stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Taylor Swift Holiday Collection
רקע ושירים

המהדורה המקורית של The Taylor Swift Holiday Collection יצאה באופן בלעדי עבור חנויות טארגט; היא הייתה זמינה כמהדורה מוגבלת בחנויות הרשת ובאתר האינטרנט Target.com. העטיפה של The Taylor Swift Holiday Collection היא מהווידאו קליפ של "Teardrops on My Guitar". ב-6 באוקטובר 2009, המיני-אלבום יצא מחדש על ידי טארגט והיה זמין להורדה דיגיטלית בחנות iTunes וב-Amazon.com, כשבהוצאות המחודשות הוסר הכיתוב "Sounds of the Seasons", והמיני-אלבום נקרא The Taylor Swift Holiday Collection.
The Taylor Swift Holiday Collection הוא אלבום של מוזיקת חג המולד עם נטייה לקאנטרי פופ. המיני-אלבום מורכב בעיקר מגרסאות כיסוי ללהיטי החג וממזמורי חג המולד. הרצועה הראשונה באלבום היא גרסת כיסוי לשיר "Last Christmas" מהאלבום Music from the Edge of Heaven של להקת Wham!. השיר המקורי "Christmases When You Were Mine" נכתב על ידי סוויפט, ליז רוז ונתן צ'פמן. מבחינה מילולית, השיר עוסק בתקופה שלפני חג המולד, בה הגיבור של השיר היה מאושר יותר. המילים מבטאות את היותו של חג המולד הנוכחי הרבה פחות מעודד מקודמיו. "Santa Baby", גרסת כיסוי לשיר שבוצע במקור על ארת'ה קיט. "Silent Night" הוא גרסת כיסוי למזמור חג המולד שמתבצע באופן שונה מבחינה מוזיקלית, כשהפסנתר בגרסה המקורית מוחלף בגיטרה אקוסטית; הגרסה של סוויפט היא גם מהירה יותר ביחס לגרסה המסורתית. "Christmas Must Be Something More" הוא השיר המקורי השני מתוך The Taylor Swift Holiday Collection והוא עוסק בסיבה לחגיגת חג המולד. הרצועה האחרונה היא גרסת כיסוי לשיר "White Christmas" של אירווינג ברלין, שזכה לפופולריות עם הכללתו באלבום של בינג קרוסבי, שנקרא גם הוא White Christmas.
ביקורות

The Taylor Swift Holiday Collection זכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. בביקורת של אתר Allmusic נכתב כי השירים במיני-אלבום היו ”כולם בעלי עיבודים קולעים ועליזים, המתאימים מבחינת העונה אך גם נאמנים לקאנטרי פופ הברור שלה”. בביקורת באתר של CMT נכתב: ”הודות לכוכבת הנוער הזו, דור חדש של נערות רגישות עשוי לגלות את 'Last Christmas' המלנכולי אך כל כך מלודי. היא כוללת גם שני שירי חג מקוריים”. ביקורת נוספת של העיתון Deseret News הרגישה כי המיני-אלבום היה קצר מדי, עם שישה שירים בלבד, ועדיין לא מילא את משימתו. בביקורת באתר Country Standard Time, העוסק במוזיקת קאנטרי, סיכמו: ”סוויפט היא זמרת מצוינת, שמוצאת דרכים להזריק רגש כן לכל שורה שהיא שרה. אומרים שהדברים הטובים ביותר באים באריזות קטנות. והאמרה הזו נכונה לחדש של סוויפט”.
הצלחה מסחרית

האלבום הגיע למקום העשרים במצעד 200 האלבומים של הבילבורד, למקום הארבעה עשר במצעד אלבומי הקאנטרי של בילבורד ולמקום הראשון במצעד אלבומי החגים של בילבורד. במצעדי סוף השנה של בילבורד, הגיע המקום למקומות ה-70 וה-193 בשנים 2010 ו-2011 בהתאמה. נכון ליולי 2014 האלבום נמכר ב-1.04 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע למעמד זהב מטעם איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA).
קידום

סוויפט ביצעה לראשונה שיר מתוך The Taylor Swift Holiday Collection,‏ "Silent Night", ב-28 בנובמבר 2007 במרכז רוקפלר שבניו יורק, במשדר של התוכנית The Today Show. היא ביצעה את "Christmases When You Were Mine" ב-29 בנובמבר 2007 באצטדיון בסנט צ'ארלס, מיזורי, ואת "Santa Baby" בבלומינגטון, מינסוטה, ב-Mall of America ב-8 בדצמבר 2007. סוויפט הופיעה ב-The Today Show בחג המולד של שנת 2007, וביצעה את "Christmases When You Were" ו-"Silent Night".
כל הרצועות מלבד "Christmas Must Be Something More" זכו להשמעות במספר תחנות רדיו קאנטרי, ולכן נכנסו למצעד שירי הקאנטרי של בילבורד: "Last Christmas" הגיע למקום הארבעים ושמונה, "Christmases When You Were Mine" הגיע למקום החמישים ושישה, "Santa Baby" הגיע למקום החמישים, "Silent Night" הגיע למקום החמישים וארבעה, ו-"White Christmas" הגיע למקום החמישים ותשעה.
רשימת רצועות

| The Taylor Swift Holiday Collection> מס' | The Taylor Swift Holiday Collection> שם | The Taylor Swift Holiday Collection> כותב(ים) | The Taylor Swift Holiday Collection> משך | The Taylor Swift Holiday Collection>  | The Taylor Swift Holiday Collection>  | The Taylor Swift Holiday Collection>  | The Taylor Swift Holiday Collection>  | The Taylor Swift Holiday Collection>  | The Taylor Swift Holiday Collection>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Last Christmas (גרסת כיסוי לשיר של ואם!)   | ג'ורג' מייקל | 3:28 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Christmases When You Were Mine  | טיילור סוויפט, ליז רוז, נתן צ'פמן | 3:06 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Santa Baby (גרסת כיסוי לשיר של ארת'ה קיט)   | ג'ון ג'וויטס, פיליפ ספרינגר, טוני ספרינגר | 2:41 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Silent Night (עיבוד מוזיקלי של סוויפט)   | ג'וזף מור, פרנץ גרובר | 3:32 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Christmas Must Be Something More  | סוויפט | 3:52 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | White Christmas  | אירווינג ברלין | 2:34 |  |  |  |  |  |  |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 19:15 |  |  |  |  |  |  |
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007–2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007–2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2007–2011)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 20 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי הקאנטרי | 14 |
|  ארצות הברית | מצעד אלבומי החג | 1 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 70 |
|   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדי סוף שנה (2011)> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 193 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| ארצות הברית (RIAA) | פלטינה | 1,080,000 |
 מכירות + הזרמת מדיה בלבד
הערות שוליים

↑  "Holiday Collection - Only at Target", Target.com, אורכב מ-הקישור המקורי באמצעות אתר webcitation.org, ‏18 בפברואר 2012
↑  "The Taylor Swift Holiday Collection - EP - Taylor Swift", itunes.apple.com
↑  "The Taylor Swift Holiday Collection", amazon.com
↑  Erlewine, Stephen Thomas, "Taylor Swift - The Taylor Swift Holiday Collection", allmusic.com
↑  Shelburne, Craig, "Taylor Swift, Toby Keith Offer New Holiday Music", cmt.com, ‏28 בנובמבר 2007
↑  "New CDs spark holiday spirit", highbeam.com, ‏14 בדצמבר 2007
↑  MacIntosh, Dan, "Taylor Swift - The Taylor Swift Holiday Collection – 2007 (Big Machine)", countrystandardtime.com
↑  "Taylor Swift - Chart History - Billboard 200", Billboard
↑  "Taylor Swift - Chart History - Top Country Albums", Billboard
↑  "Taylor Swift - Chart History - Holiday Albums", Billboard
↑  "BILLBOARD 200 ALBUMS - YEAR END 2010", Billboard
↑  Trust, Gary, "Ask Billboard: Ed Sheeran & Taylor Swift's Red Reigns", Billboard, ‏8 ביולי 2014
↑  "THE TAYLOR SWIFT HOLIDAY COLLECTION", riaa.com, ‏13 בינואר 2012
↑  "Taylor Swift - Chart History - Country Hot 100", Billboard
↑  Gold & Platinum, RIAA (באנגלית אמריקאית)
↑  Ask Billboard: Taylor Swift's Career Sales & Streaming Totals | Billboard, web.archive.org, ‏2019-07-15
| טיילור סוויפט |
| --- | --- |
פרסים ומועמדויות • דיסקוגרפיית אלבומים • דיסקוגרפיית סינגלים • הופעות חיות • שירים • וידאוגרפיה • השפעה תרבותית • השפעה הפוליטית • תדמית ציבורית
אלבומי אולפן: Taylor Swift • Fearless • Speak Now • Red • 1989 • Reputation • Lover • Folklore • Evermore • Midnights • The Tortured Poets Department
אלבומי הוצאה חוזרת: Fearless (Taylor's Version) • Red (Taylor's Version) • Speak Now (Taylor's Version) • 1989 (Taylor's Version)
מיני-אלבומים: The Taylor Swift Holiday Collection • Rhapsody Originals • iTunes Live from SoHo • Beautiful Eyes
אלבומי הופעה: Speak Now World Tour – Live • Live from Clear Channel Stripped 2008 • Folklore: The Long Pond Studio Sessions (from the Disney+ Special) • Lover (Live from Paris)
אלבומי וידאו: Taylor Swift and Def Leppard • Journey to Fearless
סיבובי הופעות: Fearless Tour • Speak Now World Tour • The Red Tour • The 1989 World Tour • Reputation Stadium Tour • The Eras Tour
סרטים תיעודיים: Taylor Swift: Reputation Stadium Tour • Miss Americana • Folklore: The Long Pond Studio Sessions • All Too Well: The Short Film  • Taylor Swift: The Eras Tour
משפחה: אוסטין סוויפט (אח) • אוליביה בנסון (חתולה) • מרג'ורי פינליי (סבתא)
מורשת: ההשפעה של The Eras Tour • סוויפטיז • Nannaria swiftae‏ • Castianeira swiftay
מחלוקות: מולר נגד סוויפט • מחלוקת המאסטרס • מחלוקת טיקטמאסטר • מותה של אנה קלרה בנבידס
ערכים קושרים: אחוזת סמואל גולדווין • בומבלורינה • הולידיי האוס • וונדרסטראק • וונדרסטראק אנצ'נטד • טיילור סוויפט הפקות • City of Lover •‏ טיילור שיש
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: b6ba14c4-b8c4-3eb9-a562-dfb2f02181e8
אדוארד שילס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1 ביולי 1910 שיקגו, ארצות הברית 
 פטירה:  23 בינואר 1995 (בגיל 84) שיקגו, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום קבורה:  פילדלפיה 
 השכלה:  אוניברסיטת פנסילבניה 
 מעסיק:  אוניברסיטת ליידן, אוניברסיטת לונדון, אוניברסיטת ליידן, בית הספר לכלכלה של לונדון, אוניברסיטת שיקגו 
 תפקיד:  Cleveringa chair (9 בינואר 1975–31 באוגוסט 1976) 
 פרסים והוקרה:  פרס בלצן (1983)  פרס ויליאם אדוארד בורגהרד דו בויז (1986)  פרס גורדון ג. לאינג (1973)  הרצאת ג'פרסון (1979)  עמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים 
 
אדוארד שילס (באנגלית: Edward Shils ‏; 1 ביולי 1910 – 23 בינואר 1995) היה סוציולוג יהודי-אמריקאי ומחשובי הסוציולוגים בעולם. זוכה אות "הרצאת ג'פרסון" לשנת 1979.
קורות חיים

במהלך מלחמת העולם השנייה שירת שילס בצבא הבריטי ובמשרד לשירותים אסטרטגיים של צבא ארצות הברית. עם שובו לשיקגו הוא מונה לפרופסור חבר ב-1947 ולפרופסור מן המניין ב-1950. ב-1971 הוא מונה לפרופסור מחקר בכיר (Distinguished Service Professor).
שילס היה רידר (פרופסור חבר) לסוציולוגיה בבית הספר לכלכלה של לונדון בשנים 1950-1946, עמית בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג' בשנים 1970-1961; עמית בפיטרהאוס באוניברסיטת קיימברידג' בשנים 1978-1970; פרופסור מחקר בכיר לסוציולוגיה אנתרופולוגית באוניברסיטת לונדון בשנים 1977-1971. הוא זכה להיות עמית של כבוד בבית הספר לכלכלה של לונדון ב-1972 ועמית של כבוד בפיטרהאוס ב-1979. הוא שימש כפרופסור באוניברסיטת ליידן בשנים 1976–1977. הוא שירת כפרופסור מחקר בוועדה להגות חברתית (Committee on Social Thought) ולסוציולוגיה באוניברסיטת שיקגו.
שילס התמחה בעבודותיו של מקס ובר, הוא גם תרגם את עבודותיו של הסוציולוג קרל מאנהיים לאנגלית. הוא ניסה לחבר בין המסורת הסוציולוגית הגרמנית לזו האמריקאית. שילס נודע בשל מחקריו בדבר תפקידם של האינטלקטואלים ויחסם לכוח ולמדיניות ציבורית. שילס התמחה בנושאים רבים ולימד סוציולוגיה, סוציולוגיה פילוסופית, ספרות אנגלית, היסטוריה של המדעים בסין ונושאים רבים נוספים.
בשיקגו משך שילס מלומדים אירופיים מובילים ללמד באוניברסיטה, בכללם ארנאלדו מומיליאנו, רמון ארון והסינולוג הבריטי מיכאל לווה (Michael Loewe).
הוא נבחר בידי המועצה הלאומית של מדעי הרוח (National Council on the Humanities) לשאת את הרצאת ג'פרסון (Jefferson Lecture) ב-1979, מהזכויות הנכבדות ביותר אותן נותן הממשל הפדרלי האמריקאי עבור הישגים יוצאי דופן במדעי הרוח. הוא זכה בפרס בלצן ב-1983 עבור הישגיו. שילס נבחר לחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובחברה הפילוסופית האמריקאית.
שילס הלך לעולמו בינואר 1995 והותיר אחריו בן וכלה. אחיינו אדוארד שילס, הוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטת פנסילבניה.
פרסומיו

Toward a General Theory of Action (with Talcott Parsons, 1952)
The Torment of Secrecy: The Background & Consequences Of American Security Policies (Chicago: Dee 1956)
The Intellectual Between Tradition and Modernity: The Indian Situation (1961)
Theories of Society: Foundations of Modern Sociological Theory, Two Volumes in One, with Jesse R. Pitts, Talcott Parsons(Editor), & Kaspar D. Naegele, New York: The Free Press (1961)
The Calling of Sociology, and Other Essays on the Pursuit of Learning (1980)
Tradition (1981)
On the Constitution of Society (1982)
The Academic Ethic (1984)
Portraits: A Gallery of Intellectuals. Edited by Joseph Epstein, 1997
הערות שוליים

↑  Jefferson Lecture in the Humanities, National Endowment fot the Humanities website
↑  Service for Edward Shils April 12,, Chicago Chronicle, 30 March 1995
| זוכי הרצאת ג'פרסון |
| --- | --- | --- |
| 1972–1980 | ליונל טרילינג • אריק אריקסון • רוברט פן וורן • פול א. פרוינד • ג'ון הופ פרנקלין • סול בלו • סי. ון וודוורד • אדוארד שילס • ברברה טוכמן |  |
| 1981–1990 | ג'רלד הולטון • אמילי ורמול • ירוסלב פליקן • סידני הוק • קליאנת' ברוקס • לשק קולקובסקי • פורסט מקדונלד • רוברט ניסבט • ווקר פרסי • ברנרד לואיס |  |
| 1991–2000 | גרטרוד הימלפרב • ברנרד נוקס • רוברט קונקווסט • גוונדולין ברוקס • וינסנט סקלי • טוני מוריסון • סטיבן טולמין • ברנרד ביילין • קרוליין ביינום • ג'יימס מק'פרסון |  |
| 2001–2010 | ארתור מילר • הנרי לואיס גייטס (הבן) • דייוויד מק'קלו • הלן ונדלר • דונלד קגן • טום וולף • הארווי מנספילד •  ג'ון אפדייק • לאון קס • ג'ונתן ספנס |  |
| 2011 ואילך | דרו גילפין פאוסט • וונדל ברי • מרטין סקורסזה • וולטר אייזקסון • אנה דיאוור סמית • קן ברנס |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280561305171  PLWABN: 9810682933105606  BNE: XX1023212  BnF: cb12306674m (data)  GND: 120484528  ISNI: 0000 0001 2118 672X  LCCN: n79063532  LNB: 000005472  NKC: jn19990007498  NLK: KAC2018N9231  NTA: 068519028  SELIBR: 298076  SNAC: w63n2hp7  SUDOC: 031944558  Trove: 974326  VIAF: 4997545   WorldCat (עם VIAF): 4997545
וולטר פרגסון

| --- | --- |

דיוקן עצמי של פרגסון, 1999
 לידה:  18 ביוני 1930 
 פטירה:  18 בדצמבר 2015 (בגיל 85) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת ייל  תיכון מידווד  מכון פראט  בית הספר ייל לאמנות 
 
וולטר פרגסון (1930 - 18 בדצמבר 2015) היה זואולוג ומאייר ישראלי.
ביוגרפיה

פרגסון נולד בניו יורק, עלה לארץ בשנת 1965 והתגורר בבית ינאי. היה במשך 29 שנה מאייר מדעי במחלקה לזואולוגיה באוניברסיטת תל אביב. וצייר אלפי איורי טבע בטכניקת צבע שמן, צבע מים ורישום. כאדם אוהב טבע, ובתמיכה משפחתית נלהבת, היה ביתו במשך שנים בית מרפא לחיות פצועות. בהתנהגותו, בציוריו, ובאורח חייו, חינך דורות של אוהבי טבע בארץ.
ידוע לרבים בארץ בזכות איוריו לשתי החוברות בהוצאת רשות שמורות הטבע, שיצאו לאור בשיתוף "דן חסכן": מדריך לציפורי ארצנו, ומדריך ליונקי ארצנו. בנוסף צייר מאות איורי טבע לספרים, חוברות ופרסומים אחרים בתחום חיי הבר, כגון "בין סלעי חרמון" (1977) ואחרים.
וולטר צייר אלפי ציורי בר, בהם נשמרת התנועה, החיות וה"ניצוץ המיוחד" של בעל החיים. בנוסף צייר גם ציורי נושא ופורטרט הניחנים באותה סגולת הבעה מדויקת, נאמנה וחיה.
נפטר ב-18 בדצמבר 2015,  והובא למנוחות בבית העלמין המשותף לכפר ויתקין, חופית ובית ינאי  .
ספרים שכתב

בעברית:
פאולה ארנולד, צפורי הארץ, טקסט בעברית ובאנגלית, עם 30 איורים, 15 מהם בצבע, של וולטר פרגסון, הוצאת שליט, 1962
מדריכי "דן חסכן":
וולטר פרגסון, עזריה אלון (עריכה), מדריך לציפורי ארצנו, הוצאת רשות שמורות הטבע בשיתוף "דן חסכן", 1969
וולטר פרגסון ועוזי פז, מדריך ליונקי ארצנו, הוצאת רשות שמורות הטבע בשיתוף "דן חסכן", 1972
באנגלית:
Ferguson, Walter  Birds of All Kinds, Golden Press, 1959
Macclintock, Dorcas, Ferguson, Walter, Squirrels of North America, Van Nostrand Reinhold, New York, 1970
Ferguson, Walter W., Living animals of the bible, New York, Charles Scribner's Sons
Ferguson, Walter W. The Mammals of Israel. Jerusalem: Gefen, 2002
לקריאה נוספת

"חגיגת הטבע של וולטר פרגסון" מאת בועז ארד, באתר "אנׂכי".
ראו גם

עזריה אלון
אורי דביר
מיכה לבנה
סיקסק מצויר בידי וולטר פרגסון, על בול דואר ישראלי שיצא בשנת 1975
Since I've Been Loving You

| --- | --- |
 שיר בביצוע לד זפלין
 מתוך האלבום Led Zeppelin III
 יצא לאור:  5 באוקטובר 1970
 תאריך הקלטה:  מאי - אוגוסט, 1970
 סוגה:  בלוז רוק, הארד רוק
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  7:25
 חברת תקליטים:  אטלנטיק רקורדס
 כתיבה:  רוברט פלאנט, ג'ימי פייג' וג'ון פול ג'ונס
 לחן:  ג'ימי פייג' 
 הפקה:  ג'ימי פייג'
 
"Since I've Been Loving You" (בעברית: "מאז שהתחלתי לאהוב אותך") הוא שיר בסגנון בלוז רוק, של להקת הרוק הבריטית לד זפלין והוא מופיע באלבומם Led Zeppelin III, שראה אור בשנת 1970.
השיר היה מבין הראשונים שהוקלטו לאלבום והתברר כשיר שהיה קשה במיוחד להקלטה. פייג' העיד כי השיר הוקלט בביצוע חי ללא תיקונים. ג'ונס השתמש באורגן האמונד ובפדלי בס. השיר מתחיל באטיות, כאשר בד בבד עם התחזקות נגינת הגיטרה האמוציונלית של פייג', עולה קולו של פלאנט עד לניצול מרבי של מנעדו הקולי.
מאז פרסומו קיבל השיר ביקורות טובות הן על נגינתם של חברי הלהקה והן על הליריקה המשובחת שהציג, ועם השנים הפך לקלסיקת רוק. השיר שמנוגן רבות בהופעות החיות שלה. בשנת 1998 דירג מגזין "Guitarist" דירג את סולו הגיטרה של השיר במקום 8 ברשימת "100 הסולואים הטובים בכל הזמנים". מגזין "Q" הכניס את השיר ברשימתו "1010 השירים שאתה חייב שיהיו לך".
משתתפים

על פי ז'אן-מישל גדון ופיליפ מרגוטין:
רוברט פלאנט - שירה
ג'ימי פייג' - גיטרות
ג'ון פול ג'ונס - בס, אורגן
ג'ון בונהם - תופים
הערות שוליים

↑  מאה הסולואים הטובים, באתר "Guitarist"
↑  מאה השירים שאתה חייב שיהיו לך, באתר "Q"
| לד זפלין |
| --- | --- | --- |
| רוברט פלאנט • ג'ימי פייג' • ג'ון בונהם • ג'ון פול ג'ונס | רוברט פלאנט • ג'ימי פייג' • ג'ון בונהם • ג'ון פול ג'ונס |  |
| אלבומים | Led Zeppelin ‏(1969) • Led Zeppelin II ‏(1969) • Led Zeppelin III ‏(1970) • Led Zeppelin IV ‏(1971) • Houses of the Holy ‏(1973) • Physical Graffiti ‏(1975) •‏ Presence (‏1976) • In Through the Out Door ‏(1979) • CODA ‏(1982) |  |
| אלבומי הופעה | The Song Remains the Same ‏(1976) • BBC Sessions ‏(1997) • How the West Was Won ‏(2003) • Celebration Day‏ (2012) |  |
| אוספים | Led Zeppelin Boxed Set ‏(1990) • Profiled ‏(1990) • Led Zeppelin Boxed Set 2 ‏(1993) • The Complete Studio Recordings ‏(1993) • Best of Led Zeppelin ‏(1999) • Mothership ‏(2007) • Definitive Collection Mini LP Replica CD Boxset ‏(2008) |  |
| סרטים | The Song Remains the Same ‏(1976) • Led Zeppelin DVD ‏(2003) • Celebration Day ‏(2012) • Fleecing Led Zeppelin ‏(2014) |  |
| שונות | פיטר גרנט • ריצ'רד קול • Swan Song Records • היארדבירדס • XXZ • פייג' ופלאנט • סטריינג' סנסיישן |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 653cff78-c53c-3ccd-a374-99c4ab19f896 
ערך זה הוא קצרמרבנושא שירים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
דלידה

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1933 שוברה, ממלכת מצרים 
 התאבדה:  3 במאי 1987 (בגיל 54) הרובע השמונה-עשר של פריז, צרפת 
 שם לידה:  יולנדה כריסטינה ג'יליוטי
 שם במה:  Dalida 
 מקום קבורה:  בית הקברות של מונמארטר 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1954–1987 (כ־33 שנים) 
 סוגה:  שאנסון, דיסקו, שיר עממי, מוזיקת פופ, מוזיקה ערבית 
 סוג קול:  קונטרה אלט 
 שפה מועדפת:  צרפתית, ספרדית, ערבית מצרית, אנגלית, איטלקית 
 חברת תקליטים:  ברקלי רקורדס, אורלנדו 
 בן או בת זוג:  Lucien Morisse (8 באפריל 1961–העשור של 1960)  Christian de la Mazière (1963–1966) Richard Chanfray (1972–1981) לואיג'י טנקו (1966–1967) אלן דלון (1962–1962) 
 פרסים והוקרה:  מפקד מסדר האמנויות והספרות 
 פרופיל ב-IMDb
 חתימה:  
 
דַּלִידָה (נולדה בשם יולנדה כריסטינה ג'יליוטי, באיטלקית: Iolanda Cristina Gigliotti;‏ 17 בינואר 1933 – 3 במאי 1987) הייתה זמרת שאנסון איטלקייה-צרפתייה.
ביוגרפיה

יולנדה כריסטינה ג'יליוטי נולדה בקהיר, מצרים, להורים ממוצא איטלקי. אביה היה כנר ואמה הייתה זמרת באופרה של קהיר, ומגיל צעיר הם לימדו אותה לשיר. בשנת 1954 זכתה בתחרות מלכת היופי של מצרים ומיד לאחר מכן עזבה לפריז על מנת לקדם קריירת משחק, ואימצה את שם הבמה שלה: דלידה.
סרטה הראשון, "ג'וזפה ואחיו", עם עומר שריף, לא זכה להצלחה. לצד המשחק החלה לשיר בקברטים באיטלקית, בצרפתית, בערבית ובשפות נוספות.
באוגוסט 1956, יצא שירה הראשון "מדונה" וזכה להצלחה. בדצמבר אותה שנה, יצא השיר "במבינו", שתורגם לשפות רבות, והפך ללהיט הראשון בסדרה של מאות להיטים בקריירה בת שלושה עשורים.
ב-27 בפברואר 1957, התקיים המופע הראשון שלה באולם "אולימפיה" בפריז.
חייה האישיים של דלידה היו סוערים ומלאי דרמות. שניים ממאהביה והגרוש שלה התאבדו.
ב-1961 התחתנה עם היועץ האישי שלה, לוסיאן מוריס והפכה לאזרחית צרפת עקב נישואיה. לאחר מספר חודשים, היא סיימה את נשואיה לטובת הזמר האיטלקי לואיג'י טנקו.
בסוף 1965 הופיעה בהיכל התרבות בתל אביב ושרה בעברית את השיר "הבה נגילה". בשנת 1966, היא יצאה לסיבוב הופעות בקנדה, אמריקה הלטינית, מדינות ערביות וברחבי אירופה.
בינואר 1967 היא וטנקו התארסו, ובאותו חודש השתתפו בפסטיבל השירים האיטלקי (פסטיבל סן רמו) עם השיר "להתראות אהבה, להתראות" (Ciao Amore, Ciao) שאותו כתב טנקו והלחין לדלידה. ב-27 בינואר 1967 מצאה דלידה את גופתו של טנקו בחדרם במלון בסן רמו. טנקו התאבד בירייה ברקתו בהיותו בן 28 בלבד, לאחר שנודע לו כי לא עלה לגמר הפסטיבל. הוא הותיר לצידו פתק המודיע שהתאבדותו נעשתה כנגד חבר השופטים ובחירת הקהל.
התאבדותו הייתה קשה עד מאוד לדלידה, והיא ניסתה להתאבד חודש אחריו באותו חדר. היא הודיעה לצוות המלון שלא יפריעו לה, ובלעה כמות גדולה של גלולות. חדרנית שחשדה שהיא פוגעת בעצמה הזעיקה צוות עזרה ראשונה והצליחו להציל את חייה. היא הייתה בקומה במשך חמישה ימים ולאחר מכן שהתה בבית החולים במשך מספר חודשים.
בדצמבר אותה שנה, נכנסה להיריון מסטודנט איטלקי בשם לוסיו. היא ביצעה הפלה מלאכותית שהותירה אותה עקרה.
היא ניהלה רומן קצר עם נשיא צרפת פרנסואה מיטראן ועם השחקן אלן דלון, איתו שרה את השיר "פארולה פארולה", שזכה להצלחה בצרפת, ביפן, בקנדה ועוד.
בקיץ 1982, במהלך גביע העולם בכדורגל, היא הוציאה שיר עידוד לנבחרת צרפת.
ב-1985, ביצעה שני ניתוחי עיניים ולקחה הפסקה מקריירת השירה.
בשנת 1986, היא כיכבה בסרט "היום השישי", שזכה לביקורות מהללות במצרים ובצרפת.
בתחילת 1987 חוותה דלידה מספר דיכאונות. היא נסעה לבקר במצרים, ארץ הולדתה, וזכתה לקבלת פנים מרשימה. בסוף אפריל, התקיימה ההופעה האחרונה שלה באנטליה, טורקיה, ולאחר מכן היא חזרה לפריז.
בלילה שבין ה-2–3 במאי 1987 התאבדה דלידה בבליעת כדורים והשאירה מכתב פרידה, בו כתבה: "החיים הפכו לבלתי נסבלים... סלחו לי". היא נקברה בבית הקברות של מונמארטר. על קברה יש פסל שלה בגודל טבעי.
במהלך הקריירה שלה הקליטה דלידה מעל 500 שירים, 200 מהם תורגמו לצרפתית ולאנגלית. היא מכרה למעלה מ-100 מיליון תקליטים, וזכתה פעמיים באוסקר העולמי למוזיקה.
להיטים

Bambino – 1956
Buenas Noches mi Amor – 1957
Come Prima – 1958
Gondolier – 1958
1958 – הבה נגילה
Ciao, Ciao Bambina – 1959
1959 – Love in Portofino ‏(A San Cristina)
1965 – הנה מה טוב
Bang Bang – 1966
Ciao Amore, Ciao – 1967
Darla Dirladada – 1970
Avec le temps – 1971
Paroles... Paroles... – 1973 (עם אלן דלון)
Besame Mucho – 1976
Salma Ya Salama – 1977
Ti Amo – 1977
Aghani Aghani – 1982
הערות שוליים

↑   Hava Naguila – Dalida, סרטון בערוץ "GC", באתר יוטיוב (אורך: 02:34)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007394736205171  PLWABN: 9810646583005606  BNE: XX901363  BnF: cb12042187x (data)  GND: 119375001  ICCU: LO1V185877  ISNI: 0000 0001 2320 7328  LCCN: n81105124  MusicBrainz: 1598ccda-b164-4bff-9821-f9ff5a8587a8  NKC: xx0014810  NLA: 41505104  NLG: 210000  NLK: KAC201941755  NTA: 073313440  RERO: 02-A003152200  SNAC: w6hx1nfv  SUDOC: 028624041  VIAF: 54165955   WorldCat (עם VIAF): 54165955
חוק רכישת הכסף של שרמן

חוק רכישת הכסף של שרמן (באנגלית: Sherman Silver Purchase Act) הוא חוק פדרלי של ארצות הברית שנכנס לתוקף ב-14 ביולי 1890.