stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עמבה

ערך זה עוסק ברוטב שמקורו במטבח ההודי. אם התכוונתם לאורגניזם החד-תאי, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  ממרח, מטבל 
 מטבח:  המטבח העיראקי 
 מוצא:  הודו 
 מרכיבים עיקריים:  מנגו 
 
עמבה (בערבית: عمبة) הוא מאכל המורכב מפלחי מנגו כבושים ברוטב צהוב העשוי מזרעי גרגרנית יוונית (חילבה) טחונים, מלח לימון, מלח וכורכום. העמבה עשויה בדרך כלל ממנגו בוסרי (ירוק וקשה).
מקור המאכל במטבח הדרום-הודי, וכן גם שמו. מהמטבח ההודי התפשטה העמבה באמצעות סוחרי נתיבי הים אל המטבח העיראקי עמו היא מזוהה כיום בישראל. בעבר מהלו את העמבה במים. הגרסה המדוללת של העמבה נפוצה בישראל כרוטב בדוכני מזון מהיר כגון שווארמה, פלאפל וסביח, לרוב ללא פלחי המנגו עצמם (שהם יקרים יותר) או חתיכות קטנות ביותר.
לעמבה יש ריח ייחודי. ריח העמבה מופרש דרך הזיעה וגם מובחן בהפרשות גוף אחרות, לעיתים ימים לאחר צריכתה.
מקור השם

מקור השם מסנסקריט, מתיבה שהגייתה: אַמרַה  आम्र ‏(āmra) שפירושו מנגו, דרך המילה המראטהית आंबा ‏(āmbā), שהגיעה לשימוש דרך יחסי המסחר הימי בבצרה בשנים בהן נוצרה ההזדמנות העסקית בתחום ייצוא שימורי מנגו לעיראק הנשלט בידי חברת הודו המזרחית-והבריטית ששלטה בהודו תוך ניצול הקשר היהודי המשותף שבין אנשי עסקים יהודים עיראקיים דוברי ערבית עיראקית לעמיתיהם, יהודים דוברי מראטהית מהודו.
אזכורים בתרבות

העמבה מאוזכרת בשירה של להקת טיפקס, "ריקודי עמבה", כשהיא באה לציין את העממיות המקושרת לעמבה.
אלי יצפאן, בחיקוי ההיתולי שלו ליהודי-עיראקי, מדגיש את חשיבות העמבה ליהודי עיראק פעמים רבות.
בתוכנית הטלוויזיה ההומוריסטית הישראלית "הקומדי סטור" נזכרת העמבה במערכון מפורסם של ז'וז'ו חלאסטרה.
עונת 2016/2017 בליגת העל בכדורגל נשים

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  8 בנובמבר 2016 – 28 במאי 2017 (202 ימים)
 מספר משתתפות:  9
 הזוכה:  מ.ס. קריית גת
 מספר משחקים:  104
 מספר שערים:  383 (3.68 בממוצע למשחק)
 מלכת השערים:  ישראל דברת בנדל (מ.ס. קריית גת) - 26 שערים
 → 2015/20162017/2018 ←
עונת 2016/2017 בליגת העל בכדורגל נשים הייתה העונה ה-19 של ליגות כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. העונה נפתחה ב-8 בנובמבר 2016 והסתיימה ב-28 במאי 2017.
הקבוצה שסיימה ראשונה בליגת הנשים השנייה בעונת 2015/2016 והצטרפה לליגת העל לראשונה בתולדותיה לקראת עונה זו הייתה בנות נתניה.
לקראת עונה זו שונה שמן של ליגות הנשים בארץ. ליגת נשים ראשונה הפכה לליגת העל וליגת נשים שנייה הפכה לליגה לאומית.
הליגה הסדירה כללה 9 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 9 מחזורים כל אחד (לכל קבוצה 8 משחקים בסיבוב) - 18 מחזורים בסך הכל (16 משחקים לקבוצה). לאחר מכן פוצלה הליגה לפלייאוף עליון שבו 5 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 5 מחזורים כל אחד (4 משחקים לקבוצה בסיבוב) ופלייאוף תחתון שבו 4 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 3 מחזורים כל אחד, שכוללים תוספת של 10 ו-6 מחזורים לעונה הסדירה בהתאמה ובסה"כ 28 ו-24 מחזורים בהתאמה (24 משחקים לקבוצה בפלייאוף העליון ו-22 בתחתון). לפי תקנון האליפות האקדמיה לכדורגל בנות לא יכלה לרדת ליגה.
בעונה זו ניתן לכל קבוצה לצרף 3 שחקניות זרות. בנוסף, חייבו כל קבוצה לרשום בטופס המשחק לפחות שתי שחקניות ישראליות מתחת לגיל 20 ולשתף אותן במשחק לפחות 45 דקות (במצטבר).
מ.כ. רמת השרון, אלופת העונה הקודמת, לא הצליחה להגן על תוארה.
מ.ס. קריית גת זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדותיה.
בנות סכנין סיימה אחרונה וירדה לליגה הלאומית.
טבלת הליגה בסיום העונה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
פלייאוף עליון
| 1 | מ.ס. קריית גת | 24 | 18 | 3 | 3 | 74 | 17 | 57 | 57 | העפילה לשלב המוקדמות של ליגת האלופות בכדורגל נשים |
| 2 | מ.כ. רמת השרון | 24 | 15 | 2 | 7 | 51 | 18 | 33 | 47 |  |
| 3 | אס"א תל אביב | 24 | 14 | 3 | 7 | 56 | 38 | 18 | 45 |  |
| 4 | מכבי כישרונות חדרה | 24 | 14 | 2 | 8 | 54 | 32 | 22 | 44 |  |
| 5 | הפועל עירוני פתח תקווה | 24 | 10 | 3 | 11 | 41 | 26 | 15 | 33 |  |
פלייאוף תחתון
| 6 | מכבי חולון | 22 | 10 | 3 | 9 | 42 | 52 | 10- | 33 |  |
| 7 | האקדמיה לכדורגל בנות | 22 | 10 | 2 | 10 | 43 | 23 | 20 | 32 |  |
| 8 | בנות נתניה | 22 | 2 | 1 | 19 | 13 | 62 | 49- | 7 |  |
| 9 | בנות סכנין | 22 | 1 | 1 | 20 | 9 | 115 | 106- | 4 | ירדה ליגה |
מלכת השערים

| מקום | שם | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ישראל דברת בנדל | מ.ס. קריית גת | 26 |
| 2 | ג'מייקה שקירה דונקן | מכבי כישרונות חדרה | 21 |
| 3 | ברזיל מורה קוטיניו פררה | מכבי חולון | 19 |
| 4 | ארגנטינה דניאלה אוגרטה | הפועל עירוני פתח תקווה | 16 |
| 5 | ישראל ערבה שחף | מ.כ. רמת השרון | 15 |
ראו גם

גביע המדינה בכדורגל נשים 2016/2017
עמארה

| --- | --- |

 מדינה:  עיראק עיראק
 מחוז:  מיסאן
 תאריך ייסוד:  1860 
 גובה:  12 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  511,500 (2015)
 קואורדינטות:  31°50′00″N 47°09′00″E﻿ / ﻿31.833333333333°N 47.15°E﻿ / 31.833333333333; 47.15 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת עיראק מוגדלת) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. עמארה(למפת עיראק רגילה) בגדאד מוסול בצרה ארביל כירכוכ פלוג'ה סולימאניה כרבלא נג'ף רמאדי טורקיה סוריה יר. ערב הסעודית כווית איראן המ. הפ. עמארה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
עמארה (בערבית: ٱلْعَمَارَة) היא עיר בדרום-מזרח עיראק ובירת מחוז מיסאן. עמארה ממוקמת על רכס נמוך ואדמות הביצות בין החידקל לפרת, דרומית לבגדאד וכ-50 קילומטרים (31 מייל) מגבול איראן–עיראק.
אוכלוסיית העיר מנתה כ-340,000 ב-2002, 420,000 ב-2005 ו-1,100,000 ב-2020. עמארה היא מרכז מסחר מרכזי לאזור החקלאי שמסביב, וידועה בסחורות ארוגות וכלי כסף. המוצרים הכלכליים העיקריים המיוצרים בצפון עמארה הם דגני חורף כגון חיטה ושעורה, וכן ייצור הקשור לכבשים ולסוסים.
היסטוריה

העיר נוסדה בשנות ה-60 של המאה ה-19 כמוצב צבאי עות'מאני שממנו ניסתה האימפריה לשלוט על השבטים המקומיים.
בשנת 1915 נכבשה עמארה על ידי הבריטים במסגרת מלחמת העולם הראשונה. לפני מהפכת 14 ביולי 1958 עמארה הייתה ידועה בשיטה הפיאודלית שלה עם בעלי אחוזות מקומיות בהפעילו מיליציות פרטיות.
עבדול רחים אל-רחמני ייסד את חנות הספרים הראשונה בעמארה ב-1922, ואת בית הקולנוע הראשון בעיר ב-1950.
העיר הייתה מוקד לקרבות רבים במלחמת איראן–עיראק.
לאחר מלחמת המפרץ, עמארה הייתה מוקד משמעותי גם במרידות הלאומיות כנגד סדאם חוסיין. מורדים רבים ברחבי עיראק נסוגו למקלטים בטוחים באזור עמארה. רבים נהרגו ונקברו בקבר אחים מחוץ לעיר. סדאם חוסיין גם נקט בטקטיקה של ניקוז הביצות המקיפות את עמארה וניקוז המים מאזור עמארה.
הערות שוליים

1 2  Kjeilen, Tore. "Al Amarah". Encyclopaedia of the Orient. אורכב מ-המקור ב-21 באוקטובר 2006. נבדק ב-2006-10-20. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  "Al 'Amarah". Encarta Online Encyclopedia. Microsoft. 2001. נבדק ב-2006-10-20.
↑  "al-'Amarah". Encyclopædia Britannica. נבדק ב-2006-10-20.
↑  Muhammad, Zayer (2009). Hayati Fi al-Iraq: Thikrayat Awal Tabeeb Iraqi Sakan al-Siweed [My life in Iraq: The memories of the first Iraqi doctor in Sweden] (בערבית). al-Markaz al-Arabi al-Duwali Lil I'lam. ISBN 9789775783264.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007480086605171  GND: 7608639-2  LCCN: n2002163702  VIAF: 236590240   WorldCat (עם VIAF): 236590240
עמק ויניאלס

עמק ויניאלס (בספרדית: Valle de Viñales) הוא עמק קרסטי המשתרע על שטח של 132 קמ"ר במחוז פינאר דל ריו במערב קובה. העמק הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 1999.
ייחודו של העמק בתופעה גאומורפולוגית המכונה מוֹגוֹטֶה - גבעות עשויות אבן גיר, שגובהן עד 25 מ' וקוטרן אינו עולה על 200 מ', המבצבצות בעמק השטוח. הגבעות נוצרו כתוצאה מסחיפה, בתהליך שהחל לפני 170 מיליון שנים. בדומה לאזורים קרסטיים אחרים, גם בעמק ויניאלס מערות נטיפים, ובהן מערת האינדיאני (Cueva del Indio), שבה זורם נהר תת-קרקעי.
בעמק התגלו גם מאובנים של אמוניטים, דגים ודינוזאורים. בשנת 1961 צייר האמן לאוויחילדו גונסאלס מוריו ציור קיר ענק לאורך 180 מ' ובגובה של 120 מ' בדופן של מוגוטה שתי האחיות (Mogote dos Hermanas), המתאר את ההתפתחות האבולוציונית במקום. הציור מכונה "מוּרָאל דה לה פרהיסטוריה" ("ציור הקיר של הפרהיסטוריה").
בעמק גדלים גם 17 מיני צמחים אנדמיים. עם הצמחים נמנה ה-Microcycas calocoma, מין מסדרת הציקסינים, שכמעט לא השתנה מאז תקופת הקרבון.
על אף תופעות הטבע, אונסק"ו הכריז עליו כאתר מורשת עולמית ב-1999 דווקא בשל פעילות האדם בו - החקלאות המסורתית (במיוחד גידולי הטבק) והאדריכלות המקומית. במערות שבמורדות הגבעות ישבו בני אדם כבר לפני הכיבוש הספרדי של קובה. בראשית ההתיישבות הספרדית בעמק, במאה ה-17, הקימו בו הספרדים חוות גדולות לגידול בקר, שנסמכו בעיקר על כוח עבודה של עבדים מאפריקה. עבדים נמלטים שכונו "סימרונס" (Cimarrones), מצאו לעיתים מקלט במערות בעמק.
עד מהרה החליפו גידולי הטבק את הבקר, ומסילת הרכבת המערבית (Ferrocarril del
Oeste) ממנה לא נותר כמעט דבר, נסללה בעמק ב-1882.
הטבק מהווה את הענף העיקרי ל-8,000 תושבי העמק עד היום, ומטעי הטבק הם חלק בלתי נפרד מנוף העמק. בנוסף, מגדלים בו גם קפה ומניהוט (יוקה), אך בהיקף קטן בהרבה.
עירית בולקא

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 במרץ 1954 (בת 70) 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1970
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  מוזיקת פופ
 שפה מועדפת:  עברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
עירית בולקא (נולדה ב-19 במרץ 1954) היא זמרת ישראלית.
ביוגרפיה

בילדותה שרה עירית בולקא במקהלת צדיקוב, ובהמשך, בעת שירותה הצבאי הייתה חברה בלהקת גייסות השריון. היא ביצעה בתקופה זו כמה תפקידי סולו, הידוע בהם הוא לשיר "האם השלישית" (למילים של נתן אלתרמן ולחן של יאיר רוזנבלום).
בשנת 1974 הצטרפה בולקא ללהקת הנשמות הטהורות, לצד יורם ירוחמי ונתן כהן. בולקא החליפה את חברת הלהקה נאוה ברוכין אשר פרשה ממנה זמן קצר לפני צאת אלבומם הראשון והיחיד.. אחר כך שרה בקביעות בג'ינגלים עבור פרסומות ברדיו.
במאי 1977 הוציאה לרדיו את "אהבה קטנה שלנו" (מילים ולחן: גידי קורן), שזכה להצלחה ודורג במקום ה-27 במצעד הפזמונים השנתי תשל"ז של רשת ג'. ואחר כך את השיר "מוכרת פרחים קטנה (מילים: נתן יונתן, לחן: גידי קורן).
בינואר 1979 השתתפה בפסטיבל הזמר והפזמון, וביצעה יחד עם ויקי תבור את השיר "שיר לי שירי לי" (מילים ולחן: יאיר קלינגר, עיבוד: משה זורמן). בקיץ אותה שנה הוציאה לרדיו את "אל תלך עכשיו", שהלחינה בעצמה למילים של ענת שרתוק, ועיבוד של שרה שוהם. ובעקבותיו יצא במופע.
בקיץ 1980 הוציאה לרדיו שיר נוסף שכתבה והלחינה, "אנא סלח" (עיבוד והפקה: אילן מוכיח).
במרץ 1981 השתתפה בולקא בתחרות הקדם אירוויזיון וביצעה את השיר "מונה ליזה" (מילים: יואל ריפל, לחן ועיבוד: שוקי לוי) שהגיע למקום השמיני בתחרות.
בתחילת 1982 הוציאה לרדיו את "לילה קר" (מילים: יורם טהרלב, לחן: יואל לרנר, עיבוד: משה לוי). באפריל אותה שנה השתתפה בקדם אירוויזיון כאחת מארבעת זמרי הליווי בשיר "רומנטיקה", שביצע צביקה פיק.
ב-1983 יצא אלבום הבכורה של נתן כהן, בו ביצעו יחד דואט בשם "שני קולות".
בתחילת 1984 הוציאה את "אדון שלי" למילים לחן ועיבוד של נתן כהן. השיר זכה להצלחה יחסית במצעדים. בסוף אותה שנה הוציאה לרדיו את "כמו שני זרים" (מילים: רימונה די-נור, לחן: נתן כהן).
במהלך שנות ה-80 החלה בולקא בתהליך חזרה בתשובה, ועקב כך החלה להופיע רק בפני נשים.
בשנת 2014 הוציאה אלבום בכורה בהפקתו של נתן כהן, אשר גם הלחין חלק משיריו, והחלה להופיע שוב גם בפני קהל מעורב של נשים וגברים.
חיים אישיים

בגיל צעיר התחתנה אך התגרשה לאחר זמן קצר. בשנת 1984 התחתנה בשנית והתגרשה גם כן ולה שני בנים מנישואים אלה.
הערות שוליים

↑  איתמר זהר, למה האלבום היחיד והמיוחד של "הנשמות הטהורות" יצא רק אחרי שהלהקה התפרקה?, באתר הארץ, 28 במאי 2017
↑  צלילה קרן-ינאי, מלכת הג'ינגל, מעריב, 6 ביוני 1978
↑  עירית -"קצת אחרת", מעריב, 16 באוגוסט 1979
↑  יואב קוטנר, לקסיפופ: מאניישטיין ועד תפוח, מעריב, 10 בספטמבר 1980
↑  יעקב בר-און, ‏כוכבת "הנשמות הטהורות" על ההופעות במלחמת יום כיפור: "ראינו גופות בשטח", באתר מעריב אונליין, 2 במאי 2018
1 2  איילת קליין כהן, נשמה טהורה: עירית בולקא מגשימה את החלום, באתר nrg‏, 28 בדצמבר 2014
↑  רונית הורביץ, רוק עם אלוהים, חדשות, 4 ביוני 1992
↑  חתונה בקפריסין, שמחה בחל־אביב, חדשות, 31 במאי 1984
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312888005171  ISNI: 0000 0003 6928 6994  MusicBrainz: 86acdc94-c905-49e3-b623-5864ba165cb3  VIAF: 242352895   WorldCat (עם VIAF): 242352895
פאול פלוסמן

פאול פלוסמן (בגרמנית: Paul Flussmann‏ 14 ביוני 1900 - פברואר 1977) היה שחקן טניס שולחן יהודי-אוסטרי, בעל 8 מדליות באליפויות עולם בטניס שולחן, מהן 3 כסף ו-5 ארד. פעמיים ברציפות אלוף אוסטריה (1927 ו-1928). היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן.
ביוגרפיה

פלוסמן נולד וגדל בווינה, בן למשפחה יהודית. הוא התאמן במועדון הספורט של הכח וינה. בדצמבר 1925 הוא נישא לסטניסלווה רייס (נולדה ב-2 ביוני 1892).
במסגרת אליפות הבינלאומית השנייה בטניס שולחן שנערכה בברלין, גרמניה ב-16 בינואר 1926 היה בין מייסדי הפדרציה הבינלאומית לטניס שולחן, שארגנה בשלב הראשון את הקונגרס הראשון בטניס שולחן שבו דנו בנושא הציוד, עקרונות וחוקי המשחק ואת אליפות העולם הראשונה שנערכה בלונדון, אנגליה בתחילת דצמבר אותה שנה. באליפות הוא זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף בטורניר הקבוצתי ומדליית ארד בטורניר זוגות ביחד עם מוניו פילינגר.
באליפות העולם שנערכה בסטוקהולם שוודיה בשנת 1928 הוא זכה שוב בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בטורניר הקבוצתי ומדליית ארד בטורניר ביחידים.
באליפות העולם שנערכה בבודפשט הונגריה בשנת 1929 הוא זכה במדליית כסף בטורניר הקבוצתי בפעם השלישית ברציפות.
באליפות העולם שנערכה בבאדן בשנת 1933 הוא זכה שוב בשתי מדליות ארד בטורניר בזוגות ביחד עם ארווין קוהן היהודי ובטורניר הקבוצתי.
בשנות ה-30 הוא הקים מועדון טניס שולחן שבו אימן בין היתר את ריצ'רד ברגמן, קרל פישר, יעקב טרטקובר ופרי וייס.
לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה בסוף שנת 1938 הוא ברח לארצות הברית.
הערות שוליים

↑  Wiesław Pięta, Aleksandra Pięta, Czech and Polish Table Tennis Players of Jewish Origin in International Competition (1926-1957), PHYSICAL CULTURE AND SPORT. STUDIES AND RESEARCH (באנגלית)
פאבל בלייב

| --- | --- |

 לידה:  26 ביוני 1925 כפר במחוז וולוגדה ברית המועצות
 פטירה:  10 בינואר 1970 (בגיל 44) מוסקבה, ברה"מ 
 מידע כללי
 בשירות:  קוסמונאוט בשירות תוכנית החלל הסובייטית 
 לאום:  ברית המועצות ברית המועצות
 השכלה:  Yeysk Higher Military Aviation Institute (1945)  אקדמיית חיל האוויר ע"ש גגארין (1959) 
 עיסוק בעבר:  טייס קרב
 תקופת השירות:  1960 – מסיבות בריאותיות ב-1967
 דרגה:  קולונל בחיל האוויר הסובייטי
 זמן שהייה בחלל:  יממה 2 שעות ו-2 דקות
 משימות
 ווסחוד 2
 
 עיטורים
  
 
פאבל בלייב (ברוסית: Павел Иванович Беляев‏ 26 ביוני 1925 - 10 בינואר 1970) היה קוסמונאוט סובייטי. הוא השתתף בטיסה הראשונה בה בוצעה יציאה מהחללית אל החלל החיצון.
פאבל בלייב נולד בכפר במחוז וולוגדה. בשנת 1942, לאחר סיום עשר שנות לימוד, החל לעבוד במפעל לייצור נשק. בשנת 1943 הוא התנדב לצבא האדום ונשלח לבית הספר לטיסה. את לימודיו הוא סיים ביוני 1945 ונשלח למזרח הרחוק בו החלה מלחמת ברית המועצות - יפן. לאחר סיום הלחימה הוא הוצב ביחידות שונות של חיל האוויר הסובייטי בעיקר באזור סיביר.
בשנת 1956 בלייב נשלח ללימודים באקדמיה הצבאית של חיל האוויר. עם סיומה בשנת 1959 הוא נכלל בקבוצת הטייסים שהחלו להתכונן לטיסות לחלל. בלייב נכלל בקבוצה הראשונה של הקוסמונאוטים העתידיים.
ב-18 במרץ 1965 הוא היה על סיפון החללית ווסחוד 2 ששוגרה לחלל. ביחד איתו כטייס היה אלכסיי לאונוב. במהלך הטיסה אלכסיי לאונוב ביצע לראשונה בעולם יציאה מהחללית לחלל הפתוח. במהלך הנחיתה על כדור הארץ מערכת הנחיתה האוטומטית כשלה ובלייב היה צריך לבצע את הנחיתה באופן ידני.
בהמשך, בלייב השלים קורס הכנות לטיסות על חללית מדגם סויוז. הוא היה בין המועמדים לטיסה לכיוון הירח, אך תוכנית זו בוטלה מסיבות טכניות. במרץ 1967 בלייב הוצא מסגל הקוסמונאוטים מסיבות בריאותיות. הוא המשיך לכהן בתפקידים שונים במערכת החלל הסובייטית.
בלייב נפטר בשנת 1970 עקב דלקת הצפק ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.
לזכרו נקראו מכתש על הירח ואסטרואיד.
פאול צאפּ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  18 באפריל 1904 באד הרצפלד, פרובינציית הסן-נסאו, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  4 בפברואר 1999 (בגיל 94) באד ארולזן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית, גרמניה הנאצית, גרמניה המערבית 
 עיטורים
 צלב ההצטיינות במלחמה  צלב הברזל, דרגה שנייה 
 
פאול יוהנס צאפ (בגרמנית: Paul Johannes Zapp‏; 18 באפריל 1904 - 4 בפברואר 1999) היה אובר-שטורמבאנפיהרר, מפקד זונדרקומנדו 11A, שהיה חלק מאיינזצגרופן D, חבר באס אס ואחראי לרצח המונים של יהודים בשטחי ברית המועצות (מולדובה, אוקראינה וחצי האי קרים) במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

צאפ נולד בהספלד (הסה) כבן ליצרן. הוא בילה את נעוריו בקאסל. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון, סיים התמחות בדויטשה בנק ולאחר מכן עבד בעבודה מסחרית עבור חברות שונות. לפני שמצא עצמו מובטל ב-1931, עבד כסגן ראש המחלקה במזכירות א. בורוויג לוקומוטיבנוורקה בברלין. בתקופת ההבטלה למד פילוסופיה והיסטוריה באוניברסיטת ברלין במשך כמה סמסטרים. בקיץ 1933, כשהיה מזכירו הפרטי של יעקב וילהלם האואר, לקח על עצמו את ניהול תנועת האמונה הגרמנית בטיבינגן, שנוסדה על ידי האואר. ב-1934, בהשפעתו של האואר, צאפ עזב את הכנסייה והצטרף לאס.אס ולאס.די. בשנת 1937 הצטרף ל-SD בברנאו שליד ברלין, צאפ שימש כמדריך והיה מעורב בהכשרה אידאולוגית של אנשי SD עד תחילת המלחמה.
עם תחילת המלחמה נגד ברית המועצות השתלט צאפ על ההנהגה של זונדרקומנדו 11א בתוך איינזצגרופה D. מאפריל 1944 צאפ היה המנהיג האחרון של ה-SD בדרזדן.
אוטו אולנדורף, מפקד איינזצגרופה D, הורה לפאול צאפ להוציא להורג את ראשי היהודים בגטו. ב-1 באוגוסט 1941 בא למפקדת הגטו פאול צאפ, ותבע לקבל תוך שעות ספורות 250 גברים ו-200 נשים לצורכי עבודה. החיילים הרומנים אספו כאלפיים המועמדים שמוינו על ידי צאפ, כשהגרמני מעדיף גברים אינטלקטואליים ונשים יפות ולבסוף יצאו בליווי שלושה חיילים. צאפ הבטיח ליהודים, שהם נחוצים לעבודה. היהודים הסעו במשאיות למקום, שנבחר על ידי צאפ ובו כבר נחפרו מראש שני בורות עגולים ועמוקים. ההוצאות להורג בוצעו על ידי ארבע כיתות ובכל כיתה שישה עד שמונה חיילים - אחת הכיתות הייתה מורכבת מרומנים. לפי בקשתו של צאפ, על ההוצאות להורג פיקד סגן ברנהרד.
בערבו של אותו יום שבו 39 מהמבוגרים יותר מבין הגברים וסיפרו שכל היתר נורו ליד ויסטרניצ'ן, הוטלו לתוך תעלה נגד טנקים של הסובייטים והם כיסו אותם באדמה ונשלחו להודיע על כך. למחרת הגיע גם הסגן ואישר זאת. נשיא הקהילה עם עשרים יהודים יצאו למקום, שם כיסו היטב את הגופות באדמה. באירוע זה נרצח גם הרומני יון כרמן, שהגיע לגטו בליווי רעייתו היהודייה.
מידע זה התגלה במהלך משפטם של מפקדי האינזצקומנדו 11A פאול צאפ, לאו קרל אאוגן, הרוזן פון דר רקה, נואה קרל היינריך ומוהלמאייר גאורג הרמן במינכן, בפברואר 1970.
בשנת 1967 נעצר צאפ – שחי בעבר תחת השם פרידריך בוהם בעיירה בברה, נשפט ונידון למאסר עולם על ידי בית המשפט המחוזי של מינכן ב-26 בפברואר 1970. בבית המשפט הסביר צאפ כי דאגתו הייתה להקל ככל האפשר על הקורבנות – שכן הם יצטרכו למות. "לרגל הוצאה להורג גדולה בניקולייב, הוא ניסה לירות ביהודי שקפץ לבור ללא השפעה, אבל זה לא היה מתוך שנאה גזענית, אלא מתוך רחמים. הוא רצה לחוס על האדם שנחנק בצורה אומללה מתחת להרי הגופות."
פאול צאפ שוחרר מהכלא ב-27 בינואר 1986 וחי בעיירה בברה עד מותה של אשתו השנייה, מריאן בראון, בשנת 1988. עד מותו בשנת 1999 הוא חי בבאד ארולזן ורודן, הוא נקבר בנידרולה.
הערות שוליים

↑  תולדות השואה - רומניה, כרך א', עמוד 636
↑  Pinkas Hakehillot Romania (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 122901452  ISNI: 0000 0000 2213 4772  SUDOC: 25283920X  VIAF: 3366290   WorldCat (עם VIAF): 3366290
עונת 1956/1957 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  27 באוקטובר 1956
 תאריך סיום:  13 באפריל 1957
 מספר קבוצות:  8
 מספר משחקים לקבוצה:  72
 דראפט 1956
 בחירה ראשונה:  סיהוגו גרין
 על ידי:  רוצ'סטר רויאלס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  בוסטון סלטיקס
 MVP של העונה הסדירה:  בוב קוזי (בוסטון סלטיקס)
 מלך הסלים:  פול אריזין (פילדלפיה ווריורס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  בוסטון סלטיקס
 אלופת המערב:  סנט לואיס הוקס
 סדרת הגמר
 אלופה:  בוסטון סלטיקס
 MVP של סדרת הגמר:  לא נבחר
 → 1955/19561957/1958 ←
 
עונת 1956/1957 היא העונה ה-11 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה הראשונה של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שגברה בסדרת הגמר על סנט לואיס הוקס בתוצאה 4-3. טום היינסון, בעונת הרוקי שלו, הוביל את קלעי האלופה בסדרת הגמר עם 24 נקודות בממוצע למשחק, ועזרו לו ביל שרמן ובוב קוזי עם 21.9 ו-20.7 נקודות למשחק, בהתאמה. ביל ראסל, גם כן כרוקי, העמיד במהלך הסדרה ממוצעים של 13.3 נקודות ו-22.9 ריבאונדים למשחק. בסיום העונה זכה קוזי בפרס ה-MVP של העונה הסדירה, לאחר שקלע 20.6 נקודות וחילק 7.5 אסיסטים למשחק לאורך העונה.
דראפט 1956

בדראפט ה-NBA, שהתקיים ב-30 באפריל 1956 בעיר ניו יורק, נבחרו בסך הכול 92 שחקנים, מתוכם 28 שיחקו בליגת ה-NBA. לפני הדראפט בחרה בוסטון סלטיקס כבחירה טריטוריאלית את טום היינסון, שבסיום העונה זכה בתואר רוקי השנה ב-NBA. בבחירה הראשונה לקחה קבוצת רוצ'סטר רויאלס את סיהוגו "סי" גרין. ביל ראסל נבחר על ידי סנט לואיס הוקס בבחירה השנייה, אך הועבר לסלטיקס בתמורה לאד מקאולי וקליף הייגן. בבחירה הרביעית נבחר שחקן האולסטאר וילי נאולס, ובבחירה ה-13 נלקח קיי סי ג'ונס. היינסון, ראסל וג'ונס הוצגו לאחר פרישתם בהיכל התהילה של הכדורסל, כמו גם הבחירה ה-58 סם ג'ונס והבחירה ה-90 אלג'ין ביילור, שחזרו למכללות למרות שנבחרו בדראפט. ג'ונס נבחר שנית בדראפט 1957 (בחירה שמינית), וביילור בדראפט 1958 (בחירה ראשונה).
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 14 סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏T | טום היינסון | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת הולי קרוס | בוסטון סלטיקס |
| 1 | סיהוגו גרין | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דוקיין | רוצ'סטר רויאלס |
| 2 | ביל ראסל | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סן פרנסיסקו | סנט לואיס הוקס (הועבר לבוסטון סלטיקס) |
| 3 | ג'ים פקסון האב | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דייטון | מיניאפוליס לייקרס |
| 4 | רוני שבליק | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית | ניו יורק ניקס |
| 5 | ג'ו הולאפ | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון | סירקיוז נשיונלס |
| 6 | רון סובישיק | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דה פול | פורט ויין פיסטונס (הועבר לניו יורק ניקס) |
| 7 | האל ליר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת טמפל | פילדלפיה ווריורס |
אולסטאר 1957

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-15 בינואר 1957 בבוסטון, מסצ'וסטס. את סגלי הקבוצות בחרו עיתונאים מרחבי ארצות הברית, ואת החמישיות הפותחות בחרו מאמני קבוצות האולסטאר.
המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ובובי וונזר מרוצ'סטר רויאלס. חמישיית המזרח כללה את בוב קוזי, ביל שרמן, פול אריזין, הארי גלאטין ודולף שייז, וחמישיית המערב כללה את סלייטר מרטין, דיק גרמייקר, ג'ורג' יארדלי, מוריס סטוקס ובוב פטיט. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 109–97, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה בוב קוזי, שקלע 10 נקודות וחילק 7 אסיסטים עבור הקבוצה המנצחת.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 44 | 28 | 0.611 | - |
| 2 | סירקיוז נשיונלס* | 38 | 34 | 0.528 | 6 |
| 3 | פילדלפיה ווריורס* | 37 | 35 | 0.514 | 7 |
| 4 | ניו יורק ניקס | 36 | 36 | 0.500 | 8 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סנט לואיס הוקס* | 34 | 38 | 0.472 | - |
| 2 | מיניאפוליס לייקרס* | 34 | 38 | 0.472 | - |
| 3 | פורט ויין פיסטונס* | 34 | 38 | 0.472 | - |
| 4 | רוצ'סטר רויאלס | 31 | 41 | 0.431 | 3 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | פול אריזין | פילדלפיה ווריורס | 25.6 |
| ריבאונדים למשחק | ביל ראסל | בוסטון סלטיקס | 19.6 |
| אסיסטים למשחק | בוב קוזי | בוסטון סלטיקס | 7.5 |
| אחוזים מהשדה | ניל ג'ונסטון | פילדלפיה ווריורס | 44.7% |
| אחוזים מקו העונשין | ביל שרמן | בוסטון סלטיקס | 90.5% |
| נקודות מדד | בוב פטיט | סנט לואיס הוקס | 28.0 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - בוב קוזי, בוסטון סלטיקס
רוקי העונה - טום היינסון, בוסטון סלטיקס
פרסים > חמישיות העונה

| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


בוב קוזי (בוסטון סלטיקס): סלייטר מרטין (סנט לואיס הוקס)
ביל שרמן (בוסטון סלטיקס): דיק גרמייקר (מיניאפוליס לייקרס)
פול אריזין (פילדלפיה ווריורס): ג'ורג' יארדלי (פורט ויין פיסטונס)
דולף שייז (סירקיוז נשיונלס): מוריס סטוקס (רוצ'סטר רויאלס)
בוב פטיט (סנט לואיס הוקס): ניל ג'ונסטון (פילדלפיה ווריורס)