stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מגדה גבלס
הערות שוליים

↑  תום שגב, המיליון השביעי: הישראלים והשואה, עמ' 27.
↑  מכתבו של ארלוזורוב מ-21 במאי 1933 - "ד"ר יוסף גיבלס, מיניסטר התעמולה של הרייך הגרמני ואיש-סודו הקרוב ביותר, מין אינטליגנט יהודי במהדורה אנטישמית, לא יכול לשאת לו אשה אחרת זולתי את ידידתי הישנה מגדה פרידלנדר, שהייתה אחרי-כן למריה-מגדלינה קואנדט"
↑  באתר איריש טיימס
↑  כך מספר בזכרונותיו אלברט שפר, שהיה בין היתר ידיד קרוב של בני הזוג גבלס
↑  בסרט "הנפילה" המבוסס, בין היתר, על יומנה של טראודל יונגה, רוצחת מגדה את ילדיה בעצמה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007274947405171  PLWABN: 9810618508205606  BIBSYS: 39567  BnF: cb12514848p (data)  GND: 11854005X  ISNI: 0000 0001 2209 7382  LCCN: n80089708  NDL: 00620741  NKC: jx20090811019  NTA: 238517624  SELIBR: 286027  SNAC: w6df6s7z  SUDOC: 034387935  VIAF: 27862969   WorldCat (עם VIAF): 27862969 
נישואי מגדה ויוזף גבלס בדצמבר 1931. מאחור, אדולף היטלר
משפחת גבלס בהרכב מלא. למעלה הרלד קוונדט - בנה של מגדה מנישואיה קודמים (בפועל קוונדט לא נכח בצילום התמונה, והוסף לה בפוטומונטז')
מדיסון איסמן

| --- | --- |

איסמן בשנת 2023
 לידה:  14 בפברואר 1997 (בת 28) מירטל ביץ', קרוליינה הדרומית, ארצות הברית ארצות הברית
 שם לידה:  Madison Elizabeth Iseman
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  לוס אנג'לס, ונקובר 
 השכלה:  Myrtle Beach High School 
 תקופת הפעילות:  מ-2012
 עיסוק:  שחקנית
 השקפה דתית:  נצרות, יהדות 
 madisoniseman.net
 
מדיסון אליזבת איסמן (באנגלית: Madison Elizabeth Iseman; נולדה ב-14 בפברואר 1997) היא שחקנית אמריקאית.
ראשית חייה

מדיסון איסמן נולדה ב-14 בפברואר 1997, במירטל ביץ', דרום קרוליינה, שבארצות הברית. איסמן היא בתם של סוזן וג'ון איסמן, רופא שיניים. היא למדה בבית ספר וירטואלי.
קריירה

איסמן עברה ארבעה אודישנים על פני תקופה של מספר חודשים עד שקיבלה את התפקיד הראשי בסדרה "עדיין המלך". היא הופיעה בתפקידי אורח בסדרות "משפחה מודרנית" והסוכן הנרי".
בשנת 2017, איסמן גילמה את בת'אני וולקר בסרט "ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל". באותה שנה, היא גילמה את פאם בסרט "Beauty Mark". בשנתיים העוקבות היא שיחקה בתפקיד הראשי בשני סרטי אימה, "צמרמורת 2", שיצא באוקטובר 2018, ו"אנאבל 3", שיצא לאקרנים ביוני 2019. היא גם שחזרה את תפקידה בתור בת'אני בסרט משנת 2019, "ג'ומנג'י: השלב הבא", סרט ההמשך של הסרט ששיחקה בו שנתיים קודם לכן.
באפריל 2019, איסמן לוהקה לתפקיד הראשי של ריין בסרט "פחד מריין", שהוקרן בבכורה בפברואר 2021. בינואר 2021, היא לוהקה לסדרת הטלוויזיה, "אני יודע מה עשית בקיץ האחרון", בסדרה היא גילמה את התאומים אליסון ולנון. הסדרה בוטלה לאחר עונה אחת בשנת 2022. היא כיכבה לצד פמקה ינסן ושון בין בסרט "אבירי גלגל המזלות", העיבוד הלייב אקשן של סדרת המאנגה שיצא לאקרנים במאי 2023.
חיים אישיים

נכון ל-16 באוגוסט 2013, איסמן היא פעילה בכנסייה המתודיסטית המאוחדת הראשונה בזמן שהותה במירטל ביץ', עיר הולדתה.
יש לה חתול.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | הזדמנויות שניות | צ'אריטי |  |
| 2015 | זמנים של ייאוש | ורוניקה |  |
| 2015 | החצי הטוב יותר | הת'ר |  |
| 2015 | האגדות של ליל כל הקדושים ('אנ) | ליזי | בקטע: "Sweet Tooth" |
| 2015 | יחידת הרוחות | ברנדי |  |
| 2016 | נישואין של שקרים | קינה |  |
| 2016 | ליסה, ליסה, השמיים אפורים ('אנ) | ננסי |  |
| 2016 | מונח באמריקה ('אנ) | קיילי |  |
| 2016 | 48 שעות לחיות | שרילין הצעירה |  |
| 2017 | סימן יופי ('אנ) | פאם |  |
| 2017 | ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל | בת'אני וולקר |  |
| 2018 | צמרמורת 2 | שרה קווין |  |
| 2019 | אנאבל 3 | מרי אלן |  |
| 2019 | Riot Girls ('אנ) | נאט |  |
| 2019 | הסעודה של שבעת הדגים ('אנ) | בת' |  |
| 2019 | ג'ומנג'י: השלב הבא | בת'אני וולקר |  |
| 2020 | צייד השועלים | לילי אוקונור |  |
| 2020 | רשימת הפאק איט ('אנ) | קיילה פירס |  |
| 2020 | מעשי נקמה | ורוניקה |  |
| 2020 | עננים ('אנ) | איימי אדמל |  |
| 2020 | נוקטורן ('אנ) | ויויאן לואו |  |
| 2021 | פחד מריין ('אנ) | ריין בורוז |  |
| 2023 | אבירי גלגל המזלות ('אנ) | סיינה |  |
| 2024 | Witchboard ('אנ) | אמילי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | פרויקט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | משפחה מודרנית | סם | פרק: "Marco Polo" |
| 2015 | הניסוי החברתי | קייסי | סדרת אינטרנט; תפקיד ראשי |
| 2015 | הסוכן הנרי | ורוניקה | פרקים: "Henry & the Bad Girl: Parts 1 & 2", "One Henry, Three Girls: Part 1" |
| 2015 | קירבי באקטס | רבקה ונדרבאף | פרק: "מלחמה ופיצה" |
| 2015 | הבלופים | ליאה | פיילוט טלוויזיה שלא נמכר |
| 2016 | האו'נילס האמיתיים ('אנ) | מדיסון | פרק: "The Real F Word" |
| 2016 | אלה שלא יכולים ('אנ) | בקי קוסגרוב | פרקים: "Oof, Nut City", "Of Lice and Men", "K-Pop Goes the Weasel" |
| 2016 | אני יודע איפה ליזי | ליזי הולדן | סרט טלוויזיה |
| 2016 | מאמן רוצח | אמילי | סרט טלוויזיה |
| 2016–2017 | עדיין המלך ('אנ) | שרלוט | תפקיד ראשי |
| 2017 | הרחלים | רייצ'ל נלסון | סרט טלוויזיה |
| 2021 | אני יודע מה עשית בקיץ האחרון | לנון גרנט/ אליסון גרנט | תפקיד ראשי |
| 2022 | סיפורי אימה אמריקאים | סם | פרק: "Necro" |
מוזיאון גאורג שפר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  גלריה 
 על שם:  גאורג שפר 
 מיקום:  שווינפורט 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2000
 תאריך פתיחה רשמי:  2000 
 
 קואורדינטות:  50°02′38″N 10°14′10″E﻿ / ﻿50.0439°N 10.2361°E﻿ / 50.0439; 10.2361
 www.museumgeorgschaefer.de
 he
 
מוזיאון גאורג שפר (בגרמנית: Museum Georg Schäfer) הוא מוזיאון אמנות בעיר שוויינפורט שבבוואריה, גרמניה. המוזיאון מבוסס על אוסף האמנות הפרטי של התעשיין הגרמני גאורג שפר (1896–1975) ומתמקד בעיקר בציורים מהמאה ה-19 מאת אמנים ממדינות דוברות גרמנית.
היסטוריה

התעשיין גאורג שפר ירש מאביו גרעין של אוסף ציורים גרמניים ואוסטריים מהמאה ה-19, ובשנות ה-50 של המאה ה-20 החל לרכוש באופן פעיל יצירות של אמנים ישנים וכן אמנות שנבזזה על ידי הנאצים. באותה תקופה, הוא התעניין במיוחד באמנים שנחשבו ל"משניים" ונשכחו, אשר לא זכו להכרה במרכזי האמנות השמרניים יותר של מינכן, ברלין, דרזדן ווינה. חלק ניכר מהאוסף נרכש מסוחרי אמנות במינכן, ובהם היינריך הופמן, הצלם האישי של אדולף היטלר, שהיה מעורב באופן משמעותי בסחר באמנות שנבזזה בתקופה הנאצית.
כבר בשנת 1959, האדריכל אריך שלינג תכנן מבנה למוזיאון שיוכל לשכן את האוסף, אך תוכנית זו לא יצאה לפועל. מאוחר יותר הוצע תכנון חדש של האדריכל לודוויג מיס ון דר רוהה, אך עיריית שוויינפורט דחתה את התוכנית בשל העלויות הגבוהות הכרוכות בתחזוקת המבנה. התכנון שנדחה הותאם מאוחר יותר למוזיאון הגלריה הלאומית החדשה בברלין.
בשנת 1988 הגיעו עיריית שוויינפורט ומשפחת שפר להסכם על הקמת המוזיאון, אך המשבר הכלכלי של חברת "FAG Kugelfischer" עיכב את הפרויקט, שכן יורשיו של שפר נאלצו למשכן את אוסף האמנות. עד סוף 1997 הצליחה המשפחה להשיב לרשותה את מרבית האוסף והקימה קרן לשימורו. במקביל, גורמי העירייה גייסו משאבים להקמת המוזיאון, ובפברואר 1997 זכה האדריכל פולקר שטאב במכרז לתכנון המבנה.
המוזיאון ממוקם בסמוך לבית העירייה בכניסה הדרומית למרכז שוויינפורט, ונפתח לציבור ב-23 בספטמבר 2000.
האוסף

במוזיאון שמורים 950 ציורים, מתוכם 270 מוצגים בתצוגה קבועה.
המוזיאון מחזיק באוסף המקיף ביותר בעולם של יצירות האמן קרל שפיצווג (Carl Spitzweg), הכולל 160 ציורים ו-110 רישומים.
בנוסף, האוסף כולל יצירות של אמנים בולטים נוספים, בהם:
קספר דויד פרידריך
פרדיננד גאורג ואלדמולר
קרל רוטמן
פריץ פון אוהדה
וילהלם לייבל
אדולף מנצל
פרנץ פון לנבאך
הנס תומה
לוביס קורינת
מקס ליברמן
מקס סלפוגט
מקס בקמן
עבודות באוסף

יעקב פיליפ האקרט : "משפחת פישר בלילה מדורה עם ים גועש", 1778
פרנץ פפור : "שולמית ומריה", 1811
וילהלם פון קובל : "ציידים בהרי האלפים", 1828
קספר דייוויד פרידריך : "נוף שטוח במפרץ גריפסוואלד" (נוף ים, ערב בים הבלטי), בערך. 1830-1834
פרידריך אורבק : "איטליה וגרמניה", 1840 עד 1850
"תולעת הספרים" (גרסה ראשונה), בסביבות 1850 מאת קרל שפיצווג
קארל שפיצווג : "ידיד הקקטוס", לפני 1858
אדולף פון מנזל : "גן הבירה", 1883
מקס סלפוגט : "ריקוד המוות", 1896
השבת יצירות אמנות שנבזזו על ידי הנאצים

בשנת 2016 החל חקר מוצא היצירות (Provenance Research) לגבי הבעלות ההיסטורית של 1,000 יצירות באוסף גאורג שפר, בעקבות תביעות להשבת 23 יצירות שנבזזו בתקופה הנאצית. החוקרת זיבילה ארינגהאוס חקרה את האוסף במשך שלוש שנים, אך התפטרה בשנת 2020, בטענה כי זיהתה מספר יצירות אמנות שנבזזו, אך הנהלת המוזיאון לא נקטה צעדים להחזרתן ליורשי הבעלים היהודים המקוריים. "Klosterhof mit Kreuzgang" (חצר המנזר עם המנזר) של קרל בלשן הופיע כרכוש אבוד במאגר האמנות האבודה של Zentrum" für Kulturgutverluste" והיה לו תווית דבקה בגב המתעדת את בעלותו על ידי האספנים היהודיים ברטרנד ומרתה נותמן. בשנת 2021 הציעה ממשלת גרמניה חקיקה חדשה שנועדה להקל על קרנות פרטיות להשיב יצירות אמנות שנבזזו בתקופת השלטון הנאצי.
מאט רייף

| --- | --- |

רייף ב-2021
 לידה:  10 בספטמבר 1995 (בן 29) ארה״ב North Lewisburg, Ohio
 שם לידה:  Matthew Steven Rife 
 סוגה מועדפת:  קומדיה הבחנתית, insult comedy, קומדיה שחורה, קומדיית מערכונים, סאטירה 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2010
 עיסוק:  קומיקאי, שחקן
 האתר הרשמי
 פרופיל ב-IMDb
 
מת'יו סטיבן רייף (נולד ב-10 בספטמבר 1995) הוא קומיקאי ושחקן אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בזכות מופעי הסטנדאפ שהפיק בעצמו – כולל Only Fans‏ (2021),‏ Matthew Steven Rife‏ (2023) ו-Walking Red Flag‏ (2023), המופעים של נטפליקס "ברירה טבעית", ו-Lucid‏ (2023), וכן תפקיד חוזר בעבר בתוכנית הקומדיה, האלתור והראפ Wild 'n Out.
חיים מוקדמים

מת'יו רייף נולד בכפר North Lewisburg, Ohio וגדל ב-North Lewisburg. הוא התגורר גם ב־New Albany ובMount Vernon. רייף החל להתעניין בקומדיה בגיל 14, כאשר מורה בתיכון הודיע על קיום תחרות כישרונות. בעקבות עידוד מחבר, השתתף בתחרות, והחל להופיע מקצועית כבר בשנה שלאחר מכן, בגיל 15. יש לו ארבעה אחים – שלוש אחיות חורגות ואחות למחצה קטנה.
קריירה

בשנת 2017, מת'יו רייף שימש כמנחה בהשקה מחודשת קצרת מועד של TRL (אנ') והופיע בתוכנית The Challenge: Champs vs. Stars של MTV. בשנת 2018 שיחק תפקיד בסרט הסלאשר בסגנון B-movie בשם Black Pumpkin. רייף מופיע גם כחוקר על-טבעי בערוץ היוטיוב "Overnight". בשנת 2019 הופיע בסדרת הטלוויזיה Bring the Funny, שם הגיע לשלב חצי הגמר אך הודח מהתחרות בשבוע 8, וכן במופע הסטנדאפ "ברירה טבעית" של נטפליקס.
רייף הפיק והציג מופעי סטנדאפ כגון Only Fans‏ (2021),‏ Matthew Steven Rife‏ (2023) ו-Walking Red Flag‏ (2023). כמו כן, הוא הופיע בתפקידים אורחים בסדרת הקודמיה והתוכנית למשחקי אלתור Wild 'n Out, בתור Brandon Bliss בסדרת הקומדיה הטלוויזיונית Brooklyn Nine-Nine, ובתפקיד לוגן בסיטקום Fresh Off the Boat. הניו יורק טיימס תיאר אותו בשנת 2022 כ"עוד קומיקאי נודד במאבק" אשר זכה לפופולריות רבה יותר בעקבות טיקטוק בשנה שלאחר מכן.
בדצמבר 2022, רייף חתם עם Creative Artists Agency (CAA). באפריל 2023 שחרר מופע סטנדאפ שכותרתו Matthew Steven Rife ביום ולנטיין. בחודש יוני 2023 שחרר מופע נוסף בשם Walking Red Flag, שהתמקד בעבודת קהל. רייף טוען כי יצר מופע שלם סביב נושא "דגלי אזהרה" של הקהל, במטרה למנוע מהקהל להפריע בעתיד במהלך הקטע.
ב-15 בנובמבר 2023, שחרר רייף את מופע הסטנדאפ בנטפליקס "ברירה טבעית", אשר סוקר על ידי Vulture כ"שילוב של בדיחות גסות חסרות השראה... ובאופן כללי מתחת לציפיות." אתר Cracked כתב על המופע: "המסקנות העיקריות הן: יש הרבה נשים שרייף לא מחבב. יש לו בעיה עם מלצריות עם עיניים שחורות (למה הן לא נשארות מוסתרות במטבח?), עם היפיות, עם האקסית הדתייה שלו, עם דיילות שמתעקשות לאכוף את הכללים ועם נשים במידות גדולות. הנשים היחידות שהוא טוען שאוהב הן הסבתות שהוא רוצה לשכב איתן."
המופע עורר מחלוקת בעקבות בדיחה על אלימות במשפחה בתחילתו. בתגובה למחלוקת, רייף פרסם "הודעת התנצלות" מזויפת שקישרה לאתר המציע קסדות בטיחות לאנשים עם מוגבלויות. בנוסף, בדצמבר 2023, רייף עורר מחלוקת נוספת לאחר שפרסם הודעה לילד בן שש, בה טען שאמו קונה עבורו מתנות מרווחי האתר OnlyFans. בעקבות ההתפרצות הציבורית נגד הערותיו, הוא מחק את ההודעה.
השפעות

רייף ציין כי ההשפעות הגדולות ביותר על הקריירה הקומית שלו הן דייב שאפל, ריקי ג'רווייס, ודיין קוק. הוא הופיע במופע חגיגת הולדתו ה-50 של דייב שאפל במדיסון סקוור גארדן וקורא לו מנטור. הוא ציין גם כי אדם סנדלר, ג'ים קארי, ג'ים ורני, דייוויד ספייד, פולי שור ורובין ויליאמס הם בין האנשים שהשפיעו עליו.
חיים אישיים

נכון להיום, רייף מתגורר ברוד איילנד בסמוך לעיירה Burrillville.
ברוח מופע הסטנדאפ Only Fans‏ (2021), רייף הזכיר כי הוא סובל מדיכאון קליני ומהפרעת חרדה.
רייף מזדהה כנוצרי, אם כי אינו דתי, כפי שהדגיש בפוסט באינסטגרם בו כתב: ״אני עונד צלב של ישו סביב הצוואר מאותה סיבה שגברים רגילים לובשים גופיות של שחקני NBA – מעולם לא פגשתי את הבחור, אבל אני אומר לאנשים שאני יכול להטביע כמוהו ב-LA Fitness.״
ראו גם

מאט אייף באתר TMBD
מאט רייף בנטפליקס
חגית גינזבורג, עם עיניים כחולות ומעט פוליטיקלי קורקט, מאט רייף הוא הפנים החדשות של הסטנדאפ האמריקאי, באתר הארץ, 6 באוגוסט 2023
משרד ההגנה (לטביה)

| --- | --- |


בניין משרד ההגנה ברחוב קריסיאנס ולדמארס 10, ריגה
 מידע כללי
 מדינה:  לטביה 
 תחום שיפוט:  לטביה 
 סוכנות בת:  The Latvian Geospatial Information Agency 
 תאריך הקמה:  22 בנובמבר 1918
 ממשלה:  ממשלת לטביה
 שר:  אנדריס ספרודס
 תאריך כניסה:  15 בספטמבר 2023
 מטה מרכזי:  ריגה 
 עובדים:  1,200 
 שמות קודמים:  משרד המלחמה
 www.mod.gov.lv
 
משרד ההגנה (בלטבית: Aizsardzības ministrija) הוא משרד בממשלה הלטבית, האחראי על יישום מדיניות הביטחון של לטביה. בראשו עומד השר, חבר הממשלה. השר העומד בראש המשרד אחראי על ניהולם השוטף של הכוחות המזוינים הלאומיים של לטביה, כמו גם על גיוסם בשעת הצורך. הוא מדווח ישירות לנשיא לטביה המשמש גם כמפקד העליון של הכוחות המזוינים. מפקד המטה המשותף מדווח ישירות לשר.
אנדריס ספרודס ממפלגת הפרוגרסיבים מכהן כשר ההגנה מאז 15 בספטמבר 2023.
מישל הונציקר

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1977 (בת 48) סורנגו, שווייץ 
 שם לידה:  Michelle Yvonne Hunziker 
 מדינה:  שווייץ, איטליה 
 תקופת הפעילות:  מ-1994 
 בן או בת זוג:  ארוס רמאצוטי (1998–2002)  Tomaso Trussardi (10 באוקטובר 2014–2022) 
 צאצאים:  אורורה סופי רמאצוטי, Sole Trussardi 
 מספר צאצאים:  3 
 http://www.michellehunziker.it/
 פרופיל ב-IMDb
 
מישל יבון הונציקר (באנגלית: Michelle Yvonne Hunziker; נולדה ב-24 בינואר 1977) היא מנחת טלוויזיה ודוגמנית שווייצרית-איטלקייה.
הולכת להנחות את אירוויזיון 2025 שיתקיים בשווייץ.
ראשית חייה

הונציקר נולדה בסורנגו (אנ') שבמחוז לוגאנו (אנ'). אמה היא במקור מהולנד ואביה רודולף, אשר מת מהתקף לב ב-2001, היה צייר שווייצרי. ב-1983 עברה משפחתה לברן, שם למדה בבית ספר יסודי. לאחר שעברה למילאנו עם אמה, היא החלה לדגמן.
קריירה

הונציקר "התגלתה" על ידי מפיק טלוויזיה איטלקי. בשנת 1996, היא הנחתה את התוכנית "Rai Uno I cervelloni" לצידו של פאולו בונוליס. בקיץ של אותה השנה, היא הנחתה את תוכנית הפריים טיים הקומית "Paperissima Sprint". היא למדה באקדמיה Music Art & Show במילאנו עם הכוריאוגרפית שלה סוזנה בלטראמי.
ב-1998, במאי הקולנוע האיטלקי וינצ'נזו ורדצ'י הציע להנצקר את תפקידה הקולנועי הראשון בסדרת הטלוויזיה: לה פורזה דל'אמור". בנוסף, היא השתתפה בסרט התיעודי "הגיבור". בשנים 1999–2001, הנחתה את תוכנית הלילה המאוחרת "Nonsolomoda".
בשנת 1998, היא הנחתה את טקס פרסי "גולדנה קמרא" לצידו של תומאס גוטשאלק. שנה לאחר מכן, היא הנחתה את התוכנית "מייקל ג'קסון וידידיו". לאחר שהופיעה בתוכניות אירוח שונות, היא הנחתה את הראשונה שלה בגרמניה "Erstes Glück". כשחזרה לאיטליה, היא הנחתה את התוכניות "Donna sotto le stelle" ו"Piazza di Spagna" עם גרי סקוטי ו"Tacchi a spillo" עם קלאודיו ליפי. בשנים 2002–2004, הנחתה את העונה הראשונה והשנייה של "Deutschland sucht den Superstar", הגרסה הגרמנית של תוכנית הטלוויזיה הבריטית "Pop Idol".
ב-2006 הוציאה האלבום "Lole", שהיה זמין רק במדינות דוברות גרמנית; הסינגל היחיד מהאלבום היה "From Noon Till Midnight".
הונזיקר הנחה את תוכניות הקומדיה האיטלקיות "זליג" ו-"Scherzi a parte" ב-2001. מאוחר יותר באותה השנה, היא זכתבה באוסקר הטלוויזיה האיטלקי בקטגוריית "תגלית השנה".
בשנת 2018, היא הנחתה את פסטיבל סן רמו עם קלאודיו בגליוני ופיירפרנצ'סקו פאבינו.
במאי 2025, פורסם כי תארח, לצידם של זנדרה שטודר והייזל ברוגר, את אירוויזיון 2025 שיתקיים בבזל, שווייץ.
חיים אישיים

הונציקר הייתה נשויה לזמר האיטלקי ארוס רמאצוטי משנת 1998. הם נפרדו ב-2002 והתגרשו ב-2009.
בשנת 2017, הונציקר הודיעה כי היא מאשימה כת בדחייתה מרמאצוטי. היא אמרה שהכת ניסתה לשכנע אותה שהוא השפעה רעה עליה ולנתק אותה ממשפחתה. הצהרה זו גרמה למחאה באיטליה.
הערות שוליים

1 2  Michelle Hunziker, Sandra Studer and Hazel Brugger will host Eurovision 2025 in Basel, ESCXTRA.com (באנגלית בריטית)
↑  Roberta Mercuri, Michelle Hunziker: «Ecco perché mia figlia Aurora ha i tratti asiatici», Vanity Fair Italia, ‏2021-04-20 (ב־)
↑  Michele di Croce (1 בספטמבר 2020). Trash (Instagram). Italy: Mimmo Modem. אורכב מ-המקור ב-24 בדצמבר 2021. {{cite AV media}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 139337970  ICCU: TO0V517460  ISNI: 0000 0000 7119 6996  LCCN: no2012020021  MusicBrainz: 5537d3a2-b7d6-4170-8253-4d36c1f41c37  NLK: KAC2020M6063  RERO: 02-A027730362  VIAF: 100616557   WorldCat (עם VIAF): 100616557
מחוקים

| --- | --- |

 סוגה:  קומדיית מצבים 
 יוצרים:  סיימון פג, אדגר רייט 
 כותבים:  סיימון פג, ג'סיקה היינס 
 בימוי:  אדגר רייט 
 פרסים:  פרס באפט"א לקולנוע 
 ארץ מקור:  הממלכה המאוחדת 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  לונדון 
 מספר עונות:  2 
 מספר פרקים:  14 
 הפקה
 הפצה:  ערוץ 4, הולו 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 אורך פרק:  27 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ 4 
 תקופת שידור מקורית:  24 בספטמבר 1999 – 13 באפריל 2001 
 קישורים חיצוניים
 www.spaced-out.org.uk
 דף התוכנית ב-IMDb
 
ג'סיקה היינס וסיימון פג
מחוקים (באנגלית: Spaced) היא קומדיית מצבים בריטית בכיכובם של סיימון פג וג'סיקה היינס אשר גם כתבו את כל פרקי הסדרה. הסדרה בוימה על ידי אדגר רייט. הסדרה שודרה במקור בערוץ 4 הבריטי במשך שתי עונות, מ-24 בספטמבר 1999 עד 13 באפריל 2001.
תקציר העלילה

טים ביזלי (מגולם על ידי סיימון פג) ודייזי שטיינר (מגולמת על ידי ג'סיקה היינס) הם שני בריטים בשנות ה-20 לחייהם אשר נפגשו במקרה בבית קפה בעודם מחפשים דירה לגור בה. למרות שהם בקושי מכירים זה את זה, הם מחליטים להעמיד פנים שהם זוג על מנת לעמוד בדרישות להשכרת דירה מרווחת וזולה במיוחד בצפון לונדון. הסדרה מתמקדת בהרפתקאות היום-יומיות של טים ודייזי לצד שכניהם האקסצנטריים.
צוות השחקנים הראשי

סיימון פג בתפקיד טים ביזלי – אמן קומיקס חובב אשר עובד בחנות קומיקס. בעונה השנייה הוא מצליח לקבל את עבודת החלומות שלו כגרפיקאי בחברת קומיקס. טים הוא חובב גדול של מדע בדיוני, משחקי וידאו ותרבות פופולרית.
ג'סיקה היינס בתפקיד דייזי שטיינר – שואפת להיות סופרת אשר מוסחת בקלות וסובלת מדחיינות קיצונית. מחזיקה בבעלותה כלבת שנאוצר קטנה.
מארק היפ בתור בריאן טופ – אמן אקסצנטרי, שכן של טים ודייזי ומרבה לעבוד על ציוריו יוצאי הדופן בקומה הראשונה של הבניין.
ניק פרוסט בתור מייק וואט – חברו הטוב ביותר של טים אשר משתוקק להצטרף לצבא הבריטי. הופך בהמשך לדייר בבניין של טים ודייזי לאחר שבתה של מרשה בורחת מהבית.
קייטי קרמייקל בתור טוויסט מורגן – החברה הרדודה והיומרנית של דייזי אשר עובדת במכבסה.
ג'וליה דיקין בתפקיד מרשה קליין – בעלת הבית האלכוהוליסטית של טים ודייזי אשר מרבה לעשן סיגריות. יש לה בת מתבגרת בשם אמבר עימה היא נוטה להתווכח כל העת. בעבר הייתה לה מערכת יחסים עם בריאן, אך הוא מנסה כל העת להתחמק ממנה.
סגנון ויזואלי

לאורך הסדרה נעשה שימוש נרחב בטכניקות קולנועיות מגוונות, והיא מכילה גם הומאז'ים רבים לסרטים קלאסיים, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו רבים.
פרסים

הסדרה הייתה מועמדת בשנים 2000 ו-2002 לפרס באפט"א בקטגוריית קומדיות מצבים. ג'סיקה היינס זכתה פעמיים בפרס הקומדיה הבריטי בשנים 1999 ו-2001 בקטגוריה השחקנית הקומית הטובה ביותר בסדרת טלוויזיה. סיימון פג הייתה מועמדת ב-1999 לפרס הקומדיה הבריטי, והסדרה עצמה הייתה מועמדת באותה שנה בפרס הקומדיה הבריטי בקטגוריית קומדיית המצבים הטובה ביותר. בשנת 2001 העונה השנייה של הסדרה הייתה מועמדת לפרס אמי הבין-לאומי.
מדיה ביתית

הסדרה יצאה לשווקים במהדורת DVD בבריטניה אשר כוללת בין היתר ראיונות עם צוות השחקנים.
הערות שוליים

↑  "Awards for "Spaced" (1999)". Internet Movie Database. נבדק ב-21 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
מנזר וינהאוזן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר, קהילה דתית 
 מיקום:  וינהאוזן 
 מדינה:  גרמניה 
 הקמה ובנייה
 חומרי בנייה:  לבנה 
 
 קואורדינטות:  52°34′51″N 10°11′06″E﻿ / ﻿52.5807°N 10.185°E﻿ / 52.5807; 10.185
 www.kloster-wienhausen.de
  (למפת גרמניה מוגדלת) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונימנזר וינהאוזן(למפת גרמניה רגילה) שטוטגרט מינכן ברלין קלן ברמן המבורג פרנקפורט הנובר דיסלדורף לייפציג דרזדן נירנברג קיל בון מגדבורג ארפורט רוסטוק מיינץ פרייבורג שוורין לוקס. הולנד בלגיה צרפת דנמרק צ'כיה פולין אוסטריה שווייץ הים הבלטי הים הצפונימנזר וינהאוזן(למפת סקסוניה התחתונה רגילה) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדמנזר וינהאוזן(למפת סקסוניה התחתונה מוגדלת) הנובר אוסנבריק אולדנבורג גטינגן וולפסבורג זלצגיטר הילדסהיים וילהלמסהאפן דלמנהורסט שלזוויג-הולשטיין ה. מקלנבורג מערב פומרניה  בר. סקסוניה אנהלט  תורינגיה הסן נורדריין וסטפאליה  הולנדמנזר וינהאוזן
 
מנזר וינהאוזן
מנזר וינהאוזן (בגרמנית: Kloster Wienhausen) ליד צלה שבסקסוניה התחתונה, גרמניה, הוא מנזר לנזירות לותרניות אוונגליסטיות, שעד הרפורמציה היה מנזר לנזירות קתוליות ציסטרציאנית. המנזר מחזיק ביצירות אמנות וחפצים משמעותיים, כולל אוסף שטיחי קיר ואת הדוגמה הקדומה ביותר ששרדה לסוג של משקפי ראייה.
הִיסטוֹרִיָה

המנזר הוקם בווינהאוזן, 15 קילומטרים (9.3 מיל) מהעיר צלה, על גדת נהר האלר, בשנת 1230 בערך על ידי אגנס פון לנדסברג, כלתו של היינריך הארי, דוכס סקסוניה ובוואריה. על פי כרוניקת העיירה וינהאוזן, מדובר היה בהעתקת מנזר שנוסד 10 שנים קודם לכן ב־Nienhagen במרחק מספר קילומטרים משם, מכיוון שנבנה על אדמת ביצות.
בשנת 1233 אושרה רשמית ייסוד המנזר על ידי קונרד השני מריזנברג, הבישוף של הילדסהיים, שהעביר למנזר החדש את כנסיית הארכי-דיקונין שעמדה בווינהאוזן מאמצע המאה ה-11, ואת המעשרות של מספר כפרים. הנזירות חיו על פי התקנון הציסטרציאני אם כי לא ברור באיזו מידה הן אכן היוו אי פעם חלק מההיררכיה הציסטרציאנית.
בשנת 1469 נכנס המנזר תחת שלטונה של קהילת וינדסהיים הרפורמיסטית ונאלץ להדק את המסורת הציסטרציאנית שלו; תופעת לוואי של הרפורמה הייתה שאם המנזר דאז, קתרינה פון הויה, הועברה למנזר אחר.
במאה ה-16, הדוכס ארנסט מברונסוויק-לונבורג אכף את הרפורמציה בדוכסות שלו. למרות התנגדות הקהילה כולה, המנזר הומר מהכנסייה הקתולית לכנסייה הלותרנית עבור נשים אצילות רווקות (דמנסטיפט) בשנת 1531, לאחר שהדוכס גבר על התנגדות הקהילה על ידי הריסת הפרובוסט ורוב קפלות הכנסייה, והחרמת רכוש הפרובוסט, שהיוו חלק ניכר מהכנסות המנזר. המבנים שנהרסו נבנו מחדש 19 שנים מאוחר יותר (בערך ב-1550) כמבני עץ בחלקם. בשנת 1587 הוקם המנזר הפרוטסטנטי הרשמי הראשון, ובשנת 1616 הפסיקה הקהילה לעטות סממנים ציסטרציאניים, למרות שהיה לה מוניטין של נטיות חשאיות לקתוליות במשך שנים רבות לאחר מכן.
אַדְרִיכָלוּת

רוב המבנים ההיסטוריים, בסגנון המכונה Brick Gothic, השתמרו היטב. מזרחית לכנסייה נמצאים טחנת מים ובניין החווה. ישירות מצפון לכנסייה ובזווית ישרה אליה נמצאים שני מתחמי הבניינים הקונבנציאליים: האחד מתוארך לימי הביניים, ואילו המבנה המזרחי הוא מבנה עץ למחצה שלאחר הרפורמציה משנת 1550 לערך. ביניהם נמצא קלויסטר בן שתי קומות, יצירת לבנים גותית מופתית.
הכנסייה מורכבת משני חלקים: הכנסייה הרומנסקית המקורית מהמאה ה-11, שהייתה שייכת לארכי-דיקוניה ששכנה כאן בעבר, ושקודמת להקמת המנזר. במקור כללה הכנסייה מגדל שנהרס בהתאם לתקנון הציצסטריאני; וכנסייה גותית הבנויה על הקצה המערבי של המבנה הקודם, הכוללת את הקפלה הפרטית של הנזירות (Nonnenchor) בקומה העליונה ואת כנסיית הזרים או אולם הצליינים (Pilgersaal) בקומת הקרקע. החלקים הרומנסקיים והגותיים של המבנה מופרדים היום בקיר מחיצה מעץ ומשמשים באופן עצמאי.
קפלת הנזירות, שהושלמה במאה ה-14, יוצאת דופן אפילו בקרב מקומות פולחן גותיים בשל העיטורים המורכבים שלה. התקרה והקירות מכוסים לחלוטין בדימויים ובקישוטים תנ"כיים, אשר מתארים, בין היתר, את הבריאה ואת חייו, מותו ותחייתו של ישו, ושלטונו בירושלים החדשה. מספר חפצים התגלו במהלך שיפוץ בשנת 1953, כולל משקפי המסמרות העתיקים ביותר שהשתמרו בעולם אשר מתוארכים למאה ה-14 או ה-15. חפצי אמנות אחרים כוללים תמונות דתיות קטנות על עץ או נייר, שכנראה שימשו לפולחן פרטי.
המנזר ידוע באוסף שטיחי הקיר הגותיים שלו מהמאות ה-14 וה-15. בכל שנה לאחר חג השבועות, השטיחים מוצגים לציבור. הנושאים כוללים נושאים נוצריים וחילוניים כאחד, למשל האגדה על טריסטן ואיזולדה, מספר סיפורי קדושים (כולל הקדושים תומאס, אן ואליזבת), כמו גם "מראה הישועה האנושית".
לקריאה נוספת

Moessner, Victoria Joan (במאי 1982), "The Medieval Embroideries of Convent Wienhausen", Studies in Cistercian Art and Architecture, 1 (Cistercian Studies Series) (3 (1987) ed.), Kalamazoo, Michigan: Cistercian Publications, ISBN 0-87907-866-9 {{citation}}:  (עזרה)
Mecham, June L. (2005), "A Northern Jerusalem: Transforming the Spatial Geography of the Convent of Wienhausen", Defining the Holy: Sacred Space in Medieval And Early Modern Europe, Ashgate Publishing, Ltd., pp. 139–160, ISBN 0-7546-5194-0
McNamara, Jo Ann (1996), Sisters in Arms: Catholic Nuns Through Two Millennia, Harvard University Press, pp. 405f, ISBN 0-674-80984-X
Jeep, John M., ed. (2001), "Wienhausen", Medieval Germany: An Encyclopedia, Routledge, pp. 812–813, ISBN 0-8240-7644-3
McLachlan, Gordon (2004), "Wienhausen", The Rough Guide to Germany, Rough Guides, ISBN 1-84353-293-X
אסף פינקוס, הציור הגדול, (הוצאת אפיק, 2024)