מערות מורבעאת
ממצאים

מהממצא הארכולוגי עולה שהמערות שימשו את האדם בשתי תקופות עיקריות: הנאולית הקדם קרמי וימי המרידות ברומאים, בעיקר מרד בר כוכבא.
בשנת 2021 פורסם כי בסקר שנערך על ידי רשות העתיקות נמצא באחת המערות סל גדול. הסל העשוי להכיל כ-92 ליטר, נמצא כמעט ריק, וסגור במכסה המקורי שלו. החוקרים מתארכים אותו לתקופת הנאולית הקדם קרמי (לפני כ-10,500 שנה).
הממצאים העיקריים נחפרו בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. מניתוחם עולה שמערות מורבעאת שימשו את לוחמי בר כוכבא כמערות מפלט, בשל גודלן שאפשר אכלוס קהל רב, ובשל ריחוקן ממקום יישוב. בין החפצים והכלים שהותירו אחריהם המסתתרים בלטו איגרות, שחלקן נכתב על ידי בר כוכבא עצמו, כשהוא חותם 'שמעון בר כוסיבא' או 'כוסבא', ומכאן נתברר ש'בר כוכבא' הוא כינוי.
במדבר יהודה חיו בכירים בצבאו של בר כוכבא, שהותירו אחריהם תכתובת ענפה בינם ובין מנהיגם ובין מפקדים אחרים. האיגרות עוסקות בציוד ואספקה, באופני הלחימה ומטרותיה, ואף איומים מצידו של בר כוכבא אם הוראותיו לא ימולאו.
האיגרת הראשונה שנמצאה במערות מורבעאת, ונשאה את שמו של בר כוכבא, נשלחה לישוע בן גלגולא, שמתעודה אחרת ידוע שהיה מפקד "מחנה" של מורדים, ו"לאנשי הכרך" (אולי הרודיון). זוהי איגרת ראשונה מתוך חמש איגרות שנשלחו לבן גלגולה. מאחר שהאיגרות נמצאו במערות מורבעאת, והוצע לזהות את "המחנה" ו"הכרך" עם הרודיון, הסיקו חוקרים כי המורדים שהסתתרו במערות מורבעאת, ברחו אליהן מהרודיון, השוכן בראש נחל דרגה.
באיגרת זו פוקד בר כוכבא על בן גלגולה לעשות דבר מה לגבי "הגללאים" שאצלם. אולי מדובר ביהודים גליליים, שאולי נשבו והובאו למחנה המורדים, ייתכן בשל סירובם להשתתף במרד, ובר כוכבא מזהיר שיש לשמור עליהם היטב שלא יברחו. באיגרת הוא מאיים על אנשי צבאו שאם לא יעשו כדבריו, הוא יכבול את בן גלגולה וחייליו ברגליהם, ויעשה להם מה שעשה "לבן עפלול". איגרת זו מלמדת על אופיו של בר כוכבא, ועל האופן הכוחני שבו ניהל את צבאו.
מסמך צבאי נוסף שנשלח מבר כוכבא לבן גלגולה דן בשליחת תבואה למחנה, וחתום במילים: "התחזקו וחזקו את המקום", סיומת המאפיינת את מסמכי המרד. איגרת נוספת כוללת דרישה מבן גלגולה לשלוח חמישה כור חיטה ללוחמים, ואירוח השליחים שהביאו את האיגרת בשבת.
תעודה נוספת היא שטר חכירה של שדה, שנכתב על ידי אלעזר בן יהודה בן רבא בשנה השנייה למרד. השטר עוסק בשדה שהוחכר עד סוף "ערב" השמיטה, כנראה בשל האיסור לעבוד את האדמה בשנת השמיטה. חשיבותו של השטר הוא בתארוכו: השנה השנייה למרד (נתון חשוב גם לתיארוך המרד), דבר המקנה לשטר תוקף היסטורי,[דרושה הבהרה] ומלמד על אורח חייהם של המורדים והקפדתם על מצוות גם בעיצומו של המרד.
האיגרת המאוחרת ביותר שנתגלתה במערות מורבעאת, ותוארכה לימי מרד בר כוכבא, נשתמרה באופן גרוע ביותר, וניתן היה לקרוא רק חלקים בודדים ממנה, ובעיקר סופי שורות. הטקסט הכיל ביטויים כמו "עד הסוף", "אבדו בחרב", "אין תקומה" וכדומה, ונדמה כי האיגרת תיארה את קריסת המרד ותוצאותיו.
מסמכים נוספים שנתגלו במערות מורבעאת היו קטעי מגילות, שנשאו טקסטים מקראיים. ניתוח מגילות אלו מלמד כי אנשי בר כוכבא הסתמכו בכתביהם על נוסח המסורה בלבד, זאת להבדיל מקומראן, שאנשיה, שחיו כ-60 שנה לפני מרד בר כוכבא, הסתמכו גם על נוסחים אחרים. מהאיגרות שנתגלו במערות מורבעאת ניתן ללמוד על לשון הדיבור והכתיבה של המסתתרים, הנחשבת חוליה מקשרת בין לשון תקופת בית שני ובין לשון חכמים. עיון מעמיק באיגרות מלמד כי אנשי בר כוכבא לא שלטו בעברית, עד כי באיגרות הראשונות נכתב הטקסט בעברית משובשת, ולאחריה תרגום ליוונית, עם התנצלות שאין בין הלוחמים דוברי עברית בצורה שוטפת. למעשה, היה זה בר כוכבא שהתעקש על כתיבת האיגרות בעברית, מתוך כוונה להחיות את השפה שהלכה ואבדה לאחר חורבן בית המקדש ונפילת ירושלים.[דרוש מקור]
כמו כן, נמצא חותם לחם צבאי מעץ, המציין שם חייל ואת הקנטוריה אליה השתייך. בשורה הראשונה רשום "הקנטוריה של Amae(us)".
ממצאים דומים מימי מרד בר כוכבא נתגלו במערות מפלט באזור עין גדי, שם נמצאו תעודות ומכתבים המלמדים על חיי היום-יום במערות ועל מהלך המרד.