stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מים רדודים

| --- | --- |

 בימוי:  כריס פיין
 הופק בידי:  סטייסי שר  פאטי ג'נקינס  כריס פיין  איאן גוטלר
 תסריט:  כריס פיין  איאן גוטלר
 עריכה:  סטייסי שרדר
 שחקנים ראשיים:  כריס פיין  אנט בנינג  דוונדה וייז  סטיבן טובולובסקי  קלנסי בראון  ג'ון אורטיז  ריי וייס  ג'ולייט מילס  ג'ניפר ג'ייסון לי  דני דה ויטו
 מוזיקה:  אנדרו בירד
 צילום:  מתיו ג'נסן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 הקרנת בכורה:  11 בספטמבר 2023 (פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו)  ארצות הברית 10 במאי 2024  ישראל 5 בספטמבר 2024
 משך הקרנה:  100 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט קומדיה 
 הכנסות:  153,325 דולר
 דף הסרט ב־IMDb
 
פולמן (באנגלית: Poolman) הוא סרט קומדיה-מסתורין אמריקאי משנת 2023, אשר נכתב, בוים והופק על ידי כריס פיין, שגם מככב בתפקיד הראשי. הסרט מהווה את הופעת הבכורה של פיין כבמאי, ומככבים בו גם אנט בנינג, דוונדה וייז, סטיבן טובולובסקי, קלנסי בראון, ג'ון אורטיז, ריי וייס, ג'ולייט מילס, ג'ניפר ג'ייסון לי ודני דה ויטו.
הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2023, ויצא לאקרנים בארצות הברית ב-10 במאי 2024.
עלילה

דרן בארנמן (כריס פיין) הוא מנקה בריכות בלוס אנג'לס, המתגורר במתחם הדירות "הטהיטיאן טיקי", אשר מנוהל על ידי ג'ק ודיאן, דמויות הוריות בחייו. דרן הוא אופטימיסט חסר פשרות ואקטיביסט מקומי שמנסה להפוך את עירו למקום טוב יותר, אך נתקל בזלזול מצד חבר המועצה סטיבן טורונקובסקי.
בת זוגו סוזן עוזבת אותו, והוא ממשיך במסע השגרתי שלו לשיפור העיר, אך נקלע לסכסוך עם טורונקובסקי, שמוביל למעצרו ללילה.
לאחר ש"פאם פאטאל" בשם ג'ון דל ריי מספרת לדרן על תוכנית נדל"ן ומים סודית של הבוס שלה, טורונקובסקי, דרן נמשך לחקירה בלשית שמערבת שחיתות, שוחד ותככים. למרות אזהרותיה של דיאן מחוסר האמינות של ג'ון, דרן מחליט לפעול. בהמשך, הוא מגלה את שקריה של ג'ון, את הקשרים שלה ליזם הנדל"ן ויליאם ואן פטרסון, ואף נחשף לתככים נוספים, עד שבסיומו של דבר הוא מצליח לסכל מזימה מסוכנת ולשקם את תחושת השלווה בחייו.
שחקנים

דרן בארנמן (כריס פיין)
דיאן אספילנד (אנט בנינג)
ג'ון דל ריי (דוונדה וייז)
סטיבן טורונקובסקי / בלאנש (סטיבן טובולובסקי)
תאודור הולנדז (קלנסי בראון)
וויין / דירק פמפטר (ג'ון אורטיז)
ויליאם ואן פטרסון (ריי וייס)
גברת ואן פטרסון (ג'ולייט מילס)
סוזן קרקוביץ' (ג'ניפר ג'ייסון לי)
ג'ק דניסוף (דני דה ויטו)
הפקה

הסרט הוכרז בפברואר 2022, כאשר כריס פיין הודיע כי יערוך את הופעת הבכורה שלו כבמאי, לצד כתיבת התסריט יחד עם איאן גוטלר. פיין שיתף פעולה עם פאטי ג'נקינס כמפיקה של הסרט. בחודש מאי של אותה שנה, נוספו ג'ניפר ג'ייסון לי ואריאנה דבוז לצוות השחקנים, אך דבוז עזבה את הפרויקט בהמשך בשל התנגשות בלוח הזמנים שלה. דוונדה וייז הצטרפה במקומה ביולי 2022.
צילומי הסרט החלו ביוני 2022 בלוס אנג'לס והושלמו עד נובמבר באותה שנה. זכויות ההפצה מחוץ לארצות הברית נמכרו לגופים כמו פרמאונט, סטודיו קאנאל וליונסגייט. זכויות ההפצה בבריטניה ואירלנד נמכרו לחברת "Signature Entertainment".
הפצה

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2023. זכויות ההפצה בארצות הברית נרכשו על ידי חברת Vertical, והסרט יצא לאקרנים ב-10 במאי 2024.
ביקורות

הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר. באתר Rotten Tomatoes, ‏22% מתוך 58 ביקורות היו חיוביות, עם ציון ממוצע של 3.2 מתוך 10. באתר Metacritic, הציון המשוקלל שניתן לסרט הוא 29 מתוך 100, על סמך 15 ביקורות, מה שמצביע על "ביקורות שליליות לרוב".
מייקל רכטשאפן מ"הוליווד ריפורטר" תיאר את הסרט כ"כישלון צורם" וטען כי יהיה לו קשה למצוא קהל. סידהאנט אדלאקה מ-IndieWire כינה את הסרט "אסון" וציין ש"על אף אורכו של 100 דקות בלבד, 99 מתוכן יבלו הצופים בשעמום מוחלט או בתדהמה נרגזת שהם נחשפים לתוכן חסר תחכום או אמנותיות". אתר "וראייטי" כלל את הסרט ברשימת 10 הסרטים הגרועים של שנת 2024.
הערות שוליים

↑  Owen Gleiberman,Peter Debruge, The Worst Movies of 2024, Variety, ‏2024-12-16 (באנגלית אמריקאית)
מייק גרסיה

מייק גרסיה (באנגלית: Mike Garcia; נולד ב-24 באפריל 1976) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזות הקונגרס ה-25 וה-27 של מדינת קליפורניה בין השנים 2020–2025. הוא נבחר לראשונה לבית הנבחרים במאי 2020 וייצג מחוז שבתחומו שוכנים מרבית החלקים הצפוניים של מחוז לוס אנג'לס ומחוז ונטורה, וכן הערים סנטה קלריטה ופאלמדייל.
ביוגרפיה

גרסיה, בנם של מקסיקנים שהיגרו אל ארצות הברית, נולד ב-1976 בסנטה קלריטה שבקליפורניה. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון "סאוגוס" בשנת 1994, גרסיה השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית ב-1998. כמו כן, לגרסיה תואר שני במדיניות ביטחון לאומי מאוניברסיטת ג'ורג'טאון.
כקצין בצי ארצות הברית למד גרסיה בבית הספר לטיסה של הצי השוכן בפנסקולה (Pensacola) שבקצה הצפון-מערבי של פלורידה. בשנת 2003 שירת במלחמת עיראק כטייס מטוס הקרב F/A-18 הורנט, ולזכותו נרשמו 1,400 שעות בתא הטייס וטיסה במסגרת 30 משימות קרב ברחבי עיראק. בשנת 2009 שב לעיר הולדתו סנטה קלריטה. גרסיה עבד בקוֹנְגְלוֹמֶרַט "ריית'יאון טכנולוגיות", שם ניהל פיתוח עסקי בשנים 2009–2018.
לאחר שקייטי היל, חברת בית הנבחרים של ארצות הברית המכהנת התפטרה מהקונגרס לאור ניהול לכאורה של מערכת יחסים מינית עם פקיד בקונגרס והודתה בקיום מערכת יחסים עם עוזרת במטה הבחירות, הודיע גרסיה על מועמדותו בבחירות ביניים. ידו של גרסיה הייתה על העליונה במירוץ מול חברת בית המחוקקים של קליפורניה קריסטי סמית', מועמדת המפלגה הדמוקרטית. ב-3 במרץ 2020 התקיימו הבחירות המיוחדות, אך בשל העובדה שאף אחד מהמועמדים לא גרף לפחות 50% מקולות הבוחרים נערך סיבוב שני. בסיבוב השני שאירע ב-12 במאי 2020, גבר גרסיה על סמית' שהכירה בהפסדה ביום שלמחרת. סמית' תתייצב מול גרסיה בבחירות לכהונה מלאה בנובמבר.
זכייתו של גרסיה הייתה הפעם הראשונה בה המפלגה הרפובליקנית השתלטה על מושב דמוקרטי בקליפורניה מאז 1998. עיתונאים שונים ופרשנים פוליטיים הגדירו את ניצחונו של גרסיה כמהפך, באמתלה כי מועמד רפובליקני ניצח כנגד כל הסיכויים במחוז בחירה בו הילרי קלינטון ניצחה בפער של 7% בבחירות 2016 לנשיאות וקייטי היל נבחרה בו ברוב של 9% בבחירות האמצע ב-2018.
טרם הבחירות המיוחדות, זכה גרסיה לתמיכה רשמית מצד נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ וסגנו מייק פנס באמצעות "ציוץ" ברשת החברתית טוויטר. אישים שנוספים שהביעו בו את תמיכתם הם אליסה סלוטקין, דן קרנשו, דונלד טראמפ ג'וניור ורונה רומני מקדניאל. גרסיה ביסס את מסע הבחירות שלו על קריאות לחיזוק הכוחות המזוינים של ארצות הברית וקיצוץ במסים למען שיפור הכלכלה האמריקאית, בייחוד כתגובה להתפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית. גרסיה הרבה לצאת חוצץ נגד ההנהגה הדמוקרטית בממשלת מדינת קליפורניה.
בבחירות 2024 הפסיד את מושבו בבית הנבחרים למועמד הדמוקרטי ג'ורג' וייטסיידס, בתום מערכת בחירות צמודה בה גרף 48.7% מקולות הבוחרים.
הערות שוליים

↑  טיילר אולסון, Who is Mike Garcia, Katie Hill's likely replacement in Congress?, באתר פוקס ניוז, 14 במאי 2020 (באנגלית)
↑  אנה נורת' וקת'לין ברנס, California’s special election to fill Katie Hill’s House seat, explained, באתר Vox‏, 13 במאי 2020 (באנגלית)
↑  ג'ניפר הרפר, Mike Garcia prepares to lead the Republican charge in California in special election, באתר וושינגטון טיימס, 11 במאי 2020 (באנגלית)
↑  אדריאן קראסקוויליו, REPUBLICANS PICK UP KATIE HILL'S FORMER CALIFORNIA SEAT, IN UPSET FOR DEMOCRATS, באתר ניוזוויק, 13 במאי 2020 (באנגלית)
↑  גרג רי, GOP poised to retake Katie Hill's California seat, as Trump-backed candidate wins big in Wisconsin, באתר פוקס ניוז, 13 במאי 2020 (באנגלית)
↑  כריס סיליזה, Republicans are on the verge of winning a House seat in 1 of the most Democratic states, באתר CNN‏, 11 במאי 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6nh5g9m  US Congress: G000061
ביל פוסי

ויליאם ג'וזף פוֹסי (באנגלית: William Joseph Posey; נולד ב-18 בדצמבר 1947) הוא פוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השמיני של מדינת פלורידה בין השנים 2009–2025. פוסי, חבר המפלגה הרפובליקנית, כיהן טרם היבחרו אל הקונגרס של ארצות הברית כחבר בית המחוקקים המדינתי של פלורידה – תחילה בבית הנבחרים בשנים 1992–2000 ואחר כך בסנאט המדינתי בשנים 2000–2008.
ביוגרפיה

פוסי נולד בוושינגטון הבירה, בנם של ביאטריס (לבית טוהל) ובעלה וולטר ג'. פוסי. משפחת אמו, בעלת שורשים יהודיים, היגרה אל ארצות הברית מרוסיה בעוד אביו הוא נוצרי פרוטסטנטי ממוצא אנגלי. פוסי עבר לפלורידה בשנת 1956 כשאביו הועסק בתפקיד הנדסה בתאגיד "מקדונל דאגלס", שם עמל על פיתוח טילי שיגור מסוג דלתא. ב-1969 השלים פוסי את לימודיו הגבוהים במכללה הקהילתית ברווארד.
בתום לימודיו הגבוהים עבד פוסי במקדונל דאגלס גם הוא, ועבד בתוכנית אפולו במרכז החלל קנדי עד לפיטוריו. בין השנים 1974–1976 עבד פוסי במועצת התכנון רוקלידג' (Rockledge Planning Commission). בשנת 1976 הוא נבחר כחבר מועצת העירייה ברוקלידג', ומ-1986 עד 1992 היה חבר בוועדה לפיתוח עסקי ותעשייתי של מחוז ברווארד. בנוסף, במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 ייסד פוסי חברת נדל"ן בבעלותו. מאוחר יותר התמנה למנהל איגוד המתווכחים המדינתי. ב-3 בנובמבר 1992 החל את כהונתו בבית הנבחרים של פלורידה, שם ייצג את מחוז הבחירה ה-32.
ב-7 בנובמבר 2000 החל פוסי לשרת כחבר הסנאט המדינתי של פלורידה. תחילה, בשנים 2000–2002, ייצג את מחוז הבחירה ה-15. ב-2006 חיבר פוסי ספר עיון המתאר את הצעותיו לשיפור הפוליטיקה של ארצות הברית. בזמן כהונתו בבית המחוקקים של פלורידה היה פוסי נותן החסות הראשי להצעת חוק שנועדה להחיל מודרניזציה בתהליך הבחירות של המדינה, לאור המחלוקת הציבורית סביב הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000 בפלורידה. בנוסף הוא פעל לתיקון מדיניות הביטוח במטרה לסייע לנפגעי הוריקן.
בשנת 2008 התמודד פוסי אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-15 של פלורידה. נציג המחוז המכהן, דייב ולדון (אנ'), שהיה חבר הקונגרס האמריקאי מאז 1995, כאשר המפלגה הרפובליקנית שמה את ידה על העליונה במחוז בזכות המהפכה הרפובליקנית. פוסי גבר על סטיבן בליית', מועמד המפלגה הדמוקרטית, וגרף 53.1% מקולות הבוחרים לעומת 42 האחוזים שגרף בליית'. הוא הושבע לתפקידו ב-3 בינואר 2009.
בבית הנבחרים פוסי מפגין דפוס הצבעה שמרני מתון. לצד תמיכתו בזכות לשאת נשק מכוח התיקון השני לחוקת ארצות הברית, לאחר הטבח בסטריפ של לאס וגאס הביע תמיכה בהגבלה על Bump Stock. פוסי היה חבר הקונגרס היחיד מסיעה הרפובליקנית שהצביע עם חברי הסיעה הדמוקרטית בעד חוק "הצילו את האינטרנט" משנת 2019, שגדע את ביטול נייטרליות הרשת של ועדת התקשורת הפדרלית. הוא תומך בביטול חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה אותו כינה "פיאסקו", ולאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 תמך בניסיונותיו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ לערער על תוצאות הבחירות על סמך טענות בלתי-מוכחות וכוזבות בדבר הונאת בחירות.
בבחירות 2024 החליט שלא להתמודד לכהונה נוספת בבית הנבחרים, וכהונתו תמה ב-3 בינואר 2025.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, עשה לך רובה אוטומטי: ארה"ב נגד ה-Bump Stock, באתר ynet, 6 באוקטובר 2017
↑  איסדורה רנגל, U.S. Rep. Bill Posey: Outlaw bump stocks, באתר Florida Today‏, 7 באוקטובר 2017 (באנגלית)
↑  מרגריט רירדון, Democrats' net neutrality bill passes House, באתר CENT‏, 10 באפריל 2019 (באנגלית)
↑  פיטר וייד, These 126 House Republicans Are Trying to Undermine Our Democracy, באתר רולינג סטון, 11 בדצמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w6kn045j  US Congress: P000599
גרייס נפוליטנו

גרסיאלה פלורס "גרייס" נפוליטנו (באנגלית: Graciela Flores "Grace" Napolitano; נולדה ב-4 בדצמבר 1936) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מדינת קליפורניה בין השנים 2025-1999. בשנתיים האחרונות לכהונתה ייצגה את מחוז הקונגרס ה-31, ובעבר הייתה נציגת המחוז ה-34 (2003-1999) והמחוז ה-38 (2013-2003). בשנים 2013–2023 ייצגה את המחוז ה-32. טרם היבחרה לבית הנבחרים הייתה חברת בית המחוקקים המדינתי בקליפורניה וראשת העיר נורווק. ביום התפזרות הקונגרס ה-118 הייתה נפוליטנו חברת הקונגרס המבוגרת ביותר מבין כלל חברי בית הנבחרים של ארצות הברית.
ביוגרפיה

נפוליטנו נולדה וגדלה בבראונסוויל שבטקסס. אחרי לימודיה התיכוניים היא התחתנה ועברה עם בעלה לקליפורניה, שם גידלו חמישה ילדים. נפוליטנו החלה את הקריירה הפוליטית שלה כחברה במועצת עיריית נורווק, וזכתה במערכת הבחירות הראשונה שלה בשנת 1986 בפער בן 28 קולות בלבד. לעומת זאת, ארבע שנים אחר כך היא זכתה בבחירות לכהונה שנייה בהפרש הקולות הגבוה ביותר שנרשם בהיסטוריה של העיר. בשנת 1989 עידדו אותה עמיתיה למועצת העיר להתמודד לראשות העירייה, ואת מסע הבחירות שלה לראשות העיר מיקדה במתן גישה למצביעיה ובנושאי פיתוח בר-קיימא ותחבורה ציבורית. היא למדה במכללת קוריטוס ובמכללה הדרומית ביותר של טקסס (Texas Southmost College).
במשך 21 שנה עשתה את דרכה בשורות חברת פורד. בשנת 1992 פרשה מהחברה בעקבות היבחרה אל בית המחוקקים של קליפורניה. באספה המדינתית של המדינה התעסקה רבות בסחר בינלאומי, בהגנת הטבע והסביבה, הגירה ותחבורה ציבורית. ב-1996 דרשה להקים באספה המדינתית את "הוועדה לסחר בינלאומי" כוועדה קבועה, ובראשה ישבה עד לסיום כהונתה ב-1998. בשש שנותיה באספה הייתה יו"ר שדולת הנשים וכסגנית יו"ר השדולה הלטינית.
ב-1998 הכריזה על התמודדותה אל בית הנבחרים של ארצות הברית במחוז הקונגרס ה-34 של מדינת קליפורניה. במהלך 2009 פורסם תחקיר עיתונאי של "בלומברג", ואחריו פורסם דיווח מפורט יותר של העיתון "לוס אנג'לס טיימס", לפיו ועדת הבחירות הפדרלית הטילה ספק בשער הריבית של ההלוואה אשר נטלה נפוליטנו באישור ועדת הבחירות הפדרלית. שני גופי התקשורת ציינו כי ועדת הבחירות הסכימה לטענה כי שיעור הריבית בן 18 האחוזים היה שקול לקנס העזיבה אליו הייתה כפופה נפוליטנו, שנאמד אז בכ-150 אלף דולר אמריקני. היא משכה כספים אלה מקרן הפנסיה האישית שלה והזרימה אותם אל תקציב מטה הבחירות שלה, ושילמה את קנס הפיגורים בדיעבד שנים אחדות אחר כך.
בבחירות 2002 נבחרה מחדש לבית הנבחרים, הפעם כנציגת מחוז הקונגרס ה-38. לאחר פרסום תוצאות מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לשנת 2010, אירעו בקליפורניה מספר איחודי מחוזות בחירה, שוהבילו את נפוליטנו להתמודד בבחירות 2012 לבית הנבחרים מטעם מחוז הקונגרס ה-32. מחוז קונגרס זה ממוקם במזרח מחוז לוס אנג'לס, ובתוכו נכללים הערים קובינה, וסט קובינה, אל מונטה, דרום העיר גלנדורה ואזוסה. בקונגרס ה-116 הייתה חברה בוועדת האנרגיה ומשאבי הטבע ובוועדת התחבורה והתשתית.
בראשית יולי 2023 הודיעה נפוליטנו כי לא תתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2024, ועל פרישתה מהחיים הפוליטיים עם התפזרות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  ההשתייכויות הדתיות של חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית, מסמך מאת Pew Research Center (באנגלית)
↑  אנדרו זאייק, Interest on campaign loan pays, באתר לוס אנג'לס טיימס, 14 בפברואר 2009 (באנגלית)
↑  ג'ורדי יאגר, Report: Members of Congress find ways to keep money in the family, באתר The Hill‏, 22 במרץ 2012 (באנגלית)
↑  האנה וילי וסימה מהטה, Rep. Grace Napolitano, veteran California Democrat, announces retirement, באתר לוס אנג'לס טיימס, 7 ביולי 2023 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n94055585  US Congress: N000179  VIAF: 45992997   WorldCat (עם VIAF): 45992997
מישל סטיל

מישל יוג'נו פארק סטיל (באנגלית: Michelle Eunjoo Park Steel; נולדה ב-21 ביוני 1955) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-48 של מדינת קליפורניה. מחוז הבחירה אותו ייצגה היה בשטח קטן בדרום-מערב קליפורניה, לחופי האוקיינוס השקט. אוכלוסיית מחוז הבחירה מונה כ-720 אלף אזרחים. לצד עמיתותיה מרילין סטריקלנד ויאנג קים, סטיל הייתה אחת משלושת הנשם הקוריאניות-אמריקאיות הראשונות בקונגרס האמריקאי.
בבחירות 2020 גברה על נציג המחוז המכהן הארלי רודה בתום מסע בחירות צמוד וארוך. מינואר 2015 ועד השבעתה לקונגרס כיהנה כחברה במועצת המפקחים של מחוז אורנג'. כמו כן, לצד יאנג קים ודייוויד ואלאדאו, היא נמנית בין חברי המפלגה הרפובליקנית שהדיחו חברי קונגרס דמוקרטים בקליפורניה לראשונה מאז 1994.
ביוגרפיה

סטיל נולדה בסיאול, בירת קוריאה הדרומית. אביה נולד בשנגחאי שברפובליקה העממית של סין, להורים קוריאנים שגלו ממולדתם. סטיל התחנכה בקוריאה הדרומית, ביפן, ולבסוף בארצות הברית. היא בעלת תואר ראשון בעסקים מאוניברסיטת פפרדיין השוכנת במאליבו, ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת דרום קליפורניה. סטיל דוברת קוריאנית ויפנית באופן רהוט. את ראשית דרכה בפוליטיקה האמריקאית החלה בוועדות אחדות במהלך נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש.
בשנת 2006 נבחרה סטיל אל מועצת השוויון של מדינת קליפורניה מטעם המחוז השלישי, כאשר קלוד פאריש המכהן פרש מתפקידו לשם התמודדות (שלבסוף נכשלה) תפקיד גזבר המדינה. במשך כל כהונתה שימשה כנבחרת הציבור האמריקאית-קוריאנית הבכירה ביותר בקליפורניה, כמו גם האישה הרפובליקנית הבכירה ביותר במדינה. כחברה במועצה היא ייצגה למעלה משמונה מיליון איש במחוזות אימפריאל, אורנג', ריברסייד וסן דייגו, בנוסף לחלקים ממחוז לוס אנג'לס וממחוז סן ברנרדינו. בשנת 2011 נבחרה לסגנית יושב ראש של מועצת השוויון.
בבחירות 2014 היא התמודדה לייצוג המחוז השני במועצת המפקחים של מחוז אורנג', ונבחרה לתפקיד אחרי שגברה על חבר בית המחוקקים המדינתי אלן מנסור. במרץ 2018 הייתה סטיל נבחרת-הציבור היחידה בקליפורניה שקיבלה את פניו של דונלד טראמפ כשנחת בנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס בביקורו הרשמי הראשון בקליפורניה כנשיא ארצות הברית. בשנת 2019 מינה אותה הנשיא טראמפ לוועדה המייעצת של הנשיא בנושא אמריקאים-אסייתים ותושבי איי האוקיינוס השקט. במהלך התפרצות נגיף הקורונה בארצות הברית התנגדה למיסוד עטיית מסיכה רפואית כחובה ברחבי מחוז אורנג'. היא הצביעה נגד הדרישה לחייב כיסוי פנים לעובדים בחנויות קמעונאות ולתלמידים בבתי ספר ציבוריים. סטיל הטילה ספק ביעילות הרפואית של המסיכות במניעת התפשטות נגיף קורונה.
בראשית מאי 2019, לקראת בחירות 2020, הכריזה סטיל על כוונתה להתמודד אל בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-48 של קליפורניה. באוגוסט אותה שנה זכתה לתמיכה רשמית מטעם יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית לשעבר ניוט גינגריץ'. בבחירות הכלליות היא גברה עם 53.6% מקולות הבוחרים על נציג המחוז המכהן הארלי רודה. כהונתה החלה עם התכנסות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בינואר 2021.
בחודש מאי 2021, על רקע  מבצע שומר החומות בישראל והמהומות בערים המעורבות, הביעה סטיל תמיכה בישראל וגינתה את חמאס, ואמרה כי "הייתי גאה להצטרף ליותר משלושה רבעים מחברי חברי הקונגרס באפריל כדי לתמוך במימון מלא לסיוע ביטחוני לישראל. היום, חשוב עוד יותר לקום ולומר שאנחנו עומדים זה לצד זה עם בעל בריתנו. אמשיך לפעול כדי לסייע לישראל להגן על עצמה מפני חמאס ואיומים אחרים, ולנתק את התמיכה בחמאס המאפשרת לו להרוג ולפצוע אזרחים".
בבחירות 2024 הפסידה את מושבה בבחירות לדרק טראן, לאחר מערכת בחירות צמודה. כהונתה תמה ב-3 בינואר 2025, עם התפזרות הקונגרס ה-118 של ארצות הברית.
הערות שוליים

↑  מייקל ר. בלאד, Republican wins back US House seat in Southern California, באתר AP‏, 10 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  מדיסון הול, גרייס פאנטה וסוזי ניילסון, Republican Michelle Steel defeats first-term Rep. Harley Rouda in California's 48th Congressional District, באתר Business Insider‏, 10 בנובמבר 2020 (באנגלית)
↑  ניק ג'רדה, OC Supervisor Michelle Steel Welcomed President Trump at LAX, באתר Voice of OC‏, 15 במרץ 2018 (באנגלית)
↑  AP‏, O.C. Supervisor Michelle Steel to challenge Rep. Harley Rouda in 2020 election, באתר דיילי פיילוט, 3 במאי 2019 (באנגלית)
↑  Former Speaker Newt Gingrich backs Michelle Steel for U.S. Congress, באתר Orange County Breeze‏, 14 באוגוסט 2019 (באנגלית)
↑  ויווק שנקר, Steel Unseats Rouda in California House Race; Republican Pickup, באתר בלומברג, 10 בנובמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  SNAC: w63c6qst  US Congress: S001135
ציסטה נרתיקית

A 1906 illustration of a Gartner cyst on the vaginal wall
ציסטה נרתיקית (באנגלית: vaginal cysts), ידועה גם בשם "כיסתה נרתיקית", היא ציסטה שפירה נדירה אשר מתפתחת בדופן הנרתיק. היא יכולה להיות מולדת או להופיע בילדות ובבגרות. ברוב המקרים אינה גורמת לתסמינים ומופיעה עם מעט סיבוכים או ללא סיבוכים כלל.
סוגים

ציסטות מולריות זהו הסוג הנפוץ ביותר של ציסטה נרתיקית. ציסטה זו מתפתחת בדרך כלל על דופן הנרתיק האנטרולטרלית.
ציסטה קשקשית מהווה כ-23% מכלל הציסטות בנרתיק והיא השנייה בשכיחותה. מקורה של הציסטה ברקמת אפיתל שנותרה מניתוחים או מטראומה אחרת. היא נמצאת לרוב על דופן הנרתיק האחורי התחתון.
ציסטה אפידרמואידית ממוקמת בקצה התחתון האחורי של הנרתיק. נוצרת מחתיכות קטנות של אפיתל שנלכדו מתחת לפני השטח כתוצאה מתיקון כירורגי לא מושלם לאחר אפיזיוטומיה.
ציסטה של צינור גרטנר מתפתחת משרידי רקמות קטנות שהגיעו מצינור המזונפרי (אנ').
סימנים ותסמינים

ברוב המקרים הסימפטומים הם מינימליים או נעדרים אך יש נשים שעלולות לחוות לחץ וגינאלי, אי נוחות, נפיחות, יחסי מין כואבים או דימום.
לכל סוג ציסטה תסמינים ספציפיים המאפיינים אותה, כך למשל ציסטה של צינור גרטנר גורמת לתסמינים הבאים: זיהום, בעיות בתפקוד שלפוחית השתן, כאבי בטן, הפרשות מהנרתיק ובריחת שתן.
אבחנות

האבחון מתבצע באמצעות שימוש באולטרסאונד, סריקת CT ו-MRI. בסריקות אלה הציסטות נראות כמו מבנים אחרים הבולטים מהנרתיק כדוגמת רקטוצלה וציסטוצלה, לכן יש צורך בהערכה היסטולוגית היכולה לאשש את האבחנה כי המבנה הוא אכן ציסטה נרתיקית. בנוסף ניתן לאבחן את הסוג הספציפי של הציסטה.
ציסטות בנרתיק מתגלות לעיתים קרובות במהלך בדיקת אגן שגרתית או במהלך בדיקה דו-ממדית.
טיפול

קיימים מספר טיפולים אפשריים בציסטה נרתיקית בהתאם לסוגה, ומיקומה בנרתיק:
ניתן להסיר ציסטות על ידי ניתוח פולשני וניקוזה. הסיבוכים בניתוחים אלה מעטים ולרוב תלויים במיקום הציסטה בנרתיק. כאשר הציסטה מוסרת בניתוח הסיכוי שהיא תחזור נמוך.
במקרים בהם הוחלט לא להסיר את הציסטה אצל הרופא המטפל, מתקיימות ביקורות חוזרות באופן סדיר על מנת לוודא שאין שינויים בציסטה כלומר שאינה גדלה, קטנה, משנה את צבעה וכו'.
במקרים מסוימים ציסטות מטופלות על ידי מתן אנטיביוטיקה.
ראו גם

ציסטה שחלתית
גידולים טרום-סרטניים בצוואר הרחם
הערות שוליים

↑  חתך חיץ (אפיזיוטומיה) - מידע רפואי, באתר מכבי שירותי בריאות, ‏2022
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
מעין ליבמן שרון

| --- | --- |

 לידה:  16 במאי 1976 (בת 48)
 אתר רשמי
מעין ליבמן שרון (נולדה ב-16 במאי 1976, ט"ז באייר ה'תשל"ו) היא כוריאוגרפית, אוצרת מחול ומנהלת ומלווה אמנותית, מרפאה בעיסוק ומורה ליוגה בשיטת ויג'נאנה, החיה ופועלת בירושלים.
ביוגרפיה

נולדה וגדלה בירושלים בשכונת סן סימון. היא החלה לרקוד בגיל 5 אצל חסיה לוי-אגרון באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והמשיכה ללמוד בלט אצל אלכסנדר ליפשיץ.
נשואה לעיתונאי רועי שרון ואם לשלוש בנות.
ביוגרפיה > השכלה

2000 – תואר ראשון בריפוי בעיסוק, האוניברסיטה העברית בירושלים
2004 - תואר B.dance במחול בחוג לתנועה וכתב תנועה ותעודת הוראה, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
2006 - תואר מוסמך M.Mus במחול בהתמחות בכוריאוגרפיה, האקדמיה למוסיקה ולמחול ירושלים
2023 – תעודת הסמכה בהוראת יוגה ויג׳ננה
קריירה

מאז יצירתה הראשונה "ניקבה" (2005) אשר עלתה בבכורה במסגרת ״זירת מחול״ של הזירה הבינתחומית בירושלים, יוצרת ליבמן שרון מופעי מחול השואבים השראה משיתופי פעולה עם אמנים מתחומי מדיה שונים, מדענים ואנשי רוח, שקיבלו ביטוי בפרויקטים מגוונים גם בחללים לא קונבנציונליים. בשנים האחרונות הובילו את יצירותיה מגמות הקשורות למשבר האקלים, בדידות במאה ה־21, הפער בין מציאות לפנטזיה ואנושיות ואינטימיות על הבמה.
היא מעלה את יצירותיה בפסטיבלים, מוזיאונים וגלריות בארץ ובאירופה, בהם פסטיבל ישראל, 'שבוע המחול הבינלאומי' של מרכז מחול שלם, JISDF - הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים, פסטיבל 'מיפו עד אגריפס', 'אינטימדאנס' בתיאטרון תמונע, פסטיבל 'בין שמים לארץ', '80 בריבוע' במרכז סוזן דלל, 'מקודשת' עונת התרבות בירושלים, פסטיבל 'ארנבת מרץ' במרכז כלים, בטקס חלוקת הפרסים ע"ש דן דוד, ובמוזאוני מוסקבה, חיפה, תל אביב, מגדל דוד, מוזיאון ישראל, מוזיאון על התפר, מוזיאון המדע ע"ש בלומפילד בירושלים ועוד.
הופיעה בפסטיבלים והשתתפה בשהות אמן במרכזים שונים באירופה, ביניהם, מרכז המחול בזאגרב, קרואטיה, מרכז המחול Se.s.ta center בצ׳כיה, מרכז המחול JSKD בלובליאנה, פסטיבל Solodanceankara באנקרה, Art Space 1927 באתונה ועוד.
חברה בעמותת הכוריאוגרפים משנת 2016.
מיצירותיה

דובוני מים (2023) – בכורה במסגרת רזידנסי של הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים JISDF, בית הנסן, ירושלים.
ומה שיכול היה להיות (2023) – שיתוף פעולה עם האמנית כליל ווקסלר. בכורה במסגרת פתיחת ונעילת התערוכה 'ומה שיכול היה להיות', בגלריית מגדל המים, קריית טבעון.
אפקט הפרפר (2022) – בכורה במסגרת תוכנית שהות אמן של הפסטיבל הבינלאומי למחול סולו בירושלים JISDF, בית הנסן, ירושלים.
הכל טוב (2023) – בכורה במרכז מחול שלם, הפרסה, ירושלים.
פחד גבהים (2022) – בכורה בפסטיבל מ׳יפו עד אגריפס׳ במוזיאון מגדל דוד, ירושלים.
צורה קול גוף (2021) – שהות אמן מקוון עם הרקדנית הקנדית מארי שנטל בלנד במסגרת פרויקט ביוזמת 'La Rotonde' (קוויבק סיטי, קנדה) וקבוצת מחול ק.ט.מ.ו.ן (ירושלים, ישראל).
שמיים ריקים (2021) – בכורה במוזיאון על התפר בירושלים, ובמסגרת שהות אמן במרכז המחול בזאגרב, קרואטיה, כחלק מתוכנית Jerusalem Exchange בין מחול שלם למרכז Zagreb Dance Center בקרואטיה.
שנ"צ ב/מול הכנסת (2020) – בכורה במסגרת תוכנית ״שגרה מוסדית 2.0.״ בפסטיבל ישראל, תלוי מקום - גן הוורדים, ירושלים.
Heavily ever after‏ (2019) – שיתוף פעולה עם יוצרת הווידאו יערה ניראל, בכורה בפסטיבל אינטימדאנס בתיאטרון תמונע, ת"א.
ארקטיקה (2018) – שיתוף פעולה עם יוצרת הווידאו יערה ניראל והאמנית מיה רשף. בכורה בשבוע המחול הבינלאומי, פסטיבל מחול שלם ירושלים.
ג'מאעה (2018) – בכורה בפסטיבל ״מיפו עד אגריפס״, ירושלים.
תעירו ותעוררו (2017) – בכורה ב'אנדרלמוזה', במסגרת שהות אמן במוזיאון ארצות המקרא 'אמץ אמן', בשיתוף המחלקה למחול ובית 'יעל', ירושלים.
אישקט/116 סיבות (2016) – שיתוף פעולה עם יוצרת הווידאו יערה ניראל, בכורה בשבוע המחול הבינלאומי של מחול שלם, באולם הקרנף ירושלים.
ה-שוקה (2016) – שיתוף פעולה עם יוצרת הווידאו יערה ניראל. בכורה בפסטיבל ״מיפו עד אגריפס״, ירושלים.
דו תלת (2015) – שיתוף פעולה עם האמן שיראל ספרא, בכורה ב'פסטיבל בין שמים לארץ – מראה מקום' בבית אבי חי, ירושלים.
חמסה חמסה חמסה (2014) – בכורה בפסטיבל ״בין שמים לארץ״ במרכז ז'ראר בכר, ירושלים.
"מבעד לחלון (2014) – בכורה במסגרת אירוע ״הערת שוליים״ של המרכז לאמנות ומחקר מעמותה, בבית הנסן, ירושלים.
בין 2 קירות (2012) –בכורה במוזיאון ישראל, ירושלים.
"צל עובר ענן כלה חלום יעוף (2013) – בכורה בבית מזי״א בירושלים, היצירה נתמכה על ידי הקרן לירושלים.
"עומדת לפניו (2012) – בכורה בפסטיבל עכו לתיאטרון אחר.
סופה (2009) – בכורה בפסטיבל זאזא במרכז סוזן דלל, תל אביב.
יקירתי (2006) – בכורה בתיאטרון 'המעבדה', ירושלים.
ניקבה (2005) – בכורה בפסטיבל ״זירת מחול״ של הזירה הבינתחומית בתיאטרון החאן, ירושלים.