stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רן טל

| --- | --- |

 לידה:  1963 (בן 62 בערך) בית השיטה, ישראל 
 סוגה מועדפת:  סרטי תעודה
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  במאי, מפיק
 מקום לימודים:  בית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש 
 יצירות בולטות:  ילדי השמש, גן עדן, המוזיאון
 פרסים והוקרה:  פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים  פרס הבמאי פסטיבל הקולנוע ירושלים  פרס לנדאו לאמנות הבימה  פרס אמנות הקולנוע מטעם משרד המדע התרבות והספורט  פרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר  פרס  האקדמיה הישראלית לקולנוע לדרמה הטובה ביותר  פרס הפורום הדוקומנטרי לסרט הטוב ביותר  פרס ראש העיר פסטיבל דוקאביב  פרס הבמאי דוקאביב
 http://www.ran-tal.com
 פרופיל ב-IMDb
 
רן טל (נולד בשנת 1963) הוא במאי ויוצר קולנוע ישראלי, המתמקד בעיקר בסרטי תעודה.
ביוגרפיה

טל נולד ב-1963 בקיבוץ בית השיטה שבעמק יזרעאל. ב-1994 סיים את לימודיו בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. ב-1996 ביים את הסרט העלילתי הקצר "מלכה לב אדום", יחד עם אתגר קרת, כחלק מסדרת הדרמות "סיפורים קצרים על אהבה", וזכה עבורה בפרס האקדמיה לדרמת הטלוויזיה הטובה ביותר.
לאחר מכן החל טל להתמקד בעיקר בסרטים תיעודיים, הבולטים שבהם: "דרך בן צבי 67" (1998), שתיעד את הנעשה במכון לרפואה משפטית באבו כביר; "ילדי השמש" (2007), סרטו הנודע ביותר, שתיעד את דור הילדים הראשון שגדלו בקיבוצים בישראל, על הניסיון לגדל אותם כ"אנשים חדשים", והתבסס על שימוש בסרטונים פרטיים שצולמו לאורך השנים בקיבוצים שונים ברחבי הארץ; "גן עדן" (2012), שכביכול עוסק בנעשה בגן השלושה (הסחנה) ולמעשה מציג פיוט אוניברסלי על האדם ובדידותו, "המוזיאון" (2017) המתבונן על ישראל דרך שגרת היום יום במוזיאון ישראל, "מה היה קורה אילו. אהוד ברק על מלחמה ושלום" (2020), הבודק את יכולתו של המנהיג להשפיע על המציאות, דרך עיניו של ראש הממשלה לשעבר אהוד ברק, ו"1341 פריימים מהמצלמה של מיכה בר-עם" (2022) שמספר את סיפור של הצלם מיכה בר-עם דרך ארכיון תצלומיו. ב-2022 נפתחה במוזיאון תל אביב לאמנות התערוכה "לצלם ולשכוח: רן טל אחרי מיכה בר-עם" (2022), תערוכה ראשונה מסוגה במוזיאון. סרט דוקומנטרי מפורק לגורמיו ומורכב מחדש למיצב וידאו רב־ערוצי שבו נעים הצופים בחופשיות בחלל הגלריה. אוצר נעם גל.
טל הוא ראש תוכנית MFA לקולנוע דוקומנטרי בבית הספר לקולנוע באוניברסיטת תל אביב ומלמד קולנוע במכללת ספיר. כמו כן הוא מקים ועורך (יחד עם ענת אבן) את המגזין לביקורת קולנוע תיעודי "תקריב".
פילמוגרפיה ופרסים

רן טל בהרצאה באוניברסיטת חיפה בנושא "שימור ומניפולציה בקולנוע הדוקומנטרי, פברואר 2025, אוניברסיטת חיפה1992 מתי ודני נפרדים 12 דקות 16 מ"מ. ציון לשבח בפסטיבל מינכן.
1994 מוכר הרגשות דוקומנטרי 35 דקות וידאו. על חייו של הבמאי ג'ורג' עובדיה. פרס קרן שגריר.
1996 מלכה לב אדום (יחד עם אתגר קרת) 40 דקות 16 מ"מ. הפרק הראשון בסדרה "סיפורים קצרים על אהבה" זוכה האקדמיה הישראלית לקולנוע בקטגוריית דרמת טלוויזיה. השתתף בעשרות פסטיבלים וזכה בחמישה פרסים בינלאומיים.
1998 דרך בן צבי 67 דוקומנטרי 50 דקות וידאו. על המכון לרפואה משפטית באבו כביר. פרס לוח הזהב בפסטיבל שיקגו.
1998 משהו טוטאלי, מפיק יחד עם אייל שיראי. סרט באורך מלא. בימוי גור בנטוביץ', תסריט אתגר קרת.
1999 פרוטזות דוקומנטרי במסגרת "זום". השתתף בפסטיבל אינפוט 2000.
2000 יהודים מצבע לא לבן, דוקומנטרי 30 דקות. במסגרת התוכנית "העין השלישית".
2005 בית חלומותיי, דוקומנטרי 58 דקות. מעקב אחר ארבע משפחות המנסות לבנות את בית החלומות. זוכה פרס ראש העיר ופרס עיצוב הפסקול בפסטיבל דוקאביב 2005.
2007 ילדי השמש, דוקומנטרי 70 דקות. על הניסיון ליצור אדם חדש ומשפחה חדשה בקיבוצים. זוכה פסטיבל ירושלים - פרס הסרט התיעודי הטוב. פרס העריכה ופרס הפורום לשימור אודיו ויזואלי. זכה בשבעה פרסים בתחרות הפורום הדוקומנטרי 2008 כולל פרס הסרט ופרס הבמאי. זוכה פרס אופיר לסרט הדוקומנטרי 2008. השתתף בעשרות פסטיבלים בינלאומיים ביניהם טורונטו, סן פרנסיסקו, הונג קונג, איסטנבול ועוד. זכה בפרס הסרט הטוב ביותר IFTA/FIAT 2008 ופרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל היהודי בוורשה.
2008 שוב נולד, דוקומנטרי על הסופר יורם קניוק. פרס אמנות הקולנוע מטעם משרד המדע התרבות והספורט
2009 גיתאי מחפש את הכרמל, דוקומנטרי 50 דקות. מעקב אחר הבמאי עמוס גיתאי. פרס לנדאו לאמנות הבימה.
2012 גן עדן, דוקומנטרי 70 דקות. על האנשים המבקרים בגן השלושה (הסחנה). זוכה פרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים, פרס הסרט הטוב ביותר פורום היוצרים הדוקומנטריים ופרסים נוספים בפסטיבלים בעולם.
2017 המוזיאון, דוקומנטרי 74 דקות. הסרט לוקח את הצופים לסיור מאחורי הקלעים של מוזיאון ישראל. זוכה פרסי הצילום, העריכה, הפסקול, המוזיקה ועיצוב התמונה בפורום היוצרים הדוקומנטריים 2018. זוכה פרס דייוויד שטיין בפסטיבל הקולנוע היהודי בטורונטו 2018.
2020 מה היה קורה אילו? אהוד ברק על מלחמה ושלום, דוקומנטרי 85 דקות. הסרט מורכב מראיון ארוך של אהוד ברק והוא עוסק בשאלת השפעת המנהיג על המציאות דרך מספר החלטות מהותיות, בהן ברק לקח חלק, כעד זוטר ועד שחקן ראשי בדרמה ההיסטורית.
2022  1341 פריימים מהמצלמה של מיכה בר-עם - סרט דוקומנטרי בן 90 דקות. הסרט מורכב מ-1341 פריימים שצילם מיכה בר-עם. הסרט ערך את הפרימיירה העולמית בפסטיבל ברלין 2022. הפרמיירה הישראלית נערכה בדוקאביב והסרט זכה בשלושה פרסים - פרס הבמאי, פרס העריכה ופרס קרן כדר. הסרט יצא לאקרנים ביוני 2022. ב - 2023 זכה הסרט בארבעה פרסים בינלאומיים ופרס הסרט הארוך הטוב של השנה יחד עם פרס העיצוב בתחרות הפורום הדוקומנטרי הישראלי.
2022 לצלם ולשכוח: רן טל אחרי מיכה בר-עם. תערוכה במוזיאון תל אביב לאמנות שאצר נעם גל. סרט דוקומנטרי מפורק לגורמיו ומורכב מחדש למיצב וידאו רב־ערוצי שבו נעים הצופים בחופשיות בחלל הגלריה.
הערות שוליים

1 2  נירית אנדרמן, מה הוביל את הבמאי רן טל לסחנה, באתר הארץ, 8 בנובמבר 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009541390305171  GND: 1162923601  ISNI: 0000 0003 8796 0102  LCCN: no2014143964  NTA: 311720226  VIAF: 281009120   WorldCat (עם VIAF): 281009120
בטיחות במעבדה

סמל הביוהזרד (שחור וצהוב)
מעבדות מחקר ופיתוח, מעבדות תעשייתיות, מעבדות רפואיות, מעבדות סטודנטים, מעבדות כימיות, מעבדות ביולוגיות, מעבדות לבריאות הסביבה וכו',  מכילות סיכוני בטיחות ובריאות משמעותיים. מניעתן של תאונות במעבדה דורשת פעולות מניעה, טיפול וערנות מתמידים. דוגמאות לגורמי סיכון כוללים מתח חשמלי גבוה, לחץ גבוה ולחץ נמוך (וקום), טמפרטורות גבוהות ונמוכות, כימיקלים קורוזיביים ורעילים וחומרים ביולוגיים מזהמים ומסוכנים לרבות אורגניזמים מזהמים ורעלנים שלהם.
האמצעים להגנה מפני תאונות במעבדה כוללים: הכשרה לבטיחות, אכיפה של מדיניות בטיחות במעבדה, סקירת היבטי בטיחות בעת תכנון בדיקות מעבדה וניסויים, השימוש בציוד מגן אישי, והפעלת צוותי בטיחות במהלך פעילויות ברמת סיכון גבוהה במיוחד.
במדינות רבות, העבודה במעבדה כרוכה בחקיקה של רשויות הבריאות ו/או הפיקוח על העבודה. במדינת ישראל חקיקה זו קשורה בפיקוח על העבודה ובמשרד הכלכלה והתעשייה (לשעבר התעשייה מסחר ותעסוקה - התמ"ת). במקרים מסוימים, הפעילויות המעבדה עלולה להציב גם סיכונים לבריאות הסביבה. לדוגמה, במקרים בהם מתרחשת פליטת חומרים רעילים או זיהומיים, מהמעבדה לסביבה, במכוון או באקראי.
בישראל קיים "המוסד לבטיחות וגיהות" המקיים פעילות ענפה בתחומי ההסברה, הדרכה, הפצת מידע, קיום מחקר לקידום תרבות של בטיחות בעבודה ובריאות תעסוקתית, בכל ענפי המשק השונים: תעשייה ושירותים, בנייה וחקלאות. למוסד לבטיחות וגיהות יש מאגר ספרות ופרסומים בתחומי הבטיחות, לרבות בתחומי הבטיחות במעבדות השונות.
גיהות אישית > כללי

כללי הגיהות הם חלק בלתי נפרד מהוראות בטיחות.
חובה בכל מעבדה להחזיק במקום ידוע עם גישה מהירה למקום:
מקלחת חירום
משטפת עיניים
גיהות אישית > שטיפת ידיים, וניקיון אישי

יש להקפיד על חיטוי ושטיפת ידיים, רצוי עם חומרים אנטיספטיים הכוללים אלכוהול וכלורהקסידין או במים וסבון וייבוש עם נייר מגבת חד פעמית או שימוש באמצעי ייבוש חדשניים.
חיטוי ושטיפת הידיים תעשה לאחר ביצוע עבודה מעבדתית, לפני אכילה ושתייה או עישון (במקום בו הדבר מותר), לפני איפור, לאחר מגע עם חומרים כימיים או ביולוגיים מזהמים, לפני ואחרי יציאה משירותים, לפני ואחרי מגע עם חולים או נבדקים.
יש להקפיד להתקלח לאחר העבודה במעבדה (רצוי עוד לפני היציאה מן המעבדה).
יש לכבס ולהחליף בגדי עבודה וחלוקי מעבדה לעיתים קרובות, מומלץ מדי יום.
גיהות אישית > אכילה ושתייה ועישון

אכילה ושתייה מותרת אך ורק מחוץ למעבדה.
אין להכניס דברי אוכל ושתייה למעבדה ולמקררים המכילים חומרי מעבדה.
אין לאכול עם חלוק או ביגוד מעבדה אחר, ואין להיכנס לחדר אוכל עם חלוק.
אין לעשן בשטח המעבדה או בסביבתה.
גיהות אישית > איפור

עדיף להגיע לעבודה ללא איפור ובכל מקרה יש להסיר איפור וקרמים לפני תחילת העבודה.
גיהות אישית > עדשות מגע

עדיף להימנע משימוש בעדשות מגע במעבדה, במיוחד כאשר מדובר בחומרים כימיים נדיפים ורעילים.
עדשת מגע עלולות להפריע במקרה תאונה עם נוזלים המחייבים שטיפת עיניים.
סיכונים כימיים

כימיקלים מסוכנים מציבים איומים פיזיים ו/או בריאותיים לעובדים במעבדות רפואיות, תעשייתיות, במכוני מחקר באקדמיה ובאוניברסיטאות. כימיקלים במעבדה כוללים כימיקלים גורמי סרטן (חומרים קרצינוגנים), רעלנים (למשל, אלה המשפיעים על הכבד, הכליות, מערכת העצבים), חומרים מגרים, חומרים קורוסיביים, חומרי גורמי עירור, כמו גם חומרים הפועלים על מערכת הדם או גורמים נזק לריאות, לעור, לעיניים או לריריות.
סיכונים פיזיקליים ואחרים

מלבד לחשיפה לחומרים כימיים וביולוגיים, עובדי מעבדה עלולים גם להיות חשופים למספר מפגעים פיזיקליים. כמה מהסיכונים הפיזיקליים שהם עשויים להיתקל בהם, כוללים את סיכונים הבאים: ארגונומי, קרינה מייננת, קרינה שאינה מייננת, מפגעי רעש.
סיכונים פיזיקליים ואחרים > סיכונים ארגונומיים

עובד מעבדה עשוי להימצא בסיכון של פציעה או פגיעה גופנית כתוצאה מתנועה שחוזרת על עצמה במהלך שגרת עבודת המעבדה. למשל: בהליכים כגון פיפטציה, עבודה עם מיקרוסקופ, הפעלת מיקרוטומים (microtomes), שימוש במוני תאים ושימוש במקלדות בתחנות עבודה עם מחשב. פציעות כתוצאה מעבודה החוזרת על עצמה מתפתחת לאורך זמן, והן מתרחשות כאשר שרירים והמפרקים ספציפיים מצויים תחת לחץ מתמשך, הגידים עשויים ללקות בדלקת, העצבים עשויים להימצא תחת לחץ וזרימת הדם מוגבלת. עובדים המצויים במעבדה במצב עמידה ממושכת מול מינדפי בטיחות כימיים או ביולוגים עלולים לסבול גם מבעיות ארגונומיות.
סיכונים פיזיקליים ואחרים > קרינה מייננת

מקורות קרינה מייננת מתקבלים ממקורות רבים במגוון מקצועות המעבדה. מקורות קרינה אלה עלולים להוות סיכון בריאותי ניכר המשפיע על בריאות העובדים אם אינם מצוי תחת בקרה ופיקוח ראויים. כל מעבדה שברשותה ובשימושה איזוטופים רדיואקטיביים חייבת להיות בעלת הרשאות מתאימות מטעם הוועדה לאנרגיה גרעינית (ממ"ג שורק).
סיכונים פיזיקליים ואחרים > קרינה מייננת > מטרות היסוד של אמצעי הגנה מפני קרינה הם

צמצום חדירת רדיונוקלידים (radionuclides) לתוך גוף האדם (באמצעות בליעה, שאיפה, ספיגה, או דרך פצעים פתוחים) לכמויות נמוכות באופן סביר שניתן להגיע אליהן (ALARA) ותמיד במסגרת גבולות המינון המותר שנקבעו.
צמצום החשיפה לקרינה חיצונית לרמות המצויות במסגרת גבולות המינון המרבי המותר שנקבע, ומתחת לגבולות אלה באופן הסביר להשגה.
סיכוני בטיחות > אוטוקלבים ומעקרים

על עובדי מעבדה להיות מיומנים בזיהוי פוטנציאל החשיפה לכוויות או לחתכים העלולים להתרחש כתוצאה מטיפול או מיון פריטים שעוקרו בחום או ממכשירים חדים כאשר מוציאים אותם מהאוטוקלבים/סטרילייזרים או מצנרת קיטור המזינה אוטוקלבים אלה.
סיכוני בטיחות > סרכזות

סרכזות (צנטריפוגות) - בשל המהירות הגבוהה שבה הן פועלות, קיים פוטנציאל פציעה גדול של המשתמשים אם לא יפעלו ככנדרש בהתאם להנחיות הבטיחות. כאשר הרוטורים (הראש המסתובב בסרכזת המכיל את המדגמים לסרכוז המותקנים על הסרכזת ונתונים לתנועות הסיבוביות בסרכזת) אינם מאוזנים הם עלולים לצאת בתאוצה ותנע גבוהים ביותר מתוך הסרכזת, ולגרום לפציעות קשות ואף למוות, במקרה הטוב נזקים למבנה, למתקנים ולציוד במעבדה. (ידועים מקרים בהן בשל חוזר איזון הרוטורים, במהירויות גבוהות במיוחד הן עפו מתוך הסרכזת, תוך הסבת נזקים חמורים וסיכון העובדים או לפציעה ואף למוות).
מבחנת דגימה שנשברה עלולה ליצור אירוסולים העלולים להזיק בשאיפה.
רוב התאונות עם הסרכזות הן תוצאה של טעויות משתמש או של תחזוקה לקויה.
סיכוני בטיחות > גזים דחוסים > תקן מעבדה עבור גז דחוס

כאשר הוא גז או תערובת של גזים במכל בלחץ מוחלט העולה על 40 פאונד לאינץ' רבוע (psi) ב-70 מעלות פרנהייט (21.1 מעלות צלזיוס); או
כאשר הוא גז או תערובת של גזים בלחץ מוחלט העולה על 104 psi ב-130 פרנהייט (54.4 מעלות צלזיוס) ללא תלות בלחץ של 70 מעלות פרנהייט (21.1 מעלות צלזיוס); או
כאשר הוא נוזל בעל לחץ אדים העולה על 40 psi ב-100 מעלות פרנהייט (37.8 מעלות צלזיוס) כפי שנקבע על ידי ASTM (החברה האמריקאית לבדיקות וחומרים)
בתוך מעבדות, גזים דחוסים מסופקים בדרך כלל דרך תוך שימוש בצנרת גז קבועה או דרך גלילי גזים בודדים. גזים דחוסים עלולים להיות רעילים, דליקים (אנ'), מחמצנים, מְאַכְּלִים (אנ'), או אינרטיים. דליפת גזים כאלה עלולה להיות מסוכנת.
סיכוני בטיחות > גזים דחוסים > אחסון, טיפול ושימוש בגזים דחוסים

כל הגלילים בין שהם ריקים או מלאים, חייבים להיות מאוחסנים בצורה זקופה.
יש לאבטח גלילי גזים דחוסים. אסור להפיל או להטיח אותם זה בזה.
שינוע גלילי גז דחוס יתבצע תמיד עם מכסי מגן במקום. אין לגלגל או לגרור את הגלילים.
סיכוני בטיחות > נוזלים קריוגניים וקרח יבש

נוזלים קריוגניים הם, חומרים המשמשים ליצירת טמפרטורות מאוד נמוכות [מתחת ל-153- מעלות צלזיוס (243- מעלות פרנהייט)], כגון חנקן נוזלי (LN2) בעל נקודת רתיחה של 196- מ"צ (321- מ"פ), שמשמשים בהם בדרך כלל במעבדות.
על אף שקרח יבש הוא מוצק ולא נחשב כנוזל קריוגני, עובר המראה ישירות לגז פחמן דו-חמצני ב-78- מ"צ (109- מ"פ) גם בו משמשים לעיתים קרובות במעבדות. משלוחים ארוזים עם קרח יבש, דגימות משומרות עם חנקן נוזלי, במקרים מסוימים, טכניקות להשתמש ההקפאה נוזלים, כגון הקפאה טחינה של דגימות, נוכח סיכון פוטנציאלי במעבדה.
יש להגן על היד מפני סכנת נגיעה במשטחים קפואים. מומלץ שעובדי מעבדה ישתמשו לשם כך בכפפות בטיחות קריוגניות.
חובה להגן על העיניים בכל זמן בעת העבודה עם נוזלים קריוגניים. כאשר נדרש לשפוך נוזל קריוגני מומלץ שהעובד ישתמש בבקבוק בעל פתח רחב ובמגן פנים מלא.
סיכוני בטיחות > ציוד מיגון אישי

ציוד מיגון אישי (צמ"א - PPM) הם פריטי ציוד שעל העובד ללבוש/לחבוש/לעטות על מנת למנוע חשיפה לחומרים מסוכנים. למרות זאת, צמ"א אינו מבטל סיכונים בטחות, אולם הם מסייעים בהגנת המשתמש מפני חשיפה. כדי להפוך את מקום העבודה לבטוח יותר, יש לספק הנחיות והדרכה כיצד להשתמש ולבחור את הצמ"א המתאים ביותר למצבים שונים.
ציוד מיגון אישי כולל:
חולצות עם שרוולים ארוכים, חלוקי מעבדה, סינרים.
משקפי מגן
כפפות בטיחות
קיימים שני סוגים נפוצים של כפפות בטיחות המצויים בשימוש נרחב במעבדות לימוד ובמעבדות רפואיות: כפפות לטקס וכפפות ניטריל. לכפפות לטקס רגישות גבוהה כשמדובר מגע, ושליטה מתאימות במיוחד לביצוע ניתוחים. מאידך, לכפפות ניטריל אין חלבון לטקס אשר מחירו כפול. הן ידועות כעמידות יותר כנגד קריעה, ולכימיקלים רבים. לצד כל היתרונות, לכפפות ניטריל יש גם חסרונות שכן הן יכולות לחמצן כסף ומתכות בעלות תגובתיות גבוהה שיכולות להגיב עם גופרית. לפיכך, על המשתמש לנהוג בתשומת לב יתרה כאשר הוא חובש סוג זה של כפפות מגן.
מגן פנים או מגן בטיחות
סיכוני בטיחות > חשמל

במעבדות קיים פוטנציאל לחשיפת העובדים לסיכון חריג להלם חשמלי, התחשמלות, שרפות ופיצוצים הנובעים מתקלות במערכת החשמל. הסיבה העיקרית לכך היא כי הן החיווט החשמלי והן מכשירי החשמל במעבדה חשופים לחומרים ולתנאי סביבה שונים מהרגיל (למשל רטיבות) שעלולים לפגוע בהם.
סיבה נפוצה נוספת היא שמעבדות בנויות לגמישות בתפעול, ולכן הציוד החשמלי אינו מקובע למקומו והזזתו התכופה מובילה לתקלות ולהרס אמצעי ההגנה הקיימים בו.
סכנה נוספת במעבדות היא חשיפה של חומרים דליקים ונפיצים לחשמל סטטי.
סיכוני בטיחות > אש

אש היא הסיכון הרציני והנפוץ ביותר במעבדה טיפוסית. בעוד שנהלים והדרכה נאותים עשויים למזער את סיכוני פריצת שרפה מקרית, עובדי מעבדה חייבים עדיין להיות מוכנים להתמודד עם שרפה שעלולה להתרחש. בהתמודדות עם שרפה במעבדה יש להכניס את מכלי החומרים הזיהומיים לתוך אוטוקלבים, אינקובטורים, מקררים או מקפיאים לצורך הגבלה/החלה.
שרפות קטנות בחללי מעבדה אינם בגדר אירוע נדיר. שרפות גדולות במעבדה הן יותר נדירות. עם זאת, הסיכון של פציעה חמורה או מוות הוא משמעותי, מאחר שקיימים במעבדה חומרים דליקים ונפיצים רבים ורמות הסיכון במעבדות הן בדרך כלל גבוהות מאוד. במעבדות, במיוחד בכאלה שמצויים בהם ממסים נדיפים בכל כמות, יש את הפוטנציאל לפריצת שרפות ואף לאירועי פיצוץ, תוך התפשטות מהירה של האש. מוצרי הבעירה עלולים להיות רעילים ומסוכנים ביותר (חום, עשן ולהבה).
סיכוני בטיחות > כלי זכוכית

זכוכית שבורה מהווה סיכון עבור פציעה הקשורה עם כלים חדים.
הגנה על העין היא חובה ברוב ההליכים שמעורבים בהם כלי זכוכית.
החדרת מוט זכוכית דרך פקק עלולה לגרום לפצע דקירה או פציעה מחלקים חדים אם המוט נשבר. הידיים חייבות להיות מוגנות.
מבחנות חייבות להיות עשיות מחומר כמה שפחות שביר, עם חיבור כזה שלא יגרום לשבירת המבחנה עם הניתוק מהחיבור.
כלי זכוכית עלולים להישבר עם הקפאה והפשרה.
זכוכית שבורה ושאריות פסולת זכוכית יש להשליך למכל נפרד מסומן לציון תכולתה.
כלי זכוכית חייבים תמיד להיות מסומנים בתכולה שלהם.
יש להימנע מחימום או קירור מהירים למניעת התפשטות תרמית שעלולה לגרום לשבר.
זכוכית חמה נראית כמו זכוכית קרה, יש לנקוט בזהירות כדי למנוע מגע עם זכוכית חמה.
כלי זכוכית עלולים להתפוצץ תחת לחץ, אם יש חסימה בפתחי הפליטה. יש למנוע חסימה כזאת.
זכוכית עלולה לקרוס תחת לחץ שלילי (ואקום).
בעת חיבור כלי זכוכית למחברים, זו אחריותו של האדם האחראי על הפעילות לוודא שהאטימה מתאימה.
לקריאה נוספת

זיהוי סימוני אזהרה לחומרים מסוכנים - מדריך לעובד, הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב
ז. שטרן, י. שלדוב, בטיחות במעבדות כימיות, בהוצאת המוסד לבטיחות ולגיהות, 2004
ד"ר איתן ישראלי וד"ר אבי וינר, מחלות זיהומיות במערכת הבריאות – מניעת הדבקה של חולים ושל אנשי הסגל, חוברת טכנית, בהוצאת המוסד לבטיחות וגיהות, 2006
ערכה לניהול הבטיחות והבריאות במעבדות כימיות וביולוגיות, צוות משותף אגף הפיקוח על העבודה במשרד התמ"ת והמעבדות לבריאות הציבור ע"ש פליקס תל אביב, מו"ל: המוסד לבטיחות וגיהות, התשס"ח 2007
ד"ר איתן ישראלי, בטיחות במעבדות ביולוגיות, ספר טכני, 2009, בהוצאת המוסד לבטיחות וגיהות
Laboratory Biosafety Guidelines, 2nd Edition, 1996, Canada
Laboratory Biosafety Manual, 3rd Edition, 2004, WHO, Geneva
Brinton M. Miller et al. Laboratory Safety: Principles and Practices, American society for Microbiology, 1986, Washington D.C
הערות שוליים

↑  מדריך לנוהלי בטיחות במעבדות ביורפואיות, משרד הבריאות, התשנ"ה 1994
↑  תקנות הבטיחות בעבודה (בטיחות וגיהות תעסוקתית בעבודה עם גורמים מסוכנים במעבדות רפואיות, כימיות וביולוגיות), תשס"א-2001, באתר משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים
↑  "Chapter 8 - Chemical Hazards", Laboratory Safety Manual and Chemical Hygiene Plan. Cornell University's Department of Environment, Health and Safety
↑  "Biological Agents and Biological Toxins". Occupational Safety and Health Administration. נבדק ב-4 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "An additional OSHA Safety and Health Topics page on Pandemic Influenza has been added in response to the 2009 H1N1 influenza pandemic". OSHA. נבדק ב-4 בפברואר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Laboratory Safety – Ergonomics for the Prevention of Musculoskeletal Disorders" (PDF). OSHA. נבדק ב-25 באוקטובר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Darragh AR, Harrison H, Kenny S. Effect of ergonomics intervention on workstations of microscope workers. American Journal of Occupational Therapy. 2008. 62:61-69.
↑  Ionizing Radiation, Safety and Health Topics. Occupational Safety and Health Administration - U.S. Department of Labor
↑  Laboratory Safety Autoclaves/Sterilizers Quick Facts, Occupational Safety
and Health Administration
↑  מדריך לנוהלי בטיחות במעבדות ביורפואיות - חלק רביעי: סיכונים פיסיקליים, פרק א. גזים, משרד הבריאות, התשנ"א 1994
1 2  "Archived copy" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2015-02-06. נבדק ב-2015-02-06. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  מדריך לנוהלי בטיחות במעבדות ביורפואיות, חלק רביעי: סיכונים פיסיקליים, פרק ב: נוזלים קריוגניים, משרד הבריאות, התשנ"ה 1994
↑  Cryogens and Dry Ice, Division of Research Safety - University of Illinois
שילוט אזהרה לסכנת אזור קרינה
גלילי גז דחוס של חמצן וחמצן דו פחמני
כפפות ניטריל
אש
שמיכת אש
כרם בן זמרה

| --- | --- |
הכניסה למושב כרם בן זמרה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: מרום הגליל
גובה ממוצע: ‎822 מטר
תאריך ייסוד: 1949
תנועה מיישבת: הפועל המזרחי
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 621 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 555 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת אצבע הגליל מוגדלת) כרם בן זמרה(למפת אצבע הגליל רגילה) כרם בן זמרה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כרם בן זמרה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כרם בן זמרה33°02′18″N 35°28′04″E﻿ / ﻿33.0382424499919°N 35.467679211108°E﻿ / 33.0382424499919; 35.467679211108  heמפת היישובים של מועצה אזורית מרום הגליל באדום - כרם בן זמרה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10

כֶּרֶם בֶּן זִמְרָה (ובראשי תיבות: כב"ז)הוא מושב בגליל העליון, מצפון לצפת, ושייך למועצה אזורית מרום הגליל.
היסטוריה

המושב הוקם בשנת 1949 על ידי קבוצת עולים מטורקיה. בראש הקבוצה עמד בנימין אשכנזי, שקיבץ מטעם הפועל המזרחי 7 משפחות נוספות (משפחת רודיטי, משפחת קזס, משפחת רוזיו, משפחת אשכנזי, משפחת בן עזרא, משפחת מילס ומשפחת בגא). יחד עם העולים מטורקיה נמנה הרב מאיר יהודה גץ מטוניסיה שהתנדב להגיע למושב ושימש בו כרב, מוהל, שוחט ומורה, והקים את בית  הספר האזורי במושב. במאי 1950 התגוררו במושב בעיקר עולים מטורקיה, ומיעוטים מארצות אירופה ומצפון אפריקה.. אל המשפחות המייסדות הצטרפו בשנת 1951 עולים מרומניה, ביניהם ניצולי השואה. בשנת 1952 הצטרפו למושב עולים ממרוקו. בתחילה נקרא המושב "ההר האדום" על שם הכפר הערבי "ראס אל אחמר" שעל אדמותיו הוקם. 
המושב נקרא על שם התנא רבי יוסי בן זמרה הכהן, שקברו מצוי בתחום המושב.
כיום

המושב הוא מושב חקלאי ובו תיירות מפותחת, צימרים ויקבים.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  יעקב חזון, הגרים מסאן ניקנדרו על אדמת הגליל, הצופה, 19 במאי 1950
↑  מפה בהוצאת מחלקת המדידות, 1950 עם סימון הישוב בשם ההר האדום, באתר הספרייה הלאומית, אוסף המפות ע"ש ערן לאור
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588268105171  BnF: cb16229991j (data)  VIAF: 317286942   WorldCat (עם VIAF): 317286942 
מצבת קבר יוסי בן זמרה השוכנת בקצה היישוב
טחנת הרוח הטמפלרית

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  טחנת רוח 
 מיקום:  חיפה 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  32°49′56″N 34°58′52″E﻿ / ﻿32.83225°N 34.98124°E﻿ / 32.83225; 34.98124
  (למפת חיפה מוגדלת) טחנת הרוח הטמפלרית(למפת חיפה רגילה) טחנת הרוח הטמפלרית(למפת הגליל המערבי רגילה) טחנת הרוח הטמפלרית(למפת הגליל המערבי מוגדלת) טחנת הרוח הטמפלרית
 
טחנת הרוח הטמפלרית היא טחנת רוח ישנה הנמצאת בשכונת בת גלים שבחיפה. הטחנה נבנתה בשנת 1874 בידי הטמפלרים, שהתיישבו בחיפה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-19, ושימשה לטחינת גרעיני חיטה לקמח. כיום הטחנה משמשת למגורים, ונמצאת ברחוב העלייה השנייה 22, סמוך לבית החולים רמב"ם ולבסיס ההדרכה של חיל הים.
היסטוריה

בשנת 1868 הגיעו הטמפלרים לחיפה והקימו בה את המושבה הגרמנית. בתחילת דרכם בעיר ניסו הטמפלרים לעסוק בחקלאות וזרעו שדות חיטה, בעיקר באזור שכונת קריית אליעזר של היום. לצורך טחינת החיטה הם הקימו שתי טחנות קמח, אחת בתחומי המושבה ואחת בשכונת בת גלים של היום. הטחנה הייתה המבנה הראשון שנבנה באזור בת גלים של היום. היא שירתה את תושבי האזור כולו לרבות יישובים מרוחקים דוגמת זכרון יעקב, אולם הרוח שבאזור לא הייתה חזקה מספיק, והטחנה עברה הסבה להנעה בקיטור. הטחנה פעלה עד סוף התקופה העות'מאנית, ככל הנראה בשל העובדה שהטמפלרים נטשו את העיסוק בחקלאות והתמקדו בעיקר בתעשייה ובתיירות, וייתכן גם בשל הקמת טחנות מתחרות גדולות יותר בחיפה בתחילת שנות ה-20 בתמיכת הברון רוטשילד.
במסגרת הסכם השילומים בשנות ה-50 של המאה ה-20 עברה הטחנה, עם שאר הרכוש הטמפלרי בארץ, לידי מדינת ישראל. המבנה נותר נטוש לאורך השנים, אך לעיתים התגוררו בו משפחות לתקופות שונות.
החל משנת 1977 התגורר במקום הפסל פיני וינברג.
מבנה הטחנה

הטחנה היא מבנה גבוה בנוי מאבן. בראשה עמד קרון עץ מסתובב, שעליו הותקנו כנפי התחנה (בדומה לקרון הקיים כיום בטחנת הרוח במשכנות שאננים). במהלך השנים נעלמו הקרון והכנפיים, ולאחר זמן שעמד נטוש הוסב המבנה לבית מגורים. וינברג, שהתגורר בו עד שנת 2017, שיפץ אותו כך שהוא כולל כיום חמש קומות וביניהן מדרגות לולייניות.
הערות שוליים

1 2 3  מתוך שלט הסבר על אודות טחנת הרוח הטמפלרית ברחוב העלייה השנייה 22.
טייבה

ערך זה עוסק בעיר במשולש. אם התכוונתם ליישובים אחרים, ראו .
טַיְּבֶּה, בהגייה ספרותית: טַיִּבַּה (בערבית: الطيّبة, תעתיק מדויק: אלטיּבה, משמעות השם: "הטובה") היא עיר ערבית במחוז המרכז בישראל, כ-9 ק"מ מצפון-מזרח לכפר סבא, כ-3 ק"מ מצפון לכוכב יאיר. נחשבת לעיר מרכזית באזור המשולש. כלל תושביה ערבים-מוסלמים. היא הוכרזה כעיר בשנת 1990. 35% מכלל התושבים נושאים את שם המשפחה מסארווה ובכך מהווים את החמולה הגדולה בעיר.
שמה של העיר

השם טייבה (الطيّبة) הוא קיצור של השם א-טייבת אל-איסם (الطيّبة الاسْم) - "טובת השם" או "זו ששמה טוב". שמו של המקום בתקופות שקדמו לכיבוש הערבי של הארץ היה "עפרית" או "עפרה". בערבית משמעות המילה "עִפְרית" (عفريت) היא "שֵד", ולכן העדיפו תושבי המקום לקרוא לו בשם בעל משמעות חיובית. שם זה ניתן לכמה יישובים בארץ ובלבנון ששמם הקודם היה בעל משמעות שלילית בערבית.
השערה נוספת למקור שם העיר גזורה מהמילה "טיבתא" המופיעה בתלמוד הירושלמי במסכת דמאי ב' ("עד היכן פונדקא דעמודא פונדקא דטיבתא עד כפר סבא") עדות נוספת להשערה זו הם ממצאים ארכאולוגיים מתקופת הברונזה ותקופת הברזל שנמצאו בשטח היישוב. יש המזהים את טייבה עם עפרה המקראית, עירו של גדעון.
עבדאללה הראשון, מלך ירדן אמר על טייבה "כל הטייבות (שבעולם) לאלוהים - למעט זו של בני סעב" (טייבה שבמשולש מכונה טייבת בני סעב.