stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליל המסכות (סרט, 1978)
עלילת הסרט

ב־31 באוקטובר 1963 בליל כל הקדושים בעיירה הקטנה הבדיונית הדונפילד, אילינוי, מייקל מאיירס בן השש דוקר למוות את אחותו הגדולה ג'ודית עם סכין מטבח בביתם כשהיא עירומה, והוא נכלא בבית הסניטריום של סמית' גרוב. 15 שנה לאחר מכן, ב-30 באוקטובר 1978, הפסיכיאטר של מייקל, ד"ר סמואל לומיס ועמיתו, מריון צ'יימברס, מגיעים לסניטריום כדי ללוות את מייקל לבית המשפט. מייקל נמלט על ידי גניבת מכוניתם וחוזר להדונפילד, הורג מכונאי עבור סרבליו, וכן גונב מסכה לבנה דמוית פנים עם שיער חום, חבל וסכינים מחנות חומרי בניין מקומית.
למחרת בליל כל הקדושים; תלמידת התיכון לורי סטרודה מפילה מפתח בבית מאיירס שעדיין לא תפוס ורעוע שאביה מנסה למכור. מייקל עוקב אחריה לאורך כל היום והיא שמה לב, אבל חברותיה אנני בראקט ולינדה ואן דר קלוק מבטלות את חששותיה. לומיס מגיע להדונפילד בחיפוש אחר מייקל, ומוצא את מצבתה של ג'ודית חסרה בבית העלמין המקומי. הוא נפגש עם אביה של אנני, השריף ליי ברקט, ושניהם חוקרים את ביתו של מייקל, שם מספר לומיס לשריף ברקט על הסכנה שמייקל מהווה. השריף בראקט ספק בסכנתו של מייקל והולך לסייר ברחובות, ואילו לומיס ממתין בבית ומצפה שמייקל יחזור.
מאוחר יותר באותו לילה, לורי מטפלת בילדים טומי ודויל, ואילו אנני מטפלת בילדותיה אצל לינדזי וואלאס מעבר לרחוב, מבלי לדעת שמייקל עקב אחריהם. מייקל גם הורג את הכלב של וואלאס. כאשר החבר של אנני, פול, קורא לה לבוא לאסוף אותו, היא לוקחת את לינדזי לבית דויל כדי לבלות את הלילה עם לורי וטומי. לפני שאנני יכולה לעזוב, מייקל, שהסתתר במושב האחורי של מכוניתה, חונק אותה וחותך את גרונה.
זמן קצר לאחר מכן, לינדה והחבר שלה, בוב סימס, מגיעים לבית וואלאס. לאחר קיום יחסי מין, בוב יורד למטה לקחת בירה עבור לינדה ומייקל דוקר אותו למוות כאשר הוא נתקל בו. לאחר מכן מייקל מתחזה לבוב בתלבושת רפאים ומתעמת עם לינדה, שמגרה אותו ללא שום השפעה. לינדה מתרגזת, מתקשרת ללורי, אך מייקל חונק אותה למוות באמצעות כבל הטלפון בדיוק כשלורי מרימה. בינתיים לומיס מגלה את המכונית הגנובה ומתחיל לחפש ברחובות.
כשהיא חושדת; לורי ניגשת לבית וואלאס, ומוצאת את גופותיהם של אנני, בוב ולינדה, כמו גם את מצבתה של ג'ודית, בחדר השינה בקומה העליונה. לורי מתכופפת במסדרון, שם מייקל מופיע פתאום ותוקף אותה וגורם לה ליפול לאחור על גרם המדרגות. לורי נמלטת בקושי ונמלטת חזרה לבית דויל, שם היא גורמת לטומי להתעורר ולהכניס אותה. מייקל נכנס ותוקף אותה שוב, אך היא שומרת עליו במפרץ על ידי דקירתו עם מחט סריגה, מתלה למעיל, והסכין שלו, אותו היא דופקת בגופו באופן זמני בכל פעם, ואז שולחת את טומי ולינדסי ללכת לבית השכן בהמשך הרחוב ולבקש מהם להתקשר למשטרה.
לומיס רואה את טומי ואת לינדזי בורחים מהבית והולך לחקור, ומגלה את מייקל ולורי נלחמים בקומה העליונה; במהלך הקרב, לורי מורידה את המסכה של מייקל, גורמת לו להסס ולשים אותה שוב. לומיס יורה שש פעמים במייקל ומפיל אותו מהמרפסת. בהסכמה עם לורי שמייקל הוא "הבוגימן", לומיס הולך למרפסת ומביט מטה לראות שמייקל נעלם. לא מופתע, הוא בוהה אל תוך הלילה כשלורי מתחילה להתייפח. נשימתו של מייקל נשמעת במהלך מונטאז' של מיקומים בהם היה לאחרונה, מה שמעיד שהוא יכול להיות בכל מקום ובזה הסרט מסתיים.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימי לי קרטיס | לורי סטרוד | הופעתה הראשונה בקולנוע |
| דונלד פלזנס | ד"ר סם לומיס |  |
| צ'ארס סייפרס | שריף בראקט |  |
| ננסי קייס | אנני בראקט |  |
| פי. ג'יי סולס | לינדה ואן דר קלוק |  |
| ניק קאסל | מייקל מאיירס | עוטה מסכה |
| בריאן אנדרוס | טומי דויל |  |
| קייל ריצ'רדס | לינדזי וואלאס |  |
פסקול

פסקול הסרט שובח על ידי הקהל והמבקרים, וקטע הנגינה שמופיע בתחילת הסרט ובפעמים מסוימות במהלכו, הנקרא "Halloween Theme", נחשב בעיני רבים למנגינה הטובה ביותר שהוצגה בסרט אימה עד כה.
הפסקול מכיל 11 שירים שכמה מהם גרסאות שונות של שירים אחרים בפסקול.
ביקורות ותגובות

הסרט זכה לביקורות חיוביות מאוד מהמבקרים וקיבל ציון של 96% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 65 ביקורות.
ביקורות ותגובות > מחוות, אזכורים ופרודיות

הסרט אוזכר פעמים רבות בסדרות ובסרטים לאורך השנים, בעיקר בסרט "צעקה".
הערות שוליים

↑  Halloween (1978) - Financial Information, The Numbers
↑  "name_of_movie_to_add_here‎", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
| סדרת סרטי ליל המסכות |
| --- | --- | --- |
| סרטים | "ליל המסכות" • "ליל המסכות 2" • "ליל המסכות 3: עונת המכשפה" • "ליל המסכות 4: שובו של מייקל מאיירס" • "ליל המסכות 5: הנקמה של מייקל מאיירס" • "ליל המסכות: הקללה של מייקל מאיירס" • "ליל המסכות: 20 שנה אחרי" • "ליל המסכות: תחיית המתים" • "ליל המסכות" • "ליל המסכות 2" • "האלווין"  • "האלווין 2: הנקמה" • "האלווין: הסוף" |  |
| דמויות | מייקל מאיירס • לורי סטרוד • סמואל לומיס • ג'יימי לויד • אנני בראקט |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950577705171  GND: 7671785-9  LCCN: no98046857  VIAF: 183290594   WorldCat (עם VIAF): 183290594
בארון טראמפ

| --- | --- |
בארון טראמפ, ינואר 2025
בארון טראמפ, ינואר 2025
 לידה:  20 במרץ 2006 (בן 18) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית
 שם לידה:  Barron William Trump 
 מדינה:  סלובניה סלובניה  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  מגדל טראמפ, הבית הלבן 
 ידוע בשל:  בנו של נשיא ארצות הברית ה-45 וה-47, דונלד טראמפ
 השכלה:  אקדמיית אוקסברידג'
 
בארון ויליאם טראמפ (באנגלית: Barron William Trump; נולד ב-20 במרץ 2006) הוא בנם הצעיר של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, ואשתו השלישית, הדוגמנית לשעבר והגברת הראשונה של ארצות הברית מלאניה טראמפ.
בארון הוא בנם היחיד של דונלד ומלניה והוא משך תשומת לב תקשורתית ניכרת עוד מגיל צעיר בשל הקריירה של אביו בעסקים ובפוליטיקה.
ביוגרפיה

בארון טראמפ נולד ב-2006 בניו יורק. אביו הוא איל הנדל"ן דונלד טראמפ אשר הפך לנשיא ה-45 וה-47 של ארצות הברית, ואילו אמו, מלאניה טראמפ (לבית קנאוס), היא במקור מסלובניה ועבדה כדוגמנית בינלאומית לפני שהפכה לגברת הראשונה של ארצות הברית. בארון הוא הילד היחיד של דונלד ומלניה, והוא נולד שנה לאחר חתונתם. לברון יש ארבעה אחים ואחיות למחצה מנישואיו הקודמים של אביו – דונלד טראמפ ג'וניור, איוונקה טראמפ, אריק טראמפ וטיפאני טראמפ. דונלד היה זה שבחר את שמו הפרטי של בארון, בעוד שמלניה בחרה את שמו האמצעי.
בארון גדל בתחילת חייו במנהטן שבניו יורק. באותה התקופה בארון גר במגדל טראמפ, שם יש לו קומה משלו. בצעירותו הוא למד בבית הספר הפרטי היוקרתי "Columbia Grammar & Preparatory School" בניו יורק.
ביוני 2015 בארון נכח באירוע בו דונלד טראמפ הכריז על הקמפיין שלו לנשיאות ארצות הברית. אביו נבחר לבסוף להיות נשיא ארצות הברית ה-45 בנובמבר 2016. בארון, שהיה רק בן 11 באותה העת, ואמו נשארו בניו יורק במשך שישה חודשים לאחר הבחירות על מנת שהוא לא יצטרך להחליף בית ספר באמצע שנת הלימודים.
ביוני 2017 עבר בארון יחד עם אימו לבית הלבן. בעקבות כך בארון הפך לבן הראשון של נשיא אמריקני מזה 50 שנים שהתגורר בבית הלבן – מאז ג'ון קנדי ג'וניור, שאביו ג'ון קנדי נבחר להיות נשיא ארצות הברית חודשיים לאחר שהוא נולד. במהלך אותה התקופה בארון זכה לעניין ניכר מצד הציבור, אף על פי כן, הוריו החליטו לגונן על מהתקשורת במהלך אותה התקופה.
לאחר המעבר לוושינגטון די. סי. בארון למד בבית הספר הפרטי במרילנד "St. Andrew’s Episcopal School" בו לומדים תלמידים ממשפחות אמידות.
במהלך התקופה בה אביו כיהן כנשיא ארצות הברית ה-45 ליווה בארון את הוריו באירועים רשמיים שונים, אם כי לרוב הוא שמר על פרופיל נמוך, בניגוד לאחיו ואחיותיו אשר השתתפו לאורך השנים לעיתים קרובות באירועים ציבוריים ובהופעות בתקשורת.
בעקבות תבוסתו של אביו בבחירות לנשיאות של 2020 עבר בארון לאחוזת משפחת טראמפ בפאלם ביץ' שבפלורידה.
באוגוסט 2021 בארון החל ללמוד לימודים תיכוניים באקדמיית אוקסברידג' (אנ') בווסט פאלם ביץ' שבפלורידה. בארון סיים את לימודיו באקדמיית אוקסברידג' במאי 2024.
במאי 2024 בארון הוזמן לשמש כחבר במשלחת הצירים של המפלגה הרפובליקנית בפלורידה בכינוס הוועידה הרפובליקנית הלאומית במילווקי ב-2024, בה השתתפו אחיו אריק ודונלד ג'וניור וכמו גם אחותו טיפאני. עם זאת, בארון דחה לבסוף את ההזמנה, בטענה שיש לו התחייבויות אחרות באותו המועד.
במהלך הקמפיין של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית ב-2024 בארון סייע לאביו על ידי כך שהוא התראיין בפודקאסטים שפונים לקהל בוחרים צעירים. בשנת 2025, לאחר השבעתו השנייה של דונלד טראמפ לנשיאות ארצות הברית, דונלד טראמפ הודה לבארון על כך שסייע לו למשוך קולות מקהל הבוחרים הצעיר במהלך קמפיין הבחירות.
כיום בארון לומד באוניברסיטת ניו יורק בבית הספר שטרן לעסקים בניו יורק(אנ').
תדמית ציבורית ופרטיות

אחת מהופעותיו הפומביות הראשונות הייתה בתוכנית של אופרה ווינפרי בשנת 2006 בה הוא הופיע כאשר היה תינוק יחד עם מלאניה. מאז ואילך מלניה מנסה לגונן על בנה מהתקשורת ולמנוע  מהקריירה הפוליטית של אביו לשבש את חייו.
חיים אישיים

בנוסף לאנגלית, בארון דובר גם סלובנית. בראיון לשבועון פיפל מלניה ציינה שבארון דיבר לעיתים רבות עם סבתו מצד אמו, אמליה קונאס, עד מותה בינואר 2024. נכון לשנת 2020 בארון היה אזרח סלובני (וכתוצאה מכך גם אזרח האיחוד האירופי).
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |   |  |  |  פרד טראמפ  פרד טראמפ     |  פרד טראמפ  פרד טראמפ     |  פרד טראמפ  פרד טראמפ     |     |  מרי טראמפ  מרי טראמפ     |  מרי טראמפ  מרי טראמפ     |  מרי טראמפ  מרי טראמפ     |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   |   |   |   |   |     |   |   |   |     |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |  |  |
|   מריאן טראמפ בארי   מריאן טראמפ בארי     |   מריאן טראמפ בארי   מריאן טראמפ בארי     |   מריאן טראמפ בארי   מריאן טראמפ בארי     |   |  רוברט טראמפ  רוברט טראמפ     |  רוברט טראמפ  רוברט טראמפ     |  רוברט טראמפ  רוברט טראמפ     |  |  איוונה טראמפ  איוונה טראמפ     |  איוונה טראמפ  איוונה טראמפ     |  איוונה טראמפ  איוונה טראמפ     |     |  דונלד טראמפ  דונלד טראמפ     |  דונלד טראמפ  דונלד טראמפ     |  דונלד טראמפ  דונלד טראמפ     |   |   |   |   |   |   |     |   |   |  מרלה מייפלס  מרלה מייפלס     |  מרלה מייפלס  מרלה מייפלס     |  מרלה מייפלס  מרלה מייפלס     |   |  מלאניה טראמפ  מלאניה טראמפ     |  מלאניה טראמפ  מלאניה טראמפ     |  מלאניה טראמפ  מלאניה טראמפ     |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |     |   |     |   |   |   |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |  |  |   |   |   |  |
|  ונסה קיי היידון  ונסה קיי היידון     |  ונסה קיי היידון  ונסה קיי היידון     |  ונסה קיי היידון  ונסה קיי היידון     |   |  דונלד טראמפ ג'וניור  דונלד טראמפ ג'וניור     |  דונלד טראמפ ג'וניור  דונלד טראמפ ג'וניור     |  דונלד טראמפ ג'וניור  דונלד טראמפ ג'וניור     |   |  איוונקה טראמפ  איוונקה טראמפ     |  איוונקה טראמפ  איוונקה טראמפ     |  איוונקה טראמפ  איוונקה טראמפ     |   |  ג'ארד קושנר  ג'ארד קושנר     |  ג'ארד קושנר  ג'ארד קושנר     |  ג'ארד קושנר  ג'ארד קושנר     |   |  אריק טראמפ  אריק טראמפ     |  אריק טראמפ  אריק טראמפ     |  אריק טראמפ  אריק טראמפ     |   |  טיפאני טראמפ  טיפאני טראמפ     |  טיפאני טראמפ  טיפאני טראמפ     |  טיפאני טראמפ  טיפאני טראמפ     |   |  מייקל בולוס  מייקל בולוס     |  מייקל בולוס  מייקל בולוס     |  מייקל בולוס  מייקל בולוס     |   |  בארון טראמפ  בארון טראמפ     |  בארון טראמפ  בארון טראמפ     |  בארון טראמפ  בארון טראמפ     |
גלריה

יחד עם הוריו ב-2015
בטקס ההשבעה הראשון של אביו ב-20 בינואר 2017
יחד עם הוריו באירוע שנערך בבית הלבן בחג הפסחא, 17 באפריל 2017
יחד עם הוריו ב-2019
בטקס ההשבעה השני של אביו ב-20 בינואר 2025
רצח מן העבר

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  קנת בראנה
 הופק בידי:  לינדזי דוראן
 תסריט:  סקוט פרנק
 עריכה:  פיטר אי. ברגר
 שחקנים ראשיים:  קנת בראנה אנדי גרסיה דרק ג'קובי חנה שיגולה רובין ויליאמס אמה תומפסון
 מוזיקה:  פטריק דויל
 צילום:  מתיו פ. לאונטי
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  פרמאונט 
 חברה מפיצה:  סרטי פרמאונט
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  23 באוגוסט 1991
 משך הקרנה:  107 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  נאו-נואר, סרט דרמה, סרט בלשי 
 מקום התרחשות:  לוס אנג'לס 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות:  $38,016,38
 הכנסות באתר מוג'ו:   deadagain
 פרסים:  מועצת ביקורת הקולנוע האמריקנית: עשרת הסרטים הטובים ביותר 
 דף הסרט ב־IMDb
 
רצח מן העבר (באנגלית: Dead Again) הוא מותחן רומנטי אמריקאי משנת 1991. את התסריט כתב סקוט פרנק וביים קנת בראנה. בסרט מככבים בראנה ואשתו דאז אמה תומפסון, אנדי גרסיה, דרק ג'קובי, ויין נייט ורובין ויליאמס.
הסרט זכה להצלחה בינונית בקופות וקיבל ביקורות טובות מרוב המבקרים. ג'קובי היה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע לשחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה, ופטריק דויל שהלחין את המוזיקה לסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית המוזיקה המקורית הטובה ביותר.
תקציר עלילה

העיתונים מפרטים את מקרה הרצח משנת 1949 של מרגרט שטראוס (אמה תומפסון), שנדקרה למוות במהלך שוד, וצמיד הקרסול שלה נגנב. בעלה, המלחין רומן שטראוס (קנת בראנה), נמצא אשם בפשע ונידון למוות. לפני ההוצאה להורג מבקר את רומן העיתונאי גריי בייקר (אנדי גרסיה). כשהוא נשאל אם הרג את מרגרט, רומן לוחש דבר מה באוזנו של גריי. בייקר לא מגלה מה אמר לו רומן.
ארבעים שנה אחר כך, הבלש הפרטי מייק צ'רץ' (בראנה) מנסה לגלות את זהותה של אישה שהגיעה לבית היתומים בו הוא גדל. היא סובלת מאמנזיה, אינה יכולה לדבר ויש לה סיוטים. מייק לוקח אותה לחברו, פיט דאגן (ויין נייט) כדי שיצלם אותה ויפרסם את תמונתה יחד עם פרטי הקשר שלו. סוחר העתיקות ומהפנט בשם פרנקלין מדסון (דרק ג'קובי) ניגש למייק וטוען שהיפנוזה יכולה להשיב את הזכרונות שלה.
כשהנסיון נכשל, מדסון מציע שהם ינסו לחזור לגלגול קודם שלה. מייק מטיל ספק באפשרות זו, אבל האישה מספרת בגוף שלישי פרטים על חייהם של מרגרט ורומן, החל מתקופת החיזור ביניהם ועד לחתונתם. בסיום הפגישה, היא יכולה לדבר אבל עדיין סובלת מאבדן זיכרון. מדסון מראה להם כתבה במגזין לייף המתאר את הרצח. בתמונות רואים דמיון בולט בין מייק והאישה לבין רומן ומרגרט. מייק מבקר פסיכיאטר לשעבר בשם קוזי קרלייל (רובין ויליאמס) שמתעקש על כך שהם ימשיכו את הטיפול אצל מדסון. ייתכן שההתעמקות בבעיות בין מרגרט לרומן ירפא את האמנזיה שלה.
מייק קורא לאישה בשם "גרייס" ומתחיל להתאהב בה. דאג (קמפבל סקוט) מופיע וטוען שגרייס היא ארוסתו קתרין, אבל מייק מגלה שהוא משקר ומבריח אותו. כשהיא מהופנטת גרייס נזכרת שרומן סבל ממחסום כתיבה והיה חסר פרוטה. הוא חושב שהיא מפלרטטת עם בייקר, אותו פגשה ביום נישואיהם. מרגרט אינה מצליחה לשכנע את רומן שהיא נאמנה לו. היא תופסת את פרנקי, הבן של סוכנת הבית אינגה, מחטט בקופסת התכשיטים שלה. מרגרט מבקשת מרומן לפטר אותם אבל רומן מסרב, ומספר שהם הצילו את חייו בגרמניה הנאצית.
גרייס רואה את מייק עומד מעל מרגרט ובידו מספריים, והיא משוכנעת שהוא מתכוון להרוג אותה. מייק מתעקש ואומר שהוא לעולם לא יפגע בה, אבל כאשר הוא קורא לה "מרגרט" בטעות, הוא מסכים שמדסון יהפנט אותו. במהלך ההיפנוזה הוא מבין שהוא היה מרגרט וגרייס הייתה רומן, אבל הוא אינו מסוגל לגלות זאת למדסון או לגרייס.
דוגן מספר למייק שהוא גילה את זהותה של גרייס, ושמה האמיתי הוא אמנדה שארפ. אמנדה עדיין חוששת ממייק, ופיט ומדסון מלווים אותה לדירה שלה. כל יצירות האמנות שלה ממוקדות במספריים. מדסון נותן לה אקדח כדי להגן על עצמה ממייק. מייק מבקר את בייקר בבית אבות ושואל אותו מה אמר לו רומן. בייקר טוען שרומן לא אמר דבר ורק נישק אותו. בייקר משוכנע שרומן לא הרג את אשתו ומפציר במייק למצוא את אינגה, שלבטח יודעת מה קרה.
מייק מבין שמדסון הוא הילד פרנקי. הוא חוקר את אינגה, והיא מסבירה לו שהיא התוודתה על אהבתה בפני רומן, אבל הוא דחה אותה. פרנקי האשים את מרגרט באומללותה של אימו ודקר אותה במספריים. אחר כך גנב את צמיד הקרסול שלה. רומן נכנס אחר כך לחדר והוא נמצא מכוסה בדם ובידו כלי הרצח. אחרי הוצאתו להורג של רומן, אינגה ופרנקי עברו ללונדון. הוא למד שם על היפנותרפיה ושחזור גלגולים. אחרי שהם חזרו ללוס אנג'לס, פרנקי היה משוכנע שרוחה של מרגרט יבקש נקמה. כשהוא ראה את תמונתה של מרגרט בעיתון, הבין שהיא חזרה להתנקם בו. הוא שכר את שירותיו של השחקן דאג, כדי להפריד בין מייק לאמנדה. אינגה מתנצלת על תפקידה במותה של מרגרט, ומוסרת למייק את הצמיד. אחרי שמייק עוזב את הבית, מדסון חונק את אינגה בעזרת כרית.
צוות השחקנים

קנת בראנה – מייק צ'רץ' / רומן שטראוס
אמה תומפסון – אמנדה שארפ / "גרייס" / מרגרט שטראוס
אנדי גרסיה – גריי בייקר
דרק ג'קובי – פרנקלין מדסון
ויין נייט – "פיקולו" פיט דוגן
רובין ויליאמס – ד"ר קוזי קרלייל
חנה שיגולה – אינגה
קמפבל סקוט – דאג
ג'ו אנדרסון – הנזירה מדלן
ריצ'רד איסטון – האב טימותי
גרגור הסה – פרנקי
הפקה

הסרט צולם כולו בצבע. אחרי הקרנות מבחן הוחלט להשתמש בשחור לבן עבור סצנות ה"עבר" כדי למנוע בלבול. הפריים האחרון, כשהתעלומה נפתרת, עובר משחור לבן לצבע.
בנוסף לתפקידים הכפולים של בראנה ותומפסון, גם השחקנית ג'ו אנדרסון והמלחין פטריק דויל מופיעים בתפקידים כפולים, בהווה ובשנות הארבעים של המאה העשרים.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-23 באוגוסט 1991, וב-25 באוקטובר 1991 בממלכה המאוחדת. בפברואר 1992 הוא השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.
הסרט יצא ב-DVD ב-27 ביוני 2000 באמצעות חברת Paramount Home Entertainment, עם תוספות פרשנות וקדימון.
פרסים

| פרס | קטגוריה | זוכים ומועמדים | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- |
| פרס באפט"א לקולנוע | השחקן הטוב ביותר בתפקיד משנה | דרק ג'קובי | מועמדות |
| פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין | פרס דב הזהב | קנת בראנה | מועמדות |
| פרסי אדגר אלן פו | התסריט הטוב ביותר | סקוט פרנק | מועמדות |
| פרס גלובוס הזהב | המוזיקה המקורית הטובה ביותר | פטריק דויל | מועמדות |
| פרס האמן הצעיר | השחקן הצעיר הטוב ביותר בסרט קולנוע | גרגור הסה | מועמדות |
הערות שוליים

↑  Dead Again. Box Office Mojo
↑  "Dead Again". Rotten Tomatoes. נבדק ב-3 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Berlinale: 1992 Programme". berlinale.de. נבדק ב-24 במאי 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Dead Again (1991)". Amazon.com. נבדק ב-27 ביוני 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
מפגשי הקבר (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  קולין מיניהן וסטיוארט אורטיז (אנ')
 הופק בידי:  שון אנגלסקי מייקל קרלין
 תסריט:  קולין מיניהן וסטיוארט אורטיז (אנ')
 עריכה:  קולין מיניהן וסטיוארט אורטיז (אנ')
 שחקנים ראשיים:  שון רוג'רסון (אנ') אשלי גרייזקו מקנזי גריי (אנ') חואן רידינגר (אנ') מרווין מונדסיר (אנ') מת'יו קיי. מקברייד
 מוזיקה:  קווין קראדוק
 צילום:  טוני מירזה
 מדינה:  קנדה
 חברת הפקה:  Darclight Twin Engine Films Digital Interference Productions
 חברה מפיצה:  פסטיבל הסרטים טרייבקה
 שיטת הפצה:  הקרנה בבתי קולנוע נבחרים וידאו על פי דרישה
 הקרנת בכורה:  22 באפריל 2011 (פסטיבל הסרטים טרייבקה)
 משך הקרנה:  95 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  אימה על-טבעי Found Footage
 תקציב:  120,000 דולר
 הכנסות:  5.4 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
מפגשי הקבר (באנגלית: Grave Encounters) הוא סרט אימה על-טבעי המצולם בטכניקת Found Footage משנת 2011. הסרט בוים, נכתב ונערך על ידי קולין מיניהן וסטיוארט אורטיז (אנ'). בסרט מככבים שון רוג'רסון (אנ'), אשלי גרייזקו, מרווין מונדסייר (אנ'), מקנזי גריי (אנ') וחואן רידינגר (אנ'). עלילת הסרט עוקבת אחר צוות תוכנית טלוויזיה תיעודית בשם "מפגשי הקבר" שיוצאים לצלם פרק לתוכנית בבית חולים פסיכיאטרי נטוש.
הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים טרייבקה ב-22 באפריל 2011. טרם הפצתו, קדימון הסרט הפך לויראלי לאחר שזכה ליותר מ-30 מיליון צפיות. הסרט זכה להפצה מצומצמת בבתי קולנוע נבחרים בארצות הברית, לאחר מכן שוחרר בפורמט וידאו על פי דרישה ב-25 באוגוסט 2011. חודשיים קודם לכן, הסרט הוקרן באיטליה תחת השם "ESP Fenomeni Paranormali" תחת הפצת "Eagle Pictures".
הסרט זכה לביקורות מעורבות, אך נחשב לשובר קופות. בעקבות הצלחתו הכלכלית של הסרט, נוצר עבורו סרט המשך בשנת 2012 וכן במרוצת השנים, הסרט זכה למעמד של סרט פולחן.
שחקנים

שון רוג'רסון (אנ') - לאנס פרסטון.
אשלי גרייזקו - סשה פארקר.
מרווין מונדסייר (אנ') - טי.סי גיבסון.
מקנזי גריי (אנ') - הסטון גריי.
פרד קיטינג (אנ') - גרי קרופורד.
חואן רידינגר (אנ') - מאט וויט.
ארתור קורבר - ד"ר ארתור פרידקין.
בוב ראת'י - קני סנדובל.
מת'יו קיי. מקברייד - רוח רפאים.
בן וילקינסון - ג'רי הארטפילד.
מישל קאמינס - רוח באמבטיה.
שון מקדונלד - מורגן טרנר.
הפקה

הסרט פותח בשיתוף עם החברות אמריקן אקספרס, Digital Interference, Twin Engine Films ו-Darclight.
הפקה > פיתוח

הסרט נכתב ובוים על ידי קולין מיניהן וסטיוארט אורטיז (אנ'). השניים רצו לעשות פרויקט שקשור לעל טבעי ובעקבות היעדר תקציב, החליטו להשתמש בטכניקת צילום "מוקומנטרית" לאחר שסרטים דומים כגון "פעילות על טבעית" זכו להצלחה כלכלית גבוהה. על פי מיניהן, הוא ואורטיז תהו לעצמם "למה לעזאזל אף אחד לא עושה סרט Found Footage מזורגג שעוסק בתכניות טלוויזיה שעוסקות בציד רוחות רפאים (אנ')?".
השניים כתבו את תסריט הסרט, שאורכו היה 85 עמודים, אך כן הרשו לשחקנים לאלתר במהלך הצילומים.
הפקה > צילומים

הסרט צולם בשטח בית החולים "ריברוויו" (אנ'), בית חולים פסיכיאטרי שנמצא בקוקוויטלם (אנ'), קולומביה הבריטית. בית החולים שימש כסט עבור סרטים ותוכניות טלוויזיה נוספים.
הפקה > אפקטים מיוחדים

חלק מהאפקטים בסרט בוצעו באמצעות שימוש ב-CGI. הסצנה בה אחת הדמויות מושלכת לכל אורך החדר בה היא נמצאת, צולמה בעזרת כפיל פעלולים. לאחר שחזו בצילום של הפעלולן, מיניהן ואורטיז לא היו מרוצים מהתוצאה: הם ביקשו מהפעלולן לרוץ, לקפוץ וליפול על הקרקע מספר פעמים, לאחר מכן הסצנה הושלמה בעזרת הוספת אפקטים.
ביקורות

האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 67% טריות על סמך 15 ביקורות.
האתר Metacritic העניק לסרט ציון של 33/100 על סמך 4 ביקורות.
הערות שוליים

↑  Grave Encounters, Box Office Mojo
↑  June Michele Pulliam, Anthony J. Fonseca, Ghosts in Popular Culture and Legend, ABC-CLIO, 2016-09-26, ISBN 978-1-4408-3491-2. (באנגלית)
↑  Dennis Harvey, Grave Encounters, Variety, ‏2011-05-24 (באנגלית אמריקאית)
1 2 3 4 5 6 7  Chris Eggertsen, Tribeca ’11: ‘Grave Encounters Directors, The Vicious Brothers!, Bloody Disgusting!, ‏2011-04-21 (באנגלית אמריקאית)
↑  Movies Filmed at Riverview Hospital, MovieMaps
↑  Grave Encounters | Rotten Tomatoes, www.rottentomatoes.com (באנגלית)
↑  Grave Encounters Reviews, www.metacritic.com (באנגלית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מפגשי הקבר (סרט)".
חטיבת אלכסנדרוני

.
| --- | --- |

 פרטים
 כינוי:  חטיבה 3
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  חטיבת חי"ר במילואים
 בסיס האם:  עין זיתים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 בדצמבר 1947 – הווה (77 שנים)
 מקים היחידה:  דן אבן
 מלחמות:    מלחמת העצמאות   מלחמת ששת הימים   מלחמת יום כיפור   מלחמת לבנון הראשונה   מלחמת לבנון השנייה מלחמת חרבות ברזל 
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  נשק אישי: מיקרו-תבור   נשק קל נוסף: מאג, נגב, M2 בראונינג, M24 SWS, ברק 338. נשק נ"ט: M-72 לאו, מטאדור (רקטה), ספייק, קשת (מרגמה). נגמ"ש: אכזרית.
 פיקוד
 יחידת אם:   עוצבת הגליל
 יחידות בת:  גדוד 7012  גדוד 8101  גדוד 9203  גדס"ר 6609  גדחה"ן 5280
 דרגת המפקד:   אלוף-משנה
 מפקד נוכחי:  אל״מ משה פסל
 מפקדים:  ראו בהמשך
חטיבת אלכסנדרוני (חטיבה 3; בעבר: חטיבה 820 וחטיבה 609) היא חטיבת חי"ר במילואים בצבא הגנה לישראל ואחת משלוש חטיבות גולני במילואים, יחד עם חטיבת כרמלי וחטיבת עודד. החטיבה החלה דרכה כחטיבת חי"ש שפעלה במלחמת העצמאות והופקדה על הגנת השרון (נקראה על שם נחל אלכסנדר). החטיבה הוקמה ב-1 בדצמבר 1947 ומפקדה במשך רוב תקופת המלחמה היה דן אבן. עם הכרזת המדינה הפכה חטיבת אלכסנדרוני לחטיבת חיל רגלים בצה"ל.
כיום החטיבה מוזנת בעיקר מיוצאי גדוד 51 של חטיבת גולני.
החטיבה במלחמת העצמאות > פרשת טנטורה

בשנות התשעים כתב תדי כ"ץ, סטודנט לתואר שני בהיסטוריה באוניברסיטת חיפה, עבודת גמר תחת הכותרת "יציאת הערבים מכפרים למרגלות הכרמל הדרומי ב-1948". בעבודה זו טען כ"ץ, בהתבסס על ראיונות שבעל פה שנערכו עם לוחמים, כי חיילי חטיבת אלכסנדרוני ערכו טבח בתושבי הכפר טנטורה, והרגו כמאתיים גברים בלתי חמושים. הוא נתבע לדין על ידי ותיקי החטיבה, על הוצאת לשון הרע. בהסכם פשרה נקבע שעל כ"ץ לחזור בו מההאשמה על טבח ולפרסם הודעת התנצלות. בעקבות זאת אוניברסיטת חיפה בדקה מחדש את העבודה שבמקור קיבלה ציון 97, והחליטה לפסול אותה.
החטיבה במלחמת העצמאות > גדודי חטיבת אלכסנדרוני בתש"ח

| מספר הגדוד | הרכב | תאריך הקמה | פעילות עיקרית | מפקדת הגדוד והפלוגות | מפקדים ואנשי מפתח |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31 | ותיקי חי"ש בנפות שומרון וחפר. | דצמבר 1947 | אבטחת תחבורה בכבישי האזור: נתניה, חדרה, רמת השופט ועין שמר. מבצע מטאטא, השתלטות על שדה התעופה בעין שמר ומשטרת כרכור. הגדוד פורק במהלך המלחמה עקב ארגון מחדש של החטיבה. | חדרה, בת שלמה, המעפיל | שמואל אדמון, יעקב נור סלע (ליכטנשטיין) |
| 32 | פלוגות החי"ש של יישובי השרון ופתח תקווה. | דצמבר 1947 | אבטחת התחבורה בכביש השרון מפתח תקווה ועד רמת הכובש. תפיסת ואבטחת מתקני השאיבה בראש העין ומחצבות מגדל צדק. כיבוש מחנה בית ליד, תל ליטווינסקי (תל השומר) והשתתפות במבצע חמץ. במאי 48 סופח הגדוד לחטיבה 7 (באותו זמן הגדוד נקרא גדוד 2), ועמה השתתף במבצע בן נון א' לכיבוש לטרון (שנכשל). | גליל ים, כפר יעבץ, כפר יונה, כפר הס, כפר סבא | צבי גרמן |
| 33 | חי"ש גוש-דן (רוכז ברמת אפעל) ופלוגות גדנ"ע של רמת גן, גבעתיים ובני ברק. | דצמבר 1947 | אבטחת יישובי מזרח גוש-דן. הגדוד החזיק גם מחלקה בהר-טוב. החזקת תל ליטווינסקי והשתתפות במבצע נחשון, מבצע חמץ, מבצע מדינה (כיבוש כפר סבא הערבית), טנטורה, קאקון, מבצע שוטר ומבצע חיסול. | שכונת בורוכוב גבעתיים, כפר סירקין, מג'דל יאבא, רמת גן ומחלקה 9 בהר-טוב | בן ציון פרידן (זיו), דב גור |
| 34 | סגל מחנה האימונים של אלכסנדרוני, שהכשיר טירונים ומ"כים | מאי 1948 | גדוד סיוע חטיבתי (כלל פלוגת סיור, פלוגת ג'יפים ופלוגת משוריינים). | שכונת רמב"ם גבעתיים |  |
| 35 | אנשי אצ"ל | יוני 1948 | הגדוד עבר שידוד מערכות אחרי פרשת אלטלנה. | מחנה דורה נתניה | שמואל "מייק" אמיתי |
לאחר מלחמת העצמאות > שנות החמישים

בינואר 1950 הוקמה החטיבה מחדש כחטיבה 3, חטיבת מילואים. החטיבה שהוצבה בחזית הסורית השתתפה בקרב תל מוטילה.