבד את הפולקלור של האחר", אומר הבמאי הצעיר, שהספיק לביים הגות בתיאטרון ה"רויאל קורט" של לונדון, בתיאטרון הפרינג' בתל אביב ובתיאטרון הקאסאבה במזרח ירושלים. לדבריו עשוי התיאטרון ליצור כבוד הדדי בין יהודים לערבים, כפי שקרה לילדים שהשתתפו בהצגה. לאחר שעבדו ב\בנפרד – הפ עבדו ביחד על ההצגה והתפאורה – עד שהציגו את המחזות שלהם יחדיו לפני קהל רב של תלמידים, מורים והורים. "עמדתי על ההבדלים המנטליים העמוקים השוררים בין שתי התרביות" אומר הבמאי הדרוזי, "חשתי עד כמה אני קרוב בעומק נפשי לערבים ועד כמה אני קרוב בתפישותיי ובהליכותיי לישראלים, ומעמדת ביניים זו הרגשתי שאני מגשר על התהום הפעורה ומצליח ליצור, ולו לערב אחד, דו-קיום של תרבותיות החיות בקונפליקט".
קול הסובלנות, תמוז תש"ס, קיץ 2000
חלוץ ומהפכן תרבות בתוך הקהילה שלו

בשנת 2001, יחד עם ד"ר קיטי כהן, יסדו את התיאטרון הדרוזי המקצועי והרפרטוארי הראשון, שהפך למרכז תרבות אזורי המשווק את אומנותו ויצירותיו לכל רחבי הארץ. בנה את אולם התיאטרון המודרני היחידי במגזר הדרוזי, שכולל במה מקצועית וגדולה, 200 כיסאות לקהל, ציוד טכני מתקדם, משרדים, מחסנים חדרי הלבשה וקפטריה. פועלו חולל שינוי מרחיק לכת בהבנת, בתפקיד ובחשיבותה של אומנות התיאטרון בקרב הקהילה שלו. במאי ואיש אומנות עם חזון שפעל מתוך הכרה בחשיבות הדיאלוג בתיאטרון, ומתוך אמונה שהאמנות בכוחה להשפיע על האדם, שאמנות תיאטרון איכותית וטובה יכולה לברוא עולמות, להצית את הדמיון, לעורר את הרגש, ליצור הזדהות ולזרוע ספק. ריאתו האמנותית החדשנית והמקצועית קראה תיגר על תפיסת אומנות התיאטרון המקובלת בקהילה שלו, הרואה בתיאטרון אומנות משנית, חובבנית ובידור קל. הוא פעל וכונן גישה אחרת בתכלית, גישה לפיה אומנות התיאטרון היא אומנות חשובה ומקצועית, מעשירה את חיי הרוח, מעניקה להם משמעות ומפתחת אצל האדם מודעות לעצמו ולמציאות חייו. הוא נאבק שאמנות התיאטרון תהיה זכות יסוד לכל ילד, צעיר ומבוגר בקהילה שלו, ללא קשר ליכולת הכלכלית של האדם. מאז תחילת דרכו, סאלח לא מפסיק להפתיע בהתמדה והמשכיות, בבחירת ההצגות שביים יש רוח חלוצית מרעננת, ייחודיות, חדשנות, נועזות והרפתקנית שמקפלת בתוכה הבטחה ואלמנט הפתעתי. הוא היה הדרוזי הראשון שביים הצגות פרינג' שהוצגו באולם צוותא בתל אביב, ובהמשך ביים מחזות מקור, מחזות ישראלים עכשוויים שתרגם לשפה הערבית, מחזות ישראלית מקורית בשפה העברית, מחזות מהספרות הקלאסית, מחזות לילדים ועוד. הבחירות האומנותיות, השיטות וסגנון הבימוי שפתח, בססו את מעמדו המקצועי ויצרו מאפייני זיהוי שמעוררים סקרנות וחלופה ייחודית שמבדילה אותו משאר הבמאים והיוצרים האחרים שפועלים במגזר הדרוזי והערבי. הפקותיו המגוונות, החדשניות והנועזות שלרוב התמקדו בנושאים חברתיים תוך הקפדה רבה להעביר את המסר לצופה ושמירה על יחס קהל במה, זכו בפרסים, ולהצלחה רבה הן אצל הקהל והן אצל מבקרי התיאטרון. הן יצרו חוויה רגשית ואינטלקטואלית אצל הצופה שמעניקה משמעות לחיי האדם. הן תרמו לפיתוח הפרט והחברה גם יחד, והשפיעו על היות החברה (במיוחד המגזר הדרוזי) פתוחה יותר, מתחשבת ומוסרית יותר.
פרסים

סאלח חוזר מהצבא - פסטיבל מסרחיד 2003, זכתה בפרס הטקסט הנועז
המוזיקאי - פסטיבל הילדים של סכנין, 2004, זכתה בפרס הראשון
סברס - פסטיבל הבינלאומי להצגות ילדים ונוער, חיפה, 2005, זכתה בפרס השחקנים והמחזה הטוב ביותר
שוק הסיפורים - פסטיבל הילדים, סכנין, 2006, זכתה בפרס הראשון
ג'וזפין - פסטיבל מסרחיד עכו, 2006, זכתה בפרס הראשון ובפרס השחקנית הטובה
בריק אלזית - פסטיבל מסרחיד עכו, 2010, זכתה בפרס חביבת הקהל
האמלט והמכונה - פסטיבל מסרחיד עכו, 2010, זכתה בפרס הראשון ובפרס השחקן הטוב
מחזות בבימויו

ישראלה הזונה – סמינר הקיבוצים
המצרף - למשורר האירי ויליאם ב. ייטס, סמינר הקיבוצים
קדמת עדן - על פי הרומן של הסופר האמריקאי ג'ון סטיינבק, סמינר הקיבוצים
אמא ג'ופלין ואבא מוריסון – תיאטרון הפרינג' צוותא, תל אביב
היפה והנסיך - תיאטרון רויאל קורט, לונדון, (1999)
הנכה - בתיאטרון אל-קסבה במזרח ירושלים, (1999)
דואט ירושלמי לגשם – המכון ללימוד דתות ועדות בישראל
אברהים בן אדהם – המכון ללימוד דתות ועדות בישראל
בור וחולדה - המכון ללימוד דתות ועדות בישראל
איתמר פגש ארנב, על פי דויד גרוסמן, המכון ללימוד דתות ועדות בישראל
מתנה לחג - המכון ללימוד דתות ועדות בישראל
ריחלת חנד'לה - מאת המחזאי הסורי המפורסם סעד אללה ונוס, תיאטרון אל-ג'ואל בסכנין, (2000)
יסמינה – מאת מג'יד אבו רוקן, תיאטרון אל-ניקאב (2001)
תפילת הגשם – תיאטרון אל-ניקאב, (2001)
זוטות – מאת סוזן גספל, תיאטרון אל-ניקאב (2002)
הצו - מאת ד"ר מסעוד חמדאן, תיאטרון אל-ניקאב (2002)
הזאב ושלוש העזים – תיאטרון אל-ניקאב 2003)
סאלח חוזר מהצבא - על פי "ג'וני שב משדה הקרב", ספרו רב המכר של דלטון טרמבו האמריקאי, תיאטרון אל-ניקאב (2003)
המוזיקאי – תיאטרון אל-ניקאב (2004)
עין הזרבובית - קברט סאטירי חברתי פוליטי מאת ד"ר מסעוד חמדאן, תיאטרון אל-ניקאב (2004)
שוק הסיפורים – מאת אוסמה מסרי, תיאטרון אל-ניקאב (2006)
ג'וזפין – מאת רביד דבורה, תיאטרון אל-ניקאב (2006)
נשארים – מאת ד"ר מסעוד חמדאן, תיאטרון אל-ניקאב (2006)
המופרע – תיאטרון אל-ניקאב (2007)
הבדיחה הכי גרועה – תיאטרון אל-ניקאב (2007)
הילד שלא אהב את בית הספר – תיאטרון אל-ניקאב (2008)
ביחד נעלה את הניקאב – תיאטרון אל-ניקאב (2008)
קפה בחינם – תיאטרון אל-ניקאב (2008)
המשרתות - מאת ג'אן ג'נה, תיאטרון אל-ניקאב (2009)
בית ספר תחילה – מאת אוסמה מסרי, תיאטרון אל-ניקאב (2011)
הצגות שהפיק

סברס - מאת רועי רשקס (בשפה העברית והערבית), תיאטרון אל-ניקאב (2005)
ארוחה סטירית עם מחמד אלמאע'וט - תיאטרון אל-ניקאב (2008)
הסחף - תיאטרון אל-ניקאב (2008)
שבאב אחר מודה - תיאטרון אל-ניקאב (2008)
בריק אלזית - תיאטרון אל-ניקאב (2010)
האמלט והמכונה - תיאטרון אל-ניקאב (2010)
אלחשור - תיאטרון אל-ניקאב (2011)
הצגות בהן שיחק

הבדיחה הכי גרועה (2007)
ארוחה סטירית עם מחמד אלמאע'וט (2008)
שבאב אחר מודה (2008)
ביחד נעלה את הניקאב (2008)
קפה בחינם (2008)
לקריאה נוספת

קול הסובלנות, תמוז תש"ס, קיץ 2000, מוגש על ידי תנועת סובלנות
ג'וני, סאלח עזאם, הוצאת סער
פאפא בובה דיופ

פאפא בובא דיופ (בצרפתית: Papa Bouba Diop; 28 בינואר 1978 –  29 בנובמבר 2020) היה כדורגלן סנגלי. הוא שיחק בעיקר בעמדת הקשר האחורי ולעיתים גם כבלם.
דיופ במדי פולהאם
דיופ קיבל את הכינוי "ארון בגדים" מאוהדי קבוצת פולהאם הלונדונית בה שיחק, עקב ממדיו הפיזיים (1.95 מ'). כמו כן, דיופ זכור כשחקן חזק ואגרסיבי, בעל בעיטות ממרחק וכושר מנהיגות. יכולות אלו וסגנון המשחק שלו, הביאו לא פעם להשוואותו לפטריק ויירה הצרפתי.
במסגרת הנבחרת הלאומית של סנגל הצליח להבקיע 11 שערים. המוכר שבהם הוא גול הניצחון נגד נבחרת צרפת (1-0) במשחק הפתיחה של מונדיאל 2002 ביפן וקוריאה הדרומית. היה זה המונדיאל הראשון אי פעם אליו העפילה סנגל. מעבר לניצחון הספורטיבי, שגרם להדחתה המוקדמת והמפתיעה של צרפת, שהגיעה למונדיאל כאלופת העולם ואלופת אירופה, הגול הזה נתפס באופן סימבולי כמעין ניצחון הנכבש על הכובש, לאור שלטונה הקולוניאליסטי של צרפת על סנגל. לאור העובדה שמשחק הפתיחה בגביע העולם הוא מהנצפים בעולם, לגול של דיופ הייתה משמעות מיוחדת, והוא נחשב לאחד מרגעי השיא של דיופ בקריירה.
תחילת הקריירה

דיופ נולד באזור רופיסקו, בעיר הבירה של סנגל, דקאר. את קריירת המשחק שלו החל במחלקת הנוער של מועדון "אנדפן סאלטיג", בטרם הצטרף למועדון איי.אס.סי דיארף, מהליגה הראשונה בסנגל. לאחר שלוש שנים עזב לשווייץ, תחילה לקבוצת החובבים מהליגה השלישית, וואי.