stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לין ג'ונסון
ביוגרפיה

נולדה בשם לין ריג'ווי בקולינגווד, אונטריו, וגדלה בצפון ונקובר שבקולומביה הבריטית בקנדה. למדה בבית הספר ונקובר לאמנות. עבדה תקופה קצרה באנימציה. ב-1969 נישאה וחזרה לאונטריו, שם עבדה כחמש שנים כאמנית רפואית באוניברסיטת מק'מאסטר. עבודותיה מתקופה זו שמורות בארכיון הרפואי של האוניברסיטה, והן כוללות איורים המתארים אירועים מתוך שגרת בית חולים (למשל אב מעשן בחדר המתנה).
במהלך הריונה הראשון, איירה קריקטורות על תקרת משרדו של הרופא המיילד שלה. איורים אלו פורסמו בספרה הראשון, "דייוויד אנחנו בהריון" (David We're Pregnant), ב-1973, תחת השם לין פרנקס (בהמשך פורסם הספר מחדש תחת השם לין ג'ונסון). הספר הפך לרב-מכר. לאחר גירושיה עבדה כפרילנסרית באמנות רפואית ומסחרית. ב-1975 פורסם ספר ההמשך לספרה הראשון, "היי אמא! היי אבא!" (Hi Mom! Hi Dad!). זמן קצר לאחר מכן היא נישאה לרוד ג'ונסון.
ב-1978 עברו בני הזוג ושני ילדיהם להתגורר באגם לין שבמניטובה. היא קיבלה הצעה מ-"Universal Press Syndicate" ליצור רצועת קומיקס, ובעקבותיה יצרה את הקומיקס "הג'ונסונים", המבוסס על משפחתה. האגודה אישרה את הקומיקס ואף הציעה לה חוזה ל-20 שנה. לאחר חצי שנה של עבודת הכנה, הופיעה רצועת הקומיקס הראשונה שלה בעיתונים בכל רחבי קנדה, תחת השם "לטוב או לרע" (For Better or For Worse). כיום מופיע הקומיקס בכ-2000 עיתונים ברחבי קנדה, ארצות הברית, ו-20 מדינות נוספות.
הקומיקס מבוסס לעיתים קרובות על אירועים אמיתיים במשפחתה של ג'ונסון. הדמויות המרכזיות קרויות על שם השמות האמצעיים של בעלה וילדיה, והאם אלי קרויה על שם חברה שמתה בצעירותה של ג'ונסון. הדמויות גדלו והזדקנו "בזמן אמת" לאורך שנות פרסום הקומיקס. ב-2008 הופיעה ג'ונסון עצמה ברצועת הקומיקס, והודיעה על סיומו במתכונת זו לאחר כ-30 שנה של פרסום, ומעבר למתכונת בה מחצית מהרצועות הן מהעבר ומחצית חומר חדש; המתכונת נזנחה ב-2010, ג'ונסון הודיעה על פרישה, ומאז ממשיכה אגודת העיתונות לפרסם מחדש את הקומיקסים הקודמים של ג'ונסון, החל משנות השמונים.
ג'ונסון מתגוררת בקורבייל, אונטריו. בתה קטי עובדת עימה ב"For Better or For Worse studio" בקורבייל, ובנה ארון עובד בתעשיית הטלוויזיה בוונקובר. ב-2007 הודיעה על פרידה מבעלה מזה 30 שנה; בעקבות זאת שקלה להפסיק את הקומיקס, אך שינתה את דעתה.
ג'ונסון זכתה במגוון הוקרות ופרסים, בהם פרס רובן (1985), מסדר קנדה (1992), מועמדות לפרס פוליצר (1993), כוכב ב"שדרת הכוכבים של קנדה" בטורונטו (2003), היכל התהילה הקנדי של הקריקטוריסטים (2007), ומספר תוארי דוקטור לשם כבוד באוניברסיטאות שונות בקנדה.
קוטאב (קינוח)

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מגדנאות, מזון 
 מוצא:  איראן 
 מרכיבים עיקריים:  קמח, הל, שקד 
 
קוטאב (בפרסית: قطاب; באנגלית: Qottab) הוא מאפה או עוגה מהמטבח הפרסי במילוי שקדים מטוגן בשמן עמוק,
מאפיינים

את הקוטאב המקורי מכינים מקמח, שקדים, אבקת סוכר, שמן צמחי והל. העיר יזד ידועה בזכות הקוטאב שלה.
קוטאב התפתח ממאפה מלוח מוקדם יותר, הידוע בשם סנבוסאג, האב הקדמון של הסמוסה האתיופית והסמוסה הדרום אסיתית. מאז המאה ה-16, הצורה המלוחה המקורית של סנבוסאג הפכה לנדירה מחוץ לאזור לאריסטאן ולחוף המפרץ הפרסי.
הכנה

את הקינוח מכינים בשני סוגי מילויים: מאגוזי מלך ופיסטוק. בשכבה החיצונית, העשויה מבצק ומעוטרת באבקת סוכר, משתמשים לתכולתה בגרעיני פיסטוק וסוכר טחון או באגוזי מלך וסוכר טחון. קוטאב נחשב לאחד הקינוחים המתוקים האיראניים הוותיקים והאותנטיים ביותר.
סוגים נוספים

קוטאב לאקי או ברסאק לאקי (Qottab Laki או Barsaq Laki) הוא מתוק השייך לאזור נוראבאד בלורסטן. שם מוסיפים משמש לבצק שלו, ומרכיביו הפנימיים הם קינמון, הל, מי ורדים, אגוזי מלך וסוכר. מומחי עיצוב טעמים של חברת הטעמים והבישום מגנוליה, השתמשו בידע ובטכנולוגיה מודרנית בפעולה ייחודית במטרה לשחזר ולהנציח טעמים איראניים אותנטיים. הם הצליחו לראשונה לעצב טעם קוטאב באיראן, ולאחר ביצוע מבחני הערכה חושית (טעימות) הטעם הופק כחלק מתעשיית המזון של איראן.
לקריאה נוספת

גוש-אה פיל (מאכל)
קוטאב
הערות שוליים

↑  Ramazani, N. "BĀDĀM". Encyclopædia Iranica. נבדק ב-7 באוקטובר 2011. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
הלגיון העשרים ולריה ויקטריקס

| --- | --- |
סמל הלגיון כפי שנתלגה סמוך לרקסהאם, ויילס
סמל הלגיון כפי שנתלגה סמוך לרקסהאם, ויילס
 פרטים
 מדינה:  הרפובליקה הרומית האימפריה הרומית
 סוג:  לגיון רומי
 בסיס האם:  דווה ויקטריקס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  40 לפנה"ס – 296 (כ־336 שנים)
הלגיון העשרים ולריה וקטריקס (לטינית: Legio XX Valeria Victrix) היה לגיון רומאי שהוקם על ידי הקיסר אוגוסטוס סביב שנת 31 לפנה"ס לקראת המערכה הרומית בהיספניה.
היסטוריה

הלגיון העשרים ולריה ויקטריקס (victrix; המנצח) נוסד ככל הנראה על ידי הקיסר אוקטביאנוס סביב 40 לפנה"ס. המערכה הראשונה של הלגיון הייתה בהיספניה, שם השתתף במלחמות הקנטבריה של אוגוסטוס בין השנים 25-13 לפני הספירה. בתחילת המאה ה-1 לספירה, הלגיון היה חלק מצבאו של גרמאניקוס במהלך מערכותיו בגרמניה. הוא היה מעורב בין היתר בדיכוי המרד של שבט הטורוני בגאליה בשנת 21 לספירה, לאחר מכן ב-43 היה אחד מארבעת הלגיונות שלקחו חלק בפלישה והכיבוש של בריטניה תחת הקיסר קלאודיוס, שם הקים את מחנה הלגיון בקמולודונום (קולצ'סטר) שבהמשך הפכה לבירה הראשונה של פרובינקיית בריטניה.
הלגיון לקח חלק במאמץ הרומי המכריע כנגד מרד בודיקה בשנת 60 או 61, כאשר כ-3,000 מחיילי הלגיון נשלחו לסייע לכוחות הרומים. אחת הסברות היא שהתואר "Victrix" (המנצח) ניתן לליגון לאחר הניצחון בקרב, על פי סברה אחרת התואר ניתן ללגיון במהלך מרד בלום באטוניאנום (6–9 לספירה) בהם הוא לקח חלק משמעותי הרבה יותר. לאחר המרד נותר הלגיון בבריטניה, כשהוא לוקח חלק במערכות השונות בצפון ומערב האי כנגד השבטים הקלטים שנותרו עצמאיים וכנגד כיסי התנגדות. החל משנת 80 הוצב הלגיון במבצר דווה ויקטריקס (כיום צ'סטר), מבצר שנקרא על שמו ואשר נבנה, יושב, והורחב על ידי חיילי הלגיון ומשפחותיהם, באותה העת לקח הלגיון גם חלק במערכה של גנאיוס יוליוס אגריקולה בצפון האי הבריטי (סקוטלנד של ימינו).
לאורך המאה ה-2 וה-3 הוצב הלגיון בעיקר בבריטניה ממעוזו בדווה ויקטריקס, בתחילת המאה ה-3 לקח הלגיון חלק במערכה נרחבת נוספת בצפון בריטניה תחת ספטימיוס סוורוס וסביב שנת 255 נשלח חלק מהלגיון להלחם במערכה בגרמניה. החל מסוף המאה ה-3 מתמעטים עדויות לפעילות הלגיון וההערכה היא כי הפסיק להתקיים כיחידה מאוחדת סביב תחילת המאה ה-4, ייתכן כי כבר בשנת 296 פורק הלגיון כעונש על כך שצודד עם האוזורפים קראוסיוס (שלט 286–293) ואלקטוס (שלט 293–296), עת חזרה בריטניה לשליטת הקיסר קונסטנטיוס כלורוס.
לקריאה נוספת

Ross Cowan, Roman Legionary 58 BC-AD 69, Osprey Publishing, 2003, Warrior, ISBN 978-1841766003
Stephan Dando-Collins, Legions of Rome: The Definitive History of Every Imperial Roman Legion, London/New York: Quercus Publishing, 2010, ISBN 978-1-62365201-2
הערות שוליים

1 2  Cowan, 2003, עמ' 6.
1 2  Roman Legion - Legio XX Valeria Victrix, X-Legio
1 2  Legio XX Valeria Victrix, Livius.org, ‏16 באפריל 2020
↑  The Roman invasion of Britain: The earliest campaigns, AD 43–7, English Heritage
1 2  Dando-Collins, 2010, עמ' 182.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SUDOC: 111818583  VIAF: 207158851   WorldCat (עם VIAF): 207158851 
שחזור המבצר של הלגיון בדווה ויקטיקס (כיום צ'סטר)
דניאל טורס

| --- | --- |

 לידה:  20 באוגוסט 1958 (בן 66) טרסה דה קטפרנטס, ספרד 
 שם לידה:  Daniel Torres Pérez 
 מדינה:  ספרד 
 
דניאל טורס (בספרדית: Daniel Torres; נולד ב-20 באוגוסט 1958) הוא קריקטוריסט ספרדי, הידוע בכמה סדרות שיצר, כולל סדרת המדע הבדיוני "רוקו ורגאס", על סופר בעולם רטרו-עתידני, ו"טום", סדרה לילדים על דינוזאור ידידותי.
ביוגרפיה

אביו של דניאל טורס היה רופא, בעקבות זה עברה המשפחה דירה לעיתים קרובות במהלך ילדותו.
בשנת 1975 החל ללמוד אדריכלות באוניברסיטת ולנסיה, לאחר תקופה פרש מהמקצוע ועבר ללמוד אמנות. במקביל, החל לשתף פעולה עם המגזין "The Gat Pelat" עם מיגל קלטריוד.
בשנת 1980, לאחר שהתיישב בברצלונה, החל את הקריירה המקצועית שלו במגזין "El Víbora" עם פרויקט "רצח ב-64 תמונות בשנייה", שבו פיתח את הדמות "קלאודיו קואקו" אותה יצר עוד בהיותו סטודנט.
יצירותיו

אופיום (פורסם חלקית באנגלית על ידי Knockabout ו-Heavy Metal)
Sabotage! (פורסם באנגלית על ידי Dark Horse Comics)
טום (1995–הווה)
Burbujas (Norma 2009)
La casa (Norma, 2015)
רוקו ורגאס הרפתקאות רוקו ורגאס שפורסמו באנגלית כוללות:
טריטון (קטלאנית, 1986)
תעלומת הלוחש (קטלאנית, 1990)
סאקסון (קטלאנית, 1991)
Rocco Vargas HC (Dark Horse, 1998) כולל הדפסה מחדש של שלושה סיפורים קודמים וסיפור חדש בשם "Far Star".
Rocco Vargas: היער האפל (HC, Dark Horse, 2001)
Rocco Vargas: משחק האלים (HC, Dark Horse, 2004)
Rocco Vargas: ללכת עם מפלצות (HC, Dark Horse, 2005)
הערות שוליים

↑  Palmer y Frattini (1999), pp. 196 a 197.
↑  Pons (2007), pp. 105 a 107.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1104990  BnF: cb119268436 (data)  CANTIC: a10670221  GND: 138601828  ICCU: CFIV139618  ISNI: 0000 0001 2030 9900  LCCN: n2004021944  NDL: 00677551  NTA: 07070547X  SUDOC: 027165981  VIAF: 2326150325524210090004   WorldCat (עם VIAF): 2326150325524210090004
הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2024

הבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הדמוקרטית 2024 הן בחירות מקדימות שבהן נבחר מועמד מהמפלגה הדמוקרטית להתמודד בבחירות לנשיאות ארצות הברית 2024. הבחירות התקיימו בכל 50 מדינות ארצות הברית, מחוז קולומביה, חמש טריטוריות, ודמוקרטים מחוץ לארץ. הבחירות התקיימו בין פברואר ליוני 2024. הנשיא המכהן ג'ו ביידן התמודד בבחירות יחד עם קמלה האריס בתור סגניתו. לאורך כל הקמפיין, ביידן שמר על יתרון משמעותי בסקרים.
בעוד ביידן הביע שוב ושוב את כוונתו לרוץ לבחירה מחדש מ־2021, היו השערות בשנתיים הראשונות לנשיאותו כי ייתכן שהוא לא יבקש להיבחר מחדש בשל גילו והפופולריות הנמוכה שלו. בנוסף על כך, היו ספקולציות כי ביידן עשוי לעמוד בפני אתגר עיקרי, במיוחד מחברי הפלג הפרוגרסיבי של המפלגה הדמוקרטית, שממנו צצו שלושה יריבים ראשוניים: מריאן ויליאמסון הכריזה על מועמדותה במרץ 2023, רוברט פ. קנדי ג'וניור, פעיל נגד חיסונים, עורך דין סביבתי ומפיץ תיאוריות קונספירציה הכריז על מועמדותו באפריל, ודין פיליפס באוקטובר. קנדי פרש מהפריימריז הדמוקרטיים באוקטובר 2023.
אחרי שהדמוקרטים השיגו הישגים מפתיעים בבחירות אמצע הקדנציה 2022, רבים האמינו שביידן ירוץ ויזכה במועמדות לנשיאות. ב-25 באפריל 2023, ביידן פרסם סרטון שבו הוא מודיע כי יתמודד לכהונה שנייה. אך ב-21 ביולי 2024, לאחר עימות כושל עם דונלד טראמפ, הודיע כי הוא חוזר בו ולא יתמודד בבחירות לקדנציה נוספת. הוא הביע תמיכה במועמדותה של סגניתו קמלה האריס.
מועמדים > מועמדים שהתמודדו

| שם ותמונת המועמד | אודות המועמד | לוגו |
| --- | --- | --- |
| ג'ו ביידן | נשיא ארצות הברית (2021–הווה) סגן נשיא ארצות הברית (2009–2017) סנאטור מטעם דלאוור (1973–2009) מועמד בבחירות המוקדמות לנשיאות ב-1988 ו-2008 |  |
| דין פיליפס | חבר בית הנבחרים של ארצות הברית (2019–הווה) |  |
| מריאן ויליאמסון | סופרת, מדריכה רוחנית ופעילה פוליטית יהודייה-אמריקאית מייסדת ארגון Project Angel Food |  |
| ג'ייסון פאלמר | בעל הון סיכון |  |
הערות שוליים

↑  עמיחי שטיין, מביידן הייתה דרישה פשוטה למדי: לשרוד 90 דקות על המגרש - הוא נכשל, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 28 ביוני 2024
↑  ביידן פורש מהמרוץ לנשיאות: "זה האינטרס של המדינה והמפלגה", באתר ynet, 21 ביולי 2024
↑  ציקי ברנדוין, ביידן הודיע על פרישה מהמירוץ לנשיאות ארה"ב, באתר ערוץ 7, 21 ביולי 2024
ג'ון מילדג'

ג'ון מילדג' (באנגלית: John Milledge;‏ 1757 –  9 בפברואר 1818) היה פוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, שכיהן כמושל ג'ורג'יה ה-26 בשנים 1802–1806, ולאחר מכן ועד 1809 כסנאטור מטעמה, מתוכם במשך תקופה קצרה כיהן כנשיא הזמני של הסנאט. בין השנים 1792–1802 הוא ייצג את ג'ורג'יה בשלוש תקופת כהונה לא רצופות בבית הנבחרים של ארצות הברית, ובשנים 1780–1781 שימש כתובע הכללי הרביעי של ג'ורג'יה. מילדג' נמנה עם מייסדי העיר את'נס ואוניברסיטת ג'ורג'יה השוכנת בה.
ראשית חייו

ג'ון מילדג' נולד בסוואנה שבפרובינציית ג'ורג'יה. הוא היה נכדו של אחד המתיישבים הראשונים בג'ורג'יה. הוא חונך על ידי מורים פרטיים ולמד משפטים בקריאה עצמית. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין, הוא פתח משרד עורכי דין בסוואנה. הוא החזיק בבעלותו עבדים. עם פרוץ מלחמת העצמאות של ארצות הברית, היה מילדג' חלק מקבוצה שלקחה בשבי את המושל הקולוניאלי של ג'ורג'יה, ג'יימס רייט ב-1775. הוא גם לקח חלק בפשיטה על הנשקייה המלכותית של סוואנה כדי להשיג אבק שרפה לטובת המהפכנים. כאשר כבשו הבריטים את סוואנה, נמלט מילדג' לקרוליינה הדרומית, שם הפטריוטים כמעט ותלו אותו כמרגל. הוא השתתף במצור על סוואנה בניסיון למגר ממנה את הכוחות הבריטים. ב-1778 הוא שימש כעוזר למושל ג'ון הוסטון במערכה הכושלת נגד הבריטים במזרח פלורידה. ב-1781, כקולונל במיליציה של ג'ורג'יה, הוא סייע לכבוש מחדש את אוגוסטה.
מחוקק בג'ורג'יה ובקונגרס

הקריירה הפוליטית של מילדג' החלה ב-1779, כאשר הוא נבחר לאספה הכללית הפטריוטית. לאחר שכיהן כתובע הכללי של ג'ורג'יה, הוא היה חבר האספה הכללית של ג'ורג'יה. בעת כהונתו בה הוא דיבר בתוקף נגד שערוריית הקרקעות יאזו (Yazoo land scandal). ב-1792 הכריז בית הנבחרים של ארצות הברית על מושבו של אנתוני ויין כפנוי עקב מחלוקות על מקום מגוריו. מילדג' נבחר לקונגרס השני כדי לאייש את המושב הפנוי של ויין, וכיהן בו מנובמבר 1792 ועד מרץ 1793. מאוחר יותר נבחר מילדג' לקונגרסים הרביעי והחמישי, וכיהן ממרץ 1795 ועד מרץ 1799. ב-1801 הוא נבחר שוב לבית הנבחרים, הפעם מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית, וכיהן בו עד התפטרותו במאי 1802 כדי לכהן כמושל ג'ורג'יה.
מושל ג'ורג'יה

מילדג' כיהן כמושל ג'ורג'יה בשנים 1802–1806. כמושל הוא יצר את הגרלת הקרקעות הראשונה בג'ורג'יה כדי להיאבק בשחיתות בחלוקת הקרקעות לשעבר של האינדיאנים משבטי המוסקוגי למתיישבים. הוא גם ארגן את המילציה של המדינה, וסלל את הדרך מג'ורג'יה לטנסי, שעברה דרך אדמות הצ'רוקי.
ב-1803, נקראה מילדג'וויל, בירת ג'ורג'יה בשנים 1804–1868, על שמו.
סנאטור

ב-1806 נבחר מילדג' מטעם המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית לסנאט של ארצות הברית כדי לאייש את המושב שהתפנה עקב מותו של ג'יימס ג'קסון. הוא היה תומך נאמן ונלהב של מדיניותו של הנשיא תומאס ג'פרסון. מינואר ועד מאי 1809 הוא כיהן כנשיא הזמני של הסנאט. כהונתו בסנאט תמה עקב התפטרותו במאי אותה שנה.
מדיניות חוץ

בהקשר של המלחמות הנפוליאוניות, היה מילדג' תומך גלוי בבריטים. הוא נותר עוין למהפכה הצרפתית והאמין שידידות קרובה עם הממלכה המאוחדת הייתה אינטרס של ארצות הברית. מילדג' אמר שהוא לא ראה שום ערך בניסיון לשמור על היחסים עם צרפת המהפכנית.
אוניברסיטת ג'ורג'יה

בעת כהונתו בבית הנבחרים של ארצות הברית, מונה מילדג' כחבר בוועדת ההקמה לאתר של אוניברסיטת ג'ורג'יה, שהוקמה ב-1785. ביולי 1801, רכש מילדג' מכספו חלקת אדמה על גדת נהר אוקוני עבור המוסד החינוכי. לאזור סביב אתר האוניברסיטה, שלימים היה לעיר, הוא קרא את'נס, לכבוד העיר אתונה, שבה הייתה האקדמיה האפלטונית.
אולם ג'ון מילדג', שהוקם באוניברסיטה ב-1921 כמעונות סטודנטים, משמש כיום כמשכן לאגף לשיפור אקדמי ולהפרעות למידה.
מותו והנצחתו

לאחר פרישתו מהסנאט, שב מילדג' לביתו, וחי את שנותיו האחרונות באחוזתו שליד אוגוסטה. ג'ון מילדג' נפטר באוגוסטה ב-9 בפברואר 1818. הוא נטמן בבית הקברות סאמרוויל שבעיר.
שדרות מילדג' שבמרכז את'נס נקראו על שמו. רחוב מילדג' שבאוגוסטה מנציח גם הוא את זכרו. העיר מילדג'וויל שבג'ורג'יה, ובית הספר אקדמיית ג'ון מילדג' שבה, קרויים אף הם על שמו.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 284-285.
הערות שוליים

↑  "Congress slaveowners", The Washington Post, January 19, 2022.
↑  Milledge, John. "Land grant with map for plot in Baldwin County, Georgia, 1805 Oct. 10 / authorized by Jno. i.e. John Milledge, Governor of Georgia". Southeastern Native American Documents, 1730-1842. Digital Library of Georgia.
↑  Return J. "Articles of agreement between the United States and the Cherokee Nation for opening a road from the state of Tennessee to the state of Georgia through the Cherokee Nation / recorded by Return J. Meigs". Southeastern Native American Documents, 1730-1842. Digital Library of Georgia.
↑  "An investigation of the claims of John Milledge to the honor of giving a name to the permanent seat of government of the state of Georgia". James Walter Mason Collection, Special Collections, and Archives, Georgia State University Library. Digital Library of Georgia.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 119345557X  ISNI: 0000 0000 4588 543X  LCCN: no2002112213  SNAC: w6474s0h  US Congress: M000712  VIAF: 24279684   WorldCat (עם VIAF): 24279684
טירת פמברוק

| --- | --- |

 מידע על המבנה
 סוג:  מבצר ליניארי
 מיקום:  פמברוק, פמברוקשייר, ויילס
 תקופת הבנייה:  ?–1093
 בשימוש פעיל:  1648-1093
 מצב:  משופץ באופן חלקי
 בעלות נוכחית:  משפחת פיליפס ומועצת העיר פמברוק
 פתוח לציבור:  פתוח, כניסה בתשלום
 קרבות:  מלחמת האזרחים האנגלית
 קואורדינטות:  51°40′39.64″N 4°55′14.5″W﻿ / ﻿51.6776778°N 4.920694°W﻿ / 51.6776778; -4.920694
  (למפת ויילס מוגדלת) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיטירת פמברוק(למפת ויילס רגילה) קארדיף סוונסי ניופורט רקסהאם בארי אנגליה הים האירי אנגלסיטירת פמברוק
טירת פמברוק (באנגלית: Pembroke Castle, בוולשית: Castell Penfro) היא טירה בעיר פמברוק, בדרום-מערב ויילס.
טירת פמברוק שימשה את אדוני המארצ'ר בדרום ויילס החל מהכיבוש הנורמני, במהלך המאה ה-12 נבנתה הטירה מאבן כפי שהיא נראית כיום ולאורך השנים לא נפלה לידי כוחות וולשים שתקפו מצפון. הטירה השתתפה במלחמת האזרחים האנגלית ראשית בתמיכה בפרלמנט ואז בתמיכה במלך, משום כך היא עברה מצור על ידי תומכי המלך ובהמשך על ידי אוליבר קרומוול ותומכי הפרלמנט שהצליח לכבוש אותה והורה להשמידה. במשך כמעט שלוש מאות עמדה הטירה נטושה עד שנרכשה ושופצה בתחילת המאה ה-20, כיום היא מתוחזקת על ידי משחת פיליפס ומועצת העיר ופתוחה לציבור הרחב (בתשלום).
היסטוריה

הטירה נבנתה לראשונה בשנת 1093 על ידי הנורמנים מיד עם הכיבוש הנורמני של אנגליה והפלישה לוויילס, תחילה כמבצר מעץ (בצורת "גבעה וחפיר") שהוקם על אזור מסולע ומוגבה המוקף משלושה כיוונים במימי אגם המיל (חלק מנהר פמברוק). כמאה שנים מאוחר יותר ויליאם מרשל קיבל את המבצר, הוא שידרג אותו לאבן והקים במקום טירת אבן נרחבת אשר חומותיה מלוות את חופי האגם משלושה אגפים. במהלך המרד הוולשי של אווין גלינדור הטירה לא השתתפה בקרבות לאחר שהקצין הממונה עליה שילם לגלינדוור מס. במהלך מלחמת האזרחים האנגלית קציני הטירה צודדו עם הכוחות הפרלמנטרים (בעוד שרוב אזורי דרום ויילס צודדו דווקא עם המלך), כוחות המלך צרו על הטירה אך היא ניצלה לאחר שהגיעו כוחות הפרלמנט כתגבורת, לאחר מכן עברה הטירה לצודד עם המלך ואוליבר קרומוול הגיע עם כוחותיו וכבש את הטירה לאחר מצור של שבעה שבועות.
לאחר מלחמת האזרחים הטירה עמדה נטושה למשך שלושה עשורים, עד שבשנת 1880 היא עברה שיפוץ בן שלוש שנים. בשנת 1928 הטירה נרכשה על ידי סר איבור פיליפס שהחל בשיפוץ נרחב של הטירה, לאחר שנפטר הוקמה קרן לניהול הטירה שמנוהלת באופן שווה בין מועצת העיר פמברוק ומשפחת פיליפס.
מבנה

הטירה מתפרסת על שטח של כקילומטר רבוע ומחולקת לחצר פנימית בשליש הצפוני וחצר חיצונית בחלק הפונה ליבשה ולמרכז העיר פמברוק. החצר החיצונית כוללת חמישה מגדלים עיקריים לאורך החומות ובית שער גדול במרכז החומה, המגדלים כוללים את מגדל מונקטאון בדופן המערבי, מגדל ווסטגייט, מגדל הנרי השביעי, בית השער (שכולל את מגדל בייגייט), מגדל העיר ונורת'גייט בדופן המזרחית. החומה החיצונית שמקיפה את רוב החצר החיצונית פונה לכיוון היבשה לעומת שאר חלקי הטירה המאוגפים באגם המיל, כך שהיא עבה במיוחד ומגיעה אף לעובי 5 מטרים במקומות מסוימים, שכן צד זה הוא שחשוף במיוחד להתקפה. חומות העיר פמברוק נבנו במהלך המאה ה-12 תחת ויליאם מרשל, החומות מתחברות לטירה בשער נורת'גייט מצפון ושער ווסטגייט מדרום-מערב והן הקיפו את מרכז העיר ההיסטורית.
החצר הפנימית כוללת במרכזה את מגדל העוז העגול בגובה 23 מטרים, לצד מבני המחייה של אדוני הטירה ואף אולם משפט ששימש את תושבי האזור. מהאולם המרכזי בדופן הצפונית ישנם מדרגות ספירליות שיורדות לאורך חומת הטירה למפלס האגם, שם נבנתה חומה בפתח מערה טבעית - הווגן כפי שכונתה המערה שימש ככל הנראה לאספקת הטירה דרך המים, או כדרך מילוט בשעת מצור.
תמונות

שער הכניסה לטירה, מבט ממגדל העוז
חומות הטירה מכיוון מערב
חומות הטירה מכיוון צפון
תרשים הטירה מ-1892
לקריאה נוספת

Roger Thomas, Castles in Wales, Wales Tourist Board & Automobile Association, 1988.
הבחירות לנשיאות הרשות הפלסטינית (2021)

הבחירות לנשיאות הרשות הפלסטינית היו אמורות להתקיים ב-31 ביולי 2021. חודשיים קודם לכן, ב-22 במאי 2021, היו אמורות להתקיים הבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית 2021. הבחירות לא התקיימו עקב ביטולן בידי הנשיא עבאס.
רקע

ב-9 בינואר 2005 נערכו בחירות ברשות הפלסטינית. בהן נבחר מחמוד עבאס, שכיהן כממלא מקום נשיא הרשות הפלסטינית לאחר מותו של יאסר ערפאת ב-11 בנובמבר 2004, לתפקיד יושב ראש הרשות הפלסטינית. עבאס, יו"ר אש"ף ונציג הפת"ח, זכה ב-62% מקולות המצביעים.
כהונתו של אבו מאזן הייתה אמורה לתום בינואר 2009 על פי חמאס או בינואר 2010 על פי אש"ף, אך בשל הסכסוך בין השניים לא נערכו בחירות ואבו מאזן המשיך בכהונתו.
באופן מפתיע ב-15 בינואר 2021, קבע עבאס לראשונה באופן רשמי תאריך לבחירות לפרלמנט ולנשיאות הפלסטיניים. לפי הצו הנשיאותי שחתם עליו, ב-22 במאי 2021 יתקיימו הבחירות לפרלמנט, וחודשיים מאוחר יותר, ב-31 ביולי 2021, היו אמורות להתקיים הבחירות לנשיאות הרשות הפלסטינית. ארגון חמאס בירך על פרסום הצו הנשיאותי, וקרא ליצור אווירה שתאפשר בחירות חופשיות והוגנות.
ב-30 באפריל 2021 הודיע עבאס רשמית על דחיית הבחירות למועד לא ידוע, בנימוק שאין לקיים את הבחירות כל עוד לא ניתן לקיימן גם במזרח ירושלים. בחמאס האשימו את עבאס בכניעה לישראל וטענו כי הוא מפחד להפסיד בבחירות.
סקרים

| מכון סקרים | תאריך | קישור | מחמוד עבאס | מרואן ברגותי | אסמאעיל הנייה | לא יודעים/אף אחד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| PCPSR | 14-19.3.2021 | קישור | 19.6% | 50.1% | 30.3% | 4.0% |
הערות שוליים

↑  אבי יששכרוף, חמאס: לא נכיר בכהונת עבאס החל מינואר 2009, באתר הארץ, 29 ביוני 2008
↑  חמאס בירך על הכרזת הבחירות לנשיאות ולפרלמנט ברשות הפלסטינית, באתר ynet, 15 בינואר 2021
| בחירות ברשות הפלסטינית |
| --- | --- | --- |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2005 • 2021 (לא התקיימו) |  |
| בחירות למועצה המחוקקת | 1996 • 2006 • 2021 (לא התקיימו) |  |
| בחירות לרשויות מקומיות | 2004–05 • 2012 • 2017 • 2021–22 |  |
גדעון שכטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  14 בפברואר 1947 (בן 77) רחביה, ירושלים
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  ישראל
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים אוניברסיטת אוהיו
 מנחה לדוקטורט:  פרופ' יורם לינדנשטראוס
 מוסדות:  מכון ויצמן למדע
 תלמידי דוקטורט:  Olga Maleva, Artem Zvavitch, עמנואל מילמן 
 בן או בת זוג:  עדנה שכטמן 
 
גדעון שכטמן (נולד ב-14 בפברואר 1947 בירושלים) הוא מתמטיקאי ישראלי, המכהן כפרופסור במחלקה למתמטיקה במכון ויצמן למדע.
ביוגרפיה

שכטמן נולד, גדל והתחנך בשכונת רחביה בירושלים. הוריו עלו לישראל לפני מלחמת העולם השנייה מרומניה ומפולין במסגרת עליית הנוער.
הוא סיים את לימודי הדוקטורט במתמטיקה בשנת 1977 באוניברסיטה העברית בירושלים בהדרכתו של פרופ' יורם לינדנשטראוס, חתן פרס ישראל למתמטיקה. לאחר מכן היה פוסט דוקטורנט באוניברסיטת אוהיו, ארצות הברית כאורח של פרופ' ויליאם ב. ג'ונסון (אנ'). בשנת 1980 הצטרף למחלקה למתמטיקה במכון ויצמן למדע.
תחום המחקר המרכזי שלו הוא אנליזה פונקציונלית בדגש על גאומטריה של מרחב בנך. בתוך תחום זה, תרומותיו העיקריות הן בגאומטריה של מרחבי לבג, התאוריה המקומית של מרחבים נורמיים והתאוריה הלא-ליניארית של מרחבי בנך. יש לו גם תרומות חשובות לקשר בין מרחבי בנך לבין הגאומטריה של מרחבים מטריים ולתורת ההסתברות.
במהלך שנות עבודתו, שכטמן היה מדען אורח במוסדות אקדמיים מובילים בעולם, ביניהם אוניברסיטת טקסס, אוניברסיטת טקסס A&M, ‏MSRI, חטיבת המחקר של מיקרוסופט (ברדמונד), אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת פרינסטון.
כמו כן הוא מכהן כחבר מערכת במספר מגזינים אקדמיים מובילים, כמו Israel Journal of Mathematics, GAFA, Journal of Functional Analysis, Commentationes Mathematicae ו-AGMS.
גדעון שכטמן היה נשוי לפרופ' עדנה שכטמן, אב לארבעה.
ג'וליוס רוזנוולד

| --- | --- |

 לידה:  12 באוגוסט 1862 ספרינגפילד, ארצות הברית 
 פטירה:  6 בינואר 1932 (בגיל 69) היילנד פארק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות של רוזהיל 
 השקפה דתית:  יהדות 
 בן או בת זוג:  אוגוסטה נוסבאום רוזנוולד  Adelaide Rau 
 פרסים והוקרה:  פרס הארמון 
 חתימה:   
 
ג'וליוס (יוליוס) רוזנוולד (באנגלית: Julius Rosenwald;‏ 12 באוגוסט 1862 - 6 בינואר 1932) היה איש עסקים ונדבן יהודי-אמריקאי.
רקע

נולד בספרינגפילד (אילינוי) בשנת 1862 להורים ממוצא יהודי-גרמני. נשלח על ידי הוריו לניו יורק לעבוד עם דודו בתחום הסחר בבגדים. רוזנוולד פתח עם אחיו מוריס עסק בתחום, אשר לא צלח בעקבות המיתון של שנת 1885.
קריירה

עבר עם אחיו לשיקגו, ושם פתחו יחד עם בן דודם, ג'וליוס וייל, חברה לסחר בבגדים שזכתה להצלחה כלכלית. בשנת 1895 רכש חלק מהשליטה בחברת הסחורות סירס ורובוק (Sears, Roebuck & Company), ונעשה למנהל הכללי שלה עד 1924, אז הפך ליושב ראש הדירקטוריון. בתקופה בה ניהל את החברה, התרחבה פעילותה העסקית, והיא פתחה מספר חנויות כלבו. הונו של רוזנוולד נאמד ב-400 מיליוני דולרים.