stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מיכל
הערות שוליים

↑  ספר שמואל א', פרק י"ח, פסוקים י"ח–כ"ז
↑  ספר שמואל א', פרק י"ט, פסוק י"א
↑  ספר שמואל א', פרק י"ט, פסוק י"ז
↑  ספר שמואל א', פרק כ"ה, פסוק מ"ד
↑  ספר שמואל ב', פרק ג', פסוק י"ד
↑  ספר שמואל ב', פרק ו', פסוקים כ"א–כ"ב.
↑  ספר שמואל ב', פרק ו', פסוק כ"ג
↑  פרשה יא ד״ה "וכלתו".
↑  ספר דברי הימים א', פרק ג', פסוקים א'–ט'
↑  שמואל ב', כ"א, ח'.
↑  שמואל א', י"ח, כ'
↑  שמואל א', י"ח, כ"א.
↑  שמואל ב', ג', י"ג.
↑  שמואל א', י"ח, כ'.
↑  תלמוד ירושלמי מסכת עירובין פרק י' הלכה א; תלמוד בבלי מסכת עירובין צו, א, שם נקראת "מיכל בת כושי", שיש מפרשים שהיא מיכל בת שאול.
↑  עיין כף החיים או"ח לח ט בשם 'יפה ללב': "אפש"ל דמיכל בת שאול הייתה אשה חכמה וידעה בעצמה שהייתה לה נשמה מעלמא דדכורא ולכך ולמיכל בת שאול לא היה לה ולד".
↑  רחל המשוררת, מיכל, באתר פרויקט בן-יהודה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305214605171  GND: 119014882  LCCN: n89135029  VIAF: 32797318   WorldCat (עם VIAF): 32797318
שחר הדר

| --- | --- |

 לידה:  10 באוגוסט 1980 (בת 44) צפת, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 סוגה:  שירה, פזמונאות 
 
שחר הדר (נולדה ב-10 באוגוסט 1980) היא פזמונאית, משוררת וכותבת ישראלית.
ביוגרפיה

הדר נולדה בצפת. כשהייתה בת שנה, עברה משפחתה להתגורר בראשון לציון. אמה הייתה אשת יחסי ציבור ונכון ל-2023 עוסקת בחינוך. אביה, רן הדר, היה קצין בדרגת אל"ם, ומפקד יחידת הפוליגרף של צה"ל. בנערותה התגוררה ברמת גן ולמדה בתיכון רון בתל אביב. בצבא שירתה בחיל המודיעין.
בגיל 28 פתחה משרד יחסי ציבור וניהול משברים בשם הדר קריאייטיב. במקביל, פתחה מיזם בשם "טקסטורה", בו מספקת הדר שירותי כתיבה בעלי גוון אישי. כמו כן, כתבה טורים קבועים בנושא אהבה ויחסים באתרים ynet ווואלה!.
בשנת 2019 סגרה הדר את משרדה, והתמקדה בכתיבת שירים. באותה שנה פורסם שירה "בין קודש לחול" בביצוע שולי רנד ואמיר דדון. השיר הגיע למקום הראשון במצעד השבועי של גלגלצ, ולמקום ה-12 במצעד השנתי. בנוסף זכה השיר במקום ה-4 במצעד השנתי של כאן, ובמקום הראשון במצעד השנתי של "כאן מורשת". בשנת 2020 פורסם השיר "אבא" שכתבה בשיתוף עם אמיר דדון, כאשר הן הדר והן דדון איבדו את אביהם שנים מעטות לפני פרסום השיר. כמו כן, כתבה הדר שירים רבים מתוך אלבומה של רבקה זהר, "לשמוע את הלב", לרבות שיר הנושא של האלבום. בנוסף כתבה ליוצרים נוספים כגון אריק סיני, הראל סקעת והזמר החסידי יונתן רזאל.
בשנת 2024 כתבה הדר שיר שבוצע על זיו בן שמחון ועל ידי מירב לשם גונן, שהוקדש לבתה רומי גונן, אשר נחטפה מרכבו של בן שמעוני בכביש 232, בעת שברחה מהטבח בפסטיבל נובה.
בינואר 2025 יצא השיר "רואה הכל" של גד אלבז שכתבה הדר והלחינו עמרי קסטן ולירון בן שמעון.
שירים בולטים

| שנה | אמן | שיר | מילים | לחן |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | אריק סיני | כמו נצח | שחר הדר | אודי תורג'מן |
| 2019 | אמיר דדון, שולי רנד | בין קודש לחול | שחר הדר | אמיר דדון |
| 2020 | גד אלבז | יותר חזק | שחר הדר | אלנתן שלום |
| 2020 | אמיר דדון | אבא | שחר הדר, אמיר דדון | אמיר דדון |
| 2020 | אלנתן שלום | כמה מחשבות | שחר הדר | אלנתן שלום |
| 2020 | אלנתן שלום | נושם | שחר הדר, אלנתן שלום | אלנתן שלום |
| 2020 | איציק אורלב | חשבון החיים | שחר הדר | אלנתן שלום |
| 2021 | הראל סקעת | בא לי | שחר הדר | עמרי קסטן, לירון בן שמעון |
| 2021 | רבקה זהר | לשמוע את הלב | שחר הדר | עמרי קסטן, לירון בן שמעון |
| 2021 | רבקה זהר | סופות | שחר הדר | אודי תורג'מן |
| 2021 | רבקה זהר | קסם | שחר הדר | אודי תורג'מן |
| 2021 | רבקה זהר | אור במסדרון | שחר הדר | אודי תורג'מן |
| 2021 | אלנתן שלום | שינויים | שחר הדר | אלנתן שלום |
| 2022 | שי נחייסי | סופה של חול | שחר הדר | אודי תורג'מן |
| 2022 | אלדד ציטרין | עוד כותב לך שירים | שחר הדר | אלדד ציטרין |
| 2022 | אליה גבאי | רק לא לבד | שחר הדר | רמי קלינשטיין |
| 2022 | אריק סיני, יפעת תעשה | כל פעם מחדש | שחר הדר | עמרי קסטן, לירון בן שמעון |
| 2022 | יונתן רזאל | מהגר | שחר הדר, יונתן רזאל, עמיר לב, איתי צוק | שחר הדר, יונתן רזאל, עמיר לב, איתי צוק |
| 2022 | מרדכי שפירא | תמיד יש סיבה | שחר הדר ומאור שושן | מרדכי שפירא |
| 2023 | שמואל | נקודות | שחר הדר | שמואל |
| 2023 | פבלו רוזנברג ואודי תורג'מן | עובר עוד יום | שחר הדר | אודי תורג׳מן |
| 2023 | אודי תורג'מן | סליחה | שחר הדר | אודי תורג׳מן |
| 2024 | שי צברי ואודי תורג'מן | כמו חול ברוח | שחר הדר | אודי תורג׳מן |
| 2024 | זיו בן שמחון | הכל נשמע | שחר הדר | זיו בן שמחון, חן הררי |
| 2024 | אלנתן שלום | מקום בלי דאגה | שחר הדר | אלנתן שלום |
| 2024 | שיר לוי | אלף מבטים | שחר הדר | אודי תורג׳מן |
| 2024 | גדי פיינגולד | אחד שאוהב | שחר הדר | אפי אדלשטיין |
| 2024 | אריק סיני | עד קץ הכל | שחר הדר | עמרי קסטן |
| 2024 | יאיא כהן אהרונוב | שבור | שחר הדר | יאיא כהן אהרונוב |
| 2025 | גד אלבז | רואה הכל | שחר הדר | עמרי קסטן, לירון בן שמעון |
חיים אישיים

הדר מתגוררת לסירוגין בפרדס חנה ובקפריסין.
הערות שוליים

↑  אורית מרלין-רוזנצוייג, לאחר מות אביה, סגרה משרד יח"צ מצליח כדי לכתוב להיטים. וזה עבד, באתר Xnet‏, 23 בדצמבר 2020
↑  mynet אהובתי היקרה, שחר כתבה לך מכתב בשמי - מרכז, באתר web.archive.org, ‏2010-07-05
↑  מיה אבידן, ‏הג'וב הכי רומנטי בעולם: מחברת מכתבי אהבה, באתר ‏מאקו‏, 24 ביולי 2011
↑  וואלה! סינגלס, באתר וואלה!
↑  ynet, העם אמר את דברו: "שלמים" של עידן חביב הוא שיר השנה, באתר ynet, 17 בספטמבר 2020
↑  אמיר דדון ושולי רנד - בין קודש לחול, באתר ‏מאקו‏, 22 בספטמבר 2019
↑  יוני קמפינסקי, הוכרזו הזוכים במצעד השירים החסידי של כאן מורשת, באתר ערוץ 7, 8 באוקטובר 2020
↑  מערכת mako מוזיקה, ‏אמיר דדון - אבא, באתר ‏מאקו‏, 11 באוגוסט 2020
↑  "אני מרגיש אותך קרוב ולא יכול בך לגעת": אמיר דדון מקדיש שיר חדש לאביו, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2020
↑  שמואל מוניץ, החזרה של רבקה זהר למקורות: "יש לעם הזה אוצר", באתר ynet, 22 במאי 2022
↑  דודי פטימר, ‏רבקה זוהר מתוודה: "לקח לי 20 שנה ללמוד להרפות", באתר מעריב אונליין, 5 במרץ 2022
↑  לאחר ששמעה את עדויות החטופים: אמא של החטופה רומי גונן בצעד מרגש להשבתה, נבדק ב-2024-04-02
↑  גיל משעלי, ‏גורמים בתעשיית המוזיקה נגד סטטיק: "פרידה? זה תרגיל יח"צ", באתר ‏מאקו‏, 31 במרץ 2024
↑  יאיר טוקר, גד אלבז בסינגל חדש: "רואה הכל", באתר כיכר השבת, ‏2025-01-07
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007608615405171  MusicBrainz: ca0bfc03-d81f-4abf-aa17-ce24477e4c3b  VIAF: 441157523250627030074   WorldCat (עם VIAF): 441157523250627030074
הילדים משכונת חיים

| --- | --- |

הילדים משכונת חיים
 סוגה:  ילדים
 כותבים:  יוסי אלפי 
 בימוי:  חיים שירן ששון חי אליק ותיקאי
 שחקנים:  ששון גבאי רחל אטאס אריה אליאס יצחק חלוצי אבנר חזקיהו ז'אק כהן אבינעם מור-חיים יעקב בודו גדעון זינגר יוסי סגל גבי עמרני
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  1
 מספר פרקים:  22
 הפקה
 מפיק:  אריה חגי
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  הטלוויזיה החינוכית (ישראל)
 תקופת שידור מקורית:  1976–1978
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
הילדים משכונת חיים היא סדרת טלוויזיה מקורית לילדים שהופקה בטלוויזיה החינוכית הישראלית בשנים 1976–1978, ושודרה בשידורים חוזרים לאורך שנות השמונים. הסדרה היא בת 17 פרקים עיקריים ו-5 פרקים נוספים שנועדו לתלמידים מתקשים[דרושה הבהרה]. מטרתה של הסדרה כפי שנוסחה על ידי יוסי אלפי בסדרת הרדיו "סדרתיות", היא להביא לייצוג של ילדים מזרחיים בטלוויזיה.
הסדרה נכתבה על ידי יוסי אלפי ובוימה על ידי חיים שירן, ששון חי ואליק ותיקאי. ד"ר אברהם שטאל היה היועץ הפדגוגי של הסדרה, וכתב את ספרי הלימוד והמדריכים למורה שליוו אותה. מטרת הסדרה הייתה להסביר מושגי לשון ואת חשיבות התקשורת הבין אישית. בנוסף, הייתה לה מטרה סמויה – ליצור עבור ילדים מעדות המזרח ומהשכונות אובייקט הזדהות טלוויזיוני. כך, התוכנית התמקדה בחיי שכונה ישראלית, עם ילדים בעיקר מבני עדות המזרח ומשפחותיהם ועם מדריך נוער שכונתי (ששון גבאי). פתיח התוכנית תיאר גם הוא את השכונה: ”זו לא שכונת פאר, זו לא שכונה של עוני, ויש בה ילדים כמוך וכמוני” (טהרלב/רייזמן).
בין הקטעים הזכורים מהתוכנית: יוני לא אוהב את הקובה שאמו מכינה, הכבאי אישוני לא ממש ממהר לצאת לכבות שריפות, יחזקאל מספר סיפורים ועוד.
חלק מפרקי הסדרה "הילדים משכונת חיים" הועלו לאתר הטלוויזיה החינוכית.
את פתיח הסדרה כתב יורם טהרלב והלחינה שוש רייזמן.
שחקנים ודמויות

ששון גבאי – המדריך ששון
רחל אטאס – רחל, אמא של יוני
אריה אליאס – יחזקאל בעל המכולת, אבא של עודד
אבינעם מור-חיים – אישוני הכבאי
אבנר חזקיהו – לוי פקיד הדואר
ז'אק כהן – מר כהן השוטר
יצחק חלוצי – חלוצי בעל הקיוסק
יעקב בודו - חנני, מטאטא הרחובות
אלי מילמן - יוני
עודד אברהם - עוזי
עודד ציון - ג'נגו, עוזרו של המדריך ששון
דפנה בר-לב - שפרה
שלמה מנדלוביץ' - עודד
עינת גורן - ענת
דורון ברודרזון - דורון
רחל דיין - אחת האמהות
כמו כן השתתפו גבי עמרני, יוסי סגל, גדעון זינגר, חנן גולדבלט, עפרה חזה ושחקנים ילדים.
סדרת המשך

לסדרה הופקה בשנת 1979 תוכנית המשך, "מסיפורי השכונה", אשר זכתה להצלחה פחותה ושודרה רק בשני סבבים. בסדרה זו השתתפו רק שבעה משחקני הסדרה המקורית. תוכנית זו התמקדה בסיפורי ומנהגי העדות השונות. לסדרה נלוותה חוברת לימוד לכיתות ג–ה.
גרסת 2025

באפריל 2023, לקראת חגיגות שנת ה-75 למדינת ישראל, פורסם שבכוונת כאן חינוכית להפיק גרסת המשך לתוכנית. פרק הבכורה של התכנית עלה לשידור ב-16 במרץ 2025 . הראשון שלוהק לתוכנית היה יוסי ואסה בתפקיד השוטר המקומי. שחקנים נוספים שלוהקו הם קובי פרג' בתפקיד הנכד של יחזקאל, בנו של עודד, שמנהל את חנות המכולת, יוצר הסדרה המקורית, יוסי אלפי, בתפקיד המבוגר שמספר סיפורים, וכך למעשה מחליף את יחזקאל, שנהג לעשות את זה. כמו כן, לוהקו שם גם השחקניות עדנה בליליוס (בתפקיד שוש, יו"ר ועדת השכונה), דקלה הדר (בתפקיד בעלת מסעדה צמחונית ממוצא ארגנטיאי) ושירי גדני (בתפקיד מעצבת שיער). חבורת הילדים הנוכחית מחליפה בין היתר את ששון המדריך של המועדון. בשונה מהסדרה המקורית, הסדרה הנוכחית עוסקת בנושאים חברתיים יותר.
בתרבות

בתוכנית "ארץ נהדרת" נעשתה פרודיה על הסדרה הזו ועל "ריצ'רץ'". כשהם הוצגו כערסים.
פרודיה נוספת נעשתה במסגרת אחת הפרסומות של "חומוס אחלה" של שטראוס בכיכובו של ז'אק כהן, שהיה מכוכבי הסדרה.
הערות שוליים

↑  ספרי לימוד ותדריכים חדשים, דבר, 24 בדצמבר 1976
↑  רן בוקר, "הילדים משכונת חיים" חוזרת לטלוויזיה, באתר ynet, 30 באפריל 2023
↑  רן בוקר, הקאמבק של "הילדים משכונת חיים" לטלוויזיה - והליהוק המיתולוגי, באתר ynet, 29 במאי 2024
↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: יוסי ואסה לוהק לחידוש ל"הילדים משכונת חיים", באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2024
קרי פלדמן

קרי פלדמן (באנגלית: Cary Feldmann;‏ נולד ב-11 ביולי 1950) הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אלוף המשחקים הפאן אמריקאיים (סנטיאגו דה קאלי 1971), אלוף משחקי הפסיפיק (טורונטו 1973), אלוף ארצות הברית (1973), סגן אלוף ארצות הברית (1971) ורביעי בעולם (1973) בהטלת כידון.
ביוגרפיה > 1971

במשחקים הפאן אמריקאיים שנערכו בסנטיאגו דה קאלי ב-3 באוגוסט 1971 בשיא משחקים חדש של 81.52 מטר, לפני ביל סקינר מארצות הברית (80.36 מטר) ואמדו מוראלס מפוארטו ריקו (80.36 מטר).
ביוגרפיה > 1973

משחקי הפסיפיק שנערכו בטורונטו בסוף יוני 1973 הוא זכה במדליית זהב בהטלת כידון בשיא משחקים חדש של 82.50 מטר, לפני סיג קושיק מאוסטרליה (69.36 מטר) ומיפן (68.28 מטר).
שיאים אישיים

הטלת כידון: 90.94 מטר (1973)
השיר של אלבניה לאירוויזיון 2025- שיר השמוק

השיר החדש של אלבניה לאירוויזיון 2025 בנמצא בשוויץ, באזל נקרא ״שיר השמוק״, באנגלית ״the shmok song”.
שמות מייצגי אלבניה באירוויזיון 2025 אלו שקודרה ואלקטרוניקה Shkodra) (Elektronike)).
רפּוּבְּלִיקַת אַלְבַּנְיָה (באלבנית: Republika e Shqipërisë; פירוש השם הוא "ארץ העיטים") היא מדינה בדרום-מזרח אירופה. אלבניה גובלת במדינות מונטנגרו בצפון, קוסובו בצפון-מזרח, מקדוניה הצפונית במזרח, יוון בדרום, וחוף הים האדריאטי במערב. בשנת 2009 הצטרפה אלבניה לברית נאט"ו. אלבניה היא גם מולדת העם האלבני. עיר בירתה היא טירנה.
כך נשמע שיר השמוק לאלבניה 2025 (הגרסה הרשמית אך לא גמורה):
*המידע נאמר ממקור אמין*
נתן שחם

| --- | --- |

נתן שחם בקיבוץ בית אלפא, נובמבר 2000
 לידה:  29 בינואר 1925 ד' בשבט ה'תרפ"ה תל אביב, פלשתינה (א"י) המנדט הבריטי
 פטירה:  18 ביוני 2018 (בגיל 93) ה' בתמוז ה'תשע"ח בית אלפא, ישראל ישראל
 שם לידה:  Nathan Steinmann 
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  סופר, מחזאי, עורך, מתרגם
 שפות היצירה:  עברית
 תחום כתיבה:  פרוזה, ביוגרפיה
 נושאי כתיבה:  חיי אמנים
 יצירות בולטות:  "רביעיית רוזנדורף" (1987)
 תקופת הפעילות:  1942–2018 (כ־76 שנים)
 צאצאים:  אורית שחם-גובר 
 פרסים והוקרה:  פרס שלונסקי (1958)  פרס הבימה (1950)  פרס ביאליק לספרות יפה (1988)  פרס ניומן (1993)  פרס ראש הממשלה ליצירה (2007)  פרס ישראל לספרות (2012)
 
נתן שחם (29 בינואר 1925, ד' בשבט ה'תרפ"ה – 18 ביוני 2018, ה' בתמוז ה'תשע"ח) היה סופר, עורך, מתרגם, מחזאי ומשורר ישראלי, חתן פרס ישראל לספרות לשנת 2012 (ה'תשע"ב).
ביוגרפיה

שחם נולד בשם נתן שטיינמן בתל אביב הקטנה בשנת 1925, בנם של ורדה לבית בריסמן, גננת, ושל הסופר אליעזר שטיינמן, שעלו לארץ ישראל שנה קודם לכן עם אחיו הגדול דוד שחם (לימים סופר אף הוא). סיים את לימודיו בגימנסיה הרצליה, ובנעוריו היה חבר ב"מחנות העולים" ואחר-כך ב"שומר הצעיר". ביוני 1942 התגייס יחד עם חבריו מהכשרת התנועה לפלמ"ח לפלוגה ה', ועד מהרה מונה לקצין ההסברה של הפלוגה. השתחרר בשנת 1945, והצטרף לקיבוץ בית אלפא. בעקבות השבת השחורה נכלא על ידי הבריטים במחנה המעצר ברפיח. ערב מלחמת העצמאות, נשלח לאירופה על מנת לסייע בארגון פליטי השואה ובעת המלחמה, מונה כקצין ההסברה של חטיבת יפתח. לחם במלחמה, בין היתר בפשיטה על סעסע, בהמשך עבר למטה חזית ד' (בימינו פיקוד דרום), ובמסגרתו היה מאנשי הפלמ"ח שכבשו את אילת (אז אום רשרש) והניפו את דגל הדיו במבצע עובדה (1949). לאחר המלחמה השתחרר ושב לקיבוץ. בתחילת שנות ה-50, בעזרת מלגה מאונסק"ו, נסע ללונדון ואחר כך לפריס, בעיקר כדי ללמוד תיאטרון. בשנת 1952, לאחר חזרתו לישראל, נישא לקטינה, אלמנתו של חנוך רוזנברג, חבר בית אלפא שנפל במלחמת העצמאות. בני הזוג גידלו יחד את בנה מנישואיה הראשונים, בועז, וכן בת ובן, אורית שחם-גובר (סופרת ואוצרת מוזיאונים) ויבין. השניים היו נשואים עד מותו. בשנים 1954-1953 שימש כמזכיר הקיבוץ.
בשנים 1977–1980 שימש נספח תרבות בקונסוליה הישראלית ניו יורק. כן היה משנה ליושב-ראש רשות השידור ועורך בכיר בהוצאת ספריית פועלים.
שחם זכה במספר פרסים ספרותיים, בהם פרס ביאליק לספרות יפה (1988), פרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש לוי אשכול (2007) ופרס ישראל לספרות (2012).
במקביל לעבודתו כסופר היה גם כנר וויולן חובב וניגן יחד עם קבוצת נגנים חובבים נוספים.
שחם נפטר בשנת 2018 בביתו שבקיבוץ בית אלפא, בגיל 93. הותיר את אשתו וילדיו.
יצירתו

ב-1943 החל לפרסם משיריו ב"על המשמר" ומסיפוריו ב"ילקוט הרעים".
יצירתו כוללת רומנים, מחזות, קובצי סיפורים, ספרי מסע, ספרי ילדים, וגם ספר מוזיקה.
נהוג לזהות את נתן שחם כחלק מקבוצת סופרי דור תש"ח - קבוצה של סופרים ילידי שנות העשרים והשלושים שפעלה בישראל בשנות החמישים ועסקה על פי רוב בהיסטוריה קרובה (מלחמת העצמאות, המאבק בבריטים) ובמציאות יומיומית במדינה המתהווה.
מחזהו "הם יגיעו מחר" (או "המוקש השביעי"), שהועלה בשנת 1950 בתיאטרון הקאמרי, נחשב, ביחד עם "הוא הלך בשדות" של משה שמיר, כאחת מאבני הפינה הבולטות של התיאטרון הישראלי המתחדש. על אף הצלחתו הרבה של המחזה, כתב שחם עוד שלושה מחזות בלבד ובאמצע שנות החמישים פרש מכתיבה לתיאטרון והוא בן 30 בלבד.
בספרו האחרון, "סיפור הכיסוי של אמא שלי", תיאר את חייו וחיי אחיו בבית האב, הסופר שטיינמן, ואת מסכת ההסתרות וההונאות שחווה שם (בעיקר עקב חייו הכפולים של האב).
יצירותיו > רומנים

אבן על פי הבאר (ספריית פועלים, 1956)
חכמת המסכן (ספריית פועלים, 1960)
גוף ראשון רבים (ספריית פועלים, 1968)
הלוך ושוב (עם עובד, 1972)
עד המלך (עם עובד, 1975)
עצם אל עצמו (עם עובד, 1983)
דממה דקה (ספריית פועלים, 1983)
רביעיית רוזנדורף (עם עובד, 1987)
סדרה (עם עובד, 1992)
לב תל אביב (עם עובד, 1996)
צלו של רוזנדורף (ספר המשך לרביעיית רוזנדורף) (עם עובד, 2001)
פעמון בקיונג'ו (ידיעות אחרונות, ספרי חמד, 2005)
קרן אקסודוס (זמורה ביתן, 2006)
הרחק מטשקנט (זמורה ביתן, 2007)
לוח חלק (זמורה ביתן, 2010)
חשבון רדום (זמורה ביתן, 2013)
סיפור הכיסוי הכפול של אמא שלי (זמורה ביתן, 2015)
יצירותיו > קובצי סיפורים

דגן ועופרת (ספריית פועלים, 1948)
האלים עצלים (ספורי מלחמה) (ספריית פועלים, 1949)
תמיד אנחנו (ספריית פועלים, 1952)
שיכון ותיקים (סיפורים מהווי הקיבוץ) (ספריית פועלים, 1958)
ריח הדרים (ספריית פועלים, 1962)
ספר הדיוקנאות (ספריית פועלים, 1968)
דבר אל הרוח (ספריית פועלים, 1975)
קירות עץ דקים (עם עובד, 1977)
חוצות אשקלון (עם עובד, 1986)
ארבעה בתיבה אחת (הקיבוץ המאוחד, 1987)
ספר חתום (ספריית פועלים, 1989)
דור המדבר (ספריית פועלים, 1991)
נקניקיות חמות (ספריית פועלים, 1993)
מכתב בדרך (ספריית פועלים, 1999)
שלום חברים (הוצאת דביר, 2004)
יצירותיו > ספרי מסע

פגישות במוסקבה 1957 (מרחביה: הקיבוץ הארצי השומר הצעיר, 1957)
מסע בארץ כוש
מסע בארץ־ישראל
מסע בארץ נודעת
יצירותיו > ספרים לילדים

כבר מותר לגלות
זבגלל
מי שלח את הציפור?
יצירותיו > מחזות

הם יגיעו מחר, ביים יוסף מילוא, הוצג בתיאטרון הקאמרי, בשנת 1950.
קרא לי סיומקה, ביים גרשון פלוטקין, הוצג בתיאטרון הקאמרי, בשנת 1950.
יוחנן בר חמא הוצג בשנת 1952 .
חשבון חדש, ביים יוסף מילוא, הוצג בתיאטרון הקאמרי, בשנת 1954.
ארבע עיניים ועיפרון, ביים זיגמונט טורקוב, הוצג בתיאטרון זוטא בשנת 1961.
יצירותיו > עיון

ההר והבית (ספרית פועלים, 1984)
פרסים

1958 – פרס שלונסקי (על "שיכון ותיקים", ה'תשי"ח)
1950 – פרס הבימה
1988 – פרס ביאליק
1993 – פרס ניומן
2007 – פרס ראש הממשלה ליצירה ע"ש לוי אשכול
2012 – פרס ישראל לספרות (ה'תשע"ב)
לקריאה נוספת

ידין, צבי. תבניות יסוד ערכיות כמשקפות את המציאות הספרותית של "דור בארץ" בהתפתחותו על פי הדגם של יצירות נתן שחם (רמת גן, תשמ"ד 1984) (עבודת גמר לתואר דוקטור, אוניברסיטת בר־אילן)
יחיאל קדמי, 'בצבת "גוף ראשון רבים" של נתן שחם', עלי-שיח 3 (תשל"ו), 124–130. (על "גוף ראשון רבים")
פנחס לנדר, 'בין "ירח עיון" לבין "עד מלך" לנתן שחם', מאזנים מה (תשל"ז), 53–59.
נפתלי הרץ טוקר, 'סתווים ירוקים ואפורים בסיפורי נתן שחם', מאזנים נ, 3 (תש"ם), 215–219. (על "סתיו ירוק")
יחיאל קדמי, 'החזון שהיה לכזב ולאפר: על ספרו של נתן שחם "עצם אל עצמו"', עלי-שיח 17/18 (תשמ"ג), 257–261.
יצחק בן-יוסף, 'על הספר "עצם אל עצמו" מאת נתן שחם', עלי-שיח 17/18 (תשמ"ג), 262–265.
מנוחה גלבוע, 'אמריקה כמקום, כמטאפורה וכסמל בשלושה רומאנים', בתוך: שלמה נש (עורך), מגוון: מחקרים בספרות העברית ובגילוייה האמריקניים, מוגשים ליעקב קבקוב במלאת לו שבעים שנה, לוד: מכון הברמן למחקרי ספרות, תשמ"ח, עמ' 113–126. (על חנוך ברטוב, "באמצע הרומן"; נתן שחם, "חוצות אשקלון"; ומשה שמיר, "ילדי השעשועים")
גרשון שקד, תמיד אנחנו גוף ראשון רבים?', בתוך: שמעון שור, לאה הדומי (עורכים), לספר את הקיבוץ: מחקר וביקורת, תל אביב: ספרית פועלים, 1990, עמ' 176–204.
יוסף אורן, 'צליינות במבחן האינתיפאדה', נתיב 5, 6 (תשנ"ג), 68–75. (על "סדרה")
מתיו מארק סילבר, 'מתי הספרות הישראלית תגלה את אמריקה?', מהות לא (תשס"ו), 92–109. (על נתן שחם, "חוצות אשקלון"; חנוך ברטוב, "באמצע הרומן"; אלי עמיר, "אהבת שאול")
יוסף אורן, 'סיפור הדור בביוגרפיה של עסקן', האומה 166 (תשס"ז), 97–107. (על "קרן אקסודוס")
אביבה מהלו, וכי עירום אתה?!: אמת ומיתוס בסיפורי דור הפלמ"ח, באר שבע: אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, תשס"ט 2008.
ביאורים

↑  לעיון במכתב ששלחה ממעריצה צעירה מבית הספר ג'וליארד, שקראה את ספרו זה, שירה רבין – כנרת ישראלית בת 18 אז שכוכבה דרך בשנות ה-80 וה-90, ואשר התפרסם בבלוג מכון גנזים (שם מופקד גם ארכיונו האישי), ראו כאן.
הערות שוליים

↑  נתן שחם, שלום חברים, הוצאת דביר, 2004, עמ' 150–157.
↑  עמנואל צויג, סופרים בשדות זרים, במחנה, 7 באוקטובר 2009.
↑  קורות החיים של חנוך רוזנברג, באתר "יזכור" של משרד הביטחון; חנוך רוזנברג באתר בית אלפא.
↑  "סופר הוא מי שיודע למחוק" - ריאיון עם הסופר נתן שחם מבית אלפא, באתר התנועה הקיבוצית
↑  רן בוקר, הסופר והמחזאי נתן שחם הלך לעולמו בגיל 93, באתר ynet, 18 ביוני 2018.
↑  "נתן שחם", בתוך: גרשון שקד, ירון גולן (ערכו והוסיפו מבואות וביבליוגרפיה), חיים על קו הקץ: אנתולוגיה לסיפורת ישראלית, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, תשמ"ב 1982, עמ' 308.
↑  הוענק פרס שלונסקי, דבר, 11 ביולי 1958.
↑  מרב יודילוביץ', פרס ישראל לסופר נתן שחם, באתר ynet, 23 בפברואר 2012.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: משה דור, דליה רביקוביץ | פרס ביאליק לספרות יפה  1988 | הבא: אבנר טריינין, אברהם ב. יהושע |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007268062905171  PLWABN: 9811250712605606  BIBSYS: 90586850  BnF: cb14540343h (data)  CANTIC: a19683169  CiNii: DA18817815  GND: 119078686  ISNI: 0000 0001 0962 4491  LCCN: n83066560  NKC: jo2002100608  NLA: 35491851  NTA: 071057838  SUDOC: 126437890  VIAF: 29770238   WorldCat (עם VIAF): 29770238 
נתן שחם (משמאל) בבקעת הירח במבצע עובדה. לידו-נחום שריג, מפקד חטיבת הנגב, מרץ 1949
שכונת חיים (סדרת טלוויזיה, 2025)

ערך זה עוסק בסדרה של כאן חינוכית. אם התכוונתם לסדרה של הטלוויזיה החינוכית, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  שני מלמד
 בימוי:  עודד רז
 שחקנים:  אמלי קקון סלונים שחר ליאור אגם מדני אליה הספרי עמית לקאו אורי אגת יונתן צ'רצ'י קובי פרג' שירי גדני דקלה הדר יוסי ואסה עדנה בליליוס יוסי אלפי
 ארץ מקור:  ישראל
 שפות:  עברית
 הפקה
 מפיק:  אריה חגי
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  כאן חינוכית (ישראל)
 תקופת שידור מקורית:  16 במרץ 2025 – הווה
שכונת חיים היא סדרת טלוויזיה לילדים ונוער, המבוססת על סדרת הטלוויזיה המצליחה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית, "הילדים משכונת חיים". הסדרה שודרה לראשונה ב־16 במרץ 2025 בערוץ כאן חינוכית.
שחקנים ודמויות

אמלי קקון סלונים - אלה
שחר ליאור - אדם
אגם מדני - עמליה
אליה הספרי - תולי
עמית לקאו - רועי
אורי אגת - לוקאס
יונתן צ'רצ'י - יהודה
קובי פרג' - חזי, בעל חנות המכולת
שירי גדני - אילנה, מעצבת שיער
דקלה הדר - אנטונלה, בעלת מסעדה צמחונית ממוצא ארגנטיאי
יוסי ואסה - אברהם, שוטר מקומי
עדנה בליליוס - שוש, יו"ר ועדת השכונה, נוהגת לדבר במגאפון עם השכנים להעיר להם
יוסי אלפי - יהודה, סבא של אלה ואדם
סקירת סדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ישראל)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 21 | 21 | 16 במרץ 2025 | 2025 |
עונה 1

| מספר הפרק (בסדרה) | מספר הפרק (בעונה) | שם הפרק |
| --- | --- | --- |
| 1 | 1 | כמו פעם |
| 2 | 2 | איזה בושות! |
| 3 | 3 | שרשרת של ריבים |
| 4 | 4 | מי יותר טוב? |
ראו גם

הילדים משכונת חיים
הערות שוליים

↑  רן בוקר, "הילדים משכונת חיים" חוזרת לטלוויזיה, באתר ynet, 30 באפריל 2023
↑  גיל משעלי, ‏פרסום ראשון: יוסי ואסה לוהק לחידוש ל"הילדים משכונת חיים", באתר ‏מאקו‏, 27 במאי 2024
↑  רן בוקר, הקאמבק של "הילדים משכונת חיים" לטלוויזיה - והליהוק המיתולוגי, באתר ynet, 29 במאי 2024
הר ארבל

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  181 מטר
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  הגליל התחתון
 רכס הרים:  הגליל התחתון 
 קואורדינטות:  32°49′26″N 35°30′25″E﻿ / ﻿32.824°N 35.507°E﻿ / 32.824; 35.507
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) הר ארבל(למפת הגליל העליון רגילה) הר ארבל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר ארבל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום הר ארבל
 
מצוק הארבל
הירידה התלולה מהמצוק, למטה נחל ארבל
צוק הארבל, כשברקע הכנרת
מצפור החרוב על שם תא"ל יוסף לונץ בפסגת הר ארבל
מבט על מצוק הארבל מדרום מערב. משמאל הר ניתאי
הארבל הוא מצוּק הנמצא בצפון ישראל במזרח הגליל התחתון, מצפון-מערב לטבריה, מצפון לבקעת ארבל. הר ארבל מתנשא לגובה 181 מטרים מעל פני הים, כ-390 מטרים מעל הכנרת.
גאולוגיה > מסלע

הארבל מורכב מאבן גיר דולומיטית קשה של חבורת עבדת, שנוצרה לפני כ-40 מיליון שנה במהלך האאוקן ומכילה נודולות של צור. התפרצויות געשיות שאירעו במיוקן ובפליוקן, בין היתר, בהר הגעש הסמוך, קרני חיטין, לפני כ-4 מיליון שנים, כיסו את הארבל וסביבתו בבזלת הכיסוי – שכבות של לבה בזלתית ואפר געשי. שכבת הבזלת עמידה למדי לבליה ולסחיפה, והגנה במידה רבה על המסלע הגירי מפני הרס. מתחת לשכבות הגיר מצויות שכבות חוואר של חבורת הר הצופים, אלו שכבות אטימות למים ולכן מופיעים מספר מעיינות מסביב להר ארבל ובנחל ארבל.
גאולוגיה > העתקה וקימוט

הארבל הוא חלק מהמערכת הטקטונית של מזרח הגליל התחתון, שנוצרה כתוצאה ממשטר מתיחה והעתקה צעירים מבחינה גאולוגית – בין 2 ל-3 מיליון שנים. מערכת זו שכיוון ההעתקים שלה הוא מזרח-מערב יצרה מבנה של רצף בלוקים נטויים, המתאפיינים בפני השטח כסדרת רמות נטויות כלפי דרום (רמת יששכר, רמת סירין, רמת יבניאל, רמת פוריה, רמת ארבל). כל אחת מהרמות עולה כלפי צפון ומסתיימת במתלול או מצוק. מצוקי הר ארבל והר ניתאי מציינים את הקצה הצפוני של רמת ארבל, הצפונית מבין רמות הבזלת הנטויות של הגליל התחתון המזרחי, ונקודת הרום 181 מטר היא הנמוכה מבין כולן. נחל ארבל חוצה את הרמה ומפצל אותה לשניים, הר ניתאי והר ארבל שהיו בעבר חלק מרמה אחת.
גאוגרפיה

מול ההר שוכן הר הנקרא הר ניתאי, על שמו של ניתאי הארבלי, תנא מתקופת הזוגות שחי במקום. בנחל ארבל, שאורכו כ-10 קילומטרים, נובעים כמה מעיינות, בהם עין אסעד, עין נתאי ועין ארבל. בבקעת ארבל ליד ההר הוקמו ארבעה יישובים - כפר זיתים, ארבל, כפר חיטים ומצפה.