stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בון ג'ובי
היסטוריית הלהקה > הקמת הלהקה

ג'ון בון ג'ובי החל להתעניין במוזיקה בגיל 13, כאשר החל לנגן על גיטרה ופסנתר. בגיל זה הקים את להקתו הראשונה בשם "Raze". כאשר היה בן 16 הכיר את דייוויד בריאן והקים להקה בשם "Atlantic City Expressway'" שביצעה גרסאות כיסוי לאמנים שונים. הלהקה הופיעה במועדוני לילה בניו ג'רזי, אף על פי שחבריה היו קטינים באותה תקופה.
בקיץ 1982 סיים בון ג'ובי את לימודיו והחל לעבוד ב-Power Station Studios – אולפן הקלטות במנהטן שהיה בבעלות בן דודו, טוני בונג'יובי. בון ג'ובי הקליט בסטודיו מספר שירי דמו ושלח אותם לחברות תקליטים רבות, אך לא קיבל מענה. ב-1983 הגיע בון ג'ובי לתחנת רדיו מקומית בניו יורק והשדרן ג'יפ הוברט הציע לו הצעה: תחנת הרדיו תכלול את שירו "Runaway" באלבום אוסף של אמנים מקומיים. בון ג'ובי הסכים והשיר "Runaway" החל להתנגן בתחנות רדיו אזוריות באזור ניו יורק. בזכות הפרסום שצבר השיר, פנו מספר חברות תקליטים אל בון ג'ובי והוא החליט להקים להקה מקצועית יותר.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| ג'ון בון ג'ובי | ריצ'י סמבורה | טיקו טורס | דייוויד בריאן |
בון ג'ובי פנה לדייוויד בריאן שלמד בבית הספר ג'וליארד ואילו זה פנה בתורו לבסיסט אלק ג'ון סאץ' ומאוחר יותר למתופף טיקו טורס. טורס היה מתופף מנוסה שכבר הקליט בין היתר מספר שירים עם מיילס דייוויס ועם צ'אק ברי. לאחר מכן, צירפה הלהקה את ריצ'י סמבורה לאחר שהאחרון פנה לבון ג'ובי בסיומה של אחת ההופעות וביקש ממנו להבחן כגיטריסט ללהקה. סמבורה היה אף הוא נגן מנוסה שהשתתף בסיבוב הופעות עם ג'ו קוקר ונבחן באותה תקופה גם ללהקת קיס.
מיד לאחר הקמת הלהקה, השתתפה הלהקה במספר הופעות במועדונים מקומיים, בעיקר כלהקת חימום. באחת מההופעות משכו את תשומת לבו של מנהל ההקלטות דרק שולמן, שמיהר להחתים את הלהקה בחברת "מרקורי רקורדס". לפני הוצאת האלבום הראשון, חיפשה הלהקה הצעירה שם; באותו הזמן, שינה סולן הלהקה את שמו מג'ון בונג'יובי (John Francis Bongiovi), לג'ון בון ג'ובי (Jon Bon Jovi) והלהקה החליטה להשתמש בשם משפחתו החדש כשם ללהקה באופן קבוע.
היסטוריית הלהקה > שנות השמונים

ב-21 בינואר 1984 יצא האלבום הראשון של הלהקה שנקרא גם הוא "Bon Jovi", בעזרתו של דוק מקגי, אמרגנם החדש. האלבום הפך לאלבום זהב בארצות הברית והלהקה פתחה הופעות אמנים מוכרים, בהם זי זי טופ, הסקורפיונז וקיס (כחלק מסיבוב הופעות באירופה) וכן הופיעו בתוכנית הטלוויזיה "American Bandstand".
בשנת 1985 יצא האלבום השני של הלהקה, שנקרא "Fahrenheit ‏ 7800°", אך הביקורות לאלבום היו פושרות. מגזין המטאל הבריטי המוביל "Kerrang", שפרסם ביקורות חיוביות על האלבום הראשון, כינה את האלבום השני "חיקוי חלש של בון ג'ובי שהכרנו ולמדנו לאהוב". חברי הלהקה אמרו בראיונות שהם לא יבצעו הופעות חיות לשירים מאלבום זה.
לאחר צאת אלבומם השני החליטו חברי הלהקה להשתמש בעזרתו של כותב השירים דזמונד צ'יילד (שעזר בין היתר לאירוסמית', קיס, אליס קופר ועוד). בעזרתו נכתבו שלושה מהשירים באלבום השלישי (ביחד עם ג'ון בון ג'ובי וריצ'י סמבורה) שנקרא "Slippery When Wet". האלבום יצא ב-1986 וזכה להצלחה אדירה ונמכר בלמעלה מ-12 מיליון עותקים בארצות הברית ובכ־28 מיליון בעולם כולו. האלבום היה לאלבום הנמכר ביותר בשנת 1987 ע"פ מגזין הבילבורד ושהה 8 שבועות במקום הראשון בארצות הברית. בין להיטיו ניתן למנות את "You Give Love A Bad Name", "Livin' on a Prayer" ו-"Wanted Dead Or Alive". אולם, בסיבוב ההופעות של האלבום, נתקל הסולן ג'ון בון ג'ובי בקשיים ווקאליים: לוח הזמנים העמוס והצלילים הגבוהים גרמו נזק לקולו; בעזרת מאמן קולי הצליח לסיים את סיבוב ההופעות. מאז אירוע זה, נמנעים חברי הלהקה מיצירת שירים חדשים העושים שימוש בצלילים גבוהים.
בשנת 1988 יצא אלבומה הרביעי של להקת בון ג'ובי, "New Jersey". האלבום הוקלט זמן קצר לאחר סיבוב ההופעות של האלבום הקודם וזאת מכיוון שהלהקה רצתה להוכיח שהם לא 'להקה של להיט אחד'. התוצאה הייתה אלבום מוצלח מאוד ואחד המועדפים ביותר על המעריצים. האלבום מתאפיין בשימוש נרחב בסגנונות הפופ והרוק וזכה להצלחה מסחרית עצומה – האלבום מכר כ-18 מיליון עותקים לאורך השנים, ומתוכו יצאו להיטים כגון "Lay Your Hands on Me", "Bad Medicine" ו-"I'll Be There for You". אלבום זה היה לאלבום הרוק הכבד הראשון שחמישה סינגלים מתוכו הגיעו למקומות הראשונים במצעד ה-"Top Ten" של הבילבורד. אף תקליט רוק לא שבר או אפילו השווה שיא זה.
סיבוב ההופעות של האלבום ארך כ-18 חודשים ונודע כ"סיבוב ההופעות המאוחד של ניו ג'רזי" ("The Jersey Syndicate Tour"), ותועד בווידאו שפורסם מאוחר יותר בשם "New Jersey: The Videos" וכן ב-"Access All Areas". במהלך סיבוב ההופעות הופיעו עם בון ג'ובי בכירי המוזיקאים בעולם כגון ג'ימי פייג' מלד זפלין, בריאן מיי מקווין, אלטון ג'ון ועוד. במסגרת סיבוב ההופעות הובילה בון ג'ובי את פסטיבל מוזיקת השלום של מוסקבה (Moscow Music Peace Festival) בשנת 1989. סיבוב ההופעות החדש יצר מתח רב בין חברי הלהקה – הדבר פגע בשגרת חייהם והתקיים זמן קצר לאחר שובם מסיבוב ההופעות של האלבום הקודם. בזמן הסיבוב סיכמו חברי הלהקה שבסיומו ילך כל אחד מחברי הלהקה לדרכו, ואפילו יעזוב במטוס נפרד. באותו זמן הציע ריצ'י סמבורה את עמדת הסולן לבילי רוג'רס, הידוע בעיקר בזכות הלהיט "I'm Blue".[דרוש מקור]
באותה השנה (1989) זכו בון ג'ובי בפרס מפעל חיים בטקס פרסי ה-MTV, פרס עליו גיחכו חברי הלהקה (ומסרו את הפרס לאחד המעריצים כמחאה), מאחר שהתקיימו כלהקה רק שש שנים.
באותו הטקס עלו ג'ון בון ג'ובי וריצ'י סמבורה עם שתי גיטרות אקוסטיות בלבד (דבר שלא היה מקובל באותם ימים) וביצעו שני שירים ("Livin' on a Prayer" ו-"Wanted Dead Or Alive"). ההתלהבות הייתה כה גדולה ועקב כך נוצרה סדרת האנפלאגד (MTV Unplugged) בערוץ ה-MTV.
חברי הלהקה

ג'ון בון ג'ובי – שירה, גיטרה, מפוחית, פסנתר ומאראקס (החל מ-1983)
טיקו טורס – תופים, כלי הקשה נוספים (החל מ-1983)
דייוויד בריאן – קולות רקע וקלידים (החל מ-1983)
יו מקדולנד – גיטרה בס, קולות רקע (החל מ-1994, חבר רשמי החל מ-2016)
פיל אקס – גיטרה ראשית, טוקבוקס, קולות רקע (החל מ-2013, חבר רשמי החל מ-2016)
אלק סאץ' – גיטרה בס, קולות רקע (1983–1994, הופעות אחדות ב-2001 ו-2018. נפטר ב-2022)
ריצ'י סמבורה – גיטרה ראשית, טוקבוקס, קולות רקע (1983–2013, הופעה אחת ב-2018)
דייב סאבו – גיטרה (1983)
בובי בנדיירה – גיטרה, קולות רקע (2005–2015)
לורנזה פונס – כינור, קולות רקע (2005–2009)
ריץ' סקנלה – תופים, כלי הקשה (2013)
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Bon Jovi ‏ (1984)
7800° Fahrenheit ‏ (1985)
Slippery When Wet ‏ (1986)
New Jersey ‏ (1988)
Keep the Faith ‏ (1992)
These Days ‏ (1995)
Crush ‏ (2000)
Bounce (אנ') ‏ (2002)
Have a Nice Day ‏ (2005)
Lost Highway ‏ (2007)
The Circle ‏ (2009)
What About Now ‏ (2013)
Burning Bridges ‏ (2015)
This House Is Not For Sale ‏ (2016)
2020 ‏ (2020)
Forever ‏ (2024)
דיסקוגרפיה > אלבומי הופעה

One Wild Night Live 1985–2001 ‏ (2001)
Inside Out ‏ (2012)
This House Is Not for Sale – Live from the London Palladium ‏ (2006)
דיסקוגרפיה > אוספים

Cross Road ‏ (1994)
Tokyo Road: Best of Bon Jovi ‏ (2001)
This Left Feels Right ‏ (2003)
Greatest Hits ‏ (2010)
דיסקוגרפיה > מארזי תקליטורים

100,000,000 Bon Jovi Fans Can't Be Wrong ‏ (2004)
פרסים

1987: בטקס MTV Video Music Awards – ההופעה החיה הטובה ביותר
1988: בטקס American Music Award להקת הפופ\רוק הטובה ביותר
1991: MTV Michael Jackson Video Vanguard Award
1995: בטקס פרסי המוזיקה העולמית להקת הרוק המוכרת ביותר
1995: בטקס MTV Europe Music Awards בקטגוריית רוק הטוב ביותר
1996: בטקס BRIT Awards הלהקה הכלל עולמית הטובה ביותר
2001: בטקס My VH1 Music Awards הווידאו הטוב ביותר, על "It's My Life"
2002: בטקס My VH1 Music Awards ההופעות החמות ביותר
2004: בטקס American Music Award פרס האיכות
2005: בטקס פרסי המוזיקה העולמית פרס יהלום על מכירות של יותר מ-100 מיליון אלבומים
2006: בטקס CMT Music Awards שיתוף פעולה על הווידאו "Who Says You Can't Go Home".
2007: בטקס People's Choice Awards שיר הרוק הטוב ביותר על השיר "Who Says You Can't Go Home".
2007: בטקס Grammy Awards הרכב הקאנטרי הטוב ביותר על השיר "Who Says You Can't Go Home".
2010: בטקס "MTV EMA AWARDS 2010" בפרס 'אייקון עולמי'
הערות שוליים

↑  עידוא דגן, תאכל ת'לב ווטרס: בון ג'ובי והקהל נהנו בגדול, באתר nrg‏, 4 באוקטובר 2015
↑  מני אבירם‏, רוכבים על תפילה: למרות סט ליסט לא מושלם, בון ג'ובי עשתה אתמול הרבה אנשים מאושרים, באתר וואלה, 4 באוקטובר 2015
↑  עמי פרידמן, בון ג'ובי בישראל: עשו היסטוריה בפארק, באתר ynet, 4 באוקטובר 2015
↑  מיה אשרי, בון ג'ובי ישובו להופעה בישראל: "ידענו שנהיה חייבים לחזור", באתר הארץ, 16 בדצמבר 2018
↑  רן בוקר, כל הפרטים: בון ג'ובי חוזרים לישראל, באתר ynet, 17 בדצמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007370415905171  BIBSYS: 2104481  BNE: XX151206  BnF: cb13902067w (data)  GND: 5232504-0  ISNI: 0000 0001 2284 5424  LCCN: n88615903  MusicBrainz: 5dcdb5eb-cb72-4e6e-9e63-b7bace604965  NDL: 00650571  NKC: ko2004251305  NLA: 35199349  SUDOC: 087993341  VIAF: 121021571   WorldCat (עם VIAF): 121021571 
הלהקה בהופעה ב-O2 ארנה שבלונדון
ג'ון בון ג'ובי בהופעה בשנת 2007 במסגרת סיבוב ההופעות של האלבום Lost Highway
אליעזר שמאלי

| --- | --- |

 לידה:  15 באוגוסט 1901 רוז'ישץ', ווהלין, האימפריה הרוסית
 פטירה:  30 במרץ 1985 (בגיל 83) רעננה, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 מקום קבורה:  קריית טבעון 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הומבולדט של ברלין 
 שפות היצירה:  עברית 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל לספרות ילדים (תשי"ז) פרס מוסד ביאליק לספרות ילדים
 
הכיתה הראשונה של שכונת הפועלים ליד בית החרושת נשר, שהיא העיר נשר של היום, שנת 1929 (מחנך הכתה הוא אליעזר שמאלי, המופיע בתמונה)
משפחת שמאלי אליעזר ושושנה, הבנות שולמית הגדולה משמאל ותמר הקטנה בפתח ביתם ברמתיים ב-1953.
קברו של אליעזר שמאלי ורעייתו בבית הקברות של אגודת השומרים
אליעזר שׂמֹאלי (ט"ו באב תרס"א, 15 באוגוסט 1901 – ח' בניסן תשמ"ה, 30 במרץ 1985) היה מחנך וסופר ילדים נודע בתקופת היישוב ובימי ראשית המדינה. חתן פרס ישראל לספרות ילדים לשנת תשי"ז.
ספריו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אדם ובהמה, ירושלים : הלשכה הראשית של הקרן הקימת לישראל (מולדתנו י"א), 1933.
עביבים: סיפורי ילדים, תל אביב : ספרות, 1933.
אנשי בראשית, תל אביב: א"י שטיבל, 1933; תל אביב: מסדה, 1947
בני היורה, תל אביב : השכלה לעם, 1937; ירושלים: קרית ספר, 1947
אור בגליל, תל אביב: א"י שטיבל, 1939.
בזכות המנצח קלבריני : אם ובנותיה, תל אביב: יבנה, (1940s).
רוזה כהן, תל אביב: תל אביב : המרכז לחנוך / מועצת פועלי תל אביב ויפו, 1940.
חיי ראשונים : מיומני אלכסנדר זייד, תל אביב: עם עובד, 1942.
צפרים בארץ : שוכני החצר והמטע, תל אביב: מסדה, 1943.
צפרי החרף בארץ : מסעיהן וחייהן, תל אביב: מסדה, 1945.
בין זריחה לשקיעה : ספורים, תל אביב: יבנה, (1946).
מחזור הצומח והחי בארץ ישראל, תל אביב: מסדה, 1953-1948, 2 כרכים.
יפה את, ארצנו : ספורים על החי והצומח, תל אביב: יבנה, 1948.
לילה במשלט, תל אביב: יבנה, 1950.
עולם החיות, תל אביב: יבנה, 1952.
בדרך לבית החינוך : מיומנו של מורה, תל אביב: אורים המרכז לחינוך (ספריה פדגוגית קטנה כ'), 1953.
בצל אילן : ספורים, תל אביב: יבנה, 1957.
חג הסוכות : לגננות ולמורים במוסדות חינוך ממלכתיים, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, 1957.
ימים נוראים : לגננות ולמורים במוסדות חינוך ממלכתיים, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, 1957.
צפרים בישראל : חרפיות, יציבות וקיציות, תל אביב: מסדה, 1959.
חג השבועות : לגננות ולמורים במוסדות חינוך ממלכתיים, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, 1959.
חג הפסח : לגננות ולמורים במוסדות חינוך ממלכתיים, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, 1960s
סיפורים: מחיי העולים, תל אביב: מוציא לאור לא ידוע, 1960.
בקצה הזרת : קובץ סיפורים, תל אביב: מסדה, 1961
אל המבוע : סיפורים, תל אביב: עמיחי, 1962.
כיסופי גאולה, תל אביב: עמיחי, 1962.
בין חרמון וגלבוע: ספורים ואגדות, תל אביב: יבנה, 1968.
על חוט של חסד : ספורים, רמת גן: מסדה, 1970.
שומר בישראל : אגדת אלכסנדר זייד, רמת גן: מסדה, 1970.
אלכסנדר זייד: דמות ותקופה, ירושלים: המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה של ההסתדרות הציונית העולמית, 1971.
החלוצים : חוקרי הטבע של ארץ-ישראל, תל אביב: עם עובד, 1972.
ויהי המבול על הארץ : גילוי יומן תיבת נח, רמת גן: מסדה, 1972.
צפרים בישראל: צפרי מסע חרפיות, צפרי מסע חורפיות, רמת גן: מסדה, 1973.
הרועה הנאמן : מבחר סיפורים, תל אביב: עם עובד, 1976.
בשכנות טובה / אליעזר שמאלי, תל אביב: ספרית פועלים, 1979.
אבטיחים : הנער אמיץ הלב, ירושלים: משרד החינוך והתרבות, המרכז לתוכניות לימודים, 1979.
סיפורים וציפורים, תל אביב: עם עובד, 1980.
זהב בירושלים, תל אביב: זמורה ביתן מודן, 1980
הערות שוליים

↑  הפרסים של מוסד ביאליק, דבר, 10 בינואר 1936
↑  דבר לילדים, 15 במאי 1957
↑  100 שנה לעלייתו של אבי לארץ בבלוג עידן השוק החופשי של תמר בן יוסף
↑  הסופרת תמר בן-יוסף, באתר simania.co.il
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007273574105171  PLWABN: 9810686713405606  BnF: cb15594205t (data)  GND: 1158820119  ICCU: SBLV227899  ISNI: 0000 0000 7141 9037  LCCN: n87933261  NTA: 197994474  RERO: 02-A017615739  SUDOC: 123764211  VIAF: 7707224   WorldCat (עם VIAF): 7707224
אנדי בורנהאם

אנדי בורנהאם (באנגלית: Andy Burnham; נולד ב-7 בינואר 1970) הוא פוליטיקאי בריטי חבר מפלגת הלייבור. בורנהאם מכהן כראש עיריית מחוז מנצ'סטר רבתי ממאי 2017. קודם לכן כיהן כחבר הפרלמנט של הממלכה המאוחדת מטעם מחוז לי בשנים 2001–2017, כשר התרבות, התקשורת והספורט וכשר הבריאות בקבינט של גורדון בראון.
קורות חיים

בורנהאם נולד בליברפול, למד בתיכון קתולי בסיינט הלן שבמחוז מרזיסייד. הוא בעל תואר שני באנגלית מאוניברסיטת קיימברידג'.
בנעוריו הצטרף למפלגת הלייבור. בשנים 1994 עד 1997 שימש עוזרה של חברת הפרלמנט טסה ג'וול. ב-1998 מונה ליועצו של שר התרבות, התקשורת והספורט כריס סמית.
ביוני 2001 נבחר לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז לי. הוא כיהן כחבר בוועדת הבריאות עד 2003. ב-2005 מונה לסגן שר במשרד הפנים וב-2006 לשר זוטר במשרד הבריאות. ב-2007 מונה למזכיר הראשי של האוצר (השר השני בחשיבותו במשרד האוצר הבריטי). ב-2008 איווט קופר מונה במקומו והוא מונה לשר התרבות, התקשורת והספורט בקבינט ממשלת בריטניה, הוא הביא להקמת ועדת הבדיקה העצמאית לאסון הילסבורו, 20 שנה לאחר האסון, שבעקבות מסקנותיה התנצל ראש הממשלה בפני משפחות הקורבנות. ביוני 2009 מונה לשר הבריאות.
לאחר הפסד מפלגת הלייבור בבחירות ב-2010 שימש שר הבריאות בממשלת הצללים של אד מיליבנד ובהמשך השנה מונה לשר החינוך בממשלת הצללים. באוקטובר 2011 מונה שוב לשר הבריאות בממשלת הצללים של הלייבור.
במאי 2015 הכריז שהוא מתכוון להתמודד על הנהגת מפלגת הלייבור, הוא סיים שני עם 19% מקולות הבוחרים לאחר ג'רמי קורבין. לאחר הבחירות מונה לשר הפנים בממשלת הצללים של קורבין.
באוקטובר 2016 התפטר מתפקידו בממשלת הצללים לקראת התמודדותו בבחירות לראשות מחוז מנצ'סטר רבתי. במאי 2017 נבחר לתפקיד ברוב של 63%. ימים ספורים לאחר כניסתו לתפקיד התרחש במחוזו הפיגוע במנצ'סטר ארנה. ב-2021 זכנבחר לכהונה נוספת ברוב של 67%.
בורנהאם נשוי ואב לשלושה. בשנים 2018–2019 כיהן כנשיא ליגת הרוגבי של אנגליה.
הערות שוליים

↑  Andy Burnham interview: "I'm not part of the in-crowd", ניו-סטייטמן, 24 ביוני 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  UKPARL: Tpxm134z
מלחמות ישראל

מיום הקמתה, נלחמה מדינת ישראל בתשע מלחמות, עברה שתי אינתיפאדות וגלי טרור פלסטיני והייתה מעורבת במספר רב של מבצעים צבאיים, פעולות תגמול, עימותים צבאיים וסבבי לחימה, שאינם מוגדרים כמלחמות. כל אלה מהווים את ההיבט הצבאי במכלול המורכב של יחסי החוץ של ישראל.
מפקדי המטה הכללי צה"ל במלחמות ישראל

במלחמת העצמאות טרם התגבשו תפקידי המטה הכללי. מפקדי צה"ל היו:
רמטכ"ל: יעקב דורי, ס.: צבי איילון, ראש אג"ם: יגאל ידין, ראש שירות מודיעין: איסר בארי, חיים הרצוג, ראש אכ"א: משה צדוק, אפסנאות: יוסף אבידר, מ. חזית הצפון: משה כרמל, מ. חזית תיכון: דן אבן, שלמה שמיר, מ. חזית מרכז: צבי איילון, מ. חזית דרום: יגאל אלון
מ. חזית ירושלים: דוד מרכוס, מ. שירות אוויר: יהושע אשל, ישראל עמיר, אהרן רמז, מ. שירות ים: גרשון זק, נחמן (פול) שולמן, שלמה שמיר, מ. שירות משוריינים: יצחק שדה, ראש אגף הדרכה: אליהו בן חור
| תפקיד במטכ"ל | מלחמת העצמאות | מלחמת סיני | מלחמת ששת הימים | מלחמת ההתשה | מלחמת יום הכיפורים | מלחמת לבנון הראשונה | מלחמת לבנון השנייה | מלחמת חרבות ברזל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| רמטכ"ל | יעקב דורי | משה דיין | יצחק רבין | יצחק רבין חיים בר-לב | דוד אלעזר | רפאל איתן | דן חלוץ | הרצי הלוי, אייל זמיר |
| סגן הרמטכ"ל | צבי איילון | חיים בר-לב | חיים בר-לב | ישראל טל | ישראל טל | משה לוי | משה קפלינסקי | אמיר ברעם |
| ראש אג"ם/ראש אמ"ץ | יגאל ידין | מאיר עמית | עזר ויצמן | עזר ויצמן דוד אלעזר | ישראל טל | משה לוי | גדי איזנקוט | עודד בסיוק |
| ראש אמ"ן | חיים הרצוג | יהושפט הרכבי | אהרן יריב | אהרן יריב | אליהו זעירא | יהושע שגיא | עמוס ידלין | אהרון חליוה |
| ראש אכ"א | משה צדוק | גדעון שוקן | שמואל איל | שמואל איל שלמה להט | הרצל שפיר | משה נתיב | אלעזר שטרן | יניב עשור |
| ראש אגף אפסנאות/אט"ל | יוסף אבידר | מאיר אילן | מתתיהו פלד | מתתיהו פלד עמוס חורב | נחמיה קין | יוחנן גור | אבי מזרחי | מישל ינקו |
| אלוף פיקוד הצפון | משה כרמל | יצחק רבין | דוד אלעזר | דוד אלעזר מרדכי גור | יצחק חופי | אמיר דרורי | אודי אדם | אורי גורדין |
| אלוף פיקוד המרכז | צבי איילון | צבי צור | עוזי נרקיס | רחבעם זאבי | יונה אפרת | אורי אור |  יאיר נוה | יהודה פוקס |
| אלוף פיקוד הדרום | יגאל אלון | אסף שמחוני | ישעיהו גביש | ישעיהו גביש אריאל שרון | שמואל גונן חיים בר-לב | חיים ארז | יואב גלנט | ירון פינקלמן |
| מפקד חיל האוויר | אהרן רמז | דן טולקובסקי | מרדכי הוד | מרדכי הוד | בני פלד | דוד עברי | אליעזר שקדי | תומר בר |
| מפקד חיל הים | פול שולמן | שמואל טנקוס | שלמה אראל | אברהם בוצר | בנימין תלם | זאב אלמוג | דוד בן בעש"ט | דוד סער סלמה |
| מפקד גייסות השריון/זרוע היבשה | יצחק שדה | חיים לסקוב | ישראל טל | ישראל טל אברהם אדן | אברהם אדן | משה בר כוכבא | בני גנץ | תמיר ידעי |
| ראש מחלקת ההדרכה | אליהו בן חור | חיים בר-לב | אריאל שרון | אריאל שרון יצחק חופי | מנחם מרון | אורי שמחוני | - | - |
| ראש אג"ת | - | - | - | - | - | אהוד ברק | יצחק הראל | אייל הראל |
| אלוף פיקוד העורף | - | - | - | - | - | - | יצחק גרשון | רפי מילוא |
| ראש אגף התקשוב | - | - | - | - | - | - | אודי שני | ערן ניב |
עימותים בולטים שלא הוכרו כמלחמות ישראל

מבצע ליטני (14 במרץ 1978 – 21 במרץ 1978) שלושה ימים לאחר פיגוע כביש החוף פלש צה"ל לחלקה הדרומי של לבנון עד לנהר הליטני, והחזיק בשטח זה במשך כשלושה חודשים.
מבצע ענבי זעם (11 באפריל 1996 – 27 באפריל 1996) מבצע צבאי שביצע צה"ל בדרום לבנון במשך 17 יום בין 11 באפריל ו-27 באפריל 1996, בעקבות ירי רקטות של ארגון חזבאללה ליישובים בגבול הצפון. היה זה המבצע הנרחב והארוך ביותר שנערך בתקופת המערכה ברצועת הביטחון.
מבצע עופרת יצוקה (27 בדצמבר 2008 – 18 בינואר 2009) היה מבצע צבאי של צה"ל שהחל בתגובה לשיגור רקטות מרצועת עזה לישראל, והוא כלל תקיפות אוויריות וכניסה קרקעית. המבצע הסתיים לאחר 22 ימי לחימה, לאחר שישראל הכריזה על הפסקת אש חד-צדדית.
מבצע צוק איתן (8 ביולי 2014 – 26 באוגוסט 2014), מבצע צבאי נגד חמאס בעזה שהחל לנוכח ירי הרקטות המתגבר מאז תחילת "מבצע שובו אחים" שהחל לאחר ששלושה נערים ישראלים נחטפו ונרצחו. בתחילה נערך על ידי כוחות חיל האוויר וחיל הים ובהמשך הצטרפו גם כוחות היבשה.
מבצע שומר החומות (10 במאי 2021 – 21 במאי 2021), מבצע צבאי של צה"ל ברצועת עזה, שהחל ביום ירושלים, כ"ח באייר ה'תשפ"א, 10 במאי 2021, לאחר שארגוני הטרור הפלסטינים בהובלת חמאס החלו בירי רקטות מסיבי לעבר אזור ירושלים ועוטף עזה (ובהמשך גם למרכז ולצפון הארץ) בעקבות המהומות בישראל (2021).
מבצעים ומלחמות בין-לאומיות בהן ישראל התערבה

מלחמת האזרחים של צפון תימן (26 בספטמבר 1962 – 1 בדצמבר 1970) – מעורבות מוגבלת שהתבטאה בהצנחת סיוע לממלכת תימן במסגרת מבצע רוטב ודורבן.
מלחמת האזרחים בלבנון (13 באפריל 1975 – 13 באוקטובר 1990) – לחמה לצד החזית הלבנונית נגד חזבאללה (בתמיכת איראן), נגד אש"ף ונגד צבא סוריה ששלט בחלקים גדולים בלבנון. ישראל השתלבה במלחמות אלו במבצע ליטאני, מלחמת שלום הגליל והמערכה ברצועת הביטחון.
מבצע המאמץ הפעיל (4 באוקטובר 2001 – 9 בנובמבר 2016) – הייתה חלק מהקואליציה שסייעה למדינות נאט"ו באחת ממבצעי הארגון למלחמה בטרור. המבצע נועד למנוע תנועת מחבלים או הברחת נשק להשמדה המונית.
מלחמת האזרחים בסוריה (15 במרץ 2011 – עד היום) – במהלך המלחמה אירעו תקריות בקרבת הגבול וישראל הרבתה לתקוף כוחות איראנים שהוצבו במדינה. בנוסף היו דיווחים שישראל חימשה קבוצות מורדים מתונות, בעיקר את ארגון פורסאן אל-ג'ולאן.[דרוש מקור]
המלחמה בטרור בסיני (14 באוגוסט 2011 – עד היום) – חיל האוויר הישראלי תקף יעדים של פעילי טרור בצפון סיני, באישור נשיא מצרים, עבד אל-פתאח א-סיסי.
מאפייני מלחמות ישראל

בפרק זה אין מקורות ביבליוגרפיים כלל, לא ברור על מה מסתמך הכתוב בה וייתכן שמדובר במחקר מקורי. 
אנא שקלו לשפר את אמינות הפרק באמצעות הבאת מקורות לדברים ושילובם בגוף הפרק בצורת הערות שוליים.
לכל אחת מהמלחמות מאפיינים משלה, ואין מלחמה דומה לרעותה. בכל זאת יש מקום לבחינה משווה של המלחמות לפי קטגוריות שונות:
מלחמת ברירה: האם הייתה בידי ישראל היכולת להימנע ממלחמה זו, או שהמלחמה נכפתה עליה על ידי אויביה? "מלחמת שלום הגליל" היא המלחמה הראשונה שעליה נאמר שהיא מלחמת "יש ברירה", אך משנטבע מונח זה, קל לטעון שגם "מבצע קדש" נכלל בקטגוריה זו, שהרי החל ביוזמת ישראל. בשני המקרים עמדה מדינת ישראל בפני בעיה קשה שהציבו בפניה אויביה, אך גדול הספק, בהתאם לנתונים שהיו ידועים לפני המלחמה, ועוד יותר מכך לפי תוצאותיה, האם יציאה למלחמה הייתה הצעד ההכרחי לפתרון בעיות אלה. יש הטוענים שאף מלחמת יום הכיפורים הייתה מלחמת "יש ברירה", משום שישראל לא התקדמה במסלול של שיחות שלום שהוצע לה בשנים שקדמו למלחמה, ובכך בחרה במודע במסלול המלחמה.
מידת הפגיעה באוכלוסייה האזרחית: מלחמת חרבות ברזל בולטת יותר מכל קודמותיה בהיקף הפגיעה באוכלוסייה האזרחית. האסטרטגיה של חמאס במלחמה זו היא לפגוע באוכלוסייה האזרחית בישראל, ומרבית הקורבנות הישראלים במלחמה זו הם אזרחים. גם במלחמת העצמאות, שבה ניסו שני הצדדים לכבוש יישובים אזרחיים, הייתה פגיעה ניכרת באוכלוסייה אזרחית; ונהרגו מעל ל-2,400 אזרחים ישראלים, כך, כמה יישובים יהודיים חרבו ותושביהם גורשו (כפר עציון, בית הערבה, הרובע היהודי ועוד), וגורל דומה פקד כארבע-מאות יישובים פלסטינים שחרבו.
הישגים טריטוריאליים: במרבית המלחמות כבשה ישראל שטחים נרחבים, מהם שנותרו בידה עד היום, ומהם שהוחזרו לאחר זמן קצר או ממושך. מלחמת ההתשה ומלחמת לבנון השנייה הן המלחמות היחידות שבהן לא היו לישראל יעדים טריטוריאליים (מעבר ליעד של שמירת הקיים).
גלריית תמונות

הנפת דגל הדיו המסמל את סיום מלחמת העצמאות
טנקים ישראליים בעזה, מלחמת סיני
תצלום הצנחנים בכותל המערבי שזכורה כתמונת הניצחון במלחמת ששת הימים, הכותל, ירושלים
חיילים ישראליים על גשר פירדאן בתעלת סואץ במלחמת ההתשה, 1969
תמונות ממלחמת יום הכיפורים
כוחות צה"ל בלבנון במלחמת לבנון הראשונה, 1982
תמונות מהמערכה ברצועת הביטחון
חיילים מגדוד גרניט של חטיבת הנח"ל חוזרים מלבנון לאחר סיום מלחמת לבנון השנייה, אוגוסט 2006
כוחות צה"ל מתכוננים לכניסה לעזה במלחמת חרבות ברזל, 16 באוקטובר 2023
ראו גם

מבצעי צבא הגנה לישראל
היסטוריה של צבא הגנה לישראל
לקריאה נוספת

גד ברזילי, דמוקרטיה במלחמות: מחלוקת וקונצנזוס בישראל, ספרית פועלים, 1992
מוטי גולני, מלחמות לא קורות מעצמן, הוצאת מודן, 2002
בני מוריס, קורבנות: תולדות הסכסוך הציוני-הערבי: 1881–2001 (תרגם מאנגלית: יעקב שרת), עם עובד, 2004
ערן אלדר, מלחמת העמקים, התשה, צבא ואזרחים בחזית הצפון-מזרחית 1967–1970, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 2022
הערות שוליים

↑  כפי שמופיע באתר משרד הביטחון
1 2  Israeli Casualties in Battle, באתר הספרייה היהודית המקוונת
↑  Dupuy, R. Ernest; Dupuy, Trevor N. (1994). The Collins Encyclopedia of Military History. HarperCollins. p. 1343.
↑  Mitchell G. Bard, ‏The War of Attrition, 1967–1970, באתר הספרייה היהודית המקוונת
↑  Netanel Lorch, ‏The Arab-Israeli Wars, באתר משרד החוץ של מדינת ישראל, 2 בספטמבר 2003 (באנגלית)
↑  Lebanese Civil War 1982
↑  The Lebanon War
↑  Daily Star. "Timeline of the July War 2006". Retrieved April 17, 2007.
↑  דו"ח ועדת וינוגרד עמ' 353, (מבוסס על נתוני מפקד רפואה פיקודי צפון מ-9 בנובמבר 2006)
↑  ※  חללי ופצועי צה"ל במלחמה, באתר צה"ל, 13 במרץ 2025
↑  ※  חללי ופצועי צה"ל במלחמה, באתר צה"ל, 13 במרץ 2025 (מספרי הפצועים הינם דינמיים, משתנים ומתייחסים למצב הפציעה החמור ביותר)
↑  נתונים מתחילת המלחמה ועד היום, באתר המוסד לביטוח לאומי, ‏28 באוקטובר 2024
↑  בלחימה קיבל מינוי חירום של מפקד חטיבה 27
↑  שלום הגליל, מבצע, באתר הכנסת
↑  אורי בר-יוסף, "בין מלחמה לשלום: הצעת ההסדר המצרית מפברואר 1973, הדחייה הישראלית ומלחמת יום כיפור כמלחמת ברירה", אלפיים 31, 324456
אורי בר-יוסף, יותר גרוע מגולדה ודיין, באתר הארץ, 14 במאי 2010
| דגל ישראל דגל ישראל מלחמות ישראל |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  העצמאות  |  סיני  |  ששת הימים  |  ההתשה  |  יום הכיפורים  |  לבנון הראשונה  |  המערכה ברצועת הביטחון  |  לבנון השנייה  |  חרבות ברזל  |  |
|  1947–1949  |  1956  |  1967  |  1967–1970  |  1973  |  1982  |  1982–2000  |  2006  |  2023–  |  |