stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אילי (נבדה)
הערות שוליים

↑  Ely, Nevada, באתר Wayback Machine
↑  'Rat Race' trades glitter of Sin City for quiet climes in Ely
| דגל נבדה מדינת נבדה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | קרסון סיטי |  |
| אזורים גאוגרפיים | האגן הגדול • מדבר מוהאבי • אגם טאהו • עמק לאס וגאס |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לאס וגאס • הנדרסון • רינו • נורת' לאס וגאס • ספארקס • ארדן • קרסון סיטי • פרנליי • אלקו • מסקיט • בולדר סיטי • פאלון • וינמאקה • וסט ונדובר • אילי • יירינגטון • קארלין • לאבלוק • אמרגוסה ואלי • ולס |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות נבדה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550551405171  BnF: cb119636532 (data)  LCCN: n82000834  VIAF: 158291817   WorldCat (עם VIAF): 158291817 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים בארצות הברית. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלישה קלארק

| --- | --- |

קלארק במדיסון סקוור גארדן (2015)
 לידה:  7 ביולי 1987 (בת 37) דנוור, קולורדו
 עמדה:  סמול פורוורד
 גובה:  1.80 מטר
 קבוצות כשחקנית
 2012–2020   2010–2011   2011–2013   2014–2016   2016–2017   2017–2018   2018–2022   2022–2023   2023–הווה:  סיאטל סטורם   הפועל ראשון לציון   א.ס. רמת השרון   מכבי בנות אשדוד   אדנה   פולקוביצה   אסוול ליון-וילרבאן   אליצור רמלה   לאס וגאס אייסז
 הישגים כשחקנית
 זכייה באליפות ה-WNBA (2018,2020)   זכייה באליפות ישראל (2014/15, 2015/16, 2022/23)   זכייה באליפות פולין (2018)   זכייה באליפות צרפת (2019)
אלישה אנג'ליקה קלארק (באנגלית: Alysha Angelica Clark; נולדה ב-7 ביולי 1987) היא כדורסלנית אמריקאית–ישראלית, המשחקת במקביל בקבוצת לאס וגאס אייסז מליגת ה-WNBA, וזכתה עם סיאטל סטורם פעמיים באליפות, ובקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מליגת העל הצרפתית, גם עימה זכתה באליפות. בנוסף שיחקה במספר קבוצות בליגת העל בכדורסל נשים וזכתה פעמיים באליפות עם קבוצת מכבי בנות אשדוד ואליצור רמלה. בהמשך יצאה לשחק בליגות שונות באירופה וזכתה באליפות פולין עם קבוצת פולקוביצה. לקלארק יש אזרחות ישראלית, עובדה שהקנתה לה מעמד של מתאזרחת בישראל ואפשרות לשחק בנבחרת ישראל בכדורסל נשים.
ילדותה

קלארק נולדה בדנוור, קולורדו לזוג הורים מוזיקאים. אביה של אמה יהודי, דבר שהקנה לה אזרחות ישראלית. בילדותה עברה המשפחה לגור בטנסי, שם שיחקה בקבוצת הכדורסל של התיכון. בעונתה האחרונה קלעה ממוצע של 24 נקודות לצד 11.6 ריבאונדים למשחק.
קריירת מכללות

קלארק שיחקה במשך שנתיים בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת בלמונט בנאשוויל, טנסי. בשנת 2007 העפילה יחד עם הקבוצה, לראשונה בתולדותיה, לטורניר המכללות של ה-NCAA. לאחר שנתיים הועברה לקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מידל טנסי. בעונתה האחרונה בליגה קלעה ממוצע של 28.3 נק' למשחק.
קריירה מקצוענית

קלארק נבחרה במקום ה-17 בסיבוב השני של דראפט ה-WNBA בשנת 2010 על ידי קבוצת סן אנטוניו סטארס, אך לא נכללה בסגל הקבוצה באותה שנה ובשנה שאחריה. בשנת 2012 חתמה בקבוצת סיאטל סטורם. בעונתה השלישית בקבוצה הפכה לחלק מהחמישייה הפותחת. במהלך השנים מיצבה את עצמה כאחת משחקניות ההגנה הטובות בליגה ואף נבחרת לחמישיית ההגנה של העונה בשנת 2019. בצד ההתקפי היא נחשבת לקלעית טובה מעבר לקשת השלוש עם ממוצע קריירה של 39.8%. בעונת 2020 הובילה את הליגה בקטגוריה עם 52.2% קליעה.
בעונת 2018 פתחה בחמישייה בכל משחקי העונה, למעט אחד. בסדרת חצי הגמר שמרה על דיאנה טוראסי, כוכבת היריבה פיניקס מרקורי. במשחק החמישי, והמכריע, בסדרה סיימה עם דאבל-דאבל שכלל 13 נקודות ומספר זהה של ריבאונדים. בסדרת הגמר הובילה את הקבוצה בממוצע הדקות למשחק והייתה שותפה לזכייה באליפות.
פתיחת עונת 2020 נדחה בשל התפרצות מגפת הקורונה. לבסוף נפתחה עונה מקוצרת, שכללה רק 22 משחקים ב"בועה" בפלורידה. במהלך העונה קבעה קלארק שיא קריירה בנקודות למשחק הן בעונה הרגילה (10 נק') והם בפלייאוף (10.3 נק'). בסיום העונה זכתה באליפות בפעם השנייה לאחר ניצחון בסדרה על לאס וגאס אייסז.
קלארק שיחקה במספר קבוצות בליגת העל הישראלית. לאחר שלא הוחתמה בסן אנטוניו סטארס עברה לשחק בקבוצת הפועל ראשון לציון כמתאזרחת. לקראת עונת 2011/12 עברה לשחק בקבוצת א.ס. רמת השרון, בה שיחקה במשך שתי עונות. בעונת 2013/2014 חתמה בקבוצת מכבי בנות אשדוד והייתה שותפה לזכייה באליפות ולהגעה לחצי גמר היורוקאפ. בסיום העונה בחנה אפשרויות לעבור לשחק בליגות אחרות, אך לבסוף חתמה לעונה נוספת בקבוצה וזכתה באליפות שנייה ברציפות.
לאחר הזכייה באליפות השנייה עברה קלארק לשחק בקבוצת אדנה הטורקית. לאחר עונה אחת עברה לשחק בקבוצת פולקוביצה, עימה זכתה באליפות פולין והשתתפה ביורוליג. בעונת 2018/19 עברה לקבוצת אסוול ליון-וילרבאן וזכתה עימה באליפות צרפת.
בדצמבר 2022 חזרה קלארק לשחק בישראל וחתמה באלופה הישראלית אליצור רמלה עד תום העונה. בכך היא חזרה להתאמן תחת שירה העליון שאימנה אותה בעבר וזכתה באליפות המדינה לעונה זו.
נבחרת לאומית

קלארק בעלת אזרחות כפולה אמריקאית וישראלית הצטרפה באפריל 2015 לסגל נבחרת ישראל לקראת מוקדמות אליפות אירופה. הייתה שותפה לקמפיינים במקודמות אליפות אירופה ב-2015, ב2017 וב-2019.
הערות שוליים

↑  Alysha Clark's amazing journey, The City Paper, 28 February 2010
↑  From undersized post to defensive stopper, Alysha Clark remakes her game, ESPN, 9 September 2018
↑  SEA vs PHO
↑  רענן וייס, בפעם הרביעית: סיאטל סטורם אלופת ה-WNBA, באתר ynet, 7 באוקטובר 2020
↑  אלישיה קלארק חתמה ברמת השרון, nrg, ‏13 בספטמבר 2011
↑  א.ס. רמת השרון: אלישה קלארק חתמה לעונה נוספת, באתר וואלה, 23 במאי 2012
↑  החתמה איכותית למכבי בנות אשדוד: אלישיה קלארק חתמה בקבוצה, אשדודנט, 28 באוגוסט 2015
↑  נבחרת ישראל מתחזקת: אלישיה קלארק תשחק במוקדמות אליפות אירופה, באתר וואלה, 7 באפריל 2015
איתן נחמיאס-גלס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  6 באפריל 1968 (בן 56) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
איתן נחמיאס-גלס (נולד ב-6 באפריל 1968) הוא משורר, סופר, עיתונאי ופזמונאי ישראלי.
ביוגרפיה

איתן גלס נולד בתל אביב בה גדל, בן לאב יליד גרמניה ואם ממשפחה ספרדית, שעלתה מיוגוסלביה.
כשהיה בן שמונה עשרה, פורסמו שיריו הראשונים בעיתון 77. בהמשך עבד כעיתונאי ופרסם טורי דעות, כתבות וביקורות בעיתונים ובכתבי עת: סימן קריאה, מוסף הספרות של הארץ, העיר, עיתון תל אביב, חדשות וגלובס. בשנת 1995, פרסם את ספר שיריו "אני סימון נחמיאס" שזכה להצלחה. גלס הנחה את תוכנית הרדיו ציפורי לילה בגלי צה"ל ותוכנית לילה ברדיו האזורי של ירושלים.
גלס חיבר את תפוחים ותמרים שהלחין וביצע רמי קלינשטיין לאלבום באותו השם. בשנת 1995 זכה השיר בתואר "שיר השנה" במצעד הפזמונים.
הוא כיכב במספר תפקידי משנה ב"איתמר ואני" (2006), בסרט תחיה ותהיה (2005), "הפרויקט של פיטר שמייכל" (2005), מילואים (2005), והאמת העירומה (2008).
חיים אישיים

גלס נשוי בשנית,לסיגל עזריהו ואב לשני בנים ובת. מתגורר ביהוד מונוסון.
יצירתו > שיריו

תפוחים ותמרים - רמי קלינשטיין
"אין לי חוץ ממך כלום" - רמי קליינשטיין
גשר - רמי קליינשטיין
שיר הנושא לסרט שירת הסירנה - ריטה
"בערב יום העצמאות" - ריטה
"זה הכול או כלום" ו"אבק של החיים" - דייוויד ברוזה
"אור אדום כמו דם" ו"נאהב עד שנמות" אריק סיני
"קח" - מיקה קרני
"אושר קטן" - שלמה יידוב.
יצירתו > ספריו

"אני סימון נחמיאס", בהוצאת ספריית השירה, סימן קריאה/הוצאת הקיבוץ המאוחד (1995)
"אופרות בחמסין" (קובץ סיפורים), הוצאת אחוזת בית (2004)
תרגום לעברית של הספר "חלב ודבש" שחיברה רופי קאור, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר (2018).
הערות שוליים

↑  קורות חייו באתר הוצאת אחוזת בית
↑  רותה קופפר, ארבעה תיכוניסטים ברמה, באתר הארץ, 14 בפברואר 2006
↑  אורי קליין, כל פעם בכיתי מחדש, באתר הארץ, 15 באוקטובר 2005
↑  דוד שליט, ‏מאצ'ו ישראלי מאחורי הסורגים, באתר גלובס, 10 במרץ 2005
↑  ירון פריד, "האמת העירומה": יודברו פגעי הדרמה אחת ולתמיד, באתר הארץ, 4 בפברואר 2009
↑  מיכל פלטי, אלבום חדש לדויד ברוזה יצא בסוף השבוע, באתר הארץ, 3 ביוני 2002
↑  עמרי הרצוג, נחמיאס-גלס-חמסין / הכיוון מזרח / אגור שיף מותח וקצבי / האמצעי להעדר מעצמי, באתר הארץ, 1 בפברואר 2005
↑   יותם ראובני, "חלב ודבש" של רופי קאור: כל מי שהשירה יקרה ללבו ירחק מהספר הזה, באתר הארץ, 25 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305530405171  BnF: cb150030059 (data)  ISNI: 0000 0000 6662 1812  LCCN: nr95040053  MusicBrainz: 689ee84a-65c8-4ce3-995a-0581c259b663  VIAF: 42116413   WorldCat (עם VIAF): 42116413
אליפות ישראל בשחמט 1961

אליפות ישראל בשחמט 1961 הייתה האליפות השישית של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 16 שחמטאים. התחרות החלה בסוף 1961 והסתיימה ב-3 בינואר 1962.
האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.
יצחק אלוני, שצבר 9.5 נקודות מ-15 אפשריות, זכה בתחרות.
תוצאות

1. יצחק אלוני - 9.5
2. א"ב יוסף פורת - 9.5
3. צדוק דומניץ - 9.5
4. ידעאל סטפק
5. עמיאל הראל
6. ויליאם פוסטמן
7. יעקב ברנשטיין
8. רודי בלומנפלד
9. אמיר הלמן
10. זליג דיסקוב
11. יובל רון
12 עוזי גלר
13. א"ב משה צ'רניאק
14. רפאל רופין
15. ישראל גת
16. אבשלום יושע
איימה ז'אקה

איימה אטיין ז'אקה (בצרפתית: Aimé Étienne Jacquet; נולד ב-27 בנובמבר 1941) הוא כדורגלן ומאמן עבר צרפתי. ז'אקה היה מאמנה של נבחרת צרפת בכדורגל שזכתה במונדיאל 1998 בתואר אלופת העולם לראשונה בתולדותיה.
ככדורגלן שיחק ז'אקה בעמדת הקשר האחורי, וזכה עם קבוצת סנט אטיין בחמש אליפויות צרפת.
קריירת משחק

ז'אקה החל את הקריירה בקבוצת קוזאן החובבנית במחוז לואר בו נולד, תוך שהוא עובד במקביל במפעל לפרנסתו. הוא אותר על ידי סקאוטים של קבוצת סנט אטיין, והצטרף למועדון בשנת 1960, כשהיה בן 19. הקבוצה הייתה אז מהמצליחות בליגה הצרפתית, וז'אקה זכה עימה בחמש אליפויות, מתוכן ארבע רצופות, בין השנים 1964 ל- 1970. כמו כן זכו ז'אקה וסנט אטיין שלוש פעמים בגביע הצרפתי. בתקופת שהותו בסנט אטיין זכה ז'אקה לשתי הופעות במדי נבחרת צרפת, שתיהן בשנת 1968.
בשנת 1973 עבר ז'אקה לאולימפיק ליון, ולאחר שנתיים פרש ממשחק פעיל בגיל 34.
קריירת אימון

בפברואר 1976, כשנה לאחר פרישתו, התמנה ז'אקה לתפקיד המאמן בקבוצת אולימפיק ליון שבמדיה פרש. הוא אימן אותה ברציפות עד שלקראת עונת 1980/1981 התמנה למאמנה של קבוצת בורדו.
כמאמן בורדו זכה ז'אקה בשלוש אליפויות צרפת, שני גביעים, וכן הוביל אותה מספר פעמים לשלבים הגבוהים בתחרויות האירופיות. הוא פוטר מתפקידו בפברואר 1989, והמשיך לתפקידי אימון קצרי טווח במונפלייה ונאנסי.
בשנת 1992 התמנה לתפקיד עוזר המאמן של ז'ראר הוייה בנבחרת. לאחר שהנבחרת של הוייה כשלה להעפיל למונדיאל 1994, מונה ז'אקה לתפקיד המאמן הזמני. לאחר סדרה של תוצאות טובות לנבחרת בהדרכתו במשחקי ידידות, ביניהן ניצחון חוץ על איטליה בפברואר 1994, קיבל ז'אקה את המינוי הקבוע.
בתחילה בנה ז'אקה את נבחרתו סביב הקשר אריק קנטונה. הוא מינה אותו לקפטן הנבחרת והפך אותו לשחקן המרכזי בסגל. בינואר 1995 בעט קנטונה, אז שחקנה של מנצ'סטר יונייטד, בפניו של אוהד קבוצת קריסטל פאלאס שהתגרה בו, והורחק לשנה מכל פעילות. כתוצאה מכך, ז'אקה נאלץ לערוך שינויים מהותיים בנבחרת, והוא החליט לזמן שחקנים צעירים יותר לסגל ולבנות אותו סביב הקשר זינדין זידאן. בו בעת הדיח חלק מהשחקנים הוותיקים יותר בסגל, כגון קנטונה, דויד ז'ינולה וז'אן-פייר פאפן. על אף סימני השאלה על הסגל שזימן ז'אקה, הוא הצליח להוביל את צרפת לטורניר יורו 1996. בטורניר עצמו הוביל ז'אקה את הנבחרת עד לשלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי צ'כיה בדו-קרב בעיטות הכרעה לאחר שוויון 0-0 בתום הארכה. נבחרת צרפת העפילה אוטומטית לטורניר מונדיאל 1998, בשל היותה הנבחרת המארחת. על אף ההישג בטורניר היורו, הופעות לא משכנעות של הנבחרת בסדרה של משחקי ידידות הובילה ללחץ מצד הקהל והתקשורת בצרפת על ז'אקה להתפטר מתפקידו.
למרות זאת, ז'אקה הוביל את נבחרתו לטורניר המונדיאל הביתי. צרפת סיימה את שלב הבתים עם שלושה ניצחונות בשלושה משחקים, על נבחרות דרום אפריקה, ערב הסעודית ודנמרק, וככל שהתקדם הטורניר התחברה צרפת לכדי נבחרת יעילה ומגובשת. בשלב שמינית הגמר הדיחה צרפת את פרגוואי בתום הארכה. ברבע הגמר נזקקה לבעיטות הכרעה על מנת להדיח את איטליה, ובחצי הגמר גברה על קרואטיה. צרפת פגשה למשחק הגמר את אלופת העולם המכהנת ברזיל, והביסה אותה בתוצאה 3-0. ז'אקה שם דגש טרם המשחק על השמירה הלקויה של שחקני ברזיל במצבים נייחים, וזידאן ניצל זאת כשכבש בגמר פעמיים בנגיחה לאחר הגבהת כדור קרן. ז'אקה היה למאמן הראשון שמוביל את צרפת לזכייה במונדיאל. לאחר הזכייה התפטר ז'אקה מתפקידו כמאמן הנבחרת.
כעבור חודש מונה ז'אקה לתפקיד המנהל הטכני של צרפת, תפקיד בו אחז עד לפרישתו מעולם הכדורגל בדצמבר 2006, בגיל 65.
תארים

סנט אטיין
אליפות צרפת (5): 1963/1964, 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969, 1969/1970
הגביע הצרפתי (3): 1961/1962, 1967/1968, 1969/1970
גביע האלופות הצרפתי (3): 1967, 1968, 1969
בורדו
אליפות צרפת (3): 1983/1984, 1984/1985, 1986/1987
הגביע הצרפתי (2): 1985/1986, 1986/1987
גביע האלופות הצרפתי: 1987
נבחרת צרפת
אליפות העולם: 1998
סטטיסטיקות > מועדונים

| עונה | קבוצה | ליגה | בליגה> הופעות | בליגה> שערים | בגביע> הופעות | בגביע> שערים | באירופה> הופעות | באירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סה"כ> הופעות | סה"כ> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960/1961 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | – | – | – | – | 2 | 1 |
| 1961/1962 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | – | – | 0 | 0 |
| 1962/1963 | סנט אטיין | צרפת ליג 2 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 1 |
| 1963/1964 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 2 | 0 | 2 | 0 | – | – | 2 | 0 | 6 | 0 |
| 1964/1965 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | 3 | 0 |
| 1965/1966 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 27 | 2 | 1 | 0 | – | – | – | – | 28 | 2 |
| 1966/1967 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 36 | 5 | 2 | 0 | – | – | – | – | 38 | 5 |
| 1967/1968 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 35 | 3 | 6 | 0 | 4 | 1 | 0 | 0 | 45 | 4 |
| 1968/1969 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 31 | 3 | 4 | 0 | 2 | 0 | 1 | 0 | 38 | 3 |
| 1969/1970 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 23 | 4 | 8 | 1 | 3 | 0 | 1 | 0 | 35 | 5 |
| 1970/1971 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1971/1972 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | – | – | 2 | 1 |
| 1972/1973 | סנט אטיין | צרפת ליג 1 | 29 | 3 | 4 | 1 | – | – | – | – | 33 | 4 |
| 1973/1974 | אולימפיק ליון | צרפת ליג 1 | 15 | 2 | 1 | 1 | 3 | 0 | 0 | 0 | 19 | 3 |
| 1974/1975 | אולימפיק ליון | צרפת ליג 1 | 7 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | – | – | 8 | 0 |
| סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | סה"כ בקריירה | 214 | 25 | 28 | 3 | 13 | 1 | 4 | 0 | 259 | 29 |
סטטיסטיקות > נבחרת לאומית

| נבחרת צרפת> שנה | נבחרת צרפת> הופעות | נבחרת צרפת> שערים |
| --- | --- | --- |
| 1968 | 2 | 0 |
| סה"כ | 2 | 0 |
סטטיסטיקות > כמאמן

| קבוצה | מ- | עד | מאזן> מש' | מאזן> נצ' | מאזן> תי' | מאזן> הפ' | מאזן> אחוזי הצלחה | מאזן>  | מאזן>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אולימפיק ליון | פברואר 1976 | יולי 1980 | 183 | 65 | 42 | 76 | 35.52 |  |  |
| בורדו | יולי 1980 | פברואר 1989 | 422 | 219 | 115 | 88 | 51.90 |  |  |
| מונפלייה | יולי 1989 | פברואר 1990 | 25 | 7 | 5 | 13 | 28.00 |  |  |
| נאנסי | יולי 1990 | יולי 1991 | 40 | 12 | 11 | 17 | 30.00 |  |  |
| נבחרת צרפת | 17 בדצמבר 1993 | 29 ביולי 1998 | 53 | 34 | 16 | 3 | 64.15 |  |  |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 723 | 337 | 189 | 197 | 46.61 |  |  |
הערות שוליים

↑  מיקי שגיא, איימה ז'אקה פורש מכדורגל, באתר ynet, 1 בינואר 2007
| נבחרת צרפת – יורו 1996 |
| --- | --- | --- |
|  1 לאמה •  2 אנגלומה •  3 די מקו •  4 לבוף •  5 בלאן •  6 גרין •  7 דשאן •  8 דסאי •  9 דז'ורקף •  10 זידאן •   11 לוקו •  12 ליזארזו • 13 דוגארי •  14 למוצ'י • 15 תוראם • 16 בארטז • 17 מדר • 18 פדרוס • 19 קארמבו • 20 רושה • 21 מרטינס • 22 מרטיני • מאמן: ז'אקה |  1 לאמה •  2 אנגלומה •  3 די מקו •  4 לבוף •  5 בלאן •  6 גרין •  7 דשאן •  8 דסאי •  9 דז'ורקף •  10 זידאן •   11 לוקו •  12 ליזארזו • 13 דוגארי •  14 למוצ'י • 15 תוראם • 16 בארטז • 17 מדר • 18 פדרוס • 19 קארמבו • 20 רושה • 21 מרטינס • 22 מרטיני • מאמן: ז'אקה | צרפת |
| נבחרת צרפת – מונדיאל 1998 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 לאמה •  2 קנדלה •  3 ליזארזו •  4 ויירה •  5 בלאן •  6 דז'ורקף •  7 דשאן •  8 דסאי •  9 גיבארש •  10 זידאן •   11 פירס •  12 הנרי • 13 דיומד •  14 בוגוסיאן • 15 תוראם • 16 בארטז • 17 פטי • 18 לבוף • 19 קארמבו • 20 טרזגה • 21 דוגארי • 22 צ'רבונייר • מאמן: ז'אקה |  1 לאמה •  2 קנדלה •  3 ליזארזו •  4 ויירה •  5 בלאן •  6 דז'ורקף •  7 דשאן •  8 דסאי •  9 גיבארש •  10 זידאן •   11 פירס •  12 הנרי • 13 דיומד •  14 בוגוסיאן • 15 תוראם • 16 בארטז • 17 פטי • 18 לבוף • 19 קארמבו • 20 טרזגה • 21 דוגארי • 22 צ'רבונייר • מאמן: ז'אקה | צרפת |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb13531157j (data)  GND: 121367452  ISNI: 0000 0000 7837 1187  MusicBrainz: 2c90eb55-3039-495e-8e58-bdc32c021764  NTA: 190124407  RERO: 02-A005991606  SUDOC: 035612193  VIAF: 171684   WorldCat (עם VIAF): 171684
אליפות ישראל בשחמט 1974

אליפות ישראל בשחמט 1974 הייתה האליפות ה-12 של ישראל בשחמט, היא אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט והשתתפו בה 16 שחמטאים. התחרות החלה ב-6 במרץ 1974 והסתיימה ב-28 במרץ 1974.
האליפות התקיימה בשיטת ליגה שכללה משחק בודד בין המשתתפים. עבור ניצחון הוענקה נקודה וחצי נקודה הוענקה עבור תוצאת תיקו.
ולדימיר ליברזון, שצבר 11.5 נקודות מ-15 אפשריות, זכה בתחרות.
בתחרות הנשים זכתה אולגה פודרז'נסקיה.
טבלת סיכום

| מס' | שחקן | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 |  | נקודות | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | א"ב משה צ'רניאק | X | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | 0 | 1 | ½ | 1 | ½ | 1 | 1 |  |  ½11 | 1—2 |
| 2 | ר"א ולדימיר ליברזון | ½ | X | 1 | 1 | 1 | ½ | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 |  |  ½11 | 1—2 |
| 3 | יצחק רדשקוביץ' | ½ | 0 | X | 0 | 1 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | ½ | 1 | 0 |  | 10 | 3—4 |
| 4 | א"ב שמעון כגן | 0 | 0 | 1 | X | 0 | ½ | 0 | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |  | 10 | 3—4 |
| 5 | שמואל פרידמן | 0 | 0 | 0 | 1 | X | 1 | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | ½ | 0 | 0 | ½ | 1 |  | ½8 | 5—8 |
| 6 | מלכיאל פרץ | 0 | ½ | 1 | ½ | 0 | X | ½ | ½ | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 | ½ |  | ½8 | 5—8 |
| 7 | ישראל גלפר | 0 | ½ | 0 | 1 | ½ | ½ | X | ½ | ½ | 1 | 1 | ½ | 0 | ½ | 1 | 1 |  | ½8 | 5—8 |
| 8 | אברהם קלדור | ½ | ½ | 0 | ½ | 0 | ½ | ½ | X | ½ | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 | 0 | 1 |  | ½8 | 5—8 |
| 9 | אבנר מרט | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | ½ | ½ | X | 1 | ½ | 1 | ½ | ½ | ½ | 1 |  | 7 | 9 |
| 10 | עוזי אורץ' | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | X | 0 | ½ | 1 | 1 | 1 | 1 |  | 6 | 10—11 |
| 11 | זליג צ'סקוב | 0 | ½ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 1 | X | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 |  | 6 | 10—11 |
| 12 | גיורא פלאי | ½ | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | 0 | X | ½ | 1 | 0 | 1 |  | ½5 | 12—13 |
| 13 | מאיר רום | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | ½ | 0 | 0 | ½ | X | 1 | ½ | 1 |  | ½5 | 12—13 |
| 14 | דוד ברנשטיין | ½ | 0 | ½ | 0 | 1 | 1 | ½ | 0 | ½ | 0 | 1 | 0 | 0 | X | 0 | 0 |  | 5 | 14 |
| 15 | דוד בן ציון | 0 | 0 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | 1 | ½ | 0 | 0 | 1 | ½ | 1 | X | 0 |  | ½4 | 15 |
| 16 | יוסף דובקין | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | ½ | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | X |  | ½3 | 16 |
אור ירוק

ערך זה עוסק בעמותה למאבק בתאונות הדרכים בישראל. אם התכוונתם לאור ירוק ברמזור, ראו .
| --- | --- |

 פעילות:  קידום בטיחות בדרכים וצמצום תאונות הדרכים בישראל
 התאגדות:  עמותה
 מדינה:  ישראל ישראל
 מייסדים:  אבי נאור ויונה נאור
 יושב ראש:  דוד סיני
 מנכ"ל:  עו"ד יניב יעקב
 תקופת הפעילות:  1997–הווה (כ־27 שנים)
 http://www.oryarok.org.il/
 קואורדינטות:  32°07′47″N 34°53′41″E﻿ / ﻿32.129842°N 34.894661°E﻿ / 32.129842; 34.894661
 he
 
אור ירוק - העמותה למאבק בתאונות הדרכים בישראל היא עמותה שהקימו בשנת 1997 יונה נאור ובעלה לשעבר אבי נאור, לאחר שבנם רן נהרג בתאונת דרכים ב-1995.
תחילה הגדירה העמותה את מטרתה "שינוי תרבות הנהיגה בישראל" כדי ליצור שינוי בתודעה ולהביא לצמצום ניכר בתאונות הדרכים בישראל ומספר הנפגעים בהן; אך לאחר כעשור של פעילות ניסחה מחדש העמותה את מטרתה – להיות העמותה למאבק בתאונות הדרכים בישראל – משום שפעילותה התפרסה על טווח רחב משחשבו ומתוך הבנה כי מדובר במאבק מתמשך.
"אור ירוק" היא עמותה פרטית הממומנת מאמצעים עצמיים, בעיקר של אבי נאור, ומתרומות.
מיוני 2022 מנכ"ל העמותה הוא עו"ד יניב יעקב.
פעילות

מטרת העל של העמותה היא הפחתת מספר ההרוגים השנתי בהתאם לתוכנית הלאומית לבטיחות בדרכים (דו"ח שיינין), וממנה נגזרים גם יעדיה המרכזיים:
עמותת "אור ירוק" פועלת הן כגורם מעצב מדיניות, באמצעות השפעה על תוכניות הפעולה של המדינה בתחום הבטיחות בדרכים, והן באמצעות השפעה על הליכי חקיקה. נוסף על כך, פועלת "אור ירוק" להערכת פעילויות הממשלה והגופים האחרים בתחום, הפעלת מערך דוברות והסברה לציבור להעלאת נושא הבטיחות בדרכים לסדר היום הציבורי תקשורתי, וכן מקיימת מגוון רחב של פעולות חינוך, העשרה והסברה, שבמסגרתן מגיעים מתנדבי העמותה באופן בלתי-אמצעי אל כמיליון ישראלים מדי שנה בשנה. כן מפעילה העמותה מערך מחקר ומידע בתחום, ומביאה את הציבור למעורבות ולשיתופי פעולה באמצעות ייזום וביצוע תוכניות יישומיות שיבצעו אזרחים מתנדבים.
השפעה

באביב שנת 2004 הוכנה ב"אור ירוק" תוכנית אב למאבק בתאונות הדרכים בישראל, שמטרתה להניע את מקבלי ההחלטות בכל הרמות הממסדיות הרלוונטיות להתחייב לבצע תוכנית אב רב-שנתית לבטיחות בדרכים. תוכנית האב קודמה במתווה פעולה מסודר שגובש ב"אור ירוק", ובקיץ היא הוגשה לראש הממשלה. רבות מהמלצות המקצועיות בתוכנית נכללו בשנה לאחר מכן בעיקרי ההמלצות של דו"ח שיינין – התוכנית הלאומית למאבק בתאונות.
בסוף 2004 יצאה העמותה במבצע החתמה על "עצומת המיליון" בדוכני החתמה מאוישים במתנדבים שפוזרו ברחבי ישראל, וקראה לממשלה ליישם תוכנית לאומית למלחמה בתאונות הדרכים. בתוך כמה חודשים חתמו על העצומה כמיליון וכמאתיים אלף ישראלים, והיא הוגשה לראש הממשלה אריאל שרון. הוא הורה לאמץ את כל מסקנות הדו"ח שחיברה ועדת שיינין, ולהוציאן לפועל במסגרת תוכנית לאומית למאבק בתאונות. בכנס "אור ירוק" שנערך בסוף 2004 נשא ראש הממשלה שרון דברים ואמר בין היתר כי "המסקנה שלנו מנתוני השנה האחרונה היא שהמלחמה בקטל בדרכים קשה יותר משחשבנו, ולכן גם חיונית יותר. לא זו בלבד שהכישלון של השנה האחרונה לא צריך לרפות את ידינו, אלא שהוא גם מדגיש בפנינו שבמלחמה הזאת יש צורך בנשימה עמוקה ובהשקעת מאמצים לטווח ארוך."
השפעה > מוקדי סיכון

תקציב לטיפול במוקדי הסיכון הוא תקציב נפרד מתקציב הבטיחות בדרכים, שהוא תקציבה השנתי של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, ואשר עליו ניתש המאבק בין המדינה לבין הציבור המיוצג על ידי "אור ירוק". על פי הערכת גורמי המקצוע ב"אור ירוק" תקציב בן כ 400 מיליוני שקלים לחמש שנים, יספיק כדי לסלק את עיקר המפגעים ויניב למשק תשואה גבוהה מכך, דרך החיסכון בעלות הלאומית הכרוכה בנזקי התאונות.
"אור ירוק" פעלה במהלך השנים על מנת להשפיע לטיפול במוקדי סיכון בהם נהרגים מאות אנשים. התובנות והלחץ הציבורי שיצאו מבית "אור ירוק", הובילו לשינוי במדיניות הקצאת המשאבים לטיפול במוקדי סיכון ולהגדלת התקציב בתוכנית החומש של חברת נתיבי ישראל.
השפעה > רישיון נהיגה מדורג לצעירים

במסגרת המאבק בתאונות הדרכים, סומנה הכשרת הנהגים הצעירים כאחד הנושאים העיקריים הדורשים הסדרה, כדי לצמצם את היפגעות הנהגים הצעירים בתאונות וכן כדי להעניק רישיונות נהיגה לנהגים מיומנים יותר בנהיגה, ובעיקר בהיבט הבטיחותי שלה. עמותת "אור ירוק" פעלה מאז הקמתה לקדם את נושא רישיון הנהיגה המדורג לאחר שנים של פעילות פרלמנטרית ביצוע מחקרים בנושא זה הושלם תהליך החקיקה.
השפעה > מיזם "מתנדבים בתנועה"

הפרויקט שהתחיל כמיזם ניסיוני במחוז תל אביב, בשנת 2000, נחל הצלחה גדולה והתפשט במהרה לכל רחבי הארץ, מקריית שמונה שבצפון ועד אילת שבדרום. בשיאו של הפרויקט היו 105 ניידות, אשר הוקצו לאלפי מתנדבים וביצעו פעילות אכיפה ביישובים רבים ברחבי הארץ. המיזם מומן על ידי משרד האוצר, משטרת ישראל, עמותת "אור ירוק" והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.
עמותת "אור ירוק" פעלה שנים רבות לקידום חקיקה ואכיפה נגד נהיגה בשכרות. בין הישגיה הבולטים ניתן לציין את "חוק 0% אלכוהול" הקובע רף מרבי של אלכוהול לנהגים צעירים, נהגי רכב כבד ורכב ציבורי. בנוסף העמותה הובילה מאבק לאיסור מכירת אלכוהול בתחנות דלק.
השפעה > פרויקט מצלמות א3

מערכת א-3 היא מערכת אכיפה של נהיגה במהירות מופרזת ונסיעה ברמזור אדום. היא נחשבת לכלי מרכזי בשירות הצמצום של התאונות הקשות הנגרמות מעבירות תנועה אלו. עמדת "אור ירוק" בהתבסס על הניסיון הבינלאומי המוצלח, היא שיש להציב את מצלמות האכיפה בצמתים ובקטעי דרך מרובי נפגעים, כדי ללכוד נהגים המתפרצים באדום לצמתים מוכי תאונות ונהגים הנוהגים במהירויות מופרזות בקטעי כביש שגובים קורבנות רבים בתאונות הנובעות מנהיגה במהירות מופרזת. "אור ירוק" ממשיכה ללוות את פרויקט א 3, לעקוב אחר המשך הצבת המצלמות עד ל 300 המצלמות עליהן החליטה הממשלה, ואף רואה עצמה כמגנה על האינטרס הציבורי שבהצבת המצלמות במקומות הנכונים.
השפעה > החמרת ענישה על הפקרה לאחר פגיעה (פגע וברח)

עבירת ההפקרה לאחר פגיעה, המכונה גם פגע וברח, היא עבירה ששכיחותה גבוהה ממה שנוטה הציבור לחשוב. היא מתרחשת בממוצע כמעט מדי יום. "אור ירוק" קידמה ותמכה בחוק החמרת הענישה כלפי הנהג והטלת אחריות פלילית שעונש כבד בצידה גם על שאר הנוסעים ברכב.
השפעה > איסור נסיעה בחוף הים

נהיגה בחופי הים היא תופעה מסוכנת. העמותה תמכה וקידמה חקיקה לפיה תיאסר הנהיגה בחוף הים באופן ברור וכן תוחמר האכיפה והענישה למי שייתפס נוהג בחוף ים.
השפעה > מבחן תאוריה כמבחן בגרות בבתי הספר התיכוניים

"אור ירוק" פעלה במהלך השנים להרחיב את לימודי התעבורה במערכת החינוך ובשנת 2018 הוכנסה לתוכנית הלימודים בכיתות י' תוכנית חינוך תעבורתי המכשירה את בני הנוער להתנהלות נכונה ובטוחה במרחב התעבורתי מנקודת מבט של משתמשי דרך שונים – הולכי רגל, רוכבי דו גלגלי, הנוסעים ברכב והנהגים לעתיד. הוחלט שבסוף שנת הלימודים יבחנו התלמידים בחינה שתחליף את בחינת התאוריה בסטנדרט של בחינת בגרות והעוברים בהצלחה בציון 80 ומעלה יהיו פטורים מהתאוריה למשך 3 שנים.
השפעה > אופניים חשמליים

מדי שנה נרשמים מאות נפגעים בתאונות במעורבות אופניים חשמליים ולאור ההערכות כי מספר הרוכבים ימשיך לגדול "אור ירוק" פועלת במגוון כלים לקידום הטיפול בנושא. בין היתר פועלת לקדם את החקיקה בנושא ואף מפתחת מערכי הדרכה ייחודיים בנושא אופניים חשמליים, אותם משלבת בהרצאות בבתי הספר ובמקומות עבודה. הישג משמעותי נוסף בתחום זה הוא חיוב חבישת קסדה בקרב כלל רוכבי האופניים החשמליים.