stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RPG (שפת תכנות)
הערות שוליים

↑  Alex Woodie (2020-08-24). "Is It Time To Rename RPG?". itjungle.com. ארכיון מ-2021-04-23.
↑  IBM (1964). IBM 1401 RPG manual (PDF). C24-3261-1.
↑  IBM System/360 - Operating System - RPG Language Specifications - Program Number 380S-RG-038 (OS) (PDF) (Seventh ed.). IBM. ביולי 1973. GC24-3337-6. ארכיון (PDF) מ-19 בינואר 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Programming Systems Analysis Guide - IBM 7070 Series Report Program Generator (PDF). IBM. 1962. C28-6192. ארכיון (PDF) מ-19 בינואר 2024. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "High Level Languages". IBM.com. International Business Machines Corporation. 8 במאי 2018. ארכיון מ-3 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "IBM Rational Developer for i". IBM.com. International Business Machines Corporation. ארכיון מ-3 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  IBM. "RPG Cafe". IBM.com. International Business Machines Corporation. ארכיון מ-3 באפריל 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Rational Open Access: RPG Edition". IBM. ארכיון מ-2024-02-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546256705171  LCCN: sh85115607  NKC: ph118041
איי כריסטיאניה (אנטארקטיקה)

ערך זה עוסק באיים בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  63°57′S 61°27′W﻿ / ﻿63.95°S 61.45°W﻿ / -63.95; -61.45
 נתונים מדיניים
 על שם:  כריסטיאניה 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי כריסטיאניה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהאיי כריסטיאניה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי כריסטיאניה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיאיי כריסטיאניה
 
איי כריסטיאניה (באנגלית: Christiania Islands) הם קבוצת איים וסלעים בין האי לייז' והאי טריניטי, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.
היסטוריה > גילוי ההרים

ההרים התגלו על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897 – 1899) בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.
היסטוריה > מקור השם

ז'רלאש קרא להרים על שמה של העיר כריסטיאניה (כיום אוסלו) שבנורווגיה, בה השיג סיוע וציוד למשלחתו.
לקריאה נוספת

• Thomas Wyatt. Bagshawe, , P 186
• United States. Hydrographic Office, , P 144
הערות שוליים

1 2 3  מידע גאוגרפי והיסטורי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 20144814244063775478   WorldCat (עם VIAF): 20144814244063775478
אסף ברנשטיין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 ביולי 1970 (בן 54) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1995 
 בן או בת זוג:  מיכל ברנשטיין  עמליה רוזנבלום 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
אסף ברנשטיין (נולד ב-8 ביולי 1970) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
ביוגרפיה

אסף ברנשטיין נולד וגדל בהרצליה, ניו יורק ולונדון. אביו היה המשורר אורי ברנשטיין ואמו היא הסופרת הדרה לזר. אחותו הבכורה, גאיה ברנשטיין, היא מרצה למשפטים בארצות הברית.
בצה"ל שירת ביחידת ההסרטה. הוא בוגר תואר ראשון בהצטיינות בלימודי קולנוע מאוניברסיטת ניו יורק. בשנה השנייה ללימודים ביים את סרטו הקצר הראשון "יונה סידס" שזכה בפרס וולג'ין. בשנת 2000 זכה בפרס הטריילר הטוב ביותר בתחרות The Golden Trailer.
ב-2007 הוקרן בבתי הקולנוע סרטו הארוך הראשון "החוב", שהיה מועמד לארבעה פרסי אופיר. "החוב" היה בשנת 2011 לסרט הישראלי הראשון שזכה לרימייק הוליוודי.
ב-2012 ביים את דרמת הפשע "אלנבי", המבוססת על ספרו רב-המכר של גדי טאוב, ששודרה בערוץ 10.
ב- 2015 ביים את העונה הראשונה של הסדרה המצליחה "פאודה" ב-Yes.
הוא לימד בימוי כתיבה ומשחק בקאמרה אובסקורה, מנשר, בית הספר לתסריטאות של עידית שחורי, אימפרו, סדנאות משחק אצל גלית רוזנשטיין ועוד.
ב- 2024 עלתה בהוט סדרת המתח רוח צפונית אותה ביים ויצר לצד עמית כהן.
חיים אישיים

ברנשטיין היה נשוי לעמליה רוזנבלום ולהם בת אחת. בהמשך נישא בשנית לשחקנית הקאמרי מיכל ברנשטיין (לשעבר בלנקשטיין) ולהם שני ילדים.
אודות סרטים נבחרים

יונה סידס (1995, 34 דקות) (ייד') – מורה דרך (דרור קרן) מדריך תיירים בתל אביב כעיר קדושה לנצרות. הסרט זכה בפרס וולג'ין ופרס חבר השופטים ב"מבחן בד".
לחם וגעגועים (תיעודי, כחצי שעה) - מספר על מהגרים ישראלים ששבו לישראל.
איזה שייך לבנק (תיעודי, כחצי שעה) - אישה העובדת כמעקלת רכוש. זכה בפרס בסן פרנסיסקו.
אני פורים (2001, 52 דקות) – דרמת מתח ששודרה בHOT במסגרת הסדרה "ראשון בדרמה". שוטר רוסי מגיע לשכונת קרוונים אתיופית בדרום הארץ במטרה לחקור מקרה רצח. הסרט דן במשברי הגירה וזהות. בהשתתפות: דרור קרן, ולדימיר פרידמן, אילן וייס, שמיל בן-ארי ושי פרדו.
החוב (2007, 90 דקות) – סרט מתח שעלילתו מתרחשת בשנת 1965 ומספר על שלושה סוכני מוסד שתופשים פושע מלחמה נאצי, הוא נמלט מפניהם והם משקרים בטענם שנאלצו לחסלו ושבים לישראל כגיבורים לאומיים. כעבור שלושים שנה נודע להם על קיומו והם מחליטים לחסלו. הסרט בכיכובם של גילה אלמגור, נטע גרטי, איתי טיראן, יחזקאל לזרוב, אלכס פלג, אדגר סלגה ועודד תאומי. היה מועמד לארבעה פרסי אופיר. הסרט הוקרן ברשתות הטלוויזיה SUNDANCE CHANNEL, ARTE, ZDF ו-HBO. "החוב" נבחר בידי וואלה למקום התשיעי ברשימת הסרטים הישראלים המצליחים ביותר בכל הזמנים. ב-2011 זכה "החוב" לרימייק הוליוודי בהפקת חברת מירמקס, בבימויו של ג'ון מאדן ובכיכובם של הלן מירן, סם וורת'ינגטון, ג'סיקה צ'סטיין, קירן היינדס, טום וילקינסון ומרטון קסוקס. הרימייק הגיע למקום השני בטבלת שוברי הקופות בארצות הברית.
אלנבי (2012) – סדרת טלוויזיה ששודרה בערוץ 10. הייתה מועמדת ב-13 קטגוריות לפרס אופיר כולל הסדרה והבימוי הטובים ביותר. חברת הכבלים האמריקאית TNT עושה לו רימייק בברזיל שיצטלם ב-2015.
פאודה (2015) – דרמת פעולה בת 12 פרקים ששודרה ב-Yes. סדרה על מסתערבים של השב"כ במרדף אחר מבוקשים של החמאס. בהשתתפות ליאור רז, הישאם סלמן, איציק כהן, צחי הלוי, נטע גרטי ושאדי מרעי.
הערות שוליים

↑  אבנר שביט‏, הסרט הישראלי הכי מצליח אי פעם: פרויקט מיוחד - חלק א', באתר וואלה, 28 בספטמבר 2011
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007290474605171  PLWABN: 9810610191605606  BIBSYS: 12015020  BnF: cb165160266 (data)  GND: 1089534191  ISNI: 0000 0001 2083 2849  LCCN: no2012025200  NLK: KAC2020I1577  NTA: 421564105  RERO: 02-A018595023  SUDOC: 15970863X  VIAF: 171912711   WorldCat (עם VIAF): 171912711
אורסולה הגי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  23 במאי 1946 (בת 78) דיסלדורף, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ניו המפשייר 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  אבנים מן הנהר
 
אורסולה הגי (באנגלית: Ursula Hegi; נולדה ב-23 במאי 1946) היא סופרת אמריקאית ילידת גרמניה.
ביוגרפיה

הגי נולדה בשם אורסולה קוך בשנת 1946 בדיסלדורף, גרמניה, עיר שחוותה הרס גדול מהפצצות במהלך מלחמת העולם השנייה. התפיסה שה בעת שגדל ה שם הייתה שהמלחמה היא נושא שעדיף להימנע ממנה בשיחה, למרות הראיות לקיומה בכל פינה; ושנושא השואה הוא טאבו במיוחד. לחוויה זו הייתה השפעה גדולה על כתיבתה וכן על רגשותיה לגבי זהותה הגרמנית.
היא עזבה את מערב גרמניה ב-1964, בגיל 18. היא עברה לגור בארצות הברית בשנת 1965, שם נישאה (כך אמצה את השם הגי) ב-1967 ואף הפכה לאזרחית באותה השנה. ב-1979, היא סיימה את לימודיה לתואר ראשון ושני באוניברסיטת ניו המפשייר. היא התגרשה בשנת 1984. באותה שנה, היא הצטרפה לסגל אוניברסיטת מזרח וושינגטון, ליד ספוקן, וושינגטון, שם מונתה כפרופסור לכתיבה יוצרת וספרות.
העלילות של שני הספרים הראשונים של הגי התרחשו בארצות הברית. בספרה השלישי, Floating in My Mother's Palm, העלילה מתרחשת בעיר הגרמנית הבדיונית "בורגדורף", ובו היא חוקרת את רגשותיה המעורבים כלפי מורשתה הגרמנית. היא השתמשה במיקום זה בעוד שלושה ספרים נוספים, כולל רב המכר "אבנים מן הנהר", אשר נבחר למועדון הספר של אופרה וינפרי ב-1997. אחרי שהגי הופיעה בתוכנית האירוח אופרה וינפרי ב-8 באפריל, המו"ל הוציא עוד 3 מיליון עותקים כדי לעמוד בביקוש. לאחר מכן הגי עברה מספוקיין לניו יורק.
הגי זכתה עבור כתיבתה בפרסים רבים, ביניהם מלגת הקרן הלאומית לאמנויות וחמישה פרסי PEN לסיפורת. היא זכתה בפרס מטעם אגודת מוכרי הספרים של צפון-המערב הפסיפי (PNBA) ב-1991, ופעמיים נמנתה ברשימת הספרים הבולטים של הניו יורק טיימס.
בנוסף לכתיבתה היוצרת, הגי כתבה ביקורת ספרים עבור הניו יורק טיימס, לוס אנג'לס טיימס, וכן הוושינגטון פוסט. היא חברה בסגל של התוכנית לתואר שני בחוג לספרות באוניברסיטת המדינה סטוני ברוק בניו יורק.
עבודות > רומנים

Intrusions (1981)
Floating in My Mother's Palm (1990)
Stones from the River (1994)
Salt Dancers (1995)
The Vision of Emma Blau (2000)
Sacred Time (2003)
The Worst Thing I've Done (2007)
Children and Fire (2011)
אבנים מן הנהר, הוצאת מודן, 1999. תרגום: עדי גינצבורג-הירש.
החלום על אמה בלאו, הוצאת מודן, 2004. תרגום: מיכל רון.
עבודות > סיפורים קצרים

Unearned Pleasures and Other Stories (1988)
Hotel of the Saints (2001)
עבודות > סיפורי ילדים

Trudi & Pia (2003), with pictures by Gisele Potter
עבודות > עיון

Tearing the Silence: On Being German in America (1998)
הערות שוליים

↑  Webster, Dan (3 באפריל 2003), Online Book Club: Ursula Hegi, The Spokesman-Review {{citation}}:  (עזרה).
↑  Cowart, David (2006), Trailing Clouds: Immigrant Fiction in Contemporary America, Cornell University Press, pp. 57–58, 129, ISBN 0-8014-7287-3.
↑  Stones from the River: About the Author, Oprah.com, 28 בפברואר 1997 {{citation}}:  (עזרה).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262549005171  PLWABN: 9810534672005606  BNE: XX841753  BnF: cb129297800 (data)  GND: 120460165  ISNI: 0000 0001 0855 4102  LCCN: n81011381  NKC: kv2009497056  NLG: 79519  NLK: KAC2018F4316  NTA: 180965646  SUDOC: 120319829  VIAF: 14901464   WorldCat (עם VIAF): 14901464
חטיבת החילוץ וההדרכה במלחמת חרבות ברזל

| --- | --- |
תג חטיבת החילוץ וההדרכה של פיקוד העורף
תג חטיבת החילוץ וההדרכה של פיקוד העורף
 סוג היחידה:  חטיבת פיקוד העורף
 שייכות חיילית:   פיקוד העורף
 מדינת מוצא:  ישראל ישראל
 מפקדים:    אלוף-משנה אלעד אדרי
 יחידות משנה:   גדוד שחר (498)   גדוד קדם (489)   גדוד תבור (894)   גדוד רם (668)
 עימות:  מלחמת חרבות ברזל
 גזרת פעילות:  רצועת עזה, גבול הצפון
 קרבות:  טבח שבעה באוקטובר קרב בסיס זיקים  קרב בארי  קרב בסיס אורים  הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
 לחם נגד:   גדודי עז א-דין אל-קסאם   פלוגות אל-קודס
 אבדות:  שבעה לוחמים נהרגו בקרבות
במלחמת חרבות ברזל לחמה חטיבת החילוץ וההדרכה בקרבות רבים, הן בטבח שבעה באוקטובר והן בתמרון הקרקעי ברצועת עזה. ביום הראשון של המלחמה סייעה החטיבה בהדיפת מתקפת הטרור של חמאס ביישובי עוטף עזה ובסיסי זיקים ואורים, ואיבדה שבעה חיילים.
רקע

בבוקר שמחת תורה התשפ"ד, יום שבת, 7 באוקטובר 2023, פתחו ארגוני הטרור חמאס והג'יהאד האסלאמי הפלסטיני במתקפת פתע על ישראל. בחסות ירי של אלפי רקטות, חדרו כ-3,000 מחבלים לעשרות יישובים ישראליים ומתקנים צבאיים, תוך ניהול קרבות ירי נגד כוחות הביטחון. המחבלים ביצעו מעשי טבח ואונס, רצחו 843 אזרחים וחטפו לרצועת עזה כ-270 אנשים, ובהם נשים, קשישים ותינוקות. כיתות הכוננות, שוטרי משטרת ישראל, לוחמי הימ"מ וחיילי צה"ל נלחמו נגדם כשהם בנחיתות מספרית והרגו כ-1,550 מחבלים בשטח ישראל. בקרבות נפלו 55 שוטרים ו-301 חיילים. בעקבות מתקפת הפתע הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה והסרת האיום מרצועת עזה על מדינת ישראל.
ייעוד חטיבת החילוץ וההדרכה במלחמת חרבות ברזל

חטיבת החילוץ וההדרכה היא חטיבה סדירה לוחמת בפיקוד העורף ופועלת באירועי חילוץ והצלה בכל זירות מלחמת חרבות ברזל, לרבות מחוץ לגבולות ישראל. בד בבד החטיבה מפקדת על מבצעי סיוע אזרחי במרחב העורף.
מתחילת המלחמה החטיבה פעלה בשתי משימות:
חילוץ בסיוע לתמרון: סיוע בפעילות הקרקעית בזירת המלחמה, בשל הצורך במיומנויות ייחודית של חילוץ ופריצה. גדודי החטיבה השתלבו באוגדות שתקפו את כוחות חמאס ברצועת עזה למגוון משימות, בין היתר לפריצה בהתקדמות הכוחות בשטח הבנוי וכן לאיתור נעדרים וחטופים חיים וגופות מתחת להריסות.
סיוע אזרחי: כוחות חילוץ מקצועיים לאירועי חילוץ במרחב האזרחי ולסיוע בפינוי אוכלוסייה מאזורי לחימה בקרבת עוטף עזה וגבול ישראל–לבנון.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר

עם פתיחתה של מלחמת חרבות ברזל התפרסו גדודי חטיבת החילוץ וההדרכה של פיקוד העורף במרחב עוטף עזה. החטיבה פעלה מתחילת הלחימה בהגנה על בסיס זיקים ויישובי העוטף, פינוי של יישובי העוטף בהתאם ללחימה, פינוי תושבים מגבול הצפון וכוננות חילוץ לאירועי הרס בעורף המדינה ברחבי הארץ כולה.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > הקרב בבסיס זיקים

בבוקרו של 7 באוקטובר חדרו מחבלי חמאס לאזור זיקים באמצעות נחיתה על חוף הים וכן פרצו את גדר המערכת סביב רצועת עזה, כקילומטר אחד דרומית לבסיס זיקים, המהווה בסיס הכשרת טירונים של חטיבת החילוץ וההדרכה. פלוגת אימון היסוד של גדוד תבור, המורכבת מסגל הכשרה ומ-90 טירונים, הייתה אחראית על הגנת הבסיס בשבת זו. בשבת זו נכחו בבסיס גם משפחת הרב אלון (זוג הורים ושמונת ילדיהם), אשר התנדבה לחגוג את החג יחד עם חיילי הבסיס, ועוד כ-30 אזרחים שבזמן ההתקפה ברחו ממחבלים בחוף זיקים.
עם פרוץ הירי הרקטי מרצועת עזה סמוך לשעה 7:00, התייצבו 22 מפקדי הסגל בחזית הלחימה ותפסו את מקומם של הטירונים בארבע עמדות ההגנה ההיקפיות של הבסיס. לאחר מכן החלה מתקפה כבדה על הבסיס על ידי עשרות מחבלים חמושים בנשק קל, רימוני רסס ומטולי RPG. אך 22 אנשי הסגל הצליחו להדוף שלוש חוליות תוקפות בשלוש נקודות שונות, ובכך לבלום את ההתקפה הראשונית ולמנוע את כיבוש הבסיס כבר בשלביה המוקדמים.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > הקרב בבסיס זיקים > הקרב בעמדה ו׳ (דרום)

עמדה ו׳ בבסיס הפכה לזירת קרב, כאשר שתי חוליות מחבלים תקפו אותה בהפתעה מטווח קצר. מפקד העמדה היה הפצוע הראשון ונפגע כבר בדקה הראשונה. מפקד אחר מיהר להעניק עזרה וספג כדור בלסתו, אך שני המפקדים הפצועים המשיכו להילחם ולהשיב אש. תוך דקות ספורות אוישה העמדה במספר מפקדים נוספים, בניהם מפקד הפלוגה, סגנית מפקדת פלוגה, מפקד מחלקה, רב-סמל פלוגתי, החובשת הפלוגתית וחמישה מפקדים אשר נלחמו מול אש כבדה. בין היתר, מפקדת שמיהרה לסייע, נפגעה מ[כדור בידה בעודה רצה אל העמדה. מפקד הפלוגה תפס את הפיקוד על הכוח וניהל אש מסיבית מול כוחות המחבלים, שהחזירו אש תוך שימוש מסיבי באמצעי לחימה, פצצות מרגמה, השלכת רימונים וירי צליפה. במקביל, פונו הפצועים תחת אש כבדה אל נקודת איסוף, שם קיבלו טיפול רפואי בסיסי. לאחר 40 דקות של קרב עיקש, הצליח הכוח להדוף את המתקפה. סגל מפקדי הפלוגה, כולל מפקד הפלוגה וסגניתו, נפצעו יחד עם לוחמים נוספים. הם מנעו את כיבוש העמדה ואת חדירת המחבלים לבסיס מכיוון זה.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > הקרב בבסיס זיקים > הקרב בשער גבול מטווחים (דרום מערב)

שער הגבול בעמדת המטווחים הפך בבוקר ה-7 באוקטובר לזירת קרב. העמדה אוישה תחילה על ידי מפקדת וחייל. לאחר הירי הרקטי, תוך דקות ספורות, הצטרפו אליהם מספר מפקדות. עם פרוץ האש, ארבעה מפקדים איישו את העמדה ובמקום התפתחו חילופי אש כבדים שכללו ירי מנשק קל, ירי מטול RPG והטלת רימונים. דרך עמדה זו חדר מחבל אחד לתוך הבסיס, הצליח להרוג חייל ולפצוע באורח קשה את אם משפחת הרב מירי של 3 כדורים לעברה. במקום התרחש עימות פיזי בין המחבל לבין שני חיילים, שחיסלו אותו בו במקום. במקביל, מחבל נוסף שחדר לבסיס, חזר לכיוון עמדת המטווחים, זוהה על ידי שני מפקדים שהצטרפו ללחימה, וחוסל. כך הצליחו סגל המפקדים וחיילי הפלוגה למנוע את כיבוש הבסיס.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > הקרב בבסיס זיקים > הקרב בשער גבול ים (צפון מערב)

בבוקר ה-7 באוקטובר הפך שער הגבול הימי לנקודת הגנה על הבסיס מפני פלישת מחבלי החמאס דרך הים. עם פתיחת המתקפה, איישה את העמדה חיילת בודדת. היא זיהתה את טילי האויב הראשונים, כשברקע נשמעו פיצוצים רבים. תוך זמן קצר החלו להגיע כ-30 אזרחים מחוף זיקים הסמוך בו נערכה המסיבה בהשתתפות כמה עשרות חוגגים, שם טבחו המחבלים שנחתו מן הים בחוגגים. מפקד הכוח בבסיס החליט לפתוח את השער ולאפשר לעשרות האזרחים הנמלטים להיכנס פנימה ולמצוא מקלט מפני המחבלים, וזאת על אף הסיכון שהיה בכך לחדירת מחבלים דרך השער ולחיי החיילים בתוך הבסיס. בשעת הלחימה היו בעמדה שני מפקדים ולאחר מכן מפקד אחד בלבד, אשר הגנו בגופם על האזרחים שהסתתרו במיגונית. בעמדה זו חוסלו מספר מחבלים שניסו לחדור לבסיס וגם ממנה בסיכומו של הקרב לא צלחה חדירת מחבלים.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > הקרב בבסיס זיקים > הצטרפות סגל הפיקוד לקרב והמרדף אחר המחבלים

סמוך לשעה 9:00 מפקד החטיבה אל״ם אלעד אדרי, סגל הפיקוד הבכיר של הבא״ח ומפקדים בכירים נוספים, הגיעו מביתם והצטרפו ללחימה בקרב. אליהם הצטרפו בהמשך כוחות מגדודים קדם ורם, ויחד השלימו את פינוי הפצועים ואת חילוץ גופות ההרוגים, והחזירו את השליטה על הבסיס לכוחות ההגנה של החטיבה. בשעה 14:30 הקרב על זיקים הגיע לסיומו לאחר סריקה וטיהור של כל מרחב הבסיס.
בשעות הלילה המאוחרות של ה-7 באוקטובר, הגיעו כוחות של חניכי קורס מפקדים וצוערי ההשלמה של חטיבת החילוץ וההדרכה, על מנת לנהל את משימת ההגנה על הבסיס. במהלך חמש היממות שלאחר יום פתיחת המלחמה, חוליות מחבלים המשיכו להגיע למרחב ולתקוף את הבסיס. מדי כמה שעות הגיעו המחבלים לעמדות ההגנה ההיקפית השונות וביצעו ירי מנגד וניסיונות חדירה לבסיס. יחד עם כוחות נוספים ויחידות מיוחדות, לוחמים מחטיבת החילוץ וההדרכה יצאו למבצעי סריקה וטיהור נרחבים במרחב הבסיס והבסיסים השכנים לו כדי לאתר ולחסל את שרידי הכוח התוקף. ב-6:30 בבוקר ה-9 באוקטובר 2023 הכוח הותקל לראשונה, כאשר זיהה חמישה מחבלים, שהתקדמו לעבר סבך המקיף את הבסיס כמקום הסתתרות. לאחר מספר דקות, ממרחק של כ-10 מטרים, פתחה חוליית המחבלים באש לעבר הכוח, שהשיב באש מיידית. צוות קיצון פלוגתי זה הגן במשך כשבועיים על המחנה ואיפשר לכוחות לנוע בתוכו וגם להמשיך לחסל אויבים.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > הקרב בבסיס זיקים > תוצאות הקרב

בקרב על בסיס זיקים בבוקר ה-7 באוקטובר, נהרגו שבעה מחיילי הבסיס (ארבעה לוחמים ושלוש לוחמות): רס"ן אדיר-מאיר עבודי מפקד הפלוגה, סרן אור מוזס סגנית מפקד הפלוגה, סגן אדר בן סימון מפקדת מחלקה, סגן ינאי קמינקא מפקד מחלקה, סמ"ר עומרי-ניב פיירשטין נהג המ"פ, סמ"ר עדן אלון לוי מפקדת טירונים וטוראי נריה אהרון נגרי לוחם חילוץ והצלה. תשעה מפקדים וחיילים נוספים נפצעו וכן אשת הרב מיכל אלון.
ב-15 בנובמבר ביקר ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו בבסיס ונפגש עם המפקדים והלוחמים שלקחו חלק בקרב בבסיס זיקים, ושמע מהם על אירועי הלחימה בעמדות השונות.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > קרבות קצינים וחיילים עצמאיים בשטח העוטף > קרב אורים

סגן אלוף ירדן שוקרון, מפקדת גדוד שחר בחטיבה, הגיעה בבוקר ה-7 באוקטובר מביתה שבאופקים אל מפקדת מחוז הדרום שבבסיס אורים, אליו חדר כוח מחבלים גדול. בדרכה לשם, שהייתה רצופה חסימות וחילופי אש, היא אספה שני לוחמים מהגדוד. בשער הבסיס ספגו אש כבדה של נשק קל ושל טילי RPG, והושלכו עליהם מטעני חבלה. בקרב שהתפתח במקום הסתערה שוקרון בראש הכוח הקטן, והללו הרגו ארבעה מחבלים, מה שהביא לסיום הלחימה בבסיס. לאחר הקרב באורים הובילה שוקרון את הלחימה של כוחות הגדוד במרחב העיר אופקים, בסריקות מבית לבית ובלכידת מחבלים שהסתתרו בעיר והמתינו להזדמנות לרצוח תושבים נוספים. במקביל ללחימה כנגד המחבלים, טיפלו כוחות גדוד שחר גם באירועי הרס שנגרמו מפגיעת טילים שנורו מרצועת עזה ופגעו בבתי העיר.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > קרבות קצינים וחיילים עצמאיים בשטח העוטף > בלימת המחבלים בקיבוץ גבים

בבוקר מתקפת הפתע, קצין החטיבה רס״ן פיני דדון, תושב הקיבוץ גבים, יצא מביתו מוקדם בבוקר בעקבות שמיעת ירי ורקטות במרחב עוטף עזה. בעת ההגעה לשער הקיבוץ, הוא נתקל בשמונה מחבלים שהמתינו במארב בשער הקיבוץ. בהתקלות הראשונה, נפגע בידו משני כדורים, אך המשיך לנסוע לעברם בניסיון לבלום את כניסתם אל הקיבוץ. אולם בהמשך נפגע מכדור בראשו. למרות פציעתו המשיך להילחם ולהכווין את מערך האבטחה הקיבוצי לעבר המחבלים. כתוצאה מפעולתו זו נסוגו המחבלים משער הקיבוץ. אזרחית ופרמדיק מהקיבוץ סייעו לו רפואית ובכך הצילו את חייו.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > קרבות קצינים וחיילים עצמאיים בשטח העוטף > הלחימה בבארי

ב-7 באוקטובר חדרו מחבלים לקיבוץ בארי. באותו היום נלחמו גדוד רם בפיקוד סגן אלוף אביחי הרשטיק וגדוד תבור בפיקוד סגן אלוף שיראל כהן בקרב ההגנה על הקיבוץ. במהלך הקרב, בוצעה חבירה לכוחות החטיבת החי"ר הצפונית של אוגדת עזה לסיוע בפינוי היישוב ובהכוונת הכוח לחילוץ משפחות שהיו נצורות בבתיהן מתחילת מתקפת הפתע. במהלך הלילה והיום שלאחריו פעלו כוחות שני הגדודים לחילוץ תושבים נצורים מתוך הבתים תחת אש מחבלים. לאחר הקרבות, לכידת המחבלים והסרת האיום, החלו חיילי היחידה בפינוי פצועים. הפינוי נמשך כ-24 שעות והושלם עם הגעתם של התושבים ליעדם בבתי המלון והארחה ברחבי הארץ. הפעולה בוצעה בשיתוף של גורמים רבים בהם: פיקוד העורף, פיקוד הדרום, אוגדת עזה ויחידת הניוד.
הקרבות ביום טבח שבעה באוקטובר > פינוי ישובי העוטף תחת אש

ב-7 באוקטובר בערב, החליטה ממשלת ישראל על עדכון תוכנית "מרחק בטוח", אשר מהותה היא פינוי האוכלוסייה האזרחית, על פי תוכנית מבצעית בהתאם להנחיות צה"ל. הפינוי המתוכנן כלל 24 יישובים בעוטף עזה, שמנו 15,818 תושבים, לבתי מלון בכל רחבי הארץ. החטיבה הקצתה שתי מסגרות גדודיות, גדוד רם וגדוד תבור, לגדוד 9214 של חטיבת החי"ר הצפונית ולגדוד 931 של חטיבת הנח"ל, לצורך פינוי יישובי עוטף עזה בטווח 0–3 ק״מ מהגבול, ומניעת פגיעה בשל אירועי הרס וסיוע חילוץ באזרחים ששהו באותה העת ביישובים בשלהי המתקפה. אילוץ המשימה היה מבצעי מיידי. בהמשך, כוחות נוספים של החטיבה סופחו למבצע הגנת הגזרה הדרומית תחת נפת לכיש. פעילות הכוחות בפינוי אזרחים נעשתה תחת אש ואיומים שונים, בין היתר של פעילי חמאס שנעו בשטח.
כחלק ממהלך פינוי אוכלוסיית עוטף עזה בידי כוחות החטיבה, הוטל על גדוד תבור לפנות את קיבוץ מגן, בו התחולל קרב. ביום שני ה-9 באוקטובר, פינה הגדוד את הקיבוץ. במהלך המבצע פונו כ-150 תושבים מבתיהם, חלקם בעלי צרכים מיוחדים, שנזקקו לתמיכה בפינוי. הפינוי נעשה תחת אש, התקפת רחפני נפץ וניסיונות חדירה לקיבוץ, בשיתוף חברי כיתת הכוננות של הקיבוץ. לוחמי הגדוד מיפו את הקיבוץ, ביצעו סריקות מבית לבית ונתנו מענה וסיוע (פינוי ואבטחה) מהקיבוץ, שנמצא בסיכון, ועד לנקודות קליטה סדורות שארגנה רשות חירום לאומית.
התמרון הקרקעי ברצועת עזה

ב-11 בנובמבר החלו כוחות החטיבה לקחת חלק בתמרון הקרקעי ברצועת עזה של מלחמת חרבות ברזל. תחילה הצטרף כוח מגדוד שחר מחטיבת החילוץ לפעילות הכוחות יחד עם צוותי קרב חטיבתיים מאוגדה 162 למשימות שונות בהתאם למומחיותיהם ובכללן משימות סריקת מבנים ואיתור אמצעי לחימה. במהלך הקרבות ברצועת עזה, סא"ל שוקרון וחיילי הגדוד שבפיקודה ביצעו משימות לחימה מתקדמות יותר, לעיתים קרובות בחוד החנית באזורים כמו ג'באליה ושג'אעיה שם פרץ נתיבים בשטח בנוי. הם עשו שימוש בציוד הנדסי וחילוץ שיועד במקור למשימות אחרות. הם התאימו אותו לפריצת דרכים ויצירת מעברים בין בניינים, תוך שבירת קירות בטון, פריצת דלתות נעולות והסרת מחסומים. מפקד החטיבה, אל"ם אלעד אדרי, תיאר זאת כהפיכת הגדוד ״מגן הנדסי״ שסלל דרכים חדשות עבור שאר הכוחות. לדברי שוקרון, ״ללוחמות היו יתרונות מסוימים בשדה הקרב, ביניהם קור רוח, מוטיבציה גבוהה ויכולת אינטואיציה. באחד הקרבות הצליחו לוחמות הגדוד לנטרל מצב של שימוש חמאס ב"מגן אנושי" של נשים וילדים, בדרך שפרטיה נשארו חסויים״. כמו כן, לוחמי הגדוד הצטרפו ללוחמי צוות קרב של חטיבה 460, ויחד איתם פעלו במרחב מחנה הפליטים שאטי שבעיר עזה. בנוסף, במהלך פעילות של כוחות חטיבת הקומנדו בבית מלון בעזה, בוצעה פריצה על-ידי כוח מחטיבת החילוץ שהיה מצוות אליהם. לאחר עבודת כוחות החילוץ, התגלתה קומה תת-קרקעית, שבה אותרו אמצעי לחימה וחומרים מודיעיניים של חמאס.
בשבוע השביעי למלחמה, נכנס צה"ל לבית החולים שיפא בעיר עזה. בין הכוחות שעסקו בחשיפת המנהרות התת-קרקעיות מתחת לבית החולים היה גם גדוד קדם בפיקודו של סא"ל ביאני ח'יר, שכלל בפעילות זו לוחמת אחת, סמ"ר זיו, הלוחמת הראשונה שפעלה במנהרות תת-קרקעיות בעזה. המנהרות כללו תוואי מסועף באורך של עשרות מטרים, חדרי לחימה, מסתור ושהייה, חדרים ממוזגים, מטבח ושירותים - שאפשרו שהייה ממושכת במקום. כמו כן נמצאו במקום אמצעי לחימה רבים וגם ראיות לכך שבעבר שהו במנהרות חטופים. חשיפת המנהרות היוותה הישג מודיעיני ומבצעי חשוב לכוחות צה"ל.
החל מתחילת חודש דצמבר, כוחות של גדוד תבור בפיקודו של סא"ל שיראל כהן וגדוד רם בפיקודו של אביחי הרשטיק, סייעו לכוחות המתמרנים של אוגדה 98 בחאן יונס שברצועת עזה. הכוחות ביצעו משימת מורכבות בניהן משימת חילוץ לכוד מטנק שספג פגיעת נ.ט (נגד טנק).
ב 22 בינואר הוקפצו לוחמי ולוחמות חטיבת החילוץ וההדרכה לזירת אירוע אסון אל-מע'אזי בו נפלו 21 לוחמי צה"ל. עם הגעת כוחות חטיבת החילוץ לזירה, בוצעו הערכת מצב, סריקות ומאמצי חילוץ בשיתוף יחידת החילוץ הארצית, 669, יחידת עוקץ וכוחות מאוגדה 143. למשימה זו נבחרו רק חמישה - צוות ייעודי, הכולל שני קצינים. תחילה, הלוחמים חילצו ארבעה נפגעים, שלא היו בין החיים. ב-23 בינואר, בסמוך לשעה 2:00 לפנות בוקר, כוחות צוות סיימו את פעולות החילוץ ויצאו חזרה לשטח ישראל.