stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אזוואק
היסטוריה של הגזע

מקור הגזע הוא בכלבי רוח שהובאו עם שבטי נודדים מהמזרח הקרוב לצפון אפריקה ומשם חצו את מדבר הסהרה. מוצאו בעמק האזוואק, בדרום מדבר סהרה באפריקה, שם שימש ככלב ציד וכלב שמירה במחנות נוודים וגודל על ידי שבטי הטוארג. האזוואק הוא השם המקומי לעמק הנהר ניג'ר והמקומיים קוראים לכלב אידי-אידי או אסקאס. לאירופה הגיע בשנות השבעים על ידי דיפלומט יוגוסלבי שקיבל במתנה כלבת אזוואק ואחר כך לצרפת. לארצות הברית בתחילת שנות ה-80, בשנת 1891 הוכר כגזע.
ארצות המוצא של הגזע עד היום הן ארצות הסהל - דרום הסהרה: מאלי, מאוריטניה, בורקינה פאסו וניז'ר. הגזע קנה לו באירופה ובארצות הברית מעריצים רבים הן בקרב מגדלים והן בקרב אומנים וציירים בשל דמותו האלגנטית והמיוחדת ובשל אופיו האצילי. באירופה וארצות הברית, פועל ארגון A.B.I.S. ששם לו למטרה לשמור את המשך קיום הגזע בארצות המקור שלו ובקרב המגדלים המקוריים הסובלים מתוצאות של שנות בצורת קשות ומלחמות אזרחים. ארגון א.ב.י.ס. מקיים משלחות לסהרה ופועל להקמת בתי ספר, מפעלי הזנה ומקורות תעסוקה לבני הטוארג גם כדי שיוכלו לשמר את גידול הכלבים המיוחדים האלה. בארץ קיים לגזע בית גידול אחד בבעלות ד"ר צחי נבו.
ייעודו של גזע זה היה הן לציד והן לשמירה.
מבנה כללי

האזוואק הוא גזע בריא ועמיד שתהליכי הברירה האכזריים במדבר הכתיבו לו במהלך הדורות מבנה המאפשר לו לשרוד בתנאים הקיצוניים של מדבר הסהרה.
האזוואק מייצג היטב את כלבי הרוח האוריינטלים ומהווה מעין נקודת שיא בהתפתחותם. כמו כלבי רוח אוריאנטלים נוספים: האפגני, הסלוקי והסלוגי, הוא בעל מבנה קצר יחסית ולמעשה זהו הכלב היחיד שאמור להיות יותר גבוה מארוך וצלליתו בהתאם כשל מלבן עומד. המבנה הקצר והדק, מאפשר ריצה למרחקים ארוכים תוך שימור מקסימלי של אנרגיה ויכולת להתיש גם את חיות הציד המסוגלות לנוס למרחקים ארוכים. החזה העמוק מאוד והזיוותים המיוחדים ברגליו מאפשרים ריצה מהירה לאורך זמן רב תוך חיסכון באנרגיה, וגם משווים להליכתו ולריצתו את המראה הקופצני הטיפוסי.
אופי

בשל נטיתו לשמור על הבית, נטייה שמנוצלת גם על ידי המגדלים המקוריים של הגזע- שבטי הטוארג, יש לחשוף את הגור ככל האפשר לאנשים זרים ולסיטואציות שונות ולהשקיע בחיברות של הכלב.
אקבש

| --- | --- |

 ארץ מוצא:  טורקיה
 שימושים:  כלב שמירה ורעיית צאן
 קבוצה:  כלבי שמירה ורעיית צאן
 תכונות
 משקל:  41-64 ק"ג לזכרים, 34-48 ק"ג לנקבות
 גובה כתפיים:  80-86 ס"מ לזכרים, 69-76 ס"מ לנקבות
 תוחלת חיים:  11 שנים
 אופי:  קשוח עד אלים כלפי זרים, ידידותי לבני המשפחה
 אילוף:  הסתגלות בינונית
 תיאור:  צבע - לבן, לעיתים גוונים של חום בהיר באוזניים
אקבש (בטורקית: Akbaş או בתעתיק לאנגלית: Akbash - צירוף המילים של "ראש" ו"לבן") הוא גזע של כלב רועים ושמירה שמקורו במערב טורקיה. האקבש לצד גזע הקרבש ("ראש שחור") הם כלבי הרועים הטורקיים המוכרים על ידי גופי כלבנות שונים כחלק מהגזעים הרשמיים של טורקיה.
היסטוריה

בשל הדמיון הרב בין שני הגזעים, משערים שהאקבש מוצאו בכלבי פירנאי ענק שיובאו לטורקיה. עם זאת, היו גם חוקרים שניסו להציע כי מקורו של הגזע בכלבים דמויי מסטיף שהתקיימו באימפריה החתית לפני 3000 שנה בשטחי טורקיה המודרנית.
האקבש הוא כלב שמירה אידיאלי בשל אופיו המתנער מזרים, קנאי לגבי הטריטוריה שלו, היותו בעל אינטליגנציה גבוהה, וגילויי אמפתיה מצדו לבני משפחתו ולבעלי החיים שהוא גדל אתם (לרוב, חיות משק). זאת ועוד, בשל העובדה שראייתם של טורפים כגון זאבים ודובים מוגבלת מבחינת ראיית צבעים, צבעו הלבן של האקבש המצוי בין כבשים עשוי לסייע לכלבים מגזע זה שיתקפו את הטורפים במפתיע כאשר אלה ינסו לפגוע בצאן.
במרוצת השנים הוכלאו פרטי אקבש עם פרטי קרבש כדי ליצור את הגזע כלב רועים אנטולי, המוכר כגזע נפרד, נכון ל-2021.
בישראל מגודל הגזע בבית גידול ייעודי במושב קשת שברמת הגולן.
מבנה גוף

האקבש הוא כלב בעל מבנה גוף רזה ובעל פרווה דלה יותר מאשר מקבילו הפירנאי, מה שמקנה לו זריזות וקלות תנועה בעודו על המשמר. אוזניו שמוטות מטה, מה שיעיל כנגד צליל הרוח שנוטה להרדים כלבים עם אוזניים זקופות. הפרווה של האקבש עבה דיו כדי לשמש כהגנה מפני נשיכות יריביו וכחימום הכלב בתנאי קור עזים השוררים בהרי טורקיה. בשל גודלו הכלב זקוק למרחב מחיה גדול כדי שיוכל לנוע בחופשיות על פני מרחקים, שכן יש לו נטייה לעלייה במשקל ובשל כך עצמותיו נוטות להתנוון כתוצאה ממחלת אגן תורשתית השכיחה בגזעי ענק. אם הכלב גדל בסביבה עירונית שאינה מתאימה לו בשל אופיו הכפרי-מרחבי ייתכן שיפתח טמפרמנט חם-מזג ותוקפני לעיתים, אפילו כלפי קרוביו. סביבת גידול חמה עשויה לגרום לנשירת פרווה ניכרת לעין.
אורך חיים

כמו כל גזעי הכלבים הגדולים, תוחלת החיים של גזע האקבש היא 10–11 שנה, אף על פי שישנם מקרים של כלבים מגזע זה שחיו מעבר לגילאים אלה.
ברנר זננהונד

| --- | --- |

ברנר זננהונד
 ארץ מוצא:  שווייץ
 שימושים:  כלב נשיאת משאות במקור, כלב שמירה וליווי. חילוץ והצלה במפולות שלגים וברעידות אדמה.
 קבוצה:  פינצר, שנאוצר ודמויי דוגה
 תכונות
 משקל:  36-44 ק"ג
 גובה כתפיים:  58-68 ס"מ
 גובה:  66 ס״מ 
 תוחלת חיים:  9- 13 שנים
 אופי:  שופע טוב לב וסבלני, זקוק לחברה אנושית ולחיבה.
 אילוף:  הסתגלות גבוהה
 תיאור:  בעל פרווה מבהיקה בשלושה צבעים ועליה סימנים ייחודיים.
 
ברנר זננהונד הוא גזע כלב הרים ברניזי גדול, אחד מארבעה גזעי כלבים מסוג זננהונד הבאים מהאלפים השווייצריים.
השם זננהונד נגזר מהמושג "זנה" (Senne) בגרמנית שפרושו מרעה אלפיני, ו"הונד" (Hund) שפרושו בגרמנית כלב. ברנר מתייחס לאזור המוצא של הגזע - קנטון ברן בשווייץ. במקור, שימושו הכלבים הגדולים בחוות האזור גם כבהמות משא וכמושכי עגלות.
היסטוריה של הגזע

כמו כל הכלבים, הברניזי הוא צאצא של הזאב. במקור נקרא הגזע Godly וגודל באזור העיירה הקטנה (Dürrbach) שבו הכלבים הגדולים היו נפוצים במיוחד. סביר להניח שכלבי המסטיף הרומאיים הוכלאו עם כלבים ששימשו לשמירת עדרים ואשר היו מסוגלים לעמוד בתנאי מזג האוויר הקשים של האלפים, כך גם הצליחו לרכך את מזגם של המסטיפים. כלבי הברנר זננהונד שימשו לאחר מכן כמושכי עגלות ומרעה. במהלך המאה ה-19 הגזע כמעט ונעלם. בשנות 1900 המוקדמות, מגדלים הציגו כמה פרטים של הכלבים גדולים בתצוגות בברן, ובשנת 1907 מגדלים ספורים מאזור בורגדורף ייסדו את מועדון הגזע הראשון, "Schweizerische Dürrbach-Klub" וכתב העת הראשון Standard שהגדיר הכלבים כגזע נפרד. בשנת 1910 כבר היו 107 חברים רשומים במועדון הגזע.
מבנה כללי

לברניזי יש פרווה מבהיקה בשלושה צבעים ועליה סימנים ייחודיים: "מעיל" שחור עם חזה לבן או סימנים בצבע חלודה מעל העיניים, צידי הפה, מול הרגליים, וכמות קטנה סביב החזה הלבן. פרוותם רכה ומשיית ושכבת השיער התחתונה שלהם עבה במיוחד. כאשר מסתכלים מהחזית, רואים מעין פרסת סוס לבנה סביב האף וצלב לבן "שווייצרי" על החזה. "נשיקה שווייצרית" היא סימן לבן הנמצא בדרך כלל מאחורי הצוואר, אבל עשוי להיות חלק מן הצוואר. כמו שאר הזננהונדים, מדובר בכלבים חזקים ומוצקים בעלי עצמות אדירות, כתפיים חזקות במיוחד ופסיעות ארוכות ויציבות. הם מגיעים לגובה ולאורך המרבי שלהם בסביבות גיל 15 חודשים, אולם ייתכן שיחלפו עוד שנתיים או 3 בטרם יגיעו לבגרות מלאה. הנקבות מעט קטנות יותר מהזכרים.
אופי

הזננהונד הם כלבים משפחתיים שאוהבים את כל בני המשפחה, ולכן מהווים בני לוויה מעולים. אלה כלבים שופעי טובי לב וסבלניים הטובים במיוחד עם ילדים. הם זקוקים לחברה אנושית ולחיבה. הם נובחים כדי להודיע על התקרבות זרים, אולם נרגעים במהרה. אם חושפים אותם לחתולים, סוסים ולחיות בית אחרות בגיל צעיר, הם יקבלו אותם. כמה מהם יכולים להיות דומיננטיים מאוד ביחסם לכלבים אחרים. הכלבים יכולים לקפוץ לגובה רב ויש להזהר איתם שלא ימשכו חזק מידי או שיפחידו אנשים זרים.
הברנרים הם כלבים חכמים, נכונים להשביע רצון וקלים יחסית לאילוף, כל עוד הוא מתבצע בגיל צעיר. על כן, הברנר זננהונד הוא אחד הגזעים הפופולריים של כלב משטרה.
טימי, כלב טיפולי. הוא ואחיו טדי מסייעים למטופלים המאושפזים בבתי חולים.
יעל ארקין

| --- | --- |
יעל ארקין, מנכ"לית עמותת "תנו לחיות לחיות", מחזיקה בידה גור כלבים
יעל ארקין, מנכ"לית עמותת "תנו לחיות לחיות", מחזיקה בידה גור כלבים
 לידה:  27 בנובמבר 1965 (בת 59) גבעתיים, ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקצוע:  מנכ"לית עמותת "תנו לחיות לחיות"
יעל ארקין (נולדה ב-27 בנובמבר 1965), היא פעילה למען זכויות בעלי חיים ומנכ"לית עמותת "תנו לחיות לחיות" מאז שנת 2010. במרוצת השנים קידמה ויצרה עשרות פרויקטים למען מטרה זו.
ארקין מקדמת בארץ את פרויקט עקר-חסן-החזר לכלבים ופועלת רבות בכנסת, בעזרת צוותים מקצועיים, לקידום חוקים שנושאם רווחתם של בעלי החיים.
שנותיה הראשונות

ארקין נולדה לרות ואליעזר ארקין, ילידי הארץ. סבה וסבתה מצד אביה עלו מפולין והקימו בישראל מפעל הטקסטיל א. ארקין ביח"ר לאריגה. המפעל נוהל על ידי אביה ובהמשך על ידה ועל ידי אחותה.
ילדותה עברה בגבעתיים, ובמהלך מלחמת יום הכיפורים עברה עם משפחתה לרמת אביב, שם גדלה וסיימה את לימודיה בתיכון אליאנס. יעל היא אחות בכורה לענת מרש ואילון ארקין.
בגיל 12 הפכה יעל לצמחונית לאחר שנחשפה בטיול שנתי לשחיטת תרנגולת בשוק בעכו. בשנת 2010, בעקבות מינויה לתפקיד מנכ"לית "תנו לחיות לחיות" והחשיפה לתנאי בעלי החיים בתעשיית המזון, עברה ללטבעונות מתוך מחויבות אידאולוגית.
פעילות בעמותת תנו לחיות לחיות

את דרכה בעמותת "תנו לחיות לחיות" החלה בשנת 1991, כחברת ועד בהתנדבות. בשנת 1998 פעלה למען הקמת מרפאות וטרינריות מסובסדות על ידי המדינה ברחבי הארץ. במרוצת השנים הוקמו שלוש מרפאות חברתיות, המעניקות טיפולים זולים ומקלט לבעלי חיים חסרי בית. שלוש המרפאות ממוקמות בכפר רות (בעיקר עבור עיקורים וסירוסים), ברמת גן ובאשקלון.
בשנת 2010 מונתה למנכ"לית העמותה. משנת 2017 הפעילה יוזמה חדשה בשם "עקר-חסן-החזר" עבור כלבים משוטטים. מטרת הפרויקט היא לצמצם את אוכלוסיית הכלבים המשוטטים, ולעצירת הריגתם. הסבב הראשון בוצע בשיתוף עם צבא ההגנה לישראל, ובו עוקרו וסורסו כלבים מחמישה בסיסים צבאיים שונים.
פעילות בעמותת תנו לחיות לחיות > מלחמת חרבות ברזל

לאחר פניות מתושבי העוטף ניהלה ארקין קמפיין לגיוס תרומות לעיקור ולסירוס 1,000 חתולים באזור. בתגובה לירידה במספר האימוצים, יזמה ארקין פרויקט "אומנה לחיים", המעניק תמיכה למשפחות שאימצו בעלי חיים מבוגרים, נכים או חולים, תוך סבסוד מלא של טיפוליהם הרפואיים.
חקיקה > חוקים שעברו ביוזמת ארקין[דרוש מקור]

חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון מס' 5), התשע"ז 2017-צמצום התרבות
תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (גידול חזירים והחזקתם לצרכים חקלאיים), תשע"ה-2015
תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (גידול תרנגולות מטילות והחזקתן בלולים לצרכים חקלאיים), תשפ"ב-2022
תקנות צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (החזקה שלא לצרכים חקלאיים), תשס"ט-2009
תקנות להגנת חיית הבר (תיקון), התשפ"א - 2020 (איסור סחר בפרוות)
חקיקה > הצעות חוק שלא עברו

הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – כלבי הפקר), תשפ"א-2021
הצעת חוק לתיקון חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – הגבלת קשירת כלבים) התשפ"א–2021
הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איחוד סמכויות), התשפ"ג–2023
הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון - איסור שימוש באביזרים חשמליים), התשפ"ד-2024
טיוטת תקנות להגנת חיית הבר (הוראת שעה), התשפ"ב-2021 (איסור ציד ספורטיבי)
הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון - הרעלות), התשפ"ג-2022
הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – חובת עיקור של כלבות), התשפ"ב-2022
הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון - איסור ביצוע פעולות השחתה וריסון בבהמות), התשפ"ב-2022
הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – ענישה מזערית), התשפ"א–2020
הערות שוליים

↑  אתר רשמי תנו לחיות לחיות
↑  תנו לחיות לחיות, היסטוריה: מציעים אלטרנטיבה להרג כלבים משוטטים!, באתר תנו לחיות לחיות, ‏2.1.2022
↑  אלדה נתנאל, 'תנו לחיות לחיות' חונכת מרכז וטרינרי חדש באשקלון, באתר אשקלון נט, ‏15.1.2017
↑  תנו לחיות לחיות, נושאי תפקידים, באתר תנו לחיות לחיות, ‏2010
↑  ערן איצקוביץ, "הרג הכלבים המשוטטים יחמיר את המצב": האם ניתן לפתור את הבעיה בדרום הארץ?, באתר ישראל היום, ‏5.3.2024
אליפות צרפת בטניס 1947

| --- | --- |
 ענף:  טניס 
 תקופת התחרות:  14 ביולי 1947 – 27 ביולי 1947 (14 ימים) 
 מספר תחרות:  46 
 זוכה:  גברים:יוז'ף אשבות (הונגריה) נשים:פטרישה טוד (ארצות הברית) זוגות גברים:יוסטס פאנין/אריק סטרג'ס (דרום אפריקה) זוגות נשים:לואיז ברוף/מרגרט אוסבורן (ארצות הברית) זוגות מעורבים: שיילה סאמרס/אריק סטרג'ס (דרום אפריקה)
 
 → אליפות צרפת הפתוחה 1946 אליפות צרפת הפתוחה 1948 ← 
 
אליפות צרפת 1947 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי חימר באצטדיון רולאן גארוס בפריז. התחרויות התחילו ב-14 ביולי והסתיימו ב-26 ביולי. זו הייתה האליפות ה-46 מאז ייסודה. בשנים 1946-1947 התחרויות נערכו לאחר אליפות וימבלדון של אותה שנה.
לראשונה בתולדות הטורניר טניסאי צרפת לא השתתפו באף משחק גמר.
התחרות > תחרות הגברים

בתחרות זו השתתפו 82 טניסאים שחולקו ל-8 בתים. לקראת התחרות המשתתפים החזקים דורגו כדלקמן:
תום בראון (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בחצי הגמר
באדג' פאטי (ארצות הברית ארצות הברית), הודח בסיבוב הרביעי
מרסל ברנר (צרפת צרפת), הודח בחצי הגמר
איבון פטרה (צרפת צרפת), הודח ברבע הגמר
יוז'ף אשבות (הונגריה הונגריה), ניצח בתחרות
ג'ובני קוצ'לי (איטליה איטליה), הודח ברבע הגמר
אריק סטרג'ס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הפסיד בגמר
אנריקה מוראה (ארגנטינה ארגנטינה), הודח בסיבוב השלישי
מרצ'לו דל בלו (איטליה איטליה), הודח בסיבוב השלישי
ויליאם סידוול (אוסטרליה אוסטרליה), הודח בסיבוב השלישי
רוברט אבדלסלם (צרפת צרפת), הודח בסיבוב הרביעי
מריו בלרדינלי (איטליה איטליה), הודח בסיבוב הרביעי
ולדימיר צ'רניק (צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה), הודח בסיבוב השלישי
יוסטס פאנין (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודח בסיבוב הרביעי
ג'פרי פאיש (בריטניה בריטניה), הודח בסיבוב השני
טוני מוטרם (בריטניה בריטניה), הודח בסיבוב הרביעי
מנצח תחרות של שנת 1946 מרסל ברנר (צרפת צרפת) הודח בחצי הגמר. בגמר התחרות יוז'ף אשבות (הונגריה הונגריה) נפגש עם אריק סטארגס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) וניצח ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות הנשים

בתחרות הנשים השתתפו 38 טניסאיות שחולקו ל-4 בתים. כמו בתחרות הגברים, הטניסאיות החזקות זכו לדירוג:
מרגרט אוסבורן (ארצות הברית ארצות הברית), מנצחת תחרות 1946, הודחה בחצי גמר
דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית), הפסידה בגמר
לואיז ברוף (ארצות הברית ארצות הברית), הודחה בחצי הגמר
נלי לנדרי (צרפת צרפת), הודחה בסיבוב השני
פטרישה טוד (ארצות הברית ארצות הברית), ניצחה בתחרות
שיילה סאמרס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה ברבע גמר
מגדה רורק (רומניה רומניה), הודחה ברבע גמר
ז'וז'ה קרמצי (הונגריה הונגריה), הודחה ברבע הגמר
אלנה סטראובאובה (איטליה איטליה), הודחה בסיבוב השלישי
ידוויגה ינדז'ייובסקה (פולין פולין), הודחה בסיבוב השלישי
אליס וייוורס (לוקסמבורג לוקסמבורג), הודחה בסיבוב השלישי
אנה-מרי סגר (צרפת צרפת), הודחה בסיבוב השלישי
מרים דה בורמן (בלגיה בלגיה), הודחה בסיבוב השלישי
מרטה פטרדי (הונגריה הונגריה), הודחה בסיבוב השלישי
אנליזה בוסי (איטליה איטליה), הודחה בסיבוב השלישי
דורותי מולר (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה), הודחה בסיבוב השלישי
מנצחת תחרות 1946 מרגרט אוסבורן (ארצות הברית ארצות הברית) הודחה בחצי גמר. במשחק הגמר פטרישה טוד (ארצות הברית ארצות הברית) נפגשה עם דוריס הארט (ארצות הברית ארצות הברית) וניצחה ב-3 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות גברים

בתחרות השתתפו מספר זוגות. במשחק הגמר יוסטס פאנין ואריק סטרג'ס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) נפגשו עם תום בראון (ארצות הברית ארצות הברית) וביל סידוול (אוסטרליה אוסטרליה) וניצחו אותם ב-4 מערכות.
התחרות > תחרות זוגות נשים

בתחרות השתתפו 26 זוגות. במשחק הגמר מנצחות תחרות 1946 לואיז ברוף ומרגרט אוסבורן (ארצות הברית ארצות הברית) ניצחו את הזוג האמריקאי הנוסף דוריס הארט ופטרישה טוד בשתי מערכות. באותה שנה הן ניצחו גם באליפות ארצות הברית הפתוחה.
התחרות > תחרות זוגות מעורבים

בתחרות השתתפו 44 זוגות. במשחק הגמר שיילה סאמרס ואריק סטרג'ס (דרום אפריקה (1928–1994) דרום אפריקה) נפגשו עם ידוויגה ינדז'ייובסקה (פולין פולין) וכריסטיאן קרלוליס (רומניה רומניה) וניצחו בשתי מערכות.
פטרישה טוד (משמאל), מנצחת התחרות
תרנגול הבית

.
.
אפרוח של תרנגול
גזעי תרנגולים שונים
תרנגול מסוג Marans
זוג תרנגולי Old English Game
מגזע Sebright
קרב תרנגולים
תרנגולות בלול
תרנגול הבית  (שם מדעי: Gallus gallus domesticus) הוא עוף מבוית, הנפוץ ביותר מבין בעלי־החיים המבויתים ומבין כלל העופות על פני כדור הארץ. מספר התרנגולים שנשחטו לצורכי מזון בשנת 2009 מוערך בכ־52 מיליארד.
תרנגולים מוחזקים בידי האדם להפקת בשר, ביצים ונוצות, לגידול כחיות מחמד, ולעיתים לעריכת קרבות תרנגולים.
התרנגול הגאלי הוא הציפור הלאומית הלא־רשמית של צרפת.
שמו

בתנ"ך התרנגול אינו מוזכר בשמו, אך מקובל לחשוב, כי השם "שכוי" המוזכר בספר איוב: "מִי שָׁת בַּטֻּחוֹת חָכְמָה אוֹ מִי נָתַן לַשֶּׂכְוִי בִינָה" מזוהה עם התרנגול, כך על פי רוב הפרשנים והחוקרים. גם "זרזיר המתניים", המוזכר בספר משלי, מזוהה לפי התרגומים השונים עם התרנגול. וכן יש מפרשים המזהים אף את ה"בַּרְבֻּרִים" המוזכרים בספר מלכים עם התרנגול.
השם העברי תרנגול בא מהשפה השומרית דרך האכדית בצורה תר־לוגל, ופירושו הוא "עוף המלך". כאשר עברה המילה לעברית התחלפה ל' ב־נ' והמילה הפכה לתרנגול.
תרנגול זכר קרוי בעברית גם שכווי או גבר.
היסטוריה

מוצאו של תרנגול הבית בדרום־מזרח אסיה, ששם מצויים בימינו ארבעה מיני תרנגולי־בר. בעבר העריכו שהתרנגול בוית מתרנגול הבנקיבה, אך כיום מקובל שהיה מעורב אב קדמון נוסף שממנו התפתחו הגזעים האסייתיים של תרנגול הבית. לדעת אחרים, כל ארבעת מיניו של תרנגול־הבר מעורבים בהתפתחות תרנגול הבית.
התרנגול הוא עוף שוכן קרקע, שבה הוא מוצא את מזונו. גם מקום הטלת הביצים והדגירה הוא בדרך כלל במקום מסתור קרקעי. האפרוחים הבוקעים מהביצים יכולים ללכת או לרוץ בעקבות אימם, ואין להם יכולת תעופה עדיין. התרנגול הבוגר מסוגל לעוף למרחקים קצרים, דבר המסייע לו להגיע לענפי עצים ובכך לחמוק מטורפים. זה גם המקום המועדף עליו ללינת לילה.
ראשית ביותו של התרנגול החלה בסביבות שנת 3000 לפנה"ס בתרבות עמק האינדוס. ביותו של התרנגול שינה רבות את תכונותיו – הוא הביא לעלייה בגודלו ובמשקלו, ובזנים התעשייתיים - לאובדן כושר התעופה שלו. לאחר ביותו בצפון התת־יבשת ההודית, התפשט התרנגול מערבה למסופוטמיה בסביבות האלף הראשון לפני הספירה, אם כי בתחילה עדיין היה השימוש בו מועט מאוד.
מניחים שהתרנגול חדר לארץ ישראל בתקופת הברונזה המאוחרת בארץ ישראל או בתחילת תקופת הברזל, כפי שעולה מממצאי עצם שנמצאו בתל לכיש ובתל חשבון בשכבות המתוארכות לתקופה זו. נמצאו גם שרידים של תרנגול באתר ה'עופל' בירושלים מתקופת הברזל השנייה, שהיה מיושב עד המצור על ירושלים (588 לפנה"ס). נמצאו גם שתי טביעות חותם (אחת מתל א־נצבה) שבהן מופיעות דמויות תרנגולים בעמדת קרב, ואיור על כד מגבעון. ממצאים אלו מתוארכים למאה השביעית לפנה"ס והמאה השישית לפנה"ס. דומה שבתחילה הייתה חשיבותו של התרנגול בכלכלה הים תיכונית מועטה. נראה שרק מתקופת הברזל השנייה הוא החל להשתלב בכלכלת ארץ ישראל, וגם אז הייתה חשיבותו קטנה לעומת בשר יונה וציפורים אחרות.
גם בקרב היוונים הקדמונים לא היה גידול התרנגול נפוץ במיוחד, והם כינו אותו "העוף הפרסי" או "העוף המדיי", בשל זיהויו עם מקורותיו המזרחיים. רק בתקופת האימפריה הרומית גידול התרנגולים החל להיות נפוץ מאוד גם במערב, והפך לאחד הענפים המרכזיים של חקלאות החי.
אינטליגנציה וחישה

מחקר שנערך בשנת 2005 מצא כי תרנגולת הבית מסוגלת להפגין שליטה עצמית בציפייה לתגמול מאוחר יותר. על התרנגולות נערך ניסוי דומה למבחן המרשמלו – מהתרנגולות נדרש ללחוץ על כפתור בשביל לקבל מזון. תרנגולת שהייתה מוכנה לחכות 2–3 שניות לפני שלחצה קיבלה כמות קטנה של אוכל. תרנגולת שחיכתה 22 שניות קיבלה כמות גדולה הרבה יותר. בכתשעים אחוז מהפעמים העדיפו התרנגולות לחכות.
מחקר שנערך על תרנגולים מזנים שונים ופורסם בשנת 2023 טוען כי לתרנגולים יש יכולת זיהוי עצמי במראה.
אינטליגנציה וחישה > תפיסה מרחבית

נטען כי תרנגולות מבינות קביעות אובייקט, כלומר שהן מחפשות עצם במקום שבו נראה לאחרונה בלי לראות אותו. תוצאות סותרות הושגו במחקרים בשאלה אם תרנגולות מסוגלות לחזות מיקום של עצם נע כשהוא יוצא משדה הראייה. התפיסה המרחבית נלמדת ומשתפרת כשהתרנגולת נחשפת לגירויים חזותיים בשבועות החיים הראשונים. המידע הסביבתי מעובד בצידו הימני של ההיפוקמפוס ולכן התרנגולת לומדת טוב יותר על סביבתה ממידע הנקלט בעין שמאל.
אינטליגנציה וחישה > אינטליגנציה חברתית

ניסוי שנערך באוניברסיטת בריסטול בבריטניה תוך שימוש במכשירי הדמיה, מצא כי תרנגולות מסוגלות להפגין אמפתיה כלפי תרנגולות אחרות וכלפי אפרוחיהן, וכי הן מגלות רמות מתח גבוהות יותר כאשר אפרוחיהן במצוקה. במהלך הניסויים התברר לחוקרים, שכל התרנגולות הראו באופן ברור תגובה גופנית והתנהגותית של עקה, כמו עליית טמפרטורת הגוף והערנות, הגברת קצב הלב וקריאות תקשורתיות, בתגובה למצוקת אפרוחיהן. במחקר בריטי נוסף לא נמצאו ראיות לכך שלתרנגולות יש העדפה לשכנותיהן בלול, העשויה ללמד על קשרי חברות ביניהן.
אינטליגנציה וחישה > הבעת רגשות

נמצא כי במקרים רבים בני אדם מסוגלים להבחין לפי קרקור התרנגולות האם הן שמחות או מתוסכלות.
תרנגולים בתעשייה החקלאית

רביית התרנגולים במשק המתועש המודרני מתבצעת על ידי הדגרה מלאכותית. הביצים מוטלות בלולי רבייה מיוחדים, שבהם יש זכר אחד על כל עשר נקבות. לאחר ההטלה נלקחות הביצים ומושמות במדגרה אשר מחקה את תנאי הדגירה הטבעיים, על ידי שמירה על טמפרטורה ולחות קבועים, אוורור נאות, וגלגול של הביצים מדי פעם.
כיום, בעקבות תיעוש ענף הלול, מתקיימת הפרדה כמעט מוחלטת בין השימוש בתרנגולים לתעשיית הבשר ובין השימוש בהם לתעשיית הביצים. שתי התעשיות משתמשות בגזעים נפרדים של תרנגולים המותאמים לצורכיהן השונים. נוסף על כך קיימים כמה סוגי לולים ומערכיהם שונים בהתאם לשימוש.
תרנגולים בתעשייה החקלאית > תעשיית הבשר

לתעשיית הבשר פותחו גזעי תרנגולים שהותאמו על ידי ברירה מלאכותית לגדילה בקצב מואץ ולממדים גדולים, בפרט של האיברים בעלי הערך הכלכלי הגבוה יותר, כגון החזה, הכנף והכרעיים. הגזעים הנפוצים בתעשיית הבשר הם קוב ורוס, הגדלים במהירות גבוהה, ומגיעים לגודל ראוי לשיווק כבר בהיותם בני 35 ימים.
תרנגולים בתעשייה החקלאית > תעשיית הביצים

התרנגולת בטבע מטילה כעשר ביצים בשנה. הטלת ביצה היא חלק ממחזור הרבייה שלה. התרנגולת דוגרת על הביצים, שמהן יבקעו אפרוחים רק אם הפרה אותן תרנגול זכר. הביצים המשמשות למאכל הן ביצים "עקרות", שלא הופרו. בתהליך ביות של אלפי שנים נעשו הרבה הכלאות והשבחות, שתוצאתן מחזורי רבייה ברוב ימות השנה. תרנגולת הבית יכולה להטיל ביצים ללא הפריה מדי 24–28 שעות. הביוץ בתרנגולת הבית מתחדש כ־15 עד 75 דקות לאחר הטלת הביצה.
בד בבד עם תיעוש הענף, פותחו (על ידי ברירה מלאכותית) גזעים מסוימים שהותאמו להטלה מרובה של ביצים. בעבר היה הגזע הנפוץ בישראל של עופות הטלה תרנגול לגהורן (Leghorn chicken), שמוצאו מהעיר האיטלקית ליבורנו ושהיה הגזע הנפוץ ביותר בעולם המערבי, בשל רמת ההטלה הגבוהה שלו – 300 ביצים לשנה. כיום רוב התרנגולות המטילות בישראל הן מהגזעים הייליין (גזע אמריקני) ולומן (הגרמני). בשנים האחרונות נכנסו שני גזעים נוספים: איזה־בראון (המטילות ביצים חומות) ושייבר.
את התרנגולות המטילות ביצי מאכל מגדלים על פי רוב בכלובים הקרויים כלובי סוללה. רצפת הכלוב בנויה באלכסון, מה שמאפשר לביצה להתגלגל למתקני איסוף ברגע ההטלה, ובכך להקל את איסוף הביצים. ההטלה מוגברת על ידי תאורה בשעות הלילה, המדמה הארכה של אור היום, וכן על ידי תהליך השרה כפויה, המיועד לחקות את התהליך הטבעי של התחלפות העונות באופן מלאכותי, כדי לעורר בתרנגולות תהליכים הורמונליים המאפיינים את עונת הרבייה.
הצפיפות שבה התרנגולות שוכנות מביאה לבעיות התנהגות, כגון מריטת נוצות של תרנגולות שכנות (Feather pecking), תופעה המופיעה אצל כ־70% מהמטילות, וקניבליזם: אכילת רקמה המנוקרת מתרנגולות אחרות. מריטת נוצות זו פוגעת בעיקר במטילות מבוגרות, שהפלומה הפגועה אצלן מתחדשת לאט. המקור לתופעה אינו ברור. על פי היפותזה אחת, מדובר בהפעלה מוסחת של צורת ההתנהגות הטבעית של ניקור בקרקע להשגת מזון, פעילות התופסת כ־90% מזמן הערות בטבע. היפותזה אחרת מייחסת את התופעה להפעלה שלא במקומה של ניקור לשם טיפוח נוצות לאחר "אמבטיית אבק". כדי למנוע התנהגויות אלו קוטמים את מקורי התרנגולות. ניתן להפחית את הניקור ההדדי על ידי הפחתת צפיפות בלול ומתן אפשרות תנועה, משחק, התפלשות באבק וסביבה מגוונת.
בשנים האחרונות ישנה מגמה להעביר את תרנגולות ההטלה למתכונת של "לולי חופש". התרנגולות אינן כלואות בכלובי ברזל, אלא מתהלכות בחופשיות בלול, ולצורך ההטלה הן עולות על מתקנים מיוחדים הקולטים את הביצים ומעבירים אותן לנקודת האיסוף.
תרנגולים בתעשייה החקלאית > ביקורת

עם התפתחות המודעות לזכויות בעלי חיים גדלה הביקורת על השימוש שנעשה בתרנגולות ועל אופן גידולן. ביקורת זו מותחים בעיקר ארגונים לזכויות בעלי חיים, הטוענים כי צורת הגידול איננה מוסרית וגורמת סבל רב לתרנגולות, אשר לדבריהם זכאיות ליחס מוסרי. תנאי הגידול של התרנגולות בכלובי הסוללה, תהליך קיטום המקור, המבוצע ללא משככי כאבים, הרעבתן ותהליך גריסת האפרוחים הם חלק מרכזי במחאות.
במהלך מסעם של התרנגולים למשחטות הם סובלים מתנאי הובלה קשים, מוחזקים שעות רבות ללא מזון ושתייה, ורבים מתים לפני רגע שחיטתם. לפי ההלכה היהודית והדין האסלאמי, על התרנגולים להיות בהכרה מלאה כאשר שוחטים אותם, על כן אין משתמשים בשיטות לשיכוך הכאב. התרנגולים לפעמים אינם מתים מייד[דרוש מקור: מי?]; חלקם אף גוססים במשך מספר דקות ומגיעים חיים למכונה שמורטת את נוצותיהם[דרוש מקור: מי?].
תרנגול גזעי ותרנגול שאינו גזעי > תרנגול גזעי

בדומה לבעלי חיים מבויתים רבים, כדוגמת כלבים או סוסים, גם לתרנגולים מבויתים ישנם גזעים שונים, אשר פותחו באופן מלאכותי בידי בני אדם על פי תכונותיהם השונות. למשל, גזע לגהורן מתאפיין בתטולה גבוהה אך אינו נוח לגידול בבית פרטי בשל מזגו הפרוע. לעומתו, גזע המשי מתאפיין בתטולה נמוכה יחסית, אך הוא בעל מזג רגוע ולכן מתאים לבתים פרטיים ולא לייצור ביצים תעשייתי. כיום ישנם מאות גזעים שונים של תרנגולים ברחבי העולם.
תרנגול גזעי ותרנגול שאינו גזעי > סוגי תרנגולים גזעיים בארץ

רוד איילנד אדום
פליימות' רוק
לגבאר
לגהורן
מארנס
אורפינגטון
ברהמה
קוצ'ין
פיומי
וויינדוט
ג'רזי ג'איינט
סאסקס
משי
פקין
בארד רוק
בראקל
סרהמה
פולני
תרנגול גזעי ותרנגול שאינו גזעי > תרנגול שאינו גזעי

במזרח התיכון נהוג לכנות תרנגולים מגזעים מעורבים בכינוי "בלאדי", שפירושו "כפרי" בערבית. רבים טועים ומסווגים תרנגולי בלאדי כגזע נפרד, אך לא כך הדבר, ולמעשה אלה תרנגולים "מעורבים" ממגוון גזעים, וקשה לחזות את תכונותיהם, פרט לכך שהם לרוב חסינים ועמידים בפני מחלה במזרח התיכון. תרנגולי בלאדי נפוצים מאוד במזרח התיכון בכלל ובישראל בפרט.