האירי (סרט)
עלילת הסרט

בבית אבות בכיסא הגלגלים שלו, פרנק שירן, ותיק ממלחמת העולם השנייה, מספר על זמנו כמתנקש עבור סינדיקט פשע, ובעיקר שופך אור על תעלומת היעלמותו של ג'ימי הופה.
בשנות החמישים בפילדלפיה, שירן עובד כנהג משאית משלוחים ומתחיל למכור חלק מתכולת משלוחי הבשר שלו לגנגסטר המקומי "סקיני רייזור" (תער גילוח רזה), בן ממשפחת הפשע בפילדלפיה בראשותו של אנג'לו ברונו. לאחר שחברת המשלוחים מאשימה את שירן בגניבה, מצליח עורך הדין של האיגוד לנהגי משאיות, ביל באפלינו, לבטל את התיק, משום סירובו של שירן למסור לשופט את שמות לקוחות הסחורה שבגניבתה הודה. ביל מציג את שירן בפני בן דודו ראסל באפלינו, ראש משפחת הפשע בצפון־מזרח. שירן מתחיל לבצע עבודות עבור ראסל, כמו גם אנשי העולם התחתון של דרום פילדלפיה, כולל "צביעת בתים", כינוי מעשי הרצח לפי "חוזים". כשמערכת היחסים בין ראסל לשירן מתמסדת, מציג ראסל את שירן בפני ג'ימי הופה, נשיא איגוד נהגי המשאיות בארצות הברית, המקיים קשרים הדוקים עם משפחת הפשע בצפון־מזרח פנסילבניה, ועם חבריו של אנתוני, "טוני פרו" פרובנזאנו, ועומד בלחץ גובר מצד הממשל הפדרלי. הופה מתקרב לשירן ומשפחתו, ובמיוחד לבתו פגי, ושירן ממונה בהמשך לשומר הראש של הופה.
בחירתו של ג'ון פ. קנדי לנשיא ב-1960 מעוררת תגובות זעם מצד הופה (שתרם חצי מיליון דולר לקרן הבחירות של ניקסון). אחיו של הנשיא, רוברט קנדי, ממונה ליועץ המשפטי לממשלה, מגבש חוליה בשם "תפוס את הופה" במאמץ להפילו, ולבסוף אכן מביא למעצרו והרשעתו ב-1964 בגין הדחת מושבעים.
בזמן שהופה נמצא בכלא, מתחיל מחליפו כנשיא האיגוד, פרנק "פיץ" פיצסימונס, למעול בכספי קרן הפנסיה של האיגוד, ולהעמיד הלוואות ללא ריבית לראשי המאפיה. מערכת היחסים של הופה עם טוני פרו, שנאסר בעצמו בגלל סחיטה, גם כן מתדרדרת ללא תיקון כאשר טוני פרו מנסה לממש את מיליוני הדולרים שצבר בקרן, אך נדחה מצד הופה בעת מאסרם באותו בית כלא. עונשו של הופה מומתק על ידי הנשיא ריצ'רד ניקסון ב-1971, אך נאסר עליו להשתתף בפעילות האיגוד עד 1980.
למרות מגבלות שחרורו, מנסה הופה להחזיר לעצמו את מעמדו ולחזור לתפקיד נשיא האיגוד. חוסר הכבוד הגובר שהוא מפגין והצהרותיו כלפי ראשי האיגוד, ולגבי האינטרסים של משפחות פשע אחרות, מגיעות לראסל. בעת ארוחת ערב לכבוד שירן באוקטובר 1973, ראסל מאיץ בשירן להתעמת עם הופה ולהזהירו שראשי משפחות הפשע אינם מרוצים מהתנהגותו. בהקשר זה מיידע הופה את שירן, כי הוא "יודע דברים" על מנהיגי המאפיה כולל כאלו שלהם אינם מודעים בעצמם, וטוען כי לא ניתן לגעת בו, שכן אם יקרה לו משהו אי פעם הם יהיו בסופו של דבר בכלא.
בשנת 1975, כשהוא בדרכו לחתונה של בתו של ביל, ראסל מספר לשירן כי לדונים של המאפיה נמאס מהופה וכי רצחו בהוראתו את סנקזו באי-רצון. עוד מודיע ראסל לשירן כי נבחר כטריגרמן לחיסול הופה, בהנחה שכך ימנע ממנו להזהירו מגורלו הצפוי. השניים נוסעים לשדה תעופה קטן בו שירן עולה על מטוס לדטרויט. הופה, שקבע פגישה במסעדה מקומית עם טוני פרו ואנתוני ג'יאלונה, מופתע לראות את שירן מגיע באיחור, ביחד עם בנו המאומץ, צ'אקי אובראיין ועם סאלי באגס. הם מסבירים להופה שהפגישה הועברה לבית בו מחכים כבר טוני פרו וראסל. הופה מצטרף אליהם לנסיעה, נכנס לבית, מוצא שהוא ריק, ומבין שנפל למלכודת. בזמן שהוא מסתובב כדי לעזוב, שירן יורה בו פעמיים בטווח קצר, משאיר את האקדח על גופתו השרועה ליד דלת הכניסה במטרה להראות זאת כהתאבדות. לאחר ששירן יוצא, שורפים שני הגנגסטרים הצעירים את הגופה, כדי לחסל את כל עקבות חיסולו.
לאחר שנכנס לחבר החמישי בחקירת חבר המושבעים הגדול אודות היעלמותו של הופה, שירן, ראסל, טוני פרו ואחרים מורשעים בסופו של דבר באשמות שונים שאינם קשורים לרצח של הופה. אחד אחד, הגנגסטרים הקשישים מתחילים כבר למות בכלא בבוא זמנם. שירן משוחרר בסופו של דבר אך מתקשה להסתדר לבדו ועובר לבית אבות. הוא מנסה להתפייס עם בנותיו המנוכרות, אך פגי, החושדת במעורבותו בהיעלמותו של הופה, מסרבת לחדש עמו את הקשר. שירן מתחיל לראות כומר קתולי שהוקצה לבית האבות שמעניק לו אבסולוציה בגין פשעים שבוצעו במהלך חייו. כשעוזב הכומר, שירן מבקש ממנו לעזוב את הדלת מעט, תוך חיקוי אחד מההרגלים של הופה ובכך מסתיים הסרט.