stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטבעות ארץ ישראל
העת העתיקה > מטבעות > מוזכרים במקורות

גרה - החלק העשרים של השקל
קשיטה
שקל, מחצית השקל / בֶּקַע
פים
מָּנֶה
זוז - כינוי במקורות היהודים לדרכמה היוונית, ובהמשך לדינר הרומי. מקור השם במילה האכדית zūzu, שהתגלגלה ללשון חכמים דרך הארמית 'זוזא'.
טרעפיק
כיכר של קודש
מנה של קודש
שקל הקודש
כסף צורי (שקל צורי)
כסף מדינה
רוב המונחים הנומיסמטיים הרומאים שובשו בפי היהודים הקדמונים. למשל המילה נוֹמיסמָה, שמשמעותה מטבע, השתנתה במקורות למלוזמא; ובתלמוד בבלי, מסכת ברכות נאמר: "כדי שיכיר בין מלוזמא של טבריה למלוזמא של צפורי".
דינר זהב - שמו העברי של מטבע זהב טהור רומאי בשם אוראוס (Aureus). משקלו היה בממוצע כ-7.25 גרם, וערכו 25 דינרי כסף. לאחר נפילת האימפריה הרומית ועליית הערבים, קראו הערבים למטבעות הזהב שלהם בשם זה.
מיסמס, מסימס, מסומס, הוא סמיס - Semis
קונטרנק, קונטרונין, קרדינטס, הוא קורדנס - Quadrantes
פונדיון, הוא דופנדיוס - Dupondius
דיסקניס, הוא דקסטנס - Dextans
טריסית, הוא ססטרטיוס - Sestertius
העת העתיקה > שיעורים, מידות וערכים

חישובם בתקופת המשנה והתלמוד, ובכלל זה ערכי המטבעות, הוא אחת הסוגיות המסובכות והמורכבות.
| ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) >  | ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > דינר | ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > שקל | ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > סלע | ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > דינר זהב | ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > מנה | ערכי מטבעות גדולים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > כיכר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דינר, דנאריוס | 1 | 1/2 | 1/4 | 1/25 | 1/100 | 1/6000 |
| שקל | 2 | 1 | 1/2 | 2/25 | 1/50 | 1/3000 |
| סלע | 4 | 2 | 1 | 4/25 | 1/25 | 1/1500 |
| דינר זהב | 25 | 121/2 | 61/4 | 1 | 1/4 | 1/240 |
| מנה, מינה | 100 | 50 | 25 | 4 | 1 | 1/60 |
| כיכר | 6000 | 3000 | 1500 | 240 | 60 | 1 |
| ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) >  | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > פרוטה | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > איסר | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > פונדיון | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > מעה | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > אסתירא | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) > דינר | ערכי מטבעות קטנים מצויים בתקופת המשנה והתלמוד (אומדנים) >  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרוטה | 1 | 1/8 | 1/16 | 1/32 | 1/96 | 1/192 |  |
| איסר, אס | 8 | 1 | 1/2 | 1/4 | 1/12 | 1/24 |  |
| פונדיון | 16 | 2 | 1 | 1/2 | 1/24 | 1/12 |  |
| מעה | 32 | 4 | 2 | 1 | 1/3 | 1/6 |  |
| אסתירא | 96 | 12 | 6 | 3 | 1 | 1/2 |  |
| דינר | 192 | 24 | 12 | 6 | 2 | 1 |  |
ימי הביניים

התקופה הביזנטית בארץ ישראל החלה בשנת 491, ומאז הלכו בה מטבעות השליטים הביזנטים, על רוב המטבעות הובלטו פניהם של ראשי האימפריה קיסר או קיסרית, וכן את צורת הצלב, סמל הנצרות שהייתה דת המדינה הביזנטית. בין המטבעות הביזנטים, נודעו מטבעות מארד גדולים בממדיהם, אבל חסרים את המסר המורכב והאמנותי של המטבעות הרומיים.
התקופה הערבית בארץ ישראל החלה במאה ה-7, ובראשיתה הלכו בארץ ישראל מטבעות השליטים הביזנטים, אולם עד מהרה החלו להטביע מטבעות משלהם, דומים במראם למטבעות השליטים הקודמים, מארד, אולם ללא סמל הצלב ועם כתובת ערבית, ואף עם כתובות ביוונית וברומית בחלק מהן.
התקופה הצלבנית בארץ ישראל החלה בשנת 1096, לאחר מסעי צלב והקמת ממלכת ירושלים, הטביעו השליטים הצלבנים מטבעות בכסף ובזהב, אשר הצלב מוטבע על כולן.
| מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בימי הביניים (מבחר) > שם | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בימי הביניים (מבחר) > מראה | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בימי הביניים (מבחר) > מתכת | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בימי הביניים (מבחר) > מדינה והשליט הטובע | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בימי הביניים (מבחר) > מידע |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מטבע פאטימי |  | זהב | מטבע הח'ליף אל-חאכִּם, הילך במרחב השליטה של השושלת הפאטימית | הוטבע בשנת 1005 |
| ביזנטין |  | זהב | מטבע צלבני, הילך בממלכת ירושלים | מהמאה ה-12 |
| מטבע של צלאח א-דין |  | . | הילך בארץ ישראל בתקופת שלטונם של האיובים | משנת 1190 |

מטבעות הממלוכים
העת החדשה > תקופת השלטון העות'מאני 1917-1517

נטבעו באירופה ובאסיה לפני ובמשך תקופה השלטון העות'מאני והיו מטבע עובר לסוחר, עד כיבוש הארץ על ידי הבריטים ב-1917.
העת החדשה > מטבעות

| מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית (מבחר) > שם | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית (מבחר) > מראה | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית (מבחר) > מתכת | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית (מבחר) > מדינה והשליט הטובע | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית (מבחר) > תאריך | מטבעות עוברים לסוחר בארץ ישראל בתקופה העות'מאנית (מבחר) > מידע |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| דוקט |  | זהב | מטבע איטלקי | . | נקרא גם פלוֹרנטִינִי (פלורין) ו-צִיקֵינו. במקורות העבריים: אדום זהב, ודוקטוס וָנזייאוס |
| סוּלטני, טורקית: Sultani, וגם אַלְטוּן |  | זהב. הוטבע בדומה לדוקט האיטלקי | מטבע עות'מאני שהוטבע על ידי הסולטאן מהמט השני "הכובש" | מאמצע המאה ה-15 | ערך המטבע השתנה בהתאם לאחוז הזהב בו, ותמיד נמוך בערכו מן הדוקט. נקרא גם אשרפי או שריפי, פלוֹרִי או פלוֹרִין, ו-שַאהִי. ובמקורות העבריים: אדום זהב, ובראשי תיבות: א"ז, ו-פֶּרַח. |
| אַקְצָ'ה |  | כסף | מטבע עות'מאני | במאה ה-17, לאחר טביעת ה-פארא, הופסקה הטבעתו. אולם המשיך להיסחר ולשמש להערכת נכסים גם במאה ה-18 | ערכו היה כשליש הפארא, נקרא גם אַסְפֵּר וגם אשפר, אשביר. בעברית נקרא: לבן, כשמו בטורקית. |
| גְרוּש, קורוש |  | . | מטבע אירופי, ואחר באימפריה העות'מאנית | בשם זה, נקראו מספר מטבעות העשויים בגדלים ומתכות שונות, לפי רצונם של השלטונות העות'מאניים שהפיקו אותם | נקרא גם אַסַדִי, אַרְיֵה, ו-רִיאֵל |
| פיאסטר Piastre |  | . | עות'מאני | . | בשלהי המאה ה-19 נקרא גם גרוש בחלק מהאימפריה העות'מאנית |
| זוּלֻטָה | . | כסף | ~ | ~ | זהב בלשון הסלביות. נקרא גם צהוב, ערכו 30 פארא |
| מַיְּידִיש | . | כסף | מטבע עות'מאני. נקרא על שם מועאיד, סולטאן ממלוכי במאה ה-15 | ~ | ~ |
| פַּארַא, טורקית: para ‏ |  ‏‏ | כסף | מטבע עות'מאני | . | ערכו ירד במשך הזמן כחלק 1/30 מגרוש ולבסוף 1/40.   במקורות העבריים נקרא המטבע: פרה או פאר"ה, וברבים פרו"ת, מיידיש (על שם מטבע עות'מאני אחר בשם זה), או מאידי ; בערבית קטעה מצריה; ובעברית: חתיכה |
| פלוס | . | נחושת | . | . | 20 פלוס שווים פארא |
| נפוליאון או לירה פרנצויז (לי"פ) |  | זהב | מטבע צרפתי | המאה ה-19 | מטבע זהב צרפתי, 900 אלפיות, 21.6K, משקל 6.4516 גרם מתוכם 5.8064 גרם זהב טהור 24K.  נאפוליון אחד שווה 20 פרנק צרפתי. הטבעתו החלה במאה ה-19 על ידי נפוליאון בונפרטה ולכן הוא נקרא גם 'נפוליון'. על המטבע דיוקנו של נפוליאון בצד אחד וסמל המלכות הצרפתי בצדו השני. |
| כתר או קרונה |  | ברונזה | מטבע של הקיסרות האוסטרו-הונגרית | שלהי המאה ה-19 |  |
העת החדשה > מטבעות > מוזכרים במקורות

כיס, או כיסה, צרור של 500 גרוש עות'מאני
מג'ידי או מג'ידה (Mecidiye, Medjidie)‏- 1/5 לירה טורקית לאחר הטנזימאט
בישליק (Beşlik)
מטליק
גרוש או פיאסטר - 1/100 של לירה (טורקית או מצרית)
לירה פרנצויז המכונה בקיצור לי"פ - נאפוליון זהב, מטבע זהב צרפתי = 20 פרנק
לירה טורקית - יחידת המטבע הבסיסית של האימפריה העות'מאנית לאחר הטנזימאט.
לירה שטרלינג - יחידת המטבע הבריטית = 20 שילינג. שילינג = 12 פני
דולר
פרנק
רובל (קארבון)
העת החדשה > מטבעות > בשלהי התקופה העות'מאנית

החלוץ איש ביל"ו חיים חיסין שעלה לארץ עם חבריו מרוסיה הצארית בראשית תקופת העלייה הראשונה, תיאר ביומנו ב-23 באוגוסט 1882, אי-סדר רב ביחידות המשקל הנהוגות בשווקים ביפו: רוטל, גונטר ואונקיה. מאזני המשקל אינם אחידים וגודלם משתנה מסוחר לסוחר. הפיקוח השִלטוני נעדר, וכתוצאה מכך רבתה ההונאה בשקילת הסחורות השונות. התשלום נעשה בערב רב של מטבעות עוברים לסוחר; ואי-סדר שורר בשעריהם ובערכם, המשתנה מאתר לאתר.
”קשה לי לעמוד על ערך הכספים המקומיים. שטרות-כסף אין, אלא רק מצלצלים.
מטבעות-הזהב הן: לירה, 2 לירות, 5 לירות, 1/2 ו-1/3 לירה. הלירה (כתשעה רובל ורבע, בהתחשב בשער הכסף) היא 141 גרוש (או פיאסטר).
מטבעות-הכסף הן: מג'ידי (יש גם 1/2 ו-1/4) - 26 גרושים. או אוזרי - 3/4 6 גרושים; בישליק (יש גם 1/2 ו-1/4) שווה 1/2 8 אוזרי. ערכן של שתי המטבעות האחרונות נמוך ביותר.
אחריהן הנחושת.
מטבע של גרוש אין. שם זה חל בערים שונות על סכומי-כסף שונים. בלירה יש, למשל, 141 גרושים יפואים, 108 קושטאים, 125 ירושלמים וכדומה.
באותה ממלכה יש צורה שונה למטבע-הנחושת במצרים, ביפו, בבירות; ובבירות לא יקבלו את נחושת יפו, וחוזר חלילה.
אם נביא בחשבון שיחד עם המטבעות הטורקיים מתגלגלים הרבה מטבעות זהב וכסף צרפתיים, אוסטריים, אנגלים, רוסיים ואחרים, מובן כמה קשה להתמצא בכל זה.”.
תקופת המנדט הבריטי

לירה מצרית (1920-1927)
לירה ארץ ישראלית (1927-1952)
מיל (מטבע) (1927-1952) מטבע של 10 מיל כונה "פיאסטר", מטבע של 5 מיל כונה "חצי גרוש" ושל 20 מיל - "שני גרוש".
מיל
לירה מצרית
מדינת ישראל

לירה ישראלית (1952-1980)
אגורה (1960 ואילך)
שקל (1980-1985)
שקל חדש (1985 ואילך)
עשר אגורות סדרה חדשה
ראו גם

מטבע
מטמון מטבעות
מדליות ועיטורים
מטבעות עות'מאניים
איסוף מטבעות
זיוף כספים
רשימת מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
מידות, שיעורים ומשקלות בהלכה
מידות ומשקלות
נומיסמטיקה
החברה הישראלית למדליות ולמטבעות
לקריאה נוספת

לאו קדמן, אריה קינדלר, המטבע בארץ-ישראל : ובעמים ימי קדם ועד ימינו, תל אביב, הוצאת דביר ולדעת, 1963
מרדכי נרקיס, מטבעות ארץ ישראל, ירושלים : הוצאת מוסד ביאליק, תרצ"ו-תרצ"ט 1938
יעקב משורר, אוצר מטבעות היהודים, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח-1997
יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, (עורכת: חנה עמית), ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשס"ו-2006
יעקב משורר, אמצעי תשלום קדומים, משקלות ומטבעות, (עורך: רוני רייך), חיפה : מוזיאון ראובן ועדית הכט, אוניברסיטת חיפה, תשנ"ח 1998
צבי שטאל, המטבעות בארץ-ישראל בתקופה ההלניסטית, תל אביב: הוצאת לידרמן, 1987
צבי שטאל, המטבעות בארץ ישראל בתקופה הרומאית, תל אביב: הוצאת לידרמן, תשמ"ז 1986
צבי שטאל, המטבעות בארץ ישראל בימי הביניים, תל אביב: הוצאת לידרמן, תשמ"ח 1988
אריה קינדלר, מטבעות ארץ-ישראל : אוסף בנק ישראל, ירושלים : הוצאת כתר, תשל"א-1971
אריה קינדלר, אוצר מטבעות ארץ-ישראל : מבחר מטבעות ארץ-ישראל מימי שיבת ציון ועד חתימת המשנה, מוסד ביאליק, ירושלים, עשור למדינת ישראל, 1958
איתמר עצמון, הצד השלישי של המטבע - היסטוריה תרבותית ופוליטית של ארץ ישראל והעם היהודי בראי המטבעות, מדור קבוע המופיע במגזין סגולה, החל מיולי 2011
יגאל ארקין, השטרות והמטבעות בישראל 2006-1927, ירושלים : הוצאת בנק ישראל, 2006
שמעון רובינשטיין, מטבעות, מידות ומשקלות: מראשית המאה ה-19 ועד לתקופת המעבר מהשלטון הטורקי לבריטי בארץ ישראל, ירושלים: (בהוצאת המחבר), 1997
שמעון רובינשטיין, המשבר המוניטרי בארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה, ירושלים: (בהוצאת המחבר), 2008
יעל ויילר ישראל, עקבות ואותות במטבעות ישראל, עת-מול, 221, יד יצחק בן-צבי, 2012, עמ' 3–6
שמואל אביצור, הפרק: המטבע, בתוך: חיי יום-יום בארץ ישראל במאה התשע עשרה, ירושלים: הוצאת א' רובינשטיין והוצאת עם הספר, תשל"ו, עמ' 290–295
לקריאה נוספת > לוחות: שערי מטבעות ושמותם

עדין שטיינזלץ, מדריך לתלמוד, ירושלים: הוצאת כתר, 1984
שולמית לסקוב (עורכת), מרשומות אחד הביל"ויים, חיים חיסין, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי ומוסד ביאליק, תשנ"א-1991
ישעיהו פרס, ארץ-ישראל: ספר-המסעות, ירושלים-ברלין-וינה: הוצאת בנימין הַרץ, תרפ"א-1921
יצחק בן-צבי, ארץ-ישראל ויישובה בימי השלטון העותמאני, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשט"ו-1955 (הספר בקטלוג ULI)
לקריאה נוספת > כתבי עת

ליאו קדמן (עורך), ידיעות נומיסמטיות בישראל, ירושלים: החברה הישראלית למדליות ומטבעות, תשכ"ב–תשכ"ה-1962–1965.
הערות שוליים

↑  נמצא בחפירות לשם בניית בנייני האומה ליד גבעת רם בירושלים ב-1960, על ידי הסטודנט ולימים הפרופסור יעקב משורר. ראו: יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, עמ' 20.
↑  יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, עמ' 55.
↑  יעקב משורר, הצד השלישי של המטבע, ירושלים, עמ' 55.
↑  ספר דניאל, פרק י"א, פסוק י"ג.
↑  ספר בראשית, פרק י"ג, פסוק ב'.
↑  משנה, פאה, ח, ח.
↑  על פי יעקב משורר, אוצר מטבעות היהודים, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי.
↑  ירון דרוקמן, מטבע נדיר מהתקופה הרומית ועליו דיוקן אלת הירח התגלה באזור חיפה, באתר ynet, 25 ביולי 2022
↑  ספר שמות, פרק ל"ג, פסוק א'; ספר ויקרא, פרק כ"ז, פסוק כ"ה; ספר במדבר, פרק י"ח, פסוק ט"ז; ספר יחזקאל, פרק מ"ה, פסוק י"ב.
↑  תלמוד בבלי, מסכת ברכות, דף נ"ג, עמוד ב'.
1 2  תלמוד ירושלמי, מסכת קידושין,  פרק א', הלכה א'.
↑  משנה, מסכת בבא מציעא, פרק ד', משנה ה'.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת מעשר שני,  פרק א', הלכה א'.
↑  המוזכרת במשנה, מסכת שבועות, פרק ו', משנה ג'
↑  על פי עדין שטיינזלץ, מדריך לתלמוד, ירושלים: הוצאת כתר, 1984.
↑  על פי עדין שטיינזלץ, מדריך לתלמוד, ירושלים: הוצאת כתר, 1984.
↑  על פי יעקב משורר, אוצר מטבעות היהודים, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ח-1997.
↑  ראו: יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, א-ב, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"א-1971, עמ' 379-375.
↑  על פי יצחק בן-צבי, ארץ ישראל ויישובה, בימי השלטון העות'מאני, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, תשט"ו-1955.
שולמית לסקוב (עורכת), מרשומות אחד הביל"ויים, חיים חיסין, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"א.
↑  איגרת ר' חיים ן' עטר מירושלים לחברי ועד "מדרש כנסת ישראל" באיטליה (1742), בתוך: אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 274.
↑  איגרת ר' חיים ב"ר טוביה כ"ץ מווילנא, מצפת (1810), בתוך: אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, עמ' 339.
↑  איגרת בני הישיבה בירושלים, בתוך: אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, רמת גן : הוצאת מסדה, 1971, עמ' 163, 171.
↑  איגרת על עלית אברהם רויגו וסיעתו, בתוך: אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, עמ' 237.
↑  איגרת ר' אברהם ישמעאל חי סנגויניטי מעכו לאביו במודינא, בתוך: אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, עמ' 256; איגרת ר' יוסף סופר מצפת, עמ' 298.
↑  ראו למשל: איגרת ר' אברהם ישמעאל חי סנגויניטי מעכו לאביו במודינא, אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 255.
1 2 3 4 5  יעקב משורר ודב גנחובסקי, הקדמה, שישים תעודות כלכליות מארץ-ישראל, מוזיאון ישראל, 2001.
↑  חיסין, מרשומות אחד הביל"ויים, עמ' 65
ניואל בנקס

| --- | --- |

 לידה:  10 באוקטובר 1887 
 פטירה:  17 בפברואר 1977 (בגיל 89) 
 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 ספורט
 ענף ספורט:  שחמט, דמקה 
 
ניואל ויליאם בנקס (באנגלית: Newell William Banks ;‏ 10 באוקטובר 1887–1977), שחקן דמקה ושחמטאי אמריקאי.
ביוגרפיה

בנקס שיחק את משחק הדמקה העיוור הראשון שלו בגיל חמש שנים ושישה חודשים, במועדון השחמט של דטרויט. בשנת 1947, בגיל 60, שיחק במשך 45 ימים רצופים, ארבע שעות בכל יום, 1,387 משחקי דמקה עיוורים, ניצח 1,331, סיים בתיקו 54 והפסיד רק בשני משחקים, זאת כאשר כל העת שיחק שישה משחקים במקביל.
בנקס קבע גם שיא מהירות במשחק דמקה עיוור, כאשר שיחק 62 משחקים בתוך ארבע שעות, ניצח 61 וסיים אחד בתיקו.
בנקס היה אלוף העולם בדמקה בשנים 1922-1917 (הפסיד לרוברט סטיוארט) ופעם נוספת בשנים 1933-1932.
בנקס שיחק גם שחמט, והיה אחד מהשחקנים הבודדים שהיה אמן בשני המשחקים. בתחרות הזמנה שהתקיימה בשיקגו בשנת 1926, ניצח בנקס את יצחק קשדן ואת אלוף ארצות הברית פרנק מרשל וסיים בתיקו עם אלוף קודם של ארצות הברית ג'קסון שוואלטר, שמואל פקטור ואוסקר חאייס.
משחקים מוסברים (באנגלית) > 1916

ניואל בנקס מול  חוסה ראול קפבלנקה, 18.1.1916, Capa Being Capa   Banks vs Capablanca   Rice Memorial (1916)
סאילה

| --- | --- |
סמל סאילהסמל סאילה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת פטרוואשארה
 שטח:  8.7 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  749 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  47°57′43″N 20°08′31″E﻿ / ﻿47.962°N 20.142°E﻿ / 47.962; 20.142 
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.szajla.hu
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סאילה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.סאילה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סאילה (בהונגרית: Szajla) הוא כפר קטן בנפת פטרוואשארה שבמחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.
כמו יישובים רבים באירופה גם בסאילה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 988 תושבים ובשנת 2021 רק 749 תושבים.
על פי ממצאים ארכאולוגיים האזור מיושב מסביבות תקופת הברונזה, הכפר מוזכר לראשונה בכתבים משנת 1329.
יהודי סאילה

יהודים חיו בסאילה במאה ה-18 ובתחילת המאה ה-19. בשנת 1944 נרצח לפחות יהודי אחד מהכפר בשואת יהודי הונגריה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1880 | 20 | 635 |
| 1910 | 2 |  |
| 1920 | 1 |  |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  תיעוד יהודי סאילה שנרצחו בשואה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת פטרוואשארה |
| --- | --- | --- |
| יישובים | פטרוואשארה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש • אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
ניוון (פיזיקה)

בפיזיקה קוונטית, נִוּוּן הוא מקרה שבו למערכת קוונטית מסוימת יש מספר מצבים עצמיים שונים, שלכולם ערך שווה של אופרטור מסוים. אותם המצבים נקראים מצבים מנוונים. למשל, אם למערכת יש את אותה האנרגיה במצבים שונים, רמת האנרגיה היא מנוונת, ודרגת הניוון שווה למספר המצבים בעלי אותה האנרגיה.
קיום ניוון נובע  ככלל מסימטריה כלשהי של המערכת הפיזיקלית. לדוגמה, ברמות האנרגיה של מערכת בעלת סימטריה לסיבובים, יש ניוון הנובע מכך שאם נסובב את המערכת הדבר לא ישפיע על האנרגיה שלה. עקב כך קיימים מספר מצבים בעלי אותה אנרגיה (ניתן להראות כי דרגת הניוון במקרה זה היא (לפחות)  2l+1, כאשר  l הוא המספר הקוונטי המתאים לתנע הזוויתי).
ראו גם

ניוון באטום המימן
ניקי אימבר

ניקי אימבר בעבודה על אחד מפסליו
פרט מיצירתו של אימבר "משואה לתקומה" המוצבת בגן הפסלים בכניסה לעיר כרמיאל
איגנץ אימברמן (Ignaz Imbermann;‏ 20 באוקטובר 1920 – 1996) הידוע בכינוי ניקי אימבר (Nicky Imber) היה פסל וצלם יהודי. ידוע בשל סדרת פסלי "משואה לתקומה" המוצבים בגן ציבורי בכרמיאל.
אימבר נולד בווינה בירת אוסטריה ב-1920. (קרוב של נפתלי הרץ אימבר, מחבר "התקווה".)
לאחר סיפוח אוסטריה על ידי הנאצים ב-1938 נכלא במחנה הריכוז דכאו משם הצליח להימלט. ב-1943 הצטרף לצבא הבריטי, ולאחר המלחמה שהה בקניה ובדרום אמריקה, שם עסק באומנות ועשה לעצמו שם כפסל. בין 1978 ל-1981 בנה סדרת פסלי ענק המנציחים את השואה והתקומה, המוצבים בגן הפסלים בכניסה לעיר כרמיאל. בשלב זה עלה לישראל, וביסס בה את ביתו. נפטר ב-1996 בווינה.
סדר ספונטני

סדר ספונטני, המכונה גם ארגון עצמי במדעי הטבע, היא ההגחה הספונטנית של סדר מתוך כאוס. המונח "ארגון עצמי" משמש לעיתים קרובות יותר לתיאור תהליכים פיזיזקליים ותהליכים ביולוגיים, בעוד ש"סדר ספונטני" משמש בדרך כלל לתיאור הופעתם של סוגים שונים של סדרים חברתיים ברשתות חברתיות אנושיות כתוצאה מהתנהגות אנשים שיש להם אינטרס עצמי, ולא מנסים בהכרח ליצור סדר באמצעות תכנון. דוגמאות מוצעות למערכות שהתפתחו באמצעות סדר ספונטני או ארגון עצמי כוללות מגוון גדול של תופעות כולל התפתחות מבנה גבישים, תא ברנארד, היווצרות מבנים באסטרופיזיקה ובקוסמולוגיה, בנייה עצמית של מולקולות (אנ'), התפתחות החיים על פני כדור הארץ, הומואסטזיס, מערכות אקולוגיות, התפתחות שפות וכתב, התפתחות האינטרנט, ויקיפדיה, כלכלת שוק חופשי.
קיימת הבחנה בין מבנים מסודרים באופן ספונטני לביו ארגונים כרשתות ללא קנה מידה (אנ')כאשר ארגונים הם רשתות היררכיות. בכלכלה ובמדעי החברה, סדר ספונטני הוגדר על ידי פרידריך האייק כ"תוצאה של פעולות אנושיות, לא של עיצוב בידי בני אדם." בכלכלה, יש המתארים סדר ספונטני כהתנהגות שיווי משקל בקרב אנשים בעלי אינטרס אישי, שסביר ביותר להתפתח ולשרוד, תוך צייות לתהליך הברירה הטבעית "הישרדות הסבירות ביותר".
סדר ספונטי אחד יכול לגרום להפרעה לסדר ספונטני אחר. לדוגמה פלישה של מינים עלולה להרוס מערכת אקולוגית קיימת. השפעות סביבתיות של חקלאות (כמו סחף קרקע) או של כלכלה תעשייתית (כמו כרייה או זיהום מים) עלולות לגרום להרס סביבתי שגורם להפרעה למערכות אקולוגיות קיימות. הפרעה למערכות אקולוגיות עלולה לגרום להכחדת מינים או להתמוטטות כוללת של המערכת האקולוגית במקום מסוים. דבר זה בתורו עלול לגרום להפרעה לסדר החברתי והכלכלי האנושי שנשען על מערכות אקולוגיות קיימות לפעמים עד כדי התמוטטת כוללת או הכחדה של אותה חברה.
הערות שוליים

↑  Xiaoli Dong, Stuart G. Fisher, Ecosystem spatial self-organization: Free order for nothing?, Ecological Complexity 38, 2019-04-01, עמ' 24–30 doi: 10.1016/j.ecocom.2019.01.002
↑  Yong Tao, Spontaneous economic order, Journal of Evolutionary Economics 26, 2016-07-01, עמ' 467–500 doi: 10.1007/s00191-015-0432-6
↑  דוגמאות בספר התמוטטות, ג'ארד דיימונד
סבסטיאן שו

| --- | --- |

סבסטיאן שו, כפי שהופיע על עטיפת החוברת Immortal X-Men #6 מספטמבר 2022, אמנות מאת מארק ברוקס.
 סוג:  נבל-על
 הוצאה לאור:  מארוול קומיקס
 הופעה ראשונה:  Uncanny X-Men #129 (ינואר 1980)
 יוצרים:  כריס קלרמונט ג'ון ביירן
 גילום הדמות:  קווין בייקון ("אקס-מן: ההתחלה")
 מידע
 שם אמיתי:  סבסטיאן היראם שו
 כינויים:  המלך השחור, לורד אימפריאל, הרץ השחור.
 סטטוס:  פעיל
 מקום לידה:  פיטסבורג 
 מקצוע:  איש עסקים
 כוחות:  ספיגה מטבולית של אנרגיה, מה שמקנה לו יכולות על.
 חבר בקבוצה:  המועצה השקטה של קרקואה
 חבר לשעבר בקבוצה:  המלך השחור של מועדון הלפייר אקס-מן האורות
 אזרחות:  ארצות הברית 
 דמויות קשורות
 משפחה:  קורנליוס שו (סב, מת) לורדס שאנטל (ארוסה, מתה) שינובי שו (בן, מת) טרבור פיצרוי (צאצא מיקום חלופי, מת) משפחת וורתינגטון (קרובים רחוקים)
 אויבים:  אקס-מן, אמה פרוסט, המוטאנטים החדשים 
 
סבסטיאן שו (באנגלית: Sebastian Shaw) הוא דמות בדיונית של נבל-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #129 מינואר 1980, ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והאמן ג'ון ביירן.
סבסטיאן שו הוא מוטאנט בעל היכולת לספוג אנרגיה ולהפוך אותה לכוח פיזי גולמי. מנהיג לשעבר של סניף ניו יורק של מועדון הלפייר, חברה סודית אקסקלוסיבית שמבקשת לשלוט בסדרי העולם. כלפי חוץ, הוא איש עסקים מכובד ואדם רגיל. מימן בעבר את תוכנית זקיפי הסנטינל. במהלך אירועי "אוטופיה", אמה פרוסט (המלכה הלבנה לשעבר של מועדון הלפייר) מוחקת את זכרונו של שו, והוא מצטרף בהמשך לקבוצת האורות של הופ סאמרס.
דמותו של סבסטיאן שו מדורגת במקום ה-55 ברשימת מאה נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN. את דמותו של שו בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: ההתחלה" מגלם השחקן קווין בייקון. דמותו הופיעה בסדרות האנימציה "אקס-מן: סדרת האנימציה" ו"אקס-מן 97", בדיבובו של טרוויס ווילינגהם.