חלבלוביים
מאפיינים מורפולוגיים

משפחת החלבלוביים כוללת צמחים מגוונים בצורתם, בהם עשבים חד-שנתיים ודו-שנתיים, בני-שיח, שיחים, מטפסים מעוצים או עשבוניים, עצים, ואף צמחים רותמיים וסוקולנטיים. סוקולנטים אלה מתאפיינים בגבעולים אוגרי מים דמויי קקטוסים עם שני קוצים בלבד.
השורשים לרוב מעוצים, לעיתים נדירות הם ציצת שורשים מעובים (Tuberous Root).
הגבעולים יכולים להיות בשרניים ולעיתים קוצניים.
הלוואים נוכחים, לעיתים נדירות נעדרים, ועשויים להיות בעלי בלוטות או נטולי בלוטות.
העלים מסורגים, לעיתים רחוקות נגדיים או מסודרים בדורים. העלים פשוטים, עם בלוטות או בלעדיהן בבסיס הטרף ו/או בקצה הפטוטרת. שפת הטרף שפת העלה תמימה, או כמעט, גלית, חרוקה עד משוננת או משוננת כמשור. לעיתים רחוקות הטרפים מאונים (למשל, במין Tragia laciniata האונות נראות כשלוש עלעלים, או בעלי אונות ככף יד בעלי אונות ככף היד (למשל במין קקיון). העירוק (סידור העורקים) מנוצה, כפני (ככף יד בבסיס הטרף) או שהוא כפני בבסיס ומנוצה בהמשך. ייתכנו גם מינים בעלי עורקים שמופיעים בצורה פחות ברורה או פחות מפותחת. למשל, בחלק מהמינים, במיוחד בצמחים סוקולנטיים או בעלי עלים מעובים/משתנים, העירוק אינו ב"דגם קלאסי" נוצה/כף יד, אלא פחות מפותחים או כמעט לא נראים. העלים בעלי פטוטרת, שלעיתים קרובות היא מעובה בשני קצותיה (pulvinus).
התפרחות עשויות להיות דו-מיניים או חד-מיניים ואז המינים עשויים להיות חד-ביתיות (פרחים זכריים ופרחים נקביים על אותו פרט) או דו-ביתיות (הפרט נושא פרחים זכריים או פרחים נקביים בלבד). התפרחות חיקיות או אמיריות (בקצה הענף) או צדדיות (צומחות בצד הנגדי של העלה ולא מחיקו), לעיתים רחוקות על הגבעול הראשי או גבעולים ותיקים. כמו כן, הן בצורת אשכול, מכבד (אשכול מורכב) או שיבולת, או קבוצות פרחים צפופות. במקרים מסוימים, התפרחות מצטמצמות לפרח נקבי יחיד, ולעיתים נדירות מתארגנות לקבוצת פרחים ייחודית הנקראת cyathium.
הפרחים חד מיניים, בעלי שחלה עילית וללא צינור הפרח. העטיף כפול, פשוט או חסר. לעיתים קרובות הפרחים הנקביים שונים מהפרחים הזכריים. לעיתים הפרחים ערוכים בתפרחות זעירות, דמוית פרח ומסביב לכל תפרחת מעטפת כללית המכונה כוסית.
פרחים חד-מיניים, בדרך כלל קטנים, בעלי סימטריה רדיאלית (actinomorphic) ולעיתים נדירות בעלי סימטריה דו-צדדית (zygomorphic). הגביע מורכב מ-3–6 (לעיתים עד 8) עלי גביע, נפרדים או מאוחים, עם חפיפה (imbricate) או התאמה מדויקת (valvate), ולעיתים נדירות חסר. עלי הכותרת הם 3–6 או נעדרים לחלוטין. הדיסק עשוי להיות נוכח או חסר.
העטיף כפול או פשוט או חסר.
עלי הגביע חסרים או מספרם 2 עד 12, מופרדים או מאוחים מבסיסם כמעט לכל אורכם. עלי הגביע חופים זה את זה או נושקים זה לזה.
עלי כותרת על פי רוב חסרים או 5 או לעיתים רחוקת 3, 4, או 6, ואז הם מופרדים או מאוחים.
הדיסק (disc) קיים או נעדר. הדיסק (הלוחית) הוא לוח או טבעת רקמתית, בין אם מחולקת לאונות או לא, שמקורה במצעית הפרח. לרוב היא מופיעה בין אברי הפרח, בעיקר בין האבקנים לבין השחלה, או על גבי השחלה כאשר השחלה תחתית. בדרך כלל, הדיסק מפריש צוף.
הצופנים קיימים או חסרים.
האבקנים יחידים (במיני חלבלוב) ועד 35 (בסוג שלוחית), לעיתים רחוקות רבים עד 1000 (למשל, בסוג קיקיון). הזירים מפורדים או מאוחים בבסיסם ומסועפים בחלקם העליון וחופשיים (אינם מעורים לאיבר אחר) או נעדרים; המאבקים נפתחים לאורך סדקים שבין שני שקי האבקה של אותה לשכה.
השחלה עילית, מאוחת-עלים (syncarpous), המורכבת בדרך כלל בין 3 עד 5 עלי שחלה או לעיתים רחוקות פחות מ-3 או יותר מ-5 ועד 20. מספר המגורות דומה למספר עלי השחלה. השליה חיקית ובה ביצית אחת הפוכה, אַנְאַטְרוֹפִּית (anatropous), כלומר הקודקוד של גוף הביצית מופנה אחורה בכיוון לבסיס העוקץ שלו והיא המחוברת בחלקה העליון של העמוד המרכזי.
הפרי הוא בדרך כלל מסוג הלקט יבש שהתפרקותו, שפתיחתו היא באמצעות קשוות הנפרדות מעמוד מרכזי והיא מסוג פְּתִיחָה חוֹצַת חַיִץ (septicidal). בדרך כלל הסדק מתחיל מהקודקוד כלפי מטה ומשם הוא נמשך בין עלי השחלה. במקרים נדירים, הפירות הם ענבה בשרנית שאינה נפתחת.
בכל מגורה מצוי זרע אחד שלעיתים קרובות הוא נושא גופיף שומני (קרונקולה, caruncle), אך במקרים מסוימים הם נטולי תוספת זו. הזרעים יכולים להיות חלקים או מפוסלים כלומר בעלי דפוסים תלת-ממדיות על פני שטחם.