stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ואן מוריס

| --- | --- |

 לידה:  10 בפברואר 1943 (בת 81) 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 סוג קול:  מצו-סופרן 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 בן או בת זוג:  ויליאם בולקום 
 
ג'ואן מוריס (באנגלית: Joan Morris; נולדה ב-10 בפברואר 1943) היא זמרת מצו-סופרן, מחצית הדואו המוזיקלי המפורסם בולקום ומוריס. שותפה המוזיקלי ובעלה הוא המלחין/פסנתרן ויליאם בולקום.
השניים מתמחים בשירים פופולריים ישנים, בעיקר מן המחצית הראשונה של המאה ה-20 (אבל גם מעבר לתקופה זו - שירי קברט עכשוויים ושירים מתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית). ג'ואן מוריס מקפידה על דיוק היסטורי בביצועי שיריה ורק לעיתים נדירות היא חורגת מן הגרסאות המקוריות של שירים למען התקינות הפוליטית. שירתה מצטיינת בבהירות, המאפשרת כמעט תמיד הבנה מדויקת של המילים.
דואנדה

| --- | --- |
דיאגרמה של מעבר דואנדה ליד כדור הארץ ב-15 בפברואר 2013
דיאגרמה של מעבר דואנדה ליד כדור הארץ ב-15 בפברואר 2013
 כוכב האם
 כוכב אם:  השמש
 מידע כללי
 סוג:  אסטרואיד
 סיווג ספקטרלי:  סוג L
 קטגוריה:  אסטרואידי אפולו
 מיקום:  מערכת השמש הפנימית, מסלול חוצה ארץ
 תאריך גילוי:  23 בפברואר 2012
 מגלה:  Observatorio Astronómico de Mallorca
 על שם:  Duende 
 מקום גילוי:  La Sagra Observatory 
 מאפיינים מסלוליים
 אפואפסיד:  166,053,636.477 ק"מ (1.11 AU)
 פריאפסיד:  133,665,697.47045 ק"מ (0.8935 AU)
 ציר חצי-ראשי:  0.9101568754735536±0.00000012734 יחידה אסטרונומית
 אקסצנטריות:  0.1081
 זמן הקפה:  366.2 ימים
 מהירות מסלולית
  ‑ ממוצעת:  0.008 ק"מ/שנייה
 נטיית מסלול:  10.33°
 מאפיינים פיזיים
 ממדים:  0.045 ק"מ
 מסה:  130,000,000 ק"ג
 זמן סיבוב עצמי:  6 שעות ימים
 בהירות נראית:  7.2 
 בהירות מוחלטת:  24.4
 
דואנדה‏ 367943 (367943 Duende, לשעבר DA14‏ 2012) הוא גוף קרוב ארץ בעל קוטר של 45 מטר ומסה של כ-130,000 טון. האסטרואיד התגלה ב-23 בפברואר 2012 על ידי מצפה Observatorio Astronómico de Mallorca בספרד, המתמחה בציד אסטרואידים. הגילוי אירע שבעה ימים אחרי שעבר במרחק של 2,600,000 ק"מ מכדור הארץ ב-16 בפברואר 2012.
ב-15 בפברואר 2013 עבר האסטרואיד במרחק 27,737.7 ק"מ מפני כדור הארץ, המרחק הקרוב ביותר שגוף מוכר כלשהו, בגודל כזה, עבר בסמוך לכדור הארץ.
הוא נקרא דואנדה על שם גזע של יצורים קטנים דמויי אדם בפולקלור של חצי האי האיברי.
מעבר 2013

ב-15 בפברואר 2013 בשעה 19:25 לפי שעון גריניץ' (21:25 שעון ישראל) עבר האסטרואיד במרחק של 27,737.7 ק"מ מפני כדור הארץ. בשיא המעבר האסטרואיד היה קרוב יותר לכדור הארץ מאשר הרצועה הגאוסטציונרית, אך לא פגע בלוויינים במסלול זה, משום שבעת חציית מסלולם הוא הגיע במישור שונה.
בהירות נראית האסטרואיד בשיא קרבתו הייתה כ-7, מעט פחות משניתן לראות בעין בלתי מזוינת מאזור ללא זיהום אור. עם זאת, ניתן היה לעקוב אחריו במשקפת או טלסקופ קטן. עבור צופים מישראל, האסטרואיד זרח בכיוון דרום-מערב מעט לאחר השעה 21:00. בעת שיא המעבר האסטרואיד היה בגובה זוויתי של כ-10 מעלות מעל האופק, בקבוצת הכוכבים בתולה. מכאן, האסטרואיד המשיך לצפון-מזרח. עם הריחוק בינו לכדור הארץ, בהירותו ומהירותו הזוויתית פחתה. בין השעה 23:00 ל-23:30 האסטרואיד חצה את היצול של קבוצת הדובה הגדולה בבהירות 9. בערך בשעה זו היה גם שיא גובהו מעל האופק לצופה מישראל, 50 מעלות.
לפי חישובי נאס"א, עקב השפעת הכבידה של המעבר בסמיכות כה קרובה לכדור הארץ, יתקצר מסלולו סביב השמש ל-315 ימים בלבד, לעומת 366 ימים לפני המעבר.
למרות הסמיכות להתפוצצות המטאור ברוסיה, אירוע שקרה כ-15 שעות לפני כן, האסטרונומים הגיעו למסקנה כי שני האירועים אינם קשורים זה לזה.
ראו גם

אפופיס (אסטרואיד)
הערות שוליים

↑  http://neo.jpl.nasa.gov/news/news177.html
ג'ון גולד

| --- | --- |

 לידה:  14 בספטמבר 1804 ליים רג'יס, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 פטירה:  3 בפברואר 1881 (בגיל 76) לונדון, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 ענף מדעי:  זואולוגיה
 מקום מגורים:  אנגליה, אוסטרליה
 מקום קבורה:  בית הקברות קנסאל גרין 
 פרסים והוקרה:  עמית החברה המלכותית  אקדמיית CHI (2005)  עמית החברה הגאולוגית 
 בן או בת זוג:  אליזבת גולד 
 צאצאים:  צ'ארלס גולד 
 הערות:  מספר מיני בעלי חיים נקראו על שמו
 תרומות עיקריות
 תגלית פרושי דרווין והשפעה על תאורית הברירה הטבעית  גילוי ותיאור מדעית של מאות מיני בעלי חיים  יצירת ליתוגרפיות של מאות מיני בעלי חיים  אבי חוקרי הציפורים של אוסטרליה
 
ג'ון גולד (באנגלית: John Gould;‏ 14 בספטמבר 1804 – 14 בפברואר 1881) היה אורניתולוג וטקסונום אנגלי, שמפורסם בכך שגילה את פרושי דרווין וכן יצר אלפי ליתוגרפיות של ציפורים ויונקים שאוירו בסיועה של אשתו אליזבת גולד, ומספר אמנים אחרים כמו אדוארד ליר, הנרי קונסטנטין ריכטר, ג'וזף וולף, וויליאם מתיו הארט. גולד נחשב לאבי חוקרי הציפורים של אוסטרליה, והוא גילה ותיאר מדעית מינים רבים של ציפורים ויונקים אוסטרלים. מספר בעלי חיים קרויים על שמו.
קורות חייו

ג'ון גולד נולד בעיר לים רגיס שבאנגליה, לגנן בעל השכלה מועטה. בהיותו ילד אביו קיבל משרה באחוזה ליד העיר גוילדפורד ולאחר מכן בשנת 1818 אביו הפך למנהל העבודה של הגנים המלכותיים בווינדזור. בהיותו נער ג'ון גולד החל להתאמן כגנן והועסק אצל אביו בווינדזור במהלך 1818–1824 ולאחר מכן היה הגנן בטירת ריפלי ביורקשייר. בתקופה זאת גולד רכש מומחיות בתחום הפיחלוץ, ובשנת 1824 הוא הקים לעצמו מפחלצת בלונדון וכישרונו עזר לו להפוך לאוצר הראשי במוזיאון האגודה הזואולוגית של לונדון בשנת 1827.
תפקידו החדש של גולד גרם לו להיות במגע עם חוקרי הטבע המובילים של אותה תקופה. יתר על כן, גולד היה הראשון שראה בדרך כלל דגימות של ציפורים חדשות שהובאו לאגודה הזואולוגית של לונדון. בשנת 1830, אוסף גדול של ציפורים הגיע לאגודה מהרי ההימלאיה כשרבים מהם לא היו כלל מוכרים למדע. גולד פרסם את הציפורים הללו בספר שהוציא בעזרת איוריה של אשתו אליזבת גולד והסופר ניקולס ויגרוס אילוארד. רוב האיורים בספר היו מבוססים על סקיצות נייר שהכין גולד לאחר צפייה מרובה בפוחלצים של הציפורים.
במהלך שבע השנים הבאות גולד הוציא ארבעה כרכים נוספים (כולל על ציפורי אירופה), כשסדרת הכרכים הראשונה הושלמה בשנת 1837. גולד כתב את הטקסט בעזרת העוזר שלו, בעוד שחלק מהאיורים נעשו על ידי אשתו וחלקם על ידי אדוארד ליר. הספרים יצאו לאור בפורמט גדול מאוד, עם לוחות צבעוניות מרהיבות על הדפס אבן. במהלך חייו של גולד הוא הוציא כ-41 כרכים כאלו עם מספר כולל של 3,000 ליתוגרפיות. למרות העלות המרובה של הליתוגרפיות גולד הצליח לכסות את ההוצאות בעזרת הספרים שזכו להצלחה מרובה. בשנת 1838 הוא ואשתו עברו לאוסטרליה לחקור את הציפורים של היבשת הלא מוכרת. זמן קצר לאחר שובם לאנגליה, אשתו נפטרה בשנת 1841 לאחר לידת הילד השמיני שלהם. גולד נפטר בשנת 1881 בגיל 76.
עבודה עם דרווין

כאשר צ'ארלס דרווין הציג דגימות של יונקים וציפורים שנאספו במהלך ההפלגה השנייה של ביגל בפני החברה הזואולוגית של לונדון בינואר 1837, הוא הביא צרור של פרושיים אשר ניתנו לגולד לצורך זיהוי. גולד שם לב שלכל אחד ממיני הפרושים היה מקור בצורה שונה, אשר התאים לאכילת סוג מזון שונה (חרקים, קקטוסים או זרעים). גולד הציג את מסקנותיו בפני האגודה מספר ימים לאחר מכן, וטען כי הציפורים מאיי גלאפגוס מהווים למעשה סדרה של "פרושים קרקעיים מוזרים אשר יוצרים קבוצה חדשה לגמרי המכילה 12 מינים". קבוצה זאת שגולד תיאר מכונה עד היום "פרושי דרווין" בעקבות כך שהיא השפיעה עמוקות על התפתחות רעיון הברירה הטבעית של דרווין והסיפור הגיע לכותרות העיתונים.
בחודש מרץ, דרווין נפגש שוב עם גולד לצורך זהות ציפור אחרת, והשניים הגיעו למסקנה כי הגדרון (ממשפחת ה-Troglodytidae) שתואר על ידי דרווין הוא למעשה מין של ציפור חקיינית המשתייכת למשפחה נפרדת (Mimidae), וכי כל המינים באיי גלאפגוס מהווים מינים נפרדים ולא זנים של קרובי משפחה מדרום אמריקה. בנוסף גולד יעץ לדרווין כי דגימה של ננדו קטן שניצוד ונאסף על ידו מהווה למעשה מין נפרד הקרוי ננדו הפונה, אף על פי שהוא חופף בשטחו לננדו מצוי. בדומה לפרושים גם סיפור הננדואים השפיע בצורה משמעותית על רעיון הברירה הטבעית של דרווין. בהמשך גולד ודרווין עבדו יחד על הוצאת ספרים של ציפורי גלאפגוס.
באוסטרליה

סקיצה על נייר (משמאל) וליטוגרפיה מוגמרת (מימין) של בנדיקוט רגלי-חזיר. מתוך הספר "היונקים של אוסטרליה".
בשנת 1838, גולד הפליג ליבשת אוסטרליה יחד עם אשתו, ילדיו והאספן ג'ון גילברט מתוך כוונה לחקור את הציפורים של היבשת החדשה, ובכך היה החוקר הראשון שיצר עבודות עיקריות בנושא העופות האוסטרלים. הם הגיעו לאי טסמניה בספטמבר, והכירו את מושל האי סר ג'ון פרנקלין. במהלך מספר חודשים גולד וגילברט בילו את זמנם באי בחיפוש ואיסוף של ציפורים חדשות. בפברואר 1839, גולד הפליג יחד עם גילברט לסידני כשאשתו ההרה נשארה בטסמניה, ומספר חודשים השניים בילו בתיאור ואיסוף דגימות של סוכיים ברכס ליברפול. באפריל ג'ון חזר לטסמניה לרגל הולדת בנו ולאחר מכן הפליג שוב במאי לאדלייד על מנת לפגוש את צ'ארלס סטורט שהתכונן להוביל משלחת לחקר נהר מארי. גולד בילה עד חודש יולי את זמנו באיסוף ותיאור של ציפורים ויונקים (בעיקר מהקנגוראים) סביב מורדות הר לופטי, אגן מארי-דרלינג ואי הקנגורו ולאחר מכן חזר לטסמניה. הוא חזר יחד עם אשתו לאנגליה במאי 1840.
התוצאות של שהותו של גולד באוסטרליה היו ספרי "הציפורים של אוסטרליה" (1840-1848) שכללו כ-600 ליתוגרפיות בשבעה כרכים; כ-328 מיני ציפורים שאוירו בספר היו חדשים למדע ותוארו מדעית לראשונה על ידי גולד. בנוסף, הוא פרסם גם ספר על סדרת הקנגוראים וספר נוסף על יונקים אוסטרלים; בדומה לספרי הציפורים, גם בספרים אלו מיני כיסאים רבים היו חדשים למדע ותוארו על ידי גולד.
קוליבריים

לאורך חייו המקצועיים, לגולד היה חיבה עזה לקוליבריים. הוא צבר אוסף של 320 מינים אותם הציג בתערוכה הגדולה בשנת 1851. למרות עיסוקו הרב בציפורים אלו, מעולם לא יצא לגולד לראות קוליברי חי כאשר היה באירופה. במאי 1857, גולד נסע לארצות הברית יחד עם בנו. הוא הגיע לניו יורק בתחילת האביב כדי לראות את הקוליברים, אך רק בגני ברטרם בפילדלפיה הוא ראה לבסוף קוליברי חי בפעם הראשונה (מהמין קוליברי אדום-חזה מצוי). לאחר מכן הוא המשיך לעיר וושינגטון שם ראה מספר רב של קוליברים בגנים של גבעת הקפיטול. גולד ניסה לחזור לאנגליה עם פרטים חיים, אולם מכיוון שלא היה מודע לתנאים הדרושים כדי לשמור אותם, הם חיו זמן קצר מאוד ברשותו.
יצירות

בין יצירותיו הבולטות של גולד ניתן למנות את הספרים הבאים: "משפחת הקוליבריים" (1861-1849), "היונקים של אוסטרליה" (1863-1845), "הציפורים של אוסטרליה" (1865), "הציפורים של אסיה" (1883-1850), "הציפורים של בריטניה הגדולה" (1873-1862), ו"הציפורים של גינאה החדשה-פפואה והאיים הסמוכים" (1888-1875).
הנצחה

במהלך שנות חייו, ג'ון גולד תיאר מספר רב של יונקים וציפורים (במיוחד מינים אוסטרלים). כמחווה לכך מספר בעלי חיים נקראו על שמו בשמם המדעי או בשמם הרשמי:
עכבר גולד (Pseudomys gouldii) - נכחד.
כוח החולות (Varanus gouldii)
פתן סלעים גולד (Suta gouldii)
אינקה גולד (Coeligena torquata)
יסעור גולד (Pterodroma leucoptera)
אופוניה זיתנית-גב (Euphonia gouldi)
חזית-תכשיט גולד (Heliodoxa aurescens)
חטפית גולד (Brachypteryx stellata)
טוקן גולד (Selenidera gouldii)
קוקטית גולד (Lophornis gouldii)
פרוש גולדיאן (Erythrura gouldiae) - נקרא על שם אשתו.
צופית גולדיאן (Aethopyga gouldiae) - נקראה על שם אשתו.
ליגת גולד נוסדה בשנת 1909 באוסטרליה על שמו של גולד. ארגון זה נתן לאוסטרלים רבים היכרות ראשונית עם מיני ציפורים יחד עם חינוך סביבתי ואקולוגיה. אחת מנותני החסות של ארגון זה הוא ברית חוקרי העופות האוסטרלית. בשנת 1979 הממשלה האוסטרלית הנפיקה בול דואר הנושא את דיוקנו של גולד. בשנת 2009 הונפקה סדרה של בולים עליהם מאוירות ציפורים שתוארו על ידי גולד.
צילום סטודיו של ג'ון גולד ב-1860.
סם ומקס מתגלגלים בדרכים

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  1993 (DOS)  1995 (מקינטוש)  2002 (גרסת חלונות באירופה)  2007 (גרסת חלונות באוסטרליה)
 סוגה:  משחק הרפתקאות גרפי
 פיתוח:  לוקאס ארטס
 הוצאה לאור:  לוקאס ארטס 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 הפצה:  לוקאס ארטס
 עיצוב:  שון קלארק מייקל סטמל סטיב פורסל קולט מיקהאוד
 סדרה:  Sam & Max 
 דרישות תוכנה
 מנוע משחק:  SCUMM v6
 מצבי משחק:  שחקן יחיד
 פלטפורמות:  DOS, Mac OS חלונות
 מדיה:  7 תקליטוני ½3  או דיסק CD-ROM אחד
 דרישות מערכת
 בקרים:  מקלדת, עכבר
 
סם ומקס מתגלגלים בדרכים (באנגלית: Sam & Max Hit the Road) הוא משחק מחשב הומוריסטי מסוגת משחקי ההרפתקאות אשר מבוסס על הקומיקס האמריקני "סם ומקס" מאת סטיב פורסל. המשחק יצא לראשונה לשווקים בשנת 1993 על ידי חברת לוקאס ארטס למערכת הפעלה DOS ובשנת 1995 למקינטוש. בשנת 2002 יצאה גרסה של המשחק למערכת ההפעלה חלונות.
משחקיות

"סם ומקס מתגלגלים בדרכים" הוא משחק הרפתקה דו־ממדי בממשק "הצבע והקלק" (עם העכבר). המשחק הוא התשיעי אשר השתמש במנוע SCUMM, בממשק זה השחקן מדבר עם דמויות ואוסף פריטים שיתבררו כחיוניים בהמשך המשחק.
בדומה למשחק הקודם אותו ייצרו לוקאס ארטס, "יומו של הטנטקל", לוקאס ארטס בנו את המשחק כך שאי אפשר יהיה להיתקע בגלל שהשחקן שכח לקחת חפץ חיוני להמשך המשחק או להיהרג.
המשחק התאפיין בסגנון גרפיקה קריקטוריסטי.
עלילת המשחק

עלילת המשחק מתמקדת בצמד הבלשים הפרילנסרים סם ומקס, כלב וארנב דמויי אדם. אשר יוצאים למרדף מטורף ברחבי ארצות הברית בחיפוש אחר ביגפוט ענק שנעלם מהקרקס.
משחקי ההמשך

כמעט עשור לאחר הוצאת המשחק המקורי, לוקאס ארטס הצהירו באופן רשמי ב-23 באוגוסט 2002 על פיתוח משחק המשך ל"סם ומקס מתגלגלים בדרכים" אשר ייקרא "Sam & Max Freelance Police" וישתמש בגרפיקת תלת-ממד. על אף שפיתוח משחק ההמשך היה בשלבים מתקדמים, ב-3 במרץ 2004 הודיעה החברה כי המשך פיתוח המשחק בוטל.
ביטול המשחק הוביל לכך שקבוצת עובדים בכירה בחברת לוקאס ארטס עזבו את החברה ופתחו חברה משלהם בשם Telltale Games, חברה קטנה יותר אשר ממוקדת בפיתוח משחקים אותם לוקאס ארטס כבר לא מעוניינת לפתח יותר.
בספטמבר 2005, הודיע סטיב פורסל כי הוא יעבוד ביחד עם חברת Telltale Games על פיתוח סדרת משחקי המשך חדשה של "סם ומקס" אשר תקרא "Sam & Max Season One". הסדרה יצאה בשישה חלקים בין פברואר 2006 למאי 2007.
גמר גביע אופ"א 1991

גמר גביע אופ"א 1991 היה השלב שנעל את טורניר גביע אופ"א לעונת 1990/1991. הוא שוחק בשני מפגשים במתכונת בית-חוץ, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר היא אינטר מילאנו האיטלקית, שגברה על בת ארצה רומא בתוצאה 2-1 בסיכום שני המפגשים. הייתה זו המהדורה העשרים של המפעל.
אינטר זכתה בתואר לראשונה בתולדותיה, בהופעתה הראשונה בגמר המפעל. זכייתה של אינטר הייתה השלישית ברציפות של קבוצה איטלקית בתואר, והרביעית בסך הכול, אחרי יובנטוס (פעמיים) ונאפולי. כמו כן, היה זה משחק גמר כל-איטלקי שני ברציפות. רומא העפילה אף היא לגמר המפעל לראשונה בתולדותיה, ויחד עם אינטר עלה מניין האיטלקיות המעפילות לגמר המפעל לחמש בסך הכול, אחרי יובנטוס, נאפולי ופיורנטינה.
שתי הקבוצות העפילו לטורניר עקב מיקומן בעונת 1989/1990 בסרייה א'. אינטר סיימה את העונה במקום השלישי בטבלה, מרחק שבע נקודות מהאלופה נאפולי וחמש מסגנית האלופה מילאן. רומא סיימה את העונה במקום השישי, עם שלוש נקודות פחות מאינטר.
את משחק הגמר הראשון אירחה אינטר בסן סירו בטורינו, ובו עלתה ליתרון משער של לותר מתאוס בפנדל בדקה ה-58, לאחר הכשלה ברחבה על ניקולה ברטי. את תוצאת המשחק קבע ברטי כעבור תשע דקות, לאחר בישול של יורגן קלינסמן. בגומלין בסטאדיו אולימפיקו כבש רוג'רו ריציטלי את שער הניצחון לזכות רומא בדקה ה-81, אך יתרונה של אינטר מהמשחק הראשון הספיק לה כדי לנצח 2-1 בסיכום המפגשים ולזכות בתואר.
הדרך אל הגמר

| איטליה אינטר מילאנו | איטליה אינטר מילאנו | איטליה אינטר מילאנו | איטליה אינטר מילאנו | סיבוב | איטליה רומא | איטליה רומא | איטליה רומא | איטליה רומא |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |  | יריבה | סיכום | משחק ראשון | משחק שני |
| אוסטריה ראפיד וינה | 4 – 3 | 1 - 2 (ח) | 3 - 1ה (ב) | סיבוב ראשון | פורטוגל בנפיקה ליסבון | 2 – 0 | 1 - 0 (ב) | 1 - 0 (ח) |
| אנגליה אסטון וילה | 3 – 2 | 0 - 2 (ח) | 3 - 0 (ב) | סיבוב שני | ספרד ולנסיה | 3 – 2 | 1 - 1 (ח) | 2 - 1 (ב) |
| הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה פרטיזן בלגרד | 4 – 1 | 3 - 0 (ב) | 1 - 1 (ח) | שמינית הגמר | צרפת בורדו | 7 – 0 | 5 - 0 (ב) | 2 - 0 (ח) |
| איטליה אטאלנטה | 2 – 0 | 0 - 0 (ח) | 2 - 0 (ב) | רבע הגמר | בלגיה אנדרלכט | 6 – 2 | 3 - 0 (ב) | 3 - 2 (ח) |
| פורטוגל ספורטינג ליסבון | 2 – 0 | 0 - 0 (ח) | 2 - 0 (ב) | חצי הגמר | דנמרק ברונדבי | 2 – 1 | 0 - 0 (ח) | 2 - 1 (ב) |
הדרך אל הגמר > אינטר מילאנו

אינטר פתחה את הופעותיה במפעל בסיבוב הראשון מול ראפיד וינה האוסטרית. במשחק הראשון בחוץ העלה לותר מתאוס את האורחת ליתרון כבר בדקה החמישית, אך היימו פפייפנברגר וכריסטיאן קגלביץ הפכו במחצית השנייה וקבעו ניצחון 2-1 לאוסטרים. בגומלין הביתי עלתה אינטר ליתרון בדקה ה-67 משער של ניקולה ברטי, שהשלים צמד בדקה ה-84. ארבע דקות אחר כך השיגה ראפיד שער חוץ דרמטי ששלח את המשחק להארכה. בדקה ה-101 כבש יורגן קלינסמן את שערה השלישי של המארחת, 3-1 לאינטר בתום ההארכה ששלח אותה לסיבוב השני עם 4-3 בסיכום המפגשים.
בסיבוב השני פגשה אינטר את אסטון וילה האנגלית. במשחק הראשון בווילה פארק נחלה אינטר הפסד חוץ נוסף והתקרבה להדחה מהמפעל, כאשר קנט נילסן ודייוויד פלאט קובעים 2-0 לאסטון וילה. בגומלין הביתי כבש קלינסמן כבר לאחר שבע דקות, ברטי עם שערו השלישי במפעל הכפיל בדקה ה-64, ו-11 דקות אחר כך כבש אלסנדרו ביאנקי את שער המהפך של אינטר, שמוחקת את ההפסד מהמשחק הראשון ומנצחת 3-0 בדרך לשלב הבא.
שמינית הגמר הפגישה את אינטר עם פרטיזן בלגרד. המשחק הראשון בבית היה חד צדדי, והסתיים בניצחונה של אינטר 3-0 משער של מתאוס במחצית הראשונה, ושערים של אנדראה מנדורליני וביאנקי בחצי השני. בגומלין כבש גוראן סטבנוביץ' בדקה ה-62 לזכות פרטיזן, אך מתאוס איזן שתי דקות לאחר מכן וקבע את תוצאת המשחק, 1-1, וניצחון 4-1 לאינטר בסיכום.
ברבע הגמר פגשה אינטר לדו-קרב כל-איטלקי את אטאלנטה. אינטר אירחה את הגומלין לאחר שוויון 0-0 במפגש הראשון בברגמו, ועלתה ליתרון בדקה השישים, כאשר אלדו סרנה שובר את השוויון בין שתי הקבוצות. מתאוס כבש לאחר שלוש דקות כדי לקבוע את תוצאת הסיום, 2-0 לאינטר.
בחצי הגמר הוגרלה אינטר למפגש מול ספורטינג ליסבון הפורטוגלית, ושוב חזרה עם 0-0 מהמשחק הראשון בחוץ. כבש מתאוס בפנדל לאחר רבע שעה, קלינסמן הכפיל בתוך החצי הראשון, ואינטר העפילה לגמר הראשון בתולדותיה עם 2-0 בסיכום המפגשים.
הדרך אל הגמר > רומא

דרכה של רומא עד לגמר הייתה מוצלחת משל יריבתה, והיא העפילה אליו מבלי שנחלה כלל הפסדים לאורך הטורניר. היא פתחה את הופעותיה מול בנפיקה ליסבון הפורטוגלית, וניצחה את המשחק הראשון בסטאדיו אולימפיקו 1-0, משער של אנדראה קרנבאלה כבר בדקה הראשונה. גם הגומלין הסתיים בתוצאה זהה, משער ניצחון של ג'וזפה ג'אניני בדקה ה-27. עם 2-0 בסיכום, עלתה רומא לסיבוב השני.
בסיבוב השני פגשה רומא את ולנסיה הספרדית. במשחק הראשון נקלעה רומא לפיגור משער של רוברטו פרננדס בדקה ה-24, אך הצליחה לאזן משער של רוג'רו ריציטלי בדקה ה-73. בגומלין הביתי כבש ג'אניני לזכות רומא בדקה ה-36, ורודי פלר הכפיל בפנדל בדקה ה-64. פרננדו גומס קולומר צימק בפנדל משלו לאחר שש דקות, אך ולנסיה לא השיגה שער נוסף ורומא התקדמה לשמינית הגמר עם 3-2 בסיכום.
בשמינית הגמר פגשה רומא את ז'ירונדן דה בורדו הצרפתית, בצמד משחקים בהם הפגינה רומא עליונות מוחלטת. במשחק הראשון ברומא כבש פלר שלושער, מנואל גרולין הוסיף צמד ורומא הביסה 5-0 את הצרפתים. בגומלין הסתפקה רומא בשערים מאוחרים של פלר בפנדל ושל סטפאנו דסידרי, כדי לנצח 2-0 ולהעפיל עם 7-0 מרשים בסיכום שני המפגשים.
ברבע הגמר הוגרלה רומא למפגש מול אנדרלכט הבלגית, ושוב הפגינה עליונות במשחק הביתי הראשון עם ניצחון 3-0, משערים של דסידרי, פלר וריציטלי. פלר השיג שלושער שני בטורניר בגומלין בבריסל וקבע 3-0 לרומא, וים קוימן וניי למפטי רק צימקו, ובסיום 3-2 לרומא, שמעפילה עם 6-2 בסיכום המפגשים.
בחצי הגמר פגשה רומא את ברונדבי, נציגת דנמרק הראשונה אי פעם בארבע הגדולות של המפעל. הדנים החזיקו מעמד עם 0-0 ביתי. בגומלין ברומא העלה ריציטלי את רומא ליתרון בדקה ה-33, אך שער עצמי של סבסטיאנו נלה בדקה ה-62 קירב את הדנים להעפלה לגמר. שלוש דקות לסיום כבש פלר שער דרמטי שקבע 2-1 לרומא, שמעפילה לגמר לראשונה בתולדותיה.
סיכום המשחק > המשחק הראשון

אינטר הגיעה למשחק הראשון בסן סירו עם המאמן ג'ובאני טרפטוני על הקווים, בעונתו החמישית ברציפות והאחרונה כמאמן הקבוצה. המאמן המעוטר כבר זכה בתארים אירופיים עם יובנטוס, אותה הדריך קודם לכן, ואותה הוביל לזכייה בגביע אירופה לאלופות 1984/1985, גביע אירופה למחזיקות גביע 1983/1984 וכן זכייה בתואר הסופר קאפ האירופי ושש אליפויות איטליה. כמו כן, הוא היה למאמן הראשון שמוביל קבוצה איטלקית לזכייה בגביע אופ"א, עם זכייתה של יובנטוס בעונת 1976/1977. באינטר כבר השיג אליפות בעונת 1988/1989 בסרייה א', וכעת הוביל את הקבוצה לגמר אירופי ראשון מאז ההפסד לאייאקס בגמר גביע אירופה לאלופות 1972. אינטר עלתה בהרכב שכלל שמונה איטלקים ושלושה גרמנים, במערך של 4-4-2.
מנגד, התייצבה רומא, תחת המאמן אוטאביו ביאנקי, שהוביל שנתיים קודם לכן את נאפולי לזכייה במפעל. היה זה גמר אירופי שני בתולדות המועדון, כאשר שבע שנים קודם לכן הפסידה לליברפול בגמר גביע אירופה לאלופות 1984. רומא התייצבה במערך זהה, כאשר בחוד עולה מלך שערי הטורניר, רודי פלר.
במחצית הראשונה אינטר הפגינה עליונות מול רומא, שבעיקר ניסתה לשמור על שער נקי מול ההתקפה הדומיננטית של יריבתה. אינטר הגיעה למצב מצוין לכיבוש כאשר לותר מתאוס הגביה לרחבה, וניקולה ברטי נגח כדור קשתי לפינה הרחוקה, אותו הצליח להדוף השוער ג'ובאני צ'רבונה ברגע האחרון.
עשר דקות לתוך המחצית השנייה, זכתה אינטר לפנדל, לאחר שאנטוניו קומי הכשיל ברחבה את ברטי. מתאוס ניגש לבעיטה ושלח את הכדור בעוצמה לפינה, 1-0 לאינטר. רומא התקרבה לשוויון לאחר בעיטה מרחוק שהוסטה על ידי ההגנה וכמעט חדרה לרשת, אך בדקה ה-67, תשע דקות לאחר שער היתרון, הכפילה אינטר את התוצאה. פריצה מרשימה של יורגן קלינסמן משמאל, בה השאיר מאחור את אלדאיר ואת אנטוניו טמפסטילי, הסתיימה במסירה למרכז תיבת החמש, משם גלגל ברטי לרשת החשופה, 2-0 לאינטר.
אינטר היטיבה לצאת להתקפות מתפרצות ולחפש שער נוסף. דאבל פס נאה בין צמד הגרמנים מתאוס וקלינסמן, הסתיים בהחמצה של מתאוס מול צ'רבונה, כאשר הבעיטה לפינה הרחוקה החמיצה במעט את המסגרת.
בסיום, 2-0 לאינטר שמשיגה מקדמה משמעותית לקראת הגומלין.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 במאי 1991 | איטליה אינטר מילאנו | 2 - 0 | איטליה רומא | סן סירו, מילאנו, איטליה צופים: 68,887 שיפוט: ברית המועצות אלכסיי ספירין |
| 8 במאי 1991 | לותר מתאוס  58' (פ)   ניקולה ברטי  67' | (סיקור) |  | סן סירו, מילאנו, איטליה צופים: 68,887 שיפוט: ברית המועצות אלכסיי ספירין |
סיכום המשחק > המשחק הראשון > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              אינטר מילאנו :               רומא
סיכום המשחק > משחק הגומלין

שבועיים לאחר המשחק הראשון, נפגשו הקבוצות למפגש הגומלין בסטאדיו אולימפיקו ברומא. שתי הקבוצות ערכו שינוי בודד בהרכב, כאשר אינטר פתחה עם פאוסטו פיצי במקום אלדו סרנה, בעוד רומא פתחה עם סטפאנו דסידרי על חשבונו של אנטוניו קומי. רומא נזקקה לשני שערים, לאחר ההפסד במשחק הראשון בו לא הצליחה גם להשיג שער חוץ.
רומא לחצה על שערה של אינטר לאורך המשחק, אך מצאה מולה הגנה קשוחה שמנעה ממנה לכבוש. במחצית הראשונה הגיע רוג'רו ריציטלי למצב הבקעה, לאחר שקיבל כדור על סף הרחבה, השתלט היטב תוך כדי סיבוב כאשר הוא משאיר שני שחקני הגנה מאחור, ומתוך הרחבה בעט לפינה הקרובה של וולטר זנגה, אך נעצר בעמוד.
במחצית השנייה המשיכה רומא להתקרב לכיבוש, והמגמה נמשכה לאחר החילופים שנערכו בדקה ה-66, כאשר אינטר הכניסה מגן (אנדראה מנדורליני) על חשבון חלוץ (פיצי), בעוד רומא הכניסה את פאוסטו סלסאנו במקום אנטוניו טמפסטילי.
רומא התקרבה לכיבוש כאשר כדור רוחב של סלסאנו המחליף מאגף שמאל לתוך הרחבה נהדף על ידי זנגה הישר לרגליו של הקפטן ג'וזפה ג'אניני, שהצליח לבעוט את הכדור המפתיע אך החמיץ מקרוב את המסגרת.
בדקה ה-81 עלתה רומא ליתרון. הגבהה מאגף ימין מצאה את ראשו של מחליף נוסף, רוברטו מוצי, שהמשיך את הכדור בראשו. אל הכדור הגיע ריציטלי, שבעט מהאוויר מפינת תיבת החמש כדור קופץ לפינה הרחוקה שהכניע את זנגה, 1-0 לרומא.
עד לסיום הצליחה אינטר להימנע מספיגה נוספת, ועל אף ניצחונה של רומא בתוצאה 1-0, השלימה אינטר ניצחון 2-1 בסיכום שני המפגשים, וזכתה לראשונה בתולדותיה במפעל האירופי השני בחשיבותו, גביע אופ"א.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 במאי 1991 | איטליה רומא | 1 - 0 | איטליה אינטר מילאנו | סטאדיו אולימפיקו, רומא, איטליה צופים: 70,901 שיפוט: צרפת ז'ואל קיניו |
| 22 במאי 1991 | רוג'רו ריציטלי  81' | (סיקור) |  | סטאדיו אולימפיקו, רומא, איטליה צופים: 70,901 שיפוט: צרפת ז'ואל קיניו |
סיכום המשחק > משחק הגומלין > הרכבי הקבוצות

| --- | --- |
              רומא :               אינטר מילאנו
אליסון בקר

אליסון רָמְסֶס בֶּקֶר (בפורטוגזית: Álisson Ramsés Becker; נולד ב-2 באוקטובר 1992), המוכר יותר בשמו הפרטי אליסון, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בליברפול ובנבחרת ברזיל בעמדת השוער.
קריירת מועדונים > אינטרנסיונל

אליסון החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אינטרנסיונל, אליה הצטרף בגיל עשר.
ב-17 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1–1 נגד קרוזיירו-RS במסגרת אליפות הגאוצ'ו. ב-25 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הברזילאית בתיקו 3-3 נגד גויאס. את עונת 2013 סיים עם שישה משחקי ליגה.
בעונת 2014 שימש כשוער מחליף לדידה. עונה לאחר מכן, דידה פרש מכדורגל ואליסון שימש כשוער ראשון עבור אינטרנסיונל במשך שתי עונות.
קריירת מועדונים > רומא

ב-4 בפברואר 2016 חתם לחמש שנים ברומא האיטלקית תמורת 7.5 מיליון אירו והצטרף אליה בקיץ 2016.
ב-19 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו ברומא בניצחון 0–4 נגד סמפדוריה במסגרת קופה איטליה. בעונת 2016/2017, רשם ארבע הופעות בגביע ואילו בליגה לא שיחק. בקיץ 2017 וויצ'ך שצ'נסני ששימש כשוער ראשון ברומא, חתם ביובנטוס ואליסון הפך לשוער הראשון של רומא.
קריירת מועדונים > ליברפול

ב-19 ביולי 2018 הודיעה ליברפול רשמית על רכישתו מרומא תמורת 75 מיליון אירו, סכום שהפך אותו לשוער היקר בהיסטוריה באותה העת.(שיא שנשבר לאחר שלושה וחצי שבועות על ידי צ'לסי, כשרכשה את קפה אריסבלאגה מאתלטיק בילבאו ב-80 מיליון יורו)
ב-12 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה נגד וסטהאם יונייטד תוך שהוא שומר על שער נקי בניצחון 0–4 במחזור הראשון של העונה. הוא שמר על רשת נקייה גם בשלושת במחזורים הראשונים של העונה וכבר בסיום העונה הראשונה בקבוצה, עונת 2018/2019 זכה בפרס כפפת הזהב בפרמייר ליג המוענק לשוער ששומר על רשת נקייה במרב המשחקים.
ב-1 ביוני 2019 זכה עם קבוצתו בליגת האלופות, לאחר ניצחון 0–2 על טוטנהאם הוטספר.
ב-21 בדצמבר 2019, זכה עם קבוצתו בגביע העולם למועדונים לאחר ניצחון בהארכה 0–1 על קבוצת פלמנגו הברזילאית. בסיום אותה העונה, עונת 2019/2020, זכה עם הקבוצה באליפות.
ב-16 במאי 2021 כבש שער נדיר כשכבש בדקה ה-95 את שער הניצחון ב-1–2 על וסט ברומיץ' אלביון. עם שער זה הוא הפך לשוער הראשון אי פעם שכובש שער עבור ליברפול.