stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עלייה לרגל (בהאים)
העלייה לרגל לאתרים בארץ ישראל והביקור בה

בארץ ישראל מצוות העלייה לרגל כוללת שני מקומות:
· חיפה: מקדש הבאב - מקום מנוחתו האחרון של הבאב.
· עכו: אל- בהאג'ה, תא הכלא שבו שהה בהאא אללה.
מעבר לתא הכלא שבו שהה בהאא אללה ניתן לבקר גם בבתים שונים בהם גרו בהאא אללה ועבד אל–בהאא. לאחר הביקור במקומות הקדושים רשאים ואף רצוי כי עולי הרגל יערכו ביקורים באזורים אשר קדושים לקהילה הבהאית כדוגמת בתיהם של עבד אל-בהאא, בהאא אללה ושוגי אפנדי, הארכיון הבינלאומי שם ניתן לראות תמונה של בהאא אללה ודיוקן מוקטן של הבאב.
אתרי עלייה לרגל בהאים מחוץ לארץ ישראל

עיראק - ביתו של בהאא אללה בבגדאד הידוע גם כ"בית הרם" (Bayt-i-A'zam) או "בית האלוהים" - המקום בו התגורר משך שמונה שנים, בין השנים 1853 ל-1863. הבית שוכן סמוך לגדה המערבית של החידקל. בשנות ה-20 הוחרם המבנה על ידי השלטונות השיעים, ולמרות קביעת חבר הלאומים שיש להשיבו לידי הקהילה הבהאית, הדבר טרם התרחש.
איראן - בית הבאב בשיראז - ב-23 במאי 1844 הכריז עלי מוחמד (הבאב) כי הוא "המובטח". הבית נפגע בשריפה בשנות ה-40 שנגרמה כתוצאה מהתקפה עליו, וב-1955 הוא נהרס, אך נבנה מחדש. ב-1979 נהרס הבית בשנית במהלך המהפכה האיראנית וב-1981 נסלל כביש במקום בו ניצב. כיום שוכן מסגד בסמוך לאתר.
תהליך העלייה לרגל

העלייה לרגל היא מסע מאורגן של תשעה ימים אשר במהלכו המאמינים עוסקים בתפילות ומדיטציה. קבוצות העלייה לרגל מוגבלות במספר האנשים וימי הביקור, נכון להיום הקבוצות מונות 150 איש לתקופת זמן של תשעה ימים. לפני המסע מגישים בקשה לעלייה לרגל בטופס אינטרנטי (https://bahai.bwc.org/pilgrimage/main/apply.asp) והמסע כולו מתואם על ידי מרכז המבקרים הבהאי בחיפה. אסור לבוא לאזור העלייה לרגל יותר מיום לפני העלייה לרגל ואסור להישאר אחרי. המאמינים שולחים טופס בקשה להרשמה לעליית לרגל ונכנסים לרשימת המתנה, כעבור כמה חודשים המאמינים מגיעים לראש רשימת ההמתנה ואז נשלח טווח של 12 תאריכים ב-12-15 חודשים הבאים אשר על המאמינים לתעדף ולהחזיר ביחד עם טפסים נוספים. כאשר כל הטפסים התקבלו ועובדו עולה הרגל יקבל את אחד התאריכים שבחר.
טקסים בזמן העלייה לרגל – בזמן העלייה לרגל המאמינים לוקחים חלק בתפילות ומדיטציות קבוצתיות. במהלך הביקור בכל אתר על העולים לשמור על השקט ולהגיע בלבוש מכובד וכאשר נמצאים במקדשים בהאאים יש לחלוץ את הנעליים. המצווה הראשונית והחשובה ביותר של המבקרים היא להתפלל במקדשים של בהאא אללה, הבאב ועבד אל-בהאא'.
שהות בארץ לפני או אחרי העלייה לרגל - ניתן לשהות בארץ למטרות אחרות מלבד עלייה לרגל אך במקרה כזה יש להגיש טופס בקשה לבית הצדק העולמי אשר יקבע את כמות הזמן אשר מותר למאמין לשהות בארץ בהתאם לסיבה לשמה הגיע. לפני העלייה לרגל יש לקצר את זמן השהות, במידה ומאמין מגיע לישראל לפני תחילתה המסודרת של העלייה לרגל הוא צריך להישאר באזור תל אביב או על ציר נהריה תל אביב על מנת להיות מוכן לעלייה לרגל אך לא להגיע לאזור חיפה או עכו לפני 20:30 ביום שלפני תחילת העלייה לרגל ולא להישאר באזור אחרי שקיעת השמש ביום שלאחר העלייה לרגל.
ראו גם

תיירות צליינית
הערות שוליים

↑  Definition of PILGRIMAGE, www.merriam-webster.com
↑  Pilgrimage | What Bahá’ís Believe, www.bahai.org
↑  Paula Hartz, , Baha'i Faith 3rd ed, Infobase publishing, 2009
↑  Michael McMullen, The Baha'i – The religious construction of a global identity, Piscataway, 2000
↑  Michael McMullen, The Baha'i – The religious construction of a global identity, Piscataway, 2000
↑  Peter Smith, , An Introduction to the Baha'i Faith, Cambridge University Press, 2008
↑  Frequently Asked Questions and Answers, bahai.bwc.org
↑  What is Pilgrimage?, bahai.bwc.org
↑  Frequently Asked Questions and Answers, bahai.bwc.org
| הדת הבהאית הכוכב הבהאי |
| --- | --- | --- |
| דמויות מרכזיות | עלי מוחמד שיראזי, הבאב • בהאא אללה • עבד אל-בהאא • שוגי אפנדי |  |
| הכתבים הבהאיים | אל-כתאב אל-אקדס • כתאב-י איקאן • המילים הנסתרות • שבעת העמקים • ארבעת העמקים • האיגרת אל בן הזאב • באיאן • איגרות אל המלכים והשליטים • מפציעי השחר |  |
| מוסדות עיקריים | מנגנון המנהל הבהאי • המרכז הבהאי העולמי • בית הצדק העולמי • האסיפות הרוחניות |  |
| עקרונות כלליים | עקרונות הדת הבהאית • התגלות מתמשכת • מעמד האישה בדת הבהאית • אחדות בדת הבהאית • עבדות בדת הבהאית • להט"ב והדת הבהאית |  |
| היסטוריה ופילוגים | באביזם • היסטוריה של הדת הבהאית • סובח-י אזל • אבראהים ג'ורג' ח'יראללה • צ'ארלס מייסון רמי • רות וייט |  |
| אנשים | אותיות הח"י •  ידי האמונה • שליחי בהאא אללה • טאהרה • בהיה ח'אנום • מרתה רוט • לואה גטסינגר • פיבי הרסט • ת'ורנטון צ'ייס |  |
| לוח השנה הבהאי | חגים בהאיים • נורוז • רידוואן • הולדת בהאא אללה • יום הברית • איאם-י הא • צום תשעה עשר הימים |  |
| בית התפילה הבהאי | אשגבאט • שיקגו • קמפלה • סידני • פרנקפורט • פנמה סיטי • סמואה • דלהי • סנטיאגו דה צ'ילה |  |
| קהילות בהאיות | הקהילה הבהאית הבין-לאומית • אוזבקיסטן  • אוסטרליה • אינדונזיה • איראן  • אנגליה • ארצות הברית  • ברזיל  • גרמניה  • דרום אפריקה • הודו  • טורקיה  • טורקמניסטן • מצרים  • ניו זילנד • סין • ספרד • קנדה • רוסיה |  |
| מנהגים ופולחן | סמלים בהאיים • עלייה לרגל • תפילה • חקוק אללה • צום |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539341305171  LCCN: sh89006476
סרי לנקה

מפת סרי לנקה (שכונתה ציילון) משנת 1595, נוצרה בידי הקרטוגרף פטרוס פלנסיוס. מתוך אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
החקלאות היא ענף מרכזי בכלכלת סרי לנקה
הרפובליקה הדמוקרטית הסוציאליסטית של סְרִי לַנְקַה (נודעה בשם ציילון – Ceylon לפני שנת 1972) היא מדינת אי הממוקמת בין מפרץ בנגל לים הערבי, ומדרום לתת-היבשת ההודית.
האי נודע בעבר כלנקה, לנקהדוויפה (שמשמעה "אדמה זוהרת" בסנסקריט), טפרובנה וסרנדיב (נגזרת מהשם בסנסקריט סינהלה-דוויפה) וסלן. האי קיבל את השם ציילון (Ceylon) בתקופה הקולוניאלית. שמו הנוכחי, סרי לנקה, מורכב מצמד מילים בסנסקריט: "שרי" שפירושו קדוש, ו"לנקה" שפרושו אי. סרי לנקה הוא האי ה-25 בגודלו בעולם.
פוליטיקה

על פי חוקת סרי לנקה המדינה היא רפובליקה דמוקרטית סוציאליסטית. שיטת הממשל היא השיטה הפרלמנטרית.
החל מהתיקון לחוקה שהועבר בשנת 2015, שנועד להעצים את כוחו של הפרלמנט, משמש נשיא סרי לנקה כראש המדינה בעיקר בתפקיד סמלי. בסמכות הנשיא לפזר את הפרלמנט, למנות ראש ממשלה ושרים הצריכים לזכות באמון הפרלמנט. הבחירות לנשיאות נערכות כל שש שנים. בית המחוקקים היחיד הוא הפרלמנט שנבחר על ידי כל אזרחי המדינה ויכול להדיח את הנשיא ברוב של שני שלישים.
הפוליטיקה בסרי לנקה עמדה במשך רוב שנותיה של המדינה בצל הסכסוך הפנימי העקוב מדם בין הרוב הסינהלי למיעוט הטמילי. האתגר העיקרי העומד בפניה הוא פתרון סכסוכים ומחלוקות פנימיות בדרכי שלום.
סכסוך נוסף, בין-עדתי, בין הנוצרים למוסלמים, הגיע לשיא באפריל 2019. בו נהרגו יותר מ-250 בני אדם במתקפת טרור שכללה שישה פיגועי התאבדות שבוצעו במקביל במספר מוקדים במדינה. חלקם בוצעו בתוך כנסיות במהלך התפילה והחלק האחר בבתי מלון. הפיגועים כוונו נגד הקהילה הנוצרית שחגגה באותו שבוע את חג הפסחא.
כלכלה

כלכלת סרי לנקה מתבססת בעיקרה על חקלאות. הגידולים העיקריים הם תה, גומי, קוקוס ואורז. יבול האורז המקומי איננו מספיק לצורכי האוכלוסייה ולכן המדינה נאלצת גם לייבא אורז. לסרי לנקה פוטנציאל תיירותי רב. המדינה משופעת בחופים יפים ואתרים ארכאולוגיים, אבל הסכסוך המתמשך עם הטמילים פגע בפיתוח התיירות.
בתעשייה מועסקים כ-21% מכוח העבודה והיא תורמת כ-15% מהתוצר הלאומי הגולמי. ענפי התעשייה העיקריים הם מוצרי קרמיקה, מוצרי נפט, שמני מאכל, דשנים ומלט. רוב המפעלים הגדולים נמצאים בבעלות הממשלה. בסרי לנקה אוצרות טבע שונים, בהם גרפיט, טיטניום ופוספטים. אך הלחימה ופיגועי הטרור באי הרתיעו משקיעים ממנו.
תחנות כוח הידרואלקטריות מספקות כמעט את כל תצרוכת החשמל של המדינה.
בשנת 2019 הייתה סרי לנקה במצוקה כלכלית. מספר מתקפות טרור בשנת 2019 החריפו בעיות כלכליות שהיו במדינה קודם לכן, וגרמו לירידה בצמיחה, עלייה באבטלה, ופגיעה קשה בתיירות שעליה נשענו כמות גדולה של עסקים פרטיים קטנים. בשנים הבאות מצבה הכלכלי של המדינה הידרדר עד שהיא הייתה זקוקה ל-75 מיליון דולר במט"ח כדי לשלם עבור יבוא חיוני. מגפת הקורונה שפרצה בשנת 2020 פגעה בכלכלה החלשה בצורה חמורה, מכיוון ששיתקה את ענף התיירות שהיה המקור העיקרי של המדינה למטבע חוץ. מצוקה זו החריפה את המשבר והובילה בשנת 2022 למצב בו קיים מחסור חמור בחומרי גלם בסיסיים. הכלכלן סטיב האנקה תלה את נקודת השבר הקריטית בממשלה שנבחרה בשנת 2019, ששינתה את החוקה וביטלה את כוחו של הפרלמנט, וללא בלמים ואיזונים מספקים, הוציאו ראשי המדינה כספים רבים באופן לא אחראי, וביצעו מספר מהלכים חדים ששיבשו את היציבות של מנגנוני הכלכלה. פעולות אלו גרמו לעלייה משמעותית של האינפלציה (74% בשנת 2020) ואיבוד רב מערך המטבע (44% מול הדולר במהלך 2019–2022).
אחת הסיבות למשבר היא שבאפריל נאסר שימוש בדשנים כימיים, המעבר לגידולים אורגניים פגע באוכלוסייה המקומית דלת האמצעים והוביל אותה לרעב המוני ולעוני.
גאוגרפיה

מדינת האי סרי לנקה שוכנת באוקיינוס ההודי דרום מערבית למפרץ בנגל ודרום מזרחית לים הערבי. בין האי לתת-היבשת ההודית מפריד מפרץ מנאר ומצר פלק שביבשת אסיה.
פני הקרקע של האי עולים מגובה פני הים בהדרגה אל ההרים הנמצאים במרכז חלקו הדרומי של האי. הפסגה הגבוהה ביותר באי היא פסגת ההר "פידורוטלגלה" שמתנשא לגובה של 2,524 מטר וקיריגלפוטה היא הפסגה השנייה בגובהה. נהרות האי הם קצרים וכולם נובעים באזור ההררי שבמרכז וזורמים אל הים שמסביב בצורת מניפה. רצועה של איים רדודים פזורה במיצר מנר המפריד בין האי לבין תת-היבשת ההודית, איים אלה קרואים "גשר אדם" ועליהם נבנה גשר רכבת המחבר את האי עם הודו.
אקלים

האקלים בסרי לנקה הוא אקלים משווני בו ההבדלים בין הטמפרטורות בעונות השנה השונות אינם גבוהים. כמות המשקעים השנתית נעה בין 1,000 מילימטרים בקירוב בצפון ובמזרח המדינה ל-3,750 מילימטרים בדרום-מערב המדינה. רוב הגשמים יורדים במרץ–מאי ובספטמבר–דצמבר.
דמוגרפיה

אוכלוסיית סרי לנקה מונה כ-23 מיליון בני אדם. תוחלת החיים עומדת על כ-76 שנים בממוצע. שיעור הפריון עומד על שני ילדים לאישה.
הקבוצה האתנית הגדולה בסרי לנקה היא סינהלים, המהווים כ-73.8% מהאוכלוסייה הכללית. הסינהלים הם צאצאיהם של מתיישבים שהגיעו אל האי מצפון הודו בערך בשנת 500 לפני הספירה.
הקבוצה האתנית השנייה בגודלה היא קבוצת הטמילים הסרי-לנקים, ששיעורם כ-13.9% מכלל האוכלוסייה, והם צאצאיהם של מאות אלפי טמילים שהובאו לאי על ידי הבריטים במאה ה-19 ממדינת טאמיל נאדו שבדרום הודו כדי לעבוד במטעי סרי לנקה.
קבוצות אתניות נוספות בסרי לנקה הן מוּרים סרי לנקים (7.2% מהאוכלוסייה), טמילים הודים (4.6%), וכן מלאים ואחרים.
הדת הנפוצה ביותר בסרי לנקה היא הדת הבודהיסטית, שאליה משתייכים כ-70.2% מהאוכלוסייה. רוב רובם סינהלים. הבודהיסטים במדינה משתייכים לזרם הטהרוואדה, המתיימר להיות הקרוב ביותר לבודהיזם הקדום. דתות אחרות בסרי לנקה הן הינדואיזם (12.6% מהאוכלוסייה), אסלאם (9.6%) ונצרות (7.2%).
השפה הרשמית בסרי לנקה היא סינהלית, שמדוברת על ידי 74% מהאוכלוסייה. השפה הטמילית מדוברת בקרב 16% מהאוכלוסייה. עד 1956 הייתה האנגלית השפה הרשמית בסרי לנקה, והיא מדוברת על ידי 10% מהאוכלוסייה.
הספורט הפופולרי במדינה הוא קריקט.
פרובינציות

בסרי לנקה ישנם 9 מחוזות:
המחוז המרכזי
המחוז המזרחי
המחוז הצפוני
המחוז הצפון מרכזי
המחוז הצפון מערבי
מחוז סברגמווה
המחוז הדרומי
המחוז המערבי
מחוז אובה
סרי לנקה וישראל

בין שתי המדינות קיימים יחסים דיפלומטיים משנת 2000. סרי לנקה מחזיקה שגרירות בישראל ואילו את ישראל מייצגת בסרי לנקה שגרירות ישראל בהודו.
תמונות

בניין הפרלמנט בקולומבו
מקדש בודהיסטי בלנקאטליקה
פסלו של בודהא באבוקונה
מבט על העיר קולומבו
מקדש הינדואיסטי בנהלור
טלי מורנו

| --- | --- |

מורנו, 2013
 לידה:  28 ביוני 1981 (בת 43) עכו, ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  מ-1999
 עיסוק:  עיתונאית, מגישת טלוויזיה
 מעסיק:  כאן 11 בעבר גלי צה"ל ערוץ 13 ערוץ 10 ערוץ 2 גלגלצ 
 בן זוג:  איל קיציס
 מספר צאצאים:  3
 קישורים חיצוניים
 טוויטר (X):  TaliMoreno_
טלי מורנו (נולדה ב־28 ביוני 1981) היא עיתונאית ומגישת חדשות ישראלית. מגישה את חדשות השבת וחדשות הערב בכאן 11. נוסף על כך מגישה את מהדורת שבע בכאן ב׳ בימים שבהם היא מגישה את חדשות הערב. בעבר עבדה בגלי צה"ל ובחדשות 13 והגישה את שישי ואת המהדורה המרכזית של ערוץ 13.
ביוגרפיה

מורנו נולדה וגדלה בעכו לציונה ולאליהו מורנו, מנהל אשכול פיס בעיר. למדה בתיכון אורט דרסקי, והופיעה בלהקת ״קולות אורט״. היא אחות בכורה לשתיים, ובהן בת הזקונים השחקנית והמנחה שיר מורנו. ב-2008 אמה, ציונה, נפטרה מסרטן.
את שירותה הצבאי עשתה בגלי צה"ל, ושם הגישה תוכניות כמו ״קולה של אמא״ ו״בוקר טוב צה"ל״ ומבזקי חדשות. בגלגלצ הגישה את התוכניות ״משהו טוטאלי״, ״למה לא?״, ״מדינה בדרך״ ואת התוכנית ״המצעד הרשמי של ישראל״ לסירוגין עם עמרי רונן.
לאחר שחרורה מהצבא הצטרפה לחדשות 10. בתחילה הגישה מבזקי חדשות. עם הזמן החלה גם להכין כתבות למהדורת החדשות.
לאחר שקיבלה הצעה לעבור לחברת החדשות של ערוץ 2 ובחרה להישאר בערוץ 10, החלה להגיש את מהדורת חדשות השבת, את מהדורת ״היום שהיה״ (לסירוגין עם גיא זהר), את מהדורת ״חדשות הבוקר״ לצד אריאל מרגלית (לסירוגין עם נסלי ברדה ואחרים) וכן משדרים מיוחדים. היא גם מילאה מקום בתוכניות שונות של חברת החדשות. כמו כן יצרה כתבות, בעיקר למהדורת חדשות השבת. בנובמבר 2007 שודרה המהדורה האחרונה של "חדשות השבת" בהגשתה.
בשלהי 2009 עזבה מורנו את ערוץ 10 ולאחר מכן עברה לערוץ 2. בשנים 2010–2011 הגישה, עם דן שילון, את תוכנית הבוקר של שידורי קשת בערוץ 2.
באפריל 2013 חזרה מורנו לערוץ 10 והחלה להגיש את המגזין ״שישי״ לצד אלון בן־דוד. השניים עשו זאת עד שלהי 2015, שאז הוחלפו באילה חסון. מאז עברה מהדורת החדשות המרכזית של הערוץ לשידור מאולפן בירושלים בספטמבר 2013, הגישה אותה מורנו לסירוגין עם תמר איש שלום.
לאחר מיזוג רשת וערוץ עשר עברה מורנו להגיש בחדשות 13. ב־29 ביוני 2020, בשל תוכנית קיצוצים בהוצאות של ערוץ הטלוויזיה, היא פוטרה. עם פיטוריה היא החליטה להציע את עצמה בטוויטר לרשתות אחרות, וציינה: ״פוטרתי הערב מחדשות 13. מי שמחפש עיתונאית יד שנייה עם ותק של שני עשורים במקצוע והתמחות בהגשה, מוזמן לפנות אלי״.
בינואר 2022 שבה מורנו לגלי צה"ל ונבחרה להגיש עם ספי עובדיה את רצועת הבוקר היומית בתחנה, במקום ישי שנרב בתוכנית ״נכון להבוקר״ ורזי ברקאי בתוכנית ״מה בוער״. בספטמבר אותה שנה הצטרפה למערכת ״כאן חדשות״, כמגישת ״חדשות השבת״ וכמגישה מחליפה ב״חדשות הערב״. עם מינויה לתפקיד ב"כאן חדשות", עזבה את שידורי הבוקר בגלי צה"ל. מדי יום חמישי הגישה בכאן ב' את מורנוביק עם עקיבא נוביק בבוקר, וכיום מגישה את חדשות שבע בערב.
בינואר 2024 החלה בהגשת ההסכת דו"ח רולניק ביחד עם גיא רולניק.
בפברואר 2025 הודיע תאגיד השידור כי מורנו תחל להגיש את המהדורה המרכזית בערוץ כאן 11, במקומה של מיכל רבינוביץ' שפרשה מתפקידה.
מורנו נשואה בשנית, לשחקן והבדרן איל קיציס. לזוג שני בנים ובת, והם מתגוררים בהרצליה.
הערות שוליים

1 2    ענת לב־אדלר, "אמרתי לעצמי: 'למות את תמיד יכולה, אבל בואי ננסה לחיות קודם'", באתר "ידיעות אחרונות", 16 ביולי 2022
↑  ערן בר-און, תלאות טלי, באתר ynet, 6 באוקטובר 2009
↑  טלי מורנו, טלי מורנו עוזבת את ערוץ 10, באתר ynet, 10 בנובמבר 2009
↑  ענת ביין-לובוביץ', ‏סנונית ראשונה לתוכנית הקיצוצים: טלי מורנו פוטרה מחדשות 13, באתר גלובס, 29 ביוני 2020
1 2  קיץ ברבנר, ‏טלי מורנו עוזבת את גל"צ לאחר חמישה חודשים בלבד - וזוהי התחנה הבאה, באתר מעריב אונליין, 26 ביולי 2022
↑  גלית חתן, ‏טלי מורנו תגיש את המהדורה הראשית של כאן 11, באתר גלובס, 13 בפברואר 2025
↑  גיל משעלי, טלי מורנו ואייל קיציס נשואים, באתר nana10‏, 15 באוקטובר 2009
מסע שורשים

תיירות גנאלוגיה (מכונה גם "מסע שורשים") היא סוג של תיירות, שבה התיירים הם אנשים הנוסעים אל יעד המהווה את מקום המוצא של משפחתם.
תיירים מסוג זה נוסעים כדי ללמוד ולהתחבר לעברם ולאבותיהם הקדמונים. תיירות זאת מתקיימת ברחבי העולם אך תיירי גנאלוגיה באים בעיקר ממדינות מהגרים שחוו הגירה המונית ומדינות בעלות גיוון אתני של מהגרים ואנשים מרקעים שונים.
תיירות זאת נפוצה באירלנד ואישים רבים ממוצא אירי נוהגים לבקר בה, היא גם נפוצה במדינות מרכז אירופה בהם מלחמת העולם השנייה גרמה לנדידת אוכלוסייה המונית, גם תיירות הגנאלוגיה היהודית הפכה לנפוצה, במסגרת מסע בני נוער לפולין המתקיים במערכת החינוך הישראלית ניתנת במוסדות חינוך מסוימים אפשרות לתלמידים ולצוות החינוכי לסייר באזורים בפולין ובמדינות הקרובות מהם הגיעה משפחתם.
מסעי גנאלוגיה מתקיימים במסגרת תוכנית הטלוויזיה הבריטית "מי אתה חושב שאתה?", שהיו לה גרסאות גם במקומות אחרים בעולם.
פעמים רבות מתחקים תיירי גנאלוגיה אחר אילן היוחסין שלהם ונעזרים ברשומות היסטוריות, מאגרים דיגיטליים ובבדיקות DNA המאפשרות לקבל מידע אודות מוצאו של אדם. תיירים רבים אף נעזרים בחוקרי גנאלוגיה על מנת להתחקות אחר המקומות שבהם גרו אבותיהם ולהתאים מסלול לנסיעה בהתאם לכך.
ראו גם

פרויקט תגלית
מסע בני נוער לפולין
הווארד נמרוב

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  29 בפברואר 1920 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  5 ביולי 1991 (בגיל 71) סנט לואיס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום מגורים:  יוניברסיטי סיטי, ניו יורק 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד, בית הספר פילדסטון לאתיקה תרבותית, הרווארד קולג' 
 שפות היצירה:  אנגלית אמריקאית, אנגלית 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1968)  הפרס הספרותי של סיינט לואיס (1979)  עמית האקדמיה האמריקאית לשירה (1970)  דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת מיאמי (12 במאי 1989)  משורר הקונגרס (1963)  פרס פוליצר לשירה (1978)  המדליה הלאומית לאומנויות (1987)  פרס בולינגן (1981)  פרס הספר הלאומי (1978) 
 
הווארד נֶמֶרוֹב (Howard Nemerov;‏ 29 בפברואר 1920 – 5 ביולי 1991), משורר יהודי-אמריקאי. נמרוב היה אחיה של הצלמת בעלת המוניטין דיאן ארבוס.
בעת מלחמת העולם השנייה שירת נמרוב כטייס, תחילה בחיל האוויר הקנדי, ואחר כך בחיל האוויר האמריקאי. רבים משיריו מביאים ציורים, מילים וביטויים משירותו כטייס. ניסיונו זה שימש אותו גם בעת שהתייצב בין ראשי המתנגדים למלחמה בווייטנאם.
הווארד נמרוב התמנה במהלך חייו פעמיים למשרת "משורר המדינה" האמריקאי (Poet Laureate), כבוד שרק טובי המשוררים זכו בו. הוא פרסם למעלה מעשרה כרכים של שירה, מסות ופרוזה. טרם תורגם לעברית ספר מספריו. שירים בודדים משלו, שתרגמו גיורא לשם, משה דור ואחרים, נדפסו בכתבי העת העבריים.
פרסים שזכה בהם

פרס פוליצר
פרס על-שם גוגנהיים
פרס בולינגן לשירה
ביבליוגרפיה > שירה

The Image of the Law (1947)‎
The Salt Garden (1955)‎
Mirrors and Windows (1958)‎
The Winter Lightning: Selected Poems (1968)‎
The Collected Poems of Howard Nemerov (1977)‎
Trying Conclusions: New and Selected Poems, 1961-1991 (1991)‎
ביבליוגרפיה > פרוזה

The Melodramatists (1949)‎
Federigo: Or the Power of Love (1954)‎
The Homecoming Game (1957)‎
אלעד שושן

| --- | --- |

 לידה:  14 באוקטובר 1981 (בן 43) יתד, ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  מ-נובמבר 2000
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד פלס"ר צנחנים  סגן מפקד יחידת מגלן  ראש ענף חי"ר במא"ש במל"י  מפקד גדוד 101  סגן מפקד חטיבת הצנחנים  מפקד חטיבת פארן  קצין אג"ם של מפקדת העומק  מפקד חטיבת שועלי מרום
 פעולות ומבצעים
 האינתיפאדה השנייה  מבצע חומת מגן    מלחמת לבנון השנייה  מבצע עופרת יצוקה  מבצע עמוד ענן  מבצע שובו אחים    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
אלעד שושן (נולד ב-14 באוקטובר 1981) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש מפקד חטיבת שועלי מרום. קודם לכן שימש קצין אג"ם של מפקדת העומק, מפקד חטיבת פארן, סגן מפקד חטיבת הצנחנים ומפקד גדוד 101.
ביוגרפיה

שושן נולד וגדל במושב יתד שבמועצה אזורית אשכול. למד בבית הספר הריאלי שבחיפה והיה חניך הפנימייה הצבאית לפיקוד, בוגר מחזור מ"ו. התגייס לצה"ל בנובמבר 2000, התנדב לצנחנים והתקבל לפלס"ר צנחנים. לאחר מסלול הכשרה שירת כלוחם בפלס"ר, והשתתף במבצע מסע בצבעים ובמבצע חומת מגן. עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב לפלס"ר ומונה למפקד צוות, ולקח חלק בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה. לאחר מכן שימש כסגן מפקד פלס"ר הצנחנים. בשנת 2005 יצא לחופשה לקראת לימודים במכללה לפיקוד טקטי. בעודו בחופשה התבקש על ידי מפקד החטיבה, יוסי בכר, לחזור ולהתמנות למפקד פלוגת מסלול בגדוד 101. לאחר שובו ללימודיו פרצה מלחמת לבנון השנייה, הוא קטע את לימודיו, ושובץ כמפקד חפ"ק חטיבת צנחנים במילואים עד לסיום המלחמה.
בסיום לימודיו מונה למפקד פלוגת הכשרות בגדס"ר צנחנים, והוביל את הפלוגה בין היתר במהלך מבצע עופרת יצוקה. בהמשך שימש כמפקד פלוגת החוד בגדוד 202. לאחר מכן היה קצין אג"ם של גדוד 202. בפברואר 2011 מונה למפקד פלס"ר צנחנים, ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2012. בהמשך שימש כסגן מפקד יחידת מגלן בין השנים 2013–2014, בין היתר במהלך מבצע צוק איתן. לאחר מכן יצא ללימודים בפו"ם.
בשנת 2015 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף חי"ר במא"ש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2016. ביוני 2016 מונה למפקד גדוד 101, תפקיד אותו מילא עד 12 ביולי 2018. לאחר מכן שימש כסגן מפקד חטיבת הצנחנים בין השנים 2018–2020. ב-10 באוגוסט 2020 הועלה לדרגת אל"ם וב-18 באוגוסט מונה למפקד חטיבת פארן, ושירת בתפקיד עד 2 בינואר 2022. בשנת 2022 מונה לקצין אג"ם של מפקדת העומק, תפקיד אותו מילא עד שנת 2023. ב-28 בספטמבר 2023 מונה למפקד חטיבת שועלי מרום. הוא הוביל את החטיבה במלחמת חרבות ברזל, במהלכה תחילה לחמה באיו"ש, ובהמשך ברצועת עזה, השמידה תשתיות אויב והרגה פעילי חמאס, ובלחימה בלבנון כנגד פעילי החזבאללה.
בשנת 2024 סוכם לתפקיד סגן מפקד עוצבת הפלדה.
חיים אישיים

שושן מתגורר בקיבוץ במועצה אזורית יואב.[דרוש מקור][מפני ש...] נשוי לענבל ואב לארבעה. בעל תואר ראשון במתמטיקה ותואר שני במנהל עסקים.
הערות שוליים

↑  אלעד שושן, באתר "בהשקט ובבטחה"
↑  ירון שילדקרוט, תגובה ציונית הולמת, במחנה, 5 בדצמבר 2007
↑  ניצן קידר, צנחן לנצח "אני מכיר את שכם טוב יותר מתל-אביב", באתר ערוץ 7, 31 ביולי 2020
↑  לילך שובל, המובחרים, באתר ישראל היום, 23 בספטמבר 2011
↑  שירלי הקר מור סופר אורי בן שלום, ‏"לרגע זה הרגיש כמו משחק מחשב": הלוחמים שסיכלו את הפיגוע בדרום מדברים, באתר ‏מאקו‏, 15 באוגוסט 2012, 15 באוגוסט 2012
↑   מפקדי כיתות מגדוד 101 סיימו קורס קומנדו, באתר צה"ל, 22 במרץ 2018
↑   אל"ם אלעד שושן נכנס לתפקידו כמפקד חטיבת "פארן״, באתר צה"ל, 18 באוגוסט 2020
↑  יפעת ארליך, ביקור אצל "צוות ארכימדס" ב"שכונת הנגדים" - הנקודה האסטרטגית ברצועת עזה, באתר ישראל היום, 5 בינואר 2024
↑  יאיר קראוס, עם לוחמי המילואים, בדרום לבנון: "אנחנו פה כדי לעשות את מה שעשינו בעזה", באתר ynet, 25 באוקטובר 2024
בן דונקלמן

| --- | --- |

בן דונקלמן ב"מבצע חירם", אוקטובר 1948
 לידה:  26 ביוני 1913 טורונטו קנדה קנדה
 פטירה:  11 ביוני 1997 (בגיל 83) קנדה
 תאריך עלייה:  1948
 מדינה:  קנדה 
 השכלה:  מכללת קנדה העילית 
 השתייכות:  צבא קנדה    צבא הגנה לישראל
 תקופת הפעילות:  1945–1940 (צבא קנדה)   1948 – 1950 (צה"ל)
 דרגה:   מייג'ור    סגן-אלוף
 תפקידים בשירות
 קצין מטה לתכנון בחטיבת הראל  מפקד חטיבה 7
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה     מלחמת העצמאות
 עיטורים
 אות השירות המצוין 
 תפקידים אזרחיים
 תעשיין
 הנצחה
 "גשר בן" בכביש הצפון
 
בנימין "בן" דונקלמן (באנגלית: Ben Dunkelman; 26 ביוני 1913 –  11 ביוני 1997) היה מהבולטים במתנדבי מח"ל שהגיעו להילחם במלחמת העצמאות ומפקדה השני של חטיבה 7.
קורות חייו > ראשית חייו

בנימין דונקלמן נולד בטורונטו, קנדה, למשפחה יהודית אמידה. אביו דוד ייסד רשת של חנויות קמעונאיות לבגדי גברים ושימש כנשיא הארגון הציוני בטורונטו. אמו רוז הייתה נשיאת הדסה. משחר נעוריו קיבל חינוך ציוני. בשנת 1931, בגיל 18, נסע לארץ ישראל ועבד במשך שנה בפרדסי השרון כפועל ושומר. הוא חשב להשתקע בארץ, אך בלחץ הוריו חזר לקנדה לעזור בעסק המשפחתי.
בשנת 1940, בגיל 27, התגייס לצבא הקנדי שלחם לצד הצבא הבריטי במלחמת העולם השנייה ועבר קורס קציני חי"ר. השתתף בפלישה לנורמנדי כמפקד פלוגה בדרגת מייג'ור, ובהמשך בקרבות רבים בצרפת ובהולנד עד לתום מלחמת העולם השנייה. להצעה להמשיך בשירות צבאי כמפקד הגדוד הראשון של רובאי המלך, סירב משום שלא רצה להפוך לאיש צבא מקצועי, אך גם בגלל יחסה של הממשלה הבריטית ליהודים.
הוא חזר לקנדה, ועם פרוץ מלחמת העצמאות נפגש עם קולונל דוד מרכוס ושלמה שמיר ששכנעו אותו לבוא ארצה כמתנדב. קודם צאתו עסק בארגון גיוס מתנדבים במסגרת מח"ל באזור טורונטו.
קורות חייו > שירותו בצה"ל

בחודש מרץ 1948 הגיע דונקלמן ארצה בדרכון בריטי מזויף, שבא להתגבר על הגבלת כניסתם של יהודים לארץ ישראל על ידי ממשלת המנדט. הוא נפגש עם דוד בן-גוריון והציע לו להקים יחידת מתנדבים קנדיים במסגרת צה"ל. בן-גוריון השיב בנימוס כי ישקול את ההצעה ושלח אותו ליגאל ידין שסיפח אותו לחטיבת הראל.
על אף שנתקל בתחילה בחשדנות מצד הפלמ"חניקים, התערה דונקלמן במהירות בחטיבה. יצחק רבין מינה אותו לקצין מטה לתכנון. הוא השתתף במבצע הראל ומבצע יבוסי ובהתווית דרך בורמה.
ב-5 ביולי 1948, לאחר שעסק זמן מה בפיתוח מרגמה כבדה עבור צה"ל, נתמנה על ידי בן-גוריון למפקד חטיבה 7. חטיבה זו הוקמה על ידי שלמה שמיר תוך כדי המלחמה והוטלה מיד לקרבות קשים בחזית לטרון שבהם נגרמו לה אבדות כבדות.
דונקלמן ארגן מחדש את החטיבה והכשיר אותה לקרב. במבצע דקל היה לחטיבה חלק מכריע בכיבוש נצרת ובהצלחת המבצע. במבצע חירם נטלה החטיבה חלק חשוב בכיבוש הגליל העליון.
דונקלמן היה אחד החותמים על מסמך הכניעה של נצרת, בשם בנימין בן דוד, והוא מנע את גירוש תושביה, כאשר סירב לבצע את הפקודה לגרש את תושבי העיר, בנימוק שבמסמך הכניעה הוא הבטיח לתושבים שלא יאונה להם כל רע. לאחר שהפקודה הועברה אליו פעם נוספת, הוא דרש לקבל אותה בכתב. מכיוון שפקודות מסוג זה לא ניתנו בכתב, הגירוש לא בוצע. דונקלמן התייחס לפרשה בכתב היד של ספרו "נאמנות כפולה", אך בסופו של דבר שוכנע להשמיט את הקטע מהספר. הקטע שלא נכלל בספר הגיע לידיו של אורי אבנרי ופורסם בעיתון "העולם הזה".
 במאמרו המקיף ”כיבוש נצרת: העיר הערבית ששרדה את המלחמה”, מביא מוסטפא עבאסי תצלום של הוראה מפורשת למטכ”ל, בכתב ידו ובחתימתו של דוד בן-גוריון, האומרת: אל תרחיקו [= תגרשו] אנשים מנצרת.
קורות חייו > לאחר שחרורו מצה"ל

עם סיום הקרבות הציע לו בן-גוריון להתמנות לקצין שריון ראשי. דונקלמן סירב כי רצה לחזור לחיים אזרחיים. בעת שירותו בחטיבה הכיר את יעל ליפשיץ שהייתה מזכירתו הצבאית של מרדכי מקלף. בחתונתם שנערכה בנובמבר 1948 השתתפה כל צמרת צה"ל.
דונקלמן החליט להשתקע בארץ ולעסוק בתחומי התעשייה והשיכון אך קשיי הביורוקרטיה הישראלית הביאו אותו להחלטה לחזור לעסקי משפחתו בקנדה עם אשתו הישראלית. בראשית 1967 הגיש בקשה לרכוש את בנק אלרן ואף זכה במכרז, אולם לבסוף החליט שלא לרכוש את הבנק.
דונקלמן שמר על קשר עם ידידיו בארץ. בשנת 1973, במלאת 25 שנה לחטיבה 7, הוזמן כאורח כבוד ונשא בגאווה את נס החטיבה.
בשנת 1976 פרסם את ספר זכרונותיו בשם "נאמנות כפולה" (Dual Allegiance). שם הספר מביע את נאמנותו לקנדה כאזרח קנדי, אבל גם את נאמנותו לעמו היהודי.
בן דונקלמן נפטר בקנדה והותיר אחריו את רעייתו יעל, ארבע בנות ושני בנים.
"גשר בן" בכביש הצפון, העובר מעל נחל שרך, קרוי על שמו.
לקריאה נוספת

בן דונקלמן, נאמנות כפולה, הוצאת שוקן, 1977.
בנק אלרן יימכר למליונר הקנדי דונקלמן, דבר, 20 בפברואר 1967 ; המשך הכתבה, דבר, 20 בפברואר 1967