stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחסי אנדורה–מקסיקו

| יחסי אנדורה–מקסיקו |
| --- | --- |
אנדורה: מקסיקו


אנדורה: מקסיקו
שטח (בקילומטר רבוע)
468: 1,964,375
אוכלוסייה
82,180: 131,133,866
תמ"ג (במיליוני דולרים)
3,728: 1,788,887
תמ"ג לנפש (בדולרים)
45,360: 13,642
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה פדרלית

יחסי אנדורה–מקסיקו הם היחסים הדיפלומטיים בין נסיכות אנדורה לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות. שתי המדינות הם חברות ארגון הברית האיברו-אמריקאית והאו"ם.
היסטוריה

אנדורה ומקסיקו, בעידוד הרצון לפתח קשרים ידידותיים בין עמיהם ולשתף פעולה בתחומים הפוליטיים, הכלכליים, המסחריים והתרבותיים, הסכימו לכונן יחסים דיפלומטיים ב-5 במאי 1995 לאחר שאנדורה אימצה חוקה חדשה כדמוקרטיה פרלמנטרית. כינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות התרחש בעיר ניו יורק, במהלך מעשה בו נחתמו נציגי שתי המדינות לאו"ם לשיחה משותפת. מקסיקו הסמיכה עד מהרה שגריר באנדורה שממוקם במדריד, ספרד.
בדצמבר 2014 ביקר ראש ממשלת אנדורה אנטוני מרטי בביקור במקסיקו כדי להשתתף בפסגה האיברו-אמריקאית ה-24 בעיר וראקרוס. כשהיה במקסיקו, ראש הממשלה מרטי נפגש עם נשיא מקסיקו אנריקה פניה נייטו. בפגישה השתתף גם שר החוץ של אנדורה ז'ילברט סבויה סוניה (אנ')‏. בספטמבר 2018 חתמו שתי המדינות על מזכר הבנות לשיתוף פעולה בין הפרקליטות הכללית של אנדורה לבין היועץ המשפטי למקסיקו (PGR).
אנדורה ידועה כמקלט מס; היו מצבים שמקסיקנים מסוימים נסעו לשם כדי לפתוח חשבונות בנק במדינה כדי להסתיר ו/או להלבין כסף. בשנת 2016 התגלה חשבון בבנקה פריוואדה ד'אנדורה (אנ') שהכיל 6 מיליון דולר והיה חשבון בנק פרטי של איש קונגרס מקסיקני ממדינת סינלואה. משערים כי הכסף היה מקרטל סינלואה. בשנת 2017 נמצא כי שגריר מקסיקו באורוגוואי, פרנסיסקו ארויו ויירה, הסתיר מיליון דולר בחשבון בנק באנדורה.
יחסי סחר

בשנת 2018 הסתכם המסחר בין אנדורה למקסיקו ב-2.4 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של אנדורה למקסיקו כולל: מוצרי פלסטיק, מוטות ברקים, מגבילי מתח ומדכאי מתח חולפים. הייצוא העיקרי של מקסיקו לאנדורה כולל: חומצה fumaric. בין השנים 1999–2012 השקיעה אנדורה 2.5 מיליון דולר במקסיקו. אנדורה היא המשקיעה ה-71 בגודלה במקסיקו, כאשר מרבית השקעותיה מרוכזות בתחום הבנייה והשירותים הפיננסיים, כמו גם אביזרי צנרת וענפי נירוסטה. חברות בנקאות רב-לאומיות אנדורניות Andbank ו-Crèdit Andorrà פועלות במקסיקו. החברה הרב-לאומית המקסיקנית, Cemex, פועלת באנדורה.
נציגויות דיפלומטיות

אנדורה מוסמכת למקסיקו משגרירותה בניו יורק, ארצות הברית.
מקסיקו מוסמכת לאנדורה משגרירותה במדריד, ספרד.
יחסי נורווגיה–פקיסטן

| יחסי נורווגיה–פקיסטן |
| --- | --- |
נורווגיה: פקיסטן


נורווגיה: פקיסטן
שטח (בקילומטר רבוע)
323,802: 796,095
אוכלוסייה
5,588,322: 252,259,078
תמ"ג (במיליוני דולרים)
485,513: 338,368
תמ"ג לנפש (בדולרים)
86,880: 1,341
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה אסלאמית פדרלית ודמוקרטיה פרלמנטרית

יחסי נורווגיה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת נורווגיה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.
נורווגיה הכירה בעצמאות פקיסטן ב-1947, זמן קצר לאחר הקמתה. במשך שנים רבות, נורווגיה החזיקה קונסוליה כללית בפקיסטן, שהייתה שוכנת בקראצ'י. עם זאת, בשנת 1976, הוקמה השגרירות הנורווגית באסלאמאבאד. ראש ממשלת פקיסטן, נוואז שריף, ביקר בנורווגיה בשנת 2015. באותה שנה, שר החוץ הנורווגי, בורגה ברנדה, ביקר בפקיסטן.
נורווגיה, כמדינה מפותחת, מספקת סיוע בעיקר בתחומי הכלכלה והחינוך על מנת לפתח את פקיסטן. כמו כן, קיימת אוכלוסייה גדולה של מהגרים פקיסטנים בנורווגיה, שרובם מתגוררים באוסלו.
יחסים כלכליים

בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מנורווגיה לפקיסטן הגיעה לסך 12.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה פוליאתילן, גרוטאות גומי, מוצרי פלסטיק, גרניט, כלי רכב, מחשבים, שסתומים, משאבות אוויר, חוטים מבודדים, מוצרי ברזל, גרוטאות ברזל ואלומיניום, דגי פילה, תכשיטים, אוכל לחיות ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מפקיסטן לנורווגיה הגיעה לסך 81.8 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מצעים, חליפות לגברים ולנשים, אורז, תבלינים, פירות טרופים, נעלי עור, לתת, ריבה, נעלי גומי, בגדי עור, מוצרי פלסטיק, בגדי גומי ועוד.
בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מנורווגיה לפקיסטן הגיעה לסך 13 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, שסתומים, גרוטאות גומי, מוצרי פלסטיק, גרוטאות ברזל, גרוטאות אלומיניום, טלפונים, אוכל לחיות, גרניט, בגדים משומשים, מי גבינה, דגי פילה, גבינה, שמן דגים, אורז, כלי רכב ועוד. באותה השנה, שווי סחורה שיוצאה מפקיסטן לנורווגיה הגיעה לסך 78.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה חליפות, מצעים, סוודרים, מעילים, נעליים, בגדי עור, אורז, פירות טרופים, פלפל, פירות הדר, לתת, מים בטעמים, נעלי עור, מחשבים, מלח ועוד.
ייצוג

נורווגיה מיוצגת בפקיסטן על ידי שתי קונסוליות בקראצ'י ובלאהור ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה באסלאמאבאד, בירת המדינה.
פקיסטן מיוצגת בנורווגיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה באוסלו, בירת המדינה.
יחסי אירלנד–אתיופיה

| יחסי אירלנד–אתיופיה |
| --- | --- |
אירלנד: אתיופיה


אירלנד: אתיופיה
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 1,104,300
אוכלוסייה
5,268,332: 132,911,662
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 163,698
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 1,232
משטר
רפובליקה: רפובליקה פדרלית דמוקרטית

יחסי אירלנד–אתיופיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של אירלנד לבין הרפובליקה הדמוקרטית הפדרלית
של אתיופיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בשנת 1994.
סקירה כללית

בשנת 2007 אירלנד תרמה 58.94 מיליון דולר לאתיופיה, ובכך הפכה לתורמת השישית בגודלה של אתיופיה. אירלנד מתמקדת בהענקת סיוע לאתיופיה בתחומים כגוון בריאות, חינוך ומיגור מחלת האיידס באדמת אתיופיה. בינואר 2003, שר הפיתוח והסיוע האירי, טום קיט, ביקר באתיופיה כדי לראות כיצד אירלנד מסייעת לאתיופיה במגפת הרעב שפקדה את המדינה באותה העת. קיט ביקר באזור תיגראי אשר נחשב לאזור שהושפע בצורה הקשה ביותר במגפת הרעב.
נציגויות דיפלומטיות

אירלנד מיוצגת באתיופיה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באדיס אבבה, בירת המדינה.
אתיופיה מיוצגת באירלנד בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בדבלין, בירת המדינה.
יחסי אתיופיה – הממלכה המאוחדת

| יחסי אתיופיה – הממלכה המאוחדת |
| --- | --- |
אתיופיה: הממלכה המאוחדת


אתיופיה: הממלכה המאוחדת
שטח (בקילומטר רבוע)
1,104,300: 243,610
אוכלוסייה
132,911,662: 69,242,094
תמ"ג (במיליוני דולרים)
163,698: 3,340,032
תמ"ג לנפש (בדולרים)
1,232: 48,237
משטר
רפובליקה פדרלית דמוקרטית: מונרכיה חוקתית

שגרירות אתיופיה בלונדון
יחסי אתיופיה – הממלכה המאוחדת הם היחסים הבינלאומיים בין אתיופיה והממלכה המאוחדת. לפני מלחמת העולם השנייה בריטניה התמודדה על השפעה באתיופיה נגד הצרפתים והאיטלקים.
היסטוריה

בשנת 1862 התערערה שליטתו של תוודרוס השני באתיופיה, ומרידות פרצו ברוב שטחי הקיסרות. בניסיון אחרון להשיב לעצמו את השליטה במדינה פנה הקיסר למעצמות העיקריות, האימפריה הרוסית, צרפת, בריטניה, האימפריה האוסטרית ופרוסיה, בבקשת סיוע. מבין החמש, רק צרפת טרחה להשיב לקיסר, והציבה לו דרישות משלה. בתגובה לחוסר ההיענות כלא הקיסר את האירופים הראשונים שנקרו בדרכו, שני מיסיונרים בריטים בשם הנרי אהרן שטרן ורוזנטל. שטרן אף התייחס בספר שכתב למוצאו חסר הייחוס של הקיסר, דבר שהעלה את חמתו של הקיסר, אשר ניסה להוכיח את מוצאו הרם מהשושלת הסולומונית. כאשר הקונסול הבריטי באתיופיה ומספר מיסיונרים נוספים התערבו בפרשה, הורה הקיסר לאסור גם אותם, ועד מהרה הוא כלא את רוב האירופים ששהו במחנה הקיסרי. המלכה ויקטוריה שלחה את הדיפלומט הבריטי הורמוזד רסאם לנהל משא ומתן לשחרור השבויים, אך הקיסר שבתחילה קיבל אותו יפה גילה בהמשך התנהגות לא יציבה, כלא אותו עם יתר בני הערובה והעביר לבסוף את כל האסורים לבירתו במקדלה. ב-21 באוגוסט 1867 פקעה סבלנותה של מלכת בריטניה ויקטוריה, והיא החליטה לשלוח לאתיופיה משלחת צבאית שתביא את הפרשה לסופה. משלחת עונשין של הצבא הבריטי שנשלחה למדינה בשנת 1868, פתחה במערכה שעלתה הון תועפות ונמשכה כמעט שנה שלמה, אולם הסתיימה בקרב קצר בן שעתיים. פעולת המשלחת, הביאה, בין היתר, להתאבדותו של הקיסר. הבריטים בזזו את מקדלה והעלו אותה באש, וביוני 1868 עזב הכוח הבריטי את אתיופיה.
בשנת 1902 השתתף הקיסר מנליק השני בהכתרתו של אדוארד השביעי כמלך הממלכה המאוחדת ובמהלך נסיעתו שהה בפריז, צרפת, שם קיבלה אותו הממשלה.
ב-13 בדצמבר 1906 חתמו הבריטים, הצרפתים והאיטלקים על חוזה משולש בנוגע לפעילות כלכלית באתיופיה והסדירו גם את מכירת הנשק לאתיופים, שהיה חסר לה בעבר, עם סיורים בים האדום לאכיפת תקנות הנשק. בשנת 1920, הצרפתים ניסו להסיר את אמברגו הנשק, אך האיטלקים והבריטים סירבו אף על פי שהצרפתים הבריחו נשק מיושן דרך סומלילנד הצרפתית. בשנת 1930 חתמו שלוש המדינות על חוזה נוסף המסדיר את מכירת הציוד הצבאי לאתיופיה.
במהלך מלחמת העולם הראשונה נותרה האימפריה האתיופית נייטרלית, אך עשתה ניסיונות לצדד במדינות ההסכמה שהופסקו על ידי האיטלקים.
ב-28 בספטמבר 1923 התקבלה אתיופיה לחבר הלאומים. בשנת 1925, ביקר בבריטניה היילה סלאסי ונפגש עם מלך ג'ורג' החמישי, אשר החזיר לו את כתרו של הקיסר האתיופי אשר נלקח במהלך המלחמה האנגלו–אתיופית.
שלטונו של היילה סלאסי התערער בעקבות המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה בשנת 1936. האיטלקים החלו את הפלישה ב-2 באוקטובר אותה שנה, כבשו את עיר הבירה אדיס אבבה ב-5 במאי והשתלטו סופית על אתיופיה ב-9 במאי. בעקבות זאת ברח הקיסר לגלות לירושלים, שם השאיר את משפחתו, ומשם המשיך לאנגליה. בעצרת חבר הלאומים הוא הכריז שמי שיוותר על אתיופיה לאיטליה סופו שיפגעו גם בעצמאות שלו, ואף דרש מחבר הלאומים לחייב את איטליה לסגת מאתיופיה. חמש שנים מאוחר יותר הובסה איטליה על ידי כוחות בריטים ואתיופים, וב-5 במאי 1941 היילה סלאסי נכנס לאדיס אבבה והוכתר מחדש. בריטניה הכירה בריבונותה המלאה של אתיופיה, ושתי המדינות חתמו על ההסכם האנגלו-אתיופי בדצמבר 1944.
יחסים דיפלומטיים

לאורך מאות שנים נהנתה אתיופיה מיחסים כלכליים, דיפלומטיים ותרבותיים הדוקים עם בריטניה. למעשה, בריטניה הגדולה הייתה בין המדינות הראשונות שפתחו שגרירות באדיס אבבה, ואילו אתיופיה הייתה המדינה האפריקאית הראשונה שהקימה שגרירות בלונדון. שתי המדינות משתפות פעולה בנושאים רבים בעלי עניין הדדי ברמה האזורית והעולמית.
סיוע בפיתוח

בריטניה הייתה ונותרה אחת השותפות המהימנות ביותר באתיופיה במאבקה בעוני. אתיופיה היא כיום המדינה המקבלת השנייה בגודלה לתמיכה בפיתוח בבריטניה אחרי הודו. יתר על כן, מתוך סך כל הסיוע לפיתוח שמקבלת אתיופיה מבריטניה, כמעט 80 אחוז ממנו נועדו למתן שירותים חברתיים כגון חינוך ובריאות ופעילויות אחרות הקשורות לפיתוח ישיר.
נציגויות דיפלומטיות

בריטניה מחזיקה באתיופיה שגרירות באדיס אבבה.
אתיופיה מחזיקה בבריטניה שגרירות בלונדון וקונסוליה בגלאזגו.
יחסי נורווגיה–צ'כיה

| יחסי נורווגיה–צ'כיה |
| --- | --- |
נורווגיה: צ'כיה


נורווגיה: צ'כיה
שטח (בקילומטר רבוע)
323,802: 78,867
אוכלוסייה
5,588,322: 10,703,802
תמ"ג (במיליוני דולרים)
485,513: 330,858
תמ"ג לנפש (בדולרים)
86,880: 30,910
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

הכניסה לשגרירות נורווגיה בפראג
יחסי נורווגיה–צ'כיה הם יחסי החוץ בין נורווגיה לצ'כיה. שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה, OECD, נאט"ו והאו"ם.
היסטוריה > יחסי נורווגיה–צ'כוסלובקיה

ב-11 במרץ 1937 חתמו באוסלו, צ'כוסלובקיה ונורווגיה על חוזה לשיתוף פעולה תרבותי. במהלך מלחמת העולם השנייה נכבשו שתי המדינות על ידי גרמניה הנאצית, והן הקימו ממשלות גולות בלונדון, בריטניה. שתי המדינות היו ממקימות ארגון האו"ם. נורווגיה גינתה את ההפיכה הקומוניסטית בצ'כוסלובקיה בשנת 1948. במהלך המלחמה הקרה נורווגיה הייתה חלק מנאט"ו, בעוד צ'כוסלובקיה הייתה חלק מברית ורשה.
היסטוריה > היחסים עם צ'כיה

צ'כיה ונורווגיה כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 בינואר 1993. שתי המדינות חברות מלאות בנאט"ו, במועצת אירופה ובארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי.
היחסים בין צ'כיה לנורווגיה היו בדרך כלל ידידותיים. שתי המדינות מקושרות על ידי חברותן בנאט"ו, בדגש על הקשר הטרנס-אטלנטי ושותפות באזור הכלכלי האירופי (EEA) ובאזור שנגן. עם אספקת הגז הטבעי שלה נורווגיה הייתה שותפה אסטרטגית של צ'כיה מאז 1997, שכן היא מסייעת לגוון מקורות אנרגיה. גז נורווגי מכסה כיום כרבע מצריכת הגז בצ'כיה.
היחסים הטובים של המדינות נתמכים על ידי שיתוף פעולה בפרויקטים הממומנים מהכספים שמעניקה נורווגיה לצ'כיה (ולחברות חדשות באיחוד האירופי / EEA) כחלק מהמנגנון הפיננסי הדו-צדדי של מדינות EFTA מאז 2004. בתקופת המימון 2004–2009, לרשות הרפובליקה הצ'כית הוקצו 110.9 מיליון אירו ובתקופת המימון 2009–2014 131.8 מיליון אירו. סביבה, בריאות הציבור, שמירה על המורשת התרבותית, ילדים ומחקר הם תחומים מועדפים.
שיתוף הפעולה בין שתי המדינות התמקד ביחסים כלכליים, נושאי ביטחון ואנרגיה. שיתוף פעולה רחב היקף בין צ'כיה לנורווגיה כולל גם קשרים הדוקים בין ערים לאוניברסיטאות, למשל בין ערים מולדה וצ'סקה ליפה או אוניברסיטאות אוסלו (אוניברסיטת אוסלו) ופראג (אוניברסיטת קארל בפראג).
נציגויות דיפלומטיות

נורווגיה מחזיקה בצ'כיה שגרירות בפראג.
צ'כיה מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
יחסי מרוקו–צ'ילה

| יחסי מרוקו–צ'ילה |
| --- | --- |
מרוקו: צ'ילה


מרוקו: צ'ילה
שטח (בקילומטר רבוע)
446,550: 756,102
אוכלוסייה
38,168,990: 19,788,712
תמ"ג (במיליוני דולרים)
141,109: 335,533
תמ"ג לנפש (בדולרים)
3,697: 16,956
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה דמוקרטית

המסגד של קוקימבו שנבנה בעזרת תמיכה ממשלתית ממרוקו
יחסי מרוקו–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ממלכת מרוקו לבין הרפובליקה של צ'ילה.
היסטוריה

היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1961. השגרירות הצ'יליאנית הראשונה במרוקו נפתחה בשנת 1977, אז נסגרה לתקופה של שש שנים ולבסוף נפתחה מחדש בשנת 1998. מצידה פתחה ממלכת מרוקו את השגרירות הראשונה שלה בסנטיאגו דה צ'ילה באוגוסט 1996. מאז תחילת שנות השמונים קיים שיתוף פעולה בין המדינות ברמת הארגונים הבינלאומיים, ובאותה מידה, הביקורים ההדדיים בין הרשויות הפוליטיות בשתי המדינות החלו להתגבר. כתוצאה מהאמור לעיל, שתי המדינות הצליחו לקרב עמדות זו לזו בתחומים שונים. כך, למשל, היא הקימה את הוועדה המשותפת מרוקו–צ'ילה והקבוצה הבין-פרלמנטרית הצ'יליאנית-מרוקאית בשנת 2010.
בין ההסכמים העיקריים שנחתמו בין שתי המדינות ניתן למנות הסכם שיתוף פעולה כללי והקמת התייעצויות פוליטיות שנחתמו בשנת 1999, והסכמים שונים בנושא דיג, חקלאות ימית, כרייה, חקלאות, בריאות, ספורט ושוויון מגדרי. כמו כן, קיים הסכם שיתוף פעולה בין התאחדות יצואני הפירות של צ'ילה לבין התאחדות המפיקים והיצרנים המרוקאים של יצואני פירות וירקות, שנחתם ב-1 בספטמבר 2012 בענייני תרבות, ב-2 בדצמבר 2004 נחתם בסנטיאגו דה צ'ילה, הסכם מסגרת תרבותי בין שתי המדינות, אשר בתורו שימש בסיס לחתימה על הסכם שיתוף פעולה בתחום המלאכה, שנחתם ב-20 בספטמבר 2016 בניו יורק.
ביקורים רשמיים

בדצמבר 2004 ערך מוחמד השישי, מלך מרוקו, ביקור ממלכתי בצ'ילה, שהפך לביקור הראשון של בן מלוכה ערבי ומוסלמי במדינת אמריקה הדרומית. באפריל 2012 ביקר שר החוץ הצ'יליאני, אלפרדו מורנו צ'ארמה, במרוקו, שם ערך פגישות עבודה עם רשויות פוליטיות שונות.
בנובמבר 2016 השתתפה נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט בוועידת הצדדים לאמנת המסגרת של האו"ם בנושא שינויי אקלים (COP22), שנערכה במרקש, בהזמנת המלך מוחמד השישי.
העמדה הצ'יליאנית בשאלת סהרה המערבית

בעבר צ'ילה הביעה את תמיכתה בעצמאותה של סהרה המערבית ובנסיגת הכוחות המרוקאים. עם זאת, עד היום היא עדיין לא הכירה בה בפועל ואתר משרד החוץ כולל את סהרה המערבית כשטח נפרד של מרוקו, שלא כוננו עמו יחסים דיפלומטיים. מנגד, סרחיו רומרו פיסרו, בזמן שהיה נשיא הסנאט הצ'יליאני אמר לעיתונאים מרוקאים כי הוא תומך בטענתה של אותה מדינה בשטח סהרה, שאושרה על ידי רשויות פרלמנטריות אחרות ושר החוץ הצ'יליאני, הרלדו מונוז, ב-9 באוקטובר 2017.
יחסים מסחריים

בשנת 2015 הגיע הסחר הדו-צדדי ל-2.5 מיליון דולר, וגדל ב-23% מאז 2010. המוצרים העיקריים שמייצאת צ'ילה למרוקו הם אשלגן חנקתי, סלמון ורסק אפרסקים, בעוד שמרוקו מייצאת לצ'ילה בעיקר שמנים תעשייתיים, שמן דגים וכלי רכב להובלת סחורות. צ'ילה רואה במרוקו שוק אטרקטיבי עבורה ושער לשוק של שאר מדינות אזור צפון אפריקה, וזו סיבת הסכם סחר חופשי שנחתם בין שתי המדינות.
נציגויות דיפלומטיות

צ'ילה מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט, אשר מוסמכת גם עבור סנגל ותוניסיה. כמו כן, קיים משרד סחר בקזבלנקה, כמו גם קונסוליות כבוד בטנג'יר ומרקש. המשרד בקזבלנקה מייצג גם את הברית הפסיפית במרוקו.
מרוקו מחזיקה בצ'ילה שגרירות בסנטיאגו דה צ'ילה וקונסוליה בוולפראיסו.
יורם לוקוב

| --- | --- |

 לידה:  29 במרץ 1940 (בן 84) נען, פלשתינה (א"י) 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תקופת הפעילות:  מ-1965
 תחום יצירה:  ציור
 yoramlukov.co.il
 
יורם לוקוב (נולד ב-29 במרץ 1940) הוא צייר ישראלי.
ביוגרפיה

לוקוב נולד בקיבוץ נען, לשרה ואברהם לוקוב מייסדי הקיבוץ והחל לצייר בגיל צעיר.
לאחר שירותו הצבאי עבר ללמוד ציור במחלקה לאמנות בבצלאל בירושלים. לאחר שסיים את לימודיו ב-1966 הציג תערוכת יחיד ראשונה בגלריה גורדון בתל אביב. שנה לאחר מכן הופיע ציור שלו על עטיפת האלבום "ישן וגם חדש" של הזמר אריק איינשטיין שהיה בשעתו בשיא הצלחתו. בנוסף הציג באותה שנה תערוכת יחיד נוספת בגלריה צ'מרינסקי. והחל מאותה עת הציג בקביעות בגלריות בישראל ובעולם.
בשנת 1984, כחלק מגל החזרה בתשובה שפקד רבים מאנשי הבוהמה התל אביבית, התקרב לוקוב לדת. בהשפעת הרב אברהם רביץ. אחר כך הפך מקורב לחסידות גור. כך גם השתנו נושאי ציוריו כשהחל לצייר סצנות מהעולם הדתי והחרדי, סצנות מהשטייטל היהודי באירופה של המאה ה-19, וכן פורטרטים של רבנים. ב-1986 חזר אריק איינשטיין והזמין ציור מלוקוב שהופיע בעטיפת אלבומו אוהב להיות בבית. את הציור עיצב לוקוב בהשראת שירי האלבום.
התגורר במשך שנים ברחוב שינקין בתל אביב, ובשנת 2020, בגיל 80 רכש בית בלוד ועבר להתגורר בו.
הערות שוליים

1 2  תערוכת הצייר יורם ליקוב נפתחה בת"א, דבר, 7 במרץ 1966
↑  רבקה כצנלסון, תערוכות - יורם לוקוב, דבר, 18 במרץ 1966
תערוכת יחיד של יורם לוקוב, למרחב, 6 במרץ 1966
↑  רות בן־חורין, תערוכות - יורם לוקוב (גלריה צ'מרינסקי), למרחב, 22 בספטמבר 1967
חיה שפיר, תערוכות - יורם לוקוב בגלריה צ'מרינסקי, על המשמר, 8 בספטמבר 1967
↑  איילת דקל, אורי זוהר, לוקוב בדרך אליך, חדשות, 28 במאי 1984
↑  שרית ישי לוי, רק תנו לו חילוני, חדשות, 11 בנובמבר 1988
↑  גואל פינטו, פסטיבל "עץ החיים" לתרבות יהודית נפתח בסינמטק ת"א, באתר הארץ, 10 באוקטובר 2004
↑  נתן זהבי, ‏הצייר יורם לוקוב בן ה-81 מבהיר: "עם ישראל חוזר לשורשיו, ודבר לא יעצור אותו", באתר מעריב אונליין, 21 במאי 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007521051305171  ISNI: 0000 0000 6837 4763  LCCN: nb2012028808  RKD: 51300  ULAN: 500078179  VIAF: 98492370   WorldCat (עם VIAF): 98492370
ינשוף צוחק

| ינשוף צוחק |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי לילה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: ינשופיים
סוג:: Sceloglaux
מין:: ינשוף צוחק
שם מדעי
 Sceloglaux albifacies ‏קאופ, 1848
תחום תפוצה


ינשוף צוחק (שם מדעי: Sceloglaux albifacies) הוא מין של דורס לילה נכחד אשר חי בניו זילנד והתגלה למדע רק ב-1845. הינשוף האחרון הידוע ממין זה נראה ב-1914 ומאז לא נראה עוד. ינשוף זה קיבל את שמו מקריאות ששמעו חוקרים באי ונשמעו כיללות צחוק.
הינשוף הצוחק הוא סוג בעל מין יחיד שהיה אנדמי לניו זילנד. הסוג הקרוב אליו ביותר הוא ינשוף נצי (Ninox), אשר חלק ממיניו חיים כיום באי. בעבר גם שייכו אותו לסוג זה. היו לו 2 תת-מינים (משוער על פי עצמות): Sceloglaux albifacies rufifacies, אשר חי באי הצפוני ו-Sceloglaux albifacies albifacies, אשר חי באי הדרומי והיה גדול יותר מקרובו.
ינשוף זה הגיע לאורך 35.5-40 ס"מ ולוטת כנפיים של 26.5 ס"מ. המשקל הממוצע שלו הגיע ל-600 גרם והנקבות היו גדולות מהזכרים. ינשוף זה היה בעל נוצות חומות-צהבהבות מפוספסות בפסים חומים כהים כשהפנים היו לבנות יותר. הוא היה בעל מקור דק ומעוקל וטפרים גדולים בכפותיו.
מזונו של ינשוף זה שחי באי נקי יחסית מיונקים הכיל בעיקר עופות קטנים יותר וזוחלים כמו שממיות וטואטרה ובניגוד לרוב הינשופים ניזון מטרפו מהקרקע ולא מהשמיים. הוא ניזון גם מצפרדעים, חגבי ווטה גדולים, עטלפים מקומיים ודגים וכאשר פלשו חולדות לאיים הוא ניזון גם מהם. עם זאת לאי הגיעו גם טורפים כמו חתולים וסמוריים שהיו טורפים את הינשוף ואת גוזליו ואולי תרמו להכחדתו.
תמונה של הינשוף שצולמה בטבע לפני שנכחד
הערות שוליים

↑  ינשוף צוחק באתר הרשימה האדומה של IUCN
יחסי נורווגיה–פולין

| יחסי נורווגיה–פולין |
| --- | --- |
נורווגיה: פולין


נורווגיה: פולין
שטח (בקילומטר רבוע)
323,802: 312,685
אוכלוסייה
5,588,322: 38,438,419
תמ"ג (במיליוני דולרים)
485,513: 811,229
תמ"ג לנפש (בדולרים)
86,880: 21,105
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה

יחסי נורווגיה–פולין הם היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת נורווגיה לרפובליקה של פולין. שתי המדינות נהנות מיחסי ידידות, שחשיבותם מתמקדת ביחסים היסטוריים הדדיים ובעובדה שיותר מ-100,000 אזרחים פולנים חיים בנורווגיה באופן קבוע, ומהווים 2.10% מאוכלוסיית נורווגיה. שתי המדינות חברות במועצת אירופה, מועצת מדינות הים הבלטי, נאט"ו, OECD והאו"ם.
היסטוריה

הקשר הראשון בין נורווגיה לפולין התרחש בימי הביניים עם הוויקינגים מסקנדינביה שהפליגו במעלה נהר הוויסלה בפולין.  הוויקינגים גם ייסדו והתיישבו בג'ומסבורג שבפומרניה ונודעו בשם ג'ומסוויקינגים. הקשר הרשמי בין שתי המדינות החל במאה העשירית כאשר הנסיכה הפולנית סווינטוסלאווה (בתו של מיישקו הראשון מפולין) התחתנה עם סוון הראשון, מלך דנמרק ונורווגיה. מאיחודם, בנם קנוט הגדול ימשיך לשלוט בנורווגיה ובאימפריה של הים הצפוני. במהלך ברית ערי הנזה התפתחו מגעים מסחריים ותרבותיים בין ערים פולניות בים הבלטי, בעיקר גדנסק; וברגן בנורווגיה, לשם הגיעו ספינות פולניות עם תבואה.
במאה ה-17, במהלך המבול השוודי, לחמו כוחות פולניים בראשות סטפן צ'רנייצקי יחד עם חיילים מדנמרק-נורווגיה נגד הפלישה השוודית לפולין ובמהלך מלחמת דנו-שוודיה. בסוף המאה ה-18 התרחשה החלוקה השלישית והאחרונה של פולין ופולין איבדה את עצמאותה במשך 123 השנים הבאות.
בשנת 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, חזרה פולין לעצמאותה, ושתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1919. עם זאת, המגעים הפוליטיים והממשלתיים היו מעטים בתקופה שבין המלחמות, ושיתוף הפעולה הכלכלי והסחר נותרו נמוכים. במהלך מלחמת העולם השנייה לחמה חטיבת ההיילנד העצמאית הפולנית למען נורווגיה בקרבות נרוויק נגד חיילים גרמנים.  במהלך המלחמה שתי המדינות קיימו קשרים הדוקים כיוון ששניהם היו ממשלות גולות שבסיסן בלונדון. כ-20,000 פולנים נלקחו על ידי הגרמנים מפולין הכבושה לעבודות כפייה בנורווגיה. לאחר השחרור, עבור חלקם נורווגיה הפכה למולדתם השנייה. זמן קצר לאחר תום מלחמת העולם השנייה חידשו פולין ונורווגיה את היחסים הדיפלומטיים בשנת 1945. בשנת 1974 הגיע ראש ממשלת נורווגיה טריגווה בראטלי לביקור רשמי בפולין.
במהלך תנועת הסולידריות הפולנית, האיגודים המקצועיים הפולניים קיבלו תמיכה מפולנים החיים בנורווגיה, מהגרים פוליטיים, פוליטיקאים נורווגיים ואנשי מקצוע. הביקורים הרשמיים של האראלד החמישי, מלך נורווגיה בפולין בשנת 1993 ונשיא פולין לך ואלנסה בנורווגיה במרץ 1995; היו ביטוי לרצון של שתי המדינות להעניק את היחסים ההדדיים שלהם את הדרגה הגבוהה ביותר.
מאז הצטרפותה של פולין לנאט"ו במרץ 1999, יחסי פולין ונורווגיה הפכו לבני ברית ושיתוף הפעולה המדיני והצבאי הדו-צדדי התחזק בין שתי המדינות.  בשנת 2012 הגיע המלך הנורווגי הארלד החמישי לביקור שני בפולין  ובשנת 2016 ביקר נשיא פולין אנדז'יי דודה בביקור ממלכתי בנורווגיה.
הסכמים דו-צדדיים

שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים כגון הסכם סחר ומשלוח (1926); אמנת פיוס ובוררות (1929); הסדר תעריפים (1935); הסכם מכס (1937); הסכם סחר ותשלומים (1946) והסכם סחר (1964). כשנורווגיה היא חברה באיגוד הסחר החופשי האירופי ופולין חברה באיחוד האירופי; היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות מנוהלים באמצעות שני הארגונים הללו.
נציגויות דיפלומטיות

נורווגיה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.
פולין מחזיקה בנורווגיה שגרירות באוסלו.
שגרירות נורווגיה בוורשה
שגרירות פולין באוסלו
יחסי אירלנד–הודו

| יחסי אירלנד–הודו |
| --- | --- |
אירלנד: הודו


אירלנד: הודו
שטח (בקילומטר רבוע)
70,273: 3,287,263
אוכלוסייה
5,268,332: 1,454,183,987
תמ"ג (במיליוני דולרים)
545,629: 3,549,919
תמ"ג לנפש (בדולרים)
103,568: 2,441
משטר
רפובליקה: רפובליקה סוציאליסטית פדרלית

ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי נפגש עם הטישך האירי אנדה קני בביקורו באירלנד, 2015
יחסי אירלנד–הודו הם היחסים הדו-צדדיים בין הודו לאירלנד. כנשלטים תחת האימפריה הבריטית, שתי המדינות ניהלו מאבק דומה נגד יריב משותף והיו קשרים רבים בין תנועות העצמאות בהתאמה בשתי המדינות. רבים מהוראות חוקת הודו נשאבו ממקבילתה האירית, חוקת אירלנד. היחסים ההודו-איריים התחזקו גם על ידי אנשים כמו ג'ווהרלל נהרו, איימון דה ואלירה, רבינדרנת טאגור, ויליאם בטלר ייטס, ג'יימס ג'ויס ואנני בזנט.
הקמת היחסים

במהלך המאבקים לחופש משלטון קולוניאלי, "תנועות לאומיות הודיות" ואיריות נקשרו על ידי היסטוריה של מרד נגד השלטון הבריטי." מחקרים השוו לעיתים קרובות את שני מאבקי העצמאות. נטען כי ג'וואהרלל נהרו ואמון דה ואלירה היו בקשר זה עם זה. כמו כן, נאמר כי ואלאבאי פאטל וסובהאז צ'נדרה בוסה היו בקשר עם מנהיגים לאומיים איריים.
הקשר החזק ביותר בין התנועות המקבילות לעמצאות היה אנני בזנט, אירית ותומכת נחרצת בשלטון עצמי הודי, ששימשה כנשיאת הקונגרס הלאומי ההודי. בשנת 1916 היא השיקה את ליגת שלטון הבית לעצמאות הודו. שתי המדינות קיימו קשרים כלכליים, פוליטיים וחשובים אסטרטגית לאימפריה הבריטית. בשני המקרים המאבקים העצמאיים הובילו לתנועות אחרות בתוך האימפריה הבריטית לעצמאות. פתגם מהמאה ה-16 אמר "מי שינצח את אנגליה, חייב להתחיל עם אירלנד"; זה תאם את אמירתו של לורד קרזון שאמר "כל עוד אנו שולטים בהודו אנחנו הכוח הגדול ביותר בעולם. אם נאבד את זה נפול מיד למעצמה מדרגה שלישית. "לורד סליסבורי המשיך, אולי באופן נבואי, כי "יש לשמור על אירלנד כמו הודו בשכנוע אם לא בכוח." ההתקדמות אל המטרה עבור קתולים אירים, מוסלמים הודים והינודאים שימשה לקידום הלאומיות התרבותית והדרישות האוטונומיות של שתי המדינות.
מספר לא מבוטל של אירים הצטרף לשירות המדינה הבריטי ולצבא הודו הבריטית במהלך המאה ה-19. עובדי המדינה האיריים כללו את סר מייקל פרנסיס או'דואר והגנרל רג'ינלד דייר, שסיפקו שירות מכובד במהלך השלטון הבריטי בהודו. בנוסף, בתקופה זו שהו בהודו, גם מיסיונרים, אנשי חינוך, אנשי רפואה והנדסה מאירלנד.
יחסים רשמיים

הכרה הדדית התרחשה בשנת 1947, עם עצמאותה של הודו, ואילו נציגויות דיפלומטיות נפתחו מאוחר יותר. הודו הקימה שגרירות באירלנד בשנת 1951, ואילו אירלנד עשתה זאת בשנת 1964. ויליאם וורנוק הפך לשגריר אירלנד הראשון בהודו באותה שנה. כדי לציין את האירוע, באותה השנה בהתעקשותו של נשיא אירלנד איימון דה ואלירה, ביקר נשיא הודו סרוופלי רדהקרישנן באירלנד. אירלנד מחזיקה קונסוליות כבוד במומבאי, קולקטה, צ'נאי ובנגלור.