stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיזור ריילי
ניתוח מתמטי > ניתוח כמתנד הרמוני > קרינה דיפולית

חלקיקים טעונים חשמלית הנמצאים בתאוצה קורנים, וכאשר מדובר בתנועה של דיפולים חשמליים הקרינה נקראת קרינה דיפולית. הדיפול קורן לכל כיוון למעט הכיוון בו הוא מצביע, עוצמת הקרינה הדיפולית (הממוצעת בזמן) במרחק  r מהדיפול בכיוון שהזווית בינו ובין וקטור הדיפול היא  \theta  היא:
 N={\frac {\omega ^{4}q^{2}a^{2}\mu _{0}\sin ^{2}(\theta )}{32\pi ^{2}cr^{2}}}כאן  \omega , היא התדירות התנועה של וקטור דיפול שמשרעתו  d(t)=aq\cos(\omega t),  \mu _{0}היא הפרמאביליות של הריק, ו- c היא מהירות האור.
כעת כדי למצוא מהי עוצמת הקרינה של הדיפול המאולץ, שהיא למעשה הקרינה המפוזרת, יש להציב את הביטוי עבור הדיפול החשמלי שחושב קודם בנוסחת הקרינה הדיפולית. מכאן ניתן לחשב את חתך הפעולה לפיזור הקרינה, שהוא היחס בין עוצמת הקרינה המפוזרת לשטף הקרינה של הגל הפוגע:
 \sigma ={\frac {8}{3}}\pi r_{0}^{2}\left({\frac {\omega ^{2}}{\omega ^{2}-\omega _{0}^{2}}}\right)^{2}
כאן  r_{0}=q^{2}/4\pi \epsilon _{0}mc^{2}, ו-  \epsilon _{0} היא הפרמיטיביות של הריק.
בגבול  \omega _{0}\gg \omega  מקבלים שחתך הפעולה לפיזור,  \sigma , מתכונתי לחזקה הרביעית של תדירות הגל הפוגע, ומתכונתי הפוך לאורך הגל  \lambda  בחזקה הרביעית:
 \sigma \propto \omega ^{4}\propto {\frac {1}{\lambda ^{4}}}
גבול זה נקרא פיזור ריילי, והמאפיין העיקרי שלו הוא שגלים בעלי אורך גל קצר מתפזרים באופן יעיל יותר (כלומר חתך הפעולה לפיזור גדול יותר) מאשר גלים בעלי אורך גל ארוך. תופעה זו, בפרט, מסבירה מדוע השמיים כחולים: האור הכחול מתפזר יותר טוב מהאור האדום כיוון שאורך הגל הכחול קצר יותר.
ראו גם

שקיעה
פיזור
אי-יציבות פלטו-ריילי
הערות שוליים

↑  Hazel Eye Color: What Causes Hazel Eyes, All About Vision (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4177106-0
פיטר היילין

| --- | --- |

 לידה:  29 בנובמבר 1599 ברפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 במאי 1662 (בגיל 62) 
 השכלה:  מודלין קולג' 
 מעסיק:  מודלין קולג' 
 השקפה דתית:  אנגליקניזם 
 בן או בת זוג:  Letitia Heygate 
 
פיטר היילין (אנגלית: Peter Heylin ) (נולד 29 בנובמבר 1599 - 8 במאי 1662) היה איש הכנסייה האנגלית וסופר פולמוסי. כתב בתחומי היסטוריה, פוליטיקה ותאולוגיה. הוא שילב את מושגיו הפוליטיים בספריו הגאוגרפיים "מיקרוקוסמוס" בשנת 1621 וב״קוסמוגרפיה״ (1657).
חייו

היילין נולד בבורפורד, אוקספורדשייר, בנם של הנרי היילין ואליזבת קלמארד. הוא נכנס לבית הספר למסחר במארס 1612.  בגיל 14 נשלח להארט הול, באוקספורד. סיים מגדלנה קולג׳ באוקספורד ב־19 בינואר 1616, בן 16. זכה בתואר ראשון ב־17 באוקטובר 1617 נבחר עמית בשנת 1618. הוא הרצה על גאוגרפיה היסטורית במגדלנה.
להיילין הוענק התואר השני, ביולי 1620. [3] הוא שולב באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1621. באותה שנה פורסמו הרצאותיו בשם מיקרוקוסמוס: תיאור מקוצר של העולם הגדול. היצירה נחשבה כפופולרית ביותר שלו ובשנת 1639 הודפסו שמונה מהדורות.
בקולג', שם הוא כונה "הרודן התמידי", היילין היה נתון במחלוקת מתמדת. [4] לאחר מכן הוא הפך למטיף בולט ואחד מחסידיו הדתיים של צ'ארלס הראשון. הוענק לו BD, תואר בלימודי תאולוגיה ודת ב־13 ביוני 1629[5] הוא המשיך להתקדם במעלות הכנסייה האנגלית: בשנת 1631 בכנסייה ווסטמינסטר ואחר מכן לרקטור של המינגפורד, הונגדונשייר. הוא הפך לרקטור של הוטון-לה-ספרינג, מחוז מחוז דרהאם, בשנת 1632 ורקטור של אלרספורד, המפשייר, בשנת 1633. כמו כן, בשנת 1633 קיבל רישיון להטיף והוענק לו דוקטורט בלימודי התאולוגיה ב־13 באפריל 1633. הוא הפך למטיף עבור צ'ארלס הראשון. בשנת 1639 הפך לרקטור בדרום וורנבורו, המפשייר.
הוא סבל בגלל נאמנותו למלך ונשללו ממנו זכויותיו. לאחר מכן הוא התיישב בחצר בקייז באבינגדון, ברקשייר (אוקספורדשייר). מאוחר יותר זכויותיו הוחזרו לו, והוא התמנה לדיקן המשנה של ווסטמינסטר, אך בריאות לקויה מנעה התקדמות נוספת.
הוא התחתן עם לטיציה הייגייט והייתה לו משפחה גדולה. האנדרטה שלו נמצאת במנזר ווסטמינסטר
יצירתו

הוא היה סופר פורה, ונתון במחלוקת נגד הפוריטנים. בין עבודותיו ההיסטוריה על הרפורמציה, וחייו של הארכיבישוף ויליאם לאוד (Cyprianus Anglicanus) (1668). הפרסומים שלו ביוונית כללו קטעים היסטוריים ושונים 1662 ,1681 וביאורים להיסטוריה האנגלית 1641.
הוא כתב את "הקוסמוגרפיה" - ניסיון לתאר בפירוט קפדני את כל היבטי העולם הידוע בשנת 1652, את הגאוגרפיה, האקלים, המנהגים, ההישגים, הפוליטיקה ומערכות האמונה. נראה כי היה זה התיאור הראשון בדפוס שהזכיר את אוסטרליה, ואולי של קליפורניה, טרה דל פוגו וטריטוריות אחרות בעולם החדש. הוא התנגד לשם "אמריקה" מכיוון שהטיל תהילה מופרזת על אמריגו וספוצ'י, והמליץ על "קולומבנה" או על "קבוטיה" כמעידים יותר על המגלים האמיתיים, קולומבוס וקאבוט.
רשימת ספריו

Microcosmus. A little description of the great world 1621 (−1639); enlarged and entitled Cosmographie in four bookes, containing the chorographie and historie of the whole world 1652 (1674)
The history of St. George of Cappadocia (1631)
The history of the Sabbath (1636)
A coale from the altar (1636)
Antidotum Lincolniense; or an answer to a book entitled, The Holy Table, name and thing (1637)
A brief and moderate answer to the seditious and scandalous Challenge of H. Burton (1637)
Ἡρωολογια Anglorum; or, a help to English history (1641)
The first table or, a catalogue of all the kings which have reigned in England, since the first entrance of the Romans (1641)
The historie of episcopacie (1642)
The undeceiving of the people in the point of tithes (1648)
Extraneus vapulans; or, the observator rescued from the violent but vaine assaults of Hamon L'Estrange, (1656)
A full relation of two journeys: the one, into the mainland of France; the other, into some of the adjacent islands (1656)
Ecclesia vindicata; or, the Church of England justified (1657)
The stumbling-block of disobedience and rebellion cunningly laid by Calvin in the subjects way, discovered, censured and removed (1658)
Examen historicum, or a discovery and examination of the mistakes in some modern histories (1659)
Certamen epistolare; or the letter-combate with Mr. Baxter, etc. (1659)
Historia quinqu-articularis; or a declaration of the judgement of the Western churches, particularly of the church of England, in the five controverted points reproached by the name of Arminianism (1660)
Ecclesia restaurata; or, the History of the Reformation of the Church of England (1661)
Aerius redivivus; or, the history of the presbyterians from 1536 to 1647 a 1662 (1670)
Cyprianus Anglicus; or the history of the life and death of William Laud a 1662 (1668, 1671)
Κειμηλιαέκκληδιαδτικα Historical and miscellaneous tracts a 1662 (1681)
Chorography and History of the Whole World (1682)
הערות שוליים

↑  This article incorporates text from a publication now in the public domain: Cousin, John William (1910). A Short Biographical Dictionary of English Literature. London: J. M. Dent & Sons – via Wikisource.
↑  Robert Mayhew, Geography is twinned with divinity; Geographical Review, Vol 90, No 1, January 2000.
↑  A register of the scholars admitted into Merchant Taylors' School
1 2  'Alumni Oxonienses, 1500-1714: Hawten-Hider', Alumni Oxonienses 1500-1714: Abannan-Kyte (1891), pp. 679-705. Date accessed: 15 January 2012
↑  This article incorporates text from a publication now in the public domain: "Heylyn, Peter". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.
↑  Oxford English Dictionary Bibliography: Hart-He
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273395405171  PLWABN: 9810579993105606  BIBSYS: 90391601  BNE: XX1664894  BnF: cb135785006 (data)  CiNii: DA02152134  GND: 104207329  ISNI: 0000 0001 1593 5384  LCCN: n50039547  NLA: 35192465  NLG: 226322  NLK: KAC202343998  NTA: 06824519X  RERO: 02-A014243608  SNAC: w67702dm  SUDOC: 085829544  Trove: 859100  VcBA: 495/177259  VIAF: 10016716   WorldCat (עם VIAF): 10016716 
פיטר היילין
פטיש המכשפות

עמוד השער של מהדורה שהודפסה בעיר ליון, 1669.
פטיש המכשפות (בלטינית: Malleus Maleficarum) הוא חיבור בן המאה ה-15 מאת האינקוויזיטור היינריך קרמר, העוסק במכשפות ובציד מכשפות.
הרקע לפרסום החיבור

"פטיש המכשפות" נכתב בלטינית ב-1486 ונדפס לראשונה בשפייר ב-1487. מטרתו הייתה להוכיח שמכשפות ומכשפים אכן קיימים, להראות ולהסביר מדוע נשים נוטות לעסוק בכישוף יותר מגברים, ולשרטט קווים לדמותם של מכשפים, שיאפשרו את זיהוים והעמדתם לדין של העוסקים בכישוף.
החיבור פורסם תחת שמם של האינקוויזיטור היינריך קרמר והתאולוג יקוב שפרנגר, אך מידת מעורבותו של שפרנגר בכתיבת החיבור שנויה במחלוקת. יש הגורסים שחלקו בכתיבה היה שולי בלבד, ואילו אחרים טוענים שהחיבור נכתב על ידי קרמר לבדו, וכי שמו של שפרנגר צורף בתקווה להקנות לחיבור יתר סמכות ואמינות. ניסיונותיו של קרמר להעמיד לדין מכשפות החלו כבר ב-1484 במחוז טירול, אך מאמציו לא עלו בידו. הוא גורש מן המחוז, ותואר על ידי הבישוף המקומי כ"שוטה זקן". יש הגורסים כי ההשפלה שחש בעקבות האירוע היא שהניעה אותו לכתוב את "פטיש המכשפות", כאקט של הצדקה עצמית ושל נקמה.
יתר על כן, לטענת כמה מן החוקרים, הכישלון בטירול הוא שהוביל את קרמר לפנות לאפיפיור אינוקנטיוס השמיני בבקשה להוציא בולה אפיפיורית שתאשר את חקירתם והעמדתם לדין של חשודים בכישוף. אינוקנטיוס נענה לבקשה ובדצמבר 1484 פרסם את הבולה Summis desiderantes שהכירה בקיומם של מכשפים ומכשפות והעניקה לאינקוויזיציה את הסמכות לחקור, לעצור ולהעניש את העוסקים בכישוף. הבולה האפיפיורית נכללה בהקדמה של "פטיש המכשפות", לצד הסכמה מאת הפקולטה לתאולוגיה של אוניברסיטת קלן.
תוכני הספר

"פטיש המכשפות" נשען לא מעט על חיבורים קודמים ובייחוד על חיבורו של יוהנס נידר, הפורמיקריוס (Formicarius, 1435), שעסק אף הוא בנושאים דומים. ניכרת בחיבור גם השפעתם של טקסטים מן התקופה הקלאסית ובייחוד של רעיונות נאו-פלטוניסטים, ששגשגו באירופה של ראשית העת החדשה. אף שהחיבור עוסק בכישוף של גברים ונשים כאחד, הוא מתמקד בעיקר בנשים ומדגיש כי התופעה נפוצה בקרבן הרבה יותר.
החיבור נחלק לשלושה חלקים: החלק הראשון מתמודד עם טענות המכחישות את קיומם של מכשפים וקובע שכדי שיתקיים כישוף צריכים להתקיים שלושה מרכיבים מהותיים: כוונות זדוניות מצד המכשף, עזרתו של השטן ואישורו של אלוהים. עוד נטען בחלק זה כי כוחו של הכישוף נשען על תאוות הבשר וכי כיוון שנשים תאוותניות יותר מגברים, הרי שהן נוטות יותר לכישוף.
החלק השני מתאר מקרים ספציפיים של כישוף, את דרך פעולתן של מכשפות ואת אסטרטגיות הגיוס שלהן. חלק זה מפרט כיצד מוטלים כשפים ומציע כמה דרכים להתגונן מפניהם.
החלק השלישי עוסק באופן שבו יש לנהל משפט באשמת כישוף, החל מפתיחת ההליך הרשמי ואיסוף המידע המפליל ועד לחקירתם והרשעתם של הנאשמים. בין היתר נטען כי אישה שאינה בוכה בזמן חקירתה תחשב באופן אוטומטי למכשפה.
תפוצת החיבור והשפעתו

"פטיש המכשפות" זכה לתפוצה רחבה תוך זמן קצר ובין השנים 1487 ל-1520 ראו אור 13 מהדורות שלו. שני גורמים מרכזיים תרמו לפופולריות הרבה של החיבור: הראשון הוא המצאת הדפוס באמצע המאה ה-15 והשני הוא התסיסה הדתית והמאבקים הדתיים שנלוו לרפורמציה הפרוטסטנטית ולקונטרה-רפורמציה שבאה בעקבותיה. ב-1600 פורסם חיבור אקדמי ומפורט יותר מאת הישועי מרטינוס דלריוס, Disquisitionum magicarum libri sex ("מחקרים אודות הכישוף בשישה כרכים"), אך "פטיש המכשפות" נותר ספר פופולרי ונפוץ.
במהלך ימי הביניים הוקיעה הכנסייה הקתולית את האמונה בקיומן של מכשפות וקרל הגדול אף אסר העלאת מכשפות על המוקד בשל היותו מעשה פגאני. בראשית המאה ה-15 שבה האמונה במכשפות לשגשג בחברה האירופית, אך העונשים בעוון כישוף היו עדיין זניחים למדי. בעקבות "פטיש המכשפות" נעשתה רדיפת המכשפות ברוטלית יותר ותופעת הכישוף נתפסה כאיום ממשי על שלום החברה.
עם זאת, קיימת כיום הסכמה רחבה בקרב החוקרים שהתפקיד שמילא "פטיש המכשפות" בהתפשטות רדיפת המכשפות בעת החדשה זניח מכפי שנהוג היה לחשוב. פרסום החיבור היה רק מרכיב אחד בסדרה של גורמים שהובילו להתפרצות הרדיפות, על רקע המתחים החברתיים והמאבקים הדתיים שליוו את המהפכה הפרוטסטנטית.
ראו גם

מכשפה
ציד מכשפות
מכשפות סמלסברי
פרידריך שפה
ציד המכשפות בסיילם
משפטי הכישוף בבמברג
עינויים
נשיקת הבושה
פטיר משלתת

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  מצרים 
 
פטיר משלתת (בערבית מצרית: فطير مشلتت) מילולית: "פשטידות מרופדות", הוא מאפה בצק מצרי בשכבות.
מאפיינים

המאפה מורכב משכבות דקות רבות של בצק וגהי ומילוי אופציונלי. המילוי יכול להיות גם מתוק וגם מלוח. מילויים מתוקים עשויים לכלול גבינה, קוקוס, מלבי, רחת לוקום, נוטלה או שוקולד, בעוד מילויים מלוחים יכולים להיות כל דבר מבשר בקר טחון ועד נקניק או גבינה. משלתת רגיל מושרה בדבש ונמרח בריבה או בגבינה או מוגש עם זיתים. בגלל הרבגוניות שלה, משלתת מכונה לעיתים קרובות פיצה מצרית.
היסטוריה

פטיר משלתת מתוארך למצרים העתיקה, שם הא היה ידוע בשם "פטיר מאלטוט". הוא הושאר במקדשים כמנחה לאלים.
פטיר משלתת הפך לסמל חשוב לאירוח במצרים. ככזה, הוא הוגש לנשיא האמריקני ברק אובמה במהלך ביקורו במצרים ביוני 2009. משפחות מצריות נותנות אותו למבקרים ולחברים באופן מסורתי כמתנה. בדרך כלל מכינים אותו לחגים, חתונות וחגיגות אחרות.
לקריאה נוספת

מנאקיש
הערות שוליים

1 2 3  Marzouk, Sarah (12 בפברואר 2017). "A Brief History of Fiteer, Egypt's Pizza-Like Pastry". The Culture Trip. נבדק ב-26 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Amira (5 בנובמבר 2014). "Alexandrian Feteer i.e. Pizza Feteer". Amira's Pantry. נבדק ב-26 ביוני 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Abu Farha, Sawsan (2015-02-03). "Feteer meshaltet "Egyptian layered pastry"". Chef in disguise. נבדק ב-2018-06-26.
↑  "صفحة جديدة بين أميركا والعالم الإسلامي". الانباء. 5 ביוני 2009. נבדק ב-26 ביוני 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
נשים אופות משלתת
פורד קונסול קורסייר

| --- | --- |

Ford Consul Corsair, תצורת 2 דלתות
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Corsair
 יצרן:  Ford of Britain (פורד בריטניה) (שם רשמי: Ford Motor Company Limited)
 שנות ייצור:  1963–1970
 הרכבה:  בריטניה בריטניה
 מודל קודם:  פורד קונסול קלאסיק 
 מודל אחריו:  פורד קורטינה (דור שלישי 1970-1976)
 חברת אם:  פורד
 מרכב:  Front-engine, rear-wheel-drive layout
 אורך:  4,489 מ"מ
 רוחב:  1,613 מ"מ
 גובה:  1,410 מ"מ
 משקל:  995 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,565 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,498 סמ"ק המפיק 60 כ"ס 4 צילינדרים, בטור, 1,498 סמ"ק המפיק 75 כ"ס  (דגם "GT") 4V צילינדרים,  1,663 סמ"ק (מנוע פורד סוג "Ford Essex V4 engine", יוצר בין השנים 1965-1970) 4V צילינדרים,  1996 סמ"ק (מנוע פורד סוג "Ford Essex V4 engine", יוצר בין השנים 1965-1970)
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 4 מהירויות
 
פורד קונסול קורסייר (באנגלית: Ford Consul Corsair) היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת חברת Ford of Britain (פורד בריטניה), (שם רשמי: Ford Motor Company Limited), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בין השנים 1963–1970.
דגמי "פורד קונסול קורסייר מודל GT", מנוע 1,498 סמ"ק המפיק 75 כ"ס יוצאו לאירופה.
דגם "פורד קונסול קורסייר" בתצורת 4 דלתות, יוצא לישראל.
תצורות

סדאן - 4 דלתות
סדאן - 2 דלתות
קבריולה - 2 דלתות
סטיישן - 5 דלתות
תמונות

פורד קונסול קורסייר, שנת 1964, 4 דלתות
פורד קונסול קורסייר
פורד קונסול קורסייר, שנת 1964, 4 דלתות
פורד קונסול קורסייר, שנת 1964, 2 דלתות
פורד קונסול קורסייר, שנת 1964 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
פורד קונסול קורסייר, שנת 1966 - סטיישן
פורד קונסול קורסייר, שנת 1967 - קבריולה
פורד קונסול קורסייר, שנת 1965 - קבריולה
פורד קונסול קורסייר, 4 דלתות, שנת 1969
ראו גם

פורד
פורד אנגליה
פורד קונסול קלאסיק
הערות שוליים

↑  פורד קונסול קורסייר car.info/en-se/ford/corsair/corsair
↑  פורד קונסול קורסייר דגם GTautomobile-catalog
↑  פורד קונסול קורסיירourclassiccars.co.uk/ford-consul-corsair
↑  פורד קונסול קורסיירautoweek.nl/nieuws/in-het-wild-ford-consul-corsair-1964
פורד קוגר

| --- | --- |

Ford Cougar
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Mercury Cougar (ארצות הברית, קנדה)
 יצרן:  פורד אירופה (שם מלא: "Ford of Europe AG")
 שנות ייצור:  1998 (ארצות הברית)  1999–2002 (בריטניה)  1999–2004 (אוסטרליה)
 הרכבה:  בריטניה בריטניה  אוסטרליה אוסטרליה  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פורד פרוב
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout
 אורך:  4,699 מ"מ
 רוחב:  1,769 מ"מ
 גובה:  1,308 מ"מ
 משקל:  1,315-1,410 ק"ג (ריק)
 בסיס גלגלים:  2,704 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, (מנוע 16V שסתומים), 1,988סמ"ק המפיק 130 כ"ס, ב-5,600 סל"ד (מנוע מסוג "2.0 L Zetec") 6 צילינדרים, (מנוע 24V שסתומים), 2,544 סמ"ק  המפיק 170 כ"ס ב-6,250 סל"ד, יחס דחיסה 9.4:1  6 צילינדרים, (מנוע 24V שסתומים), 2,495 סמ"ק המפיק 205 כ"ס ב-6,500 סל"ד, יחס דחיסה 10.4:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 5 מהירויות  תמסורת אוטומטית – 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  209 קמ"ש (דגם מנוע 1,988 סמ"ק)  206 קמ"ש (דגם מנוע 2,544 סמ"ק, תמסורת ידנית)  225 קמ"ש (דגם מנוע 2,544 סמ"ק, תמסורת אוטומטית)  230 קמ"ש (דגם מנוע 2,495 סמ"ק)
 צריכת דלק:  8.5 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 1,988 סמ"ק)  9.5 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 2,544 סמ"ק, תמסורת ידנית)  10.1 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 2,544 סמ"ק, תמסורת אוטומטית)  10.2 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע 2,495 סמ"ק)
 מעצב:  Darrell Behmer
פורד קוגר (באנגלית: Ford Cougar) היא מכונית ספורטיבית, בתצורת קופה, שתי דלתות, אשר יוצרה על ידי "פורד אירופה", (באנגלית: Ford of Europe, שם מלא: "Ford of Europe AG"), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, בבריטניה בין השנים 1998–2002, ובאוסטרליה בין השנים 1999–2004.
בין השנים 1999–2002 נמכר דגם "פורד קוגר" בארצות הברית ובקנדה תחת השם "Mercury Cougar". בשנת 1998 יוצר דגם "פורד קוגר" בארצות הברית.
סך הכול יוצרו 230,000 יחידות.
תאוצות

בין 0–100 קמ"ש 10.3 שניות (מנוע 4 צילינדרים, 1,988 סמ"ק)
בין 0–100 קמ"ש 8.6 שניות (מנוע 6 צילינדרים, 2,544 סמ"ק, תמסורת ידנית)
בין 0–100 קמ"ש 10.4 שניות (מנוע 6 צילינדרים, 2,544 סמ"ק, תמסורת אוטומטית)
בין 0–100 קמ"ש 7.8 שניות (מנוע 6 צילינדרים 2,495 סמ"ק)
פליטת פחמן דו-חמצני

202 גרם לק"מ (מנוע 1,988 סמ"ק)
228 גרם לק"מ (מנוע 2,544 סמ"ק, תמסורת ידנית)
240 גרם לק"מ (מנוע 2,544 סמ"ק, תמסורת אוטומטית)
245 גרם לק"מ (מנוע 2,495 סמ"ק)
תמונות

"פורד קוגר", שנת 1999
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
"פורד קוגר"
ראו גם

פורד
פורד פרוב
הערות שוליים

↑  "פורד קוגר" rac.co.uk/drive/car-reviews/ford/cougar
↑  "פורד קוגר" classics.honestjohn.co.uk/reviews/ford/cougar
↑  "פורד קוגר" drive.com.au/used-car-reviews
פורד פרקליין

| --- | --- |

פורד פרקליין
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פורד
 שנות ייצור:  1956
 הרכבה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מודל קודם:  פורד רנץ' וואגון 
 מודל אחריו:  פורד דל ריו 
 אורך:  5,019 מ"מ
 רוחב:  1,928 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,934 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  V6  צילינדרים, 3,700 סמ"ק, המפיק 137 כ"ס (מנוע פורד מסוג "223 CID") מנוע V8 צילינדרים, 4,800 סמ"ק המפיק 200–202 כ"ס (מנוע מסוג "292 CID "Thunderbird" 4bbl. 200-202hp V8")
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות תמסורת אוטומטית מסוג "Ford-O-Matic automatic"
 
פורד פרקליין (באנגלית: Ford Parklane) היא מכונית בתצורת סטיישן, מתוצרת חברת פורד, ארצות הברית אשר יוצרה בשנת 1956.
סך הכול יוצרו 15,186 יחידות.
מאפיינים

3 דלתות
בלמים - 11 "תופים"
הרכבת "רדיו AM" - בעלות של 100 דולר
4 מושבי כוח - (way power seats) תוספת של 60 דולר
תמונות

פורד פרקליין
פורד פרקליין
פורד פרקליין
ראו גם

פורד
פורד דל ריו
הערות שוליים

↑  מנועי  "פורד פרקליין" oldcarbrochures.com/static/NA/Ford/1956%20Ford/1956_Ford_Wagons
↑  "פורד פרקליין" motor1.com/news/86668/ford-parklane-station-wagon
↑  "פורד פרקליין" classicdriver.com/en/car/ford/parklane/1956
פיטר הולינגוורת'

פיטר ג'ון הולינגוורת' (באנגלית: Peter John Hollingworth; נולד ב-10 באפריל 1935) הוא בישוף אנגליקני אוסטרלי לשעבר. הוא היה פעיל חברתי במשך כמה עשורים ושירת כארכיבישוף של בריזביין במשך 11 שנים החל מ-1989 ובשנת 1991 הוא הוכתר כ"אוסטרלי השנה" (Australian of the Year). בין השנים 2001 – 2003 הוא כיהן כמושל הכללי ה-23 של אוסטרליה. הולינגוורת' תואר ב-1992 כדובר הבולט ביותר באוסטרליה של הצדק החברתי. ב-2003 הוא היה למושל הכללי השלישי שנאלץ להתפטר בעקבות ביקורת שנמתחה עליו על תפקודו כארכיבישוף של בריזביין בשנות התשעים.
ראשית חייו

הולינגוורת' נולד באדלייד, אוסטרליה הדרומית וב-1940 הוא עבר למלבורן. לאחר שלמד בבתי ספר יסודיים ובבית הספר של הקולג' הסקוטי במלבורן הוא החל להתלמד בתאגיד הכרייה BHP Billiton.
לימודים וקריירה

הולינגוורת' התגייס לשירות צבאי ב-1953 ולאחר הכשרה בסיסית בבסיס חיל האוויר המלכותי האוסטרלי בפוינט קוק, הוא החל לשרת בתפקיד פקידותי במשרדו של כומר צבאי. ב-1954 הוא החל ללמוד באוניברסיטת מלבורן בבית הספר לתאולוגיה וב-1960 הוא סיים את למודי התואר הראשון שלו.
ב-6 בפברואר 1960 הוא נשא לאישה את קתלין אן טרנר, מיילדת שאותה הכיר בעת שירותו הצבאי. לזוג נולדו שלוש בנות.
הולינגוורת' הוסמך ככומר אנגליקני ב-1960. הוא מונה להיות הדיאקון ולאחר מכן הכומר של כנסיית סט מרי בצפון מלבורן. ב-1964 הוא הצטרף ל"אחוות סנט לורנס", ארגון צדקה אנגליקני עצמאי, ככומר וכמנהל פעילות הנוער והילדים, ולאחר מכן כמנהל המדיניות והמחקר החברתיים. הוא השלים את לימודי התואר השני שלו בעבודה סוציאלית וב-1980 הוא מונה להיות המנהל הכללי של האחווה, שם הוא שירת  במשך 25 שנים והיה מעורב בפעילות קהילתית ובמוסדות צדקה.
הולינגוורת' כתב כמה ספרים על עבודתו עם השכבות החלשות שהפכו להיות ספרי לימוד לעוסקים בתחום. כמי שדוגל במדינות  רווחה הוא טען: "יש להתייחס לעוני במונחים של מבנה החברה ולא כאל מקרים פרטיים בודדים".
ב-1980 הוא נבחר להיות הכומר (קאנון) של קתדרלת סנט פול וב-1985 הוא מונה להיות הבישוף  של העיר הפנימית של מלבורן. ב-1989 הוא נבחר להיות הארכיבישוף של בריזביין, ובמסגרת תפקידו זה הוא המשיך לפעול לטובתם של השכבות החלשות והמקופחים ותמך במינוין של נשים לתפקידי כמורה בכנסייה האנגליקנית.
ב-1991 הוא היה יושב הראש של הוועדה הלאומית לשנת חסרי הבית הבינלאומית והוכתר בתואר "אוסטרלי השנה", כשהוא מתואר כ"דובר החשוב ביותר באוסטרליה למען צדק חברתי". הוא ניצל את מעמדו הציבורי כדי למתוח ביקורת על מדינות הממשלה בנוגע לרווחת האבוריג'ינים ובנוגע לאבטלה בקרב בני הנוער. ב-1998 הוא השתתף בוועידה החוקתית שדנה באפשרות של הפיכתה של אוסטרליה לרפובליקה.
המושל הכללי של אוסטרליה

ב-22 באפריל 2001, הודיע ראש ממשלת אוסטרליה, ג'ון הווארד שהולינגוות' ימונה להיות המושל הכללי של אוסטרליה עם סיום כהונתו של סר ויליאם דין. הולינגוורת' היה איש הכמורה הראשון שמונה לתפקיד זה, למרות שהיה תקדים לכך ברמה המדינתית, כאשר הכומר מהמוצא האבוריג'יני, דאג ניקולס, כיהן כמושל אוסטרליה הדרומית. ב-29 ביוני 2001, הושבע הולינגוורת' כמושל הכללי של אוסטרליה. בתוקף תפקידו זה הוא שימש כנגיד וכעמית הראשי של מסדר אוסטרליה, ולפיכך, ביום השבעתו כמושל הכללי הוענק לו תואר עמית במסדר.
המושל הכללי של אוסטרליה > ההתפטרות

בדצמבר 2001 הועלו האשמות שבמהלך כהונתו של הולינגוורת' כארכיבישוף של בריזביין, הוא כשל בטיפול בהאשמות בהתעללות מינית בילדים מצדו של מורה בבית הספר של הכנסייה. באותו חודש, הצטוותה הדיוקסיה של בריזביין לשלם פיצויים בסך 834,800 דולר אוסטרלי לאישה שנמצא שעברה את ההתעללות. עורכת הדין הטי ג'ונסטון, שייצגה קורבנות התעללות מינית בילדים, יזמה מערכה שקראה להולינגוורת' להתפטר. הולינגוורת' אמר לתקשורת האוסטרלית שכארכיבישוף שרק החל את תפקידו בתקופה שבה אירעו המקרים, הוא חסר את הניסיון לטפל בפרשה באופן ראוי. כמו כן הוא אמר שהוא לא האמין אז שהמקרה כלל התעללות מינית, אך הודה שהוא לא עשה מספיק כדי להפסיק את ההתעללויות בעת התרחשותן. לאחר מכן התנצל הולינגוורת' בפני הקורבנות והוציא הצהרה רשמית המגנה התעללות מינית בילדים, אך בפברואר 2002 דרשה האופוזיציה בראשות מפלגת הלייבור את פיטוריו של הולינגוורת'.
יורשו של הולינגוורת' בתפקיד הארכיבישוף של בריזביין, פיליפ אספינל, דרש שתתקיים חקירה, שבסיומה התברר שב-1993, התיר הולינגוורת' לפדופיל ידוע להמשיך לכהן ככומר. במאי 2003 הונח הדוח בנוגע לפרשה, שהוכן על ידי הדיוקסיה של בריזביין, על שולחנו של הפרלמנט של קווינסלנד, על ידי ראש ממשלת המדינה מטעם הלייבור, פיטר ביטי. ב-8 במאי פרסם הולינגוורת' הצהרה פומבית שעל פיה הוא הכחיש האשמות שהוא ביצע מעשה אונס של אישה בשנות השישים. בראשית אותו חודש ציינו סגן ראש הממשלה, ג'ון אנדרסון ושר האוצר, פיטר קוסטלו, שלדעתם הולינגוורת' חייב לשקול את המשך כהונתו כמושל הכללי. לאחר פגישה שהתקיימה ב-11 במאי עם הווארד, החליט הולינגוורת' להתפטר. ב-28 במאי 2003 הוא הודיע באופן רשמי על התפטרותו.
הערות שוליים

↑  מתוך אתר בית המושל הכללי
1 2 3 4 5  אתר איש השנה של אוסטרליה
1 2 3 4  Key dates in the life of Peter Hollingworth". The Age (Melbourne). 12 May 2003.
↑  1 Australian governor-general sworn in". BBC Online. 29 June 2001. Retrieved 31 October 2008.
1 2 3  The 7:30 Report
↑  "Hollingworth crisis continues". Religion Report (ABC). 14 May 2003. Retrieved 31 October 2008.
↑  Governor-General Peter Hollingworth, The Age, May 8 2003
↑  "Howard backs Hollingworth's resignation". BBC Online. 26 May 2003. Retrieved 3-11-2009.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 173519873  ISNI: 0000 0000 6375 4089  LCCN: n86858811  NLA: 36156627  SUDOC: 137704836  VIAF: 35956208   WorldCat (עם VIAF): 35956208
פונקציית הניקוד

בסטטיסטיקה, פונקציית הניקוד (באנגלית: Score function) של פרמטר  \theta  היא הגרדיאנט של לוג פונקציית הנראות  L(\theta ;X) בכיוון של הפרמטר. הפונקציה מציינת עד כמה רגישה פונקציית הנראות לשינויים ב- \theta .
פונקציית הנראות ממלאת תפקיד חשוב במספר היבטים של הסקה סטטיסטית, כגון:
מציאת סטטיסטי מבחן (אנ') בעל עוצמה מקסימלית מקומית
הערכת גודל השגיאה של אומד נראות מקסימלית
מציאת רווחי סמך
הוכחה של חסם קרמר-ראו
פונקציית הניקוד ממלאת גם תפקיד חשוב בסטטיסטיקה חישובית (אנ'), שכן היא יכולה לקחת חלק בחישוב של אומדי נראות מקסימלית.