stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בלקנאבאט
תחבורה > רכבת

בלקנאבאט יושבת על אחד מקווי הרכבת הראשיים של טורקמניסטן העוברים ממזרח - למערב המחברים את הבירה אשגבאט עם אזור הבלקן. מסילת הרכבת הטרנס-כספית עוברת דרך העיר. הרכבת מובילה נוסעים, סחורות וחומרי גלם כמו נפט וחצץ. תחנת הרכבת בלקנאבאט היא תחנה לנסיעות פנים ארציות וגם לנסיעות בינלאומיות שמחוץ לטורקמניסטן.
חינוך

בבלקנאבאט נמצא המכון הפוליטכני, שהתחיל כשלוחה של האוניברסיטה הרוסית על שם גובקין לנפט וגז (אנ') ממוסקבה, עוד מימי הסובייטים.
בעיר פועלת הפקולטה לתעשיית הנפט והגז בשלוחה של האוניברסיטה הבינלאומית לנפט וגז (אנ'). בפקולטה לומדים ומתמחים בעבודות הכנה בתחומי הגאולוגיה של בארות נפט, קידוח בארות נפט וגז, פיתוח ותפעול של שדות נפט וגז, טכנולוגיה כימית של עיבוד נפט וגז, הפעלת מחסני נפט וגז, צנרת נפט וגז ועוד.
בוגרי בתי הספר העממיים בבלקנאבאט יכולים להמשיך בלימודים ולקבל השכלה תיכונית-מתמחה בבתי הספר המקצועיים הבאים: בית הספר לרפואה, בבית הספר לאמנויות, פיננסים וכלכלה בשני בתי ספר מקצועיים. בנוסף קיימים שני בתי ספר מקצועיים, למקצועות הנפט בפיקוח של ממשלת טורקמניסטן ובמימון חברת הנפט הלאומית טורקמנביט - Turkmennebit (אנ').
אקלים

בבלקנאבאט אקלים מדברי קר ( BWk ) על פי סיווג האקלים של קופן.
| אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> חודש.טמפרטורה יומית מרבית ממוצעת (C°).טמפרטורה יומית מזערית ממוצעת (C°).משקעים ממוצעים (מ"מ) | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> ינואר.7.9.-0.6.11 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> פברואר.10.0.4.14 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> מרץ.15.8.5.4.21 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> אפריל.23.7.11.9.19 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> מאי.30.3.17.8.17 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> יוני.35.4.22.5.5 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> יולי.38.1.25.7.8 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> אוגוסט.37.2.25.5.2 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> ספטמבר.31.9.19.7.4 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> אוקטובר.23.2.12.2.12 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> נובמבר.16.4.6.8.14 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> דצמבר.9.9.1.9.16 | אקלים בבלקנאבאט Balkanabat בממוצע בין השנים 1961–1990> שנה.23.3.12.4.143 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
מקור:
ערים תאומות

רוסיה אלמטיבסק (אנ'), רוסיה (מ־10 ביוני 2014)
אנדרטאות

לזכר הגאולוגים החלוצים של אזור הנפט, הוקם מיצב אדריכלי שנקרא "חלוצים".
ספורט

נביטסי היא קבוצת כדורגל שבסיסה בבלקנאבאט, משחקת בליגת העל הטורקמנית.
הערות שוליים

↑  Turkmenistan: Administrative Division (Regions and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Turkmenistan // World Atlas / comp. and prepare. to ed. PKO "Cartography" in 2009; ch. ed. G.V. Pozdnyak . - M .: PKO "Cartography": Onyx, 2010. - S. 115. - מסת"ב 978-5-85120-295-7(Cartography). - ISBN 978-5-488-02609-4
↑  Zonn, Igor S.; Kosarev, Aleksey N.; Glantz, Michael H.; Kostianoy, Andrey G. (2010-05-26). The Caspian Sea Encyclopedia (באנגלית). Springer Science & Business Media. p. 70. ISBN 9783642115240.
↑  Mayhew, Bradley; Bloom, Greg (2007). Central Asia (באנגלית). Lonely Planet Publications. p. 420. Heading west, on the road to Turkmenbashi (Krasnovodsk), is the Monument to the Desert Explorers, a handsome concrete statue of caravan men urging forward their obstinate camel in the midst of a fierce sandstorm.
↑  Landau, Jacob M.; Kellner-Heinkele, Barbara (2011-12-18). Language Politics in Contemporary Central Asia: National and Ethnic Identity and the Soviet Legacy (באנגלית). I.B.Tauris. p. 158. ISBN 9780857720856.
↑  Балканабат расширяет границы
↑  В БАЛКАНАБАТЕ ОТКРЫТ НОВЫЙ АЭРОПОРТ
↑  More than 11 thousand first-graders went to school in the Balkan velayat today (ברוסית)
↑  turkmenportal, Балканская медицинская школа объявляет приём в число студентов на 2019/2020 учебный год по следующим специальностям: | План приёма в высшие и средние профессиональные учебные заведения - 2019/2020, Туркменистан, интернет портал о культурной, деловой и развлекательной жизни в Туркменистане (ברוסית)
↑  turkmenportal, Специальная школа искусств Балканского велаята объявляет приём в число студентов на 2019/2020 учебный год по следующим специальностям: | План приёма в высшие и средние профессиональные учебные заведения - 2019/2020, Туркменистан, интернет портал о культурной, деловой и развлекательной жизни в Туркменистане (ברוסית)
↑  turkmenportal, Финансово-экономическая средняя профессиональная школа Балканского велаята объявляет приём в число студентов на 2019/2020 учебный год по следующим специальностям: | План приёма в высшие и средние профессиональные учебные заведения - 2019/2020, Туркменистан, интернет портал о культурной, деловой и развлекательной жизни в Туркменистане (ברוסית)
↑  turkmenportal, Балканабатская нефтяная средняя профессиональная школа Госконцерна «Туркменнебит» объявляет приём в число студентов на 2019/2020 учебный год по следующим специальностям: | План приёма в высшие и средние профессиональные учебные заведения - 2019/2020, Туркменистан, интернет портал о культурной, деловой и развлекательной жизни в Туркменистане (ברוסית)
↑  באתר NOAA
↑  автор, Almetyevsk has a sister city, Альметьевск ТВ, ‏2014-06-10 (ב־)
↑  אנדרטת "החלוצים" שבבלקנאבאט, טורקמניסטן
↑  אנדרטת "החלוצים" שבבלקנאבאט, באתר פניטרס - pinterest
↑  Nebitçi FT - Soccer - Team Profile - Results, fixtures, squad, statistics - Global Sports Archive, globalsportsarchive.com
↑  Ýokary Liga 2020 - Results, fixtures, tables and stats - Global Sports Archive, globalsportsarchive.com
אנדרטה בבלקנאבאט
בנייני דירות בבלקנבאט
אנדרטת ה"חלוצים" בעיר בלקנאבט
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן.
נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
פירות חמישה עשר

| --- | --- |
 סינגל בביצוע רוחמה רז
 מתוך האלבום מסעות בנימין השלישי
 סוגה:  זמר עברי 
 שפה:  עברית 
 אורך:  3.04 דק' 
 כתיבה:  נעמי שמר 
 לחן:  נעמי שמר 
 
"פירות חמישה עשר", המכונה גם "שלג על עירי", הוא שיר שנכתב על ידי המוזיקאית והפזמונאית נעמי שמר. בשנת 1976, כתבה שמר שלושה עשר שירים למחזה מסעות בנימין השלישי. כמה מהשירים זכו להיכנס לקלאסיקה, בהם "שלג על עירי", וכן "סימן שעוד לא הגענו" ו"שירת העשבים".
השיר ידוע בביצוע שלישיית "שוקולד מנטה מסטיק", וכן בביצוע של הזמרת רוחמה רז, והוא נכלל באלבומה "כיפת השמיים". גם שלישיית המעפיל ביצעה את השיר באלבומה השני, "שירים לאורך הדרך", שיצא בשנת 1978.
רקע

"שלג על עירי", נכתב להצגה מסעות בנימין השלישי בגרסת שנת 1976 בתיאטרון בימות וגם לזכר גיורא שוהם שנהרג במהלך מלחמת יום הכיפורים. השיר, כמו שאר שירי ההצגה, לא היה חלק מהמחזה אלא נכתב במיוחד עבורה, וזכה להצלחה ולפופולריות רבה.
ב-1976 העלה תיאטרון בימות את ההצגה כמחזמר. לגרסה הזו כתבה נעמי שמר 13 שירים, שאחד מהם הוא "שלג על עירי".
העיר וילנה היא זו שנתנה לנעמי שמר את ההשראה לשירה. השיר מתאר לכאורה את געגועיה של נערה אל אהובה שהלך למרחקים, כאשר בעצם מתוארים כיסופיו של עם ישראל היושב בגלות הקרה - אל ארץ ישראל. באופן סמלי ורחב יותר, הנערה היא העם היהודי היושב בגולה, ומתגעגע למולדתו.
השיר מספר על ט"ו בשבט בגולה הקרה. בעיירה בארץ מזרח-אירופאית קרה ורחוקה, יושבת לה צעירה יהודייה, רואה את השלג היורד ונח "כמו טלית", וחולמת על פירות ארץ-ישראל, שהיא "ארץ החום", שאהובהּ יביא ממנה. בתוך הפרי שוכנים כל געגועיה - הגעגועים לא"י והגעגועים לאהובהּ.
הערות שוליים

↑  עפר גביש-אירועי זמר, שלג על עירי. איזו היא העיר?, סיפורי שיר, באתר עפר גביש - אירועי זמר
↑  תמר זיגמן, "וּבְתוֹךְ הַפְּרִי כָּל גַּעֲגּוּעַי…", בבלוג "הספרנים" של הספרייה הלאומית, 29.01.2018
↑  היכנס/י לפייסבוק, באתר Facebook
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 352cc8a4-91f3-4c01-8f00-f0b801b417a4
בן-ציון פוקס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בספטמבר 1930 (בן 94) סוצ'אבה, רומניה
 ענף מדעי:  כימיה אורגנית, פוטוכימיה
 מקום מגורים:  רומניה רומניה, ישראל ישראל, ארצות הברית ארצות הברית
 מקום לימודים:  הטכניון אוניברסיטת ברנדייס בוסטון ארצות הברית.
 מנחה לדוקטורט:  דוד גינצבורג
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב בית הספר לכימיה באוניברסיטת תל אביב
 תרומות עיקריות
 מחקרים בסטריאוכימיה, כימיה סופרא מולקולרית ופוטוכימיה אורגנית (אנ')
 
בן-ציון פוקס (נולד ב-8 בספטמבר 1930) הוא פרופסור אמריטוס לכימיה אורגנית באוניברסיטת תל אביב, לשעבר ראש בית הספר לכימיה באוניברסיטה. תחומי התמחותו הם כימיה אורגנית, סטריאוכימיה ופוטוכימיה.
ביוגרפיה

בן-ציון פוקס נולד בסוצ'אבה שברומניה ב-8 בספטמבר 1930 למינה מינדלה ינובר, בת הרב הראשי של יאסי, מרדכי ינובר, ולצבי הירש פוקס. ילדותו עברה במסגרת הקהילה היהודית בסוצ'אבה.
בתחילת 1941 הגיע הצבא הגרמני שהתמקם בשולי העיר סוצ'אבה. בסתיו של 1941 נצטוו כל היהודים להתייצב בתחנת הרכבת בורדוז'ני, שם הועלה פוקס עם כל המשפחה לקרונות מטען/בקר ונשלח צפון מזרחה. המשפחה מצאה מסתור בעיירה מורפה (Murafa) ליד מוהיליב-פודילסקי, ואחר כך בגטו מוגילב, שם סבלו ממחלות ומרעב.
אחרי השחרור, באביב 1944, נשארה המשפחה במורפה עוד מספר חודשים, עברה לבוקרשט ומשם באמצע 1945 שבה לסוצ'אבה.
לאחר התנדבות בבתי יתומים ופעילות ציונית, ב-25 ביוני 1950 עלה פוקס לארץ ישראל באונייה "טרנסילבניה" שהגיעה לנמל חיפה. בישראל הצטרף לקיבוץ "במאבק" (בתחום היישוב "ולדהיים" שנעזב על ידי המיישבים הגרמנים הטמפלרים) של "העובד הציוני". נשאר בקיבוץ עד אמצע 1951 כשהאסיפה הכריעה על מעבר לסטטוס של מושב שיתופי בשם "אלוני אבא".
פוקס שהה חצי שנה אצל הוריו במעברת הצריפים בקריית אונו. התגייס לצה"ל, והוצב בחיל מדע (חמ"ד). באוקטובר 1952, לאחר נישואיו, עבר עם רעייתו לירושלים.
בסוף 1953 השתחרר מצה"ל אחרי שרות חובה של שנתיים וחצי, כנהוג אז, והתחיל לעבוד כטכנאי-כימיה אצל פרופ' פליקס ברגמן. כעבור מספר חודשים עבר לטכניון ושימש כטכנאי ראשי של המחלקה לכימיה אורגנית. באותה תקופה למד מדעים במגמת הכימיה לתואר ראשון ואחר כך, לתואר שני. סיים בשנת 1958 את לימודי המדעים בטכניון במגמת הכימיה לתואר ראשון ובשנת 1960 סיים בהצטיינות את התואר השני. עם סיום התואר השני, עברה המשפחה לגור בשכונת אחוזה שעל הכרמל. בשנת 1963 סיים את הדוקטורט בכימיה, בהנחיית פרופ' דוד גינצבורג.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית

בשנת 1963 מונה למרצה בפקולטה לכימיה בטכניון והתחיל להרצות ולנהל מחקר עצמאי. אחרי שלוש שנים, בקיץ 1966, יצא עם משפחתו לשנתיים בבוסטון בארצות הברית, שם התקבל לפוסט-דוקטורט במחלקה לכימיה של אוניברסיטת ברנדייס.
לאחר שנתיים חזרה המשפחה להרצליה, ופוקס התקבל לאוניברסיטת תל אביב כמרצה בכיר. הוא המשיך במחקר והוראה, עד לפרופסורה מלאה (1968–1998) במחלקה לכימיה אורגנית ולתפקיד ראש בית הספר לכימיה באוניברסיטה (1987–1989). בתל אביב המשיך בקריירה האקדמית, עד ליציאתו לגמלאות כפרופסור אמריטוס.
תחומי עיסוקו של בן-ציון פוקס:
סטריאוכימיה אורגנית וניתוח קונפורמציה, סטריאו-אלקטרוניקה (אנ').
כימיה סופרא מולקולרית: קומפלקסים מארחים חדשים, זיהוי יוני, מולקולרי וכיראלי (אנ').
כימיה חישובית: תיאוריה מול ניסוי, מכניקה קוונטית ומכניקה מולקולרית.
סינתזה ברירתית, מערכות ברומו-אורגניות, פוטוכימיה אורגנית.
ביוגרפיה > קריירה אקדמית > מינויים כפרופסור אורח

אוניברסיטת ברנדייס, וולת'ם, מסצ'וסטס, ארצות הברית – עמית מחקר אורח, 1966–1968
אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית – פרופסור אורח, 1974
מכון מקס פלנק להמרת אנרגיה כימית, מילהיים על הרוהר, גרמניה, – פרופסור אורח, 1978–1979
אוניברסיטת גנט בבלגיה – פרופסור אורח בהזמנת קרן פרנקי (אנ'), 1982
המועצה הלאומית למחקר, האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית – חוקר בכיר אורח, 1982–1983
אוניברסיטת קונסטנץ בגרמניה, אוניברסיטת ציריך בשווייץ – פרופסור אורח, 1990
אוניברסיטת בון בגרמניה (סמסטר אביב) – פרופסור אורח, 1994
אוניברסיטת קולומביה הבריטית, ונקובר, קנדה (סמסטר חורף) – פרופסור אורח, 1999
ביוגרפיה > פעילות ותפקידים נוספים

פוקס הוא חבר בחברה הישראלית לכימיה, האגודה האמריקנית לכימיה והחברה המלכותית לכימיה. היה יושב ראש ועדת הבגרות בכימיה בשנים 1975–1977. בנוסף היה חבר בוועדה למונחי הכימיה האורגנית בעברית.
היה חבר ועורך בוועדת העריכה של כתב העת המדעי "Israel Journal of Chemistry" בשנים 1976–1982. החל מ-1988 פוקס שימש כנציג הלאומי באיגוד הפוטוכימיה האירופי (European Photochemistry Association) לתקופה של 4 שנים. בשנים 2005–2010 היה פוקס חבר בקבוצת עבודה של קרן המדע האירופית (אנ').
לאחר פרישתו ערך פוקס, במשותף עם ישראל היבנר, שמחה וייסבוך, יהודה טננהאוס ומאיר קוסטינר, את "ספר יהודי סוצ'בה (שוץ)" בשני כרכים, על חיי הקהילה היהודית בסוצ'בה בתקופה שלפני מלחמות העולם, בזמן השואה ועד העלייה לישראל.
פוקס ואשתו גרים בתל אביב. הם הורים לשניים וסבים. בתם היא הסופרת והעיתונאית נאורה שם שאול.
פרסים ומענקים

זוכה מדליית קרן פרנקי (אנ'), גנט, 1982.
מינוי לעמית מחקר בכיר, המועצה הלאומית למחקר בארצות הברית, 1983.
הערות שוליים

↑  המחלקה לכימיה אורגנית, באתר אוניברסיטת תל אביב
↑  היסטוריה של בית הספר לכימיה, באתר הפקולטה למדעים מדויקים, אוניברסיטת תל אביב
↑  המילון למונחי הכימיה האורגנית, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  עורכים: בן-ציון פוקס, ישראל היבנר, שמחה וייסבוך, יהודה טננהאוס ומאיר קוסטינר, ספר יהודי סוצ'בה (שוץ)
1 2  ‏Benzion Fuchs, באתר Prabook
עשינו עסק

| --- | --- |

אולפן עשינו עסק משתתפים וחלק מהפרסים
 סוגה:  שעשועון
 מנחים:  אברי גלעד, צביקה הדר
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 מספר עונות:  3
 הפקה
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 2
 תקופת שידור מקורית:  1994–1996
עשינו עסק היה שעשועון טלוויזיה נושא פרסים בהפקת ערוץ 2 ששודר בין השנים 1994–1996. השעשועון מבוסס על פורמט אמריקאי בשם "Let's Make a Deal", אשר שודר בארצות הברית משנות השישים ועד שנת 2003 וזכה להצלחה רבה יחסית לאורך השנים. גרסאות נוספות של השעשועון שודרו גם בארצות נוספות. מנחי השעשועון היו אברי גלעד וצביקה הדר.
המשחק

כל פרק הורכב ממספר "הצעות עסקיות" בין מנחה התוכנית לבין משתתפים שונים מהקהל. המשתתפים בקהל נבחרו באופן אקראי על ידי המנחה לאורך התוכנית.
הפורמט של התוכנית שודר בווריאציות שונות. בפורמט הפשוט ביותר, ניתן למתחרה בהתחלה פרס יקר ערך, והמנחה הציע לו להחליף את הפרס בפרס אחר - המילכוד הוא שהפרס המוצע כתחליף הוסתר. לעיתים הפרס הוסתר מאחורי אחד מתוך שלושה וילונות על הבמה, לעיתים באחת משלוש קופסות אשר הוצבו על הבמה, ולעיתים בתוך קופסות קטנות אשר הובאו לקהל. לעיתים הפרס אותו קיבל המשתתף בהתחלה היה גם מוסתר. הפורמט השתנה רבות לאורך התוכנית.
הפרסים אשר הוצעו בתוכנית היו פרסים יקרי ערך כגון מוצרי אלקטרוניקה, רהיטים, ואף מכוניות. מאחורי הווילונות הנוספים בהם לא היו פרסים נהגו להציב דחלילים.
בנוסף, בסיום התוכנית, בעוד הכתוביות רצו על המרקע, נהג המנחה לנהל "עסקאות" מהירות עם משתתפים אקראיים מהקהל. העסקאות כללו בדרך כלל הצעות של מתן כסף למשתתפים אקראיים מהקהל תמורת פריטים מסוימים בבעלותם.
עשינו עסק בישראל

בישראל שודרה התוכנית במסגרת שידורי הזכיינית רשת בערוץ 2 בשנים 1994–1996. את התוכנית הנחה בתחילה אברי גלעד, ולאחר שפרש מהנחיית התוכנית בסיום העונה השנייה, החליף את מקומו צביקה הדר למשך העונה השלישית.
ראו גם

בעיית מונטי הול
הערות שוליים

↑  ניר קיפניס, ‏הדחליל, באתר גלובס, 4 באוקטובר 2000
עשינו עסק פרסים
אחת הזוכות במכונית בעשינו עסק והמנחה אברי גלעד
הדחליל שהמתין לאלו שלא זכו בפרסים
מחנה דורי

| --- | --- |

בסיס קליטה ומיון, שנות ה-60
 מידע כללי
 סוג:  מחנה צבאי 
 על שם:  יעקב דורי 
 מדינה:  ישראל 
 
 קואורדינטות:  32°02′36″N 34°51′26″E﻿ / ﻿32.04335°N 34.85731944°E﻿ / 32.04335; 34.85731944
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת גוש דן מוגדלת) מחנה דורי(למפת גוש דן רגילה) מחנה דורי(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה דורי(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מחנה דורי  heמפת __ קריית אונו  __ מחנה דורי [‌למפה דינמית של גוש דן וסביבותיו‌]מצפון: __ גבעת שמואל, __ פתח תקווה ממזרח: __ גני תקווה, __ סביון, __ יהוד-מונוסון מדרום: __ אור יהודה ממערב: __ רמת גן tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
מחנה דורי (מכונה "בסיס תל־השומר") או בסיס 781 הוא בסיס צה"ל בשכונת תל־השומר ברמת־גן, הקרוי על שם ראש המטה הכללי (הרמטכ"ל) הראשון, רב־אלוף יעקב דורי. הבסיס הוא הגדול במחנות צה"ל לאחר קריית ההדרכה שבנגב ומאכלס מספר רב של יחידות ומפקדות, בניהן לשכת הגיוס (לשעבר בקו"ם) ויחידת מיטב. מפקד המחנה הנוכחי- רס״ן רון מאיר וקנין
רקע היסטורי

מחנה תל שומר הוקם במלחמת העולם השנייה על ידי צבא ארצות הברית על שטח שהפקיעו הבריטים מהיישוב תל ליטוינסקי. לאחר זמן לקחו הבריטים את המחנה לידם, הרחיבו אותו והפכו אותו למרכז לוגיסטי שכלל בעיקר סדנאות, מוסכים ומחסני נשק.
לוחמי לח"י ופלמ"ח תקפו את המחנה במטרה לשדוד נשק.
ב־24 בדצמבר 1945 (ליל חג המולד), תקפו לוחמי לח"י את המחנה במטרה לשדוד נשק. הפעולה תוכננה על ידי יעקב אליאב. מפקד הפעולה היה יעקב בנאי ("מזל") וסגנו היה יעקב גרנק (דב הבלונדיני). הלוחמים חדרו בשקט למחנה כחיילים בריטים מבוסמים. הם נגשו למחסן הנשק והגישו בקבוק לחייל הבריטי ששמר על המחסן. כשהוא סירב הוא נדקר במטרה להורגו אך הוא הצליח לברוח בהשמיעו זעקות אימים. דב העריך שתוך זמן קצר תופעל האזעקה במחנה ויהיה מסוכן לסגת. הוא החליט על נסיגה אף על פי שהחלטה זו לא הייתה בסמכותו. הכוח נסוג ללא נפגעים ודב ננזף על החלטתו. בכניסה למחנה יש שלט זיכרון על פעולה זו.
ב־28 בדצמבר 1947 התקיף כוח מהגדוד הרביעי של הפלמ"ח בפיקודו של יוסף טבנקין את מחנה תל־ליטוינסקי במטרה לשדוד (או כפי שהיה נהוג אז לומר – "לרכוש") נשק. הכוח חדר למחנה בשקט. שומר בריטי שפתח באש נורה ונהרג. הלוחמים חדרו למחסן הנשק אך התברר שהשרשראות אליהן היה הנשק קשור היו עבות מאוד. נדרש זמן רב כדי לנתקן. בינתיים עבר רכב ליד המחסן והרגיש בתכונה לידו. הופעלה אזעקה במחנה והוחלט על נסיגה שבוצעה תחת אש. אחד מלוחמי הפלמ"ח נהרג. השלל היה 75 רובים, 7 סטנים, מחסניות ברנים ואקדחים.
בינואר 1946 רכשו החברות סולל בונה, החברה המרכזית למסחר וחברת תעשייות ארץ ישראל מפעל מתכת שהקים צבא ארצות הברית במחנה.
לאחר ההכרזה על תוכנית החלוקה בנובמבר 1947 החלו מוסדות היישוב במשא ומתן עם ממשלת המנדט לרכישת מחנות הצבא הבריטי שבתחום המדינה היהודית העתידית. מחנה דורי נרכש בידי הסוכנות היהודית במרץ 1948. עוד טרם ההכרזה על תוכנית החלוקה הצבא הבריטי החליט לסגור ולפנות את המחנה. עם פינוים ההדרגתי של הכוחות הבריטיים מארץ־ישראל לטשו גם הערבים וגם היהודים את עיניהם אל המחנה הגדול והחדש למדי. קרבתו לגוש דן ותל אביב וצירי הדרכים שבשליטתו הגבירו את חשיבותו הצבאית. הערבים התחילו מחדירים למחנה אנשים מזוינים במסווה של עובדים, מקצתם תושבי הסביבה ומקצתם מכוחותיו של חסן סלמה – מפקד הכוחות הערביים הלא־סדירים במחוז לוד. בראשית 1948 עדיין יכלו להסתייע במידע מפי החיילים המתפנים של הגדוד הממונע השלישי של הלגיון הערבי, שמפקדתו אף היא שכנה במתחם המחנה, בחסות הבריטים.
הבריטים פינו את המחנה ב־15 באפריל 1948 ובאותו יום החל מרוץ קדחתני בין כוחות חטיבת אלכסנדרוני וכוחות ערביים במטרה להשתלט על המחנה הגדול והחשוב. אור ל־15 באפריל 1948 חדרו לוחמי גדוד 32 וגדוד 33 של חטיבת אלכסנדרוני מכיוון כפר אז"ר. לוחמים ערבים מקומיים מכפרי הסביבה חדרו למחנה מצידו הדרומי. כל היום געש הקרב שהתנהל מבית לבית. לערבים היו בין 30 ל־40 הרוגים ולאלכסנדרוני הרוג אחד. בסוף היום נשארה רק מובלעת ערבית בקצה הדרומי של המחנה. מובלעת זאת נכבשה בתחילת מבצע חמץ ב־28 באפריל 1948.
ב־6 באוגוסט 2024, עשרות מפגינים חרדים שהפגינו נגד גיוס חרדים לצה"ל, ניסו לפרוץ לשטח הבסיס וחדרו לאנדרטת חיל השלישות הסמוכה לגדר הבסיס, זאת תוך עימותים עם שוטרים.
תוכניות עתידיות

בשנת 1993 קיבלה ממשלת ישראל החלטה לפנות מחנות צבא באזורי הביקוש, ביניהם מחנה דורי, להעביר את הקרקע למינהל מקרקעי ישראל שיעביר אותם הליכי תכנון לשיווק, כמו כן נקבע שצה"ל יקבל לעצמו את התמורה הכספית המלאה בגין החזר המקרקעין. לצורך יישום התוכנית נוסדה בשנת 1994 "הוועדה הבין־משרדית לפינוי מחנות". פינוי מחנה דורי אושר כדי לקדם תוכנית בינוי אסטרטגית לאזור בקעת אונו, שעתידה לכלול עשרות אלפי יחידות דיור, שטחי מסחר ושירותים. אולם התוכנית לא יצאה לפעול במשך שנים רבות.
בשנת 2014 אישרה הוועדה למתחמים מועדפים לדיור (ותמ"ל), באופן מזורז, תוכנית להקמת 17 אלף דירות בשטח המחנה כשיפונה. עמותת אדם טבע ודין עתרה נגד התוכנית, דרשה לבטל את החלטת הממשלה להכריז על בנייה במתחם תל־השומר כתוכניות "ותמ"ל" ולהעביר את הטיפול בתוכנית למערכת התכנון הרגילה בהתאם לחוק התכנון והבנייה. זאת עקב התהליך המורכב הנדרש לשם איתור וטיפול בזיהומי הקרקע והמים המצויים במתחם. ב־2015 נחתם הסכם בין עיריות קריית אונו ואור יהודה על חלוקת שטחי המחנה, שאינם משויכים מוניציפלית לאף רשות מקומית.
יחידות המחנה

המחנה מכיל בתוכו למעלה מ־30 בסיסים ויחידות שונות, בהם:
מפקדת בסיס תל השומר – (מב"ס 781) היא מפקדת מחנה בסיסי המהווה גם את הסמכות והרשות המוניציפלית של מחנה תל השומר ויחידותיו. מפקדת הבסיס אמונה על מתן שירות רב תחומי ליושבי בסיס תל השומר בתחום הביטחון והאבטחה, שירותי רפואה, איכות הסביבה, אירועים, הקצאת חד"נים, אימוני ירי, אירוח בכירים ומענה בחירום ליצירת רציפות תפקודית במרחב תוך כדי שת"פ מלא עם גופי חירום הצלה ושיטור במרחב. מפקד המחנה הנוכחי- רס״ן רון מאיר וקנין
מיטב (לשעבר בקו"ם)
ביתן חיל הים
לשכת גיוס תל השומר (ל"ג תה"ש)
מספן כוח האדם של חיל הים
ענף איתור וגיוס
מרכז שיקום ואחזקה (מש"א)
בית הספר עמל מש"א
חטיבה טכנולוגית ליבשה (חט"ל)
יחידת ניסויים ואבטחת איכות (נס"א)
מפקדת קצין טכנולוגיה ואחזקה ראשי (מקטנא"ר)
מפקדת קצין לוגיסטיקה ראשי (מקל"ר)
מפקדת קצין רפואה ראשי (מקרפ"ר)
מפקדת קצין חינוך ונוער ראשי (מקח"ר)
ענף משו"ש (מיון, שיבוץ ושליטה) של חיל החינוך
בסיס משטרה צבאית אזור דן
מחלקת מדעי ההתנהגות (ממד"ה)
מרכז בינוי
בסיס ציוד
בית הדפוס הצבאי תל השומר
מרכז דלק
מרכז ציוד רפואי (מצר"פ)
מרכז שירותי הרפואה (משר"פ)
מרכז בריאות הנפש
מרכז תעסוקת עובדי צה"ל (תע"ץ)
מפקדת קצין רפואה חילי (מקרפ"ח) של חיל האוויר
יחידת רפואה אווירית (ירפ"א)
מחלקת התשלומים והפרישה (מופת) של אגף כוח האדם
יחידת ביטחון מידע מטכ"לית (יחב"ם)
מנהל הבטיחות של אט"ל
היחידה לארגון וגיוס אמצעים (יארג"א) של אט"ל
המרכז לשירות הפרט
מנהלת קשת צבעים
מפקדת מרחב מרכז (של חיל החינוך)
מדור עתודה
מדור בני ישיבות (בני"ש)
מדור הפקות (של חיל החינוך, מרכז את פעילות הלהקות הצבאיות)
מטה יחידת הגדנ"ע והנח"ל (של חיל החינוך)
בעתיד מתוכנן כי רוב שטח המחנה ייסגר – והשטח יועבר לעיריית רמת גן לבניית שכונות מגורים.
אנדרטת זיכרון לחללי גוש דן מצויה בפאתי המחנה. בצמוד למחנה, מחוץ למתחם הצבאי, ממוקם ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון של משרד הביטחון ובסמוך למחנה בשטח תל השומר היו בעבר מתקן אשפוז צבאי ו"בית הלוויות הצבאי" ממנו היו יוצאות הלוויות צבאיות וממנו יצאה הלווייתו של ראש הממשלה יצחק רבין. בצמוד לבית החולים נמצאת מחנה ב' של מפקדת קצין רפואה ראשי (מקרפ"ר) ובתוך בית החולים נמצא המרכז לרפואת שיניים (רפו"ש) של צה"ל.
ראו גם

תל ליטוינסקי
המרכז הרפואי שיבא
לקריאה נוספת

נתן ילין-מור: לוחמי חרות ישראל עמ' 287–288, הוצאת שקמונה, 1974
ספר הפלמ"ח: כרך ב' עמ' 54–55, 1955
הערות שוליים

↑  מפעל של הצבא האמריקני לידי יהודים , המשקיף, 23 בינואר 1946
↑  חביב כנען, כיצד נרכשו מחנות הצבא הבריטיים לאחר הכרזת החלוקה, הַבֹּקֶר, 20 ביוני 1958
↑  עמירם אורן, אזרוח מחנות הצבא הבריטי –  כלכלה במלחמה: קובץ מחקרים על החברה האזרחית במלחמת העצמאות, יד יצחק בן־צבי 2017
↑  חיסול מחנות הצבא בתל־ליטוינסקי ובית נבאלה, הַבֹּקֶר, 17 בנובמבר 1947
↑  הגנה השתלטה על מחנה תל־לטוינסקי, הַבֹּקֶר, 16 באפריל 1948
↑  30 אנשי כנופיות נהרגו בקרב על מחנה תל־לטוינסקי, קול העם, 16 באפריל 1948
↑  ההגנה כבשה מחנה תל לטוינסקי, דבר, 16 באפריל 1948
↑  אלי הירשמן, ‏עשרות מפגינים חרדים נגד גיוס לצבא הצליחו לפרוץ לאתר ההנצחה בסיס תל השומר, באתר ‏מאקו‏, 6 באוגוסט 2024
↑  הודעת דובר צה"ל

בשעות האחרונות, עשרות מפגינים ניסו לפרוץ לבסיס תל השומר...

https://x.com/idfonline/status/1820809182926287286
↑  סטלה קורין ליבר, ‏להיטי הנדל"ן של צבא הגנה לישראל, באתר גלובס, 29 במרץ 2011
↑  אבי בר־אלי, משרד הביטחון מציג: פינוי מרצון, באתר הארץ, 25 ביוני 2006
מירי ריילי, נבחנת אפשרות להעתקת מתחם תל השומר לאור יהודה; בשטח המחנה תוקם שכונת מגורים, באתר הארץ, 4 ביוני 2004
↑  שלומית צור, ‏"מתכננים 17 אלף דירות בתל השומר ומתעלמים מתעסוקה", באתר גלובס, 29 בנובמבר 2014
↑  אורי חודי, ‏אט"ד עותרת: לבנות בתל־השומר במסגרת ההליך הרגיל, באתר גלובס, 27 בינואר 2015
↑  שלומית צור, ‏נחתם הסכם חלוקת השטחים במקום מחנה תל־השומר, באתר גלובס, 21 בינואר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588749705171  VIAF: 19146462763127772799   WorldCat (עם VIAF): 19146462763127772799 
שלט זיכרון של לח"י בכניסה למחנה תל השומר. על השלט כתוב:
”בתקופת שלטון הבריטים הייתה כאן הכניסה למחנה הצבאי הבריטי שהותקף על ידי לח"י בשנת 1946.
מפקד הפעולה היה יעקב בנאי (מזל). סגנו היה יעקב גרנק (דב), נפל בראש פלוגתו על המערך הצבאי בעוג'ה אל־חפיר (ניצנה).”
לשכת מב"ס 781
בית התרבות במחנה 781 מארח עולים חדשים, 1950