stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלכלת קונטיקט
התפתחות הכלכלה בקונטיקט > המאה ה-19 > ייצור אופניים

תחום נוסף בו היוותה קונטיקט מרכז ייצור מרכזי היה תעשיית האופניים. אלברט פופ מהרטפורד ראה לראשונה אופניים בפילדלפיה בשנת 1876 והתלהב מהמצאה ועל כן פתח את חברת קולומביה אופניים וכן הוציא לאור עיתוני חובבי אופניים ושכנע רופאים לפרסם מאמרים בזכות החשיבות הבריאותית של רכיבה על אופניים.
התפתחות הכלכלה בקונטיקט > המאה ה-19 > בניית ספינות

החל מהמאה ה-18 ועד ימינו מהווה קונטיקט מרכז לתעשיית בניית הספינות. בקונטיקט נבנתה ספינת הקיטור הראשונה שנבנתה בארצות הברית (בשנת 1786 על ידי ג'ון פיטצ'), הצוללת הראשונה שנבנתה בארצות הברית (בשנת 1775) וכן הצוללת הצבאית הראשונה שנבנתה בארצות הברית. מאז שנת 1913 נבנים צוללות צי ארצות הברית בקונטיקט.
התפתחות הכלכלה בקונטיקט > המאה ה-19 > ייצור רהיטים

עמק קונטיקט (אזורי ות'רספילד, מזרח וינדזור וקולצ'סטר) היו במאה ה-18 מרכז ייצור רהיטים. הרהיטים העיקריים שיוצרו באזור זה, והיו פופולריים ומבוקשים בכל ארצות הברית היו בסגנון המלכה אן, וכן בסגנון צ'יפנדייל.
התפתחות הכלכלה בקונטיקט > ההמצאות במדינה

מאז הקמת מערכת רישום הפטנטים בארצות הברית בשנת 1790 ועד שנת 1930 נרשמו על ידי תושבי קונטיקט יותר פטנטים (בחישוב לנפש) מאשר בכל מדינה אחרת. במאה ה-18, כאשר בממוצע נרשמו בארצות הברית פטנט אחד לכל 3,000 נפשות, נרשמו בקונטיקט פטנט לכל 700 תושבים.
| דגל קונטיקט מדינת קונטיקט |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | הרטפורד |  |
| אזורים גאוגרפיים | המטרופולין של הרטפורד • המטרופולין של ניו הייבן • עמק נהר נאוגטוק |  |
| היישובים הגדולים ביותר | ברידג'פורט • ניו הייבן • הרטפורד • סטמפורד • ווטרברי • נורווק • דאנברי • ניו בריטן • גריניץ' • בריסטול • וסט הרטפורד • מרידן • האמדן • פיירפילד • מנצ'סטר • מילפורד • וסט הייבן • סטרטפורד • איסט הרטפורד • מידלטאון |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • כלכלה • יהדות קונטיקט |  |
כנפי הזעם

| --- | --- |

כנפי הזעם
 כללי
 תאריך הוצאה:  1987
 סוגה:  Shoot 'em up
 פיתוח:  סטיב וולדו
 הוצאה לאור:  Brøderbund 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 הפצה:  ברודרבנד
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  אפל, Amstrad CPC, קומודור 64, אמיגה, IBM, גיים בוי
 
כנפי הזעם הוא משחק פעולה ממוחשב, בו על השחקן להטיס מטוס גראמן F6F הלקט של טייסת אמריקנית, המוצבת על נושאת מטוסים אמריקנית (CV-18). המשחק מתרחש באוקיינוס השקט בעת מלחמת העולם השנייה.
מטרת המשחק היא פשוטה - לפגוע באויב ככל האפשר, על ידי הטבעת ספינותיו, הריגת חייליו וכו', ולחזור לנושאת המטוסים בשלום וכך לעלות בסולם הדרגות.
מהלך המשחק

המטרה בכל שלב היא לחסל את כלל כוחות האויב בו, אלה מבוצרים בבתים ובעמדות ירי על איים ועל ספינות קרב מסוגים שונים. בנוסף, מחלק מהאוניות והאיים ממריאים מטוסים, אשר גם אותם יש להפיל. בשלב הראשון ישנו אי אויב אחד, ובשלבים שלאחר מכן מספר האיים עולה ונוספות וספינות.
כל משימה מתחילה על סיפון נושאת המטוסים, כאשר על השחקן לבחור בסוג הנשק לגיחה: 30 פצצות, 15 רקטות או טורפדו אחד, כאשר לפצצות יש את יתרון הכמות, הרקטות מיועדות להשמדת עמדות ירי באיים ועל גבי הספינות והטורפדו להטבעת ספינות. בנוסף חמוש המטוס במקלע בעל תחמושת בלתי מוגבלת המיועדת להפלת מטוסי אויב וכנגד חיילים וטורפדו.
מובן שהשחקן זקוק לכל סוגי התחמושת, ולכן עליו לחזור לנושאת המטוסים כדי להחליף את סוג הנשק או כדי להתחמש מחדש. בנוסף על השחקן להיות עירני להתקפות של מטוסי טורפדו יפניים כנגד ספינתו ולמונען.
כאשר כל המטרות הושמדו, על השחקן להשיב את המטוס לבטן נושאת המטוסים - כך הוא עובר לשלב הבא. לאחר סיום של קבוצת שלבים, עולה השחקן בדרגה. הדרגה הגבוהה ביותר היא דרגת Captain, וכאשר מגיע השחקן אליה, ממשיך המשחק למעשה ברמת קושי קבועה עד שהשחקן נפסל (מאבד את כל המטוסים שלרשותו).
התפשטות המשחק

הגרסה הראשונה של המשחק, שהתאימה למחשבי אפל תוכננה על ידי סטיב וולדו ויצאה לאור ב-1987 על ידי חברת המשחקים "ברודרבנד". בשנת 1990 המשחק הוסב למחשבי Amstrad CPC, קומודור 64, אמיגה ול-IBM. בשנת 1999 הוא הוסב למשחק גיים בוי.
לואה (חברת נעליים)

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  לורץ וגנר
 תקופת הפעילות:  1923–הווה (כ־101 שנים)
 חברת אם:  Tecnica Group 
 מיקום המטה:  יצנדורף, גרמניה
 ענפי תעשייה:  נעליים
 מוצרים עיקריים:  athletic shoe, נעלי הליכה 
 רווח:  164 מיליון יורו (2018)
 מנכ"ל:  ורנר ריטמן
 עובדים:  238 (2018)
  
 www.lowa.de
 
חברת Lowa Sportschuhe GmbH היא יצרנית גרמנית של מגפי טיולים, סקי והרים שנמכרים תחת המותג Lowa. מאז נוסדה בשנת 1923, החברה שוכנת ביצנדורף שבבוואריה עילית. החברה נשלטת בעקיפין על ידי הקבוצה האיטלקית.
המחקר והפיתוח של החברה ממוקמים ב יצנדורף, הייצור מתרחש בעיקר ב-יצנדורף (נעלי הרים וטרקים), סלובקיה (נעלי הליכה) ועד 2010, גם איטליה (נעלי סקי). יש לה סניפי מכירות זרים משלה בארצות הברית ובשווייץ, כמו גם שותפויות מכירה ארוכות טווח באוסטריה ובהולנד.
היסטוריה

לורנץ וגנר, בנו של הסנדלר יוהאן וגנר מיצנדורף (40 ק"מ צפונית למינכן), הקים את חברת לואה (לורנץ וגנר) כשהשתלט על עסק הוריו בשנת 1923. זמן קצר לפני כן הקימו שני אחיו הנס ואדולף עסק משלהם עם המותג Hanwag ב-Vierkirchen והמותג Hochland ב-Weichs.
לאחר מותו של לורנץ וגנר בשנת 1953, השתלט החניך לשעבר (וכעת חתנו של המייסד) ספ לדרר על החברה ויחד עם אשתו ברטי הפך את לואה ליצרנית מגפי סקי מצליחה (לואה אייר) בשנות השבעים והשמונים.
בשנת 1993, בגלל קשיים כלכליים ובעיות ירושה, 90% מהמניות נמכרו לקבוצת טניקניקה האיטלקית (בנוסף לטקניקה ולואה, אלה כוללים כיום גם את נורדיקה, בליזארד ורולרבלייד).
ורנר ריטמן, שעבד בעבר בחברת הנעליים השווייצרית רייכל, משמש כמנכ"ל מאז 1992 והפך לבעלים משותף בשנת 1993 (אז 10%, כיום 20%). בשנת 2010 נמכרו לראשונה למעלה משני מיליון זוגות נעליים. נכון לשנת 2017, 60% מ- Lowa שייכים בעקיפין לקבוצת Tecnica האיטלקית, 20% למנכ"ל ורנר Riethmann ו- 20% ל-רנזו קסטלני, הבעלים של ספקית ה- Lowa Riko Sport מאיטליה.
בשנת 2003 לואה נכנס למיזם משותף עם שופל, יצרנית בגדי חוץ. המיזם המשותף Schöffel-Lowa Sportartikel GmbH & Co. KG מפעיל בסך הכל 33 חנויות Schoffel-Lowa, המנוהלות בעיקר על ידי שותפי זכיינות (28 בגרמניה, ארבע באוסטריה ואחת באיטליה; נכון לאוקטובר 2018).
יחד עם יצרני המגפיים המיוחדים הגרמנים האחרים, לואה היא הספקית של מגפי הקרב החדשים לבונדסוור.
נעלי הליכה של לואה
כלכלה אקולוגית

כלכלה אקולוגית היא תחום ידע המנסה לנתח ולכוון את יחסי הגומלין בין הפעילות האנושית לטבע. כלכלה אקולוגית מהווה מאמץ בינתחומי לקשר בין מדעי הטבע ומדעי הסביבה בכלל, ובין אקולוגיה לכלכלה בפרט. מטרתה לפתח מדיניות מושכלת שתוביל לעולם בר־קיימא מבחינה אקולוגית, בו חלוקת המשאבים היא הוגנת ויעילה. להבדיל מהכלכלה הנאו-קלאסית, העוסקת בשוק הכלכלי במנותק מהעולם הטבעי, או מהכלכלה הסביבתית, המפנימה את הקישור לעולם אך ורק דרך ניצול משאבים, רואה הכלכלה האקולוגית את הפעילות הכלכלית, הפעילות החברתית והמכלול הטבעי כמערכת אחת גדולה ומורכבת, בעלת השפעות הדדיות רבות ומגוונות.
ראו גם

כלכלה מעגלית
הערות שוליים

↑  Robert Costanza, Ecological Economics 1, Elsevier, 2019, עמ' 258–264, ISBN 978-0-444-64130-4. (באנגלית)
↑  כלכלה אקולוגית, באתר www.ecoeco.org.il (ארכיון)
| קיימות |
| --- | --- | --- |
| מושגי מפתח | איכות הסביבה • אקולוגיה • סביבתנות • טביעת רגל אקולוגית • מאזן אקולוגי • צדק בין-דורי |  |
| איומים | משבר האקלים • התחממות עולמית • הידלדלות שכבת האוזון • הכחדה המונית |  |
| אסטרטגיות סביבתיות | חשיבה סביבתית • קיימות מקומית • חינוך סביבתי • אקו-אנרכיזם • אקולוגיה עמוקה • עירוניות חדשה |  |
| פסולת | הפחתה במקור • קומפוסט (התכלות) • שימוש חוזר • מיחזור (מיחזור בישראל) • מדרג הפסולת • שטח הפסולת של האוקיינוס השקט  • שטח הפסולת של האוקיינוס ההודי  • שטח הפסולת הצפון אטלנטי |  |
| תשתיות ובנייה | תחבורה בת קיימא • בנייה ירוקה • תכנון רגיש למים • בנייה באדמה • בנייה תואמת אקלים |  |
| גינון וחקלאות | גינה קהילתית • גינון יובשני • חקלאות אורגנית • גידול ביו-אינטנסיבי • מזון מקומי • גינון גרילה • פרמקלצ'ר • יער מאכל • חקלאות עירונית |  |
| אנרגיה | אנרגיה חלופית • אנרגיה ירוקה • אנרגיה מתחדשת • אנרגיה סולארית • אנרגיית רוח • אנרגיה הידרואלקטרית • RDF |  |
| כלכלה | תרבות הצריכה • מזון מהיר • שיווק ערכי • שיווק ירוק • גרינווש • פיתוח בר-קיימא • תיירות בת קיימא • השקעה אחראית • כלכלה אקולוגית • התיישנות מתוכננת |  |
| ארגונים בישראל | החברה להגנת הטבע • המשרד להגנת הסביבה • אדם טבע ודין • אקו-ויקי • חיים וסביבה • מגמה ירוקה • המרד בהכחדה • צלול |  |
| מיזמים נבחרים | אג'נדה 21 • יום ללא קניות • תערוכת קלינטק • תחבורה היום ומחר • פרויקט עדן • ביוספירה 2 • BedZED • יום איכות הסביבה העולמי • שמיטה ישראלית |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph1052980
לב גרופ מדיה

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 סוג:  חברת תקליטים
 מייסדים:  עומרי דולב ודורון לויטס
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־18 שנים)
 מיקום המטה:  תל אביב-יפו 
 משרד ראשי:  תל אביב, ישראל
 מוצרים עיקריים:  תקליטים
  
 http://levgroupmedia.com
 
לב גרופ מדיה (באנגלית: Lev Group Media) היא חברת תקליטים ישראלית שנוסדה בשנת 2006.
לב גרופ מדיה מייצגת ומפיצה אמנים כגון עלמה זהר, המדרגות, אריאל הורוביץ ויעל דקלבאום. כמו כן, לב גרופ מדיה היא היבואן והמפיץ הבלעדי של חברת התקליטים וורנר מיוזיק גרופ וחברות הבת שלה, יחד עם חברת התקליטים הישראלית היי פידליטי. בנוסף, מפיצה לב גרופ מדיה בישראל אלבומים של חברות נוספות, בהם פרלופון ואקס-אל רקורדינגס.
לב גרופ מדיה היא הנציגה הרשמית של שירות הזרמת המדיה Deezer בישראל.
לוחית זיכרון

לוחית זיכרון, לוחית הנצחה, לוחית הקדשה, או לוחית הוקרה (גם: שלט –, לוח –), היא לוח הקבוע בחזית בניין (בספרדית: פסאדה),  על אנדרטה, ברצפה, מדרכה או דרך, והנושא כיתוב המנציח אנשים שנהרגו, אישיות (במקרים רבים במקום שבו התגוררה, פעלה או נהרגה) או מאורע היסטורי (על פי רוב כזה שהתרחש במקום), או כיתוב המספר על ההיסטוריה של המקום.
לוחית זיכרון עשויה מתכת, קרמיקה, אבן, עץ או חומר אחר. פרט לטקסט, לעיתים היא כוללת גם תבליט, תחריט או ציור. לוחיות זיכרון משמשות גם לאזכור שמות תורמים למוסד (מוסד להשכלה, בית כנסת וכיוצא בזה). לוחיות הקדשה ניתנות גם כמתנה, למזכרת, כהוקרה על הישג או על שנות עבודה.
גלריית תמונות

לוחית זיכרון על הבניין שבו שכנה האגודה המרכזית של אזרחים גרמנים בני הדת היהודית, ברחוב פריזר 44 בברלין
לוחית הקדשה ל"יוליסס" במדרכת רחוב או'קונל בדבלין – אחת מהלוחיות המונחות לאורך מסלול הליכתו הדמיוני של לאופולד בלום בספר
לוחית הקדשה לחיילי צה"ל שחילצו את בני הערובה במבצע אנטבה, בגשר מעריב - נהרס במסגרת הריסת גשר מעריב
לוח זיכרון ברובע היהודי בבודפשט, המציין את מקום לידתו של תאודור הרצל, ברחוב שבו שוכן בית הכנסת הגדול
לוח זיכרון למשורר היידי מרדכי גבירטיג על קיר ביתו בקרקוב: הלוח כולל תבליט דיוקנו, ומעליו ציטוט מפואמה שלו
לוח זיכרון לבני נשר אשר נפלו במלחמת העצמאות
לוח זיכרון ב"גן תשי"ב" בשכונת רסקו בירושלים, לזכרם של הרוגי המלכות בברית המועצות
לוח הנצחה בקיר המסגד הגדול של עבאסייה (כיום בית כנסת ביהוד) ללוחמות האצ"ל שנהרגו במקום
לוח הנצחה בבארות יצחק
לוח זיכרון הניצב במקום שבו נטמן בעבר סליק ברמת השרון
לוח זיכרון ליהודי מילאנו שנספו בשואה, בבית כנסת בעיר
לוח זיכרון ליהודי סמרגון שנספו בשואה
לוח זיכרון ליהודי הורדנה
לוח זיכרון המציין את מקום מהומות היימרקט כאתר היסטורי לאומי אמריקאי
לוח זיכרון לאסון הבונים
לוחית זיכרון בכניסה לבית דיזנגוף, המנציחה את הכרזת העצמאות
לוח הקדשה ב"עץ המדינה" בקיבוץ דגניה א'
לוחית זיכרון לאנטוני ואן לוונהוק
לוחית זיכרון לזכר חללי הפוטש במרתף הבירה במינכן
לוחית זיכרון לאנטוניו גראמשי ברחוב מוחובָיה במוסקבה
לוחית זיכרון לנסים אלוני על ביתו ברח' דיזנגוף 223 בתל אביב
לוחית זיכרון לדב (בוריס) גפונוב ליד בית הכנסת ברחוב הנושא את שמו בכותאיסי שבגאורגיה
לוחית הוקרה בבית קפה באדינבורו, בו כתבה ג'יי. קיי. רולינג את פרקיו הראשונים של הספר "הארי פוטר ואבן החכמים"
ראו גם

אבן נגף
לוח הארטוך
קרן הנאמנות הלאומית למקומות בעלי עניין היסטורי או יופי טבעי
הערות שוליים

↑  מספרדית pasada
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007560435505171  GND: 4412312-7  LCCN: sh85061194  NARA: 10663898  NKC: ph123921
כלכלה דמוקרטית

כלכלה דמוקרטית (או "דמוקרטיה כלכלית"; באנגלית: Economic Democracy) מציעה חזון של מדינה עם שוק חופשי כשהעובדים שותפים בניהול החברות המסחריות הפועלות בתחומה וברווחיהן. כלומר, תאגידים וארגונים למטרות רווח במדינה יתבססו על שיתוף של ציבור נרחב ברווחים ובהליכי קבלת ההחלטות - להבדיל מהמצב כיום במסגרתו שולטים בחברות מספר מצומצם של בעלי מניות שליטה או שליחיהם (חברי הוועד המנהל).
ל"כלכלה דמוקרטית", אין הגדרה מובהקת אחת, אלא היא מושג רחב הכולל מספר מודלים ותאוריות בעלי חפיפה רעיונית גבוהה. על פי רוב, חזון הכלכלה הדמוקרטית מעלה על נס מדינה שבה יפעלו ארגונים שמזכירים יותר קואופרטיבים מאשר חברות מסחריות במובן הרגיל של המילה. מהבחינה הזו הכלכלה הדמוקרטית משלבת חזון של כלכלת שוק עם סוציאליזם (מה שמכונה לעיתים "סוציאליזם של שוק") - מחד היא מחייבת מבנה של חלוקה מחדש של ההון במסגרת החברות המסחריות, ומאידך היא לא נשענת על התערבות ממשלתית בכלכלה "מלמעלה", ברמה המדינתית (כמו בסוציאל-דמוקרטיה) - אלא נסמכת בעיקר על הדינמיקה של השוק החופשי (עם זאת, כלכלה דמוקרטית לא מחייבת שוק חופשי לחלוטין ולא פוסלת התערבות ממשלתית בכלכלה ככל שהדבר מביא לתועלת חברתית. השוק החופשי הוא רק אמצעי).
מאפייני הכלכלה הדמוקרטית

מבחינה מוסרית, גורסים תומכי הכלכלה הדמוקרטית (ראו למשל אלן אנגלר) כי לא ייתכן שבמדינה דמוקרטית יתקיימו ישויות אנטי-דמוקרטיות לפי אופיין ומבנה הסמכות שלהן (חברות מסחריות, מפעלים ותאגידים, המאופיינים במבנה היררכי סמכותני). אדם בוגר מבלה חלק ניכר מחייו במקום העבודה ולכן זה קריטי, לפי גישה זו, שגם מקומות העבודה יוכפפו לעקרונות דמוקרטיים.
אחד ההוגים המרכזיים כיום במסגרת רעיונית זו הוא המתמטיקאי האמריקאי דייוויד שוויקארט (David Schweickart) שספרו "After Capitalism" מציע חזון של שינוי המבנה המותר בחוק לחברות מסחריות, כך שיתפקדו כיחידות ארגוניות עצמאיות של חלוקת ההון. הרעיון הוא שמבנה החברות יהיה דמוקרטי והעובדים יהיו שותפים (במסגרת הליכים דמוקרטיים) בתהליכי קבלת ההחלטות. למודל שלו שלושה מרכיבים מחייבים:
ניהול עצמי של העובדים את מקומות העבודה - כולל בחירת ההנהלה.
ניהול של השקעות הון באמצעות צורה כזו או אחרת של מערכת בנקאות ציבורית או קואפרטיבית.
ברמה הבינלאומית: פרוטקציוניזם (Protectionism): מדיניות של חסמים והיגבלים על מנת לאכוף את השוויון במסחר בין מדינות.
המודל של הכלכלה הדמוקרטית מתיימר לענות על מספר קשיים שהעיבו על הכלכלה הריכוזית (סוציאליזם או מדינת הרווחה):
ראשית מול הסירבול וחוסר היעילות של כלכלה ריכוזית, הרי שבמודל הכלכלה הדמוקרטית העיקרון של שוק חופשי (ובפרט שיווי משקל של מחירים באמצעות פעולת השוק) נשמר בעיקרו - האלמנט "הסוציאליסטי" במודל מתבטא בעיקר במבנה החברות המסחריות ולא באמצעי שליטה ופיקוח מדינתיים, מלמעלה. זהו סוציאליזם ברמת ה"מיקרו" ולא ה"מאקרו".
המודל נותן גם מענה לנטייה של התאגדות עובדים להוביל לחוסר יעילות - שהרי כוחם של העובדים משמעותו גם היעדר תמריצים לעבוד קשה. המענה הוא במבנה תמריצים שונה: אם העובדים שותפים ברווחים (ובהליכי קבלת ההחלטות) הרי שיש להם מחד אינטרס חומרי לקדם את החברה ורווחיה, ומאידך לסמכות הניהולית שמעליהם יש כעת יותר לגיטימציה, וכך לא סביר שתתפתח בקרבם דינמיקה של "שביתה איטלקית".
סוגיית היזמות

טענה קלאסית שניתן להעלות כנגד הכלכלה הדמוקרטית היא שהיא מסרסת יזמות - זאת משום שגם הפועל הפשוט וגם היזם המסכן את הונו, זמנו ומרצו, מקבלים נתח מהרווחים באופן שוויוני (טענה דומה עולה כנגד הקואופרציה). גם אם מייחסים ליזמים מוטיבציה כלכלית בלבד, עדיין טענה זו אינה נגזרת הכרחית של מודל הכלכלה הדמוקרטית. העיקרון של חלוקת רווחי המפעל\תאגיד לעובדים אין משמעו בהכרח חלוקה שווה לחלוטין. בהינתן שהעובדים מצביעים על - וקובעים את - מבנה חלוקת הרווחים, הגיוני יותר שהם יסכימו לתגמל את היזם\ת מעל לעובד הפשוט, משום שהלה אחראי לקידומה של החברה כולה וכך תורם גם לרווחיהם ולמקום עבודתם. מאידך, סביר להניח שהם לא יאשרו תגמול לפיו היזם גורף את מרבית הרווחים ורק חלק זעום מהם מתחלק, אם בכלל, בין העובדים. באותו אופן עשויים העובדים להסכים על תמריצי תפוקה או יעילות מסוימים על מנת לאזן בין ערך השוויון לבין הצורך בקיימות כלכלית.
היבט נוסף בכלכלה הדמוקרטית הוא שהיא פגיעה פחות לניידות של ההון לעולם השני והשלישי (שם השכר נמוך), שכן בעלי החברות והמפעלים הם במידה רבה גם העובדים עצמם. זה מונע אפשרות של שחקני-על כלכליים למשוך את השקעתם מהמסגרת המדינתית אם התנאים לא יטיבו עמם, וכך נמנע כשל שוק המובנה בגלובליזציה.
ראו גם

סוציאל-דמוקרטיה
סינדיקליזם
לקריאה נוספת

David Schweickart, After Capitalism, Rowman and Littlefield, 2002
Allan Engler, Economic Democracy: The Working Class Alternative to Capitalism, 2010
יוסי דהאן, תאוריות של צדק חברתי, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, אוניברסיטה משודרת, 2007.
כרם ישראל

| --- | --- |

פינת הרחובות קלישר והתבור בשכונת כרם ישראל
 מידע
 קואורדינטות:  32°03′58″N 34°46′04″E﻿ / ﻿32.066183°N 34.767644°E﻿ / 32.066183; 34.767644
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) כרם ישראל(למפת תל אביב רגילה) כרם ישראל(למפת גוש דן רגילה) כרם ישראל(למפת גוש דן מוגדלת) כרם ישראל  he כרם ישראלhe כרם ישראלמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כרם ישראל היא שכונה בלב תל אביב, בין נווה צדק מדרום לבין מדרחוב נחלת בנימין מצפון, ובין שוק הכרמל וכרם התימנים ממערב לבין רחוב אלנבי ושכונת לב העיר ממזרח.
היסטוריה

ב-1911 רכש ועד תל אביב שטח של כשלושים דונם באזור הרחובות שפ"ר, גרוזנברג ומוהליבר. השטח חולק למגרשים בני אלף אמה (כגודל המגרשים באחוזת בית), אך צורת המגרש וכיוונו גרמו לתכנון הרחובות בזווית שונה מאלה של אחוזת בית ושל נחלת בנימין הסמוכות. ב-1913 רכש הוועד שטח נוסף בן כשלושים דונם מאברהם מויאל. בצילום אוויר בריטי משנת 1917 כבר נראים מספר בתים בנויים בשטח זה.
למעשה, אזור זה לא תפקד כשכונה במובן הרגיל של המושג. לא פעל בו ועד כמו בשכונות אחרות שנבנו אז (נחלת בנימין, חברה חדשה, מחניים ועוד), ולא היה אופי אחיד לאוכלוסייה ולסגנון הבנייה. האזור הכיל מספר שכונות:
שכונת פקידי אפ"ק
שכונת ברנר, שהוקמה ב-1922 על אדמות מויאל. מנתה כ-315 משפחות שחיו בצריפים רעועים (כיום הרחובות יצחק אלחנן, מוהליבר, יעבץ והתבור).
מחנה ברנר
שכונת הבונה, המסומנת במפה מ-1923 בין הרחובות מוהליבר, קלישר, התבור ויעבץ, ובה גם ביתו של האדריכל ומהנדס העיר הראשון יהודה מגידוביץ.
סמיכות האזור לקו התפר עם מנשייה גרמה לחיכוכים רבים ולהגירת תושבים לאזורים בטוחים יותר בעיר. כך היה גם בשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות. בשנות השישים והשבעים התרוקן אזור כרם ישראל מרוב תושביו לטובת עסקים שונים (בעיקר מתפרות ועסקי אופנה). בתי הספר באזור (קלישר, זרובבל והשחר) נסגרו וילדי הסביבה עברו ללמוד בבית הספר בלפור בלב העיר (המשרת עד היום את תושבי הסביבה) או בבית הספר הכובשים (שנהרס ולימים הפך למלון דייוויד אינטרקונטיננטל).
באמצע שנות השמונים חלו שינויים מפליגים בכל הסביבה, בעיקר בעקבות מדיניות העירייה ובעזרת מענקים מטעם החברה העירונית עזרה וביצרון: אזור רחוב שינקין שופץ, שכונות שבזי מותגו בשם נווה צדק, המרכז התיאטרוני ולהקת המחול ענבל החלו לפעול במתחם בתי הספר הראשונים, ונבנה מדרחוב נחלת בנימין. כל השינויים מסביב חלחלו גם לאזור כרם ישראל, שבשל מיקומו האטרקטיבי חזר להיות אופציה למגורים. בשנות התשעים החלה לפעול במקום קבוצת פעילים במספר נושאים, וביניהם המאבק בחברת דן להעברת קווי האוטובוס העוברים ברחוב גרוזנברג המיושב לרחוב אחד העם. נראה שבתקופה זאת גם החל השימוש בשם כרם ישראל, ככל הנראה בהשראת שכונות מחנה ישראל וכרם התימנים הסמוכות.
אדריכלות

בשכונה כ-30 בניינים לשימור, ביניהם:
בית וילסון, קלישר 9 פינת התבור. אדריכל: יהודה מגידוביץ. סגנון: אקלקטי מודרני.
בית העמודים, התבור 46 פינת רמב"ם. אדריכל: יהודה מגידוביץ. סגנון: אקלקטי מודרני.
בית חבויניק, מונטיפיורי 1. אדריכל שימור: אמנון בר-אור. סגנון: בינלאומי. הבניין משמש כיום כבית לשכת רואי-החשבון בישראל.
בשכונה קיימים מספר מבני ציבור, ביניהם:
"המרכז לאמנות עכשווית" (CCA) ברחוב צדוק הכהן 2א' והמרכז הקהילתי קלישר, בתכנון משרד קיסילוב-קיי אדריכלים. תכנון המבנים זיכה את המשרד בפרס רכטר לאדריכלות בשנת 2000.
"סדנאות האמנים בתל אביב" ברחוב התבור 32, כולל 12 סדנאות עבודה לאמנים וגלריה. עברו ב-2019 למבנה זה מרחוב קלישר 5, שבו הוקם המרכז הקהילתי.
השכונה כיום

בשנים האחרונות מואצת מגמת השיפוץ והבניה מחדש של בנייני מגורים בשכונה. מבני מגורים ששימשו שנים עסקים כגון מתפרות או חנויות אופנה סיטונאיות חוזרים לשמש למגורים או נהרסים ומבנים חדשים נבנים במקומם. ניכר כי שיאה של מגמה זו היא בניית מגדל מגורים במגרש ששימש שנים כחניון בחלקה הדרומי של השכונה, במקום שבו שכנה שכונת ברנר.
עיריית תל אביב-יפו מקדמת שתי תוכניות בינוי עיר (תב"ע) בגבולות השכונה, שעתידות להשפיע עליה בשנים הקרובות:
תוכנית לשדרוג מתחם שוק הכרמל, הכוללת מיסוד ושיפוץ יסודי של שוק הכרמל ושוק עזה, הקמת חניון תת-קרקעי, מבני משרדים, מבני מגורים ומבנה ציבור.
תוכנית להפיכת רחוב יצחק אלחנן לשדרה שתקשר בין שדרות רוטשילד לבין הים ובכך תשלים את טבעת השדרות של תל אביב. השדרה תהיה בצד הצפוני של הרחוב (בדומה לשדרות דוד המלך) ולאורכה תהיה קולונדה מסחרית (בדומה לרחוב אבן גבירול).
על פי תמ"א 70 (תוכנית המתאר הארצית לקווי המטרו במטרופולין גוש דן) מתוכננת תחנה של מערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב - קו המטרו M2 בגן הכובשים וכמו כן תחנה בכיכר מגן-דוד.
כוכב קפטיין

| --- | --- |
   
 מיקומו של כוכב קפטיין בקבוצת כן ציור (לא מופיע במפה)
 נתוני תצפית
 קבוצת כוכבים:  כן ציור
 שמות נוספים:  VZ בכן ציור, גליזה 191, LHS 29
 סוג:  תת-ננס אדום
 בהירות נראית:  8.85
 סיווג ספקטרלי:  sd M1
 עלייה ישרה:  05ʰ 11ᵐ 40.6ˢ מילי-שניות קשת בשנה
 נטייה:  ‏06.3″ ‏01′ ‏45°‏- מילי-שניות קשת בשנה
 מאפיינים פיזיים
 בהירות מוחלטת:  10.88
 מרחק:  12.78  שנות אור 3.92  פארסק
 רדיוס:  0.29 רדיוסי שמש
 מסה:  0.28 מסות שמש
 עוצמת הארה:  פי 0.0038 מהשמש
 טמפרטורה:  3,840 K
 מהירות סיבוב:  1.58±0.42 קילומטר לשנייה
 גיל:  10,000< מיליון שנים
 מהירות רדיאלית:  245 קילומטר בשנייה
 תנועה עצמית:  8,688 מילי-שניות קשת בשנה
 היסט:  254.1986±0.0168 אלפיות של שניות קשת
 מתכתיות:  −0.532 
 
כוכב קָפְּטֶיין (מאנגלית: Kapteyn's Star, נקרא גם גליזה 191, LHS 29 או VZ בכן ציור) הוא תת-ננס אדום הנמצא במרחק של 12.78 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים כן ציור. זהו אחד הכוכבים הקרובים לכדור הארץ והוא הכוכב עם התנועה העצמית השנייה בגודלה. כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את כוכב קפטיין לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 8.85, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי אך ניתן לראותו באמצעות משקפת או טלסקופ חובבים כ-8.5 מעלות מצפון-מערב לכוכב β בכן-ציור או כ-6.5 מעלות מדרום-מזרח לכוכב α במפסלת.
היסטוריה

הכוכב התגלה על ידי האסטרונום ההולנדי יקובוס קפטיין בין השנים 1885 ו-1896 בזמן שמיפה את שמי הדרום באמצעות בחינת צילומים שנעשו מכף התקווה הטובה בדרום אפריקה. בשנת 1898 פרסם קפטיין את תגליתו ולפיה לכוכב יש תנועה עצמית של 8.7 שניות קשת בשנה, גדולה יותר מהתנועה העצמית של כל כוכב שהתגלה עד אז. הכוכב החזיק בתואר הכוכב עם התנועה העצמית הגדולה ביותר עד ל-1916, אז התגלה כוכב ברנרד שלו תנועה עצמית גדולה יותר. בשל ייחודו, הכוכב קיבל את השם "כוכב קפטיין", על שם מגלהו. בשל תנועתו העצמית הגדולה הוא הוכנס לקטלוג לויטן הראשון של כוכבים עם תנועה עצמית של יותר מחצי שניית קשת שפורסם בשנת 1923 וכן לכל הקטלוגים שפרסם לויטן לאחר מכן. בשל קרבתו הוכנס כוכב קפטיין בשנת 1957 גם לקטלוג גליזה לכוכבים קרובים עם הציון גליזה 191. בשנת 1996 דווחו היוצרים של קטלוג היפרכוס על כך ש-5,665 מהכוכבים שבקטלוג הם כוכבים משתנים שלא מסווגים ככאלה, ביניהם כוכב קפטיין. בעקבות גילוי זה סווג כוכב קפטיין כמשתנה BY בדרקון וקיבל ציון של כוכב משתנה VZ בכן ציור. בשנת 2014 דווח על גילוים של שני כוכבי לכת המקיפים את כוכב קפטיין.
מאפיינים

כוכב קפטיין הוא תת-ננס אדום מסוג ספקטרלי sd M1, כלומר עוצמת הארתו נמוכה מהמקובל לננסים אדומים בעלי טמפרטורה כמו שלו. מסתו מוערכת בכ-28% ממסת השמש, רדיוסו מוערך בכ-29% מרדיוס השמש ועוצמת הארתו היא כ-4 אלפיות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-3,840 קלווין, רוב קרינתו היא בתחום התת-אדום. הכוכב נע על רקע שאר הכוכבים במהירות של 8.7 שניות קשת בשנה, ששקולה למהירות משיקה של למעלה מ-160 קילומטר בשנייה. כמו כן כוכב קפטיין מתרחק מהשמש במהירות רדיאלית של כ-245 קילומטר בשנייה, כך שהמהירות הכוללת שלו היא קרוב ל-300 קילומטר בשנייה ביחס לשמש. כיוון התנועה שלו הוא בניגוד לכיוון הסיבוב של שביל החלב בשונה מכל שאר הכוכבים ששייכים לסביבת השמש. תכונה ייחודית זו מצביעה על כך שהכוכב לא נוצר בגלקסיה אלא היה חלק מגלקסיה ננסית או צביר כדורי שנלכדו בכח המשיכה של שביל החלב ונטמעו בו. אחת האפשרויות היא שמקורו של הכוכב בגלקסיה הננסית ששרידיה הם ω בקנטאור. גילו של כוכב קפטיין מוערך בכ-10 מיליארד שנים, כלומר גילו כפול מגילה של השמש.
כוכבי הלכת

בשנת 2014 התגלו שינויים מחזוריים קטנים במהירות הרדיאלית של כוכב קפטיין, שניתוח שלהם העלה שהם ככל הנראה נגרמים בשל קיומם של שני כוכבים לכת המקיפים את הכוכב. כוכבי הלכת קיבלו את הכינויים קפטיין b וקפטיין c ומכיוון שגילו של הכוכב מוערך בלפחות 10 מיליארד שנים, זהו הכוכב הזקן ביותר שידוע שיש לו כוכבי לכת. על פי תוצאות המדידות נראה שלכוכבי הלכת התכונות הבאות:
קפטיין b, כוכב הלכת הפנימי יותר, הוא בעל מסה של כ-4 מסות ארץ והוא מקיף את כוכב קפטיין במסלול אליפטי שנע בין 0.13 ל-0.2 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-48.6 ימים.
קפטיין c,  כוכב הלכת החיצוני יותר, הוא בעל מסה של כ-7 מסות ארץ והוא מקיף את כוכב קפטיין במסלול אליפטי שנע בין 0.24 ל-0.38 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-121.5 ימים.
המרחק מכוכב קפטיין שמאפשר את קיומם של מים נוזליים הוא בין 0.126 ל-0.236 יחידות אסטרונומיות, כך שכוכב הלכת קפטיין b נמצא תמיד באזור הישיב - תחום המאפשר קיום חיים.
סביבה

הכוכב הקרוב ביותר לכוכב קפטיין הוא GJ 1061 שנמצא במרחק של כ-3.7 שנות אור ממנו, אך למרות קרבתו הוא עמום מכדי להראות בעין אנושית ממרחק זה. סיריוס נמצא במרחק של כ-7.5 שנות אור מכוכב קפטיין ויראה ממנו ככוכב הבהיר ביותר בשמים עם בהירות מדרגה 1.8-, מעט בהיר יותר מכפי שהוא נראה מכדור הארץ. ε בארידנוס נמצא במרחק של כ-8.5 שנות אור ויראה משם עם בהירות מדרגה 3.3, דומה לבהירותו כפי שנראית מכדור הארץ. השמש תראה משם ככוכב חסר יחוד עם בהירות מדרגה 2.8