פרדו פארמה
מחלוקת

פורדו פארמה מייצרת משככי כאב כגון הידרומורפון, אוקסיקודון, פנטניל, קודאין והידרוקודון. היא ידועה בייצור של תרופות כגון MS-Contin, Oxycontin, ו-Ryzolt. ב-1972 פותחה "Contin" (מערכת לשחרור סמים מבוקרת). בשנת 1984 החל שיווק פורמולצית השחרור המורחבת של מורפיום MS-Contin. ב-1996 החל שיווק אוקסיקודון בשחרור מושהה, אוקסיקונטין.
המחלוקת סביב החברה צמחה כתוצאה מהתרופות שייצרה והדרך בה נוצר פוטנציאל גבוה לשימוש לא ראוי על ידי אנשים עם עבר של התמכרות. התרופות הנפוצות ביותר המשמשות את החברה הן MS Contin ואוקסיקונטין. בשתיהם ניתן להשתמש באופן לא ראוי על ידי ריסוק, לעיסה, הסנפה, או הזרקת המוצר המומס. זהו סיכון משמעותי עבור המשתמש, העלול ליטול מנת יתר ולמות. טקטיקות שמכורים משתמשים בהן כדי להשיג את הסם כוללות "שוק רופאים", כלומר, ביקור רופאים שונים כדי לקבל מרשמים נוספים וסירוב לעבור מעקב ובדיקות מתאימות. יחד עם הפוטנציאל הגבוה לשימוש לא ראוי על ידי מכורים, קיים גם סיכון להתרגלות (וירידה בהשפעה) ולתלות פיזית של חולים הנוטלים את התרופות הללו. עם זאת, משככי כאבים חזקים מקובלים כחיוניים לחולים הסובלים מכאב חריף חמור ולחולים עם כאב הקשור בסרטן מתקדם.
אוקסיקונטין, המשווק מ-1995, היווה פריצת דרך של פורדו פארמה בתחום הטיפול בכאב כרוני. על פי אסטרטגיה שיווקית שארתור סאקלר היה חלוץ שלה עשרות שנים קודם, החברה לחצה בתקיפות על הרופאים לרשום את התרופה, חיזרה אחריהם בטיולים חינם לסמינרים-לניהול-כאב ושילמה על מפגשי הסברה. המכירות זינקו. למרות שלא הייתה עדות מדעית לכך, התרופה שווקה כ"איזון-כאב חלק ומתמשך כל היום וכל הלילה", כאשר נלקחה מדי 12 שעות, וכבעלת פוטנציאל שימוש-לרעה נמוך יותר מאשר אוקסיקודון בשחרור מיידי בגלל תכונות השחרור שלה. בשנים הראשונות הללו, פורדו פארמה הייתה מודעת לשימוש-לרעה באוקסיונטין, כולל "דיווחים על כך שהכדורים רוסקו ונשאפו, נגנבו מבתי מרקחת, וכי חלק מהרופאים הואשמו במכירת מרשמים". כך על פי הניו יורק טיימס, עלה מדו"ח סודי של משרד המשפטים שנחשף במאי 2018. למעלה ממאה תזכירים פנימיים בין השנים 1997 ו-1999 כללו את המילים "המחיר ברחוב", "לרסק" או "לשאוף".
בתחילת שנת 2000 התפרסמו דיווחים נרחבים על שימוש לרעה באוקסיקונטין. בעקבות זאת נערכה בחסות חברת Purdue Pharma LP תוכנית מחקר למעקב יזום אחר שימוש לרעה, הנקראת 'מעקב שימוש לרעה, הסחה והתמכרות' (RADARS). המחקר מצא כי בין התרופות המשמשות-לרעה, אוקסיקונטין ו-hydrocodone הן תרופות הכאב הנפוצות ביותר. ב-2012 פרסם "ניו אינגלנד ג'ורנל אוף מדיסין" מחקר שמצא כי "76% מאלה המבקשים עזרה עקב התמכרות להרואין החלו את ההתמכרות בתרופות, בעיקר אוקסיקונטין" ושורטט קו ישיר בין שיווק אוקסיקונטין על ידי פורדו לבין מגפת ההרואין בארצות הברית.
ב-2003, מינהל אכיפת הסמים מצא כי "שיטות אגרסיביות" של פורדו "החריפו מאוד את ההתמכרות הנרחבת לאוקסיקונטין".
תחקיר לוס אנג'לס טיימס שנערך בשנת 2011 דיווח כי אצל אנשים רבים נטילת אוקסיקונטין פעם ב-12 שעות איננה מאזנת כאב ומביאה לתסמיני גמילה הכוללים השתוקקות עזה לתרופה. העיתונאים הציעו כי בעיה זו נותנת "תובנה חדשה מדוע כל כך הרבה אנשים הפכו מכורים". באמצעות מסמכים של פורדו ורשומות אחרות, הם טוענים כי חברת פורדו הייתה מודעת לבעיה זו עוד לפני שהתרופה נכנסה לשוק, אך "שימרה בקנאות את טענתה על 12 שעות של הקלה, בין היתר כדי להגן על הכנסותיה [עקב] הדומיננטיות בשוק של אוקסיקונטין ומחירו הגבוה - עד מאות דולרים לבקבוק - אשר נשענו על עניין 12 השעות".
אוקסיקונטין הפך לתרופה שוברת קופות. על פי מאמר שפורסם ב-New Yorker ב-2017, פורדו פארמה היא "בבעלות אחת המשפחות העשירות ביותר באמריקה, עם שווי נקי של שלושה עשר מיליארד דולר".
בשנת 2018, רשמה פורדו פארמה פטנט על צורה חדשה של בופרנורפין, אשר שולטת בהשתוקקות ומשמשת לטיפול בהתמכרות לאופיואידים כגון אוקסיקונטין.
מדינת אוקלהומה תובעת במשפט המתנהל שם (2019), את החברות פורדו, טבע וג'ונסון את ג'ונסון בטענה שמדיניות השיווק שלהן הגזימה בתיאור התועלת הקלינית של משככי הכאבים, והמעיטה בתיאור תופעות הלוואי של השימוש בהן ובעיקר ההתמכרות להם. פרדו למשל קידמה את מכירות משכך הכאבים הנרקוטי Oxycontin, באמצעות תיאור סיפורו של סופר בן 54 שסובל מדלקת פרקים ניוונית שחזר לעבודה באמצעות השימוש באוקסיקונטין. החומר השיווקי של פרדו טען ששיעור המתמכרים לתרופה הוא פחות מ-1%.