stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תורת הצמצום
הצמצום הלוריאני > האלמנט הקונסטרוקטיבי שבהפרשת שורשי הדין מהאלוהות

בתוך הרשימו שנותר בתוך הטהירו מעורבים גם שורשי הדין האלוהי, שנגלו גם הם בצמצום. בנקודה זו אנו עדים למוטיב מרכזי וחשוב אשר מפתחת קבלת האר"י.
בעולם האינסוף כל ספירה הייתה כטיפה בתוך הים הגדול, וכך גם שורשי הדין היו כטיפה המרה בתוך אותו ים. לשון אחר, למידת הדין (שורש כוחות הדין, דהיינו הרוע, הפועלים בעולם) לא היה משקל רב מדי בתוך הא"ס. לדבריו של אבן טבול, פעולת הצמצום שביצע האל גרמה לקיבוצם של שורשי הדין לנקודה אחת – נקודת מרכזו של חלל ה"טהירו", ולהתחזקותם בה. כפועל יוצא מכך, כוחות הדין סילקו מאותה נקודה את כוחות, או אורות החסד והרחמים האלוהיים, וכך התחולל הצמצום ונתהווה החלל הפנוי.
לעומת כתבי הרב חיים ויטאל, שטען שריכוז הדין היה חלק מתהליך הצמצום, סובר אבן טבול כי כוח הדין היה זה שחייב את הצמצום, הווי אומר, האל ביקש לטהר עצמו ממידת הדין שהייתה חבויה ושרויים בה. רצון זה היה הסיבה להיווצרותו של התהליך האמור.
הדין האלוהי הוא שורשה של הוויית הרע והטומאה בעולם. אותו דין ששרה בתחומה העליון של האלוהות, כפסולות, כסיגיה או כשמרי יינה, גרם לחוסר הרמוניה ולחוסר איזון בתוך האלוהות. מצב זה הוא המעורר את האלוהות לביצוע תהליך היטהרות של הפרשת הדין והוצאתו אל מחוץ לאלוהות.
הצמצום, כאמור, נעשה במטרה לטהר את ההויה האלוהית משורשי הדין. כתוצאה מצמצום אור האין סוף, בתוך חלל ה"טהירו" נותר ה"רשימו", המעורב בשורשי הדין שהופרשו מתוך אותה הוויה. רושם זה המעורב בדין הוא המצע לעולמות כולם, ממנו עתידים להיבנות כל העולמות האלוהיים, גבוהים ושפלים כאחד.
יוצא, אפוא, כי האלוהות אינה חפצה להשליך מלפניה את אותו רוע כלא היה, אלא דווקא לייחד לו תפקיד מרכזי ביותר בהבנייתם של העולמות. תפקיד הרוע הוא להגביל את הא"ס (את מידת החסד), להתוות ולעצב את גבולותיהם של העולמות. בכך האל מראה כי למעשה הוא אינו מעוניין להפטר מהרוע אלא רק להסתייע בו כדי לקבוע שיעור והגבלה על מידת החסד, החושקת לתת לכול ללא הגבלה, לצריך ולשאינו צריך.
במילים אחרות, "כל עולם, בעצם היותו עולם, הוא מוגבל ומצומצם ושרוי בתוך גדריו ומצריו: עולם הוא ישות סופית. וכדי שייקבעו גבולותיו של העולם הסופי, צריך כוח הדין להתעורר ולפעול את פעולתו". כוח הדין הוא המשרטט את הגבולות לאותם עולמות, העליונים כמו גם התחתונים, אשר עתידים להיבנות.
הצמצום הלוריאני > מדברי הרב חיים ויטאל על תורת הצמצום

את עיקרון הצמצום שביסס האר"י ניסח אחד מבחירי תלמידיו, ר' חיים ויטאל, כך:
דע כי טרם שנאצלו הנאצלים ונבראו הנבראים היה אור עליון פשוט ממלא את כל המציאות ולא היה מקום פנוי בבחינת אוויר ריקני וחלל, אלא הכול היה ממולא מן האור הפשוט ההוא...והנה אז צמצם את עצמו אין-סוף בנקודה האמצעית אשר בו באמצע ממש, וצמצם האור ההוא ונתרחק אל סביבות הנקודה האמצעית ואז נשאר מקום פנוי ואוויר וחלל ריקני. ואז המשיך מהאור אין-סוף קו אחד ישר ובמקום החלל הוא האציל וברא ויצר ועשה את כל העולמות כולם.
התפתחות מושג הצמצום מימיו של האר"י

בעקבות תורת הצמצום של האר"י נולדו בעיות מספר לגבי האופן שבו ניתן להתאימה לצד האמונה באי השתנות האל. כתוצאה, נולדו שני פתרונות אשר באו לידי ביטוי בעיקר בקבלתו של ר' ישראל סרוג:
הבחנה בין "עצמותו" לבין אורו, דהיינו בין עצמות אור א"ס לבין אור א"ס שהוא רצונו להיטיב, וההסבר שהצמצום התבצע ברצון בלבד ולא בבעל הרצון עצמו.
הטענה בדבר כך שהצמצום אינו כפשוטו ורק בא לסבר את האוזן. סרוג פיתח את רעיונות אלה והוסיף עליהם רעיונות משלו (תוך פיתוחה של תורת המלבוש שלו). השפעתם של רעיונותיו על הקבלה המאוחרת הייתה עצומה.
פתרון נוסף, מקבל את ביטויו, במיוחד, בתורת הצמצום האשלגיאנית. הטענה המרכזית היא, שהצמצום נעשה בנברא ולא בבורא, כלומר הנברא צמצם את האור שבתוכו על מנת להדמות לבורא, כי כשם שהבורא לא מקבל, כך כשהנברא יגיע לדרגת "אינו מקבל", ידמה אל הבורא ויתקרב אליו. ע"כ נמנע מלקבל את האור, בסוד הצמצום.
עוד מימי האר"י רעיון הצמצום עורר מהומה ותסיסה רבה. כתוצאה, במאתיים השנים הבאות נעשו ניסיונות נוספים לפשט את הרעיון. אחת הדוגמאות הבולטות לכך היה רעיונו של רבי שבתי שפטל בן עקיבא הלוי הורוביץ בספרו "שפע טל", "שניסה להפוך את תורת הצמצום לתיאור סמלי של אצילות ספירת "כתר" על פי הרמ"ק, בעקבות ניסוחי סרוג אך מתוך גניזת תיאורי המלבוש". בהופכו את הצמצום לאקט שני הוציא למעשה הורוביץ את עוקץ הפרדוקס שהיה טמון בתורה זו מעיקרה.
התפתחות מושג הצמצום מימיו של האר"י > צמצום כפשוטו או לא

החל מהמאה ה-17 נחלקו המקובלים בשאלה האם יש להבין את הצמצום כפשוטו או שמא כסמל בלבד למאורע במעמקי האלוהות. הגרסה הפשטנית הייתה זו שנתקבלה בחוגי השבתאות, במיוחד בכתביהם של נתן העזתי ונחמיה חייא חיון. בשנת 1714 התחיל פולמוס רציני סביב נושא הצמצום בין המצדדים בגרסה הפשטנית לבין אלו מהמקובלים אשר נטו לכיוונה של הפילוסופיה. רבי יוסף אירגס סיכם את פולמוס זה בספרו "שומר אמונים הקדמון" (1736) [חלק ב', סימן לד-מג], תוך שהוא מציע להחזיר את תורת האר"י לנקודת המוצא של הרמ"ק. כ-30 שנה מאוחר יותר הרחיב רבי ברוך קוסובר את דבריו של אירגס בספרו "עמוד העבודה". הרב יעקב עמדין הדגיש שהצמצום הוא "הכרח גמור ואינו יוצא מידי פשוטו".
עיון בספרות החסידית של אותה התקופה מראה כי דבריו של קוסובר הותירו עליה חותם ניכר. לדבריו של גרשם שלום, השפעתו המשמעותית ביותר ניכרת בשיטת חב"ד.
בה בעת רבי שניאור זלמן מלאדי, בעל "התניא" יצא בחיבורו כנגד הגר"א וטען כי זה טעה בהבנת הצמצום כפשוטו. תלמידו של רבי שניאור זלמן, רבי אהרון משה הלוי מסטרשלה, פיתח את רעיון הצמצום עוד יותר והציע הנחה בדבר צמצום כפול – ראשית, "בקיעה", הנסתרת מעיינינו ושאינה ניתנת להבנה ולתפישה כלל וכלל. שנית, צמצום נוסף (שני), שבמסגרתו נהפכה תופעת אור א"ס לתופעה של הסופי.
את הפולמוס סביב המינוח "צמצום כפשוטו" ו"צמצום שלא כפשוטו" אשר התנהל בעיקרו במאה ה-18, ניתן לסכם בקביעה כי המקובלים שנטו יותר לכיוונה של הפילוסופיה הדגישו יותר את הצמצום שלא כפשוטו, בעוד שאותם אשר זלזלו בפילוסופיה הציגו אותו כפשוטו.
המחלוקת קיימת כשדנים על הצמצום מנקודות מבט שונות, והיא אינה קיימת כשמסכימים על נקודת מבט אחת. הצמצום אינו בבורא אלא בנברא. המחלוקת נכחדת כשמבחינים בין נקודת המבט של אין-סוף שבה המציאות היא נצחית ואינה משתנית ובין נקודת המבט הארצית של בני האדם. הצמצום שהביא למציאות נבראת מופרטת שינה רק את נקודת המבט של הנבראים מאין-סוף לסוף. תכלית בני האדם לשוב לאין-סוף לאחר שיאמצו את נקודת המבט האחדותית של מקורם.
ניתן לומר שאחת ההשלכות המעשיות של המחלוקת היא, בין השאר, שאלת ההשגחה הפרטית. אלו המחזיקים בשיטת "צמצום כפשוטו" יטענו שאין השגחה, ואלו המחזיקים בשיטת "צמצום שלא כפשוטו" יטענו הפוך.
כמו כן, ניתן לזהות את המחזיקים בשיטת "צמצום כפשוטו" כמחזיקים בשיטה תאולוגית טרנסצנדנטית.
הצמצום האשלגיאני

מושג האלוהות מופיע פעמים רבות בכתביו רחבי ההיקף של הרב אשלג, אך הוא אינו זוכה לתיאור בהיר ולהגדרה מדויקת. הוא מסתפק ואומר כי "עצמותו" נמצא לחלוטין מחוץ להשגת הנברא. מעצמותו נובע אור, ובלשונו של הרב אשלג "מחשבה להיטיב לנבראיו".
הרב אשלג מבאר את תורת האר"י, במונחים, אשר חלקם חודשו בבית מדרשו. הוא אומר שלשם השגת מטרת הבריאה, להטיב לנבראיו, בורא האור כלי, דהיינו רצון לקבל הנאה, אשר אותו הוא יוכל למלא בהטבה ובתענוג אינסופי. הרצון לקבל הוא כל חומר הבריאה מראשה ועד סופה. במילים אחרות, יסוד המציאות הוא הרצון ליהנות, הרצון לתענוג. הרב אשלג מתאר את תהליך היווצרותו של אותו רצון, אותו כלי, וירידתו במדרגות העולמות העליונים, מהא"ס ועד להגעתו לעולם הזה, כסדר השתלשלות בן ארבע בחינות (ארבעה שלבים) המכונות "חוכמה", "בינה", "תפארת" ו"מלכות".
הצמצום האשלגיאני > ארבעת שלבי היווצרות הנברא (הרצון לקבל)

מלכתחילה קיים האור, רצונו של הבורא להיטיב לנברא העתידי, המכונה בפי אשלג בחינת "שורש" או "כתר".
הרצון להטיב בורא את הרצון לקבל את התענוג. את ההבחנה הראשונה של הנברא המכונה בחינה א' או חכמה. המילוי אותו מרגישה הבחינה ראשונה (בחינה א') מהאור הממלא אותה מכונה אור החכמה או "אור החיים". בנוסף לתענוג הממלא אותה בחינה א' מרגישה גם את טבעו של הנותן ועל כן היא רוצה להידמות אליו. כתוצאה, נוצר השלב הבא בהתפתחות ה"כלי", בחינה ב' - ההבחנה שבה הכלי נדַמה לנותן נקראת בחינה ב' או "בינה". במצב זה הכלי מתמלא בהרגשת "אור החסדים". אור החסדים המורגש כתוצאה מהרצון להשפיע, בשונה מאור החוכמה, אינו אור החיים ולכן בחינה ב' מתעוררת למשוך מעט חיות. לשם כך עליה לעורר בעצמה את הרצון לקבל במקום את הרצון להשפיע. בשלב זה נברא השלב השלישי בתהליך ההתפתחות של הכלי המכונה "בחינה ג'". ההבחנה שבה הכלי רוצה להשפיע אך בו בעת מושך לעצמו מעט חיות נקראת, אפוא, בחינה ג' או "תפארת". התענוג שממלא את בחינה זו נקרא "אור חסדים בהארת חוכמה".
בבחינה ג' מורגשים לראשונה שני האורות במקביל. הרגשה זו מניבה את השלב הרביעי והאחרון בהתפתחותו של ה"כלי" המכונה בחינה ד' או "מלכות". בשלב זה הכלי מחליט למלא את עצמו במודע באור החכמה בלבד, כמו בבחינה א', אך בשונה ממנה, בבחינה ד' הרצון לאור נובע באופן עצמאי מהכלי. תוספת רצון זו נקראת "השתוקקות" לאור החיים שהיא התוצאה הרצויה מכל התהליך האמור.. בחינה ד' מקבלת את כל האור בלי הגבלה ולכן נקראת "עולם אין סוף".
הרגשת הפער בין הבורא המשפיע לבין הנברא המקבל במודע, נקראת "בושה", או הרגשת שינוי הצורה, (הרגשה של הבדל בין הטבע האלטרואיסטי של הבורא לבין הטבע האגואיסטי של הנברא [בחינה ד']) והיא זו המביאה להמשך השתלשלות מערכת העולמות עד לעולם הזה.
הצמצום האשלגיאני > צמצום א'

בחינה ד' מקבלת, כאמור, את כל האור ללא הגבלה באופן אינסופי. הרגשת הנותן המצויה בתוך האור מביאה למלכות את ההרגשה שתכונותיה מנוגדות לחלוטין לתכונות האור. היא חשה כמקבלת בהשוואה לתכונות הנותן. הרגשה זאת מעוררת במלכות תחושה כה גדולה של פער, של בושה, של סבל, עד שהיא מחליטה לוותר על התענוג האינסופי כדי לא להרגיש את הבושה. מלכות מפסיקה לקבל את האור ונשארת ריקה – היא מצמצמת את רצונה. במילותיו של הרב אשלג:
הכובש את רצונו. כלומר, המעכב את עצמו ואינו מקבל אעפ"י שמשתוקק מאוד לקבל, נקרא שמצמצם את עצמו
צמצום הרצון מכונה בפי הרב אשלג "צמצום א'". כתוצאה ממנו מסתלק האור מבחינה ד', מהמלכות.
לאחר צמצום א' לא מגיע עוד האור לכלי, לנברא.
לשיטתו של הרב אשלג, הנברא בעולמנו המכיר בכך שהוא מצומצם, היינו נעדר את הרגשת האור, מצוי במצב ההתחלתי אשר מתוכו, יהיה עליו לתקן עצמו, קרי את רצונו האגואיסטי לקבל ולרכוש את תכונת "לתת". בכך מדמה הנברא לאור וחדל להפסיק את הרגשת הבושה. עם השלמת תהליך זה, יחווה הנברא הנאה ללא גבול ויחזור למצב ההתחלתי שמתוכו הוא נוצר – למצב האיחוד עם האור.
אליבא דאשלג, תהליך מורכב זה נוצר כדי לאפשר לנברא חופש בחירה, היינו יצירת מקום בו הנברא אינו נתון לשליטתו הישירה של האור. כתוצאה ממימוש חופש הבחירה, זוכה הנברא לעצמאות ולאפשרות להידמות לאור ולא להיות נפעל על ידו ללא דעת. בתהליך התפתחות זה משחזר הנברא את פעולות האור על עצמו ובכך רוכש את השכל הפועל – המכונה "מחשבת הבריאה".
הרמב"ם והצמצום

חוגים מסוימים בעולם הקבלי ובראשם רבי שניאור זלמן מלאדי (בעל התניא) [דרוש מקור] טענו שאף הרמב"ם, גדול הראציונליסטים היהודים, רומז בפתיחת חיבורו משנה תורה להיכרותו עם מושג הצמצום:
יסוד היסודות ועמוד החכמות לידע שיש שם מצוי ראשון, והוא ממציא כל הנמצא.
לפי פירוש זה המשפט מדבר על צמצום האלוהות למקומה - "שם", בעוד שהיא הסתלקה מכל מקום שהוא בחינת פה, דהיינו הנקודה הפנימית של האדם, על מנת לאפשר לו חופש בחירה. מכל מקום, מבחינת הפשט החזיק הרמב"ם במשנה רציונליסטית שאינה מתיישבת עם המשנה הקבליסטית, ויותר מכך, המילה "שם" משמשת את הרמב"ם בהקשר זה במובנה הערבי, כלומר פירושה "יש", והיא נרדפת למילה הקודמת לה.
ראו גם

האר"י
חיים ויטאל
בעל הסולם
קבלה
פנתאיזם
לקריאה נוספת

יורם יעקובסון, מקבלת האר"י לחסידות, ספרית האוניברסיטה המשודרת, תשמ"ד, פרקים ג-ו, עמ' 24–51.
משה אידל, קבלה – היבטים חדשים, ירושלים ותל אביב 1993.
משה חלמיש, מבוא לתורת הקבלה, "ספרית אלינר" ההסתדרות הציונית, ירושלים, 1991.
גרשם שלום, פרקי יסוד בהבנת הקבלה וסמליה, ירושלים: הוצאת מוסד ביאליק, 1980
טוני לביא, מסע עשר הספירות בקבלה, עמ' 23–202, תל אביב, 2013
טוני לביא, מלכודת הדבש והעוקץ בקבלה, עמ' 59–103, ישראל 2011
הרב יצחק גינזבורג, צמצום לא כפשוטו, חלק י"א בתוך חסדי דוד הנאמנים.
מנחם מענדל הגי, סוגיית הצמצום באור חדש, היכל ליובאוויטש חלק ד', עמ' 119.
הערות שוליים

↑  יורם יעקובסון, מקבלת האר"י לחסידות, ספרית האוניברסיטה המשודרת, תשמ"ד,
פרק ג, עמ' 24.
↑  שם, עמ' 25.
↑  שם, עמ' 26.
↑  לפי יעקובסון: ספר הזוהר, ח"א, טו ע"א.
↑  יורם יעקובסון, מהקבלה לחסידות, פרק ג', עמ' 28.
↑  שם, עמ' 29.
↑  ע"ע קבלה, האנציקלופדיה העברית, כרך כט, ירושלים - תל אביב, תשל"ז, עמ' 115.
↑  יוצא מכלל זה הוא רבי נחמן מברסלב שקיבל את תורת הצמצום עם כל משמעותה הפרדוקסלית. ראו: וייס, מחקרים בחסידות ברסלב, עמ' 121–124, וראו גם בחסידות ברסלב
↑  האנציקלופדיה העברית, ערך "קבלה", כרך כט, ירושלים - תל אביב, תשל"ז, עמ' 116-113.
↑  ראו טוני לביא, סוד הבריאה-תורת האלוהות ותכלית האדם בקבלת הרי"ל אשלג, מוסד ביאליק תשס"ח.
↑  ראו: אשלג, תלמוד עשר הספירות חלק א, פרק א, אור פנימי אות ב, בתוך: ספר ההקדמות, עמ' לז.
↑  ראו: אשלג, תלמוד עשר הספירות חלק א', הסתכלות פנימית. בתוך: ספר ההקדמות.
↑  "הרצון לקבל הוא כל חומר הבריאה, מראשה ועד סופה. עד שכל מיני הבריות המרובות ומקריהן שאין להן שיעור, ודרכי הנהגתן שכבר נתגלו והעתידים להתגלות, אינם רק שיעורים ושינוי ערכים של הרצון לקבל". ראו: אשלג, פתיחה לחכמת הקבלה, בתוך: ספר ההקדמות, ירושלים, תשל"ו עמ' קיג', אות א.
↑  ראו: אשלג, פתיחה לחכמת הקבלה, אות ה. בתוך: ספר ההקדמות, עמ' קיד.
↑  ראו: אשלג, תלמוד עשר הספירות חלק א, הסתכלות פנימית, אות ל. בתוך: ספר ההקדמות, עמ' ס.
1 2  ראו: אשלג, פתיחה לחכמת הקבלה, אות ה. בתוך: ספר ההקדמות עמ' קיד.
↑  שם.
↑  בחינה ג' מכונה גם זעיר אנפין מכיוון שהיא מכילה בעצמה את שש הספירות חג"ת נה"י (חסד, גבורה, תפארת, נצח, הוד יסוד).
↑  שם.
↑  הרגשת הבושה מתבטאת בפי הרב אשלג באמרה:"דמאן דאכיל דלאו דיליה בהית לאסתכולי באפיה". ראו: תלמוד עשר הספירות, חלק א, הסתכלות פנימית, אות כ. בתוך: ספר ההקדמות, עמ' נז.
↑  על-פי עבודת סמינר שנכתבה על הרב יהודה אשלג על ידי אלי (איליה) וינוקור והוגשה לחוג לתרבות עברית באוניברסיטת תל אביב, מרץ 2006.
↑  מהדורת הרב קאפח, שם הערה ה'
| קבלה |
| --- | --- | --- |
| מושגי יסוד | אבי"ע • ספירות • קליפות • אינסוף (קבלה) • תורת הצמצום • תורת השמיטות • עץ החיים • סדר השתלשלות • מעשה בראשית • מעשה מרכבה • מדיטציה יהודית • אסטרולוגיה קבלית • מיסטיקה יהודית • פרדס (יהדות) | תרשים עשר הספירות |
| ספרות | ספר יצירה • ספר הזוהר • ספר הבהיר • ספרות ההיכלות • ספר רזיאל המלאך • עץ חיים (ספר) | תרשים עשר הספירות |
| קטגוריות | קבלה • יהדות • מיסטיקה יהודית | תרשים עשר הספירות |
| אישים | רבי שמעון בר יוחאי • רבי יצחק סגי נהור • הרבנים עזרא ועזריאל בני שלמה • רבי עזריאל בן מנחם • רבי משה בן נחמן • רבינו בחיי בן אשר • רבי משה קורדובירו • האר"י • רבי חיים ויטאל • רבי נפתלי כ"ץ • רבי יהונתן אייבשיץ • רבי יעקב עמדין • רבי חיים בן עטר • הרמח"ל • הגאון מווילנה • הרב שלום שרעבי • הרב חיד"א •  הרב נתן אדלר • הרב יעקב אבוחצירא • רבי יוסף חיים • הרב שלמה אלישיב • הרב ישראל אבוחצירא | תרשים עשר הספירות |
מושגים בקבלה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007465755205171 
דיאגרמה בכתב ידו של מנחם די לונזאנו, של העולמות כפי שהם נבראו לאחר הצמצום הראשון. מתוך דרושים : שהועתקו מכתבי האר"י, חיים ויטל, יוסף אבן טובול ואחרים, מאוסף הספרייה הלאומית
תרשים של 'עשר הספירות', מבנה היסוד של הקבלה
פאראמונד

| --- | --- |

 תפקיד:  מלך הפרנקים 
 
פאראמונד (בפרנקית: Faramund;‏ 365-430) הוא מלכם הראשון של הפרנקים, מתואר לראשונה בטקסט אנונימי שנכתב במאה השמינית לספירה "ליבר היסטוריה פרנקורום"
האגדה

לפי מקורות עממים הוא נחשב למלך הראשון שאיחד שני שבטים גרמאניים תחת ממלכה אחת - הפרנקים. מסופר שלאחר מות אחיו (במקורות אחרים אביו), פאראמונד הציע לפרנקים שינויים ורפורמות על מנת לחזק את השבט ולהבטיח את כוחם באירופה בתקופת נפילתה של האימפריה הרומית המערבית, ובכך להפוך את עצמם משבט נודד למעצמה שתתקיים זמן רב. מוזכר גם כי לאחר מותו של פאראמונד, בנו, כלודיו, ונכדו, מרובך, שלטו על הפרנקים ובכך הקימו את השושלת המרובינגית. אין עוד מקורות מידע נוספים שהזכירו את פאראמונד.
מקורות היסטוריים

ההיסטוריון והבישוף הרומאי של העיר טור, גרגוריוס, הזכיר את המלך פאראמונד בספרו "שלטונו של פאראמונד בפרנקיה" -("Pharamundus regnat in Francia" - Annales Francici, page 151).
סיגברט מגמבלו הזכיר את פאראמונד מלך הפרנקים וטוען שהוא מלך בין תקופת שלטונם של המלכים כלודיו ומרכומר.
גרגוריוס הקדוש כתב מכתב על שבט גרמאני שנדד ממזרח אירופה לפנוניה יחד עם הסקיתים ולבסוף התיישב בפרובינקיות גאליה והיספניה בשם סיקמברי. המלך פאראמונד מוזכר במכתב בשם "פרומונדוס"
והוא בנו של מרכומר, מלך פרנקי אחר ששלט לפניו.
בספר "גאסטה פרנקורום" שנכתב ב-1100 לערך, מסופר בפרק השמיני על הרפורמות של המלך פאראמונד.
עונת 1963/1964 ב-NBA

| --- | --- |
 תאריך התחלה:  16 באוקטובר 1963
 תאריך סיום:  26 באפריל 1964
 מספר קבוצות:  9
 מספר משחקים לקבוצה:  80
 דראפט 1963
 בחירה ראשונה:  ארט היימן
 על ידי:  ניו יורק ניקס
 העונה הסדירה
 המאזן הטוב ביותר:  בוסטון סלטיקס
 MVP של העונה הסדירה:  אוסקר רוברטסון (סינסינטי רויאלס)
 מלך הסלים:  וילט צ'מברלין (סן פרנסיסקו ווריורס)
 הפלייאוף
 אלופת המזרח:  בוסטון סלטיקס
 אלופת המערב:  סן פרנסיסקו ווריורס
 סדרת הגמר
 אלופה:  בוסטון סלטיקס
 MVP של סדרת הגמר:  לא נבחר
 → 1962/19631964/1965 ←
 
עונת 1963/1964 היא העונה ה-18 של ליגת ה-NBA. העונה הסתיימה עם זכייתה השישית ברציפות והשביעית בסך הכול של בוסטון סלטיקס בתואר האליפות, לאחר שבסדרת הגמר ניצחה את סן פרנסיסקו ווריורס בתוצאה 4-1. זוהי האליפות השישית של הסלטיקס מתוך רצף של 8 אליפויות רצופות. בתואר ה-MVP של העונה הסדירה זכה לראשונה אוסקר רוברטסון מסינסינטי רויאלס, לאחר שרשם ממוצעים של 31.4 נקודות, 9.9 ריבאונדים ו-11.0 אסיסטים למשחק והוביל את קבוצתו למאזן השני בטיבו בליגה (55-25).
בתחילת העונה עברה קבוצת "סירקיוז נשיונלס" לפילדלפיה שבפנסילבניה, ושינתה את שמה ל"פילדלפיה 76'". כמו כן עברה "שיקגו זפרס" לבולטימור שבמרילנד, ושינתה את שמה ל"בולטימור בולטס" (כיום וושינגטון ויזארדס).
דראפט 1963

מתוך 15 הסיבובים בדראפט 1963, שבעת הראשונים התקיימו ב-30 באפריל והשמונה הנותרים ב-7 במאי, כולם בעיר ניו יורק. בבחירה הטריטוריאלית היחידה בחרה סינסינטי רויאלס את טום ת'אקר, ובבחירה הראשונה בדראפט עצמו נלקח ארט היימן על ידי ניו יורק ניקס. לאורך הדראפט נבחרו בסך הכול ארבעה שחקני אולסטאר: נייט ת'ורמונד (בחירה שלישית), אדי מיילס (4), גאס ג'ונסון (10) וג'ים קינג (13). לאחר פרישתם הוצגו ת'ורמונד וג'ונסון בהיכל התהילה של הכדורסל. בתואר רוקי העונה זכה ג'רי לוקאס, שנבחר בדראפט 1962 אך הצטרף ל-NBA רק בעונת 1963/64.
להלן רשימת נבחרי הסיבוב הראשון (מתוך 15 סיבובים):
| מקרא |
| --- | --- |
: מסמל שחקן שנבחר להיכל התהילה של הכדורסל
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר ולאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שנבחר למשחק האולסטאר בלבד
: מסמל שחקן שנבחר לאחת מחמישיות העונה
: מסמל שחקן שלא שיחק מעולם בליגה
| סיבוב ראשון> מספר בחירה | סיבוב ראשון> שם | סיבוב ראשון> מדינה | סיבוב ראשון> מכללה/קבוצה | סיבוב ראשון> קבוצה בוחרת |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ‏T | טום ת'אקר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סינסינטי | סינסינטי רויאלס |
| 1 | ארט היימן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת דיוק | ניו יורק ניקס |
| 2 | רוד ת'ורן | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת וירג'יניה המערבית | בולטימור בולטס |
| 3 | נייט ת'ורמונד | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת באולינג גרין | סן פרנסיסקו ווריורס |
| 4 | אדי מיילס | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת סיאטל | דטרויט פיסטונס |
| 5 | גרי וורד | ארצות הברית ארצות הברית | בוסטון קולג' | סנט לואיס הוקס |
| 6 | טום הובר | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת וילאנובה | סירקיוז נשיונלס |
| 7 | רוג'ר סטריקלנד | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת ג'קסונוויל | לוס אנג'לס לייקרס |
| 8 | ביל גרין | ארצות הברית ארצות הברית | אוניברסיטת המדינה של קולורדו | בוסטון סלטיקס |
אולסטאר

משחק האולסטאר בעונה זו נערך ב-14 בינואר 1964 בבוסטון, מסצ'וסטס.
המאמנים במשחק היו רד אאורבך מבוסטון סלטיקס ופרד שאוס מלוס אנג'לס לייקרס. חמישיית המזרח כללה את אוסקר רוברטסון, האל גריר, טום היינסון, ג'רי לוקאס וביל ראסל, וחמישיית המערב כללה את גאי רוג'רס, ג'רי וסט, אלג'ין ביילור, בוב פטיט ו-וולט בלאמי. במשחק עצמו ניצחה קבוצת המזרח בתוצאה 111-107, ובתואר ה-MVP של משחק האולסטאר זכה אוסקר רוברטסון שקלע 24 נקודות, הוריד 14 ריבאונדים ומסר 8 אסיסטים.
טבלת העונה הסדירה

| מזרח> # | מזרח> קבוצה | מזרח> ניצחונות | מזרח> הפסדים | מזרח> אחוז ניצחונות | מזרח> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | בוסטון סלטיקס* | 59 | 21 | 0.738 | – |
| 2 | סינסינטי רויאלס* | 55 | 25 | 0.688 | 4 |
| 3 | פילדלפיה 76'* | 34 | 46 | 0.425 | 25 |
| 4 | ניו יורק ניקס | 22 | 58 | 0.275 | 37 |
| מערב> # | מערב> קבוצה | מערב> ניצחונות | מערב> הפסדים | מערב> אחוז ניצחונות | מערב> פער מהמובילה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | סן פרנסיסקו ווריורס* | 48 | 32 | 0.600 | – |
| 2 | סנט לואיס הוקס* | 46 | 34 | 0.575 | 2 |
| 3 | לוס אנג'לס לייקרס* | 42 | 38 | 0.525 | 6 |
| 4 | בולטימור בולטס | 31 | 49 | .388 | 17 |
| 5 | דטרויט פיסטונס | 23 | 57 | .288 | 25 |
‏*כוכבית מסמנת קבוצה שהעפילה לפלייאוף.
מובילי הקטגוריות הסטטיסטיות

| קטגוריה | שחקן | קבוצה | ערך |
| --- | --- | --- | --- |
| נקודות למשחק | וילט צ'מברלין | סן פרנסיסקו ווריורס | 36.9 |
| ריבאונדים למשחק | ביל ראסל | בוסטון סלטיקס | 24.7 |
| אסיסטים למשחק | אוסקר רוברטסון | סינסינטי רויאלס | 11.0 |
| אחוזים מהשדה | ג'רי לוקאס | סינסינטי רויאלס | 52.7% |
| אחוזים מקו העונשין | אוסקר רוברטסון | סינסינטי רויאלס | 85.3% |
| נקודות מדד | וילט צ'מברלין | סן פרנסיסקו ווריורס | 31.6 |
פרסים

MVP של העונה הסדירה - אוסקר רוברטסון, סינסינטי רויאלס
רוקי השנה - ג'רי לוקאס, סינסינטי רויאלס
מאמן העונה - אלכס האנום, סן פרנסיסקו ווריורס
פרסים > פרסים עונתיים

חמישיות העונה
| החמישייה הראשונה | החמישייה השנייה |
| --- | --- |


אוסקר רוברטסון (סינסינטי רויאלס): האל גריר (פילדלפיה 76')
ג'רי וסט (לוס אנג'לס לייקרס): ג'ון האבליצ'ק (בוסטון סלטיקס)
אלג'ין ביילור (לוס אנג'לס לייקרס): טום היינסון (בוסטון סלטיקס)
בוב פטיט (סנט לואיס הוקס): ג'רי לוקאס (סינסינטי רויאלס)
וילט צ'מברלין (סן פרנסיסקו ווריורס): ביל ראסל (בוסטון סלטיקס)
חמישיית הרוקיז
רוד ת'ורן (בולטימור בולטס)
ארט היימן (ניו יורק ניקס)
גאס ג'ונסון (בולטימור בולטס)
ג'רי לוקאס (סינסינטי רויאלס)
נייט ת'ורמונד (סן פרנסיסקו ווריורס)
פלייאוף 1964

סגל האלופה, בוסטון סלטיקס: ביל ראסל, סם ג'ונס, טום היינסון, ג'ון האבליצ'ק, סאץ' סנדרס, קיי. סי. ג'ונס, וילי נאולס, פרנק רמזי, קלייד לאבלט, לארי זיגפריד, ג'ים לוסקוטוף וג'וני מקארתי.
מאמן ראשי: רד אאורבך.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | חצי גמר אזורי | חצי גמר אזורי |  |  | גמר אזורי | גמר אזורי |  |  | גמר ה-NBA | גמר ה-NBA |
:  
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  | מזרח | מזרח |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) סינסינטי רויאלס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) סינסינטי רויאלס |  3 |   |   |  (2) סינסינטי רויאלס |  1 |   |   |  |  |
|  |  (2) סינסינטי רויאלס |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פילדלפיה 76' |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) פילדלפיה 76' |  2 |   |   |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) בוסטון סלטיקס |  4 |
|  | מערב | מערב |   |   |  |  |   |   |  (1) סן פרנסיסקו ווריורס |  1 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  (1) סן פרנסיסקו ווריורס |  1 |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |   |   |   |   |  (1) סן פרנסיסקו ווריורס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (1) סן פרנסיסקו ווריורס |  4 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  (2) סנט לואיס הוקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  (2) סנט לואיס הוקס |  3 |   |   |  (2) סנט לואיס הוקס |  3 |   |   |  |  |
|  |  (2) סנט לואיס הוקס |  3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) לוס אנג'לס לייקרס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  (3) לוס אנג'לס לייקרס |  2 |   |   |  |  |   |   |  |  |
הערות שוליים

↑  סיכום עונת 1963/1964, באתר nba.com
↑  סיכום עונת 1963/1964, באתר basketball-reference.com
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 1963, באתר basketball-reference.com
↑  סיכום משחק האולסטאר 1964, באתר nba.com
↑  דו"ח משחק האולסטאר 1964, באתר basketball-reference.com
| עונות בליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-1940 | 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 |  |
| שנות ה-1950 | 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 |  |
| שנות ה-1960 | 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 |  |
| שנות ה-1970 | 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 |  |
| שנות ה-1980 | 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 |  |
| שנות ה-1990 | 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 • 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 |  |
| שנות ה-2000 | 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 |  |
| שנות ה-2010 | 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 |  |
| שנות ה-2020 | 2019/2020 (הבועה) • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
אוסקר רוברטסון, ה-MVP של העונה הסדירה
ג'רי לוקאס, רוקי השנה