stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועידת הוותיקן השנייה
העולם הקתולי לאחר הוועידה

חלק מהמאמינים הקתוליים האדוקים ראו בוועידת הוותיקן השנייה אירוע שבו הכנסייה נטשה את נקודת הראייה ההיסטורית של כתבי הקודש ועברה מגישה של אמונה לגישה שכלתנית ומיסדה את הגישה של "ארבעת הדברים האחרונים" (מוות, משפט, גן עדן וגיהנום). הם אינם רואים בכך תחייה של הכנסייה כי אם להפך, הידרדרות בשליחות והפיכת קתולים רבים ללא-מאמינים. הם רואים בדוֹגמות מסוימות (למשל, דחיית היותו של ישו חלק מהאל והאמונה בעלייתו של ישו השמימה כאירוע היסטורי) שינוי במיקוד של הכנסייה מהשגת גן העדן עבור המאמינים לשיפור חייהם בעולם הזה.
מקצת הקתולים הקיצוניים, בראשם עמד הארכיבישוף מרסל לפבר, רואים את החלטות הוועידה כסטייה מהאמונה וכמינות, וזאת בשל העובדה כי האפיפיור פאולוס השישי שיתף פעולה עם זרמים שנחשבו לכופרים ופלגנים, כמו הכנסייה היוונית אורתודוקסית והפרוטסטנטים, אשר לטענתם של הקיצוניים אינם נוצרים אמיתיים בשל העובדה כי הם נפרדו מהכנסייה הקתולית הממשיכה את הכנסייה שנוסדה על ידי ישו. בשל כך, קבוצות קטנות של קתולים קיצוניים פרשו מחסות הוותיקן והכריזו על פאולוס השישי ועל יורשיו כעל אנטי-אפיפיורים. הקבוצה המרכזית במגמה זו היא אגודת הקדוש פיוס העשירי.
תמונות

מראה בטקס פתיחת הוועידה
האפיפיור פאולוס השישי בוועידת הוותיקן השניה
ממשתתפי הוועידה, במרכז: האב אמה-ז'ורז' מרטימור
בזיליקת פטרוס הקדוש במהלך הוועידה
ראו גם

דברו אמת
לקריאה נוספת

אביתר מרינברג, "מועצת הוותיקן השנייה", זמנים 101, חורף 2008.
שייקה לנדאו, "ועידת הוותיקן השנייה והשינוי התאולוגי ביחס ליהודים"
A traditionalist avant-garde, האקונומיסט, 15 בדצמבר 2012.
כרמה בן-יוחנן, "פוליטיקת המחוות של האפיפיור פרנציסקוס", "הזמן הזה" - מגזין למחשבה פוליטית, תרבות ומדע מבית מכון ון ליר בירושלים, אוגוסט 2018
הערות שוליים

↑  רפאל בן לוי,'"`UNIQ--nowiki-00000001-QINU`"'‏להשיב את הצדק למלחמה, השילוח, 13, פברואר 2019
| ועידות אקומניות של הכנסייה |
| --- | --- | --- |
| שבע הוועידות הראשונות | ועידת ניקיאה • ועידת קונסטנטינופול הראשונה • ועידת אפסוס • ועידת כלקדון • ועידת קונסטנטינופול השנייה • ועידת קונסטנטינופול השלישית • ועידת ניקיאה השנייה |  |
| ועידות קתוליות | ועידת קונסטנטינופול הרביעית (קתולית) • ועידת סוטרי • ועידת לטראנו הראשונה • ועידת לטראנו השנייה • ועידת לטראנו השלישית • ועידת לטראנו הרביעית • ועידת ליון הראשונה • ועידת ליון השנייה • ועידת ויין • ועידת פיזה • ועידת קונסטנץ • ועידת סיינה • ועידת בזל • ועידת לטראנו החמישית • ועידת טרנטו • ועידת הוותיקן הראשונה • ועידת הוותיקן השנייה |  |
| ועידות אורתודוקסיות | ועידת קונסטנטינופול הרביעית (אורתודוקסית) • ועידת קונסטנטינופול החמישית • כנס ירושלים (נצרות) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007269312905171  PLWABN: 9810603922305606  BNE: XX40588  BnF: cb119494526 (data)  GND: 2024460-5  ISNI: 0000 0001 2248 5238  LCCN: n79084169  NKC: kn20010710722  NLA: 35984771  NSK: 000098240  RERO: 02-A012316615  SUDOC: 026524198  VcBA: 493/455  VIAF: 133636573   WorldCat (עם VIAF): 133636573 
טקס פתיחת הוועידה ב-11 באוקטובר 1962
אבי מרגלית

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1939 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  1979 (בגיל 40 בערך) מלכיה, ישראל 
 תחום יצירה:  איור, גרפיקה, ספרות 
 
עטיפת ספר שאייר אבי מרגלית
אבי (אברהם) מרגלית (1939–1979) היה מאייר ספרי ילדים, סופר ילדים עברי וגרפיקאי.
ביוגרפיה

מרגלית נולד וגדל בתל אביב ובצעירותו הצטרף לתנועת השומר הצעיר. אמו נפטרה בצעירותו ואביו, שהיה מגיה בעיתון "על המשמר", שלחו לתיכון בקיבוץ עין החורש. הוא שירת במסגרת הנח"ל המוצנח ובתום שירותו למד והשתלם בציור, איור ספרים וגרפיקה.
איוריו של אבי מרגלית, מלאי הדמיון והצבע, התחבבו מאוד על הקוראים הצעירים ועל מחברי ספרי הילדים העבריים. הוא אייר את ספריהם של: יוסי גמזו, מיכל סנונית, מירה מאיר, אוריאל אופק, ע. הלל, תקוה שריג, רבקה גורפיין-אוכמני, חנן שדמי, תרצה אתר, דבורה עומר, אברהם חלפי ואלי נצר. כן כתב ואייר בעצמו כמה ספרי ילדים.
מרגלית אייר את ספרו של קורניי צ'וקובסקי, הטלפון, בתרגומו של בנימין הרשב (הרושובסקי) (ה. בנימין). וכן את ההגדה של פסח, שיצאה בהוצאת מסדה, 1972.
מרגלית נפטר בקיבוץ מלכיה, בפסח שנת 1979
ספרים שכתב

צבע בא לעולם, צייר וסיפר אבי מרגלית, תמוז, 1976.
מאלף עד תו, צייר וכתב אבי מרגלית, תל אביב, הוצאת א. לוין אפשטיין, 1965.
שעשועון הדבקות אלף בית, תל אביב, 1975.
אינגלווד

אינגלווד (באנגלית: Inglewood) היא עיר במחוז לוס אנג'לס השוכנת דרומית ללוס אנג'לס, קליפורניה ושייכת למטרופולין שלה. מבין כל ערי הפרבר של לוס אנג'לס, אינגלווד ולונג ביץ' הן הקרובות ביותר למרכז לוס אנג'לס. בשנת 2006 התגוררו בעיר כ-130,000.
היסטוריה

בשנת 1781 הגיעו לאזור מספר איכרים, חלקם חיילים של הצבא הספרדי, על מנת לפתח את האזור. במהלך המאה ה-19 נבנתה באזור אחוזת ענק על שטחים עצומים. בסוף המאה ה-19, לאחר שאזור דרום קליפורניה החל להתמלא באנשים בעקבות הבהלה לזהב, הבעלים של האחוזה החליט למכור חלק מסוים מהאדמה שתיועד להתיישבות חדשה תמורת 1.25 מיליון דולרים. המקום נקרא בתחילה "קטלינה קולוני".
בשנת 1887 חיברה מסילת רכבת בין לוס אנג'לס ומפרץ סנטה מוניקה ועברה דרך קטלינה קולוני. תחנת רכבת נבנתה זמן קצר לאחר סיום בניית המסילה. הרכבת היה כלי תחבורה חשוב וכמעט כל יישוב שחובר למסילת רכבת זכה לתנופה.
בשנת 1888 חיו ביישוב 300 תושבים וכל השטחי המגורים והמסחר שהוקצו למכירה נמכרו. באותה שנה שונה גם שמה של קטלינה קולוני ל"אינגלווד". השם הוא על שם עיירה בקנדה שבה נולד הבעלים של האחוזה, דניאל פרידמן, שמכר מאוחר יותר את האדמות על מנת להקים יישוב.
ב-14 בפברואר 1908 הוכרזה אינגלווד רשמית כעיר ובה 1,200 תושבים.
בשנים 1920–1925 הייתה אינגלווד העיר עם קצב גדילה הגבוה ביותר בארצות הברית.
באינגלווד שוכן הפורום, אחד מאולמות הספורט המפורסמים בעולם, אולם הבית של הלוס אנג'לס לייקרס בין 1967 ל-1999.
ב-2016 החלה בעיר בניית אצטדיון חדש עבור קבוצת הפוטבול לוס אנג'לס ראמס.
גאוגרפיה

אינגלווד משתרעת על שטח של 23.7 ק"מ רבועים, בגובה כ-80 מטרים מעל פני הים. העיר מוקפת מכל צדדיה בערים שגובלות בה ברצף טריטוריאלי בנוי. צפונית לה שוכנות השכונות הדרום-מערביות של לוס אנג'לס, מערבית לה נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס, דרומית לה לנוקס, מזרחית לה פלורנס וסאות' גייט.
דמוגרפיה

נכון ל-2010, האוכלוסייה בעיר מורכבת בעיקר מהיספנים (50.6%), אפרו אמריקאים (43.9%) ואמריקאים לבנים (2.9%).
בשנת 2016 ההכנסה החציונית למשק בית באינגלווד הייתה $44,337. שלוש האוכלוסיות עם ההכנסה הגבוהה ביותר היו; אפרו-אמריקאים $55,585, אסיאתים $37,933, ואמריקאים לבנים $37,609. 20% מהמשפחות בעיר מתחת לקו העוני (חצי מהן היספניות) ושיעור הפשע בעיר מעל הממוצע בקליפורניה.
העיר עוברת בשנים אחרונות תהליך של ג'נטריפיקציה.
ערים תאומות

סיירה לאון בו, סיירה לאון
איטליה פדבנה, איטליה
ג'מייקה פורט אנטוניו, ג'מייקה
הערות שוליים

↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000005-QINU`"'"Inglewood, CA". Data USA. נבדק ב-2018-09-04.
↑  '"`UNIQ--templatestyles-00000007-QINU`"'Washington, Janae Olivia Polk, Jazmyn Davis, and Milan. "Gentrification in Inglewood: Its Unremitting Effects". The Vitruvian Post (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2018-09-04.
| דגל קליפורניה מדינת קליפורניה |
| --- | --- | --- |
| בירת המדינה | סקרמנטו |  |
| אזורים גאוגרפיים | עמק אנטלופ • העמק המרכזי של קליפורניה • החוף המרכזי של קליפורניה • דרום קליפורניה • איי התעלה של קליפורניה • רכסי החוף של קליפורניה • עמק אימפריאל • עמק קואצ'לה • עמק קונחו • עמק המוות • מדבר מוהאבי • עמק אוונס • עמק פומונה • עמק סקרמנטו • חצי האי סן פרנסיסקו • עמק סן פרננדו • עמק סן גבריאל • עמק סנטה קלרה • עמק סנטה קלריטה • עמק סן חואקין • סיירה נבדה • עמק הסיליקון • ערי המעבר • אזור מפרץ סן פרנסיסקו • לוס אנג'לס רבתי • מטרופולין ריברסייד-סן ברנרדינו-אונטריו • רצועת החוף המרכזית של קליפורניה • מדבריות קליפורניה |  |
| היישובים הגדולים ביותר | לוס אנג'לס • סן דייגו • סן חוזה • סן פרנסיסקו • פרזנו • סקרמנטו • לונג ביץ' • אוקלנד • בייקרספילד • אנהיים • סנטה אנה • ריברסייד • סטוקטון • צ'ולה ויסטה • אירוויין • פרימונט • סן ברנרדינו • מודסטו • אוקסנארד • פונטנה |  |
| נושאים נוספים | מחוזות • סמלים • היסטוריה • דמוגרפיה • יהדות קליפורניה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548083405171  BNE: XX5496167  GND: 4463316-6  LCCN: n79082272  MusicBrainz: c97f3307-fc87-481c-8635-d00a990efb7c  NARA: 10045988  NKC: ge901582  VIAF: 139058342   WorldCat (עם VIAF): 139058342
פין ויטרוק

| --- | --- |

 לידה:  28 באוקטובר 1984 (בן 40) לנוקס, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  בית הספר ג'וליארד  התיכון לאמנויות של מחוז לוס אנג'לס 
 מספר צאצאים:  1
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (2012)  פרס קלרנס דרוונט 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר "פין" ויטרוק ג'וניור (באנגלית: Peter "Finn" Wittrock Jr.; נולד ב-28 באוקטובר 1984) הוא שחק קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי, אשר היה מועמד לשני פרסי אמי עבור תפקידיו בסדרות הטלוויזיה "אימה אמריקאית: פריק שואו" ו"הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי".
ביוגרפיה

ויטרוק נולד בלנוקס, מסצ'וסטס, בנם של קייט קלייר קרוואלי פרופסורית לריפוי בעיסוק ולשחקן פיטר ויטרוק. יש לו אח צעיר בשם דילן. בשנת 2008 סיים את לימודיו בבית הספר לאומניות ג'וליארד.
קריירה

בשנת 2003 החל ויטרוק את דרכו בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה "פשע מן העבר" ו"ER". בשנת 2009 שיחק באופרת הסבון "כל ילדיי" בתור דיימון מילר. ב-2012 גילם את דמותו של הפי לומן בהפקת ברודוויי של "מותו של סוכן" לצידו של פיליפ סימור הופמן, לאחר מכן קיבל תפקיד קטן בסרט האפוס "המבול".
בשנת 2014 לוהק לתפקיד משנה בסרט הטלוויזיה "הלב הרגיל" של הבמאי ראיין מרפי, פריצתו הגדולה לתודעה הייתה באותה שנה כאשר צירף אותו מרפי לקאסט הקבוע בעונה הרביעית של הסדרה "אימה אמריקאית", שם גילם את תפקידו של דנדי מוט, גבר עשיר ומפונק עם בעיות נפשיות, תפקיד עליו זכה לשבחים בקרב מבקרי הטלוויזיה ומעריצי הסדרה והועמד בשנת 2015 לפרס אמי בקטגוריית "שחקן המשנה המצטיין במיני סדרה".
ויטרוק לוהק גם לתפקיד הראשי בעונה החמישית של הסדרה "אימה אמריקאית : המלון" לצדה של ליידי גאגא שם גילם את דמותו של דוגמן העל על בשם טריסטיאן דאפי ובנוסף גילם גם דמותו של השחקן רודולף ולנטינו באותה עונה.
בשנת 2015 שיחק בדרמה הביוגרפית "הנבחרת שלי" לצד ארון אקהרט. בשנת 2016 שיחק בסרט המוזיקלי של הבמאי דמיאן שאזל, "לה לה לנד" לצידם של אמה סטון, ראיין גוסלינג וג'יי. קיי. סימונס.
בשנת 2018 הופיע בתפקיד ג'פרי טראייל בסדרה "הרצח של ורסצ'ה" - העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה האמריקאית "סיפור פשע אמריקאי".
ביולי 2021, פורסם שויטרוק לוהק לתפקיד ראשי בסרט הקולנוע הנערה הכי בת-מזל בעולם.
חיים אישיים

ב-18 באוקטובר 2014 נשא לאישה את בת זוגו, הרקדנית שרה רוברטס, אותה הכיר במהלך לימודיו בבית הספר ג'וליארד. במרץ 2019, נולד לבני הזוג ילד, ג'וד.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | 12 | וורן |  |
| 2014 | אגדת חורף (אנ') | גבריאל |  |
| 2014 | המבול | תובל קין |  |
| 2014 | לא נשבר | פרנסיס "מאק" מקנמרה |  |
| 2015 | הנבחרת שלי (אנ') | פרדי ג'ו סטיינמרק (אנ') |  |
| 2015 | מכונת הכסף | ג'יימי שיפלי |  |
| 2016 | The Submarine Kid | ספנסר קול |  |
| 2016 | לה לה לנד | גרג ארנסט |  |
| 2017 | Landline | נייט |  |
| 2017 | חלום ליל קיץ (אנ') | דמטריוס |  |
| 2018 | מחווה טיפשית וחסרת טעם (אנ') | טים מת'סון (אנ') |  |
| 2018 | Write When You Get Work | ג'וני קולינס |  |
| 2018 | סיפורו של רחוב ביל (אנ') | הייוורד |  |
| 2019 | Locating Silver Lake | סת' |  |
| 2019 | עונת החתונות (אנ') | סטיב |  |
| 2019 | האיש השחור האחרון בסן פרנסיסקו (אנ') | קלייטון |  |
| 2019 | ג'ודי - מעבר לקשת | מיקי דינז (אנ') |  |
| 2019 | סמפר פיי (אנ') | "ג'אג'ר" |  |
| 2021 | סופשבוע ארוך (אנ') | בארט |  |
| 2021 | פה מלא אוויר (אנ') | אית'ן דייוויס |  |
| 2022 | מים עמוקים (אנ') | טוני קמרון |  |
| 2022 | הנערה הכי בת-מזל בעולם | לוק הריסון |  |
| 2023 | Origin | אוגוסט לנדמסר |  |
| 2024 | בעיירה קטנה בדקוטה הצפונית (אנ') | המאמן לידלואו |  |
| 2024 | לא לזוז (אנ') | ריצ'רד |  |
| TBA | Westhampton | טום בל |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | פשע מן העבר | אריק וויטלי | פרק: "Look Again" |
| 2003 | ER | תומאס יודר | פרק: "Missing" |
| 2004 | CSI: מיאמי | צ'אד ואן הורן | פרק: "Murder in a Flash" |
| 2004 | Halloweentown High | קודי טריינר | סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני |
| 2009 - 2011 | כל ילדיי | דיימון מילר | 112 פרקים |
| 2011 | טורצ'ווד | דני | פרק: "Rendition" |
| 2012 | החוק של הארייט (אנ') | ג'ימי קורמאק | פרק: "New Kidney on the Block" |
| 2012 | מחשבות פליליות | הארווי מוראל | פרק: "True Genius" |
| 2013 | חוק וסדר: מדור מיוחד | קמרון טיילר | פרק: "Wonderland Story" |
| 2013 | הסקס של מאסטרס | דייל | 4 פרקים |
| 2014 | הלב הרגיל | אלברט | סרט טלוויזיה של HBO |
| 2014 - 2015 | אימה אמריקאית: פריק שואו | דנדי מוט | 12 פרקים מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2015) |
| 2015 | הולך לכל הרוחות (אנ') | מקס | פרק: "The Polaroid Flasher" |
| 2015 - 2016 | אימה אמריקאית: המלון | טריסטן דאפי / רודולף ולנטינו | 9 פרקים |
| 2016 | אימה אמריקאית: רואנוק | ג'תר פולק | 2 פרקים |
| 2018 | הרצח של ורסצ'ה: סיפור פשע אמריקאי | ג'פרי טראייל | 4 פרקים מועמד פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקן משנה במיני-סדרה או בסרט טלוויזיה (אנ') (2018) |
| 2019 | Alternatino with Arturo Castro | אדי | פרק: "The Dreamer" |
| 2019 | אימה אמריקאית: 1984 | בובי ריכטר | פרק: "Final Girl" |
| 2020 | ראצ'ד | אדמונד טולסון | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
| 2021 | אימה אמריקאית 10 | הארי גרדנר | 6 פרקים |
| TBA | גרין לנטרן | גאי גרדנר / גרין לנטרן | סדרת טלוויזיה עתידית של HBO Max |
הערות שוליים

↑  Kroll, Justin (15 ביולי 2021). "Finn Wittrock, Chiara Aurelia, Connie Britton, Scoot McNairy, Others; Round out Cast Of Netflix's 'Luckiest Girl Alive' Adaptation". Deadline Hollywood. נבדק ב-15 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007362212505171  CiNii: DA19730836  GND: 1212074823  ISNI: 0000 0004 4880 1755  LCCN: no2015049031  NKC: xx0258572  VIAF: 315944342   WorldCat (עם VIAF): 315944342
דלתא גודרם

| --- | --- |

 לידה:  9 בנובמבר 1984 (בת 40) סידני, אוסטרליה 
 מוקד פעילות:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2001 
 מקום לימודים:  The Hills Grammar School 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 סוג קול:  סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  פסנתר 
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 בן או בת זוג:  ניק ג'ונאס (מאי 2011–פברואר 2012) 
 פרסים והוקרה:  חבר מסדר אוסטרליה (26 בינואר 2022) 
 www.deltagoodrem.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דלתא לי גודרם (באנגלית: Delta Lea Goodrem; נולדה ב-9 בנובמבר 1984) היא מוזיקאית, מלחינה, זמרת, פסנתרנית ושחקנית אוסטרלית.
ביוגרפיה

גודרם נולדה לדניס ולי גודרם. הוריה התגרשו מספר שנים לאחר לידתה, לא לפני שהביאו לגודרם אח בשם טרנט, המשחק בליגת הפוטבול האוסטרלית (SANFL).
את השם "דלתא" נתנו לה הוריה בהשראת שירו של ג'ו קוקר – "Delta Lady". בגיל 7, השתתפה גודרם בפרסומת אמריקאית לחברת צעצועים לצידו של בק קארטרייט, והחלה לנגן בפסנתר במקביל ללקיחת שיעורי פיתוח קול ושיעורי ריקוד ומשחק. היא השתתפה במספר פרסומות לחברות שונות כגון: אופטוס ונסקוויק, ושיחקה במספר תפקידים מינוריים בסדרות אוסטרליות מצליחות שונות.
דלתא גדלה בגלנהייבן, פרוור בעיר סידני שבאוסטרליה, ועד שנתה ה-10 למדה בבית הספר "הילס גרמר סקול", והקפידה לבקר בו בקביעות.
בגיל 13, גודרם הקליטה אלבום-דמו ובו חמישה שירים שמומן על ידי עבודתה כשחקנית בטלוויזיה. האלבום נשלח לאמרגן גלן וויטלי, אשר עמד מאחורי אומנים אוסטרליים מצליחים כמו ליטל ריבר בנד וג'ון פרנהאם. וויטלי האמין מאוד בפוטנציאל של גודרם כזמרת והחתים אותה על חוזה עם חברת התקליטים העצמאית אמפייר רקורדס. בין השנים 1999–2000, דלתא עבדה עם מפיקים מוכרים ומצליחים על כ-13 שירים שיועדו לאלבום בשם דלתא. בשנת 2004, גודרם החליטה לגנוז את האלבום ולמנוע את פרסומו.
קריירה > 2001–2003: התחלת קריירה, "שכנים", האלבום הראשון ואבחון מחלת הסרטן

בגיל 15,חתמה גודרם על חוזה הקלטות עם חברת סוני והחלה לעבוד על אלבום שירי פופ ודאנס, שכלל את הסינגל הראשון והכושל "I Don't Care", שבשיאו הגיע למקום ה-64 במצעד הסינגלים האוסטרלי הרשמי בשנת 2001. האלבום והסינגל שיועד להיות השני במספרו – "A Year Ago Today" גרמו לדלתא ולחברת סוני להעריך מחדש את כיוונה המוזיקלי. בשנת 2002, גודרם החלה לשחק באופרת הסבון האוסטרלית המצליחה "שכנים" בדמות נינה טאקר, תלמידת תיכון ביישנית. תפקידה בסדרה סייע לגודרם לשקם את הקריירה המוזיקלית שלה. הבלדה "Born To Try", אשר אותה שרה גודרם, שודרה לראשונה בסדרה, וכבשה את המקום הראשון במצעד האוסטרלי, ואת המקום השלישי במצעד הבריטי. הסינגל זכה לפלטינה משולשת באוסטרליה, עם מכירה של כ-210,000 עותקים. בעקבות הסדרה זכתה גודרם בפרס הלוגי בקטגוריית "התגלית הפופולרית ביותר" בשנת 2003. בינואר 2003, השיר "Lost Without You" הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד האוסטרלי ולמקום הרביעי במצעד הבריטי. הסינגל זכה בפלטינה כפולה ומכר כ-140,000 עותקים באוסטרליה.
דלתא תרמה רבות לאלבום הבכורה שלה, "Innocent Eyes", בכתיבה ובהלחנה. האלבום יצא ב-21 במרץ 2003 באוסטרליה וזינק ישר למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי הרשמי. האלבום שבר שיא כנשאר במקום הראשון במצעד במשך כ-25 שבועות ברציפות, וכ-29 שבועות במצעד. האלבום הפך לאלבום הנמכר ביותר באוסטרליה בשנת 2003 ומכר כ-1.2 מיליון עותקים באוסטרליה, ומעל ל-4 מיליון עותקים בעולם כולו. האלבום זכה להצלחה גם בבריטניה והגיע למקום השני במצעד האלבומים הבריטי. הסינגל השלישי מהאלבום, שהיה שיר הנושא, הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי ולמקום התשיעי בבריטניה. הסינגל הוכרז כפלטינה לאחר שמכר מעל ל-70,000 עותקים באוסטרליה.
ב-8 ביולי 2003, בגיל 18, אובחנה גודרם בלימפומת הודג'קין. גודרם נאלצה להניח את עבודתה כזמרת מצליחה בצד בעקבות הטיפולים הנוקשים כנגד המחלה. דלתא חשפה את היותה חולה בסרטן בריאיון בלעדי בעיתון אוסטרלי. כחלק מהטיפול במחלה נאלצה גודרם לעבור טיפולי כימותרפיה שגרמה לשערה לנשור. החדשות על מחלתה של גודרם סחפו את התקשורת ואת אזרחי אוסטרליה, שמיד הביעו את תמיכתם בגודרם והכריזו שהם נמצאים שם בשבילה לאורך כל הדרך. גודרם הודתה למעריציה במהלך סיבוב ההופעות שלה על כל המכתבים ואיחולי ההחלמה.
הסינגל הרביעי מתוך אלבום הבכורה של דלתא יצא לאחר ההכרזה על מחלת הסרטן. הסינגל הפך לסינגל הרביעי ברצף של דלתא שהגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי ושבר את שיאה של הזמרת קיילי מינוג עם כ-3 סינגלים רצופים במקום הראשון. הסינגל הפך לסינגל פלטינה ומכר למעלה מ-70,000 עותקים. באוגוסט 2003, הכריזה גודרם שלא תחדש את החוזה שלה עם אמרגנה, וויטלי. אמה, לי גודרם, מילאה את תפקידו כמנהלת האישית של דלתא. באותה השנה זכתה גודרם בכ-7 פרסי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלית (ARIA), ביניהם פרס "הזמרת הטובה ביותר", ושברה את שיאה הקודם של נטלי אימברוליה עם כ-6 פרסי אתה"ה ב-1999. מאחר שדלתא לא הייתה במצב בריאותי מתאים כדי להיות נוכחת בטקס, הזמר דארן הייס ביצע גרסת כיסוי לשירה של גודרם "Lost Without You". ה-DVD הראשון של דלתא, שנקרא אחרי שמה, הגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי והיה ל-DVD הנמכר ביותר על ידי זמר אוסטרלי באוסטרליה בהיסטוריה, וזכה בפלטינה כ-11 פעמים. הסינגל החמישי של דלתא – "Predictable", שיצא באוסטרליה בלבד, הגיע גם הוא למקום הראשון במצעד האוסטרלי והוכרז כפלטינה כפול לאחר שמכר למעלה מ-140,000 עותקים.
קריירה > 2004–2006: האלבום השני, וסיבוב ההופעות הוויזואלי

לאחר שהכריזה בסוף שנת 2003 על הפוגה, גודרם החלה לעבוד על אלבומה השני. גודרם זכתה ל-2 מועמדויות בטקס פרסי הלוגי ב-2004, כולל את פרס הזהב "הפרסונה הטלוויזיונית האוסטרלית הפופולרית ביותר". בספטמבר 2004, החלה לתפקד דלתא כפרזנטורית של חברת המשקאות פפסי באוסטרליה, והופיעה על המוצר עצמו, על שלטי חוצות ובפרסומות טלוויזיה.
אלבומה השני של גודרם, "Mistaken Identity", יצא באוסטרליה ב-8 בנובמבר 2004 וזינק מיד למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי. האלבום זכה בפלטינה מחומשת עם מכירה של למעלה מ-350,000 עותקים. האלבום החזיק במצעד כ-46 שבועות. האלבום אף הגיע למקום השביעי בניו זילנד ולמקום ה-25 בבריטניה. הסינגל המוביל מתוך האלבום – "Out Of The Blue", יצא לפני צאת האלבום, באוקטובר של אותה השנה. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלים ולמקום התשיעי בבריטניה. הסינגל הפך לסינגל השישי ברציפות של גודרם שמגיע למקום השישי במצעד האוסטרלי. הסינגל זכה בתואר פלטינה. הסינגל השני מתוך האלבום – "Mistaken Identity", יצא באוסטרליה בלבד והגיע למקום השביעי במצעד. הסיגל השלישי של דלתא מהאלבום, "Almost Here", היה דואט עם הזמר האירי בריאן מקפדן. הסינגל הפך לסינגל השביעי של דלתא שהגיע למקום הראשון במצעד האוסטרלי, ואף הגיע למקום השלישי במצעד הבריטי ולמקום הראשון במצעד האירי. הסינגל הרביעי מן האלבום, "A Little Too Late", הגיע למקום ה-13 במצעד האוסטרלי. הסינגל החמישי, "Be Strong", הפך לסינגל האחרון מאלבומה השני של גודרם. האלבום השני של דלתא הושפע מאוד ממחלת הסרטן איתה נאלצה להתמודד.
במרץ 2005, גודרם כיכבה בתפקידה הראשון בסרט קולנוע – "לשנוא את אליסון אשלי". הסרט נקטל בביקורות וכשל בקופות. באפריל 2005 עברה גודרם לניו-יורק כדי להשיק את הקריירה המוזיקלית שלה בארצות הברית עם גרסה מחודשת של שירה "Lost Without You". דלתא השתתפה בשני הפרקים האחרונים של הסדרה האמריקאית "החוף הצפוני", כדי לזכות בחשיפה גדולה יותר. הסינגל המחודש שיצא בארצות הברית זכה להצלחה נאה כשהגיע למקום ה-18 במצעד הבילבורד, אך גודרם לא הייתה מרוצה והחליטה לחזור לאוסטרליה. ביולי, החלה בסיבוב הופעות שהתרכז ב-2 אלבומיה הראשונים. סיבוב ההופעות, אליו נמכרו יותר מ-80,000 כרטיסים, הפך לסיבוב ההופעות האוסטרלי המצליח ביותר באוסטרליה. בעקבות סיבוב ההופעות יצא DVD אשר הגיע למקום הראשון במצעד, וזו הייתה הפעם השנייה שאלבום של דלתא מגיע להישג שכזה.
ב-15 במרץ 2006, דלתא הופיעה עם שירה החדש – "Together We Are One", בטקס הפתיחה של משחקי חבר העמים הבריטי מול קהל של כ-80,000 אנשים ומול 1.5 מיליארד צופי טלוויזיה מהעולם כולו בשידור חי. השיר, שנכתב ספציפית למאורע, יצא למצעדים והגיע למקום השני. השיר בוצע על ידי חמישיית הגמר של התוכנית אמריקן איידול בשנת 2006. באוקטובר חתמה גודרם על חוזה תקליטים בין-לאומי והחלה ביחסי ציבור ביפן. דלתא הוציאה גרסה מעודכנת של אלבום הבכורה שלה ביפן, וסינגל בלעדי ליפן שנקרא "Flawed", שהגיע למקום הראשון במצעד היפני. האלבום הגיע למקום השמיני במצעד היפני הבין-לאומי, ולמקום ה-19 במצעד היפני הכללי. בנובמבר הופיעה גודרם לצד להקת ווסטלייף בתוכנית אקס פקטור בבריטניה. דלתא ולהקת הבנים ביצעו את השיר "All Out Of Love".
קריירה > 2007–2010: האלבום השלישי, וסיבוב ההופעות "להאמין שוב"

האלבום השלישי של גודרם, Delta, יצא באוסטרליה ב-20 באוקטובר 2007. גודרם תיארה אותו כקליל יותר מקודמיו. האלבום הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי, והפך לאלבומה השלישי ברציפות שהגיע למקום הראשון. האלבום זכה לתואר אלבום פלטינה לאחר שמכר כ-70,000 עותקים. בדצמבר זכה האלבום לפלטינה כפולה. לבסוף, בשנת 2008 הוכרז האלבום כפלטינה משולשת. האלבום הגיע למקום ה-12 במצעד האלבומים הניו זילנדי.
ב-10 באוגוסט 2007, גודרם נסעה לארצות הברית כדי לצלם את הקליפ לסינגל המוביל מתוך האלבום – "In This Life". הקליפ יצא בבכורה ב-31 באוגוסט. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי והפך לסינגל השמיני של גודרם שזכה להגיע לראש המצעד. הסינגל הוכרז כפלטינה.
הסינגל השני, "Believe Again",יצא ב-10 בדצמבר. השיר הגיע למקום השני במצעד האוסטרלי וזכה לתואר זהב. הסינגל השלישי, "You Will Only Break My Heart",יצא ב-29 במרץ 2008 והגיע למקום ה-14 במצעד האוסטרלי. הסינגל הרביעי מן האלבום, שנקרא "I Can't Break It To My Heart", הגיע למקום ה-13. גודרם מחזיקה בשיא של המספר הרב ביותר של סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטרליה (כ-8 סינגלים).
ב-2008, גודרם התמקדה בשיווק המוזיקה שלה בארצות הברית וביפן. היא הוציאה את – "In This Life" בגרסה מחודשת ליפן. ב-20 בפברואר הוציאה אף את אלבומה השלישי גם כן ביפן. האלבום הגיע למקום השמיני במצעד היפני. האלבום מכר כ-30,000 עותקים ביפן. בארצות הברית, גודרם הוציאה את אותו הסינגל ב-15 באפריל 2008. הסינגל הגיע למקום ה-21 במצעד הבילבורד האמריקאי. הסינגל נמכר כ-7,000 פעמים בסוף השבוע. ב-15 ביולי 2008 יצא אלבומה השלישי גם בארצות הברית ובקנדה. האלבום הגיע למקום ה-18 בארצות הברית. האלבום מכר למעלה מ-21,000 עותקים בארצות הברית.
ביולי 2008, הכריזה גודרם על התמקדותה בסיבוב ההופעות החדש שלה – "Believe Again". ראשית, תוכננו לסיבוב ההופעות כ-7 הופעות בלבד, אך לאחר מכן הורחב סיבוב ההופעות לכ-14 הופעות בכשמונה ערים. סיבוב ההופעות התקיים מ-9 בינואר עד ל-4 בפברואר. גודרם הוציאה DVD של ההופעה ב-8 בספטמבר 2009, שהגיע מיד למקום הראשון במצעד האוסטרלי, הוכרז כמוזהב ומכר מעל ל-7,500 עותקים.
בנוסף, הקליטה גודרם את הדואט "Right Here With You", עם הזמרת אוליביה ניוטון-ג'ון במטרת סיוע לגיוס כספים לבית החולים לסרטן על שם ניוטון-ג'ון במלבורן.
בטקס פרסי ה-ARIA בשנת 2008, הייתה מועמדת גודרם לשני פרסים – הסינגל הנמכר ביותר, והאלבום הנמכר ביותר. גודרם זכתה בפרס האלבום הנמכר ביותר. בטקס פרסי המוזיקה העולמית לשנת 2008 שנערך במונקו, זכתה דלתא בפעם השלישית בפרס הזמרת האוסטרלית המוכרת ביותר. במרץ 2010, נבחרו גודרם והזמר גיא סבסטיאן, נבחרו להופיע בהשקת סרט של מייקל ג'קסון. גודרם וסבסטיאן הופיעו את "Earth Song".