stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נינה קסיאן
חיי האהבה > לאהוב את האהבה

בספטמבר 2018, במוזיאון הלאומי של הספרות הרומנית, בבוקרשט הוצג לראשונה האירוע Am iubit iubirea (אהבתי את האהבה) על פי יצירתה של נינה קסיאן וראיונות איתה. בסיום האירוע הצופים עוברים לגני המוזיאון, שם מוקרן הסרט התיעודי Distanța dintre mine și mine (המרחק שביני וביני) על חייה ויצירתה של נינה קסיאן. האירוע, שזכה לביקוש רב ולאולמות מלאים, מוצג מאז שוב ושוב במשך שנים,
היצירה

יצירתה של נינה קסיאן משתרעת על פני כמה תחומים, ספרות, תרגום, שירה, הלחנה, נגינה, ציור. לפי המסופר היא התחילה ליצור בגיל צעיר מאוד, עוד בטרם הגיעה לגיל בית ספר יצרה שירה והלחינה ואלס. במהלך חייה יצאו לאור יותר מחמישים ספרים פרי יצירתה, ברומנית ובאנגלית. יצירות שלה תורגמו לשפות רבות, אנגלית, איטלקית, ספרדית ועוד. חלק מהתרגומים לאנגלית בוצעו על ידי קסיאן עצמה.
השיר הראשון שלה, שפורסם ב-1945, נשא שם פרובוקטיבי: "הייתי משורר דקדנטי". ומשך אליו תשומת לב. הפואמה הופיעה בכתב העת România Liberă (רומניה חופשית), תחת שם העט Maria Veniamin. תחת אותו שם עט פרסמה גם תרגומים מהמשורר הבלגי Georges Rodenbach (ז'ורז' רודנבך). היצירות הראשונות של קסיאן נעשו בתמיכתם של טודור ארגזי ושל יון בארבו. הראשון הביע את דעתו, לאחר שקרא מחברת שירים שלה, שמדובר ללא ספק בכישרון פואטי. השני חיזר אחריה.
על ספר השירים הראשון של קסיאן, La scara 1/1, הגיבו מבקרים קומוניסטים רשמיים "שנכתב בסגנון סוריאליסטי, יצירה קרובה מדי מבחינה סגנונית לטונים אוונגרדיים וצוהלת מדי", היצירה הוגדרה על ידם כדקדנטית וזכתה לביקורות שליליות של Traian Șelmaru (טראיאן שלמרו), מי שהיה מזכיר איגוד הסופרים הרומנים וחסיד הסגנון של ריאליזם סוציאליסטי. שלמרו האשים את קסיאן ב"פורמליזם" בעיתון המפלגה הקומוניסטית,Scânteia לכן נאלצה לשנות את סגנונה, לכתוב בסגנון פרולטקולט, להשתמש בשפה פשוטה ולהימנע ממטאפורות, כדי להתאימו לדרישות השלטון. חרף מאמציה היא נכשלה שוב כאשר לא תיארה את לנין כנדרש ופרצה שערורייה. היא כתבה בשלב זה 4 ספרים, כולל Sufletul nostru (הנשמה שלנו), An viu, noua sute si saptesprezece (שנה חיה, 1917) ו-Tinerete (נעורים), שמאוחר יותר התכחשה להם מנקודת מבט אסתטית.
לאחר 1960 הצליחה להשתחרר מהדוגמה של המפלגה וזה בא לידי ביטוי ביצירותיה. קסיאן היא דוגמה לקיומו של הזרם הסוריאליסטי בשירה הרומנית. הביקורת מציינת את דמיונה העשיר ואת עומק יצירתה
רבות מיצירותיה של קסיאן נכתבו בשני מקומות הנופש הרומניים החביבים עליה, בסינאיה ובכפר הדייגים 2 Mai, הממוקם 5 קילומטרים מהגבול עם בולגריה. בכפר הדייגים התארחה קרוב לשלושים שנה, תמיד באותו בית וכתבה על אותו שולחן או שכתבה על ברכיה בחוף.
קסיאן טענה במהלך חייה, שמעולם לא עזבה את רומניה, כי היא חיה בשפה הרומנית, השפה הרומנית היא מולדתה. את הצהרותיה מחזק השיר הבא:
| --- | --- |
 גם אם אקבר אי פעם בתוך אדמה זרה אשוב לחיים בשפה הרומנית:  Chiar de voi fi îngropată: într-o străină țărână: tot învia-voi odată în limba română 
חרף דבקותה בשפה הרומנית, לאחר יציאתה לגולה האנגלו-סקסית, החלה ליצור בשפה האנגלית. יצירות שלה באנגלית פורסמו ב-The New Yorker, The Atlantic, New England Review,American Poetry Review,Monthly ועוד. בתרגום יצירותיה לשפות אחרות יש קושי לבטא את משחקי המילים והמקצבים שלה.
ב-1990 התפרסם באנגלית הספר Life sentence, ספר שירים שתרגמה קסיאן בעצמה מרומנית לאנגלית. ב-1998, בניויורק, התפרסמו מספר שירים שלה באנגלית, Take My Word for It!. מרבית השירים חוברו על ידה באנגלית ומיעוטם תורגמו על ידה מרומנית.
חרף השימוש בשפה שאינה שפת האם שלה, קסיאן הפגינה גם בשירתה באנגלית איכויות ניכרות וב-2014, כשנבחרו 50 שירי האהבה היפים ביותר, שנכתבו בחמישים השנים האחרונות באנגלית, נכלל ברשימה אחד משיריה, Lady of Miracles/Donna miraculata.
במהלך חייה בניו יורק כתבה קסיאן ופרסמה שישה ספרים באנגלית. את הספר Continuum הקדישה לבעלה, מוריס אדוארדס.
היצירה > limba spargă ותרגומים לשפות אחרות

קסיאן ניסתה להרחיב את אופקיה מעבר לגבולות השפה הרומנית ולשם כך המציאה שפה פואטית, limba spargă, שפה דומה לרומנית, אבל, בהיותה שפה פרטית, מאפשרת למשוררת המצאת מילים לפי צורכי חיבור השירים. קסיאן כתבה שירים בשפה זו, אך לא הצליחה לפרסם אותם.
קדם לקסיאן וירג'יל תאודורסקו, משורר רומני סוריאליסטי, שכתב שירים בשפה הלאופרדית, שפה שהמציא בעצמו.
בשלהי חייה, ב-2013, הופיעה באיטליה אסופה של שיריה, שכללה שירים ברומנית, שירים באנגלית ושירים בשפת spargă. השירים תורגמו לאיטלקית על ידי אניטה נאטאסקיה ברנכיה ואוטביו פאטיקה. את יצירתה Femeia miracol תרגם לשוודית דן שפרן והיא הופיעה בהוצאת Ellerströms.
היצירה > ספרות הילדים

קסיאן פנתה לספרות הילדים, שם היה לה חופש רב יותר במשחקי מילים ופנטזיות לשוניות. לאחר מות סטלין ותחילת הדה-סטליניזציה כתבה ספר אחר ספר. יצירותיה של קסיאן לילדים זכו לפופולריות רבה, הן בגלל הפנטזיה, הן בגלל החרוזים המתנגנים ולעיתים מפתיעים והן בגלל הסגנון הקליל, ההומוריסטי. כעבור יותר ממחצית המאה, במאה העשרים ואחת, מחדשים ברומניה את הדפסת הספרות שלה לילדים עם איורים של אמנים מהשורה הראשונה.
אחד מספרי הילדים המפורסמים והאהובים של קסיאן הוא Povestea a doi pui de tigru, numiţi Ninigra şi Aligru "סיפורם של שני גורי נמרים הקרויים ניניגרה ואליגרו". היא סיפרה שאת שמות גורי הנמרים פיתחה משמה, נינה, ומשם החיבה של בעלה, אלי.
היצירה > התרגומים

קסיאן שלטה היטב בשפות רבות. אביה, מתרגם מוכר, הנחיל לה את הגרמנית והצרפתית, בשכונה בבראשוב, תרגלה עם ילדי המקום גרמנית והונגרית. הקומוניזם שלה הוביל אותה לרוסית.
את הקריירה כמתרגמת התחילה ב-1944, בכתב העת Ecoul (ההד) עם תרגומים מז'ורז' רודנבך וקריסטיאן מורגנשטרן. תרגומיה הופיעו תחת שמות עט שונים: Maria Veniamin (מריה וניאמין), Ana Varga (אנה ורגה), Nic (ניק), Hortensia (הורטנסיה) ועוד.
קסיאן תרגמה בהצלחה מסרגיי מיכאלקוב, ולדימיר מאיאקובסקי, מיכאיל איסאקובסקי, אגניה ברטו, קורניי צ'וקובסקי, מוליאר, מרגריטה אליגר, גילביק אז'ן, איציק מאנגר, שקספיר, ברטולד ברכט, יאניס ריטסוס, פאול צ'לאן ועוד. וכן גאורג ביכנר והיינריך היינה.
היצירה > המחזות לתיאטרוני בובות

חלק מספרי הילדים שכתבה קסיאן עובדו על ידה להמחזה בתיאטרון בובות. היא גם הלחינה את המוזיקה המלווה מחזות אלה. בין המחזות הפופולריים ביותר היו ועדיין מוצגים:
1964 Elefănţelul curios "הפילון הסקרן".
1967 Pisica de una singură "החתולה ביחידות"
1972 Ninigra şi Aligru "ניניגרה ואליגרו".
1974 Nică fără frică "ניקה חסר הפחד".
היצירה > היצירה המוזיקלית

בין השנים 1955–1957 הפסיקה לכתוב והחלה לחבר יצירות מוזיקליות. בתחום זה, טענה, לא יוכלו להאשימה ברמיזות בלתי תקינות פוליטית. בתחום המוזיקה תרומתה הייתה מגוונת, הלחנה, לבריות, מוזיקת רקע להצגות הילדים ונגינה.
בסוף אוקטובר 2019, בניו-יורק, הופק אירוע מוזיקלי על בסיס יצירותיה המוזיקליות של נינה קסיאן. ניגנה הפסנתרנית הרומניה הצעירה סינזאנה מירצ'אה.
היציאה לגלות

בשנת 1985 הוזמנה לארצות הברית, במסגרת תוכנית פולברייט, להנחות קורס של כתיבה יוצרת באוניברסיטת ניו יורק. באותו קיץ נעצר מהנדס בנין רומני זקן מגאלאץ בשם גאורגה אורסו ונחקר על ידי הסקוריטטה. לאחר חודש במעצר ובחקירה נפטר אורסו, אך במשרדו נמצא יומן שבו כתב בצורה חופשית וגם הזכיר בו שיחות עם ידידיו. קסיאן, אחת מידידותיו, הבינה את העתיד לקרות ולא חזרה יותר לרומניה. לאחר מכן השלטונות החרימו את ביתה וסילקו את ספריה מהחנויות ומהספריות עד לנפילת ניקולאה צ'אושסקו במהפכה הרומנית של 1989.
בשנותיה האחרונות קסיאן חיה בניו יורק, באי רוזוולט וכתבה את זיכרונותיה. היא נפטרה בניו יורק ב-14 באפריל 2014.
היציאה לגלות > הביקורים ברומניה

ב-1991, לאחר המהפכה הרומנית, הגיעה קסיאן לביקורים ברומניה. היא שקלה את רעיון שובה לרומניה ובדקה את האפשרויות לקבל בחזרה את דירתה ואת תוכן דירתה, שהוחרמו בתקופת השלטון הקומוניסטי. היא הצליחה לאתר את הפסנתר וכמה ספרים לא חשובים, כל היתר אבד. בעניין דירתה, שנמסרה לאחרים, אמר לה בהיתממות קרין הלאיקה, ראש עיריית בוקרשט: "חשבנו שכבר אינך בחיים". היא ביקשה שיקצו לה את דירתה של בת דודתה, הסופרת סנדה רדיאן (Sanda Radian), שנפטרה, אך סגן ראש העיר העדיף להקצות את הדירה לעצמו. קסיאן המשיכה לבקר ברומניה כתריסר פעמים, אך לא חזרה אליה.
לביקורים נוספים הגיעה, לאחר נישואיה לאדוארדס, עם בעלה האמריקאי. הביקורים נועדו גם להשקת 3 ספרי הזכרונות שלה - הזיכרון כנדוניה. כפי שציינה בעצמה באחד הראיונות, "שבתי כמה פעמים, אך הישארותי הייתה בלתי אפשרית".
קסיאן בישראל

בשנת 1984 ביקרה קסיאן בישראל. ביקור נוסף ערכה ב-1991, כשהשתתפה בפסטיבל המשוררים במשכנות שאננים, בירושלים.
המשוררת פועה שלו-תורן תרגמה לעברית, מהשפה האנגלית, חלק משירי קסיאן.
שיר של קסיאן נכלל גם בקובץ "בסימן כוכב", אוסף של מאה שירים של משוררים יהודים מכל העולם.
פרסים והנצחה

ב-1969 הוענק לקסיאן פרס איגוד הסופרים הרומנים.
ב-1994 הוענק לה The Literary Lion, פרס מטעם New York Library.
בגאלאץ, עיר הולדתה, קרוי על שמה רחוב.
בשנת 2020 הופקה האנתולוגיה Nina Cassian – O mie de poeme (נינה קסיאן - אלף שירים) עם מיטב יצירתה השירית.
לרגל מלאות מאה שנה להולדתה של קסיאן נערכים אירועים שונים לזכרה, ברומניה ובארצות נוספות. אירוע באולם הקריאה של הפקולטה לספרות באוניברסיטת בוקרשט, אירוע נוסף נערך בספריית הפקולטה לספרות. תחת השם Dialogue of the Wind and the Sea נערך אירוע לזכרה במכון התרבות הרומנית בלונדון. במהלך השנה יערכו אירועים דומים בבוקרשט, לונדון, רומא, גאלאץ, קונסטנצה, בראשוב ובוזאו.
פרסים והנצחה > יצירות על נינה קסיאן

Nina Cassian. Dosar de existență (נינה קסיאן. תיק על קיום) מאת מיכאלה דוד, 352 עמודים. (ברומנית)
לאחר מות קסיאן, המשוררת מריה פיליפויו הקדישה לה שני שירים, LACRIMI PENTRU, NINA CASSIAN (דמעות על נינה קסיאן) ו-CUNUNĂ DE LACRIMI (זר של דמעות).
התיאטרון הלאומי של טימישוארה העלה שתי הצגות המבוססות על זכרונותיה של קסיאן, Prin oglindă (דרך המראה) ו-?Și caii se împușcă, nu-i așa (יורים גם בסוסים, לא כן?).
מיצירותיה

1947 La scala 1/1 "לה סקאלה 1/1".
1949 Sufletul Nostru "הנשמה שלנו".
1949 An viu, noua sute si saptesprezece "שנה חיה 1917".
1952 Horea nu mai esta singur "חוראה כבר לא לבד".
1953 Tinereţe "עלומים".
1955 Versuri alese "שירים נבחרים".
1957 Vărstele anului "גילַאֵי השנה".
1957 Dialogul vântului cu marea "שיח הרוח עם הים".
1961 Spectacol in aer liber—o monografie a dragostei "הצגה באוויר פתוח - מונוגרפיה של האהבה".
1963 Să ne facem daruri "להעניק לעצמנו מתנות".
1964 Disciplina harfei "משמעת הנבל".
1966 Sîngele "הדם".
1967 Destinele Paralele "גורלות מקבילים".
1969 Ambitus "גבול".
Cronofagie 1969 "צריכת זמן"
1971 Recviem "רקויאם".
1971 Marea conjugare "נטית הפועל הגדולה".
1971 Atît de grozavă şi adio "כל כך אדירה, היי שלום!"
1972 Loto poeme "שירי לוטו".
1974 Suave "נעימים".
1974 Confidenţe fictive "וידויים בדוים".
1975 O sută de poeme "מאה שירים".
1978 Viraje "מסלולים".
1981 Îndurare "רחמים".
1981 Blue Apple "תפוח כחול"
1982 Lady of Miracles "גבירת הנסים"
1983 Numărătoarea inversă "הספירה לאחור".
1984 Jocuri de vacanţă "שעשועי פגרה".
1988 Call Yourself Alive א
1990 Life Sentence א
1998 Take My Word For It א
ספרי ילדים

1952 Nică fără frică "ניקה חסר הפחד".
1952 Ce-a văzut Oana "מה שראתה אואנה".
1954 Florile patriei "פרחי המולדת".
1957 Prinţul Miorlau "הנסיך מיורלאו".
1959 Aventurile lui Trompişor "הרפתקאותיו של טרומפישור".
1961 Încurcă-lume (ביטוי רומני המתאר את מי שמסתבך תמיד).
1962 Curcubeu "קשת".
1969 Povestea a doi pui de tigru, numiţi Ninigra şi Aligru "סיפורם של שני גורי נמרים הקרויים ניניגרה ואליגרו".
1971 Pisica la televizor "החתולה בטלוויזיה".
1974 Între noi copiii "בינינו הילדים".
בקבוק מים

בקבוק מים הוא מכל המשמש לשמירת נוזלים, בעיקר מים, לצורך הובלת משקה בנסיעה או בהרחקה אחרת מאספקת מים ראויים לשתייה.
בקבוקי מים רב שימושיים
מתקן מים עם בקבוקי דמיג'אן
בקבוקי מים עשויים בדרך כלל מפלסטיק, זכוכית, מתכת או שילוב כלשהו של אותם חומרים. בעבר, בקבוקי מים היו עשויים לפעמים מעץ, קליפה או עורות של בעלי חיים כגון עור, עור ועור כבש.[דרוש מקור]
בקבוקי מים יכולים להיות חד פעמיים או רב פעמיים (בשימוש חוזר). בקבוקי מים חד פעמיים נמכרים לרוב מלאים במי שתייה, בעוד שבקבוקים רב פעמיים נמכרים לרוב ריקים. בקבוקי מים לשימוש חוזר עוזרים לצמצם את פסולת הפלסטיק הצרכנית ופליטת פחמן.
סוגים > בקבוק פלסטיק חד פעמי

המכירות של בקבוקי מים חד-פעמיים מלאים מראש עלו כמעט מדי שנה במשך יותר מעשור. ב-2011, יותר מ-11 מיליארד דולר הוצאו על מוצרי מים בבקבוקים בארצות הברית בלבד.
איגוד המים בבקבוקים הבינלאומי (IBWA) קובע כי אנשים מסתמכים יותר ויותר על בקבוקי מים לנוחות וניידות.
במדינות מסוימות עם מי ברז באיכות נמוכה, אזרחים משתמשים גם במים בבקבוקים (כולל במיכלים בגודל משפחתי השמורים בבית) מסיבות בריאותיות. לדוגמה, נכון לשנת 2010, למקסיקו הייתה עלייה ממוצעת של 8 אחוזים בשנה ברכישת מים בבקבוקים, וצרכה כ-13 אחוז מסך המים בבקבוקים בעולם.
אזרחים מקסיקנים שותים יותר מים בבקבוקים מאשר אנשים מכל מדינה אחרת, בממוצע של 61.8 ליטר לאדם בכל שנה - יותר מפי שניים משיעור הצריכה לנפש בארצות הברית.
העלייה בשימוש בבקבוקי מים אישיים חד-פעמיים מפלסטיק תרמה במידה ניכרת לבעיית הפסולת במדינה, אם כי העלייה בפופולריות של מים בבקבוקים באה עם ירידה בקצב הגידול של צריכת משקאות קלים.
בקבוקי פלסטיק לשימוש חוזר (רב-פעמיים)

ניתן לייצר בקבוקי מים רב שימושיים מפוליאתילן בצפיפות גבוהה (HDPE), פוליאתילן בצפיפות נמוכה (אנ') (LDPE), קופוליאסטר (אנ') או פוליפרופילן. כולם מציעים את היתרון שהם עמידים, קלים, עמידים במדיח כלים וללא ביספנול A. ההבדל העיקרי בין כל סוג של בקבוק מים הוא הגמישות של החומר. קופוליאסטר ופוליפרופילן מציעים את הקשיחות הגדולה ביותר;
"HDPE" שומר על גמישות מסוימת; "LDPE" (המקושר לרוב עם בקבוקים מתקפלים ולחיצים) הוא הגמיש ביותר.
מתכת

בקבוקי מים ממתכת הולכים וגדלים בפופולריות. מיוצרים בעיקר מנירוסטה או מאלומיניום, והם עמידים ושומרים פחות על ריח וטעם מתכולה קודמת מאשר רוב בקבוקי הפלסטיק, אך בקבוקים אלו יכולים לפעמים לתת טעם מתכתי. לכן, בקבוקי מתכת מכילים לרוב שרף או אפוקסי כדי להגן על הבקבוק מפני העברת טעם וריח או קורוזיה.
למרות שרוב הדגמים נטולי ביספנול A, דגמים ישנים יותר ופחות יקרים יכולים להכיל את החומר. ניתן להשתמש גם בבקבוקים מזכוכית (ראה בקטע הבא)
לא מומלץ למלא בקבוקי אלומיניום בנוזלים חומציים (למשל מיץ תפוזים), כיוון שהדבר עלול לגרום לדליפה של אלומיניום אל תוך הבקבוק.
בהתאם לסוג חומר, המקור ותהליך הייצור שמאחורי בקבוק נירוסטה, כמויות עקבות של מינרלים יכולות לדלוף לתוכן גם מסוג זה של בקבוקים.
ידוע כי בקבוקי נירוסטה שאינם מכילים תוחם מעבירים טעם וריח חלודים לתכולה. בקבוקים העשויים מנירוסטה באיכות מזון אינם מעבירים טעם או ריח.
בקבוקי מים ממתכת (במיוחד פלדה) יכולים להיות כבדים יותר מאשר פלסטיק. בקבוקי מתכת בעלי דופן אחת מעבירים בקלות את טמפרטורת המים או הנוזל למשטחים חיצוניים, מה שהופך אותם ללא מתאימים לשימוש עם נוזלים חמים או קרים בצורה יוצאת דופן. בקבוקי מתכת עם קירות כפולים מבודדים כדי לשמור על נוזלים קרים או חמים, מבלי שהמשטח החיצוני יהיה חם מדי או קר מדי. מכיוון שבבקבוקים עם קירות כפולים יש יותר מתכת, הם יקרים יותר. הם בדרך כלל מבודדים בואקום (בקבוקי תרמוס), אך לחלקם עשוי להיות בידוד מוצק או ג'ל בין קירות המתכת.
מתכת > זכוכית

צלוחיות זכוכית שימשו מאז ימי קדם, אם כי לא היו נפוצים עד לתקופה המודרנית המוקדמת, כאשר ייצור עקבי בתפזורת של מוצרי זכוכית נעשה קל יותר. מכיוון שהם ניתנים למחזור לחלוטין, נטולי ביספנול A ואינם שומרים ומעבירים טעם או ריח, בקבוקי מים מזכוכית הופכים שוב לבחירה פופולרית עבור צרכנים רבים המודאגים מבריאותם.
בקבוקי זכוכית כבדים יותר מפלסטיק, נירוסטה או אלומיניום, וקל יותר להינזק או לשבור אותם לגמרי. כמו מתכת, גם להם יש רמה גבוהה של העברת טמפרטורה, ולכן הם אינם אידיאליים לנוזלים חמים או קרים מאוד. סוגים מסוימים של צלוחיות מבודדות ואקום משתמשים בשכבה פנימית של זכוכית (שקל לניקוי), ובשכבה חיצונית של מתכת או פלסטיק שעוזרת להגן על הזכוכית מפני שבירה. בקבוקים כאלה עדיין עלולים להישבר בקלות אם נופלים, ולכן חלק מהמותגים הם משולשים, כשהזכוכית בתוך שתי שכבות פלסטיק; זוהי צורה נפוצה עבור צלוחיות גדולות המיועדות לקפה או לנוזלים אחרים שיש לבודד.
מתכת > סינון

סוג זה של בקבוקים הוא לרוב ללא ביספנול A ולרוב משתמש בסינון פחמן (פחם פעיל). ניתן להשתמש באור על-סגול גם לטיהור מים. בקבוקי סינון על-סגולים פופולריים ונוחים למי שנוסע לאזורים שבהם איכות המים עלולה להזיק, או שבהם מים בבקבוקים אינם זמינים. קרינה זו יעילה נגד כל הפתוגנים הנמצאים במים.
בקבוקי סינון פחמן יסננו כמה כימיקלים אורגניים וישפרו את הטעם והריח של המים. סינון פחמן לא יחסל פתוגנים, מתכות או חנקות מהמים.
מתכת > בקבוקים מחוברים באופן אלחוטי

מכשירים מחוברים אוספים נתונים הקשורים לצריכת המים של אדם. הנתונים מועברים לטלפון, המאפשר מעקב אחר צריכת המים של אדם ומתריע למשתמש כאשר הוא אינו מטופל כראוי. מכשירים המנטרים ואוספים נתונים הקשורים לבריאותו האישית הם גם חלק מהתנועה העצמית המכומתת. בעוד מספר מושגים הוצגו, אף אחד מהם אינו זמין כעת מסחרית.
מתכת > מאגרי הידרציה

מאגרי הידרציה, הידועים גם בשם שלפוחיות הידרציה, הם תיקים גמישים בנפח גדול שנמצאים בדרך כלל במערכת תרמילים. משתמשים ניגשים למים באמצעות צינור לגימה. מערכת זו מאפשרת למשתמש להישאר עסוק בפעילות ללא צורך לעצור ולשחרר בקבוק מים.
מאגרים כאלה מאפשרים גם נשיאה של אספקת מים גדולה יותר (ולכן טיול ארוך יותר), שכן יש להם יותר קיבולת וגם שילוב טוב יותר בציוד הנשיאה מאשר בקבוק מים חיצוני או קנטינה המחוברים לחבילה או לחגורה.
פופולריות

בשל הדאגה הגוברת מההשפעה הסביבתית והעלות של בקבוקי מים חד-פעמיים מפלסטיק, יותר אנשים בוחרים למלא בקבוקי מים רב שימושיים. עם זאת, הפופולריות והזמינות של בקבוקי מים חד פעמיים מפלסטיק ממשיכות לעלות. בשנת 2007, אמריקאים צרכו 50 מיליארד בקבוקי מים במנה אחת. מאז 2001, מכירת מים בבקבוקים למנה אחת תנודה ב-70 אחוזים, והנטייה הזו נמשכת.
בשנת 2016, נוצר טרנד בקרב אמריקאים ובכל העולם בשם "Bottle flipping" (היפוך בקבוק מים) משכה המון תשומת לב תקשורתית.
השלכות > בריאות

כימיקלים המשמשים לייצור סוגים מסוימים של בקבוקים הוכחו כמזיקים לבריאותם של בני אדם. שאיפת כימיקלים המשמשים לייצור פלסטיק מהווה סכנה בעיקר לעובדי המפעל המטפלים בחומר. במדינות מתפתחות רבות, פסולת פלסטיק נשרפת במקום ממוחשבת או מופקדת במזבלות. תושבים כפריים של מדינות מתפתחות השורפים פלסטיק כשיטת סילוק, אינם מוגנים מפני סכנות השאיפה הכימיות הקשורות לנוהג זה. חשוב להשליך מים שאוחסנו בבקבוקי PET שנחשפו לטמפרטורות גבוהות לתקופה ממושכת או מעבר לתאריך התפוגה, משום שכימיקלים מזיקים עלולים לדלוף מהפלסטיק.
בשנת 2008, חוקרים מאוניברסיטת אריזונה סטייט גילו שאחסון בקבוקי פלסטיק בטמפרטורות של או מעל 60 מעלות צלזיוס עלול לגרום לאנטימון להיכנס למים הכלולים בבקבוקים. לכן, שתייה תכופה מבקבוקים המאוחסנים במקומות כמו מכוניות במהלך חודשי הקיץ עלולה להיות בעלת השפעות בריאותיות שליליות.
ייצור בקבוקים מסתמך על נפט ומשאבי טבע. חלק מתהליכי היצירה משחררים כימיקלים רעילים לאוויר ולאספקת המים שיכולים להשפיע מאוד על מערכות העצבים, תאי הדם, הכליות והמערכת החיסונית, ויכולים לגרום לסרטן ומומים מולדים. רוב בקבוקי המים החד פעמיים עשויים מפוליאתילן טרפתאלט שנמצא בנפט. בעוד שהוא נחשב פחות רעיל מאשר סוגים רבים אחרים של פלסטיק, המרכז לאקולוגיה של ברקלי (אנ') מצא שייצור הפוליאתילן טרפתאלט גורם לפליטות רעילות בצורה של ניקל, אתיל בנזן, אתילן אוקסיד ובנזן ברמות גבוהות פי 100 מאלו שנוצרו כדי ליצור את אותה כמות של זכוכית.
השלכות > סביבה

בקבוקי מים עשויים זכוכית, אלומיניום ופלדה הם הניתנים למיחזור בקלות. ניתן למחזר גם בקבוקי HDPE (אנ') ו-LDPE (אנ').
מכיוון שייצור והובלה של בקבוקי מים חד-פעמיים דורשים נפט ומשאב שאינו מתחדש, תעשיית המים בבקבוקים חד-פעמיים נכנסה ללחץ מצד צרכנים מודאגים. מכון פסיפיק (אנ') חישב כי נדרשו כ-17 מיליון חביות נפט כדי לייצר את בקבוקי הפלסטיק החד-פעמיים למים חד-פעמיים שצרכו האמריקאים ב-2006. כדי לקיים את השימוש הצרכני במוצרים המסתמכים על רכיבי פלסטיק ורמת הביקוש המיוצר לבקבוקי מים מפלסטיק., התוצאה הסופית היא מחסור בדלקים מאובנים. בנוסף, המשמעות היא לא רק מחסור בחומרי הגלם לייצור פלסטיק, אלא גם מחסור באנרגיה הדרושה לתדלק את ייצורם.
תעשיית בקבוקי מים חד פעמיים הגיבה לדאגה של הצרכנים לגבי ההשפעה הסביבתית של בקבוקי מים חד פעמיים על ידי הפחתה משמעותית של כמות הפלסטיק בשימוש בבקבוקים. תכולת הפלסטיק המופחתת מביאה גם למוצר במשקל נמוך יותר שצורך פחות אנרגיה לשינוע. חברות אחרות לייצור בקבוקים מתנסות בחומרים חלופיים כמו עמילן תירס כדי לייצר בקבוקים חדשים שמתכלים יותר בקלות.
בקבוקי המים בעלי ההשפעה הנמוכה ביותר הם אלו העשויים מזכוכית או מתכת. הם אינם עשויים מנפט וניתנים למחזור בקלות. על ידי בחירה במילוי רציף של כל בקבוק מים רב-שימושי, הצרכן מרחיק בקבוקים חד פעמיים מזרם הפסולת ומקטין את ההשפעה הסביבתית.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
בקבוק
פחית
הערות שוליים

↑  הילה ציאון, 50 דברים שאתם יכולים לעשות למען הסביבה, באתר ynet, 8 באוקטובר 2019
↑  היתרונות של בקבוק שתייה רב פעמי, באתר aquaview
↑  סטטיסטיקה, IBWA, מים בבקבוקים, www.bottledwater.org, 3 במאי 2009
1 2 3  טים ג'ונסון, "In Mexico, fear of tap water fuels bottled-water boom", McClatchy (אנ'), 8 בדצמבר 2010 (באנגלית)
↑  ג'יימס קופר, "Assessment of bisphenol A released from reusable plastic, aluminum and stainless steel water bottles", Chemosphere (באנגלית).
בידקוד: :2011Chmsp..85..943C
↑  מרתה ורסימו, "שטיפה של אלומיניום מכלי בישול ומכלי מזון, Sensors and Actuators, מזהה אובייקט דיגיטלי:
10.1016/j.snb.2006.04.061
↑  מייקל קרכלר, "עקבות ומתכות אולטרה-עקבות בבקבוקי מים: סקר מקורות ברחבי העולם והשוואה לבקבוקי מתכת שניתנים למילוי" 10.1016/j.scitotenv.2008.10.014 (באנגלית)
↑  "Glass Water Bottles: BPA Free Water Bottles", 30 במרץ 2012 (באנגלית)
↑  "קרדיט אי-אקטיבציה של קרינה על סגולה עבור וירוסים, חיידקים וביציסטות פרוטוזואה במים: סקירה"
בידקוד: 2006WatRe..40....3H (באנגלית)
↑  "Tap water, bottled water, filtered water, which to choose", 29 במרץ 2012 (באנגלית)
↑  סטיב ג'ורג',  "Bottle or bladder?", Backpacker (מגזין) 30 ביוני 1997 (באנגלית)
↑  "Confronting Challenges: Bottled Water", מהמקור, 29 באפריל 2016 (באנגלית)
↑  דוגן ארנט; סוניה ראו, "Bottle flipping becomes the rage with middle schoolers", BostonGlobe.com, 9 באוקטובר 2016 (באנגלית)
↑  רולף הלדן, "Plastics and Health Risks", Annual Review of Public Health

מזהה אובייקט דיגיטלי: 10.1146/annurev.publhealth.012809.103714 (באנגלית)
↑  מונסראט פילה, "Antimony and PET bottles: Checking facts", (באנגלית) Chemosphere
↑  פול ווסטרהוף, פנג'אי פראפאיפונג, אוורט הלם, אליס הילארו: "Antimony leachingfrom polyethylene terephthalate (PET) plastic used for bottled drinking water" ,Water Research, 1 בפברואר 2008 (באנגלית)
↑  רולף הלדון, "Plastics and Health Risks", (באנגלית) Annual Review of Public Health
↑  בראיין הווארד (2003): "הודעה בבקבוק" E: The Environmental Magazine (באנגלית)
↑  "The Water Project", 29 במאי 2016 (באנגלית)
↑  זואי קורמייר, פלסטיק לא פנטסטי, מגזין "זה", 24 בפברואר 2012 (באנגלית)
↑  קרל ביאליק, "Water Bottles Slim Down", The Wall Street Journal, 20 באפריל 2012 (באנגלית)
ליטר בקבוק מים בעל ידית מחוברת
בקבוקי מים העשויים מתכת
בקבוקי מים מזכוכית בעלי עטיפת סיליקון
בקבוק מים מסנן פחמן
מאגר הידרציה
סימן על בקבוק מים חד פעמי המדגיש תכונות סביבתיות חיוביות.
יעקב כהנוב

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1947 יפעת, ישראל 
 פטירה:  12 בדצמבר 2016 (בגיל 69) 
 ענף מדעי:  ארכאולוגיה ימית 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה 
 
יעקב כהנוב (7 בפברואר 1947 – 12 בדצמבר 2016) היה פרופסור לארכאולוגיה ימית בחוג לציוויליזציות ימיות ובמכון ללימודי ים ע"ש ליאון רקנאטי באוניברסיטת חיפה. היה מחשובי החוקרים בעולם של ספינות עתיקות ועמד בראש פרויקט בניית הרפליקה של הספינה העתיקה ממעגן מיכאל.
ילדות

יעקב כהנוב ("יַק") נולד בקיבוץ יפעת ב-1947 ליצחק איש חינוך, ועטרה, מנהלת משק, ילד אמצעי בין גיורא הבכור לחנה, האחות הצעירה. ילדותו עברה עליו בקיבוץ, ובהיותו בכיתה ב' כאשר אביו מונה למנהל החווה החקלאית יד נתן בעכו עברה המשפחה לנהריה. שם החלה אהבתו לים. בימי בית הספר היסודי הייתה הימייה של נהריה המקום בו בילה את עיקר שעות הפנאי שלו; שם למד לחתור, להפליג ולטפל בכלי השיט. בהיותו בכיתה ט' נהרג אחיו הבכור גיורא בתאונת דרכים.
בשנת 1960, במסגרת תפקידו של האב, כעובד משרד החינוך, עברה המשפחה להתגורר בירושלים. כיתה ח' עברה על כהנוב בגימנסיה העברית רחביה, אולם את לימודיו התיכוניים בחר להמשיך במגמת שיט בבית הספר לקציני ים עכו (מחזור י'). כהנוב היה תלמיד מצטיין, ובכיתה י"ב נבחר ליו"ר ועד הקדטים. חבריו למחזור וללימודים מעידים עליו שהיה מנהיג טבעי, חברותי ומקובל, שידע לעמוד על זכויות הקדטים, שייט טוב, חבר נאמן ואדם ישר דרך.
שירות בחיל הים

בסיום לימודיו בשנת 1965 התגייס כהנוב לחיל הים. הוא סיים קורס חובלים בהצטיינות ועבר הכשרה לספינות טילים. עד שתגענה הספינות לארץ, הוצב בחוליית החוף של חיל הים. לקראת מלחמת ששת הימים קודמה היחידה לנמל אשדוד והתכוננה לבצע הנחתה של חטיבה 55 בחוף אל עריש. עם פרוץ המלחמה שונתה משימת החטיבה והיא הועברה לשחרור ירושלים. חולית החוף הונחתה בסיני וסייעה בטיהור השטח.
שירות בחיל הים > הנפילה בשבי

כדי להמחיש למצרים ולאו"ם שישראל ראתה את קו הפסקת האש כעובר במרכז התעלה, מרחק שווה מגדותיה, שר הביטחון משה דיין החליט להציג שיט ישראלי בתעלה. ב-14 ביולי 1967 הושטו סירות גומי נושאות דגל ישראל בחמישה מוקדים לאורך תעלת סואץ. הפעילות זכתה מאוחר יותר לשם 'מבצע ברק' ותוכננה להיות מאובטחת על ידי טנקים ותותחים מהחוף המזרחי.
לאחר כמה מעברים של הפגנת נוכחות במרכז התעלה החלו המצרים בירי לעבר חלק מהסירות. הכח שהוקצה לאבטחה כנגד הירי בפורט תאופיק לא השיב אש לרתק את המצרים. סירתם של כהנוב ואברהם יסעור נמצאה במרכז התעלה. הם פנו מזרחה אך נמצאו מול שונית רדודה. לאחר שהסירה נפגעה מהירי וטבעה, מצאו מחסה מאחורי עמוד עיגון. המצרים הבחינו בכך, שלחו שתי סירות חתירה, ושבו אותם.
כהנוב היה שותף להחלטת השבויים להמתין עד שישוחררו גם נידוני קהיר. על הפעילות בסירה חשופה הוענק לכהנוב וגם ליסעור עיטור המופת באפריל שנת 1973. בינואר 1968, לאחר שמונה חודשים בשבי המצרי, שוחררו השבויים וכהנוב המשיך את שירותו הצבאי בחיל הים, למד בקורס קציני נשק ונעשה מפקד בית ספר נשק בבה"ד חיל הים.