stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העוזר הקטן של סנטה
הערות שוליים

↑  Rabin, Nathan (2010-12-16). "'Bart's Dog Gets an F'". The A.V. Club. נבדק ב-2011-08-14.
| משפחת סימפסון |
| --- | --- | --- |
| דמויות ראשיות | הומר • מארג' • בארט • ליסה • מגי |  |
| דמויות משנה | מונטגומרי ברנז • לני לאונרד • נד פלנדרז • אוטו מאן • איצ'י וסקראצ'י • מו סיזלאק • עדנה קרבאפל • אפו נהספימפטילון • קראסטי הליצן • העוזר הקטן של סנטה • ראש העיר קווימבי |  |
| יוצרים ומפתחים | מאט גריינינג • ג'יימס ל. ברוקס • סם סיימון • מייק ב. אנדרסון |  |
| מדבבים ראשיים | דן קסטלנטה • ג'ולי קאוונר • ננסי קארטרייט • האנק עזריה • הארי שירר • ירדלי סמית' |  |
| פרקים | רשימת פרקי הסדרה(אנ') • פרקי ליל כל הקדושים • פרקים בולטים (Treehouse of Horror • Simpsons Roasting on an Open Fire ‏• Homer's Phobia • There's Something About Marrying • The Greatest Story Ever D'ohed •‏ Three Gays of the Condo) |  |
| סרטים | משפחת סימפסון - הסרט • משפחת סימפסון חוגגת 20 שנה ב-3D על הקרח! • מעון היום הארוך ביותר |  |
| שונות | ספרינגפילד • קומיקס • Do the Bartman • The Simpsons Sing the Blues • בארט נגד מוטציות החלל • FOX • D'oh!  • הבעיה עם אפו • Kwik-E-Mart • "כשבילי פגשה את ליסה" |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא טלוויזיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הנסיגה הגדולה למארן

הנסיגה הגדולה למארן, המכונה גם הקרב על הגבולות, התרחשה באוגוסט ובתחילת ספטמבר 1914, סמוך לפרוץ מלחמת העולם הראשונה. קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה החלו בפלישה גרמנית, שעיקרה איגוף דרך בלגיה ולוקסמבורג, ולאחריו חדירה לצרפת מצפון. הצרפתים, אשר באותו שלב ניגפו כמעט בכל התנגשויותיהם עם הגרמנים, נסוגו תחת הלחץ, אם כי צבאם לא התמוטט. אחרי קרב מונס וקרב סן קנטן, בהם הצרפתים, וכוחות בריטיים קטנים,  עכבו מעט את הגרמנים, החלה נסיגה רצופה של כוחות מדינות ההסכמה, עד לנהר המארן ואף מעבר לו. בשלב זה, בתחילת ספטמבר, הם הפכו פניהם אל האויב, עצרוהו, ואף הסיגו אותו מרחק ניכר צפונה.
רקע - תוכנית שליפן, תוכנית 17 וסדר הכוחות

הן גרמניה והן צרפת ערכו תוכניות מפורטות, אשר עודכנו לעיתים תכופות, למקרה של מלחמה ביניהן. הגרמנים הפעילו את צבאם, למן הרגע הראשון ללחימה, על פי תוכנית שליפן, תוכנית לפלישה לצרפת דרך בלגיה ולוקסמבורג, תוך עקיפת הביצורים החזקים שבגבולם המשותף עם צרפת. הצרפתים, כתגובה, הפעילו מצדם את תוכנית 17, תוכנית גמישה לגיוס ולעריכת כוחות, בהתאם לתנועות הגרמנים.
לגרמנים היו בחזית המערב, בעת שהחלו הקרבות, שבע ארמיות, לעומת חמש של הצרפתים.
המערכה על הגבולות

קרבות החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה החלו ב-4 באוגוסט 1914, כאשר פלשה גרמניה לבלגיה וללוקסמבורג הנייטרליות. הפרת הנייטרליות של בלגיה הביאה להצטרפות בריטניה למלחמה לצד צרפת. על אף ההתנגדות הבלגית העזה בעיר המבוצרת לייז', התנגדות שלא נצפתה מצד הגרמנים שהטילו מצור על העיר, הצליחו הגרמנים לכבוש את העיר באמצעות הארטילריה הכבדה שהפעילו כנגד הביצורים. לאחר נפילתה של לייז' בידי הגרמנים, ב-16 באוגוסט, נסוגו הבלגים לכיוון אנטוורפן, עליה דילגו הגרמנים בהתקדמותם, ונאמור, אותה כבשו הגרמנים ב-23 באוגוסט לאחר הטלת מצור נוסף.
במקביל לפלישה הגרמנית, החל מן ה-7 לחודש, תקפו הצרפתים בגבול גרמניה-צרפת במטרה לכבוש את חבל אלזס-לורן, שנכבש על ידי הגרמנים במלחמת צרפת–פרוסיה. הגרמנים נסוגו אט אט, במטרה למשוך את הצרפתים וללכוד אותם בתנועת מלקחיים בהתאם לתוכנית שליפן, תוך שהם מסבים לצרפתים אבדות רבות. בהמשך, התקפות אלה נהדפו על ידי הגרמנים, שהחל מסוף אוגוסט אף המשיכו וחדרו לשטח צרפת גם באותה גזרה. משבטלו היכולת, כמו גם הצורך, לתקוף את הגרמנים בגזרה זו, הרמטכ"ל הצרפתי, ז'וזף ז'ופר, העביר חלק מן הכוח שאל מול הגבול הגרמני מערבה, עשרים אוגדות רגלים ושלוש אוגדות פרשים, אל מול הכוח הגרמני אשר ערך את האיגוף מכיוון בלגיה. הבריטים החלו לשגר חילות משלוח כדי לסייע לצרפתים ולבלגים, אך בשלב זה של המלחמה היה ביכולתם לשלוח רק אוגדות ספורות, ורוב נטל הלחימה כנגד הגרמנים, בחזית המערב, נפל על הצרפתים. הבלגים, שכמעט כל ארצם נכבשה במהלך אוגוסט, החזיקו מעמד בפינתה הדרומית מערבית של ארצם, בסיוע הצרפתים והבריטים.
הגרמנים התקדמו לעבר צפון צרפת בחציו השני של חודש אוגוסט. בסדרת קרבות שנערכו בין הצבא הגרמני לבין הצבא הצרפתי וחיל המשלוח הבריטי, אשר נקראו בשם הכולל המערכה על הגבולות, ושהמרכזיים בהם היו קרב שרלרואה, ב-21 לחודש, וקרב מונס, ב-23 לחודש, ניצחו הגרמנים, אם כי עוכבו במידת מה, והכוחות הצרפתיים והבריטיים נסוגו דרומה ומערבה. הוא הדין בקרב לה קאטו ב-26 באוגוסט. עם זאת, הנסיגה הייתה מסודרת יחסית, ומשמר עורפי של צבאות מדינות ההסכמה עיכב מעט את הגרמנים וגרם להם אבדות. בנוסף, ערכו כוחות מדינות ההסכמה כמה התקפות נגד, כמו למשל, קרב סן-קנטן (1914), ב-29 וב-30 באוגוסט, שאף הוא עיכב מעט את הגרמנים. כך, צבאות מדינות ההסכמה שמרו על כושר לחימתם.
"הנס על המארן" > הפער בחזית הגרמנית

הכנף הימנית של ההתקפה הגרמנית, זו שערכה את האיגוף דרך בלגיה וצפון מערב צרפת המשיכה להתקדם לכיוון פריז. בניסיון לאגף את הכוחות הצרפתיים הנסוגים מהמלחמה בגבול גרמניה-צרפת, פנו הארמיות הראשונה והשנייה של צבא גרמניה (הארמיות הגרמניות מוספרו 1 עד 7 מימין לשמאל, כלומר, ממערב למזרח) לכיוון דרום-מזרח. תנועה זו חשפה את האגף הימני של הארמייה הראשונה. מפקד צבא צרפת, גנרל ז'וזף ז'ופר, שם לב לטעות טקטית זו והורה לארמייה השישית הצרפתית, שהוקמה זה עתה בחיפזון, לתקוף יחד עם חיל המשלוח הבריטי את האגף הימני של הארמייה הראשונה הגרמנית. מפקד הארמייה הראשונה הגרמנית, אלכסנדר פון קלוק, גילה את ההתקדמות הצרפתית-בריטית, והחל לפנות מערבה כדי לפגוש את הארמייה השישית הצרפתית, ובה תשע אוגדות רגלים ושתי אוגדות פרשים, ואת חיל המשלוח הבריטי פנים מול פנים.
"הנס על המארן" > מהלך הקרב

בפנייתה מערבה כדי לפגוש בכוחות הצרפתים-בריטיים פנים מול פנים, פתחה הארמייה הראשונה הגרמנית פער של 50 ק"מ בינה לבין הארמייה השנייה, בפיקודו של קרל פון בילוב. מטוסי תצפית של מדינות ההסכמה הבחינו בפער זה, ודיווחו למפקדים בשטח. המפקדים הצרפתים ניצלו פער זה במהרה, וכתוצאה מכך נכנסה הארמייה החמישית הצרפתית, בצירוף חיילים מחיל המשלוח הבריטי, בין הארמיות הגרמניות הראשונה והשנייה, כאשר האגף הימני שלה (הדרום-מזרחי) תוקף את הארמייה השנייה.
הכוחות הגרמניים היו קרובים להשגת פריצת דרך נגד הארמייה השישית המכותרת בין 6 ל-8 בספטמבר, אך הארמייה השישית קיבלה ב-7 בספטמבר תגבורת של 6,000 חיילי מילואים רגליים צרפתים שהוסעו על ידי מוניות צרפתיות מפריז. בליל 8 בספטמבר הנחיתה הארמייה החמישית בפיקודו של לואי פראנשה ד'אספרה מתקפת פתע נגד הארמייה הגרמנית השנייה, מתקפה שהרחיבה את הפער בינה לבין הארמייה הגרמנית הראשונה.
ב-9 בספטמבר היה נראה כי הארמיות הגרמניות עמדו בפני כיתור והשמדה. למשמע ידיעות אלה לקה הגנרל פון מולטקה בהתמוטטות עצבים ופקודיו הורו על נסיגה גרמנית לנהר האן לצורך התארגנות מחדש. הכוחות הצרפתיים-בריטיים רדפו אחר הכוחות הגרמנים הנסוגים, אך התקדמותם, בשלב זה, אשר כונה המירוץ אל הים, הייתה איטית יותר מהנסיגה הגרמנית. הדבר אפשר לגרמנים להתחפר צפונית לנהר האן.
אחרית דבר

ניסיונות של הצרפתים לאגף את הגרמנים ממערב וניסיונות הנגד של הגרמנים, בעת 'המרוץ אל הים', לא צלחו. קו החזית התייצב לארבע השנים הבאות למן גבול צרפת-שווייץ ועד לפינתה הדרומית-מערבית של בלגיה. הלחימה לאורך אותו קו, אשר היו לה מאפיינים רבים של לוחמת מצור, כונתה מלחמת החפירות. במהלך הניסיונות של שני הצדדים לשבור את הקיפאון סבלה צרפת אבדות עצומות. המצב לא היה שונה בהרבה באשר לבריטניה ולגרמניה, שלחמו גם הן באותה חזית.
לקריאה נוספת

Bloem, W. (2004) [1916]. "Vormarsch" [The Advance from Mons 1914: The Experiences of a German Infantry Officer] (PDF) (Helion ed.). Bremen: Grethlein. ISBN 1-874622-57-4. נבדק ב-30 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
Bowman, T. (2003). Irish Regiments in the Great War: Regular Regiments at War. Manchester: Manchester University Press. ISBN 0-7190-6285-3.
Brown, M. (1993). Imperial War Museum Book of the Western Front. London: Sidgwick and Jackson. ISBN 0-28306-140-5.
Doughty, R. A. (2005). Pyrrhic Victory: French Strategy and Operations in the Great War. Cambridge, MA: Belknap Press. ISBN 0-67401-880-X.
Edmonds, J. E. (1926). Military Operations France and Belgium, 1914: Mons, the Retreat to the Seine, the Marne and the Aisne August–October 1914. History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. Vol. I (2nd ed.). London: Macmillan. OCLC 58962523.
Evans, M. M. (2004). Battles of World War I. Devizes, Wilts: Select Editions. ISBN 1-84193-226-4.
Hamilton, E. (1916). The First Seven Divisions: Being a Detailed Account of the Fighting from Mons to Ypres. London: Hurst and Blackett. OCLC 3579926.
Humphries, M. O.; Maker, J. (2013). Der Weltkrieg: 1914 The Battle of the Frontiers and Pursuit to the Marne. Germany's Western Front: Translations from the German Official History of the Great War. Vol. I. Part 1. Waterloo, Canada: Wilfrid Laurier University Press. ISBN 978-1-55458-373-7.
Isselin, H. (1965) [1964]. La Bataille de la Marne [The Battle of the Marne] (בצרפתית) (Elek Books ed.). Edns Arthaud. OCLC 760592610.
Jones, N. H. (1983). The War Walk: Journey Along the Western Front. London: Robert Hale. ISBN 0-70901-174-1.
Kluck, A. (1920). Der marsch auf paris und die marneschlacht 1914 [The March on Paris and the Battle of the Marne, 1914] (PDF) (Edward Arnold trans. ed.). Berlin: Mittler. OCLC 2513009. נבדק ב-11 במרץ 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
Perris, G. H. (1920). The Battle of the Marne. London: Methuen. OCLC 464061898.
Skinner, H. T.; Stacke, H. Fitz M. (1922). Principal Events 1914–1918 (PDF). History of the Great War Based on Official Documents by Direction of the Historical Section of the Committee of Imperial Defence. London: HMSO. OCLC 17673086. נבדק ב-7 בפברואר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
Statistics of the Military Effort of the British Empire During the Great War, 1914–1920 (PDF). London: HMSO. 1922. OCLC 610661991. נבדק ב-29 בינואר 2014. {{cite book}}:  (עזרה)
Strachan, H. (2001). The First World War: To Arms. Vol. I. Oxford: OUP. ISBN 0-19-926191-1.
Terraine, J. (2002) [1960]. Mons: The Retreat to Victory (Wordsworth Military Library ed.). London: Batsford. OCLC 640881916.
Tuchman, B. W. (1962). The Guns of August. New York: Ballantine Books. ISBN 0-345-38623-X.
Tyng, S. (2007) [1935]. The Campaign of the Marne 1914 (Westholme Publishing ed.). New York: Longmans, Green and Co. ISBN 1-59416-042-2.
Zuber, Terence (2011) [2010]. The Mons Myth. Stroud, Gloucestershire: The History Press. ISBN 978-0-7524-7628-5.
חיילים גרמנים ב-7 באוגוסט 1914
אלכסנדר פון קלוק
המזרקה לזכר הנסיכה דיאנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  באר מים, מזרקה 
 על שם:  הנסיכה דיאנה
 מיקום:  הסיטי של וסטמינסטר 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2004
 תאריך פתיחה רשמי:  2004 
 יוצר:  קתרין גוסטפסון 
 קואורדינטות:  51°30′17″N 0°10′17″W﻿ / ﻿51.504647222222°N 0.17150833333333°W﻿ / 51.504647222222; -0.17150833333333
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסהמזרקה לזכר הנסיכה דיאנה(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסהמזרקה לזכר הנסיכה דיאנה(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיהמזרקה לזכר הנסיכה דיאנה(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיהמזרקה לזכר הנסיכה דיאנה
 
אזור באנדרטה. בתמונה זו המזרקה אינה מופעלת והמים אינם זורמים באנדרטה
מזרקת הזיכרון לזכר דיאנה, נסיכת ויילס (באנגלית: Diana, Princess of Wales Memorial Fountain) היא אנדרטה לזכר הנסיכה דיאנה, הממוקמת בפינה הדרומית מערבית של הייד פארק בלונדון, דרומית לאגם הסרפנטיין ומזרחית לגלריית סרפנטיין.
אבן הפינה להקמת האנדרטה הונחה בספטמבר 2003 והאנדרטה נחנכה ב-6 ביולי 2004.
תיאור האנדרטה

האנדרטה עוצבה על ידי קתרין גוסטפסון ובנייתה עלתה 3.5 מיליון ליש"ט. האנדרטה היא מזרקה המורכבת מ-545 מקטעי אבן גרניט מקורנוול.
צורת המזרקה היא אובלית והיא בנויה באזור שמידותיו חמישים על שמונים מטרים. רוחב התעלה בה זורמים המים משתנה בין 3 ל-6 מטרים, ועומק התעלה משתנה. המזרקה ממוקמת על מדרון והמים זורמים בה בכיוון דרום במורד האנדרטה. בצד אחד של האנדרטה זורמים המים בתעלה רדודה ובזרימה איטית, ובצידה השני יש בתעלה מדרגות ומחסומים שיוצרים זרימה סוערת יותר. האנדרטה נועדה לשקף את חייה של דיאנה - הן חיים שמחים והן תקופות סוערות וקשות.
האנדרטה נועדה לשקף את אישיותה החברותית של דיאנה ואת היחס החם שלה לכל מי שפגשה ולתושבי בריטניה בפרט, ולכן תוכננה האנדרטה בצורה המאפשרת לכל אחד לגעת במים, ולילדים - להיכנס ולשחק במים. אולם, לאחר פתיחת המזרקה אירעו שלושה מקרים של אשפוז בשל פציעה מהחלקה במים, והמזרקה נסגרה. המזרקה נפתחה מחדש באוגוסט 2004 לאחר שהוצבו שישה שומרים המונעים מאנשים להיכנס למים.
בשל מספר המבקרים הרב נהרסו משטחי הדשא סביב האנדרטה ולכן בדצמבר 2004 החל פרויקט של שיפוץ האנדרטה על ידי בניית שבילים המובילים לאנדרטה, ושתילת דשא עמיד יותר סביבה.
ראו גם

גן המשחקים על שם הנסיכה דיאנה
מסלול ההליכה על שם הנסיכה דיאנה
המחאת דואר

הפקדת דואר על סך 5 שילינג שנטען כי נגנבה על ידי ג'ורג' ארצ'ר-שי, צוער בצי המלכותי. הפרשה עובדה למחזה בשם "הנער וינסלו" ולשני סרטים באותו שם.
הַמְחָאַת דּוֹאַר היא שיטה להעברת סכומי כסף באמצעות המחאה בנקאית המונפקת ביחידות הדואר לכל מאן דבעי תמורת כסף מזומן בלבד. לרוב המחאות דואר מיועדות להישלח באמצעות שירותי הדואר. המחאות דואר עובדות באופן דומה להמחאות רגילות, רק שאין צורך בחשבון בנק עבורם. כך ניתן לשלם מבלי למסור את פרטי חשבון אישיים. המחאת הדואר היא אישית, למוטב בלבד, ואינה ניתנת להסבה. הנושה יכול לפדות את ההמחאה בכל בנק דואר, בשונה מהמחאת כסף.
המחאות דואר אינן הילך חוקי אלא סוג של שטר חוב עם תוקף ידוע מראש. התשלום עבור שירות ההמחאה מבוצע על ידי אוֹחֵז ההמחאה, ולא על ידי הנוֹשֶׁה.
בישראל, בנק הדואר מציע שירות של מכירה ופדיון של המחאות דואר, המונפקות בסכומים משתנים לפי בקשת הלקוח, בתהליך מקוון. את ההמחאות ניתן לפדות במזומן באמצעות סניפים מקוונים, או באמצעות הפקדה ישירות לחשבון המוטב. המחאת דואר שהונפקה על שם חברה אינה ניתנת לפדיון במזומן, אלא להפקדה בחשבון המוטב בלבד.
הפארק הלאומי ג'בל זע'דוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 תאריך הקמה:  2010
 מיקום
 מדינה:  תוניסיה
 מיקום:  קירואן 
 קואורדינטות:  35°56′50″N 9°47′09″E﻿ / ﻿35.947111111111°N 9.78575°E﻿ / 35.947111111111; 9.78575
 
הפארק הלאומי ג'בל זע'דוד (בערבית: الحديقة الوطنية جبل زغدود) הוא פארק לאומי תוניסאי שהוקם בשנת 2010.
הפארק ממוקם במשלחת של אואסלטיה שבמחוז קאירואן, ושטחו 1,792 הקטר. עצי חרוב הם הצומח הנפוץ והבולט ביותר בגן.
הערות שוליים

↑  المناطق الترابية (العمادات) حسب الولايات والمعتمديات, באתר "موقع البيانات المفتوحة لوزارة الداخلية التونسية" (בערבית)
↑  Top menu ar, (בערבית) (הקישור אינו פעיל)
ערך זה הוא קצרמרבנושא תוניסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
העולם (שבועון)

| --- | --- |

כותרת שבועון "העולם" (ראשית שנות ה-20) בעיצוב יוסף בודקו
 תדירות:  שבועי
 מו"ל:  ההסתדרות הציונית העולמית
 תאריכי הופעה:  1907–1950 (כ־43 שנים)
 שפה:  עברית
 
שער "העולם" 1914
"העולם" היה שבועון עברי שהיה עיתונה הרשמי של ההסתדרות הציונית העולמית במשך כארבעים שנה. השבועון היה הגרסה העברית לעיתון המקביל בגרמנית "די ולט" (העולם בגרמנית).
היסטוריה

השבועון יצא לאור לראשונה בשנת 1907 וחדל להופיע בשנת 1950 (עם הפסקות אחדות במשך השנים). ליוזמה להופעתו תרמה העובדה שמהזכיר הכללי של ההסתדרות הציונית נחום סוקולוב, היה במקצועו ובניסיונו עורך ועיתונאי עברי פעיל.
תחילה נערך והודפס העיתון במערב אירופה (בקלן התגורר נשיא התנועה דוד וולפסון, יורשו של הרצל, ולאחר עריכה הודפס העיתון בברלין) ועורכו העיקרי בפועל היה א. חרמוני. אולם כבר בסוף שנת הופעתו השנייה (סוף 1908) הועברה המערכת לווילנה שבמזרח אירופה, מקום מושבם של רוב קוראיו העבריים. העורך החדש היה אלתר דרויאנוב. בשנת 1912 עברה המערכת לעיר אודסה, שם יצא השבועון לאור עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, אז חדל העיתון להופיע. רק בשנת 1919 חודשה הופעתו, והפעם בלונדון, מקום מושבה החדש של ההנהלה הציונית. העורך החדש היה אברהם אידלסון (עד לשנת 1921). בשנת 1923 עבר "העולם" לעריכתם של חיים גרינברג, ד"ר שמואל פרלמן ומשה קליינמן, שהפך לעורכו העיקרי של השבועון עד לפטירתו בשנת 1948. רק בשנת 1936 הגיעה עריכתו של השבועון הציוני הרשמי לארץ ישראל, והמערכת התמקמה בירושלים, ביחד עם משרדי ההנהלה הציונית.
תוכני השבועון

לצד דיווחים חדשותיים על התפתחויות בעולם היהודי בכלל ובתנועה הציונית וביישוב הארצישראלי בפרט, כלל השבועון גם מדור ספרותי ובו מאמרים וחיבורים של מחברים וחוקרים מרכזיים. כך למשל שימש "העולם" אכסניה ראשונה לספרו (בהמשכים) של נחום סוקולוב על ברוך שפינוזה, ספרו של א"א קבק על שלמה מולכו, סיפוריו של מנדלי מוכר ספרים ועוד.
לקריאה נוספת

"העולם" באתר עיתונות יהודית היסטורית - רוב הגיליונות זמינים לצפייה ולעיון
א. ש. שטיין, 50 שנה ל"העולם", דבר, 8 במרץ 1957
"העולם" מהדורה 2, וילנה 1908 באתר ארכיון האינטרנט
"העולם" מהדורה 3, וילנה 1909 באתר ארכיון האינטרנט
"העולם" מהדורה 4, וילנה 1910 באתר ארכיון האינטרנט
"העולם" מהדורה 5, וילנה 1911 באתר ארכיון האינטרנט
כותבי השבועון, 1906-1926
הפיגוע במסעדת אל דסקנסו

| --- | --- |
 תאריך:  12 באפריל 1985
 מקום:  מסעדת אל דסקנסו במדריד
 מטרה:  חיילים אמריקנים
 קואורדינטות:  40°27′00″N 3°28′59″W﻿ / ﻿40.45°N 3.4830555555556°W﻿ / 40.45; -3.4830555555556
 סוג:  פיגוע תופת
 נשק:  מטען חבלה
 הרוגים:  18
 פצועים:  82
 מבצע:  ארגון הג'יהאד האסלאמי
  (למפת מדריד מוגדלת) הפיגוע במסעדת אל דסקנסו(למפת מדריד רגילה) הפיגוע במסעדת אל דסקנסו
 
הפיגוע במסעדת אל דסקנסו היה פיגוע תופת ב-12 באפריל 1985 במסעדת אל דסקנסו במדריד. מעוצמת הפיצוץ נהרגו 18 ונפצעו 82, בהם 11 חיילים אמריקנים, שכנראה היו היעד במתקפה. חיילים אמריקנים שעבדו בבסיס אווירי סמוך פקדו את המסעדה. שר הפנים הספרדי האשים את ארגון הג'יהאד האסלאמי, שנטל אחריות לפיגוע. עם זאת, תיק החקירה נסגר ב-1987 בשל חוסר מעצרים.
ב-2005 ביקשה ספרד את הסגרתו של פעיל אל-קאעידה בשם מוסטפא סתמרים נאסר מפקיסטן בשל מעורבותו לכאורה בפיגוע.
ראו גם

פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד
הערות שוליים

↑  http://www.expatica.com/es/news/Al-Qaeda-suspect-linked-to-1985-Madrid-bombing_133640.html
| מדריד  |
| --- | --- | --- |
| כיכרות מרכזיות | פוארטה דל סול • פלאסה מאיור • פלאסה דה סיבלס • פלאסה דה קולון • פלאסה דה אספניה • פלאסה דה קסטייה • פלאסה דה לה ויה • פלאסה דה סנטה אנה |  |
| רחובות חשובים | גראן ויה • שדרת פראדו • שדרת רקולטוס • שדרת קסטיאנה |  |
| אנדרטות ומונומנטים | שער אלקלה • שער הניצחון • שער טולדו • שער סן ויסנטה • אובליסק קאחה |  |
| מבנים ואתרים בעלי חשיבות | הארמון המלכותי • ארמון סיבלס • התיאטרון המלכותי • קתדרלת אלמודנה • פארק בואן רטירו • מקדש דבוד • שער אירופה • AZCA • CTBA • אל רסטרו • נואבוס מיניסטריוס |  |
| מוזיאונים | מוזיאון הפראדו • מוזיאון תיסן בורנמיסה • מוזיאון ריינה סופיה |  |
| תחבורה | נמל התעופה מדריד-בראחס • הרכבת התחתית • הרכבת הפרברית • הרכבת הקלה • תחנת אטוצ'ה • תחנת צ'מרטין • תחנת פרינסיפה פיו |  |
| ספורט | ריאל מדריד • אתלטיקו מדריד • אצטדיון סנטיאגו ברנבאו • פלאסיו ויסטלגרה • קאחה מחיקה • אצטדיון ויסנטה קלדרון • אצטדיון מטרופוליטנו • ארמון הספורט • לס ונטאס |  |
הירוג'נים

| --- | --- |
הירוג'ני לבוש בשריון אופייני המקושט בסימנים אדומים המסמלים ציד; מתוך "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
הירוג'ני לבוש בשריון אופייני המקושט בסימנים אדומים המסמלים ציד; מתוך "מסע בין כוכבים: וויאג'ר".
 הופעה ראשונה:  "Message in a Bottle" - פרק 14, עונה 4 של "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", 1998.
 נתונים
 טריטוריית מגורים:  רביע דלתא
 עיר בירה:  לא ידוע
הירוג'נים (באנגלית: Hirogen) הם גזע בדיוני של חייזרים המופיעים ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים", בעיקר בסדרת הטלוויזיה "מסע בין כוכבים: וויאג'ר", בה הם משמשים ככלי עלילתי מתמשך המופיע ב-9 פרקים במהלך עונות 4–7.
הירוג'נים הם מין של לוחמים דומיננטיים ברביע דלתא, הנודדים מרחקים עצומים ברדיפה אחר טרף ראוי, ומוצגים כאיום משמעותי על צוות וויאג'ר. אף על פי שהם גזע עתיק, הטכנולוגיה שלהם אינה עולה על זו של וויאג'ר, אף על פי שכלי הנשק שלהם, המבוססים על טטריון, אינם מוכרים לצי הכוכבים.
אמנם בתחילה ההירוג'נים היוו איום גדול על וויאג'ר, צוות צי הכוכבים בסופו של דבר עזר לעזור להירוג'נים לפתור בעיות הנובעות מאורח-החיים שלהם, מה שהוביל להפסקת אש דה פקטו.
מאפיינים

ההירוג'נים, הדומים לגזע החייזריים המוצג בסדרת סרטי "הטורף", מוצגים כמונעים על ידי הציד, המעניק חשיבות רבה ל-"פרסים" הנלקחים מהפגרים של הטרף. הם מוצגים כגזע ללא כוכב בית, שכן החברה שלהם, ככל הנראה, מורכבת משבטים נוודים, הנעים בחלל למטרות ציד, עם מבנה היררכי. קשר עם שבטים אחרים נשמר באמצעות רשת תקשורת עתיקה על פני מרחקים עצומים. לפני הציד, ההירוג'נים צובעים בטקסיות את השריון שלהם. ציידי ההירוג'נים מוצגים כהרבה יותר גבוהים מאשר בני אדם, בדרך כלל בגובה של שני מטרים, עם שרירים מפותחים בפלג הגוף העליון, לצורך קרב, והם בדרך כלל מוצגים לובשים שריון, עם מסיכות (כאשר הם בסביבות עוינות). רק 'אזרח' הירוג'ני אחד נראה על המסך; בפרק העונה השביעית "Flesh and Blood", נראה טכנאי הירוג'ני, שאינו משתתף בציד, והוא מסתכל בבוז על יתר בני-מינו, משום שאין לו כל עניין בציד.
עלילה

מתישהו בסביבות השנה 2374, וויאג'ר נתקלת לראשונה בהירוג'נים, כאשר הצוות משתמש ברשת תקשורת עתיקה שננטשה, כנראה כדי לשלוח הודעה לרביע אלפא. לא ברור אם ההירוג'נים פיתחו את הטכנולוגיה בעצמם או סתם פשוט ניכסו אותה לשימוש הבלבדי שלהם, אבל הם מתנגדים בתוקף לשימוש בה על ידי וויאג'ר. כאשר הם חשים שוויאג'ר עשויה להיות טרף ראוי, ההירוג'נים תוקפים בכוח. בתחיל, מערכות הנשק של וויאג'ר לא מצליחות לחדור את השריון העוטף את גוף ספינת החלל של ההירוג'נים. עימותים רבים ייוצרו בין ההירוג'נים לבין וויאג'ר, שכן החייזרים ממשיכים בציד הטקסי שלהם, אולם, תחת הדרכתה של קפטן ג'יינוויי, צוות צי הכוכבים שורד בכל מפגש.
בשנת 2377, אחד מהעימותים הסופיים בין וויאג'ר לבין ספינת קרב של ההירוג'נים הוא כל כך הרסני לשני הצדדים עד כי הושגה הפסקת אש, אירוע חסר תקדים בכל ההיסטוריה של ההירוג'נים. האחראי על יחידת הפשיטה ההירוג'נית פלש בתחילה וויאג'ר בתקווה להשיג טכנולוגיה הולוגרפית; ואף על פי שהוא נהרג במהלך הקרב, קפטן ג'יינוויי מעבירה את הטכנולוגיה למחליפו, אשר מודה בכך שברדיפה אחר 'טרף' על פני כל הרביע, ההירוג'נים מאבדים כל האחדות התרבותית והלאומית שלהם, ובסופו של דבר כל המינים האחרים יוכלו לגבור עליהם. על ידי יצירת ציד הולוגרפי, עם מערכות הבטיחות מכובות, הם יכולים להמשיך בציד קטלני ומאתגר, בעודם נשארים מאוחדים בחלק אחד של שטח. ההירוג'נים תכנתו את הטרף ההולוגרפי שלהם "טוב מדי" - לוחמי ההולוגרמה מתוכנתים ללמוד מהמוות האחד של השני, ויכולות הלחימה שלהם הולכות וגדלות בגודל אקספוננציאלי. זה, בסופו של דבר, מביע למסקנה ההגיונית כי הנטרפים הפכו לטורפים וכי הטורפים הפכו לנטרפים; רק בזכות ההתערבות של אנשי צוות וויאג'ר נמנעה ההשמדה המוחלטת של הירוג'נים.
במדיה אחרת

בשנת 2000, ההירוג'נים הופיעו במשחק המחשב "Star Trek: Voyager: Elite Force". כמה מהמשימות התרחשו על סיפון הספינה שלהם, ומשבש פעימה, מבוסס הטטריון, הוא נשק שימושי שניתן לצבור.
כמו כן, הם הופיעו במשחק "Star Trek Online".
ראו גם

ג'מהדאר - מין חייזרים דומה ביקום של "מסע בין כוכבים".
הסינפונייטה של הונג קונג

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1990
 מדינה:  הונג קונג הונג קונג
 מיקום:  הונג קונג, הרפובליקה העממית של סין
 אולם קונצרטים:  אולם הקונצרטים של בניין העירייה של הונג קונג
 מנצח:  כריסטוף פופן
 http://www.hksl.org/
 
הסינפונייטה של הונג קונג (בסינית: 香港小交響樂團) היא תזמורת סימפונית מקצועית שבסיסה בהונג קונג.
היא הוקמה בשנת 1990 על ידי קבוצה של בוגרי מוזיקה מקומית. מאז ומתמיד מטרתה הייתה לקדם מוזיקה קלאסית לציבור.
התזמורת אורגנה מחדש ב-1999, עם המנצח טסונג יה שהוא מנצח אמריקאי ממוצא סיני, כמנהל המוזיקלי החדש.
המנצחת הסינית ייפ ווינג-סי, הצטרפה לסינפונייטה של הונג קונג באפריל 2002 בתור מנהלת מוזיקלית, ומאז התזמורת הרחיבה את מגוון הרפרטואר שלה, בתקווה להגדיל את הספקטרום של מעריצי המוזיקה הקלאסית.
ייפ הפכה למנהלת מוזיקלית אמריטה ב-2020, בעוד כריסטוף פופן, ששימש כמנצח האורח הראשי של התזמורת מאז 2015, נכנס לתפקיד המנהל המוזיקלי מ-2023.
הסינפונייטה של הונג קונג הוזמנה למספר סיורים במדינות אחרות, הכוללות את פסטיבל סן-ריקייה ב-2001 ואת פסטיבל "טיולי הקיץ המוזיקליים של ריימס" ב-2004.
כמו כן הסינפונייטה הופיעה בטוקיו בשנים 2007, 2009 ו-2010, וכן הופיעה בסיבוב הופעות בדרום אמריקה בשנת 2010.
היא משתתפת בפסטיבלי אמנויות מקומיים כגון פסטיבל האמנויות של הונג קונג. הסינפונייטה מופיעה כיום בבניין העירייה של הונג קונג כאולם הבית שלה.
יחד עם המנצחת ייפ ווינג-סי, התזמורת קירבה את המוזיקה התזמורתית האיכותית לקהילה באמצעות תכנות חדשני, וכן השיגה הכרה משמעותית על במות מקומיות ובינלאומיות על ביצועיה הנלהבים והאנרגטיים.
בחזית החינוכית, הסינפוניטה של הונג קונג הייתה חלוצה בקונצרטים שעוצבו במיוחד עבור קבוצות גיל שונות. קונספטים חדשים על במת הקונצרטים בהונג קונג, כגון: מוזיקה טובה לילדים ומוזיקה טובה לתינוקות, בשנת 2010 השיקה התזמורת את סדרת "Onehour Classics" - סדרה של קונצרטים מיוחדים שנערכו במקומות או בזמנים לא שגרתיים, ומציעים חווית קונצרטים מסוג חדש.