stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלי כהן (רופא)

| --- | --- |

 לידה:  1 בינואר 1905 צפת
 פטירה:  25 בנובמבר 1987 (בגיל 82) צפת
 לימודי רפואה:  האוניברסיטה האמריקנית בביירות
 תואר:  ד"ר
 תפקידים:  רופא פרטי בצפת  מפקד בית החולים הצבאי באלכסנדריה במצרים סגן ראש העיר צפת
 הנצחה:  מעלות ד"ר ס. אלי כהן בצפת
 בת זוג:  עליזה לבית טולידאנו
אלי סלים כהן (1 בינואר 1905 – 25 בנובמבר 1987), נולד וחי בצפת, היה רופא משפחה בצפת, במשך שנים רבות בעל המרפאה הפרטית היהודי היחיד בצפת. לאחר מלחמת השחרור כיהן כסגן ראש העיר הראשון משה פדהצור.
הנצחה

בחודש יוני 2022 נחנכה בצפת סמטה על שמו של ד" אלי כהן. טקס הסרת הלוט מעל השלט, בסמטה המתחילה מרחוב ירושלים במדרחוב לעבר המצודה, נערך במעמד בני משפחה לדורותיהם בהם ילדיו, אילן, שלומי, עופרה ואמירה כהן אלמנת בנו ניסו. בטקס נכחו ראש העיר צפת, שוקי אוחנה, וחברת מועצת העיר, ויקי אלקבץ.
לקריאה נוספת

אייל מירון, צפת וכל נתיבותיה, ירושלים, יד יצחק בן-צבי, 2006, ISBN 965-217-250-2
מנחם כהן, סיפורי צפת, משרד הביטחון ההוצאה לאור, 2003, ISBN 965-05-1204
הערות שוליים

1 2  פרופ' נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1948-1799, שלישית, זיכרון־יעקב: איתי בחור, 2017, מסת"ב 978-965-7459-34-8
1 2  עורך: אייל מירון, צפת וכל נתיבותיה - לסייר עם יד יצחק בן-צבי, ירושלים: יצחק בן-צבי, 2006, עמ' 172-171, מסת"ב 965-217-250-2
↑  החקירות במשפטי צפת, הארץ, 21 בפברואר 1930
↑  הצפתי, צפת - רופא חדש, הארץ, 23 בנובמבר 1931
1 2  מנחם כהן, סיפורי צפת, משרד הביטחון ההוצאה לאור, 2003, עמ' 98-97, מסת"ב 965-05-1204-7
↑  British Army Officers 1939-1945, World War II unit histories & officers (באנגלית)
↑  נישואי עליזה לבית טולדנו ואלי כהן, הבקר⁩, 22 בנובמבר 1946
↑  בנימין גייגר, אחד מזקני צפת, 2011, עמ' 210-209
↑  מוסטפא עבאסי, צפת במלחמת העצמאות: עיון מחדש, קתדרה 107, 2003
1 2  מאיר ינקו, ראוי ביותר: בצפת נחנך רחוב ע"ש אלי ס. כהן מראשוני הרופאים בעיר – כונה איש הרנטגן, חדש בגליל עיתונות, 21 ביוני 2022
↑  אושרה וועדת צפת, על המשמר, 24 בנובמבר 1948
↑  מ. פדהצור (כלליים) - ראש עירית צפת, הארץ, 2 בינואר 1951
↑  עדלי סטיבנסון הגיע לביקור רשמי בישראל, הבקר, 8 ביוני 1953
↑  יעקב ארז, שלומי כהן בבית החולים לאחר הפשיטה לחלתא, מעריב, יום שישי 12 בספטמבר 1969
↑  חני יודל, ניסו כהן הלך לעולמו - העיתונאי ואיש יחסי הציבור הלך הלילה לעולמו לאחר שנאבק במחלה קשה, nrg, 11 בפברואר 2011
אלי כהן פצוע בידו לאחר הפרעות ב-1929
אלי כהן עם הוריו, אחיותיו ואחיו
הסמטה לזכרו של ד"ר אלי ס. כהן - נחנכה ביוני 2022
ד'ר"ה

ד'ר"ה (4205)  היא שנה עברית  אשר  החלה ביום א' בתשרי, אור ל-31 באוגוסט 444 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 17 בספטמבר 445. שנה מסוג החא, היא מעוברת, ואורכה 383 ימים. זו שנה חמישית לשמיטה.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג החא, ובה 383 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
ט"ו באדר ב' חל בשבת, ולכן שושן פורים נחוג שלושה ימים - בערים שהיו מוקפות חומה - מיום שישי י"ד באדר ב' ועד יום ראשון ט"ז באדר ב' - זהו פורים משולש.
י"ד בניסן, ערב פסח, חל בשבת, ולכן חלים דיני ערב פסח שחל בשבת.
היסטוריה של עם ישראל
דוסיאט

| --- | --- |
סמל דוסיאטסמל דוסיאט
כנסייה בדוסיאט
כנסייה בדוסיאט
 מדינה:  ליטא ליטא
 מחוז:  מחוז אוטנה
 מחוז משנה:  זרסאי
 גובה:  114 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  479 (1 בינואר 2023)
 קואורדינטות:  55°45′30″N 25°51′0″E﻿ / ﻿55.75833°N 25.85000°E﻿ / 55.75833; 25.85000
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת ליטא מוגדלת) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד דוסיאט(למפת ליטא רגילה) וילנה קלייפדה שיאוליאי מריאמפולה קובנה פוניבז' אוטנה אליטא טלז טאורגה לטביה בלארוס פולין רוסיה מחוז קלינינגרד דוסיאט  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
דוסיאט (בליטאית: ‏Dusetosקובץ:Dusetos.ogg‏Ⓘ‏, דוסטוס, בפולנית: Dusiaty, דוסיאטי; ביידיש: דוסיאַט) היא עיירה במחוז אוטנה שבליטא, כ-30 ק"מ מערבית לזרסאי, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
השם "דוסיאט" מתועד מהמאה ה-13. בשנת 1686 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בעיירה, השוכנת על גדת אגם סראטי (Sartai), הוקם פארק.
יהודי דוסיאט

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-700 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה חוגים ציוניים ובית ספר עברית מרשת תרבות.
בתקופה הסובייטית נסגרו המוסדות היהודיים בעיירה, והולאמו בה עסקים פרטיים.
עם פרוץ מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה לאומנים ליטאים, וביצעו ביהודיה מעשי שוד ורצח. עם כניסת הגרמנים לעיירה, ריכזו את יהודיה בגטו קטן, אליו נכנסו מעת לעת השומרים הליטאים, והתעללו ביושביו.
ב-26 באוגוסט 1941 הוצעדו כל יושבי הגטו ליער דגוצ'יאי (Deugučiai), ונרצחו שם בסמוך לכפר סוויצ'יונאי (Savičiunai) עם יהודים נוספים מסביבה.
אורלי סבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  כברי, ישראל
 מדינה:  ישראל
אורלי סבר (נולדה בשנת 1976) היא פסלת ואומנית מיצב ישראלית שהציגה בתערוכות רבות בגלריות ובמוזיאונים בישראל וזכתה בפרסים רבים.
ביוגרפיה

סבר חיה ופועלת בקיבוץ כברי, שם היא מגדלת את שני ילדיה יחד עם בן זוגה. סבר בוגרת B.ED המדרשה לאמנות במכללת בית ברל (2003) ולימודי M.FA באקדמיה לאמנות "בצלאל" (2006). משנת 2003 מלמדת במגמת אמנות בתיכון מנור בקיבוץ כברי ומשנת 2013 מלמדת במדרשה לאמנות בית ברל.
יצירתה

עבודותיה מוגדרות כמייצבים תלויי חלל המושתתים על יחסים בין חלל לגוף. חיבור חוויות ביוגרפיות לחקירה פיסולית פורמליסטית במרחב יוצר שיבושים ומעלה פרדוקסים שבמהותם עוסקים בזהות ומקום. סבר מקשרת בין אוניברסליות לביוגרפיות לוקאליות. היא יוצרת מצבים של מתח בין הפשטה צורנית, גאומטרית ומינימליסטית לחומרים רכים ונשפכים. היא משלבת בעבודותיה חומרים תעשייתיים אורגניים ואמורפיים כמו זפת, לינוליאום וגומי. חומריות רעילה ושחורה שאינה ידידותית לסביבה האופיינית לסביבותיה הפיסוליות מפתה ודוחה ומנכיחה את פעולות גופה. בחיפושיה אחר מבני הגנה והכלה פרטיים היא חוקרת ומפסלת באלמנטים ארכיטקטוניים ויוצרת איתם ובהם הפרעות, ריקות וחסימות. החלל משדר פיסול מודרניסטי, מופשט, רציני, נקי, וללא נרטיביות אך מקיים דיאלוג עם נוכחות גוף הצופה המוכל בו.
תערוכות > תערוכות יחיד

2021 סמיכות, אוצרת: ורדית גרוס, ארטפורט, תל אביב
2017 שטח אפור, עודד שתיל, ליברמן 8, תל אביב
2016 Wall Run, אוצרת: איה לוריא, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
2015 שן שחורה, אוצרות: טלי כהן גרבוז והחוג לאוצרות באורנים, הגלריה לאמנות ישראלית במכון לאמנות, אורנים
2015 נשימות, אוצרת רווית הררי, גלריה קו 16, תל אביב
2012 Blind spot, אוצר יורי כץ, גלריית לוחמי הגטאות
2012 יחידות, אוצרת יעל קיני, גלריית הקיבוץ, תל אביב
2011 אנטי חומר, פרויקט רצף, אוצרת עירית כרמון פופר, מוזיאון פתח-תקווה לאמנות
2008 חור שחור, פרויקט אדרנלין, אוצרת טל יחס, מוזיאון חיפה לאמנות
2005 אניהו ביוגרפיה/אוטוביוגרפיה, אוצרים: יהושע סימון דליה לוין, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית
תערוכות > תערוכות יחיד > תערוכות קבוצתיות נבחרות

2023 קפיצה משולשלת, אוצרת אורית מור, גלריה הלובי, תל אביב
2022 ארכיפלג, אוצרת הילה, מוזיאון בת ים לאמנות, בת ים
2019 פשט, אוצרת שלומית ברוייר, גלריה בסיס לאמנות, הרצליה
2018 מגדל אחת, זומו, המוזיאון הנייד, מפעל מגבות ערד
2017 פרישה, אוצרת שלומית ברוייר, גלריה בסיס לאמנות, הרצליה
2015 והזוכים הם, תערוכת זוכי משרד התרבות והספורט, מוזיאון תל אביב
2015 אחיזה בחלל, אוצרת ענת גטניו, הגלריה של המרכז האקדמי ויצו, חיפה
2014 חצי ירח, מתוך: משולש שיקגו, מוזיאון חיפה לאמנות, אוצרת: רותי דירקטור
2013 אוצר: יונה פישר, מוזיאון אשדוד לאמנות, מרכז מונארט, אוצרים: יובל ביטון ורוני כהן בנימיני
2012 פוגה, עבודה משותפת עם ליהי חן, אוצרת: רוית הררי, גלריית דנה, קיבוץ יד מרדכי
2010 זמן ציפייה, אוצרת: לאה אביר, מוזיאון בת ים לאמנות עכשווית
2010 ארבעה מייצבים, אוצר: שגיא רפאל, מתחם התחנה, תל אביב
2009 מבנים נכלמים, מבנים נחלמים, אוצרים: יונה פישר ויובל ביטון, מוזיאון אשדוד לאמנות, מרכז מונארט
2008 NEUES SEHEN אמנות ישראלית צעירה בברמן, גרמניה
פרסים ומלגות

2021 חממות מפעל הפיס
2022 מלגת רזידנסי ארטפורט
2017 פרס שרת התרבות והספורט
2016 פרס מפעל הפיס 2016
2014 פרס עידוד היצירה משרד התרבות והספורט
2012 פרס על שם אוסקר הנדלר לאמן ישראלי צעיר
2005 מלגת קרן תרבות אמריקה-ישראל ע"ש שרת
2008 פרס אמן צעיר, משרד המדע התרבות והספורט
2008 פרס קרן גבעון, מוזיאון תל אביב
הערות שוליים

↑  אורלי סבר | artport, באתר www.artport.art
↑   עוזי צור, "Wall Run": כמעט מקדש, כמעט קדושה, באתר הארץ, 8 ביולי 2016
↑  אנו השחורים, באתר ערב רב Erev Rav
↑  אורלי סבר, באתר www.herzliyamuseum.co.il
↑  סמדר שפי, יריות בבית הבובות, באתר הארץ, 30 ביולי 2003
↑   עוזי צור, בין החיים לאמנות, באתר הארץ, 21 ביולי 2017
↑  פיסול ביתי, באתר ערב רב Erev Rav, ‏2015-02-22
גריין (יחידת מידה)

דיסקת הזהב הקטנה ליד החץ הכחול היא חתיכת זהב טהור במשקל גריין אחד. כהשוואה מוצגים מטבעות נפוצים כיום.
גריין (באנגלית: Grain - גרגר) היא יחידת משקל עתיקה המבוססת על משקלם של גרגירי דגן, לרוב אורז. כיום יחידת המידה כמעט ואינה בשימוש, אך היא משמשת לתיאור משקלם של כדורי אקדחים.
המרת יחידות

1 גריין = 64.79891 מ"ג בדיוק.
15.43 גריין ≈ 1 גרם.
7,000 גריין = 1 ליברה (ליטרה) אווארדופואה (Avoirdupois) (בערך 454 גרם).
5,760 גריין = 1 ליברה טרוי (Troy) (בערך 373 גרם).
437.5 גריין = 1 אונקיה אווארדופואה.
480 גריין = 1 אונקיה טרוי.
24 גריין = 1 אגורה (pennyweight).
דגל דרום אפריקה

| --- | --- |

 סוג הדגל:   דגל אזרחי ומדיני, דגל הצי המדיני והאזרחי
 יחס אורך/גובה:  2:3
 הונף לראשונה:  27 באפריל 1994
 מוטיבים עיצוביים:  דגל מלבני ביחס של 2 לרוחב ו-3 לאורך: פאל מהתורן, הרצועה העליונה אדום והרצועה התחתונה כחול, משולש שחור בסמוך לתורן. על קו החציצה ביניהם פאל ירוק ברוחב חמישית הדגל. מסגרת לבנה בין הירוק לאדום ולכחול, ומסגרת צהובה בין הירוק לשחור. רוחב הפאל והמסגרות בוועדי שליש מרוחבו של הדגל
 שם המעצב:  פרדריק בראונל, הכרוז הראשי בדימוס של דרום אפריקה
 גרסאות נוספות

 
  דגל הצי הצבאי
 גרסאות היסטוריות
 דגל האיחוד של דרום אפריקה
 
   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי והמדיני  היסטורי
 1910–1928
 דגל הרפובליקה של דרום אפריקה
 
   דגל לאומי, דגל הצי האזרחי והמדיני  היסטורי
 1928 - 1994
דגל דרום אפריקה (באנגלית: Flag of South Africa, באפריקאנס: Vlag van Suid-Afrika) הוא דגלה הלאומי של דרום אפריקה. הוא אומץ ב-27 באפריל 1994 במהלך הבחירות החופשיות הראשונות אשר נערכו לאחר סיום משטר האפרטהייד. דגל לאומי חדש אומץ על מנת לייצג את דרום אפריקה הדמוקרטית החדשה.
הניסיונות לבחירת דגל חדש באמצעות תחרות עיצוב ציבורית לא צלחו ואף לא אחד מן העיצובים אשר הוגשו על ידי הציבור לוועדה הבוחרת לא נבחר. כרוז המדינה, פרדריק בראונל עיצב דגל ארעי לבחירות החופשיות אשר נערכו ב-27 באפריל, הבחירות הכלליות החופשיות הראשונות, ולרגל כניסתו של נלסון מנדלה לתפקיד הנשיא ב-10 במאי. הדגל התקבל באופן חיובי על ידי התושבים עד אשר הגרסה הזמנית הפכה לדגל הקבוע הלאומי של דרום אפריקה ועוגן בחוקתה. בהתחשב בהקשרים ההיסטוריים הבעייתיים ראוי לציון כי נמצא מחליף לדגל הישן של דרום אפריקה. הדגל החדש נתפס כסמל דרום אפריקה המתחדשת.
עיצובו הייחודי של הדגל מורכב משני פסים, האחד בצבע אדום (בצידו העליון) והאחר בצבע כחול (בתחתית הדגל) מופרדים בפס מרכזי בצבע ירוק אשר מתפצל לצורת האות "Y" אופקית. זרועות הצורה מסתיימות בצידו של התורן ויוצרות משולש שצבעו שחור אשר מופרד מהפס הירוק במסגרת צהובה. הפסים האדום והכחול מופרדים גם כן מהפס הירוק במסגרת לבנה צרה.
הדגל הדרום אפריקאי הוא הדגל הלאומי היחידי אשר צבוע בשישה צבעים שונים וללא כל סמל או מטען.
עיצוב

כאשר עוצב הדגל החדש נקבע רשמית כי לצבעים לא הייתה כל משמעות סמלית למעט עובדת השימוש בהם בעבר. אך על פי מעצבו של הדגל, הצבע האדום מסמל את הדם אשר הוקז בסכסוכים הרבים ובמלחמות במדינה.
הסברים בלתי רשמים רבים לצבעי הדגל הוצעו. הסבר אופטימי לדגל מציין כי צורת הפאל (Y) מסמלת את התלכדותם של אזרחי דרום אפריקה כאומה מאוחדת, הצבע הכחול מייצג את השמיים ואת שני האוקיינוסים אשר מקיפים את המדינה, הצבע הירוק מסמל את החוות ואת הסביבה הטבעית אשר מהווה חלק בלתי נפרד וחיוני של דרום אפריקה, הצבע הצהוב מסמל את אוצרות הטבע ובפרט את הזהב, הצבע השחור מסמל את הדרום אפריקאים השחורים יחד עם השייכות לשאר יבשת אפריקה והצבע הלבן מסמל את הדרום אפריקאים הלבנים וכסמל לשלום.
על אף ההכחשה הרשמית לקיומה של סמליות לצבע הדגל, שלושה מתוך הצבעים - השחור הצהוב והירוק, היו צבעי הדגל של הקונגרס הלאומי האפריקני. הצבעים הנותרים הם הצבעים אשר בשימוש בדגלי הולנד והממלכה המאוחדת - צבעים אשר נמצאו אף בדגלה הישן של דרום אפריקה (בהחלפת הכתום באדום – הצבע הכתום ייצג את דגל הכתום-לבן-כחול, דגל בית המלוכה ההולנדי ודגל נסיך אורנז'). את שילובם של ששת הצבעים הללו ניתן לפרש כאיחוד בין שתי המסורות הדרום אפריקאיות. 
הצבע האדום גם מסמל את המלחמה הרוויה בדם שהתחוללה לאורך השנים בדרום אפריקה בין הלבנים והשחורים ושפיכת הדמים שהתרחשה בשנות המלחמה 
הצבעים אדום, ירוק וצהוב מהווים גם את הצבעים הכלל-אפריקאיים.
עיצוב > צבעים ותבנית

| צבע | צבע טקסטיל | קוד פנטון |
| --- | --- | --- |
| כחול | CKS 762 c National flag blue | Reflex blue c |
| אדום | CKS 750 c Chilli red | 179 c |
| לבן | CKS 701 c National flag white | Safe |
| שחור | CKS 401 c Blue black |  |
| ירוק | CKS 42 c Spectrum green | 3415 c |
| זהב | CKS 724 c Gold yellow | 1235 c |
היסטוריה

לאחר מלחמת הבורים (1899–1902) ואיחוד דרום אפריקה ב-1910, הפך דגל הממלכה המאוחדת להיות דגלה הלאומי של דרום אפריקה, כפי שהיה נהוג ברחבי האימפריה הבריטית. הנס הכחול והאדום המושחתים בסמל האיחוד הוענקו לו בעקבות צו של האדמירליות הבריטית ב-1910 לשימוש הספינות בים.
מטרתם של הנסים הללו לא הייתה לשמש כדגל לאומי לדרום אפריקה, אף על פי שכמה יחידים עשו בהם שימוש שכזה, בייחוד בנס האדום. הממשלה האפריקאנרית הראשונה שלאחר האיחוד נכנסה לתפקידה בשנת 1925, ורק אז הועברה הצעת חוק בפרלמנט הדרום אפריקאי אשר הורתה על דגל חדש לאיחוד. צעד זה כמעט גרם לשלוש שנים של מלחמת אזרחים, כיוון שהבריטים חשבו כי הבורים מעוניינים בהעלמת הסממנים האימפריאליים האהובים שלהם, בעוד נטאל איימה כי תפרוש מן האיחוד.
הצעת פשרה שהוגשה ב-1927 הובילה לאימוצו של דגל נפרד לאיחוד אשר הונף לראשונה ב-31 במאי 1928. עיצובו של הדגל התבסס על דגלו לכאורה של יאן ואן ריבק או ה-Prinsevlag (דגל הנסיך באפריקאנס) אשר מקורו היה כדגל הולנדי המורכב משלושה פסים אופקיים של כתום, לבן וכחול. גרסה של הדגל שימשה כדגל חברת הודו המזרחית ההולנדית (בתוספת לוגו החברה במרכז הדגל) באזור הכף בין השנים 1652 ל-1795. התוספת הדרום אפריקאית לעיצובו של הדגל הייתה שלושה דגלים קטנים במרכזו של הפס הלבן המרכזי. הדגלים הקטנים היו דגל הממלכה המאוחדת לכיוונו של התורן, דגל מדינת אורנג' החופשית במאונך ודגל טרנסוואל לכיוון קצה הדגל.
בחירתו של דגל הנסיך כבסיסו של הדגל הדרום אפריקאי הייתה יותר הצעת פשרה מאשר סיפוק שאיפותיהם הפוליטיות של האפריקנרים. דגל הנסיך נחשב כדגל הראשון אשר הונף על קרקע דרום אפריקאית והיה נייטרלי מבחינה פוליטית כיוון שלא שימש כדגל של אף אומה אחרת. אלמנט נוסף של הפשרה אשר הושגה כלל את הנפתו של דגל הממלכה המאוחדת לצד הדגל הדרום אפריקאי החדש על גגות בניינים רשמיים. דואליות זו נמשכה עד שנת 1957 אז איבד היוניון ג'ק את מעמדו הרשמי לאחר חוק של הפרלמנט הדרום אפריקאי. הנס האדום איבד את מעמדו בשנת 1951 כדגל צי הסוחר.
בעקבות תוצאותיו של משאל עם הפכה דרום אפריקה לרפובליקה ב-31 במאי 1961 אך עיצובו של הדגל נותר ללא כל שינוי. אולם, באותה תקופה הופעל לחץ ציבורי להחלפתו של הדגל, בייחוד מצידם של האפריקאנרים אשר התנגדו לקיומו של דגל הממלכה המאוחדת כחלק ממנו. לראש הממשלה בדימוס ואדריכל האפרטהייד, הנדריק פרוורד, היה חלום להניף דגל "נקי" בשנות ה-60 של המאה ה-20 מעל שמי דרום אפריקה. הגרסה המוצעת הייתה טריקולור באותם צבעים כמו דגל הנסיך אך במקום שלושת הדגלים הציע לצייר דלגן מנתר מעל זר של פרחים. יורשו של פרוורד, ג'ון פורסטר, העלה את נושא הדגל במסיבת עיתונאים ב-30 במרץ 1971 ואמר כי לקראת חגיגות יום הרפובליקה העשירי הוא מעדיף להשאיר את הפרשה מאחור וזאת כיוון שלא רצה כי שאלת הדגל תעלה שוב לסדר היום כפי שקרה בשנות ה-20 סביב היוניון ג'ק. כמו כן הוא צוטט באומרו ”רק רציתי להזהיר ולהביע תקווה כי אף אדם לא יגרור פוליטיקה בכל צורה שהיא אל תוך העניין הזה וזאת בגלל שהדגל חייב, בכל זמן, להיות מעל הפוליטיקה המפלגתית בדרום אפריקה”.
למרות העובדה כי מקורותיו של הדגל היום נקבעו טרום עלייתה של המפלגה הלאומית לשלטון, נוכחותם של "שלושה דגלים קטנים במרכז" נתפסה כאימוצו של האפרטהייד בעין הבינלאומית. לאור זאת ניתן להעריך כי קיצו של עידן האפרטהייד לא היה מזמן דגל לאומי חדש אם הדגל אכן היה מוחלף בשנות ה-60 או אם מוטיב שלושת הדגלים היה מקדים את בואו של האפרטהייד.
היסטוריה > העיצוב הנוכחי

עיצובו הנוכחי של דגלה הלאומי של דרום אפריקה הונף לראשונה ב-27 באפריל 1994, באותו יום שבו נערכו הבחירות הרב-גזעיות הראשונות. עם זאת, הדגל הונף רק כדגל חליפי - זמני והוא עוצב זמן קצר לפני הנפתו ובקושי הספיק להגיע לתורן בזמן לתחילת הבחירות.
הבחירה בדגל חדש הייתה חלק מתהליך המשא ומתן אשר הונע עם שחרורו של נלסון מנדלה מכלא האפרטהייד בשנת 1990. בשנת 1993 נערכה תחרות עיצוב לאומית שמטרתה עיצוב חדש לדגל. ועדת הסמלים הלאומית קיבלה לידיה למעלה מ-7,000 הצעות שונות ומתוכן נבחרו שישה עיצובים סופיים והוצגו לציבור, אך אף לא אחת מהן קיבלה את התמיכה הראויה. מספר מכוני עיצוב התבקשו לשרטט הצעות נוספות, אך שוב ללא כל הצלחה וכך יצא הפרלמנט לפגרה בסוף 1993 ללא מועמד ראוי להחלפתו של הדגל הלאומי.
בפברואר 1994 הוטלה המשימה לפתרון סוגיית הדגל על סיריל רמפונזה ורולף מייר, הנציגים הבכירים מטעם הקונגרס הלאומי האפריקני והמפלגה הלאומית (בהתאמה). גרסה סופית אושרה ואומצה ב-15 במרץ 1994. גרסה זו עוצבה על ידי פרדריק בראונל, אשר עיצב גם את דגלה של נמיביה. הכרזתו הרשמית של הדגל הלאומי החדש פורסמה רק ב-20 באפריל, שבעה ימים לפני מועד החניכה הרשמי, עיכוב אשר גרם לסערה תזזיתית של יצרני הדגלים ברחבי המדינה. על פי חוקת דרום אפריקה הזמנית הדגל אמור היה להיות דגל זמני לתקופה של חמש שנים ובמהלכן יוחלט האם לשנות את הדגל, אולם הדגל התקבל בצורה יפה על ידי כלל שכבות האוכלוסייה והדגל נכלל בחוקתה הסופית ללא כל עימות ציבורי.
הצגת הדגל > הכבוד לדגל

החוק הדרום אפריקאי קובע כי יש לנהוג בדגל בכבוד ובאצילות בכל זמן. "תקנות בנוגע להנפתו של הדגל הלאומי" פורסמו טרם אימוצו של הדגל החדש והן מפרטות את החוקים להצגתו של הדגל. התקנות הרשמיות קובעות כי אסור לדגל לגעת ברצפה או בקרקע, להוות מפת שולחן או להיזרק תחת במה, לכסות פסל או אבן פינה, בטקס הורדת הלוט או בטקס דומה, בתחילה או בסוף תחרויות, לשמש כבגד מסוג כלשהו או לבצע בו שימוש בפרסומת מסחרית בצורה שתביע זילזול במעמדו.
על מנת לייצר את הדגל יש צורך באישור מטעם הנשיא.
הצגת הדגל > כללים מסורתיים לתלייתו של הדגל

ישנם מספר כללי כבוד מסורתיים המפרטים כיצד תולים או מציגים את הדגל. הכלל הראשון קובע כי הדגל יונף בראשית כל יום עבודה ויורד לפני או תוך כדי שקיעתה של השמש. אין להשאירו מונף בלילה אלא אם יואר כהלכה. כלל זה עודנו קיים בדרום אפריקה ועל כן ישנן תחנות רשמיות בהן הדגל מונף במשך כל שעות היממה. את הדגל יש להניף באופן נמרץ ולהוריד באיטיות ובטקסיות. בנוסף, כאשר אדם מבחין בטקס רשמי של הנפת או הורדת הדגל, חייב אותו אדם לעצור ולעמוד בדום לאורך הטקס כאשר את ידו הימנית יניח על לוח ליבו בהצדעה. אם האדם חובש כובע, יש להסירו. אדם במדים יצדיע בצורה המקובלת בשירות בו הוא חבר. את הדגל אין להניף, לצייר או להציג הפוך (הנפת דגל הפוך היא סימן בינלאומי למצוקה או מלחמה).
כאשר הדגל מוצג בצורה אופקית, המשולש השחור יהיה לשמאלו של הצופה והפס האדום יהיה בראש הדגל. כאשר הדגל מוצג בצורה אנכית, המשולש השחור יהיה בראש הדגל והפס האדום לשמאלו של הצופה (ולא רק להפוך את הדגל ב-90°). אין להניף דגל בלוי או מלוכלך.
הדגל לעולם לא יושחת בסיסמאות או כיתוב מכל סוג שהוא על השדה.
הצגת הדגל > הצגה נכונה של הדגל

החוקים הנוגעים להצגתו התקינה של הדגל קובעים כי כאשר שני דגלים פרוסים על קיר מאחורי במה תרניהם חייבים להיות האחד מול השני והפסים האדומים יהיו בראש הדגל. אם הדגל מונף על מוט קצר יש להניחו בזווית כלפי הקיר כך שהדגל יפול ברכות ממנו. אם שני דגלי לאום מונפים על מוטות מוצלבים, הדגלים חייבים להיות פרושים במלואם. הדגל לעולם לא ישמש כמפת שולחן או ייתלה ממעקה.
הצגת הדגל > הצגתו של הדגל לצד דגלי מדינות אחרות

אם דגל דרום אפריקה מונף מחוץ לבניין חברה לצד דגלי מדינות אחרות ישנם מספר כללים אשר מנחים את הדרך בה יונפו הדגלים. ראשית, הדגל חייב לתפוס את עמדת הכבוד, קרי הדגל הקיצוני ביותר לימין (לצד שמאל של הצופה) מבין כל הדגלים המונפים, לשמאלו יונפו דגלי שאר המדינות בסדר אלפביתי. שנית, כל הדגלים חייבים להיות בערך באותו הגודל ושום דגל אסור לו להיות גדול יותר מהדגל הדרום אפריקאי. שלישית, כל דגל מדינה חייב להיות על תורן נפרד משלו מבלי שאף דגל מדיני לא יונף מעל שום דגל מדיני אחר. רביעית, דגל דרום אפריקה יונף ראשון ויורד אחרון.
אם הדגל מונף על תורן מוצלב דגל דרום אפריקה יונף במרכז ויפנה לימין (לשמאלו של הצופה).
הצגת הדגל > הצגתו של הדגל תחת קורת גג

אם הדגל מוצג תחת קורת גג באולמות ציבוריים בכנסות ואסיפות מכל סוג שהוא הוא חייב להיות בימין הבמה (לשמאלו של הצופה) כיוון שזוהי עמדת הכבוד והסמכות. על כן כאשר הדגל מוצג לצידו של נואם באולם והוא יונח לימינו של הנואם. כאשר הדגל מונף על מוט בצורה אנכית, יש לדאוג כי הפס האדום יהיה לשמאלו של הצופה.
הצגת הדגל > מצעדים וטקסים

כאשר נושאים את הדגל במצעדים ובטקסים לצד דגל או דגלים אחרים, יש למקמו בצד ימין של הצעדה או לבדו לפני המרכז. על הדגל ליצור ייחודיות בהסרת לוט מפסל או מונומנט אך לעולם לא ישמש כלוט עצמו. את הדגל אין להטות כלפי אדם או חפץ כמחווה של כבוד. דגלי רגימנט, דגלי ארגונים או דגלי מוסדות מוטים על מנת לציין מחוות כבוד.
הצגת הדגל > השמדה

כאשר מצבו של הדגל אינו מאפשר מנפה מכובדת יש להיפטר מהדגל באופן מכובד, האופן המועדף - באמצעות שרפה.
ראו גם

סמל דרום אפריקה
המנון דרום אפריקה
גלריית דגלי דרום אפריקה
לקריאה נוספת

Saker, Henry. The South African Flag Controversy. Oxford University Press, Cape Town. 1980. ISBN 0-19-570172-0.
Pama, C. Die Vlae van Suid-Afrika. Tafelberg Publishers, Cape Town, 1984
SAVA Journal SJ: 4/95: The History of Flags of South Africa before 1900
דגל הקונגרס הלאומי האפריקני
תבנית עיצובו של הדגל
נס דרום אפריקה האדום. הדגל שימש כדגל הלאומי דה פקטו של דרום אפריקה 1910–1928 (יחס ממדים: 1:2)
דגל דרום אפריקה בשנים 1928–1994 (יחס ממדים: 2:3)
חמשת הדגלים אשר שימשו את דרום אפריקה מימין לשמאל ומהישן לחדש על גג טירת התקווה החדשה, בקייפטאון, דרום אפריקה: דגל הנסיך, דגל ממלכת בריטניה הגדולה, דגל הולנד, דגל הממלכה המאוחדת, דגל דרום אפריקה הישן ודגל דרום אפריקה הנוכחי
אינטר קאטרה

אינטר קאטֶרָה (בלטינית: Inter caetera, "בין שאר [מטלותינו]") היא בולה אפיפיורית שנשלחה למלכי ספרד ב-3 וב-4 במאי 1493 על ידי האפיפיור אלכסנדר השישי. הבולה נכתבה בעקבות חזרתו של כריסטופר קולומבוס ממסעו הראשון במרץ 1493, אשר במהלכו נקבע קו באוקיינוס האטלנטי שמחלק את העולם בין ספרד לפורטוגל. לפי החלוקה, מה שנמצא "מאה ליגות" מערבית לקו העובר בין האיים האזוריים לכף ורדה, נתון לריבונות ספרדית.
הבולה שאותה נהוג לכנות כאינטר קאטרה מורכבת למעשה משלושה כתבים שונים: אחד הנקרא אינטר קאטרה ומתוארך ל-3 במאי, השני נקרא אקסימיה דבוטיוניס (Eximiae devotionis – מסירות יוצאת דופן) וגם מתוארך ל-3 במאי, ואילו השלישי נקרא גם הוא אינטר קאטרה ומתוארך ל-4 במאי.