מידות טובות (יהדות)
ביאורים

↑  הרמב"ם
↑  המאירי פירש את הפסוק מִתְהַלֵּךְ בְּתֻמּוֹ צַדִּיק, אַשְׁרֵי בָנָיו אַחֲרָיו (משלי כ, ז): "צדיק האמור כאן אצלם - מי שכיוון דרכיו לדרך האמצע. וכן תמיד, כי הנוטה לקצה הראשון יקרא רשע, והנוטה לקצה האחרון יקרא חסיד. ואם כן, מי שאינו נוטה על אחת מהקצוות יקרא צדיק ותמים; והכוונה שמי שכוונתו להיות צדיק, מדריך עצמו במידות הישרות והמכוונות. והוא הערה על שלמות המידות, שהוא סיבת השלמות האמיתי ומולידו. ועל כן אמר: אשרי בניו אחריו - כלומר שהוא ידריכם לאחוז בנתיבותיו, כעניין האומר באברהם: כי ידעתיו למען אשר יצוה את בניו ואת ביתו אחריו ושמרו דרך ה' ".
↑  או הכוונה ב"האיש" לאיש ואשתו (המאירי)
↑  הרב יעקב משה חרל"פ הסביר שעל ידי זיכוכי המידות משתלמים לשלמות הבריאה שהיא כולה חסד, שנאמר "עולם חסד יבנה".
↑  לפי שאיוולת המחשבות הרעות אינה נקשרת כי אם בלב הנעור וריק מתלמוד תורה, ופנוי מהנהגה השכלית. אבל כשיהיה האדם משתדל ועמל בשתי הידיעות האלה, לא יתן לבו אל התאוות הגשמיות ולא יחטא (דון יצחק אברבנאל)
↑  הסבא מקלם כתב: "בלי תיקון מידות אי-אפשר לקיים התורה, ולכן לא נמנו בכלל המצוות, כי הם יסוד לכל התורה ולא מצווה פרטית". והרב יעקב משה חרל"פ כתב: "כל הנטיות הטבעיות בכלל דרך ארץ המה, והשורש שלהן הן המידות המזוקקות, שגם טבע הבריאה מחייבן אותן... ויסוד המידות הוא השיווי המשקלי לכל רגש, שלא לתת לשום רגש לצאת יותר מדי... ועל דרך ארץ זה נאמר בתנא דבי אליהו: לשמור את דרך ארץ החיים, דרך זה דרך ארץ, חיים זה תורה, מלמד שדרך ארץ קדמה לתורה... קדימה זו היא קדימה בזמן, שאי אפשר לזכות בתורה זולת על ידי זיכוך מידות... שכן דברה תורה בלשון בני אדם, ובלא מידות אינם בכלל אדם" (מי מרום על מסכת אבות).
↑  א"ר אילעאי: בשלשה דברים אדם ניכר בכוסו (רש"י: אם דעתו מיושבת עליו ביינו), ובכיסו (רש"י: כשנושא ונותן עם בני אדם אם באמונה הוא עושה), ובכעסו (רש"י: שאינו קפדן יותר מדי). ובספר משלי (טז, לב) נאמר: טוֹב אֶרֶךְ אַפַּיִם מִגִּבּוֹר, וּמֹשֵׁל בְּרוּחוֹ מִלֹּכֵד עִיר. והמאירי ביאר שזה הערה להיזהר ממידת הכעס, שהוא ראש לכל המידות המגונות, והכובש יצרו נקרא ארך אפיים, וכל שכן מושל ברוחו.
↑  כלומר, כל מי שיש בו שלוש מעלות אלו נקרא תלמידו של אברהם אבינו כיון שנתנהג במידותיו (הרמב"ם)
↑  תחת מצווה זו כיבוד אב ואם וחכמים וזקנים ואהבת איש את רעהו והנמשך אל זה מצדקה ורחמים שבהם קיום היישוב והם עניינים חוזרים חלילה (הרב יעקב אנטולי)
↑  והסביר את הדברים באריכות בהקדמתו למסכת אבות שבפירושו למשנה (שמונה פרקים).
↑  מך - עני.
↑  לעומת זאת, רבי משה מקוברין פירש: דעה קנית מה חסרת, כלומר עדיין חסר אתה בחינת מה, הכנעה (מידת הענווה).
↑  ובהתאמה לשלושת המבטים האלו חוברו "ספר חובת הלבבות", "מורה נבוכים", ו"ספר הכוזרי".
↑  אבל ודאי גם הוא איננו עצמות המהות היסודית של הרוחניות הנשמתית (הרב קוק)
↑  דבריו קרובים לדברי רבי אלעזר בן ערך (לב טוב)
↑  הדעת היא הכישרון לדעת את כל הדברים החולפים ונגלים לנגד עינינו, הכרת כוחותיהם וטבעם, ערבותם ויופיים. והיא פוקדת מצווה ומאירה את העיניים להבדיל בין טוב ורע מבחינת הערבות, ומלמדת להתמסר בכוחותינו הגופיים והמחשבים להקריב את כל מרצנו להשגת ערבותם ואפשרות השגתם, דעת זו נותנת לנו חכמה ומזמה (וחכמה) להכיר כל כחות מכמני הטבע, ולנצל אותם להשגת מאויי הלב, ולהציג לפני דמיון רוחנו את ערבותם, תועלתם ואפשרות השגתם (הרב עוזיאל).
↑  הכרת הדברים בטבעם ומהותם, בכוחותיהם הגלויים והנסתרים, הכרת הסיבות ומסובביהם, העלילות ותוצאותיהם, והכרת האור הגנוז המחיה את הכל ומאיר את הכל באורו, והיד הנעלמה הנסתרה והנפלאה השופטת בצדק ודין אמת את כל יצוריו, ויודעת את מצפוני הלב ומחשבותיו (הרב עוזיאל).
↑  הסדר סופי. הצדק אינסופי.
↑  הרמב"ם בחר בדרך בינונית המתאימה בפועל לכל האנשים, בעוד מידות הרב עמיאל רק יחידי סגולה אפשר להן לקיימן, אם כי הרב עמיאל סבר שהעולם כל כך התדרדר מבחינה מוסרית, עד שישראל חייבים לקיים "אם אין נביאים הן בני נביאים הן".