קלאס תונברג
ביוגרפיה

תונברג נולד בהלסינקי. הוא החל להחליק על הקרח בגיל מאוחר יחסית, 18, ובתחילת דרכו שילב חיים בעיתיים כמעשן סדרתי ושיכור לפני שהחל להתרכז באופן בלעדי בספורט. למרות זאת, החל מגיל 28, בו היה לאלוף אירופה בהחלקה מהירה בקטגוריה הכוללת, ובמשך 10 השנים הבאות, היה לגדול המחלקים המהירים בעולם, כשבסוף הקריירה שלו מתחרה לתואר איבאר בלאנגרוד.
הצלחותיו הגדולות של תונברג היו במרחקים הקצרים יותר, מ-500 מ' עד 5,000 מ'. הוא מעולם לא זכה באירוע בינלאומי ב-10,000 מ', אבל הובס ב-3 שניות בלבד על ידי בן ארצו יוליוס סקוטנב בתחרות ה-10,000 מ' באולימפיאדת שאמוני (1924), וזכה במדליית הכסף, 4.4 שניות לפני רואלד לארסן (נורווגיה). במהלך האולימפיאדה הזו זכה בשלוש מדליות זהב, כשזירת ההחלקה המהירה הייתה ברוב האירועים (למעט ה-500 מ') לקרב בין המחליקים המהירים הנורווגים והפינים. ב-1,500 מ' זכה במדליית הזהב, כשהוא מביס את לארסן ב-1.2 שניות. ב-5,000 מ' תונברג וסקוטנב הביסו 3 מחליקים נורווגים, כשהוא מביס את סקוטנב בפער של 9 שניות. מלבד הישגים אלה הביאו לו גם את הזכייה בקטגוריה הכוללת, שם סיים 4 נק' לפני לארסן ו-5.5 נק' לפני סקוטנב. למרות העובדה שהקטגוריה הכוללת נחשבת לאירוע היוקרתי ביותר בהחלקה מהירה, היא הוצאה מהמשחקים האולימפיים החל מ-אולימפיאדת סנט מוריץ (1928), ולכן תונברג היה לזוכה היחיד במדליית זהב אולימפית בקטגוריה הכוללת. מלבד זאת, זכה במדליית ארד במרחק המועדף עליו, 500 מ', כשהוא מסיים 0.8 שניות אחרי המנצח האמריקאי צ'ארלס ג'וטרוו. בכך הוא זכה במדליית בכל אחת מחמש התחרויות בהחלקה מהירה במשחקים אלה.
תונברג זכה חמש פעמים בין 1923 ל-1931 באליפות העולם בקטגוריה הכוללת, וזכה 4 פעמים באליפות אירופה המקבילה. באליפות העולם שבר את שיאיו של אוסקר מאתייסן בזכות מדליית ארד עודפת, והיה לאתלט המצליח ביותר עד שסוון קראמר זכה בתואר השישי שלו ב-2013. הוא זכה בשתי מדליות זהב נוספות באולימפיאדת סנט מוריץ (1928), שהביאו את סך מדליות הזהב שלו ל-5. ב-500 מ' זכה במשותף במדליית הזהב עם ברנט אבנסן, כשהם קובעים זמן זהה של 43.4 ש'. ב-1,500 מ' סיים 0.8 ש' לפני אבנסן. זכיות אלה הפכו אותו לאלוף האולימפי המבוגר ביותר בחלקה מהירה, בגיל 34. כמו כן, הוא המחליק המהיר הגבר המצליח ביותר בתולדות המשחקים האוליפיים. למרות הצלחותיו הרבות, תונברג היה פגיע לעיתים במרחקים הארוכים. כשלא הצליח ב-500 מ' וב-1,500 מ', היה ניתן להביסו, למשל ב-1927 כשברנט אבנסן בן ה-22 ניצח אותו באליפות אירופה ובאליפות העולם. למרות זאת, אבנסן לא הצליח לשמור על כושר טוב מספיק בשביל לזכות בניצחונות רבים לאורך שנים, כמו שהצליח תונברג.
תונברג החרים את אולימפיאדת לייק פלאסיד (1932) ואיבד בכך את ההזדמנות לזכות במדליות נוספות, כי המארגנים האמריקאים ארגנו את התחרויות בשיטת הזינוק ההמוני ולא בשיטת הזוגות, לצד מחליקים מהירים אירופאים רבים אחרים. את זאת עשה למרות הכושר הטוב שהפגין בעונה זו, לאחר שניצח באליפות אירופה בהחלקה מהירה בדאבוס. על כך העיר לעיתון הפיני Uusi Suomi ב-1 בינואר, שכדי להשתתף באולימפיאדה הוא היה צריך ללמוד ספורט חדש לגמרי, וכי זו אינה החלקה מהירה אלה ריצה על הקרח.
למרות הישגיו, תונברג מעולם לא הגיע לראש דירוג האדלסקלנדר - המצאה סטטיסטית שמדרגת מחליקים מהירים לפי שיאיהם האישיים וממירה אותם להופעה יחידה באליפות העולם בקטגוריה הכוללת. הוא לא שבר את שיאיו של אוסקר מאתייסן ב-1,500 מ', 5,000 מ', ו-10,000 מ', וגם עליונותו ב-500 מ' לא עזרה לו בכך. מאתייסן, שנולד חמש שנים לפני תונברג, הפך למקצוען במהלך מלחמת העולם הראשונה, ולכן הפסיק להתחרות בתחרויות הבינלאומית, והשניים מעולם לא נפגשו בתחרות.
תונברג פרש מהחלקה תחרותית לאחר אליפות העולם באוסלו ב-1935, והוא בן 42, לאחר שתי עונות מאכזבות יחסית.
במהלך הקריירה שלו, קבע תונברג שני שיאי עולם ב-500 מ' (ב-1929 וב-1931) ושיא עולם אחד ב-1,000 מ' (שנקבע ב-1930 והחזיק מעמד במשך 25 שנים עד שנשבר על ידי יבגני גרישין), בנוסף לשיא עולם בקטגוריה הלא אולימפית של 3,000 מ' (ב-1932). בנוסף להצלחותיו הרבות בזירה הבינלאומית, זכה תונברג 5 פעמים באליפות פינלנד בקטגוריה הכוללת.
על הישגיו הרבים נקרא תונברג בארצו "נורמי של הקרח", בהקשר לאתלט המצליח בן ארצו ובן זמנו, פאבו נורמי (האתלט המצליח ביותר בתולדות המשחקים האולימפיים).
תונברג מת בביתו בהלסינקי, ב-28 באפריל 1973.