stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייר דולומיטי
הערות שוליים

↑  Air Dolomiti Fleet Details and History, www.planespotters.net (באנגלית)
| קבוצת לופטהנזה |
| --- | --- | --- |
| חברות | לופטהנזה • אוסטריאן איירליינס • סוויס • יורווינגס • לופטהנזה קרגו | לוגו לופטהנזה |
| לופטהנזה רגיונל | לופטהנזה סיטי ליין • אייר דולומיטי | לוגו לופטהנזה |
| חברות בבעלות חלקית | בראסלס איירליינס • סאן אקספרס • AeroLogic | לוגו לופטהנזה |
אוטו אדם

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  17 באוקטובר 1928 קלוז'-נאפוקה, ממלכת רומניה 
 פטירה:  9 באפריל 2010 (בגיל 81) בודפשט, הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות פרקשרטי בבודפשט 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה לתאטרון ולקולנוע (1952) 
 פרסים והוקרה:  פרס קושוט (1965)  פרס יאסאי מארי (1954)  פרס יאסאי מארי (1960) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אוטו אדם (מקודם קוהן - הגרסה ההונגרית-אוסטרית לכהן, בהונגרית: Ádám Ottó; קלוז', 17 באוקטובר 1928 – בודפשט, 9 באפריל 2010) היה במאי תיאטרון ובמאי קולנוע יהודי-הונגרי, מנהל תיאטרון, מרצה, זוכה פרס האמן המצטיין, פרס האמן הדגול, "פרס מארי יאסאי" (הפרס הגבוה בהונגריה לאמנות הבמה) ופרס קושוט (פרס המקביל בהונגריה לפרס ישראל), פרופסור אמריטוס.
קורות חיים

אוטו אדם נולד במשפחה יהודית שמרנית כבנם של דיולה קוהן ושל אירן יעקוּּבר בשם ז'יגמונד קוהן (כהן).  בשנת 1944, הוא ומשפחתו גורשו למחנה הריכוז ברגן בלזן. אוטו הצליח לשרוד ולאחר שחזר להונגריה, למד פסיכולוגיה כסטודנט בפקולטה למדעי הרוח בקלוז'-נאפוקה. לאחר מכן עבר לאוניברסיטה ללימודי רפואה. כעבור שנתיים נסע לבודפשט והתקבל לאוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע. הוא סיים ב-1952 עם תואר בבימוי. בסיום לימודיו קיבל חוזה מתיאטרון מדאץ' (על שם הסופר ומחזאי אימרה מדאץ'). בשנת 1953 הפך לבמאי הראשי של התיאטרון הלאומי של סגד. משנת 1956 כיהן שוב כבמאי תיאטרון מאדץ', לימים הבמאי הראשי שלו ומ-1972 עד 1989, עד לפרישתו, היה מנכ"ל התיאטרון. הוא לימד באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע מאז 1959. משנת 1964 היה סגן הרקטור. משנים 2000 היה פרופסור אמריטוס. ב-8 בנובמבר 2012 נחשף לוח זיכרון בביתו דאז ברחוב גאלאמב 4 ברובע 5 בבודפשט. הוא הובא למנוחות בבית הקברות היהודי פרקשרט, שם נפרדו ממנו שחקנים ובמאים רבים. אשתו הייתה מאריה קלמאר. ילדיהם הם אגנש אדם (1952) וג'רג' אדם (1955), כלתו רחל אדם ונכדתו אסתר אדם.
יצירתו

אוטו אדם ביטא את האידיאלים של ההומניזם הבורגני באמצעות ריאליזם לירי, פסיכולוגי. הוא ראה את הגילוי והטיפוח של מסורות דרמטיות הונגריות כמשימה החיונית שלו. הדרמות של הסופר ומחזאי (ורופא) לאסלו נמט מילאו תפקיד מרכזי ביצירתו.
הפקות התיאטרון שלו

מספר הצגות הבכורה שלו הרשומות במאגר התיאטרון : 97
Shakespeare: Hamlet
Othello (1971)
Othello (1973)
Szentivánéji álom
Molière: Nők iskolája
Don Juan
Gorkij: Éjjeli menedékhely
Vassza Zseleznova
Kispolgárok (1954)
Kispolgárok (1964)
Kispolgárok (1984)
Nyaralók
Csehov: Cseresznyéskert
Ványa bácsi
Három nővér
Sirály
A medve
Leánykérés
Jubileum
Gogol: A revizor
Dürrenmatt: A nagy Romulus
Miller: Pillantás a hídról
Schiller: Ármány és szerelem
Németh László: Mathiász panzió
Széchenyi
Bodnárné
Petőfi Mezőberényben
Az áruló
Jókai: Holdkóros szerelmesek
Bródy: A medikus
Sütő András: Egy lócsiszár virágvasárnapja
Csillag a máglyán
Csiky: Mákvirágok
Szomory: II. Lajos király
Hermelin
Vészi: Varjú doktor
Kálmán: Csárdáskirálynő
Mrożek: Ház a határon
Görgey: Galopp a vérmezőn
Gyurkovics: Fészekalja
Háy Gyula: Isten, császár, paraszt
Illyés Gyula: Sorsválasztók
Móricz: Légy jó mindhalálig
Szép Ernő: Patika
Karinthy Ferenc: Hosszú weekend
Pesten
Budán
Gellérthegyi álmok
Molnár Ferenc: A doktor úr
Üvegcipő
Hubay: Ők tudják, mi a szerelem
Felismerés és búcsú
Zelk: Az ezernevű lány
Fehér Klára: Furcsa éjszaka
Brecht: A kaukázusi krétakör
Koldusopera
A szecsuáni jólélek
G. B. Shaw: Pygmalion
Sosem lehet tudni
Tanner John házassága
Az ördög cimborája
Warrenné mestersége
Olyan szép, hogy nem is lehet igaz
Wilde: Bunbury
Christie: Az egérfogó
Simon: Mezítláb a parkban
Verdi: Álarcosbál
Dickens: Copperfield Dávid
Tennessee Williams: Hosszú búcsú
Hervé: Nebáncsvirág
Goodrich-Hackett: Anna Frank naplója
Harwood: Az öltöztető
Leigh: La Mancha lovagja
Gibson: Libikóka
Szophoklész: Oidipus király
Kerr: Mary, Mary
Kornejcsuk: Ukrajna sztyeppéin
Kron: Halott hölgy
De Filippo: Vannak még kísértetek
Hartog: Családi ágy
Sebastian: Névtelen csillag
Török Tamás: Dél keresztje
Mesterházi Lajos: Üzenet
Panova: Búcsú a fehér éjszakáktól
Büchner: Danton halála
Mérimée: A művésznő hintaja
Menny és pokol
Az asszony-ördög
Jones-Shmith: Ez fantasztikus
סרטיו > עלילתיים

כוכב על המדורה (1979)
סרטיו > טלוויזיה

הם יודעים מהי אהבה (1964)
Csiribiri (1964)
מים (1969)
חברו של השטן (1973)
חלומות בגבעת גלרט (1975)
גליליי (1977)
שני בויאי (1978)
הם יודעים, מהי אהבה (1983)
יוזף השני (1985)
בברק (1986)
משפט חבר מושבעים (1991)
פרסים

פרס מרי יאסאי (1954, 1960)
פרס קושוט (1965)
פרס האמן המצטיין (1970)
פרס האמן הדגול (1979)
צלב אמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה (1998)
פרס מפעל חיים מיהאי טאנצ'יץ' (2008)
לקריאה נוספת

אוטו אדם מת. Népszabadság Online, 10 באפריל 2010
אוטו אדם, המנכ"ל לשעבר של תיאטרון מאדץ', הלך לעולמו. Origo.hu, 9 באפריל 2010
כתבים על אוטו אדם באתר האינטרנט של תיאטרון מדאץ'
Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה. 1994) ISBN 963-05-6635-4
לקריאה נוספת > ראו גם

טמאש קולטאי : התיאטרון היפה של אוטו אדם: חוקר תיאטרון. מחקרים על התיאטרון ההונגרי של היום. בודפשט, 1978, הוצאת גונדולט.
טמאש טאריאן : אוטו אדם (1928–2010). 2010
מאגר תיאטרון
הערות שוליים

1 2  A hétórás vendég: Kerényi Imre (Heti TV, 2017.04.25)
↑  "Turán Róbert (BEN TURÁN, B. Turán)". turanrobert.hu.
↑  "Nánay István: A szépség és a harmónia elkötelezettje". szinhaz.net (בהונגרית).
↑  Fidelio/MTI (2012-11-08). "Emléktábla Ádám Ottó tiszteletére". Fidelio. אורכב מ-המקור ב-2014-01-14.
↑  "Ádám Ottó - Névpont.hu". Névpont.hu.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 10414517X  ISNI: 0000 0000 7931 2592  VIAF: 121370318   WorldCat (עם VIAF): 121370318 
לוח הזיכרון של אוטו אדם במעונו הקודם, דאז ברחוב גאלאמב 4
אוסליידיס מננדס

אוסליידיס מננדס (בספרדית: Osleidys Menéndez; נולדה ב-14 בנובמבר 1979) היא אתלטית קובנית. היא אלופה אולימפית (אתונה 2004), פעמיים אלופת העולם (אדמונטון 2001 והלסינקי 2005) ושיאנית עולם (2001–2008) בהטלת כידון.
ביוגרפיה

מננדס נולדה במרטי שבקובה.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה מננדס במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 66.18 מטר, אחרי טרינה הטסטאד מנורווגיה (68.91 מטר) ומירלה מנג'אני מיוון (67.51 מטר). בשלב המוקדמות קבעה שיא אולימפי חדש של 67.34 מטר.
ביוגרפיה > אלופת עולם

באליפות העולם שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכתה מננדס במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 69.53 מטר, לפני מירלה מנג'אני (65.78 מטר) ובת ארצה סוניה ביסט (64.69 מטר).
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה מננדס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא אולימפי חדש של 71.53 מטר, לפני שטפי נריוס מגרמניה (65.82 מטר) ומירלה מנג'אני (64.29 מטר).
ביוגרפיה > שיאנית עולם

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה מננדס במדליית זהב בהטלת כידון בשיא עולם חדש של 71.70 מטר, לפני קריסטינה אוברגפיל (70.03 מטר) ושטפי נריוס (65.96 מטר), שתיהן מגרמניה.
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה מננדס במקום שישי בהטלת כידון בתוצאה של 63.35 מטר ולא הצליחה להגן על תוארה.
אייר אסיה תאי

אייר אסיה תאי (בתאית: ไทยแอร์เอเชีย, באנגלית: Thai AirAsia) היא חברה לטיסות חסך תאילנדית. החברה, חברת בת של אייר אסיה, מפעילה טיסות בין יעדים באינדונזיה, הודו, הונג קונג, וייטנאם, מיאנמר, מלזיה, מקאו, סין, סינגפור, קמבודיה, ותאילנד.
תולדות החברה

אייר אסיה תאי נוסדה ב-8 בדצמבר 2003, והחלה לטוס ב-13 בינואר 2004. בתחילה הוקמה החברה כמיזם משותף לאייר אסיה ולתאגיד התאילנדי שין קורפ.
על מנת לקבל את רישיון ההפעלה שלה בתאילנד, חויבה החברה להיות תחת שליטת אזרחים תאילנדים. עם זאת מכרה משפחתו של ראש ממשלת תאילנד, תאקסין צ'ינוואט את החזקותיה בחברה, לחברה הממשלתית-סינגפורית Temasek החזקות.
במאי 2007 רכש מנכ"ל החברה והמיליארדר התאילנדי תאספון ביג'לולד (Tassapon Bijleveld)‏ 51% ממניות החברה, וכך הפך לבעל השליטה בה.
באוקטובר 2012 העבירה אייר אסיה תאי את בסיסה המרכזי מנמל התעופה סוברנבהומי לנמל התעופה הבינלאומי דון מואנג.
צי המטוסים

צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2020:
| כלי טיס | בצי | בהזמנה | נוסעים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| איירבוס A320-200 | 49 | — | 180 |  |
| איירבוס A320neo | 11 | 1 | 186 |  |
| איירבוס A321neo | 2 | 8 | 236 |  |
| סה"כ | 62 | 9 |  |  |
הערות שוליים

↑  פרטי צי המטוסים של אייר אסיה תאי, באתר airfleets.net (באנגלית)
אייר ויאה

אייר ויאה (בבולגרית: Ер Виа) הייתה חברת תעופה בולגרית שהפעילה טיסות שכר מבולגריה ליעדים באירופה ואגן הים התיכון, בעיקר משדות התעופה של הערים בורגס, ורנה וסופיה. הנהלת החברה נמצאה בסופיה בירת בולגריה.
היסטוריה

אייר ויאה הוקמה בשנת 1990 והחלה את פעילותה עם חמישה מטוסי טופולב Tu-154 חדשים.
אחרי הקמתה, מספר משקיעים בולגרים החלו להפעיל את מטוסי החברה ליעדים מכל אירופה אל ערי הנופש של בולגריה, בורגס וורנה. בשנת 2005 החליפה החברה את כל צי המטוסים שלה בעקבות עליית מחירי הנפט בעולם, ובשנת 2006 הפעילה את המטוסים החדישים של איירבס: האיירבוס A320.
החברה נסגרה בשנת 2016.
צי המטוסים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| דגם | מספר מטוסים | תכולת מושבים (קונפיגורציה) |  הערות  |
| איירבוס A320 | 1 | 180 (מחלקה אחת) |  |
| איירבוס A321-200 | 1 | 220 (מחלקה אחת) |  |
| סך הכול | 2 |  |  |
פעילות החברה בישראל

החברה הפעילה 16 טיסות שבועיות לישראל (בחודשי הקיץ) מן הערים ורנה ובורגס.
אורגנזה

חצאית אורגנזה
צמח עטוף בשקית העשויה מאורגנזה המגנה עליו.
אוֹרגָנְזָה הוא בד הדומה לבד הוואל, אשר במקורו היה ארוג בדרך כלל מסיבי משי. הבד נוקשה מעט ואינו גולש. הוא משמש גם לעיצוב וילונות וגם לעיצוב בגדים. כיום מיוצר גם מסיבים סינתטיים אשר דומים לסיבי המשי מבחינת האפקט שהם יוצרים.
ראו גם

בטיסט - בד דומה אבל לא שקוף. עיבודו על ידי חומצה הוא אחד התהליכים לייצור אורגנזה.
אוקראינה במשחקים הפאראלימפיים

אוקראינה השתתפה לראשונה במשחקים הפאראלימפיים באטלנטה (1996). עד משחקים אלו, התחרו הספורטאים האוקראינים במסגרת המשלחת הסובייטית, ובמשחקים שנערכו ב-1992 השתתפו, לצד ספורטאים ממדינות נוספות שהרכיבו בעבר את ברית המועצות, במשלחת מאוחדת (Unified Team). גם במשחקי החורף הפאראלימפיים לוקחת אוקראינה חלק מאז המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) ושולחת משלחות גם למשחקים אלו דרך קבע.
היסטוריה

הופעת הבכורה של אוקראינה כמדינה עצמאית במשחקים הפאראלימפיים נערכה במשחקים שנערכו באטלנטה 1996, כששלחה משלחת של 25 גברים וחמש נשים. במשחקים זכתה אוקראינה במדליית הזהב הראשונה שלה כשהאתלט וסיל לישצ'ינקי זכה בתחרות הדיפת כדור הברזל (קטגוריה T11) עם שיא פאראלימפי של 13.66 מטרים.
אוקראינה החלה להיות מתחרה משמעותית יותר במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) כשהגדילה את סך המדליות שלה משבע מדליות מאטלנטה ל-37 מדליות פאראלימפיות בסידני, מהן רק שלוש מדליות זהב, ובמשחקים העוקבים כבר הפכה לאחת המדינות המצליחות ביותר במשחקים כשדורגה שישית בטבלת המדליות במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004), רביעית בטבלה במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) ובמשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) ושלישית בטבלת המדליות של המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016).
הספורטאים הבולטים בתולדות המשלחת האוקראינית הם השחיין ויקטור סמירנוב, שזכה בעשר מדליות פאראלימפיות, מהן חמש מדליות זהב והאתלטית אולנה אקופיאן שזכתה ב-13 מדליות פאראלימפיות.
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי הקיץ

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996) | 1 | 4 | 2 | 7 |
| המשחקים הפאראלימפיים סידני (2000) | 3 | 20 | 14 | 37 |
| המשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004) | 24 | 12 | 19 | 55 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) | 24 | 18 | 32 | 74 |
| המשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) | 32 | 24 | 28 | 84 |
| המשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016) | 41 | 37 | 39 | 117 |
| המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020) | 24 | 47 | 27 | 98 |
| סה"כ | 149 | 162 | 161 | 472 |
מדליות לפי אולימפיאדה > משחקי החורף

| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| המשחקים הפאראלימפיים נאגנו (1998) | 3 | 2 | 4 | 9 |
| המשחקים הפאראלימפיים סולט לייק סיטי (2002) | 0 | 6 | 6 | 12 |
| המשחקים הפאראלימפיים טורינו (2006) | 7 | 9 | 9 | 25 |
| המשחקים הפאראלימפיים ונקובר (2010) | 5 | 8 | 6 | 19 |
| המשחקים הפאראלימפיים סוצ'י (2014) | 5 | 9 | 11 | 25 |
| המשחקים הפאראלימפיים פיונגצ'אנג (2018) | 7 | 7 | 8 | 25 |
| המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) | 11 | 10 | 29 |  |
| סה"כ | 38 | 51 | 52 | 141 |
ראו גם

אוקראינה במשחקים האולימפיים
אוקראינה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  המשתתפים במשחקים באטלנטה
↑  Atlanta 1996 Paralympic Games Athletics Men's Shot Put F11
אוסלו (מחזה)

| --- | --- |

כרזת המחזה על שער Playbill
 כתיבה:  ג'יי.טי רוג'רס 
 סוגה:  דרמה 
 הצגת בכורה:  16 ביוני 2016 
 שפה:  אנגלית 
 פרסים:  פרס ליגת הדרמה, פרס טוני למחזה הטוב ביותר 
 
כרזת המחזה בגרסה העברית.
אוסלו הוא מחזה עטור פרסים מאת ג'יי.טי רוג'רס, אשר מתאר (בצורה דרמטית ובחלקה בדיונית), את המשא ומתן האמיתי, הסודי, שמאחורי הערוץ האחורי שחולל את הסכמי אוסלו בין ישראל לארגון לשחרור פלסטין (אש"ף). ההצגה עלתה בבכורה באוף ברודוויי ביוני 2016 ולאחר מכן עברה לברודוויי באפריל 2017.
במאי 2017, זכה "אוסלו" בפרס לוסטי לורטל על משחק הטוב ביותר, פרס מעגל המבקרים החיצוני (אנ') על ההצגה החדשה והמצטיינת של ברודוויי, בפרס ליגת הדרמה (אנ') לשנת 2017 על הפקה מצטיינת של מחזה ושני פרסי אובי, אחד עבור יצירה תיאטרלית אמריקאית הטובה ביותר, והשני פרס קבוצתי (שהתחלקו בו הבמאי וכל שאר חברי הצוות של האוף ברודוויי).
ב-2017 זכה אוסלו בפרס טוני, פרס טוני למחזה הטוב ביותר והשחקן הטוב ביותר במחזה עבור מייקל ארונוב. כמו כן זכתה בפרס Drama Desk Award לשנת 2017 למחזה המצטיין ובפרס New York Drama Critics' Circle לשנת 2016–2017 עבור המחזה הטוב ביותר.
ב-2021 עובד לסרט טלוויזיה בשם זהה מבית HBO.
עלילה

"אוסלו" עוסק בסיפור האמיתי של המאמצים של מונה יול ובעלה טריה לארסן, דיפלומטים מנורווגיה, שארגנו משא ומתן פורץ דרך בין ראש ממשלת ישראל יצחק רבין לבין יו"ר הארגון לשחרור פלסטין יאסר ערפאת בשנת 1993. המחזה נמשך שלוש שעות.
כתיבת המחזה

המחזאי האמריקאי ג'יי. טי. רוג'רס כתב את המחזה לאחר פגישה מקרית בינו לבין הדיפלומט הנורווגי טריה לארסן, שיחד עם אשתו עמד מאחורי ערוץ ההידברות פורץ הדרך, שבאופן בלתי צפוי הצליח להגיע רחוק מהמשוער, יחסית לתקופה בה התקיים.
דמויות ושחקנים

| שם הדמות> נורווגיה הנורווגים נורווגיה | אודות הדמות> נורווגיה הנורווגים נורווגיה | הפקת אוף ברודוויי 2016> נורווגיה הנורווגים נורווגיה | הפקת ברודוויי 2017> נורווגיה הנורווגים נורווגיה | הפקת התיאטרון המלכותי הלאומי והוסט אנד 2017> נורווגיה הנורווגים נורווגיה | הפקת תיאטרון בית ליסין 2018> נורווגיה הנורווגים נורווגיה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| יוהאן יורגן הולסט | שר החוץ | ‏טי. ריידר סמית' | ‏טי. ריידר סמית' | ‏הווארד וורד | ‏נמרוד ברגמן |
| יאן אגלנד | סגן שר החוץ | ‏דניאל ג'קינס | ‏דניאל ג'קינס | ‏תומאס ארנולד | ‏עופר רוטנברג |
| מונה יול | עובדת משרד החוץ | ג'ניפר אילי | ג'ניפר אילי | ‏לידיה ליאונרד | ‏לימור גולדשטיין |
| טריה לארסן | מנהל המכון הסוציולוגי "פאפו" (אנ') | ‏ג'פרסון מייס | ‏ג'פרסון מייס | טובי סטיבנס | ‏לירון ברנס |
| מריאנה הייברג | בכירה במכון "פאפו" | ‏הני ראסל | ‏הני ראסל | ‏ג'רלדין אלכסנדר | ‏עדי גילת |
| טוריל גרנדל | מארחת, מנהלת משק וטבחית שוודית | ‏אנגלה פירס | ‏אנגלה פירס | ‏קרוליין גייבל | ‏עדי גילת |
| פין גרנדל | איש תחזוקה | ‏טי. ריידר סמית' | ‏טי. ריידר סמית' | ‏הווארד וורד | ‏דב נבון |
| תור ביורנבוג | בכיר ביחידת המודיעין המשטרתית | ‏כריסטופר מקהייל | ‏כריסטופר מקהייל | ‏דניאל סטיוארט | ‏רועי אלברג |
| טרונד גונדרסן | קצין ביחידת המודיעין המשטרתית | ‏ג'ב קריגר | ‏ג'ב קריגר | ‏אנתוני שוסטר | ‏אורי שילה |
הרשות הפלסטינית הפלסטינים הרשות הפלסטינית
| אחמד קריע (אבו עלאא) | שר האוצר של אש"ף | אנתוני עזיזי | אנתוני עזיזי | פיטר פוליקרפו | ‏גסאן עבאס |
| חסן עספור | נציגו הרשמי של אש"ף בשיחות | ‏דריוש קשאני | ‏דריוש קשאני | ‏נביל אל ווהאבי | ‏שהיר כבהא |
ישראל הישראלים ישראל
| שמעון פרס | שר החוץ | ‏דניאל אורסקס | ‏דניאל אורסקס | ‏פול הרצברג | ‏אילן דר |
| יוסי ביילין | סגן שר החוץ | ‏אדם דנהייסר | ‏אדם דנהייסר | ‏ג'ייקוב קריצ'פסקי | ‏דב נבון |
| אורי סביר | מנכ"ל משרד החוץ | מייקל ארונוב | מייקל ארונוב | פיליפ ארדיטי | ‏חי מאור |
| יואל זינגר | יועץ משפטי במשרד החוץ | ‏ג'וזף סירבו | ‏ג'וזף סירבו | יאיר לוטן | ‏נמרוד ברגמן |
| יאיר הירשפלד | פרופסור בכיר לכלכלה | ‏דניאל אורסקס | ‏דניאל אורסקס | ‏פול הרצברג | ‏אילן דר |
| רון פונדק | פרופסור זוטר לכלכלה | ‏דניאל ג'קינס | ‏דניאל ג'קינס | ‏תומאס ארנולד | ‏עופר רוטנברג |
אחרים
| תייר גרמני | תייר גרמני | ‏ג'ב קריגר | ‏ג'ב קריגר | ‏אנתוני שוסטר | ‏אורי שילה |
| מלצר | מלצר | ‏ | ‏ | ‏ | ‏אורי שילה |
| אישה/תיירת גרמנייה | אישה/תיירת גרמנייה | ‏אנגלה פירס | ‏אנגלה פירס | ‏קרוליין גייבל | ‏עדי גילת |
| דיפלומט אמריקאי | דיפלומט אמריקאי | ‏כריסטופר מקהייל | ‏כריסטופר מקהייל | ‏דניאל סטיוארט | ‏ |
הערות שוליים

1 2  Rogers, J. t (2016-06-17). "'Oslo' and the Drama in Diplomacy". The New York Times (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2019-01-13.
↑  BWW News Desk, OSLO Big Winner at the 2017 Lucille Lortel Awards, Full List!, BroadwayWorld.com (באנגלית)
↑  Gordon Cox, Gordon Cox, ‘Hello, Dolly!’ and ‘Come From Away’ Lead Outer Critics Circle Awards (Full List), Variety, ‏2017-05-08 (באנגלית)
↑  Gordon Cox, Gordon Cox, ‘Dear Evan Hansen,’ ‘Hello, Dolly!’ Win 2017 Drama League Awards, Variety, ‏2017-05-19 (באנגלית)
↑  Andrew Gans, Oslo and The Band's Visit Among 2017 Obie Award Winners, Playbill, ‏Mon May 22 20:57:00 EDT 2017 (באנגלית)
↑  2017, Obie Awards (באנגלית)
↑  Variety Staff, Variety Staff, Tony Awards 2017: Complete Winners List, Variety, ‏2017-06-11 (באנגלית)
↑  2017-2018 Awards, www.dramacritics.org
↑  "How "Oslo" turned diplomatic negotiation into compelling theatre". The Economist. 2017-10-06. נבדק ב-2019-01-13.
↑  טל גורדון, מי מפחד מאוסלו?, באתר "הבמה", 27 בנובמבר 2018
| פרס טוני למחזה הטוב ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1975−1948 | מר רוברטס (1948) • מותו של סוכן (1949) • מסיבת הקוקטייל (1950) • השושנה המקועקעת (1951) • ‏The Fourposter‏ (1952) • ציד המכשפות (1953) • בית התה של ירח אוגוסט (1954) • שעות גורליות (1955) • יומנה של אנה פרנק (1956) • מסע ארוך אל תוך הלילה (1957) • זריחה בקמפובלו (1958) • ‏J.B.‏ (1959) • עושת הנפלאות (1960) • בקט (1961) • אדם לכל עת (1962) • מי מפחד מווירג'יניה וולף? (1963) • לותר (1964) • הנושא היה שושנים (1965) • מארה סאד (1966) • הביתה (1967) • רוזנקרנץ וגילדנשטרן מתים (1968) • התקווה הלבנה הגדולה (1969) • ‏Borstal Boy‏ (1970) • ‏Sleuth‏ (1971) • ‏Sticks and Bones‏ (1972) • שנת האליפות ההיא (1973) • ‏The River Niger‏ (1974) • אקווס (1975) |  |
| 2000−1976 | ‏Travesties‏ (1976) • תיבת הצללים (1977) • דה (1978) • איש הפיל (1979) • ילדים חורגים לאלוהים (1980) • אמדאוס (1981) • חייו והרפתקאותיו של ניקולס ניקלבי (1982) • סיפור אהבה בשלושה פרקים (1983) • הדבר האמיתי (1984) • טירונות בלוז (1985) • אני לא רפפורט (1986) • גדרות (1987) • מ. באטרפליי (1988) • היידי, יומן חיים (1989) • ענבי זעם (1990) • אבודים ביונקרס (1991) • רוקדים בלונאסה (1992) • מלאכים באמריקה: המילניום מגיע (1993) • מלאכים באמריקה: פרסטרויקה (1994) • ‏אהבה! אומץ! חמלה!‏ (1995) • מאסטר קלאס (1996) • ‏The Last Night of Ballyhoo‏ (1997) • אמנות  (1998) • ‏Side Man‏ (1999) • קופנהגן (2000) |  |
| 2001 ואילך | הוכחה (2001) • העז, או מי זאת סילביה? (2002) • ‏Take Me Out‏ (2003) • אני אשתי של עצמי (2004) • ספק: משל (2005) • נערי ההיסטוריה (2006) • חוף אוטופיה (2007) • אוגוסט: מחוז אוסייג' (2008) • אלוהי הקטל (2009) • אדום (2010) • סוס מלחמה (2011) • קלייבורן פארק (2012) • וניה, סוניה, מאשה ושפיץ (2013) • לאורך כל הדרך (2014) • המקרה המוזר של הכלב בשעת לילה (2015) • בני האדם (2016) • אוסלו (2017) • הארי פוטר והילד המקולל (2018) • ‏The Ferryman‏ (2019) • הירושה (2021) • טרילוגיית ליהמן (2022) • לאופולד-שטאט (2023) ‏•‏‏ Stereophonic ‏(2024) |  |
אייר ג'ורדן

| --- | --- |


סמליל המותג ודגם נעלי ג'ורדן 6 רטרו
 נתונים כלליים
 סוג:  חברת בת
 תקופת הפעילות:  17 בנובמבר 1984 – הווה (39 שנים)
 חברת אם:  נייקי
 משרד ראשי:  ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  אופנה
 מוצרים עיקריים:  נעלי כדורסל, ביגוד
  
 https://air.jordan.com
אייר ג'ורדן הוא מותג אמריקאי של נעלי כדורסל וביגוד אתלטי שמיוצרים על ידי על ידי חברת נייקי. המותג הוקם בשיתוף פעולה עם שחקן הכדורסל מייקל ג'ורדן בתקופתו בשיקגו בולס. נעלי ההתעמלות המקוריות יוצרו עבור מייקל ג'ורדן בסוף 1984, וב-1 באפריל 1985 שווקו לציבור הרחב.
היסטוריה

בשנת 1984 מצאה עצמה חברת "נייקי" בקשיים בשוק הלבשת הספורט. אחת הבעיות העיקריות שהחברה נתקלה בה הייתה שהיא לא הצליחה למכור את מוצריה בעולם הכדורסל. ההצלחה ממנה נהנתה החברה בשנים הקודמות דעכה, והיא החלה לחפש דרכים לחדור לשווקים חדשים. באותה עת נבחר מייקל ג'ורדן למקום השלישי בדראפט ה-NBA על ידי שיקגו בולס. החברה החליטה להחתים את השחקן על חוזה פרסום בסך 2.5 מיליון דולר לתקופה של חמש שנים.
ג'ורדן הפך לאחד השחקנים הבולטים בליגה כבר בימיו הראשונים ו"נייקי" ניצלה את ההצלחה כדי להוציא דגם חדש של נעליים: "אייר ג'ורדן", הקרוי על שמו. הנעליים הביאו למהפכה בשוק נעלי הספורט. לפני הוצאת נעלי "אייר ג'ורדן" היו מרבית הנעליים בשוק בצבע לבן אחיד. נעלי ה"אייר ג'ורדן" לעומת זאת היו בצבע שחור-אדום עז ויצאו כנגד מוסכמה זו. ליגת ה-NBA אסרה על שחקניה לנעול את הנעליים במשחקים רשמיים עקב צבען החריג. למרות זאת, ג'ורדן שיחק איתן וספג קנסות של עד חמשת אלפים דולר בכל פעם שעשה זאת. "נייקי" שילמה את הקנסות על מנת שג'ורדן ימשיך לנעול אותן, והנעליים יישארו בעין הציבור.
המחלוקת, בשילוב עם הצלחתו הגדולה של ג'ורדן כשחקן בליגה באותה שנה, הביאו לכך שהנעליים הפכו למותג מוכר. שיווק הנעל נחל הצלחה כה רבה עד כי החברה לא הצליחה לעמוד בביקוש, והדרישה הרבה אף הביאה להתפשטות תופעה של "שוד נעליים", שבה אנשים נשדדו מנעלי ה"אייר ג'ורדן" שלהם באיומי אקדח.
בעקבות ההצלחה יצרה נייקי מחלקה נפרדת בשם "מחלקת ג'ורדן" (Jordan Brand) העוסקת בשיווק מוצרי הלבשת ספורט. החברה המשיכה לייצר דגמים חדשים של הנעליים מדי שנה גם לאחר פרישתו של ג'ורדן ממשחק פעיל. בשנת 2009 הוציאה החברה 23 דגמים שונים של הנעליים. עם חלוף הזמן, הפכו הנעליים לפריט אספנים, כאשר הדגם הראשון בסדרה, שנמכר ב-70 דולר בעת יציאתם לשוק, נמכר במאות דולרים.
בשנת 2013 הכניס מותג ג'ורדן לנייקי 2.25 מיליארד דולר. לעומת השפל של שנת 1984, ב-2013 שלטו נייקי ב-92% משוק נעלי הספורט.
בשנת 2020 נמכרו במכירה פומבית זוג נעלי ספורט משומשות מדגם "אייר ג'ורדן", שננעלו על ידי מייקל ג'ורדן בשנת 1985, בעבור 615,000 דולר. בינואר 2024 נמכרו שש נעליים, ששימשו את ג'ורדן בכל אחת מהזכיות באליפויות תמורת סכום של יותר משמונה מיליון דולרים.
חסויות

החל משנת 2016 הפכה אייר ג'ורדן לספקית הציוד היחידה של קבוצת הפוטבול האמריקאית של אוניברסיטת מישיגן.
זה סימן את המיזם הראשון של המותג לענף ספורט שאינו כדורסל. החל משנת 2018 אייר ג'ורדן הייתה ספקית הציוד של קבוצות הפוטבול של אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, אוניברסיטת אוקלהומה ואוניברסיטת פלורידה.
בשנת 2018 המותג נתן חסות לקבוצת כדורגל לראשונה, כאשר המועדון הצרפתי פריז סן-ז'רמן הציגו את לוגו החברה על הערכות השלישיות שלהם, שלבשו במהדורת ליגת האלופות לעונת 2018-19. מעונת 2021-22, חולצת הבית של פריז סן ז'רמן משתמשת בלוגו של אייר ג'ורדן במקום בלוגו של נייקי.
החל מעונת 2020-21 ב-NBA, בחולצות השלישיות הופיע הלוגו של ג'ורדן על הגופיות; גופיות השארלוט הורנטס הציגו את הלוגו בעונות קודמות.
הערות שוליים

↑  David L. Porter, ‏Michael Jordan: a biography, באתר גוגל ספרים
↑  עדיין הגדול מכולם: מותג מייקל ג'ורדן הכניס 2.25 מיליארד דולר לנייקי ב-2013, באתר כלכליסט, 8 בפברואר 2014
↑  Taylor Dafoe, A Pair of Michael Jordan’s Game-Worn Sneakers Sold for $615,000 at Christie’s, Setting a New Record for the Category, Artnet, August 17, 2020
↑  ynet והסוכנויות, "נעלי האליפויות" של מייקל ג'ורדן שברו שיא ונמכרו ב-8 מיליון דולר, באתר ynet, 4 בפברואר 2024
דגם של נעלי "אייר ג'ורדן" בצבע כחול-שחור