stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרס באפט"א לטלוויזיה לסדרה הקומית הטובה ביותר
הערות שוליים

↑  "BAFTA TV 2021: Nominations for the Virgin Media British Academy Television Awards and British Academy Television Craft Awards". www.bafta.org (באנגלית). 2021-04-28. נבדק ב-2021-04-28.
| פרס באפט"א לטלוויזיה |
| --- | --- | --- |
| פרסים עכשוויים | קומדיה • סדרה קומית / קומדיית מצבים • סדרת דרמה • דרמה יחידה • אופרת סבון ודרמה בהמשכים • מיני-סדרה • תוכנית בידור • התוכנית הבינלאומית • שחקן • שחקנית • שחקן משנה • שחקנית משנה • הופעה קומית נשית • הופעה קומית גברית • הופעת בידור |  |
| פרסים מיוחדים | פרס עמית באפט"א • פרס מיוחד |  |
| פרסי עבר | ההופעה הקומית |  |
| טקסים | 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 |  |
קמפרי

| --- | --- |

 סוג:  אפריטיף
 אחוז אלכוהול:  25
 יצרן:  קבוצת קמפרי
 מפיץ:  קבוצת קמפרי
 מוצא:  איטליה איטליה
 מועד הכנה ראשוני:  1862
 צבע:  אדום
 טעם:  מר-מתוק
קמפרי (באיטלקית: Campari) הוא השם המסחרי של ליקר העשוי מתערובת של עשבים, צבעו אדום וטעמו מר-מתוק בעל 20.5-28 (כיום 25%) אחוזי אלכוהול.
הקמפרי מיוצר במילאנו מאז שנת 1862, שנה שבה הכין אותו לראשונה גאספרה קמפרי, בעל בית הקפה "קפה קמפרינו" בעיר. המתכון המדויק להכנת הליקר לא שונה מעולם והוא מהווה סוד משפחתי של משפחת קמפרי. הצלחת המשקה הביא להקמת קבוצת קמפרי, יצרנית המשקה. על פי נתוני הקבוצה משמשים בהכנת המשקה 86 סוגים של שורשי צמחים, עשבים, תבלינים ופירות.
רכיבי הליקר מרוככים במים מזוקקים ואחר כך מעורבבים באתנול. במקור, צבעו הייחודי של המשקה ניתן לו מצבע המאכל הטבעי כרמין (E 120), המופק מכנימות מגן מהמינים Dactylopius coccus ו-Coccus cactus, שיובשו בשמש ונטחנו. משנת 2006 החליטו לחדול מהשימוש בכנימות וכיום הצבע נוצר מקליפות רימון וצבע מאכל אדום. לאחר כמה ימים מסננים את התערובת ממשקעים שונים ומאחסנים אותה במכלים גדולים שהפנים שלהם מזוגג, בהם התערובת תדולל במים ובתמיסת סוכר לרמת שתייה (תכולת אלכוהול של 25 אחוז). לאחר 30 ימי השהייה נוספים מסננים שוב את הנוזל ומוזגים אותו לבקבוקים.
הקמפרי הוא אפריטיף המעורר את התיאבון. ניתן להשתמש בו גם בקוקטיילים ובלונגדרינקס. בין הקוקטיילים הקלאסיים המשתמשים בקמפרי ניתן למנות את הנגרוני, הקמפרי-סודה, קמפרי-אורנג', קמפרי-טוניק ואמריקנו.
באיטליה, בישראל, וכן במדינות אחרות נמכרות תערובות מוכנות של "קמפרי סודה" בבקבוקים קטנים דמויי חרוט.
קוריאקים

| --- | --- |

טקס קוריאקי של הצתת אש החדשה
 אוכלוסייה
 8,022
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 רוסיה רוסיה: 7,953 (מפקד 2010) אוקראינה אוקראינה: 69 (מפקד 2001)
 שפות
 רוסית וקוריאקית
 דת
 בעיקר נצרות אורתודוקסית וגם שמאניזם
 קבוצות אתניות קשורות
 אחרים מעממים צ'וקוטקו-קמצ'טקיים
התיישבות קוריאקים במחוז הפדרלי במזרח הרחוק לפי יישובים עירוניים וכפריים ב-%, מפקד 2010
הקוריאק בפדרציה הרוסית
קוריאקים (ברוסית: коряки) הם קבוצה אתנית במזרח הרחוק הרוסי, המתגוררים בצפון חצי האי קמצ'טקה בקמצ'טקה קראי, ומאכלסים את אדמות החוף של ים ברינג וים אוחוצק. הגבולות התרבותיים של הקוריאקים כוללים את טיגילסק בדרום ואת אגן נהר אנאדיר בצפון.
הקוריאקים דומים מבחינה תרבותית לצ'וקצ'ים של הקצה הצפון-מזרחי של סיביר. השפות קוריאקית (אנ') ואליוטורית (אנ') (הנחשבת לעיתים קרובות כניב של הקוריאקית), קרובות מבחינה לשונית לשפת הצ'וקצ'י. כל השפות הללו הן חברות במשפחת השפות הצ'וקוטקו-קמצ'טקיות. הקוריאקים קשורים רחוק יותר לאיטלמנים (אנ') בחצי האי קמצ'טקה. כל העמים הללו ומיעוטים אחרים שאינם קשורים בקמצ'טקה ובסביבתה ידועים ביחד בשם קמצ'אדלים (אנ').
השכנים של הקוריאקים כוללים את האוונים (אנ') ממערב, את האליוטורים (אנ') מדרום (במצר היבשה של חצי האי קמצ'טקה), את הקרקים (אנ') ממזרח ואת הצ'וקצ'י מצפון-מזרח.
הקוריאקים מחולקים בדרך כלל לשתי קבוצות. אנשי החוף נקראים נמלאן (Береговые) כלומר 'תושבי הכפר', משום שהם חיים בכפרים. אורח חייהם מבוסס על דיג מקומי וציד יונקים ימיים. הקוריאקים שבפנים הארץ, רועי איילי הצפון, נקראים צ'בצ'ובן (чавчувен), כלומר 'עשירים באיילים'. הם נוודים יותר, עוקבים אחר העדרים בזמן שהם רועים עם עונות השנה.
לפי מפקד האוכלוסין של 2010, היו ברוסיה 7,953 קוריאקים.
אטימולוגיה

השם קוריאק היה מהמילה 'קוראק', שמשמעותה 'עם אייל הצפון (קור)' בשפה הסמוכה הצ'וקוטקו-קמצ'טקית. ההתייחסויות המוקדמות ביותר לשם 'קוריאק' נרשמו בכתביו של הקוזאק הרוסי ולדימיר אטלסוב (אנ'), שכבש את קמצ'טקה עבור הצאר ב-1695. גרסה זו של השם אומצה על ידי רוסיה במסמכי המדינה הרשמיים, ומכאן שהפך אותו לפופולרי מאז.
מקור

מקורם של הקוריאקים אינו ידוע. אנתרופולוגים שיערו שגשר יבשתי חיבר את יבשת אירואסיה ואמריקה הצפונית במהלך הפליסטוקן העליון. ייתכן שעמים נודדים חצו את ארץ הקוריאק של ימינו בדרך לאמריקה הצפונית. מדענים משערים שאנשים נדדו הלוך ושוב בין האזור הזה להיידה גוואי (אנ') לפני שעידן הקרח האחרון נסוג. הם משערים כי אבותיהם של הקוריאקים חזרו לאסיה הסיבירית מאמריקה הצפונית במהלך תקופה זו. קיים דמיון תרבותי ולשוני מסוים בין הניבכים (אנ') והקוריאקים.
היסטוריה

הקוריאקים שכנו פעם בשטח הרבה יותר גדול במזרח הרחוק הרוסי. גבולותיהם החופפים השתרעו עד לאזורי ניבך בחבל המנהלי חברובסק עד הגעת האוונים (אנ'), שדחפו אותם לאזורם הנוכחי. מגפת אבעבועות שחורות בשנים 1769–1770 ומלחמה עם קוזאקים רוסים הפחיתו את אוכלוסיית הקוריאקים מ-10,000–11,000 בשנת 1700 עד 4,800 בשנת 1800.
תחת ברית המועצות, נוצר האוקרוג האוטונומי קוריאק בשנת 1931 ונקרא על שמם של בני קבוצה אתנית זו. בהתבסס על משאל עם מקומי בשנת 2005, המחוז מוזג עם קמצ'טקה קראי החל מ-1 ביולי 2007.
תרבות

משפחות התקבצו בדרך כלל בקבוצות של שש או שבע, ויצרו להקות. לצ'יף הנומינלי לא הייתה סמכות דומיננטית, והקבוצות הסתמכו על קונצנזוס כדי לקבל החלטות, בדומה לשוויון נפוץ בקבוצות קטנות.
חייהם של האנשים בפנים הארץ נסבו סביב איילי הצפון, מקור המזון העיקרי שלהם. הם גם השתמשו בכל חלקי גופו לייצור חומרי תפירה ובגדים, כלים וכלי נשק. הבשר נאכל בעיקר צלוי והדם, מח העצם והחלב נשתו או נאכלו נא. הכבד, הלב, הכליות והלשון נחשבו למעדנים. אלתית ודגי מים מתוקים (אנ') אחרים, כמו גם פירות יער ושורשים שיחקו תפקיד מרכזי בתזונה, שכן בשר האיילים לא הכיל כמה ויטמינים ומינרלים נחוצים, וגם לא סיבים תזונתיים, הדרושים כדי לשרוד בטונדרה הקשוחה.
כיום קונים הקוריאקים גם מזון מעובד, כמו לחם, דגנים ושימורי דגים (אנ'). הם מוכרים כמה איילים מדי שנה תמורת כסף, אבל יכולים להשלים את עדריהם בגלל האוכלוסייה הגדולה של איילים.
הבגדים היו עשויים מעורות איילים, אך כיום גברים ונשים מחליפים את זה לעיתים קרובות בבד. הגברים לבשו מכנסיים רחבים וחולצת עור, שלעיתים קרובות היה מחובר אליה ברדס, מגפיים וכובעים מסורתיים מעור אייל. הם עדיין משתמשים במגפיים ובכובעים. הנשים לבשו אותו דבר כמו הגברים, אבל עם חולצה ארוכה יותר שמגיעה עד השוקיים. כיום נשים לרוב לובשות מטפחת ראש וחצאית, אך לובשות את גלימת עור האיילים במזג אוויר קר.
הקוריאקים חיו באוהלים בעלי צורת כיפה, הנקראים ג'ג'אנגה, או יראנגה (מהמונח הצ'וקצ'י המפורסם יותר) בדומה לטיפי של האינדיאנים של המישורים האמריקאיים, אך פחות אנכיים, בעוד שחלקם חיו ביורטות. המסגרת כוסתה בעורות רבים של איילים. משפחות מעטות עדיין משתמשות ביארנגה כמגורים, אך חלקן משתמשות בהן למסעות לטונדרה. במרכז היארנגה הייתה מדורה, אשר הוחלפה בתנור ברזל. מיטות עורות איילים ממוקמות ממזרח למדורה. הם השתמשו בארונות קטנים לאחסון מזון, ביגוד וחפצים אישיים של המשפחות.
תחבורה

קוריאקים בפנים הארץ רכבו על איילי צפון כדי להתנייד, הם כרתו את הקרניים שלהם כדי למנוע פציעות. הם גם הרכיבו לצוות של איילים רתמות והצמידו אותם למזחלות כדי להעביר סחורות ואנשים בעת העברת המחנה. כיום הקוריאקים משתמשים באופנועי שלג לעיתים קרובות יותר מאיילים. רוב התחבורה הבין-כפרית היא באוויר או בסירה, אם כי כלי רכב משמשים לנסיעות לכפרים שכנים.
הם פיתחו נעלי שלג, בהן השתמשו בחורף (ועדיין עושים זאת) כשהשלג עמוק. נעלי שלג מיוצרות על ידי קשירת גיד איילים ורצועות עור לקליפת שדר בצורת מחבט טניס או חישוק מערבה בוכייה. רצועות הגידים משמשות להצמדת הנעל לכף הרגל.
ילדים למדו לרכוב על אייל, מזחלת ולהשתמש בנעלי שלג בגיל צעיר מאוד.
הקוריאקים האחרים היו יורדי ים מיומנים שצדו לווייתנים ויונקים ימיים אחרים.
דת

קוריאקים מאמינים בישות עליונה שאותה הם מכנים בשמות שונים: ŋajŋənen (יקום/עולם), ineɣitelʔən (מפקח), ɣət͡ɕɣoletənvəlʔən (מאסטר-של-העולם העליון), ɣət͡ɕɣolʔən (אחד במרומים). הוא נחשב כמי שמתגורר בגן עדן עם משפחתו וכאשר הוא רוצה להעניש את האנושות על מעשים לא מוסריים, הוא נרדם ובכך מותיר את האדם חשוף לציד לא מוצלח ולמחלות אחרות. המיתולוגיה הקוריאקית מתמקדת בשמאן העל-טבעי קוויקיל (העורב הגדול), אשר נוצר על ידי הישות העליונה כאדם הראשון והמגן של הקוריאק. מיתוסים של העורב הגדול נמצאים גם בדרום-מזרח אלסקה בתרבות הטלינגיט, ובקרב ילידי היידה, צימשיאן ושאר העמים הילידים בחוף הצפון-מערבי של אמריקה הצפונית.
סביבה

אדמות קוריאק הן הרים וטונדרה וולקנית. עצים מחטניים גדלים ליד האזורים הדרומיים לאורך החוף של "מפרץ שלחובה" של ים אוחוצק. האזורים הצפוניים בפנים הארץ קרים הרבה יותר, שם גדלים רק שיחים שונים, אך די בהם כדי לקיים נדידת איילים. הטמפרטורה הממוצעת בחורף היא 13- מעלות צלזיוס בעוד בקיץ הקצר היא +12 מעלות צלזיוס. השטח המיוער לפני הקולוניזציה הרוסית היה 301,500 קילומטרים רבועים, המקביל בערך למחוז קוריאק, שהמרכז המנהלי שלו הוא פלנה. כיום הקוריאקים הם קבוצת המיעוט הגדולה ביותר עם 8,743 איש. אוכלוסיית החבל המנהלי היא כיום רובה רוסית אתנית, צאצאים של המתיישבים הקוזאקים.
הערות שוליים

↑  Jochelson, Waldemar (1904). "The Mythology of the Koryak". American Anthropologist. 6 (4): 413–425. doi:10.1525/aa.1904.6.4.02a00010. JSTOR 659272.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548352005171  BnF: cb13751996d (data)  LCCN: sh85073162  LNB: 000346106  NKC: ph398362 
מעיל נשים קוריאקי
שמאנית קוריאקית (1900 בקירוב)
שריון למל שנלבש באופן מסורתי על ידי קוריאקים (בערך 1900)
רועי איילים קוריאקים
פלנה, עיירה קוריאקית בקמצ'טקה קראי
קטיעה בר שלום

קטיעה בר שלום הוא דמות של גוי מחשובי מלכות רומא העתיקה המופיעה בתלמוד הבבלי, אשר הוצא להורג בעקבות דברי סנגוריה שהשמיע על היהודים בפני הקיסר, טרם מותו הוא מל עצמו ועל כן זכה לחיי העולם הבא. יש המזהים את קטיעה בר שלום, עם טיטוס פלוויוס קלמנס, שעליו מספר דיו קסיוס שהוצא להורג עם אשתו בשל אימוץ מנהגים יהודיים.
סיפור חייו

תיאור סיפור גיורו של קטיעה בר שלום, מופיע בתלמוד הבבלי במסכת עבודה זרה: היה קיסר ששנא את היהודים, הוא פנה לחשובי המלכות ושאלם בדרך משל: "מי שעלה לו נמק ברגלו, האם יקטע אותה ויתרפא, או ישאיר אותה ויסבול?" (כאשר כוונתו הייתה - האם יש להרוג את כל יהודי האימפריה הרומית או שיש להשאירם בחיים ולסבול מהם?) ענו לו: "יקטע אותה ויתרפא" (דהיינו: הרוג את כל היהודים), אמר לו קטיעה בר שלום: ראשית, לא תוכל להרוג את כל היהודים. שנית, אם תשמיד את כל היהודים יכנו אותך "מלכות קטועה" (מעין ביטוי גנאי)". אמר לו הקיסר "יפה דיברת", אולם, אדם שמנצח את המלך דינו להיענש במוות ויושלך לתנור (או לחפירה מליאה אפר). כשהובל אל מותו, פנתה אליו גבירה רומית (מטרוניתא) ואמרה לו, "אוי לה לספינה שמפליגה מבלי לשלם מכס" (דהיינו: אוי לך הואיל ועליהן אתה נהרג שלא מלת את עצמך ותטול חלק עמהם), כאשר קטיעה שומע זאת הוא מל את עצמו (לפי חלק מן הגרסאות הוא מל עצמו בסכין ולפי אחרות בשיניו), והפטיר "נתתי מכסי". כאשר השליכו אותו אל מותו, אמר "כל נכסי נתונין לרבי עקיבא וחביריו"... יצאה בת קול ואמרה "קטיעה בר שלום מזומן לחיי העולם הבא". התלמוד מציין בסוף המעשה אמירה מפיו של רבי יהודה הנשיא: "יש קונה עולמו בשעה אחת, ויש קונה עולמו בכמה שנים".
ברקע לסיפור מופיעה דרשת חז"ל על הפסוק בספר יחזקאל המתייחס לאלה הנידונים לגיהנום "שמה אדום מלכיה וכל נשיאיה" כך: מלכיה ולא כל מלכיה פרט לאנטונינוס בן אסוירוס, כל נשיאיה ולא כל שריה פרט לקטיעה בר שלום.
הרמ"ע מפאנו מביא כי קטיעה בר שלום, היה גלגול נשמת אבימלך מלך גרר, שנתקן.
במחקר התלמוד, הסיפור של קטיעה בר שלום מעורר עניין רב בשל כמה עניינים הגלומים בו. הוא משמש כעדות לכך שלפי חלק מן השיטות קיום ברית מילה מהווה אקט הכרחי בתהליך הגיור. בהקשרים אחרים, נידון המעשה על ידי יונתן בויארין ודניאל בויארין מתייחסים אליו כאל מקרה שמדגים כיצד בתרבות היהודית ישנה הערכה למצבי סבילות (בשונה מתרבויות שמקדמות דומיננטיות). על-פי תפישתם, ברית המילה (החיתוך, הקטיעה) יוצרת ממד נקבי אצל הגבר, ממד המאפשר לקהל ישראל לתפקד מבחינה רליגיוזית כרעיה ובת לאל המאופיין כגברי באופן סטריאוטיפי. הקטיעה של קטיעה את עצמו – מילתו העצמית – היא הבעת הערכה נוספת, שמתקיימת אצל חז"ל, לפמיניזציה (שאותה רואים האחים בויארין כסבילות) סימבולית. שאלת המילה של קטיעה אינה קשורה על-פי דעתם לגיור הלכתי "רשמי", אלא לשאלה עמומה ובלתי רשמית – כיצד הופכים ליהודי. היינו מהי הברית, ומה פירוש הקטיעה העצמית – במובנה העמוק. הברית שמקיים קטיעה בעצמו מנוגדת לקטיעה שמבקש לקיים הקיסר, קטיעה שניתן לכנותה קטיעה חיצונית, כלומר "היפטרות" מנגע ו"טיהור" הגוף-הפוליטי שיוותר לכאורה בריא.
הערות שוליים

↑  ראו גדליה אלון, תולדות היהודים בארץ-ישראל בתקופת המשנה והתלמוד חלק א עמ' 74 - 75 הצביא דעה זו ומפקפק בה.
↑  דף י ע"ב
↑  לפי פירוש המילה "קמוניא" במילון הארמי עברי של מיכאל סוקולוף.
↑  על פי פירוש הערוך את המונח "קמוניא חלילא" המופיע בארמית בתלמוד
↑  אמירה זו של רבי יהודה הנושא מופיעה שלוש פעמים במסכת עבודה זרה - על רבי אלעזר בן דורדיא, על רבי חנינא בן תרדיון והקלצטונירי שהורגו.
↑  פרק לב כט
↑  http://www.hebrew.grimoar.cz/azarja_de_fano/gilgulej_nesamot.htm
↑  Shaye J.D. Cohen, The Conversion of Antoninus
↑  Daniel Boyarin and Jonathan Boyrain, Powers of disapora, University of Minnesota
קליבלנד בראונס

קליבלנד בראונס (באנגלית: Cleveland Browns; כינוי: בראונס) היא קבוצת פוטבול אמריקאית מליגת ה-NFL שבסיסה בעיר קליבלנד שבמדינת אוהיו.
היסטוריה

הקבוצה נוסדה ב-1946 והצטרפה לליגת הפוטבול ה-AAFC, בה זכתה ב-4 אליפויות, לאחר שזו התפרקה בתום עונת 1949, בין השאר לאור שליטתם האבסולוטית של הבראונס, עברה הקבוצה לשחק בליגת ה-NFL. כינוי הקבוצה, "החומים", לקוח מכינויו של המתאגרף האגדי ג'ו לואיס, "המפציץ החום", אם כי מיתוס מקומי מייחס את השם למנהל והמאמן הראשון של הקבוצה פול בראון.
ב-NFL זכתה הקבוצה ב-4 אליפויות נוספות, האחרונה בהן ב-1964, הרבה בזכות הרץ האחורי ג'ים בראון, שנבחר על ידה בדראפט 1957. ב-1995 הודיע בעלי הקבוצה ארט מודל, כי בכוונתו להעביר את הקבוצה לעיר בולטימור, צעד זה עורר מחאות רבות בקרב אוהדי הקבוצה ומחוקקי קליבלנד ואוהיו, שאישרו בניית אצטדיון חדש בהוצאה של 300 מיליון דולר. תביעות רבות הוגשו נגד מודל, ובפשרה שהושגה נקבע כי סגל הקבוצה יעבור לשחק בשם בולטימור רייבנס, אך הזכויות על הכינוי בראונס, ועל ההיסטוריה של הקבוצה יישארו עד שתוקם קבוצה חדשה בקליבלנד. ב-1999 חודשה פעילות הקבוצה, מאז הקמתה מחדש ועד 2020 היא בעלת המאזן המצטבר הגרוע ביותר בליגה, היא הצליחה להעפיל רק עוד פעמיים לפלייאוף ב-2002 וב-2020. בעונת 2017 הייתה לקבוצה השנייה בהיסטוריה שסיימה במאזן שלילי של 0–16.
קלאנתס

| --- | --- |

 לידה:  331 לפנה״ס אסוס, טורקיה 
 התאבד:  232 לפנה״ס (בגיל 99 בערך) אתונה, אתונה העתיקה 
 זרם:  האסכולה הסטואית 
 עיסוק:  פילוסוף, pugilist, סופר 
 מדינה:  אסוס 
 יצירות ידועות:  Hymn to Zeus 
 
קְלֵאַנְתֶס (Κλέανθης; ‏301 – 232 או 252 לפנה"ס) היה פילוסוף סטואי יווני.
נולד בעיר אסוס בצפון-מערב אסיה הקטנה, שם עסק באיגרוף. הגיע לאתונה כשבכיסו ארבע דרכמות בלבד, שם שמע את הרצאותיו של הפילוסוף קראטס מן האסכולה של הציניקנים. אחר כך למד במשך תשע עשרה שנה אצל זנון מקיטיון, מייסד האסכולה הסטואית. הוא סירב לקבל תמיכה ציבורית והתפרנס מעבודת לילה כסבל של כדי מים בשירותו של גנן. היה חזק בגופו ולמוד-סבל. הוא זכה להערכה רבה הודות למוסריותו. בשנת 263 לפנה"ס, עם מותו של זנון, הפך ליורשו כראש האסכולה הסטואית, אך המשיך להתפרנס מעבודת כפיים.
קלאנתס כתב כחמישים חיבורים, שמהם נשתמרו קטעים בלבד. חיבורו "שיר הלל לזאוס" (ראש האלים ואל השמים במיתולוגיה היוונית) נשתמר אצל סטובאוס, מלקט כתבי יד יווניים עתיקים בן המאה החמישית לספירה. קלאנתס חשב על השמש כמקום משכנו של אלוהים, שהוא התבונה העילאית שבטבע, או האש האלוהית שביקום (על פי התורה הסטואית אלוהים לא ברא את היקום, אלא הוא היקום עצמו).
לדעת קלאנתס המידות הטובות מהוות הסכמה מרצון עם התבונה שבטבע, ולפיכך, לחיות בהתאם למידות הטובות פירושו לחיות בהתאם לטבע. הוא פיתח תורה חדשה בדבר נפש האדם, וחשב כי הישארות הנפש לאחר המוות תלויה בדרך חייה בעולם הזה. הקטעים העיקריים של חיבוריו נמצאים בלקט של סטובאוס ובספרו של דיוגנס לארטיוס, סופר בן המאה השלישית לספירה שחיבר סקירה על חיי הפילוסופים היווניים ודעותיהם. קטעים אחרים מופיעים בכתביהם של מרקוס טוליוס קיקרו ושל סנקה.
קלאנתס מצא את מותו בהימנעות מכל מזון. הוא לקה בכיב בחניכיו שהתנפחו ונרקבו. הרופאים ציוו עליו להימנע מאכילה לזמן מה. מצבו השתפר עד כדי כך שהרופאים הכריזו עליו כאדם שנרפא, והרשו לו לשוב לשיגרת חייו. אך משום שהיה כבר במחצית הדרך אל מותו, הוא אמר שהחליט לא לחזור לאחור, להמשיך בצום ולעבור את השלב שבו התקדם כל כך.
אחרי מותו, תלמידו כריסיפוס מסולי הפך לראש האסכולה הסטואית.
ראו גם

דיאלוגים על הדת הטבעית - ספר של דייוויד יום בו מוזכר קלאנתס
קאפונג (שפה)

| --- | --- |
 מדינות:  גיאנה, ונצואלה
 דוברים:  10,000
 משפחה:  קאריב קאריב ונצואליות פֶּמוֹנְג–פָּנָארֶה פֶּמוֹנְג קאפונג
 לאום:  אקאוואיו, פאטמונה
 קוד שפה:  ISO 639-3: אקוואיו ake, פטאמונה pbc  גלוטולוג: kapo1251  ELP: קוד Kapong
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
קָאפּוֹנְג (מילולית "עם השמיים") היא שפה ממשפחת-השפות קאריב, המדוברת בעיקר בגיאנה, בעיקר במעלה נהר מָזָרוּנִי, וכן בוונצואלה ובברזיל. אף על פי שדוברי קאפונג רבים אינם חיים בכפרים, ישנם מספר ריכוזי דוברים בכפרים בגיאנה כמו קָמָרָאנְג, גָ'װָאלָה, וָרָאמָדוֹנְג וקָאקוֹ. לשפה יש שני ניבים: אָװָּאװָּאיוֹ (Awawaio) המדובר בפי בני האָקָװָּאיוֹ ופָּאטָמוֹנָה (Patamona) המדובר בפי בני הפאטמונה.
שם השפה בשפה-האחות מקושי הוא "אינְגָרִיקוֹ" (Ingarikó).
היסטוריה

שבטי הקאריב מחזיקים במערכת אמונות ילידית, שנתועדה החל במאה ה-16. רק במאה ה-19 נעשו ניסיונות להבין את אמונותיו ודרכיו של שבט זה. חלק ניכר משפת קאפונג מתייחס לפולחן השמש ולרוחות השמש, דבר המשקף את מערכת האמונות של השבטים דוברי לשונות קאריב. בספרות השבטית ניתן למצוא אמונה גם בישות שמימית עליונה בקרב שבטי הקאריב בגיאנה.
תפוצה גאוגרפית

קאפונג מדוברת באזור השפלה הטרופית באמריקה הדרומית, ובמיוחד במדינות גיאנה, ברזיל וונצואלה.
בגיאנה, קאפונג מדוברת ביערות ליד אגן נהר מָזָרוּנִי. ב-2013 סקר שביצע הבנק הבין-אמריקאי לפיתוח מצא רמת שטף דיבור של 20% בקרב בני אָקָװָּאיוֹ – וזו הייתה רמת השטף הגבוהה ביותר בקרב כל בני הקבוצות הילידיות שנדגמו בגיאנה. עם זאת, הסקר לא מצא שום שפה ילידית בשימוש בקרב אנשי הפאטמונה בגיאנה.
מספר דוברי קאפונג בברזיל הוא כ-10,000, והעברת השפה לדור הבא בברזיל נחשבת במצב טוב. דוברים ילידיים בברזיל נמצאים בטריטוריה הילידית ראפוזה במדינת רוריימה.
בוונצואלה, קאפונג מדוברת במדינות בוליבאר ומונגס.
פונולוגיה > עיצורים

|  |  | דו-שפתיים | מכתשיים | חכיים | וילוניים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| סותמים | בלתי-קוליים | p | t |  | k |
| סותמים | קוליים | b | d |  | g |
| חוככים | בלתי-קוליים |  | s |  |  |
| חוככים | קוליים |  | z |  |  |
| אפיים | אפיים | m | n |  |  |
| מקורבים | מקורבים |  |  | j | w |
| מקישים | מקישים |  | ɾ |  |  |
לעיצורים /k s n/ יש האלופונים /ʔ tʃ ŋ/, בהתאמה. לעיצור /z/ יש האלופונים /ʃ, ʒ, dʒ/.
פונולוגיה > תנועות

|  | קדמיות | מרכזיות | אחוריות |
| --- | --- | --- | --- |
| סגורות | i | ɨ | u |
| חצי-סגורות | e | ʌ | o |
| פתוחות |  | a |  |
אורתוגרפיה > תנועות ודיפתונגים

[הצליל המיוצג] – האות
a - [a]
e/ee - [ɛ]
i/ii - [i/ɪ]
ï/y/i - [i]
o/oo - [o/ɔ]
ö - [ø/ə]
u/uu - [u]
ai - [aj]
au - [aw]
ei - [ej]
oi - [ɔj]
אורתוגרפיה > עיצורים

[הצליל המיוצג] – האות
b - [b]
ch - [t͡ʃ]
d - [d]
g - [g]
j - [d͡ʒ]
k/c/qu - [k]
kw/qu - [kw]
m - [m]
n - [n]
ñ - [ɲ]
ng - [ŋ]
p - [p]
r/l - [ɺ]
s - [s]
sh - [ʃ]
t - [t]
w/hu - [w]
y - [j]
z - [z]
zh/rr - [ʒ]
' - [ʔ]
הערות שוליים

↑  Butt, Audrey J. (1953). "THE BURNING FOUNTAIN WHENCE IT CAME": (A study of the system of beliefs of the Carib-speaking Akawaio of British Guiana.). University of the West Indies: Sir Arthur Lewis Institute of Social and Economic Studies. pp. 114–115.
↑  Bollers, Elton; Clarke, Dillon; Johnny, Teniesha; Wenner, Mark (בפברואר 2019), Guyana's Indigenous Peoples 2013 Survey (PDF), Inter-American Development Bank, p. 67, doi:10.18235/0001591, אורכב מ-המקור (PDF) ב-2020-02-20, נבדק ב-2021-03-03 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Brenzinger, Matthias (2015). Language Diversity Endangered. Walter de Gruyte. p. 38. ISBN 978-3-11-090569-4.
↑  Edwards, Walter F. (1978). Anthropological Linguistics Vol. 20, No. 2. pp. 77–84.
↑  "Akawaio language and pronunciation". Omniglot.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292957605171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות ובנושא שפות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קליבלנד בראון

| --- | --- |

 הופעה ראשונה:  Death Has a Shadow 
 יוצרים:  סת' מקפרלן 
 מידע
 תאריך לידה:  10 במאי 1957 
 אזרחות:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  קוהוג 
 
קליבלנד בראון (באנגלית: Cleveland Brown) הוא דמות המככבת בסדרת האנימציה איש משפחה, ובסדרה הבת שלה, המופע של קליבלנד.
במשך שבע עונותיה הראשונות של הסדרה "איש משפחה" כיכבה דמותו של קליבלנד בתור דמות משנית, כחברו ושכנו של פיטר גריפין, כוכב הסדרה. בעונות המוקדמות הופיע קליבלנד לצד אשתו לורטה בראון, עד גירושיהם בעונה הרביעית כתוצאה מבגידה של לורטה עם דמות משנית אחרת בסדרה, גלן קווגמאייר. בפרק הבכורה של "המופע של קליבלנד" מתוארת פרידתו של קליבלנד בראון מהדמויות המוכרות בסדרה "איש משפחה". בסדרה החדשה "המופע של קליבלנד" מוצגת העיירה סטולבנד, וירג'יניה כעיירת הולדתו ונוספות דמויות חדשות כמו: אשתו דונה טאבס-בראון וילדיה רוברטה וראלו, ובנו הביולוגי של קליבלנד, קליבלנד בראון ג'וניור.
בעקבות ביטול "המופע של קליבלנד" החליט סת' מקפרלן להחזיר את קליבלנד ומשפחתו לסדרה "איש משפחה".
עד לשנת 2020, קליבלנד דובב על ידי מייק הנרי. בעקבות תנועת המחאה "Black Lives Matter", המדבב פרש מהתפקיד, ובמקומו מדבב השחקן עריף זאהיר.
הערות שוליים

↑  Nikki Finke, Primetime Pilot Panic: Updated Hot List, Deadline, ‏24 באפריל 2008 (באנגלית)
↑  צביה בלום, חיקה את הדמות מ"איש משפחה" - ונהפך למדבב שלה, באתר ישראל היום, 29 בספטמבר 2020
| איש משפחה |
| --- | --- | --- |
| דמויות | פיטר גריפין • לויס גריפין • מג גריפין • כריס גריפין • סטואי גריפין • בריאן גריפין • קליבלנד בראון |  |
| סרטים | סטואי גריפין - הסיפור שלא סופר |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוזונאק

| --- | --- |
קוזונאק קלוע עם צימוקים
קוזונאק קלוע עם צימוקים
 
 מאכלים
 סוג:  לחם, מזון 
 מוצא:  רומניה, מולדובה, בולגריה 
 מרכיבים עיקריים:  קמח 
 
פרוסות קוזונאק
קוזונאק ממולא
קוזונאק (ברומנית: cozonac, בבולגרית: козунак) היא עוגת שמרים מסורתית במטבח הרומני ובמטבח הבולגרי.
להכנת קוזונאק משתמשים בקמח יבש מאוד, חלב, סוכר, ביצים, חמאה ושמרים. לשיפור הטעם מוסיפים קליפה מגורדת של תפוזים או לימונים.
הקוזונאק יכול להיות אוורירי או ממולא. המלית בקוזונאק ממולא יכולה להכיל רחת לוקום, אגוזים, צימוקים, זרעי פרג, פירות מסוכרים, גבינה ממותקת או שילוב כלשהו בין מרכיבים אלה. גם בקוזונאק אוורירי אפשר לשלב מעט אגוזים או צימוקים.
קוריאנים

| --- | --- |

שורה עליונה: קים ג'ונג-איל · לי מיונג-באק · אן יונג-גון · סג'ונג הגדול · אולג'י מונדאוק  שורה אמצעית: ויקטור צוי · קוי ג'יאן · מסיושי סאן · פאק גון-הייה · באן קי-מון  שורה תחתונה: קים יו-נה · מישל וי · פארק ג'י-סונג · אי סו-יון · טאטסוהיקו קינז'ו
 שפות
 קוריאנית 
 דת
 חוסר דת, Cheondoism, בודהיזם, נצרות 
 
קוריאנים בלבוש קוריאני מסורתי
קוריאנים (בקוריאנית: 한국인) הם קבוצה אתנית מזרח אסייתית, שמרכזה בקוריאה ובדרום־מערב מנצ'וריה.
קוריאנים בעיקר חיים בשתי מדינות קוריאניות בחצי האי: קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית. העם הקוריאני נחשב לקבוצה האתנית ה-16 בגודלה בעולם. קבוצה זו מהווה מיעוט אתני מוכר רשמית בסין, ביפן, בסינגפור ובווייטנאם, ובנוסף במספר מדינות ברית המועצות לשעבר, בהן, רוסיה, קזחסטן ואוזבקיסטן. במהלך המאה ה-20, התגבשו קהילות קוריאניות גם באמריקה (במיוחד בארצות הברית ובקנדה) ובאוקיאניה.
שפה

שפת העם הקוריאני היא קוריאנית, המשתמשת בהנגול כמערכת הכתיבה העיקרית שלה עם שימוש קל בהנג'ה. ישנם יותר מ-78 מיליון דוברי השפה הקוריאנית ברחבי העולם.
דמוגרפיה

הגירה בקנה מידה גדול מקוריאה החלה כבר באמצע שנות ה-60 של המאה ה-19, בעיקר למזרח הרחוק הרוסי ולצפון-מזרח סין, או למה שהיה ידוע בעבר כמנצ'וריה; אוכלוסיות אלה גדלו מאוחר יותר ליותר משני מיליון קוריאנים בסין, ולכמה מאות אלפי קוריו-סאראם (קוריאנים אתניים במרכז אסיה ובברית המועצות לשעבר). במהלך הכיבוש היפני בקוריאה בשנים 1910–1945 גויסו קוריאנים לעיתים קרובות, או נאלצו להשתעבד לשירות העבודה ולעבוד ביפן, (במיוחד בסחלין ומנצ'וקוו).
דמוגרפיה > קוריאה הדרומית

ביוני 2012 הגיעה אוכלוסיית קוריאה הדרומית ל-50 מיליון נפשות ובסוף 2016 אוכלוסיית קוריאה הדרומית מנתה יותר מ-51 מיליון איש. מאז שנות האלפיים נאבקת קוריאה הדרומית בשיעור ילודה נמוך, מה שהוביל כמה חוקרים שהציעו, כי אם מגמות האוכלוסייה הנוכחיות ימשיכו, תצטמצם אוכלוסיית המדינה לכ-38 מיליון תושבים לקראת סוף המאה ה-21. בשנת 2018 הפך הפריון בקוריאה הדרומית שוב לנושא לוויכוח בינלאומי, לאחר שנולדו באוקטובר רק 26,500 תינוקות, וההערכה היא ש-325,000 תינוקות נולדו באותה השנה, מה שהפך את קוריאה הדרומית למדינה עם שיעור הילודה הנמוך ביותר בעולם.
דמוגרפיה > קוריאה הצפונית

הערכת הגודל, קצב הצמיחה, יחס המינים והגילאים של אוכלוסיית קוריאה הצפונית נחשבת לקשה ביותר. בשנים 1963–1989 לא פורסמו כלל נתונים. יש אי בהירות אודות האוכלוסייה במדינה. לפיכך, על סמך דבריו של הנשיא קים איל-סונג בשנת 1977 בדבר מצב בתי הספר, הוערכה אוכלוסיית אותה שנה בכ-17.2 מיליון נפש.
בשנת 1989 פרסמה הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים דמוגרפיים לקרן האוכלוסין של האו"ם, במטרה להבטיח את סיוע הארגון בקיום מפקד אוכלוסין ארצי הראשון של קוריאה הצפונית מאז קום המדינה בשנת 1948. אף על פי שהנתונים שהועברו לאו"ם היו אולי מעוותים, נראה כי בהתאם לניסיונות אחרים לפתוח את עצמו בפני העולם החיצון, נפתח המשטר הצפון קוריאני במקצת גם בתחום הדמוגרפי.