stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תירה, נסיכת דנמרק (1880–1945)
ביוגרפיה

תירה נולדה ב-14 במרץ 1880 בארמון שרלוטנלונד, קופנהגן, לפרדריק, נסיך הכתר של דנמרק, בנו הבכור של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, וללוביסה, נסיכת שוודיה, בתם של קרל החמישה עשר, מלך שוודיה ולואיזה, נסיכת הולנד, והיא נקראה על שם דודתה תירה, נסיכת דנמרק, אשתו של ארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר. בשנת 1906 מת סבה כריסטיאן התשיעי, ואביה עלה לשלטון במקומו.
בצעירותה ניהלה תירה רומן עם רופא החצר נילס אילסו, אולם כשהתגלה הדבר הוא הורחק מיידית מהארמון. תירה נותרה רווקה כל ימיה, ואף לא מילאה תפקידים משמעותיים בחצר המלוכה, וב-2 בנובמבר 1945 היא מתה בקופנהגן.
קרסטן ברויאר

| --- | --- |

 לידה:  1 בדצמבר 1964 (בן 59) איסרלון, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה המערבית גרמניה המערבית
 מדינה:  גרמניה 
 השכלה:  אוניברסיטת הלמוט שמידט  המכללה לקציני מטה של הבונדסוור 
 השתייכות:   בונדסוור
 תקופת הפעילות:  מ-1984
 דרגה:   גנרל
 תפקידים בשירות
 מפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-37 מפקד הפיקוד הטריטוריאלי של הבונדסוור המפקח הכללי של הבונדסוור
 פעולות ומבצעים
 כוח קוסובו מלחמת אפגניסטן
 עיטורים
 צלב המפקד במסדר ההצטיינות של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה (2022)  German Armed Forces ISAF Service Medal  German Armed Forces Flood Service Medal  צלב הכבוד של הבונדסוור בזהב  German Flood Service Medal  Honourary Cross of the Bundeswehr in Silver  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תפקידים אזרחיים
 ראש צוות משבר הקורונה
 
קרסטן ברויאר (בגרמנית: Carsten Breuer‏; נולד ב-1 בדצמבר 1964) הוא גנרל גרמני אשר מכהן כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) ה-17 של הבונדסוור (צבא גרמניה).
ביוגרפיה

ברויאר נולד ב-1 בדצמבר 1964 בעיר איסרלון שבנורדריין-וסטפאליה. ב-1984 התגייס לבונדסוור והוצב בגדוד ההגנה האווירית ה-11. הוא עבר הכשרה כקצין בבית הספר להגנה אווירית ברנדסבורג. לאחר מכן החל ללמוד חינוך צבאי באוניברסיטת הבונדסוור בהמבורג. ב-1988 הוא סיים תואר ראשון בחינוך. בין השנים 1989 עד 1992 הוצב ברויאר בזיגמרינגן, בתחילה כקצין S2 (ראש המחלקה האחראית על המודיעין הצבאי בסגל הרגימנטלי) ברגימנט ההגנה האווירית ה-10. לאחר מכן הועסק כשלישו של מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-10 וכקצין נוער. לאחר מכן הוא הפך למפקד הסוללה הרביעית של גדוד האימון ה-6 של ההגנה האווירית. בין השנים 1995–1997 שימש כמדריך הגנת נ"מ בבית הספר לשריון במינסטר.
בין 1997–1999 למד באקדמיה לפיקוד ומטה של הבונדסוור. לאחר מכן הוצב במשרד ההגנה עד 2001. לאחר מכן למד במכללת הפיקוד והמטה הכללי של צבא ארצות הברית בפורט ליונוורת', קנזס. ב-2002 הוא חזר לגרמניה ומונה לראש מטה בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-41, כמו כן הוא מונה למפקד הכוחות הגרמניים בפריזרן שבקוסובו. בשנת 2004 מונה ברויאר למפקד גדוד הנ"מ ה-12 בהרדהיים, וב-2006 מונה לשלישו של מפקד זרוע היבשה הנס אוטו בודה. בשנת 2008 הוא הוצב במטה נאט"ו בבריסל. ב-2010 חזר לגרמניה ומילא תפקידים במשרד ההגנה. ב-1 בינואר 2013 הוא מונה למפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-37. בינואר 2004 הוא מונה למנהל המבצעים של כוח הסיוע הביטחוני הבין-לאומי בקאבול. ב-1 ביולי 2016 הוא מונה לראש מחלקת המבצעים של הצבא.
ב-10 בינואר 2018 מונה ברויאר למפקד פיקוד המשימות הטריטוריאליות של הבונדסוור בברלין. במהלך מגפת הקורונה בגרמניה, הוא השתמש בחייליו כדי לסייע למשרד הבריאות הגרמני בטיפול במגפה. בין היתר נשלחו חיילים כדי לסייע לאחים והרופאים במחלקות בתי החולים, ובהמשך כדי לסייע בחלוקת חיסונים. ב-30 בנובמבר 2021 מינה אותו הקנצלר אולף שולץ לראש צוות משבר הקורונה. בתפקיד זה, הוא היה אמון על המלחמה במגפה בכל רחבי גרמניה. הצוות פורק במאי 2022.
ב-26 בספטמבר 2022 הוקם הפיקוד הטריטוריאלי של הבונדסוור, וברויאר מונה למפקדו הראשון. ב-17 במרץ 2023 הוא מונה למפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) ה-17 של הבונדסוור.
איזה (זמרת)

| --- | --- |

 לידה:  19 באוגוסט 1994 (בת 30) Tergnier, צרפת 
 שם לידה:  Yseult Onguenet 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  מ-2014 
 סוגה:  R&B צרפתי, רוק צרפתי, טראפ, פופ צרפתי 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אִיזֶה מארי אוֹנְגְנֶה (בצרפתית: Yseult Marie Onguenet; נולדה ב-19 באוגוסט 1994), המוכרת בשם אִיזֶה (בצרפתית: Yseult), היא זמרת-יוצרת ודוגמנית צרפתייה. היא זכתה להצלחה לאחר שהפכה לסגנית האלופה בעונה העשירית של "נובל סטאר", סדרת טלוויזיה מסוגת תחרות זמר בצרפת. לאחר מכן חתמה על חוזה הקלטות בפולידור רקורדס, לפני שהוציאה את אלבום הבכורה שלה, Yseult, ב-2015. מאז שעזבה את פולידור, הוציאה שלושה מיני-אלבומים כאמנית עצמאית: Rouge (2019), Noir (2019) ו-Brut (2020).
בשנת 2024 הוציאה את הלהיט הבין-לאומי "Alibi" ביחד עם הזמרת ההולנדית-איראנית סֶווְדָליזָה והזמרת הברזילאית פבלו ויטאר.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: Yseult
2024: Mental
הערות שוליים

↑  "BYE BYE BYE". ASCAP.
↑  Nouvelle Star
↑  Yseult, Spotify
↑  Alibi (with Pabllo Vittar & Yseult), 2024-06-28, נבדק ב-2024-08-05
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb170107697 (data)  ISNI: 0000 0004 4864 901X  MusicBrainz: 50a948ac-3bf7-4097-ab73-773bc3cb8fed  VIAF: 315727541   WorldCat (עם VIAF): 315727541
עדן גבאי

.
| --- | --- |

 לידה:  12 בספטמבר 1995 (בן 29) מגדל העמק, ישראל 
 מוקד פעילות:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2013
 סוגה:  ים תיכוני
 שפה מועדפת:  עברית 
 שיתופי פעולה בולטים:  סאבלימינל, האולטראס, צוף וארז שטרית
 
עדן גבאי (נולד ב-12 בספטמבר 1995) הוא זמר ישראלי, הידוע בעיקר בביצוע הלהיט "שרוטים" ביחד עם הראפר סאבלימינל, שזכה בפרס אקו"ם לשיר המושמע ביותר לשנת 2016.
ביוגרפיה

גבאי נולד וגדל במגדל העמק. החל את דרכו המוזיקלית ב-2013, כשהשתתף בתוכנית המציאות "אייל גולן קורא לך", בה העפיל לגמר וזכה במקום השלישי. בהמשך השנה, הוציא גבאי את סינגל הבכורה שלו, "מאוהב".
גבאי חתם בחברת התקליטים של הראפר סאבלימינל "משפחת תאקט" ובשנת 2016 הוציאו יחד את השיר "שרוטים", שהיה ללהיט והגיע למקום הראשון במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של מדיה פורסט. השיר צעד במצעד כשבעה שבועות בסך הכול, ואף היה לשיר המושמע ביותר לשנת 2016 לפי נתוני החברה. כמו כן, זכו גבאי וסאבלימינל בפרס אקו"ם לשיר המושמע ביותר.
בשנת 2017 השתתף גבאי בשירם של ההרכב האולטראס, "גבר אוהב", מתוך אלבומם, "איזה לילה הולך להיות". השיר הגיע בשיאו למקום השני במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של מדיה פורסט. באותה השנה, עזב גבאי את "משפחת תאקט".
בשנת 2019 התחתן והוציא שיר מקורי בשם "עומד מולך" שהפך להיות להיט בקרב זוגות בישראל.[דרוש מקור]
בשנים האחרונות התברג כאחד מזמרי החופות הבולטים בז'אנר.
הערות שוליים

↑  קבלו את חמשת הפיינליסטים של אייל גולן, באתר ‏מאקו‏, 28 בפברואר 2013
↑  עדן אבוטבול שרה מושלם את "רוח ים" בערבית, באתר ‏מאקו‏, 5 במרץ 2013
↑  עדן גבאי: "אייל גולן היה ונשאר מודל לחיקוי", באתר ‏מאקו‏, 23 בדצמבר 2013
↑  המצעד השבועי, שבוע 02, 2016, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השבועי, שבוע 08, 2016, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  המצעד השנתי, באתר מדיה פורסט, השירים הישראליים, שנת 2016
↑  דפנה ארד, "שרוטים" של סאבלימינל ועדן גבאי הוא השיר המושמע ביותר ברדיו בשנה החולפת, באתר הארץ, 4 באוקטובר 2016
↑  המצעד השבועי, שבוע 08, 2017, באתר מדיה פורסט ישראל
↑  אבי כאכון, ‏כולם כאן שרוטים, באתר ‏מאקו‏, 25 בדצמבר 2017
| לייבל משפחת תאקט |
| --- | --- | --- |
| אמנים | סאבלימינל • האולטראס • שרק וצוקוש • יאנג דיג'יי |  |
| חברים לשעבר | אילן בבילון • גבריאל בטלר • הצל • שי 360 • סיוון • בוסקילז • עומרי "69" סגל • דן "מטרו" פרבר • רון "סקיי" נשר • איציק שמלי • מור אפרת ביטון • אופיר מלול |  |
| אלבומים | ישראלים עצבניים אחד אחד • האור מציון • האור והצל • אולסטארז • חי • בדיוק כשחשבתם שהכל נגמר • איציק שמלי • לא שם זין • דף חדש • כולם רוצים את האמת • סיפור אהבה • Jew-Niversal • נלחם בשביל עצמי • הכל טוב • צבע לחיים • איזה לילה הולך להיות • בראש שלי |  |
| אלבומי אוסף | אני תל אביבי • פזצטא • היצירה שלי |  |
תמיסה

בכימיה, תמיסה היא תערובת הומוגנית (אחידה) של כמה חומרים שונים, כאשר אחד מהם מתפקד כממס והאחרים מומסים בו. החלקיקים (אטומים או מולקולות) של החומרים המומסים נפרדים זה מזה ומוקפים מכל עבר במולקולות של הממס.
דוגמאות

כפית סוכר בכוס מים היא תמיסה של מוצק בנוזל.
כספית מומסת בזהב היא תמיסה הקרויה אמלגמה.
דגים אינם נושמים את החמצן שמרכיב את מולקולות המים, אלא את החמצן המומס במים. תפקיד משאבות האוויר באקווריום המזרימות חמצן דרך המים הוא להגדיל את כמות החמצן המומס במים.
הממס

הממס מוגדר על פי רוב כחומר שכמותו בתמיסה היא הגדולה ביותר, בעוד כל שאר החומרים נחשבים מומסים. לעיתים מגדירים חומר שכמותו פחותה יותר כממס, מכיוון שהוא מהווה בדרך כלל חלק גדול יותר בתמיסות שונות או הוא זה הקובע את מצב הצבירה של התמיסה, כמו למשל מים, או כל נוזל אחר.
מסיסות

על מנת ליצור תמיסה, חייבים החומרים להיות מסיסים אחד בשני. קריטריון אחד הוא הקוטביות של מרכיבי החומרים: תרכובות קוטביות, הידרופיליות, כגון אתנול וסוכרים פשוטים, ומלחים קלי-תמס, המורכבים מיונים בעלי מטענים שלמים, כדוגמת נתרן כלורי, יתמוססו אך ורק בחומרים קוטביים אחרים, כגון מים. חומרים הידרופוביים, בעלי מולקולות נייטרליות ולא-קוטביות, כמו שומן ופחמימנים פשוטים, יתמוססו אחד בשני, ולא בחומרים הידרופיליים.
התמוססות מתאפשרת באמצעות קשרים בין מולקולריים, הנוצרים בין החומרים המתמוססים אחד בשני. קשרים אלו צריכים להיות מספיק חזקים על מנת לאפשר לחלקיקי חומר אחד להתרחק אחד מהשני ולהתפזר בין חלקיקי החומר האחר. כך, לדוגמה: התמוססות אתנול, אצטון וחד-סוכרים במים מתאפשרת על ידי היווצרות קשרי מימן. התמוססות אצטון ופחמימנים שונים בשומן מתאפשרים על ידי קשרי ואן דר ואלס.
באינטראקציה בין חומרים קוטביים ללא-קוטביים, החומר הקוטבי בעצם "דוחה" את הלא-קוטבי ולא מאפשר התמוססות, מכיוון שהקשרים הבין מולקולריים המתקיימים בין מולקולות החומר הקוטבי מצריכים רמת אנרגיה נמוכה יותר מאלה שמולקולות החומר הלא-קוטבי יכולה ליצור. כאשר מולקולות שלא מקיימות קשרים אלה "נדחפת" באמצע, היא מקטינה את מספר הקשרים הקיימים בין המולקולות הקוטביות וכך מעלה את רמת האנרגיה של המערכת. שהרי מערכת שואפת להיות ברמה האנרגטית הנמוכה ביותר ולכן מולקולות החומר הלא-קוטבי נדחפות החוצה ונעשית הפרדה פיזית בין שני החומרים, כמו בין שמן ומים.
מסיסות > סבון

סבון הוא ממס מיוחד. כדי להיות מומס במים, על סבון להיות מומס קוטבי. כדי להמס שומנים, עליו להיות ממס בלתי קוטבי. בפועל, למולקולת הסבון ראש קוטבי וזנב ארוך ושומני. מולקולות הסבון מומסות במים בזכות חלקן הקוטבי (הראש), ובשומן בזכות זנבם השומני. וכך כאשר הן באות במגע עם לכלוך שומני, הן מסתדרות בצורת כדור ועוטפות את מולקולת השומן, כך שחלקן השומני פונה למולקולת השומן וממס אותו וחלקן הקוטבי פונה למים ומומס בהם. כך נוצר מבנה כדורי הנושא את מולקולת השומן. תהליך זה נקרא תִחלוב.
נקודת רוויה

כאשר חומר מָסִיס בא במגע עם ממס, נוצר מבנה של מולקולות הממס סביב מולקולות המומס, אשר מאפשר למבנה להישאר יציב. כאשר אין הממס מסוגל ליצור מבנה סביב מולקולה מומסת נוספת, אך עדיין מתקיים שיווי משקל כימי, התמיסה נקראת רוויה (saturated). תמיסה רוויה היא כזו שכאשר מוסיפים לה עוד מן החומר שהמסו בה, הוא נותר במצבו המקורי, ואינו מומס. כך למשל ניתן ליצור תמיסה של חמש כפיות סוכר בכוס מים, אך שתי כוסות סוכר זה כבר בלתי-אפשרי. כמות החומר שתמיסה מסוגלת להכיל בתוכה – נקודת הרוויה – תלויה בתנאים שונים כגון טמפרטורה, לחץ וזיהומים. כאשר התמיסה עוברת את נקודת הרוויה שלה, היא נמצאת במצב של רוויית יתר (supersaturated). במצב זה, תמיסה לא יכולה להכיל את כל המומס בה והוא מופרש ממנה.
לדוגמה: העלאת טמפרטורה האוויר ביום (האוויר הוא תמיסת גזים שונים ומים, כאשר חנקן נחשב הממס), גורמת להעלאת נקודת הרווייה שלו ולהתאדות של מים נוספים (עליית הלחות המוחלטת). הורדת הטמפרטורה בערב ובעיקר בלילה, גורמת לתמיסה להיות רוויה יתר המידה במים, מכיוון שירידת הטמפרטורה מורידה את נקודת הרווייה (הלחות היחסית מגיעה ל-100%, נקודת הטל), כך שמים חייבים להתעבות ולהפוך לטיפות מים קטנטנות. טיפות אלה יורדות בצורת טל.
ברוב הממסים כושר ההמסה עולה עם הטמפרטורה, אך יש חומרים המתנהגים בצורה הפוכה.
תוכנית גדס (ירושלים)

תוכנית גדס (בעריכת אשבי) כפי שהופיע בדו"ח של החברה למען ירושלים במרץ 1921. האזור המסומן בצהוב בהיר הוא השטח הפתוח המוצע, הנקי מבנייה מסביב לאגן העיר העתיקה, כמו כן סומנה רשת של כבישים חצי מעגליים חדשה
פטריק גדס 1886
תוכנית גדס (ירושלים) היא תוכנית אב לעיר ירושלים שהוגשה על ידי האדריכל פטריק גדס לשלטונות המנדט והאגודה למען ירושלים בשנת 1919.
רקע

הביולוג הסקוטי סר פטריק גדס נודע גם כהוגה חדשני בתכנון ערים ובחינוך, ונחשב על ידי היסטוריונים של האדריכלות כאחד מאבות המייסדים של מקצוע תכנון הערים המודרני. בשנת 1918 הוזמן גדס על ידי חיים ויצמן וההסתדרות הציונית לערוך תוכנית לאוניברסיטה העברית שהייתה עתידה לקום בירושלים.
תוכניתו של גדס – שלא יצאה לפועל – שיקפה את תפיסותיו של גדס כי האדריכלות בכלל, ותוכניתו הכוללת לאוניברסיטה בפרט, יעודדו את החיבור המיוחל בין ערבים ויהודים.
תוכניות קודמות

תוכניות המתאר המנדטוריות – כמו אלו שבאו לאחריהן נסבו סביב שני מוקדים, שימור ופיתוח. משכבשו הבריטים את ירושלים, הם נזדעזעו למראה מצבה, שנים של עזובה שהוחמרה על ידי תוצאות ומראות מלחמת העולם הראשונה ומחסור מוחלט בתשתיות מודרניות הפכו את העיר למשכנות עוני עם חומה והיסטוריה מפוארת.
עם מינויו של סר רונלד סטורס למושל ירושלים הוא הוציא מספר תקנות הנוגעות לבניה בעיר הידועה שבהן הייתה התקנה שאסרה בניה בחומרים מסוימים ולמעשה הותירה רק את הבניה באבן ירושלמית כאפשרות.
תקנה אחרת קבעה כי: "שום אדם לא יהרס, ישכלל, יחליף או יתקן תבנית כל בנין בירושלים או בסביבותיה בתוך קוטר של 2,500 מטר משער שכם (באב אל עמוד) עד שיקבל רישיון בכתב מהמושל הצבאי". תקנה זו הקובעת את מעמדה של העיר העתיקה כמרכז רוחני־תרבותי אך לא פונקציונלי, שימשה כבסיס רעיוני ליתר התוכניות – הבריטיות והאחרות – שעיצבו את פני ירושלים.
לפני בואו של פטריק גדס לירושלים הוצגה תוכנית קודמת כתוכנית מתאר והיא תוכנית מקלין שקבעה הלכה למעשה את מעמדה המיוחד של העיר העתיקה והניחה יסוד וקווים מנחים להתפתחות העיר המודרנית.
עיקרי התוכנית

עם בואו של פטריק גדס לארץ הוא קיבל מכתב מפרופסור בוריס שץ, שגם הוא הזדעזע ממצבה הפיזי של ירושלים, וייחד את ספרו שכתב בשנת 1918 "ירושלם הבנויה - חלום בהקיץ", לירושלים ולדמותה הפיזית העתידית. 
במכתבו משנת 1919, שפורסם בינואר 1920, חלק שץ את חזונו לעיר עם פטריק גדס:
עיקר הקושי הוא בבניין ירושלים החדשה העומדת מחוץ לחומה, המכסה בלי שום תוכנית ורעיון ובאופן פראי שטח של כמעט 18 קילומטרים מרובעים, שאין בה אף רחוב אחד טוב לבני אדם, שאין בה לא גנים, לא שווקים ולא מגרשים לציבור. בכמה מקומות נבנו בתים של ד' על ד' והם משחיתים את האוויר ומזהמים את הסביבה, והמגרשים הגדולים והריקים אשר בסביבתם מלאים שיחין ומחלות אשפה, כעשויים בכוונה להפיץ את הקדחת, את הגרענת ושאר מיני המחלות שאינן פוסקות בעירנו.
תוכניתו של פטריק גדס נשענה על תקנות הבניה של השלטון הצבאי כפי שהותקנו על ידי סר רונלד סטורס ועל תוכנית מקלין, אך כיוון ההתפתחות העתידי של העיר הוסט לכוון מזרח. בשלב זה כבר עמל גדס על תוכנית לאוניברסיטה על הר הצופים, והוא ראה את האוניברסיטה כמוקד פיתוח בעל חשיבות ראשונית הן למערכת האורבנית של ירושלים והן לאזור כולו.
גדס קידש את מעמדה של העיר העתיקה כמוקד מיוחד בעל חשיבות רוחנית היסטורית וראה אותה כמקום היחיד הראוי לשימור - ובניגוד לכך לא ראה גדס את השכונות ה"חדשות" שמחוץ לחומות כראויות לשימור. זאת על פי תפיסתו כי רוב הערים הן לא יותר משכונות עוני, או לכל היותר שכונות עוני למופת הבשלות להריסה.
תוכנית המתאר שהגיש הכילה את תפיסתו כי האדריכלות מקדמת את התרבות האירופית המודרנית, וכי קיים קשר הדדי בין הסביבה הטבעית ובין הסביבה החברתית.
גדס ראה בעיר ירושלים ארבעה גושים אורבניים בעלי ייחוד ועליהם השתית את תוכניתו
העיר העתיקה, גם בה ראה קבע גדס חלוקה פנימית המבוססת על חלוקה בין העדות.
השטח הנקי מבניה מסביב לעיר העתיקה
העיר החדשה הקיימת הכוללת את הבניה לאורך רחוב יפו ודרך בית לחם
הרחבות של השטח העירוני הבנוי כיום תוך התחשבות בתנאי שטח ושיקולים אורבניים
גדס, שראה את העיר העתיקה כמרכז לשימור, הציע להוציא אוכלוסייה צפופה וענייה היושבת בעיר העתיקה אל שכונות חדשות מחוץ לחומות. 
למרות הדמיון בין תוכנית מקלין לתוכנית גדס ההבדל הבולט הוא הצעד קדימה לכוון האספקט המעשי, ובעיקר זניחת הפורמליזם הצורני הבולט בתוכנית מקלין שעיקר ביטויו ניכר בתוכנית הדרכים, כקובעי צורת העיר ומגדירים את חלוקתה. תוכנית גדס הדגישה את מערכת הכבישים כנתיבי תחבורה בעיר מודרנית המתאימים לתנאי השטח. הציע גדס כי הדרכים המובילות משערי העיר העתיקה - דרך יפו ודרך שכם יהפכו לעורקי תחבורה ראשיים.
התוכנית לקתה בכך שהיא בעלת אופי סכימתי ללא פירוט המאפשר הפיכתה לתוכנית סטטוטורית בעלת מאפיינים חוקיים. מעבר להצגת כיוונים רעיוניים אין בה פירוט והרחבה בעלת אופי אדריכלי אשר היה מאפשר יישום התוכנית וקרימת עור וגידים על השלד הקונספטואלי.
תוכנית גדס שמשה בתורה בסיס לתוכנית גדס-אשבי, משנת 1922 שהוכנה על ידי פטריק גדס בשיתוף עם האדריכל צ'ארלס רוברט אשבי.
ראו גם

תוכנית גדס (תל אביב)
תוכנית גדס-אשבי
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, אדריכלות בירושלים - הבנייה בתקופת המנדט הבריטי, הוצאת כתר, 1991
אריזונזאורוס

| אריזונזאורוס |
| --- | --- |
 איור אפשרי של אריזונזאורוס
תקופה
טריאס תיכון, 243 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: Ctenosauriscidae
סוג:: אריזונזאורוס
שם מדעי
 Arizonasaurus ‏ולס, 1947

אריזונזאורוס (שם מדעי: Arizonasaurus) הוא סוג של ארכוזאור פרהיסטורי מתור הטריאס, שהיה בעל מפרש-גב גדול. הוא דמה במראהו לדינוזאור, אך היה קרוב בהרבה לתנינים. כיום משייכים אותו לקבוצה פסאודוסוכיה, לצידו של הפופוזאורוס. בסוג נכלל מין אחד - Arizonasaurus babbitti.
האריזונזאורוס התגלה בשכבות חפירה בתצורת מואנקופי שבצפון אריזונה, כשרידים של חלקי לסת תחתונה ושרידי שיניים, והוא נקרא על שם המדינה (מילולית: "לטאה/זוחל אריזוני") בידי החוקר סמואל פול ולס (אנ'). אך רק ב-2002 נחשף שלד שלם בידי החוקר סטרלינג נסביט (אנ').
יצור זה היה בעל מפרש-גב כמו של דימטרודון או אדפוזאורוס, ובמידה מסוימת דמה גם למפרש הספינוזאורוס, והוא שימש ככל הנראה לחימום בעליו. מפרש זה הוא סימן היכר של בני המשפחה הקדומה Ctenosauriscidae שהייתה קרוב לפוזוזאורוס ולאפיגיה. הוא הגיע לאורך של 3 מטרים וייתכן שעמד זקוף או חצי-זקוף.
בני קבוצתו של האריזונזאורוס היו נפוצים מאוד לאורך הטריאס בין אירופה לאמריקה הצפונית, והם היו בין ראשוני הקבוצות שנפרדו בין הארכוזאורים דמויי-העופות (אוומטאטרסליה) לארכוזאורים דמויי-התנינים (פסאודוסוכיה).
איור אפשרי של אריזונזאורוס
בן ציון ויינר

| --- | --- |
 לידה:  קיבוץ דגניה א', ישראל
 מדינה:  ישראל 
 כינוי:  בנצי
 בת זוג:  אורלי קראוס-ויינר (נפרדו לפני 2002)
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    תת-אלוף
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד צנחנים במילואים  מפקד חטיבה 55  מפקד הנח"ל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ששת הימים   מלחמת ההתשה   מלחמת יום הכיפורים   מלחמת לבנון  האינתיפאדה הראשונה    המערכה ברצועת הביטחון
 
בן ציון (בנצי) ויינר הוא תת-אלוף במילואים צה"ל. כיהן בין היתר כמפקד חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים וכמפקד הנח"ל.
שירותו הצבאי

ויינר נולד וגדל בקיבוץ דגניה א'. עם גיוסו לצה"ל התנדב ויינר לחטיבת הצנחנים. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. לאחר הקורס שב לצנחנים ושימש במספר תפקידי פיקוד. לאחר מכן השתחרר מצה"ל. במלחמת יום הכיפורים לחם כמפקד פלוגה במילואים בחטיבה 55, אשר סופחה לחטיבה 217. בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד בחטיבה, ובהם מפקד גדוד צנחנים במילואים. בשנים 1987-1984 פיקד על חטיבה 55, חטיבת צנחנים במילואים. בשנים 1990-1987 שימש כמפקד הנח"ל.
היה נשוי לסופרת אורלי קראוס-ויינר ולהם בת משותפת. לאחר שחרורו מצה"ל פנה לעסקים.
הערות שוליים

↑  רונית ורדי, ‏אורלי קראוס (וינר) רוצה לחשוף, באתר גלובס, 21 בפברואר 2002
↑  אילן כפיר, "האנציקלופדיה לצבא וביטחון – 'צה"ל בחילו'", הוצאת רביבים (מהדורת מעריב), 1982, כרך רביעי-"צנחנים", עמוד 150.
↑  עמירם אזוב, "צליחה, 60 שעות באוקטובר 1973", הוצאת דביר, 2011, עמוד 86.
↑  יוסי פלד, איש צבא (כתבה: רונית ורדי), תל אביב: "ספרית מעריב", תשנ"ג-1993, עמוד 319.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הכפלת "שמ-"

הכפלת "שְׁמְ-" היא צורה של הכפלה (רֶדוּפּליקציה (אנ')) שבה מילה מוכפלת כשהמופע השני שלה מתחיל בצירוף הצלילים שְׁמְ (/ʃm/). מבנה זה משמש בדרך כלל לבטא אירוניה, לגלוג, גינוי, זלזול או ביטול, ספקנות או חוסר-סבלנות ביחס לנושא הנידון. השימוש בצורה זו מוגבל למשלב דיבורי.
מקורה של ההכפלה ביידיש, והיא חדרה לאנגלית האמריקנית ולעברית הישראלית בתיווכם של מהגרים יהודים מזרח-אירופאים דוברי יידיש.
בתרבות הישראלית מוכר מטבע הלשון "אוּ"ם שְׁמוּם" – ביטוי של ביטול כלפי ארגון האומות המאוחדות (האו"ם), שטבע דוד בן-גוריון בעת שכיהן כשר הביטחון בישיבת הממשלה ב-29 במרץ 1955. גם למשנה לראש הממשלה שמעון פרס זכורה בשנת 2006 ביחס לשיגור רקטות קסאם לעבר שדרות: "קסאם שמסאם".
לקריאה נוספת

Leo Spitzer, "Confusion Shmooshun," Journal of English and Germanic Philology, 51 (1952), pp. 226–233.
Bert Vaux and Andrew Nevins, "Metalinguistic, Shmetalinguistic: The Phonology of Shm-reduplication," in David W. Kaiser, Jonathan E. Cihlar, Amy L. Franklin & Irene Kimbara (eds.), Proceedings of the Chicago Linguistic Society, 39 (2003), Chicago: Chicago Linguistic Society, pp. 702–721. (Available on Academia.edu)
ערך זה הוא קצרמרבנושא בלשנות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הערות שוליים

↑  שמוליק חדד ואטילה שומפלבי, שדרות בעוצר; פרס: "קסאם שמאסם", באתר ynet, 20 ביוני 2006
תיכון כצנלסון

| --- | --- |

 בית ספר תיכון
 על שם:  ברל כצנלסון 
 תקופת הפעילות:  1946–הווה (כ־78 שנים) 
 מגמות:  מגמות ייחודיות: ביוטכנולוגיה, אומנות ועיצוב חזותי, חנ"ג, הנדסת תוכנה, מוזיקה, תיאטרון, כנפי רוח  מגמות נוספות: ספרות, גאוגרפיה, ביולוגיה, ערבית, כימיה, פיזיקה, מדעי החברה, תקשורת, מדעי המחשב, היסטוריה, עבודת גמר.
 שכבות לימוד:  כיתה י'- כיתה י"ב
 מספר כיתות:  27
 בעלי תפקידים
 מנהל:  ד"ר טובי רוזנברג- ממליס
 סגל:  117
 תלמידים
 :  800 
 מיקום
 מיקום:  כפר סבא
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°11′04″N 34°54′32″E﻿ / ﻿32.18449047899°N 34.908997403782°E﻿ / 32.18449047899; 34.908997403782
 katzanelson.mashov.info
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) תיכון כצנלסון(למפת נתניה רגילה) תיכון כצנלסון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיכון כצנלסון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום תיכון כצנלסון  he תיכון כצנלסוןhe תיכון כצנלסוןמפת  __ כפר סבא (in English: Kfar Saba) [‌גוש דן וסביבותיו‌]מצפון, ממזרח ומדרום: __ מועצה אזורית דרום השרון (in English: Drom HaSharon Regional Council) ממזרח: קלקיליה (in English: Qalqilya) מדרום: __ הוד השרון (in English: Hod HaSharon) ממערב: __ רעננה (in English: Ra'anana) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית החינוך ע"ש ברל כצנלסון (ידוע אף בכינוי "כצה") הוא בית ספר תיכון עיוני בכפר סבא ע"ש ברל כצנלסון. התיכון הוקם בשנת 1946 ופועל היום תחת הנהלתו של ד"ר טובי רוזנברג. מבנה בית הספר נחשב לייחודי. התיכון מורכב ממסדרון ארוך כשממנו יוצאים האגפים של השכבות כשהאגף הראשון הוא מנהלתי (ספריה, מעבדות, מזכירות וכו') ואחריו אגף י"א, י"ב, וי' בסדר הזה. כך נוצר מצב שכל שנה התלמיד צועד מרחק רב יותר כדי להגיע לאגף שלו, כשהמטרה היא להגיע לאגף האחרון במסדרון. כמו כן לכל אגף יש את הרחבה ("פיאצה") שלו שם מבלים התלמידים של אותה שכבה. מבנה זה גורם למצב של הפרדה ניכרת בין השכבות.
תיכון כצנלסון הוא הראשון והוותיק בכפר סבא, ולומדים בו כ-800 תלמידים במשך שלוש שנים.
היסטוריה

בתחילת דרכו היה התיכון חלק מבית הספר היסודי אוסישקין בכפר סבא, והיה מורכב משתי שכבות שנקראו "כיתות המשך" של ט' ו-י'. לאחר מכן הועבר התיכון למבנה עצמאי ברחוב מולדת (לימים רחוב זאב גלר) במערב העיר.
בשנת 1985 עבר מוסד התיכון למבנה חדש ברחוב אז"ר בצפון העיר, שם עומד עד היום, והמבנה הישן הוסב להיות חטיבת הביניים "בן צבי" (שנסגרה ואוחדה עם חטיבת "אלון").
על סגל מוריו של בית הספר נמנה בעבר גם המשורר אריה סיון.
מקצועות הלימוד והמגמות

בבית הספר ישנם מקצועות לימוד מגוונים, הן ריאליים והן הומניים, כגון: פיזיקה, ביולוגיה, גאוגרפיה, תנ"ך, ערבית, ספרות, מדעי המחשב, ביוטכנולוגיה, תקשורת, הנדסת תוכנה, היסטוריה, מדעי החברה, כימיה ועוד.
מגמות הלימוד הייחודיות של בית הספר:
ביוטכנולוגיה, אומנות ועיצוב חזותי, חנ"ג, הנדסת תוכנה, מוזיקה, תיאטרון וכנפי רוח.
גלריה

מבט אל חצר בית הספר
ראו גם

קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
תמיסטוקלס

תמיסטוקלס (ביוונית: Θεμιστοκλής‏; 525 לפנה"ס לערך - 459 לפנה"ס) היה ממנהיגיה הבולטים של אתונה במהלך מלחמות פרס-יוון ואחד המדינאים החשובים ביותר בתולדותיה. הוא תמך בהגדלת הצי המלחמתי כמענה לאיום הפלישה הפרסית לארץ יוון, ושכנע את בני עירו להשתמש בהכנסות ממכרות הכסף של המדינה לבניית אוניות חדשות. ואומנם, בהשפעתו גדל הצי המלחמתי האתונאי מ-70 ל-200 טריארות, והוא שהכריע יחד עם שאר אוניות הברית ההלנית את צי הפרסים בקרב סלמיס.
חייו ופועלו

תמיסטוקלס היה בנו של נֶאוֹקְלֶס, סוחר אתונאי פשוט ומעוט-אמצעים. אימו הייתה מקאריה או מתראקיה. תוקידידס מספר כי ניחן בחריפות-שכל וביכולת ניתוח בלתי-רגילה גם מבלי ללמוד קודם את העניין המונח לפניו, "והיה מיטיב לחזות מכל אדם אחר את העתיד להתרחש בימים רחוקים". פלוטרכוס מציין בנימה של זלזול, שתמיסטוקלס היה תאב-כבוד ולא בחל באף אמצעי כדי להאדיר את שמו ואת יוקרת עירו. בכך נבדל מיריבו הפוליטי אריסטידס, "איש המזג המתון והמידות הטובות". מעטות הן הידיעות על ילדותו ונעוריו, אך סופרים רבים נדרשים לאגדה בדבר התנהגותו הרעה כילד ולסיפור כי אביו הדיר אותו מנכסיו. אפשר שהשתתף כסטרטגוס בקרב מראתון (490 לפנה"ס), שכן מסופר כי בשל קנאתו לפרסום ולכבוד שנפלו בחלקו של מילטיאדס הצעיר, המנצח בקרב, נדדה השינה מעיניו. וכששאלו אותו לפשר הדבר ענה: "השלל שנפל ביד מילטיאדס אינו מניח לי לישון".