stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פונה טונאקי
ביוגרפיה וקריירה

טונאקי נולדה בעיר סגמיהרה שביפן בשנת 1995 ובילדותה התאמנה במספר אמנויות לחימה. היא החלה בקראטה ומאוחר יותר עברה לג'ודו. בנערותה היא השתתפה במספר תחרויות בינלאומיות וזכתה בין היתר בשנת 2013 באליפות אסיה עד גיל 21 ובשנת 2015 באליפות העולם לנוער.
ביוני 2015 טונאקי זכתה במדליה הראשונה שלה בתחרות מהסבב העולמי המקצועי כאשר זכתה במדליית כסף בגראנד פרי בודפשט. באפריל 2016 היא זכתה במדליית ארד באליפות אסיה שנערכה בטשקנט ובדצמבר של אותה השנה זכתה במדליית ארד בגראנד סלאם טוקיו היוקרתי.
באליפות העולם 2017 אשר נערכה בבודפשט, זכתה טונאקי במדליית הזהב. היא החלה בסיבוב השני בו ניצחה באיפון את ליילה אלייבה האוזבקית כדקה וחצי מתחילת הקרב לאחר תרגיל בשם קוזורה-קסה-גטאמה. בשמינית הגמר היא התמודדה מול סטפני קויאמה הברזילאית ולאחר שהקרב נגמר בשוויון נקודות כשלשתיהן היה ווזארי אחד, הקרב נכנס לזמן ניקוד זהב במהלכו ניצחה טונאקי כאשר השיגה ניקוד ווזארי נוסף לאחר תרגיל קואוצ'י-מקיקומי. ברבע הגמר גברה טונאקי באיפון על מיליצה ניקוליץ' הסרבית לאחר תרגיל יוקו-שיהו-גטאמה ובחצי הגמר ניצחה בווזארי את אוטגונצצג גלבדראק הקזחית לאחר שהקרב נכנס לזמן ניקוד זהב. בגמר טונאקי התמודדה מול אורנצצג מונקבאט המונגולית וניצחה בווזארי 25 שניות לסיום לאחר תרגיל בשם קוסוטו-גאקה.
באליפות העולם 2018 אשר נערכהה בבאקו, זכתה טונאקי במדליית הכסף. היא החלה בסיבוב השני בו ניצחה בווזארי את שירה ראשוני הישראלית. בשמינית הגמר היא ניצחה באיפון את קאנג יו-ג'אונג הדרום-קוריאנית לאחר יותר מחמש דקות בתוך זמן ניקוד זהב. ברבע הגמר היא ניצחה באיפון בשנייה האחרונה של הקרב את חוליה פיגרואה הספרדייה לאחר תרגיל קמי-שיהו-גטאמה ובחצי הגמר ניצחה בזכות עונשים את אורנצצג מונקבאט המונגולית. בגמר טונאקי התמודדה מול דריה בילודיד האוקראינית והפסידה באיפון.
באליפות העולם 2019 אשר נערכה בטוקיו, זכתה טונאקי בפעם השנייה ברציפות במדליית הכסף. היא ניצחה את שלושת קרבותיה הראשונים באיפון. בחצי הגמר היא ניצחה באיפון את דיסטריה קראסניקי הקוסוברית לאחר תרגיל סיאו-נגה מוצלח ובגמר היא התמודדה מול דריה בילודיד האוקראינית בשחזור הגמר משנה קודם לכן והפסידה בווזארי.
באולימפיאדת טוקיו 2020, זכתה טונאקי במדליית הכסף. לאחר ניצחון בקרב הראשון, היא ניצחה ברבע הגמר את פאולה פארטו הארגנטינאית בזכות איפון. בחצי הגמר היא התמודדה מול דריה בילודיד האוקראינית וכשלוש דקות בתוך זמן ניקוד הזהב, הצליחה טונאקי לבצע ריתוק מוצלח שהעניק לה איפון. בגמר טונאקי התמודדה מול דיסטריה קראסניקי מקוסובו והפסידה בווזארי בדקה האחרונה לקרב.
זכיות בתחרויות מהסבב העולמי

| שנה | קטגוריה | עיר | מדינה |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | גראנד פרי | צ'ינגדאו | הרפובליקה העממית של סין סין |
| 2016 | גראנד סלאם | טיומן | רוסיה רוסיה |
| 2017 | גראנד פרי | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2017 | מאסטרס | סנט פטרסבורג | רוסיה רוסיה |
| 2018 | גראנד סלאם | אוסקה | יפן יפן |
| 2019 | גראנד סלאם | דיסלדורף | גרמניה גרמניה |
| 2019 | גראנד פרי | בודפשט | הונגריה הונגריה |
| 2019 | גראנד סלאם | אוסקה | יפן יפן |
| 2021 | גראנד סלאם | קאזאן | רוסיה רוסיה |
הערות שוליים

↑  מידע על הג'ודוקא באתר JudoInside.
פיוטר פלדמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 1899 באקו, האימפריה הרוסית האימפריה הרוסית
 הוצאה להורג:  22 באוגוסט 1938 (בגיל 38) מוסקבה, ברית המועצות ברית המועצות
 מקום קבורה:  גיא ההריגה בקומונרקה 
 השתייכות:  הצבא האדום הצבא האדום
 תקופת הפעילות:  1918–1938 (כ־20 שנה)
 דרגה:  מפקד אוגדה
 תפקידים בשירות
 המפקד הפוליטי של צי הים השחור
 פעולות ומבצעים
 מלחמת האזרחים ברוסיה
 
פיוטר מקסימוביץ' פלדמן (ברוסית: Фельдман Пётр Максимович‏; 27 בנובמבר 1899 - 22 באוגוסט 1938) היה המפקד הפוליטי של צי הים השחור, ואחד מקורבנות של הטיהורים הגדולים של סטלין בסוף שנות ה-30.
היסטוריה

פלדמן נולד בבאקו, אזרבייג'ן בשנת 1899 בן למשפחה יהודית. שמו היה פסח. את שמו מלידה שינה לפיוטר בגיל 17. אביו, מנדל פלדמן, היה חייט ידוע בבאקו. אמו, שרה-רבקה, הייתה עקרת בית וגידלה את שלושת ילדיהם: פסח, אנתה ורחל.
לאחר סיום בית הספר, למד פיוטר הנדסה במכללה עד פרוץ המהפכה הקומוניסטית, בשנת 1917. בתחילתה הצטרף לצבא האדום ושירת בו עד סיומה של מלחמת האזרחים. הוא השתתף בקרבות על חצי האי קרים וגם באזור הקווקז הצפוני. באחד מהקרבות הכיר את אשתו לעתיד, אולגה (הילה) פרנק (1901–1981). היא נולדה בעיר סובאלק בפולין, ומשפחתה עברה לאוקראינה, לעיר אודסה. גם אולגה הצטרפה לצבא האדום וטיפלה בפצועים בקרבות.
לאחר סיומה של מלחמת האזרחים נישאו פיוטר ואולגה ונולדו להם שני ילדים. לבת קראו אוקטברינה (1922–2014), ולבן ארטיום (1925–1993).
פיוטר התקדם מאוד בקריירה הצבאית שלו ובגיל 35 מונה למפקד אוגדה, ובשנת 1937 מונה למפקד הפוליטי של צי הים השחור.
באותה שנה סטלין פתח בטיהורים הגדולים בשורות הצבא האדום, ופיוטר נעצר בינואר 1938 במוסקבה. ב-22 באוגוסט 1938 הוצא להורג, לאחר משפט בזק. גופתו נקברה בקבר אחים בשטח צבאי סגור המוכר בשם קומונרקה.
אשתו אולגה נעצרה גם היא וישבה בכלא חצי שנה בעיר סבסטופול. ילדיהם, אוקטברינה וארטיום, שהו עם סבתם בעיר אודסה, עד שחרורה של אולגה.
בשנת 1956, לאחר מותו של סטלין, בית המשפט העליון של ברית המועצות זיכה את פיוטר פלדמן מכל האשמות.
לקריאה נוספת

The shot elite of the Red Army|pages 377—378
F. Sverdlov, "Jews - Generals of the Armed Forces of the USSR" (Short Biographies), M., 1993. In Appendices No. 2-7 on p. 264.
"Firing lists", a list of those buried near the village of Butovo and the Kommunarka State Farm, Moscow Region, No. 3123, Center for the Study and Storage of East European Jewry Documentation at the University of Jerusalem.
Souvenirs OF "Tragedy of the Red Army of 1937-1938", Red Army Martyrology, pp. 167, 380, 397.
Churakov D., Repressions in the Krassnoy Army, 2004, the commissar of the division, No. 102.
Military history magazine of the Ministry of Defense of the Russian Federation, No. 12, 1993.
AP RF, op.24, case 417, page 236 List No. 2 Former. Military workers to be tried by the military collegium of the Supreme Court of the USSR, No. 190 on page 245, signed by the beginning of the 1st special department of the NKVD of the USSR
פיטר מנדלסון

פיטר בנג'מין מנדלסון, הברון מנדלסון (באנגלית: Peter Benjamin Mandelson, Baron Mandelson; נולד ב-21 באוקטובר 1953) הוא פוליטיקאי בריטי ממוצא יהודי, איש מפלגת הלייבור, אשר שימש בתפקידי שר בממשלות טוני בלייר וגורדון בראון, והיה אחד ממנהיגי המפלגה הבולטים בתקופתו לצדם.
מנדלסון דאג לקדם תדמיתה כ"מפלגת הלייבור החדשה". באמצעי תקשורת ההמונים הבריטית הוא מכונה לעיתים קרובות בשם "מנדי". לאחר שסייע למפלגת הלייבור לחזור לשלטון בשנת 1997 הוא נאלץ בשתי הזדמנויות שונות להתפטר ממשרתו בממשלת טוני בלייר. לאחר התפטרותו השנייה הוא מונה כנציב האיחוד האירופי למסחר, תפקיד בו שירת כמעט ארבע שנים בטרם שב ומונה למשרת שר בממשלת גורדון בראון.
מנדלסון היה חבר הפרלמנט הבריטי משך 12 שנה כנציג אזור הבחירה של הרטלפול, משרה עליה ויתר לטובת מינויו לנציב באיחוד האירופי.
הערות שוליים

↑  British -- Israel Research Fund Approved
↑  Mine’s a double: Lord Peter Mandelson reveals full title, The Times, October 12, 2008.
↑  ראו Tam Dalyell בוויקיפדיה האנגלית
↑  Michael Levy, Baron Levy בוויקיפדיה האנגלית
↑  Dalyell's 'Jewish cabal' remarks denied, BBC, May 4, 2003.
↑  "מהגרים? הוצאנו משלחות חיפוש כדי לגרום להם לבוא", הדיילי מייל, 14 במאי 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264800705171  BnF: cb125679659 (data)  GND: 143083767  ISNI: 0000 0001 0800 0601  LCCN: n97000817  NKC: js20051003006  NTA: 151769990  SUDOC: 034986839  UKPARL: i8eCbE1j  VIAF: 49342029   WorldCat (עם VIAF): 49342029
פיוטר פוטיומקין

| --- | --- |

 לידה:  2 במאי 1886 אוריול, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  21 באוקטובר 1926 (בגיל 40) הרובע השנים-עשר של פריז, צרפת 
 הישג בולט:  מקום ראשון בתחרות פריס - 1926
 השכלה:  אוניברסיטת סנקט פטרבורג 
 מקצוע נוסף:  משורר, מבקר ספרות, מחזאי, מתרגם 
 מדינה:  רוסיה, צרפת
 
פיוטר פוטיומקין (ברוסית: Пётр Потёмкин‏; 2 במאי 1886 – 21 באוקטובר 1926, בזל) היה שחמטאי רוסי.
קריירה

פוטיומקין הגיע למקום השביעי בתחרות סנקט פטרבורג בשנת 1904 (ניצח: מיכאל צ'יגורין), הגיע למקום החמישי בתחרות סנקט פטרבורג בשנת  1907 (ניצח: אז'ן זנוסקו-בורובסקי) והגיע למקום השמיני בתחרות סנקט פטרבורג בשנת  1913 (ניצח: אנדרי סמורודסקי). בשנת 1912 שיחק עם אלכסנדר אלכין ועם ואסילי אוסיפוביץ' סמיסלוב (אביו של וסילי סמיסלוב) בסנקט פטרבורג. בשנת 1920 חלק את המקום 3-6 בתחרות מוסקבה (ניצח: אלכסנדר אלכין).  בתחרות פראג 1923 הוא חלק  את המקום 7-8 (ניצח: קארל סקליצ'קה). בתחרות פריז 1924 הוא חלק את המקום 4-7 (ניצח: אז'ן זנוסקו-בורובסקי).
באולימפיאדת השחמט 1924 יצג פוטיומקין את ברית המועצות למרות הגם שהיה גולה סובייטי שהתגורר בצרפת. בבית המוקדם סיים עם ניצחון בודד וארבעה הפסדים, ובבית התנחומים סיים עם ניצחון ושתי תוצאות תיקו.
בתחרות פריז 1925 חלק פוטיומקין את המקום 5-6 (ניצח: ויקטור קאהן) וחלק מקום ראשון עם ויטלי הלברשטט בתחרות פריז 1926.
בשנת 1926 נוסדה בפריז "אגודת פוטיומקין לשחמט".
הערות שוליים

↑  http://www.chesshistory.com/winter/winter38.html
↑  http://www.olimpbase.org/1924x/1924eh.html
↑  http://www.olimpbase.org/1924x/1924fb.html
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011218707105171  PLWABN: 9810653692605606  GND: 12666403X  ISNI: 0000 0000 4879 6088  LCCN: nr93025114  SUDOC: 241163447  VIAF: 32996803   WorldCat (עם VIAF): 32996803
פארק הנרי הדסון

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  הנרי הדסון 
 תאריך הקמה:  1938 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  מחוז ברונקס 
 קואורדינטות:  40°52′53″N 73°55′10″W﻿ / ﻿40.881388888889°N 73.919444444444°W﻿ / 40.881388888889; -73.919444444444
  (למפת ניו יורק מוגדלת) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיפארק הנרי הדסון(למפת ניו יורק רגילה) מנהטן הברונקס ברוקלין קווינס סטטן איילנד  ניו ג'רזיפארק הנרי הדסון
 
פארק הנרי הדסון (באנגלית: Henry Hudson Park) הוא פארק קטן באזור ספוייטן דוייויל שברובע הברונקס בעיר ניו יורק.
היסטוריה

הפארק קרוי על שמו של המגלה האנגלי הנרי הדסון (על שמו קרוי נהר הדסון הסמוך).
בשנת 1906 הוחלט להקדיש לזכרו של הדסון פארק לרגל יום השנה ה-300 לגילוי מפרץ ניו יורק התחתון. הרעיון לא מומש בשל קשיים תקציביים ובירוקרטיים, ורק בשנת 1912 הוצב במקום עמוד דורי לזכרו. רק לאחר הצבת האנדרטה והפרסום הבא בעקבותיה נמצא מימון להקמת הפארק. בשנת 1938 תוכנן הפארק והוצב פסלו של הדסון בראש העמוד. הפארק שופץ בשנת 1989.
פיטר מסיללה

פיטר טספו מסיללה (באנגלית: Peter Tsepo Masilela; נולד ב-5 במאי 1985) הוא כדורגלן דרום אפריקאי המשחק בעמדת המגן השמאלי. קבצתו האחרונה הייתה אמזולו.
קריירה

מסיללה היה חלק מנבחרת דרום אפריקה שהשתתפה בגביעי אפריקה לאומות בשנים 2006 ו-2008. ב-31 באוגוסט 2007 הגיע לישראל וחתם על חוזה לארבע שנים במכבי חיפה, אליה עבר מהקבוצה הדרום אפריקאית בנוני פריימיר. מסיללה הובא כמחליף לאדורם קייסי ושיחק ברוב משחקי הליגה. במהלך העונה הוא נודע בעיקר בזכות הריצות שלו באגף ותמיכה בהתקפה. יכולת הכדרור שלו הקנתה לו את הכינוי "מסי-ללה", על שמו של ליונל מסי. בעונת 2009/2010 הצטיין מסיללה בעמדת המגן השמאלי של מכבי חיפה, וסיים כמלך הבישולים של הקבוצה באותה עונה, עם 13 בישולים ואף כבש שער אחד.
במונדיאל 2010 פתח מסיללה בהרכב נבחרת דרום אפריקה במשחק מול נבחרת צרפת ואף בישל את השער השני בניצחון 1-2.
בשנת 2011 היה על סף מעבר בהשאלה ללסטר סיטי, מועדון אנגלי מן הליגה השנייה. האנגלים שילמו למכבי חיפה 400 אלף יורו עם אופציית רכישה של עוד 1.6 מיליון יורו, אך כשהיה צריך לעבור בדיקות רפואיות ולחתום במועדון האנגלי העסקה התפוצצה במפתיע ומסיללה חזר לשורתה של מכבי חיפה. באוגוסט 2011 הושאל מסיללה לקבוצה הספרדית חטאפה תמורת 300 אלף יורו.
בקיץ 2012 חזר מסיללה לדרום אפריקה, וחתם בקבוצת קייזר צ'יפס.
תארים

אליפות - 2008/2009, 2010/2011
גביע הטוטו - 2007/2008
הערות שוליים

↑  ספרד: פיטר מסיללה הוצג בחטאפה, באתר וואלה, 19 באוגוסט 2011
| נבחרת דרום אפריקה – גביע אפריקה לאומות 2006 |
| --- | --- | --- |
|  1 מרלין •  2 טאו •  3 ד. טשאבאלאלה •  4 קאטזה •  5 מביזלה •  6 גקסה •  7 ס. טשאבאלאלה •  8 גומבי •  9 נלקו •  10 וילקאזי •   11 ואן הירדן •  12 מקאניה • 13 איסה •  14 נומווטה • 15 זומה • 16 ג'וזפס • 17 מקארתי • 18 מפלה • 19 מסיללה • 20 נקוסי • 21 מיר • 22 פאלי • 23 מוקואנה • מאמן: דומיטרו |  1 מרלין •  2 טאו •  3 ד. טשאבאלאלה •  4 קאטזה •  5 מביזלה •  6 גקסה •  7 ס. טשאבאלאלה •  8 גומבי •  9 נלקו •  10 וילקאזי •   11 ואן הירדן •  12 מקאניה • 13 איסה •  14 נומווטה • 15 זומה • 16 ג'וזפס • 17 מקארתי • 18 מפלה • 19 מסיללה • 20 נקוסי • 21 מיר • 22 פאלי • 23 מוקואנה • מאמן: דומיטרו | דרום אפריקה |
| נבחרת דרום אפריקה – גביע אפריקה לאומות 2008 |
| --- | --- | --- |
|  1 פרננדז •  2 פרנסמן •  3 מסיללה •  4 מוקואנה •  5 מוריס •  6 דיווידס •  7 נלאפו •  8 טשאבאלאלה •  9 מורירי •  10 פינאר •   11 ואן הירדן •  12 מודיסה • 13 מלונגו •  14 צ'באנגו • 15 זומה • 16 ג'וזפס • 17 אמפלה • 18 ולאזה • 19 מון • 20 אוונס • 21 פאנטיני • 22 דיגקאשווה • 23 קונה • מאמן: פריירה |  1 פרננדז •  2 פרנסמן •  3 מסיללה •  4 מוקואנה •  5 מוריס •  6 דיווידס •  7 נלאפו •  8 טשאבאלאלה •  9 מורירי •  10 פינאר •   11 ואן הירדן •  12 מודיסה • 13 מלונגו •  14 צ'באנגו • 15 זומה • 16 ג'וזפס • 17 אמפלה • 18 ולאזה • 19 מון • 20 אוונס • 21 פאנטיני • 22 דיגקאשווה • 23 קונה • מאמן: פריירה | דרום אפריקה |
| נבחרת דרום אפריקה – מונדיאל 2010 |
| --- | --- | --- |
|  1 ג'וזפס •  2 גקסה •  3 מסיללה •  4 מוקואנה •  5 נגקונגקה •  6 סיבאיה •  7 דיווידס •  8 טשאבאלאלה •  9 אמפלה •  10 פינאר •   11 מודיסה •  12 לטושוליאנה • 13 דיגקאשווה •  14 בות' • 15 ת'וואלה • 16 קונה • 17 פארקר • 18 נומווטה • 19 מורירי • 20 קומאלו • 21 סנגווני • 22 וולטרס • 23 קובוני • מאמן: פריירה |  1 ג'וזפס •  2 גקסה •  3 מסיללה •  4 מוקואנה •  5 נגקונגקה •  6 סיבאיה •  7 דיווידס •  8 טשאבאלאלה •  9 אמפלה •  10 פינאר •   11 מודיסה •  12 לטושוליאנה • 13 דיגקאשווה •  14 בות' • 15 ת'וואלה • 16 קונה • 17 פארקר • 18 נומווטה • 19 מורירי • 20 קומאלו • 21 סנגווני • 22 וולטרס • 23 קובוני • מאמן: פריירה | דרום אפריקה |
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורגלנים ובנושא דרום אפריקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פארק הסחר העולמי בג'איפור

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מרכז קניות
 שימוש:  מסחר, ומשרדים
 כתובת:  JLN Marg
 מיקום:  ג'איפור
 מדינה:  הודו 
 בעלים:  Anoop Bartaria
 הקמה ובנייה
 תאריך פתיחה רשמי:  2012
 עלות:  50 מיליון דולר
 מידות
 שטח:  120,000 מ"ר
 קומות:  5
 קואורדינטות:  26°51′12″N 75°48′18″E﻿ / ﻿26.8534°N 75.8051°E﻿ / 26.8534; 75.8051
 https://www.wtpjaipur.com
 he
 
פארק הסחר העולמי (באנגלית: World Trade Park) הוא קומפלקס הכולל מרכז קניות ומשרדים הממוקם בעיר ג'איפור, במדינת ראג'אסטן, הודו.
המרכז נפתח בשנת 2012, עלותו הכוללת נערכת בכ-50 מיליון דולר והוא מחולק לשני בניינים המחוברים באמצעות גשר.
בין חמשת קומות הקניון ניתן למצוא כ-200 חנויות וביניהן רשתות אופנה מקומיות ובינלאומיות, מסעדות ובתי קפה, אולם קולנוע ומרכז בידור משפחתי.
מספר פרויקטים נוספים אשר עתידים להיפתח במרכז הסחר נמצאים בשלבי ותכנון וביניהם בית מלון, מסעדה מתחת למים ואולם אירועים.
הערות שוליים

↑  World Trade Park Jaipur Shops, Shopkhoj (באנגלית אמריקאית)
↑  Housing News Desk, World Trade Park Jaipur: Facts, timing, parking, Housing News, ‏2023-05-09 (באנגלית בריטית)
↑  Website Promoting By-Dreams Infosoft Technology Pvt Ltd, Pinkcity Top Jaipur Places, pinkcityroyals.com (באנגלית)
↑  World Trade Park- Jaipur, IndiaTimes, ‏2014-08-13 (ב־Indian English)
↑  World Trade Park, Jaipur - History, Timings, Entry Fee, Location - YoMetro, YoMetro : Metro Travel Guide (באנגלית)
↑  World Trade Park Jaipur: Latest News, Videos and Photos of World Trade Park Jaipur | Times of India, The Times of India (באנגלית)
↑  World Trade Park Jaipur - Fun, Food & Shopping, Magicbricks Blog, ‏2022-10-20 (באנגלית)
↑  World Trade Park, wtpjaipur.com
פונה

| --- | --- |
פוטומונטז' של פונה
פוטומונטז' של פונה
 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:  מהאראשטרה
 ראש העיר:  ראג'אני טריבהוואן
 שפה רשמית:  מרטהי
 תאריך ייסוד:  המאה ה-8
 שטח:  1,359 קמ"ר
 גובה:  560 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  5,945,000 (2016)
  ‑ במטרופולין:  5,695,000 (2008)
  ‑ צפיפות:  7,214 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  18°32′N 73°51′E﻿ / ﻿18.53°N 73.85°E﻿ / 18.53; 73.85
 אזור זמן:  UTC +5:30
 www.pune.gov.in
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיפונה(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה לודהיאנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודיפונה(למפת מהאראשטרה רגילה) מומבאיפונה(למפת מהאראשטרה מוגדלת) מומבאיפונה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
בית כנסת "אוהל דוויד" בפונה שהוא בית הכנסת הגדול ביותר באסיה מחוץ לישראל. מכונה על ידי ההודים בשם "לאל דיוול" כלומר "המקדש האדום"
רחוב בפונה
פּוּנֶה (מרטהי: पुणे) היא עיר במדינת מהאראשטרה שבהודו. העיר ממוקמת 160 קילומטר מזרחית למומבאי ונמצאת בקצה המערבי של רמת הדקאן. פונה היא מרכז תעשייתי ומסחרי ונחשבת לבירת התרבות המהרטית והשפה המהרטית, נכון ל-2016 מונה כ-5.9 מיליון איש והיא העיר השנייה בגודלה במהאראשטרה.
גאוגרפיה

העיר פונה מצויה במרכז החלק המערבי של מדינת מהאראשטרה כ-160 קילומטר מזרחית לחוף האוקיינוס ההודי ולעיר מומביי. העיר שוכנת על הקצה המערבי של רמת הדקאן בגובה של כ-800 מטר מעל פני הים. נהרות מולה ומוטהא מצטלבים בתחומי העיר ויוצרים יחדיו את הנהר בהימא.
היסטוריה

העדויות הראשונות על קיומו של יישוב באזור פונה מתחילות במאה השמינית לספירה. כבר במאה העשירית נחשבה פונה לעיר מרכזית. במאה השבע עשרה התגוררו בפונה המייסדים והמנהיגים של האימפריה המראטהית.

בתחילת המאה ה-18, נלחמו המהרטים נגד הבריטים והובסו בקרב על יד הכפר קירקיי שכיום נמצא בתוך תחומי העיר. לאחר הכיבוש הבריטי, נחשבה פונה לעיר תיירות וקיט והוכרזה כבירת מהאראשטרה בעונת המונסונים. לאחר שקיבלה הודו את עצמאותה, הפכה פונה למרכז של מדע ומחקר והוקמו בה מוסדות אקדמאיים כדוגמת האוניברסיטה של פונה, האקדמיה הלאומית להגנה והתחנה הלאומית למחקר כוח ומים.
אתרים

האשראם של אושו - בשנת 1974 הקימו אושו ותלמידיו את הקומונה הבינלאומית של אושו בעיר פונה ברובע קורוגאון פארק. כיום אינה מתפקדת עוד כקומונה, אלא מוגדרת על ידי המפעילים כ-Resort. הוא כולל היכל לביצוע מדיטציה בשם "היכל בודהא", מכללה ללימוד מיסטיקה ומדיטציה בשם אושו מולטיברסיטי וכן מתקני ספורט ופנאי רבים. ה-Resort מושך אליו מאות אלפי מבקרים כל שנה ונחשב ליעד התיירות העיקרי של העיר.
גני הקיסרית - פארק גדול הממוקם בין רובע קורגאון לרחוב על שם מהאטמה גנדי. בפארק ניתן לראות דוגמאות רבות לגינון בריטי מסורתי שנשמר מאז התקופה הקולוניאלית. כמו כן, מצויים בפארק מתקני בילוי רבים ומסעדה.
רובע יארודה - על גדות נהר הבהימא משתרע רובע ססגוני וצפוף זה המכיל בתוכו שווקים רבים, כגון שוק הדגים, ושוק הסארים וכן מסעדות ודוכני אוכל מקומי.
אתרים נוספים - בעיר בתי קולנוע רבים, תיאטרון, מלונות מפוארים ומוזיאונים. החל מאמצע שנות התשעים החלו להיפתח בפונה מסעדות מערביות וכיום מצויים בה, בין היתר, סניפים של הרשתות מקדונלד'ס ופיצה האט.
בעיר ממוקם מטה של קבוצת קליאני.
יהדות פונה

יהודים הגיעו לפונה החל מאמצע המאה ה-16, בעיקר כסוחרים מקהילת בבל. באמצע המאה ה-19 התיישב בפונה איל הון יהודי בשם דוד ששון (Sassoon), שפעל רבות למען הגדלת הקהילה היהודית וחיזוקה. מפעלו הגדול ביותר של ששון הוא בניית בית הכנסת המרכזי של פונה, היכל דויד הנחשב כבית הכנסת הגדול ביותר ביבשת אסיה מחוץ למדינת ישראל. בית הכנסת נחשב לאחד מהמקדשים החשובים ביותר בפונה ומכונה בפי המקומיים בשם לָאל דִיוָאל.
הקהילה היהודית בפונה מונה 60 משפחות של "בני ישראל" ומצויים בה שלושה בתי כנסת פעילים. מחוץ לקהילה שוהים בפונה עשרות ישראלים ויהודים מהתפוצות שמבקרים בעיר בעיקר בזכות האשראם של אושו.
בשנת 1996, הגיע לפונה הרב בצלאל קופצ'יק, בשליחות הרבי מלובביץ'. החל משנת 1998 הוא גר בה יחד עם משפחתו, ומנהל בית חב"ד קבוע בשכונת ליברטי סוסייאטי.
חברות ישראליות רבות הקימו בעיר מרכזי פיתוח. ביניהן מג'יק מאור יהודה, אמדוקס ו-NICE.
פאבל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה

הנסיך הגדול פאבל אלכסנדרוביץ' רומנוב (ברוסית: Павел Александрович Романов;‏ 3 באוקטובר 1860 - 28 בינואר 1919) היה בנו של הצאר הרוסי אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, הוצא להורג לאחר המהפכה הבולשביקית.
ביוגרפיה > ראשית חייו

פאבל נולד ב-3 באוקטובר 1860, לאלכסנדר השני, קיסר רוסיה ולמריה, נסיכת הסן, בתם של לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן ווילהלמינה, נסיכת באדן. פאבל היה בן הזקונים של הוריו, והיה עדין ושקט, שלא כמו אחיו הגדולים. פאבל התחנך יחד עם אחיו סרגיי ואף החל בקריירה צבאית, אולם בשל גילו הצעיר לא השתתף במלחמה עם הטורקים בשנת 1877.
בשנת 1881 נרצח אביו אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, ואחיו אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1884 התחתן אחיו סרגיי עם אליזבת, נסיכת הסן, ולאחר מכן ליווה פאבל את הזוג לבריטניה לביקור אצל ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת (שהייתה סבתה של אליזבת), ולאחר מכן ליווה אותם לביקור בירושלים.
ביוגרפיה > נישואיו הראשונים

פאבל ביקר תכופות ביוון בעקבות מחלתו התכופה בדרכי הנשימה, שם הכיר פאבל את אלכסנדרה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של גאורגיוס הראשון, מלך היוונים ואולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, וב-17 ביוני 1889 התחתנו השניים.
בהיות אלכסנדרה בחודש השביעי בהריון של בנה השני, טיילה עם חברותיה על גדות נהר מוסקבה. אלכסנדרה קפצה לסירה שעגנה בנהר, אולם התהפכה ונפלה למים. למחרת התמוטטה אלכסנדרה, ילדה את בנה דימיטרי, ולאחר מכן שקעה בתרדמת, וכעבור 6 ימים ב-24 בספטמבר 1891 מתה. אלכסנדרה נקברה בסנקט פטרבורג, והיה צורך לרסן את פאבל שלא יקפוץ לתוך הקבר.
ביוגרפיה > נישואיו השניים והגלות

בשנת 1895 החל פאבל ברומן עם אולגה קארנוביץ' פאליי, שהייתה נשואה לאריך פון פיסטולקורס, שהיה עוזרו של ולדימיר אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה. בתחילה הקשר נשמר בסוד, אך עד מהרה התפרסם בחצר המלוכה. בשנת 1897 דרשה אולגה גט מבעלה, אולם הגט ניתן בשנת 1902 רק לאחר שפאבל הבטיח שלא יתחתן עמה. אולם על אף ההבטחה והלחצים הרבים מצד בני משפחתו, ב-10 באוקטובר 1902 התחתן פאבל עם אולגה בליוורנו שבאיטליה, ובעקבות כך גורש מרוסיה ועבר להתגורר בפריז. בשנת 1905 הגיע פאבל ללוויית אחיו סרגיי לבדו, ולאחר מכן חזר למשפחתו. בשנת 1908 התחתנה בתו מריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה עם הנסיך וילהלם, דוכס סדרמנלנד, בנו של גוסטב החמישי, מלך שוודיה, ובאותה שנה ביקר פאבל עם אשתו וילדיו ברוסיה. בשנת 1912 ביטל ניקולאי השני, קיסר רוסיה את צו הגירוש, והחזיר לפאבל את תאריו ואף הכיר בנישואיו לאולגה. בשנת 1913 ביקר פאבל ברוסיה לרגל חגיגות 300 שנה לשלטון בית רומנוב, ובשנת 1914 חזר להתגורר ברוסיה.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ המלחמה הצטרפו בניו של פאבל לצבא האימפריה הרוסית, ואילו בתו מריה הפכה לאחות בצבא. באוגוסט 1915 העניק ניקולאי השני, קיסר רוסיה לאשתו של פאבל - אולגה ולילדיה את התואר "נסיכי פאליי", ולאחר מכן העניק לפאבל בהמלצת הקיסרית אלכסנדרה פיודורובנה את הפיקוד על קורפוס המשמר ה-1. אולם עוד לפני שנטל פאבל את הפיקוד על הקורפוס הוא חלה בכיס המרה, ורק במאי 1916 נטל את הפיקוד על הקורפוס. על פעולותיו בחזית קיבל פאבל את עיטור צלב גאורגי הקדוש, ובספטמבר 1916 קיבל את הפיקוד על המשמר הקיסרי במטה הצאר.
בסתיו 1916 יצא פאבל לחופשה של שלושה שבועות בחצי האי קרים עם אשתו וילדיו, ובדרכו חזרה צפונה, ביקר בנובמבר את מריה פיודורובנה הקיסרית האלמנה וחתנה אלכסנדר מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה בקייב, וניסה לגייסה לשכנע את ניקולאי השני, קיסר רוסיה ואשתו בצורך להיפטר מההשפעה המזיקה של גריגורי רספוטין, אולם ללא הצלחה. ב-30 בדצמבר 1916 נרצח רספוטין, ופאבל גילה לחרדתו שבנו דימיטרי היה מעורב ברצח. פאבל ניסה להשיג חנינה מניקולאי השני לבנו, אולם ניקולאי שלח את דימיטרי לחזית הפרסית למעין גלות.
ב-28 בפברואר 1917 אלכסנדרה פיודורובנה זימנה את פאבל וביקשה ממנו לצאת לחזית ולגייס חיילים כדי לשמור על כס המלוכה, אולם הוא סירב, משום שהיה משוכנע שזה יהיה מאמץ עקר. במקום זאת, פאבל בסיוע הנסיך מיכאיל פוטיאנין ועורך הדין ניקולס איבנוב, ניסו להפוך את השלטון למונרכיה חוקתית כשניקולאי השני יישאר כקיסר. המנשר נחתם על ידי פאבל, מיכאיל אלכסנדרוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה וקיריל ולדימירוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, שלושת הנסיכים הגדולים הבכירים ביותר בתקופה האחרונה של האימפריה הרוסית, ונמסר לדומה על מנת שיוצג לחתימת הצאר ב-1 במרץ. אולם ב-2 במרץ ויתר ניקולאי השני על שלטונו לטובת מיכאיל השני, קיסר רוסיה שסירב לקבל עליו את השלטון, וכתוצאה מכך הוקמה ממשלת המעבר הרוסית.