stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בור מסל
מאובנים > הממצאים > זוחלים

הצבים במסל מיוצגים על ידי סוג צבי הבריכה Palaeoemys (שממנו מפרידים לעיתים את הסוג Euroemys), ועל ידי מין דומה ל-צב אף-חזיר השייך לסוג הנכחד Allaeochelys (אנ'), הצב הרך Palaeoamyda וצב מצדד צוואר מהסוג Neochelys. בולטים כאן כמה פרטים של Allaeochelys שנמצאו בזוגות, כל אחד מהם מייצג זכר ונקבה. חלק מהזוגות נמצאים במגע פיזי ישיר זה עם זה וזנבותיהם מונחים זה נגד זה כמו במצב ההזדווגות, המתפרש בהתאם כיחסי מין. הממצאים הם בין העדויות המאובנות העתיקות ביותר להזדווגות בחולייתנים.
דמויי תנינאים של תצורת מסל מיוצגים על ידי צורות מקוריות יותר, אם כי מתמחות יחסית, כמו גם צורות מודרניות יותר. הראשונות כוללות את הפריסטיכאמפסוס Pristichampsus rollinatii ו-Bergisuchus dietrichbergi, שחיו כנראה על היבשה. לעומת זאת, המינים מהמשפחה הנכחדת Diplocynodontinae, דיפלוקיינודון ו-Baryphracta deponiae, הקשורים לאליגטוריים, והאליגטורים Hassiacosuchus Haupti (לשעבר Allognathosuchus Haupti) ו-Allognathosuchus gracilis, כמו גם האסיאטוסוכוס Asiatosuchus germanicus, חיו בעיקר במים.
הנחשים של האאוקן במסל שייכים ל"נחשי הענק" הנחשבים ל"פרימיטיביים" למדי. הם מיוצגים על ידי מינים מהסוגים חנק (Eryx) ו-Eoconstrictor שהיה באורך של עד שני מטרים (שזוהה בעבר כפלאופיתון) והצורות הקטנות יותר Messelophis ו-Rieppelophis. גומות על גולגולתו של Eoconstrictor מראים כי לבעלי חיים אלה הייתה כבר יכולת מפותחת מאוד של חישת קרינה אינפרא אדומה. מצד שני, המסלופיתון (Messelopython) הוא נציג פרימיטיבי באורך מטר של הפיתוניים, שחרג מן הסתם מהתנאים של ימינו יחד עם החנקיים (סימפטרי).
מבין הלטאות, הסוג Eurheloderma הוא נציג מוקדם של הלודרמיים ו-Cryptolacerta היא נציגה של טבעונים או של הלטאות האמיתיות (Lacertibaenia) במסל. גם הלטאות ארוכות הזנב Eolacerta ו-Stefanikia קרובות ללטאות אמיתיות. המין הראשון הגיע לאורך גוף של כ-27 סנטימטרים והשני כמחצית בלבד. דוגמה נדירה לפרט צעיר הגיעה אלינו גם מ-Eolacerta. ממצאים אחרים כוללים את Placosauriops ו-Ophisauriscus מקבוצת הקמטניים. לטאה תנינית סינית היא קרובת משפחה מודרנית שלהם. התגלה רק זנב זרוק אחד, ששריון הקשקשים שלו דומה לזה של לטאה תנינית סינית. אלו לא רק העדויות הראשונות לסוג מהפלאוגן באירופה, אלא גם העדות המוקדמת ביותר לזנב כזה דמוי תנין של קבוצת לטאות זו. כמו לטאה תנינית סינית, שנמצאת כיום בסכנת הכחדה חמורה, נראה שגם המקבילה שלה בבור מסל הייתה שוכנת מים. בנוסף, Ornathocephalu הייתה לטאה בעלת ראש גדול. Geiseltaliellus הייתה איגואנה, ו-"Saniwa" הייתה אולי סוג של כוח.
מאובנים > הממצאים > עופות

בין העופות שוכני הקרקע במסל היו עוף חסר יכולת תעופה Palaeotis weigelti ממשפחת היענאים; Paraortygoides messelensis ממשפחת התרנגולאים; מין הגסטורניס (G. Geiselensis) דמוי האווז שהגיע לגובה שני מטרים; ומין העגור Messelornis cristata ("רלית מסל"). מסדרת הקריאמאים התגלו מינים מהמשפחה הנכחדת Idiornithidae, סטריגוגיפס ו-Salmila robusta. עופות מים נדירים במסל. התגלו רק קרוב משפחה אחד של הפלמינגו ושל הטבלניים, Juncitarsus merkeli, האיביס, Rhynchaeites messelensis ומין השקנאי Masillastega rectirostris.
עופות שוכני העצים כוללים בין היתר את המין Paraprefica Kelleri ממשפחת התחמסוניים, הסוג Messelirrisor מסדרת הקלאונאים, הסיסיים Parargornis messelensis ו-szarskii Scaniacypselus, התוכים Pseudasturides macrocephalus ו-Serudaptes Pohli, מין הכחליים Eocoracias brachisogelurelelorus, מין דורסי יום Gratulator Messelastur, דמוי שלדג Quasisyndactylus longibrachis, הרלית Plesiocathartes Kelleri, מין התחמסים Hassiavis laticauda, מינים שונים של דורסי לילה, מינים של קוליוסיים והעוף Eurofluvioviridavis. העופות Eofringillirostrum ו-Psittacopes היו נציגים מוקדמים לסדרת ציפורי השיר. הראשון ניזון מזרעים שקליפתם קשה בגלל מקורו דמוי הפרוש, ואילו מקורו של האחרון דומה לזה של שפמתן של ימינו. גם הסוג Primozygodactylus קשור קשר הדוק לשני הסוגים.
מאובנים > הממצאים > יונקים

חיות הכיס שנמצאו במסל כוללות את הסוגים Mimoperadectes‏, Amphiperatherium‏, Peratherium ו-Peradectes. הם קרובי משפחה רחוקים של אופוסומים שוכני עצים החיים באמריקה כיום.
הרוב המכריע שייך לשלייניים. אוכלי חרקים מיוצגים על ידי קרובי המשפחה של הקיפוד: פולידוקרקוס, מקרוקרניון (אנ') (שני מינים) ולפטיקטידיום (שלושה מינים) המדלגים על שתי רגליים. המכרסמים כוללים את Ailuravus שאורכו מטר אחד, Masillamys (עכבר מסל) ו-Hartenbergeromys וכן את הנמנן Eogliravus. הקופידודון (אנ') והמין Heterohyus הפרימיטיבי מהמשפחה הנכחדת Apatemyidae, יונק הדומה לאיי איי, המזכיר את אוכלי החרקים של ימינו, חיו על עצים. מיני הפנגולינים כללו את אאומאניס, Euromanis ואירוטמנדואה, אם כי האחרון סווג במקור כדוב נמלים. ממאובנים של דמויי למור שרדו רק חלקים, כולל כמה מינים של Europolemur. לעומת זאת, מהדרוויניוס (Darwinius) יש את אחד השלדים השלמים ביותר, והוא התפרסם בעולם בכינוי "אידה" (Ida). Buxolestes, נציג של המשפחה Pantolestidae, חי כמו לוטרה אירופית.
טורפים היו נדירים מאוד במסל. התגלו רק שלושה סוגים. למסודון משתייך לסדרת הטורפים הפרימיטיביים, הקראודונטים, שנכחדה, בעוד ש-Paroodectes ו-Messelogale שייכים לסדרת הטורפים המודרנית. במסל התגלה מגוון רב של עטלפים אוכלי חרקים, שהיו שייכים לפחות לשלוש משפחות שונות. נציגים של הפלאוכירופטריקס, שהיו אוכלי חרקים היו חשובים ונפוצים. הסוגים Tachypteron או Hassianaycteris היו נפוצים פחות.
חמישה סוגים של מפריטי פרסה אוכלי-העשב תוארו במסל. ההיראצ'יוס, קרוב משפחה של הטפיר, שהתגלה ממנו שלד שלם, הוא היונק הידוע הגדול ביותר במסל. הוא חלק את בית הגידול שלו עם הסוסים הקדומים Hallensia, פרופלאותריום ואירוהיפוס. שני הסוגים האחרונים מייצגים כל אחד כמה מינים וכוללים יחד מעל 70 שלדים. סיווגם הטקסונומי ביחס למיני הסוסים אינו ברור לחלוטין, מכיוון שהם סווגו הן לפלאותריומיים והן לסוסיים. לופיאודון, קרוב משפחה רחוק יותר של הטפירים, מיוצג על ידי שלד של חיה צעירה. מכפילי פרסה נדירים יותר במסל, אך התגלו לפחות ארבעה סוגים: Messelobunodon‏, Aumelasia‏, Masillabune ו-Eurodexis.
מאובנים > הממצאים > רקמות רכות

בנוסף לזיהוי מתאר קווי הגוף, פרווה ונוצות, ניתן היה לזהות מבנים שמזכירים תאי דם ותאי עצם בצבים Allaeochelys ו-Neochelys, בתנין דיפלוקיינודון ובפנגולין Euromanis.
מאובנים > אחרים

מאובנים שנחשפו על ידי אספנים פרטיים בשנות השבעים והשמונים של המאה ה-20 נמכרו מאוחר יותר. למשל, המין הראשון שהתגלה של Darwinius masillae, שנודע לציבור במאי 2009 בשם "אידה", נרכש בסכום של שש ספרות מהמוזיאון לתולדות הטבע באוסלו.
ביקור באתר וצפייה במאובנים > סיור במחצבה

ניתן לבקר בבור בקבוצות מאורגנות. סיורים מודרכים מוצעים באופן קבוע. מרפסת צפייה בשולי הבור מאפשרת תצפית לבור מבלי לקחת חלק בסיור מודרך. לוחות מידע עוזרים לחקור לבד. בנוסף, הדרך לתוך בור עוברת שיפוץ, ולאורכה מתוכננות תחנות מידע הכוללות הגנה ממזג האוויר.
ביקור באתר וצפייה במאובנים > מרכז מבקרים ומידע

באוגוסט 2010 נפתח מרכז מבקרים ומידע על שפת בור מסל. הארכיטקטורה של הבניין והעיצוב החיצוני נגזרים מהשיכוב של פצלי השמן. הוא תוכנן על ידי האדריכלים לנדאו וקינדלבאכר ואדריכלי הנוף קלר דאם רוזר ממינכן. המבקרים "משוטטים" בשכבות האדמה. כ-100,000 מבקרים היו צפויים מדי שנה. מספר המבקרים בפועל היה הרבה מתחת לציפיות אלה עם כ-40,000 מבקרים בשנה.
בשנת 2011 נרכשו מקורט רוריג 500 תשלילים ולוחות זכוכית, שנעשו ככל הנראה בשנת 1949 מהכרייה וההפעלה במכרה של פצלי השמן.
ביקור באתר וצפייה במאובנים > תערוכות

מוזיאון המאובנים וההיסטוריה המקומית מסל (Fossilien- und Heimatmuseum Messel): בבית העירייה לשעבר של העיירה השכנה מסל, מוצגת היסטוריית הכרייה של המכרה ומאובנים מקוריים.
מוזיאון המדינה של הסן בדרמשטאדט (גר'): במחלקה הגאולוגית בקומה הראשונה, מאובנים בולטים הקשורים לדיורמה של הבור בזמן האאוקן. המוזיאון מכיל גם את השחזור של הסוס פרופלאותריום שנמצא במסל.
מוזיאון הטבע זנקנברג בפרנקפורט: המבקרים יכולים לצפות בתערוכה מדעית מקיפה עם ממצאים. בפרט, מוצגות שיטות הכנה חדישות יותר.
לקריאה נוספת

Hans Burkert, Messel Pit Fossil Site: Snapshots of the Eocene. Vernissage Verlag, 2005
Stephan Schaal, Willi Ziegler, Messel: An Insight Into the History of Life and of the Earth, Clarendon Press, 1992, ISBN 9780198546542
ביאורים

↑  הצעת האקדמיה ללשון העברית למונח bog-iron ore
הערות שוליים

↑  Messel Pit Fossil Site – UNESCO
↑  J. L. Franzen, Die Fossilfundstelle Messel
↑  by Agustín Scanferla, Krister T. Smith, Exquisitely Preserved Fossil Snakes of Messel: Insight into the Evolution, Biogeography, Habitat Preferences and Sensory Ecology of Early Boas
↑  לה מונד, אהבת צבים: נמצאו זוגות מאובנים בני 47 מיליון שנה בתנוחת הזדווגות, באתר הארץ, 21 ביוני 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4038814-1  VIAF: 240324025   WorldCat (עם VIAF): 240324025 
מערכת הטענת נפט של פרפין ושמן מינרלי מפעלי מסל (שנות השלושים)
רכבת בעומס יתר של מכרה מסל (לפני 1950)
מפה של בור מסל
Palaeopython fischeri
בול דואר מיוחד "אתר מורשת עולמית של אונסק"ו: בור מסל", 1998
חתך סכמטי דרך בור מסל בעת השקעת תצורת מסל (לוטטיום). האיור מראה את האגם בשלב המאוחר שלו, עם עומק מים רדוד יחסית.
רוטליגנד בסוללה המערבית של בור מסל. המשקעים, שבדרך כלל צבעם אדום, מולבנים כאן בגלל התנאים הנובעים מפצלי השמן של מסל.
חתך בפצלי שמן במהלך חפירות המאובנים
צילום מקרוב של חתיכה מפצלי שמן עם למינציה של סידריט (כתום).
פצלי שמן שנכרו לאחרונה והתפצלו במהלך חפירת המאובנים
מאובן של חיפושית ממשפחת הברקניתיים
Amphiperca multiformis
Diplocynodon darwini
Allognathosuchus main
Messelirrisor halcyrostris עם נוצות דמויות צל
Masillamys הוא אחד המכרסמים הקדומים ביותר בתולדות כדור הארץ
Messelobunodon schaeferi
הכניסה למרכז המבקרים
תעניות גשמים

תעניות גשמים הן סדרת צומות שנהגו בתקופת חז"ל בעקבות בצורת. הצומות לוו בתפילות מיוחדות המפורטות במסכת תענית העוסקת בחלקה הגדול בתעניות גשמים. תפילות אלו הן תפילות הציבור הקדומות ביותר שנשתמרו בידינו.
כיום, מוכרזת לעיתים תענית גשמים, אולם מדובר בתענית בה צמים רק יחידים באופן וולנטרי.
סדר הצומות

סדרת הצומות, מתחילה בחודש חשוון, כאשר הצומות נעשים חמורים יותר ויותר ככל שעובר הזמן ולא יורדים גשמים.
לתעניות הגשמים מספר רמות שונות. המעבר לרמות השונות תלוי בתאריך:
בשבעה עשר במרחשוון רק יחידים מתענים.
בראש חודש כסליו כל הציבור מתענים שלוש תעניות קלות.
אם הסתיימו תעניות אלו ולא נענו, גוזרים על כל הציבור שלוש תעניות חמורות שבהם נאסר לאכול מבעוד יום ואסורים אף בחמישה עינויים כיום הכיפורים, שהן: אכילה שתייה רחיצה וסיכה, נעילת הסנדל ותשמיש המיטה.
לאחריהן גוזרים עוד שבע תעניות על הציבור, בהם היו תוקעין בחצוצרות, וממעטין בזמני פתיחת החנויות.
באותן שבע תעניות היה סדר תפילה מיוחד, כפי המובא במסכת תענית:
סדר תעניות כיצד מוציאין את התיבה לרחובה של עיר ונותנין אפר מקלה על גבי התיבה ובראש הנשיא ובראש אב בית דין וכל אחד ואחד נוטל ונותן בראשו. והזקן שבהם אומר לפניהם דברי כיבושים... עמדו בתפילה מורידין לפני התיבה זקן ורגיל, ויש לו בנים, וביתו ריקן, כדי שיהא ליבו שלם בתפילה. ואומר לפניהם עשרים וארבע ברכות...
אם אף לאחר מכן לא ירדו גשמים, לא גזרו עוד תעניות על הציבור, כדי שלא להטריחן יותר מדי, אך היו ממעטין במשא ומתן, ובשאר עניינים של שמחה (כאבל), ויחידים מתענים עד שהשמש תעבור את מזל טלה (8 במאי לפי תקופת שמואל וסביבות 21 באפריל לפי הידוע כיום באסטרונומיה).
על מנת לגזור תעניות גשמים יש צורך שבית דין יחליט על כך. אין גוזרים תענית על הציבור בראשי חודשים, ובחנוכה, ובפורים.
ראו גם

ועננו
לקריאה נוספת

דבליצקי, שריה בן בצלאל יעקב, פלגי מים, תשע"ב, באתר אוצר החכמה
הערות שוליים

↑  פרק ב משנה א.
↑  תלמוד ירושלמי, מסכת תענית,  פרק א', הלכה ח'. משנה תורה לרמב"ם, ספר זמנים, הלכות תעניות, פרק ג', הלכה ט'.
עמנואל הצופה

| --- | --- |

 לידה:  19 בנובמבר 1928 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  19 ביולי 2019 (בגיל 90) 
 מקום לימודים:  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  פיסול 
 
לוחית זיכרון בכניסה לביתו של עמנואל הצופה בתל אביב
דגם הפסל שואה ותקומה שהוצב באוניברסיטת תל אביב
הסטודיו של עמנואל הצופה בנמל יפו
פסל הסירה של עמנואל הצופה ברחבת מוזיאון תל אביב לאמנות
פסל הרעות ביראון
שור
עמנואל הצופה (19 בנובמבר 1928 – 19 ביולי 2019) היה פסל ישראלי.
קורות חייו

הצופה נולד בתל אביב ונמשך לפיסול מגיל צעיר. הוא למד בבית הספר לקציני ים עכו, והמשיך ללימודי פיסול בבצלאל. בהמשך השתלם בפיסול בשיש ובאבן בפייטרה-סנטה (אנ') שבמערב איטליה.
במלחמת העצמאות הצטרף להכשרה המגויסת של הצופים בקיבוץ דפנה, ושירת בגדוד השלישי בחטיבת יפתח של הפלמ"ח בפלוגה ט'. בינואר 1948 השתתף בקרב ליד הכפר מנסורה. באתר מרכז המידע פלמ"ח מסופר שמפקד הכיתה שנפצע העביר את הפיקוד לעמנואל אשר ניהל את הקרב בתושיה ובגבורה במשך רוב שעות היום. לאחר פציעות בקרבות נוספים, נאלץ לעזוב את החי"ר והתגייס לקורס החובלים הראשון של חיל הים. לאחר שחרורו הצטרף לצי הסוחר, ועבד כ-50 שנה בימאות בתפקידים שונים, כמו רב חובל, נתב, מפקח ויועץ ימי. הצופה אף כתב עם חברו רב החובל עמנואל קלמפרר ספר ניווט ימי ואסטרונומי.
הצופה נפטר ב-19 ביולי 2019. הותיר אחריו אישה, שלושה ילדים, בהם הגר אלמביק הצופה, ונכדים. התגורר בתל אביב.
בשנת 2023 קבעה עיריית תל אביב לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב בארי 44.
עבודתו כפָּסל

הצופה פיסל באבן בלבד, ופעל בבית המלאכה שלו שבדרום נמל יפו. הוא הציג בתערוכות קבוצתיות ובתערוכות יחיד בכמה מקומות בישראל ומחוצה לה. כמו בדיסלדורף ובקלן שבגרמניה, בניו יורק שבארצות הברית, בטויאמורה שביפן ועוד. הוא זכה בפרס ביפן ובפרס מוזיאון תל אביב. על עבודתו כתב הצופה: ”"אני לא מתחכם לאבן... יש לי הרבה כבוד לאבן. אני לא מוותר לה, אני מנסה"”. הסופר והעיתונאי אדם ברוך כתב עליו:
"הפיסול של הצופה נראה כממצא ארכאולוגי, כתצורה שהייתה פה מאז ומתמיד, נתכסתה חול וזמן, עד שנעלמה, והנה היא נחפרת ומתגלה לעין - והיא מדויקת ויפה מתצורות מודרניות שירשו אותה, שהחליפו אותה, שמלאו את מקומה. יפה כיוון שהיא מדויקת, ומדויקת כיוון שהיא יפה. התצורה נוכחת כפסל, ללא פקפוק... אלוהי כל הפָּסלים חנן את עמנואל הצופה בהבנה ענקית ועמוקה את תמצית התצורות. וכן ביכולת הרמונית גבוהה, בחוש מידה מעולה, בחושניות טובה, ביחס כמעט ארוטי לחומריו, בפשטות נפלאה, בראליזם ובהפשטה כאחד."
ציוני דרך בפיסול

1990 - פסל השואה והגבורה מוצג ברחבת ספריית וינר שבאוניברסיטת תל אביב.
1991 - פסל ה"כס" מוצג בגן הפסלים בגלריה של אוניברסיטת תל אביב. הציג בתערוכה ברעננה והוצבו שני פסלים "צורה" ו"זוג" בעיר.
1992 - השתתף בשתי תערוכות קבוצתיות בדיסלדורף בגרמניה. הציג בתערוכות בנווה צדק, בתיאטרון ירושלים, בבית האמנים אלחריזי ובבינאלה בעין הוד.
1993 - השתתף בבינאלה הבינלאומית לפיסול בטויאמורה ביפן ופסלו "הצורה" נרכש על ידי המארגנים. הציג בתערוכה ברעננה והציבו את הפסל "עוגן" בעיר. פסל "צורה" נרכש על ידי חברת כרטיסי אשראי לישראל והוצב במשרדי החברה בגבעתיים.
1994 - פסל "צורה" נרכש והוצב בתחנת הרכבת בתל אביב. הציג בתערוכה בניו יורק.
1995 - הפסל "עוגן" זכה בGrand Prix בבינאלה בטויאמורה ביפן. הציג בתערוכת יחיד במשכן לאמנות הבמה בתל אביב.
1996 - פסל "עוגן" נמכר במכירה פומבית של סות`ביס בניו יורק. השתתף בסימפוזין פיסול בחצור הגלילית ופסל "צורה" הוצב בחזית בניין המועצה. פסל "יפו" הוצב בשדרות ירושלים.
1999 - הציג בתערוכה קבוצתית בבית העם באשקלון.
2001 - פסל "הרעות" מבזלת הוצב בקיבוץ יראון לזכר הנופלים אנשי הכשרת דפנה מחטיבת יפתח במלחמת העצמאות. ב-2014 הציג פסל דומה ליד מוזיאון הרעות.
2002 - הציג תערוכת יחיד במשכן האומנים בהרצליה. זכה בפרס קרן סנדלר במוזיאון תל אביב.
2003 - הציג תערוכת יחיד בשם סודות גלויים, אוצר התערוכה: אדם ברוך, במוזיאון הימי הלאומי בחיפה והשתתף בתערוכות קבוצתיות באשדוד ובתל אביב. פסל "הסירה" הוצב ברחבת מוזיאון תל אביב.
2009 - הציג בתערוכה "חדש מול ישן", תערוכת פיסול קבוצתית במוזיאון יפו לעתיקות.
פרסים

1995 - Grand Prix בבינאלה בטויאמורה ביפן עבור "עוגן" מאבן גרניט שחורה
2003 - פרס מוזיאון תל אביב לפיסול, קרן משפחת סנדל.
גלריית תמונות

עוגן
זוג
שערי כניסה
פסל "הרעות" בקיבוץ יראון
פסל "העוגן" בנמל יפו
עמנואל הצופה בהצבת פסלו "הרעות" במצודת כ"ח
פסל "הרעות" במצודת כ"ח
סודות גלויים
לקריאה נוספת

עמנואל הצופה קטלוג עקרוני. הוצאה עצמית, 2002.
הערות שוליים

↑  מנסורה-כפר מוסלמי שהיה מדרום לשאר ישוב. לפי המפקד של 1931 היו בו 267 תושבים. כדי להבדילו משאר הכפרים בעלי אותו שם קראו לו מנסורה אל-חולה (זאב וילנאי - מדריך ארץ ישראל חיפה העמקים והגליל, עמ' 312, 1940).
↑  תערוכת סודות גלויים באתר המוזיאון הימי הלאומי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 273743  NLI: 987007519016105171  RKD: 288299  ULAN: 500485208  VIAF: 315535468   WorldCat (עם VIAF): 315535468
נומרוס קלאוזוס

נומרוס קלאוזוס (לטינית: Numerus Clausus, "מספר סגור") הוא שם כולל לשיטות להגבלת מספר הסטודנטים בבתי ספר תיכוניים ובאוניברסיטאות בשל חוסר במקומות לימוד או בשל סיבות פוליטיות וחברתיות שונות.
בשימוש מודרני

כמעט בכל מדינות העולם נהוגה צורה מסוימת של נומרוס קלאוזוס, שכן מספר המתמודדים על מקומות הלימוד באוניברסיטאות גדול כמעט תמיד ממספר מקומות הלימוד. השיטה לסינון המתמודדים ורף הקבלה תלויים בהיצע מקומות הלימוד לעומת הביקוש להם, וכן באופי ההשכלה הגבוהה במקום מסוים.
בארצות הברית, למשל, מקובלים לימודים כלליים מאוד בשנת הלימודים הראשונה במכללות. סטודנטים לביולוגיה, לכימיה, לפיזיקה ולגאולוגיה, למשל, לומדים כמעט את אותם הנושאים בשנת הלימודים הראשונה, ורק לאחר מכן הם מתחילים ללמוד נושאים מהתחום שבחרו. מטעם זה קשה לקיים בארצות הברית נומרוס קלאוזוס לפי תחום הלימוד (לדוגמה, קביעת רף קבלה גבוה יותר לסטודנטים לפיזיקה מאשר לסטודנטים לכימיה), וסינון הסטודנטים מינימלי.
ברוב המדינות קיימות שתי שיטות עיקריות לסינון מועמדים לקבלה לאוניברסיטה: באמצעות ממוצע ציוני תעודת הבגרות ובאמצעות בחינות כניסה והתאמה, כגון בחינה פסיכומטרית. במקומות רבים ובהם ישראל משלבים את שתי השיטות.
מקצועות לימוד מסוימים מבוקשים במיוחד, ולכן נקבע להם רף כניסה גבוה. רשימת המקצועות הללו משתנה באופן תדיר לפי מגמות בשוק העבודה. כך, למשל, הועלה בצורה ניכרת סף הקבלה ללימודי מדעי המחשב בתחילת שנות ה-90, עם פריחתו של שוק ההיי-טק. רף הקבלה נקבע במידה מסוימת גם לפי הקושי היחסי של המקצוע, אך לעיתים ננקטת גישה של קבלת סטודנטים רבים לשנת הלימודים הראשונה וסינונם לאחר מכן, כלומר - רק הסטודנטים המצטיינים ביותר יכולים להמשיך בלימודים. לימודי הרפואה, שסף הקבלה אליהם גבוה באופן מסורתי, מהווים דוגמה לגישה הראשונה. לימודי הפיזיקה, למשל, מהווים דוגמה לגישה השנייה, שכן סף הקבלה נמוך בדרך כלל; בשנת הלימודים הראשונה פורשים סטודנטים רבים אשר אינם מסוגלים להתמודד עם רמת הלימודים.
נומרוס קלאוזוס כשיטת אפליה

לפני מלחמת העולם השנייה התייחס המושג נומרוס קלאוזוס לתופעת סינון הסטודנטים לפי דתם או שייכותם האתנית, בצורה של איסור מוחלט על קבלתם של סטודנטים בני דת או קבוצה אתנית מסוימת, או הקפדה על כך שמשקלם היחסי של סטודנטים ממיעוט מסוים לא יעלה על חלקם של בני מיעוט זה באוכלוסייה. מגבלה זו הופעלה באחדות ממדינות מזרח אירופה בעיקר ביחס לסטודנטים ממוצא יהודי.
נומרוס קלאוזוס כשיטת אפליה > אפליית יהודים

באימפריה הרוסית נקבעה מגבלה זו בשנת 1887, ונקבע ששיעור היהודים בבתי הספר התיכוניים ובאוניברסיטאות לא יעלה על 10% בערי תחום המושב, 5% אחוז ביתר היישובים, ו-3% בלבד במוסקבה ובסנקט פטרבורג. בשנת 1917, לאחר המהפכה, בוטלה מגבלה זו. היא הוחזרה לשימוש לאחר מלחמת העולם השנייה, עם עליית גל אנטישמיות בברית המועצות. המגבלה הייתה לא-רשמית, ונאכפה על ידי הק.ג.ב. בשיטות שונות, וביתר שאת בערים הגדולות ומוסדות הלימוד המבוקשים יותר.
בהונגריה נחקקה מגבלה זו ב-21 בספטמבר 1920, כחלק מגל האנטישמיות שעלה עם משטרו של מיקלוש הורטי, ובמסגרתה נקבע ששיעור הסטודנטים היהודים לא יעלה על 6% מכלל הסטודנטים (זה היה שיעור היהודים באוכלוסייה), לעומת שיעור של 30% לפני מלחמת העולם הראשונה. אף על פי שבחוק לא הוזכרה המילה "יהודי", חוק זה נחשב לחוק האנטישמי (רק ליהודים היה ייצוג יתר במוסדות הלימודיים) הראשון שחוקק באירופה במאה ה-20. חרף הגבלה זו למדו בהונגריה אחדים מגדולי אנשי המדע של המאה העשרים ממוצא יהודי, ובהם ג'ון פון נוימן ופאול ארדש.
פולין ניסתה להנהיג נומרוס קלאוזוס בשנת 1923 אך נתקלה בהתנגדות של חבר הלאומים, ולכן הונהגה מגבלה זו באופן לא רשמי. מספר הסטודנטים היהודים הוגבל ל-10%, כשיעור היהודים באוכלוסייה. בשנת 1937, עם גבור האנטישמיות, הוטל איסור מוחלט על קבלת יהודים לאוניברסיטאות.
ברומניה הונהג נומרוס קלאוזוס בשנת 1926.
בארצות הברית (בפרט בניו אינגלנד) ננקטו בשנות ה-20 של המאה ה-20 צעדים שמטרתם צמצום מספר היהודים באוניברסיטאות. אייזיאה באומן הנהיג מדיניות מגבילה ליהודים באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. אוניברסיטת ייל הגבילה את כמות היהודים בלימודי רפואה. אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת פרינסטון הציבו אף הם מכסות לכמות הסטודנטים היהודים..
יהודים שחפצו בהשכלה התמודדו עם הנומרוס קלאוזוס בדרכים שונות: תשלום שוחד, המרת דת או יציאה ללימודים במדינות שבהן לא הייתה הגבלה זו. בהונגריה, למשל, עזבו 5,000 צעירים יהודים את המדינה בעקבות הנהגת נומרוס קלאוזוס. בשנת 1924 עסקה ישיבה של ועידת המיעוטים של חבר הלאומים בדיון בנושא הנומרוס קלאוזוס ונציג של ועד המשלחות היהודיות ניסה לעורר מודעות לבעיה.
הלחץ שהפעיל הנומרוס קלאוזוס על הצעירים היהודים, ששאפו לרכוש השכלה, היה גורם חשוב מאוד ביוזמות להקמת מוסדות להשכלה גבוהה עבור יהודים בארץ ישראל כמו הטכניון בחיפה והאוניברסיטה העברית בירושלים.
נומרוס קלאוזוס כשיטת אפליה > נומרוס ולאכוס

ברומניה הוצאה שיטה נוספת, שמטרתה קידום האינטרסים של הרוב - "נומרוס ולאכוס" (numerus valachus) או "נומרוס פרופורציונליס" (numerus proportionalis). בהתאם לנומרוס ולאכוס, כל מפעל וכל מוסד היו אמורים לכלול בין המועסקים שלו מועסקים בני הרוב הרומני (ולאכים) ביחס מתאים ליחס הרומנים באוכלוסיית רומניה, יחס שנקבע לפי שנת 1930, בה היו ברומניה 71.9% רומנים. את הרעיון הזה קידמה בעיקר המפלגה החזית הלאומית (Frontul Românesc) בהנהגתו של אלכסנדרו ואידה-וויבוד. שיטת נומרוס קלאוזוס כוונה נגד חברות משפחתיות, שהיו מקובלות אצל יזמים יהודים.
נומרוס קלאוזוס כשיטת אפליה > אפליה כלפי קבוצות אחרות

בפולין שקמה לתחייה בתום מלחמת העולם הראשונה הופעל נומרוס קלאוזוס נגד המיעוט האוקראיני בשטחים המאוכלסים על ידי קבוצה אתנית זו. לא הותר לקבל באוניברסיטת לבוב, למשל, יותר מ-15% אוקראינים, בעוד שהמכסה לפולנים הייתה צריכה להיות לא מתחת ל-50%. מגבלות מסוג זה הוטלו גם על השחורים בארצות הברית עד לשנות ה-60 וכחלק ממשטר האפרטהייד בדרום אפריקה.
בתחילת המאה ה-21 נחקרו מספר אוניברסיטאות במערב ארצות הברית על כך שהנהיגו לכאורה נומרוס קלאוזוס בלתי-רשמי נגד סטודנטים ממדינות מזרח אסיה. במספר רב של אוניברסיטאות בארצות הברית זוכים שחורים ובני מיעוטים אחרים להעדפה בקבלה על חשבונם של סטודנטים לבנים.
ראו גם

נומרוס נולוס
העדפה מתקנת
אנטישמיות באוניברסיטאות במאות ה-20 וה-21
הערות שוליים

↑  Péter Tibor Nagy - The "numerus clausus" policy of anti-semitism or policy of higher education (באנגלית)
↑  Malcolm Gladwell, Getting In: the social logic of Ivy League admissions, The New Yorker, 10 October 2005
↑  The Ivy League's History Of Discriminating Against Jews
↑  פעולות ועד המשלחות היהודיות בפריז, דואר היום, 28 באפריל 1924
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4131952-7
עדן בן בסט

בן בסט במדי הפועל חיפה, 2018
עדן בן בסט (נולד ב־8 בספטמבר 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ.