stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לוצ'אנו ספאלטי
תארים

קופה איטליה (2):2007,2008
הסופר קאפ האיטלקי:2007
הגביע הרוסי:2010
אליפות הליגה הרוסית:2010
הסופר קאפ הרוסי:2010
אליפות איטליה: 2023
הערות שוליים

↑  רשמית: לוצ'יאנו ספאלטי יאמן את אינטר, באתר ynet, 9 ביוני 2017
↑  ‏לוצ'יאנו ספאלטי סיכם תנאיו באינטר וימונה למאמן, באתר ספורט1, 3 ביוני 2017
| נבחרת איטליה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 דונארומה •  2 די לורנצו •  3 דימרקו •  4 בונג'ורנו •  5 קלאפיורי •  6 גאטי •  7 פרטזי •  8 ז'ורז'יניו •  9 סקמאקה •  10 פלגריני •   11 רספאדורי •  12 ויקאריו • 13 דרמיאן •  14 קייזה • 15 בלאנובה • 16 כריסטנטה • 17 מנצ'יני • 18 בארלה • 19 רטגי • 20 זקאני • 21 פג'ולי • 22 אל שעראווי • 23 בסטוני • 24 קמביאזו • 25 פולורונשו • 26 מרט • מאמן: ספאלטי |  1 דונארומה •  2 די לורנצו •  3 דימרקו •  4 בונג'ורנו •  5 קלאפיורי •  6 גאטי •  7 פרטזי •  8 ז'ורז'יניו •  9 סקמאקה •  10 פלגריני •   11 רספאדורי •  12 ויקאריו • 13 דרמיאן •  14 קייזה • 15 בלאנובה • 16 כריסטנטה • 17 מנצ'יני • 18 בארלה • 19 רטגי • 20 זקאני • 21 פג'ולי • 22 אל שעראווי • 23 בסטוני • 24 קמביאזו • 25 פולורונשו • 26 מרט • מאמן: ספאלטי | איטליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813293123705606  GND: 1336848553  VIAF: 1375169505179710280006   WorldCat (עם VIAF): 1375169505179710280006 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מאמני כדורגל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לילת אל-קדר

מתפללים במסגד באיספהאן בלילת אל קדר
לַ֫יְלַת אל-קַדְר (בערבית: لیلة القدر משמעות בעברית: ליל הגורל, ליל הרוממות; מכונה גם שאבּ-אִ-קדר) הוא שמו של אחד הלילות האחרונים בחודש הרמדאן. על פי המסורת המוסלמית, זהו הלילה שבו ניתנה הגרסה הראשונית של הקוראן על ידי המלאך ג'יבריל (גבריאל) לנביא מוחמד. על פי אמונה זאת, לילת אל-קדר הוא לילה בו משפיע אללה שפע של ברכה על המאמינים, ובלילה זה נפתחים שערי הרקיע לתפילתם והם מקווים שכל בקשותיהם תתקבלנה.
הלילה מצוין באחד מהימים האי-זוגיים מ-21 בחודש עד סופו (על-פי המסורת המקומית, הרוב פסקו שמדובר בליל ה-27). על לילת אל-קדר נאמר שהוא "טוב יותר מאלף חודשים" (סורה 97, פסוק 3). יש מסורות ואמונות עממיות שונות לגבי לילת אל-קדר. יש המאמינים כי לילה זה מתאפיין תמיד בשמים נקיים מעננים, ובמזג אוויר נוח. יש המאמינים כי בלילה זה שורר שלום זמני בכל העולם: שבאותו לילה אין הרג, אונס, מעשי גנבה וכל דבר רע אחר. אמונה נפוצה אחרת היא שלילת אל-קדר הוא מועד להבעת משאלות, ומשאלה שמובעת בו עתידה להתממש.
תאריך לילת אל-קדר

התאריך הספציפי המדויק של לילת אל-קדר אינו מוזכר בקוראן. הסיבה לכך היא שמוחמד קיבל את התאריך המדויק של קבלת הגרסה מאללה בחלום, לאחר מכן הוא הלך לספר לצחאבה על אותו תאריך. אבל בדרך ראה הנביא מוחמד כמה אנשים נלחמים ומרגיזים את אללה, ולכן אללה גרם למוחמד לשכוח את התאריך.
תאריך לילת אל-קדר > באסלאם הסוני

בקהילות הסוניות בכל רחבי העולם נחגג לילת אל-קדר בעשרת הלילות האחרונים של הרמדאן, לרוב באחד הלילות האי-זוגיים (21, 23, 25, 27 או 29). מסורות רבות מתעקשות במיוחד שהתאריך הנכון הוא בלילה שלפני ה-27 ברמדאן.
תאריך ה-27 ברמאדן לפי הלוח הגרגוריאני
| 27 ברמאדן | תאריך גרגוריאני |
| --- | --- |
1438: 22 ביוני 2017
1439: 11 ביוני 2018
1440: 1 ביוני 2019
1441: 19 במאי 2020
1442: 9 במאי 2021
תאריך לילת אל-קדר > באסלאם השיעי

כמו בזרם הסוני, הזרם השיעי מאמין כי לילת אל-קדר מתקיים באחת מעשרת הלילות האי-זוגיים האחרונים של הרמדאן, אך בעיקר ב-19, 21 או 23 ברמדאן, כאשר ה-23 מבחינתם הוא הלילה הנפוץ ביותר.
תאריך ה-23 ברמאדן לפי הלוח הגרגוריאני
| 23 ברמאדן | תאריך גרגוריאני |
| --- | --- |
1438: 18 ביוני 2017
1439: 8 ביוני 2018
1440: 28 במאי 2019
1441: 16 במאי 2020
1442: 6 במאי 2021
הערות שוליים

↑  בהשאלה מפרסית, שבה "שאבּ" משמעו "לילה".
| אסלאם |
| --- | --- | --- |
| חמשת עמודי האסלאם | שהאדה (העדות) • אלצלאה (התפילה) • אלזכאה (הצדקה) • צום • אלחאג' (העלייה לרגל) | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| פלגים עיקריים | אסלאם סוני • אסלאם שיעי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אישים מרכזיים | מוחמד • ח'ליף ושושלות הח'ליפים • נביאי האסלאם • אימאם שיעי • מהדי • בני לווייתו של מוחמד • נשות מוחמד | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| דמויות היסטוריות נוספות | פאטמה בת מוחמד • עבדאללה אבן א-זובייר • אבו להב | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| קרבות בראשית האסלאם | קרב בדר • קרב אוחוד • קרב השוחה • קרב ח'ייבר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| אנשי דת (עולמא) | מאלכ אבן אנס • אל נעמאן בן ת'אבת אבו חניפה • אחמד אבן חנבל • מוחמד אבן אידריס א-שאפעי • אבן חג'ר אל-עסקלאני • אל-ע'זאלי | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| ערים קדושות | מכה • אל-מדינה • ירושלים • נג'ף • כרבלא • כופה • כאט'מיה • משהד • סאמרא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| האתרים הקדושים ביותר | מסגד אל-חראם • מסגד הנביא • מסגד אל-אקצא | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| חגים | הג'רה • לוח השנה המוסלמי • עיד אל-פיטר • עיד אל-אדחא • עשוראא • ארבעין • לילת אל-קאדר | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| מבנים | מסגד • מינרט • מחראב • הכעבה • אדריכלות איסלאמית | אללה, שמו של האל בדת האסלאם |
| תפקידים דתיים | אייתולה • מרג'ע • אימאם • מולא • קאדי • מופתי • מואזין |  |
| טקסטים וחוקים | קוראן • חדית' • אסנאד • מתן • תפסיר • סונה • פיקה • פתווה • שריעה |  |
| אסכולות השריעה | חנפית • חנבלית • ג'עפרית • מאלכית • שאפעית |  |
| אסכולות הכלאם | אשעריה • ג'בריה • מאתורידי • מורג'יאה • מֻעתזילה |  |
| פלגים שיעים | את'נא עשריה • אסמאעיליה • זיידים |  |
| פלגי הח'וארג' | צאפריים • אזארקה • איבאדיה |  |
| תנועות | סופיות • והאביה • סלפיה • אסלאמיזם • אסלאם ליברלי |  |
| פלגים אחרים | אומת האסלאם • חמשת האחוזים • המסורים • אחמדים • זקרי • עלווים |  |
| אמונות קשורות | באביזם • בהאאים • יזידים • סיקיזם |  |
פורטל אסלאם • מונחים בסיסיים • כל הערכים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560413305171  BnF: cb32456742p (data)  LCCN: sh85075402  SUDOC: 218314280  TDVİA: kadir-gecesi
לוחמת גז במלחמת העולם הראשונה

חיילים בריטים תחת מתקפת גז במהלך קרב איפר הרביעי
מתקפת גזים במלחמת העולם הראשונה
הציור "Gassed" של ג'ון סינגר סרג'נט מתאר את השימוש בנשק הכימי במהלך מלחמת העולם הראשונה
במלחמת העולם הראשונה הייתה לוחמת גז מרכיב משמעותי וחשוב. השימוש בלוחמה כימית במלחמה זו התחיל מהרכבה של כימיקלים שיצרו גזים שאינם ממיתים כגון גז מדמיע. בהמשך נעשה שימוש גם בגזים חזקים יותר כגון כלור, פוסגן וגז חרדל, המסוגלים להרוג אדם. השימוש הנרחב בנשק כימי במלחמת העולם הראשונה, נעשה הן על ידי מדינות ההסכמה והן על ידי מדינות המרכז. הייתה זו המלחמה הראשונה בהיסטוריה שבה נעשה שימוש בגז כנשק. יכולת ההרג שלו נמצאה מוגבלת ביותר ובשלבים המאוחרים של המלחמה היעילות שלו התפוגגה כיוון שפותחו אמצעי הגנה יעילים יותר כנגדו. בסיכומו של דבר, כ-4 אחוזים מהחיילים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה מתו כתוצאה משאיפת גז.
אמנת האג משנת 1899 ואמנת האג משנת 1907 אסרו שימוש מלחמתי בגז רעיל, ועל כן השימוש בגז במלחמה נחשב פשע מלחמה.
גז מדמיע

באוגוסט 1914 החל הצבא הצרפתי להשתמש בגז מדמיע לחימוש רימוני יד. הכמות הקטנה של הגז שהוכנסה לרימונים הורגשה אך בקושי על ידי החיילים הגרמנים. באוקטובר 1914 השתמשו הכוחות הגרמנים בפגזים המכילים גז מדמיע כנגד כוחות בריטים. הריכוז הקטן של הגז אף הוא בקושי הורגש. ב-31 בינואר 1915 ירו חיילים גרמנים המוצבים נהר ראוקה (כיום בפולין) 18,000 פגזי ארטילריה המכילים גז מדמיע על חיילים רוסים. הטמפרטורה הנמוכה באזור זה גרמה לכימיקלים לקפוא במקום להתאדות ובכך הכשילה את ההתקפה הגרמנית.
כלור

הגז הממית הראשון שהשתמשו בו הגרמנים היה כלור. גז כלור הוא גז הגורם גירוי חזק שיכול לפגוע בעיניים באף, בגרון, בלשון ואף לגרום למוות. הגז פותח על ידי מספר חברות תעשייתיות מתחום הכימיה יחד עם הכימאי זוכה פרס נובל לכימיה פריץ הבר. הגרמנים השתמשו בגז זה במספר קרבות בחזית המזרחית וכן בחזית המערבית כנגד החיילים הצרפתים, הקנדים, הבריטים והרוסים. כך למשל הגרמנים השתמשו בגז ב-22 באפריל 1915 כנגד החטיבה הקנדית הראשונה, וב-5 במאי 1915 כנד כוחות בריטיים. באחד הקרבות הצבא הרוסי ספג יותר מ-9,000 נפגעים מתוכם 1,000 הרוגים כתוצאה מחשיפה לגז. כתוצאה מכך החל הענף הארטילרי בצבא הרוסי לחקור שימוש בנשק זה בתוך פגזים.
במהרה נמצא כי חיילים שנשארו בעמדותיהם סבלו פחות מגז הכלור מאלו שרצו או ברחו, כאשר כל תנועה החמירה את השפעת הגז. נוסף על כך, החיילים שעמדו או ישבו סבלו פחות מאלו ששכבו מכיוון שהגז הצטבר בקרבת הקרקע. אלו שנשארו לשכב על האדמה ונעו עם הענן, נפגעו בצורה הקשה ביותר. כלור נמצא פחות יעיל ממה שהגרמנים קיוו, בייחוד כאשר אמצעי הגנה פשוטים הומצאו כנגד הגז - הגז אינו עמיד במים ולכן כיסוי הפה והאף בממחטה רטובה היה מספיק יעיל כדי להוריד את השפעת הגז באופן משמעותי. אף הייתה סברה שטענה כי יותר יעיל להרטיב את הממחטה בשתן מאשר במים. הגרמנים פיתחו אף הם אמצעי מניעה כנגד גז הכלור - הם ציידו את היחידות שלהם בפדים קטנים עשויים מכותנה ובקבוקים של סודה לשתייה. הוראות נשלחו לחיילים הבריטים והצרפתים להחזיק ממחטות רטובות באזור הפה. זיהוי הגז במקרה של הפגזה היה פשוט מאוד שכן יצר ענן בצבע ירקרק.
כתוצאה מהשימוש הגרמני בגז הגיבו הבריטים בפיתוח יכולות לוחמה באמצעות גז משל עצמם. השימוש הראשון של גז בידי הבריטים היה בקרב לוס שהתרחש ב-25 בספטמבר 1915. התוצאות היו הרות אסון. בשימוש בנשק כימי צריך להביא בחשבון את כיוון הרוח וזו לעיתים איננה צפויה. במקרה זה, הרוח נשבה דווקא לכיוון הכוחות הבריטים וגרמה להם לאבדות.
פוסגן

החסרונות של גז הכלור היו צפויים להיפתר עם הכנסתם לשימוש של גזים חדשים למאמץ המלחמתי. גז פוסגן הוצג על ידי קבוצה של כימאים צרפתים בראשותו של ויקטור גריניאר והשימוש בו נעשה לראשונה על ידי הצרפתים ב-1915. פוסגן היה קשה יותר לזיהוי ובכך היה נשק יעיל יותר. הגז היה גם רעיל יותר מכלור והשפיע לאורך זמן ארוך יותר - הקורבנות היו חסרי יכולת תפקוד לכ-24 שעות. לעיתים פוסגן היה מעורבב עם כמות זהה של כלור. המתקפה הגרמנית הראשונה שבה השתמשו בתערובת של פוסגן וכלור התבצעה כנגד כוחות בריטים בבלגיה ב-19 בדצמבר 1915, בסמוך לאיפר. 88 טון של גז שוחררו וגרמו ל-1,069 נפגעים ו-69 הרוגים. כ-36 אלף טון פוסגן יוצרו במהלך המלחמה מתוך 190 אלף טון של נשק כימי. אף על פי שפוסגן לא נודע לשמצה כמו גז חרדל הוא הרג כ-85% מתוך 100 אלף ההרוגים כתוצאה מנשק כימי במלחמת העולם הראשונה.
גז חרדל

הגז שעליו דווח בהרחבה רבה והיה הגז היעיל מכולם במהלך המלחמה היה גז חרדל. הראשונים שהשתמשו בו היו הגרמנים ביולי 1917. הגרמנים סימנו את פגזי גז החרדל בצהוב ואילו בירוק את פגזי הכלור והפוסגן. גז חרדל אינו יעיל להריגה במידה רבה (אם כי בריכוז גבוה הוא יכול להרוג) אבל הוא יכול לפגוע ולשתק את האויב. גז חרדל כבד מן האוויר ולכן הוא מצטבר קרוב לאדמה. כאשר הוא מעורבב באדמה הוא נשאר פעיל למספר ימים, שבועות ואפילו חודשים. גז החרדל פגע בעור הקורבנות וגרם לשלפוחיות. בנוסף, הוא גרם לתחושת צריבה בעיניים ולהקאות. הגז יצר דימומים פנימיים וחיצוניים וקורבנותיו סבלו מכאבים קשים. פצועים קשה סבלו לעיתים עד 5 שבועות מהחשיפה לגז ובסופם מתו.
כניסת ארצות הברית למלחמה אפשרה למדינות ההסכמה להגדיל את יצור גז החרדל כך שזו תגבר משמעותית על הייצור של הגרמנים.
מערכות חימוש והגנה מפני הגז

בתחילה, שימוש מסיבי בגז התבצע על ידי שחרור הגז ממכלים עם כיוון הרוח כך שהוא ינשב לכיוון האויב. היתרון של שיטה זו היה בפשטותה. החסרון היה בכך שהצבא היה נתון לחסדי הרוח. להעברת גז באמצעות פגזי ארטילריה היה יתרון שבא לענות על החסרון במכלי גז. פגזי גז היו בלתי תלויים בכיוון הרוח והגדילו את טווח הפגיעה - כל מי שהיה בטווח הפגזים היה תחת סכנה.
במהלך המלחמה נוצר צורך להתמודד אל מול האיום החדש. אחד מאמצעי ההגנה החדשים שהוצגו במלחמה היה מסכת גז (מסכת אב"כ). המסכה לעיתים הייתה למעשה שק המונח על הראש בעת מתקפה כימית, כך שהבד ממנו היה עשוי השק היה חסין מפני גזים שונים, ובכך הגן על החיילים. הגזים הרעילים יכלו לפגוע גם בבעלי החיים ששימשו לצורכי המלחמה דוגמת סוסים וכלבים, ולכן פותחו גם עבורם מסכות גז.
סיום המלחמה ואחריה

לקראת סיום המלחמה איבד הנשק הכימי רבות מיעילותו שכן ברשות הכוחות היו אמצעי הגנה מתאימים. בשנים שלאחר המלחמה נעשה שימוש בגז כנשק במספר אירועים בהם לצד האחד היה יתרון בציוד על הצד השני. לדוגמה, בשנת 1920, במהלך מרד טמבוב, עשה הצבא האדום שימוש בנשק כימי.
השימוש בגז במלחמת העולם הראשונה גרם לכך שדעת הקהל הופנתה כנגד הנשק הכימי מה שהוביל ליצירת פרוטוקול ז'נבה.
בשטחי שדות הקרב לשעבר של החזית המערבית נותרו קבורים בקרקע מיליונים רבים של נפלי פגזי ארטילריה (קציר ברזל) וביניהם פגזי גז רבים. מספרם הרב מקשה על סילוקם והשמדתם, תהליך שיארך עוד שנים רבות, והם מהווים סיכון בריאותי חמור. המוני פגזי גז הוטלו לים לאחר המלחמה ומהווים אף הם סיכון בריאותי רב.
ראו גם

קרב עזה השני - קרב שנערך בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה בו נעשה שימוש בנשק כימי.
Dulce Et Decorum Est - שיר של משורר מלחמת העולם הראשונה וילפרד אוון העוסק במתקפת גז.
הערות שוליים

↑  Chemical Warfare and Medical Response During World War I
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: sh2010119485 
חייל קנדי עם כוויות מגז חרדל
קבוצת כדורגל בריטית לובשת מסכות גז, בזמן מלחמת העולם הראשונה. צולם ב-1916
לוצ'אנו מיקליני

לוצ'אנו מיקליני (באיטלקית: Luciano Michelini) (נולד ב-1945) הוא מלחין, פסנתרן ונגב עוגב איטלקי.
ביוגרפיה

לוצ'אנו מיקליני למד בקונסרבטוריו די סנטה ססיליה ולמד פסנתרנות אצל ורה גובי בלקרדי (1903–1999), הלחנה אצל ארמנדו רנצי (1915–1985) וניצוח על תזמורת אצל פרנקו פרארה. משנת 1970 לימד בקונסרבטוריו די סנטה ססיליה, מאוחר יותר גם במכון הפונטיפי למוזיקה קדושה ובמכון ט'. לודוויקו דה ויקטוריה.
מהשנים 1964 עד 1982 עבד כפסנתרן ומנצח ב-R.C.A. (כיום ב.מ.ג. אריולה). הוא הלחין פסקולים לסרטים רבים, כמו "La regina degli uomini pesce" של סרג'יו מרטינו. בשנים 1993–94 ניצח על התזמורת "סינפוניקה אברוזה" ברומא. הוא הופיע טלוויזיה בתוכניות "צ'או איטליה" ו-"Stradivari". לוצ'אנו ידוע לרוב בשל היצירה המפורסמת ביותר שלו, "Frolic" (שיר הפתיחה מהסיטקום תרגיע).
פילמוגרפיה (פסקול)

The Black Decameron ‏ (Il Decamerone nero) ‏ (1972)
Die Killermafia ‏ (La Polizia accusa: il servizio segreto uccide) ‏ (1975)
Gambling City ‏ (La città gioca d'azzardo) ‏ (1975)
Island of the Fishmen ‏ (L'Isola degli uomini pesce) ‏ (1979)
American Rikscha ‏ (American risciò) ‏ (1989)
Hölle der Verdammten ‏ (Mal d'Africa) ‏ (1990)
תרגיע ‏ (Frolic) ‏ (2000)
הערות שוליים

↑  ביוגרפיה באתר SHEERPLUCK.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14121469m (data)  LCCN: no2006094349  MusicBrainz: d75d1dd7-d144-4ee6-98f8-b9e9b86398d9  SUDOC: 251295443  VIAF: 69137548   WorldCat (עם VIAF): 69137548
לינדרהוף

טירת לינדרהוף
טירת לינדרהוף (בגרמנית: Schloß Linderhof) היא טירה בגרמניה, הממוקמת בקרבת אובראמרגאו (Oberammergau) שבדרום-מערב בוואריה. טירה זו היא אחת מתוך שלוש טירות אשר בנייתן החלה על ידי לודוויג השני מלך בוואריה במחצית השנייה של המאה ה-19. בנייתה של הטירה החלה בשנת 1874 והיא הסתיימה בשנת 1878. זוהי הטירה היחידה מבין שלוש הטירות אשר נבנו על ידי לודוויג השני אשר שימשה אותו למגורים לפרק זמן ממושך.
בניית הטירה

המלך לודוויג השני עלה לשלטון בבוואריה בשנת 1864 עם מותו של אביו מקסימיליאן השני. שלוש שנים מאוחר יותר הוא החל בסדרת מפעלי בניה, שעיקרם בניית טירות מפוארות השואבות את ההשראה לעיצובן מסיפורי העם הגרמניים. לאחר ששיפץ את אגף מגוריו בארמון המשפחה במינכן והניח את היסודות לטירת נוישוונשטיין, החל לודוויג לתכנן את טירתו החדשה בלינדרהוף.
בתחילה תכנן המלך להקים במקום המיועד העתק של ארמון ורסאי בצרפת (תוכנית אשר יצאה לפועל רק מאוחר יותר עם בניית טירת הרנכימזה) או לחלופין לבנות ארמון המושפע מהתקופה הביזנטית. בסופו של דבר הסתפק המלך בארמון צנוע יותר אשר נבנה על בסיס בית הנופש הכפרי שהיה במקום בו אשר נועד לטירה ושהיה שייך לאביו של לודוויג ושימש אותו למסעות ציד בהרי האלפים.
בשלב ראשון שיפץ לודוויג את הבקתה הגדולה ופיאר אותה פאר רב. לאחר מכן החל לבנות אגפים נוספים מחוץ לבקתה, כאשר גם אגפים אלו נראו מבחוץ כבקתות אלפיניות גדולות, עשויות עץ ואבן, אשר לא הסגירו את הפאר עטור הפרטים והעושר עליו הן כיסו. בשלב מאוחר יותר חיבר לודוויג בין האגפים החדשים ויצר מעין מבנה חדש. מבנה זה הוא למעשה הארמון הניצב כיום באתר. משהושלם המבנה החדש, פירק לודוויג את בקתת הציד המקורית של אביו, בנה אותה מחדש במיקום צידי וציפה את המבנה הנותר בקירות אבן וגג נחושת בוהק, מעניק בכך לארמון את מראהו הסופי. גרם המדרגות שבכניסה לבניין הושלם סופית בשנת 1876 והיה למעשה החלק האחרון שנבנה בארמון.
הגנים

בשנת 1874, עם השלמת קירוי האבן של הארמון והפיכתו מ"בקתה אלפינית" לארמון מלכותי, החל תכנון הגנים המקיפים את הארמון. מלאכת התכנון הופקדה בידיו של קארל יוזף פון אפנר, האחראי על הגנים בממלכה ונצר לשושלת של גננים אשר הייתה אמונה על עיצוב וטיפוח הגנים בממלכה עוד משנת 1625. כוונתו הראשונית של המלך הייתה ליצור במקום העתק מושלם של גני ורסאי הצרפתיים, וזאת לאור הערצתו העיוורת של המלך את לואי הארבעה עשר, מלך צרפת אשר בנה את הגנים הללו. אולם, העמק הצר בו שוכנת הטירה היה צר מלהכיל את הגן המתוכנן, על אף הצימצומים שערך אפנר בתוכניות המקוריות של הגנים בצרפת.
בשנת 1873 רכש לודוויג אי גדול במרכז אגם כימזה עליו הוא עתיד היה לבנות את טירתו השלישית. שטח זה היה רחב דיו לאלכס את תוכניות הגנים המועתקים ובעקבות כך החל אפנר לתכנן מחדש את הגנים אשר יקיפו את הארמון בלינדרהוף. כחלק מתכנון הגנים הוזזה בקתת הציד המקורית של המלך מקסימיליאן השני כ-300 מטרים לכיוון מערב, וזאת כדי לאפשר לגן להיות בעל מבנה סימטרי.
הגנים המוקפדים אשר מקיפים את הטירה הופכים ככל שמתרחקים ממנה לפארק בו הצמחייה היא פראית כביכול, על אף שתוכננה לפרטי פרטים. בתוך פארק זה מצויות כמה אטרקציות אותן בנה המלך לעצמו אשר נועדו לפאר את הארמון ובעליו. בין האטרקציות בגן ניתן למנות מערה מלאכותית אשר בסופה ישנו אגם, בו היו מבוצעות אריות מתוך אופרות של ריכרד וגנר, להנאת המלך ואורחיו. מערה זו הוארה באמצעות חשמל, דבר שנחשב באותה תקופה למותרות אשר רק מלכים היו מסוגלים לקנות לעצמם. בנוסף למערה בנה לעצמו המלך בנין הנקרא "הבית המרוקאי" אשר מושפע מסגנון הבניה הנפוץ במרוקו ו"קיוסק מורי" אשר נבנה במקור כדוכן של ממלכת פרוסיה לתערוכה הבינלאומית של שנת 1870 בפריז ואשר נקנה על ידי לודוויג ונבנה מחדש בסמוך לטירה. אטרקציה נוספת אותה בנה המלך היא בקתת עץ קטנה הממוקמת בצמרתו של עץ ענק, הנמצא עד היום באתר, ואשר יש הטוענים כי על שמו ("לינד" - בגרמנית עץ התרזה) קרוי האתר כולו.
המערה המלאכותית
הקיוסק המורי
לוק סיקמה

| --- | --- |

סיקמה במדי אלבה ברלין, 2022
 לידה:  30 ביולי 1989 (בן 35) בלוויו, ארצות הברית 
 עמדה:  פאוור פורוורד 
 גובה:  2.03 מטרים
 מספר:  43
 מכללה:  אוניברסיטת פורטלנד
 דראפט:  לא נבחר, 2011
 קבוצות כשחקן
 2011–2012 2012–2013 2013–2015 2015–2017 2017–2023 2023–:  לה פלמה פורד בורגוס טנריפה ולנסיה אלבה ברלין אולימפיאקוס
 הישגים כשחקן
 3 אליפויות גרמניה (2020–2022)  2 גביעי גרמניה (2020, 2022)  MVP של היורוקאפ (2019)  חמישיית העונה ביורוקאפ (2019)  MVP של הבונדסליגה (2018)  2 חמישיית העונה של הבונדסליגה (2018, 2019)  אליפות ספרד (2017)
 
לוקאס קלייטון סיקמה (באנגלית: Lucas Clayton Sikma; נולד ב-30 ביולי 1989) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק באולימפיאקוס מליגת העל היוונית בכדורסל והיורוליג. סיקמה הוא בנו של שחקן ה-NBA לשעבר וחבר היכל התהילה של הכדורסל ג'ק סיקמה.
קריירת מכללות

ב-2007 חתם סיקמה באוניברסיטת פורטלנד והצליח להשפיע באופן מיידי, כשפתח ב-23 מתוך 31 המשחקים של הקבוצה בעונתו הראשונה והעמיד ממוצעים של 6.1 נקודות ו-7.3 ריבאונדים למשחק. לאחר שסיפק מספרים בעונות הסופומור והג'וניור שלו, הוא השתפר בעונתו האחרונה והעמיד ממוצעי דאבל דאבל של 12.9 נקודות ו-10.5 ריבאונדים (מקום ראשון באזור החוף המערבי). הוא נבחר לחמישיית העונה של האזור. בקריירת כדורסל המכללות שלו קלע סיקמה 1,048 נקודות (8.3 למשחק) וסיים כריבאונדר המוביל של האוניברסיטה בכל הזמנים עם 987 (7.8 למשחק).
קריירה מקצועית

לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA ‏2011 חתם סיקמה בלה פלמה מהליגה הספרדית השנייה לעונת 2011/12. הוא העמיד ממוצעים של 11.8 נקודות ו-7.7 ריבאונדים לפני שעבר לפורד בורגוס בעונה שלאחר מכן. בעונת 2013/14 הוא עבר לטנריפה מהליגה הראשונה בספרד.
לאחר שנתיים בטנריפה חתם סיקמה לשנתיים בוולנסיה. בשנת 2017 הוא זכה עם הקבוצה באליפות הליגה לאחר ניצחון 3–1 על ריאל מדריד בגמר.
ב-5 ביולי 2017 חתם סיקמה באלבה ברלין מהבונדסליגה הגרמנית. ב-28 באפריל 2018 הוא נבחר ל-MVP של הליגה ולחמישיית העונה. ב-12 ביוני 2019 הוא האריך את חוזהו באלבה ל-4 שנים נוספות.
ב-13 ביולי 2023, לאחר 6 שנים עם 3 אליפויות, שני גביעים והגעה לגמר היורוקאפ ב-2019, עזב סיקמה את אלבה ברלין וחתם באולימפיאקוס.
הערות שוליים

↑  ריילי, גן (11 בדצמבר 2007). "Luke Sikma thriving at Portland". Seattle Post-Intelligencer. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "WCC Announces All-Conference Teams, Individual Award Winners". West Coast Conference. 1 במרץ 2011. אורכב מ-המקור ב-4 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Portland Pilots 2011-12 men's basketball record book, page 10" (PDF). Portland Pilots.
↑  "El CB Canarias apuesta por Luke Sikma". ליגת ה-ACB (בספרדית). 2 באוגוסט 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אבי סגל, משנה סדרי עולם: על הזכיה של ולנסיה באליפות ספרד, באתר ישראל היום, 18 ביוני 2017
↑  "Alba Berlin inks Luke Sikma". ספורטנדו. 5 ביולי 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Basketball in den Genen: Luke Sikma ist der „Most Valuable Player“ der Saison 2017/2018, הבונדסליגה בכדורסל
↑  Eurocup-MVP Luke Sikma bleibt vier weitere Jahre in Berlin, אלבה ברלין
לייפת

|  קישורים ומאגרי מידע |
| --- | --- |
 MeSH:  D005355
 
תכשיר היסטולוגי של רקמת כבד נגועה בשחמת הכבד. צביעה טרי כרומטית: רקמה לייפתית צבועה בכחול מקיפה את תאי הכבד הצבועים באדום.
לַיֶּפֶת (בלעז: Fibrosis) היא תהליך פתולוגי של יצירת רקמת חיבור באיבר או ברקמה כניסיון של הגוף לתקן את עצמו מנזק הנגרם מחבלה, דלקת ועוד. התא העיקרי בתהליך זה הוא הפיברובלסט הנמשך למקום הנזק ומתחיל בבניית רקמת חיבור עשירה בסיבי קולגן, הנקראת גם צלקת. כיוון שהגוף לא יכול לשחזר את הרקמה כפי שהייתה, הרקמה החדשה תהיה בעלת מרקם ואיכות שונה מהרקמה שמסביב, דבר שיש לו השפעה שלילית ניכרת על תפקוד האיבר הנפגע. היא יכולה להיווצר בין האיברים בצורת סירכות (Adhesions) הלוחצות על איברים שונים ויכולות לגרום למשל לחסימת מעיים או חצוצרות.
לייפת באיברים שונים > ריאות

לייפת ריאתית ראשונית (Idiopathic pulmonary fibrosis) - מחלה בה מוחלפת רקמת הריאה ברקמת חיבור לייפתית מסיבה בלתי ידועה. אין ריפוי למחלה והיא מסתיימת בצורך בהשתלת ריאה.
לייפת כיסתית (Cystic Fibrosis) - הזיהומים החוזרים בריאה גורמים להרס הרקמה ולהחלפתה בריקמת חיבור לייפתית.
תרופות יכולות לגרום ללייפת של הריאות כמו אמיודארון (Procor Lung), בלאומיצין, ניטרופוראנטואין ועוד.
לייפת באיברים שונים > כבד

בדלקת כבד על רקע אלכוהול או כבד שומני מתחיל תהליך בו מוחלפים תאי הכבד על ידי רקמה לייפתית עד להתפתחות שחמת הכבד. אפשר לעקוב אחרי תהליך זה על ידי מכשיר הנקרא Fibroscan.
לייפת באיברים שונים > לב

באוטם שריר הלב מחליפה רקמת חיבור לייפתית את רקמת שריר הלב שעברה נמק. רקמה זו אינה פעילה ואם היא מספיק גדולה מתפתחת אי ספיקת לב.
לייפת באיברים שונים > עור

בפגיעה בשלמות העור נוצרת רקמה לייפתית במקום הפגיעה - צלקת. לעיתים הצלקת היא גדולה ובולטת ונוצר קלואיד.
לייפת באיברים שונים > דוגמאות למחלות עם לייפת

מחלת פיירוני - הקשחה ועקמת הפין על ידי רקמת חיבור לייפתית המחליפה את הרקמה הספוגית.
מיילופיברוזיס ראשונית - מחלה של מח העצם בה מחליפה רקמת חיבור לייפתית את תאי מח העצם עם פגיעה קשה ביצירת תאי הדם (המטופוייזה).
לייפת כלייתית מערכתית (Nephrogenic Systemic Fibrosis - NSF) - תסמונת קשה של לייפת בעור ובאיברים פנימיים הנגרמת על ידי שימוש בגאדוליניום במסגרת בדיקת דימות תהודה מגנטית בחולים עם אי-ספיקת כליות.
לייפת רטרופריטונאלית (Retroperitoneal Fibrosis) - התפתחות לייפת באזור מאחורי הצפק ולחץ על השופכנים, הותין ואיברים נוספים על רקע מחלה אוטואימונית או תרופות.
כוויצה על שם דופיטרן (Dupuytren's contracture) - לייפת ברקמת חיתולית כף היד (Palmar Fascia) הגורמת להתכווצות הגידים בכף היד ולפגיעה קשה בתפקודה.
סקלרודרמה - מחלה אוטואימונית עם לייפת בעור ובאיברים פנימיים.
הערות שוליים

↑  המונח העברי נגזר מהמילה ליף = סיב (Fiber)
↑  תרופה ציטוטוקסית הנכללת בטיפול בחולי לימפומת הודג'קין
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
לינדרט אוברדוין

| --- | --- |

 לידה:  22 בדצמבר 1900 ליידן, הולנד 
 פטירה:  17 ביולי 1976 (בגיל 75) אנסחדה, הולנד 
 מדינה:  ממלכת ארצות השפלה 
 מקצוע:  כומר, כומר 
 מידע חסיד אומות העולם
 סטטוס היסטורי:  שרד
 מקום ההצלה:  אנסחדה, אוברייסל, הולנד אמסטרדם, צפון הולנד, הולנד
 אופן ההצלה:  סידור מקלט, אספקת מוצרים בסיסיים, הסתרה
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (10 ביולי 1973) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  לינדרט אוברדוין
 
קברו של לינדרט אוברדוין באנסחדה
לינדרט אוברדוין (בהולנדית: Leendert Overduin;‏ 21 או 22 בדצמבר 1900 – 17 ביולי 1976) היה כומר של הכנסייה הרפורמית בהולנד (Reformed Church in Restored Dependency) וחסיד אומות העולם שסייע בהצלת יהודים במהלך השואה בהולנד.
אוברדוין היה כומר באנסחדה ובמהלך מלחמת העולם השנייה הפך למנהיג ארגון סיוע לאזרחים יהודים. לאחר המלחמה התמסר לסיוע לילדיהם של הורים שהיו מעורבים במפלגה הנאצית ההולנדית.
מחאה ציבורית נגד הכיבוש הגרמני של הולנד כללה ניתוק כבלי טלפון. עקב פעולה זו, פשטו הגרמנים על אזור טוונטה באנסחדה ב-13 בספטמבר 1941. 105 גברים יהודים מעיירות שונות בטוונטה רוכזו והועברו למאוטהאוזן. שלושה אנשים שאלו את אוברדוין אם הם יכולים להתחבא בביתו. אוברדוין הסכים והקבוצה גדלה במהירות. הוא לא יכול היה להסתיר את כולם בביתו וחיפש מקומות מסתור אחרים. זו הייתה תחילתה של "קבוצת אוברדוין", קבוצת התנגדות כחלק מהמחתרת ההולנדית, שבתוך שנה כללה 50 אנשים שהצילו לפחות אלף יהודים.
ב-10 ביולי 1973 הוכרז אוברדיון כחסיד אומות העולם.
בשנת 2021 נעשה סרט תיעודי על אוברדוין שבוים על ידי וילי ברנדס וקארס בילסטרה (Cars Bijlstra).
מעצרו

אוברדוין נעצר בסתיו 1942 אך הוא שוחרר בזכות שוטר באנחסדה. ב-1943 נעצר שוב ונכלא לתשעה חודשים. לאחר גזר הדין, הוא הסתתר והמשיך בעבודתו למען מסתתרים תחת השם הבדוי Ten Kate. בתום המלחמה[דרושה הבהרה] אוברדוין נעצר שוב. הוא הצליח להימלט, ובכך התחמק מהטבח שבוצע ב-31 במרץ 1945 על ידי האיינזנצקומנדו של אס דה.
לאחר המלחמה פעל אוברדוין למען יחס הוגן כלפי חברי המפלגה הנאצית ההולנדית הנרדפים.
בשנת 1950 הפך אוברדוין ליו"ר הקרן לטיפול במשפחה. חמש שנים מאוחר יותר הוא קיבל את תפקיד הכומר המטפל בלונקר (אנ').
ב-1953 התחתן עם זוואנצ'יה ריינצ'יה טר הייחה.