stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שאוהאו
הדמות ההיסטורית

שָׁאוהָאו ההיסטורי נחשב בדרך כלל לבנו של הקיסר הצהוב מאשתו השנייה נוּ'גְ'יֵה, אולם החוקר גוּ גְ'יֵה-גָאנְג מאמין כי שיוכו של שָׁאוהָאו לשושלתו של הקיסר הצהוב מקורו בלְיוֹ שִׂין, בתקופת שושלת שין.
הוא היה מנהיגם של בני יִי, ובאותה תקופה העביר את הבירה של אותם שבטים לצ'וּ'פֿוּ בשָׁאנְדונְג, שם שלט במשך שמונים וארבע שנים. לבסוף ירש את מקומו אחיינו גְ'ווָאנְשׂוּ'.
על פי רשומות ההיסטוריון, תקופת שלטונו של גְ'ווָאנְשׂוּ' הגיעה מיד אחרי זו של הקיסר הצהוב. אולם שָׁאוהָאו אכן מוזכר שם כאדם אשר חי בין תקופות החיים של שני קיסרים אלו, ואשר התלונן על בן רמאי. פעמים רבות נהוג לזהות אותו עם שׂוֵ'אנְשְׂיָאו, בנו הבכור של הקיסר הצהוב, אשר מוזכר מוקדם יותר באותו טקסט. זיהוי כזה מצביע על כך שהבן הרמאי הוא גְ'יָאוגִ'י, בנו היחיד של שׂוֵ'אנְשְׂיָאו, אשר גם עליו פסחה ירושת כס השלטון. ואולם בנו של גְ'יָאוגִ'י, קוּ, ונכדיו (גְ'ה ויָאו) כן נעשו לקיסרים.
הקשר של שָׁאוהָאו לציפורים מפורט מפי צאצא שלו בדְזְווֹ גְ'ווָאן, בקטע שהוא כנראה המקור לאגדות על ארץ הציפורים של שָׁאוהָאו. בקטע מוסבר כי בדומה לשליטים קודמים שהשתמשו באלמנט מרכזי לרישומי תקופתם, כגון עננים בשלטונו של הקיסר הצהוב ואש בשלטונו של קיסר הלהט, השתמש שָׁאוהָאו בציפורים לציון חכמיו ולציון שמות שונים, וזאת בעקבות התקהלות ציפורי פניקס אל משכנו. מן השמות המופיעים בקטע נראה שמדובר היה בשבטים שהיו תחת שלטונו, אשר השתמשו בציפורים כסמלי שבטם.
היסטוריונים כיום מעריכים שדמותו של שָׁאוהָאו, שלעיתים נראית כשליט מרוחק ששורבב לשושלתו של הקיסר הצהוב ולרשימת חמשת הקיסרים, טומנת בחובה זיכרון עתיק של ברית קדומה בין העם הסיני של אגן הנהר הצהוב לבין הדונְגְיִי, שבטי ה"ברברים" של המזרח.
קברו

בפרברים המזרחיים של העיר צ'וּ'פֿוּ, צפון מזרחית לכפר גְ'יוֹשְׂייֵן, נמצא אתר הנחשב לקברו של שָׁאוהָאו. זהו תל עפר פשוט הממוקם צמוד לקומפלקס מבנים ששופץ במאות ה12 וה18, ומציין את מקום היוולדו של הקיסר הצהוב. הקומפלקס מכיל בעצמו גם אולם המוקדש לשָׁאוהָאו, בנוסף למבנה פירמידה משנת 1111 לספירה, שאינו אופייני לבניה הסינית. לא ידוע על חפירות ארכאולוגיות בתל הקבורה עצמו, אולם בחפירות במתחם הקומפלקס ב-1978 מצאו גרזנים, אתי חפירה וכלי חרס מהתקופה הנאוליתית.
הערות שוליים

↑  摯. כך על פי "עידן הקיסרים" 帝王世紀 כפי שמצוטט ב"אוסף הספרות" 藝文類聚, מגילה י"א, 帝王部一, 少昊金天氏, קטע 2 בחלוקת ctext.org.
↑  嬴. על פי השְׁווֹ וֶן 說文解字, מגילה י"ג, 女部 בערך 嬴.
↑  姬. כך על פי "עידן הקיסרים" 帝王世紀 כפי שמצוטט ב"אוסף הספרות" 藝文類聚, מגילה י"א, 帝王部一, 少昊金天氏, קטע 2 בחלוקת ctext.org.
↑  窮桑, מילולית: "עץ התות שבגבול".
↑  ישנן גרסאות הטוענות כי השיט היה בשביל החלב.
↑  האגדה נמצאת ב"רשומות איסוף האבדות" 拾遺記 מ-400 לספירה, בפרק על שָׁאוהָאו במגילה א'.
↑  "עידן הקיסרים" 帝王世紀, כפי שמצוטט ב"אוסף הספרות" 藝文類聚, מגילה י', 符命部, 符命 קטע 14 בחלוקת ctext.org.
↑  האגדה כנראה מתבססת על טקסט מהדְזְווֹ גְ'ווָאן (《左传》), בפרק "שנתו ה-17 של הדוכס גָ'או", אולם היא בונה עליו תילי תילים של דמיונות. ראו בסעיף על דמותו ההיסטורית.
↑  כך ב"עידן הקיסרים" 帝王世紀, כפי שמצוטט ב"אוסף הספרות" 藝文類聚, מגילה י', 符命部, 符命 קטע 14 בחלוקת ctext.org.
↑  על פי המאמר 《评顾颉刚五德终始下的政治和历史》 ("דיון באשר לביסוס הפוליטיקה וההיסטוריה של נקודת ההתחלה של חמש הסגולות") של צְ'ייֵן מוּ (钱穆), שנכלל בקובץ 《顾颉刚古史论文集》 ("אוסף מאמרי דיונים באשר לביסוס ההיסטוריה העתיקה") מחברת שלישית, עמוד 477.
↑  על פי כרך 6 של הספר 《绎史》 ("פירוש ההיסטוריה"), המצטט את 《田俅子》 ("טְייֵן צְ'יוֹ דְזְה") ועל פי כרך 79 ב《太平御览》 (""המקראות הקיסריות של עידן טאיפינג") המצטט את 《帝王世纪》 ("עידן הקיסרים"): "בירתו של שָׁאוהָאו בצ'וּ'פֿוּ".
↑  玄囂
↑  蟜極
↑  דְזְווֹ גְ'ווָאן 春秋左傳, 昭公十七年, 秋.
שמואל וינברג (סלונים)

רבי שמואל וינברג (תר"י, 1850 – י"ט בשבט תרע"ו, 24 בינואר 1916), מכונה הדברי שמואל על שם ספרו, היה האדמו"ר השני בשושלת אדמו"רי חסידות סלונים. עמד בראשה החל מסוף שנת 1883 ועד לפטירתו בשנת 1916.
קורות חייו

נולד לרב יחיאל מיכל אהרן, בנו של מייסד חסידות סלונים, אברהם וינברג. את עיקר דרכו ומשנתו רכש אצל סבו. הרבה לנסוע אל אדמו"רי דורו, בהם רבי חיים הלברשטאם, אצלו שהה תקופה ארוכה, ורבי דוד משה מטשורטקוב.
ניהל פעילות ציבורית ענפה. ניהל יחד עם החפץ חיים קרן כספים שתמכה בהקמת תלמודי תורה ומקוואות. השתתף בהקמת הארגונים "כנסת ישראל" ו"מחזיקי הדת", ובהמשך היה שותף להקמת אגודת ישראל. עמד בקשר עם רבי חיים מבריסק, החפץ חיים ועוד רבים. בקשריו עם אדמו"רי ורבני דורו שימש כשליחו בן אחיו רבי אברהם וינברג (השלישי) שהפך לימים לאדמו"ר מסלונים.
כדרכם של אדמו"רי חסידות סלונים עמד בקשר הדוק עם היישוב החסידי בארץ ישראל ותמך בו. בצעירותו ביקר פעמיים בארץ. עמד בנשיאות כולל רייסין שתמך במאות משפחות שגרו בטבריה, צפת וירושלים והתרים עבורו. בשנת תר"ס פעל להקמת ישיבת אור תורה על ידי חסידו הרב משה קליערס, רבה האשכנזי של העיר.
נפטר בי"ט בשבט ה'תרע"ו, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, בעת שהותו בטיפול רפואי בוורשה, ובשל קשיי ההתניידות בעת מלחמה נקבר בבית הקברות היהודי בוורשה.
שיחותיו ודברי תורתו ששרדו יצאו לאור בתשרי תשכ"ט על ידי האדמו"ר רבי שלום נח ברזובסקי (ה"נתיבות שלום"), בספר "דברי שמואל".
משפחתו

בנו רבי ישכר לייב וינברג, כיהן אחריו כאדמו"ר בעיר סלונים.
בנו רבי אברהם וינברג (השני), כיהן אחריו כאדמו"ר מסלונים בעיר ביאליסטוק ואחר כך בברנוביץ'.
בתו חנה אסתר, אשת הרב שמעון קופילוביץ
בתו לאה, אשת רבי פנחס מלוביצקי, אדמו"ר מסלונים-לכוביץ' בארצות הברית
בתו טשארנא, אשת הרב משה מנחם סילבר. לימים כיהן כאדמו"ר מסלונים-דטרויט.
בתו שרה, אשת הרב אברהם-אבלי רפפורט, אב"ד קעלץ
בתו פראדל, אשת רבי אלתר יוסף דוד לנדא מאליק
הערות שוליים

↑  בספר "ומעיין מבית ה'" כותב רבי שלום דובער שניאורסון האדמו"ר מליובאוויטש באגת משנת תרס"ב: "בטח נודע לו דבר ההתעוררות בעין חברת מחזיקי הדת, לייסד במדינתנו, אשר המתעסק בזה הוא הרבי דסלאנים"
↑  ר' שמואל וויינברג (הרבי מסלונים) ז"ל, הצפירה, 25 בינואר 1916
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304420605171  ISNI: 0000 0000 5349 296X  LCCN: no2004012887  VIAF: 4634907   WorldCat (עם VIAF): 4634907
שמואל וילנסקי

אין תמונה חופשית
הרב שמואל וילנסקי שנודע בכינויו ר' שמואל חרקובר (~ה'תר"ע, 1910 - י' בכסלו ה'תש"ך, 11 בדצמבר 1959) היה ראש ישיבת "בית התלמוד" בארצות הברית.
ביוגרפיה

נולד בחרקוב לרב נחום מאיר הלוי וילנסקי. למד בישיבת שער התורה אצל הרב שמעון שקופ. למד כמה שנים בישיבת ראדין והיה לתלמיד מובהק של הרב נפתלי טרופ. למד זמן קצר בישיבת סלובודקה וסמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה עבר ללמוד בישיבת מיר שבה התרכזו אז בחורים מבוגרים רבים ששמם התפרסם בעולם הישיבות בליטא. כמו כמה מחבריו היה מעביר שיעורים לבחורי הישיבה הצעירים.
עם תחילת השואה, נמלט מווילנה יחד עם רבים מתלמידי הישיבה ברכבת הטרנס-סיבירית לאורכה של ברית המועצות לולדיווסטוק, ממנה לקובה שביפן ומשם לשאנגחאי באמצעות אשרות הכניסה שהנפיק הקונסול היפני בקובנה חסיד אומות העולם צ'יאונה סוגיהארה. בהמשך הגיע לארצות הברית.
הוא יסד יחד עם רבי אריה לייב מאלין, רבי לוי קרופני ורבי חיים ויסוקר, ידידיו מישיבת מיר, את ישיבת "בית התלמוד" בברוקלין, בראשה עמד עד פטירתו ביום י' בכסלו ה'תש"ך, 11 בדצמבר 1959. ארונו הועלה לקבורה בישראל ונקבר בהר המנוחות בירושלים.
עשור לאחר פטירתו לוקטו כמה עשרות משיעוריו לספר נר שמואל
לקריאה נוספת

דוד זריצקי, הניגון הערירי (דמעה על קברו), נדפס בשנית בתוך ספרו: זכרונם לברכה: גאוני הדורות ואישי סגולה, עמ' 140–145
הערות שוליים

↑  מהדורה חדשה: ירושלים: מכון משנת רבי אהרן, תשס"א.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298482905171  GND: 1049185102  ISNI: 0000 0003 8195 4684  LCCN: nr2002026790  VIAF: 263269593   WorldCat (עם VIAF): 263269593
רשימת כתבי גאוס

כתביו של המתמטיקאי, הפיזיקאי והאסטרונום הגרמני קרל פרידריך גאוס עוסקים במגוון רחב של תחומי מתמטיקה, אסטרונומיה ופיזיקה. מכלול הכתבים שלו, הנכלאס שלו, פורסם ב-13 כרכים. מכלול ההתכתבות שלו פורסם במספר כרכים נוספים. להלן רשימה חלקית שלהם. פרסומים שמכילים * בסופם פורסמו לאחר מותו.
התכתבויות בולטות

אנליזה מתמטית:
במכתב לפרידריך בסל מ-1811, הוא ניסח והוכיח את משפט האינטגרל של קושי.
גאומטריה לא אוקלידית:
מספר התכתבויות בשנים 1810 - 1830 מכילות תוצאות בגאומטריה היפרבולית.
אלקטרומגנטיות:
התכתבויות בשנים 1830 - 1840 מכילות הכללה של חוק קולון למטענים נעים. ראו גם קרינת בלימה.
יסודות המתמטיקה:
במספר מכתבים לגרלינג ב-1844 גאוס הביע חוסר סיפוק מהעובדה שהתהליך הידוע היחיד להוכיח שוויון נפחים של פאון כלשהו עם תמונת הראי שלו מתבסס על שיטת המיצוי, ושיער שלא ניתן להוכיח שוויון נפחים של טטראדרים באמצעות פירוק למספר סופי של מרכיבים חופפים. זו הייתה המוטיבציה לניסוח הבעיה השלישית של הילברט.
שונות

חלק זה מוקדש לתרומות המינוריות יותר של גאוס, שכן הוא לא רק אתחל תאוריות מתמטיות גדולות, אלא היה גם המחבר של נישות קטנות רבות במתמטיקה, במיוחד בגאומטריה אלמנטרית. ביניהם:
(1823) Das vollständige Fünfeck und seine Dreiecke - מכיל את נוסחת גאוס לחישוב שטח מחומשים - נוסחה לחישוב שטח מחומש ממדידת השטח של כל המשולשים הקודקודיים (משולשים הנוצרים על ידי 3 קודקודים עוקבים של המחומש).
(Ein Kreis welcher drei gegebene Kreise berührt (1810 - מכיל שיטה משופרת לפתרון בעיית אפולוניוס.
Projection des Würfels* - עוסק באקסונומטריה, תחום בגאומטריה תיאורית. גאוס מנסח ומוכיח פה את המשפט היסודי של האקסונומטריה הנורמלית (fundamental theorem of normal axonometry).
Bestimmung der grossten ellipse* - מכתב לבסל מ-1810, בו גאוס הוכיח מקרה פרטי של Bodenmiller's theorem, משפט יסודי בגאומטריה אוקלידית מתקדמת, הקובע בין היתר כי נקודות האמצע של שלושת אלכסוניו של מרובע שלם (complete quadrilateral) נחות על ישר אחד הנקרא "ישר גאוס".
במאמר בעיתון האסטרונומי של Bode משנת 1812, גאוס פתר מספר בעיות אסטרונומיות הנוגעות לניווט בעזרת כוכבים, ביניהם הבעיות שכיום נקראות Gauss's two altitudes problem ו-Gauss's three altitudes problem. הבעיה הראשונה מבקשת, בהינתן הגובה של שני כוכבים ידועים בשמיים (זווית ההגבהה שלהם ביחס לאופק), למצוא שיטה יעילה לקבוע את המיקום הגאוגרפי של המיקום ממנו נעשתה התצפית. לפתרון בעיות אלו היה חשיבות רבה עבור ימאים.
(1828) Beweis eines algebraischen Lehrsatzes - מאמר שנתפרסם במגזין המתמטי Crelle, עוסק באלגברה. גאוס מוכיח פה את כלל הסימנים של דקארט (Descartes's rule of signs).
סקירה של הספרות

הנכלאס של גאוס מכיל בנוסף גם חיבורים (בכרכים 10 ו-11) שנכתבו על ידי מתמטיקאים ופיזיקאים המתמחים בתחומים שונים בהם עסק גאוס. החיבורים הללו מסבירים ומבארים את חשיבותן של נקודות שונות בעבודתו של גאוס. עורכי הנכלאס החליטו לשלב את החומר הזה בסמוך לכתבים המקוריים. להלן סקירה שלהם.
Paul Bachmann: Ueber Gauss's zahlentheoretische Arbeiten - עוסק ברובו בניתוח של מחקרים אריתמטיים. השאר מוקדש להשוואה של ההוכחות השונות של חוק ההדדיות הריבועית, ולעבודתו על חוקי הדדיות מסדרים גבוהים יותר. מספר עמודים מוקדשים גם לתרומותיו הספורות לתורת המספרים האנליטית, ולחוקים האסימפטוטיים שניסח. חסרונו העיקרי הוא שנכתב בתחילת המאה ה-20, ואינו משקף את ההשפעה המתמשכת שהייתה ל-Disquisitions במהלך מאה זו (למשל, על ניסוח השערות וייל).
Ludwig Schlesinger: Ueber Gauss Arbeiten zur Funktiontheorie - עוסק בכתביו של גאוס על אנליזה ממשית ומרוכבת. הנושאים העיקריים שנידונים הם הממוצע האריתמטי גאומטרי, פונקציות אליפטיות, הפונקציה ההיפרגאומטרית, ומיפויים קונפורמיים.
Alexander Ostrowski: Über den ersten und vierten GAUSSschen Beweis des Fundamentalsatzes der Algebra - עוסק בהוכחותיו של גאוס את המשפט היסודי של האלגברה.
PAUL STÄCKEL: GAUSS als Geometer - עוסק בתרומותיו של גאוס בגאומטריה "אלמנטרית" וטריגונומטריה ספרית. כמו כן עוסק בתרומותיו של גאוס לטופולוגיה, תחום בו הוא לא פרסם שום דבר סיסטמטי אולם עשה מספר תרומות המפוזרות במקומות שונים בכתביו. החיבור מדגים גם את הגישה הגאומטרית של גאוס לבעיות שאינן גאומטריות באופיין.
OSKAR BOLZA: GAUSS und die Variationsrechnung - עוסק בתרומותיו של גאוס לחשבון וריאציות. הניתוח המעמיק של חיבורו של גאוס על נוזלים בשיווי משקל ראוי לציון. החיבור עומד גם על הקשר הפנימי הקיים בין הגאודזיה והגאומטריה הדיפרנציאלית של גאוס לענף חשבון הווריאציות, בפרט על הקשר בין חישוביו ותובנותיו (למשל, עבודתו על גאודזות על אליפסואיד) על מסילות גאודזיות לחשבון וריאציות.
HARALD GEPPERT: Über GAUSS' Arbeiten zur Mechanik und Potentialtheorie - עוסק בתרומותיו למכניקה ותורת הפוטנציאל, כפי שהופיעו בכתביו ובהתכתבויות שלו. החיבור עוסק בהעמקה בעבודתו של גאוס על בעיות מכניות הקשורות בסיבוב כדור הארץ, בעקרון האילוץ המינימלי שלו (principle of least constraint), במאמר שלו על המשיכה הכבידתית של אליפסואידים הומוגניים, ובתרומות אחרות שלו למכניקה ותורת הפוטנציאל.
Ueber die geodetischen Arbeiten von Gauss :A. Galle - סקירה מקיפה ורבת ערך של עבודתו הגאודטית של גאוס. מכילה גם נספח על הסוגים השונים של הליוטרופ שגאוס בנה.
Ueber Gauss physikalische Arbeiten :Clemens Schaefer - עוסק באופן מקיף בתרומותיו בפיזיקה תאורטית ופיזיקה ניסויית. הנושאים העיקריים שנידונים בו הם מגנטיות, "גלוואניזם" (כולל תיאור של הטלגרף שהמציאו גאוס וובר), אלקטרודינמיקה, ואופטיקה (התאוריה של טלסקופים, מערכות של עדשות, אברציות).
Martin Brendel: Ueber die astronomische Arbeiten von Gauss - עוסק בעבודתו באסטרונומיה תאורטית. הנושאים החשובים הם התאוריה של גאוס על תנועת הירח, חישוב מסלולו של קרס, ותורת הפרטורבציות, כשהנושא החשוב ביותר הנידון הוא הפרטורבציות של פאלאס.
הערות שוליים

↑  C.F. Gauss's Proofs of the Fundamental Theorem of the Algebra
↑  The dawning of the theory of equilibrium figures: a brief
historical account from the 17th through the 20th century
↑  Carl Friedrich Gauss - StatProb
↑  Carl Friedrich Gauss
↑  Gauss: A biographical study
↑  Gauss Linking Number and
Electro-magnetic Uncertainty Principle
↑  Sources in the Development of Mathematics
↑  Revisiting Gauss’s analogue of the prime number theorem
for polynomials over a finite field✩
↑  Gauss as a geometer
↑  Gauss: Titan of Science
תחום אפור

.
תחום אפור (וכן שטח אפור, אזור אפור) הוא ביטוי המציין גבול עמום בין שני תחומים מובחנים או יותר, ובמקרים רבים קשה להגדרה או שהגדרתו נוטה להשתנות בזמן או בהתאם להקשרים שונים. הוא משמש לתיאור מצבים בהם קשה לסווג או לקבוע קטגוריה מוחלטת, דבר המביא לאי-וודאות ולדילמות בתחומים שונים כמו משפט, אתיקה, פילוסופיה, אמנות ועוד.
בתחום ההגדרות והסיווגים, תחום אפור מתייחס לקושי בהפרדה בין מושגים או קטגוריות שנראות סמוכות או דומות, כגון הגבול הדק בין ארוטיקה לפורנוגרפיה, שבו הגדרות וקריטריונים עשויים להיות סובייקטיביים או משתנים תרבותית.
בחוק, המושג מציין מצב בו חוקים ותקנות אינם מספקים הדרכה מוחלטת או ברורה לגבי נושא מסוים, או שאין תקדים ישיר הניתן להפנות אליו. זה יכול להוביל לאי-וודאות איך ואם ניתן ליישם את החוק במקרים מסוימים, כך שנוצר ספק אם וכיצד ניתן להפעילו.
באתיקה, תחום אפור מתאר דילמות מוסריות שבהן ההבחנה בין נכון לשגוי או בין טוב לרע אינה ברורה או מוחלטת. דוגמה נפוצה לכך היא השאלה המוסרית הנוגעת להמתת חסד, שבה ייתכן שערכים של רחמים וכבוד נתקלים בשאלה האם המתת חסד היא רצח?
ערך זה הוא קצרמרבנושא פילוסופיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלישון

ערך זה עוסק בתור בעידן הקנוזואיקון. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שלישון הוא שם לשעבר של תור  בעידן הקנוזואיקון. משך תקופתו: 63.25 מיליוני שנים, מלפני 65 מיליוני שנים עד לפני 1.75 מיליוני שנים. השלישון אינו מוכר יותר כיחידת זמן רשמית על ידי גוף התקינה לנושא, הוועדה הבינלאומית לסטרטיגרפיה (International Commission on Stratigraphy).
בשלישון נמצאות שתי יחידות זמן ("תת-תור" ביחס למסגרת של תור שלישון). יחידת הזמן הראשונה-המוקדמת היא פלאוגן, והיחידה השנייה-המאוחרת נאוגן, שלאחריה הסתיים השלישון והחל תור רביעון. יחידת הפלאוגן מתחלקת לתקופות פלאוקן, אאוקן ואוליגוקן, ויחידת הנאוגן מתחלקת לתקופות מיוקן ופליוקן, מהמוקדם למאוחר.
בשלישון החלו היונקים והעופות להתפרש על בתי גידול ונוצרו צורות חיים שונות, לאחר שהתפתחותם הוגבלה בגלל הזוחלים גדולי הממדים.
ראו גם

לוח הזמנים הגאולוגי
הערות שוליים

↑  K. M. Cohen; S. Finney; P. L. Gibbard (בינואר 2013). "International Chronostratigraphic Chart" (PDF). International Commission on Stratigraphy. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560759205171  GND: 4129379-4  LCCN: sh85097148  NDL: 00561219  NKC: ph138115 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלמה קובה

שלמה קובה הוא ספורטאי פאראלימפי ישראלי.
קובה השתתף במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976) והתחרה באתלטיקה ובשחייה בדרגת נכות F:
בקפיצה לגובה השיג תוצאה של 1.50 מטר ודורג במקום השישי והאחרון.
בקפיצה לרוחק השיג תוצאה של 5.21 מטר ודורג במקום הרביעי.
במשחה 50 מטר בסגנון גב השיג תוצאה של 53.82 שניות ודורג במקום החמישי.
במשחה 50 מטר בסגנון חופשי השיג תוצאה של 41.95 שניות ודורג במקום הרביעי.
במשחה 3X50 בסגנון מעורב השיג תוצאה של 3:05.61 דקות ודורג במקום השלישי (מדליית ארד).
שליפת ארנב מכובע

פוסטר משנת 1899 בו נראה קוסם המבצע, בין היתר, את טריק שליפת הארנב מהכובע.
שליפת ארנב מהכובע הוא קסם קלאסי ונודע במיוחד, אשר במהלכו שולף הקוסם ארנב מתוך כובע צילינדר שנראה ריק.
על אף שישנן עדויות כי הקוסם הצרפתי לואי קונט (Louis Comte) היה הראשון שביצע קסם זה עוד במהלך שנת 1814‏, ישנם חוקרים רבים הטוענים כי היה זה הקוסם הסקוטי ג'ון הנרי אנדרסון (1814 - 1874) אשר ביצע לראשונה את הטריק.
הטריק

בצורתו הפשוטה ביותר של הטריק, הקוסם מציב כובע צילינדר שברשותו, ריק לכאורה, על גבי שולחן או תיבה. בינתיים, קהל הצופים אינו מבחין כי גם בכובע וגם בשולחן (או בתיבה) ישנם פתחי סתר, ודרכם שולף הקוסם את האובייקט המאוחסן בכלוב קטן המוסתר מהקהל.
לחלופין, קוסם מיומן מסוגל לשלוף את ארנב מתוך השרוול של חולצתו באמצעות אחיזת עיניים וזריזות ידיים ובאופן זה הוא מסוגל להימנע לחלוטין מלהשתמש בשולחן ואף יכול להעביר לפני ביצוע הקסם את כובע הצילנדר לבדיקת אחד הצופים.
בתרבות

כובע הצילינדר אשר בו נעשה שימוש בקסם זה הפך לאחד הסמלים המזוהים ביותר עם קוסמים וקסמים בכלל.
הסרט הקצר "פרסטו" של פיקסאר עוסק בקוסם, ארנבון ומגבעת קסומה.
בספר "הארי פוטר והאסיר מאזקבאן" הוצגה חנות בשם "ביבר הקסמים" שבה ישנו ארנב שהופך את עצמו לכובע צילינדר.
הסיפור הקצר "להטוט כובע" של אתגר קרת עוסק בקוסם המסתבך בקסם זה.
הערות שוליים

↑  Colin McDowell, Hats: Status, Style, and Glamour, 1992, p. 74. ISBN 0-8478-1572-2.
↑  QI, A Series, Episode 3
כובע צילינדר
שושטופלווה

| --- | --- |
סמל שושטופלווהסמל שושטופלווה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  בורשוד-אבאוי-זמפלן בורשוד-אבאוי-זמפלן
 נפה:  נפת מישקולץ
 שטח:  7.28 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  232 (1 בינואר 2024)
 קואורדינטות:  48°09′25″N 20°59′15″E﻿ / ﻿48.15696°N 20.98758°E﻿ / 48.15696; 20.98758 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://sostofalvakozseg.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.שושטופלווה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.שושטופלווה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
שושטופלווה (בהונגרית: Sóstófalva) הוא כפר קטן במחוז בורשוד-אבאוי-זמפלן שבצפון מזרח הונגריה. כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית שושטופלווה קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-305 תושבים בשנת 2003 עד 210 תושבים בשנת 2018 (ירידה של כ-31%).
בשושטופלווה חיו מעט יהודים.
| שנה | כמות יהודים | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 14 |  |
| 1880 | 8 | 191 |
| 1910 | 10 |  |
| 1920 | 9 |  |
| 1930 | 13 |  |
| 1941 | 4 | 341 |
תחום הערכה (תורת המבחנים)

תחום הערכה הוא תחום בתורת המבחנים, המכיל את כל הפריטים או המטלות הרלוונטיות שמתוכם ניתן לדגום שאלות או מטלות למבחן או לכלי מדידה פורמלי אחר.
תחום ההערכה בכל כלי מדידה שכזה הוא מצומצם ומוגדר, שכן קיימת מוגבלות טכנית להעריך תחום רחב. כמו כן, תחום ההערכה יתאים לרוב לרמת המוערכים.
לדוגמה, אם אנחנו מעוניינים לבחון את הבנת הנקרא של התלמידים, תחום ההערכה יהיה כל מטלות הקריאה המתאימות לגילם, ולא יכלול מאמר אקדמי, או מטלות קריאה של כיתות נמוכות יותר. מכיוון שלא ניתן למדוד את הביצוע של התלמידים בכל מטלות הקריאה שהן חלק מתחום ההערכה, יש לדגום מטלות מתוך אותו התחום.
ראו גם

מונחים בהערכה פורמלית
תוקף
מהימנות
שמואל וילנסקי (מהנדס)

שמואל (מולה) וילנסקי (1897 - 21 בפברואר 1966) היה מהנדס בניין, מראשי "סולל בונה" ומפקד פלוגת הנדסה 745 של מתנדבי היישוב לצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה.
תולדות חייו

נולד בקרמנצ'וג לפעיל הציוני יהודה ליב וילנסקי. אחיו הצעירים ממנו היו המשוררת מרים ילן-שטקליס (מירה) והאדריכל עמנואל ילן (מנולי). בין השנים 1912–1914 נשלח שמואל ללמוד בגימנסיה הרצליה בתל אביב, שם פגש את דוד הכהן, לימים חברו בהנהלת "סולל בונה". לאחר סיום לימודיו שב לרוסיה, למד הנדסה במוסקבה והוסמך ב-1917. ב-1918 הצטרף לצבא הלבן בחרקוב ונלחם נגד הבולשביקים. בשנת 1920 עלו אביו, אחותו ואחיו לארץ ישראל, אך שמואל נותר ברוסיה והמתין עד שאהובתו גניה (הנרייטה) בראון תסיים את לימודי הרפואה בחרקוב. בקיץ 1921 הגיעו שמואל, גניה ואחותה הצעירה אסיה לחופי ארץ ישראל, לאחר שנמלטו דרך רומניה.
שמואל השתלב עד מהרה בתכנון שכונת קריית שמואל בטבריה, גניה עבדה בבית חולים ששירת את המתיישבים החלוצים בעמק הירדן וניהלה את המרפאה בטבריה. לאחר מכן עברו בני הזוג לחיפה, שם גרו יחד עם דוד הכהן ורעייתו. ב-1924 הקימו הכהן ווילנסקי את "מחלקת עבודות ציבוריות" של ההסתדרות, הבסיס ל"סולל בונה". ב-1927 התפרקה החברה עקב המשבר הכלכלי שפקד את הארץ ווילנסקי עבר לנהריים כמהנדס תחנת הכוח של פנחס רוטנברג. ב-1929 היה למפקד ההגנה במקום.
בשנת 1935 הוקמה חברת "סולל בונה" מחדש ומשפחת וילנסקי עברה לשכונת אחוזה, שהייתה אז יישוב מבודד. בתקופת המרד הערבי הגדול (1936-1939) היה וילנסקי אחראי בתוקף תפקידו ב"סולל בונה" על הקמת גדר הצפון וכביש הצפון מטעם ממשלת המנדט ותיאם את הקמת יישובי חומה ומגדל בצפון מטעם ההגנה. ב-1942 יזם את הקמתה של פלוגת הנדסה 745, פלוגת עובדי "סולל בונה" שהתגייסו יחד לשירות חיל ההנדסה המלכותי של הצבא הבריטי, ופיקד עליה בדרגת קפטן. הפלוגה נפרסה בצפון אפריקה ועסקה בהקמת שדות תעופה, מחנות צבא וגשרים. כן תכנן וילנסקי במסגרת זו את הנמל בעיר ביזרטה שבתוניס כהכנות לפלישת בעלות הברית לאיטליה. במרץ 1944 הגיעה הפלוגה לאיטליה. עם תום המלחמה חברו אנשי הפלוגה בחשאי לשאול אביגור, מפקד המוסד לעלייה ב' וסייעו בהעפלה. בתום המלחמה הוענקה לווילנסקי מדליית הצטיינות אישית מצבא הוד מלכותו.
לאחר קום המדינה היה וילנסקי למהנדס הראשי של "סולל בונה" בצפון ישראל ונטל חלק במפעל תעלת ההטיה של נהר הירדן והמוביל הארצי, כן ייצג את "סולל בונה" בעת כריית הכרמלית, פרויקט שבוצע על ידי חברה צרפתית. בשנת 1961 השתתף בתכנון נמל אשדוד, תוך ניצול הידע שצבר בבניית הנמל בתוניס בימי מלחמת העולם השנייה.
חייו האישיים

וילנסקי היה נשוי לד"ר הנרייטה (גניה) בראון (בתו של ד"ר זאב בראון, כירורג, מנהל המחלקה הכירורגית בבית החולים "הדסה" בצפת), ילידת ניקולאייב, משנת 1921 ועד למותה בשנת 1955. גניה הייתה הרופאה הראשית במרפאת קופת חולים באחוזה במשך שנים רבות והייתה מנהלת בית החולים בטבריה. לבני הזוג נולדו שתי בנות, רותי (רות יעקבי) והדסה (הדסה לויט), שתיהן מוזכרות בשירים שחיברה אחותו של וילנסקי, מרים ילן-שטקליס, ואף סעדו אותה בימיה האחרונים.
וילנסקי נפטר בפברואר 1966 (11 שנים לאחר מות אשתו בינואר 1955).
לקריאה נוספת

שרה ורמי בן-ראובן, מעשה בילדה בודדה, הוצאת כרמל 2015, עמ' 127–131
הערות שוליים

↑  ד"ר הנרייטה וילנסקי, דבר, 3 בינואר 1955 (נקרולוג); מ. י., ד"ר הנרייטה (גניה) וילנסקי, דבר, 3 בפברואר 1955 (הספד).
↑  שמואל וילנסקי, דבר, 22 בפברואר 1966 (נקרולוג).
שליש (צבא)

שָׁלִישׁ (בלועזית: אדיוטנט) הוא תפקיד צבאי, שפירושו אחד משניים:
קצין המסייע בידו של בעל דרגה (או אף בעל תפקיד שאינו צבאי כנשיא) הבכיר ממנו;
קצין או חייל העוסק בענייני שלישות – מנהלה, ארגון ופיקוח על כוח האדם ביחידה מסוימת או בצבא בכללותו.
מקור המילה

מקור המילה בתנ"ך, שם היא משמשת במשמעות של קצין או מפקד[דרוש מקור], כבפסוקים ”מַרְכְּבֹת פַּרְעֹה וְחֵילוֹ יָרָה בַיָּם וּמִבְחַר שָׁלִשָׁיו טֻבְּעוּ בְיַם סוּף” (שמות ט"ו, ד), ”וַיִּקְשֹׁר עָלָיו פֶּקַח בֶּן-רְמַלְיָהוּ שָׁלִישׁוֹ” (מלכים ב' ט"ו, כה). יוסף בן מתתיהו הבין את המילה כמתארת את "שר הגדוד השלישי", וכך הסביר בספרו קדמוניות היהודים את הפסוק ”וַיֹּאמֶר אֶל בִּדְקַר שָׁלִשׁוֹ” (מלכים ב' ט', כ"ה).
שליש יחידה

בצה"ל השימוש במילה שליש היא על פי רוב במשמעות של קצין כח אדם יחידתי, אך שייך גם בהקשר של קצינים שונים של חיל השלישות (היום חיל משאבי אנוש). בכל יחידה בצה"ל יש גורם האחראי על ענייני כח אדם ביחידה. ברוב היחידות ממלא את התפקיד קצין שעבר הכשרה של חיל השלישות.
כמו בשאר הצבא, גם תחום זה מנוהל בצורה היררכית, כך שעל כל קצין שלישות ממונה קצין שלישות האחראי על מסגרת רחבה יותר. כך בחטיבות הלוחמות לכל גדוד יש שליש גדודי, העובד בקשר ובכפיפות עם השליש החטיבתי, ובדומה השליש החטיבתי בקשר דומה עם שליש האוגדה.
השליש אחראי על המחלקות ביחידה העוסקות בכח אדם: מחלקת כח אדם, מחלקת תנאי שירות, מחלקת דת-רבנות-כשרות, מחלקת חינוך ומחלקת משמעת.
עבודתו השוטפת של השליש הגדודי כוללת בעיקר ראיונות שיבוץ וויסות כח אדם, מענה לבעיות המתעוררות במחלקות שתחת אחריותו וטיפול בחלק מתחומי השלישות הנתונים לטיפולו האישי, בין אם הם מוגדרים כנושאי טיפול של שליש היחידה ובין אם הם נושאי טיפול שאינם בדווקא מטופלים על ידו אך הוא בחר לטפל בהם באופן אישי.
תחומי שלישות המטופלים רבות על ידי שליש יחידה: טיפול באנשי קבע, טיפול בשיבוצים ומעברים, טיפול בענייני כספים ביחידה, עיסוק בחריגים מסוגים שונים: נפקדים, חסרי שיבוץ, בעיות אי התאמה לשירות וכדומה.
כאשר השליש היחידתי נמצא בחופשה או בתפקיד מחוץ ליחידה, ממלאים את מקומו קצינים או נגדים מהמחלקות השונות שתחת פיקודו. על פי רוב יש ביחידה איש קבע המשמש כנגד משאבי אנוש ונקרא גם פק"ר- פקיד רישומת. הפק"ר עוסק בתחומים הקרובים לתחומי העיסוק של השליש ועל כן משמש כממלא מקומו ברוב המקרים. מכיוון שנגדים ממעטים להיות בבסיסים בסופי שבוע (אינם סוגרים שבת בעגה צה"לית) הנציגים לענייני שלישות בזמנים אלו הם קציני וחיילי מחלקות השלישות. כך למשל, קצינת ת"ש, או מש"קית שלישות, תהיה אחראית לענייני שלישות במהלך סופי שבוע בהם נעדר השליש מהיחידה.
תפקידי קצונה נוספים בחיל השלישות

קצין קישור
קצין תכנון
קצין נפגעים
קצין מיון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4676590-6