stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נובל אנרג'י
הערות שוליים

↑  NBL-Financial Information
1 2   שוקי שדה, הנובליסטים | "הם אולי נראים חנונים אמריקאים, אבל מתנהגים בצורה ברוטלית וכוחנית", באתר TheMarker‏, 11 ביולי 2015
↑  דוד חיון, ‏מתקפת גז, באתר גלובס, 22 ביוני 2000
↑  ליאור גוטמן, שברון למשרד האנרגיה: הושלמה רכישת נובל אנרג'י, באתר כלכליסט, 5 באוקטובר 2020
↑  דוד חיון, ‏הערכות: שווי הגז בקידוחי שותפות ים תטיס - יותר מ-2 מיליארד דולר, באתר גלובס, 13 באפריל 2000
↑  אבי בר-אלי, התגלית הגדולה מעולם: גז טבעי פי 3 מ"ים תטיס" - בערך כלכלי של 15 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 18 בינואר 2009
↑   ערן אזרן, פרויקט התשתיות הגדול בישראל יוצא לדרך - כל מה שצריך לדעת, באתר TheMarker‏, 26 בפברואר 2017
↑  ליאור זנו, דלק קידוחים ואבנר: גז טבעי בהיקף של 1.1 TCF ב"תנין", באתר TheMarker‏, 6 באפריל 2012
↑  הכרזה בדבר קיום מונופולין: דלק קידוחים שותפות מוגבלת יחד באתר רשות ההגבלים העסקיים
הגביע הברזילאי

| --- | --- |

 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  1989
 ארגון מפעיל:  קונפדרציית הכדורגל הברזילאית
 מספר מתמודדים:  64
 מדינות משתתפות:  ברזיל ברזיל
 זוכה:  פלמנגו
 הכי הרבה זכיות:  גרמיו, קרוזיירו ופלמנגו (5)
 מפעל מקביל:  ליגת העל הברזילאית
 www.copadobrasil.com.br
 
הגביע הברזילאי (בפורטוגזית: Copa do Brasil) הוא תחרות הכדורגל הלאומי בברזיל בשיטת גביע. הוא מפעל הכדורגל השני בחשיבותו בברזיל, אחרי ליגת העל הברזילאית.
גביע התחרות בין השנים 1994 - 2001
בגביע הברזילאי משתתפות מדי שנה 64 קבוצות מרחבי ברזיל, הכוללות עשר קבוצות לפי דירוג ההתאחדות הברזילאית, ו-54 לפי תוצאות האליפויות של המדינות והתחרויות האזוריות. זוכת הגביע זוכה גם בכרטיס לגביע ליברטדורס של השנה שאחרי. משתתפות גביע ליברטדורס בשנה מסוימת לא יכולות להשתתף בגביע הברזילאי באותה השנה בגלל קונפליקט בלוח הזמנים, מאחר ששתי התחרויות מתרחשות בערך באותה עת.
היסטוריה > טאסה ברזיל

טאסה ברזיל (בפורטוגזית: Taça Brasil) הייתה התחרות הראשונה ברמה הלאומית בברזיל והיא התקיימה בשיטת הגביע. היא נוסדה בשנת 1959 ושוחקה עד לשנת 1968.
טאסה ברזיל הוקמה במטרה לאפשר השתתפות של קבוצה מברזיל בגביע ליברטדורס, אשר נוסד בשנת 1958. באותה התקופה לא הייתה לברזיל תחרות ברמה לאומית וטאסה ברזיל מילאה את החסר.
הקבוצה שזכתה במספר הרב ביותר של פעמים במפעל הייתה סנטוס, עם 5 זכיות (מתוך 7 פעמים בגמר). במחצית הראשונה של שנות ה-60 הייתה סנטוס בין הקבוצות הטובות בעולם, עם שחקנים כמו פלה, זיטו, קואוטיניו, ז'ילמר ואחרים. הקבוצה עם המספר השני של זכיות בטאסה ברזיל היא פלמיירס, עם 2 זכיות. עם זכייה אחת נמנות באהיה, בוטפוגו וקרוזיירו.
בשנת 1966 עלה מספר הנציגות הברזילאיות בגביע ליברטדורס ל-2, וטאסה ברזיל סיפקה את שתי הנציגות הללו (האלופה וסגניתה) בשנים 1965 ו-1966. בשנת 1967 הוקמה תחרות לאומית נוספת, הפעם בשיטת ליגה - טורניר רוברטו גומס פדרוזה - וכתוצאה, בשנים 1967 ו-1968 נציגה אחת לגביע הליברטדורס הייתה זוכת הטאסה ברזיל ואילו הנציגה השנייה הייתה אלופת טורניר רוברטו גומס פדרוזה.
עקב עליית החשיבות של טורניר רוברטו גומס פדרוזה בכדורגל הברזילאי, טאסה ברזיל הופסקה אחרי 1968 ולא שוחקה עוד.
בשנת 2011 אוחדו תוארי טאסה ברזיל עם אילו של ליגת העל הברזילאית, וכתוצאה מוכרות באופן רשמי זוכות טאסה ברזיל כאלופות ברזיל.
היסטוריה > הקמת התחרות הנוכחית

תחרות הגביע הברזילאי הנוכחי, הקרויה בשם "גביע של ברזיל" (Copa do Brasil), נוסדה בשנת 1989 בעקבות שנוי בתנאי ליגת העל הברזילאית. לאחר 1987, מספר הקבוצות המשתתפות בליגת העל ירד באופן חד, וכתוצאה קבוצות ממדינות רבות בברזיל איבדו את האפשרות להתמודד נגד הקבוצות הגדולות ולזכות בכרטיס לגביע ליברטדורס. גביע ברזיל נולד על כן במטרה לתת הזדמנות לאלופות של כל המדינות הברזילאיות שוב להתמודד ברמה לאומית.
עונת 2017

עונת 2017 של הגביע הברזילאי התחילה ב-9 בפברואר והסתיימה ב-27 בספטמבר. בתחרות היו שישה שלבי נוקאאוט עם משחקי גומלין ולהלן שלושת השלבים האחרונים.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | רבע גמר | רבע גמר |  |  | חצי גמר | חצי גמר |  |  | גמר | גמר |
:  
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  בוטפוגו |  0 - 1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  בוטפוגו |  0 - 1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  אתלטיקו מיניירו (פ) |  3 - 0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  אתלטיקו מיניירו (פ) |  3 - 0 |   |   |  פלמנגו |  1 - 0 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  פלמנגו |  1 - 0 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  ובוטפוגו |  0 - 0 |   |   |  |  |
|  |  פלמנגו |  2 - 0 |   |   |  ובוטפוגו |  0 - 0 |   |   |  |  |
|  |  פלמנגו |  2 - 0 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סנטוס |  2 - 4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  סנטוס |  2 - 4 |   |   |  |  |   |   |  פלמנגו |  1 - 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  פלמנגו |  1 - 0 |
|  |  |  |   |   |  |  |   |   |  קרוזיירו |  0 - 1 (4-3 (פ) |
|  |  אתלטיקו פרנאאנסה |  0 - 4 |   |   |  |  |   |   |  קרוזיירו |  0 - 1 (4-3 (פ) |
|  |  אתלטיקו פרנאאנסה |  0 - 4 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  גרמיו |  2 - 3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  גרמיו |  2 - 3 |   |   |  גרמיו |  1 - 0 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  גרמיו |  1 - 0 |   |   |  |  |
|  |  |  |   |   |  קרוזיירו |  0 - 1 |   |   |  |  |
|  |  קרוזיירו |  3 - 3 |   |   |  קרוזיירו |  0 - 1 |   |   |  |  |
|  |  קרוזיירו |  3 - 3 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קורינתיאנס |  1 - 1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
|  |  קורינתיאנס |  1 - 1 |   |   |  |  |   |   |  |  |
זוכות הגביע הברזילאי לאורך השנים

| שנה | זוכה | תוצאה | סגנית |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | גרמיו | 0 - 0 2 - 1 | ספורט |
| 1990 | פלמנגו | 1 - 0 0 - 0 | גויאס (גויאס) |
| 1991 | קריסיומה (סנטה קטרינה) | 1 - 1 0 - 0 | גרמיו |
| 1992 | אינטרנסיונל | 1 - 2 1 - 0 | פלומיננסה |
| 1993 | קרוזיירו | 0 - 0 2 - 1 | גרמיו |
| 1994 | גרמיו | 0 - 0 1 - 0 | סיארה (סיארה) |
| 1995 | קורינתיאנס | 2 - 1 1 - 0 | גרמיו |
| 1996 | קרוזיירו | 1 - 1 2 - 1 | פלמיירס |
| 1997 | גרמיו | 0 - 0 2 - 2 | פלמנגו |
| 1998 | פלמיירס | 0 - 1 2 - 0 | קרוזיירו |
| 1999 | ז'ובנטודה (ריו גראנדה דו סול) | 2 - 1 0 - 0 | בוטפוגו |
| 2000 | קרוזיירו | 0 - 0 2 - 1 | סאו פאולו |
| 2001 | גרמיו | 2 - 2 3 - 1 | קורינתיאנס |
| 2002 | קורינתיאנס | 2 - 1 1 - 1 | ברזיליאנסה |
| 2003 | קרוזיירו | 1 - 1 3 - 1 | פלמנגו |
| 2004 | סנטו אנדרה (סאו פאולו) | 2 - 2 2 - 0 | פלמנגו |
| 2005 | פאוליסטה (סאו פאולו) | 2 - 0 0 - 0 | פלומיננסה |
| 2006 | פלמנגו | 2 - 0 1 - 0 | ואסקו דה גאמה |
| 2007 | פלומיננסה | 1 - 1 1 - 0 | פיגיירנסה (סנטה קטרינה) |
| 2008 | ספורט | 1 - 3 2 - 0 | קורינתיאנס |
| 2009 | קורינתיאנס | 2 - 0 2 - 2 | אינטרנסיונל |
| 2010 | סנטוס | 2 - 0 1 - 2 | ויטוריה (באהיה) |
| 2011 | ואסקו דה גאמה | 1 - 0 2 - 3 | קוריטיבה |
| 2012 | פלמיירס | 2 - 0 1 - 1 | קוריטיבה |
| 2013 | פלמנגו | 1 - 1  2 - 0 | אתלטיקו פרנאאנסה |
| 2014 | אתלטיקו מיניירו | 2 - 0   1 - 0 | קרוזיירו |
| 2015 | פלמיירס | 0 - 1   2 - 1   4 - 3 (פ) | סנטוס |
| 2016 | גרמיו | 3 - 1   1 - 1 | אתלטיקו מיניירו |
| 2017 | קרוזיירו | 1 - 0   0 - 1   4 - 3 (פ) | פלמנגו |
| 2018 | קרוזיירו | 1 - 0   2 - 1 | קורינתיאנס |
| 2019 | אתלטיקו פרנאאנסה | 1 - 0   2 - 1 | אתלטיקו פרנאאנסה |
| 2020 | פלמיירס | 1 - 0   2 - 0 | גרמיו |
| 2021 | אתלטיקו מיניירו | 4 - 0   2 - 1 | אתלטיקו פרנאאנסה |
| 2022 | פלמנגו | 0 - 0     1 - 1 6 - 5 (פ) | קורינתיאנס |
| 2023 | סאו פאולו | 1 - 0    2 - 1 | פלמנגו |
זוכות הגביע הברזילאי לאורך השנים > לפי קבוצות

| קבוצה | מדינה | זכיות |
| --- | --- | --- |
| קרוזיירו | מינאס ז'ראיס | 6 |
| גרמיו | ריו גראנדה דו סול | 5 |
| פלמנגו | ריו גראנדה דו סול | 4 |
| פלמיירס | סאו פאולו | 4 |
| קורינתיאנס | סאו פאולו | 3 |
| אתלטיקו מיניירו | בלו הוריזונטה | 2 |
| אינטרנסיונל | ריו גראנדה דו סול | 1 |
| ואסקו דה גאמה | ריו דה ז'ניירו | 1 |
| ז'ובנטודה | ריו גראנדה דו סול | 1 |
| סנטו אנדרה | סאו פאולו | 1 |
| סנטוס | סאו פאולו | 1 |
| ספורט | פרנמבוקו | 1 |
| פאוליסטה | סאו פאולו | 1 |
| פלומיננסה | ריו דה ז'ניירו | 1 |
| קריסיומה | סנטה קטרינה | 1 |
הערות שוליים

↑  הודעה על איחוד התארים הברזילאים באתר CBF (בפורטוגזית)
| כדורגל בברזיל ברזיל |
| --- | --- | --- |
| נבחרות | נבחרת ברזיל בכדורגל • נבחרת ברזיל בכדורגל נשים • נבחרת ברזיל בכדורגל עד גיל 20 |  |
| ניהול | קונפדרציית הכדורגל הברזילאית • מועדון ה-13 • קבוצות • כדורגלנים • מאמנים • אצטדיונים |  |
| תחרויות ברמה לאומית | ליגת העל הברזילאית • הגביע הברזילאי |  |
| תחרויות ברמה אזורית | אליפות סאו פאולו • אליפות ריו דה ז'ניירו • האליפויות של המדינות • גביע צפון-מזרח |  |
| תחרויות עבר | טורניר ריו-סאו פאולו • טורניר רוברטו גומס פדרוזה • טאסה ברזיל • קופה אוניאו • גביע ז'ואאו אבלנז'ה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2009099388  VIAF: 154006111   WorldCat (עם VIAF): 154006111
רוונה (נפה)

נפת רוונה היא נפה במחוז אמיליה-רומאניה שבצפון איטליה. בירת הנפה היא העיר רוונה. נכון לשנת 2015, אוכלוסיית הנפה מונה 391,997 תושבים על פני שטח של 1860 קמ"ר, המקנה לו צפיפות אוכלוסין של 210.81 תושבים לקמ"ר.
היסטוריה

נפת רוונה אוכלסה לראשונה על ידי שבטים איטליים מצפון איטליה, ונכבשה בשנת 191 לפנה"ס על ידי הרפובליקה הרומית. ליד קלאסה(אנ') נבנה נמל, והצי האדריאטי התבסס ברוונה. בשנת 402 לספירה הפכה רוונה לבירת האימפריה הרומית המערבית, והתקיימה עד להתמוטטות האימפריה ונפילת רומא ב-476. בעקבות כך שלטו ברוונה המלכים הברברים אודואקר ולאחר מכן תיאודוריק (אנ') עד שנכבשה על ידי האימפריה הביזנטית בשנת 540, הביזנטים הכריזו שזה יהיה שטח טריטוריאלי (האקסרקט)(אנ') שלהם.
הנפה המשיכה להיות תחת שלטון ביזנטי עד פלישת הלומברדים בשנת 751, ולאחר מכן סופחה על ידי מלך הפרנקים פיפן הגוץ. הנפה הושמה תחת שלטון האפיפיור על ידי פיפן הגוץ ב-757. רוונה נשלטה לאחר מכן על ידי הכס הקדוש עד שקיבלה עצמאות במאה ה-12. האפיפיור השתלט שוב ב-1278 עד שנכבשה על ידי ונציה ב-1441. מלחמת ליגת קמברה התרחשה ליד רוונה ב-1512, בה הובסו כוחות האפיפיור, אך הכוחות הצרפתיים נהרגו כמעט לחלוטין וסולקו מאיטליה. הנפה נשארה תחת שלטונו של הכס הקדוש עד שהפכה לחלק מממלכת איטליה.
בשנת 1921, התקוממויות ברוונה גרמו להתקדמות מהירה של התנועה הפשיסטית באזור. מבנים השייכים לרפובליקנים ולסוציאליסטים נתפסו או נשרפו על ידי איטלו באלבו, וב-29 ביולי, הוא ואנשיו עברו ברחבי נפות רוונה ופורלי, ושרפו כל מטה של ארגון סוציאליסטי בליל מעשי טרור.
גאוגרפיה

נפת רוונה היא אחת מתשע הנפות במחוז אמיליה-רומאניה בצפון מזרח איטליה. לנפה יש גישה אל הים האדריאטי . בצפון הנפה שוכנת נפת פרארה ונפת בולוניה במערב. העיר המטרופוליטנית של פירנצה שבמחוז טוסקנה שוכנת בדרום מערב, ומחוז פורלי-צ'זנה בדרום. בירת המחוז היא העיר רוונה (Ravenna), המחוברת לים האדריאטי באמצעות תעלת קנדיאנו(אנ').
תחבורה ותשתיות > רכבות

נפת רוונה מרושת במסילות הרכבת בולוניה-אנקונה, רוסי -פאנסה, פאאנצה-פירנצה, פאאנצה-לבצולה וקסטל בולונז-רוונה. השירותים מופעלים על ידי חברת הרכבות טרנאיטליה (Trenitalia).
תחבורה ותשתיות > שדות תעופה

בנפת רוונה קיים שדה תעופה קטן בבירת הנפה רוונה, המשמש לטיסות פרטיות וממוקמים בו בתי ספר לטיסה.
הערות שוליים

↑  "Provincia di Ravenna". Tutt Italia.
↑  Segrè, Claudio G. (1987). Italo Balbo: A Fascist Life. University of California Press. pp. 86–87. ISBN 978-0-520-91069-0.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007548079705171  BnF: cb11948222g (data)  GND: 4416406-3  LCCN: n79083592  MusicBrainz: f6aa8d1e-dc17-4c59-9642-8cad15377496  NKC: ge1055498  SUDOC: 028705432  VIAF: 155927678   WorldCat (עם VIAF): 155927678
ברכת בורא פרי העץ

על פירות האילן אומר בורא פרי העץ
ברכת בורא פרי העץ היא אחת מברכות הנהנין הנאמרת לפני אכילת אחד מפירות עץ. יוצא מהכלל הוא היין שאף שנוצר מענבים קבעו לו חז"ל ברכה מיוחדת 'ברכת בורא פרי הגפן'.
הברכה האחרונה שיש לברך לאחר אכילת אחד מפירות האילן היא ברכת בורא נפשות, מלבד אם אכל פרי שהוא משבעת המינים שמחמת חשיבותם תיקנו לברך לאחר אכילתם ברכה מיוחדת ברכה אחת מעין שלוש.
המקור במשנה

כֵּיצַד מְבָרְכִין עַל הַפֵּרוֹת?
עַל פֵּרוֹת הָאִילָן - אֹמֵר בּוֹרֵא פְּרִי הָעֵץ. חוּץ מִן הַיַּיִן, שֶׁעַל הַיַּיִן - אוֹמֵר בּוֹרֵא פְּרִי הַגָּפֶן.
בדיעבד, אדם שברך על פירות העץ "בורא פרי האדמה" יצא ידי חובתו, משום שגם העץ גדל באדמה וניזון ממנה.
מדיני הברכה

ניתן לברך על פרי בורא פרי העץ רק אם נשלמו מספר תנאים:
רק שהפרי ניכר, אך אם התרסק לגמרי כגון מיץ תפוזים ברכתו שהכל נהיה בדברו
רק שנאכל בדרך שרגילים לאוכלו, אם בישל פרי שהדרך לאוכלו חי, כגון שבישל בננה, מברך בורא פרי האדמה.
קליפות של הפרי שאין דרך לאוכלם, כגון קליפות תפוז, אף אם המתיקו אותן מברך שהכל נהיה בדברו.
מדיני הברכה > קדימה

על פי הכלל 'מגע אש' ברכת בורא פרי העץ קודמת לברכת בורא פרי האדמה. אך ברכת בורא פרי הגפן קודמת לה.
ההבחנה בין ברכת "בורא פרי העץ" לברכת "בורא פרי האדמה"

ההבחנה הבסיסית בין פירות עץ לפירות אדמה היא האם הצמח הוא חד-שנתי או רב-שנתי, כאשר שתי הגדרות ניתנו לכך:
האם הגזע איננו נובל משנה לשנה.
האם שורשיו מתקיימים כמה שנים או שנה אחת.
מקרים מיוחדים

ישנם כמה פירות שדנו בהם הפוסקים האם דינם כפירות העץ או כפירות האדמה:
בננה ואננס - עצי בננה ואננס שונים משאר עצי הפרי, בכך שגזע העץ נובל בסוף העונה ואינו נשאר עד לעונה הבאה, אך מאידך, אין צריך לזרוע אותם בכל שנה ושנה כירק. לדעת הרא"ש מברכים עליהם בורא פרי העץ, אך השולחן ערוך פסק כדעת הגאונים שיש לברך עליהם אדמה.
פפאיה - לגבי הפפאיה התעורר ספק, שכן בצדדים מסוימים הוא דומה לירק ובצדדים אחרים לפרי: מצד אחד גזעו מתקיים משנה לשנה כעץ, אך מצד שני הגזע חלול כגבעול וכן העץ נותן פירות כבר מן השנה הראשונה. לאור ספק זה, הורו פוסקים רבים לברך על הפפאיה "אדמה", שכן כאמור, גם על פירות העץ אם ברך בדיעבד "האדמה" יצא ידי חובתו.
שוקולד - רוב הפוסקים סוברים שיש לברך על שוקולד "ברכת שהכל נהיה בדברו" משום שלא ניכרת בהם צורת פולי הקקאו. עם זאת, ישנה דעה האומרת שהואיל וזוהי דרך אכילת הקקאו, יש לברך עליו בורא פרי העץ.
פסיפלורה - בפוסקים נחלקו בברכתו לדעת הרב אלישיב והרב מצליח מאזוז ברכתו בורא פרי העץ, לדעת הרב עובדיה יוסף ברכתו האדמה.
פירות נוספים שדנו בברכתם הם  חמוציות הצלף קוצני, ועוד.
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת ברכות, פרק ו', משנה ב'
↑  הרב אליעזר מלמד, פירות חתוכים ומרוסקים באתר פניני הלכה
↑  משנה ברורה, סימן ר"ב, סעיף קטן ל"ט.
↑  שולחן ערוך, אורח חיים, סימן ר"ג, סעיף ב'
↑  הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה ברכות פרק ח סעיף ב. בין פרי אדמה לפרי עץ
↑  הרב יצחק יוסף (ילקוט יוסף ח"ג רג ו); הרב אליעזר מלמד, פניני הלכה ברכות, ח יא
↑  הרב דוב ליאור (שו"ת "דבר חברון" חלק אורח חיים); וכן העלה הרב שלמה זלמן אוירבך (מנחת שלמה צא ב) אך למסקנה הורה לברך שהכל מספק.
| ברכות |
| --- | --- | --- |
| ברכות הנהנין | המוציא לחם מן הארץ • בורא מיני מזונות • בורא פרי הגפן • בורא פרי העץ • בורא פרי האדמה • שהכל נהיה בדברו  • ברכות הריח |  |
| ברכות השבח | אשר יצר • אלוהי נשמה • ברכות השחר • ברכת החמה • ברכת הלבנה • משנה הבריות • ברכת האילנות • ברכת הגומל • הטוב והמיטיב • ברכת הנסים • שהחיינו |  |
| ברכות הראייה | ברכת המלכים • ברכת הים הגדול • חכם הרזים • שחלק מחכמתו ליראיו • שנתן מחכמתו לבשר ודם • שככה לו בעולמו  • עושה מעשה בראשית • שכוחו וגבורתו מלא עולם • זוכר הברית • ברכת מחיה המתים •  אשר יצר אתכם בדין • מציב גבול אלמנה |  |
| ברכות המצוות | ברכות התורה • ברכת השחיטה • ברכת אירוסין • ברכת לשמור חוקיו • ברכת לישב בסוכה |  |
| ברכה אחרונה | ברכת המזון • מעין שלוש • בורא נפשות |  |
| ברכות שונות | ברכת בתולים • ברכת חתנים  • ברכת מעין שבע • ברוך דיין האמת • ברכת הגשמים • ברוך שפטרני מעונשו של זה • בורא מאורי האש • ברכת השיר • ברכת ברוך ה' לעולם • ברכת אבלים • ברכת רופא חולים |  |
| דינים כלליים | מאה ברכות • ברכה שאינה צריכה • ברכה לבטלה • הפסק • תוך כדי דיבור • שם ומלכות • שומע כעונה • ספק ברכות להקל • תדיר ושאינו  תדיר • עובר לעשייתן • ברכה הסמוכה לחברתה • עניית אמן • ברוך הוא וברוך שמו • סדר קדימה בברכות |  |
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
הצוללות מסדרת דקר

|  תיאור כללי |
| --- | --- |
 סוג אונייה:  צוללת
 צי:   חיל הים הישראלי
 דגל הצי:  
 סדרה:  הצוללות מסדרת דקר
 סדרה קודמת:  הצוללות מסדרת דולפין AIP
 סדרה עוקבת:  נוכחית
 אוניות בסדרה:  3
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  מספנת "הוואלדטסוורקה-דויטשה ורפט" בקיל שבגרמניה
 מחיר:  מיליארד יורו כל אחת
 מידות
 הֶדְחֶק:  3,000 טון
 אורך:  כ-73 מטר
 
הצוללות מסדרת דקר הן שלוש צוללות עתידיות של חיל הים הישראלי, שייבנו על ידי חברת טיסנקרופ מערכות ימיות ויסופקו החל מסוף שנות ה-20 של המאה ה-21, לשם החלפת הצוללות מסדרת דולפין, שיוצאו מהשירות עקב התיישנותן. צוללות אלו יהיו הכלים היקרים והמשוכללים ביותר בצה"ל.
מזכר ההבנות הראשוני בעניין הצוללות נחתם בברלין באוקטובר 2017, בין נציגי משרד ההגנה הגרמני לבין שגריר ישראל ג'רמי יששכרוף. אז הוערכה עלות העסקה בכ-1.8 מיליארד אירו, כאשר גרמניה הייתה אמורה להעניק לישראל 600 מיליון אירו. למזכר נוסף סעיף שבו הצוללות יסופקו רק לאחר שיופרכו כל החשדות. וכי גרמניה שומרת לעצמה את הזכות לחזור בה מההסכם אם סיום הפרשה לא יניח את דעתה.
ברקע הדברים עמדה התנגדות של מפלגת הירוקים הגרמנית למכירת הצוללות בשל יכולתן הפוטנציאלית לשאת נשק גרעיני.
על פי אל"ם ג', ראש מחלקת הצוללות בחיל הים, שפיקח על התכנון והרכש של הצוללות, שבזמן הראיון אנשיו היו בעיצומו של תהליך התכנון של הצוללות, כוונת חיל הים בתחילת 2018 הייתה שהחוזה שבו מפורטים המפרטים הטכניים המלאים של הצוללות יחתם לקראת סוף 2019.
בשנת 2019 השקיעה מספנת טיסנקרופ 250 מיליון יורו בהכנות לבניית צוללות אלו ושש צוללות דומות לציי גרמניה ונורווגיה שיבנו במקביל.
החוזה לרכישת הצוללות לבסוף נחתם ב-20 בינואר 2022 בבסיס הקריה על ידי מנכ"ל משרד הביטחון אמיר אשל מול מנכ"ל חברת טיסנקרופ ד"ר רולף וירץ. לפי ההסכם, הצוללת הראשונה תימסר לזרוע הים בתוך כ-9 שנים. מחיר שלוש הצוללות הוא כ-3 מיליארד אירו (3.4 מיליארד דולר), והוא כולל גם הקמת סימולטור בישראל, תמיכה לוגיסטית ואספקת חלפים. חלק ממחיר העסקה, בסך 600 מיליון אירו, יינתן כמענק מממשלת גרמניה (בעסקה זו המענק הוא 20% ממחיר העסקה, לעומת 33% בעסקה הקודמת). ההסכם כולל גם רכש גומלין בישראל, בהיקף של יותר מ-850 מיליון אירו.
הצוללות יהיו מתקדמות יותר וגדולות יותר מאשר הצוללות מסדרת דולפין AIP שמשרתות כיום בחיל הים הישראלי. דגשים נוספים של הצוללות האלה הם חמקנות, אוטומטיזציה, ויכולת נשיאה של אמל"ח.
מאפיינים

הצוללות מסדרת דקר שנבנות תחת מעטה סודיות יהיו בעלות מבנה ייחודי עם גשר ארוך מהרגיל, שיכול להסתיר בתוכו טילים בליסטיים. לפי פרסומים בגרמניה, יותקן בצוללות מסדרה זו רכיב חדש המאפשר שיגור טילים אנכי מתוך גוף הצוללות.
לפי פרסומים בגרמניה הצוללות מסדרה זו יהיו מהגדולות ביותר שנבנו אי פעם במספנה, ואורכן יהיה יותר מ-73 מטרים. הדחק הצוללות יהיה 3,000 טון, לעומת 2,400 טון בצוללות מסדרת דולפין AIP.
הנפח הפנימי שנוסף לצוללת על ידי הארכתה ב-21 מטרים, יוכל לשמש לאכלוס כוח מבצעי מיוחד ככוחות קומנדו ימי או יחידות מיוחדות אחרות למשימות איסוף או תקיפה, לצד מקום לציוד ייעודי מתקדם למתקני פיקוד ובקרה מורחבים. כמו גם, התקנה של מערכות נשק ומערכת הנעה משופרת.
הערות שוליים

↑  ברק רביד‏, מחשש לשחיתות אחרי פרשת הצוללות: מרקל ביקשה מבנט ערבויות כתנאי לקידום עסקה נוספת, באתר וואלה, 18 בינואר 2022
↑  דניאל הרץ, נחתם מזכר הבנות עם גרמניה לרכש .., באתר כיכר השבת, ‏2017-10-23
↑  הסכם עם סימן שאלה: גרמניה אישרה את עסקת הצוללות, באתר כלכליסט, 20 באוקטובר 2017
↑  יובל אזולאי, ‏חשיפה: מה עומד מאחורי החתימה החפוזה על עסקת הצוללות, באתר גלובס, 22 באוקטובר 2017
1 2  טל לב רם, ‏רמ"ח צוללות בחיל הים: "בשום שלב לא חשבנו שצה"ל צריך 9 צוללות", באתר מעריב אונליין, 16 במרץ 2018
↑  אודי עציון, עסקת הצוללות 2022: מה יש ברכש החדש של ישראל מטיסנקרופ שעולה 3 מיליארד יורו?, באתר כלכליסט, 21 בינואר 2022
↑  מערכת אתר משרד הביטחון, נחתם הסכם לפיתוח וייצור שלוש צוללות מתקדמות עבור זרוע הים, באתר משרד הביטחון
↑  אורן דורי, ‏אופס, הצוללות התייקרו: התפנית המדאיגה ביחסי ישראל וגרמניה, באתר גלובס, 18 בינואר 2022
↑  ניר דבורי, ‏מכונות מלחמה חשאיות - ומהמתוחכמות בעולם: מבט מקרוב על צוללות הדקר החדשות שנבנות בגרמניה, באתר ‏מאקו‏, 24 במרץ 2022
| צוללות של חיל הים הישראלי |
| --- | --- | --- |
| הצוללות מסדרת S | אח"י תנין • אח"י רהב |  |
| הצוללות מסדרת T | אח"י לויתן • אח"י דקר • אח"י דולפין |  |
| הצוללות מסדרת גל | אח"י גל • אח"י רהב • אח"י תנין |  |
| הצוללות מסדרת דולפין | אח"י דולפין • אח"י לויתן • אח"י תקומה |  |
| הצוללות מסדרת דולפין AIP | אח"י תנין • אח"י רהב • אח"י דרקון |  |
הצוללות מסדרת דקר:
מרדכי ליפסון

אין תמונה חופשית
מרדכי ליפסון (בכתיב יידי: ליפסאָן; 1885, ביאליסטוק, פולין – 14 בינואר 1958, כ"ב בטבת תשי"ח, תל אביב) הוא שם העט של מרדכי יאבורובסקי, שהיה סופר ומתרגם פורה, ופולקלוריסט דו-לשוני, יידי ועברי.
ביוגרפיה

נולד בביאליסטוק ליום טוב ליפסאן. בילדותו למד ב"חדר מתוקן", והשלים לימודיו בישיבת 'החפץ חיים'. בשנת 1903 הוסמך לרבנות ושימש זמן קצר כרב בפועל. בשנת 1906 היגר לבלגיה, ושהה כשבע שנים באנטוורפן שם למד את מקצוע ליטוש היהלומים, עסק בהוראה וערך עיתוני יידיש.
בשנת 1913 היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. בארצות הברית התמסר לעבודת עריכה כתיבה עיתונאית פורה בשתי הלשונות עברית ויידיש. אז גם החל בכתיבתו לילדים, וכפולקלוריסט הרבה לפרסם מעשיות עם מעובדות, משלים עממיים, מימרות ובדיחות והלצות עם. הוא הרבה לתרגם במשך חייו מן העברית אל היידיש ומן היידיש אל העברית.
מרדכי ליפסון עלה לארץ ישראל בשנת 1930, והשתלב מיד בעולם העיתונות וכתבי העת. היה עורך העיתון "העברי", בין השנים 1916 עד 1921. את כתבי העת האמריקאים העבריים "התורן" ו"הדואר" ערך במשך כמה שנים. בארץ ישראל ערך ליפסון את העיתונים "בוסתנאי", "דואר היום", ו"הצופה". וכן היה עורך הוצאת הספרים "אמנות" בתל אביב.
ליפסון התפרסם כמתרגם מוכשר של סופרי היידיש הגדולים: יצחק בשביס-זינגר, יוסף אופטושו, ישראל יהושע זינגר ואחרים. מסופרי העולם הידועים תרגם מיצירות קנוט המסון, והגרמניה אנה זגרס. מרדכי ליפסון פרסם בחייו כשלושים כרכים, רובם בעברית, של תרגומים, אסופות פולקלור ותולדות אנשי השם, גדולי ישראל באורחות חייהם וביצירתם שבעל פה.
ליפסון נפטר ב-14 בינואר 1958 ונטמן בבית העלמין קריית שאול.
מספרי מרדכי ליפסון

מדור דור, א-ג, תל אביב - ניו יורק, 1929-1928.
פרקי לשון, ירושלים, 1952.
מועד: אישי ישראל מדור דור, מידותיהם, שיחותיהם, הנהגותיהם, הוצאת אמנות, תל אביב, 1945.
מדרש זוטא: דברי אגדה, תל אביב ניו יורק, דורות, 1951.
אמשול לך משל, משלי המגיד מדובנא, ניו יורק, דורות, 1956.
לקריאה נוספת

נחום אריאלי, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; מרדכי ליפסון, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 498–499.
הערות שוליים

↑  מרדכי ליפסון באתר GRAVEZ
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297103405171  PLWABN: 9810629019905606  GND: 1053446497  ISNI: 0000 0000 6694 7628  LCCN: nr97008680  NTA: 33384792X  VIAF: 49131629   WorldCat (עם VIAF): 49131629
ברטיסלאבה

רחוב בברטיסלאבה ממנו נשקפת טירת ברטיסלאבה (אנ') וכנסיית סטפן הקדוש (הו')
מבט על ברטיסלאבה ממגדל התצפית UFO שמעל הגשר החדש
בניין העירייה הישן
העיר העתיקה של ברטיסלאבה
מוזיאון השעונים בית הרועה הטוב (אנ')
הגלריה הלאומית הסלובקית (אנ')
התיאטרון הלאומי הסלובקי (אנ')
ברטיסלאבה (בסלובקית: Bratislava ובעבר Prešporok; בגרמנית: Pressburg או Preßburg; בהונגרית: Pozsony) היא בירת סלובקיה והעיר הגדולה במדינה עם כ-500,000 תושבים. ברטיסלאבה ממוקמת בפינה הדרום-מערבית של סלובקיה על נהר הדנובה וגובלת באוסטריה ובהונגריה. זוהי הבירה היחידה בעולם שגובלת בשתי מדינות.
ברטיסלאבה היא המרכז הפוליטי, התרבותי והכלכלי של סלובקיה, ובה ממוקמים כל מוסדות הממשלה והפרלמנט, וכן אוניברסיטאות, מוזיאונים, תיאטראות, גלריות ומוסדות כלכליים, תרבותיים וחינוכיים רבים אחרים.
ההיסטוריה של העיר הושפעה רבות מעמים שונים, ובעיקר האוסטרים, הצ'כים, הגרמנים, ההונגרים, היהודים והסלובקים. בעברה הייתה העיר מרכז מנהלי וכלכלי חשוב בתוך ממלכת הונגריה ואף שימשה כבירתה בין השנים 1536 ל-1783.
אטימולוגיה

האזכור הראשון של העיר בשם ברזלאוספורק (Brezalauspurc) נמצא בספרי השנים של זלצבורג, המספרים על הקרבות שנערכו בין הבווארים להונגרים מחוץ לחומות טירת ברטיסלאבה (אנ') בשנת 907. הטירה נקראה ככל הנראה על שמו של פרדסלאב, בנו השלישי של סבאטופולק הראשון, מלך מוראביה. העיר מופיעה שוב בשם ברסלאבה או פרסלאבה על מטבעות מתקופתו של אישטוון הראשון, מלך הונגריה מסביבות שנת 1000 לספירה. מאוחר יותר בימי הביניים הופיעה הגרסה הסופית לשם הגרמני של העיר, פרסבורג, ושם זה היה בשימוש גם על ידי דוברי אנגלית עד שנת 1919. בתקופת הרנסאנס העיר נקראה לעיתים גם בשם איסטרופוליס, שמשמעו "עיר הדנובה" ביוונית עתיקה.
תחילתו של השם הנוכחי, ברטיסלאבה, בשנת 1837, אז טען הפילולוג הסלובקי פאבל יוזף שאפאריק כי זה היה השם המקורי של העיר תחת שלטונו של ברטיסלאב הראשון, מלך בוהמיה. החל משנת 1844 החלו להשתמש בשם זה חברי התנועה הלאומית הסלובקית ששאפו לעצמאות והגדרה עצמית. לאחר מלחמת העולם הראשונה שאפו מנהיגיה של העיר, שרוב אוכלוסייתה אז הייתה גרמנית והונגרית, לשנות את שמה לווילסונוב או ווילסונשטאדט, כלומר "עיר וילסון", על שם נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. הללו שאפו להקים בה עיר חופשית שלא תהפוך לחלק מהמדינה החדשה – צ'כוסלובקיה. ההצעה נדחתה, ושמה של העיר שונה רשמית ל"ברטיסלאבה" במרץ 1919.
גאוגרפיה

העיר ברטיסלאבה ממוקמת בפינה הדרום-מערבית של סלובקיה, בתוך מחוז ברטיסלאבה. מיקומה על הגבול הסלובקי עם אוסטריה והונגריה הופך אותה לעיר הבירה היחידה בעולם שגובלת בשתי מדינות. שטחה של העיר הוא 367.584 קמ"ר והיא נחשבת לעיר השנייה בגודלה בסלובקיה, אחרי ויסוקה טטרי, שהיא למעשה לא עיר אחת אלא אוסף של מספר עיירות.
ברטיסלאבה יושבת על שתי גדות הדנובה, החוצה את העיר מהמערב לדרום-מזרח. הרי הקרפטים מתחילים בתוך גבולות העיר באזור שנקרא הקרפטים הקטנים ושכולל בתוכו את פארק יער ברטיסלאבה, אזור נופש פופולרי מאוד בקרב התושבים.
גאוגרפיה > אקלים

ברטיסלאבה שוכנת באזור אקלים ממוזג ויש בה ארבע עונות נפרדות. הקיצים הם בדרך כלל חמים, והחורפים קרים, לעיתים רחוקות מושלגים (ממוצע של שני ימי שלג לעונה). העיר סובלת לעיתים מרוח חזקה, אולם היא נחשבת לאחד האזורים החמים והיבשים בכל סלובקיה. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 9.9 מעלות צלזיוס, וכמות המשקעים הממוצעת היא 580 מילימטר בשנה. המשקעים פזורים על פני כל השנה.