stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
זכויות להט"ב בלבנון
טבלת סיכום

| --- | --- |
פעילות הומוסקסואלית חוקית:  (סעיף 534 לחוק העונשין הלבנוני אוסר על קיום יחסים ה-"סותרים את חוקי הטבע" עד שנת מאסר, עם זאת, דווח לאורך השנים כלא נאכף ונכלל בפסיקות רבות של בתי משפט אשר קבעו כי אינו חוקתי)
גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים: 
חוקים נגד אפליה בתעסוקה: 
חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים: 
חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה): 
נישואים חד מיניים: 
הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים): 
אימוץ משותף של זוגות חד מיניים: 
אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים: 
לסביות, הומואים וביסקסואלים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא: 
זכות לשינוי מגדר בחוק:  (מאז 2016)
גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות: 
טיפולי המרה אסורים בחוק: 
פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים: 
גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם:
קונסטנטין יירצ'ק

קונסטנטין יוזף יירצ'ק (בצ'כית: Josef Konstantin Jireček, בבולגרית: Константин Йозеф Иречек, נהגה בבולגרית "קונסטנטין יוזף אירצ'ק";‏ 25 ביולי 1854, וינה, האימפריה האוסטרית – 10 בינואר 1918, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה היסטוריון, דיפלומט, ופוליטיקאי צ'כי, אשר ב-1881 כיהן
מספר חודשים כשר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה בממשלתו של יוהאן קזימיר ארנרוט.
קורות חייו

קונסטנטין יירצ'ק נולד בווינה. אביו יוזף יירצ'ק (1888-1825) היה היסטוריון שהתמחה בעמים סלביים, וסבו מצד אימו יוזץ שאפאריק (1861-1795) היה פילולוג של שפות סלאביות. הוא רכש השכלה אקדמית בהיסטוריה ופילולוגיה באוניברסיטת פראג. ב-1874 ערך מסע לנסיכות סרביה ולממלכת קרואטיה-סלאבוניה ובעקבותיו פרסם סדרת מאמרים על הסלאבים הדרומיים. ב-1876 פרסם את ספרו "ההיסטוריה של הבולגרים" שסקר את תולדות העם הבולגרי מימי הממלכה הבולגרית הראשונה, דרך השנייה וכלה בכיבוש העות'מאני. עבודתו זו זיכתה אותו בדוקטורט מאוניברסיטת פראג.
לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והקמת נסיכות בולגריה סייע יירצ'ק להקמת מנגנוני המינהל, החינוך והאקדמיה בנסיכות הצעירה. ב-1881 כיהן מספר חודשים כשר החוץ והדתות של בולגריה בממשלתו של יוהאן קזימיר ארנרוט. בין 1881–1882 כיהן כשר החינוך הציבורי והמדע של נסיכות בולגריה. ב-1884 מונה למנהל הספרייה הלאומית ע"ש קירילוס ומתודיוס הקדושים. בין השנים 1894–1893 כיהן כפרופסור ומרצה באוניברסיטת קארל בפראג. בין השנים 1893–1918 כיהן כפרופסור ומרצה לפילולוגיה של שפות סלאביות באוניברסיטת וינה.
קונסטנטין יירצ'ק גיבש ויזם את "החוק הזמני לפיקוח על התרבות הנוצרית, המוסלמית והיהודית" בבולגריה. החוק אושר ב-1880 ובמסגרתו הוכרו רשמית בתי הכנסת כיחידה דתית אוטונומית ובראש כל בית כנסת הועמדה מועצה המונה 3 עד 5 נציגים. כל מתפללי בית הכנסת הוכרו כקהילה. הרב הראשי של סופיה יהיה הרב הראשי של נסיכות בולגריה, תפקידו הפך לרשמי והוא יקבל את שכרו מהמדינה. הרבנים המקומיים, יקבלו את שכרם מקהילת המתפללים בכל בית כנסת. עוד הסדירו התקנות נושאי ירושות, דמי קבורה, מיסי קהילה ורישיונות נישואים.
הלך לעולמו בווינה ב-1918 והוא בן 63 שנים.
הנצחה

יירצ'ק הונצח במספר אופנים בבולגריה ומחוצה לה. בבולגריה קרויים על שמו הכפר אירצ'קובו (בול') במחוז ימבול, הכפר אירצ'ק (אנ') במחוז דובריץ' ופסגת אירצ'ק (אנ') ברכס הרי רילה. כמו כן באנטארקטיקה קרויה על שמו לשון היבשה נקודת יירצ'ק.
הערות שוליים

↑  שרי החוץ של בולגריה, באתר משרד החוץ של בולגריה (בבולגרית).
↑  נתן מיכאל גלבר, חיי היהודים בבולגריה, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות - יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 682.
↑  קונסטנטין יירצ'ק - תקציר ביוגרפי, באתר archive.ph (בסרבית).
↑  קונסטנטין יירצ'ק - ביוגרפיה, באתר deutsche-biographie.de (בגרמנית).
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: ניקולה סטויצ'ב | שר החוץ והדתות של נסיכות בולגריה  9 במאי 1881 – 13 ביולי 1881 | הבא: קונסטנטין סטואילוב |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007281615405171  PLWABN: 9810649316005606  BIBSYS: 90685402  BnF: cb123439240 (data)  CiNii: DA07285918  GND: 119224178  ISNI: 0000 0001 0913 9189  LCCN: no88002779  NKC: jk01051869  NLG: 141655  NSK: 000101343  NTA: 069972052  RERO: 02-A013647185  SELIBR: 64771  SUDOC: 032402759  VIAF: 71464501   WorldCat (עם VIAF): 71464501
איגנץ ברנה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בנובמבר 1854 ראצאלמש, הונגריה 
 פטירה:  1 ביולי 1919 (בגיל 64) בל-בודה, הונגריה 
 שם לידה:  Braun Ignác 
 מדינה:  ממלכת הונגריה 
 
איגנץ ברנה (במקור עד 1879 בראון, בהונגרית: Barna Ignác;‏ ראצאלמש, 14 בנובמבר 1854 – בודפשט, 1 ביולי 1919) היה דוקטור למשפטים, יהודי-הונגרי, שופט בית המשפט העליון ההונגרי.
קורות חייו

איגנץ בראון נולד במשפחה יהודית כבנם של הסוחר יוז'ף בראון ושל יוזפה פרידברג. לאחר שסיים את לימודי המשפטים ובחינות הללשכת עורכי הדין קיבל הסמכה כעורך דין ב-1889. בנוסף לעיסוקו המשפטי, עבד כמורה לדיני מסחר ודיני שטרי חליפין באקדמיה למסחר של בודפשט. מאוחר יותר נכנס למערכת המשפט ובשנת 1899 התמנה לשופט של בית המשפט המחוזי בבודפשט ובשנת 1911 מונה לשופט בית המשפט העליון של הונגריה. בתפקיד זה מילא תפקיד גם באגף הכנת החוקים במשרד המשפטים, שם ביצע פעולות מצטיינות גם בדרגת יועץ שר. הוא פרסם מחקרים רבים בכתבי עת מקצועיים.
חייו הפרטיים

אשתו הראשונה הייתה ז'ני (שרה) רוזנברג, לה נישא ב-1880. בבודפשט. רעייתו השנייה (לאחר שהתאלמן) הייתה מלאניה מרגיט שפיצר, איתה התחתן ב-1910 ביוז'פווארוש, בודפשט.
עבודות עצמאיות (חלקי מאוד)

חוק הסחר, 1875: XXXVI1L t.-c. (בודפשט, 1894)
הצעת חוק על חברות ביטוח פרטיות (בודפשט. 1896)
החוק האזרחי הגרמני. החוק הקיסרי מיום 18 באוגוסט ה-1896 (בודפשט. 1899).
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában (נתוניו במאגרי המוזיאון הספרטתי פטפי)
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 49904/1879. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1879. év 1. oldal 4. sor
↑  "Születési bejegyzése a lovasberényi izraelita hitközség születési akv. 896/1854. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-19.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest I. kerületi polgári halotti akv. 446/1919. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-19.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a pesti neológ izraelita hitközség házassági akv. 381/1880. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-19.
↑  "Házasságkötési bejegyzése Spitzer Melánia Margittal a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 197/1910. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-06-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2001031952  VIAF: 61193301   WorldCat (עם VIAF): 61193301
פרנץ רוהר פון דנטה

| --- | --- |

פון דנטה בשנת 1911
 לידה:  30 באוקטובר 1854 ארד, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  9 בדצמבר 1927 (בגיל 73) וינה, אוסטריה אוסטריה
 מקום קבורה:  Cemetery Rodaun 
 מדינה:  אוסטריה, הונגריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 צאצאים:  Christine Rohr 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1876–1918 (כ־42 שנים)
 דרגה:   פלדמרשל
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס השני מפקד קבוצת רוהר מפקד הארמייה ה-10 מפקד הארמייה ה-11 מפקד הארמייה הראשונה
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 צלב ההצטיינות הצבאית 
 
פרנץ רוהר פון דנטה (בגרמנית: Franz Rohr von Denta;‏ 30 באוקטובר 1854 ארד, האימפריה האוסטרית – 9 בדצמבר 1927 וינה, אוסטריה) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

פון דנטה נולד בשנת 1854 בעיר ארד שהשתייכה לממלכת הונגריה, שהייתה אז חלק מהאימפריה האוסטרית. כיום נמצאת העיר בתחומי רומניה המודרנית. דנטה למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ובשנת 1876 התגייס כלוטננט לרגימנט הלנסרים ה-3 (גליציה, הארכידוכס קרל). בשנת 1896 הועלה לדרגת אוברסט, וקיבל פיקוד על הקורפוס השני. החל משנת 1909 היה דנטה המפקח הכללי של מוסדות החינוך הצבאיים. בשנת 1911 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים, ובשנת 1913 מונה למפקד הכללי של הלנדוור ההונגרי המלכותי (königlich ungarische Landwehr).
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

בעקבות הצטרפותה של איטליה למלחמת העולם הראשונה ב-23 במאי 1915, מונה דנטה ב-27 במאי למפקד "קבוצת רוהר", שתפקידה היה להגן על הגבול הדרום-מערבי והאדמות ההיסטוריות של האימפריה האוסטרו-הונגרית מגראץ עד אינסברוק. דנטה ניהל הגנה מוצלחת על הגבול נגד ההתקפות האיטלקיות על קרינתיה, אולם ב-1 בינואר 1916 פורקה קבוצת הארמיות שלו כהכנה למבצע צבאי גדול כנגד איטליה, שבוטל בסופו של דבר עקב מתקפת ברוסילוב.
רוהר קודם לדרגת גנרל-אוברסט, וקיבל פיקוד על הארמייה העשירית שהוקמה זה עתה. פיקודו על ארמייה זו היה קצר ימים, וב-18 ביוני 1916 הועבר לפקד על הארמייה ה-11. ב-28 בפברואר 1917 הועבר לפקד על הארמייה הראשונה בחזית המזרחית. ב-14 באפריל 1917 ניתן לו תואר ברון. ב-30 בינואר 1918 הועלה דנטה לדרגת פלדמרשל. ב-15 באפריל 1918 פורקה הארמייה שלו עקב הסכם השלום עם רומניה.
ביוגרפיה > אחריתו

דנטה פרש מן הצבא זמן קצר לפני סיום המלחמה. לאחר המלחמה התגורר ליד וינה ונפטר שם ב-9 בדצמבר 1927.
אדולף הוואש (רופא)

| --- | --- |

 לידה:  14 בפברואר 1854 סנטגאל, הונגריה 
 פטירה:  5 בדצמבר 1917 (בגיל 63) הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 שם לידה:  Hamburger Adolf 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת אטווש לוראנד 
 תפקידים:  רופא, ונרלוג, רופא עור, מרצה באוניברסיטה 
 
אדולף הוואש, במקור המבורגר עד 1881, בהונגרית: Havas Adolf;‏ סנטגאל, 14 בפברואר 1854 – בודפשט, 5 בדצמבר 1917)  היה דוקטור לרפואה, רופא עור יהודי-הונגרי פרופסור באוניברסיטה. הוא היה נשיא האגודה ההונגרית לדרמטולוגיה ולאורולוגיה.
קורות חייו

אדולף המבורגר נולד במשפחה יהודית כבנם של מור המבורגר (1821–1897) ושל פאני רוטהאוזר (1825–1911). הוא השלים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הקתולית בבודפשט, ולאחר מכן נרשם לפקולטה לרפואה של אוניברסיטת וינה. הוא קיבל את התואר דוקטור לרפואה שלו בשנת 1880 בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בודפשט (שמה היום אוניברסיטת אטווש לוראנד). בשנים 1880–1881 היה מתמחה במחלקה לאנטומיה. ב-1882, עם מלגת שורדאן (Schordann), יצא לסיור לימודי ארוך יותר לפריז, שם עסק בבדיקות דרמטולוגיות. ב-1883 ייסד מחלקת עור ומין בפוליקליניקה של בודפשט, אותה ניהל כמנהל וכרופא ראשי עד 1898. בין 1898 לבין 1910 עבד בבית החולים סנט רוקוש ובין השנים 1910 לבין 1917 היה רופא העור הראשי ומנהל המחלקה של בית החולים סנט אישטוואן. בשנת 1884 הוסמך כמרצה בכיר פרטי (לא חלק מהסגל) בתחום רפואת העור והדרמטולוגיה, ובשנת 1902 הפך לפרופסור בתואר. הוא היה רופא עור בולט, ועסק רבות בקשר שבין זנות לבין מחלות מין. הוואש היה אחד מעורכי ה- Bibliothek der gesammten medizinische Wissenschaft (ספריית כל מדע הרפואה) של דראשה (Drasche) ושל Encyclopaedie der Haut und Geschiechtskrankheiten (אנציקלופדיה של מחלות עור ומין) של לסר (Lesser). הוא היה כאמור נשיא האגודה ההונגרית לדרמטולוגיה ולאורולוגיה. מאמריו פורסמו תכופות ב"שבועון הרפואי". הוא השתתף באופן פעיל גם בחיים הציבוריים היהודיים כחלק מהקהילה היהודית של פשט וגם ברמה הלאומית.
הוואש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה .
משפחתו

אשתו הייתה פרידריקה מלר (1864–1916), לה נישא ב-1886בעיר באדן.
ילדיו:
בלה הוואש (1887–1942) בנקאי. אשתו הייתה ורוניקה קולאר (1902–?).
ורה הוואש (1889–1890)
מחקריו וכתביו העיקריים

הסרת שיער באמצעות קרני רנטגן (בודפשט, 1898)
על דרמטיטיס exfoliativa universalis (בודפשט, 1899)
פתולוגיה ורפואה של היפרטריכוזיס: הצגה בישיבת האגודה הרפואית של בית החולים הציבורי ב-4 באפריל 1900 (בודפשט, 1900)
מחלת קווינקה (בודפשט, 1906)
באיזו תקופה של מחלת העגבת יש להתחיל את הטיפול הרפואי הכללי? (בודפשט, 1908)
דוח ראשוני על תוצאות הריפוי שהושגו עם התרופה של ארליך (בודפשט, 1910)
לקריאה נוספת

אנדראש גרגיי: לקסיקון של רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. בודפשט, הוצאת מכבי, 2001
Magyar életrajzi lexikon א' (א-ק). (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש)
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת.
ארפאד סאלאשי: אדולף הוואש (4 בספטמבר 1977 ) שבועון רפואי, כרך 118, מספר 36
יוז'ף סיניאי: חייהם ויצירותיהם של רופאים הונגרים.
הערות שוליים

↑  Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 26233/1881. Forrás: Névváltoztatási kimutatások 1881. év 8. oldal 3. sor
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári halotti akv. 548/1917. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-23.
↑  "Elhunyt Havas Adolf dr. egyetemi tanár". Az Újság. 1917-12-07. p. 8. נבדק ב-2021-02-23.
↑  "Hamburger Mór halotti bejegyzése a veszprémi polgári halotti akv. 228/1897. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-23.
↑  "Hamburger Mórné halotti bejegyzése a veszprémi polgári halotti akv. 297/1911. folyószáma alatt". נבדק ב-2021-02-23.
וואטו וואטו (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה מונפשת
 יוצרים:  René Borg 
 ארץ מקור:  צרפת 
 שפות:  צרפתית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  56 
 הפקה
 אורך פרק:  5 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Antenne 2
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
וואטו וואטו סופר בירד או וואטו וואטו (בצרפתית: Wattoo Wattoo Super Bird) היא סדרת סרטים מצוירים צרפתית שנוצרה בשנת 1978. הסדרה, שכללה 56 פרקים בני חמש דקות, נועדה ללמד ילדים מוסר.
וואטו וואטו היא ציפור שצורתה ביצתית וצבועה בצבעי שחור לבן. היא מגיעה מכוכב לכת בצורת קובייה שנקרא אוגוסט. בפרק הראשון היא מתוודעת לגזע המטופש והבזבזני מאוד שנקרא זוואס. הזוואס הם יצורים דמויי אווז (בצרפתית, "les Zwas" נשמע כמו "les oies" = האווזים) שחיים על כדור הארץ בערים דומות מאוד לשלנו. יש להם תכונות אנושיות מוגזמות, הם רגזניים, גסים ובדרך כלל חסרי התחשבות באחרים. עם זאת, האווזים אינם רעים לחלוטין; רבים מהם מחזיקים חיות מחמד בשם קְרֵדוֹ שהם חתולים, כלבים ויצורים ספרואידיים אחרים. לעיתים קרובות פעולותיהם של האווזים מעמידות את חיות המחמד שלהם בסכנה.
לאורך הסדרה, וואטו וואטו עוזרת לאווזים להתגבר על בעיותיהם באמצעות שימוש בכוחותיה הקסומים. היא יכולה להפוך את עצמה לכל צורה. אם היא זקוק לעזרתן של חברותיה, עליה רק לשרוק. ציפורים זהות אחרות נענות לקריאה ויורדות מהחלל כמו שביטים. כשהם עפות למטה הן רוטטות ומשכפלות את עצמן עד שהן הופכות ללהקה שמוכנה לקחת על עצמה כל אתגר שיידרש מהן.
הסדרה נכתבה ובוימה על ידי רנה בורג, נכתבה על ידי הוברט בלאי ודובבה על ידי דורותי (פרדריק הושדה) בגרסה המקורית בשפה הצרפתית.
בישראל

בשנות ה-80 שודרה במסגרת שידורי מחלקת הילדים והנוער בערוץ הראשון, התוכנית "מרציפר" שאיגדה בתוכה סרטים מצוירים שונים וירשה את התוכנית "שעון הפלא". מרציפר הייתה דמות שאהבה לצפות בסרטים מצוירים וגילם אותה השחקן אבי פניני. בין הסרטים המצוירים שהוקרנו בתוכנית, אפשר היה לראות את ציפורי ה-"וואטו וואטו", "סנט וכדור הפלא" וגם פרקים מהסדרה "ברבאבא".
סטפן קשי

סטפן אוקצ'וקוו קשי (באנגלית: Stephen Okechukwu Keshi;‏ 23 בינואר 1962 - 7 ביוני 2016) היה כדורגלן ומאמן ניגרי.
קשי שיחק בעמדת הבלם, ובלט בעיקר בתקופתו בבלגיה ובצרפת, בייחוד במדיה של אנדרלכט עמה זכה באליפות ובשני גביעים. קשי ערך 68 הופעות במדי נבחרת ניגריה, בהן כבש תשעה שערים. בין היתר, נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1994, והוביל אותה כקפטן לזכייה בגביע אפריקה לאומות 1994.
לאחר פרישתו החל בקריירת אימון, במהלכה אימן בשלוש נבחרות שונות - טוגו, מאלי ומולדתו ניגריה. את טוגו הוביל קשי למונדיאל 2006, הראשון והיחיד בתולדותיה, אך עזב עוד טרם פתיחת הטורניר. את ניגריה הוביל להשתתפות במונדיאל 2014, לאחר ששנה קודם לכך הוביל אותה לזכייה בגביע אפריקה לאומות 2013, והיה לשני בהיסטוריה שזוכה בתואר הן כשחקן והן כמאמן.
קשי נפטר ביוני 2016, בגיל 54, כתוצאה מהתקף לב.
קריירת משחק

קשי החל את קריירת המשחק בשנת 1979, בגיל 17 בלבד, בקבוצת ACB לאגוס מהליגה הניגרית. לאחר עונה אחת עבר לניו ניגריאן בנק, במדיה שיחק חמש עונות. בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה, 1983 ו-1984, זכה עם קבוצתו באליפות מערב אפריקה למועדונים פעמיים ברציפות.
ב-1985 עבר לסטאד ד'אביג'אן מחוף השנהב, בה שיחק במשך שנה בלבד וזכה פעמיים בסופר קאפ של חוף השנהב. לאחר מכן עבר לעונה אחת באפריקה ספורטס, עמה זכה בדאבל המקומי.
לקראת עונת 1986/1987 עבר לראשונה לאירופה, וחתם במדי לוקרן מליגת העל הבלגית. קשי השתלב היטב בקבוצה, שסיימה עונה קודם לכן במקום ה-14 בלבד, וסייע לה לסיים במקום הרביעי המוביל למקום בגביע אופ"א, עם שישה שערים ב-28 הופעות ליגה. העונה הטובה בבלגיה הובילה אותו לקבוצת הפאר אנדרלכט לאחר עונה אחת. קשי השתלב היטב והפך לשחקן מפתח בהגנת הקבוצה. בשתי עונותיו הראשונות במדיה זכה עמה פעמיים ברציפות בגביע הבלגי. בשני המקרים פתח בהרכב למשחק גמר הגביע, ובשני המקרים הייתה סטנדרד לייז' היריבה בגמר. קשי והגנת אנדרלכט שמרו על רשת נקייה בשני משחקי הגמר, בדרך לשני ניצחונות בתוצאה זהה, 2-0. קשי אף הפגין יכולת כיבוש גבוהה ביחס לעמדתו כבלם, ובשתי עונותיו הראשונות באנדרלכט כבש במצטבר 14 שערי ליגה. בעונתו השנייה במועדון כבש שמונה שערי ליגה - שיא קריירה אישי. בעונת 1990/1991, הרביעית והאחרונה של קשי באנדרלכט, איבד את מקומו הקבוע בהרכב ורשם 16 הופעות ליגה בלבד. עם זאת, בעונה זו זכה עם אנדרלכט באליפות בלגיה.
לקראת עונת 1991/1992, לאחר ארבע עונות באנדרלכט וחמש בבלגיה, חתם קשי במדי שטרסבורג מליגת המשנה הצרפתית. כבר בעונה הראשונה שלו בקבוצה, כבש קשי שישה שערים ב-32 הופעות וסייע לשטרסבורג להעפיל לליגה הבכירה מהמקום השני בטבלה. הוא שיחק בקבוצה עונה נוספת, בה רשם שלושה שערי ליגה בשלושים הופעות, וסיים עם קבוצתו במקום השמיני בטבלה. לאחר שתי עונות בצרפת, חזר קשי לבלגיה שם חתם במדי ראסינג וייט מולנביק. קשי לא הצליח להשתלב בקבוצה, ורשם במדיה ארבע הופעות ליגה בלבד. קשי וקבוצתו סיימו במקום ה-16, אחד בלבד מעל הקו האדום, במה שהייתה לעונתו האחרונה של קשי באירופה.
לאחר שסיים את הקריירה האירופית, עבר קשי בן ה-33 לארצות הברית, שם שיחק במדי CCV הידרה מהליגה השלישית, שם שיחק שנה אחת לפני שעבר לסקרמנטו סקורפיונס מליגת המשנה. גם במדי סקרמנטו שיחק קשי שנה אחת בלבד, ובסך הכול רשם ארבעה שערי ליגה ב-36 הופעות בליגות המשנה האמריקאיות. ב-1997 עבר לעונת פרישה במדי פרליס ממלזיה, שם כבש ארבעה שערים ב-34 הופעות ליגה בדרך למקום השישי בטבלה.
בסיום אותה עונה פרש ממשחק פעיל בגיל 35.
קריירת משחק > נבחרת ניגריה

קשי ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ניגריה ב-18 ביולי 1981, בגיל 19 בלבד, בניצחון הביתי 1-0 על נבחרת וולטה עילית. כעבור שלושה חודשים ערך את הופעתו הראשונה במשחק רשמי, כשניגריה נוצחה 2-0 על ידי אלג'יריה במוקדמות מונדיאל 1982.
קשי זומן לראשונה לטורניר רשמי לקראת גביע אפריקה לאומות 1982. הוא שיחק בכל שלושת משחקיה של ניגריה, וכבש את צמד שערי הבכורה שלו במשחקה הראשון של ניגריה בטורניר, בו גברה 3-0 על אתיופיה. ניגריה הפסידה בשני משחקיה הנותרים והודחה בתום שלב הבתים. שנתיים אחר כך העפיל קשי עם קבוצתו לגמר גביע אפריקה לאומות 1994. בחצי הגמר, במצב של 2-0 למצרים, כבש קשי את השער המצמק בדרך לשוויון 2-2, שהוביל את הנבחרות לדו-קרב בעיטות עונשין. קשי כבש את הפנדל החמישי של נבחרתו בדרך לניצחון 8-7. בגמר, בו עלה קשי בהרכב, נוצחה ניגריה 3-1 על ידי קמרון.
לאחר שהחמיצה את ההשתתפות בגביע אפריקה לאומות 1986 ובמונדיאל 1986, חזרה ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 1988, עם קשי בסגל. קשי שותף בשני משחקים בטורניר, בהם משחק הגמר בו נוצחה ניגריה 1-0 על ידי קמרון. בגביע אפריקה לאומות 1992, כבש קשי את שער הניצחון במשחק הפתיחה של ניגריה בטורניר, 2-1 על סנגל. ניגריה סיימה את הטורניר במקום השלישי.
עדיין תחת המאמן קלמנס וסטרהוף, הגיעה ניגריה לשיאה בשנת 1994. באמצע אותה השנה הצליחה ניגריה, עם קשי בסגל, לזכות בגביע אפריקה לאומות 1994. קשי שיחק במשחק הפתיחה של ניגריה שהסתיים בניצחון 3-0 על גבון, ובמשחקו השני והאחרון בטורניר העפיל עם נבחרתו לגמר, שם ניצחה ניגריה בפנדלים את חוף השנהב. ניגריה המשיכה עד לזכייה בטורניר, עם 2-1 על זמביה בגמר.
קשי זומן על ידי וסטרהוף גם למשחקי מונדיאל 1994 באותו הקיץ. קשי שותף במשחק אחד בלבד בטורניר, כשעלה בהרכב כקפטן בניצחון 2-0 על יוון במשחק האחרון של שלב הבתים. היה זה משחקו ה-68 והאחרון של קשי בנבחרת, במדיה כבש תשעה שערים. קשי עוד זומן לסגל לקראת גביע המלך פהד 1995 (שמו הקודם של גביע הקונפדרציות), אך לא שותף במהלכו.
קריירת אימון

לאחר שפרש ממשחק, החל קשי את לימודיו לתעודת המאמן בארצות הברית, בה גם שיחק בשלהי הקריירה. משרת האימון הראשונה שלו הייתה כמאמן נבחרת טוגו, אליה הגיע בשנת 2004. קשי הוביל את טוגו במשחקי מוקדמות מונדיאל 2006, ונבחרתו המפתיעה הפגינה יכולת מרשימה וסיימה את סיבוב המוקדמות השני במקום הראשון בבית, עם שבעה ניצחונות בעשרה משחקים ולפני נבחרות כמו סנגל וזמביה. בכך, העפילה טוגו לטורניר מונדיאל 2006 לראשונה בתולדותיה.
כישלונה של טוגו בטורניר גביע אפריקה לאומות 2006, חודשים ספורים לפני הטורניר, הביאו להחלפתו המיידית של קשי באוטו פיסטר הגרמני, וקשי לא זכה להוביל את נבחרתו במונדיאל הראשון בתולדותיה. לאחר טורניר מונדיאל כושל, סיים פיסטר את תפקידו וטוגו נותרה ללא מאמן עד לפברואר 2007, אז השיבה את קשי לתפקיד המאמן. במרץ 2008 סיים את תפקידו בפעם השנייה כמאמן טוגו. חודש לאחר מכן, התמנה קשי לתפקיד מאמן מאלי בחוזה לשנתיים. הדחתה של מאלי בשלב הבתים ש גביע אפריקה לאומות 2010 הביאה לסיום תפקידו של קשי כמאמן הנבחרת. קשי שב לתפקיד מאמן נבחרת טוגו לתקופה קצרה במהלך שנת 2011, קדנציה שלישית בנבחרת.
בנובמבר 2011 התמנה קשי לתפקיד מאמן נבחרת ניגריה, בה כיכב כשחקן. הוא הוביל את ניגריה לגביע אפריקה לאומות 2013, ולאחר שתי תוצאות תיקו בפתיחת שלב הבתים, גברה 2-0 על אתיופיה ועלתה לסיבוב השני. ניצחונות על חוף השנהב ועל מאלי הביאו את ניגריה לגמר, שם גברה 1-0 על בורקינה פאסו וזכתה בתואר השלישי בתולדותיה, לראשונה מאז זכתה בתואר עם קשי כשחקן בסגל. בכך היה קשי לשני בהיסטוריה, אחרי מחמוד אל-גוהרי ממצרים, שזוכה בתואר הן כשחקן והן כמאמן.
קשי הגיש את התפטרותו לאחר הטורניר, אך חזר בו כעבור יום אחד והמשיך להוביל את הנבחרת. באותו הקיץ השתתפה ניגריה של קשי בגביע הקונפדרציות 2013, שם ניצחה 6-1 מרשים את טהיטי במשחק הפתיחה, אך נוצחה על ידי אורוגוואי וספרד במשחקיה הנותרים בשלב הבתים והודחה מהטורניר. את שנת 2013 סיימה ניגריה בהעפלה ממוקדמות מונדיאל 2014, מה שהפך את קשי למאמן האפריקאי הראשון שמוביל שתי נבחרות אפריקאיות שונות לטורניר גמר גביע העולם.
בטורניר מונדיאל 2014 הוביל קשי את נבחרתו לתיקו 0-0 מול איראן במשחק הראשון, ולניצחון 1-0 על בוסניה והרצגובינה במשחק השני. על אף הפסד 3-2 לארגנטינה בסיום שלב הבתים, העפילה ניגריה לשמינית הגמר, שם נוצחה ניגריה 2-0 על ידי צרפת. לאחר המונדיאל שוב הגיש קשי את התפטרותו, אך חזר לאמן את הנבחרת זמן קצר לאחר מכן, וכשל להעפיל עמה לגביע אפריקה לאומות 2015. ניגריה לא השיגה ניצחונות כלל בשלב המוקדמות, מה שמנע את העפלתה. קשי פוטר מתפקידו בעקבות הכישלון.
זמן קצר לאחר מכן שב קשי לתפקיד המאמן, אך ביולי 2015 סיים באופן סופי את תפקידו כמאמן נבחרת ניגריה.
חיים אישיים

קשי היה נשוי לקייט במשך שלושים שנים, ולזוג ארבעה ילדים. ב-10 בדצמבר 2015 הלכה קייט לעולמה לאחר שנלחמה במשך שלוש שנים במחלת הסרטן.
ב-7 ביוני 2016 סבל קשי מהתקף לב, והובהל לבית החולים בבנין סיטי. קשי הלך לעולמו בדרכו לבית החולים, בגיל 54.
תארים > תארים כשחקן

אליפות מערב אפריקה למועדונים (2): 1983, 1984
הסופר קאפ של חוף השנהב (2): 1985, 1986
אליפות חוף השנהב: 1986
גביע חוף השנהב: 1986
אליפות בלגיה: 1990/1991
הגביע הבלגי (2): 1987/1988, 1988/1989
גביע אפריקה לאומות: 1994
תארים > תארים כמאמן

גביע אפריקה לאומות: 2013
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1979 | ACB לאגוס | ניגריהליגת העל הניגרית | 10 | 1 |
| 1980 | ניו ניגריאן בנק | ניגריהליגת העל הניגרית | 5 | 0 |
| 1981 | ניו ניגריאן בנק | ניגריהליגת העל הניגרית | 9 | 0 |
| 1982 | ניו ניגריאן בנק | ניגריהליגת העל הניגרית | 13 | 0 |
| 1983 | ניו ניגריאן בנק | ניגריהליגת העל הניגרית | 17 | 1 |
| 1984 | ניו ניגריאן בנק | ניגריהליגת העל הניגרית | 28 | 3 |
| 1985 | סטאד ד'אביג'אן | חוף השנהבליגת העל של חוף השנהב | 13 | 2 |
| 1986 | אפריקה ספורטס | חוף השנהבליגת העל של חוף השנהב | 22 | 2 |
| 1986/1987 | לוקרן | בלגיהליגת העל הבלגית | 28 | 6 |
| 1987/1988 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 30 | 6 |
| 1988/1989 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 25 | 8 |
| 1989/1990 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 28 | 2 |
| 1990/1991 | אנדרלכט | בלגיהליגת העל הבלגית | 16 | 2 |
| 1991/1992 | שטרסבורג | צרפתליגת המשנה הצרפתית | 32 | 6 |
| 1992/1993 | שטרסבורג | צרפתליגת העל הצרפתית | 30 | 3 |
| 1993/1994 | ראסינג וייט מולנביק | בלגיהליגת העל הבלגית | 4 | 0 |
| 1995 | CCV הידרה | ארצות הבריתהליגה האמריקאית השלישית | 20 | 1 |
| 1996 | סקרמנטו סקורפיונס | ארצות הבריתהליגה האמריקאית השנייה | 16 | 3 |
| 1997 | פרליס | מלזיהליגת העל המלזית | 34 | 4 |
| סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | סך הכל קריירה | 380 | 50 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת ניגריה> שנה | נבחרת ניגריה> הופעות | נבחרת ניגריה> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1981 | 5 | 0 |
| 1982 | 3 | 2 |
| 1983 | 17 | 1 |
| 1984 | 10 | 1 |
1985: 0
1986: 0
| 1987 | 3 | 1 |
| 1988 | 4 | 0 |
| 1989 | 7 | 3 |
| 1990 | 1 | 0 |
| 1991 | 2 | 0 |
| 1992 | 6 | 1 |
| 1993 | 4 | 0 |
| 1994 | 6 | 0 |
| סה"כ | 68 | 9 |