stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איזידרה פלוטטס
קריירה

פלוטטס נולד וגדל באל פונט דה וילומרה, כפר קטן בקטלוניה, ספרד. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו בטראסה, קבוצה קטלאנית שהייתה אז בליגה השלישית. ב-1947 הצטרף לבדלונה, קבוצה קטלאנית נוספת, שעלתה באותו קיץ לליגה השנייה. בבדלונה השתלב בהדרגה בהרכב הקבוצה וסייע לה לסיים במרכז הטבלה בשלוש השנים בהן היה שם. ב-11 בדצמבר 1949 הבקיע צמד בניצחון 8 - 2 על ברקלדו. ב-1950 עבר לאספניול, קבוצה מהעיר ברצלונה ששיחקה בליגה הראשונה. באספניול שיחק במשך שנתיים תחת המאמן חואן חוסה נוגס והוא בלט בתפקידו כקיצוני ימני.
בקיץ 1952 עבר פלוטטס מאספניול ליריבתה העירונית ברצלונה, מהקבוצות הבולטות בכדורגל בספרד. ברצלונה, אותה אימן פרדיננק דאוצ'יק חוותה את אחת התקופות המוצלחות ביותר בתולדותיה, ובאותה שנה נודעה בשם "בארסה של חמשת הגביעים" מכיוון שזכתה בחמישה תארים בשנה קלנדרית אחת. פלוטטס השתלב במהרה בקבוצתו החדשה, ואת שערו הראשון כבש בניצחון 3 - 1 על ראסינג סנטנדר ב-19 באוקטובר. ברצלונה זכתה באותה עונה באליפות, לה תרם 3 שערים ב-24 הופעות. בנוסף, בגמר הגביע הספרדי נגד אתלטיק בילבאו פתח פלוטטס בהרכב, והוא סייע לקבוצתו לזכות בתואר וכך להשלים דאבל. בעונה הבאה, עונת 1953/1954, המשיך להופיע בתדירות גבוהה בהרכב, אך ברצלונה איבדה את האליפות לריאל מדריד, ובגמר הגביע, גם בו פתח פלוטטס, הפסידה קבוצתו 3 - 0 לוולנסיה.
דאוצ'יק הוחלף בסנדרו פופו האיטלקי בקיץ 1954. עם פופו כמאמן, פתח פלוטטס ב-17 משחקי ליגה במהלך עונת 1954/1955. ברצלונה סיימה פעם נוספת כסגניתה של ריאל מדריד, ובגביע הודחה על ידי אתלטיק בילבאו בחצי הגמר. בתום העונה עזב פופו את ברצלונה, והובא במקומו פרנץ פלאטקו. מנקודה זו והלאה חלה הידרדרות במעמדו של פלוטטס, שמיעט לשחק בשנים הבאות. בעונת 1955/1956 השתתף ב-7 משחקי בלבד. בעונה שלאחריה במשחק בודד בליגה ובמשחק בודד בגביע - בתיקו 2 - 2 נגד ריאל מדריד ברבע הגמר. בהמשך זכתה ברצלונה בגביע. בעונת 1957/1958 ערך 3 הופעות בליגה ושתיים בגביע ערי הירידים, בו זכתה קבוצתו בסיום העונה.
בעונת 1958/1959, עם הלניו הררה כמאמן, זכתה ברצלונה בדאבל נוסף. פלוטטס שיחק ב-7 משחקים בליגה וב-3 נוספים בגביע, כולם בשלביו הראשונים של הטורניר. בזכות האליפות, השתתפה ברצלונה בגביע אירופה לראשונה בתולדותיה בעונה הבאה. פלוטטס שיחק במשחק הראשון של רבע הגמר נגד וולברהמפטון וונדררס, בו ברצלונה ניצחה 4 - 0, ובשני משחקי חצי הגמר נגד ריאל מדריד, שהדיחה את ברצלונה בתוצאה המצטברת 6 - 2. במקביל, ערך 3 הופעות בליגה, וברצלונה הוכתרה כאלופה בפעם השנייה ברציפות. פלוטטס עזב את ברצלונה בסיום העונה והצטרף למיורקה שמהאיים הבלאריים. הוא שיחק שם עונה בודדת, בה הופיע ב-9 משחקי ליגה, ולאחר מכן פרש ממשחק, בהיותו בן 34.
לאחר שפרש ממשחק, שב פלוטטס לברצלונה, והוא היה חלק מצוות האימון של מחלקת הנוער במועדון במשך 6 שנים. לאחר מכן התמקד בסחר בנדל"ן. ב-12 במרץ 2014, בגיל 87, הלך לעולמו בברצלונה.
תארים

אליפות ספרד (3): 1952/1953, 1958/1959, 1959/1960
הגביע הספרדי (3): 1952/1953, 1956/1957, 1958/1959
גביע ערי הירידים (2): 1955/1958, 1958/1960
הסופר קאפ הספרדי (1): 1953
אורט אמירים בית שאן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 בית ספר מקיף
 השתייכות:  רשת אורט
 תקופת הפעילות:  1958–הווה (כ־66 שנים)
 מגמות:  מגמת אלקטרוניקה  מגמת פיזיקה  מגמת תקשורת  מגמת מדעי החברה  מגמת כימיה  מגמת תקשוב
 שכבות לימוד:  ז'–י"ב
 מספר כיתות:  25
 בעלי תפקידים
 מנהל:  מנהלת החטיבת ביניים: בת שבע היינמן (2020) מנהל הבית הספר:מירב
 באחריות:  פיקוח ממלכתי
 סגל:  63 מורות ומורים
 מיקום
 מיקום:  בית שאן
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°29′41″N 35°30′03″E﻿ / ﻿32.494607482702°N 35.500782868681°E﻿ / 32.494607482702; 35.500782868681
 amirim.ort.org.il
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) אורט אמירים בית שאן(למפת עמק בית שאן רגילה) אורט אמירים בית שאן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אורט אמירים בית שאן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אורט אמירים בית שאן
 
אורט אמירים בית שאן הוא בית ספר מקיף שש שנתי (כיתות ז'-י"ב) בעיר בית שאן בבעלות רשת אורט.
מיקום

"אורט אמירים בית שאן" ממוקם ברחוב מוטה גור 3 בבית שאן.
כללי

סוג: חטיבת ביניים, חטיבה עליונה, סוג חינוך: רגיל, בפיקוח ממלכתי.
בבית הספר 568 תלמידים, הלומדים ב-25 כיתות.
חטיבת הביניים של בית הספר משולבת בתוכנית הרפורמה אופק חדש החל מ-1 בספטמבר 2011.
תלמידי הכיתות העל-יסודי של בית הספר משולבים בתוכנית הרפורמה עוז לתמורה החל מ-23 באוקטובר 2011.
בבית הספר כיתות חינוך מיוחד: הפרעות התנהגותיות/רגשיות קשות ליקויי למידה ר"ב.
בספטמבר 2019 מגמת מוזיקה על־אזורית חדשה נפתחה בקונסרבטוריון בבית שאן. במסגרתה התלמידים ייגשו ל־10 יחידות לימוד בגרות במוזיקה. חמישה בתי ספר מבית שאן ועמק המעיינות משתתפים במגמה זו כולל בית הספר "אורט אמירים". במגמה יש למעלה מ־20 תלמידים. רכז המגמה הוא דוד סולן, תושב רעננה שמגיע שלוש פעמים בשבוע ללמד את כיתות מגמת המוזיקה. בשלב זה מדובר בתלמידי כיתות י' ו־י"א ובשנה הבאה תצטרף גם שכבת י"ב.
תוכנית החלל - התוכנית מוצעת בשלושה רבדים: רובד האטמוספירה והתעופה – לתלמידי כיתות ז', רובד מערכת השמש ולוויינים – לתלמידי כיתות ח' ורובד מסעות בחלל, החלל העמוק, תצפיות כוכבים גלקסיות והיווצרות היקום לתלמידי כיתות ט'.
אחוז הזכאים לתעודת בגרות בשנת 2016 עמד על 79.6%.
בית ספר מצטיין - דרג 1

בתחילת שנת הלימודים תשע"ט, הוענק לבית הספר "אורט אמירים בית שאן" בניהולה של מירב אלבז פרס בית ספר מצטיין – דרג 1 מטעם משרד החינוך, על קידום בהישגים הלימודיים, ערכיים וחברתיים.
במכתב שנשלח ממשרד החינוך להנהלת בית הספר אורט אמירים, נכתב :
"בשנים האחרונות עובדי ההוראה בחטיבה העליונה זוכים למענקים בגין הישגי בית הספר, בהתאם להסכם עוז לתמורה עם ארגון המורים. הישגי החטיבה העליונה לצורך קביעת המענק לזכאות, נבדקים בהיבט הלימודי, החברתי והערכי"
. עוד נכתב כי:
"בית הספר מדורג בין בתי הספר שהישגיהם הם הגבוהים ביותר בקידום התלמידים בתחום הלימודי, החברתי והערכי. זכייה זו היא אות הערכה למנהיגות ולעשייה החינוכית המעמיקה של צוות המורים". בגין הזכייה יוענק מענק חד פעמי למורי החטיבה העליונה"
בית ספר מצטיין - דרג 1 > מגמות

בבית הספר 6 מגמות:
מגמת אלקטרוניקה - תחומים הנלמדים: הנדסת מכונות, אלקטרוניקה ומחשבים כדי להכשיר דור חדש של טכנאים המתמחים בתחום המכטרוניקה (הנדסת מכונות)
מגמת פיזיקה - לימודי פיזיקה בהיקף חמש יחידות לימוד בתיכון מחולקים לנושאים הבאים: כיתה י"א: בחינת בגרות בהיקף של שתי יח"ל בנושאים: מכניקה – תנועת גופים, כוחות וחוקי ניוטון, עבודה ואנרגיה, מתקף ותנע, כבידה, ואופטיקה וגלים חד־ממדיים. כיתה י"ב – בחינה בגרות בהיקף של שלוש יח"ל בנושאים: חשמל ומגנטיות – אלקטרוסטטיקה, מעגלי זרם ישר, מקורות שדה מגנטי, השראה אלקטרומגנטית. קרינה וחומר – התאבכות ועקיפה באור, מודל האטום, גרעין ורדיואקטיביות, האפקט הפוטואלקטרי.
מגמת תקשורת - לימודי המגמה משלבים לימודים עיוניים ומעשיים בהיקף של 5 יח"ל. התוכנית מורכבת מ – 3 יח"ל עיוניות ו – 2 יח"ל מעשיות. במסגרת הלימודים המעשיים, התלמידים מתנסים במגוון תפקידי ההפקה הדרושים ליצירת סרטים דוקומנטריים.
מגמת מדעי החברה - מקצוע הסוציולוגיה נלמד בהווה בהיקף של 2 יחידות לימוד כחלק ממקבץ של 5 יח"ל במדעי החברה. המקבץ מורכב משתי חטיבות בהיקף של 2 יחידות לימוד בשני תחומי דעת הנכללים במדעי החברה (סוציולוגיה, פסיכולוגיה, כלכלה, מדעי המדינה) על פי בחירת בית הספר, ועוד 1 יחידת לימוד שהיא עבודת מחקר על סוגיה מתחום מדעי החברה.
מגמת כימיה - תוכנית הלימודים בכימיה מיועדת לתלמידים הבוחרים ללמוד את המקצוע בהיקף של חמש יחידות לימוד, 15 שעות שבועיות סה"כ. תוכנית זו בנויה באופן מודולרי בשני חלקים: ליבה והרחבה.
מגמת תקשוב - מגמת תקשוב מכשירה את תלמידיה להשתמש בטכנולוגיות מחשוב ותקשורת. התלמידים במגמה לומדים את מקצועות הבסיס לעולם המחשוב, דרך לימוד מערכות תקשורת, מערכות פתוחות, מערכות יישומים גרפיות, מערכות מידע וידע ומערכות קנייניות.
בית ספר מצטיין - דרג 1 > מסלולי לימוד

תוכנית ברקת - היא תוכנית ייחודית המאפשרת לבוגרי כיתות י"ב בעלי הישגים גבוהים ללמוד לתואר בהנדסה לפני הגיוס לצה"ל בשני שלבים מובנים. בשלב הראשון ילמדו הסטודנטים במכללת אורט סינגאלובסקי, במסלול העתודה הטכנולוגית לתואר הנדסאי מכטרוניקה, בהתמחות ייחודית באנרגיה. בשלב השני יעברו הסטודנטים ללמוד במגוון אוניברסיטאות ומכללות אקדמיות, במסלול העתודה האקדמית, להמשך לימודים לקראת תואר "מהנדס B.Sc".
תוכנית טו"ב - מהווה מסלול לימודים מואץ מכיתה ט' ועד כיתה י"ב שבסיומו הבוגרים זכאים לשתי תעודות: תעודת בגרות ותעודת הסמכה כטכנאים (דיפלומה) ללא צורך בתשלום שכר לימוד. הבוגרים יכולים להמשיך לכיתה י"ד, בתוספת של שנת לימוד אחת מעבר לכיתה י"ב, ולקבל הסמכה כהנדסאים. התוכנית פועלת בכ-70 בתי ספר ברחבי הארץ.
פרויקט השוחרות - מהווה הכשרה ייחודית לטכנאים והנדסאים (יג"-י"ד), בשיתוף החילות הטכנולוגיים של צה"ל ומשרד החינוך. הלימודים מאפשרים לסטודנט לרכוש תוך זמן קצר ידע רב ומקצוע מאתגר, תוך כדי דחיית תאריך הגיוס.
ראו גם

אורט ישראל
הערות שוליים

↑  "אורט אמירים בית שאן" אתר בית הספר
↑  ראו הרמטכ"ל העשירי של צה"ל מוטה גור
↑  מיקום בית הספר "אורט אמירים בית שאן" על גבי מפת בית שאן רחוב מוטה גור 3, בית שאן
↑  "אורט אמירים בית שאן" allschool.co.il
↑  נכנסים לקצב: מגמת מוזיקה על־אזורית נפתחה בבית שאן ובעמק המעיינות  יוסי וקנין, 16 בספטמבר 2019
↑  "אורט אמירים בית שאן" אתר מדלן
↑  ראשוני: משרד החינוך פרסם את רשימת בתי הספר המצטיינים מקומונט לוד, אביעד ברטוב, 15 באוגוסט 2018
↑  "שלושה בתי ספר תיכוניים מבית שאן נבחרו לבתי ספר מצטיינים ארציים היום בעמק, דני ברנר, 20 באוגוסט 2018
↑  מכטרוניקה (הנדסת מכונות) היא תחום העונה על הצורך בידע רב תחומי לתכנון ואחזקה של מערכות מכניות מודרניות כגון: מכונות ייצור בתעשייה, רובוטים תעשייתיים, רובוטים לשימושים רפואיים בחדר הניתוח, מכוניות מודרניות, שואב אבק ומכסחת דשא אוטומטיים, שערים אוטומטיים, מטוסים ללא טייס
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303199605171
איגנלינה (מחוז משנה)

איגנלינה (בליטאית: Ignalinos rajono savivaldybė) הוא אחד מ-60 מחוזות משנה של ליטא, השוכן במזרח המדינה על גבול בלארוס, סמוך לגבול עם לטביה. בחלוקה המנהלית של ליטא הוא מחוז-משנה של מחוז אוטנה.
מחוז-משנה איגנלינה משתרע על פני 1,447 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה בשנת 2011, למעלה מ-18,000 תושבים. העיר הגדולה ביותר במחוז המשנה היא העיר איגנלינה, המשמשת כמרכז המנהלי שלו. מחוז המשנה גובל בדרומו במחוז-משנה שווינציאן שבמחוז וילנה.
אוסקר ריי בולין

| --- | --- |

 לידה:  22 בינואר 1962 פורטלנד (אנ'), אינדיאנה, ארצות הברית 
 הוצאה להורג:  7 בינואר 2016 (בגיל 53) בית הסוהר פלורידה, פלורידה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 ידוע בשל:  אנס ורוצח סדרתי
 תקופת הפעילות:  מ-25 בינואר 1986
 
אוסקר ריי בולין ג'וניור (באנגלית: Oscar Ray Bolin Junior;‏ 22 בינואר 1962 – 7 בינואר 2016) היה רוצח סדרתי ואנס אמריקאי, אשר רצח שלוש נשים בטמפה, פלורידה, והוצא להורג. מקרי הרצח נותרו בלתי מפוענחים במשך קרוב לארבע שנים, עד שבעלה של גרושתו של בולין סיפק למשטרה מידע אשר סיבך אותו והוביל לתפיסתו. גם לאחר תפיסתו, בולין טען לחפותו עד יומו האחרון.
ראשית חייו

בולין נולד ב-22 בינואר 1962, בפורטלנד (אנ'), אינדיאנה. רוב חברי משפחתו השתכרו בעיקר כפועלי בניין או כעובדי קרנבל, והיו מפוזרים לאורך מספר מדינות, ביניהן פלורידה, אינדיאנה, קנטקי ואוהיו. אביו של בולין נהג להכותו כילד, ובמקרה אחד לקחה אותו אמו לתחנת האוטובוס של בית הספר כשהוא קשור בצווארו עם רצועה.
נטה לפשע מגיל מוקדם והסתבך עם החוק פעמים רבות כנער; ב-1977, כשהיה בן חמש עשרה, נעצר לאחר שנתפס גונב. ב-1982 חטף את חברתו, שריל הפנר, ונסע מסביב לאזור מפרץ טמפה במשך שעות כשהיא ברכבו. נעצר באשמת כליאה לא חוקית, אך שוחרר לאחר שהאישומים בוטלו. השניים התחתנו במחוז הילסבורו ב-1983.
רציחות

ב-25 בינואר 1986, נטלי בלנש הולי בת העשרים וחמש, מנהלת סניף מסעדת מזון מהיר בטמפה, סיימה את משמרתה ונעלה את החנות ללילה יחד עם עמית לעבודה. היא עזבה את המקום בערך בשעה 01:30 בלילה והמשיכה לרכבה. היא נדקרה למוות, וגופתה נמצאה כעבור שעות בידי עובר אורח שיצא לריצת בוקר.
כעבור קרוב לשנה ב-5 בנובמבר 1986, סטפני קולינס בת השבע עשרה, תלמידה בבית הספר צ'מברלין, נעלמה לאחר שסיימה את משמרתה בבית המרקחת בו עבדה. חודש לאחר מכן, ב-5 בדצמבר 1986, נמצאה גופתה עטופה כולה במגבות וסדינים. היא נדקרה למוות וגולגולתה נמחצה.
באותו יום בו נמצאה גופתה של קולינס, טרי לין מת'יוס בת העשרים ושש, עובדת בנק, נעלמה. רכבה אותר נטוש ליד סניף דואר כשהמנוע עדיין עובד, וגופתה נמצאה לאחר מספר שעות באזור מיוער כשהיא עטופה בסדין לבן. גרונה נחתך וראשה הוכה בעזרת חפץ כבד.
חקירה

כעבור שנה נעצר בולין באוהיו בגין חטיפה ואונס של אישה צעירה. ב-1987, בולין ושני גברים נוספים חטפו ואנסו מלצרית בת עשרים בטולידו שבאוהיו. לאחר האונס ניסה בולין לירות בה בניסיון לרצוח אותה, אך האקדח נתקע, ולכן שחרר אותה בסמוך לכביש מהיר בפנסילבניה. הוא נתפס במהרה ולאחר משפטו נידון לתקופת מאסר של 22 עד 75 שנים.
ב-1989 התגרשה הפנר מבולין והתחתנה שנית. היא סיפרה לבעלה החדש על הרציחות שבולין התוודה עליהן בפניה, והוא התקשר למשטרה לדווח על כך. עדים נוספים החלו להופיע כדי להעיד נגד בולין, ביניהם אחיו החורג ובן דודו.
הפנר העידה שהיא הייתה בחברתו של בולין לפני שהוא חטף את הולי וכי לאחר מכן עזרה לו להיפטר מכמה ראיות. אחיו החורג של בולין העיד כי ראה אותו מכה את מת'יוס ומנסה להטביע אותה עם צינור גינה. בן דודו סיפר למשטרה כי הוא ובולין חטפו אישה בת שלושים, דבורה דיאן סטואו, מחוץ למכולת בגרינוויל, טקסס, ב-1987. הוא העיד שבולין אנס אותה ולאחר מכן חנק אותה למוות.
בולין נמצא אשם בגין רצחה של הולי ונידון למוות ביולי 1991. לאחר מכן נידון למוות שוב בשל הרצח של קולינס, ופעם נוספת עבור הרצח של מת'יוס.
הוצאה להורג

ביום שלפני הוצאתו להורג התראיין בולין לרשת WTVT, וכשנשאל על מותו הקרב, תיאר את תחושותיו כשחרור מעונש ארוך, זאת לאחר שהיה כלוא ב-28 השנים שקדמו לכך. ארוחתו האחרונה כללה סטייק אנטריקוט, תפוח אדמה אפוי, סלט, לחם שום, פאי מרנג לימון, ומשקה קוקה קולה. הוא סירב לומר מילים אחרונות, והוצא להורג בבית הסוהר פלורידה באמצעות זריקת רעל בשעה 10:16 בערב ה-7 בינואר 2016.
הערות שוליים

↑  "Inmate Release Information Detail – Inmate 519220". Florida Department of Corrections. Retrieved November 11, 2020.
↑  "Oscar Ray Bolin: Convicted killer of 3 women executed after final appeal denied". The Christian Science Monitor. January 8, 2016.
↑  "Suspect has no remorse, some say". Tampa Bay Times. August 3, 1990.
↑  "Florida serial killer Oscar Ray Bolin Jr.'s date with death finally nears". Tampa Bay Times. December 26, 2015.
↑  "Death row serial killer swore he didn't murder three women before he was executed by lethal injection". Daily Mirror. February 28, 2016.
↑  "Oscar Ray Bolin Jr. executed after four-hour delay for final appeal". Tampa Bay Times. January 8, 2016.
↑  "Oscar Ray Bolin: Serial killer convicted of three murders executed after Supreme Court declines to intervene". The Independent. January 7, 2016.
↑  "Carnival worker convicted of killing 3 women executed in Florida". NY Daily News. January 8, 2016.
↑  "Oscar Ray Bolin pre-execution interview". FOX 13 News - Tampa Bay. January 6, 2016.
אהוד הדר

| --- | --- |

 לידה:  1937
 התאבד:  3 ביוני 1996 (בגיל 59 בערך)
 מדינה:  ישראל
 מקום מגורים:  רחובות
 תקופת הפעילות:  מ-העשור של 1970 
 תפקיד:  מנהל נמל אילת  סמנכ"ל לתפעול ברשות הנמלים והרכבות  מנכ"ל רכבת ישראל
 ehudhadar.com
אהוד הדר (1937 - 3 ביוני 1996) היה מנכ"ל רכבת ישראל בין השנים 1994 ל-1996.
ביוגרפיה

הדר נולד והתגורר ברחובות.
בשנות ה-70 ניהל את נמל אילת, בתקופתו הוביל מהלכי מודרניזציה והתייעלות בנמל.
לאחר מכן מונה הדר לסמנכ"ל תפעול ברשות הנמלים והרכבות, בשנות ה-80 התבצעה רפורמה תפעולית בנמלים תחת ניהולו. בגין הרפורמה זכה בשנת 1982 בפרס קפלן, ביחד עם אלי טילס.
בנובמבר 1994 מונה למנכ"ל הרכבת. במהלך כהונתו נפתחה תחנת רכבת השלום, הותקנה מערכת כרטוס אוטומטית ונחתמו הסכמים להבאת רכבות חדישות מחוץ לישראל.
במקביל לכהונתו התנהלה חקירה בחשד לאי סדרים ברכבת (פרשת "רכבת הזבל"), שהחלו עוד בטרם ניהל את החברה. ביוני 1996 נמצא הדר מת ביער חולדה, במכתב שהשאיר למשפחתו כתב "אני מצטער על עוגמת הנפש. אני עייף. האמת תוכח, אבל אין לי סבלנות לחכות". לאחר מותו נוקה שמו מהפרשה.
תחנת הרכבת ברחובות נקראת על שמו של הדר, מעל ל-20 שנה מתקיים טורניר טניס ברחובות על שמו של הדר.
הערות שוליים

↑  ⁨נמל אילת חותר ? ? למיליון טון בשנה ⁩ | ⁨מעריב⁩ | 10 דצמבר 1976 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑   אבי בר-אלי, "חיים פעם אחת, קיבינימט. אנשים פה הולכים לעבודה וסובלים", באתר TheMarker‏, 23 באוגוסט 2013
1 2  אהוד הדר - Ehud Hadar, באתר ehudhadar.com (באנגלית)
↑  ⁨Page 5 Advertisements Column 2⁩ | ⁨דבר⁩ | 16 יולי 1981 | אוסף העיתונות | הספרייה הלאומית, באתר www.nli.org.il
↑  בני ברק, מנכ"לי הרכבת מאז אמצע שנות ה-70, באתר ynet, 9 באוגוסט 2005
↑  מאת צבי לביא, ‏שחל: "האם בהחלטות בעניין רכבת הזבל היו מעורבים עניינים אישיים ומשפחתיים?", באתר גלובס, 12 בנובמבר 1996
1 2    קרן מלמד–מרגלית, ‏"הייתה תחושת נטישה, ואז הבנתי את הכאב של אבא", בעיתון מקור ראשון, 3 ביולי 2019
↑  דוד חיון, ‏שורש לרר עוזב בהבנה, באתר גלובס, 15 במאי 1997
↑  אודות שם התחנה, באתר רכבת ישראל
↑  החברה העירונית רחובות פותחת את ההרשמה לאליפות רחובות בטניס ע“ש אהוד הדר ז“ל; לינק להרשמה מצ“ב בכתבה, באתר BE106.NET רחובות
| יושבי הראש ומנכ"לי רכבת ישראל  |
| --- | --- | --- |
| יושבי הראש | משה ליאון • יעקב אפרתי • דורון וייס • חוסאם בשארה • דן הראל • משה שמעוני |  |
| מנהלים כלליים | משה פייקוביץ' • אריה אפרתי •  בנימין גלבוע • מנחם סבידור • אברהם צוויק • יהודה רשף • צבי צפרירי • אליהו ברק • משה בר כוכבא (בריל) • יעקב שן צור • אהוד הדר • עמוס עוזני • יוסי שניר • יוסי מור • עופר לינצ'בסקי • יצחק (חקי) הראל • בעז צפריר • שחר איילון • מיכה מייקסנר • משה (שיקו) זנה |  |
אטאנאס קוסטוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1900 רסן, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1961 (בגיל 61 בערך) 
 מדינה:  בולגריה 
 מקצוע:  רופא 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (14 באפריל 2002) 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אטאנאס קוסטוב
 
אטאנאס קוסטוב (בבולגרית: Атанас Костов‏; נולד ב-1900, ברסן, האימפריה העות'מאנית – 1961, סופיה, הרפובליקה העממית של בולגריה) היה רופא בולגרי אשר זכה לעיטור חסיד אומות העולם על שהציל רופאים יהודים ובני משפחותיהם במהלך מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

קוסטוב נולד בעיר רסן שבמקדוניה. ב-1903, לאחר מרד אילינדן משפחתו עברה (היגרה) לסופיה, בולגריה. קוסטוב למד רפואה בגראץ שבאוסטריה. הוא גם עבד בעיירות פרובינציאליות בבולגריה. הוא התחתן עם איואנה מרדזהנובה (Ivana Merdzhanova) בשנת 1934 ולזוג נולדו שני ילדים.
בשנת 1941 הועבר ד"ר קוסטוב, כאחראי על ארגון השירותים הרפואיים, לסקופיה במקדוניה, שהייתה חלק מן השטחים הבולגרים החדשים. בין הרופאים לבין הרוקחים שפגש שם, היו גם יהודים שנפלו קורבן לחקיקה האנטי-יהודית שיישמה ממשלת בולגריה בשטחים החדשים של מקדוניה ותראקיה. ד"ר קוסטוב התנגד לחקיקה מפלה זו, והציע לעמיתיו היהודים לעבוד במקומות קטנים ומרוחקים. לאחר שעברו, ד"ר קוסטוב שמר איתם קשר והשתדל כמיטב יכולתו להקל עליהם. אחר-כך סוכם בין קצין הס.ס. הממונה על הפתרון הסופי בבולגריה - תיאודור דנקר לבין השליח הבולגרי הפרו-נאצי לעניינים יהודיים, אלכסנדר בלב, על גירוש היהודים. בחודשים: פברואר-מרץ 1943 ריכזה המשטרה הבולגרית למעלה מ-7,000 יהודים במחנה "טו-טאפו" מונופול בסקופיה (Skopje), לשם גירוש למחנות ההשמדה.
ביום בו רוכזו היהודים במחנה "מונפול", פנה קוסטוב למשטרה בדרישה לשחרר את הרופאים והרוקחים. לאחר שדרישתו לשחרר את הרופאים והרוקחים נדחתה, וגם בקשתו הטלגרפית מהבירה נענתה בתשובה שלילית, טס ד"ר קוסטוב לסופיה להגיש בקשת התפטרות, בטענה שללא הרופאים והרוקחים היהודים המאיישים את רוב נקודות התורפה של מערכת הבריאות במקדוניה, אי אפשר יהיה להמשיך ולהעניק שרות רפואי מינימלי. הוא הוסיף ואמר כי אם הרופאים היהודים לא ישוחררו מיד, הוא יסיר את כל אחריותו למערכת הבריאות לרווחת האוכלוסייה. התפטרותו לא התקבלה וד"ר קוסטוב שב בטיסה לסקופיה ובידו אישור לשחרר את הרופאים והרוקחים היהודיים. עם חזרתו, זימן את הרופאים והרוקחים לבשר על שחרורם, אך מפקד המחנה עמד על כך שהאישור אינו מתייחס לבני משפחות הרופאים והרוקחים. ד"ר אברהם נסים, הודיע מיד שלא יצא בלי משפחתו ולאחריו עשו כן גם יתר הרופאים. כאשר התברר לד"ר קוסטוב שאין לו כל סיכוי לשכנע את מפקד המחנה, הוא הפעיל גורמים שונים בדחיפות על מנת להשיג גם את שחרור המשפחות. עם זאת, מהרשימה נעדרו ד"ר ניסים ובני משפחתו. שמם הוסר מן הרשימה בלחץ המשטרה שהתנגדה לשחרורם בטענה שנסים מהווה סכנה לביטחון המדינה. הובהר לד"ר קוסטוב שאם יתעקש לשחרר את ד"ר נסים, יערערו על שחרורם של האחרים. מחמת החשש שהפעולה לשחרור ד"ר נסים תחבל בשחרור האחרים, ד"ר קוסטוב נאלץ להיכנע לדרישה ומשפחת נסים מצאה את מותה.
הכרה והנצחה

לאחר המלחמה, תחת השלטון הקומוניסטי, תמכו בו היהודים שהציל ד"ר קוסטוב, עד מותו ב-1961. ב-14 באפריל 2002 הוא הוכר והונצח על ידי יד ושם כחסיד אומות העולם, ושמו נרשם על קיר הכבוד.
הערות שוליים

1 2  תיק חסיד אומות העולם, יד ושם
↑  אטאנאס קוסטוב, באתר יד ושם (באנגלית)
אה"מ דיוק אוף יורק (1940)

| --- | --- |
אה"מ דיוק אוף יורק במרץ 1942 במהלך ליווי שיירת PQ 12
אה"מ דיוק אוף יורק במרץ 1942 במהלך ליווי שיירת PQ 12
 תיאור כללי
 מוטו:  הבוז למי שיהגה בו רעה 
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי
 דגל הצי:  
 סדרה:  קינג ג'ורג' החמישי
 חלק מסדרה:  צי מימי המולדת 
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  ג'ון בראון ושות' 
 הוזמנה:  16 בנובמבר 1936
 תחילת הבנייה:  5 במאי 1937
 הושקה:  28 בפברואר 1940
 תקופת הפעילות:  4 בנובמבר 1941 – נובמבר 1951 (כ־10 שנים)
 אחריתה:  נגרטה בשנת 1957
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם השנייה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  42,751 טון
 אורך:  227.1 מטר
 רוחב:  31.4 מטר
 שוקע:  10.5 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  28.3 קשרים
 גודל הצוות:  1,556 איש
 טווח שיוט:  10,000 ק"מ במהירות 18 קשר
 הנעה:  8 דוודים המזינים 4 טורבינות בהספק 125,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  4 מדחפים בעלי שלושה להבים וקוטר 4.42 מטר
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 374 מ"מ, שריון תחתון – 137 מ"מ, שריון סיפון – עד 136 מ"מ, צריחי תותחים – 324 מ"מ
 חימוש:  10 תותחים 14 אינץ' (356 מ"מ), קליבר 45, 16 תותחים 5.25 אינץ' (133 מ"מ), 64 תותחים נ"מ 2 ליטראות (1.5 אינץ', 40 מ"מ)
 מטוסים:  ארבעה מטוסי סיור אמפיביים סופרמרין וולרוס
 
אה"מ דיוק אוף יורק הייתה אוניית מערכה מסדרת קינג ג'ורג' החמישי של הצי המלכותי. האונייה, שהונחה במאי 1937, נבנתה על ידי ג'ון בראון והחברה בקליידבנק, ונכנסה לשירות בצי המלכותי ב-4 בנובמבר 1941, ולאחר מכן ראתה שירות קרבי במהלך מלחמת העולם השנייה. באמצע דצמבר 1941, דיוק אוף יורק העבירה את ראש הממשלה וינסטון צ'רצ'יל לארצות הברית לפגוש את הנשיא פרנקלין ד' רוזוולט. בין מרץ לספטמבר 1942 דיוק אוף יורק הייתה מעורבת בתפקידי ליווי שיירות, כולל כאוניית הדגל של כוח החיפוי הכבד של השיירה PQ-17, אך באוקטובר היא נשלחה לגיברלטר שם הפכה לאוניית הדגל של כוח H.
באוקטובר 1942, דיוק אוף יורק הייתה מעורבת בפלישה של בעלות הברית לצפון אפריקה, אך ראתה פעולות מועטות שכן תפקידה רק דרש ממנה להגן על נושאות המטוסים הנלוות. לאחר הפלישה, דיוק אוף יורק הייתה מעורבת במבצעי מצלמה ומושל, שהיו פעולות הסחה שנועדו למשוך את תשומת הלב של הגרמנים ממבצע האסקי, הפלישה לסיציליה. ב-4 באוקטובר, דיוק אוף יורק פעלה עם האונייה האחות שלה אנסון בחיפוי כוח של סיירות ומשחתות של בעלות הברית ונושאת המטוסים האמריקאית ריינג'ר, במהלך מבצע מנהיג, שכלל פשיטה על הספנות הגרמנית מול נורווגיה. המתקפה הטביעה ארבע ספינות סוחר וגרמה נזק קשה לשבע נוספות.
ב-26 בדצמבר 1943 דיוק אוף יורק הייתה חלק מכוח משימה שנתקל בסיירת המערככה הגרמנית שרנהורסט ליד הכף הצפוני של נורווגיה. במהלך הקרב שלאחר מכן, שרנהורסט פגעה בדיוק אוף יורק פעמיים עם השפעה מועטה, אבל נפגעה בעצמה מכמה מהפגזים של דיוק אוף יורק בקוטר 14 אינץ', אשר השתיקו את אחד הצריחים שלה ופגעו בחדר דוודים. לאחר שנמלטה זמנית מהאש הכבדה של דיוק אוף יורק, שרנהורסט נפגעה מספר פעמים בטורפדו, מה שאיפשר לדיוק אוף יורק לפתוח שוב באש, ותרמה לטביעתה הסופית של שרנהורסט לאחר קרב שנמשך עשר וחצי שעות. בשנת 1945, דיוק אוף יורק הוקצתה לצי האוקיינוס השקט הבריטי כאוניית הדגל שלו, אך הגיעה מאוחר מכדי לראות פעולה כלשהי לפני שיפן נכנעה. לאחר המלחמה, דיוק אוף יורק נשארה פעילה עד שהועברה לעתודה בנובמבר 1951. בסופו של דבר היא נגרטה ב-1957.
בנייה

לאחר מלחמת העולם הראשונה, הסכם הצי של וושינגטון נערך ב-1922 במטרה לבלום מרוץ חימוש שהתפתח בין בריטניה, יפן, צרפת, איטליה וארצות הברית. הסכם זה הגביל את מספר הספינות שכל מדינה הורשתה לבנות והגביל את ההדחק של אוניות ראשה ל-35,000 טונות ארוכות (36,000 טונות). ההגבלות הללו הורחבו ב-1930 באמצעות הסכם הצי של לונדון, אך באמצע שנות ה-30 נסוגו יפן ואיטליה משתי ההסכמים הללו והבריטים חששו מהיעדר אוניות מערכה מודרניות בצי המלכותי. האדמירליות הורתה אפוא על בניית סדרת אוניות מערכה חדשה: קינג ג'ורג' החמישי. בשל הוראות האמנה הימית של וושינגטון ואמנת לונדון, ששניהם עדיין היו בתוקף כאשר תוכננו אוניות הסדרה, החימוש העיקרי של הסדרה הוגבל לתותחי 14 אינץ' (356 מ"מ). הן היו אוניות המערכה היחידות שנבנו באותה תקופה כדי לדבוק באמנה ולמרות שעד מהרה התברר לבריטים ששאר החותמים על האמנה מתעלמים מהדרישות שלו, היה מאוחר מדי לשנות את תכנון הסדרה לפני שהם הונחו בשנת 1937.
דיוק אוף יורק הייתה האונייה השלישית בסדרת קינג ג'ורג' החמישי, והונחה במספנת ג'ון בראון אנד קומפני בקליידבנק ב-5 במאי 1937. התואר של הדוכס מיורק בוטל באותה תקופה, מאחר שהיה זה התואר של המלך ג'ורג' השישי לפני עלייתו לכס המלכות בדצמבר 1936. אוניית המערכה הושקה ב-28 בפברואר 1940 והושלמה ב-4 בנובמבר 1941, והצטרפה לצי הבית בסקפה פלו.