stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הגר טישמן
פילמוגרפיה > תיאטרון

| הצגה | תפקיד | תיאטרון | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| לאופולד-שטאט | הילדה, הרמינה | הבימה |  |
| יחסים מסוכנים | ססיל וולאנז' | הבימה |  |
| פליישר | חווה בר | הבימה | בהמשך שיחקה גם בתפקיד ריבה אנגל |
| פילומנה | דיאנה | הבימה |  |
| רובינא- האגדה | רחל | הבימה |  |
| קח את אבא שלך ולך לעזאזל | יעל | הבימה |  |
| הכלב הקטן צחק | אלן | תיאטרון תהל |  |
| פר גינט | סולווג | אנסמבל עיתים בשיתוף תיאטרון הקאמרי |  |
| הומאז' | נינה | צוותא |  |
| לה טורנה | טורנה (ראשי) | סוזן דלל |  |
| החדר | רוז (ראשי) | התיאטרון הערבי עברי |  |
| מעלה קרחות | קרחתופי | תיאטרון אורנה פורת |  |
| שרלוק הולמס | אליזבת | תיאטרון אורנה פורת |  |
| בגן של ביאליק | חמוטל | תיאטרון אורנה פורת |  |
| סוד הגן הנעלם | מרי לנוקס (ראשי) | תיאטרון הקיבוץ |  |
| מהדקים | אמילי | תיאטרון הקיבוץ |  |
| קאיטוש הילד המכשף | זוסיה | תיאטרון המדיטק |  |
| פרפרים בבטן | הצגת יחיד | תיאטרון המדיטק |  |
חיים אישיים

טישמן נשואה לשחקן דניאל סבג, אותו הכירה בסמינר הקיבוצים, והוא משחק לצידה בהצגות. הזוג הורים לבן. טישמן אחות של הכדורסלן נמרוד טישמן.
הטבח בתיכון אוקספורד

| חלק מאירועי ירי בבתי ספר בארצות הברית |
| --- | --- |
 תאריך:  30 בנובמבר 2021 
 מקום:  בית הספר תיכון אוקספורד טאון, מישיגן, ארצות הברית ארצות הברית
 קואורדינטות:  39°36′12″N 105°04′29″W﻿ / ﻿39.603333333333°N 105.07472222222°W﻿ / 39.603333333333; -105.07472222222
 סוג:  ירי בבית ספר, ירי המוני 
 נשק:  Sig-Sauer SP 2022 
 הרוגים:  4
 פצועים:  7
 מבצע:  את'ן קרומבלי
 מספר מפגעים:  1 
 he
 
תיכון אוקספורד
הטבח בתיכון אוקספורד היה אירוע ירי בבית ספר שהתרחש ב-30 בנובמבר 2021, בבית ספר תיכון "אוקספורד", בעיר אוקספורד שבפרוור דטרויט, מישיגן. בטבח נהרגו ארבעה תלמידים ונפצעו 7 אחרים, ביניהם מורה אחד. לאחר הטבח נעצר את'ן קרומבלי תלמיד כיתה ט' בן 15 החשוד בביצועו.
סימנים מקדימים לרעיון לביצוע טבח בתיכון

לדברי הורה של תלמיד שנשאר בבית ב-30 בנובמבר, איומים על ירי המוני שהתרחש בבית הספר התיכון באוקספורד היו כבר לפני שהאירוע התרחש. מוקדם יותר באותו חודש, במעשה ונדליזם, ראש אייל הושלך מגג בית הספר, מה שגרם למנהלי בית הספר להודיע להורים שהם חוקרים שמועות על איום על בית הספר אך לא מצאו.
הטבח

לפי הדיווח, את'ן קרומבלי השתמש באקדח חצי אוטומטי לירי. לאחר שהתרחש הירי, בית הספר ננעל. כמה תלמידים פונו לחנות מאייר הסמוכה. בשעה 12:55 שעון החוף המזרחי, המשטרה הגיעה לבית הספר לאחר שקיבלה כ-100 קריאות. היורה נעצר ללא פגע. במסיבת עיתונאים, סגן השריף של מחוז אוקלנד, מייקל מקייב, אמר כי החמוש "נכנע ללא כל בעיות".
אחרי הטבח

שלושה תלמידים נהרגו; ושמונה בני אדם נפצעו, כולל מורה אחד.
בערב 30 בנובמבר, מייקל מקייב, השריף של מחוז אוקלנד, אמר כי שניים מהפצועים היו בניתוח, במצב לא ידוע. שישה נוספים היו במצב יציב, ומורה אחד היה בין הפצועים. אקדח חצי אוטומטי מסוג SIG Sauer SP2022 בקוטר 9 מ"מ נמצא בידי החשוד; השריף של מחוז אוקלנד, מייקל בושארד, אמר כי אביו של החשוד רכש את האקדח ארבעה ימים לפני הירי. בהתבסס על תרמילים שנמצאו בבית הספר, הרשויות מאמינות כי נורו כ-15 עד 20 יריות.
אחרי הטבח > תגובות

נציגת המחוז ה-8 של מישיגן בבית הנבחרים האמריקאי אליסה סלוטקין, שהמחוז שלה כולל את תיכון אוקספורד, צייצה לאחר הירי, וכינתה אותו "יום אפל וכואב למישיגן".
מושלת מישיגן, גרטשן ויטמר, אמרה בהצהרה כי היא "הרוסה למען התלמידים, הצוות והמשפחות" של בית הספר, וכינתה את אלימות הנשק "משבר בריאות הציבור".
נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן אמר לאחר הטבח: "לבי עם המשפחות הסובלות את האבל הבלתי נתפס".
הגר להב

| --- | --- |

 לידה:  5 במאי 1966 (בת 58) חורשים, ישראל 
 ענף מדעי:  תקשורת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב 
 מנחה לדוקטורט:  דפנה למיש 
 מוסדות:  המכללה האקדמית ספיר  הארץ 
 hagarlahav.com
 
הגר להב (נולדה ב-5 במאי 1966) היא מרצה בכירה וחוקרת במחלקה לתקשורת במכללת ספיר, המתמחה במחקרי עיתונות, מחקר פמיניסטי של המדיה וסוציולוגיה של האמונה, ולשעבר סגן ראש מערכת החדשות של העיתון "הארץ".
ביוגרפיה

להב נולדה בקיבוץ חורשים, בת ליונת להב ודורון רוזנטל. היא עברה בגיל הנעורים לכפר סבא וחיה בתל אביב מאז 1985. ב-1997 נישאה ליוסי קסוטו. אם לאוראי (נולד ב-1998) ועומר (נולד ב-1999).
את התואר הראשון שלה עשתה להב באוניברסיטת תל אביב בחוג למדע המדינה, והשלימה אותו בהצטיינות ב-1989. במהלך התואר שימשה כעוזרת מחקר של פרופ' אבי בן צבי והחלה לעבוד בדסק החדשות של העיתון "הארץ". להב עבדה בעיתון במגוון של תפקידי עריכה וכתיבה, והייתה בין היתר רכזת כתבים, ראש דסק החדשות, כתבת לענייני משרד ראש הממשלה (בנימין נתניהו בקדנציה הראשונה). תפקידה האחרון בעיתון היה סגן ראש מחלקת החדשות של העיתון, ממנו פרשה בשנת 2000.
בשנת 1999 החלה להב לימודי תואר שני בתוכנית לתקשורת פוליטית, בחוג למדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, אותם סיימה בהצטיינות יתרה בשנת 2002. התיזה שלה, "סדר יום תקשורתי ותרבות דומיננטית: המקרה הישראלי", שנכתבה בהנחייתו של פרופ' גד ברזילי, עסקה בסדר היום של כותרות העיתונים הישראליים המרכזיים במשך 30 שנה. בשנת 2003 זכתה להב בפרס דן דוד לחוקרים צעירים על עבודת התיזה.
בין השנים 2006-2003 למדה להב לתואר שלישי בחוג לתקשורת באוניברסיטת תל אביב, בהנחייתה של פרופ' דפנה למיש. הדוקטורט שלה, "שקופות: פטריארכיה ועריכה בטקסט העיתונאי", עסק באופן שבו העיתונים ידיעות אחרונות, מעריב והארץ סיקרו פרשת אונס קבוצתי בתיכון ברמת השרון ב-1999. המחקר חשף את האופן שבו כל העיתונים, למרות ההבדלים ביניהם, מסגרו את הפרשה באופן פטריארכלי.
החל משנת 2007, להב היא חברת הסגל הבכיר במחלקה לתקשורת במכללה האקדמית ספיר.
פעילות אקדמית ותחומי מחקר

להב נחשבת לחלוצה במחקר פמיניסטי של ייצוג תקיפות מיניות בעיתונות. בעברית התפרסמו שני מאמרים שלה על הנושא - "'מקרה מזעזע': סיקור תקשורתי של תקיפות מיניות בישראל" (2008), ו"'הנאשמת', 'הסיוט' ו'התות המכני'" (2009). שני המאמרים הפכו לאבני יסוד[דרוש מקור] בחקר הסיקור התקשורתי של תקיפות מיניות בישראל, ונלמדים בקורסים רבים באקדמיה.
בנוסף לכך פרסמה להב מאמרים העוסקים בסוציולוגיה של העיתונות בכתבי עת אקדמיים בינלאומיים רבים. חלק ניכר מעבודתה זו נעשתה בשיתוף פרופ' צבי רייך מאוניברסיטת באר שבע. במקביל לחקר העיתונות, מאז 2005 עוסקת להב גם בסוציולוגיה של האמונה, תחום מחקר המתמקד באופנים ובמשמעויות של אמונות, במרחבים חילוניים ודתיים כאחד. במסגרת זו מתמקדת להב בחקר חילונים-מאמינים יהודים בישראל. להב טוענת כי כ-25% מהאוכלוסייה היהודית בישראל מגדירה את עצמה כחילונית, אך גם מאמינה באלוהים, והיא בוחנת את הזהות, מערך האמונות, הפרקטיקות והחוויות של חברי קבוצה זו. היא פרסמה מאמרים רבים בכתבי עת בינלאומיים על התופעה, ואף הפעילה לתקופה מסוימת בלוג בשם "אלוהים בלי כיפה", שעוסק גם בתופעה.
במכללת ספיר מלמדת להב קורסים תאורטיים על תקשורת, עיתונות, אמונה במרחבים חילוניים ואמונה ותקשורת.
הערות שוליים

↑  הגר להב -דף מרצה באתר של מכללת ספיר
↑  ‏2003: להב-קסוטו הגר, באתר פרס דן דוד
↑  על עבודת הדוקטורט של הגר להב, "שקופות — פטריארכיה ועריכה בטקסט עיתונאי: מקרה מבחן של סיקור אונס בעיתונות הישראלית", קשר 35, חורף 2007, עמ' 166
↑  הגר להב, "הנאשמת", "הסיוט" ו"התות המכני": מקרה מבחן של סיקור אונס בעיתונות הישראלית, כתב עת "מגמות", כרך מו, גיליון 1–2, פברואר 2009
↑  אפרת קרסנר‏, הכירו: החילוניות שאוהבות את אלוהים, באתר וואלה, 25 ביוני 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299583305171  VIAF: 97400130   WorldCat (עם VIAF): 97400130
הדיוויזיה ה-242 (האימפריה הגרמנית)

| --- | --- |

סמל מפקדת דיוויזיה בצבא הקיסרי הגרמני
 פרטים
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית הקיסרות הגרמנית
 שיוך:   צבא הקיסרות הגרמנית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  16 בינואר 1917 – 8 במאי 1919 (שנתיים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 מפקדים:  ראו בהמשך
הדיוויזיה ה-242 (הווירטמברגית) (בגרמנית: 242. (Württembergische) Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.
הדיוויזיה הוקמה ב-16 בינואר 1917, והייתה חלק מהגל הגדול האחרון של דיוויזיות חדשות שהוקמו במהלך מלחמת העולם הראשונה. הדיוויזיה הוצבה תחת פיקודו של גוטהולד אלכסנדר פון ארפף, והורכבה במהלך החודשיים הבאים מגורמים מיחידות אחרות. היא התבססה על רגימנט הרגלים ה-127 (וירטמברג ה-9) מממלכת וירטמברג, וכן מפקדת בריגדה מדיוויזיית רגלים סדירה של וירטמברג. לכך נוספו שני רגימנטים רגלים של וירטמברג שזה עתה גויסו, יחד עם פרשים, ארטילריה, הנדסה ויחידות תמיכה. הדיוויזיה נחשבה לדיוויזיית רגלים של וירטמברג וקיבלה את כוחותיה הראשוניים ומחליפים מאותה ממלכה.
הדיוויזיה נכנסה לתעלות בגזרה שקטה של לורן במרץ 1917, ולאחר תקופה של היכרות, נשלחה להילחם בקרב השני על האן, שנקרא גם הקרב השלישי על שמפאן. את שארית 1917 ואת החלק הראשון של 1918 בילתה בלוחמת חפירות ליד ריימס ובקרב הגנה ליד ורדן. ב-1918 השתתפה הדיוויזיה במתקפת האביב הגרמנית, באזור מונטדידייה-נויון. הדיוויזיה הייתה במגננה לאחר מכן, כולל במהלך מתקפת מאה הימים של מדינות ההסכמה. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, וב-8 במאי 1919 פורקה הדיוויזיה.
בשנת 1917, המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה טובה עם מורל גבוה, אך עד 1918 היא דורגה כדיוויזיה מדרגה שלישית.
לקריאה נוספת

Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
הודו-חתית

בתורת הלשון, המונח הודו־חתית מתייחס למשפחת שפות משוערת. עיקר הסברה הוא בגריסה כי השפות האנטוליות נתפלגו מהשפה הפרוטו־הודו־אירופית במידה ניכרת של זמן לפני התפלגות יתר השפות ההודו־אירופיות. המונח איינו מדויק מילולית: הקידומת הודו איננה מתייחסת לענף ההודו־ארי, כי אם מייצגת את המשפחה ההודו־אירופית באופן כללי. כמו כן, הסיומת חתית מתייחסת לשפות האנטוליות ככלל, ולא לשפת החתים, היא הנשילי.
מוסכם בין רוב החוקרים כי ענף השפות האנטוליות נפרד מיתר השפות ההודו־אירופיות מוקדם מיתר ענפי השפה. אף על פי כן, תאריך פילוג זה נתון לוויכוח. תאריך הפילוג המקובל על רוב החוקרים הוא סביב ל־4000  לפנה"ס, (בהתאם לההיפותזה הקורגנית. חסידי התאוריה ההודו־חתית, מנגד, טוענים כי הפילוג נערך, לכל המוקדם, ב־7000 לפנה"ס. בהקשר זה, שפת־הפרוטו להודו־חתית תקרא פרוטו־הודו־חתית, ושפת־הפרוטו של יתר השפות לפני הפילוג העוקב (כפי הנראה, פילוג השפות הטוכריות) תקרא פרוטו־הודו־אירופית. התאוריה לא נוגדת את הקשר הגנטי בין דוברי השפות האנטוליות לדוברי השפות ההודו־אירופיות.
הגענו הבנות

"הגענו הבנות" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית עדן בן זקן. השיר יצא לאור ב-16 במרץ 2021, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות וארומה מיוזיק, כסינגל השמיני מתוך האלבום, מועבט.
רקע וכתיבה

ב-14 במרץ 2021, העלתה העלתה בן זקן של קטע מתוך השיר בעמוד האינסטגרם בו חשפה את עטפית הסינגל ותאריך צאתו. השיר נכתב על ידי דולב רם ופן חזות, עדן בן זקן, הופק על ידי דולב רם ופן חזות.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ של השיר, העלתה בן זקן לערוץ היוטיוב שלה את וידאו הקליפ המלא של השיר. כמו כן, הקליפ מציג בתוכו את בן זקן יחד עם נטע אלחמיסטר ונועה בני אשר מציגות את קולקציית הקיץ של בננהוט 2021.
ביקורות

במאקו, אמר דוד מאיר מועלם כי בן זקן "הוכיחה שאין אמן שמחובר לשטח יותר ממנה. עם או בלי קורונה - החאפלות הביתיות רק התחזקו בשנה האחרונה וכולם דאגו לתעד את עצמם בטיקטוק שרים או רוקדים כשברקע נשמעים בעיקר שירים בערבית. כבר נאמר פה בעבר שהקהל הישראלי לא יחכה שהזמרים בארץ יוציאו שירים בסגנון אלא פשוט ילכו לשמוע את אלו שמעבר לגדר - והנה בן זקן מצילה את כבודה של הסצנה הישראלית". עם זאת, דודי פטימר ממעריב אונליין העניק לשיר ביקורת שלילית, ואמר כי "השיר יוצר את האווירה החפלתית ההולמת, אבל אם חיפשתם מקוריות, איכות (מינימלית), חוסר בורות וכבוד אליכם כמאזינים – זה לא השיר בשבילכם!".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2021)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | 11 |  |
היסטוריית יציאות לאור

| אזור | תאריך יציאה | פורמט | חברות תקליטים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| כלל העולם | 16 במרץ 2021 | הורדה דיגיטלית • סטרימינג | שרית • ארומה |  |
הערות שוליים

1 2  הגענו הבנות, באתר genius (באנגלית)
↑   הגענו הבנות, ברשת החברתית אינסטגרם
1 2   עדן בן זקן - הגענו הבנות - הקליפ הרשמי, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 2:27)
↑  דור מאיר מועלם, ‏על החפלה ועל העוקץ, באתר ‏מאקו‏, 23 במרץ 2021
↑  דודי פטימר, ‏השיר החדש של עדן בן זקן הוא עילג ומפדח, באתר מעריב אונליין, 18 במרץ 2021
↑  הגענו הבנות - Single by Eden Ben Zaken (באנגלית אמריקאית), נבדק ב-2021-03-12
| עדן בן זקן |
| --- | --- | --- |
| דיסקוגרפיה | דיסקוגרפיה |  |
| אלבומי אולפן | מלכת השושנים • תאמין לי • לזאת שניצחה • חיים שלי • מועבט • עם או בלי לאהוב • 7 • דם שלי |  |
| אלבומים אחרים | Live קיסריה 2022 • הרמיקסים • מופע העשור (Live) |  |
| ערכים קשורים | NMC • ארומה מיוזיק • "אקס פקטור ישראל" |  |
| עדן בן זקן – סינגלים |
| --- | --- | --- |
| מלכת השושנים | "מנגינה" • "מלכת השושנים" • "שיכורים מאהבה" • "פיסה מזכרוני" • "אלבינה" |  |
| תאמין לי | "תאמין לי" • "כל העיר שלנו" • "תזיזו" • "אף אחד" • "אין לי אותך" • "הייתי חוזרת" |  |
| לזאת שניצחה | "לזאת שניצחה" • "רציתי" • "כולם באילת" • "צועקת" |  |
| חיים שלי | "תל אביב בלילה" • "בא לי לחבק אותך" • "חיים שלי" • "מקסיקו" • "מילה של גבר" • "יאסו" • "תגיד לי Je t'aime" • "חצי מדינה" • "תרקדו" |  |
| מועבט | "אגרוף" • "כשתבוא" • "קוקוריקו" • "אהבה של אמא (חיים שלי)" • "אנא מג'נונה" • "חיים מאושרים" • "מתגעגעת אותך" • "הגענו הבנות" • "מועבט" • "ברחובות של תל אביב" • "איך אתה הולך" |  |
| עם או בלי לאהוב | "עם או בלי לאהוב" • "סירי" • "מה איתי" • "ניסיתי" • "אלף כוכבים" • "עשית לי טוב" • "WTF" • "הבת שלך" • "שוב תגיד לי בואי" • "דינרו" • "פילטרים יפים" • "כמה שנים" • "מה קרה?" • "ממתק" • "בסוף כל יום" |  |
| 7 | "חמסה" • "משחק קלפים" • "ילדת רחוב" • "עמנואלה" • "כינורות" • "ראשון בבוקר" • "להיות שלך" • "ריגוש זמני" • "מילה טובה" |  |
| דם שלי | "דם שלי" • "היית אחותי" • "תמיד נשאר אני" • "חיפשתי אותו בנרות" |  |
| סינגלים אחרים | "הללויה" • "Fresh" • "שונה מהנוף" • "Bonsoir" • "הזמן שלנו" • "והיא שעמדה" • יש בי אהבה" • "קטן עלינו" • "מקלט בטוח" • "תהמר עליי" • "מי אני בלעדיך" • "מלאכים" • "100 קילומטר" • "מסיבת הרווקות" • "נשבעת אמונים" • "עוד טיפה" |  |
| השתתפות בסינגלים | "מקסיקאנה" • "Godparent" |  |
| שירים אחרים | "הפשע המושלם" ‏•‏‏ "אולי תִּפָּתַח הדלת" |  |
הדיוויזיה ה-24 (בריטניה)

| --- | --- |

 פרטים
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 שיוך:  הצבא הבריטי הצבא הבריטי
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1914–1919 (כ־5 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם הראשונה
 פיקוד
 דרגת המפקד:   מייג'ור גנרל
הדיוויזיה ה-24 של הצבא הבריטי הייתה דיוויזיה בריטית אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה.
היסטוריה

בספטמבר 1914 גויסה הדיוויזיה כחלק מהצבא החדש והחלה באימונים, ובספטמבר 1915 נשלחה הדיוויזיה לצרפת. הדיוויזיה לחמה בקרבות השונים בחזית המערבית, ובכלל זה קרב לוס, הקרב על הסום, קרב רכס וימי, קרב מסין, קרב פשנדל, קרב קמברה, מתקפת האביב ומתקפת מאה הימים. אבדות הדיוויזיה היו הגבוהות ביותר מבין כל הדיוויזיות של הצבא החדש. לאחר המלחמה שוחררו חיילי הדיוויזיה, ובמרץ 1919 פורקה הדיוויזיה.
הו-ני 1

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מודל נשק 
 מדינה מייצרת:  יפן יפן
 שנת ייצור:  1941
 תקופת השימוש:  1942–הווה (כ־82 שנים) 
 דגם עוקב:  הו-ני 2
 מערכה מרכזית:  מלחמת העולם השנייה
 יחידות שיוצרו:  124 
 מידע טכני
 אורך:  5.90 מ'
 רוחב:  2.29 מ'
 גובה:  2.39 מ'
 משקל:  15.4 טון
 מהירות:  38 קמ"ש
 טווח פעולה:  200 ק"מ
 מנוע:  מיצובישי מקורר אוויר, V12 דיזל,  170 כוחות סוס
 שריון:  25 - 51 מ"מ
 צוות:  5
 מערכות נשק
 חימוש עיקרי:  תותח Type 90,‏ 75 מ"מ,  עם 54 פגזים.
 
הוֹ-נִי 1 (ביפנית: 一式砲戦車 ホニ I, מילולית: טנק תותח, סוג 1, הו-ני 1) הוא משחית טנקים נטול צריח, מחופה למחצה, מתוצרת יפן, שפותח תוך כדי מלחמת העולם השנייה ושירת בזירת האוקיינוס השקט.
תכנון ופיתוח

עם תחילת המערכה באוקיינוס השקט, יחידות יפנית נתקלו בטנקים המודרניים של בעלות הברית, דוגמת שרמן. הטנק העיקרי של הצבא היפני, הצ'י-הא, חסרו השריון והחימוש הדרושים כדי להתמודד בהצלחה עם טנקים אלה, מה שהוביל לדרישה היפנית לפיתוחו של משחית טנקים.
הו-ני 1 פותח על בסיס תובת טנק הצ'י-הא. צריח הטנק עם התותח בקוטר 57 מ"מ הוסר, והוחלף במבנה עילי משוריין מחופה למחצה, ובו תותח שדה "סוג 90" בקוטר 75 מ"מ, עם זווית צידוד של 10°, וזוויות הגבהה של  25°+ - 5°- מעלות. המבנה העילי של ההו-ני 1 נותר פתוח מאחור, דבר שהותיר את הצוות הכלי חשוף לפגיעות רסיסים ולאש מנשק קל. פרט להחלפת הצריח והחימוש העיקרי, והוספת לוחות שריון נוספים על גבי התובה שעיבו את השריון ב-16 מ"מ נוספים, נותר ההו-ני 1 זהה לצ'י-הא.
ההו-ני 1 נשא דמיון רב למשחיתי הטנקים הגרמניים מטיפוס פנצרייגר, אולם שלא כמוהם, תוכנן ההו-ני לפעול יותר כתותח מתנייע נגד טנקים, בטווחים של עד 12,000 מטרים, ופחות כמשחית טנקים היורה מהמארב או כזה המיועד להילחם בטנקי האויב פנים אל פנים. בשל כך לא צויד ההו-ני במקלעים או באמצעים אחרים נגד חיילי האויב.
בסך הכול יוצרו 124 משחיתי טנקים מטיפוס הו-ני 1 בין 1941 ונובמבר 1943. ההו-ני 1 הוחלף על ידי משחית הטנקים הו-ני 2, שצויד בתותח הוביצר "סוג 91" בקוטר 105 מ"מ.
שירות מבצעי

ההו-ני 1 עבר את טבילת האש שלו במהלך קרב לוזון במהלך המערכה בפיליפינים ב-1944. הכלים זכו להצלחות מוגבלות במהלך הקרב, אך מספרם היה קטן מכדי שיהיו בעלי השפעה ממשית על מהלך המערכה בפיליפינים. רוב משחיתי הטנקים הו-ני 1 נשמרו כעתודה על אדמת יפן, מתוך ציפייה לפלישה האמריקאית, ולא השתתפות בכל פעילות מבצעית עד לכניעה.
ראו גם

משחית טנקים
פנצרייגר
הערות שוליים

↑  Zaloga, Japanese Tanks 1939-45
↑  אתר History of War.org
הטבח בתיכון דאגלס

| חלק מירי המוני בארצות הברית |
| --- | --- |

בית ספר תיכון ע"ש מארג'ורי סטונמן דגלס, יוני 2008
 תאריך:  14 בפברואר 2018 
 מקום:  בית הספר מרג'ורי סטונמן דאגלס, פלורידה, ארצות הברית ארצות הברית
 מטרה:  תיכוניסט, מורה בתיכון 
 קואורדינטות:  26°18′14″N 80°16′08″W﻿ / ﻿26.304°N 80.269°W﻿ / 26.304; -80.269
 סוג:  ירי בבית ספר, ירי המוני 
 נשק:  Smith & Wesson M&P15 
 הרוגים:  17 
 פצועים:  17 
 מבצע:  ניקולס קרוז
 מספר מפגעים:  1 
  (למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי בית הספר מרג'ורי סטונמן דאגלס(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי בית הספר מרג'ורי סטונמן דאגלס
 
הטבח בתיכון מרג'ורי סטונמן דאגלס היה אירוע ירי בבית ספר שהתרחש בעיר פארקלנד שבמטרופולין אזור מיאמי בדרום פלורידה, ב־14 בפברואר 2018. באירועי נרצחו בו 17 בני אדם ו־14 אחרים אושפזו. היורה נעצר והועבר לבית חולים. זה האירוע הקטלני ביותר שאירע בבית ספר תיכון בהיסטוריה המודרנית של ארצות הברית.
ב-13 באוקטובר 2022 נגזר על קרוז עונש 34 מאסרי עולם.
הטבח

הירי בוצע ב־14 בפברואר 2018, בשעה 14:40 בבית הספר התיכון ע"ש מארג'ורי סטונמן דאגלס (Marjory Stoneman Douglas High School) בפארקלנד (אנ') שבמחוז ברווארד, פלורידה. היורה נכנס לבניין תלמידי כיתות י' והפעיל את אזעקת האש. הוא חבש מסכת גז, ונשא פצצות עשן בידיו. הוא היה חמוש ברובה  רמינגטון. כאשר התלמידים החלו לצאת פתח באש. הצוות והתלמידים שמעו ירי, ואז הופעל "קוד אדום" והוטל סגר על האזור. בירי נהרגו 17 בני אדם ורבים אחרים נפצעו, 14 מהם אושפזו.
בין ההרוגים היו שלושה מבוגרים, חמישה תלמידים בגילאי 16-‏18 ותשעה תלמידים בגילאי 14-‏15.
היורה

היורה, שזוהה מאוחר יותר על ידי המשטרה כניקולס קרוז, בן 19, תלמיד לשעבר בבית הספר, שסולק ממנו בשל בעיות משמעת, נמלט בתחילה מהזירה עם תלמידים שנמלטו מבית הספר. הוא נתפס מאוחר יותר על ידי המשטרה והועבר לאשפוז בבית חולים. לאחר האירוע, התגלו בחשבון האינסטגרם שלו תמונות של כלי נשק ובאתרים אחרים איומים שכתב, ביניהם "אני רוצה לירות באנשים עם ה-AR-15 (דגם של רובה, (אנ')) שלי", "אני רוצה למות כשהרגתי מלא אנשים" ו"אני הולך להרוג אנשי אכיפת חוק". נציג של הממשל האמריקאי אמר כי הרובה ששימש את היורה, נקנה כדין, לאחר בדיקת רקע.[דרוש מקור]
לאחר הטבח הודיע ה-FBI כי כחודש לפני מסע הירי קיבלו אנשי הסוכנות מידע (טיפ) שניקולס קרוז השיג נשק ומתכוון לתקוף, אך הוא לא טופל לפי הנהלים. בעקבות זאת קרא מושל פלורידה הרפובליקני, ריק סקוט, לראש ה-FBI כריסטופר ריי להתפטר מתפקידו.
באוקטובר 2021 הודה ניקולס קרוז באשמה במשפטו. גזר הדין היה אמור להינתן בחודש ינואר 2022 אך נדחה לפברואר, ואז לאפריל ול-21 ביוני, לבסוף הוא נדחה ל-27 ביוני ולבסוף ל-18 ביולי.
ב-13 באוקטובר 2022, המליץ חבר המושבעים לשופטת במשפטו של קרוז להטיל עליו מאסר עולם. לפחות אחד המושבעים התנגד לעונש המוות, ומאחר ובמדינת פלורידה הטלת עונש מוות מחייבת המלצה של כל חבר המושבעים - נידון קרוז למאסר עולם.
ראו גם

הטבח בתיכון קולומביין
הטבח בתיכון אוקספורד
הערות שוליים

↑  גיא רייט, ‏ניקולס קרוז, הרוצח מטבח פארקלנד, נידון למאסר עולם, באתר ‏מאקו‏, 3 בנובמבר 2022
↑  עמית ולדמן, ‏ארה"ב: 17 הרוגים בירי בתיכון, באתר ‏מאקו‏, 14 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, ‏"הסיוט הנורא ביותר": היורה תלמיד לשעבר בביה"ס. 17 נהרגו, באתר מעריב אונליין, 14 בפברואר 2018
↑  סוכנויות הידיעות, 17 הרוגים בירי בתיכון בפלורידה: "הפעיל אזעקת אש וירה בתלמידים", באתר ynet, 15 בפברואר 2018
↑  רויטרס, אי-פי, ניו יורק טיימס והארץ, 17 הרוגים ועשרות פצועים מירי בבית ספר בפלורידה, היורה נעצר, באתר הארץ, 14 בפברואר 2018.
↑  סוכנויות הידיעות, מחדל הטבח בפלורידה: ראש ה-FBI נקרא להתפטר, באתר ynet, 17 בפברואר 2018
↑  Patricia Mazzei, Jury in Parkland Shooting Trial Decides on Life Sentence for Gunman: Live Updates, ‏4 בספטמבר 2022
תמונת מעצר של קרוז, משרד השריף של מחוז ברוארד
החריץ הקדם-מרכזי

| --- | --- |

 שיוך:  שקע בקליפת המוח 
 מזהים
 לטינית (TA98):  sulcus precentralis 
 טרמינולוגיה אנטומיקה:  A14.1.09.120 
 TA2 (2019):  5457 
 FMA:  83800 
 מערכת השפה הרפואית המאוחדת:  C0228201 
 
החריץ הקדם-מרכזי הוא חריץ בקליפת המוח של האונה המצחית, המקביל בכיוונו לחריץ המרכזי ונמצא מלפניו. חריץ זה מפריד את שלושת הפיתולים המצחיים: התחתון, האמצעי והעליון מן הפיתול הקדם-מרכזי, ובכך מהווה את קו החיץ המפריד את קליפת המוח הקדם-מצחית משאר האונה המצחית. ברוב המוחות החריץ הקדם-מרכזי מחולק לשני חלקים: החריץ הקדם-מרכזי העליון והחריץ הקדם-מרכזי התחתון. עם זאת בחלק קטן מן המוחות ניתן למצוא חריץ זה מחולק לשלושה חלקים או ללא חלוקה כלל.
הדיוויזיה ה-24 (ורמאכט)

| --- | --- |
סמל הדיוויזיה
סמל הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 שיוך:   ורמאכט
 סוג:  דיוויזיית חיל רגלים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1 באוקטובר 1934 – 8 במאי 1945 (10 שנים)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים
הדיוויזיה ה-24 (בגרמנית: 24. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בקמניץ, והועמדה תחת פיקוד ורנר קיניץ. הדיוויזיה השתתפה בסיפוח חבל הסודטים ובכיבוש צ'כוסלובקיה, והייתה הדיוויזיה הראשונה שנכנסה לפראג. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-10 במסגרת הארמייה השמינית, ובמהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-6 במסגרת הארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-4 במסרת הארמייה ה-17, והשתתפה בקרב אומן ובקרב קייב, ולאחר מכן אף השתתפה במצור על סבסטופול כחלק מהארמייה ה-11. באוגוסט 1942 הועברה הדיוויזיה לגזרה הצפונית, שם לחמה כחלק מהארמיות ה-16 וה-18 לסירוגין עד סוף המלחמה.
מפקדים

| שם | כהונה |
| --- | --- |
ורנר קיניץ: 1 באוקטובר 1934 - 1 באפריל 1938
זיגיסמונד פון פרסטר: 1 באפריל 1938 - 10 בנובמבר 1938
פרידריך אולבריכט: 10 בנובמבר 1938 - אפריל 1942
יוסטין פון אוברניץ: פברואר 1940 - 14 ביוני 1940
הנס פון טטאו: 14 ביוני 1940 - 10 בפברואר 1943
ארנסט-אנטון פון קרוסיג: 10 בפברואר 1943 - 1 במרץ 1943
קורט ורסוק: 1 במרץ 1943 - 19 בפברואר 1944
אופלט: 19 בפברואר 1944 - 20 בפברואר 1944
פון ואגנר: 21 בפברואר 1944 - 28 בפברואר 1944
הנס פון פאלקנשטיין: 28 בפברואר 1944 - 5 ביוני 1944
קורט ורסוק: 5 ביוני 1944 - 3 בספטמבר 1944
הראלד שולץ: 3 בספטמבר 1944 - מרץ 1944
יוהאן-אוסקר בראואר: מרץ 1945
הראלד שולץ: מרץ 1945 - 8 במאי 1945
האלף ה-10 לפנה"ס

| --- | --- |
 אלפים::  האלף ה-11 לפנה"ס • האלף ה-10 לפנה"ס • האלף ה-9 לפנה"ס
 מאות::  המאה ה-100 לפנה"ס • המאה ה-99 לפנה"ס • המאה ה-98 לפנה"ס • המאה ה-97 לפנה"ס • המאה ה-96 לפנה"ס • המאה ה-95 לפנה"ס • המאה ה-94 לפנה"ס • המאה ה-93 לפנה"ס • המאה ה-92 לפנה"ס • המאה ה-91 לפנה"ס
האלף ה-10 לפנה"ס הוא פרק הזמן שבין שנת 10,000 לפנה"ס עד סוף שנת 9,001 לפנה"ס (תחילת המאה ה-100 לפנה"ס עד סוף המאה ה-91 לפנה"ס).
אוכלוסיית העולם בתקופה זו נאמדה בכ-5 מיליון נפש[דרוש מקור], שרובם היו קהילות של ציידים-לקטים אשר חיו בכל היבשות, למעט אנטארקטיקה.
אירועים בולטים

בסביבות 9600 לפנה"ס - במרכז אירופה מתחילה התקופה המזוליתית.
בסביבות 9500 לפנה"ס - במזרח התיכון נוסדה יריחו. המגדל העגול בתל יריחו נחשב אחד המבנים המונומנטליים העתיקים בעולם.
בסביבות 9500 לפנה"ס - במזרח התיכון מוקמת גבקליטפה בדרום-מזרח טורקיה. התגלו באתר מבני אבן מונומנטליים, מהעתיקים ביותר הידועים כיום ועליהם תחריטים בדמות בעלי חיים ועיטורים אחרים. חוקרי האתר מפרשים אותו כמצבור מקדשים ששימש כמרכז אזורי להתכנסות ופולחן, מהעתיקים ביותר של האנושות. בקרבתה נמצא אתר קרהנטפה.
בסביבות 9500-9000 לפנה"ס - בצפון אמריקה מתחילה תרבות קלוביס.
במהלך אלף זה במזרח הקדום החלה התרבות הנאוליתית- שנחשבה באופן מסורתי לחלק האחרון של תקופת האבן. את תחילת התקופה מציינת המצאת החקלאות, ואת סיומה ניתן לראות בהופעת כלי מתכת.