stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הטבח בחולית
הטבח

המחבלים חדרו לקיבוץ חולית בשעה שש וחצי בבוקר בערך, עברו מבית לבית בקיבוץ, רצחו 13 מתושבי הקיבוץ, ופצעו רבים נוספים. חלק מהנרצחים היו בני אותה משפחה, כמו משפחת אלחרר, בני הזוג שלומי ושחר דבי מתיאס ומשפחת סולטן. בנוסף נרצחו שני עובדים זרים. בשלב מסוים נותקו החשמל ואספקת המים בקיבוץ ותושבי הקיבוץ ישבו מסוגרים בממ"ד שעות רבות ללא חשמל או מים. המחבלים הגיעו גם לרפת של היישוב, שרפו, בזזו וחטפו ארבעה מבני משפחת אלזיאדנה מרהט שעבדו במקום.
בשעות הצהריים המוקדמות כוח מיחידת שלדג הגיע לקיבוץ על בסיס מידע כי ישנם מחבלים בקיבוץ. הכוח חבר לחפ"ק חטיבת פארן שהיה בקיבוץ (עם כוחות גדוד ברדלס) והחל לטהר את היישוב ממחבלים. הכוח ניהל לחימה למול עשרות המחבלים וחיסל אותם בשיתוף כוח שריון מגדוד קרקל שהגיע מבסיס ניצנה. בקרב נהרגו שני לוחמי לוט"ר ניצנה במילואים יפתח גורני ולירן אלמוסנינו. לוחמי שלדג חילצו מספר רב של תושבים, בהם ילדים ואנשים מבוגרים. במהלך החילוץ מצאו כוחות צה"ל ילדה קטנה שהתחבאה בתוך ארון ושני הוריה נרצחו.
בתום הלחימה פונו תושבי הקיבוץ לקיבוץ עין גדי.
לקריאה נוספת

אילן כפיר, אוגדת עזה נכבשה, ידיעות ספרים, 2024, הפרק "חולית: "הזהירו שלא לפתוח את הממ"ד גם אם נשמע עברית", עמ' 176–178
הערות שוליים

1 2 3  מיטל וייזברג, ‏"מקווים שלא ישכחו אותנו": הקיבוץ הקטן מהעוטף שלא מקבל תרומות, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2023
↑  ynet - מלחמת 7 באוקטובר: פרטי החללים והנרצחים, באתר ynet
↑  8 חטופים וחטופות חזרו מהשבי: אלו סיפוריהם, באתר ‏מאקו‏, 30 בנובמבר 2023
↑  משפחתו של החטוף חמזה אל-זיאדנה: נקבע סופית שאינו בחיים, באתר ynet, 8 בינואר 2025
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי (טבח ה-7 באוקטובר, שקף 4) מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ 100 ימי לחימה: 779 אזרחים נרצחו, 52,571 נפגעו, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2024
↑  ※ ישראל במלחמה - תמונת מצב, באתר המכון למחקרי ביטחון לאומי מעודכן ל-20 באוקטובר 2024
↑  ※ עמית סגל, ‏הבקשה של פיקוד הדרום בלילה שלפני הטבח - והסירוב, באתר ‏מאקו‏, 26 בפברואר 2024
↑  ※  מערכת את"צ, סיכום מספר הנפגעים בצה"ל בשנתיים החולפות, באתר צה"ל, 2 בינואר 2025
↑  ※ אלון חכמון, ‏גיבורים בכחול: 67 שוטרים ושוטרות חירפו נפשם בהגנה על ישראל בשנת המלחמה, באתר מעריב אונליין, 7 באוקטובר 2024
↑  ※ יואב זיתון, ההקפצה של צוות "טקילה" והאובדן של שב"כ, באתר ynet, 13 באוקטובר 2023
↑  יובל אראל‏, המוזיקאים שלומי ודבי מתיאס בין נרצחי מתקפת החמאס, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 8 באוקטובר 2023
↑  גבורה תחת אש: אלה שמות הנרצחים והנופלים במתקפה הרצחנית של חמאס, באתר ערוץ 7, 7 באוקטובר 2023
↑  שמות 13 הנרצחים ושני הנעדרים בקיבוץ חולית, באתר עכשיו 14, 8 באוקטובר 2023. בהמשך נמצאו גם גופותיהם של שני הנעדרים.
↑  אביבית מיסניקוב, ‏המחבלים לא חסו על אף אחד: חטפו בת 17 עם חיג'אב, באתר ‏מאקו‏, 20 בנובמבר 2023
↑  דני קושמרו, ‏"פשוט דורסת את המחבלים וממשיכה הלאה": הטנקיסטיות שהצילו קיבוץ, באתר ‏מאקו‏, 25 בנובמבר 2023
↑  איליה יוגורוב, יפתח גורני ולירן אלמוסנינו, שני לוחמי לוט"ר, נפלו ביומה הראשון של המלחמה, באתר ישראל היום, 14 באוקטובר 2023
↑  ילדה שהתחבאה בארון לאחר שהוריה נרצחו חולצה מחולית, באתר עכשיו 14, 8 באוקטובר 2023
↑  מיטל וייזברג, ‏"מקווים שלא ישכחו אותנו": הקיבוץ הקטן מהעוטף שלא מקבל תרומות, באתר גלובס, 16 בנובמבר 2023
הפצצת כוחות חטיבה 943

| --- | --- |
 תאריך:  10 ביוני 1982
 מיקום:  דרומית לאגם קרעון, לבנון
 גורם:  ירי דו-צדדי
 הרוגים:  25
 פצועים:  108
 
הפצצת כוחות חטיבה 943 היא תקרית ירי דו-צדדי שאירעה בצה"ל ב-10 ביוני 1982, בשבוע הראשון של מבצע שלום הגליל, שבה מבנה של ארבעה מטוסי פנטום של חיל האוויר הישראלי הפציץ בטעות כוחות של חטיבה 943 ובהם גדוד הנח"ל 931 שסופח לחטיבה והגדודים האורגניים של החטיבה: 346, 572 ו-573. בהפצצה נהרגו 25 לוחמים ונפצעו 108, ועוד כ-30 סבלו מהלם קרב. זו תקרית "ירי דו-צדדי" החמורה ביותר בתולדות צה"ל.[דרוש מקור]
ההפצצה

המבנה, בהובלת הטייס סא"ל דני שאקי והנווט סרן יוחנן לוקר, נשלח למשימת הפצצה בגבול סוריה-לבנון, כדי לפגוע בכוח קומנדו סורי שנע לעבר כוחות צה"ל. עקב טעות בניווט הגיע המבנה למקום אחר מזה שנשלח אליו, והגיע כ-10 ק"מ דרומית לאגם קרעון. המוביל טס, ממזרח למערב, לאורך הציר החדש ("מיכה"); אך מבלי שהרגיש, הוא משך יותר מדי מערבה וטס מעל ציר אחר ("ברקת"), כשהוא משוכנע שהוא על הציר הנכון. בשלב מסוים הוא דיווח לקצין התיאום האווירי (קת"א) – אל"ם עמירם טלמון – שהוא רואה מטרות, מעט מערבה לעיירה רשיא (למעשה הוא זיהה את הכפר משכי כרשיא), וביקש לתקוף אותן. הקת"א ענה למוביל שאם המטרות הן מעט מערבה מרשיא הוא רשאי לתקוף.
בין שאקי ללוקר פרץ ויכוח על זיהוי המטרה. לוקר הבחין כי יש שגיאה בזיהוי ואמר כי הם תוקפים נקודה שונה מזו שהיו מיועדים לתקוף. הטייס לא התחשב בהערותיו של סרן לוקר והמשיך בתקיפה. בסופו של דבר ציית לוקר לפקודתו של שאקי, והפנטום הפציץ את השיירה בפצצות מצרר, ואחריו המשיכו בהפצצה מטוסים נוספים במבנה. חלק ממטוסי המבנה ראו את הכלים במהלך התקיפה וחלקם תקפו במקום שבו נפלו פצצות המוביל. ההחלטה בדבר שיגור החימוש לא נעשתה על ידי סרן לוקר ולמעשה בוצעה חרף ספק שהועלה על ידו ביחס לנקודת התקיפה.
ההפצצה גרמה ל-25 הרוגים ו-108 פצועים. לאחר מכן התברר שהייתה זו שיירה של חטיבה 943, כולל גדוד 931 של חטיבת הנח"ל, בפיקודו של סא"ל יום טוב סמיה וכוח שריון, ששהו בתדלוק והתחמשות בוואדי ביאנור. סמיה התעקש להחזיר לפעולה את החיילים הנותרים בו ביום, בטיעון שיציאה מיידית לפעולה תמנע היווצרות טראומה.
ניתוח הכשל

רוב התקיפות האוויריות בוצעו בקשר עם קת"א קרקעי שהיה בקשר עין עם המטרה ובקשר רציף עם המטוסים; הפנטום עם צוות כפול היה מתאים ומאומן לתקיפה מסוג זה. הסתבר שהמוביל טעה בזיהוי: המטרות שתקף היו ממערב לכפר משכי ולא מהעיירה רשיא, הנמצאת כשבעה קילומטרים מזרחה יותר.
לטענה שהטייסים לא יכלו לראות בבירור פנלי סימון על כלי הרכב של כוחותינו – חשוב לציין כי המג"ד יום טוב סמיה הנחה את קמב"צ ב' (סגן יוסי חמו) שנכנס ממטולה להצטייד בכמות רבה של פנלים לזיהוי רכב, כך שבעת התקיפה היו לכל רכב שני פנלים צמודים – פס רחב מעבר למקובל.
הפקת הלקחים

חיל האוויר הקים ועדת חקירה בראשותו של תא"ל (מיל') רפי הר-לב, שניקתה את לוקר מאחריות. חרף זאת, לוקר דרש שיירשם ציון לחובתו בתיקו האישי, בהיותו חלק מהצוות. משאקי נמנע הפיקוד שהובטח לו על טייסת "כפיר", והוא פרש מצה"ל. התקרית לא פגעה בקידומו של לוקר, שהמשיך לשרת בצה"ל והגיע לדרגת אלוף כמזכיר הצבאי של ראש הממשלה.
רס"ן משה דניאל טיפל ברבים מהפצועים ועל כך זכה בצל"ש הרמטכ"ל.
רבים מהיחידה שהותקפה נמצאים עד היום במצב של פוסט טראומה.
רק בחודש יולי 2023, לאחר התוכנית זמן אמת בערוץ הראשון "שתיקת הטייסים" והד ציבורי גדול שנבע מכך - הכיר חיל האוויר בטעות ההסתרה שהייתה עד היום, הסכים לפרסם את הפרטים המלאים על האירוע כולל מפגש של מפקד החיל עם משפחות ההרוגים.
לקריאה נוספת

יורם יובל, סערת נפש, פרק 2: "ולא אמות כמוהם בזוועה". הוצאת קשת (2001)
הערות שוליים

1 2  סרן ד"ר משה דניאל, באתר הגבורה
משטח (שינוע)

משטח "קלאסי" עשוי עץ
משטח עשוי פלסטיק, העומד על תשע רגלים, המאפשר הרמתו בעזרת מלגזה מכל אחד מכיווניו
משטח (מכונה גם משטח העמסה או רפסודה) הוא מתקן שינוע שטוח שעליו מעמיסים מוצרים באופן יציב לצורך הזזתם באמצעות מלגזה או עגלת משטחים. המשטח מהווה את הבסיס ליחידת מוצרים לשינוע, הנערמים על המשטח באופן מסודר ומחוברים אליו בעזרת עטיפת פלסטיק חזק, או באמצעי אחר.
רוב המשטחים הנמצאים בשימוש בתעשייה עשויים מעץ ואילו מיעוטם עשוי מחומרים אחרים כגון: פלסטיק, מתכת, או נייר.
השימוש במכולות לשינוע סחורות העלה את השימוש במשטחים, זאת כיוון שרצפתה של המכולה שטוחה ונקייה ממכשולים ומאפשרת העמסה יעילה של משטחי סחורות. על רוב המשטחים ניתן להעמיס בקלות סחורות במשקל של טון אחד. בתחילת המאה ה-21 יותר מחצי מיליארד משטחים מיוצרים מדי שנה ובארצות הברית לבדה נמצאים בשימוש בכל עת כשני מיליארד משטחים.
סידור סחורות על גבי משטחים מקל במידה ניכרת על שינוע סחורות כבדות. סחורות המסודרות על גבי משטח ניתנות לשינוע בקלות בעזרת מלגזות בגדלים שונים ואפילו במלגזות ידניות. המשטח מאפשר שינוע קל ומהיר בעזרת מלגזה ידנית, במיוחד בשעה שהוא נעשה על גבי רצפה שטוחה וחזקה. כדי להקל על שינוע סחורות על גבי משטחים, נקבעו במהלך השנים תקנים לגודל משטחים.
ארגונים העושים שימוש במשטחים תקניים יכולים להפחית במידה ניכרת בהוצאות השינוע והאחסון. משטחים נמצאים בשימוש כמעט בכל תחומי התעשייה להוציא מפעלים המשנעים סחורות קטנות מאוד בגודלן (למשל, יצרני תכשיטים) או סחורות גדולות מכדי להתאים למשטח (למשל, יצרני מכוניות).
היעדר תקן עולמי למשטחים גורם להוצאות מיותרות רבות במסחר הבינלאומי. הקושי ביישומו של תקן עולמי בתחום זה נובע מן העובדה כי משטחים משמשים לשינוע מגוון אדיר של סחורות וכי הפתחים, דרכם יש להעביר משטחים, משתנים בגודלם במקומות שונים.
היסטוריה

משטחים הוכנסו כאמצעים לשינוע סחורות במהלך תחילת המאה ה-20, עד לאותה עת נעשה שימוש נרחב בארגזים וחביות לצורך הגנה על סחורות, אחסונן ושינוען. לוח עץ פשוט, מורכב מקרשים ממוסמרים שתי וערב, הקדים את משטח העץ המוכר היום. פיתוח המלגזה בשנות ה-20 של המאה ה-20 הביאו להרחבת השימוש במשטחים. מלגזות משוכללות יותר, היכולות להטות את המזלג ולא רק לשלוט על גובה המזלג, הקלו על העמסת משטחים על כלי רכב וגרמו להפצת השימוש במשטח כאמצעי שינוע.
תקנים ותקנות > ISO 6780

ארגון התקינה הבינלאומי (ISO) קבע שש מידות למשטחי שינוע, המפורטים בתקן ISO 6780
| מידות (במילימטר) | מידות (באינץ') | שטח רצפה לא מנוצל במכולת ISO | אזור |
| --- | --- | --- | --- |
| 1219 * 1016 | 48.00 * 40.00 |  3.7%  | צפון אמריקה |
| 1200 * 1000 | 47.24 * 39.37 |  6.7%  | אירופה, אסיה, דומה ל-1016*1219 |
| 1140 * 1140 | 44.88 * 44.88 |  8.1%  | אוסטרליה |
| 1067 * 1067 | 42.00 * 42.00 |  11.5%  | צפון אמריקה, אירופה, אסיה |
| 1100 * 1100 | 43.30 * 43.30 |  14%  | אסיה |
| 1200 * 800 | 47.24 * 31.50 |  15.2%  | אירופה, מתאים למפתחי דלתות רבים |
תקנים ותקנות > משטח אירופי - EuroPallet

משטח השינוע הנהוג באירופה, הנקרא אירופלט (EuroPallet), הוא משטח אשר נבנה לפי תקני האיחוד האירופי. גודל המשטח הנפוץ ביותר הוא 80 * 120 * 12 ס"מ. יצרני האירופלט חייבים לקבל רישיון יצור מהתאחדות האירופלט (EuroPallet Pallet Association - EPAL), המפקחת לא רק על ממדי המשטח אלא אף על סוגי המסמרים ואיכות העץ. ארבעת הגדלים המקובלים של האירופלט הם:
| שם | מידות (במילימטר) |
| --- | --- |
Pallet EUR: 800 * 1200
Pallet EUR 2: 1200 * 1000
Pallet EUR 3: 1000 * 1200
Pallet EUR 6: 800 * 600
תקנים ותקנות > הגנת הסביבה

על פי האמנה הבינלאומית להגנת הצומח (אנגלית: International Plant Protection Convention), משטחים החוצים גבולות בינלאומיים חייבים להיות בנויים מחומרים אשר אינם נושאים מינים פולשים של חרקים ומחלות צמחים. שמו של התקן להגנת הצומח הוא ISPM 15.
על פי ההנחיות החדשות באירופה לא יורשו משטחי עץ שלא יוצרו באירופה להיכנס לאירופה וזאת החל מינואר 2009.
משטחים הבנויים מעץ לא מטופל אינם עומדים בתקן ISPM 15. כדי לעמוד בתקן יש לטפל במשטח באחד מן האמצעים הבאים, תחת פיקוח של רשות מוכרת:
טיפול בחום. העץ חייב להיות מחומם לטמפרטורה של 56 מעלות לכל עומקו, למשך 30 דקות לפחות. משטחים שטופלו בדרך זו ישאו את ראשי התיבות HT בסמוך לסמליל IPPC, על מדבקת האישור.
עישון כימי. העץ חייב לשהות בתא עישון במתיל ברומיד. משטחים המטופלים בדרך זו ישאו את ראשי התיבות MB בסמוך לסמליל IPPC, על מדבקת האישור.
משטחים שאינם עשויים מעץ (כגון, פלדה, אלומיניום, פלסטיק, או עץ לבוד) אינם זקוקים לאישור IPPC.
ראו גם

עגלת משטחים
מלגזה
הערות שוליים

↑  מורן רגב, ריהוט מעץ בזול: עשו זאת בעצמכם מרפסודות, באתר ynet, 10 בנובמבר 2016
↑  ISO 6780:2003
↑  EuroPallets: Good or Bad for Business?
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560656905171  GND: 4135274-9  LCCN: sh85097218  NDL: 00569052  NKC: ph889763 
EuroPallet - EUR
ונדי טרנבול

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בנובמבר 1952 (בת 72) בריזבן, אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה
 מקום מגורים:  בוקה רטון 
 גובה:  1.64 מ'
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  1975–1989 (כ־14 שנים)
 סה"כ פרסים שצברה:  2,769,024 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  250-478
 דירוג שיא:  3 (1985)
 זכיות בטורנירים:  11
 זוגות
 מאזן קריירה:  225-653
 דירוג שיא:  11 (1980)
 זכיות בטורנירים:  55
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 9 ( 4 זוגות נשים, 5 זוגות מעורגים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  גמר (1980)
 אליפות צרפת הפתוחה:  גמר (1979)
 וימבלדון:  רבע הגמר (1979, 1980, 1981)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (1977)
 
ונדי טרנבול (באנגלית: Wendy Turnbull ; ‏ נולדה ב-26 בנובמבר 1952) היא טניסאית עבר אוסטרלית. היא זכתה ב-9 תארי גארנד סלאם בטורנירי זוגות נשים וזוגות מעורבים.
ביוגרפיה

ונדי טרנבול נולדה בשנת 1952 בבריזבן. בצעירותה היה התחילה לשחק טניס ובתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 החלה הלשתתף בתחרויות גדולות. בשנת 1975 היא עברה למקצוענית.
בתחרויות הנשיםהיא הצליחה להגיע למשחקי הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה 1977, אליפות צרפת הפתוחה 1979 ואליפות אוסטרליה הפתוחה 1980, אך הפסידה.
בתחרויות זוגות נשים טרנבול הגיע לגמרים בתחרויות גראנד סלאם 15 פעמים וניצחה 4 פעמים עם פרטנריות שונות.
בתחרויות זוגות מעורבים היא השתתפה ב-6 גרמים בתחרויות גראנד סלאם וניצחה 5 פעמים עם פרטנרים שונים
בשנת 1988 טרנבול הששתפה באולימפיאדת סיאול וזכתה במדליית כסף בתחרות זוגות נשים לצד אליזבת סמיילי.
ונדי טרנבול הייתה חברה בנבחרת גביע בילי ג'ין קינג של אוסטרליה.
ונדי טרנבול סיימה השתתפות בתחרויות בשנת 1991. באותה שנה היא נכללה בוועדה אולימפית של הפדרציה הבין-לאומית לטניס.
בשנת 1984 ונדי טרנבול התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.
שבעים פנים לתורה

שבעים פנים לתורה הוא ביטוי של חז"ל המציג את הגיוון הרב של הדרכים שבהן ניתן לפרש את התורה. והוא משקף את הרעיון האמור בדברי חז"ל: "מה פטיש זה מתחלק לכמה ניצוצות - אף מקרא אחד יוצא לכמה טעמים".
המקור

הביטוי מופיע לראשונה בספרות הסוד הקדומה - בספר חנוך העברי ובאותיות דרבי עקיבא, תורה בשבעים פנים של שבעים לשון, נביאים בשבעים פנים של שבעים לשון... הלכות בשבעים פנים של שבעים לשון, שמועות בשבעים פנים של שבעים לשון..." הביטוי מופיע בספר הזוהר פעמים רבות.
הביטוי מופיע גם במדרש במדבר רבה ”כשם שיין חשבונו שבעים, כך יש שבעים פנים בתורה.”
ריבוי אמיתויות או מחלוקות

הפרשנות המקובלת למשפט היא שלדברי התורה יש פירושים רבים ואל כולם התכוון הכותב וכולם אמת, כך כתבו במפורש רבי מנחם ריקאנטי, ספר החינוך, ורבים אחרים.
אך רבי יעקב אנטולי חלק על הסברים אלו: ”לפי שדבר הנכתב תפול המחלוקת כפי דעות הקוראים, כמו שאמרו שבעים פנים לתורה, כפי מספר הלשונות. וכבר תעו רבים והתעו אחרים בדברי משה רבינו...” כך כתב גם רבי דוד חיים קורינאלדי.
רבי יוסף אבן כספי כתב ששבעים פנים לתורה נאמר רק "במקומות ראויים ובפרט בעניינים הסודים והדקים, היה כונת המחבר להורות הוראות רבות יחד... ומי שימשוך זה בכל הוא מכוון כוונות לא כוון בם אומרם".
המספר שבעים

המספר "שבעים" המופיע בביטוי זה הוא מספר טיפולוגי המשקף קבוצה גדולה, למשל בביטויים "שבעים לשון" ו"שבעים תועבות בלבו".
בנוסף, במסורת היהודית, נהוג לומר כי לירושלים יש שבעים שמות שונים.
רבי יוסף אבן כספי כתב ש"שבעים מורה על ריבוי הדברים" והדגיש שזוהי הגזמה, רבי אברהם אבולעפיה כתב אף הוא "שבעים מורה על ריבוי הדברים" אך כתב שזוהי המעטה כי באמת בכל פסוק יש שבעים אלף אלפי אלפים רבבות פירושים, כדבריו כתבו גם פרשנים אחרים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת סנהדרין, דף ל"ד, עמוד א'
↑  אותיות דרבי עקיבא, באתר היברובוקס.
↑  ספר הזוהר, חלק א', דף מ"ז, עמוד ב'; ספר הזוהר, חלק ג', דף כ', עמוד א'; ספר הזוהר, חלק ג', דף רט"ז, עמוד א' ועוד.
↑  במדבר רבה יג, טז.
↑  פירוש ריקאנטי לתורה, פרשת ויצא דף ק.
↑  מצווה צה.
↑  רבי יעקב בר ששת ספר האמונה והביטחון פרק ט, רבי שמואל אבן תבון מאמר יקוו המים פרק כב, ועוד.
↑  רבי יעקב אנטולי, מלמד התלמידים פרשת ואתחנן, ליק תרכ"ו, קנח:ב.
↑  רבי דוד חיים קורינאלדי, בית דוד, אמשטרדם תצ"ח, מסכת מגילה פרק ד משנה ט, לשונו היא: "רבים אמרו ושבעים פנים לתורה, היינו שהתורה מתפרשת בשבעים פנים וכולם אמתיים, ולא ידעו כי האמת אחת היא".
1 2  רבי יוסף אבן כספי, עשרה כלי כסף, חלק ב עמ' 28.
↑  תלמוד בבלי, מסכת מנחות, דף ס"ה, עמוד א'; ראו גם: משה ציפור, בשבעים נפש ירדו אבותיך מצרימה, אוניברסיטת בר-אילן.
↑  בראשית רבה, פרשה ס"ה, פסקה י"א.
↑  אברהם אבולעפיה, ספר החשק, חלק א סימן  ג.
↑  רבי אליהו מאיזמיר, אזור אליהו סימן כב; החיד"א ברית עולם על ספר חסידים, סימן תתקפה.
בשל תפוח

| --- | --- |

 סינגל בביצוע שלמה ארצי
 מתוך האלבום אומרים ישנה ארץ
 יצא לאור:  1973
 סוגה:  זמר עברי
 שפה:  עברית
 אורך:  04:05
 חברת תקליטים:  ישראדיסק
 כתיבה:  חיים נחמן ביאליק
 לחן:  שלמה ארצי
"בשל תפוח" הוא שיר אהבה שנכתב על ידי חיים נחמן ביאליק, בהשראת שירו של המשורר הצרפתי אלפונס דודֶה "Les Prunes" (בעברית: "השזיפים"). שלמה ארצי כתב את הלחן לשיר, עבור תוכנית בטלוויזיה הישראלית, "רסיסי לילה תלויים", שהוקדשה לשירים מולחנים של ביאליק. השיר יצא לאור באלבומו הרביעי של שלמה ארצי, "אומרים ישנה ארץ" משנת 1973.
רקע

ביאליק חיבר את "בשל תפוח" ב-1897 ופרסם אותו בכתב-עת יחסית זניח בשם "האשכול", בניגוד לשיריו הלאומייים, אותם היה מפרסם בכתב העת הנפוץ "השילוח". ביאליק שהתעניין ביצירותיו של המשורר הצרפתי אלפונס דודה, התבסס על שיר האהבה שכתב, "Les Prunes", לעומת שירו של דודה שכלל שמונה בתים בני שמונה שורות, בשירו של ביאליק יש שבעה בתים בני שבע שורות בלבד .
השיר במצעדים

המעבד המוזיקלי יאיר שרגאי זכה להצלחה במצעדים השנתיים בעיקר משיתוף פעולתו עם שלמה ארצי בשנות השבעים ותחילת שנות השמונים של המאה העשרים. שרגאי היה גיטריסט בלהקת הליווי של ארצי בשנות השבעים, "גברת תפוח", ויחד עם חברי הלהקה עיבד בשנת 1974 את שירו של ארצי "בשל תפוח".


במצעדי הפזמונים השבועיים של הגל הקל צעד השיר 10 שבועות לפחות, בערך מיולי 1974 ועד 28 באוקטובר 1974. ב־19 באוגוסט 1974 כבש את פסגת המצעד, ושהה שם שלושה שבועות רצופים. במצעד השנתי תשל"ד (1974) של התחנה דורג השיר במקום ה־18.
הערות שוליים

1 2  פרופ' זיוה שמיר, הכל בשל תפוח, באתר מב"ע - מחקרים בספרות עברית, ‏27 בנובמבר 2022
↑  יאיר שרגאי, באתר פזמונט
↑  בשל תפוח, באתר פזמונט
משרד הצי של האימפריה הרוסית

| --- | --- |
סמל האימפריה הרוסית
 מידע כללי
 מדינה:  האימפריה הרוסית 
 תאריך הקמה:  1802 
 תאריך פירוק:  25 באוקטובר 1917 
 מטה מרכזי:  בניין האדמירליות 
 
משרד הצי (ברוסית: Морское министерство Российской империи) הוקם בשנת 1802, במקביל להקמת משרדים אחרים, בשם משרד כוחות הים. זה היה המשרד הממשלתי הממונה על ניהול הצי הקיסרי.
היסטוריה

המשרד נוצר במסגרת רפורמה ממשלתית שיזם הקיסר אלכסנדר הראשון כאשר משרד כוחות הים החליף את מנהלת האדמירליות. הוא קיבל את השם "משרד הצי" בדצמבר 1815. בתחילה, במשרד הוקם רק מחלקת שר כוחות הים ולשכת הצי (1803). בשנת 1805 פורקה מנהלת האדמירליות הראשית והוחלפה במחלקת האדמירליות, כאשר צורפו אליה נציגויות ולשכת שר כוחות הים.
בשנת 1804 הוקם מנהלת כללית לענייני הצי, שבוטלה עד מהרה עקב שחזור גוף ניהול כללי לכוחות הימיים והיבשתיים, בו היה אמור להיות שני חברים מהמחלקה הימית.
בשנת 1812 הוקמו מחלקת הביקורת והמינהל הרפואי הראשי של משרד הצי, שהייתה מיוצגת על ידי רופא מטה עם עוזר והרופא הראשי של המטה הכללי.
במסגרת המשרד, מוקם משרד הרמטכ"ל לענייני הצי, בשנת 1821, בניסיון לתאם בצורה מיטבית יותר את פעילות הצי.
בשנים 1827 ו-1828 חולק המשרד לשני חלקים עצמאיים: מטה הצי של הוד מלכותו הקיסרי, כאשר בראש המטה עמד מפקד המטה, שבשנת 1831 הוחלף שמו למטה הראשי של חיל הים ומשרד הצי, שהיה כפוף לשר.
בשנת 1836 אוחדו שני החלקים למוסד אחד, בשם משרד הצי. מאז 1855, המשרד היה כפוף למפקד בדרגת גנרל אדמירל, ששימש לצד שר הצי. מפקד זה קיבל את הניהול על ארגון חדש, מועצת האדמירליות, שבעבר הייתה בעלת אופי של מוסד מייעץ והפכה כעת למוסד העצמאי הגבוה ביותר לענייני הצי.
בשנת 1860 אושר מבנה חדש של המשרד כניסיון למשך 5 שנים, אך התקיים בפועל עד 1885 . גנרל האדמירל היה המפקד הראשי של הצי ומשרד הצי עם זכויות שר, אך ראש משרד הצי היה האחראי על החלק הכלכלי. המשרד כלל לשכה, פיקוח, מחלקות בנייה, ספינות, קומיסריון ומחלקה הידרוגרפית, בניית ספינות, ועדות מדעיות טכניות וימיות, מחלקות ארטילריה, בנייה ורפואה.
בשנת 1867 בוצעה רפורמה חדשה: גנרל האדמירל הפך רק לראש משרד הצי ללא סמכויות ניהול בעוד שר הצי ניהל את המשרד הממשלתי. עם עליית כוחם של המפקדים הראשיים ומחלקות הנמל, תפקידי הגופים הכלכליים המרכזיים פחתו; לפיכך בוטלו מחלקות בניית הספינות והקומיסריון, ארטילריה ובנייה ובמקומם הוקמה במקומה הוועדה הטכנית הימית, שכללה גם שלוש ועדות לשעבר (מדעי בניית ספינות, טכנאים ומחלקת ים). הוועדה הטכנית ימית הייתה מופקדת על ניהול נמל סנקט פטרבורג.
בשנת 1884 החלה ניסוח תקנה חדשה לניהול המשרד הממשלתי לענייני צי. ב-3 ביוני 1885 אושרה, עם שינויים קלים אותה תקנה שנותרה בתוקף עד ראשית המאה העשרים. בראש המשרד עמד המפקד הראשי של הצי (בדרגת גנרל-אדמירל) שתפקידיו הוגדרו בחוק ובקוד התקנות הימיות. נאמר שהוא מדווח ישירות לקיסר ולנשיא מועצת אדמירליות. שר הצי, אף שאינו פועל באופן עצמאי, נהנה מזכויות שר כלליות ושימש כסגן יו"ר מועצת האדמירליות.
בשנת 1905, לאחר ההפסד במלחמה הרוסית-יפנית, בוצעו מספר שינויים במשרד. ב-2 ביוני 1905 שוחרר גנרל האדמירל מתפקידיו כראש הצי וב-29 ביוני מונה שר צי שקיבל זכויות שוות לשרים אחרים. באפריל 1906 הוקם שוב המטה הכללי של חיל הים. במקביל פורק הפיקוד המבצעי במטה חיל הים הראשי. מטה הצי היה כפוף לשר ופעל כגוף המנהל המרכזי של הצי במשרד.
לאחר 1917, תחת שלטון הבולשביקים, משרד הצי פורק.
הגנרל-אדמירלים

הדוכס הגדול קונסטנטין ניקולאייביץ' (1855–1881)
הדוכס הגדול אלכסיי אלכסנדרוביץ' (1881–1905)
שרי כוחות הים ושרי הצי

ניקולאי מורדווינוב (8 בספטמבר – 28 בדצמבר 1802)
פאבל צ'יצ'גוב (31 בדצמבר 1802 – 28 בנובמבר 1811)
איוואן טרברס (28 בנובמבר 1811 – 24 במרץ 1828)
אנטון מולר (24 במרץ 1828 – 5 בפברואר 1836)
אלכסנדר מנשיקוב (5 בפברואר 1836 – 23 בפברואר 1855)
פרדיננד וראנגל (18 במאי 1855 – 27 ביולי 1857)
ניקולאי מטלין (27 ביולי 1857 – 18 בספטמבר 1860)
ניקולאי קראבה (19 בספטמבר 1860 – 3 בינואר 1876)
סטפן לסובסקי (12 בינואר 1876 – 23 ביוני 1880)
אלכסיי פשבורוב (23 ביוני 1880 – 11 בינואר 1882)
איוואן שסטקוב (11 בינואר 1882 – 21 בנובמבר 1888)
ניקולאי צ'יקאצ'ב (28 בנובמבר 1888 – 13 ביולי 1896)
פאבל טירטוב (13 ביולי 1896 – 4 במרץ 1903)
פיודור אוולן (10 במרץ 1903 – 29 ביוני 1905)
אלכסיי בירילב (29 ביוני 1905 – 11 בינואר 1907)
דיקוב איוואן דיקוב (11 בינואר 1907 – 8 בינואר 1909)
סטפן וובודסקי (8 בינואר 1909 – 18 במרץ 1911)
איוואן גריגורוביץ' (19 במרץ 1911 – 28 בפברואר 1917)
שרי כוחות הים ושרי הצי > הממשלה הזמנית

אלכסנדר גוצ'קוב (2 במרץ – 30 באפריל 1917)
אלכסנדר קרנסקי (5 במאי – 30 באוגוסט 1917)
דמיטרי ורדרבסקי (30 באוגוסט – 25 באוקטובר 1917)
ראו גם

הצי הרוסי הקיסרי
המפקד העליון של הצי הרוסי
מתחם הבניינים של משרד הצי, 1810
קידוח

קידוח טיטניום
קדוח אלומיניום במכונת CNC
קידוח הוא תהליך חיתוך בעזרת מקדח כדי לייצר קדח עגול בחומרים מוצקים. המקדח הוא כלי חיתוך המבצע את החיתוך תוך כדי סיבוב במהירויות של עד אלפי סיבובים לדקה (סל"ד). למקדח רגיל יש ספירלה שמטרתה לאפשר את חליצת השבבים ואת הקירור על ידי הזרמת נוזל לקירור אזור החיתוך.
מאפייני המקדח > סוג חומר הכלי

מרבית המקדחים מיוצרים מפלדה מהירה HSS אולם בקידוח חומרים קשים יש שימוש נרחב בלהבי מתכות קשות (מתק"ש). בחומרים קשים במיוחד כמו זכוכית משתמשים בכלי יהלום.
מאפייני המקדח > מבנה המקדח

מקדח ספירלי בפרופילים שונים של הספירלה.
מקדח ספירלי מפלדה עם קצה חותך ממתק"ש.
מקדח מלא ממתק"ש לכל אורכו.
מקדח העשוי בצורת מחזיק עליו מורכבות לוחיות מתק"ש.
מקדח עליו מולחמות לוחיות מתק"ש או יהלום.
מקדח עם ציפוי גרגרי יהלום.
מקדח עם קירור פנימי, לכל אורך המקדח הספירלי יש שני קדחים ספירליים דרכם זורם נוזל הקירור לנקודת החיתוך.
מקדחים רגילים עם שתי תעלות.
מקדחים עם 3 תעלות.
מאפייני המקדח > בחירת סוג המקדח

בחירת סוג המקדח תלויה במשתנים הבאים: קוטר הקדח, סוג החומר העובד, סוג המכונה, סוג הקירור האפשרי, עומק הקדח, הדיוק הנדרש בקוטר ובמיקום.
נוזל חיתוך

נוזל החיתוך מיועד לקירור ושימון אזור החיתוך כדי להשיג הארכת חיי הכלי, ייעול התהליך על ידי הגברת מהירות החיתוך והגדלת הקידמה בתנועת הכלי, שיפור טיב פני השטח, וקירור החלק המעובד למניעת דפורמציות.
נוזל חיתוך > סוגי נוזל החיתוך

שמן או שמן סינתטי.
תערובת של מים ושמן לקבלת אמולסיה.
תוספים של חומרים כימיים לשיפור תהליך החיתוך.
נוזל חיתוך > סוגי אספקת נוזל הקירור

התזת סילון נוזל לאזור החיתוך.
ריסוס ערפל.
מריחת משחה על כלי החיתוך.
תהליכי בקרה למעקב אחר הקידוח

מקדח עלול להינזק ולפגום בתהליך החיתוך אם ייגרם לו בלאי לא סביר. שחיקת השפה החותכת של המקדח צפויה וניתנת לחישוב והערכה לשם החלפת המקדח במועד. כדי להבטיח בקרה על התהליך קיימים אמצעים חדישים לבחינת פרמטרים ישירים או עקיפים. הבקרה מבוצעת על ידי דינמומטר לבדיקת כוחות רעידות או מומנטי החיתוך. יש גם חיישן הבודק רעש בזמן השיבוב ומצביע על שחיקת הכלי לשם החלטה על החלפתו.
מיון התהליכים > קידוח

קדחים מאופיינים בקצה קוני (מלשון קונוס) בתחתית הקידוח כאשר הקדח אטום. בקדח עובר נוצרים גרדים המחוברים לחלק ביציאה.
מרקם פני השטח הקדוח נראה עם סימני חיתוך ספירליים.
קידוחים עשויים להשפיע על תכונותיו המכניות של החומר העובד על ידי יצירת מאמצים שאריתיים סביב פתח התחלת הקידוח. פני השטח לאורך הקדח מקבלים שכבת מאמצים אשר עלולה לסייע להיווצרות קורוזיה וכמו כן לגרום להתפתחות סדקים. כדי להימנע ממצב זה מבצעים פעילות גימור לקדח הראשוני.
במקדח ספירלי השבבים זורמים החוצה דרך התעלות הספירליות. צורת השבב המתקבל אופיינית לסוג החומר ולתכונות ה"עבידות" (machinability). תכונה זו מגדירה את יכולת החומר לעבור תהליך שיבוב. צורת השבבים יכולה להיות ליצור ספירלות ארוכות או פתיתים קטנים, תלוי בחומר ופרמטרי התהליך. סוג השבבים שנוצר יכול להוות אינדיקטור ליכולת עיבוד החומר, כאשר שבבים ארוכים מצביעים על יכולת יכולת עיבוד טובה של חומר.
במידת האפשר, יש לבצע קדחים בניצב לשטח, כדי להבטיח את דיוק מיקום הקידוח. בקידוח על משטח משופע יכולה להיות הסטה של קצה המקדח שתגרום לסטיה במיקום.
ניתן להתגבר על בעיית הסטייה על ידי האמצעים הבאים:
קידוח מוקדם עם מקדח מרכוז אשר יוביל את המקדח.
שיטוח נקודת החדירה של המקדח על ידי כרסום או שטחן.
שימוש במיתקן קידוח אשר כולל תותבי קידוח מדויקים להובלת המקדח במיקום שמתוכנן.
עיבוד גס טיב השטח כ-500 מיקרו אינץ'.
בעיבוד גמר טיב השטח יהיה כ-32 מיקרו אינץ'.
מיון התהליכים > קידוח מוקדם

מטרת קידוח מוקדם היא הכנת קדח מוביל לקידוח הסופי. כדי להבטיח את המיקום ולהקל על תהליך הקידוח.