stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מארק מארקס
סטטיסטיקה > עונות

| עונה | קטגוריה | אופנוע | קבוצה | מרוצים | ניצחונות | פודיום | פול פוזישן | הקפה מהירה | נקודות | מיקום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | 125cc | KTM | רפסול KTM 125cc | 13 | 0 | 1 | 0 | 0 | 63 | 13 |
| 2009 | 125cc | KTM | רדבול KTM מוטורספורט | 16 | 0 | 1 | 2 | 1 | 94 | 8 |
| 2010 | 125cc | דרבי | רדבול אג'ו מוטורספורט | 17 | 10 | 12 | 12 | 8 | 310 | 1 |
| 2011 | Moto2 | Suter | קטלוניה קסה רפסול | 15 | 7 | 11 | 7 | 2 | 251 | 2 |
| 2012 | Moto2 | Suter | קטלוניה קסה רפסול | 17 | 9 | 14 | 7 | 5 | 328 | 1 |
| 2013 | MotoGP | הונדה RC213V | רפסול הונדה | 18 | 6 | 16 | 9 | 11 | 334 | 1 |
| 2014 | MotoGP | הונדה RC213V | רפסול הונדה | 18 | 13 | 14 | 13 | 12 | 362 | 1 |
| 2015 | MotoGP | הונדה RC213V | רפסול הונדה | 18 | 5 | 9 | 8 | 7 | 242 | 3 |
| 2016 | MotoGP | הונדה RC213V | רפסול הונדה | 18 | 5 | 12 | 7 | 4 | 298 | 1 |
| 2017 | MotoGP | הונדה RC213V | רפסול הונדה | 18 | 6 | 12 | 8 | 3 | 298 | 1 |
| 2018 | MotoGP | הונדה RC213V | רפסול הונדה | 18 | 9 | 14 | 7 | 7 | 321 | 1 |
| סיכום |  |  |  | 153 | 56 | 91 | 67 | 51 | 2,320 |  |
הערות שוליים

↑  עשה היסטוריה: מארק מארקס ניצח באוסטין, באתר ‏מאקו‏, 22 באפריל 2013
↑  בפעם השניה ברצף: מארקס אלוף ה-Moto GP, באתר ערוץ הספורט, 12 באוקטובר 2014
↑  Marquez's 50th victory sets title race alight,‏ MotoGP,‏ 19 באוקטובר 2015 (באנגלית)
↑  מוטו GP: רוסי בעט את מארקס מהמסלול ונענש, באתר ONE‏, 25 באוקטובר 2015
↑  Never say never: Marquez takes the crown in Motegi drama, ‏MotoGP.com,‏ 16 באוקטובר 2016 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX5141884  BnF: cb170562187 (data)  CANTIC: a1224143x  GND: 1138805947  ICCU: BCTV010134  ISNI: 0000 0004 4420 8567  LCCN: no2014162069  VIAF: 312882027   WorldCat (עם VIAF): 312882027 
מארקס בעונת 2011 ב-Moto2
מילאן אוסטרץ

מילאן "מיקי" אוסטרץ (בסלובנית: Milan Osterc; נולד ב-4 ביולי 1975) הוא כדורגלן עבר סלובני, ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת סלובניה, והיה מלך השערים של הפועל תל אביב בגביע אופ"א בעונת 2001/2002, כשהגיע עם הקבוצה לרבע הגמר.
קריירה

אוסטרץ החל את הקריירה המקצוענית בסלובניה במועדון המקומי NK בלטינצ'י, משם עבר לגוריצה, ולאחר מכן עזב את סלובניה ועבר לשחק בספרד במדי הרקולס אליקנטה. אחרי עונה אחת בספרד חזר לסלובניה ושיחק באולימפיה ליובליאנה.
בקיץ 2000 הגיע אוסטרץ לישראל, כשהמאמן דרור קשטן החתימו בקבוצת הפועל תל אביב. כבר במחזור הראשון של עונת 2000/2001 כבש אוסטרץ את שערו הראשון בקבוצה, במשחק מול מ.ס. אשדוד, ובסך הכל בעונתו הראשונה בקבוצה הבקיע 9 שערי ליגה. בעונת 2001/2002 הבקיע רק שער אחד בליגה אך תרם 7 שערים חשובים בגביע אופ"א, בין היתר מול לוקומוטיב מוסקבה ברוסיה, מול צ'לסי באנגליה ומול פארמה באיטליה, עת היה שותף להישג השיא של קבוצה ישראלית במפעל זה, כשהגיע עם הפועל תל אביב עד לרבע הגמר. באותה עונה גם זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו. בסך הכל שיחק אוסטרץ שנתיים בהפועל תל אביב, בהם סיימה הקבוצה פעמיים ברציפות כסגנית האלופה.
בקיץ 2002 חתם אוסטרץ בשורות לה הבר הצרפתית, אך לא הצליח להשתלב בקבוצה וכעבור עונה אחת עבר לקבוצת בורסאספור הטורקית. אוסטרץ שיחק בקבוצות נוספות בטורקיה, קפריסין ואוסטריה, לפני שחזר לסלובניה בשנת 2007.
כשחזר למולדתו שיחק אוסטרץ שלוש שנים נוספות בקבוצה בה שיחק בעבר, גוריצה. בעונת 2009/2010, בגיל 35, היה אוסטרץ מלך שערי הליגה הסלובנית. בזכות היכולת הטובה שהציג, עבר בשנת 2010 לשחק באלופת סלובניה, פ.צ. קופר. בקיץ 2012 פרש משחק פעיל.
אוסטרץ הוא שחקנה לשעבר של נבחרת סלובניה. אוסטרץ שיחק במדי הנבחרת בטורנירי הגמר של יורו 2000 ומונדיאל 2002. ב-10 בנובמבר 2001 הבקיע את שערו האחרון במדי הנבחרת, מול נבחרת רומניה, שער שהעלה את סלובניה לראשונה למונדיאל. בסך הכל רשם אוסטרץ 44 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 8 שערים.
תארים

הגביע הסלובני: 1999/2000
גביע הטוטו: 2001/2002
הערות שוליים

↑  גולן בר יוסף, אוסטריך חתם בהפועל תל אביב, באתר ynet, 16 ביולי 2000
↑  אילן הלפרין, בגיל 35: מילאן אוסטרץ מלך השערים בסלובניה, באתר ynet, 12 במרץ 2011
↑  אוסטרץ פרש: הפועל זו הקבוצה שהכי נהניתי בה, באתר ONE‏, 15 בספטמבר 2012
| נבחרת סלובניה – יורו 2000 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימאונוביץ' •  2 בולאייץ' •  3 מילינוביץ' •  4 מילאניץ' •  5 גאליץ' •  6 קנאבס •  7 נובאק •  8 צ'ך •  9 אודוביץ' •  10 זחוביץ' •   11 פאבלין •  12 דאבאנוביץ' • 13 רודוניה •  14 גייזר • 15 איסטניץ' • 16 ז'לוגאר • 17 שיליאק • 18 אצ'ימוביץ' • 19 קאריץ' • 20 אוסטרץ • 21 פבלוביץ' • 22 נמץ • מאמן: קטאנץ |  1 סימאונוביץ' •  2 בולאייץ' •  3 מילינוביץ' •  4 מילאניץ' •  5 גאליץ' •  6 קנאבס •  7 נובאק •  8 צ'ך •  9 אודוביץ' •  10 זחוביץ' •   11 פאבלין •  12 דאבאנוביץ' • 13 רודוניה •  14 גייזר • 15 איסטניץ' • 16 ז'לוגאר • 17 שיליאק • 18 אצ'ימוביץ' • 19 קאריץ' • 20 אוסטרץ • 21 פבלוביץ' • 22 נמץ • מאמן: קטאנץ | סלובניה |
| נבחרת סלובניה – מונדיאל 2002 |
| --- | --- | --- |
|  1 סימאונוביץ' •  2 סנקוביץ' •  3 מילינוביץ' •  4 ווגדליץ' •  5 גאליץ' •  6 קנאבס •  7 נובאק •  8 א. צ'ך •  9 אוסטרץ •  10 זחוביץ' •   11 פאבלין •  12 דאבאנוביץ' • 13 רודוניה •  14 גייזר • 15 טבצ'אר • 16 טיגאני • 17 פבלוביץ' • 18 אצ'ימוביץ' • 19 קאריץ' • 20 נ. צ'ך • 21 סימרוטיץ' • 22 נמץ • 23 בולאייץ' • מאמן: קטאנץ |  1 סימאונוביץ' •  2 סנקוביץ' •  3 מילינוביץ' •  4 ווגדליץ' •  5 גאליץ' •  6 קנאבס •  7 נובאק •  8 א. צ'ך •  9 אוסטרץ •  10 זחוביץ' •   11 פאבלין •  12 דאבאנוביץ' • 13 רודוניה •  14 גייזר • 15 טבצ'אר • 16 טיגאני • 17 פבלוביץ' • 18 אצ'ימוביץ' • 19 קאריץ' • 20 נ. צ'ך • 21 סימרוטיץ' • 22 נמץ • 23 בולאייץ' • מאמן: קטאנץ | סלובניה |
מילאן (ג'ורג'יה)

| --- | --- |

 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מדינה:  ג'ורג'יה ג'ורג'יה
 מחוז:  טלפייר, דודג'
 שטח:  8.1 קמ"ר
 גובה:  95 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  613 (1 באפריל 2020)
  ‑ צפיפות:  124.9 נפש לקמ"ר (2000)
 קואורדינטות:  32°13′N 83°51′W﻿ / ﻿32.217°N 83.850°W﻿ / 32.217; -83.850
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מילאן(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה מילאן(למפת ג'ורג'יה רגילה) אטלנטה אוגוסטה קולומבוס סוואנה את'נס מייקון אולבני וורנר רובינס ולדוסטה רום דלטון קרוליינה הדרומית  צפ. קר. טנסי אלבמה פלורידה האוק. האטלנ. מילאן(למפת ג'ורג'יה מוגדלת) אטלנטה אוגוסטה קולומבוס סוואנה את'נס מייקון אולבני וורנר רובינס ולדוסטה רום דלטון קרוליינה הדרומית  צפ. קר. טנסי אלבמה פלורידה האוק. האטלנ. מילאן   tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מילאן (באנגלית: Milan) היא עיירה במחוזות דודג' וטלפייר במדינת ג'ורג'יה שבארצות הברית. בעיירה מתגוררים כ-1,012 תושבים (2000).
גאוגרפיה

שטחה של העיר הוא 8.3 קמ"ר, מתוכם 8 קמ"ר שטחי יבשה ו-0.32 אחוז שטחי מים.
דמוגרפיה

במפקד אוכלוסין של שנת 2000, התגוררו בעיר 1,012 תושבים, 326 משקי בית ו-215 משפחות המתגוררות בעיירה. צפיפות האוכלוסייה הייתה 124.9 בני אדם לקמ"ר.
בנוסף לכך, מפקד האוכלוסין מציג את הפילוג הגזעי של מילאן, 64.7% לבנים, 34.88% אפרו-אמריקאים ו-0.40% מגזעים אחרים.
ב-28.8% מתוך 326 משקי הבית בעיירה יש ילדים מתחת לגיל 18, 52.5% הם זוגות נשואים שמתגוררים ביחד, 10.7% משפחות חד הוריות ללא אב, ו-34.0% הם לא משפחות.
18.2% מכלל העיירה הם קטינים, 14.9% בני 18 עד 24, 32.1% בני 25 עד 44, 21.6% בני 45 עד 64 ו-13.1% הם בני 65 ומעלה. חציון הגילאים הוא 36. על כל 100 נשים ישנם 154.9 גברים ועל כל 100 נשים בנות 18 ומעלה ישנם 166.2 גברים.
חציון ההכנסה למשק בית הוא 25,461 דולר וחציון ההכנסה למשפחה הוא 33,438 דולר. לגברים יש חציון הכנסה של 28,750 דולר לעומת 18,750 דולר של נשים. ההכנסה הממוצעת לנפש אחת היא 12,451 דולר. כ-19.8% משפחות וכ-22.8% מכלל האוכלוסייה הם מתחת לקו העוני, וכולל גם 29.7% מבני הנוער מתחת לגיל 18 וכ-28.8% מבני 65 ומעלה.
מגדל הטלוויזיה קמזיק

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מגדל תצפית, מגדל תקשורת 
 כתובת:  Kamzík 
 מיקום:  ברטיסלאבה 
 מדינה:  סלובקיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1975
 תאריך פתיחה רשמי:  1975 
 מידות
 גובה:  196 מ' 
 קואורדינטות:  48°10′57″N 17°05′40″E﻿ / ﻿48.1825°N 17.094444444444°E﻿ / 48.1825; 17.094444444444
  (למפת סלובקיה מוגדלת) ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה  פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה מגדל הטלוויזיה קמזיק(למפת סלובקיה רגילה) ברטיסלאבה טרנבה טרנצ'ין ניטרה ז'ילינה באנסקה ביסטריצה  פרשוב קושיצה צ'כיה פולין אוק. רו. הונגריה א ו ס ט ר י ה מגדל הטלוויזיה קמזיק
 
מגדל הטלוויזיה של קמזיק (בסלובקית: Televízna veža na Kamzíku) הוא מגדל שידור טלוויזיה בגובה 196 מטר באזור קוליבה בברטיסלאבה, בירת סלובקיה. המגדל שוכן 437 מ' מעל פני הים על גבעת קמזיק, חלק מהקרפטים הקטנים, ומשקיף על חלק גדול מהעיר. המגדל שוכן בשטח פארק יער ברטיסלבה. הוא הוקם בשנת 1975, והחליף את מגדל השידור הקודם. המגדל תוכנן על ידי האדריכלים סטניסלב מאג'ק, יעקוב טומשאק, יוראג' קוז'אק, מילאנו יוריקה וג'אן פריביצר.
במגדל מרפסת תצפית ציבורית. בתנאים של ראות טובה, אוסטריה, הונגריה וצ'כיה נראות מהמגדל.[דרוש מקור]
מסעדות

בשנת 2011 נפתחה מסעדה חדשה בשם Altitude עם חלל פנים מעודכן, המגישה מאכלים ים תיכוניים. המסעדה מחולקת לבר קפה תצפית, למסעדה אחרת, בראסריה, בקומה אחת ולמסעדה הראשית בקומה למטה עם שולחנות מסתובבים המספקים נוף פנורמי של 360 מעלות.
הערות שוליים

↑  Photo of the old transmission tower (ארכיון)
↑  Forpsi.com, www.archinet.sk
ערך זה הוא קצרמרבנושא מבנים ובנושא סלובקיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מגדל הטלוויזיה של באקו

| --- | --- |
מגדל הטלוויזיה של באקו
מגדל הטלוויזיה של באקו
 מידע כללי
 סוג:  מגדל טלוויזיה 
 שימוש:  מגדל תקשורת, מסעדה
 כתובת:  באקו
 מיקום:  באקו 
 מדינה:  אזרבייג'ן אזרבייג'ן
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1996–1996
 תאריך פתיחה רשמי:  1996 
 מידות
 גובה:  310 מטר
 קואורדינטות:  40°22′0″N 49°50′0″E﻿ / ﻿40.36667°N 49.83333°E﻿ / 40.36667; 49.83333
  (למפת באקו מוגדלת) מגדל הטלוויזיה של באקו(למפת באקו רגילה) מגדל הטלוויזיה של באקו
 
מגדל הטלוויזיה של באקו (באזרית: eleviziya Qülləsi) הוא מגדל תקשורת שנבנה ב-1996 בבאקו שבאזרבייג'ן. המגדל מתנשא לגובה של 310 מטר, וזהו המבנה הגבוה ביותר באזרבייג'ן ובניין הבטון הגבוה ביותר בקווקז.
המגדל הפך לאחד מציוני הדרך הבולטים של באקו.
היסטוריה

עבודות הבנייה של המגדל החלו בשנת 1979, ועל פי תוכנית הבנייה של הפרויקט, היו אמורות להסתיים בשנת 1985. לאחר חזרתו של היידר אלייב לשלטון בשנת 1993, נמשכה בניית המגדל, ובשנת 1996 הן הסתיימו.
מסעדה בקומה ה-62 של המגדל נפתחה בשנת 2008.
מדי פעם, התאורה של מגדל הטלוויזיה משתנה לסידורים ספציפיים וייחודיים לאירועים מיוחדים. כמה אירועים שנתיים גורמים למגדל להיות מואר במיוחד. כמו חלקים מתחלפים של המגדל היו מוארים בכחול, אדום וירוק כמו בדגל אזרבייג'ן המסורתי בחגיגות יום עצמאות של המדינה.
ראו גם

רשימת המגדלים הגבוהים בעולם
הערות שוליים

↑  Азербайджанское телевидение в 70-е годы XX века, www.jurnal.org
↑  Ильхам Алиев осмотрел комплекс телебашни производственного объединения Телерадио Минсвязи и информационных технологий - Фотосессия, Day.Az, ‏20 ביוני 2009 (ברוסית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גורדי שחקים ובנושא אזרבייג'ן. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מוקדמות יורו 1964

מוקדמות יורו 1964 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין יוני 1962 למאי 1964, ובמסגרתו התמודדו 29 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות ביורו 1964 שנערך בספרד.
טורניר המוקדמות כולו התנהל בשיטת בית-חוץ, ללא שימוש בחוק שערי חוץ. במקרה של שוויון בתום שני המפגשים, הוכרעה ההתמודדות במשחק שלישי ומכריע.
הטורניר החל בסיבוב מוקדם, בו השתתפו כל הנבחרות למעט אוסטריה, לוקסמבורג וברית המועצות שזכו לכרטיס חופשי לשמינית הגמר. יוון פרשה מהטורניר לאחר הגרלת הסיבוב המוקדם, בה הוגרלה להיפגש עם אלבניה.
רבע הגמר

| מתמודדות | מתמודדות | משחק 1 | משחק 2 | משחק 3 | סיכום |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  לוקסמבורג |  דנמרק | 3 - 3 | 2 - 2 | 0 - 1 | 5 - 6 |
|  ספרד |  אירלנד | 5 - 1 | 2 - 0 | - | 7 - 1 |
|  צרפת |  הונגריה | 1 - 3 | 1 - 2 | - | 2 - 5 |
|  שוודיה |  ברית המועצות | 1 - 1 | 1 - 3 | - | 2 - 4 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 בדצמבר 1963 |  לוקסמבורג | 3 - 3 |  דנמרק | אצטדיון גוז'י בארטל, לוקסמבורג |
| 4 בדצמבר 1963 | לואי פילו  1'   הנרי קליין  51', 23' |  | אולה מאדסן  46', 31', 9' | אצטדיון גוז'י בארטל, לוקסמבורג |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 בדצמבר 1963 |  דנמרק | 2 - 2 |  לוקסמבורג | אצטדיון אידרטספארקן, קופנהגן |
| 10 בדצמבר 1963 | אולה מאדסן  70', 16' |  | ג'וני לאונרד  13'   אדי שמיט  84' | אצטדיון אידרטספארקן, קופנהגן |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 בדצמבר 1963 |  דנמרק | 1 - 0 |  לוקסמבורג | האצטדיון האולימפי, אמסטרדם |
| 18 בדצמבר 1963 | אולה מאדסן  41' |  |  | האצטדיון האולימפי, אמסטרדם |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 11 במרץ 1964 |  ספרד | 5 - 1 |  אירלנד | אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן, סביליה |
| 11 במרץ 1964 | אמנסיו אמארו  29', 12'   ז'וזפ מריה פוסטה  15'   מרסלינו מרטינס  89', 33' |  | אנדי מקאבוי  22' | אצטדיון רמון סאנצ'ס פיחואן, סביליה |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 באפריל 1964 |  אירלנד | 0 - 2 |  ספרד | דיילימאונט פארק, דבלין |
| 8 באפריל 1964 |  |  | פדרו סבאיה  88', 25' | דיילימאונט פארק, דבלין |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 באפריל 1964 |  צרפת | 1 - 3 |  הונגריה | האצטדיון האולימפי איב-דו-מנואר, קולומב |
| 25 באפריל 1964 | לוסיאן קוסו  73' |  | פלוריאן אלברט  15'   לאיוס טיצ'י  70', 16' | האצטדיון האולימפי איב-דו-מנואר, קולומב |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 23 במאי 1964 |  הונגריה | 2 - 1 |  צרפת | נפסטדיון, בודפשט |
| 23 במאי 1964 | פרנץ סיפוש  24'   פרנץ בנה  55' |  | נסטור קומבין  2' | נפסטדיון, בודפשט |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 במאי 1964 |  שוודיה | 1 - 1 |  ברית המועצות | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם |
| 13 במאי 1964 | קורט האמרין  88' |  | ולנטין קוזמיץ' איבנוב  62' | אצטדיון רוסונדה, סטוקהולם |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27 במאי 1964 |  ברית המועצות | 3 - 1 |  שוודיה | האצטדיון המרכזי לנין, מוסקבה |
| 27 במאי 1964 | ויקטור פונדלניק  56', 32'   ואלרי וורונין  83' |  | קורט האמרין  78' | האצטדיון המרכזי לנין, מוסקבה |
הנבחרות המעפילות

| נבחרת | כרטיס | תאריך העפלה | הופעות קודמות ביורו 1 |
| --- | --- | --- | --- |
|  דנמרק | ניצחון ברבע הגמר על לוקסמבורג | 18 בדצמבר 1963 | 0 |
|  הונגריה | ניצחון ברבע הגמר על צרפת | 23 במאי 1964 | 0 |
|  ספרד | ניצחון ברבע הגמר על צפון אירלנד | 8 באפריל 1964 | 0 |
|  ברית המועצות | ניצחון ברבע הגמר על שוודיה | 27 במאי 1964 | 1 (1960) |

1 במודגש: זכתה בטורניר
מפת הנבחרות המעפילות ליורו 1964
מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1995

55 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1995, והתחרו על 12 מקומות בטורניר הגמר שנערך בשוודיה. שוודיה, המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 11 מקומות לשאר הנבחרות.
12 המקומות בגביע העולם חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
אירופה (אופ"א): 5 מקומות (כולל המארחת שוודיה שהעפילה אוטומטית), עליהם התחרו 30 נבחרות.
אסיה (AFC)‏: 2 מקומות, עליהם התחרו 4 נבחרות.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF)‏: 2 מקומות, עליהם התחרו 5 נבחרות.
אוקיאניה (OFC)‏: מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
אפריקה (CAF)‏: מקום אחד, עליו התחרו 8 נבחרות (מתוכן פרשו 2 נבחרות לפני תחילת המוקדמות).
דרום אמריקה (CONMEBOL)‏: מקום אחד, עליו התחרו 5 נבחרות.
52 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד. משחק המוקדמות הראשון נערך ב-13 באוגוסט 1994 והמשחק האחרון שוחק ב-26 במרץ 1995. בסך הכל נערכו 135 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 655 שערים (ממוצע של 4.85 שערים למשחק).
אירופה

אנגליה, גרמניה, דנמרק, נורווגיה ושוודיה העפילו לגביע העולם.
אסיה

הוחלט שאסיה תישלח נציגות לגביע העולם על פי הישגיהן בטורניר הכדורגל של משחקי אסיה 1994 שנערכו בהירושימה, יפן. הטורניר נערך במתכונת של בית אחד, ושתי הנבחרות שסיימו את הבית עם המאזן הטוב ביותר העפילו לגביע העולמי.
אסיה > סיבוב ראשון

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערים> זכות | שערים> חובה | שערים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  יפן | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 9 | 1 | 8 |
|  סין | 7 | 3 | 2 | 1 | 0 | 8 | 1 | 7 |
|  טאיוואן | 3 | 3 | 1 | 0 | 2 | 2 | 8 | -6 |
|  קוריאה הדרומית | 0 | 3 | 0 | 0 | 3 | 0 | 9 | -9 |
אסיה > גמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 באוקטובר 1994 |  יפן | 2-0 |  סין | פוקויאמה |
| 12 באוקטובר 1994 |  |  | צ'ן יופנג  21'   סון ון  47' | פוקויאמה |
יפן וסין העפילו לגביע העולם.
צפון, מרכז אמריקה והקריביים

ארצות הברית וקנדה העפילו לגביע העולם.
אוקיאניה

אוסטרליה העפילה לגביע העולם.
אפריקה

ניגריה העפילה לגביע העולם.
דרום אמריקה

ברזיל העפילה לגביע העולם.
הנבחרות שהעפילו

| נבחרת | הופעות במונדיאלים | רצף | הופעה אחרונה |
| --- | --- | --- | --- |
|  אוסטרליה | 1 | 1 | - |
|  אנגליה | 1 | 1 | - |
|  ארצות הברית | 2 | 2 | 1991 |
|  ברזיל | 2 | 2 | 1991 |
|  גרמניה | 2 | 2 | 1991 |
|  דנמרק | 2 | 2 | 1991 |
|  יפן | 2 | 2 | 1991 |
|  נורווגיה | 2 | 2 | 1991 |
|  ניגריה | 2 | 2 | 1991 |
|  סין | 2 | 2 | 1991 |
|  קנדה | 1 | 1 | - |
|  שוודיה (מארחת) | 2 | 2 | 1991 |
| גביע העולם בכדורגל לנשים |
| --- | --- | --- |
| טורנירי גמר | סין 1991 • שוודיה 1995 • ארצות הברית 1999 • ארצות הברית 2003 • סין 2007 • גרמניה 2011 • קנדה 2015 • צרפת 2019 • אוסטרליה וניו זילנד 2023 (גמר) • ברזיל 2027 |  |
| טורנירי מוקדמות | 1991 • 1995 • 1999 • 2003 • 2007 • 2011 • 2015 • 2019 • 2023 • 2027 |  |
| שונות | נבחרות משתתפות • טורניר ההזמנה 1988 |  |
מבצע נשר

מבצע נשר (בערבית: عملية نسر) היה מבצע של הצבא המצרי בחצי האי סיני, אשר הושק באוגוסט 2011 כחלק מהמלחמה בטרור בסיני. המערכה כוונה נגד מורדים איסלאמיסטים, שתקפו את כוחות הביטחון המצריים בסיני והשתמשו באזור כבסיס לתקוף ממנו את ישראל מאז תחילת 2011. מבצע מצרי נוסף נגד מורדים ב-2012, בשם מבצע סיני, כונה בתחילה כחלק השני של מבצע נשר. זה היה הראשון במספר מבצעים שנמשכים עד היום במטרה להשתלט מחדש על סיני מידי מורדים.
רקע > פרספקטיבה היסטורית

סיני הייתה חלק בלתי נפרד ממצרים מאז הקמתה של שושלת מוחמד עלי בתחילת המאה ה-19. ישראל כבשה לזמן קצר את חצי האי סיני ממצרים במלחמת ששת הימים בשנת 1967. כחלק מהסכם השלום בין מצרים לישראל משנת 1979, בשנת 1982 נסוגה ישראל מחצי האי. בין שאר הוראות האמנה היה הסכם לפיו חצי האי יישאר מפורז למעשה.
מספר גורמים אפשרו לקבוצות איסלאמיסטיות חמושות להשתרש ולהתרבות בסיני. כולל ניכור אוכלוסייה מקומית מהמדינה והתלות יותר בהברחות לרצועת עזה.
רקע > התקפות איסלאמיסטיות מוקדמות

המצב הביטחוני בסיני החל להידרדר בתחילת 2011, כתוצאה מהמהפכה המצרית. מאז פברואר עד אוגוסט של אותה שנה, צינור מצרים-ישראל באל-עריש הותקף חמש פעמים על ידי חבלנים.
ב-30 ביולי ביצעו חמושים תקיפה בתחנת משטרה מצרית באל-עריש, והרגו שישה בני אדם.
ב-2 באוגוסט, קבוצה הטוענת שהיא הזרוע בסיני של אל קאעידה הצהירה על כוונתה להקים ח'ליפות אסלאמית בסיני.
מבצע נשר

לאחר שקבע הסדר עם ממשלת ישראל להתיר יותר כוחות בחצי האי סיני ממה שמתיר הנספח הביטחוני של הסכם השלום בין מצרים לישראל משנת 1979, צבא מצרים השיקה את מבצע נשר ב-14–15 באוגוסט 2011.
מצרים פרסה 2,500 חיילים ו-250 נושאות משוריינים כולל שתי חטיבות כוחות מיוחדים, טנקים ומסוקי אפאצ'י, במקומות מרכזיים בצפון סיני, כאשר נושאות משוריינים פעלו סביב אל עריש, רפיח ושיח' זוויד. המהלך סימן את הפעם הראשונה שמצרים מפעילה כוחות צבאיים בקנה מידה כזה מאז ההסכם עם ישראל. מטרות המבצע הן להתעמת עם מורדים איסלאמיסטים וכנופיות פשע המאיימות על הביטחון הלאומי של מצרים ולהשיב את החוק והסדר על כנו.
ב-15 באוגוסט, כוחות הביטחון המצריים סחפו בית שהיה בשימוש של חמש דמויות איסלאמיסטיות מובילות. אחד מהחמישה נהרג; ארבעת הנותרים נלקחו למעצר.
ב-16 באוגוסט, קבוצה של חמושים, לפי האמונה, קשורה לתנועות ג'יהאד, תקפה מחסום של הצבא המצרי. כוחות מצרים לא ספגו נפגעים בהתקפה.
ב-17 באוגוסט נהרגו שני בדואים בדרום סיני. משפחותיהם האשימו את המשטרה המצרית במותם, אך מהמשטרה נמסר כי היא אינה מעורבת באירוע.
ב-18 באוגוסט בוצעה מתקפה מתואמת על צה"ל ואזרחים מסיני, והביאה למותם של 6 אזרחים ישראלים ושני חיילים ו-5 חיילים מצרים, וכן 10 מחבלים.
ב-26 באוגוסט אמר שר הביטחון הישראלי אהוד ברק כי ישראל תסכים שמצרים תפעיל אלפי חיילים בסיני.
ימים ספורים לאחר מתקפת הטרור בגבול ישראל–מצרים ב-2012, פתחו הצבא המצרי והמשטרה במשותף במבצע למלחמה בלוחמים שתקפו את כוחות הביטחון המצריים בצפון סיני. המבצע התרחש במקביל למספר עימותים בין חמושים לכוחות הביטחון במספר נקודות ביטחון בסיני. בתקיפה אחת, חמוש פתח באש על כוחות הביטחון, ופצע לפחות 6 בני אדם, מה שגרם לגל הפגנות במצרים בדרישה להגן על חיילים מצרים.
ב-8 באוגוסט 2012, בשעה 3:20 לפנות בוקר, בעקבות סדרת התקפות על מחסומים מצריים, הרגו כוחות הצבא 20 חמושים, פצעו עשרות נוספים והשמידו שלושה כלי רכב משוריינים השייכים לחמושים בכפר טומא בסיני. אלו היו ההתקפות האוויריות הראשונות שביצעה מצרים בסיני מאז מלחמת יום הכיפורים ולאחר חתימת הסכם השלום עם ישראל. מפקד המבצע מסר כי לצבא הגיע מידע על נוכחותם של מספר חמושים בשטח הכפר. כוחות הביטחון ביצעו מספר תקיפות נפרדות ברחבי אזור שיח' זוויד.
מקורות ביטחוניים מצריים ציינו כי באזור סיני יש יותר מ-2,000 חמושים איסלאמיים, והתקשורת המצרית מתייחסת למבצע כ"מבצע טיהור סיני". בצבא מצרים אמרו כי מטרת המבצע היא "להחזיר את הביטחון על ידי פגיעה בגורמי טרור חמושים בסיני". גורמי ביטחון בעיר שיח' זוויד בסיני הודיעו כי הצבא המצרי הסתער על מאות בתים באזור כדי לחפש מחבלים ולהחרים אמצעי לחימה. למחרת הצהיר צבא מצרים כי פעולתו נגד חמושים בחצי האי סיני "נחלה הצלחה ותימשך".
לאחר המבצע

בעקבות מתקפת הטרור בגבול ישראל-מצרים כוחות צבא מצרים והמשטרה פתחו במבצע צבאי נגד חמושים שתקפו אנשי ביטחון בצפון סיני. במהלך תקופה זו התרחשו מספר עימותים בין חמושים לכוחות הביטחון במספר מחסומים ביטחוניים בסיני. בתחילה התייחסה העיתונות למבצע כהמשך למבצע נשר, אם כי מאוחר יותר פנתה לשם רשמי מצרי - מבצע סיני.
מקורות ביטחוניים מצריים אמרו כי יותר מ-2,000 חמושים איסלאמיים פועלים באזור סיני. מהצבא נמסר כי מטרת המבצע היא "להחזיר את הביטחון על ידי רדיפה והטרדה של גורמי טרור חמושים בסיני".
תגובות > ישראל

הסכמי קמפ דייוויד משנת 1979, שקבעו שלום בין מצרים וישראל, קובעים כי סיני חייב להישאר אזור מפורז.
במהלך תחילת המבצע ב-2011, התירה ישראל הצבתם של אלפי חיילים בסיני, עם מסוקים ומשוריינים, אך לא עם טנקים.
במהלך תחילת אוגוסט 2012, עם התגברות מבצע "נשר", אישרה ממשלת ישראל את בקשת ברק לאפשר למצרים לפרוס מסוקי תקיפה בסיני.
עם זאת, החלה לעלות דאגה כאשר מצרים החלה לפרוס כוח וטנקים נוספים ללא תיאום מישראל. ב-21 באוגוסט אמר שר החוץ של ישראל אביגדור ליברמן כי חשוב לישראל לוודא שהסכם השלום המצרי-ישראלי יקוים, ולא לשתוק עם כניסת כוחות צבא מצרים לסיני. דאגה הועלתה על ידי גורמים רשמיים ישראלים בגלל אי יידוע מצרים לישראל על פריסת טנקים בסיני, דבר המפר את הסכם השלום. ליברמן אמר: "עלינו לדאוג שכל פרט ופרט יישמרו, אחרת נמצא את עצמנו במדרון חלקלק בכל הנוגע להסכם השלום".
באותו יום דיווח היומון הישראלי "מעריב" כי ישראל שלחה הודעה למצרים באמצעות הבית הלבן, במחאה על הגדלת הנוכחות הצבאית המתמשכת של מצרים בסיני ללא תיאום מצד ישראל, ואמרה למצרים שעליה להוציא טנקים מסיני בגלל נוכחותם. מפר את הסכם השלום המצרי-ישראלי משנת 1979, הקובע שחצי האי סיני יישאר מפורז. היומון הישראלי "מעריב" קיבל חיזוק בכתבה ב"ניו יורק טיימס", שקבעה כי ישראל "מודאגת" מכניסתם של טנקים מצרים לצפון חצי האי סיני ללא תיאום עם ישראל וביקשה ממצרים לסגת מהם. בין השאר בשל הטנקים הצבאיים של מצרים הפרוסים בחצי האי סיני, ישראל מודאגת יותר ויותר ממה שהיה זה זמן רב הקשר האזורי הקריטי ביותר ביניהם. חוסר התיאום סביב פריסתם נתפס כפוטנציאלי לערער הסכם שלום שהיה אבן יסוד בביטחון ישראל במשך עשרות שנים על פי הניו יורק טיימס. ישראל גם מודאגת מכך שמצרים עשויה להשתמש במבצע נשר כדי לבנות את נוכחותה הצבאית בסיני, ולהשאיר את הטנקים והמשוריינים בסיני מבלי לעשות הרבה יותר מפעולה סמלית כדי לחסל את איום הטרור.
ישראל לא הגישה תלונה רשמית, ובמקום זאת העדיפה לפתור את הנושא באמצעות מגעים שקטים, כמו גם תיווך מארצות הברית, כדי להימנע ממתח ביחסיה עם מצרים.
ב-24 באוגוסט 2012, גורם צבאי מצרי בכיר אמר כי שר ההגנה המצרי עבד אל-פתאח א-סיסי ושר הביטחון הישראלי אהוד ברק הגיעו להסכמה בסוגיית המיליטריזציה של סיני. הגורם דיווח כי סיסי התקשר לברק ואמר כי מצרים מחויבת לקיים את הסכם השלום עם ישראל. סיסי אמר גם כי המיליטריזציה היא זמנית, והיא נחוצה לביטחון ולמלחמה בטרור. עם זאת, גורם ביטחוני ישראלי הכחיש שהתקיימה שיחה כזו.
בסוף אוגוסט 2012, נשיא מצרים דאז, מוחמד מורסי, אמר כי הפעולות הביטחוניות אינן מאיימות על איש, ו"לא אמורות להיות כל סוג של דאגות בינלאומיות או אזוריות כלל מנוכחות כוחות הביטחון המצריים". מורסי הוסיף כי המבצע היה ב"כבוד מלא לאמנות בינלאומיות; הסכם השלום המצרי-ישראלי מציב מגבלות על ההיערכות הצבאית המצרית בסיני". גורמים רשמיים בישראל היו מודאגים בבניית שריון כבד בסיני על ידי מצרים.
ב-8 בספטמבר אישר גורם ישראלי כי קיים תיאום בין ישראל למצרים בנוגע למבצע נשר. דובר הצבא המצרי, אחמד מוחמד עלי, הודיע מוקדם יותר כי מצרים התייעצה עם ישראל בנוגע לאמצעי הביטחון שלה בסיני.