stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מפלצת הכסף

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ודי פוסטר 
 הופק בידי:  דניאל דוביצ'קי, לארה אלמדין, ג'ורג' קלוני, גרנט הסלוב
 תסריט:  אלן דיפיורי, ג'ים קוף, ג'יימי לינדן
 עריכה:  מאט צ'יז 
 שחקנים ראשיים:  ג'ורג' קלוני ג'ק אוקונל ג'וליה רוברטס דומיניק וסט קטרינה בלף ג'יאנקרלו אספוזיטו
 מוזיקה:  דומיניק לואיס 
 צילום:  מת'יו ליבטיק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי טריסטאר 
 חברה מפיצה:  סרטי סוני
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  12 במאי 2016 (פסטיבל הסרטים של קאן) 13 במאי 2016 (ארצות הברית)
 משך הקרנה:  99 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה, סרט פשע, סרט מתח 
 תקציב:  27 מיליון דולר
 הכנסות:  93 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   moneymonster
 www.moneymonster-movie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
מפלצת הכסף (באנגלית: Money Monster) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2016 בבימויה של ג'ודי פוסטר. בסרט מככבים ג'ורג' קלוני, ג'ק אוקונל, ג'וליה רוברטס, דומיניק וסט, קטרינה בלף וג'יאנקרלו אספוזיטו.
עלילה

במהלך שידור חי של תוכנית הטלוויזיה "מפלצת הכסף" בהנחייתו של גורו ההשקעות לי גייטס (ג'ורג' קלוני) פורץ לאולפן צעיר חמוש (ג'ק אוקונל) ולוקח כבן ערובה את המנחה. הצעיר טוען כי איבד את כל כספו בעקבות השקעה כושלת במניית חברת IBIS, חברה בתחום מסחר אלגוריתמי עליה המליץ גייטס בשידור. פאטי, מפיקת התוכנית (ג'וליה רוברטס) מנסה להשתלט על המצב כשבמקביל מתבהרת קונספירציה סביב מניית החברה המדוברת.
דמויות ושחקנים

ג'ורג' קלוני - לי גייטס, פרשן פיננסי בעל תוכנית טלוויזיה פופולרית בשם "מפלצת הכסף" (בן דמותו של הפרשן האמריקאי ג'ים קריימר)
ג'וליה רוברטס - פאטי פן, מפיקת התוכנית
ג'ק אוקונל - משקיע שאיבד את כספו בעקבות אחת מהמלצותיו של גייטס
דומיניק וסט - וולט קמבי, מנכ"ל חברת IBIS
קטרינה בלף - דיאן לסטר, אחראית התקשורת בחברת IBIS
ג'יאנקרלו אספוזיטו - קפטן מרקוס פאול
הפקה

צילומי הסרט החלו בפברואר 2015 בניו יורק וכללו בין השאר צילומים באתרים שונים במנהטן, בפרט ברובע הפיננסי. הקרנת הבכורה של הסרט התבצעה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-12 במאי 2016 ויום למחרת הופץ הסרט בארצות הברית.
הערות שוליים

1 2  עכבר העיר, חדש על המסך: מי חטף את ג'ורג' קלוני?, באתר הארץ, 19 במאי 2016
↑  Why Jim Cramer needs to watch ‘Money Monster’, אתר מרקטווצ', 14 במאי 2016
↑  Nightmare on Wall Street, בלומברג, 12 במאי 2016
↑  אורון שמיר, עכבר העיר, פסטיבל קאן 2016: קן לואץ' עם הפרס הגדול, באתר הארץ, 23 במאי 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810541967405606  BNE: XX5691321  CANTIC: a1953761x  MusicBrainz release group: 25966a39-1684-4c23-8a59-fb7276f6901a  VIAF: 42146635499841980388   WorldCat (עם VIAF): 42146635499841980388
נואה אמבמבה

נואה אמבמבה-מואנדה (בצרפתית: Noah Mbamba-Muanda; נולד ב-5 בינואר 2005 באיקסל שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת פורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה.
קריירת מועדונים

אמבמבה שיחק במחלקת הנוער של ראסינג גנק, ובשנת 2020 עבר למחלקת הנוער של קלאב ברוז' והחל לשחק בקבוצת המילואים שלה.
ב-23 במאי 2021 ערך אמבמבה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לראסינג גנק במסגרת ליגת העל הבלגית לעונת 2020/2021. זו הייתה הופעתו היחידה במדי המועדון בעונה זו.
ב-19 באוקטובר 2021 ערך אמבמבה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בהפסד 1–5 למנצ'סטר סיטי במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.
ב-14 בינואר 2023 חתם אמבמבה בבאייר לברקוזן. בעונת 2023/24 נמנה אמבמבה על הסגל של באייר לברקוזן שזכה בדאבל מקומי, אך ערך שלוש הופעות ליגה בלבד.
בקיץ 2024 הושאל אמבמבה לעונה אחת לפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה.
תארים

אליפות בלגיה: 2020/21, 2021/22
הסופר קאפ הבלגי: 2021, 2022
בונדסליגה: 2023/24
הגביע הגרמני: 2023/24
ריקציה

| ריקציה |
| --- | --- |
 Rickettsia rickettsii
מיון מדעי
ממלכה:: חיידקים אמיתיים
מערכה:: חיידקים ארגמניים
מחלקה:: Alpha Proteobacteria
סדרה:: Rickettsiales
משפחה:: Rickettsiaceae
סוג:: ריקציה
שם מדעי
 Rickettsia ‏לימה, 1916
רִיקֶצְיָה (באנגלית: Rickettsia) הוא סוג של חיידקים – טפילים תוך-תאיים, לרוב פתוגניים. בדומה לנגיפים, חיידקי ריקציה אינם מסוגלים להתרבות מחוץ לגוף הפונדקאי.
הריקציות הן חיידקים טפילים של כינים, זבובים, קרציות וחרקים אחרים, וכל אלה עלולים להעביר את החיידק לאדם. הידועה ביותר מבין הריקציות היא הריקציה הגורמת למחלת טיפוס הבהרות (אין להתבלבל עם החיידק Salmonella typhii, הגורם לטיפוס הבטן). מיני ריקציה אחרים מחוללים מחלות קדחת דומות, בהן קדחת הקרצית הים-תיכונית, קדחת הבהרות של הרי רוקי, קדחת החפירות וקדחת קרציות כלבית.
טפיל הריקציה גרם בעבר למספר מחלות קשות שפגעו באופן קשה באדם ואפילו גרמו למותו, להלן מספר דוגמאות של מחלות שגרם חיידק הריקציה:
טיפוס הבהרות – קבוצה של מחלות הנגרמות מחיידקי ריקציה המועברים על ידי חרקים שונים. צורת המגפה של המחלה מועברת מאדם לאדם על ידי כיני גוף. טיפוס אזורי (אנדמי) היא מחלה של עכברים שיכולה לעבור לאדם על ידי עקיצת פרעושים. סוג אחר מועבר על ידי קרדיות. התסמינים המופיעים כאשר אדם נדבק במחלה הם צמרמורות, דלקת גרון, חום גבוה ובנוסף לכך המחלה עלולה לפגוע בכליות ובשריר הלב ואפילו לגרום למותו של הנדבק.
קדחת הריקציה – מחלה זיהומית שנגרמת על ידי ריקציה ומועברת לאדם בעקיצת קרציות. המחלה מאופיינת בחום, כאבי ראש, כאבי שרירים, ופריחה של נקודות ורודות קטנות שמתחילות על שורשי כף היד והקרסוליים ומתפשטות על פני הגוף.
הטיפול הטוב ביותר שיש כיום ברפואה הוא אנטיביוטיקה, שבעזרתה מצליחה המערכת החיסונית לחסל את חיידקי הריקציה.
חיידקי ריקציה גורמים גם להופעת תסמין מטאטא המכשפה אצל צמחים.
ראנה דג'אני

| --- | --- |

 לידה:  המאה ה־20 דהראן, ערב הסעודית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת איווה  אוניברסיטת הרווארד 
 מוסדות:  האוניברסיטה ההאשמית  אוניברסיטת ייל  אוניברסיטת קיימברידג' 
 פרסים והוקרה:  Fellow of the International Science Council  תוכנית פולברייט 
 
ראנה דג'אני (באנגלית: Rana Dajani; נולדה במאה ה-20) היא ביולוגית מולקולרית פלסטינית-ירדנית, פרופסורית באוניברסיטה ההאשמית בירדן.
קורות חיים > חיים אישיים

דג'אני נולדה בירדן לאב פלסטיני ואם סורית. גדלה במשפחה חובבת קריאה ומדעים, אביה היה פרופסור בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת ירדן ועודד אותה ואת אחיותיה להרבות בקריאה. דג'אני נשואה ואם לארבעה ילדים.
קורות חיים > לימודים

בשנת 1985 למדה תואר בהשכלה כללית באוניברסיטת לונדון. 1985-1992 עשתה דג'אני תואר ראשון ושני בביולוגיה באוניברסיטת ירדן. בשנת 2000 היא ומשפחתה עברו לאייווה סיטי כדי שתוכל להמשיך לדוקטורט בביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת איווה, בעלה ויתר על הקריירה שלו בירדן כדי לאפשר לה לפתח את הקריירה שלה.
קורות חיים > קריירה

דג'אני התחילה כמרצה באוניברסיטת פילדלפיה בשנת 1992 לאחר שסיימה את תוארה השני. בשנת 1995 עברה ללמד באקדמיה הירדנית במשך 5 שנים. בשנים 2000–2005 הייתה עוזרת מחקר באוניברסיטת איווה, שם עשתה את הדוקטורט. ב-2005 חזרה דג'אני לירדן ועבדה באוניברסיטה ההאשמית במשך שש שנים, שם היא חקרה את הגנטיקה של הקבוצות האתניות - הצ'רקסיות והצ'צ'ניות במדינה, והחלה לשתף פעולה עם מדענים ברחבי העולם. בהשראת פריצות דרך במחקרים של תאי גזע, דג'אני הקימה ועדה העוסקת בהיבטים הפוליטיים והאתיים של מחקר בתאי גזע וייסדה את חוק האתיקה של מחקר תאי גזע בירדן. משנת 2011 היא הייתה המנהלת במרכז ללימודים באוניברסיטה ההאשמית וב-2012 הייתה עוזרת פרופסור של פולברייט במרכז תאי גזע באוניברסיטת ייל. בשנת 2017, הייתה בין שבעה בוגרי פולברייט שקיבלו את פרס ה-IIE Global Changemaker.
דג'אני נבחרה ב 2014 לאחת מ-20 המדעניות המשפיעות ביותר בעולם האסלאם, ואחת מ-100 הנשים הערביות החזקות ביותר. משנת 2019 דג'אני מכהנת כפרופסור באוניברסיטה ההאשמית, יועצת למועצה הגבוהה למדע וטכנולוגיה בירדן ויועצת לחברת Alpha Sights . דג'אני היא פרופסור אורח במכון רדקליף למחקר מתקדם באוניברסיטת הרווארד, והייתה חוקרת אורחת ב-Zuzana Simoniova Cmelikova לשנת 2019–2021 בבית הספר ללימודי מנהיגות בג'פסון באוניברסיטת ריצ'מונד.
מחקר

מחקרה המרכזי עוסק בגנטיקה של האוכלוסייה הצ'רקסית והצ'צ'נית בירדן, ומתמקד בסוכרת, סרטן ותאי גזע. אוכלוסיית ירדן מורכבת משלוש קבוצות אתניות: ערביות, צ'רקסיות וצ'צ'ניות. גם הצ'רקסים וגם הצ'צ'נים בירדן הצליחו לשמור על זהותם האתנית במהלך 100 השנים האחרונות. אחת הדרכים העיקריות שהם עשו זאת הייתה באמצעות נישואים אנדוגמיים, שימוש בשפת המקור ושימור מסורות מסוימות של התרבויות שלהם. ד"ר רנה דג'אני יזמה פרויקט לחקר שתי הקבוצות האתניות הללו, יצרה צוות חוקרים מתחומי התמחות שונים, מהאוניברסיטה ההאשמית, אוניברסיטת ירדן, אוניברסיטת ירדן למדע וטכנולוגיה ומהמרכז לסוכרת, אנדוקרינולוגיה. בנוסף לשיתוף פעולה בארצות הברית עם המרכז לגנומיקה, אוניברסיטת פנסילבניה ובית החולים לילדים של פילדלפיה.
במחקרים הצוות סקר את שתי הקהילות, בדקו את האנתרופולוגיה של הקהילות, ביצעו בדיקות דם ואילן יוחסין. הם יצרו מאגר נתונים של DNA עבור שתי האוכלוסיות, ניתוח GWAS וניתוח מספרי העתקת הגנום השלם (CNV). בנוסף, בדקו את השכיחות של מחלות מורכבות כמו סוכרת, CVD וסרטן ביחס לאוכלוסיות, תסמונת מטבולית ויתר לחץ דם. מכך גילו גורם סיכון גנטי חדש לסוכרת. הצוות בדק גם גנים הקשורים למחלות מורכבות, קשר של מחלות וגנים לאורח חיים כגון תזונה, פרמקוגנים הקשורים לחילוף החומרים של תרופות וכן השפעה של סביבה ואפיגנטיקה על מחלות מורכבות.
פעילות חברתית

דג'אני תומכת חזקה בהעצמת נשים, היא המנהלת והיו"ר של הארגון לפיתוח נשים במדע (OWSD), המספק הכשרת מחקר והזדמנויות ליצירת קשרים למדעניות. ייסדה את תוכנית המנטורינג שלושת המעגלים למדעניות בעולם הערבי, שהוקמה עקב הייצוג הנמוך של נשים באקדמיה וסיוע באתגרים העומדים בפניהן. קיבלה על כך את פרסPEER לשנת 2014.   דג'אני היא יועצת למועצה הגבוהה למדע וטכנולוגיה בירדן, נבחרה ב-2014 לאחת מ-20 המדעניות המשפיעות ביותר בעולם האסלאם ואחת מ-100 הנשים הערביות החזקות ביותר. היא המייסדת והמנהלת של ארגון "We Love Reading" לחינוך ילדים לקריאה.
פעילות חברתית > אנחנו אוהבים לקרוא

דג'אני יזמה את הפרויקט "We Love Reading" בירדן, תוכנית שמטרתה ליצור דור של מחוללי שינוי על ידי טיפוח אהבת הקריאה אצל ילדים צעירים בירדן. התוכנית מבוססת על קיום מפגשי קריאה בקול במרחב ציבורי. בתוך 12 שנים הוקמו 1,500 ספריות שכונתיות וחולקו 250,000 ספרים. הפרויקט זיכה את דג'אני בפרסים רבים ביניהם פרס ספריית הקונגרס ללימוד אוריינות, פרס Stars Impact, פרס Synergos Arab World Social Innovator, פרס WISE והכרה מ- IDEO. org.
פרסים

דג'אני זכתה בפרסים רבים במהלך חייה, בין הפרסים בהם זכתה נמנים:
אחת מ-50 נשים בעלות השפעה ברשימת המגזין "ערבי עסקים" של העולם הערבי 2021
פרס נאנסן UNHCR 2020
פרס סטרט-אפ שרג'א 2020
פרס קלאוס ג'ייקובס למעורבות חברתית, 2018 - על הישגים יוצאי דופן במחקר ובפרקטיקה בתחום התפתחות הילד והנוער.
פרס המועצה העולמית לאוריינות, אוקספורד, 2018 - קיבלה את פרס "תרומה משמעותית לאוריינות על ידי ארגון לא ממשלתי או צדקה".
פרס UNESCO King לאוריינות 2017
פרס Stars Impact 2014 - מוענק לארגונים הפועלים לשיפור חייהם של ילדים ונוער.
פרס פסגת החדשנות העולמית לחינוך 2014 (WISE) - הוענק לשישה פרויקטים חדשניים העוסקים באתגרים חינוכיים ברחבי העולם.
מדליית כבוד של מלך חוסיין
פרס סינרגוס לחדשנות חברתית של העולם הערבי 2009 - הוענק על מתן פתרונות לסוגיות של עוני ואי שוויון במזרח התיכון ובצפון אפריקה.
לקריאה נוספת

Five Scarves: Doing the Impossible - ספר המספר על מחקרה, על האוטוביוגרפיה שלה ומספר על חמשת הצעיפים, ה"כובעים" השונים שדג'אני חובשת כמדענית, אמא, מורה, יזמת חברתית ופמיניסטית.
הערות שוליים

↑  Tarek Abd El-Galil, Rana Dajani: Underrepresentation of Women in Science is a Global Issue, ‏4.7.2022 (באנגלית)
1 2 3  Malak Abedalthagafi, A Jordanian biologist redefines success for women in science, Nature, ‏3.8.2018 (באנגלית)
1 2 3 4  Rana Dajani, PhD, HARVARD UNIVERSITY (באנגלית)
1 2  Dr. Rana Dajani: One Of The World’s Leading Muslim Female Scientists, About Her
↑  Nadia El-awady, Why the right questions make the biggest impact, Nature Middle East, ‏31.7.2018
↑  How women scientists fare in the Arab world, Nature, ‏31.10.2012 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987011526142905171  GND: 1168831407  ISNI: 0000 0004 9995 9931  LCCN: no2019012467  ORCID: 0000-0002-4355-9977  ResearcherID: C-3466-2014  VIAF: 37153953263705562885   WorldCat (עם VIAF): 37153953263705562885 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "ראנה דג'אני".
מפל לון קריק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  דרום אפריקה 
 נהר:  בלייד
 מספר נפילות מים:  1
 קואורדינטות:  25°06′09″S 30°42′34″E﻿ / ﻿25.1025°S 30.70930556°E﻿ / -25.1025; 30.70930556
 he
 
מפל לון קריק (באנגלית: Lone Creek Falls) הוא מפל הממוקם כ-9 ק"מ מהכפר סאבי במפומלנגה, דרום אפריקה. גובהו של המפל הוא 70 מטר והוא נשפך לנהר בלייד.
הערות שוליים

↑  Mapstudio TouristGuide. Mpumalanga/Lowveld 2003 ISBN 1-86809-653-X
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משה מטוס

משה מטוס בסטודיו
משה מָטוּס (מָטוּסוֹבסקי) (Moshe Matus (Matusovski)‎;‏ 1908, ורשה, פולין הרוסית – 23 בנובמבר 1958, י"א בכסלו תשי"ט, טורונטו, קנדה) היה צייר ישראלי, שבעשור האחרון לחייו פעל בארצות הברית ובקנדה.
גלריה

משפחת מטוסובסקי ליד מרפאת השיניים של האב, ד"ר יוסף מטוסובסקי, ברחוב שינקין בתל אביב (משה מטוס שני משמאל, בחליפה בהירה)
משה מטוס (במרכז) עם משה שלוש (משמאל) ושאול טשרניחובסקי בפתיחת תערוכתו בבית פומרוק בתל אביב, יולי 1936
משה מטוס עומד לפני ציורו עם השופט צדקיהו הרכבי באביב 1947, לפני נסיעתו לאמריקה
פתיחת תערוכתו הראשונה של משה מטוס בקנדה, במלון ריץ-קרלטון במונטריאול ב-8 באפריל 1952. מימין: תיבודו רנפרה, נשיא בית המשפט העליון של קנדה והמושל הכללי של קנדה בפועל; הצייר משה מטוס; סמואל ברונפמן, נשיא ארגון ציוני קנדה; והיימן גרובר, סגן-הנשיא הארצי של הארגון.
בפתיחת התערוכה במלון ריץ-קרלטון מונטריאול: מטוס עומד במרכז; לשמאלו אשתו סוניה, ולידה תיבודו רנפרה; לשמאלו עומדת אישה, ולידה סמואל ברונפמן
משה מטוס ליד ציור בסטודיו
לקריאה נוספת

חיים גמזו, ציור ופסול בישראל, הוצאת "אשכול", תל אביב, תשי"א.
'משה מטוס (מטוסובסקי)', בתוך: גבריאל טלפיר, 100 אמנים בישראל שהלכו לעולמם בשנים תרס"ח–תש"ל, תל אביב: גזית, תשל"א, עמ' 65.
'מקרה מטוסובסקי', פרק בתוך: גדעון עפרת, ביקורי אמנות: פרקים על אמנים ישראלים, ירושלים: הספרייה הציונית – ההוצאה לאור של ההסתדרות הציונית העולמית, תשס"ה 2005, עמ' 346–351.
'Matus (Matusovsky), Moshe,' in: Who's who, Israel, 1952, p. 155.
מפל ליסבון

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  דרום אפריקה 
 נהר:  ליסבון
 גובה כולל:  94 מטר
 קואורדינטות:  24°51′38″S 30°50′07″E﻿ / ﻿24.86055556°S 30.83527778°E﻿ / -24.86055556; 30.83527778
 he
 
מפל ליסבון (באנגלית: Lisbon Falls) הוא מפל מים בנחל ליסבון, יובל של נהר בלייד בפרובינציית מפומלנגה, דרום אפריקה. זהו המפל הגבוה ביותר במפומלנגה.
גובהו של המפל הוא 94 מטרים והוא נקרא על שם ליסבון, עיר הבירה של פורטוגל.
הערות שוליים

↑  "Panorama Route Waterfalls, Sabie & Graskop". ShowMe South Africa. 24 באפריל 2012. נבדק ב-19 במרץ 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מפל מק-מק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מיקום:  דרום אפריקה 
 נהר:  נהר המק-מק
 גובה כולל:  65 מטר
 מספר נפילות מים:  1
 קואורדינטות:  25°00′01″S 30°48′59″E﻿ / ﻿25.000277777778°S 30.816388888889°E﻿ / -25.000277777778; 30.816388888889
  (למפת דרום אפריקה מוגדלת) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודימפל מק-מק(למפת דרום אפריקה רגילה) פרטוריה קייפטאון בלומפונטיין יוהנסבורג דרבן פורט אליזבת נמיביה בוטסואנה זימבבואה מוזמביק לסוטו אסוואטיני האוקיינוס ההודימפל מק-מק
 
מק-מק הוא מפל מים שנשפך אל נהר מק-מק במפומלנגה שבדרום אפריקה. גובהו של המפל הוא 65 מטרים.
המפל מוכר בציבור, מכיוון שהוא נראה בחלקו מכביש R532 בין סאבי לגראסקופ.
נכון ל-2021, המפל מחולק לשני אפיקים נפרדים, אך במקור, היה רק מפל אחד שנקרע לשניים בשנת 1873 על ידי פיצוץ של כורי זהב.
הערות שוליים

↑  מפלי מק-מק, באתר www.africansky.com
↑  מפלי מק-מק, באתר ההיסטוריה של דרום אפריקה אונליין www.sahistory.org.za
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של דרום אפריקה ובנושא גופי מים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ריינהרדט קייזר

| --- | --- |
 לידה:  9 בינואר 1674 טויכרן, נסיכות הבוחר מסקסוניה, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  12 בספטמבר 1739 (בגיל 65) המבורג, האימפריה הרומית הקדושה 
 מוקד פעילות:  גרמניה 
 מקום לימודים:  בית הספר ע"ש תומאס בלייפציג 
 זרם:  בארוק 
 סוגה:  אופרה, מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  גרמנית 
 אתר רשמי
 
ריינהרדט קייזר (בגרמנית: Reinhard Keiser;‏ 9 בינואר 1674 – 12 בספטמבר 1739) היה מלחין אופרה גרמני פופולרי, שישב בהמבורג. קייזר כתב למעלה מ-100 אופרות ובשנת 1745 הגדיר אותו אדולף שייבה כשווה ליוהאן קונאו, גאורג פרידריך הנדל וגאורג פיליפ טלמן (שגם הם היו קשורים לאופרה של המבורג), אבל יצירתו נשכחה בחלקה הגדול למשך שנים רבות.
ביוגרפיה

קייזר נולד בטויכרן (במחוז וייסנפלס), בן לנגן העוגב והמורה גוטפריד קייזר. הוא למד אצל נגני עוגב אחרים בעיר ואחר כך, מגיל 11, המשיך את לימודיו בבית הספר של כנסיית תומאס בלייפציג. בין מוריו שם היו יוהאן שלה ויוהאן קונאו, שקדמו ליוהאן סבסטיאן באך.
בשנת 1694 התמנה קייזר למלחין החצר אצל הדוכס מבראונשווייג-וולפנביטל, אף כי סביר להניח, שהגיע לחצר הדוכס עוד בשנת 1692 ללמוד את האופרות המהוללות שלה, שהוצגו שם מאז 1691, כשהעירייה בנתה בית אופרה בן 1,200 מושבים. קייזר העלה שם את האופרה הראשונה שלו, "פרוקריס וצפאלוס". באותה שנה הוצגה האופרה שלו "באזיליוס" בהמבורג והתקבלה, לדברי המוזיקולוג יוהאן מאתזון, "בהצלחה רבה ובתשואות."
הייתה זו תקופה פורייה לקייזר, שחיבר לא רק אופרות, אלא גם אריות, דואטים, קנטטות, סרנדות, מוזיקה כנסייתית ואורטוריות גדולות ומוזיקת רקע - הכול לשימוש הנהגת העיר.
בסביבות 1697 השתקע בקביעות בהמבורג והיה למלחין הראשי ב"גנסמרקטאופר" עתיר המוניטין (שנבנה מאז מחדש וכיום הוא האופרה של המבורג בהמבורג משנת 1697 עד 1717. משנת 1705 עד 1709 שינה קייזר את דמות האופרה ממוסד ציבורי לישות מסחרית, עם שתיים או שלוש הצגות בשבוע, בניגוד לאופרות שנועדו לאצולה בלבד.
בשנת 1718, כשהאופרה של המבורג עברה מן העולם, עזב קייזר את המבורג לחפש תעסוקה אחרת. הוא שהה בתורינגיה ומשם המשיך לשטוטגרט. מתקופה זו שרדו שלושה כתבי יד של טריו סונאטות לחליל, כינור ובסו קונטינואו. בקיץ 1721 חזר להמבורג, אבל כעבור שבועות ספורים יצא בחיפזון לקופנהגן עם להקת אופרה המבורגית, כנראה בגלל השפעתו הגוברת של טלמן, שמועצת העיר שכרה לעבודה בהיעדרו של קייזר. בין 1721 ל-1727 נסע קייזר הלוך ושוב בין המבורג לקופנהגן, שם ניתן לו תואר הממונה על המוזיקה בקפלה הדנית המלכותית.
אחרי התפרקות להקת האופרה, חזר קייזר עוד פעם להמבורג, אבל תמורות באופני הפעולה שם הקשו עליו לשחזר את הצלחות העבר. שלוש אופרות מן התקופה שבין 1722 ל-1734 קיימות כיום. קשריו האישיים עם טלמן נשארו טובים וטלמן הכניס לתוכנית כמה הפקות של אופרות מאת קייזר.
בשנת 1728 התמנה למנצח על מקהלת הקתדרלה של המבורג ושם כתב בעיקר מוזיקה כנסייתית עד מותו ב-1739.
אופרות חשובות

(ביצוע ראשון בהמבורג, אם לא נאמר אחרת)
Der königliche Schäfer oder Basilius in Arkadien (probably Braunschweig 1693)
Cephalus und Procris 1694)
Der geliebte Adonis (1697)
Der bei dem allgemeinen Welt-Frieden von dem Großen Augustus geschlossene Tempel des Janus (1698)
Die wunderbar errettete Iphigenia (1699)
Die Verbindung des großen Herkules mit der schönen Hebe (1699)
La forza della virtù oder Die Macht der Tugend (1700)
Störtebeker und Jödge Michels (2 sections, 1701)
Die sterbende Eurydice oder Orpheus (2 sections, 1702)
Die verdammte Staat-Sucht, oder Der verführte Claudius (1703)
Der gestürzte und wieder erhöhte Nebukadnezar, König zu Babylon(1704)
Octavia (1705)
Die kleinmütige Selbst-Mörderin Lucretia oder Die Staats-Torheit des Brutus (1705)
Masagniello (1706)
Der angenehme Betrug (1707)
La forza dell'amore oder Die von Paris entführte Helena (1709)
Desiderius, König der Langobarden (1709)
Der durch den Fall des großen Pompejus erhöhete Julius Caesar (1710)
Croesus (1710, revised edition 1730)
L'inganno fedele oder Der getreue Betrug (1714)
Fredegunda (1715)
L'Amore verso la patria oder Der sterbende Cato (1715)
Das zerstörte Troja oder Der durch den Tod Helenens versöhnte Achilles (1716)
Die großmütige Tomyris (1717)
Jobates und Bellerophon (1717)
Ulysses (Copenhagen 1722)
Bretislaus oder Die siegende Beständigkeit (1725)
Der lächerliche Printz Jodelet (1726)
Lucius Verus oder Die siegende Treue (1728)
הערות שוליים

The Reinhard Keiser Society
הערך האנגלי עושה שימוש בחומר מתוך האנציקלופדיה בריטניקה מהדורת 1911, שהיא כיום נחלת הציבור.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280522805171  PLWABN: 9810531827505606  BNE: XX1688476  BnF: cb139560238 (data)  CiNii: DA07834878  GND: 118560999  ICCU: CFIV156585  ISNI: 0000 0001 2276 312X  LCCN: n80159162  LNB: 000139547  MusicBrainz: fcdad8d8-1503-4fa4-9f87-c851280dae5a  NKC: jx20041027007  NTA: 096819588  SELIBR: 174640  SNAC: w6mg84qb  SUDOC: 119758385  Trove: 1188275  VIAF: 10039877   WorldCat (עם VIAF): 10039877
ריקרדו אלוס

ריקרדו אלוס (בספרדית: Ricardo Alós;‏ 11 באוקטובר 1931 – 14 בינואר 2024) היה כדורגלן ספרדי, ששיחק בעמדת החלוץ.
ביוגרפיה

אלוס נולד ב-11 באוקטובר 1931 במונקדה, ולנסיה שבספרד. תחילה הוא שיחק בקבוצות מקומיות לפני שהתחיל את הקריירה המקצוענית במסטאייה. בעונת 1956/57 אלוס הושאל לספורטינג חיחון מהליגה השנייה והוא עזר לה לעלות לליגה הראשונה, כשכבש 46 שערים. עונה אחר כך עבר לולנסיה שם המשיך את רצף ההבקעות הטוב שלו.
הופעת הבכורה של אלוס בליגה הראשונה הייתה ב-15 בספטמבר 1957 נגד לאס פאלמאס בה כבש צמד. בתום אותה עונה הוא סיים כמלך השערים עם 19 שערים בצוותא עם אלפרדו די סטפנו ומנואל בדנס. למרות הקמפיין הנהדר שלו בשנתיים הבאות הוא שיחק רק ב-12 משחקי ליגה בהם כבש 5 שערים, דבר שהוביל לעזיבתו את ולנסיה. משם בשנת 1960 עבר לריאל מורסיה מהליגה השנייה והוא סיים את הקריירה באונטיניינטה ב-1964.
נפטר ב-14 בינואר 2024.
מצב רוח לאהבה

| --- | --- |

 בימוי:  וונג קאר ואי 
 הופק בידי:  וונג קאר ואי 
 תסריט:  וונג קאר ואי 
 עריכה:  ויליאם צ'אנג 
 שחקנים ראשיים:  טוני לונג מאגי צ'ונג
 מוזיקה:  Michael Galasso, Shigeru Umebayashi 
 צילום:  כריסטופר דויל, Kwan Pun Leung, מארק לי פינג בין 
 מדינה:  הונג קונג, צרפת, תאילנד 
 חברה מפיצה:  סרטי יוניברסל 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  20 במאי 2000 
 משך הקרנה:  98 דק' 
 שפת הסרט:  קנטונזית תקנית 
 סוגה:  סרט רומנטי, סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   inthemoodforlove
 פרסים:  פרס הונג קונג לקולנוע לשחקנית הטובה ביותר (מגי צ'ונג)  פרס אגודת מבקרי הקונלוע הלאומית לסינמטוגרפיה (מארק לי פינג בין, כריסטופר דויל)  פרס סזאר לסרט הזר (וונג קאר ואי)  German Film Award for Best No-German Film (וונג קאר ואי)  פרס איגוד המבקרים האמריקני לסרט בשפה זרה  פרס פסטיבל קאן לשחקן הטוב ביותר (טוני לונג)  פרס הונג קונג לקולנוע לשחקן הטוב ביותר (טוני לונג)  פרס האקדמיה האירופית לקולנוע לסרט הזר (וונג קאר ואי) 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מצב רוח לאהבה הוא סרט דרמה רומנטית הונג קונגי משנת 2000, שנכתב, הופק ובוים על ידי וונג קאר וואי. הסרט מביא את סיפורם של גבר ואישה שבני זוגם מנהלים רומן ביניהם, ומפתחים רגשות לאורך זמן. הסרט נחשב לאחד הסרטים הטובים של שנות ה-2000. בשנת 2016 נבחר למקום השני בסקר הסרטים של המאה ה-21 שערך תאגיד השידור הציבורי בי. בי. סי., בין 177 מבקרי קולנוע ברחבי העולם.
תקציר עלילה

העלילה מתרחשת בקהילה של יוצאי שנגחאי בהונג קונג של שנת 1962. עיתונאי שוכר חדר בבית דירות בסמוך למזכירה בחברת ספנות. כאשר הם מגלים שבני זוגם בוגדים בהם זה עם זה, הם מפתחים רגשות אהבה.
הערות שוליים

↑  Zack Sharf, Zack Sharf, BBC’s 100 Greatest Foreign-Language Films Ever: 209 Film Critics Crown ‘Seven Samurai,’ ‘In the Mood for Love,’ and More, IndieWire, ‏2018-10-30 (באנגלית)
↑  23 August 2016, The 21st Century’s 100 greatest films, www.bbc.com (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950820805171  BnF: cb14459770q (data)  GND: 7509958-5  MusicBrainz release group: d54dc390-e141-3acc-b02b-c4ae058911a2  SUDOC: 077763106  VIAF: 186565885   WorldCat (עם VIAF): 186565885 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרתה יעקב

מרתל מרתה יעקב (בגרמנית: Martel Martha Jacob, ‏7 בפברואר 1911 - 13 בספטמבר 1976) הייתה אתלטית גרמנייה-יהודייה, אלופת גרמניה (1929) וסגנית אלופת המכביה השנייה (1935) בהטלת כידון.