stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המלחמות השלזיות
המלחמה השלזית הראשונה (1740 - 1742)

כחלק ממלחמת הירושה האוסטרית, נלחמו פרוסיה ואוסטריה על השליטה בשלזיה, מלחמה שקיבלה את השם "המלחמה השלזית הראשונה".
המערכה כולה ארכה חודשיים, במהלכם כבשה פרוסיה את שלזיה, חלק מהממלכה הצ'כית של האימפריה האוסטרית. ב-1741 הביסו הפרוסים את האוסטרים בקרב מולוויץ סמוך לעיר בז'ג (כיום בתחומי פולין). בהסכם ברסלאו (אנ') ב-1742 הועבר רוב שטחה של שלזיה לבעלותה של פרוסיה, ושטח זה הפך לפרובינציה שלזית בגרמניה.
החלק הדרומי של שלזיה (שבשטחו נמנו בין היתר הערים צישין, אופבה וקרנוב) נשאר תחת שליטה אוסטרית ונקרא "שלזיה הבוהמית", וב-1849 שונה השם ל"שלזיה האוסטרית". חלקים מסוימים משלזיה הפולנית לא היו מעורבים במלחמה זו.
הסכם ברסלאו (1742)

ב-1742 הסתיימה המלחמה השלזית הראשונה במסגרת הסכם שלום שנקרא "הסכם ברסלאו", בו סוכם ששטחה של שלזיה יחולק בין פרוסיה, פולין ואוסטריה.
המלחמה השלזית השנייה (1744 - 1745)

ב-1744 פתחה אוסטריה במלחמה במטרה לכבוש בחזרה את השטחים שאיבדה לטובת פרוסיה ופולין. ניסיון זה לא עלה יפה וכעבור שנה, בהסכם שנקרא "שלום דרזדן" אושרה בשנית חזקתה של פרוסיה על השטח שהשיגה ב"שלום ורוצלב" ב-1742.
המלחמה השלזית השלישית (1756 - 1763)

מלחמה זו הייתה חלק ממלחמה אירופאית נרחבת שנקראת "מלחמת שבע השנים". במלחמה השלזית השלישית ניסתה אוסטריה בשנית לכבוש בחזרה את שלזיה, ונסתייעה בבת-בריתה רוסיה. אך בשלב מסוים, עקב חילופי שלטון ברוסיה, משכו הרוסים את ידם מהמלחמה ונטשו את אוסטריה, כך שבסופו של דבר, השטח שקיבלה פרוסיה בשלום ורוצלב נשמר למשך 150 שנים נוספות.
חשיבות היסטורית

מלחמות שלזיה נודעת כגורם הישיר שהעלה את ממלכת פרוסיה לדרגת מעצמה. חבל שלזיה היה עשיר בגידולים חקלאיים, אוצרות טבע ועוד והעניק הכנסות אדירות לבנק הפרוסי המדיני. בנוסף לכך, המלחמות היוו הוכחה שכוחה של מלוכת הבסבורג על עבר המדינות הגרמניות באימפריה הרומית הקדושה נחלשת לאור העובדה כי מדינה צפונית גוזלת שטח מידי משטרה הישיר של וינה. נוסף על כך, הצבא הפרוסי הוכיח את עליונותו והשפעתו האדירה, בנושאי המדינה תקבל פרוסיה את התואר "כדור הנורה מתותח" בידי נפוליאון בונפרטה ולקראת מלחמת העולם הראשונה יהפוך הצבא הפרוסי שיתמזג עם שאר המדינות הגרמניות לתוך צבא הקיסרות הגרמנית לחיל היבשה החזק ביותר בעולם.
וולטר רוטשילד

| --- | --- |
וולטר רוטשילד
וולטר רוטשילד
 לידה:  8 בפברואר 1868 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  27 באוגוסט 1937 (בגיל 69) טרינג, הממלכה המאוחדת 
 ענף מדעי:  זואולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי וילסדן 
 מקום לימודים:  מודלין קולג' (קיימברידג') 
 פרסים והוקרה:  מדליית הכבוד של ויקטוריה (1897) 
 צאצאים:  אולגה אליס מיוריאל רוטשילד 
 הערות:  פעיל ציוני
 תרומות עיקריות
 חקר ציפורים, בעל אוסף גדול ביותר
 
רוטשילד בכרכרה רתומה לזברות
ליונל וולטר רוטשילד (באנגלית: Lionel Walter Rothschild;‏ 8 בפברואר 1868 – 27 באוגוסט 1937), הברון רוטשילד השני, היה בנקאי בריטי-יהודי וזואולוג, בן משפחת רוטשילד. בבעלותו היה האוסף הזואולוגי הגדול ביותר שבו החזיק אדם יחיד. היה חבר הפרלמנט הבריטי מ-1899 ועד 1910. רוטשילד היה הנמען של הצהרת בלפור.
קורות חיים

נולד בלונדון, בנו של נתן רוטשילד. למד בקיימברידג'. כשסיים את לימודיו ב-1889 נדרש להצטרף לעסקי הבנקאות של המשפחה, למרות שלא התעניין בכספים ולא גילה כישרון בנקאי. רק ב-1908 הורשה לעזוב את העסקים, והקדיש את זמנו לאורניתולוגיה.
רוטשילד התעניין בבעלי חיים מילדותו, עניין שלא פג כל חייו. הוא החזיק גן חיות פרטי, וידוע במיוחד מנהגו לנסוע ברחבי לונדון בכרכרה רתומה לזברות.
הוא החל לאסוף חיפושיות ופרפרים בגיל שבע, ובמהלך חייו היה לאספן זואולוגיה נלהב, פעילות שהחל בלימודיו בקיימברידג', אז שכר אוצרים ומדענים שנשלחו לקצוות עולם כדי להביא משם פריטים נדירים. האוסף שהצטבר במהלך חייו הגיע ל-300,000 פוחלצי ציפורים, 200,000 ביצי ציפורים, 2,250,000 פרפרים, 30,000 חיפושיות ואלפי פריטים אחרים. משנת 1892 פתח רוטשילד את הכניסה למוזיאון לציבור הרחב. חמש שנים לפני מותו נקלע למצוקה כלכלית, ולכן נאלץ למכור את רוב הציפורים למוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע. לאחר מותו נתרם שאר האוסף, על המוזיאון שנבנה כדי להכילו, למוזיאון הבריטי; הייתה זו התרומה הגדולה ביותר מסוגה. תרומתו תועדה בשמותיהם המדעיים של מיני בעלי חיים רבים: 153 חרקים, 58 ציפורים, 18 יונקים, שלושה דגים, שלושה יתושים, שני זוחלים, מרבה רגליים ותולעת. בין היתר תיאר לראשונה את צבי מונגאלה בדרום סודאן.
רוטשילד היה ציוני נלהב וידיד קרוב של חיים ויצמן. הוא ייצג את ההסתדרות הציונית בממלכה. ב-2 בנובמבר 1917 שלח אליו בלפור, אז שר החוץ של בריטניה, את המכתב שמאוחר יותר התפרסם בתור הצהרת בלפור.
ראו גם

משפחת רוטשילד
יהדות אנגליה
זואולוגיה
לקריאה נוספת

מיכאל הנדלזלץ, הג'ירפה הציונית הראשונה, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2007
ויל-או'-דה-ויספ

ציור שמן משנת 1882 של ויל-או'-דה-ויספ, מאת ארנולד בוקלין.
על פי הפולקלור, ויל-או'-דה-ויספ או ויל-או-ויס (באנגלית: will-o'-the-wisp; "ויל נושא אבוקת הקש") הוא אור רפאים אטמוספירי שנצפה על ידי מטיילים בלילה, במיוחד מעל מקומות כמו ביצת כבול, ביצה או ביצת עשב. התופעה ידועה באמונות העממית האנגלית, בפולקלור האנגלי ובחלק גדול מהפולקלור האירופי, לו יש מגוון שמות כמו: "ג'ק-או-לנטרן", "פנס נזיר", "הינקיפאנק" ו"פנס האבי".
יש שאומרים שהדבר מטעה מטיילים בכך שהוא דומה למנורה או פנס; הדבר יוצר הטעייה שגורמת למטיילים להתבלבל בדרך. בספרות, ויל-או'-דה-ויספ מתייחס באופן מטפורי לתקוות שווא שכן, המטייל חושב שמדובר באור שנועד להדריך אותו לאן ללכת, בעוד האור לא באמת קיים ומוביל אותו אל הלא נודע ולפעמים לתוך סכנות.
ויל-או'-דה-ויספ מופיע בסיפורי עם ובאגדות מסורתיות של מדינות ותרבויות רבות.
אטימולוגיה

המונח מגיע מהמילה "wisp", אבוקת קש. בנוסף, יש קשר ישיר גם לג'ק-או-לנטרן; עששית העשויה מדלעת או לפת שרוקנו מתוכנם, כאשר פרצוף מפחיד נחתך בצידן האחד ונר דולק מאיר בתוכם.
בארצות הברית, התופעה מכונה לעיתים קרובות כ"אורות אימה", "אורות רפאים" או "כדורים" (הכוונה לגלגל העין). הדבר נהגה על ידי פולקלוריסטים וחובבי פאראנורמלים.
הסברים טבעיים

במדע המודרני מקובל באופן כללי שוויל-או'-דה-ויספ (ignis fatuus) נגרם על ידי חמצון של פוספין (PH3), דיפוספאן (P2H4) ומתאן (CH4). תרכובות זו, שמיוצרות על ידי ריקבון אורגני, עלולה לגרום לפליטת פוטונים. מכיוון שתערובות פוספין ודיפוספאן מתלקחות באופן טבעי במגע עם החמצן באוויר, יש צורך בכמויות קטנות ממנו כדי להצית את המתאן, שביחד יוצרים את המחזה המדובר.
יתר על כן, הזרחן מייצר חומר שנקרא זרחן פנטוקסיד כתוצר לוואי והדבר יוצר חומצה זרחתית במגע עם אדי מים, מה שגורם לתופעה להיות מלווה ב"לחות צמיגה".
ראו גם

פאטה מורגנה
מיראז'
הערות שוליים

↑  Trevelyan, Marie (1909). Folk-Lore and Folk-Stories of Wales. London. p. 178. ISBN 9780854099382. נבדק ב-18 בספטמבר 2010. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  "Will-o'-the-wisp". The American Heritage Dictionary of the English Language. Houghton Mifflin. 2007.
↑  Harper, Douglas. "Jack o'lantern (n.)". Online Etymology Dictionary. אורכב מ-המקור ב-2013-09-27. נבדק ב-9 במאי 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Wagner, Stephen. "Spooklights: Where to Find Them". About.com. אורכב מ-המקור ב-2007-10-22. נבדק ב-2007-12-08.
↑  Floyd, Randall (1997). "Historical Mysteries: Ghostly lights as common as dew in Dixie". The Augusta Chronicle. נבדק ב-8 בדצמבר 2007. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Ghost Lights and Orbs". Moonslipper.com. אורכב מ-המקור ב-11 במרץ 2007. נבדק ב-18 בנובמבר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Joris Roels & Willy Verstrae (2001). "Biological formation of volatile phosphorus compounds" (PDF). Bioresource Technology. 79 (3): 243–250. doi:10.1016/S0960-8524(01)00032-3. PMID 11499578. אורכב מ-המקור (PDF) ב-2006-09-19.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558404905171  GND: 4463821-8  LCCN: sh85146779  NKC: ph384541
ורד רמון-ריבלין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 בנובמבר 1967 (בת 56) באר שבע, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  אוניברסיטת העיר ניו יורק 
 עיסוק:  מייסדת פורום המנהיגות הנשית של ישראל, מגישה את פודקאסט "המשפיעות" ברדיו תל אביב, מנחה תוכניות לפיתוח מנהיגות, עיתונאית כלכלית, העורכת הראשית של מגזין ליידי גלובס במשך למעלה מעשור, מנחת הסדרה הדוקומנטרית "סטארט אפ מדינה" על התפתחות הכלכלה הישראלית בערוץ 2
 מעסיק:  העיתון "אלקטרוניקה", טלגרף, גלובס, ליידי גלובס
 סוג כתב:  כתבת כלכלית, עורכת מוסף נשים
 בן זוג:  חיים רמון (2007 - הווה)
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  vered.r.rivlin
 טוויטר:  vered_r
 https://www.veredramonrivlin.com/
 
ורד רמון-ריבלין (נולדה ב-7 בנובמבר 1967) היא עיתונאית ישראלית.
ביוגרפיה

רמון-ריבלין היא בעלת תואר ראשון בפסיכולוגיה ותואר שני במנהל עסקים. בשנת 1991, החלה את הקריירה שלה כשערכה את המגזין "עולם האופנה", לאחר מכן עבדה בעיתון "אלקטרוניקה" העוסק בנושאים טכנולוגיים ומשנת 1994 הייתה לעורכת העיתון. בהמשך שימשה ככתבת בעיתון הכלכלי "טלגרף".
ב-1995 החלה לעבוד ב"גלובס". ב-2007 מונתה לעורכת הראשית של "ליידי גלובס", מוסף הנשים של גלובס אותו ערכה עד סגירתו.
באוקטובר 2007 נישאה לפוליטיקאי חיים רמון.
ב-2009 הנחתה בערוץ 2 את התוכנית "סטארט-אפ מדינה".
בנובמבר 2020, בעקבות משבר הקורונה והעמקת ההפסדים של העיתון גלובס, נסגר מוסף "ליידי גלובס", ורמון-ריבלין הודיעה כי החליטה לעזוב את העיתון.
בפברואר 2021, רדיו תל אביב השיק פודקאסט בשם "המשפיעות", בהובלת רמון-ריבלין.
הערות שוליים

↑  לי-אור אברבך, ורד ריבלין-רמון: "הייתי שם בשבילו", באתר nrg‏, 7 ביולי 2009
↑  ורד שרון ריבלין מונתה לעורכת "ליידי גלובס", באתר גלובס, 27 בנובמבר 2007
↑  איילה צורף, ורד שרון-ריבלין וחיים רמון מציגים: הון-שלטון ועיתון - המתכון, באתר TheMarker‏, 16 באוקטובר 2007
↑  ירון פריד, סטארט אפ מדינה: הכלכלה צומחת, הטלוויזיה נשארת במקום, באתר הארץ, 9 ביולי 2009
↑  איתמר ב"ז, הקיצוצים ב"גלובס": מוסף "ליידי גלובס" נסגר, באתר העין השביעית, 3 ביוני 2020
↑  יהודה לוינגר, ורד רמון ריבלין משיקה פודקאסט חדש ברדיו תל אביב, באתר אייס, 15 בפברואר 2021
הקרב על קן

הקרב על העיר קן התחולל מיוני עד אוגוסט 1944 בין כוחות בריטיים וקנדים לבין כוחות גרמנים במהלך מלחמת העולם השנייה על השליטה בעיר קן בנורמנדי אשר בצרפת.
כחלק מהפלישה לנורמנדי, מטרת בעלות הברית הייתה לכבוש את העיר אשר הייתה אחת הערים הגדולות בחבל נורמנדי, בגלל חשיבותה האסטרטגית, שכן מיקומה של קן בין שני נהרות גדולים, האורן ותעלת קן העניק לה חשיבות. ללא כיבוש העיר וחציית הנהרות יכלו הגרמנים להציב הגנה חזקה מעבר לנהרות. בנוסף, סביבתה של העיר הייתה פתוחה יחסית לשטחי היערות הצפופים ברוב נורמנדי, והייתה יכולה להיות מתאימה לבניית שדה תעופה.
כיבוש קן הוטל על הכוחות הבריטים בפיקודו של הגנרל ברנרד מונטגומרי, להם סייעו כוחות קנדים. אף על פי שמשימתם של הבריטים הייתה לכבוש את קן כבר ביום הראשון לפלישה לנורמנדי, הקרבות בעיר ארכו למעלה מחודשיים, בעקבות התנגדותם העיקשת של כוחות גרמניים, בייחוד דיוויזיות האס.אס. במהלך הקרבות נהרסה רוב העיר כתוצאה מהפצצות כבדות של בעלות הברית.
רקע

ב-6 ביוני 1944 פלשו בעלות הברית לצרפת כחלק ממבצע אוברלורד. מטרת הפלישה לצרפת הייתה פתיחת חזית שנייה באירופה (שנייה לחזית המזרחית בין ברית המועצות לבין גרמניה) ולהתקדם לברלין ממערב על מנת להביא לכניעת גרמניה. בפלישה לקחו חלק כ-170,000 חיילים, אלפי ספינות, וכ-3,000 מטוסים. הפלישה הימית הגדולה בהיסטוריה הוכתרה כהצלחה, אך בעלות הברית נכשלו בכיבוש קן כמתוכנן.
הקרב על קן > מבצע אוברלורד

הניסיון הראשון לכבוש את קן נערך ביום הפלישה של צבאות בעלות הברית המערביות לנורמנדי, לאחר נחיתת הכוחות הבריטים בחוף סורד. למרות שהכוחות הבריטים הצליחו להבקיע את החומה האטלנטית ולהתקדם דרומה, הם לא הצליחו להשיג את כל היעדים שהוקצו להם ביום הפלישה, והתקדמותם נבלמה במרחק כ-6 קילומטרים מקן, בעיקר בגלל התקפות כנגד שערכה דיוויזיית הפאנצר ה-21 על חופי הנחיתה במהלך היום.
הקרב על קן > מבצע פרץ'

מבצע פרץ' היה הניסיון השני לכבוש את קן לאחר שההתקפה ביום הפלישה נכשלה. משימת הדיוויזיה הבריטית ה-50 הייתה לתקוף מדרום ולכבוש את העיירות באייה, טילי-סור-סיולס במקביל הדיוויזיה המשוריינת הבריטית ה-7 אשר מטרתה הייתה וילר בוקאז' ואוורסי ולדיוויזיה הבריטית ה-51 אשר לה ניתנה הפקודה לכבוש את העיירה קאני השוכנת מזרחית לקן. עם השגת יעדיהן של הדיוויזיות תוכננה הדיוויזיה המוטסת הבריטית ה-1 לצנוח ביניהן, ולסגור את הפער על מנת להשלים את הכיתור על העיר.
הדיוויזיה ה-50 נעצרה בעיירה טילי-סור-סיולס, שם לחמה בקרבות קשים מול דיוויזיית פאנצר להר שהייתה אחת החזקות בצבא הגרמני. הקרבות נמשכו מ-8 ועד 19 ביוני, כשלבסוף נפלה העיירה בידי הבריטים והמפקד הגרמני קרא לנסיגה מהעיירה. הדיוויזיה הגרמנית איבדה 66 טנקים מתוך 190 וכ-5,500 חיילים. במהלך הקרבות נהרגו גם 76 אזרחים תושבי העיירה.
במקביל, תקפה הדיוויזיה האמריקנית ה-1 וכוחות בריטים נוספים בפיקודו של גנרל מיילס דמפסי את העיירה וילר בוקאז', בניסיון להגיע לעורף הכוחות הגרמניים ולהכניע אותם. למרות זאת, הצליחו הגרמנים להחזיק בעיירה ולהדוף את בעלות הברית.
הקרב על קן > מבצע מרטלט

מבצע מרטלט התחיל ב-25 ביוני ונועד בעיקרו כדי לתמוך במבצע אפסום. תפקידה של הדיוויזיה ה-49 במבצע היה לכבוש שטח כדי לשמור על האגף הימני של הכוחות שיתקדמו במבצע אפסום. הדיוויזיה הצליחה לכבוש שטחים מסוימים, אבל בגלל מזג האוויר הקשה והאדמה הבוצית הם התקשו להתקדם ועקב כך הגרמנים עדיין שלטו ברוב השטחים של האגף הימני.
הקרב על קן > מבצע אפסום

לאחר עיכוב בן שלושה ימים עקב סופה קשה שהתחוללה בתעלת למאנש, פתח הצבא הבריטי במבצע אפסום ב-26 ביוני. מטרת המבצע הייתה לכבוש את השטח הגבוה מדרום לקן, ליד העיירה ברטוויל-סור-ליז. ההתקפה בוצעה על ידי הקורפוס ה-8 על 60,000 אנשיו תחת פיקודו של לוטננט ג'נרל ריצ'רד אוקונור. ההתקפה נתמכה על ידי 736 קני ארטילריה והצי המלכותי הבריטי. כ-250 מפציצים של חיל האוויר המלכותי היו אמורים להשתתף אף הם בסיוע, אולם מזג אוויר סוער מעל בריטניה, גרם לביטול ההפצצה האווירית. יום אחד לפני ההתקפה המתוכננת התחיל מבצע מרטלט אשר נועד לתמוך באגף הימני של הקורפוס ה-8. בנוסף, היה אמור גם הקורפוס ה-1 להשתתף במבצע ומשימתו הייתה תקיפת קן מצפון וכיבוש שדה התעופה בעיירה קרפיוט, אך ההתקפות הללו לא בוצעו בסופו של דבר.
הדיוויזיה ה-15 (הסקוטית), בתמיכה של חטיבת טנקים, התקדמה באופן יציב ובסוף היום הראשון למבצע, הצליחה לחסל את רוב הקו הגרמני הקדמי. בקרבות קשים שנערכו ביומיים הבאים, הצליחו הכוחות לעבור את נהר האודון ולהשיג שם אחיזה משמעותית. הבריטים ניסו להרחיב את האחיזה ולכבוש נקודות אסטרטגיות, אך בתגובה פתחו הגרמנים במתקפת נגד עוצמתית ועד 30 ביוני הצליחו להדוף חלק מהכוחות הבריטים בחזרה לעברו השני של הנהר.
הקורפוס ה-8 הצליח להתקדם בסך הכל פחות מ-9 קילומטר. הגרמנים לעומתם, הצליחו להשיג ניצחון במגננה שלהם ועצרו את המתקפה של הבריטים. ניסיונות התקפת נגד של הגרמנים על הקווים הבריטים נעצרו, וכך גם התקפות חוזרות של הבריטים. למרות הכישלון במתקפה, מנעו הבריטים מהכוחות הגרמניים לתקוף את ראש הגשר של בעלות הברית בנורמנדי, ומנעו תגבור מסיבי של כוחות שריון גרמנים, כוח שהיה מעביר להם את היוזמה בנורמנדי.
המבצע עלה לכוחות הבריטיים בכ-4,000 אבדות, לעומת הגרמנים שאיבדו כ-3,000 חיילים ו-126 טנקים.
הקרב על קן > מבצע וינדזור

שדה התעופה בעיירה קרפיוט היה אחת המטרות ביום הפלישה, אך התוכנית לכיבושו נכשלה. במטרה להשיג את שדה התעופה פתחו בעלות הברית במבצע וינדזור, שמטרתו הייתה לפרוץ את הקווים הגרמנים שהחזיקו בשדה ובסביבתו. המשימה הוטלה על הדיוויזיה הקנדית ה-3 שתוגברה בחטיבת טנקים קנדית, 21 גדודי ארטילריה, ספינת קרב של הצי הבריטי וסיוע צמוד של שתי טייסות קרב של חיל האוויר הבריטי. שדה התעופה היה מוגן על ידי בונקרים מבטון, עמדות מקלע על מגדלי שמירה, תעלה תת-קרקעית, תותחי נ"ט 75 מ"מ ותותחי נ"מ 20 מ"מ. האזור סביב שדה התעופה היה מוקף בשדה מוקשים וחוטי תיל. המחתרת הצרפתית היא זו שנתנה לקנדים את הדיווח המפורט על ההגנות סביב שדה התעופה.
הקנדים כבשו את העיירה קרפיוט ב-5 ביולי. שלושה ימים לאחר מכן, הם עצרו התקפות נגד של הגרמנים והצליחו להשתלט על שדה התעופה ומספר עיירות שנמצאו בסמוך.
הקרב על קן > מבצע צ'רנווד

בעלות הברית תכננו להשתמש בהפצצות כבדות מן האוויר על מנת להבריח את המגינים הגרמנים, ולהרוס את עמדות ההגנה שלהם. בנוסף, בעלות הברית קיוו שההפצצות יעלו את מורל החיילים הבריטים.
בינתיים, ב-7 ביולי, הוצאו הנחיות מיוחדות של הפיקוד הגרמני בנוגע להמשך הקרבות סביב העיר:
1. שחררו את דיוויזיית הפנצר אס.אס ה-12 ואת החיילים הנצורים והחליפו אותם בלוחמים רעננים [...].
2. פריסה של ארגון טוט שהיה אחראי על מיזמי בנייה לצבא הגרמני[...].
אוברפיהרר באס.אס, קורט מאייר, מפקד חטיבת הפנצרגרנדיר ה-25, אמר על פקודות אלו שפירושן שעליהם למות בקן.
לאחר זמן קצר של התארגנות, מנוחה והצטיידות מחדש, יצאה קבוצת ארמיות ה-21 של הצבא הבריטי למבצע צ'רנווד ב-7 ביולי. הארמייה הבריטית השנייה והארמייה הקנדית הראשונה על 115,000 חייליהן, תקפו כפר בשליטת הגרמנים מצפון לקן. הדיוויזיה הבריטית ה-3 תקפה מכיוון צפון-מזרח, הדיוויזיה הבריטית ה-59 תקפה מצפון, ואילו הדיוויזיה הקנדית ה-3 תקפה מכיוון צפון-מערב.
בזכות מזג אוויר טוב, בעלות הברית שלחו ביום הראשון למבצע 467 מטוסים מעל שמי קן שהטילו כ-2,276 פצצות על העיר. למרות ההפצצה הכבדה, הגרמנים ספגו נזק קל ביותר, אך הרובע הצפוני של העיר נהרס כליל. מי שסבל יותר מכל מההפצצה היו האזרחים הצרפתים שלא היה להם לאן לברוח, וכ-3,000 תושבי העיר נהרגו. מערך הנ"מ הגרמני הצליח ליירט בסך הכל 4 מטוסים של בעלות הברית, שלושה מהם נפלו בשטח ידידותי.
אפקט המורא של ההפצצה נכשל כי ההתקפה לא התרחשה מיד לאחר מכן, בשעה שהכוחות הגרמניים מבולבלים ומפוזרים. במקום זאת, ההתקפה העיקרית יצאה למחרת ב-8 ביולי, בשעה 4:30 בבוקר. השימוש בטנקים נהפך לקשה מאוד בגלל ההפצצות שיצרו מכתשים רבים ומכשולים בעיר. כחודש לאחר מכן, כשהעיר סוף סוף נכבשה, הבריטים קבעו שאף תותח, טנק או חייל לא נפגעו באזורי ההפצצה.
בסוף יום המתקפה, הצליחו בעלות הברית להתקדם בסך הכל קילומטר אחד לעבר העיר קן. לאחר שהגרמנים נסוגו ב-9 ביולי ממרכז העיר לצפון ולמערב העיר, בעלות הברית תקפו את צפון העיר אבל ההתקדמות שלהם נעצרה בגלל צלפים גרמנים. בשעה 18:00 ב-9 ביולי, הגיעו היחידות הראשונות של בעלות הברית לעבר נהר האורן בקן. למחרת הם הצליחו להתקדם ולהגיע עד למרכז העיר. מהנדסים עמלו כדי לתקן גשרים מעל נהר האורן ולהוציא את ההריסות של המבנים מחוץ לעיר. קצין בריטי שנכח בעיר תיאר זאת כך: "הרים של הריסות, בגובה של 9-6 מטרים [...] גופות פזורות בכל מקום". ביומון המלחמה של הגדוד המלכותי הסקוטי ה-1, ישנו רישום של מה שהתרחש ב-9 ביולי: "בבתים הבודדים שעדיין נותרו עומדים קמו לאט חיים, כשהצרפתים הבינו שכבשנו את העיר. הם יצאו בריצה מביתם ובידם כוסות ובקבוקי יין".
מבצע צ'רנווד היה להצלחה טקטית קטנה לבעלות הברית, מפני שלא כל העיר הייתה בידיהם. חלקה הצפון מערבי של קן נכבש אבל הפרברים במזרח העיר, בהם שכן מפעל הפלדה שהיה נקודת תצפית גבוהה, הוחזקו עדיין על ידי הגרמנים. המבצע תרם להטעיית הגרמנים, שחשבו שההתקדמות של בעלות הברית תגיע דרך הגזרה הבריטית, מה שהתברר כטעות.
הקרב על קן > מבצע יופיטר

לוטננט ג'נרל ריצ'רד אוקונור ניסה שוב לבסס ראש גשר בעיר קן. בחלק הראשון של מבצע יופיטר ב-10 ביולי, הייתה אמורה הדיוויזיה הבריטית ה-43 בפיקודו של גווילם איבור תומאס לכבוש את גבעה 112, ואת העיירות פונטיין ואטרוויל. בהמשך הייתה אמורה לשמש לה גבעה 112 כבסיס הגנתי ומשם להתקדם לעבר העיירה מלטוט. הפצצה של מרגמות ויותר מ-100 קני ארטילריה יקדימו למתקפה.
לגרמנים היו 5 גדודי חי"ר, שני גדודים של טנקי טייגר, שתי פלוגות טנקים נוספים וארטילריה רקטית. בנוסף עמדו לרשותם כוחות נוספים מדיוויזיית האס.אס ה-9 כעתודה.
המבצע נכשל בסופו של דבר בגלל התנגדות עיקשת מאוד של המגינים הגרמנים, שהיו מחופרים היטב ומוכנים להתקפה של הבריטים. הדיוויזיה ה-43 הבריטית איבדה למעלה מ-2,000 חיילים במבצע.
הקרב על קן > מבצע גודווד > ההכנות

בפגישה עם גנרל מונטגומרי ב-10 ביולי, לוטננט ג'נרל דמפסי שהיה מפקד הארמייה השנייה, הציע את תוכנית גודווד באותו יום שבו מונטגומרי אישר את תוכנית קוברה (ההתקפה על העיר סנט-לו בנורמנדי על ידי הארמייה האמריקאית הראשונה). החלק של הקנדים במבצע קיבל את שם הקוד אטלנטיק.
מאמצע יולי, הגיעו 2,250 טנקים בינוניים ועוד 400 קלים (כשלוש דיוויזיות משוריינות) אל נורמנדי תחת פיקוד הארמייה השנייה, שיכלה להרשות לעצמה כעת לאבד טנקים אך לא אנשים, במטרה לפרוץ את ההגנות הגרמניות בצידו המזרחי של נהר האורן ובצפון העיר קן. מבצע גודווד תוכנן להתחיל ב-18 ביולי, יומיים לפני תחילתו של מבצע קוברה האמריקאי. מבצע קוברה יצא לדרך בסופו של דבר רק ב-25 ביולי.
למרות שהציפיות בפיקוד הבריטי הבכיר היו לאבדות גדולות במבצע, גנרל דמפסי האמין שלאנשיו יש סיכוי טוב מאוד לפרוץ ולהבקיע את הגנות הגרמנים. מירב המאמץ במבצע הוטל על הדיוויזיה המשוריינת מהקורפוס ה-8 תחת פיקודו של או'קונר. כ-700 קני ארטילריה ירו כ-250,000 פגזים כדי לתמוך במבצע. בנוסף, חיל האוויר המלכותי הפציץ מטרות בעיירות סמוכות.
הקרב על קן > מבצע גודווד > תוצאה

המבצע לא יצא לפועל כפי שתכננו אותו בעלות הברית. הן איבדו כ-5,000 חיילים בריטים וקנדים ולפחות 400 טנקים. הגרמנים הצליחו להחזיק את העמדה השולטת בעיר במחיר של אובדן 109 טנקים, מספר שהיה גבוה מבחינתם מאחר שלא יכלו להחליף את הטנקים שלהם במהירות כמו בעלות הברית. למרות שמבחינה טקטית המבצע לא פעל כמתוכנן לארמייה השנייה, מנקודת מבט אסטרטגית הוא היה להצלחה חלקית. ב-20 ביולי גנרל מונטגומרי הביא את המבצע לסיום.
הקרב על קן > מבצע ספרינג

בוועידה של הפיקוד הבריטי הבכיר שנערכה ב-22 ביולי הוחלט שמבצע ספרינג (אביב) יתחיל ב-25 ביולי תחת פיקודו של לוטננט ג'נרל סימונדס. מטרת המבצע הייתה לתת לשני קורפוסים קנדים להשתלט על השטח הגבוה ליד העיירות קרמסני ולה-ברוייר, כ-5 קילומטרים דרומית לבורגובס.
שתי דיוויזיות חי"ר של הצבא הקנדי יפתחו במתקפה, ולאחריהם שתי דיוויזיות שריון יעברו ביניהן כדי לנצל את הפרצה שהן יצרו.
הגרמנים שלחו תגבורת לעבר קן כבר בעת התכנון של מבצע ספרינג. ב-20 ביוני הפיקוד העליון של הוורמאכט הכריז שהתקדמות הכוחות הגרמנים לעיר הסתיימה. לוורמאכט היו 5 דיוויזיות שריון ומספר רב של יחידות חי"ר באזור. מאחר שיחידות אלו היו זמינות לצבא הגרמני כבר ביום הראשון של מבצע ספרינג, הסיכוי של בעלות הברית לפרוץ את הקווים היה נמוך.
אחרי הרעשה ארטילרית והפצצה אווירית שקדמו לכניסה הקרקעית, פתחו היחידות הקנדיות בהתקפה וכמעט שהגיעו ליעדיהן כבר ביום הראשון למבצע, אך עקב התנגדות גרמנית עיקשת, הן נאלצו לסגת כמעט לגמרי בחזרה לקווי ההגנה שלהן. ב-26 וב-27 ביולי פתחו הגרמנים בהתקפת נגד על העיירה וריירס שהקנדים כבשו יום קודם לכן, אך הם נהדפו על ידי הארטילריה של בעלות הברית.
מבצע ספרינג אומנם לא השיג את יעדיו, אך הבטיח שוריירס שנמצאה על שטח גבוה ואפשרה תצפית על כוחות גרמנים בשטחים נמוכים יותר, תישאר בידי בעלות הברית. המבצע עלה לקנדים באבדות הכבדות ביותר בכל המלחמה - כ-1,500 חיילים בקירוב, שרבים מהם קבורים בבתי הקברות ליד קן.
טיפול בשבויי מלחמה ופשעי מלחמה > טיפול בשבויים

קצין בוואפן אס.אס, קורט מאייר, שלחם בקן, טען שקיבל מחברת שכללה פקודות להתנהגות בשבויי מלחמה גרמנים על ידי החיילים הקנדים:
ב-7 ביוני קיבלתי מחברת שנלקחה מגופה של סרן קנדי. בחלק מסוים במחברת נכתב 'אין לקחת שבויים.' חלק מהשבויים הקנדיים נשאלו לגבי אמיתות הפקודות... הם אישרו שקיבלו פקודות, שאמרו שאם השבויים יעכבו את ההתקדמות, אין לקחת אותם.
מפקד פלוגה קנדי בדרגת מייג'ור נזכר: ”תמיד אמרתי לחיילי, התפקיד שלכם הוא להרוג את האויב, זה עיקר משימתכם. אבל ברגע שהאויב קם ומרים את ידיו באוויר, עליכם לכבד אותו, ולהגן עליו כמו שאתם מגנים על החיילים שלכם.”
טיפול בשבויי מלחמה ופשעי מלחמה > פשעי מלחמה של הגרמנים

לפי דיווחים, למעלה מ-156 שבויי מלחמה קנדיים נרצחו ליד קן על ידי דיוויזיית הפנצר ה-12 של האס אס בימים ובשבועות שלאחרי הפלישה לנורמנדי.
כעשרים חיילים קנדים הוצאו להורג בכנסייה בעיירה אוטייה, צפונית מזרחית לקן. מפקד חטיבת הפנצר ה-25, קורט מאייר, מיקם את המפקדה שלו באזור הכנסייה. לאחר המלחמה הוא הואשם שנתן את הפקודה להוצאה להורג. למרות שהדבר מעולם לא הוכח לגמרי, מאייר הורשע ונידון למוות באשמת התנהגות לא הולמת כלפי אזרחים והוצאה להורג של שבויי מלחמה קנדים. למרות שגזר הדין הומתק למאסר עולם, קורט מאייר השתחרר מהכלא ב-7 בספטמבר 1954.
בעיירה אוטייה הוקם חדר תפילה קטן בכנסייה, לזכרם של החיילים הקנדים שנרצחו שם. בחדר התפילה יש צלב עץ עם פסל של מריה ועליו קסדה קנדית. בכל שנה הילדים של העיירה אוטייה מניחים פרחים לזכרם. בשנת 1984 נבנה לוח ברונזה בכנסייה, עליו כתוב:
בליל ה-7/8 ליולי, 1944, 18 לוחמים קנדים שהוחזקו כאן כשבויי מלחמה, נרצחו בגן הזה. שני שבויים נוספים נהרגו כאן ב-17 ביוני. הם מתים אך לא נשכחים.
תוצאות הקרב

מבצע אוברלורד והקרבות בנורמנדי אפשרו לבעלות הברית להתבסס בצרפת, דבר שהוביל לשחרור מערב אירופה. ב-25 באוגוסט הצליחו בעלות הברית לכבוש את בירת צרפת פריז, מידי הגרמנים.
העיר קן ורוב הכפרים והעיירות שמסביבה נהרסו; הקתדרלה והאוניברסיטה בקן (שנוסדה ב-1432) נהרסו לחלוטין. לאחר המלחמה שני המבנים שוחזרו ואף הורחבו. בשל כך סמלה של האוניברסיטה הוא הפיניקס. כ-35,000 תושבים מקן הפכו לחסרי בית אחרי הקרבות.
לאחר תום המלחמה נאלצה ממשלת מערב גרמניה לשלם פיצויים לכל אזרח שנפגע, הורעב, או הפך לחסר בית במהלך הקרבות.
בנייתה מחדש של קן נמשכה משנת 1948 עד 1962. ב-6 ביוני 2004, גרהרד שרדר היה לקנצלר גרמניה הראשון שהוזמן לחגיגות השנתיות לרגל יום הפלישה.
לקריאה נוספת

קן פורד, Cean 1944: Montgomery's break-out attempt, אוקספורד: אוספרי הוצאה לאור, 2004, ISBN 1-84176-625-9
טנק שרמן בעיירה טילי סור סיולס
משאית חימוש שנפגעה ממרגמה עולה באש במבצע אפסום
טנק שרמן ותותח נ"ט במרכז העיר קן, 10 ביולי.
חיילים מהדיוויזיה ה-43 במבצע יופיטר
טנק שרמן חוצה את אחד הגשרים הבודדים מעל נהר האורן במבצע גודווד.
טנק צ'רצ'יל במבצע ספרינג, 26 ביולי 1944
חייל בריטי צופה על שני שבויי מלחמה גרמניים ליד קן, 11 ביולי 1944.
מצבה לזכרם של החיילם הקנדים בגן הכנסייה
ורדאן ארורה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  22 באפריל 1992 (בן 32) ניו דלהי, הודו 
 מוקד פעילות:  ניו יורק
 תקופת הפעילות:  מ-2016
 מקום לימודים:  בית הספר הבריטי בניו דלהי, בית הספר לאמנויות ע"ש טיש 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.vardaanarora.com
 פרופיל ב-IMDb
 
ורדאן ארורה (באנגלית: Vardaan Arora; נולד ב-22 באפריל 1992) הוא זמר-יוצר ושחקן אמריקאי ממוצא הודי.