stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ודי פארפיט
ביוגרפיה

ג'ודי קתרין קלייר פארפיט נולדה ב-1935 בשפילד. לקתרין ז'וזפין ולורנס המילטון פארפיט. היא למדה בבית הספר התיכון לבנות "נוטר דאם" בשפילד ואחר כך באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
ב-1978 השתתפה פארפיט בפרק "Saturday, Sunday, Monday" מהסדרה "לורנס אוליבייה מציג" לצידם של לורנס אוליבייה, ג'ואן פלורייט ופרנק פינלי. ב-1981 גימה את אלינור במחזה "Passion Play" מאת פיטר ניקולס (אנ') בהפקה של הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-1984 שיחקה בתפקיד דידרי בסרטו של ג'ק רוזנטל "The Chain". ב-1987 השתתפה בסרט "מוריס". שני תפקידים בולטים שלה היו בסדרות הטלוויזיה "היהלום שבכתר" (1984) כמילדרד לייטון (עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א) וב"גאווה ודעה קדומה" (1980) בתפקיד ליידי קתרין דה ברג. ב-1995 שיחקה בסרט "חשדות מהעבר" ("Dolores Claiborne") בה גילמה את המעסיקה השתלטנית של קתי בייטס, שנראית בהווה גוססת אבל בסדרה של פלאשבקים היא מוצגת כאשה זוהרת ותוססת.
פארפיט הופיעה בתוכניות טלוויזיה אמריקאיות. הראשונה שבהן הייתה בסדרה "שלגיה במאה העשרים" כאמה החורגת של שלגיה, המלכה המרשעת, ליליאן "לילי" וייט. בעלה בחיים טוני סטידמן כיכב בתפקיד אורח כסנטה קלאוס בספיישל חג המולד של העונה השנייה של הסדרה. עוד הופיעה פארפיט בתפקידי אורח בסדרה "רצח במשיכת קולמוס" ב-1989, ובתפקיד אמה של אליזבת קורדיי (בגילומה של אלכס קינגסטון) במספר פרקים של "ER" בשנת 2002.
ב-1997 שיחקה בסרט הביוגרפי "ויילד" לצידם של סטיבן פריי, ונסה רדגרייב וג'מה ג'ונס בתפקיד ליידי מאונט-טמפל. ב-2003 גילמה את מריה תינס בסרט "נערה עם עגיל פנינה" עליו הייתה מועמדת לפרס באפט"א כשחקנית המשנה הטובה ביותר.
ב-2004 גילמה את דמות האלמנה האמריקאית, גברת ואן סקיילר, בסרט "מוות על הנילוס", בכיכובם של דייוויד סושה, ג'יימס פוקס, פרנסס דה לה טור ודייוויד סול במסגרת סדרת "פוארו". ב-2011 השתתפה בסדרת הדרמה "דוריט הקטנה", עיבוד לרומן מאת צ'ארלס דיקנס, בתפקיד גברת קלנאם, אימו של ארתור קלנאם (מת'יו מקפדיין), לצידם של אלן ארמסטרונג וסו ג'ונסטון. בחג המולד 2001 גילמה תפקיד דומה לזה שב"דוריט הקטנה", הדודה צ'סטיטי, בסדרה הפרודית "בית קדרות לממכר וכאלה".
ב-2010 החלה להשתתף בסדרה "קראו למיילדת" (נכון ל-2015, משודרת העונה הרביעית), בתפקיד האחות מוניקה ג'ואן, נזירה מבוגרת הסובלת משלבים מוקדמים של דמנציה. הנזירה היא בעלת ידע בספרות קלאסית, וציטוטים ספרותיים שלה משמשים רקע להתרחשויות. החל מ-2013 היא מופיעה בסיטקום "קדימה, נשים" על תנועת הנשים הסופרג'יסטיות.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1963 נישאה פארפיט לשחקן טוני סטידמן בהארו שבמידלסקס. הוא נפטר ב-2001. לבני הזוג נולד בן, דייוויד.
פרסים

2003 - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסרט "נערה עם עגיל פנינה" בתפקיד מריה ת'ינס - מועמדות
1984 - השחקנית הטובה ביותר בסדרה "היהלום שבכתר" בתפקיד מילדרד לייטון - מועמדות
2009 - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על תפקידה כגברת קלנאם ב"דוריט הקטנה" - מועמדות
2009 - שחקנית המשנה הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה על תפקידה כאחות מוניקה ג'ואן ב"קראו למיילדת" - מועמדות
הערות שוליים

↑  "Year of birth: 1935, findmypast.co.uk; accessed 28 June 2014
↑  Judy Parfitt profile, Film Reference.com; accessed 28 June 2014
1 2   ג'ודי פארפיט, במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
↑    Benji Wilson, ‏Call the Midwife's Judy Parfitt: "t;All the old tarts gainfully employed"t;, The Telegraph, 19 January 2014
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1022807994  ISNI: 0000 0003 6676 5199  LCCN: n88225272  NKC: xx0223047  SUDOC: 15639703X  VIAF: 161149106196268491612   WorldCat (עם VIAF): 161149106196268491612
ג'יבובה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  חברה פרטית
 מייסדים:  ג'יאובני אקנפורה
 תקופת הפעילות:  2008–הווה (כ־16 שנים)
 מיקום המטה:  Scafati 
 משרד ראשי:  איטליה סקאפאטי, איטליה
 ענפי תעשייה:  ביגוד ואבזרי ספורט
 מוצרים עיקריים:  הנעלה, בגדי ספורט, ציוד ספורט
  
 http://www.givova.it/
 
ג'יבובה היא יצרנית איטלקית של נעליים, ציוד ובגדי ספורט עבור ענפי ספורט שונים: כדורסל, כדורגל, קטרגל, כדוריד, כדור עף וכדור מים שנוסדה בשנת 2008. משרדי החברה הראשיים נמצאים בעיר סקאפאטי שבאיטליה ופעילותה של החברה בינלאומית.
ג'יבובה משמשת כחברת ההלבשה הרשמית של קייבו ורונה מהסרייה א', של הפועל ירושלים מליגת העל בכדורסל ושל קבוצות נוספות באירופה.
חולצת כדורגל של ג'יבובה
גלובוקי

גלוּבּוֹקי (בבלארוסית: Глыбокае, הְלִיבוֹקַיֶה; בפולנית: Głębokie, גלֶמבוקיה; ביידיש: גלובאָק) היא עיר קטנה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

האזכור הראשון לגלובוקי הוא משנת 1414. בשנת 1514 נזכרת העיירה במסמכי הדוכסות הגדולה של ליטא כיישוב המוחזק בבעלות משפחת האצולה זיאנוביץ'. במהלך המאות ה-17 וה-18 חלק גדול מהעיר היה בבעלות משפחת רדזיוויל.
ב-5 ביולי 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, התרחש בסמוך לעיר קרב בו נהרגו כ-1,500 חיילים. בשנת 1921 נכללה העיר בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה, במחוז וילנה.
יהודי גלובוקי

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,000 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בעיר פעלו מפלגות ותנועות נוער יהודיות וציוניות, וכן בתי ספר מרשת תרבות ומרשת אורט וישיבה.
ב-18 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הצבא האדום, ועסקים פרטיים בה הולאמו. ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ומיד הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה. בראש היודנראט בעיר מונה גרשון לדרמן. באוגוסט 1941 הוצאו להורג 39 גברים יהודים בעיר.
ב-22 באוקטובר 1941 רוכזו כ-5,800 יהודי העיר ויהודי הכפרים הסמוכים אליה בגטו שהוקם בה, בו סבלו מרעב, מצפיפות וממחלות. מעת לעת רצחו הגרמנים יהודים בודדים בגטו, ובדצמבר 1941 רצחו בו 40 יהודים, ובהם נשים וילדים.
ב-25 במרץ 1942 (ז' בניסן תש"ב) נרצחו 110 יהודים מהגטו ביער סמוך. ב-15 באפריל 1942 (כ"ח בניסן תש"ב) נרצחו כ-800 יהודים נוספים מהגטו. ב-19 ביוני 1942 (ד' בתמוז תש"ב) נלקחו ליער בורקי הסמוך לעיר כ-2,200 יהודים שסווגו כ"בלתי יעילים", ונורו בו. לאחר מכן, צומצם שטח הגטו בעיר, והוקף בגדר תיל.
בד בבד החלו יהודים מהגטו להימלט ליערות, והגרמנים ערכו אחריהם מצוד. כעונש על הבריחה הוציאו הגרמנים יהודים מהגטו להורג, והכו בפומבי יהודים שנתפסו מחוץ לגטו טרם הוצאתם להורג. בסוף פברואר 1943 הוצא להורג ראש היודנראט, ובמקומו מונה זלמן רובשקין.
מספר מיהודי העיר שנמלטו ליערות חברו ליחידות פרטיזנים, ואלה תקפו באוגוסט 1943 את הכוחות הגרמניים בעיירות הסביבה, והתקרבו לעיר. לדיכוי פעילות זו השתמשו הגרמנים בטנקים ובמטוסים, וב-19 באוגוסט כיתרו את הגטו בעיר. כאשר אנשי המחתרת היהודית בגטו החלו לירות לעבר הגרמנים, אלו הפציצו את הגטו בתותחים וממטוסים. ב-20 באוגוסט 1943 (י"ט באב תש"ג) הם העלו את הגטו באש ורצחו את כל היהודים שנותרו בו. מעטים הצליחו להימלט ליערות ולהצטרף לפרטיזנים.
בבית העלמין הדרום (בת ים) יש אנדרטת הנצחה ליהודי גלובוקי והסביבה. בבית יהודי וילנה בשכונת מונטיפיורי בתל אביב יש קיר הנצחה ליהודי גלובוקי והסביבה עם לוחיות זיכרון לנרצחים.
ערים תאומות

ישראל קריית ביאליק, ישראל (מ־2014)
לקריאה נוספת

רחל גרוסבאום-פסטרנק, "גלֶמבּוֹקִיֶה (בפי היהודים: גלובאק, גלובקה, הלובקה), נפת גלמבוקיה, מחוז וילנה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 198–203.
מיכאל אטקין: למרות הכל...ניצחתי, 2006.
אנדרטת זיכרון ליהודי גלובוקי והסביבה בבית הקברות דרום (בת ים)
גלובוסים של קורונלי

הגלובוס הארצי של קורונלי ללואי ה 14
הגלובוס השמיימי של קורונלי ללואי ה 14.
הגלובוסים של קורונלי או הגלובוסים של מרלי (בצרפתית: Globes de Coronelli או Globes de Marly) הם זוג גלובוסים האחד של כדור הארץ והשני של כיפת השמים בקוטר 4 מטרים לערך שנעשו על ידי הנזיר האיטלקי וינצ'נצו קורונלי וניתנו כשי ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת בסוף המאה ה-17. הגלובוס של כדור הארץ מתעד את הידע הגאוגרפי של האירופאים בעשור 1670–1680 ואת היכרותם עם תרבויות ילידיות בשלוש היבשות: אסיה, אמריקה ואפריקה. הגלובוס השמימי מתאר את מצב הכוכבים ביום לידתו של לואי הארבעה עשר. החברה המלכותית הכריזה בזמנו על הגלובוסים שלו כ"מדויקים ואינפורמטיביים ביותר בעולם".
לרגל הצגתם הקבועה לציבור ב-2006 בספרייה הלאומית של צרפת (BNF), מחלקת המפות הכניסה אותם לקטלוג הכללי של הספרייה תחת המספרים Ge A 499 לגלובוס השמימי ו-Ge A 500 לגלובוס הארצי.
היסטוריה

הכנת הגלובוסים מומנה על ידי הקרדינל ד'אסטרה, שגרירו של מלך צרפת לואי הארבעה עשר לותיקן. הקרדינל התרשם מהגלובוסים בקוטר מטר וחצי שיוצרו לדוכס מפארמה על ידי אותו נזיר. הגלובוסים יוצרו בפריז, כנראה מעץ אלון, בין השנים 1681 ל-1683 ומשקלם שתי טונות כל אחד. בנוסף הוכן ריהוט תצוגה משיש וארד במשקל 15 טון לכל גלובוס. יחד עם הריהוט גובה התצוגה היה 8 מטרים. הקרדינל נתן את הגלובוסים כשי למלך.
הגלובוסים הוצגו בביתנים שתוכננו במיוחד לשם כך על ידי הארכיטקט ז'יל ארדואן-מנסר בטירת מארלי-לה-רואה ממערב לפריז, וכך נטבע שמם הנוסף: "הגלובוסים של מארלי". המבקרים, ביניהם אן, מלכת בריטניה, התרשמו מאוד מהמוצגים. לאחר ששהו במוזיאון הלובר והועברו לארמון ורסאי, מלחמת העולם הראשונה השכיחה אותם מעין כל. הם התגלו שוב בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 ושוחזרו.
להצלחת השחזור תרמה העובדה שאחד השומרים על האוצר בתחילת המאה ה-18, פרנסואה לה לארז', העתיק בדייקנות את כל מאות הכתובות שעל זוג הגלובוסים.
תיאור האיורים

שטח שני הגלובוסים הוא מאה מטר רבוע(מ"ר). לשם השואה, שטחם גדול פי אחד וחצי מהתמונה החתונה בקנה שבמוזיאון הלובר. בין הציירים שאיירו את הגלובוס: ז'ן-בטיסט קורנֶי (Jean-Baptiste Corneille) .
למעלה מ-600 ההסברים שמופיעים עליהם נערכו על ידי המומחים באותן השנים וחלקם ארוך מאוד, למשל הסבר על "מנהגי העמים בצ'ילה". ההסבר על נהר המיסיסיפי נכתב על ידי הקרטוגרף ז'ן-בטיסט פְרַנְקלֵן מקוויבק ומגלה הארצות רנה-רובר קוואלייה, אדון לה-סאל. היות שהגלובוס הארצי מייצג את הידע הגאוגרפי של התקופה, קליפורניה מיוצגת בו כאי.
הגלובוס השמימי צויר על ידי ז'ן-בטיסט קורני וקבוצות הכוכבים מופיעות בו כחיות בדיוניות. שמות הקבוצות רשומים בארבע שפות: צרפתית, לטינית, יוונית עתיקה וערבית. שבעה כוכבים רשומים בערבית בלבד. הגלובוס גם מציין את מהלכם של כמה גופים שמימיים וביניהם מספר כוכבי שביט.
הגלובוסים מוצגים במוזיאון גראן-פאלה (Grand Palais) בפריז
הגלובוס הארצי
פרטים מאמריקה הצפונית
הגלובוס השמימי
הגלובוס השמימי
ראו גם

ארדאפפל
גלובוס האנט-לנוקס
הערות שוליים

↑  Hellen Wallis, "Coronelli's Libro Dei Globi", Der Globusfreund, 18/20, pp. 124–129
↑  הודעה לציבור n°FRBNF40771425 מטעם הספרייה הצרפתית הלאומית http://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb40771425t
↑  הודעה לציבור n°FRBNF40771426 מטעם הספרייה הצרפתית הלאומית http://catalogue.bnf.fr/ark:/12148/cb407714265
↑  וידאו קצר בצרפתית: פרק ראשון: ורסאי, אוגוסט 1914. טירה במלחמה, Château de Versailles, mai 2014.
ייצוגה של אוסטרליה (אז "הולנד החדשה") על ידי קורונלי
ג'ון, מלך סקוטלנד

ג'ון דה באליול (באנגלית: John de Balliol; נולד ב-1249 לערך - 25 בנובמבר 1314) היה מלך סקוטלנד בין השנים 1292–1296.
קורות חיים

פרטים מעטים ידועים על ילדותו של ג'ון. ג'ון נולד ככל הנראה בשנת 1248 או בשנת 1250. מקום הולדתו אינו ידוע, וייתכן שנולד בגאלווי, בפיקרדי או בטירת ברנארד.
ג'ון היה בנם של ג'ון, בארון באליול ושל דרוורגווילה מגאלווי, בתה של מרגרט מהאנטיגנדון, בתו של דייוויד, רוזן האנטיגנדון, נכדו של דייוויד הראשון.
קורות חיים > המלכתו על סקוטלנד

בעקבות מותה של מרגרט, העלמה מנורווגיה בשנת 1290 היה ג'ון אחד המועמדים לרשת את כתר סקוטלנד בשל היותו צאצא של דייוויד הראשון. מולו התמודד רוברט ברוס, לורד אנאדייל, נינו של דייוויד הראשון.
ג'ון הגיש את תביעתו לכתר למועצה הגדולה של סקוטלנד, בה נכח גם אדוארד הראשון, מלך אנגליה כבורר, בבריק על הטוויד ב-6 ביוני 1291.
המועצה הגדולה של סקוטלנד החליטה לטובתו של באליול בטירת בריק ב-17 בנובמבר 1292, והוא הוכתר על אבן הגורל שבמנזר סקון ב-30 בנובמבר 1292 - יום אנדרו הקדוש.
אדוארד הראשון, אשר לחץ על המועצה להכיר בו כלורד העליון של סקוטלנד (ולמעשה במלך סקוטלנד כוואסל שלו), לחץ על ג'ון וגזל ממנו סמכויות. אצילי סקוטלנד מאסו בלחץ האנגלי נפגשו בסטירלינג ביולי 1295 והחליטו לכרות ברית עם צרפת.
קורות חיים > הוויתור על הכתר

כאשר המלך אדוארד הראשון גילה על הברית עם צרפת, פלש לסקוטלנד. פלישה זו החלה את מלחמות העצמאות של סקוטלנד. הסקוטים הובסו בקרב דנבר והצבא האנגלי השתלט על טירת דאנבאר ב-27 באפריל 1296. ג'ון נאלץ לוותר על כיסאו, וכתב הוויתור נחתם ב-10 ביולי 1296. ג'ון נלקח למצודת לונדון ונכלא בה לזמן קצר, אולם שוחרר ביולי 1299 והורשה לצאת לגלות בצרפת. בהגיעו לדובר ערך הצבא האנגלי חיפוש בכליו ומצא בו את כתר סקוטלנד וכלי זהב וכסף רבים, ואלה הוחרמו. ג'ון הועבר להגנתו של האפיפיור בוניפקיוס השמיני כאשר האפיפיור התחייב שג'ון יישאר בארמונו. בקיץ 1301 עברו ג'ון ומשפחתו להתגורר בבית המשפחה בהליקור שבפיקרדי.
בשל הלחץ שהופעל עליו על ידי מלך אנגליה, אצילי סקוטלנד והעם הסקוטי המשיכו לראות בו כמלך החוקי של סקוטלנד. ב-1297 פרץ מרד בסקוטלנד בראשות ויליאם וולאס ואנדרו דה מוריי, והם טענו שהם פועלים להביא להשבת המלך ג'ון לכס הסקוטי. ג'ון עצמו נותר בצרפת ולא תמך במאבק העצמאות הסקוטי, וסקוטלנד נותרה בלא מונרך עד המלכתו של רוברט דה ברוס (נכדו של רוברט ברוס, לורד אנאדייל, שהתמודד מול ג'ון על הכס ב-1290) בשנת 1306.
ג'ון נפטר ב-25 בנובמבר 1314 בטירת האליקור שבפיקרדי, ונקבר בכנסיית וואסט הקדוש שבבאליול-סור-אאון.
צאצאיו

ג'ון נשא לאישה את איזבלה דה וארן, בתו של ג'ון דה וארן ושל אליס דה לוסינאן ב-7 בפברואר 1281.
לג'ון היו שני בנים ובת:
אדוארד באליול - לימים הטוען לכתר סקוטלנד. לא היו לו ילדים.
הנרי דה באליול - נפטר בקרב אנאן ב-16 בדצמבר 1332. לא היו לו ילדים.
אגנס או מוד באליול, נישאה לבראיין פיצאלאן, לורד פיצאלן.
ג'ון ורעייתו.
גבעת פוינטר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 גובה:  825 מ' 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  63°46′00″S 59°06′00″W﻿ / ﻿63.7667°S 59.1°W﻿ / -63.7667; -59.1
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהגבעת פוינטר(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהגבעת פוינטר(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת פוינטר(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיגבעת פוינטר
 
גבעת פוינטר (באנגלית: Poynter Hill) היא גבעה בולטת, בצד המערבי של חצי האי טריניטי, שבקצה הצפון מזרחי של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
גובהה של הגבעה 825 מטרים מעל פני הים.
הגבעה ממוקמת 15 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מכף קיילמן.
מעבר ההרים אוכף פוינטר, שרוחבו 700 מטרים, מפריד גבעות פוינטר, לבין פסגות אייבורי.
היסטוריה > גילוי ומיפוי הגבעה

הגבעה מופתה לראשונה בשנת 1948 על ידי סקר שטחי חסות איי פולקנד, משלחת הסקר יצאה ממפרץ התקווה לחקר ומיפוי האזור.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הגבעה ניתן לה בשנת 1950 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הגבעה נקראת על שם צ'אלרס ויליאם פוינטר (Charles William Poynter), מהצי המלכותי הבריטי, עוזר-רב חובלים (מאסטרז מייט (Master's Mate)) או עוזר חובל ראשי (מידשיפמן (Midshipman)), שליווה את אדוארד ברנספילד על הבריג "ויליאמס" (Williams) בינואר 1820 כאשר ברנספלד גילה וחקר את איי שטלנד הדרומיים ואת מצר ברנספילד.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי, באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
↑  לפי מקור אחר גובהה של הגבעה 950 מטרים מעל פני הים.
↑  מידע גאוגרפי על אוכף פוינטר
ג'רי רייס

| --- | --- |

ג'רי רייס, 2006
 לידה:  13 באוקטובר 1962 (בן 61) סטארקוויל, ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאי
 עמדה:  תופס
 גובה:  1.88 מטר
 משקל:  91 קילוגרם
 מספר:  80, 19
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה מיסיסיפי ואלי
 דראפט:  דראפט ה-NFL‏ 1985, סן פרנסיסקו 49', סבב 1, מספר 16
 קבוצות כשחקן
 1985 - 2000 2001 - 2004 2004:  סן פרנסיסקו 49' אוקלנד ריידרס סיאטל סיהוקס
 הישגים כשחקן
 זכייה ב-3 סופרבולים (XXIII, XXIV, XXIX)  זכייה ב-MVP של משחק הסופרבול (XXIII)  פעמיים שחקן ההתקפה של השנה (1987, 1993)  בחירה לפרו בול – 13 פעמים (1986 - 1996, 1998, 2002)  בחירה לאול-פרו - 10 פעמים (1986 - 1990, 1992 - 1996)  בחירה לנבחרת העשור של שנות השמונים ב-NFL  בחירה לנבחרת העשור של שנות התשעים ב-NFL
 
ג'רי לי רייס (באנגלית: Jerry Lee Rice; נולד ב-13 באוקטובר 1962) הוא שחקן פוטבול אמריקאי לשעבר בתפקיד תופס (Wide Receiver), והוא אחד מגדולי השחקנים בכל הזמנים.
רייס זכה עם קבוצתו, הסן פרנסיסקו 49' בשלושה משחקי סופרבול, נבחר 13 פעמים למשחק הפרו בול של ה-NFL ומחזיק בשיאים רבים של הליגה, בהם מספר התפיסות, מספר היארדים ומספר הטאצ'דאונים הרב ביותר לאורך הקריירה.
ב-2010 נבחר רייס על ידי ה-NFL במקום הראשון מבין 100 השחקנים הגדולים בכל הזמנים, בחירה שנעשתה על ידי פאנל שחקנים, מאמנים, בעלי קבוצות ושדרנים.
ביוגרפיה

רייס גדל בעיירה הקטנה קרופורד שבמיסיסיפי, בנו של אב בונה לבנים, יכולת התפיסה יוצאת הדופן שלו התפתחה משנים של עבודה בעסק בו תפס לבנים שזרקו לעברו אחיו. מהירותו הטבעית סייעה לרייס להשתלב בנבחרת הפוטבול של בית ספר התיכון בו למד. בתיכון הצטיין בתפקידי התקפה והגנה כאחד ואף נבחר לאחד ממצטייני המדינה, אך לא משך מספיק תשומת לב על מנת לזכות במלגת ספורט באחד מהקולג'ים המשתייכים לעילית של התאחדות ה-NCAA.
ביוגרפיה > קריירה בליגת המכללות

רייס החל ללמוד באוניברסיטת המדינה מיסיסיפי ואלי, שנבחרת הפוטבול שלה משתייכת לדרג השני בליגת המכללות. הוא קיבל את הכינוי "World" ("עולם") מאחר ש"לא היה כדור בעולם שלא יכל לתפוס". במהלך שנותיו באוניברסיטה הפגין רייס את אחת מתצוגות היכולת המשובחות ביותר שנראו אי פעם ב-NCAA כשהוא חובר לקוורטרבק דלתא דוויל, שכונה "Satellite" ("לווין"). בעונתו השנייה תפס 66 מסירות ל-1,133 יארד במצטבר ו-7 טאצ'דאונים. בעונתו השלישית שיפר מאזן זה עם 102 תפיסות ל-1,450 יארד, שובר בשתי הקטגוריות את שיא ה-NCAA. עונת השיא של רייס הייתה ב-1984, שנתו הרביעית והאחרונה באוניברסיטה, במהלכה תפס 112 מסירות ל-1,845 יארד ו-27 טאצ'דאונים, כולם שיאי NCAA. רייס ודוויל הוליכו את מיסיסיפי ואלי לתצוגות שיא בהתקפה, כשאת העונה הקבוצה מסיימת עם ממוצע של מעל 59 נקודות למשחק. בסיום העונה נבחר רייס לנבחרת העונה ב-NCAA ודורג שביעי בבחירה לגביע הייזמן.
ביוגרפיה > קריירה ב-NFL > סן פרנסיסקו 49'

רייס נבחר בבחירה מס' 16 בסיבוב הראשון של דראפט ה-NFL לשנת 1985, על ידי האלופה סן פרנסיסקו 49'. באותה עת אימן את הקבוצה ביל וולש והקוורטרבק היה ג'ו מונטנה.
בעונתו הראשונה פתח רייס ב-4 משחקים בלבד (מתוך 16 בעונה הסדירה) אך השיג 927 יארד, 3 טאצ'דאונים בתפיסה ואחד בריצה. בסיום עונה רייס נבחר לשחקן העונה הראשונה בהתקפה בחטיבת ה-NFC. עונה לאחר מכן רשם רייס 86 תפיסות ל-1,570 יארד ו-15 טאצ'דאונים, וב-1987 השיג 1,078 יארד ו-22 טאצ'דאונים בעונה מקוצרת של 12 משחקים בלבד. רייס נבחר בסיום עונה זו לשחקן ההתקפה המצטיין של ה-NFL על ידי סוכנות AP. מספר הטאצ'דאונים שהשיג היווה שיא NFL עד עונת 2007, אז נשבר על ידי רנדי מוס.
בעונה הסדירה של 1988 רייס השיג 1,306 יארד בשיא קריירה של 20.4 יארד לתפיסה, יחד עם מונטנה הוליך את הקבוצה עד לסופרבול. בסופרבול הפגין רייס יכולת שיא, הוא תפס 11 זריקות ל-215 יארד וטאצ'דאון אחד. בסיום המשחק ניצחו ה-49' את סינסינטי בנגלס 20–16 ורייס נבחר ל-MVP של משחק הסופרבול.
גם ב-1989 הצליחו ה-49' להגיע לסופרבול, כשרייס מוליך את הקבוצה עם 17 תפיסות לטאצ'דאון במהלך העונה. בסופרבול הביסו ה-49' את דנוור ברונקוס 55–10 כשרייס תופס 3 מתוך 5 המסירות לטאצ'דאון של מונטנה במשחק.
בעונות 1990–1993 המשיך רייס לככב, שבכל עונה תופס מעל ל-1,200 יארד, אך ה-49' לא העפילו לסופרבול.
עונת 1994 נפתחה כשבמחזור הראשון רייס עקף את ג'ים בראון ועבר למקום הראשון בכל הזמנים במספר הטאצ'דאונים שהשיג לאורך הקריירה (מסירה וריצה), נכון ל-2009 רייס ממשיך להוביל בקטגוריה זו בהפרש ניכר. בסיום העונה נפגשו ה-49' עם סן דייגו צ'רג'רס בסופרבול, וניצחו 26-49 במשחק בו רשם רייס 149 יארד ו-3 תפיסות לטאצ'דאון למרות פציעה בכתף שספג באחד המהלכים.
בעונת 1995 קבע רייס שיא NFL שהיה תקף עד 2012 כשתפס ל-1,848 יארד, ושיא אישי עם 122 תפיסות סך הכל. בעונה זו ובעונת 1996 הצליחו רייס וה-49' להעפיל לפלייאוף אך לא לסופרבול.
במשחק הראשון של עונת 1997 נקרעו שתיים מרצועות גיד הברך של רייס, הוא הושבת למשך מרבית העונה ושחזר לאחר היעדרות של 14 שבועות נפגע בעצם הפיקה והושבת עד לסיומה. רייס חזר לשחק בעונה לאחר מכן והשיג שוב מעל אלף יארד. לאחר שתי עונות נוספות ב-49' בהן השיג מספרים "מאכזבים" ביחס להישגיו בעבר, עזב רייס בסיום עונת 2000 את סן פרנסיסקו והצטרף לאוקלנד ריידרס.
ביוגרפיה > קריירה ב-NFL > אוקלנד ריידרס וסיאטל סיהוקס

בשתי עונותיו הראשונות באוקלנד, השיג רייס מעל 80 תפיסות ומעל אלף יארד בכל עונה. הריידרס אף העפילו עם רייס לסופרבול ב-2002 אך הפסידו לטמפה ביי באקנירס למרות יכולת טובה של רייס במשחק. לאחר עונה מאכזבת ב-2003 בה השיג רק 2 טאצ'דאונים ולאחר 3 משחקים בעונת 2004, עזב רייס את הריידרס ועבר לשחק בשורות סיאטל סיהוקס. הוא שותף בעוד 9 משחקים בעונה הסדירה והפסד הקבוצה בפלייאוף היה משחקו הרשמי האחרון בליגה.
בעונת 2006 חתם רייס לחוזה מיוחד ליום אחד עם סן פרנסיסקו 49' על מנת לאפשר לו לפרוש באופן סמלי מהקבוצה בה החל את הקריירה שלו.
ביוגרפיה > עיסוקים אחרים

בשנת 2006 הגיע למקום השני בעונה השנייה של תוכנית המציאות האמריקאית, רוקדים עם כוכבים.
הישגים בולטים

13 עונות בהן נבחר למשחק הפרו-בול (1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1998, 2002)
12 עונות בהן נבחר לנבחרת העונה (1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 2002)
בחירה לנבחרת שנות ה-80, לנבחרת שנות ה-90 ולנבחרת 75 השנים הראשונות של ה-NFL
פעמיים נבחר לשחקן ההתקפה של העונה (1987, 1993)
MVP של משחק הסופרבול XXIII
בחירה להיכל התהילה של פוטבול המכללות (2006)
בחירה להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני ‏(2010)
שיאי NFL אותם מחזיק

רייס שבר ועדיין מחזיק במגוון שיאים רבים של ה-NFL, להלן רשימת שיאי הקריירה העיקריים אותם קבע בעונות הסדירות ומחזיק בהם נכון למאי 2016:
מספר התפיסות - 1,549
מספר היארדים בתפיסות - 22,895
מספר היארדים הכולל - 23,546
מספר הטאצ'דאונים שתפס - 197
מספר הטאצ'דאונים הכולל שהשיג בתפיסה, ריצה או החזרת בעיטה - 208
סטטיסטיקה נבחרת

| עונה | קבוצה | משחקים | תפיסות | יארדים בתפיסה | טאצ'דאונים בתפיסה   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1985 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 49 | 927 | 3 |
| 1986 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 86 | 1,570 | 15 |
| 1987 | סן פרנסיסקו 49' | 12 | 65 | 1,078 | 22 |
| 1988 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 64 | 1,306 | 9 |
| 1989 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 82 | 1,483 | 17 |
| 1990 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 100 | 1,502 | 13 |
| 1991 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 80 | 1,206 | 14 |
| 1992 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 84 | 1,201 | 10 |
| 1993 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 98 | 1,503 | 15 |
| 1994 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 112 | 1,499 | 13 |
| 1995 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 122 | 1,848 | 15 |
| 1996 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 108 | 1,254 | 8 |
| 1997 | סן פרנסיסקו 49' | 2 | 7 | 78 | 1 |
| 1998 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 82 | 1,157 | 9 |
| 1999 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 67 | 830 | 5 |
| 2000 | סן פרנסיסקו 49' | 16 | 75 | 805 | 7 |
| 2001 | אוקלנד ריידרס | 16 | 83 | 1,139 | 9 |
| 2002 | אוקלנד ריידרס | 16 | 92 | 1,211 | 7 |
| 2003 | אוקלנד ריידרס | 16 | 63 | 869 | 2 |
| 2004 | אוקלנד ריידרס | 3 | 5 | 67 | 0 |
| 2004 | סיאטל סיהוקס | 9 | 25 | 362 | 3 |
| קריירה |  | 303 | 1,549 | 22,895 | 197 |
הערות שוליים

1 2  Jerry Rice named No. 1, אתר ה-NFL
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3285 5661  LCCN: n93001817  NTA: 326975292  VIAF: 21344649   WorldCat (עם VIAF): 21344649
גוטיטום גבריסלאסי

גוטיטום גבריסלאסי (נולדה ב-15 בינואר 1995) היא אתלטית אתיופית, אלופת העולם (יוג'ין 2022) וסגנית אלופת העולם (בודפשט 2023) בריצת מרתון.
ביוגרפיה

גבריסלאסי נולדה וגדלה באתיופיה.
ביוגרפיה > 2015

במשחקי אפריקה שנערכו בשנת 2015 בברזוויל שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו סיימה גבריסלאסי במקום הרביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:42.44 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין שבארצות הברית בחודש יולי 2022 זכתה גבריסלאסי במדליית זהב בריצת מרתון בשיא אליפות של 2:18.11 שעות, לפני ג'ודית קוריר מקניה (2:18.20 שעות) ולונה צ'מטאי-סלפטר מישראל (2:20.18 שעות).
ביוגרפיה > 2023 > סגנית אלופת העולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט זכתה במדליית כסף בריצת מרתון בתוצאה של 2:24:34 שעות, אחרי בת ארצה אמנה בריסו (2:24:23 שעות) ולפני פטימה זהרה גרדי ממרוקו (2:25:17 שעות).
גבעת עוז

סמל קיבוץ גבעת עוז הישן
גִּבְעַת עוֹז הוא קיבוץ מזרם הקיבוץ הארצי השומר הצעיר השוכן בדרום מערב עמק יזרעאל, סמוך לצומת מגידו.
הקיבוץ נוסד ב-1949 על ידי גרעין ניצולי השואה מהונגריה. בתחילת דרכו סבל הקיבוץ ממלריה בגלל ביצות ממוקשות בסביבתו ומעבר לגבול. כן סבל הקיבוץ ממחסור במים בהיעדר מפעל מים מסודר לניצול המעיינות בסביבה. אנשי הקיבוץ קשרו קשרים עם ערביי כפרי הסביבה והזמינו אותם לחגיגותיהם.
בהמשך התווספה קבוצת עולים מברזיל. שכבת הגיל הצעירה מורכבת מבני המייסדים וכן מעולים מארגנטינה. בקיבוץ מתגוררים כ-453 איש.
ענפי ייצור עיקריים: פלחה, לול, רפת
היישוב אינו גדול ושטחו עומד על כ-4 קמ"ר.
גלריית תמונות

מבנה מגורים טיפוסי בקיבוץ
אולם חדר האוכל בשעת ארוחת בוקר
בית זיכרון בתכנון אדריכל חיליק ערד
לוח המודעות בכניסה לחדר האוכל
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  גבעת עוז | אתר התנועה הקיבוצית, באתר www.kibbutz.org.il
↑  חיים לנדוי, הצורך בכבישים, על המשמר, 19 במרץ 1950
↑  מגידו כפר עוז וכפרי הסביבה, על המשמר, 7 ביוני 1955
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467858705171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קיבוצים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.