stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
היער הלאומי סטניסלוס

| --- | --- |

אגם צ'רי
 מידע כללי
 על שם:  נהר סטניסלאוס 
 תאריך הקמה:  22 בפברואר 1897 
 נתונים ומידות
 שטח:  363,450 הקטאר
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  קליפורניה 
 קואורדינטות:  38°15′01″N 120°00′01″W﻿ / ﻿38.250278°N 120.000278°W﻿ / 38.250278; -120.000278
 www.fs.fed.us/r5/stanislaus
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהיער הלאומי סטניסלוס(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהיער הלאומי סטניסלוס
 
היער הלאומי סטניסלוס (באנגלית: Stanislaus National Forest) משתרע על פני 3,634.5 קילומטרים רבועים בארבעה מחוזות ברכס סיירה נבדה שבצפון קליפורניה. היער הוקם רשמית ב-22 בפברואר 1897, והוא אחד היערות הלאומיים הוותיקים ביותר בארצות הברית. היער קרוי על שם נהר סטניסלוס.
גאוגרפיה

אזור הטבע הבראשיתי אמיגרנט (Emigrant - מהגר) שוכן בתוך גבולות היער. חלקים מאזור הטבע הבראשיתי קרסון-אייסברג, כולל פסגת ההר דרדנלס קון בגובה 2,903 מטרים, ואזור הטבע הבראשיתי מוקלאמן שוכנים גם כן בגבולות היער. רוב היער נמצא במזרח מחוז טולומן, ליד החלק הצפון-מערבי של הפארק הלאומי יוסמיטי, אך חלקים ממנו משתרעים גם על אדמות המחוזות (לפי שטח יער יורד) בדרום אלפין, צפון מריפוסה, ומזרח קאלאבראס.
היער מכיל 78 אגמים ו-1,305.2 קילומטרים של נהרות ונחלים. יש בו כ-1,770 קילומטרים של שבילים שאינם מיועדים לכלי רכב, ו-4,601 קילומטרים של דרכים, שמתוכם 302.6 קילומטרים מרוצפים. ביער יש 560 קילומטרים רבועים של יער ראשוני, הכולל מינים אחדים של אורן ואשוח.
היער נחשב לאתר תיירות פופולרי בזכות קרבתו לאזור מפרץ סן פרנסיסקו. התצורות הנוף הגעשיות והגרניטיות באזורי הטבע הבראשיתיים נפגמות במקצת על ידי רעיית בקר נרחבת. במים הלבנים של נהר טולומן ונחל צ'רי ניתן לבצע שיט רפטינג וקיאקים. נהרות אחרים הזורמים מהיער הם נהר קלייבי ונהר סטניסלוס, ונהר מרסד לאורך הגבול הדרומי.
ביער יש שני אתרי סקי הפועלים ברישיון מיוחד. משרדי הנהלת היער שוכנים בעיר סונורה שבקליפורניה.
הגביע הליטאי בכדורסל

| --- | --- |
 כינוי:  הגביע הליטאי בכדורסל
 תחום:  כדורסל 
 ארגון:  LKL
 מדינות:  ליטא 
 קונפדרציה:  פיב"א אירופה
 קבוצות:  16
 מירב הזכיות:  ז'לגיריס קובנה (7 זכיות)
 תקופת הפעילות:  2016–הווה (כ־8 שנים) 
 אלופה נוכחית:  ז'לגיריס קובנה (זכייה שביעית)
 מפעל מקביל:  ליגת העל הליטאית בכדורסל
 www.lkl.lt/category/kmt/
 
גביע המלך מינדאוגאס (בליטאית: Karaliaus Mindaugo taurė) הוא הגביע הליטאי בכדורסל. הוא מאורגן על ידי ליגת הכדורסל הליטאית (Lietuvos krepšinio lyga – LKL). הטורניר נקרא על שם מינדאוגאס, המלך הראשון והיחיד של ליטא.
היסטוריה ופורמט

הטורניר החדש הוצג לציבור ב-1 בדצמבר 2015, כדי להחליף את גביע ה-LKF (גביע פדרציית הכדורסל הליטאית) ואת האולסטאר של הליגה הליטאית.
בשנת 2016 שמונה הקבוצות הראשונות בטבלת הליגה אחרי שני סיבובים התחרו בטורניר בן שלושה ימים באוויה סולושנז גרופ ארנה שבווילנה, כשהמדורגת ראשונה ב-LKL שיחקה מול המדורגת שמינית, הקבוצה במקום השני מול הקבוצה במקום השביעי וכן הלאה. ריטאס וילנה ניצחה 67–57 את ז'לגיריס קובנה בגמר הגביע הראשון.
ב-2017 נערך שינוי קל בפורמט: הקבוצות חולקו לשני דרגים (מקומות 1-4 ומקומות 5-8) ונערכה הגרלה שקבעה את רבע הגמר (קבוצות מאותו הדרג לא יכלו להיפגש בשלב הראשון). כמו כן, במקום טורניר בן 3 ימים, הוצג פורמט פיינל פור שבו נערכו חצאי הגמר והגמר במהלך סוף השבוע. משחק הגמר הראשון נערך בקובנה, שם ניצחה ז'לגיריס את לייטקבליס 84–63 בגמר.
פורמט זה נשמר גם בשנת 2018, אז הפיינל  פור נערך בקלייפדה וז'לגיריס קבונה זכתה בגביע אחרי ניצחון 81–62 על ריטאס וילנה.
בקיץ 2018 הורחב הטורניר. השתתפו בו גם קבוצות הליגה הליטאית השנייה, ה-NKL, והטורניר החל באוקטובר 2018. הטורניר של עונת 2018/2019 כלל עשרה מועדוני LKL וארבעה מועדונים מה-NKL שהתחרו בטורניר של ארבעה סיבובים. שש הקבוצות הראשונות ב-LKL העפילו אוטומטית לשלב רבע הגמר וארבע הקבוצות האחרונות בליגת העל נאלצו להתמודד מול ארבע הקבוצות הראשונות בליגת המשנה. משחקי בית וחוץ נערכו לראשונה בשלב רבע הגמר. הפיינל פור נערך בווילנה בפעם השנייה, ושם ריטאס 70-67 ניצחה בגמר את ז'לגיריס.
בקיץ 2019 הוחלט לשנות שוב את הפורמט, על ידי הוספת שני מועדונים נוספים מליגת המשנה והרחבת מספר הקבוצות הכולל ל-16. שיטת ארבעת הסיבובים נשמרה, כאשר שש הקבוצות התחתונות ב-LKL התמודדו מול קבוצות ה-NKL. מתוך שש המנצחות בסיבוב הראשון שתי הקבוצות בעלות מאזן הליגה הטוב ביותר בעונה שעברה קיבלו כרטיס אוטומטי לשלב רבע הגמר (יחד עם ארבע הקבוצות הראשונות בליגת העל), וארבע הקבוצות האחרות ישחקו משחקי בית וחוץ על שני המקומות הנותרים. ברבע הגמר קבוצות שהגיעו למקומות 1 עד 4 בשנה שעברה ב-LKL ישחקו מול הקבוצות שהעפילו מהסיבוב המוקדם. הפיינל פור התקיים בשביטוריו ארנה בקלייפדה, וזכתה בוז'לגיריס קובנה אחרי שניצחה את ריטאס וילנה 80–60.
טורניר 2021 נערך באותו פורמט. הפיינל פור נערך בתאריכים 13-14 בפברואר בפוניבז'. בגמר ניצחה ז'לגיריס 78–69 לייטקבליס המאחרת ושמרה על התואר.
זוכות

| שנה | אלופה | תוצאה | סגנית | מקום שלישי | תוצאה | מקום רביעי | עיר | אולם | MVP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | ריטאס וילנה | 67–57 | ז'לגיריס קובנה | נפטונאס | 88–51 | פרינאי | וילנה | סימנס ארנה | ליטא אנטנאס קוואליאוסקאס |
| 2017 | ז'לגיריס קובנה | 84–63 | לייטקבליס | יובנטוס | 70–61 | פרינאי | קובנה | ז'לגיריס ארנה | ליטא אדגראס אולאנובס |
| 2018 | ז'לגיריס קובנה | 81–62 | ריטאס וילנה | לייטקבליס | 81–78 | דזוקיה | קלייפדה | שביטוריו ארנה | ליטא אדגראס אולאנובס |
| 2019 | ריטאס וילנה | 70–67 | ז'לגיריס קובנה | לייטקבליס | 94–67 | נפטונאס | וילנה | סימנס ארנה | בלארוס ארטיום פרחוסקי |
| 2020 | ז'לגיריס קובנה | 80–60 | ריטאס וילנה | לייטקבליס | 84–73 | נפטונאס | קלייפדה | שביטוריו ארנה | ליטא אדגראס אולאנובס |
| 2021 | ז'לגיריס קובנה | 76–69 | לייטקבליס | יובנטוס | 86–69 | נפטונאס | פוניבז' | צידו ארנה | צרפת ג'ופרי לוברן |
| 2022 | ז'לגיריס קובנה | 91–66 | לייטקבליס | ריטאס וילנה | 76–71 | שיאוליאי | וילנה | אוויה סולושנז גרופ ארנה | צרפת ג'ופרי לוברן |
| 2023 | ז'לגיריס קובנה | 81–77 | יאנובה | לייטקבליס | 91–88 | ריטאס וילנה | שיאוליאי | שיאוליאי ארנה | ליטא אדגראס אולאנובס |
| 2024 | ז'לגיריס קובנה | 86–70 | לייטקבליס | ריטאס וילנה | 94-89 | שיאוליאי | קובנה | ז'לגיריס ארנה | ליטא לאורינס בירוטיס |
הופעות לפי מועדון

| מועדון | זכיות | סגנויות | מקום שלישי | שנים כאלופה | שנים כסגנית | שנים במקום השלישי |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ז'לגיריס קובנה | 7 | 2 | – | 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 | 2016, 2019 | – |
| ריטאס וילנה | 2 | 2 | 2 | 2016, 2019 | 2018, 2020 | 2022, 2024 |
| לייטקבליס | – | 4 | 4 | – | 2017, 2021, 2022, 2024 | 2018, 2019, 2020, 2023 |
| יאנובה | – | 1 | – | – | 2023 | – |
| יובנטוס | – | – | 2 | – | – | 2017, 2021 |
| נפטונאס | – | – | 1 | – | – | 2016 |
היער העקום

| --- | --- |

 נתונים ומידות
 שטח:  0.30 קילומטר רבוע
 גובה ממוצע:  70 מ' 
 מיקום
 מדינה:  פולין פולין
 מיקום:  פומרניה המערבית 
 קואורדינטות:  53°12′50″N 14°28′30″E﻿ / ﻿53.21388889°N 14.475°E﻿ / 53.21388889; 14.475
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיהיער העקום(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיהיער העקום(למפת פרובינציית פומרניה המערבית רגילה) שצ'צ'ין קושאלין סטארגרד קולובז'ג לובוש פולין גדול פ ו מ ר נ י ה  הים הבלטי ג ר מ נ י ה היער העקום(למפת פרובינציית פומרניה המערבית מוגדלת) שצ'צ'ין קושאלין סטארגרד קולובז'ג לובוש פולין גדול פ ו מ ר נ י ה  הים הבלטי ג ר מ נ י ה היער העקום
 
היער העקום
היער העקום (בפולנית: Krzywy Las) הוא חורשה של עצי אורן בעלי גזעים עקומים במערב פולין. היער ממוקם בפרובינציית פומרניה המערבית, באזור הכפר נובה צ'רנובו ובקרבת העיר גריפינו הקרובה מאוד לגבול עם גרמניה. החורשה שכוללת כ-100 עצי אורן ניטעה בשנת 1930, כאשר האזור היה תחת שליטת גרמניה כחלק מחבל פומרניה.
כל גזעי העצים בחורשה פונים בחדות בזווית של כ-90 מעלות, מעט מעל חיבור הגזע לארץ, לכיוון צפון. לאחר ה״שבירה״ מתעקלים הגזעים בצורה מעוגלת לאורך של 1 עד 3 מטרים, עד להתיישרות והמשך צמיחת הגזע במאונך לקרקע.
ישנן סברות שהעצים ניטעו בתוך מתקנים שגרמו להם לצמוח עקום, איך אין לכך עדות או הסבר הגיוני. חוקרים העלו את ההשערה שהגזעים עוותו בכוונת תחילה כדי שיתאימו לחיתוך לרהיטים או לחלקי אוניות. אחרים טוענים כי סופת שלג קשה היא זו שגרמה לעצים להתעקם בצורה כזו, אך איש אינו יודע את הסיבה האמיתית.
הערות שוליים

↑  Wyborcza.pl, wyborcza.pl
↑  "In Poland's Crooked Forest, a Mystery With No Straight Answer" (באנגלית). נבדק ב-2018-09-25.
↑  "In Poland's Crooked Forest, a Mystery With No Straight Answer" (באנגלית). נבדק ב-2018-09-25.
↑  Times, The New York. "Puzzle in Poland: Who Bent the Trees?". NYTimes.com - Video. נבדק ב-2018-09-25.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "היער העקום".
הית'ר מקדונלד

| --- | --- |

הית'ר אן מקדונלד, 2011
 לידה:  14 ביוני 1970 (בת 54) ארצות הברית קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-העשור של 1990 
 עיסוק:  סטנדאפיסטית, שחקנית, סופרת
 מקום לימודים:  אוניברסיטת דרום קליפורניה 
 http://heathermcdonald.net/
 פרופיל ב-IMDb
 
הית'ר מקדונלד (באנגלית: Heather Ann McDonald; נולדה ב-14 ביוני 1970) היא סטנדאפיסטית, שחקנית וסופרת אמריקאית. נולדה וגדלה בדרום קליפורניה, היא ידועה בהופעותיה בתוכנית הטוק שואו "Chelsea Lately" בערוץ E!. היא הייתה אחת משמונת הכותבים בתוכנית והשתתפה במערכונים וקטעים. היא המנחה של הפודקאסט העוסק בתרבות הפופ "Juicy Scoop with Heather McDonald". ספרה הראשון, ספר זיכרונות משנת 2010 של שנותיה בקולג' בשם "You'll Never Blue Ball in This Town Again: One Woman's Painfully Funny Quest to Give It Up", נכנס לרשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס.
בשנת 2015 היא הייתה מנחת תוכנית טלוויזיה All About Sex ביחד עם מריסה ג'ארט וינוקור. התוכנית ירדה לאחר כחודש.
ב-5 בפברואר 2022, מקדונלד התמוטטה על הבמה במהלך הופעה חיה בטמפה, אריזונה. היא פונתה לבית חולים וטופלה בשל שבר בגולגולת. כאשר התמוטטה הקהל בהופעה צחק משחשב שמדובר בחלק מהמופע ומשום שהתמוטטה בדיוק לאחר שאמרה שהיא "מחוסנת שלוש פעמים ושלא קרה לה כלום ושישו כנראה אוהב אותה הכי הרבה".
הערות שוליים

↑  רשימת רבי המכר, באתר הניו יורק טיימס
↑  כתבה, באתר פוקס ניוז
↑  כתבה, באתר MSN
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2012072771  VIAF: 287921616   WorldCat (עם VIAF): 287921616
החדשות מהירקון שבעים

החדשות מהירקון שבעים הייתה מהדורת חדשות שהוקרנה באינטרנט, בטלוויזיה ובסינמטק תל אביב. המהדורה הופקה באופן עצמאי ובהתנדבות על ידי קבוצה של כמה עשרות יוצרי טלוויזיה – כתבים, עורכים, במאים, צלמים, עיתונאים, מפיקים, מעצבים ועוד. בין אנשי הצוות נמצאו גם עיתונאים מוכרים כנסלי ברדה ולינוי בר גפן, אמנים כאורי גוטליב ואניה בוקשטיין ורבים אחרים.
תוכני המהדורה עסקו בנושאי חברה, כלכלה, איכות סביבה, מאבקי עובדים, פערים מעמדיים, דמוקרטיה, גזענות ועוד. המהדורה עלתה לאוויר ביוני 2009 ושודרה בקביעות מדי שבוע עד שנת 2014. המהדורה הורכבה מידיעות אולפן, כתבת חוץ ו"תחזית זיהום האוויר", פינה העוסקת באיכות סביבה.
הלן סירל

| --- | --- |

 לידה:  1830 ברלינגטון, ארצות הברית 
 פטירה:  1889 (בגיל 59 בערך) ג'קסונוויל, ארצות הברית 
 הושפעה על ידי:  Johann Wilhelm Preyer 
 
הלן סירל, באנגלית: Helen Searle (1834–1884), הידועה גם בשמה הנשוי הלן סירל פטיסון, הייתה ציירת טבע דומם אמריקאית שהייתה קשורה מבחינה סגנונית לאסכולת הציור של דיסלדורף.
קריירת אמנות

סירל הייתה בתו של האדריכל הנרי סירל. היא נולדה בברלינגטון, ורמונט, וגדלה מגיל עשר ברוצ'סטר, ניו יורק. היא החלה לצייר טבע דומם של פרחים ופירות בשלב מוקדם בחייה; בשנת 1863 היא הציגה כמה ב"באזאר בית החולים לתינוקות" ובשנה שלאחר מכן באקדמיה לאמנויות יפות באפלו. היא לימדה ציור ורישום בסמינר הנשים של גברת בריאן בבטאוויה. בשנת 1866 היא ערכה את התערוכה הראשונה שלה, באקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק.
מ-1867 עד 1871 למדה אמנות בדיסלדורף, גרמניה, ועבדה באופן פרטי עם יוהאן וילהלם פרייר, שהיה קשור לתנועה הידועה כבית הספר לציור בדיסלדורף. פרייר מיעט לקחת סטודנטים פרטיים אך עשה חריגה במקרה שלה. הסגנון הבוגר שלה דומה מאוד לשלו, עם פחות פרטים וצבע עדין יותר, והיו שציינו שהיא כמעט שווה לו כציירת אמן. התצוגות שלה בתקופה זו, למשל אצל סוחרי האמנות של דיסלדורף Bismeyer & Kraus במרץ 1870, זכו לשבחים רבים בעיתונות.
בשנת 1872, חזרה סירל לארצות הברית והקימה סטודיו בוושינגטון הבירה. מאוחר יותר היא תשוב לאירופה לזמן מה, והיא הציגה טבע דומם של פירות בסלון פריז של 1879.
סירל הייתה ציירת טבע דומם מבוססת אשר כונתה "אחת מציירי הפירות והפרחים הטובים ביותר" של סוף המאה ה-19 באמריקה. היו לה הזמנות ותערוכות מרכזיות ברחבי גרמניה, בסלון פריז ובאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק. רוב הציורים שלה נמצאים כעת בידיים פרטיות, אך חלקם נמצאים באוספים הנראים לציבור, כגון המוזיאון לאמנות אמריקאית סמיתסוניאן ומוזיאון האמנות של ווסטר.
קריירת אמנות > חיים אישיים

בזמן שהתגוררה בדיסלדורף, פגשה סרל צייר אמריקאי אלמן, ג'יימס ויליאם פטיסון (1844–1915); ב-1876 הם נישאו. במשך זמן מה הם חיו במושבת האמנים מצפון לפריז. החל משנת 1882, בני הזוג בילו בשיקגו ובניו יורק, לפני שעברו לג'קסונוויל, אילינוי, שם מונה ג'יימס פטיסון לראש בית הספר לאמנויות יפות באקדמיה הנשית של ג'קסונוויל.
הלן סירל פטיסון מתה בג'קסונוויל בנובמבר 1884.
הערות שוליים

1 2 3  Clement, Clara Erskine. Women in the fine arts, from the Seventh Century B.C. to the Twentieth Century A.D.. Houghton Mifflin, 1904, pp. 265–66.
↑  Kunstmuseum Düsseldorf and Galerie Paffrath, Lexikon Der Düsseldorfer Malerschule 1819–1918, 3 vols., Volume 3, Munich: Bruckmann, 1998, ISBN 3-7654-3011-0, p. 268
↑  James William Pattison (1844–1915)", M. Christine Schwartz Collection, 2011
↑  Love, Richard H., and Carl William Peters. Carl W. Peters: American Scene Painter from Rochester to Rockport. University of Rochester Press, 1999, p. 44.
↑  Gerdts, William H. Art Across America: Two Centuries of Regional Painting, volume 1. Abbeville Press, 1990, p. 197.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 129397  ULAN: 500101281  VIAF: 96431886   WorldCat (עם VIAF): 96431886 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "הלן סירל".
טבע דומם: פירות ושמפניה, 1869
הלן פקסטון בראון

| --- | --- |

 לידה:  1876 גלאזגו, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  1956 (בגיל 80 בערך) גלאזגו, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנות של גלאזגו 
 
הלן פקסטון בראון (באנגלית: Helen Paxton Brown;‏ 1876–1956), הידועה גם בשם "נל", הייתה אמנית הקשורה ל"בנות גלאזגו". נולדה בהילהד, גלאזגו לאב סקוטי ולאם אנגלית. היא בילתה את רוב חייה בגלאזגו. התפרסמה בעיקר בזכות הציור והרקמה שלה היא גם עבדה במגוון מדיומים כמו עור, כריכת ספרים וגם חרסינה צבועה.
השכלה וקריירה

בראון למדה בבית הספר לאמנות של גלאזגו (GSA) מ-1894 עד 1901 בניהולו של פרנסיס ניוברי. היא הייתה תלמידה של אן מקבת' ב-GSA ולאחר מכן המשיכה ללמד רקמה אמנותית ב-GSA מ-1904 עד 1907 וכריכת ספרים מ-1911 עד 1913. שם פגשה את חברתה הטובה ג'סי מריון קינג שאיתה חלקה דירת סטודיו ברחוב סנט וינסנט 101, גלאזגו מ־1898 עד 1907 כשקינג התחתנה החברות של הנשים המשיכה והתחזקה, למרות המסלולים השונים של הקריירה שלהן. שתי הנשים דגמנו לעיתים קרובות זו לזו והיו חברות בלתי נפרדות במהלך השנים.
לאחר בית הספר לאמנות, בראון נסעה לפריז כדי להשתתף בשיעורי רישום והייתה מעריצה של הסגנון החופשי של האימפרסיוניסטים הצרפתיים והמשיכה לבקר בפריז לאורך הקריירה שלה. בעבודתה היא מציירת בעיקר אנשים שנהנים מהחיים, לוכדת אווירה וסצנות בתי קפה, אבל היא גם ציירה נופים ופרחים.
היא מצוטטת כאומרת שבחרה ברקמה כי נהנתה "לשחק בצבע", אך גם כי היא תימכר כ"אמנות למען האמנות". היא הייתה מלאת חיים ונודעת בחכמתה השנונה.
בשנות ה-1900 פטריק גדס ופרנסיס ניוברי הובילו מספר תחרויות סקוטיות הקשורות לאירועים פאן-קלטיים בהשתתפות מגוון מעצבי אומנויות ואומנות מאדינבורו וגלאזגו. הלן פקסטון בראון הייתה מעורבת בהפקת התחרות ה"היסטורית" באוניברסיטת גלאזגו.
השכלה וקריירה > המשך חייה

בראון הצטרפה ל"אגודת האמנים של גלאזגו" (שנוסדה על ידי הרופא אלכסנדר פרו, בעלה של הציירת בסי מקניקול) שאליה יכלו נשים להצטרף בניגוד למועדון האמנות של גלאזגו שכלל רק גברים. האגודה סיפקה אלטרנטיבה לאותם ציירים שלא היו מרוצים מממסד האמנותי בגלאזגו. היא גם הייתה חברה באגודת גלאזגו של אמניות משנת 1905 והפכה לחברת כבוד ב-1948, שם ניתן היה למצוא את עבודתה מוצגת לעיתים קרובות, כמו גם במכון לאמנות של גלאזגו.
משנות ה-20 החלה בראון להשתמש בצבעים בהירים ובעיצובים נועזים יותר הן בציור והן ברקמה שלה. התפתחות זו הוצגה בתערוכה משותפת עם ג'סי מריון קינג בתערוכה של אגודת האמניות בגלאזגו, באפריל 1931 בשם "אביב בשלושה חדרים". התערוכה לא רק הציגה את ציוריהן אלא הראתה אותן משתלטות על שלושה חדרים שהיו מעוטרים בצבעים צהובים וקרמים בהירים. צבעים אלה הציגו עיצוב שונה לבית, בניגוד מוחלט לסגנון של רהיטים כהים.
הערות שוליים

↑  Moffat, Nan Muirhead (1982). Round the studios 1939: Portraits if twelve lady artists at work. Milngavie: Heatherbank Press.
↑  Scotland, National Galleries of. "Helen Paxton Brown − b − Artists A-Z − Online Collection − Collection − National Galleries of Scotland". www.nationalgalleries.org. Retrieved 25 January 2016.
↑  Burkhauser, Jude (2001). 'Glasgow Girls' Women in Art and Design 1880-1920. Cannongate Books
↑  Moffat, Nan (1982). Round The Studios 1939: Portraits of Twelve Lady Artists at Work. Milngavie: Heatherbank Press.
↑  Arthur, Liz (2010). Glasgow Girls: Artists and Designers 1890-1930. Scotland: Kircudbright 2000 ltd. p. 58
↑  Cumming, Elizabeth (2006). Hand, Heart and Soul: The Arts and Crafts Movement in Scotland. Birlinn.
↑  Burkhauser, Jude (1990). Glasgow Girls: Women in Art and Design 1880-1920. Canongate. p. 173.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  RKD: 13179  ULAN: 500012540  VIAF: 95757594   WorldCat (עם VIAF): 95757594 
הלן בראון, פרוטרט של מיס ארתור, 1915
הית רובינסון

| --- | --- |

 לידה:  31 במאי 1872 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  13 בספטמבר 1944 (בגיל 72) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות מזרח פינצ'לי 
 
ויליאם הית רובינסון (באנגלית: William Heath Robinson;‏ 31 במאי 1872 – 13 בספטמבר 1944) היה מאייר אנגלי שהתפרסם מאוד בעיקר בשל ציורי מכונות מסובכות עד כדי גיחוך להשגת מטרות פשוטות.
באנגליה, היה המונח "הית רובינסון" רווח כל כך, שנכנס לשפת הדיבור היומיומית בתקופת מלחמת העולם הראשונה כסמל לדרך מסובכת להשגת דברים. מקבילה אנגלית של מכונת רוב גולדברג של הקריקטוריסט היהודי-אמריקאי רוב גולדברג, שהייתה למושג דומה בארצות הברית.
גלריה

מכונה לבדיקת מחבטי טניס
אמבטיה מתקפלת
שעון מעורר שמופעל באמצעות השמש...
גלגל שיזוף החוסך למשתזף את המאמץ הכרוך בפעולת הגב-בטן-גב
מכונה להכנת טוסט
היחידות הימיות של המשמר הלאומי של רוסיה

| --- | --- |
 סמל  דגל  סימון אוניות היחידות הימיות
 כבוד, הקרבה, אומץ Честь, отвага, мужество
 פרטים
 כינוי עבר:  היחידות הימיות של כוחות הפנים
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 שיוך:  המשמר הלאומי של רוסיה
 סוג:  יחידת לוחמה אמפיבית, מאבק בסחר לא חוקי בנשק במים הטריטוריאליים הרוסיים ומתן סיוע למשמר החופים
 בסיס האם:  מוסקבה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1978–הווה (כ־46 שנים)
 נוצרה מתוך:  כוחות הפנים
 מלחמות:  כל מלחמות רוסיה
 נתוני היחידה
 כוח אדם:  8,000
 ציוד עיקרי:  ספינות, נגמ"שים ונשק קל
 פיקוד
 יחידת אם:  מועצת הביטחון הרוסית
היחידות הימיות של המשמר הלאומי של רוסיה (ברוסית: Морские части Войск Национальной Гвардии России) הוא כינוים הנפוץ של השירות הימי של פיקוד המשמר הלאומי של רוסיה ועוסק באכיפת חוק בתחומי המים הטריטוראליים של רוסיה, בעיקר במניעת הברחות וסחר בנשק לא חוקי. מסייע רבות למשמר החופים של שירות הביטחון הפדרלי. היחידות הוקמו לראשונה כחלק מכוחות הפנים, בשנת 1978.
היסטוריה

ניתן לייחס את שורשיו של שירות זה להחלטה מ-5 במאי 1976 של הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. ההחלטה הביאה ליצירת ועדה בין-משרדית שנועדה לבדוק מוכנותם של הגופים התת-ימיים בברית המועצות כהמלצה להקמת גוף דמוי משמר חופים עם סמכויות מורחבות. כתוצאה מכך, הוקמו היחידות הראשונות של סירות וצוללנים ימיים ב-1978 של מה שהיה אז השירות הימי של כוחות הפנים במשרד הפנים של ברית המועצות (Морские части внутренних войск МВД CCCP). על השירות הימי הוטלה המשימה לספק סדר וביטחון ציבורי, תוך אבטחת המים פנימיים ודרכי המים בתוככי ברית המועצות, היה זה הגוף הימי העיקרי למבצעי חילוץ ימיים.
ב-1981 אומצו הדרגות הייעודיות כמו גם מראה המדים, ב-1983 קיבל השירות את דגלו המיוחד (רקע חום עם סמל הצי) ובשנת 1985, דרגות הקצונה עוגנו באופן רשמי. בשנת 1984, באמצעות צו כללי של ראש כוחות הפנים, הוקמו שתי אוגדות שהורכבו מסירות סיור. ב-1988, הוקמה מחלקה נפרדת לענייני סיור ימי והיא כללה מרכז להכשרת צוללנים (שהוקם בשנת 1987). ב-18 במאי 1989 ממשלת ברית המועצות אישרה את המבנה הארגוני המלא של השירות.
ב-1 באוקטובר 1996 הוקמה חטיבת ההכשרה הימית העצמאית החמישית בעיר סברובאיקאלסק. צוערי חטיבה זו מאומנים בתחומי התמחות רבים לרבות צלילה, מכונאות וסיור ימי.
ב-15 באפריל 2016, היחידות הועברו ממשרד הפנים לאחריותו של המשמר הלאומי, שאך זה הוקם ומדווח ישירות למועצה הרוסית לביטחון לאומי.
משימות

להבטיח את בטיחותם של מתקנים ציבוריים ומבני תקשורת חשובים, הממוקמים בקווי החוף ובמימי הפדרציה הרוסית, המים הטריטוריאליים, הנהרות, האגמים וגופי מים עיליים אחרים
השתתפות בסיוע באסון ובמצבי חירום אחרים בנתיבי מים (בשיתוף פעולה עם המשרד למצבי חירום ומשמר החופים של שירות משמר הגבול של שירות הביטחון הפדרלי)
ביצוע פעולות ומבצעים למלחמה בטרור ומאבק בסחר לא חוקי בנשק במים הפנימיים ובחופי רוסיה
להשתתף במשותף עם משטרת רוסיה במשימות שמירה על הסדר הציבורי והביטחון בנתיבי המים החשובים הממוקמים באזורים עם משאבי טבע יקרים
סיוע באבטחת גבולות עם משמר הגבול ומשמר החופים
במידת הצורך מבצע פעולות חילוץ והצלת חיים בתחומי המים האסטרטגיים יחד עם המשרד למצבי חירום
ראו גם

חיל הנחתים של רוסיה
משמר החופים של רוסיה
לקריאה נוספת

МВД России, энциклопедия. Москва: Объед. редакция МВД России, «Олма-пресс», 2002. ISBN 5-224-03722-0
Скрынник А.М., Стракович В.В., Пухарев И.В. Правовые основы деятельности морских воинских частей внутренних войск МВД России. Ростов-на-Дону, 2007.
הערות שוליים

↑  Морские части внутренних войск защитят Москву-реку
↑  О задачах внутренних войск МВД России
↑  Всплытие покажет. Учения водолазов-взрывников на базе морской части в Северобайкальске
↑  Команда Росгвардии заняла призовое место на Всероссийских соревнованиях операторов подводных беспилотников
היחידה לניהול משברים

היחידה לניהול משברים היא יחידת צה"ל האחראית על ניהול משא ומתן מול מחבלים וגם נותנת ייעוץ באירועי משבר.
היסטוריה

היחידה נוסדה ב-1980 לאחר סדרה של פיגועי מיקוח (בין היתר הפיגוע במשגב עם). בשם יחידת משא ומתן מטכ"לית. היחידה הוקמה על ידי ראש ענף לוט"ר, רן בג, כגוף שייעודו לנהל משא ומתן במקרים של חטיפה ושחרור בני ערובה.
בין המשרתים בצוות ניתן למנות את הפרופסור אריאל מררי ואת איתי שטרום.
עם השנים היחידה החלה להתמחות בניהול משברים וכיום פועלת במגוון רחב של אירועים בהם נדרשת השפעה על הצד השני במטרה להביא לפתרון משבר באמצעות שיח בלבד.
היסטוריה > פעולות ידועות

המצור על כנסיית המולד,  ב-2 באפריל 2002 התבצרו כ-50 חמושים פלסטינים עם רובי סער ומטעני חבלה שלקחו כבני ערובה את הכמרים במקום וכמאתיים אזרחים נוספים.
ב-9 במאי, לאחר משא ומתן שניהלה היחידה, הוסכם כי המבוקשים החמושים יועברו לקפריסין או לעזה בתמורה לשחרור בני הערובה..
היחידה ניהלה משא ומתן לשחרור נהג מונית אליהו גוראל שנחטף ביולי 2003 והוחזק בביתוניא.
ב-2005 לפני תוכנית ההתנתקות, ייעצו אנשי היחידה שכל החיילים המפנים ילבשו וסטים כחולים. זה נעשה בעצת הפסיכולוגים כדי להרגיע את הרוחות וכדי לא ליצור אנטגוניזם לצה"ל שהוא צבא העם. כמו כן, במשא ומתן מול אריה יצחקי, היחידה השיגה פינוי מרצון של מתחם "הרשות היהודית העצמאית בחבל עזה".
כוח אדם

היחידה מורכבת מיותר ממאה אנשי מילואים. בין החיילים ישנם פסיכולוגים, סוציולוגים, מזרחנים, חוקרי טרור, מגשרים ומומחי משא ומתן. חלק ניכר הם יוצאי סיירת מטכ"ל ויחידות מודיעין אחרות.
לכל אירוע שהם נדרשים להתמודד איתו, מורכב צוות רב-תחומי שכולל מספר בעלי תפקידים רלוונטיים.
ראו גם

ניהול משברים
צוות משא ומתן משטרתי
הערות שוליים

↑   זמן אמת עונה 6 | פרק 7 - המצור על הכנסייה, חלק א, סרטון בערוץ "כאן 11 - תאגיד השידור הישראלי", באתר יוטיוב (אורך: 49:04)
↑  עמוס הראל ויהונתן ליס, "עברו עלי ארבעה ימים קשים", 16 ביולי 2003, אתר וואלה
↑  לדברי סא"ל (מיל') ל', "רואים ובלתי נראים", עיתון במחנה, גיליון 49 (3304), 11 בדצמבר 2014
הברית הפרוגרסיבית

| --- | --- |
לוגו הברית הפרוגרסיבית
 התאגדות:  אינטרנציונל פוליטי
 מטה הארגון:  ברלין, גרמניה
 מקום פעילות:  כל העולם
 יושב ראש:  זיגמר גבריאל 
 תקופת הפעילות:  22 במאי 2013 – הווה (11 שנים)
 progressive-alliance.info
 
 ירוק בהיר: מדינות עם מפלגה פוליטית המזוהה עם הברית הפרוגרסיבית ירוק כהה: מדינות עם מפלגת השלטון המזוהה עם הברית הפרוגרסיבית
 
הברית הפרוגרסיבית (באנגלית: Progressive Alliance) היא התאגדות בין-לאומית של מפלגות פוליטיות וארגונים פרוגרסיביים וסוציאל-דמוקרטיים. הברית נוסדה ב-22 במאי 2013 בלייפציג, גרמניה. הברית נוסדה כחלופה לאינטרנציונל הסוציאליסטי הקיים, שרבות מהמפלגות החברות בו הן חברות לשעבר או בהווה. הברית הפרוגרסיבית טוענת שיש לה 140 חברים.