stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עונת 1951/1952 בלה ליגה

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  9 בספטמבר 1951 – 13 באפריל 1952 (218 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  ברצלונה
 מספר משחקים:  240
 מספר שערים:  987 (4.11 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  ספרד (1945–1977) פהיניו   (28 שערים)
 → 1950/19511952/1953 ←
 
עונת 1951/1952 הייתה העונה ה-21 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-9 בספטמבר 1951 והסתיימה ב-13 באפריל 1952.
הליגה כללה 16 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-16 יעברו בסוף העונה לליגת משנה במקום שתי קבוצות מליגת משנה שזכו בה במקום ראשון ב-2 הבתים שלה. קבוצות שכו במקום 2-3 בכל אחת מהבתים של ליגת המשנה ישתתפו במשחקי המבחן עם קבוצות שזכו במקום 13-14 בליגה הבכירה. שתי קבוצות החזקות ממשחקי המבחן ישחקו בעונת 1952/1953 בליגה הבכירה.
מליגת המשנה עלו סרגוסה, ריאל חיחון, לאס פאלמס ואתלטיק טטואן.
ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם החמישית בתולדות המועדון. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע חנרליסימו.
לאס פאלמס ואתלטיק טטואן ירדו לליגת משנה בסוף העונה. "ולנסיה מסטלה" זכתה במקום הראשון במשחקי המבחן, אך לא יכלה לעלות לליגה הבכירה בהיותה קבוצת-בת של ולנסיה. בנוסף לכך, בעקבות משחקי ריאל חיחון וריאל סנטנדר שזכו במשחקי המבחן במקום ה-2 וה-3 נותרו בליגה הבכירה.
כדורגלנים מצטיינים

בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP פהיניו, ריאל מדריד זכה בתואר מלך השערים עם כיבוש 28 שערים ב-27 משחקים. הוא הגיע להישג זה בפעם השנייה בקריירה.
אנטוני רמלייטס מברצלונה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 40 שערים ב-28 משחקים.
טבלת הליגה

| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברצלונה | 30 | 19 | 5 | 6 | 92 | 43 | 49 | 43 | זכייה באליפות ובגביע חנרליסימו |
| 2 | אתלטיק בילבאו | 30 | 17 | 6 | 7 | 78 | 46 | 32 | 40 |  |
| 3 | ריאל מדריד | 30 | 16 | 6 | 8 | 79 | 50 | 29 | 38 |  |
| 4 | אתלטיקו מדריד | 30 | 16 | 5 | 9 | 80 | 57 | 23 | 37 |  |
| 5 | ולנסיה | 30 | 15 | 5 | 10 | 68 | 51 | 17 | 35 |  |
| 6 | סביליה | 30 | 14 | 4 | 12 | 69 | 57 | 12 | 32 |  |
| 7 | אספניול | 30 | 14 | 4 | 12 | 69 | 62 | 7 | 32 |  |
| 8 | ריאל ואיאדוליד | 30 | 9 | 11 | 10 | 47 | 43 | 4 | 29 |  |
| 9 | סלטה ויגו | 30 | 12 | 3 | 15 | 64 | 66 | 2- | 27 |  |
| 10 | ריאל סוסיאדד | 30 | 11 | 4 | 15 | 60 | 59 | 1 | 26 |  |
| 11 | דפורטיבו לה קורוניה | 30 | 10 | 5 | 15 | 46 | 70 | 24- | 25 |  |
| 12 | סרגוסה | 30 | 10 | 5 | 15 | 54 | 73 | 19- | 25 |  |
| 13 | ריאל חיחון | 30 | 10 | 5 | 15 | 49 | 75 | 26- | 25 | משחקי המבחן |
| 14 | ריאל סנטנדר | 30 | 9 | 7 | 14 | 45 | 65 | 20- | 25 | משחקי המבחן |
| 15 | לאס פאלמס | 30 | 9 | 4 | 17 | 36 | 85 | 49- | 22 | ירדה ליגה |
| 16 | אתלטיק טטואן | 30 | 7 | 5 | 18 | 51 | 85 | 34- | 19 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > מלכי השערים

| # | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ספרד (1945-1977) פהיניו | ריאל מדריד | 28 |
| 2 | הונגריה (1949–1956) לאסלו קובאלה | ברצלונה | 26 |
| 3 | ספרד (1945-1977) ססאר רודריגס אלברס | ברצלונה | 23 |
| 4 | ספרד (1945-1977) הרמידיטה | סלטה ויגו | 21 |
| 5 | ספרד (1945-1977) חואן אראוחו | סביליה | 20 |
| 6 | ספרד (1945-1977) אדולפו אטיינזה | סלטה ויגו | 18 |
| 6 | ספרד (1945-1977) מנואל בדנס | ולנסיה | 18 |
| 8 | ספרד (1945-1977) רוקה אולסן | ריאל מדריד | 17 |
| 9 | ספרד (1945-1977) ונאסיו גרסיה | אתלטיק בילבאו | 16 |
| 9 | ספרד (1945-1977) חוסה ג'ונקוסה | אתלטיקו מדריד | 16 |
| 11 | ספרד (1945-1977) חוסה אגאה | אספניול | 15 |
| 11 | ספרד (1945-1977) לואיס מולוני | ריאל מדריד | 15 |
סטודנטסקי סנטאר

| --- | --- |
 תאריך ייסוד:  1997 
 מדינה:  מונטנגרו 
 אולם ביתי:  בודו מוראשה
 צבעי תלבושת:  כחול, לבן
 אתר רשמי
 
מועדון הכדורסל מרכז הסטודנטים (במונטנגרית: Košarkaški klub Studentski centar, בקיצור KK Studentski centar), המכונה גם SC Derby מטעמי חסות מסחרית, הוא מועדון כדורסל מפודגוריצה, מונטנגרו, המשחק בליגת העל המונטנגרית ובליגה האדריאטית.
היסטוריה

המועדון נוסד בשנת 1997 בפודגוריצה, מונטנגרו, אז חלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, על ידי מעונות הסטודנטים בעיר.
ב-2015 עלה המועדון לראשונה לליגת העל המונטנגרית. בשנת 2020 הצטרפה הקבוצה לליגה האדריאטית השנייה ושימשה קבוצת מילואים של בודוצ'נוסט פודגוריצה. הקבוצה זכתה בעונת 2020/21 בליגה האדריאטית השנייה ועלתה לליגה האדריאטית.
תארים

זכייה (1): 2020/21
אליפות מונטנגרו
סגנית (1): 2023
הערות שוליים

↑  "About KK Studentski centar". studentskidom.com. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Četiri CG tima u ABA 2, MZT u eliti, Primorska u „beton ligi"". vijesti.me. נבדק ב-6 ביוני 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא כדורסל ובנושא מונטנגרו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נפרתיתי

| --- | --- |

 לידה:  1370 לפנה"ס בערך תבאי, מצרים 
 פטירה:  1330 לפנה"ס בערך אל-עמארנה, מצרים 
 מדינה:  מצרים העתיקה 
 בן או בת זוג:  אחנתון, אמנחותפ ה-4 
 
נפרתיתי (במצרית קדומה: 𓄤𓆑𓂋𓏏𓇍𓇋𓏭𓂻𓍘𓇋, מתועתק nfrt-jj.tj, במשמעות "היפָה הגיעה", בעברית מוכרת גם בתעתיק נפרטיטי; בערך 1370–1330 לפנה"ס) הייתה אשת המלך הגדולה (אנ') של אחנתון מלך מצרים. היא הייתה חותנתו וככל הנראה גם אמו החורגת של פרעה תות ענח' אמון.
נפרתיתי התפרסמה בעיקר בשל הפרוטומה המפורסמת שלה (בתמונה משמאל) מתוך האוסף של המוזיאון המצרי בברלין, ומוצגת כיום במוזיאון החדש בברלין. הפסל הוא אחד הפסלים המועתקים ביותר של מצרים העתיקה. הפרוטומה התגלתה על ידי האגיפטולוג היהודי הגרמני לודוויג בורכהרד (אנ') במשלחת שמומנה על ידי החברה הגרמנית האוריינטלית (אנ'). על פי ההסכם עם מחלקת העתיקות המצרית הועברו חלק מהממצאים לידיה. מחלקת העתיקות גילתה שהגרמנים מצאו את הפרוטומה והעבירו אותה לגרמניה והיא דרשה את החזרתה. לטענתה כיסו הגרמנים את הפרוטומה בבוץ לפני חלוקת הממצאים וכך מנעו במרמה את העברתה למחלקת העתיקות. הגרמנים סירבו להחזירה למצרים וכתוצאה מכך החברה והמוזיאון בברלין לא קיבלו עוד רישיונות חפירה.
משפחתה

זהות הוריה של נפרתיתי לא ידועה בבירור, אך משערים שהיא בתו של איי שמונה מאוחר יותר לפרעה.
תאוריה אחרת זיהתה את נפרתיתי כנסיכת מיתני Tadukhipa.
שנת נישואיה לאמנחותפ הרביעי (שאחר כך נודע כאחנתון) אינה ידועה, אולם ידוע שהיו להם שש בנות:
מרית אתון – שנה 2
מכת אתון – שנה 3
ענחס נפ אתון, בעתיד המלכה של תות-ענח-אמון – שנה 4
נפר נפרו אתון תא-שרית – שנה 6
נפר נפרו רע – שנה 9
סתפ נא רע – שנה 11
מלכותה

בשנה הרביעית למלכותו (1346 לפנה"ס), הוביל אמנחותפ הרביעי מהפכה דתית בה החלו לעבוד את אל-השמש אתון, ובה הייתה נפרתיתי שותפה בולטת. באותה שנה הוא גם החל לבנות את בירתו החדשה, אחתאתון ('האופק של אתון'), במקום שידוע כיום כאל־עמארנה.
בשנה החמישית למלכותו, שינה אמנחותפ הרביעי את שמו באופן רשמי לאחנתון (בין הפירושים המקובלים: 'הראוי לעבוד את אתון', 'בחירו של אתון' ו'הרוח המפוארת של אתון'), כעדות לפולחן החדש. האירוע קרה כנראה ב-2 בינואר באותה שנה.
בשנה השביעית למלכותו (1343 לפנה"ס), הועברה הבירה מתבאי לאחתאתון, אם כי בנייתה של העיר המשיכה עוד שנתיים (עד 1341 לפנה"ס). העיר החדשה הוקדשה לדתם החדשה של הזוג המלכותי. לפי ההערכות הפרוטומה המפורסמת של נפרתיתי נוצרה בשנה זו.
בתקופת מלכות אחנתון (ואולי גם לאחר מכן) שלטה נפרתיתי בצורה חסרת תקדים במצרים העתיקה. יש עדויות לכך שבשנת 12 למלכותו היא הועלתה לדרגה של מלכה שותפה, המקבילה לדרגה של פרעה.
נפרתיתי מוצגת לעיתים קרובות בתבליטים כשגודלה כגודלו של פרעה, דבר המסמל את חשיבותה, וכן כשהיא עובדת את אתון לבדה. אולי הדבר המרשים ביותר הוא תבליט מהמקדש באחתאתון (שנמצא כיום במוזיאון MFA בבוסטון) שבו היא מוצגת מכה אויב זר בעזרת אלה לפני אתון, תיאור שהיה שמור רק לפרעונים.
מותה

בסביבות שנת 14 למלכות אחנתון (1336 לפנה"ס), פסק שמה של נפרתיתי להופיע באזכורים היסטוריים. תאוריות שונות הוצעו להסביר את היעלמותה הפתאומית. תאוריה אחת טוענת שהיא מתה במגפה, ולפי תאוריה אחרת מוות טבעי אחר הוא הגורם.
בעבר הרחוק הייתה מקובלת הסברה ששמה צונזר בשל חרפה שהמיטה על בית המלוכה, אולם סברה זו נדחתה שכן המחיקה המכוונת של מצבת אשתו של אחנתון, התבררה כמצבתה של קייה.
גם בדבר מקום קבורתה של נפרתיתי הועלו הצעות והשערות רבות. בנובמבר 2015 פורסם, כי לפי ממצאים חדשים של הדמיות רדאר שנעשו בקברו של תות ענח' אמון, קברה של נפרתיתי נמצא אולי בחדר צדדי של קברו.
פרסומה בימינו

נפרתיתי היא מלכת מצרים המפורסמת ביותר בתודעה המערבית אחרי קלאופטרה, היא השפיעה על שינוי הסטנדרטים של היופי הנשי במאה ה-20, ומכונה לעיתים קרובות "האשה היפה ביותר בעולם".
הערות שוליים

1 2  Allen, James P[eter] (2010). Middle Egyptian: An Introduction to the Language and Culture of Hieroglyphs. Cambridge University Press. p. 212. ISBN 978-0-521-51796-6.
↑  רפאל גבעון, ממצאים בסיני: מקדש חתחור בסרביט אל־חאדם, קדמוניות ד, 1971, עמ' 17
↑  Reeves, Nicholas. Akhenaten: Egypt's False Prophet. p.172 Thames & Hudson. 2005. ISBN 0-500-28552-7
↑  Dodson & Hilton, op. cit., p.156
↑  תגלית המאה? 90% שהתגלה קברה של המלכה הפרעונית נפרטיטי, באתר וואלה, 29 בנובמבר 2015
↑  Queen Nefertiti of Egypt
↑  Nefertiti - Crystalinks
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007450905105171  BnF: cb12098341n (data)  GND: 11858846X  ISNI: 0000 0000 9338 2861  LCCN: n50032731  NKC: jn20000701303  SNAC: w6sw0216  SUDOC: 02933506X  VcBA: 495/171893  VIAF: 16015127   WorldCat (עם VIAF): 16015127 
דמותה של נפרתיתי חרותה על גבי אבן גיר, כיום במוזיאון ברוקלין
אחנתון ונפרתיתי
סעד תפוחי

| --- | --- |

 לידה:  2 בדצמבר 1948 (בן 75) קהיר, מצרים 
 ענף מדעי:  הנדסת חשמל 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 מוסדות:  המכללה האקדמית להנדסה סמי שמעון  HIT מכון טכנולוגי חולון  אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 
 מספר צאצאים:  3 
 
סעד תפוחי (נולד ב-2 בדצמבר 1948, ל' בחשוון ה'תש"ט) הוא מהנדס חשמל ישראלי, פרופסור אמריטוס במכללה האקדמית להנדסה על שם סמי שמעון. בעבר שימש כדיקן הפקולטה להנדסת חשמל ואלקטרוניקה במכללה.
ביוגרפיה

נולד בקהיר לניסים, חייט, ופורטונה, מורה למלאכה בבית הספר האיטלקי בקהיר. כשהיה תינוק עלתה המשפחה לישראל, דרך מחנה עולים באיטליה ומעברות בית ליד ותלפיות, והתיישבה בירושלים.
למד בבית הספר על שם גרשון אגרון בירושלים, ולאחר מכן בבית ספר המקצועי לטכנאי בזק, בו סיים מסלול ארבע שנתי מורחב. טרם גיוסו לצה"ל נתגלתה בעיה רפואית ובעקבותיה שוחרר משירות. בהמשך גויס לשירות מילואים בחיל האוויר.
בשנת 1969 החל בלימודי תואר ראשון בהנדסת חשמל בשלוחה של הטכניון בבאר שבע, שלימים הפכה לאוניברסיטת בן-גוריון. עם סיום הלימודים עבד בבית הספר לטכנאי בזק כמורה ומחנך ומנחה פרויקטים. בין היתר הקים את מגמות האלקטרוניקה ותעשייה וניהול בבית הספר.
במקביל לעבודתו בבית הספר למד לתואר שני במדע וחומרים אלקטרוניים באוניברסיטה העברית בירושלים, אותו השלים בשנת 1982. את עבודת המחקר שלו כתב על הקטנת הרעש האלקטרוני בקדם מגברים לגלאי כספית יודיד ולגילוי קרינת X באנרגיות נמוכות.
בשנת 1984 החל בלימודים לדוקטורט באוניברסיטת בן-גוריון, אותם השלים בשנת 1988. נושא המחקר שלו היה תכונות מגנטיות, מוליכות ועל מוליכות של תרכובות האקטינידים בשיטת קליטת אותות ללא מגע, ואת עבודת המחקר ביצע בקריה למחקר גרעיני בדימונה. עם סיום לימודי הדוקטורט עבד כמרצה מן החוץ באוניברסיטת בן-גוריון במשך כ-10 שנים וכן במכון הטכנולוגי חולון.
הוא המשיך לעבוד בבית הספר המקצועי לטכנאי בזק, שהפך בהמשך ל"מכללת בזק". ביוזמתו הוקם בית ספר להנדסאים לעובדי בזק ואף הורחב ללימודי תואר אקדמי בהנדסה לעובדי בזק, בשיתוף עם המכון הטכנולוגי בחולון. עוד יזם את פתיחת שלוחת הטכניון ללימודי חוץ במכללת בזק, ואף ניסה לקדם תוכנית להפיכת מכללת בזק למכללה אקדמית להנדסת טלקומוניקציה, אולם זו לא יצאה אל הפועל. בגיל 50 פרש מן המכללה ועבר לאקדמיה.
קריירה אקדמית

בשנת 1999 החל לעבוד כראש המחלקה להנדסת חשמל מערכות הספק במכללת סמי שמעון, בתקופתו שונתה תוכנית הלימודים כך שהיא תעניק בסופה תואר .B.Sc, וכפועל יוצא מכך גדל בהדרגה מספר הסטודנטים במחלקה. בשנת 2004 נפתח קמפוס חדש של המכללה באשדוד, והוא מונה גם למנהלו האקדמי, נוסף על תפקידו כראש מחלקה.
בין השנים 2006–2017 כיהן כדיקן הפקולטה להנדסת חשמל במכללה, בשני הקמפוסים שלה, וכן כיו"ר ועדת ההוראה של הפקולטה. בתקופה זו הוקם מסלול הלימודים לטכנולוגיות תקשורת וכן נפתחה תוכנית לימודים לתואר שני. בשנת 2011 מונה לדרגת פרופסור חבר, ובין השנים 2015–2017 עמד בראש התכנית לתואר שני בהנדסת חשמל. בשנת 2017 מונה לראש בית הספר ללימודי מוסמכים במכללה.
כמורה, מרצה וכראש בית הספר לימד פרופ' תפוחי אלפי סטודנטים בכל המקומות בהם עבד.
קריירה אקדמית > תחומי מחקר

המחקר שזיכה את תפוחי בתואר דוקטור עסק בחקר תכונות על מוליכות על מוליכות ומגנטיות של תרכובת האקטינידים בשיטת מדידה ללא מגע. התרכובות התבססו על היסוד הרדיואקטיבי נפטוניום, על מנת להסיק מסקנות על תרכובות רדיו אקטיביות אחרות ושימושים. לצורך מחקר זה הוא פיתח שני מתקנים:
מגנומטר בשיטת קליטת אותות ללא מגע בשיטת רטיטת הדגם – על מנת שלא לא לסכן את הסביבה.
סוספטימטר AC - מכשיר המודד תכונות מוליכות ועל מוליכות של האקטינידים או כל תרכובות אחרת בהתאם לטווח הטמפרטורה.
קריירה אקדמית > תחומי מחקר > מחקרים נוספים

פיתוח מנוע אלקטרוסטטי – תפוחי זכה במענק מחקר של 750,000 ₪ לפיתוח מנוע ליניארי אלקטרוסטטי. זהו מנוע חדשני שאין כזה היום הוא פועל על עקרון של שדה חשמלי בלבד בניגוד לשאר המנועים הידועים בעולם שפועלים על שדה מגנטי. בבסיס הרעיון עומדת משיכת ליבה העשויה מחומר קרמי בעל קבוע דיאלקטרי גבוה המורכב משלוש תרכובות שונות.
מחקר לגילוי מנהרות – במחקר זה הצליח לגלות תנועה של מתכות בתוך הקרקע, כגון: ברזל, פלדה ואף מתכות שאינן מגנטיות.
קריירה אקדמית > פרקים בספרים

Z. Menachem, S. Tapuchi, "Analyzing Wave Propagation in Helical Waveguides Using Laplace, Fourier, and Their Inverse Transforms, and Applications" editor, Yi Zheng, ISBN 978-953-51-0979-2, Published: February 2013 under CC BY 3.0 license
פעילות ציבורית

תפוחי הוא חבר במועצה ה-13 להשכלה גבוהה משנת 2017 ובנוסף חבר המועצה ההנדסית בהתאגדות מהנדסי החשמל והאלקטרוניקה.
חיים אישיים

נישא בגיל 26 להלן ממן, שנפטרה בגיל 60[דרושה הבהרה] כתוצאה ממחלת ניוון שרירים. לזוג שלושה ילדים.
בשנת 2013 נישא בשנית לאנה קושניר.
הערות שוליים

↑  פרופ' סעד תפוחי, באתר המועצה להשכלה גבוהה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012790077005171  NSK: 000643626  ORCID: 0000-0002-7169-3217  VIAF: 314915987   WorldCat (עם VIAF): 314915987 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סעד תפוחי".
סואאו אואה

סוּאֶאוֹ אוֹאֶה (ביפנית: 大江 季雄;‏ 2 באוגוסט 1914 – 24 בדצמבר 1941) היה אתלט יפני, זוכה מדליית ארד אולימפית (ברלין 1936) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

אואה נולד וגדל בנאצ'יקאצורה שביפן.
ביוגרפיה > 1934

במשחקי אליפות המזרח הרחוק שנערכו במנילה שבפיליפינים זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 3.96 מטר.
ביוגרפיה > 1935

באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט שנערכה באוגוסט זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.10 מטר.
ביוגרפיה > 1936 > מדליית ארד אולימפית

באולימפיאדת ברלין שנערכה באוגוסט זכה במדליית ארד בקפיצה במוט בתוצאה של 4.25 מטר, אחרי ארל מידוס מארצות הברית (4.35 מטר) ושוהיי נישידה מיפן (4.25 מטר). אואה ונישידה עברו את אותו גובה, וסירבו להתחרות זה מול זה על-מנת להגיע להכרעה, ובהחלטת הנבחרת היפנית זכה נישידה במדליית כסף ואואה במדליית ארד, בהסתמך על כך שמספר הפסילות של נישידה היה נמוך יותר משל אואה. התחרות מתועדת בסצנה בסרט אולימפיה שבוים והופק על-ידי לני ריפנשטאהל. עם הגעתם ליפן, חצו השניים את המדליות שלהם, ויצרו שתי מדליות שחצי מהן עשוי מכסף וחצי מהן עשוי מברונזה.
בשנה זו קבע שיא יפן של 4.34 מטר.
ביוגרפיה > 1937

בשנה זו שבר פעם נוספת את שיא יפן, וקבע תוצאה של 4.35 מטר - שיא שהחזיק כ-21 שנים.
חיים אישיים ומותו

בשנת 1939 הצטרף לצבא היפני הקיסרי, וב-24 בדצמבר 1941 נהרג בפעילות מבצעית במנילה שבפיליפינים.
שיאים אישיים > אצטדיון

קפיצה במוט: 4.35 מטר (1937)
הערות שוליים

↑  The Olympians who took matters into their own hands when they weren't allowed to share their medal באתר אינדפנדנט, 8 באוגוסט 2016 (באנגלית)
↑  Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War באתר Sports Reference (באנגלית)
↑  「戦没オリンピアン」を追う 広島市立大の曾根名誉教授 באתר The Nikkei, ‏ 16 באוגוסט 2018 (ביפנית)
נפרוסטומיה

נפרוסטום המחובר לאגן הכליה מנקז שתן לשקית חיצונית
נפרוסטומיה (באנגלית: nephrostomy) או פיום כליה היא פעולה כירורגית בה מכניסים נקז (נפרוסטום) לכליה דרך פתח בבטן (סטומה), במטרה לנקז את השתן ישירות מהכליה אל שקית חיצונית.
ההליך

ההליך מתבצע בשכיבה על הבטן ובהרדמה מקומית. הרופא מכניס צינורית בקוטר של כ-3 מ"מ אל אגן הכליה בהכוונה של שיקוף רנטגן ואולטרה-סאונד. השתן המופרש על ידי הכליה מנוקז ישירות לשקית חיצונית במקום למערכת האיסוף וההפרשה של הגוף.
לאחר הכנסת הנפרוסטום, יש להחליפו אחת לכשלושה חודשים.
שימושים

נפרוסטומיה מתבצעת כאשר ישנה חסימה כלשהי במעבר של השתן מהכליה אל השופכן. חסימה של השופכן תוביל להצטברות שתן בכליה, מצב שעלול להביא לזיהום ולאי-ספיקת כליות. ניקוז השתן מהכליה יאפשר את המשך פעולתה התקינה. החסימה במערכת האיסוף יכולה להיגרם מסיבות שונות, ביניהן: סרטן השופכן ואגן הכליה (אנ'), סרטן השחלות, סרטן המעי הגס, סרטן שלפוחית השתן, סרטן הערמונית, אבנים בכליות, מיימת כליה (הידרונפרוזיס) (אנ') ועוד.
בנוסף לבעיות חסימתיות של מערכת השתן, ניתן לבצע נפרוסטומיה גם במקרים של חור בשופכן או בשלפוחית השתן. חורים אלו עשויים להתרחש בעקבות טראומה, ניתוח, סרטן ועוד.
כמו כן, לעיתים מחדירים נפרוסטום כהכנה לניתוח בשופכן או בכליה.
סיבוכים

באופן כללי, נפרוסטומיה היא הליך בטוח. הסיבוכים עלולים להיות:
דליפה תוך-צפקית, שעלולה לגרום למיימת
דימום
זיהום. בעיה זו ניתן לפתור באמצעות מתן אנטיביוטיקה
ראו גם

מערכת השתן
כליות
מחלות כליה
סטומה
הערות שוליים

↑  פִּיּוּם הַכִּלְיָה במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  בדיקות וטיפולים פולשניים - כליות ומערכת השתן, באתר imaging.sheba.co.il
↑  הנחיות לשמירה וטיפול בנפרוסטום | מרכז רפואי רבין, באתר hospitals.clalit.co.il
1 2 3  חסימה בדרכי השתן | מרכז רפואי העמק, באתר hospitals.clalit.co.il
↑  Evangelos Aravantinos, Theodore Anagnostou, Anastasios D. Karatzas, Wassileios Papakonstantinou, Percutaneous nephrostomy in patients with tumors of advanced stage: treatment dilemmas and impact on clinical course and quality of life, Journal of Endourology 21, 2007-11, עמ' 1297–1302 doi: 10.1089/end.2006.0104
↑  Stefan H Hautmann, MD, PhD, Nephrostomy: Practice Essentials, History of the Procedure, Problem, 2019-02-02
↑  Percutaneous Nephrostomy, www.uhs.nhs.uk
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סקלרמוכלוס

| סקלרמוכלוס |
| --- | --- |

תקופה
טריאס עליון
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
משפחה:: סקלרמוכליים
סוג:: סקלרמוכלוס
מין:: Scleromochlus taylori
שם מדעי
 Scleromochlus ‏וודוורד, 1907

סקלרמוכלוס (שם מדעי: Scleromochlus; מילולית: "נקודת משען קשה") הוא סוג של זוחל מקבוצת הארכוזאוריה, אשר היה מאבותיהם של הפטרוזאורים כנראה. המאובנים שלו התגלו באבני החול של לוסימאות' (Lossiemouth Sandstone) שבסקוטלנד. הוא תואר ב-1907 בידי ארתור סמית' וודוורד, מממצאים חלקיים שכללו גולגולת, עצמות גפיים וחלק מהזנב. בסוג זה היה מין אחד - Scleromochlus taylori.
הסקלרמוכלוס הגיע לאורך של 181 מ"מ והיה בעל מבנה רגליים קופצניות כמו של קנגורו או פדט. רגליים אלה היו בעלות מבנה שטוח ורחב והרגליים הקדמיות היו קצרות בהרבה, כך שייתכן שהוא נע על שתיים.
מבנה זה עושה את הזוחל לבעל תנועות מהירות וקופצניות ואולי התקדם והפך לפטרוזאור מעופף כשלב מתקדם יותר של תנועתו. מקובל לשייך אותו לקבוצה אוומטאטרסליה, קדום יותר מדמויי הדינוזאורים ומהקבוצה Aphanosauria. הקרובים העיקריים שלו הם הפטרוזאורים. עם זאת בהתחשב במבנהו הקטן והשמור הגרוע של המאובנים לא ניתן לקבוע בוודאות על שיוכו.
סיבוב שני

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  פיטר סגל
 הופק בידי:  ג'ניפר לופז   איליין גולדסמית'-ת'ומאס   ג'סטין זקהאם   בני מדינה
 תסריט:  אלני גולדסמית'-תומאס  ג'סטין זקהיים
 עריכה:  ג'ייסון גורסון
 שחקנים ראשיים:  ג'ניפר לופז ליאה רמיני ונסה הדג'נס טריט ויליאמס מיילו ונטימיליה
 מוזיקה:  מייקל אנדרוז
 צילום:  יולי שטייגר
 מדינה:  ארצות הברית
 חברת הפקה:  STX Films H. Brothers
 חברה מפיצה:  STX Films
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 21 בדצמבר 2018
 משך הקרנה:  104 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה • רומנטי
 תקציב:  16 מיליון דולר
 הכנסות:  72.3 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   secondact
 www.secondact.movie
 דף הסרט ב־IMDb
 
סיבוב שני (באנגלית: Second Act) הוא סרט קומדיה רומנטית משנת 2018 בבימויו של פטר סגל ובכיכובם של ג'ניפר לופז, ליאה רמיני, ונסה הדג'נס, טריט ויליאמס ומיילו ונטימיליה. הסרט עוסק באשה בשנות הארבעים לחייה שמעוניינת לעבוד בעבודה שהיא אוהבת, ויצא לאקרנים ב-21 בדצמבר 2018.
עלילה

מאיה ורגאס היא אישה בשנות הארבעים לחייה העובדת בחנות כלבו של רשת גדולה. היא מעוניינת לקבל קידום, אך נדחית כיוון שאין לה תואר או תעודת בגרות. כשבן של חברה שלה בונה לה זהות ממוחשבת מזויפת, היא מתקבלת לעבודה בחברת קוסמטיקה ענקית, ומתקדמת בסולם הדרגות עד שהיא מוצאת את בתה זואי. שנאלצה למסור לאימוץ בלידתה, וחושפת את זהותה האמיתית. בתה זואי נעלבת. אך לבסוף הן משלימות.
מוזיקה

את נעימת הנושא של הסרט "Limitless" שרה ג'ניפר לופז בעצמה. את השיר כתבה סיה ביחד עם ג'סי שטקין. השיר יצא כסינגל הראשון והפותח מתוך פסקול הסרט, ב-16 בנובמבר 2018. הקליפ הנלווה של השיר יצא לאור ב-20 בדצמבר 2018.
שחקנים

ג'ניפר לופז – מאיה ורגאס - אמא של זואי .
ליאה רמיני – ג'ואן
ונסה הדג'נס – זואי וגאס קלארק - בתה הביולוגית של מאיה ובתו המאומצת של אדרסון.
טריט ויליאמס – אנדרסון קלארק- אביה המאמץ של זואי לשעבר שרה ורגאס .
אנאלי אשפורד – הילדי - עובדת של מאיה .
דן בוקטינסקי – ארתור - עובדת של מאיה.
פרדי סטרומה – רון אפסון- חבר של זואי בתה של מאיה.
מיילו ונטימיליה – טריי-  בן זוגה של מאיה המגלה שלמאיה יש ילדה בשם זואי .
לארי מילר – ווייסקופף
צ'רלין יי – אריאנה- חברתה של מאיה.
דייב פולי – פליקס הרמן- המעסיק לשעבר של אוטו.
אלן אייסנברג – צ'ייס -  בת זוגו של אוטו.
דיירדר פריאל – אנט - חברתה של מאיה.
ג'ון ג'יימס קורנין – אוטו - עוזר למאיה בתחרות נגד בתה זואי.
הערות שוליים

↑  סיבוב שני
↑  "Second Act (2018)". Box Office Mojo. נבדק ב-17 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  JenniferLopezVEVO (2018-12-20), Jennifer Lopez - Limitless from the Movie "Second Act" (Official Video), נבדק ב-2019-04-24
סעד זע'לול

| --- | --- |

 לידה:  1859 מחוז כפר א שיח', האימפריה העות'מאנית האימפריה העות'מאנית
 פטירה:  23 באוגוסט 1927  (בגיל 68 בערך) קהיר, ממלכת מצרים ממלכת מצרים
 מדינה:  ממלכת מצרים ממלכת מצרים
 מקום קבורה:  המאוזוליאום של סעד זע'לול 
 השכלה:  licentiate degree in law (1897)  סורבון  אל-אזהר 
 עיסוק:  משפטן מהפכן מדינאי
 מפלגה:  מפלגת אל-ופד
 בת זוג:  צאפיה זע'לול
 ראש ממשלת מצרים (1924)
 
סעד זע'לול (בערבית: سعد زغلول; 1859 – 23 באוגוסט 1927) היה מדינאי ומהפכן מצרי אשר הוביל את המאבק למען עצמאות מצרים כנגד הכיבוש הבריטי בשם תנועת הלאומיות המצרית. מנהיגה הראשון של מפלגת אל-ופד המצרית, וראש ממשלת מצרים הראשון. כמו כן, זע'לול היה חבר במסדר הבונים החופשיים.
ראשית חייו

סעד זע'לול נולד למשפחה אמידה של חקלאים בעלי אדמות בכפר איביאנה שבדלתה של הנילוס. אביו שימש בתפקיד ראש הכפר, תפקיד שהקנה למשפחתו חשיבות רבה בפוליטיקה המקומית. גם הייחוס של אמו היה בעל חשיבות חברתית, שכן היא הגיעה ממשפחה שחבריה נשאו במשרות מנהלתיות החל מתקופתו של מוחמד עלי. באזור בו גדל זע'לול לא היו בתי ספר מודרניים, ולכן הוא פנה לחינוך המסורתי. את המשך לימודיו הגבוהים הוא המשיך באוניברסיטת "אל אזהר" בקהיר, אליה הצטרף בשנת 1871. במהלך תקופת לימודיו פגש שניים מהאישים החשובים במצרים של תקופתו אשר לימדו באל-אזהר, ג'מאל א-דין אל-אפגאני ומוחמד עבדו, אשר עתידים להשפיע רבות על המשך דרכו הפוליטית. במהלך שנות השמונים של המאה ה-19 זע'לול השתתף בעריכת ה"אג'יפשין גאזט", העיתון הרשמי של הממשלה, לצד עבודתו בתפקידים מנהלתיים אחרים. בשנת 1882, בתקופה הסוערת טרם אירועי "מרד עוראבי", עבד זע'לול לצידו של מוחמד עבדו במסגרת עריכת העיתון ה"אג'יפשין גאזט". כאשר הבריטים השתלטו על מצרים הוא נעצר באמתלה של השתייכות לארגון טרוריסטי. זע'לול הצליח להינצל ממאסר ארוך או הוצאה להורג מה שהוביל לאמץ דרך חדשה ובטוחה יותר לפעילות, לימוד משפטים בצרפת וחזרה למצרים עם תום הלימודים. בשנת 1892 נתמנה זע'לול לשופט בבית הדין לערעורים. הוא עבד לצידם של קאסם אמין ואחמד לוטפי א-סייד. במסגרת עבודתו פעל למען החדרה של ערכים מודרניים למקצוע הפרקליטות, לבתי הדין השרעיים וכלל המנהל המשפטי ברוח "המודרניזם האסלאמי" פרי הגותם של ג'מאל א-דין אל-אפגאני ומוחמד עבדו. במשך השנים הוא הותיר רושם חיובי ביכולותיו המנהלתיות ובאופן התנהגותו.