stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרד בגיל שנתיים
התפתחות הילד > התפתחות קוגניטיבית

הילד עובר התפתחות מהירה מבחינה קוגניטיבית אשר באה לידי ביטוי בדרך החשיבה, אופני הדיבור, התפתחות לשונית ועוד. מגיל שנתיים חלה התפתחות מרשימה אצל הילד והוא עובר לשלב בו הפעילות הקוגניטיבית מבוססת על חשיבה פנימית ולוגית, מעבר לסביבתו המידית של הילד. ההתפתחות מבוססת על חשיבה סמלית ומופשטת יותר. החשיבה הסמלית מתבטאת אף בשפה הנרכשת בגיל זה, וכתוצאה מכושר הדיבור המתפתח, הילד מתחיל להבין את המציאות סביבו .
ההתפתחות הלשונית הנובעת מיכולת החשיבה הסמלית המתפתחת, מאפשרות לילד עצמאות גדולה יותר ויכולת הבנת הסביבה והבעת דעתו.
גישות למרד בפסיכולוגיה התפתחותית > המודל הפסיכוסקסואלי של פרויד

השלב האנאלי מתקיים מגיל שנתיים עד שלוש וחצי. לפי פרויד האנרגיה המינית - הליבידו מושקע באזור האנאלי - הסיפוקים הם באזור ההפרשות . שלב זה מתאפיין בראשית העצמאות של הילד. התינוק מגלה את השליטה בסוגרים ושליטה זו גורמת לו הנאה מרובה. יחד עם זאת, התינוק חייב ללמוד להתאים עצמו לדרישות המציאות וכך מתפתח האגו. הילד לומד לשלב בין עקרון העונג (לא להתאפק) לבין עקרון המציאות (הדרישה לחינוך וניקיון - להתאפק ולהשתמש בשירותים). כך, הילד מגלה את כוחו באמצעות שני אופנים "עצירה" ו"שחרור".
הורים המקפידים יתר על המידה בענייני חינוך או דורשים ממנו דרישות טרם זמנן, ומגיבים בכעס ודחייה כאשר הילד אינו מצליח, עלולים לגרום לו להרגיש שגופו רע ומלוכלך. ילדים אשר מרגישים כי החינוך לניקיון מאוד חשוב להוריהם עשויים לבטא כעס בהרטבה ובלכלוך כדרך לביטוי מרד ולהפך, לסבול מעצירות מחשש שיאכזבו .
גישות למרד בפסיכולוגיה התפתחותית > תאוריית השלבים של אריקסון

המודל ההתפתחותי של אריק אריקסון מתבסס על שמונה שלבים התפתחותיים בחיי האדם, ובשנתיים הראשונות הילד עובר את שלב האמון בסיסי לעומת חשדנות. בשלב זה תפקיד האם להפגין נכונות לטפל בילד, כתוצאה מכך הילד לומד שאפשר לסמוך על הסביבה משום שהאם נמצאת לידו ודואגת לו. במהלך שלב זה כאשר צרכיו נענים ניתן לצפות תחושה של אמון כלפי הילד וסביבתו.
תקופת גיל 2-4 מתוארת לפי המודל ההתפתחותי של אריקסון כשלב העצמאות לעומת בושה וספק. בשלב זו חלה התפתחות ביכולת הפיזית-מוטורית והלשונית של הילד. הילד מגלה רצון משלו. בנוסף, ההורים מציבים דרישות הקשורות בתהליך החיברות socialization, תהליך זה נועד להקנות לילד ערכים ודרכי התנהגות הרצויים בעיני החברה.
לפי אריקסון ובדומה לפרויד, במהלך שנים אלו נמצא במוקד העניין החינוך לניקיון. נושא זה מהווה קונפליקט בין הנטייה של הילד להפגין עצמאות ובין ציפיית ההורים הדורשים משמעת. בשלב זה תפקיד דמות ההורים ליצור בסיס בטוח המאפשר לילד לגלות את העולם תוך ידיעה שתמיד יוכל לחזור אליו.
הילד לומד לתת ביטוי לרצונותיו ולעצמאותו, צפויות תגובות של עקשנות אך גם שליטה עצמית. אם הילד לא יזכה לגישה מתאימה של הסביבה צפויות תגובות של בושה וספקות .
גישות למרד בפסיכולוגיה התפתחותית > תהליך הספרציה-אינדיבידואליזציה לפי מרגרט מאהלר

לפי מאהלר כל פעוט עובר תהליך התפתחותי אשר אותו כינתה תהליך ההיפרדות והייחוד (ספרציה ואינדיבידואציה) והוא מתאר את ההיפרדות הפסיכולוגית של הפעוט מהדמות המטפלת שלו, ואת מודעתו הגדלה להיותו אינדיבידואל עצמאי, אדם יחיד ומיוחד. מאהלר מתארת כיצד הקרבה המוקדמת של הפעוט עם המטפל, תומכת בהתמודדויות הראשונות של הפעוט בעולם, וכיצד התמודדויות אלו מעניקות לפעוט תחושה בלתי נמנעת של נפרדות מהמטפל. ככל שהפעוט מתנסה יותר בעצמו, כך הוא מכיר בעצמאותו ובפעולותיו אשר מתקיימות גם ללא המטפל (הליכה, ביטוי רצונותיו וכדומה) .
מאהלר מתארת את שלבי התינוק עד שמגיע לשלב בו הוא מרגיש עצמאי ונפרד, כאשר תהליך ההפרדות מתחיל בגיל חצי שנה כשהשלב הראשון הוא שלב ההבחנה. התינוק לראשונה מרשה לעצמו להתרחק פיזית מהאם ומתחיל לזחול ולחקור את סביבתו ובכך מתחיל להבחין עצמו כישות נפרדת מהאם. 
לאחר מכן מגיע שלב האימון שמתחיל בגיל 10 חודשים, ובשלב הזה הילד מתחיל לעמוד וללכת. ההתפתחות הפיזיולוגית גורמת לילד להרגיש בטוח ומסוגל יותר, אולם מבחינה רגשית הוא עדיין מחובר לאם וזקוק למגעה הפיזי. האם מעניקה לו את הביטחון לצאת ולחקור כאשר הוא יודע שהיא שם. 
בהמשך מתרחשת התקרבות מחודשת, בגיל 16 חודשים, כאשר בשלב זה הילד מתחיל להפנים את ההתרחקות שלו מהאם והוא חווה אמביוולנטיות בין אוטונומיה לקרבה ורצון שהאם תמשיך להיות איתו בכל רגע. שלב זה נחשב לפי מאהלר כמשבר בו הילד מבין שלהוריו יש רצונות משלהם והוא אינו כל יכול וזהו תחילתו של מרד גיל השנתיים. הילד מבין שלא כל רצונותיו דומים לאלו של אימו, ומתחילים עימותים הנוגעים בחינוך לניקיון ושליטה בצרכים. השלב נחשב כמאתגר במידה רבה עבור הילד. הילד חווה את הפיצול של האם: "האם הטובה" לעומת "האם רעה" וחווה בעוצמה חזקה את הקונפליקט שבין הצורך באוטונומיה לבין הפחד מאובדן אהבת אימו, מה שעשוי לגרום להתקפי זעם. 
אולם, כאשר הפעוט מפנים את האובייקטים האהובים והמגוננים עליו ומבין שהם אינם נעלמים הוא עובר לשלב ההיפרדות. באופן הדרגתי הילד רוכש את העצמיות שלו, ומבחין עצמו מהסביבה ובעיקר מהאם ומפנים את דמותה אצלו. הילד יוצר אצלו אינטגרציה בין "האם הטובה והאם הרעה" ותהליך זה דורש רכישת אמון ויכולת מילולית ובהמשך רכישת ייצוג סמלי של האם ושל עצמו. 
המרד מתרחש במקביל לשלב ההיפרדות מההורים, בו הילד הפנים את עצמאותו ובוחר להיפרד ולחקור בעצמו. כאשר קיימת קביעות האובייקט הרגשית אצל הילד, והפנים אצלו את הוריו, הוא מרגיש בטוח יותר לחקור את העולם והתחיל לגבש את זהותו. אלו מעניקים לו את הביטחון להרגיש שיכול לעשות יותר ויותר בעצמו. לפי מאהלר התהליך אינו מסתיים ונמשך לאורך כל החיים, כך בעצם, אנחנו לוקחים איתנו מאפייני מרד בכל שלב בחיים.
כמו כן, תהליך ההיפרדות הכרחי להתפתחות נורמלית אצל כל ילד ועל כן, שלב המרד גם הוא נורמלי להתפתחות תקינה. פתולוגיות ובעיות רגשיות שונות עשויות להיות מוסברות על ידי כשלים בתהליכי הסימביוזה בין האם והילד בתחילת החיים, או סיום לא תקין של שלבי ההיפרדות, למשל קשיי היפרדות אשר משפיעים על התפתחות הילד (לא רוצה ללכת לגן או לבית הספר) .
גישות למרד בפסיכולוגיה התפתחותית > תאוריית ההתפתחות הקוגניטיבית של פיאז'ה

לפי ז'אן פיאז'ה, בסביבות גיל שנה וחצי-שנתיים, הפעוט נמצא בתחילת השלב הקדם-אופרציונלי: השלב הקדם מושגי. בשלב זה הפעוט כבר סיים באופן תקין את השלב הסנסורי-מוטורי בו הילד תופס את המציאות בצורה מוחשית ומיידית "כאן ועכשיו", וחשיבתו צמודה לדברים קונקרטיים וממשיים הנמצאים בסביבתו. בתום השלב הוא מסוגל ליצור בדמיון ייצוג או דימוי של סמלים של אובייקטים שאינם נראים לעין. צורת ההופעה בדמיונם של הפעוטות נקראת ייצוג פנימי, והיכולת הזו מכונה לפי פיאז'ה תפקוד סמלי. יכולת זו מהווה בסיס לצורות החשיבה הקוגניטיביות אשר מתחילות להתפתח אצל הפעוט. בין יתר הצורות, הפעוט מתחיל לרכוש שפה והתפקוד הסמלי הופך גם ליכולת ביטוי. בנוסף, יכולת התפקוד הסמלי שהתפתחה לפי פיאז'ה בסוף השלב הסנסורי-מוטורי, מאפשרת לילד לתפוס את עצמו כישות נפרדת ועצמאית, ולהבין את המשמעות של "אני" ו"עצמי". כמו כן, המודעות העצמית של הפעוט כבר מפותחת בשלב זה, ומאפיין חשוב הוא התפיסה האגוצנטרית. כך, במקביל להתפתחות השפה ככלי שימושי עבור הילד, הוא חושב אך ורק מנקודת מבטו ותופס את העולם כנועד לספק רק את צרכיו האישיים, והוא כמרכז העולם. ההתפתחות הלשונית מעניקה לילד את היכולת לבטא את עצמו בצורה ברורה, ויחד עם החשיבה האגוצנטרית המאפיינת את הגיל, הילד לומד לסמוך על עצמו כמסוגל לדאוג לעצמו ולהסתדר לבד.
הפעוט בגיל הזה נמצא בשלב מרגש עבורו, הוא כבר מבין שיש עולם מסביבו, חוויות והרפתקאות, והוא מרגיש במרכזו של העולם הזה. כל אלו, מעניקים לפעוט תחושות כל יכול המהווים בין היתר גורמים למרד הראשון. כאשר הפעוט מרגיש עצמאי ובמרכז העולם, הוא מתחיל לרצות לצאת לחקור בעצמו .
מאפייני המרד

מרד גיל השנתיים נובע מרצונו של הילד להיות עצמאי, שכן הוא מגלה את יכולותיו המוטוריות, הקוגניטיביות והשפתיות. הילד חש כי הוא מסוגל להיות עצמאי יותר ואף אומניפוטנטי (כל-יכול), ללא עזרת הוריו, לממש את רצונותיו ולהביע זאת על ידי האמירה "לא רוצה". היכולת של הילד להבין את הסביבה, גבוהה יותר מיכולתו להביע את עצמו. כאשר הילד מצליח במשימה כלשהי, הוא מטפח את תחושת המסוגלות והביטחון כי הוא יכול להיות עצמאי. הילד דורש לבצע פעולות לבד ומשתמש בביטויים כמו "רק אני", "אני רוצה לבד". באמצעות היכולת לסרב, הילד יוצר הפרדה בינו לבין ההורה, ועובר תהליך של היפרדות וייחודיות. מאפיין נוסף של שלב התפתחותי-מרדני זה, הוא הרצון של הפעוט לבצע פעולות שהוריו עושים, לבדוק עד כמה הוא מסוגל להיות עצמאי ועד כמה הוא חזק מול הוריו.
גילויי המרד באים לידי ביטוי בדרכים שונות, כגון שינויים קיצוניים במצבי רוח, התפרצויות בכי פתאומיות, דיבור בצעקות כלפי ההורים, השתטחויות על הקרקע ובעיטות (בייחוד כאשר הילד נתקל בסירוב או אי הסכמה) ועוד.
הילד מביע יחס אמביוולנטי כלפי ההורים, מצד אחד הדיפתם ומצד שני צורך ותלות בהם. הילד לומד להיות עצמאי, דורש מהוריו לעשות דברים לבד, ומתגאה בהצלחותיו. מנגד, הוא עדיין מביע התנהגות המתאימה לגילאים צעירים יותר, כגון רכושנות כלפי חפצים או בני משפחה וחברים.
ביטוי נוסף של המרד הוא התקפי זעם ותוקפנות, הנובעים מתנודות רגשיות חזקות ומקונפליקט שבין שליטה לחוסר אונים. התסכול שחווה הילד מוביל להתפרצויות כעס ולבכי בלתי נשלט. התקפים אלו הם דרך ביטוי של הילד, שכן השפה אינה מפותחת דיה להבעה עצמית. הזעם משתלט על הילד והוא מתנהג בחוסר שליטה, בוכה ומשליך את עצמו על הרצפה.
סרבנות היא הדרך בה הפעוט מבטא את עצמאותו ורצונותיו. לכן מרד גיל שנתיים, על אף קשייו, תורם להתפתחות הרגשית של הפעוט, משום שהיא מלמדת אותו את גבולות המותר והאסור, מה שתורם לו בהבנת העולם סביבו.
ישנם גם ילדים שאינם מבטאים התנהגויות מרדנות בגיל זה, או שעוברים אותו בצורה שקטה ומאופקת יותר.
מאפייני המרד > ביטויי המרד

התקפי זעם (Temper Tantrum)- הם תופעה שכיחה בגיל הזה ובעיקרם נובעים מתסכול. ההתקפים מתבטאים בבכי שעשוי להיות היסטרי, צרחות, חוסר שליטה ולפעמים אף ילדים משתטחים על הרצפה מרוב זעם. בכי כזה יכול להמשך שעות, כאשר הילד אינו מקבל את מבוקשו. נטיית ההורים להיעלב ולהיבהל מאוד, אך הופעת התקפי זעם כאלה היא טבעית ולא מומלץ לרצות את הילד מיד.
אי-דחיית סיפוקים והתקשות בוויסות העצמי- בסביבות גיל שנתיים הילד כבר בעל רצונות ומוטיבציה מאוד חזקה עקב התפתחותו הקוגניטיבית, אולם מנגנון הוויסות העצמי אינו פועל כראוי עדיין והוא מתקשה בדחיית סיפוקיו. להורים יש תפקיד משמעותי בעזרה והנחית הילד ביצירת מנגנון ויסות עצמי.
רצון לעצמאות (לעשות לבד!) – כאמור, בגיל זה חלה התפתחות מהירה ביכולת הפיזית, המוטורית והלשונית של הילד. יכולות אלו מאפשרות לו לשלוט בתנועותיו ולתקשר במילים, מה שבוודאי גורם לו להרגיש שהוא פחות תלותי בהוריו וכן את הרצון לפעול לבד . כך, מחד, הילד פעיל מאוד מבחינה מוטורית וקוגניטיבית ומגלה עניין רב בעולם החיצוני ורוצה לעשות הכל בעצמו. מאידך, הוא עדיין מגלה התנהגות תינוקית וזקוק לתמיכה, עידוד, ביטחון ואף הצבת גבולות .
ההשפעה ההורית

אתגרים רבים ניצבים בפני הילד בתקופת גיל השנתיים, שינויים התפתחותיים מכריעים במקביל לתהליכי החברות. לאינטראקציה בין הילד להוריו יש תפקיד חשוב בתהליך ההתפתחות של הילד. כמו כן, לתיווך ההורה חשיבות רבה להתפתחות הילד. מטרת התיווך לספק לילד תועלת וההעצמה לחוויות שהוא חווה
התנהגויות התיווך כוללות: מיקוד תשומת לב, שיתוף בחוויות רגשיות, עידוד מתן תחושת יכולת, ויסות התנהגות ועוד. 
בתקופה זו על ההורה לאפשר לילד לתת ביטוי לתחושות השליטה והאוטונומיה המתפתחים אצלו וחיוניים להתגבשות אישיותו וזאת תוך כדי הצבת גבולות ודרישות מבוקרות אשר תואמות לבשלותו. 
בנוסף לכך, הבנה של שלבי ההתפתחות הילד וצרכיו תורמת להורה לספק סביבה עשירה בגירויים ומתאימה מבחינה התפתחותית וכן ליצור אווירה מקבלת ומכילה.
דרכי התמודדות

על פי המלצתם של אנשי חינוך וטיפול, מאחר שבתקופה זו בונה הפעוט את זהותו העצמית, תחושת הביטחון והמסוגלות העצמית, על המבוגרים לגלות בתקופה זו רגישות ואמפתיה כלפיו, הכלה ועידוד לצד הצבת גבולות. גבולות שהם עקביים לאורך זמן, ואחידים בין הורי הפעוט, מקנים לו תחושת ביטחון והגנה ומקלים על הדרך שלו להירגע. הצבת גבולות ברורים על פי שיקול דעת הורי, ממקדים את הפעוט, מאפשרים לו להבין מתי יש בידו את זכות הבחירה ומתי לא, ומקלים עליו את קבלת ההבדלים בין מותר לאסור. בנוסף, חשוב להעניק לפעוט הרגשה של עצמאות וחופש להתנסות במשימות שהוא יכול לבצע, בהתאם לגילו ולרמת ההתפתחות שלו. ניתן לאפשר לו פעולות מסוימות, בעיקר מוטוריות (למשל מזיגת שתייה, נשיאת חפצים).
במצבים של התקפי זעם מצד הפעוט, המהווים כאמור את אחד מהביטויים הבולטים למרד, התמודדות המכוונת לעזרה ולהרגעה, מבלי להיכנע לגחמות הפעוט יקנו לו את התחושה ששומרים עליו ובו בזמן ימנעו את התחושה של הפעוט שיש בידיו "כלי" המשפיע על ההורים והוא יכול להפעילו כרצונו. בהתאם, חשוב כי המבוגר יהיה עקבי ולא ישנה את החלטתו בכל שלב של ההתפרצות, כדי למנוע חיזוק חיובי ומתן לגיטימציה לפעוט לנהוג כך שוב בעתיד.
לעיתים מתן אופציות של בחירה מעודד את הפעוט לשיתוף פעולה עם ההורים ומקנה לו תחושה של שליטה וכוח, דבר שמפחית את הצורך שלו לומר "לא". 
ככלל, התמודדות רגועה ושלווה, עם התקף הזעם של הפעוט, תקנה לו תחושת ביטחון- ההכרה בכך שיש דמות בוגרת עליה ניתן לסמוך.
לקריאה נוספת

ברטון, ו. (1980). שלוש השנים הראשונות, תל אביב: זמורה ביתן.
סולברג, ש. (1996). פסיכולוגיה של הילד והמתבגר, מבוא לפסיכולוגיה התפתחותית. ירושלים: מאגנס.
סרוף, א. (1990). התפתחות הילד טבעה ומהלכה, האוניברסיטה הפתוחה, מהדורה שלישית.
Valman, B. (2010). ABC of One to Seven, fifth edition
הערות שוליים

1 2 3 4  סולברג, ש.(תשס"ז). פסיכולוגיה של הילד והמתבגר: מבוא לפסיכולוגיה התפתחותית. ירושלים: הוצאת מאגנס.
↑  Kopp,C. B. (2003). Baby Steps :A Guide to your Child's Social, Physical, Mental and Emotional Development In the First Two Years (2nd ed.). New York: Holt.
1 2 3 4 5  סרוף, א. קופר, ר. דהארט, גאני. (2004). התפתחות הילד טבעה ומהלכה. הוצאה לאור האוניברסיטה הפתוחה.
↑  ביטמן, א., בייט-מרום, ר., בן-עטר כהן, א., פוך, ח. (1992). אישיות: תאוריה ומחקר. כרך א. יחידה 1. הוצאת האוניברסיטה הפתוחה.
↑  כצנלסון, ע. (2006). הורים וילדים ומה שביניהם. פסיכולוגיה של הורים וילדים עמיחי הוצאת ספרים: נתניה.
↑  אריקסון, א"ה(1960). ילדות וחברה. ת"א: ספרית פועלים.
↑  Mahler, M. S. (1994). Separation-Individuation: The Selected Papers of Margaret S. Mahler. Northvale, New Jersey: J. Aronson
↑  נוף, א. (2009). תהליך הספרציה והאינדיבידואציה: התאוריה של מרגרט מאהלר במבט משנות האלפיים, באתר האוניברסיטה הפתוחה
↑  קליין, פ. (2000). מאפייני התנהגות תיווכית במסגרת המשפחה והשפעתם על הילד בתרבויות שונות. בתוך פ' קליין (עורכת). תינוקות, טף, הורים ומטפלים: מחקרים בנושא התפתחות הילד בישראל (עמ 31-19). אבן יהודה-רכס.
מרכז רמת גן לחולי אלצהיימר ע"ש סטוצ'ינסקי

| --- | --- |

 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1994 
 שירותים
 מיטות:  140 
 www.alzheimer.org.il
 גאוגרפיה
 מיקום:  רמת גן, ישראל
 קואורדינטות:  32°02′59″N 34°50′59″E﻿ / ﻿32.04967°N 34.84975°E﻿ / 32.04967; 34.84975
  (למפת גוש דן מוגדלת) מרכז רמת גן לחולי אלצהיימר ע"ש סטוצ'ינסקי(למפת גוש דן רגילה) מרכז רמת גן לחולי אלצהיימר ע"ש סטוצ'ינסקי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז רמת גן לחולי אלצהיימר ע"ש סטוצ'ינסקי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרכז רמת גן לחולי אלצהיימר ע"ש סטוצ'ינסקי
 
המרכז הרפואי הישראלי לאלצהיימר הוא מרכז רפואי המתמחה במתן טיפול מקיף לחולים ולבני משפחותיהם בכל שלבי מחלת אלצהיימר או מחלות דמנציה אחרות. על פי ההערכה, בישראל עומד מספר חולי אלצהיימר ומחלות דמנציה אחרות על כ-120,000 כאשר שכיחות המחלה עולה באופן משמעותי עם הגיל.
מרכז אלצהיימר ממוקם ברמת גן בסמוך לבית החולים תל השומר, והוא המרכז הרפואי היחיד בישראל המתמחה באופן בלעדי בטיפול במחלת אלצהיימר, ומטפל במאות חולים מדי שנה, הן במסגרת הטיפול ארוך הטווח והן במסגרת שירותי האבחון והייעוץ. בנוסף עוסק המרכז במחקר ובפיתוח תוכניות הדרכה לצוותים רב מקצועיים המטפלים בחולי אלצהיימר.
רקע

המרכז הרפואי לאלצהיימר נוסד בשנת 1994 כעמותה ציבורית ללא כוונת רווח, ובשנת 2001 נפתח כמרכז רפואי פעיל. המרכז בנוי על שטח של כ-4,000 מ"ר ומאושפזים בו כ-140 חולים בארבע מחלקות שונות המותאמות לדרגות תפקוד שונות.
יו"ר המרכז לאלצהיימר הוא פרופ' מיכאל דוידזון, מומחה, מרצה וחוקר בעל שם עולמי בתחום, פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב ומנהל המחלקה הפסיכיאטרית של המרכז הרפואי ע"ש שיבא. פרופ' דוידזון חתום על למעלה מ-250 פרסומים בספרות המקצועית העולמית ופעיל במחקרים רבים בנושא דמנציה ואלצהיימר.
המרכז לאלצהיימר נמצא בתהליך התרחבות ובניית בניין נוסף על שטח של כ-8,000 מ"ר בתמיכת משרד הרווחה והמוסד לביטוח לאומי. בבניין החדש, שעתיד להיפתח באופן מלא במהלך שנת 2017, יפעלו שלוש מחלקות נוספות שבהן יאושפזו כ-100 חולים נוספים. כמו כן יפעל בבניין החדש מרכז קהילתי-רפואי ייחודי לטיפול יום, אשר ינגיש את שירותי המוסד גם לחולי אלצהיימר המתגוררים בביתם ומטופלים בקהילה.
בשנים 2015–2016 נבחר המרכז לאלצהיימר על ידי האגף לגריאטריה במשרד הבריאות לקבל תעודת הוקרה הניתנת למוסדות סיעודיים/תשושי נפש. התעודה ניתנת למוסדות נבחרים ברחבי הארץ על פי קריטריון של איכות טיפול ורמת שירות.
פעילות המרכז לאלצהיימר > טיפול

מרכז אלצהיימר מותאם למגורים של חולים הסובלים מדמנציה ומבנה המרכז מחולק לארבע קומות, כשכל קומה מאכלסת מחלקה אחת המיועדת ל-30–40 חולים.
במרכז הרפואי לאלצהיימר פועל צוות רב תחומי האחראי לבניית תוכניות הטיפול של החולים המאושפזים במקום בהתאמה למצבם הקוגניטיבי והפיזי. מערכי הטיפול במרכז כוללים מערך רפואה, מערך סיעודי, מערך פיזיותרפיה, מערך עבודה סוציאלית, מערך ריפוי בעיסוק ותעסוקה, מערך טיפול רגשי ומערך תזונה.
פעילות המרכז לאלצהיימר > מחקר

במרכז אלצהיימר פועל מערך מחקר העוסק בחקר העבודה הקלינית בתחומי הטיפול שונים בשיתוף מוסדות אקדמיים מוכרים כגון אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת חיפה, המכללה האקדמית עמק יזרעאל ועוד. כל המחקרים במרכז נערכים באישור ועדת האתיקה של המחלקה לעבודה סוציאלית באוניברסיטת בר-אילן ומתפרסמים בכתבי עת מקצועיים מובילים בארץ ובעולם ובאמצעי תקשורת שונים. מחקרים בולטים שנערכו במרכז אלצהיימר:
השפעת שירה על שפה של חולי אלצהיימר. המחקר בחן את ההשפעה של שירה בקבוצות טיפול במוזיקה על כישורי השפה של חולי אלצהיימר במצב בינוני מתקדם של המחלה. תוצאות המחקר הצביעו על שיפור ביכולת השיחה וביכולת השירה של החולים שהשתתפו בקבוצות הטיפול לעומת קבוצת ביקורת. נצפה שינוי מובהק במבחן שפה שנערך לחולים לפני ואחרי ההתערבות. בקבוצת המחקר נעצרה ההתדרדרות ביכולת השפתית לעומת המשך ירידה ביכולת בקבוצת הביקורת.
השפעת מוזיקת רקע על חוסר שקט בחולי אלצהיימר. המחקר בחן את יעילות השפעת המוזיקה על מידת חוסר השקט בקרב חולים המאושפזים במרכז. הממצאים הצביעו על ירידה מובהקת במאפיינים של חוסר שקט בזמן שנוגנה מוזיקה, כגון צעקות, בקשות חוזרות לתשומת לב וכדומה. כמו כן נצפו התנהגויות חיוביות שכללו שירה, תיפוף מקצב השיר, חיוך ועוד. מנגד, בזמן שבו לא הושמעה מוזיקה עלו מספר ההתנהגויות הבעייתיות וירדו מספר ההתנהגויות החיוביות.
השפעת מוזיקת רקע בזמן ארוחות על מידת חוסר שקט בקרב חולי אלצהיימר. בעקבות תוצאות מחקר קודם שהצביעו על ירידה מובהקת במידת חוסר השקט בזכות מוזיקת רקע מותאמת, נבחנה יעילות השמעת מוזיקת רקע בזמני הארוחות (בוקר, צהריים וערב) בכל מחלקות המרכז לאלצהיימר. תוצאות המחקר הצביעו על ירידה בחוסר השקט של חולים בזמן האוכל, דבר שתורם לסביבת אכילה שקטה ומאוזנת ומשפיע על המצב התזונתי של החולים.
פעילות המרכז לאלצהיימר > הכשרה והדרכה

מרכז אלצהיימר עוסק בפיתוח תוכניות הכשרה והדרכה לאנשי מקצוע בתחום הטיפול באלצהיימר ומקיים הדרכות לצוותים שונים במרכז וכן לצוותים מקצועיים ממוסדות אחרים העוסקים בזקנה. פרויקטים להכשרה והדרכה שפותחו במרכז:
תוכנית הדרכה לשימוש במוזיקה בטיפול יומיומי בחולי אלצהיימר. התוכנית מיועדת למטפלים סיעודיים ולבני משפחה ומטרתה להקנות כלים פשוטים שיאפשרו שימוש באלמנטים מוזיקליים שונים (שירה, קצב, מוזיקה מוקלטת) בזמן טיפול יומיומי בחולי אלצהיימר. השימוש במוזיקה מקל ביצוע פעילויות שונות וכן עוזר להתמודד עם התנגדויות בזמן טיפול.
תוכנית הדרכה בנושא תקשורת עם חולי אלצהיימר. התוכנית מיועדת לאנשי צוות המטפלים בחולי אלצהיימר ומטרתה להקנות כלים לתקשורת נכונה עם החולים תוך התייחסות לקושי של אובדן שפה שמתלווה למחלה והבנת הקושי הרגשי הנמצא בבסיס ההתנהגות של החולה.
סדרת חוברות הדרכה לטיפול בבית. החוברות מיועדות לבני משפחה ולמטפלים עיקריים המטפלים בחולה בקהילה, ומטרתן לתת ליווי והדרכה לאספקטים שונים של הטיפול בבית (כגון תעסוקה, פיזיותרפיה, סיעוד ועוד) על מנת לשפר את איכות חייו של החולה והמטפל העיקרי.
פעילות המרכז לאלצהיימר > פעילות להעלאת המודעות למחלה

המרכז הרפואי לאלצהיימר עוסק בהעלאת המודעות למחלת אלצהיימר ובשינוי עמדות שליליות כלפיה. כחלק מפעילות זו תמך המרכז בהוצאה לאור של הספר "בוקר טוב אלץ היימר" מאת הסופר אמנון שמוש. בספר מתאר שמוש את השנים שבהן טיפל באשתו שהייתה חולת אלצהיימר. בנוסף, הפיק המרכז ערב השקה לקראת צאתו לאור של הספר בהשתתפות פרופ' שלמה מור-יוסף מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי, פרופ' בן ציון זילברפרב, הסופר אברהם ב. יהושע ואישים נוספים.
בספטמבר 2016 ערך המרכז לאלצהיימר כנס לציון יום אלצהיימר הבינלאומי ולרגל פתיחת הבניין החדש במרכז. האירוע התקיים בשיתוף פעולה עם הגופים הגדולים בישראל האמונים על הטיפול במחלה: משרד הבריאות, המוסד לביטוח לאומי, עמותת עמדא (ארגון אלצהיימר הישראלי), ג'וינט-אשל (ארגון לפיתוח שירותים למען הקשיש בישראל), האגודה הישראלית לגרונטולוגיה; וכן בשיתוף עם אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת בר-אילן.
עם המשתתפים והדוברים באירוע נמנו שר הבריאות הרב יעקב ליצמן, מנכ"ל המוסד לביטוח לאומי פרופ' שלמה מור-יוסף, יו"ר האגודה הישראלית לגרונטולוגיה פרופ' יצחק בריק, מנכ"ל קופת חולים מאוחדת זאב וורמברנד, נשיא אוניברסיטת בר-אילן פרופ' דניאל הרשקוביץ, פרופ' דוד פסיג ובכירים נוספים.
בינואר 2017 נערך במרכז ערב לקידום המודעות למחלת אלצהיימר, באירוע שבו גם נחנך אולם כנסים חדש למרכז על שם ד"ר מריה רוסי אסכולי. הערב נערך בהשתתפות פרופ' אהרן ברק, נשיא בית המשפט העליון בדימוס, אשר נתן הרצאה, פרופ' דוד האן האפוטרופוס הכללי שנשא דברים, ובכירים נוספים מתחום המשפט.
ביוני 2017, בערב להעלאת המודעות למחלה, הרצו במרכז אלי גרונר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה, וד"ר קירה רדינסקי, המדענית הראשית ב-ebay ישראל. בערב זה, בהשתתפות בכירים רבים, נחנכה גם המחלקה החדשה במרכז.
כמו כן, מרכז אלצהיימר מעניק מדי שנה מלגות לתלמידי בית הספר לאמנויות הבמה בית צבי אשר משתתפים בפרויקט קהילתי המפגיש את התלמידים עם חולי אלצהיימר במרכז להופעות ולפעילות משותפת.
משה קוטלר

| --- | --- |

תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1949 (בן 75 בערך) תל-אביב, ישראל 
 ענף מדעי:  פסיכיאטריה 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  מרחבים – המרכז הרפואי לטיפול במוח ובנפש, באר יעקב/נס ציונה  אוניברסיטת תל אביב 
 www.moshe-kotler.com
 
משה קוֹטלֶר (נולד ב-1949) הוא פסיכיאטר ישראלי, פרופסור אמריטוס לפסיכיאטריה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, שכיהן כמשנה לדקאן (לחינוך רפואי) בפקולטה לרפואה. שימש כמנהל המרכז הרפואי לבריאות הנפש באר יעקב - נס ציונה - מב"ן שב"ס.
ביוגרפיה

קוטלר נולד בתל אביב כבן לניצולי שואה מפולין. ב-1974 סיים תואר דוקטור לרפואה באוניברסיטה העברית ובבית החולים הדסה בירושלים. ב-1985 השלים את התמחותו בפסיכיאטריה במרכז לבריאות הנפש שלוותה (הוד השרון) המסונף לאוניברסיטת תל אביב. קוטלר היה בין מקימי המחלקה הצבאית לבריאות הנפש ובשנים 1985–1989 כיהן כראש שלה (בדרגת אלוף-משנה במילואים). לאחר מכן היה עמית מחקר בפסיכיאטריה ביולוגית ופסיכופרמקולוגיה בבית הספר לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין של ישיבה יוניברסיטי בניו יורק במשך שנתיים, עד 1991, אז החל לכהן כמנהל המחלקה הפסיכיאטרית בבית החולים "בית ישראל" בניוארק, ניו ג'רזי.
ב-1993 שב לישראל ומונה למנהל המערך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, וב-2000 למשנה לדקאן להוראה בפקולטה. במקביל סיים בשנה זו תואר שני במנהל מערכות בריאות.
ב-2000 עבר לאוניברסיטת תל אביב, כפרופסור חבר בבית הספר לרפואה, וב-2004 מונה לפרופסור מן המניין. בשנים 2004–2006 כיהן כראש החוג לפסיכיאטריה באוניברסיטת תל אביב.
קוטלר כיהן כמנהל המרכזים לבריאות הנפש בבאר יעקב ובנס ציונה.
קוטלר מילא מספר תפקידים ציבוריים. הוא כיהן כיושב ראש של המועצה הלאומית לבריאות הנפש, יו"ר החברה הישראלית לרפואת וטיפול בהתמכרויות, ויו"ר איגוד הפסיכיאטריה בישראל.
פעילות מחקרית

תחומי הטיפול של פרופ' קוטלר מתמקדים בהפרעות דחק נפשי, הפרעות פוסט-טראומתיות והפרעות נפשיות. פרופ' קוטלר כתב מגוון רב של מאמרים, כגון על הפרעות נפשיות בזמן ההריון, היפנוזה בהפרעות אכילה, חוות דעת לצורך כתיבת צוואה ועוד..
קוטלר גם היה שותף לכתיבה של מספר גדול של מאמרים מדעיים בנושא הפסיכיאטריה שהתפרסמו במספר כתבי עת, בין היתר הוא כתב על הקשר בין גן הנקרא (catechol-O-methyltransferase (COMT לבין ההפרעה הנפשית סכיזופרניה, מחקר זה היה בין המחקרים הגדולים ביותר שהיו על סכיזופרניה באותו הזמן (המחקר התפרסם בשנת 2002). המחקר הציג דרך לחקור ולגלות על גן ה-COMT בצורה יעילה ומדויקת. במחקר זה השתמשו במדגם רחב של יהודים אשכנזים, ומהם לקחו דגימה מהדי.אן. איי ועשו לה אנליזה. נמצא כי יש קשר חזק ביותר בין הגן COMT לסכיזופרניה, מה שיכול להקל על האיבחון להפרעה.
בנוסף קוטלר הוא הפסיכיאטר היחיד החבר בכתב העת המדעי הישראלי בתחום הרפואה IMAJ בשפה האנגלית.
מת'יו ווהן

| --- | --- |

 לידה:  7 במרץ 1971 (בן 53) לונדון, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1996 
 מקום לימודים:  יוניברסיטי קולג' לונדון  בית הספר סטואו  Sussex House School 
 בן או בת זוג:  קלאודיה שיפר (2002, 25 במאי 2002–?) 
 צאצאים:  Caspar Matthew de Vere, Cosima Violet, Clementine Poppy 
 מספר צאצאים:  3 
 פרסים והוקרה:  פרס הוגו לעיבוד הדרמטי הטוב ביותר (ארוך) (2008) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מת'יו ווהן (באנגלית: Matthew Vaughn; נולד ב-7 במרץ 1971) הוא במאי קולנוע בריטי.
ביוגרפיה

ווהן נולד בשכונת פדינגטון שבלונדון, הוא נסע ללוס אנג'לס שם החל לעבד כעוזר במאי, לאחר מכן חזר ללונדון ולמד ביוניברסיטי קולג' לונדון אנתרופולוגיה והיסטוריה של העת העתיקה אך עזב את הלימודים לאחר מספר שבועות.
ב-1996 הפיק את סרט המתח דל התקציב "The Innocent Sleep", ב-1998 הפיק את סרטו של גאי ריצ'י לוק, סטוק ושני קנים מעשנים שזכה להצלחה, אחרי כן הפיק גם את סרטיו של ריצ'י סנאץ' ו-"Swept Away".
ב-2004 יצא סרטו הראשון כבמאי "Layer Cake" בו שיחק דניאל קרייג, ב-2007 ביים את סרט הפנטזיה אבק כוכבים, ב-2010 ביים את סרט גיבורי העל קיק אס, ב-2011 ביים את הסרט החמישי בסדרת סרטי אקס מן, אקס-מן: ההתחלה.
בשנת 2021, לקח חלק בהפקת הסרט "לילה אחרון" (אנ').
הוא נשוי לדוגמנית העל הגרמנייה קלאודיה שיפר.