stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ון דאנסטפל
חייו

דאנסטפל נולד ככל הנראה בדאנסטבל, בדפורדשייר. תאריך הולדתו משוער, בהסתמך על המוקדמות ביותר בין יצירותיו ששרדו עד היום (מסביבות 1410 - 1420), שמצביעות על תאריך לידה בסביבות 1390. רבים מפרטי חייו משוערים. דבר אינו ידוע על הכשרתו המוזיקלית ועל הרקע שלו. ברור שהיה אדם משכיל מאוד, אם כי אין תיעוד לקשר עם אוניברסיטת אוקספורד או קיימברידג'. מקובל על רבים, שעבד בשירותו של ג'ון מלנקסטר, דוכס בדפורד, בנו הרביעי של הנרי הרביעי ואחיו של הנרי החמישי. במסגרת זו שהה תקופת מה בצרפת, בחצר של בורגונדיה, שם התקבלו הוא והמוזיקה שלטו בברכה, הואיל והדוכס היה עוצר של צרפת משנת 1423 עד 1429, ואחר מושל נורמנדיה משנת 1429 עד מותו בשנת 1435. השפעתו של דאנסטפל הייתה רבה על גיום דופאי, שהיה המלחין הבא אחריו בחשיבותו. דאנסטפל החזיק בנחלה בנורמנדיה, כמו גם בקיימברידג'שייר, אסקס ולונדון, על פי רישומי מס משנת 1436. אחרי שבשנת 1437 הלכה לעולמה עוד פטרונית שלו, המלכה האם ג'ואן, היה כנראה בשירותו של המפרי, דוכס גלוסטר, בנו החמישי של הנרי הרביעי.
שלא כמלחינים רבים באותה תקופה, נראה שדאנסטפל לא היה איש דת, אם כי יש קישורים למנזר סנט אלבנס (ראו להלן); כנראה היה נשוי, על סמך רישום של נשים שנשאו את שמו באזור הכמורה שלו, והייתה לו גם אחוזה בהרטפורדשייר.
נוסף לעבודתו כמלחין, יצא לו בתקופתו שם של אסטרונום, אסטרולוג ומתמטיקאי (לדוגמה, ספר בספריה הבודליאנית, כתוב ברובו בכתב ידו של ויליאם וורסטר, מאשר כי מידע מסוים הכלול בו הועתק מכתבי דאנסטפל). כמה מעבודותיו האסטרולוגיות השתמרו בכתב יד, כנראה שלו.
לקשרים של דאנסטפל עם מנזר סנט אלבנס יש לפחות שני אזכורים:
אב המנזר וטהאמסטד עמד בקשרים עם הדוכס מגלוסטר והמוטט מושווה הקצב של דאנסטפל, Albanus roseo rutilat, שחלק מן הטקסט הלטיני שלו עובד כנראה בידי וטהאמסטד משיר ישן יותר, נכתב בבירור בשביל סנט אלבנס, אולי לצורך ביקור הדוכס מבדפורד במנזר בשנת 1426.
התוכנית של וטהאמסטד לספריה מפוארת למנזר בשנים 1453-53 כללה שנים-עשר חלונות זכוכית צבעוניים, המוקדשים למקצועות הלמידה השונים. דאנסטפל מוזכר באופן ברור, אם גם בעקיפין, בכמה מבתי השיר שאב המנזר חיבר לכל חלון, לא רק בנושא המוזיקה אלא גם באסטרונומיה, רפואה ואסטרולוגיה.
דאנסטפל מת בערב חג המולד של שנת 1453, כפי שמצוין בכתובת על גבי לוח המצבה שלו, שהיה במקום קבורתו, כנסיית סנט סטיבן וולברוק בלונדון עד שזו נהרסה בשרפה הגדולה של 1666. הכתובת, הקובעת גם שהיה לו "ידע נסתר בכוכבים", תועדה ברשומות של ראשית המאה ה-17 ונקבעה מחדש בכנסייה ב-1904.
לקריאה נוספת

Margaret Bent: "John Dunstaple", Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed January 19, 2006), (subscription access)
Margaret Bent: "Dunstaple", Oxford Studies of Composers. London, Oxford University Press, 1981. ISBN 0-19-315225-8
Margaret Bent: "Dunstaple [Dunstable], John (d. 1453), composer", Oxford Dictionary of National Biography (subscription access)
Gustave Reese, Music in the Renaissance. New York, W.W. Norton & Co., 1954. ISBN 0-393-09530-4
הערות שוליים

↑  ג'יימס גולוויי וויליאם מאן, "מוזיקה בכל הזמנים", עמ' 34
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282834805171  PLWABN: 9810704899305606  BIBSYS: 99025960  BNE: XX1313154  BnF: cb138935138 (data)  CANTIC: a10574517  GND: 119386518  ISNI: 0000 0001 1021 3032  LCCN: n81033537  LNB: 000037972  MusicBrainz: 462d9425-18f8-4b2e-a56f-db711040ef2f  NKC: ola2002150814  NLA: 35299052  NLK: KAC201000477  NTA: 096198907  RERO: 02-A003198296  SELIBR: 209952  SNAC: w63n5938  SUDOC: 08305023X  Trove: 902745  VIAF: 12491221   WorldCat (עם VIAF): 12491221
גשר ניוברג-ביקון

| --- | --- |

גשר המילטון פיש ניוברג-ביקון - מבט מכיוון ביקון (מזרח)
 מידע כללי
 סוג:  גשר זיזי, גשר אגרה, גשר, גשר פלדה, גשר מסבך 
 שימוש:  חציית נהר ההדסון לכלי רכב, אופניים והולכי רגל ממזרח וממערב.
 כתובת:  ניובורג 
 מיקום:  במערב ניוברג(אנ') במזרח ביקון(אנ') ניו יורק (מדינה)
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  2 נובמבר 1963 – 1 נובמבר 1980 (17 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  2 בנובמבר 1963 
 עלות:  116,000,000 דולר
 מידות
 אורך:  2,394 מטר
 רוחב:  15 מטר
 גובה:  41.1 מטר
 מידע טכני
 נתיבים:  6 למכוניות, 1 לרוכבי אופניים, 1 להולכי רגל.
 קואורדינטות:  41.519246°N 73.994293°W
 he
 
גשר המילטון פיש ניובורג-ביקון (באנגלית: Hamilton Fish Newburgh–Beacon Bridge) הוא גשר אגרה המשתרע מעל נהר ההדסון במדינת ניו יורק. הגשר נושא את הכביש המהיר 84 (I-84)(אנ') ואת כביש 52 של מדינת ניו יורק (NY 52)(אנ') בין נְיוּבֶּרְג(אנ') לבִּיקוֹן(אנ'), ומורכב משני מסלולים נפרדים: המסלול הצפוני המקורי, שנושא כעת תנועה לכיוון מערב, נפתח ב-2 בנובמבר 1963, כגשר דו-נתיבי (אחד לכל כיוון); מסלול שני, שהושלם בשנת 1980, נושא כעת את כל התנועה לכיוון מזרח. הגשר עדיין מכונה לעיתים קרובות בשמו המקורי, "גשר ניוברג-ביקון". בשנת 1997, הגשר נחנך מחדש לכבוד המילטון פיש השלישי, חבר 12 קדנציות בבית הנבחרים של ארצות הברית, ובנו המילטון פיש הרביעי(אנ'), חבר בית הנבחרים 13 קדנציות ונקרא על שמם.
מסלולי הגשר וחיבורים לרשת התחבורה הכללית

הגשר לכיוון מערב (הצפוני) נפתח בשנת 1963, והוביל נתיב תנועה אחד לכל כיוון. כיום הוא מכיל שלושה נתיבי נסיעה ברוחב של 3.7 מטרים, ואין לו שוליים קבועים. שלטי השימוש משתנים בנתיב, ומאפשרים לייעד את הנתיב הימני כנתיב חרום בלילה, ובזמני נסיעה בשעות השיא. המסלול החדש יותר לכיוון מזרח, נבנה עם שלושה נתיבי נסיעה ברוחב דומה למסלול מערבה, ועוד נתיב מימין ברוחב 3.0 מ', נתיב נוסף משמאל ברוחב 1.8 מ' לאופניים, ונתיב להולכי רגל. שני האחרונים מופרדים מהכביש על ידי מחסום בטון.
באמצעות מסלולי הגשר ניתן להגיע לכביש New York State Thruway - I-87(אנ') ולכביש 9W של ארצות הברית - US 9W(אנ') בניובורג ו-US 9 בפישקיל(אנ'). המעבר בגשר מזרחה כרוך בתשלום אגרה של 2.15 דולר, הנגבית בצורה אלקטרונית.
גלריה

מבט על הגשר מדרום מזרח, מהגדה המזרחית של נהר הדסון בעיירה הסמוכה ביקון.
החלק המרכזי של גשר ניוברג ביקון.
החלק המזרחי של גשר ניוברג ביקון.
החלק המערבי של גשר ניוברג ביקון.
ספינת מפרש על רקע גשר ניוברג ביקון.
ביאורים

↑  להבדיל מנתיבים, שיכולים להיות כמה מהם במסלול אחד.
↑  בהמשך לכתוב לעיל,שמשפחת רמסדל הובילו את המעבורת במקום עד 1956, כאשר רשות הגשרים של מדינת ניו יורק השתלטה על שירותי המעבורות.
הערות שוליים

↑  Bernard Stengren, Ceremony Opens Newburgh Span; New Bridge Is Formally Opened, The New York mTimes, Nov. 3, 1963
↑  Sack Kevin, Political Chasm Is Spanned To Have 2 Bridges Renamed, The New York Times, July 5, 1994
1 2 3 4 5  The “Hamilton Fish” Newburgh-Beacon Bridge, New York State Bridge Authority
↑  A New Bridge Is Added to an Old One Between Two Hudson Cities, The New York Times, Nov. 1, 1980
↑  I-84, NY-52 Newburgh–Beacon Bridge, NYC Roads.com
↑  Doxsey, Patricia. Hudson River bridge tolls for E-ZPass users rise next month. Daily Freeman, April 12, 2021
הגשר במבט מהעיירה ניוברג (ממערב)
הגשר במבט מלמעלה
גרייס קלי (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  אנתוני פייג' 
 שחקנים ראשיים:  שריל לאד Donna Martell ויליאם צ'לרט אדית פלוז לויד ברידג'ס Simon Rouse איאן מקשיין דיאן לאד אלחנדרו ריי כריסטינה אפלגייט Pierre Fromont דייוויד פיימר Tony Rohr Charles J. Stewart Brian Patrick Clarke Walker Edmiston Ben Piazza Heidi Bohay פול למברט Marta DuBois סלומה ג'נס Gisèle Grimm 
 מדינה:  ארצות הברית 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  21 בפברואר 1983 
 משך הקרנה:  100 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט ביוגרפי 
 דף הסרט ב־IMDb
 
גרייס קלי (באנגלית: Grace Kelly) הוא סרט טלוויזיה ביוגרפי מ-1983 אודות גרייס, נסיכת מונקו. הוא שודר לראשונה ב-ABC, קלי סייעה בהליך הפקת הסרט.
הוא צולם מונקו, בקאן ובלונג ביץ'.
הסרט עוקב אחר חייה מבת למשפחה עשירה מהחברה הגבוהה בפילדלפיה, דרך קריירת המשחק שלה כשחקנית בהוליווד ועד לנישואיה לנסיך מונקו והפיכתה לנסיכה.
שחקנים ודמויות

| שם השחקן/ית | שם הדמות |
| --- | --- |
שריל לאד: גרייס קלי
כריסטינה אפלגייט: גרייס קלי הילדה
דיאן לאד: מרגרט קלי
איאן מקשיין: רנייה השלישי, נסיך מונקו
ג'ון דאטין

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  15 במרץ 1949 (בן 75) בארנסלי, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  דרמה סנטר לונדון  Buttershaw Business and Enterprise College 
 בן או בת זוג:  מל מרטין (1998–?) 
 פרופיל ב-IMDb
 
ג'ון ארתור דאטין (באנגלית: John Arthur Duttine; נולד ב-15 במרץ 1949) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה אנגלי. הוא מוכר מתפקידו כסמל ג'ורג' מילר בסדרת הדרמה המשטרתית "Heartbeat".
ביוגרפיה

דאטין נולד בברנסלי שבמערב רידינג של יורקשייר. פריצת הדרך בקריירה שלו הייתה בשנת 1977 כשגילם את יוחנן השליח במיני-סדרה "ישו מנצרת". בעקבות תפקיד זה שיחק במחזה "Spend, Spend, Spend" מאת ג'ון גולדשמידט בתפקיד קית' ניקולסון בעלה של זוכת הפרס הגדול בטוטו. ב-1978 כיכב בסדרת הדרמה ההיסטורית "The Devil's Crown" בתפקיד המלך ג'ון.
ב-1978 השתתף דאטין במיני-סדרה "אנקת גבהים", עיבוד של ה-BBC לרומן באותו שם מאת אמילי ברונטה, וגילם את דמותו של הינדלי ארנשו. ב-1980 זכה להכרה רחבה כששיחק בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה "To Serve Them All My Days" כמורה ואחר כך מנהל בפנימייה לבנים בתקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. על תפקידו זה זכה דאטין בפרס "TV Times" לשחקן הטוב ביותר. ב-1981 זכה לשבחים על הופעתו בסדרה "יומו של השלוש-רגל" על פי ספר באותו שם מאת ג'ון וינדהם. ב-1983 שיחק בסדרת הטלוויזיה "The Outsider". ב-1984 הופיע בסיטקום "ברווזים צולעים". ב-1994 ו-1995 שיחק בסדרה הקומית "Ain't Misbehavin". הוא הופיע לצדו של סר לורנס אוליבייה במחזה "Saturday, Sunday, Monday", חלק מסדרת הטלוויזיה "לורנס אוליבייה מגיש". דאטין הופיע לצדה של אשתו מל מרטין בסרט הטלוויזיה "Talking to Strange Men" על פי ספר של רות רנדל, בסדרה הרפואית "חדר מיון" ובסדרה "Heartbeat".
בקולנוע השתתף דאטין בסרט "Who Dares Wins" (מ-1982) ובסרט "הוק" (אנ') (מ-1993). תפקידים נוספים שלו בטלוויזיה היו בסדרות "דוק מרטין", "Touching Evil", "טגארט", "דיינג'רפילד", "רציחות במידסומר", "Peak Practice", "חדר מיון", "The Bill", "איסטאנדרס", "דיאל ופסקו", "ג'יין הול" והסדרה "Heartbeat". ב-2007 כיכב בתפקיד אורח בגרסת אודיו של סדרת המדע בדיוני "דוקטור הו" בפרק "Exotron & Urban Myths". ב-2013 השתתף בסדרת הטלוויזיה "גן עדן לנשים" של ה-BBC.
ב-2016 הופיע דאטין בסדרה "האב בראון" בתפקיד ג'ורג' המונד.
ביוגרפיה > חיים אישיים

ב-1998 התחתן דאטין עם השחקנית מל מרטין.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977 | ישו מנצרת | Jesus of Nazareth | יוחנן השליח | מיני-סדרה |
| 1978 |  | Saturday, Sunday, Monday | פרדריקו | סרט טלוויזיה |
| 1978 |  | People Like Us | ארצ'י קארבר | סדרת טלוויזיה |
| 1978 |  | The Devil's Crown | ג'ון |  |
| 1978 | אנקת גבהים | Wuthering Heights | הינדלי ארנשו |  |
| 1979 |  | The Mallens | דונלד רדלט | סדרת טלוויזיה |
| 1980–1981 |  | To Serve Them All My Days | דייוויד פאולט-ג'ונס | מיני-סדרה |
| 1981 | יומו של השלוש-רגל | The Day of the Triffids | ביל | מיני-סדרה |
| 1983 |  | The Outsider | פרנק סקאלי | סדרת טלוויזיה |
| 1984 |  | Love and Marriage | דייב | בפרק "Family Man" |
| 1984–1985 |  | Lame Ducks | בריאן דרייק |  |
| 1985 |  | A Woman of Substance | ג'ו לאות'ר | מיני-סדרה |
| 1986 |  | Rainbow | ג'ון |  |
| 1987 |  | A Killing on the Exchange | פקד בילוש לאנס ת'ורן | מיני-סדרה |
| 1992–2001 | החשבון | The Bill | ריי ליונס / אנדרו קרוס / קוואנה / מייקל בנט | סדרת טלוויזיה |
| 1992–2009 |  | Heartbeat | סמל ג'ורג' מילר | 106 פרקים |
| 1992 | סיפורי המסתורין של רות' רנדל | Ruth Rendell Mysteries | ג'ון קריבי | בפרק "Talking to Strange Men" |
| 1993 |  | Love Hurts | ניקולאי הרצן | סדרת טלוויזיה |
| 1993 | הוק | The Hawk | ג'ון |  |
| 1994–1995 |  | Ain't Misbehavin |  |  |
| 1996 | טגארט | Taggart | רוברט סטירלינג QC | בפרק "Devil's Advocate" |
| 1995–1996 |  | Out of the Blue | מפקח בילוש אריק טמפל |  |
| 1996 | דיינג'רפילד | Dangerfield | סטיבן וייקמן | בפרק "Treasure" |
| 1997 |  | Pilgrim's Rest | דאנקן | בפרק "Odds Against" |
| 1997 |  | Noah's Ark | רובין לייטון | בפרק "Live and Learn" |
| 1998 |  | Touching Evil | מייקל הוקינס | סדרת טלוויזיה |
| 1998 | מייסי ריין | Maisie Raine | הווארד ג'יבונס | בפרק "Getting to Be a Habit" |
| 1999 | רציחות במידסומר | Midsomer Murders | ויל סקסבי | בפרק "Blood Will Out" |
| 2000 |  | Peak Practice | לארי פירס | בפרק "Masquerade" |
| 2002 |  | The Jury | מארק וולטרס | מיני-סדרה |
| 2002 | איסטאנדרס | EastEnders | מר הייווד |  |
| 2002 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | דני מייסר | בפרק "For Love Nor Money" |
| 2003 | חקירות המפקח לינלי | The Inspector Lynley Mysteries | ג'ון פנלין | בפרק "A Suitable Vengeance" |
| 2006 | ג'יין הול | Jane Hall | גארת' הול |  |
| 2011 | דוק מרטין | Doc Martin | פול הייל | בפרק "Remember Me" |
| 2013 | גן עדן לנשים | The Paradise | קמפבל בלנטיין | פרק אחד |
| 2015 |  | WPC 56 | דאגלס טיילור | סדרת טלוויזיה |
| 2016 | האב בראון | Father Brown | ג'ורג' המונד | בפרק "The Hangman's Demise" |
הערות שוליים

↑  "John Duttine". BFI. אורכב מ-המקור ב-2016-01-24. נבדק ב-2016-01-24.
↑  "West Riding of Yorkshire" is correct. South Yorkshire didn't exist prior to 01/04/1974
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1089489676  ISNI: 0000 0001 1952 7548  LCCN: no2003120990  VIAF: 8366149198273374940007   WorldCat (עם VIAF): 8366149198273374940007
גרגה קיש

גרגה קיש (בהונגרית: Kis Gergő; נולד ב-19 בינואר 1988) הוא שחיין הונגרי. הוא בעל שתי מדליות ארד מאליפות העולם בשחייה (שנגחאי 2011) ופעמיים אלוף אירופה (איינדהובן 2008 ודברצן 2012) במשחה ל-800 מטר חופשי.
ביוגרפיה

קיש נולד בטאפולצה
באולימפיאדת אתונה (2004) סיים קיש במקום 23 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:38.06 דקות. באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בשנת 2006 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אליפות חדש של 4:16.82 דקות, במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר ובמקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי.
באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה בדברצן, הונגריה בדצמבר 2007 זכה קיש בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:29.58 דקות ומדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:39.52 דקות.
ביוגרפיה > אלוף אירופה

באליפות אירופה בשחייה שנערכה באיינדהובן, הולנד במרץ 2008 זכה קיש במדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא תחרות חדש של 7:51.94 דקות. באולימפיאדת בייג'ינג (2008) הוא סיים במקום שישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:12.84 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 4:10.66 דקות, במקום 13 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:14.14 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:47.39 דקות ובמקום 19 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:09.67 דקות. באליפות אירופה בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה ברייקה, קרואטיה בדצמבר אותה שנה הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:03.81 דקות.
באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא בשנת 2009 סיים קיש במקום חמישי במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:10.40 דקות, במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.30 דקות, במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 1:59.32 דקות ובמקום תשיעי במשחה שליחם 4x200 מטר חופשי בשיא הונגריה חדש של 7:08.24 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, באוגוסט 2010 זכה קיש במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.14 דקות, אחרי יאניק אניה מצרפת (3:46.17 דקות) ופאול בידרמן מגרמניה (3:46.30 דקות).
ביוגרפיה > שתי מדליות ארד באליפות העולם

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה קיש בשתי מדליות ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:44.94 דקות, אחרי סון יאנג מסין (7:38.57 דקות) וראיין קוקריין מקנדה (7:41.86 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:45.66 דקות, אחרי סון יאנג שקבע שיא עולם חדש של 14:34.14 דקות וראיין קוקריין (14:44.46 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום עשירי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.26 דקות.
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בדברצן, במאי 2012 זכה קיש ב-4 מדליות, 1 זהב, 2 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:49.46 דקות, לפני גרגוריו פלטריניירי מאיטליה (7:52.23 דקות) וסרגיי פרולוב מאוקראינה (7:52.81 דקות), מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:48.09 דקות, אחרי פאול בידרמן (3:47.84 דקות) ולפני סמואל פיצטי מאיטליה 3:48.66 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:58.15 דקות, אחרי גרגוריו פלטריניירי (14:48.92 דקות) ולפני בן ארצו גרגיי גיורטה (15:04.38 דקות) ומדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:13.60 דקות), אחרי גרמניה (7:09.17 דקות) ואיטליה (7:13.10 דקות דקות).
באולימפיאדת לונדון (2012) סיים קיש במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.03 דקות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 3:46.77 דקות ועלה מהמקום החמישי. נוסף לכך, הוא סיים במקום 19 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:38.06 דקות, במקום שמיני במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.66 דקות, כשחיין רביעי הוא שחה ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 1:49.92 דקות, בשלב המוקדמות הרביעייה קבעה תוצאה של 7:11.64 דקות וכשחיין רביעי שחה בתוצאה של 1:47.27 דקות ובמקום 14 במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:21.91 דקות.
דוד אופק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בינואר 1968 (בן 56) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה 
 פרופיל ב-IMDb
 
דוד אופק (נולד ב-9 בינואר 1968) הוא במאי ותסריטאי ישראלי.
פילמוגרפיה

בית (סרט, 1994)
בת ים ניו יורק (סדרת דרמה בהפקת מיכה שגריר עבור "שידורי קשת"; במאי-שותף), 1996
5 סיפורי אהבה (סרט תיעודי עבור ערוץ 1), 1999
Take Away (סדרת דרמה עבור ערוץ 3; במאי-שותף), 2000
"בוסתן ספרדי באמריקה" (סרט תיעודי עבור טלעד ערוץ 2; במאי), 2000
המנגליסטים (סרט עלילתי; במאי-שותף), 2002
ההרוג ה-17 (סרט תיעודי; במאי), 2003
מלנומה אהובתי (מיני-סדרת דרמה; במאי-שותף), 2005
האולפן (סדרה תיעודית; במאי), 2006
ימים זוהרים (סרט דוקומנטרי, במאי), 2007
פרדיגמה (סרט דוקומנטרי, במאי), 2007
עלי מוהר – שחקן נשמה (סרט דוקומנטרי עבור ערוץ 8, במאי), 2007
קו העלילה "אינסומניה" מתוך סדרת הטלוויזיה מסכים (במאי), 2007
האגדה על ניקולאי וחוק השבות (סרט תיעודי; במאי)ץ 2008
10 קצרים על דוד ריב (דוקומנטרי, במאי), 2010
מותרות (סרט תיעודי; במאי), 2011
בלי בושה (סדרה תיעודית, במאי), 2011
גבול ונדל"ן מתוך "עקבות בירושלים" – מחווה לדוד פרלוב (במאי), 2013
שלושים שקל לשעה (סדרת דרמה; במאי), 2012
חנדה חנדה 4 (סרט תיעודי קומי; במאי), 2013
זוגות (סדרה תיעודית עבור ערוץ 8; במאי), 2014
להרוג את הסבתא (סדרת קומדיה; במאי ויוצר)ת 2015
ביקור בית (סדרה תיעודית עבור yes דוקו; במאי), 2016
המלחמה האחרונה של קטי (דוקומנטרי, במאי), 2017
שיר למעלות (דוקומנטרי, במאי), 2018
משתפים פעולה (סדרה דוקומנטרית, בימוי 3 פרקים), 2018
טוקלומטי (דוקומנטרי, במאי), 2018
אני הייתי צבי מתוך המחווה ל"קולו של אחמד" (דוקומנטרי, במאי), 2019
נולדתי בירושלים ואני עדיין חי (עלילתי, במאי), 2019
מסורבות (דוקומנטרי, במאי), 2019
מתיר עגונות (סדרה, במאי ויוצר), 2019
הערות שוליים

↑  ניר קיפניס, ‏על רקע רומנטי, באתר גלובס, 3 בדצמבר 1999
↑  ניר קיפניס, ‏אהבה בת עשר, באתר גלובס, 10 באוגוסט 2009
↑  ניר קיפניס, ‏רוצים עוד, באתר גלובס, 10 באפריל 2001
רותה קופפר, שליחות מוסרית, באתר הארץ, 22 ביולי 2003
↑  דוד שליט, ‏ההרוג ה-17. סרט רומנטי, באתר גלובס, 20 במרץ 2003
↑  "ההרוג ה-17" של דוד אופק זכה בפסטיבל "דוקאביב", באתר הארץ, 8 באפריל 2003
↑  אופק עושה בית ספר, באתר גלובס, 14 באוקטובר 2004
↑  רותה קופפר, טרגדיה של אנטי-גיבור, באתר הארץ, 3 בנובמבר 2005
אורן פרסיקו, ‏מזל סרטן, באתר גלובס, 18 בנובמבר 2005
↑  תמרה שרייבר, ‏שפה קשה, באתר גלובס, 5 ביולי 2006
↑  ניר קיפניס, ‏מבצע סבתא, באתר גלובס, 22 ביולי 2008
↑  סיגל אופנהיים-שחר, קיווי ועזה שווה מותרות, באתר "העוקץ", 15 ביולי 2011
↑  גילי איזיקוביץ, הסדרה שמציבה אלטרנטיבה לטלוויזיה מסחרית, באתר הארץ, 21 במאי 2012
1 2  רותה קופפר, אין זמן לישון, באתר הארץ, 7 באוגוסט 2007
↑   שני ליטמן, הסדרה שמנסה ללכוד את המוות במצלמה, באתר הארץ, 15 ביולי 2016
↑  גילי איזיקוביץ, "המלחמה האחרונה של קטי": צער שאין לו סוף, באתר הארץ, 30 באפריל 2017
↑  שני ליטמן, דוקאביב 2018: "שיר למעלות" מרגש, בלי שאלות קשות מדי על פונדקאות, באתר הארץ, 18 במאי 2018
↑   שני ליטמן, "טוקלומטי": עוצמה רגשית היורדת לשורשי חיינו, באתר הארץ, 28 ביולי 2018
↑   אורי קליין, הפתעה: בסרטים הישראלים האלה גם ערבים הם בני אדם, באתר הארץ, 4 בספטמבר 2019
↑   נתנאל שלומוביץ, "נולדתי בירושלים ואני עדיין חי": סיפור קטן על נשיקה ראשונה בצל פיגוע, באתר הארץ, 31 ביולי 2019
↑   אריאנה מלמד, "מתיר עגונות": סדרה נפלאה שלעולם לא תזכה למספר הצופים הראוי לה, באתר הארץ, 7 בנוסמבר 2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: 2014 - אסף הראל ("הפרלמנט") | פרס האקדמיה לטלוויזיה - הבימוי הטוב ביותר בסדרה קומית  2015 - דוד אופק וליאור שפר ("להרוג את הסבתא") | הבא: 2016 - טרם נקבע |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007509842905171  ISNI: 0000 0000 4895 7574  LCCN: no2003064436  NKC: xx0176480  NTA: 304235571  RERO: 02-A019124513  VIAF: 39066749   WorldCat (עם VIAF): 39066749
דודר

דודר (בהונגרית: Dudar) הוא כפר במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו יישובים רבים באירופה גם בדודר מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,749 ובשנת 2020 רק 1,650 תושבים.
יהודי דודר

בדודר חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בית קברות יהודי. ישנו תיעוד של יהודים ילידי הכפר שנרצחו בשואה.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 9 |  |
| 1880 | 29 | 1,211 |
| 1910 | 18 |  |
| 1920 | 16 |  |
| 1930 | 15 |  |
| 1941 | 3 | 1,324 |
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בדודר
↑  תיעוד יהודים מדודר שנרצחו בשואה באתר יד ושם
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז וספרם |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | וספרם  |  |
| ערים |  אייקה •  בדצ'ונטומאי •  בלטונאלמאדי •  בלטונפירד •  בלטונפיזפה •  בלטונקנשה •  ברהידה •  דווצ'ר •  הרנד •  פאפא •  שימג •  טפולצה •  וארפלוטה •  זירץ |  |
| כפרים | סנטגאל • נמשסאלוק • יאשד • אשקי • אשי • פטפירדה • טש • וילוניה • צ'הבאניה • פרקשגייפי • הלימבה • קישלד • מגיארפולאן • ניראד • אץ' • סץ • אורקוט • וארושלד • אדוריאנהאזה • אגראליה • אפאצטורנה • בורסרצ'ק • צ'גלה • דברון • דובה • איסקאז • קמונד • קרקוסרצ'ק • קרטה • קישברז'ן • קישצ'ס • קישפיריט • קישסלש • קולונטאר • נגיאלאשון • נג'פיריט • נוסלופ • אורוסי • פוסטמישקה • שומלוינה • שומלוסלש • שומלובאשארהיי • שומלובצ'ה •  ויד • טישקוואר • אברהאמהג' • בדצ'ונטרדמיץ • בלטונאדריץ' • בלטונהניה • בלטונרנדש • גיולקסי • הגיישד • הג'מגש • קפולץ' • קאפטלנטוטי • קקוט • קישפאטי • קוואגוארש • קוושקאל • לשנצפלו • לשנצאישטוואנד • לשנצטומאי • מונושטורפאטי • נמשוויטה • רפושקה • רוופילפ • שלפלד • שאשקה • סנטבקאלה • סיגליגט • טליאנדרגד • אוז'ה • ויגאנטפטנד • זלהלאפ • בלטונאקרטיה • בלטונקנשה • בלטונפיזפה • צא'יאג • פלשארש • קיראיסנטאישטוואן • טיהאן • קינגש • ליטר • פפקסי • אלשוארש • אסופה • בלטונאקלי • בלטונצ'יצ'ו •  בלטונספזד • בלטונסלש • בלטונאודווארי • צ'ופק • לובאש • מונוסלו • אובודוואר • ארוונייש • פלוזנק • פצ'יי • סנטאנטלפה • סנטיאקבפה • טגיון • ואסוי • זאנקה • באנד • אפלן • היימאשקר • הארשקוט • הרנד • הידגקוט • מארקו • מנצ'היי • נג'וואז'ון • נמשוואמוש • פולה • שוי • סנטקיראיסבדיה • טוטוואז'ון • וספרמפאיס • ורשטו • אדאסטוול • בקוניאקו • בקונקופאן • בקונפלשקה • בקונשאג • בקונסנטאיוואן • בקונסיץ' • בקונטמאשי • בב • בקאש • צ'וט • דאקה • דברנטה • אג'האזשקסה • גנה • גצ'ה • גיץ • הומוקבדגה • קמנשהגייס • קמנשסנטפטר • קופ • קילשווט • לובאספטונה • מגיארגנץ' • מלומשוק • מרצלגרגיי • מרצלטה • מזלק • מיהאיהאזה • נג'אצ'אד • נג'דם • נג'גיימוט • נג'טבל • נמשגרז'ן • נמטבאניה • נוראפ • ניאראד • פאפדרשקה • פאפקובאצ'י • פאפשלמון • פאפטסר • טקאצ'י • אוגוד • ואניולה • וארקסה • וסר • וינאר • בז'י • בודורפה • צ'אברנדק • דברונץ • גוגאנפה • גייפיקאיאן • הטייפה • הוסטוט • קאפטלנפה • מגייר • נמשהן • ריגאץ' • שימגפראגה • סנטאימרפלווה • אוק • וספרמגלשה • זלארדד • זלגיימרה • זלמגייש • זלסגוואר • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| יישובים בנפת זירץ |
| --- | --- | --- |
| יישובים | זירץ • בקונבל • בקונאנה • בקוניאוסלופ • בקונסנטקיראי • בורזוואר • צ'סנק • צ'טן • דודר • לוקוט • נגייסטרגאר • אולספלו • פנזשגיור • פורווה • סאפאר |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567252605171  LCCN: n86009874  VIAF: 157185094   WorldCat (עם VIAF): 157185094
גרגואיר דה סנט וינסנט

| --- | --- |

 לידה:  8 בספטמבר 1584 ברוז', ארצות השפלה הספרדיות 
 פטירה:  27 בינואר 1667 (בגיל 82) גנט, ארצות השפלה הספרדיות 
 ענף מדעי:  גאומטריה, מתמטיקה 
 מקום לימודים:  Jesuit College (1601)  אוניברסיטת דוואי (1605)  קולג'יו רומנו (1613) 
 מוסדות:  Our Lady College, Antwerp (1617–1621)  קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1626–1632)  האוניברסיטה הישנה של לוון (1621–1625)  Sint-Barbaracollege (1632–1667) 
 
גרגואיר דה סנט וינסנט (Grégoire de Saint-Vincent; 8 בספטמבר 1584 –  27 בינואר 1667) היה מתמטיקאי וישועי פלמי. הוא זכור במיוחד בשל עבודתו על התרבוע של ההיפרבולה.
תרומותיו המתמטיות

עבודתו של גרגואיר אמנם לא הניבה תרומות נרחבות להתפתחות ענפי המתמטיקה, אך הוא רצוי לציון בשל החשיבות ההיסטורית של היבט מסוים של עבודתו. היבט זה הוא שעבודתו הוליכה ליצירתו של מושג יסודי – הלוגריתם הטבעי. בפונקציית הלוגריתם נעשה שימוש עוד קודם לכן על ידי ג'ון נפייר, אך ההבחנה אודות החשיבות ה"טבעית" של לוגריתמים לפי בסיס e (על פני לוגריתמים לפי בסיסים אחרים), כמו גם הגילוי של הקשר שלהם לבעיית חישוב השטח תחת ההיפרבולה, הם אודות לגרגואיר.
תרומותיו המתמטיות > Ductus plani in planum

בעבודתו Opus Geometricum, ובמיוחד בחלק שלה Ductus plani in planum, גרגואיר פיתח גישה שיטתית לבעיות של אינטגרציה נפחית. בין היתר מופיע בו החישוב של הנפח הנחתך מגליל על ידי מישור הנטוי ביחס לבסיס שלו, כמו גם חישוב הנפח של הגוף הנוצר על ידי חיתוך שני גלילים המוצבים בזוויות ישרות זה ביחס לזה. שתי התוצאות הללו מופיעות גם בספר השיטה של ארכימדס, אולם עבודה זו נחשבה לעבודה אבודה עד 1906, כך שגרגואיר שחזר את התוצאות בעצמו.