stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וולברהמפטון וונדררס

מועדון כדורגל וולברהמפטון וונדררס (באנגלית: Wolverhampton Wanderers Football Club) הוא מועדון כדורגל אנגלי המייצג את העיר וולברהמפטון. קבוצת הכדורגל של המועדון, הידועה בעיקר בכינויה "וולבס" (Wolves - זאבים) משתתפת, נכון לעונת 2024/2025, בפרמייר ליג, הליגה המקצוענית הראשונה באנגליה. אצטדיונה הביתי, מוליניו (Molineux Stadium), מסוגל לאכלס 31,700 צופים. מדי הקבוצה כוללים חולצה זהובה, מכנסיים שחורים וגרביים זהובים.
יריבויות

הקבוצה שעמה יש לאוהדי הוולבס את היריבות הגדולה ביותר היא וסט ברומיץ' אלביון. אצטדיוני שתי הקבוצות מרוחקים כ-18 ק"מ זה מזה. המפגש בין הקבוצות נקרא דרבי המחוז השחור (אנ'). הוא נערך במסגרות ליגה וגביע (נכון לאוגוסט 2023) 162 פעמים, כשהמפגש הראשון היה ב-1886. בסקר שנערך ב-2008 על ידי Football Pools (הטוטו האנגלי), בין 6,000 אוהדי כדורגל אנגלים, נמצא כי יריבות זו היא החזקה ביותר מבין היריבויות בין מועדונים בכדורגל האנגלי. בנוסף, יש לקבוצה יריבות עם הקבוצות השכנות מבירמינגהאם: אסטון וילה ובירמינגהאם סיטי.
משחקים מול קבוצות ישראליות

באוקטובר 1954, בעת שהייתה אלופת אנגליה, שיחקה הקבוצה באצטדיונה הביתי מול "נבחרת מכבי" הישראלית והביסה אותה 0:10.

בחודש מאי 1971 שיחקה הקבוצה באצטדיון בלומפילד מול נבחרת ישראל, במשחק הבכורה של אדמונד שמילוביץ' כמאמן הלאומי. הוולבס ניצחו במשחק בתוצאה 1:3.
סגל שחקנים

נכון ל-6 בפברואר 2025
סמלים ומדים

הסמל הראשון במדי הקבוצה נקרא "פסגת העיר של וולבס", והוא היה בשימוש בעיקר באירועים בולטים כגון משחקי גמר גביע. ב-1960 שינתה הקבוצה את סמלה לסמל המורכב מזאב מזנק, ולאחר מכן לשלושה זאבים מזנקים. ב-1979 הוחלף סמל הקבוצה בראש של זאב, והוא משמש אותה מאז.
תארים

אליפויות אנגליה: 1953/1954, 1957/1958, 1958/1959
גביע ה-FA :‏ 1893, 1908, 1949, 1960
פיינאליסטית: 1889, 1896, 1921, 1939
גביע הליגה האנגלית: 1974, 1980
פרס הפוטבול ליג: 1988
גביע טקסקו: 1971
פיינאליסטית גביע אופ"א: 1971/1972
אליפות הצ'מפיונשיפ: 2017/2018
תארים > שחקנים ידועים

בין שחקניה המפורסמים של הקבוצה לאורך ההיסטוריה נכללים בילי רייט, הכדורגלן הראשון בהיסטוריה שצבר יותר מ-100 הופעות בינלאומיות, סטן קאליס, דרק דוגאן, ג'ון ריצ'רדס, פרנק מונרו, מל איבס, ביל סלייטר, רון פלאורס, קני היברט, ברט ויליאמס, רובי קין, אלכס ריי, פול אינס וסאול קי יון. שיאן ההופעות של הקבוצה בכל הזמנים הוא דרק פארקין (501 הופעות) ומלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים הוא סטיב בול, עם 306 כיבושים במדי הקבוצה.
הערות שוליים

↑  David Conn, Jorge Mendes and Wolves: how deep does the agent’s influence run?, באתר הגרדיאן, 19 ביוני 2017
↑  מתן בכור‏, הלוחש לזאבים: כך השתלט סוכן העל ז'ורז'ה מנדש על וולבס האנגלית, באתר וואלה, 11 באוגוסט 2018
↑  נדב יעקובי, טורפים את הליגה: וולבס בדרך לכבוש את אנגליה, באתר ynet, 5 בינואר 2018
↑  Football Rivalries Report, באתר Football Pools,‏ פברואר 2008
↑  האנגלים מאוכזבים מ"וולבס" שהנחילה מפלה ל"מכבי", מעריב, 31 באוקטובר 1954
↑  ישראל רוזנבלט, סורינוב היה טרף ל"זאבים", מעריב, 6 במאי 1971
↑  Men's First-Team | Teams, Wolverhampton Wanderers FC (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1315710641  LCCN: n91119645  VIAF: 152583547   WorldCat (עם VIAF): 152583547
עקיבא תור

עקיבא תור (נולד ב-1960) הוא דיפלומט ישראלי. בתפקידו האחרון כיהן כשגריר ישראל בקוריאה הדרומית. בעבר כיהן בתור ראש חטיבת תפוצות ודתות במשרד החוץ וכקונסול כללי של ישראל בסן פרנסיסקו.
ביוגרפיה

תור נולד בפורט ג׳קסון, שבקרוליינה הדרומית, ארצות הברית. אביו, הרב ג'ראלד יהודה טורק, כיהן כרב בית הלל הראשון באוניברסיטת קנט סטייט לאחר תקרית הירי בסטודנטים במאי 1970. אמו, ד''ר פיליס טורק, הייתה אנתרופולוגית ומרצה לעברית.
תור עלה לארץ בגיל 24, ושירת בחטיבת הצנחנים בין השנים 1985–1987. לאחר מכן המשיך לשרת כקצין חי״ר בדרגת סרן במילואים, עד שנת 2008.
ביוגרפיה > השכלה

תור גדל בקליבלנד, אוהיו, שם חונך במסגרות יהודיות-אורתודוקסיות והיה פעיל בתנועת בני עקיבא. הוא דחה את לימודי האוניברסיטה כדי ללמוד בישיבות גבוהות בארץ. בשנים 1979-1981 למד בישיבת איתרי ובישיבת הר עציון.
בעל תואר בוגר בפילוסופיה מאוניברסיטת קולומביה, ותואר מוסמך במדעי המדינה ומחשבת ישראל מהאוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנת 2003 קיבל תואר מוסמך במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד במסגרת תוכנית עמיתי קרן וקסנר בישראל.
בשנת 2020 היה עמית גולדמן באוניברסיטת תל אביב.
קריירה דיפלומטית > משרד החוץ

ב-1987 הצטרף לקורס הצוערים של משרד החוץ.
ב-1996 יצא לשליחות מדינית בתור מנהל הנציגות הישראלית ISECO בטייפה.
בין השנים 1998–2000 שימש סגן דובר משרד החוץ, וסגן מנהל המחלקה הפלסטינית בין השנים 2000–2002.
בשנת 2003 מונה ליועץ לענייני יהדות התפוצות לנשיא מדינת ישראל משה קצב.
בין השנים 2008–2012 כיהן כקונסול כללי בסן פרנסיסקו.
בין השנים 2013–2020 עמד בראש חטיבת תפוצות ודתות של משרד החוץ.
בשנים 2020–2024 שימש שגריר ישראל בקוריאה הדרומית.
עמדות ומדיניות > יחסי ישראל - תפוצות > חיזוק הקשר עם היהדות הליברלית

בתפקידו כקונסול כללי בסן פרנסיסקו, תור קידם מדיניות של ׳אוהל רחב׳ אל מול הזרמים בעם היהודי. הוא פעל לקיום שיח עם בעלי עמדות ביקורתיות כלפי ישראל בקהילה היהודית, כל עוד הביקורת שולבה בתחושת שייכות ואכפתיות כלפי מדינת היהודים. הוא הציב את הגבול בכל הקשור לשיתופי פעולה עם ארגונים תומכי תנועת החרם על ישראל והתנגד לשילובם במרחב הקהילתי היהודי. בזמן שהתאחדות הסטודנטים של אוניברסיטת קליפורניה בברקלי דנה בקידום חרם תרבותי ואקדמי על ישראל במרץ 2010, תור נשא את נאום הפתיחה בעד ישראל, ונשאר באולם במשך שני לילות רצופים כמעשה הזדהות עם התלמידים היהודים והפרו-ישראלים שנכחו בדיונים.
תור תומך בהושטת יד מצד הממסד הישראלי כלפי הזרמים הקונסרבטיביים והרפורמים בארצות הברית ובנקיטת צעדים יזומים כדי להתגבר על המתיחות שעולה לעיתים בינם לבין ישראל. בשנת 2015 הציע להקים "חיל שלום יהודי" כמיזם פילנתרופי מרכזי של מדינת ישראל והעם היהודי, על מנת להגשים את המחויבות של ישראל והעם היהודי למדינות המתפתחות וכדי לייצר מסגרת משותפת להצמחת מנהיגות יהודית ערכית ומובילה בארץ ובתפוצות.
בין השנים 2018 – 2016 חטיבת דתות ותפוצות, בראשותו של תור, הוציאה לפועל את הסמינר המשותף משרד החוץ – היברו יוניון קולג׳ בהם השתתפו מרבית פרחי הרבנות של התנועה הרפורמית, ופעלה יחד עם מכון שלום הרטמן בהכנה והפצה של משאבים חינוכיים והגותיים לקידום קשרי ישראל - תפוצות.
עמדות ומדיניות > יחסי ישראל - תפוצות > מאבק באנטישמיות

כראש חטיבת תפוצות ודתות, תור פעל לקדם את המאבק באנטישמיות באמצעות הכלים המדיניים של ישראל. במהלך שנות כהונתו משרד החוץ, יחד עם ארגונים יהודיים בארצות הברית ואירופה, פעל לקדם את הגדרת האנטישמיות של כוח המשימה הבין-לאומי להנצחת זכר השואה (IHRA). עד סוף 2018, 28 מדינות אימצו את ההגדרה, כמו גם האיחוד האירופאי. ניסיון לקדם אימוץ של ההגדרה על ידי הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה נחסם על ידי רוסיה. בשנת 2021, בעת כהונתו כשגריר בסיאול, קוריאה הדרומית הייתה למדינה הראשונה באסיה שאימצה הגדרה זו לאנטישמיות.
בשנים 2015 ו-2018 החטיבה בראשות תור קיימה את שני המפגשים הגדולים ביותר של הפורום הגלובלי למאבק באנטישמיות. שני המפגשים התמקדו בעלייה במקרי האנטישמיות במרחב המקוון, וקראו לפלטפורמות של הרשתות החברתיות לאמץ קוד התנהגות ואמות מידה מוכרים ואחידים נגד הסתה ופשעי שנאה ברשת. בנוסף, הפורומים עסקו בעלייה באנטישמיות בקרב המחנה הפרוגרסיבי בארצות הברית ובקרב מפלגות הימין הקיצוני באירופה.
תור התנגד לשיתוף פעולה מדיני של ישראל עם מפלגות הימין הקיצוני באירופה, כולל מפלגת החירות האוסטרית, לאור תפישותיהן האנטישמיות ועוינותן לקהילות היהודיות המקומיות. בשנת 2017 הוא הציע מדיניות בידול בת שלושה רכיבים. למרות התנגדותם של חבר הכנסת יהודה גליק ואחרים, ההצעה של תור נשארה עמדתה הרשמית של ממשלות ישראל לאורך השנים: (1) חרם עקרוני על מפלגות נאו-נאציות או כאלה עם עמדות אנטישמיות גלויות; (2) הימנעות מקשרים עם מפלגות בעלות שורשים נאציים ו/או פאשיסטיים וניסיון לגבש דרכי התמודדות בשיתוף הקהילות היהודיות המקומיות; (3) קביעת מדיניות כלפי מפלגות ימין פופוליסטיות באופן נקודתי, תלוי מקרה, ומבוסס נתונים.
עמדות ומדיניות > חיזוק יחסי ישראל-קוריאה הדרומית

במהלך כהונתו של תור בסיאול, ישראל הובילה מבצע חילופי חיסוני קורונה ראשון מסוגו בעולם, תוך שהיא מעבירה מעל 780,000 חיסונים של חברת פייזר לקוריאה.
בשנת 2022 נחתם הסכם סחר חופשי בין המדינות. היה זה הסכם הסחר החופשי הראשון של ישראל באסיה, והראשון של קוריאה במזרח התיכון.
בשנת 2024 נחנך לראשונה בקוריאה מרכז ללימודי ישראל באוניברסיטה הלאומית של סיאול.
במשך תקופתו כשגריר, תור אירח תוכנית רדיו שבועית בנושא התנ״ך אשר עובד לספר ופורסם בקוריאנית.
עמדות ומדיניות > דיפלומטיה טכנולוגית וכלכלית

בספטמבר 2022 השיקה השגרירות הישראלית בסיאול את שגרירות המטאוורס הראשונה בעולם, כחלק משיתוף פעולה וירטואלי עם דרום קוריאה.
בזמן כהונתו כשגריר, התקציב של קרן המחקר המשותף ישראל-קוריאה הוכפל והגיע ל-8 מיליון דולר בשנה. קרן חדשה להשקעות טכנולוגיות משותפות בישראל וקוריאה גייסה 80 מיליון דולר והושקה זמן קצר לאחר סיום כהונתו.
עמדות ומדיניות > ביקורת > סרטון מתקפת 7 באוקטובר על סיאול

השגרירות הישראלית בדרום קוריאה ספגה ביקורת בתקשורת הקוריאנית לאחר שיזמה והפיצה סרטון שמדמה מתקפה של חמאס על מרכז העיר סיאול. הסרטון נתפס כתוצר שעלול להזין פחד ציבורי מפני מתקפה של קוריאה הצפונית. תור התנצל על הפרת השלווה הציבורית, והשגרירות הסירה את הסרטון מהפלטפורמות.
עמדות ומדיניות > ביקורת > עימות עם המפלגות הפרוגרסיביות בקוריאה

לאור ריבוי מקרים של שלטים אנטי-ישראלים מחוץ לשגרירות ישראל בסיאול, תור כתב למנהיגי מפלגות הירוקים, הלייבור והצדק וביקש מהם להימנע משימוש בביטוי ״מהנהר לים נשחרר את פלסטין״, תוך שהוא מסביר שהמינוח רומז להשמדה של מדינת ישראל. מנהיגי המפלגות קרעו את מכתבו של תור בשידור חי ברשתות החברתיות.
עמדות ומדיניות > ביקורת > התנגדות לקשר עם מפלגת החירות האוסטרית

תור התנגד לקשרים רשמיים של ישראל עם מפלגת החירות האוסטרית. הוא הותקף בשל כך על ידי חבר הכנסת יהודה גליק והפובלציסט אריאל כהנא, שהאשימו את תור בהצבת מכשול מיותר על יחסי החוץ של ישראל עם מפלגה אוסטרית נבחרת. משרד החוץ תמך בעמדתו של תור, וראש הממשלה בנימין נתניהו הורה לממשלה לא לקיים מגעים רשמיים עם המפלגה.
עמדות ומדיניות > ביקורת > הגנה על פסטיבל הסרטים היהודי בסן פרנסיסקו

בשנת 2009 פסטיבל הסרטים היהודי בסן פרנסיסקו הקרין את הסרט רייצ׳ל שעוסק בסיפורה של רייצ'ל קורי והזמינה את אימה סינדי קורי לשאת דברים. החלטה זו עוררה תרעומת בקרב תורמים וחוגים פרו-ישראלים. אך למרות הביקורת של תור על עצם ההחלטה להקרין את הסרט ולהזמין את אמה של רייצ׳ל לדבר שם, הוא תמך בהחלטה של הפדרציה היהודית המקומית לא להפסיק לתקצב את הפסטיבל, מתוך שכנוע שהפסטיבל מהווה כלי חיוני לקידום תרבות ישראלית וזהות יהודית באזור המפרץ, ואין להחריב את הפסטיבל בגלל טעות חד פעמית, אף אם היא טעות קשה. חלק מחברי הקהילה היהודית השמרניים ביקרו את עמדתו של תור, ואף התלוננו על עמדה זו לשר החוץ אביגדור ליברמן.
חיים אישיים

תור נשוי לד"ר נעמי תור, עובדת סוציאלית קהילתית ומגשרת, לשעבר יו"ר התאחדות מרכזי הגישור והדיאלוג בקהילה בישראל. הם מתגוררים בבית שמש, ולהם ארבעה ילדים.
מאמרים נבחרים

סיוע מדינת ישראל לעולם המתפתח והשיח ההלכתי העכשווי, בית הלל, ניסן תשע"ז, אפריל 2017
על העיוורון היהודי, במגזין ארץ אחרת. 19 בינואר 2011
שרות החוץ הנאור, רישומים. יוני 2000
הבית השלישי והאחרון, בעיתון דבר. 22 יולי 1991
מאמריו של עקיבא תור באתר מיזם 929 - תנ״ך ביחד
אלכס גיבני

| --- | --- |

 לידה:  23 באוקטובר 1953 (בן 71) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת ייל  Pomfret School 
 תקופת הפעילות:  מ-1980 
 בת זוג:  אן גיבני
 מספר צאצאים:  3
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת הכותבים של אמריקה (2006, 2008, 2014, 2016)  פרס אמי לבידור בפריים טיים (2015) 
 
פיליפ אלכסנדר גיבני (באנגלית: Alex Gibney; נולד ב-23 באוקטובר 1953) הוא במאי ומפיק סרטים תיעודיים אמריקאי. ב-2010 תיאר מגזין אסקווייר את גיבני "כמתעד החשוב ביותר של זמננו".
בין עשרות הסרטים שביים גיבני נמצאים הסרט Taxi to the Dark Side (אנ'), המתמקד בנהג מונית באפגניסטן שעונה ונהרג בבסיס חיל האוויר בגראם בשנת 2002 (2007); "השקר של ארמסטרונג" על לאנס ארמסטרונג והשימוש בסמים הממריצים שהשתמש בהם לקידום קריירת הספורט שלו (2013); "הולך ברור: סיינטולוגיה וכלא האמונה" על כת הסיינטולוגיה (2015); "ימי האפס" (Zero days) על שיבוש תוכנית הגרעין האיראנית (2016); ו"האזרח חודורקובסקי", על נשיא רוסיה ולדימיר פוטין והמיליארדר הרוסי הגולה מיכאיל חודורקובסקי (2019).
גיבני גם הפיק עשרות סרטים וסדרות תיעודיות, ביניהן "אימפריית הכאב" (2023) והסרט התיעודי The Bibi Files ("תיקי ביבי"), המתמקד בבנימין נתניהו, ובמשפט המתנהל נגדו (2024).
תביעה משפטית

ב-19 ביוני 2008, הגישה החברה של גיבני בקשה לבוררות, בטענה שחברת THINKFilm נכשלה בהפצה של סרטו Taxi to the Dark Side. הוא תבע למעלה ממיליון דולר פיצויים והצהיר שהסרט הכניס רק 280,000 דולר.
פיטר בוגדנוביץ'

| --- | --- |

בוגדנוביץ', 2008
 לידה:  30 ביולי 1939 קינגסטון, ניו יורק, ארצות הברית
 פטירה:  6 בינואר 2022 (בגיל 82) לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית
 מקום קבורה:  בית הקברות ווסטווד וילג' 
 סוגה מועדפת:  סרט תיעודי, דרמה 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  1968–2018 (כ־50 שנה) 
 מקום לימודים:  Collegiate School  בית הספר למשחק סטלה אדלר 
 יצירות בולטות:  הצגת הקולנוע האחרונה  מה נשמע, דוק?  ירח של נייר
 בן או בת זוג:  לואיס סטראטן (30 בדצמבר 1988–2001)  פולי פלאט (יוני 1962–1971)  סיביל שפרד (1971–1978)  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 צאצאים:  Antonia Bogdanovich, Sashy Bogdanovich 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס באפט"א לתסריט הטוב ביותר (1973)  צדף הכסף לבמאי הטוב ביותר (1973)  מפקד במסדר החרב של יעקב הקדוש  פרס גראמי 
 פרופיל ב-IMDb
 
פיטר בוגדנוביץ' (באנגלית: Peter Bogdanovich;‏ 30 ביולי 1939 – 6 בינואר 2022) היה במאי קולנוע ושחקן קולנוע יהודי אמריקאי.
ביוגרפיה

פיטר בוגדנוביץ' נולד ב-30 ביולי 1939 בקינגסטון, ניו יורק שבארצות הברית, לאם יהודייה ילידת אוסטריה, ולאב סרבי-נוצרי-אורתודוקסי.
בוגדנוביץ' החל את דרכו כמבקר קולנוע ועורך של תוכניות הקולנוע במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. ב-1966 עבר עם אשתו פולי פלאט (אנ') ללוס אנג'לס מתוך מטרה לעסוק בבימוי.
סרטו המפורסם ביותר של בוגדנוביץ' הוא הצגת הקולנוע האחרונה (1971), על פי תסריט שבוגדנוביץ' כתב ביחד עם לארי מק'מרטרי. הסרט, סיפורם של שני צעירים הגדלים יחדיו בעיר בטקסס, היה מועמד לפרס אוסקר בשמונה קטגוריות שונות וזכה לבסוף בשני פרסים. במהלך צילומי הסרט בוגדנוביץ' התאהב בסיביל שפרד ששיחקה בו בתפקיד ראשי, רומן שנמשך כ-8 שנים והוביל לגירושיו של בוגדנוביץ' מאשתו.
בין הסרטים שבוגדנוביץ' ביים בולטים גם מה נשמע, דוק?, קומדיה של טעויות מ-1972 בכיכובם של ברברה סטרייסנד וראיין אוניל, וירח של נייר, דרמה קומית מ-1973 בכיכובם של ראיין אוניל ובתו טייטום.
ב-1980 בוגדנוביץ' ביים קומדיה רומנטית בשם "הם צחקו על כולם" (They All Laughed). במהלך הצילומים התאהב בשחקנית בת ה-20 דורותי סטראטן (Dorothy Stratten), שהייתה "נערת השנה" של מגזין פלייבוי באותה השנה. הרומן ביניהם הוביל את בעלה של סטראטן לרצוח אותה ולהתאבד, זמן קצר לאחר השלמת צילומי הסרט. הרצח של סטראטן השפיע קשות על בוגדנוביץ', שחדל לביים למספר שנים, וכתב ספר על המאורעות. ב-1988, כשהוא בן 49, התחתן בוגדנוביץ' עם לואיס סטראטן (Louise Stratten), אחותה הצעירה של דורותי, שהייתה אז בת 20.
לאחר תקופה שבה לא ביים סרטים, חזר בוגדנוביץ' לביים ב-1985 עם הסרט מסכה שזכה לשבחי הביקורת. ב-1990 ביים סרט המשך ל"הצגת הקולנוע האחרונה", טקססוויל, שלא הצליח לשחזר את ההצלחה של קודמו.
בוגדנוביץ' אף ביצע כמה תפקידים כשחקן: הוא גילם את הדמות הראשית בסרטו הראשון ושיחק בתפקיד הפסיכולוג של ד"ר מלפי בסדרה "הסופרנוס". בשנת 1997 שיחק בסרט הטלוויזיה "נשות המאפיה" לצד ונסה רדגרייב ונסטסיה קינסקי. ב-2018, לאחר עכובים של עשרות שנים, יצא סרטו האחרון של אורסון וולס בו משחק בוגדנוביץ', הצד האחר של הרוח. בוגדנוביץ' גם סייע להשלמת עריכת הסרט שצולם במהלך השנים 1970–1976.
בוגדנוביץ' מת בביתו שבלוס אנג'לס ב-6 בינואר 2022.
רשימת סרטיו > סרטים שביים

מטרות (1968) Targets
(1968) Voyage to the Planet of Prehistoric Women - עיבוד לסרט מדע בדיוני סובייטי. בוגדנוביץ' חתום עליו כבמאי בשם הבדוי דרק תומאס (Derek Thomas).
(1971) Directed by John Ford - סרט דוקומנטרי על הבמאי ג'ון פורד
הצגת הקולנוע האחרונה (The Last Picture Show (1971
מה נשמע, דוק? (What's Up, Doc? (1972
ירח של נייר (1973) Paper Moon
דייזי מילר (1974) Daisy Miller
(1975) At Long Last Love
ניקלאודיאון (1976) Nickelodeon
מלאך ג'ק (1979) Saint Jack
הם צחקו על כולם (1981) They All Laughed
מסכה (Mask (1985
(1988) Illegally Yours
טקססוויל (Texasville (1990
נתפסים על חם (1992) Noises Off
דבר ושמו אהבה (1993) The Thing Called Love
המיאו של החתול (The Cat's Meow (2001
מצחיקה שכזאת (2014) She's Funny That Way
באסטר הגדול (2018) The Great Buster: A Celebration - סרט דוקומנטרי על באסטר קיטון
רשימת סרטיו > סרטים שהופיע בהם כשחקן

גבר קנאי - 1997 - Mr. Jealousy
מחוץ לסדר (2003) - מיני סדרה
מחוז המבולדט (2008)
הפצוע החמישי (2007) The Fifth Patient
מלכת המגרש (2010)
Don't Let Me Go‏ (2013)
Pearly Gates ‏(2015)
The Tell-Tale Heart ‏(2016)
הערות שוליים

↑   אורי קליין, היה שווה לחכות 42 שנה לסרט האחרון של אורסון ולס, באתר הארץ, 18 בנובמבר 2018
↑  Gregg Kilday,Duane Byrge, Gregg Kilday, Duane Byrge, Peter Bogdanovich, Oscar-Nominated Director and Champion of Hollywood’s Golden Age, Dies at 82, The Hollywood Reporter, ‏6 בינואר 2022 (באנגלית)
↑   אורי קליין, באסטר קיטון היה גאון. אבל הסרט רחוק מלהיות גאוני, באתר הארץ, 6 ביוני 2019
| פרס החזון של סטלייט |
| --- | --- | --- |
| פרס הישג מיוחד (1999–2004) | דייל אולסון (1999) ‏•‏‏ מאיר פניגשטיין (2001) ‏•‏‏ פיטר דינקלג' (2003) |  |
| פרס החזון (2005–הווה) | ג'ורג' קלוני (2005) ‏•‏‏ רוברט אלטמן (2006) ‏•‏‏ ג'וליאן שנאבל (2007) ‏•‏‏ באז לורמן (2008) ‏•‏‏ רוג'ר קורמן (2009) ‏•‏‏ אלכס גיבני (2010) ‏•‏‏ פיטר בוגדנוביץ' (2011) ‏•‏‏ פול וויליאמס (2012) ‏•‏‏ גיירמו דל טורו (2013) ‏•‏‏ מרטין בורק (2014) ‏•‏‏ רוברט אם. יאנג (2015) ‏•‏‏ טום פורד (2016) ‏•‏‏ גרטה גרוויג (2017) ‏•‏‏ ראיין קוגלר (2018) ‏•‏‏ אדוארד נורטון (2019) ‏•‏‏ אמרלד פנל (2020) ‏•‏‏ לין-מנואל מירנדה (2021) ‏•‏‏ מרטין מקדונה (2022) ‏•‏‏ יורגוס לנתימוס (2023) ‏•‏‏ אף. חוויאר גוטיירס (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463634405171  PLWABN: 9810626691505606  BIBSYS: 90180946  BNC: 000095227  BNE: XX1724857  BnF: cb12105087q (data)  CiNii: DA06303093  GND: 119031558  ICCU: RAVV021797  ISNI: 0000 0001 1028 536X  LCCN: n50010090  LNB: 000045112  NDL: 00463458  NKC: jn20000600923  NLA: 35019874  NLK: KAC2020M1383  NTA: 070427089  RERO: 02-A000021161  SELIBR: 246580  SNAC: w679443m  SUDOC: 029419328  Trove: 794167  ULAN: 500474628  VIAF: 66496669   WorldCat (עם VIAF): 66496669
מגלוזאוריים

| מגלוזאוריים |
| --- | --- |

תקופה
יורה, 170–148 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
אינפרא־סדרה:: טטנורים
משפחה:: מגלוזאוריים
שם מדעי
 Megalosauridae ‏האקסלי, 1869

גולגולות של מגלוזאורים שונים
השוואה של מינים מהמשפחה לאדם.
מגלוזאוריים (שם מדעי: Megalosauridae) היא משפחה של דינוזאורים תרופודים מאינפרא-סדרה טטנורים. המגלוזאוריים חיו בתור היורה באירופה, אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ואפריקה. הם כללו דינוזאורים טורפים בגדלים שונים: מדינוזאורים קטנים יחסית עד לדינוזאורים גדולים למדי. הטורפים הגדולים ביותר במשפחה זו הם המגלוזאורוס והטורווזאורוס. המגלוזאוריים קרובים לספינוזאוריים.
קליידוגרמה ומיון

משפחת מגלוזאוריים (Megalosauridae)
תת-משפחה Megalosaurinae
מגלוזאורוס (Megalosaurus)
טורווזאורוס (Torvosaurus)
דוריאונטור (Duriavenator)
וייהנונטור (Wiehenvenator)
תת-משפחה Eustreptospondylinae
אאוסטרפטוספונדילוס (Eustreptospondylus)
תת-משפחה Afrovenatorinae
סטריפטוספונדילוס (Streptospondylus)
אפרוונאטור (Afrovenator)
דוברוילוזאורוס (Dubreuillosaurus)
Leshansaurus
מגנוסאורוס (Magnosaurus)
Magnosaurus
Piveteausaurus
פואקילופלירודון (Poekilopleuron)?
קליידוגרמה - "עץ משפחה" פילוגנטי המתבסס על המאמרים של בנסון 2010:‏
הערות שוליים

↑  Benson, R.B.J. (2010). "A description of Megalosaurus bucklandii (Dinosauria: Theropoda) from the Bathonian of the UK and the relationships of Middle Jurassic theropods". Zoological Journal of the Linnean Society. 158: 882. doi:10.1111/j.1096-3642.2009.00569.x.
↑  Benson, R.B.J., Carrano, M.T and Brusatte, S.L. (2010). "A new clade of archaic large-bodied predatory dinosaurs (Theropoda: Allosauroidea) that survived to the latest Mesozoic". Naturwissenschaften. 97 (1): 71–78. Bibcode:2010NW.....97...71B. doi:10.1007/s00114-009-0614-x. PMID 19826771.{{cite journal}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link) Supporting Information
ערך זה הוא קצרמרבנושא דינוזאורים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גן בית היתומים באמסטרדם

| --- | --- |

 מידע כללי
 צייר:  מקס ליברמן 
 תאריך יצירה:  1894 
 טכניקה וחומרים:  קנבס, צבע שמן 
 ממדים בס"מ
 רוחב:  152.5 ס״מ 
 גובה:  117 ס״מ 
 נתונים על היצירה
 מספר יצירה:  55.974.0.680 (Strasbourg Museum of Modern and Contemporary Art) 
 מיקום:  Strasbourg Museum of Modern and Contemporary Art
 
גן בית היתומים באמסטרדם הוא ציור משנת 1894 מאת הצייר היהודי-גרמני מקס ליברמן, דמות בולטת בזרמי הריאליזם, האימפרסיוניזם והפוסט-אימפרסיוניזם. הציור מוצג כיום במוזיאון לאמנות מודרנית ועכשווית בשטרסבורג, צרפת. מספרו הקטלוגי הוא 55.974.0.680.
הציור נרכש על ידי מנהל המוזיאון, וילהלם פון בודה, בשנת השלמתו. זהו האחרון בסדרת יצירות המתארות סצנות מבית היתומים באמסטרדם, סדרה שהחלה בשנת 1876 ברישומים שנעשו במקום והגיעה לשיאה בכמה ציורי שמן. הגדולים שבהם מוצגים כיום במוזיאון שטאדל בפרנקפורט (1882), בקונסטהאלה של המבורג (1885) ובמוזיאון של שטרסבורג.
הערות שוליים

1 2  Geyer, Marie-Jeanne (בפברואר 2008). Les collections du musée d'art moderne et contemporain de la ville de Strasbourg. Strasbourg: Musées de la ville de Strasbourg. p. 34. ISBN 978-2-901833-82-6. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  Joconde: 00160001557
כ"ט בחשוון

כ"ט בחשוון הוא היום העשרים ותשעה בחודש השני 
בשנה העברית, למניין החודשים מתשרי, והיום העשרים ותשעה בחודש השמיני 
למניין החודשים מניסן. כ"ט בחשוון לעולם לא יחול, בלוח העברי הקבוע, בימים ראשון, שלישי ושישי, ועל כן הוא משתייך לקבוצת הימים הנקראת "לא אגו".
פרשת בר המצווה של ילד שנולד בכ"ט חשוון היא תמיד פרשת תולדות.
חגים ומועדים

יום כיפור קטן
חג הסיגד לפי מנהג ביתא ישראל (יהודי אתיופיה)
אירועים

ד'תתל"ה – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה
ה'תרע"ט – סיום מלחמת העולם הראשונה: הפסקת האש עם אוסטריה נכנסת לתוקף
ה'תשנ"ו – לאחר שכיהן 18 יום כראש ממשלה בפועל, שמעון פרס מציג את ממשלתו (העשרים ושש במנין הממשלות) בפני הכנסת, ומתחיל כהונה שנייה כראש ממשלת ישראל
ה'תשע"ג – תחילת מבצע עמוד ענן עם חיסולו של אחמד ג'עברי שהיה מפקד הזרוע הצבאית של חמאס ברצועת עזה
נולדו

ה'תקע"ז – נפתלי צבי יהודה ברלין, ראש ישיבת וולוז'ין (נפטר ב-ה'תרנ"ג)
ה'תש"ט – הרב זמרוני ציק, מנהל בית חב"ד בת ים, עורך שיחת הגאולה ויו"ר האגודה למען הגאולה האמיתית והשלימה
ה'תשי"ז – צביקה פוגל, תת-אלוף בצה"ל וחבר הכנסת מטעם עוצמה יהודית
ה'תשכ"א – משה כחלון, שר האוצר, חבר הכנסת מטעם הליכוד ויו"ר מפלגת כולנו
ה'תשל"ו – טלי גוטליב, עורכת דין פלילית וחברת הכנסת מטעם הליכוד
ה'תש"ם – מיכל שיר, חברת הכנסת מטעם יש עתיד
נפטרו

ה'תרי"ג – הרב יצחק אייזיק חבר, רב בטיקטין שבפולין ובראזינאי ווולקוביסק שבבלארוס, מחבר הספר "פתחי שערים" (נולד ב-ה'תקמ"ט)
ה'תרל"א – רבי נתן עמרם, שד"ר ורב באלכסנדריה שבמצרים (נולד ב-ה'תקנ"א)
ה'תרע"ו – רבי אברהם בנימין קלוגר, רב בגליציה, בנו של רבי שלמה קלוגר (נולד בה'תקצ"ט)
ה'תשמ"א – הרב אברהם סילברט, מייסד וראש ישיבת בני עקיבא אהל שלמה בבאר שבע (נולד ב-ה'תרצ"ד)
ה'תשמ"ד – רבי אברהם אביש קנר, האדמו"ר מטשכויב (נולד ב-ה'תרנ"ד)
ה'תשס"ט – גדעון גכטמן, אמן ופסל ישראלי (נולד ב-ה'תש"ג)
כ"ח בחשוון – (ל' בחשוון) – א' בכסלו
חשוון
ג'אד גרג

ג'אד אלן גרג (באנגלית: Judd Alan Gregg; נולד ב-14 בפברואר 1947) הוא פוליטיקאי לשעבר ומשפטן אמריקאי, שכיהן כחבר הסנאט של ארצות הברית מטעם מדינת ניו המפשייר בשנים 1993–2011, וקודם לכן כמושלהּ ה-76 של המדינה מ-1989 ועד היבחרו לסנאט. את כל תפקידיו הפוליטיים מילא מטעם המפלגה הרפובליקנית, ובראשית דרכו הפוליטית היה נציג מחוז הקונגרס השני של ניו המפשייר בבית הנבחרים של ארצות הברית. בראשית פברואר 2009 הכריז הנשיא ברק אובמה על מועמדותו של גרג לתפקיד מזכיר המסחר של ארצות הברית, אך ב-12 בפברואר 2009 משך גרג את מועמדותו. מאז פרש מהפוליטיקה התמקצע גרג בעולם השדלנות וניירות הערך.
ביוגרפיה > תחילת דרכו, בבית הנבחרים ומושל

גרג נולד בנשואה, בנם של קת'רין גרג (לבית וורנר) ויו גרג, שהיה מושל ניו המפשייר בין השנים 1953–1955. גרג סיים את לימודיו באקדמיית פיליפ אקסטר בשנת 1965. כעבור ארבע שנים, ב-1969, השלים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה, וב-1972 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפטים של אוניברסיטת בוסטון. התפקיד הציבורי הראשון אליו נבחר גרג היה מושב במועצה המבצעת של ניו המפשייר, תפקיד אותו מילא בשנים 1979 עד 1981. הוא נבחר לבית הנבחרים של ארצות הברית ב-1980 ונבחר מחדש בשנים 1982, 1984 ולבסוף בבחירות אמצע הכהונה של 1986.
לקראת הבחירות ב-1988 מיאן להתמודד לתקופת כהונה חמישית בבית הנבחרים והחליט להתמודד על תפקיד מושל ניו המפשייר. הוא אכן נבחר בבחירות אלה והוסיף להיבחר מחדש ב-1990, זאת משום שניו המפשייר היא אחת משתי מהמדינות היחידות בארצות הברית (לצד ורמונט) בהן המושל נבחר לתקופת כהונה בת שנתיים ולא לכזו בת ארבע שנים. במהלך כהונתו כמושל הוביל מהלכים לאיזון תקציב המדינה, ועזב את תפקידו ב-1993 עם עודף תקציבי בן 21 מיליון דולר אמריקני. עם זאת, מתנגדיו הפוליטיים בשנות ה-90 תקפו את גרג בגלל הכלכלה החלשה של המדינה והימנעותו משירות במלחמת וייטנאם.