stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
באילה טושנאד

| --- | --- |
סמל באילה טושנאדסמל באילה טושנאד

מראה כללי של באילה טושנאד, הנשקף מ"צוק הבזים" (Piatra Șoimilor)
 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  מחוז חרגיטה
 חבל ארץ:  חבל הסקלרים, מזרח טרנסילבניה
 ראש העיר:  ז'ולט בוט`קה
 בירת העיירה:  Băile Tușnad 
 תאריך ייסוד:  1937 (נפרד מהכפר טושנאד)
 שמות קודמים:  Tusnádfürdő, Tușnad Băi
 שטח:  1.89 קמ"ר
 גובה:  650 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  1,372 (1 בדצמבר 2021)
  ‑ צפיפות:  870 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  46°08′41″N 25°51′33″E﻿ / ﻿46.144655555556°N 25.859141666667°E﻿ / 46.144655555556; 25.859141666667 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://tusnadfurdo.info/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור באילה טושנאד(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור באילה טושנאד(למפת מחוז חרגיטה רגילה) מיארקוראה-צ'יוק אודורחיו סקויסק גאורגןבאילה טושנאד(למפת מחוז חרגיטה מוגדלת) מיארקוראה-צ'יוק אודורחיו סקויסק גאורגןבאילה טושנאד  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בֶּאִילֶה טוּשנָאד (בין 1937–1940 ו-1944–1968 Tușnad Băi – טושנאד ביי) (כיום ברומנית: Băile Tușnad, בהונגרית: Tusnádfürdő - בערך - "טושנאדפירדֶה" - "מרחצאות טושנאד", בגרמנית:Bad Tuschnad, Kaiserbad) היא עיירת מרחצאות ידועה במחוז הרגיטה ברומניה. היא שוכנת בארץ הסקלרים או חבל הסקלרים, במזרח טרנסילבניה.
באילה טושנאד היא העיירה הקטנה ביותר ברומניה, לפי מספר האוכלוסייה: 1,617 תושבים (בשנת 2011). היא נמצאת בגובה 650 מ' בקניון הנהר אולט, בדרומה של בקעת צ'וק, בין הרי הרגיטה להרי בודוק הוולקניים. בתחומה נמצא גם כפר בשם קרפיטוש (בהונגרית - Kárpitus).
בקרבת העיירה בגובה 960 מ' בהר צ'ומאטו מארה נמצא האגם הוולקני היחיד ברומניה - האגם אנה הקדושה (ברומנית: ספנטה אנה,Sfânta Ana בהונגרית - סנט אנה Szent Anna)
באילה טושנאד, בזמנו טושנאד ביי, נפרדה מהכפר טושנאד (Nagytusnád) בשנת 1937. היא זכתה במעמד עיירה (עיר תיירות) בשנת 1968. בבאילה הטושנאד ובכפר טושנאד הסמוך ידועים כיום 62 מעיינות מינרליים, מתוכם 44 בבאילה טושנאד עצמה.
שם

ההסבר העממי הנפוץ לשם היישוב מבוסס על הלחם של המלים ההונגרים tó (אגם) ו-nád (קנה סוף) המתייחס לקיומם של אגמים וקני סוף באזור. למעשה השם הוא ממקור סלאבי: המילה "טוזנו " שמשמעותה "עכור" ושיינה מאגר או זרם מים בסביבה.
מיקום

באילה טושנאד נמצאת במרחק 32 ק"מ דרומית-מזרחית מהעיר מיירקוריה-צ'וק, קרוב לגדה השמאלית של הנהר אולט.
באילה טושנאד נמצאת במרחק 37 ק"מ צפונית מהעיר ספנטו גאורגה (שבמחוז קובאסנה, ו-67 ק"מ מהעיר בראשוב בכביש הלאומי DN12. היא העיירה היחידה שבאגן צ'יק התחתי ושוכנת למרגלות הרים עם יערות אשוח, בין הרי הרגיטה להרי בודוק.
היסטוריה

בשטח מחצבת הפומיס באזור נמצא גרזן משויף היטב מהתקופה הפרה-היסטורית. בשטח היישוב נמצאו חפצי חרס פרה-היסטוריים ומטבעות רומיים המוכיחים נוכחות הרומאים באזור במאה השנייה. על שטח של 20 דונם נראים שרידי ביצורים מתקופת הברזל.
היישוב היה חלק מ"חבל צ'יק" או "כיסא צ'יק" (Csíkszék) שב"חבל הסקלרים" ההיסטורית בטרנסילבניה ונמצא בתוך אזור עתיר מעיינות מרפא ששימשו את הסקלרים במשך תקופה ארוכה תחת השלטון ההונגרי ושל נסיכות טרנסילבניה אחר כך תחת השלטון ההבסבורגי.
תחילה היישוב נקרא "אלסג" (Alszeg)
בשנת 1845 בעל האחוזה לאיוש אלטש חכר ל-99 שנה מהכפרים טושנאד, ורבש, קוסמאש ולאזאפאלווה את השדה הנטוש Beszéd mező שבו נתגלו מעיינות מרפא וויחד עם עוד שישה יזמים בעלי מניות הקים במקום את המרחצאות.
יוזמתו נהנתה מתמיכת הבישוף הרומי-קתולי של טרנסילבניה, מיקלוש קובאץ', יליד טושנאד, שיזם בניית בית לאירוח העניים שבאו למרחצאות - "בית הבישוף" (Püspökház)
בימי המהפכה ההונגרית בשנים 1849-1849 במקום סלעי הנקרא אלווגסורדוקה טפה (Alvégszurdoka Tepe), מעל הדרך בין מרחצאות טושנאד לצ'יק סרדה (מיירקוריה צ'וק) התנהל הקרב האחרון של הסקלרים בפיקודו של שאנדור גאל נגד הצבא הרוסי הפולש ב-5 ביולי 1849 . הקרב הסתיים בניצחון הצבא הרוסי.
 כמה תושבי טושנאד שזעמו על כך שלא קיבלו פטור מדמי שימוש במרחץ שרפו את רוב הבתים והמקום ננטש שוב לכמה שנים עד לביקור הקיסר פרנץ יוזף שהורה על שיקום האתר. בהמשך, בעיקר בשנות ה-1860 המרחצאות שוקמו על ידי הרוזן בנדק מיקש ועל ידי הברון ז'יגמונד סנטקרסטי. ונפתחו לציבור.
עם הרפורמה המנהלית בטרנסילבניה בשנת 1876 תחת השלטון האוסטרו-הונגרי נכלל במחוז צ'יק של ממלכת הונגריה, בנפת קאסונאלצ'יק (Kaszonalcsik, ברומנית Casinul de jos).
בשנת 1900 הוסדר האגם המלאכותי צ'וקאש ושנהפך ב-1928 לבריכה.
אחרי מלחמת העולם הראשונה והסכם טריאנון משנת 1920 סופח המחוז לממלכת רומניה. עד שנת 1934 השתייך המקום ליישוב טושנאדו נואו (טושנאד החדש).
בימי מלחמת העולם השנייה בשנים 1940–1944 בעקבות תכתיב וינה היה חלק מהאזור "צפון טרנסילבניה" שהוחזר לממלכת הונגריה. אחרי הכיבוש על ידי הצבאות הסובייטי והרומני בספטמבר 1944 חזר היישוב לשליטת רומניה. בשנים 1952–1960 נכלל באזור האוטונומי ההונגרי ובשנים 1960–1968 באזור האוטונומי מורש-הונגרי בשנת 1968 עם ביטול האזורים המנהליים והחלוקה המחודשת למחוזות הפכה טושנאד ומרחצאותיה לחלק ממחוז הרגיטה.
בשנות ה-1970 הוקמו בתי המלון הגדולים.
מאז שנת 1997 פועלת ביישוב אוניברסיטת הקיץ הפתוחה של בלוואניוש שהועתקה לבאילה טושנאד מבאילה בלוואניוש (ונודעה על כן כ"אוניברסיטת הקיץ טושוואניוש") ומשכה נציגים רבים של האינטליגנציה ההונגרית.
היסטוריה > המרחצאות > אפיוני המרחצאות והטיפולים

הטיפולים במרחצאות טושנאד מתבססים על גורמי מרפא טבעיים: האקלים ההררי המתון, ה"מופטה" (mofeta - שחרור דו־תחמוצת פחמן ממקור וולקני באחוזים המגיעים ל-78-90%), מים קרים וחמים ועם חומצה קרבונית (טמפרטורות בין 8 - 57 °C). מים קרבוניים מתונים הכוללים גם ברזל משמשים לטיפול בשתייה או לבריכה.
המרחצאות נועדו למקרים של מחלות לב וכלי דם, הפרעות נפשיות ונוירולוגיות, וכן הפרעות של מערכת העיכול, מערכת השתן והכליות.
דמוגרפיה

לפי נתוני מפקד האוכלוסין ב-2011 מספר התושבים היה 1,641, פחות מבשנת 2002 כשנספרו 1,728.
על שטח של 1890 דונם של היישוב היו בשנת 2002 602 משקי בית ב-376 בדירות.
מגמות דמוגרפיות לפי מפקדי האוכלוסין:
ההרכב האתני של אוכלוסיית היישוב הוא כלהלן: הונגרים (רוב רובם - כ-95% סלקרים) - 89.15%, רומנים 6.33%, צוענים - 1.7%, לא ידוע - 2.62%, מוצאים אחרים= 0.18%
לפי דתות: נוצרים רומים-קתוליים - 82.44%, נוצרים אורתודוקסים - 6.94%, נוצרים רפורמים - 5.36%, לא ידוע - 2.74%, דתות אחרות - 2.49%.
הרכב התושבים לפי מוצא אתני בשנת 2002:
| מוצא אתני | מספר התושבים | שיעור |
| --- | --- | --- |
| הונגרים | 1615 | 93,5% |
| רומנים | 106 | 6,1% |
| צוענים | 7 | 0,4% |
לפי שפת האם - בשנת 2002:
| שפה | מספר התושבים | שיעור |
| --- | --- | --- |
| הונגרית | 1619 | 93,7% |
| רומנית | 102 | 5,9% |
| רומאני | 7 | 0,4% |
הרכב האוכלוסייה לפי הדת :
| דת | מספר התושבים | שיעור |
| --- | --- | --- |
| נוצרים רומים-קתוליים | 1437 | 83,2% |
| נוצרים רפורמים | 122 | 7,1% |
| נוצרים אורתודוקסים | 112 | 6,5% |
| אונטיריאנים | 31 | 1,8% |
| לותרנים | 5 | 0,3% |
| נוצרים פנטקוסטלים | 3 | 0,2% |
| ללא דת | 2 | 0,1% |
| נוצרים יוונים-קתוליים | 1 | 0,1% |
| אדוונטיסטים של היום השביעי | 1 | 0,1% |
| אתאיסטים | 1 | 0,1% |
דמוגרפיה > התפתחות דמוגרפית במהלך השנים

| שנה | סך הכל | רומנים | הונגרים | גרמנים | מוצא אתני אחר |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1941 | 724 | 3 | 711 | 9 | 1 |
| 1956 | 965 | 102 | 808 | 49 | 6 |
| 1966 | 1204 | 104 | 1095 | 3 | 2 |
| 1977 | 1880 | 158 | 1712 | 6 | 4 |
| 1992 | 1969 | 133 | 1835 | 1 | - |
| 2002 | 1728 | 106 | 1615 | - | 7 |
| 2011 | 1641 | 104 | 1463 | - | 28 |
אתרים חשובים ואטרקציות תיירות

המגזל "אפור" - Turnul Apor (בגובה 701 מ') - נקודת תצפית שנבנתה בשנת 1883 ושוקמה ב-2008
צוק הבזים (Piatra Șoimilor) - בגובה 848 מ'. ממנו נשקפת פנורמה של היישוב. שמורת טבע בשטח של 10 דונם.
אגם ספנטה אנה (אנה הקדושה) (Lacul Sfânta Ana) - בגובה 950 מ', במרחק טיפוס של 2 ק"מ דרומית-מזרחית, אגם וולקני יחיד ברומניה, במכתש ההר צ'ומאד. שמורת טבע בשטח של 195 דונם.
על גדתו תושבי קוזמאש וטושנאד בנו בשנת 1765 קפלה רומית-קתולית שנשרפה בשנת 1842. בצד השני של האגם נבנתה ב-1775 קפלה נוספת שקרסה בשנת 1860. הקפלה הנוכחית נבנתה ב-1977 ויום חגה הוא 26 ביולי.
האגם טינובול מוהוש - ביצת כבול, גם כן במכתש, בגובה 1056 מ', קרוב לאגם ספנטה אנה - שמורת טבע בעלת שטח של 2400 דונם עם מיני צמחים נדירים.
Wellness Tușnad
Club Aventura
הכנסייה הרומית-קתולית נבנתה בשנים 1982–1985 1929 במקום הקפלה שנבנתה בשנת 1929
הכנסייה האורתודוקסית הרומנית "עליית מרים" - נבנתה ב-1939
הנהר אולט.
הרי הרגיטה ובודוק.
גאוגרפיה > אקלים

העיירה מוקפת עצי אשוח עתירי שנים. האקלים הוא תת-אלפיני. המקום מצטיין באוויר הצח, עתיר אוזון, אירוסולים ויונים שליליים. הקיצים הם צוננים והחורפים קרים. הטמפרטורה הממוצעת השנתית היא 8 °C (ביולי - 17.5 °C - בינואר -7 °C). החורפים קרים והעננות מצומצמת. הכמות הממוצעת השנתית של המשקעים היא 600–700 מילימטר.
גאוגרפיה > הצומח

בסביבה - יערות של אשוחית נורווגית, אשוח, אשור, אלון, אלון סיסילי ובחיקם גדלים פירות יער רבים:
פטל, חמוציות, אוכמניות הרריות, אוסנות, ומגוון רחב של פטריות אכילות וצמחי מרפא.
גאוגרפיה > החי

עולם החי עשיר מאוד בזכות היערות של עצים מחטניים ועצים נשירים המכסים ב-34.5 % את ההרים מסביב
ביערות עצי המחט ניתן לפגוש יונקים אופייניים לרכסי הקרפטים:הדב החום הקרפטי, הזאב, האייל הקרפטי, השונר, הדלק האירופי. במקומות סלעיים ומאבן גיר של ההר השמאשול מארה חי דלק האבן.
פוגשים צפורים כמו השכווי הענק, עקב חורף, העיט ההרים, הלילית המצויה
האוח המצוי, צלוב-המקור המצוי, קיק האגוזים המנוקד, הירגזי השחור וירגזי ההרים, העלווית ואחרות.
דגת הנהרות והנחלות באזור כוללת דגים כמו הטרוטה החומה, ה"זלוואוקה" (Cottus poecieopus), הצדפון וזאב הנהרות הצפוני.
חינוך

בבאילה טושנאד פועלים גן ילדים ובית ספר יסודי.
כלכלה

הענף הכלכלי העיקרי הוא התיירות.
ביישוב פועלים 6 בתי מלון - "פורטונה", "טושנאד", "צ'וקאש", "אולט", "אוניקס", "אסטוריה", 60 ביתני הארחה ("וילות") ו-152 בתי נופש.
במחוז הרגיטה שפע משאבי טבע כגון עץ, ברזל, מלח, כלקופיריט, קאולין, בזלת קרבין.
פוליטיקה ומנהל

העיר באילה טושנאד מנוהלת על ידי ראש עיר, כיום ז'ולט בוט'קה ומועצה המורכבת מ-11 חברים.
אחרי הבחירות בשנת 2020 הרכב מועצת העיר הוא כדלקמן:
האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה - 6 מושבים
הברית ההונגרית בטרנסילבניה - 3 מושבים
המפלגה הלאומית-ליברלית ברומניה - 1 מושב
אנדראש סאפטה - 1 מושב
ערים תאומות

הונגריה הרובע 18 של בודפשט, הונגריה
הונגריה הרקאן, הונגריה- Harkány
הונגריה יָאסקאראיֶינֶה, הונגריה - Jászkarajenő
הונגריה אורושהאזה, הונגריה - Orosháza
הונגריה ביצ'קה, הונגריה - Bicske
הונגריה טאב, הונגריה - Tab
הונגריה יאנושהאלמה, הונגריה - Jánoshalma
הערות שוליים

↑  באתר גאו-אקולוגי]
1 2 3 4  Balázs Orbán באתר arcanum
↑  מפקד האוכלסוין ב-2002
↑  הרכב אתני -2013
↑  הרכב דתי 2013
גלריה

הכנסייה האורתודוקסית הרומנית בבאילה טושנאד
מראה ממרכז עיירת הנופש בחורף
עיריית באילה טושנאד
האגם צ'וקאש עם ביתן
מסלול לסקי בבאילה טושנאד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540381505171  VIAF: 236148755   WorldCat (עם VIAF): 236148755 
המעיין מיקש, צילום משנת 1900
נופי באילה טושנאד
ג'ון אופי

| --- | --- |

ג'ון אופי, דיוקן עצמי, 1789
 לידה:  16 במאי 1761 טרבלס, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  9 באפריל 1807 (בגיל 45) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  קתדרלת סנט פול בלונדון 
 תחום יצירה:  היסטוריה 
 בן או בת זוג:  אמליה אופי (8 במאי 1798–9 באפריל 1807) 
 
ג'ון אופי (באנגלית: John Opie‏; 16 במאי 1761 – 9 באפריל 1807) היה צייר היסטוריה ודיוקנאות בריטי. הוא צייר מפורסמים מתקופתו, כולל בני משפחת המלוכה הבריטית, אנשי אמנות וספרות.
חייו ועבודתו

אופי נולד בטרבלס, בקורנוול, בריטניה. הוא היה הצעיר מבין חמשת ילדיהם של אדוארד אופי, נגר אמן, ואשתו מרי (לבית טונקין). הוא גילה כישרון מוקדם לציור ולמתמטיקה, ובגיל שתים-עשרה פתח בית ספר ערב לילדים עניים, שם לימד קריאה, כתיבה וחשבון. אביו, לעומת זאת, לא עודד את יכולותיו וציפה שיעסוק בנגרות כמוהו.
היכולות האמנותיות של אופי הגיעו בסופו של דבר לידיעת הרופא והסאטיריקן המקומי, ד"ר ג'ון וולקוט, שביקר אותו במנסרה בה עבד בשנת 1775. כשהכיר בכישרונו הגדול, וולקוט הפך למנטור של ג׳ון אופי, ומימן אותו, והתעקש שהוא יבוא לגור בביתו בטרורו. וולקוט העניק לאופי עידוד, עצות, שכר לימוד ועזרה מעשית לקידום הקריירה המוקדמת שלו, כולל קבלת עבודות רבות לביצוע.
בשנת 1781, לאחר שצבר ניסיון מפורטרטים שצייר ברחבי קורנוול, עבר אופי ללונדון עם וולקוט. שם הם התגוררו יחד, לאחר שהתקשרו בהסכם רשמי לחלוקת רווחים. אף על פי שאופי זכה להשכלה אמנותית לא מבוטלת מוולקוט, הרופא בחר להציג אותו כילד שלמד בעצמו. "דיוקן של ילד" שהוצג בשנה הקודמת, תואר בקטלוג כ"מקרה של גאון, שלא ראה תמונות מעולם." וולקוט הציג את "הפלא" בפני אמנים מובילים, כולל סר ג'ושוע ריינולדס, שהיה אמור להשוות אותו לקאראווג'ו, וכן לפטרונים פוטנציאליים. ההסדר העסקי עם וולקוט נמשך שנה, ולאחריו הודיע ג'ון אופי לרופא כי כעת הוא מעוניין להמשיך לבדו, מה שהוביל לניתוק בין שני השותפים לשעבר.
למרות זאת וולקוט הצליח להציג את ג'ון אופי בחצר המלך ג'ורג' השלישי. המלך רכש את אחת מתמונותיו והזמין אותו להפיק דיוקן של מרי דלני. הוא גם קיבל הזמנות לצייר את הדוכס והדוכסית מגלוסטר, ליידי סליסברי, ליידי שרלוט טלבוט, ליידי הרקורט ונשות החצר האחרות.
בשנת 1782 הציג לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות ובדצמבר אותה שנה התחתן עם מרי באן. הנישואים לא הוכיחו את עצמם, ולבסוף הם התגרשו בשנת 1796.
לאחר גילוי הפופולריות הראשונית, עבודתו יצאה מהאופנה במהירות. בתגובה לכך אופי החל לעבוד על שיפור הטכניקה שלו, ובמקביל ביקש להשלים את השכלתו בחקר ספרות לטינית, צרפתית ואנגלית, וללטש את נימוסיו על ידי התערות במעגלים מכובדים ומלומדים.
בשנת 1786 הציג את הנושא ההיסטורי החשוב הראשון שלו, "התנקשות בג'יימס הראשון", ובשנה שלאחר מכן את "רצח ריזיו", יצירה שבזכותה נבחר לעמית של האקדמיה המלכותית, בה הפך לחבר מלא בשנת 1788.
הוא צייר חמישה נושאים לגלריית שייקספיר של ג'ון בוידל. עד מותו, העיסוק של ג'ון אופי התחלף בין דיוקנאות ליצירות היסטוריות.
במאי 1798 התחתן עם אמיליה אלדרסון, אותה פגש בנוריץ' לאחר שנסע לנורפוק לבצע כמה עבודות עבור תומאס קולה בהולקאם הול. הם התגוררו ברחוב ברנרס 8, לשם עבר אופי בשנת 1791. לא היו להם ילדים.
אופי צייר גברים ונשים מפורסמים רבים, ביניהם מרי וולסטונקרפט, סמואל ג'ונסון, פרנצ'סקו ברטולוצי, צ'ארלס ג'יימס פוקס, ויליאם בטי, אדמונד בורק, ג'ון כרום, ג'יימס נורתקוט, הנרי פוסלי, תומאס גירטין, רוברט סותי, סמואל פאר, אליזבת אינבבלד ומרי שלי. בסך הכל צייר 508 דיוקנאות, בעיקר בצבעי שמן, ו-252 תמונות אחרות.
הוראה וכתיבה

בשנת 1805 מונה אופי לפרופסור באקדמיה המלכותית וממאי 1806 העביר סדרה של ארבע הרצאות אשר פורסמו כספר לאחר מותו, יחד עם זיכרונותיה של אלמנתו אמיליה אופי, בשנת 1809.
תלמידיו באקדמיה כללו את הנרי תומסון. אופי נודע גם ככותב על חייו של ג'ושוע ריינולדס.
מותו

אופי נפטר בביתו באפריל 1807, בן 46, ונקבר בקתדרלת סנט פול, בקריפטה ליד ג'ושוע ריינולדס, כפי שביקש.
גלריה

דיוקן אשתו אמיליה
הנרי פוסלי
פיליפ ביבר
תומאס גריטין
הנרי מונרו
נער
זמרת רחוב ותינוקה
המלכה בודיקה
משפחת איכרים
הערות שוליים

↑  Ada Earland, John Opie and his circle, London : Hutchinson & co., 1911
1 2  Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Opie, John" . Encyclopædia Britannica. 20 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 129.
1 2  "Opie, John". Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900. pp. 230–233.
↑  דניאל אדלסון, זו אחת האטרקציות המסתוריות והמרתקות בניו יורק - והיא בחינם, באתר ynet, 14 בפברואר 2025
↑  Opie, John Lectures on painting, delivered at the Royal Academy of Arts (London, Longman, Hurst, Rees and Orme, 1809).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007500812705171  PLWABN: 9810583451905606  AAG: 12  BNE: XX5448523  BnF: cb149559391 (data)  DSI: 4354  GND: 129839213  ICCU: UBOV832019  ISNI: 0000 0000 6659 8536  KulturNav: 1b7f54a5-80d3-41d9-bffc-9d34bf8ffdfa  LCCN: nr91026286  NGV: 4420  NKC: mzk2012709883  NLA: 35394520  RKD: 60856  SNAC: w6571jb8  SUDOC: 079579701  Trove: 937420  ULAN: 500011687  VIAF: 2739832   WorldCat (עם VIAF): 2739832 
ג'ון אופי, רצח רויזיו, 1787
ג'ון פרדריק קנסט

| --- | --- |

 לידה:  22 במרץ 1816 צ'שייר, ארצות הברית 
 פטירה:  14 בדצמבר 1872 (בגיל 56) ניו יורק, ארצות הברית 
 מקום קבורה:  בית הקברות גרינווד 
 מקום לימודים:  אקדמיית צ'שייר 
 זרם באמנות:  אסכולת נהר הדסון 
 יצירות ידועות:  Overlooking the River From the Cliffs 
 חתימה:   
 
ג'ון פרדריק קנסט (באנגלית: John Frederick Kensett;‏ 22 במרץ 1816 – 14 בדצמבר 1872) היה צייר נוף אמריקאי, שנולד בצ'שייר, שבקונטיקט. חבר הדור השני של אסכולת נהר ההדסון. הוא היה גם מייסד המוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
ביוגרפיה

הוא נולד ב-22 במרץ 1816. קנסט, למד חריטה עם אביו המהגר, תומאס קנסט, ובהמשך עם דודו, אלפרד דגט. הוא עבד כחרט באזור ניו הייבן עד שנת 1838, ואז עבד כחרט של שטרות כסף בניו יורק.
בשנת 1840, יחד עם אשר דיורנד וג'ון ויליאם קסילייר, נסע קנסט לאירופה במטרה ללמוד ציור. שם הוא נפגש ונסע עם בנג'מין צ'אמני. השניים שרטטו וציירו ברחבי אירופה, ושיפרו את כשרונותיהם. בתקופה זו פיתח קנסט הערכה וזיקה לציור הנוף ההולנדי של המאה ה-17. קנסט וצ'אמני חזרו לארצות הברית בשנת 1847.
הקמת הסטודיו

לאחר שהקים את הסטודיו שלו והתיישב בניו יורק, נסע קנסט רבות ברחבי צפון-מזרח וכן בהרי הרוקי ובנוסף עשה כמה נסיעות בחזרה לאירופה.
קנסט ידוע בעיקר בזכות ציורי הנוף של ניו יורק וניו אינגלנד ונופי הים של חוף ניו ג'רזי, לונג איילנד. הוא קשור באופן הדוק ביותר לדור השני של אסכולת נהר ההדסון. יחד עם סנפורד רובינסון גיפורד, פיץ הנרי ליין, ג'ספר פרנסיס קרופסי, מרטין ג'ונסון הייד ואחרים. עבודותיהם של "לומניסטים" התאפיינו במתיחות מכחול בלתי מודעות, כמעט בלתי נראות, המשמשות להעברת התכונות והאפקטים של האור. השפעות כאלה נבעו מהפילוסופיות הטרנסצנדנטאליסטיות של הטבע הנשגב המקרבות אותו ל"אמת רוחנית".
בשנת 1848 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר עמית, והפך לאקדמאי מן המניין בשנת 1849.
בשנת 1851 קנסט צייר בד גדול של הר וושינגטון שהפך לאייקון. "הר וושינגטון מעמק קונווי" נרכש על ידי איחוד האמנות האמריקאי, והפך לתחריט על ידי ג'יימס סמילי, והופץ ל-13,000 מנויי איחוד האמנות בכל רחבי הארץ. אמנים אחרים ציירו העתקים של סצנה זו מההדפס. ציור בודד זה של קנסט עזר לפופולריות של אזור ההרים הלבנים בניו המפשייר.
הסגנון של קנסט התפתח בהדרגה, מהמסורת של אסכולת נהר ההדסון בשנות ה-50 של המאה ה-19 לסגנון הלומיניסטי המעודן יותר בשנותיו המאוחרות. בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-19 בילה קנסט זמן לא מבוטל בביתו בלונג איילנד סאונד ליד דריין, קונטיקט.
עבודתו המוקדמת של קנסט הייתה חייבת רבות להשפעתו של תומאס קול, אך מלכתחילה נבדלה על ידי העדפה לצבעים קרירים יותר וטופוגרפיה פחות דרמטית, והעדיפה איפוק הן בצבעים והן בקומפוזיציה. העבודות הבוגרות של קנסט מציגות נוף רגוע המתואר בגאומטריה, שהגיעה לשיאה בסדרת ציורים שבהם אזורי החוף מאוזנים כנגד המים החלקים כזכוכית.
האמן זכה לשבחים רבים והצליח כלכלית במהלך חייו. הוא היה נדיב בתמיכה באומנויות ובאמנים. הוא היה חבר מן המניין באקדמיה הלאומית לעיצוב, מייסד ונשיא אגודת קרנות האמנים, ומייסד והנאמן של מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.
מוות

קנסט חלה בדלקת ריאות (אולי במהלך ניסיון הצלתה של מרי לידיה (הנקוק) קוליר, אשת חברו ועמיתו האמן וינסנט קולייר) ומת מאי ספיקת לב באולפן שלו בניו יורק בדצמבר 1872.
קנסט נקבר בבית הקברות גרין-ווד בברוקלין, ניו יורק.
בשנת 1874 מסר תומאס אחיו של קנס שלושים ושמונה מציוריו למוזיאון המטרופוליטן, אשר מחציתם נותרו באוסף.
גלריה

ג'ון קנסט, אגם ג'ורג', 1883
ג'ון קנסט, הר וושינגטון, 1869
ג'ון קנסט, אורן זקן, 1872
הערות שוליים

↑  American Paradise: The World of the Hudson River School, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
↑  Art and the empire city: New York, 1825-1861, libmma.contentdm.oclc.org (באנגלית)
↑  John Frederick Kensett Gallery, web.archive.org, ‏2012-04-18
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007432209205171  CiNii: DA06211235  GND: 121559343  ISNI: 0000 0001 1561 8549  LCCN: n84023637  NLA: 35266745  NTA: 071959254  RKD: 43955  SNAC: w69s29m3  SUDOC: 184026830  Trove: 889542  ULAN: 500030726  VcBA: 495/143100  VIAF: 21073920   WorldCat (עם VIAF): 21073920 
קנסט מצייר בסטודיו שלו, 1866
ג'וש גד

| --- | --- |

גד בטקס פרסי אנני ה-41, 2014
 לידה:  23 בפברואר 1981 (בן 43) ארצות הברית הוליווד, פלורידה, ארצות הברית
 שם לידה:  Joshua Ilan Gad 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 מקום לימודים:  בית הספר לאמנויות יפות של קרנגי מלון  אוניברסיטת קרנגי מלון  University School of Nova Southeastern University  המכון הלאומי לאמנות דרמטית 
 בן או בת זוג:  אידה דרוויש (10 במאי 2008–?) 
 צאצאים:  Isabella Gad 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אנני (2014)  פרס אנני (2020) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ושוע אילן "ג'וש" גד (באנגלית: Joshua Ilan "Josh" Gad; נולד ב-23 בפברואר 1981) הוא שחקן, מדבב, קומיקאי וזמר יהודי-אמריקאי. ידוע כמדבב של אולף בזיכיון "לשבור את הקרח" וכארנולד קנינגהאם במחזמר "ספר המורמונים".
ביוגרפיה

גד נולד בהוליווד, פלורידה. אמו היא מתווכת ואביו החורג הוא יועץ השקעות. אביו הוא יהודי שהיגר מאפגניסטן ואמו היא ממוצא יהודי-אשכנזי והם גידלו אותו כיהודי.
למד בבית הספר Nova Southeastern וסיים את לימודיו ב-1999. לאחר מכן למד בקולג' לאמנות יפה של אוניברסיטת קרנגי מלון וסיים בשנת 2003 את לימודיו עם תואר לאמנות יפה בדרמה.
ב-2008 נישא לשחקנית אידה דרוויש. יש להם שתי בנות (נולדו ב-2011 ו-2014). גד הצהיר כי עם זאת שהוא אוהב את המסורת היהודית, הוא גם מכבד את המסורת הנוצרית של אשתו הקתולית וחוגג עמה את חגיה.
קריירה

גד גילם את קריין החדשות בסדרת הקומדיה של פוקס Back to You שנמשכה עונה אחת בשנים 2007–2008. גד הופיע גם בתוכנית הדיילי שואו.
בשנת 2008 שיחק בתפקיד משנה בסרט 21, ושחקן ראשי בסרט הרוקר. ב-2010 שיחק בסרט אהבה וסמים אחרים.
גד שיחק במחזמר של תיאטראות ברודוויי ספר המורמונים. הופעתו האחרונה במחזמר הייתה ביוני 2012. בשנת 2011 היה מועמד לפרס טוני לשחקן הטוב ביותר במחזמר, אך לא זכה.
ב-2011 הייתה לגד הופעת קמע בסדרה "משפחה מודרנית", ושיחק בסרט "מרדי גרא: חופשת אביב". ב-2012 דיבב את קולו של לואיס בסרט עידן הקרח 4: יבשת בתנועה, כמו כן השתתף בפרק בסדרה "הבחורה החדשה". באותה שנה יצר את סדרת הטלוויזיה "1600 פן" לרשת NBC, בו גם כיכב שיחק בתפקיד ראשי של סקיפ גילגריסט ג'וניור, בנו הבכור של נשיא ארצות הברית. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת.
ב-2013 שיחק בסרט ההתמחות וכן בסרט "ג'ובס" בתפקיד סטיב ווזניאק. באותה השנה דיבב את אולף בסרט "לשבור את הקרח". ב-2014 שיחק בסרט הלוואי והייתי כאן של זאק בראף בתפקיד האח של הדמות הראשית.
ב-2015 שיחק לצד קווין הארט וקיילי קווקו בסרט הקומי "שושבין להשכרה" (אנ'), וכן שיחק לצידו של בילי קריסטל בסדרת הקומדיה של רשת FX, הקומיקאים. בנוסף כיכב לצד אדם סנדלר ופיטר דינקלג' בסרט "פיקסלים".
בשנת 2017 גילם את לה-פו בסרט הלייב אקשן "היפה והחיה" של חברת וולט דיסני, רימייק לסרט ההנפשה משנת 1991. באותה שנה שיחק בקומדיה "נשמה של כלב" בבימויו של לאסה הלסטרם, בסרט "רצח באוריינט אקספרס" של הבמאי קנת בראנה ובדרמה המשפטית "מרשל" לצד צ'דוויק בוזמן.
ב-2019 השתתף בסרטי ההמשך "נשמה של כלב 2", "אנגרי בירדס - הסרט 2" ו"לשבור את הקרח 2" וכן שיחק בקומדיית הזומבים "מפלצות קטנות" לצד לופיטה ניונגו.
בשנת 2020 שיחק בסרט הפנטזיה של קנת בראנה "ארטמיס פאול" שמבוסס על הספר באותו שם מאת הסופר האירי אואן קולפר. באותה שנה יצר את סדרת האנימציה "סנטרל פארק" עבור שירות הסטרימינג אפל TV פלוס בה הוא גם מדבב את הדמות ברדי. עוד באותה שנה הוא חזר לדבב את אולף בסרט הקצר "היה היה איש שלג".
בשנת 2021 גילם את עצמו בתפקיד אורח בסדרה "מבוימים", ובהמשך השנה שב לדבב את דמותו של אולף בסדרה "אולף מציג". באותה שנה נודע כי ישוב לגלם את לה-פו בסדרת הטלוויזיה "עיירה קטנה" בדיסני+, ותשמש כפריקוול עבור עלילת הסרט "היפה והחיה" ותתמקד בדמויותיהם של גסטון ולה-פו.
בשנת 2022 שיחק בסדרת הפנטזיה הרומנטית "Wolf Like Me" בתפקיד ראשי בתור גארי, חד הורי שמתאהב באישה חדשה.
בשנת 2023 דיבב את דמותו של גאס הלברדור בסרט הקומדיה "דוגי סטייל".
גד בשנת 2010
אלכסנדר סולוניק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באוקטובר 1960 קורגן, ברה"מ 
 פטירה:  31 בינואר 1997 (בגיל 36) Lagonisi, יוון 
 מדינה:  ברית המועצות, רוסיה, יוון 
 מקום קבורה:  אתונה 
 
אלכסנדר ויקטורוביץ' סולוניק (ברוסית: Александр Викторович Солоник;‏ 16 באוקטובר 1960 – 31 בינואר 1997) היה רוצח שכיר רוסי, שביצע עשרות רציחות, ביניהם רצח בכירים במאפיה הרוסית והפך לאגדה של העולם התחתון ורשויות אכיפת החוק בשנות ה-90. שלוש פעמים ברח ממעצר, היה ידוע בכינוי "סשה המקדוני" ו"ולריאניץ'".
קריירת רוצח שכיר

ב־14 באפריל 1988 גזר בית המשפט המחוזי בקורגן על סולוניק 8 שנות מאסר בגין אונס. במשפט חברו אנדריי קוליגוב העיד כעד הגנה. לאחר הכרזת פסק הדין, הוא פגע במלווים ונמלט. כעבור כמה חודשים הוא נעצר שוב בטיומן, אך הוא שוב ברח לאחר שישב בכלא במשך כשנתיים. הוא לא הכיר בחוקי הכלא כשריצה את עונשו במחנות פרם, אסירים אחרים ניסו להרוג אותו, 30 צלקות נותרו על ראשו של סולוניק. 3 באפריל 1990 נמלט מכלא בעיר אוליאנובסק דרך מערכת הביוב. ב־3 ביוני 1990 ביצע סולוניק את הרצח הראשון בשכירות - בטיומן הוא רצח את ניקולאי פרישיניץ', מנהיג ארגון פשע "אישימסקאיה".
בסוף שנת 1990, סולוניק התיישב באורחובו-זויבו עם תעודת זהות מזויפת, משם נסע מדי יום למוסקבה, שם הפך ל"רוצח מן המניין" של ארגון הפשע קורגנסקאיה (רו'). ב -11 באפריל 1993, בסמוך לדיסקוטק, הרג סולוניק, מקרבין SKS, את אחד ממנהיגי ארגון הפשע באומנסקאיה, ולרי דלוגאץ' בכינוי "גלובוס" (רו').