stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אייס ונטורה: בלש בצחוק (סדרת אנימציה)
סקירה כללית

הסדרה היא המשך לסרטי אייס ונטורה. הדמות המרכזית, שמדובב על ידי השחקן הקנדי מייקל דיינג'רפילד (המוכר כמייקל הול), היא חוקר פרטי שלומיאל עם עדיפות לבעלי חיים מכל המינים.
הסדרה רצה ב-CBS במשך שתי עונות, כאשר עונה שלישית שודרה בניקלודיאון כשהערוץ רכש את התוכנית כדי לשדר שידורים חוזרים. חלק מהדמויות מהסרט נשמרו, אם כי לא הושמעו על ידי השחקנים המקוריים שלהן. בעוד שלסרטים המקוריים כבר הייתה אסתטיקה קומית מצוירת מאוד, הם הופלו על ידי ניסיונות ההומור הסלפסטיק, הצעקני וחסרי ההומור של הקריקטורה. סת' מקפרלן היה בין הכותבים במהלך התוכנית, והפגין הומור דומה לסדרה המאוחרת שלו.
התוכנית הייתה מלאה בהומור טואלט ואנכרוניזם (פרק אחד התרכז סביב המאו המצרי, בטענה שזהו זן נכחד של חתולים, כאשר, אם לומר את האמת, הם לא). למרות ריצה במשבצת זמן אחרי "המסכה" (סדרת הנפשה נוספת פופולרית מבוססת על דמותו של ג'ים קארי) והקרוס-אובר עם הסדרה ההיא (בפרק הסיום, "The Aceman Cometh"), הסדרה ניסתה לצבור קהל רב ונכשלה (עם הפודקאסט "Saturday Mourning Cartoons" הכריז שהוא נדוש והוא חייב להיכנס ל"טבילה" ממי שהפליל את רוג'ר רביט) בסופו של דבר, גם המסכה וגם אייס ונטורה בוטלו. עונה שלישית של הסדרה רצה בניקלודיאון מ-1999 עד 2000.
משחק מחשב של אייס ונטורה, התבסס על התוכנית ועל הסרטים (יותר בספק).
מדבבים

מייקל הול בתור אייס ונטורה
ריצ'רד בינסלי בתור ספייק
וינס קורזה בתור מר שיקאדנס
פאם הייאט בתור אטרוציה אודורה
ברוס טוב בתפקיד אמיליו
אל וקסמן בתור אגואדו
קווין מייקל ריצ'רדסון בתור פטאוס לרדוס
רוב פולסן בתור סטנלי איפקיס / המסכה
קרוסאובר עם המסכה

קרוסאובר בשני חלקים בין "אייס ונטורה: בלש בצחוק" ו"המסכה", סדרת הנפשה נוספת המבוססת על סרט של ג'ים קארי, שודרה ב-30 באוגוסט 1997. הקרוסאובר מתחיל בפרק של המסכה "The Aceman Cometh", ומסתיים בפרק של אייס ונטורה "Have Mask, Will Travel". בזמן השידור המקורי, אייס ונטורה: בלש בצחוק רצה במשבצת הזמן הסמוכה מיד אחרי המסכה בהרכב של CBS בשבת בבוקר. במהלך הקרוסאובר, סטנלי/המסכה ואייס שומרים על סגנונות ההנפשה שלהם בזמן שהם מופיעים בתוכנית של האחר. הקרוסאובר משמש גם כסיום העונה השנייה של אייס ונטורה וסיום הסדרה של המסכה .
בפרק "The Aceman Cometh", הכלב של סטנלי איפקיס, מילו, התחלף במוחו של מדען ואז מנומנם. סטנלי בתורו שוכר את אייס כדי לעזור להחזיר אותו. בסוף הפרק, ספייק גונב את המסכה, וסטנלי עוקב אחריהם למיאמי כדי להחזיר אותה. בפרק "Have Mask, Will Travel", סטנלי משיג את אייס בדיוק כשהוא מגויס לפתור מקרה בתחנת חלל, מה שמוביל את סטנלי להפוך למסכה ולהצטרף לחקירה.
הערות שוליים

↑  Hyatt, Wesley (1997). The Encyclopedia of Daytime Television. Watson-Guptill Publications. p. 5. ISBN 978-0823083152. נבדק ב-19 במרץ 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Lenburg, Jeff (2006). Who's Who in Animated Cartoons: An International Guide to Film & Television's Award-winning and Legendary Animators. Applause Theatre & Cinema Books. p. 221. ISBN 9781557836717. נבדק ב-15 במרץ 2020. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Erickson, Hal (2005). Television Cartoon Shows: An Illustrated Encyclopedia, 1949 Through 2003 (2nd ed.). McFarland & Co. pp. 56–57. ISBN 978-1476665993.
גורי הג'ונגל

| --- | --- |

 מבוסס על:  ספר הג'ונגל 
 שיר הנושא:  The Bare Necessities
 סוגה:  הנפשה
 יוצרים:  חברת וולט דיסני
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  Lost city 
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  21
 הפקה
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television 
 מוזיקה:  Stephen James Taylor 
 אורך פרק:  30 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ABC 
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2
 תקופת שידור מקורית:  5 באוקטובר 1996 – 10 בינואר 1998
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
גורי הג'ונגל (באנגלית: Jungle Cubs) היא סדרת טלוויזיה מונפשת, בת שתי עונות ו-21 פרקים, ששודרה במקור בטלוויזיה החל מ-5 באוקטובר 1996 עד 10 בינואר 1998. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במסגרת רצועת השידור "זמן דיסני" במהלך שנות התשעים. הסדרה מהווה פריקוול לסרט ההנפשה משנת 1967 - "ספר הג'ונגל".
תקציר העלילה

עלילת הסדרה מתמקדת בדמויות הכלליות מהסרט: באלו הדוב, בגירה הפנתר, קא הנחש, שירחן הטיגריס, האטי הפיל ולואי האורנגאוטן כשהיו ילדים ולפני הגעת מוגלי לג'ונגל.
דמויות

באלו - דוב שפתני
בגירה - פנתר שחור
קא - פיתון הודי
שירחן - טיגריס בנגלי
האטי - פיל הודי
לואי - אורנגאוטן
אנוכי הסמור

| --- | --- |

 סוגה:  סדרת טלוויזיה לילדים, סדרת טלוויזיה קומית 
 יוצרים:  דייוויד פיס 
 שחקנים:  מייקל דורן 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  5 
 מספר פרקים:  79 
 הפקה
 מפיקים בפועל:  שרי גונתר 
 חברת הפקה:  האנה-ברברה 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 שידור
 רשת שידור:  Cartoon Network 
 תקופת שידור מקורית:  22 ביולי 1997 – 2 במרץ 2000 
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
לוגו הסדרה
אנוכי הסמור (באנגלית: I Am Weasel) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית בהנפשה קלאסית. הסדרה נוצרה על ידי דוד פיסס והופקה על ידי חברת האנה-ברברה באולפני ההנפשה של קרטון נטוורק. לסדרה הופקו 79 פרקים שיתפרסו על 5 עונות.
הסדרה עלתה לשידור בשנת 1997 בערוץ הטלוויזיה Cartoon Network. בתחילה הייתה הסדרה פינה בסדרת טלוויזיה אחרת, "פרה ותרנגול", אך לאחר שהפינה צברה פופולריות רבה היא הפכה לסדרה עצמאית. לאור הצלחת הסדרה, יצא קומיקס שמבוסס עליה.
את הסמור דיבב מייקל דורן, ואת הבבון דיבב צ'רלי אדלר.
תקציר העלילה

הסדרה מתארת את עלילותיהם של הסמור החכם, המוכשר, המפורסם והנערץ I.M. Weasel והבבון המכוער והמטופש I.R. Baboon, אשר מקנא בהצלחתו של הסמור ומנסה להיות טוב יותר ממנו בכל.
בנק עור

בנק עור הוא מוסד המכיל מאגר של עור שנאסף מגופות של אנשים שנפטרו ונשמר לצורך שימוש עתידי, בעיקר לטיפול בכוויות. המאגר נועד לספק שתלי עור הומולוגיים בשגרה ובשעת חירום (כמו מלחמה).
בנק העור הראשון הוקם על ידי הצי האמריקני בשנת 1949, לאחר שבשנת 1944 דיווחו רופאים על הצלחת השתלה של עור מקירור בטיפול בכוויות. בשנת 1955 הוקם בנק עור אזרחי ראשון בארצות הברית ועד שנת 1980 היו בארצות הברית 16 בנקי עור.
בסינסינטי, תרומות לבנק העור נלקחות מתורמים בגילאים 18-60 שהביעו נכונות לתרום מעורם לאחר מותם. מאז נוסדו בנקי עור ברוב ערי העולם המפותחות וקיים מאגר מקומי מצומצם יותר בבתי חולים גדולים.
שימוש במאגר

העור הוא האיבר הגדול ביותר בגוף האדם ובין החשובים שבו. בעזרתו נשמר חום הגוף ונמנעת כניסת זיהומים.
בבנק העור נאספים במהלך השנים, פיסות רקמה מהעור האנושי לצורך השתלות במקרה של כוויות והם נשמרות למקרה חירום בו לא ניתן לאסוף מהציבור כמויות נרחבות לשימוש, בדומה לבנק דם.
השתלת העור נעשית באופן זמני בלבד כאשר הגוף דוחה את העור הזר, לרוב לאחר כשבועיים בלבד. בזמן זה, מתחיל בכל זאת תהליך ההחלמה ומתחיל לצמוח עור חדש ובריא. במקרה של כוויות קשות, למשל בדרגה שלישית המוגדרת כפגיעה בכל עומק שכבות העור, נדרשות השתלות חוזרות ונשנות והעור לא תמיד מצליח לחזור למצבו המקורי.
מחסור בתרומות מוביל להשתלת חלופות אחרות בהן עור אלוגרפטי קפוא, תחליפי עור סינתטיים וגידול עור בתרבית רקמה.
התרומות נשמרות בקירור בטמפרטורה נמוכה מאוד, בתוך מכלי חנקן נוזלי. איסוף הדגימה נלקח לאחר 12 שעות בלבד מהפטירה ועד 24 שעות במקרה והגופה נשמרה בקירור, למעט במצבים בהם קבע רופא אחרת. לפני נטילת הרקמות, תבוצע נתיחה שלאחר המוות בהתאם לחוק האנטומיה והפתולוגיה, תשי"ג-1953 ויבדקו הדבקה אפשרית במחלות שימנעו השתלה בהן בדלקת כבד נגיפית, HIV, וזיהום חיידקי או פטרייתי. העור יחוטא בתחילה בחומר חיטוי כפולידין או כלורהקסידין והעור יגולח.
ישראל

בעקבות מלחמת יום הכיפורים הועלה הרעיון להקים בנק עור בישראל. שיקולים של כבוד המת גורמים לכך שבנושאים הקשורים בניצול איברי המתים לשם הצלת חיים נדרשת התחשבות בעמדת ההלכה. הרעיון אושר על ידי מועצת הרבנות הראשית בתחילת שנת 1985, לאחר שנקבע שבמקרה של אסון המוני, לא יהיה אפשר לקחת מגופות באופן מיידי את העור הנדרש לצורך טיפול בכוויות. חרדים קיצוניים הביעו התנגדות לפסק של הרבנות הראשית.
בשנת 1986, לאחר אסון הספארי ומעט לפני האינתיפאדה הראשונה, הוקם בנק עור בהדסה עין כרם וזהו המאגר העיקרי בישראל המכיל כ-200 מטר רבוע של רקמות עור. בשל איסוף תרומות עקבי וקפדני במהלך השנים, נחשב הבנק בהדסה למאגר העור הגדול בעולם. בשנת 1990 הוקם בנק עור במרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה על ידי פרופ' נילי גרוסמן.
מרבית בתי החולים מחזיקים מאגר מקומי קטן יותר לשימוש במקרי חירום במסגרת היחידה לטיפול בכוויות.
התרומות למאגר נאספות מכל בתי החולים במדינה ומהמכון לרפואה משפטית באבו כביר, בהתאם להסכמת המשפחה ולאישור מתאמת השתלה. למאגר קיימת זכות לדחיית התרומה בשל חשש לזיהום, מחלה מידבקת (HIV, אלח דם), פציעה נרחבת (כמו לאחר תאונה) או במקרה של ניתוח סמוך שבוצע. התרומה תידחה גם במקרה והתורם השתייך לקבוצת סיכון כמו עוסקים בזנות, חולי המופיליה ונוטלי נוגדי קרישה.
חתימה על כרטיס אד"י לתרומת איברים אינה מהווה הסכמה לתרומת עור ונדרשת לכך הסכמה נפרדת.
משרד הבריאות מתווה נהלים לאופן אחזקת העור והפעלת המאגר.
הערות שוליים

↑  Aziz Nather, norimah Yusof, nazly Hilmy, Allograft Procurement, Processing and Transplantation, 2010, page 8
1 2  Jacqueline C. Donoghue, The ultimate Recycle, Cincinnati Magazine, February, 1980, pages 86-87
↑  Ruth M. Warwick, Deirdre Fehily, Scott A. Brubaker, Ted Eastlund, Tissue and cell donation, John Wiley and Sons, 2009, page 156
↑  נח זבולוני, ככה יעשה לרב המתיר הקמת בנק עור, רחמנא לצלן, דבר, 21 במרץ 1985
↑  נוהל בנק עור - מאגר העור הארצי לשעת חרום, באתר משרד הבריאות, 3 בנובמבר 2009
↑  מערך המעבדות - המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
↑  למשל המרכז להנדסת שתלי עור (בנק העור), מרכז רפואי שיבא
↑  נוהל בנק עור, חוזר מספר: 76/1997, 1997, באתר משרד הבריאות
↑  נוהל בנק עור - מאגר העור הארצי לשעת חרום, חוזר מספר: 37/2009, באתר משרד הבריאות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph569188
טימון ופומבה (סדרת טלוויזיה)

ערך זה עוסק בסדרת הטלוויזיה. אם התכוונתם לצמד הדמויות, ראו .
| --- | --- |

 סוגה:  אנימציה, קומדיה
 יוצרים:  וולט דיסני
 מדבבים:  נייתן ליין ג'ף בנט קוריי בורטון S. Scott Bullock 
 מדבבים בעברית:  תומר שרון, עמי מנדלמן, עפרון אטקין, אלון אופיר, דב רייזר, שמוליק טנא, כיני פרידלנדר, שרית וינו אלעד, שמעון כהן, אוהד שחר, שפרירה זכאי, חן חגי
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  עברית, אנגלית, רוסית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  85
 הפקה
 חברת הפקה:  אולפני הנפשת הטלוויזיה של דיסני 
 הפצה:  Disney–ABC Domestic Television 
 מוזיקה:  Stephen James Taylor 
 אורך פרק:  30 דקות
 שידור
 רשת שידור:  CBS טון דיסני
 רשת שידור בישראל:  ערוץ 2 (זמן דיסני)   דיסני ג'וניור ישראל
 תקופת שידור מקורית:  8 בספטמבר 1995 – 24 בספטמבר 1999
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
טימון ופומבה (באנגלית: The Lion King's Timon & Pumbaa, בתרגום חופשי: טימון ופומבה של מלך האריות) היא סדרת אנימציה קומית שנוצרה על ידי חברת וולט דיסני. היא מתמקדת בטימון הסוריקטה ופומבה חזיר היבלות. הסדרה היא ספין אוף של מלך האריות, ללא רוב הדמויות האחרות מהסרט. הסדרה רצה במשך שלוש עונות משנת 1995 עד שנת 1999. במהלך העונה האחרונה, נעשו שינויים בצוות הכותבים והבמאי החדש ניסה לכוון שהסדרה תיועד יותר לילדים מאשר לכל המשפחה. כתוצאה מכך, הרייטינג ירד והסדרה בוטלה.
בשנת 2014 הודיעה חברת וולט דיסני על סדרה חדשה לסרט "מלך האריות" בשם "משמר האריות - השאגה חוזרת" ובה טימון ופומבה יהיו כחלק מכוכבי הסרט שייקחו חלק בסדרה.
בישראל הסדרה שודרה במסגרת זמן דיסני בערוץ 2 ואת שיר הפתיחה בגרסה העברית ביצעו תומר שרון בתפקיד טימון ועמי מנדלמן בתפקיד פומבה.
לפני שהסדרה שודרה בטלוויזיה, 3 קלטות וידאו שלה הופצו בישראל בדיבוב מעט שונה.
בשנת 2011 עברה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ דיסני ג'וניור.
הסדרה עלתה בדיסני+ לכבוד השקתה בישראל ב-16 ביוני 2022.
תקציר העלילה

כוכבי הסדרה הם טימון ופומבה. הן דמויות מתוך סרט האנימציה של דיסני "מלך האריות" וסרטי ההמשך שלו. הדמויות עוברות בדרך כלל כישלונות וחוות הרפתקאות בעיקר בג'ונגל, אבל לפעמים הם מוצאים את עצמם ברחבי העולם בחיפושיהם אחרי חרקים ונתקלים או צוברים לעצמם אויבים.
תקציר העלילה > דמויות ראשיות

טימון - סוריקטה זעיר, אנוכי וחמדן. לעיתים רבות טימון לוקח קרדיט על רעיונותיו של פומבה על אף שהוא באמת ובתמים מאמין שרעיונות אלו היו שלו, על פי שטימון הוא סוריקטה בגרסה העברית הוא מוצג באופן שגוי כחתול בר, אוכל חרקים.
פומבה - חזיר יבלות גדול וחביב. לעיתים רבות פומבה נוהג לרקום תוכניות מתוחכמות למדיי, אף על פי כן, טימון בסופו של דבר לוקח את הקרדיט על התוכניות של פומבה, אוכל חרקים.
תקציר העלילה > דמויות משניות

סימבה – אריה אפריקאי, חבר של טימון ופומבה אשר מופיע במספר פרקים.
שנזי בנזאי ואד – שלושה צבועים מסוכנים, אויביהם של טימון ופומבה אשר מופיעים במספר פרקים.
רפיקי – מנדריל (קוף) זקן וחכם ההופך למנהיג הרוחני של טימון ופומבה.
זאזו – טוקוס אדום-מקור, היועץ המלכותי של סימבה, אשר מופיע במספר פרקים.
קווינט - בן אדם שרירי בעל זקן ואף אדום. בכל פרק הוא בעל מקצוע שונה ומפאר את עצמו בכל פעם שהוא מציג את עצמו. בחלק מהפרקים הוא נבל, אך באחרים הוא דמות נייטרלית.
ראו גם

מסביב לעולם עם טימון ופומבה
בראשית (גשושית)

| --- | --- |

דגם הגשושית
 מידע כללי
 מפעיל:  התעשייה האווירית לישראל 
 יצרן:  התעשייה האווירית לישראל
 תאריך שיגור:  22 בפברואר 2019
 משגר:  פאלקון 9
 אתר שיגור:  נמל החלל קייפ קנוורל כן שיגור 40 
 אתר רשמי
 משימה
 סוג משימה:  נחתת
 גרם שמיים:  הירח
 אתר נחיתה:  ים הרוגע
 תאריך נחיתה:  11 באפריל 2019 (התרסקות)
 משך המשימה הכולל:  22 בפברואר 2019 – הווה (6 שנים) 
 משך המשימה:  48 ימים
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  585 ק"ג
 משקל:  164 ק"ג
 קוטר:  1.49 מטר במצב שיגור   2.288 מטר בנחיתה
 גובה:  1.535 מטרים
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  44049
 מאגר המידע הלאומי:  2019-009B
 
בראשית הייתה חללית מסוג נחתת, שפותחה על ידי עמותת SpaceIL ונבנתה על ידי התעשייה האווירית לישראל במטרה להיות הנחתת הישראלית הראשונה על הירח, והנחתת הקטנה ביותר שנחתה על הירח. ההשראה לפיתוח הנחתת הגיעה מהתחרות הבינלאומית גוגל לונאר אקס פרייז להנחתת חללית בלתי מאוישת על הירח בידי גורם פרטי.
שיגור החללית לירח בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל שבפלורידה, באמצעות משגר פלקון 9 של חברת SpaceX ב־22 בפברואר 2019.
במהלך נחיתת החללית ב-11 באפריל 2019 בסביבות השעה 22:24 (שעון ישראל), עקב כשל באחד ממדי התאוצה של החללית, נשלחה פקודה מתחנת הקרקע שגרמה לשרשרת אירועים שהובילה לכיבוי המנוע ולכישלון הנחיתה. למרות הכשל בנחיתה, הישראלים רשמו הישג במשימה: ישראל היא המדינה השביעית מבין מדינות העולם וסוכנויות החלל, אשר ביצעה נחיתה, גם אם לא מבוקרת, על פני שטחו של הירח.
מעבר לאתגר הטכנולוגי ולניסוי המדעי, שאפו מפתחי "בראשית" להוות השראה וגירוי לדמיונם של ילדים ונוער, ובכך להגביר את התעניינותם בתחומי חקר החלל והמדעים, במה שהמפתחים כינו "אפקט אפולו".
היסטוריה > רקע

תחרות גוגל לונאר אקס פרייז נוסדה בארצות הברית בשנת 2007 במטרה לעודד גופים פרטיים לתכנן ולבצע נחיתה על הירח. המניע העיקרי לתחרות היה שמאז שנות ה-70 של המאה העשרים, האנושות לא חזרה לירח. באותה תקופה, בחודש פברואר 1966, הייתה ברית המועצות המדינה הראשונה שהנחיתה בהצלחה את הנחתת לונה 9 על הירח. היה זה הישג משמעותי במרוץ לחלל. כעבור כמה חודשים, ביוני 1966, הייתה ארצות הברית המדינה השנייה שהנחיתה את סרוויור 1 על הירח. ב-1976 הנחיתו הסובייטים את לונה 24 ולאחר מכן הייתה הפסקה ארוכה בנחיתות על הירח.
ב-2013 הייתה סין המדינה השלישית שהנחיתה גשושית. בנוסף להן יפן (הגשושית היטן), הודו וסוכנות החלל האירופית (הגשושית סמארט-1) שלחו מקפות שהתרסקו על פני הירח.
בשנת 2010 נוסדה עמותה ישראלית בשם SpaceIL (ספייס ישראל) במטרה להנחית את החללית הישראלית הראשונה על הירח. במקור המטרה הייתה להיות המדינה השלישית שתנחת על הירח, עד שנת 2012 ובתקציב של 10 מיליון דולר, אך לאחר הנחיתה הסינית המטרה הייתה לגרום שישראל תהיה המדינה הרביעית שמצליחה להגיע בנחיתה רכה לקרקע הירח.
העמותה הוקמה על ידי שלושה מהנדסים צעירים: יריב בש, כפיר דמרי ויהונתן ויינטראוב, במימון הפילנתרופ מוריס קאהן ובליווי טכני והנדסה של התעשייה האווירית לישראל. קבוצת SpaceIL הייתה הנציגה הישראלית היחידה בתחרות.
היסטוריה > הקמת המיזם

בשנים הראשונות של העמותה, עיקר הפעילות בוצעה על ידי מתנדבים, אך לא חלה התקדמות משמעותית במימוש הפרויקט. ההתקדמות החלה עם התרחשות שני שינויים מהותיים בפרויקט בשנים 2014–2015, עם הפיכתה של העמותה לגוף של עובדים בשכר, הבאה של מנכ"ל מקצועי ערן פריבמן, מנהל פרויקט ומהנדס מערכת, שהחליפו למעשה את המייסדים בניהול הטכני של העמותה. השינוי השני הייתה חתימת הסכם ב-2015 עם התעשייה האווירית לביצוע התכנון, הייצור והבדיקות של החללית.
בינואר 2017 העפילה SpaceIL לשלב הגמר בתחרות גוגל לונאר אקס פרייז, בה נותרו חמש קבוצות בלבד, מתוך 33 קבוצות שהשתתפו במרוץ. בנובמבר 2017 הודיעה העמותה על בעיות כספיות וסכנה להשלמת הפרויקט אם לא יושגו עוד 30 מיליון דולר. העמותה הצליחה להשיג את המימון הנדרש להבטחת המשך קיומה בעזרת תרומה נוספת של מוריס קאהן, שמימן את הפרויקט מתחילתו. בשלב זה, הפך מוריס קאהן ליו"ר חבר המנהלים של העמותה.
בינואר 2018 הודיעה קרן אקס פרייז על סיום התחרות ללא זוכים, לאחר שאף חברה לא הייתה מוכנה לשיגור של גשושית במועד האחרון שנקבע לכך, 31 במרץ 2018. חברת גוגל סיימה את החסות שהעניקה לתחרות ולא העניקה את כספי הפרס המובטח של 30 מיליון דולר (פרס ראשון של 20 מיליון דולר ועוד 10 מיליון פרסי בונוס). על אף סיום התחרות הרשמית, הודיעה העמותה שבכוונתה להמשיך במשימה ולשגר את הגשושית הישראלית הראשונה אל הירח.
ב־28 במרץ 2019 הודיעה גוגל על השקת פרס "Moonshot Award" בסך מיליון דולר. ב-11 באפריל 2019 כשעה לאחר שבראשית התרסקה, הודיעה Google Lunar X PRIZE בטוויטר כי בכוונתה להעניק פרס של מיליון דולר לצוות SpaceIL על ההישג שלהם כקבוצה פרטית להבאת הגשושית למסלול סביב הירח.
אף על פי שבראשית לא הצליחה לבצע נחיתה רכה על הירח היא הראשונה לקבלו.
היסטוריה > הישגים ושיאים

הראשונה שנבנתה כמיזם פרטי ולא ממשלתי.
הזולה ביותר ששוגרה לירח (כ־100 מיליון דולר).
הקלה ביותר ששוגרה לירח (585 קילוגרם כולל מערכת ההינע והדלק. 165 קילוגרם כשהיא ריקה).
הקטנה ביותר ששוגרה לירח (גובה 1.53 מטר, ורוחב מעט יותר משני מטרים).
משימות

משימה מקורית - במסגרת תחרות "גוגל לונאר אקס פרייז" נדרשה הגשושית לבצע תנועה למרחק של 500 מטר על הירח. כדי להימנע משימוש ברכב חלל נוסף שיגרום להגדלת המסה ולצריכת דלק גדולה יותר, תוכנן שהתנועה למרחק 500 מטר תיעשה בעזרת "קפיצה" - הפעלה נוספת של המנוע לאחר הנחיתה על פני הירח והמראה למרחק 500 מטר ממקום הנחיתה הראשוני. עם ביטול התחרות שבחסות גוגל, בוטל תמרון "הקפיצה" ונותרה רק המטרה של נחיתה על הירח. לאחר השלמת המשימה, תוכננה הגשושית להישאר על הירח.
צילום הנחיתה והירח - דרישה נוספת במסגרת התחרות הייתה צילום ושליחת וידאו מפני הירח. על אף ביטול ההשתתפות בתחרות, צילום הווידאו נכלל במשימותיה של הגשושית, משימה שלא בוצעה לבסוף עקב ההתרסקות.
משימה מדעית - משימתה המדעית של הגשושית הייתה להעשיר את הידע על השדה המגנטי של הירח (מגנומטר ירחי) דרך חקר הסלעים הממוגנטים שעליו. את המשימה יזם והוביל חוקר החלל, פרופסור עודד אהרונסון ממכון ויצמן למדע. לדבריו, בשונה מכדור הארץ שיש לו שדה מגנטי גלובלי, לירח אין שדה מגנטי גלובלי משלו, ולכן לא ברור איך ומתי נוצרו הסלעים הממוגנטים שעל הירח. השערות החוקרים היא שבעבר היה לירח שדה שכזה או שהשדות המגנטיים נוצרו מהשפעות פגיעת אסטרואידים גדולים על הירח. מטרת המחקר הייתה לנסות להכריע, על פי מידע מגיל הסלעים המגנטיים ומהמקור הגאולוגי שלהם, מהי ההשערה הנכונה ומהם התהליכים שהובילו אליה. למדידת השדה המגנטי של הסלעים, צוידה בראשית במגנטומטר שנבנה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ומשקלו היה פחות מקילוגרם. כבר בהקפות שלפני הנחיתה, החל ממרחק של 600 קילומטר מפני הירח וכן במהלך הירידה לנחיתה, החלה בראשית לבצע מדידות של השדה המגנטי הירחי. משימת המדידה תוכננה להמשיך גם בנחיתה עצמה ואחריה, אך זו לא יצאה לפועל עקב השיבוש בנחיתה.
קפסולת זמן - בדצמבר 2018 הותקנה בגשושית "קפסולת זמן", תוך תקווה שמשימות חלל עתידיות שיביאו אנשים לירח, יאפשרו להם לפרוק את קפסולת הזמן מהגשושית. הקפסולה הכילה מידע דיגיטלי על גבי דיסקים מיוחדים, בנפח כולל של 200GB, ובהם: אנציקלופדיית ויקיפדיה, מילונים ב־27 שפות, ציורי ילדים, סמלים יהודיים וישראליים כגון העתק מגילת העצמאות, התנ"ך, דגל ישראל, התקווה, תפילת הדרך, שירים, ספר חת"ת מידע על ישראל ותמונות נופיה, וכן מידע על העמותה SpaceIL שייצרה ושיגרה את הגשושית. הקפסולה, שהכילה גם ארכיון אנלוגי[דרושה הבהרה], הוכנה על ידי המלכ"ר Arch mission foundation.
מאפיינים טכניים > ממדים ומבנה

| --- | --- |
דגם סופי בגודל מלא של "בראשית"
הוצג ביום השיגור בכיכר הבימה בתל אביב





תצורת הגשושית אשר שוגרה לחלל הגיעה למשקל של 585 קילוגרם (בזמן השיגור לחלל), מתוכם 164 ק"ג משקל הגשושית עצמה (משקל יבש) והשאר משקל הדלקים. גובהה של בראשית היה 1.535 מטר ורוחבה 2.288 מטר (כשהרגליים פרושות). בנוסף למבנה עצמו, כללה החללית מערכת בקרה תרמית, מערכת חשמל ועוד.
מאפיינים טכניים > מערכת ההנעה

מערכת ההנעה של בראשית היא מסוג בי-פרופלנט, כלומר כולל דלק ומחמצן נפרדים. זוהי המערכת הראשונה מסוגה שפותחה ויוצרה במדינת ישראל, על ידי מפעל מלמ של התעשייה האווירית. דבר זה מהווה את אחד ההישגים הטכנולוגיים העיקריים של משימת בראשית. המערכת כללה מגוון רכיבים מישראל ומדינות נוספות.
לחללית היו 4 מכלים עשויים מטיטניום בעובי של כ-1 מ"מ ובעלי צורה של כדור. צורה זו היא מיטבית מבחינת העומס המכני על המכל. שניים מהמכלים הכילו מחמצן מסוג NTO, ושני מכלים נוספים הכילו דלק מסוג MMH. על גוף המכלים הותקנו גופי חימום שנראו כפסים אנכיים בצבע כתום, ותפקידם היה לשמור על טמפרטורה מתאימה עבור החומרים שבמכלים.
לחללית היו תשעה מנועים, שמונה מנועי עזר ומנוע ראשי. המנוע הראשי היה מדגם LEROS 2b תוצרת חברת Nammo שבווסטקוט בבריטניה, שעבר התאמות לשילוב בבראשית, כולל שימוש במגן חום מטיטניום אשר נבנה במיוחד כדי להגן על מערכותיה מפני החום שמופק מפתח המנוע.
מאפיינים טכניים > מחשוב וצילום

מחשב המשימה של "בראשית" פותח על ידי התעשייה האווירית לישראל, במיוחד עבור לוויינים זעירים. הוא זהה למחשב ששוגר בלוויין הזעיר הישראלי BGUSAT, ועוצמת החישוב שלו דומה לזו של טלפון חכם. מעבד המחשב הוא בעל ליבה כפולה מדגם GR712RC מתוצרת חברת רמון־צ'יפס הישראלית, אשר שולב גם בגשושית היפנית "היאבוסה 2" בתור מערכת על שבב. השבב יכול לפעול בטמפרטורת שבין 55- מעלות צלזיוס ל־125 מעלות צלזיוס, ולהגיע לביצועים של עד 200 MFLOPS.
על בראשית הותקנו שבע מצלמות למשימות שונות. שש מתוכן היו מדגם B3320 בעלות רזולוציה של 8.2 מגה פיקסל עם רגישות לאור ברמה של 1 לוקס. חמש מצלמות נועדו לצלם את אדמת הירח בכיסוי פנורמי, ומצלמה אחת שהוצבה על רגל הגשושית, נועדה לצילום סלפי וכוונה שתקלוט בעדשתה את רגל הגשושית, את דגל ישראל וחלק מאדמת הירח. מצלמה שביעית הייתה מצלמת וידאו. כל המצלמות היו עמידות לפעולה בטמפרטורות שבין 40- ל־85+ מעלות צלזיוס. שיוט הגשושית בחלל היה בתנועה סיבובית במהירות זוויתית של מעלה לשנייה. מצב זה, יחד עם העובדה שמפאת קצב העברת הנתונים התמונות אינן מגיעות מידית ולא ניתן לדעת בזמן אמת מהו כיוון המצלמה - נשלחת מראש פקודה לצילום שש תמונות רצופות בהפרש זמן קבוע, כך שאחת מהתמונות לפחות תצא כאשר כדור הארץ נראה ברקע. לשם צילום דגל ישראל בחלל, בלי שיתנדף ושייראה צבע הכחול בתנאי הריק ועוצמת אור השמש השוררים מחוץ לאטמוספירת כדור הארץ, פיתח צוות מדעני המשימה צבע עמיד בעל הרכב מיוחד.
מאפיינים טכניים > תקשורת

התקשורת של "בראשית" עם כדור הארץ נעשה באמצעות מקמ"ש (מקלט-משדר) שפותח על ידי חברת Space Micro, במקור עבור גשושית ירח בשם לאדי של סוכנות החלל האמריקאית. הציוד פעל בתחום תדרי S-Band, והוא נבנה במהלך שנת 2015. עקב סיבובו של כדור הארץ, מיקומה של ישראל ביחס לגשושית והפרעות מצד הירח כאשר הגשושית בצד המרוחק שלה - הרי שמרכז הבקרה לא היה יכול ליצור תקשורת ישירה עם הגשושית. לפיכך צריך היה להשתמש בשירותי תחנות ממסר שסופקו על ידי חברת SSC השוודית, אשר ניהלה את התקשורת באמצעות תחנות הממסר שלה הפזורות במדינות אוסטרליה, צ'ילה, הוואי, דרום אפריקה וגרמניה. כמו כן נעשה שימוש ברשת חלל עמוק של נאס"א. חוזה התקשורת מול החברות הללו, סוכם שהסתיים בסמוך לחדלונן של המערכות האלקטרוניות.
התקשורת עם הגשושית, התנהלה ממרכז הבקרה שבתעשייה האווירית במטה יהוד, דרך מרכזי התקשורת. הגשושית נבנתה ותוכנתה כך שתבצע את כל הפעולות בצורה אוטונומית. עם זאת, המפעילים בחדר הבקרה יכלו לשדר לגשושית נתונים ופרמטרים לשילוב בתוכנה האוטונומית לפני כל הפעלה. הפקודות לחללית שודרו במקטעים בזמני "חלון תקשורת", כאשר כל פקודה כללה סדרת פעולות שעל הגשושית לבצע (בדיקות, תיקוני מסלול ונחיתה), כשבסיומן היא נכנסה למצב שיוט הכולל פנייה לעבר השמש לשם טעינת אנרגיה עד קבלת פקודה נוספת.
בסיום כל תמרון נערך תהליך בקרה מקיף שכלל סדרה של סימולציות מסלול ותמרונים, התאמת כיווני האנטנות ועוקבי הכוכבים, ופקודות צילום. כל הניסויים הוכתרו בהצלחה. לאחר מכן עברו פקודות הבקרה למעבדה היברידית, בה התבצעה אמולציה של התמרון לווידוא סופי של נכונות הסימולציה. בנוסף הוכנו מראש סדרת פקודות לתמרוני גיבוי, למקרה שהתמרון עצמו לא הצליח, או אתחול פתאומי של המחשב. הגשושית שידרה חזרה כ-5000 נתונים שונים (על מצב המכשור, התוכנה, חיישנים, טלמטריה, וכדומה) אל מרכז הבקרה, על פיהם קיבלו עדכון על מצבה, ולפיהם התקבלו החלטות על המשך מסע הגשושית.
ציוני דרך > הסכם השיגור

באוקטובר 2015, ציינה SpaceIL אבן דרך משמעותית בתחרות, בכך שהייתה הראשונה מבין הקבוצות המתחרות לחתום על הסכם שיגור לחלל. ההסכם נחתם עם חברת SpaceX שישגר את הגשושית באמצעות משגר הלוויינים והחלליות פאלקון 9. ההכרזה על ההסכם נחגגה בטקס מיוחד, בה נכח נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין, במהלכה גם הוצג מודל חדש לגשושית.