stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרקליטות המדינה
מבנה הפרקליטות > יחידות המטה

בראש כל אחת מיחידות המטה עומד מנהל מחלקה או מנהל יחידה, הכפוף לפרקליט המדינה.
היחידה לעיכוב הליכים ויחידת העררים כפופות למשנה לפרקליט המדינה לעניינים פליליים. היחידה לאכיפה אזרחית כפופה למשנה לפרקליט המדינה לעניינים אזרחיים. החל משנת 2002 כהונתו של מנהל מחלקה קצובה ל-8 שנים למעט מנהלי מחלקות שמונו לפני 2002 שכהונתם איננה מוגבלת.
המחלקה הפלילית מייצגת את המדינה בערעורים ועררים פליליים בבית המשפט העליון, בראש המחלקה עומדת החל משנת 2019 עו"ד רחל מטר-סקופסקי
המחלקה האזרחית מייצגת את המדינה בערעורים אזרחיים בבית המשפט העליון, בראש המחלקה עומד החל משנת 2016 עו"ד ישראל בלום.
מחלקת הבג"צים מטפלת בעתירות המוגשות לבית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק (בג"ץ), בערעורים על החלטות בתי משפט לעניינים מינהליים, בבקשות רשות ערעור של אסירים ובהליכים נוספים. בראש המחלקה עומד החל משנת 2018 עו"ד ענר הלמן
המחלקה הכלכלית מטפלת בתיקים פליליים העוסקים בפשיעה כלכלית, בראש המחלקה עומדת החל מ-2021 עו"ד עפרה לוי.
מחלקת הסייבר אחראית על ההתמודדות עם הפשיעה והטרור במרחב האינטרנטי, מטפלת בתיקים פליליים בגין עבירות ברשת, עוסקת בהסרה של תכנים בלתי חוקיים ברשת ומלווה מקצועית את כלל יחידות הפרקליטות בנושא האזנות סתר וראיות דיגיטליות. בראש היחידה עומד החל משנת 2016 ד"ר עו"ד חיים ויסמונסקי.
המחלקה הפיסקאלית אחראית על תחום המיסים, בהיבט האזרחי ובהיבט הפלילי וכן מייצגת את המדינה בערעורים בנושאי מיסים בבית המשפט העליון. בראש המחלקה עומד החל משנת 2016 עו"ד קמיל עטילה.
המחלקה למשפט העבודה מופקדת על ייצוג המדינה והיועץ המשפטי לממשלה בהליכים משפטיים הנדונים בבית הדין הארצי לעבודה ובבית המשפט העליון בתחומי משפט העבודה והביטחון הסוציאלי, בראש המחלקה עומדת עו"ד מיכל לייסר.
המחלקה לעניינים בין-לאומיים מטפלת בסכסוכים בין המדינה למדינות או ארגונים בין-לאומיים, בראש המחלקה עומדת עו"ד אפרת גרינבוים.
המחלקה לחקירות שוטרים (מח"ש) מוסמכת לחקור חשד לעבירה שבוצעה בידי שוטר, אשר העונש הקבוע בצידה הוא מעל שנת מאסר, בראש המחלקה עומדת החל משנת 2018 עו"ד קרן בר מנחם
המחלקה להנחיית תובעים מוסמכי היועץ המשפטי לממשלה (לשעבר המחלקה לאכיפת דיני מקרקעין) העוסקת בעבירות פליליות בתחום התכנון והבנייה ובהנחיית התובעים המקומיים בכל רחבי הארץ, בנוסף מייצגת את המדינה בערעורים על עבירות בתחומי בתכנון והבנייה בבית המשפט העליון, בראש המחלקה עומדת החל משנת 2017 עו"ד בת אור כהנוביץ'.
היחידה לאכיפה אזרחית מתמקדת בהגנה על נכסי המדינה ויוזמת הגשת תביעות אזרחיות בשיעורים כספיים ניכרים בשם המדינה, בראש היחידה עומדת עו"ד אהובה כהן.
היחידה לעיכוב הליכים עוסקת בבקשות לעיכוב הליכים שמגישים נאשמים במשפטים פליליים, בראש היחידה עומדת עו"ד תמר פרוש (במילוי מקום).
יחידת עררים עוסקת בעררים המוגשים נגד החלטות המשטרה ופרקליטויות המחוז, בראש היחידה עומדת עו"ד תמר פרוש.
יחידת הניהול היא גוף המטה של פרקליט המדינה לניהול הפרקליטות. עיקר תפקידה הוא לסייע ליחידות הפרקליטות השונות בגיבוש אסטרטגיה, בראש היחידה עומד החל משנת 2013 עו"ד יריב רגב.
פרקליטויות המחוז

בכל מחוז גאוגרפי קיימות שתי פרקליטויות מחוז: פרקליטות פלילית, האמונה על ייצוג המדינה כמאשימה בתיקים הפליליים שהתרחשו בשטחה ושהטיפול בהם הוא בסמכות הפרקליטות (להבדיל מהתביעה המשטרתית); ופרקליטות אזרחית, אשר אמונה על ייצוג המדינה כתובעת וכנתבעת בהליכים אזרחיים. בתל אביב ישנה פרקליטות מחוז שלישית, העוסקת בתיקי מיסוי וכלכלה בפריסה ארצית. פרקליטות המחוז הצעירה ביותר היא פרקליטות מחוז צפון (אזרחי), אשר הוקמה בשנת 2018.
בראש כל אחת מפרקליטויות המחוז עומד פרקליט מחוז, הכפוף לפרקליט המדינה, כהונתו של פרקליט מחוז קצובה ל-8 שנים.
מתחת לפרקליט המחוז ישנו את המשנה לפרקליט המחוז, ומתחתיהם יש ראשי תחומים שהם ראשי צוותים האמונים על הפרקליטים תחתיהם.
פרקליטויות המחוז הן:
פרקליטויות המחוז > פרקליטות מחוז צפון

פרקליטות מחוז צפון (פלילי) בראשה עומדת החל משנת 2019 עו"ד אילנה ירושלמי
פרקליטות מחוז צפון (אזרחי) בראשה עומד, החל מהקמתה בשנת 2018, עו"ד איתן לדרר (אשר שימש לפני כן כפרקליט מחוז חיפה (אזרחי)).
פרקליטויות המחוז > פרקליטות מחוז חיפה

פרקליטות מחוז חיפה (אזרחי) בראשה עומדת החל משנת 2018 עו"ד אילה פיילס-שרון.
פרקליטות מחוז חיפה (פלילי) בראשה עומדת החל משנת 2021 עו"ד הילה כץ.
פרקליטויות המחוז > פרקליטות מחוז מרכז

פרקליטות מחוז מרכז (אזרחי) בראשה עומדת החל משנת 2023 עו"ד לילך דיין (למעט המחלקה הפיסקאלית של מחוז מרכז שעדיין פועלת במחוז תל אביב)
פרקליטות מחוז מרכז (פלילי) בראשה עומד החל משנת 2025 פרקליט המחוז חיים ויסמונסקי
פרקליטויות המחוז > פרקליטות מחוז ירושלים

פרקליטות מחוז ירושלים (אזרחי) (כולל אזור יהודה ושומרון) בראשה עומדת החל משנת 2023 עו"ד קרן יוסט
פרקליטות מחוז ירושלים (פלילי) (כולל אזור יהודה ושומרון) בראשה עומד החל משנת 2017 עו"ד דני ויטמן
פרקליטויות המחוז > פרקליטות מחוז דרום

פרקליטות מחוז דרום (אזרחי) בראשה עומד החל משנת 2016 עו"ד ציון אילוז
פרקליטות מחוז דרום (פלילי) בראשה עומד החל משנת 2022 עו"ד ארז פדן
פרקליטויות המחוז > פרקליטות מחוז תל אביב

פרקליטות מחוז תל אביב (אזרחי) בראשה עומדת החל משנת 2023 עו"ד מירב קניג-ולרשטיין
פרקליטות מחוז תל אביב (פלילי) בראשה עומדת החל משנת 2017 עו"ד אשרה גז-איזנשטיין
פרקליטות מחוז תל אביב (מיסוי וכלכלה) בראשה עומד החל משנת 2020 עו"ד יוני תדמור (פרקליטות מיסוי וכלכלה מתמחה בטיפול בעבירות צווארון לבן – שחיתות שלטונית, תאגידית ועבירות כלכליות לרבות תיקי ניירות ערך ומס מורכבים, בשל אופי התיקים והתמקצעות המחוז בנושאי הליבה שבטיפולו, פרקליטות מיסוי וכלכלה מטפלת בתיקים בפריסה ארצית.)
פרַקליטי המדינה

| מספר | שם | תמונה | תקופת כהונה | תפקידים ציבוריים לאחר הכהונה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | חיים כהן | ‏ | 1948–1949 | שר המשפטים היועץ המשפטי לממשלה המשנה לנשיא בית המשפט העליון |
| 2 | ארווין שמרון | ‏ | 1950–1953 | יו"ר הוועדה לבירור נושא הפשיעה בישראל |
| 3 | קולין גילון | ‏ | 1953–1961 | נפטר בעת כהונתו |
| ממלא מקום | ש. קווארט | ‏ | 1961–1962 |  |
| 4 | צבי בר-ניב | ‏ | 1962–1969 | נשיא בית הדין הארצי לעבודה |
| 5 | גבריאל בך | ‏ | 1969–1982 | שופט בית המשפט העליון |
| 6 | יונה בלטמן | ‏ | 1982–1988 | מבקר האוניברסיטה העברית |
| 7 | דורית ביניש | ‏ | 1989–1995 | נשיאת בית המשפט העליון |
| 8 | עדנה ארבל | ‏ | 1996–2004 | שופטת בית המשפט העליון |
| 9 | ערן שנדר | ‏ | 2004–2007 |  |
| 10 | משה לדור | ‏ | 2007–2013 |  |
| 11 | שי ניצן | ‏ | 2013–2019 | רקטור הספרייה הלאומית |
| ממלא מקום | דן אלדד | ‏ | פברואר–אפריל 2020 |  |
| ממלא מקום | אביחי מנדלבליט |  | אפריל 2020 – ינואר 2021 |  |
| 12 | עמית איסמן | ‏ | 23 בינואר 2021 – מכהן | כיהן כממלא מקום החל מינואר 2021 ועד 27 ביוני 2021 |
ביקורת על הפרקליטות > ביקורת מוסדית

בעקבות תלונות על אופן התנהלות הפרקליטות הוקמה בשנת 2013 נציבות הביקורת על מערך התביעה ומייצגי המדינה בערכאות, ("נבת"ם"), הכפופה למשרד המשפטים, ותפקידה לבצע ביקורת מערכתית יזומה, ולברר תלונות על פרקליטות המדינה, מערך התביעה במשטרת ישראל ועורכי הדין שקיבלו מהיועץ המשפטי לממשלה ייפוי כוח לצורך ייצוג. באוגוסט 2016 הוחלפה נציבות זו בנציבות תלונות הציבור על מייצגי המדינה בערכאות.
ביקורת על הפרקליטות > הצעות לשינוי מבני

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בנייר מדיניות של פורום קהלת הוצע לחזק את ההפרדה המוסדית בין הגוף האחראי לייצג את הממשלה בערכאות לבין הגוף המייעץ לה משפטית, זאת בדומה למצב בארצות הברית ובבריטניה. (מבחינה מנהלית אכן קיימת הפרדה בין פרקליטות המדינה (ייצוג) לבין מחלקת ייעוץ וחקיקה והיועצים המשרדיים (ייעוץ). אך שניהם כפופים ליועץ המשפטי לממשלה ונטען כי ניכרת השפעה של הקשרים בין המחלקות.) הנימוק להפרדה הוא שמתן ייעוץ פתוח הכולל את ההסתייגויות יקשה על אותו הגוף לייצג לבסוף את ההחלטה שהתקבלה, לעיתים על אף ההסתייגויות. בנוסף, הבדל מהותי בין תפקיד הייעוץ לתפקיד הייצוג הוא שבעוד שייעוץ מכוון לשקף את המצב המשפטי הקיים, ייצוג בבית המשפט אמור לעיתים לחתור לשכנע את בית המשפט לשנות את ההלכה הנוהגת. אם בשלב הייעוץ תמך הפרקליט בהתנהלות מסוימת לאור תפישתו את הדין הקיים, הרי שלא יהיה לו עניין בשלב הייצוג לחתור לשינוי ההלכה, כדי להצדיק את עמדתו המוקדמת. בהקשר לנוהג בארצות הברית הוזכר כי חשיפת מוקדמת של הצד השני לטיעון המשפטי (בשלב הייעוץ) עלולה ליצור בעיה לממשל בדיון שיתקיים בבית המשפט.
ראו גם

סגירת תיק פלילי
חקירה משטרתית
תובע (משפט פלילי)
לקריאה נוספת

מרדכי קרמניצר, "תפקידו של התובע בהליך פלילי", פלילים ה-173 (1996).
עוזי פוגלמן, "מחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה", משפט וממשל ו-173 (2001).
הערות שוליים

↑  דברי המבוא למאגר הנחיות פרקליט המדינה באתר משרד המשפטים
↑  הנחיות פרקליט המדינה: הנחיה מס' 14.13 – הקלטת חקירה על ידי נחקר באתר משרד המשפטים
↑  עו"ד שולמית קהלת-אורן, האם מותר לנחקר להקליט את החקירה המשטרתית?
↑  חן מענית, אבישי גרינצייג, ‏עו"ד ליאת בן ארי מונתה למשנה לפרקליט המדינה לאכיפה כלכלית, באתר גלובס, 26 בספטמבר 2019
↑  שלמה פיוטרקובסקי, עו"ד רחל מטר-סקופסקי, תושבת אפרת, תשמש בתפקיד ותחליף את עו"ד ג'ואי אש., באתר ערוץ 7, 24 ביוני 2019
↑  אסנת מנדל, על עבודת הפרקליט במחלקת הבג"צים, מעשי משפט ב', 2009
↑  יאיר אלטמן, מנהל חדש למחלקת הבג"צים: עו"ד ענר הלמן, באתר ישראל היום, 4 בינואר 2018
↑  חן מענית, ‏עו"ד קמיל עטילה נבחר למנהל המחלקה הפיסקאלית בפרקליטות, באתר גלובס, 24 בינואר 2016
↑  האישה הראשונה בראשות המחלקה לחקירות שוטרים: הפרקליטה קרן בר-מנחם, באתר הארץ, 19 בפברואר 2018
↑  חן מענית, ‏מחלקה חדשה בפרקליטות המדינה: הנחיית תובעים מוסמכי היועמ"ש, באתר גלובס, 31 בינואר 2017
↑  עו"ד ירושלמי (51), נשואה ואם לחמישה, ניהלה במסגרת תפקידה האחרון בין היתר את תיק רצח הנערה שלי דדון ז"ל., באתר ערוץ 7, 4 באפריל 2019
↑  נועם שרביט, ‏עו"ד איתן לדרר יחליף את פנינה שרצקי כפרקליט מחוז חיפה בתחום האזרחי, באתר גלובס, 2 בדצמבר 2008
↑  נחמן שפירא, עו"ד לילך דיין תמונה לתפקיד פרקליטת מחוז מרכז – אזרחי, באתר ביזפורטל, 12 ביולי 2023
↑  ציוץ של אבישי גרינצייג ברשת החברתית X, 12 במרץ 2025
↑  מערכת "כל העיר", עו"ד דני ויטמן נבחר לפרקליט מחוז ירושלים – פלילי, באתר "כל העיר", ‏2 במרץ 2017
↑  עו"ד ציון אילוז נבחר לתפקיד פרקליט מחוז דרום (אזרחי) בפרקליטות המדינה., באתר ערוץ 7, 23 באוגוסט 2016
↑  עו"ד ארז פדן נבחר לפרקליט מחוז דרום, באתר ערוץ 7, 2 באוקטובר 2022
↑  גלעד מורג, פרקליטת מחוז תל אביב: התובעת בתיק הברנוער שקרס, באתר ynet, 25 באפריל 2017
↑  אבישי גרינצייג, ‏מועמד יחיד: עו"ד תדמור מונה לתפקיד פרקליט מיסוי וכלכלה, באתר גלובס, 22 בדצמבר 2020
↑  יובל יועז, פרקליט המדינה הבא – ערן שנדר, לשעבר ראש היחידה לחקירת שוטרים, באתר TheMarker‏, 22 ביולי 2004
↑  נטע סלע, פרקליט המדינה הבא: משה לדור, באתר ynet, 13 בנובמבר 2007
↑  גיל קלנר, ‏אחד משלהם: שי ניצן מונה לפרקליט המדינה, באתר "סרוגים", 19 בנובמבר 2013
↑  חן מענית, ‏למינוי הזה מנדלבליט יתקשה להתנגד: עו"ד דן אלדד ימונה לתפקיד מ"מ פרקליט המדינה, באתר גלובס, 2 בפברואר 2020
↑  טובה צימוקי, ynet, מנדלבליט: "ממחר אחליף את מ"מ פרקליט המדינה", באתר כלכליסט, 3 במאי 2020
↑  זאב סגל, פרקליטות בלא ביקורת, באתר הארץ, 2 במרץ 2009
↑  אביעד בקשי, היועץ המשפטי והממשלה: ניתוח והמלצות, באתר פורום קהלת, תשעח, 2017.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301805505171 
בניין פרקליטות מחוז צפון (פלילי) בנוף הגליל
בית הדר דפנה מאכלס את פרקליטות מחוז מרכז (פלילי), מחוז ת"א (פלילי), מחלקת הסייבר והמחלקה להנחיית תובעים מוסמכי היועמ"ש
עקיבה יוסף שלזינגר

ערך זה עוסק ברב הונגרי שעלה לארץ ישראל. אם התכוונתם לפירוש אחר, ראו .
| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 במאי 1837 ה' בכסלו ה'תקצ"ח ברטיסלאבה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  29 באפריל 1922 (בגיל 84) א' באייר ה'תרפ"ב ירושלים, פלשתינה (א"י) 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי בהר הזיתים 
 תאריך עלייה:  ה'תר"ל (1870)
 מקום פעילות:  ממלכת הונגריה ארץ ישראל
 תקופת הפעילות:  ? – 29 באפריל 1922 
 השתייכות:  אולטרה-אורתודוקסיה
 תחומי עיסוק:  בניין ארץ ישראל, דרשנות, פסיקת הלכה
 רבותיו:  כתב סופר, מהר"ם שיק
 בני דורו:  הרב הלל ליכטנשטיין
 חיבוריו:  לב העיברי, שו"ת רבי עקיבה יוסף, ועוד רבים
 
הרב עקיבה יוסף שְלֶזינגר (ה' בכסלו תקצ"ח, 3 בדצמבר 1837, פרשבורג – א' באייר תרפ"ב, 29 באפריל 1922, ירושלים) היה רב הונגרי שעלה לירושלים. לחם באורתודוקסים המתונים ובנאולוגים גם יחד, דגל בהתיישבות בארץ ישראל ובחקלאות, תמך בהקמת בתי חרושת וגדודי שמירה, והיה מהראשונים שפעלו באופן מעשי לרכישת אדמות ולפיתוח החקלאות בארץ.
קורות חיים > בהונגריה

נולד בפרשבורג שבממלכת הונגריה (כיום ברטיסלאבה, בירת סלובקיה) לגיטל ולאביו, הרב יחיאל שלזינגר, שהיה ראש ישיבה ומתלמידיו של החת"ם סופר, וכן חוכר אדמות וחקלאי. החת"ם סופר השתתף בברית, באותו זמן הגיע השמועה על פטירת רבי עקיבא איגר לכן הורה לקרוא לתינוק על שמו, בנו עקיבה-יוסף התנסה גם הוא בחקלאות. למד בישיבת פרשבורג אצל "הכתב סופר" – בנו של החת"ם סופר. בגיל 19 למד גם בישיבתו של המהר"ם שיק ושל הרב חיים סופר. נשא את ליבה, בתו של הרב הלל ליכטנשטיין מקולמייא, והיה סמוך על שולחנו במשך כעשר שנים.
הוא יצא כנגד הנאולוגים בחריפות והגדיר אותם ככאלה שיצאו מכלל ישראל, אך את מרב מאמציו כיוון נגד הנאו-אורתודוקסים בהונגריה בראשות הרב עזריאל הילדסהיימר, שנחשבו בעיניו כתופעה חמורה ומסוכנת ליהדות יותר מכל רפורמה גלויה משום שהכניסו את ההשכלה במסווה של אדיקות. יחד עם חותנו הרב ליכטנשטיין ושותפם הרב חיים סופר פתח הרב שלזינגר בפעילות ענפה נגד כל גילוי של מודרניזציה, בין באימוץ שפות זרות בין בלבוש. ב-1863 (ה'תרכ"ג) פרסם את ספרו הידוע ביותר 'לב העיבר"י' (ראשי תיבות: עקיבה יוסף בן רבי יחיאל), שבו הטיף להיבדלות מוחלטת מהעולם החיצון. הוא קרא לא לשנות את השם, את שפת הדיבור ואת הלבוש, כשם שעם ישראל לא שינו אותם במצרים ובזכות כך נגאלו, וכתב: ”הזהרו משינוי השם... שלא יעשו כמו שעושין, שמי ששמו אהרן מכנה עצמו אדאלף שיהיו נזהרים משינוי הלשון, דלשון יהודית דילן יש לו דין כלשון הקודש... ומלבוש נכרי ח"ו זה איסור מקרא... וסימן ויבא יעקב שלם, ר"ת שם לשון מלבוש.” מושג השל"ם היה לסיסמתו של הרב שלזינגר.
הרב הילדסהיימר, קורבנו העיקרי שאף הוחרם על ידו, התייחס בציניות לשיטת חוגי הקנאים כ"דוקטרינות של עקיבה יוסף". כדי לקדם את חזונו המחמיר נאלץ הרב הצעיר לצאת מתחומי ההלכה לעיתים קרובות ולפנות לפסיקה על פי הקבלה, שכן האיסורים שהטילו הוא ובני חוגו נעדרו תדירות בסיס מוצק בספרות ההלכתית..
בראותו כי ההשכלה והיהדות הנאולוגית מוצאת כר פעילות נרחב בגלות, התגבשה שיטתו כי המשך קיומו של העם היהודי אפשרי רק בארץ ישראל, והחל להטיף לעלות אליה. אף כי הגותו הייתה מעוגנת בהשקפה הדתית, הוא והרב ליכטנשטיין חרגו מעבר לרעיונות מסורתיים אל מה שהיה קרוב לחשיבה לאומית. הן הנאו-אורתודוקסים של הרב הילדסהיימר הן רבנים שמרנים כמו מהר"ם שיק שלא ראו כל בעיה בתפיסה עצמית של היהודים כגרמנים או כהונגרים "בני דת משה", ודאי לא מן השפה ולחוץ, ואילו הרב שלזינגר התנגד לכך..
קורות חיים > עלייתו לארץ

בתחילת שנת ה'תר"ל (1870), בעקבות סדרת חלומות, החליט כי הגיע הזמן לעלות לארץ ישראל. בעידודו של חמיו, שהבטיח להמשיך לתמוך בו, התחיל בהכנות לעלייה. כשיצא לדרך לא היה בידו סכום כסף מספיק כדי לממן את הנסיעה ועל כן הוא עבר בדרכו בכמה קהילות יהודיות ברחבי הונגריה כדי לבקש סיוע. להפתעתו, לא רק שלא זכה לסיוע אלא אף הופעל עליו לחץ הפוך. כשהגיע לסיגט קרא לו רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים וניסה לשכנעו שלא לעלות. משלא השתכנע, פרסם האדמו"ר כרוז הקובע כי מי שיסייע בידי הרב עי"ש לעלות הריהו כמסייע בידי עוברי עבירה. כשהגיע לקהילת בעטלאן הפצירו בו אנשי הקהילה לקבל על עצמו משרת רבנות בעירם, אך הוא ענה להם: "כבר כתבתי תנאים עם כלה אחרת היא ארץ ישראל אשר לא אוכל לביישה"..
הרב טייטלבוים שלח מברק לחמיו של הרב שלזינגר, והלה שלח לחתנו כי הוא מבקש ממנו שיחזור אליו לעיר קולומייא. הוא מספר כי תקופה קצרה לאחר שחזר אל בית חמיו בקולומייא התחרט חמיו וסיפר כי חלומות רעים החלו לפקוד אותו, והוא היה בא אליו מפעם לפעם לפנות בוקר וצועק לו בחלונו "סע לארץ ישראל כי אין לי מנוחה בלילה". אולם מכיוון שהחורף הגיע המתין הרב שלזינגר עד הקיץ, ואז נסע לארץ ישראל בסיוע חמיו..
בחודש אב ה'תר"ל (1870) הגיע לארץ ישראל. הוא התיישב בבית המערבים שבירושלים, במקום שממנו ניתן לצפות לעבר מקום בית המקדש.
בספרו ברית עולם הוא מזרז את מי ש"עיניהם יהיו בראשיהם ויראו את הנולד", למכור את רכושם אפילו בהפסד ולעבור לארץ ישראל ומציע אפילו למכור לשם כך את כתרי ספרי התורה. עוד הוא מציע שבני הגולה ייתנו מעשר מהכנסתם לחיזוק בניין הארץ ולהקמת בתי חרושת, "להרבות בית והון שדה וכרם ופאבריקען (בתי חרושת)". הוא כותב שאם יהיו בארץ ישראל שישים ריבוא יהודים – האומות ייתנו לישראל למשול בה. שלזינגר ראה בבניינה של הארץ את קיום מצוות יישוב ארץ ישראל, ואת הקץ המגולה,[דרוש מקור] ועודד את היהודים לעלות לארץ ולהקים בה חקלאות, תעשייה ואף צבא יהודי. הוא קרא למפעלים הללו בשם "כולל ההתיישבות". בשנת ה'תרמ"ד (1884) ביקר אצל רבני גליציה כדי לפעול ליישוב יהודים בפתח תקווה, אולם נתקל בהתנגדות עזה של האדמו"ר מוויזניץ'. האדמו"ר הזהירו שיחדל מכך, והדבר הרתיע את חמיו, שלא רצה לעורר שוב את המחלוקת החריפה שהייתה בינו לאדמו"ר באותה תקופה בעניין שחיטה.
קורות חיים > פעילותו בארץ ישראל

עם עלייתו נתקבל בכבוד גדול על ידי מנהיגי היישוב הישן. הם שטחו בפניו את צרותיהם וביקשו את עזרתו. בתחילה פרש מכל עסקנות ציבורית ועסק בתורה. מדי לילה היה עורך "תיקון חצות" ותפילה על הגאולה. מאוחר יותר החל לחפש דרך לקיום היישוב מלבד כספי החלוקה. לשם כך הוא יצא עם חמורו לתור את הארץ. הוא יצא בחריפות נגד הקמת "בתי מחסה" שעליה הכריזו עסקני כולל הו"ד ואמר שהקמת מספר בתים בתרומות הגולה לא תפתור את מצבו של היישוב. הוא טען כי עצם ההסתמכות הקבועה על נדבת ידה של יהדות הגולה היא מקור בעיותיו של היישוב. לכן דרש לצאת לעבודה ולחקלאות. יחד עם תלמידיו, ובהם יואל משה סלומון, הקים את "חברת מחזירי עטרה ליושנה" (כונתה בספרו גם בשם: "כולל העברים") שמטרתה כינון חברה יצרנית המבוססת על ערכי התורה ותחיית השפה העברית. עם זאת הוא ביקר את גישת מחיי השפה החילוניים. הוא קרא לאחד את כל ה"כוללים" של היישוב הישן לכולל אחד, "כולל העברים", שעיקר מטרתו תהיה לגאול את הארץ וליישבה. גאולת הארץ תהיה במימון היהודים בארץ ובתפוצות, באמצעות מיסים, תרומות, יוזמה פרטית של חברות מניות והון לאומי ממגביות מיוחדות..
הוא שלח שליח לחו"ל לקבל את תמיכתם של הרבנים בתוכנית להקמת מושבות, ורבנים רבים נענו לו וכתבו מכתבי תמיכה, בהם הרב שמעון סופר, הרב יקותיאל יהודה טייטלבוים והרב שלמה גאנצפריד.
לאחר שסייר בסביבות חברון יחד עם דוד גוטמן, יהודי עשיר מהונגריה, כתב: "באנו וראינו מה שלא פיללנו לראות בארץ ישראל: עשרים וששה הרים פוריים ויערות עצים צומחים עליהם. בין ההרים משתרע מישור פורח ובשני מקומות מצאנו גם חורבות עתיקות ובהם עמודים עתיקי ימים מאוד. התפללתי שם שחרית ומנחה וגם מעריב ומעולם לא כיוונתי את לבי כמו בתפילה ההיא ואפילו לא ביום הכיפורים, דמעות זלגו מעיני בזכרי מה אבד לנו. אי אפשר לי לתאר כלל את המקומות האלה, העזובים מבניהם זה אלפי שנים, כיצד הם לובשים גיל בשוב אליהם יהודים".[דרוש מקור]
בעקבות פעולות אלו הוחרם ונודה על ידי רבני ירושלים. הוא מצא לו ידידי נפש בין הספרדים ובהם רבה של חברון, הרב אליהו סלימאן מני. באמצעותו הגיעה אליו הצעה לרכישת ארבעת אלפים דונם ליד חברון. יחד עם גוטמן, שבהמשך הצטרף אליהם יהושע שטמפפר, ניסה לבצע את הרכישה. העניין נודע גם לרב יהודה אלקלעי והוא תמך ברכישה ברבים. אולם הרכישה נכשלה. הרב שלזינגר לא הרפה מקנייה זו גם לאחר שנקנתה כבר אדמת פתח תקווה. הוא עזר להתיישב בקבר יוסף, קבר רחל ויריחו ורכש אדמות בפתח תקווה עם גוטמן ויואל משה סלומון, בעידודו ובסיועו של חמיו, הרב ליכטנשטיין. את האדמות שקנו פיצלו למאה חלקות ומכרו אותן ליהודים שרצו לעסוק בחקלאות. הוא עיבד את נחלתו, ואף העלה ממנה עשרים גמלים טעונים מעשרות לירושלים, וחילק מעשר ראשון לכוהנים ולויים, ומעשר עני לעניים..
בשנת תר"ל (1869–1870) הוא ניסח תוכנית ותקנות לניהול מדינה יהודית ברוח ההלכה, ואף תוכנית להקמת כוח מגן צבאי ובו גדודים בשמות "שומריאל" ו"לוחמיאל".
לאחר הקמת שכונת אבן ישראל מחוץ לחומות (כונתה גם "שכונת המשכילים"), עבר להתגורר בה עם משפחתו..
בערוב ימיו יסד את אגודת "רמתיים צופים" לרכישת אדמות מצפון לנבי סמואל..
הרב שלזינגר נפטר בירושלים ביום א' באייר ה'תרפ"ב, ונקבר בלוויה המונית במוצאי השבת.
נכדו הרב נחום וייספיש (בן חתנו הרב דוד בהר"ן) התיישב במושבה מאיר שפיה, והיה חקלאי ואחראי על קיום ה"מצוות התלויות בארץ" בשפיה ובכרמי הענבים של זכרון יעקב. נרצח במאורעות תרצ"ו-תרצ"ט בדרכו לכפר פוריידיס. נינו הוא הרב אברהם אהרן שינברגר.
המחלוקת סביבו

בספרו "בית יוסף חדש" כתב כי במקרה שאדם מישראל עולה לארץ ישראל ואשתו אינה מסכימה להתלוות אליו – הריהו רשאי לשאת אשה שנייה על פניה בארץ ישראל, למרות החרם דרבנו גרשום. תקיפי ירושלים התקוממו כנגדו והכריזו עליו חרם. כל בני כולל אונגרין היו צריכים לחתום על הסכמתם לחרם או על כתב פלסתר שנשלח לחו"ל – בשעה שבאו לקבל את קצבת ה"חלוקה". על השולחן היה מונח ה"כתב" וכל אחד "נתבקש" לחתום לפני קבלו את הכסף. רק בודדים עמדו בלחץ הזה. בהם היו יהושע שטמפפר ור' מנחם מאניש שיינברגר, רעיו ועמיתיו של הרב שלזינגר. ר' מנחם מאניש הכה באגרופו על השולחן עד שהועף ממנו ה"כתב" וצעק: "צלם העמידו על השולחן הזה, וַישתחוו לו כולם עבור כסף נמאס!".[דרוש מקור] נמנע ממנו לקבל מכספי החלוקה וקרוביו הוצרכו לשלוח כסף לפרנסת משפחתו.
מתנגדיו ביישוב הישן איימו לפגוע בו פיזית, עד שנאלץ להסתגר בביתו. הקונסול האוסטרי הציע לו חסות והגנה אך הוא סירב. כמו כן סירב להצעת משפחתו לשוב לכהן בהונגריה כרב קהילה גדולה וכתב להם "טוב למות בירושלים מלמלוך במצרים".[דרוש מקור]
בעקבות בקשתו לחדש את תכלת הציצית, תקיעת השופר בירושלים בראש השנה שחל בשבת, והקרבת קרבן הפסח במקום המקדש, התקיפוהו קנאים ורדפוהו.
בתגובה למלחמה בו הוציא את הספר בית יוסף החדש ואת החוברת שמרו משפט שבהם התריע נגד העיוותים בכולל אונגרין. בתגובת נגד יצאו החוברות ניתוץ הבית ושומר ישראל. רבנים אף פסקו שספריו של הרב שלזינגר אינם טעונים גניזה אלא שרפה כדינם של ספרי מינים ואפיקורסים, אף על פי כן עם פטירתו חלק לו הרב יוסף חיים זוננפלד כבוד וספד לו..
דמותו בספרות העברית החדשה

שמואל יוסף עגנון מזכיר אותו בספרו "תמול שלשום" ואת הצרות שעברו עליו..
הנצחתו

נכדו הרב הילל שלזינגר יסד על שמו מכון "לב העיברי" המתעסק בעריכת והדפסת כתביו. כהיום המכון מנוהל על ידי צאצאיו, כאשר העורך הראשי הוא נכדו שמעון שמואל שפירא.
על שמו נקרא היישוב בני עי"ש שליד גדרה. על שם ספרו, לב העיברי, קרוי רחוב לב העיברי, בשכונת טלביה בירושלים (בטעות נכתב השם בשלטי הרחוב בצורה "לב העברי").
ארכיונו האישי שמור בספרייה הלאומית.
מכתביו

נער עברי, תרכ"ב
אל העדרים, תרכ"ב
צוואת משה - העתק צוואתו של החת"ם סופר, תרכ"ב
אל העדרים חלק ב', תרכ"ז
לב העיברי חלק א', אונגוואר, תרכ"ה
לב העיברי חלק ב', לבוב, תרכ"ט
קול נהי מציון, ירושלים, תרל"ב
חברת מחזירי עטרה ליושנה, ירושלים, תרל"ג
בית יוסף חדש, ירושלים, תרל"ו
ברית עולם קמא, ירושלים, תר"ן
ברית עולם האחרון ירושלים, תרנ"ח
שמרו משפט - קמא, ירושלים, תר"ס
תוספות בן יחיאל - פירוש על הספר תנא דבי אליהו, ירושלים, תרס"ו
פרק כב מתוך תוספות בן יחיאל
שמרו משפט תנינא, ירושלים, תרע"ד
תורת יחיאל - בראשית, ירושלים, תרס"ב (תשל"א)
תורת יחיאל - שמות, ירושלים, תשל"ז
תורת יחיאל - ויקרא, ירושלים, תשנ"ב
תורת יחיאל - במדבר, ירושלים, תשנ"ה
תורת יחיאל - דברים, ירושלים, תש"ס
שו"ת רבי עקיבה יוסף (ב"כ) חלק א' ירושלים, תשס"ט
שו"ת רבי עקיבה יוסף (ב"כ) חלק ב' ירושלים, תשע"ו
מחזה לאביון אודות החזיונות שפקדוהו בחלומותיו. (חוברת זו נמצאת בידי צאצאיו)
חרב פיפיות, נגד מתקוממיו. ומענה לקונטרס שומר ישראל שיצא נגדו.
צעקת הדל, מענה נגד קונטרס ניתוץ הבית, מכתבי התנצלות לרבי משה שיק (מהר"ם שיק).
לקריאה נוספת

אברהם יעקב שחראי, רבי עקיבא יוסף שלזינגר, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק שעל יד המזרחי העולמי, 1942
פנחס מילר, עולמו של אבא, הוצאת הוד, תשד"מ-1984, עמ' שנח-שס
ישראל פרידין, הרב עקיבא יוסף שלזינגר ו"חברת ישוב הארץ הקדושה" תרל"ו (1876), שלם, הוצאת יד יצחק בן-צבי, תשנ"ב 1992, עמ' 347–360
ד"ר י' צבי זהבי, מהחתם סופר ועד הרצל, הוצאת הספרייה הציונית, ירושלים, תשכ"ו (פרק ט, 239 - 252).
מיכאל ק' סילבר, "פעמי לב העיבר"י בארץ הגר: ר' עקיבא יוסף שלזינגר ביו אולטרה-אורתודוקסיה ולאומיות יהודית בראשיתן," בתוך: מאה שנות ציונות דתית, שלשה כרכים, עורכים אבי שגיא ודב שוורץ, רמת גן 2003, כרך ראשון אישים ושיטות, עמ' 225–254. (הספר בקטלוג ULI)
מיכאל ק' סילבר, "ראשית צמיחתה של האולטרה-אורתודוקסייה: המצאתה של מסורת," בתוך: אורתודוקסיה יהודית: היבטים חדשים, ירושלים: מאגנס, 2006, עמ' 297–344.
ברכה מרגלית, "רגלי מבשר" קורות חייו ופעלו של רבי עקיבא יוסף שלזינגר, הוצאת פרח, 1999.
אורי קוטאי, דמותו והשקפתו התורנית והאידאולוגית של הרב עקיבא יוסף שלזינגר, עבודת גמר (מ.א.), אוניברסיטת אריאל, 2015
קדושת ציון גיליון 64, גיליון שלם לרגל מאה שנה לפטירתו, הוצאת אגודת קדושת ציון.
בועז הוטרר, ספר בית יוסף חדש : שיטתו ההלכתית של ר' עקיבא יוסף שלזינגר ביחס ל'חדשים' ויסודותיה הרעיוניים עבודת גמר (מ.א.), טורו קולג', 2006