stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כל הנערים
פריסת הטלית

מנהג נפוץ הוא שפורסים טלית מעל העולה לתורה ומעל ראשי הנערים כמין חופה. במקור המנהג וטעמו אינו ברור, ובפוסקים כתבו מספר טעמים לכך. יש שכתבו שהוא מפני כבוד התורה, שנהגו שהעולה מתעטף בחליפה או בטלית, וקטנים אלה שאינם לבושים או מעוטפים, נהגו לפרוס מעל ראשיהם טלית.
בפוסקים דנו מדוע מותר לפרוס בשבת הטלית ואין בכך משום איסור עשיית אוהל בשבת וביום טוב. יש שכתבו שההיתר הוא משום שהדבר נעשה לכבוד ולא לצורך כיסוי והגנה . אחרים כתבו שכיון שהטלית מוחזקת כל העת ביד, אין נחשב כעשיית אוהל.
טעם המנהג

בטעם עליית כל הנערים כתב במלבושי יום טוב:
שגם הם ידעו, שיש להם אות וחלק בתורה ולחנכם במצוות ולשתפם בשמחת התורה. מצאתי על קלף, ש'בחיי' (כוונתו לרבנו בחיי) כתב למחות לזרוק פירות לנערים בשמחת תורה. אבל יש במדרש, שזה היה אומר המן למלך [אחשורוש] על היהודים. אם כן מנהג קדמון הוא. ואולי שראה ה'בחיי' בימיו, שנוהגים בזה ריקות והוללות
על פי טעמו כתבו בפוסקים, כי אין טעם להביא קטנים ותינוקות שאינם בגיל חינוך, מלבד שהדבר גורם לעיתים לרעש ובלבול. אמנם המנהג הנפוץ בהרבה מקומות שמביאים אף קטנים ממש לשמוע את העלייה. יש שכתבו שהדבר נובע מסגולות שונות שנקשרו בעליה זו, על אף שאין להם מקור בספרי הראשונים.
הערות שוליים

↑  מאחר שבדרך כלל זהות הקונה אינה ידועה מבעוד מועד, השקיות נקנות מערב החג, והעולה משלם לאחר מכן
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן תרס"ט, סעיף א'.
↑  בכורי יעקב, תרסט יב.
↑  חלק ג עמ' קח
↑  ערוך השולחן סימן קכ
↑  תהילה לדוד שטו ט
כסף - מונחים
כמות הכסף במשק

כמות כסף נומינלית - כמות הכסף בערכים שוטפים ללא קשר לכוח הקנייה של אותו סכום כסף בתאריך מסוים. לדוגמה: "בהגרלה לפני 5 שנים פלוני זכה ב-90,000 שקלים", וזאת ללא קשר להבדלי כוח הקנייה של אותו סכום כסף בין שתי נקודות הזמן. כלומר, 90,000 השקלים הללו אינם שווים ל-90,000 שקלים היום.
כמות כסף ריאלית - כמות הכסף במושגי כוח קנייה בהתאם לשינוי מדד המחירים לצרכן. כלומר, ערך הכסף העכשווי.
בנקים

כסף נזיל - מזומנים ופיקדונות עו"ש (עובר ושב). מושג זה נקרא גם אמצעי התשלום הנזילים במשק ומסומן M1.
נזילות של רכוש, ובלשון מדויקת יותר - סחירותו. לפירוט בנושא זה ראו רכוש.
גורמי המשק - משקי בית, עסקים וגופים ללא כוונות רווח.
חובת נזילות או יחס רזרבה נדרש - אחוז מינימלי של מזומנים שהבנקים המסחריים נדרשים על ידי הבנק המרכזי להחזיק במרתפיהם מתוך כל סוג של פיקדון. עבור כל סוג פיקדון תיתכן חובת נזילות בשיעור אחר. אם, למשל, עבור פק"מים נדרשת חובת נזילות של 10%, אזי על סניף בנק להחזיק במזומנים סכום מינימלי של 160,000 ש"ח אם סכום פיקדונות הפק"מים שבו שווה ל-1,600,000 ש"ח.
בסיס הכסף במשק. סך כמות הכסף המצויה במשק במטבעות ושטרות.
כמות הכסף במשק . למושג זה ייתכנו כמה הגדרות מקובלות, להם נהוגים סימונים שונים:
M0 - סך המזומנים (מטבעות ושטרות) במשק.
M1 - כמות המזומנים ופיקדונות העובר ושב, אשר בידי כל גורמי המשק יחד. הגדרה זו של כסף היא ההגדרה המקובלת ביותר של המושג "כמות הכסף במשק", או סך אמצעי התשלום הנזילים ובהגדרה זו נהוג להשתמש. לא יחשבו בהגדרה זו רזרבות המופקדות בבנק המרכזי או רזרבות השמורות בכספות הבנקים כשלעצמם, היות שהללו אינם משתתפים במחזור באופן פעיל.
M2 - כמות הכסף במשק כפי שהוגדרה ב-M1 ועוד פיקדונות שונים במטבע מקומי ועוד איגרות חוב לזמן קצר שהונפקו על ידי הבנק המרכזי. ערך זה מכונה גם בשם "מזומנים ושווי מזומנים".
M3 - זהו M2 ועוד פיקדונות צמודי מט"ח ופיקדונות במט"ח.
רזרבות הבנקים - סך יתרות המזומנים הנשמרות בפועל במרתפי הבנקים. פיקדונות שהבנקים המסחריים שומרים במרתפי הבנק המרכזי נחשבים להלוואות שהבנקים נתנו.
יחס רזרבה - שיעור סכום הרזרבות שהבנקים המסחריים שומרים בפועל מתוך סכום הפיקדונות בבנקים. המושג יכול להתייחס הן לפיקדונות מסוג מסוים והן לגבי כלל הפיקדונות.
מכפיל הפיקדונות - סכום השווה ל:
2.5 = 0.4 / 1
בנקים > סוגי עירויים

עירוי פנימי חיובי - זהו מצב בו יש צמצום של כמות המזומנים בידי הציבור ולכן גידול ברזרבות הבנקים.
עירוי פנימי שלילי - זהו מצב בו יש גידול בכמות המזומנים בידי הציבור ולכן צמצום של רזרבות הבנקים.
עירוי חיצוני חיובי - גידול בבסיס הכסף במשק ביוזמת הבנק המרכזי.
עירוי חיצוני שלילי - קיטון בבסיס הכסף במשק ביוזמת הבנק המרכזי.
עירוי משולב - עירוי הכולל בתוכו הן עירוי חיצוני והן עירוי פנימי. היות שבסיס הכסף שווה לכמות המזומנים בידי הציבור ועוד סכום הרזרבות בבנקים, הרי שבעירוי משולב יתקיים:
יחסי ערב הסעודית – פקיסטן

| יחסי ערב הסעודית – פקיסטן |
| --- | --- |
ערב הסעודית: פקיסטן


ערב הסעודית: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
2,149,690: 796,095
אוכלוסייה
34,113,889: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
1,067,583: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
31,295: 1,341
משטר
מונרכיה אבסולוטית: רפובליקה אסלאמית

יחסי ערב הסעודית–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן והממלכה הערבית הסעודית. היחסים היו קרובים וידידותיים מבחינה היסטורית, והוגדרו לעיתים קרובות על ידי אנליסטים יחסים המהווים מערכת יחסים מיוחדת. למרות היחסים ההדוקים של פקיסטן עם איראן (שלה יש יחסים מתוחים עם ערב הסעודית) והיחסים ההולכים וגדלים של ערב הסעודית עם הודו (המסוכסכת עם פקיסטן), פקיסטן כונתה לעיתים קרובות "בעלת הברית המוסלמית הקרובה ביותר של ערב הסעודית". פקיסטן, בהתאם לאידאולוגיה הפאן-אסלאמית שלה, קיבלה על עצמה כשומרת על ערב הסעודית כנגד כל איום חיצוני או פנימי.
היסטוריה

ערב הסעודית ופקיסטן התחילו לפתח יחסים מסחריים, תרבותיים, דתיים, פוליטיים ואסטרטגיים נרחבים מאז הקמתה של פקיסטן בשנת 1947. פקיסטן מאשרת את יחסיה עם ערב הסעודית כ"שותפות החשובה והדו-צדדית" ביותר במדיניות החוץ הנוכחית של פקיסטן, עבודה המבקשת לפתח יחסים הבילטרליים קרוב עם ערב הסעודית, המדינה הגדולה ביותר בחצי האי ערב
שממוקמות בה שתי הערים הקדושות ביותר לאסלאם, מכה ואל-מדינה ואת היעד של עולי רגל מוסלמים מכל רחבי העולם.
על פי סקר של מרכז המחקר של פיו, הפקיסטנים מחזיקים בתפיסה החיובית ביותר של ערב הסעודית בעולם, כאשר 9 מתוך 10 נשאלים ראו לטובה את ערב הסעודית. הממלכה ניסתה לעיתים קרובות לשפר עוד יותר את יחסיה עם פקיסטן על ידי מתנות והלוואות. לעיתים קרובות מדובר במתנות בעלות ערך דתי או סמלי. לדוגמה, בשנת 2014 ערב הסעודית העניקה לפקיסטן 200 טון תמרים כמחווה של ידידות.
ב-2 באפריל 2014 דווח בעיתון פקיסטן היום כי פקיסטן תמכור מטוסי JF-17 רעם לערב הסעודית, לאחר שהממלכה העניקה מענק של 1.5 מיליארד דולר לפקיסטן בתחילת 2014.
קשר דיפלומטי

ערב הסעודית ופקיסטן הן חברות מובילות בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי (OIC). ערב הסעודית היא אחת התומכות החזקות ביותר בהודו במהלך מלחמות פקיסטן עם הודו, במיוחד בעצמאות בנגלדש מהאגף המזרחי של פקיסטן בשנת 1971.
ערב הסעודית תומכת בעמדת הודו בנוגע לסכסוך קשמיר ומתנגדת לעמדת פקיסטן בתהליך השלום ההודי-פקיסטני. עם פקיסטן, היא סיפקה תמיכה כלכלית ופוליטית נרחבת לטאליבן והמוג'אהדין באפגניסטן שתלחם במלחמת אפגניסטן בשנת 1980. במהלך מלחמת המפרץ בין השנים 1990–1991, שלחה פקיסטן כוחות להגנה על האתרים הקדושים האיסלאמיים בערב הסעודית, אך זנים התפתחו כאשר כמה פוליטיקאים פקיסטנים והגנרל מירזה אסלם בג ראש מפלגת אז. במטה הצבא הפקיסטני הביעו תמיכה גלויה בסדאם חוסיין ובמשטר בעיראק ואת פלישתה לכווית. יחד עם איחוד האמירויות הערביות, ערב הסעודית ופקיסטן היו המדינות היחידות שהכירו בשלטון הטאליבן באפגניסטן. בחודש מאי 1998, ערב הסעודית הייתה המדינה היחידה אשר עודכנה בסודיות מוחלטת על ידי ראש הממשלה נוואז שריף על החלטת פקיסטן על ביצוע ניסוי גרעיני במעבדות-III לבדיקה-נשק (WTL-III) באזור של גבעות החגים. לאחר הניסויים האטומיים, ערב הסעודית, יחד עם איחוד האמירויות הערביות, היו המדינות היחידות שתמכו בפקיסטן ובירכו את המדינה על קבלת "ההחלטה הנועזת". יתר על כן, ערב הסעודית הבטיחה לספק 50,000 חביות נפט בחינם ליום כדי לסייע לפקיסטן להתמודד עם סנקציות כלכליות אפשריות לאחר מכן.
קשר כלכלי

ערב הסעודית היא מקור הנפט הגדול ביותר עבור פקיסטן. כמו כן, היא מספקת סיוע כספי נרחב לפקיסטן. העברתם של מהגרים פקיסטניים לערב הסעודית מהווה גם מקור עיקרי למטבע חוץ לפקיסטן. בשנים האחרונות [דרושה הבהרה], בשתי המדינות החליפו משלחות רמות דרג, ומפותחות תוכניות להרחבת שיתוף הפעולה בין המדינות בתחומי המסחר, החינוך, הנדל"ן, התיירות, טכנולוגיית המידע, התקשורת והחקלאות. ערב הסעודית מסייעת לפיתוח יחסי סחר עם פקיסטן באמצעות מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ, איתה מנהלת פקיסטן משא ומתן על הסכם סחר חופשי; היקף הסחר בין פקיסטן למדינות החברות במועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ עמד בשנת 2006 על כ-11 מיליארד דולר. שיתוף פעולה פיננסי כולל כ-3 מיליארד דולר בסיוע והלוואות, מתוכם כ-1.5 מיליארד דולר הופקדו בבנק המרכזי בפקיסטן.
יחסי ביטחון

פקיסטן מקיימת קשרים צבאיים הדוקים עם ערב הסעודית, ומספקת תמיכה נרחבת, נשק ואימונים לכוחות הצבא הסעודים. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 הוצבו חיילים פקיסטנים בערב הסעודית כדי להגן על הממלכה. פקיסטן העבירה אימונים גם לחיילים ולטייסים סעודים. טייסי קרב של חיל האוויר של פקיסטן הטיסו מטוסים של חיל האוויר המלכותי הסעודי כדי להדוף פלישה מדרום תימן בשנת 1969 וחיל המהנדסים של צבא פקיסטן בנה ביצורים סעודים לאורך גבולו עם תימן.
בשנות השבעים והשמונים, במהלך מלחמת איראן-עיראק, הוצבו בממלכה כ-20,000 חיילים פקיסטנים. ערב הסעודית ניהלה משא ומתן לרכישת טילים בליסטיים פקיסטניים המסוגלים לשאת ראשי נפץ גרעיניים. כמו כן, ישנה סברה כי ערב הסעודית השתתפה בסתר במימון של פקיסטן תוכנית פצצת אטום ומבקשת לרכוש נשק אטומי מפקיסטן כדי לאפשר לה לפעול נגד איומים אפשריים מן הארסנל של נשק להשמדה המונית שבידי איראן, עיראק לבין ישראל. שתי המדינות קיבלו משלחות ברמה גבוהה של מדענים, מומחים צבאיים ממשלתיים וסעודיים, שביקשו לחקור את פיתוח תוכנית הגרעין הסעודית. פקיסטן גם היוותה מתווך מרכזי בעסקת הנשק אל-יממה עם הממלכה המאוחדת.
לדברי ברונו טרטריס, חוקר קונסורציום האיחוד לאי-הפצה באיחוד האירופי, במהלך דיונים בלתי פורמליים שהתקיימו בשנת 2005 אמרו בכירים לשעבר ברשות הפיקודית הלאומית בפקיסטן כי הפעלת ראשי נפץ גרעיניים בפקיסטן בערב הסעודית תהיה "גרועה יותר ממשבר הטילים בקובה". טרטריס מסיק כי אין ראיות קשות ברשות הרבים לשיתוף פעולה גרעיני כלשהו בין שתי המדינות.
פקיסטן דחתה את בקשת ערב הסעודית לתרום כוחות להתערבות בהובלת ערב הסעודית בתימן.
יחסי ביטחון > חיילים פקיסטניים בערב הסעודית

בין השנים 1982–1987 הציבה פקיסטן כ-20,000 אנשי שירות בערב הסעודית להגנה על האתרים הקדושים האיסלאמיים. על פי הדיווחים ישנם כ -70,000 אנשי שירות פקיסטנים המשרתים בצבא ערב הסעודית.
בפברואר 2018 הודיעה פקיסטן כי תשלח כוחות לערב הסעודית ב"משימת אימונים וייעוץ".
יחסי ביטחון > רכש צבאי

ערב הסעודית היא היבואנית הגדולה ביותר של נשק פקיסטני, ורכשה כלי נשק קונבנציונליים קטנים ובינוניים בשווי מיליוני דולרים אמריקאים. בשנת 2016, מפעלי הפקודות של פקיסטן (POF) הבטיחו צו ייצוא בשווי 81 מיליון דולר לערב הסעודית.
יחסי תרבות

מסגד פייסל שבפקיסטן נקרא על שמו של פייסל, מלך ערב הסעודית, שתמך ומימן את בנייתו של המסגד. ערב הסעודית גם סיפקה עזרה דתית וחינוכית ענפה כדי להיות תורם משמעותי בבניית מסגדים ומדרסות ברחבי פקיסטן, כולל מסגד פייסל באסלאמאבאד. מספר בתי הספר הדתיים גדל מ־800 ל-27,000 בשנת 1997 וכולם ממומנים על ידי ערב הסעודית. בתי הספר משמשים כפעוטונים לבני נוער וילדים צעירים יותר (מעניקים חינוך דתי ומוסרי) מפקיסטן, סוריה, אפגניסטן, איראן, רוסיה, תימן וכו'.
מאז 1947, המפלגות הפוליטיות קיבלו מימון לפעילותן הפוליטית במדינה. העיר הפקיסטנית הגדולה ליאלפור נקראה גם שם פייסלבאד לכבוד המלך פייסל בשנת 1977. ערב הסעודית נותרה יעד מרכזי להגירה בקרב פקיסטנים, שמספרם המתגורר בערב הסעודית נע בין 900,000 למיליון. ערב הסעודית הייתה תומכת גדולה בתוכנית "האסלאמיזציה" של השליט הצבאי הגנרל זיא-אול-חק בשנות השבעים. בשנת 2006 הוענק למלך עבדאללה מערב הסעודית את נישן-א-פקיסטן, הגבוה ביותר מבין העיטורים האזרחיים של פקיסטן.
יחסי אוסטריה–צ'כיה

| יחסי אוסטריה–צ'כיה |
| --- | --- |
אוסטריה: צ'כיה


אוסטריה: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 78,867
אוכלוסייה
9,118,988: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 30,910
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה

היחסים שבין רפובליקת אוסטריה לבין הרפובליקה הצ'כית הם יחסים היסטוריים שהחלו עוד מימי הביניים, והחל מהמאה ה-16 שלט בית הבסבורג הן בשטחי אוסטריה והן בשטחי צ'כיה, עד לאחר התבוסה במלחמת העולם הראשונה.
כיום שתי המדינות חברות באיחוד האירופי, ומקיימות ביניהם קשרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים בשלל תחומים.
היסטוריה > ימי הביניים

בין המאה הראשונה למאה החמישית לספירה היגרו לאזור בו שוכנת כיום צ'כיה שבטים גרמאנים. במהלך נדידת העמים הגדולה, בין המאה החמישית למאה השביעית לספירה, היגרו לאזור שבטים גרמאנים נוספים ולאחריהם עמים סלאבים. התיעוד המוקדם ביותר לממלכה סלאבית עצמאית, שכללה גם את שטחי צ'כיה, הוא מהמאה השביעית. במאה התשיעית נכלל שטחה של צ'כיה במוראביה הגדולה. שושלת פשמישל (אנ'), שראשיתה בנסיכות זעירה בסביבות פראג, השתלטה במהלך המאה התשיעית על בוהמיה, ולאחר קריסת מוראביה הגדולה נעשתה לכוח השליט בצ'כיה כולה, ואף הועלתה למעמד של ממלכה בשנת 1198. בין השנים 1253-1276 שלט אוטוקאר השני, מלך בוהמיה גם בשטחי דוכסות אוסטריה.
בשנת 1526 נהרג לאיוש השני, מלך בוהמיה והונגריה בקרב מוהאץ', ובעקבות כך סופח שטחה של ממלכת בוהמיה לשלטון בית הבסבורג. בין השנים 1583-1611 הייתה פראג בירת האימפריה. בשנת 1618 מרדו הבוהמים בבית הבסבורג, לאחר שעלה לשלטון פרדיננד משטיריה, ובכך פרצה מלחמת שלושים השנים. בשנת 1620 נחלו הבוהמים תבוסה בקרב ההר הלבן, ובעקבות כך הודח פרידריך, מלך בוהמיה. התבוסה הייתה מכה ניצחת לגורמים הפרוטסטנטיים באזור. שרידי המרד הבוהמי דוכאו, והחרמות רכוש ודיכוי האצולה הבוהמית היו לנורמה. כמו כן השפה הגרמנית נהייתה השפה הרשמית, ובוהמיה איבדה את חירותה הדתית. במהלך המאה ה-19 התעוררה הלאומיות הצ'כית, ובעקבות כך נוצרו מתחים בין הגרמנים לצ'כים במדינה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה לחמו כ-1.5 מיליון צ'כים בשירות הצבא האוסטרו-הונגרי, אולם במקביל הקימו פוליטיקאים צ'כים בהסכמת מדינות ההסכמה את הלגיונות הצ'כוסלובקיים, אשר לחמו בעיקר לצד הצבא הרוסי.
היסטוריה > צ'כוסלובקיה

לאחר נפילת האימפריה במלחמת העולם הראשונה, נוצרה צ'כוסלובקיה כאיחוד בין השטחים הצ'כיים לשטחים הסלובקיים שהשתייכו לממלכת הונגריה. צ'כיה, שבה שכנה בירת המדינה המאוחדת פראג, הייתה הרכיב הדומיננטי בפדרציה מבחינה כלכלית ופוליטית. ב-20 בינואר 1920 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים ביניהם, ולאחר תבוסת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית במלחמת האזרחים האוסטרית וכינון האוסטרופשיזם ברחו רבים ממנהיגי הסוציאל-דמוקרטים האוסטרים, וביניהם אוטו באואר ויוליוס דויטש, לצ'כוסלובקיה, ואליהם הצטרפו פליטים נוספים לאחר האנשלוס במרץ 1938.
המיעוט הגרמני הגדול בצ'כוסלובקיה, שישב בעיקר בחבל הסודטים שבצפונה של צ'כיה, קיים יחסים מתוחים עם השלטון הצ'כוסלובקי. גרמניה הנאצית השתמשה במיעוט זה כתירוץ לפלישתה לחבל הסודטים בשנת 1938 וליתר חלקי צ'כוסלובקיה במרץ 1939. לאחר הפלישה הנאצית הפכה צ'כיה לפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה וניתנה תחת שליטה נאצית ישירה ודיכוי אכזרי, ואילו סלובקיה הייתה למדינת חסות נאצית. בשלהי מלחמת העולם השנייה שחרר הצבא האדום את שטחי צ'כוסלובקיה מיד הנאצים, והוקמה מחדש מדינת צ'כוסלובקיה, למעט שטחי רותניה שנמסרו לברית המועצות.
בטרם יושמו הסכמות ועידת מינכן בשנת 1938 ולפיהן סופח חבל הסודטים לגרמניה, יותר מ-20% מאוכלוסיית צ'כוסלובקיה הייתה מבני המיעוט האתני הגרמני. במאי 1945 נותרו בסודטים, ובאזורים אחרים בצ'כוסלובקיה, כ-3.5 מיליון גרמנים. בעת הכיבוש הנאצי בצ'כוסלובקיה, ובמיוחד לאחר מעשי הנקם לאחר ההתנקשות בחיי ריינהרד היידריך, רוב קבוצות המחתרת הצ'כוסלובקיות תבעו כי "הבעיה הגרמנית" תיפתר בטרנספר. תביעות אלה אומצו על ידי הממשלה הצ'כוסלובקית הגולה אשר עמלה לגייס את תמיכת בנות הברית לרעיון החל משנת 1943. מאמצים אלה קיבלו ביטוי בהסכמות ועידת פוטסדאם.
על פי הערכות בין 700 ל-800 אלף גרמנים גורשו באופן "פראי" מצ'כוסלובקיה בין החודשים מאי עד אוגוסט 1945. גירושים אלה נעשו בעידוד מדינאים צ'כוסלובקים והוצאו לפועל בדרך כלל על ידי הרשויות המקומיות, באמצעות קבוצות של מתנדבים חמושים ובסיוע הצבא. טרנספר מאורגן על פי הסכמות ועידת פוטסדאם התנהל בין החודשים ינואר-אוקטובר 1946. 1.9 מיליון גרמנים גורשו לאזור האמריקאי בגרמניה, שהיה מאוחר יותר למדינת גרמניה המערבית. יותר ממיליון איש גורשו לאזור הסובייטי, אשר היה מאוחר יותר לגרמניה המזרחית. לכ-250,000 גרמנים אתנים שזוהו כאנטי-פשיסטים, וגרמנים אתנים שהיו חיוניים לתעשייה, הותר להישאר בצ'כוסלובקיה. יחד עם זאת, משפחות רבות שלהם שמות משפחה גרמנים הוכרו כ"צ'כים" והותר להם להישאר בבתיהם. כך ואצלב קלאוס נשיאה השני של הרפובליקה הצ'כית, ורודולף שוסטר נשיאה השני של סלובקיה, נושאים שמות משפחה גרמנים.
על פי הערכות, מספר ההרוגים במהלך גירושים אלה נע בין 10,000 ל-250,000 נפש. בשנת 1995 קבעה ועדה גרמנית-צ'כית הערכה ולפיה מספר ההרוגים נע בין 15,000-30,000 נפש. מניין מקרי המוות כולל מקרי רצח, התאבדות, מוות ברעב, מחלות, מוות במחנות מעצר ומוות בנסיבות טבעיות.
לאחר תקופת מעבר קצרה כוֹננו הסובייטים בשנת 1948 שלטון קומוניסטי שהיה נאמן לברית המועצות, ועל המדינה ירד מסך הברזל. בשנת 1968 בעת האביב של פראג ברחו אלפי פליטים מצ'כיה לאוסטריה, ורבים מהם קיבלו אזרחות אוסטרית.
בקיץ 1989, בעקבות נפילת המשטר הקומוניסטי בברית המועצות, הופל המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה ב"מהפכת הקטיפה" והמדינה שבה לדמוקרטיה, ובעקבות כך נפתחו הגבולות בין שתי המדינות.
היסטוריה > צ'כיה

בינואר 1993 נפרדה צ'כוסלובקיה לשתי מדינות עצמאיות: הרפובליקה הצ'כית וסלובקיה, והרפובליקה הצ'כית שמרה לעצמה את ההמנון והדגל של צ'כוסלובקיה.
בשנות ה-90 הפגינו אקולוגים אוסטרים נגד תחנת הכוח הגרעינית בטמלין, 50 ק"מ מצפון לגבול אוסטריה-צ'כיה. בשנת 2000 נחתם הסכם בין המדינות במלק, ובו שתי הממשלות הסכימו על תקני בטיחות גרעיניים מסוימים ומידע חוצה גבולות ללא דיחוי.
בשנת 2008 קארל שוורצנברג - שר החוץ הצ'כי ויירי גרוזה, ששימש כשגריר צ'כיה באוסטריה וכמנהל האקדמיה הדיפלומטית בווינה, הביעו את דעתם כי האוסטרים והצ'כים הם אותה אומה, אך בשפה שונה. שוורצנברג עצמו חי בווינה עשרות שנים, לפני שחזר לאדמותיו הצ'כיות לאחר מהפכת הקטיפה בשנת 1989.
מכיוון ששתי המדינות חברות כיום באיחוד האירופי וחתומות על הסכם שנגן, הגבולות פתוחים בין המדינות, ואין שום הגבלת מעבר ביניהם.
יחסים דיפלומטיים

אוסטריה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג ו-2 קונסוליות בברנו ובצ'סקה בודייוביצה. מאידך, צ'כיה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-6 קונסוליות בווינה, גראץ, אינסברוק, קלגנפורט, לינץ וזלצבורג.
יורופ

ערך זה עוסק בלהקת ההארד רוק השוודית יורופ. אם התכוונתם למשמעויות אחרות של אירופה או Europe, ראו .
| --- | --- |

 מקום הקמה:  אופלנדס וסבי 
 תקופת הפעילות:  מ-1979 
 סוגה:  ספיד מטאל, הארד רוק, גלאם מטאל, הבי מטאל 
 חברת תקליטים:  אפיק רקורדס, אדל רקורדס, UDR 
 פרסים והוקרה:  היכל התהילה של המוזיקה השוודית (2018) 
 europetheband.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 Ian Haugland Mic Michaeli John Norum John Levén ג'ואי טמפטס 
 חברים לשעבר
 Tony Reno Kee Marcello 
 
יורופ (Europe – אירופה) היא להקת גלאם מטאל והארד רוק משוודיה.
חברי הלהקה

ג'ואי טמפסט - סולן
ג'ון נורום - גיטרה
ג'ון לוון - בס
איאן הוגלן - תופים
מיק מיכאלי - קלידים
חברי להקה קודמים:
קיי מרסלו - גיטרה
טוני רינו - תופים
פיטר אולסון - בס
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

Europe -‏ 1983
Wings of Tomorrow -‏ 1984
The Final Countdown -‏ 1986
Out of this World -‏ 1988
Prisoners in Paradise -‏ 1991
Start from the Dark -‏ 2004
Secret Society -‏ 2006
Last Look At Eden -‏ 2009
Bag of Bones -‏ 2012
War of Kings -‏ 2015
Walk the Earth -‏ 2017
דיסקוגרפיה > סינגלים

Seven Doors Hotel -‏ 1983
Lyin' Eyes -‏ 1983
Dreamer -‏ 1984
Stormwind -‏ 1984
Open Your Heart -‏ 1984
Rock the Night -‏ 1985
On the Loose - פסקול -‏ 1985
The Final Countdown -‏ 1986
Love Chaser -‏ 1986
Rock the Night - גרסה מחודשת - 1987
Carrie -‏ 1987
Cherokee -‏ 1987
Superstitious -‏ 1988
Open Your Heart - גרסה מחודשת - 1988
Let the Good Times Rock -‏ 1989
More Than Meets the Eye -‏ 1989
Tomorrow -‏ 1989
Prisoners in Paradise -‏ 1991
I'll Cry for You -‏ 1992
Halfway to Heaven -‏ 1992
Sweet Love Child -‏ 1993
The Final Countdown 2000 - רמיקס - 1999
Got to Have Faith -‏ 2004
Hero -‏ 2004
Always the Pretenders -‏ 2006
Last Look at Eden -‏ 2009
New Love in Town -‏ 2009
Not Supposed to Sing the Blues -‏ 2012
war of kings -‏ 2015
דיסקוגרפיה > אוספים

1982-1992
1982-2000
Rock the Night: The Very Best of Europe
דיסקוגרפיה > קליפים

In the Future to Come -‏ 1983
The Final Countdown -‏ 1986
Rock the Night -‏ 1986
Carrie -‏ 1986
Cherokee -‏ 1987
Superstitious -‏ 1988
Open Your Heart -‏ 1988
Let the Good Times Rock -‏ 1988
Prisoners in Paradise -‏ 1991
I'll Cry for You -‏ 1991
Halfway to Heaven -‏ 1992
The Final Countdown 2000 -‏ 1999
Got to Have Faith -‏ 2004
Hero -‏ 2004
Allways The Pretenders -‏ 2006
Last Look At Eden -‏ 2009
New Love In Town -‏ 2009
Not Supposed To Sing The Blues -‏ 2012
Firebox -‏ 2012
war of kings -‏ 2015
days of rock n'roll -‏ 2015
דיסקוגרפיה > DVD

Rock the Night -‏ 2004 - אוסף קליפים של הלהקה מכל השנים + אותה הופעה בתחרות להקות צעירות בשנת 1982 שבה זכתה הלהקה
The Final Countdown Tour -‏ 1986 - הופעה של הלהקה מהשנה שנחשבת לשנת השיא שלה
Live from the Dark -‏ 2005 - אלבום DVD כפול עם הופעה מהאמרסמית' בלונדון
The Final Countdown Tour -‏ 2006 - הופעה של יורופ מתקופת השיא שלהם ב-1986
Live! At Shepherd’s Bush, London -‏ 2011 - הופעה של יורופ בשפרדס בוש אמפייר בלונדון
יחסי ארצות הברית – ליכטנשטיין

| יחסי ליכטנשטיין – ארצות הברית |
| --- | --- |
ליכטנשטיין: ארצות הברית


ליכטנשטיין: ארצות הברית
שטח (בקילומטר רבוע)
160: 9,833,517
אוכלוסייה
39,935: 345,891,750
תמ"ג (במיליוני דולרים)
7,365: 27,360,935
תמ"ג לנפש (בדולרים)
184,417: 79,103
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה נשיאותית פדרלית

בין ארצות הברית לבין נסיכות ליכטנשטיין מתקיימים יחסים דיפלומטיים, וקיים שיתוף פעולה בין המדינות במגוון תחומים.
היסטוריה

בשנת 1997 כוננו היחסים בין המדינות, ובשנת 2002 חתמו שתי המדינות על הסכם סיוע משפטי הדדי, שהתמקד בעיקר במאבק משותף של הלבנת הון ופעילויות בנקאיות בלתי חוקיות אחרות.
יחסים דיפלומטיים

לליכטנשטיין יש שגרירות בוושינגטון ו-4 קונסוליות בלוס אנג'לס, שיקגו, מייקון ופורטלנד, ואילו לארצות הברית אין נציגות דיפלומטית בליכטנשטיין, ושגריר ארצות הברית בשווייץ מייצג את האינטרסים של ארצות הברית גם בליכטנשטיין.
כובע מצחייה

כובע מצחייה
כובע בייסבול
שחקן הבייסבול ג'קי רובינסון חובש כובע בייסבול, 1954
כובע מצחייה או כובע בייסבול או כובע שמש הוא כובע עשוי בד, שבצדו הקדמי מצחייה המגנה על הפנים מאור השמש. בזכות תכונתו זו הוא שימושי במיוחד בקיץ. יש החובשים אותו כשהמצחייה דווקא מאחור. וריאציה של כובע מצחייה כוללת גם רצועת בד בחלקו האחורי, המספקת הגנה גם לעורף.
פעמים רבות נושאים כובעים כאלה סמל, כגון סמל של אגודת ספורט, סמל של תאגיד המחלק כובעים כאלה כפרסומת וכדומה.
ראו גם

קסקט
יחסי אוסטריה–צ'ילה

| יחסי אוסטריה–צ'ילה |
| --- | --- |
אוסטריה: צ'ילה


אוסטריה: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
83,871: 756,102
אוכלוסייה
9,118,988: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
516,034: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
56,589: 16,956
משטר
רפובליקה פדרלית: רפובליקה דמוקרטית

יחסי אוסטריה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין אוסטריה לצ'ילה. היחסים הדו-צדדיים נמשכים החל משנת 1846. אוסטריה מחזיקה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה ו-3 קונסוליות כבוד באריקה, ואלדיביה וולפראיסו. צ'ילה מחזיקה באוסטריה שגרירות בווינה ו-3 קונסוליות כבוד בלינץ, קלגנפורט וזלצבורג.
היסטוריה > הגירה אוסטרית לצ'ילה

במאה ה-19, רעב באירופה וגירוש הפרוטסטנטים מאוסטריה הביאו להגירה מאוסטריה לאמריקה הלטינית. ישוב בולט של פרוטסטנטים מטירול בצ'ילה הוא לוס באג'וס, פרוטילר, בפרובינציית לרנקוויאה.
העיירה ניו בראונאו (Nueva Braunau) ליד פוארטו ואראס נקראה בשנת 1875 על ידי מתנחלים אוסטרו-הונגרים על שם ברומוב של ימינו.
היסטוריה > ההפיכה הצ'יליאנית

בעקבות ההפיכה הצ'יליאנית, בשנת 1973 הגיעו לווינה כ-1,500 פליטים צ'יליאנים. במאי 2006 נפגש נשיא צ'ילה מישל בכלת עם מאות חברי הקהילה הווינאית הצ'ילאית ברתאוס, וינה.
ביקורים רשמיים

בשנת 1991 שר החוץ אנריקה סילבה צ'יממה היה שר החוץ הצ'יליאני הראשון שערך ביקור רשמי באוסטריה.
בשנת 1993, הקנצלר פרנץ ורניצקי היה קנצלר אוסטריה הראשון שערך ביקור רשמי בצ'ילה.
מאז 1999, התגברו היחסים הדו-צדדיים במסגרת התהליך הדו-אזורי LAC-E.
בשנת 2008 ערך קנצלר אוסטריה אלפרד גוזנבאואר ביקור רשמי בצ'ילה.
ויקישיתוף בשורה

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
כיכר ורשמארטי

| --- | --- |

כיכר ורשמארטי
 מידע כללי
 על שם:  מִיהָאי וֶרֶשְמָארְטִי
 אורך:  110
 רוחב:  100-70
 שטח:  9300
 מיקום
 מדינה:  הונגריה הונגריה
 ערים ראשיות:  בודפשט
 רובע:  חמישי
 מפגשים עיקריים:  רחוב ואצי
 קואורדינטות:  47°29′48″N 19°03′02″E﻿ / ﻿47.496636°N 19.050617°E﻿ / 47.496636; 19.050617
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כיכר ורשמארטי (בהונגרית Vörösmarty tér) היא כיכר לא גדולה - מדרחוב להולכי רגל, במיקום מרכזי בבודפשט, באזור הקרוי ליפוטווארוש (בהונגרית Lipótváros), בקצה הצפוני של רחוב ואצי  - שהוא מדרחוב קניות ותיירות ראשי של העיר. הכיכר נמצאת ברובע החמישי של בודפשט, ונקראת על שמו של המשורר ההונגרי מיהאי ורשמארטי. הכיכר מוקפת בבניינים ובעסקים, במבני ציבור, ובחנויות יוקרה. במרכזה בנוי פסל גדול. מתחת לכיכר נמצאת תחנת מטרו.
מיקום: הרחובות הגובלים בכיכר הם: Dorottya, Harmincad, Váci, Deák Ferenc, Vigadó.