stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רבבה
מוסדות תעסוקה ומסחר

ב-31 באוגוסט 2017 נחנך מרכז מסחרי ביישוב. במרכז בין השאר מרפאות אזוריות של קופת חולים כללית ומכבי שירותי בריאות, סופר מרקט ומסעדות מזון מהיר
שכונות בישוב

ברבבה ישנן 9 שכונות עיקריות:
אשדר תחתון: השכונה הוותיקה ביותר ביישוב, בתים בבניה רוויה שנבנו על ידי חברת אשדר בתחילת שנות ה-90.
אשדר עליון: נבנתה על ידי חברת אשדר במרכז היישוב בתחילת שנות ה-90. בשכונה נבנו גם בתים על ידי חברת אמנה.
בנה ביתך: שכונה הבתים הפרטיים הראשונה ברבבה, נמצאת על גבעה בגובה 468 מ' מעל פני הים, רוב תושבי השכונה נמנים עם וותיקי ומקימיי היישוב.
טל שמים: נבנתה בשנים 2002–2005.
הדר גלעד: השכונה הגדולה ביישוב, נבנתה ברובה על ידי חברת אמנה במורדות המערביים ביישוב. השכונה לזכר הדר דויטש וגלעד זר שהיה קב"ט מוא"ז שומרון.
הררי קדם: השכונה הדרומית ביישוב. שכונת בנה ביתך.
בית וגן (הרכבת): שכונת קוטג'ים טוריים בואכה האולפנה. השכונה החלה להתאכלס בשנת תשע"ג ומאופיינת בגיבוש המיוחד של המשפחות השוכנות בה.
נווה רא"ם (רבבה צפון): השכונה הנמוכה והמערבית ביותר ביישוב הנקראת על שם הרב מרדכי אליהו, ונמצאת בגובה של כ-380 מ' מעל פני הים.
נוף העמק: נבנית על ידי חברת הר כביר.
הגפן: שכונת בנה ביתך הנמצאת בצידו הדרומי של היישוב ומתאפיינת בבנייה עצמית.
גלריית תמונות

מזכירות היישוב, 11/06
מראה היישוב
בתים בבנייה ביישוב. צולם מבית הכנסת ביישוב. ערב ראש השנה, התשע"א
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  מקורות שמות היישובים בישראל, ועדת השמות הממשלתית, עמ' 100
↑  אלכס פישמן, הגוש מכין קבלת פנים ליתום, חדשות, 26 באפריל 1991
↑  יורם בינור, אהרן קליין, במבצע לילי הובילו אנשי רבבה מבנים לתוך השטח הצבאי הסגור, חדשות, 17 באפריל 1991
↑  יורם בינור, השמאל הפסיק העבודות בהתנחלות רבבה - נעלו טרקטור בשרשראות,, חדשות, 16 באפריל 1991
↑  חנה קים, כשחוש הריח שלהם מאותת משהו, קהילת המתנחלים נכנסת לתנופת בינוי. חוש הריח לא מטעה אותם. הקמת רבבה, ערב ביקור בייקר, היא ביטוי לחרדה מפני התהליך המדיני, חדשות, 19 באפריל 1991
↑  יוסי עבאדי, העצמאות הלא נכונה, חדשות, 17 באפריל 1991
↑  יורם בינור, בתכנון: עוד 3 התנחלויות, חדשות, 22 באפריל 1991
↑  יואל אסתרון, צבי גילת, "ארה״ב תפעל לשיתוף נציג ממזרח־ירושלים", חדשות, 17 באפריל 1991
↑  צבי גילת, דווקא ראשי גוש אמונים אמרו את האמת: צה״ל ידע, משרד הביטחון ידע, משרד השיכון ידע, חדשות, 17 באפריל 1991
↑  מאיר תורג'מן, שוקי לבנון, פעילי התנועה שבו לרבבה, ומשם המשיכו לאריאל. תושב כפל הארת עתר לבג״ץ: "אדמת התנחלות רבבה שייכת לי", חדשות, 21 באפריל 1991
↑  אורן כהן, אורון מאירי, צה"ל סיכל שני נסיונות נוספים להתנחל בגדה, חדשות, 28 בספטמבר 1988
↑  יוסי ורטר, אמנון לוי, חבר הקונגרס היהודי־אמריקאי: "לשרון יש טקט של פיל בחנות חרסינה", חדשות, 5 במאי 1991
↑  מצפור רבבה, באתר תיירות שומרון
↑  עמוד ענן - המדריך השיתופי לידיעת הארץ, באתר amudanan.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588148905171  VIAF: 317132668   WorldCat (עם VIAF): 317132668
גיל כדור הארץ

גיל כדור הארץ הוא משך הזמן שעבר מהיווצרות כדור הארץ עד ימינו, והוא מוערך בכ-4.54 ± 0.05 מיליארד שנים. ההערכה מבוססת על תיארוך רדיומטרי של סלעים שנוצרו על כדור הארץ מתחילת ההיסטוריה שלו ושל מטאוריטים.
"הגולה הכחולה", צילום של כדור הארץ מהחללית אפולו 17 בשנת 1972
היסטוריה של המחקר > הערכות דתיות ומסורתיות

לפי המסורת היהודית והנוצרית, העולם כולו, ובכלל זה כדור הארץ נבראו לפני פחות מ-6000 שנה, כלומר בסביבות האלף הרביעי לפני הספירה וזאת על בסיס מהאילן היוחסין המתואר בספר בראשית. לפי היהדות המסורתית ולפי מניין השנים בלוח העברי כדור הארץ נוצר בשנת 3761 לפני הספירה. רוב הנצרות הפרוטסטנטית דגלה בכך שכדור הארץ והיקום נוצרו ב־4004 לפני הספירה, וזאת לפי כרונולוגיית אשר שפורסמה בשנת 1650 שנקבע על ידי הארכיבישוף ג'יימס אשר. ד"ר לייטפוט (אנ'), סגן-הקנצלר של אוניברסיטת קיימברידג', שקיבל את התאריך הזה לבריאה, חשב שמחקר מדוקדק של בראשית מאפשר דיוק גדול עוד יותר; לדבריו בריאת האדם, לדבריו, התרחשה בשעה 9 בבוקר ב-23 באוקטובר. והוגים דתיים שונים קבעו תאריכים שונים אבל ערעור על רעיונות אלה נחשב בגדר כפירה והדבר היה עלול להסתיים בעונשים כמו נידוי.
במשך אלפי שנים, ועד להתפחות הגאולוגיה המדעית המודרנית היה מקובל גם לחשוב כי כדור הארץ כפי שאנו רואים אותו כיום - עם כל ההרים שלו והימים שלו, נוצרו כולם עם בריאת העולם ולא עברו שום שינוי משמעותי מאז. גם ערעור על הנחה זו היה עלול להוביל לנידוי מצד כהני הדת.
היסטוריה של המחקר > מחקרים מדעיים קדומים

מחקרים על שכבות – ריבוד של סלעים ואדמה – נתנו לחוקרי טבע הערכה לכך שכדור הארץ עבר שינויים רבים במהלך קיומו. שכבות אלה הכילו לעיתים קרובות שרידים מאובנים של יצורים לא ידועים, מה שהוביל חלקם לפרשנות לפי קיימת התפתחות, או בלשון מודרנית, אבולוציה, של אורגניזמים משכבה לשכבה.
במאה ה-17 ניקולאוס סטנו היה אחד מחוקרי הטבע הראשונים שהעריכו את הקשר בין שרידי מאובנים לשכבות. תצפיותיו הובילו אותו לנסח מושגים סטרטיגרפיים חשובים כמו "חוק הסופרפוזיציה" ו"עקרון האופקיות המקורית"). בשנות ה-90 של המאה ה-17, שיער ויליאם סמית שאם שתי שכבות של סלע במקומות שונים בתכלית מכילות מאובנים דומים, אז סביר מאוד שהשכבות באותו גיל. אחיינו ותלמידו של סמית', ג'ון פיליפס, חישב מאוחר יותר באמצעים כאלה שכדור הארץ היה בן כ-96 מיליון שנה.
היסטוריה של המחקר > הערכותיו של דה בופון

הרוזן דה-בופון, חוקר הטבע הגדול, תיאר בספרו Natural History (1749), אפשרות שההרים והעמיק הקיימים בכדור הארץ השתנו עם הזמן. הפקולטה התאולוגית של הסורבון בפריז הכריזה על טענה זו כמו גם על טענות אחרות בספר כי הן "ניתנות לגינוי, ומנוגדות לאמונה של הכנסייה". בופון חשש מעימות עם הסורבון. הוא חזר בו, והיה חייב לפרסם את ההודאה הבאה: "אני מצהיר שלא הייתה לי כוונה לסתור את נוסח כתבי הקודש; שאני מאמין בנחישות שכל מה שקשור בו על הבריאה, הן באשר לסדר הזמן והן בעניין העובדתי; אני נוטש את כל מה שבספר שלי שמכבד את היווצרות כדור הארץ, ובאופן כללי, כל מה שעשוי להיות מנוגד לסיפורו של משה".
דה בופון הניח כי כדור הארץ נוצר כתוצאה מהתגבשות של אבק בין כוכבי בהשפעת הכבידה, וכי הפלנטה שלנו הייתה בתחילתה מסה לוהטת של ברזל. ב-1778 דה בופן ניסה להעריך את גיל כדור הארץ באמצעות ניסוי: הוא יצק כדורי ברזל בגדלים שונים, חימם אותם עד לנקודת ההתכה ואז מדד כמה זמן לקח להם להתקרר. ממדידה זו הוא הסיק כמה זמן לקח לכדור בגודלו של כדור הארץ להתקרר לטמפרטורה הנוכחית. מכאן הוא הגיע למסקנה שכדור הארץ קיים 75,000 שנה.
באמצע המאה ה-18, חוקר הטבע מיכאיל לומונוסוב הציע שכדור הארץ נוצר בנפרד משאר היקום וכמה מאות אלפי שנים קודם לכן.
היסטוריה של המחקר > צ'ארלס לייל ו"עקרונות הגאולוגיה"

חוקרי טבע אחרים השתמשו בהשערות אלו כדי לבנות היסטוריה של כדור הארץ, אם כי קווי הזמן שלהם לא היו מדויקים מכיוון שהם לא ידעו כמה זמן נדרש להנחת שכבות סטרטיגרפיות. בשנת 1830, הגאולוג צ'ארלס לייל, פרסם את ספרו "עקרונות הגאולוגיה", בספר הוא העריך באופן תקדימי כי כדור הארץ הוא בן כמה מיליוני שנים. לייל פיתח רעיונות שנמצאו בעבודותיו של ג'יימס האטון, פרסם את התפיסה לפיה פני הקרקע של כדור הארץ נמצאים בשינוי מתמיד, נשחקים ומתחדשים ללא הרף, וקצב השינוי הזה היה איטי מאוד וקבוע פחות או יותר - דבר המכונה עקרונות האחידות. זה היה אתגר לתפיסה המסורתית, שראתה את ההיסטוריה של כדור הארץ כשולטת על ידי אסונות שמתרחשים מדי פעם. חוקרי טבע רבים הושפעו מליאל להפוך ל"אחידנים" שהאמינו שהשינויים הם קבועים ואחידים.
היסטוריה של המחקר > הוויכוח בין דרוויון לבין לורד קלווין

לייל השפיע בצורה משמעותית על חשיבתו של צ'ארלס דרווין. עקרונות האחידות של לייל, עזרו לעצב את הבנתו של דרווין את הגאולוגיה ובעקבות דבר זה גם היבטים חשובים בפיתוח תאוריית האבולוציה. ב-1859 פרסם דרווין את המהדורה הראשונה של ספרו המפורסם מוצא המינים. הספר היה פורץ דרך ואיים על התפיסה הבריאתנית ששלטה עד אז בקרב הציבור הרחב, והן בקרב וכן בקרב חוקרי טבע ומדענים רבים. בשונה מהתאוריה האבולוציונית של ז'אן בטיסט למארק, שטען כי יד מכוונת הדוחפת את כל היצורים החיים לעבר מורכבות גבוה יותר, דרווין קבע כי האבולוציה נדחפת בעיקר על ידי ברירה טבעית וללא גורם מכוון מרכזי. לפי התיאוריה של דרווין, תהליכי ההתפתחות של מינים חדשים הם איטיים מאוד, וצריכים לקחת זמן רב מאד. בהתבסס על המגוון הביולוגי והבנתו את תהליך האבולוציה הוא העריך כי כדור הארץ הו בן כמה מאות מיליוני שנים.
כשלוש שנים מאוחר יותר, פרסם הלורד קלווין את חישובו לגיל כדור הארץ. חישוב זה היה מנוגד הן לתורת האבולוציה הן לתאוריות גאולוגיות. בגרסתו המאוחרת והמדויקת ביותר העריך קלווין כי גיל כדור הארץ לא עולה על 10 מיליון שנה. היסטוריונים טוענים כי תאוריית האבולוציה של דרווין היא שדחפה את לורד קלווין לעבר מסקנה זו. קלווין, שהיה נוצרי אדוק, הסכים לקבל את גרסתו של למארק לאבולוציה, וגם תיאוריות נוספות של אבולוציה תאיסטית. עם זאת הוא התנגד לתורתו של דרווין ואת המסקנה העולה ממנה כי גם בני האדם נוצרנו בתהליכים אקראיים, ולא במעשה בריאה מכוון. קלווין, שכבר היה בעל שם בינלאומי בתקופה זו, התגייס למאמץ לנגח את התאוריה של דרוויון, בנימוק לפיו שכדור הארץ לא קיים די זמן ולכן אין אפשרות לקיום של ברירה טבעית אקראית ואיטית.
קלווין המשיך את החישוב לפי הניסויים של דה-בופון לגבי התקררות כדור לוהט, אך נעזר בתאוריה מתמטית מבוססת ובמדידות. הוא הניח שתהליך הקירור מתרחש בהולכת החום ממרכז כדור הארץ לפני השטח, וכי כדור הארץ התחיל כגוף מותך. הוא נעזר בתאוריה של החום שניסח ז'אן בטיסט ז'וזף פורייה המקשרת, בין השאר, בין שינוי הטמפרטורה במשך הזמן לבין שינוי הטמפרטורה במקום. במקרה של התקררות כדור הארץ, הקישור הוא בין שינוי הטמפרטורה מהיווצרות הארץ עד ימינו, להבדלים בין הטמפרטורות בנקודות שונות בעומק כדור הארץ. על סמך הבנה כיצד הטמפרטורה משתנה עם העומק, קלווין הסיק את הקצב שבו התקרר פנים כדור הארץ. על בסיס הערכה זו העריך שכדור הארץ הוא בן 10–40 מיליון שנה. קלווין ניצח את דרווין במערכה על גיל כדור הארץ. התאוריה שלו הייתה אלגנטית, מתמטית ועם טיעונים לוגיים אבל הייתה גם שגויה בגלל הנחות שגויות שהיו בבסיסה.
קלווין הניח כי כל החום היוצא מלב כדור הארץ מגיע אל קרום כדור הארץ בעקבות הולכת חום. בפועל כמות בלתי זניחה של חום מגיעה דרך הסעת חום. עם זאת הבעיה המרכזית בחישוב של קלווין הייתה שהוא נערך לפני שגילו כי בעומק כדור הארץ יש מקור חום נוסף של דעיכה רדיואקטיבית, שהתגלתה רק בסוף המאה ה-19. מקור כוח זה שמר את חומו של כדור הארץ למשך זמן רב הרבה יותר מאשר בחישוב של קלווין.
היסטוריה של המחקר > גיל כדור הארץ מול גיל היקום

בשנת 1929 חישב אדווין האבל את גודל היקום הידוע על סמך כוכבים שהם משתנים קפאידים. קיים קשר בין זמן מחזור הבהירות של משתנה קפאידי לבין הבהירות המוחלטת שלו ודבר זה מאפשר שימוש בהם כנרות תקניים למדידת מרחקים ביקום. בזכות הבהירות הגדולה שלהם הדבר אפשר להרחיב את מדידת המרחקים לטווחים שמעבר לשביל החלב. האבל חשב שיש סוג אחד של משתנים קפאידים ולכן הגיע לגודל יקום מסוים, תגלית זו אפשרה גם את חישוב גיל היקום שנחשב כבן כ-2-3 מילארדי שנים. אך דבר זה יצר קושי שכן כבר אז חישבו מדענים כי גיל כדור הארץ הוא 4.5 מיליארד שנים - עתיק יותר לכאורה מגיל היקום.
בשנת 1952 הפיזיקאי וולטר באד (אנ') שעבד במצפה הר וילסון גילה כי קיימות מספר "אוכלוסיות" מובהקות לכוכבים (אוכלוסייה I ואוכלוסייה II) וכי יש שני סוגים של כוכבי משתנים קפאידים. באמצעות תגלית זו חישב מחדש את גודל היקום היקום הידוע, והכפיל את החישוב גודל היקום. במקביל תגלית זו גם הגדילה מאד את גיל היקום פי 2-4 ממה שנחשב עד אז. דבר זה גם פתר את הפרדוקס לכאורה של כדור ארץ עתיק יותר מגיל היקום..
גיל היקום, כ-13.77 מיליארדי שנים, עתיק בהרבה מכדור הארץ וממערכת השמש - דבר זה אפשר יצירה של יסודות כבדים (יחסית למימן והליום) הנמצאים בכדור הארץ - כמו פחמן, צורן או ברזל - בצורות שונות של נוקליאוסינתזה - נוקליאוסינתזה כוכבית ונוקליאוסינתזה של סופרנובה.
תיארוך רדיומטרי

תיארוך רדיומטרי היא שיטה לתיארוך חומרים. השיטה מבוססת על ידיעת קצב הדעיכה הרדיואקטיבית של איזוטופים טבעיים, ושיעורו של קצב זה בעת המדידה. השיטה היא הבסיס העיקרי לקביעת גיל של סלעים, וכן ומהווה מקור מידע משמעותי ביותר לגבי קצב השינוי האבולוציוני.
סלעים, מטבעם, מכילים יסודות כימיים מגוונים. בסלעים המכילים איזוטופים רדיואקטיביים, תהליך הדעיכה הרדיואקטיבית יוצר יסודות שונים שאינם חלק מההרכב המקורי של הסלע. באמצעות מדידת ריכוז התוצרים היציבים של תהליכי הפירוק הרדיואקטיביים, ובידיעת זמן מחצית החיים, ניתן לחשב את משך הזמן שעבר מהיווצרות הסלע. שיטה טיפוסית לחישוב גיל סלעים מבוססת על התפרקות אשלגן-ארגון. בהנחה שהסלעים על פני כדור הארץ נוצרו לאחר היווצרות הכדור עצמו, חישוב גיל של סלעים מאפשר לחשב חסם תחתון לגיל כדור הארץ.
תיארוך דגימות גאולוגיות מכדור הארץ

תיארוך פשוט של דגימות גאולוגיות מכדור הארץ לא יכול לספק תיארוך מדויק כיוון שכדור הארץ עבר תהליכים ארוכים של ערבוב והיפרדות חומרים, שהשפיעו על ריכוזי האיזוטופים השונים לאחר ההיווצרות. על מנת לצמצם שגיאות אלה, ניתן להשתמש באיזוכרון – תיארוך המבוסס על כמה מינרלים שונים מאותה הדגימה.
דגימות של המינרל גלנה שימשו לתיארוך איזוכרון של היווצרות כדור הארץ, כיוון שהן ככל הנראה המינרלים המוקדמים ביותר שנוצרו על פני כדור הארץ המאפשרים תיארוך מדויק. תיארוכים אלה קובעים את גיל כדור הארץ ל-4.55 מיליארד שנים.
תיארוך מטאוריטים

מטאוריטים שמקורם בדיסקה הקדם-פלנטרית של מערכת השמש נוצרו במקביל או מעט אחרי היווצרות כוכבי הלכת, ולכן תיארוך שלהם מאפשר חישוב מדויק יחסית של גיל כדור הארץ. תיארוך של מטאוריט שנמצא בקניון דיאבלו (Canyon Diablo meteorite) באריזונה המכיל סולפידים, סגסוגות ניקל-ברזל וסיליקטים, הניב גיל משוער של 4.55 מיליארד שנים.
ראו גם

גיל היקום
היווצרות מערכת השמש
היסטוריה של הגאולוגיה
הערות שוליים

↑  Dalrymple, G.B. (1991). The Age of the Earth. California: Stanford University Press. ISBN 0-8047-1569-6.
Newman, William L. (2007-07-09). "Age of the Earth". Publications Services, USGS. נבדק ב-2007-09-20.
Dalrymple, G. Brent (2001). "The age of the Earth in the twentieth century: a problem (mostly) solved". Geological Society, London, Special Publications. 190: 205–221. doi:10.1144/GSL.SP.2001.190.01.14. נבדק ב-2007-09-20.
Stassen, Chris (2005-09-10). "The Age of the Earth". The TalkOrigins Archive. נבדק ב-2007-09-20.
1 2 3  ברטראנד ראסל, דת ומדע, 1935, פרק שלישי
1 2 3 4 5 6 7  ענת שפירא, הקרב על גיל כדור הארץ, מכון דוידסון לחינוך מדעי, 27 ביולי 2024
1 2  ריצ'רד פיינמן, אתה בטח מתלוצץ, מיסטר פיינמן!, 1995, עמ' 225
↑  Nichols, Gary, Sedimentology and Stratigraphy,פרק 21.2,Radiometric Dating,pages=325–327,publisher=John Wiley & Sons,date=2009,isbn=978-1405193795
↑  Denis M. Shaw, comments on the geochemical implications of lead-isotope dating of galena deposits
↑  Carlson, R. W.; Tera, F. (December 1–3, 1998)., "Lead-Lead Constraints on the Timescale of Early Planetary Differentiation"
Conference Proceedings, Origin of the Earth and Moon. Houston, Texas: Lunar and Planetary Institute. p. 6. Archived (PDF) from the original on 16 December 2008. Retrieved 2008-12-22.
↑  Patterson, C, Age of Meteorites and the Earth, Geochimica et Cosmochimica Acta, 1956, עמ' 230–237
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567860305171  LCCN: sh85040428
יאנה קלוצ'קובה

יאנה אולקסנדריבנה קלוצ'קובה (באוקראינית: Яна Олександрівна Клочкова נולדה ב-7 באוגוסט 1982) היא שחיינית עבר אוקראינית, אלופה אולימפית בשתי אולימפיאדות רצופות במשחים ל-200 מטר ול-400 מטר מעורב אישי (סידני 2000 ואתונה 2004) ובעלת 5 מדליות אולימפיות, אלופת עולם בעלת 6 מדליות עולמיות, מתוכן 4 זהב ושיאנית עולם.
ביוגרפיה

יאנה קלוצ'קובה נולדה בסימפרופול שבחצי האי קרים.
באליפות העולם שנערכה בפרת' בשנת 1998 זכתה קלוצ'קובה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:38.60 דקות, אחרי יאן צ'ן מסין (4:36.66 דקות) ולפני יאסוקו טאג'ימה מיפן (4:39.45 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום הרביעי במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:15.01 דקות, אחרי המנצחת יאניאן הו מסין (2:10.28 דקות).
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה קלוצ'קובה ב-3 מדליות. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בשיא אולימפי חדש בתוצאה של 2:10.68 דקות, לפני ביאטריס קואדה קאסלארו מרומניה (2:12.57 דקות) ומרגרט טאשר מארצות הברית (2:13.32 דקות), במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:33.59 דקות, לפני טאג'ימה (4:35.96 דקות) וקאסלארו (4:37.18 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:22.66 דקות, אחרי ברוק בנט מארצות הברית שהגנה על תוארה בשיא אולימפי חדש (8:19.67 דקות) ולפני קייטלין סנדנו אף היא מארצות הברית (8:24.29 דקות).
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה בשנת 2001 זכתה קלוצ'קובה ב-3 מדליות. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.30 דקות, לפני קלאודיה פול מקוסטה ריקה (4:09.15 דקות) והאנה שטוקבאואר מגרמניה (4:09.36 דקות), מדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.98 דקות, לפני מרתה בוואן מארצות הברית (4:39.06 דקות) וקאסלארו (4:39.33 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:12.30 דקות, אחרי בוואן (2:11.93 דקות) ולפני הוי קווי מסין (2:12.46 דקות).
כחודש לאחר מכן זכתה קלוצ'קובה באוניברסיאדה שנערכה בבייג'ינג בשתי מדליות זהב במשחה ל-800 מטר חופשי ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
ב-20 בפברואר 2002 בתחרות שחייה שנערכה בפריז, צרפת (בריכה של 25 מטר), קבעה קלוצ'קובה שיא עולם חדש במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:27.83 דקות.
באליפות העולם שנערכה בברצלונה בשנת 2003 זכתה קלוצ'קובה ב-2 מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:10.75 דקות, לפני אליס מילס מאוסטרליה (2:12.75 דקות) ויאפיי זו מסין (2:12.92 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:36.74 דקות, לפני אווה ריסטוב מהונגריה (4:37.39 דקות) וקאסלארו (4:41.86 דקות).
כחודש לאחר מכן זכתה קלוצ'קובה באוניברסיאדה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית ב-4 מדליות זהב. במשחה ל-200 מטר חופשי, במשחה ל-200 מטר פרפר, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי.
באולימפיאדת אתונה (2004) הגנה קלוצ'קובה על שני תאריה כשזכתה בשתי מדליות זהב פעם נוספת. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:11.14 דקות, לפני אמנדה בירד מארצות הברית (2:11.70 דקות) וקירסטי קובנטרי מזימבבואה (2:12.72 דקות) ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:34.83 דקות, במעט לפני קייטלין סנדנו (4:34.95 דקות) וחורחינה בארדץ' מארגנטינה (4:37.51 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום עשירי במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:09.79 דקות (היא שחתה את משחה הפרפר, בתוצאה של 1:00.16 דקות).
באוניברסיאדה שנערכה בבנגקוק, תאילנד באוגוסט 2007 היא זכתה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי ובמדליית כסף במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.
קלוצ'קובה זכתה לשאת את דגל אוקראינה בטקס הפתיחה של אולימפיאדת בייג'ינג (2008). במשחקים עצמם היא לא השתתפה. על הישגיה עוטרה בעיטור גיבור אוקראינה.
השגים

בסך הכל קבעה קלוצ'קובה שני שיאי עולם חדשים במשחה ל-400 מטר מעורב אישי אחד בבריכה אולימפית ואחד בבריכה של 25 מטר.
בסך הכל זכתה קלוצ'קובה ב-4 תארים אולימפיים, 10 תארים עולמיים (4 בבריכה אולימפית ו-6 בבריכה של 25 מטר) ו-19 תארים אירופאים (10 בבריכה אולימפית ו-9 בבריכה של 25 מטר).
בשנת 2004 זכתה קלוצ'קובה בתואר שחיינית השנה בעולם.
רוא גם

התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)
הערות שוליים

↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
↑  ראו כאן
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1253693242  VIAF: 4303164782081908600006   WorldCat (עם VIAF): 4303164782081908600006
יחידת אטומוואפן

| --- | --- |
סמליל הארגוןסמליל הארגון
 תקופת הפעילות:  2015–הווה (כ־10 שנים)
 אידאולוגיה:  נאו-נאציזם אקסלרציוניזם
 מייסדים:  ברנדון קלינט ראסל 
 מטה:  פלורידה, ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 
חטיבת אטומוואפן (בגרמנית: Atomwaffen Division; בתרגום חופשי: מחלקת נשק גרעיני. ידוע גם בשמו האחר ״חזית ההתנגדות הנאציונל-סוציאליסטית״, באנגלית National Socialist Resistance Front) הוא ארגון טרור נאו-נאצי אמריקני, שהוקם בשנת 2015 ומבוסס בדרום ארצות הברית. הארגון התרחב גם למדינות כמו בריטניה, קנדה, גרמניה, ועוד. התקשורת מזהה את הארגון כחלק מתנועת האלט-רייט, אך התנועה דוחה את הזיהוי והם נחשבים קיצוניים בקרבה.
הארגון מזוהה עם מספר מתקפות טרור, מקרי רצח, ופעילות פלילית אחרת.
ראו גם

אנטישמיות בארצות הברית
נאו-נאציזם
הערות שוליים

↑  Mathias, Christopher. "The Maniac Neo-Nazis Keeping Charles Manson's Race War Alive". Even within the alt-right — a loose association of white supremacists and fascists — the Atomwaffen Division is considered extreme.
↑  Thorp, Adam (5 בדצמבר 2016). "Militant Neo-Nazi Group Claims Credit for Hanging Hitler Portrait, Swastikas on Campus Building". Chicago Maroon. אורכב מ-המקור ב-2017-07-31. נבדק ב-2020-03-25. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Thompson, A.C.; Winston, Ali; Hanrahan, Jake (26 בינואר 2018). "California Murder Suspect Said to Have Trained With Extremist Hate Group". ProPublica. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Bromwich, Jonah (12 בפברואר 2018). "What Is Atomwaffen? A Neo-Nazi Group, Linked to Multiple Murders". The New York Times. אורכב מ-המקור ב-2 במרץ 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
גאוגרפיה

מפה טופוגרפית של הר הגעש קיסקה שבאלסקה. המפה היא כלי העזר הבסיסי ביותר בגאוגרפיה.
גֵּאוֹגְרַפְיָה (באנגלית: Geography) היא תחום מדעי אינטגרטיבי, בו נחקרים שלל תופעות ותהליכים ארציים בכדור הארץ; מגמות ותהליכים חוץ-ארציים, כמו השפעותיה של השמש על האקלים הארצי; ותהליכים אנושיים, דהיינו השפעותיה של התנהגות האדם על המרחב הפיזי.
נהוג לחלק את הגאוגרפיה לשני תחומים עיקריים: "גאוגרפיה פיזית", הנשענת על מדעים פלנטריים ועוסקת בתופעות פיזיות שבכוכבי לכת, בתחומים כמו: גאולוגיה, מטאורולוגיה והידרולוגיה. ו"גאוגרפיה אנושית", החוקרת את הממדים המרחביים של מדעי הרוח ומדעי החברה בתחומים כמו: הגירה, קיימות, תכנון ערים, אדריכלות, פסיכולוגיה, מדעים קוגניטיביים, דמוגרפיה, כלכלה, תרבות, היסטוריה, מדעי המדינה ועוד.
חלק נכבד ממדע הגאוגרפיה הוא רישום, תיעוד וניתוח של המידע הגאוגרפי. פעולות אלה, נעשות בעזרת "טקסט גאוגרפי". טקסט זה עשוי להיות מידע פונטי כתוב, טבלה ותרשים. עם זאת, הטקסט הבסיסי הבולט בגאוגרפיה הוא המפה. המפה מהווה את הכלי הנפוץ ביותר בגאוגרפיה, ומשמשת לרישום, הצגה וניתוח של שלל התופעות – הפיזיות והאנושיות – שעל פני כדור הארץ. זאת ועוד, מדע הקרטוגרפיה הוא מדע עזר של הגאוגרפיה החוקר ומנתח את המאפיינים של המפות ודרכי יצירתן, ובכך משמש את הגאוגרפיה לרישום ותיעוד המידע שהיא אוספת. יתרה מזאת, מדע עזר נוסף של הגאוגרפיה, אשר התפתח בשנים האחרונות ומדגיש את הפן הטכנולוגי והדיגיטלי של התחום, הוא השימוש במערכות מידע גאוגרפי. מערכות אלה, עוזרות לשימוש, ניתוח וחקר המידע, באמצעות תוכנות מתקדמות ויכולות חישוב גבוהות.
אטימולוגיה

מקור המילה הוא מהשפה היוונית: גאו (γη) – "אדמה/קרקע", גרפיה (γραφία) – "תיאור ציורי".
היסטוריה

היוונים היו הראשונים שחקרו באופן פעיל את הגאוגרפיה כמדע וכפילוסופיה, התורמים הגדולים לתחום היו תאלס, הרודוטוס, אריסטו, תלמי ועוד. גם הרומאים השתמשו בגאוגרפיה ובקרטוגרפיה כאשר חקרו וגילו ארצות חדשות.
במהלך ימי הביניים, הערבים המשיכו את מסורת היוונים והרומאים ועסקו במיפוי העולם שהיה ידוע אז. לאחר מסעותיו של מרקו פולו התפשט העניין בגאוגרפיה לכל אירופה. במהלך הרנסאנס ובהמשך, במאה ה־16 ובמאה ה־17, המסעות לגילויי הארצות וגילוי העולם החדש החיו את הרצון למפות מדויקות והמשך החקר הגאוגרפי, על מנת לספק יסוד תאורטי מוצלח למסעות.
במאה ה־19 נעשתה הגאוגרפיה לדיסציפלינה עצמאית והפכה לחלק בלתי נפרד מתוכניות הלימודים באוניברסיטאות. בין החוקרים החשובים של הגאוגרפיה במאה ה־19: אלכסנדר פון הומבולדט וקרל ריטר, שניהם מגרמניה, וידאל דה לבלש מצרפת, והלפורד מקינדר הבריטי – כל אחד מהם פיתח ודחף רעיונות, ושיטות מחקר חדשות במקצוע.
מהמחצית השנייה של המאה ה-19, ועליית הלאומיות באירופה, עלתה ההכרה של חשיבות הגאוגרפיה בחינוך ובסוציאליזציה של התלמידים. לכן הוכנס המקצוע כאחד המקצועות החשובים בבתי הספר היסודיים והעל יסודיים לצד מקצועות ההיסטוריה והספרות הלאומית. תהליך זה זירז גם את התפתחות המחלקות לגאוגרפיה בארצות אלה - תחילה בגרמניה, בריטניה וצרפת, ומאוחר יותר גם בארצות אחרות. החינוך הגאוגרפי הפך למרכיב בסיסי ויסודי בכל מערכות החינוך התת־אוניברסיטאיות בעולם.
במאה ה-20 הפכה הגאוגרפיה ממקצוע תיאורי למקצוע אנליטי, החוקר תהליכים ולא רק מתאר אותם. כמו כן הוא שם במרכזו את הקשר בין האדם לנוף. נוצרו תחומי מחקר רבים, כגון גאוגרפיה עירונית, גאוגרפיה חברתית, גאוגרפיה פוליטית ועוד. בשנים האחרונות שמה הגאוגרפיה דגש על מחקר הסביבה, ותורמת גם בתחום התכנון היישובי והארצי. ישנו קשר חזק בין גאוגרפיה לבין מקצועות אחרים מתחומי מדעי הטבע כבוטניקה וגאולוגיה; מקצועות מתחום מדעי החברה כסוציולוגיה ומדע המדינה; ומקצועות בתחום מדעי הרוח כהיסטוריה.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית

זהו הענף האנושי, או התרבותי והפוליטי של הגאוגרפיה. לעיתים קוראים לו גם הגאוגרפיה של האדם (אנתרופוגאוגרפיה), והוא מתמקד במדעי החברה ובמדעי הרוח וחוקר את ההיבטים הלא-פיזיים של ארגון העולם. הענף בודק איך בני אדם, חברות וארגונים למיניהם, מתאימים עצמם לסביבה הטבעית ומעצבים את סביבתם. אפשר לחלק את הענף לתחומים הבאים: גאוגרפיה פוליטית (גאופוליטיקה), גאוגרפיה כלכלית, גאוגרפיה תרבותית, גאוגרפיה חברתית, גאוגרפיה יישובית, גאוגרפיה עירונית, גאוגרפיה צבאית.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית > גאוסופיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית > דמוגרפיה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית > גאוגרפיה היסטורית וגאוגרפיה של זמן

תחומים והיבטים שונים של עיצוב הסובב בידי האדם בעבר, או במילים אחרות: את כל מה שחוקרת הגאוגרפיה האנושית (הגאוגרפיה של האדם) העכשווית וכך גם בעבר הלא כל כך רחוק, כגון התפתחות התרבויות והחברות בכדור הארץ. חקר פני השטח הוא אחד מן הכלים החשובים ביותר בענף זה, שכן בעזרת חקר השטח ניתן להבין את השפעת בני האדם על סביבתם, ואת השפעת הסביבה על האדם; כלי מרכזי במחקר הגאוגרפי-היסטורי הם מסמכים למיניהם, המצויים לרוב בארכיונים, שמחקרם חושף את התהליכים החברתיים-פוליטיים-כלכליים אשר עצבו את נופי העבר.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית > גאוגרפיה כלכלית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית > גאוגרפיה פוליטית וגאופוליטיקה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
תחומי עיסוק > גאוגרפיה אנושית > גאוגרפיה עירונית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.