stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אפריורי ואפוסטריורי
מהפכת הניסוי > קאנט - אפשר לברר לאמיתו את המציאות

את ההפך הגמור טען קאנט. בתחילת העת החדשה היו שביקרו את ההסתמכות על מידע שנחשב נכון על פי הנחה מראש ללא אפשרות ביקורת ובדיקה. בין אלו נמנו עמנואל קאנט בספרו ביקורת התבונה הטהורה אשר הציע לראות גם בטיעונים המסתמכים על עובדות מידע שהוא אפריורי, מחויבים מתוך הגדרות המציאות, שאילו ידענו אותה מראש, היינו יכולים גם להסיק את המסקנות ממנה. מכך, לדעתו, נובעים התוצאות של הניסויים המדעיים וגם הנכונות של הנוסחאות החישוביות המתמטיות המתארות את אותה המציאות.
מהפכת הניסוי > טענה ניתוחית-אנליטית, אפריוריות, והכרח

כתגובה לדברי קאנט על כך שלמרות הצורך בבדיקה מציאותית, מידע ניסויי מדעי מציאותי הוא למעשה מידע אפריורי המתקבל מראש, כי המציאות מוכתבת למעשה על פי כללי הטבע, חיפשו הוגים אחרים דרך טובה יותר לאפיין ולהבחין בין שני סוגי רכישת הידע ואימותו, האימות מתוך המשמע שבטענה מצד אחד, ומצד שני האימות מתוך עובדות החיצוניות לטענה. הם השתמשו בהגדרה של קאנט עצמו, אשר אפיין שני סוגי טענה: טענה אנליטית ניתוחית - שאמיתותה מתקבלת ללא צורך בעובדות חיצוניות, אלא מתוך ניתוח המילים ומשמעם בלבד, ולעומתה סוג של טענה סינתטית מורכבת מלאכותית - שאת אמיתותה ניתן לקבל רק מהרכבה של עובדות חיצוניות לה, הבאות מתוך המציאות.
בשנת 2004, הפילוסוף והלוגיקן סול קריפקי מפרינסטון הדגים זאת באמצעות הטענה:
א. טענה זו היא בעת ובעונה אחת דומה לטענה מההגדרה, ונחשבת ידע אפריורי מראש, עתה שאנו יודעים את ההגדרה ומכירים את המציאות,
ב. ובו בזמן זו גם טענה שנכונותה ואמיתותה מגיעה רק אחר בדיקת המציאות, לכן היא אפוסטריורית - נכונתה ידועה רק בדיעבד ולאחר מעשה.
הגדרה א' לפיה בהכרח הטענה אמיתית מן ההגדרה, נובעת מן הזהות שבין מבנה מוליקולת המים למושג מים. אבל עדיין קיימת שונות מסוימת בין שתי הזהויות. בשנת 1975, הבלשן וההוגה היהודי אמריקאי הילרי פטנאם בספרו "על משמעות והצבעה" הראה שמהבחינה הלשונית לא תמיד מתאים להחליף זה בזה בין שני המושגים, המונח מים, והמונח חמצן דו מימני, אף שמהבחינה הכימית, הפיזית ומבחינת ההסבר המדעי, שני המושגים זהים לחלוטין.
למילה "מים" בעברית יש גם משמעות המתקבלת מהלשון הנבחרת - המילה הנאמרת בשפה העברית בניגוד למילה אחרת בעלת משמעות זהה בשפה הערבית או האנגלית, יש לה משמעות הבאה מתוך ההגיה הדומה למילה שָׁמֲיִם ומתחרזת עם ירושלים, ויש לה משמעות הקשרית. אפשר רק לברר עם ילד קטן אם הוא מעוניין במים קרים או חמים, אך לא נוכל לדבר איתו במושגים של מימן וחמצן שאינו מכיר. ולעומת זאת כשנבוא לתאר תהליכים ביוכימיים מורכבים בתא החי באמצעות נוסחאות, או כשנדבר על תהליך פירוק המים בפוטוסינתיזה לא נשתמש במושג "מים" אלא נציין את מרכיביו.
ההוגה סטפן פאלמקוויסט (אנ') מהונג קונג, הנחשב בימינו לפרשן העיקרי של קאנט, מדגיש שקריפקי למעשה מדבר על אמת קונטינגנטית - נכונות מקרית שאינה מובנית בתוך הטענה, ובה בעת הוא לכאורה מדבר על טענה אפריורית - ונכונה מראש, מתוך הגדרתה הנוכחית. פאלמקוויסט טוען שאת הגדרה החדשה של קריפקי, עדיף לראות במונחים של קאנט כ"טענה אנליטית אפוסטריורית" כלומר טענה שאכן המאומתת מתוך הגדרתה ומניתוח משמעות המילים שבה, אך זו אינה נכונה מראש ואפריורית, אלא דורשת בדיקה חיצונית של המציאות מחוץ למסגרת הטענה, ולכן מושפעת מהמציאות.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  ראו (באנגלית) על ג'ון סטיוארט מיל באנציקלופדיה המקוונת לפילוסופיה של מדרשת סטנפורד.
↑  ראו על מאמר לוגי פילוסופי של ויטגנשטיין.
↑  (באנגלית) דיון מוקדם על הגות טבעית. ג'ון הרשל שנת 1830. (תמלול הספר באתר פרויקט גוטנברג לספרות שפגו זכויות יוצריה).
↑  שיטתו החדשה של קרנפ ללוגיקה אינדוקטיבית ריסטו הילפינן, בספר לכבודו, באפריל 1973 (אתר JSTOR לכתבי עת מדעיים)
↑  ספרו של קאנט הקדמות לכל מטפיזיקה בעתיד, במקורו הגרמני, עמוד 9. וראו עיון בהקדמות של קאנט אליעזר וינריב, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, עמוד 78 (אתר ספרי גוגל)
↑  פרופסור פול בּוגֶזְיֶן (אנ') הוגה ובלשן ארמני אמריקאי כתב בשנת 1997: "חיפשנו הסבר שלא יסתמך על מושג שמעולם לא הוסבר עד תומו." (המאמר נמצא בפרק 14: אנליטיותיות,  מתוך ספר העזר להגות הלשון, בסדרת ספרי העזר של בלקוול לפילוסופיה, בהוצאת בלקוול, מסצ'וסטס (2003) מסת"ב 978-0631213260.
↑  (באנגלית) מים מים סביב סביב ביקורת מאת ירמי פודור על ספרו של קריפקה "שמות הכרח וזהות", בתוך העיתון המקוון ביקורת הספרים של לונדון (לונדון ריביו אוף בוקס).
נחל רוקד

| --- | --- |
נחל א-רוקאד
נחל א-רוקאד
 מידע כללי
 אורך:  74 ק"מ
 מוצא:  צפון מזרחית לכפר הסורי ג'וּבַּתַּא אלְ-חָשַבּ שסמוך לקוניטרה
 קואורדינטות מוצא:  32°46′47″N 35°47′31″E﻿ / ﻿32.779804°N 35.79185°E﻿ / 32.779804; 35.79185
 יובלים:  נחל נוב 
 שפך:  ירמוך 
 מדינות באגן הניקוז:  סוריה סוריה ישראל ישראל
 מפת רמת הגולן; נחל רוקד - בגבול המזרחי
 
נַחַל רַקָּד או נחל רוֹקַד (בערבית: نهر الرقاد - נַהְר אלרֻקַאד או وادي الرقاد - ואדי אלרקאד, הידוע גם בשם נחל אֶ-רַקַד) הוא נחל המסמן את גבולה המזרחי של רמת הגולן. נחל רוקד הוא הנחל הארוך ביותר מבין נחלי רמת הגולן, 74 ק"מ אורכו והוא מהווה את הגבול הטבעי שלה.
גאוגרפיה

הנחל מתחיל את מהלכו במורדות הדרומיים של הר חרמון, צפון מזרחית לכפר הסורי ג'וּבַּתַּא אלְ-חָשַבּ שסמוך לקוניטרה. ערוץ הנחל מקביל לגבול מדינת ישראל עם סוריה. מקוניטרה ממשיך הנחל במגמה דרומה באפיק רדוד שליו ורגוע, מכאן מקור ההשראה לשמו, נהר אל-רקאד (رقاد) - הנחל "המְּנוּמְנָם". לאורך מקטע זה של ערוצו נבנו כמה סכרים, היוצרים מאגרי מים. לאחר שהנחל חוצה את כביש רָפִיד-שֵׁיח' מַסְכִּין, חותר הנחל בכיסוי הבזלת ובקירטון הרך שמתחתיו. חתירה זו נראית בבירור ליד הכפר הסורי עין דַ´כַּר (عين ذكر) שם הוא יורד במפל אל תוך גיא עמוק וצר שמצוקי בזלת נראים בראש גדותיו ומתלולי קירטון עזים יורדים מהם אל הערוץ. בשלב זה גם יובליו עם גאיות צרים ומפלים ככל שהם מתקרבים אליו ויורדים אליו ב"עמקים תלויים". במקום שבו נפסקת שורת הרי הגעש, משנה נחל רקד את כיוונו לכיוון דרום-מערב, כיוון השיפוע הכללי של הגולן, ומתחתר בקניון בזלת שאורכו כ-20 ק"מ. בחלקו הדרומי של האפיק ולאורך כ-6 קילומטר הדרומיים ביותר של האפיק זורם הרוקד בתוך שטח שבשליטת מדינת ישראל ונשפך לירמוך בנקודת המפגש של הגבולות בין שלוש המדינות, ירדן, ישראל וסוריה. כיוון שמסוכן לטייל באזור הנחל יש צורך באישור ביטחוני מיוחד כדי להיכנס לערוצו.
ראו גם

מושב מיצר
לקריאה נוספת

מדריך ישראל - אנציקלופדיה שימושית לידעת הארץ, חרמון, גולן, כרך א. יצחקי גל.
הערות שוליים

↑  רמת הגולן (הפרק "הגבול המזרחי")
| נחלי רמת הגולן |
| --- | --- | --- |
| נחלי איתן | נחל חרמון • נחל סער • ואדי אבו סעיד • נחל שוח • נחל גילבון • נחל משושים • נחל זוויתן • נחל יהודיה • נחל עיט • נחל גמלא • נחל בזלת • נחל דליות • נחל סמך • נחל אל על • ירמוך |  |
| נחלי אכזב | נחל שיאון • נחל חבושית • נחל ערער • נחל גובתה • נחל סנאים • ואדי אל-חמאם • נחל חזורי • נחל ירדינון • נחל עורבים • נחל פרש • נחל חמדל • נחל נשף • ואדי עין א-תינה • נחל יוסיפון • מסיל אל-ע'נאמה • נחל קצרין • נחל חיוויאי • נחל בתרא • נחל נשרים •  נחל שפמנון • נחל כנף • נחל נוב • נחל  צלצל • נחל עין גב • נחל מיצר • ואדי ברברה • ואדי סמר • נחל פרע • נחל רוקד |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475965905171 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רמת הגולן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
התקופה הוורודה של פיקאסו

התקופה הוורודה (1904–1906), מכונה גם לעיתים תקופת הוורד (Rose Period), הייתה תקופה בחייו של האמן פבלו פיקאסו, שהשפיעה רבות בפיתוח האמנות המודרנית.
Acrobate à la Boule – "אקרובט על כדור", 1905
התקופה החלה בשנת 1904 בה ישב באזור מונמארטר שבצרפת, בבניין שנקרא לה בטו-לאוואר - "סירת המכבסה" (Le Bateau-Lavoir) אשר היווה את מרכז האמנות של פריז ומוקד חיי הבוהמה. ציוריו מתקופה זו מתארים נושאים נעימים יותר כגון עליזות ושמחה תוך שימוש בצבעים חמים כגון צבעי אדום, כתום, ורוד וצבעי אדמה. וזאת לאחר התקופה הכחולה בה תיאר בדידות וייאוש קודרים בגווני כחול.
בציורים שילב ליצנים, ודמויות קרקס כגון אקרובט וסוסים.
תקופה זו הושפעה ממערכת היחסים של פיקאסו עם פרננדה אוליבר, דוגמנית מודל צעירה. במסגרת זו ביטא את רגשותיו העזים אליה בציוריו האומנותיים.
התקופה מסמנת את תחילת התנסותו של האמן בפרימיטיביזם בהשפעת האומנות האפריקאית מה שעתיד להוביל לשנת 1907 לתקופת קוביזם אפריקני.
פרשנות

דמויות הליצנים מיוצגים בניגודיות. מחד בתרבות מייצגים את עולם השמחה, החיים והיצירה. מאידך מוצגים ביצירות כעצובים ובודדים, נדרשים לנדוד ממקום למקום ושייכים למעמד חברתי נמוך.
הם אינם מוצגים בזוהר באוהל הקרקס אלא מאחורי הקלעים לצד משפחתם. לרוב הם מביטים לחלל ריק ומשרים אווירת ניכור ומלנכוליה. הדמויות אומנם קרובות זו לזו, אך אין ביניהן קשר, כל אחת מבודדת מחברתה או מהצופה.
חוקרי אמנות רבים רואים בליצן הלבוש בבגדים משובצים סמל לדמותו של פיקאסו ולחייו של האמן.
ראו גם

התקופה הכחולה של פיקאסו
| פבלו פיקאסו |
| --- | --- | --- |
| תקופות באמנות | התקופה הכחולה • התקופה הוורודה • מודרניזם • קוביזם • סוריאליזם |  |
| יצירות אמנות מפורסמות | העלמות מאביניון • גרניקה • הטרגדיה • נער עם מקטרת • דורה מאר עם חתול • האישה הבוכה |  |
| בנות זוג | אולגה קוקלובה • מארי-תרז וולטר • דורה מאר • פרנסואז ז'ילו • ז'קלין רוק |  |
| מוזיאונים | מוזיאון פיקאסו (פריז) • מוזיאון פיקאסו (ברצלונה) • מוזיאון פיקאסו (אנטיב) |  |
| בתרבות הפופולרית | תעלומת פיקאסו • אהבותיו של פיקאסו • נקמתו המתוקה של פיקאסו • מגדל פיקאסו |  |
הטרגדיה (ציור)

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  פבלו פיקאסו
 תאריך יצירה:  1903
 טכניקה וחומרים:  שמן על בד
 ממדים בס"מ
 רוחב:  69 ס״מ 
 גובה:  105.3 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 זרם אמנותי:  אמנות מודרנית 
 מספר יצירה:  1963.10.196 (הגלריה הלאומית לאמנות) 
 מיקום:  הגלריה הלאומית לאמנות (וושינגטון)
 
הטרגדיה (La Tragédie) היא אחת מיצירות האמנות של פבלו פיקאסו, צוירה בשנת 1903. זוהי תמונת שמן על בד קנבס, בגובה 105.4 ס"מ על 69 ס"מ, והיא מוצגת כיום בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון.
היצירה

התמונה צוירה בתקופה הכחולה של פיקאסו, תקופה המתאפיינת בתמונות של מלאנכוליה, עצב רב ותחושת בדידות. הצבע הכחול המאפיין את התקופה, והיעדר צבעים אחרים, מדגישים את תחושת חוסר התקווה.
בתמונה נראים גבר אישה וילד, העומדים על שפת הים. הדמויות רזות ומוארכות, ותופסות את כל מרחב התמונה. שלוש הדמויות יחפות ולבושות בלויי סחבות, והגבר אינו מגולח. פני הדמויות ברורים וחדים, ביחס לשאר הציור, ובהבעתם סבל וצער. הם אינם מביטים זה בזה, ונראה כי כל אחת מהדמויות שקועה בצערה. שני המבוגרים עומדים בעמידה סגורה, משלבים ידיים, ומרכינים מבט אל הקרקע. הילד אומנם מישיר מבט, אך זה מעורפל ואטום. את ידיו הוא מניף בתנועת חוסר אונים.
הרזון והפנים המוארכות של הדמויות הן השראה מעבודותיו של אל גרקו. לאחר מותו של אל גרקו נשכחו עבודותיו, עד סוף המאה ה-19 בה גילה האמן הצעיר דאז, פיקאסו, ואחרים, עניין מחודש באופן ההבעה הייחודי שלו. הלבוש המרופט שבתמונה, העוני והסבל, האופייניים גם לתמונות אחרות בציורי התקופה הכחולה של פיקאסו, מתייחסים לחסכים הפיזיים שפיקאסו עצמו חווה בתחילת המאה העשרים, בעת שנאבק לבסס את עצמו כאמן. הדמויות מנסות לשווא להתעטף בסחבות אותן הם לובשים, אך רגליהם נותרות יחפות. עמידתם כפופה, פניהם מיוסרים, וניכר כי הדמויות סובלות מרעב ומקור.
השם אותו נתן פיקאסו לתמונה, "הטרגדיה", מעלה שאלות. האם הטרגדיה היא מחלה, מוות, אסון חיצוני, או שמא הטרגדיה היא בצערן של הדמויות, בבדידות בה הן נתונות, כלואות בסיבלן. לא ידוע על אירוע ספציפי הקשור לציור. נראה כי הגבר, האישה והילד, מדגימים את כלל הסבל האנושי. העירפול שהיצירה מותירה והמשמעויות הרבות האפשריות בה, הן היבט נוסף של עידן המודרניזם לפי פיקאסו, בציורי "התקופה הכחולה" שלו, עידן של חוסר ודאות וצער.
התמונה הופיעה על כריכת הספר סיפור על אהבה וחושך של עמוס עוז, במהדורה העברית.
דרלין הארד

| --- | --- |

דרלין הארד (שמאל) מנשקת את המנצחת אלתיאה גיבסון
 לידה:  6 בינואר 1936 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 פטירה:  2 בדצמבר 2021 (בגיל 85) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  ארצות הברית
 גובה:  170
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוענית:  1968–1970 (כשנתיים)
 יחידים
 דירוג שיא:  2 (1957)
 זכיות בטורנירים:  2 (טורנירי גראנד סלאם)
 זוגות
 דירוג שיא:  1 (1973)
 זכיות בטורנירים:  12+9 (טורנירי גראנד סלאם)
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 23 (2 ביחידות, 12 בזוגות נשים, 9 בזוגות מעורבים)
 אליפות אוסטרליה הפתוחה:  רבע גמר (1962)
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1960)
 וימבלדון:  גמר (1957, 1959)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  זכייה (1960, 1961)
דרלין הארד (באנגלית: Darlene Hard;‏ 6 בינואר 1936 – 2 בדצמבר 2021) הייתה טניסאית אמריקאית. אחת הטניסאיות הבולטות בעולם בשנות ה-60, דורגה במקום השני בעולם בשנת 1957. היא זכתה ב-19 תוארי גראנד סלאם, מהן 2 זכיות ביחידות, 12 זכיות בזוגות נשים ו-9 בזוגות מעורבים.
קריירה

דרלין הארד גדלה במונטבלו בפרברי לוס אנג'לס. היא התחילה ללמוד רפואה, אך מכיוון שכבר בגיל 18 הגיעה לרבע גמר של אליפות ארצות הברית הפתוחה היא עזבה את הלימודים.
במסגרת טורנירי גראנד סלאם היא השתתפה ב-18 משחקי גמר בתחרויות לזוגות נשים וזכתה ב-13 תארים עם פרטנריות שונות. כאשר היא חזרה לטניס לאחר הפסקה של מספר שנים, בשנת 1969 היא זכתה באליפות ארצות הברית הפתוחה ביחד עם פרנסואז דיר.
היא פרשה כבר בשנת 1964 והחלה לאמן. כפי שהיא ציינה, עבור שבעה ניצחונות באליפות וימבלדון היא קיבלה 200 $, סכום זהה למה שהיא קיבלה עבור יום אימון.
עם תחילת "העידן החדש" בשנת 1968 היא חזרה לתחרויות טניס, אך לזמן קצר בלבד.
נפטרה ב-2 בדצמבר 2021.
גמרי גראנד סלאם יחידות

| תוצאה | שנה | טורניר | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| סגנית | 1957 | אליפות וימבלדון | ארצות הברית אלתיאה גיבסון | 3–6, 2–6 |
| סגנית | 1958 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ארצות הברית אלתיאה גיבסון | 6–3, 1–6, 2–6 |
| סגנית | 1959 | אליפות וימבלדון | ברזיל מריה בואנו | 4–6, 3–6 |
| זכייה | 1960 | אליפות צרפת הפתוחה | מקסיקו יולה רמירס | 6–3, 6–4 |
| זכייה | 1960 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | ברזיל מריה בואנו | 6–4, 10–12, 6–4 |
| זכייה | 1961 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | בריטניה אן היידון ג'ונס | 6–3, 6–4 |
| סגנית | 1962 | אליפות ארצות הברית הפתוחה | אוסטרליה מרגרט קורט | 7–9, 4–6 |
סיכום השתתפות בגראנד סלאם יחידים

| תחרות | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 – 1968 | 1969 | 1970 | יחס |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | - | - | - | - | - | - | - | - | - | רבע גמר | - | - | - | - | 0 / 1 |
| אליפות צרפת הפתוחה | - | - | סיבוב שני | סיבוב שלישי | רבע גמר | - | - | זכייה | סיבוב רביעי | - | סיבוב שני | - | - | - | 1 / 6 |
| אליפות וימבלדון | - | - | חצי גמר | סיבוב שלישי | גמר | - | גמר | רבע גמר | - | רבע גמר | חצי גמר | - | - | - | 0 / 7 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה | סיבוב שני | חצי גמר | סיבוב שלישי | רבע גמר | חצי גמר | גמר | חצי גמר | זכייה | זכייה | גמר | רבע גמר | - | סיבוב שני | סיבוב שני | 2 / 13 |
| יחס | 0 / 1 | 0 / 1 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 1 | 0 / 2 | 2 / 3 | 1 / 2 | 0 / 3 | 0 / 3 | 0 / 0 | 0 / 1 | 0 / 1 | 3 / 27 |
יעקב מוטס

| --- | --- |

 לידה:  אפריל 1918 ירושלים, האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  19 באוגוסט 2013 (בגיל 95) ישראל ישראל
 עיסוק:  אגרונום, מהנדס קרקע
 מוסדות:  משרד החקלאות וביטחון המזון 
 תרומות עיקריות
 שיטת השקיה בטפטוף, טנסיומטר עם ברומטר כספית, משאבי תמיסת קרקע, שכלול מקדח לדגימות קרקע
 
יעקב מוֹטֶס (אפריל 1918 – 19 באוגוסט 2013) היה אגרונום, מהנדס קרקע וממציא בתחום החקלאות. היה הראשון שפרסם את שיטת ההשקיה בטפטוף, בירחון "השדה" בשנת 1962, והראשון שניסה את השיטה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20.
ביוגרפיה

יעקב מוטס נולד בשכונת מאה שערים בירושלים, הצעיר מבין חמישה אחים. כבן למשפחה דתית למד ב"חדר" בהיותו ילד. אביו ניהל חנות מעדנים בעיר העתיקה, שהייתה בבעלות המשפחה.
כשהגיע לגיל 16 החליט לעזוב את ביתו ואת הדת. למד חשמלאות ועבד במקצוע הזה לפרנסתו. כעבור שנים התקבל לעבודה בתור איש תפעול ומסריט בשירות תאגיד בתי הקולנוע של הצבא הבריטי.
תוך כדי עבודתו הצטרף לשירות בארגון "ההגנה" בירושלים. כשפרצה מלחמת השחרור בשנת 1948 הצטרף ליחידת החי"ש ונפצע בקרב בשכונת שייח' ג'ראח ליד בית הספר לשוטרים. אחרי שהשתקם מהפציעה נותר נכה, אולם המשיך להתנדב והצטרף בתור אלחוטן ומטילן על מפציץ B-17 והשתתף בקרב נגד בכיסי ההתנגדות של הצבא המצרי בדרום הארץ.
כשהסתיימה המלחמה החל בלימודי הנדסת קרקע ומים והתקבל לעבודה בשירות משרד החקלאות בתחילת שנות החמישים. השתלב בעבודה שוטפת בשירות השדה של משרד החקלאות.
גלריה

שרטוט של מקדח ללקיחת מדגמי קרקע 19.9.57
יעקב מוטס (למטה משמאל) מדגים לצוות עובדי שרות השדה את אחד ממכשיריו שהמציא בקורס לייעול השימוש במים דצמבר 1953 במכון וולקני
השקיה תת-קרקעית מאת יעקב מוטס פברואר 1962 - עמוד 1
תעודת הוקרה ליעקב מוטס ממשרד החקלאות
מכשיר לקביעת עקומי התאחיזה - מהספר נסויים בטנסיומטרים בעונת ההשקיה 1964
ראו גם

טפטפת
השקיה בטפטוף
הערות שוליים

1 2  יעקב מוטס, "השקיה תת-קרקעית", השדה, כרך מ"ב חוברת ה', שבט תשכ"ו, פברואר 1962.
↑  סופר „הארץ” בנגב, שיטה חדשה להשקאה תת־קרקעית עשויה לחסוך כ־30 אחוז מהמים, הארץ, 8 בפברואר 1962
↑  יעל (פרוינד) אברהם, טיפת כבוד: מי באמת המציא את הטפטפות?, באתר nrg‏, 7 ביוני 2015
↑  ההמצאות הישראליות ששינו את העולם, באתר ynet, 20 באפריל 2018
↑  סופר „הארץ” לעניני פיתוח, שנים מחזיקים בהמצאה לחיסכון במי השקאה, הארץ, 7 במרץ 1962
↑  D. Hillel and J. Mottes, "Effect of Plate Impedance, Wetting Method, and Aging on Soil Moisture Retention", Soil Science, Vol. 102, No. 2, 1966.
↑  Tensiometer (US3884067A), Google Patents
↑  י. האוזנברג, י. מוטס, "ניסויים בטנסיומטרים בעונת ההשקיה 1964", שירות השדה, מכון וולקני לחקלאות, המחלקה להשקיה, פברואר 1969.
↑  יעקב מוטס היה הראשון שהגה את ההשקיה בטפטוף בישראל - משוב ניוז, באתר קבוצת משוב, ‏1 בנובמבר 2015
בל-בואינג V-22

בל-בואינג V-22 אוספריי (באנגלית: Osprey - שָׁלָךְ) הוא כלי טיס רב-משימתי המצויד בשני מנועים בעלי ציר משתנה (מַטֵּה-רוטור או טילט-רוטור באנגלית) המאפשרים לו להמריא ולנחות בצורה אנכית כמסוק (VTOL - Vertical Takeoff and Landing) או ממרחק קצר (STOL - Short Takeoff and Landing). המטוס תוכנן לשלב בין הפונקציונליות של מסוק רגיל לבין יכולת השיוט המהירה וארוכת הטווח של מטוס. לאחר המראה והגעה לגובה הרצוי, ביכולתו לעבור לטיסה אופקית כמטוס רגיל, על ידי הטיית מנועיו לזווית של 90 מעלות לפנים. המטוס מיוצר בשיתוף פעולה בין יצרנית המסוקים האמריקאית בל הליקופטר ויצרנית המטוסים האמריקאית בואינג.
התוכניות לפיתוח המסוק-מטוס החלו בשנת 1981, ובשנת 1983 זכו הצוותים של בואינג ובל הליקופטר במכרז לפיתוחו וייצורו. המטוס טס לראשונה בשנת 1989 אולם המורכבות והקשיים בשילוב ציר משתנה למנועים בכלי טיס צבאי הובילו לשנים ארוכות של פיתוח.
חיל הנחתים האמריקאי החל להתאמן על גרסת ה־MV-22B של כלי הטיס, הייעודית לו, בשנת 2000, ובשנת 2007 החליף המסוק-מטוס את המסוק בואינג ורטול CH-46 אביר הים שהיה בשימוש החיל. חיל האוויר האמריקאי הכניסו לשירות את הגרסה שלהם, ה-CV-22B, ב-2009.
מאז נכנס לשירות, השתתף המטוס במשימות תובלה והיטס רפואי בעיראק, אפגניסטן, כווית ולוב.
הצי האמריקאי מתכנן להכניס את גרסת ה-CMV-22B לשירות ב-2021 כדי לבצע משלוחים ותובלה מ/אל נושאות המטוסים.
פיתוח

בשנת 1980 נכשל מבצע ציפורן הנשר שנועד לחלץ את 52 בני הערובה באיראן. אחת הסיבות לכישלון המבצע הייתה עקב הטווח הקצר של מסוקי ה-RH-35D בהם נעשה שימוש. המסוקים, אשר לצורך המבצע נדרשו לטוס מנושאת המטוסים נימיץ במפרץ הפרסי לטהראן, לא היו בעלי טווח מספק לעבור את כל הנתיב ללא תדלוק. כלי טיס ואנשי צוות נשלחו להשתלט בחשאי על מסלול נחיתה במדבר האיראני על מנת לאפשר תדלוק של המסוקים. התנגשות שארעה בין מטוס הרקולס C-130 לבין אחד המסוקים באתר התדלוק הובילה לאבידות בנפש ולביטול המבצע.
כישלון המבצע הביא את משרד ההגנה האמריקאי למסקנה, כי יש צורך בכלי טיס בעל יכולת להמריא ולנחות אנוכית ולשאת מטען וחיילים, במהירות גבוהה. ב-1981 משרד ההגנה החל את תוכנית ה-(JVX (Joint-service Vertical takeoff/landing Experimental, בהובלה של צבא ארצות הברית.
בדצמבר 1982 פתח משרד ההגנה במכרז לקבלת הצעות לעיצוב הראשוני. החברות שהקימו צוותים לפיתוח היו: אירוספטייל, גראמן, לוקהיד, בל הליקופטר, ווסטלנד הליקופטר ורוטורקראפט סיסטם.
בל ובואינג הגישו הצעה לפיתוח גרסה מוגדלת ל-XV-15 של חברת בל. הצעה זו זכתה לבסוף באפריל 1983.
בואינג מייצרת את גוף המטוס, תא הטייס, מערכות המשנה, רכיבי הטיסה הדיגיטליים ומערכות בקרת הטיסה. בל הליקופטר אחראית על הכנפיים, התמסורת, זנב המטוס, מערכות הרוטור, כבש העלייה למטוס והרכבת המנועים.
היסטוריה תפעולית

באוקטובר 2019, צי מטוסי ה-V22 מנה 375 מטוסים על פני שלוש הזרועות (חיל אוויר, נחתים וצי ארצות הברית), אשר עברו יחדיו את נקודת הציון של 500,000 שעות טיסה כוללות
היסטוריה תפעולית > חיל הנחתים האמריקאי

במרץ 2000, יחידת VMMT-204 של החיל החלה להתאמן על המטוס. ביוני 2005 טייסת HMM-263 הוצאה מפעילות סדירה על מנת להסב פעילות ל-MV-22. ב-8 בדצמבר 2005 הטייסת קיבלה את המטוסים הראשונים מהדגם. הטייסת חזרה לפעילות סדירה במרץ 2006 כטייסת ה־MV-22 הראשונה ושינתה את שמה ל-VMM-263. ב-23 במרץ 2007 טייסת HMM-263 הוסבה למטוס החדש ושינתה את שמה ל-VMM-266. ה-MV-22 הגיע ליכולת תפעולית התחלתית בחיל ב-13 ביוני 2007 והחל להחליף בהדרגה את מסוק ה־CH-46 אביר הים, עד להוצאה משירות של כל מסוקי ה-CH-46 ב-2014. הפריסה המבצעית הראשונה של MV-22 בחיל הייתה ב-13 באפריל 2007 בבסיס אל-אסאד בעיראק.
ב-19 במרץ 2022 דווח שהמסוק התרסק בנורווגיה במהלך תרגיל צבאי של ״נאטו״
ועליו 4 חיילים אמריקאים שנהרגו.
היסטוריה תפעולית > חיל האוויר האמריקאי

ה-CV-22 המבצעי הראשון נמסר לכנף המבצעים המיוחדים ה-58 (58th SOW) בבסיס חלי האוויר קירטלנד בניו מקסיקו במרץ 2006. ב-16 בנובמבר 2006, חיל האוויר קיבל באופן רשמי את ה-CV-22 בטקס שנערך בשדה הרלברט בפלורידה. השימוש המבצעי הראשון של המטוס בחיל היה במשימת חיפוש והצלה ב-4 באוקטובר 2007. הפריסה המבצעית הראשונה של המטוס בחיל הייתה בנובמבר 2008 במאלי במסגרת תרגיל Flintlock השנתי.
היסטוריה תפעולית > הצי האמריקאי

התכנון המקורי של הצי היה להזמין 48 מטוסי HV-22, אולם אף מטוס לא הוזמן תחילה. ב-2009 הוצע כי המטוס יחליף את מטוס ה-C2 Greyhound לביצוע פעילות (COD (Carrier Onboard Delivery. היתרון של האוספריי הוא ביכולת לשנע אספקה ואנשים בין אוניות שאינן נושאות מטוסים ומעבר לטווח הרגיל של מסוקים.
בינואר 2015 חתמו הצי וחיל הנחתים על מזכר הבנות (MOU) לקנית מטוסי V-22 עבור משימות COD. הצי הזמין 39 מטוסי CMV-22B ביוני 2018. יכולת מבצעית ראשונית של המטוס צפויה ב-2021, ופריסה רחבה יותר במהלך אמצע שנות ה-2020. טיסת הבכורה של דגם ה-CMV-22B הייתה בדצמבר 2019.
היסטוריה תפעולית > חיל האוויר הישראלי

ישראל גילתה התעניינות במטוס זה והיו מגעים לרכישתו, אך זו לא התממשה. ב-2020 דיווח אתר IsraelDefense שישראל לא מתכננת לרכוש כרגע את ה-V-22 אולם, ב-3 באוגוסט דווח באתר "ישראל היום" כי צה"ל שוקל מחדש את הרכישה בשל הצורך שנוצר בהטסת כוחות מיוחדים למרחקים ארוכים.
באוגוסט 2020 פורסם כי צה"ל שוקל שוב את רכישת ה-V-22 מכספי הסיוע האמריקאי בתמיכת שר הביטחון בני גנץ, על אף התנגדות תחילה של הרמטכ"ל אביב כוכבי.
תאונות עיקריות

ב-20 ביולי 1992, התרסק אחד המטוסים לתוך נהר הפוטומק, לעיני חברי קונגרס ופקידי ממשל, ליד בסיס חיל הנחתים קוונטיקו. התאונה נגרמה עקב בעיה בתיבת ההילוכים. שבעת האנשים שהיו על המטוס נהרגו, וצי מטוסי ה-V-22 כולו קורקע ל-11 חודשים.
ב־8 באפריל 2000, תרגלו לוחמי חיל הנחתים חילוץ באמצעות המטוס. בעת ניסיון נחיתה בשדה תעופה במערב אריזונה, עקב טעות אנוש של הטייס, הסתחרר המטוס והתפוצץ באוויר. כל 19 הנחתים שהיו על הסיפון נהרגו.
ב־11 בדצמבר 2000 דלפו כמויות גדולות של דלק מאחד המטוסים, והוא נפל מגובה 490 מ' והתרסק לתוך יער, סמוך לג'קסונוויל (קרוליינה הצפונית). ארבעת הנחתים שהיו במטוס נהרגו, וחיל הנחתים קרקע את שמונת ה-V-22s שהיו בשימושו למשך שנה.
ב־9 באפריל 2010 התרסק V-22 במחוז קאלאט באפגניסטן. ארבעת אנשי הצוות נהרגו. התאונה נגרמה עקב בעיות במערכת הבקרה האווירודינמית.
ב-2017 התרסק מטוס בניסיון נחיתה כושל על נושאת מטוסים, שני הטייסים ונחת אחת נהרגו
הערות שוליים

↑  Kyle Mizokami, The V-22 Osprey: How America's Controversial Tiltrotor Plane Works, Popular Mechanics, ‏2019-02-08 (באנגלית)
↑  Flight of the V-22 Osprey : Military Channel, web.archive.org, ‏2009-02-28
↑  ביל נורטון, Bell/Boeing V-22 Osprey, Ian Allen Publishing, 2004, עמ' 35
↑  ניר דבורי, חיל האוויר יטוס על V-22‏ באתר ישראל דיפנס 20/4/2011
↑  Bell Boeing V-22 Osprey Fleet Surpasses 500,000 Flight Hours, MediaRoom
↑  The San Diego Union-Tribune - San Diego, California & National News, San Diego Union-Tribune (באנגלית)
↑  V22 Osprey Web, web.archive.org, ‏2016-12-01
↑  Controversial Osprey aircraft heading to Iraq, NBC News (באנגלית)
↑  CV-22 arrival, web.archive.org, ‏2007-11-24
↑  Osprey sees first action in search and rescue - Air Force News, opinions, editorials, news from Iraq, photos, reports - Air Force Times, webarchive.loc.gov
↑  V-22 Osprey Tilt-Rotor Aircraft: Open CRS Network - CRS Reports for the People, web.archive.org, ‏2009-02-10
↑  Lexington Institute, web.archive.org, ‏2010-04-10
↑  Garrett Reim2020-01-21T19:04:00+00:00, US Navy’s Bell Boeing CMV-22B Osprey completes first flight, Flight Global (באנגלית)
↑  ישראל ויתרה "זמנית" על רכש ה-V-22 OSPREY | Israel Defense, באתר www.israeldefense.co.il
1 2  לילך שובל, בתמיכת גנץ: זה המסוק-מטוס שצה"ל ירכוש?, באתר ישראל היום, 2 באוגוסט 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007532217705171  GND: 7692574-2  LCCN: sh91003956 
סרטון על המטוס
מנהלת הליגות לכדורגל

| --- | --- |

לוגו המנהלת (מאז 2022)
 נתונים כלליים
 סוג:  מלכ"ר
 תקופת הפעילות:  2014–הווה (כ־11 שנים)
 משרד ראשי:  בני ברק, ישראל
 יו"ר:  ארז כלפון
 מנכ"ל:  ניקולס לב
  
 football.co.il
 
מִנהלת הליגות לכדורגל היא הגוף המרכז את פעילותן של שתי ליגות הכדורגל המקצועניות בישראל, ליגת העל והליגה הלאומית, החל מחודש אוגוסט 2014. המנהלת הוקמה על ידי קבוצות שתי הליגות הבכירות בשיתוף עם ההתאחדות לכדורגל בישראל.
מטרות

המנהלת אחראית על ניהול הפעילות המקצועית של הליגות המקצועניות בישראל, הפעילות הכלכלית, זכויות השידור, זכויות הפרסום, החסויות ומיתוגן של הליגות. המנהלת פועלת לפניה לקהלים חדשים, מעורבות בקהילה ונקיטת פעולות למיגור האלימות והגזענות בכדורגל הישראלי.
המנהלת פועלת בשיתוף פעולה עם ההתאחדות לכדורגל בישראל, והיא חברה מן המניין בארגון הליגות האירופיות.