stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שישה אפסים
ביקורות

הסדרה זכתה לביקורות חיוביות.
מבקרת הטלוויזיה של ynet, סמדר שילוני, כתבה כי הסדרה היא "מינימליסטית ומקסימה" וכן "מצחיקה, נוגעת ללב ועשויה היטב". לדעתה, הבחירה בנושא של זכייה בפרס כספי היא "מקורית ומרעננת", ובאמצעותה יוצרת הסדרה "בוחנת ומפרקת בזהירות את שלל המהלומות שעלולות להתקיל את האנשים שהגשימו את הפנטזיה של לא מעט אזרחים שחיים תחת שלטון יוקר המחיה".
שי רגב ממעריב כתב כי תסריט הסדרה "אמנם יוצר רושם של סיפור על זכייה בלוטו [...] אך הוא מספר סיפור עמוק הרבה יותר" וכי הסצנות בה מתאפיינות ב"שנינות מדויקת והרבה אנושיות", המאפשרת לצופים להכיר את עצמם "דרך הטייפ-קאסט של כל אחת מהדמויות" וללמוד על "גישות שונות לאותו האירוע".
שני ליטמן מהארץ כתבה כי הסדרה כתובה מעולה ומבוימת בעדינות, וכי מערכות היחסים בה מעלות קונפליקטים מעניינים, עמוקים ומעוררי הזדהות.
אבישי סלע מאתר Time Out כתב כי "פס הייצור של סדרות הטלוויזיה האיכותיות בכאן 11 ממשיך לתת עבודה". הוא ציין כי "יש משהו מאוד נינוח בקצב של הסדרה" וכי "מעבר לתסריט החכם, גם ויזואלית היא נראית טוב" ו"מציגה את הדילמה בצורה מאוד רחבה ומעוררת הזדהות". עוד כתב, באשר לשאלת היחס להון בחברה, כי הסדרה "מציגה גישה קצת יותר שפויה" בנושא, ו"מתייחסת לכסף כאל משהו הרבה יותר פרקטי – אמצעי שבו קבוצת האנשים הזו, שמגיעה ממקומות שונים ומאורח חיים שונה, מנסים לברוח מהמציאות האפורה של חייהם".
נדב מנוחין מוואלה! כתב כי על אף שהסדרה "נהנית מרעיונות טובים, ליהוק משובח ואלגנטיות", היא "טובעת במועקה שמציפה כל חלקה טובה", כאשר לדבריו כל אחת מדמויותיה "מאופיינת בהגזמה", והעלילה והדיאלוגים "נדמים כאוסף של התבזויות אחת אחרי השנייה" של הדמויות.
רועי אבן מ-mako כתב כי על אף הקונספט הייחודי לסדרה של הסדנה, הרעיון הכללי שלה כן מזכיר סדרות אחרות כדוגמת הסינדיקט (אנ') של ה-BBC ו-"Lucky 7" (אנ') של ה-ABC, וכי הדבר ידרוש ממנה מקוריות מעבר לכך. בנוסף, הוא ביקר את סיפור דמויותיהם של רותי ואמיר, "מהליהוק התמוה, דרך המשחק הלא משכנע ועד לכתיבה החלשה", וכתב כי הוא "בעייתי מאוד" ונשען על סטריאוטיפים וקלישאות. עם זאת, הוא כתב שמעבר לכך, "רוב המגרעות של 'שישה אפסים' נסלחות – ובמורד הדרך אף עשויות להתגלות כזמניות", וכי "יש בה ניסוי מחשבתי מעורר דיונים שלא מסתפק רק בזה".
פרקים

| מספר פרק | תאריך שידור מקורי ישראל | נתוני צפייה> אחוזי צפייה | נתוני צפייה> מספר צופים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 13 ביוני 2023 | 5.7% | 159,000 |  |
| 2 | 13 ביוני 2023 | 5.7% | 159,000 |  |
| 3 | 20 ביוני 2023 | 5.7% | 144,000 |  |
| 4 | 27 ביוני 2023 | 6.6% | 174,000 |  |
| 5 | 4 ביולי 2023 | 6.2% | 156,000 |  |
| 6 | 11 ביולי 2023 | 5.7% | 155,000 |  |
| 7 | 18 ביולי 2023 | 4.8% | 134,000 |  |
| 8 | 25 ביולי 2023 | 4.6% | 115,000 |  |
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | מועמד(ים) | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | סדרת דרמה קומית וקומדיות מצבים | "שישה אפסים" – עונה 1 | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקן ראשי בסדרת בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | שלמה בראבא | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקנית ראשית בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | לאורה ריבלין | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקן משנה בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | אלישע בנאי | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקן משנה בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | עופר חיון | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | שחקנית משנה בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | שני קליין | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | בימוי בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | ניר ברגמן | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | תסריט בסדרת דרמה קומית וקומדיית מצבים | נויה אורן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | צילום בסדרה עלילתית | שי גולדמן | מועמדות |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | עריכת תמונה בסדרה עלילתית | עידו מוכריק, נילי פלר, אמיר וינקלר, רפאל לוין, אור בן דוד | זכייה |  |
| 2024 | פרס האקדמיה לטלוויזיה | ליהוק בסדרה עלילתית | הילה יובל | זכייה |  |
ביאורים

↑  המדרוג נכתב על פי נתוני צפייה ראשוניים, כולל צפייה נדחית עד 2:00 בלילה; הנתונים לא כוללים צפיות בפלטפורמות האחרות של כאן: ערוץ היוטיוב, כאן BOX וכו'
↑  במגזר היהודי
↑  באוכלוסייה הכללית
הערות שוליים

↑  גיל משעלי, ‏העשירים החדשים: שני קליין ועופר חיון יגלמו זוכי לוטו, באתר ‏מאקו‏, 9 במאי 2022
↑  סמדר שילוני, "שישה אפסים": ציפינו לעוד שנאת עשירים, קיבלנו סדרה מצחיקה ומרגשת, באתר ynet, 14 ביוני 2023
↑  שי רגב, ‏"שישה אפסים" צפויה להיות הסדרה המדוברת בישראל | ביקורת, באתר מעריב אונליין, 14 ביוני 2023
↑   שני ליטמן, "שישה אפסים": כשסכום כסף עצום עושה סדר בעיסה הרגשית הישראלית, באתר הארץ, 15 ביוני 2023
↑  אבישי סלע, ‏"שישה אפסים" בוחנת את ההבדל בין לעשות מכה ללחטוף כאפה, באתר "Time Out ישראל", 14 ביוני 2023
↑  נדב מנוחין‏, הם זכו במיליונים שישנו את חייהם. אז למה גיבורי הסדרה החדשה של התאגיד כל כך אומללים?, באתר וואלה, 14 ביוני 2023
↑  רועי אבן, ‏"שישה אפסים" היא הסדרה הכי קטנה של התאגיד מאז "חזרות", באתר ‏מאקו‏, 13 ביוני 2023
↑  רייטינג: גאולה אבן התרסקה, השוטרים ניצחה את מכבי ת"א?, באתר אייס, 14 ביוני 2023
↑  רייטינג: הפטריוטים מזנקת, אך השוטרים שומרת על מרחק בטוח, באתר אייס, 21 ביוני 2023
↑  רייטינג: גאולה אבן מתרסקת בכל החזיתות, הפטריוטים בירידה, באתר אייס, 28 ביוני 2023
↑  רייטינג: שרון גל ומגי טביבי חוזרים למקום השני, כאן 11 אחרונה, באתר אייס, 5 ביולי 2023
↑  רייטינג: השוטרים והפטריוטים חגגו, גאולה אבן מזנקת לשיא, באתר אייס, 12 ביולי 2023
↑  רייטינג: הפטריוטים והשוטרים בקרב על הפריים טיים, גאולה אבן מממשיכה להתרסק, באתר אייס, 19 ביולי 2023
↑  רייטינג: האח הגדול ורוקדים עם כוכבים בקרב ענקים, הפטריוטים יציבים, באתר אייס, 26 ביולי 2023
↑  תכניית גמר פרסי הטלוויזיה 2023.pdf
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2021–2022: המפקדת | פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה – סדרת דרמה קומית וקומדיות מצבים  2023: שישה אפסים | הבא: |
| תוכניות תאגיד השידור הישראלי  |
| --- | --- | --- |
| חדשות ואקטואליה | חדשות הערב • חדשות הלילה • חדשות שישי • חדשות השבת • ערב ערב • העולם היום • שרון ואורי • מהצד השני עם גיא זהר • משחקי הכיס • עצם העניין • הכול פוליטי • שבע עם איילה חסון • הזמן הירוק |  |
| תוכניות תחקירים | זמן אמת • שטח הפקר • האזרח גואטה • דו"ח רולניק |  |
| דוקו ותעודה | וואי וואי וואי • יוצאים מהכלל • המהפכה הגאה • לבנון • אויבים • שרון • שופטים בשר ודם • לוחמים • הבלתי חשובים • המנדט • בשם האב • מדורות השבטים • חילוניות • 3 שירים |  |
| מציאות תיעודית | טיול אחרי צבא • בואו לאכול איתי • רילוקיישן • סליחה על השאלה • 80 וארבע • מתחילים מאפס • עוד ניפגש • סיפורים מהכורסה • יומני היקר • פרויקט משפחות • היהודי החדש • עולם קטן |  |
| שעשועונים | המרדף • האחוזון העליון |  |
| תרבות וראיונות | סוכן תרבות • פגישה עם רוני קובן • חדר 101 • קארפול קריוקי • פשוט בבית • ארון השירים היהודי • שאלה תשובה • מה שתגידו |  |
| סאטירה, בידור ואירוח | עד כאן! • הלילה עם לוסי וגורי • זהו זה! • ערב עם שי שטרן • ערוץ אפס |  |
| עלילתיות | קופה ראשית • היהודים באים • שב"ס • שטוקהולם • אבא משתדל • מתיר עגונות • טהרן • מנאייכ • שעת נעילה • חזרות • אחד על אחד • מותק בול באמצע • המפקדת • החנות שיש בה הכל • עלומים • שישו ושמחו • קרתגו • שישה אפסים • סובייצקה • הצבי • תיק נעדר • האיש שרצה לדעת הכל • האמת |  |
| סדרות רשת (כאן דיגיטל) | סוף הדרך • הטרמפיסטים • עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי • פגום • משפחת פנסטה |  |
| רדיו והסכתים | חיות כיס • שיר אחד • אגן הים התיכון • המעבדה • לך תזכור |  |
ניש

ניש (בסרבית בכתב קירילי: Ниш; באלפבית לטיני: Niš) היא העיר השלישית בגודלה בסרביה, לאחר הבירה בלגרד והעיר נובי סאד, והיא בירת מחוז נישאבה. לעיר היסטוריה ארוכה ועשירה המתחילה בעידן הממלכה התראקית, דרך הפלישה הקלטית לאזור, נמשכה דרך שליטתן של האימפריות הרומית, הביזנטית והעות'מאנית וכלה בשיוכה ליוגוסלביה ובהמשך לסרביה. בעיר פועלת אוניברסיטת ניש ובה לומדים כ-30,000 סטודנטים. ניש מהווה גם מרכז תעשייתי בסרביה, בעיקר בתחומי האלקטרוניקה, הטקסטיל והטבק.
היסטוריה > העת העתיקה וימי הביניים

ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה והתיישבות מאורגנת מתוארכת למאה ה-6 לפנה"ס עידן הממלכה התראקית. ב-279 לפנה"ס פלשו לאזור שבטים קלטים שהקימו יישוב במקום לו קראו נאביסוס. מיקומו של היישוב בצומת דרכים בבלקן הפך אותו למאחז אסטרטגי ובמהלך המאה ה-2 לפנה"ס נכבש האזור בידי האימפריה הרומית. בהמשך הקימו הרומאים במקום מצודה ושם היישוב שונה לנאיסוס. ב-269 נערך ליד נאיסוס קרב בין הצבא הרומי בפיקודו של קלאודיוס השני גותיקוס לבין שבטים גותים. הרומים ניצחו והגותים נסוגו מהאזור. ב-272 נולד בנאיסוס הקיסר קונסטנטינוס וב-306, לאחר עלייתו לשלטון פיתח את נאיסוס באופן משמעותי והפך אותה למרכז כלכלי, מנהלי וצבאי אזורי. ב-441 צרו ההונים על העיר, וב-448 החריבו אותה.
העיר נכללה בשטחי האימפריה הרומית המזרחית אשר הפכה בהמשך לאימפריה הביזנטית. יוסטיניאנוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית הצליח לשקם את העיר, אך לאחר מותו פשטו עליה האווארים והחריבו אותה. ב-987 נכבשה ניש על ידי סימאון הראשון צאר האימפריה הבולגרית הראשונה, ובמהלך המאה ה-11 חזרה העיר לידיים ביזנטיות. במהלך המאה ה-12 התנהלו על העיר מאבקי שליטה בין הביזנטים לסרבים מנסיכות רשקה, וב-1241 עברה לחזקת הסרבים. ב-1385 נכבשה ניש על ידי צבאו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית. ב-1443 עברה שוב לחזקת הסרבים, אך ב-1448 עלה בידי מוראט השני להחזירה לידיים עות'מאניות.
היסטוריה > העת החדשה

העות'מאנים שלטו על ניש לאורך תקופה שנמשכה 430 שנים ומתוכן ב-241 השנים הראשונות ברציפות. ב-1689 נכבשה ניש לתקופה קצרה בידי האוסטרים אך נכבשה מחדש בידי העות'מאנים אשר חיזקו את ביצוריה והקימו את מצודת ניש. ב-1737, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1735–1739) פלשו האוסטרים לאזור וכבשו שוב לזמן קצר את העיר, אך המלחמה הסתיימה בתבוסת האוסטרים והעות'מאנים כבשו מחדש את העיר. ב-1804 פתחו הסרבים במרד כנגד השלטון העות'מאני וצבאם נע באיטיות ובהדרגה לדרומה של סרביה, תוך דחיקת רגלי העות'מאנים. ב-31 במאי 1809 נערך ליד ניש קרב בין 3,000 מורדים סרבים ל-10,000 חיילים עות'מאנים שהסתיים בתבוסה סרבית קשה. גם לאחר ההכרה בסרביה כנסיכות אוטונומית נותר האזור הדרומי, ובכלל זה העיר ניש, בשליטה עות'מאנית מלאה. בהמשך, הפכה העיר למרכז מינהלי וצבאי של האיילט שנשא את שמה וכלל שטחים גם באזור בולגריה המודרנית. ב-11 בינואר 1878 במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הצליח הצבא הסרבי בפיקודו של קוסטה פרוטיץ' לכבוש את מצודת ניש. לאחר המלחמה והפיכתה של סרביה לממלכה עצמאית, עברה העיר תנופת פיתוח שכללה הקמת מוסדות חינוך ותרבות ותשתית בנקאית.
בימים שקדמו לפרוץ מלחמת העולם הראשונה עברו מוסדות השלטון והפרלמנט הסרבי מבלגרד הסמוכה לגבול האוסטרו-הונגרי לניש. באוקטובר 1915 הצטרפה ממלכת בולגריה למעצמות המרכז, תקפה את סרביה וחיילי הארמייה הבולגרית הראשונה כבשו את ניש. בהמשך הוכרעה המערכה על סרביה והממלכה נכנעה כאשר בגבולה הדרומי התייצב קו החזית המקדונית. בספטמבר 1918 עלה בידי כוחות מדינות ההסכמה להבקיע את קווי החזית המקדונית, וב-12 באוקטובר 1918 עלה בידי חיילי הארמייה הסרבית הראשונה בפיקודו של פטר בויוביץ' לשחרר את ניש מהכיבוש הבולגרי. ב-1921 הפכה ניש לבירת האובלסט כחלק מממלכת יוגוסלביה שהוקמה לאחר המלחמה. באפריל 1941 נכבשה יוגוסלביה, ובכלל זה העיר ניש, על ידי גרמניה הנאצית, ובאוקטובר 1944 שוחררה על ידי כוחות הצבא האדום וצבא העם לשחרור יוגוסלביה בפיקודו של יוסיפ ברוז טיטו.
ב-7 במאי 1999, במהלך מבצע כוח מאוחד שערכו כוחות נאט"ו כחלק ממלחמת קוסובו הופצץ שדה התעופה בניש בפצצות מצרר שהוטלו על ידי מטוסי F-16 הולנדים. 14 מאזרחי העיר נהרגו ו-28 נפצעו. לאחר התקרית הפסיקו ההולנדים את השימוש בפצצות מצרר במסגרת המבצע.
דמוגרפיה

בראשית המאה ה-20 מנתה אוכלוסיית ניש 24,573 ובראשית שנות ה-30 גדלה אוכלוסייתה לכדי 35,465 נפשות, עלייה של 44.32 אחוזים. לאחר מלחמת העולם השנייה חלה בעיר תנופת שיקום ופיתוח שהובילה לעלייה משמעותית בכמות האוכלוסין. ב-1948 מנתה אוכלוסיית העיר 49,332 נפשות, ב-1971 היו בניש 127,654 נפשות וב-2008 התגוררו בניש 182,209 נפשות. בראשית המאה ה-21 חלה ירידה הדרגתית מסוימת בכמות האוכלוסין שנגרמה בשל המשבר הכלכלי שפקד את המדינה. ב-2011 מנתה אוכלוסיית ניש 177,972 נפשות, ירידה של 2.32 אחוזים לעומת 2008.
מנתוני מפקד האוכלוסין שנערך ב-2002 עולה כי התמהיל האתני של האוכלוסייה מורכב מ-93.47% סרבים, 2.57% בני רומה והשאר בני לאומים שונים, כגון בולגרים, מונטנגרים וקרואטים.
כלכלה

מיקומה של ניש על צומת דרכים בלקניות ונגישותה מבחינת אמצעי התחבורה השונים הפך את העיר גם למרכז כלכלי חשוב בסרביה. בניש מפעלי תעשייה בתחום עיבוד הטבק, ייצור רכיבי ומוצרי אלקטרוניקה, טקסטיל, ייצור משאבות ועיבוד מזון. חלק נכבד מהתוצר המקומי הגולמי מגיע מענף התיירות, ובעיקר מתוירים האתרים הארכאולוגיים מהתקופות השונות, וכן מחנה הריכוז הסמוך לעיר ואתרי ההנצחה למלחמות שהתחוללו באזור במהלך המאה ה-20.
תחבורה

ניש ממוקמת בצומת דרכים בין עמק הנהר מוראבה הממוקם צפונית לעיר ובין עמק הווארדאר הממוקם דרומית לעיר. הכביש המהיר E-75 מקשר את ניש לבירה בלגרד מצפון ולערים סקופיה, סלוניקי ואתונה מדרום. הכביש המהיר E-80 מקשר את ניש לסופיה ואיסטנבול ממזרח ופרישטינה ומונטנגרו בואכה הים האדריאטי ממערב. הכביש המהיר E-771 מקשר את ניש לדרובטה-טורנו סברין שברומניה. דרך ניש חולף עורק מספר 10 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. בעיר תחנת רכבת מחוזית מרכזית, וכן נמל תעופה הממוקם 4 קילומטרים ממרכז העיר, אשר ב-2010 חלפו בו 23,627 נוסעים. התחבורה הציבורית בעיר מתבססת על 13 קווי אוטובוסים. בין 1931 ל-1958 פעלה בניש גם רכבת קלה.
אקלים

בניש שורר אקלים ממוזג מתון. הטמפרטורה השנתית הממוצעת עומדת על 11.4oc וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-0.2oc בינואר ועד 21.2oc ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 589.6 מילימטרים. במהלך השנה ישנם 143 ימי גשם ו-43 ימי שלג.
הקהילה היהודית > יסוד הקהילה והתבססותה

מעריכים שראשוני היהודים שהתיישבו בניש היו רומניוטים, אך תיעוד בכתב לנוכחות קהילה יהודית ספרדית בעיר הוא מ-1651 עת שלטו העות'מאנים במקום. בני הקהילה היו סוחרי מלח וטקסטיל, וכן עסקו בחלפנות כספים. ב-1695 נבנה בית הכנסת ולצידו מקווה ומלדארי. במחצית השנייה של המאה ה-18 מתועדים ביקורי שד"רים מארץ ישראל. במחצית השנייה של המאה ה-19 היו בניש שני בתי כנסת. ב-1879 חרב בית הכנסת המרכזי במהלך דליקה שפרצה בו.
ב-1900 מנתה הקהילה 800 נפשות, וב-1902 הוקם ארגון "ציון" שנטל חלק בפעילות התנועה הציונית. בהמשך הוקם בית ספר יסודי לבנים, בו התקיימו גם שיעורי עברית ולמדו בו 82 תלמידים. לאחר מלחמת העולם הראשונה החלה הגירה הדרגתית של יהודים מהעיר ואוכלוסיית הקהילה הצטמצמה בהדרגה. ב-1921 נמנו בעיר 547 יהודים. ב-1924 נבנה בית כנסת מרכזי חדש לבני הקהילה(גר').
הקהילה היהודית > שואת יהודי ניש

בפרוץ מלחמת העולם השנייה הייתה הקהילה היהודית בניש אחת מ-117 הקהילות המאורגנות בממלכת יוגוסלביה ומנתה 430 נפשות. לאחר פרוץ המלחמה הגיעו לניש פליטים יהודים מגרמניה, אוסטריה ופולין ומספר בני הקהילה האמיר לכדי 970 נפשות. באפריל 1941, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי הצבא הגרמני חולקה יוגוסלביה למספר אזורי כיבוש: גרמני באזור סרביה, איטלקי באזור מונטנגרו, הונגרי באזור וויבודינה, בולגרי באזור מקדוניה ומדינת חסות בקרואטיה.
העיר ניש נכללה בשטח הכיבוש הגרמני, ובסמוך אליה הוקם מחנה הריכוז צרווני קרסט, ובו נכלאו החל מאוקטובר 1941, בני קהילות יהודיות מדרום סרביה ובכללם קהילת ניש, אך גם פעילים קומוניסטים יוגוסלבים. בית הכנסת הוחרם על ידי הוורמאכט ושימש את הגרמנים כמחסן. בפברואר 1942, לאחר בריחת עצירים ממחנה הריכוז הוצאו להורג הגברים היהודים אשר היו כלואים בו מקרב בני קהילת ניש. במקביל הובלו הנשים והילדים למחנה הריכוז סיימישטה הסמוך לבלגרד ונרצחו באמצעות משאיות גז.
מתיעוד רישומי המעצרים בניש עולה, כי בעיר נעצרו 738 מבני הקהילה היהודית ורק אחד מבני הקהילה חזר להתגורר בעיר לאחר השואה. בראשית המאה ה-21 התגוררו בניש 36 יהודים, ונערכו עבודות לשיקום בית העלמין היהודי העתיק. גם מבנה בית הכנסת שוקם ומשמש כמרכז תרבות, מוזיאון ואולם קונצרטים.
ערים תאומות

ניש מקיימת ברית ערים תאומות עם הערים הבאות:
ישראל באר שבע, ישראל.
בולגריה וליקו טרנובו, בולגריה.
סלובקיה קושיצה, סלובקיה.
יוון גליפדה, יוון.
רוסיה קורסק, רוסיה.
טורקיה אדירנה, טורקיה.
דנמרק אורהוס, דנמרק.
הערות שוליים

↑  סקירה השוואתית של האוכלוסייה ב-1948, 1953, 1961, 1971, 1981, 1991, 2002 ו-2011
↑  תקציר ההיסטוריה של העיר ניש: העת העתיקה וימי הביניים, באתר הרשות המקומית ניש (באנגלית).
1 2  ההיסטוריה של ניש: העת החדשה, באתר הרשות המקומית ניש (באנגלית).
↑  ‏Appendix A: Incidents Involving Civilian Deaths in Operation Allied Force, באתר hrw.org (באנגלית).
↑  הקהילה היהודית בניש, באתר האנציקלופדיה היהודית (באנגלית).
1 2  הקהילה היהודית בניש, באתר הספרייה היהודית המקוונת (באנגלית).
↑  מפת חלוקת אזורי הכיבוש ביוגוסלביה, פורסם ב"פעמים", 27, תשמ"ו 1986. חוברת שהוקדשה לנושא יהדות ספרד והמזרח בתקופת השואה. באתר מה-יא"ה.
↑  מנחם שלח, שואת יהודי יוגוסלביה - הקהילות בסרביה וקרואטיה, באתר יד יצחק בן-צבי, אוחזר ב-16 באוקטובר 2023.
↑  אודות השואה, "יהדות סרביה בשואה", באתר יד ושם.
↑  חיים קשלס, תעודות ומסמכים, בתוך: אנציקלופדיה של גלויות-יהדות בולגריה, ירושלים, 1967, עמוד 848. קשלס שייך בטעות את המעצר למשטרה הבולגרית.
↑  ניקולאס, וד, קהילת ניש נכחדה, צוענים חיים על קברות היהודים, באתר הארץ, 23 באוגוסט 2004
↑  שיתוף פעולה בינלאומי, באתר הרשות המקומית ניש (באנגלית).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007564298805171  BnF: cb14284878t (data)  GND: 4294664-5  MusicBrainz: 9bc4d8b5-baf2-40a5-8335-112ea2343581  NKC: ge256062  NSK: 000403258  SUDOC: 086129023  VIAF: 140970712   WorldCat (עם VIAF): 140970712 
מבנה בית הכנסת בניש המשמש כאולם תרבות וקונצרטים
דגל לוב

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי והמדיני
 יחס אורך/גובה:  1:2
 הונף לראשונה:  24 בדצמבר 1951
 קבלת מעמד רשמי:  3 באוגוסט 2011
 מוטיבים עיצוביים:  פס ספרדי בצבעי אדום שחור וירוק במרכזו מוטען סהר וכוכב בצבע לבן
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי הצבאי
 גרסאות היסטוריות
 דגל הקהילייה הערבית הלובית העממית הסוציאליסטית הגדולה
 
   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי והמדיני  היסטורי
 1977 - 2011
 דגל איחוד הרפובליקות הערביות
 
   דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והאזרחי  היסטורי
 1972 - 1977
 דגל הרפובליקה הערבית של לוב
 
   דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והאזרחי  היסטורי
 1969 – 1972
 דגל הסנוסים
 
 הדגל המסורתי של הסנוסים, שימש כדגל קירנאיקה בין 1949–1951
דגל לוב (בערבית: علم ليبيا) הוא דגלה הלאומי של לוב. הדגל הנוכחי של לוב הוא טריקולור בעיצוב פס ספרדי בצבעי אדום, שחור וירוק אשר במרכזו מטען סהר וכוכב לבנים. הדגל מבוסס על דגל הסנוסים, בו הוצבו הכוכב והסהר על רקע שחור בלבד.
היסטוריה

כוחות הסנוסים, שפעלו באזור לוב מאמצע המאה ה-18 ואילך, השתמשו לדגלם בדגל שחור שעליו מוטבעים כוכב וסהר לבנים, עיצוב הדומה בעיקרו לדגל העות'מאני, פרט לצבעו. הדגל הפך לדגל הלאומנים הלוביים.
הדגל אומץ באופן רשמי כדגל אמירות קירנאיקה ב-1949. ב-1951 הוקמה לוב מאוחדת, ששלטה גם בטריפוליטניה ובפזאן, צירפה לוב לדגל שני פסים, אדום וירוק משני צידי הפס המרכזי, שהמשיך להכיל את הכוכב והסהר. דגל זה היה בשימוש רשמי עד שנת 1969. הדגל היה בשימוש לאורך כל שנות שלטון מועמר קדאפי על ידי מונרכיסטים והאופוזיציה הלובית שיושבת מחוץ למדינה.
בשנת 1969 התחוללה מהפכה במדינה ושם המדינה שונה, כמו גם הדגל שלה שהפך לדגל אדום-לבן-שחור (צבעי הלאומיות הכלל-ערבית בדומה לדגלי עיראק, תימן, סוריה ומצרים).
בשנת 1972 הצטרפה לוב לאיחוד הרפובליקות הערביות ואימצה דגל מחודש - דגל הפדרציה של הרפובליקות הערביות - שם נראה נץ מזהב אוחז מגילה עם שם המדינה בשפה הערבית.
ב-19 בנובמבר 1977 ביקר נשיא מצרים אנואר סאדאת בישראל, והחלו שיחות השלום בין ישראל למצרים. בעקבות כך שינתה לוב את דגלה שדמה לדגל מצרים, לדגל חלק בצבע הירוק המסמל את האסלאם.
במסגרת ההתקוממות בלוב ב-2011 והפלת שלטונו של קדאפי, הוחזר דגלה של לוב בעל שלושת הפסים, ששימש את המדינה מ-1951 עד 1969 כדגלה הלאומי.
עיצוב

עיצובו הוא טריקולור בעיצוב פס ספרדי בצבעי אדום, שחור וירוק אשר במרכזו מטען סהר וכוכב לבנים. הדגל צבוע בצבעי הלאומיות הכלל-ערבית, ושלושת פסי הטריקולור רומזים גם לשלושת חבלי הארץ המסורתיים של לוב: קירנאיקה, טריפוליטניה ופזאן.
הדגל משמש כדגלה של מועצת המעבר הלאומית אשר במסגרת ההתקוממות בלוב החליף את הדגל הירוק אשר אומץ בשנת 1977 וסימל את האסלאם, דת המדינה, את "המהפכה הירוקה" של מועמר קדאפי, וכן את השוויון בין כל האזרחים.
דגל זה מכיל את הריכוז הגבוה ביותר של הצבע השחור – 48.9% ממנו צבועים בשחור.
ראו גם

סמל לוב
המנון לוב
קסטור

ערך זה עוסק בכוכב קבוצת הכוכבים תאומים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קסטור (בכתיב לועזי: Castor) או α בתאומים הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים תאומים ואחד מהכוכבים הבהירים בשמים. יחד עם פולוקס הוא מהווה את זוג התאומים הדיוסקורים המיוצגים בקבוצת תאומים. שני ה"תאומים" שונים מאוד זה מזה, שכן בעוד פולוקס הוא כוכב יחיד מסוג ענק כתום, קסטור הוא למעשה מערכת המכילה שישה כוכבים. אף על פי שבהירותו של פולוקס גדולה מהבהירות הכוללת של כוכבי קסטור, קיבל קסטור את ציון באייר α בתאומים ופולוקס את β בתאומים.
תכונות

קסטור הוא למעשה מערכת של שלושה כוכבים זוגיים במרחק של כ-49 שנות אור, המורכבת משני כוכבי הסדרה הראשית לבנים שלכל אחד מהם בן זוג קרוב ועמום יותר וזוג ננסים אדומים נוסף.
תכונות > תכונות קסטור Aa וקסטור Ab

קסטור Aa הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, הדומה לסיריוס. מסתו כ-2.15 מסות שמש ורדיוסו כ-2.3 רדיוסי שמש והוא הכוכב המסיבי ביותר והקורן ביותר מבין ששת כוכבי המערכת. במרחק של כ-0.12 יחידות אסטרונומיות מקיף את קסטור Aa קסטור Ab בזמן הקפה של כ-9.2 ימים. זהו כוכב מסוג לא ידוע, אך נראה שמסתו היא רק כרבע ממסתו של קסטור Aa ולכן סביר שמדובר בננס אדום. מסלול ההקפה הוא מאוד אליפטי כך שהמרחק בין בני הזוג משתנה מ-0.06 ועד 0.18 יחידות אסטרונומיות. בשל המרחק הקטן, לא ניתן להפריד ביניהם באמצעות טלסקופ וקיומו של קסטור Ab, כמו גם מסתו וזמן ההקפה שלו, מוסקים ממדידות ספקטרוסקופיות. תצפיות בקרינת X הראו שקסטור Ab הוא כוכב הבזק שעובר התפרצויות שנמשכות כחצי שעה. עוצמת ההארה המשותפת להם היא פי 34 משל השמש.
תכונות > תכונות קסטור Ba וקסטור Bb

קסטור Ba הוא כוכב הסדרה הראשית לבן, הדומה לפומלהוט. מסתו כ-1.7 מסות שמש ורדיוסו כ-1.6 רדיוסי שמש. במרחק של כ-0.03 יחידות אסטרונומיות מקיף את קסטור Ba קסטור Bb בזמן הקפה של כ-2.9 ימים. זהו כוכב מסוג לא ידוע, אך נראה שמסתו היא רק כשליש ממסתו של קסטור Ba ולכן סביר שמדובר בננס אדום. בשל המרחק הקטן, לא ניתן להפריד ביניהם באמצעות טלסקופ וקיומו של קסטור Bb, וכן מסתו וזמן ההקפה שלו, עולים ממדידות ספקטרוסקופיות. תצפיות בקרינת X הראו שקסטור Bb הוא גם כוכב הבזק דומה לקסטור Ab. עוצמת ההארה המשותפת להם היא פי 14 משל השמש.
שני הזוגות מקיפים את זה את זה בזמן הקפה של כ-467 שנים ובמרחק ממוצע של 107 יחידות אסטרונומיות. המסלול הוא אליפטי למדי, כך שהמרחק ביניהם משתנה מ-70 ועד ל-143 יחידות אסטרונומיות.
תכונות > תכונות קסטור Ca וקסטור Cb

קסטור Ca וקסטור Cb הם זוג ננסים אדומים בעלי מסות סביב 0.6 מסות שמש ורדיוסים סביב 0.7 רדיוסי שמש. עוצמת ההארה של כל אחד מהם היא כ-2.5% משל השמש. השניים מקיפים זה את זה במרחק של 0.018 יחידות אסטרונומיות (כ-3.9 רדיוסי שמש בלבד) ובזמן הקפה של 19.5 שעות. בני הזוג מהווים משתנה לוקה שכן מישור ההקפה של הזוג מתלכד עם קו הראייה מכדור הארץ כך שבני הזוג מסתירים זה את זה כל 9.25 שעות ועוצמת ההארה המשותפת שלהם יורדת. כמו כן שניהם כוכבי הבזק.
זוג הננסים מקיף את ארבעת הכוכבים האחרים במרחק של כ-1000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 14,000 שנים.
הערות שוליים

1 2  B. Stelzer & V. Burwitz: Castor A and Castor B resolved in a simultaneous Chandra and XMM-Newton observation, Astronomy and Astrophysics, Vol. 402, p.719 (2003)
↑  B. Stelzer, V. Burwitz, M. Audard, M. Güdel, J. U. Ness, N. Grosso, R. Neuhäuser, J. H. M. M. Schmitt, P. Predehl & B. Aschenbach: Simultaneous X-ray spectroscopy of YY Gem with Chandra and XMM-Newton, Astronomy & Astrophysics, Vol. 392, No. 2, p. 585 (2002)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 7831163464619405680006   WorldCat (עם VIAF): 7831163464619405680006
עונת 2015/2016 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל

| --- | --- |

 שם מלא:  תחרות ליגת הכדורגל הלאומית
 כינוי:  ליגת המשנה הרוסית
 תחום:  כדורגל
 ארגון:  התאחדות הכדורגל הרוסית
 מדינות:  רוסיה
 קבוצות:  20
 תקופת הפעילות:  1992–הווה (כ־33 שנים)
 מפעל גבוה:  עונת 2015/2016 בליגת העל הרוסית 
 מפעל נמוך:  2015–16 Russian Professional Football League 
 2014/2015 → ← 2016/2017
 
עונת 2015/2016 בליגת המשנה הרוסית בכדורגל היא העונה ה-24 בליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל המקצועני ברוסיה והעונה הששית של ליגת הכדורגל הלאומית. העונה נפתחה ב-11 ביולי 2015 במשחק בין לוצ'-אנרגיה לסק"א אנרגיה והסתיימה ב-21 במאי 2016 במשחק שנערך בין פאקל מהעיר וורונז' ומועדון הכדורגל טוסנו מעיר באותו שם ממחוז לנינגרד.
מועדון הכדורגל גזוביק מאורנבורג זכה באליפות הליגה והבטיח את העפלתו לליגת העל הרוסית לראשונה בתולדותיו.
מועדונים משתתפים > שינויים

בעקבות עונת 2014/2015 הקבוצות הבאות העפילו לליגה:
ספרטק-2 (מוסקבה) — אלופת המערב של הליגה השנייה;
פאקל (וורונז') — אלופת המרכז;
טורפדו (ארמאוויר) — אלופת הדרום;
קאמאז (נאברז'ניה צ'לני) — אלופת אורל ועבר הוולגה;
באיקל (אירקוטסק) — אלופת המזרח.
על פי החלטת התאחדות הכדורגל הרוסית בעקבות עונת 2014/2015 בליגה השנייה, הותר למועדון נוסף להתמודד בליגה:
זניט-2 (סנקט פטרבורג), שסיימה במקום השני באזור מערב בליגה השנייה.
על פי תוצאות עונת 2014/2015 בליגת העל הקבוצה הבאה ירדה לליגת המשנה:
"ארסנל" (טולה), שסיימה במקום ה-16 וחזרה לליגה לאחר היעדרות של עונה אחת.
בעקבות תוצאות העונה הקודמת, ירדו המועדונים הבאים לליגה המקצוענית:
"סחלין" (יוז'נו-סחלינסק), שסיימה במקום ה-16;
"חימיק" (דזרז'ינסק), שסיימה במקום ה-17;
"דינמו" (סנקט פטרבורג), שסיימה במקום ה-18.
בעקבות תוצאות העונה שעברה, אלה המועדונים שהצטרפו לליגת העל:
קריליה סובייטוב (סמארה), סיימה ראשונה;
אנז'י (מחצ'קלה), סיימה שנייה.
"טורפדו" (מוסקבה), שסיימה במקום ה-15 בליגת העל חזרה אומנם לליגת המשנה לאחר שנה בליגה הבכירה, אבל ב-23 ביוני 2015 המועדון הסיר את השתתפותו בשל קשיים כלכליים.