stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתיב המורשת היהודית בסלובקיה

בית הכנסת בעיר טרנצ'ין
בית הכנסת במלצ'קי
נתיב המורשת היהודית בסלובקיה (אנגלית: Slovak Jewish Heritage Route, סלובקית: Slovenská cesta židovkého kultúrneho dedičstva) הוא אוסף של 24 אתרי מורשת יהודית ברחבי סלובקיה. הם נבחרו מתוך כמאה בתי כנסת, קרוב ל-700 בתי קברות, מיקוואות, מבני ציבור של הקהילה ואתרי הנצחה לשואה הפזורים ברחבי המדינה.
בשנת 2001 הוחל באיסוף נתונים ויצירת מאגר נתונים בפרויקט שנקרא Synagoga Slovaca. האתרים תועדו בידי סטודנטים שצילמו, רשמו והכינו תוכניות מפורטות. חלק מהאתרים ניתן לראות במאגר מידע באינטרנט.
24 האתרים שנבחרו לנתיב המורשת היהודית בסלובקיה הם מהיותר שמורים וכאלו שיש קהילה יהודית או גורם מקומי אחר הדואג לאחזקתם. מטרת הפרויקט בעיקר חינוך וחשיפה של הקהילות המקומיות, תלמידי בתי ספר ותיירים למורשת היהודית.
נתיב המורשת היהודית בסלובקיה הוא חלק מפרויקט נתיב המורשת היהודית באירופה (European Routes of Jewish Heritage), המאגד אתרי מורשת יהודית ב-37 ממדינות אירופה, ואחד מנתיבי המורשת שהוכרזו על ידי מועצת אירופה (Council of Europe) בנושאים שונים.
בין אתרי המורשת:
קברו של חת"ם סופר בברטיסלאבה
המוזיאון היהודי בברטיסלאבה
בית הכנסת האורתודוקסי בברטיסלאבה
בית הכנסת במלצ'קי
בית הכנסת בסטופבה
בית הכנסת בטרנבה
בית הכנסת בטרנצ'ין
בית הכנסת בז'ילינה
בית הכנסת בניטרה
נחל קציון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־2.6 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־520 מטרים
 שפך:  נחל דישון 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת אצבע הגליל מוגדלת) נחל קציון(למפת אצבע הגליל רגילה) נחל קציון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קציון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קציון
 
נחל קציון הוא נחל אכזב בשמורת נחל דישון שבגליל העליון. אורכו כ־2.6 קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־520 מטרים מעל פני הים, במורדות רמת עלמה, כקילומטר ממושב עלמה. כיוון הזרימה שלו הוא מזרחה. מעל הנחל, במרכז התוואי שלו, ממוקמת חורבת קציון. במורדות הר אליעזר, כ־1.5 קילומטרים מערבית למושב שדה אליעזר ובגובה של כ־200 מטרים מעל פני הים, נחל קציון נשפך לנחל דישון.
הערות שוליים

↑  חורבת קציון וחורבת מרות – iNature, באתר inature.info
↑  נחל קציון ונחל דישון – iNature, באתר inature.info
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נמרוד משיח

נמרוד משיח (נולד ב-10 ביולי 1988), הוא גולש רוח ישראלי על גלשן מדגם "ניל פרייד", אלוף ישראל לשעבר, סגן אלוף העולם לשנת 2009 ובעל מדליות ארד באליפויות העולם בשנים 2010 ו-2011. הוא דורג במקום ראשון בעולם (22 בספטמבר 2010 - 27 ביולי 2011).
ביוגרפיה

משיח גדל והתחנך באילת. בן לאב רב חובל ולאם מדריכת צלילה שהייתה גולשת גלים בעברה. לאחר גירושי הוריו הוא עבר בגיל שמונה למכמורת והחל ללמוד גלישת רוח באופן מקצועי, בהיותו בן עשר החל להתחרות. בשנת 2001 בגיל 13 זכה במדליית זהב באליפות העולם עד גיל 15 בגלשני "מיסטרל". ביולי 2002 זכה במדליית כסף באליפות העולם עד גיל 17, כשבמדליית הזהב זכה ישראלי אחר, שחר צוברי. זמן קצר לאחר מכן נפטרה אמו של משיח ממחלה, והוא אומץ על ידי חבריה אשר התגוררו בנתניה. ב-2003 זכה במדליית ארד באליפות אירופה לנוער שנערכה בפולין וב-2004 זכה במדליית הכסף באליפות העולם לנוער של איגוד השיט העולמי (ISAF).
משיח התמודד מול צוברי וגל פרידמן על מקום במשלחת הישראלית לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) אך הפסיד לצוברי במאבק. בסוף אותה שנה החל להתאמן תחת שרביטו של גל פרידמן.
בשנת 2009 זכה משיח במדליית כסף באליפות ישראל לאחר שהפסיד בשובר שוויון לצוברי, באליפות אירופה סיים במקום העשירי ובאליפות העולם שהתקיימה באתר השייט המיועד לאולימפיאדת לונדון (2012) זכה במדליית כסף אחרי ניק דמפסי מבריטניה.
בשנת 2010 זכה משיח באליפות ישראל ובמקום עשירי באליפות אירופה שנערכה בסופוט שבפולין. בספטמבר אותה שנה באליפות העולם שנערכה בקרטמינדה שבדנמרק הוא זכה במדליית הארד. בדצמבר 2010 הוא נבחר לספורטאי השנה של הוועד האולימפי.
באליפות אירופה שנערכה בבורגס, בבולגריה בשנת 2011 סיים משיח במקום שמיני. לעומתו סיים צוברי במקום רביעי. חודש לאחר מכן, הוא זכה באליפות ישראל פעם שנייה ברציפות והקדים את צוברי. בדצמבר 2011 זכה פעם נוספת במדליית ארד באליפות העולם שהתקיימה בפרת' שבאוסטרליה. באליפות העולם שנערכה בקדיס ב-2012 סיים במקום השישי.
משיח משתייך לאגודת הספורט של הפועל עמק חפר ולסגל הבכיר ביחידה לספורט הישגי של ישראל.
בשנת 2015 זכה במקום השלישי באליפות ישראל בדגם RS:X שנערכה במכמורת.
באליפות העולם שנערכה בשנת 2016 באילת, סיים משיח במקום ה-27.
באליפות ישראל שנערכה בפברואר 2018 באילת, סיים משיח במקום השלישי.
ב-25 בפברואר 2019 הודיע משיח על פרישתו מפעילות תחרותית.
ביוגרפיה > היריבות עם שחר צוברי

מאז החל משיח להתחרות באליפויות ישראל לנוער, התפתחה יריבות בינו לבין שחר צוברי. יריבות זו קיבלה משנה תוקף לקראת אולימפיאדת לונדון (2012), בשל כללי הוועד האולימפי הבינלאומי, לפיהם במשחקים האולימפיים רשאית כל מדינה להיות מיוצגת בידי שייט אחד בלבד בכל דגם (בניגוד לתחרויות אחרות, בהן אליפות העולם ואליפויות יבשתיות). צוברי ומשיח הם בין בכירי הגולשים בעולם - צוברי זכה פעמיים באליפות אירופה ומשיח היה סגן אלוף העולם. במצב דברים זה, נוצרה התמודדות ישירה בין השניים על המקום הבודד במשלחת הישראלית לאולימפיאדת לונדון, בדומה ליריבות דומה שהייתה בין גל פרידמן לעמית ענבר בשנות ה-90 של המאה ה-20 ובתחילת העשור הראשון של המאה ה-21.
היריבות הגיעה לשיאה באליפות אירופה 2011 שנערכה בבורגס בבולגריה. לאחר אחד השיוטים ערער צוברי על החלטת השופטים שלא לפסול את משיח, אף שהפסילה נבעה מתקרית שצוברי כלל לא היה מעורב בה (ערעורו של צוברי לא התקבל). בשיוט המדליות, כאשר צוברי נאבק על זכייה במדליה ואילו למשיח לא היה סיכוי לזכות במדליה, משיח ביצע מהלכים טקטיים שנועדו למנוע מצוברי זכייה במדליה, הישג שהיה מיטיב עם צוברי בהתמודדות ביניהם על הכרטיס לאולימפיאדה. כתוצאה ממהלכים אלה, צוברי סיים במקום הרביעי. בהמשך, קבע איגוד השיט בישראל כי משיח התנהל באופן בלתי ספורטיבי, וכעונש הפחית שתי נקודות ממאזנו של משיח, ובכך גדל הפער בין צוברי למשיח במאבק על הזכות ליצג את ישראל באולימפיאדת לונדון. לאחר תחרות גביע העולם בשייט שנערכה במאי 2012 במדמבליק שבהולנד נקבע שצוברי ייצג את ישראל באולימפיאדה, לאחר שצוברי זכה בתחרות במדליית הזהב.
גם לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) נרשמה מתיחות בין השניים, כאשר במהלך תחרות מבחן בפאלמה דה מיורקה, טען משיח כי צוברי הפריע לו בכוונה, במטרה לגרום לו לצבור נקודות שליליות רבות. בסיום התחרות, בה נקבע כי צוברי הוא שייצג את ישראל במשחקים, הודה צוברי כי גלש באופן טקטי במטרה להביא לדירוג נמוך של משיח, אך טען כי פעל במסגרת החוקים המקובלים בענף.
טבלת תוצאות בתחרויות עיקריות לבוגרים

| שנה | תחרות | מדינה מארחת | מקום |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | אליפות העולם | ישראל | 27 |
| 2015 | אליפות אירופה | איטליה | 6 |
| 2014 | אליפות העולם | ספרד | 11 |
| 2014 | אליפות אירופה | טורקיה | 8 |
| 2013 | אליפות העולם | ברזיל | 6 |
| 2013 | אליפות דרום אמריקה | ברזיל | 1 |
| 2013 | אליפות אירופה | צרפת | 8 |
| 2012 | אליפות העולם | ספרד | 6 |
| 2012 | אליפות אירופה | פורטוגל | 4 |
| 2011 | אליפות העולם | אוסטרליה |  |
| 2011 | אליפות אירופה | בולגריה | 8 |
| 2010 | אליפות העולם | דנמרק |  |
| 2010 | אליפות אירופה | פולין | 10 |
| 2009 | אליפות העולם | אנגליה |  |
| 2009 | אליפות אירופה | ישראל | 10 |
| 2008 | אליפות העולם | ניו זילנד | 12 |
| 2008 | אליפות אירופה | צרפת | 18 |
| 2007 | אליפות העולם | פורטוגל | 16 |
| 2007 | אליפות אירופה | קפריסין | 17 |
| 2006 | אליפות העולם | אוסטריה | 9 |
| 2006 | אליפות אירופה | טורקיה | 20 |
הערות שוליים

↑  נמרוד משיח זכה במדליית ארד באליפות העולם, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2010
↑  אורן אהרוני, שיט: מדליית ארד לנמרוד משיח באליפות העולם, באתר ynet, 18 בדצמבר 2011
↑  תוצאות שייטים ישראלים בדגם מיסטרל באיגוד השיט הישראלי
↑  אורן אהרוני, גלישה: אלימלך ומוריס הוכתרו כאלופי ישראל, באתר ynet, 10 בפברואר 2018
↑  אורן אהרוני, נמרוד משיח פורש מגלישה, באתר ynet, 23 בפברואר 2019
↑  ינון מילס, עושים רוח: מלחמת הגולשים על הכרטיס לאולימפיאדת לונדון, באתר nana10‏, 21 באוגוסט 2010
↑  נדב צנציפר ואורן אהרוני, איגוד השייט: משיח נמצא אשם בפרשת החסימה, באתר ynet, 25 באוקטובר 2011
↑  רמי היפש, נמרוד משיח שילם בשתי נקודות, באתר הארץ, 2 בנובמבר 2011
↑  חדשות 2, ‏מהפך: הגולש האולימפי שחר צוברי ייסע למשחקים בלונדון, באתר ‏מאקו‏, 25 במאי 2012
↑  אורן אהרוני, משיח: "צוברי ירק למדינת ישראל בפרצוף", באתר ynet, 29 במרץ 2016
↑  אסי ממן, ‏צוברי: לא היה אכפת לי לשבש למשיח את השיוטים, באתר ONE‏, 2 באפריל 2016
נמרוד משיח עם שחר צוברי ויואב עומר
נמרוד רוזן

| --- | --- |

פרופסור נמרוד רוזן
 לידה:  23 ביולי 1961 (בן 63) חדרה, ישראל
 לימודי רפואה:  הטכניון
 התמחות:  אורתופדיה
 תואר:  פרופסור חבר קליני בהטכניון
 תפקידים:  רופא 
 
פרופסור נמרוד רוזן (נולד ב-23 ביולי 1961) הוא הנשיא הנבחר של האיגוד הישראלי לאורתופדיה ומנהל מערך האורתופדיה והשיקום במרכז רפואי העמק בעפולה.
ביוגרפיה

נולד וגדל בחדרה. ב-1979 התגייס לחיל התותחנים, ושירת כלוחם וכקצין. לאחר סיום קורס הקצינים, שירת כקצין סיוע ארטילרי בחטיבת גולני תחת פיקודו של גבי אשכנזי. בשירות המילואים שימש מפקד גדוד ארטילרי וסיים את שירותו בדרגת אלוף-משנה.
ב-1984 התקבל ללימודי רפואה בטכניון וב-1992 סיים בהצטיינות תוארי Bsc ו-MD והחל התמחות במחלקה האורתופדית בבית החולים רמב"ם בחיפה, בניהולו של פרופ' חיים שטיין.
ב-1994 קיבל תואר דוקטור לרפואה מהטכניון ובשנת 2006 קיבל דוקטורט נוסף (Ph.d) בתחום המבנה והביוכימיה של העצם.[דרושים מקורות]
ב-1998 נסע רוזן להתמחות בבית החולים יוהאן גוטנברג בעיר מיינץ שבגרמניה. שנה לאחר מכן התמחה במחלקה האורתופדית במרכז הרפואי סאניברוק שבאוניברסיטת טורונטו, קנדה, בהנהלתם של פרופ' מרווין טייל ופרופ' ג'ו שצקר. שם השלים את תת-התמחותו בשברי טראומה מורכבים, ובפרט בשברי הטבעת האגנית. בהמשך התמחה גם בבית החולים סנט ג'ורג' בלונדון, אצל הפרופ' מרטין בירצ'ר.
ב-1999 השתתף במשלחות החילוץ וההצלה של פיקוד העורף שסייעו ברעידת האדמה באיזמיט שבטורקיה וברעידת אדמה ביוון שנה לאחר מכן.[דרושים מקורות]
ב-2004 ייסד רוזן את המרכז לשיקום העצם בטכניון ובמרכז הרפואי רמב"ם שבחיפה וב-2005 מונה כראש מחלקה האורתופדית ומחלקת הטראומה במרכז הרפואי זבולון שבקריות.
בשנת 2006 זכה רוזן במכרז לניהול המחלקה האורתופדית במרכז הרפואי העמק בעפולה. תחת ניהולו הפכה המחלקה למערך אורתופדיה ושיקום בו לראשונה בישראל פועלת מחלקת השיקום תחת מערך האורתופדיה. רוזן הוא הפרופסור הצעיר ביותר שהוסמך למנהל מחלקה אורתופדיה על ידי משרד הבריאות בישראל.[דרושים מקורות]
בשנת 2012 הקים את בית הספר ללימודי המשך במסגרת הפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון ושימש כמנהלה הראשון.
בשנת 2013 קיבל תואר פרופסור חבר קליני מטעם הטכניון ובשנת 2015 הפך לראש החוג ללימודי אורתופדיה בבית הספר לרפואה של הטכניון.[דרוש מקור]
פעילות מחקרית

פרופ' רוזן שותף בקבוצת מחקר המפתחת טכנולוגיה להשתלת תאי עצם בחסרי עצם אצל מטופלים, נפגעי טראומה, חולי סרטן וזיהומי עצם, בהם נוצר פגם קריטי ברצף העצם המחייב התערבות ניתוחית. צוות המחקר פיתח שיטה שמאפשרת לקיחת שומן אדם ולהופכו למה שמכונה "עצם נוזלית" המוזרקת ישירות לאזור הפגם בעצם, וממלאת את החסר בטווח של עד 6 שבועות.
רוזן משמש כמנהל הרפואי של חברת בונוס ביוגרופ מחיפה, המפתחת את שתל ה"בונופיל" (Bonofill), שהוא שתל עצם מותאם אישית המיוצר בהנדסת רקמות מתאי המטופל, לשם שיקום בחסר עצם, לשימוש בכירורגיית פה ולסת ובכירורגיה אורתופדית.
פעילות יזמית

בשנת 2017 יזם רוזן את הקמת המרכז הרפואי RMC (רוזן מדיקל סנטר) שנפתח בתחילת 2018 בעפולה, ובו שבעה חדרי ניתוח מהמתקדמים בישראל. זהו המרכז הרפואי הראשון שאיננו ציבורי בגליל ובעמקים. בהמשך הצטרף המרכז לרשת מדיקה של קבוצת העסקים בארנבוים. רוזן משמש כמנהלו הרפואי של המרכז ואחראי על פיתוחו המקצועי.
בשנת 2020 היה חבר במשלחת של ארגון "רופאים ללא גבולות" שיצאה לקמרון שבאפריקה, שם ביצע ניתוחים מורכבים במטופלים תושבי המקום[דרוש מקור][דרושה הבהרה].
הערות שוליים

↑  פרופ' נמרוד רוזן נבחר לנשיא האיגוד הישראלי לאורתופדיה, באתר עמקניוז - חדשות העמק, ‏2020-12-20
↑  פרופ' נמרוד רוזן, מנהל מערך אורתופדיה - שיקום במרכז רפואי העמק, מסביר על גידול עצם, נבדק ב-2021-12-05
↑  רפואה מתקדמת: בואו להכיר את המרכז הרפואי RMC, באתר mynetafula, ‏2019-07-10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007420837805171  VIAF: 24156218895004741387   WorldCat (עם VIAF): 24156218895004741387 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "נמרוד רוזן".
ניצוד (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  תומאס וינטרברג
 הופק בידי:  זנטרופה
 תסריט:  טוביאס לינדהולם תומאס וינטרברג
 עריכה:  Janus Billeskov Jansen, Anne Østerud 
 שחקנים ראשיים:  מאדס מיקלסן תומאס בו לארסן אנה לואיז האסינג
 מוזיקה:  ניקולאי אגלונד
 צילום:  שרלוט ברוס כריסטנסן 
 מדינה:  דנמרק דנמרק
 חברת הפקה:  זנטרופה, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 חברה מפיצה:  Nordisk Film
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 במאי 2012
 משך הקרנה:  115 דקות
 שפת הסרט:  דנית
 סוגה:  סרט דרמה 
 תקציב:  3.45 מיליון דולר
 הכנסות:  18.3 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   hunt2013
 פרסים:  פרס הסרטים של המועצה הנורדית  פרס הקולנוע האירופי לתסריטאי הטוב ביותר (תומאס וינטרברג, טוביאס לינדהולם) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ניצוד (בדנית: Jagten) הוא סרט דני משנת 2012 בכיכובו של מאדס מיקלסן. הסרט עוסק בגבר אשר חייו נהרסים לאחר שהוא נחשד על לא עוול בכפו בהתעללות מינית בילדים. הסרט זכה להצלחה רבה, וזיכה את מיקלסן בתואר השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.
עלילה

לוקאס, הוא גבר גרוש המתגורר בעיירת ציידים קטנה ומלוכדת בדנמרק. הוא עובד כגנן בגן ילדים מקומי, ואהוב מאוד על הילדים. הוא מתחיל לשקם את חייו, משכנע את בנו המתבגר מרקוס לעבור לגור אתו, ומפתח קשר רומנטי עם קולגה שלו מהעבודה. עם זאת, ילדה בעלת דמיון מפותח בשם קלרה, טוענת שלוקאס תקף אותה מינית. חייו של לוקאס נהרסים באחת. הוא מפוטר מעבודתו, בת זוגו נפרדת ממנו, ובנו מורחק ממנו. הוא נלקח למעצר במשטרה, אולם עד מהרה משוחרר מחוסר ראיות. למרות זאת, הוא הופך למנודה בקהילת הציידים הקטנה שהיא כל עולמו.
נחל קנקן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 אורך:  כ־3 ק"מ
 גובה מוצא הנהר:  כ־55 מטרים
 שפך:  נחל אבליים 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) נחל קנקן(למפת הגליל המערבי רגילה) נחל קנקן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קנקן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קנקן
 
נחל קנקן הוא נחל אכזב, אחד היובלים של נחל אבליים בגליל התחתון. אורכו כשלושה קילומטרים.
תוואי הנחל

מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־55 מטרים מעל פני הים בדרום העיר טמרה. הוא זורם לכיוון דרום־מערב וחולף מתחת לכביש 70. לאחר מכן הוא חולף בשדות חקלאיים, ובעמק זבולון, במרחק של כ־1.25 קילומטרים מקיבוץ אפק ובגובה של כ־20 מטרים מעל פני הים, הוא נשפך לנחל אבליים (האחרון נשפך לנחל נעמן ומשם לים התיכון).
הערות שוליים

↑  מכון דש"א בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, סקר, ניתוח והערכה של טבע, נוף ומורשת האדם
| נחלי הגליל |
| --- | --- | --- |
| הגליל העליון | נחל עמוד • נחל עכברה • נחל אביב • נחל גוש חלב • נחל דישון • נחל חצור • נחל יראון • נחל מורן • נחל מחניים • נחל מירון • נחל נריה • נחל צבעון • נחל ראש פינה • נחל רבי ינאי • נחל פשחור • נחל סתר • נחל חנניה • נחל ליבנים • נחל הוזים • נחל שכוי • נחל שמאי • נחל חוקוק • נחל רזים • נחל עצבונית • נחל חלב • נחל עלמון • נחל קציון • נחל ברעם • נחל בן זמרה • נחל מרות • נחל פרוד • נחל עפאים • נחל פקיעין • נחל זבד • נחל זווית • נחל ברתות • נחל חירם • נחל אדמונית • נחל שפנים • נחל זוך • נחל יצהר • נחל אזהב • נחל דלתון • נחל סוד • נחל בר יוחאי • נחל בירנית • נחל משמש • נחל מתת • נחל שרך • נחל בצת • נחל חניתה • נחל נמר • נחל גליל • נחל מצובה • נחל שעל • נחל אשחר • נחל נחת  • נחל יסף • נחל כזיב • נחל מרווה • נחל מירב • נחל אשרת • נחל געתון • נחל ביריה |  |
| הגליל התחתון | נחל אבליים • נחל אדמי • נחל ארבל • נחל גדורה • נחל דנה • נחל השבעה • נחל חילזון • נחל חרוד • נחל יבנאל • נחל ימה • נחל יששכר • נחל כבול • נחל נהלל • נחל נון • נחל ציפורי • נחל צלמון • נחל שונם • נחל שיזפים • נחל שכניה • נחל שרונה • נחל תבור • נחל קנקן • נחל כמון • נחל חזון • נחל שבע • נחל הארי • נחל ממלח • נחל אוזנית • נחל סביונה • נחל נמרים • נחל מזגה • נחל עקב • נחל חמוד • נחל אזנות • נחל קשת  • ואדי אל-חסין • נחל מורסן • נחל נעיאל • נחל סח'נין • נחל שגב • נחל תמרה • נחל חנינה • נחל צוף • נחל עביד • נחל חנה • נחל שזור • נחל יפתחאל • נחל סרגונה • נחל זורעים • נחל שובב • נחל פוריה • נחל חרצית • נחל צידתה • נחל אלות • נחל ברית • נחל תולע • נחל יחמי • נחל גבול • נחל צבאים • נחל זיקה • נחל גבע • נחל נעורה • נחל עכין • נחל רכש • נחל כוכב • נחל סליל • נחל הקוסמת • נחל אוכל • נחל קיש • נחל יזיר • נחל ברק בן אבינעם • נחל קמה • נחל חמוד • נחל עין דור • נחל דבורה • נחל שומר |  |
| אצבע הגליל | נחל דן • נחל שניר • נחל חרמון • נחל עיון • נחל קדש • נחל משגב • נחל השומר • נחל מרגליות • נחל קורן |  |
| הגליל המערבי | נחל שרך • נחל בצת • נחל געתון • נחל יחיעם • נחל שעל • נחל יסף • נחל כזיב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא נהרות ונחלים ובנושא גאוגרפיה של ישראל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משאל העם באוגנדה (2005)

משאל עם בנושא השבת הפוליטיקה הרב-מפלגתית התקיים באוגנדה ב-28 ביולי 2005. במשך כמעט 20 שנה, נאסר על מפלגות פוליטיות להתמודד בבחירות, במטרה לרסן את המתיחות המגזרית. הנשיא יוורי מוסווני הנהיג מערכת שלטון של דמוקרטיה לא מפלגתית (אנ') עם עלייתו לשלטון בשנת 1986. בשנת 2000 התקיים משאל עם קודם בנושא, אך ההצעה נדחתה על ידי למעלה מ-90% מהמצביעים. הפעם ההצעה אושרה על ידי למעלה 90% מהמצביעים.
רקע

הפרלמנט באוגנדה הצביע על קיום משאל העם ב-4 במאי 2005. חלק מהקבוצות הפוליטיות, כולל הפורום לשינוי דמוקרטי (אנ'), החרימו את משאל העם, וטענו כי זה יתן לגיטימציה ל-19 שנות השלטון על ידי מפלגה אחת. המשקיפים הציעו כי ייתכן שהוצאה של 12.5 מיליון דולר על משאל העם הייתה יכולה להיות בשימוש טוב יותר במקומות אחרים באוגנדה.
השאלה שהוצגה בפני המצביעים בקלפי ונמתחה עליה ביקורת על כך שהיא מבלבלת: "האם אתה מסכים לפתוח את המרחב הפוליטי כדי לאפשר למי שרוצה להצטרף למפלגה לעשות זאת כדי להתמודד על הכוח פוליטי?".
תוצאות

| בחירה | הצבעות |  % |
| --- | --- | --- |
| בעד | 3,643,223 | 92.44 |
| נגד | 297,865 | 7.56 |
| הצבעות לא חוקיות/ריקות | 93,144 | - |
| סך הכל | 4,034,232 | 100 |
| מצביעים רשומים/אחוז הצבעה | 8,524,230 | 47.33 |
מקור: IFES
הערות שוליים

↑  "Ugandans ignore multi-party vote" (באנגלית בריטית). 2005-07-28. נבדק ב-2020-12-20.
| פוליטיקה של אוגנדה |
| --- | --- | --- |
| ממשל | חוקה • נשיא • ראש הממשלה • הפרלמנט • האספה הלאומית • מפלגות אוגנדה • יחסי החוץ של אוגנדה • מחוזות אוגנדה |  |
| בחירות ומשאלי עם באוגנדה | בחירות ומשאלי עם באוגנדה |  |
| בחירות לנשיאות | 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות פרלמנטריות | 1958 • 1961 • 1962 • 1980 • 1989 • 1994 • 1996 • 2001 • 2006 • 2011 • 2016 • 2021 |  |
| בחירות למועצות המקומיות | 1964 • 1989 • 1998 • 1998 • 2002 • 2006 • 2018 |  |
| משאלי עם | 2000 • 2005 |  |
נחל קינה

| --- | --- |

מבט כללי על נחל קינה
 מידע כללי
 אורך:  כ־8 ק"מ
 יובלים:  נחל כיסן 
 שפך:  נחל חימר 
 מדינות באגן הניקוז:  ישראל 
  (למפת צפון הנגב מוגדלת) נחל קינה(למפת צפון הנגב רגילה) נחל קינה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קינה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום נחל קינה
 
תעלה המובילה למערכת מים
בור מים בנחל
נַחַל קִינָה הוא אחד הערוצים במערב מדבר יהודה. אורכו של הנחל כ־8 ק"מ, והוא מצוי מדרום־מערב לערד ובו נמצא "גב־קינה" הנחשב לאחד הגבים הגדולים בדרום הארץ. 
תחילת נחל קינה הוא למרגלות הר קינה המתנשא לגובה 635 מטר, לאחר מסלול זרימה באורך 13 ק"מ[דרושה הבהרה] ממרגלות ההר, נשפך הנחל אל נחל חימר שהוא הנחל המנקז הראשי מקו בקעת ערד – דימונה עד לקצה הצפוני של ים המלח והר סדום. נחל קינה מנקז את דרומה של בקעת ערד אף הוא. נחל חימר הוא הגדול מנחלי יהודה ודרך שני הנחלים הללו מתרחשים מספר שיטפונות מדי שנה ועוברים בהם כמויות עצומות של מים.
ככל הנראה לפני מיליוני שנים הנחל זרם מערבה אל הים הקדום, אך נעצר בשל התרוממות קימוטי הקשת הסורית ונלכד במסלול נחל חימר הגדול.
מעל נחל קינה שוכן האתר הארכאולוגי חורבת עוזה. זוהי מצודה ששימשה לכל אורך התקופות. זאת בשולטה על דרך אדום המקראית העתיקה העוברת בנחל. במסלול הנחל נמצאים בורות מים  ומערות טבעיות. בנחל עוברים מסלולי טיולים המסומנים במפת סימון שבילים.
היסטורית הנחל ושמו

נחל קינה היה נחלתו של שבט הקיני. שבט זה נדד והיה שותף לשבטי ישראל בנדידה במדבר ושמו, "ואדי הקינה" נשמר בפי יושבי המדבר. בספרים יהושע ושמואל מתוארות העדויות על התיישבות שבט הקיני באזור זה. שמו של הנחל משמר את שמו של השבט הקיני שהיה אחד היישובים שהיו בימי חלוקת הארץ לשבטים והיה בידי שבט יהודה, כמתואר בספר יהושע: ”זאת נחלת מטה בני יהודה למשפחתם. ויהיו הערים מקצה למטה בני יהודה אל גבול אדום, בנגבה הבצאל ועדר ויגור. וקינה ודימונה, ועדעדה”. (פרק ט"ו, פסוקים כ'–כ"ב)
גם בספר שמואל מופיעות העדויות על התיישבות שבט יהודה באזור זה במילים" נגב הקיני", "וערי הקיני". (ספר שמואל פרקים כ"ז,ל')
אזור נוסף בו שכנו כנראה חלק מבני השבט הוא ליד מגידו שבצפון, כמסופר בפרשת דבורה הנביאה על התנתקות חבר הקיני והתיישבותו בצפון, דבר המונצח בשם נחל קיני הסמוך למגידו.
בתקופת המקרא עברה בנחל קינה דרך אדום, שקישרה בין ערד והרי חברון בצפון, לים המלח והערבה בדרום.
מפל וגב קינה

לאחר אזור הנחל קיים אזור ההתחתרות העמוקה של נחל קינה. מתחת לאזור זה מתגלה מפל הקינה – זהו מפל שברוב ימי השנה הוא יבש. בקרקעית המפל נמצא גב הנקרא "גב קינה".
בגב מצויים מים כל ימי השנה אך מצב המים, צלילותם וצבעם תלוי בפרק הזמן שחלף מהשיטפון האחרון באותו אזור ובעוצמתו.
הערות שוליים

↑  נחל קינה, מתוך אתר טבע ונופים בישראל
↑  דב פוניו, ארץ הקיני, מתוך אתר צ. לדרך
↑  גב קינה באתר החברה להגנת הטבע
↑  גב קינה ונחל קינה, באתר נלך
↑  נחל קינה באתר Yoaview
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009277290505171
ניון

ניון (בצרפתית: Nyon) היא עיר במחוז ניון בקנטון וו בשווייץ. העיר נמצאת כ-25 ק"מ מצפון-מזרח למרכז העיר ז'נבה והחל משנות ה-70 היא מהווה חלק מן האזור המטרופוליני של ז'נבה. העיר נמצאת על חוף אגם ז'נבה ומשמשת כבירת מחוז ניון. נכון לסוף שנת 2010 היו בעיר 18,728 תושבים.
העיר ידועה בקרב אוהדי כדורגל באירופה כיוון שיושב בה מטה איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות. בעיר נמצא גם המטה של התאחדות האיגודים מקצועיים העולמית.
החל משנת 1976 בעיר נערך פסטיבל מוזיקת רוק. האירוע נערך במשך שישה ימים בסוף יולי בהשתתפות אלפי משתתפים ובשנת 2005 צפו בו כ-3.5 מיליון מבקרים. בין משתתפי הפסטיסבל היו פלסיבו, שארל אזנבור, לני קרביץ, דאב אינקורפורשיין ורבים נוספים.