stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יצחק שום
חיים אישיים

שום נולד במולדובה, בשעה שהייתה חלק מברית המועצות, ובגיל עשר עלה לישראל עם משפחתו. בנו, עידן שום, היה כדורגלן גם כן. בתו עדי הייתה נשואה לכדורגלן אמיר שלח ובנם טום אף הוא כדורגלן.
תארים > כשחקן

אליפות ישראל (1): 1981/1982
גביע המדינה (2): 1974/1975, 1979/1980
תארים > כמאמן

גביע הטוטו (1): 2002/2003
אליפות יוון (1): 2003/2004
הגביע היווני (1): 2004
אליפות ישראל (1): 2007/2008
גביע המדינה (1): 2007/2008
גביע הטוטו (1): 2009/2010
הערות שוליים

↑  איזי עין דור, שום: הימים האחרונים לא יעיבו על תקופה נפלאה, באתר ynet, 3 בספטמבר 2008
1 2  אבינעם פורת, יצחק שום: "עכשיו אני צריך לשלם", באתר ynet, 22 באוגוסט 2017
↑  ערן נבון, "המאמן תמיד אשם", באתר ישראל היום, 16 באוקטובר 2015
↑  דורון ברגרפרוינד, שלוש נקודות הופחתו ממאזנה של כפ"ס בגלל חוזים כפולים עם שום ודריסליה, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2002
↑  דור בלך ועמית גולדשטיין‏, שום סיים את תפקידו כמאמן בית"ר ירושלים, באתר וואלה, 20 בפברואר 2010
↑  אשר גולדברג, שום הוצג בבני יהודה: אם לא נצליח, רק אני אשם, באתר ספורט 1, 12 בדצמבר 2016 (מאורכב בארכיון האינטרנט)
↑  אביעד פוהורילס, שום כותש, באתר ישראל היום, 16 באוגוסט 2018
| נבחרת ישראל – מונדיאל 1970 |
| --- | --- | --- |
|  1 ויסוקר •  2 בר •  3 בלו •  4 פרימו •  5 רוזן •  6 רוזנטל •  7 שום •  8 שפיגל •  9 פייגנבוים •  10 שפיגלר •   11 בורבה •  12 שווגר • 13 חזום •  14 רום • 15 טלבי • 16 וולך • 17 בן רימוז' • 18 רומנו • 19 שורוק • 20 קרקו • 21 המאירי • 22 נוסובסקי • מאמן: שפר |  1 ויסוקר •  2 בר •  3 בלו •  4 פרימו •  5 רוזן •  6 רוזנטל •  7 שום •  8 שפיגל •  9 פייגנבוים •  10 שפיגלר •   11 בורבה •  12 שווגר • 13 חזום •  14 רום • 15 טלבי • 16 וולך • 17 בן רימוז' • 18 רומנו • 19 שורוק • 20 קרקו • 21 המאירי • 22 נוסובסקי • מאמן: שפר | ישראל |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | שאול לדני • חנה שזיפי |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (יצחק אנגלנדר, ג'ורג' בורבה, מנחם בלו, שרגא בר, ציון דגמי, יצחק דרוקר, רחמים טלבי, ראובן יאנג, חיים לוין, שמואל מליקה, שייע פייגנבוים, נחמן קסטרו, דוד קרקו, צבי רוזן, שמואל רוזנטל, ישעיהו שווגר, יצחק שום, גיורא שפיגל, מרדכי שפיגלר) |  |
|  קליעה | הנרי הרשקוביץ • מיכאל מרטון • נחמיה סירקיס • זליג שטרוך |  |
|  שחייה | איבונה טוביס • אברהם מלמד • שלומית ניר • יואל קנדה • אמנון קראוס • גרשון שפע |  |
|  משלחת ישראל לאולימפיאדת מונטריאול (1976)  |
| --- | --- | --- |
|  אתלטיקה | אסתר רוט |  |
|  ג'ודו | יונה מלניק |  |
|  היאבקות | רמי מירון |  |
|  הרמת משקולות | אדוארד וייץ |  |
|  התעמלות מכשירים | דב לופי |  |
|  כדורגל | נבחרת ישראל בכדורגל (אלון בן דור, אהוד בן טובים, חיים בר, יהושע גל, גדעון דמתי, יצחק ויסוקר, רפעת טורק, אבי כהן, אברהם לב, אלי לוונטל, עודד מכנס, מאיר נמני, יוסף סורינוב, ירון עוז, ויקי פרץ, משה שווייצר, יצחק שום) |  |
|  סיף | נילי דרורי |  |
|  קליעה | מיכה קאופמן |  |
|  שחייה | דב ניסמן • עדי פרג |  |
|  שיט | יהודה מעיין • יואל סלע |  |
ימי התום

ימי התום הוא האלבום השני של הזמרת ריטה, אשר יצא לחנויות ב-22 במרץ 1988. האלבום הופק מוזיקלית על ידי רמי קלינשטיין בחברת התקליטים הליקון-כנען. בגרסת התקליט כלולים 10 שירים ואילו הדיסק כולל בנוסף שני קטעי בונוס: "העלמות אסורה" ו"תחת ירח ערבי" – שיר שהוקלט באותה שנה אך יצא רק על גבי סינגל. האלבום נמכר עד היום בכ-120 אלף עותקים ונחשב לאחד האלבומים הישראלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.
מהאלבום יצאו הסינגלים "בוא", "כמו בתמונה", "עטוף ברחמים" ו"אני חיה לי מיום ליום". השירים שזכו להצלחה הם "בוא" (שחידש בהמשך עברי לידר), "עטוף ברחמים", "נוצה ברוח", "אני חיה לי מיום ליום" (ששרה במקור בלחן שונה תיקי דיין) ו"חברה". השיר "חברה" נכתב עוד בנעוריה של ריטה, כמכתב לחברתה פנינה עסיס (לימים טורנה), אשר עזבה את ישראל ועברה לגור בצרפת.
בעקבות צאת האלבום יצאה ריטה לסיבוב הופעות בשם "ריטה בהופעה".
ביקורות

מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי ביקר באופן חיובי את האלבום באומרו "היא ממשיכה להיות השתקנית הגדולה של שיריה. סערת החושים המלודרמטית של הכאב. את זה אי אפשר לקחת ממנה. ריטה כנראה אינה מסוגלת לשיר בהבעה נטולת פתוס. התערטלות רינשית, אינטרפרטציות של חיים. היא לא מספרת סיפורים כמו זמרות השנסון הגדולות אלא זועקת רגשות, ובסערתם – אתה מאבד לעיתים את הסיפור של השיר ונותר נפעם מעצם ההבעה...ימי התום הם עוד מחזמר של ריטה. מונולוגים עתירי חושניות וכאב. סול מיוסיק".
רשימת השירים באלבום

| ימי התום> מס' | ימי התום> שם | ימי התום> מילים | ימי התום> לחן | ימי התום> משך | ימי התום>  | ימי התום>  | ימי התום>  | ימי התום>  | ימי התום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | בוא  | מירי פיגנבוים | רמי קלינשטיין | 4:43 |  |  |  |  |  |
| 2. | חברה  | ריטה | רמי קלינשטיין | 5:38 |  |  |  |  |  |
| 3. | עטוף ברחמים  | אהוד בנאי | רמי קלינשטיין | 5:12 |  |  |  |  |  |
| 4. | אני חיה לי מיום ליום  | חנוך לוין | רמי קלינשטיין | 4:00 |  |  |  |  |  |
| 5. | שיר לילדים החדשים  | מירי פיגנבוים | רמי קלינשטיין | 2:59 |  |  |  |  |  |
| 6. | נוצה ברוח  | יעקב גלעד | רמי קלינשטיין | 3:07 |  |  |  |  |  |
| 7. | כמו בתמונה  | אברהם חלפי | רמי קלינשטיין | 4:44 |  |  |  |  |  |
| 8. | הנסיכה והרוח  | עלי מוהר | יהודה פוליקר | 5:37 |  |  |  |  |  |
| 9. | הקונצ'רטו לארנחואז (שיר הקשת)   | יהונתן גפן | לפי "קונסיירטו דה ארנחואס" של חואקין רודריגו | 3:48 |  |  |  |  |  |
| 10. | ימי התום  | צרויה להב | רמי קלינשטיין | 4:02 |  |  |  |  |  |
| 11. | העלמות אסורה  | ריטה | רמי קלינשטיין | 4:39 |  |  |  |  |  |
| 12. | תחת ירח ערבי  | פנחס שדה | רמי קלינשטיין | 3:47 |  |  |  |  |  |
המשתתפים באלבום

תופים וכלי הקשה: אלון הלל, רמי קלינשטיין תכנות תופים ב"העלמות אסורה". "תחת ירח ערבי" ז'אן פול זימבריס צלחות ב"העלמות אסורה".
גיטרה: נאור דיין, ליאור יקותיאלי ב"קונצ'רטו לארנחואז" (שיר הקשת).
בס: בנצי גפני, צוף פילוסוף ב"ימי התום", "העלמות אסורה", "תחת ירח ערבי".
קלידים: רמי קלינשטיין.
בזוקי וסאז: יהודה פוליקר ב"אני חיה לי מיום ליום", "הנסיכה והרוח".
אקורדיון: משה לוי ב"ימי התום".
אבוב: חיים יובל ב"קונצ'רטו לארנחואז" (שיר הקשת).
חליל: אלברט אליאס ב"חברה".
הוקלט באולפני "טריטון" ו-D.B, מיקס באולפני "טריטון"
טכנאי הקלטה ומיקס: ראובן שפירא
עוזרי טכנאי: מירון יניב, אמיר קרטס, עומר שפי
עריכה דיגיטלית: יואב גרא
מפיקה בפועל: תמי סטמרי.
יחסי ציבור: נעמי אלשיך, מירי בן יוסף
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1988)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | — |
|  ישראל | מעריב | 1 |
|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1989)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | — |
|  ישראל | מעריב | 3 |
|   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980-89)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980-89)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי עשור (1980-89)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | — |
|  ישראל | מעריב | 1 |
נתוני מכירות

| מקום | תואר | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ישראל (IFPI) | פלטינה משולשת | 120,000 |
דני ניראון

דניאל (דני) ניראון (נולד ב-24 בינואר 1971) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן כדורגל.
ביוגרפיה

ניראון נולד בפתח תקווה, התחנך בבית הספר בן-גוריון שבעיר הולדתו.
ביוגרפיה > קריירה ככדורגלן

גדל במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. עלה לקבוצה הבוגרת לקראת סיום עונת 1987/1988, כשהיה בן 17. הוא השתלב בהרכב הקבוצה עונה לאחר מכן, ובין עונת 1988/1989 לעונת 1990/1991 השתתף בשלוש סגנויות רצופות שהשיגה הקבוצה. בעונת 1991/1992 היה הכובש המוביל של הקבוצה בליגה, עם שישה שערים. באותה עונה זכתה הפועל פתח תקווה בגביע המדינה, אך ניראון לא השתתף במשחקי חצי הגמר והגמר עקב פציעה. הוא נעדר גם מתחילת עונת 1992/1993 בגין אותה פציעה, אך בסיום העונה סייע לקבוצה במאבקי הירידה עם צמד לרשת מכבי פתח תקווה בדרבי שהסתיים בניצחון 0-5, ועם צמד נוסף לרשת מכבי יפו במסגרת הפלייאוף נגד הירידה לליגה השנייה שנערך באותה עונה.
זמן קצר לאחר תחילת עונת 1993/1994 שוחרר מהקבוצה. ניראון, ששיחק כחלוץ והצטיין במשחק הראש שלו, כבש במדי הפועל פתח תקווה 28 שערי ליגה והוסיף עוד שמונה במסגרת גביע המדינה. בהמשך הקריירה שיחק בהפועל באר שבע, הפועל צפרירים חולון, הפועל בת ים, הפועל חיפה, וכמו כן שיחק עונה אחת בקבוצת ווידוברה בדנמרק.
בקיץ 2000 חזר לקדנציה שנייה בהפועל באר שבע והיה שותף לחזרה של המועדון לליגה הבכירה אחרי 3 שנים. ניראון השתתף בפרק בסדרה שמש בו הקבוצה חזרה לליגה הבכירה. בסיום העונה פרש מכדורגל.
ביוגרפיה > קריירה כמאמן

ניראון עבד כמאמן במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה ושימש כעוזר מאמן בקבוצה תחת אייל לחמן ואלי מחפוד. בעונת 2009/2010 ניראון מונה למאמן הקבוצה הבוגרת. המינוי לא האריך ימים והוא סיים את דרכו אחרי עשרה מחזורים בלבד לאחר תבוסה להפועל תל אביב בתוצאה 7-1. מי שהחליף באופן זמני את ניראון כמאמן הקבוצה היה עוזרו דאז שביט אלימלך שקיבל על עצמו את התפקיד. ניראון מצידו עבר לאמן את עירוני ג'ת אל-אהלי מליגה א'. בשנת 2011 חזר ניראון למחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה.
בקיץ 2013 מונה למאמן קבוצת הנוער של הכח עמידר רמת גן. בנובמבר 2013 מונה למאמן קבוצת הבוגרים של הכח עמידר/ר"ג מהליגה הלאומית, אך בתום העונה סיים את תפקידו במועדון.
ביוגרפיה > חיים אישיים

בנו עומר ניראון הוא כדורגלן אף הוא, המשחק בעמדת השוער.
הערות שוליים

1 2  אשר גולדברג‏, "הבקעתי, אבל אבא כבר לא היה ביציע. לא היה לאן לרוץ", באתר וואלה, 23 בספטמבר 2022
↑  איזי עין דור, דני ניראון מונה למאמן הפועל פ"ת, באתר ynet, 9 ביוני 2009
↑  שי ארצי ולי בוץ, ניראון התפטר מהפועל פ"ת: "לא יכול להתלונן", באתר ynet, 21 בנובמבר 2009
↑  מחאסן נאסר, ‏ניראון מונה למאמן עירוני ג'ת אלאהלי מליגה א', באתר ONE‏, 2 בפברואר 2010
↑  מערכת ONE, ‏דני ניראון מונה למאמן הכח/עמידר ר"ג, באתר ONE‏, 2 בנובמבר 2013
לזוריט

| --- | --- |
דוגמית לזוריט
דוגמית לזוריט
 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  (Na,Ca)8(AlSiO4)6(SO4,S,Cl)2
 מערך קריסטלוגרפי:  איזומטרי (קובייתי)
 צורת הגביש:  בדרך כלל כגרגירים בגושים הבונים את הסלע לפיס לזולי. לעיתים רחוקות כגבישים בצורת דודקהדרון שגודלם עד 5 ס"מ
 צבע:  כחול עמוק, כחול ירקרק, כחול סגלגל
 ברק:  זגוגי עד עמום עד שמנוני.
 שקיפות:  שקוף למחצה עד אטום
 פצילות:  גרועה בשישה כיוונים, אך כמעט שלא פוגשים בה.
 שבירה:  בלתי שווה, דמוית קונכייה, המינרל שביר
 קשיות:  5.5-5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  2.4-2.3
 שרטוט:  כחול בהיר
 מידע נוסף:  מקדם השבירה 1.5, מתמוסס בחומצת מלח
 מינרלים נלווים:  קלציט, פיריט, סודליט, דיופסיד, הומיט, פורסטריט, האיאין, ומוסקוביט
לזוריט הוא מינרל טקטוסיליקטי (סיליקט במבנה מרחבי) הכולל סולפט, גופרית וכלוריד שנוסחת המבנה הכימי שלו היא Na,Ca)8(AlSiO4)6(SO4,S,Cl)2).
הלזוריט הוא פלדשפטואיד (מינרל דמוי פצלת השדה אך בעל מבנה שונה והמכיל פחות סיליקה) וחבר בקבוצת הסודליט. הלזוריט הוא מינרל קל, קשה באופן יחסית, אם כי שביר. הלזוריט מתגבש במערכת הקובייתית, אם כי קיימים פולימורפים של הלזוריט שהתגבשו במערכת המונוקלינית או הטריקלינית. גבישים מפותחים היטב של לזוריט נדירים והוא בדרך כלל מופיע בגושים חסרי צורה. לזוריט הוא המרכיב העיקרי באבן החן לפיס לזולי, והוא חבר בקבוצת הסודליט כאשר גם המינרלים האחרים בקבוצה: האיאין, נוסאן וסודליט מופיעים לעיתים יחד איתו בלפיס לזולי. מבחינת תכונותיו האופטית המינרל הוא איזוטרופי וידוע בשל צבעו הכחול אותו הוא מקבל בשל נוכחות הגופרית במינרל. קשיות המינרל נעה בין 5 ל-5.5 בסולם מוס ומשקלו הסגולי סביב 2.4 גרם לסמ"ק.
שמו ניתן לו ב-1890 ומקורו במושג בערבית "(אל-)לזוורד", שמקורו בפרסית "לאזוורד" (لاژورد); היה זה שמו של המקום שבו כרו לפיס לזולי, אך בשל הקשר לאבן החן שינה המושג את משמעותו למשמעות: "הצבע הכחול". מילה זו חדרה לשפות אירופאיות (כמו למשל המילה באנגלית azure) לתיאור צבע תכלת והייתה מקור לשם מינרל הנחושת הקרבונטי התכול אזוריט. הדמיון בצבע לאזוריט היה מקור נוסף לשם המינרל, ובעבר נעשה בו שימוש כשם נרדף לאזוריט. למרות הצבע הדומה ניתן על ידי בחינה מדוקדקת בשטח להבדיל בין לזוריט לאזוריט או למינרל הפוספטי לזוליט.
מקור, שימוש ותפוצה

הלזוריט נוצר כתוצאה מהתמרה של מגע, כאשר מחדר מגמטי, לרוב של גרניט, בא במגע עם אבן גיר והוא מופיע בלוויית קלציט, פיריט ופירוקסנים.
הלזוריט, כמרכיב העיקרי של אבן החן לפיס לזולי, משמש כאבן חן. בנוסף נהגו לטחון את הלזוריט ולהשתמש באבקה כפיגמנט כחול המכונה "אולטרמרין". בפיגמנט השתמשו לצביעת בדים ולהכנת צבעי טמפרה, ולעיתים רחוקות לצבע שמן. השימוש בלזוריט כפיגמנט לצבע שמן פסק בתחילת המאה ה-19 כשחומר סינתטי, זהה בהרכבו הכימי והקרוי לעיתים קרובות "אולטרמרין צרפתי", נעשה זמין.
את הלזוריט כורים מזה כ-6,000 כלפיס לזולי במכרות סאר-אי-סאנג שבעמק הנהר קוקחה (Kokcha) שבמחוז בדקשן שבצפון מזרח אפגניסטן. מקומות נוספים בהם מוצאים לזוריט כוללים את האגנים של הנהרות סליודיינקה ובייסטרייה בהרי סאיין בסמוך ימת באיקל בסיביר, בסמוך לאישקשימה בהרי פמיר שבטג'יקיסטן, בהר וזוב במחוז קמפניה שבאיטליה, בסמוך למוגוק שבבורמה, צפונית לאגם הרבור בטריטוריות הצפון מערביות שבקנדה ובמדינות קליפורניה וקולורדו שבארצות הברית.
מקור, שימוש ותפוצה > בתנ"ך

הלזוריט זוהה על ידי פרופ' זהר עמר כאבן הספיר התנ"כית על פי תרגומו של אונקלוס.
לקריאה נוספת

Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., Wiley, ISBN 0-471-80580-7
Eastaugh, Nicholas et al., 2004, The pigment compendium : optical microscopy of historical pigments Oxford: Elsevier Butterworth-Heinemann, ISBN 0750645539
הערות שוליים

↑  לרשימה המלאה מומלץ לגשת לאתר Mindat המצוי בקישורים החיצוניים להלן.
↑  https://www.zoharamar.org.il/%D7%90%D7%91%D7%A0%D7%99-%D7%94%D7%97%D7%95%D7%A9%D7%9F-%D7%95%D7%90%D7%91%D7%A0%D7%99%D7%9D-%D7%98%D7%95%D7%91%D7%95%D7%AA-%D7%9E%D7%94%D7%A8-%D7%94%D7%91%D7%99%D7%AA/
בסגר (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  דאג לימן 
 הופק בידי:  מייקל לזלי, Alison Winter 
 תסריט:  סטיבן נייט 
 עריכה:  סער קליין 
 שחקנים ראשיים:  אן האת'וויי קייטי לאונג פרנסיס רפאל סם ספרואל קלייס באנג Eva Röse טלולה גרייב בובי סקופילד Marek Larwood Mark Lisseman Jazmyn Simon מארק גאטיס בן סטילר צ'ואיטל אג'יופור דולה היל בן קינגסלי לוסי בוינטון מינדי קלינג סטיבן מרצ'נט Olivia Onyehara 
 מוזיקה:  ג'ון פאוול 
 צילום:  רמי אדפרסין 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  AGC Studios Storyteller Productions
 חברה מפיצה:  האחים וורנר, HBO Max 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  14 בינואר 2021 
 משך הקרנה:  118 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט שוד, סרט קומדיה, סרט רומנטי 
 תקציב:  10 מיליון דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
בסגר (באנגלית: Locked Down) הוא סרט שוד קומי-רומנטי אמריקאי שביים דאג לימן, נכתב על ידי סטיבן נייט בכיכובם של אן האת'וויי, צ'ואיטל אג'יופור ואחרים. הסרט הופץ בארצות הברית לצפייה דיגיטלית ב-14 בינואר 2021 על ידי HBO Max. הסרט זכה לביקורות מעורבות מהמבקרים.
תקציר עלילת הסרט

הממלכה המאוחדת. זוג מסוכסך משלים כדי לנצל את מגפת הקורונה והסגר שהוטל על המדינה בעקבות החמרת מגפת הקורונה בממלכה המאוחדת, כדי לבצע שוד תכשיטים בחנות הכלבו הרודס שבלונדון ולגנוב יהלום בשווי 3 מיליון ליש"ט.
שחקנים ודמויות

אן האת'וויי – לינדה ג'רוויס
צ'ואיטל אג'יופור – פקסטון
סטיבן מרצ'נט - מייקל מורגן
מינדי קלינג - קייט
לוסי בוינטון - שרלוט
דולה היל - דייוויד, אחיו למחצה של פקסטון
ג'זמין סיימון - מריה, אשתו של פקסטון
בן סטילר - סולומון, הבוס של לינדה
בן קינגסלי - מלקולם, הבוס של דייוויד
מארק גאטיס - דונלד
קלייס באנג - אסיאן
סם ספרואל - מרטין
פרנסס רופל - בירדי
קייטי לאונג - נטשה
הפקה

הסרט הוכרז בספטמבר 2020 תחת השם Lockdown, כאשר דאג לימן ביים וסטיבן נייט כתב את התסריט. אן האת'ווי כיכבה והצילומים התחילו בהמשך החודש בלונדון יחד עם צ'יווטל אג'יופור, בן סטילר, לילי ג'יימס, סטיבן מרצ'נט, דולה היל, ג'זמין סיימון ומארק גטיס שהשתתפו בצילומים שנערכו בלונדון לאחר הקלות שהתקבלו על ידי ממשלת בריטניה חרף המצב האפידמיולוגי המחמיר במדינה. הצילומים נערכו במשך 18 ימים. באוקטובר 2020, מינדי קלינג, בן קינגסלי ולוסי בוינטון התווספו לצוות השחקנים של הסרט, כאשר בוינטון החליפה את ג'יימס. בדצמבר 2020 הודיעה וורנר מדיה שהסרט, שכותרתו Locked Down, ישוחרר בינואר 2021. תקציב הסרט היה 3 עד 10 מיליון דולר.
הפצה

הסרט נרכש על ידי HBO Max בדצמבר 2020, מתוך כוונה להוציאו בתחילת 2021. הסרט הופץ ב-14 בינואר 2021. קדימון רשמי פורסם ב-5 בינואר 2021. (באנגלית)
הערות שוליים

↑  Fleming Jr, Mike (9 בספטמבר 2020). "Doug Liman To Helm 'Lockdown', Steven Knight-Scripted Pandemic-Themed Heist Pic Starring Anne Hathaway". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wiseman, Andreas (30 בספטמבר 2020). "'Lockdown': Ben Stiller, Lily James, Stephen Merchant, Dulé Hill, Jazmyn Simon & Mark Gatiss Set To Join Doug Liman's Harrods Heist Movie Underway In London". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr, Mike (12 באוקטובר 2020). "Mindy Kaling, Sir Ben Kingsley, Lucy Boynton Join Doug Liman's Heist Thriller 'Lockdown' In London". Deadline Hollywood. נבדק ב-12 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HBO Max Highlights- January 2021" (הודעה לעיתונות). 23 בדצמבר 2020. נבדק ב-23 בדצמבר 2020. {{cite press release}}:  (עזרה)
↑  Adam, Tim (25 בדצמבר 2020). "Everything Coming To HBO Max January 2021". CBR. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Sandwell, Ian (4 בינואר 2021). "Exclusive first look at Peaky Blinders creator's lockdown heist movie". דיגיטל ספיי. נבדק ב-4 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Fleming Jr, Mike (2 בדצמבר 2020). "HBO Max Lands Doug Liman-Directed 'Lockdown;' AGC Studios-Funded Pandemic Heist Pic Stars Anne Hathaway, Chiwetel Ejiofor, Ben Stiller". Deadline Hollywood. נבדק ב-5 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  טריילר רשמי
דרקון המשאלות

| --- | --- |

הכרזה המקורית של הסרט באנגלית
 בימוי:  איימי הקרלינג, כריס אפלהאנס 
 הופק בידי:  כריס ברמבל ארון וורנר ג'קי צ'אן קי ג'יאנהונג
 תסריט:  כריס אפלהאנס 
 מדבבים:  ג'ימי וונג ג'ון צ'ו קונסטנס וו נטשה ליו בורדיזו
 מוזיקה:  Jon Fratelli 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת הפקה:  סרטי קולומביה סרטי סוני הנפשה Base FX Beijing Sparkle Roll Media Corporation Flagship Entertainment Group Boss Collaboration Tencent Pictures Cultural Investment Holdings
 חברה מפיצה:  נטפליקס (הפצה ברחבי העולם) סרטי סוני (סין)
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  הרפובליקה העממית של סין 15 בינואר 2021 ארצות הברית 11 ביוני 2021
 שפת הסרט:  אנגלית מנדרינית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
דרקון המשאלות (באנגלית: Wish Dragon) הוא סרט בהנפשה ממוחשבת אמריקאי-סיני לילדים מסוגת קומדיה, אשר הופק על ידי סרטי קולומביה, סרטי סוני הנפשה, Base FX,‏ Beijing Sparkle Roll Media Corporation,‏ Flagship Entertainment Group,‏ Boss Collaboration,‏ Tencent Pictures ו-Cultural Investment Holdings. בסרט מדבבים ג'ימי וונג, ג'ון צ'ו, קונסטנס וו ונטשה ליו בורדיזו. ג'קי צ'אן הפיק את הסרט ודיבב את הדרקון צ'ו בגרסה המנדרינית. הסרט דובב גם לאנגלית וגם למנדרינית. בגרסה העברית שדובבה על ידי וידאופילם אינטרנשיונל, מדבבים תובל שפיר (את דמותו של דין) ותומר שרון (את דמותו של הדרקון).
הסרט יצא לאקרנים בידי סרטי סוני בסין ב-15 בינואר 2021, ובנוסף עלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 ביוני 2021.
תקציר העלילה

דין (ניו ג'ונפנג/ג'ימי וונג/תובל שפיר), תלמיד מכללה עם חלומות גדולים וכוונות קטנות, ולונג (ג'קי צ'אן/ג'ון צ'ו/תומר שרון), דרקון ציני עוצמתי עם כוח להגשים משאלות, יוצאים להרפתקה ביום מודרני בשנגחאי כדי למצוא את חברת הילדות האבודה של דין, לינה (נטשה ליו בורדיזו). המסע שלהם מביא אותם לענות על השאלות הגדולות של החיים - מכיוון שמבקשים משאלה, מחליטים מה משנה.
מדבבים

ג'ימי וונג - דין, תלמיד מכללה עם חלומות גדולים וכוונות קטנות
ניו ג'ונפנג דיבב את דין בגרסה המנדרינית
ג'ון צ'ו - לונג, דרקון ציני אך עוצמתי עם כוח להגשים משאלות
ג'קי צ'אן דיבב את לונג בגרסה המנדרינית
קונסטנס וו - אמו של דין
נטשה ליו בורדיזו - לינה, חברת ילדות של דין
הפקה

דרקון המשאלות הוא הסרט הראשון שהופק באולפן Base Animation, אולפן אנימציה שהוא חלק מ-Base FX. המטרה של הסרט ושל האולפן היא "לעשות אנימציה עולמית בסין לסין". הבמאי כריס אפלהנס "רצה שהסרט ייעשה בסין עם צוות יצירתי מרכזי חזק מסין, שחקנים מרחבי העולם של כישרונות, ומיקוד בתקוות ובחלומות של הקולנוע של סין". זוהי עבודת הבימוי הראשונה של אפלהנס.
הפצה

הסרט במקור היה אמור לצאת לאקרנים ב-2019, אולם מאוחר יותר הוחלט שהסרט ייצא ב-2020. באוקטובר 2020, הוחלט שהסרט ייצא לאקרנים ב-2021. הסרט יצא לאקרנים בסין ב-15 בינואר 2021.
ב-15 באפריל 2021, הוכרז שהסרט יעלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 ביוני 2021.
הערות שוליים

↑  N'Duka, Amanda (17 באפריל 2018). "Jackie Chan, Constance Wu & More Join The Sony/China Co-Produced Animated Film 'Wish Dragon'". Deadline Hollywood. נבדק ב-17 באפריל 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Jackie Chan, China’s BaseFX Making ‘Wish Dragon’ for Sony Animation", Variety, Patrick Frater, April 23, 2018
↑  Fleming Jr., Mike (12 בינואר 2021). "Netflix Unveils A 2021 Film Slate With Bigger Volume & Star Wattage; Scott Stuber On The Escalating Film Ambition". Deadline Hollywood. ארכיון מ-12 בינואר 2021. נבדק ב-12 בינואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Milligan, Mercedes (27 באפריל 2021). "Netflix Snags Sony's 'Vivo', Previews Summer Animation Slate". Animation Magazine. נבדק ב-27 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Netflix Snags Sony’s ‘Vivo’, Previews Summer Animation Slate, Animation Magazine, Mercedes Milligan, April 27, 2021
↑  Perkins, Chris (11 ביוני 2020). "First 'Wish Dragon' Trailer Appears". AnimationForAdults.com. נבדק ב-20 באוקטובר 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Sony Pictures Animation Links to Tencent, Sets New ‘Boondocks,’ Tartakovsky Duo", Variety, John Hopewell, June 12, 2019
↑  @RadSechrist (19 באוקטובר 2020). "I was head of story on this movie back before Kipo, comes out next year. Love the design of this poster" (Tweet). אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2020 – via Twitter. {{cite web}}:  (עזרה)
פניציה

| --- | --- |


מפעל פניציה בחיפה, 1946
 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  1934–הווה (כ־90 שנה) 
מפעלי פניציה הם מפעלים לייצור מוצרי זכוכית, שהוקמו בחיפה בשנת 1934. כיום פועלות תחת שם זה שתי חברות תחת בעלויות נפרדות:
בירוחם פניציה מפעלי זכוכית בע"מ – מייצר מכלי זכוכית לתעשיית המשקאות והמזון בישראל ובחו"ל.
באזור התעשייה ציפורית שבנוף הגליל פניציה תעשיות זכוכית שטוחה בע"מ – המפעל היחיד בישראל שייצר זכוכית שטוחה לסוגיה. המפעל נחשב, בעבר, לאחת מספינות הדגל של הייצוא הישראלי ונסגר ב-2020.
צפון

חברת פניציה הוקמה בשנת 1934 כעסק משפחתי לצורך הקמת מפעל לייצור זכוכית לחלונות במפרץ חיפה, על מגרש של הקרן הקיימת. ב-12 בפברואר 1935 הונחה אבן פינה למפעל. הנהלת החברה כללה את בוקסבאום מהולנד, מיכאליס מגרמניה, קופרמן מרומניה, ושני נציגים של חברת "יפיקו": ע. ניומן וד"ר קוזמירק. לצורך הקמת המפעל הוציאה ממשלת המנדט חוק מיוחד הפוטר ממכס מכונות למפעלים לייצור זכוכית. בינואר 1936 הוסק התנור וב-25 בפברואר 1936 הוחל בייצור הזכוכית. בהקמת המפעל הושקעו 53,000 לא"י ועבדו בו כ-70 פועלים. המפעל פעל זמן קצר לייצור דוגמיות שנטען שהיו ברמה גבוהה ואז הפסיק לפעול למספר חודשים לצורך תיקון יסודי של האמבטיה בעונה המתה, אולם העבודה במפעל לא חודשה ובשנת 1939 התנהלו סביב החברה הליכי כינוס נכסים. בתחילת 1941 נמכר המפעל לסולל בונה שפעלה להפעילו מחדש. בנובמבר 1942 דווח שהמפעל החל לייצר זכוכית באיכות טובה "אבל יש עוד כמה דברים הטעונים שכלול והשלמה". העבודה במפעל הושבתה במשך כמה חודשים בשנת 1943 וחודשה באוקטובר 1943. העבודה התנהלה באופן רצוף והעובדים נדרשו לעבוד במשך חודש רצוף ללא ימי מנוחה.
בשנת 1945 עבדו במפעל בחיפה כ-220 עובדים והוא היה המפעל היחיד במזרח התיכון לייצור שמשות. כ-60% מהתוצרת של פניציה נמכרה בשנים 1944–1945 בארץ ישראל והשאר במדינות שכנות. תוצרת המפעל שעמדה על כ-150 אלף ממ"ק בשנת 1941–1942 עלתה לכ-555 אלף ממ"ק בשנת 1945–1946. בשנים 1945–1946 הורחב המפעל בחיפה והוקם בו בניין לייצור בקבוקים וכלי בית מזכוכית שהחל לפעול ביולי 1947.
ב-27 בפברואר 1949 הונחה אבן פינה למפעל שלישי של פניציה בחיפה. בשנת 1955 זכתה פניציה בפרס קפלן.
כמפעל הסתדרותי, הייתה הנהלת החברה כפופה להחלטות של ההסתדרות. בתחילת 1972 הוחלט להצמיד את שכר עובדי פניציה לדירוג עובדי המתכת. מאיר עמית, מנכ"ל "כור תעשיות", טען שהחלטה זאת היא גזר דין מוות לפניציה.
ב-1989 הוכרזה פניציה כמונופול בתחומי הזכוכית השטוחה, זכוכית הביטחון ומכלי הזכוכית.
באוקטובר 1989 נמכר המפעל בחיפה לוויליאם דווידסון, הבעלים של "תעשיות גארדיאן". המפעל, בניהולו של עודד טירה, עבר מהעסקת 380 עובדים, להעסקת 220 עובדים, תוך שמירה על היקף הייצור. החברה ייצאה כ-25% מתוצרתה. רוב הייצוא היה לאיטליה, בעיקר זכוכית דקה לתמונות. המפעל ייצא גם מסכים לטלוויזיות, מקלחונים וזכוכית מחוסמת. בשנת 1994 עבר המפעל בחיפה לפארק תעשייה ציפורית ועל האתר של המפעל הישן הוקם קניון חוצות המפרץ. בשנת 2012 עבר המפעל משבר כלכלי והוא נמכר לקרן פורטיסימו קפיטל.
בשנת 2020, על רקע התפרצות נגיף הקורונה בישראל, הוחלט לסגור את מערך הייצור והחברה התמזגה עם חברת אור אלום מקבוצת אלום גולד.
ירושלים

בינואר 1944 נפתח מפעל של פניציה בירושלים בשיתוף האוניברסיטה העברית, לייצור כלי זכוכית עדינים. עם שאר מפעלי סולל בונה, נכלל פניציה בקונצרן כור שהוקם ב-1944. בשנת 1969 עבר המפעל למבנה חדש והעסיק 58 עובדים.