מוקומנטריה
מאז שנות ה-80 > בקולנוע

מאז תחילת שנות ה-80, הפורמט המוקומנטרי זכה לתשומת לב רבה בקולנוע.
הקומדיה הדרום אפריקאית "כולם נפלו על הראש" (1980) והמשכה, "ממשיכים ליפול על הראש" (1989), מוצגים בצורה של סרט טבע תיעודי, עם קריין ברקע המתאר את אירועי הסרט בסגנון של ביולוג או אנתרופולוג המגיש ידע מקצועי לצופים.
"הקפה האטומי" (1982) - סרט מוקומנטרי על עידן המלחמה הקרה, שעשה שימוש בחומר ארכיוני של הממשלה משנות ה-50.
"רוג'ר ואני" (1989), סרטו הראשון של מייקל מור, כולל כמה מאפיינים של הז'אנר. מעניין לציין שמי שהקנה למור את הניסיון הקולנועי המעשי הבסיסי היה הצלם קווין ראפרטי (שהוא באופן אירוני בן דוד מדרגה ראשונה של הנשיא ג'ורג' ווקר בוש, מטרה מרכזית לביקורתו הנחרצת של מור, כמוצג בסרטו משנת 2004, "פרנהייט 9/11"). ראפרטי היה בין יוצרי הסרט "הקפה האטומי" (1982), והשפעתו על מור ניכרת בשימוש הסאטירי שעשה בקטעי ארכיון שנלקחו מסרטי "סוג ב'" ישנים, פרסומות טלוויזיה ישנות, ויומני חדשות, דבר שהיה לסימן ההיכר של עבודתו. מתוך שאר סרטיו בולט "לאן נפלוש עכשיו?", (2015) העוסק במדיניות הרווחה באירופה.
כריסטופר גסט, שהשתתף בכתיבת "ספיינל טאפ" וגם כיכב בו, כתב (יחד עם יוג'ין לוי) וביים עוד כמה סרטים מוקומנטריים (בהם הוא גם מופיע), ביניהם "מחכים לגופמן" (1997), "הכי טוב בשלג" (2000), "משב רוח מוזיקלי" (2003).
"בוב רוברטס" (1992) - סרטו של טים רובינס בכיכובו, הוא סרט מוקומנטרי שהתרכז סביב מסע הבחירות של סנאטור ימני, שהוא גם סוחר מניות וזמר פולק.
ב-1995, יצרו פיטר ג'קסון וקוסטה בוטיס את הסרט "כסף נשכח" (Forgotten Silver), מוקומנטרי המספר על "הבמאי" קולין מקנזי, חלוץ ניו זילנדי בתחום הקולנוע. הסרט הוקרן לראשונה בטלוויזיה הניו זילנדית במשבצת שידור של מיני סדרות ומחזות, והוצג כסרט דוקומנטרי אמיתי. צופים רבים הולכו שולל עד שהבמאים הודו במתיחה. מאז הוקרן הסרט בכמה פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם.
"אדם נושך כלב" (2002), קומדיית פשע מוקומנטרית שחורה מבלגיה.
בשנת 1998, הבמאי הקנדי מייק קלטנברג כתב וביים סרט קצר בשחור-לבן בשם "One Last Shot", העוקב אחר מעלליהם של שני פושעים צעירים. ב-1999 יצא סרט המשך בשם "טריילר פארק בויז" ("זבל לבן"), גם הוא בשחור-לבן. שני הסרטים משמשים הקדמון (פריקוול) לסדרת טלוויזיה מצליחה.
בסרט "Drop Dead Gorgeous" מ-1999, השתמש מייקל פטריק ג'אן בסגנון מוקומנטרי כדי 'לתעד' תחרות יופי בעיר בדיונית קטנה, כסאטירה על תרבות הפרברים של ארצות הברית.
"הצד האפל של הירח" (2002) - סרט צרפתי של ויליאם קארל, שהנחת היסוד בו היא תאוריית הקונספירציה כי החומר הטלוויזיוני מהחללית "אפולו 11" המציג את הנחיתה על הירח, הוא זיוף מתוחכם של ה-CIA שצולם למעשה באולפן קולנוע, בעזרתו של הבמאי סטנלי קובריק.
"FUBAR" - סרט קנדי של מייקל דוס מ-2002, המבוסס על חייהם של שני חברי ילדות חובבי מוזיקת מטאל המבלים את חייהם בהד-באנגינג ושתיית בירות ללא הרף.
"המלך של בוליווד" (2004) - למעשה הסרט ההודי הראשון בז'אנר המוקומנטרי, מספר על ניסיונות הקאמבק המגוחכים של כוכב בוליוודי מזדקן.
"סי.אס. איי - מדינות הקונפדרציה של אמריקה" (2004) מציג היסטוריה אלטרנטיבית שבה הקונפדרציה זכתה במלחמת האזרחים האמריקאית.
"ראשון על הירח" (2005) - סרט רוסי על נחיתה דמיונית של הסובייטים על הירח כבר ב-1930.
הקומיקאי היהודי סאשה ברון כהן יצר את הקומדיות המוקומנטריות הסאטיריות "בוראט" (2006) ו"ברונו" (2009), על פי דמויות שגילם בתוכנית הטלוויזיה "המופע של עלי ג'י".
"תפוס ת'גלים" (2007) - סרט האנימציה השני שהפיצו Sony Pictures, היה הראשון מסוגו לשלב את הסגנון המוקומנטרי יחד עם אנימציה.
"REC" - סרט אימה ספרדי מ-2007 המשתמש בסגנון עיתונאי כדי לתאר את הזוועות המתרחשות בבניין אמיתי בברצלונה. ב-2008 נעשה לסרט רימייק אמריקאי בשם "הסגר". הסרט הספרדי זכה לשלושה סרטי המשך: "REC 2" בשנת 2009, "REC 3: Genesis" בשנת 2012, ו-"REC 4" בשנת 2014, האחרון בזיכיון.
"על החבלים" (2011) - קומדיה מוקומנטרית שכתב וביים מארק נויס, העוקב אחר מדריך אמנויות לחימה ויריבותו עם זירת אגרוף מקומית.
"The Dirties" - קומדיה מוקומנטרית מ-2013 שכתב וביים מאט ג'ונסון, שביים גם את הסרט "מבצע מפולת" (2016), על נחיתה מזויפת העל הירח.
"מה שאנחנו עושים בצללים" (2014) - קומדיית אימה מוקומנטרית מניו זילנד שכתבו וביימו טאיקה וואטיטי וג'מיין קלמנט, על שלושה ערפדים, שותפים לדירה בוולינגטון, הנאבקים כדי להשתלב בחברה המודרנית. בשנת 2019 החלה הקרנת סדרת טלוויזיה המבוססת על הסרט.
"פופסטאר: אל תפסיקו לא להפסיק" - קומדיה מוקומנטרית מוזיקלית מ-2016 בכיכובו של אנדי סמברג, פארודיה מוגזמת על כוכב פופ מסחרי. הוא צולם בסגנון של סרט תיעודי טיפוסי, כסרטים "ג'סטין ביבר - הסרט" (2011) ו"קייטי פרי: חלק ממני" (2012).
"אוכלוסייה אפס" (2016) - מותחן פשע מוקומנטרי בכיכובו של יוצר הסרט ג'וליאן טי. פיינדר, המתאר מקרה היפותטי של רצח כפול ב"אזור המוות" הידוע לשמצה שבפארק הלאומי ילוסטון.
"אנחנו עושים סרטים" (2017) - קומדיה מוקומנטרית בסגנון 'מאחורי הקלעים' העוקבת אחר סטודנט קולנוע אגואיסטי, האוסף את חבריו כדי לעזור לו ליצור סרט עבור פסטיבל הסרטים המתרחש בעירם.