פרוטו-הודו-אירופית
מיתולוגיה > אלים

האל האב: במיתולוגיות הודו-אירופיות רבות האל המרכזי אחראי על השמיים ומזוהה כאבי האלים. במיתולוגיה היוונית מדובר באל זאוס (Ζεῦς), המכונה פעמים רבות גם "זֶאוּ פָּאטֶר" (Ζεῦ πάτερ), אבינו זאוס. במיתולוגיה הרומית אבי האלים הוא יופיטר (Iuppiter). אחד האלים המופיעים ב"רִיג וֶדָה", קובץ מזמורים הינדואיסטיים עתיק, קרוי "דְיָאוּס פִּיטָה" (द्यौष्पितृ), ואילו בפגאניזם הגרמאני אחד האלים קרוי "טיר" (Týr). בהתבסס על אלים אלה, שוחזר במיתולוגיה הפרוטו-הודו-אירופית אל בשם דְיֵאוּס פְּחטֵר (dyḗus ph₂tḗr*). משמעות המילה דְיֵאוּס (dyḗus*) בפרוטו-הודו-אירופית היא "שמיים" או "אור היום", ולפיכך ניתן לתרגם את השם דְיֵאוּס פְּחטֵר ל"אבינו שבשמיים". ממילה זאת נגזרים מונחים לועזיים רבים, כגון Diety או Divine. בלטינית, המילה Deus משמעה "אלוהים".
האלה האם: במיתולוגיות הודו-אירופיות מופיעה אלה מרכזית האחראית על האדמה, ולה הוענק פעמים רבות הכינוי "אמא". במיתולוגיה היוונית זכתה האלה לשם גאיה או גה (Γῆ), שמשמעותו "אדמה". אלה זאת כונתה פעמים רבות "אם כל האלים" בפי משוררים יוונים. במיתולוגיה הרומית מופיעה האלה טרה או טלוס, שמכונה לרוב בשם טֵרַה מָאטֵר (Terra Mater), "אמא טרה". משמעות המילה Terra בלטינית היא "אדמה". ב"רִיג וֶדָה", לאל דיאוס פיטה ישנה בת זוג, פְּרִיטְהִיבִי מָאטַה (पृथ्वीमाता), שמשמעות שמה, "פריטהיבי", הוא "אדמה". לפיכך, משערים כי לאל דיאוס הפרוטו-הודו-אירופי הייתה בת זוג ששמה דְהֵגְיְהוֹם מֵחְטֵר (dʰéǵʰōm méh₂tēr*). פירוש המילה דְהֵגְיְהוֹם (dʰéǵʰōm*) הוא אדמה או ארץ, ולפיכך ניתן לתרגם את שם האלה ל"אמא אדמה".
אל השמש: ברוב המיתולוגיות ההודו-אירופיות ישנו אל שמש. במיתולוגיה היוונית זהו הליוס (Ήλιος) ובמיתולוגיה ההינדואית זהו סוּרְיָה (सूर्य). במיתולוגיות הרומית והנורדית מדובר באל סול (Sól). משם זה נגזרו שמה של השמש בשפות הודו-אירופיות ומושגים קרובים, כגון "סולארי". לפיכך, שיחזרו את שמו של אל השמש הפרוטו-הודו-אירופי כ"סֶחוּל" (seh₂ul*), שמש. כל האלים הללו רכובים על מרכבה מיתולוגית הרתומה לכמה סוסים. דוגמה לכך היא בפריט ארכאולוגי שהתגלה ב-1902 בעיירה טרונדהולם שבהולנד ומתוארך למאה ה-14 לפנה"ס. בפריט ניתן לראות סוס נושא את השמש במרכבה, שריד לשלב המוקדם של התפתחות המיתוס.
אל הסער: במיתולוגיות הודו-אירופיות מופיע אל סער. במיתולוגיה הסלאבית מופיע אל סער בשם פֶּרוּן (Перун), ובמיתולוגיה ההינדואית מופיע אל סער ששמו פַּרְגִ'נְיָה (पर्जन्य). לפיכך משוחזר האל פֶּרְקְוּנוּס (perkʷunos*), ששמו נגזר מהמילה פֶּרְקוּס (pérkus*), שמשמעה אלון. הקשר בין אל הסער לבין עצי האלון טמון ברעיון עממי, שלפיו הברק מכה ומשפיע בעיקר על העצים, לרבות האלון.
אלת השחר: ברוב המיתולוגיות ההודו-אירופיות ישנה אלת שחר. במיתולוגיה ההינדואית מדובר באלה אוּשָׁאס (उषस्), והיא מזוהה כבתו של דיאוס פיטה. במיתולוגיה היוונית מדובר באלה אֶאוֹס (Ἠώς), ואילו במיתולוגיה הרומית מדובר באלה אוֹרוֹרָה (Aurora). אלת השחר היוונית אומנם איננה מזוהה כבתו של זאוס, אך ביצירותיו של הומרוס היא מתוארת פעמים רבות כ-Δια (דִיאָה), כלומר "שמיימית" או "קשורה לזאוס". לפיכך שחזרו את שם אלת השחר הפרוטו-הודו-אירופית כ"חֵוּסוֹס" (h₂éwsōs*), והיא בתו של דיאוס פחטר.
התאומים השמימיים: במיתולוגיות הודו-אירופיות שונות מופיעות שתי דמויות של תאומים, בניו של אחד האלים, שבדרך כלל קשורים לסוסים. במיתולוגיה ההינדואית מדובר באַשְׁוִינִים (अश्विन्), בניו של אל השמש סוּרְיָה. שמם שאול מהמילה בסנסקריט לסוס, אָשְׁוַה (अश्व), כיוון שתפקידם היה להוביל מרכבות סוסים. במיתולוגיה היוונית מדובר בקַסְטוֹר ופּוֹלוּקְס, בניו של זאוס, שתפקידם אף הוא נקשר לסוסים. קסטור כונה "מאלף סוסים" (Ιππο´δαµος, הִיפּוֹדַמוֹס), ובספרות יוון העתיקה כונו השניים "רוכבים על סוסים מהירים". שני זוגות התאומים האלה תוארו במיתולוגיות השונות כמושיעים בעת צרה. לפיכך משערים כי האגדה בדבר התאומים השמימיים, בניו של דיאוס פחטר, נעוצה אף היא במיתולוגיה הפרוטו-הודו-אירופית.
כיוון שבניו המשוחזרים של אל השמיים דיאוס פחטר, אלת השחר אאוס והתאומים השמימיים, קשורים דווקא לשמיים ולא לארץ, קשה להניח שהם היו צאצאי בת זוגו של אל השמיים, אלת הארץ דהגיום מחטר. לפיכך חוקר בשם גונקל משחזר בת זוג חלופית לדיאוס פחטר כאלת השמיים, בשם דִיוּוֹנֶה (diuōneh₂*), ולטענתו מאלה זאת התפתחה האלה היוונית דיאנה. גונקל מוסיף כי דהגיום מחטר עשויה להיות בתו של דיאוס פחטר ולא זוגתו.