stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
העיירה בוערת
ביצועים > הביצוע של סיילם

בשנת 1994 בוצע השיר בגרסתו העברית על ידי להקת המטאל הישראלית Salem. השיר עובד בסגנון דום מטאל, ולוּוה בווידאו קליפ המורכב מסרטונים שצולמו במחנות השמדה. השיר גרר אחריו בזמנו גל גדול של מחאה בשל העובדה שהלהקה שרה ומנגנת על השואה תוך שימוש בדיסטורשן ובצרחות. הקליפ שודר בטלוויזיה וגרר אחריו כתבת מחאה בעיתון "הארץ". יושב ראש הכנסת דב שילנסקי, ניצול השואה בעצמו, שקרא את הכתבה, התעמת בשידור חי במסגרת התוכנית "ערב חדש" מול חברי להקת Salem זאב טננבוים ואמיר נויבך.
הכנסת קראה לאסור על שידור הקליפ. הנושא עלה בשנית לדיון ציבורי ושוב הוזמן דב שילנסקי לתוכנית הערב, הפעם לצדו של חבר הכנסת שבח וייס, אף הוא ניצול השואה, שבאופן מפתיע שיבח את השיר והוסיף כי "הקליפ מצוין והמוזיקה עושה צמרמורת". יומיים לאחר מכן הוסר איסור ההקרנה והקליפ חזר להופיע על גבי המסכים.
השיר מופיע בשם "Ha'ayara Bo'eret" באלבום "קדיש", העוסק כולו בזכר השואה, בביצועו של אמיר נויבך וכן בגרסה מאוחרת יותר המשלבת שירה נשית נקייה של כריסטין וואלאס-נקב עם שירתו של טננבוים, בליווי רביעיית כלי המיתר הישראלית "הרביעייה העכשווית" באלבום "Strings Attached".
לקריאה נוספת

נ.[חמן] ב.[לומנטל], "למען הדיוק" (סעיף ג': "'עס ברענט' לגבירטיג"), דפים לחקר השואה והמרד, א (תשי"א 1951), עמ' 216–217.
נתן גראָס, "זיי זענען נישט געשטאַנען מיט פֿאַרלייגטע הענט: דער פּאָגראָם אין פּשיטיק און דאָס ליד 'ס'ברענט', די גאָלדענע קייט 139 (1994), 164–165. (ביידיש)
ברגלניצה שטיפ

מועדון כדורגל ברגלניצה שטיפ (במקדונית: ФК Брегалница Штип) הוא מועדון כדורגל מהעיר שטיפ שבמקדוניה. המועדון נוסד לאחר הקמת ממלכת יוגוסלביה ומשחק בליגה המקדונית השנייה.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1921 ושיחק בליגה המקדונית הרפובליקאית שהייתה הליגה השלישית במערכת הליגות של יוגוסלביה. בסוף עונת 1963/1964 הגיע למקום הראשון בליגה ועלה בפעם הראשונה לליגה השנייה ביוגוסלביה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגה השלישית ביוגוסלביה. בעונת 1980/1981 הגיע לרבע גמר הגביע היוגוסלבי והפסיד לקבוצת ולז' מוסטר.
בעונת 1992/1993 לאחר התפרקות יוגוסלביה עבר לשחק בליגת העל המקדונית ולאחר עונה אחת ירד לליגה השנייה של מקדוניה. המועדון שיחק לסירוגין בליגה השנייה ובליגת העל המקדונית. בעונת 1999/2000 הגיע לשמינית גמר הגביע המקדוני. בעונת 2000/2001 הגיע לשמינית גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת בלאסיקה. בעונת 2004/2005 הגיע לרבע גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת בשקימי. בעונת 2005/2006 הגיע לחצי גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת שקנדיה. בעונות 2006/2007, 2007/2008 הגיע לשמינית גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצות דריטה ומילאנו קומאנובו בהתאמה.
בסוף עונת 2009/2010 עלה מהליגה השנייה לליגת העל המקדונית. המועדון משחק ברציפות בליגת העל המקדונית מעונת 2010/2011. בעונה זו הגיע לרבע גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת נפרדוק. בעונת 2011/2012 הגיע לרבע גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת טורנובו. בעונת 2012/2013 הגיע לשמינית גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת שקנדיה. בעונת 2013/2014 הגיע לחצי גמר הגביע המקדוני והפסיד לקבוצת רבוטניצ'קי קומטל סקופיה.
שחקנים בולטים

מקדוניה ולטקו קוסטוב
פתיח קארגומרוק

פתיח קארגומרוק (בטורקית: Fatih Karagümrük SK, הנקרא גם Karagümrük) הוא מועדון כדורגל טורקי הממוקם בשכונת קארגומרוק מהעיר העתיקה של איסטנבול. המועדון משחק בליגת המשנה הטורקית.
היסטוריה

המועדון הוקם באביב 1926, והצטרף לליגות המקצועניות ב-1933.
המועדון שיחק בליגת העל הטורקית בשנים 1959–1963 ו-1983–1984. הקבוצה גם ירדה פעמיים לליגות הטורקיות החובבניות.
בעונת 1999/2000 חזר המועדון לליגה השלישית ולאחר עונה אחת טיפס ליגה נוספת לליגת המשנה.
לאחר שסיימה הקבוצה במקום הרביעי בליגה השלישית בעונת 2013/2014, שיחקה הקבוצה בפלייאוף העלייה לליגה השנייה נגד מאראספור והעפילה לליגת המשנה.
לאחר שסיימה הקבוצה במקום השני בליגה השנייה בעונת 2018/2019, המועדון היה זכאי לשחק בפלייאוף על מנת לעל לעלות לליגה הראשונה. לאחר שעבר את סאנליוראפספור ברבע גמר הפלייאוף ואת מאניסה בחצי הגמר, המועדון ניצח את סקאריאספור בגמר הפלייאוף והפך לאלוף הפלייאוף ועלה לליגה הראשונה בפעם הראשונה מאז 1984.
בתום העונה הראשונה של המועדון בליגה הבכירה אחרי 36 שנות היעדרות, סיימה הקבוצה את הליגה במקום ה-8 לאחר שצברה 60 נקודות ב-16 ניצחונות, 12 תוצאות תיקו ו-12 הפסדים. גם בעונה שלאחריה סיימה הקבוצה במקום ה-8. בנוסף הגיעה הקבוצה עד לשלב רבע הגמר.
ביוני 2022 מונה אנדראה פירלו, כדורגלן העבר האיטלקי למאמן הקבוצה.
הכעס

| --- | --- |

 סינגל בביצוע רוקפור
 מתוך האלבום רשת פרפרים
 יצא לאור:  1991
 פורמט:  סינגל
 מקום הקלטה:  ישראל
 סוגה:  רוק
 שפה:  עברית 
 אורך:  4:17
 חברת תקליטים:  NMC
 כתיבה:  טל גורדון
 לחן:  אמיר צורף 
 הפקה:  רוקפור
 עיבוד:  דני רכט
 
הכעס הוא סינגל רוק ישראלי של להקת רוקפור שהתפרסם בחודש מאי 1991 ונכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "רשת פרפרים". השיר נכתב על ידי טל גורדון, הולחן על ידי אמיר צורף, עובד על ידי דני רכט והופק על ידי רוקפור.
התקבלות

השיר בסגנון הרוק. לדברי מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי, "רוקפור, הרכב שדבק בשירים בשפה האנגלית, מתגלה כאן באחת משיריה היותר רכים-מלודיים-הרמוניים. הטון של הסולן רך, העיבוד לוקח את השיר להרמוניות מופלאה, פופ קלאסי שכזה בהפקתו של דני רכט". הוא הוצג כמועמד לכניסה ל"מקום בצמרת" (מצעד הפזמונים הישראליים השבועי של רשת ג') ב-16 ביולי 1991, ובשבוע שלאחר מכן דורג במקום ה-29. ב-6 באוקטובר הגיע למקום ה-11 במצעד, ב-3 בנובמבר עלה למקום השביעי וב-17 בנובמבר הגיע למקום החמישי.
הלהקה ביצעה את שירה בהופעה חיה בתוכנית "זהו זה!", והפיקה לו קליפ (שבו מבוצע השיר במפעם מהיר יותר) בבימויו של ירון בן חורין, שנוצר ערב פרסומו של האלבום. עם צאתו אמר מלחין השיר אמיר צורף בריאיון לעיתון "חדשות" כי הוא "בהחלט מעביר את רוח הלהקה ואת רוח השיר [...] רוק רך מצד אחד, ומצד שני רוק קשה יותר. יש בתקליט דברים מאוד מסחריים ו'מְכירים' ולעומת זאת דברים מאוד נסיוניים [...] 'כעס', מסתבר, הוא האמצע בין שתי האפשרויות".
תוכן השיר

על תוכן השיר סיפרה גורדון שמאז שהחלה לכתוב טקסטים, היא כתבה בלשון זכר מאחר שההשפעות המוזיקליות שלה הגיעו מעולם של יוצרים גברים. מאחר שהשיר הזה נכתב מלכתחילה בשביל גבר, היא התענגה לכתוב את השיר שיוצא מפיו של גבר שנפרד מבת זוגו אבל הכול עוד בוער בקרבו – "הכעס כבר נעול אבל עדיין מטלטל". השיר זכה לשבחי המבקרים ולהשמעות רבות. אלי לולאי, סולן רוקפור, סיפר שהקהל שהגיע להופעות חיכה לביצוע של הכעס: "הופענו ב'לוגוס' מול 15–20 איש, ממש לא הבינו את זה וחיכו שנשיר את 'הכעס' כדי שיהיה משהו שכן מכירים".
גרסאות כיסוי

השיר זכה לכ־30 ביצועים וגרסאות כיסוי על ידי אמנים שונים בעברית ונכלל בעשרה אלבומים שונים. כמו כן בוצעו לשיר גרסאות נוספות בשפות זרות,[דרוש מקור] בהן של רעות יהודאי ועמירם עיני (בתרגומו של עיני) מ-2014.
לשיר גרסת כיסוי של רמי קלינשטיין שנוצרה במסגרת הפרויקט המוזיקלי "עבודה עברית". קלינשטיין ציין שהופתע שהשיר נכתב על ידי יוצרת מאחר שהוא מאוד "גברי ובוגר". אמנים נוספים שביצעו גרסאות לשיר: להקת מריונטה סול, אבירם קינן, רעות יהודאי ועמירם עיני, אלדד גואטה, גילי רייכנטל ורונית שחר, שלישיית אלון הלל, שרון חזיז אורנה דץ ומיכל אמדורסקי, שמעון גרשון ומלי לוי.
הערות שוליים

1 2  רוקפור הכעס, רמי קלינשטיין הכעס, מוסיקה, השירים הישראלים הגדולים, מוסיקה המלצות, המלצות מוסיקה, ביקורת מוזיקה, להקות רוק ישראליות, באתר yosmusic.com, ‏17 בפברואר 2022
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 16 ביולי 1991, באתר "פזמונט".
↑  המצעד השבועי של רשת ג' מתאריך 23 ביולי 1991, באתר "פזמונט".
↑  "מקום בצמרת", חדשות, 7 באוקטובר 1991.
↑  "מקום בצמרת", חדשות, 6 בנובמבר 1991.
↑  "מקום בצמרת", חדשות, 18 בנובמבר 1991.
↑   רוקפור מבצעים את שירם "הכעס" בתוכנית "זהו זה!", 1991, סרטון בערוץ "כאן חינוכית", באתר יוטיוב.
↑   הקליפ לשיר "הכעס", סרטון  באתר יוטיוב.
↑  עין בעין, חדשות, 25 באוגוסט 1991.
↑  האנשים שראו הכל: חברי "רוקפור" חוזרים לאלבום המופת, באתר מעריב אונליין, 21 בספטמבר 2019.
1 2  אקו"ם - איתור יוצרים ויצירות, באתר nocs.acum.org.il
↑  יוסי חרסונסקי, The Anger: רעות יהודאי ועמירם עיני, 8 ביוני 2014, באתר yosmusic.com.
↑  איתי שטרן, למה כעס רמי?, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2008.
גדי ליבנה

ערך זה עוסק בשדרן הרדיו גדי ליבנה. אם התכוונתם לאמן החושים, ראו .
פרק זה טעון שכתוב. אנא תרמו לוויקיפדיה . ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. הסיבה היא כתיבה לא נייטרלית. הערך מלא שבחים נטולי מקור, שנראים כאילו הועתקו ממקור כלשהו.
| --- | --- |

גדי ליבנה
 לידה:  7 באפריל 1950 (בן 74) חיפה
 מדינה:  ישראל
 עיסוק:  שדרן רדיו
 מעסיק:  גלי צה"ל, קול ישראל, כאן ב
גדי ליבנה משדר בגלי צה"ל
גֶדי ליבנה (נולד ב-7 באפריל 1950 בשם גדלאל הלבן) הוא עורך מוזיקה ושדרן רדיו ישראלי. מכוכבי הרדיו הגדולים של שנות ה-70 של המאה ה-20. מגיש את התוכנית "רגעי קסם" בכאן ב.
חיים אישיים

ליבנה גר בחיפה, גרוש ואב לארבעה ילדים.
הערות שוליים

↑  יעקב בר-און, ‏זמן קסם: מה עמד מאחורי בחירת השירים של הנוסטלגיות הגדולות, באתר מעריב אונליין, 11 בספטמבר 2016
↑  כאן 11, רגעי קסם, באתר כאן 11
↑  קובי מנדל, 70 שנה לגלי צהל: הכוכבים הגדולים של התחנה חוזרים לימי הזוהר, באתר glz.co.il
↑  דיוויד סלע (עורך), תכניות רדיו, באתר נוסטלגיה אונליין
↑  משה בן-שאול, צה"ל צועד על פזמוניו, מעריב, 17 בינואר 1972
↑  ניב שטנדל, ‏גברים שלמדנו מהם: יהודה ברקן, באתר ‏מאקו‏, 17 במרץ 2011
בנט צ'אמפ קלארק

ג'ואל בנט קלארק (באנגלית: Joel Bennett Clark‏; 8 בינואר 1890 – 13 ביולי 1954), הידוע יותר בשם בנט צ'אמפ קלארק, היה סנאטור אמריקאי דמוקרטי ממיזורי מ-1933 עד 1945, ולימים היה שופט מחוזי של מחוז קולומביה. הוא היה בדלן מוביל במדיניות החוץ. במדיניות הפנים הוא היה דמוקרט שמרני נגד הניו דיל שסייע בארגון הקואליציה השמרנית הדו-מפלגתית.
ביוגרפיה > השכלה ותחילת הקריירה

קלארק נולד ב-8 בינואר 1890 בבאולינג גרין, מיזורי למשפחה פוליטית; אביו היה צ'אמפ קלארק, ששימש כיושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית. אמו הייתה ג'נבייב דייוויס (בנט) קלארק. אחותו של קלארק, ג'נבייב קלארק תומסון הייתה גם פעילה בפוליטיקה כפעילת זכות בחירה לנשים.
קלארק גדל והתחנך בבאולינג גרין ובוושינגטון הבירה והיה בוגר התיכון המזרחי של וושינגטון הבירה. קלארק סיים את לימודיו באוניברסיטת מיזורי בקולומביה, מיזורי עם תואר ראשון באמנויות ב-1912 והיה חבר באחוות פי בטא קפא. בשנת 1914, הוא סיים את בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון עם תואר ראשון במשפטים. בנוסף להשתייכותו לאחוות פי בטא קפא, השתייכותו האקדמיות האחרות של קלארק כללו את מסדר השביס, דלתא סיגמא רו, דלתא טאו דלתא ופי דלתא פי.
קלארק הפך לפרלמנטר של בית הנבחרים של ארצות הברית ב-1913, בעודו לומד בבית ספר למשפטים. הוא שירת עד 1917, אז התפטר על מנת להצטרף לצבא ארצות הברית על מנת להילחם במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1916, הוא נבחר לכהן כפרלמנטר של הוועידה הלאומית הדמוקרטית באותה שנה.
ביוגרפיה > שירות צבאי

קלארק הצטרף לצבא ארצות הברית בשנת 1917, סיים הכשרת קצינים במחנה האימונים של הקצינים הראשונים שנערך בפורט מאייר, וירג'יניה, והוצב כקפטן. לאחר מכן הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל ומונה לסגן מפקד רגימנט הרגלים ה-6 של מיזורי, יחידה של המשמר הלאומי של מיזורי. יחידה זו נקראה לאחר מכן לשירות פדרלי כרגימנט הרגלים ה-140, יחידה של הדיוויזיה ה-35. לאחר שהגיע לצרפת, שירת קלארק בצוותי המטה של הדיוויזיות ה-35 וה-88 כאחד. במרץ 1919 הועלה קלארק לדרגת קולונל בזמן ששירת בצבא שכבש את גרמניה לאחר המלחמה. קלארק עזב את השירות הפעיל במאי 1919. מאוחר יותר הוא הצטרף מחדש למשמר הלאומי של מיזורי ב-1921 כמייג'ור, ושירת במטה האפסנאות הכללי עד 1928.
הוא היה מארגן ועידת הלגיון האמריקאי הראשון בפריז, ונבחר למפקד הלאומי הראשון של הארגון. לאחר שעזב את הצבא בשנת 1919, קלארק שמר על עניין פעיל לאורך כל חייו באיגוד הוותיקים של הדיוויזיה ה-35, הלגיון האמריקאי ובוותיקי מלחמות החוץ. מ-1919 עד 1922, קלארק שימש כנשיא איגוד המשמר הלאומי של ארצות הברית.
ביוגרפיה > המשך הקריירה

בשנת 1919, קלארק החל לעסוק בעריכת דין בסנט לואיס, מיזורי. בשנות ה-20 הוא חקר וחיבר ביוגרפיה של ג'ון קווינסי אדמס, והיה פעיל בפוליטיקה כנואם קמפיין עבור מועמדים דמוקרטיים במיזורי. בשנת 1928 הוא שקל להתמודד על מושב הסנאט של ארצות הברית של ג'יימס א. ריד הפורש, אך החליט לא להתמודד במירוץ.
קלארק היה ציר בוועידה הלאומית הדמוקרטית של 1928. הוא שימש שוב כציר בוועידה הלאומית הדמוקרטית של 1936. הוא היה ציר שוב ב-1940, ושימש כציר בוועידה הלאומית של המפלגה ב-1944. בשנת 1944, נשא קלארק את הנאום שבו מינה את הארי ס. טרומן לסגן הנשיא.
ביוגרפיה > סנאטור אמריקאי

בבחירות של 1932, קלארק התמודד על מושב הסנאט של ארצות הברית שהחזיק עד אז הארי ב. האווס, וסמך על מעמדו בקרב הוותיקים כדי להביס שני מועמדים נוספים למועמדות הדמוקרטית. קלארק ניצח את הנרי קייל בבחירות הכלליות לתקופת הקדנציה שמתחילה ב-4 במרץ 1933. האווס התפטר ב-3 בפברואר 1933, חודש לפני סיום כהונתו, וקלארק מונה למלא את התפקיד הפנוי, וצבר ותק על סנאטורים אחרים שנבחרו ב-1932. קלארק נבחר מחדש בבחירות של 1938 וכיהן מ-3 בפברואר 1933 עד 3 בינואר 1945. בשנת 1944, קלארק נכשל בפריימריז הדמוקרטי למינוי מחדש, והפסיד לתובע הכללי של המדינה רוי מק'קיטריק, שהפסיד בבחירות הכלליות למושל הרפובליקני פורסט דונל.
קלארק היה יושב ראש ועדת הסנאט לתעלות בין-אוקייניות מ-1937 עד 1939. הוא היה חבר במועצת העוצרות של מכון סמית'סוניאן מ-1940 עד 1944.
באפריל 1943, ניתוח סודי של ועדת יחסי החוץ של הסנאט (שקלארק היה חבר בה) על ידי החוקר הבריטי ישעיה ברלין עבור משרד החוץ הבריטי אפיין בתמציתיות את קלארק כ:
בדלן משתולל וחבר בוועדה הראשונה של ארצות הברית שהצביע בהתמדה נגד כל מדיניות החוץ וצעדי המלחמה של הממשל, למעט הסכמי הסחר ההדדיים (שבהם ליצואני התירס של מיזורי קצת עניין). חבר בקבוצת וילר-ניי- טאפט. אנגלופוב מושבע.
ב-29 בינואר 1944, קלארק הכריז במליאת הסנאט כי יש לתלות את הקיסר הירוהיטו כפושע מלחמה בתום המלחמה. באותה שנה, הוא היה הסנאטור הראשון שהציג את הצעת חוק ה-GI בקונגרס של ארצות הברית.
כשהקונגרס החל לעבוד על הצעת חוק ה-GI בשנת 1944, הוא הביע במקור דאגה לגבי שימוש לרעה אפשרי ב"הפרשה הכחולה" (שנקראת כעת "שחרור אחר מכבוד"). בעדות בפני הסנאט של ארצות הברית, אדמירל משנה רנדל ג'ייקובס התנגד נחרצות להוראה לכלול חיילים משוחררים עם הפרשות כחולות בטענה שזה יערער את המורל ויסיר כל תמריץ לשמור על רקורד שירות טוב. הסנאטור קלארק, נותן חסות (כותב) של הצעת חוק ה-GI, דחה את חששותיו, וכינה אותם "כמה מההתנגדויות הכי מטופשות וקצרות רואי שאפשר להעלות". קלארק המשיך ואמר:
הצבא נותן שחרורים כחולים, כלומר שחרורים ללא כבוד, למי שלא היה להם שום אשם מלבד שלא גילו כישרון מספק לשירות צבאי. אני אומר שכאשר הממשלה מכניסה אדם לשירות צבאי ולאחר מכן, מכיוון שהאדם אינו מגלה כישרון מספק נותנת לו שחרור כחול, או שחרור ללא כבוד, אין לאפשר לעובדה זו למנוע מהאיש לקבל את ההטבות להן זכאים חיילים בדרך כלל.
ביוגרפיה > כהונה כשופט פדרלי

קלארק מונה על ידי הנשיא הארי ס. טרומן למושב שופט עמית בבית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור מחוז קולומביה (שופט ארצות הברית של בית המשפט לערעורים של ארצות הברית עבור מחוז קולומביה מ-25 ביוני 1948) שפונה על ידי השופט תורמן ארנולד. הוא אושר על ידי הסנאט של ארצות הברית ב-24 בספטמבר 1945, קיבל את המינוי שלו ב-28 בספטמבר 1945, וכיהן עד מותו ב-1954.
ביוגרפיה > מוות וקבורה

קלארק היה חולה במהלך השנה האחרונה לחייו ומת בגלוסטר, מסצ'וסטס ב-13 ביולי 1954. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.
משפחתו

בשנת 1922, קלארק נישא למרים מארש, בתו של וילבור וו. מארש. הם היו הורים לשלושה ילדים, צ'אמפ, מארש וקימבל. מרים קלארק נפטרה ב-1943, וב-1945 התחתן קלארק עם השחקנית הבריטית ויולט המינג. והנשיא טרומן שימש כשושבינו.
הערות שוליים

1 2  "Bennett Champ Clark: Son of Champ Clark". Champ Clark.org. Bowling Green, MO: The Champ Clark House. 2019. אורכב מ-המקור ב-10 בדצמבר 2019. נבדק ב-10 בדצמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  Hill, Ray (28 בינואר 2018). "Senator Bennett Champ Clark: A Closer Look". The Knoxville Focus. Knoxville, TN. {{cite news}}:  (עזרה)
1 2 3 4 5 6 7 8 9  בנט צ'אמפ קלארק, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277496505171  ISNI: 0000 0000 2927 5164  LCCN: n85337434  NARA: 12003961  SNAC: w6sb4w14  US Congress: C000440  VIAF: 54525768   WorldCat (עם VIAF): 54525768 
בנט וג'נבייב קלארק
קלארק בוועידה הלאומית הדמוקרטית ב-1912
החלטה 1696 של מועצת הביטחון של האו"ם

| --- | --- |

 תאריך:  31 ביולי 2006 
 ישיבה מספר:  5500
 קוד:  S/RES/1696(2006) (מסמך)
 סיכום הצבעה:  14 הצביעו בעד 1 הצביעו נגד 0 נמנעו 
 הרכב מועצת הביטחון
 חברות קבועות:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין צרפת צרפת רוסיה רוסיה הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת ארצות הברית ארצות הברית
 חברות לא קבועות:  ארגנטינה ארגנטינה הרפובליקה של קונגו הרפובליקה של קונגו דנמרק דנמרק גאנה גאנה יוון יוון יפן יפן פרו פרו קטר (מדינה) קטר סלובקיה סלובקיה טנזניה טנזניה
 
החלטה 1696 של מועצת הביטחון של האו"ם, היא החלטה שהתקבלה ב-31 ביולי 2006 על ידי מועצת הביטחון של האומות המאוחדות, לאחר שאיראן סירבה להשעות את תוכנית העשרת האורניום שלה. ההחלטה הביעה דאגה מתוכנית הגרעין האיראנית ודרשה מאיראן לעצור את התוכנית.
14 מדינות הצביעו בעד ההחלטה, ומדינה אחת הצביעה נגד (קטר). קטר הסבירה כי אף על פי שהיא מסכימה עם דרישות ההחלטה, זה לא היה העיתוי הנכון מכיוון שהמזרח התיכון בוער.
רקע

בספטמבר 2005 מועצת המנהלים של הסוכנות הבין-לאומית לאנרגיה אטומית (סבא"א) הגיעה למסקנה שאיראן לא עמדה בהסכם איתה. בפברואר 2006 דיווחה מועצת סבא"א על מסקנות אלו למועצת הביטחון, וקבעה שאיראן לא סיפקה הבהרות מספקות לגבי כוונותיה הגרעיניות.
ההחלטה

בהקדמה של ההחלטה אישרה מועצת הביטחון מחדש את הוראות האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ואת זכותן של מדינות לשימוש בדרכי שלום באנרגיה גרעינית. היא הביעה חשש מכך שסבא"א לא הצליחה לקבל הבהרה מהם כוונות תוכנית הגרעין של איראן. איראן גם לא נקטה בצעדים שנדרשו ממנה על ידי סבא"א, לפי מנכ"ל הארגון, מוחמד אל-בראדעי.
ההחלטה הדגישה את הצורך בפתרון מדיני ודיפלומטי למצב, תוך הדגשת סיכוני תוכנית הגרעין האיראנית.
מועצת הביטחון של האו"ם פעלה על פי מגילת האומות המאוחדות וקראה לאיראן למלא אחר דרישות סבא"א. היא דרשה מאיראן להשעות את כל הפעילויות הקשורות להעשרה. ההחלטה קבעה כי עמידה בדרישות סבא"א תתרום לפתרון דיפלומטי המבטיח שתוכנית הגרעין של איראן היא אך ורק למטרות שלום. יתר על כן, ההצעות של הרפובליקה העממית של סין, צרפת, גרמניה, רוסיה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית לפתרון כולל לטווח ארוך אושרו.
ההחלטה קראה לכל המדינות "להפעיל ערנות" ולאסור העברת כל חומר שיכול לתרום לתוכניות הגרעין והטילים הבליסטיים של איראן. היא גם חיזקה את סמכותה של סבא"א לברר נושאים בעיתיים הקשורים לאיראן. מועצת הביטחון ציפתה לדיווח מסבא"א האם איראן נענתה לבקשותיה עד 31 באוגוסט 2006. "צעדים מתאימים" מחייבים משפטית יאומצו אם המועצה תשתכנע שאיראן לא עמדה בהתחייבויותיה.
אחרי ההחלטה

יום לאחר קבלת ההחלטה, נשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד אמר כי לא יכנע ל"שפת הכוח והאיומים".
כישלונה של איראן להגיב באופן משביע רצון הוביל להחלטה 1373 של מועצת הביטחון של האו"ם ב-23 בדצמבר 2006, שבה הופעלו סנקציות נגד איראן. הסנקציות הללו הוגברו לאחר מכן בהחלטות 1747 (2007) ו-1929 (2010).
השעיית ההחלטה

הוראות החלטה 1696 בוטלו בהחלטה 2231 של מועצת הביטחון של האו"ם ביום היישום של הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית, ב-16 בינואר 2016, בכפוף להמשך יישום הסכם הגרעין על ידי המדינות החברות.
החזרת ההחלטה

מנגנון יישוב המחלוקות שהוכרז בהחלטה 2231 מאפשר לשחזר את ההחלטות שהושעו כולל החלטה 1696 במקרה של אי עמידה משמעותית של איראן בהתחייבויותיה הגרעיניות.
ב-20 באוגוסט 2020, מזכיר המדינה של ארצות הברית, מייק פומפאו, הודיע למועצת הביטחון של האו"ם על אי ציות איראני משמעותי להסכם הגרעין, וביקש רשמית להחזיר את כל הסנקציות הקודמות. המהלך היה שנוי במחלוקת מכיוון שחברי מועצה אחרים לא הכירו בארצות הברית כמשתתפת בהסכם הגרעין מאז פרישת ארצות הברית מהסכם הגרעין ב־2018, ולכן לא יכלו להשתמש במנגנון יישוב המחלוקות שלה כדי להטיל מחדש סנקציות בינלאומיות. עם זאת, עמדת ארצות הברית היא שהחלטה 2231 מציינת לעד את ארצות הברית כמשתתפת לעניין מנגנון ההסרה. אי-ציות איראני לעסקה מספיקה אם כן כדי להחזיר את הסנקציות הבינלאומיות שהוסרו בתמורה לכך שאיראן תקבל מגבלות על תוכנית הגרעין שלה.
ראו גם

תוכנית הגרעין האיראנית
הערות שוליים

↑  "Security Council demands Iran suspend uranium enrichment by 31 August, or face possible economic, diplomatic sanctions". United Nations. 31 ביולי 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  United Nations (2010). Yearbook of the United Nations, Volume 60; Volume 2006. United Nations Publications. p. 434. ISBN 978-92-1-101170-8.
↑  "UN issues Iran nuclear deadline". BBC News. 31 ביולי 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Hunter, Shireen (2010). Iran's foreign policy in the post-Soviet era: resisting the new international order. ABC-CLIO. p. 96. ISBN 978-0-313-38194-2.
↑  ElBaradei, Mohamed (27 בפברואר 2006). "Implementation of the NPT Safeguards Agreement in the Islamic Republic of Iran (GOV/2006/15)" (PDF). International Atomic Energy Agency. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ElBaradei, Mohamed (28 באפריל 2006). "Implementation of the NPT Safeguards Agreement in the Islamic Republic of Iran (GOV/2006/27)" (PDF). International Atomic Energy Agency. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ElBaradei, Mohamed (8 ביוני 2006). "Implementation of the NPT Safeguards Agreement in the Islamic Republic of Iran (GOV/2006/38)" (PDF). International Atomic Energy Agency. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Busch, Nathan E.; Joyner, Daniel (2009). Combating weapons of mass destruction: the future of international nonproliferation policy. University of Georgia Press. p. 289. ISBN 978-0-8203-3221-5.
↑  Busch, Nathan E.; Joyner, Daniel (2009). Combating weapons of mass destruction: the future of international nonproliferation policy. University of Georgia Press. p. 289. ISBN 978-0-8203-3221-5.
↑  "Iran defiant on nuclear deadline". BBC News. 1 באוגוסט 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Resolution 2231".
↑  "Pompeo to visit UN to trigger Iran sanctions 'snapback'". 20 באוגוסט 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
| איראן תוכנית הגרעין האיראנית |
| --- | --- | --- |
| ניהול תוכנית הגרעין | הארגון לאנרגיה אטומית של איראן |  |
| אמנות בינלאומיות | האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני |  |
| ארגונים בינלאומיים | סבא"א • האו"ם • תנועת המדינות הבלתי מזדהות |  |
| סנקציות על איראן | 1696 • 1737 • 1747 • 1803 • 1835 • 1929 • |  |
| אישים בתוכנית | עלי אכבר סאלחי • גולאם רזא אגאזאדה • חסן רוחאני • עלי לאריג'אני • סעיד ג'לילי • מוחסן פח'רי-זאדה • פריידון עבאסי-דוואני |  |
דייוויד קושנר

| --- | --- |

 לידה:  2000 (בן 25 בערך) שיקגו, ארצות הברית 
 מוקד פעילות:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-2022 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 www.davidkushnermusic.com
 פרופיל ב-IMDb
 
דייוויד אלן קושנר השני (באנגלית: David Alan Kushner II; נולד ב-6 בספטמבר 2000) הוא זמר-יוצר אמריקאי.
ביוגרפיה וקריירה

קושנר נולד, גדל והתחנך בשיקגו, אילינוי. בסוף כיתה י"ב החל לכתוב שירים עם חבר קרוב, בזמן שהתגורר בפלורידה. הוא ניגן בגיטרה ולימד את עצמו מוזיקה.
קושנר הוציא את הסינגל "Merable Man" בינואר 2022, שהפך לוויראלי בטיקטוק. השיר הגיע למקום ה-11 במצעדים בנורווגיה ובמקום ה-19 באירלנד. בנוסף, הגיע ל-40 הראשונים במצדעים באוסטרליה, ניו זילנד ובריטניה.
ב-14 באפריל 2023 הוציא את הסינגל "Daylight". הוא יצר "טרנד" טיקטוק, הנקרא "You look happier; what happened", כדי "ללוות" את שחרור השיר. הטרנד, שהציג לראווה אנשים שמפרסמים תמונה שלהם מחייכים ומסתכלים על תוכן, ואז מכוונים את המצלמה לעבר בן הזוג שלהם כדי לציין שהם הסיבה לכך, תפס תעוצה. קושנר שימש כ"מערך הפתיחה" בסיבוב ההופעות של דין לואיס "העתיד הוא מאיר" באפריל, והיה אמור להיפתח עבור לואיס קפלדי ב-1 ביולי 2023, תאריך סיבוב ההופעות שלו ב-"Broken by Desire to Be Heavenly Send" בצ'פסטו, מונמות'שייר.
קושנר היה אמור לצאת לסיבוב הופעות באוסטרליה וניו זילנד בפעם הראשונה בנובמבר 2023, אך נאלץ לבטל את הסיור בהתראה קצרה עקב "נסיבות בלתי צפויות".
חיים אישיים

קושנר הוא נוצרי, ותוכן המוזיקה שלו מושפע מאמונתו.