stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירלי ורט
קריירה בינלאומית

בשנת 1957 הופיעה ורט לראשונה באופרה, ב"אונס לוקרציה" של בנג'מין בריטן. ב-1958, הופיעה לראשונה באופרה של ניו יורק בתפקיד "אירינה" ב"אבוד בין כוכבים" של קורט וייל. הופעת הבכורה שלה באירופה הייתה ב-1959 בקלן, גרמניה. ב-1962 זכתה לשבחי הביקורת על "כרמן" שלה בספולטו, ובתפקיד זה הופיעה שוב בתיאטרון בולשוי ב-1963 ובאופרה של ניו יורק ב-1964 (מול ריצ'רד קאסילי ונורמן טרייגל. ורט שרה לראשונה בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן בלונדון בשנת 1966, בתפקיד "אולריקה" בנשף המסכות של ורדי.
שירלי ורט הופיעה בקונצרט הראשון שצולם לטלוויזיה ממרכז לינקולן בשנת 1962, ובאותה שנה הופיעה גם בקונצרט הראשון בסדרת הקונצרטים לבני הנעורים של ליאונרד ברנשטיין שצולם לטלוויזיה במרכז לינקולן, במה שמוכר כיום כאולם אייברי פישר.
הופעתה הראשונה במטרופוליטן אופרה הייתה בשנת 1968, בכרמן, ובלה סקאלה ב-1969, בשמשון ודלילה של קאמי סן-סנס. תפקידי המצו של ורט כללו את "קסנדרה" ו"דידון" ב"הטרויאנים" של ברליוז - לרבות הצגת הבכורה במטרופוליטן, שם שרה את שני התפקידים באותה הופעה, "אולריקה", "אמנריס", "אבולי" ו"אזוצ'נה" של ורדי, "דלילה" של סן-סאנס, "אליזבטה ה-I" ב"מריה סטוארדה" של דוניצטי, "לאונורה" ב"לה פבוריטה", "אורפיאוס" ב"אורפיאו ואאורידיצ'ה" של גלוק ו"נאוקלס" ב"המצור על קורינתיה" ו"זינאידה" ב"משה" של רוסיני. רבים מתפקידים אלה הוקלטו, אם באופן מקצועי ואם פרטי.
החל בשלהי שנות ה-70' החלה ורט לנסות את כוחה בתפקידי סופרן, בהם "זליקה" ב"האפריקאית" של מאיירבר, "יהודית" ב"טירת כחול הזקן" של בלה בארטוק, "ליידי מקבת" במקבת' של ורדי, "מאדאם לידואן" ב"דיאלוגים של הכרמליטיות" מאת פולנק (המטרופוליטן 1977), "טוסקה", "נורמה" מבוסטון 1976 עד מסינה 1989), אאידה (בוסטון 1980 ו-1989), "דסדמונה" באותלו של ורדי (1981), "לאונורה" ב"פידליו" של בטהובן (מטרופוליטן 1983), "איפיגניה בטאוריס" (1985-1984) ו"אלצ'סטה" (1985) של גלוק, ו"מדיאה" של כרוביני (1986). "טוסקה" שלה צולמה לטלוויזיה בשידור חי מן המטרופוליטן בדצמבר 1978. בתפקיד "קאוואראדוסי" שר מולה לוצ'אנו פאבארוטי.
ב-1990 שרה ורט את דידו ב"טרויאנים" של ברליוז בחנוכת האופרה בסטיליה בפריז והוסיפה תפקיד חדש לרפרטואר שלה: סנטוצה באבירות כפרית בסיאנה. ב-1994 הופיעה לראשונה בברודוויי בהפקה המחודשת, זוכת פרס טוני, של "קרוסל" מאת רוג'רס והמרשטיין, בתיאטרון ויויאן בומון במרכז לינקולן, בתפקיד נטי פאולר.
ב-1996 הצטרפה ורט לסגל המורים בבית הספר למוזיקה, תיאטרון ומחול של אוניברסיטת מישיגן, כפרופסור לפיתוח קול וכפרופסור למוזיקה בקתדרה ע"ש בוגר האוניברסיטה, ג'יימס ארל ג'ונס. שנה קודם לכן, בנשף וקונצרט של עמותת האופרה הלאומית לכבוד מטיווילדה דובס, טוד דנקן, קמילה ויליאמס ורוברט מקפרין, אמרה ורט: "אני תמיד מאושרת כל כך כשאני יכולה לדבר אל אנשים צעירים, משום שאני זוכרת את אלה שהאירו לי פנים מבחירה ולא מחובה. הסיבה הראשונה לבואי הנה הערב הייתה למען אורחי הכבוד, משום שהרגשתי צורך לאמור זאת. הסיבה השנייה לבואי הנה הייתה למענכם, בני הנוער. האנשים הדגולים כאן פרצו את הדרך בשבילי. אני מקווה שבדרכי שלי עשיתי משהו לעזור לדור שלכם, וכי אתם תעזרו לדור הבא. כך זה צריך להיות. פשוט המשיכו להעביר את השרביט הזה מיד ליד!"
אוטוביוגרפיה

בשנת 2003 פרסמה שירלי ורט את זכרונותיה, "מעולם לא פסעתי לבדי" (ISBN 0-471-20991-0), שבו דיברה בגילוי לב על הגזענות שבה נתקלה כאישה שחורה בעולם המוזיקה הקלאסית באמריקה, כשהמנצח לאופולד סטוקובסקי הזמין אותה לשיר עם התזמורת הסימפונית של יוסטון בראשית שנות ה-60', היה עליו לחזור בו מן ההזמנה משום שהתזמורת סירבה לקבל סולנית שחורה. לאחר זמן תיקן סטוקובסקי את המעוות כשהקצה לה מועד יוקרתי עם תזמורת פילדלפיה, הטובה פי כמה.
מוות

ורט מתה באן ארבור, מישיגן, בגיל 79, ב-5 בנובמבר 2010 מדום לב לאחר מחלה שלא פוענחה.
הערות שוליים

↑  ההטעמה על ההברה השנייה
↑  ניו יורק טיימס, 6 בנובמבר 2010, "שירלי ורט, זמרת אופרה שניחנה בעוצמה ובסגנון, מתה בגיל 79"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274490605171  PLWABN: 9810658486505606  BIBSYS: 2035041  BNE: XX852548  BnF: cb13900818d (data)  CiNii: DA08343361  GND: 124976395  ISNI: 0000 0001 1944 9244  LCCN: n85180082  LNB: 000101336  MusicBrainz: 5ed093e4-d402-4f62-973d-a419986adbc4  NKC: mzk2009512142  NLA: 36111670  NSK: 000045042  NTA: 070241953  RERO: 02-A022764775  SELIBR: 302355  SNAC: w6bz6wjs  SUDOC: 115497714  Trove: 1214142  VIAF: 88565878   WorldCat (עם VIAF): 88565878
רפאל גבעון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בפברואר 1916 אלברפלד, הקיסרות הגרמנית 
 פטירה:  8 באוגוסט 1985 (בגיל 69) ישראל 
 ענף מדעי:  אגיפטולוגיה 
 מקום קבורה:  משמר העמק 
 מקום לימודים:  סורבון  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב  אוניברסיטת חיפה 
 
רפאל גבעון (8 בפברואר 1916 - 7 באוגוסט 1985) היה אגיפטולוג, פרופסור במכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב, ומנהל חפירות ארכאולוגיות במקומות שונים, בין היתר, בחצי האי סיני.
ביוגרפיה

גבעון נולד בשם ריכרד גרונברג בגרמניה בעיר אלברפלד (Elberfeld) (כיום חלק מן העיר וופרטל). בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער הציונית ורקלויטה ובגיל 18 הצטרף לתנועת השומר הצעיר. ב-1939 נשלח על ידי התנועה לווינה לארגן את בני הנוער שנותרו בה והצליח להביא קבוצת נערים לארץ ישראל לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא נשלח אז לאנגליה, בה נעצר כאזרח גרמני, ובה נשא את אשתו, יהודית, אותה פגש לראשונה בווינה.
ב-1945 עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ משמר העמק. יחד עם עבודת ההוראה בה המשיך, עבד בתחומי הקיבוץ גם בחקלאות. בהמשך למד מצרית באוניברסיטה העברית בירושלים, ואת הדוקטורט השלים באוניברסיטת סורבון שבפריז. עם שובו לארץ לימד בסמינר הקיבוצים ובאוניברסיטת חיפה. החל משנת 1962 כיהן כפרופסור לארכאולוגיה מצרית במכון לארכאולוגיה של אוניברסיטת תל אביב. בשנת 1966 הועלה לדרגת מרצה, ובשנת 1969 הועלה לדרגת מרצה בכיר.
השתתף בחפירות באתרים שונים בישראל ובסיני, בין היתר בג'בל מע'רה ובסרביט אל-ח'אדם. עם כינון הסכם השלום בין ישראל למצרים, ביקר בעצמו פעמים רבות במצרים, ועמד בקשר מקצועי עם אנשי מחקר מצריים. בשנותיו האחרונות היה חבר במשלחת החפירות בגבע הקדומה, כשבעיצומן של החפירות נפטר באופן פתאומי.
כתביו

אבני סיני, מוסד ביאליק, 1983
עקבות פרעה בכנען : קובץ מאמרים על קשרי ארץ-ישראל ומצרים העתיקה, ספרית פועלים, 1984
ערכים שונים באנציקלופדיה עולם התנ"ך
הערות שוליים

↑  מינויים באוניברסיטת ת"א, דבר, 20 במרץ 1966
↑  העלאות ומינויים בסגל האוניברסיטה של ת"א, מעריב, 13 באוגוסט 1969
↑  צבי אילן, מגלי גבע הקדומה, דבר, 15 בינואר 1982
↑  בנימין מזר, גבע - תגליות ארכאולוגיות בתל אבו שושה משמר העמק, באתר "סימניה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308361405171  BIBSYS: 90149716  BnF: cb12032773p (data)  CiNii: DA03469362  GND: 1030427615  ICCU: SBLV103246  ISNI: 0000 0000 8176 3026  LCCN: n86070910  NDL: 00441015  NLA: 35862302  NTA: 074045164  RERO: 02-A003300432  SUDOC: 028504933  VcBA: 495/254592  VIAF: 110440676   WorldCat (עם VIAF): 110440676 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שרים הדודאים

שרים הדודאים הוא אלבום משותף של ישראל גוריון ואסף אמדורסקי ובו הקלטות חדשות לשירים שהקליטו בעבר הדודאים, צמד בו היו חברים גוריון ובני אמדורסקי.
הפקה

האלבום שיצא ב-2013, 56 שנים לאחר הקמת צמד הדודאים נוצר בעקבות הופעות משותפות שביצעו גוריון אמדורסקי החל משנת 2009. האלבום אותו הפיק אמדורסקי, שגם עיבד את השירים, כולל 18 שירים ובהם "החליל", "שיירת הרוכבים", "בשדות בית לחם", "דרך הטבק", "ערב של שושנים" ו"העולם בשחור לבן". השיר החדש היחיד שהוקלט לאלבום - "בואי, בואי כלה" נכתב והולחן על ידי גוריון. האלבום כולל מספר שירים שלא הוקלטו במקור על ידי צמד הדודאים: שירו של בני אמדורסקי "אני גיטרה" שכתבה והלחינה נעמי שמר ו"קרב הראל" שבוצע במקור על ידי שלישיית גשר הירקון. את עטיפת האלבום עיצב אורן מרזם בליווי צילומים מאת יניב אדרי.
בעקבות ההופעות, הקליט אמדורסקי גרסה חדשה לשיר נוסף שהלחינה נעמי שמר למילים מאת נתן אלתרמן - "פגישה לאין קץ". השיר לא נכלל באלבום. הצלחת האלבום הובילה את השניים להוציא ב-2018 אלבום המשך שהתייחד באירוח מוזיקאים כמו יהודית רביץ, יהודה פוליקר ושלומי שבן.
האלבום הוקדש לאביו של אסף, בני אמדורסקי, שנפטר בשנת 1994, הגיע למעמד של אלבום זהב.
רשימת השירים

החליל
שיירת הרוכבים
בשדות בית לחם
הבלדה על השיער הארוך והשיער הקצר
טיול לילי
אשכולית
מארש הדייגים
דרך הטבק
במסילה לבאר שבע
שדמתי
כיבוי אורות
ויבן עוזיהו
בואי, בואי כלה
ערב של שושנים
מה למדת בגן היום
העולם בשחור לבן
קרב הראל
אני גיטרה
השתתפו בהקלטות

ישראל גוריון - גיטרה, סקסופון, חלילית
אסף אמדורסקי - פסנתר, גיטרה חשמלית, פנדר רודס
אברי בורוכוב - קונטרבס, כלי הקשה
רון אלמוג - תופים
אהובה עוזרי - בולבול טראנג (בשיר "בואי, בואי כלה")
מתי גוריון - גיטרה אקוסטית (בשירים "שיירת הרוכבים" ו"העולם בשחור לבן")
חבורת הזמר "היוצאים מגדרם" ו"גני שיר" בניצוחו של דורון שנקר.
אנסמבל כלי פריטה שפיה, נגן ראשי - אהרון קביליס, מנצח - רמי בר דויד
מנדולינות נוספות: שרה טיילור, רחלי יובל
הערות שוליים

↑   בן שלו, מגע הזהב של ישראל גוריון, באתר הארץ, 28 באפריל 2013
רנה פאקט

| --- | --- |

יאנג במרץ 2015
 לידה:  19 בספטמבר 1985  (בת 39) טורונטו שבאונטריו, קנדה
 שם במה:  רנה יאנג
 גובה:  1.65 מטר
 מקום מגורים:  לאס וגאס, נבדה, ארצות הברית
 לאום:  קנדי
 קריירה מקצוענית:  29 במרץ 2013 – הווה (11 שנים)
 מידע אישי
 בן או בת זוג:  דין אמברוז (9 באפריל 2017–?) 
 
רנה ג'יין פאקט (באנגלית: Renee Jane Paquette; נולדה ב-19 בספטמבר 1985) הידועה יותר בשם הבמה שלה, רנה יאנג, היא מראיינת ומגישת שידור קנדית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות האמריקאי, ה-WWE. כמו כן, רנה היא שדרנית ספורט ודוגמנית מזדמנת.
החיים שלפני

פאקט נולדה בטורונטו, אונטריו. לאחר תקופת התיכון, היא הצטרפה לכמה קולג'ים והחלה ללמוד אלתור. בגיל 19 היא עברה ללוס אנג'לס, קליפורניה כדי לרדוף אחר החלום שלה להיות שחקנית קומדיה, אך מאוחר יותר שבה לטורונטו ונבחנה עבור סרטים, קטעי מוזיקה ופרסומות.
קריירה מקצועית > רשת הטלוויזיה סקור (2009–2012)

פאקט החלה לעבוד בעבור רשת הטלוויזיה, סקור, לקראת סוף שנת 2009 בתוכנית שנקראה "Right After Wrestling". היא הופיעה בתוכנית לצד ארדה אוקל, מאורו רנאלו ושופט ה-WWE לשעבר, ג'ימי קורדראס.
קריירה מקצועית > WWE‏ (2012–2020)

פאקט חתמה על חוזה עם ה-WWE באוקטובר 2012, שם בחרה את שם הבמה רנה יאנג (כמחווה לניל יאנג). את הופעת הבכורה שלה בארגון ערכה ב-29 במרץ 2013 בתוכנית סמאקדאון בריאיון עם רנדי אורטון, ביג שואו ושיימוס. בנוסף לכך, היא הייתה חלק מצוות השידור לצד סקוט סטנפורד, של המופע המקדים לאירוע סדרת ההישרדות 2012. יאנג ערכה את הבכורה שלה כמראיינת מאחורי הקלעים של NXT ב-23 בינואר.
יאנג הייתה הצלע השלישית בתוכנית האינטרנטית "JBL וקול", ששודרה בערוץ היוטיוב הרשמי של ה-WWE, עד לביטול התוכנית ביוני 2015. כמו כן, היא הנחתה את התוכנית WWE Vintage Collection לצד חבר היכל התהילה, ג'ין אוקרלונד.
בספטמבר 2013, יאנג ערכה את הבכורה שלה ב-NXT כחלק מצוות השידור. היא החלה להיות הפרשנית בקרבות של הדיוות של NXT. מ-3 ביולי 2014 עד לתחילת שנת 2015, יאנג הייתה הפרשנית של התוכנית WWE Superstars, לצד טום פיליפס. בחודש אפריל 2015, יאנג הנחתה את התוכנית שלה שנקראה Unfiltered with Renee Young ושודרה בערוץ ה-WWE Network, ובה היא ראיינה עובדים מה-WWE. בחודש יוני, יאנג הייתה המנחה המשנית לעונה השישית של התוכנית Tough Enough, לצד כריס ג'ריקו.
ב-20 בדצמבר 2016 במסגרת התוכנית סמאקדאון, יאנג ראיינה את האלוף הבין יבשתי, המיז, לאחר ההגנה המוצלחת שלו על התואר נגד אפולו קרוז. לאחר שיאנג שאלה את המיז שאלה על ה"אובססיה" שלו עם דין אמברוז, מיז הגיב באופן סרקסטי על ידי חשיפת היחסים במציאות בין יאנג לבין אמברוז, מה שגרם לה לסטור למיז. ב-27 בדצמבר יאנג התעמתה עם אשתו על המרקע ובמציאות, מאריס. בשבוע לאחר מכן, מאריס סטרה ליאנג כחלק מנקמה על המעשה שלה שבועיים קודם. תגובה נוספת על בעלה, אמברוז, הגיעה ב-1 בינואר 2018 במסגרת התוכנית Raw, במהלך ראיון של יאנג עם סמואה ג'ו שאמר שאמברוז הפך לבעל שנשאר בבית, זאת לאחר שסמואה ג'ו פצע אותו כחלק מהעלילה.
ב-9 באוגוסט 2018, ה-WWE הודיעו שיאנג תצטרף לצוות השידור של התוכנית Raw באופן חד פעמי, שתשודר ב-13 באוגוסט מגרינסבורו, צפון קרוליינה. בשורה זו הפכה את יאנג לאישה הראשונה שתשדר פרק שלם של התוכנית Raw. הבכורה שלה בצוות השידור של Raw כללה גם את החזרה מפציעה של בעלה, דין אמברוז אשר הופיע לקראת סוף התוכנית. ב-10 בספטמבר, המינוי שלה לצוות השידור של התוכנית Raw הפך להיות קבוע.
יאנג בישרה על העזיבה שלה את ארגון ה-WWE באירוע סאמרסלאם באוגוסט 2020, כאשר זאת הייתה למעשה ההופעה האחרונה שלה בחברה.
קריירה מקצועית > ערוץ יוטיוב (2021 - הווה)

יאנג מתחזקת ערוץ יוטיוב בו היא מראיינת כוכבי היאבקות בעבר ובהווה כאשר לרוב אלו כוכבי WWE לשעבר כגון פול וייט ג'וניור, סי. אם. פאנק ומתאבקים נוספים.
חיים אישיים

על עצם היותה מעריצת היאבקות, פאקט אמרה: "הייתי נוכחת בכמה אירועי היאבקות וברסלמניה 6. אבא שלי היה מקדם אירועים והוא הכניס אותי לאירועים. אני זוכרת שכילדה זכיתי לפגוש מאחורי הקלעים את סטון קולד סטיב אוסטין, טריפל H, צ'יינה וטריש סטרטוס, אז זה מאוד כיפי בשבילי שאני כאן. הלכתי בדרך אחרת לגמרי מאשר להפוך למתאבקת ב-WWE."
מאז שנת 2013, פאקט יצאה עם ג'ונתן גוד, שמוכר יותר בשם הבמה שלו, דין אמברוז. ב-12 באפריל 2017, פאקט פרסמה בדף הטוויטר שלה שהיא וגוד נשואים. בנובמבר 2020, גוד הודיע שפאקט נמצאת בהיריון.
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | כותרת | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2007 | The Smart Woman Survival Guide | המתמחה החמודה | פרק: "Go Big or Go Home" |
| 2010 | Gotta Grudge? | את עצמה | 8 פרקים |
| 2011–2012 | Gillette Drafted | את עצמה | שופטת, מנטורית |
| 2013, 2015–2017 | Total Divas | את עצמה | אורחת (עונות 1 ו-7) קאסט ראשי (עונה 6): 34 פרקים |
| 2013 | WWE: The Top 25 Rivalries in Wrestling History | את עצמה | מנחה |
| 2014 | WWE Countdown | את עצמה | פרק: "Coolest Catchphrases" |
| 2014–היום | WWE Music Power 10 | את עצמה | מנחה |
| 2014–היום | WWE Quick Hits | את עצמה | מנחה |
| 2015–2017 | Unfiltered with Renee Young | את עצמה | מנחה |
| 2015 | WWE Tough Enough | את עצמה | מנחה משנית |
| 2016–היום | WWE Talking Smack | את עצמה | מנחה |
| 2016–היום | WWE Raw Talk | את עצמה | מנחה |
| 2017 | Total Bellas | את עצמה | 3 פרקים |
פילמוגרפיה > אינטרנט

| שנה | כותרת | תפקיד |
| --- | --- | --- |
| 2013–2015 | תוכנית "JBL ורנה" | את עצמה |
| 2013–2015 | After Total Divas | את עצמה |
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment - WWE
פרס הסלאמי על תוכנית האינטרנט האהובה של השנה (2013)  - עם מייקל קול ו-JBL בתוכנית "JBL וקול"
הערות שוליים

↑  רנה יאנג מספרת על הראיון הראשון שלה בסמאקדאון
↑  רנה יאנג תצטרף אל צוות השידור של התוכנית Raw
↑  רנה יאנג עושה היסטוריה
↑  חלוצה: רנה יאנג תהיה חלק מצוות השידור בפרק שלם של Raw  - באתר הרשמי של הסאן
↑  רנה יאנג מצטרפת אל צוות השידור של Raw באופן קבוע
↑  רנה יאנג עוזבת את ה-WWE
↑  ריאיון עם רנה יאנג
↑  רנה יאנג מאשרת שהיא יוצאת עם דין אמברוז
↑  רנה יאנג ודין אמברוז נישאו לאחרונה
↑  רנה יאנג ודין אמברוז מתחתנים בלאס וגאס
↑  ג'ון מוקסלי חושף את היריונה של רנה פאקט
יאנג מתעמתת עם האלוף הבין יבשתי, המיז, דצמבר 2016
שביל עמק המעיינות

שביל עמק המעיינות
שביל עמק המעיינות הוא נתיב הליכה ארוך (טרק), מעגלי, המקיף את כל עמק המעיינות באורך כ-145 ק"מ. השביל סומן על ידי הוועדה לשבילי ישראל בחברה להגנת הטבע, והוא פרי יוזמת המועצה אזורית עמק המעיינות ומכינת העמק. השביל מסומן בסימון שבילים מיוחד בצבעים: לבן-כתום-לבן, והוא נפרץ ומתוחזק בעזרתם של מתנדבים רבים.
שביל עמק המעיינות עובר במרבית אתרי הטבע, נוף, היסטוריה ומורשת של העמק וסביבותיו, במעיינות הרבים הפזורים במרחב ובסמוך לכל יישובי המועצה. השביל עובר גם בחלקים הפחות מטוילים של הגלבוע והעמק. ניתן לטייל בשביל ברגל ובמרבית חלקיו גם באופניים. במקטעים רבים, השביל מתאים גם לטיולי משפחות.
מיזם שביל עמק המעיינות נולד כפרויקט חינוכי ששם למטרה לקרב מתנדבים בשביל לערכי טבע היסטוריה ומורשת באזור הפריפריה. במהלך השנים 2009–2010 עמלו על פריצת השביל קבוצות של נוער מעמק המעיינות ובית שאן, בני נוער מבתי ספר ופנימיות ברחבי הארץ, וכן חיילים בשירות סדיר. המתנדבים פרצו את נתיב השביל באתי חפירה ומעדרים בידיים חשופות, וסיימו את עבודתם בסיור בשביל ובדיון לימודי-ערכי בנושאים חברתיים והיסטוריים.
מחלקת ילדים ונוער במועצה האזורית מקיימת, בשיתוף מכינת העמק, פרויקטים חינוכיים-קהילתיים רבים על השביל, כחלק מפעילות לחיזוק תחושת השייכות לאזור.
מסלול השביל

תחילת השביל בפסגת הגלבוע במצפור הר אבינדב (הנקודה הגבוהה בשביל – 350 מ')
ירידה מהגלבוע צפונה במתלול אבינדב, דרך נחל צביה.
הליכה בעמק לעין מודע, עין שוקק, עין חומה, נחל הקיבוצים, תל שוכה, נחל עמל קדום, גשר הקנטרה, נחל חרוד.
טיפוס לפסגות הצופות על העמק ממערב והנחלים החותרים ביניהן: רמת צבאים, נחל יששכר, רמת כוכב, מבצר כוכב הירדן, נחל תבור, תל רכש, נחל רכש, רמת סירין, חרבת סירין, עין אולם, מצפה אלות (הנקודה הצפונית בשביל), יער מנחמיה.
חזרה לעמק ושינוי כיוון דרומה דרך: המושבה מנחמיה, הירדן הדרומי, אי השלום בנהריים, גשר הישנה, משטרת גשר, גשר נחל תבור, מסילת רכבת העמק, נוה אור, ירדנה, תל ישמעאל, אנדרטת חללי סיירת גולני במלחמת ההתשה, גאון הירדן, מפלי נחל חרוד בקניון הבזלת, תצפית חסידה, מעוז חיים, תצפית תל דבא, חורשת זקום מצרי, תל כרפס, כפר רופין, המכינה הקדם צבאית "העמק" (הנקודה הנמוכה בשביל: 251 מ' מתחת לפני הים).
המשך דרומה דרך מעיינות ושדות העמק: נחל אבוקה, תל "מסיל אל ג'יזל" ליד כפר רופין, נתיב הגזלנים, בריכת אבוקה, אנדרטת קיבוץ אבוקה, עין צמד, תל צמד, שמורת תל סהרון ואתר טיבוע עופות נודדים, טירת צבי, תל שלם (הנקודה הדרומית בשביל) גדר ההפרדה.
חזרה צפונה לכיוון בית שאן דרך: עין נזם, תל תאומים, תל רחוב, המפלים הלבנים, דרך נוף העמק, בית שאן.
הטיול בשביל

עמק המעיינות נמצא בלב השבר הסורי-אפריקאי בנקודת הגשר בין המדבר לאזורי אקלים לחים וגשומים, בין תרבויות של נוודים לתרבויות של יישובי קבע, ושימש משחר ההיסטוריה כגשר יבשתי נוח לתנועת בני אדם במרחבי המזרח התיכון. ריבוי נקודות ההתיישבות העתיקות וריבוי הדרכים מעידים על השפע של התקופות הקדומות, ועושרה הארכאולוגי של בית שאן העתיקה משמש כעדות לתקופות של פאר בהתיישבות בעמק.
הטיול בשביל מזמן היכרות עם נופי העמק, חלוצי העמק ואירועים היסטוריים רבים שהתרחשו במקום. הטיול מאפשר מגע עם צמחייה מגוונת כגון צומח גלילי, צומח ערבתי וצומח מדבר. ניתן לראות בשביל גם מגוון בעלי חיים נדירים אשר עדיין ניתן לפגוש באופן חופשי בטבע: צבי ארץ ישראלי, דורבנים, מגוון גדול של מכרסמים, זוחלים וחרקים אחרים.
בעונת הנדידה חולפים בשמי העמק עופות נודדים רבים, אשר לעת ערב עוצרים בשדות העמק ובבריכות הדגים.
חלקים נרחבים של השביל חוצים מטעים, בוסתנים, כרמים, שדות ושטחי מרעה בלתי מעובדים. בעשור האחרון התרחב ענף  החקלאות האורגנית בעמק, והשתכללו שיטות  ההדברה הביולוגית בשדות. בעמק פזורות מאות תיבות קינון של  תנשמות, ומקננים בו גם עופות דורסי לילה נוספים.
עונת הטיולים המתאימה בשביל היא בין החודשים נובמבר לאפריל. ניתן לטייל בשביל ברגל ובאופניים. קטעים קצרים אינם עבירים לאופניים ואז יש מעקפים נוחים עבור הרוכבים. הטיול בחלקים המערביים של השביל כולל קטעים תלולים בדרגות קושי משתנות כולל קטע אתגרי בוואדי אל-ג'ארם. ההליכה בעמק קלה ונוחה. הטיול בשביל מאפשר כניסה לשטחים שטרם עבר בהם שביל מסומן או שטחי מרעה שהונחו בהם מעברי בקר המאפשרים מעבר גדרות נוח. לאורך השביל פזורים חניוני לילה.
לקריאה נוספת

יעקב סער, יגיל הנקין, המדריך האדום שבילים ארוכים בישראל, אשכול הוצאה לאור 2012. דאנאקוד 101–1141
תזמורת בולטימור

| --- | --- |

 תאריך ייסוד:  1916 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  בולטימור, מרילנד
 אולם קונצרטים:  האולם הסימפוני ע"ש ג'וזף מאיירהוף
 מנצח:  ג'ונת'ן היוורד
 www.bsomusic.org
 
תזמורת בולטימור (באנגלית: Baltimore Symphony Orchestra) היא תזמורת אמריקאית שמקום מושבה הקבוע הוא בולטימור, מרילנד.
התזמורת נוסדה בשנת 1916 והייתה בראשיתה מוסד עירוני. בשנת 1942 הייתה התזמורת למוסד פרטי.
המנהל המוזיקלי משנת 1998 עד אמצע 2006 היה יורי טמירקאנוב. מנהלים מוזיקליים בעבר היו סרג'יו קומיסיונה (1966 - 1985) ודייוויד זינמן (1985 -1998). בזה אחר זה שינו את פני התזמורת להרכב בעל שם בינלאומי.
בשנת 2005 התמנתה מרין אלסופ למחליפו של טמירקאנוב והייתה לאישה הראשונה בהיסטוריה בראש תזמורת אמריקאית גדולה. היא נכנסה לתפקיד בסתיו 2007. המינוי יצר חילוקי דעות בין ועד המנהלים לנגני התזמורת, שסברו כי לא הייתה התייחסות לעניינים הנוגעים להם בתהליך קבלתו של מנהל מוזיקלי חדש.
משכנה העיקרי של תזמורת בולטימור הוא אולם הקונצרטים על שם ג'וזף מאיירהוף. ביתה המשני הוא מרכז המוזיקה בסטראתמור, במחוז מונטגומרי, מרילנד, במרחק 50 מייל מבולטימור.
מנהיגותו של מנהל המבצעים של התזמורת, ג'ון גידוויץ (בין השנים 1984 ל-2003) היא שעמדה מאחורי התמורה שחלה בתזמורת מלהקה מחוזית למעמדה המודרני. על אף קשיים בסוף שנות ה-80' בנושא יחסי עבודה, תזמורת בולטימור נודעה עם הזמן כתזמורת האמריקאית הראשונה שיצאה לסיור מעבר למסך הברזל (בייחוד התפרסמה בתשואות הנלהבות שקיבלה בנגינת הדרנים של "טוויסט וצעקה"), ובהמשך, כאחת התזמורות הטובות בארצות הברית. היוזמה האחרונה של גידוויץ הייתה הקמת אולם סטראתמור. האולם, שנבנה בעזרה משמעותית ממדינת מרילנד ומוועד הנאמנים של התזמורת, מאפשר גישה לקונצרטים של התזמורת לפרבריה העשירים של וושינגטון הבירה, שהיו מעוזה המסורתי של התזמורת הסימפונית הלאומית של ארצות הברית.
מנהלים מוזיקליים

גוסטב שטרובה 1917 - 1930
גיאורג סימון 1930 - 1935
ארנסט שלינג 1935 - 1937
ורנר יאנסן 1937- 1939
הווארד בארלו 1939 - 1942
רג'ינלד סטיוארט 1942 - 1952
מאסימו פרצ'ה 1952 - 1959
פטר הרמן אדלר 1959 - 1968
סרג'יו קומיסיונה 1968 - 1984
דייוויד זינמן 1985 - 1998
יורי טמירקאנוב 2000 - 2006
מרין אלסופ - 2007 - 2021
ג'ונת'ן היוורד - 2023 - ממשיך
שרי שאנן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1973–2003 (כ־30 שנה)
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד גדוד 411  מפקד עוצבת התקומה  מפקד ביסל"ת  מת"פ מרכז  נספח צה"ל בשווייץ
 
שרי שאנן הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, פיקד על בית הספר לתותחנות שדה ושימש נספח צה"ל בשווייץ עם אחריות ליוון ואיטליה.
כיום משמש כסמנכ״ל בכיר במטה אלביט מוביל את השיווק והפיתוח העסקי במספר מדינות אירופה.
ביוגרפיה

שאנן התגייס לחיל התותחנים בפברואר 1973 והוכשר כמשנה טכני. לאחר קורס קציני חת"ם שירת בגדוד 402. הוא היה חבר במשלחת צה"ל לארצות הברית לקראת קליטת טילי הלאנס ושירת בגדוד המנפץ. לאחר מכן עבר לגדוד 411, שירת בתפקידי הדרכה בביסל"ת בהם ראש ענף מפקדים ומפקד קורס קציני שיתוף ארטילרי, וסיים תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת בר-אילן. בשנים 1984–1986 פיקד על גדוד 411. לאחר מכן מונה לסגן מפקד אגד ולמפקד עוצבת התקומה, אגד ארטילרי במילואים. ב-1993 מונה למפקד ביסל"ת, בתקופתו הועבר בסיס הטירונים של התותחנים משבי שומרון לשבטה. בהמשך שירותו שימש מפקד התותחנים הפיקודי של פיקוד המרכז. ב-1999 מונה לנספח צה"ל בשווייץ עם אחריות ליוון ואיטליה וכיהן בתפקיד עד שחרורו ב-2003.
לאחר שחרורו כיהן כסמנכ"ל שיווק אירופה בחברת אלישרא.
כיום משמש כסמנכ״ל בכיר במטה אלביט מערכות. מוביל את הפיתוח העסקי, השיווק והאסטרטגיה במספר מדינות אירופה.
הערות שוליים

↑  31 באוקטובר 2021 (IST)Card8&Daf=2 מפקדי גדוד קרן לדורותיו 411
↑  אלישרא צפויה להשביח מטוסים יווניים, באתר TheMarker‏, 10 בספטמבר 2000
שובר את הכלים

| --- | --- |

 בימוי:  אדוארד זוויק 
 הופק בידי:  טובי מגווייר 
 תסריט:  סטיבן נייט
 עריכה:  סטיבן רוזנבלום 
 שחקנים ראשיים:  לייב שרייבר אוולין ברושו שיימוס דייבי-פיצפטריק סופי נליס Roc LaFortune רובין וייגרט פיטר סארסגארד טובי מגווייר לילי רייב מייקל סטולברג John Maclaren 
 מוזיקה:  ג'יימס ניוטון הווארד
 צילום:  ברדפורד יאנג 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  גייל כץ, PalmStar Media 
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, Bleecker Street Cinemas 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  4 בפברואר 2016 
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, רוסית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה 
 תקציב:  19 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   pawnsacrifice
 www.pawnsacrifice.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
שובר את הכלים (באנגלית: Pawn Sacrifice, מילולית: הקרבת רגלי) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2014 על השחמטאי בובי פישר. הסרט עוקב אחר האתגר של פישר נגד רבי האמנים הסובייטים בשחמט במהלך המלחמה הקרה כשהגיע לשיאו במשחק אליפות העולם בשחמט 1972 מול בוריס ספאסקי בעיר רייקיאוויק, איסלנד. את הסרט ביים אדוארד צוויק על פי תסריט של סטיבן נייט ומככבים בו טובי מגווייר בתפקיד פישר, ליב שרייבר כספאסקי, לילי רייב בתפקיד ג'ואן פישר ופיטר סרסגארד בתפקיד ויליאם לומברדי. הסרט שוחרר בארצות הברית ב-16 בספטמבר 2015. הסרט זכה לביקורות חיוביות לרוב, כאשר מבקרים רבים שיבחו את הופעתו של מגווייר, אך הסרט הרוויח רק 5 מיליון דולר ברחבי העולם לעומת תקציב הפקה של 19 מיליון דולר.
שחקנים ודמויות

טובי מגווייר בתפקיד בובי פישר
שיימוס דייבי-פיצפטריק כנער בובי פישר
איידן לאבקאמפ בתפקיד בובי פישר הצעיר
לייב שרייבר בתפקיד בוריס ספאסקי
לילי ראבה בתפקיד ג'ואן פישר
סופי נליס כג'ואן הצעירה
פיטר סרסגארד בתפקיד ויליאם לומברדיה
מייקל סטולברג בתפקיד פול מרשל
רובין וייגרט בתפקיד רג'ינה פישר
קונרד פלא בתפקיד כרמין ניגרו
אבלין ברוכו בתפקיד דונה
קייטי נולאן בתפקיד מריה
אדוארד זינובייב בתפקיד אפים גלר
ברט ווטסון בתפקיד הבורר הראשי לותר שמיד
הבמאי אדוארד זוויק הסביר את משמעות שם הסרט: "יש לך את הנרי קיסינג'ר וריצ'רד ניקסון שמתקשרים לבובי פישר; יש לך את ברז'נייב וסוכני הק.ג.ב בעקבות בוריס ספאסקי. שני הגברים הללו היו כלים של אומותיהם."
הפקה

הצילומים החלו בתחילת אוקטובר 2013 בעיר רייקיאוויק, איסלנד. באמצע אוקטובר, 41 ימי הצילומים שנותרו החלו במונטריאול, קנדה, לאחר מכן נערכו בלוס אנג'לס ב-11 בדצמבר 2013.
הפצה

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2014 ב-11 בספטמבר 2014. ב-10 בספטמבר 2014, Bleecker Street רכשה את זכויות ההפצה האמריקאיות לסרט, הרכישה הראשונה של החברה. הסרט אמור היה לצאת לאקרנים בארצות הברית ב-18 בספטמבר 2015; עם זאת, היא נדחתה ל-16 בספטמבר, עם הקרנות נרחבות הן באמריקה והן בקנדה ב-25 בספטמבר 2015.
הסרט שוחרר במדיה הביתית ב-22 בדצמבר 2015 והכניס 1.1 מיליון דולר במכירות DVD ו-Blu-ray במהלך החודשים הראשונים שלו.
קבלה > הכנסות

הסרט הרוויח 2.4 מיליון דולר בצפון אמריקה ו-3.1 מיליון דולר באזורים אחרים והגיע לסך הכנסות כולל של 5.6 מיליון דולר, לעומת תקציב של 19 מיליון דולר. הסרט הכניס מיליון דולר בסוף השבוע הראשון לפתיחתו וסיים במקום ה-12 בקופות.