stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תחנת הרכבת כפר חב"ד
שירות רכבות בתחנה

בתחנה עוצרת רכבת אחת בשעה בכל כיוון בקו בנימינה - רחובות.
בתחנה עוצרת רכבת אחת בשעה בכל כיוון בקו נתניה - בית שמש.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת בית שמש — נתניה   בית שמש • רמלה • לוד • כפר חב"ד • תל אביב – ההגנה • תל אביב – השלום • תל אביב – סבידור מרכז • תל אביב – אוניברסיטה • הרצליה • בית יהושע • נתניה |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | קו הרכבת אשקלון — בנימינה   אשקלון • אשדוד – עד הלום • יבנה – מזרח • רחובות • באר יעקב • לוד • לוד – גני אביב • כפר חב"ד • תל אביב – ההגנה • תל אביב – השלום • תל אביב – סבידור מרכז • תל אביב – אוניברסיטה • הרצליה • בית יהושע • נתניה – ספיר • נתניה • חדרה – מערב • קיסריה – פרדס חנה • בנימינה |  |
קווי אוטובוס בתחנה

| קו | מפעילה | מסלול | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 81 | קווים | כפר חב"ד - לוד | קו תלמידים |
| 134 | קווים | כפר חב"ד - ביתר עילית |  |
| 153 | קווים | כפר חב"ד - צומת בית דגן - בית דגן - אזור, דרך השבעה - תל אביב-יפו |  |
| 357 | קווים | כפר חב"ד - באר יעקב - רמלה - ירושלים |  |
| 174 | מטרופולין | לוד - כפר חב"ד - אלעד |  |
תכנון עתידי

מתוכנן להוסיף בתחנה עוד שתי מסילות, להאריך את התחנה בשני הכיוונים, ולשלב את הכניסה אליה במחלף חב"ד האמור להבנות במקום.
הערות שוליים

↑  לראשונה - רכבות חשמליות בקו החוף בין נתניה ות"א ודרומה ממנה עד רחובות, באתר ערוץ 7, 16 בספטמבר 2022
↑  תיאור העבודות ותמונות
↑  אביעד ברטוב, הנה באה הרכבת: מגדילים את מספר המסילות ברצועת האיילון - עד לוד, באתר מקומונט לוד - כל מה שחדש בלוד, ‏2018-06-11
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 148296679   WorldCat (עם VIAF): 148296679 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראל ובנושא תחנות רכבת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סככת הפח הראשונה ונוסעים העולים לרכבת בתחנת כפר חב"ד, 1970
350
פיליפ באוקנכט

| --- | --- |

 לידה:  16 במרץ 1884 ברצלונה, ספרד 
 פטירה:  26 בפברואר 1933 (בגיל 48) דאבוס, שווייץ 
 מקום לימודים:  האקדמיה הממלכתית לאמנויות היפות שטוטגארט 
 תקופת הפעילות:  1904–1933 (כ־29 שנים) 
 
פיליפ באוקנכט (בגרמנית: Philipp Bauknecht;‏ 16 במרץ 1884, ברצלונה – 26 בפברואר 1933, דאבוס) היה צייר ואמן גרמני בסגנון האקספרסיוניזם. מרבית יצירותיו מתמקדות בנופים וטבע דומם.
ביוגרפיה

באוקנכט נולד בברצלונה, שם עבד אביו כשען וצורף. בשנת 1893 חזרה משפחתו לעיר מולדתה, שרמברג. לימים השלים חניכות בבית הספר לנגרות בנירנברג, ולאחר מכן למד באקדמיה הממלכתית לאמנות יפה בשטוטגרט (אנ'), שם היה תלמידו של ברנהרד פאנקוק. עם סיום לימודיו, הצטרף לצוות ההוראה של האקדמיה.
סביב שנת 1910 אובחן כחולה בשחפת ועבר להתגורר בדאבוס, עיירת מרפא בשווייץ, שם התיידד עם הסופרים קלאבונד וארווין פשל. נופי הרי האלפים השווייצריים ומחלתו שימשו לו השראה ליצירות שעסקו בהרים, נופים, כפרים, החלקה על הקרח, טיולים רגליים, חיי הכפר, חולי ומוות.
למרות שמצבו הבריאותי השתפר, סירב לשוב לגרמניה בשל התנגדותו למלחמה. הוא חי בעוני רב, ככל הנראה בבקתה עץ, והכנסותיו מתערוכתו הראשונה הוחרמו לשם כיסוי חובותיו. בתקופה זו נעשה למיזנתרופ קיצוני, ולעיתים קרובות לגלג בציוריו על תושבי דאבוס והאורחים שהגיעו לעיירת המרפא. בשנת 1917 ביקר במקום הצייר המפורסם ארנסט לודוויג קירכנר. תחילה היו השניים ידידים, אך בהדרגה הפכו ליריבים. באוקנכט טען כי קירכנר אינו מסוגל לצייר אלא תחת השפעת אלכוהול ודחה את הרעיון כי סגנונו הושפע ממנו.
משנת 1920 ועד מותו הציג את ציוריו ותחריטיו על גבי עץ בתערוכות ברחבי שווייץ וגרמניה. בשנת 1925 נישא לאדה ואן בלומסטיין, אישה הולנדית אמידה, ונסע עמה להולנד. לשניים נולד בן. אף על פי שמצבו הכלכלי השתפר, בריאותו הידרדרה והוא שב לדאבוס, שם נפטר בשנת 1933 במהלך ניתוח לטיפול בסרטן הקיבה.
לאחר מותו העבירה אדה את יצירותיו הנותרות לעיר בארן שבהולנד, והסתירה אותן מידי הנאצים. בגרמניה. בגרמניה הוכרזו ציוריו כ"אמנות מנוונת", וחלקם הוצגו בתערוכת האמנות המנוונת במינכן בשנת 1937. מרבית יצירותיו שהיו בגרמניה הושמדו או אבדו. רק בשנת 1960 התגלו יצירותיו מחדש וזכו להערכה מחודשת.
ציורים נבחרים

טבע דומם פרחים עם ספר
יריד אלפיני, ריקוד
חקלאים בשדה
סתיו בהרים
הערות שוליים

↑  Monika Köhler: Die Neuentdeckung eines Pioniers. In: Südkurier vom 29. April 2014.
↑  Bauknecht. Im Versteck. Malerei. In: Der Spiegel 34/1961 vom 16. August 1961
↑  Gerd Presler: Philipp Bauknecht. Expressionist in Davos 1884–1933 bei presler.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb15816081q (data)  GND: 119065754  ISNI: 0000 0000 6676 9729  KulturNav: e4754aad-cd8c-4999-8291-14240030d5f9  LCCN: n84069644  NTA: 070256780  RKD: 5143  SIKART: 4023712  SUDOC: 098586386  ULAN: 500011152  VIAF: 42639834   WorldCat (עם VIAF): 42639834
מארק תאצ'ר

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1977 (בן 47) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מדינה:  מקסיקו 
 תקופת הפעילות:  מ-1990 
 http://www.marktacher.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
מארק תאצ'ר פיינגולד (בספרדית: Mark Tacher Feingold נולד ב-15 בספטמבר 1977) הוא מנחה טלוויזיה, זמר, שחקן ודוגמן יהודי-מקסיקני .
קורות חיים

תאצ'ר נולד במקסיקו סיטי, מקסיקו, למשפחה יהודית בת חמש נפשות, הוריו הם רופאי שיניים, ויש לו שני אחים, האחד מנהל עסקים והשני הוא אלן תאצ'ר גם הוא מנחה טלוויזיה,
תאצ'ר למד משחק בין השנים 1997 עד 1999 במרכז ההדרכה של TV Azteca במקסיקו וסיים אותו בהצטיינות, הוא גם למד מוזיקה, שירה גיטרה ולימודי DJ באקדמיה G. Martell במקסיקו.
תאצ'ר דובר שלוש שפות ספרדית אנגלית ועברית.
קריירה

את דרכו המקצועית במשחק ובטלוויזיה התחיל תאצ'ר בחברת ההפקות של "TV Azteca" שהשתתף בשנת 1998 בטלנובלה "פרלה" בתפקיד אלפרדו.
באותה שנה גילם את דמותו של חואן קרלוס בטלנובלה "שלוש פעמים סופיה",
בשנת 1999 שיחק את דמותו של לאו אגילר בטלנובלה "דברי איתי אהבה" שם שיחק לצד מאוריסיו אוכמן.
בשנת 2000 גילם את דמותו של אדוארדו בטלנובלה "דוד אלברטו".
בשנת 2001 גילם את דמותו של תדאו בטלנובלה "מהי אהבה", שם שיחק לצידם של קלאודיה רמירז ומישל בראון.
בשנת 2002 השתתף בטלנובלה "Súbete a mi moto" שם גילם את דמותו של פפה.
בשנים 2004 עד 2009 השתתף תאצ'ר במספר סדרות מחוץ למקסיקו, הוא השתתף במספר תפקידים בטלוויזיה הוונצואלית והקולומביאנית ולאחר מכן בשנת 2009
שב לשחק במקסיקו כשחתם בחברת "טלוויסה" באותה שנה השתתף בטלנובלה "קיץ של אהבה" לצידם של דולסה מריה וגונסלו גרסיה ויוואנקו שם גילם את דמותו של דאנטה. גם התארח לשלושה פרקים בטלנובלה "נשמת הברזל" בהשתתפותה של אנג'ליק בויר.
בשנת 2010 שיחק לצידה של סופי אלכסנדר בטלנובלה "לשוב לאהוב" שם גילם את דמותו של חורחה. באותה שנה השתתף גם בטלנובלה
"אהבה מנצחת" לצידם של מאיטה פרוני וויליאם לוי.
בשנת 2012 שיחק את דמותו של גאל בטלנובלה "תהום של תשוקה" לצידם של דוד ספדה ואנג'ליק בויר.
בשנת 2015 כיכב בטלנובלה "רק אלוהים סולח" שם גילם את דמותו של מתאו לופז גוריירה פואנטס.
בשנת 2016 גילם את דמותו של ניקולס בטלנובלה "Mujeres de negro".
בשנת 2017 גילם את דמותו של לאון סראנו בטלנובלה "El bienamado".
בשנים 2017-2018 השתתף לצידם של סבסטיאן רולי ומאיטה פרוני בטלנובלה "חיים של אבא" (אנ') (papa a toda madre), שם שיחק את דמותו של פביאן.
בשנת 2019 הצטרף לעונה השנייה של סדרת הפשע האמריקאית בכיכובה של קייט דל קסטיו "מלכת הדרום" מבית טלמונדו בתפקיד של אלחנדרו אלקאלה.
בשנת 2021 החל לשחק בסדרת הקומדיה המקסיקנית "עושות שכונה" בתור ארנסטו לצד אנה לאייבסקה; שעלתה בבכורה ב-7 ביולי 2021 בשירות נטפליקס. בהמשך, פורסם כי תעלה עונה שנייה.
בשנים 2022–2023 שיחק בשני פרקים של סדרת האנתולוגיה "Amores que engañan"של ערוץ לייפטיים הלטיני.
בשנים 2023–2024 שיחק בתפקיד חוזר בטלנובלה "El maleficio" בתור אלברו קמפוס, לצדם של מרלן פבלה ופרננדו קולונגה.
חיים אישיים

בשנות ה-90 ניהל מארק מערכת יחסים עם השחקנית כריסטינה אלאטורה, לאחר שנפרד ממנה ניהל מערכת יחסים עם השחקנית ונסה אקוסטה אותה הכיר על סט הצילומים של הסדרה "Súbete a mi moto"
נכון לשנת 2018 מנהל תאצ'ר מערכת יחסים עם השחקנית המקסיקנית סינתיה אלסקו.
מערך התמרון

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:   צה"ל
 סוג:  מערך
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 באוגוסט 2020 – הווה (4 שנים) 
 פיקוד
 יחידת אם:   זרוע היבשה
 דרגת המפקד:    אלוף
 
טקס ההקמה של המערך, אוגוסט 2020
מערך התמרון (או מערך התמרון המשולב הרב-ממדי) היה מערך בזרוע היבשה של צה"ל שהוקם ב-16 באוגוסט 2020, כחלק מהתוכנית הרב-שנתית "תנופה". בעקבות החלטה שהתקבלה עוד לפני מלחמת חרבות ברזל המערך נסגר בסוף שנת 2024.
מבנה המערך

תחת מערך התמרון הוכפפו בתקופת פעילותו:
| תג> מפקדות | שם> מפקדות | ראשי תיבות/כינוי> מפקדות | הערות> מפקדות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | מפקדת קצין חי"ר וצנחנים ראשי | מקחצ"ר | אחראית  להכוונה המקצועית של כוחות החי"ר. |
|  | מפקדת קצין שריון ראשי | מקשנ"ר | אחראית  להכוונה המקצועית של כוחות השריון. |
|  | מפקדת קצין התותחנים ראשי | מקתמ"ר | אחראית  להכוונה המקצועית של כוחות הארטילריה והפעלת אש. |
|  | מפקדת קצין הנדסה קרבית ראשי | מקהנ"ר | אחראית  להכוונה המקצועית של כוחות הנדסה קרבית. |
יחידות לוחמות
|  | היחידה הרב ממדית | רפאים | יחידת קומנדו קרבית מיוחדת בצה"ל, הפועלת תחת זרוע היבשה במטרה להיערך ללחימה בשדה הקרב העתידי. היחידה מיועדת להילחם בכל זירות הלחימה ובכל תוואי שטח בהתאם למאפייניו ולאתגריו המשתנים. |
|  | יחידה הנדסית למשימות מיוחדות | יהל"ם | יחידת עילית הנדסית תחת מקהנ"ר. תפקידיה של היחידה מגוונים וכוללים ביצוע משימות הנדסה מיוחדות, הריסות מדויקות, פיצוץ מבנים, חבלה בתשתיות האויב, טיפול בחומרי נפץ, הכנת מטענים ופצצות, נטרול מטעני חבלה של האויב, סילוק פצצות, פינוי שדות מוקשים, הנדסה ופריצה בים וביבשה, לוחמת מנהרות, איתור והשמדה של סליקים ומנהרות הברחה ומנהרות טרור. |
יחידות נוספות
|  | מחלקת תורה ותפיסות |  | תפקידה לבנות את תורת הלחימה היבשתית, תכנון צורות הפעלת הכוחות ושילוב הכוחות (שיתופי פעולה). בנוסף לגיבוש תורת הלחימה, תפקיד המחלקה כולל גם העברת התו"ל ליחידות זרוע היבשה, הדרכה, בקרה והפקת לקחים. כדי להפיק לקחים באופן שוטף המחלקה מבקרת ובוחנת תפקוד של כוחות היבשה בשעת אימונים, פעולות מבצעיות, ביטחון שוטף ובשעת מלחמה, כך היא יכולה בזמן אמת לתקן ליקויים בתורת הלחימה בה עושים שימוש יחידות אלו. |
מפקדי מערך התמרון

בראש מערך התמרון עמד קצין בדרגת אלוף, שבמקביל כיהן גם בתפקיד מפקד הגיס הצפוני.
| תמונה | שם | תקופת כהונה | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
|  | יעקב בנג'ו | 16 באוגוסט 2020 – 25 בנובמבר 2021 | המפקד הראשון של המערך |
|  | סער צור | 25 בנובמבר 2021 – 9 באוקטובר 2024 | פיקד על המערך במלחמת חרבות ברזל |
|  | דן גולדפוס | 9 באוקטובר 2024 – דצמבר 2024 | מפקד על המערך במלחמת חרבות ברזל ובשעת סגירתו |
לקריאה נוספת

חיים אסא, ידידיה יערי, לוחמה מבוזרת המלחמה במאה ה-21, הוצאת ידיעות אחרונות, 2005
ראו גם

לוחמת תמרון
הערות שוליים

↑  
שגיאות פרמטריות בתבנית:אתר צה"ל 
סוג לא תואם [ 3 ]  "מענה שיבטיח עליונות יבשתית מוחצת במפגש עם כל אויב", באתר צה"ל, 17 באוגוסט 2020
↑   תמרון רב זרועי, באתר צה"ל, 13 בפברואר 2020
↑  לילך שובל, תוכניות העבודה החדשות של צה"ל: חיזוק גבולות וגדוד מעורב נוסף, באתר ישראל היום, 8 בינואר 2025
↑  אמיר בוחבוט‏, במהירות וביעילות: המלחמה הבאה של צה"ל כבר תיראה אחרת לגמרי, באתר וואלה, 15 באוגוסט 2020
↑  אלפי מטרות ביממה: התוכנית הרב שנתית שתגדיל את כוח האש של צה"ל פי 7, באתר ישראל היום, ‏13 בפברואר 2020
↑  אמיר אורן‏, עטוף בתואר מגוחך, גנץ מסתכן במלחמה על פני עימות עם נתניהו, באתר וואלה, 14 ביוני 2020
מפקד המערך הראשון, יעקב בנג'ו, נואם בטקס ההקמה. מימינו, מפקד זרוע היבשה יואל סטריק.
תיקי קשמיר

| --- | --- |

 מבוסס על:  רצח עם ההינדואים בקשמיר במהלך שנות התשעים של המאה העשרים
 בימוי:  ויוק אגניהוטרי
 תסריט:  ויוק אגניהוטרי
 שחקנים ראשיים:  מיתון צ'קרבוטי אנופאם חאר פלאבי ג'ושי דרשן קומאר צ'ינאמי מדנלקר פונה איסר
 מוזיקה:  Rohit Sharma 
 מדינה:  הודו הודו
 חברת הפקה:  Zee studios Abhishek agrawal arts
 חברה מפיצה:  Zee studios
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  11 במרץ 2022
 משך הקרנה:  170 דקות
 שפת הסרט:  הודית
 סוגה:  רצח עם   מותחן   דרמה
 הכנסות:  120,800,000 מיליון רופי (18 במרץ 2022)
 דף הסרט ב־IMDb
 
תיקי קשמיר (באנגלית: The Kashmir Files) הוא סרט דרמה בוליוודי שיצא ב־2022 ומבוסס על הסכסוך בחבל קשמיר בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 שהוביל לגירוש האזרחים הלא מוסלמים מחבל קשמיר.(אנ'). הסרט נכתב ובוים על ידי ויוק אגניהוטרי והופק על ידי אולפני זי. הסרט הוכרז פטור ממס במספר מדינות, ובעקבות כך הפך להצלחה קופתית והכניס בקופות מעל 15 מיליון דולר בשבוע בכורתו. הסרט זכה להצלחה קופתית, ובמקביל גם לביקורתית. עם זאת, הסרט קיבל גם ביקורות שליליות אשר האשימו אותו ברוויזיוניזם היסטורי. כמו כן טענו מבקרים רבים כי יש בו ריבוי סצנות אלימות קשות לצפייה, ושהמוסלמים מוצגים בסרט באופן חד-ממדי כצמאי דם.
הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ברחבי העולם ב-26 בינואר 2022, במקביל ליום הרפובליקה, אך נדחה עקב התפשטות זן האומיקרון, ולבסוף יצא לאקרנים ב-11 במרץ 2022.
תקציר עלילה

הסרט עוקב אחר סיפור שמבוסס על ראיונות וידאו של נפגעי רצח העם של קשמיר פנדיט קשמיר בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20, שהוביל לבסוף ליציאת האזרחים מהעמק.
ביקורות ותגובות

הסרט הכניס מעל 550 אלף דולר בתוך ארבעה ימים מאז יציאתו לאקרנים. מאז בכורתו, זכה הסרט להצלחה קופתית, ובמקביל גם לביקורתית. הסרט זכה אף לציון כולל של 8.3 מתוך 10 על בסיס 317 אלף דירוגים באתר IMDb, ולציון כולל של 95% באתר Rotten tomatoes מצד הקהל. עם זאת, הסרט קיבל גם ביקורות שליליות אשר האשימו אותו ברוויזיוניזם היסטורי.
קבריני (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  Alejandro Monteverde 
 הופק בידי:  ג'ונתן סנגר 
 תסריט:  Alejandro Monteverde, Rod Barr 
 עריכה:  Brian Scofield 
 שחקנים ראשיים:  כריסטיאנה דל'אנה (Frances Xavier Cabrini) ג'אנקרלו ג'אניני (לאו השלושה-עשר) דייוויד מורס (Michael Augustine Corrigan) ג'ון לית'גו פדריקו קסטלוצ'יו Giampiero Judica רולנדו ויאסון Federico Ielapi Virginia Bocelli Romana Maggiora Vergano Eugenia Forteza 
 מוזיקה:  Gene Back 
 צילום:  Gorka Gómez Andreu 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברה מפיצה:  שירותי ADS, Angel Studios 
 הקרנת בכורה:  7 במרץ 2024 
 משך הקרנה:  142 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית, איטלקית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט היסטורי 
 מקום התרחשות:  ניו יורק 
 תקופת התרחשות:  המאה ה־19 
 דף הסרט ב־IMDb
 
קבריני (באנגלית: Cabrini) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2024. הסרט, בבימויו של אלחנדרו גומז מונטוורדה, מבוסס על סיפור חייה של המיסיונרית הקתולית פרנצ'סקה קסבייר קבריני, הקדושה האמריקאית הראשונה ופטרונית המהגרים. הסרט מתמקד במסעה של קבריני מאיטליה לניו יורק בסוף המאה ה-19, שם היא מתמודדת עם האתגרים שבסיוע למהגרים האיטלקים העניים בעיר, תוך הקמת בתי ספר, בתי חולים ומוסדות סיוע למהגרים.
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-8 במרץ 2024, על ידי אולפני אנג'ל. אף על פי שהוא זכה לביקורות חיוביות בעיקר הסרט הפסיד כסף, והכניס 20 מיליון דולר ברחבי העולם מול תקציב של 50 מיליון דולר.
עלילה

הסרט "קבריני" עוקב אחר חייה של פרנצ'סקה קסבייר קבריני, שנולדה בשנת 1850 בכפר קטן ליד מילאנו, איטליה. קבריני, הבת הצעירה במשפחה גדולה, חלמה להצטרף למסדר נזירות מגיל צעיר, אך נדחתה בשל מצבה הבריאותי. על אף הקשיים, בשנת 1880, היא ייסדה את מסדר "האחיות המיסיונריות של הלב הקדוש", יחד עם שבע נשים נוספות, והקדישה את חייה לסיוע לעניים, חולים ומהגרים.
בהמשך, קבריני וחברותיה נשלחות על ידי האפיפיור לאו השלושה-עשר לניו יורק כדי לטפל באוכלוסיית המהגרים האיטלקיים שסבלו מעוני ורעב במנהטן. קבריני מתמודדת עם עוני קיצוני, גזענות ודעות קדומות כלפי המהגרים מצד הרשויות המקומיות, כולל התנגדות עיקשת מצד ראש העיר גולד (בגילומו של ג'ון לית'גו), המסרב לספק משאבים למהגרים האיטלקים.
באמצעות יוזמות חינוכיות ובניית בתי חולים, קבריני נאבקת לשפר את חיי המהגרים בעיר. היא מתמקדת בחינוך הילדים, טיפול ביתומים והקמת תשתיות בריאותיות. במהלך הסרט, היא נאלצת להתמודד עם אתגרים כלכליים ומכשולים רבים, אך בזכות נחישותה ואמונתה, היא מצליחה להקים 67 מוסדות, כולל בתי ספר, בתי חולים ומוסדות צדקה ברחבי העולם.
צוות השחקנים

כריסטיאנה דל'אנה בתפקיד פרנצ'סקה קבריני
ג'ון לית'גו בתפקיד ראש העיר גולד
דייוויד מורס בתפקיד הארכיבישוף קוריגן
ג'אנקרלו ג'אניני בתפקיד האפיפיור לאו ה-13
ביקורות

הסרט זכה לביקורות מעורבות, כאשר השבחים הופנו בעיקר להופעה של קריסטיאנה דל'אנה ולמסר ההשראה של הסרט. הסרט קיבל ציון של 91% באתר Rotten Tomatoes אך ציון נמוך יותר של 51 באתר Metacritic, שמצביע על דעות מעורבות לגבי העלילה והביצוע הכללי.
פרסים ומועמדויות

| פרס | תאריך הטקס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| פרס סטלייט | 26 בינואר 2025 | הסרט הטוב ביותר – דרמה | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  D'Alessandro, Anthony (5 בספטמבר 2023). "'Sound Of Freedom' Director Alejandro Monteverde Sets 'Cabrini' With Angel Studios For Spring Release". Deadline Hollywood. נבדק ב-10 באוקטובר 2023. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  I. P. A. Admin, IPA Reveals Winners for the 29th Satellite Awards | International Press Academy (באנגלית אמריקאית)
ג'יימס קוזמו

| --- | --- |

ג'יימס קוזמו, 2014
 לידה:  24 במאי 1948 (בן 76) קליידבנק, סקוטלנד
 שם לידה:  James Ronald Gordon Copeland 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1966
 מקום לימודים:  תיכון קליידבנק  האקדמיה המלכותית הסקוטית  בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'יימס קוזמו (אנגלית: James Cosmo; נולד ב-24 במאי 1948) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה סקוטי אשר החל להופיע מסוף שנות השישים של המאה הקודמת.
ביוגרפיה

ג'יימס קוזמו נולד בעיירה קליידנבנק, בדרום מערב סקוטלנד, אביו היה השחקן הסקוטי ג'יימס קופלנד.
ג'יימס החל את קריירת המשחק שלו בגילומם של דמויות קשוחות וכריזמטיות בסדרות טלוויזיה רבות. מחוץ לבריטניה, הוא ידוע בתפקידיו בסרטים כמו איש הנצח כאנגוס מקלאוד, לב אמיץ, והאריה, המכשפה וארון הבגדים. הוא גם שיחק בסרטים טריינספוטינג וטרויה. בשלוש השנים האחרונות, גילם את דמותו של ג'אור מורמונט בסדרת הטלוויזיה משחקי הכס.
ג'יימס נשוי לאנני, ולהם שני בנים - פינדליי ואית'ן. הוא תומך ידוע בקבוצת הכדורגל, גלאזגו ריינג'רס.
פילמוגרפיה נבחרת > קולנוע

הקרב על בריטניה, 1969
מתקפה, 1971
איש הנצח, 1986
לב אמיץ, 1995
טריינספוטינג, 1996
אמה, 1996
כל אנשי המלכה, 2001
חלומות מתוקים, 2003
טרויה, 2004
סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים, 2005
לשחרר את ג'ימי (2006) - דיבוב
Half Light‏, 2006
הלגיון האחרון, 2007
2081‏, 2009
The Runway‏, 2010
איש הזכוכית, 2011
מצודה, 2012
פטיש האלים, 2013
מוכי ירח (2015)
מחסלים, 2016
עסק משפחתי, 2016
טריינספוטינג 2, 2017
מלחמתו של רוברט דה ברוס, 2018
שותפים לרשע, 2018
Ashes in the Snow‏ (2018)
באפילה (2018)
Get Duked!‏ (2019)
סקרוג': מזמור לחג המולד (2022) - דיבוב
החיה שבפנים ‏ (2024)
The Islander‏ (TBA)
What Remains of Us‏ (TBA)
פילמוגרפיה נבחרת > טלוויזיה

נחטף (אנ')
מחל על כבודך Take The High Road
הממלכה העשירית The 10th Kingdom
טגארט (1988)
החשבון The Bill
רציחות במידסומר
מרלין
פלאש פורוורד
ילדי האנרכיה
משחקי הכס
Stag‏ (2016) - מיני-סדרה
משפחת דארל (2019-2016)
SS-GB‏ (2017)
צ'רנוביל (2019)
המפרץ (2021)
ג'ק ראיין (2022-הווה)
שש-ארבע (2023)
Fear‏ (TBA)
יהדות ישראל

| --- | --- |
שורה עליונה (מימין לשמאל): שחר פאר · יוסי בניון · עמוס עוז · נתן שרנסקי · נטלי פורטמן · ישראל אומן · עדה יונת  שורה אמצעית (מימין לשמאל): אריאל שרון · גולדה מאיר · מנחם בגין · יצחק רבין · דוד בן-גוריון · אילן רמון · משה דיין  שורה תחתונה (מימין לשמאל): הרב עובדיה יוסף · יצחק פרלמן · אייל גולן · דנה אינטרנשיונל · אביב גפן · בנימין נתניהו · הרב ישראל מאיר לאו
שורה עליונה (מימין לשמאל): שחר פאר · יוסי בניון · עמוס עוז · נתן שרנסקי · נטלי פורטמן · ישראל אומן · עדה יונת  שורה אמצעית (מימין לשמאל): אריאל שרון · גולדה מאיר · מנחם בגין · יצחק רבין · דוד בן-גוריון · אילן רמון · משה דיין  שורה תחתונה (מימין לשמאל): הרב עובדיה יוסף · יצחק פרלמן · אייל גולן · דנה אינטרנשיונל · אביב גפן · בנימין נתניהו · הרב ישראל מאיר לאו
 אוכלוסייה
 7,283,000 (2023) 74% מכלל אוכלוסיית ישראל ישראל
 שפות
 שפות יהודיות היסטוריות: עברית, יידיש, לאדינו, ערבית יהודית וניבים שלה שפות תורניות: עברית מקראית ועתיקה, ארמית בבלית, יהודית וגלילית השפות המדוברות העיקריות: עברית (מודרנית) ישראלית, אנגלית אמריקאית, רוסית, אמהרית ותיגרית
 דת
 יהדות
 קבוצות אתניות קשורות
 מחקרים גנטיים על יהודים, אתניות יהודית
יהדות ישראל היא הקהילה היהודית הגדולה בעולם המהווה כשלושת־רבעי מכלל אוכלוסיית ישראל. זו המדינה היחידה בה יהודים מהווים אוכלוסיית רוב. נכון ל-2023 היא מונה כ-7,283,000 נפשות. לרוב היהודים בישראל, גם לאלה מן הזרמים המסורתי והחילוני, זיקה ליהדות האורתודוקסית ולרבנים מטעמה, כפי שבא לבידי ביטוי באירועים כמו ברית מילה, בר מצווה וחתונה.
בעת הכרזת העצמאות, בה' באייר תש"ח 14 במאי 1948, מנתה האוכלוסייה היהודית בארץ-ישראל כ-650,000 נפש והייתה למיעוט. אוכלוסייה זו גדלה מאוד מאז כתוצאה מגלי עלייה גדולים וריבוי טבעי גבוה.
רקע

הקשר של העם היהודי לארץ ישראל התחיל לפי המסורת בברית בין הבתרים עם הבטחת הארץ, שכונתה אז "ארץ כנען", לאברהם על ידי אלוהיו. אברהם התיישב בארץ, בה גרו אחריו גם בנו יצחק ונכדו יעקב ומשפחותיהם. הם נחשבים לאבות האומה של עם ישראל. יעקב ובניו ירדו למצרים ולאחר שנים יצאו צאצאיהם ממצרים בהנהגת משה ואהרון, קיבלו את לוחות הברית, שבו לארץ כנען וכבשו אותה בהנהגת יהושע בן נון. לאחר תקופת השופטים, בה לא הייתה הנהגה מסודרת, הוקמה בה ממלכת ישראל המאוחדת שהקימה את בית המקדש הראשון. ממלכה זו התפצלה במהרה לממלכת יהודה וממלכת ישראל. לאחר חורבן ממלכות אלו וחורבן בית המקדש, גלה עם ישראל לבבל. לאחר כ-70 שנים שבו חלקים מהעם לארץ ובנו בה את בית המקדש השני בחסות האימפריה הפרסית. בהמשך הוקמה בה ממלכת החשמונאים ולאחר הכיבוש הרומאי וסדרת מרידות שבמהלכן חרב בית המקדש, התדלדלה מאוד האוכלוסייה היהודית בארץ, אך אוכלוסייה משמעותית עדיין התקיימה במקום עד שלהי התקופה הביזנטית, ולבסוף רוב רובו של העם היהודי גלה מארצו.
במאה ה-7 נכבש האזור על ידי הח'ליפות המוסלמית, שהחלה לאכלס את הארץ בערבים. במהלך מאות השנים הבאות, היקף האוכלוסייה היהודית בארץ השתנה פעמים רבות.
טרם ייסודה של הציונות בתחילת המאה ה-19, חיו באזור כ-10,000 יהודים. במשך המאה ה-19 התגבשה הציונות, תנועה לאומית יהודית שבבסיסה הרצון להביא לייסודה של מדינה יהודית בארץ ישראל, וכן לקיבוץ גלויות ולעלייה משמעותית אליה. החל מהעשורים האחרונים של המאה ה-19 החלו גלי הגירה גדולים של יהודים לאזור שנשלט אז על ידי הטורקים, ומאוחר יותר על ידי הבריטים.
תוכנית החלוקה של האו"ם בשנת 1947 פיצלה את שטח המנדט הבריטי לשתי מדינות: יהודית וערבית. המנהיגות הערבית דחתה את תוכנית החלוקה ופתחה במלחמה על היישוב היהודי, שבמהלכה הוקמה מדינת ישראל. בשנת 1967, במלחמת ששת הימים כבשה מדינת ישראל את יתר ארץ ישראל שבין הירדן לים התיכון, ויהודים התנחלו גם בשטחים נוספים אלה. אולם כשני שלישים מיהודי ישראל, שהם כ-4 מיליון תושבים, מתגוררים במישור החוף הצמוד לים התיכון.
אוכלוסייה

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לשנת 2019, 74.2% מתוך תשעה מיליון אזרחי ישראל הם יהודים, מתוכם 78% ילידי הארץ צאצאים מדור שני או שלישי, והיתר עולים חדשים שנולדו בחו"ל, כאשר מהם 69% ממוצא אירופאי ואמריקאי, ו-31% ממוצא אסיאתי ואפריקאי, כולל ארצות האסלאם וערב.
מכלל יהודי ישראל, 14% הם צאצאי עולים מיבשות אירופה ואמריקה, ומספר דומה הם צאצאי יהודים מארצות ערב, מאיראן, מטורקיה, וממרכז אסיה (מהקווקז). כ-100,000 מיהודי ישראל הם צאצאים לעולים מאתיופיה ומהודו.
עקב הריבוי הטבעי הגבוה וכן עקב העובדה שיהודים מהווים בה את רוב האוכלוסייה, ישראל היא המדינה היחידה בעולם עם אוכלוסייה יהודית הנמצאת במגמת גידול, זאת בניגוד לקהילות יהודיות בשאר העולם בהן האוכלוסייה היהודית במגמת ירידה (בפרט עקב התבוללות עם גויים והטמאות בתרבות הניכר) או שהיא יציבה במידה מסוימת. יוצאות דופן הן הקהילות היהודיות החרדיות ברחבי העולם שחוות גידול מהיר באוכלוסייה. אנשי הקהילות הללו מתנגדים בדרך כלל לשימוש באמצעים למניעת הריון מטעמי דת, ובנוסף אין בקהילות הדתיות-חרדיות חשש מהתופעות הללו כדוגמת סכנת התבוללות עם הסביבה הנוכרית (עם הגויים) כמעט בכלל.
למטרת חישובים סטטיסטיים, מקובל לחלק את ישראל לשלושה מטרופולינים עיקריים. רוב מהאוכלוסייה היהודית בישראל יושב באזור גוש דן (מטרופולין תל אביב), שמהווה כיום את מרכז האוכלוסייה היהודית הגדול בעולם.
| דירוג | אזור מטרופוליני | אוכלוסייה כללית (2009) | אוכלוסייה יהודית (2009) | % יהודים (2009) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | מטרופולין תל אביב | 3,206,400 | 3,043,500 | 94.9% |
| 2 | מטרופולין ירושלים | 1,029,300 | 773,800 | 73.4% |
| 3 | מטרופולין חיפה | 1,021,000 | 719,500 | 70.5% |
| 4 | מטרופולין באר שבע | 559,700 | 356,000 | 63.6% |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ארץ מוצא | אוכלוסייה (2009) | אחוזים (2009) |
| ישראל | 2,089,200 | 37.5% |
| אירופה-ארצות הברית | 1,939,900 | 34.8% |
| אפריקה | 860,800 | 15.5% |
| אסיה | 679,300 | 12.2% |
| סך הכול | 5,569,200 | 100% |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| יבשת לידה | אוכלוסייה (2009) | אחוזים (2009) |
| ילידי הארץ | 3,937,400 | 70.7% |
| אירופה-ארצות הברית | 1,126,500 | 20.2% |
| אפריקה | 306,600 | 5.5% |
| אסיה | 198,800 | 3.6% |
| סך הכול | 5,569,200 | 100% |
חלוקה עדתית

| --- | --- |
 :  ראו גם – השיח העדתי בישראל
רוב יהודי ארץ ישראל בתקופה העותמאנית היו מזרחיים. מאידך, ערב הקמת המדינה היו רובם אשכנזים[דרוש מקור]. עם הכרזת העצמאות החל זרם של הגירת יהודים ממדינות שונות, הן ארצות אירופה-אמריקה והן ממדינות ערביות ומוסלמיות לישראל. רוב המהגרים בשנות ה-50 וה-60 היו ניצולי השואה ויהודים "ספרדים" ו"מזרחיים", ובהם: יהודי צפון אפריקה, יהודי תימן, יהודי פרס, יהודי טורקיה, יהודי עיראק, יהודי כורדיסטן, וכן יהודי קהילות קטנות יותר, בעיקר מלוב, מצרים, הודו ובוכרה. בהמשך הגיעו לישראל גם בני קהילות אחרות, כולל יהודי אתיופיה, יהודי ברית המועצות וכן בני מנשה.
ארץ המוצא הגדולה ביותר בארץ נכון לשנת 2012 היא ישראל. קרוב ל-2.4 מיליון ישראלים נולדו בארץ ואביהם נולד אף הוא בארץ. בישראל של 2012 ישנם מאות אלפים ממוצא ספרדי-אשכנזי מעורב כתוצאה מנישואים בין-עדתיים. חלקם מופיעים כאשכנזים, חלקם כספרדים וחלקם כישראלים – על פי ארץ מוצא האב.
הערה: נתונים אלו מתבססים על נתוני הלמ"ס לשנת 2012, המגדירים את ארץ המוצא של ילידי הארץ לפי מקום הולדת האב ומתעלמים מארץ מוצא הסב כך שהמספרים הבאים אינם מוחלטים.