stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נעמה צבר
הופעות

2006 – " Composition 24", הופעה של 24 מוזיקאים, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה.
2009 - " Composition 24", הופעה של 24 מוזיקאים, ארט פוקוס, ירושלים.
2009 - " Composition 8", הופעה של 8 מוזיקאים, X Initiative, ניו יורק.
2010 – "ללא כותרת (קירות מגבר)", Moma/PS1, ניו יורק.
2012 – "Naama Tsabar and the Propagationists ", שש הופעות, גלריה טיירי-גולדברג, ניו יורק.
2013 – "Propagation (Opus 2)", שמונה הופעות ייחודיות, ביתן הלנה רובינשטיין לאמנות עכשווית, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
2013 –"Propagation (Opus 2)", 13 הופעות ייחודיות, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב.
2014 – "ללא כותרת (Babies)", בוצע בפסטיבל ארטיסט, גלריה זאכטה, וורסו, פולין.
2014 – "ללא כותרת (Double Face)", מבצעות: כריסטין מולר ונעמה צבר, "סילנסיו", פריז, צרפת.
2014 – "גוף אוטומטי", Giant Motors Warehouse, מיאמי.
2016 – "Composition 20", The High Line Art, ניו יורק. אוצרת: סציליה אלמני.
2016 – "Composition 18",‏Art Basel Miami Beach Public, מיאמי. אוצר: ניקולס באום.
2017 – "ללא כותרת (Double Face)", מבצעות: כריסטין מולר ונעמה צבר, פסטיבל "נא לא להפריע", פלה דה טוקיו פריז, צרפת.
2017 – "ללא כותרת (Double Face)", מבצעות: כריסטין מולר ונעמה צבר, Basilica Soundscape, ניו יורק.
2018 – "מלודיות של נזק ודאי", פסטיבל סלונה, דאלאס.
2018 – " Transitions #4", Kunsthaus Baselland
2018 – "ללא כותרת (Double Face)", מבצעות: כריסטין מולר ונעמה צבר, The Watermill Center benefit, ניו יורק.
2018 – "מלודיות של נזק ודאי (אופוס 2)", מרכז לאמנות פאנה, בואנוס איירס, ארגנטינה.
2018 – "ללא כותרת (Double Face)", מבצעות: כריסטין מולר ונעמה צבר, פסטיבל אמנות עצמאי, בריסול.
2018 – "מלודיות של נזק ודאי (אופוס 3)", המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב.
תערוכות קבוצתיות

2005 – "2005", גלריה גורדון, תל אביב.
2005 – "ליגה", האנגר 26, תל אביב.
2005 – "שלוש ערים נגד החומה", ABC No Rio, בית האמנים, תל אביב.
2005 – "שלוש ערים נגד החומה", ABC No Rio, גלריה אל חאלה, ראמאללה.
2005 – "שלוש ערים נגד החומה", ABC No Rio, ניו יורק.
2006 – "ארטיק 8", הגלריה של אוניברסיטת תל אביב, תל אביב.
2007 – "מעבר לבטונדות", מוזיאון חיפה, חיפה.
2007 – "ללא כותרת", גלריה דביר, תל אביב.
2008 – "ווליום", קזינו לוקסמבורג, לוקסמבורג. אוצרים: מארק קלמנט, קווין מולן.
2008 – "ארט-פוקוס", ירושלים. אוצרים: עמי ברק, ברנרד בליסטרן.
2008 – הביאנלה של בוקרשט לאמנים צעירים, רומניה. אוצר:עמי ברק.
2008 – "דרך חדשה לראות", Städtische galerie, ברמן, גרמניה.
2009 – "הפוך לחבר", גלריה חללית, תל אביב.
2009 – "עכשיו שקט", גלריה 39, תל אביב.
2009 – "Dark Rooms/Homme Made", גלריית דניאל מחמוד, ניו יורק. אוצר: אבי פלדמן.
2009 – "היסטוריה של אלימות", מוזיאון חיפה, חיפה. אוצרת: הדס מאור.
2010 – " A-genre", תיאטרון תמונע, תל אביב. אוצרים: יאיר והילה ורדי.
2010 – "JaffaCakes TLV", גלריה רואוב, לונדון. אוצרים: יסמין דטנאו, מאיה מורגנסטרן, לארה וולף.
2010 – "זיעה", אוניברסיטת קולומביה, מרכז פישר לנדאו, ניו יורק.
2010 – "הישראלים הצעירים", Moma/P.S.1, ניו יורק. אוצרים: קלאוס ביסנבאך, קוני בטלר, נביל ווקפילד.
2010 – "פנורמה חדשה", גלריה פיאניסימו, מילאן, איטליה.
2011 – "לא רצוני", פרויקט פורד, ניו יורק. אוצר: נביל ווקפילד.
2011 – "בדרך לנפילה" פרויקט פורד, ניו יורק. אוצר: טים גוסנס.
2011 – "9 אנשים קופים", אלנבי 94, תל אביב.
2011 – "אקספרמנטלי", תיאטרון תמונע, תל אביב. אוצר: יאיר ורדי.
2011 – " Norfolk", גלריה טרי גולדברג, ניו יורק.
2011 – "מקומות לא שיגרתיים", אקסטרה-סיטי, אנטורפ, בלגיה. אוצר: פטר וורמולן.
2012 – "חזון מפואר", פרויקט פורד, ניו יורק.
2012 – " The Big Masonite", גלריה זומר, תל אביב. אוצרת: ליז חג'ג'.
2012 – "אוהבים מושלמים", גלריית הקובייה הלבנה, ניו יורק. אוצר: אנטוני ספילנו.
2012 – "קרוב יותר", פרויקט ספילנו, מיאמי.
2012 – "תודות", גלריית "לה מנגס", ניו יורק. אוצר: אדם פארקר סמית'
2013 – "מוות באוגוסט", גלריית "על הלילך", ניו יורק. אוצרת: מייגן קנט.
2013 – " They Sicken of the Calm who Know the Storm", גלריה פרידמן, ניו יורק. אוצרת: מרין סליבן.
2013 – "המשולש של שיקגו", מוזיאון חיפה, חיפה. אוצרת: רות דירקטור.
2013 – " Les yeux seuls sont encore capables de pousser un cri", גלריה דביר, תל אביב.
2014 – "עבודה בציבור", גלריית דקאד, ברלין. אוצרת: רחל אליסטון.
2014 – "נקודת מגע", CCS Bard Hessel Museum, ניו יורק. אוצר: קסיבר אקרין.
2014 – " How To Tell If Your Krill Oil Supplements Are Ripping You Off", אברון מרכז לאמנות, ניו יורק. אוצר: ג'ונתן דורהאם.
2014 – "גוף אוטומטי", מרכז לאמנות פאנה, בואנוס איירס, ארגנטינה.
2014 – "בבנייה", גלריה פראמו, גוודלחרה, מקסיקו.
2015 – "ירח מלא", פרויקט ספינלו, מיאמי.
2017 – "קציר חורף", Museum Dhondt-Dhaenens, סנט מרטין לטם, בלגיה.
2017 – "ניסיונות בריחה", שולמית נזריה, לוס אנג'לס. אוצרת: קאטי בטיסטה.
2017 – "הלוטוס למרות הביצה", פרוספקט ניו אורלינס 4, ניו אורלינס.
2018 – "Hanging By a Nail, By a Thread, By The Skin of Your Teeth ", פרויקט ספינלו, מיאמי.
2018 – "קדם,קודם,קדימה", המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב.
2018 – "העור של הצליל", גלריה "סי סי אס בראד", מוזיאון האסל לאמנות, ניו יורק.
2018 – "חופשי!", מרכז בריקל, מיאמי.
2018 – " Mort à credit", גלריה דביר, תל אביב.
הערות שוליים

↑  גילי סיטון, "מוזיקה שקולה" ערב רב (פברואר 2019).
↑  ברנע, רעות, "בניו יורק התקרה קצת יותר גבוהה", כלכליסט (אוגוסט 2013).
↑  המרכז לאמנות עכשווית, תל אביב, טקסט תערוכה.(דצמבר 2018)
↑  יהונתן ה. משעל, "אני לא עושה עבודה בשביל האנשים, זאת פשוט העבודה שצריכה להיות שם", באתר ערב רב, ‏19 בפברואר, 2018
↑  צור, עוזי, "חזון הכלים השבורים" הארץ, (ינואר 2019)
↑  בטיסטה, קאטי, "Feminin/alism: women artists reinterpret Minimal Art in Escape Attempts", גלריה Shulamit Nazarian. (פברואר 2018)
↑  סלנסקה, מיכאל, "Female artists turn minimalism on its head at Shulamit Nazarian’s new Hollywood gallery" Wallpaper, (פברואר 2017)
↑  ערמון אזולאי, אלי, "מועמדי פרס גוטסדינר: נעמה צבר" הארץ (מרץ 2010).
↑  זיעה, (קטלוג תערוכה), אוצרת: הדס מאור, תל אביב: מוזיאון תל אביב לאמנות. (מרץ 2010)
↑  לקוב, זואי, "Instruments with no master", Faena Art, (ספטמבר 2018)
↑  Naama Tsabar, Transitions #4, kunsthausbaselland.
↑  רז, מיטל, "האקט הכי רוקיסטי על הבמה הופך ליצירה חושנית ועדינה" טיימאאוט ת"א (ינואר 2019)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007300082405171  GND: 1014811228  ISNI: 0000 0003 5632 0444  LCCN: no2019003342  SUDOC: 193901188  ULAN: 500477737  VIAF: 186155994   WorldCat (עם VIAF): 186155994
ארוחת ילדים

ארוחת ילדים של בורגר קינג
ארוחת הילדים של מקדונלד'ס
ארוחת ילדים היא ארוחה של מזון מהיר המותאמת ומשווקת לילדים. רוב ארוחות הילדים מגיעות בשקיות צבעוניות או בקופסאות קרטון עם איורים עליהם ובפנים צעצוע מפלסטיק. רוב ארוחות הילדים הסטנדרטיות כוללות המבורגר או נגיסי עוף עם תוספת ומשקה קל.
היסטוריה

ארוחת הילדים הראשונה, הופיעה בבורגר שף (אנ') ב-1973 והצליחה. מתוך הבחנה בפופולריות של ארוחת הילדים, מקדונלד'ס הציגה את "Happy meal" (אנ') שלה בשנת 1978, ותאגידי מזון מהיר אחרים, כולל ברגר קינג, הלכו בעקבותיהם עם ארוחות ילדים משלהם.
כמה חברות מזון מהיר ראו בילדים את הלקוחות "החשובים ביותר" שלהם, בשל הצלחת ארוחת הילדים. האפקטיביות שלהם יוחסה לעובדה שחסות צעירים פירושה לעיתים קרובות חסות של משפחה ולפיתוי של הצעצועים, שלעיתים קרובות נמצאים בסדרות אספנות. ב-2006, 360 מיליון דולר מההוצאות של תאגידי המזון המהיר היו עבור צעצועים בארוחות ילדים, שמנו למעלה מ-1.2 מיליארד.
בעשור השני של המאה ה-21, ירדה הפופולריות של ארוחת הילדים, כאשר מחקר הצביע על ירידה של 6% במכירות ארוחות הילדים בשנת 2011. ההסברים לכך כוללים את ההבנה של ההורים שארוחות הילדים אינן בריאות (ג'אנק פוד), הרצון של ההורים לחסוך בכסף, וכמו גם גדילת הילדים מהארוחות מוקדם מבעבר. ילדים "השתכללו בטעם" ומחפשים פריטים מהתפריט הרגיל אך במנות קטנות יותר. גם צעצועי ארוחות לילדים כבר לא מושכים את בני הנוער, שכן הם יותר נמשכים לטכנולוגיה, ומעדיפים משחקי וידאו.
ארוחות הילדים התפתחו בתגובה למבקרים, והציעו מבחר בריא יותר ומגוון גדול יותר. בשנת 2011, תשע עשרה רשתות מזון שהשתתפו ביוזמה התחייבו "להציע לפחות ארוחת ילדים אחת שיש בה פחות מ-600 קלוריות. משקאות קלים ולפחות שני פריטים מקבוצות המזון הבאות: פירות, ירקות, דגנים מלאים, חלבונים או מוצרי חלב דלי שומן".
ביקורת

היו חששות של מבקרי מזון לגבי הערך התזונתי של ארוחת הילדים. מחקר משנת 2010 של מרכז ראד למדיניות מזון והשמנת יתר שבדק את ארוחות הילדים של שתים עשרה רשתות מזון בארצות הברית הגיע למסקנה שמתוך 3,039 שילובי מנה ראשונה, שתים עשרה עמדו ברמות המומלצות של שומן, נתרן וקלוריות לילדים בגיל הגן וחמישה עשר אלה. לילדים גדולים יותר.
ביקורת > צעצועים אינם מתאימים לקבוצת הגיל של קהל היעד

ברגר קינג זכתה למחלוקת על קידום והכוונה לילדים של כמה סרטים, כולל חיילים קטנים מ-1998, מלחמת הכוכבים - פרק 3: נקמת הסית' מ-2005 והסרט "משפחת סימפסון" מ-2007. מקדונלד'ס קיבלה ביקורת באופן דומה על כך שהוציאה צעצועים של "Happy Meal" לסרט "באטמן חוזר", בסופו של דבר נזכרה והפסיקה את קידום הצעצועים בעקבות תלונות של הורים על כך שהסרט באטמן חוזר לא מתאים לילדים.[דרוש מקור] כשמקדונלד'ס קידמה את "המיניונים" ב-2015, הייתה מחלוקת כי ההורים חשבו שאחד הצעצועים השתמש בניבול פה.
הערות שוליים

1 2  Bishop, Pete (20 במרץ 1990). "Fast food meals for kids come under fire". The Daily Telegraph. נבדק ב-21 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2  Smith, Andrew F. (2011). "Kids' meals". Fast Food and Junk Food: An Encyclopedia of What We Love to Eat. ABC-CLIO. pp. 393–394. ISBN 9780313393945.
↑  Christian, Ken (8 בנובמבר 2010). "Study finds healthy kids' meal choices are few and far between". NBC. ארכיון מ-21 באוקטובר 2012. נבדק ב-21 באוקטובר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Small Soldiers, Big Controversy". E! Online. 10 ביולי 1998. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "OT: BK toys for PG-13 Simpson's movie". The DIS Disney Discussion Forums - DISboards.com. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Jessica Eggert (9 ביולי 2015). "Is this McDonald's 'Minions' toy saying 'what the f*ck' or what?". Mashable. נבדק ב-29 באפריל 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph114393
אירוויזיון 1993

| --- | --- |

 מספר התחרות:  38
 גמר:  15 במאי 1993 
 מנחים:  פינולה סוויני
 רשת השידור המפיקה:  אירלנד RTÉ
 מיקום האירוע:  אירלנד גרין גלנס ארנה, מילסטריט, אירלנד
 השיר הזוכה:  אירלנד אירלנד – "In Your Eyes" ("בעינייך") בביצוע ניב קבאנה
 שיטת הניקוד:  בכל מדינה חבר שופטים, המעניק 1–8, 10 או 12 נקודות ל-10 שירים נבחרים
 מספר משתתפות:  25
 מדינות שמשתתפות לראשונה:  סלובניה סלובניה בוסניה והרצגובינה (1992–1998) בוסניה והרצגובינה קרואטיה קרואטיה
 מדינות שפרשו מהתחרות:  יוגוסלביה יוגוסלביה
 המדינות המשתתפות
 
   המדינות המשתתפות  מדינות שהשתתפו בעבר אך לא השנה  מדינות שלא עברו את שלב חצי הקדם המזרח אירופאי
 → אירוויזיון 1992 אירוויזיון 1994 ← 
 
אירוויזיון 1993 הייתה תחרות האירוויזיון ה-38 והיא נערכה ב-15 במאי 1993 בעיירה הקטנה מילסטריט שבאירלנד. התחרות הונחתה בידי פינולה סוויני.
זו הייתה התחרות האחרונה שתוצאות ההצבעה בה נמסרו באמצעות שיחות טלפון.
לראשונה הוענקה אפשרות למדינות מזרח אירופה להשתתף בתחרות, וכך נוצר מצב שכ-30 מדינות נאבקו על הזכות להשתתף בתחרות, מה שגרם לאיגוד השידור האירופאי להחליט על שתי הגבלות:
הוחלט על מקסימום מדינות שיוכלו להשתתף בתחרות, ובתחרות אחת יוכלו להשתתף 25 מדינות
המדינות שיגיעו למקומות האחרונים לא יוכלו להשתתף בתחרות הבאה, דבר שנקרא בלועזית רלגציה (Relegation).
כדי להכריע אלו מדינות ייצטרפו ל-22 שכבר הבטיחו את מקומן במילסטריט, נערך ב-3 באפריל בליובליאנה קדם מזרח-אירופאי בהשתתפות 7 מדינות: הונגריה, רומניה, אסטוניה, קרואטיה, סלובקיה, בוסניה והרצגובינה וסלובניה. אחרי הצבעה צמודה ומותחת, 3 הראשונות, קרואטיה, בוסניה והרצגובינה וסלובניה העפילו אל התחרות עצמה.
בתחרות עצמה נרשמו נציגויות עבר כמו נציג דנמרק, טומי סיבאך (1979 ו-1981), קטרי הלנה הפינית (1979) וטוני וגאס האוסטרי שייצג את אוסטריה גם באירוויזיון 1992 בשנה שלפני.
את ישראל נבחרו לייצג שרהל'ה שרון ולהקת שירו, עם השיר "שירו". השיר הגיע למקום ה-24, עם 4 נקודות בלבד, כאשר קיבלו 3 נקודות מפורטוגל ואחת מצרפת.
בנוסף זו הייתה השתתפותה האחרונה של אחת ממייסדות האירוויזיון, לוקסמבורג, שפרשה כיוון שהפסיקה את חברותה באיגוד השידור האירופאי ובכך איבדה את הזכות להשתתף בתחרות.
לוקסמבורג חזרה לתחרות ב-2024.
השירים המשתתפים

| סדר | מדינה | שפה | שם המבצע | שם השיר | תרגום | מיקום | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | איטליה איטליה | איטלקית | אנריקו רוג'רי | Sole d'Europa | שמש אירופה | 12 | 45 |
| 2 | טורקיה טורקיה | טורקית | בוראק איידוס | Esmer yarim | שחרחורת יקירתי | 21 | 10 |
| 3 | גרמניה גרמניה | גרמנית | מינשנר פרייהייט | Viel zu weit | רחוק מידי | 18 | 18 |

| 4 | שווייץ שווייץ | צרפתית | אנני קוטון | Moi, tout simplement | פשוט מאוד אני | 3 | 148 |
| 5 | דנמרק דנמרק | דנית | טומי סיבאך ולהקתו | Under stjernerne på himlen | תחת כוכבי השמיים | 22 | 9 |
| 6 | יוון יוון | יוונית | קטי גרבי | Ελλάδα, χώρα του φωτός ‏(Ellatha, hora tu fotos) | יוון, ארץ האור | 9 | 64 |

| 7 | בלגיה בלגיה | הולנדית | ברברה דקס | Iemand als jij | מישהו כמוך | 25 | 3 |
| 8 | מלטה מלטה | אנגלית | ויליאם מנגיון | This time | הזמן הזה | 8 | 69 |
| 9 | איסלנד איסלנד | איסלנדית | אינגה | Þá veistu svarið | אז תדע את התשובה | 13 | 42 |
| 10 | אוסטריה אוסטריה | גרמנית | טוני וגאס | Maria Magdalena | מריה מגדלנה | 14 | 32 |
| 11 | פורטוגל פורטוגל | פורטוגזית | אנבלה | A cidade (até ser dia) | העיר (עד עלות השחר) | 10 | 60 |
| 12 | צרפת צרפת | צרפתית וקורסיקאית | פטריק פיורי | Mama Corsica | מאמא קורסיקה | 4 | 121 |
| 13 | שוודיה שוודיה | שוודית | ארווינגרנה | Eloise | אלואיז | 7 | 89 |

| 14 | אירלנד אירלנד | אנגלית | ניב קבאנה | In Your Eyes | בעינייך | 1 | 187 |
| 15 | לוקסמבורג לוקסמבורג | צרפתית ולוקסמבורגית | מודרן טיימס | Donne-moi une chance | תן לי סיכוי | 20 | 11 |
| 16 | סלובניה סלובניה | סלובנית | 1x באנד | Tih deževen dan | יום שקט וגשום | 22 | 9 |
| 17 | פינלנד פינלנד | פינית | קטרי הלנה | Tule luo | בוא אלי | 17 | 20 |
| 18 | בוסניה והרצגובינה (1992–1998) בוסניה והרצגובינה | בוסנית | פזלה | Sva bol svijeta | כל הכאב שבעולם | 16 | 27 |

| 19 | הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת | אנגלית | סוניה | Better the Devil You Know | עדיף השטן שאתה מכיר | 2 | 164 |
| 20 | הולנד הולנד | הולנדית | רות ג'קוט | Vrede | שלום | 6 | 92 |
| 21 | קרואטיה קרואטיה | קרואטית ואנגלית | פוט | Don't ever cry | לעולם אל תבכה | 15 | 31 |
| 22 | ספרד ספרד | ספרדית | אבה סנטמריה | Hombres | גבר | 11 | 58 |
| 23 | קפריסין קפריסין | יוונית | זימבולאקיס וואן בקה | Μη σταματάς ‏(Mi stamatas) | אל תפסיק | 19 | 17 |
| 24 | ישראל ישראל | עברית | שרהל'ה שרון ולהקת שירו | שירו | שירו | 24 | 4 |
| 25 | נורווגיה נורווגיה | נורווגית | סילייה ויגה | Alle mine tankar | כל המחשבות שלי | 5 | 120 |
קדם אירוויזיון 1993

קדם אירוויזיון 1993 נערך ב-1 באפריל 1993 והונחה על ידי נתן דטנר. בתחרות זכו שרה'לה שרון ולהקת שירו בתום מאבק מותח מול השיר "ריח וצבע" של דורון מזר. אמנים בולטים נוספים שהשתתפו בתחרות היו: צביקה פיק, אדם, שימי תבורי ודורית ראובני.
נקדימון בן גוריון

נקדימון בן גוריון (בתלמוד הבבלי מובא ששמו המקורי היה: בוני) היה מעשירי ירושלים בתקופה שקדמה לחורבן בית שני. ישנה השערה כי נקדימון הוא ניקודמוס המוזכר בברית החדשה.
אגדות חז"ל על עושרו המופלג

עושרו המופלג מוזכר באגדות שבתלמוד הבבלי לצד פועלו למען עולי הרגל לבית המקדש בירושלים. כשרצו חז"ל לתאר את עושרו כתבו על בתו שהייתה מיטתה מוצעת בשנים עשר אלף דינרים. במקור אחר מסופר כראיה לעושרו של נקדימון בן גוריון, שבכתובתה של בתו היה רשום "אלף אלפי דינרי זהב" שאביה נתן לה בתור נדוניה.
בתלמוד הבבלי על מסכת גיטין מוזכר נקדימון בן גוריון ביחד עם כלבא שבוע ועשיר נוסף ושמו בן ציצית הכסת שמחסני המזון שלהם יכלו לקיים את תושבי ירושלים כעשרים שנה במצור הרומאי על ירושלים שקדם לחורבן בית שני. מהמשך דברי התלמוד שם נראה שנקדימון בן גוריון וחבריו תמכו בהשגת הסכם עם הרומאים בניגוד לדעת קבוצות מיליטנטיות יותר. מסורת קדומה בשם האר"י זיהתה את קברו בקברי המלכים בירושלים.
המדרש באבות דרבי נתן שהוזכר לעיל מספר שנקדימון בן גוריון רכש שתים עשרה עינות מים עבור עולי הרגל. כשבא להחזיר את המים לאיש שממנו קנה את שתים עשרה עינות המים נעשה לו נס: עקב תפילתו של נקדימון בן גוריון, ירד גשם במיוחד עבורו בתוך שנת בצורת על מנת למלא את מאגרי המים.
יתר על כן, האגדה מספרת שכיוון שבעל חובו של נקדימון בן גוריון טען שהגשם ירד בלילה לאחר זמן פרעון החוב, הרי שלמרות התמלאות המעיינות, על נקדימון בן גוריון לשלם את חובו. המדרש ממשיך ומספר שנקדימון בן גוריון התפלל ובקש מה' שהזמן ישוב לאחור והשמש תשוב משקיעתה, כך שלא יהא עליו לשלם את החוב. המדרש מספר שה' נענה לבקשה זאת והשמש חזרה לאחור כך שהיום עוד לא נסתיים.
חז"ל אף גרסו שבעקבות אירוע זה נשתנה שמו והוא קבל את השם 'נקדימון' שכן "נקדמה חמה בעבורו". סיפור זה מופיע גם בתלמוד הבבלי. לפי המסופר במקורות אלו שמו העברי היה 'בוני'. ייתכן שמקור השם נקדימון בשם היווני 'ניקודמוס' (Νικόδημος).
סיפור האגדה

"ולמה נקרא שמו נקדימון בן גוריון?
מפני שנקדמה לו חמה בעבורו.
פעם אחת עלו ישראל לרגל לירושלים, ולא היה להם מים לשתות.
הלך אצל שר אחד ואמר לו: הלויני שתים עשרה עיינות מים מכאן ועד יום פלוני. אם איני נותן לך שתים עשרה מעיינות מים, אני נותן לך שתים עשר ככר כסף. וקבע לו זמן.
כיון שהגיע זמן שלח לו: שגר לי שתים עשרה מעיינות מים או שתים עשרה ככר כסף.
אמר לו: עדיין שהות ביום.
ליגלג עליו אותו השר ואמר: כל השנה כולה לא ירדו גשמים, ועכשיו ירדו גשמים?
נכנס אותו השר לבית המרחץ שמח, ונקדימון בן גוריון לבית המקדש.
נתעטף ועמד בתפילה, ואמר לפניו:
ריבנו של עולם,
גלוי וידוע לפניך שלא לכבודי עשיתי,
ולא לכבוד בית אבא עשיתי,
אלא לכבודך עשיתי,
כדי שיהיה מים לעולי הרגל.
מיד נתקשרו שמים בעבים וירדו גשמים עד שנתמלאו שתים עשרה מעיינות מים והותירו.
שלח לאותו השר: שגר לי דמי מים יתירים שיש לי בידך.
אמר לו: כבר שקעה חמה ומים ברשותי ירדו.
חזר ונכנס לבית המקדש, ונתעטף ועמד בתפלה.
אמר לפניו: ריבנו של עולם, עשה לי נס באחרונה כבראשונה.
מיד נשבה הרוח ונתפזרו העבים וזרחה חמה. ופגעו זה בזה.
ואמר לו: יודע אני שלא הרעיש הקדוש ברוך הוא את עולמו אלא בשבילך."
בתו של נקדימון בן גוריון

המקור במסכת כתובות שהוזכר לעיל מספר על מצבה החומרי הקשה של בתו של נקדימון בן גוריון לאחר החורבן. מקור זה מבוסס על דברי התוספתא על מסכת כתובות. מדברי התוספתא ניתן להבין שהסיבה לעוניה הקשה של בתו של נקדימון בן גוריון היא שקיללה את החכמים עקב כעסה עליהם. הסיבה לכעס היא שבהיותה שומרת יבם פסקו לה סכום כסף למחייתה שלא היה גבוה די הצורך לדעתה, על אף שהיה זה סכום גבוה מאוד: "ארבע מאות דינרי זהב בכל יום לקופת בשמים".
שואל התלמוד הבבלי על מסכת כתובות כיצד זה התדרדרה בת למשפחה כה עשירה לעוני שכזה. לכאורה, ההסבר הפשוט הוא שמוראות החורבן שהמיטו הרומאים על ארץ ישראל גרם לעוניה. התלמוד מחפש הסבר עמוק יותר, ומציע שני הסברים שדווקא מגנים את נקדימון בן גוריון. הסבר אחד, מציג את נקדימון בן גוריון כמי שפעולותיו בתחום הצדקה נעשו לכבודו האישי, ולא לשם הצדקה עצמה. הסבר שני, מציג אותו כמי שבאמצעות עושרו הרב יכול היה לסייע יותר ולא עשה כן.
במדרש ההלכה על ספר דברים, הספרי (סימן שה), מופיעה גרסה קצרה יותר של אגדה זאת, ובה שני ההסברים האלו אינם מופיעים. כמו כן גם לא מופיעים דבריה של הבת אשר תולה את הסתלקותו של העושר ממשפחתה במיעוט מצוות הצדקה. ייתכן שהתלמוד הבבלי במסכת כתובות רצה להשתמש בסיפור על נקידמון בן גוריון ובתו כתמרור אזהרה בפני עשירים בני אותה תקופה.
ראו גם

שמש בגבעון דום
אבא תחנה חסידא
לקריאה נוספת

מאיר בן שחר, "נספח: נקדימון בן גוריון", בתוך: טל אילן וורד נעם, בין יוספוס לחז"ל, יד בן צבי, תשע"ז; כרך ב: אגדות החורבן, עמ' 688–693.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף כ', עמוד א'
↑  אבות דרבי נתן ו, ג
1 2 3  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ו, עמוד ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת גיטין, דף נ"ו, עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת תענית, דף י"ט, עמוד ב' – דף כ', עמוד א'
↑  תלמוד בבלי, מסכת כתובות, דף ס"ו, עמוד ב' – דף ס"ז, עמוד א'
↑  תוספתא, כתובות, ה, ח
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007582955105171  VIAF: 139147266868035482232   WorldCat (עם VIAF): 139147266868035482232
פרסי נסיך אסטוריאס

| --- | --- |

 מיקום הטקס:  אוביידו 
 מדינה:  ספרד 
 הגוף המעניק:  Princess of Asturias Foundation 
 סכום הזכייה:  50,000 אירו 
 תקופת הפרס:  1980–הווה (כ־44 שנים) 
 נקרא על שם:  נסיך אסטוריאס 
 www.fpa.es
 
סמל קרן נסיך אסטוריאס
פרסי נסיכת אסטוריאס (בספרדית: Premios Princesa de Asturias, באסטורית: Premios Princesa d'Asturies) הם פרסים המוענקים מדי שנה על ידי קרן נסיכת אסטוריאס בהנהגת נסיך אסטוריאס, ונחשבים ליוקרתיים ביותר בספרד. הפרסים מוענקים, מאז שנת 1981, לאנשים, ארגונים או מוסדות מרחבי העולם אשר בלטו בתרומתם ובהישגים יוצאי דופן במספר קטגוריות.
הקטגוריות בהן מוענק הפרס הן: אמנויות, ספרות, מדעי החברה, תקשורת ומדעי הרוח, שיתוף פעולה בינלאומי, הבנה הדדית (concordia), מחקר מדעי וטכני וספורט. בנוסף לפרסים אלו מוענק גם עיטור מופת לאדם או קבוצת אנשים אשר תרמו תרומה משמעותית לאסטוריאס. לכל קטגוריה יש חבר שופטים המתכנס לדיונים בין חודש מאי לספטמבר, ובסופם מכריז על הזוכים בפרס. בחודש אוקטובר מתקיים טקס הענקת הפרסים באוביידו, עיר הבירה של נסיכות אסטוריאס שבצפון ספרד. בראש הטקס עומד יורש העצר הספרדי, שתוארו "נסיך אסטוריאס". לזוכי הפרסים מוענקים מענק כספי בסך 50 אלף אירו ופסלון שעוצב על ידי ז'ואן מירו.
בין הזוכים הבולטים בפרסי נסיכת אסטוריאס: ברברה הנדריקס (אמנויות 2000ׂ), פדרו אלמודובר (אמנויות, 2006), נשיונל ג'יאוגרפיק (תקשורת ומדעי הרוח, 2006), נלסון מנדלה ופרדריק וילם דה קלרק (שיתוף פעולה בינלאומי, 1992), גינטר גראס (ספרות, 1999), דוריס לסינג (ספרות, 2001), ארתור מילר (ספרות, 2002) וסוזן סונטג (ספרות, 2003), טור דה פראנס (ספורט, 2003), סטיבן הוקינג (הבנה הדדית, 1989), תמרה רוחו (אמנות 2005) יוניצ"ף (הבנה הדדית, 2006), פול אוסטר (ספרות, 2006), אל גור (שיתוף פעולה בינלאומי, 2007), בוב דילן (מוזיקה, 2007), פאקו דה לוסיה (אמנות, 2004) ומיכאל שומאכר (ספורט, 2007) מרי בירד (מדעי החברה, 2016). ב-1991 העניקה קרן נסיך אסטוריאס את פרס האמנויות ל"דור הזמרים הספרדים הליריים" - ויקטוריה דה לוס אנחלס, תרזה ברגנצה, מונסראט קאבאייה, חוסה קאררס, פלאסידו דומינגו, אלפרדו קראוס ופילאר לורנגאר.
ארבעה אישים ישראלים זכו עד כה בפרסי נסיך אסטוריאס: יצחק רבין (שיתוף פעולה בינלאומי, 1994, במשותף עם יאסר ערפאת), דניאל בארנבוים (הבנה הדדית, 2002, במשותף עם אדוארד סעיד) ועמוס עוז (ספרות, 2007). מוסד יד ושם זכה בפרס על הבנה הדדית ב-2007. זוכים יהודים נוספים הם קהילות יהדות ספרד (הבנה הדדית, 1990), ויהודי מנוחין (הבנה הדדית, 1997, במשותף עם מסטיסלב רוסטרופוביץ') ופרופ' ברוך מינקה מהאוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 2010 על מחקריו על תעלות הכאב.
הערות שוליים

↑  בזמנו הפרס נקרא הפרס "פרס נסיך אסטוריאס" (בספרדית: "Premio Príncipe de Asturias") על שם יורש העצר, פליפה. עכשיו הפרס נקרא "פרס נסיכת אסטוריאס" (Premio Princesa de   Asturias)

על שם יורשת העצר לאונור.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph119098
גלן הרדין

| --- | --- |

 לידה:  1 ביולי 1910 דרמה, ארצות הברית 
 פטירה:  6 במרץ 1975 (בגיל 64) באטון רוז', ארצות הברית 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה 
 משקל:  75 ק"ג 
 גובה:  1.88 מטרים
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 
גלן פוסטר "סלטס" הרדין (באנגלית: Glenn Foster "Slats" Hardin; ‏ 1 ביולי 1910 – 6 במרץ 1975) היה אתלט אמריקני. אלוף אולימפי (ברלין 1936), סגן אלוף אולימפי (לוס אנג'לס 1932) ושיאן עולם (1932–1953) בריצת 400 מטר משוכות.
ביוגרפיה

הרדין למד והתאמן באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.
ביוגרפיה > 1932 > סגן אלוף אולימפי

באולימפיאדת לוס אנג'לס זכה במדליית כסף בריצת 400 מטר משוכות בשיא עולם חדש של 51.85 שניות, אחרי בוב טיסדול מאירלנד בתוצאה של 51.67 שניות ולפני בן ארצו מורגן טיילור (51.96 שניות). בוב טיסדול הפיל את המשוכה האחרונה ובהתאם לכללי התקופה לא הוכרה התוצאה שקבע כשיא עולם, לעומת זאת התוצאה של הרדין הוכרה כהשוואת שיא העולם של מורגן טיילור (52.0 שניות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 52.8 שניות.
ביוגרפיה > 1934 > שיאן עולם

בתחרות שנערכה במילווקי, ויסקונסין ב-30 ביוני 1934 הוא שיפר בריצת 400 מטר משוכות את שיאו העולמי והעמידו על 51.8 שניות. חודש לאחר מכן, בתחרות שנערכה בסטוקהולם, שוודיה ב-26 ביולי הוא שיפר שוב את שיא העולם והעמידו על 50.6 שניות. שיא זה החזיק מעמד 19 שנים ונשבר על ידי יורי ליטוייב מברית המועצות (50.4 שניות).
ביוגרפיה > 1936 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת ברלין זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 52.4 שניות, לפני ג'ון לורינג מקנדה (52.7 שניות) ומיגל וייט מהפיליפינים (52.8 שניות).
פנחס מילר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1919 ה'תר"ף פטרוז'ן, רומניה
 פטירה:  מרץ 1992 (בגיל 73 בערך) י"ג באדר ב' ה'תשנ"ב נצרת עילית, ישראל
 מקום פעילות:  דווה, נצרת עילית
 תקופת הפעילות:  ? – מרץ 1992 
 השתייכות:  הציונות הדתית
 חיבוריו:  ראה לקמן
 
הרב פנחס מילר (ה'תר"ף, 1919 – י"ג באדר ב' ה'תשנ"ב, מרץ 1992) היה רבה האשכנזי הראשון של נצרת עילית (כיום, נוף הגליל), מ-1961 ועד לפטירתו. קודם לכן היה רב, פעיל ציוני, איש חינוך ואסיר ציון ברומניה הקומוניסטית.