stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
גאוסמין
היווצרות

גאוסמין מופק על ידי חיידקי Streptomyces גראם-חיוביים ומיני ציאנובקטריה שונים ומשוחרר כאשר מיקרואורגניזמים אלו מתים. קהילות בהן אספקת המים תלויה במי פני שטח, עשויות לחוש לעיתים בטעמו במים, לאחר קריסה של אוכלוסיות בקטריות אלו המשחררות גאוסמין למאגרי מים מקומיים. תחת תנאים חומציים, מתפרק גאוסמין לחומרים חסרי ריח.
ב-2006, התגלה אנזים ב-Streptomyces coelicolor האחראי לביוסינתזה של גאוסמין. אנזים יחיד, גאוסמין סינתאז, ממיר פרנסיל דיפוספטאז לגאוסמין בריאקציה בעלת שני שלבים.
Streptomyces coelicolor הוא מין מייצג של קבוצת חיידקים החיים באדמה, להם מעגל חיים מורכב הכולל גדילה מיצליאלית ויצירת נבגים. מעבר ליצירת הגאוסמין הנדיף, חיידק זה מייצר מולקולות מורכבות אחרות בעלות פוטנציאל פרמקולוגי.
השפעה

האף האנושי רגיש ביותר לגאוסמין ומסוגל להבחין בו בריכוזים נמוכים עד כדי 5 ppt (חלקים פר טריליון).
גאוסמין אחראי לריח הבוץ בדגי מים מתוקים למאכל כמו קרפיונים ושפמנונאים. גאוסמין מתפרק בתנאים חומציים; לכן, חומץ ורכיבים חומציים שונים משמשים במתכוני דגים, על מנת להיפטר מהטעם הבוצי. תרכובות טעם וריח כמו גאוסמין מובילות לטעם לא נעים במי השתייה, אשר משום כך נתפסים על ידי צרכנים כבעלי איכות ירודה.
גאוסמין משפיע גם על דגי מים מלוחים, דוגמת הסלמון האטלנטי, אותם מגדלים במערכות זרימה חוזרת (רה-סירקולציה) בחקלאות ימית. מערכות אלו נסמכות על סינון ביולוגי, באמצעות תרביות של מיקרואורגניזמים אשר מטפלים בפסולת החנקנית (אמוניה) שמייצרים הדגים ומפרקים אותה לתרכובות פחות מזיקות (ניטריט וניטראט). עם זאת, גם חיידקים מייצרי-גאוסמין יכולים לגדול במערכות אלו ולכן לרוב יש להעביר את הדגים במערכת טיהור נוספת, שם הם אינם מואכלים, במטרה להסיר תרכובות בעלות טעם רע ולנקות את מערכת העיכול.
ראו גם

פטריכור
דינה אברמוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 במאי 1909 וילנה, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  3 באפריל 2000 (בגיל 90) ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת וילנה  Columbia University School of Library Service 
 מעסיק:  ייווא 
 
דינה אברמוביץ' (אנגלית: Dina Abramowicz רוסית: Дина Абрамович, 1909, וילנה - 2000 ניו-יורק, ארצות הברית) הייתה יהודיה-אמריקאית, ספרנית ראשית בייווא (המכון למחקר יהודי) ומומחית לשפת היידיש, ניצולת גטו וילנה.
קורותיה > חיים מוקדמים וחינוך

דינה אברמוביץ נולדה בשנת 1909 בוילנה, שהייתה אז תחת שלטון רוסי. הוריה, הירש ואנה לבית שרייבר (חנה), היו מורים ובעלי קשרים למפלגת הבונד. כשהגרמנים כבשו את וילנה במהלך מלחמת העולם הראשונה, הם אפשרו ליהודים להקים בתי ספר משלהם. הוריה של אברמוביץ' שלחו אותה לבתי ספר יסודיים ותיכונים דוברי יידיש.
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה וילנה חלק מפולין העצמאית.
תחילה עבדה בספריית ילדים בווילנה ובהמשך הצטרפה לארגון ייווא עם הקמתו ב-1925.
אברמוביץ למדה באוניברסיטה ספרות פולנית. בשנת 1936 סיימה לימודי תואר שני במדעי הרוח באוניברסיטת וילנה.
אחותה הצעירה עזבה לצרפת, שם גם שרדה את השואה. אביה יצא לביקור בארצות הברית בקיץ 1939 ונותר שם עקב פרוץ המלחמה.
קורותיה > מלחמת העולם השנייה

במהלך מלחמת העולם השנייה, וילנה נכבשה תחילה על ידי ברית המועצות וביוני 1941 פלשה גרמניה הנאצית לעיר. יהודי וילנה נשלחו לגטאות. אברמוביץ ואימה נשלחו לגטו וילנה.
בגטו וילנה, הקים הרמן קרוק את ספריית הילדים. לאחר שביקש קרוק מאברמוביץ לעבוד בספרייה החלה לעבוד כספרנית. בספריית הילדים של גטו וילנה היו כ-1000 ספרים ומטרתם הייתה להסיח את דעתם של תושבי הגטו ולהקל על סבלם.
בשנת 1943 חוסל גטו וילנה ואמה של אברמוביץ, חנה, שעסקה בחינוך והמשיכה את תעסוקתה גם בגטו, נשלחה למחנה ההשמדה טרבלינקה, שם נרצחה. עם חיסול הגטו, נשלחה אברמוביץ למחנה עבודה, אך בעת שנפתחו דלתות הרכבת קפצה מהרכבת והצטרפה לפרטיזנים ביערות בתור אחות.
קורותיה > לאחר המלחמה

לאחר המלחמה היגרה אברמוביץ ב-1946 לניו והתאחדה בשנית עם אביה. בשהותה בניו יורק פגשה במקס ויינרייך, מייסד ייווא והם פעלו להקים מחדש את מכון המדע היהודי שהוקם בווילנה ועצר את פעילותו עם כניסת גרמניה הנאצית לעיר. בשנת 1947, מונתה אברמוביץ לעוזרת ייווא ובשנת 1953 השלימה את התואר השני שלה במדעים, מבית הספר המדעי באוניברסיטת קולומביה. משנת 1962 עד שנת 1987 הייתה אברמוביץ ספרנית ראשית בספריית ייווא ולאחר מכן מונתה לספרנית מחקר, עד מותה.
בנובמבר 1988, נחשפה אברמוביץ' בכתב העת הסובייטי סאוועטיש היימלאנד (מולדת סובייטית) למאמר על גורלן של הספריות היהודיות בווילנה. במאמר נכתב כי 20,705 ספרים בעברית וביידיש נמצאים כעת בהיכל הספר של הרפובליקה הליטאית. אברמוביץ', שלקחה חלק פעיל בבריגדת הנייר שפעלה בגטו וילנה, לא ידעה כי הארכיון של הבריגדה ושל יווא מלפני המלחמה שרד בשלמותו ואוחסן במוזיאון היהודי בווילנה.
במהלך עבודתה בספריה פרסמה מחקרים רבים, ביבליוגרפיות, ביקורות ספרים ומאמרים בנושאים מגוונים.
אנשים ראו באברמוביץ מקור מידע על תרבות היידיש במזרח אירופה.
לאחר מותה ייסדה ספריית יווא קרן מלגות על שמה לחוקרי פוסט-דוקטורט בלימודי יהדות מזרח אירופה.
קורותיה > פרסים

אברמוביץ זכתה בכמה פרסים בחייה.
פרס ד"ר חיים ז'יטלובסקי, 1987, יידישער קולטור פארבנד.
פרס ד"ר ברל פרימר להישגים תרבותיים, 1992, הקונגרס לתרבות יהודית.
Leonard Wertheimer Multicultural Library Service Award, 1994, איגוד הספריות הציבוריות של איגוד הספריות האמריקאיות.
הערות שוליים

↑  Joshua Fogel, Yiddish Leksikon: DINA ABRAMOWICZ, Yiddish Leksikon, ‏2015-12-14
1 2  פרישמן דיויד, מחתרת הנייר: המלחמה על אוצרות הרוח של ירושלים דליטא, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 2020, עמ' 266
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257488605171  PLWABN: 9810665727005606  BIBSYS: 99049764  BnF: cb13755485b (data)  CiNii: DA12674475  GND: 1070229032  ISNI: 0000 0001 1767 2311  LCCN: n89103255  NTA: 207323356  VIAF: 64187441   WorldCat (עם VIAF): 64187441 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "דינה אברמוביץ'".
תוכנית סויוז

החללית סויוז TMA-6 מתקרבת לתחנת החלל הבינלאומית
תוכנית החלל סוֹיוּז (ברוסית: Союз, "ברית") של ברית המועצות הייתה תוכנית חלל סובייטית בשנות ה-60 המוקדמות של המאה ה-20, שבמקור הייתה לכול נחיתה על הירח. במסגרת תוכנית זו פותחו טיל השיגור סויוז וחללית הסויוז.
חללית הסויוז צפויה להיות מוחלפת בעתיד על ידי חללית מתקדמת יותר.
יעדי התוכנית

יעד הנחתת הקוסמונאוט על הירח נזנח כאשר בעיות טכנולוגיות הביאו לכך שארצות הברית תהא הראשונה להנחית אדם עליו. תוכנית הסויוז שרדה הודות להתפתחותה למגוון פרויקטים אזרחיים וצבאיים, רובם סובבים סביב תחנות חלל.
משגר סויוז

טיל השיגור סויוז (כינוי במערב: A-2) הוא משגר לוויינים וחלליות אשר עוצב ומיוצר על ידי לשכת העיצוב קורולוב בסמרה, רוסיה. הטיל משמש את תעשיית החלל לשיגור חלליות מאוישות מסדרת סויוז ושיגור החלליות הבלתי מאוישות מסדרת פרוגרס.
כל השיגורים של המשגר סויוז בוצעו מקוסמודרום בייקונור בקזחסטן וקוסמודרום פלסצק בצפון מערב רוסיה, אך ב-2008 יחלו שיגורים גם מגיאנה הצרפתית.
סויוז הוצג בשנת 1966 כפיתוח של משגר הווסטוק, אשר הוא עצמו היה פיתוח של הטיל הבליסטי הביניבשתי R-7. בתחילה היה המשגר תלת שלבי, אך דגם ה"מולניה" כלל שלב רביעי שאפשר הגעה למסלול גבוה יותר.
חללית סויוז

חלליות הסויוז המאוישות ניתנות לחלוקה לפי דורות תכנון. סויוז 1 עד סויוז 11 היו חלליות מהדור הראשון (1967-1971), שנשאו צוות של עד שלושה קוסמונאוטים ללא חליפות חלל. אלו נבדלו מדורות מאוחרים יותר בפנלים הסולריים הקמורים שלהן ובמערכת "איגלה" לעגינה אוטומטית, שדרשה אנטנות מכ"ם מיוחדות. תשע החלליות הראשונות מתוך ה-11 לא כללו מעבר פנימי, והיה צורך בביצוע הליכת חלל בעת חילופי צוות.
הדור השני, של החללית הסויוז, שימש במשימות סויוז 12 עד סויוז 40 (1973-1981). מערכת ה"איגלה" עדיין הייתה בשימוש אך לא הפנלים הסולריים שהוחלפו בסוללות. מספר אנשי הצוות ירד לשניים והם יכלו ללבוש חליפות חלל במהלך המשימה כולה.
הדור השלישי (1976-1986) כונה סויוז-T, (מן המילה "טרויקה", המלמדת על גודל הצוות שיועד לה).
החל משנת 1986, הדור הרביעי, סויוז-TM, שימש להעברת צוותים לתחנת החלל מיר וצויד במערכת עגינה משופרת "קורס" ששימשה עד 2003.
הדור הנוכחי הוא סויוז-TMA, שפותח להעברת צוותים לתחנת החלל הבינלאומית. הוא מותאם לאנשים גבוהי קומה יותר ובעל מושבים מתכווננים. זוהי החללית המאוישת שבשימוש רוסיה כיום.
נגזרים

התכנון הבסיסי של הסויוז שימש לפרויקטים רבים, מהם סודיים. מטרתו הראשונית הייתה לטוס לירח ללא שימוש בטיל מאיץ אדיר כסטורן 5 האמריקני או N1 הרוסי, על ידי הרכבת חלקים שהועלו למסלול מראש. תכנון זה ושימושיו האזרחיים היה של קורוליוב, שלא ראה בחייו את המראת הסויוז. פיתוחים כגון הזונד או חללית הפרוגרס הבלתי מאוישת שהעבירה מטען לתחנות סאליוט ומיר עשו שימוש במערכות העגינה והניווט של הסויוז, אך לא בתא הנחיתה שלה.
משימות התוכנית > משימות בלתי מאוישות

| מספר | משימה | תאריך | שנה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | קוסמוס 133 | 28 בנובמבר | 1966 |  |
| 2. |  |  |  | השיגור נכשל |
| 3. | קוסמוס 140 | 7 בפברואר | 1967 |  |
| 4. | קוסמוס 186 | 27 באוקטובר | 1967 |  |
| 5. | קוסמוס 188 | 30 באוקטובר | 1967 |  |
| 6. | קוסמוס 212 | 14 באפריל | 1968 |  |
| 7. | קוסמוס 213 | 15 באפריל | 1968 |  |
| 8. | קוסמוס 238 | 28 באוגוסט | 1968 |  |
| 9. | סויוז 2 | 25 באוקטובר | 1968 |  |
| 10. | קוסמוס 379 | 24 בנובמבר | 1970 |  |
| 11. | קוסמוס 396 | 18 בפברואר | 1971 |  |
| 12. | קוסמוס 434 | 12 באוגוסט | 1971 |  |
| 13. | קוסמוס 496 | 26 ביוני | 1972 |  |
| 14. | קוסמוס 573 | 15 ביוני | 1973 |  |
| 15. | קוסמוס 613 | 30 בנובמבר | 1973 |  |
| 16. | קוסמוס 638 | 3 באפריל | 1974 |  |
| 17. | קוסמוס 656 | 27 במאי | 1974 |  |
| 18. | קוסמוס 670 | 6 באוגוסט | 1974 |  |
| 19. | קוסמוס 672 | 12 באוגוסט | 1974 |  |
| 20. | קוסמוס 772 | 29 בספטמבר | 1975 |  |
| 21. | סויוז 20 | 17 בנובמבר | 1975 | עגינה בתחנת החלל סאליוט 4 |
| 22. | קוסמוס 869 | 29 בנובמבר | 1976 |  |
| 23. | קוסמוס 1001 | 4 באפריל | 1978 |  |
| 24. | קוסמוס 1074 | 31 בינואר | 1979 |  |
| 25. | סויוז T-1 | 16 בדצמבר | 1979 | עגינה בתחנת החלל סאליוט 6 |
| 26. | סויוז TM-1 | 21 במאי | 1986 | שדרוג לתחנת החלל מיר |
משימות התוכנית > משימות מאוישות

| משימות 1 - 20 | משימות 21 - 40 | משימות 41 - 60 | משימות 61 - 80 | משימות 81 - 100 | משימות 101 - 104 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. סויוז 1 | 21. סויוז 22 | 41. סויוז 39 | 61. סויוז TM-8 | 81. סויוז TM-28 | 101. סויוז TMA-14 |
| 2. סויוז 3 | 22. סויוז 23 | 42. סויוז 40 | 62. סויוז TM-9 | 82. סויוז TM-29 | 102. סויוז TMA-15 |
| 3. סויוז 4 | 23. סויוז 24 | 43. סויוז T-5 | 63. סויוז TM-10 | 83. סויוז TM-30 | 103. סויוז TMA-16 |
| 4. סויוז 5 | 24. סויוז 25 | 44. סויוז T-6 | 64. סויוז TM-11 | 84. סויוז TM-31 | 104. סויוז TMA-17 |
| 5. סויוז 6 | 25. סויוז 26 | 45. סויוז T-7 | 65. סויוז TM-12 | 85. סויוז TM-32 | 105. סויוז TMA-18 |
| 6. סויוז 7 | 26. סויוז 27 | 46. סויוז T-8 | 66. סויוז TM-13 | 86. סויוז TM-33 | 106. סויוז TMA-19 |
| 7. סויוז 8 | 27. סויוז 28 | 47. סויוז T-9 | 67. סויוז TM-14 | 87. סויוז TM-34 | 107. סויוז TMA-01M |
| 8. סויוז 9 | 28. סויוז 29 | 48. סויוז T-10-1 | 68. סויוז TM-15 | 88. סויוז TMA-1 | 108. סויוז TMA-20 |
| 9. סויוז 10 | 29. סויוז 30 | 49. סויוז T-10 | 69. סויוז TM-16 | 89. סויוז TMA-2 | 109. סויוז TMA-21 |
| 10. סויוז 11 | 30. סויוז 31 | 50. סויוז T-11 | 70. סויוז TM-17 | 90. סויוז TMA-3 | 110. סויוז TMA-02M |
| 11. סויוז 12 | 31. סויוז 32 | 51. סויוז T-12 | 71. סויוז TM-18 | 91. סויוז TMA-4 | 111. סויוז TMA-22 |
| 12. סויוז 13 | 32. סויוז 33 | 52. סויוז T-13 | 72. סויוז TM-19 | 92. סויוז TMA-5 |  |
| 13. סויוז 14 | 33. סויוז 34 | 53. סויוז T-14 | 73. סויוז TM-20 | 93. סויוז TMA-6 |  |
| 14. סויוז 15 | 34. סויוז 35 | 54. סויוז TM-2 | 74. סויוז TM-21 | 94. סויוז TMA-7 |  |
| 15. סויוז 16 | 35. סויוז 36 | 55. סויוז T-15 | 75. סויוז TM-22 | 95. סויוז TMA-8 |  |
| 16. סויוז 17 | 36. סויוז T-2 | 56. סויוז TM-3 | 76. סויוז TM-23 | 96. סויוז TMA-9 |  |
| 17. סויוז 18a | 37. סויוז 37 | 57. סויוז TM-4 | 77. סויוז TM-24 | 97. סויוז TMA-10 |  |
| 18. סויוז 18 | 38. סויוז 38 | 58. סויוז TM-5 | 78. סויוז TM-25 | 98. סויוז TMA-11 |  |
| 19. סויוז 19 | 39. סויוז T-3 | 59. סויוז TM-6 | 79. סויוז TM-26 | 99. סויוז TMA-12 |  |
| 20. סויוז 21 | 40. סויוז T-4 | 60. סויוז TM-7 | 80. סויוז TM-27 | 100. סויוז TMA-13 |  |
ראו גם

רשימה של טיסות חלל מאוישות
שיגור סויוז TMA-3 על משגר סויוז
סויוז TMA-7 בחלל
הסקה דדוקטיבית

הסקה דדוקטיבית (באנגלית: Deductive reasoning; בעברית אִפְרוּט), או היקשים דדוקטיביים (באנגלית: Deductive Sylogism) הוא תהליך של הסקת מסקנות בצורה לוגית מן הכלל אל הפרט, למשל: בהנחה שלכל הפילים יש חדק, ובהינתן שדמבו הוא פיל, המסקנה היא שלדמבו יש חדק. הטעון הדדוקטיבי כולל הנחות יסוד ומסקנה, כך שהמסקנה בהכרח נובעות מהנחות היסוד. לכן זהו בעצם היסק בתנאי וודאות. הסקה דדוקטיבית תלויה בהנחות היסוד שבבסיסה. לכן היקש הוא תקף כאשר המסקנה שבו נובעת באופן לוגי מהנחות היסוד, בלי קשר לשאלת האמיתות או הנכונות של המסקנה בייחס למציאות. היקש דדוקטיבי נקרא אף היקש הגיוני. עם זאת המילה היגיון בשפת הדיבור כוללת אף משמעויות שחורגות מההגדרה הפורמלית של היגיון. למשל, אם דבר מה מזכיר לאדם דבר מה אחר, בשפת היומיום, אנשים נוטים לומר שזה הגיוני. אך זו אינה חשיבה לוגית או הגיונית במובן הפורמלי. שכן אין כאן מסקנה שנובעת מהנחות יסוד. זוהי למעשה חשיבה אסוציאטיבית שנראית לאנשים הגיונית במובן זה שהיא מתאימה לאורח החשיבה של האדם.
מבנה ההיקש (syllogism) הדדוקטיבי

אריסטו הציג את המבנה הבסיסי ביותר של ההיקש הדדוקטיבי. ההיקש מורכב משתי הנחות יסוד (premises) ואחריהן משפט שלישי — המסקנה (conclusion). בהיקשים קטגוריים (categorical syllogisms) הנחות היסוד והמסקנות הן משפטים הנפתחים במילים כל, אף אחד או חלק. בהיקשים מותנים (conditional syllogisms) ההנחה הראשונה נושאת את הצורה של "אם...אז".
דוגמה להיקש קטגורי- הנחת יסוד ראשונה: כל התפוחים הם פירות, הנחת יסוד שניה: כל הפירות הם בצבע חום, מסקנה: כל התפוחים הם בצבע חום.
דוגמה להיקש מותנה- הנחת יסוד ראשונה: אם אוכל אוכל בריא, אז אתקבל ללימודי רפואה, הנחת יסוד שנייה: אני אוכל אוכל בריא, מסקנה: אתקבל לרפואה.
הנחות היסוד וההיקש תמיד מתייחסים למהויות ואותן נהוג לסמן באותיות. בדוגמה להיקש הקטגורי המהויות הן: תפוחים (א), פירות (ב), וצבע חום (ג). בדוגמה להיקש המותנה המהויות הן: אכילת אוכל בריא (p) וקבלה ללימודי רפואה (q). סימון המהויות באותיות, מסייעת להשוות בין הקשים בהם המהויות (תוכן או שם המשתנים) שונות אך המבנה זהה. יתרה מכך, הסימון מסייע לבחון האם המסקנה נובעת מהנחות היסוד, כלומר תקפה, בהתעלם מהידע הקודם הקשור למהויות (לתוכן) וליחסים בניהם.
תוקף ואמת בהיקשים

יש הבדל בין תוקף של היקש לבין נכונות ההיקש. היקש הוא תקף כאשר המסקנה שבו נובעת באופן לוגי משתי הנחות היסוד, בלי קשר לשאלת האמיתות או הנכונות של המסקנה בייחס למציאות. לעיתים, במיוחד כשמדובר בהיקשים מורכבים, אף על פי  שההיקש תקף לוגית (המסקנה נובעת מהנחות היסוד), הוא נשפט על ידי בני אדם כלא נכון (בהתחשב בידע קודם), ולהפך. בהסתכלות אחרת, ניתן לומר כי תוקף ההיקש מבטא את המודל הנורמטיבי, כלומר מה המסקנה התקפה בהתחשב בשאלה האם המסקנה נובעת מההנחות, בעוד השיפוט של האדם המושפע לעיתים קרובות מידע קודם מבטא את המודל הדסקריפטיבי. נטייה זו של האדם להיות מושפע מהידע הקודם שלו בזמן שהוא שופט תוקף של היקש נובע לעיתים מהטיית האמונה (Belief Bias).
תוקף ואמת בהיקשים > היקשים קטגוריים

ההיקש הקטגורי שהובא בדוגמה הוא בעל מבנה פשוט יחסית: כל ה א (תפוחים) הם ב (פירות), כל ה ב (פירות) הם ג (בצבע חום), לכן כל ה א (תפוחים) הם ג (בצבע חום). בדוגמה זו קל להיווכח שההיסק תקף לוגית (המסקנה נובעת מהנחות היסוד), אף על פי שהוא לא נכון בהתחשב בידע על המציאות (אנשים יודעים שלא כל הפירות הם בצבע חום). לעיתים קרובות היקשים קטגוריים הם בעלי מבנה יותר מורכב. במצבים כאלה ההיקש יכול להיות לא תקף אך לתת תחושה שהוא נכון. דוגמאות א ו ב בטבלה שלמטה מציגות היקשים הכוללים את המילה חלק, דבר ההופך אותן ליותר מורכבות. שתי הדוגמאות הן בעלות מבנה זהה, וההיקש בשתיהן לא תקף. קשה לראות שההיקש לא תקף בדוגמה א, שכן על סמך ידע על המציאות המסקנה שחלק מהנשיאים האמריקנים יהירים נראית לאנשים סבירה. דוגמה ב, היא בעלת אותו מבנה כמו ההיקש שבדוגמה א, אך בדוגמה זאת, קל יחסית לראות כי ההיקש לא תקף. וזאת לא רק משום שהמסקנה (חלק מהנשיאים האמריקנים בורים) לא נראית סבירה, אלא אף משום שקל לראות שהאנשים בהנחה השנייה לא חייבים לכלול נשיאים אמריקנים. ניתן לסכם ולומר כי אחת הסיבות לכך שאנשים תופסים את ההיקש שבדוגמה א כתקף ואת זה שבדוגמה ב כלא תקף הוא הטיית האמונה — הנטייה לחשוב שההיקש תקף אם ניתן להאמין למסקנה.
|  | דוגמה א |  | דוגמה ב |  | מבנה ההיקשים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| הנחת יסוד ראשונה | כל הנשיאים האמריקאים (א) | חכמים (ב) | כל הנשיאים האמריקאים (א) | דוברי אנגלית (ב) | כל ה-א הם ב |
| הנחת יסוד שנייה | חלק מהאנשים החכמים (ג) | הם יהירים (ד) | חלק מהאנשים דוברי האנגלית (ג) | בורים (ד) | חלק מ-ג הם ד |
| מסקנה | חלק הנשיאים האמריקאים (א) | יהירים (ד) | חלק מהנשיאים האמריקאים (א) | בורים (ד) | חלק מ-א הם ד |
כאמור, אחת הסיבות לכך שאנשים תופסים את ההיקש שבדוגמה א כתקף ואת זה שבדוגמה ב כלא תקף הוא ה"נפילה" להטיית האמונה — הנטייה לחשוב שהיקש תקף אם ניתן להאמין למסקנה. ואכן, במחקרים שנערכו על סטודנטים נמצא כי היקשים בהן המסקנות נתפסו ככאלה שניתן להאמין בהן, נשפטו כיותר תקפים מהיקשים באותו מבנה אך שכללו מסקנות שלא ניתן להאמין בהן.
בחיי היומיום הרבה פעמים אנשים תוך כדי שיח אם בכתב ואם בעל פה מביאים טעונים שנראים כאילו והם תקפים. במצבים כאלה ההיקש "מתחפש" לתקף כי הוא משתמש במבנה שנראה לוגי אך עושה שימוש (במתכוון או שלא) בהטיית האמונה ולכן משכנע. ככלל אין דרך קלה לקבוע אם היקש הוא תקף או לא. בכל מקרה צריך להיות מודע לכך בהבאת או בהיתקלות בהיקשים. כל הדיון הזה אולי נראה אקדמי וחסר משמעות לחיי היומיום אך יש לעובדה זו השלכות רבות בהרבה תחומים ובמיוחד על שכנוע. משום ששכנוע הוא תהליך יומיומי הנוכח בכל תחומי החיים חשוב להיות ער לעובדה זו. קחו למשל דוגמה המאפיינת שיח שמשתמש בטעון שהוא כביכול לוגי ו"אקדמי" ולכן נשמע תקף, אך למעשה הוא איננו תקף: "תקשיב, קראתי אתמול מאמר של עיתונאי מאוד רציני שטוען שהוא יודע שכל חברי האופוזיציה מתנגדים לחוק המיגון החדש" (הנחה ראשונה). "ואני גם יודע שחלק מהמתנגדים לחוק המיגון החדש לוקחים כסף מקבוצות כוח בשוק המיגון" (הנחה שנייה), "מזה ברור לכל בר דעת הוא שחלק מחברי האופוזיציה לוקחים כסף מקבוצות כוח בשוק המיגון" (מסקנה). היקש זה הוא זהה במבנהו להיקשים שבדוגמאות א ו ב, אך כמוהם הוא איננו תקף. ברור שמההנחה הראשונה (כל חברי האופוזיציה...) ומהשנייה (חלק מהמתנגדים...) לא נובע לוגית שחלק מחברי האופוזיציה לוקחים שוחד...
תוקף ואמת בהיקשים > היקשים מותנים

כמו ההיקש הקטגורי ההיקש מותנה כולל אף הוא שתי הנחות ומסקנה. עם זאת כאן ההנחה הראשונה כוללת את המונחים "אם...אז". להנחה מהסוג אם p (אקח קורס פסיכומטרי) אז q (אתקבל לרפואה) על פי הלוגיקה הפורמלית יש ארבע היקשים (או היסקים) אפשריים, כששניים מהם תקפים ושניים לא:
| היקש | שם בלטינית/לועזית | שם מקוצר | הנחה 2 | דוגמה | מסקנה | דוגמה | האם ההיסק תקף? |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Modus ponens | MP | p | לקחתי קורס פסיכומטרי | q | אתקבל לרפואה | תקף |
| 2 | Modus tollens | MT | לא q | לא התקבלתי לרפואה | לא p | לא לקחתי קורס פסיכומטרי | תקף |
| 3 | Affirming the consequent | AC | q | התקבלתי לרפואה | p | לקחתי קורס פסיכומטרי | לא תקף |
| 4 | Denying the antecedent | DA | לא p | לא לקחתי קורס פסיכומטרי | לא q | לא אתקבל לרפואה | לא תקף |
תקפות ארבעת ההיסקים היא קבועה ונגזרת מהלוגיקה הפורמלית ולכן אינה תלויה בנושא עליו מדובר. היקשים מהסוג אם p אז q, מאוד נפוצים בחיי היומיום אך ממחקרים עולה ששיפוטי התוקף שעושים אנשים לגבי היסקים כאלה תלויים בדוגמה או בנושא בו מדובר.
תוקף ואמת בהיקשים > היקשים מותנים > משימת ארבעת הקלפים של וייסון (Wason four cards problem)

משימת ארבעת הקלפים או משימה הבחירה של וייסון, היא חידת הגיון שהגה פיטר וייסון בשנת 1966. מטלה זו היא למעשה משימת היסק מותנה מהסוג של "אם...אז". וייסון הציג לנחקרים ארבעה קלפים. על כל קלף יש אות מצידו האחד ומספר מצידו השני. הקלפים שהוצגו היו הבאים:
המשימה של הנחקר הייתה לציין איזה קלף (או קלפים) עליו להפוך כדי לבחון את נכונות הכלל: "אם מצידו האחד של הקלף יש 'תנועה' (vowel) מצידו האחד יש מספר זוגי". על פי הלוגיקה הפורמלית התשובה הנכונה היא להפוך שני קלפים: את הקלף שבצידו הגלוי מופיעה תנועה – E ואת הקלף שבצידו הגלוי מופיע מספר אי-זוגי – 7. (אלה הם בעצם p ולא q).
| היקש | שם בלטינית/לועזית | שם מקוצר | הנחה 2 | בצד האחד של הקלף | מסקנה | בצד השני של הקלף | האם ההיסק תקף? |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Modus ponens | MP | p | תנועה (E) | לכן q | מספר זוגי (4) | תקף |
| 2 | Modus tollens | MT | לא q | מספר אי-זוגי (7) | לכן לא p | עיצור (K) | תקף |
| 3 | Affirming the consequent | AC | q | מספר זוגי (4) | לכן p | תנועה (E) | לא תקף |
| 4 | Denying the antecedent | DA | לא p | עיצור (K) | לכן לא q | מספר אי-זוגי (7) | לא תקף |
בניסוי, 53% מהנחקרים ענו שיש להפוך את הקלף עם האות E על מנת לבדוק את נכונות הטענה (MP). תשובה זו היא נכונה שכן אם תופיע ספרה זוגית הכלל נכון ואם תופיע ספרה אי-זוגית הכלל לא נכון. אבל יש להפוך קלף נוסף כדי לבחון בצורה מלאה את הכלל, והוא קלף 7 (MT). שהרי אם תופיע תנועה בצידו האחר הדבר יפריך את הכלל. מסתבר שרק 4% מהנחקרים ענו נכון, כלומר בחרו בקלף 7 בנוסף לקלף E על מנת לבחון את נכונות הכלל. תוצאה זו מעידה על נטיית של היחיד לא לפעול לפי עקרון ההפרכה (falsification principle), ההכרחי לבדיקת נכונות הטענה. עם זאת, 46% מהנחקרים ציינו שהקלף הנוסף שצריך להפוך בנוסף לקלף E הוא קלף 4 (AC). בחירה בקלף זה לא רלוונטית לבדיקת נכונות הטענה שכן הכלל לא מתייחס למה קורה כשבצד אחד המספר זוגי. תוצאות מחקר זה שוחזרו אף בשנת 1993.
תוקף ואמת בהיקשים > היקשים מותנים > משימת ארבעת הקלפים בחיי היומיום

ממחקרים עולה כי כאשר המונחים המופשטים במשימת ארבעת הקלפים מוחלפים בתכנים מחיי היומיום, הביצועים משתפרים באופן דרמטי. לנחקרים הוצגה בדיוק אותה משימה כמו זו של וייסון אך במקום שתכלול אותיות ומספרים היא כללה גילאים וסוג המשקה. ארבעת הקלפים שהוצגו היו כמו שמופיע באיור.
לנחקר נאמר: "לפניך ארבעה קלפים, על כל קלף מופיע גיל של אדם בצידו האחד ותמונה של משקה בצידו השני. הנח שאתה שוטר שאמור לאכוף את הכלל הבא: 'אם אדם שותה בירה, הוא חייב להיות מעל גיל 18.' אילו מהקלפים שבאיור אתה חייב להפוך על מנת לבחון האם הכלל נאכף?" בהתאם לכלל הנוגע להיסקים מותנים ("אם...אז") התשובה הנכונה היא להפוך שני קלפים — את קלף הבירה (p) ואת קלף גיל 16 (לא q). ואכן 73% מהנחקרים ענו את התשובה הנכונה, זאת לעומת 0% שענו את התשובה הנכונה מקרב נחקרים להם נתנו החוקרים את המשימה המקורית.
החוקרים מסבירים את ההצלחה בביצוע בגרסת הבירה וגיל שתיית האלכוהול קלה יותר משום שהיא עוסקת בתקנות מוכרות (הגיל בו מותר לשתות אלכוהול).
חוקרים אחרים העלו את האפשרות שההצלחה היחסית של הנחקרים במשימת הבירה והגיל לעומת המשימה המופשטת נובעת משיפוט לפי "סכמת ההרשאה" (permission schema). סכמה היא ידע הנוגע לכללים שמכוונים את המחשבות והמעשים של בני האדם. לכן, כל משימה בעלת אותו מבנה אך עם תכנים הנוגעים להרשאה (למשל למי מותר לנהוג, להסתובב בלי מסכה וכו') תניב את אותן תוצאות. אכן, במחקר בו המטלה הייתה באותו מבנה אך הכלל התייחס להרשאה להיכנס למדינה וקיום חיסונים למחלות, ההצלחה בבצוע הייתה גבוהה מאוד. בחרו בשני הקלפים הנכונים (p ולא q) בין 62 ל-91 אחוז מהנבדקים .
חוקרים אחרים העלו את האפשרות שההצלחה בביצוע במשימות ההרשאה נובעת מסיבות אבולוציוניות. לאדם יש מבנה קוגניטיבי מולד לאיתור רמאות. לטענתם איתור רמאות הוא מבנה קוגניטיבי שמתפתח על מנת לאפשר שיתוף פעולה מוצלח בין אנשים. במחקר שערכו בו המטלה הייתה באותו מבנה אך כזו שכללה כללים הנהוגים בחברה לא מוכרת (שבט באפריקה), אחוזי הבוחרים בקלפים הנכונים היה גבוה.
המחקר בהיסקים מותנים בהם הפרדיגמה הניסויית עושה שימוש במשימת ארבעת הקלפים לא תמה והיא ממשיכה עד היום.
דדוקציה מול אינדוקציה

האלטרנטיבה להסקה דדוקטיבית היא הסקה אינדוקטיבית. ההבדל המהותי והבסיסי בין השתיים הוא שהסקה דדוקטיבית היא הגרירה הלוגית בין עובדות כלליות לאמיתות פרטיות, בעוד הסקה אינדוקטיבית פועלת בצורה ההפוכה בדיוק. הסקה אינדוקטיבית פותחת בתצפית יחידה (או במספר תצפיות) אשר ההנחה היא שהיא מייצגת את העיקרון שאמור לפעול בצורה כללית.
הסקה דדוקטיבית מכילה עקרונות כלליים וגוררת מסקנות ספציפיות בעוד הסקה אינדוקטיבית בוחנת פיסת מידע ספציפי או מספר פיסות מידע ומסיקה מהן את העיקרון הכללי. בכך שהגה בתופעות כמו איך תפוחים נופלים ואיך הכוכבים נעים בחלל, הסיק אייזק ניוטון בצורה אינדוקטיבית את קיומו של כוח הכבידה. במאה ה-19, יושמה התאוריה של ניוטון (העיקרון הכללי) על מנת להסיק בצורה דדוקטיבית את קיומו, מסתו, מיקומו ומסלול הקפתו של נפטון (המקרה הפרטי) מתוך סטייה במסלול הקפתו של אורנוס.
רקע

ההסקה הדדוקטיבית פותחה על ידי אריסטו, תאלס, פיתגורס ופילוסופים יוונים מהתקופה הקלאסית (600 עד 300 לפנה"ס). אריסטו, הנחשב לאבי הלוגיקה, מספר איך תאלס השתמש בכישוריו על מנת להסיק באופן דדוקטיבי שיבול הזיתים של העונה הבאה יהיה פורה במיוחד. לכן, הוא קנה את כל מכבשי הזיתים וצבר הון כאשר הגידול ביבול הזיתים אכן הגיע. המחקר בנושא החשיבה האנושית בתחום ההיסקים הדדוקטיביים החל בראשית שנות ה־ 50 של המאה ה־ 20, ותפס תאוצה עם הטבעת המונח פסיכולוגיה קוגניטיבית ב-1967..
ראו גם

אינדוקציה
לוגיקה
תקפות (לוגיקה)
טיעון
מודלים נורמטיביים ומודלים דסקריפטיביים
גישת ההריסטיקות וההטיות
משימת הבחירה של וייסון