stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המרכז הרפואי קפלן
היסטוריה

אבן פינה לבית החולים הונח ביוני 1950. על פי התוכנית של זאב רכטר, בית החולים כלל 11 ביתנים: חמישה לחמש מחלקות: יולדות, כירורגית, 2 פנימית וילדים, ועוד שישה ביתנים להנהלה, מיון, מטבח ואחזקה. התוכנית גם כללה מבנה לבית ספר לאחיות ושיכונים לצוות העובדים. בית החולים יועד לשרת את כל אזור דרום ישראל. ביולי 1950 הוצא צו של בית משפט להפסקת העבודות, שנעשו ללא רישיון, אך עבודות הבנייה נמשכו. בית החולים נפתח ביוני 1953 והופעלו בו בתחילה שתי מחלקות: כירורגית ופנימית. את המחלקה הפנימית ייסד וניהל הפרופ' פנחס אפרתי. ביולי 1953 הופעל גם מחלקת הילדים ונערך טקס חנוכה רשמי. בהמשך שנת 1953 נפתחה המחלקה הגינקולוגית ומנהלה הראשון היה הד"ר דוד הוגו כהן. זמן קצר לאחר פתיחת בית החולים התווספה אליו מחלקה אורתופדית, שמנהלה היה ד"ר יעקב הנדזל בזמן פתיחת בית החולים היו בו 88 מיטות אשפוז, בשנה שלאחר מכן גדל מספר מיטות האשפוז ל-247. בשנת 1965 סונף בית החולים לבית הספר לרפואה "הדסה" בירושלים והפך לבית חולים אוניברסיטאי.
בסוף שנות השישים של המאה העשרים הניח הכירורג הד"ר אורי וקסלר את היסודות לניתוחי כירורגית ילדים.
בשנת 1973, עשרים שנה לאחר הקמת בית החולים, היו בו 310 מיטות אשפוז. בשנת 1989 הקים הפרופ' ברנרדו וידנה את מחלקת כירורגית חזה ולב.
במהלך הקמת בית החולים, נתגלתה אבן ועליה קיצור עשרת הדיברות, בכתב שומרוני.
בנובמבר 2023 נפתח בניין אשפוז חדש המתפרס על שטח כולל של כ-23 אלף מ"ר, ובו 173 מיטות אשפוז, מתוכן 40 מיטות ממוגנות, לרבות חדרי אשפוז יחידניים, שלושה חדרי צינתור ממוגנים, CT לבבי. הוא מאכלס, בין היתר, שלוש מחלקות פנימיות, שלושה חדרי צנתור מתקדמים, טיפול נמרץ לב, יחידת שיקום לב ומרפאות עניים.
2018 בארצות הברית

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| «««  2017   2016  2015 |  דגל ארצות הברית | 2018  בארצות הברית |  »»»  2019   2020   2021 |
כל ערכי השנים בארצות הברית • אירועים בולטים בעולם ב-2018 פורטל ארצות הברית • לוח שנה של שנת 2018
2018 בארצות הברית היא השנה בה חגגה ארצות הברית 242 שנה מיום היווסדה.
הנהגה

הנשיא: דונלד טראמפ (המפלגה הרפובליקנית)
סגן נשיא: מייק פנס (המפלגה הרפובליקנית)
יושב ראש בית הנבחרים: פול ראיין (המפלגה הרפובליקנית)
מנהיג הרוב בסנאט: מיץ' מקונל (המפלגה הרפובליקנית)
הקונגרס: הקונגרס ה-115
אירועים בולטים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
13 בינואר – התרעת שווא נשלחה בטעות לטלפונים של כל תושבי הוואי על שיגור טיל בליסטי לעבר הוואי. 40 דקות עברו עד שהתושבים קיבלו הודעה חוזרת שבה נכתב שמדובר בהתרעת שווא.
22-20 בינואר - הממשל האמריקני הושבת לאחר שהרפובליקנים לא השיגו רוב להצעת התקציב שאישר בית הנבחרים, זאת עקב דרישת הדמוקרטים להצמיד סעיף לחוק התקציב, שיגן על קבוצה גדולה של מהגרים צעירים בלתי חוקיים, חרף הלחץ שהממשל הפעיל כדי להשיג מימון לבניית החומה לאורך הגבול עם מקסיקו.
6 בפברואר – לראשונה שוגר הפאלקון כבד מתוצרת SpaceX, עם שיגורו הפך למשגר לוויינים וחלליות המבצעי החזק ביותר בעולם נכון למועד שיגורו.
9 בפברואר – פתיחת אולימפיאדת פיונגצ'אנג (משחקי החורף האולימפיים)
14 בפברואר – בטבח בבית הספר מרג'ורי סטונמן דאגלס בפלורידה נרצחו בירי 17 בני אדם
14 באפריל – המתקפה המשולבת על דמשק וחומס - ארצות הברית, בריטניה וצרפת תקפו יעדים אחדים בסוריה בתגובה למתקפה הכימית בדומא
5 במאי – שיגור הנחתת האמריקאית InSight למאדים
8 במאי – נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ, הודיע על פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין עם איראן
14 במאי – העברת שגרירות ארצות הברית לירושלים במלאת 70 שנים להכרזת העצמאות של מדינת ישראל
12 ביוני – פסגת ארצות הברית-קוריאה הצפונית בסינגפור, קוריאה הצפונית התחייבה לפירוק מלא של חצי האי הקוריאני מנשק גרעיני
28 ביוני – הירי במשרדי קפיטל גאזט - אדם חמוש פרץ לחדר החדשות במשרדי ההוצאה לאור של העיתונים "The Capital" ו"Maryland Gazette", בעיר אנאפוליס שבמרילנד ופתח בירי ללא אבחנה. מן הירי נהרגו חמישה אנשים ונפצעו נוספים. בין ההרוגים היה העורך של הקפיטל רוב היאסן, אחיו של הסופר קרל היאסן.
19 ביוני – ארצות הברית הודיעה כי היא תיסוג ממועצת זכויות האדם של האו"ם.
6 ביולי – בארצות הברית תעריפים בסכום כולל של 34 מיליארד דולרים על סחורות סיניות נכנסים לתוקף. הנשיא טראמפ ציין שהסכום הסופי של התעריפים עשוי להגיע ל-550 מיליארד דולרים. בעקבות כך סין האשימה את ארצות הברית ב"מלחמת הסחר הגדולה ביותר בהיסטוריה" וציינה כי בתגובה סין גם תגבה תעריפים על סחורות אמריקניות.
2 באוגוסט – אפל היא החברה הראשונה בעולם ששווה מעל 1,000,000,000,000 דולרים
7 באוגוסט – ארצות הברית מחזירה לתוקף את הסנקציות על איראן.
12 באוגוסט – שוגרה הגשושית הבלתי־מאוישת Parker Solar Probe, לחקר העטרה של השמש. גיחה זו תהיה קרובה לשמש פי שבעה מכל משימה אחרת בעבר.
26 באוגוסט – אירוע הירי בג'קסונוויל, בו נהרגו 3 אנשים, בהם התוקף.
27 באוקטובר – פיגוע הירי בבית הכנסת בפיטסבורג: אנטישמי פתח בירי בתוך בית כנסת בפיטסבורג, פנסילבניה במהלך ברית מילה, 11 מתפללים נרצחו
26 בנובמבר – הגשושית InSight נחתה על מאדים
נפטרו

(קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018)
5 בינואר – ג'ון יאנג, אסטרונאוט בתוכנית ג'מיני, תוכנית אפולו ומעבורת החלל (נולד ב-1930)
19 בינואר – דורותי מלון, שחקנית קולנוע אמריקאית (נולדה ב-1924)
18 בפברואר – גינתר בלובל, ביולוג גרמני-אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה (נולד ב-1936)
23 במרץ – זל מילר, פוליטיקאי ומחבר אמריקאי (נולד ב-1932)
13 באפריל – מילוש פורמן, במאי קולנוע ממוצא צ'כי (נולד ב-1932)
15 באפריל – רונלד לי ארמי, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1944)
17 באפריל – ברברה בוש, אשתו של הנשיא ה-41 של ארצות הברית ג'ורג' הרברט ווקר בוש (נולדה ב-1925)
14 במאי – טום וולף, סופר ועיתונאי אמריקאי, נודע ביותר כמייסד "העיתונאות החדשה" (נולד ב-1930)
19 במאי – רוברט אינדיאנה, אמן אמריקאי שהיה מזוהה עם תנועת זרם הפופ ארט (נולד ב-1928)
22 במאי – פיליפ רות, סופר יהודי-אמריקאי (נולד ב-1933)
26 במאי – אלן בין, אסטרונאוט בתוכנית אפולו ובסקיילאב. האדם הרביעי שהלך על הירח, במסגרת משימת אפולו 12. (נולד ב-1932)
8 ביוני – אנתוני בורדיין, שף, סופר ואישיות טלוויזיונית אמריקאי-יהודי (נולד ב-1956)
18 ביוני – XXXTentacion, ראפר, זמר ופזמונאי אמריקאי (נולד ב-1998)
4 ביולי – דונובן ובסטר, עיתונאי, פעיל הומניטרי, סופר והיסטוריון אמריקני (נולד ב-1959)
7 ביולי – טיילר האניקט, כדורסלן בחימקי מוסקבה (נולד ב-1990)
16 באוגוסט – אריתה פרנקלין, זמרת (נולדה ב-1942)
21 באוגוסט – ברברה האריס, שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית זוכת פרס טוני (נולדה ב-1935)
25 באוגוסט – ג'ון מקיין, סנאטור אמריקני (נולד ב-1936)
2 בספטמבר – קלייר ווינלנד, יוטיוברית, פעילה חברתית וסופרת אמריקאית. (נולדה ב-1997)
6 בספטמבר – ברט ריינולדס, שחקן אמריקאי (נולד ב-1936)
7 בספטמבר – מק מילר, ראפר ומפיק מוזיקלי אמריקאי (נולד ב-1992)
7 בספטמבר – סמואל בודמן, פוליטיקאי אמריקאי (נולד ב-1938)
27 בספטמבר – מרטי באלין, זמר אמריקאי, חבר בלהקת ג'פרסון איירפליין (נולד ב-1942)
6 באוקטובר – סקוט וילסון, שחקן קולנוע אמריקאי (נולד ב-1942)
9 באוקטובר – תומאס סטייץ, פרופסור אמריקאי לביופיזיקה וביוכימיה, חתן פרס נובל לכימיה (נולד ב-1940)
12 בנובמבר – סטן לי, יוצר קומיקס יהודי אמריקאי (נולד ב-1922)
26 בנובמבר – סטיבן הילנבורג, ביולוג ואנימטור שיצר את בובספוג מכנסמרובע (נולד ב-1961)
30 בנובמבר – ג'ורג' בוש האב, נשיאה ה-41 של ארצות הברית (נולד ב-1924)
13 בדצמבר – ננסי וילסון, מוזיקאית ג'אז אפרו-אמריקאית (נולדה ב-1937)
17 בדצמבר – פני מרשל, שחקנית ובמאית קולנוע (נולדה ב-1943)
הערות שוליים

↑  Nagourney, Adam; Sanger, David E.; Barr, Johanna (18 בינואר 2018). "Hawaii Panics After Alert About Incoming Missile Is Sent in Error" – via NYTimes.com. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  חיים איסרוביץ', ‏הסכמה בסוגיית המהגרים הלא חוקיים: השבתת הממשל האמריקאי הסתיימה, באתר מעריב אונליין, 22 בינואר 2018
| שנים בארצות הברית ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-18 | 1776 • 1777 • 1778 • 1779 • 1780 • 1781 • 1782 • 1783 • 1784 • 1785 • 1786 • 1787 • 1788 • 1789 • 1790 • 1791 • 1792 • 1793 • 1794 • 1795 • 1796 • 1797 • 1798 • 1799 • 1800 |  |
| המאה ה-19 | 1801 • 1802 • 1803 • 1804 • 1805 • 1806 • 1807 • 1808 • 1809 • 1810 • 1811 • 1812 • 1813 • 1814 • 1815 • 1816 • 1817 • 1818 • 1819 • 1820 • 1821 • 1822 • 1823 • 1824 • 1825 • 1826 • 1827 • 1828 • 1829 • 1830 • 1831 • 1832 • 1833 • 1834 • 1835 • 1836 • 1837 • 1838 • 1839 • 1840 • 1841 • 1842 • 1843 • 1844 • 1845 • 1846 • 1847 • 1848 • 1849 • 1850 • 1851 • 1852 • 1853 • 1854 • 1855 • 1856 • 1857 • 1858 • 1859 • 1860 • 1861 • 1862 • 1863 • 1864 • 1865 • 1866 • 1867 • 1868 • 1869 • 1870 • 1871 • 1872 • 1873 • 1874 • 1875 • 1876 • 1877 • 1878 • 1879 • 1880 • 1881 • 1882 • 1883 • 1884 • 1885 • 1886 • 1887 • 1888 • 1889 • 1890 • 1891 • 1892 • 1893 • 1894 • 1895 • 1896 • 1897 • 1898 • 1899 • 1900 |  |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
הקהל מריע לנאומו של שגריר ארצות הברית בישראל בטקס העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים
נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ והמנהיג העליון של קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און לוחצים ידיים בפסגה שהתקיימה בין מנהיגי ארצות הברית וקוריאה הצפונית ב-12 ביוני 2018 בסינגפור
אריתה פרנקלין
ג'ון מקיין
ג'ורג' הרברט ווקר בוש
ברט ריינולדס
עטלף הצוף

| עטלף הצוף |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: עטלפים
תת־סדרה:: דמויי עטלפי פרי
משפחה:: עטלפי פרי
סוג:: עטלף הצוף
מינים
 2
שם מדעי
 Macroglossus ‏קיוויה, 1824

עטלף הצוף או עטלף ארך-לשון (שם מדעי: Macroglossus) הוא סוג של עטלף קטן-בינוני במשפחת עטלפי הפירות ובו 2 מינים שמצויים בדרום-מזרח אסיה ואוקיאניה. הסוג הוקם בשנת 1824 על ידי הזואולוג הצרפתי פרדריק קיוויה ומשמעות שמו המדעי היא ״גדול-לשון״. עטלף הצוף חולק קווי דמיון רבים עם הסוג עטלף פרחים. אין להתבלבל בין סוג זה לבין הסוג זיזף הצוף הדרום-אמריקני.
תיאור ואנטומיה

לעטלף הצוף גוף קטן וגוצי, כנפיים קצרות וגולגולת עדינה, צרה וחרוטית. החרטום שלו מוארך ומחודד בצורה בולטת והוא הארוך ביותר בקרב עטלפי הפירות. העיניים גדולות ובולטות, האף קטן והאוזניים גדולות ועגולות. הלשון ארוכה במיוחד ומכוסה בקצה בשערות זעירות דמויות מכחול.
הזנב קצר למדי (3-2 חוליות לכל היותר) ונראה כגדם, והוא אף עשוי להיעדר לחלוטין. קרום התעופה האחורי גם הוא קטן ומצומצם. בין הנחיריים יש תלם אנכי שמסתיים בשפה העליונה וסמוך לכנפיים יש בלוטות ריח גדולות. בהתאם לתזונה, השיניים קטנות ומנוונות יחסית עם מרווח גדול ביניהן.
אורך הראש והגוף של עטלפי הצוף 49–89 מ״מ, אורך הזרוע 37–52 מ״מ ואורך הזנב עד 6 מ״מ; המשקל נע בין 8 ל-29 גרם והזכר גדול במקצת מן הנקבה. המינים בסוג נבדלים בעיקר על בסיס גודל, רוחב התלם בין הנחיריים והמורפולוגיה של הלסת התחתונה.
הפרווה של עטלף הצוף שעירה ורכה. צבעה הכללי בהיר למדי, ונע בין חום בהיר לזהוב, חום אדמדם או כתמתם בהיר. הגחון והחזה בצבע צהבהב, בז׳ או שנהב והראש כהה במקצת משאר הגוף. לעיתים יש גם פס כהה דהוי על הגב. הכנפיים שחורות-סגלגלות או חומות בהירות, והזרועות, השוקיים והחרטום ורדרדים. הרגליים וקצות האוזניים שחרחרים.
תפוצה ובית גידול

עטלפי הצוף חיים בדרום-מזרח אסיה ובאוקיאניה; טווח התפוצה של הסוג משתרע על מזרח הודו, מדינות הודו-סין (בורמה, תאילנד, לאוס, וייטנאם וקמבודיה), חצי האי מלאי, רבים מאיי סונדה ואיי מאלוקו, צפון אוסטרליה, גינאה החדשה, איי הפיליפינים, איי טלאוד, איי שלמה וארכיפלג ביסמרק.
בית הגידול של עטלפי הצוף מגוון למדי, וכולל יער גשם טרופי, יער גשם ממוזג, יער עננים, יער מנגרובים, יער במבוק, יער גדותיים, יער ביצות, יער סובטרופי יבש, סוואנה טרופית, מטעים ובתה חופית. המינים נמצאים בשפלות עד רכסים הרריים ברום 2,000 מטר מעל פני הים. בין מיני עטלף הצוף מתקיימת חפיפה בחצי האי המלאי ובחלק מאיי סונדה הגדולים.
אקולוגיה

המינים בסוג פעילים בכל שעות היממה, ונחים לסירוגין בחללי וענפי עצים, מבנים נטושים ובפרט תחת כפות דקל, קוקוס ובננה. הם ישנים בבדידות או בקבוצות קטנות של 5–10 פרטים. כפי שמרמז שמם, עטלפי הצוף ניזונים בעיקר מצוף ואבקנים ובמידה פחותה ממיץ פירות. האנטומיה הייחודית והמורפולוגיה של הלשון והשיניים מותאמת במיוחד לסוג זה של תזונה. העטלף אינו מרחף באוויר במהלך היניקה, אלא מטפס על התפרחת ומשרבב את ראשו לתוכה. הרגלי האכילה של הסוג הופכים אותו למאביק פרחים חשוב.
עטלפי הצוף תרים אחר מזון בגפם ולעיתים נדירות בזוגות. נוכחות בלוטות ריח גדולות מעידה על טריטוריאליות, אם כי הדבר לא אומת לחלוטין. עטלף הצוף חי בשטח קבוע שגודלו עד 5.8 דונם והוא מדי פעם יוצא לגיחות סריקה על פני 1–2 ק״מ במטרה לאתר אזורים עשירים בתפרחות. שטח המחיה עשוי להיות קטן יותר באזור עם ריכוז גבוה של עצי בננות שמושכים אליהם עטלפים רבים. כאשר הטמפרטורות צונחות, עטלפי הצוף נכנסים למצב של נמנום כדי לחסוך באנרגיה. למרות שהסוג אינו מחפש את מזונו באמצעות אקולוקציה הוא מפיק גלי קול נמוכים שמשמשים לתקשורת עם עטלפים אחרים ולהתרעות מפני טורפים. האויבים העיקריים של הסוג הם נחשים ובמידה פחותה גם דורסי לילה וטורפים קרקעיים. הנטייה שלהם לחיות בגפם, מקלה עליהם להסתתר מפני טורפים.
בכל שנה יש שתי עונות רבייה, והנקבה ממליטה בכל פעם גור יחיד או תאומים לאחר תקופת היריון של 115–140 יום. בדרך כלל עונות הרבייה מתרחשות בתקופות של שפע בתפרחות. ההנקה נמשכת כחודשיים ובגיל 3 חודשים הגור הופך לעצמאי. במהלך ההנקה, האם לוקחת איתה את הגור בחיפוש אחר מזון, ומלמדת אותו לאסוף צוף. עטלפי הצוף מגיעים לבגרות בגיל 10 חודשים ותוחלת החיים שלהם בטבע 4–6 שנים.
עטלפי הצוף מסווגים על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש (LC), לאור טווח התפוצה הרחב שלהם, אוכלוסייתם הגדולה, הימצאותם במגוון בתי גידול וסובלנותם להפרעות אנושיות. אין איומים משמעותיים על הסוג ומגמת האוכלוסייה של המינים יציבה. עטלפי הצוף נמצאים באזורים מוגנים רבים.
מינים

בסוג זה 2 מינים:
עטלף צוף גדול (Macroglossus sobrinus) - מצוי במזרח הודו, הודו-סין, חצי האי המלאי, סומטרה וג׳אווה.
עטלף צוף זוטר (Macroglossus minimus) - מצוי בדרום הודו-סין, חצי האי המלאי, איי סונדה הגדולים, איי מאלוקו, מלנזיה, הפיליפינים וצפון אוסטרליה.
פרופיל צד של עטלף צוף.
עטלפי הצוף מסתגלים בנקל לחיים בסביבה אנושית.
אביעד דגן

| --- | --- |

אביעד דגן, ספטמבר 2021
 לידה:  1973 (בן 52 בערך) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 דרגה:   אלוף
 תפקידים בשירות
  נווט קרב במטוס F-16I סופה   מפקד טייסת 201   מפקד היחידה לשיתוף פעולה   מפקד מערך האש של פיקוד הצפון   מפקד בסיס חצרים   ראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית   ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר
 פעולות ומבצעים
   המערכה ברצועת הביטחון    מלחמת לבנון השנייה  תקיפת הכור הגרעיני בסוריה    מבצע צוק איתן  מבצע שומר החומות  מלחמת חרבות ברזל
 תפקידים אזרחיים
 שותף להקמת שלוש חברות הזנק
 
אביעד דגן רייס (נולד בשנת 1973) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף אשר משמש כראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר. קודם לכן שימש כראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית. קודם לכן כיהן כמפקד בסיס חצרים בחיל האוויר הישראלי.
ביוגרפיה

אביעד דגן נולד בשנת 1973. למד בתיכון אמי"ת בר-אילן שברמת גן.
התגייס לצה"ל ב-1991 וביוני 1993 סיים קורס טיס מס' 128 במגמת נווטי קרב. שירת בטייסת 105 ("העקרב") והיה אחראי על קליטת טילי חנית זהב בטייסת. הוא השתחרר משירות הקבע ב-1998. בשירות המילואים שירת בטייסת 105 ובצוות ההקמה של טייסת 119 ("העטלף") כטייסת מטוסי F-16I סופה.
דגן היה שותף להקמת שלוש חברות הזנק בתחום הסלולר והמידע. ב-2001 מונה למנהל מוצר בחברת StoreAge. ב-2004 היה ממקימי החברה שפיתחה את יישומון החנייה פנגו.
ב-2005 התגייס מחדש לשירות הקבע. הוא שימש סמ"ט א' בטייסת 253 ("הנגב"), השתתף בגיחת התקיפה הראשונה של מטוסי F-16I "סופה" ובתקיפת הכור הגרעיני בסוריה. שירת כראש מדור עומק במחלקת המבצעים של החיל. ב-2009 מונה לנציג חיל האוויר בפיקוד הצפון ושירת כראש צוות צפון ביחידה לשיתוף פעולה בחיל האוויר. בשנים 2010 – 2013 שימש מפקד טייסת 201, "האחת", טייסת מטוסי F-16I "סופה". כמפקד הטייסת הוביל אותה בתקיפת שיירת הנשק הסורית במחוז ריף דמשק שבסוריה, התקיפה הראשונה של חיל האוויר בסוריה במסגרת המערכה בין המלחמות. ב-2013 מונה למפקד היחידה לשיתוף פעולה וב-2014 מונה לראש מחלקת השתתפות במטה חיל האוויר. בדצמבר 2015 מונה למפקדו הראשון של המטה המבצעי למודיעין ואש בפיקוד הצפון. באוגוסט 2018 מונה למפקד בסיס חצרים. הוא פיקד על הבסיס במהלך מבצע שומר החומות ואף השתתף בגיחת הפצצה ברצועת עזה. באוגוסט 2021 סיים את תפקידו.
בספטמבר 2021 מונה לראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית באגף התקשוב. תפקיד אותו סיים בספטמבר 2023.
במלחמת חרבות ברזל לחם דגן כנווט קרב בטייסת 201 והשתתף בהתגוננות מפני המתקפה האיראנית על ישראל באפריל, וכן דווח כי השתתף כנווט קרב במבצע ימי התשובה באיראן.
ב-29 באוגוסט 2024 הוענקו לדגן דרגות אלוף, וב-28 באוקטובר 2024 הוא נכנס לתפקיד ראש אגף התקשוב וההגנה בסב"ר.
דגן בעל תואר ראשון במדעי המחשב מאוניברסיטת בר-אילן, תואר שני במשפטים מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בביטחון לאומי מהאוניברסיטה לביטחון לאומי בוושינגטון די. סי. נשוי לרונית ואב לארבעה.
דגן הוא בוגר תוכנית קרן וקסנר.
הערות שוליים

↑  בילי פרנקל, עשיתי שינוי: הקמתי את פנגו וחזרתי לצה"ל, באתר ynet, 6 במאי 2014
1 2  אמיר בוחבוט‏, כשחזבאללה יהפוך ל"מרגרינה נמסה": הקצין ששולט על מכונת המלחמה הצפונית, באתר וואלה, 15 ביוני 2017
↑  איה אינגל וגילי שגיא, ‏מיוחד: ראיון עם מפקד בסיס חצרים, באתר חיל האוויר הישראלי, 17 במאי 2021
↑  אורלי הררי, תת-אלוף גיא דוידסון החל לכהן כמפקד בסיס חצרים, באתר ערוץ 7, 30 באוגוסט 2021
↑   תת-אלוף אביעד דגן נכנס לתפקיד ראש מנהלת הטרנספורמציה הדיגיטלית, באתר צה"ל, 1 באוקטובר 2021
↑  אלוף מכהן בצה"ל השתתף בתקיפה באיראן, באתר ערוץ 7, 26 באוקטובר 2024
↑   תא"ל אביעד דגן רייס הועלה לדרגת אלוף, באתר צה"ל, 29 באוגוסט 2024
↑   מפקד חדש לאגף התקשוב וההגנה בסייבר, באתר צה"ל, 28 באוקטובר 2024
↑  eagleray, הבוגרים שלנו, באתר קרן וקסנר ישראל (באנגלית אמריקאית)
|  חברי פורום מטכ"ל |
| --- | --- | --- |
| הרמטכ"ל | רב-אלוף הרצי הלוי |  |
| סגן הרמטכ"ל | אלוף אמיר ברעם |  |
| ראשי אגפים | ראש אגף המודיעין: אלוף שלומי בינדר • ראש אגף המבצעים: אלוף עודד בסיוק • ראש אגף כוח האדם: אלוף דדו בר כליפא • ראש אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה: אלוף מישל ינקו • ראש אגף התכנון: אלוף אייל הראל • ראש אגף התקשוב וההגנה בסייבר: אלוף אביעד דגן • ראש אגף האסטרטגיה והמעגל השלישי: אלוף אליעזר טולדנו |  |
| מפקדי זרועות | מפקד זרוע היבשה: אלוף נדב לוטן • מפקד חיל האוויר: אלוף תומר בר • מפקד חיל הים: אלוף דוד סער סלמה |  |
| מפקדי פיקודים | מפקד פיקוד הצפון: אלוף אורי גורדין • מפקד פיקוד המרכז: אלוף אבי בלוט • מפקד פיקוד הדרום: אלוף ירון פינקלמן • מפקד פיקוד העורף: אלוף רפי מילוא |  |
| קציני מטה נוספים | נשיאת בית הדין הצבאי לערעורים: אלוף אורלי מרקמן • מפקד המכללות הצבאיות ומפקד מפקדת העומק: אלוף נמרוד אלוני • מפקד הגיס המטכ"לי ופיקוד ההכשרות והאימונים: אלוף דוד זיני  • מפקד הגיס הצפוני ומערך התמרון: אלוף דן גולדפוס •  מתאם פעולות הממשלה בשטחים: אלוף רסאן עליאן • הפרקליטה הצבאית הראשית: אלוף יפעת תומר-ירושלמי • דובר צה"ל: תת-אלוף דניאל הגרי • היועץ הכספי לרמטכ"ל: תת-אלוף גיל פנחס • המזכיר הצבאי של ראש הממשלה: אלוף רומן גופמן • המזכיר הצבאי של שר הביטחון: תת-אלוף גיא מרקיזנו • המזכיר הצבאי של נשיא המדינה: תת-אלוף נעמה רוזן גרימברג • עוזר הרמטכ"ל: אלוף-משנה חיים בן-מויאל |  |
| אזרחים | מנכ"ל משרד הביטחון: אלוף (מיל') אייל זמיר • ראש מפא"ת: תת-אלוף (מיל') דני גולד • מבקר צה"ל: תת-אלוף (מיל') עופר שריג • מבקר מערכת הביטחון: תת-אלוף (מיל') יאיר וולנסקי |  |
קרחון לוגן (מונטנה)

ערך זה עוסק בקרחון בפארק הלאומי גליישר, במדינת מונטנה, שבארצות הברית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  מונטנה 
 קואורדינטות:  48°36′07″N 113°37′55″W﻿ / ﻿48.6019°N 113.632°W﻿ / 48.6019; -113.632
  (למפת מונטנה מוגדלת) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה קרחון לוגן(למפת מונטנה רגילה) הלנה בילינגס מיזולה גרייט פולס בוזמן ביוט קאליספל הפארק הלאומי גליישר קנדה איידהו ויומינג ד. ד ק ו ט ה  צ. ד ק ו ט ה קרחון לוגן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרחון לוגן(למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה קרחון לוגן
 
קרחון לוגן (באנגלית: Logan Glacier) הוא קרחון הממוקם בשטח הפארק הלאומי גליישר, במחוז גליישר, במדינת מונטנה, שבארצות הברית.
קרחון לוגן ממוקם בתוך קרקס קרחוני, המצוי בצפון מזרח הר לוגן; הקרחון ממוקם צפונית-מערבית מקרחון רד איגל.
הקרחון ממוקם בסמוך ממזרח לקו פרשת המים של אמריקה.
גובהו של הקרחון 2,185 מטרים מעל פני הים.
נכון לשנת 2005 היה שטחו של הקרחון 0.3 קילומטרים רבועים.
היסטוריה > מקור השם

הקרחון נקרא על שמו של לוגן, שהיה המנהל הראשון של הפארק הלאומי.
היסטוריה > נסיגת הקרחון

עקב התחממות כדור הארץ קרחון לוגן מצוי בנסיגה. בשנת 1966 היה גודלו של הקרחון 0.51 קילומטרים רבועים.
ב-40 השנים שלאחר מכן צומצם שטח הקרחון ב-40%.
לקריאה נוספת

• Stephen Saunders, Tom Easley, , The Rocky Mountain Climate Organization
הערות שוליים

↑  גאזט השמות הגאוגרפיים הרשמי של מונטנה
1 2  מידע גאוגרפי
1 2 3 4  גודלו של קרחון לוגן ונתונים על נסיגתו
↑  • United States Geographic Board, Decisions of the United States Geographic Board, P 10
| אתרים בפארק הלאומי גליישר |
| --- | --- | --- |
| אזורים בפארק | מני גליישר |  |
| אתרי מורשת היסטוריים | דרך הולכים-אל-השמש • מלון מני גליישר |  |
| רכסי הרים | לואיס • ליווינגסטון |  |
| הרים | אלזוורת' • בראון • גולד • ג'קסון • גרינל (הר גרינל • נקודת גרינל) • וילבר • לוגן • סטימסון • סייה • פינצ'ו • צ'פמן • קליבלנד • רייזינג וולף |  |
| נהרות | ווטרטון |  |
| אגמים | גרינל • ווטרטון • טו מדיסן • מקדונלנד • סוויפטקרנט • פּריי |  |
| קרחונים | גרינל • הריסון • לוגן • סלמנדר • רד איגל |  |
האנק ג'ונסון

הנרי קלווין ג'ונסון הבן (באנגלית: .Henry Calvin Johnson Jr; נולד ב-2 באוקטובר 1954) הוא פוליטיקאי ומשפטן אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הרביעי של מדינת ג'ורג'יה ברציפות מאז 2007. ג'ונסון, חבר המפלגה הדמוקרטית, מייצג מחוז בחירה שבסיסו בפרוורים המזרחיים של אטלנטה, כמו גם חלק מעיר הבירה עצמה. ג'ונסון נמנה בין שלושת הבודהיסטים היחידים אי-פעם ששירתו בקונגרס של ארצות הברית, לצד מייזי הירונו וקולין הנבוסה, שתיהן מהוואי.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  דני גלובר, The Online Curse Of Incumbency, באתר Wayback Machine‏, 15 באוגוסט 2006 (באנגלית)
↑  דרו גרבר, Georgia Congressman Hank Johnson Compares West Bank Settlers to ‘Termites’, באתר פורוורד, 25 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, חבר קונגרס אמריקאי: המתנחלים הם טרמיטים, באתר nrg‏, 26 ביולי 2016
↑  ליאה ספרייר, Major Jewish Group Says Georgia Lawmaker’s Comparison of Settlers to Termites Shows He Has Problem With Jews (VIDEO), באתר אלגעמיינער זשורנאל, 25 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  Rabbi Wolpe: There Is No Excuse for Anti-Semitic Smears, באתר מגזין טיים, 26 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  ג'סיקה צ'סמר, Hank Johnson apologizes for comparing West Bank settlements to ‘termites’, באתר וושינגטון טיימס, 26 ביולי 2016 (באנגלית)
↑  רעות הדר, חבר הקונגרס נפגש עם ה"טרמיטים", באתר ערוץ 7, 5 באוגוסט 2016
↑  Reps. Johnson, Raskin re-introduce bill to hold federal law enforcement officers accountable, באתר On Common Ground News‏, 8 בדצמבר 2021 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2021092905  SNAC: w62k7340  US Congress: J000288  VIAF: 2030162906442778110007   WorldCat (עם VIAF): 2030162906442778110007
גניזת קהיר

דף מן הגניזה ובו כתב ידו של רבי אברהם בן הרמב"ם
דגם הגניזה הקהירית (מוצב במוזיאון אנו)
גניזת קהיר (מכונה גם הגניזה הקהירית) היא אוסף גדול של כתבי יד וספרים יהודיים, שנכתבו בין המאה ה-9 והמאה ה-19, ונשמרו בגניזה בעליית הגג של בית הכנסת בן עזרא בקהיר. משנתגלו הכתבים ופורסמו, בתחילה בעיקר על ידי שניאור זלמן שכטר ואחר כך על ידי חוקרים נוצרים ויהודים בכל ענפי מדעי היהדות, נמצא שיש להם חשיבות מרובה לחקר תולדות הכתב העברי, לחקר השירה הפיוט והספרות העברית הקדומה, לחקר יהודי מצרים, יהודי אגן הים התיכון, לחקר תולדות התפילה וארון הספרים היהודי. בין היתר נתגלו עותקים של הכתוב במגילות הגנוזות – הספרות הכיתתית ממערות קומראן. חלק נכבד מכתבי היד הובא לספריית אוניברסיטת קיימברידג', וקטעים אחרים פוזרו ברחבי העולם.
בנוסף לכתבי היד שנמצאו בגניזת בית כנסת בן עזרא, נמצאו כתבי יד וקטעים נוספים במקומות נוספים בקהיר: בגניזת בית הכנסת הקראי דאר שמחה ובבית הקברות העתיק בסאטין. בעוד שמקורו העיקרי של אוסף הגניזה שבקיימברידג' בבית כנסת בן עזרא, מקורו העיקרי של אוסף פירקוביץ' השני הוא בבית הכנסת הקראי דאר שמחה. חלק ניכר מאוסף מוצרי נלקח מבית הקברות בסאטין.
שני קטעים מתוך ההגדה, שנשתמרו מתוך גניזת קהיר, אוסף ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה