stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מנחם בגין
עמדות ואידאולוגיות במרוצת השנים > כמנהיג ליכוד

האידאולוגיה הבלתי מתפשרת של מנחם בגין הונחתה בעיקר על ידי עקרון שלמות ארץ ישראל משתי גדות הירדן. עם זאת, בגין היה מדינאי מפוכח והחליט להתמקד במאבק על שלמותה של ארץ ישראל המערבית, דהיינו אי-ויתור על שטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה וחתירה להחלת הריבונות הישראלית על שטחים אלה במסגרת של הסדר קבע עתידי. המציאות הפוליטית הפנימית בישראל והקונסטלציה הבינלאומית שישראל הייתה נתונה בה בשנים 1965–1983 הביאו את בגין להכרה, עוד בשבתו באופוזיציה וביתר שאת כשהיה בעמדות שלטוניות, שאין זה מן התבונה לקרוא תיגר על הלגיטימיות של השלטון ההאשמי בגדה המזרחית של הירדן. הוא נקט במדיניות ששמה לה למטרה להיאבק על האפשרי ובעיקר על הנכסים הנמצאים כבר בידי ישראל ואשר הוא האמין בכל לבבו כי אין לוותר עליהם.
מרכז מצעה של תנועת הליכוד היה העיקרון ש"אדמת ישראל" בין הים לנהר הירדן לעולם לא תחולק שוב, ושהממשלה שמונהגת על ידי הליכוד תעשה כל שביכולתה להרחיב את החקיקה הישראלית ליהודה והשומרון. במצע הבחירות של הליכוד לקראת הכנסת העשירית נאמר כי כל תוכנית שיש בה מסירת חלקי ארץ-ישראל המערבית לשלטון זר, כפי שהציע המערך, מערערת את זכותנו על הארץ, מביאה באופן בלתי נמנע להקמת מדינה פלסטינית, פוגעת בביטחונה של האוכלוסייה האזרחית, מסכנת את קיומה של מדינת ישראל ומסכלת כל סיכוי לשלום.
שנת 1973, שבה התרחש הכישלון של מלחמת יום הכיפורים בזמן שלטון המערך, הביאה עמה גם התבטאות התוקפנית של הפלסטינים כלפי מדינת ישראל, ואי רצונם של מנהיגי ארצות ערב לשיתוף פעולה עם ישראל, הייתה זו שהעלתה על נס את עמדתו הברורה והבלתי מתפשרת של מנחם בגין – העמדה ה"נִצית" שהעניקה לו את התמיכה בקרב הציבור הישראלי שאהד את ההשקפה הנחרצת שלו באותה תקופה.
ביקור שר החוץ האמריקני הנרי קיסינג'ר בארץ-ישראל, למטרת גישור בין ישראל לבין מצרים בשנת 1975, היה רק גורם מחזק לאידאולוגיה של בגין, שטען בזמנו כי: ”אנו מוותרים על יתרונות אסטרטגיה חשובים בשביל כלום, אנו מפקירים למצרים את האינטרס הביטחוני החיוני שלנו מבלי לקבל כלום חזרה, נסיגות כאלו יכולות להביא את האויב למפתן ביתנו”. כך ביטא בגין את דעתו ביחס להצעת קיסינג'ר לוויתור על חצי האי סיני לטובת מצרים. אך עם זאת, בוועידת הליכוד בחברון בשנת 1976 הכריז כי יש להבחין בין חצי האי סיני לאדמות המולדת, ולראשונה תמך באופן רשמי ומוצהר בפשרה באשר לסיני ולגולן. בגין לא ראה בהחלטה ויתור על עמדותיו, אלא פתרון מדיני שיביא לידי הסכם שלום וישמר את "נחלת אבותינו". מכיוון שתפיסת עולמו נבעה מהאמונה כי אלוהים הבטיח את ארץ-ישראל לעם ישראל, ראה בסיני ובגולן אך ורק פתרון מבחינה ביטחונית שיהיה אפשר ליישם בהסדרים מדיניים.[דרושה הבהרה]
ב-20 ביוני, שנה לאחר מכן, ראה בגין בחתימת חוזה השלום עם מצרים אינטרס ראשון במעלה, שכן הדבר היווה מפנה היסטורי במעמדה של ישראל במזרח התיכון, והזדמנות להפסקת שפיכות הדמים. הוא היה מוכן לשלם מחיר כבד כדי לא להחמיץ הזדמנות היסטורית זו. פינוי היישובים הישראליים בפתחת רפיח היה מחיר כבד בעיניו, אבל הוא היה מוכן לשלם מחיר זה כדי להגיע לחוזה שלום חתום עם מצרים.
עמדות ואידאולוגיות במרוצת השנים > כראש ממשלה

בגין החשיב עצמו כמנהיג היהודים ולא רק "ראש ממשלת ישראל". על-פי מקורבו יצחק שמיר: "אהבתו לעם היהודי הייתה לשם דבר ובכל אשר הלך, הקרין גאווה יהודית". ביום שנתמנה לראש ממשלת ישראל אמר: "ישראל לא תבקש משום אומה, קרובה או רחוקה, גדולה או קטנה, כי תכיר בנו להתקיים".
ב-21 ביוני 1977, לאחר מינויו של בגין לראש ממשלת ישראל, ממשל קרטר שערך את האסטרטגיה שלו במזרח התיכון. עד אז רווחה בקרבו ההנחה שהמשא-ומתן על השלום יוכל להתנהל על יסוד הנוסחה "שטחים תמורת שלום" המגולמת בהחלטה 242 של מועצת הביטחון של האו"ם. הבחירה במנחם בגין לראש ממשלה שכנעה את האמריקאים שעליהם להתאים את האסטרטגיה לנסיבות החדשות. הסיבה ודאי הייתה דבקותו של בגין בתביעתה של ישראל, לרבות יהודה ושומרון וחבל עזה, ומחויבותו הנחרצת להוספת התנחלויות ישראליות בשטחים הכבושים. אלו היו שני הנושאים שבהם נראה בגין שונה ביותר מקודמיו.
מנגד, יחסו של בגין כלפי ארצות הברית ותפקידה היה שונה בעליל מזה של קודמיו. בעוד שראשי ממשלה ישראלים קודמים דיברו בבירור על הצורך לתאם את מדיניותם עם וושינגטון, שלל בגין בתוקף את הרעיון של פעילות דיפלומטית יזומה, בחששו שמדיניות זו עלולה לכפות על ישראל "נוסחה שגובשה מבחוץ". תפקידה של ארצות-הברית, לדעתו של בגין, הוא רק לעזור בהבאת הצדדים לשולחן הדיונים.
דוגמה לעמדותיו הימניות, גם לאחר מינויו לראש ממשלה, ניתן לראות עוד ב-48 השעות הראשונות לכהונתו כראש ממשלה כשיצא עם קבוצת כתבים להרי שכם. שם, בפני מתנחלי אלון מורה, יישוב שהוקם על אפה וחמתה של ממשלת העבודה, הוא הכריז: "בעוד כמה שבועות או חודשים יהיו הרבה אלוני מורה" – כך התבטא לגבי המשך הקמת התנחלויות למורת רוח ארצות הברית ותנועות השמאל.
במקביל, במצעה של הממשלה החדשה נאמר כי ישראל מקבלת את החלטת האו"ם 242 ואת כל ההסכמים הבינלאומיים שעליהם חתמו ממשלות ישראל הקודמות. דברים אלו עוררו צחוק בספסלי האופוזיציה בכנסת. הם השמיעו קריאות שבגין דחה את החלטת 242 בשנת 1970 ושעכשיו הוא מוכן לקבל רבים מן ההסכמים של ממשלות קודמות שבעבר מתח עליהן ביקורת. ההסבר הטוב ביותר לשינוי הזה הוא, כנראה, עול האחריות והמחויבות להסכמים שנחתמו על ידי ממשלות ישראליות בעבר.
בחודשים הראשונים שלו כראש ממשלה אימץ בגין החלטות מעשיות יותר מאשר החלטות דוגמטיות. כלומר, הוא לא הגיע לכדי יישום חקיקה ישראלית בגדה המערבית, על אף שהתחייבות כזו נכללה במצע הליכוד. בגין הנחה את ממשלתו בהנהגת הליכוד לאימוץ יוזמות שלום ומניעת מלחמה ולקראת סוף 1977, כאשר הסכם השלום עם מצרים היה על הפרק, הפך לאיש בעל אמירה המסוגל לשנות את השקפותיו בהתאם לנסיבות. דבר זה משקף מעבר קיצוני בעמדותיו הידועות.
ביוני 1977 נשאל בגין מה יעשה כשיצטרך ללחוץ את ידו של מדינאי גרמני. בגין השיב: "אנהג כראש ממשלה".
עמדות ואידאולוגיות במרוצת השנים > סביב הסכם השלום עם מצרים

לבגין הייתה תפיסה כוללת שאותה ביקש לבטא בהסכמי קמפ דייוויד. ביסוד תפיסתו הייתה השאיפה לשמור על ארץ ישראל מכל משמר ולא לפגוע במאומה בתביעה לבעלות וריבונות עליה. הוא לא ראה שום סתירה בין ארץ-ישראל יהודית ובין אמונתו בשלום עם שכניה של ישראל. כאשר ויתר על שליטה ישראלית בסיני, ביקש בזה להבטיח ריבונות ישראלית מלאה בארץ ישראל המערבית כולה, כולל ירושלים, יהודה, שומרון ועזה.
כשהציע קרטר ויתור בנושא ההתנחלויות בסיני השיב בגין שלעולם לא ימכור את זכותם של "ילדי השואה" על ארצם. הוא הרגיש מעומק לבו שתפקידו ההיסטורי הוא להגן על המקומות הקדושים לעם היהודי ועל זכותם של ילדי השואה על ארצם התנ"כית. הוא היה מוכן לוותר על יישובים בסיני רק בלית בררה. זה היה אחד המקרים הנדירים בהם שקל בגין אפשרות של כניעה ישראלית. בגין מעולם לא ראה בפינוי סיני ויתור על עקרון. מעולם לא הייתה פתחת רפיח חלק מארץ-ישראל אשר על שלמותה התחייב לשמור. לא בכדי החליט בגין כי ההחלטה בנושא יישובי סיני תובא להכרעת הכנסת. הוא ידע את עומק הכאב ואת עומק הדילמה, אך הוא חש והחליט לא להחמיץ את השעה.
כחצי שנה לאחר כינון ממשלתו של בגין חל שינוי בעמדתו בעניין האוטונומיה לפלסטינים בגדה המערבית ובחבל עזה בעקבות ביקור סאדאת בשנת 1977. תחילה בגין דיבר על אוטונומיה מנהלית ולבסוף הוסכם על אוטונומיה מלאה. על אף שהבטיח אוטונומיה מלאה בגדה המערבית ובחבל עזה, סירב בגין לפרט מה עשויה אוטונומיה זו להיות בפועל ולא הסכים לבטל את הממשל הצבאי, אלא רק "להסיג אותו לאחור". בגין עמד איתן בעמדתו הבסיסית לגבי הגדה וחבל עזה וויתר רק על עמדות סמליות בתמורה לוויתורים מרכזיים מצד סאדאת. המצרים סבורים כי הוויתור הגדול היחיד שחילצו מבגין הוא פינוי התנחלויות מסיני והקפאת בניית והרחבת ההתנחלויות בגדה המערבית ובחבל עזה לשלושה חודשים.
נראה כי עמדתו הבלתי מתפשרת של בגין בנושא האוטונומיה הפלסטינית נבעה מהבנתו שהשליטה על השטחים יש בה ערובה לקבוע את עתידם, בלא יחס לכל מחויבות בינלאומית שנטל על עצמו. לטענתו, רשלנות דיפלומטית, במקרה זה מצד סאדאת, עשויה לעיתים להצמיח הישג היסטורי לטובת הצד השני. אך הוסיף, כי אף שגילה תקיפות, למעשה איחר להציב, בדומה לסאדאת, מחסום ברור ומוגדר לוויתוריו ולבסוף התפשר על מה שלא נראה לו אפשרי לפני הוועידה. בשאלת ירושלים התנגד בגין לאורך כל החזית. הוא סירב לשוחח על הנושא או להסכים לשיתוף תושביה במסגרת האוטונומיה. לדברי משה דיין, אחד מיועציו העיקריים של בגין בוועידה: "ראש הממשלה אינו יכול לקשור עצמו לנוסח שאינו מכיר בסיפוחה של העיר לישראל".
עמדות ואידאולוגיות במרוצת השנים > משפט

בגין גילה יראת כבוד כלפי מערכת המשפט בישראל ותמך ב"עליונות המשפט". הוא כתב: ”חייב העם, אם הוא בוחר בחרות, לקבוע את זכויותיו גם מול בית הנבחרים, לבל יוכל הרוב שבו, המשרת את השלטון יותר משהוא מפקח עליו, לשלול את הזכויות הללו. את זאת אפשר להשיג רק בדרך של "עליונות המשפט"... כלומר מתן סמכות לחבר שופטים לבטל את תוקפו של חוק, הנוגד את חוק היסוד, הסותר את החרויות האזרחיות”. הוא הרבה להתייעץ עם היועץ המשפטי לממשלה אהרן ברק, וגם לאחר שהלה מונה לבית המשפט העליון צירפוֹ בגין כיועץ משפטי במשא ומתן בקמפ דייוויד.
בנאום של בגין על בג"ץ בית אל הוא אמר "יש שופטים בישראל". בעקבות כך נהוג לייחס לו את הביטוי "יש שופטים בירושלים".
עמדות ואידאולוגיות במרוצת השנים > ירושלים והר הבית

כבר בראשית דרכו כפוליטיקאי כלל בגין בנאומיו התייחסויות להר הבית, לבית המקדש ולמעמדה של ירושלים שבין החומות. באוגוסט 1948 הוא הכריז בעצרת בנתניה: "הצבא העברי שיכבוש את העיר העתיקה, ובודאי יכבוש, לא יעזבנה לעולם, לא בצו, ולא בכוח החלטה של מוסד ויהא החשוב ביותר! בדור הבא, או אפילו אולי עוד בדורנו, נכונן, במקום בו עמד תמיד, את בית מקדשנו השלישי. בלי תותחים קדושים..."
מוקדם יותר באותו חודש, בעצרת הראשונה שלו בירושלים מאז שעלה מהמחתרת, הוא נאם והתייחס לעניין ירושלים: "חומת העיר העתיקה אינה גבולה של ירושלים; הירדן אינו גבול ארצנו והים אינו גבול עמנו. קשר אחיד יש בין ירושלים החדשה והעתיקה, בין הגלעד והשומרון, בין פיזורי ישראל ומדינת ישראל".
הנצחת מנחם ועליזה בגין

שמו של בגין מונצח במקומות ואתרים רבים בישראל, בהם כביש בגין בירושלים ודרך בגין (לשעבר דרך פתח תקווה) בתל אביב. ב-1998 חוקקה הכנסת את החוק להנצחת זכרו של מנחם בגין ולפיו הוקם המוסד "מרכז מורשת מנחם בגין" השוכן בירושלים, אשר מופקד על טיפוח זכרו ומורשתו, ובו מוזיאון, ארכיון, ספרייה, מכון מחקר, ומתקיימים בו פעילויות חינוכיות ואירועים שונים. החל מ-2002 מחולק מדי שנה פרס בגין על שמו.
דמותו של בגין הופיעה בסרט הטלוויזיה "בגין" משנת 1998, בגילומו של השחקן משה איבגי. הסרט, בבימויו של אורי ענבר על-פי תסריט של אמנון דנקנר, מתרחש כולו בביתו של בגין בתקופה שאחרי הפרישה מראשות הממשלה.
על שם רעייתו, עליזה בגין, נקראו היישוב עלי זהב, שכונת נווה עליזה בקרני שומרון, שכונת מנחם בגין בעכו, בתי ספר במגדל העמק, באריאל, בקריית מוצקין, בית ספר תיכון ע"ש מנחם בגין באילת ואולם הספורט של בית הספר, תיכון ברמת גן, מרכז ספורט בבאר שבע, אולם ספורט בחולון, ובמקומות נוספים.
בני הזוג בגין מונצחים בישראל ביישובים ובמקומות רבים, בצורות מגוונות:
רחובות על-שם בגין נקראו ביישובים: בני ברק, חולון, נס ציונה, קריית אונו, קריית מוצקין.
דרך בגין במקומות: ירושלים, תל אביב יפו, רחובות, מודיעין, פתח תקווה.
שדרות בגין בערים: ראשון לציון (עליזה בגין), אור יהודה, רעננה, נתניה, טירת הכרמל, אשקלון, טבריה, גבעת אולגה וגדרה.
כיכר על-שם בגין נחנכה בערים: שדרות, קריית מלאכי, מודיעין, באר שבע, ראש העין.
סמטת בגין בבני עייש.
פארק בגין בתל אביב, בבת ים ובאזור. בנוסף, דמותו של מנחם בגין נוכחת בפארק מנהיגי האומה בראשון לציון.
ב-24 ביולי 2013, במסגרת חגיגות 100 שנה להולדת מנחם בגין, הוסר הלוט מעל עמוד הנצחה למנחם בגין ומשפחתו בכניסה לביתם ברחוב רוזנבאום 1.
ב-2016 שונה שמו של מעבר טאבה למעבר מנחם בגין.
המרכז הרפואי שמיר - אסף הרופא בבאר יעקב - בניין האשפוז המרכזי למבוגרים במרכז הרפואי, נושא את שמה של עליזה בגין.
הנצחה מחוץ לישראל:
ב-2013 חנכה ממשלת בלארוס אנדרטה לזכרו בכיכר עיר הולדתו ברסט ליטובסק.
הנצחת מנחם ועליזה בגין > מרכז מורשת מנחם בגין

ב-1999 הוקם בירושלים מרכז מורשת מנחם בגין המופקד, מכוח החוק להנצחת מנחם בגין, התשנ"ח-1998, על הנצחת מורשתו וזכרו של מנחם בגין. המרכז כולל אתר הנצחה לזכרו, מכון למחקר על שמו ואת ארכיון המרכז. במרכז מופעלים ספריה וארכיון העוסקים בחייו ופועלו של בגין, מוזיאון בגין המציג את סיפור חייו ומורשתו המסופרים בחלקם בקולו של בגין עצמו, ומתקיימים בו ימי עיון והרצאות בנושאים הקשורים לבגין ולמורשתו. המרכז מעניק מדי שנה, החל מ-2002, את "פרס בגין", ליחיד או לקבוצה, כאות הכרה על מעשה מיוחד, תרומה או הישג למען עם ישראל או מדינת ישראל. הפרס הוענק, בין היתר, לארגוני סיוע ישראלים אזרחיים וצבאיים, לטייס החלל אילן רמון, לתושבי שדרות, לשייטת 13, לארגון רבני צהר ולארגון השומר החדש.
הנצחת מנחם ועליזה בגין > הנצחתו בערי ישראל

שלט ברחוב צירלסון 15 בשכונת חסידוף בפתח תקווה, בו הסתתרו מנחם בגין ומשפחתו
שלט הנצחה ליד הבית בו גר בגין בשנים 1944–1946 ברחוב הבשן פינת יהושע בן נון
לוחית זיכרון בבית הכנסת "שלום", יהושע בן נון 67, שם התפלל בגין כ"ישראל ססובר".
פקודת מנחם בגין מוצגת באנדרטת אלטלנה שבחוף תל אביב
מבנה מרכז מורשת מנחם בגין בירושלים
עמוד הנצחה ליד בית משפחת בגין ברח' רוזנבאום 1 בתל אביב
כיכר מנחם בגין במודיעין
גן מנחם בגין בבת-ים
ספריו

המרד: זכרונותיו של מפקד הארגון הצבאי הלאומי בארץ־ישראל. זהו ספרו האוטוביוגרפי, נדפס לראשונה בירושלים בשנת תש"י (1950) ואחר כך במהדורות רבות. תורגם גם לאנגלית ולערבית.
בלילות לבנים: סיפור מאסרו וחקירתו של מנחם בגין בצירוף הפרוטוקולים של ה־נ.ק.וו.ד., הוצאת קרני, 1953; הוצאת דביר, 1995
במחתרת : כתבים, כרכים א'-ד' (וגם בשני כרכים), תל אביב: הוצאת "הדר", תשי"ט-תשכ"ב
הספר "במחתרת", באתר "סימניה", (הספר בקטלוג ULI)
השקפת חיים והשקפה לאומית (קווי יסוד), הוצאת "בסער", תל אביב: נציבות בית"ר בארץ ישראל, 1952, הוצאה מחודשת, מרכז מורשת מנחם בגין, תשס"ז, 2007
מורי זאב ז'בוטינסקי, ירושלים: הוצאת מרכז מורשת מנחם בגין וסטימצקי, 2001
לקריאה נוספת

שלמה נקדימון, אביעזר גולן, בגין, הוצאת עידנים, 1978. (הספר בקטלוג ULI)
ששון סופר, מנחם בגין בוועידת קמפ-דייוויד: פרק בדיפלומטיה החדשה, האוניברסיטה העברית, 1986. (הספר בקטלוג ULI)
אריה נאור, בגין בשלטון: עדות אישית, ידיעות אחרונות, 1993. (הספר בקטלוג ULI)
מרדכי קרניאל, מנחם בגין: דיוקנו של מנהיג, הוצאת ראובן מס, 1998. (הספר בקטלוג ULI)
מרדכי קרניאל, מורשתו של מנחם בגין, הוצאת פסגות, 1999. (הספר בקטלוג ULI)
מירון ח. איזקסון (עורך), בגין, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003. (הספר בקטלוג ULI)
אריה נאור וארנון למפרום (עורכים), מנחם בגין - ראש הממשלה השישי: מבחר תעודות מפרקי חייו (1992-1913), ארכיון המדינה, 2014. (הספר בקטלוג ULI)
עפר גרוזברד, מנחם בגין: דיוקנו של מנהיג - ביוגרפיה, הוצאת רסלינג, 2006. (הספר בקטלוג ULI)
אבי שילון, בגין 1992-1913, הוצאת עם עובד, 2007. (הספר בקטלוג ULI)
דניאל גורדיס, מנחם בגין: המאבק על נשמתה של ישראל, מאנגלית: יוסי מילוא, כתר הוצאה לאור, 2015. (הספר בקטלוג ULI)
אריה אלדד, דברים שרואים מכאן: מה קורה למנהיגי הימין כשהם מגיעים לשלטון?, זמורה ביתן, 2016, עמ' 11–184. (הספר בקטלוג ULI)
אברהם דיסקין (עורך), מאלטלנה עד הנה: גלגולה של תנועה: מחרות לליכוד, הוצאת כרמל, 2011. (הספר בקטלוג ULI)
משה מאור, דרך הימין החברתי, הקיבוץ המאוחד, 2004. (הספר בקטלוג ULI)
יעקב מרקוביץ, המפקד: מנחם בגין כמנהיג של ארגון גרילה עירונית, המרכז למורשת מנחם בגין, 2012. (הספר בקטלוג ULI)
Eitan Haber, Menachem Begin: the Legend and the Man, Dell, 1978 (הספר בקטלוג ULI)
Eric Silver, Begin: a Biography, Weidenfeld and Nicolson, 1984 (הספר בקטלוג ULI)
דרך בגין - אסופה מהגותו הלאומית-ליברלית של מנחם בגין, עורך: דרור בר-יוסף, הוצאת ידיעות אחרונות ומרכז מורשת מנחם בגין
הקרפטים המזרחיים

| --- | --- |

הרי הבשצ'אדים בסדקידים המיעורים
 מידע כללי
 גובה:  2305 מ' (פסגת פייטרוסול רודניי בהרי רודנה בצפון רומניה)
 מדינה:  פולין, אוקראינה, סלובקיה, רומניה 
 מיקום:     סלובקיה   אוקראינה   רומניה
 רכס הרים:  הרי הקרפטים 
 אורך הרכס:  750 קילומטר
 קואורדינטות:  47°36′N 24°38′E﻿ / ﻿47.600°N 24.633°E﻿ / 47.600; 24.633
 
 תצלום לווייני של הרי הקרפטים
 
הקרפטים המזרחיים החיצוניים: מרגלות הבסקידים המרכזיים הם צבועים באדום ומסומנים באות a;הבסקידים המרכזיים - צבועים בכתום בהיר ומסומנים באות b;הבסקידים המזרחיים צבועיים בצבע זית כהה ומסומנים באות c; הקרפטים של מולדובה ומונטניה- צבועים בצבע זית בהיר ומסומנים באות d
הקרפטים המזרחיים (בסלובקית: Východné Karpaty, באוקראינית: Східні Карпати, בפולנית:Karpaty Wschodnie, ברומנית: Carpații Orientali או Carpații Răsăriteni) מוגדרים כחבל גאולוגי של הרי הקרפטים ומהווים אחד הקטעים הגדולים שלהם, הנמצאים במזרח ומרכז אירופה בשטחי רומניה, אוקראינה, סלובקיה ופולין. כפי שמעיד שמם, הקרפטים המזרחיים נמצאים בחלק המזרחי של רכס ההרים. הם מתאפיינים במגוון רחב של סלעים, היבטים גאופיזיים, גאולוגיים ומורפולוגיים, גבהים, יערות, חי וצומח.
הקרפטים המזרחיים מהווים המשך לקרפטים המערביים ומכסים שטח המשתרע מן המעבר טאליץ בין פולין לסלובקיה והעיר הסלובקית ברדיוב בצפון-מערב למעבר ההרים פרדיאל (בגובה -1033 מ') בדרום, ברומניה.
הגבול הגאולוגי בין הקרפטים המערביים לקרפטים המזרחיים הוא בערך לאורך הקו (מדרום צפונה) החוצה את הערים מיכלובצה- ברדיוב - נובי שונץ - טרנוב.
אורכם של הקרפטים המזרחיים הוא כ-750 ק"מ. הגובה המרבי הוא בהרי רודנה בפסגה פייטרוסול - 2305 מ' (47°35′51″ N 25°38′00″ E), בצפון רומניה.
הבהרה:
בסיווגים פולניים מסוימים הבסקידים המרכזיים ומרגלות הבסקידים המרכזיים שייכים לחבל הקרפטים המערביים ולתת-חבל הקרפטים המערביים החיצוניים.
בפולין הערים הגדולות השוכנות בקרפטים המזרחיים הן פשמישל, קרוסנו וסאנוק, כמו כן עירות הקיט פולנצ'יק, אוסטשיקי דולנה ואוסטשיקי גורנה המתמחות בענפי הספורט החורפיים.
באוקראינה לפעמים מכונים "קרפטים מזרחיים" רק אותו חלק של הרי הקרפטים הנמצאים בשטחה (מצפון למעבר ההורים פריסלופ).
ברומניה לפעמים נהוג לכנות "קרפטים מזרחיים" (Carpații Orientali) רק את החלק הנמצא בשטחה (למשל - מהגבול האוקראיני או ממעבר ההרים פריסלופ דרומה).
הקרפטים המזרחיים החיצוניים (תת-חבל) > מרגלות הבסקידים המרכזיים (פולין) (אזור)

מרגלות רוז'נוב(Pogórze Rożnowskie)
מרגלות צ'זקוביצה (Pogórze Ciężkowickie)
מרגלות סטז'יז'ו (Pogórze Strzyżowskie)
מרגלות דינוב (Pogórze Dynowskie)
Przemyśl מרגלות פשמישל (Pogórze Przemyskie)
בקעת גורליצה (Obniżenie Gorlickie)
אגן יאסלו קרוסנו (Kotlina Jasielsko-Krośnieńska)
מרגלות יאסלו ( Pogórze Jasielskie)
מרגלות בוקובסקו (Pogórze Bukowskie)
הקרפטים המזרחיים החיצוניים (תת-חבל) > הבסקידים המרכזיים (אזור)

בסלובקית - הבסקידים התחתיים (Nízke Beskydy)
בוסוב (סלובקיה)
רמת אונדאבה (SK: Ondavská vrchovina)
הבסקיד התחתון (פולין: Beskid Niski) + רמת לבורץ (סלובקיה: Laborecká vrchovina)
מרגלות הבסיקידים המרכזיים (סלובקיה: Beskydské predhorie)
הקרפטים המזרחיים החיצוניים (תת-חבל) > הבסקידים המזרחיים (אזור)

(בפולנית:Beskidy Wschodnie ; באוקראינית:Східні Бескиди)
כוללים את ההרים בפינה הדרום-מזרחית של פולין, בפינה הצפון-מזרחית הקיצונית של סלובקיה ואת כל הקרפטים האוקראינים. בדרך כלל מתחלקים לבסקידים המיוערים ולבסקידים הפולונינים.
הקרפטים המזרחיים החיצוניים (תת-חבל) > הבסקידים המזרחיים (אזור) > הבסקידים המיוערים

(בפולנית:Beskidy Lesiste, באוקראינית:Лісисті Бескиди)
הרי ביישצ'אדי (בפולנית - Bieszczady, באוקראינית: Бещади) - c1
הביישצ'אדים המערביים (באפולנית: Bieszczady Zachodnie ;באוקראינית:Західні Бещади )
בעיקר בפולין ובסלובקיה, כוללים את הרי בוקובץ (בסלובקית: Bukovské vrchy)
הרי ביישצ'אדים המזרחיים ; (באוקראינית: Східні Бещади ,בפולנית:Bieszczady Wschodnie), בעיקר באוקראינה.
הרי סאנוק-טורקה (בפולנית:Góry Sanocko-Turczańskie או הבסקידים מחוץ לדנייסטר → c3
הבסדיקים הסקוליים (באפולנית: Beskidy Skolskie; באוקראינית:Сколівські Бескиди) → c2
הגורגנים (בפולנית: Gorgany; באוקראינית: Ґорґани) → c4
הבסקידים של פוקוציה ובוקובינה (פולנית: Beskidy Pokucko-Bukowińskie; אוקראינית: Покутсько-Буковинські Карпати) → c5
הקרפטים המזרחיים החיצוניים (תת-חבל) > הבסקידים המזרחיים (אזור) > הבסקידים הפולונינים

פולונינה החלקה (פולנית: Połonina Równa;אוקראינית: Полонина Рівна) → c6
פולונינה בורז'אבה (פולנית: Połonina Borżawska; אוקראינית: Полонина Боржава) → c7
פולונינה קוק (פולנית: Połonina Kuk; אוקראינית: Полонина Кук) → c8
פולונינה האדומה (פולנית: Połonina Czerwona; אוקראינית: Полонина Красна)→ c9
סווידיבץ (פולנית: Świdowiec; אוקראינית: Свидівець) → c10
צ'ורנוהורה (פולנית: Czarnohora; אוקראינית Чорногора) → c11
הרי הריניאבי (פולנית: Połoniny Hryniawskie; אוקראינית: Гриняви) → c12
הקרפטים המזרחיים הרומנים

הקרפטים המזרחיים הרומנים מסמנים את הגבול בין חבלי טרנסילבניה רבתי ומולדובה. בקצה הצפוני שלהם, בגבול המזרחי של מרמורש, נמצא (בגובה 1416 מ') מעבר ההרים פריסלופ, העובר בין הרי מרמורש להרי רודנה. בקצה הדרומי של הקרפטים המזרחיים הרומנים נמצא מעבר ההרים פרדיאל.
הערים החשובות באזור הן פיאטרה ניאמץ ובקאו.
בסיווג הנהוג ברומניה מתחלקים הקרפטים המזחריים הרומנים ל:
א. הקבוצה הצפונית או הקרפטים של מרמורש ובוקובינה
ב. הקבוצה המרכזית או הקרפטים המולדו-טרנסילבניים
ג. הקבוצה הדרומית או עיקול הקרפטים.
עיקול הקרפטים כולל הקצה הדרומי של הקרפטים המזרחיים הרומנים - גם חיצוניים וגם פנימיים.
הקרפטים המזרחיים הרומנים > הקרפטים המזרחיים החיצוניים הרומניים

הרי סוהרד (ברומנית:Munții Suhard)
רכסי בוקובינה (ברומנית: אובצ'ינלה בוקוביניי - Obcinele Bucovinei כולל רכס פרדאו (Obcina Feredeului)
הרי סטנישוארה (Munții Stânișoarei והמסיב צ'הלאו (Masivul Ceahlău)
הרי טרוטוש (Munții Trotușului) כולל הרי טרקאו (Munții Tarcăului), הרי גושמן (Munții Goșmanului), הרי ברזונץ (Munții Berzunț), הרי נמירה (Munții Nemira)
הרי וראנצ'ה ( Munții Vrancei)
הרי בוזאו ( Munții Buzăului)
הרי טליאז'ן ודופטאנה) (הרי טליאז'ן (Munții Teleajenului și Doftanei) המסיב צ'וקאש (Masivul Ciucaș) - ההר האדום - (Muntele Roșu מונטלה רושו), הרי גרבובה (Munții Gârbovei) הרי גרוהוטיש (Munții Grohotiș), הרי באיו (Munții Baiului)
הקרפטים המזרחיים הפנימיים (תת-חבל) > אזור ויהורלט -גוטין

(אוקראינית: Вигорлат-Гутинський хребет, סלובקית:Vihorlatsko-gutínska oblasť)
הרי ויהורלט (אוקראינית: Вигорлат; סלובקית:Vihorlatské vrchy) → (B3a1)
מקוביציה (אוקראינית:Маковиця) → (B3a2)
וליקי דיל (אוקרארינית: Великий Діл) → (B3a3)
טופי (אוקראינית: Тупий) → (B3a4)
הרי אואש (רומנית: Munții Oașului, אוקראינית: Оаш гори) ו-בקעת אואש (RO: Depresiunea Oaș ) (B3a5)
הרי גוטין (רומנית:הרי גוטיי Munții Gutâiului, אוקראינית: Гутинський масив) (B3a6)
הרי ציבלש (רומנית: Munții Țibleșului) (B3a7)
הקרפטים המזרחיים הפנימיים (תת-חבל) > אזור מרמורש-רודנה

(Maramureș-Rodna) בחבל מרמורש - אוקראינה ורומניה
בקעת מרמורש (אוקראינית:Мармароська улоговина; רומנית:Depresiunea Maramureșului)
הרי מרמורש (אוקראינית: Мармароський масив;רומנית:Munții Maramureșului) (B3e2)
הרי רודנה (אוקראינית:Родна гори;רומנית:Munții Rodnei) (B3e3)
הקרפטים המזרחיים הפנימיים (תת-חבל) > הרי ביסטריצה רבתי

(רומנית: Munții Bistriței) - ברומניה
הרי ביסטריצה פרופר( Munții Bistriței ) כולל:המסיב פייטרוסול (Masivul Pietrosul) ("המסיב הסלעי")
המסיב בודאקול (Masivul Budacul); המאסיב צ'אחלאו (Masivul Ceahlău) הנחשב לפעמים כרכס נפרד
רכס מסטקניש (אובצ'ינה מסטקניש) (Obcina Mestecăniș)
בקעת דורנה ( Depresiunea Dornei)
הרי ג'ומלאו-רראו (Munții Giumalău-Rarău)
הרי ג'ורג'או (Munții Giurgeului)
הרי השמאש (או ההשמאש הגדול - Munții Hășmașu Mare)
הקרפטים המזרחיים הפנימיים (תת-חבל) > הרי קלימן-הרגיטה

(רומנית:Munții Căliman-Harghita) - בטרנסילבניה ברומניה
הרי ברגאו (Munții Bârgăului)
הרי קלימן (Munții Călimani)
הרי הרגיטה (Munții Harghita)
הרי בראולט (Munții Baraolt')
הרי פרשאן (Munții Perșani)
הקרפטים המזרחיים הפנימיים (תת-חבל) > בקעת ג'ורג'או-בראשוב

בטרנסילבניה ברומניה
(רומנית:Depresiunea Giurgeu-Brașovului
בקעת ג'ורג'או (Depresiunea Giurgeului)
בקעת צ'וק (Depresiunea Ciucului)
בקעת בראשוב (Depresiunea Brașovului)
הרי פיאטרה מארה (הרי "האבן הגדולה" ) (Munții Piatra Mare)
המסיב פוסטווארול (Masivul Postăvarul)
לקריאה נוספת

Ion Talabă Turism în Carpaţii Orientali, Editura Pentru Turism, București 1991
הערות שוליים

↑   לפי קריטריונים שאינם גאומורופולוגיים נחשבים לעיתים קרובות לחלק מהקרפטים המערביים החיצוניים
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4075749-3  NKC: ge131388  VIAF: 236811820   WorldCat (עם VIAF): 236811820 
הר סווידיבייץ בדרהוברט, אורקאינה
הרי הקפרטים המזרחיים הרומנים - חיצוניים ופנימיים
הפסגה פייטרוסול רודניי בהרי רודנה בצפון רומניה, (גובה 2305 מ' ) בחורף
Daydream (שיר של לילי מיאולה)

| --- | --- |

 סינגל בביצוע לילי מיאולה
 יצא לאור:  28 באוגוסט 2021
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:04
 כתיבה:  קייסי בראון, מגס דובל, לילי מיאולה
 הפקה:  קייסי בראון, ספנסר אנגלר
"Daydream" (בעברית: "חלום בהקיץ") הוא שיר שנכתב על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית לילי מיאולה. השיר יצא לאור בתור סינגל ב-28 באוגוסט 2021 אך באותה עת לא זכה לחשיפה משמעותית. ב-28 ביוני 2022 ביצעה מיאולה את השיר במהלך עונה 17 של תוכנית המציאות האמריקאית America's Got Talent ונכון לפברואר 2023 צבר השיר מעל ל-21 מיליון השמעות בספוטיפיי.