סביונה רוטלוי
מערכת בתי המשפט ופעילות משפטית > בית המשפט המחוזי > השתתפות ילדים בבתי המשפט וייצוג קטינים בבתי המשפט

לפי סעיף 12 באמנה בדבר זכויות הילד, השתתפות ילדים בבתי המשפט כוללת הן את שמיעת קולם והן את ייצוגם. הנושא של ייצוג קטינים העסיק את השופטת רוטלוי עוד בבית המשפט לנוער בראותה בהם בני אדם בעלי זכויות עצמאיות. בהליך הפלילי לא הייתה מניעה לייצוג קטינים לפי חוק הנוער (שפיטה ענישה ודרכי טיפול), אולם בפועל רק הורים בעלי אמצעים היו יכולים לשאת בהוצאות שכר הטרחה. כאשר הופיעה רוטלוי בפני ועדת בכור (סיוע משפטי), שדנה בשאלת הייצוג, הביעה דעתה שראוי וצודק שקטינים בהליך הפלילי יהיו מיוצגים על ידי עורכי דין. בעקבות המלצות ועדת בכור הוקמה הסנגוריה הציבורית הפועלת גם כמייצגת קטינים.
באותה תקופה, קטינים לא היו מיוצגים גם בהליך האזרחי לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה) המאפשר התערבות המדינה באוטונומיה ההורית. ההנחה הייתה שפקידות הסעד לעניין חוק זה מייצגות לא רק את שרותי הרווחה אלא גם את טובת הקטין.
עוד בטרם כתיבת המלצות הוועדה ליישום האמנה בדבר זכויות הילד (ועדת רוטלוי), הביעה רוטלוי בפסקי דינה בנושאים של מעמד אישי עמדה כי זכותו של קטין להשתתף ולהישמע במסגרת הליכים משפטיים הנוגעים לו, בין היתר באמצעות מינוי מייצג עצמאי (כאפוטרופוס לדין), גם בהליכי מעמד אישי. לעמדתה, היה מקום לשמוע את הקטין ולתת משקל לעמדתו ורצונו, אף אם בסופו של הליך יכריע בית המשפט כי רצונו המוצהר של הקטין אינו עולה בקנה אחד עם טובתו. רוטלוי הייתה מהשופטים הראשונים שביקשו לשמוע ילדים בהליכים שנגעו להם ולהקשיב לנקודת מבטם על חייהם. היא הקפידה להזמינם ללשכתה כשנדרש ולשמוע אותם, כדי שההכרעה בעניינם תביא בחשבון את דעתם, רגשותיהם וצרכיהם:
"גם אם זכותם של ילדים להישמע בכל הליך לא קיבלה עדיין תוקף משפטי בחוקי מדינת ישראל והיא מופיעה בשלב זה באמנה לזכויות הילד בלבד, מצופה מבתי משפט למשפחה, שיפתחו גישה זו של מתן כבוד לילד בשמיעתו, לא מתוך עמדה פטרנליסטית, שאין טעם לשמוע אותו, שכן הם, בעזרת המומחים, יודעים מה טובתו ומפרשים את רצונו, אלא מתוך גישה הפוכה, היינו, שבדרך כלל ילדים הם בעלי כישורים להביע דעתם ולקיים העדפות וכי יש לאפשר להם להשמיע את דעתם, ללא קשר למשקל שינתן לאחר מכן לדעה זו בפסק-הדין."
גם ביחס לקטין חסר מעמד, אשר נזקק לטיפול רפואי, ואשר אמו נטשה אותו והוא התמודד עם בעיה לבבית כרונית קשה, עמדה השופטת רוטלוי על זכותו כי טובתו תיוצג באופן עצמאי בתהליכי קבלת החלטות גורליות לצורך הסדרת מעמדו:
"נראה לי כי מנוי אפוטרופוס לקטין, אף כי הינו כרוך בקשיים לא מועטים, הוא רצוי וראוי, הן לצורך נקיטה בצעדים מורכבים להבטחת מעמדו המשפטי, והן לצורך קבלת עמדתו של הקטין מצד מי שאיננו צד להליך המשפטי".
נושא ייצוג קטינים קודם בצורה משמעותית על ידי ועדת רוטלוי שבראשה עמדה. ועדת משנה בראשותה של ד"ר תמר מורג, ביססה לראשונה בדו"ח את התשתית הנורמטיבית לזכותו של ילד לייצוג עצמאי ונפרד מהוריו בהליכים אזרחיים, על בסיס הוראות האמנה בדבר זכויות הילד, בשילוב עם הוראות הדין הישראלי ופסיקות בית המשפט העליון בישראל, משפט משווה ומחקר אמפירי משווה. הדו"ח הציע מודל ייצוג עצמאי לקטינים בהליכים אזרחיים שמותאם למאפיינים החברתיים והמשפטיים של מדינת ישראל.
לצורך בחינת הזכות להשתתפות בנושאים של בית המשפט למשפחה, הוקמה ועדה משותפת למשרד המשפטים ומשרד הרווחה בשיתוף מכון ברוקדייל ובראשות השופטת רוטלוי, ונערך פיילוט בשני בתי משפט למשפחה עם מחקר מלווה. הוקמה יחידה בתוך יחידת הסיוע בבתי המשפט למשפחה שהתמחתה בנושא, והתוצאה המעשית באה לידי ביטוי בתקנות סדר הדין האזרחי. בחוקים רבים הוכרה הזכות להשתתפות לא רק בהליכים משפטיים אלא גם בהליכים מינהליים: חוק זכויות התלמיד, חוק האומנה, החוק לתיקון דיני ראיות (הגנת ילדים)סעיף 2(ו), חוק לגילוי נגיפי איידס בקטינים, ועדה לקידום מעמד הילד בפקודת העיריות סעיף 149ז, חוק בתי המשפט למשפחה סעיף 3(ד) על זכות קטין להגיש בעצמו תובענה בכל עניין שבו עלולה זכותו להיפגע פגיעה של ממש, שמיעת הקטין בבית המשפט לנוער לפי חוק הנוער (טיפול והשגחה).
הממצאים וההמלצות העקרוניים של הוועדה באו לידי ביטוי גם בפסיקותיה של השופטת רוטלוי בנושאים בהם עסקה כערכאת ערעור על החלטות של בתי המשפט לנוער ומשפחה. כך, לדוגמה בנושאי אימוץ שבהם יש למימד הזמן בחייו של ילד משמעות רבה ולכן משיכת הליכים לאורך זמן ללא ייצוג הקטין איננה משרתת את טובתו. דברים נוקבים דומים נכתבו על ידי כב' השופטת רוטלוי גם בעניין תיק ע"מ (מחוזי תל אביב-יפו) 11/05 פלונית נ' היועץ המשפטי לממשלה:
יתכן שלו היה הקטין מיוצג על ידי אפוטרופוס לדין היתה מובאת טובתו של הקטין מנקודת מבט אחרת, ובית המשפט לנוער לא היה נוקט בהליך ממושך, שכולו מבוסס על "הסכמות", מצד ההורים, הן לעניין הכרזת הנזקקות והן לעניין דרכי הטיפול.
פרשת תינוק המריבה נוגעת גם לייצוג ילדים על-ידי אפוטרופוס לדין.
לאחר קבלת המלצות הוועדה, השופטת רוטלוי נטלה חלק בוועדת היגוי שהוקמה על ידי מנכ"ל משרד המשפטים, לצורך תכנון, הקמה וליווי פיילוט לייצוג ילדים באמצעות הסיוע המשפטי במשרד המשפטים. ועדת ההיגוי פעלה בין השנים 2009–2011, ואף שהפיילוט לא יצא לדרך, המלצות ועדת רוטלוי ועבודת ועדת ההיגוי שימשו תשתית להקמת מערך ייצוג קטינים, 'עו"ד משלי' בסיוע המשפטי במשרד המשפטים, אשר הוקם בשלהי שנת 2014 ומייצג כיום כ־12,000 ילדים ונוער בהליכים משפטיים אזרחיים בעניינם, לרבות הליכי נוער (טיפול והשגחה), הליכי מעמד אישי, הליכים לאשפוז פסיכיאטרי בכפייה של קטינים, הליכי אימוץ ילדים, קטינים נפגעי עבירות מין חמורות והליכים אזרחיים כלליים. מערך ייצוג הקטינים 'עו"ד משלי' מהווה הלכה למעשה הגשמה של החזון הנורמטיבי-חברתי של השופטת רוטלוי, כפי שבא לידי ביטוי בעבודת הוועדה שעמדה בראשה ופסיקתה העקבית כערכאת ערעור בבית המשפט המחוזי.