stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סוזן לוצ'י
קריירה > כל ילדי

לוצ'י ידועה עבור תפקידה כאריקה קיין באופרת הסבון "כל ילדיי" של רשת ABC, אותה שיחקה מ-16 בינואר 1970 ועד 23 בספטמבר 2011.
לוצ'י הייתה מועמדת לפרס אמי לשחקנית הראשית הטובה ביותר בסדרת דרמה כמעט בכל שנה מאז 1978. כאשר לא זכתה שנה אחר שנה, שמה היה לשם נרדף להפסד קבוע בטקס האמי, ואף הפך לנושא לצחוק ולעג בתוכניות כמו "סאטרדיי נייט לייב", עמם שיתפה פועלה - כמו בסאטרדיי נייט לייב, כאשר במשך המונולוג שלה השחקנים והצוות הסתובבו מאחוריה בנונשלאנטיות כשהם מחזיקים בפרסי האמי שלהם, או בפרסומת עבור תחליף סוכר שהשתתפה בה, ובפרודיה על הדמות של אריקה קיין היא מתפרצת "כבר 11 שנים ללא אמי! מה צריך לעשות לזכות באמי!?". סיפור לוצ'י והאמי הנכסף הפך לחלק מתרבות הבידור, המקושר לכל מקרה של אי-זכייה בפרסים, כמו במקרה של פיטר אוטול, שנקרא "הסוזן לוצ'י של האוסקר").
אחרי 18 מועמדויות כושלות, היא סוף סוף זכתה בפרס אמי ב-1999. כאשר המגיש, שמאר מור קרא בשמה כזוכה, הוא הצהיר "הרצף נגמר!" והקהל עמד על רגליו בתשואות. כשלוצ'י עברה ליד חברותיה לקאסט, קלי ריפה ומרסי ווקר, עם הפרס, הן בכו בגלוי, יחד עם חברתה רוזי אודונל, ואופרה ווינפרי הריעה לה מאגף הבמה.
כאשר ABC ביטלה את"כל ילדיי" ב-14 באפריל 2011, לאחר 41 שנות שידור, לוצ'י אמרה בראיון: "היה זה מסע פנטסטי. אהבתי לשחק את אריקה קיין, ואת העבודה עם אגנס ניקסון וכל האנשים המדהימים המעורבים בתוכנית... אני מצפה בכליון לכל מיני הזדמנויות חדשות ומרגשות". לוצ'י ביקרה בפומבי את נשיא ABC, בריאן פרונס על ביטול התוכנית באפילוג של האוטוביוגרפיה שלה "כל חיי".
קריירה > תפקידי טלוויזיה, במה, וקולנוע

לוצ'י הופיעה במספר סדרות טלוויזיה וסרטי טלוויזיה. בשנת 1982, הייתה לה הופעת קמע בסרט הקומדיה, Young Doctors in Love. ב-1986, היא שיחקה את תפקיד הנסיכה דריה רומנוף בסרט הטלוויזיה זוכה גלובוס הזהב ופרס אמי, Anastasia: The Mystery of Anna. בשנים 1990–1991 היא הופיעה בתפקיד אורח בסדרה "דאלאס". היא אירחה את "סאטרדיי נייט לייב" באוקטובר 1991.
ב-1995, לוצ'י הופיעה בסרט הטלוויזיה Ebbie, גרסה עדכנית ל"מזמור חג המולד". לוצ'י שיחקה מנהלת חנות כולבו דמוית סקרוג', אותה מבקרים שלוש הרוחות של חג המולד. ב-2004, היה לה תפקיד כוכב אורח בשני פרקים של הסדרה הקומית Hope & Faith.
בשנת 1999, היא שיחקה את תפקיד אנני אוקלי בהפקה מחודשת של המחזמר של אירווינג ברלין, "אנני אוקלי אשת לפידות". בביקורתו, מייקל לוגאן מ-TV Guide כתב, "סוזן לוצ'י לא סתם לקחה את ברודוויי בסערה, היא לקחה אותו בטורנדו, הוריקן וצונאמי."
מאז קיץ 2010, לוצ'י הופיעה מספר פעמים בתור עצמה, כיריבה הראשית של דמותה של ונדי מאליק, ויקטוריה צ'ייס, בסיטקום "שוות בקליבלנד".
היא הופיעה בקליפ המוזיקלי של גלוריה אסטפן, "Hotel Nacional" בפברואר 2012. היה לה גם תפקיד אורח במהלך העונה השישית של סדרת הדרמה  Army Wives.
מאז 2012, לוצ'י מקריינת את סדרת הפריים טיים "Deadly Affairs", שסוקרת חקירות. ב-15 בנובמבר 2012, לוצ'י הופיעה ב"הקולבר ריפור".
ב-2013, לוצ'י התחילה לגלם את דמותה של ז'נבייב דלטור בסדרת הדרמה הקומית "עוזרות בית נחושות" של מארק צ'רי.
קריירה > תפקידי טלוויזיה, במה, וקולנוע > רוקדים עם כוכבים

לוצ'י השתתפה בעונה 7 של "רוקדים עם כוכבים" עם טוני דובולאני כבן זוגה לריקודים. לוצ'י הוזמנה להשתתף בעונות קודמות, אך סירבה בשל קונפליקט בצילומים - רוקדים עם כוכבים צולם בלוס אנג'לס, ואילו כל ילדיי בניו יורק. אך שינתה את דעתה בין השאר בעקבות חוויות חיוביות של קולגות. היא הודחה ב-5 בנובמבר 2008, וסיימה במקום השישי בתחרות.
חיים אישיים > משפחה

לוצ'י נשואה מאז 13 בספטמבר 1969 לאיש העסקים האוסטרי הלמוט הובר. הם הוריה של השחקנית לייזה הובר (נולדה ב-22 בפברואר 1975), ושל אנדראס הובר, שחקן גולף. היא הפכה לסבתא כשבתה לייזה ילדה את רויס אלכסנדר ב-23 בדצמבר 2006 – יום הולדתה ה-60 של לוצ'י. הנכד השני, ברנדן, נולד ב-16 באוגוסט 2008; הנכדה הראשונה, היידן ויקטוריה, ב-23 במרץ 2011; והרביעי, מייסון אלכסנדר, ב-6 בפברואר 2013.
חיים אישיים > אוטוביוגרפיה

האוטוביוגרפיה של לוצ'י, "כל חיי: אוטוביוגרפיה", פורסמה בהוצאת הרפר קולינס באפריל 2011.
פילמוגרפיה

| שנה | יצירה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1969 | Goodbye, Columbus | Wedding Guest | Uncredited |
| 1969 | Love Is a Many Splendored Thing | Bit role | Uncredited |
| 1969 | Me, Natalie | Cheerleader |  |
| 1970–2011 | כל ילדיי | אריקה קיין  ג'יין קמפבל | תפקיד ראשי |
| 1982 | ספינת האהבה | פולה הייסטינגס | פרק: "The Groupies/The Audition/Doc's Nephew" |
| 1982 | Young Doctors in Love | Cameo |  |
| 1983 | Fantasy Island | Gina Edwards | Episode: "The Songwriter/Queen of the Soaps" |
| 1984 | Invitation to Hell | Jessica Jones |  |
| 1984 | The Fall Guy | Veronica Remy | Episode: "Stranger Than Fiction" |
| 1986 | Mafia Princess | Antoinette Giancana |  |
| 1986 | Anastasia: The Mystery of Anna | Darya Romanoff |  |
| 1987 | Haunted by Her Past | Karen Beckett |  |
| 1988 | Lady Mobster | Laurel Castle |  |
| 1990 | הכלה בשחור | Rose D'Amore-Malloy | סרט טלוויזיה |
| 1990 | סאטרדיי נייט לייב | Herself – Host/Various | Episode: "Susan Lucci/Hothouse Flowers" |
| 1990–1991 | דאלאס | Hillary Taylor/Faux Sheila Foley | 6 פרקים |
| 1991 | The Woman Who Sinned | Victoria Robeson |  |
| 1992 | Double Edge | Maggie Dutton/Carmen Moore |  |
| 1993 | Between Love and Hate | Vivian Conrad |  |
| 1994 | French Silk | Claire Laurent |  |
| 1995 | Ebbie | Elizabeth 'Ebbie' Scrooge |  |
| 1995 | Seduced and Betrayed | Victoria Landers |  |
| 1998 | Blood on Her Hands | Isabelle Collins |  |
| 2004 | Hope & Faith | Jacqueline Karr | Episodes: "Daytime Emmys: Part 1" and "Daytime Emmys: Part 2" |
| 2005 | כל כך רייבן | Miss Charlotte Romano | Episode: "The Big Buzz" |
| 2010–2014 | לוהטות בקליבלנד | Susan Lucci | 5 פרקים |
| 2012 | נשות קבע | Audrey Whitaker | 3 פרקים |
| 2012–present | Deadly Affairs | Herself – Host | Documentary series |
| 2013–2016 | עוזרות בית נחושות | ז'נבייב דלטור |  |
| 2015 | ג'וי | Danica |  |
| 2018 | ראלף שובר את האינטרנט | סוזן | דיבוב |
| TBA | Outcome |  |  |
לקריאה נוספת

Siegel, Barbara, and Scott Siegel. 1986. Susan Lucci. New York: St. Martin's Press. ISBN 0-312-77963-1.
Lucci, Susan. 2011. All My Life: A Memoir. ISBN 0-06-206184-4.
הערות שוליים

↑  "The 50 Greatest TV Icons | TV Icons". Entertainment Weekly.
↑  TV Guide Guide to TV. Barnes and Noble. 2004. p. 596. ISBN 0-7607-5634-1.
↑  All My Life: A Memoir, Amazon.com, About the Author, Retrieved March 11, 2012
↑  Rice, Lynette (9 במרץ 2012). "Susan Lucci stays at ABC in fall drama pilot". Entertainment Weekly. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Susan Lucci Biography (1947-)". www.filmreference.com.
↑  News, A. B. C. (28 במרץ 2011). "'All My Children' Star Susan Lucci on Life, Career". ABC News. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Susan Lucci Biography". TV Guide.
↑  O'Neil, Tom (6 ביולי 2006). "Lost and Housewives committed Emmy suicide". Los Angeles Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Susan Lucci Upset But Hopeful After All My Children".
↑  Andreeva, Nellie. "Susan Lucci Blasts ABC Daytime Chief Over 'All My Children' Cancellation As She Has Yet To Commit To Continue On The Show". Deadline.com.
↑  "Game Breakers transcript featuring Erica Kane". snltranscripts.jt.org.
↑  "Susan Lucci Biography".
↑  Matt Webb Mitovich, The TVLine-Up: TV Worth Watching Wednesday, TV Line, February 1, 2012
↑  Natalie Finn, Watch Now: Gloria Estefan's "Hotel Nacional" Video Premiere, E! Online, February 9, 2012
↑  Michael Ausiello, Exclusive: Lifetime's Army Wives Enlists Soap Legend Susan Lucci For Arc, TV Line, October 20, 2011
↑  Susan Lucci: 'All My Children' Star To Host 'Deadly Affairs' Huffington Post, 01/12/12
↑  Lesley Goldberg, Susan Lucci to Star in Marc Cherry's Soapy ABC Pilot The Hollywood Reporter, 9 March 2012
↑  Dancing with the Stars Season 7 Cast Includes Olympic Gold-Medalist" TV Guide.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb14200868w (data)  GND: 1016664141  ISNI: 0000 0000 0103 5759  LCCN: n85132890  MusicBrainz: 85162d45-4ae2-4f5d-89df-e7de9c90c5ce  NLK: KAC2020M8866  VIAF: 38349491   WorldCat (עם VIAF): 38349491 
לוצ'י בטקס אמי דיי-טיים ב-2010
לוצ'י באוקטובר 2013
ללא כותרת (R24)

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 מידע כללי
 צלם:  שוש קורמוש
 תאריך יצירה:  1998-1996
 טכניקה וחומרים:  הדפס כסף
 ממדים בס"מ
 רוחב:  47
 גובה:  35
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  R24
ללא כותרת (1998-1996) הוא תצלום מאת הצלמת הישראלית שוש קורמוש.
תיאור

העבודה שייכת לסדרה של תצלומי זרי פרחים, שקורמוש יצרה בין השנים 1996–1998. העבודה מתארת זר זר דפנה או עטרה המורכב, מענף עלי ער אציל ותצלומים של פרחי קלה. הזר, מקושר בתרבות המערבית הן לדימויים של ניצחון והן לאבלות. מבחינה טכנית הסדרה כולה מהווה מעין קולאז' של תצלומי פרחים, שקורמוש צילמה מתוך ספרים וחוברות שונות, שאותם גזרה וצילמה מחדש.
סדרת העבודות קושרה למחלת הסרטן, שבה לקתה האמנית בתקופה זו. לא ידוע מתי נודע לשוש קורמוש שהיא חולה במחלה סופנית, אך ניתן לקבוע שב־1996 החלה לצלם זרים הדומים לזרי בתי קברות. העבודה הוצגה לראשונה בתערוכה משותפת לקורמוש ולמשה גרשוני, שנערכה בסדנאות האמנים בתל אביב (1998), והכילה דימויים של זרים. בנוסף, העבודה הוצגה גם בתערוכת היחיד של קורמוש "זרים, 1996-1998" שנערכה בגלריה גורדון (2008), אז הופיעה על גבי ההזמנה, ובתערוכה הרטרוספקטיבית "מונח דומם: עבודות 1987-2001", שנערכה במוזיאון הפתוח לצילום, בתל-חי (2008).
לאחר שנת 2004, הודפסה העבודה מחדש בידי סולי פורדי, במהדורה בת 5 עותקים. הסיבה לכך הייתה כי עיזבונה של האמנית היה במצב לא טוב, ולא אפשר הצגה ומכירה של יצירותיה. העותקים הודפסו על אותו נייר צילום שבו השתמשה האמנית. על סיבת השימוש בנייר זה העידה קורמוש " "זהו נייר מט, נטול ברק, נייר שבולע אל תוכו את כל הזוהר והנצנוץ של הפרחים. זהו נייר עם טקסטורה של טפט, יש בו משהו דומם ועמום, נעדר חיים".
הערות שוליים

↑  ראו: דנה גילרמן, עכבר העיר אונליין, חרדת הפרטים הקטנים, באתר הארץ, 6 ביוני 2008
↑  מצוטט בתוך: דנה גילרמן, עכבר העיר אונליין, חרדת הפרטים הקטנים, באתר הארץ, 6 ביוני 2008
יוליאן בילצקי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1928 
 פטירה:  1 במרץ 2007 (בגיל 79 בערך) 
 מדינה:  אוקראינה 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (3 בינואר 1990) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  יוליאן בילצקי
 
יוליאן בילצקי (גם: יוליאן בילצקי, בפולנית: Yulian Biletskiy;‏ 1928–2007) היה איכר פולני, שבמהלך השואה סייע עם משפחתו להציל 23 יהודים בעודו נער. לימים, הוכרו בני משפחת בילצקי כחסידי אומות העולם על מעשיהם.
בשנת 1943, כמעט כל יהודי פודהייצה שבגליציה המזרחית – כ-3,000 נפשות – נרצחו על ידי הנאצים. קבוצת ניצולים קטנה, בהם ילדים ובני נוער, נמלטה מהגטו ערב חיסולו והגיעה למשק של משפחת בילצקי. בני המשפחה הסתירו אותם בבונקרים שונים ליד חוותם במשך כמעט שנה, עד לשחרור האזור על ידי הצבא האדום ב-27 במרץ 1944.
ביוגרפיה

יוליאן בילצקי נולד בשנת 1928, אחת-עשרה שנים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. אביו היה יוגניוש (יבגני) בילצקי, ואחותו, אנה קיפור (לבית בילצקי). בן-דודו, רומן בילצקי, מילא תפקיד מרכזי בהצלת היהודים. משפחת בילצקי התגוררה בעיירה פודהייצה שבגליציה המזרחית (אז חלק מהרפובליקה הפולנית השנייה, כיום באוקראינה).
שנות מלחמה

בערב חג השבועות, כ-140 יהודים נמלטו מגטו פודהייצה רגע לפני חיסולו בידי כוחות גרמניים. במהלך מנוסתם הותקפו על ידי לאומנים אוקראינים, ורובם נרצחו, כולל מנהיגם, ישראל זילבר. רק 23 נותרו בחיים. שניים מהניצולים, הרשקו גראו ושייקה זיסר, פנו למשפחת בילצקי בבקשת עזרה.
בני המשפחה בנו עבורם בונקר עץ ביער, מוסווה בענפים ועלים, ודאגו להם למזון מדי יום. משהתגלה מקום המסתור על ידי עוברי אורח מקומיים, נאלצו לבנות שני בונקרים נוספים כדי למנוע גילוי. בחורף, השלג הקשה על התנועה מחשש שהעקבות יובילו לגילוי המסתור. אחת הניצולות, סבינה גראו שניצר, סיפרה כי יוליאן בילצקי הצעיר קפץ מעץ לעץ כדי להעביר מזון ולשמור על ביטחונם של הנמלטים, מבלי להשאיר סימנים בשלג.
ב-1 באפריל 1944 הגיע הצבא האדום לאזור ושחרר את משפחת בילצקי ואת הניצולים שהסתירה.
פעילות לאחר המלחמה

לאחר השחרור, היגר בן דודו רומן לארצות הברית, בעוד יוליאן נותר באירופה. במשך השנים, שלחו הניצולים חבילות מזון ובגדים למשפחת בילצקי שנותרה באוקראינה הענייה, ושמרו על קשר מכתבים.
בשנת 1998, ביוזמת קרן החסד היהודית, טס יוליאן בילצקי לניו יורק, שם התאחד עם חמישה מהניצולים בנמל התעופה קנדי. מנהלת הקרן, גב' סטאהל, ציינה כי במעמד המרגש אמר בדמעות:
אני רואה שלכולכם שיער אפור. גם לי יש שיער אפור. חשבתי שלעולם לא אראה אתכם שוב. אני מרגיש אבוד. חשבתי שזה לעולם לא יקרה. כל מה שעשיתי היה לעזור. זה מרגש לדעת שאנשים זוכרים. עכשיו אלוהים גומל לי
.
בשנת 1990, בעקבות מאמצי הניצולים, הוכרו יוליאן בילצקי ומשפחתו כחסידי אומות העולם על ידי יד ושם, ושניים מבני המשפחה המורחבת הוכרו בשנת 1996.
רשימת אלו שניצלו על ידי בילצקי ומשפחתו

הרשקו גראו
שייק זיסר
שלוש אחיות רוזמן
משפחת רידקיס
משפחת פלדברג
חיים וינטרוב, רוקח
איזיו לואב
מינה בלומנפילד
סבינה גראו שניצר
שלושה אחים ממשפחת זילבר
גילטה פינק
הערות שוליים

1 2 3  "Biletskiy Yevgeni; Son: Yulian; Daughter: Kifor Anna (Biletskaya)". The Righteous Among the Nations Database. נבדק ב-2017-05-15.
↑  "Pole, 70, Reunited With Jews He Saved". The New York Times. 10 בדצמבר 1998. נבדק ב-10 בפברואר 2022. {{cite news}}:  (עזרה)
פליקס קליין

| --- | --- |

 לידה:  25 באפריל 1849 דיסלדורף, פרובינציית הריין, ממלכת פרוסיה 
 פטירה:  22 ביוני 1925 (בגיל 76) גטינגן, המדינה החופשית פרוסיה, רפובליקת ויימאר 
 שם לידה:  Felix Christian Klein 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  גרמניה
 מקום קבורה:  בית הקברות גטינגן 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בון  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 מנחה לדוקטורט:  יוליוס פלוקר, רודולף ליפשיץ 
 מוסדות:  אוניברסיטת ארלנגן-נירנברג (1872–1875)  אוניברסיטת גטינגן (1886–1913)  אוניברסיטת לייפציג (1880–1886)  האוניברסיטה הטכנית של מינכן (1875–1880)  האוניברסיטה הטכנית של ברלין 
 תלמידי דוקטורט:  פרדיננד לינדמן, Joseph Gierster, Ludwig Wedekind, Wilhelm Braun, Ernst Lange, Paul Domsch, Guido Weichold, Georg Friedrich, Josef Diekmann, Edward Burr Van Vleck, Paul Friedrich Biedermann, Mary Frances Winston Newson, Reinhold Müller, Henry Seely White, Paul Gustav Heinrich Nimsch, Willibald Reichardt, Paul Pfitzner, Wilhelm Behrens, Wilhelm Ihlenburg, Rudolf Karl Ferdinand Böger, Bernhard Oscar Herrmann, Wilhelm Bretschneider, Richard Olbricht, Charles Jaccottet, Theodor Glauner, Johannes Schröder, Frederick Shenstone Woods, Henry Dallas Thompson, Ernst Ritter, Karl Schellenberg, גוסטב ברגר, קרל רון, Max Winkelmann, פרנק נלסון קול, Ernst Fiedler, Henry Burchard Fine, August Föppl, Max Brückner, Maxime Bôcher, קרל גוסטב אקסל הארנק, לודוויג גאורג ביברבך, גרייס צ'יסהולם יאנג, אדולף הורוויץ, Alexander Witting, פיליפ פורטוונגלר, Virgil Snyder, Adolf Weiler, Hermann Rothe, Julio Rey Pastor, אדוארד קאסנר, אלכסנדר מרקוביץ' אוסטרובסקי, Conrad Heinrich Müller, Rudolf Besser, בפסקה זו 14 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 פרסים והוקרה:  פרס לזכר אקרמן-טאובנר (1914)  מדליית קופלי (1912)  אות המסדר מקסימיליאן של בוואריה למדעים ואמנויות (1898)  מדליית דה מורגן (1893)  אות מסדר ההצטיינות במדעים ואמנויות של גרמניה  חבר זר של החברה המלכותית (10 בדצמבר 1885) 
 בן או בת זוג:  Anna Klein 
 תרומות עיקריות
 תוכנית ארלנגן
 
קברו של קליין בגטינגן
פליקס כריסטיאן קליין (25 באפריל 1849, דיסלדורף - 22 ביוני 1925, גטינגן) היה מתמטיקאי גרמני, שעסק בעיקר בתורת החבורות, בפונקציות מרוכבות, בגאומטריה לא אוקלידית ובקשרים בין הגאומטריה לתורת החבורות. תוכנית ארלנגן, אותה הגה ב-1872, ששמה למטרה לסווג גאומטריות בעזרת חבורות הסימטריות שלהן, השפיעה רבות על המתמטיקה המודרנית. קליין הצליח להחזיר את אוניברסיטת גטינגן, שבה פעל, למעמדה כמרכז מתמטי בעל מוניטין עולמי.
הטענות בעניין יהדותו

ערך על קליין הופיע בשנת 1901 באנציקלופדיה היהודית. בשנת 1933 פרסם ד"ר הוגו דינגלר מכתב בן 20 עמודים בו טען שקליין, "שיהדותו לפחות מצד חלק ממשפחתו אינה מוטלת בספק", עמד בראש מזימה להחדרת היהודים לתחומי הפיזיקה והמתמטיקה, מאז נפתחו משרות ההוראה ליהודים ב-1869. מספר חודשים לאחר מכן, לודוויג גאורג ביברבך הציג את קליין כתומך של הרעיון של גישות מתמטיות שונות לגזעים שונים, על סמך ציטוט מדברים של קליין מ-1889 אשר בה טען קליין שישנם סגנונות חשיבה והתבוננות מתמטית שונים, ושאלו כנראה תלויים גם בלאום. ב-1936 פורסם בעיתון גזעני בגרמניה מאמר שטען שקליין היה "ארי טהור גזע", ושהשמועה על כך שהיה יהודי, בטעות של האנציקלופדיה היהודית יסודה. עיתון זה טען שהיהודים ניסו לנכס את שמו של קליין במסגרת "הניסיון שלהם להטביע את שם עמם על אנשים מפורסמים, על מנת להאדיר את אומתם".
יצירתו המתמטית

תגליותיו החשובות הראשונות נעשו בשנת 1870. בשיתוף עם המתמטיקאי הנורווגי סופוס לי, גילה קליין את התכונות היסודיות של קווים אסימפטוטיים במרחב קומר. הם המשיכו בחקירה של עקומים אינווריאנטיים תחת טרנספורמציה פרויקטיבית. לי הציג בפני קליין את מושג החבורה, שמילא תפקיד מרכזי בהמשך מחקריו של קליין. קליין למד על חבורות גם מקאמי ז'ורדן.
קליין יצר את בקבוק קליין, הקרוי על שמו, שהוא משטח קומפקטי, שיש לו צד אחד בלבד. אף על פי שהמשטח הוא דו-ממדי בסביבה הקרובה של כל נקודה, הוא אינו ניתן לשיכון במרחב האוקלידי התלת-ממדי, אלא רק במרחב בעל ארבעה ממדים או יותר.
בשנות ה-90 של המאה ה-19 עבר קליין לעסוק בפיזיקה מתמטית. יחד עם ארנולד זומרפלד חקר את הגירוסקופ. הוא ערך, יחד עם ק. מילר, את ארבעת הכרכים על מכניקה באנציקלופדיה למדעי המתמטיקה, שאותה יסד בשנת 1895.
בשנת 1871 הגיע קליין לפריצות דרך חשובות בגאומטריה. הוא פרסם שני מאמרים על גאומטריה לא אוקלידית, שבהם הראה שאפשר לראות כל גאומטריה דו-ממדית כהדבקה של חתך חרוט מתאים למישור פרויקטיבי. מסקנה מכך היא שהגאומטריה הלא-אוקלידית עקבית אם ורק אם הגאומטריה האוקלידית עקבית, כלומר לשתיהן מעמד שווה מבחינה לוגית. בכך הביא קליין לידי סיום את המחלוקת סביב הגאומטריה הלא-אוקלידית. פריצת הדרך של קליין התבססה על מחקרו של קיילי, אך קיילי סירב לקבל את טיעונו של קליין, בין היתר, משום שהאמין שזהו טיעון מעגלי. קליין העניק לשתי הגאומטריות הלא-אוקלידיות המרכזיות את השמות שבהם הן ידועות כיום: גאומטריה אליפטית וגאומטריה היפרבולית.
התייחסותו של קליין לגאומטריה כאל חקר של תכונות של מרחב שהן אינווריאנטיות תחת פעולת חבורה נתונה, הידועה כתוכנית ארלנגן, השפיעה עמוקות על התפתחות המתמטיקה. את התוכנית הציג קליין בהרצאה שנתן לכבוד מינויו לפרופסור באוניברסיטת ארלנגן. התוכנית הציעה גישה מאוחדת לגאומטריה, והפכה לגישה המקובלת עד היום. קליין הראה שהתכונות הבסיסיות של גאומטריה נתונה ניתנות לייצוג על ידי פעולת חבורה המשמרת תכונות אלה. היסטוריון המתמטיקה קרל בויר כתב על התוכנית: "תוכנית ארלנגן של קליין הייתה באופן כה מובהק תוצר של המאה ה-19, שלא ניתן בשום אופן לשייכה למועד מוקדם יותר כלשהו. תחילה היא זכתה לתפוצה מצומצמת, אך עד לסוף המאה זכתה להשפעה נרחבת בכל רחבי העולם המתמטי."
קליין ראה את עבודתו באנליזה מרוכבת כתרומתו העיקרית למתמטיקה, ובפרט:
הזיקה בין רעיונות אחדים של ברנהרד רימן ובין תורת האינווריאנטים.
תורת המספרים ואלגברה מופשטת.
תורת החבורות.
גאומטריה בת יותר משלושה ממדים ומשוואות דיפרנציאליות, בפרט משוואות שיצר - פונקציות אליפטיות מודולריות ופונקציות אוטומורפיות.
בספרו משנת 1884 על האיקוסהדרון פיתח קליין את התורה של הפונקציות האוטומורפיות, וקשר בין האלגברה לגאומטריה. גם אנרי פואנקרה עסק בנושא זה, ובין השניים התפתחה יריבות ידידותית. את עבודתו בעניין פונקציות אוטומורפיות ופונקציות אליפטיות מודולריות סיכם קליין בספר בן ארבעה כרכים, אותו כתב יחד עם רוברט פריקה במשך 20 שנה.
על שמו של קליין קרויים עצמים מתמטיים אחדים:
בקבוק קליין: משטח קומפקטי, שיש לו צד אחד בלבד.
גאומטריית קליין: גאומטריה שפיתח קליין במסגרת תוכנית ארלנגן.
חבורת קליין: החבורה מסדר 4 שאינה ציקלית
חבורה קלייניאנית: סריג בחבורת המטריצות  \ \operatorname {PSL} _{2}(\mathbb {C} ).
מודל בלטרמי-קליין: מודל של גאומטריה היפרבולית n-ממדית
משטח קליין (Klein quartic): משטח רימן קומפקטי מגנוס 3, עם הסדר הגבוה ביותר האפשרי של חבורת אוטומורפיזמים לגנוס זה, 168; זהו משטח הורוויץ הראשון.
Klein quadric.
הערות שוליים

1 2  G.Schubring
↑  על דבריו של גורדן, ראו: Roger Cooke, Life on the mathematical frontier: legendary figures and their adventures, Notices of the AMS, April 2010, p. 467.
↑  ליאו קורי, "מתמטיקאים יהודים בגטינגן: 1895-1933", זמנים, אביב 1999.
↑  David E. Rowe, Felix Klein, Adolf Hurwitz, and the “jewish question” in german academia, The Mathematical Intelligencer, 2007, Volume 29, Number 2, Pages 18-30; המכתב ותרגומו בעמ' 28.
↑  Maria Geōrgiadou, Constantin Carathéodory: mathematics and politics in turbulent times, page 97
↑  Grace Chisholm Young, Professor Klein, The Times,
↑  Karen Hunger Parshall, David E. Rowe, The Emergence of the American Mathematical Research Community, 1876-1900, page 444
↑  איזידור סינגר, פרדריק הנמן, ‏"פליקס קליין", במהדורת 1901–1906 של האנציקלופדיה היהודית (באנגלית)
↑  David E. Rowe, "Jewish Mathematics" at Gottingen in the Era of Felix Klein, Isis, Vol. 77, No. 3 (September 1986), pp. 422-449, in JSTOR
↑  Joan Richards, Mathematical Visions: The Pursuit of Geometry in Victorian England, London: Academic Pr, 1988, עמ' 143-148
↑  C. B. Boyer, A History of Mathematics, John Wiley & sons, 1968, p. 593
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463029505171  PLWABN: 9810587365105606  BIBSYS: 90102741  BNE: XX1267226  BnF: cb11909828m (data)  CANTIC: a10109171  CiNii: DA00465274  DSI: 13010  GND: 11856286X  ICCU: SBLV067271  ISNI: 0000 0001 2124 4176  LCCN: n79068357  LNB: 000090658  MGP: 7401  NDL: 00445854  NKC: jn19990004393  NLA: 35274915  NLG: 139046  NLK: KAC201212239  NSK: 000150012  NTA: 068631693  RERO: 02-A012366862  SELIBR: 193784  SNAC: w6s1868d  SUDOC: 026950588  Trove: 892939  ULAN: 500339984  VcBA: 495/343296  VIAF: 24603438   WorldCat (עם VIAF): 24603438
בסיס נבי מוסא

|  מידע על המבנה |
| --- | --- |
 סוג:  בסיס צבאי 
 בשימוש פעיל:  צה"ל
 קואורדינטות:  31°45′34″N 35°24′37″E﻿ / ﻿31.759444444444°N 35.410277777778°E﻿ / 31.759444444444; 35.410277777778
  (למפת הרי ירושלים מוגדלת) בסיס נבי מוסא(למפת הרי ירושלים רגילה) בסיס נבי מוסא(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בסיס נבי מוסא(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום בסיס נבי מוסא
 
בסיס נבי מוסא הוא מחנה אימונים של פיקוד המרכז השוכן במדבר יהודה, מדרום למסגד נבי מוסא וממערב לקצה הצפוני של ים המלח. הבסיס כולל שטחי האש שבהם מתאמנים כוחות רגלים ושריון של צה"ל.
בעבר התלוננו חיילים על תנאי המגורים הירודים בבסיס.
ב-12 בינואר 2022 התרחשה בבסיס תאונת ירי דו-צדדי, שבה לוחם מיחידת אגוז הרג שניים מקציני היחידה.
בעקבות מלחמת חרבות ברזל והקרב בבסיס זיקים, בסיס נבי מוסא החל להיות בסיס הכשרתם של לוחמי חטיבת החילוץ וההדרכה.
הערות שוליים

↑  יואב זיתון, הזנחה בבסיס: בלי מים, גמלים מסתובבים חופשי, באתר ynet, 2 ביולי 2012;
מערכת ישראל היום, החיילים באוהל - הקצינים במזגן, באתר ישראל היום, 3 באוגוסט 2015;
אמיר בוחבוט‏, רצפה מלאת טחב ומקלחות לא שמישות: ההזנחה בבסיס של פיקוד המרכז, באתר וואלה, 9 בפברואר 2020
↑  יואב זיתון, תקרית קשה בצה"ל: שני קציני קומנדו נורו למוות בבקעה בגלל טעות בזיהוי, באתר ynet, 13 בינואר 2022
| בסיסי צה"ל במחוז יהודה ושומרון |
| --- | --- | --- |
| בסיסים פעילים | אוגדת אזור יהודה ושומרון • מחנה אפיק • מחנה אריה • מחנה ברווז • מחנה בקעות • מחנה דביר • הר מנוח • הר עיבל • מחנה חורון • י"ג 503 (בעל חצור) • מחנה ישי • מבוא שילה • מג"ב יריחו • מול נבו • בסיס נבי מוסא • מחנה עופר • מחנה ענתות • מחנה עציון • מחנה פלס • מצודת יהודה • פלס נח"ל • מחנה קדום • שדמה • מחנה תבץ |  |
| בסיסים שנסגרו או שננטשו | בסיס אדוריים • בה"ד 4 • מחנה בזק • בט"ר חת"ם (שבי שומרון) • מחנה גדי • מחנה דותן • בסיס חמאם אל-מליח • מחנה חנן • מחנה יוסף • נח"ל צרי • בסיס סנור • מחנה קציף • מחנה שלח |  |
עונת 1995/1996 באליפות רוסיה בכדורסל גברים

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  3 בספטמבר 1995
 תאריך סיום:  21 במאי 1996
 מספר קבוצות:  27
 סדרת הגמר
 אלופה:  צסק"א
 
 → 1994/951996/97 ←
 
אליפות רוסיה בכדורסל גברים 1995/1996 היא העונה החמישית של אליפות רוסיה בכדורסל גברים והשנייה שנערכה בשם ליגת העל, לאחר שקודם לכן נקראה הדיוויזיה הראשונה.
לאלופת הליגה הוכתרה צסק"א מוסקבה, שצברה זכייה שלישית רצופה באליפות רוסיה.
קבוצות הליגה > ליגת העל

| --- | --- |
 צסק"א מוסקבה  ספרטק מוסקבה  דינמו מוסקבה  ספרטק סנקט פטרבורג:  אבטודורוז'ניק סרטוב  צס"ק בב"ס סמרה  מועדון הכדורסל סמרה  אקווריוס וולגוגרד
קבוצות הליגה > חטיבות ליגת המשנה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  צפון אוניקס קאזאן  SAB מוסקבה  סברסטאל צ'רפובץ  אורל גרייט פרם  אולימן רייזאן  ואן סל טולה |  דרום פיארס סמארה  לוקומוטיב מינרלנייה וודי  פוגרניצ'ניק סטברופול  TKZ טגאנרוג  סטרויטל רוסטוב על-דון  דימיטרובגראד |  אסיה סק"א-אורל יקטרינבורג  דינמו נובוסיבירסק  סטרויטל אירקוטסק  שחטיור צ'רמחובו  סטארי סובול ניז'ני טאגיל  יניסיי קרסנויארסק  סאחה יאקוטסק |