stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פולין גדול

פולין גדול (בפולנית: ‏Wielkopolskaקובץ:Pl-Wielkopolska.ogg‏Ⓘ‏) היא אחת משש-עשרה הווייוודות של פולין. היא שוכנת במרכז מערבה של פולין, וגובלת בצפון בווייוודות פומרניה ופומרניה המערבית, במזרח בווייוודות קויאוויה-פומרניה ולודז', בדרום בווייוודות אופולה ושלזיה תחתית, ובמערב בווייוודה לובוש. ווייוודת פולין גדול חופפת את רובו של האזור ההיסטורי פולין גדול, אך לא במדויק. האזור ההיסטורי כולל גם חלק ממערב קויאוויה-פומרניה, מדרום-מערב פומרניה המערבית וממזרח לובוש, ואינו כולל חלקים מדרום-מזרח ווייוודת פולין גדול.
בירתה של פולין גדול והעיר הגדולה ביותר בה היא העיר פוזנן, השוכנת במרכזה. ערים גדולות נוספות הן קאליש וקונין.
מקור השם

הווייוודה פולין גדול נושאת את שמו של האזור ההיסטורי החופף בצורה ניכרת את שטחה. בפולנית מכונה האזור "Wielkopolska" – צירוף של שתי מילים: "polska" אשר משמעותה פולין, ו-"Wielko " אשר משמעותה "גדול" או "יותר". בלטינית מכונה האזור בכינוי "Maior", אשר תרגום נפוץ של כינוי זה הוא "רבתי" או "גדול יותר". בעברית הכינוי הבולט ביותר לאזור זה "פולין גדול", ולעיתים הוא מופיע גם כ"פולין גופא" ו"פולין הגדולה". כינויים אלו נובעים מהיותו של אזור פולין גדול הליבה של המדינה הפולנית הקדומה.
"פולין גדול" מהווה את הניגוד של האזור ההיסטורי "פולין קטן" (בפולנית מתואר כ-Mało ובלטינית כ-Minor, מילים שמשמעותן "קטן" או "פחות"). ההיסטוריון הפולני זיגמונט גלוגר מסביר, והסברו מהווה את הסברה המרכזית באשר למקור המונחים, שבפולין היה מנהג שכאשר מוקם כפר חדש בסמוך למקום יישוב ותיק, היה נהוג לעיתים רבות לקרוא לו בשמו של מקום היישוב הוותיק בתוספת המילה "Mało" – פחות, קטן. לטענתו של גלוגר, המנהג הזה גם נעשה ברמת המאקרו, ובמהלך ימי הביניים החלו להפריד בין שני אזורים ראשיים: פולין גדול, היא ערש הולדתה של האומה הפולנית והאזור הראשי בימים עברו; לבין פולין קטן, היא האזור שהצטרף אל המדינה הפולנית באופן מאוחר יותר, ולימים גם האפיל על המרכז הקודם, פולין גדול.
בתחילה כונה האזור בפשטות "פולין" (Polonia). הכינוי "פולין גדול" בא לתאר אזור זה כוותיק ובכיר יותר בהשוואה לאזור החדש – פולין קטן. השימוש המתועד הראשון במונח "פולין גדול" (Polonia Maior) הוא משנת 1257, בשפה הלטינית, ואילו בפולנית התיעוד הקדום ביותר של שימוש במונח הוא מ-1449. ככל הנראה, המונח תיאר אז בקירוב את האזור שאנו מזהים כיום כפולין גדול. החל מהמאה ה-16 קיבל המונח משמעות רחבה יותר. עם איחודן של פולין וליטא למדינה אחת, חולק השטח הפולני מבחינה אדמיניסטרטיבית לשתי יחידות-על: "פולין גדול" ו"פולין קטן", כאשר אזור פולין גדול כולל גם שטחים מאזור פומרניה וגם שטחים אחרים.
גאוגרפיה

פולין גדול היא הוויוודה השנייה בגודלה בפולין, לאחר מזוביה. היא משתרעת על שפלה רחבה במיוחד במרכז מערבה של פולין. את השפלה של פולין גדול יוצרת רשת ענפה של נהרות המנקזים את מימיו של פולין גדול. רוב נהרות אלו זורמים ממזרח למערב, ונשפכים לבסוף אל נהר האודר, אשר זה בתורו נשפך אל הים הבלטי. השפלה של פולין גדול מופרת רק לעיתים רחוקות על ידי גבעות מתונות. 60% משטח הווייוודה מכוסה בקרקעות חקלאיות, אשר נהנות מתנאי השטח הנוחים של האזור – כאמור, מישוריות כמעט מוחלטת. לצד חקלאות, כרבע משטח פולין גדול מכוסה ביערות, וכעשרה אחוזים בביצות ובאגמים, התופסים גם הם חלק גדול יחסית מהשטח.
הטמפרטורה השנתית הממוצעת בפוזנן, בירת הוויווידה, היא 8.9 מעלות צלזיוס. החודש הקר ביותר הוא ינואר (עם טמפרטורה ממוצעת של 0.8- מעלות צלזיוס), והחודש החם ביותר הוא יולי (עם טמפרטורה ממוצעת של 18.9 מעלות צלזיוס). הגשמים יורדים בעיקר בקיץ, כאשר כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 522.8 מ"מ.
בפולין גדול יש פארק לאומי (Park Narodowy) אחד, שלושה עשר פארקי נוף (Park krajobrazowe) ו-98 שמורות טבע (Rezerwat przyrody).
היסטוריה

| לוח תקופות היסטוריות של פולין גדול | לוח תקופות היסטוריות של פולין גדול | לוח תקופות היסטוריות של פולין גדול |  |
| --- | --- | --- | --- |
| עד 960 | שבטים סלאבים | שבטים סלאבים |  |
| 960-1025 | המדינה הפולנית הראשונה | המדינה הפולנית הראשונה |  |
| 1025-1385 |  | הממלכה הפולנית הראשונה |  |
| 1385-1569 |  | הממלכה הפולנית השנייה |  |
| 1569-1655 |  | ממלכת פולין-ליטא |  |
| 1655-1658 |  | ממלכת שוודיה |  |
| 1658-1793 |  | ממלכת פולין-ליטא |  |
| 1793-1807 |  | ממלכת פרוסיה |  |
| 1807-1815 |  | דוכסות ורשה |  |
| 1815-1867 |  | ממלכת פרוסיה |  |
| 1867-1871 |  | הקונפדרציה הצפון-גרמנית |  |
| 1871-1918 |  | הקיסרות הגרמנית |  |
| 1918-1939 |  | הרפובליקה הפולנית השנייה |  |
| 1939-1945 |  | גרמניה הנאצית |  |
| 1945-1989 |  | הרפובליקה העממית הפולנית |  |
| החל מ-1989 |  | הרפובליקה הפולנית השלישית |  |
מתייחס לישות הדומיננטית השלטת באזור בתקופה הנתונה. בדרך כלל השליטה באזור נחלקה על ידי מספר ישויות מדיניות שונות.
פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ערים, יישובים ומחוזות > ערים

בפולין גדול ישנם 110 ערים ועיירות.
| הערים הגדולות בפולין גדול>  | הערים הגדולות בפולין גדול> תמונה | הערים הגדולות בפולין גדול> סמל | הערים הגדולות בפולין גדול> שם | הערים הגדולות בפולין גדול> אוכלוסייה (2014) | הערים הגדולות בפולין גדול> מחוז |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  |  | פוזנן   Poznań | 546,829 | עצמאי |
| 2 |  |  | קאליש   Kalisz | 103,738 | עצמאי |
| 3 |  |  | קונין   Konin | 76,932 | עצמאי |
| 4 |  |  | פילה   Piła | 74,471 | מחוז פילה |
| 5 |  |  | אוסטרוב ויילקופולסקי   Ostrów Wielkopolski | 72,790 | מחוז אוסטרוב |
| 6 |  |  | גנייזנו   Gniezno | 69,810 | מחוז גנייזנו |
| 7 |  |  | לשנו   Leszno | 64,612 | מעצמאיוז |
| 8 |  |  | סבז'נדז   Swarzędz | 30,775 | מחוז פוזנן |
| 9 |  |  | שרם   Śrem | 30,072 | מחוז שרם |
| 10 |  |  | וז'שנייה   Września | 29,656 | מחוז וז'שנייה |
| 11 |  |  | קרוטושין   Krotoszyn | 29,321 | מחוז קרוטושין |
| 12 |  |  | טורק   Turek | 28,003 | מחוז טורק |
| 13 |  |  | לובון   Luboń | 29,301 | מחוז פוזנן |
| 14 |  |  | ירוצ'ין   Jarocin | 26,335 | מחוז ירוצ'ין |
| 15 |  |  | וונגרובייץ   Wągrowiec | 25,194 | מחוז וונגרובייץ |
| 16 |  |  | קושצ'אן   Kościan | 23,952 | מחוז קושצ'אן |
| 17 |  |  | קולו   Koło | 22,961 | מחוז קולו |
| 18 |  |  | שרודה ויילקופולסקה   Środa Wielkopolska | 22,604 | מחוז שרודה |
| 19 |  |  | ראביץ'   Rawicz | 20,811 | מחוז ראביץ' |
| 20 |  |  | גוסטין   Gostyń | 20,239 | מחוז גוסטין |
ערים, יישובים ומחוזות > מחוזות

בפולין גדול ישנם 35 מחוזות, מתוכם ארבע ערים מחוזיות.
| מחוזות פולין גדול |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| סמל | שם | אוכלוסייה (2014) | שטח (בקמ"ר) | גמינות | בירה |
ערים מחוזיות
|  | פוזנן   Poznań | 546,829 | 261 |  |  |
|  | קאליש   Kalisz | 103,738 | 69 |  |  |
|  | קונין   Konin | 76,932 | 82 |  |  |
|  | לשנו   Leszno | 64,612 | 31 |  |  |
מחוזות רגילים
|  | מחוז פוזנן   Powiat poznański | 355,846 | 1,899 | 17 | פוזנן |
|  | מחוז אוסטרוב   Powiat ostrowski | 161,308 | 1,160 | 8 | אוסטרוב ויילקופולסקי |
|  | מחוז גנייזנו   Powiat gnieźnieński | 145,039 | 1,254 | 10 | גנייזנו |
|  | מחוז פילה   Powiat pilski | 138,043 | 1,267 | 9 | פילה |
|  | מחוז קונין   Powiat koniński | 128,767 | 1,578 | 14 | קונין |
|  | מחוז שמוטולי   Powiat szamotulski | 89,757 | 1,119 | 8 | שמוטולי |
|  | מחוז קולו   Powiat kolski | 88,926 | 1,011 | 11 | קולו |
|  | מחוז צ'ארנקוב-טשצ'נקה   Powiat czarnkowsko -trzcianecki | 87,993 | 1,808 | 8 | צ'ארנקוב |
|  | מחוז טורק   Powiat turecki | 84,366 | 929 | 9 | טורק |
|  | מחוז קאליש   Powiat kaliski | 82,672 | 1,160 | 11 | קאליש |
|  | מחוז קושצ'אן   Powiat kościański | 79,023 | 722 | 5 | קושצ'אן |
|  | מחוז קרוטושין   Powiat krotoszyński | 77,832 | 714 | 6 | קרוטושין |
|  | מחוז וז'שנייה   Powiat wrzesiński | 76,635 | 704 | 5 | וז'שנייה |
|  | מחוז גוסטין   Powiat gostyński | 76,202 | 810 | 7 | גוסטין |
|  | מחוז נובי טומישל   Powiat nowotomyski | 74,506 | 1,011 | 6 | נובי טומישל |
|  | מחוז ירוצ'ין   Powiat jarociński | 71,689 | 587 | 4 | ירוצ'ין |
|  | מחוז זלוטוב   Powiat złotowski | 69,987 | 1,660 | 8 | זלוטוב |
|  | מחוז וונגרובייץ   Powiat wągrowiecki | 69,830 | 1,040 | 7 | וונגרובייץ |
|  | מחוז פלשב   Powiat pleszewski | 63,292 | 711 | 6 | פלשב |
|  | מחוז שרם   Powiat śremski | 60,712 | 574 | 4 | שרם |
|  | מחוז ראביץ'   Powiat rawicki | 60,418 | 553 | 5 | ראביץ' |
|  | מחוז סלופצה   Powiat słupecki | 59,617 | 837 | 8 | סלופצה |
|  | מחוז אובורניקי   Powiat obornicki | 59,177 | 712 | 3 | אובורניקי |
|  | מחוז שרודה   Powiat średzki | 57,033 | 623 | 5 | שרודה ויילקופולסקה |
|  | מחוז וולשטין   Powiat wolsztyński | 56,878 | 680 | 3 | וולשטין |
|  | מחוז קמפנו   Powiat kępiński | 56,460 | 600 | 7 | קמפנו |
|  | מחוז אוסטז'שוב   Powiat ostrzeszowski | 55,465 | 772 | 7 | אוסטז'שוב |
|  | מחוז לשנו   Powiat leszczyński | 54,163 | 804 | 7 | לשנו |
|  | מחוז גרודז'יסק   Powiat grodziski | 51,032 | 643 | 5 | גרודז'יסק ויילקופולסקי |
|  | מחוז חודז'ז'   Powiat chodzieski | 47,571 | 680 | 5 | חודז'ז' |
|  | מחוז מיינדזיחוד   Powiat międzychodzki | 37,114 | 736 | 4 | מיינדזיחוד |
הערות שוליים

1 2  Gloger, Zygmunt (1903). Geografia historyczna ziem dawnej Polski (in Polish). Nabu Press. ISBN 978-1-145-33359-8.
↑  Dane Klimatyczne
↑  Baza Demografia: Stan ludności 2014, Ludność stan w dniu 30 VI, Ludność według płci i miast, Wielkopolskie
↑  Baza Demografia: Stan ludności 2014, Ludność stan w dniu 30 VI, Ludność według płci, wieku, województw i powiatów, wielkopolskie
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007494091305171  GND: 4596764-7  LCCN: no2001063643  MusicBrainz: 52e7ac8f-4a25-49c6-8637-1bdaa4b08d74  NKC: ge116476  VIAF: 312861730   WorldCat (עם VIAF): 312861730 
האזור ההיסטורי פולין גדול במפת פולין
קתרין טובין

| --- | --- |

קתרין טובין ובעלה תומאס טובין בסיני, 1854
 לידה:  1812
 פטירה:  1903 (בגיל 91 בערך) 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 עיסוק:  ציירת, סופרת
 בן או בת זוג:  תומאס טובין 
 צאצאים:  ג'יימס אספינול טובין 
 
הדרגומן המלטזי וינצ'נצו בֶּלוּטי, מנהל מסעהּ הראשון של משפחת טובין בלבנט
קתרין טובין (Catherine Ellis Tobin ,Lady Tobin; אנגליה, אוקטובר 1812 – אנגליה, 23 באפריל 1903) הייתה סופרת בריטית בת התקופה הוויקטוריאנית, שערכה מסעות במזרח ובמהלכם שהתה בארץ ישראל.
קורות חייה ומעשיה

קתרין אליס, בת חבל קמברלנד בצפון אנגליה, נישאה ב-1835 לתומאס טובין (Thomas Tobin) מליברפול, והשניים השתקעו סמוך לקורק שבדרום אירלנד, שם ניהל טובין את מפעל אבק השרפה שבבעלות משפחתו. בני הזוג היו שותפים לעניין בעתיקות ובמסעות וב-1853–1854 סיירו בצפון אפריקה, במצרים, בסיני בנגב, בארץ ישראל, בעבר הירדן, בסוריה, בטורקיה וביוון. הם לוו בפמליה של מורי דרך, שומרים וסבלים בניהולו של הדרגומן המלטזי וינצ'נצו בֶּלוּטי. אחרי נפילת בנם היחיד, ליונל, במהלך המרד ההודי הגדול, יצאו שוב למסע במזרח. נתיב מסעם זה במצרים, בארץ ישראל ובסוריה, במרוצת 1860–1861, דמה במידה רבה לנתיב שבו עברו במסעם הקודם. באמצע המאה ה-19 הייתה הדרך שעשו בני הזוג כבר מוכרת, כבושה, בטוחה ונוחה יחסית. בפתח ספרהּ הקדים בעלה מעין התנצלות על הוצאת הספר כאשר "נושא המסעות במזרח כבר טופל במלואו וכהלכה", והסביר כי הכתיבה שימשה מרפא לנפשה של אשתו באבלהּ.
אחרי מות בעלה ב-1881 עקרה קתרין טובין ללונדון ואחרי כן לבית גיסהּ באיסטהם שבמחוז מרזיסייד, סמוך לליברפול, שם מתה ונקברה.
קתרין טובין חיברה שני ספרים על מסעותיה: "צללי המזרח" (Shadows of the East, 1855) ו"אדמת נחלה" (The Land of Inheritance, 1863), שכותרתו המשנית הייתה "ביקור חוזר בזירות המקרא" (Bible Scenes Revisited). הספרים נערכו במתכונת של יומן דרכים ובהם פורטו חוויות אישיות. עוד קודם לכן תרגמה טובין לאנגלית את מכתביו של פול-אמיל בוטה על התגליות הראשונות בנינווה (Illustration of Discoveries at Nineveh, 1850).
הערות שוליים

↑  28 באוקטובר 1812 נרשם כתאריך טבילתה
↑  ב-1858, בפעולה לשחרור המצור על בית הממשל בלאקנאו
↑  שמו של הספר לקוח מהתרגום לאנגלית של הפסוק בספר דברים (כ"א, 23): ”וְלֹא תְטַמֵּא, אֶת-אַדְמָתְךָ אֲשֶׁר יְהוָה אֱלֹהֶיךָ נֹתֵן לְךָ נַחֲלָה”
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007603903605171  LCCN: nb2010022146  VIAF: 71434839   WorldCat (עם VIAF): 71434839
אברהם שלוש (יפו)

ערך זה עוסק בסוחר ומנהיג העדה היהודית ביפו. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
 לידה:  1812 ככל הנראה פאס שבמרוקו
 פטירה:  1858 (בגיל 46 בערך) ה'תרי"ח
 מקום קבורה:  יפו
 תאריך עלייה:  1840
 תקופת הפעילות:  ?–1858 
 
הרב אברהם שְלוּש (1812–1858) היה סוחר ומנהיג העדה היהודית ביפו. אבי משפחת שלוש, ממייסדי נווה צדק ואחוזת בית.
ביוגרפיה

אברהם שלוש נולד בפאס שבמרוקו בשנת 1812 (ה'תקע"ב), בן למשפחה ממגורשי ספרד. בהמשך נמנה עם רבני אוראן שבאלג'יריה.
הוא האמין כי יש לשוב לארץ ישראל ולחיות בה מיגיע כפיים, וכך לקרב את הגאולה. בהיותו בן 26, בשנת 1840 לערך ארגן קבוצה בת 150 איש לעלות ארצה. בדרכם לעכו פקדה אותם סערה, אונייתם טולטלה קשות ומצבם הכלכלי הורע. בהגיעם לחיפה שככה מעט הסערה ואף על פי שהים סער החליטו לרדת לחוף בסירות; אחת הסירות התהפכה וכל 18 נוסעיה טבעו בים, בהם שני בניו של שלוש, אליהו בן ה-9 ויוסף בן ה-7. שלוש הגיע לחוף עם אשתו שמחה, בנו אהרן ושתי בנותיו ריקה וחנה.
לאחר כשנה בחיפה, שהייתה אז כפר ללא אפשרויות רבות של פרנסה, עבר עם בני משפחתו לשכם, שנחשבה לעיר מסחר. בעת ששהה בשכם, פשטה הכולרה בקרב העיר, ובהוראת השלטונות בני משפחתו הונחו לא לצאת משכם. לאחר חצי שנה נבלמה התפשטות המחלה, והוא עבר לירושלים, מאחר שלא הייתה בשכם קהילה יהודית. לאחר שגם בירושלים לא מצא תנאי קיום נוחים, עבר עם משפחתו ליפו. האחרונה מצאה חן בעיניו והוא החליט להתיישב בה סופית. יחד עם בני משפחתו הניחו את היסוד להרחבת היישוב היהודי בעיר.
בביתו ביפו ייסד ישיבה, ולצידה בית כנסת. כשצאצאיו, עברו לדירות אחרות, העבירו איתם את בית הכנסת והישיבה. בישיבה זו למדו במהלך השנים בין היתר הרב יעקב שמחון, הרב שלמה בחבוט (אביו של הרב שבתי בחבוט), כלב מירקאדו מאיר (אביו של הרב יעקב מאיר), הרב דוד בן שמעון והרב שלמה חזן (אלכסנדריה) מחבר הספר "המעלות לשלמה"
הידיעות אודות הצלחתו ביפו עודדו יהודים נוספים לעלות לארץ ישראל ולהתנתק מכספי החלוקה בארבע ערי הקודש, לרדת ליפו ולעבוד בה. מספר שנים לאחר הגיעו, כבר נחשב כמנהיג העדה היהודית ביפו.
בתו חנה נישאה לאלתר לוריא, ממוצא אשכנזי ומצאצאי האר"י, בתקופה שבה נישואים בין ספרדים ואשכנזים טרם היו שכיחים. מאז המשיכו רבים מבני משפחת שלוש במסורת של מיזוג עדות.
הלך לעולמו ב-21 במאי 1858 (ח' בסיוון ה'תרי"ח).
היה נשוי לשמחה, ובנו היה הרב אהרן שלוש.
הערות שוליים

1 2  כך לפי משה דוד גאון, ולפי המקובל במסורת המשפחה. אולם במפקד מונטיפיורי משנת ה'תרט"ו מופיעה אשתו שמחה כבר כאלמנה. לפי אור אלכסנדרוביץ, ממצבתו של שלוש ניתן גם לפרש את שנת הפטירה כ"תרי"ג" או "תרי"ד"
↑  כך לפי חלק ממיפקדי מונטיפיורי. אולם לפי מסורת המשפחה, מקור המשפחה מאוראן שבאלג'יריה
↑  אור אלכסנדרוביץ' מעלה ספקות באשר לסיפור טביעת הבנים, בעקבות גילוי עדויות לכך שהבן יוסף חי ביפו ומת שם ב-1865. "מסע בעקבות אתמול נשכח", עמ' 4.
↑  אור אלכסנדרוביץ, "מסע בעקבות אתמול נשכח", בתוך: יובל כספי (עורך), שלוּש - משפחה אחת, בית אחד, קטלוג תערוכה, 2004.
↑  יפעת ארליך, יפו השנייה: המזרחים שקלטו את העליות הראשונות | ישראל היום, ‏4.11.2022
האריוט האנט

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1805 בוסטון, ארצות הברית 
 פטירה:  2 בינואר 1875 (בגיל 69) בוסטון, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות מאונט אובורן 
 השכלה:  Women's Medical College of Pennsylvania, honorary M.D.
 
האריוט קזיה האנט (באנגלית: Harriot Kezia Hunt; 9 בנובמבר 1805 – 2 בינואר 1875) הייתה הרופאה הראשונה בארצות-הברית על אף שלא התקבלה ללימודים אקדמיים בשל היותה אישה. פעילותה הציבורית לבריאות, זכויות אדם ושוויון חברתי סללה את הדרך עבור נשים ברפואה שבאו אחריה. היא פיתחה שיטות רפואיות חדשניות לתקופה שהתבססו על תזונה בריאה, פעילות גופנית, והגיינה פיזית ונפשית. היא נולדה בעיר בוסטון ב־9 בנובמבר שנת 1805 ונפטרה שם ב-2 בינואר 1875.
ביוגרפיה > רקע

האריוט האנט נולדה בבוסטון מסצ'וסטס בשנת 1805 לבני הזוג ג'אוב האנט וקזיה וונטוורת'-הנט שחינכו את בנותיהן בגישה ליברלית. לאחר מות אביהן בשנת 1827 פתחו היא ואחותה שרה בית ספר פרטי בבית הוריהן על מנת להיות עצמאיות כלכלית. על אף שהעיסוק בהוראה הכניס כסף, האנט הרגישה שהיא אינה רוצה להיות מורה. כשאחותה חלתה ולא הצליחה להתאושש בעזרת הטיפול שהציעו הרופאים הקונבנציונליים, הוזמנו ריצ'רד ואליזבת מוט להמשיך את הטיפול עד שהבריאה. במקום להשתמש במתודלוגיות המקובלות באותו הזמן, השתמשו בני הזוג מוט בעשבי ריפוי, מנוחה ומרגוע על מנת להשיב את מטופליהם לבריאות. האנט החלה ללמוד מהם ולאחר שלוש שנים פתחה חדר טיפולים משלה בשנת 1835 ללא תעודה רשמית.
ביוגרפיה > קריירה רפואית ופעילות ציבורית למען זכויות אדם ושוויון חברתי

הריוט האנט היא האשה הראשונה שנרשמה פעמיים לבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הארווארד שבבוסטון עיר הולדתה ומגוריה אך בקשותיה סורבו בלחץ חברי הסגל, הוועד המנהל והסטודנטים שהיו כולם גברים שמרנים.
 פרסומה כחלוצה של נשים ברפואה הוביל את המכללה לרפואה נשית של פילדלפיה (The Female Medical College of Philadelphia) להעניק לה תואר דוקטור רפואי לשם כבוד בשנת 1853.
לאורך שנות עבודתה הרפואית התמודדה האנט עם ביקורת שהוטחה בה מצד אלה שחשבו שהמקצוע אינו מתאים למודל הנשיות שהייתה מקובלת באותה תקופה. לדוגמה, מאמר שהתפרסם בשנת 1858 בניו-יורק טיימס גער שהיא "אחת מתריסר נשים בארצות הברית המתוסכלות מכך שהטבע לא עשה אותם גברים". אך היא מצידה טענה שנשיות מתאימה במיוחד למקצוע הרפואה ובמילותיה: "מה יכול להיות יותר עדין ונשי, נשיות אמיתית יותר מאשר לאחוז ביד אחות, נגועה בגופה ובנפשה, ולהראות לה את הסיבה למחלותיה?". האנט האמינה שהיא חיה בעידן של שינוי שבו אנשים מתחילים לערער על מסורות חברתיות ופעלה למען זכותן של נשים להשכלה מקצועית בכלל ורפואית בפרט. אבל רק בשנת 1945 – 70 שנה לאחר מותה בגיל 70 – נפתחה כיתת הנשים הראשונה ללימודי רפואה בהארוורד כחלק מניסוי למדידת ההצלחה והיכולת היצרנית של נשים בזמן הלימודים ולאחריהן וזאת בגלל מחסור במועמדים מתאימים גברים בעקבות מלחמת העולם השנייה.
את פעילותה הציבורית ריכזה האנט באגודה לפיזיולוגיה של נשים The Ladies) Physiological Society) שהקימה ושבמסגרתה קידמה זכויות נשים, ביטול העבדות, ולימדה נשים מכל שכבות החברה להכיר את גופן וכיצד לשמור על הגיינה. בשנת 1860 חגגה 25 שנות פרקטיקה רפואית במסיבה שמשכה 1500 אורחים וביניהם שלושה דורות של מטופליה. דיווח מהאירוע כולל את הציטוט: "הייתי כל כך שמחה בעבודתי; כל רגע עסוק; כמה אני כמהה ללחוש באוזנה של כל אישה תשושה, 'עשי משהו אם זה ישמח אותך'". את זכרונותיה איגדה באוטוביוגרפיה שפורסמה בשנת 1856 וניתן להורדה מאתר האוספים של המכון הלאומי האמריקאי לבריאות.
ביוגרפיה > מקום קבורה

הארייט האנט קבורה בבית קברות מאונט אובורן (Mount Auburn Cemetery) ליד בוסטון. על מצבתה פסל אלת הבריאות היוונית היגיאה של הפסלת האפרו-אמריקאית אדמוניה לואיס. האנט מוזכרת גם על שביל מורשת הנשים של סיילם בעיירה סיילם שבמדינת הולדתה מסצ'וסטס.
לקריאה נוספת

Atwater, Edward C (2016). Women Medical Doctors in the United States before the Civil War: A Biographical Dictionary. Rochester, NY: University of Rochester Press. ISBN 9781580465717. OCLC 945359277.
הערות שוליים

1 2 3  Encyclopedia Britannica. Retrieved from http://www.britannica.com/biography/Harriot-Kezia-Hunt
1 2  Kelly, Howard A.; Burrage, Walter L., eds. (1920). "Hunt, Harriot Kezia" . American Medical Biographies . Baltimore: The Norman, Remington Company.
↑  Dr. Harriot K. Hunt Visits the Shakers, www.massmoments.org
↑  Menand, Louis. The Metaphysical Club: A Story of Ideas in America. New York: Farrar, Straus and Giroux, 2001: 8. ISBN 0-374-19963-9.
↑  Sedgwick, Jessica (2012). The Archives for Women in Medicine: Documenting Women's Experiences and Contributions at Harvard Medical School. Centaurus. 54 (4): 305–306. doi:10.1111/j.1600-0498.2012.00274.x
1 2 3  Skinner, Carolyn, Women Physicians and Professional Ethos in Nineteenth-Century America., Carbondale, Illinois: Southern Illinois: University Press, 2014 pp:7-8
↑  Lawes, Carolyn J, Women and Reform in a New England Community, 1815-1860., Lexington, KY: University Press of Kentucky, 2000, ISBN 978-0-y8131-2131-4
↑  Gibian, Peter, Oliver Wendell Holmes and the Culture of Conversation., Cambridge: Cambridge University Press, 2001 ISBN 0-511-01763-4
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 11923386X  ISNI: 0000 0000 5539 3025  LCCN: no2018110918  NKC: nlk20000085538  NTA: 184996929  SNAC: w6c56f5v  VIAF: 59889884   WorldCat (עם VIAF): 59889884 
היגיאה, אלת הבריאות היוונית, מגולפת על ידי אדמוניה לואיס ג. 1871-1872 על מצבת קברה הריוט האנט
דיינה בארוס

| --- | --- |

בארוס בתיכון
 לידה:  13 באפריל 1967 (בן 57) בוסטון שבמסצ'וסטס
 עמדה:  רכז / קלע
 גובה:  1.80 מטר
 מספר:  11, 3, 1, 13
 מכללה:  בוסטון קולג' (1985–1989)
 דראפט:  16, 1989 סיאטל סופרסוניקס
 קבוצות כשחקן
 1989–1993 1993–1995 1995–2000 2000–2002 2004:  סיאטל סופרסוניקס פילדלפיה 76' בוסטון סלטיקס דטרויט פיסטונס בוסטון סלטיקס
 הישגים כשחקן
 הופעה במשחק האולסטאר של ה-NBA (‏1995) השחקן המשתפר של העונה ב-NBA ‏(1995)
דיינה ברוס בארוס (באנגלית: Dana Bruce Barros; נולד ב-13 באפריל 1967) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בליגת ה-NBA. במכללות שיחק כדורסל במסגרת בוסטון קולג', וסיים כאחד ממובילי המכללה בכל הזמנים בקליעת נקודות. נכון ל-2017 משמש בארוס כמאמן הכדורסל של מכללת ניוברי במסצ'וסטס.
קריירת תיכונים ומכללות

בארוס, שהוא ממוצא כף-ורדאי, שיחק כדורסל בבית הספר התיכון "האחים החאווייריים" (Xaverian Brothers) בווסטהוד (אנ') שבמסצ'וסטס. במשך כל ארבע שנותיו פתח בחמישיית התיכון, רשם 1,821 נקודות במדיו, כולל הופעה של 57 נקודות בטורניר מול נידהאם. היה ה-MVP של הליגה הקתולית (אנ') לשנת 1985 וחבר נבחרת כל-בתי הספר (All Scholastic) של "הבוסטון גלוב"; ממוצעיו היו מעל 30 נקודות למשחק בשנתו האחרונה בלימודים, לפני שקו השלוש הומצא.
במכללה שיחק בארוס כדורסל בבוסטון קולג'. במהלך ארבע עונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה היו ממוצעיו 19.7 נקודות, 3.2 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק; הוא הגיע לשיא של 23.9 נקודות, 3.6 ריבאונדים ו-1.5 חטיפות למשחק בעונתו האחרונה, הרביעית בקבוצה. ב-25 בפברואר 2017 הופרשה חולצתו של בארוס, מס' 3, ואף שחקן עתידי של בוסטון קולג' לא יוכל ללבוש אותה.
קריירה מקצוענית

בארוס, רכז בגובה 1.80 מטר, החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1989 כשנבחר בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA על ידי סיאטל סופרסוניקס בבחירה ה-16. רוב הזמן שימש בארוס בסיאטל כרכז גיבוי לגארי פייטון, שנחשב למוביל כדור ולמגן טוב יותר, בעוד בארוס נחשב לשימושי יותר בתור קלע.
לפני עונת 1993/1994 העבירו הסופרסוניקס את בארוס בטרייד לשארלוט הורנטס תמורת קנדל גיל. יומיים לאחר מכן העבירו ההורנטס את בארוס, את סידני גרין ואת בחירתם בדראפט 1993 לפילדלפיה 76', שהעבירה בתמורה את הרסי הוקינס. בפילדלפיה שיחק בארוס זמן רב הרבה יותר (31 דקות בממוצע למשחק) מאשר שיחק בתקופתו בסיאטל (18 בממוצע למשחק). הדבר אפשר לו לשפר את ממוצעי הקליעה שלו מ-7.8 ל-13.3 למשחק.
בעונתו השנייה של בארוס בסיקסרס, עונת 1994/1995, השיג בארוס שיאי קריירה בממוצע דקות למשחק (40.5), באחוז קליעה מהשדה (49.0%), באחוז שלשות (46.4%), בממוצע קליעה (20.6 נקודות למשחק), בריבאונדים (3.3) ובאסיסטים (7.5), כשהוא משחק בכל 82 המשחקים של אותה עונה. עד אותה עונה שיחק בארוס 420 משחקי NBA, בהם קלע 28 נקודות לכל היותר. אך לפתע, במשחקו ה-421 קלע בארוס 30 נקודות, וקלע 30 נקודות לפחות ב7 מתוך 25 המשחקים הבאים. ביניהם משחק שבו קלע 50 נקודות ותפס שמונה ריבאונדים מול יוסטון רוקטס במרץ 1995; ומשחק שבו השיג טריפל דאבל – קלע 25 נקודות, תפס עשרה ריבאונדים ומסר 15 אסיסטים – מול אורלנדו מג'יק כמה שבועות לאחר מכן. הוא נבחר לשחק במשחק האולסטאר של ה-NBA לשנת 1995, ונבחר לשחקן המשתפר של העונה ב-NBA.
בנוסף העמיד בארוס שיא למספר משחקים רצופים שבהם קלע לפחות שלשה אחת, רצף של 89 משחקים בין 23 בדצמבר 1994 ל-10 בינואר 1996. השיא נשבר על ידי קייל קורבר בדצמבר 2013. בארוס התחרה ארבע שנים רצופות בתחרות השלשות שבמהלך סוף שבוע האולסטאר ב-NBA בשנים 1992–1996, ופעמיים הגיע למקום השני.
בארוס היה לשחקן חופשי (free agent) בסיומה של עונת 1994/1995. אז חתם בקבוצת עיר הולדתו, בוסטון סלטיקס. בסלטיקס היה שחקן מרכזי, לצד דייוויד וסלי ודי בראון, ושימש מנטור לשחקנים צעירים, כמו אנטואן ווקר ופול פירס.
בשנת 2001 הועבר בארוס בטרייד לדאלאס מאבריקס כחלק מעסקה בין ארבע קבוצות שכללה גם את יוטה ג'אז ואת גולדן סטייט ווריורס. כשהחלה עונת 2000/2001 העבירו המאבריקס את בארוס בטרייד לדטרויט פיסטונס, שם שיחק 89 משחקים במשך שתי עונות, וממוצעיו היו 7.5 נקודות למשחק. תקופת המשחק בפיסטונס נפסקה כשהם ניפו את בארוס מסגלם בשנת 2002.
לאחר מכן לא היה לו קשר ל-NBA במשך שתי עונות, עד שלקראת סופה של עונת 2003/2004 חזר לסלטיקס, תחילה כעוזר מאמן ולאחר מכן בתור שחקן. במשחק היחיד שלו כשחקן במדי הקבוצה בעונה זו, משחק הפרידה שלו, קלע שש נקודות. הוא פרש מה-NBA עם ממוצעי קריירה של 10.5 נקודות, 1.9 ריבאונדים ו-3.3 אסיסטים למשחק, ואחוז כולל מחוץ לקשת של 41.1%.
לאחר פרישתו

לאחר פרישתו פתח בארוס את Dana Barros Sports Complex, מועדון ספורט חברתי במנספילד. המועדון דרש יותר כסף משחשב בארוס, הוא צבר חובות כבדים, ובסופו של דבר סגר את העסק ב-2006.
למשך חודשיים בשנת 2006 עבד בארוס כעוזר המאמן של קבוצת כדורסל הגברים של אוניברסיטת נורת'איסטרן. הוא פרש ביוני 2006 כדי לשמש כמנהל הבילוי בעיר בוסטון.
בארוס עבד במחלקת קשרי המדיה של הסלטיקס. הוא משמש כפרשן לענייני כדורסל בניו אינגלנד ספורטס נטוורק (NESN) ומנתח את ה-NBA.
משמש בתור מאמן הכדורסל הראשי של קבוצת כדורסל הגברים של מכללת ניוברי.
הערות שוליים

1 2  הדף האישי של דיינה בארוס באתר הרשמי של "ניוברי נייטהוקס"
↑  Dana Barros hopes to play on Cape Verdean national basketball team, 13 May 2008
↑  Dan Rubin, "A callback to the era of the past", Boston College Eagles, February 24, 2017
↑  BEN LEIBOWITZ, Kyle Korver Breaks Dana Barros' NBA Record, Makes 3-Pointer in 90 Straight Games, Bleacher Report, DECEMBER 7, 2013
↑  Barros resigns as assistant coach, Northeastern University, June 29, 2006 (גרסת ארכיון מארכיון האינטרנט)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 24e243ee-c1e3-4573-8152-1d35db1be7cc