stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דלתון (מושב)
היישוב היהודי לאורך ההיסטוריה

לפי המסורות שעברו מדור לדור ושגורות בפי הערבים, בדלתון נמצא קברם של רבי יוסי הגלילי ובניו רבי אליעזר ורבי שמואל, וכן יש אומרים שקבור שם הלל נשיאה או רב הלל. בין דלתון לעלמא קבור רבי יהודה בן תימא. יצחק בן-צבי מזהה את דלתון כ"בית דלתיא" המוזכר בתוספתא ראש השנה פ"א, "שהיו משיאין בהם משואות להודיע זמן קידוש החודש".
השם דלתון נזכר בספרות ימי הביניים ובגניזה הקהירית. בגניזה נמצא קטע של מכתב שנשלח מדלתון למצרים ומסיים במילים אלה: "ושלומך ירבה אוהבתך ובנך ודורש שלומך שלמה הכהן מעיר דלתון בן יוסף נ"י". ב-1083 הובא לקבורה בדלתון, בסמוך לקבר רבי יוסי הגלילי, רבי אליהו הכהן גאון, ראש ישיבת ארץ ישראל שנפטר בצור, כפי שמסר בנו (רב אביתר גאון) במגילת אביתר.
בחורבה מצפון ליישוב נמצאו שרידי בית כנסת. יוסף ברסלבי מצא במקום משקוף ותבליט זר ובתוכו כף תמר. מאוחר יותר נמצא עמוד שיש מבית בית הכנסת ועליו כתובת הקדשה בארמית הכוללת את הנוסח המוכר מבתי כנסת אחרים: "דכרין" - כלומר זכורים, "לטוב" ו"מלכה דעלמה".
הקמת המושב

היישוב הוקם כקיבוץ על ידי עולים מטריפולי, טורקיה ומצרים שעברו הכשרה בטירת צבי ולאחר מכן חיכו להתיישבות במקום זמני ליד כפר אתא. בסוף 1948 התיישבו באופן זמני בכפר ערבי נטוש ליד ביריה ובינואר 1949 התיישבו בשחר ליד גוש חלב, 3 קילומטר מדלתון. הקיבוץ לא החזיק מעמד זמן רב ובמחצית הראשונה של 1950 עלו למקום 32 משפחות מעולי טריפולי.
לאחר שהתברר שקרקעות כפר שחר הוחכרו לאנשים פרטיים עברו המתיישבים באוגוסט 1953 לכפר א-דלאתה הנטוש והתיישבו בו. לכל משפחה ניתנו דונם קרקע ליד הבית וארבעה דונם במרחק מהבית.
אתרים באזור

ליד אגם דלתון מצוי שקע הבזלת של דלתון.
צפונית למושב נמצא פארק תעשיות רמת דלתון, ובו מפעלים כיקב דלתון.
לקריאה נוספת

מנחם מיכלסון, יהודה סלומון, משה מילנר, מקומות קדושים וקברי צדיקים בארץ ישראל , משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1996, עמ' 170–178
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוגוסט 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2  יצחק בן-צבי, שאר יישוב, יד יצחק בן-צבי, ירושלים, תשכ"ו, עמ' 91-92
↑  "וישאוהו כל ישראל במשא הכתף ולא על סוסים, מהלך שלושת ימים, להר הגליל, לדלתן. ויקבר בראש ההר, אצל רבי יוסי הגלילי". מובא אצל זאב וילנאי, מדריך הגליל, הוצאת אחיעבר - ירושלים, 1980, עמ' 323.
↑  ראו: בתי כנסת קדומים בארץ ישראל, צבי אילן, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1991; לחקר ארצנו, עבר ושרידים, יוסף ברסלבי, תל אביב, תשי"ד - עמ' 274 - 275; פסיפס ואבן, יוסף נוה, ירושלים, תשל"ח -עמ' 144-146.
↑  קיבוץ דתי חדש בגליל העליון, הַבֹּקֶר, 14 בינואר 1949
↑  ישעיהו עשני, דלתון - כפר המתמידים, דבר, 27 בדצמבר 1957
↑  הוקמה נקודה חדשה בגליל העליון, מעריב, 12 בינואר 1949
יוצאי ארצות ערב להתיישבות בגליל העליון, על המשמר, 14 בינואר 1949
↑  הוא היה קיים ביולי 1949: חיילים דורזיים התנפלו על כפר ערבי, דבר, 14 ביולי 1949
↑  במושבים דתיים בגליל העליון, הצופה, 16 ביולי 1950
↑  סכסוך קרקע בין מושב שחר וגורמים פרטיים, על המשמר, 18 בינואר 1953
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007471611805171  LCCN: n2004056877  VIAF: 131552588   WorldCat (עם VIAF): 131552588
נתנאל גרין

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1742 ווריק, ארצות הברית 
 פטירה:  19 ביוני 1786 (בגיל 43) סוואנה, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  Nathanael Greene Monument (14 בנובמבר 1902) 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בן או בת זוג:  Catherine Littlefield Greene (1774–1786) 
 צאצאים:  Cornelia Greene, Martha Washington Greene Nightingale 
 השתייכות:  הצבא הקונטיננטלי, צבא יבשה 
 תקופת הפעילות:  מ-1775 
 דרגה:  מייג'ור גנרל, בריגדיר גנרל 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העצמאות של ארצות הברית 
 עיטורים
 מדליית הזהב של הקונגרס 
 
נתנאל גרין (באנגלית: Nathanael Greene‏; 7 באוגוסט 1742 – 19 ביוני 1786) היה מייג'ור גנרל בצבא הקונטיננטלי בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית. בתחילת המלחמה היה גרין טוראי באחת המיליציות, אך עם התקדמות המערכה הפך לאחד מהקצינים הבולטים ביותר בצבא.
ביוגרפיה

גרין, אשר נולד למשפחה קווייקרית ברוד איילנד, למד בצעירותו בכוחות עצמו ובעידודם של חברים מתמטיקה, היסטוריה צבאית ומשפטים. עם קרוב המלחמה גרין הוביל מיליציה שכללה מספר מאזרחי רוד איילנד כהכנה לפעולות לוחמה כנגד הצבא הבריטי. באותה העת התגבר רצונו ללמוד עוד על אסטרטגיות וטקטיקות צבאיות וגרין רכש מספר רב של ספרים בנושא. להטו לנושא גרם לבסוף לסילוקו מקרב הקהילה הקווייקרית.
עם פרוץ המלחמה ב-1775 גרין הוביל קבוצת לוחמים להצטרף לכוחות 13 המושבות בבוסטון. עקב צליעה קשה ברגלו פסחו עליו המפקדים המקומיים כמועמד לקצונה וגרין תפקד כטוראי בפלוגת המיליציה אליה שויך. בתוך זמן קצר, משהכירו מפקדיו בידיעותיו הרבות בתחום הלוחמה הצבאית, קודם גרין מדרגת טוראי לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על צבא רוד איילנד, אשר הוקם לאחר שבוסטון הושמה תחת מצור. חודש לאחר מכן מונה לבריגדיר בצבא הקונטיננטלי וכאשר בוסטון פונתה על ידי הכוחות הבריטים קיבל את הפיקוד על העיר.
ב-1776 נבחר גרין להיות אחד מארבעת הגנרלים של הצבא הקונטיננטלי. גרין היה מהגנרלים הבודדים ששירתו לכל אורך המלחמה, החל מהמצור המוצלח על בוסטון בתחילת המערכה, דרך המפלה הצורבת בניו יורק, נקודות המפנה בפרינסטון ובקרב טרנטון ועד לניצחון הסופי בקרב יורקטאון.
ב-1781 העניק לו הקונגרס הקונטיננטלי את מדליית הזהב של הקונגרס.
ב-1808 נקראה על שמו העיר גרינסבורו שבקרוליינה הצפונית.
לקריאה נוספת

דייוויד מקאלו, 1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי, הוצאת אריה ניר, 2006.
הערות שוליים

↑  דייוויד מקאלו, "1776 - המלחמה ששינתה את ההיסטוריה של העולם המערבי", הוצאת אריה ניר, 2006, עמודים 245-253.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007275422305171  BnF: cb12031743h (data)  CiNii: DA09837480  GND: 124497020  ISNI: 0000 0000 8367 8431  LCCN: n79119124  NARA: 10581923  NKC: jx20120724003  NLA: 35148388  NTA: 070208409  RERO: 02-A012448133  SNAC: w60r9p3f  SUDOC: 028492323  Trove: 842383  VIAF: 29549321   WorldCat (עם VIAF): 29549321 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
עשהאל בן שבת

עשהאל בן שבת (נולד ב-9 במאי 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם.
קריירה

בן שבת התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של מ.ס. אשדוד ולאחר מכן עבר למחלקת הנוער של מכבי נתניה. ב-16 בינואר 2007 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 0-0 נגד הכח עמידר רמת גן במסגרת גביע הטוטו. עונה לאחר מכן ערך עוד 7 הופעות במפעל ולקראת סיום העונה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 0-2 נגד מכבי הרצליה.
באוגוסט 2008 עזב להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית במדיה עשה את הצעדים הראשונים שלו כשחקן מוביל בקבוצת בוגרים. בכפר סבא ערך 27 הופעות בליגה והבקיע שני שערי ליגה.
בקיץ 2009 חתם בהפועל ניר רמת השרון עימה העפיל בסיום עונת 2010/2011 לליגת העל לראשונה בתולדות המועדון. את שער הבכורה שלו בליגת העל כבש בניצחון 0-1 נגד בית"ר ירושלים. בינואר 2014 נחקר במסגרת פרשת "גול עצמי" בה נחקר בחשד להימורים במשחקי קבוצתו בה נמצא דובר שקר.
ב-28 בינואר 2014 חתם בפאנטראקיקוס היוונית. ב-28 באוגוסט 2014 חתם בקרקירה. בקרקירה לא מצא את מקומו ועזב את המועדון כבר בינואר.
ב-22 באוקטובר 2015 חתם בהפועל פתח תקווה עד לסיום העונה.
בקיץ 2016 חתם בהפועל בני אשדוד מליגה ג'. ב-23 בדצמבר 2016 עבר להפועל עירוני באקה אל גרבייה מליגה א'.
ב-17 ביולי 2017 חתם במ.ס. דימונה. בינואר 2018 שוחרר מהקבוצה וחזר לבאקה אל גרבייה.
הערות שוליים

↑  רועי זריהן, ‏עשהאל בן שבת נמצא דובר שקר בהימורים על משחקי רמה"ש, באתר ערוץ הספורט, 21 בינואר 2014
↑  רז אמיר, ‏עשהאל בן שבת חתם לעונה וחצי בפנתראקיקוס, באתר ONE‏, 28 בינואר 2016
↑  רוני פדלון, ‏נשאר ביוון: עשהאל בן שבת חתם בקרקיירה, באתר ONE‏, 28 באוגוסט 2014
↑  קובי פורטל, ‏עשהאל בן שבת סיכם לעונה בהפועל פ"ת, באתר ערוץ הספורט, 22 באוקטובר 2015
↑  אוהד רון, עשהאל בן שבת חתם בדימונה, באתר גולר1, 17 ביולי 2017
↑  אוהד רון, באקה מתחזקת: יואל צ'חנוביץ חוזר לקדנציה נוספת, באתר גולר1, 12 בינואר 2018
פרנסואה מנסאר

| --- | --- |

פרנסואה מנסאר, ציור מאת פיליפ דה שאמפן
 לידה:  23 בינואר 1598 ממלכת צרפת פריז, ממלכת צרפת
 פטירה:  23 בספטמבר 1666 (בגיל 68) ממלכת צרפת פריז, ממלכת צרפת
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 זרם באמנות:  Grand Siècle 
 הושפע על ידי:  סלומון דה ברוזה 
 יצירות ידועות:  כנסיית מריה, כנסיית ואל-דה-גראס, טירת בלואה, טירת בלרוי, טירת ברני, שאטו דה מזו, Hôtel de Toulouse 
 
פרנסואה מנסאר (בצרפתית: François Mansart; ‏23 בינואר 1598 – 23 בספטמבר 1666) היה אדריכל צרפתי. אנציקלופדיה בריטניקה מכנה אותו כאדריכל המוכשר ביותר בצרפת במהלך המאה ה-17, שעבודותיו "ידועות בדרגת העידון הגבוהה, העדינות והאלגנטיות שלהן." מנסאר הפך את גג המנסארד לפופולרי.
קריירה

פרנסואה מנסאר נולד לאב נגר בפריז. מנסאר לא הוכשר כאדריכל, אך קרוביו עזרו לו בכך כדי להחשיב אותו גם כסתת וכפסל. מנסאר טוען שלמד את כישוריו כאדריכל מסלומון דה ברוזה.
מנסאר זכה להכרה רבה בשנות ה-20 של המאה ה-17 בשל סגנונו וכישוריו כאדריכל, אך מנגד הוא נתפס גם כפרפקציוניסט עקשן, שמפרק את המבנים שלו כדי להתחיל לבנות אותם מחדש. רק האנשים העשירים ביותר יכלו להרשות לעצמם שיעבוד עבורם.
הדוגמה היחידה ששרדה מעבודתו המוקדמת היא טירת בלרוי (אנ'), שהוזמנה על ידי גאסטון, דוכס אורליאן, ובנייתה החלה בשנת 1626. הדוכס עצמו היה כל כך מרוצה מהתוצאה שהוא הזמין את מנסאר לשפץ את טירת בלואה (1635). מנסאר התכוון לבנות מחדש את הטירה לחלוטין, אך התכנון שלו נבלם ורק האגף הצפוני שוחזר לפי עיצובו של מנסאר. בשנת 1632 עיצב מנסארט את כנסיית מריה הקדושה בפריז (אנ'), תוך שימוש בפנתאון ברומא כהשראה לעיצוב הכנסייה.
רוב בנייניו של מנסאר נבנו מחדש או נהרסו. הדוגמה השמורה ביותר לסגנונו היא טירת מאיסון (אנ'), אשר שומרת באופן ייחודי על עיטור הפנים המקורי, כולל גרם מדרגות מפואר. נהוג לחשוב שהמבנה היווה השראה לנאו-קלאסיציזם במאה ה-18.
בשנות ה-40 של המאה ה-17 עבד מנסאר על המנזר וכנסיית ואל-דה-גראס בפריז. חילוקי דעות עם המלכה אן מאוסטריה הובילה להחלפתו באדריכל ז'אק למרסייה.
בשנות ה-50 של המאה ה-17 מנסאר היה מטרה עבור אויביו הפוליטיים של הקרדינל מאזארן, עבורו עבד מנסאר. ב-1651 פורסמה חוברת המאשימה את האדריכל בפזרנות פרועה ותחבולות.
לאחר עלייתו של לואי הארבעה עשר לכס המלכות, הפסיד מנסאר רבות מעבודותיו לאדריכלים אחרים. עיצוביו לשיפוץ מוזיאון הלובר ולמאוזוליאום המלכותי בסן-דני מעולם לא הוצאו לפועל. מנסאר מת בפריז ב-1666.
הערות שוליים

↑  COUVENT DES FILLES DE LA VISITATION SAINTE-MARIE de la rue Saint-Antoine - Tombes Sépultures dans les cimetières et autres lieux, www.tombes-sepultures.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265082805171  PLWABN: 9810688716105606  BNE: XX5562678  BnF: cb12525387n (data)  BPN: 37858243  GND: 117541524  ICCU: VEAV047579  ISNI: 0000 0001 2144 3909  KulturNav: 422aa538-cfe6-4a0e-bb3a-54de526f5d99  LCCN: n82020316  NKC: xx0138567  NLA: 35740405  NTA: 070724490  RKD: 102574  SNAC: w6611x5t  SUDOC: 034503943  Trove: 1065933  ULAN: 500031848  VcBA: 495/220230  VIAF: 95877949   WorldCat (עם VIAF): 95877949
מרדכי מאיר

| --- | --- |

מרדכי מאיר, 1970
 לידה:  21 ביולי 1911 פלטיצ'ן, רומניה 
 פטירה:  8 בינואר 1997 (בגיל 85) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תאריך עלייה:  1920
 השכלה:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
מרדכי (מוטק'ה) מאיר (21 ביולי 1911 – 8 בינואר 1997) היה יזם, איש עסקים ואיש ציבור ישראלי, וכן כדורגלן, ממייסדי הפועל תל אביב.
קורות חייו > ככדורגלן

מרדכי מאיר נולד בפלטיצ'ן, רומניה, ועלה לארץ ישראל עם משפחתו ב-1920. המשפחה השתקעה ברחוב אלנבי בתל אביב ומרדכי, שהיה תלמיד בגימנסיה הרצליה, התגלה ככדורגלן מצטיין. בשנת 1924, יחד עם אחיו משה וחבורה של מצטייני כדורגל ששיחקו בשכונה, הקים את קבוצת הכדורגל "אלנבי תל אביב". מרדכי היה בן 13 כשייסד את הקבוצה והיה הגורם המרכזי והבולט בה, והבועט הכמעט קבוע של בעיטות עונשין מ-11 מטר. הקבוצה חוזרה על ידי מועדוני ספורט שונים ונדדה ביניהם עד שהפכה באפריל 1927 ל"הפועל אלנבי תל אביב", ולאחר מכן ל"הפועל תל אביב". במאי 1928 עשתה הקבוצה היסטוריה כשזכתה בגביע ארץ ישראל הראשון עת גברה על מכבי חשמונאים ירושלים. במשחק רבע הגמר ניצחה הפועל תל אביב את נבחרת בתי החולים הבריטית (1:3) בזכות שני שערים שהבקיע מרדכי מאיר מבעיטות עונשין מ-11 מטר. גם בחצי הגמר גברה הפועל תל אביב על קבוצה בריטית, "המעופפים מעזה" (0:1) כתוצאה משער שהבקיע מרדכי מאיר מהנקודה הלבנה. בשנת 1929 שבר מרדכי את אפו כשהתנגש עם שחקן מכבי תל אביב במהלך משחק. האף השבור הפך לסמלו המסחרי. מרדכי שיחק בקבוצה עד שנת 1931 בעמדת הבלם, והיה הקפטן הראשון של הקבוצה. מאיר פרש מהקבוצה בגיל 20 לאחר שהחמיץ פנדל באחד המשחקים. כשהגיע לשנות ה-40 חידש את פעילותו כשחקן כדורגל במסגרת משחקי ותיקים שהתקיימו באצטדיון באסה שנהפך לימים לאצטדיון בלומפילד.
קורות חייו > פעילותו העסקית

ב-1930 עברה משפחת מאיר לפרדס חנה ומרדכי שלח ידו בעסקי החקלאות יחד עם אחיו משה ובנימין. בשנת 1934 הקים עם אחיו קופת מלווה חקלאי וב-1936 גיבשו מיזם להקמת שכונת מגורים חדשה, שזכתה לשם "תל שלום". באותה שנה נפטרה אמו.
עם חזרתו לתל אביב בשנת 1938 פתח מרדכי בקריירה עסקית ענפה, ששולבה בפעילות ציבורית ועסקנות ספורט במשך עשרות שנים. בשנת 1941 פתח יחד עם אחיו בירושלים את "דונגית", מפעל גפרורי דונג, שהיה המפעל הראשון מתוך שורה ארוכה של מפעלים ועסקים, שהפכו עם השנים לקונצרן ענק שפעל בארץ ישראל ובארצות אחרות. מפעלים דומים הקימו האחים מאיר בביירות, בגדאד, מצרים וקפריסין.
האחים מאיר נכנסו לעסקי הטקסטיל והפלסטיקה, הקימו שורה של מפעלים והחלו לייצא לאירופה ולבצע עסקאות ברטר גדולות, שהעשירו אותם במהרה.
בתחילת שנות ה-50 של המאה העשרים החליטו מרדכי ואחיו להיכנס לתחום הבנקאות. הם רכשו את בנק הופנונג והפכו אותו לבנק לייצוא. הבנק התפתח ומימן את ייבוא האוטובוסים של החברות "דן", אגד וההמקשר בירושלים והיה גורם משמעותי במימון חברות טבע, שופרסל וגיבור. מרדכי מאיר מונה למנכ"ל הבנק.
החל מאמצע שנות ה-50 ועד שלהי שנות ה-70 של המאה העשרים פעל מרדכי גם לצידו של אחיו משה בעסקי בנייה והקמת מלונות בליבריה וחוף השנהב שבמערב אפריקה.
בשנת 1955 ביקשה הנהלת הבנק בראשותו של מרדכי להגדיל את ההון של הבנק ומכרה 25% ממניותיו לידידו של מרדכי, איש העסקים אייזיק וולפסון, שנכנס גם לעסקי הדלק בישראל. מאיר הפך לנאמנו של וולפסון וכיהן מטעמו במועצת המנהלים של חברת "פז" מאז הקמתה ועד לשנת 1985. בעקבות ובהשפעת וולפסון נכנס לשותפות גם איש העסקים הבריטי, צ'ארלס קלור, שהפך לידידו הקרוב של מאיר.
בשנת 1958 סייע מאיר להקמת "חדשות הספורט", עיתון ספורט שפעל עד אשר זיהו העיתונים הגדולים את הפוטנציאל של מדורי הספורט והביאו לסגירתו[דרוש מקור].
החברה העיקרית שבה כיהן כמנכ"ל (מיום ייסוד החברה ועד שנת 1987) הייתה חברת וולפסון קלור מאיר בע"מ. החברה נוסדה ב-13 באפריל 1961 והייתה חברה בורסאית מהגדולות במשק. החברה הייתה הגורם המרכזי ובעל המניות העיקרי בהקמת מגדל שלום מאיר, כלבו שלום, בנק ירושלים וקריית וולפסון בירושלים. כמו כן, מימנה את הקמת בניין עיריית תל אביב-יפו.
בשנת 1963 היו לבנק לייצוא שלושה סניפים והוא ביקש לפתוח סניף בירושלים. הבקשה נתקלה בקשיים מצד נגיד בנק ישראל, דוד הורוביץ, אך מרדכי מאיר הצליח להפעיל את ראש העיר וגורמים נוספים ולהביא להקמתו של "בנק ירושלים לפיתוח ולמשכנתאות".
באפריל 1965 החל מרדכי מאיר לחפש שטח קרקע בירושלים על מנת להקים בעיר שכונת מגורים. השטח שנבחר שכן על גבי גבעה תלולה וטרשית, שאף אחד לא חפץ בה. על השטח הזה, הסמוך לשכונת רחביה, הקימו האחים מאיר את "קריית וולפסון", שכללה את הבנייה הראשונה לגובה בירושלים. למרות הביקורת שהקמת הקריה ספגה מראש העיר החדש, טדי קולק, העניק האחרון למרדכי מאיר את מדליון ירושלים בשנת 1981.
קורות חייו > מגימנסיה הרצליה למגדל שלום

הקשר של מרדכי מאיר עם גימנסיה הרצליה חודש בשנת 1951 כאשר רשם לבית הספר את בנו שי. הוא הפך לפעיל מרכזי וב־1953 מונה ליו"ר הוועד המפקח של הגימנסיה והוביל את הקמת הבניין החדש של הגימנסיה ברחוב ז'בוטינסקי בתל אביב. בשנת 1955 נורתה אבן הפינה של הבניין החדש של הגימנסיה במעמד ראש הממשלה משה שרת, ומרדכי מאיר נשא דברים בשם חניכי ובוגרי הגימנסיה.
בשנת 1956 נקלע גיוס הכספים להקמת המבנה החדש של הגימנסיה למצוקה. מרדכי מאיר הוביל את מכירת המבנה הישן של הגימנסיה לקבוצת משקיעים על מנת לממן את בניית המבנה החדש. הקבוצה שכללה את האחים מאיר, משפחת קסיל פדרמן, בנק פויכטוונגר ועוד, נקראה כיכר הרצליה בע"מ.
בשנת 1958 נחנך אגף ז'בוטינסקי בתוך הגימנסיה והוא נקרא היום על שם מרדכי מאיר.
מי שהוביל את הקבוצה בסגנון ניהולו הייחודי היה מרדכי מאיר. הוא החל בתכנון גורד שחקים על חורבות המבנה הישן של הגימנסיה וגייס כסף בבורסה על מנת לקנות את חלקם של השותפים בקבוצה. מהלך שהושלם בתחילת שנות השישים של המאה ה-20.
בשנת 1965 הושלמה בניית מגדל שלום מאיר, שהיווה פריצת דרך תכנונית, עסקית וכלכלית בתל אביב של שנות ה-60 ונפתח בו כלבו שלום, הכלבו הגדול בישראל באותם ימים, שאליו נהרו המונים. הכלבו פעל מ-1965 ונמכר ב-1987.
קורות חייו > פעילותו הציבורית

בשנת 1953 התמנה ליו"ר הוועד המפקח של הגימנסיה הרצליה.
בתקופה זו החל מאיר לשחק טניס. הוא שיחק במועדון אקסקלוסיבי מצומצם במלון רמת אביב ובשנת 1960 מימן טורניר של שחקנים מקצועיים שהגיעו לישראל וביניהם: פנצ'ו סגורה מאקוודור ורוי אמרסון מאוסטרליה. כיהן משנת 1976 ועד 1991 כנשיא איגוד הטניס. בשנים אלו הגיע ענף הטניס לפריחה ולהישגים מרשימים. צמחו בו טניסאים מובילים כמו שלמה גליקשטיין, עמוס מנסדורף, שחר פרקיס וגלעד בלום.
מרכז פעילותו הפילנתרופית של מרדכי מאיר הייתה המושבה פרדס חנה. הפעולה הראשונה שנעשתה במסגרת זו הייתה הקמת בית הכנסת "היכל שלום" בלב שכונת תל שלום, שהקימו האחים בשנות ה-30 של המאה ה-20[דרושה הבהרה].
מאוחר יותר תרמו לשיפור חזית היציאה מבית הקברות ביישוב[דרושה הבהרה]. אבל גולת הכותרת של פעילותו הפילנתרופית של מרדכי מאיר הייתה בהקמת המתנ"ס המקומי על שם אמו, כנה מאיר.
מרדכי שימש כיו"ר המתנ"ס בין השנים 1973–1993.
קורות חייו > חייו האישיים

בשנת 1941 נישא מאיר לרבקה לבית פרלשטיין. התגורר בבת ים.
לאחר פטירתו של בכור האחים, בנימין מאיר, ב-1977 חלה הידרדרות ביחסי האחים מרדכי ומשה. המתחים ביניהם גברו על רקע חלוקת ההכנסות מפרויקט קריית וולפסון בירושלים עד לפרידתם העסקית הסופית בשנת 1989.
בשלהי שנות ה-80 חלה ירידה בפעילותו העסקית של מרדכי מאיר ובתחילת שנות ה-90 הוא אובחן כחולה אלצהיימר. בארבע שנות חייו האחרונות הוא טופל בביתו על ידי תמיר חודורוב, בנו של ידידו משכבר הימים, שוער הפועל תל אביב יעקב חודורוב.
מרדכי מאיר נפטר בינואר 1997.
ראו גם

האחים מאיר
לקריאה נוספת

שי מאיר, סיפורם של האחים מאיר, קווים הוצאה לאור, 2009
הערות שוליים

↑  שי מאיר, האחים לבית מאיר עמ' 187, 205, קווים, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313190605171  VIAF: 97577679   WorldCat (עם VIAF): 97577679 
שחקני קבוצת הפועל אלנבי תל אביב לפני גמר הגביע הראשון ב-1928 - מרדכי מאיר הוא הקיצוני השמאלי בשורה העליונה
פסיכולוגיה אנליטית

פסיכולוגיה אנליטית או פסיכולוגיה יונגיאנית הוא זרם בפסיכולוגיה המבוסס על הגותו של קרל גוסטב יונג והורחב על ידי תלמידיו וממשיכי דרכו.
יונג, שהיה תלמידו של זיגמונד פרויד, לא הסכים עם חלק מהתאוריה הפסיכואנליטית של מורו. בשנת 1912 פרסם יונג את "הפסיכולוגיה של הלא מודע", שבו הוא פירש בצורה שונה מזו של פרויד את הפסיכואנליזה. פרסום זה גרם לקרע עם פרויד, ולפיתוח גישה עצמאית למחצה, השואבת עדיין את עקרונותיה מגישתו של פרויד. הפסיכולוגיה האנליטית עושה שימוש נרחב במושגים ארכיטיפ ולא מודע קולקטיבי. יונג קיבל את גישת מודל הנפש הפרוידיאני המדברת על הלא-מודע האישי וטען כי נוסף ללא מודע האישי קיים אצל בני האדם גם לא-מודע קולקטיבי שהוא הרובד הלא-מודע המשותף לכל בני האדם. הלא-מודע הקולקטיבי של יונג כולל ארכיטיפים שהם צורות או סמלים הקיימים, לכאורה, אצל כל בני האדם בכל התרבויות. הלא-מודע הקולקטיבי הוא המבנה בעל ההשפעה הרבה ביותר על האישיות, הוא כולל את כל אוצר החוויות שהצטברו במשך דורי דורות של קיום הגזע האנושי, ונשארו כעקבות זיכרון במוח האדם. עקבות זיכרון אלה מהעבר הקדום עוברים בתורשה, והם מושרשים באדם כנטיות מולדות להגיב או להתנהג בצורה מסוימת, בהתאם לתרבות ולמורשת שבהן נולד.
הבדל בולט משמעותי בין הפסיכולוגיה האנליטית של יונג לבין גישתו של פרויד, מתבטא במשקל שניתן לאנרגיה האנושית – יונג הפחית בחשיבותם של גורמים כגון חלומות ותסביך אדיפוס, לעומת פרויד, וטען כי קיימים גורמים משמעותיים אחרים בלא-מודע של האדם, כגון מיתוסים וארכיטיפים המשותפים לכלל התרבויות האנושיות ושייכים ללא מודע קולקטיבי. הבדל נוסף בין הגישות קשור בתאוריה לגבי ההתפתחות האנושית – יונג ראה את ההתפתחות כתהליך רציף ומתמשך, לעומת פרויד שדיבר על שלבים שמגיעים לסיום עם תום גיל ההתבגרות.
לקריאה נוספת

ק.ג. יונג, פסיכולוגיה אנליטית וחינוך, הוצאת דביר, 1992, תרגום נטה בלוך
ק.ג. יונג, הפסיכולוגיה של הלא מודע, הוצאת דביר, תל אביב 1975, תרגום חיים איזק
אבי מלכה (כדורגלן)

אבי מלכה (נולד ב-28 ביולי 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם. אחיו התאום הוא הכדורגלן רן מלכה, אשר איתו שיתף פעולה ברוב שלבי הקריירה.
קריירה

מלכה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בית"ר באר שבע וממנה עבר לזו של בית"ר טוברוק. לקראת עונת 2006/2007 חתם בעירוני אופקים מליגה א'. ב-17 בנובמבר 2006 ערך את הופעת הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 נגד הפועל צפרירים חולון. ב-9 בדצמבר 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-1 נגד הפועל ערד. בקיץ 2007 חתם במכבי באר שבע והתאחד עם אחיו התאום, רן. עונה לאחר מכן חתם במכבי עירוני נתיבות ועונה לאחר מכן חזר לבאר שבע שעלתה לליגה הלאומית.
בקיץ 2011 מלכה חתם במכבי הרצליה. ב-25 באפריל 2014 מלכה הבקיע את שער בכורה שלו בהרצליה בתיקו 2-2 נגד הפועל קטמון ירושלים. ב-1 ביולי 2014 חתם בעירוני קריית גת.
ב-1 ביוני 2015 חתם בהפועל אשקלון. בסיום העונה העפיל עם אשקלון לליגת העל, אך בסיום העונה עזב אחיו רן להפועל רמת גן ועונת 2016/2017 הייתה העונה הראשונה של אבי ללא אחיו התאום אחרי 9 שנים. ב-20 באוגוסט 2016 מלכה ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 2-3 נגד הפועל חיפה.
ב-11 ביוני 2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים.
ב-2 ביולי 2020, מלכה חתם בהפועל אשדוד מליגה א' דרום עמה רשם עליה לליגה הלאומית בתום העונה ושיחק בה גם בעונה שלאחר מכן.
בקיץ 2022 חתם במ.ס. דימונה.
הערות שוליים

↑  לירן דורף, התאומים לא נפרדים: אבי ורן מלכה חתמו בקרית גת, באתר דאבל פס, 1 ביולי 2014
↑  ליאור פוטרמן, ‏‏הכי אחים: אבי ורן מלכה ישחקו באשקלון, באתר ספורט1, 1 ביוני 2015
↑  מערכת ONE, ‏הבלם אבי מלכה חתם לעונה בהפועל קטמון, באתר ONE‏, 11 ביוני 2018
↑  אבייתר ברק, אבי מלכה חתם באדומים אשדוד, באתר גולר, 2 ביולי 2020
↑  יונתן גינזבורג, ‏אבי מלכה חוזר לליגה א': הגיל עושה את שלו, באתר ONE‏, 3 ביולי 2022
רוברט ת'ורבורן

| --- | --- |

 לידה:  1818 דמפריס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  1885 (בגיל 67 בערך) רויאל טנברידג' וולס, הממלכה המאוחדת 
 תחום יצירה:  מיניאטורה 
 צאצאים:  ארצ'יבלד תורבורן 
 
רוברט ת'ורבורן (באנגלית: Robert Thorburn;‏ 1818–1885) היה צייר מיניאטורות סקוטי ומקורב לאקדמיה המלכותית.
ביוגרפיה

רוברט ת'ורבורן, נולד בדמפריס במרץ 1818, היה בנו של סוחר. את השכלתו המוקדמת קיבל בבית הספר התיכון דמפריס. עד מהרה פיתח אהבה לאמנות, ובשל טוב לבה של שכנה, נשלח בגיל חמש עשרה לאדינבורו לצייר באקדמיה, שם התקדם במהירות וזכה להצטיינות. כשלוש שנים לאחר מכן הגיע ללונדון ונכנס לשיעורי האקדמיה המלכותית. בתור יליד דמפריס הוא נהנה מהחסות המיוחדת של הדוכס מבקליוץ', שבאמצעותה השיג עבודות רבות.
הצלחתו של ת'ורבורן כצייר מיניאטורי הובטחה במהירות, ובמשך שנים רבות הוא קיבל את החסות של החברה האופנתית עם סר ויליאם צ'ארלס רוס. ב-1846 קיבל את המשימה הראשונה שלו מהמלכה ויקטוריה, רבות באו אחריה. דיוקנאות מיניאטוריות של המלכה ושל המלכה עם אדוארד השביעי, כנסיך מוויילס, שוכפלו רבות (1897).‏
המיניאטורות של ת'ורבורן היו בממדים גדולים מהרגיל, הראו יותר מהדמות ולעיתים מלוות ברקע נוף. הם מצוירים על פיסות שנהב גדולות, לפעמים על פיסות שחוברות זו לזו. הגימור הקיצוני שלהם מייצר תחושה של מונוטוניות ושטיחות כאשר הצבעים איבדו את הרעננות שלהם. עם זאת, הם זכו להערצה רבה בזמן הפקתם, ובתערוכה הבינלאומית של פריז ב-1855 הוענקה לת'ורבורן מדליית זהב.
אחת המיניאטורות הידועות ביותר שלו היא זו של הדוכסית ממנצ'סטר, ששעתוק שלה ניתן ב"ציירי המיניאטורות הבריטיים" של ג'יי ג'יי פוסטר (1898). אותה עבודה מכילה דיוקן של ת'ורבורן מתוך מיניאטורה עצמית ורשימה של מצויריו העיקריים הכוללת את רוב הנשים היפות של אותה תקופה.
ת'ורבורן נבחר לחבר נלווה של האקדמיה המלכותית בשנת 1848. כאשר הצילום החל להחליף את הציור המיניאטורי, הוא החל לצייר בשמן, והציג פורטרטים ונושאים אחרים בתערוכות האקדמיה המלכותית בהצלחה מתונה.
היה לו בית בלאסווייד, ליד אדינבורו, אך הוא מת בטונברידג' וולס ב-3 בנובמבר 1885 בשנתו השישים ושמונה.
האמן ארצ'יבלד ת'ורבורן היה בנו.
גלריה

ליידי רוברטס
ברונית ברידפורד
הדוכסית מבוכלוך וביתה ויקטוריה
הדוכס ומולינגטון
הערות שוליים

↑  Cust, Lionel Henry (1898). "Thorburn, Robert" . In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. Vol. 56. London: Smith, Elder & Co. p. 280. Public Domain This article incorporates text from this source, which is in the public domain.
↑  Cust. L. H.; Burnette, Arianne (2004). "Thorburn, Robert (1818–1885), miniature painter". In Oxford Dictionary of National Biography. Oxford University Press
↑  Foster, Joshua James (1898). British Miniature Painters and Their Works. Nottingham: R. B. Earp & Sons, Ltd. pp. 80–83, 91–97, 101, 110–111.
↑  Oliver, Valerie Cassel, ed. (2011). "Thorburn, Robert". In Benezit Dictionary of Artists. Oxford University Press.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 136691358  ISNI: 0000 0000 6686 8786  KulturNav: b63fa32b-60fc-4100-a9b9-4edbf07a55dc  LCCN: n88159577  RKD: 77294  ULAN: 500005576  VIAF: 33553945   WorldCat (עם VIAF): 33553945
שבורי לב

שבורי לב הוא סינגל שהקליט הזמר הישראלי חנן בן ארי. השיר יצא לאור ב-20 באוגוסט 2020, בחברת התקליטים יוניסל.
רקע

בן ארי ביצע את השיר לראשונה כבר בהשקת אלבומו השני "לא לבד" בקיץ 2018 באמפי שוני, לא לפני שהכריז שהוא עומד להשמיע שיר מהאלבום השלישי.
וידאו קליפ

בווידאו קליפ של השיר נראה בן ארי מבצע את השיר על פסנתר, כאשר חלק ממילות השיר מוצגות סביבו כאותיות זוהרות. נכון לאפריל 2023, לקליפ מעל 6.7 מיליון צפיות ביוטיוב.