stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אביעזרי זליג אוירבך (בוכסווילר)
ביוגרפיה

נולד בברודי שבגליציה לרבי צבי הירש אוירבך ואשתו דאברש. אביו היה באותה עת אחד מדייני הקהילה. בילדותו נדדה משפחתו בין מספר קהילות, בהתאם לתפקידי הרבנות של אביו, ובהיותו כבן שבע, השתקעה משפחתו בוורמייזא שבגרמניה, לאחר שאביו התמנה לראש ישיבה בקלויז שהוקם אז בקהילה. בצעירותו למד תורה מפי אביו בקלויז בוורמייזא, ובשנת ה'תק"ה (1745) בערך נסע למץ ללמוד בישיבתו של רבי יהונתן אייבשיץ, שהיה אז מרא דאתרא של יהדות מץ. הוא למד אצל רבי יהונתן אייבשיץ עד שהאחרון עזב את מץ בדרכו לרבנות קהילות אה"ו, בשנת ה'תק"י. בתקופה זו, כתב כרכים ובהם סיכומי שיעורים ששמע מרבו, ולימים שימשו כרכים אלה להדפסת חידושי רבי יהונתן. בכמה מקומות בכתבי יד אלו, ישנן הערות של רבי יהונתן עצמו על סיכומי תלמידו.
בב' בניסן ה'תק"י (1750) נשא לאישה את גיטל, בתו של רבי יצחק זינצהיים (אביו של רבי יוסף דוד זינצהיים), שהיה אז אב"ד אדנקובן (אנ'). מיד לאחר מכן, עזב רבי יצחק זינצהיים את אדנקובן לאחר שנבחר כרבה של טריר, ובז' באייר נקרא חתנו להחליף אותו ברבנות אדנקובן.
בכ"ג באדר ה'תקכ"ג (1763), נבחר לאב"ד בוכסווילר (אנ'), ובה' בתמוז הגיע לעיירה והחל לכהן בתפקיד. בוכסווילר הייתה בירת רוזנות הנאו-ליכטנברג, ורבנות בוכסווילר נחשבה לרבנות המחוזית ששאר קהילות הרוזנות היו כפופות לה. בבוכסווילר הייתה אז גם ישיבה קטנה, והוא עמד בראשה.
בליל ח' באייר ה'תקכ"ד (10 במאי 1764) נפטרה אשתו גיטל, ולאחר שבוע, בי"ד באייר (17 במאי) נפטרה גם בתו אסתר. הוא נשא אשה נוספת, אך לא ידועים עליה פרטים. בליל ט"ז בשבט ה'תקכ"ח (1768) נפטר רבי אביעזרי זליג אוירבך בבוכסווילר, בחיי הוריו. הוא נקבר בבית הקברות היהודי באטנדורף הסמוכה, ששימש מספר קהילות בצפון אלזס.
משפחתו

אשתו הראשונה גיטל הייתה בתו של רבי יצחק זינצהיים ואחותו של רבי יוסף דוד זינצהיים. מלבד אסתר, שנפטרה בקטנותה, ידועים כמה מילדיו:
בנו אברהם – לאחר פטירת אביו, גדל בבית סבו רבי צבי הירש אוירבך, ולימים היה רב בנויוויד, בקובלנץ ובבון. ערך את כתבי אביו. בנו הוא רבי צבי בנימין אוירבך, רב בדרמשטאדט ובהלברשטאדט ומאבות הנאו-אורתודוקסיה.
בנו ברוך נולד בערך בשנת ה'תקי"ב. נפטר בי"ב בטבת ה'תקכ"ט ונקבר באטנדורף.
בתו שפרה נישאה למיכאל לזרוס גייגר מפרנקפורט (כנראה אביהם של שלמה זלמן ואברהם גייגר)
בן בשם משה
בת בשם קילא
כתביו

כתב חידושים על התלמוד הבבלי ועל השולחן ערוך. כתבי היד של חידושים אלו עברו לבנו רבי אברהם, שערך אותם והוסיף להם הקדמות. עסק גם בקבלה וחיבר חיבורים בתחום זה. כן הותיר כתבי יד של דרשות שדרש. בראשית המאה ה-21 נדפסו מכתבי יד אלו ספריו:
משפטי אביעזרי: על שולחן ערוך חושן משפט, ירושלים תשע"ב, באתר אוצר החכמה
דעת אביעזרי: על שולחן ערוך יורה דעה, ירושלים תשע"ו, באתר אוצר החכמה
אורח אביעזרי: על שולחן ערוך אורח חיים, ירושלים תשע"ו, באתר אוצר החכמה
שויתי עזר, ירושלים תשע"ו, באתר אוצר החכמה
שויתי עזר: על הש"ס והרמב"ם, חלק א', חלק ב, ירושלים תש"פ, באתר אוצר החכמה
כמה מתשובותיו נדפסו תחת השם "שו"ת עוללות אביעזר" בתוך שו"ת נחל אשכול, ירושלים תשע"ד, באתר אוצר החכמה. בנוסף, הוא מצוטט מספר פעמים בכתבי גיסו, רבי יוסף דוד זינצהיים, והתכתבות שלו עם רבי נתנאל וייל נדפסה בכתבי האחרון.
לקריאה נוספת

נתן רפאל אוירבך, שומרי משמרת הקודש, ירושלים תש"ע, עמ' 106–122, באתר אוצר החכמה (צפייה חופשית – מותנית ברישום).
ביאורים

↑  יש שציינו בטעות שסיכומים אלה הם של אביו רבי צבי הירש. אולם, מדובר בשיבוש, שכן הוא היה בן דורו של ר"י אייבשיץ ולא תלמידו, ובנו רבי אביעזרי זליג הוא שלמד אצל ר"י אייבשיץ, וסיכם את שיעוריו.
↑  בעקבות הסכמי ניימכן, עברו שטחי אלזס התחתית משלטון האימפריה הרומית הקדושה לשלטון ממלכת צרפת. למרות זאת, השטחים באלזס התחתית שהיו שייכים לרוזנות הנאו-ליכטנברג נשארו בשליטת הרוזנים לבית הנאו, שהיו צריכים להכיר בריבונות הצרפתית על שטחיהם באלזס. ב-1736, ירשה רוזנות הסן-דרמשטאדט את שטחי הנאו-ליכטנברג. בתקופת רבי אביעזרי זליג אוירבך, הייתה בוכסווילר בירת המחוז של הנאו ליכטנברג, בבעלות הרוזן מהסן-דרמשטאדט, ובכפוף לריבונות הצרפתית.
הערות שוליים

↑  ראו למשל אורים ותומים, ירושלים תש"ע, באתר אוצר החכמה.
↑  הרב יוסף בוקסבוים, "תורת רבינו יהונתן", מוריה קסז–קסח (ניסן תשמ"ו), עמ' י, באתר אוצר החכמה.
↑  נתן רפאל אויערבך, "רבי צבי הירש אויערבך ובנו", ישורון יז (תשס"ו), עמ' תשי"ג, באתר אוצר החכמה (צפייה מוגבלת למנויים).
↑  חלק מחידושיו אלה נדפסו קודם לכן בכתבי עת תורניים.
↑  שו"ת תורת נתנאל, סימנים טז–יט.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304079905171
המטבח (סרט, 2019)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "The Kitchen", מאת אולי מאסטרס ומינג דויל
 בימוי:  אנדריאה ברלוף 
 הופק בידי:  מייקל דה לוקה, מרכוס ויסקידי
 תסריט:  אנדריאה ברלוף 
 עריכה:  כריסטופר טלפסן 
 שחקנים ראשיים:  מליסה מקארתי טיפאני האדיש אליזבת מוס דונל גליסון ג'יימס באדג' דייל בריאן דרסי ג'יימס מרגו מרטינדייל קומון ביל קאמפ
 מוזיקה:  ברייס דרסנר 
 צילום:  מאריס אלברטי
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  ניו ליין סינמה ברון סטודיוס DC Vertigo מייקל דה לוקה הפקות
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 9 באוגוסט 2019
 משך הקרנה:  103 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  דרמה קומית, סרט פשע, סרט דרמה 
 תקציב:  38 מיליון דולר
 הכנסות:  15.9 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   thekitchen2019
 www.thekitchenmovie.net
 דף הסרט ב־IMDb
 
קיטצ'ן (באנגלית: The Kitchen) הוא סרט פשע אמריקאי משנת 2019 שנכתב ובוים על ידי אנדריאה ברלוף (אנ') בתור סרט הבכורה שלה כבמאית. הוא מבוסס על הסדרה של DC / ורטיגו קומיקס באותו שם מאת אולי מאסטרס ומינג דויל. בסרט מככבות מליסה מקארתי, טיפאני האדיש ואליזבת מוס בתור נשותיהם של מאפיונרים אירים-אמריקאים שמשתלטים על פעולות פשע מאורגן בהלס קיצ'ן של ניו יורק בסוף שנות ה-70, לאחר שה-FBI עצר את בעליהן. בסרט מופיעים גם דונל גליסון, ג'יימס באדג' דייל, בריאן דרסי ג'יימס, ג'רמי בוב, מרגו מרטינדייל, קומון וביל קאמפ בתפקידי משנה.
הסרט הופק על ידי ניו ליין סינמה, אולפני ברון (אנ') ומייקל דה לוקה הפקות (אנ'). הוא יצא לאקרנים בארצות הברית ב-9 באוגוסט 2019, והופץ על ידי אולפני האחים וורנר. הוא זכה בעיקר לביקורות שליליות ממבקרים, שביקרו את העלילה המפותלת, והכניס כ-16 מיליון דולר לעומת תקציב של 38 מיליון דולר, מה שהפך את הסרט לכישלון קופתי.
עלילה

בהלס קיצ'ן ב-1978, שלוש נשים נשואות לבני משפחת הפשע או'קרול. קתי נשואה לג'ימי, גבר חביב שמאוכזב יותר ויותר מהכנופיה; רובי נשואה לקוין, בנה של הבוסית הלן או'קרול; וקלייר נשואה לרוב, שלעיתים קרובות מכה אותה ומתעלל בה.
לילה אחד, הגברים נעצרים במבצע עוקץ על ידי סוכני FBI ונידונים כל אחד לשלוש שנות מאסר. ג'ק "ג'קי הקטן" קווין מקבל על עצמו את תפקידו של קווין במשפחה ומבטיח לנשים שיטפלו בהן, אבל מספק להן בקושי מספיק כדי לחיות. כשהנשים מגלות שרבים מהעסקים שמשלמים את דמי החסות למשפחה כועסים על כך שג'קי הקטן מאלץ אותם לשלם יותר, הן משכנעות את הבעלים להתחיל לשלם להן במקום ולספק טובות הנאה אחרות לשכניהם, להרוויח ולקבל את הכבוד של הקהילה. ג'קי מגלה זאת ומתעמת עם הנשים, אך לאחר מכן נרצח על ידי גבריאל או'מאלי, חייל שפל במאפיההאירית שנקרא על ידי רובי. כשג'קי מרוחקת וגבריאל מגבה אותם, הנשים שולטות למעשה במשפחה, בעוד שגבריאל וקלייר מתחילים במערכת יחסים.
לאחר ש"שכנעו" בהצלחה את הקהילה היהודית המקומית להעסיק רק עובדי איגוד אירי אמריקאי לבניית הבניינים שלהם, הנשים מצוות להיפגש עם אלפונסו קורטי, ראש המאפיה האיטלקית של ברוקלין שזועם על אירים אמריקאים שפולשים לשטחו. הוא מתעקש שיתחילו לעבוד איתו איתו ומגלה שבעליהן עומדים להשתחרר בעוד ארבעה חודשים, דבר שהן לא הבינו. ביודעו שהן נמצאות במצב מעורער, קורטי אומר שהוא יתמוך בהן ויפצל את השליטה בעיר בתמורה לכך שאיטלקים אמריקאים יקבלו עבודות בנייה בהלס קיצ'ן. הנשים מסכימות בידיעה שאין להן ברירה אחרת. רובי הורגת לאחר מכן את הלן בזעם כשנודע לה שחמותה לא רואה בעין יפה את היותה נשואה לקוין וכמעט בטוח תאלץ אותו להתגרש ממנה כשיחזור.
עוברים ארבעה חודשים והבעלים משתחררים; קווין נחוש לבסס מחדש את כוחו כיורש של הלן, ג'ימי לוחץ על קתי לעזור לו לעזוב את חיי הפשע שלהם ולהתחיל מחדש, ורוב זועם על כך שקלייר עזבה אותו בשביל גבריאל. כשרוב מכה את קלייר בגלל שסירבה לקחת אותו בחזרה, היא שולפת אקדח מתחת לכרית שלה והורגת אותו. לאחר מכן קורטי יוצר קשר עם הנשים ומזהיר אותן שקוין, בגיבוי של בני משפחה אחרים, הורה להכות אותן בגלל מותם של הלן ורוב. לאחר מכן רובי משלמת למשפחת קורטי כדי שירצחו את בעלה וחבריו, אבל קתי גורמת לה להורידאת קולין, שהיא אוהבת, מהרשימה. ההתנקשות מתקיימת, אבל קלייר נהרגת לאחר מכן על ידי קולין בפעולת נקמה.
לאחר הלוויה של קלייר, קתי מבינה שרובי מחזיק בסתר סוכן FBI במשכורת של המשפחה. רובי מסבירה שהיא גרמה למעצר בעליהן, מכיוון שקוין סירב לתת לה תפקיד במשפחה. מאוחר יותר קתי מגלה שג'ימי מקבל מחסה על ידי משפחת קורטי ולקח את ילדיהם איתו מתוך כעס על כך שקתי לא מכבדת את רצונותיו ולא מתייחסת אליו כשווה בזוגיות שלהם. כשהיא מרגישה נבגדת, קתי מודיעה לקורטי שלבעלה כבר אין את ההגנה של המשפחה, וג'ימי מחוסל.
רובי מבקשת מקתי לפגוש אותה כדי שיוכלו לדון מה לעשות הלאה. כשקתי מגיעה, היא מגלה שרובי מחכה עם גבריאל כדי להרוג אותה כדי שתוכל להשתלט כבוס יחיד. לאחר שצפתה זאת, קתי משלימה עם משפחת או'קרול ומביאה את כל השרירים שלהם כגיבוי לפגישה. גבריאל מודה שעם מותה של קלייר, אין לו עוד קשרים עם משפחת הפשע והוא נוטש את רובי. קתי אומרת לרובי שמעתה ואילך, הם יחלקו את האחריות להוביל את המשפחה. הסרט מסתיים בכך שקתי ורובי מתכננות להרחיב את הטריטוריה שלהן לאזור העיר העילית בניו יורק.
שחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
מליסה מקארתי: קתי ברנן
טיפאני האדיש: רובי או'קרול
אליזבת מוס: קלייר וולש
דונל גליסון: גבריאל או'מלי
ג'יימס באדג' דייל: קווין או'קרול
בריאן דאסי ג'יימס: ג'ימי ברנן
מרגו מרטינדייל: הלן או'קרול
קומון: גארי סילברס
ביל קאמפ: אלפונסו קורטי
ג'רמי בוב: רוב וולש
א.ז' בונילה: גונזלו מרטינז
וויין דובל: לארי
אנאבלה סקיורה: מריה קורטי
מיק ווטפורד: ג'ק "ג'קי הקטן" קווין
הפקה

בפברואר 2017, אנדריאה ברלוף חתמה על חוזה לביום עיבוד של "המטבח", מיני-סדרת קומיקס של ורטיגו קומיקס מאת אולי מאסטרס ומינג דויל. ברלוף כבר התבקשה לכתוב את התסריט לסרט, אבל היא הרשימה את המנהלים ב-New Line Cinema, חברת ההפקות של הסרט, עם נקודת המבט ה"עצבנית והחתרנית" שלה. הסרט הוא הבכורה שלה בבימוי.
בנובמבר 2017, טיפאני האדיש, לאחר הופעה פורצת דרך ב-Girls Trip, חתמה כאחת משלוש הנשים המובילות בסרט. בפברואר 2018, מליסה מקארתי לוהקה לתפקיד ראשי נוסף, ובמארס 2018, אליזבת מוס לוהקה כאחרונה מבין שלושת המובילות, בעוד שמרגו מרטינדייל, ביל קאמפ ובריאן ד'ארסי ג'יימס נוספו גם הם. באפריל 2018 הצטרפו לצוות השחקנים דונל גליסון, קומון, ג'יימס באדג' דייל, ג'רמי בוב ואלישיה קופולה, ובמאי 2018, ג'יימס צ'יקון צורף גם כן. קופולה לא הופיעה בסרט המוגמר.
הצילומים החלט ב-7 במאי 2018, בניו יורק, והסתיימו בספטמבר 2018.
קבלה > בקופות

בארצות הברית ובקנדה, "המטבח" יצא לאקרנים לצד "דורה והעיר האבודה", "אמנות המירוץ בגשם", "סיפורים מפחידים שמספרים בחשיכה" ו"ובריאן בנקס", והיה צפוי להכניס כ-9–14 מיליון דולר בסוף השבוע הראשון. הסרט הופיע ב-2,742 בתי קולנוע, וזה היה מספר בתי הקולנוע הקטן ביותר לסרט בו שיחקה מקארתי. לאחר שהרוויח 1.8 מיליון דולר ביום הראשון, ההערכות הורדו ל-5–6 מיליון דולר. רווחי סוף שבוע הפתיחה הסתכמו בכ-5.5 מיליון דולר, סוף שבוע הפתיחה הגרוע ביותר בקריירה של מקארתי וגם של האדיש. הסרט ירד ב-60% בסוף השבוע השני שלו ל-2.2 מיליון דולר לפני שירד מהמסכים ב-2,125 בתי קולנוע בסוף השבוע השלישי שלו והרוויח 342,506 דולר בלבד. ה"הוליווד ריפורטר" העריך שהסרט יפסיד "עשרות מיליונים" עבור האולפן, אם כי ציין שהוא יכול להצליח במדיה הביתית.
קבלה > תגובת המבקרים

ב-Rotten Tomatoes, לסרט יש דירוג של 23% על סמך 230 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 4.6/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר מסכם: "עם שלושה שחקנים ראשיים מוכשרים שנאבקים להצמיח סיפור נפול, 'המטבח' הוא מותחן פשע מבולבל הזקוק בדחיפות לשיפוץ כבד". ב־Metacritic לסרט יש ציון ממוצע משוקלל של 35 מתוך 100, המבוסס על 42 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות לא חיוביות בדרך כלל". קהלים שנשאלו על ידי CinemaScore העניקו לסרט ציון ממוצע של "B−" בסולם A+ עד F.
אוון גליברמן מ"וראייטי" תיאר את הסרט כ"בדיוק כמו 'אלמנות', אלא שהוא לא טוב". גליברמן מתח ביקורת על התסריט אבל שיבח את ההופעה העזה של מקארתי, ואיחל שהלוואי ולטיפאני האדיש היה יותר מה לעשות, ושלמרגו מרטינדייל היה תפקיד גדול יותר. טיי בור מ"הבוסטון גלוב" כתב, "יש רק סקורסזה אחד, והוא לא כאן".
מיק לסאל מ"סן פרנסיסקו כרוניקל" כתב: "אם כבר מדברים על גנגסטרים, אף ביקורת על "המטבח" לא צריכה להתעלם ממרגו מרטינדייל, שגונבת כל סצנה שהיא נמצאת בה בתור מאטריארך של ארגון הפשע - מפלצת בעלת קול חמור סבר עם פה מטונף ותמונה גדולה של ג'ון. פ. קנדי על הקיר שלה. מרטינדייל זוכה להיות רעה ונהנית כמה שיותר על המסך מבלי לחייך".
בסיס חיל האוויר המלכותי סנט ג'ין

בסיס חיל האוויר המלכותי סנט ג'ין (באנגלית: RAF St Jean) היה שדה תעופה צבאי בצפון ישראל, בשימוש בתקופת המנדט הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. שדה התעופה נמצא כ-4 ק"מ צפונית-מזרחית לעכו. כיום פועל במקום מנחת שמרת.
בָּסִיס חיל האוויר המלכותי סַנְט ג'ין  נקרא על שם סנט ג'אן דה ברבף (Saint Jean de Brébeuf), שהיה מיסיונר צרפתי וקדוש קתולי.
היסטוריה

שדה התעופה היה בשימושם של חיל האוויר המלכותי וחילות האוויר של צבא ארצות הברית, במסגרת המערכה בצפון אפריקה נגד מדינות הציר. שימש בעיקר את טייסת 98 בחיל האוויר התשיעי של חיל האוויר האמריקאי. הטייסת עשתה שימוש במפציצים מסוג B-24 ליברייטור.
בין השנים 1949–1951 שימש הבסיס באופן זמני כשלוחה של בית הספר לטיסה עד שעבר למשכנו הקבוע במחנה סירקין. לקורס הראשון שגויס הגיע מספר רב של חניכים והוא התקיים בשדה דב. בגלל העומס על השדה הקטן, הועברו חלק מהאנשים לשדה התעופה סנט ג'ין, שם רוכזו חניכים שקיבלו הכשרה מחוץ לישראל: באיטליה, בארצות הברית ובצ'כוסלובקיה. את הקורס הראשון סיימו בהצלחה ארבעה טייסים: טיבי בן-שחר, ישעיהו גזית, מוטי הוד ודני שפירא, שקיבלו את "כנפי הטיס" בחודש מרץ 1949, ועברו לטייסת הקרב הראשונה בחצור, שלרשותה עמדו מטוסי מסרשמיט Bf 109.
לאחר מעבר בית הספר למחנה סירקין ב-1951, הוא הפך לבסיס של יחידת מחסני חירום עד לאחר מלחמת ששת הימים.
ביולי 1967 אירע בו פיצוץ גדול בו עלו באש מצבורי פגזים, קטיושות ופריטי תחמושת נוספים שנלקחו כשלל מהמלחמה. לאחר ההתפוצצות ננטש השדה, והפך לשדות חקלאיים. המבנים נהרסו, ושרדו רק שתי דרכי גישה חקלאיות בצורת V‏ (17/35, 10/28), המסמנות את מקומם של מסלולי ההמראה. מסלול 17/35 משמש כיום כמנחת שמרת.
בשם "סן-ג'ין" נקרא גם שדה המטווחים הסמוך, שהוקם על שפת הים וששימש בעיקר את חיילי "גולני" ממחנות "בן-עמי" ו"שרגא". לימים הוקם שם אתר הקרוואנים "חצרות יָסַף".
בדצמבר 2010 נערכה חפירת בדיקה בשטח המחנה לאחר גילוי עתיקות בבדיקות מקדימות לקראת בנייה. בחפירה, מטעם רשות העתיקות ובמימון משרד הביטחון, נחשפו שני קברים שנכרו לתוך החול ונבנו מאבני כורכר מסותתות. הקבר הראשון נבנה בשני נדבכים מאבנים שהפגמים שבמקצתן כוסו בטיח. החפירה הופסקה עם גילוי עצמות אדם. הקבר השני נחפר חלקית ומידות האבנים שמהן נבנה לא הובררו. הקברים תוארכו על פי ממצא כלי החרס לתקופה הרומית בארץ ישראל.
הערות שוליים

↑  פמ"ת ישראל – מנחתים נוספים
1 2 3  פורטל: נוסטלגיה בצה"ל – מחנות בסיסים ואתרים – סן-ג'ין, אתר נוסטלגיה
↑  יואב לרר, חדשות ארכיאולוגיות חפירות וסקרים בישראל, גיליון 123, עכו, מחנה סנט ג'ין, רשות העתיקות, ‏07 בספטמבר 2011
| נמלי תעופה ומנחתים אזרחיים בישראל |
| --- | --- | --- |
| נמלי תעופה בין-לאומיים | חיפה • בן-גוריון • רמון |  |
| שדות תעופה | ראש פינה • הרצליה |  |
| מנחתים | קריית שמונה • פיק • שמרת • אסיף • מגידו • הבונים • עין שמר • תנובות • ראשון לציון • בר-יהודה • ערד • באר שבע • שדה בוקר • קציעות • מצפה רמון • מישר • ספיר • קדמה |  |
| לא פעילים | דלתון • ציקלון • עטרות • דימונה • עובדה (צבאי בלבד) • יטבתה |  |
| נהרסו או פונו | בצת • שדה דב • קרני • קטיף • נווה זוהר • אילת |  |
| מנחתים מאולתרים | מנחת עמק המצלבה • מנחת גבעת שאול |  |
חבטת תילול (טניס)

חבטת תילול בטניס היא חבטה בכדור במסלול גבוה, תלול ועמוק אל תוך חלק המגרש של היריב. ניתן להשתמש בה כנשק התקפי או הגנתי בתלות במצב.
היסטוריה

חבטת התילול נצפתה לראשונה על ידי אלוף ווימבלדון השני, פרנק האדו, בהפסדו לספנסר גור. מסיבה זו נודע האדו כ"אלוף הנשגב ביותר".
חבטת תילול נחבטת בדרך כלל כאשר היריב עומד קרוב לרשת וממתין לחבטת יעף. המטרה בחבטה זו היא להעביר את הכדור מעל לשחקן היריב, אל חלק המגרש הפתוח שמאחוריו. חבטת תילול התקפית טובה היא כזו שהיריב לא מספיק להגיע אליה, כלומר חבטה נמוכה ובעלת מהירות מספקת שלא תאפשר ליריב לרוץ לאחור, לרדוף אחר הכדור ולהגיע אליו. חבטה זו מסוגלת לְזַכּוֹת את החובט ישירות בנקודה, אולם יש בה גם סיכון מסוים. סיבוב עילי משפר באופן משמעותי את יעילותה של חבטת התילול ההתקפית, אולם גם הופך אותה לקשה יותר לביצוע. בעת ביצוע חבטת התילול, שחקנים חובטים לרוב בכדור בזווית שבין 0 מעלות (חבטה שטוחה) ל-45 מעלות (חבטה אלכסונית). שחקנים מסוימים, דוגמת אנדרה אגאסי, מייקל צ'אנג, ולייטון יואיט, פיתחו חבטות תילול התקפיות טובות.
מטרתה של חבטת תילול הגנתית, לעומת זאת, היא פשוט לדחוק את היריב בחזרה לאחור, לקו הבסיס, ולהאריך את הנקודה. כאשר שחקן מוּצָא מתחומי המגרש במהלך נקודה, חבטת תילול הגנתית שימושית גם משום שהיא מקנה לשחקן המגן זמן לרוץ לאחור ולהגיע לעמדה הגנתית טובה יותר.
חבטת תילול לא מוצלחת היא כזו שהיריב מסוגל להגיע אליה (לרוב משום שהיא איננה גבוהה דַּיּוֹ) ולסיימה בהנחתה בסבירות גבוהה.
בזוגות מפעילים על חבטת התילול סיבוב או חיתוך, וזאת במטרה להעביר את הכדור מעל לראשו של השחקן שברשת וכן שיקפוץ הרחק מן השחקן שבקו הבסיס.
שחקנים מסוימים מסוגלים לייצר חבטת תילול שלמראית עין נראית חזקה וארוכה מדי, אולם בפועל החבטה מספיק עמוקה כדי לנחות באזור קו הבסיס ובתוך חלק המגרש של היריב, ובכך מתווסף לה לעיתים גם ערך מוסף של הטעיית היריב. חבטה מסוג זה נוצרת באמצעות סיבוב אחורי רב או חיתוך של הכדור המתווספים לה ומסייעים להעברתה מעל לראשו של השחקן היריב. חבטה זו, אותה ניתן לחבוט גם באמצעות סיבוב עילי רב, מכונה גם "חבטת יעף דמוית ירח".
בספר הביוגרפיה העצמית שלו הקדיש טניסאי העבר האמריקני ג'ק קרמר עמוד אחד לחבטות הטניס הטובות ביותר שראה מימיו. הוא כתב: "חבטת תילול - ריגס כמובן. אך גם אלו של סגורה, ביטסי גרנט ורוזוול היו יעילות כמעט באותה מידה. גם זו של קונורס מצוינת".
שחקנים נוספים שנודעו בחבטת התילול המצוינת שלהם הם:
(שחקנים מודגשים הם שחקנים פעילים).
מאטס וילאנדר
כריס אוורט
איליה נסטאסה
רוג'ר פדרר
רפאל נדאל
נובאק ג'וקוביץ'
אנדי מארי
גרגור דימיטרוב
דויד נלבנדיאן
גיירמו קניאס
מייקל צ'אנג
אנדרה אגאסי
פיט סמפראס
לייטון יואיט
מרטינה הינגיס
ילנה יאנקוביץ'
קים קלייסטרס
קרוליין ווזניאקי
ז'וסטין הנין
אגניישקה רדוונסקה
רונלד ראלדס

רונלד ראלדס בלקאסר (בספרדית: Ronald Raldes Balcázar; נולד ב-20 באפריל 1981 בסנטה קרוס דה לה סיירה) הוא כדורגלן עבר בוליביאני ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

ראלדס החל את הקריירה בקבוצת קלוב דסטרוירס בשנת 1998. לאחר שנתיים במועדון, חתם בקבוצת אוריינטה פטרולרו, עימה זכה באליפות ליגת העל הבוליביאנית בשנת 2001. לאחר כמה עונות מרשימות מאוד בליגה הבוליביאנית ובנבחרת, הוחתם ראלדס על ידי המועדון הארגנטינאי רוסאריו סנטראל בשנת 2003.
בשנת 2008, לאחר חמש עונות בארגנטינה, הכריז ראלדס שיעזוב את המועדון ברגע שתסתיים עונת הקלאוסורה, באמצע חודש יוני. זמן קצר לאחר הודעתו, חתם במועדון הסעודי אל-הילאל. ב-20 במרץ 2009, לאחר תקופה קצרה ביותר בערב הסעודית, חתם ראלדס בשורות המועדון המקסיקני קרוס אסול. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במקסיקו ב-22 באפריל 2009, במשחק נגד אטלנטה, במשחק הראשון מבין שניים של גמר ליגת האלופות של CONCACAF. אחרי שתי הופעות ליגה בלבד בקרוס אסול, רונלד החליט לוותר על חוזהו במקסיקו על מנת לחתום במועדון הישראלי מכבי תל אביב בספטמבר 2009, ובמדיה שיחק עונה אחת.
ב-10 במאי 2010 חזר ראלדס לארגנטינה, וחתם בקבוצת קולון דה סנטה פה. ב-9 בינואר 2014 חזר לקבוצה הבוליביאנית אוריינט פטרולרו, במדיה שיחק שלוש שנים נוספות. בפברואר 2017 חתם בקבוצת בוליבר.
קריירה > קריירה בינלאומית

ראלדס משחק במדי נבחרת בוליביה משנת 2001. הוא היה שותף לסגל נבחרתו במהלך טורניר הקופה אמריקה בשנת 2007 ובשנת 2011. בשנת 2015 פרש ראלדס מהנבחרת ביחד עם מרסלו מורנו בגין חילוקי דעות עם המאמן חוליו ססאר בלדביאסו. בשנת 2016, לאחר שבלדביאסו הוחלף בגיירמו אנחל אויוס, חזרו ואלדס ומורנו לנבחרת.
עמוס סליימייקר

| --- | --- |

 לידה:  11 במרץ 1755 מחוז לנקסטר, פרובינציית פנסילבניה, אמריקה הבריטית  
 פטירה:  12 ביוני 1837 (בגיל 82) סליסברי, פנסילבניה, ארצות הברית  
 מדינה:  ארצות הברית 
 מפלגה:   המפלגה הפדרליסטית
 
עמוס סליימייקר (באנגלית: Amos Slaymaker;‏ 11 במרץ 1755 – 21 ביוני 1837) היה פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השלישי של מדינת פנסילבניה.
ביוגרפיה

סליימייקר נולד במחוז לנקסטר (אנ') שבפרובינציית פנסילבניה ב-11 במרץ 1755. סליימייקר היה בעל מלון בלנקסטר ולאחר מכן עבד בתור שופט בעיירה סליסברי (אנ'). בין השנים 1806–1810 שימש כמפקח מחוז לנקסטר. כיהן בסנאט של מדינת פנסילבניה בין השנים 1810–1811.
נבחר לקונגרס ה-13 של ארצות הברית, ואף על פי שנבחר לקונגרס ה-14, החליט להתפטר, ובמקומו מונה ג'יימס וולאס.
נפטר בסליסברי ב-21 ביוני 1837.
הערות שוליים

1 2 3  The Political Graveyard: Index to Politicians: Slausen to Sliwinksi, politicalgraveyard.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: nr92029440  SNAC: w6057zrn  US Congress: S000483  VIAF: 4795412   WorldCat (עם VIAF): 4795412 
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא אמריקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
השכנים של הירקון

| --- | --- |

 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  תל אביב-יפו 
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־8 שנים) 
 אתר רשמי
 
השכנים של הירקון היא עמותה ישראלית שחבריה פועלים לשיקום נחל הירקון תוך הצעה לשימוש בחלק ממימי המקור של הירקון (שליש מהם) והחזרתם לנחל. לטענתם הדבר יאפשר שיקום מהיר ומלא של נחל הירקון ושחייה במימיו. כמו כן, חברי הארגון פועלים להפסקת הזיהום בנחל ועצירת הזרמת מי קולחין וביוב לירקון, שמירה על ערכי הטבע ובעלי החיים במקום, ובריאות הציבור. חזון העמותה הוא להפוך את נחל הירקון לרצועת החוף השנייה של גוש דן.
פעילות

השכנים של הירקון הוקמה בנובמבר 2016, בעקבות זיהום נחל הירקון על ידי מי נגר שנסחפו אליו בעקבות גשמים כבדים והביאו לתמותה של אלפי דגים. מוטי אלמליח וקרן בן נון, שזיהו כי מדובר בתופעה שחוזרת על עצמה, התגייסו למאבק בזיהום בנחל. למרות ניסיונות המדינה לשקם את הנחל באמצעות רשות נחל הירקון, הירקון עדיין מזוהם בעיקר בשל הזרמת מי קולחין ברמת טיפול נמוכה ואף מי ביוב גולמי המוזרמים ממט"ש (מתקן טיהור שפכים) דרום שרון מזרחי אל נחל קנה ומשם לירקון. בעקבות לחץ ציבורי שהפעילו חברי השכנים של הירקון, פתחה המשטרה הירוקה של המשרד להגנת הסביבה בחקירה פלילית נגד מנהלי המט"ש על חלקם בזיהום נחל הירקון.
השכנים של הירקון הציעו גם הצעה חילופית לנוהל המקובל החל משנות ה-50 של המאה ה-20, כאשר מרבית מי מקורות הירקון נשאבים ומועברים לנגב במסגרת מפעל ירקון-נגב, בעוד בנחל זורמים מי קולחין שמקורם במתקני טיהור השפכים באזור השרון. לטענת השכנים של הירקון, הנוהל לעולם לא יאפשר כניסה ושחייה במים ומשאיר את הנחל חשוף לזיהומים שמקורם בהזרמת מי קולחין ברמה נמוכה ומי ביוב ממתקני טיהור השפכים לנחל הירקון. במקום הנוהל הם מציעים מתווה לפיו יוחזרו של 32 אחוז מהשפיעה ההיסטורית לירקון (70 מלמ"ק בשנה) דבר שיביא לשיקום מהיר ומלא של הנחל ויאפשר כניסה למים ללא חשש מחיידקים ומחלות. רשות נחל הירקון דחתה את המתווה המוצע על ידי השכנים של הירקון בטענה כי השבת מי מקור לירקון אינה מתיישבת עם המחסור במים בישראל וכי האפשרות לשחות בירקון תצריך הפעלה של שירותי הצלה על גדות נחל הירקון והיא ממשיכה במיזם הממשלתי ל'גאולת הירקון'.
השכנים של הירקון פועלת לקדם את חזונה על ידי גיוס הציבור למאבק באמצעות הרשתות החברתיות וכלי התקשורת. כל חברי העמותה פועלים בהתנדבות. לעמותה מתנדבים מהרשויות המקומיות שבשטחן עובר נחל הירקון בהן תל אביב-יפו, הוד השרון ובני ברק. יו"ר העמותה הוא הפעיל החברתי מוטי אלמליח.
השכנים של הירקון חברה בארגון הגג של הארגונים הסביבתיים בישראל חיים וסביבה.
ראו גם

נחל הירקון
המוביל הארצי החדש
הערות שוליים

↑  בלוג השכנים של הירקון
↑  משה כהן, מודאגים בגלל הדגים, המקומון תל אביב מעריב.
↑  מנחל משוקם לתעלת ביוב: כך הפך הירקון לביב השופכין של גוש דן, אבי עמית, אפריל 2017, המפצח, המגזין ערוץ 10.
↑  אלי לוי, בעקבות הזרמת השפכים לירקון: חקירה פלילית נגד איגוד ערים דרום השרון, באתר nana10‏, 17 במאי 2017
↑   צפריר רינת, שיקום נחל הירקון בשלבי סיום, אך שחייה בו לא תאושר בקרוב, באתר הארץ, 20 בפברואר 2018
↑  עופר מתן, בעוד שנתיים נשחה בירקון?, באתר ynet, 12 ביולי 2018.
↑  גאולת הירקון
יאנה יוסף

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1988 (בת 36) הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הטג'יקית, ברית המועצות (כיום בטג'יקיסטן) 
 תאריך עלייה:  1993
 שם לידה:  Яна Юсуфов (יאנה יוספוב)
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-2012 
 עיסוק:  שחקנית, דוגמנית
 בן או בת זוג:  ציון ברוך (2014–?) 
 מספר צאצאים:  3 
 פרופיל ב-IMDb
 
יאנה יוסף-ברוך (נולדה ב-29 בנובמבר 1988) היא שחקנית ודוגמנית ישראלית. היא התפרסמה לראשונה בזכות השתתפותה בעונה הרביעית של תוכנית המציאות "האח הגדול", שבה הגיעה לשלב הגמר.
ביוגרפיה

נולדה בשם יאנה יוסופוב (בטג'יקית: Яна Юсуфов) בטג'יקיסטן הסובייטית שבברית המועצות לשעבר. היא בת לאב יהודי, ולאם נוצרייה-מוסלמית. יש לה שתי אחיות ואח. ב-1993, כשהייתה בת חמש, משפחתה עלתה לישראל והתגוררה בשכונת שפירא שבדרום תל אביב. הוריה התגרשו מאוחר יותר.
היא סיימה 12 שנות לימוד בבית ספר ממלכתי-דתי לבנות. בגיל 17 החלה תהליך גיור וכמעט סיימה אותו, אך לא ניגשה למבחני הרבנות הדרושים באותה העת. היא צלחה את תהליך הגיור בגיל 24. אחיה ואחיותיה משתייכים לציונות הדתית.
בשנת 2006 שירתה בשירות לאומי.
קריירה

בין השנים 2009–2012 הייתה שוליית הקוסם של תומר דודאי.