stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איתי בן חורין

| --- | --- |

 לידה:  מאי 1978 (בן 46) הרצליה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 ידוע בשל:  ממייסדי תנועת התעוררות והפורום לשוויון בנטל.
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תפקיד:  בעלים של משרד האסטרטגיה בן חורין אלכסנדרוביץ'
 
איתי בן חורין (נולד במאי 1978) הוא מנהל משברים, יועץ תקשורת, עורך דין, סופר, פעיל חברתי ומנכ”ל שותף והבעלים של חברת "בן חורין אלכסנדרוביץ".
ביוגרפיה

בן חורין גדל בהרצליה, שיחק כדורסל בקבוצת "בני הרצליה" והיה דובר נוער העבודה הרצליה. בשנת 1996 התגייס לצה"ל ושירת ביחידת מגלן כלוחם וכמפקד. בן חורין בעל תואר ראשון במשפטים ותואר שני בהצטיינות במדיניות ציבורית מאוניברסיטת תל אביב וכן בוגר קורס מנהלים באוניברסיטת הרווארד במסגרת ארגון מעוז.
ביוגרפיה > פעילות חברתית ופוליטית

בן חורין פעיל מרכזי בנושא גיוס תלמידי הישיבות, שוויון בנטל וזכויות חיילי מילואים. בשנת 2000 הקים את תנועת "התעוררות (למען שוויון בנטל)" אשר נאבקה למען חלוקת נטל השירות, גיוס תלמידי הישיבות החרדים לצבא ושיפור זכויות חיילי המילואים. אחד מתוצרי המאבק הוא חוק שירות המילואים אשר חוקק בכנסת בשנת 2008. התנועה התפרסמה בעיקר בזמן שביתת רעב בת 8 ימים בה מייסדי התנועה, בהם בן חורין, שבתו למען ביטול חוק טל.
בשנת 2002 הקים את תנועת הצעירים "ישראל אחרת" שניסחה חזון ותוכנית עבודה אסטרטגית למדינת ישראל טובה יותר. התנועה התמודדה לכנסת בשנת 2003 ולא עברה את אחוז החסימה.
בשנת 2007 היה ממייסדי הפורום לשוויון בנטל המוביל את המאבק לגיוס תלמידי ישיבות וחלוקה בנטל השירות. הפורום היה חלק ממאהל הפראיירים שהוביל לשינוי ההרכב הקואליציוני של ממשלת נתניהו בשנת 2012 - כניסת מפלגת קדימה לממשלת אחדות.
ב־2012 יזם עצרת למען שוויון בנטל שנערכה בהשתתפות כ־50 אלף מפגינים והובילה לפירוק ממשלת האחדות של הליכוד וקדימה.
בשנת 2012 עתר לבג"ץ כנגד חוק טל, בשיתוף התנועה לאיכות השלטון. עתירה נוספת בשנת 2016 הובילה לביטול חוק הגיוס של ממשלת ישראל ה-34. כמו כן, בשנת 2003 עתר לבג"ץ כנגד פעילות עמותות המעודדות סרבנות (האומץ לסרב). עתירה זו נדחתה לאחר דיון, אך יסודות העתירה הביאו לכך שהצרו את צעדיהן של עמותות המעודדות סרבנות.
יזם קרן מלגות לסטודנטים לתקשורת על שם אביו אבי בן חורין' במסגרת הקרן (הקרויה גם על שם עליזה אלכסנדרוביץ') מדי שנה הסטודנטים הנבחרים מקבלים מלגה תמורת ליווי תקשורתי של עמותות קטנות הזקוקות לסיוע. הניהול המקצועי נערך על ידי עובדי החברה ובכל נותר מעגל של תרומה לקהילה. מלבד פעילות זו מלווה באופן אישי עמותות רבות בהתנדבות הבולטות שבהן - זיכרון בסלון ועמותת מחוסגן
משנת 2017 משמש כחבר ועד מנהל בארגון ישראליז העוסק בהסברה ישראלית חכמה בעולם.
ביוגרפיה > קריירה מקצועית

מיד עם שחרורו מהצבא החל לעבוד במשרד GCS שהיה בבעלות טל זילברשטיין, משה גאון, סטנלי גרינברג, בוב שרום וג'יימס קארוויל.
ב-2002 הצטרף לחברת ארד תקשורת.
בשנת 2004 עבר התמחות בלשכה המשפטית במשרד הביטחון אצל היועמ"ש צביה גרוס והמשנה עו"ד רחל סטוביצקי ובמקביל פתח את הפעילות העצמאית כיועץ אסטרטגיה ותקשורת.
בשנת 2008 הקים את משרד האסטרטגיה התקשורתית וניהול המשברים "בן חורין אלכסנדרוביץ'" יחד עם שותפתו טל אלכסנדרוביץ'.
בן חורין דורג ברשימת המשפיעים בתקשורת הישראלית של מגזין ליברל בשנים 2018–2021.
ביוגרפיה > ניהול קמפיינים ומשברים

בשנת 2019 ניהל את קמפיין הבחירות של מפלגת כחול לבן בראשות בני גנץ והיה שותף לצוות ההקמה המקצועי של מפלגת חוסן לישראל. כמו כן, ניהל את קמפיין הבחירות של מפלגת העבודה בשנת 2013.
בנוסף, ניהל את קמפיין הבחירות של אבי ניסנקורן לראשות ההסתדרות ואת קמפייני הבחירות של ראשי הערים: זאב בילסקי לראשות עיריית רעננה, מיכאל ביטון לראשות מועצת ירוחם וטל אוחנה לראשות מועצת ירוחם.
בשנת 2023 היה ממובילי המאבק כנגד הרפורמה המשפטית כיועץ אסטרטגיה ותקשורת של רבות מקבוצות המאבק כמו "אחים לנשק" "הגלימות השחורות", לאחר אירועי 7.10 כתב בן חורין-
"לא היה נכון להכניס את נושא ההתנדבות למילואים למשוואה, גם כאשר מרגישים שנלחמים על מהות הדמוקרטיה ודרך החיים שלנו. זו הייתה טעות. יכול להיות שאילולא המהלך הזה ההפיכה המשטרית הייתה מתקדמת עוד יותר, והדמוקרטיה הישראלית הייתה נרמסת כפי שתכננו לוין, רוטמן ונתניהו – ועדיין, היינו צריכים לפעול אחרת"
בן חורין הגה את השם "החמ"ל האזרחי" אשר הוביל את הפעילות ההתנדבותית של אחים לנשק אחרי 7.10. ב-2024 הוא היה ממובילי "ההצהרה המשותפת" הקוראת להוציא את צה"ל מהמחאות.
בן חורין מתמחה בניהול משברים, בין היתר הוביל את ניהול המשבר של שטראוס, בן אנד ג'ריס ישראל, פוקס, אסותא,גבי אשכנזי בפרשת הרפז, חיפה כימיכלים, איגוד המזון של התאחדות התעשיינים, ופרשות רבות עבור בנק לאומי, אלטשולר שחם, סופר פארם ועוד
ביוגרפיה > חיים אישיים

בן חורין מתגורר בכפר סירקין, נשוי ללירן אבישר ולהם 2 ילדים.
ספריו

ניוטון מת בתול, 2004, אקדמון
דור ה-Q, הוצאת גלורי היכל התהילה, 2009
הקרב על השירות, 2015, הוצאת כנרת זמורה ביתן
ניהול משברים, 2023 ,הוצאת ביתספר.
הערות שוליים

↑  לירון מרוז‏, תמיכה מקיר לקיר בכנסת במאבק המילואימניקים, באתר וואלה, 16 באפריל 2001
↑  עתי"ם, הופסקה שביתת הרעב של פעילי תנועת "התעוררות", באתר ynet, 4 ביולי 2000
↑  סמדר שילוני, מפלגת "ישראל אחרת" הציגה את רשימתה לכנסת, באתר ynet, 11 בדצמבר 2002
↑  מאהל הפראיירים הוקם שוב: "בחירות על חיינו", באתר ynet, 10 באוקטובר 2012
↑  יהונתן ליס, הבחירות בוטלו, מופז ימונה לשר בלי תיק בממשלת אחדות, באתר הארץ, 8 במאי 2012
↑  דיסקין נגד נתניהו ומופז: הם משתמטים מפתרון, באתר ynet, 6 ביולי 2012
↑  יהונתן ליס, יו"ר קדימה מופז הודיע על פרישת מפלגתו מהממשלה, באתר הארץ, 17 ביולי 2012
↑  בג"ץ ביטל את חוק טל: לא חוקתי, יפוג באוגוסט, באתר ynet, 21 בפברואר 2012
↑  אמרי לוי סדן, יקי אדמקר‏, בג"ץ ביטל את חוק גיוס חרדים המאפשר פטור לתלמידי ישיבות, באתר וואלה, 12 בספטמבר 2017
↑  אנשי מילואים לבג"ץ: למחוק עמותה שמעודדת סרבנות, באתר ynet, 11 בפברואר 2004
↑  נדחתה עתירה לפירוק עמותת "אומץ לסרב", באתר וואלה, 19 בינואר 2006
↑  חברי הבורד - ישראליז, באתר Israelis
↑  משפיעים 2018: כל השמות, באתר מגזין ליברל, ‏2018-09-12
↑  משפיעים 2019 - כל השמות, באתר מגזין ליברל
↑  משפיעים 2020 | המחוברים, באתר מגזין ליברל, ‏2020-09-16
↑  עובדה, ‏"אחרי ההדלפה כל הצוות עבר מיד פוליגרף", באתר ‏מאקו‏, 14 באפריל 2019
↑   רותם שטרקמן, "לנתניהו יש שיטה: מפרסמים באתר עלום ועד שמספיקים לאיים שיורידו את זה, זה כבר נשלח ב-SMS", באתר TheMarker‏, 20 באפריל 2019
↑  חן שליטא, ‏המפלגות הגדולות בירידה רגע לפני הבחירות; מדוע?, באתר גלובס, 18 בינואר 2013
↑   טלי חרותי-סובר, "החלטנו שלא נגיש את הלחי השנייה", באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2017
↑  אלכסנדר כץ, אברוצקי שכר את בן חורין אלכסנדרוביץ' למרוץ בראשל"צ, באתר אייס, 19 במרץ 2018
↑  חגי סגל, מסרבים להודות: קיצור תולדות תנועת הסרבנות של מחאת 2023, באתר מקור ראשון, ‏3/8/24
↑  ראיון אצל ירון לונדון עם הוצאת הספר, בתוכנית לונדון וקירשנבאום, 19 ביוני 2015
↑  ניהול משברים - איתי בן חורין | סטימצקי, באתר www.steimatzky.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007311163505171  ISNI: 0000 0000 4507 2658  LCCN: no2005051632  VIAF: 78511756   WorldCat (עם VIAF): 78511756
אביליקס

אביליקס או אבלוקס (בלטינית: Abilyx)  היה אריסטוקרט היספני נאמן לקרתגו, שבמהלך המלחמה הפונית השנייה בגד בה וערק לצד הרפובליקה הרומית.
ביוגרפיה

מעט מאוד ידוע על חייו המוקדמים של אביליקס, גם לגבי שמו אין ודאות גמורה, אצל טיטוס ליוויוס הוא מכונה "אבלוקס" בעוד שאצל סופרים אחרים הוא מכונה "אביליקס". הוא חי בהיספניה במאה ה-3 לפנה"ס, פוליביוס כותב עליו "שלא היה נחות מאיש בהיספניה בכסף וברכוש, ועלה לכאורה בהרבה על כל היתר במסירותו ובנאמנותו לקרתגו". הוא התגורר בסגונטום לאחר שנכבשה בידי חניבעל ברקה בשנת 219 לפנה"ס. בעיר הפקיד חניבעל גם ילדים ממשפחות אצילות אותם לקח כבני ערובה, לשמירת הנאמנות של משפחותיהם. אולם כאשר צבא רומאי גדול הגיע להיספניה בשנת 217 לפנה"ס בפיקודו של גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס, החליט אביליקס שמוטב לו להעתיק את נאמנותו לרומא.
הוא פנה אל בוסטאר מושל העיר, והציע לו להחזיר את הילדים להוריהם, בצורה זו הוא טען תגבר הערכת ההורים לקרתגו בכלל ולבוסטאר בפרט. בוסטאר קיבל את ההצעה והורה לו לקחת את הילדים ולהחזירם להוריהם בעצמו. בפועל הגיע אביליקס עם הילדים 
למחנה הרומאי ומסר אותם לידיהם. הרומאים החזירו את כל הילדים להוריהם, וקנו בכך את אמון המקומיים. לאחר מכן ידוע עליו מעט מאוד, הוא המשיך לשרת בנאמנות את הרומאים ולקח חלק בקרב דרטוסה.
הערות שוליים

1 2  פוליביוס, ספר שלישי, 98.
↑  פוליביוס, ספר שלישי, 99. טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושניים, 22.
אורוגוואי במשחקים האולימפיים

אורוגוואי השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת פריז (1924). מאז נעדרה רק מאולימפיאדת מוסקבה (1980), לאחר שהצטרפה לחרם שהובילה ארצות הברית על המשחקים, בעקבות הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. במהלך השנים צברו הספורטאים האורוגוואים 10 מדליות, בהן שתי מדליות זהב. המדליות הושגו בענפי הכדורגל, החתירה, האופניים, הכדורסל והאגרוף, וכולן פרט לאחת הושגו לפני 1964.
אורוגוואי השתתפה גם פעם אחת באולימפיאדת חורף, אולימפיאדת נאגנו (1998). היא יוצגה בידי גולש סקי אלפיני אחד, שלא רשם הישגים משמעותיים.
היסטוריה

בהופעתה הראשונה במשחקים, באולימפיאדת פריז, זכתה נבחרת הכדורגל של אורוגוואי במדליית הזהב, לאחר שהביסה במשחק הגמר את נבחרת שווייץ 0-3. שחקן הנבחרת פדרו פטרונה בן ה-19 הבקיע 5 שערים בארבעת משחקי הנבחרת, והוכתר כמלך השערים של הטורניר. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) שמרה הנבחרת על תוארה, לאחר שגברה במשחק הגמר על נבחרת ארגנטינה בתוצאה 1-2. משחק הגמר נערך פעמיים, מאחר שהמשחק הראשון הסתיים בתיקו 1-1. הייתה זו מדליית הזהב האולימפית האחרונה בה זכתה אורוגוואי. נבחרת הכדורגל הוכתרה שנתיים מאוחר יותר כאלופת העולם הראשונה. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) לא נערך טורניר כדורגל, ואורוגוואי שלחה ספורטאי אחד, החותר גיז'רמו דוגלס, שזכה במדליית ארד. באולימפיאדת ברלין (1936) סיימה נבחרת הכדורסל במקום השישי.
ההישגים הבאים של אורוגוואי הגיעו באולימפיאדת לונדון (1948). החותר אדוארדו ריסו זכתה במדליית כסף וצמד החותרים ויליאם ג'ונס וחואן רודריגס זכו במדליית ארד. נבחרת הכדורסל סיימה במקום החמישי. באולימפיאדת הלסינקי (1952) שב רודריגס וזכה במדליית ארד, הפעם עם מיגל סייחס. נבחרת הכדורסל זכתה אף היא במדליית ארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר לנבחרת ברית המועצות וניצחה את נבחרת ארגנטינה במשחק על המקום השלישי. באולימפיאדת מלבורן (1956) חזרה נבחרת הכדורסל על הישגה, לאחר שהובסה בחצי הגמר בידי נבחרת ארצות הברית 101-38 וגברה על נבחרת צרפת במשחק על המקום השלישי. באולימפיאדת רומא (1960) ובאולימפיאדת טוקיו (1964) סיימה הנבחרת במקום השמיני. בטוקיו היה וושינגטון רודריגס למתאגרף האורוגוואי הראשון שזכה במדליה אולימפית, לאחר שסיים במקום השלישי בקטגוריית המשקל של עד 54 ק"ג.
במשחקים הבאים לא הצליחו הספורטאים האורוגוואים להגיע להישגים גבוהים. באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) העפילה השחיינית אנה מריה נורביס לשני משחי גמר, ב-100 וב-200 מטר חזה, ובשניהם סיימה במקום השמיני. באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) שבה נבחרת הכדורסל והתברגה בצמרת, לאחר שסיימה במקום השישי. באותם משחקים סיים השחיין קרלוס סקנבינו במקום העשירי במשחה ל-1500 מטר חופשי. באולימפיאדת סיאול (1988) סיים סקנבינו במקום ה-12 במשחה ל-400 מטר חופשי.
באולימפיאדת סידני (2000) היה רוכב האופניים מילטון וייננטס לאורוגוואי הראשון מזה 36 שנים שזוכה במדליה אולימפית, לאחר שזכה במדליית הכסף במרוץ הנקודות. באולימפיאדת אתונה (2004) לא הצליח וייננטס לשחזר את הישגו, וסיים במקום התשיעי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים רק במקום ה-16, מתוך 23. באולימפיאדת לונדון היה השייט אלחנדרו פוליה הספורטאי הבולט במשלחת האורוגוואית, לאחר שסיים במקום השמיני בדגם לייזר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) סיים אמיליאנו לאסה במקום השישי בקפיצה לרוחק.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיאדת פריז (1924) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת אמסטרדם (1928) | 1 | 0 | 0 | 1 |
| אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) | 0 | 0 | 1 | 1 |
אולימפיאדת ברלין (1936): 0
| אולימפיאדת לונדון (1948) | 0 | 1 | 1 | 2 |
| אולימפיאדת הלסינקי (1952) | 0 | 0 | 2 | 2 |
| אולימפיאדת מלבורן (1956) | 0 | 0 | 1 | 1 |
אולימפיאדת רומא (1960): 0
| אולימפיאדת טוקיו (1964) | 0 | 0 | 1 | 1 |
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
אולימפיאדת מוסקבה (1980): לא השתתפה
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
אולימפיאדת סיאול (1988): 0
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
אולימפיאדת אטלנטה (1996): 0
| אולימפיאדת סידני (2000) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת אתונה (2004): 0
אולימפיאדת בייג'ינג (2008): 0
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| סך הכל | 2 | 2 | 6 | 10 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  כדורגל | 2 | 0 | 0 | 2 |
|  חתירה | 0 | 1 | 3 | 4 |
|  אופניים | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  כדורסל | 0 | 0 | 2 | 2 |
|  אגרוף | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | 2 | 2 | 6 | 10 |
ראו גם

אורוגוואי במשחקים הפאראלימפיים
אורוגוואי במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-5 במרץ 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
המתאגרף וושינגטון רודריגס (שני מימין), על דוכן המדליות באולימפיאדת טוקיו (1964)
צ'ילה במשחקים האולימפיים

צ'ילה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באופן רשמי באולימפיאדת סטוקהולם (1912), אם כי הוועד האולימפי שלה טוען כי כבר באולימפיאדת אתונה (1896) השתתף אתלט צ'יליאני אחד, לואיס סוברקסו. מאז החלה להשתתף באופן סדיר, החמיצה צ'ילה שתי אולימפיאדות - אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) ואולימפיאדת מוסקבה (1980), אותה החרימה במחאה על הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.
לאורך השנים צברו הספורטאים הצ'יליאנים 15 מדליות אולימפיות, מהן שלוש מדליות זהב, שתים מהן בטניס ואחת בקליעה.
צ'ילה השתתפה גם בכל אולימפיאדות החורף שנערכו מאז אולימפיאדת סנט מוריץ (1948), למעט אולימפיאדת סאפורו (1972) ואולימפיאדת לייק פלאסיד (1980). במשחקי החורף לא הגיעו הספורטאים הצ'יליאנים להישגים משמעותיים.
היסטוריה

בשלוש באולימפיאדות הראשונות בהן השתתפה לא הגיעו הספורטאים הצ'יליאנים להישגים גבוהים. ההישג הספורטיבי המשמעותי הראשון הגיע באולימפיאדת אמסטרדם (1928), כאשר רץ המרתון מנואל פלאסה זכה במדליית הכסף.
ההישגים הבאים הגיעו רק לאחר מלחמת העולם השנייה. באולימפיאדת לונדון (1948) סיימה נבחרת הכדורסל במקום השישי. באולימפיאדת הלסינקי (1952) זכה הרוכב אוסקר קריסטי במדליית כסף בתחרות הקפיצות, וגם הנבחרת בה היה חבר זכתה במדליית כסף בתחרות הקפיצות. נבחרת הכדורסל סיימה במקום החמישי. באולימפיאדת מלבורן (1956) בלטו המתאגרפים: רמון טאפיה זכה במדליית כסף וקלאודיו בריינטוס וקרלוס לוקאס זכו במדליות ארד. האתלטית מרלן ארנס הייתה לספורטאית הצ'יליאנית הראשונה (והיחידה עד כה) שזכתה במדליה אולימפית, מדליית כסף בהטלת כידון.
32 שנים חלפו עד שצ'ילה זכתה לראות ספורטאי נוסף עומד על הפודיום, הקלע אלפונסו דה אירואריסאגה, שזכה במדליית כסף בסקיט באולימפיאדת סיאול (1988). הישג זה היה אירוע חד-פעמי, והמדליות הבאות הגיעו רק במאה ה-21.
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה נבחרת צ'ילה במדליית הארד, לאחר שהפסידה בחצי הגמר 2-1 לנבחרת קמרון וגברה במשחק על המקום השלישי 0-2 על נבחרת ארצות הברית. בשורות הנבחרת שיחק איוואן זמורנו, שכבש לזכותה שישה שערים, והיה למלך השערים של הטורניר.
באולימפיאדת אתונה (2004) הגיעה צ'ילה להישג השיא שלה - 2 מדליות זהב ומדליית ארד אחת, כולן בטניס. ניקולאס מאסו ופרננדו גונסאלס זכו בטורניר הזוגות לאחר ניצחון על הגרמנים ניקולס קיפר וריינר שיטלר. מאסו זכה במדליית הזהב גם בטורניר היחידים, לאחר ניצחון על האמריקני מרדי פיש. גונסאלס זכה במדליית הארד, לאחר שגבר על אמריקני אחר, טיילור דנט. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) לא הצליח הצמד לשחזר את הישגו, והודח כבר בסיבוב השני. מאסו נעצר בשלב זה גם בטורניר היחידים, ואילו גונסאלס זכה במדליית כסף, לאחר הפסד במשחק הגמר לרפאל נדאל.
אולימפיאדת לונדון (2012) הייתה הראשונה מזה 16 שנים בה אף ספורטאי צ'יליאני לא זכה במדליה. המתעמל תומאס גונסאלס, היה הקרוב ביותר לכך, לאחר שסיים במקום הרביעי הן בתרגיל הקרקע והן בתרגיל הקפיצות. נטליה דוקו סיימה במקום התשיעי בהדיפת כדור ברזל. גם באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא הצליחו הצ'יליאנים לזכות במדליות. הטריאתלטית ברברה ריברוס רשמה את ההישג הגבוה ביותר, כשסיימה במקום החמישי. תומאס גונסאלס העפיל לגמר הקפיצות וסיים במקום השביעי ומרימת המשקולות מריה פרננדה ואלדס סיימה אף היא במקום השביעי. גם באולימפיאדת טוקיו (2020) לא הצליחו ה ספורטאים צ'ילאנים לזכות במדליות. לאחר 20 שנים שחונות, באולימפיאדת פריז 2024 שיאנית העולם בקליעה פרנציסקה קורבטו זכתה במדליית זהב השלישית בהיסטוריה של צ'ילה. אליה הצטרף יסמאני אקוסטה שזכה במדליית כסף בהיבאקות בסגנון יווני-רומי בקטגוריית המשקל של 130 ק"ג.
מדליות

| --- | --- |
 :  ראו גם – מדליות במשחקים האולימפיים
מדליות > לפי אולימפיאדה

באולימפיאדות הקיץ:
| אולימפיאדה | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
אולימפיאדת אתונה (1896): 0
1900–1908: לא השתתפה
אולימפיאדת סטוקהולם (1912): 0
אולימפיאדת אנטוורפן (1920): 0
אולימפיאדת פריז (1924): 0
| אולימפיאדת אמסטרדם (1928) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1932): לא השתתפה
אולימפיאדת ברלין (1936): 0
אולימפיאדת לונדון (1948): 0
| אולימפיאדת הלסינקי (1952) | 0 | 2 | 0 | 2 |
| אולימפיאדת מלבורן (1956) | 0 | 2 | 2 | 4 |
אולימפיאדת רומא (1960): 0
אולימפיאדת טוקיו (1964): 0
אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968): 0
אולימפיאדת מינכן (1972): 0
אולימפיאדת מונטריאול (1976): 0
אולימפיאדת מוסקבה (1980): לא השתתפה
אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984): 0
| אולימפיאדת סיאול (1988) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת ברצלונה (1992): 0
אולימפיאדת אטלנטה (1996): 0
| אולימפיאדת סידני (2000) | 0 | 0 | 1 | 1 |
| אולימפיאדת אתונה (2004) | 2 | 0 | 1 | 3 |
| אולימפיאדת בייג'ינג (2008) | 0 | 1 | 0 | 1 |
אולימפיאדת לונדון (2012): 0
אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016): 0
אולימפיאדת טוקיו (2020): 0
| אולימפיאדת פריז (2024) | 1 | 1 | 0 | 2 |
| סך הכל | 3 | 8 | 4 | 15 |
מדליות > לפי ענף

בענפי הקיץ:
| ענף | זהב | כסף | ארד | סך הכל |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  טניס | 2 | 1 | 1 | 4 |
|  קליעה | 1 | 1 | 0 | 2 |
|  אתלטיקה | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  רכיבה | 0 | 2 | 0 | 2 |
|  אגרוף | 0 | 1 | 2 | 3 |
|  היאבקות | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  כדורגל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל | 3 | 8 | 4 | 15 |
ראו גם

צ'ילה במשחקים הפאראלימפיים
צ'ילה במשחקים האולימפיים לנוער
הערות שוליים

↑  "Medals by Games" [מדליות לפי משחקים]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-12 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Medals by Sports" [מדליות לפי ענפי ספורט]. Olympic Analytics (באנגלית). נבדק ב-12 במאי 2022. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
רץ המרתון מנואל פלאסה, שזכה במדליית כסף באמסטרדם
הטניסאי פרננדו גונסאלס, שזכה במדליית זהב בטורניר הזוגות באתונה ובמדליית כסף בטורניר היחידים בבייג'ינג
המתעמל תומאס גונסאלס שהשתתף באולימפיאדות לונדון וריו דה ז'ניירו
BBC

| --- | --- |

 פרטי הערוץ
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 תאריך השקה:  18 באוקטובר 1922, 1 בינואר 1927 
 שפה:  אנגלית
 משרד ראשי:  לונדון, בית השידור 
 
 http://www.bbc.co.uk
 
BBC (ראשי תיבות של British Broadcasting Corporation, "תאגיד השידור הבריטי") הוא תאגיד השידור הציבורי בבריטניה. ה-BBC מפיק תוכניות, סדרות וסרטים באנגלית. בנוסף לו גם שירותי מידע בטלוויזיה, ברדיו ובאינטרנט.
קיימים מספר ערוצי BBC – לדוגמה BBC WORLD,‏ BBC 3 וכן BBC 4. לכל ערוץ יש תחום משלו. BBC 4 ידוע בתוכניותיו התיעודיות, בעוד תוכניות הטבע, המדע והתרבות של ה-BBC זכו למוניטין של איכות מן המעלה הראשונה.
BBC World Service

"השירות העולמי" (World Service) של ה-BBC משדר משדרי רדיו ב-43 שפות לכל העולם, והוא ממומן בעיקר על ידי אגרת טלוויזיה שמשלמים אזרחי בריטניה, בדומה לאגרת הרדיו והטלוויזיה שהייתה נהוגה בישראל עד 2015. הערוץ משדר באמצעות משדרי רדיו המפוזרים בעולם בטריטוריות בריטיות או בעלות הקשר בריטי ומשמש כשופר תקשורתי לממשלה הבריטית ברחבי העולם.
עד אפריל 2015 הערוץ שידר לרחבי המזרח התיכון באמצעות משדר רב עוצמה של כ-200KW, שהיה בכפר זיגי, שבפאתי לימסול, קפריסין, והיה נקלט היטב בישראל בגלים בינוניים בתדר 1323 AM. לאחר הפסקת פעילותו של משדר זה, ניתן להאזין לשידורי הערוץ באמצעות האינטרנט או שידורי הלוויין.
"השירות העולמי" משדר גם שידורי חדשות בטלוויזיה 24 שעות ביממה. השידורים נקלטים היטב באמצעות צלחות לוויין, ומועברים בישראל באמצעות חברות הכבלים והלוויין.
BBC World Service > שידור ה-World service בישראל

בישראל שודר ערוץ באנגלית בשם BBC Entertainment (לשעבר BBC Prime), עד שנת 2018, ב-HOT וב-yes. הערוץ הקרין תוכניות בידור וסדרות דרמה מצליחות עם כתוביות בעברית.
ישנו גם ערוץ חדשות באנגלית בשם BBC World News ששודר בעבר ב-HOT וב-yes.
ארגון התאגיד

תאגיד השידור הבריטי (BBC) הוא שירות השידור הציבורי של בריטניה, המטה המרכזי של התאגיד נמצא בסיטי של וסטמינסטר, לונדון. התאגיד מעסיק כ-23,000 עובדים, ומבחינת מספר עובדיו, הוא נחשב לתאגיד השידור הציבורי הגדול בעולם. התאגיד אחראי בעיקר על מתן שירותי שידור ציבורי בבריטניה, איי התעלה והאי מאן.
מבחינת התקציב, התאגיד הוא שירות שידור אוטונומי הפועל במסגרת תקציב הממלכה המאוחדת (אנ'), ופעילותו ממומנת בעיקר על ידי אגרת רדיו וטלוויזיה שנתיים, המוטלים על כל משקי הבית בבריטניה. מחוץ לבריטניה, שירות השידור העולמי של ה-BBC מסופק באמצעות תחנות ממסר ברחבי העולם.
היסטוריה

ה-BBC בבעלות פרטית היה לארגון השידור הלאומי הראשון בעולם, ונוסד ב-18 באוקטובר 1922 בשם "חברת השידור הבריטי בע"מ". החברה המקורית נוסדה בשנת 1922 על ידי קבוצה של שש חברות תקשורת, כדי לשדר שידורי רדיו ניסיוניים. השידור הראשון היה ב-14 בנובמבר של אותה שנה, מתחנת 2LO, הממוקמת בבית מרקוני, לונדון.
כדי לייצג את מטרתו ואת ערכיו, אימץ התאגיד את סמל "מגן כוחות הלוחמים", כולל את המוטו "עם ידבר אל עם לשלום", המוטו מיוחס בדרך כלל כמחווה לג'ון מונטגיו רנדל, מנהל לשעבר של וינצ'סטר קולג', והחבר הראשון בחבר הנאמנים של ה-BBC.
ב-2 בנובמבר 1936 נוסד ערוץ הטלוויזיה הראשון של BBC, שנקרא BBC one, ועד היום הוא הערוץ הנצפה ביותר בבריטניה. בהמשך נוסדו ערוצים נוספים: BBC2, BBC3 ,BBC4, BBC News ,BBC Parliament ,BBC HD ,CBBC ו-CBeebies. תחרות ל-BBC הוצגה בשנת 1955 על ידי ITV, רשת טלוויזיה מסחרית אשר פעלה באופן עצמאי. עם זאת, המונופול על שירותי ה-BBC ברדיו נמשך לתוך שנות ה-70 של המאה ה-20.
בשנת 2022 הוחלט שרשת השידור הציבורית תבטל את אגרת הטלוויזיה עד 2027. כך היא תיאלץ למצוא מקורות מימון אחרים. התוכנית הממשלתית שהוכרזה כללה הקפאה של האגרה בשנתיים הקרובות.
הערוצים של BBC

ל-BBC מספר חברות בת המהווים גם כערוצי הטלוויזיה הנוספים שלה.
BBC One אחד מערוצי הדגל של רשת השידור BBC בבריטניה. הערוץ עלה ב-2 בנובמבר 1936 כשירות הטלוויזיוני של רשת BBC, והיה שירות הטלוויזיה הראשון בעל רזולציית תמונה גבוהה. לאחר מכן שונה שמו ל-BBC TV, עד יציאתו של הערוץ BBC2 ב-1964. לאחר מכן שמו שונה חזרה ל-BBC One. התקציב השנתי של הערוץ נכון ל-2012/2011 הוא 1,166.6 לירות שטרלינג. התקציב ממומן על ידי התושבים באמצעות אגרת רדיו והטלוויזיה, ולכן הערוץ משדר באופן רציף ללא פרסומות. נכון לרבעון 4 של 2017 BBC1 הוא הנצפה ביותר בבריטניה. BBC1 היה הערוץ הראשון של BBC שהחל בשידורים מקבילים בטכנולוגיית HD, ב-3 בנובמבר 2010. ב-2008 הודיעה הנהלת הערוץ כי השיגה את היעד שהציבה לעצמה, לשדר את כל תוכניותיה עם כתוביות למען צופים לקויי שמיעה. חמש התוכניות הנצפות ביותר בערוץ ב-2010 היו "איסטאנדרס", משחק הכדורגל בין אנגליה לגרמניה במונדיאל 2010; ועוד.
BBC Two הוא ערוץ טלוויזיה אשר הוקם כחלק של מערכת BBC. הערוץ ממומן מאגרת הרדיו והטלוויזיה ובשידורים אלו אין פרסומות. הערוץ הוקם בשנת 1964 כערוץ טלוויזיה השלישי הפועל בבריטניה. בין התוכניות הראשונות ששודרו בערוץ הייתה סדרת טלוויזיה "ההגדה לבית פורסייט". ביולי 1967 הערוץ החל בשידורי צבע כאשר שידר תחרויות אליפות וימבלדון 1967. בערוץ BBC 2 משודרות תוכניות חינוך ותוכניות למשפחה. במשך שנים רבות שודרו תוכניות BBC Schools עד שבשנת 2010 הועברו לערוץ נפרד. בשנת 1996 החלו שידורי תוכנית "Gaytime TV", התוכנית הראשונה של ה-BBC שפונה ישירות לקהילת הלהט"ב. החל משנת 2013 הערוץ משדר שיטת HDTV.
BBC Three ערוץ טלוויזיה.
BBC Four ערוץ טלוויזיה הפועל משנת 2021.
CBeebies הוא ערוץ טלוויזיה המיועד לגילאי 6 ומטה והיא שייכת לרשת האחות CBBC עבור גילאי 7 שנים. ומופעל כל יום בין השעות 6:00 ל-19:00, וגם שייכת ל-BBC4. בערוץ משודרים כל הסדרות ותוכניות הילדים המוכרות ועוד תכנים חינוכיים רבים כמו טלטאביז צבעבלוקס בינג דאגי הגן הקסום... ועוד.
BBC News ערוץ טלוויזיה המשמש כערוץ חדשות ואקטואליה בבריטניה.
BBC Parliament ערוץ טלוויזיה המשדר תוכניות של הפרלמנט הבריטי.
BBC HD ערוץ טלוויזיה המשדר תכנים בינלאומיים באמצעות איכות HD.
CBBC ערוץ טלוויזיה בריטי המיועד לילדים מתחת לגיל 6 ומשמשת כרשת אחות של CBeebies והיא פועלת כל יום בין השעות 7:00 ל-19:00, וגם היא משדרת את אותו התכנים ביחד עם CBeebies המהווה תכנים חינוכיים רבים.