stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תצורת חתרורים
היסטוריה של חקר התצורה

המאפיינים הייחודים לסלעים של תצורת חתרורים: הצבעוניות, היעדר השכבות בסלעי משקע, והעורקים הצבעוניים המרובים משכו תשומת לב של חוקרים רבים במאה ה-19 ובמאה ה-20. החוקרים העלו השערות מרובות לאופן היווצרות הסלעים: התפרצות געשית, תנאים מיוחדים בהם בו הורבדו סלעי המשקע, קיומם של עפרות ברזל מתחת לסלעים ואפילו פגיעת מטאוריט או כוכב שביט.
באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 גילתה קבוצת חוקרים מהאוניברסיטה העברית בירושלים והמכון הגיאולוגי לישראל שכללה את יעקב בן-תור, שולמית גרוס וליזה הלר-קלאי כי לסלעים בתצורת חתרורים מאפיין ייחודי נוסף - הרכבם המינרלוגי. אנליזה של הסלעים גילתה בהם מינרלים נפוצים דוגמת וולאסטוניט, דיופסיד, גארנטים ואנורתיט, אבל גם מינרלים נדירים דוגמת ספוריט (Ca5(SiO4)2CO3), בראונמילריט (Ca2(Al,Fe)2O5), גהלניט ([Ca2Al[AlSiO7) ולרניט (Ca2SiO4) היציבים בטמפרטורות גבוהות וידועים ממקומות בהם סלעי גיר צורניים עברו התמרת מגע ממחדרים של סלעים געשיים, בעיקר בזלת. סביבה נוספת שבה מופיעים מינרלים אלו היא מעשי ידי אדם - בצמנט פורטלנד, מוצר בסיסי של תעשיית הבנייה. תהליך ייצור הצמנט דומה לתהליך המתרחש בזמן התמרת המגע - חימום תערובת של קירטון וחרסית בטמפרטורה גבוהה (1,300°C).
שולמית גרוס הרחיבה את חקר המינרלים, וב-1977 פרסמה עבודת מחקר שבה תיארה 123 מינרלים שונים שנתגלו בתצורת חתרורים. חמישה מהם התגלו קודם לכן באתר בודד אחד בעולם, ושמונה היו ידועים רק כתוצרים סינתטיים של תעשיית המלט. גרוס גילתה גם מינרלים חדשים. היא תיארה שניים מהם וקראה להם בנתוריט (על שם פרופ' יעקב בן-תור) ויעלימיט (על שם הר יעלים ונחל יעלים, תוואי שטח בולטים בבקעת חתרורים). היא זיהתה מינרל חדש שלישי אך לא הספיקה לתארו, ואת המלאכה השלימו דיטמר ובר (Dietmar Weber) ואדולף בישוף (Adolf Bischoff), צמד מינרלוגים גרמנים בשנת 1994, והם קראו למינרל גרוסיט לכבודה.
בחינה של סלעי תצורת חתרורים העלתה כמה תמיהות:
המינרלים שזוהו בתצורת חתרורים נוצרים בטמפרטורות גבוהות. הם מופיעים בסלעי משקע ימיים כשלא ברור מהו מקור החום שיצר אותם. אין בקרבתם שום מחדר מגמטי או סימנים לפעילות געשית.
במקומות אחרים בעולם שבהם נוצרים מינרלים מסוג זה בהתמרת מגע, כתוצאה ממחדר מגמטי, מצויים הסלעים המותמרים במרחק של מטרים ספורים מהמחדר בעוד שתצורת חתרורים משתרעת על מחשופים ששטחם מגיע לעשרות קמ"ר.
מדוע יש הבדל בין החתך הסטרטיגרפי של חבורת הר הצופים בין אזורים בהם קיימת תצורת חתרורים לאזורים דרומיים יותר, כך שבמקומות בהם קיימת תצורת חתרורים היא תמיד השכבה העליונה ביותר כשהיא מחליפה את תצורת ע'רב ולעיתים גם את תצורת טקיה?
מדוע מופיעה תצורת חתרורים בקערים (סינקלינות) בלבד?
התאוריה של היווצרות התצורה

את תחילת הפתרון לתעלומה הציעו לראשונה בשנות ה-20 של המאה ה-20 צמד גאולוגים בריטים, ברייס ויילי (Bryce Kerr Nairn Wyllie, נפטר ב-1952) וג'ורג' ליס (George Martin Lees,‏ 1898–1955) שעבדו עבור חברת הנפט האנגלו-פרסית (Anglo-Persian Oil Company) וסקרו עבורה שטחים במזרח התיכון. השניים טענו כי ההתמרה של סלעי המשקע הימיים התרחשה כתוצאה מחום גבוה שמקורו בשריפה של הביטומן שהיה ספוג בסלעים של תצורת ע'רב וטקיה. קיומם של המינרלים של טמפרטורות גבוהות שכנע את הצוות של בן-תור בנכונות ההשערה. הוכחה נוספת לכך שסלעי חתרורים הם תוצאה של חימום הם עמודונים פריזמטיים השכיחים באזור המגע בין סלעי חתרורים לסלעי הסביבה. העמודונים דומים בצורתם וכנראה גם בדרך יצירתם לעמודונים דומים דוגמת העמודים המשושים של בריכת המשושים או העמודונים מאבן החול במנסרה שבמכתש רמון. זוהי תופעה מוכרת הנובעת מהתקררות גופים חמים.
קיומו של הביטומן בסלעים אין בו די על מנת לגרום לשריפה. לשם כך נחוץ גם חמצן. פצלי השמן באזור נחל אפעה (שם ממוקם מפעל פצלי השמן של חברת פמ"א) אינם נדלקים מעצמם משום שהם קבורים תחת שכבות של סלעי משקע. אבל מהרגע שהסלעים נחשפים לאוויר זו רק שאלה של זמן עד שהסלעים ידלקו מעצמם, ואכן במהלך 2010 התרחשה בעירה כזו והיא נמשכה למעלה מחודש. מחקר תצורת חתרורים התמקד, בין השאר, בתיארוך אירוע ההתמרה, והוא התבסס על שיטות המאפשרות תיארוך האירוע בלא קשר לגיל של שכבת הסלע המקורית. מחקר שביצע פרופ' יהושע קולודני ב-1971, תוך שימוש בשיטת "עקבות ביקוע" של אורניום בגבישי אפטיט מותמרים באזור בית סחור קבע שההתמרה של סלעי חתרורים התרחשה לפני כ-16 מיליון שנים. ב-1990 השתמש אבי בורג בשיטה של מדידת יחסים בין איזוטופ של אשלגן הדועך לארגון ומצא כי בבקעת חתרורים היו שני אירועי התמרה. האחד במיוקן (לפני 16 מיליון שנים) והשני בפליוקן (לפני פחות מ-3 מיליון שנים). ממצאיו אוששו 5 שנים מאוחר יותר במחקר של צוות חוקרים בראשות דפנה גור, שהשתמשה ביחסים בין שני איזוטופים של ארגון (Ar39 ו-Ar40). כיוון שגיל השכבות של תצורות ע'רב וטקיה עתיק הרבה יותר (בין 60 ל-70 מיליון שנים) ברור שאירוע ההתמרה התרחש זמן רב לאחר שסלעי המשקע של תצורות אלו הורבדו בים. הוכחה נוספת לכך מהווים גם חלוקי אבן וחול המצויים על גבי הסלעים המותמרים. בבדיקת הרכבם התברר כי גם הם עברו התמרה. חלוקי אבן אלו אינם מכילים ביטומן ומכאן נובע שההתמרה שעברו היא תוצאה של שריפת הסלעים שמתחתם. כיוון שחלוקי האבן הגיעו אל הסלעים כגופי סחף, ברור כי השריפה התרחשה אחרי שנוצרה מערכת הניקוז שהובילה אותם לשם, וזו התפתחה עם היווצרות בקע ים המלח לפני כ-3 מיליון שנים.
התאוריה של היווצרות התצורה > תהליכי הבעירה

להתלקחות הסלעים נדרשים כמה תנאים. ראשית, אספקת חמצן סדירה. זו מתרחשת רק כאשר הסלעים הספוגים בביטומן נחשפים לפני השטח כאשר תהליכי בליה מסירים את הסלעים מעליהם. שנית, הצתה מהירה, שאם לא כן החומר הביטומני שבסלעים יתחמצן ולא יבער. ושלישית, שבסלע ייווצרו סדקים שיובילו את החמצן לעומק הסלע. תהליכי הבליה אינם אחידים, ולכן אירוע הבעירה התרחש בכל מחשוף בתקופה שונה, ולפעמים בכמה שלבים באותו מחשוף. בגלל התלות בחמצן מוגבל עומק החדירה של הבעירה מתחת לפני השטח לכמה עשרות מטרים, והוא מותנה בעומק הסדקים שדרכם מגיעה אספקת החמצן לבעירה. בקידוח שנעשה בבקעת חתרורים נמצאו סלעי המקור הספוגים בביטומן מתחת ל-60 מטרים של סלעים מותמרים.
תהליך הבעירה העיקרי החל עם יצירת בקע ים המלח (כאמור לפני כ-3 מיליון שנים) שגרם לסידוק ולתהליכי סחיפה שבהם הוסרו סלעי תצורת חצבה ונחשפו הסלעים הספוגים בביטומן. החומר האורגני ניצת כמעט מיד לאחר החשיפה לאוויר. הבעירה יצרה סדקים נוספים, הן בשל השתחררות גזים (פחמן דו-חמצני ואדי מים), והן בשל הצטמצמות הסלע לאחר התמרתו. דרך הסדקים שנוצרו חדר אוויר והחמצן שבתוכו הבעיר מוקדים נוספים. סדקים אלו נעלמו בסופו של דבר בשל תהליכי גיבוש מחדש וקריסת הסלעים, למעט מקומות שבהם חדר חול לסדקים. החום הגבוה גרם להתמרה של החול והוא מנע את סגירת הסדקים, לדוגמה, סמוך לסינקלינת מורג. את מוקדי הבעירה ניתן לזהות כיום לאורך כביש ירושלים-יריחו במרחק של כמה מטרים עד כמה עשרות מטרים ביניהם בצורת גוון שחור המעיד על התפחמות החומר האורגני בסלעי הפוספוריט בגג תצורת מישאש שמתחת לסלעים שעברו התמרה.
על פי הרכב המינרלים ניתן לקבוע כי הטמפרטורות ששררו בעת הבעירה היו 
בתחום 900°C-400°C, כאשר קיומו של המינרל פסאודווולאסטוניט במקומות מסוימים מעיד כי היו מוקדי בעירה שבהם הגיעה הטמפרטורה ל-1,100°C. על סמך העובדה שלא זוהו סימני התכה בסלעי חתרורים ברור שהטמפרטורה לא הגיעה ל-1,300°C. שולמית גרוס הצליחה לייצר במעבדה את רוב המינרלים הבונים את סלעי חתרורים על ידי חימום של סלעים מתצורת ע'רב ומתצורת טקיה לטמפרטורת ההתמרה המשוערות. הבדווים בירדן הצליחו להפיק סיד באמצעות שריפת הסלעים. הטמפרטורה הנדרשת על מנת להפיק סיד מאבן הגיר היא כ-700°C.
על סמך הנחות לגבי הולכת חום של סלעים, וקביעת גבולות עליונים ותחתונים למשך הבעירה העריכו קולודני ובורג כי בכל מוקד נמשכה הבעירה בין 300 ל-1,000 ימים. כיוון שנפח הסלעים המותמרים המופיעים בתצורת חתרורים גדול מאוד ברור שהיה מספר גדול מאוד של מוקדי בעירה. הסלעים לא בערו באירוע אחד, אלא סביר להניח שהבעירה התפשטה באיטיות ממוקד אחד שגרם להיסדקות הסלע, חדירת חמצן לסדקים, הצתה ספונטנית ויצירת מוקד חדש. תהליך היצירה של המחשוף כולו נמשך כנראה אלפי או אף עשרות אלפי שנים.
התאוריה של היווצרות התצורה > פטרולוגיה ומינרלוגיה

בחינה של הסלעים בתצורת חתרורים גילתה את כל התחום שבין יחידות סלע שלא הותמרו (כלומר שייכות לתצורת ע'רב ותצורת טקיה), סלעים שהתמרתם נמוכה (מכילים מינרלים של טמפרטורות התמרה נמוכות) וסלעים הבנויים ממינרלים של טמפרטורה גבוהה בלבד, כלומר עברו התמרה מלאה. ניתן לזהות בקלות את סוג הסלעים המקורים (הפרוטוליתים) שמהם נוצרו הסלעים המותמרים. יותר מכך, הבדלים בתכולת החרסית של סלעים, שלא קל להבחין בהם בסלעים "רגילים", מודגשים הרבה יותר בסלעים אלו לאחר התמרה. משמע, ההתמרה לא רק שאינה מסווה את הסלעים המקוריים, אלא היא גם מחדדת את ההבדלים ביניהם. הסלעים שעברו התמרה מלאה בולטים בגונם הכהה ומשתרעים על פני שטח שיכול להגיע לכמה מאות מטרים רבועים. הם קשים, יוצרים מצוקים, ומכילים מינרלים נדירים דוגמת ספוריט, גהלניט, ובראונמילריט.
ניתן לקבוע את הטמפרטורה שבה "נאפה" סלע המקור על סמך הרכב המינרלים שבו. סלעי המקור כדוגמת קירטון מכילים בעיקר קלציט שמקורו בשלדי מיקרואורגניזמים. היצורים הנפוצים בקירטון הם הקוקליטים (סוג של אצה היוצרת לוחות גיר דקים) והחוריריות (סוג של יצור חד-תאי) כמו כן יש בסלעים מעט צורן דו-חמצני שגם מקורו בשלדי מיקרואורגניזמים כדוגמת צורניות, סוג של פלנקטון וקרנוניות, סוג של חד-תאיים, החיים בעיקר באזורים עמוקים וקרים של הים, וחרסיות (אלומו-סיליקטים). בעת שסלעים נחשפים לטמפרטורה גבוהה של כמה מאות מעלות צלזיוס מתחילה תגובה כימית בין המרכיבים ונוצרים מרכיבים חדשים. לדוגמה, בטמפרטורות גבוהות מ-350°C, ובהיעדר לחץ מתחוללת התגובה הכימית הבאה, המכונה "ריאקצית וולאסטוניט":
מכיוון שאחד התוצרים בתגובה הכימית, הגז פחמן דו-חמצני, מתנדף, שיווי המשקל הכימי על פי עקרון לה שטליה נוטה לכיוון התוצרים של התגובה, כלומר התגובה נמשכת עד סיומה ואינה הפיכה מטבעה. מכאן נובע שהימצאות וולאסטוניט בסלע מעידה על טמפרטורה גבוהה מ-350°C, אבל נמוכה מ-500°C, משום שבטמפרטורה זו הופך הוולאסטוניט לספוריט בתגובה הבאה:
ואכן ספוריט, שהוא מינרל נדיר יחסית בעולם, נפוץ בסלעי תצורת חתרורים ומהווה מרכיב עיקרי ב"שיש ערד" (ראו פסקת שימושים).
תופעה נוספת שהתרחשה בזמן ההתמרה היא ריכוז יסודות, בעיקר גופרית שמקורה בחומר האורגני ומתכות, אף הם מהחומר האורגני או מסלעי הפוספוריט שבגג תצורת מישאש. דוגמאות:
בסלעי החוואר של תצורת טקיה יש תרכיזים של פיריט (סולפיד הברזל - FeS2). בהתמרה הופך הברזל לתחמוצות ברזל, שאחת מהם, המינרל מגהמיט (γ-Fe2O3) הוא פרומגנטי. את התוצאה רואים בסלעי החוואר המותמרים של תצורת טקיה הצהבהבים-ירקרקים המופיעים בבקעת חתרורים בלבד. בסלעים אלו יש תרכיזים כדוריים בקוטר של כמה ס"מ שגונם שחור השקועים בסלע, וכל אחד מהם מתנהג כמגנט.
תהליך מטאסומטיזם (התמרה בשל פעולת מים חמים) ממצה את המתכת כרום ומרכז אותה לתוך סדקים שבהם היא מתגבשת כמינרל הירוק וולקונסקואיט ((Ca0.3(Cr+3,Mg,Fe+3)2(Si,Al)4O10(OH)2·4(H2O). מינרל זה מופיע כעורקים ירוקים בתוך "שיש ערד". מינרל כרום נוסף, נדיר הרבה יותר, הוא המינרל הסגול בנתוריט ((Ca6(Cr,Al)2(SO4)3(OH)12•26(H2O).
תצורת חתרורים בהשוואה ליצירת מלט ובטון

כאמור, תהליך ההתמרה של תצורת חתרורים דומה לתהליך יצירת צמנט. הצמנט הידוע ביותר, צמנט פורטלנד, הומצא בבריטניה על ידי אייזק ג'ונסון (Isaac Johnson), ומעבידו ג'וזף אספדין (Joseph Aspdin) רשם עליו פטנט ב-1824. בתהליך הבסיסי מערבבים אבקת אבן גיר, חרסית וחול ים קוורצי. את התערובת מחממים לטמפרטורה גבוהה (עד 1600 מעלות צלזיוס). את התוצר המכונה קלינקר טוחנים לאבקה אפורה המוכרת כמלט. התהליך ליצירת צמנט זהה לתהליך ההתמרה הטבעי שהתחולל בתצורת חתרורים ואכן מוצאים בצמנט פורטלנד שני מינרלים המצויים גם בתצורת חתרורים, לרניט (Ca2SiO4), המצוי באופן טבעי גם במקומות אחרים בעולם באזורי מגע בין אבני גיר לבזלת, וחתרוריט (Ca3SiO5), מינרל שלא נמצא מעולם בטבע לפני כן וקרוי על שם התצורה.
מהצמנט מכינים בטון על ידי ערבובו עם חול, חצץ ומים. ביצירת הבטון מעורבים שני תהליכים כימיים, קליטת מים (הידרטציה) וספיחת פחמן דו-חמצני מהאוויר ויצירת פחמה. בעקבות תהליכים אלו נוצרים בתערובת קבוצה חדשה של מינרלים המכונה "מינרלי בטון", המקנים לבטון את החוזק והעמידות. גם בטבע מתרחש תהליך זה, כאשר גשמים יורדים על תצורת חתרורים מתחיל תהליך איטי, בעיקר לאורך סדקים, של הפיכת המינרלים שנוצרו בהתמרה ("מינרלי מלט") למינרלי בטון, תהליך שהוא סוג של בליה. בפועל מהווים מינרלי ההתמרה של טמפרטורה גבוהה (מינרלי המלט) את עיקר הסלעים של תצורת חתרורים וגונם כהה, בעוד שמינרלי הבטון מצויים בעורקים וסדקים וגונם בהיר.
שימושים

השימוש העיקרי בסלעי תצורת חתרורים הוא כאבן דקורטיבית לבניין. בסוף המאה ה-19 נתגלתה אבן ירוקה במחשופי תצורת חתרורים שליד בית סחור. האבן כונתה בפי החוצבים הערבים "מיזי אחדר" ("אבן ירוקה") ושימשה לקישוט בתי פאר, בין השאר היא מקשטת אולמות במלון המלך דוד. אחד מתוצרי ההתמרה של אבן גיר הוא שיש. בהתמרה שבה נוצרה תצורת חתרורים נוצרה אבן שחורה-חומה שעוברים בה גידים ועורקים בהירים. אבן זו נחצבה בבקעת חתרורים ושווקה תחת השם "שיש ערד" כאבן בניין ששימשה לציפוי מבנים ומטבחים וכאבן מרצפת.
שימוש אחר לתצורת חתרורים היה בבחינת הבליה של בטון תעשייתי. קבוצת מחקר בינלאומית רצתה לבדוק את עמידות הבטון לבליה לאורך זמן ממושך על מנת לקבל החלטה האם ניתן לקבור חומרים רדיואקטיביים בבטון מתחת לקרקע. כיוון שזמן מחצית חיים של חומרים רדיואקטיביים יכול להיות ארוך מאוד, לא ניתן לבדוק את הבליה של בטון תעשייתי, שייצורו החל רק במחצית הראשונה של המאה ה-19. לשם כך נעשה המחקר במחשוף חתרורים שליד מָקָרין בצפון ירדן, שם עברו הסלעים את תהליך הבליה (כלומר מעבר ממינרלי מלט למינרלי בטון) במלואו, והם כיום גושים הבנויים ממינרלי בטון, ולכן יכלו לשמש להדמיה של התנהגות ועמידות בטון לאורך זמן.
בבקעת חתרורים (לא הרחק מצומת חתרורים והעיר ערד) התגלו בתי מלאכה לייצור כלים דו פניים מסלעים המכילים לרניט (Larnite bearing rock). ידועים שלושה אתרי חציבה וסיתות שבהם חצבו את חומר הגלם (בולבוסי לרניט) וסיתתו מהם גרזנים וכילפות (Hatchet\Adzeׂׂ), כלים נפוצים בתקופה הנאוליתית והכלקוליתית. לא ידוע מאין באו סתתי הלרניט ולאן נלקחו הכלים שיצרו.
לקריאה נוספת

Gross, S., 1977. The mineralogy of the Hatrurim formation. Israel. Geol. Surv. Isr. Bull. 70, 80 p. (המאמר של שולמית גרוס על תצורת חתרורים)
Burg, A., Starinsky, A., Bartov, Y. and Kolodny, Y., 1992. Geology of the Hatrurim formation ("Mottled Zone") in the Hatrurim basin. Isr. J. Earth sci., V. 40, pp. 107-124.
Vardi J. 2015. Larnite-Bearing Rock—The Discovery of a New Source of Raw Material in the Production of Neolithic and Chalcolithic Bifacial Tools. Archaeometry 57:20-35.
הערות שוליים

↑  יהודה פיקרד, Geological research in the Judean Desert‏, Jerusalem: Goldberg press‏, 1931, עמ' 108
↑  לחברת פמ"א (פיתוח משאבי אנרגיה) מתקן בסמוך למפעל רותם אמפרט השורף פצלי שמן ומייצר קיטור וחשמל
↑  צפריר רינת, השריפה התת-קרקעית בקרבת דימונה עוד לא כובתה, על אף שעבר יותר מחודש, באתר הארץ, 27 בדצמבר 2010
↑  לחץ יכול למנוע את הריאקציה ונדרש חום גבוה יותר
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007546618005171
די ג'יי סנייק

| --- | --- |

 לידה:  13 ביוני 1986 (בן 38) פריז, צרפת
 שם לידה:  ויליאם סמי אטיין גריגאסין
 שם במה:  DJ SNAKE 
 מוקד פעילות:  צרפת, אלג'יריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2009
 עיסוק:  די ג'יי, מפיק מוזיקלי
 סוגה:  מוזיקה אלקטרונית, טראפ, האוס
 שפה מועדפת:  צרפתית, אנגלית, ערבית 
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס, אינטרסקופ רקורדס, Mad Decent, Spinnin' Records
 פרסים והוקרה:  פרס הווידאו קליפים של MTV לבימוי הטוב ביותר (2014)  ASCAP (2019)  פרס המוזיקה NRJ (2021)  Billboard Music Award for Top Dance/Electronic Song (2016)  פרסי המוזיקה האמריקאית הלטינית (2019)  MTV MIAW Awards (2019)  Lo Nuestro Awards (2019)  פרסי הווידאו קליפים הבריטי (2021)  פרס המוזיקה NRJ (2020)  פרס המוזיקה NRJ (2019)  NRJ DJ Awards (2015)  Billboard Music Award for Top Dance/Electronic Song (2015)  NRJ DJ Awards (2019)  NRJ DJ Awards (2017)  פרס המוזיקה NRJ (2018)  NRJ DJ Awards (2018)  פרסי הווידאו קליפים הבריטי (2014) 
 www.djsnake.com
 פרופיל ב-IMDb
 
די ג'יי סנייק, 2013
ויליאם סמי אטיין גריגאסין (בצרפתית: William Sami Étienne Grigahcine; נולד ב-13 ביוני 1986), המוכר בשם הבמה DJ Snake, הוא די ג'יי ומפיק מוזיקלי צרפתי.
די ג'יי סנייק, אשר היה מועמד לפרס גראמי, זכה לפרסום בינלאומי בשנת 2013 בזכות הסינגלים "Bird Machine" ו-"Turn Down for What". הסינגל "Bird Machine" הוא שיתוף פעולה עם האמן הצרפתי Alesia. הסינגל פורסם על ידי חברת ההקלטות מלוס אנג'לס Mad Decent, הנשלטת על ידי דיפלו, והוא הופץ בפברואר 2013. ביוני 2013, הוזמן די ג'יי סנייק על ידי דיפלו לעשות לייב מיקס בתוכנית הרדיו שלו, "דיפלו וחברים", אשר משודרת ב-BBC Radio 1.
די ג'יי סנייק הכריז על סינגל משותף יחד עם דיפלו, אשר במקור היה אמור לצאת בשנת 2014. בפועל הסינגל "Lean On" פורסם בשנת 2015 בשיתוף פעולה עם דיפלו, מייג'ור לייזר ו-MØ. ב-30 באפריל 2014, תויג די ג'יי סנייק כ"אמן שיש לצפות לו" על ידי FoxWeekly. הוא ודילון פרנסיס כאמני ליווי של סקרילקס בסיבוב ההופעות Mothership Tour בקיץ 2014.
קורות חייו

די ג'יי סנייק נולד בפריז להורים אלג'יראים. הוא גדל בארמונט שבמחוז בנלייה אשר מחוץ לפריז ואותו הוא מתאר כגטו. בצעירותו, די ג'יי סנייק עסק בגרפיטי, אז קיבל את הכינוי סנייק (נחש) בזכות יכולתו להתחמק מהמשטרה פעם אחר פעם. על שמו, די ג'יי סנייק אמר: "כשהתחלתי לתקלט, כולם בעיר שלי קראו לי 'סנייק', ואני אמרתי די ג'יי סנייק, או. קיי, בוא נלך על זה. השם מסריח, אבל כבר מאוחר מדי". הוא החל לתקלט בגיל 14, ובגיל 19 החל להפיק מוזיקה. בשנות הקריירה המוקדמות שלו, די ג'יי סנייק הופיע במועדונים, בניהם Les Bains Douches אשר בפריז. בשנת 2005, הוא פגש את המנהל שלו סטיב גונסאלביס, אשר עודד אותו להתחיל ליצור מוזיקה משלו.
קריירה

בשנת 2011, הפיק די ג'יי סנייק את האלבום "Born This Way" של ליידי גאגא. האלבום זיכה אותו בפברואר 2012 במועמדות לאלבום השנה בפרס גראמי. די ג'יי סנייק גם השתתף בהפקת השיר "Government Hooker", אשר נבחר לשיר האהוב ביותר באלבום על ידי מעריציה של ליידי גאגא. השיר הזה היה אמור להשתחרר בתור סינגל לפני שאינטרסקופ רקורדס החליטו להפסיק את השיווק של האלבום לאחר השקתו. בנוסף, הוא עשה רמיקסים לשירים "New Slaves" של קניה ווסט, "You Know You Like It" של אלונה-ג'ורג', "It's You" של דאק סוס ו-"Bubble Butt" של מייג'ור לייזר. כמו כן, בשנת 2013 עשה רמיקס לשיר "Move Your Feet" של מייקל ג'קסון, לאחר שג'וניור סניור סימפלו אותו. בשנת 2013, הפיק די ג'יי סנייק שלושה שירים עם פול "די ג'יי וייט שאדו" בלייר באלבום "ARTPOP" של ליידי גאגא, כולל "Applause", "Sexxx Dreams", ו-"Do What U Want".
די ג'יי סנייק ודילון פרנסיס השתתפו לסירוגין בסיבוב ההופעות של סקרילקס Mothership Tour בקיץ 2014. הוא הופיע בשנת 2015 בפסטיבל קואצ'לה עם הופעות אורח של אלונה-ג'ורג' ו-MØ אשר השתתפו בשירה של "Lean On" עם מייג'ור לייזר. הסינגל "Lean On" והרמיקס של די ג'יי סנייק לשיר "You Know You Like It" של אלונה-ג'ורג' היו בין עשרת השירים המחופשים ביותר בשזם מפסטיבל קואצ'לה 2015.
באוקטובר 2015, נפצעו די ג'יי סנייק והמפיק המוזיקלי Tchami בתאונת דרכים, מה שגרם לשניהם להחמיץ עצירה מתוכננת בפסטיבל מונסטר מאש שבטורונטו. בחודש ינואר 2016, מגזין פורבס ציין אותו כאחד מ-30 המוזיקאים הטובים ביותר מתחת לגיל 30.
קריירה > סינגלים עצמאיים (2013–2015)

בדצמבר 2013, שיתוף הפעולה של די ג'יי סנייק עם ליל ג'ון, "Turn Down for What" יצא בקולומביה רקורדס. השיר הוצג בפרסומת לרמקול אלחוטי Sol Republic DECK, ששודרה באוקטובר 2013. "Turn Down for What" נכנס לעשירייה הראשונה של לוח טבלת הדאנס/אלקטרוני של בילבורד, במהלך השבוע האחרון של דצמבר. בינואר 2014, הסינגל נכנס לחמשת המובילים בטבלת טבלת הדאנס/אלקטרוני של בילבורד והגיע למקום 38 בבילבורד הוט 100. השיר הוכתר כזהב בפברואר 2014 וכפלטינה במרץ 2014. השיר הגיע לעשירייה הראשונה של הבילבורד הוט 100 באפריל 2014. הסרטון המוזיקלי של הסינגל הופץ במרץ 2014. הסינגל "Turn Down for What" היה מועמד בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV לבימוי, לארט דיירקשן, לאפקטים ויזואליים ופרס ה-MTV Clubland.
בחודש פברואר 2014, הפיצו די ג'יי סנייק ודילון פרנסיס את הסינגל "Get Low" בעמודי ה-SoundCloud והיוטיוב הרשמיים שלהם, אשר אף היה הסינגל המוביל של אלבום הבכורה של פרנסיס, "Money Sucks, Friends Rule". הסינגלים "Get Low" ו-"Turn Down for What" היו בפסקול הסרט מהיר ועצבני 7. יחד עם החשיפה שצבר מפרסומות עבור דודג' וטאקו בל בהן הושמע השיר, הוספת השיר "Get Low" לפסקול הסרט, עזר לו להיכנס מחדש להיכנס לטבלת הדאנס/אלקטרוני של בילבורד שדי ג'יי סנייק נכנס לרשימת 100 האומנים המובילים של בילבורד.
בדצמבר 2014, הופץ רמיקס של די ג'יי סנייק לשיר "You Know You Like It" של אלונה-ג'ורג' על איילנד רקורדס. בשנת 2018, הוציא את השיר "Taki Taki", בשיתוף עם קארדי בי, סלינה גומז ואוזונה.
ב-21 בספטמבר 2017, הוציא יחד עם הזמר-יוצר האמריקאי, לאוב, את הסינגל "A Different Way".
פרסים ומועמדויות

| שנה | פרס | קטגוריה | תוצאה | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 | פרס המוזיקה של MTV אירופה | האלקטרוני הטוב ביותר | מועמדות |  |
הערות שוליים

↑  מערכת mako מוזיקה, ‏האזינו לראשונה ללהיט הענק של מייג'ור לייזר, די ג'יי סנייק ו-Mø, באתר ‏מאקו‏, 2 במרץ 2015
↑  DJSnakeVEVO (2018-09-27), DJ Snake feat Selena Gomez, Ozuna & Cardi B - Taki Taki (Audio) ft. Cardi B, נבדק ב-2018-10-02
↑  Here are all the winners from the 2024 MTV Europe Music Awards, euronews, ‏2024-11-11 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb16987269d (data)  GND: 1074474120  ISNI: 0000 0004 5123 0105  LCCN: no2014072856  MusicBrainz: 31445b1e-96f3-4c7f-84ec-dd02e647e690  VIAF: 316876290   WorldCat (עם VIAF): 316876290
טבח עישייה

טבח עַישייה (בערבית: عيشية) בוצע על ידי חברי מיליציות א-סאעקה ואש"ף במשך יומיים באוקטובר 1976 בתקופת מלחמת האזרחים בלבנון בנוצרים תושבי הכפר עַישייה בלבנון. בטבח נרצחו יותר מ-70 נוצרים מרונים לא חמושים.
רקע

הכפר עישייה שוכן בנפת ג'זין שבמחוז דרום לבנון, והוא כפר מרוני בודד באזור בו רוב מוסלמי. החל מתחילת שנות ה-70 נשלט האזור על ידי מיליציות פלסטיניות בעוד שמובלעת ג'זין הנוצרית נשלטה על ידי המיליציה המרונית שומרי הארזים של אטיין סאקר. בעישייה התפתחו תקריות אלימות בין התושבים הנוצרים לבין שכניהם המוסלמים וצה"ל סיפק לנוצרים נשק להגנה על הכפר.
ב-16 באוקטובר 1976 נערכה בריאד ועידה ערבית שנועדה להביא להפסקת אש בלבנון.
רקע > כיבוש הכפר

בליל ה-19 באוקטובר 1976 בעקבות ניסיונות של לוחמים נוצרים לכבוש את מרג' עיון, תקפו לוחמים מארגוני הטרור א-סאעקה ואש"ף את הכפר וכבשו אותו. בעיתונות דווח שללוחמים שכבשו את עישייה סייעו מוסלמים שברחו ממרג' עיון. הלוחמים המוסלמים שהו בכפר יומיים, מ-19 באוקטובר 1976 עד ה-21 באוקטובר 1976.
רקע > עדויות לטבח ולהרס

בעקבות כיבוש עישייה עלו טענות לטבח שבוצע בתושביו. על פי הטענות, נרצחו תושבים רבים, רובם הגדול נשים, קשישים, וילדים ונשות ונערות הכפר נאנסו ולאחר מכן נשחטו על ידי המחבלים בכנסייה המקומית. תינוקות וילדים נרצחו בדרכים אכזריות, וגופות הנרצחים עברו התעללות. כמו כן, שרפו והרסו המחבלים את בתי הכפר והשחיתו את הכנסייה המקומית. בסמוך לאירוע דווח על 200, 400 ואף 500 נטבחים. דיווחים מאוחרים יותר טענו למעל 70 נטבחים. נדיל חסן, תושבת הכפר שניצלה מהטבח, מתארת את האירוע: "טבחו בנו כצאן. אנסו נשים, רוצצו גולגולות ושחטו ילדים בזרועות אמם. נשים וילדים שהתחבאו במטעים ובמערות בסביבת הכפר התגלו ונרצחו, זה אחר זה, בסכינים ובפגיונות." חסן מסרה כי ראתה גם כיצד כפתו אישה כבת שלושים וחמש ובנה בן השבע לעץ וערפו את ראשיהם. אביו של פרנסיס אלפרד נסר, תיאר כיצד המחבלים שרפו את בנו בעודו בחיים.
רקע > תגובות לעדויות אודות הטבח וההרס

הטענות לטבח הוכחשו על ידי דוברי אש"ף. ב-31 באוקטובר 1976 פרסם יעקב ארז במעריב: "בסוף השבוע שעבר הובהר, כי בכפר הנוצרי עישייה, מצפון למארג' עיון, לא נערך טבח, כפי שסיפרו לוחמים מרוניים. בהתקפה של פלסטינים ויחידות מחבלים על הכפר נהרגו כמה עשרות מתושביו, ולא היו ביניהם נשים וילדים. הכפר ננטש לאחר מכן על ידי המוסלמים, והנוצרים שבו ותפסוהו ללא קרב."
רקע > לאחר הטבח וההרס

בעקבות הטבח נמלטו מהכפר תושבים רבים למובלעות הנוצריות באזור, אך רובם שבו לאחר פלישת ישראל ללבנון בשנת 1982. בישראל אספו סיוע עבור פליטי הכפר.
הערות שוליים

↑  יו. פ. מתל אביב: ישראל סיפקה לנוצרים נשק אוטומטי, דבר, 22 באוקטובר 1976
↑  Antoine J. Abraham, The Lebanon War, page 94
↑  עודד גרנות, אל אהראם: סאדאת הסכים לבקר בדמשק, מעריב, 20 באוקטובר 1976
1 2  עודד גרנות, הנוצרים בלבנון עושים מאמץ להשלים כיבוש מרג' עיון, מעריב, 22 באוקטובר 1976; המשך
↑  נמשכות ההפגזות הארטילריות, מעריב, 21 באוקטובר 1976
המחבלים כבשו את עאישיה במרחק 15 ק"מ מגבול ישראל, דבר, 21 באוקטובר 1976
↑  מאיר עוזיאל, עישייה, מעריב, 29 באוקטובר 1976
↑  יעקב ארז, גורמים ישראליים: גדודי צבא השחרור הפלשתיני, מעריב, 31 באוקטובר 1976
↑  מאיר הראובני, מצרכי מזון לפליטי עיישייה, מעריב, 29 באוקטובר 1976
Logical

| --- | --- |
 שיר בביצוע אוליביה רודריגו
 מתוך האלבום Guts
 יצא לאור:  8 בספטמבר 2023
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:51
 חברת תקליטים:  גפן
 כתיבה:  אוליביה רודריגו, דניאל ניגרו וג'וליה מייקלס
 הפקה:  דן ניגרו וראיין לינוויל
 
"Logical" (בעברית: "הגיוני") הוא הרצועה השביעית מתוך אלבום האולפן השני של אוליביה רודריגו, Guts, שיצא לאור ב-8 בספטמבר 2023 תחת הוצאת גפן רקורדס.
הרכב

השיר עוסק בזוגיות כושלת ובהתעלמות מסימני אזהרה עקב אהבה. הוא מספר את סיפורה של אישה צעירה שעברה מניפולציות והשפלה על ידי גבר מבוגר, עם מילים המבטאות כעס והאשמה עצמית.
רודריגו משתמשת באלמנטים ספרותיים כדי להעביר את המסר של השיר, תוך שימת דגש על חוסר ההיגיון של האהבה וההשלכות של הונאה ומניפולציה. רודריגו משתמשת בדימויים חיים כדי להעביר את רגשותיה וחוויותיה. ביטויים כמו Come for me like a savior" (בעברית: "בא אלי כמו מושיע"), "falls from the February sky" (בעברית: "נופל משמי פברואר") ו-"current's stronger" (בעברית: "הזרם חזק יותר") יוצרים דימויים נפשיים חזקים הממחישים את עוצמת הקשר. השיר משתמש בשפה מטפורית, כמו "שתיים ועוד שתיים שווה חמש", כדי להדגיש את הבלבול וחוסר ההיגיון שבאהבה. מטפורה זו מעידה על כך שלעיתים קרובות אהבה נוגדת את ההיגיון והלוגיקה. החזרה על המילה "logical" בפזמון מחזקת את הרעיון שאהבה אינה נשלטת על ידי רציונליות. הוא משמש כנושא חוזר לאורך כל השיר. השיר מכיל אלמנטים של אירוניה, בעיקר בשורות כמו "And I'm the love of your life" (בעברית: "ואני אהבת חייך") לצד ההבנה שהקשר נבנה על שקרים. הגשר של השיר מציג קונפליקט ומתח, מתאר ויכוחים ומניפולציות בתוך מערכת היחסים. השיר מסתיים בתחושת חרטה והאשמה עצמית, שכן רודריגו מכירה באחריות שלה בקריסת הקשר. התבוננות פנימית זו מוסיפה רובד של מורכבות למסע הרגשי המתואר בשיר.
רודריגו ציינה כי זוהי אחת משלושת הרצועות האהובות עליה ביותר מתוך האלבום. מדיסון הו היוותה את ההשראה לשיר.
ביקורות ותגובות

בסקירת האלבום שפורסמה במגזין "רולינג סטון", רצועה זו מצוינת כרגע הנוקב והעוצמתי ביותר באלבום.