stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משחק פלטפורמה
הערות שוליים

↑  Gamasutra - A Detailed Cross-Examination of Yesterday and Today's Best-Selling Platform Games
| סוגות משחקי וידאו |
| --- | --- | --- |
| משחקי פעולה | משחק מכות (Hack and slash) • משחק לחימה • משחק פלטפורמה (משחק ריצה אינסופית) • משחק יריות (משחק ירי בגוף ראשון • Shoot 'em up • משחק יריות טקטי • משחק ירי בגוף שלישי • משחק באטל רויאל) |  |
| משחקי פעולה-הרפתקאות | משחק דמוי GTA • משחק התגנבות • משחק מטרוידבניה • משחק הישרדות-אימה |  |
| משחקי הרפתקה | משחק הרפתקאות גרפי • משחק הרפתקאות מבוסס טקסט • סרט אינטראקטיבי • רומן חזותי |  |
| משחקי תפקידים | משחק פעולה-תפקידים • Dungeon crawler • משחק תפקידים המוני ברשת • משחק תפקידים טקטי |  |
| משחקי אסטרטגיה | משחק אסטרטגיה בזמן אמת (הגנת מגדלים) • משחק אסטרטגיה מבוסס תורות • 4X • משחק ארטילריה ממוחשב • משחק זירת קרב מרובת משתתפים • משחק אסטרטגיה מקוון מרובה משתתפים בזמן אמת • משחק טקטיקה בזמן אמת • משחק טקטיקה מבוסס תורות • משחקי מלחמה ממוחשבים |  |
| משחקי סימולציה | סימולציות ניהול ובנייה (משחקי בניית ערים) • סימולציות חיים (סימולציות חברתיות • חיות מחמד וירטואליות) • משחק אלוהות • משחק ספורט ממוחשב • משחקי סימולציית כלי רכב (סימולציות טיסה • סימולציות טיסה בחלל • סימולציות מרוצים • משחקי מרוצי קארטינג • סימולציות רכבות) |  |
| סוגות אחרות | משחק חשיבה • משחק חינוכי • משחק התעמלות  • משחק וידאו מוזיקלי • משחק חברה ממוחשב • משחק שולחן ממוחשב |  |
| כללי | היסטוריה של משחקי הווידאו • משחק וידאו לשחקן יחיד • משחק מרובה משתתפים (Co-op • PVP) • משחק קונסולה • משחק מחשב • משחק ארקייד • משחק מובייל • משחק וידאו המבוסס על מיקום גאוגרפי • משחק מציאות מדומה • משחק רשת (משחק דפדפן • משחק רשת מרובה משתתפים • משחק רשת חברתית) • משחק מבוסס טקסט • משחק גלילה צדדית • משחקי עולם פתוח • משחק אינדי |  |
כביש 768

| --- | --- |

 מידע כללי
 סיווג:  כביש אזורי
 ציר:  כביש אורך
 אורך:  10.3 ק"מ 
 מיקום
 ערים ראשיות:  הגליל התחתון 
 נקודת התחלה:  צומת אלומות
 נקודת סיום:  צומת פוריה
 
 קואורדינטות:  32°45′39″N 35°31′14″E﻿ / ﻿32.760789°N 35.52043°E﻿ / 32.760789; 35.52043
  מפת מיקום  מפה מפורטת  he  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כביש 768 הוא כביש אורך אזורי במזרח הגליל התחתון. הוא נמתח לכל אורכו של רמת פוריה, במדרונו המערבי. הכביש מתחיל בצומת אלומות במפגש עם כביש 767 והכניסה לאלומות ומסתיים בצומת פוריה במפגש עם כביש 77. אורכו של הכביש הוא 10.3 קילומטרים.
קטע ארוך משביל ישראל עובר במקביל אליו, ממזרח לו.
צמתים לאורך הכביש

| ק"מ | שם | סוג | מיקום | דרכים מצטלבות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
כביש 768 מדרום לצפון
| 0 | צומת אלומות |  | אלומות |  כביש 767, כניסה לאלומות |
| 0.5 | צומת ללא שם |  | פוריה - כפר עבודה | רחובות פוריה - כפר עבודה |
| 1.3 | צומת ללא שם |  | פוריה עילית | כניסה לפוריה עילית |
| 2.7 | צומת ללא שם |  | פוריה עילית | כביש 7677 |
| 3 | צומת ללא שם |  | פוריה - נווה עובד | כניסה דרומית לפוריה - נווה עובד |
| 4 | צומת ללא שם |  | פוריה - נווה עובד | כניסה צפונית לפוריה - נווה עובד |
| 4.7 | כיכר ללא שם |  | בית החולים על שם ברוך פדה, פוריה | כניסה לבית חולים פוריה |
| 8.4 | מסעף הזורעים |  | הזורעים | כביש 7688, למושב הזורעים |
| 9.5 | כיכר ללא שם |  | טבריה | כניסה לטבריה |
| 10.3 | צומת פורייה |  | טבריה |  כביש 77 |
ראו גם

כבישי ישראל
ערך זה הוא קצרמרבנושא תחבורה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כרמאן (פרובינציה)

| --- | --- |

 מדינה:  איראן איראן
 מחוזות בפרובינציה:  23
 בירת הפרובינציה:  כרמאן 
 שפה רשמית:  פרסית, בלוצ'ית
 שטח:  180,726 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בפרובינציה:  3,164,718 (2016)
  ‑ צפיפות:  16 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  29°13′N 57°04′E﻿ / ﻿29.21°N 57.07°E﻿ / 29.21; 57.07 
 אזור זמן:  UTC +3:30
 http://gov.kr.ir/
  מפת מיקום  מפה מפורטת     לחצו כדי להקטין חזרה    לחצו להגדלה     he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פרובינציית כרמאן (בפרסית: استان کرمان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בדרום איראן, ובירתה כיום היא העיר כרמאן.
שטחה 180,726 קמ"ר. ב-2011 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 2,938,988 תושבים.
ערים מרכזיות בפרובינציה: כרמאן (בירת הפרובינציה), בם, ג'ירופת, הורמוזאבאד (אנ'), זאראנד, רפסנג'אן.
טרם בוא האסלאם לאיראן, היו רוב תושבי האזור זורואסטרים. קהילה של נוצרים נסטוריאנים הייתה פעילה גם כן. לאחר כיבושי האסלאם, הפכו רוב התושבים למוסלמים, וכיום רובם המכריע משתייך לאסלאם השיעי, אם כי עדיין קיימת שם קהילה זורואסטרית קטנה. במאה ה-19, השתייכו רבים מתושבי האזור לאסכולה השיח'ית, ולאחריה גם לתנועה הבאבית.
גבולות

פרובינציית כרמאן גובלת עם הפרובינציות: סיסתאן ובלוצ'סתאן, הורמוזגאן, פארס, יזד ודרום ח'וראסאן.
נגישות

כרמאן, בירת פרובינציית כרמאן מרוחקת כ-1,250 קילומטרים מבירת איראן, טהראן. ניתן להתנייד בשתי דרכים: לנסוע על כביש 84 ולהחליף לכביש 71 עד טהראן, נסיעה של כעשר וחצי שעות. לחלופין אפשר לטוס משדה התעופה של כרמאן המרוחק ממנה כתשעה קילומטרים, טיסה של כשעה וחצי עד לנמל התעופה הבין-לאומי האימאם חומייני.
אסונות טבע

ב-26 בדצמבר 2003, בשעה 5:26 (לפי השעון המקומי), רובה של העיר בם, כולל מצודתה, נהרסו ברעידת אדמה. עוצמת הרעידה נאמדה ב־6.6 בסולם ריכטר, ודווח כי 70% ממבני העיר נהרסו. מספר ההרוגים הרשמי עומד על 26,230 איש. בנוסף, דווח על כ־30,000 פצועים. סוכנות הידיעות האיראנית דיווחה כי המצודה חרבה עד היסוד.
ב-22 בדצמבר 2017 בשעה 20:34, פגעה רעידת אדמה בעוצמה של 5.2 בסולם ריכטר באזור המחוז קוהבנן.
ב-1 בדצמבר 2017, פגעה רעידת אדמה בעיר ראוואר (Ravar). האזור נפגע מכמה רעידות אדמה, בעוצמה שנעה בין 4 ל-6.2 בסולם ריכטר.
ב-11 בינואר 2018 טילטלה רעידת אדמה בעוצמה 5.1 בסולם ריכטר את כל פרובינציית כרמאן.
הערות שוליים

↑  הנקראת בקיצור גם "הורמוז", אף על פי שאין לה קשר למקומות בשם זה באיראן.
↑  מפות Google, באתר מפות Google
↑  "5.2 - magnitude quake hits Iran's Kerman Province". Xinhua (באנגלית). 2017-12-22. נבדק ב-2018-03-01.
1 2  Ap (2018-01-11). "5.1 magnitude earthquake rocks southern Iran". The Hindu (באנגלית). ISSN 0971-751X. נבדק ב-2018-01-16.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4029603-9 
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של איראן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כבישה

צנצנות של ירקות כבושים
כבישה היא תהליך עיבוד מזון (ירקות או פירות) על ידי השרייתו זמן ארוך כשהוא מבודד לחלוטין מחמצן, לרוב כשהוא שקוע בתוך נוזל. הכבישה מתבצעת הן למטרות טעם והן למטרות שימור.  נוזל הכבישה הוא תמלחת המכילה ריכוזים גבוהים של מלח בתוספת תבלינים שונים ואז מתבצעת תסיסה לקטית, או חומצת חומץ בתוספת תבלינים שונים.
ב-2020 התגלה מול חופי חיפה אתר כלכוליתי ובו עדויות לכבישת זיתים לפני כ-6,600 שנה.
כללי

הכבישה מתבצעת בדרך כלל בירקות ובבשרים.  בין הנכבשים הנפוצים ניתן למנות: זיתים, מלפפונים (מלפפון חמוץ), כרוב, כרובית, מליח (דג מלוח) סרדינים, ביצים ובשר.
נוזלי הכבישה הנפוצים הם: חומץ, מי מלח, ושמן, כשאליהם מוספים עשבי תיבול שונים, כשום, חרדל, קינמון, זעתר, שמיר ועוד.כבישה באמצעות חומר חומצי כגון חומץ או חומצת לימון נקראת החמצה, וכבישה במי-מלח היא למעשה תסיסה הומולקטית.
לעיתים אין צורך בהוספת נוזלים בתהליך הכבישה בשל שימוש במים הטבעיים של המזון הנכבש. תרכובות שימור שונות משמידות חיידקים רבים במזון הנכבש וסביבתו, ובכך מאטות את רקבונו.
בהלכה

בהלכה פסקו כשיטתו של האמורא שמואל, לפיה מאכל שעבר תהליך כבישה מקבל מעמד של מאכל שבושל בתוך הנוזל שבו נכבש. כך שאם נכבש בשר או ירק בחומץ שנאסר מטעם יין נסך, הוא נאסר באכילה כאילו בושל בו. ישנה מחלוקת אם גם כלי ששהה בו נוזל אסור למשך זמן של יממה מעת לעת, נאסר מכח אותו נוזל כאילו בושל בו, וצריך לעבור הגעלה.
ראו גם

החמצה
הערות שוליים

↑  אוניברסיטת חיפה, ‏נמצאה העדות הקדומה ביותר להפקת זיתים למאכל, באתר "הידען", 4 בפברואר 2021
| טכניקות בישול |
| --- | --- | --- |
| יבש | אפייה • צלייה • קלייה • עישון |  |
| מבוסס מים | בישול לבן • הרתחה • חליטה • שליקה • אידוי • נזיד |  |
| מבוסס שמן | טיגון עמוק • הקפצה |  |
| מבוסס אלכוהול | פלמבה (שילהוב) |  |
| מבוסס חומץ או מלח | כבישה • החמצה |  |
| בעזרת כלים | אמבט מרים • סיר לבישול איטי • בישול במיקרוגל • סיר לחץ • מנגל • הקצפה |  |
| גסטרונומיה מולקולרית | ספריפיקציה • סו-וויד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ph919702 
ערך זה הוא קצרמרבנושא מזון. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גנג'ו גולן

| --- | --- |

 לידה:  13 בינואר 1969 (בן 56) איסטנבול, טורקיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בואזיצ'י  ניו סקול 
 תחום יצירה:  אמנות עכשווית 
 זרם באמנות:  אמנות מושגית 
 www.gencogulan.com
 
גֶנְג'וֹ גולן (בטורקית: Genco Gülan; ‏נולד ב־13 בינואר 1969) הוא אמן קונספטואלי עכשווי ותאורטיקן, שמתגורר ועובד באיסטנבול. עבודתו משתמשת בטכניקות שונות הכוללת ציור, רדי מייד, רישום, פיסול, צילום, ביצועים ווידאו. עבודתו עוסקת לעיתים קרובות בנושאים פוליטית, חברתיים ולעיתים עם מסרים תרבותיים. הוא דוחה את התיוג של כאומן מודרני או מינימלי. הוא מתאר את עבודתו כאמנות רעיון.
ביוגרפיה

גולן למד מדע המדינה ואמנות באוניברסיטת הבוספורוס (Boğaziçi Üniversitesi) באיסטנבול, וקיבל תואר שני בניו מדיה בניו סקול, ניו יורק. גולן הציג במוזיאונים שונים ברחבי העולם. במהלך השנים זכה בפרסים מאת בי פי, ליונס (BP, Lions). הוא מלמד באקדמיה מימאר סינאן (Mimar Sinan Academy) ובאוניברסיטת הבוספורוס (Boğaziçi Üniversitesi).‏
עבודותיו כוללות יצירות פיסול מודרני ו-וידאו ארט מדיה חדשה, אמנות מושגית, אמנות עכשווית ומיצגים שונים, תוך שימוש בחומרים יוצאי דופן כגון מנורות.
גולן מאמין שהעתיד של האומנות מתקשר עם ביו-טכנולוגיה, בינה מלאכותית ותקשורת דיגיטלית.
עבודות האמנות הקונספטואליות שלו חוקרות את היחס בין חברה לתרבות דרך ציור, פיסול, מדיה חדשה ואמנות מיצג. בנוסף לאמנות קלאסית, כתאורטיקן מוצלח, הוא כתב ספר, הוא מפרסם מאמרים ומתן הרצאות
גנג'ו גולן הקים "איסטנבול מוזיאון לאמנות עכשווי" כפרויקט אמנות בשנת 1997. הפרויקט הוא מוזיאון אינטרנט עצמאי שהתפתח במשך שנים מאז הקמתו. לאחרונה הוא הציג בברלין ב"Erste Lebende Kunst המוזיאון" (המוזיאון לאמנות החי הראשון) לצד טים אולריך (Tim Ulrich).‏
לקריאת נוספת

Graf, Marcus. Concepual Colors of Genco Gulan, Revolver Publishing, 2012. ISBN 978-3868952049
Gulan, Genco. De-constructing the Digital Revolution, LAP, 2009. ISBN 978-3838320472
הערות שוליים

↑  Fiachra Gibbons, Fiachra, Istanbul set to stamp its culture credentials. International Herald Tribune. 2012-06-01.
↑  Abraham Lubelski, Contemporary Istanbul” Art Fairs International. 2012-06-01.
↑  Atakan, Nancy (2006)FROM NEW MEDIA FROM THE PERIPHERY. Journal of the New Media Caucus.
↑  /  a r t e f a c t, artefact.mi2.hr (ארכיון)
↑  Pırıl Güleşçi Arıkonmaz - ‘Ben bir müzeyim’ - HABERTÜRK
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810698955105606  GND: 1024595137  ISNI: 0000 0003 7889 6110  LCCN: nb2013008963  RKD: 456750  VIAF: 257146530   WorldCat (עם VIAF): 257146530
אברהם אילת

| --- | --- |

אברהם אילת
 לידה:  1939 (בן 86 בערך) תל אביב, פלשתינה (א"י)
 מקום לימודים:  הגימנסיה העברית "הרצליה" 
 תחום יצירה:  ציור, צילום
 www.eilatart.com
 
אברהם אילת (באנגלית: Avraham Eilat; נולד ב-1939 בתל אביב וגדל בכפר סבא) הוא צייר, צלם, פסל, מורה לאמנות ואוצר ישראלי.
ביוגרפיה

אברהם אילת בוגר הגימנסיה הרצליה בתל אביב וחניך תנועת השומר הצעיר. בזמן לימודיו בגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב השתתף בחוג לציור בהדרכת הצייר אריה אלואיל שהאמין בכישרונו ואף הזמין אותו בחופש הגדול לצפת לצייר בהדרכתו (1954).
לאחר שסיים שירותו בצה"ל במסגרת הנח"ל הצטרף לקיבוץ שמיר באצבע הגליל, שם היה חבר בין השנים 1960–1978. בשנותיו הראשונות בשמיר עבד אילת כרועה צאן לצידו של הצייר משה כגן שהיה אביו המאמץ בקיבוץ. שנים 1962 – 1965, במקביל לעבודתו כרועה צאן בקיבוץ, למד יומיים בשבוע ב"בית הספר הגבוה לציור" בהדרכתו של מייסד בית הספר הצייר אריה מרגושילסקי. המגע הבלתי אמצעי עם הטבע ותופעותיו השפיע על תפישת עולמו של אילת וקבע את הנושאים החוזרים ומופיעים לאורך השנים ביצירתו.
ב־1966 נסע אברהם אילת לפריז והצטרף ל"אטלייה 17" - סדנה בינלאומית לתחריט - אותה הקים וניהל האמן האנגלי ויליאם סטנלי הייטר
(W.S.Hayter). בסדנה התוודע אילת לאמנים מארצות שונות והתיידד עם הצייר היפני קנג'י יושידה (Kenji Yoshida) ששנתיים מאוחר יותר היה אורחו בקיבוץ שמיר. ב-1970, לאחר שכבר הציג מספר תערוכות, זכה אילת במלגת השתלמות בחו"ל של קרן אמריקה-ישראל והתקבל ללימודים מתקדמים בבית הספר לאמנות סנט מרטין (St. Martin's School of Art) בלונדון, שם למד בהנחייתו של הפסל אנתוני קארו, ובמקביל החל ליצור סרטים נסיוניים בהדרכתו של אמן הקולנוע המחתרתי מלקולם לה גרייס (Malcolm Le Grice).
אברהם אילת מתגורר עם בת זוגו מרגול גוטמן בעין הוד ויוצר בחיפה ובעין הוד.
גלריה

ללא כותרת, 1968
עיפרון על נייר
מתוך הסדרה נופי ריק, תצריב, 1995
תצריב
פעילות ציבורית

1985-1986 - יזם את הביאנלה הישראלית הראשונה לצילום בעין חרוד, חבר בצוות הקמתה, מכין ומנהל במסגרתה שבוע של סדנאות בהשתתפות אנשי צילום ידועי שם מרחבי העולם
1992-1998 - חבר בוועדה לאמנות פלסטית של "אמנות לעם"
1995-1998 - יו"ר "פירמידה", עמותה לאמנות עכשווית, ואדי סליב, חיפה
1999-2000 - מנהל אמנותי ואוצר ראשי, המוזיאון הפתוח לצילום, תל חי
2003-2010 - יו"ר "פירמידה", עמותה לאמנות עכשווית, שהוא אחד ממייסדיה, בוואדי סליב, חיפה.
הוראת אמנות

בין השנים 1962–1998 לימד מקצועות שונים של אמנות במוסדות להשכלה גבוהה, ביניהם: מכללת תל-חי, בית הספר "קלישר" תל אביב, בצלאל בירושלים, הפקולטה לאדריכלות בטכניון בחיפה ומכללת ויצו לעיצוב בחיפה בה גם עמד בתקופה מסוימת בראש המחלקה לצילום.
מלגות ופרסים

1962 - פרס קרן דוידסון של הקיבוץ הארצי.
1970 - מלגת לימודים בחו"ל של קרן התרבות אמריקה-ישראל
1989 - Premio Cervo, פרס בינלאומי על תרומה לתרבות אגן הים התיכון, ברינדיזי, איטליה
1995 - פרס קרן חיפה לאמן בוגר, חיפה
1997 - מלגת אמן אורח, אוניברסיטת ניו יורק, המחלקה לצילום, ניו יורק, ארצות הברית
2000 - מלגת שהייה ב-Cite des Arts ,פריז
2004 - פרס עידוד היצירה, משרד החינוך והתרבות.
אוספים ציבוריים

ישראל: מוזיאון ישראל; מוזיאון תל אביב לאמנות; מוזיאון חיפה לאמנות; המשכן לאמנות עין חרוד;
חו"ל: הספרייה הלאומית הצרפתית, פריז, צרפת; מוזיאון לודוויג, קלן, גרמניה; מוזיאון אוניברסיטת תמה, טוקיו, יפן
תערוכות יחיד נבחרות

אברהם אילת הציג כשישים תערוכות יחיד בישראל ומחוצה לה. להלן מבחר מהן (רשימה מלאה אפשר למצוא באתר האמן: www.eilatart.com):
1975 - רישומים, מוזיאון חיפה לאמנות
1981 - מבנים לחלל נתון, מוזיאון חיפה לאמנות
1981 - כוחות, המשכן לאמנות, מוזיאון עין חרוד
1992 - מהבטן – מהמוח, מוזיאון ישראל, ירושלים
2002 - 112 פורטרטים פנים ואחור, galeria FF, לודז', פולין
2004 - סימנים מחשידים, מוזיאון תל אביב לאמנות
2005 - שתיקת הים, המוזיאון הימי, חיפה
2007 - היסטוריות, הגלריה בקיבוץ לוחמי הגטאות
2009 - שריטות, בגלריה של המחלקה לצילום באקדמיה לעיצוב של ויצו , חיפה
2010 - Psychophysical Time, גלריה G-art, איסטנבול, טורקיה
2014 - "מצבי צבירה" מסדרות ומתקופות שונות, מרכז הקצה
2016 - מלא כלום לייתכן, גלריה עירונית כפר סבא
2017 - עלת דברים ואחריתם, גלריה חנינא, תל אביב.
תערוכות קבוצתיות נבחרות

עבודותיו של אילת הוצגו במאות תערוכות קבוצתיות בארץ ובעולם, והן מופיעות בקטלוגים רבים. להלן רשימה חלקית (רשימה מלאה של תערוכות קבוצתיות ניתן למצוא באתר האמן: www.eilatart.com):
1986 - הביינאלה הישראלית הראשונה לצילום, המשכן לאמנות על שם חיים אתר, עין חרוד
1987 - מתמונת נוף לעקבות בטבע, מוזיאון לודוויג, קלן, גרמניה
1988 - קו רקיע, מוזיאון תל אביב לאמנות
1989 - לחיות עם החלום, מוזיאון תל אביב לאמנות
1990 - העמוד בפיסול הישראלי העכשווי, הגלריה האוניברסיטאית לאמנות ע"ש גניה שרייבר, תל אביב
1998 - The Bridge, Melbourne, Australia
1999 - הטריינאלה הבינלאומית למיצב, מוזיאון חיפה לאמנות
2004 - וידאו זירו – בדרך לקולנוע, מוזיאון חיפה לאמנות
2006 - New Territories, De Hallen, Brugge, Belgium
2007 - במבט חטוף, גלריה מרכז הקצה, נהריה
2008 - לידת העכשיו, שנות ה-60 באמנות ישראל, מוזיאון אשדוד לאמנות, מרכז מונארט ;מציאות עקומה, המרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית, חולון
2008 - הטריינאלה הבינלאומית לאמנות עכשווית, פראג, הרפובליקה הצ'כית
2009 - צילום מישראל, קולטור באנהוף אלר, דיסלדורף, גרמניה
2010 - מגילות, גלריה בית קופפרמן, קיבוץ לוחמי הגטאות
ספרים וקטלוגים

עומקם של פני השטח, 2013, מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד (קטלוג, טקסטים גלעד אופיר וד"ר יוחאי רוזן)
שתיקת הים, 2006, יצא לאור בעקבות תערוכה בשם זה במוזיאון הימי הלאומי בחיפה (ספר-קטלוג, טקסטים יהושע סובול ואברהם אילת)
סימנים מחשידים, מוזיאון תל אביב לאמנות, 2004 (קטלוג, טקסט: שלומית שקד)
בשר ודם, פירמידה, מרכז לאמנות עכשווית, חיפה, 2003 (קטלוג, טקסט: קארול נגאר)
הכורסה, ספר אמן, מהדורה ממוספרת של 120 עותקים, חיפה, 2002 (טקסט: י. סובול)
112 פורטרטים מלפנים ומאחור, 2000 (קטלוג, טקסט: אברהם אילת)
אובייקטים 1992–1996 (קטלוג, טקסטים: יהושע סובול ואברהם אילת)
מהבטן – מהמוח, מוזיאון ישראל, ירושלים, 1992 (קטלוג, טקסטים: י. ספרן, מאירה פרי-להמן ונ. פרץ)
צייר עם מצלמה, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1986 (טקסטים: יהושע סובול וניסן פרץ)
מבנים לחלל נתון, מוזיאון חיפה לאמנות, ישראל, 1981 (קטלוג, טקסט: י. שן-דר)
אברהם אילת, רישומים, אקווארלים, תחריטים, הוצאת פרלינגר, וורגל, אוסטריה, 1980 (ספר, טקסט: רודולף קרוייצר)
הערות שוליים

↑  אברהם אילת בגלריית הקצה, נהריה, הפורטל הישראלי לאמנויות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 270626  NLI: 987007260612005171  BnF: cb13574664r (data)  GND: 118688367  ISNI: 0000 0001 0780 8502  KulturNav: 15bddbf5-d77a-4ccf-bec1-458596cb1973  LCCN: n88082986  NTA: 071358455  RKD: 436894  SNAC: w65q5v9w  SUDOC: 185213057  ULAN: 500096289  VIAF: 47556237   WorldCat (עם VIAF): 47556237 
אברהם אילת בסטודיו, עין הוד (2013)
ישיבת ההסדר נוף הגליל

| --- | --- |

חזית מבנה הישיבה
חזית מבנה הישיבה
 ישיבת הסדר
 מוטו:  ׳׳האמת והשלום אהבו׳׳ ׳׳במקום בו נוגעת האמונה, קושי הוא פתח לנשמה׳׳
 השתייכות:  ציונות דתית, ישיבת הסדר, מרכז ישיבות בני עקיבא
 תקופת הפעילות:  אלול ה'תש"ע – הווה
 בעלי תפקידים
 מנכ"ל:  אהוד "אודי" קליין
 ראש ישיבת ההסדר:  הרב דני סגליס
 צוות:  הרב נפתלי וייס (ר׳׳מ וסגן רה׳׳י) הרב דוד מנשה (ר׳׳מ) הרב צבי יהודה דרור (ר׳׳מ) הרב יוסי ברמן (ר׳׳מ) רבי דוד מכנס (ר׳׳מ) הרב יהודה פליסור (ר׳׳מ)
 סגל:  אהוד סיאני (מזכיר)
 תלמידים
 :  כ-150 תלמידים
 מיקום
 מיקום:  נוף הגליל
 קואורדינטות:  32°42′19.1″N 35°19′00.3″E﻿ / ﻿32.705306°N 35.316750°E﻿ / 32.705306; 35.316750
 http://yni.org.il/
  (למפת עמק בית שאן מוגדלת) ישיבת ההסדר נוף הגליל(למפת עמק בית שאן רגילה) ישיבת ההסדר נוף הגליל(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר נוף הגליל(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ישיבת ההסדר נוף הגליל
ישיבת ההסדר נוף הגליל היא ישיבת הסדר השוכנת בבירת מחוז הצפון, בעיר נוף הגליל שבגליל התחתון. הישיבה הוקמה בחודש אלול תש"ע, ובראשה עומד הרב דני סגליס. הישיבה משתייכת למרכז ישיבות בני עקיבא.
היסטוריה

בשנת תש"ע פנה שמעון גפסו, ראש העיר נצרת עילית, (לימים: נוף הגליל) לרב יהושע ויצמן, ראש ישיבת מעלות, בבקשה להקמת ישיבת הסדר לחיזוק היהדות בגליל התחתון ככלל ובנצרת עילית בפרט. הרב ויצמן נענה לבקשה, וקבוצת הקמה נשלחה מהישיבה במעלות יחד עם שני רבנים ומשפחותיהם. הישיבה הוקמה באלול תש"ע בשם "ישיבת ההסדר נצרת עילית" ושנת הלימודים הראשונה בה הייתה תשע"א. בתחילה הייתה הישיבה שלוחה של ישיבת מעלות והרב ויצמן היה לנשיא הישיבה, לאחר כשנה מהקמתה מינה הרב ויצמן את הרב דני סגליס מבוגרי ישיבת מעלות לראשות הישיבה, יחד איתו הגיעו תלמידיו מישיבות בירושלים, בתור תלמידי שיעור א' הראשונים והישיבה הפכה לעצמאית. עם החלפת שם העיר החליפה גם הישיבה את שמה בהתאמה ל"ישיבת ההסדר נוף הגליל".
על הישיבה

מבנה הישיבה כיום שייך לסוכנות היהודית ובחלקו יושבים משרדי הסוכנות. הישיבה ממתינה לבניית בניין קבע בשכונה הדרומית בעיר.
נכון ל-ה'תשפ"ג, מונה הישיבה כ-150 בחורים, ואברכים תלמידי הישיבה שהתחתנו וקבעו את משכנם בעיר.
מנהל הישיבה הוא אהוד "אודי" קליין.
ישיבת ההסדר מעורה ופעילה בחיים הקהילתיים בעיר, בשיתוף פעולה עם קהילות מגוונות המרכיבות אותה ובשיתוף עם העירייה ביוזמות רווחה למען תושבי העיר. לצמיחתה של הישיבה לצד הקהילה הדתית בעיר, ישנה תרומה להתחדשות העירונית והקהילתית של נוף הגליל.
הרב דני סגליס חרת על דגלה של הישיבה את בירור שיטת "האמת והשלום אהבו"[דרושה הבהרה]. תלמידי הישיבה לומדים דרך זו לאורה של תורת הראי"ה קוק.
בישיבה מונהג דרך של ליווי אישי לכל תלמיד. פעם בשבוע יושב כל תלמיד עם אחד מרבני הישיבה לליווי בהתקדמות בעבודת ה'. ביחד עם הרב צועד התלמיד את דרכו בעבודת ה' האישית כך שבכל רגע התלמיד עובד על עוד מידה שהוא רוצה לתקן או לקנות לעצמו.
מיזמים

ליווי קהילת בני המנשה בעיר, שילוב בחורי הקהילה בלימודים בישיבה ובשירות צבאי במסלול ההסדר, בנוסף הקימה הישיבה יחד עם ארגון שבי ישראל את מדרשת "שיר ציון", מדרשה לנשים נשואות מקהילת בני המנשה.
שיתוף פעולה עם בי"ס הממ"ד בעיר (ארבל) הכולל לימוד שבועי של ילדי כיתות ה'-ו' עם תלמידי הישיבה.
מיזם כולל גמלאים - "והדרת", יזומה משותפת של הישיבה והגרעין התורני, בשיתוף: אפ 60+, מכבי שירותי בריאות, מנהלת האגף לשילוב קהילתי בעיריית נוף הגליל ומנהלת התרבות התורנית בעיר.
רסקו בשישי - קבלת שבת מוזיקלית בליווי כלי נגינה במרכז המסחרי העירוני על ידי תלמידי הישיבה.
קבוצות הוואצאפ ׳׳ועמך כולם צדיקים׳׳׳ שמנתה בשיא 2000 חברים ועניינה להרבות אהבת ישראל ואחדות בזמן מלחמת חרבות ברזל.
חיבורים תורניים מאת רבני הישיבה

אוצר החיים שבקיקיון - התבוננות בגלי התשובה בספר יונה, מאת הרב דני סגליס, ה'תשע"ד.
מזבח חדש - עבודת הנפש של ספר ויקרא, מאת הרב צבי-יהודה דרור, ה'תשע"ח.
האמת והשלום אהבו - עיון במושג שנאת חנם שורשו ותיקונו, מאת הרב דני סגליס, ה'תשע"ח.
מקניין לקידושין - התבוננות במהלך המשניות פרק האישה נקנית. מאת הרב דני סגליס, ה'תשע"ט. באתר ספריית אסיף.
דברי שלום ואמת - הארות פורים. מאת הרב דני סגליס, התשפ"ב.
חיי נשמות אויר ארצך - כללי לימוד ושיעורים לאורה של תורת ארץ ישראל. מאת הרב נפתלי וייס, ה'תשפ"ב.
הערות שוליים

↑  נצרת עילית: ישיבת הסדר חדשה נולדה, שלמה פיוטרקובסקי, 06 בספטמבר 2010, באתר בשבע.
↑  הנחת אבן הפינה למבנה הישיבה החדש, רפאל לוי, 14 באוקטובר 2018, באתר בשבע.
↑  קולטים שזו נוף הגליל, יצחק סולומון, 24 באוגוסט 2020, באתר מגזין ידיעות עפולה, הגליל והעמקים.
↑  מנהל אדמיניסטרטיבי: אודי קליין, באתר ממרכז ישיבות בני עקיבא
↑  ביני"שים מבני מנשה נרתמו לדאוג לקשישים בקורונה, באתר "סרוגים", 18 ביוני 2020
↑  אהבת חינם בנצרת עילית: ליטאים, חב"ד ודתיים בלימוד משותף, שלומי סגל, 18 ביולי 2018 באתר JDN.
↑  נצרת עילית: ערב של תורה ואחדות, ח' באב תשע"ח, באתר חב"ד אינפו.
↑  בחורי הישיבה וחברי הקיבוץ הפכו חברים, 30 בספטמבר 2020 באתר ערוץ7.
↑  שיקום מבנה בסיכון לטובת שימוש השכונה הצפונית בנוף הגליל, 15 בדצמבר 2020. בדף הפרופיל של ראש העיר רונן פלוט ברשת הפייסבוק.
↑  תקיעות שופר ברחבי העיר בראש השנה, בסגר השני של מגפת הקורונה 2020, באתר הישיבה ברשת החברתית פייסבוק.
↑  חדשים בנוף הגליל: נוף הגליל קולטת עשרות משפחות צעירות עם ילדים, 02 באוגוסט 2020, באתר "רשויות" - המגזין הישראלי לרשויות המקומיות.
↑  כך עלו בני המנשה לארץ, רפאל לוי, 22 בינואר 2019, באתר בשבע.
↑  מהודו לצה"ל, דרך נוף הגליל, 22 בנובמבר 2019, באתר בשבע.
↑  נחנכה מדרשה ראשונה לבנות קהילת בני המנשה בנוף הגליל, באתר בלינקר, ‏3 במאי 2021
↑  "חיכיתי למפגש המיוחד בכל שבוע", 07 ביולי 2019, באתר בשבע.
↑  לראשונה בנוף הגליל יוקם כולל לגמלאים, "והדרת", 29 בדצמבר 2019, באתר מקומונט הגליל.
↑  בשל מצב התפרצות נגיף הקורונה בישראל בשנת 2020 עקב הסיכון לאוכלוסייה המבוגרת, הוקפא המיזם.
↑  השיר שריגש את הרב אלישע וישליצקי, מוריה וייס, באתר לזכר הרב אלישע וישליצקי.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012193974405171
יהדות אוזבקיסטן

| --- | --- |

כתובה מאוזבקיסטן
 ריכוזי אוכלוסייה עיקריים
 ישראל, ארצות הברית, אוזבקיסטן
 שפות
 בוכרית, עברית, יידיש, אוזבקית, רוסית
 דת
 יהדות
יהדות אוזבקיסטן היא קהילה יהודית מהגדולות ביבשת אסיה שהתקיימה באזור מרכז אסיה באוזבקיסטן של היום. בשיאה הגיעה לכ-200,000 איש, וכיום נותרו בה אלפים בודדים.
מוצאם ושמם של בני הקהילה

ידיעות מפורשות על יצירה רוחנית של יהודי אוזבקיסטן קיימות רק מן המאה ה-14. בהיותם על צומת דרכי המסחר היגרו יהודים מאוזבקיסטן לכוזריה ולסין, והתנועה העיקרית בין העולם המוסלמי לבין אטיל בירת כוזריה עברה דרך צפון אוזבקיסטן.
קהילת יהדות אוזבקיסטן נחלקת לשתי קבוצות:
רבים מבני הקהילה נקראים יהודים אשכנזים ומוצאם הוא מאירופה - גרמניה, פולין והחלק האירופי של ברית המועצות (כיום אוקראינה ובלארוס), כאשר במהלך מלחמת העולם השנייה ברחו יהודים רבים מפני הכיבוש הנאצי והגיעו לאוזבקיסטן כפליטים.
הקהילה הנוספת היא קהילת היהודים הבוכרים הנמנים עם אחת מן הקהילות היהודיות העתיקות בעולם, ויש אף המתארכים את ראשיתה לתקופת חורבן בית ראשון. מוצאם של הבוכרים הוא מאזור בבל או פרס, דבר המוכח גם על פי הניב בו הם מדברים (ניב טג'יקי ממוצא פרסי, להבדיל מהאוזבקית שהיא שפה ממוצא טורקי) המופיע בתפילות של בני העדה. בנוסף, שמות המשפחה של יהודי אוזבקיסטן מצביעים על יהודים מקהילות דוברות איראנית שנטמעו בקהילה האוזבקית הקדומה.