stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמעון אפנשטיין
ראשית חייו והשכלתו

אפנשטיין נולד בקרוטושין (אז בפרובינציית פוזן בממלכת פרוסיה, כיום בפולין) לאביו, ר' שלמה ב"ר אברהם אריה, שהיה סוחר לפרנסתו, אך גם דיין וחזן. את השכלתו הראשונית רכש בבית הספר היהודי בעיירתו, והמשיך בלימודים בגימנסיה וילהלם בקרוטושין (גר'). הוא התמחה בשפות קלאסיות, יוונית, ולטינית, והשלים את בחינות הבגרות בשנת 1883. במקביל ללימודיו הכלליים, רכש השכלה תורנית מאביו, והתעמק בלימוד עברית.
בשנת 1883 החל את לימודיו באוניברסיטת ברסלאו ובמקביל בבית המדרש לרבנים בברסלאו, אך עזב בשנת 1884 כיון שלא הזדהה עם גישתם הדתית.
הוא עבר ללמוד באוניברסיטת ברלין ובית המדרש לרבנים בברלין (1884), שם היה חבר באגודת הסטודנטים "דיבוק חברים".
הוא היה תלמיד של הרב עזריאל הילדסהיימר, הרב דוד צבי הופמן, אברהם ברלינר. הוא למד תנ"ך ושפות שמיות אצל יעקב ברט וגם למד באוניברסיטה אצלו. בשנת 1888 השלים תואר דוקטור באוניברסיטת לייפציג, כאשר עבודת הדוקטורט שלו עסקה בפרשנות של תנחום הירושלמי על ספר קהלת.
החל מתקופה זו היה חבר במספר אגודות-סטודנטים יהודיות.
פעילות רבנית ואקדמית

בשנים 1889–1911 שימש אפנשטיין כרב בברייזן (גר') (כיום וומברזנו (אנ'), פולין) שבפרוסיה המערבית, שם ניהל גם בית ספר יהודי. בתקופה זו, שבה קהילתו הייתה קטנה, הקדיש זמן רב לעיסוק במחקר.
בשנת תרע"א (1911) הוזמן הרב אפנשטיין להורות בבית המדרש לרבנים בברלין, עקב פרישת הרב אברהם ברלינר לגמלאות. ב-27 באוקטובר הוא מונה כמרצה להיסטוריה של עם ישראל, ספרות ופרשנות המקרא, במקומו של הרב ברלינר. בעקבות פטירתו של יעקב בארט בתרע"ד (1914), אפנשטיין התחיל ללמד גם תנ"ך ודקדוק.
בשנת 1913 החל לשמש גם כרב קהילה של בית הכנסת המרכזי בוילמרסדורף (גר').
פעילות ציונית

אפנשטיין דגל בציונות דתית והיה חבר בתנועת המזרחי. הוא שילב את השקפותיו הציוניות בעבודתו החינוכית והדתית. בבית המדרש לרבנים בברלין העביר הרצאות בשפה העברית, במטרה לעודד את תחיית השפה ולהדגיש את חשיבות שימושה במדעי היהדות.
חיים אישיים ומשפחתו

בשנת 1888 נישא לאלמה, לבית נייסר, מקרוטושין, שהייתה מנהלת פנסיון בברלין. לבני הזוג נולדו שישה ילדים; ארבעה בנים ושתי בנות.

הרב אפנשטיין נפטר לאחר מחלה קשה בחורף 1920, בגיל 56.
בכורו נפטר בצעירותו. בתו הגדולה נישאה לרב חיים לאואר (גר') והתגוררה בשווייץ. אחד מבניו שימש כרב בקהילה קטנה בטמפלהוף, בברלין עד שנת 1939, ואח"כ עלה לארץ ישראל. גם שאר ילדיו עלו לארץ.
סבו היה הרב יהודה לייב בלשקה, שנודע כרבה של שנלאנקה.
בן אחותו היה הרב מקס דינמן.
מחקריו וחיבוריו

אפנשטיין התרכז בעיקר במחקר תקופת הגאונים ובפרשנות המקרא. עבודתו המרכזית, Beiträge zur Geschichte und Literatur im geonäischen Zeitalter (תרומה להיסטוריה ולספרות בתקופת הגאונים), פורסמה ב-1913 ונחשבת לחיבור בסיסי בתחום. בנוסף, הוא חקר והוציא לאור כתבים של פרשני מקרא, בהם פירושיו של רבי יוסף קמחי, רבי יוסף קרא ורבי שלמה אסטרוק.
ביבליוגרפיה

הרב אפנשטיין נודע כחוקר חרוץ ופורה, שהפיק עשרות חיבורים, ביניהם על רבי יוסף קמחי, רבי יוסף קרא ודונש בן לברט.
ביבליוגרפיה מקיפה נערך בידי ע' פוזנר: Zwei Bibliographien, ספר היובל לר׳ יעקב פריימן, 1937, עמ' 177 — 171 (חלק לועזי) (בגרמנית)

להלן מובאים מבחר מחיבוריו, במיוחד כאלה שנגישים באינטרנט.
אפנשטיין, שמעון בן שלמה, עיון וחקר, תירגמו מגרמנית: צבי ברמאיר, חיים לשם, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשל"ו, באתר אוצר החכמה
רבי יצחק המכונה אבו אברהים ן' ברון וספר השתוות לשון עבר עם ערב, האשכול כרך שני, קראקא, תרנ"ט/ 1899, עמ' 198־209
שמעון עפפענשטיין (אחד מהעורכים), לדוד צבי, ‏ספר יובל לכבוד הרב דוד צבי הופמן; ברלין, תרע"ד/ 1914, באתר היברובוקס
חיבורים שההדיר מכתבי-יד
פירושי רבי יוסף קרא לנביאים ראשונים
פירוש ספר יהושע [וס' שופטים], ‏פרנקפורט על המיין, תרס"ז; עם מבוא והערות בגרמנית מאת הרב עפנשטיין, באתר היברובוקס
פירוש על נביאים ראשונים ע"פ כ"י קירכהיים, מהדורת צילום מכתב עת "Jahrbuch der Jüdisch - Literarischen Gesellschaft", שם נדפס לראשונה, ירושלים: הוצאת מקור, תשל"ב, באתר אוצר החכמה; כולל מבוא מאת הרב אפנשטיין, בגרמנית
פירושי רבי יוסף קרא לנביאים ראשונים, ירושלים: הוצאת מוסד הרב קוק, תשל"ג/ 1972, באתר אוצר החכמה; במהדורה זו המבוא הופיע בעברית, בתרגומו של אברהם דרום
אנשלמה אשתרוק, מדרשי התורה, ‏הוצאת חברת מקיצי נרדמים, ברלין, תרנ"ט/ 1899, באתר היברובוקס 
 הספר כולל פירוש בעברית על חמישה חומשי תורה, מגילת אסתר, על פרשת "הנה ישכיל עבדי" מספר ישעיהו ותהילים קל"ט, ומבוא מאת הרב אפנשטיין, בעברית.
רב סעדיה גאון, שמעון עפפענשטיין (ע), שתי הקדמות רב סעדיה גאון לתהילים , בריזן, תרס"ט, (כולל מבוא בעברית מאת הרב אפנשטיין; דברי רס"ג מופיעים ב ערבית יהודית, בכתב עברי)
הופיע גם בספר יובל לאברהם אליהו הרכבי, "זכרון לאברהם אליהו", ‏פטרבורג, תרס"ט, באתר היברובוקס. החל מעמ' 185, ניתן לקרוא אותו כאן
ר׳ אברהם בן הרמב"ם, ליקוטים מפירוש על בראשית ושמות, הופיע בספר "לדוד צבי", ספר יובל לכבוד הרב דוד צבי הופמן, ברלין, תרע"ד/ 1914, עמ' 130 - 142.
לקריאה נוספת

"אפנשטיין, שמעון", האנציקלופדיה העברית (כרך ה), חברה להוצאת אנציקלופדיות, תשכ"א, עמ' 250
הערות שוליים

↑  ראו מאמרו של ד' גולדשמידט, שדן בעניין זה
↑  Aus dem Kohelet-Kommentar des Tanchum Jeruschalmi, Freimann-Sammlung (בגרמנית)
↑  "A LIST OF EVENTS IN 5672 AND NECROLOGY: July 1, 1911, to June 30, 1912". The American Jewish Year Book (באנגלית): 134. 1913. JSTOR 23600788.
↑  ע"פ משה אביגדור שולוואס, בית המדרש לרבנים בברלין - חלק ב', באתר דעת (מתוך הספר "מוסדות תורה באירופה בבנינם ובחורבנם", בעריכת שמואל קלמן מירסקי, 1956)
↑  Carsten L. Wilke (2007–2009). "EPPENSTEIN, Simon, Dr.". Biographisches Portal der Rabbiner (בגרמנית). Vol. 2. de Gruyter.{{cite encyclopedia}}:  תחזוקה - ציטוט: date format (link)
↑  ע"פ המבוא לביבליוגרפיה, מאת עקיבא ברוך פוזנר (בגרמנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007260844805171  PLWABN: 9810698189505606  BIBSYS: 99044060  BnF: cb12899968z (data)  CiNii: DA07117425  GND: 139733876  ISNI: 0000 0001 0787 1333  LCCN: n82029071  NKC: zmp20191037054  NLA: 35928891  NTA: 181947501  RERO: 02-A009454042  SUDOC: 061072796  Trove: 1150134  VcBA: 495/141954  VIAF: 102319236   WorldCat (עם VIAF): 102319236
טקס פרסי אוסקר ה-89

| --- | --- |

 תאריך:  26 בפברואר 2017 
 מיקום:  תיאטרון דולבי, לוס אנג'לס, קליפורניה
 מנחים:  ג'ימי קימל
 מפיק:  מייקל דה לוקה   ג'ניפר טוד
 במאי:  גלן וייס
 רשת שידור:  ABC
 אורך הטקס:  3 שעות, 49 דקות
 המועמדים והזוכים הבולטים
 הסרט הטוב ביותר:  אור ירח
 זכייה במספר הפרסים הרב:  לה לה לנד (6)
 מספר המועמדויות הרב:  לה לה לנד (14)
 אתר רשמי
 →88 90← פרס אוסקר
 
טקס פרסי אוסקר ה-89 (באנגלית: 89th Academy Awards) להענקת פרסי האוסקר של האקדמיה האמריקאית לקולנוע למיטב סרטי הקולנוע והטלוויזיה של שנת 2016 נערך בתיאטרון דולבי שבלוס אנג'לס, קליפורניה, ב-26 בפברואר 2017. הקומיקאי ג'ימי קימל הנחה את הטקס בפעם הראשונה.
הטקס התאפיין בביקורת מצד מנחה הטקס, המגישים והזוכים על מדיניותו והתבטאותיו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ.
על הטקס העיבה תקלה, באשמת פירמת רואי החשבון PwC שפיקחה על הטקס, שגרמה להכרזת הסרט "לה לה לנד" כזוכה בפרס הסרט הטוב ביותר, ורק לאחר תחילת נאומי התודה מצד מפיקי "לה לה לנד", הובהר כי הזוכה האמיתי הוא הסרט "אור ירח".
זכיות ומועמדויות

המועמדויות לטקס פרסי אוסקר ה-89 הוכרזו ב-24 בינואר 2017. ההכרזה בוצעה לראשונה באמצעות שידור חי באתר האינטרנט הרשמי של האקדמיה, ברשתות החברתיות ובשידורים מקומיים ברחבי ארצות הברית. ההכרזה בוצעה על ידי מספר זוכים ומועמדי עבר לפרס ביניהם נשיאת האקדמיה, שריל בון אייזקס, הבמאים ג'ייסון רייטמן וגיירמו דל טורו, השחקנים ברי לארסון, גבורי סידיבי, גלן קלוז, ג'ניפר הדסון, דמיאן ביצ'יר, טרנס הווארד, מרשה גיי הארדן וקן ואטאנבה והתסריטאי דסטין לאנס בלאק. הסרט שקיבל את מירב המועמדויות היה "לה לה לנד" עם 14 מועמדויות שהשתווה בכך לשיא למספר המועמדויות של הסרטים "טיטניק" ו"הכל אודות חוה". הסרטים "אור ירח" ו"המפגש" היו מועמדים כל אחד לשמונה פרסים.
הערות שוליים

↑  דב, סטיב (5 בדצמבר 2016). "Jimmy Kimmel to host the 2017 Oscars". האקדמיה האמריקאית לקולנוע. נבדק ב-6 בדצמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  וול סטריט ג'ורנל, ‏PwC על הפארסה באוסקר: "בודקים איך זה יכול היה לקרות", באתר גלובס, 27 בפברואר 2017
↑  "Oscar Nominations Announcment News". האקדמיה האמריקאית לקולנוע. 13 בינואר 2017. נבדק ב-13 בפברואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  בן בירון, ‏המועמדויות לאוסקר 2017: "לה לה לנד" השווה את השיא, באתר ‏מאקו‏, 24 בינואר 2017
↑  נירית אנדרמן, אוסקר 2017: "לה לה לנד" משווה את שיא המועמדויות של כל הזמנים, באתר הארץ, 24 בינואר 2017
| פרס אוסקר |
| --- | --- | --- |
| פרסים כלליים | הסרט הטוב ביותר • הסרט הבינלאומי הטוב ביותר • הסרט המונפש הטוב ביותר • הסרט הקצר הטוב ביותר • הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר • הסרט התיעודי הטוב ביותר • הסרט התיעודי הקצר הטוב ביותר |  |
| פרסי משחק | השחקן הטוב ביותר • השחקנית הטובה ביותר • שחקן המשנה הטוב ביותר • שחקנית המשנה הטובה ביותר |  |
| פרסי בימוי וכתיבה | הבמאי הטוב ביותר • התסריט המקורי הטוב ביותר • התסריט המעובד הטוב ביותר |  |
| פרסים אחרים | הצילום הטוב ביותר • העריכה הטובה ביותר • עיצוב ההפקה הטוב ביותר • הפסקול המקורי הטוב ביותר • השיר המקורי הטוב ביותר • עיצוב התלבושות הטוב ביותר • האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר • עריכת הסאונד הטובה ביותר • מיקס הסאונד הטוב ביותר • האפקטים הטובים ביותר |  |
| פרסים מיוחדים | פרס לשם כבוד • פרס לזכר • פרס לפעילות הומניטרית • פרס להישגים מיוחדים |  |
| טקסים | 1927/28 • 1928/29 • 1929/30 • 1930/31 • 1931/32 • 1932/33 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 • 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020/21 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 |  |
| אחר | האקדמיה האמריקאית לקולנוע • תיאטרון דולבי • שיאים • זוכי אמי, גראמי, אוסקר וטוני • מועמדים ישראלים |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 05c33ebe-8aad-480d-80cb-792bb545808c 
דמיאן שאזל, הבמאי הטוב ביותר
אמה סטון, השחקנית הטובה ביותר
קייסי אפלק, השחקן הטוב ביותר
ויולה דייוויס, שחקנית המשנה הטובה ביותר
מהרשלה עלי, שחקן המשנה הטוב ביותר
קנת' לונרגן, התסריט המקורי הטוב ביותר
אסגאר פרהאדי, הסרט הזר הטוב ביותר
שמחה הלוי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1896 קראקוב, פולין
 פטירה:  2 במאי 1968 (בגיל 72 בערך) מונטריאול, קנדה 
 תקופת הפעילות:  ? – 2 במאי 1968 
 מספר צאצאים:  4
 
 נשיא הסתדרות הרבנים דאמריקה
 ראש ועד ההלכה של הסתדרות הרבנים דאמריקה
 
הרב שמחה הלוי (ליוואי; 1896ֹֹ – 2 במאי 1968, ד' באייר ה'תשכ"ח) היה רב אמריקאי, נשיא ויושב ראש ועד ההלכה של הסתדרות הרבנים דאמריקה. מחבר הספר "שמחת הלוי".
ביוגרפיה

נולד לגרשון-יצחק ופעסיל הלוי, בקרקוב שבפולין, ולמד בעירו אצל הרב יודל אסטראווצר והרב יוסף ענגיל, ואצל הרב הרב דוד דוב מייזליש באויהל. בנעוריו, בשנת ה'תרע"ג, היגר עם הוריו לארצות הברית ולמד בישיבת רבינו יצחק אלחנן, ובה נסמך לרבנות. בהקדמת ספרו סיפר שבעקבות מצב כלכלי קשה של משפחתו רצה ללכת לעבוד, אולם אביו התעקש שילמד בישיבה. נישא למיכל סימא, בתו של הנדבן אהרן דרייזין, ונולדו להם שלושה בנים ובת אחת.
בין השנים ה'תרפ"א–ה'תרפ"ד שימש כרב קהילת "בית ישראל" בניו יורק. החל משנת ה'תרפ"ה שימש כרב קהילת "שערי תפילה" בפרת' אמבוי, ניו ג'רזי. בקהילה זו הקים תלמוד תורה בו למדו, באורח לא מצוי, "עברית בעברית". בשנות ה-60, לאחר שבריאותו הורעה, סיים את תפקידיו הרבניים הציבוריים, עבר למונטריאול ושם הוציא את ספרו.
הרב הלוי שימש ראש ועד ההלכה של הסתדרות הרבנים דאמריקה. לאחר מכן, בין השנים 1940–1942 שימש כנשיא השני של ההסתדרות. היה חבר הוועד הפועל של תנועת המזרחי באמריקה. כמו כן, ייסד את הסתדרות יהודי הונגריה באמריקה.
הרב הלוי נפטר במונטריאול בד' באייר ה'תשכ"ח (2 במאי 1968).
הגותו

חיבר את הספר "שמחת הלוי" שבו חידושים על התלמוד. בהקדמתו כתב שהוציא רק את מקצת כתביו, מכיוון שהיה באותה עת פצוע בידו. הוא תכנן להוציא את השאר בהמשך, אולם הם אבדו לפני שהספיק להוציאם.
הרב לוי נקט בגישה מקלה ביחס לגיור בני ובנות זוג של יהודים מתבוללים. דעתו המעודדת את גיור זה התפרסמה בעיתונות. גם לגבי גיור קטנים שנולדו מנישואים כאלה נקט בעמדה מקלה, וקבע שגם כאשר ברור שהילדים יגדלו במשפחה חילונית יש מקום לערוך את הגיור, בשל שעת הדחק הגדולה והנזקים שיגרמו מאי גיורם:
וידוע כי לדאבוננו המצב בענין הזה פרוץ ובפרט בעירות קטנות ורבים מאלו שנולדו מישראל הבא על הנכרית מתערבים עם היהודים ומתחשבים כיהודים ואנו אין בידינו להפרידם. ועכ"פ אם ע"י טבילה לא יהיה גוי מצד הדין נציל בזה הרבה פעמים מנשואי תערובת
כנשיא הסתדרות הרבנים פעל לאחד את אגודות הרבנים של אמריקה (הסתדרות הרבנים, אגודת הרבנים ואיגוד הרבנים). התכתב עם מזכיר אגודת הרבנים הרב יהודה זילבר כדי לפשר בין בין שני הארגונים, ואף נפגש עם חברי האגודה מספר פעמים. בעניין זה כתב:
בכל זמן ועידן כל עוד שיש אפשרות לקרב – אין לרחק... החלטה זו של אגוה"ר, שחבריה לא יתחברו לאגודה רבנית אחרת, נתקבלה לפני שנים וזאת היא הפעם הראשונה שבאה בקשר עם ההסתדרות לפשר את הענין [...] פירוד זה יחזק רק את אלו שחפצים לראות ח"ו בהשפלתה של כבוד התורה ובמיעוט השפעתה, ועלינו להשתדל בכל האפשר לארגן את כל הכוחות שלנו ועל ידי זה להביא ברכה אל ביתנו, ברכה המשולשת המסיימת וחותמת בשלום.
לקריאה נוספת

ר' שמחה ב"ר גרשון יצחק, מרישא', בתוך: מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה, כרך ו, ירושלים תשס"ה, עמ' 813
הערות שוליים

↑  על אודותיו ראו: 'ר' אהרן דרייזין ז"ל', הפרדס – ספר היובל, ניו יורק תשי"א, עמ' 465–466
↑  'ספר שמחת הלוי', בתוך: המאור קסח [יט, ה], ניסן תשכ"ז, עמ' 25; "שמחת הלוי", הפרדס [מא, ט], סיון תשכ"ז, עמ' 33–34
↑  הפרדס – ספר היובל, ניו יורק תשי"א, עמ' 565
↑  מצבת קברו באתר "Kevarim"
↑  1952, page 5 the jewish post (indiana), 4 july
↑  מכתב שרשם למזכיר אגודת הרבנים ותשובת המזכיר
↑  חלופת המכתבים מובאת בספרו, עמ נג
באולם מלך ההר

"בארמון מלך ההרים" מבוצע על ידי התזמורת הסימפונית הלאומית של צ'כיה
"בְּאוּלָם מֶלֶךְ הָהָר" (באנגלית: In the Hall of the Mountain King, בנורווגית: I Dovregubbens hall) הוא קטע מוזיקה קלאסית שהלחין אדוורד גריג בשנת 1875 כמוזיקה לסצנה השישית של המערכה שנייה במחזה "פר גינט" של המחזאי הנורווגי הנריק איבסן. המוזיקה המיוחדת והקלה לזיהוי סייעה לקטע המוזיקלי להשיג מעמד מיוחד בתרבות הפופולרית, והוא זכה לעיבוד על ידי אמנים רבים.
הגדרות

היצירה מנוגנת כשהדמות הראשית, פר גינט, נמצאת בפנטזיה חלומית ונכנסת לאולם 'דֹבְרֵגוּבֵּנְס' (מלך הטרולים ההרריים). ההקדמה של הסצנה נמשכת: "יש קהל רב של טרולים, גמדים וגובלים. דברגובן יושב על כס המלכות שלו, עם כתר ושרביט, מוקף בילדיו וקרוביו. פר גינט עומד לפניו, יש סערה אדירה באולם". שורות אלה הן השורות הראשונות בסצנה.
מוזיקה

הסולם הראשי של היצירה הוא סי מינור. הנושא מתחיל לאט ובשקט, ברגיסטרים הנמוכים של כלי התזמורת – הצ'לו, הקונטרבס והבסון. לאחר שהתבסס, הנושא המרכזי מתפתח בעזרת כמה צלילים עולים, ואז מועתק מעלה בקווינטה זכה (טרנספוזיציה לסולם הדומיננטה, פה דיאז מז'ור, אך עם דרגה שישית מונמכת) ומנוגן בכלים נוספים. שתי קבוצות הכלים מקפצות בין אוקטבות שונות עד שלבסוף מתכנסות לאותו גובה צליל. המפעם מאיץ בהדרגה לפרסטיסימו (מהיר ביותר), והיצירה נעשית רועשת ותזזיתית.
מילות השיר (בתרגום לעברית)

טקסט היצירה מושם בפיהם של דמויות שונות, המאיימות להעניש את פר גינט בעונשים שונים ומשונים:
חלק מהתווים של היצירה
דניאל אסקלינג

יואכים דניאל אסקלינג (בשוודית: Joakim Daniel Askling; נולד ב-4 בינואר 1990 בסטוקהולם שבשוודיה) הוא כדורגלן עבר שוודי ממוצא יהודי ששיחק בעמדת הבלם.
קריירה

אסקלינג נולד וגדל בסטוקהולם בירת שוודיה, והחל את קריירת המשחק שלו בקבוצת הנוער של המועדון המקומי האמרבי. כשהיה בן 18 עבר אסקלינג לשחק ביורגודן כשחתם בקבוצה לעונה אחת אך לא ערך הופעת ליגה אחת במדי הקבוצה ושוחרר ממנה בחלוף חצי שנה. לאחר מכן, חתם אסקלינג באלבינולפה מהליגה השנייה באיטליה, במדיה ערך הופעה אחת ולאחר שלוש שנים וחצי שוחרר מהקבוצה. בשנת 2009 ערך אסקלינג שלוש הופעות במדי נבחרת שוודיה בכדורגל עד גיל 19. אסקלינג הגיע לישראל בעקבות חתונתה של בת דודתו ונבחן בהפועל הרצליה, אך תהליכים בירוקרטיים שיבשו את המהלך, והוא חזר לשוודיה וחתם בספורוגאנס מהליגה החמישית.
בקיץ 2013 שב אסקלינג לישראל וחתם בהפועל כפר סבא ששיחקה בליגה א', ואף קיבל אזרחות ישראלית. אסקלינג שיחק במשך עונה אחת במדי כפר סבא בה ערך 24 הופעות ליגה וכבש שני שערים, ובסיום אותה עונה העפילה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-30 ביוני 2014 חתם אסקלינג לארבע עונות בהפועל באר שבע מליגת העל, במדיה ערך הופעה אחת בליגה והופעה אחת בגביע הטוטו, ובינואר 2014 שוחרר מהקבוצה וחתם עד לתום העונה בבית"ר תל אביב רמלה.
ב-22 ביוני 2015 חתם אסקלינג לעונה אחת בבית"ר ירושלים. ב-2 ביולי 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשהשלים 90 דקות בתיקו 0–0 מול אורדבסי שימקנט הקזחית במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בליגה שותף בשישה משחקים, ועם סיום חוזהו סיים אסקלינג את דרכו בבית"ר ירושלים.
בקיץ 2016 חזר לשוודיה וחתם באסיריסקה מליגת המשנה השוודית, וב-1 בינואר 2017 שוחרר מהמועדון.
חיים מנחם לויטס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  2 בדצמבר 1912 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  23 ביולי 1994 (בגיל 81) ירושלים 
 השכלה:  ישיבת רבינו יצחק אלחנן  אוניברסיטת הרווארד 
 תקופת הפעילות:  ? – 23 ביולי 1994 
 מעסיק:  ישראל הצעיר 
 
הרב ד"ר חיים מנחם לויטס (באנגלית: Mendell Lewittes ; כ"ב בכסלו תרע"ג, 2 בדצמבר 1912 - ט"ו באב תשנ"ד, 23 ביולי 1994) היה רב ומנהיג בכמה קהילות בארצות הברית וקנדה, מחבר תורני, ועורך.
בצעירותו

לויטס נולד בניו יורק בשנת 1912. למד בישיבת רבנו יצחק אלחנן, ושם נסמך לרבנות בשנת 1932, וגם קיבל תואר ראשון אקדמי. תואר שני קיבל מאוניברסיטת הארוואד. מאוחר יותר קיבל תואר ד"ר לשם כבוד מהישיבה יוניברסיטי. את רוב תורתו קיבל ממורו ורבו הרב משה סולובייצ'יק. בשנת 1936 נשא לאישה את את'ל, ביתו של הרב אהרון דרייזן, נשיא ארגון 'ועד העיר' במונטריאול.
רבנות בצפון אמריקה

בצעירותו נשא בכמה תפקידים רבניים באזור מדינת ניו יורק: בשנת 1936 נתמנה לרב בפורטלנד, מיין. בשנת 1942 עבר לכהן כרב קהילה בבוסטון.
בשנת 1949 הגיע למונטריאל ונתמנה לרבה של קהילת 'ישראל הצעיר' המקומית, תפקיד אותו נשא כעשרים שנה. בשבתו כרב שם התמקד בחינוך ליהדות וציונות, והקים בית ספר בצמוד לבית הכנסת, אותו ניהל בכל שנותיו שם. בשנים אלו עמד בקשרי מכתבים עם רבנים רבים ברחבי קנדה וארצות הברית.
הרב לויטס היה חבר 'המרכז העולמי' של תנועת המזרחי. ובעל השקפה ציונית, ולדעתו הקמת המדינה היא אתחלתא דגאולה העתידית.
לאורך השנים פרסם מאמרים בכתבי עת רבים, בהם: הדרום, אור המזרח, שנה בשנה ועוד.
העלייה לארץ וסוף חייו

בשנת 1969 עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. בשנים אלו לא נשא בתפקיד רבני אלא עסק בכתיבה ועריכה תורנית, ופרסם מספר רב של ספרים ומאמרים בעברית ובאנגלית. הרב לויטס ערך את כתב העת של הרבנות הראשית 'שנה בשנה' משנת תשנ"א ועד שנת תשנ"ה. כמו כן, הוא העביר קורס בדרשנות במכון הרי פישל, לימד שיעור דו שבועי בתלמוד ירושלמי, וכתב את מדור ביקורת ספרי היהדות בגרוזלם פוסט.
הרב לויטס נפטר ב-1994 בירושלים, כתבה על פטירתו פורסמה בניו יורק טיימס.
פסקים והשקפות

הכנסת מכשיר רפואי לתוך הרחם איננה מטמאה, שכן הכלל 'אי אפשר לפתיחת הקבר בלא דם' נאמר רק לגבי פתיחה שנגרמה באופן עצמאי על ידי הרחם.
בהקדמה לספרו 'צמיחת גאולתנו' תיאר שהוא מתנגד להקצנה הלכתית וההשקפתית בציבור החרדי, כך למשל על כך שנעשה מובן מאליו שאסור להשתמש במדיח כלים אחד לבשרי וחלבי, אף שלפי רוב הדעות הדבר מותר.
ניתן לגייר אישה הנשואה לכהן בנישואין אזרחיים שנים רבות ואין סיכוי שבעלה יגרשה, חרף האיסור של גיורת לכהן, שכן יש להכשיר גיורים שנעשים תוך ידיעה שהגר לא ישמור מצוות באופן מלא.
חיבוריו

אתחלתא דגאולה - קובץ מאמרים בהלכה ובבעיות הזמן. ירושלים, תשל"א.
צמיחת גאולתנו - קובץ מאמרים בהלכה באגדה ובהגות יהודית. ירושלים, תשמ"ד.
ספר דברי חיים מנחם: קובץ מאמרים בהלכה, באגדה ובהגות יהודית.
קונטרס בונה ירושלים.
ההלכה יסודה והשתלשלותה, ירושלים, הוצאת ראובן מס, תש"ן/ 1989.
(בהוצאת אוניברסיטת ייל) the code of Maimonides
the Jewish law: an introduction
Jewish marriage: rabbinic law
principles and development of Jewish law
Religious Foundations of the Jewish State
The nature and history of Jewish law
The religious significance of the State of Israel : two essays
The spiritual -ethical renaissance of the people of Israel : its necessity, its problems, and the possibility of its realization
A tale to remember : and other sermons for Passover and Sefer Shemot
הערות שוליים

↑  News Brief, Jewish Telegraphic Agency, ‏1934-03-19 (באנגלית אמריקאית)
↑  Steven Lapidus, [https://spectrum.library.concordia.ca/id/eprint/7228/1/Lapidus_PhD_S2011.pdf#page=192 Orthodoxy in Transition:
The Vaad Ha‘ir of Montreal in the Twentieth Century], עמ' 192 הערה 80;
שמחה עלברג, ר' אהרן דרייזין ז"ל, הפרדס ספר היובל, ברוקלין, תשי"א/ 1951, עמ' 466
↑  אנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך ו עמוד 563
↑  עם זאת, בשנת ה'תשל"ד (1973) קיבל אישור מיוחד מהרב הראשי הרב שלמה גורן – על סמך היכרות אישית ביניהם – לערוך חופות (הרב הראשי לישראל, הרב שלמה גורן - דואר יוצא+נכנס 10/1972-10/1973 - כרך ב', באתר ארכיון המדינה, עמ' 64).
↑  "Rabbi M. H. Lewittes, Educator, 79, Is Dead". The New York Times (באנגלית אמריקאית). 1990-11-21. ISSN 0362-4331. נבדק ב-2022-04-26.
↑  צמיחת גאולתנו, עמוד קעט
↑  צמיחת גאולתנו, עמוד קפו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264519905171  PLWABN: 9811269892805606  BIBSYS: 2041130  ISNI: 0000 0000 6699 570X  LCCN: n86035656  NTA: 10805716X  RERO: 02-A003518365  SUDOC: 129011916  VIAF: 91003844   WorldCat (עם VIAF): 91003844
מודל האברד

מודל האברד הוא מודל מקורב המשמש לתיאור מעבר פאזה ממצב של מערכת מבודדת למצב של מערכת מוליכה. המודל נקרא על שם ג'ון האברד. המודל מתאר חלקיקים עם אינטראקציה בסריג, כאשר ההמילטוניאן של המערכת מכיל רק שני איברים: איבר קינטי המאפשר מנהור של חלקיקים בין מקומות שונים בסריג ואיבר פוטנציאל המכיל אינטראקציה מקומית (הנובעת בדרך כלל מאינטראקציה עם היונים בסריג). החלקיקים במודל יכולים להיות פרמיונים, כמו בעבודה המקורית של האברד, או בוזונים. במקרה הבוזוני נהוג לקרוא למודל "מודל בוזה-האברד" או "מודל האברד הבוזוני".
מודל האברד הוא קירוב טוב עבור חלקיקים בפוטנציאל מחזורי בטמפרטורות נמוכות מספיק, כך שכל החלקיקים נמצאים בפס בלוך הנמוך ביותר וניתן להתעלם מאינטראקציות ארוכות טווח בין החלקיקים. אם האינטראקציות בין החלקיקים בנקודות שונות בסריג נכללות במודל, נהוג לקרוא למודל "מודל האברד המורחב".
המודל הוצע לראשונה בשנת 1963 על מנת לתאר אלקטרונים בחומר מוצק, מאוחר יותר החלו להשתמש בו גם לתיאור של על מוליכות בטמפרטורות גבוהות. מודל בוזה-האברד שימש לתיאור התנהגותם של אטומים קרים הלכודים בסריג אופטי.
עבור אלקטרונים במוצק, מודל האברד הוא שיפור של מודל הקשירה ההדוקה (tight binding model), המכיל רק איבר קינטי. עבור אינטראקציות חזקות, אנו מקבלים במודל זה תוצאות שונות איכותית מהתוצאות של מודל הקשירה ההדוקה, החוזות נכונה את קיומם של מבודדי מוט (Mott insulators), שאינם הופכים למוליכים בשל דחייה חזקה בין החלקיקים.
תאוריה

מודל האברד מבוסס על קירוב הקשירה ההדוקה בפיזיקת המצב המוצק. בקירוב הקשירה ההדוקה מניחים שהאלקטרונים מאכלסים את האורביטלים הסטנדרטיים של האטומים שאליהם הם שייכים, כאשר האלקטרונים יכולים "לקפוץ" מאטום לאטום. באופן מתמטי, תיאור זה מיוצג על ידי האיבר הקינטי t, המייצג המנהור, שניתן לראותו כעיקרון הפיזיקלי שיוצר את מבנה הפסים בחומרים בעלי מבנה גבישי, בשל החפיפה בין אורביטלים אטומיים. רוחב הפס תלוי במשרעת החפיפה. בנוסף קיימת במודל אינטראקציה U בין שני חלקיקים בעלי ספינים הפוכים הנמצאים באותה נקודה על הסריג.
המודל מתואר על ידי ההמילטוניאן:
כאשר הסכימה  <i,j> היא סכימה על שכנים קרובים (נקודות סריג סמוכות) ו  c,c^{\dagger } הם אופרטורי יצירה והריסה, בהתאמה.
דוגמה: שרשרת חד־ממדית של אטומי מימן

לאטום המימן יש רק אלקטרון אחד, היכול להמצא במצב עם ספין  \uparrow  או במצב עם ספין   \downarrow . האורביטל s שבו נמצא האלקטרון יכול להכיל לכל היותר שני אלקטרונים בעלי ספינים הפוכים (בשל עקרון האיסור של פאולי). נניח שרשרת חד־ממדית של אטומי מימן. בתיאורית הפסים נצפה שייווצר פס הולכה רציף שיהיה חצי מלא (כלומר: חצי מהמצבים הקוונטיים האפשריים יהיו מאוכלסים). לכן, נצפה שהשרשרת שלנו תהיה מוליכה על פי תאוריית הפסים הרגילה. אולם, אם נגדיל בהדרגה את המרחק בין האטומים בשרשרת בנקודה מסוימת השרשרת תהפוך למבודדת, בניגוד לתחזית מודל הפסים. כאשר נוסיף למבנה הפסים איבר פוטנציאל המייצג אינטראקציה, נקבל את מודל האברד, ומעבר פאזה ממוליך למבודד כפונקציה של המרחק בין האטומים בסריג המתאר נכונה את המערכת.
לקריאה נוספת

Gerald D. Mahan, Condensed matter in a nutshell,2011, Princeton university press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4160713-2  LCCN: sh89006629