stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נג'טאליה

| --- | --- |
סמל נג'טאליהסמל נג'טאליה

 מדינה:  הונגריה הונגריה
 חבל:  צפון הונגריה
 מחוז:  הווש הווש
 נפה:  נפת אגר
 שטח:  13.19 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בכפר:  931 (1 בינואר 2021)
 קואורדינטות:  47°49′01″N 20°25′01″E﻿ / ﻿47.817°N 20.417°E﻿ / 47.817; 20.417 
 אזור זמן:  UTC +1
 https://www.nagytalya.hu/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הונגריה מוגדלת) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נג'טאליה(למפת הונגריה רגילה) בודפשט דברצן מישקולץ סגד פץ' גיור נירג'האזה קצ'קמט אוסטריה סלובקיה אוק. רומניה סרביה קרואטיה סל.נג'טאליה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
נג'טאליה (בהונגרית: Nagytálya) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.
התיעוד המוקדם ביותר של הכפר מתוארך לשנת 1232 ומאז האזור היה מיושב לסירוגין.
הכנסייה המקומית נבנתה בשנת 1903, נהרסה בזמן מלחמת העולם השנייה ונבנתה שוב בין השנים  1947–1949.
בשנת 1950 נאג'טאליה התאחדה לכפר בשם מקלארטאליה (Maklártálya) עם הכפר השכן מקלאר ובשנת 1958 חזרו כל כפר להיות רשות בפני עצמו.
בשנת 1880 חיו 18 יהודים בכפר.
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז הווש |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | אגר  |  |
| ערים |  בלפאטפלווה •  פיזשאבון •  ג'נג'ש •  ג'נג'שפטה •  הטוון •  הווש •  קישקרה •  לרינצי •  פטרוואשארה •  ורפלט |  |
| כפרים | אפץ •דורמאנד •אצ'ד • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • אבשאר • אטקאר • אדאץ' • דטק • דומוסלו • ג'נג'שהלאס • ג'נג'שאורוסי • ג'נג'שוימוש • ג'נג'שטריאן • הלמאיוגרה • קראצ'ונד • קישנאנה • לודש • מרקז • נג'פיגד • נג'רדה • פאלושוורשמרט • וץ' • וישונטה • ויסנק • מאטראסנטאימרה • אטאן • בוצונאד • ארדטלק • ארק • הוושווזקן • קמלה • פיי • טרנבוד • טרנמרה • טרנארש • טרנסנטמיקלוש • טרנז'דאן • טנק • טיסנאנה • זראנק • בולדוג • צ'אן • הרד • הורט • קרקהרסט • נג'קקנייש • פטפיבאניה • רוז'סנטמארטון • סיצ'י • זג'ווסאנטו • בלטון • בקלצה • ביקסנטמארטון • נג'ווישניו • סילוואשווארד • אלדברה • בשנייטלק • אגרפרמוש • קאל • קאפולנה • קומפולט • מזסמרה • מזטארקאן • נגיוט • פורוסלו • שרוד • סיהלום • טופלו • אוילרינצפלווה • בודון • ביקסק • ביקסנטארז'בט • ארדקוושד • פדמש• אישטנמזיה • איוואד • קישפיזש • מאטרבלה • מאטרדרצ'קה • פראד • פראדששוואר • רצ'ק • שירוק • סאילה • סנטדומונקוש • טרנללס • טרפש • וארסו |  |
| יישובים בנפת אגר |
| --- | --- | --- |
| יישובים | אגר • אנדורנקטאליה • באטור • דמיין • אגרבקטה • אגרבוץ' • אגרצ'הי • אגרסלוק • אגרסולאט • פלדברה • פלשטארקאן • הוושרניוש • קרצ'נד • מקלאר • נג'טאליה • נוסוואי • נובאי • אושטורוש • סרוושקה • סוץ' • טרנסנטמאריה • ורפלט |  |
נג'יס

בשריעה, המושג נג'יס (בערבית: نجس) מתאר דבר מה שאינו טהור מבחינה פולחנית, והוא מקביל למושג "טמא" שבהלכה היהודית.
על פי המקורות של הפיקה, אדם הבא במגע עם דבר מה טמא, מנוע מלבצע פעולות רוחניות כתפילה או כחג'.
על פי המד'הב השאפיעי, הדברים הבאים נחשבים כ"נג'יס":
יין ומשקאות אלכוהוליים
כלבים
חזירים
בהמות שלא נשחטו כהלכה
דם
צואה
חָלָב של חיות אשר אסור על פי ההלכה האסלאמית לאכול את בשרן
מאידך, על פי המד'הב החנפי, משקאות אלכוהוליים אינם נחשבים נג'יס. כן, על פי המד'הב המאלכּי חזירים וכלבים חיים אינם נחשבים נג'יס.
ראו גם

טומאה וטהרה (אסלאם)
הערות שוליים

↑  Ahmed, Rumee,, Sharia compliant : a user's guide to hacking Islamic law, Stanford, California
↑  Warner, Bill., Sharia law for the non-Muslim, [Nashville, Tenn.]: Centre for the Study of Political Islam, 2010
↑  Abdulla, Raficq,, Understanding Sharia : Islamic law in a globalised world, London
↑  Hallaq, Wael B., 1955-, Sharīʻa : theory, practice, transformations, Cambridge, UK: Cambridge University Press, 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: necaset 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אסלאם. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נג'יפ פאזיל קיסקורק

| --- | --- |

 לידה:  26 במאי 1904 איסטנבול, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  25 במאי 1983 (בגיל 78) איסטנבול, טורקיה 
 מדינה:  טורקיה 
 מקום קבורה:  בית הקברות איופ 
 מקום לימודים:  הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת איסטנבול, סורבון 
 שפות היצירה:  טורקית 
 פרסים והוקרה:  פרס מיוחד של משרד התרבות והתיירות של הרפובליקה הטורקית 
 
אֲהְמֶט נַגִ'יפּ פַאזִיל קִיסַקוּרֶק (בטורקית: Ahmet Necip Fazıl Kısakürek‏, 1983 – 1904) היה משורר, נובליסט, מחזאי ופעיל אנטישמי טורקי. הוא מוכר גם בראשי התיבות NFK. הוא ייסד אידאולוגיה סונית קיצונית השואפת להחזיר את גדולת האימפריה העות'מאנית ולייסד חליפות סונית במזרח התיכון.
נשיא טורקיה, ארדואן פרסם כי הוא, וגישתו האנטישמית היוו עבורו "מקור השראה".
אנטישמיות

להצדקת האידאולוגיה האנטישמית שלו, קיסקורק התייחס ליהודים בתור הגורם המשחית המוטמע בתרבות המערבית ותיאר אותם כ"מקור המרקסיזם והקפיטליזם". לטענתו היהודים אחראיים למלחמות הפנים מוסלמיות ולנפילת האימפריה העות'מאנית. כתביו כוללים תרגום של הפרוטוקולים של זקני ציון ומהללים את הנרי פורד על סדרתו האנטישמית "היהודי הבינלאומי".
המיליציה הסונית "חזית הפושטים האסלאמיים של המזרח הגדול" (אנ'), שהוקמה במטרה להגשים את האידאולוגיה "בּוּיוּק דוֹגוּ" ("Büyük Doğu", תרגום "המזרח הגדול") של נג'יפ פאזיל, שואפת להקמת ח'ליפות סונית במזרח התיכון והיא עוינת במוצהר את הנוצרים, השיעים, האלווים והיהודים. הארגון, הרואה בו "מייסד רוחני", ביצע בין השנים 1990–1994 כ-90 פיגועים.
הערות שוליים

↑  Halil M. Karaveli and M.K. Kaya. "ISLAMIC CONSERVATIVE AND NATIONALIST VIEWS ON JEWS AND ISRAEL: ANOTHER CONVERGENCE OF PERCEPTIONS?". אורכב מ-המקור ב-2013-05-09. נבדק ב-2015-12-07.
↑  Cemil Aydin. "Competing Occidentalisms of Two Islamist Intellectuals in Turkey: On Necip Fazil Kısakürek and Nurettin Topçu".
↑  Singer, Sean R. "Erdogan's Muse: The School of Necip Fazil Kisakurek". World Affairs Journal. אורכב מ-המקור ב-2014-08-13. נבדק ב-13 באוגוסט 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007296751505171  BnF: cb120553742 (data)  GND: 119468042  ISNI: 0000 0001 0937 6766  LCCN: n50048853  MusicBrainz: 7df55f83-8306-41f3-b7cb-1210bcb255e3  NTA: 071216863  SUDOC: 078635551  TDVİA: kisakurek-necip-fazil  VIAF: 114362906   WorldCat (עם VIAF): 114362906
נחל עין גב

ערך זה עוסק בנחל. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

מבט מסוסיתא לעבר קרן עין גב. אפיק נחל עין גב בקדמת התמונה.
 מידע כללי
 אורך:  כ-6 ק"מ
 אגן ניקוז:  7 קמ"ר
 מוצא:  סמוך לקיבוץ אפיק
 יובלים:  ואדי א-זיתון 
 שפך:  הכנרת
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל ישראל
  (למפת הגליל העליון מוגדלת) נחל עין גב(למפת הגליל העליון רגילה) נחל עין גב(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל עין גב(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל עין גב
 
נַחַל עֵין גֵּב הוא נחל אכזב בדרום מערב רמת הגולן. אורכו של הנחל כ-6 קילומטרים.
הנחל מתחיל מצפון לקיבוץ אפיק, ומשם הוא נמשך לכיוון דרום-מערב. בהמשך פונה הנחל מערבה, עובר מצפון לסוסיתא, ונשפך לכנרת מצפון לקיבוץ עין גב.
ליד הנחל צמחייה המהווה שילוב נדיר של צומח מדברי עם צומח ים תיכוני. על הצמחים נמנים עצי תאנה, עצי זית, צבר, אזדרכת, שקד, רימון קדוש[דרושה הבהרה]  ואלה אטלנטית. בתחילת הסתיו פורחים גם חצבים. מקורו העיקרי של הנחל הוא מעיין עין פיק אשר נובע בתחילתו, דרומית לקיבוץ אפיק.
ממערב לנחל יש שדות מוקשים מגודרים.
ראו גם

נחל עין גב II
משאלי העם לבחירת דגל ניו זילנד

למעלה: הדגל הנוכחי של ניו זילנד. למטה: הדגל החלופי שנבחר במסגרת משאל העם הראשון ונדחה במשאל העם השני לטובת הדגל הנוכחי
משאלי העם לבחירת דגל ניו זילנד נקבעו על ידי פרלמנט המדינה ביוזמת הממשלה על מנת להכריע בהצעה להחליף את דגלה הלאומי. המשאל הראשון נערך מה-20 בנובמבר ועד 11 בדצמבר 2015 ובו נבחר עיצוב אלטרנטיבי לדגל הנוכחי. המשאל השני נערך מ-3 עד 24 במרץ 2016 ובו נקבע ברוב של 57% כי הדגל הנוכחי יישאר כפי שהוא ולא יוחלף על ידי החלופה שנבחרה במשאל הראשון. ההליך כולו היה שנוי במחלוקת בציבור הניו זילנדי.
רקע

דגל ניו זילנד הנוכחי אומץ כדגל המדינה בשנת 1902. במהלך השנים החל מימי מלחמת העולם השנייה הועלו מספר פעמים הצעות להחליפו בדגל אחר, אך אף אחת מהן לא התקדמה לכדי מימוש.
לקראת הבחירות הכלליות בניו זילנד ב-2014 הכריז ראש הממשלה ג'ון קי מהמפלגה הלאומית כי אם מפלגתו תזכה שוב בבחירות ייערך בניו זילנד משאל עם אודות החלפת הדגל בתוך שלוש שנים. לאחר ניצחונו בבחירות הוא החל במימוש הרעיון.
ההכנות למשאלי העם

לאחר הבחירות הוקמה קבוצה רב-מפלגתית של פוליטיקאים על מנת להתחיל בהכנת החקיקה הדרושה למשאל עם וכדי להרכיב ועדה ציבורית (Flag Consideration Panel), שתנהל את המהלך לבחירת עיצובים אפשריים לדגל. בראש הקבוצה עמד שר האוצר ביל אינגליש והשתתפו בה נציגים מכל המפלגות שבפרלמנט למעט מפלגת New Zealand First, שסירבה להשתתף בה.
החוק לעריכת משאלי העם נתקבל בפרלמנט ב-29 ביולי 2015. במהלך הליכי החקיקה הציעו מתנגדי החלפת הדגל שתחילה יכריעו המצביעים האם להחליף כלל את הדגל. כמו כן הוצע שמשאל העם השני ייערך בתנאי ששיעור ההשתתפות במשאל העם הראשון יהיה 50% לפחות מכלל בעלי זכות ההצבעה. שתי ההצעות לא נתקבלו.
למשאלי העם קדמו 16 משאלי עם אחרים שנערכו בניו זילנד במהלך שנות קיומה.
ההכנות למשאלי העם > עבודת הוועדה הציבורית ובחירת עיצובי הדגל המתחרים

הוועדה הציבורית שהורכבה על ידי הקבוצה הפוליטית כללה 12 אישי ציבור, וביניהם אנשי אקדמיה, אנשי עסקים, ספורטאים, סופרת ואיש צבא בדימוס. הוועדה החלה את עבודתה במאי 2015. היא פנתה לציבור בבקשה לקבל הצעות לעיצובי דגלים, סיירה ברחבי המדינה ופגשה אזרחים במסגרת כינוסים וסדנאות על מנת לקבל משוב מהציבור אודות הנושאים הרלוונטיים לטעמו לעיצוב הדגל הלאומי. ההשתתפות בפגישות אלו הייתה מועטה יחסית, והשתתפות ערה יותר נרשמה דרך האינטרנט - בגלישה לאתר משאל העם ובעיסוק בסוגיה ברשתות החברתיות.
בסך הכל הוגשו לוועדה 10,292 הצעות לעיצוב הדגל. היא דיווחה כי הצבעים השכיחים בהצעות שהוגשו לה היו לבן, כחול, אדום, שחור וירוק. המרכיבים העיצוביים השכיחים שהופיעו בהצעות היו הצלב הדרומי, שרך הכסף (Silver Fern) - צמח ילידי של ניו זילנד וסמל הקורו (Koru) המאורי.
מתוך ההצעות שהוגשו לה בחרה הוועדה 40 עיצובים לרשימת ביניים (Long List), שנחשפה לציבור ב-10 באוגוסט 2015. אחד מהם הושמט מהרשימה לאחר מכן בשל טענה להפרת זכויות יוצרים בעיצובו. ב-1 בספטמבר הכריזה הוועדה על ארבעה עיצובים מתוך רשימת הביניים אשר יועמדו להכרעת הציבור במסגרת משאל העם הראשון. אלו כללו שלוש גרסאות של דגלים הנושאים את לוגו שרך הכסף, שעוצבו על ידי קייל לוקווד (Kyle Lockwood) (חלופות A ו-E להלן) ואפורי קאנטר (Alofi Kanter) (חלופה D). העיצוב הרביעי התבסס על סמל הקורו בעיצובו של אנדרו פייף (Andrew Fyfe) (חלופה C).
בעקבות פרסום ארבע החלופות שנבחרו על ידי הוועדה נפתח מסע תמיכה ברשתות החברתיות בהוספת חלופה חמישית - דגל הפסגה האדומה (חלופה B). עיצוב זה היה פופולרי מאוד בקרב ציבור התומכים בהחלפת הדגל. במחצית ספטמבר הוגשה לפרלמנט עצומה החתומה על ידי 50 אלף איש (חתימות שנאספו דרך האינטרנט) להכללת חלופה זו במשאל העם הראשון. חבר פרלמנט מהמפלגה הירוקה הודיע שיגיש הצעת חוק לשם כך, מול התנגדות של מפלגת New Zealand First. המחלוקת הוכרעה לטובת תומכי הפסגה האדומה לאחר שראש הממשלה קי הודיע שמפלגתו תאמץ את הצעת החוק.
משאל העם הראשון

משאל העם הראשון נערך מ-20 בנובמבר ועד 11 בדצמבר 2015, לשם בחירת אחת מחמש החלופות שנקבעו:
חלופה A (נבחרה)
חלופה B
חלופה C
חלופה D
חלופה E (הגיעה למקום השני)
שיטת ההכרעה שאומצה למשאל העם הראשון הייתה כדלקמן: כל מצביע התבקש לדרג את העדפותיו לחמש החלופות המוצעות. נקבע שתחילה ייספרו הקולות שניתנו לחלופות בעדיפות ראשונה. אם אף חלופה לא תשיג תמיכה מינימלית של למעלה מ-50% מהקולות, יושמטו הקולות שיינתנו לחלופה שזכתה לתמיכה המעטה ביותר בשלב זה, ותיערך ספירה נוספת כאשר המצביעים לטובת החלופה שהושמטה ייחשבו כמי שתמכו בחלופה שאותה הגדירו כעדיפות הבאה אחריה. סיבובי ספירה כאמור ייערכו עד אשר אחת החלופות תשיג את התמיכה המינימלית הדרושה.
שיעור ההשתתפות במשאל העם הראשון הגיע ל-48.78 אחוזים מכלל בעלי זכות ההצבעה. שיעור הקולות הפסולים הגיע ל-9.9 אחוזים. מרביתם נפסלו משום שלא ניתן היה לקבוע מטופס ההצבעה את העדפותיו של המצביע.
נדרשו ארבעה סיבובי ספירה על מנת להכריע בין חמש החלופות. לסיבוב הספירה האחרון העפילו חלופות A ו-E, אשר מתחילת הספירה הובילו על פני שלוש האחרות. חלופה A נבחרה ברוב של 50.58 אחוזים לעומת 49.42 אחוזים שניתנו לחלופה E.
משאל העם הראשון > תוצאות ארבעת סיבובי הספירה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| חלופה | סיבוב ראשון |  | סיבוב שני |  | סיבוב שלישי |  | סיבוב רביעי |  |  |
|  | קולות | % | קולות | % | קולות | % | קולות | % |  |
| A‏ | 559,587 | 40.15 | 564,660 | 40.85 | 613,159 | 44.77 | 670,790 | 50.58 |  |
| E‏ | 580,241 | 41.64 | 584,442 | 42.28 | 607,070 | 44.33 | 655,466 | 49.42 |  |
| B‏ | 122,152 | 8.77 | 134,561 | 9.73 | 149,321 | 10.90 |  |  |  |
| D‏ | 78,925 | 5.66 | 98,595 | 7.13 |  |  |  |  |  |
| C‏ | 52,710 | 3.78 |  |  |  |  |  |  |  |
| סך הכל | 1,393,615 | 100.00 | 1,382,258 | 100.00 | 1,369,550 | 100.00 | 1,326,256 | 100.00 |  |
משאל העם השני

משאל העם השני החל ב-3 במרץ ונמשך עד 24 במרץ 2016; במשאל זה התבקשו המצביעים לבחור באחת משתי אפשרויות - הדגל הנוכחי או החלופה שנבחרה במשאל העם הראשון.
חלופה A (נדחתה)
הדגל הנוכחי (נבחר)
במשאל העם השני השתתפו 2,124,507 מצביעים - 63.7% מבעלי זכות ההצבעה.
1,200,003 מצביעים (56.74%) בחרו באפשרות להשאיר את הדגל הנוכחי, ואילו 915,008 מצביעים (43.26%) הצביעו בעד אימוץ הדגל החלופי (9,496 קולות נפסלו).
מבין 71 מחוזות הבחירה במדינה הושג רק בשישה רוב לטובת החלפת הדגל הנוכחי בדגל האחר.
במידה והיה מוחלט במשאל העם השני להחליף את הדגל הנוכחי, היה מתוקן החוק בנדון בהתאם וההחלטה הייתה נכנסת לתוקף שישה חודשים לאחר המשאל. אולם כאמור במשאל העם נקבע כי הדגל הלאומי יישאר כפי שהוא.
ביקורת

מפלגות האופוזיציה בפרלמנט מתחו ביקורת על היוזמה לעריכת משאלי העם. לטענתן ניתן דגש לנושא על פני עיסוק בשורה ארוכה של עניינים ציבוריים בוערים אחרים, מה גם שסקרי דעת קהל הראו לטענתן שהציבור ברובו איננו מעוניין כלל להחליף את הדגל. כן נטען כי משאלי העם כרוכים בהוצאה של כ-26 מיליון דולר ניו זילנדי, סכום שניתן היה לנצלו לצרכים דחופים אחרים. על כך השיבו תומכי המשאלים כי מדובר בהוצאה חד פעמית, שעשויה גם לייצר מותג ניו זילנדי ברור יותר, שיעודד את התיירות למדינה.
טענות אחרות היו שההליך כולו היה חפוז מדי וכי הוא ננקט בקרבה בלתי ראויה ליום השנה לציון מאה שנים לפתיחת מערכת גליפולי במלחמת העולם הראשונה.
ביקורת נמתחה גם על עבודת הוועדה הציבורית לבחירת עיצובי הדגלים החלופיים והחלטותיה. מבקרים טענו שנבחרו עיצובי דגל משעממים וקלישאיים, הדומים זה לזה יתר על המידה. נטען שבין חברי הוועדה היה מספר לא-מידתי של חברים שנבחרו על ידי מפלגת השלטון. כמו כן נטען שחברי הוועדה לא היו כשירים לקבל החלטות על עיצובים חליפיים לדגל, כיוון שלאיש מהם לא היו הכשרה או ניסיון בעיצוב גרפי, אמנות או וקסילולוגיה. חבר פרלמנט לשעבר של המפלגה הירוקה של ניו זילנד טען שהוועדה מנעה למעשה מהציבור לבחור עיצובים חלופיים המקובלים עליו, ושהבחירה שעשתה הייתה כה גרועה עד כדי שהיא עשויה להביא לסיכול הניסיון להחליף את הדגל במשאלי העם הנוכחיים. כמו כן נטען שהוספת עיצוב הפסגה האדומה לרביעית החלופות העיצוביות שבחרה הוועדה היה היענות בלתי ראויה לקריאה בלתי מייצגת של דעת הקהל בנדון, וכן שמספר החתימות על העצומה שהביאה לכך ניתן להטייה בקלות.
הערות שוליים

↑  באתר BBC
נוטבורגה

| --- | --- |
כנסיית נוטבורגה הקדושה באבן אם אכנזה
כנסיית נוטבורגה הקדושה באבן אם אכנזה
 לידה:  1265 לערך רטנברג (טירול)
 פטירה:  16 בספטמבר 1313 בוך שליד ינבך
 קדוש עבור:  הכנסייה הקתולית
 חג:  14 בספטמבר
 פטרונית של:  משרתות ואיכרים
נוטבורגה (בגרמנית: Notburga;‏ 1265 לערך – 16 בספטמבר 1313), המכונה גם נוטבורגה מרטנברג או נוטבורגה מאבן היא קדושה אוסטרית עממית מאזור טירול של ימינו. היא נחשבת לפטרוניתם של המשרתות והאיכרים.
נוטבורגה נולדה ברטנברג שבטירול, אביה היה כובען. על פי האגדה, היא הייתה טבחית בטירה המקומית. נוטבורגה נהגה לתת לעניים משאריות המזון של האחוזה, אך גבירתה ציוותה עליה לחדול מכך ולתת את המזון לחזירים. נוטבורגה החליטה להפחית מן המזון שלה ולהעניק אותו לעניים. באחת מן הפעמים תפסה אותה גבירתה וציוותה עליה להראות לה מה באמתחתה. נוטבורגה צייתה, אך במקום אוכל ראתה הגברת קליפות, במקום היין - חומץ. נוטבורגה פוטרה, אך מיד לאחר מכן נפלה אדוניתה למשכב. נוטבורגה נשארה לצידה וסעדה אותה על ערש דווי.
היא מתה בבוך שליד ינבך שבטירול.
נחל עין גב I

ערך זה עוסק באתר ארכיאולוגי בסמוך לנחל עין גב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 היסטוריה
 תרבויות:  התרבות העתליתית 
 תקופות:  התקופה הפלאוליתית העליונה 
 אתר ארכאולוגי
 ארכאולוגים:  עופר בר-יוסף 
 מיקום
 מדינה:  ישראל 
 
נחל עין גב I הוא אתר ארכאולוגי פרהיסטורי. האתר מתוארך לתקופה הפלאוליתית העליונה, לפני יותר מ-23,000 שנים. 
האתר מצוי בגובה 140 מטר מתחת פני הים, ונחשף בתוך תעלה שנחשפה על ידי טרקטור.
האתר נחפר על ידי עופר בר יוסף, והתגלו בו מאות ממצאים מהתרבות העתליתית, בהם כלי אבן רבים כגון כלי קיצוץ, נקרים, מגרדים, שקערוריות ומיקרוליתים.
ממצא ייחודי שהתגלה באתר הוא שלד אדם שנקבר בתנוחה מכווצת. בקבר התגלו קרני צבאים שכנראה שימשו ככלי חפירה או מנחה.
הערות שוליים

| אתרים פלאוליתיים ואפיפלאוליתיים בארץ ישראל |
| --- | --- | --- |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית התחתונה | ביצת רוחמה • בריכת רם • ג'לג'וליה • גשר בנות יעקב • מחצבת עברון • מחצבת רבדים • מערת גמל • מערת היונים • מערת זוטייה • מערת מיסליה • מערת קסם • מערת תנור • עובדייה |  |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית התיכונה | האתר המוסטרי בשפך נחל מחניים • הר כרכום • מערת הגדי • מערת היונים • מערת זוטייה • מערת כבארה • מערת מיסליה • מערת מנות • מערת עמוד • מערת רקפת • מערת שוקבא • מערת תנור • נשר רמלה |  |
| אתרים מהתקופה הפלאוליתית העליונה | אוהלו II • הר כרכום • מערת היונים • מערת הנחל • מערת כבארה • מערת מנות • מערת ספונים • מערת קפזה • מערת רקפת • נחל אורן • נחל עין גב I • ערק אל-אחמר • תל רקית |  |
| אתרים מהתקופה האפיפלאוליתית | מדרגות הירדן • מערת היונים • מערת הנחל • מערת חילזון תחתית • מערת כבארה • מערת ספונים • מערת רקפת • מערת שוקבא • נווה דוד • נחל אורן • חתולה • נחל עין גב II • עין גב I • עינן • תל יריחו • תל רקית |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא ארכאולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרי (פילה)

| --- | --- |

 לידה:  1894? 
 הוצאה להורג:  13 בספטמבר 1916 (בגיל 22 בערך) ארווין, טנסי 
 מין:  פיל אסייתי 
 גזע:  פיל אסייתי
 זוויג:  נקבה 
 משקל:  4.5 טון
 ידועה בשל:  הוצאה להורג באמצעות תלייה
 תקופת הפעילות:  ? – 13 בספטמבר 1916 
 
מרי (באנגלית: Mary;‏ 1894 - 13 בספטמבר 1916), המכונה "מרי הרצחנית" (באנגלית: "Murderous Mary"), הייתה פילת קרקס אסייתית במשקל של 4.5 טון, אשר הוצאה להורג בתלייה אחרי שהרגה מאלף.
רקע

בשנת 1896 רכש הקרקס הנודד "הקרקס העולמי המפורסם של ספרקס" פילה אסייתית בת שנתיים בשם מרי. בפרסומי הקרקס היא תוארה כ"בעל החיים הגדול ביותר עלי אדמות". מרי השתתפה במופעי הקרקס, וידעה "לנגן" באמצעות תרועותיה, וכן לזרוק כדורי בייסבול. סך הכל, עד מותה שהתה מרי כעשרים שנה בקרקס.
ב-11 בספטמבר, עת שהקרקס הופיע בקינגספורט, טנסי (אנ'), שכרו מנהלי הקרקס נווד בשם וולטר "רד" אלדריג' כ"משגיח פילים". אלדריג' היה חסר ניסיון באילוף חיות, ובפרט באילוף פילים, כול שנדרש ממנו היה לדעת להשתמש ב"מקל פילים", מוט-קרס עם חוד מתכת בקצהו.
מותו של אלדריג'

יום למחרת, ב-12 בספטמבר, הרגה הפילה מרי את אלדריג'. השתלשלות האירועים שהובילה למותו שנויה במחלוקת, בין היתר לאור רצון העיתונים לייצר סנסציות. בנוסף לכך, במשך השנים השתרבבו אל תוך האירועים לא מעט מיתוסים.
לפי גרסה שמסר וו.ה. קולמן, אחד העדים לאירוע, אלדריג' הוביל את מרי למאגר מים סמוך. בתוך כך, סטתה מרי מדרכה כדי לאכול פלח אבטיח שהושלך בצד הדרך. משלא נשמעה להוראותיו, תקע אלדריג' את המקל במרי. בתגובה, כרכה מרי את חדקה סביב מותניו והטיחה אותו על דוכן משקאות סמוך. לאחר מכן, דרכה מרי על ראשו שוב ושוב.
גרסה אחרת, שעליה דווח ב-13 בספטמבר בעיתון המקומי "ג'ונסון סיטי סטאף", תואר כי לאחר שמרי הטיחה את אלדריג' בדוכן המשקאות, היא כי נעצה בגופו את חטיה עד שהללו נבלעו בו לחלוטין. אחר כך, במה שנראה לחלק מהצופים כמצעד ניצחון רצחני (כך תיאר העיתון), השליכה את גופתו המשוסעת אל תוך הקהל.
גרסה שלישית, שפורסמה בעיתון "ג'ונסון סיטי פרס" כעשרים שנה לאחר מכן, משערת שתקיפת אלדריג' נבעה משעמום. לפי גרסה זו, להתקפתה של מרי לא קדמה התגרות של אלדריג'. לפי הגרסה מרי חבטה באלדריג' בחדקה וגרמה לו לפצעי מוות.
אנשי הקרקס והמבקרים שצפו במחזה, זעמו וצעקו "חסלו את הפילה!". הנץ קוקס, אחד הנוכחים במקום, נפח במקצועו, ירה 5 יריות מאקדחו במרי המשתוללת, אולם רק פצע אותה. בינתיים, ראשי עיירות סמוכות איימו שלא יאפשרו לקרקס להופיע בעיירותיהם אם מרי תשתתף בו. ראש עיריית קינגספורט והשריף לכדו את מרי, והעבירוה אל מתחם סמוך לבית המעצר המחוזי. בעל הקרקס, צ'ארלי ספרקס, החליט שהדרך היחידה לפתור במהירות את המצב, היא להרוג בפומביות את הפילה הפצועה.
ההוצאה להורג

לאחר בחינת הדברים, הוחלט להעביר את מרי לעיר ארווין (אנ') הסמוכה ולתלותה בתחנת הרכבת קלינצ'פילד (אנ'). בתחנה זו היה עגורן תעשייתי גדול המותקן על קרון רכבת, שככל הנראה, היווה את האמצעי היחיד באזור שאפשר את תלייתה. בינתיים, נכבלה מרי מחוץ לאוהל הקרקס. ספרקס הודיע במהלך מופע בקרקס כי הפילה תוצא להורג בתלייה, והזמין את הקהל לצפות בהוצאתה להורג ללא תשלום. הקהל קיבל בתשואות את ההודעה, ואכן יותר מ-2,500 צופים נאספו כדי לצפות בתליית הפילה.
בדרכה לתחנת הרכבת, לוותה מרי על ידי ארבעת הפילים הנוספים של הקרקס. כל אחד מהם אחז עם החדק את זנבו של הפיל שלפניו, כמו שהורגלו בהופעות בקרקס. הפילים הנרגשים הריעו, ונוצר חשש שתרועתם תבריח את מרי. כדי למנוע זאת קשרו את אחת מרגליה לפסי הרכבת. לאחר מכן, נכרכה שרשרת פלדה על צווארה וחוברה לעגורן. הפועלים שכחו להתיר את רגלה, ולכן כשהעגורן הרים אותה, השרשרת סביב צווארה נקרעה, מרי נפלה לקרקע ורגליה נשברו. עשרות ילדים ברחו בבהלה. בניסיון השני, חוברה שוב מרי לעגורן, הוא הופעל שוב, מרי נמשכה מלוא גופה מעלה ומתה כעבר דקות אחדות. במשך כחצי שעה התנודדה גווייתה מראש העגורן. אחר כך כרו בור גדול שם נקברה.
וטרינר שבדק את מרי לאחר מותה קבע שסבלה מכאב שיניים, וככל הנראה תקיפתה נבעה מכך שכאבה התעצם לאחר שאלדריג' תקע את המקל במקום הכואב. תלייתה של מרי הונצח בצילום, שרוטש בכבדות.
ראו גם

טופסי (פילה)
טייק (פילה)
צ'וני (פיל)
נבחרת ברזיל בכדורגל נשים

נבחרת ברזיל בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של ברזיל. הנבחרת מנוהלת על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. הדירוג הנוכחי של נבחרת ברזיל ברשימת הדירוג של פיפ"א, הוא המקום ה-8 בעולם, נכון ל-16 באוגוסט 2024, עלייה של נקודה אחת לעומת ניקוד קודם. דירוג השיא 2 נמדד לראשונה במרץ 2009, והדירוג הכי נמוך 11 נמדד לראשונה בספטמבר 2019.
הנבחרת סיימה במקום השלישי בגביע העולם בשנת 1999. בשנים 1998 ו-1999, הנבחרת הגיעה לגמר של גביע ארצות הברית.
ברזיל סיימה במקום הרביעי באולימפיאדת סידני (2000), והגיעה לגמר של אולימפיאדת אתונה (2004).
ב-2002 וב-2004, ברזיל סיימה במקום הרביעי בגביע העולם עד גיל 20.
הנבחרת זכתה בחמש מתוך שש השתתפויות באליפות אמריקה הדרומית.
כל גביעי העולם

1991 - שלב הבתים
1995 - שלב הבתים
1999 -  מקום שלישי
2003 - רבע גמר
2007 -  מקום שני
2011 - רבע גמר
2015 - שמינית גמר
2019 - שמינית גמר
2023 - שלב הבתים
שחקניות מפורסמות

אנדראה
מרטה
סיסי
קאטיה
פורמיגה
מילנה דומינגז
כריסטיאן רוזריה
הערות שוליים

↑  דירוג לנבחרות לאומיות נשים באתר פיפ"א
1 2  החל מיולי 2003 - אז החל דירוג פיפ"א לנבחרות נשים בכלל
| כדורגל בברזיל ברזיל |
| --- | --- | --- |
| נבחרות | נבחרת ברזיל בכדורגל • נבחרת ברזיל בכדורגל נשים • נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20 |  |
| ניהול | קונפדרציית הכדורגל הברזילאית • מועדון ה-13 • קבוצות • כדורגלנים • מאמנים • אצטדיונים |  |
| תחרויות ברמה לאומית | ליגת העל הברזילאית • הגביע הברזילאי |  |
| תחרויות ברמה אזורית | אליפות סאו פאולו • אליפות ריו דה ז'ניירו • האליפויות של המדינות • גביע צפון-מזרח |  |
| תחרויות עבר | טורניר ריו-סאו פאולו • טורניר רוברטו גומס פדרוזה • טאסה ברזיל • קופה אוניאו • גביע ז'ואאו אבלנז'ה |  |
מתיאס סוארס

מתיאס אסקיאל סוארס (בספרדית: Matías Ezequiel Suárez; נולד ב-9 במאי 1988) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק כחלוץ במועדון הכדורגל הארגנטינאי ריבר פלייט.
קריירת מועדונים > בלגראנו

סוארס התחיל את הקריירה המקצוענית שלו ב-2005, בקבוצת בלגראנו מעיר הולדתו קורדובה. הוא היה הכובש המצטיין של בלגראנו בליגת המשנה הארגנטינאית בעונת 2007–2008. לאחר עונה זו, הוא זכה להתעניינות רבה ממועדונים שונים באירופה, בין היתר ארסנל האנגלית הביעה בו התעניינות.
קריירת מועדונים > אנדרלכט

ב-2008, סוארס השלים את מעברו למועדון הבלגי אנדרלכט. אחרי זמן התאקלמות באירופה, סוארס ביסס לעצמו מעמד של שחקן מפתח בקבוצתו החדשה, תוך כדי שהוא כובש ומבשל שערים רבים למועדונו. מעמדו אף עלה בקיץ 2011, לאחר עזיבתו של כוכב הקבוצה דאז רומלו לוקאקו לצ'לסי האנגלית. עונת 2011–2012, הסתיימה נפלא עבורו, לאחר שזכה עם אנדרלכט בליגת העל הבלגית ובחירתו כשחקן העונה בבלגיה על ידי כדורגלני הליגה. אחרי העונה המוצלחת הזו, חתם סוארס בצסק"א מוסקבה הרוסית, תמורת סכום שלא פורסם. ההעברה הזו בוטלה לבסוף, בשל כך שלא עבר את הבדיקות הרפואיות בצסק"א. סוארס לבסוף נשאר לשחק באנדרלכט.
קריירת מועדונים > ריבר פלייט

בינואר 2023 חתם בריבר פלייט ובמהלך השנים זכה איתה בשתי אליפויות ליגת העל הארגנטינאית (2021 ו-2023) ובתארים נוספים.
תארים > אנדרלכט

ליגת העל הבלגית (4): 2009-2010, 2011-2012, 2012-2013, 2013-2014
הסופר קאפ הבלגי (4): 2010, 2012, 2013, 2014
תארים > ריבר פלייט

רקופה סודאמריקנה (1): 2019
גביע ארגנטינה (1): 2019
הסופר קאפ הארגנטינאי (1): 2019 (שוחק ב-2021)
ליגת העל הארגנטינאית (2): 2021, 2023
טרופאו דה קמפאונס (2): 2021, 2023