stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אינגולשטאדט 04

פוסבאל קלוב אינגולשטאדט 04 (בגרמנית: Fußball-Club Ingolstadt 04 e.V.) הוא מועדון כדורגל גרמני מהעיר אינגולשטאדט שבגרמניה, המשחק בליגה השלישית בחשיבותה בגרמניה.
הישג השיא של הקבוצה בגביע הגרמני נרשם בעונת 2013/2014, כאשר הגיעה לשלב שמינית הגמר, ובו הודחה על ידי וולפסבורג. בעונת 2014/15 העפילה אינגולשטאט לראשונה לבונדסליגה. אינגולשטאט שיחקה בבונדסליגה שתי עונות, ונשרה בחזרה לבונדסליגה השנייה בתום עונת 2016/17, וכעבור עונה נשרה לליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת 2020/21 העפיל המועדון בחזרה לבונדסליגה השנייה, אך הקבוצה סיימה שוב במקום האחרון בעונה לאחריה, ושוב נשרה לבונדסליגה השלישית.
אלן שינדלר ג'וניור

| --- | --- |

 לידה:  13 בדצמבר 1969 שיקגו הייטס, ארצות הברית 
 פטירה:  27 באוקטובר 1992 (בגיל 22) ססבו, יפן 
 מדינה:  ארצות הברית
 מקום מגורים:  אילינוי, ארצות הברית
 מקצוע:  קשר צבאי
 תפקיד:  נגד שלישי בצי האמריקני
 
אלן שינדלר ג'וניור (באנגלית: .Allen R. Schindler, Jr,‏ 13 בדצמבר 1969 - 27 באוקטובר 1992) היה קשר אמריקאי בדרגת נגד שלישי בצי האמריקני, וקורבן לפשע שנאה שנרצח בשל היותו הומוסקסואל. שינדלר נרצח בשירותים ציבוריים בעיר ססבו שבמחוז נגסאקי, באי קיושו שביפן, על ידי חברו לסיפון טרי מ. הלויי (Helvey) שביצע את הפשע יחד עם שותפו לעבירה, צ'ארלס וינס, במה שתואר בעיתונות כ"רצח ברוטלי".
המקרה הפך למייצג בדיון המתמשך בארצות הברית סביב מדיניות "אל תשאל, אל תספר", והוא הוזכר על ידי תומכים בביטול המדיניות, בין היתר בקמפיין הבחירות של ביל קלינטון. בעקבות האירוע הופק סרט בשם "Any Mother's Son" שיצא בשנת 1997, וזכה בפרס הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.
רקע

אלן שינדלר ג'וניור בעיר שיקגו הייטס שבאילינוי, ארצות הברית, למשפחת אנשי הצי האמריקני. הוא שרת כאיש רדיו על ספינה אמפיבית בשם "USS Belleau Wood" במחוז נגסאקי, באי קיושו שביפן.
לפי עדויות של חבריו, שינדלר התלונן במאי ואפריל 1992 בפני מפקדיו על אלימות והטרדה על רקע הומופובי כלפיו, ותיאר השחתה של ציודו האישי והערות פוגעניות כמו "יש מתרומם על הספינה הזו והוא צריך למות". בעקבות ההתנכלויות החל שינדלר בהליכי עזיבה של הצי, אך בעקבות התעקשות מפקדיו נותר בשירות פעיל עד לתום הליכי העזיבה למרות היחס כלפיו ולמרות שחש כי הוא נתון בסכנה.
כאשר הספינה עליה שרת הפליגה מסן דייגו קליפורניה לעיר ססבו ביפן, היא עשתה עצירה קצרה בפרל הארבור שבהוואי. שינדלר החליט לבצע מתיחה ברשת הקשר של הספינה ושידר את האותיות "Q-T-2-B-S-T-R-8–2” (באנגלית נשמע כמו המשפט "חמוד מכדי להיות סטרייט"). בעקבות כך הוא הועמד לדין משמעתי, וביקש כי השימוע ייערך בדלתיים סגורות. בקשתו זו נדחתה, ולשימוע היו עדים יותר מ-200 איש. על שינדלר נגזר עונש של ריתוק, ונאסר עליו לעזוב את הספינה.
הרצח

ב-27 באוקטובר 1992, נרצח אלן שינדלר ג'וניור על ידי חברו לסיפון טרי מ. הלויי (Helvey). הרצח בוצע בשירותים ציבוריים בפארק בססבו. לאחר הרצח השאיר הלויי את הגופה במקום, והיא נלקחה משם רק כאשר משמר החופים המקומי ועד הראייה המרכזי בפרשה הוציאו אותה מהמקום. הלויי הכה את שינדלר למוות בברוטליות כה קיצונית, עד שריטש אותו כמעט לחלוטין: לשינדלר היו לפחות ארבע פגיעות קטלניות בראש, בחזה ובבטן, כאשר ראשו היה מרוסק לחלוטין, איבר המין שלו היה כרות, צלעותיו רוסקו, ועל מצחו וחזהו נותרו סימני סוליית נעל. לפי תיאור המקרה, גופתו היה כה מרוטשת עד כי כמעט לא הייתה ניתנת לזיהוי. אחותו ואמו של שינדלר זיהו את גופתו לפי כתובת קעקע שהייתה על זרועו, שכן פניו הושחתו לחלוטין.
הצי האמריקני לא סיפק פרטים על אירוע הרצח, לא לתקשורת ולא למשפחתו של שינדלר. בצי הכחישו שהתקבלו תלונות מצד שינדלר על הטרדה ואיומים בטרם האירוע, וסירבו לחשוף את דו"ח הרצח של המשטרה היפנית המקומית.
המשפט

במהלך המשפט הכחיש טרי מ. הלויי כי רצח את שינדלר בגלל שהיה הומוסקסואל, אך עדויות שהציגה התביעה הצבאית מחקירתו שנערכה יום אחרי הרצח, הוכיחו אחרת. החוקר ציטט את דברי הלווי מהחקירה לפיהם הוא "שונא הומוסקסואלים ונגעל מהם [...] איננו מתחרט על הרצח והיה עושה את זה שוב [...] והיה מגיע לשינדלר למות".
תחת ההאשמות המקוריות, עשוי היה הלויי לקבל עונש מוות, אך בשל עסקת טיעון במסגרה הודה ברצח, הופחת עונשו למאסר עולם. הוא מרצה את עונשו בבית כלא צבאי בפורט לוונוורת' שבקנזס. הקצין אשר הסתיר את הפרשה הודח מהצבא.
ראו גם

בארי וינצ'ל
הערות שוליים

1 2 3 4  Jameson, Sam (1994-05-28). "U.S. Sailor Sentenced to Life Imprisonment in Murder". Los Angeles Times. נבדק ב-2008-03-21.
1 2 3  Brown, Chip (בדצמבר 1993). "The Accidental Martyr". Esquire. נבדק ב-2008-03-21. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Any Mother's Son - About the Movie". Lifetime Television. אורכב מ-המקור ב-2008-01-26. נבדק ב-2008-01-12.
↑  "GLAAD Awards Part I in NYC". PlanetOut Inc. 1998-03-31. נבדק ב-2002-02-12.
1 2  "Uniform Discrimination: The "Don't Ask, Don't Tell" Policy of the U.S. Military, section V. Discharges of Gay And lesbian Servicemembers". Human Rights Watch. בינואר 2003. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Belkin, Dr. Aaron (2005-05-01). "Abandoning 'Don't Ask, Don't Tell' Will Decrease Anti-Gay Violence". Naval Institute: Proceedings Monthly. אורכב מ-המקור ב-2008-03-17. נבדק ב-2008-03-21.
↑  Green, Jesse (12 בספטמבר 1993). "What the Navy Taught Allen Schindler's Mother". New York Times. נבדק ב-29 במרץ 2010. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Joyner, Will (1997-08-11). "Slain Sailor's Mother As a Profile in Courage". הניו יורק טיימס. נבדק ב-2008-03-21.
אליפות ברזיל בכדורגל 2015

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  9 במאי 2015 – 6 בדצמבר 2015 (212 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  קורינתיאנס
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  898 (2.36 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  6,376,693 (16,781 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  20 - ריקרדו אוליביירה, סנטוס
 → 20142016 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 2015  הייתה הפעם ה-59 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב- 9 במאי 2015 והסתיימו ב-6 בדצמבר 2015.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו ז'וינווילי, פונטה פרטה, ואסקו דה גאמה ואוואי.
המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
קורינתיאנס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השישית בתולדות המועדון והשנייה ברציפות
בסיום העונה לליגת משנה ירדו אוואי, גויאס, ואסקו דה גאמה וז'וינווילי. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו בוטפוגו, סנטה קרוז, ויטוריה ואמריקה פוטבול קלוב.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קורינתיאנס | 38 | 24 | 9 | 5 | 71 | 31 | 40 | 81 | זכייה בליגה  העפלה לגביע ליברטדורס |
| 2 | אתלטיקו מיניירו | 38 | 21 | 6 | 11 | 65 | 47 | 18 | 69 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 3 | גרמיו | 38 | 20 | 8 | 10 | 52 | 32 | 20 | 68 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 4 | סאו פאולו | 38 | 18 | 8 | 12 | 53 | 47 | 6 | 62 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 5 | אינטרנסיונל | 38 | 17 | 9 | 12 | 39 | 38 | 1 | 60 |  |
| 6 | רסיפה | 38 | 15 | 14 | 9 | 53 | 38 | 15 | 59 |  |
| 7 | סנטוס | 38 | 16 | 10 | 12 | 59 | 41 | 18 | 58 |  |
| 8 | קרוזיירו | 38 | 15 | 10 | 13 | 44 | 35 | 9 | 55 |  |
| 9 | פלמיירס | 38 | 15 | 8 | 15 | 60 | 51 | 9 | 53 | זכייה בגביע ברזיל  העפלה לגביע ליברטדורס |
| 10 | אתלטיקו פרנאאנסה | 38 | 14 | 9 | 15 | 43 | 48 | 5- | 51 |  |
| 11 | פונטה פרטה | 38 | 13 | 12 | 13 | 41 | 40 | 1 | 51 |  |
| 12 | פלמנגו | 38 | 15 | 4 | 19 | 45 | 53 | 8- | 49 |  |
| 13 | פלומיננסה | 38 | 14 | 5 | 19 | 40 | 49 | 9- | 47 |  |
| 14 | שאפקואנסה | 38 | 12 | 11 | 15 | 34 | 44 | 10- | 47 |  |
| 15 | קוריטיבה | 38 | 11 | 11 | 16 | 31 | 42 | 11- | 44 |  |
| 16 | פיגיירנסה | 38 | 11 | 10 | 17 | 36 | 50 | 14- | 43 |  |
| 17 | אוואי | 38 | 11 | 9 | 18 | 38 | 60 | 22- | 42 | ירדה ליגה |
| 18 | ואסקו דה גאמה | 38 | 10 | 11 | 17 | 28 | 54 | 26- | 41 | ירדה ליגה |
| 19 | גויאס | 38 | 10 | 8 | 20 | 39 | 49 | 10- | 38 | ירדה ליגה |
| 20 | ז'וינווילי | 38 | 7 | 10 | 21 | 26 | 48 | 22- | 31 | ירדה ליגה |
שחקנים מצטיינים

ריקרדו אוליביירה, שחקנה של סנטוס כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
רנאטו אוגוסטו, שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
רנאטו אוגוסטו, שחקנה של קורינתיאנס זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.
אייקה אימל

אייקה אימל (בגרמנית: Eike Immel, נולד ב-27 בנובמבר 1960 בשטאדטאלנדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעיקר בבורוסיה דורטמונד, בשטוטגרט ובנבחרת גרמניה המערבית בעמדת השוער.
אימל מחזיק בשיא ההצלות לשוער בבונדסליגה בכל הזמנים, עם 829 הצלות שערים ב-534 הופעות, וממוקם במקום השביעי בטבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה בכל הזמנים.
קריירת מועדונים

אימל החל את קריירת הבוגרים שלו בבורוסיה דורטמונד כאשר היה בן 17, בשנת 1978, והחליף את השוער הוותיק הורסט ברטרם. אימל נשאר בבורוסיה דורטמונד שמונה עונות בהן צבר 247 הופעות בבונדסליגה, ובקיץ 1986 חתם בשטוטגרט תמורת סכום שיא עבור שוער בבונדסליגה באותם ימים, שני מיליון מארק גרמני. אימל שיחק בשטוטגרט במשך תשע עונות, וזכה עמה באליפות הבונדסליגה בשנת 1992, והגיע לגמר גביע אופ"א בשנת 1989, בו הפסידה הקבוצה במפגש כפול לנאפולי, כשאימל פותח בהרכב בשני המשחקים. בשנת 1995, לאחר תשע שנים ו-287 הופעות במדי שטוטגרט, חתם אימל במנצ'סטר סיטי, שם שיחק שנתיים, עד שפרש ממשחק פעיל בתום עונת 1997.
קריירה בינלאומית

אימל נכלל בסגל של נבחרת גרמניה המערבית בארבעה טורנירים גדולים. ביורו 1980 בו זכתה נבחרת גרמניה המערבית בתואר, במונדיאל 1982 ובמונדיאל 1986, בהם סיימה הנבחרת כסגנית, אימל היווה גיבוי להראלד שומאכר מהספסל, אולם לא זכה לדקות משחק. ביורו 1988, בו הודחה הנבחרת בחצי הגמר, היה אימל השוער הראשון, אך לא זומן לטורנירים מאוחרים יותר, בהם הועדף על פניו בודו אילגנר כשוער הראשון, ושוערים צעירים יותר נבחרו כמחליפים. סך הכול ערך אימל 19 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית.
תארים

עם שטוטגרט:
אליפות הבונדסליגה: 1992
עם נבחרת גרמניה המערבית:
אליפות אירופה בכדורגל: 1980
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות ושיאי שוערים בבונדסליגה באתר bigsoccer.com
↑  טבלת שיאני ההופעות בבונדסליגה באתר worldfootball.net
| נבחרת מערב גרמניה – יורו 1980 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 קולמן •  4 ק.פורסטר •  5 דיץ •  6 שוסטר •  7 ב.פורסטר •  8 רומניגה •  9 רובש •  10 מילר •   11 אלופס •  12 ממרינג • 13 בונהוף •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 צימרמן • 17 דלהאי • 18 מתאוס • 19 ווטאבה • 20 קאלץ • 21 יונגהאנס • 22 אימל • מאמן: דרוואל |  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 קולמן •  4 ק.פורסטר •  5 דיץ •  6 שוסטר •  7 ב.פורסטר •  8 רומניגה •  9 רובש •  10 מילר •   11 אלופס •  12 ממרינג • 13 בונהוף •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 צימרמן • 17 דלהאי • 18 מתאוס • 19 ווטאבה • 20 קאלץ • 21 יונגהאנס • 22 אימל • מאמן: דרוואל | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1982 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברייטנר •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 דרמלר •  7 ליטבארסקי •  8 פישר •  9 רובש •  10 מילר •   11 רומניגה •  12 האנס • 13 ריינדרס •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 אלופס • 17 אנגלס • 18 מתאוס • 19 הירונימוס • 20 קאלץ • 21 פרנקה • 22 אימל • מאמן: דרוואל |  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברייטנר •  4 ק.פורסטר •  5 ב.פורסטר •  6 דרמלר •  7 ליטבארסקי •  8 פישר •  9 רובש •  10 מילר •   11 רומניגה •  12 האנס • 13 ריינדרס •  14 מגאת • 15 שטיליקה • 16 אלופס • 17 אנגלס • 18 מתאוס • 19 הירונימוס • 20 קאלץ • 21 פרנקה • 22 אימל • מאמן: דרוואל | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – מונדיאל 1986 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברמה •  4 פורסטר •  5 הרגט •  6 אדר •  7 ליטבארסקי •  8 מתאוס •  9 פלר •  10 מגאת •   11 רומניגה •  12 שטיין • 13 אלגוור •  14 ברטולד • 15 אאוגנטאלר • 16 תון • 17 יאקובס • 18 ראן • 19 אלופס • 20 הנס • 21 רולף • 22 אימל • מאמן: בקנבאואר |  1 שומאכר •  2 בריגל •  3 ברמה •  4 פורסטר •  5 הרגט •  6 אדר •  7 ליטבארסקי •  8 מתאוס •  9 פלר •  10 מגאת •   11 רומניגה •  12 שטיין • 13 אלגוור •  14 ברטולד • 15 אאוגנטאלר • 16 תון • 17 יאקובס • 18 ראן • 19 אלופס • 20 הנס • 21 רולף • 22 אימל • מאמן: בקנבאואר | מערב גרמניה |
| נבחרת מערב גרמניה – יורו 1988 (חצי גמר) |
| --- | --- | --- |
|  1 אימל •  2 בוכוואלד •  3 ברמה •  4 קולר •  5 הרגט •  6 בורובקה •  7 ליטבארסקי •  8 מתאוס •  9 פלר •  10 תון •   11 מיל •  12 אילגנר • 13 ווטקה •  14 ברטולד • 15 פפלוגלר • 16 אקשטיין • 17 דורפנר • 18 קלינסמן • 19 זאוור • 20 רולף • מאמן: בקנבאואר |  1 אימל •  2 בוכוואלד •  3 ברמה •  4 קולר •  5 הרגט •  6 בורובקה •  7 ליטבארסקי •  8 מתאוס •  9 פלר •  10 תון •   11 מיל •  12 אילגנר • 13 ווטקה •  14 ברטולד • 15 פפלוגלר • 16 אקשטיין • 17 דורפנר • 18 קלינסמן • 19 זאוור • 20 רולף • מאמן: בקנבאואר | מערב גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 135509424  ISNI: 0000 0000 5761 4573  MusicBrainz: 1ddd89c8-dce9-4464-99d0-c5d543645b40  VIAF: 80232047   WorldCat (עם VIAF): 80232047
אליפות ברזיל בכדורגל 2007

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  12 במאי 2007 – 2 בדצמבר 2007 (205 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  סאו פאולו
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  1047 (2.76 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  4,587,234 (12,072 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  20 - ז'וזיאל, פרנה
 → 20062008 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 2007  הייתה הפעם ה-51 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-12 במאי 2007 והסתיימו ב-2 בדצמבר 2007.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו אתלטיקו מיניירו, נאוטיקו, אמריקה (נאטאל) ורסיפה.
המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
סאו פאולו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה החמישית בתולדות המועדון ושנייה ברציפות.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו קורינתיאנס, פרנה, ז'ובנטודה ואמריקה (נאטאל). במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו קוריטיבה, איפטינגה, פורטוגזה דה דספורטוס וויטוריה.
טבלה סופית של הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סאו פאולו  | 38 | 23 | 8 | 7 | 55 | 19 | 36 | 77 | זכייה בליגה  העפלה לגביע ליברטדורס |
| 2 | סנטוס | 38 | 19 | 5 | 14 | 57 | 47 | 10 | 62 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 3 | פלמנגו | 38 | 17 | 10 | 11 | 55 | 49 | 6 | 61 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 4 | פלומיננסה | 38 | 16 | 13 | 9 | 57 | 39 | 18 | 61 | זכייה בגביע ברזיל  העפלה לגביע ליברטדורס |
| 5 | קרוזיירו | 38 | 18 | 6 | 14 | 73 | 59 | 15 | 60 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 6 | גרמיו | 38 | 17 | 7 | 14 | 44 | 43 | 1 | 58 |  |
| 7 | פלמיירס | 38 | 16 | 10 | 12 | 48 | 47 | 1 | 58 |  |
| 8 | אתלטיקו מיניירו | 38 | 15 | 10 | 13 | 63 | 51 | 12 | 55 |  |
| 9 | בוטפוגו | 38 | 14 | 13 | 11 | 62 | 58 | 4 | 55 |  |
| 10 | ואסקו דה גאמה | 38 | 15 | 9 | 14 | 58 | 47 | 11 | 54 |  |
| 11 | אינטרנסיונל | 38 | 15 | 9 | 14 | 49 | 44 | 5 | 54 |  |
| 12 | אתלטיקו פרנאאנסה | 38 | 14 | 12 | 12 | 51 | 50 | 1 | 54 |  |
| 13 | פיגיירנסה | 38 | 14 | 11 | 13 | 57 | 56 | 1 | 53 |  |
| 14 | רסיפה | 38 | 14 | 9 | 15 | 54 | 55 | 1- | 51 |  |
| 15 | נאוטיקו | 38 | 14 | 7 | 17 | 66 | 63 | 3 | 49 |  |
| 16 | גויאס | 38 | 13 | 6 | 19 | 49 | 62 | 13- | 45 |  |
| 17 | קורינתיאנס | 38 | 10 | 14 | 14 | 40 | 50 | 10- | 44 | ירדה ליגה |
| 18 | ז'ובנטודה | 38 | 11 | 8 | 19 | 43 | 65 | 22- | 41 | ירדה ליגה |
| 19 | פרנה | 38 | 11 | 7 | 20 | 42 | 64 | 22- | 40 | ירדה ליגה |
| 20 | אמריקה (נאטאל) | 38 | 4 | 5 | 29 | 24 | 80 | 56- | 17 | ירדה ליגה |
שחקנים מצטיינים

ז'וזיאל, שחקנה של פרנה כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.
טיאגו נבס שחקנה של פלומיננסה זכה גם בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
רוז'ריו סני  שחקנה של סאו פאולו זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. זאת בפעם השנייה ברציפות.
אינגו מצמאכר

| --- | --- |

 לידה:  10 בנובמבר 1957 (בן 66) הנובר, גרמניה המערבית 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 חברת תקליטים:  EMI קלאסיקס 
 פרסים והוקרה:  פרס אקו קלאסיק למנצח השנה (1998)  Max Brauer Award (2005)  פרס מדינת סקסוניה התחתונה (1999) 
 פרופיל ב-IMDb
 
אינגו מצמאכר (גרמנית: Ingo Metzmacher;‏ נולד ב-10 בנובמבר 1957 בהאנובר) הוא מנצח גרמני. אביו, רודולף מצמאכר, היה צ'לן. את השכלתו המוזיקלית רכש בהאנובר, זלצבורג וקלן, בפסנתר, תאוריה של המוזיקה וניצוח. הוא הצטרף לאנסמבל המודרני בשנת 1981 כפסנתרן ההרכב והיה למנצחו בשנת 1986.
הופעתו הראשונה כמנצח תזמורת הייתה בשנת 1987, על האופרה נישואי פיגארו. משנת 1997 עד 2005 כיהן כמנהל מוזיקלי ראשי של עיריית המבורג, תפקיד שכלל את האופרה הממלכתית של המבורג והפילהרמונית של המבורג. בשנת 2004 התמנה למנצח ראשי של האופרה ההולנדית. בין השנים 2007 - 2010 היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית הגרמנית בברלין.
מצמאכר ניצח על הקלטות אחדות ל-EMI קלאסיקס, ליצירות הבאות:
אלבן ברג: ווצק
בנג'מין בריטן: סרנדה לטנור, קרן יער וכלי מיתר (יאן בוסטרידג', טנור; מארי לואיז נוינקר, קרן)
מכלול הסימפוניות של קרל אמדאוס הרטמן
הנס ורנר הנצה: סימפוניה מס' 9
לואיג'י נונו: "פרומטאו"
ריכרד שטראוס: קונצ'רטי לקרן (מארי לואיז נוינקר, סולנית)
הקלטותיו לחברות אחרות הן:
הנס ורנר הנצה: רקויאם (סוני קלאסיקס)
ג'ון קייג': שישה-עשר מחולות לסולן ולהקה של 3, RCA
אליפות ברזיל בכדורגל 2010

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  8 במאי 2010 – 5 בדצמבר 2010 (212 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  פלומיננסה
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  978 (2.57 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  5,638,806 (14,839 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  23 - ז'ונאס, גרמיו
 → 20092011 ←
 
אליפות ברזיל בכדורגל 2010  הייתה הפעם ה-54 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-8 במאי 2010 והסתיימו ב-5 בדצמבר 2010.
בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו ואסקו דה גאמה, גוארני, סיארה ואתלטיקו גויאניינסה.
המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.
בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.
פלומיננסה זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השלישית בתולדות המועדון.
בסיום העונה לליגת משנה ירדו ויטוריה, גוארני, גויאס וגרמיו פרודנטה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו קוריטיבה, פיגיירנסה, באהיה ואתלטיקו מיניירו.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 | פלומיננסה | 38 | 20 | 11 | 7 | 62 | 36 | 26 | 71 | זכייה בליגה  העפלה לגביע ליברטדורס |
| 2 | קרוזיירו | 38 | 20 | 9 | 9 | 53 | 38 | 15 | 69 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 3 | קורינתיאנס | 38 | 19 | 11 | 8 | 65 | 41 | 24 | 68 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 4 | גרמיו | 38 | 17 | 12 | 9 | 68 | 43 | 25 | 63 | העפלה לגביע ליברטדורס |
| 5 | אתלטיקו פרנאאנסה | 38 | 17 | 9 | 12 | 43 | 45 | 2- | 60 |  |
| 6 | בוטפוגו | 38 | 14 | 17 | 7 | 54 | 42 | 12 | 59 | זכייה בגביע ברזיל  העפלה לגביע ליברטדורס |
| 7 | אינטרנסיונל | 38 | 16 | 10 | 12 | 48 | 41 | 7 | 58 | העפלה לגביע ליברטדורס כמחזיקת התואר |
| 8 | סנטוס | 38 | 15 | 11 | 12 | 63 | 50 | 13 | 56 |  |
| 9 | סאו פאולו | 38 | 15 | 10 | 13 | 54 | 54 | 0 | 55 |  |
| 10 | פלמיירס | 38 | 12 | 14 | 12 | 42 | 43 | 1- | 50 |  |
| 11 | ואסקו דה גאמה | 38 | 11 | 16 | 11 | 43 | 45 | 2- | 49 |  |
| 12 | סיארה | 38 | 10 | 17 | 11 | 35 | 44 | 9- | 47 |  |
| 13 | אתלטיקו מיניירו | 38 | 13 | 6 | 19 | 52 | 64 | 12- | 45 |  |
| 14 | פלמנגו | 38 | 9 | 17 | 12 | 41 | 44 | 3- | 44 |  |
| 15 | אוואי | 38 | 11 | 10 | 17 | 49 | 58 | 9- | 43 |  |
| 16 | אתלטיקו גויאניינסה | 38 | 11 | 9 | 18 | 51 | 57 | 6- | 42 |  |
| 17 | ויטוריה | 38 | 9 | 15 | 14 | 42 | 48 | 6- | 42 | ירדה ליגה |
| 18 | גוארני | 38 | 8 | 13 | 17 | 33 | 53 | 20- | 37 | ירדה ליגה |
| 19 | גויאס | 38 | 8 | 9 | 21 | 41 | 68 | 27- | 28 | ירדה ליגה |
| 20 | גרמיו ברוארי | 38 | 7 | 10 | 21 | 39 | 64 | 25- | 28 | ירדה ליגה |
↑  תוך הורדת שלוש נקודות על שיתוף שחקן מושהה
שחקנים מצטיינים

ז'ונאס, שחקנה של גרמיו כבש 19 שערים וזכה בתואר מלך השערים.
דריו קונקה, (ארגנטינה ארגנטינה) שחקנה של פלומיננסה זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.
דריו קונקה, (ארגנטינה ארגנטינה) שחקנה של פלומיננסה זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.
אייק אייזקס

| --- | --- |

אייזק "אייק" אייזקס
 לידה:  1 בדצמבר 1919 יאנגון, בורמה הבריטית 
 פטירה:  11 בינואר 1996 (בגיל 76) סידני, אוסטרליה 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 סוגה:  ג'אז 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 פרופיל ב-IMDb
 
אייזק "אייק" אייזקס (באנגלית: Isaac "Ike" Isaacs, ‏ 1 בדצמבר 1919 רנגון - 11 בינואר 1996) היה גיטריסט יהודי יליד בורמה, שחי ופעל רוב חייו באנגליה ואוסטרליה, ונודע כמבצע, מלחין ומורה בתחום מוזיקת ג'אז. בין היתר ניגן יחד עם סטפן גרפלי. היה כימאי בהכשרתו. אומן הסווינג וירטואוז, אייק אייזקס נחשב לאחד הגיטריסטים המובילים בג'אז הבריטי במחצית השנייה של המאה ה-20.
חייו בבורמה ובהודו

אייזק, הידוע כ"אייק" אייזקס נולד וגדל ברנגון, בירת בורמה, אז חלק מהודו הבריטית, כבן למשפחה מאוד מוזיקלית של יהודים שהגיעו להודו ובורמה מבגדאד. אחיו מוריס ניגן כינור ואחיו שאול (סול) - גיטרה. אייק למד פסנתר ואחר כך נגינת גיטרה כאוטודידקט החל מגיל 14 והפך לנגן גיטרה מקצועי בזמן שהיה סטודנט לכימיה באוניברסיטת רנגון. אז הקים להקת ג'אז משלו. בשנת 1942 סיים את התואר הראשון ונאלץ להימלט מבורמה מפני הפולשים היפנים יחד עם להקתו של ראובן סולומון, "ג'ייב בויס". המשיך זמן מה לנגן איתם בקולקטה. התפרנס כמחסנאי בבית חרושת לתחמושת וכגיטריסט. חי תקופה בעיר מוסורי, ניגן עם הרכב של תשעה נגנים בבית מלון "גרינ'ס" בעיר דרהדון ולפרק זמן הועסק כמוזיקאי על ידי המהראג'ה מפטיאלה (פנג'אב),יאדבינדרה סינג.
באנגליה

בשנת 1946 עבר לגור באנגליה, שם עבד תקופה ככימאי וכגיטריסט פרי לנסר במופעי רדיו ובלהקות ג'אז קטנות. בהתחלת שנות ה-1950 היה גיטריסט קבוע יחד עם תזמורת צ'פי ד'אמאטו במסעדה "הצ'טס". עבד עם לזלי דאגלס בומבר קומאנד בנד ומאוחר יותר הצטרף ל "בי.בי.בי שואו בנד" של סיריל סטייפלטון והקליט איתם שורה של אלבומים עם מוזיקה תזמורתית.
התפרסם מאוד בתוכנית הפופולרית של רדיו בי.בי.סי "גיטאר קלאב" שבה הופיע עם הרכב קבוע משלו בין השנים 1955–1958. הופיע גם בתוכניות הבידור "בריידן'ס ויקס" (Braden's Weeks) ו"מקס בייגרייב'ס שואו" (Max Bygrave's Show). במקביל, במשך 12 שנה ניגן עם להקתו של תד הית. בין האלבומים שהקליט באותה תקופה ניתן לציין The Music of Michel Le Grand - Ike Isaacs Lutes & Flutes
עם מוזיקה של מישל לגראן.
כמו כן ניגן יחד עם ג'ורג' צ'ישולם (1956) ובארני קסל (1968).
בשנות ה-1960–1970 ניגן אייק אייזקס פעמים רבות עם הכנר סטפן גרפלי. יחד עם גרפלי והבנד של דיז דיזלי (הוט קלאב אוף לונדון) יצא במשך שנתיים (1975-1974) לסיור הופעות בעולם. בשנות ה-1970 שיתף פעולה גם עם דיגבי פרווד'ר, לן סקיט ודני רייט, הטריו לשעבר של גרפלי, בהרכב "ולווט". ניגן בדואו עם תלמידו, מרטין טיילור. אייק אייזקס הקליט עשרות פסקולים של סרטים. אחד מהלחנים שהלחין וניגן יחד עם קן סייקורה, Little Black Dog היה, למשל, נושא בפסקול הסרט הקצר הבריטי Bedforshire Clanger שהוצג בפסטיבל קאן בשנת 2007.
במשך כמה שנים כתב מדור בקורת למוזיקת ג'אז לגיטרה במגזין "קרשנדו".
באוסטרליה

בשנות ה-1980 היגר אייזקס לאוסטרליה, בה לימד ב"בית הספר לגיטרה של סידני" (Sydney Guitar School).
אייק אייזקס נפטר בסידני ממחלת הסרטן בשנת 1996. פרטו להוראה, באוסטרליה עסק אייזקס רבות בכתיבת מנגינות ועיבודים. המשיך להופיע בהרכבים קטנים ובשישיית ג'אז מקומית. לעיתים קרובות ביקר והופיע גם באנגליה.
אייק אייזקס היה נשוי למוירה ובנם היה גם כן לגיטריסט ולמלחין, והתחתן עם פסנתרנית של מוזיקה קלאסית
נכדו, מארק אייזקס (יליד לונדון 1958) הפך לפסנתרן ומלחין של מוזיקת ג'אז וקלאסית.
דיסקוגרפיה

Autumn Leaves 'London Guitars - Paris Fashion' - 1968 - (World Record Club, Stereo, st 782 )
Fourteen Great TV Themes - 1972 - Decca Eclipse
Lutes and Flutes - 1973 -הפצה מחודשת
Intimate Interpretations - 1991 -
ספרים

ספר לימוד Guitar Moods- A selection of solo styles
ספרי לימוד למוזיקת בלוס לגיטרה
Guitar Explorations
More Guitar Moods
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי

| --- | --- |
 תחום:  מחלות כליה
 טיפול:  חומצה זולדרונית 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  392997 
 
תצלום רנטגן של אוסטיאודיסטרופיה ברגליים של כלב, 2012.
אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי  מוגדרת כשינויים במורפולגיית העצם אצל חולים באי-ספיקת כליות כרונית. זהו אחד הביטויים להפרעות במשק הסידן והזרחן אצל החולים באי-ספיקת כליות כרונית (באנגלית: Chronic kidney disease-mineral and bone disorder או CKD-MDB). המונח "אוסטיאודיסטרופיה ממקור כלייתי" נטבע בשנת 1943, 60 שנה לאחר זיהוי הקשר בין מחלות עצם וכשל כלייתי.
הגדרת המחלה

החלוקה המסורתית של אוסטאודיסטרופיה ממקור כלייתי מוגדרת על פי התחלופה של סידן בזרחן בעצם והתגבשותה (מינרלזציה) כדלקמן:
קלה - עלייה קלה בתחלופה ותהליך התגבשות נורמלי.
אוסטיאטיס פיברוזה - תחלופה מוגברת ותהליך התגבשות נורמלי.
אוסטאומאלסיה - תחלופה מופחתת ותהליך התגבשות נורמלי.
א-דינאמית - ירידה בנפח העצם ובתהליך ההתגבשות.
מעורבת - תחלופה מוגברת והתגבשות לא נורמלית.
ישנן שתי גישות להגדרת המחלה. על פי גישה אחת, הגדרת המחלה מבוצעת על פי: התחלופה בעצם, ההתגבשות והנפח (מערכת ה-TMV). הגישה השנייה גורסת כי הפרעות במשק הסידן והזרחן אצל החולים באי-ספיקת כליות כרונית מוגדרת על ידי הפרעה מערכתית במינרלים ובעצמות כתוצאה מאי-ספיקת כליות כרונית הפוגעת באחד או יותר מהגורמים הבאים:
חילוף חומרים לא תקין של סידן, PTH, ויטמין D או זרחן
ליקויים בגדילת העצם, מינרליזציה, נפח, צמיחה ליניארית, או כוח
הסתיידות כלי דם או רקמות רכות אחרות