stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע נשר
תגובות > ארצות הברית

לפי CNN, במהלך להגביר את האבטחה בסיני, לעזור למורסי ולהרגיע את ישראל, שר ההגנה האמריקני ליאון פאנטה הציע למצרים יכולות שיתוף מודיעין מסווג כדי לסייע למצרים לזהות איומים צבאיים באזור, עליהם דן במהלך ביקוריו האחרונים במצרים ולישראל. הטכנולוגיה הייתה בשימוש נרחב בעיראק ובאפגניסטן לזיהוי כלי רכב למרחקים גדולים. הטכנולוגיה עשויה לשמש גם את כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני. ארצות הברית הציעה גם שיתוף מודיעיני מוגבר, כולל צילומי לוויין וטיסות רחפנים, כמו גם יירוט טלפונים סלולריים ותקשורת אחרת בין חמושים החשודים בתכנון פיגועים.
ב-22 באוגוסט, מחלקת המדינה האמריקנית הפצירה במצרים להיות שקופה לגבי מבצע נשר וכל פעולות ביטחוניות בסיני. מחלקת המדינה הגיבה על הדיווחים ומסרה כי ארצות הברית תומכת במבצע נשר נגד טרור, אך הדגישו כי על מצרים להמשיך בתיאום עם ישראל בנוגע לפעולות אלו ולהגדלות הצבאיות בסיני, על פי הסכמי קמפ דייוויד מ-1979. מחלקת המדינה גם קראה למצרים למלא את התחייבויותיה על פי הסכם השלום המצרי-ישראלי משנת 1979 ולהתמודד בעוצמה עם איומים ביטחוניים בסיני, תוך הבטחה ש"קווי התקשורת יישארו פתוחים".
ב-23 באוגוסט, שרת החוץ דאז הילרי קלינטון, בשיחה עם שר החוץ המצרי מוחמד כאמל עמר, קראה לעמר לשמור על קווי תקשורת עם ישראל, והדגישה את החשיבות של שקיפות לגבי המיליטריזציה של סיני.
תגובות > כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני

כוח המשקיפים הרב-לאומי בסיני, ארגון בינלאומי עם 1,650 חיילים שנוצר בשנת 1979 במהלך הסכמי קמפ דייוויד עם אחריות על שמירת השלום, שמר על פרופיל נמוך במהלך התעצמות מבצע נשר בשנת 2012. נציג הארגון אמר כי "איננו מסוגלים להגיב לשאלות התקשורת בשלב זה" בתגובה לשאלה האם מצרים ביקשה אישור להעביר נשק לסיני, והאם ישראל אפשרה זאת.
ראו גם

האביב הערבי
מלחמת סיני
מיקאל לוסטיג

קארל מיקאל לוסטיג (בשוודית: Carl Mikael Lustig; נולד ב-13 בדצמבר 1986) הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת המגן ימני
קריירת מועדונים

לוסטיג התחיל את הקריירה שלו באומאו עיר הולדתו. אחרי עונה אחת בקבוצה הבוגרת, חתם בסונדסוואל שעלתה אז לליגת העל השוודית.
בקיץ 2008 חתם ברוזנבורג בלקלאב מליגת העל הנורווגית במדיה שיחק 3 שנים.
ב-23 בנובמבר 2011 נסגרה עסקת העברתו לסלטיק מליגת העל הסקוטית והוא הצטרף למועדון עם פתיחת חלון העברות ב-1 בינואר 2012. כעבור חודשיים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד אברדין. ב-1 בספטמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק הליגה נגד היברניאן בו גם הבקיע גול עצמי לחובת קבוצתו.
ב-21 ביוני 2019 לוסטיג עזב את סלטיק אחרי 7 וחצי עונות וחתם בגנט מליגת העל הבלגית. ב-25 באוגוסט 2020 חזר לוסטינג לשוודיה וחתם בא.י.ק סולנה.
קריירה בינלאומית

ב-19 בינואר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת שוודיה בניצחון 0-2 נגד ארצות הברית.
ב-29 במרץ 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד מולדובה. ב-16 באוקטובר 2012 הבקיע את השער שני עבור נבחרתו במשחק נגד גרמניה בו נבחרתו נקלעה לפיגור 4-0 והצליחה להשוות ל 4-4.
לוסטיג נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2012 ויורו 2016.
מיתר שמש

| --- | --- |

מיתר שמש (במרכז) לפני משחק
 לידה:  24 ביולי 1990 (בת 34) גבעת אלה, ישראל 
 
מיתר שמש (נולדה ב־24 ביולי 1990) היא שופטת כדורגל ישראלית בינלאומית, המשמשת כשופטת בליגה הלאומית וכן בליגת העל לנשים.
ביוגרפיה

שמש נולדה וגדלה בגבעת אלה אשר בעמק יזרעאל. למדה בכפר הנוער ויצו נהלל במגמת מנהיגות וחינוך גופני. מגיל צעיר אהבה מאוד ספורט ובעיקר כדורגל ושיחקה בקבוצות שונות של בנים בצפון עד גיל 12. הקבוצה האחרונה בה שיחקה הייתה הפועל חיפה אך בגיל 13, כאשר לא ניתן היה עוד לשחק בקבוצת בנים ובנות כקבוצה מעורבת, נאלצה להפסיק להיות שחקנית פעילה. בגיל 16 עברה קורס שופטים ומאז משמשת כשופטת.
שימשה כשופטת רביעית במשחק הראשון בישראל בו שפטו ארבע שופטות משחק בין קבוצות בליגת העל.
־2020 עד היום שופטת בקביעות בליגה הלאומית וכן בליגת העל לנשים.
ב-2022 שפטה לראשונה בליגת העל במשחק מ.ס אשדוד מול עירוני קריית שמונה ובכך הפכה להיות האישה השנייה ששפטה משחק בליגה הבכירה.
שמש משרתת כקצינה בצה"ל. החלה דרכה בצבא כמדריכת כושר וביצעה מספר תפקידים בתחום הכושר הקרבי וכן תפקידי פיקוד מתקדמים בבית הספר לקצינים (בה"ד 1), שם הייתה מפקדת צוות ומפקדת פלוגה. נכון ל־2020 נמצאת בתפקיד קצינת כושר קרבי של חטיבת כפיר.
חיים אישיים והשכלה

שמש מתגוררת בחריש. בוגרת תואר ראשון בחינוך ותואר שני בחינוך וניהול ספורט ומאורסת לדוגמנית חנה סירוצקי.
הערות שוליים

↑  דורון בן דור, ‏לראשונה: 4 שופטות במשחק של קבוצות ליגת העל, באתר ONE‏, 6 בנובמבר 2008
↑  דורון בן דור, ‏צפו בשופטות מתכוננות לרגע ההיסטורי, באתר ONE‏, 12 בנובמבר 2008
↑  היכנס/י לפייסבוק, באתר Facebook
מיקאל בירון

מיקאל כריסטוף בירון (נולד ב-26 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן מרטיניקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק ואף משמש כקפטן נבחרת מרטיניק.
קריירה

בירון נולד בדוקו, מרטיניק. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצות מקומיות מליגת העל במרטיניק. לאחר מכן שיחק במספר קבוצות בליגה הצרפתית השנייה, בניהן: סאס אפינל ונאנסי.
בקיץ 2019 חתם בירון בקבוצת ר.ו.ד. מולנבק מליגת המשנה הבלגית.
נבחרת

ב-5 ביוני 2018, ערך בירון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מרטיניק במשחק ידידות נגד גיאנה הצרפתית. הוא כבש את שני השערים הראשונים במשחק, שהובילו לניצחון 0-3 לטובת מרטיניק.
מיקאל אזירה

מיקאל אזירה (באנגלית: Micheal Azira; נולד ב-22 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן עבר אוגנדי המשחק בעמדת הקשר.
קריירת מועדונים

אזירה התחיל לשחק כדורגל בגיל 19 כאשר קיבל גרין קארד והצטרף לליגת המכללות של ארצות הברית, בה שיחק שלוש שנים.
בשנת 2012 חתם בצ'ארלסטון באטרי מליגת הכדורגל של ארצות הברית.
ב-6 במרץ 2014 אזירה חתם בסיאטל סאונדרס מה-MLS. ב-23 במרץ אזירה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מונטריאול אימפקט. בעונת 2014 אזירה זכה עם סיאטל בגביע ארצות הברית.
בדצמבר 2015 הצטרף לקולורדו ראפידס.
ב-8 באוגוסט 2018 נבחר בסיבוב הרביעי של הסופר-דראפט על ידי מונטריאול אימפקט.
ב-1 בפברואר 2021, אזירה חתם בניו מקסיקו יונייטד.
קריירה בינלאומית

בשנת 2016 אזירה זומן לראשונה לסגל נבחרת אוגנדה. ב-11 בינואר 2017 אזירה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-0 לחוף השנהב.
אזירה השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2017, בו שיחק שני משחקים.
קריירת אימון

אזירה שימש כמאמן בקבוצות נערים באקדמיית דניאל איסלנד.
בשנת 2011 זכה עם אוניברסיטת מובייל באליפות ליגת המכללות.
מוות אכזרי 2

| --- | --- |

 בימוי:  סם ריימי 
 הופק בידי:  רוברט טאפרט
 תסריט:  סם ריימי, סקוט ספייגל 
 מוזיקה:  ג'וזף לודוקה 
 צילום:  פיטר דמינג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Raimi Pictures, De Laurentiis Entertainment Group 
 חברה מפיצה:  נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  26 ביוני 1987 
 משך הקרנה:  85 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  קומדיית אימה
 הכנסות באתר מוג'ו:   evildead2
 סרט הבא:  צבא האופל
 דף הסרט ב־IMDb
 
מוות אכזרי 2 (באנגלית: Evil Dead II) הוא סרט אימה קומי אמריקאי משנת 1987 שבוים ונכתב על ידי סם ריימי, הופק על ידי רוברט טאפרט, ומככב בו ברוס קמפבל בתפקיד אש ויליאמס.
תקציר העלילה

אש וחברתו לינדה יוצאים לחופשה בבקתה מבודדת בלב יער. החופשה שלהם הופכת במהרה לסיוט לאחר שהם מוצאים את "ספר המתים" (ספר מסתורי המכיל טקסט בבלי ושומרי עתיק) וקלטת עליה מוקלט התרגום של הספר. לאחר שהם מנגנים את הקלטת הם מחזירים לחיים שדים אשר משתוקקים לנקום בהם.
השדים הורגים ומשתלטים על גופתה של לינדה, שמנסה להרוג את אש, מה שמוביל אותו להרוג אותה ולקבור את גופתה. בהמשך הסרט השדים משתלטים גם על כף ידו של אש, שמנסה אף היא להורגו, עד שהוא כורת את ידו באמצעות מסור שרשרת. לאחר מכן אש מחבר את המסור החשמלי לגדם כף ידו, ובעזרתו ובעזרת רובה ציד מצליח להביס את אויביו. בסוף הסרט נפתח שער מעבר אל ימי הביניים, אליו נשאב אש.
צוות השחקנים הראשי

ברוס קמפבל בתפקיד אש ויליאמס
שרה ברי בתפקיד אנני קנובי
דן היקס בתפקיד ג'ייק
קאסי ווסלי בתפקיד בובי ג'ו
דניס ביקסלר בתפקיד לינדה
ריצ'רד דומאייר בתפקיד פרופסור אד גטלי
ג'ון פיקס בתפקיד פרופסור קנובי
לו הנקוק בתפקיד הנרייטה קנובי
מוחמד עלי בארפורושי קודוס

| --- | --- |
 לידה:  1822 בבול, איראן 
 הוצאה להורג:  6 במאי 1849 (בגיל 27 בערך) בבול, איראן 
 מדינה:  השושלת הקאג'ארית 
 כינויים נוספים:  קודוס
 השקפה דתית:  באביזם
 
קודוס (בפרסית: قدوس; 1822–1849) הוא הכינוי שניתן למולא מוחמד עלי בארפורושי (בפרסית: محمدعلی بارفروشی), ממאמיני הבאב, אחרון אותיות הח"י.
רקע

קודוס הוא צאצא ישיר של האמאם חסאן,הוא נולד בעיר בארפורוש (כיום "באבול"Bárfurúsh) והתחנך באסכולה השייח'ית של האסלאם השיעי המבוסס על לימודיהם של שייח' אחמד אחסאי וסייד כאזם רשתי.
הוא היה אחד התלמידים המוערכים ביותר של סייד כאזם רשתי, וחיפש את ממשיכו של המורה שלו לאחר מותו.
את הממשיך של סייד כאזם רשתי, הבאב, גילה מולא חוסיין בושרואי אך לאחר מכן כל אחד מאותיות הח"י הכירו בו כממשיך הרוחני באופן עצמאי, כשקודוס היה האחרון מביניהם.
חייו כבאבי

לאחר שמוצא מולא חוסיין את הבאב, קודוס מצטרף למאמניו והופך לשליח האחרון של הבאב – אחרון אותיות הח"י.
אף על פי שהוא האחרון הוא נחשב לחשוב מכולם מבין אותיות הח"י, שוגי אפנדי כותב עליו:
"Regarding the station of Quddus, he should by no means be considered having had the station of a Prophet. His station was no doubt a very exalted one, and far above that of any of the Letters of the Living, including the first Letter, Mulla Husayn"
שגי אפנדי טוען שאמנם אינו נביא, אך הוא החשוב והעלה ביותר מבין אותיות הח"י, אפילו יותר מראשון אותיות הח"י, מולא חוסיין בושרואי.
באוקטובר 1844 קודוס יוצא מהעיר בושהיר ומצטרף לבאב לעליית הרגל למכה שם הבאב מצהיר את הצהרתו הראשונה.
בשיראז קודוס חווה את הרדיפה הראשונה שלו בתור באבי כאשר הוא ומולא סאדיק נתפסים וזקניהם נשרפים והם מגורשים מהעיר.
הקרב במבצר טברסי

בשנת 1848 בעקבות עימותים בין הבאבים לשלטון והנפת הבאבים את הדגל השחור המסמל על בואו של המהדי, הבאבים מותקפים בידי ההמון והם בורחים בהנהגתו של מולא חוסיין בושרואי לקברו של השייח' טברסי, שם הם מתבצרים.
הם נתונים לבזיזות ונכנסים לעימות עם הצבא המקומי. קודוס מצטרף בשלב מאוחר יותר והופך למפקד הבאבים בתקיפה זו.
הקרב מסתיים לאחר שהנסיך מהדי-קולי מירזא שולח עותק של הקוראן ומכתב לקודוס בו הוא מזמין אותו לאוהל שלו לדון בשלום ומבטיח שלא יפגע בו, אך בהגיעו לאוהל קודוס נתפס ורבים מהמאמינים הבאבים במבצר נרצחים ונכלאים.
מוות

הנסיך מהדי-קולי מירזא מעביר את קודוס אל השלטונות, וב-16 במאי 1849 השלטון הפרסי נותן את קודוס לידי המון זועם, הם הפשיטו אותו מבגדיו וטורבנו, הולכו אותו כבול בשלשלאות ברחבי העיר וההמון ביתר אותו בסכינים וגרזנים ושרף את חלקיו, למעט מספר חתיכות שנלקחו ונקברו בקרבת מקום.
מספרים על הבאב, שהיה אז כלוא בכלא בצ'יהריק שהיה בצער כה גדול שלא היה יכול לכתוב או להכתיב לתקופה של שישה חודשים.
הערות שוליים

↑  Baháʼí Reference Library - God Passes By, Page 7
↑  the bahai encyclopedia project-Letters of the living
↑  Letters of Living, Dawn-Breakers, Quddús, Terracesby / on behalf of Universal House of Justice
↑  Baháʼí Reference Library - God Passes By, Page 9
↑  Baháʼí Reference Library - God Passes By, Page 10
↑  Baháʼí Reference Library - The Dawn-Breakers: Nabíl's Narrative of the Early Days of the Baháʼí Revelation, Page 399
↑  Baháʼí Reference Library - The Dawn-Breakers: Nabíl's Narrative of the Early Days of the Baháʼí Revelation, Page 410-411
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2010159279  VIAF: 148178122   WorldCat (עם VIAF): 148178122
ממשלה צרה

ממשלת ישראל השלושים וארבע, אשר הייתה ממשלה צרה
בישראל ובמשטרים דמוקרטיים פרלמנטריים אחרים, ממשלה צרה היא כינוי לממשלה שיש לה רוב קטן יחסית בפרלמנט (או שהרוב המתנגד לה איננו מסוגל להפילה), ואשר מתמודדת מול אופוזיציה גדולה. ממשלה צרה נחשבת לדגם מועדף במשטרים פרלמנטריים, ובלבד שהרוב שממנו נהנית הממשלה מספיק לה כדי להעביר את רוב הצעות החוק הממשלתיות, וכדי לדחות הצעות אי-אמון בלי לשנות את הרכבה או את מדיניותה בצורה משמעותית.
ממשלה צרה עשויה להיות מורכבת מנציגי מפלגה גדולה אחת, או מספר מפלגות שלהן אידאולוגיה דומה, ואשר קשורות ביניהן בהסכמים קואליציוניים.
שני יתרונות מרכזיים יש לדגם הממשלה הצרה:
קל לגבש מדיניות עקבית ולבצע אותה, שכן לחברי הממשלה יש אידאולוגיה יחסית משותפת.
האופוזיציה הגדולה יכולה לנהל פיקוח יעיל ואינטנסיבי על פעילות הממשלה. אם הרוב שיש לממשלה גדול דיו, אין בפיקוח הזה כדי לערער את יציבות השלטון.
דגם הממשלה הצרה קורס אם הרוב של הממשלה בפרלמנט קטן מדי או איננו קיים כלל (במקרה האחרון הממשלה מכונה ממשלת מיעוט). במצב כזה הממשלה אינה מסוגלת להעביר הצעות חוק (במיוחד את תקציב המדינה), ולכן אינה מסוגלת לממש את מדיניותה. כמו כן, כדי להתקיים, צריכה הממשלה לדאוג לשמור על כל תומכיה בפרלמנט, דבר המגדיל את כושר המיקוח שלהם, ולפעמים אף פותח פתח לשחיתות.
ראו גם

ממשלת אחדות לאומית
קואליציה
אופוזיציה
מוז'גה

| --- | --- |
סמל מוז'גהסמל מוז'גה

תחנת רכבת במוז'גה
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 רפובליקה:  אודמורטיה אודמורטיה
 ראש העיר:  אלכסיי שישוב
 תאריך ייסוד:  1835
 שטח:  31 קמ"ר
 גובה:  150 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  44,345 (2021)
 קואורדינטות:  56°26′55″N 52°13′49″E﻿ / ﻿56.4486°N 52.2304°E﻿ / 56.4486; 52.2304
 אזור זמן:  UTC +4
 http://www.mozhga-gov.ru/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימוז'גה(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימוז'גה(למפת אודמורטיה רגילה) איז'בסק סרפול ווטקינסק גלזוב איגרה אווה בלזינו קז קמברקה פרם בשקורטוסטן טטרסטן קירובמוז'גה(למפת אודמורטיה מוגדלת) איז'בסק סרפול ווטקינסק גלזוב איגרה אווה בלזינו קז קמברקה פרם בשקורטוסטן טטרסטן קירובמוז'גה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מוז'גה (ברוסית ובאודמורטית: Можга) היא עיר ברפובליקת אודמורטיה ברוסיה.
היסטוריה

ייסודו של היישוב קשורה להקמת מפעל זכוכית ב-1835 על נהר סיוגה. המפעל הוקם על ידי סוחר מקומי ויצר כלי זכוכית שונים. שמו הראשון של היישוב היה סיוגינסקי זאבוד (המפעל על סיוגה). ב-1859 היו ביישוב 34 בתי אב אשר כללו 290 תושבים, בנוסף למפעל זכוכית הייתה במקום גם טחנת מים. ב-1916 נבנתה כאן תחנת רכבת.
ב-3 באפריל 1924 שונה השם של סיוגינסקי זאבוד לקרסני (אדום), ב-26 באוקטובר 1926 הוא קיבל מעמד של עיר וב-11 במרץ 1927 הוא קיבל את שמו הנוכחי.
אוכלוסייה

אוכלוסיית מוז'גה לפי שנים:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | שנה | מספר תושבים |
| 1 | 1897 | 803 |
| 2 | 1939 | 22,200 |
| 3 | 1959 | 29,987 |
| 4 | 1989 | 46,049 |
| 5 | 2001 | 49,000 |
| 6 | 2010 | 47,961 |
| 7 | 2017 | 49,617 |
מולאטים

מצג של מולאטים באמריקה הלטינית בתקופה הקולוניאלית (מצב בו האב היה אפריקאי והאם אירופאית היה נדיר ביותר)
המולאטים, או ביחיד מולאט/מולאטו/מולאטה (בפורטוגזית ובספרדית: Mulatto) הם מונחים המציינים באמריקה הלטינית צאצאים מעורבים של אירופאים ואפריקאים. כיום, חלק ניכר מאוכלוסיית אמריקה מזהים עצמם כמולאטים. המונח היה בשימוש גם בסביבות קולוניאליות נוספות.
בתקופה הקולוניאלית שימש המונח במקורו לצאצא של הורה אירופי והורה אפריקאי, או לצאצא של שני הורים מולאטים בעצמם. זיווגים אלו היו לרוב תוצאה של שימוש בשפחות אפריקאיות כאובייקט מיני בידי אדוניהן האירופאיים. במהלך אותה התקופה נעשה שימוש במספר מונחים נוספים שציינו יחסים שונים של "דם אירופאי" ו"דם שחור", כגון quadroon, שציין אדם שרבע ממוצאו הוא אפריקאי, ו- octoroon, שציין אדם ששמינית ממוצאו היא אפריקאית. כיום משמש המושג בעיקר באמריקה הלטינית לכל מי שניתן להבחין בו שהוא ממוצא מעורב של אירופאים ואפריקאים.
מקור המונח בספרדית ומשמעותו "פרד קטן" (פרד = mulo), מקור הכינוי נובע מהיותו של הפרד בן-כלאיים (צאצא של סוס וחמור). תחילה שימש המושג לציון כל סוג שהוא של היברידיות בין שני מינים ומכיוון שכך יש הרואים במונח זה כיום כמזלזל, בעוד שאחרים מעדיפים את שימור תחושת ההמשכיות ההיסטורית של המושג. אטימולוגיה חילופית מזהה את מקור המונח בשפה הערבית, בה משמשת המילה مُوَلَّد muwallad לציון אדם ממוצא מעורב. השערה זו איננה מבוססת והיא צופנת בחובה בעיות תיארוך קשות המערערות על תקפותה.
גודלה של קבוצה חברתית זו באמריקה הלטינית מושפע באופן ישיר מגודל אוכלוסיית העבדים האפריקאים שהובאו לכל אזור ואזור במרוצת התקופה הקולוניאלית ושנות קיומה של העבדות. משום כך, המולאטים מהווים רוב ברבות מהחברות הקריביות, ומספרם ניכר משמעותית בוונצואלה ובברזיל.
ראו גם

צבעוניים - המונח המקביל בדרום אפריקה
מסטיסים
קריאולים
ממשלה גולה

ממשלה גולה היא קבוצה פוליטית המתיימרת לייצג מדינה כלשהי, אך נמצאת מחוץ לגבולותיה, או לעיתים בטריטוריות מעבר לים של המדינה. ממשלות גולות מוקמות לעיתים קרובות במצבי כיבוש: למשל, במהלך מלחמת העולם השנייה פעלו מספר רב של ממשלות גולות מבריטניה, לאחר שמדינותיהן נכבשו על ידי גרמניה הנאצית. בבריטניה עצמה הוכנו תוכניות להעביר את הממשלה לקנדה ולהמשיך משם את המלחמה במקרה של פלישה גרמנית.
עילה אחרת להקמת ממשלת גולה היא סכסוך פנימי על הלגיטימציה השלטונית: במקרים מסוימים מנהיגי משטרים שהופלו בהפיכה או מהפכה ממשיכים לפעול ולטעון ללגיטימיות מחוץ לארצם, ובאחרים קבוצות מהפכניות מקימות ממשלות גולות בתואנה שהמשטר הקיים אינו מייצג את העם.
רוב הממשלות הגולות כיום אינן זוכות להכרה בינלאומית רשמית, אך במקרים מסוימים, כמו ממשלת טיבט הגולה, הן זוכות לאהדה ציבורית. ממשלת סהרה המערבית הגולה באלג'יר עקב הכיבוש המרוקאי בארצה, מוכרת רשמית על ידי מדינות רבות וחברה באיחוד האפריקאי.
קיימים מספר סוגים של ממשלות גולות:
ממשלות אשר טוענות לשליטה במדינה קיימת ומוכרת ושלטו בהן בעבר (כאלו הן הראדה של בלארוס, ממשלת אירן הקאג'ארית, ממשלת אירן תחת השאה והממשלה המלכותית של לאוס)
ממשלות אשר טוענות לשליטה במדינה שכבר לא קיימת (כזאת היא ממשלת דרום מאלוקו)
ממשלות אשר טוענות לשליטה בחלקים נרחבים יותר של המדינה (כזאת היא ממשלת טאיוואן אשר טוענת לשליטה בכל סין)
ממשלת אשר טוענות לשליטה בכל חלקי המדינה כאשר הן אינן שולטות בכל החלקים הללו, לעיתים ממשלות אלו ממנות גופים מיוחדים שמשמשים מעין ממשלה אוטונומית לחלקים שאינם בשליטה (כאלו הן ממשלת הרפובליקה האוטונומית של אבחזיה, הקהילה האזרבייג'נית של נגורנו-קרבאך, מנהל המעבר של דרום אוסטיה והרפובליקה האוטונומית של קרים)
ממשלות אשר טוענות לשליטה במדינה קיימת ומוכרת (כאלו הן הוועידה לחמש הפרובינציות הצפון קוריאניות, מועצת הכתר של אתיופיה וממשלת הביניים הסורית)
ממשלות בדלניות אשר טוענות לשליטה בחבלים עם תנועות בדלניות פעילות (כאלו הן ממשלת העיר החופשית דנציג, ממשלת פפואה המערבית, ממשלת קבינדה, הממשלה הקופטית, איחוד הקהילות הכורדיות, אמבזוניה, הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, ממשלת כורדיסטן המערבית, הרפובליקה של קרג'ינה הסרבית, ממשלת הביניים למדינות השאן הפדרטיביות, ביאפרה והממשלה הרב-לאומית של טמיל אלם, ממשלת קטלוניה)
ממשלות בדלניות אשר טוענות לשליטה בחבלים עם תנועות בדלניות פעילות אולם מעמדן אינו ברור ולכן אינן יכולות להשתייך לקטגוריה הקודמת (כאלו הן הממשלה הטיבטית הגולה וממשלת מזרח טורקסטן)
הערות שוליים

↑  אוטונומיה גאורגית כתחליף לאבחזיה כמדינה עצמאית
↑  שלטון אזרבייג'ני חלופי לארצאך כמדינה עצמאית
↑  שלטון גאורגי כתחליף לדרום אוסטיה כמדינה עצמאית
↑  אוטונומיה אוקראינית כתחליף לרפובליקה של קרים הרוסית
↑  שלטון דרום קוריאני חלופי לקוריאה הצפונית
↑  שלטון קיסרי חלופי לאתיופיה
↑  שלטון חלופי לממשלת אסד בסוריה
↑  שלטון עצמאי חלופי לעיר גדנסק בפולין
↑  שלטון עצמאי חלופי למערב גינאה החדשה באינדונזיה
↑  שלטון עצמאי חלופי למובלעת קבינדה באנגולה
↑  שלטון קופטי עצמאי בחלקים ממצרים
↑  שלטון עצמאי חלופי לכורדיסטן הטורקית
↑  שלטון עצמאי למחוזות דוברי האנגלית בדרום קמרון
↑  שלטון עצמאי חלופי לרפובליקה הצ'צ'נית ברוסיה
↑  שלטון עצמאי חלופי לכורדיסטן הסורית. מאז שנת 2013, שולטת בכורדיסטן הסורית אוטונומיה כורדית בלתי מוכרת המכונה רוז'אבה (פירוש השם הוא 'מערב', כלומר כורדיסטן המערבית)
↑  שלטון עצמאי חלופי לחלקים בעלי הרוב הסרבי בקרואטיה
↑  שלטון עצמאי חלופי לאזורים בהם חיים בני השאן במיאנמר
↑  שלטון עצמאי חלופי לאזור ביאפרה בניגריה
↑  שלטון עצמאי חלופי לבני העם הטמילי בסרי לנקה
↑  שלטון עצמאי חלופי לקטלוניה שבספרד
↑  שלטון עצמאי חלופי לטיבט בסין העממית
↑  שלטון עצמאי חלופי לחבל שינג'יאנג בסין העממית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292888905171  LCCN: sh00005942  NKC: ph120091 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מדע המדינה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוקדמות יורו 1960

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  28 בספטמבר 1958 – 29 במאי 1960 (שנה)
 מספר משתתפות:  17
 מספר משחקים:  24
 מספר שערים:  91 (3.79 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  צ'כוסלובקיה טיטוס בוברניק   צרפת ז'יסט פונטיין   (5 שערים)
 1964 ←
 
מוקדמות יורו 1960 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין ספטמבר 1958 ליוני 1960, ובמסגרתו התמודדו 17 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות בטורניר הבכורה של אליפות אירופה בכדורגל, יורו 1960, שנערך בצרפת.
טורניר המוקדמות כולו התנהל בשיטת בית-חוץ, ללא שימוש בחוק שערי חוץ. 17 נבחרות נרשמו לטורניר, ממנו נעדרו מספר נבחרות בולטות כגון איטליה, הולנד, אנגליה וגרמניה המערבית. על מנת להדיח נבחרת אחת ולהגיע ל-16 נבחרות שיתמודדו בשלב שמינית הגמר, נבחרו צ'כוסלובקיה ואירלנד להתמודד ביניהן בסיבוב מוקדם. אמנם, מספר משחקי שמינית גמר כבר שוחקו עוד בטרם שוחק הסיבוב המוקדם, כך שהמשחק הראשון אי פעם במסגרת מוקדמות אליפות אירופה התקיים ב-28 בספטמבר 1958, ובו אירחה ברית המועצות את הונגריה וגברה עליה 3-1. טורניר המוקדמות הסתיים לאחר שלב רבע הגמר, וארבע הנבחרות שצלחו את השלב העפילו לטורניר הגמר. מתוך הארבע, נבחרה צרפת לארח את הטורניר.
נבחרות שהעפילו

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה |
| --- | --- | --- |
|  צרפת (מארחת) | מנצחת רבע הגמר | 27 במרץ 1960 |
|  יוגוסלביה | מנצחת רבע הגמר | 22 במאי 1960 |
|  צ'כוסלובקיה | מנצחת רבע הגמר | 29 במאי 1960 |
|  ברית המועצות | מנצחת רבע הגמר | 28 במאי 1960 |

↑  ברית המועצות העפילה אוטומטית, לאחר שספרד סירבה להגיע לברית המועצות וספגה הפסד טכני.
הסיבוב המוקדם > סיכום

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  אירלנד | 2–4 |  צ'כוסלובקיה | 2–0 | 0–4 |
הסיבוב המוקדם > משחקים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5 באפריל 1959 |  אירלנד | 2–0 |  צ'כוסלובקיה | דיילימאונט פארק, דבלין |
| 5 באפריל 1959 | ליאם טוהי  22'   נואל קנטוול  42' (פ) |  |  | דיילימאונט פארק, דבלין |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 במאי 1959 |  צ'כוסלובקיה | 4–0 |  אירלנד | אצטדיון טהלנה פול, ברטיסלאבה |
| 10 במאי 1959 | אימריך סטאקו  3' (פ)   טיטוס בוברניק  57'   לדיסלב פבלוביץ'  67'   מילאן דולינסקי  75' |  |  | אצטדיון טהלנה פול, ברטיסלאבה |
שמינית הגמר > סיכום

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  ברית המועצות | 4–1 |  הונגריה | 3–1 | 1–0 |
|  צרפת | 8–2 |  יוון | 7–1 | 1–1 |
|  רומניה | 3–2 |  טורקיה | 3–0 | 0–2 |
|  נורווגיה | 2–6 |  אוסטריה | 0–1 | 2–5 |
|  יוגוסלביה | 3–1 |  בולגריה | 2–0 | 1–1 |
|  גרמניה המזרחית | 2–5 |  פורטוגל | 0–2 | 2–3 |
|  פולין | 2–7 |  ספרד | 2–4 | 0–3 |
|  דנמרק | 3–7 |  צ'כוסלובקיה | 2–2 | 1–5 |
רבע הגמר > סיכום

| קבוצה א' | תוצאה | קבוצה ב' | סיבוב ראשון | סיבוב שני |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  צרפת | 9–4 |  אוסטריה | 5–2 | 4–2 |
|  פורטוגל | 3–6 |  יוגוסלביה | 2–1 | 1–5 |
|  רומניה | 0–5 |  צ'כוסלובקיה | 0–2 | 0–3 |
|  ברית המועצות | טכני |  ספרד | בוטל | בוטל |
↑  ספרד סירבה לנסוע לברית המועצות עבור המשחק, ולכן ברית המועצות זכתה בניצחון טכני.