stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלונס
קידוח כלונס במי תהום או באדמה חולית

קרקע חולית במיוחד או קרקע ובה מי תהום, הן סוגי קרקעות אשר מהווים אתגר הנדסי לקידוח כלונסאות, משום שהחול ממהר לקרוס אל תוך חור הקידוח ומי תהום עלולים לגרום לקריסת החור גם כן. בקרקעות כאלו רצוי להשתמש בהחדרת כלונסאות שלמים, אך במקרים מסוימים יש צורך ביציקה מבוקרת של כלונסאות קידוח מדויקים. קיימות שתי שיטות לסוג קידוח זה:
צינור מגן - תוך כדי הקידוח מוחדר צינור מגן העוטף את המקדח. האדמה הנקדחת מועלית בעזרת המקדח דרך הצינור ומוצאת החוצה על מנת שלא תפריע להמשך הקידוח. לאחר שהמקדח והצינור המגן מגיעים לעומק הדרוש, המקדח מוצא החוצה והצינור נשאר באדמה. בשלב השני יוצקים אל תוך הצינור בטון, ומחדירים את מוטות הזיון של הכלונס. לבסוף, נשלף החוצה הצינור לשימוש חוזר כל עוד הבטון רטוב.
שיטת הבנטוניט - תוך כדי הקידוח מוזרם לתוך החור הנקדח חומר נוזלי בשם "בנטוניט". הבנטוניט הוא חומר סמיך אשר ממלא את חלל הקידוח ומונע את קריסת האדמה בדפנות, אך מאפשר למקדח להמשיך ולהסתובב בתוכו. ככל שהקידוח הולך ומעמיק נוסף עוד בנטוניט הממלא את החלל. לאחר הוצאת המקדח נשאר הבור החפור מלא בבנטוניט אשר מונע מהאדמה לקרוס אל תוכו. בשלב זה מחדירים מוטות זיון אל תוך תערובת הבנטוניט ושרוול משאבת הבטון יורד אל תחתית הקידוח והבטון ממלא את מקומו של הבנטוניט. מכיוון שהבטון כבד יותר, הבנטוניט נלחץ כלפי מעלה ומוצא מן הבור. משאבה אחרת שואבת את החומר על מנת שלא יתפזר מעל הקרקע, וגם כדי לאפשר שימוש חוזר במרבית החומר.
קיר שיגומים

קיר שיגומים הוא רצף של כלונסאות שתפקידם לתמוך באדמה מצד אחד של הקיר. הכלונסאות המרכיבים את קיר השיגומים מכונים כלונסאות דיפון. קיר שיגומים משמש כקיר תמך במקומות בהם נחצבה האדמה מצידה, כגון בכבישים בדרכים הרריות או באתרי הבנייה בהם נחפר בור עמוק לטובת חניון תת-קרקעי תוך כדי הבנייה. אף שהבור צפוי להתמלא בבינוי (מרתפים, חניונים וכו') ולתמוך בעצמו את האדמה, תוך כדי תהליך הבנייה, כאשר הבור עודו פתוח, עלולה אדמה זו לקרוס לתוכו אם הבור עמוק ולא קיים שיפוע של אדמה אלא נוצר למעשה מצוק. קיר השיגומים הוא חשוב במיוחד אם לצד הבור, במפלס העליון, עומד מבנה קיים שעלול להיפגע. אם קיים שיפוע של 100% (45 מעלות) או פחות בין מפלס הקרקע העליון למפלס הבור, אין צורך לבנות קיר תמך היות שמשקל האדמה מספיק כדי לתמוך את עצמה.
קיר שיגומים הוא תוצאה של החדרה או יציקה של כלונסאות בשורה, ולאחר מכן חפירה מצד אחד שלהן. כלונסאות של קיר שיגומים נדרשים להיות כמעט כפולים באורכם מגובה הקיר הנראה מחוץ לקרקע ותומך בעומסי האדמה האופקיים מצדו השני. הכלונס חייב להיות מוחדר לקרקע עמוק מספיק כדי שהעומס האופקי לא יגרום לו להתמוטט הצידה אל חלל הבור הנחפר. גם לגובה החיצוני של הכלונס יש מגבלה, הנובעת מחוזקו הפנימי התלוי במומנט ההתמד שלו, ומתמירותו המגבירה את מומנט הכפיפה הפועל עליו. במצב בו קיר השיגומים גבוה מדי, יש צורך להשתמש בעוגני קרקע. עוגני הקרקע הם כבלים המוחדרים אל הקרקע בכיוון אופקי או בזווית כמעט אופקית לתוך קיר האדמה אותו נועדו לתמוך. העוגנים "מושכים" את הכלונסאות ומצמידים אותם לקרקע אשר אותה הם תומכים. עוגני הקרקע מחוברים אל חלקיו העליונים של קיר השיגומים, אך אם הקיר גבוה במיוחד יש ליצור עוגנים בגבהים שונים כל כמה מטרים - בהתאם לגובה, סוג האדמה וסוג הכלונס. מכיוון שלא ניתן לעגן כל אחד מהכלונסאות, משתמשים בחגורות רוחב האוחזות כלונסאות אחדות יחד ומעגנות אותם אל הקרקע בעזרת עוגן המוצב כל כמה מטרים לאורך הקיר (ולא רק לגובהו).
קיים סוג פשוט יחסית של עוגן קרקע, אשר מחזיק מעמד רק חודשים ספורים ולאחר מכן נחלש. משתמשים בו במצב שבו קיר השיגומים הוא זמני וצפוי להיתמך מצידו השני על ידי המבנה המתוכנן עצמו.
כאשר יוצרים קיר שיגומים מכלונסאות קידוח ויציקה, לא ניתן לקדוח כלונס ליד כלונס ברצף משום שקידוח אחד יפגע בזה שלצידו. אם יציקת הבטון בכלונס אחד טרם התקשתה והתחזקה, וכבר נקדח בצמוד אליו בור לכלונס נוסף, לחץ הבטון יופנה לבור השכן ויגרום לאדמה לקרוס, וכך יהרסו שניהם. באתר הבנייה, כדי להימנע מהצורך להמתין יום שלם להתקשות הבטון בין יציקת כלונס לבין קדיחת שכנו (כך בניית קיר שיגומים בעל 50 כלונסאות תימשך 50 יום), בונים את קיר השיגומים בשלושה שלבים אשר עשויים להימשך שלושה ימים בלבד. בכל יום יוצקים שורה של כלונסאות במרחק של שלושה מרווחים בין אחד לשני. כלומר ביום הראשון יוצקים את כלונסאות מספר 1, 4, 7 וכן הלאה, ביום השני את כלונסאות מספר 2, 5, 8 וכן הלאה, וביום האחרון משלימים את כל השורה.
שלבי ביצוע: קידוח הכלונס ויציקתו, חפירה במפלס הקרקע, יציקת קיר בטון מזוין, קידוח עוגנים, כפתורי העוגנים ודריכתם. חפירה וחוזר חלילה.
ראו גם

שלב הביסוס
מחפר תמך
השפלת מי תהום
קיר סלארי
מיקרופייל
הערות שוליים

↑  כאשר הבטון נשפך בגובה רב הוא נוטה להיפרד מהאגרגטים שבו ובכך מתקבלת יציקה לא אחידה וחלשה מבחינה מבנית.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb11959342t (data)  GND: 4173981-4  NKC: ph674206 
כלונסאות פלדה המתוכננים להתחבר אחד למשנהו ומיועדים ליצירת קיר שיגומים התומך באדמה
קידוח כלונס קוטר 150 בגשר מעל כביש 4313 בנס ציונה
חתך כללי של קיר שיגומים
כלונסאות בקיר שיגומים
קיר שיגומים מכלונסאות קידוח
קיר שיגומים מכלונסאות פלדה מוחדרים
לגונת טרוק

| --- | --- |


 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס השקט 
 קואורדינטות:  7°24′54″N 151°44′06″E﻿ / ﻿7.415°N 151.735°E﻿ / 7.415; 151.735
 שטח:  93.07 קילומטר רבוע
 נתונים מדיניים
 מדינה:  מיקרונזיה מיקרונזיה
 אוכלוסייה:  41,745 (2022)
  (למפת מיקרונזיה מוגדלת) פליקיר ונו טופול קולוניה קולוניה האוקיינוס השקטלגונת טרוק (למפת מיקרונזיה רגילה) פליקיר ונו טופול קולוניה קולוניה האוקיינוס השקטלגונת טרוק 
 
צוות מטוס אמריקאי שהופל ממתין לחילוץ ליד טרוק
לגונת טְרוּק (גם צ'וּק) היא מפרץ מוגן באוקיינוס השקט צפונית לגינאה החדשה, המהווה חלק ממדינת מיקרונזיה. האטול מכיל שונית מגן בהיקף של כ-225 ק"מ, המקיפה נמל טבעי בעל שטח של 2,130 קמ"ר. שטחו היבשתי של האטול הוא 127.4 קמ"ר, ונכון לשנת 2010 התגוררו בו 36,158 אנשים.
האזור מכיל 11 איים גדולים, המקבילים ל-11 הרשויות של לגונת טרוק - טוּל, אוּדוֹט, פַאלא-בֶּגֵטְס, רוֹמאנוּם, אֶאוֹט מקבוצת פַייצ'וּק ופֶפַאן, דוּבְּלוֹן, אוּמָן, פָּאראם וטְסיס מקבוצת נוֹמוֹנֶאַס, עוד 46 איים קטנים יותר בתוך הלגונה, ועוד 41 איים על השונית המקיפה. אזור זה נקרא כיום איי צ'וּק.
ההשתלטות הקולוניאליסטית הראשונה על הלגונה היה של האימפריה הספרדית, ולאחר מלחמת ארצות הברית–ספרד עברה השליטה בלגונה לגרמניה. עם תבוסתה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה, קיבלה יפן מנדט על הלגונה בהוראת חבר הלאומים.
מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה, שימשה לגונת טרוק כמעגן הצי הקיסרי היפני. המקום נחשב כעמיד ביותר מבין כל המוצבים היפניים באוקיינוס השקט. מחלקת ההנדסה האזרחית ומחלקת הבינוי של הצי בנו כבישים, תעלות, בונקרים ומערות על מספר איים. במהלך המלחמה נבנו אף חמישה מסלולי המראה, בסיסי מטוסים ימיים, מעגן ספינות טורפדו, תחנות תיקונים לצוללות, מרכז תקשורת ותחנות מכ"ם. על מנת להגן על מתקנים אלה, הותקנו מערך תותחי חוף ועמדות מרגמה. בלגונה עגנו אוניות מערכה, נושאות מטוסים, סיירות, משחתות, מכליות, אוניות משא, גוררות, שולות מוקשים, נחתות וצוללות. לעיתים תוארה לגונת טרוק כמקבילה לפרל הארבור.
הצי האמריקאי השתמש באיי מרשל לאחר כיבושם כקרש קפיצה לתקיפת לגונת טרוק, בבוקר ה-17 בפברואר 1944. מבצע כדור ברד נמשך שלושה ימים, בעוד ההפגזות האמריקאיות משמידות כמעט כל דבר בעל ערך - 60 כלי שיט ו-275 מטוסים ירדו למצולות, אולם היפנים הסיגו את מרבית כליהם הגדולים.
תקיפות אלה למעשה חיסלו את מעמדה של לגונת טרוק כאיום על כוחות בעלות הברית באוקיינוס השקט; חיל המצב היפני באטול אניווטוק אשר באיי מרשל איבד תקווה לזכות בתגבורת במהלך הפלישה אשר החלה ב-18 בפברואר 1944, דבר אשר סייע לכוחות האמריקאיים בכיבוש האי. לגונת טרוק בוּדדה על ידי כוחות בעלות הברית (בעיקר כוחות אמריקאיים), בעודם ממשיכים בהתקדמות לכיוון איי יפן, על ידי כיבוש איים נוספים כגון גואם, סאיפאן, פלאו ואיוו ג'ימה. בהיותם מבודדים, אזלה אספקת המזון של הכוחות היפנים בטרוק ובשאר האיים באוקיינוס השקט, והם עמדו בפני רעב, טרם כניעת יפן באוגוסט 1945.
כיום

בשנת 1969, חקרו האקולוג ז'אק קוסטו ואנשי צוותו את לגונת טרוק. בעקבות סרטו הדוקומנטרי משנת 1971 על הלגונה ושברי הספינות שבו, הפך המקום לאתר צלילה פופולרי, והוא מושך חובבי שברי ספינות מכל העולם, בשל מצבם הטוב של השברים בו. חלק מהשברים, אשר מפוזרים סביב מספר איים בקבוצה, נמצאים בעומק של פחות 15 מטר ובמים צלולים. הודות להגנת הלגונה אין במקום זרמי ים, דבר המאפשר לצוללים להקיף בקלות את השברים, בהם ניתן למצוא מסיכות גז, מטעני עומק ואף שרידי גופות. בבטן הספינות הגדולות ניתן למצוא שורות על גבי שורות של מטוסי קרב, טנקים, בולדוזרים, קרונות רכבת, אופנועים, טורפדו, מוקשים ימיים, פצצות, ארגזי תחמושת, מכשירי רדיו ועוד אלפי אמצעי לחימה שונים, חלקי חילוף וחפצים אחרים. שבר בעל עניין מיוחד הוא שברה של הצוללת שינוֹהארה (I-169), אשר טבעה בעת ניסיון לצלול על מנת להתחמק מהפצצות. צוללת זו לקחה חלק במתקפה על פרל הארבור.
השברים מכוסי האלמוגים מושכים מגוון רחב של בעלי חיים ימיים, כגון תריסניות, צבי ים, וכרישים. בשנת 2007 תועדו 266 זני דגי שונית בלגונה.
הערות שוליים

↑  1989 Census p. 1
↑  Scientists Find Oil Leak Threatening Chuuk Lagoon Newswise, Retrieved on August 28, 2008.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4061051-2  VIAF: 248970781   WorldCat (עם VIAF): 248970781 
טנק זעיר יפני על סיפון אנייה טבועה במימי לגונת טרוק
כפר רומאן (לבנון)

| --- | --- |
 מדינה:  לבנון לבנון
 מחוז:  א-נבטיה
 נפה:  א-נבטיה
 גובה:  450 מטרים
 קואורדינטות:  33°23′10″N 35°29′48″E﻿ / ﻿33.38616667°N 35.49661111°E﻿ / 33.38616667; 35.49661111 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכפר רומאן(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןכפר רומאן  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
כפר רוּמָאן (בערבית: كفر رمان, בתעתיק מדויק: כפר רמאן; בהגייה לבנונית: כְּפַר רֶמַּ֫אן או כְּפַר רֶמֵּ֫אן) הוא כפר שיעי, לבנוני, בנפת א-נבטיה שבמחוז א-נבטיה בדרום לבנון.
הכפר שוכן צפונית-מזרחית למרכז א-נבטיה, ובתי שני היישובים נושקים זה לזה.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית

הכפר מופיע ברישומי המס של העות'מאנים בשנת 1596 בשם כפר רוּמָנָה (Kfar Rumana).
בשנת 1875, ויקטור גרן מצא בכפר 180 תושבים מתואלים.
היסטוריה > מלחמת לבנון הראשונה

בקרבת הכפר היה מוצב גמבה, שאויש על ידי צד"ל (ולעיתים גם על ידי צה"ל).
היסטוריה > מחאה נגד חזבאללה

באוגוסט 2020, במהלך הפגנה בנבטיה נגד המדינה, בנושא תנאי המחיה, קרא פעיל פוליטי מכפר רומאן קריאות נגד חזבאללה. קריאתו זכתה להדהוד ברחבי המדינה ומנגד אנשי הארגון מתנכלים לו.
היסטוריה > מלחמת חרבות ברזל

במהלך מלחמת חרבות ברזל תקף צה"ל מטרות של ארגון החזבאללה בכפר.
הערות שוליים

↑  Guérin, 1880, pp. 519-520
↑  Tomer Fish, האינתיפאדה של דרום לבנון מזעזעת את השלטון הנצחי של השיעה, באתר הפורום לחשיבה אזורית, ‏2020-08-09
↑  דיווחים בלבנון: ישראל תקפה בכפר רומאן שבדרום המדינה, באתר ynet, 22 בפברואר 2024
לבנית בירנבאום

| לבנית בירנבאום |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: פטריות
מערכה:: פטריות בסיסה
מחלקה:: Agaricomycetes
סדרה:: פקועיים
משפחה:: פקועתיים
סוג:: לבנית
מין:: לבנית בירנבאום
שם מדעי
 Leucocoprinus birnbaumii ‏Singer, 1962

לבנית בירנבאום (שם מדעי: Leucocoprinus birnbaumii) היא מין של פטריית זימים במשפחת הפקועתיים. נפוץ באזורים טרופיים וסובטרופיים. עם זאת, באזורים ממוזגים, היא מופיעה לעיתים קרובות בחממות ובעציצים, ולכן מכונה גם עציצית לימונית. הפטריה רעילה למאכל.
רעילות

לבנית בירנבאום היא פטריה רעילה למאכל, העלולה לגרום לקלקול קיבה שכן המנגנון הרעל שלה מגרה את מערכת העיכול. אוניברסיטת צפון קרוליינה סטייט מסווגת את המין כבעל מאפייני רעל בדרגת חומרה בינונית בעוד שאוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט טוענת שלא נעשה מספיק מחקר בנושא כדי לקבוע את הרעילות המדויקת. אסור לאכול את הפטריות האלה.
מערכת יחסים עם עציצים

כיום לבנית בירנבאום נפוצה בחממות ועציצים בכל רחבי העולם לאחר שהופצה בעזרת פעילות אנושית. כאשר האירופים החלו לחקור את האזורים הטרופיים ולהחזיר מיני צמחים אקזוטיים למחקר או טיפוח, הם החזירו איתם גם אדמה שהכילה תפטיר או נבגים של לבנית בירנבאום. התצפית הראשונה של מין זה נעשתה מחממה באנגליה בסוף שנות ה-1700 ותיאור המין מתחילת המאה ה-18 בפראג העניקה לו את השם בירנבאום birnbaumii על שם הגנן שמצא אותה. לפיכך ניתן להבין שמין זה התפשט באירופה כבר לפני כמה מאות שנים. למרות שמין זה רגיל לשגשג באזורים טרופים וכנראה אינו מסוגל לשרוד בטבע במדינות ממוזגות, לאור הטמפרטורות הקרות, הוא ממשיך להתפשט באמצעות פעילות אנושית. החום והלחות של חממות או עציצים יוצרים כנראה בית גידול שבו מין זה יכול לשגשג. כאשר גנים מרכזיים ומשתלות המשמשים כמוקדים להפצה בכל רחבי אירופה. גנים בוטניים משמשים כאמצעי נוסף להתפשטות שכן מבקרים עלולים שלא ביודעין לאסוף נבגים על בגדיהם ולהכניס אותם לבתיהם.
לבנית בירנבאום יכולה להופיע לפתע בעציץ שלא הראה סימנים קודמים לפטריה, אז אין זה אומר שהעציץ נדבק בה רק לאחרונה, סביר יותר שתפטיר הפטרייה היה מצויה באדמה כבר מרגע רכישת הצמח (או הקומפוסט) וכי התנאים להפריה התקיימו רק לאחרונה. צמיחת הפטריה מעל האדמה מתרחשת רק כאשר תכולת הלחות של האדמה ולחות האוויר מספקת. גם כאשר לא נראות פטריות התפטיר עדיין יכול למשגשג מתחת לאדמה במשך זמן רב ולחכות להזדמנות הבאה לפרוח.
כמין ספרוטרופי (אנ') לבנית בירנבאום איננה מזיקה לצמחים. הנוכחות של פטרייה זו באדמה עשויה לשמש לשיפור איכותה שכן היא יכולה לסייע בפירוק חומר אורגני ולספק חומרי הזנה שהצמחים דורשים. עם זאת, אם הפטריות מופיעות באופן קבוע, זה יכול להיות סימן לכך שהאדמה לחה מדי ושייתכן שהצמח מושקה יתר על המידה. בעוד שלבנית בירנבאום עצמה אינה מזיק לצמחים, תנאי הלחות הגבוהים בהם היא משגשגת יכולים להזמין שורה של פטריות ועובש מיני אחרים אשר עלולים להזיק לצמח ולגרום לריקבון שורשים. בהקשר זה לבנית בירנבאום יכולה לשמש אינדיקטור שימושי כדי להבטיח שהצמחים יישארו בריאים.
פטריה בת יום, צומחת בעציץ.
פטריה בוגרת, הכיפה מלבינה ונפתחת.
פטריה בוגרת, הכיפה מתחילה להרקב.
הערות שוליים

1 2  Bazzle, Lisa J; Cubeta, Marc A; Marks, Steven L; Dorman, David C (16 בדצמבר 2014). "Feasibility of flotation concentration of fungal spores as a method to identify toxigenic mushrooms". Veterinary Medicine: Research and Reports. 6: 1–9. doi:10.2147/VMRR.S67794. PMC 6067785. PMID 30101091. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  "Leucocoprinus birnbaumii, Plant Pot Dapperling, identification". www.first-nature.com. נבדק ב-2022-07-13.
1 2  Volk, Tom (בפברואר 2002). "Tom Volk's Fungus of the Month for February 2002". Tom Volk's Fungi Department of Biology University of Wisconsin-La Crosse. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Leucocoprinus birnbaumii (Flowerpot Parasol, Lemon-Yellow-Lepiota, Plantpot Dapperling, Yellow Houseplant Mushroom, Yellow Pleated Parasol) | North Carolina Extension Gardener Plant Toolbox".
↑  jdlanier (2021-09-03). "Greenhouse Updates: September 3, 2021". Center for Agriculture, Food, and the Environment (באנגלית). נבדק ב-2022-07-13.
↑  "Observations - Leucocoprinus birnbaumii". iNaturalist (באנגלית). נבדק ב-2022-07-12.
↑  Szczepkowski, Andrzej; Gierczyk, Błażej; Kujawa, Anna (2014-08-01). "Greenhouses of botanical gardens as a habitat of alien and native macrofungi: a case study in Poland". Open Life Sciences (באנגלית). 9 (8): 777–795. doi:10.2478/s11535-014-0310-5. ISSN 2391-5412.
↑  "Are Mushrooms Bad for Houseplants? - Indoor Plants for Beginners" (באנגלית אמריקאית). 2021-06-29. נבדק ב-2022-07-13.
חיילות של אף אחד

| --- | --- |

 בימוי:  נועה אהרוני 
 הופק בידי:  נטלי קקון
 תחקיר:  אוריין כהן, נטע ליסר, רעיה שוסטר
 עריכה:  רון עומר 
 מוזיקה:  אבי בללי 
 צילום:  טוליק גלאון
 מדינה:  ישראל 
 חברת הפקה:  קסטינה הפקות
 הקרנת בכורה:  2024 
 משך הקרנה:  52:32 דקות
 שפת הסרט:  עברית 
 סוגה:  סרט תיעודי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
חיילות של אף אחד הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2024, בבימויה של נועה אהרוני ובהפקתה של נטלי קקון-קולט. הסרט מתמקד בסיפורן של שלוש תצפיתניות צה"ל שנרצחו במתקפת חמאס על מוצב נחל עוז ב-7 באוקטובר 2023.
רקע

ב-7 באוקטובר 2023, פשטו עשרות מחבלי חמאס על מוצב נחל עוז, אחד ממוקדי הפלישה הראשונים באותו יום. התצפיתניות שהיו במשמרת צפו ודיווחו בזמן אמת על המתרחש, עד שהתקשורת עמן נפגעה והן לא יכלו להמשיך בעבודתן.
תוכן הסרט

הסרט מתמקד בסיפורן של התצפיתניות בבסיס נחל עוז ובהתמודדות הוריהן עם אובדנן בעקבות אירועי ה-7 באוקטובר 2023. הוא מתעד את חיי היומיום בבסיס, את ההווי הצבאי ואת מערכות היחסים שנרקמו בין החיילות. הסרט מציג את השעות האחרונות במוצב, כאשר התצפיתניות המשיכו למלא את תפקידן ולהתריע על חדירת המחבלים, למרות היעדר כוחות תגובה. בנוסף, הסרט בוחן את ההתמודדות של המשפחות עם השאלות הרבות שנותרו ללא מענה סביב האירועים הטרגיים. הסרט מתאר את הפער בין ההערכה המוקדמת של צה"ל לגבי יכולות חמאס לבין המציאות הקשה שהתגלתה באותו יום, ומציג את הטרגדיה האנושית שהתרחשה בבסיס. הסרט כולל תיעוד בלעדי וקטעים מרשת הקשר שמושמעים לראשונה, ומציג את סיפורן הטרגי של המשפחות, המשקף גם מחדל מערכתי שהוביל להפקרת התצפיתניות ללא נשק אישי או הגנה מתאימה.
הסרט מלווה את משפחותיהן של שלוש תצפיתניות:
משפחתה של גילי לייבשור, אמה של יעל לייבשור, שנרצחה במתקפה. גילי ערכה תחקיר על השעות האחרונות של בתה וחברותיה כדי להבין את השתלשלות האירועים.
הוריה של רוני אשל, שהוגדרה בתחילה כנעדרת עד שהוכרז על מותה. הם יצאו למאבק במפקדים שהתעלמו מאזהרות בתם.
הוריה של נועה מרציאנו, שנחטפה, צולמה בסרטון שפרסם החמאס ונרצחה בשבי. הם התחילו לשבת עליה שבעה ללא גופתה, עד שצה"ל הצליח לחלץ את גופתה ולהביאה לקבורה בישראל.
צוות ההפקה

בימוי: נועה אהרוני
הפקה: נטלי קקון-קולט
צילום: טוליק גלאון
עריכה: רון עומר
עיצוב פסקול: תומר קורן
מוזיקה מקורית: אבי בללי
תחקיר: אוריין כהן, נטע ליסר, רעיה שוסטר
עיצוב אמנותי: ירון שין
פרסים ומועמדויות

הסרט מועמד לפרסי הפורום לשנת 2024 בקטגוריות מוזיקה מקורית ועיצוב פסקול.
הערות שוליים

↑    שיראל דילר, ‏על רקע שחרור החטופות: הצצה לסרט התיעודי על התצפיתניות, בעיתון מקור ראשון, 30 בינואר 2025
1 2 3  רותי זוארץ, ‏"חיילות של אף אחד": כאן 11 תשדר יום הזיכרון סרט על התצפיתניות שהופקרו, באתר מעריב אונליין, 1 במאי 2024
↑  גיא לייבה, הזעקה האחרונה, באתר ynet, 13 במאי 2024
↑  התחרות השנתית: מועמדים 2024 - הפורום הדוקומנטרי בישראל, באתר הפורום הדוקומנטרי בישראל, ‏14 באוקטובר 2024
יופי מתמטי

דוגמה ל"דרך הוכחה יפה" - הוכחה פשוטה ואלגנטית של משפט פיתגורס
יופי מתמטי הוא ההנאה האסתטית שמתמטיקאים עשויים לייחס לתוצאות מסוימות במתמטיקה. הם מבטאים הנאה זו על ידי התייחסות למתמטיקה (או לפחות לחלק מהיבטיה) כיפה. מתמטיקאים מתייחסים למתמטיקה כאל אמנות או לפחות כאל פעילות יצירתית ומרבים להשוות אותה למוזיקה ולשירה. נושא זה נדון על ידי הפילוסופיה של המתמטיקה.
דרך הוכחה יפה

מתמטיקאים מתארים דרך הוכחה מהנה באופן מיוחד כאלגנטית. על פי ההקשר, הכוונה יכולה להיות:
הוכחה שעושה שימוש במספר קטן ככל האפשר של הנחות או של תוצאות קודמות.
הוכחה תמציתית באופן מיוחד.
הוכחה המגיעה לפתרון בדרך מפתיעה (למשל על ידי שימוש במשפט מתחום שונה לחלוטין).
הוכחה המבוססת על תובנות חדשות ומקוריות.
שיטת הוכחה שניתן יהיה ליישם באופן פשוט על מנת להוכיח שורה של בעיות דומות.
במהלך החיפוש אחרי הוכחה אלגנטית, מתמטיקאים מנסים פעמים רבות למצוא פתרונות שונים לאותה בעיה, ההוכחה הראשונה לא תהיה בהכרח הטובה ביותר. סביר להניח כי המשפט שזכה למספר הגדול ביותר של הוכחות שונות הוא משפט פיתגורס, שפורסמו מאות הוכחות שונות שלו. משפט נוסף שהוכח באופנים רבים ושונים הוא משפט ההדדיות הריבועית, קרל פרידריך גאוס לבדו פרסם מספר הוכחות שונות למשפט זה.
לעומת דרכי ההוכחה ה"יפות", תוצאות נכונות הכרוכות בחישובים מייגעים, שיטות משוכללות יתר על המידה, גישות קונבנציונליות או הנדרשות למספר רב של אקסיומות חזקות או תוצאות קודמות, אינן נחשבות, בדרך כלל, לאלגנטיות ועשויות להיקרא "מכוערות" או "מגושמות".
תוצאה "יפה"

לעיתים מתמטיקאים מייחסים יופי לעבודות המקשרות שני תחומים במתמטיקה הנראים לא קשורים במבט ראשון. קישורים כאלה מתוארים פעמים רבות כעמוקים.
קשה למצוא תוצאות שיש הסכמה גורפת על כך שהן עמוקות, אולם ישנן מספר דוגמאות המובאות בדרך כלל, אחת מהן היא זהות אוילר:
 \displaystyle e^{i\pi }+1=0
זהו מקרה פרטי של נוסחת אוילר, אשר הפיזיקאי ריצ'רד פיינמן כינה "הנוסחה המדהימה ביותר במתמטיקה". היופי בזהות אוילר טמון בכך שהיא מאחדת לכדי משוואה קצרה אחת שלושה קבועים מתמטיים נודעים (e - בסיס הלוגריתם הטבעי, i – היחידה המדומה ו-π – היחס בין היקף מעגל לקוטרו) ואת שני המספרים הטבעיים הראשונים (0 ו-1).
דוגמאות מודרניות יותר הן משפט טניאמה-שימורה שיצר קשר חשוב בין עקומים אליפטיים לבין תבניות מודולריות (עבודה שזיכתה את אנדרו ויילס ואת לרוברט לנגלנדס בפרס וולף) וכן "המפלצות המטורללות" המקשרות בין תורת החבורות (חבורת פישר-גריס, "המפלצת") לתבניות מודולריות דרך תורת המיתרים (עבודה שזיכתה את ריצ'רד בורכרדס במדליית פילדס).
תחושת יופי

בתרבויות שונות ישנו עיסוק במתמטיקה עיונית בלי קשר לשימושיה המעשיים, כמו למשל ביוון העתיקה, בה "עסקו במתמטיקה לשם היופי שבה". יופי מתמטי נחווה לעיתים גם מחוץ להקשר המתמטי. לדוגמה, ההנאה האסתטית שפיזיקאים תאורטיים נוטים לחוות מעיסוק בתורת היחסות הכללית של איינשטיין, יוחסה, (על ידי פול דיראק ואחרים) ליופי המתמטי שבה.
מידה מסוימת של הנאה מעריכת מניפולציות על מספרים וסמלים נדרשת כפי הנראה, בכל עיסוק במתמטיקה. בהתחשב בתועלת של מתמטיקה במדע ובהנדסה, לכל חברה טכנולוגית יש אינטרס לטפח הנאה אסתטית כזו, מבחינה פילוסופית, גם אם לא מבחינה מעשית.
יופי מתמטי נחווה כאשר אובייקטים מהמציאות הפיזית מנוסחים על ידי מודלים מתמטיים מופשטים: מתמטיקאים מפתחים שדה מתמטי שלם ללא כל יישום מעשי, ושנים מאוחר יותר, פיזיקאים מגלים שענפים מתמטיים מופשטים אלה מתאימים לתצפיות שלהם. לדוגמה, תורת החבורות שפותחה בתחילת המאה ה-19 אך ורק לשם פתירת משוואות פולינומיות, התגלתה כדרך היעילה ביותר לסווג חלקיקי היסוד – אבני הבניין של החומר. באותו אופן, הסתבר כי תורת הקשרים, ענף מתמטי אזוטרי, מספק תובנות חשובות בתורת המיתרים ובכבידה קוונטית לולאתית.
החוויה העזה ביותר של יופי מתמטי נחווית לרוב רק בעת עיסוק פעיל במתמטיקה. כמעט בלתי אפשרי ליהנות או להעריך מתמטיקה באופן פסיבי לגמרי, מאחר שבמתמטיקה אין "תפקיד" של צופה, קהל, או מאזין.
יופי ופילוסופיה

חלק מהמתמטיקאים סבורים כי "עשיית מתמטיקה" קרובה יותר לגילוי מאשר להמצאה:
יש מתמטיקאים שמאמינים כי התוצאות המפורטות והמדויקות של המתמטיקה הן אמיתות אשר אינן תלויות ביקום בו אנו חיים. הם טוענים למשל, כי התאוריה של המספרים הטבעיים תקפה תמיד, באופן שאינו דורש כל הקשר ספציפי. מתמטיקאים מסוימים הרחיבו את ההשקפה שהיופי המתמטי הוא אמת מוחלטת, לעיתים עד לכדי מיסטיקה.
המתמטיקאים הפיתגורים האמינו במציאות של מספרים. גילוים של המספרים האי-רציונליים היה עבורם הלם, שכן הם האמינו שעצם קיומו של מספר שלא ניתן לבטא כיחס בין שני מספרים טבעיים פוגם בטבע. מנקודת מבט מודרנית, הגישה המיסטית שלהם למספרים עשויה להחשב נומרולוגיה.
על פי הפילוסופיה האפלטונית העולם נחלק לשני חלקים נפרדים: העולם הפיזי, הנתפס באמצעות החושים ועולם ה"צורות" אשר ניתן להבנה אך ורק באמצעות השכל. עולם הצורות הוא עולם מופשט המכיל אידאות, אמיתות קבועות שביניהן המתמטיקה. אפלטון וממשיכיו האמינו כי העולם הפיזי הוא השתקפות של העולם המופשט והמושלם.
ראו גם

יחס הזהב
יחס הכסף
פרקטל
E=mc²
זהות אוילר
לקריאה נוספת

רון אהרוני, מתמטיקה שירה ויופי, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2008
הערות שוליים

↑  Elisha Scott Loomis published over 360 proofs in his book Pythagorean Proposition (ISBN 0-873-53036-5).
↑  Gallagher, James (13 בפברואר 2014). "Mathematics: Why the brain sees maths as beauty". BBC News online. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Feynman, Richard P. (1977). The Feynman Lectures on Physics. Vol. I. Addison-Wesley. p. 10–22. ISBN 0-201-02010-6.
↑  גדי אלכסנדרוביץ', האם המצאנו או גילינו את המפלצת המתמטית שמתחת למיטה?, באתר "לא מדויק", 14 ביולי 2009
↑  Lang, p. 3
↑  Chandrasekhar, p. 148
אם מתחילים ב- e0 = 1 וממשיכים במהירות i במשך זמן π וביחס לנקודה מסוימת, הוספה של 1 תביא אל הנקודה 0 (התרשים מוצג במישור המרוכב).
לבניניים

| לבניניים |
| --- | --- |
ממוסגר) לבנין הרכפתן, צולם בנגב, מאי 2013
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: לבניניים
שם מדעי
 Pieridae ‏סווינסון, 1820

הלבניניים (שם מדעי: Pieridae) הם משפחה גדולה של פרפרים עם כ-76 סוגים הכוללים כ-1,100 מינים, בעיקר באפריקה הטרופית ובאסיה הטרופית ובחלק מהאזורים בצפון אמריקה. רוב הפרפרים הלבניניים הם בצבע לבן, צהוב, או כתום, בדרך כלל עם כתמים שחורים. הפיגמנטים שמעניקים את הצבעים הייחודיים מופקים מפסולת שמיוצרת בגופם של הפרפרים ומאפיינים את המשפחה.
קיימת סברה שמקור השם האנגלי "butterfly" (מעופף חמאה) הגיע ממין מהמשפחה הזו, לימונית אירופית, Gonepteryx rhamni, שנקרא על ידי חוקרי טבע בריטים "מעופף בצבע חמאתי".
בדרך כלל ישנם הבדלים בין הזכרים לנקבות, לרוב ההבדלים הם בעיצוב כנפיהם ובמספר הסימנים השחורים שלהם.
הפגיות (זחלים) של חלק ממינים אלה, כגון לבנין הכרוב ולבנין הצנון, נראים לעיתים קרובות בגינות, ניזונים מצמח הכרוב, ונחשבים מזיקים לחקלאים רבים.
בישראל נפוצים כ-25 מינים, מתוכם לבנין המרואה, הנחשב לפרפר מוגן בישראל.
סיווג

ללבניניים וריד מחוגי על כנפיו הקדמיות עם שלוש או ארבע התפלגויות ולעיתים נדירות חמש התפלגויות. רגליהם הקדמיות מפותחות היטב בשני המינים, בשונה מהנימפתיים, וציפורני עצמות שורש הרגל שלהם מפוצלות לשתיים, בשונה מהצבעוניים.
בדומה לצבעוניים, גם גולמם של הלבניניים מוחזק בזווית על ידי חגורת משי, אך המשי מלופף סביב קטע הבטן הראשון, בשונה מהליפוף סביב החזה שנצפה אצל הצבעוניים.
תת-משפחות

הלבניניים מחולקים לארבעת תתי-המשפחות הללו:
Dismorphiinae (שישה סוגים), נפוצים בעיקר באזור הנאוטרופי; קבוצה זו מכילה מספר מינים כוזבים. הצמחים הפונדקאים של המינים האלו שייכים למשפחת הקטניות.
Pierinae ‏(55 סוגים), לבנים, צהובים, עם קצוות כתומים; מינים רבים מאלו הם נודדים לעיתים תדירות. צמחיהם הפונדקאים של מינים אלו שייכים למשפחות: הצלפיים, המצליבים, הסנטליים וההרנוגיים.
Coliadinae ‏(14 סוגים), בצבע צהוב וצהוב גופרתי; מינים רבים מאלו הם בעלי דו-צורתיות זוויגית. לחלקם, כגון ה-Colias, תבניות כנפיים הניתנות לצפייה רק תחת קרני אולטרה סגול.
Pseudopontia כולל רק סוג אחד והוא Pseudopontia, שבעבר נחשב לבעל מין אחד. המינים של סוג זה, בעבר המין היחיד בסוג זה, הם אנדמיים למערב אפריקה.
מינים פופולריים

לימונית אירופית (Gonepteryx rhamni)
רשתן העוזרר (Aporia crataegi)
כתום-כנף המצילתיים (Anthocharis cardamines)