stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מכון עולמות
חברי הארגון

הארגון פועל בשיתוף פעולה עם רבנים, מחנכים וחוקרים, בהם: הרב יעקב אריאל, הרב אורי שרקי, הרב ד"ר מיכאל אברהם, הרב יובל שרלו, הרבנית רחלי פרנקל, הרב ד"ר משה רט, הארכאולוג ד"ר יצחק מייטליס, הרבנית ד"ר שולמית בן שעיה, פרופסור שלמה זלמן הבלין, פרופסור יואל אליצור, הרב פרופסור ג'פרי וולף, הרב שבתי רפפורט, הרב ד"ר יואל בן נון, הרב חגי לונדין, הרב פרופסור יהושע ברמן, והרבנית ד"ר מיכל טיקוצ'ינסקי.
בשנת 2018 הצטרפה להובלת הארגון יועצת ההלכה הרבנית ד"ר חני פרנק, ראש בית המדרש מתן שומרון.
פעילות הארגון

המכון עורך מחקרים בתחומי מחשבת ישראל, פילוסופיה כללית, אתאיזם, מדעי החברה, פילוסופיה של המוסר, פרשנות, ביקורת המקרא, פמיניזם ומגדר, ארכאולוגיה, תורה ומדע ומדעי היהדות, אשר מטרתם לבחון תחומים אלו מן היסוד ואף לייצר שילוב של חלקם (במידת האפשר) בתמונת העולם היהודית. בתחומים המחקר והפילוסופיה, המכון שואף לקיים מחקרים אלו תוך שמירה על יושר, סטנדרט אקדמי והתייחסות לדעות השונות תוך שהוא שואף לאתגר ולבדוק ביושר גם את הדעות המקובלות בנושאים אלו בציבור הדתי עצמו.
המכון הקים ומתחזק את האתר "לדעת להאמין" בו מתפרסמים מאמרים וכמה מן המחקרים אשר התבצעו על ידי אנשי הארגון במגוון התחומים בהם מתעסק המכון. עוד מכיל האתר ביקורות על ספרים ומאמרים שונים בנושאי אתאיזם וביקורת על הדת אשר נמצאים ברחבי האינטרנט. אתר המכון פונה בדווקא לתוך ציבור הדתי, ואיננו מיועד להשפעה אף על הציבור הכללי.
המכון מאמין בהידברות ובהשמעת דעות שונות, ומתוך כך יוזם ומארגן ימי עיון וכנסים בנושאים מרכזיים הנמצאים על סדר היום הציבורי הדתי. במסגרת זו נערכו כנסים בנושאים כגון - פמיניזם ומגדר, יהדות ולהט"ב, חקיקה דתית, אמונה ורציונליות, תופעת החילון בציבור הדתי, מוסר מלחמה ועוד. בכנסים משתתפים רבנים, חוקרים, מחנכים ואנשי ציבור מכלל גוני הציבור הדתי ואלו מהווים קבוצות חשיבה לגיבוש תפיסת עולם עדכנית בנושאים אלו.
בתוך כך, הוציא המכון בשנת 2019 נייר עמדה בנושא חקיקה דתית בו קראו להחליף את החקיקה הדתית במשא ומתן כנה עם הציבור החילוני. נייר עמדה זה, אף על פי שנתמך על ידי רבנים מרכזיים בציבור הדתי, ספג ביקורת.
נוסף לאלו המכון עסק, ועודנו עוסק במגוון פעילויות כגון: הוצאת ספרים; ראיונות בתקשורת; העברת הרצאות בכנסים; קהילות, מוסדות השכלה גבוהה ומוסדות חינוך דתיים.
בנוסף, עוסק המכון ביצירת קורסים להורים; הפקת סרטונים בעלי תוכן אקטואליים אשר מטרתם להנגיש (כפי שהן) את הדעות הרבניות המרכזיות בנושאים אלו; פרסום מאמרים בעלונים וכתבי עת; ייעוץ להורים ובני נוער אשר מתלבטים לגבי תפיסת עולמם הדתית ופעילויות נוספות.
הערות שוליים

↑  המכון שואף לבחון גם את האמונה היהודית כפי שהיא מקובלת על הציבור הרחב, ולבחון בצורה ביקורתית האם באמת עניינים כגון אלה המנויים מעלה עומדים בסתירה למקורות היהדות. כך לדוגמה יטען על ידם כי יחס מכובד למדע הולם את תמונת העולם היהודית מימי קדם, וכן אין סתירה מהותית בין האמונה היהודית לבין כמה מן הרעיונות הפמיניטים.
↑  הרב ד"ר משה רט, רבות מחשבות בלב הררי, באתר לדעת להאמין
↑  אודות כינוס בנושא "טיעון העד" של מעמד הר סיני, בעמוד הפייסבוק של הרב ד"ר משה רט, 22 בנובמבר 2017
↑  אודות כינוס בנושא האתאיזם באינטרנט, בעמוד הפייסבוק של הרב ד"ר משה רט, 5 בספטמבר 2017
↑  בין מדינה יהודית לכפייה דתית - נייר עמדה, באתר לדעת להאמין
↑  יוני רוטנברג, יותר יהדות, פחות חקיקה, באתר ערוץ 7, 14 בנובמבר 2019
↑  הרב שלמה אבינר, ‏בדיחה עצובה על מדינתנו,  באתר כיפה, 24 בנובמבר 2019
הרב אברהם וסרמן, עת מאב ועת הסכמות, באתר ערוץ 7, 28 בנובמבר 2019
↑  במסגרת זו פורסם לדוגמה הספר "למה מתכוונים כשאומרים א-לוהים".
↑  כגון כנס "ארגון רבני הקהילות", כנסי ארגון מטמוני ארץ וכנסים נוספים.
↑  יעקב מאיר, מבוכה דתית לנוער: קורס חדש מסייע להורים בהתמודדות, שביעי, 8 בפברואר 2019
↑   סרטונים בערוץ של מכון עולמות, באתר יוטיוב
↑  ידידיה תנעמי, חברותא, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 12 באוגוסט 2019(הקישור אינו פעיל, 26.8.2020)
מרד סנקי

מרד סֶנָקִי הוא מרד שהתרחש באוקטובר 1998 במערב גאורגיה ואורגן על ידי קבוצת קצינים בהנהגת אקקי אליאבה, נגד נשיא גאורגיה, אדוארד שוורדנדזה.
שורשי המרד במלחמת האזרחים של גאורגיה (1992-1993). אקקי אליאבה, מנהיג המרד, היה בין התומכים הפעילים של מי שהיה נשיא גאורגיה, זוויאד גמסחורדיה, והודח מהשלטון בשנת 1992, והובס גם בניסיונו המאוחר יותר לחזור לשלטון, בשנת 1993. אליאבה נעצר, ומאוחר יותר קיבל חנינה והצטרף שוב לצבא הגאורגי.
ב-18 באוקטובר 1998, כ-200 חיילים גאורגים, בהנהגת אליאבה, עזבו את בסיסם ליד העיר סנקי (სენაკი), שבמערב גאורגיה, וצעדו לכותאיסי, העיר השנייה בגודלה בגאורגיה. כוחות הממשלה בלמו את המורדים לפני שהגיעו לעיר. ביום שלאחר מכן, לאחר קרב יריות קצר, שגרם למותו של לפחות אחד מהמורדים, החליטו המורדים לחזור לבסיסם. אליאבה וכ-30 מתומכיו ברחו, ו-31 מורדים אחרים נעצרו.
מרגרט גיליס

| --- | --- |

 לידה:  7 באוגוסט 1803 לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  20 ביולי 1887 (בגיל 83) קרוקהאם היל, הממלכה המאוחדת 
 מקום קבורה:  בית הקברות הייגייט 
 בן או בת זוג:  Thomas Southwood Smith 
 
מרגרט גיליס (באנגלית: Margaret Gillies;‏ 7 באוגוסט 1803 – 20 ביולי 1887) הייתה מיניאטוריסטית וציירת צבעי מים סקוטית ילידת לונדון.
ביוגרפיה

גיליס הייתה בתם השנייה של ויליאם גיליס, סוחר סקוטי בלונדון, ואשתו שרלוט הסטר בונור (מתה ב-1811), בתו של תומאס בונור. לאחר שאיבדו את אמם, כשמרגרט הייתה בת שמונה, ואביהן נכשל בעסקיו, היא ואחותה הגדולה, מרי (1800–1870), הועברו לטיפולו של דודם, אדם גיליס, לורד גיליס. הם חונכו על ידו, ולאחר מכן הוצגו לאנשי אדינבורו.
לפני שמלאו לה עשרים החליטה גיליס להתפרנס בעצמה, וחזרה עם אחותה לבית אביה בלונדון. מרי גיליס הפכה לסופרת, בעוד מרגרט פנתה לכיוון של אמנית מקצועית. היא קיבלה שיעורים בציור מיניאטורי מפרדריק קרויקשנק, וצברה מוניטין. הסגנון של קרויקשנק התבסס על זה של אנדרו רוברטסון.
בתחילת שנות ה-30 תומאס סאות'ווד סמית', רופא, וחלוץ בשיפור בריאותם של העניים, במיוחד בלונדון, נפרד מאשתו השנייה, מרי, והלך לגור עם מרגרט ואחותה מרי.
מפקד האוכלוסין של 1841 מתעד כי מרגרט גיליס כבת 35 גרה ב-Hortet's Terrace, St.Pancras עם תומאס סמית' בן 50, גרטרוד היל בת 3, הרייט לב 21 ושרה הארגרוב בת 15. מרגרט גיליס איירה ב-1842 את הדו"ח הראשון של סמית' כמפקח מכרות, בסיור בלסטרשייר ובמערב יורקשייר.
היא נסעה בשנת 1851 לפריז לשנה, שם עבדה באולפן של ארי שפר ואחיו, ובשובה לאנגליה הציגה כמה דיוקנאות בצבעי שמן. לאחר מכן היא התמקדה בציור בצבעי מים, ובדרך כלל בחרה בנושאים ביתיים, רומנטיים או סנטימנטליים, שבזכותם היא הייתה ידועה. היא הצטרפה לאגודת האמניות ב-1856.
ב-1854, עקב מצבם הכספי הרעוע, מרגרט וסמית' עברו למקום אחר, אך מרגרט גיליס המשיכה להחזיק בסטודיו ברחוב סאות'המפטון מס' 6, ליד כיכר פיצרוי. מפקד האוכלוסין של 1861 מתעד את מרי גיליס 60, סופרת ומרגרט גיליס 56, אמנית בצבעי מים, גרות בבית הית', וויברידג' עם תומאס ס סמית', 72, רופא ואלמן, בנו הרמן סמית' 40, סוחר יין, נכדתו גרטרוד היל 23 ,וכן טבחית ומשרתת. תומאס סאות'ווד סמית' מת בפירנצה, איטליה ב-1861.
לאחר מותו של סמית', גרו מרגרט ומרי גיליס שנים רבות בהמפסטד, והתפללו בקפלה האוניטרית, רוסלין היל. גר איתן צ'ארלס לווס, בנו של ג'ורג' לווס המאהב של ג'ורג' אליוט, ואשתו גרטרוד, נכדתו של סאות'ווד סמית'. מרי נפטרה ב-1870 ובתחילת 1887. מרגרט עברה לקנט, שם נפטרה מאוחר יותר באותה שנה, ב-20 ביולי, לאחר מחלה של כמה ימים.
בין תלמידיה הייתה מריאן אמה צ'ייס, והיא נתנה עידוד מוקדם לאנה מרי האויט ולפורטרטיסטית מרי פילד, אשתו של האדריכל הוראס פילד.
בשנת 1866 מרגרט קנתה חלקת קבר בצד המערבי של בית הקברות הייגייט עבור תינוק שנולד מת של צ'ארלס וגרטרוד לווס. מרי נקברה מאוחר יותר בקבר זה ב-23 ביולי 1870. בקבר הסמוך נחה קרוליין סאות'ווד היל (נקברה ב-3 בינואר 1903). בתו של סאות'ווד סמית' ואמם של הרפורמטורים החברתיים מירנדה היל ואוקטביה היל, שהקימה את ה-National Trust. האפר של בתה הצעירה של קרוליין פלורנס הייתה הקבורה האחרונה בדצמבר 1935. אף שמרגרט גיליס מונצחת על הקבר הזה, היא קבורה במקום אחר, ככל הנראה בקרוקהם היל.
ביוגרפיה > יצירה

לפני שהייתה בת 24, גיליס הוזמנה לצייר מיניאטורה של המשורר ויליאם וורדסוורת', ושהתה במחיצתו במשך מספר שבועות. יש לה שלושה ציורי שמן באוספים הלאומיים הבריטיים - באבריסטווית', נוטינגהאם ובגלריה הלאומית לפורטרטים.
במהלך שנות השלושים והארבעים של המאה ה-19 גיליס הייתה אמנית דיוקנאות, ושנים רבות ברציפות תרמה ציורים לתערוכות של האקדמיה המלכותית. הנושאים שלה כללו דמויות פמיניסטיות כמו מרי לימן גרימסטון, מרי האויט ובתה אנה מרי האויט, הארייט מרטינו היא גם ציירה את המשורר והמבקר ריצ'רד הנגיסט הורן ואת הסופרת אן מארש-קלדוול.
דיוקנו של צ'ארלס דיקנס, שצויר בתקופה שבה כתב את מזמור חג המולד, היה בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית לאמנויות ב-1844. הציור התגלה מחדש בדרום אפריקה, ונרכש ושוחזר על ידי סוחר האמנות פיליפ מולד ב-2018.
הערות שוליים

1 2 3  Stephen, Leslie, ed. (1890). "Gillies, Margaret" . Dictionary of National Biography. Vol. 21. London: Smith, Elder & Co.
1 2  Yeldham, Charlotte. "Gillies, Margaret Southwood". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press
↑  Rogers, Helen (2017). Women and the People: Authority, Authorship and the Radical Tradition in Nineteenth-Century England. Routledge
↑  Darley, Gillian. Octavia Hill: Lessons in Campaigning.” Octavia Hill, Social Activism and the Remaking of British Society, edited by Elizabeth Baigent and Ben Cowell, School of Advanced Study, University of London, London, 2016, pp. 27–44, at p. 31.
1 2  Hayes, David (2009). "From Southwood Smith to Octavia Hill: a remarkable family's Camden years". Camden History Review. 33: 9.
↑  Yeldham, Charlotte. "Chase, Marian Emma". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.
↑  Hirsch, Pam. "Howitt, Anna Mary". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.
↑  Orr, Clarissa Campbell (1995). Women in the Victorian Art World. Manchester University Press. p. 61.
↑  "Charles Dickens: The Lost Portrait Now Open". Philip Mould.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15041823s (data)  GND: 121179567  ISNI: 0000 0000 6681 2969  LCCN: n97057464  RKD: 31721  ULAN: 500014251  VIAF: 27920680   WorldCat (עם VIAF): 27920680 
מרגרט גיליס, דיוקן של תומאס סאוות'ווד סמית'
מצר הטטרים

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  טטרים 
 מיקום:  ים יפן 
 מקשר:  ים יפן עם ים אוחוצק
 מפריד:  בין האי סחלין לבין יבשת אסיה
 סוג:  מצר ים 
 מידות
 אורך מרבי:  860 ק"מ
 אורך:  663 ק"מ
 רוחב מרבי:  324 ק"מ
 רוחב מזערי:  7.3 ק"מ
 רוחב ממוצע:  324 ק"מ 
 מידע נוסף
 נהר מזין:  אַמוּר
 מדינות באגן הניקוז:  רוסיה רוסיה
 ערים:  ערי נמל ומסופים בחבל חברובסק: ואנינו, סובייטסקאיה גאבאן, מסוף דה-קאסטרי. ערי נמל במחוז סחלין: אוגלגורסק, אלכסנדרובסק-סחלינסקי, חולמסק, נבלסק, שחטיורסק
 איים:  מונרון (Монерон)
 מנהרות:  מנהרת סחלין (פרויקט לא ממומש)
 תקופת קיפאון:  חורף (בחלקו הצר יותר)
 קואורדינטות:  49°19′0″N 141°13′0″E﻿ / ﻿49.31667°N 141.21667°E﻿ / 49.31667; 141.21667
  (למפת מחוז חברובסק מוגדלת) חברובסק קומסומולסק אמורסק סובייטסקאיה גאבאן  ניקולאייבסק ביקין ואנינו ויאזמסקי פרימוריה סין המחוז היהודי  אמור סאחה-יקוטיה מגדן ים אוחוצקמצר הטטרים(למפת מחוז חברובסק רגילה) חברובסק קומסומולסק אמורסק סובייטסקאיה גאבאן  ניקולאייבסק ביקין ואנינו ויאזמסקי פרימוריה סין המחוז היהודי  אמור סאחה-יקוטיה מגדן ים אוחוצקמצר הטטרים(למפת רוסיה רגילה) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימצר הטטרים(למפת רוסיה מוגדלת) מוסקבה סנקט פטרבורג נובוסיבירסק אנאדיר נורילסק סקנדינביה אי רו פה  קזחסטן איראן סין מונגוליה ק. יפן האוקיינוס השקט  אוקיינוס הקרח הצפונימצר הטטרים
 
מְצַר הטטרים (ברוסית: Татарский пролив ‏Tatarski proliv; נודע בעבר בשם "מפרץ הטרטרים", Тартарский залив; ביפנית: "מצר מאמיה" 間宮海峡 ‏Mamiya Strait) הוא מצר ים באוקיינוס השקט בין האי סחלין לבין יבשת אסיה במזרח הרחוק הרוסי. המצר מקשר בין ים יפן שמדרום לו לבין ים אוחוצק (דרך מצר נבלסקוי, לימן האמור ומפרץ סחלין) שמצפונו.
רוחבו של המצר נע בין 7.3 ק"מ בנקודה הצרה ביותר (מצר נבלסקוי) בצדו הצפוני ועד 324 ק"מ בפתחו הדרומי; עומקו – בין 20 מ' ל-4 מ' ואורכו המרבי כ-860 ק"מ.
נמל ואנינו – נמל חשוב לחופו של מצר הטטרים
נמל ואנינו (Ванино), בחבל חברובסק, לחופו המערבי של המצר, מקושר באמצעות מסילת הרכבת באיקל-אמור למרכז סיביר, וכן מאז 1973 באמצעות קו מעבורות מובילות רכבות מטען ונוסעים לנמל חולמסק (Холмск) שלחופו המזרחי של המצר, בדרום סחלין.
ראו גם

מצר נבלסקוי
מנהרת סחלין
מצר לה פרוז
מנהרת סחלין-הוקאידו – פרויקט לכריית מנהרה מתחת למצר לה פרוז לחיבור האי הוקאידו עם האי סחלין (או לחלופין לבניית גשר בין שני האיים)
טיסה 007 של קוריאן אייר
הערות שוליים

↑  העיר היא התחנה הסופית של מסילת הרכבת באיקל-אמור.
↑  מסוף נפט דה-קאסטרי (De-Kastri oil terminal) הוא מבין הגדולים במזרח הרחוק ושייך לקונסורציום סחלין-1 בראשות "אקסון נפטיגאז לימיטד" (ENL), חברה בת של תאגיד הנפט והגז האמריקני הבינלאומי אקסון מוביל. הוא מרוחק 6 ק"מ מהיישוב דה-קאסטרי (Де-Кастри; ‏De-Kastri), השוכן במפרץ צ'יחצ'יוב (עד 1952 מפרץ דה-קאסטרי) שלחופו המערבי של מצר הטטרים, במחוז חברובסק.
↑  אי ששטחו כ-30 קמ"ר, השוכן בפתחו הדרומי של המצר. ב-1 בספטמבר 1983 הופל על ידי הסובייטים ליד האי מטוס בואינג 747-230B של קוריאן אייר.
↑  על שם "טרטריה המזרחית" או "טרטריה הסינית" במקורות אירופיים, דהיינו אותו חלק מחבל ארץ היסטורי"טרטריה" (בלטינית: Tartaria, השוכן בצפון ובמרכז אסיה וכן בחלק ממזרח אירופה, ומשתרע מהים הכספי והרי האורל עד האוקיינוס השקט שהיה מיושב על ידי טטרים, מונגולים, עמים טורקיים ואחרים) שמתייחס למנצ'וריה. "טרטריה הסינית" (קרי החוף האסיאתי שמקביל למנצ'וריה דאז אך כיום שוכן במחוזות הרוסיים של חברובסק ופרימוריה) ו"תעלת טרטריה" (מה שידוע כיום כ"מצר הטטרים") הופיעו במפה מ-1787 של ז'אן-פרנסואה לה פרוז.
↑  על שמו של מאמיה רינזו (間宮林蔵 ‏Mamiya Rinzō), מגלה ארצות יפני בתקופת אדו המאוחרת, שחקר את המצר ב-1808. מאוחר יותר, ב-1849, חצה את המצר אדמירל, חוקר המזרח הרחוק ומגלה ארצות רוסי גנאדי נבלסקוי שעל שמו קרוי מצר נבלסקוי או הקטע הצפוני של המצר. יצוין, כי ז'אן-פרנסואה לה פרוז הגיע ב-1787 לאזור המצר, מיפה אותו ורצה להפליג דרכו אך לא הצליח, ועל כן פנה דרומה והפליג דרך המצר המפריד את סחלין מהוקאידו והקרוי על שמו, מצר לה פרוז.
↑  העומק קטן ככל שמתקדמים מדרום לצפון. על פי קונראד טוטמן, עומקו של המצר הוא 15 מ', ראו: Conrad Totman, Japan: An Environmental History, I. B. Tauris, 2014, p. 25, table.
↑  ללא מצר נבלסקוי ולימן האמור, אורכו של המצר הוא 663 ק"מ.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NARA: 10038043  NKC: ge1196560  VIAF: 315124905   WorldCat (עם VIAF): 315124905 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של רוסיה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרגרט גרדינר

| --- | --- |

 לידה:  21 באוגוסט 1959 (בת 65) קייפטאון, איחוד דרום אפריקה 
 מדינה:  דרום אפריקה 
 ידועה בשל:  זוכת תחת מיס תבל הראשונה מדרום אפריקה
 השכלה:  מכללת צ'ארלסטון 
 פרסים והוקרה:  Miss South Africa (1978)  מיס תבל 1978 
 
מרגרט גרדינר (אנגלית: Margaret Gardiner; נולדה ב-21 באוגוסט 1959) היא עיתונאית אמריקאית ילידת דרום אפריקה וזוכת תחרות מיס תבל 1978. גרדינר הייתה הזוכה הראשונה מדרום אפריקה.
ביוגרפיה

גרדינר נולדה בקייפטאון, דרום אפריקה. ב-1978, בגיל 18, היא נבחרה למיס רפובליקת דרום אפריקה ובאותה שנה נבחרה למיס תבל מתוך 75 מתמודדות בתחרות.
היא למדה לתואר ראשון בפסיכולוגיה במכללת צ'ארלסטון וכתבה שני ספרים על בריאות ויופי, גרדינר התחנכה בקתדרלת סנט ג'ורג', אותה כנסייה בה דזמונד טוטו מטיף.
היא חברה באיגוד העיתונאים הזרים בהוליווד הבוחרת מדי שנה את המתמודדים והזוכים בפרס גלובוס הזהב ועובדת כעיתונאית בטלוויזיה ובעיתונות הכתובה בלוס אנג'לס.
ביוגרפיה > חיים אישיים

גרדינר נשואה לאנדרה נל, פרופסור לרפואת ילדים ובריאות הציבור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס .
הערות שוליים

↑  St. Joseph Gazette - Google News Archive Search, news.google.com
↑  "Miss SA's triumph of courage | Weekend Argus" (באנגלית). נבדק ב-2018-09-17.
↑  Margaret Gardiner- Miss Universe 1978, www.missosology.info (באנגלית)
מיקרוסקופיית שדה אפל

מיקרוסקופיית שדה אפל (dark-field microscopy) היא שיטת מיקרוסקופיה בה האור הנכנס לתוך המיקרוסקופ הוא האור המפוזר מהדגם, ולא האור המוחזר או העובר, כך שהרקע שמסביב לדגם נראה חשוך.
השימוש בשיטה זו הוא בעיקר במיקרוסקופים אופטיים, אולם ניתן ליישמה גם במיקרוסקופ אלקטרונים חודר (TEM).
רקע והסבר מפורט > רקע - סוגי מיקרוסקופ

מיקרוסקופ מעביר: ברוב המיקרוסקופים האופטיים, הדגם מואר מצידו האחד כך שחלק מהאור מתפזר, חלקו נבלע וחלקו עובר דרך הדגם אל צידו השני, ומשם לתוך עדשת האובייקטיב.
מיקרוסקופ מחזיר: כידוע על פי חוקי ההחזרה של האור, זווית הפגיעה שווה לזווית ההחזרה. על-פי עיקרון זה, אם האור המאיר את הדגם הנמדד מגיע מתוך עדשת האובייקטיב - רובו יוחזר בחזרה לתוך העדשה, למעט חלק מהאור שהתפזר או נבלע בדגם.
רקע והסבר מפורט > המגבלה של מיקרוסקופיית שדה בהיר

בשני סוגי המיקרוסקופים המתוארים לעיל, עבור דגמים קטנים, רוב האור (מהרקע) יגיע אל האובייקטיב, ואילו חלק קטן מהאור (מהדגם) יתפזר/יבלע כך שבאזור בו נמצא הדגם התמונה אמורה להיות חשוכה יותר. מכיוון שכושר ההפרדה (רזולוציה) של המיקרוסקופ מוגבל (כפי שגילה הפיזיקאי הגרמני ארנסט אבה), וכל נקודת אור נראית לאחר מעבר במערכת אופטית ככתם שקוטרו כחצי אורך גל בקירוב בעקבות פונקציית ההרחבה לנקודה (PSF), ייתכנו מצבים בהם הדגם או פרטים קטנים בתוכו, קטנים מגבול הרזולוציה כך שיהיה קשה מאוד או אפילו בלתי אפשרי להבחין בהם, מכיוון שכל נקודות אור שסביב האזור החשוך יראו ככתמים גדולים יותר, וכך הם "יכסו" את האזור החשוך. בחלק הימני של איור 2 ניתן לראות בשחור ולבן את החלקיק כפי שהיה נראה במיקרוסקופ שדה בהיר לולא הייתה פונקציית ההרחבה, ואילו בצהוב ניתן לראות את התמונה המתקבלת בפועל במיקרוסקופ, כאשר במקרה זה לא נוכל לראות את החלקיק כלל. בנוסף, קשה מאוד לראות דגמים שלהם ניגודיות נמוכה, מכיוון שהם יראו בהירים על רקע בהיר. בעזרת שדה אפל, דגמים אלו יראו בהירים על רקע כהה (ראו למטה בתמונה 1).
רקע והסבר מפורט > עיקרון השדה האפל

על-מנת לפתור את הבעיה, ניתן להשתמש במיקרוסוקופיית שדה אפל. בשיטה זו האור המאיר את הדגם מגיע בזווית כך שאינו נכנס לתוך האובייקטיב, גם במקרה של מיקרוסקופ מחזיר (ראו איור 1) וגם במקרה של מיקרוסקופ מעביר. האור היחידי שיכנס אל תוך האובייקטיב הוא חלק מהאור המפוזר מהדגם, כך שבתמונה המתקבלת הרקע הוא חשוך לגמרי ורק באזור שבו נמצא הדגם נראה אור. גם בשיטה זו אי-אפשר לעבור את גבול הרזולוציה, אבל ניתן לראות בקלות חלקיקים קטנים שעוצמת האור המתפזרת מהם היא קטנה מאוד.
בחלק השמאלי של איור 2 ניתן לראות בשחור ולבן כיצד חלקיק הקטן מגבול הרזולוציה היה נראה ללא ההרחבה, ובצהוב כיצד יראה בעקבות פונקציית ההרחבה, במיקרוסקופ שדה אפל. בתמונה 2 ניתן לראות צילום של כדוריות בקוטר 80 ננומטר במיקרוסקופ שדה אפל ובמיקרוסקופ שדה בהיר.
שימושים

השימוש במיקרוסקופיית שדה אפל נפוץ בתחומי מחקר ותעשייה שונים:
ביולוגיה וביופיזיקה: פעמים רבות מסמנים מולקולות DNA או RNA, חלבונים או אזורים שונים בתא בעזרת כדוריות מתכתיות בקוטר של כמה עשרות ננו-מטרים. בעזרת מיקרוסקופ שדה בהיר, אין שום דרך להבחין בכדוריות אלו, אולם במיקרוסקופיית שדה אפל ניתן לראות אותן בקלות (ראו תמונה 2).
רפואה: למרכיבי דם שונים יש ניגודיות נמוכה, כך שקשה לראותם במיקרוסקופ שדה בהיר, אבל ניתן להבחין בהם בקלות במיקרוסקופ שדה אפל.
מיקרואלקטרוניקה: כאשר מסתכלים על מעגל משולב בעזרת מיקרוסקופ שדה אפל, ניתן להבחין בפרטים שאין אפשרות להבחין בהם באמצעות מיקרוסקופ שדה בהיר.
מבנה המיקרוסקופ

על מנת ליצור את הארת השדה האפל, צריך לדאוג לאלומת אור טבעתית, כך שמרכזה חשוך (ראו תמונה 3), ויש מספר דרכים לעשות זאת:
מיקרוסקופ מחזיר: ישנן שתי דרכים עיקריות ליצור הארת שדה אפל במיקרוסקופ מחזיר. הדרך הראשונה היא לשים דיסקה החוסמת את מרכז אלומת האור (ראו איור 3 למעלה), בהמשך האור מוסט לכיוון עדשת האובייקטיב בעזרת מראה חצי מחזירה או מפצל קרן. בדרך השנייה, האור מוסט לתוך האובייקטיב בעזרת מראה טבעתית (ראו איור 3 באמצע). בשתי האפשרויות האור המגיע לתוך עדשת האובייקטיב מתמקד כך שצורת אלומת האור הנוצרת היא מעין חרוט חלול שקודקודו פוגע בדוגמה עליה מסתכלים. בגלל המבנה המיוחד של עדשות אובייקטיב מסוג זה (ראו תמונה 4), האור נאסף מהדוגמה רק אל מרכז העדשה ולכן השטח האפקטיבי של העדשה קטן יותר. מסיבה זאת המִפְתָח הנומרי (numerical aperture, NA) של האובייקטיב יהיה קטן בהשוואה לאובייקטיב שדה בהיר.
מיקרוסקופ מעביר: מכיוון שבמיקרוסקופ מעביר אלומת האור לא מגיעה מתוך האובייקטיב, אין צורך באובייקטיב מיוחד. את הארת השדה האפל יוצרים בעזרת דיסקה שחוסמת את מרכז אלומת האור. גם במקרה זה צורת אלומת האור הנוצרת היא חרוט חלול, כאשר הדוגמה עליה מסתכלים ממוקמת בקודקוד החרוט. זווית הראש של החרוט צריכה להיות כך שלא ייכנס אור מהאלומה לתוך האובייקטיב (ראו איור 3 למטה).
| --- | --- |
סיב אופטי משמר קיטוב (סיב Panda). משמאל, כפי שצולם במיקרוסקופ שדה אפל, ניתן להבחין בשני עיגולים שעשויים מסוג שונה של זכוכית. מימין, כפי שצולם במיקרוסקופ שדה בהיר, לא ניתן להבחין בעיגולים הללו מכיוון שהניגודיות נמוכה.: 
כדוריות זהב בקוטר 80 ננו-מטר. משמאל תמונה ממיקרוסקופ שדה אפל, בה ניתן להבחין בכדוריות בקלות, לעומת זאת מימין, תמונה ממיקרוסקופ שדה בהיר בה לא ניתן להבחין כלל בכדוריות.: 
מימין: הארת שדה בהיר. משמאל: הארת שדה אפל. ניתן לראות את טבעת האור שמהווה למעשה חתך של החרוט החלול.: 
אובייקטיב שדה אפל. האור המתפזר מהדגם נאסף דרך מרכז העדשה. ניתן לראות את האזור בשולי האובייקטיב דרכו עוברת הארת השדה האפל.:
קישורים חיצוניים ומקורות

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
אברהם גולדין, הארה בשדה אפל לכל דיכפין, העלון למורי הביולוגיה, חוברת ג', אייר התשמ"ח 1988, 113.
המרכז לרפואה משולבת
Braslavsky, I., Amit, R., Ali, B. M. J., Gileadi, O., Oppenheim, A. & Stavans, J., Objective-type dark-field illumination for scattering from microbeads. Applied Optics, 2001. 40: p. 5650-5657.
Charlotte K. Omoto, Joan Folwell, Using Darkfield Microscopy To Enhance Contrast: An Easy and Inexpensive Method.
http://www.olympusmicro.com/primer/techniques/darkfield.html (אורכב 08.07.2009 בארכיון Wayback Machine)
http://www.olympusmicro.com/primer/techniques/darkfieldreflect.html (אורכב 06.12.2008 בארכיון Wayback Machine)
https://web.archive.org/web/20070714110459/http://www.nanophys.kth.se/nanophys/facilities/nfl/nikon-me600/darkfield/darkfield-epi.html
https://web.archive.org/web/20110301001204/http://www.serafin.ch/serafin/darkfield-microscopy
איור 1:
שרטוט סכמטי המתאר את ההבדל בין מיקרוסקופיית שדה אפל ושדה בהיר עבור מיקרוסקופ מחזיר. הקווים הרציפים מתארים את האור הפוגע/מוחזר והקווים המקווקווים מתאים את האור המפוזר.
איור 2:
ניתן לראות בשחור ולבן כיצד היה נראה חלקיק שקוטרו קטן מגבול הרזולוציה ללא פונקציית ההרחבה, ובצהוב ניתן לראות את התמונה המתקבלת בפועל בעקבות פונקציית ההרחבה, כאשר בצד הימני מתואר מיקרוסקופ שדה בהיר, ובצד השמאלי מיקרוסקופ שדה אפל.
איור 3:
מסלול האור במיקרוסקופ שדה אפל מחזיר בעזרת דיסקה חוסמת (למעלה), מראה טבעתית (באמצע) ובמיקרוסקופ מעביר (למטה).
מיקרופור

דוגמה למיקרופּוֹר-נייר
סרט מִיקְרוֹפּוֹר דביק (או בקיצור: מיקרופור מאנגלית micropore), הוא גליל של סרט דביק רפואי העשוי מנייר, ניילון, בד או סיליקון.
תיאור ושימושים

גליל המיקרופור עשוי נייר או בד המנוקב נקבוביות זעירות, אשר מאפשרות במידה מה שחלוף גזים בין תאי העור לסביבה החיצונית, אך עם זאת הנקבוביות הזעירות מונעות מצב של קונטמינציה (זיהום הנגרם מבחוץ), ומכאן שמו (micropore בתרגום מילולי: נקבוביות זעירות).
המיקרופור הוא אחד ממוצרי היסוד של החבישה בעזרה ראשונה והוא מצוי בכל תיק או ארון המיועד להגשת עזרה ראשונה. 
יתרונותיו של המיקרופור ביחס למוצרי חבישה דביקים אחרים, מתבטאים בשני דברים: בכך שהשארת סימנים מעל גבי מקום הדבק - היא מועטת ביחס למוצרים אחרים; ובכך שהוא מונע מחנק לתאי העור ומאפשר נשימה של תאי העור גם כשהוא דבוק עליו או על תחבושת שעליו. במיקרופור סטרילי ניתן להשתמש באופן ישיר או על גבי גאזה סטרילית על העור במקרה של פצעים קטנטנים, אך במקרים של פצעים מדממים יותר, המיקרופור משמש רק באופן עקיף ללחוץ על מקום הפצע באמצעות תחבושת; כמו כן המיקרופור משמש ככלי עזר לקבע תחבושות ורטיות למקומן באמצעות הדבקתן איתו לעור.
סוגי סרטי מיקרופור

קיימים כמה סוגי מיקרופור: נייר, בד וניילון. הסוג הנפוץ והזול ביותר הוא מיקרופור - נייר העשוי מכותנה טהורה. הסוג השני הוא מיקרופור ניילון אשר חזק יותר מהנייר. הסוג השלישי הוא מיקרופור בד שהוא החומר החזק ביותר ביחס למיקרופור הנייר והניילון. לאחרונה יצא לאור מיקרופור סיליקון, אשר מתאים לעור רגיש.
השימוש במיקרופור, בשונה מאגד מדבק ('פלסטר'), אינו מוגבל לשטחים מצומצמים; כיוון שהוא ארוך ומגולגל בגליל, ניתן לגזור ממנו כל אורך רצוי ולהשתמש בו. כמו כן הוא קיים בעוביים שונים לצרכים שונים החל בסנטימטר אחד וכלה ב-20 סנטימטר.
היסטוריה

המיקרופור הומצא לראשונה בשנת 1959 על ידי חברת 3M, ומאז זכה להצלחה רבה ברחבי העולם והפך לאחד ממוצרי היסוד בחבישה. כיום, חברות רבות ברחבי העולם מייצרות את המיקרופור; בישראל אין חברה המיצרת מיקרופור והכל מיובא מִחוץ לארץ.
שם המוצר

שם המוצר באנגלית הוא: Microporous surgical tape (תרגום מילולי: סרט מיקרופור כירורגי) ומכאן בקיצור: surgical tape. וכן ידוע בשם medical tape (סרט הדבקה רפואי). לעומת זאת, בישראל עדיין לא התגבש למוצר זה שם מדויק, ורבים קוראים לו בקיצור על שם תכונתו: "מיקרופור". אך עדיין שכיח שמשתמשים כלפיו בשמות: נייר דבק רפואי; גליל פלסטר; גליל פלסטר בד; נייר מיקרופור; פלסטר מיקרופור; ועוד. צוותים רפואיים קוראים לו בטעות לויקופלסט אך בטפסים הרשמיים של מד"א ומשרד הבריאות, הוא נקרא "מיקרופור".
ראו גם

אגד מדבק
חבישה
עזרה ראשונה
לויקופלסט
הערות שוליים

↑  ראו בקישור זה. וכן ויקיפדיה האנגלית בערך: Surgical tape
↑  ראו למשל דניס לאשו, אני לומד גרמנית, כנרת זמורה ביתן 2007, עמ' 12.