stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טריומף ליוברצי
סגל > שחקנים בולטים בעבר

אורוגוואי אסטבן באטיסטה
ארצות הברית אלן אנדרסון
ישראל יובל נעימי
סרביה ננאד קרסטיץ'
קנדה קייל לנדרי
רוסיה פאבל ספירידיונוב
רוסיה ניקיטה מורגונוב
רוסיה ארטיום קוזיאקין
רוסיה אנדריי דסיאטניקוב
רוסיה יבגני ואלייב
ראו גם: רשימת כדורסלני טריומף בעלי ערך
תארים

מקום שלישי: 2005
מקום רביעי: 2004
גמר: 2014
זכייה (2): 2004, 2005
הערות שוליים

↑  ההודעה הרשמית באתר קבוצת טריומף ליוברצי ברוסית
↑  «Триумф» будет выступать под названием «Зенит» в Санкт-Петербурге - דיווח רוסי; Championat.ru
↑  Capacity: 4 000.
סמל דינמו מחוז מוסקבה, 2003–2007.
טופקאפי (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט טופקאפי (1962)
 מבוסס על:  הרומן אור היום של אריק אמבלר (1962)
 בימוי:  ז'ול דאסן 
 הופק בידי:  ז'ול דאסן 
 תסריט:  מוניה דנישבסקי
 עריכה:  רוג'ר דוויר
 שחקנים ראשיים:  מלינה מרקורי מקסימיליאן של פיטר יוסטינוב רוברט מורלי
 מוזיקה:  מאנוס חג'ידאקיס 
 צילום:  הנרי אלקן 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Filmways 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בספטמבר 1964
 משך הקרנה:  119 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט פשע, סרט שוד, סרט קומדיה 
 הכנסות:  7,000,000 ‏$
 פרסים:  פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר (פיטר יוסטינוב)  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
טופקאפי (באנגלית: Topkapi) הוא סרט מסוגת קומדיית שוד משנת 1964 בבימוי של ז'ול דאסן עם מלינה מרקורי, מקסימיליאן של ופיטר יוסטינוב בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הרומן "אור היום" (The Light of Day) של אריק אמבלר מ-1962. חבורה קטנה של אנשים שאינם מוכרים למשטרה, מתכננת ומבצעת שוד מושלם של גנבת פגיון משובץ באיזמרגדים ממוזיאון טופקאפי באיסטנבול.
פיטר יוסטינוב זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הוא היה מועמד ביחד עם מלינה מרקורי לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.
דאסן בחר במלחין מאנוס חג'ידאקיס לאחר שיתוף הפעולה המוצלח שלהם בסרט "רק בימי חול" מ-1960.
צילומי החוץ נערכו באיסטנבול (טורקיה) ובקוואלה (יוון).
תקציר העלילה

אליזבת "ליז" ליפ מבקרת במוזיאון בארמון טופקאפי, מתלהבת מאבני האיזמרגד המשובצים בפגיון של פסל הסולטן ומחליטה לשדוד אותו. היא מגייסת את ולטר הרפר (מקסימיליאן של), עבריין צמרת שווייצרי כדי לתכנן ולבצע את הפעולה. הוא מגייס את סדריק פייג' (רוברט מורלי), גאון בבניית חפיצים, את האקרובט האילם, "האיש המעופף" ג'וליו (ז'יל סיגל) ואת איש השרירים הנס (ג'ס האן).
בתחילה הוא מתכנן שוד אלים. הוא שוכר מכונית לינקולן ובתא המטען הוא מחביא נשק, חומר נפץ ורימוני עשן.
הרפר וליז מגיעים לקוואלה הסמוכה לגבול הטורקי שם הם מוצאים בנמל את סימון סימפסון (פיטר יוסטינוב). הם מציעים לו סכום כסף גדול כדי שיעביר את המכונית לאיסטנבול.
בתחנת הגבול הטורקית מתברר שלדרכונו אין תוקף ולאחר חיפוש במכונית מתגלים אמצעי הלחימה שלא ידע על קיומם. הטורקים החושדים כי מדובר בטרוריסט, עוצרים אותו אבל כעבור זמן קצר הם משחררים אותו לאחר הסכמתו כי ידווח להם על כל המשתתפים. הם מזהירים אותו כי הם עוקבים כל הזמן אחריו ושאר החבורה. סימפסון נשאר באיסטנבול כנהג החבורה. הם משתכנים במלון קטן ובו טבח שיכור (אקים טמירוף) המשוכנע שהם מרגלים רוסים. באחד הקטטות שלו נפצע איש השרירים הנס בידיו וסימפסון נבחר כמחליפו. סימפסון מוכנס לסוד הפעולה בהבטחה שיקבל 10,000 דולר. הוא מסכים אך מגלה שכולם נמצאים תחת המעקב של הטורקים וכן שהוא סובל מפחד גבהים.
ולטר מחליט בכל זאת להמשיך בתוכנית. הם נוסעים לבאזאר הגדול ולתחרות היאבקות באצטדיון. הטורקים עוקבים אחריהם אך הם מצליחים להתחמק ולהגיע למוזיאון טופקאקפי שם מחכה להם ג'וזף (ג'ו דאסן).
בפעולה מתוחכמת הם מצליחים לגנוב את הפגיון על ידי השתלשלות של "האיש המעופף" מהגג ולשים במקומו פגיון דומה בלי להפעיל את החיישנים ברצפת המוזיאון. בעת הפעולה נכנסות כמה ציפורים דרך החלון הפתוח. הם מוסרים את הפגיון לג'וסף בתקווה שיבריח אותו מטורקיה.
לאחר השוד הם מחליטים ללכת לבולשת הטורקית ולומר להם ש"גילו" אמצעי לחימה במכוניתם. הקצין הטורקי מראה להם שהדבר ידוע לו אך עדיין לא יודע מה הם עשו. רק לאחר שהציפורים מפעילות את מנגנון האזעקה במוזיאון הוא מבין ואומר להם ש"ציפור קטנה לחשה לי..."
בסיום הסרט נראים כל אנשי החבורה בבגדי אסירים בבית הסוהר כשהם פוסעים במעגל לקול הקצב של הסוהרים. כשהם נחים, מתקרבת ליז לוולטר ואומרת לו שהיא מתכננת לאחר השחרור, לגנוב את תכשיטי בית רומנוב מהקרמלין במוסקבה.
חמזה רפיעה

חמזה רפיעה (בערבית: حمزة رفيعة; נולד ב-22 באפריל 1999 בקלעת א-סנאן שבתוניסיה) הוא כדורגלן תוניסאי, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת תוניסיה.
קריירת מועדונים

רפיעה גדל במחלקת הנוער של אולימפיק ליון מליגת העל הצרפתית, ושיחק בקבוצת המילואים שלה. בשנת 2019 עבר ליובנטוס מהסרייה א' והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה. ב-13 בינואר 2021 ערך רפיעה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כשנכנס כמחליף והבקיע את שער הניצחון בניצחון 3-2 על גנואה במסגרת שלב שמינית הגמר של הקופה איטליה. באוגוסט אותה שנה הושאל לקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית.
קריירה בינלאומית

ב-6 בספטמבר 2019 ערך רפיעה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, כשנכנס כמחליף בניצחון 1-0 על נבחרת מאוריטניה במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.
הערות שוליים

↑  La liste des joueurs convoqués pour participer à la CAN 2023+1 בחשבון הפייסבוק הרשמי של פדרציית הכדורגל התוניסאית, 28 בדצמבר 2023 (בצרפתית)
| נבחרת תוניסיה – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 בן מוסטפא •  2 אל-עיפה •  3 א-טאלבי •  4 רקיק •  5 אל-חדאדי •  6 ברון •  7 אל-מסאכני •  8 ח'אוי •  9 טוזגאר •  10 חז'רי •   11 אל-ג'זירי •  12 מעלול • 13 עבדי •  14 אל-מג'ברי • 15 בן רמדאן • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 א-שעלאלי • 19 רפיעה • 20 דראגר • 21 אל-מת'לות'י • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 בן חמידה • 25 בן סלימאן • 26 ג'מאל • 27 ג'באלי • 28 אל-עידוני • מאמן: אל-כביר |  1 בן מוסטפא •  2 אל-עיפה •  3 א-טאלבי •  4 רקיק •  5 אל-חדאדי •  6 ברון •  7 אל-מסאכני •  8 ח'אוי •  9 טוזגאר •  10 חז'רי •   11 אל-ג'זירי •  12 מעלול • 13 עבדי •  14 אל-מג'ברי • 15 בן רמדאן • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 א-שעלאלי • 19 רפיעה • 20 דראגר • 21 אל-מת'לות'י • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 בן חמידה • 25 בן סלימאן • 26 ג'מאל • 27 ג'באלי • 28 אל-עידוני • מאמן: אל-כביר | תוניסיה |
| נבחרת תוניסיה – גביע אפריקה לאומות 2023 |
| --- | --- | --- |
|  1 חסן •  2 אל-עבדי •  3 א-טאלבי •  4 מריאח •  5 בן רמדאן •  6 תקא •  7 אל-מסאכני •  8 רפיעה •  9 ג'ויני •  10 בן סלימאן •   11 אל-ח'ניסי •  12 מעלול • 13 ג'לאסי •  14 אל-עידוני • 15 אל-חדאדי • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 לטייף • 19 א-סרארפי • 20 ואלרי • 21 כשרידה • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 אל-ג'זירי • 25 מחמוד • 26 גראם • 27 אשורי • מאמן: אל-קאדרי |  1 חסן •  2 אל-עבדי •  3 א-טאלבי •  4 מריאח •  5 בן רמדאן •  6 תקא •  7 אל-מסאכני •  8 רפיעה •  9 ג'ויני •  10 בן סלימאן •   11 אל-ח'ניסי •  12 מעלול • 13 ג'לאסי •  14 אל-עידוני • 15 אל-חדאדי • 16 דחמאן • 17 צח'ירי • 18 לטייף • 19 א-סרארפי • 20 ואלרי • 21 כשרידה • 22 בן סעיד • 23 סליתי • 24 אל-ג'זירי • 25 מחמוד • 26 גראם • 27 אשורי • מאמן: אל-קאדרי | תוניסיה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טופקוליים

| טופקוליים |
| --- | --- |
 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: ציפורי שיר
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: טופקוליים
שם מדעי
 Rhinocryptidae ‏וטמור, 1930
תחום תפוצה


טופקוליים (שם מדעי: Rhinocryptidae) היא משפחת ציפורים קטנות מסדרת ציפורי שיר החיות ביערות אמריקה הדרומית ומספר מינים גם באמריקה המרכזית. הן קרובות משפחה של ציפורי הנמלים ושל המשפחה פיטות נמלים.
אלו ציפורי שיר בינוניות בגודלן המזכירות מעט קיכליים. אורכן 10–24 סנטימטרים והן בעלות צבעים כהים או אפורים ברובן. הן חיות הרבה על הקרקע ובעלות רגליים חזקות, זנב ארוך ומקור בינוני ומחודד. המינים הגדולים צבעוניים יותר מהקטנים, אך גם אלה נחבאים רוב זמנם בין הסבכים ביער וקשה לראותם. הם נפוצים בעיקר בכרי דשא וסוואנות או ביערות פתוחים מעט.
הן מלקטות חרקים וזרעים המצויים על הקרקע בדומה לתרנגולים.
מיון

משפחה טופקוליים (Rhinocryptidae)
סוג Pteroptochos
סוג סקיטלופוס (Scytalopus) - בו המין סקיטלופוס אלוורזלופזי
סוג Scelorchilus
סוג ומין יחיד Rhinocrypta lanceolata
סוג ומין יחיד Liosceles thoracicus
סוג ומין יחיד Psilorhamphus guttatus
סוג Merulaxis
סוג Eleoscytalopus
סוג ומין יחיד Eugralla paradoxa
סוג ומין יחיד Myornis senilis
סוג ומין יחיד Acropternis orthonyx
טופר צהוב

| --- | --- |

טופר צהוב, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Yellow Claw #1 מאוקטובר 1956, אמנות מאת ג'ו מנילי.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Yellow Claw #1 (אוקטובר 1956)
 הופעה אחרונה:  Agents of Atlas #6 (מרץ 2007)
 יוצרים:  אל פלדשטיין ג'ו מנילי
 מידע
 שם אמיתי:  פלאן צ'ו
 כינויים:  טופר צהור, טופר זהוב (הוא מחשיב את "טופר צהוב" ככינוי גנאי גזעני), פאנג צ'ו, הטופר
 סטטוס:  לא פעיל
 מקצוע:  נבל-על
 כוחות:  טלפתיה, אינטליגנציה גבוהה, אריכות ימים
 חבר לשעבר בקבוצה:  הספט (מנהיג) קרן אטלס (מנהיג)
 דמויות קשורות
 משפחה:  ג'ינגיס חאן (אב קדמון, מת) סוּוַאן (אחיינית-רבא) ג'ימי וו, טמוג'ין, מנדרין (חולקים באותה שושלת)
 אויבים:  Agents of Atlas, Jimmy Woo 
 
טופר צהוב (באנגלית: Yellow Claw) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Yellow Claw #1 מאוקטובר 1956 תחת פרסומה של חברת אטלס קומיקס, קודמתה מתור הזהב של מארוול קומיקס, ונוצרה בידי הכותב אל פלדשטיין והמאייר ג'ו מנילי.
טופר צהוב הוא מדען מבריק ואיש אשכולות בעל ידע נרחב בביוכימיה, מיסטיקה, אלכימיה ואמנויות לחימה שנולד לפני 150 שנה ביבשת סין. דרך מניפולציה של כוחות קסם, הוא רקח שיקויי חיים אשר האריכו את חייו ואפשרו לו לשמור על חיוניות פיזית. בעקבות הופעותיו בחוברות של ניק פיורי, מנהל S.H.I.E.L.D, אמני הדמות שרטטו אותה בגוון עור צהוב ובלתי שגרתי, כנראה תוצר לוואי של כימיקל הארכת החיים שלו.
הטופר הצהוב הקדיש את חייו להשגת שליטה עולמית ולחתור נגד תרבות המערב. הוא שולט בארגון קרימינלי, יחד עם צוות מדענים ומהנדסים. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוא כרת ברית עם מנהיגים קומוניסטים סיניים מתוך כוונה לכבוש את המערב עבור סין. לעשה, הייתה זו תחבולה, והוא התכוון לכבוש את המערב עבורו. הטופר הצהוב נעזר בשירותיו של פושע מלחמה נאצי בשם קארל פון הורסטבאדן, אך מאמציהם סוכלו ללא הרף בידי סוכן ה-FBI ג'ימי וו ובידי קרובתו משפחתו היחידה סוּוַאן, שאותה לא רצה להרוג. הטופר הצהוב שלח את כוחותיו כדי לפלוש לליברטי איילנד ולהפעיל את משתק הזהות שלו, אך תוכניותיו סוכלו בידי ניק פיורי וקפטן אמריקה.
בסיפורי הטופר הצהוב שבחוברות Strange Tales, מרגל-העל ניק פיורי לחם בדמות שאותה חשב לטופר הצהוב. אולם, למעשה היה זה אנדרואיד שאותו יצר דוקטור דום כחלק ממשחק הרסני והורס עולמות כביכול.
בשנות ה-2000, דמותו של טופר צהוב הופיעה בסדרת מארוול בשם "סוכני אטלס". בסדרה זו התגלה שמו האמיתי, פלאן צ'ו, ושהוא היה חאן של שושלת מונגולית סודית שבחר בג'ימי וו להיות היורש שלו.
הערות שוליים

↑  Yellow Claw #1-4, October 1956-April 1957
טרופית

שלט פרסומת לטרופית, 1980
"טְרוֹפִּית" הוא שמו המסחרי של משקה בטעם פירות שיוצר על ידי חברת יפאורה-תבורי בין השנים 1977 עד 2002.
המיץ, שיוצר בטעמי ענבים (הנפוץ ביותר), תפוז, אשכוליות ותפוח, נמכר בשקית אלומיניום דמוית משולש שווה-שוקיים. לשקית צורפה קשית פלסטיק המחודדת בצדה האחד לצורך ניקובה של השקית. בשוק הישראלי מדובר היה בחידוש, אך משקאות במארזים דומים מאוד נמכרו בעולם משנת 1969 תחת המותג הבינלאומי Capri Sun.
הטרופית, שנמכרה תחת הסלוגן "טרופית משקה שובב – כל שקית שווה זהב", הייתה משקה פופולרי בשנות ה-80. עם תחילת ייצורם של משקאות דומים, וחדירתם לשוק של מוצרים חדשים שנתפסו איכותיים יותר, ירדה קרנה, ובשנת 2002 הופסק ייצורה לחלוטין. עד היום מיוצרים משקאות דומים על ידי חברות אחרות, אשר מכונים גם הם טרופית. חלק מהטרופיות מיוצרות ללא צורך בקשית אלא עם פקק בראש הטרופית המאפשר פתיחה וצריכה מיידית.
הטרופית הפכה בארץ לשם גנרי למשקה ענבים באריזת האלומיניום בצורת המנסרה המשולשת.
בנוסף לשקית טרופית נמכרה גם בבקבוקי משקה בשנים 1992–1993 וגם באותן השנים היו עליהם הדמויות של הסדרה "עלילות טייני טון" ואף יצאה גם טרופית בטעם מסטיק, וכמו כן למותג יצא בשנת 1993 משקה קולה שנקרא "טרופית קולה קיד" ונמכר בפחית ובבקבוק. למשקה התלוותה פרסומת בכיכובו של עוזי חיטמן.
הערות שוליים

↑  נורית קדוש, כל היודע דבר על מקום הימצאם, באתר nrg‏, 11 במאי 2005.
חמזה בן חוסיין

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1980 (בן 44) עמאן, ירדן 
 מדינה:  ירדן ירדן
 השכלה:  אוניברסיטת הרווארד  בית הספר הארו  האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט 
 בן זוג:  הנסיכה בסמה בני אחמד
 
הנסיך חמזה בן חוסיין (בערבית: حمزة بن الحسين; נולד ב-29 במרץ 1980) הוא בנם הבכור של חוסיין מלך ירדן ואשתו הרביעית, המלכה נור. הוא נבחר ליורש העצר של ירדן בשנת 1999, תפקיד אותו מילא עד לשנת 2004, אז שלל אותו ממנו אחיו למחצה, המלך עבדאללה השני. המלכה נור הצהירה באוטוביוגרפיה שלה שהיא והמלך חוסיין קראו לחמזה על שם חמזה אבן עבד אלמטלב.
ביוגרפיה

חמזה נולד ב-29 במרץ 1980, למשפחה ההאשמית הטוענת כי שורשיה בנביא מוחמד. ב-7 בפברואר 1999 מינה אותו המלך עבדאללה השני באופן רשמי כיורש העצר של הממלכה הירדנית ההאשמית, תפקיד אותו מילא עד 28 בנובמבר 2004.
הנסיך חמזה השלים את השכלתו היסודית בעמאן, ולאחר מכן למד בבית הספר הארו באנגליה. עם סיום לימודיו הצטרף לאקדמיה הצבאית המלכותית סנדהרסט, ועם סיום הכשרתו מונה לקצין בלגיון הערבי בירדן, בדצמבר 1999. בעת הכשרתו כקצין הוענקו לו מספר פרסים, כולל חרב סנדהרסט מעבר לים, שהוענקו לצוער הטוב ביותר ממדינות זרות ופרס הוד מלכותו הנסיך סעוד עבדאללה, שהוענק לצוער עם ממוצע הציונים הטוב ביותר במקצועות אקדמיים.
בעת שירותו בצבא ירדן שימש קצין בחטיבת השריון ה-40 של הצבא הירדני, השלים מספר קורסים צבאיים ותפקידים בירדן, בריטניה, פולין, גרמניה וארצות הברית. הוא הגיע לדרגת בריגדיר בצבא הירדני, ושירת עם כוח משותף לירדן ואיחוד האמירויות הערביות שפעל ביוגוסלביה לשעבר תחת הכוחות הבינלאומיים לשמירת השלום. בשנת 2006 סיים את לימודיו באוניברסיטת הרווארד.
הנסיך חמזה הושבע לתפקיד יורש העצר הירדני במספר הזדמנויות ושימש ממלא מקום עבור המלך עבדאללה השני במספר משימות בממלכה ומחוצה לה. הוא עומד בראש הוועדה המייעצת המלכותית בתחום האנרגיה. הוא גם נשיא הכבוד של התאחדות הכדורסל הירדנית, יו"ר ועד הנאמנים של מוזיאון הרכב המלכותי, נשיא מועדון התעופה הספורטיבית של ירדן ונשיא החברה לשימור אל-שג'ארה (עמותה לשימור היערות).
באפריל 2021 נשלח למעצר בית בחשד שתכנן הפיכה נגד אחיו למחצה, המלך. ירדן הכחישה את הדיווח, אך הנסיך פרסם סרטון בו הוא מודיע שהוא נמצא במעצר בית.
שנה לאחר מכן, בתחילת אפריל 2022 הודיע הנסיך כי הוא מוותר על תוארו המלכותי.
הנסיך חמזה הוא טייס מסוקים מוסמך וחובב ענפי ספורט אחרים דוגמת ג'ו ג'וטסו, צניחה חופשית וירי למטרות.
נישואיו ומשפחה

הנסיך חמזה התחתן עם בת דודתו מדרגה שנייה, הנסיכה נור בנת אסם בן נאיף, בארמון אל ברקה בעמאן. ב־29 באוגוסט 2003. החתונה הרשמית נערכה ב־27 במאי 2004. הנסיך חמזה והנסיכה נור התגרשו ב־9 בספטמבר 2009. לבני הזוג נולדה ב-18 באפריל 2007 בתם היחידה: הנסיכה חיה בנת חמזה.
ב-12 בינואר 2012 התחתן הנסיך חמזה בשנית עם בסמה בני אחמד. לבני הזוג 4 בנות ובן: הנסיכה זאין (נולדה ב-3 בנובמבר 2012), הנסיכה נור (נולדה ב-5 ביולי 2014), הנסיכה באידה (נולדה ב-8 באפריל 2016), הנסיכה נפיסה (נולדה ב-7 בפברואר 2018) והנסיך חוסיין (נולד ב-8 בנובמבר 2019).
מעצרו

ב-3 באפריל 2021 הושם הנסיך חמזה במעצר בית על ידי שלטונות ירדן. למחרת פרסם ה-BBC סרטון בו מופיע הנסיך, על רקע תמונת אביו המלך חוסיין, ומסביר את נסיבות מעצרו ומעצר משפחתו. לדבריו, רמטכ"ל צבא ירדן ביקר בביתו והודיעו כי אסור לו לצאת מפתח ביתו ולקיים קשר כלשהו עם אנשים מחוץ לבית, זולת משפחתו. במקביל, נותקו קווי הטלפון והאינטרנט בבית ושומרי הראש של הנסיך סולקו מן המקום. הנימוק שנמסר לו למעצר היה שהוא נכח בכנסים בהם הושמעה ביקורת על הממלכה. הנסיך מספר כי בגל המעצרים נעצרו חבריו ומקורביו. בסרטון הנסיך מכחיש כל קשר לניסיון הפיכה בממלכה, אולם מותח ביקורת חריפה על הממשל בירדן: מצב מתדרדר והולך של שחיתות שלטונית וחוסר משילות לאורך 15–20 השנים האחרונות. הוא מספר כי את הודעתו הוא מעביר בטלפון לווייני, אולם אף אמצעי תקשורת זה עומד להיות מנותק.
הערות שוליים

↑  "HRH Crown Prince Hamzah bin Al Hussein". נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "HRH Prince Hamzah bin Al Hussein". נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Al Shajarah NGO". נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  דניאל סלאמה, חשד לתכנון הפיכה בירדן: "20 נעצרו, אחיו של המלך נחקר", באתר ynet, 3 באפריל 2021
↑  ירון שניידר, ‏דרמה בירדן: הנסיך חמזה מוותר על התואר המלכותי שלו, באתר ‏מאקו‏, 3 באפריל 2022
↑  "Jordan's Crown Prince Hamzah Weds". Hello Magazine. 2 בספטמבר 2003. נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Embassy of The Hashemite Kingdom of Jordan". Jordan Embassy. 13 בינואר 2012. נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "صور عقد قران الامير حم& صورة وخبر | وكالة عمون الاخبارية". Ammon news. נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Prince Hamzah, Princess Basma blessed with a daughter". Jordan News Agency (Petra). אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2014. נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Third Daughter for Prince Hamzah and Princess Basma Hamzah of Jordan". 10 באפריל 2016. נבדק ב-3 באפריל 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Prince Hamzah and Princess Basma Welcome Fourth Daughter Together". 7 בפברואר 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Jordan News Agency (Petra)". www.petra.gov.jo.
↑  גיא אלסטר, ברק רביד‏, ירדן עצרה את יורש העצר לשעבר ובכירים אחרים בחשד לתכנון הפיכה, באתר וואלה, 3 באפריל 2021
↑  Prince Hamzah bin Hussein of Jordan's 'house arrest' message in full. BBC, April 4, 2021
יהושע קניאל

ערך זה עוסק בהיסטוריון ישראלי. אם התכוונתם לרבה של חיפה, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1939 לובלין, רפובליקת פולין 
 פטירה:  יוני 1998 (בגיל 58) 
 מוסדות:  אוניברסיטת בר-אילן 
 
יהושע קָניאל (20 באוגוסט 1939 – כ"ח בסיוון תשנ"ח, 1998) היה פרופסור להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן.
חייו ופועלו האקדמי

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
קניאל נולד בלובלין שבפולין ערב הפלישה לפולין בתחילת מלחמת העולם השנייה. מזמן גירוש יהודי פולין בשנת 1942 הוסתר במשך שלוש שנים על ידי פולני בעיירה פופוב (לובלין) (אנ') ושם שהה עד לשחרור פולין. עלה לישראל בשנת 1949, וגדל בבני ברק. למד בישיבת היישוב החדש ואחר כך בישיבת פוניבז' בבני ברק. שירת בחיל המודיעין והשתחרר בדרגת רב-סרן.
בשנות השישים החל ללמוד תולדות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן. הגיש את עבודת המאסטר בשנת 1970 בנושא: "היחסים בין הספרדים והאשכנזים ביישוב הישן בירושלים: מהתיישבות תלמידי הגר"א עד שנות ה-80 של המאה ה-19". מדריכו היה פרופ' נתנאל קצבורג. שימש בין השנים 1970 עד 1977 כאסיסטנט במחלקה. ב-1978 הגיש את עבודת הדוקטורט שלו; נושא הדיסרטציה היה "היחסים בין היישוב הישן ליישוב החדש בארץ ישראל בתקופת העלייה הראשונה והשנייה". העבודה יצאה לאור בספר בהוצאת יד בן צבי ואף זיכתה אותו בפרס.
בין השנים תשמ"ט עד תשנ"א כיהן כראש המחלקה לתולדות עם ישראל באוניברסיטת בר-אילן. מחקרו התמקד ביחסים בין העדות היהודיות ביישוב הישן בארץ ישראל בכל המאה ה-19, באופן שילובה של ההגירה הציונית בראשיתה ובאינטראקציה בין היישוב הישן ליישוב החדש. שימש כמנהל המכון לחקר הציונות הדתית בשנים תשנ"ד עד תשנ"ה.
ספרים שכתב

במעבר: היהודים בארץ-ישראל במאה הי"ט בין ישן לחדש ובין יישוב ארץ הקודש לבין ציונות: מבחר מאמרים / יהושע קניאל. ירושלים: יד בן-צבי, תש"ס-2000.
המשך ותמורה: היישוב הישן והיישוב החדש בתקופת העלייה הראשונה והשנייה / יהושע קניאל. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ב
ספרים שערך

ישראל עם ארץ ומדינה/ עורך ראשי: אביגדור שנאן, עורכים: אהרן אופנהיימר, אברהם גרוסמן, יהושע קניאל. ירושלים: יד יצחק בן-צבי תשנ"ח-1998
העלייה השנייה/ העורכים: ישראל ברטל, זאב צחור, יהושע קניאל. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח-1997.
אליעזר בן-יהודה בבית האסורים: חנוכה תרנ"ד/1893: איגרות/ ערך, הוסיף מבוא והערות: יהושע קניאל. ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשמ"ד-1983.
משפט היישוב החדש בארץ ישראל/ אברהם שמואל הירשברג; פתח דבר: יהושע קניאל, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשל"ט-1979.
ותיקין: מחקרים בתולדות היישוב: לזכרו של ר' יוסף יצחק ריבלין – עשור לפטירתו: תשכ"ג–תשל"ג/ ערוך בידי ח"ז הירשברג; בהשתתפות יהושע קניאל. רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשל"ה-1975.
רשימת היישובים היהודיים במזרח ובמגרב: בימי פריחתה של האימפריה העות'מאנית/ ערוכה בידי י' קניאל, בסיוע י' איילון, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן – המכון לחקר היהדות במזרח, תשל"ג-1974.
לקריאה נוספת

ישראל ברטל, "דרכו של יהושע קניאל בחקר הלאומיות היהודית", במעבר, ירושלים: תש"ס - 2000, עמ' 1–9.
יוסף פרידלנדר, (על) יהושע קניאל, "המשך ותמורה : היישוב הישן והיישוב החדש בתקופת העלייה הראשונה והשנייה" (תשמב), האומה 66/67 (תשמ"ב-1982), עמ' 146–143.
יצחק קונפורטי, "יהושע קניאל: המשך ותמורה בהיסטוריוגרפיה", אוניברסיטת בר-אילן – מרעיון למעש ב (תשס"ו-2006), עמ' 81–92.
הערות שוליים

↑  מוסמך במדעי הרוח, דבר, 24 ביוני 1971
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263392505171  BnF: cb137537741 (data)  ISNI: 0000 0000 6655 3741  LCCN: n82156709  NTA: 317813471  SUDOC: 234190698  VIAF: 77671871   WorldCat (עם VIAF): 77671871
טירת אגסקוב

| --- | --- |

טירת אגסקוב
 מידע כללי
 סוג:  טירה, מוזיאון 
 כתובת:  Egeskov Gade 26, 5772 Kværndrup 
 מיקום:  Faaborg-Midtfyn Municipality 
 מדינה:  דנמרק
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1554
 תאריך פתיחה רשמי:  1554 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הרנסאנס 
 קואורדינטות:  55°10′35″N 10°29′22″E﻿ / ﻿55.17639°N 10.48944°E﻿ / 55.17639; 10.48944
 http://www.egeskov.dk/
  (למפת דנמרק מוגדלת) קופנהגן אודנסה אולבורג אורהוס אסביירג שוודיה גרמניהאגסקוב(למפת דנמרק רגילה) קופנהגן אודנסה אולבורג אורהוס אסביירג שוודיה גרמניהאגסקוב
 
טירת אגסקוב (בדנית: Egeskov Slot, נהגה:אייסקואו) היא טירה הנמצאת בדרום האי פין, דנמרק. זוהי טירת המים שנשתמרה בצורה הטובה ביותר באירופה מתקופת הרנסאנס.
היסטוריה

טירת אגסקוב נבנתה על ידי פרנדס ברוקנהוס (Frands Brockenhuus) בשנת 1554, קודם לכן הייתה במקום חוה חקלאית המתוארכת למאה ה-15.
בעקבות תקופת אי השקט של "מאבק הרוזנים" (בדנית Grevens fejde) ומלחמת האזרחים של המעבר לרפורמציה הפרוטסטנטית, מרבית אנשי האצולה הדנית בנו את בתיהם כמבצרים. הטירה ממוקמת בתוך אגם קטן שעומקו המרבי מגיע ל-5 מטרים. במקור, הכניסה היחידה אליו הייתה בעזרת גשר מתרומם.
לפי האגדה, נדרש יער שלם של אלונים כדי לבנות את היסודות, ומכאן שמה של הטירה, אגסקוב, שפירושה "יער אלונים".
אדריכלות ועיצוב

הטירה בנויה משני בניינים המחוברים בעזרת חומה כפולה ועבה, המאפשרת למגנים עליה לנטוש בית אחד ולהמשיך להילחם מהבית השני. החומה הכפולה בעובי מטר ומכילה באר וגרמי מדרגות נסתרים. המגנים יכלו להתקיף את שורות האויב משני מגדלים פינתיים עגולים. הגנות אחרות מימי הביניים כוללים חרכי ירי, משיקולי ותחנות עגינה לארטילריה. הטירה בנויה על גזעי אלון התקועים בקרקע ומשמשים יסודות. הלבנים מהם בנויה הטירה הם לבנים גדולות מהרגיל שנקראו לעיתים "לבני נזירים". המגדלים החרוטיים בנויים מסדרת פנלים נפרדים.
המבנה מכיל דגם של מערכת ביוב ראשונית, מהראשונות שנעשה בהם שימוש באירופה, בעלת פירים אנכיים לפסולת. החומה העבה כוללת בתוכה באר, שניתן להגיע אליו ממטבח המשרתים בחלק המזרחי של הבניין.
הטירה מכילה תיבת ברזל מסיבית מתחילת המאה ה-16, שהגיעה מטירת הבדהולם, שהייתה שייכת בעבר לאחוזת אגסקוב, שנמצאת כ-10 ק"מ מערבית לטירה.
בתוך הטירה נמצאים ציורי שמן רבים כולל ציור גדול באולם הראשי שבקומה הראשונה של האדמירל הדני נילס ג'ואל, שהביס את הכוחות השוודים בקרב על מפרץ קוגה בשנת 1677.
גלריה

מבט חיצוני על הטירה
מבט צידי על הטירה
מבט חיצוני על הטירה
מבט חיצוני על הטירה
טאמטה

| --- | --- |

טאמטה מופיעה באירוויזיון 2019
 לידה:  10 בינואר 1981 (בת 43) טביליסי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה, ברית המועצות ברית המועצות
 שם לידה:  טאמטה גודואדזה
 מוקד פעילות:  גאורגיה, יוון 
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 מקום לימודים:  האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי 
 עיסוק:  זמרת
 סוגה:  פופ, דאנס
 שפה מועדפת:  יוונית מודרנית, אנגלית, גאורגית, רוסית 
 כלי נגינה:  זמרה
 חברת תקליטים:  MINOS EMI
 שיתופי פעולה בולטים:  סאקיס רובאס
 בן או בת זוג:  Paris Kassidokostas-Latsis (2015–?) 
 www.tamta.gr
 פרופיל ב-IMDb
 
טאמטה גודואדזה (בגאורגית: თამთა გოდუაძე, תַאמתָה גוֹדוּאדזֶה; ביוונית: Τάμτα Γκοντουάτζε, נולדה ב-10 בינואר 1981) ידועה בשמה הפרטי בלבד - טאמטה, היא זמרת גאורגית-יווניה, היא נעשתה פופולרית ביוון ובקפריסין כאשר הופיעה בשנת 2004 בתוכנית "סופר איידול יוון", בה זכתה להצלחה והגיעה למקום השני. היא הוציאה לאור מספר אלבומים וסינגלים ביוון ובקפריסין. גודואדזה הפכה למנטורית בשנת 2014 בתוכנית X Factor גאורגיה, וב-2016 ב-X Factor יוון.
גודואדזה ייצגה את קפריסין באירוויזיון בשנת 2019 עם השיר "Replay", והגיעה למקום ה-13 בגמר עם 109 נקודות.
ביוגרפיה > ראשית חייה

טאמטה גודואדזה נולדה וגדלה בטביליסי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה ב-10 בינואר 1981. היא התחילה לשיר בגיל חמש. כאשר הייתה גודואדזה בת ארבע עשרה בלבד היא נישאה לחברה בן השש עשרה ומיד לאחר מכן נולדה בתם, אנני. כאשר היא מגדלת את ילדתה, סיימה גודואדזה את בית הספר התיכון והלכה ללמוד באוניברסיטה הלאומית בטביליסי. גודואדזה התגרשה מבעלה לאחר שש שנים של נישואין, היא וילדתה הקטנה עזבו את גאורגיה והיגרו ליוון. אימה של גודוואדזה ואחיה הקטן היגרו ליוון לפני שהיא עצמה עשתה זאת. היא התיישבה באתונה יחד עם אחיה ואימה והשתכרה מעזרה לאימה בעבודתה בלבד.
ביוגרפיה > קריירה

טאמטה החלה את קריירתה בשנת 2004 כאשר היא התחרתה בתוכנית Super Idol יוון. לאחר התוכנית היא הצליחה להשיג מגורים עצמאיים. היא הוציאה שירים ואלבומים רבים, בהם הבולט ביותר הוא "With Love" שכבש את המצעד היווני והגיע למקום השני והפכה לזמרת מוערכת ביוון ובקפריסין. ב-21 בדצמבר 2018 הודיעה רשות השידור הקפריסאית כי טאמטה תייצג את קפריסין באירוויזיון 2019 עם השיר Replay שנכתב על ידי אלכס פי, שכתב גם את Fuego שבוצע באירוויזיון 2018.
דיסקוגרפיה > אלבומים

2006 - Tamta
2007 - Agapise Me
2010 - Tharros I Alithesia
דיסקוגרפיה > אלבומי לקט

2017 - Best Of Tamta