stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
איתמר רבינוביץ
ספרים ומחקרים > בעברית

המזרח התיכון וארצות-הברית, איתמר רבינוביץ וחיים שקד (עורכים), ספרית אפקים, הוצאת עם עובד ומכון שילוח לחקר המזרח-התיכון ואפריקה, אוניברסיטת תל אביב, 1980.
מלחמה ומשבר בלבנון 1975–1981, יחד עם חנה זמיר, סדרת קו ירוק קו אדום, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1982.
הערכויות חדשות בעולם הערבי וסכסוך ישראל-ערב, הוצאת מרכז ההסברה, 1981.
סוריה ויחסי ישראל-ערב, הוצאת יד טבנקין, 1989.
השלום שחמק : יחסי ישראל-ערב 1949–1952, הוצאת מקסוול-מקמילן-כתר, 1991.
סף השלום - ישראל וסוריה 1992–1996, הוצאת ידיעות אחרונות, 1998.
חבלי שלום - ישראל והערבים 1948–2003, הוצאת דביר, 2004.
האופק המתרחק: ישראל, הערבים והמזרח התיכון, 2012-1948, הוצאת דביר, 2012.
יצחק רבין - חייל, מדינאי, מנהיג, הוצאת דביר, 2017.
בנוסף ערך והגיש רבינוביץ שני פרקים במסגרת הסדרה אוניברסיטה משודרת בגלי צה"ל. "מדינות ערב בעת החדשה - החשיבות הגאופוליטית של המזרח התיכון" (1978). "דמוקרטיה וארצות האסלאם - לבנון - נפילתה של דמוקרטיה" (1992).
הומרוס

ערך זה עוסק בגדול משוררי יוון. אם התכוונתם לעצם הזרוע Humerus, ראו .
| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־9 לפנה״ס? 
 פטירה:  המאה ה־8 לפנה״ס? איוס, יוון 
 שם לידה:  Ὅμηρος 
 מדינה:  הליגה האיונית 
 לאום:  יוונים 
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 סוגה:  שירה אפית 
 יצירות בולטות:  איליאדה, אודיסיאה, האפוסים של הומרוס 
 
הוֹמֵרוֹס (ביוונית: Ὅμηρος) היה מגדולי משורריה של יוון העתיקה, שלו מייחסת המסורת את האיליאדה ואת האודיסיאה. אגדות יווניות מספרות שהיה עיוור. על שמו נקראים ההמנונים ההומריים, אך אלו לא חוברו על ידי הומרוס, אלא הם שירים בסגנונו. יצירות אפיות רבות אחרות יוחסו להומרוס.
מקובל לתארך את שתי השירות האפיות הגדולות של הומרוס למאה השמינית לפנה"ס. מדובר בשירה שבעל פה, אשר הועברה לראשונה אל הכתב באתונה בעת שלטונו של הטיראן פייסיסטראטוס, שחשש שהשירות תאבדנה, במאה השישית לפנה"ס. פייסיסטראטוס ציווה על כל זמר ומשורר נודד שהגיע לאתונה, לדקלם את כל מה שידע על שירת הומרוס בפני הלבלרים האתונאים. אלו רשמו כל גרסה וההדירו את האיליאדה והאודיסיאה כפי שהגיעו לידינו כיום. כמו כן יזם פייסיסטראטוס את הדקלום בציבור של האיליאדה והאודיסיאה כחלק מחגיגות הפאנאתנאיה, שנערכו באתונה לכבוד האלה אתנה, אחת לחמש שנים.
הומרוס כדמות היסטורית

במשך מאות שנים התווכחו מלומדים על השאלה האם היה אדם בשם הומרוס. אם אמנם חי, כיצד חי וכיצד חיבר את שירותיו? נראה ששתי השירות מבוססות על מסורות ואגדות פחות מלוטשות שהיו קיימות שנים רבות לפני הומרוס. האם האיש חיבר את השירות, או שמא אסף וההדיר קטעי שירה עממיים?
ניתוח האיליאדה והאודיסיאה מבחינת מבנה ואוצר מילים מראה שהשירות מכילות ביטויים קבועים ונשנים; לפעמים שורות שלמות חוזרות ונשנות. האם היו השירות הללו שירה אורו-פורמולאית, כלומר שירת על-פה נוסחתית, שחיבר המשורר במקום באמצעות אוסף קטעים וביטויים עממיים ששינן? החוקרים מילמן פארי ואלברט לורד הראו שמסורת על-פה כזו, שהיא זרה לתרבות הספרות המודרנית, אופיינית לשירה האפית בתרבויות טרום-אורייניות.
באור זה, גדולתו של הומרוס היא שמופע השירה שלו תועד ונשמר. ייתכן שהיו מאות משוררים אפיים בתקופת הומרוס, שביצעו מאות גרסאות של האפוסים, אך רק גרסה אחת של שני האפוסים הללו נשתמרה עד ימינו.
הידוע ואף המשוער על חייו כה מועט, עד שמלומדים נוהגים להתבדח באומרם שהשירות "לא נכתבו על ידי הומרוס, אלא על ידי אדם אחר בשם זה", והמלומד ריצ'מונד לאטימור (Lattimore), שאף תרגם את האפוסים לאנגלית, קרא למאמר "הומרוס: מי היא?". סמואל באטלר אף שיער ספציפית שמדובר באשה סיציליאנית צעירה שחיברה את האודיסיאה (אך לא את האיליאדה), וגם רוברט גרייבס בספרו "Homer's Daughter" ‏(1955) ואנדרו דלבי ב-"Rediscovering Homer"‏ (2006) העלו רעיון דומה.
שאלה נוספת היא האם לעלילות יש ביסוס עובדתי. בתקופה ההלניסטית (המאה השלישית לפני הספירה עד המאה הראשונה לפנה"ס), פרשני האפוסים החלו לבחון סתירות בטקסט. מלומדים מודרניים ממשיכים בעבודה זו.
חפירותיו של היינריך שלימאן בסוף המאה התשע-עשרה הביאו את המלומדים למסקנה שייתכן בסיס היסטורי למלחמת טרויה. מחקרם של פארי ולורד על האפוס האוראלי בשפה הסרבו-קרואטית ובניבים טורקיים הראה ששירות ארוכות עשויות להישמר היטב בתרבויות אוראליות עד שייכתבו. פענוח השפה הקווית ב' (Linear B) בשנות החמישים על ידי מייקל ונטריס ואחרים שכנע חוקרים שיש המשכיות לשונית בין כתבים מיקניים מהמאה השלוש-עשרה לפנה"ס לבין השירות האפיות של הומרוס.
תפוצתו במקורות יהודים

הומרוס היה מוכר אף בקרב היהודים בארץ ישראל בתקופה ההלניסטית ובתקופה הרומית, זאת אנו למדים מאזכורו מספר פעמים אצל יוסף בן מתתיהו ובכתבי חז"ל.
אחת מהן היא המשנה הבאה:
אומרים צדוקים, קובלין אנו עליכם פרושים, שאתם אומרים, כתבי הקודש מטמאין את הידיים, וספרי המֵירָס אינם מטמאין את הידיים.
אמר להם (רבן יוחנן בן זכאי), אף כתבי הקדש לפי חיבתן היא טומאתן, וספרי המֵירָס שאינן חביבין אינן מטמאין את הידיים.
וכן בתלמוד ירושלמי:
רבי עקיבה אומר, אף הקורא בספרים החיצוניים כגון ספרי בן סירא וספרי בן לענא אין לו חלק לעולם הבא, אבל ספרי המֵירָס וכל הספרים שנכתבו מכאן והילך - הקורא בהן כקורא באיגרת
לקריאה נוספת

נתן שפיגל, הומרוס, הוצאת י"ל מאגנס, ירושלים, תשמ"ט. זהו הספר המקיף ביותר בעברית על אודות הומרוס.
ז'קלין דה רומיי, הומרוס, תרגם מצרפתית - מרדכי שניאורסון, מבוא - יוחנן גלוקר, הוצאת מוסד ביאליק, ירושלים, 1993.
מרגלית פינקלברג, הומרוס, ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2014.(הספר בקטלוג ULI)
Victor Bérard, La Résurrection d'Homère, Bernard Grasset, Paris, 1930
הערות שוליים

↑  Butler, Samuel (1897) The authoress of the Odyssey: where and when she wrote, who she was, the use she made of the Iliad, and how the poem grew under her hands, London: Longmans, Green
↑  "Mary Ebbott "Butler's Authoress of the Odyssey: gendered readings of Homer, then and now," (Classics@: Issue 3)" (PDF).
↑  יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, מאמר ראשון, פרק ב; מאמר שני, פרקים ב, טו, לו.
↑  שאול ליברמן, בספרו "יוונים ויוונות בארץ ישראל", הוצאת מוסד ביאליק, 1984. (עמ' 229–230).
למעשה כבר רב האי גאון (939-1038) כותב על המשנה המזכירה את "ספרי המירס": ”פירוש: כל אלו ספרים חיצוניים של חכמת יוונים, שמם בלשונם 'הומרוס'” (בפירושו למשנה על מסכת ידים ד, ו)
↑  ד"ר אברהם שפיר, יחסם של חכמים לשפה ולספרות היוונית בתקופת התנאים, הגיגי גבעה, ה', תשנ"ז.
↑  כך בכתב יד Parma 2596, בכתב יד 1342 ובכתב יד Parma 3173.
ואילו בכתב יד קאופמן: מֵירוֹן.
| יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תקופת המעבר | איונים • דורים • הפלישה הדורית • התקופה הגאומטרית | הפרתנון |
| התקופה הארכאית | פוליס • הקולוניזציה היוונית • טיראניה • הומרוס • הסיודוס | הפרתנון |
| התקופה הקלאסית | מלחמת פרס–יוון • אתונה העתיקה • ספרטה • תבאי • התיאטרון ביוון העתיקה | הפרתנון |
| התקופה ההלניסטית | התרבות ההלניסטית • הממלכה הסלאוקית • מוקדון • מצרים • יוון • פונטוס • פרגמון • אפירוס | הפרתנון |
| היסטוריה צבאית | פלנקס • הופליט • הצבא הספרטני • הצבא המוקדוני | הפרתנון |
| נושאי רוחב | אדריכלות • אמנות • דת • החברה • כלכלה • מטבח • תיאטרון • מיתולוגיה • מתמטיקה • פילוסופיה • ספורט • ספרות | הפרתנון |
פורטל יוון העתיקה
| תרבות יוון העתיקה |
| --- | --- | --- |
| תרבות יוון העתיקה | מיתולוגיה • אמנות • פיסול • קדרות • הומוסקסואליות • זנות • חקלאות • כלכלה • מטבח • משפט • עבדות  • פדרסטיה • רפואה • מלחמה |  |
| פילוסופיה ביוון העתיקה | פיתגורס • הרקליטוס • פארמנידס  • פרוטגורס • אמפדוקלס • דמוקריטוס • סוקרטס • אפלטון • אריסטו • זנון מכתיון • אפיקורוס |  |
| מתמטיקה | ארכימדס • אוקלידס • תאלס • פיתגורס • דיופנטוס • ארטוסתנס • תלמי |  |
| ספרות | הומרוס • האיליאדה • האודיסאה • הסיודוס • פינדארוס • הרודוטוס • תוקידידס • קסנופון • פוליביוס |  |
| תיאטרון | אייסכילוס • סופוקלס • אוריפידס • אריסטופאנס • מושגים |  |
| ספורט | המשחקים האולימפיים • תרבות הגוף • המשחקים הפיתיים • המשחקים האיסתמיים • המשחקים הנמאיים • המשחקים הפאן-אתנאיים • גימנסיון |  |
| אדריכלות | מקדש יווני • הסדרים הקלאסיים • הפרתנון • מקדש ארטמיס • אקרופוליס • האגורה • מקדש זאוס באולימפיה • מקדש הפייסטוס • מקדש ארטמיס |  |
פורטל יוון העתיקה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007262592305171  PLWABN: 9810582427505606  BIBSYS: 90069675  BNC: 000034746  BNE: XX907843  BnF: cb11907688f (data)  BPN: 11060730  CANTIC: a1010107x  CiNii: DA00258983  GND: 11855333X  ICCU: CFIV018814  ISNI: 0000 0003 6354 151X  LCCN: n78095639  LNB: 000040458  MusicBrainz: ebde00ad-8f53-48bb-a6c8-a5b0d7c01705  NDL: 00443699  NKC: jn19981001474  NLA: 35204200  NLG: 34000  NLK: KAC199612729  NSK: 000016617  NTA: 068585764  RERO: 02-A000081090  RSL: 000082457  SELIBR: 189316  SNAC: w6qz9r2d  SUDOC: 026924005  Trove: 863914  ULAN: 500279109  VcBA: 495/55034  VIAF: 224924963   WorldCat (עם VIAF): 224924963 
הומרוס והמלווה שלו, ציורו של ויליאם אדולף בוגרו
בוריס דב ברוצקוס

| --- | --- |

 לידה:  3 באוקטובר 1874 פלאנגה, Grobiņa county, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  7 בדצמבר 1938 (בגיל 64) ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  כלכלה
 מקום מגורים:  האימפריה הרוסית, גרמניה, צרפת, ארץ ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 מקום לימודים:  המכון לחקלאות ויערנות (1898) 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 הערות:  מומחה לבעיות אגרריות של ברית המועצות; מהמומחים הגדולים באירופה בשאלות כלכלה; ובמיוחד בבעיות חקלאות והתיישבות של היהודים; פרופ' באוניברסיטה העברית בירושלים
 
בוריס דב (בֶּר) בְּרוּצְקוּס (ברוסית: Борис (Бер) Давидович Бруцкус, בוריס דווידוביץ' ברוצקוס; בכתב לטיני: Brutzkus;‏ 3 באוקטובר 1874, פולאנגן, ליטא הרוסית – 7 בדצמבר 1938, ירושלים) היה עסקן ציבור, כלכלן יהודי-רוסי נודע, מדען, מומחה לבעיות אגרריות של ברית המועצות וחוקר בעיות אגרריות, מהמומחים הגדולים באירופה בשאלות כלכלה, ובמיוחד בבעיות חקלאות והתיישבות של יהודים, פרופסור לכלכלה חקלאית באוניברסיטה העברית בירושלים.
פרסומיו

О методах еврейской колонизации, 1899;
Профессиональный состав еврейского населения в России, 1908
Еврейские земледельческие поселения Екатеринославской губернии, 1913
Очерк аграрной политики иностранных государств и России, 1918;
Проблемы народного хозяйства при социалистическом строе (статьи в журн. Экономист, П., №№ 1-3, 1922);
Аграрный вопрос и аграрная политика, 7 editions published between 1922 and 1960 in Russian;
Социалистическое хозяйство : теоретические мысли по поводу русского опыта, 8 editions published between 1923 and 1999 in Russian;
Экономия сельского хозяйства, 1924;
Agrarentwicklung und Agrarrevolution in Russland, 1925;
Die lehren des marxismus im lichte der russischen revolution, 1928;
Die getreidewirtschaft in den trockengebieten Russlands, stand und aussichten, 1932;
Der fünfjahresplan und seine erfüllung, 1932;
Economic planning in Soviet Russia, 17 editions published between 1935 and 2001;
U.R.S.S. : terrain d'expériences économiques, 1937;
די יידישע לאנדווירטשאפט אין מזרח אייראפע: איר געשיכטליכער אויפקום און אנטוויקלונג זינט דער וועלט מלחמה (5 מהדורות יצאו ביידיש ב-1926)
לאחר מותו:
כלכלה חקלאית, 1942.
לקריאה נוספת

'ברוצקוס, דוב (בוריס, בר)', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 108–109. (הספר בקטלוג ULI)
הערות שוליים

↑  על פי גישה אחרת שנשענת קרוב לוודאי על עדות בנו של בוריס, לאוניד אנטול ברוצקוס, אביו נולד ב-1878, ראו: Читая Бруцкуса  ,באתר Проза.ру (ברוסית).
↑  Борис Бруцкус, באתר Peoples.ru (ברוסית).
1 2  בוריס דב ברוצקוס, במהדורת האינטרנט של האנציקלופדיה היהודית בשפה הרוסית (ברוסית).
↑  Бруцкус Борис (Бер-Дов) Давидович, באתר World ORT (ברוסית).
↑  יואב גלבר, תרומת העלייה ממרכז אירופה להתפתחות המשק, החברה והתרבות: עולי מרכז אירופה באקדמיה, באתר של הספרייה הווירטואלית של המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מטח).
↑  נחום גרוס, 'מדעי החברה באוניברסיטה העברית עד 1948/9: תוכניות והתחלות', בתוך: חגית לבסקי (עורכת), תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, כרך א: התבססות וצמיחה, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשס"ה, 2005, עמ' 511.
↑  דוד תדהר (עורך), "שלמה גפשטיין", באנציקלופדיה לחלוצי הישוב ובוניו, כרך ג (1949), עמ' 1424.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500968405171  PLWABN: 9810705064505606  BnF: cb13021116w (data)  GND: 101540051  ISNI: 0000 0001 0888 4996  LCCN: n81144414  LNB: 000346068  NKC: js20020805766  NTA: 303440023  SUDOC: 090482069  Trove: 1275245  VIAF: 37050717   WorldCat (עם VIAF): 37050717
ליה ויליאמס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  26 בנובמבר 1964 (בת 60) בירקנהד, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1984 
 עיסוק:  בימוי
 בן או בת זוג:  גאי היברט 
 פרופיל ב-IMDb
 
ליה ויליאמס (באנגלית: Lia Williams; נולדה ב-26 בנובמבר 1964) היא שחקנית אנגלייה הידועה מהופעותיה בתיאטרון, בקולנוע ובטלוויזיה. בנוסף עוסקת ויליאמס בבימוי.
ביוגרפיה

ויליאמס נולדה בבירקנהד שבצ'שייר.
ביוגרפיה > קריירה בתיאטרון

פריצת הדרך של ויליאמס הייתה ב-1991 בהופעה במחזה "The Revengers' Comedies". ב-1993 גילמה את קרול בהפקה הלונדונית של המחזה "אוליאנה" מאת דייוויד מאמט. ב-1997 הופיעה ויליאמס בווסט אנד הלונדוני ובברודוויי במחזה "גג שקוף" מאת דייוויד הר. ב-2001 הופיעה שוב בווסט אנד ובברודוויי במחזה "הביתה" מאת הרולד פינטר.
עוד בתיאטרון שיחקה ויליאמס ב-2002 במחזה "מפה מונדי" בתיאטרון המלכותי הלאומי. ב-2005 גילמה את רוזלינד במחזה "כטוב בעיניכם" עם הלהקה השייקספירית המלכותית. ב-2007 הופיעה במחזה "The Hothouse", ובמחזה "שלוש מסיבות" מאת אלן אייקבורן. ב-2008 גילמה את אלידה ואנגל במחזה "האישה מן הים" מאת הנריק איבסן. ב-2013 שיחקה בתפקידים של אנה וקייט במחזה "Old Times" מאת פינטר.
ב-2013 הופיעה ויליאמס בתיאטרון גייט בדבלין בתפקיד בלאנש דובואה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה" מאת טנסי ויליאמס.
ביוגרפיה > קולנוע וטלוויזיה

הופעת הבכורה של ויליאמס בקולנוע הייתה ב-1993 בסרט "Dirty Weekend" בבימויו של מייקל וינר, שבחר בה אחרי שראה אותה במחזה של אלן אייקבורן. בהמשך שיחקה בתפקידי משנה בסרטים "לאור האש" (1997), "כדור בלב" (1998), "The King Is Alive"‏ (2000), "נערה מריו" (2001), ו-"The Christmas Miracle of Jonathan Toomey"‏ (2007).
ב-2001 שיחקה ויליאמס לצדה של שילה הנקוק במיני-סדרה "The Russian Bride".
הופעות נוספות שלה בטלוויזיה היו בתפקידי משנה בעיבוד לספר "רעל תוסס" ( מאת אגאתה כריסטי (2003), וב-"By the Pricking of My Thumbs"‏ (2006). ויליאמס שיחקה בתפקידי אורח בסדרות "חדר מיון" (1989), "עדות אילמת" (2002), "בקצב הלב" (2002), "The Last Detective" ו-"A Touch of Frost"‏ (2005), ובסדרה "רציחות במידסומר" (2015).
בספטמבר 2009 הצטרפה ויליאמס לסדרת הדרמה קומית "דוק מרטין" של רשת ITV.
ב-2016 הופיעה ויליאמס בעונה השנייה של הסדרה "הנעדר" בתפקיד נדיה הרץ.
עוד באותה שנה גילמה את דמותה של ווליס סימפסון בסדרה "הכתר" של נטפליקס.
ביוגרפיה > בימוי

ויליאמס החלה לביים סרטים קצרים ב-2002. סרט הבכורה שלה היה "Feathers" שמבוסס על סיפור קצר מאת ריימונד קארבר. ב-2008 סרטה "The Stronger" היה מועמד לפרס הסרט הקצר הטוב ביותר של פרסי באפט"א לקולנוע. ב-2009 ביימה ויליאמס את הסרט "Dog Alone" ששודר ברשת סקיי במסגרת "Ten Minute Tales".
חיים אישיים

ויליאמס חיה בווסט המפסטד עם בעלה השני התסריטאי והמפיק גאי היברט, ובנה מנישואיה הראשונים, ג'ושואה ג'יימס. ויליאמס ובעלה מנהלים חברת הפקה בשם "Tilting Ground Productions".
תפקידים בתיאטרון

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  | The Revengers' Comedies | קארן | פרס חוג מבקרי התיאטרון לשחקן החדש המבטיח ביותר |
| 1993 | אוליאנה | Oleanna | קרול |  |
| 1996 | גג שקוף | Skylight | קירה הוליס | פרס עולם התיאטרון לאנסמבל הטוב ביותר (יחד עם מייקל גמבון וכריסטיאן קמרגו מועמדות לפרס טוני לשחקנית הטובה ביותר במחזה מועמדות לפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר מועמדות לפרס דרמה דסק לשחקנית מצטיינת במחזה |
| 2001 | הביתה | The Homecoming | רות' |  |
| 2005 | כטוב בעיניכם | As You Like It | רוזלינד |  |
| 2007 | שלוש מסיבות | Absurd Person Singular | אווה |  |
| 2008 | האישה מן הים | The Lady from the Sea | אלידה ואנגל |  |
| 2009 | אלוהי הקטל | God of Carnage | ורוניק |  |
| 2010 |  | Earthquakes in London | שרה |  |
| 2013 |  | Old Times | קייט / אנה |  |
| 2015 | אורסטיאה | Oresteia | קליטמנסטרה |  |
| 2016 | מרי סטיוארט | Mary Stuart | המלכה אליזבת' / מרי, מלכת הסקוטים |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 |  | Mr Wroe's Virgins | ג'ואנה |  |
| 1994 |  | Seaforth | פולה לונגמן |  |
| 1997 |  | The Uninvited | מליסה גייטס |  |
| 2001 |  | The Russian Bride | נטשה צ'רניאבסקיה | פרס "Festival International de Programmes Audiovisuels" |
| 2003 |  | Sparkling Cyanide | רות' לסינג |  |
| 2004 |  | May 33rd | אלה וילסון | מועמדות לפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר מועמדות לפרס Royal Television Society לשחקנית הטובה ביותר |
| 2006 | מיס מארפל | Marple: By the Pricking of My Thumbs | נלי בליי |  |
| 2009 | דוק מרטין | Doc Martin | אדית' מונטגומרי | עונה 4 |
| 2012 | מדינה סודית | Secret State | לורה דושן |  |
| 2013 | לואיס | Lewis | אמה ברנס | בפרק "The Ramblin' Boy" |
| 2015 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | מגי מרקהאם | בפרק "The Dagger Club" |
| 2022-2016 | הכתר | The Crown | ווליס סימפסון | 7 פרקים |
| 2016 | הנעדרת | The Missing | נדיה הרץ | 7 פרקים |
| 2017 | סטרייק | Strike | ליז טאסל | 2 פרקים |
| 2018 | קירי | Kiri | אליס וורנר | מיני-סדרה; 4 פרקים |
| 2022-2019 | חומריו האפלים | His Dark Materials | ד"ר קופר | 5 פרקים |
| 2022-2019 | פשע במעגל סגור | The Capture | ג'מה גארלנד | תפקיד ראשי (2 עונות); 12 פרקים |
| 2020 | ריביירה | Riviera | ד"ר אמילי מת'יו | 2 פרקים |
| 2021 |  | Death in Paradise | גרייס ורדיניקוב | 2 פרקים |
| 2022 | פרויקט לזרוס | The Lazarus Project | השגרירה בילוב | 2 פרקים |
| 2024 |  | Mr Bates vs The Post Office | פאולה ונלס (אנ') | מיני-סדרה |
| 2024 | התן (אנ') | The Day of the Jackal | איזבל קירבי | 8 פרקים |
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 | קשרי אהבה | Dirty Weekend | בלה |  |
| 1996 | נערה שונה | Different for Girls | סנגורית | סרט בריטי / צרפתי |
| 1997 |  | The Fifth Province | דיאנה דה ברי |  |
| 1997 | לאור האש | Firelight | קונסטנס |  |
| 1998 | כדור בלב | Shot Through the Heart | מיידה |  |
| 2000 |  | The King is Alive | אמנדה |  |
| 2001 | נערה מריו | Chica de Rio | קאתי |  |
| 2007 |  | Blanche-Neige, la suite | היפהפייה הנרדמת |  |
| 2007 |  | The Christmas Miracle of Jonathan Toomey | ג'ואן טיילר |  |
| 2017 | נקמה זרה (אנ') | The Foreigner | קתרין דייוויז |  |
| 2020 | זיכרון מלאכותי (אנ') | Archive | הקול של מערכת ההגנה הביתית |  |
| 2021 |  | Benediction | אדית' סיטוול |  |
| 2022 | לחיות | Living | מיס סמית' |  |
| 2024 | הסקופ (אנ') | Scoop | פראן אנסוורת' (אנ') |  |
הערות שוליים

↑  Winner Takes All: A Life of Sorts by Michael Winner, p.269.
↑  "Skylight". Internet Broadway Database. נבדק ב-7 באוגוסט 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340073405171  GND: 1061342352  VIAF: 14701623   WorldCat (עם VIAF): 14701623
אריה כספי

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  1 בספטמבר 1945 בת ים, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  11 במאי 2003 (בגיל 57) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  כפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים  האוניברסיטה העברית בירושלים  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל 
 מעסיק:  כותרת ראשית, חדשות, הארץ 
 בן או בת זוג:  זהבה כספי 
 
אריה כספי (1 בספטמבר 1945 – 11 במאי 2003) היה פובליציסט ישראלי שנודע בכתיבתו ב"הארץ" על נושאי כלכלה וחברה מנקודת מבט סוציאל-דמוקרטית.
ספרו

אריה כספי, חזקים על חלשים; בעריכת עמיחי גור ונחום יהושע, תל אביב: חרגול ועם עובד, תשס"ז 2007. (מבחר מרשימותיו שהתפרסמו במדורו "היכן הכסף" בעיתונים "כותרת ראשית" ו"הארץ" בין השנים 1986–2003)
ממאמריו

אריה כספי, מכורים לשיקום, כותרת ראשית, 14 בדצמבר 1983
אריה כספי, שיקום שכונות - הבוס האמיתי היא בוסית -פקידה של הברון, כותרת ראשית, 8 בפברואר 1984
אריה כספי, האם הגרפולוגים עובדים עלינו בידיים, כותרת ראשית, 13 ביוני 1984
אריה כספי, ברוך הבא, הערוץ השני, כותרת ראשית, 16 באוקטובר 1985
אריה כספי, רב סרן חוזר מרפיח, כותרת ראשית, 17 בפברואר 1988
אריה כספי, ריח של מהפכה קטנה, כותרת ראשית, 24 באוגוסט 1988
אריה כספי, רק הממשלה יכולה, כותרת ראשית, 19 באוקטובר 1988
אריה כספי, בלי התערבות משטרתית, באתר הארץ, 27 בנובמבר 2001
אריה כספי, כאילו בחינת בגרות, באתר הארץ, 4 ביולי 2001
אריה כספי, לפי הנוהלים, באתר הארץ, 8 במאי 2002
אריה כספי, שואה משהו משהו, באתר הארץ, 12 ביוני 2002
אריה כספי, הגזר לעשירים, השוט לחלשים, באתר הארץ, 3 במאי 2013 - טורו האחרון של אריה כספי במלאת עשור למותו
אריה כספי, רבין בוגד ונתניהו קורץ: הטור שחזה שההסתה תיגמר ברצח, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2017 - פורסם במקור ב-20 באוקטובר 1995, שבועיים לפני רצח רבין
הערות שוליים

↑   אריה כספי, רבין בוגד ונתניהו קורץ: הטור שחזה שההסתה תיגמר ברצח, באתר הארץ, 1 בנובמבר 2017
↑  ריקה ליכטמן, ‏מומלצים, באתר גלובס, 30 ביולי 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007440846205171  BnF: cb16170550j (data)  ISNI: 0000 0000 7368 458X  LCCN: no2007131085  VIAF: 21933919   WorldCat (עם VIAF): 21933919
חטוף (סרט, 1960)

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 מבוסס על:  רומן של רוברט לואיס סטיבנסון
 בימוי:  רוברט סטיבנסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  רוברט סטיבנסון
 עריכה:  גורדון סטון
 שחקנים ראשיים:  ג'יימס מקארתור פיטר פינץ' ברנארד לי
 מוזיקה:  סדריק ת'ורפ דייווי
 צילום:  פול ביסון
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  24 בפברואר 1960
 משך הקרנה:  97 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט הרפתקאות, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  סקוטלנד 
 movies.disney.com/kidnapped
 דף הסרט ב־IMDb
 
פסל של אלן ברק סטיוארט (האמיתי, משמאל) ודייוויד בלפור (הספרותי) באדינבורו
חטוף (באנגלית: Kidnapped) הוא סרט הרפתקאות היסטורי אמריקאי משנת 1960 בבימויו של רוברט סטיבנסון (אנ'), עם ג'יימס מקארתור ופיטר פינץ' בתפקידים הראשיים.
התסריט מבוסס על הספר החטוף/נחטף/גנוב גונבתי של רוברט לואיס סטיבנסון משנת 1886 שעבר עיבודים רבים לקולנוע ולטלוויזיה.
העלילה מתרחשת במאה ה-18 ומתארת את קורותיו של נער המנושל מירושתו ואת הרפתקאותיו הרבות עד שהוא זוכה לתקן את המעוות, על רקע התקוממות היעקוביטים בסקוטלנד. בספר משולבים דמויות אמיתיות כמו של אלן ברק סטיוארט, ממנהיגי המרד.
זה סרטו הקולנועי הראשון של פיטר אוטול המופיע בתפקיד קטן.
צילומי החוץ נעשו באובן, סקוטלנד.
תקציר העלילה

דייוויד בלפור (ג'יימס מקארתור) הוא בחור צעיר שזה עתה סיים את לימודיו. אביו מת ומנהל בית הספר מר קמפבל מוסר לו מכתב חתום של אביו אותו הוא צריך למסור לדודו אבנעזר בעיירה קרמונד (אנ'). אבנעזר בלפור (ג'ון לורי) מתגורר בבית נטוש ומוזנח בשם "House of Shaws" ומופתע לקבל את אחיינו כי הוא יודע שכעת יירש דייוויד את הבית. הוא מתכונן לסלקו ובשלב ראשון הוא מורה לו לעלות לקומה עליונה בתקווה שייפול משם מהקיר ההרוס אך דייוויד ניצל.
בשלב שני הם מגיעים לעיירה במטרה להיפגש עם עורך הדין רנקילור (מילס מלסון) אך בדרך נפגש אבנעזר עם רב החובל הוסיסון (ברנרד לי) ומסתודד אתו. הוסיסון מפתה את דייוויד לעלות לביקור על ספינתו וחוטף אותו לעבוד כעבד על הספינה. הוא עושה זאת לאחר שאבנעזר שילם לו 20  פאונדס תמורת החטיפה.
לאחר שאחד המלחים, שאון (ניאל מקגיליס) הורג במכות את נער הסיפון, מתמנה דייוויד לנער הסיפון ולעוזרו של הוסיסון שבוטח בו ומראה לו את מחסני הנשק של הספינה.
בערפל כבד מתנגשת הספינה בסירה שיושביה טובעים פרט לאלן ברק סטיוארט (פיטר פינץ'). אלן הוא ממנהיגי המורדים היעקוביטים ומבקש מהוסיסון להורידו לחוף בסקוטלנד תמורת כסף רב שהוא מראה לו.
הסיסון מסכים אך דייוויד שומע שהם מתכננים לרצוח את אלן ולשדוד את כספו. הוא מתחבר לאלן ושניהם מתבצרים בתא הנשק ומפילים חללים בתוקפים. לבסוף נכנע הוסיסון ומשיט את הספינה לחוף אך היא מתנגשת בסלעים וכולם טובעים פרט לדייוויד ואלן.
שניהם עוברים חוויות קשות כדי לחמוק מהבריטים שרודפים אחריהם לאחר שהוצע פרס של 100 פאונדס על מי שיסגיר את אלן שלטענתם הוא הרג את גובה המיסים הראשי שכונה "השועל האדום".
הם מתבוססים בבוץ ובגשמים עזים ובאחד הבתים מנסה אלן להתעמת בדו-קרב עם יריבו רובין מקגרגור (פיטר אוטול) אך מחליט להחליף את החרבות בנגינה על חמת חלילים שבה מנצח מקגרגור.
לבסוף הם עוברים בהצלחה את המשמר בטירת סטירלינג ומגיעים לקרמונד. הם מצרפים אליהם את עורך הדין רנקילור ואלן מצליח להוציא מאבנעזר הודאה כי שילם להוסיסון 20 פאונדס כדי שיחטוף את דייוויד. ברגע זה יוצאים רנקילור ודייוויד ואבנעזר המופתע יודע כי הפסיד.
בסוף נשאר דייוויד כבעל הבית ואלן עולה על ספינה בדרכו לצרפת.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| ג'יימס מקארתור | דייוויד בלפור |  |
| פיטר פינץ' | אלן ברק סטיוארט | לוחם סקוטי |
| ברנרד לי | הוסיסון | רב חובל |
| רובין לורי | אבנעזר בלפור |  |
| פיטר אוטול | רובין מקגרגור | לוחם סקוטי |
| ניאל מקגיניס | שאון | מלח |
| מילס מלסון | רנקילור | עורך דין |
גשר להולכי רגל

גשר להולכי רגל באל סלוודור
גשר להולכי רגל הוא גשר המיועד למעבר הולכי רגל. ככל גשר הוא מיועד לאפשר מעבר בנתיב הליכה מעל מכשולים פיזיים כגון כביש או נהר, אך ישנם גם גשרים להולכי רגל שנבנו כאטרקציה תיירותית, שמטרתם היא עצם החוויה של המעבר על הגשר.
בעוד שההתייחסות העיקרית לגשר היא כמבנה המקשר בין שתי נקודות בגובה ומעל פני הקרקע, גשר להולכי רגל יכול להיות גם מבנה נמוך יותר ואף צמוד־קרקע, המאפשר להולכי רגל לחצות אדמה רטובה, אדמה שבירה או ביצות. גשרים מסוג זה יכולים לנוע בין אבני מדרך ועד למבני פלדה משוכללים, כאשר אפילו עץ שנפל, יכול להיחשב כגשר להולכי רגל. לגשרים אלה תפקיד פונקציונלי וכן תפקיד אומנותי.
עבור קהילות כפריות במדינות מתפתחות, גשר להולכי רגל עשוי להיות אמצעי הגישה היחיד למרפאות, בתי ספר, עסקים ושווקים. עיצובים כגון גשר תלייה פשוט (אנ') פותחו על מנת לספק מענה בר קיימא לקהילות מסוג זה, תוך שימוש בחומרים וכוח עבודה מקומיים.