stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מערב אפריקה הגרמנית
שייטת מערב אפריקה 1884–1885

לאחר שנכטיגל סיים את משימתו להקמת זכויות גרמניות במערב אפריקה, היה צורך בתמיכה של חיל הים כדי לחזק אותם. ב-30 בספטמבר 1884 הוציא הקיסר וילהלם הראשון צו להקמת שייטת מערב אפריקה בפיקודו של ראש מטה האדמירליות, סגן אדמירל אדוארד פון קנור. השייטת הורכבה מה-SMS ביסמרק (ספינת הדגל), SMS גנייזנאו, SMS אריאדנה, SMS אולגה וספינת הקיטור אדלר. השייטת יצאה למערב אפריקה ב-30 באוקטובר. בהגיעם לאיי קייפ ורדה, נשלחה האריאדנה לליבריה ולחוף גינאה והגנייזנאו נשלחה למזרח אפריקה. ב-18 בדצמבר, "ביסמרק" ו"אולגה" הגיעו לנהר קמרון.
זמן קצר לפני שהשייטת הגיעה, נשרף יישובו של מנגה נדומב בל, שחתם על אמנה עם נכטיגל, והוסר דגל גרמניה. האדמירל קנור החליט על התערבות מיידית ושלח כוחות נחיתה לחוף להשמיד את כפרי המורדים ולעצור את ראשיהם. שתי נחתות, ה-Fan וה-Dualla שימשו ככלי נחיתה להעלאת 307 חיילים לחוף בהיקורטאון ב-20 בדצמבר. כוח הנחיתה קיבל הודעה כי פורעים בגדה הנגדית תקפו את מפעלי Jantzen & Thormählen וחטפו את מנהליהם, והם הסתערו על העיר ג'וס כדי לנסות ולהשיב אותם. למחרת התקדמה האולגה במעלה הנהר עם הגאות הגואה והפגיזה את הכפרים המקומיים. כוח הנחיתה חזר לספינותיו ב-22 בדצמבר. האולגה, עם סגן אדמירל קנור, נשארה באזור בו התרחש המרד האנטי-גרמני. הרגיעה הוחזרה בהדרגה; בינואר 1885 הסתיימה האלימות ובמרץ נמסר רוצחו של מנהל המפעל להוצאה להורג.
ב-23 במרץ 1885 סירת התותחים SMS Habicht הגיעה להחליף את האולגה בתחנת הקבע שלה בנהר, מה שאפשר לאולגה לחזור הביתה יחד עם האדלר. בינתיים, ביסמרק שייטה במעלה ובמורד החוף והניפה את דגל גרמניה במספר מקומות. לאחר הגעתו של המושל הקיסרי הראשון של קמרון, יוליוס פון סודן ב-7 ביולי 1885, קיבלה ביסמרק פקודות להפליג למזרח אפריקה בעוד סירת התותחים ציקלופ (גר') נכנסה לתפקידה כסירת התותחים השנייה בתחנת מערב אפריקה. לאחר הרגעה של מריבות שבטיות ותסיסה באזור בהגנת גרמניה, פוזרה שייטת מערב אפריקה ביולי 1885.
עם זאת, בספטמבר 1885 קפטן קרל פאשן נצטווה להקים מחדש את השייטת באמצעות SMS סטוש, SMS פרינץ אדלברט ו-SMS גנייזנאו, שנפרסה תחת סגן אדמירל קנור במזרח אפריקה, וחזרה לחופי מערב אפריקה. במקרה זה, הדרישה המרובה לכוח הסירות הקטן של גרמניה גרמה לכך שכאשר הן הגיעו לקייפטאון, הוטל על גנייזנאו לחזור למזרח אפריקה, ורק "הנסיך אדלברט" ו"סטוש" המשיכו למערב אפריקה לפני שיחזרו חזרה לגרמניה, ושייטת מערב אפריקה פורקה סופית בדצמבר 1885. לאחר מכן הקים הצי הגרמני הקיסרי את התחנה המערב אפריקאית, המכסה את האזור הימי מול חופי מערב אפריקה. ספינות מלחמה הוקצו לנמלי המושבות הגרמניות החדשות.
ועידת מערב אפריקה והתאמות טריטוריאליות

לאחר שביצעה את טענותיה עם נכטיגל וגיבתה בכוח הימי על ידי שליחת שייטת מערב אפריקה, נדרשה גרמניה להבטיח הכרה בין-לאומית במעמדה באזור. ביסמרק האמין שרכישת מושבות, אמנם יקרה וללא אינטרס כלכלי או צבאי ממשי, אולם מועילה מבחינת השגת כוח מיקוח עם ממשלות אחרות. מטרתו למדיניות החוץ הייתה להשיג הסכם בין-לאומי שיבדוק את ה"אימפריה הבלתי פורמלית" הענפה שבנתה בריטניה. בתמיכת צרפת, הוא כינס אפוא ועידה בברלין שתציב את רכישות גרמניה באפריקה על בסיס הכרה בין-לאומית ותקבע את הכללים שכל המעצמות יבצעו בעתיד בעת טענות טריטוריאליות ביבשת.
ועידת ברלין (המכונה "ועידת מערב אפריקה" או "ועידת קונגו") התכנסה בנובמבר 1884 ונשארה במושב עד פברואר 1885. החוק הכללי של הוועידה לא הזכיר את טוגו, קמרון או כל שטח ספציפי שאינו אגן קונגו. עם זאת, הוועידה אכן אישרה את הצעדים הנדרשים כדי שהמעצמות יכירו בתביעות טריטוריאליות זו של זו במערב אפריקה – צעדים שביצע נכטיגל. יחד עם מספר תביעות של מעצמות אחרות, תביעות גרמניות במערב אפריקה הוכרו למעשה באמצעות הוועידה. במקביל למפגשי הכנס המרכזיים, נערכו דיונים שנועדו למנוע סכסוכים אפשריים על ידי סידור טענות חופפות והחל להגדיר גבולות. חודשיים בלבד לאחר ועידת ברלין, ב-22 באפריל 1885, סיכמה גרמניה אמנה עם אנגליה שקבעה את הגבולות סביב הר קמרון. בשנה שלאחר מכן, ב-6 במאי 1886, הרחיבה אמנה נוספת את הגבול מזרחה. הסכם עם צרפת ב-24 בדצמבר 1885 קבע את נהר קאמפו כגבולו הדרומי של קמרון.
עם התקדמות הסכמי הגבול הללו, גרמניה זנחה חלק מתביעותיה במטרה לאחד את מעמדה בטוגולנד ובקמרון. כך, ב-24 באוקטובר 1885 נמסרה מיינלנד לחסות בריטית בתמורה לפיצוי טריטוריאלי לגרמניה. ב-24 בדצמבר 1885 נמסרו קפיטאי וקובה לצרפת בתמורה לפיצויים בטוגו.
בשנת 1884 משלחת בראשות אדוארד שולץ (גר') ניסתה להקים מושבה גרמנית ליד נוקי בקונגו, אך היא לא זכתה לתמיכה רשמית. ההתאחדות האפריקאית הבין-לאומית הכירה בתביעה הגרמנית שגבולותיה מעולם לא הוגדרו. עם זאת בוועידת ברלין ביסמרק ויתר על זכויות גרמניה בנוקי לפורטוגל.
מרוץ לניז'ר

בעוד ועידת ברלין עסקה בעיקר בקונגו, הייתה גם תחרות בין גרמניה, צרפת ובריטניה על זכויות על נהר ניז'ר, עורק חשוב להתיישבות בפנים הארץ. למרות כישלונו של גוטליב לאונרד גייזר במיינלנד, סוחרים גרמנים עדיין רצו גישה חופשית לניגריה העליונה. משלחת Benue של פאול שטאודינגר בשנת 1885/86 ביקש ליצור קשרים עם ח'ליפות סוקוטו ואמירות גוואנדו, אך הדבר לא הוביל לכיבוש או להגנה. כמו כן ניסיונו של פרידריך קולין להגיע למים העליונים של הניז'ר מגינאה עלה בתוהו לאחר שגרמניה הסכימה למסור את קפיטאי וקובה (המכונה גם 'קולינסלנד') לצרפת.
ב-1894/95 משלחת במימון ועדת טוגו אשר הובלה על ידי הנס גרונר ניסתה לרכוש שטחים עבור גרמניה באזור ניז'ר המרכזית. גרונר וארנסט פון קארנפ-קוורהיימב נסעו בניז'ר וחתמו "חוזי הגנה" עם ראשי גולמו. עם זאת, הנציגים הצרפתים והבריטים חתמו על הסכמים דומים עם אותם ראשי שבטים, כך שלא היה להם ערך לגרמניה. גיחות גרמניות אחרות לעבר ניז'ר, מאת אריך קלינג, גסטון תיירי, לודוויג וולף יוליוס פון צך אאוף נויהויפן לא הצליחו באופן דומה. בסופו של דבר גרמניה הצליחה להרוויח על מאמציה באגן ניז'ר על ידי התאמות חיוביות לגבול בין טוגולנד למערב אפריקה הצרפתית כשהגבול הוסדר בהסכם בשנת 1897.
סינדיקט מערב אפריקה

באוקטובר 1884, בתמיכתו של ביסמרק, נוסד הסינדיקט למערב אפריקה שנועד להשתלט על הממשל הפנימי של המושבות המערביות באפריקה. עם זאת, החברות המעורבות סירבו לקחת על עצמן אחריות זו ובמקום זאת דרשו להקים ממשל ממשלתי גרמני. רעיון ביסמרק לשלטון עקיף ב"אזורים המוגנים" הגרמניים נכשל אפוא במערב אפריקה. בשנת 1886 התפרק הסינדיקט.
יחסים מנהליים למושבות הגרמניות במערב אפריקה

את המיזם הקולוניאלי הגרמני במערב אפריקה הקים גוסטב נכטיגל כנציב קיסרי למערב אפריקה. הוא התחיל באופן רשמי את "Schutzgebiete" (מילולית: "פרוטקטורטות") בקמרון, טוגו ודרום מערב אפריקה. קשר זה בא לידי ביטוי בגזרות המשפטיות הראשונות שנעשו במשותף לתפקידיהם של הפקידים הראשיים במושבות אלה, כלומר מושל קמרון ונציבי טוגו ודרום מערב אפריקה.
מאוחר יותר הוצאו במשותף מספר גזרות על קמרון וטוגו. טוגו נשלטה כמושבה נפרדת על ידי נציב קיסרי (משנת 1893: "לנדשופטמן" ) עד שנת 1898 בפיקוחו של נציב ראשי ("אוברקומיסר") שהיה באותו זמן מושל קמרון. המושל הראשון של קמרון, יוליוס פון סודן, היה גם הנציב הראשי של טוגו. בשנת 1898 שודרג התפקיד בטוגו לדרגת מושל.
לבתי המשפט המופקדים על האירופאים התקיים "בית משפט לערעורים למען חסות קמרון וטוגו".
הכינוי Deutsch-Westafrika הופיע בכמה פרסומים לא רשמיים הנוגעים לשתי המושבות.
חברת סחר שפעלה בקמרון, טוגו, ניגריה וחוף הזהב השתמשה בשם "Deutsch-Westafrikanische Handelsgesellschaft" (חברת סחר מערב אפריקאית גרמנית), שנוסדה בשנת 1896 והייתה מעורבת גם ב-1904 בהקמת "Deutsch-Westafrikanische Bank" (בנק מערב אפריקה הגרמני).
מקלחת חלקיקים

מקלחות אוויר הנוצרות באטמוספירה.
מקלחת חלקיקים (Particle Shower) היא תופעה בפיזיקת חלקיקים בה התנגשויות של חלקיקים עם אנרגיות גבוהות יוצרות מטר של חלקיקים אחרים בעלי אנרגיה נמוכה יותר. התהליך נפסק בסופו של דבר כאשר החלקיקים הנוצרים הם בעלי אנרגיה נמוכה מאוד. התגליות ראשונות של מקלחות החלקיקים נצפו כבר משנות ה-20 של המאה ה-20.
למקלחת החלקיקים יש שני סוגים: מקלחת אלקטרומגנטית ומקלחת הדרונית.
סוגי מקלחות > מקלחת אלקטרומגנטית

מקלחת אלקטרומגנטית נוצרת כאשר אלקטרון, פוזיטרון או פוטון בעלי אנרגיה הגבוהה מ-100 MeV עוברים דרך חומר ויוצרים זוג (pair production) של אלקטרון, פוזיטרון או פוטון.
בעבור אנרגיות הגבוהות מ-100 MeV חלקיקים אלו מאבדים במהרה אנרגיה בעקבות קרינת בלימה.
אלקטרון ופוזיטרון הנעים מהר ועוברים קרוב לגרעין יצברו תאוצה בעקבות הכוח החשמלי שפועל עליהם ממטען הפרוטונים שנמצאים בגרעין האטום.
חלקיק טעון שמואץ יוצר קרינה אלקטרומגנטית, בעקבות כך התאוצה יכולה לייצר פוטון שייצר עוד זוגות של אלקטרון ופוזיטרון.
החלקיקים השניוניים ממשיכים לייצר זוגות עד שהאנרגיה שלהם פוחתת וקרינת הבלימה נעשית דומיננטית, כלומר הם מגיעים לקצה יצירת הזוגות והמקלחת נפסקת.
בחומר העשוי מאטומים שמספרם האטומי גדול מטענם גדול ולכן החלקיק הטעון צובר תאוצה גדולה יותר כך שהמקלחת תתפתח מהר יותר מאשר בחומר שבו המספר האטומי של החלקיקים שמרכיבים אותו נמוך יותר.
סוגי מקלחות > מקלחת הדרונית

מקלחת חלקיקים זו נוצרת כתוצאה מהתנגשות בין חלקיקים ובעקבות כך נוצרים חלקיקים האדרונים (חלקיקים שעשויים מקווארקים ואנטי קווארקים המחוברים עם גלואונים). הדרונים יוזמים מקלחות באמצעות אינטראקציות עם הגרעין שלהם . זמן החיים של חלקיקים הדרונים "יציבים" במקלחת נע בדרך כלל בין 0.1 ל-10 ננו שניות, ההדרונים היציבים בדרך כלל דועכים דרך הכוח החלש ובמקרים מסוימים דועכים על ידי כוח אלקטרומגנטי שמקצר את אורך חייהם. לעומת זאת, הדרונים לא יציבים דועכים לאחר כ־10-23 שניות על ידי הכוח החזק. על אף שבהתנגשות הראשונית עם האנרגיה הגבוהה נוצרים חלקיקים יסודיים כמו קווארקים וגלואונים הדבר היחידי בו צופים גלאים הוא סילוני ההדרונים (Hadronic Jets) (=חוקי שימור גורמים לחלקיקים הדרונים שנוצרים לאחר ההתנגשות לנוע ב"סילונים").
למקלחות הדרוניות יש מבנה מורכב ובאופן תאורטי הם לא מובנות טוב כמו מקלחות אלקטרומגנטיות.
דוגמאות למקלחת חלקיקים

כדור הארץ מופגז בכל רגע נתון בקרניים קוסמיות, חלקיקים בעלי אנרגיה גבוהה שבאים מהיקום. כאשר החלקיקים הללו פוגעים באטומים שבחלק העליון של האטמוספירה הם יוצרים מקלחות אוויר. במקרים בהם החלקיקים שהתנגשו הם בעלי אנרגיה גבוהה מאוד, החלקיקים שנוצרו מההתנגשות יגיעו אל הקרקע. קרניים קוסמיות הן מקור לחלקיקים אלמנטריים והאנרגיות שלהן גבוהות הרבה יותר ממה שאפשר ליצור במעבדה אך החיסרון הגדול שלהן הוא שעדיין אי אפשר לדעת את הזמן והמיקום בהם יפגעו בכדור הארץ וגם הגלאי שיזהה אותם על אדמת כדור הארץ צריך להיות גדול מאוד כדי לספוג את כל החלקיקים שנוצרו בהתנגשות.
במאיצי חלקיקים, מתקן שגורם לחלקיקים לנוע במהירויות גבוהות בעזרת שדות חשמליים ומגנטים, גורמים להתנגשויות בגלאים ובעזרתם מוציאים את המידע על ההתנגשות. בעזרת המדידות הללו אפשר לקבל מידע על החלקיקים שנוצרו אחרי ההתנגשות, בין היתר באמצעות מקלחות שיצרו אותם חלקיקים בגלאי.
גלאי במאיץ חלקיקים בנוי מכמה שכבות של גלאים. כל שכבה יוצרת מקלחת חלקיקים שונה או מזהה מאפיין של החלקיקים. יש שלוש שכבות לגלאי:
גלאי פנימי – גלאי שמודד את המסלול של חלקיקים טעונים.
קלורימטר אלקטרומגנטי – גלאי שיוצר מקלחת אלקטרומגנטית.
קלורימטר הדרוני – גלאי שיוצר מקלחת הדרונית. ההדרונים נעים במהירויות הקרובות למהירות האור ולכן בגלל תופעת "התארכות הזמן" (time dilation) הגלאי יכול לתעד את המסלולים שלהם.
ספקטרומטר מיואונים – גלאי למיואונים.
חלק מהנייטרינו הבאים מרחבי היקום נוצרים כתוצאה מהתנגשות חלקיקים באנרגיה גבוהה כתוצאה מכך יש מקלחת חלקיקים. אפשר למדוד חלקיקי ניוטרינו באמצעות גלאי נייטרינו. מקלחות אוויר ניתן למדוד בגלאי צ'רנקוב חלקיקים טעונים באמצעות גילוי קרינת צ'רנקוב שהם יוצרים.
היסטוריה

תאוריית המקלחת האלקטרומגנטית התפתחה בשנות השלושים של המאה ה-20.
ההתייחסות הקלאסית לנושא היא של ברונו רוסי וקנת' גרייסן (אנ') ‏(1941). פטריק בלקט וג'וזפה אוקיאליני (אנ') השתמשו במשוואות של רוסי בשביל חישובים בתא ערפל. עם המידע והתמונות הם הצליחו לראות קבוצות של חלקיקים שהוכיחו את הנוסחאות והניסויים של רוסי. רוסי התייחס אל אותם החלקיקים שראה בתא הערפל כ"מטר" ולכן הם קראו לתופעה זו "מקלחת". בלקט ואוקיאליני היו הראשונים שחשפו את התהליך של יצירת זוג (pair production) מהניסויים שביצעו, תהליך זה הוא אחד מהגורמים הבסיסיים ליצירת מקלחת אלקטרומגנטית. טכניקות סימולציית מונטה קרלו של מקלחת אלקטרומגנטית פותחו על ידי בוצ'ר (Butcher) והארי מסל (אנ') בשנת 1960. בנוסף, דיאגרמות פיינמן מסבירות אינטראקציות של חלקיקים בין היתר גם במקלחות.
ראו גם

פורטל פיזיקה
מאיצי חלקיקים
גלאי במאיץ חלקיקים
קרניים קוסמיות
פיזיקת חלקיקים
לקריאה נוספת

"Extensive Air Showers: High Energy Phenomena and Astrophysical Aspects - A Tutorial, Reference Manual and Data Book"- Peter K. F. Grieder, Springer Science & Business Media, August 2010
“Handbook of Particle Detection and Imaging”-by Claus Grupen and Irène Buvat, Springer Science & Business Media, October 2011.
"Electromagnetic Showers and Shower Detectors"-By Venkatesh S Kaushik, Dept of High Energy Physics,University of Texas at Arlington, Aug 9th 2002
REVIEW OF PARTICLE PHYSICS"-ParticleDataGroup",Chinese Physics C Vol.40, No. 10 ,2016
Introduction to Elementary Particles"- David Griffiths, John Wiley & Sons, 26 Sep 2008"
הערות שוליים

↑  R. S. Gilmore, Single Particle Detection And Measurement, CRC Press, 1992-09-01. (באנגלית)
↑  "Subatomic particle - Charged leptons (electron, muon, tau)". Encyclopedia Britannica (באנגלית). נבדק ב-2018-04-26.
↑  Quantum Diaries, www.quantumdiaries.org
↑  Calice, Naomi van der Kolk, Detailed studies of hadronic showers and comparison to GEANT4 simulations with data from highly granular calorimeters
↑  David Griffiths, Introduction to Elementary Particles, John Wiley & Sons, 2008-09-26. (באנגלית)
↑  Luisa Bonolis, From cosmic ray physics to cosmic ray astronomy: Bruno Rossi and the opening of new windows on the universe, 8th of Feb. 2013, עמ' 4
↑  Thomas K. Gaisser, Cosmic Rays and Particle Physics, Cambridge University Press, 1990. (באנגלית)
מרד הייג'י

מרד הייג'י (Heiji no ran 平治の乱 ‏; דצמבר, 1159-5 בפברואר 1160) (ידוע גם כפרעות הייג'י, התקוממות הייג'י או מלחמת הייג'י) היה מלחמת אזרחים קצרה בתקופת הייאן, אשר נסבה סביב עוצמה פוליטית. העימות הפגיש בין קבוצות שונות שהיו נאמנות לקיסר יפן גו-שירקאווה. למרד הייג'י קדם מרד הוגן בשנת 1156, והוא נחשב כתוצאה ישירה שלו, אך בניגוד למרד הוגן, מרד הייג'י לא הפגיש בין יריבים מאותה משפחה, אלא הפך לעימות כוחני בין שני שבטים יריבים.
רקע

על אף שהקיסר גו-שירָקאוַוה ויתר על תוארו, הדבר לא העיד על ויתור כוחו והשפעתו הפוליטית לטובת יורשו.
5 בספטמבר 1158 (הוגֶן 3, היום ה-11 בחודש השמיני): בשנה השלישית לשלטונו של גו-שירקאווה הוא ויתר על תוארו; בנו הבכור ירש את התואר. זמן קצר לאחר מכן, הקיסר ניג'וֹ מוכתר כקיסר.
לאחר הכתרתו של ניג'ו, כל סמכויות הקיסר נשארו בידי גו-שירקאווה.
בסוף 1159 טאירה נו קיומורי, ראש שבט טאירה ותומך הקיסר ניג'ו, עזב את קיוטו עם משפחתו למטרת עלייה לרגל. מצב זה יצר עבור אויביו, פוג'יווארה נו נוֹבּוּיוֹרי ושבט מינאמוטו הזדמנות מושלמת לחולל הפיכה.
19 בינואר-5 בפברואר 1160 (הייג'י 1, היום התשעה עד ה-26 בחודש ה-12): מתחולל מרד הייג'י (בתאריכים אלה התחולל הקרב העיקרי - המצור על ארמון סנג'ו).
קרב

במצור על ארמון סַנג'וֹ, נובויורי ובני בריתו משבט מינאמוטו חטפו את הקיסר לשעבר גו-שירקאווה ואת הקיסר ניג'ו, והעלו את הארמון באש.
מינאמוטו נו יושטומו ונובויורי שמו את גו-שירקאווה במעצר בית והרגו את נושא כליו. נובויורי מינה עצמו למזכיר הקיסרי, והחל בתוכניתו לצבירת עוצמה פוליטית.
אולם, יושיטומו לא תכנן את המרד היטב, מבחינה צבאית, ולא היה מוכן להגנת העיר בפני קיומורי. עם שובו לעיר, לא ביצע יושיטומו מהלך מכריע והיסס.
קיומורי, ששב לקיוטו, הציע לנובויורי להיכנע, אולם הייתה זו הטעייה. כאשר נובויורי לא נקט בזהירות, איפשר קיומורי לגו-שירקאווה ולניג'ו לחמוק לצידו.
קיומורי קיבל אישור קיסרי לתקוף את נובויורי ואת יושיטומו. טאירה נו שיגמורי, בנו הבכור של קיומורי, הוביל 3,000 פרשים ותקף את הארמון הקיסרי שם שהו נובויורי ויושיטומו. נובויורי ברח במהרה, אך מינאמוטו נו יושיהירה, בנו הבכור של יושיטומו, השיב מלחמה והצליח להבריח את שיגמורי מתוך הארמון.
כוחות טאירה נסוגו וכוחות מינאמוטו דלקו אחריהם אל מחוץ לארמון. זו הייתה תוכניתו של קיומורי. כוח נפרד של צבא טאירה נכנס לארמון הקיסרי ונטל את השליטה עליו. כך נותקו כוחות מינאמוטו מנתיב הנסיגה שלהם, ולבסוף, לאחר קרב קשה, נאלצו להתפזר ולהימלט.
תוצאות הקרב

בסופו של דבר, הביס קיומורי את יושיטומו, הרג את שני בניו הבוגרים ואת נובויורי ושחרר את גו-שירקאווה. יושיטומו לבסוף נבגד על ידי נושא כלים ונרצח בעת מנוסתו מהבירה.
לאחר מכן, הגלה קיומורי את בניו הנותרים של יושיטומו, ביניהם מינאמוטו נו יוריטומו, למזרח יפן, נטל את כל עושרו ואדמותיו של שבט מינאמוטו, ולבסוף ייסד את הממשלה הראשונה שנשלטה על ידי סמוראים בהיסטוריה של יפן.
תוצאות הקרב > מורשת

היריבות בין שבט טאירה לשבט מינאמוטו החריפה בעקבות מרד הייג'י. הדבר הוביל מאוחר יותר למלחמת גֶנְפֵּיי (1180-1185), אשר הסתיימה בתבוסה מוחלטת של שבט טאירה בקרב דאן נוֹ אוּרה בשנת 1185.
האפוס מתקופת קמקורה, "עלילות הייג'י", מתאר את קורותיהם של הסמוראים אשר השתתפו בעימות. יחד עם "עלילות הוגן" ו"עלילות הֶייקֵה" הם מתארים את עלייתם ונפילתם של שבטי מינאמוטו וטאירה.
ראו גם

מרד הוגן
תקופת הייאן
שבט טאירה
שבט מינאמוטו
לקריאה נוספת

Brown, Delmer M. and Ichirō Ishida, eds. (1979). Gukanshō: The Future and the Past. Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-03460-0; ISBN 978-0-520-03460-0; OCLC 251325323
Keene, Donald. (1999). Seeds in the Heart: Japanese Literature from Earliest Times to the Late Sixteenth Century. New York: Columbia University Press. ISBN 0231114419/ISBN 9780231114417; OCLC 246429887
Kitagawa, Hiroshi and Bruce T. Tsuchida. (1975). The Tale of the Heike. Tokyo: University of Tokyo Press. OCLC 262297615
Ponsonby-Fane, Richard Arthur Brabazon. (1959). The Imperial House of Japan. Kyoto: Ponsonby Memorial Society. OCLC 194887
Titsingh, Isaac. (1834). Nihon Odai Ichiran; ou, Annales des empereurs du Japon. Paris: Royal Asiatic Society, Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland. OCLC 5850691
Varley, H. Paul(1980). Jinnō Shōtōki: A Chronicle of Gods and Sovereigns. New York: Columbia University Press. ISBN 0-231-04940-4; ISBN 978-0-231-04940-5; OCLC 59145842
ארווי

| --- | --- |
 מקום הקמה:  בואנוס איירס 
 תקופת הפעילות:  2002–2006 (כ־4 שנים)
 סוגה:  פופ
 חברת תקליטים:  סוני מיוזיק 
 www.erreway-la.com.ar
 
ארווי (בספרדית: Erreway, היו ידועים בארץ גם בשם "המורדים") היא להקת פופ ארגנטינאית. הלהקה הייתה חלק מהתוכנית המורדים. בעקבות התוכנית יצאו ללהקה שני דיסקים Senales ו-Tiempo. חברי הלהקה עד השנה 2006 היו: בנחמין רוחאס, קמילה בורדונבה, לואיסנה לופילטו ופליפה קולומבו.
הלהקה הופיעה פעמיים בתיאטרון הגראן רקס בארגנטינה.
ביולי 2004 בעקבות בתוכנית יצא לבתי הקולנוע הסרט המורדים: המסע אל החלום (בספרדית erreway: 4 caminos), ובעקבות הסרט יצא ללהקה דיסק בשם "Memoria".
בשנת 2005 הודיעה לואיסנה לופילטו על פרישתה מהלהקה.
בשנת 2021 על פי הודעה שפורסמה בעמוד הפייסבוק של קמילה בורדונבה שלאחר 17 שנים של קריירת סולו התאחדו חברי הלהקה והוציאו את האלבום הרביעי בשם "Vuelvo".
בישראל ומחוצה לה

בשנת 2002 הופיעו בתיאטרון הגראן רקס, ובשנת 2003 הופיעו שוב בתיאטרון הגראן רקס.
בשנת 2003 הגיעו המורדים לביקור[דרוש מקור], והעלו 21 הופעות.
בשנת 2004 הגיעו המורדים שוב ארצה.
הלהקה התפרקה בשנת 2004 אבל הסדרה המשיכה להציג את עצמה בעוד כמה ארצות. אחת מהן – ספרד. מעריציה של הסדרה המורדים בספרד כבר ידעו על הפירוק אך לא ויתרו, וב־2005 הם הצליחו להביא אליהם שניים מחברי הלהקה קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו, אשר עזבו את ספרד לאחר ביקור ארוך עם הבטחה – שארווי תחזור להופעות. והם קיימו, ובספטמבר 2006 הגיעו בנחמין רוחאס, קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו לספרד וכמו כן עוררו גם שם היסטרית מעריצים רבה.
פרסומת למקדונלד'ס

ארבעת חברי ארווי בנחמין רוחאס, לואיסנה לופילטו, קמילה בורדונבה ופליפה קולומבו השתתפו בשנת 2004 לפרסומת במקדונלס בישראל.
בפרסומת חברי הלהקה מדברים כמה מילים בעברית.
הפרסומת הראשונה מבוססת על ארבעת חברי הסדרה שבאו לאכול ארוחה זוגית במקדונלד'ס אך הכל משתבש שקמילה מזמינה כמו לואיסנה, ולואיסנה בתגובה אומרת שהיא הולכת לאכול במקדונלד'ס ישראל.
הפרסומת השנייה מבוססת על הגרלת המכוניות (הצבעים: אדום ירוק וצהוב) של מקדונלד'ס. פרסומות אלו שודרו בשנת 2004.
פרסומת לכיף

בשנת 2004–2005 לואיסנה לופילטו ופליפה קולומבו הצטלמו למספר פרסומות של מותג השמפו "כיף" אשר שודרו בישראל.
מיקרוביולוגיה קלינית

מיקרוביולוג בודק תרביות מתחת למיקרוסקופ
מיקרוביולוגיה קלינית היא ענף של מדע הרפואה העוסקת במניעה, אבחון וטיפול במחלות זיהומיות. בנוסף לכך, תחום זה של מדע עוסק במחקרים קליניים יישומיים שונים על אורגניזמים פתוגניים, לשיפור הטיפול והגברת הידע הרפואי. קיימים ארבעה סוגים של מיקרואורגניזמים מחוללי מחלות זיהומיות (פתוגנים): חיידקים, פטריות, טפילים ונגיפים. כמו כן קיים סוג נוסף של הדבקה על ידי חלבון בשם פריון.
מיקרוביולוג קליני חוקר את המאפיינים של הפתוגנים, את מנגנוני ההעברה וההדבקות, ואת מנגנוני הזיהום והצמיחה. באמצעות מידע זה, ניתן להנגיש את הטיפול המתאים. מיקרוביולוגים קליניים משמשים לעיתים קרובות כיועצים לרופאים, על ידי זיהוי ואפיון הפתוגנים המעורבים וייעוץ לאפשרויות טיפול שונות.
פעילויות אחרות עשויות לכלול זיהוי של סיכון בריאותי פוטנציאלי לקהילה או לניטור התפתחות פוטנציאלית של מחלות מתפרצות חדשות או התפתחות של זנים עמידים לתרופות אנטיביוטיות של פתוגנים, עיסוק הסברה וחינוך במסגרת הקהילה וכן סיוע בפיתוח פרקטיקות רפואיות. הם עשויים לסייע גם במניעה ובקרה של מגפות והתפרצויות של מחלות.
לא כל המיקרוביולוגים הקליניים חוקרים חיידקים פתוגניים; יש ביניהם העוסקים בחקר זני חיידקים לא-פתוגניים במגמה ללמוד על המאפיינים שלהם, כדי ללמוד על דרכים לפיתוח תרופות אנטיביוטיות חדשות או שיטות טיפול אחרות.
בעוד שאפידמיולוגיה עוסקת בחקר דפוסים, גורמים והשפעות בריאות ומחלות באוכלוסיות, המיקרוביולוג קליני מתמקד בעיקר בנוכחות והצמיחה של זיהומים מיקרוביאליים של יחידים, ההשפעות שלהם על הגוף האנושי, ובשיטות הטיפול בזיהומים אלה.
היסטוריה

בשנת 1676, הבחין אנטון ואן ליוונהוק בחיידקים ומיקרואורגניזמים אחרים, תוך שימוש במיקרוסקופ בעל עדשה אחת שפיתח.
בשנת 1796, פיתח אדוארד ג'נר שיטה באמצעות תרכיב שנוצר מאבעבועות הפרות והצליח לחסן ילד נגד אבעבועות שחורות. עקרונות זהים משמשים גם כיום לפיתוח חיסונים.
בהמשך, פיתח לואי פסטר בשנת 1857, חיסונים נגד מספר מחלות כגון אנתרקס, ותרכיב נגד כלבת. כמו כן פיתח פסטר את תהליך הפיסטור לשימור מוצרי מזון הקרוי על שמו.
בשנת 1867 פיתח ג'וזף ליסטר, הנחשב כאבי שיטת החיטוי, את טכניקת החיטוי במהלך הניתוח, על ידי עיקור המכשירים באמצעות חומצה קרבוקסילית מדוללת וכן שימוש בחומצה זו לצורך ניקוי וחיטוי פצעים. כתוצאה מכך, שיעור הזיהומים לאחר ניתוחים פחתו מאוד, מה שהפך את הניתוח לבטוח יותר עבור המטופלים.
בין השנים 1876 ל-1884 הצליח רוברט קוך לספק מספר תובנות לגבי מהותן של מחלות זיהומיות. הוא היה אחד המדענים הראשונים שהתמקד על בידודם של חיידקים ופיתח שיטות לתרבית טהורה של חיידקים, מה שהוביל בסופו של דבר לפיתוחה של תאוריית החיידקים (Germ theory), שגרסה של התפרצותה של מחלה מסוימת עלולה להיגרם כתוצאה מנוכחותו של מיקרואורגניזם מסוים. קוך פיתח סדרה של קריטריונים סביב תאוריה זו. קריטריונים אלה ידועים כיום בשם ההשערות (פוסטולציות) של קוך.
ציון דרך משמעותי נוסף בהתפתחות המיקרוביולוגיה הקלינית הייתה פיתוחה של שיטת צביעה הקרויה צביעת גראם. בשנת 1884 פיתח הנס כריסטיאן גראם שיטה לצביעת חיידקים במגמה להפוך את המבנים התאיים שלהם לגלויים יותר וניתנים להבחנה מבדלת תחת מיקרוסקופ. טכניקה זו מצויה בשימוש נרחב גם כיום.
בשנת 1929 פיתח אלכסנדר פלמינג את השימוש בחומר האנטיביוטי הנפוץ גם כיום: פניצילין.
רצוף DNA, שיטה שפותחה על ידי וולטר גילברט ופרדריק סאנגר בשנת 1977, וגרמה לשינוי מהיר בפיתוחם של חיסונים (תרכיבים), טיפולים רפואיים חדשניים, וכן בשיטות אבחון מעבדתיות חדשות. ניתן למנות ביניהם למשל את הייצור הסינתטי של אינסולין, שהופק ב-1979 באמצעות DNA רקומביננטי המהונדס גנטית הראשון. כמו כן פיתוחו של החיסון כנגד הפטיטיס B, בשנת 1986.
בשנת 1995 חקר ופיצח צוות של המכון המחקר הגנומי – The Institute for Genomic Research (שבינתיים התאחד עם מכון מחקר אחר ליצור את J. Craig Venter Institute) את הרצף הראשון של הגנום של חיידקי Haemophilus influenzae. חודשים מספר מאוחר יותר, הושלם הרצוף הראשון של גנום התא האויקריוטי. לפתוח זה נודעת חשיבות רבה לאין שיעור בטכניקות האבחון.