stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הקונגרס של ארצות הברית
הליכי החקיקה

בית הנבחרים והסנאט הם שותפים שווים בתהליך החקיקתי, ולא ניתן להשלים מהלך חקיקתי ללא הסכמת שני הבתים. הצעת חוק יכולה להתחיל את דרכה בכל אחד משני הבתים, למעט חוקים הנוגעים למיסוי שעל פי החוקה חייבים להתחיל את דרכם בבית הנבחרים.
כל חבר בבית הנבחרים או בסנאט יכול להגיש הצעת חוק לדיון בבית בו הוא חבר. מגיש ההצעה נקרא נותן חסות. לעיתים קרובות ההצעה מוגשת על ידי קבוצה של חברים מאותו בית. תחילה ההצעה נדונה באחת מוועדות הבית הרלוונטית לנושא החוק, שמקיימת שימועים ודיונים. אם הוועדה מאשרת את ההצעה החוק עולה בפני המליאה, שם ניתן להציע הסתייגויות לנוסח החוק. לאחר הדיון וההצבעה על ההסתייגויות מצביע הבית על הנוסח הסופי.
על מנת שחוק יתקבל הוא צריך לעבור בנוסח זהה בשני בתי הקונגרס. לכן אחרי שהחוק עבר בבית אחד הוא מוגש לבית השני להליך דומה. הבית השני יכול להחליט לדחות את הצעת החוק, לקבל אותו, או לערוך בו שינויים. במקרה שהבית השני שדן בחוק מבצע שינויים בנוסח החוק הוא יכול להחזיר אותו לבית הראשון על מנת שיקבל את הנוסח עם התיקונים, וכך הצעת החוק יכולה לעבור בין הבתים הלוך ושוב עד שמתקבל נוסח אחיד. אפשרות נוספת ליישב מחלוקת על נוסח חוק בין שני בתי הקונגרס היא לכנס ועדה משותפת של שני בתי הקונגרס ("Conference committee"), בה חברים בדרך כלל בכירי הוועדות שהיו מעורבות בהליכי החקיקה בשני בתי הקונגרס, ואשר מנסה לנסח נוסח אחיד, ולהגיש אותו למליאות של שני בתי הקונגרס.
אחרי שהצעת חוק התקבלה בנוסח זהה בשני בתי הקונגרס, היא נשלחת לאישור הנשיא אשר יכול לחתום עליה ובכך להפוך אותה לחוק, או להחזיר אותה תוך עשרה ימים לקונגרס עם הערות וללא חתימה, ובכך להטיל עליה וטו. במקרה כזה הקונגרס יכול לבטל את הוטו, על ידי קבלתו שוב ברוב של שני שלישים בכל אחד משני בתי הקונגרס, וההצעה הופכת לחוק גם ללא חתימת הנשיא. אם הנשיא לא חותם על החוק אך גם לא מחזיר אותו לקונגרס בזמן הקצוב, הוא הופך לחוק גם ללא חתימתו, אלא אם כן החוק נשלח לנשיא בעשרת הימים האחרונים לפני פיזור הקונגרס, ואז ההתעלמות ממנו מונעת את קבלתו, במה שמכונה "Pocket veto".
סמכויות נוספות

החוקה מעניקה לכל אחד מבתי הקונגרס מספר סמכויות שאינן זמינות לאחר. מהסמכויות המוענקות לסנאט כוללות בין היתר צורך באישור בעל רוב מיוחד של הסנאט להסכמים בינלאומיים וקבלת אישור של הסנאט למינויים של תפקידים ציבוריים כמו שרים, שופטים פדרליים ובפרט שופטי בית המשפט העליון, ושגרירים. כל חקיקה של מסים חייבת להתחיל בבית הנבחרים. בהליך של הדחת בעלי תפקידים פדרליים ההליך מתחיל בבית הנבחרים שמחליט האם לפתוח ב"משפט הדחה", ואם ההצעה מתקבלת המשפט נדון בפני הסנאט.
ראו גם

ספריית הקונגרס
מתחם הקפיטול של ארצות הברית
בית"ר תל אביב (כדורסל)

בית"ר תל אביב היא קבוצת כדורסל ישראלית מהעיר תל אביב, המתמודדת בליגה א'. ומארחת באולם נווה אליעזר. הקבוצה שיחקה בעבר בליגה הראשונה במשך 14 עונות ב-3 קדנציות.
היסטוריה

הקבוצה הופיעה לראשונה בליגת העל בעונת 1965/1966 עם המאמן שלום קוסובר והשחקנים: גדעון רוס, משה שרם, אורי יזרסקי, יצחק אלוני, שמואל בילאואר, עזריאל דנציגר "חניבעל", אריה אלבו, ארנון שגיב, יעקב פרייבך, אהרון צור, צבי סטריקובסקי. אך לא שרדה ונשרה לליגה השנייה מהמקום האחרון עם מאזן של 7 ניצחונות מ-26 משחקים.
הקדנציה השנייה בעונת 1977/1978 (עם המאמן פיני גרשון) הייתה יותר מוצלחת והקבוצה שרדה 11 עונות רצופות, עד לעונת 1987/88 ונשרה מהמקום ה-11 עם מאזן של 4 ניצחונות מ-22 משחקים.
בשנות השבעים הייתה למועדון מחלקת נוער מפוארת בהנהלתם של יורם נאג'י ואפריים יחימוביץ'בו החלו דרכם המאמנים הצעירים דאז, פיני גרשון, צביקה שרף ומשה ויינקרנץ. שיא ההישג של מחלקת הנוער היה בזכית קבוצת הנוער באליפות המדינה בעונת 75/76 - הישג חד פעמי שלא חזר על עצמו. שיחקו אז בקבוצה אבנר שם טוב, אלי קנטי, גידי לקס, שי כספי, האחים עופר ושמואל יערי, ציון גבאי, רמי סופר, דוד (יול) ברדוש, אחישי פלדמן, ישי מור.
הקבוצה חזרה לליגה הראשונה בעונת 1990/1991 ושרדה שתי עונות בלבד וירדה בפעם השלישית עם מאזן של 4 ניצחונות מ-22 משחקים.
ומאז לא חזרה ושיחקה בליגות נמוכות. בסיום עונת 2009/10 העפילה הקבוצה לליגה א', אך שרדה עונה אחת בלבד ונשרה חזרה לליגה האחרונה. בסיום עונת 2011/12 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה א'.
במרץ 2024 נפטר היו"ר המיתולוגי של המועדון, יצחק צדקה, שכיהן בתפקידו משנת 2000. איציק לוי מונה ליו"ר החדש.
המועדון מפעיל מחלקת נוער מצומצמת של 3 קבוצות גיל: קבוצת הילדים, קבוצת נערים וקבוצת נוער.
מגרשה הביתי היה מגרש מרצפות פתוח לגמרי עם יציעים מעץ. מיקומו היה על גדת הירקון הדרומית במקביל לרח' בני דן, בין שבט הצופים לבין מגרש אוסישקין ששימש את הפועל תל אביב. מגרש זה "מככב" בסרטם של אריק איינשטיין ואורי זהר - "עיניים גדולות".
שחקנים בולטים בעבר

אריה אלבו
גידי לקס
צביק'ה גרינבוים
עופר אשד
פיני חוזז
אבנר שם-טוב
שלמה (שלונץ) פרידמן
חנוך מינץ
שי כספי
טוני דאוסן
סטיב מאלוביק
אלי קנטי
ג'ו דאוסן
רונן גינזבורג
שרי בן-צבי
שוקי שוורץ
מאיר קמינסקי
חיים מרקוביץ
שמואל זיסמן
דוד ברדוש
אור גורן
אביגדור מוסקוביץ'
גרג קורנליוס
גיל רוגוזינסקי
עופר יערי
שמואל יערי
רמי סופר
ציון גבאי
אחישי פלדמן
ישי מור
מאמנים בעבר

פיני גרשון
צביקה שרף
אלי קנטי
שלום קוסובר
יגאל דוידוף
עופר חרותי
פרדו מילטון
יאיר שרון
שימי ריגר
משה ויינקרנץ
זוהר כהן
אריה דוידסקו
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אברהם סצוזו קוצוג'י

זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1899 קיוטו, יפן 
 פטירה:  31 באוקטובר 1973 (בגיל 74 בערך) ארצות הברית 
 מדינה:  יפן, האימפריה היפנית 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 השכלה:  אוניברסיטת קליפורניה  אוניברסיטת קיוטו 
 מעסיק:  אוניברסיטת טוקיו 
 
פרופסור אברהם סֶטְסְוזּוֹ (סֶצוּזּו) קוֹצוּגִ'י (תעתיקים נוספים: קוֹטסוּגִ'י, סֶצוּדזוֹ, קוֹצוּז'י, (ביפנית: 小辻 節三 נהגה קוֹצוּגִ'י סֶצוּזּו) ‏; 1899 – 31 באוקטובר 1973) היה גר צדק יפני, סופר, חוקר ומרצה ליהדות, תנ"ך ועברית. הציל יהודים רבים ביפן בימי מלחמת העולם השנייה, תקופת שיא ברמת האנטישמיות ביפן, ומספר שנים לאחריה התגייר.
קורות חייו > תחילת דרכו

סֶצוזּוֹ קוצוג'י נולד בקיוטו למשפחה יפנית אריסטוקרטית, אביו היה כהן שינטו (kannushi), צאצא לשושלת כהנים ארוכה. אביו קיווה שבנו, כנהוג בקרב כהני השינטו, ימשיך את השושלת המשפחתית ויהפוך גם הוא לכהן. אולם, קוצוג'י קנה בגיל 13 תרגום של התנ"ך ליפנית, קרא אותו בהתלהבות וגילה לראשונה את המונותאיזם. בעקבות כך החל קוצוג'י ללמוד בבית ספר של המיסיון והמיר את דתו לנצרות פרסביטריאנית. במהלך לימודיו למד גם עברית.
לאחר נישואיו נסע לארצות הברית וסיים לימודי פילולוגיה עברית באוניברסיטת קליפורניה. במהלך שהותו בארצות הברית לא פגש קוצוג'י ביהודים דתיים. את הדוקטורט שלו בעברית ולימודי יהדות קיבל באוניברסיטת קיוטו.
נולדו לו מספר ילדים.
קורות חייו > מומחה לעברית

לאחר שהשלים את לימודיו האקדמיים בתחום, פרסם קוצוג'י בשנת 1937 את ספרו הראשון על השפה והדקדוק העבריים. באותה עת ייסד גם פקולטה ללימודי תנ"ך ועברית באוניברסיטת טוקיו. כיוון שהפקולטה משכה אליה סטודנטים רבים הפך קוצוג'י לאחד המומחים הבולטים לעברית ביפן.
פרסומים נוספים שכתב בענייני יהדות ועברית נקראו בעניין והביאו לפרסומו, במיוחד על רקע מחקרים שנערכו על ידי חוקרים יפנים ופורסמו באותה עת, שהצביעו על קשר בין העם היפני לעשרת שבטי ישראל האבודים. הוא שימש גם כמורו הפרטי של הנסיך מיקאסה, אחיו הצעיר ביותר של הקיסר הירוהיטו.
לאחר שיפן כבשה את מנצ'וריה מידי סין והקימה בה את מנצ'וקוו, מדינת בובות יפנית, מינה הקיסר הירוהיטו את קוצוג'י ליועץ לענייני יהודים ושלח אותו לחרבין - בירת מנצ'וקוו. קוצוג'י שהה בחרבין מספר שנים ויצר קשרים חמים עם הקהילה היהודית ורבה הראשי אהרן משה קיסילוב.
קורות חייו > במלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה שבין יולי 1940 וספטמבר 1941 הגיעו לעיר קובה שביפן מעל 4,600 פליטים יהודים מאירופה. רוב הפליטים היו יהודים מפולין ומליטא וזכו לצאת מליטא בזכות פעילותו של סגן הקונסול היפני בליטא, חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה, שחילק להם אשרות מעבר (טרנזיט) דרך יפן. בין הפליטים הייתה גם ישיבת מיר על כ-300 תלמידיה שהגיעה במרץ 1941 מליטא ברכבת הטרנס-סיבירית לעיר. אשרותיהם של הפליטים היו בתוקף רק לשבועיים מיום הגעתם ליפן.
קוצוג'י הגיע לקובה, שבה כבר התקיימה קהילה יהודית עוד מסוף המאה ה-19 ונפגש עם תלמידי הישיבה וראשיה. כאשר הבין קוצוג'י שאין לישיבה לאן להמשיך, עשה מאמצים רבים להאריך את שהייתם של תלמידי הישיבה בקובה, ניצל לשם כך את ידידותו עם שר החוץ היפני יוסוקה מצואוקה ונאלץ אף לשחד בכירים במשטרת קובה שהתנגדו להארכת האשרות.
קוצוג'י שימש כמתווך ומתרגם למשלחת מנהיגי הפליטים שכללה את הרב שלמה שפירא, הרב שמעון שלום קאליש מאמשינוב והרב משה שצקס שנפגשו עם נציגי הממשלה היפנית בטוקיו. פגישה זו גרמה לשיפור ביחס השלטונות לפליטים היהודים
בזכותו נשארה הישיבה בקובה שמונה חודשים ואף קיבלה מבנה, שבו נמשכו הלימודים. לאחר מכן הועברה הישיבה, יחד עם כמה אלפי פליטים יהודים לשאנגחאי, שהייתה אז תחת כיבוש יפני.
בעקבות הגעת אלפי פליטים יהודים ליפן ולחץ שהופעל עליה מצד בת-בריתה, גרמניה הנאצית, לסלק את היהודים משטחה, חלה עלייה ברמת האנטישמיות ביפן. תעמולה אנטישמית ארסית הופיעה בעיתונות ומנהיגים בכירים האשימו בפומבי את היהודים בפרוץ שתי מלחמות העולם, בדומה לתעמולה הנאצית.
קוצוג'י יצא בנחישות כנגד התעמולה האנטישמית, ערך הרצאות ברחבי יפן וכתב ספר בשם "דמותו האמיתית של העם היהודי" ובכך הפריך את הטענות כנגד היהודים, אותם תיאר כאומה מוסרית וישרה ביותר. בהרצאותיו פנה אל שומעיו היפנים וביקשם לסייע ליהודים: "ההשגחה העליונה הביאה את אלפי הפליטים חסרי המזל האלה לחופינו, כדי שנסייע להם ונעניק להם חוף מבטחים, בו יוכלו למצוא מרגוע ושלווה. זוהי משימת חיינו. הבה לא נכזיב". רבים הזהירו את קוצוג'י שעמידתו הנחושה לצד היהודים עלולה לסכנו.
בסוף שנת 1942 נעצר קוצוג'י בידי לשכת החקירות היפנית באשמת סיוע לאויבי יפן - היהודים. במהלך מעצרו נחקר ונדרש לגלות מהו חלקו במזימה היהודית להשתלט על העולם. כאשר הסביר קוצוג'י שמזימה זו היא המצאה אנטישמית הוא אף עבר עינויים. בעת מעצרו ביקר באותו בית סוהר קולונל יפני שהכיר אותו היטב. הקולונל היה משוכנע שמדובר בעלילת שווא ובזכותו שוחרר קוצוג'י וההאשמות נגדו בוטלו.
שחרורו של קוצוג'י חיזק בו את האמונה בהשגחה האלוהית וגרם לו להסיק שאלוהים שומר על כל אדם הנאבק למען היהודים.
קורות חייו > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה התיידד עם הרב מנטל, רב הצבא האמריקאי ביפן והחל ללמד באוניברסיטה פרטית ביוקוהמה. הוא אף ניהל חלופת מכתבים עם הרבי מלובביץ'.
באוקטובר 1959 הגיע לישראל ועבר גיור ומילה, בין השאר בהמלצת ידידו הרב ד"ר זרח ורהפטיג, והוא בן 60. בני ישיבת מיר, ערכו לו מסיבת קבלת פנים בבית ראש הישיבה הרב חיים שמואלביץ. כעבור זמן חלה במחלה קשה, ועבר להתגורר בברוקלין, שם נזקק לתמיכת הקהילה היהודית, שהכירה לו תודה על סיועו בימי המלחמה.
בשנת 1964 פרסם את ספרו האוטוביוגרפי From Tokyo to Jerusalem (מטוקיו לירושלים).
פרופסור אברהם סֶצוּזוֹ קוצוג'י נפטר בארצות הברית, בה' בחשוון תשל"ד ונקבר על פי צוואתו בהר המנוחות בירושלים.
במסגרת טקס מיוחד שנערך לציון יום הזיכרון הבינלאומי לשואה של אגודת הידידות הבינ-פרלמנטרית ישראל-יפן התייחס חה"כ צבי האוזר לפועלו של קוצוג'י:
"קוֹצוּגִ'י נלחם בעוז כנגד גילויי אנטישמיות וכנגד התעמולה הנאצית שהגיעה עד חופי יפן.
בספר תהילים, קנון התפילה והמזמור היהודי, שהוא חלק מהתנ"ך – מתת היהודים לאנושות – נכתב באחד הפסוקים הנפלאים ומשמעותיים ביותר:
"סור מרע ועשה טוב, בקש שלום ורדפהו".
קוֹצוּגִ'י, במעשיו, הגשים כל מילה מאותו ציווי מוסרי נעלה. הוא סר מרע, אך לא הסתפק בכך.
הוא גם פעל לעשות את הטוב. להציל יהודים מן התופת. גם אם עשיית הטוב גבתה ממנו מחיר.
קוֹצוּגִ'י ביקש שלום, הוא ביקש להפחית את השנאה, וגם רדף והתאמץ להפיץ את האמת.
הוא לחם כנגד מכונת התעמולה הנאצית כיחיד מול רבים.
פעולתו זו נותנת לנו היום את ההשראה והעידוד להילחם כנגד תופעות אנטישמיות וניסיונות להכחיש את השואה, תופעות שלא פסו מן העולם.
נראה שעל כולנו החובה להעמיק בפועלו של קוֹצוּגִ'י בימי המלחמה כמו גם בפועלם של אזרחים יפנים נוספים שהמחקר ההיסטורי טרם מיקד מאמצים בעשייתם הקריטית באותם ימים."
במסגרת טקס זה הוענקה תעודת הוקרה מטעם אגודת הידידות הבינ-פרלמנטרית ישראל-יפן על פועלו של קוצוג'י.
בחודש מאי 2022 העניקה משלחת של הכנסת בראשות חה"כ צבי האוזר ראש אגודת הידידות הבינ-פרלמנטרית ישראל-יפן, ובהשתתפות שגריר ישראל ביפן וחה"כ אמיר אוחנה את תעודת ההוקרה לטרוקו קוצוג'י, בתו בת ה-90 של אברהם סצוזו, בבית האבות בטוקיו בו היא דרה.
מפרסומיו

Abraham Setsuzau Kotsuji, The Origin and Evolution of the Semitic Alphabets ,Kyo Bun Kwan Tokyo, Japan, 1937.
Abraham Setsuzau Kotsuji, From Tokyo to Jerusalem ,Random House, 1964.
לקריאה נוספת

ל. ביין, מפנקסו של עיתונאי חסיד, הוצאת ירושלים, 1967
דוד אברהם מנדלבוים, גבורי החי"ל, כרך א, בני ברק תש"ע עמ' 311–328 (פרק נרחב על דמותו וחיייו של קוצוג'י)
הערות שוליים

↑  מועצת הרבנות הראשית - פניות בנושא גרות. (שבט תשי"ד-תש"ך), באתר ארכיון המדינה, עמ' 148
↑  גיל הופמן, Knesset honors Japanese righteous gentiles who saved lives in Holocaust, The Jerusalem Post
↑  "Israelis give letter of thanks to daughter of Japanese man who helped save Jews during WWII". Mainichi Daily News (באנגלית). 2022-05-24. נבדק ב-2022-05-25.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303984505171  CiNii: DA05835723  ISNI: 0000 0004 3526 0398  LCCN: no2014099227  NDL: 00035985  VIAF: 266143549   WorldCat (עם VIAF): 266143549
פסק דין הורות מתוכננת נגד קייסי

| --- | --- |

 מידע החלטה
 ערכאה:  בית המשפט העליון של ארצות הברית
 תאריך טענות:  22 באפריל 1992
 תאריך החלטה:  29 ביוני 1992
 הליכים קודמים:  בית המשפט הפדרלי המחוזי במזרח פנסילבניה קבע שהחוק אינו חוקתי; בית המשפט השלישי לערעורים של ארצות הברית דחה את החלטת בית המשפט המחוזי בחלקה וקיבל את חלקה
 החלטה
 1. בהתחשבות בשאלות החוקתיות היסודיות שהובהרו ברו נגד וייד, עקרונות של יציבות מוסדית, וחשיבות -- מחייבות שקביעות היסוד ברו ישמרו. 2.החוק של פנסילבניה שדרש
 חברי המותב
 נשיא בית המשפט:  ויליאם רנקוויסט
 חברי המותב:  ביירון וייט, הארי בלקמן, ג'ון סטיבנס, סנדרה דיי או'קונור, אנטונין סקאליה, אנתוני קנדי, דייוויד סוטר, קלרנס תומאס
 דעות בפסק הדין
 דעת רוב:  או'קונור, קנדי וסוטר (חלקים I, II, III, V-A, V-C, ו-VI) בתמיכת בלקמן וסטיבנס או'קונור, קנדי וסוטר (חלק V-E) בתמיכת סטיבנס או'קונור, קנדי וסוטר (חלקים IV, V-B, ו-V-D)
 דעות נוספות:  מסכים חלקית: סטיבנס מסכים חלקית: בלקמן מסכים חלקית:רנקוויסט, בהצטרפות וייט סקאליה ותומס מסכים חלקית: סקאליה, בהצטרפות רנקוויסט, וייט ותומס
 פסקי דין שבוטלו
 רו נגד וייד (חלקית), העיר אקרון נגד המרכז לבריאות הרבייה (אנ'), תורנבורג נגד המכללה האמריקאית למיילדות וגניקליות (אנ')
 נהפך על ידי
 דובס נגד הארגון לבריאות נשים בג'קסון
הורות מתוכננת נגד קייסי הוא פסיקה של בית המשפט העליון של ארצות הברית מ-1992 שעסקה בזכות להפלה. פסק הדין שינה את ההלכה שנפסקה קודם לכן ברו נגד וייד שניתן ב-1973, אך שימר את "גרעין ההלכה". פסק הדין בוטל בדובס נגד הארגון לבריאות נשים בג'קסון שניתן ב-2022.
רקע

הפסיקה הבולטת הראשונה בנושא הייתה פסק דין רו נגד וייד שניתן על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1973. בפסק הדין נקבע כי הזכות להליך הוגן המובטחת בתיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית כוללת את הזכות לפרטיות, ובכלל זאת את זכותן של נשים לבחור לבצע הפלה מלאכותית ללא התערבות המדינה, בשלבים מסוימים של ההיריון. הזכות לבחור בהפלה אשר הוכרה בפסק הדין אינה אבסולוטית ונקבע שיש לאזנה עם האינטרס של המדינה להגן על בריאות האישה ועל "חיים פוטנציאליים". בית המשפט איזן בין זכות האישה לאינטרס המדינה על ידי קביעת כללים שונים בשלבים שונים של ההיריון: בשליש הראשון המדינות אינן יכולות להתערב כלל בבחירת האישה; בשליש השני המדינות יכולות לקבוע כללים סבירים לצורך אסדרה של הפלות; ובשליש האחרון המדינה יכולה לאסור על הפלות באופן גורף, כל עוד החוק כולל חריגים שתכליתם הגנה על חייה ובריאותה של האם.
המקרה היה האפשרות הראשונה לשינוי ההלכה שנקבעה ברו נגד וייד, לאחר ששני שופטים שתמכו ברו, ויליאם ברנן ות'ורגוד מרשל הוחלפו בשני מינויי ג'ורג' הרברט ווקר בוש, דייוויד סוטר וקלרנס תומאס, ששניהם נתפסו כשמרנים לעומת קודמיהם. בבית המשפט היו כעת שמונה שופטים שמונו על ידי נשיאים רפובליקניים, חמישה מתוכם מינויים של רונלד רייגן וג'ורג' הרברט ווקר בוש, שהתנגדו שניהם להלכת רו. השופט האחרון הנותר היה ביירון וייט, אחד משני המתנגדים המקוריים להלכת רו. בנקודה זו היו שני שופטים שתמכו בבירור ברו: הארי בלקמן, שכתב את רו, וג'ון סטיבנס, שאזכר את פסק הדין בפסקי הדין שלו בהעיר אקרון נגד המרכז לבריאות הרבייה (אנ') ותורנבורג נגד המכללה האמריקאית למיילדות וגניקליות (אנ').
במהלך הדיון בפני בית המשפט עליון הצטרף הממשל הפדרלי לדיון כידיד בית המשפט, פרקליט המדינה של ארצות הברית קנת' סטאר וטען לטובת החוק של פנסילבניה בכך שרו היה פסיקה מוטעית מעיקרה, וביקש מבית המשפט לבטלו.
המקרה

התביעה הייתה נגד חוק ניהול ההפלות שחוקק על ידי פנסילבניה ב-1982. החוק כלל תנאים לביצוע הפלות:
ביצוע מידיעה - אשה המבקשת לעבור הפלה תעבור הודעה מרופא על ההשלכות אפשריות לפחות 24 שעות קודם ההפלה
יידוע בן זוג - אשה המבקשת לעבור הפלה תמסור הצהרה כי יידעה את בעלה על כוונתה לעבור הפלה, פרט למקרים מיוחדים.
הסכמת הורים - קטינה המבקשת לעבור הפלה תקבל אישור לפחות אחד מהוריה או אפוטרופוס. במקרה הצורך יוכל בית המשפט לאשר הוראה שכזו.
דיונים ראשוניים

נגד החוק עתרו חמש מרפאות הפלה, כיתת רופאים שסיפקה שירותי הפלה, ורופא עצמאי אחד. העותרים עתרו לבית המשפט הפדרלי של מחוז המזרחי של פנסילבניה בבקשה שייתן צו שימנע מהמדינה להפעיל את החוק וייתן הצהרה כי החוק מנוגד לחוקה. בית המשפט קיבל את העתירה, וקבע כי החוק אינו חוקתי.
מדינת פנסילבניה פנתה לבית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית נגד הפסיקה, והוא קבע כי כל התקנות חוקתיות, פרט לדרישה ליידוע בן הזוג. בית השפט קבע כי הדרישה ליידוע הבעל אינה חוקתית בגלל שהיא חשפה נשים לדיכוי בידי בעליהן. בדעת מיעוט היה השופט סמואל אליטו, שסבר כי החוק כולו חוקתי. אליטו כתב, שלושים שנה מאוחר יותר, את דעת הרוב בבית המשפט העליון בדובס נגד הארגון לבריאות נשים בג'קסון, שביטל את הפסיקה בתיק.
פסק הדין

פסק הדין נחשב כפסק דין שניתן ב"רוב דעות", מכיוון שלא הייתה בו הסכמה מרוב של חמישה שופטים למרבית פסק הדין, פרט לשלושת הסעיפים של פסקם של או'קונור-קנדי-סוטר, שנתמך בידי השופטים בלקמן וסטיבנס.
פסק הדין > דעת או'קונור, קנדי וסוטר

הדעה העיקרית הייתה פסקם של סנדרה דיי או'קונור, אנתוני קנדי ודייוויד סוטר, שנחשבה ל"רוב דעות", והיא ביטלה את החלוקה הנוקשה לשלושה פרקים שנתקבלה ברו, אך שימרה את "גרעין ההלכה" הקובע כי יש לנשים זכות על גופן וזכות להפלה. בעוד ברו נקט בית המשפט בגישת בחינה קפדנית, המקובלת במשפט החוקתי האמריקאי בבחינת זכויות יסוד חוקתיות, פסק הדין הוריד את רמת הבחינה להכבדה בלתי-מוצדקת, הקובעת רף נמוך יותר לבחינת זכויות, אך קבעה כי הזכות הכללית להפלות קיימת.
פסק הדין קבע כי הוא משמר את "גרעין ההלכה" שנתנה ברו, שהם: 1. לנשים קיימת זכות להפלה קודם שיש לעובר יכולת קיום, ולעשות כך ללא הכבדה שאינה מוצדקת. 2. יש למדינות את היכולת להגביל הפלות לאחר שיש לעובר יכולת קיום, ובלבד שיהיו בחוק היתרים למקרים שההיריון מסכן את חיי האישה או בריאותה. 3. למדינה יש זכות לדאוג לבריאות האישה ולעובר שיוכל להיות לילד מתחילת ההיריון. חוות הדעת קבעה גם כי זכות היסוד להפלה קבועה בסעיף ההליך ההוגן של התיקון ה-14 לחוקת ארצות הברית.
לעומת זאת, פסק הדין תקף את הכללים החוקתיים הנוקשים שנקבעו ברו, והעדיף לפנות ל"הכבדה בלתי מוצדקת", שפותחה על ידי השופטת או'קונור בהעיר אקרון נגד המרכז לבריאות הרבייה (אנ'). הכבדה בלתי מוצדקת היא כאשר המטרה או התוצאה היא הצבת מכשול בלתי ראוי בדרכה של אישה המבקשת להפיל עובר שאינו יכול להתקיים. גישה זו ביטלה את פסקי הדין העיר אקרון נגד המרכז לבריאות הרבייה (אנ') ותורנבורג נגד המכללה האמריקאית למיילדות וגניקליות (אנ'), שנסמכו על "בחינה קפדנית".
בבחינת החוק שעמד בדיון קבעה חוות הדעת כי סעיף ההודעת בן הזוג הוא "הכבדה בלתי-מוצדקת", בקובעו כי עבור נשים רבות תשמש קביעה זו כמכשול בלתי ראוי בדרך להפלה, וקבע כי היא מעניקה זכות שאינה רצויה לבעלים על נשותיהם. חוות הדעת אישרה את שאר ההגבלות שבחוק, וקבעה כי הן אינן "הכבדה בלתי מוצדקת".
פסק הדין > דעות מיעוט

בנוסף הובעו מספר דעות מיעוט: השופטים הארי בלקמן וג'ון סטיבנס חיברו דעות מיעוט והצטרפו למרבית הדעה העיקרית. נשיא בית המשפט ויליאם רנקוויסט חיבר דעת מיעוט שהסימה במקצתה לדעה העיקרית וחלקה אליה במקצת, אליה הצטרפו השופטים ביירון וייט, אנטונין סקאליה וקלרנס תומאס, והשופט סקאליה חיבר דעת מיעוט שגם היא הסכימה במקצת וחלקה במקצת על הדעה העיקרית, כשלחוות דעתו הצטרפו הנשיא רנקוויסט, וייט ותומס.
פסק הדין > דעות מיעוט > רנקוויסט וסאליה, בהצטרפות וייט ותמס

דעות המיעוט של רקנוויסט וסקאליה הסכימו לדעה העיקרית בהחלטה לאשר את תוקף עיקרי החוק, אך חלקו עליה בהחלטתה לאשר את גרעין ההחלטה של הלכת רו ולבטל את סעיף יידוע בן הזוג, בטיעון שרו הייתה מוטעית. חוות הדעת של רנקוויסט פקפקה בזכות להפלה, "הזכות לפרטיות", וה"הבחינה הקפדנית" שנתנו ברו, כשהוא גם מערער על ה"הכבדה בלתי מוצדקת" שנתנה בפסק הדין, כשהוא קובע כי הבסיס המוצדק לדיון בחקחקה הוא על בסיס רצונלי.
חוות הדעת של סקאליה קבעה גם היא כי החוק בכללותו הוא חוקי, כשהוא קובע כי אין בחוקה זכות להפלה, וכי המסורות ארוכות השנים של החברה האמריקאית התירו להגביל את ההפלות בחוק.
פסק הדין > דעות מיעוט > סטיבנס ובלקמן

השופטים סטיבנס ובלקמן כתבו חוות דעת התומכות בדעה העיקרית, ומקבלות את פסיקתה להקיים את רו ולבטל את סעיף יידוע בן הזוג, אך הם חלקו על דעת הרוב שקבעה כי שאר ההגבלות הן חוקתיות.
חוות דעתו של סטיבנס הרחיבה את משמעות ה"הכבדה הבלתי מוצדקת", וקבעה כי תחתיה גם הסעיפים הנותרים בחוק הם בלתי חוקתיים, אך הוא סבר כי מן הראוי לבחון את הנושא תחת "הבחינה הקפדנית" כפי שנקבע בעבר, וטען כי הזכות לפרטיות מונעת מהמדינה להתערב בהחלטות האישה על גופה.
חוות דעות של בלקמן גם היא חתרה לקיומו של רו, לה כתב את דעת הרוב.
לקריאה נוספת

אנטונין סקאליה, החוקה והזכות להפלות, בשם החוק, ירושלים: הוצאת שיבולת, תשפ"ב, עמ' 112-118
הערות שוליים

↑  "1. Consideration of the fundamental constitutional question resolved by Roe v. Wade, principles of institutional integrity, and the rule of stare decisis require that Roe’s essential holding be reaffirmed.
2. The Pennsylvania law that required spousal awareness prior to obtaining an abortion was invalid under the Fourteenth Amendment because it created an undue burden on married women seeking an abortion.

3. Requirements for parental consent, informed consent, and 24-hour waiting period were constitutionally valid regulations.

Third Circuit Court of Appeals affirmed in part and reversed in part.." See decision syllabus, p. 1
נעם כהן

נעם כהן (נולד ב-6 בינואר 1999) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בעירוני קריית שמונה.
קריירה

כהן החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מכבי שוהם, ממנה עבר בגיל 14 לזו של מכבי תל אביב. בקיץ 2018 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית. ב-2 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–2 על הפועל בני לוד.
בקיץ 2019 הצטרף בהשאלה לסקציה נס ציונה מליגת העל. ב-31 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בהפסד 0–2 למכבי נתניה.
ב-6 באוגוסט 2020 הושאל להפועל חדרה.
ב-30 ביוני 2021 הושאל להפועל חיפה, במדיה שיחק 23 משחקים במסגרת הליגה.
במאי 2022 התיר את חוזהו במכבי תל אביב ועבר בהעברה חופשית לעירוני קריית שמונה.
כהן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ישראל ולזכותו 38 הופעות בסך הכל. באוקטובר 2021 סיפר כי קיבל הצעה לשחק עבור נבחרת לוקסמבורג.
הערות שוליים

↑  שלמה וייס‏, הפועל חדרה: נועם כהן חתם, מאמצים לקדם את עסקת פלקושצ'נקו, באתר וואלה, 6 באוגוסט 2020
↑  גיל לוין, ‏נועם כהן חתם בהפועל חיפה לעונה אחת, באתר ערוץ הספורט, 30 ביוני 2021
↑  יגאל גולדשטיין, ‏כפי שפורסם: נועם כהן סיכם ל-3 שנים בק"ש, באתר ערוץ הספורט, 29 במאי 2022
↑  דורון בן דור, ‏כהן: קיבלתי הצעה לשחק בנבחרת לוקסמבורג, באתר ONE‏, 31 באוקטובר 2021
ליגות הכדורסל הנמוכות בישראל

ליגות הכדורסל המקצועני בישראל מחולקות לרמות שונות. הליגה הבכירה ביותר היא ליגת העל. הליגה השנייה היא הליגה הלאומית והשלישית היא הליגה הארצית.
הליגות הרביעית והחמישית בהתאמה, הן ליגה א' וליגה ב', כמפורט להלן.
כל הליגות מנוהלות על ידי איגוד הכדורסל הישראלי, מלבד ליגת העל שמנוהלת על ידי מנהלת ליגת העל בכדורסל.
ליגה א'

ליגה א' בכדורסל היא ליגת הכדורסל הרביעית בחשיבותה בישראל הליגה משחקת באופן קבוע את משחקיה ביום שלישי והיא מחולקת לחמש ליגות: א' צפון, א' שרון, א' דן, א' מרכז וא' דרום. בסיום כל עונה, הקבוצה במקום הראשון עולה לליגה הארצית האזורית שלה אוטומטית (א' צפון וא' שרון עולות לליגה ארצית צפון; וא' מרכז וא' דרום עולות לליגה ארצית דרום וא' דן עולה לליגה לפי המיקום הגאוגרפי של הקבוצה).
בתום הליגה יורדות שלוש קבוצות מכל מחוז לליגה ב' כ-15 בסך הכל.
ליגה א' > קבוצות הליגה 2024/25

מעודכן ל-22 בדצמבר 2024
| צפון | שרון | דן | מרכז | דרום |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אס"א טכניון חיפה | אליצור עירוני נתניה מזרח | א.ס. רמת השרון כוכבים | אליצור רמלה מערב | אליצור יבנה 'יוחנן' |
| הפועל גליל תבור | בית"ר כפר יונה 'שלום' | בית"ר תל אביב/נווה אליעזר | אליצור רמת גן | בית"ר אשדוד |
| הפועל חיפה/קריית ים | הפועל כפר סבא/כוכב יאיר | בני יהודה תל אביב | הפועל באר יעקב | בית"ר ירושלים |
| הפועל יפיע | הפועל ל"ח/חוף השרון | הפועל הוד השרון | הפועל ברנר | הפועל אילת 'זהר' |
| הפועל מטה אשר | הפועל מנשה | הפועל יפו הצופים | הפועל ברנר גן נווה | הפועל אשדוד |
| הפועל מעלות תרשיחא | הפועל ע"ח אליכין | הפועל פתח תקווה | הפועל גזר/נען/נצר סירני | הפועל באר טוביה |
| הפועל נווה שאנן | הפועל קלנסווה | מכבי הוד השרון | הפועל גזר/נצר סירני | הפועל באר שבע אס"א |
| הפועל נשר | מכבי ג'ת/בקה | מכבי רעננה 'יאיר' | הפועל לוד | הפועל ירושלים/פסגת זאב |
| הפועל עפולה צעירים | מכבי זכרון יעקב | מכבי תל אביב גני תקווה | הפועל נס ציונה 'איתי' | הפועל מבועים/מרבחים |
| מכבי חיפה עתודה | מכבי קיסריה | מכבי תל אביב דרום | מכבי גדרה 'נחום' | מ.כ. קריית מלאכי |
| מכבי כרמיאל | מכבי מתן | סטלמך פתח תקווה | מכבי חולון | מכבי מודיעין/רעות |
| מכבי קריית ים | מכבי רעננה 'יובל' | ע.ל.ה אור יהודה | ע.ל.ה יהוד | עצמה מודיעין |