stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זוכי פרס איג נובל
2010

בריאות הציבור – מנואל ברבייטו, צ'ארלס מאתיוס ולארי טיילור, על הקביעה שחיידקים נצמדים למדענים בעלי זקן.
תכנון תחבורתי – טושיוקי נאקאגאקי, אטסושי טרו, סייג'י טקג׳י, טטסו סאיגוסה, קנטרו איטו, קנג'י יומיקי, ריו קוביאשי ודן בבר, על השימוש בריריות כדי למצוא את המסלול האופטימלי למסילות רכבת.
הנדסה – קארינה אסבדו־וויטהאוס, אגנס רושה־גוסלין ודיאן ג׳נדרון, על שכלול שיטה לאיסוף נזלת לווייתנים בעזרת הליקופטר בשלט רחוק.
ניהול – אלסנדרו פלוצ'ינו, אנדריאה ראפיסארדה וסזאר גארופאלו, על הוכחה מתמטית שקידום עובדים בארגון באופן אקראי יעיל יותר עבור הארגון מאשר קידום ע"פ כישורים.
רפואה – סיימון ריטוולד ואיליה ואן ביסט, על ההוכחה שניתן לפתור סימפטומים של אסתמה על ידי נסיעה ברכבת הרים.
פיזיקה – ליאן בארקין, שיילה ויליאמס ופטריסיה פרייסט, על ההוכחה שגריבת גרביים על גבי הנעליים מקטינה את הסיכוי להחליק על קרח וליפול.
שלום – ריצ'רד סטפנס, ג'ון אטקינס ואנדרו קינגסטון, על אישוש האמונה הרווחת שקללות עוזרות להפחית תחושת כאב.
כימיה – אריק אדמס, סקוט סופולוסקי, סטפן מזוטני ו־BP, עבור הפרכת האמונה שמים ונפט לא יכולים להתערבב.
כלכלה – המנהלים והדירקטורים של גולדמן זקס, AIG, ליהמן ברדרס, בר סטרנס, מריל לינץ' ומגנטר קפיטל, על יצירה וקידום של דרכים חדשות להשקעת כספים, שממקסמות את הרווחים ומצמצמות את הסיכונים עבור הכלכלה העולמית, או חלק ממנה.
ביולוגיה – ליביאו ג׳אנג, מין טאן, גואנג'יאן ג׳ו, ג'יאנפינג יה, טיו הונג, שניי ג׳ואו, שויי ג'אנג וגארת׳ ג׳ונס, עבור הוכחה שיש עטלפי פירות המקיימים מין אוראלי.
2011

שלום – ארתוראס זוקאס (ראש העיר של וילנה), על ההוכחה שניתן לפתור בעיית חניה בלתי חוקית של מכוניות יוקרה על ידי טנק שידרוס את המכונית החונה (בפועל הרכב הדורס היה BTR־60).
פסיכולוגיה – קארל הלבור טייגן, שניסה להבין מדוע אנשים נאנחים.
פיזיקה – פיליפ פרין, סיריל פרוט, דומיניק דוויטרן, ברונו רגרו והרמן קינגמא, שניסו לקבוע מדוע בזריקת דיסקוס סובלים הספורטאים מסחרחורת וביידוי פטיש לא.
פיזיולוגיה – אנה ווילקינסון, נטלי סבנז, איזבלה מנדל ולודוויג הובר, שהראו שאין ראיות לפיהוקים מדבקים בקרב צבים אדומי־רגליים.
רפואה – הוענק למירג'ם טוק, דברה טרמפה ולוק וורלופ בשיתוף עם מת'יו לואיס, פיטר שניידר, רוברט פלדמן, רוברט פייטרזק, דייוויד דרבי ופול מרוף, על ההוכחה שהדחף להשתין משפיע על ריכוז וקבלת החלטות – יש נושאים לגביהם תתקבל החלטה טובה יותר ויש נושאים לגביהם תתקבל החלטה גרועה יותר.
ביולוגיה – דריל גווין ודייוויד רנץ, על ההוכחה שיש חיפושיות אוסטרליות המנסות להזדווג עם בקבוקי בירה משום שאינן יודעות להבחין בינם לבין בנות מינן.
כימיה – מקוטו אימאי, נאוקי אורושיהטה, הידקי טנמורה, יוקינובו טאג׳ימה, הידאקי גוטו, קויצ'ירו מיזוגוצ'י וג׳וניצ'י מורקמי, על קביעת הדחיסות האידיאלית של ואסבי כדי להעיר אנשים ישנים במקרי חירום ועל השימוש בידע הזה כדי להמציא את ״אזעקת הוואסבי״.
ספרות – ג'ון פרי, על ״התיאוריה של דחיינות מבנית״ לפיה ״כדי להצליח צריך תמיד לעבוד על משהו חשוב, ולהשתמש בו כדי להימנע מלעבוד על משהו חשוב יותר״.
שלום הציבור – ג'ון סנדרס, על עריכת סדרת ניסויים בהם אדם נוהג במכונים בכביש מהיר בזמן שמגן פנים מחסה את הפנים שלהם לסירוגין.
מתמטיקה – הוענק למחשבי סוף העולם שטעו: לדורותי מרטין (טענה לסוף העולם ב־1954), פאט רוברטסון (חזה שהעולם הסתיים ב־1982), לי ג'אנג רים (טען שהעולם ייחרב ב־1992), והארולד קמפינג (טען שהעולם ייחרב ב־1994 ואחר כך טען שב־2011), על שלימדו את האנושות להיות זהירים מהנחות וחישובים מתמטיים.
2012

פסיכולוגיה – אניטה אירלנד, רולף זואן וטוליו גואדלופה, שגילו כי מגדל אייפל נראה קטן יותר כאשר שוכבים על צד שמאל.
שלום – לחברת SKN הרוסית, על כך שהצליחה להמיר תחמושת רוסית ישנה ליהלומים חדשים.
תהודה – קזוטקה קוריהרה וקוג'י טסוקדה, שיצרו מכונה שמפריעה לאדם לדבר בכך שהיא מחזירה אליו את הקול שלו לאחר השהיה קצרה.
נוירולוגיה – קרייג בנט, אביגיל ביירד, מיכאל מילר וג׳ורג׳ ולפורד, שהדגימו שחוקרי מוח מסוגלים, בעזרת כלים מסובכים וסטטיסטיקה פשוטה, להפיק אותות של פעילות מוחית אפילו מדג סלמון מת.
כימיה – ג'והאן פטרסון, שהצליח לגלות מדוע בבתים מסוימים בעיירה אנדרסלוב (Anderslöv) שבשוודיה, שיערם של אנשים הופך לירוק.
ספרות – למשרד הממשלתי האמריקני לדו"חות, על כך שיצר דו"ח שמדווח על דו"חות שמדווחים על דו"חות שמדווחים על המלצת הכנת דו"ח שמדווח על הדו"ח שמדווח על דו"חות שמדווחים על דו"חות.
פיזיקה – ג'וסף קלר, ריימונד א׳ גולדשטיין, פטריק ורן ורובין בול, אשר חישבו את יחסי הכוחות הפועלים על הקוקו האנושי.
דינמיקת נוזלים – רוסלן קרצ'ניקוב והנס מייר, שחקרו את הדינמיקה של "שכשוך נוזלים", כדי לברר מה קורה כאשר אדם הולך עם כוס קפה בידו.
אנטומיה – פרנס דה ואל וג'ניפר פוקורני, שגילו כי שימפנזים מסוגלים לזהות שימפנזים אחרים, על ידי צפייה בתמונות המציגות את האחוריים שלהם.
רפואה – אמנואל בן־סוזן ומישל אנטונייטי, שהציעו שיטה חדשה לביצוע קולונוסקופיה אשר ממזערת את הסיכון שהמטופל יתפוצץ.
2013

ארכאולוגיה – בריאן קרנדל ופיטר סטהי, על בישול חלקי של חדף מת, בליעתו שלם ובחינת הצואה בימים שאחרי, הכל כדי לגלות אילו עצמות יתעכלו במערכת העיכול האנושית ואילו לא.
משותף בביולוגיה ואסטרונומיה – מארי דאקה, אמילי ביירד, מרקוס בירן, קלארק שולץ ואריק וורנט, שגילו שחיפושיות זבל יכולות לנווט את דרכן הביתה בעזרת שביל החלב.
כימיה – שינסוקה אימאי, נובואקי טסוגה, מונאקי טומוטקה, יושיאקי נגטומה, טושיוקי נגטא והידהיקו קומגאי, על התגלית שהתהליך הביוכימי בבצל שגורם לאנשים לבכות מסובך יותר ממה שמדענים חשבו.
רפואה – מסטרו אוצ׳יאמה, שיאנגיואן ג׳ין, צ'י זאנג, טושיהיטו היראי, אטסושי אמונו, היסשי בשודה ומסנורי מייני, שגילו כי עכברים שעברו השתלת לב שרדו זמן רב יותר אם הם האזינו לאופרה, בפרט לאופרות של מוצארט ולאופרה לה טרוויאטה של ורדי.
פסיכולוגיה – לורן בגה, בראד בשמן, אולמן זרחוני, בפטיסט סוברה ומדהי אורבה, שאישרו כי אנשים שחושבים שהם בגילופין נוטים לחשוב גם שהם אטרקטיביים.
בריאות הציבור – קאסיאן בהנגנדה, טו חיאווטנה, צ'ומפורן פונגנומקול, אנונט טונמוקיאקול, פייאסקול סאקולסטיאדורן, קריט קומרטל והנרי ווילד, על הטכניקות הרפואיות שמפורטות בדו"ח שלהם ״ניהול כירורגי של מגפת קטיעות פין בסיאם״, טכניקות מומלצות מלבד מקרים בהם הפין הנקטע נאכל בחלקו על ידי ברווז.
הנדסת בטיחות – גוסטאנו פיצו (ז"ל), על המצאת מערכת אלקטרו־מכנית ללכידת חוטפי מטוסים. המערכת מפילה את החוטף דרך דלת בריצפה, סוגרת אותו בחבילה ומשחררת את החבילה דרך מסוף ההפצצות של המטוס, שנבנה במיוחד. החוטף צונח לאדמה, שם ממתינים לו השוטרים, שהוזעקו באמצעות רדיו.
פיזיקה – אלברטו מינטי, יורי איבננקו, גרמנה קפליני, נדיה דומניצי ופרנצ'סקו לאקוונטי, עבור מחקר שהראה כי אנשים יכולים לרוץ על פני שטח של בריכה, כל עוד היא נמצאת על הירח או במקומות אחרים בעלי כבידה נמוכה.
הסתברות – ברט טולקמפ, מארי הסקל, פרית'ה לנגפורד, דייוויד רוברטס וקולין מורגן, על מחקר באשר לתנועת הפרות שהראה שני מסקנות: הראשונה היא שככל שהפרה רובצת זמן רב יותר, כך גדל הסיכוי שהיא תקום. השנייה היא שקשה לחזות מתי פרה שקמה תחליט לרבוץ שוב.
שלום – לנשיא בלארוס אלכסנדר לוקשנקו שהוציא מחוץ לחוק מחיאות כפיים, ולמשטרת בלארוס שעצרה על כך אדם בעל יד אחת.
2014

מדע ארקטי – אייגיל ריימרס וסינדר אפטסטול, שבחנו כיצד איילי צפון מגיבים לבני אדם מוסווים כדובי קוטב.
אומנות – מרינה דה־טומסו, מישל סרדרו ופאולו ליבראה, שבדקו כמה כאב מרגישים כאשר נורים ביד על ידי לייזר עוצמתי בשעה שמביטים בציורים מכוערים לעומת יפים.
ביולוגיה – ולסטימיל הרט, פטרה נובקובה, אריק פסקל מלקמפר, סבין בגל, ולדימיר הנזאל, מילוש יז'ק, טומאש קושטה, ורוניקה נמקובה, יאנה אדמקובה, קטרינה בנדיקטובה, ירוסלב צ'רבוני והיינק בורדה, עבור תיעוד זהיר של העובדה שכאשר כלבים עושים את צורכיהם, הם מתיישרים לפי השדה המגנטי של כדור הארץ על ציר צפון־דרום.
כלכלה – המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה, על פרסום דו"ח שכלל הכנסות ממכירות סמים לא חוקיות, זנות, הברחה ועוד כדי לעמוד בתקן אירופאי.
רפואה – איאן המפריז, סונאל סרייאה, ולטר בלנקי וג'יימס דוורקין, עבור טיפול בדימום בלתי נשלט מהאף באמצעות תחיבת פרוסות בשר חזיר לנחירי החולה.
בריאות הציבור –ירוסלב פלגר, יאן האוליצ'ק, ג'יטקה הנוסובה־לינדובה, דייוויד הנאואר, נארן רמקרישנן וליסה סייפריד, על מחקרם בנושא האם זה מסוכן מנטלית לבני אדם להיות הבעלים של חתול.
מדעי המוח – גיאנגן ליו, ג'ון לי, לו פאנג, לינג לי, שובהם בוס, ג'ייה טיאן וקאנג לי, עבור ניסיון להבין מה מתרחש במוחם של אנשים שראו את פניו של ישו על פרוסת טוסט.
תזונה – רקל רוביו, אנה ז'ופרה, בלן מרטין, תרזה איימריץ' ומרגריטה גאריגה, על מחקרם ״מאפיינים של בקטריית חומצה לקטית שהופרדה מצואת תינוקות כתרביות פרוביוטיקה פוטנציאליות לנקניקיות מותססות״.
פיזיקה – קיושי מבוצ׳י, קנסי טנקה, דאיצ'י אוצ׳יג'ימה ורינה סקאי, שבדקו את החיכוך בין נעל לקליפת בננה ובין קליפת הבננה לרצפה כאשר אדם דורך על קליפת בננה הנמצאת על הרצפה.
פסיכולוגיה – פיטר ק׳ ג'ונסון, איימי ג'ונס ומינה ליונס, על צבירת ראיות לכך שבממוצע אנשים שנוהגים להישאר ערים עד מאוחר הם יותר נרקיסיסטים, מניפולטיביים ופסיכופתים מאשר אנשים שנוהגים להתעורר מוקדם בבוקר.
2015

כימיה – קאלום אורמונדה, קולין ראסטון, טום יואן, סטפן קודלאצק, סמיראן קונצ'ה, ג'ושוע נ׳ סמית', וויליאם א׳ בראון, קייטלין פוגליזה, טיבולי אולסן, מריאם איפטיכר וגרגורי וייס, עבור המצאת מתכון כימי שמאפשר להחיות חלקית ביצה מבושלת.
פיזיקה – פטרישיה יאנג, דייוויד הו, ג'ונתן פאם וג'רום צ'ו, על מחקר בנושא העיקרון הביולוגי שלפיו כמעט כל היונקים מרוקנים את שלפוחיות השתן שלהם ב־21 שניות (פלוס־מינוס 13 שניות).
ספרות – מארק דינגמנסה, פרנסיסקו טוריירה וניק ג'יי אנפילד, על גילוי העובדה שהמילה "הא?" קיימת בכל שפה, בלי לדעת למה.
ניהול עסקי – ג'נארו ברניל, ויניט בהגוואט ופ' רגהאונדרה ראו, שגילו אנשי עסקים רבים פיתחו חיבה ללקיחת סיכונים בילדותם, עקב חשיפה לאסונות טבע (רעידות אדמה, צונמי, התפרצות געשית...) שלא השפיעו עליהם אישית.
כלכלה – למשטרת בנגקוק, עבור הצעה לשלם תשלום נוסף במזומן לשוטרים שסירבו לקבל שוחד.
רפואה – הוענק לשתי קבוצות: לחאג'ימה קימאטה; ולג'רוסלבה דורדיאקובה, פיטר סלק, נטליה קמודיובה, טטיאנה סדלאצ'קובה, גבריאלה רפיסקה, ברברה סבייז'נה וגבריאל מינריק, עבור ניסויים שערכו, שמטרתם ללמוד את היתרונות או ההשלכות הביו־רפואיות של נשיקות אינטנסיביות (ופעולות אינטימיות, בין־אישיות אחרות).
מתמטיקה – אליזבת׳ אוברזאוקר וקרל גרמר, עבור ניסיון להשתמש בעקרונות מתמטיים כדי להבין איך הצליח איסמעיל מלך מרוקו להיות אב ל־888 ילדים בין השנים 1697 ל־1727.
רפואה אבחנתית – דיאללה קארים, אנתוני הרנדן, נייג'ל ד'סוזה, אנדרו הואנג, עבדאל קאדר אלוני, הלן אשדאון, ריצ'רד ג'יי סטיבנס וסימון קרקלר, עבור קביעה כי ניתן לאבחן דלקת תוספתן חריפה בצורה מדויקת לפי כמות הכאב שהחולה חש כאשר הוא מונע על פסי האטה.
ביולוגיה – ברונו גרוסי, עומר לרח׳, מאוריציו קנל, רודריגו א׳ ואסקז וחוסה אירארטה־דיאז, עבור האבחנה שכאשר מחברים מקל לאחוריה של תרנגולת, היא הולכת בצורה שמזכירה את צורת הליכתם המשוערת של דינוזאורים.
פיזיולוגיה ואנטומולוגיה – ג'סטין שמידט, שיצר את מדד שמידט לדירוג כאב מעקיצות, שמדרג את הכאב שאנשים חווים כאשר הם נעקצים על ידי חרקים שונים, ומיכאל ל׳ סמית׳, שנתן לדבורי דבש לעקוץ אותו ב־25 מקומות שונים בגופו כדי ללמוד אלו מקומות הכי פחות כואבים (הגולגולת, קצה הבוהן האמצעית והזרוע) ואלו כואבים הכי הרבה (הנחיר, השפה העליונה והפין).
2016

רבייה – אחמד שאפיק, שבדק כיצד תחתונים מפוליאסטר, כותנה וצמר משפיעים על חיי המין של חולדות, ועל ביצוע ניסויים דומים עם אנשים.
כלכלה – מארק אביס, שרה פורבס ושלה פרגוסון, שהעריכו את "אישיות המותג" של סלעים שונים.
פיזיקה – גאבור הורבאת', מיקלוס בלאהו, גיורגי קריסקה, רמון הגדוס, בלאזס ג'ריקס, רוברט פרקאס, סוזנה אוקסון, פיטר מאליק והנסראודי וילדרמוט, שהבינו שאור מקוטב מסביר מדוע סוסים לבנים עמידים לזבובים ממשפחת הטבניים ("זבובי סוס") וגם מסביר למה מצבות שחורות ומבריקות מושכות שפיריות אל מותן.
כימיה – חברת פולסווגן, על פתרון בעיית זיהום האוויר עקב ריבוי בכלי רכב בכך שהם הורידו, באופן אוטומטי ואלקטרו־מכני, את כמות הזיהום של מכוניות בזמן בדיקה.
רפואה – כריסטופר הלמכן, קרינה פלזר, תומאס מיונטה, סילק אנדרס ואנדראס שפרנגר, שהראו שאפשר להשתמש במראה כדי לעבוד על המוח ולגרד את זרוע שמאל כדי להקל על גירוד בזרוע ימין ולהפך.
פסיכולוגיה – אוולין דביי, מארטן דה שריבר, גורדון לוגן, כריסטינה סוצ'וטסקי וברונו ורסשואר, ששאלו אלף שקרנים באיזו תדירות הם משקרים ועל ההחלטה האם להאמין להם או לא.
שלום – גורדון פניקוק, ג'יימס אלן צ׳יין, נתנאל בר, דרק קואהלר וג'ונתן פוגלסנג, שפרסמו מחקר על "קבלה וזיהוי של בולשיט בעל עומק מדומה".
ביולוגיה – שני בריטים שחיו כחיות: צ'ארלס פוסטר, עורך דין, וטרינר ופילוסוף מאוניברסיטת אוקספורד שחי בטבע כגירית במחילה בגבעה בוויילס, כלוטרה, כשועל עירוני שמחטט בפחים באיסט אנד, כאייל שניצוד על ידי כלבים בסקוטלנד וכסיס. ולתומאס תוואייטס שהמציא הארכות לגפיו וחי כמה ימים כתיש.
ספרות – פרדריק סיוברג, סופר שוודי ואנטומולוג (חוקר חרקים) חובב שכתב אוטוביוגרפיה בת שלושה כרכים על ההנאה שבאיסוף זבובים מתים וזבובים שאינם מתים.
תפיסה – אטסוקי היגשיאמה וקוהי אדצ׳י, שבדקו האם דברים נראים אחרת כשמתכופפים ומביטים בהם מבין הרגליים.
2017

פיזיקה – מארק אנטואן פארדין, שבדק האם חתולים הם גם מוצק וגם נוזל, והאם זרימת החתולים תהפוך לכאוטית.
שלום – מילו פוהן, אלכס סוארז, כריסטיאן לו קסיו, אלפרד זאהן, מרקוס הייץ ואוטו ברנדלי, שגילו כי נגינה בדיג'רידו יכולה להקל על נחירות ועל דום נשימה חסימתי בינוני בשינה.
דינמיקת נוזלים – ג'יוון האן, שחקר "מה קורה אם הולכים אחורה עם כוס קפה?", והגיע למסקנה שהוא נשפך פחות, אך לאידך, סיכוייך להתקל באבן גדולים יותר.
ביולוגיה – קזונורי יושיזאווה, רודריגו פריירה, יושיטקה קמימורה וצ'ארלס לינהרד, שגילו זן שוכן מערות של נאוטרוגלה בו לנקבות יש פינים ולזכרים נרתיקים. הזדווגות הזכר והנקבה במין זה נמשכת 73 שעות.
רפואת נשים – מריסה לופז־טייחון, אלקס גרסייה־פאורה, אלברטו פרטס־גלינו ולואיס פלרס אניורטה, שהוכיחו כי עוברים מעדיפים מוזיקה אלקטרונית שמתנגנת מתוך הנרתיק של אימם יותר ממוזיקה המתנגנת על בטנה מבחוץ.
כלכלה – מתיו רוקלוף וננסי גריר, שגילו שהחזקה של תנין צעיר ביד לפני משחק מזל מעלה את סכום ההימורים. כלל זה מותנה בכך שמדובר באנשים עם נטייה להימורים שאין להם רגשות שליליים חזקים באותה עת.
תזונה – פרננדה איטו, אנריקו ברנרד ורודריגו טורס, שדיווחו לראשונה כי עטלפי ערפד מסוג "ערפד שעיר־רגליים" בברזיל ניזונים מדם בני אדם. הם לא ראו ממש את הערפדים תוקפים אנשים, אבל מצאו חומר גנטי אנושי בדגימות צואה של העטלפים.
רפואה – ג׳ין־פייר רויט, דייוויד מוניר, ניקולאס טורקווט, אן־מרי מולי וטאו ג׳יאנג, שבדקו בעזרת fMRI עד כמה אנשים מסוימים נגעלים מגבינה.
אנטומיה – ג'יימס הית'קוט, שפרסם ב־1995 מאמר בשם "למה לאנשים זקנים יש אוזניים גדולות?".
קוגניציה – מטאו מרטיני, אילריה בופלרי, מריה אנטונייטה סטזי וסלבטור מריה אגליוטי, שגילו כי לתאומים זהים קשה להבדיל בין תמונתם לתמונת התאום שלהם.
2018

רפואה – מארק מיטשל ודייוויד ורטינגר, על השימוש ברכבות הרים כדי לנסות להחיש את המעבר של אבנים בכליות.
אנתרופולוגיה – תומאס פרסון, גבריאלה־אלינה סאוצ'וק, ואיליני מדסן, על איסוף ראיות בגן חיות כי השימפנזים מחקים את בני האדם באותה תדירות ומידת הצלחה כמו שבני אדם מחקים שימפנזים.
ביולוגיה – פול בכר, סבסטיאן לברטון, אריקה ולין, אריק הדנסטרום, פליפה בוררו־אצ'וורי, מארי בנגטסון, ולקר יורגר ופיטר ויצגל, שהוכיחו שמומחי יין יכולים לזהות באמצעות ריח את נוכחותו של זבוב בודד בכוס יין.
כימיה – פאולה רומאו, אדיליה אלרקאו וסזאר ויאנה המנוח, שבדקו עד כמה רוק הוא חומר ניקוי טוב למשטחים מלוכלכים.
חינוך רפואי – האקירה הוריוצ׳י, על הדו"ח הרפואי "קולונוסקופיה בעמדת ישיבה: שיעורים שנלמדו מקולונוסקופיה עצמית״.
ספרות – תיאה בלקלר, רפאל גומז, וסנה פופוביץ' ומ׳ הלן תומפסון, שהראו שרוב האנשים שמשתמשים במוצרים מורכבים לא קוראים את ההוראות.
תזונה – ג'יימס קול, שחישב שצריכת הקלוריות מתזונה קניבלית נמוכה משמעותית מהצריכה הקלורית ברוב דיאטות הבשר המסורתיות האחרות.
שלום – פרנסיסקו אלונסו, כריסטינה אסטבן, אנדריאה סרג', מריה־לואיזה בלסטאר, חיימה סנמרטין, קונסטנזה קלטאיוד וביאטריז אלאמר, על מדידת התדירות, המוטיבציה והאפקטים של צעקות וגידופים בזמן נהיגה ברכב.
כלכלה – לינדי הניו ליאנג, דאגלס בראון, הויוון ליאן, סמואל הניג, ד׳ לאנס פריס וליסה קיפינג, על מחקר שבדק האם יעיל לעובדים להשתמש בבובות וודו כדי לנקום בבוסים מתעללים.
רבייה – ג'ון ברי, ברוס בלאנק ומישל בוילאו, על שימוש בבולי דואר כדי לבדוק אם איבר המין הגברי מתפקד כראוי, כמתואר במחקרם "ניטור ההתפתחות של זקפות לילה עם בולים״.
2019

רפואה – סילבנו גלוס, שאסף ראיות המראות שפיצה טובה לבריאות, אם היא הוכנה ונאכלה באיטליה.
כימיה – שיגרו וטנאבה, מינקו אונישי, קאורי אימאי, אייג'י קוואנו וסייג'י איגארשי, שהעריכו את כמות הרוק הממוצעת שמייצרים ביום ילדים בני חמש.
ביולוגיה – לינג־ג'ון קונג, הרברט קרפז, אגניישקה גורקה, אלכסנדרה אורבנק, ריינר דומקה ותומש פטרק, שהראו שלתיקנים חיים ומתים יש תכונות מגנטיות שונות.
אנטומיה – רוג'ר מיוסט ובורס בנגודיפה, שמדדו א־סימטריה בטמפרטורת האשכים של דוורים צרפתים עם ובלי בגדים.
חינוך רפואי – קארן פריור ותרזה מק'קין, שהשתמשו בקליקר, כלי המשמש באילוף כלבים ודולפינים, כדי לאמן מנתחים לבצע ניתוח אורתופדי.
פסיכולוגיה – פריץ שטראק, שהראה בשנת 1988 שהחזקת עט בפה באופן שיוצר חיוך גורמת לתחושת שמחה, ועל השתתפותו במחקר שהראה שלא.
שלום – גאדה א׳ בן סייף, אלכסנדרו פאפויו, ליליאנה בנארי, פרנסיס מקגלון, שון ג' קווטרה, ייונג־הואק צ'אן וגיל יוסיפוביץ', שמיפו אילו אזורים בגוף הכי כיף לגרד.
הנדסה – אימאן פרח־בח'ש, שב־2017 רשם פטנט על מכונה להחלפת חיתולים לתינוקות אנושיים.
כלכלה – חאביפ גדיק, טימותי א׳ ווס ואנדראס ווס, שבדקו אילו שטרות מעבירים הכי טוב בקטריות מסוכנות.
פיזיקה – פטרישיה יאנג, אלכסנדר לי, מיילס צ'אן, אלין מרטין, אשלי אדוארדס, סקוט קארבר ודייוויד הו, שבדקו איך ולמה הוומבטים מפרישים גללים קובייתיים.
2020

אקוסטיקה – סטפן רבר, טקשי נישימורה, ג'ודית ג'ניש, מארק רוברטסון וטקומסה פיץ', שגרמו לאליגטורית לשאוג בחדר אטום ומלא אוויר מועשר בהליום.
פסיכולוגיה – מירנדה גיאקומין וניקולס רול, על תכנון שיטה לזיהוי נרקיסיסטים באמצעות הגבות שלהם.
שלום – ממשלות של הודו ופקיסטן, שהדיפלומטים שלהם דופקים אחד לשני בדלת באמצע הלילה ובורחים לפני שמישהו עונה.
פיזיקה – איוון מקסימוב ואנדריי פוטוטסקי, שקבעו באמצעות ניסוי מה קורה לצורה של תולעי אדמה חיות כאשר הן מורעדות בתדרים גבוהים.
כלכלה – כריסטופר ווטקינס, חואן דייוויד לאונגומז, ז'אן בווט, אגניישקה ז'לאז'נייביץ', מקס קורבמאכר, מרקו אנטוניו קוריה וארלה, אנה מריה פרננדס, דניאלה וואגסטף וסמולה בולגן, שניסו לכמת את היחסים בין אי־השוויון הלאומי בהכנסות של מדינות שונות והכמות הממוצעת של נשיקות מפה־לפה.
ניהול – שי גואנג־אן, מו טיאן־שיאנג, יאנג קאנג־שנג, יאנג גואנג־שנג ולינג שיאן־סי, חמישה רוצחים שכירים מסין שניהלו משימת התנקשות באופן הבא: לאחר שקיבל את התשלום לביצוע הרצח, שי גואנג־אן העביר את המשימה למו טיאן־שיאנג, שהעביר את המשימה ליאנג קאנג־שנג, שהעביר את המשימה ליאנג גואנג־שנג, שהעביר את המשימה ללינג שיאן־סי, כאשר כל רוצח מקבל אחוז קטן יותר ויותר מהשכר, ואף אחד לא באמת מבצע את הרצח.
אנטומולוגיה – ריצ'רד וטר, שאסף עדויות לכך שאנטומולוגים רבים מפחדים מעכבישים, שאינם חרקים.
רפואה – ניאנקה וולינק, דמיאן דניס וארנוד ואן לון, על אבחון מצב רפואי חדש: מיסופוניה, מצוקה הנוצרת משמיעת אנשים אחרים לועסים.
חינוך רפואי – גורבנגולי ברדימוחמדוב נשיא טורקמניסטן, ולדימיר פוטין נשיא רוסיה, דונלד טראמפ נשיא ארצות הברית, רג'פ טאיפ ארדואן נשיא טורקיה, אלכסנדר לוקשנקו נשיא בלארוס, אנדרס מנואל לופס אוברדור נשיא מקסיקו, נרנדרה מודי ראש ממשלת הודו, בוריס ג'ונסון ראש ממשלת בריטניה וז'איר בולסונארו נשיא ברזיל, על שימוש במגפת הקורונה כדי ללמד את העולם שלפוליטיקאים יכולה להיות השפעה גדולה ומיידית יותר על חיים ומוות מאשר לרופאים ומדענים.
מדעי החומר – מתין ארן, מייקל בבר, ג'יימס נוריס, אליסה פרון, אשלי רוטקוסקי, מייקל וילסון ומרי אן ראגאנטי, על שהראו שסכינים מצואה אנושית מוקפאת לא עובדות היטב.
2021

ביולוגיה – סוזן שולץ, רוברט אקלנד ויוסט ואן דה וייר, על ניתוח הווריאציות של גרגור, צרצור, מלמול, יללה, גניחה, חריקה, שריקה, נהמה, נביחה וגרסאות נוספות של דרכי תקשורת בין בני אדם וחתולים.
אקולוגיה – לילה סאטרי, אלבה גווילן, אנג'לה וידל־ורדו ומנואל פורקר, על שימושם באנליזה גנטית כדי לזהות מינים שונים של בקטריות המצויות במסטיקים שדבוקים למדרכות במדינות שונות ברחבי העולם.
כימיה – יורג ויקר, ניקולאס קראוטר, בטינה דרסטרוף, כריסטוף סטונר, אפסטראטיוס בורטסוקידיס, אכים אדטבאוור, יוכן וולף, תומאס קלופפל, סטפן קראמר וג'ונתן ויליאמס, על שבדקו את האוויר בתוך אולמות תיאטרון במטרה לבדוק האם הריחות שמפיק הקהל מושפעים מעידים על כמות האלימות, מין, התנהגות א־חברתית, שימוש בסמים וניבולי הפה בסרט.
כלכלה – פאבלו בלאבטסקיי, על התגלית שהשמנת יתר של פוליטיקאים יכולה להוות אינדיקציה לשחיתות במדינה.
רפואה – אולקיי סם בולוט, דארה אולאדוקון, בורקארד ליפרט וראלף הוהנברגר, על שהמחישו כי אורגזמה יכולה להיות אפקטיבית לא פחות ממסירי גודש בהקלה על הנשימה.
שלום – אית'ן בסריס, סטיבן ניילווי ודויד קרייר, על שבחנו את ההשערה על פיה בני אדם פיתחו זקנים במטרה להישמר מפני אגרופים לפנים.
פיזיקה – אלסנדרו קורבטה, ג'אספר מיוסן, צ׳ונג־מין לי, רוברטו בנזי ופדריקו טוצ'י, על עריכת ניסוי הבודק מדוע הולכי רגל לא מתנגשים באופן עקבי בהולכי רגל אחרים.
קינטיקה – היסאשי מוראקמי, קלאודיו פליצ'יאני, יוטה נישיאמה וקוטסוהירו נישינארי על עריכת ניסוי הבודק מדוע הולכי רגל לעיתים מתנגשים בהולכי רגל אחרים.
אנטומולוגיה – ג'ון מולרנן ג'וניור, רוג'ר גרות'האוס, צ'ארלס האמונד וג'יי למדין, על מחקרם "שיטה חדשה לבקרת ג'וקים בצוללות".
תחבורה – רובין רדקליף, מארק יאגו, פיטר מורקל, אסטל מורקל, פייר דו פריז, פייט בייטל, בירגיט קוטינג, באקר מנואל, יאן הנדריק דו פריז, מישל מילר, ג'וליה פליפה, סטיבן פארי ורובין גליד, שבדקו באמצעות ניסוי האם יותר בטוח להטיס קרנפים בעודם הפוכים.
2022

קרדיולוגיה יישומית – אליסקה פרוצ'אקובה, אליו סיאק־שי, פרידריקה ברנס, דניאל לינד ומריסקה קרט, שחיפשו ומצאו ראיות לכך שכאשר בני זוג נפגשים לראשונה ומרגישים משיכה אחד כלפי השני, פעימות הלב שלהם מסתנכרנות.
ספרות – אריק מרטינז, פרנסיס מוליקה ואדוארד גיבסון, שבדקו מה הופך מסמכים משפטיים לקשים להבנה שלא לצורך.
ביולוגיה – סולימרי גרסיה־הרננדז וגלאוקו מצ׳אדו, שחקרו האם ואיך עצירות משפיעה על סיכויי ההזדווגות של עקרבים.
רפואה – מרסין יאסינסקי, מרטינה מסייבסקה, אנה ברודזיאק, מיכל גורקה, קמילה סקביירובסקה, ויסלב ידרז'יצ'ק, אגניישקה טומאשבסקה, גז'גוז' באסק ואמיליאן סנרסקי, שהראו שכאשר מטופלים עוברים סוגים מסוימים של כימותרפיה רעילה, הם סובלים פחות תופעות לוואי כואבות אם אחד המרכיבים הרגילים מוחלף בגלידה.
הנדסה – ג'ן מטסוזקי, קזואו אוהוצ׳י, מסארו אוהרה, יושיוקי אואנו וגורו אימורה, שניסו למצוא את השימוש היעיל ביותר שאנשים יכולים לעשות באצבעות שלהם כשהם מסובבים ידית.
היסטוריה של האומנות – פיטר דה סמט וניקולס הלמוט, על מחקרם ״גישה רב־תחומים לסצנות חוקן פולחניות על קדרות מאיה עתיקה.
פיזיקה – פרנק פיש, ז׳י־מינג יואן, מינגלו צ׳ן, לייבינג ג׳ייה, צ'וניאן ג'י ואטילה אינצ'יק, שניסו להבין איך ברווזונים מצליחים לשחות במבנה.
שלום – ג'ונהוי וו, סזבולק סזמדו, פט ברקלי, ביאנקה בירסמה, טרנס דורס, סרג'יו לו לקונו, אניקה ניפר, קים פיטרס, ווג'טק פרשפיורקה, ליאו טיוחין ופול ואן לנג׳, על פיתוח אלגוריתם שעוזר לרכלנים להחליט מתי להגיד את האמת ומתי לשקר.
כלכלה – אלסנדרו פלוצ'ינו, אלסיו עמנואל ביונדו ואנדראה רפיסארדה, שהסבירו, בצורה מתמטית, מדוע לעיתים קרובות הצלחה מגיעה לא למוכשרים ביותר, אלא לברי המזל.
הנדסת בטיחות – מגנוס ג׳נס, על פיתוח בובת מבחן ריסוק בדמות אייל קורא.
2023

כימיה וגאולוגיה – יאן זלסייביץ', שהסביר למה הרבה מדענים אוהבים ללקק סלעים.
ספרות – כריס מולין, ניקול בל, מריטה טורונן, ארינה בחרין ואקירה או׳קונור, שחקרו את התחושה שאנשים מרגישים "כשהם חוזרים על אותה מילה הרבה, מאוד, מאוד, מאוד, מאוד, מאוד, מאוד, מאוד פעמים".
הנדסת מכונות – טה פאיה יאפ, זן ליו, אנופ רג׳פאן, טרבור שימוקוסו ודניאל פרסטון, על ״החייאת״ עכבישים מתים כדי להשתמש בהם בתור צבתות מכניות.
בריאות הציבור – סונג־מין פארק, על המצאת ״שירותי סטנפורד״, מכשיר שמשתמש במספר טכנולוגיות – כולל מקל מדידה לבדיקת שתן, מערכת ראייה ממוחשבת לניתוח הצרכים, חיישן טביעת־ישבן ומצלמת זיהוי וחיבור בזק – כדי לנטר ולנתח במהירות את החומרים שבני אדם מפרישים.
תקשורת – מריה חוזה טורס־פריוריס, דיאנה לופז־ברוסו, אסטלה קמארה, סול פיטיפלדי, לוקאס סדינו, אגוסטין איבניז, מרסלו ברטיאר ואדולפו גרסיה, שחקרו את הפעילות המנטלית של אנשים המומחים בדיבור הפוך.
רפואה – כריסטין פאם, בובאק הדאיאטי, קיאנה האשמי, אלה קסוקה, טיאנה מאמאג'אני, מרגיט ג'והאש, ג'יימי ויקנהייזר ונטשה מסינקובסקה, שהשתמשו בגופות כדי לבדוק האם יש מספר זהה של שערות בשני הנחיריים.
תזונה – הומיי מיאשיטה והירומי נקמורה, שבדקו איך קשיות ומקלות אכילה מחושמלים ישפיעו על הטעם של האוכל.
חינוך – קייטי טאם, סיאנאה פון, יקטוריה הואי, וייננד ואן טילבורג, כריסטי וונג, ויויאן קוונג, ג'יג'י יואן וכריסטיאן צ׳אן, שחקרו באופן שיטתי את השיעמום של מורים ותלמידים.
פסיכולוגיה – סטנלי מילגרם, לאונרד ביקמן ולורנס ברקוביץ', שעשו ניסויים ברחוב כדי לראות כמה הולכי רגל יסתכלו למעלה כשהם רואים זרים מסתכלים למעלה.
פיזיקה – בייטו פרננדס קסטרו, מריאן פניה, אנריקה נוגיירה, מיגל גילקוטו, אספרנסה ברולון, אנטוניו קומסניה, דמיאן בופארד, אלברטו נאווירה גרבאטו וביאטריס מוריניו־קרבאלידו, על מדידת ההשפעה של הזדווגות דגי אנשובי על הערבול של מי האוקיינוס.