stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
משה סחר
ספרים שאייר

פסח מילין, לא בניתי חומה, הוצאת כרמל, תשס"ו 2006.
פסח מילין, הכול פתוח, ספרי עתון 77, תש"ע 2010.
יוסי גרנובסקי, האיש שגר מתחת לסירה, עמדה/ ביתן, תל אביב, תשס"ד 2004.
אלכסנדר בעלאוסאוו, די ווינטערדיקע מנורה אויסגערדיקע מנורה (בעברית: המנורה החורפית), יידיעשע קולטור געזעל שאפט (החברה לתרבות יידיש), עיריית ירושלים אגף התרבות, ירושלים, תשס"ו 2006.
צבי הירש סמאליאקאוו, ראנדבאמרקען: א יידישע פון רעדאקאטר (בעברית: הערות של מבקר ספרותי), פארלאג י.ל. פרץ, ישראל, תל אביב, תשס"ה 2004.
צבי הירש סמאליקאוו ציטער, איונגער (בעברית: צמרמורת צעירה), פארלאג י.ל. פרץ תל אביב, תשס"ד 2003.
אלבומים להם כתב שירים או פזמונים

ג'ני קסלר
מארי סורנו (Mary Soreanu), ‏ הזמר מליבי (דאס געזאנג פון מיין הארץ), (סחר כתב חלק גדול מהפזמונים), תיאטרון עליז, מוזיקה פול קוסלה LP 12066
מרי סוראנו Shalom Yiddish Musical Theatre presents, ‏GRC 410.
ירינו ופגענו, שר ישראל יצחקי, 1988, מנהל אריה פינקלשטיין. POC.
פעסטיוואל פון יידישע לידער (אלבום של פסטיבל שירי הזמר). בהפקת נתן גלבוע, אלכס ארז וזאב קרפ. מנהל מוזיקלי שמעון כהן, מנצח יצחק גרציאני. באלבום שרו: מארי סאריאנו, יגאל בשן, נחמה ליפשיץ, יפה ירקוני, רבקה זהר, שלישיית המועדון, חנה ראט, מירי אלוני, משה ליפשיץ, דני גולן, שרה ליסטון, מישא אלעקסאנדראוויטש.
שני קוני למל, בהפקת סרטי גבע, על פי מחזהו של אברהם גולדפדן. מייק בורשטיין. ז'רמן אוניקובסקי, רינה גנור. עם רפאל קלצקין, שמואל רודנסקי, אהרן מסקין, אלישבע מיכאלי, מרדכי ארנון, אשר לוי, חנן גולדבלט (שלישיית התאומים), שלמה וישינסקי ושחקנים אחרים. הופק בטוטלסקופ על ידי סרטי גבע בע"מ. במאי ישראל בקר. תסריט ישראל בקר ואלכס מיימון. מוזיקה: שאול ברזובסקי. שירים משה סחר, חומר, עיבוד והנהלה מוזיקלית שמעון כהן. עם התזמורת הסימפונית לשל סי בי אס ישראל. מונו 70017
אריס סאן, צלילי הים התיכון, בהפקת CBS, סחר כתב חלק מהשירים. 636565
דזשיגאן, יום העצמאות אוי דער קאפ... א. נייע קללה.
Mary Sorianu, Shalom Yiddish Musical Theatre חלק מהשירים כתב סחר.
אלבום של דוד עשת, Forbidden Songs, סחר תרגם שירים מרוסית, מנהל: מרטין מוסקוביץ. GIL – 01210
דוד עשת, השירים החדשים.
דוד עשת, זאת לא אגדה.
דוד עשת, רק ככה.
גברתי הנאוה (מיין שיינע ליידי). סחר תרגם את כל השירים מאנגלית ליידיש. הזמרים: מישה נתן, אינו טופר ורוזיתה לאנדנער. (האלבום לא עלה על הבמה כמחזמר, רק הוקלט).
אברהמל'ה המבריח, מייק בורשטיין בשירי גבירטיג בעברית. השירים: הוי כבשותי, או ילדות; אמור לי, מיטל, היי נגנו; כלי זמר; הלו, הלו ילדים רייזלה; משה לה ידידי; אבי הוא כהן יענקלה; אברמל'ה ויוסלה; תצחק עוד.
לקריאה נוספת

מיכל ויסמן (עורכת), אלבום יקיר אקו"ם, כרך ב', רמת גן, נובמבר 2012, עמ' 56. צוות הפקה: ענת חסון, לימור דיין ורחל דוד.
Who is who in Acum, compiled and edited by Menashe Ravina, 1965, p. 69.
בועז עברון, 'הפואמה הפדגוגית ב"אהל"', בעיתון הארץ, 10 ביולי 1957.
פסיה פורטנוי, "משה סחר –משורר וצייר, תערוכתו החדשה 'נופשי נשמה', בעיתון קונסט גאלעריע, 19 בדצמבר 2012. (ביידיש)
שי בר-יעקב, "א גרויסע מציאה", במוסף 24 שעות של העיתון ידיעות אחרונות, 31 באוקטובר 2013, עמ' 10.
הערות שוליים

↑  פרטי האלבום של מרלן דיטריך:
 Dietrich in London, Queens Theatre,
Nov 23 - Dec 12 1964
האלבום הוקלט בערב הנעילה של המופע ב-12 בדצמבר 1964
Musical direction and arrangements: Burt Bacharach
שיר מספר שלוש Shir Hatan מתוך ארבעה עשר שירים
PH – 30164
Record Produced by Franklyn Boyd
על המופע כתבו
Sunday Times – Harold Hobson
Yorkshire Post – Eric Gillet
Observer – Penelope Gillant
Financial Times – B.A. Young
Punch – J. Kingston
↑  שיר התן:
(בית ראשון)
"הו הו מה הקולות שם בלילה,
הו תן מיילל,
הו הו למה התן מיילל שם בלילה
כי הוא רעב.
(בית שני)
הו הו מה הקולות שם בלילה,
ילד בוכה,
הו הו למה הילד בוכה שם בלילה,
כי הוא רעב."
"שיר התן", אהובי בנה לי בית: שירי זמר (תל אביב: ירון גולן, 1996), עמ' 41.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007306822005171  PLWABN: 9811570862205606  BnF: cb13186946n (data)  ISNI: 0000 0000 6652 5193  LCCN: nr94019646  MusicBrainz: 8a196a03-edb2-4389-9bb2-9b7544cf1904  VIAF: 69071824   WorldCat (עם VIAF): 69071824
ניסים לוי (סופר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1955 (בן 69 בערך) ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 
ניסים לוי (נולד ב-1955) הוא סופר ישראלי.
ביוגרפיה

ניסים לוי נולד בשנת 1955 בירושלים, וכשהיה בן 10 הוריו התגרשו והוא  עבר לחיות בקיבוץ דורות שבנגב הצפוני. בשנת 1978, עם שחרורו משירות בצה"ל, עזב את הקיבוץ והחל לעבוד בשב"כ. היה קצין ביטחון של משרד "אל על" בטהראן בשנת 1979, בזמן המהפכה נגד השאה ונחלץ ברגע האחרון בדרך האוויר. בשנות ה-80 שימש רכז בשב"כ, וב-1984 שירת כשנה בלבנון.
בשנת 2006 ראה אור ספרו הראשון, "שנה בלי ציפורים". הספר, שנכתב לפני מלחמת לבנון השנייה, הוא רומן על שגרת חייהם של אנשי המודיעין הישראלים בלבנון בשנות ה-80. בשנת 2009 ראה אור ספרו "המועמד", מותחן.
לוי, גמלאי של משרד הביטחון, מלמד היסטוריה, אזרחות וגאוגרפיה בחטיבה העליונה.
מתגורר במושב גיאה שליד אשקלון.
ספריו

שנה בלי ציפורים, תל אביב: עם עובד (ספריה לעם), תשס"ז 2006.
המועמד, תל אביב: קינג, 2009.
הערות שוליים

↑  ניסים לוי באתר "הגיע זמן חינוך".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007302541005171  GND: 132562219  ISNI: 0000 0000 7329 4928  LCCN: no2007043221  VIAF: 97414900   WorldCat (עם VIAF): 97414900 
ערך זה הוא קצרמרבנושא סופרים ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
משפחת אלעזר

משפחת אלעזר היא משפחה יהודית-ספרדית.
ספרד

משפחת אלעזר הייתה מבין "פורעי המס" (גובי המיסים) בעיר סרגוסה שבחבל אראגון. לפי ספרו של חיים ביינרט הם נזכרים בכתובים החל מאמצע המאה הי"ג. כמשפחות רבות של גובי מיסים, גם הם חתרו להשפעה וסמכות בקרב בני קהילתם. ישנה סברה כי מקור המשפחה הוא ברבי אלעזר שהגיע לספרד לאחר חורבן בית שני. בהיותה בספרד עסקה המשפחה בתחומי קודש וחול, חלק מבני המשפחה עסקו בכספים וחלקם אף הגיע לשרת בחצרם של מלכי אראגון וקסטיליה, אחד המפורסמים בהם היה דון יהודה אלעזר חצרן ומנהיג הקהילה היהודית של קטלוניה.
לאחר גירוש ספרד

עם גירוש ספרד היגר הענף הראשי של משפחת אלעזר מזרחה, בתחילה עבר חלקם לדרום איטליה. אך ב -1510 גורשו היהודים מאזורים אלו. הם פנו לסלוניקי. בשנת 1534 משפחת אלעזר נרשמה כמי שהקימה את בית הכנסת אוטרנטו בעיר. במשך כמעט ארבע מאות שנים הייתה קשורה המשפחה בחיי העיר סלוניקי, למרות העובדה שהיו ענפים של המשפחה אשר התיישבו ברחבי הבלקנים. בעיקר בארצות כמו יוגוסלביה ובולגריה.
בשנת 1755 היגר האנוס יצחק אלעזר מחצי האי האיברי לניופורט שברוד איילנד, ארצות הברית, שם שבה משפחתו ליהדות ועזרה לבנות שם את הקהילה היהודית. במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית עברו לצ'ארלסטון שבדרום קרוליינה.
הענף היוגוסלבי

דוד אלעזר, נולד בשנת 1790 בקיוסטנדיל  שבבולגריה. בסביבות 1820, נשלח דוד על ידי הממשלה העות'מאנית לסרייבו לעבוד בתפקיד וסל, הוא השאיר את אשתו עם כמה ילדים ונתן לה גט על תנאי, אשר אמר כי אם הוא לא חוזר תוך זמן מסוים, היא נחשבת גרושה ויכולה להתחתן שוב ללא תשלום מזונות. הוא בא לסרייבו שם הפך לחבר בקהילה היהודית, שם נישא לבחורה צעירה, בת 17, ונולדו להם ארבעה בנים. 
האגדה אומרת כי הבן מנישואיו הראשונים של דוד בבולגריה, הלך בעקבות אביו אל סרייבו על מנת לחפשו ולהתחקות אחריו. הוא ביקר בבית האב. אך האב לא היה שם באותו הרגע. אשתו פתחה את הדלת, וכשהיא ראתה את האיש הצעיר העייף מן המסע הארוך (בלי לדעת במי מדובר), היא הזמינה אותו, הציעה לו לרחוץ את רגליו והכינה לו ארוחת ערב. היא אמרה, כי בעלה יחזור מאוחר מדי. הבן היה מאוד נרגש מחסדיה של אשת האב, עד כי עזב את סרייבו כחבר טוב, על אף שמטרתו הייתה בהתחלה שונה. דוד אלעזר הוא אבי סבו של הרמטכ"ל לשעבר דוד אלעזר.
הענף הסלוניקאי

לאחר שהות של כ-350 שנה בסלוניקי, עלה ר' יצחק אלעזר עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1878 והשתקע בעיר העתיקה בירושלים. בנו, חכם יהודה אלעזר הנהיג את קהילת יהודי מונסטיר בירושלים. חכם יהודה נשא לאשה (שנייה, לאחר מות אשתו הראשונה) את נעמה (נעמצ'י) לבית אבולעפיה מגליפולי שבטורקיה. שתי בנותיו של ר' יצחק עבדו כתופרות והיו מהראשונות שהשתמשו במכונות תפירה בעיר.
ככל שידוע, נספו כל בני המשפחה שנותרו בסלוניקי בשואה עם שאר יהודי העיר, לבד משני בני משפחה שאימם נישאה ליהודי מאיטליה, וניצלו בזכות אזרחותו. האחרון מבני המשפחה בארץ שפגש בהם היה אברהם (אלברט) אלעזר, בנו של חכם יהודה, שביקר את משפחתו בשנות העשרים של המאה העשרים.
הענף מהרפובליקה הדומיניקנית

בתקופת הגירוש, לא עזבו כל בני המשפחה, וחלקם הפכו לאנוסים. לפחות חלק מאלו היגרו לפורטוגל (כדוגמת אותו יצחק אלעזר המוזכר לעיל). לאחרונה נודע כי חלק מאלו היגרו מאוחר יותר לאי היספניולה, בו שוכנים היום האיטי והרפובליקה הדומיניקנית. היום נמצאים חלק מבני המשפחה בתהליך חזרה ליהדות, ואחד מהם אף קיבל הסמכה מהרבנות בארץ כשוחט. יהונתן אלעזר-ד'מוטה, המתגורר בסנטו דומינגו ברפובליקה הדומיניקנית ומשמש שם ראש ישיבת "נדחי ישראל". בנוסף לכך פיתח אלעזר-דמוטה ענף מוזיקלי הנקרא בפיו "Sephardic Jazz".
מבני המשפחה

דוד אלעזר - איש צבא והרמטכ"ל ה-9 של צה"ל
יעקב אלעזר - סופר, בנו של חכם יהודה אלעזר, יליד העיר העתיקה בירושלים
דניאל אלעזר - פרופסור למדעי המדינה, נכדו של חכם יהודה אלעזר, פעל בארצות הברית ובישראל.
נועם בלום

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1949 גבתון, ישראל
 פטירה:  2022 (בגיל 73 בערך) ישראל
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  טכניון
 תפקיד:  יזם חקלאי
 פרסים והוקרה:  פרס מפעל חיים בחקלאות
 
נועם בלום (1949–2022) יזם חקלאות ישראלי. פיתח זנים חדשים של פרי הצבר באמצעות טכנולוגיות חקלאות חדשניות.
ביוגרפיה

בלום נולד במושב גבתון ליד רחובות לחקלאים שמואל וציפורה שהיו ממקימי המושב.
בלום התגייס לסיירת שקד במאי 1967 ואת מסלול ההכשרה החל בחטיבת הצנחנים בגדוד 890 בפיקודו של דורון רובין. כשפרצה מלחמת ששת הימים והלוחמים הצטרפו למלחמה, הוא נשאר עם יתר הטירונים לחפור מחפורות בחורשת האקליפטוס של מחנה 21 בבית ליד.
בלום למד בטכניון הנדסת תעשייה וניהול והתמחה בקרקע, מים, פיתוח טכנולוגיות ויישומן על בסיס תעשייתי.
משנת 1975 עסק בלום בפיתוח טכנולוגיות חקלאיות. לאחר 17 שנות מחקר בכ-400 סוגי צבר מקסיקני והצליח לייצר 6 זנים אשר מניבים פרי במשך עשרה חודשים לעומת חודש או שניים בשנה אותו מניב הזן הגדל בישראל.
בשנת 1992 הקים בלום את חוות צברי אורלי ברמת הנגב בין דימונה לירוחם על שטח של כ-1200 דונם בהמשך להחלטת שר החקלאות רפאל איתן שדגל במדיניות עידוד פיתוח הנגב. זהו מפעל חקלאי -אגרוטק, הכולל את מטע הצברים האורגני הגדול בישראל ובו גם מספר זנים חדשים אשר בלום פיתח בעצמו. זוהי חוות הסברס האדום הגדולה ביותר במזרח התיכון. החווה מתמחה בגידול מגוון רב של זני צבר ייחודיים המוגנים בפטנט בתקן עולמי וכן במוצרי מזון ושתייה המיוצרים מפרי הצבר.
היה נשוי לאתי ואב לשלושה.
מספר חודשים לאחר פטירתו, במסגרת תערוכת "אגרומשוב" שהתקיימה בספטמבר 2022, הוענק לילדיו של בלום פרס מפעל חיים על פועלו של אביהם בתחום החקלאות.
הערות שוליים

↑  סיגל בר-קובץ, חודשיים לפני פרס מפעל החיים: נועם בלום, "מלך הצבר" בנגב, הלך לעולמו, באתר mynet‏ באר שבע, 3 ביולי 2022
↑  הלם בעולם החקלאות הישראלי: נועם בלום, "מלך הצבר", הלך לעולמו, באתר חדשות מבזק לייב, ‏ביוני 2022
↑  עמירה שגב, הסברס הטעים בעולם, באתר הארץ, 13 ביוני 2001
↑  נועם בלום, "מלך הצבר", הלך לעולמו כחודשיים לפני שהוענק לו פרס מפעל חיים בחקלאות - משוב ניוז, באתר קבוצת משוב, ‏ביוני 2022
נועם בן-צבי

| --- | --- |

Noam Ben Zvi
 לידה:  1951 (בן 73 בערך)
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת חיפה 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד יחידת מגלן  סגן מפקד חטיבה 228  סגן מפקד שומרון  מפקד חטיבת הגזרה המערבית של יחידת הקישור ללבנון  נספח צה"ל בהולנד
 פעולות ומבצעים
   מלחמת ההתשה     מלחמת יום הכיפורים     מלחמת לבנון   האינתיפאדה הראשונה     המערכה ברצועת הביטחון
 
נעם בן צבי (נולד ב-1951 בכפר יהושע) הוא קצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה. פיקד בעבר על יחידת מגלן וחטיבת הגזרה המערבית של יחידת הקישור ללבנון.
שירות צבאי

עם גיוסו לצה"ל בשנת 1969 התנדב בן צבי לשרת בחטיבת הצנחנים, ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם, והשתתף באימונים ובפעילות מבצעית במסגרת הגדוד והחטיבה. עבר קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר בהצטיינות. לאחר סיום הקורס, שב לחטיבה ושימש כמפקד מחלקה בגדוד 890.
בן צבי לחם במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה. במסגרת שירותו במילואים, שימש במספר תפקידי פיקוד, והשלים קורס מפקדי גדודים. לאחר מכן, נענה בן צבי לבקשת האלוף נחמיה תמרי, שב לשירות קבע ומונה למפקד יחידת מגלן, עליה פיקד במהלך הלחימה ברצועת הביטחון בדרום לבנון. לאחר תום תפקיד זה, שימש כסמח"ט חטיבת צמח וחטיבת שומרון. עם תום תפקיד זה, מונה בן צבי למפקד חטיבת הגזרה המערבית של יחידת הקישור ללבנון. בהמשך, מונה למשרת נספח צה"ל בהולנד. במסגרת שירותו במילואים, משרת בן צבי במטה גיס לבנון.
בן צבי הוא בוגר אוניברסיטת חיפה (תואר בלימודים כלליים).
הערות שוליים

↑  איל דורון, הדס ועופר רגב, "בהשקט ובבטחה – מורשת יחידת מגלן", פורת הוצאה לאור, מאי 2012, עמ' 28–29.
↑  Nicholas Blanfford, Warriors of God, p. 498
↑  עמוס הראל ואבי יששכרוף, "קורי עכביש", הוצאת ידיעות ספרים, 2008, עמ' 45.
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט

נמל התעופה הבין-לאומי של פורט הרקורט (באנגלית: Port Harcourt International Airport) הוא נמל התעופה בינלאומי שממוקם ליד אומגוואה (Omagwa), פרבר של פורט הרקורט, ניגריה. בנמל התעופה מסלול אחד שמשרת טיסות פנים בניגריה וכן טיסות לאירופה. היעדים העיקריים הם לאגוס ואבוג'ה בניגריה ופרנקפורט ופריס באירופה.
בשנת 2012 עברו בנמל התעופה 1,256,854, זהו נמל התעופה השלישי בכמות נוסעים בניגריה לאחר נמלי התעופה בבירה אבוג'ה ובלאגוס.
תאונות טיסה

ב-26 בספטמבר 1968, מטוס דאגלס DC-4 של Pan African Airlines התרסק לפני הנחיתה כאשר הטייס ניסה לנחות בחושך. 57 מנוסעי הטיסה ואדם נוסף שהיה על הקרקע נהרגו.
ב-17 בדצמבר 1996, טיסת מטען של MK Airlines מלוקסמבורג, נחת והתחיל לבעור. כל ארבעת הנוסעים ניצלו.
ב-27 בנובמבר 2001, טיסת מטען של MK Airlines התרסקה, בגלל תנאי מזג אוויר קשים, ממש לפני הנחיתה, איש צוות אחד נהרג.
ב-10 בדצמבר 2005, טיסה 1145 של חברת Sosoliso Airlines התרסקה. מתוך 110 נוסעים ואנשי צוות רק 2 ניצלו.
נגוע (סרט קצר)

| --- | --- |
 בימוי:  עמוס גוטמן
 תסריט:  עמוס גוטמן דני לחמן
 שחקנים ראשיים:  זאב שמשוני בועז תורג'מן
 מוזיקה:  אריק רודיך
 צילום:  יוסי ויין
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקרנת בכורה:  ישראל 1976
 משך הקרנה:  25 דקות
 שפת הסרט:  עברית
 סוגה:  סרט דרמה, סרט סטודנטים 
 
נגוע הוא סרט ישראלי קצר משנת 1976 בבימויו של עמוס גוטמן, אשר כתב את התסריט ביחד עם דני לחמן. בסרט מככבים זאב שמשוני ובועז תורג'מן.
כשנה וחצי לאחר יצירת סרט זה, ביים עמוס גוטמן את הסרט "נגוע" - סרט באורך מלא אותו כתב ביחד עם עדנה מזי"א ובו כיכב יהונתן סגל.
את הסרט יצר גוטמן כסרט הגמר הקצר שלו במחלקה לקולנוע בבית הספר לאומנויות הבמה בית צבי.
תקציר העלילה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הסרט מתאר סיפורו של גבר צעיר (זאב שמשוני) החי  בבקרים עם אישה, ובלילות הולך לחפש גברים כדי לקיים עמם יחסי מין. הסרט היה מבוסס על חייו של גוטמן, כולל הניסיונות שלו לנהל מערכות יחסים עם נשים. בסוף הסרט מגיע הגיבור להשלמה עם משיכתו לגברים. בסרט  זה מופיעה לראשונה סצנת ריקוד בבר, אשר יופיעו מאוחר יותר בסרטיו של גוטמן, בר 51 וחסד מופלא.
צוות השחקנים

| שם השחקן/ית | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| זאב שמשוני | דורון |  |
| בועז תורג'מן | אפי |  |
| יוסי יבלונקה | רמי |  |
ראו גם

"נגוע" - סרטו באורך מלא של עמוס גוטמן משנת 1983.
הערות שוליים

1 2  עמוד 83 בספרו של אריאל שוייצר (2017) "קולנוע ישראלי חדש".
| סרטי עמוס גוטמן |
| --- | --- | --- |
| סרטים קצרים | פרמירות חוזרות (1976) • מקום בטוח (1977) • נגוע (1982) |  |
| סרטים באורך מלא | נגוע (1983) • בר 51 (1985) • חימו מלך ירושלים (1987) • חסד מופלא (1992) |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
נגזרת (אלגברה)

באלגברה, נגזרת פורמלית (או סתם נגזרת) היא פונקציה אדיטיבית  \ D:R\rightarrow Rמחוג  R אל עצמו, המקיימת את חוק לייבניץ לנגזרת של המכפלה,  \ D(ab)=aD(b)+D(a)b. הנגזרת הרגילה, כמו גם נגזרות כיווניות, מהוות נגזרת פורמלית.
אם הגזירה היא מעל שדה, נהוג לדרוש בנוסף שתהווה העתקה ליניארית, דהיינו, בנוסף לדרישת האדיטיביות נדרשת גם ההומוגניות.
אם  \ D_{1},D_{2} נגזרות של חוג R, אז גם סוגרי לי שלהן  \ [D_{1},D_{2}]=D_{1}\circ D_{2}-D_{2}\circ D_{1} היא נגזרת. עובדה זו הופכת את אלגברת הנגזרות  \ \operatorname {Der} (R) (שאבריה הם הנגזרות של R) לאלגברת לי, ומקשרת את תורת המבנה של חוגים כלליים (לרבות לא אסוציאטיביים) לתורת המבנה של אלגברות לי.
דוגמה לנגזרת פורמלית היא הפונקציה הגוזרת פולינומים לפי הכללים הרגילים של חשבון דיפרנציאלי, כלומר:  D(a_{0}+a_{1}x+a_{2}x^{2}...+a_{n}x^{n})=a_{1}+2a_{2}x+...+na_{n}x^{n-1}. זוהי נגזרת פורמלית על חוג הפולינומים  R=K[x] באשר K הוא שדה. הנגזרת הפורמלית של הפולינומים שימושית בתורת גלואה: פולינום אי-פריק הוא פולינום ספרבילי אם ורק אם הנגזרת שלו אינה מתאפסת.
תכונות בסיסיות

מחוק לייבניץ נובע, באינדוקציה, ש- \ D^{n}(ab)=\sum _{k=0}^{n}{\binom {n}{k}}D^{k}(a)D^{n-k}(b).
תכונות רבות בהן ניחנה הנגזרת המוכרת בחוג פונקציות גזירות, נשמרות עבור נגזרות פורמליות. בין היתר, מתקיימות שתי התכונות הבסיסיות הבאות
D(1)=0 כאשר  1,0 הם איבר האפס ואיבר היחידה בחוג (בהאתמה).
בתנאי שהחוג הוא תחום שלמות, הנגזרת מקיימת את כלל המנה הידוע. כלומר, לכל שני איברים בחוג  x,y עבורם המנה  {\frac {x}{y}} מוגדרת, ניתן להרחיב את הנגזרת לנגזרת של שדה השברים של החוג באופן יחיד, כך שיתקיים  D{\Bigl (}{\frac {x}{y}}{\Bigr )}={\frac {D(x)y-D(y)x}{y^{2}}}.
נגזרת של אלגברות

יהי A חוג, עם נגזרת  D:A\rightarrow A. איבר שהנגזרת שלו היא אפס נקרא סקלר. הנגזרת מגדירה את חוג הסקלרים  K=\{a\in A:D(a)=0\}, שהוא אכן תת-חוג עם יחידה של A (ואפילו סגור רציונלית: ההפכי של סקלר שהוא הפיך ב-A הוא בעצמו סקלר). התוצאה היא שאפשר לראות את A כאלגברה מעל חוג הסקלרים, והנגזרת מקיימת את החוק  \ D(\alpha x)=\alpha D(x) לכל סקלר  \ \alpha .
נניח, אם כן, ש-A אלגברה קומוטטיבית מעל שדה K. מסמנים ב- \operatorname {Der} _{K}(A) את האלגברה של הנגזרות של A שכל אברי K הם סקלרים שלהן. זהו מודול מעל A, לפי הפעולה  (a\delta )(x)=a\delta (x). חוג האופרטורים הדיפרנציאליים הוא תת-החוג  \ \Delta (A) של  \ \operatorname {End} _{K}(A) הנוצר על ידי A ועל ידי הנגזרות  \operatorname {Der} _{K}(A); בתור מודולים מעל  \ \Delta (A), אפשר לפרק  \ \Delta (A)=A\oplus \Delta (A)\operatorname {Der} _{K}(A).
בניה זו מכלילה את הדוגמה החשובה של אלגברת וייל, שהיא  \ A_{n}(K)=\operatorname {Der} _{K}(K[x_{1},\dots ,x_{n}]).
גזירה אוניברסלית

כפי שגוזרים אלגברה קומוטטיבית A עם ערכים ב-A, אפשר לגזור את A עם ערכים בכל מודול M מעל A (נגזרת כזו היא פונקציה אדיטיבית  \ D:A\rightarrow M המקיימת את האקסיומה  \ D(ab)=aD(b)+D(a)b). גם אוסף הנגזרות האלה,  \ \operatorname {Der} _{K}(A,M), הוא מודול מעל A. מודול הדיפרנציאלים (האוניברסלי) הוא המודול  \ \Omega  הנוצר באופן חופשי על ידי הסמלים  \ da לכל  \ a\in A, מודולו היחסים  \ d\alpha =d(a+b)-da-db=d(ab)-a(db)-b(da)=0 לכל  \ \alpha \in K ולכל  \ a,b\in A. הפונקציה  \ d:A\rightarrow \Omega  המוגדרת לפי  \ d(a)=da היא אכן גזירה; וכל גזירה עם מקדמים במודול M מתפצלת דרכה באופן יחיד. למעשה, לכל מודול M יש איזומורפיזם
 \operatorname {Hom} _{A}(\Omega (A),M){\stackrel {\cong }{\rightarrow }}\operatorname {Der} _{K}(A,M), ובפרט  \operatorname {Der} _{K}(A)\cong \operatorname {Hom} _{A}(\Omega (A),A). מכאן ברורה החשיבות של  \ \Omega =\Omega (A) בהבנת הנגזרות של A. במקרה שבו A הוא חוג הפונקציות על יריעה, מודול הדיפרנציאלים  \ \Omega =\Omega (A) משחק תפקיד יסודי בגישה האלגברית לגאומטריה דיפרנציאלית.
ראו גם

אלגברה דיפרנציאלית
מרי מקגרורי

| --- | --- |

 לידה:  22 באוגוסט 1918 Roslindale, ארצות הברית 
 פטירה:  20 באפריל 2004 (בגיל 85) 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  האקדמיה הלטינית של בוסטון 
 תקופת הפעילות:  מ-1947 
 מעסיק:  The Washington Star 
 פרסים והוקרה:  פרס אלייג'ה פאריש לאבג'וי (1985)  John Chancellor Award (2003)  פרס ג'ורג' פולק (1962)  IWMF Lifetime Achievement Award (2002)  עיטור ארבע החירויות - חירות הדיבור 
 
מרי מקגרורי (22 באוגוסט 1918 - 20 באפריל 2004) הייתה עיתונאית ופובליציסטית אמריקנית, התמחתה בפוליטיקה אמריקנית ונודעה בסיקוריה המפורטים על מהלכים פוליטיים. היא כתבה למעלה מ-8,000 טורים, ומיעטה להופיע בתקשורת או בפני קהל. 
 ידועה כמבקרת חריפה של מדיניות ארצות הברית בזמן מלחמת וייטנאם, כתוצאה מכך הוכנסה לרשימת האויבים של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון.
ראשית חייה

מקגרורי נולדה ברוזלינדייל, בוסטון, מסצ'וסטס לאדוארד ומרי מקגרורי, משפחה אירית קתולית אדוקה ממעמד סוציו-אקונומי כלכלי בינוני-נמוך. אביה היה פקיד דואר, והיא חלקה את חיבתו ללטינית ולכתיבה. מקגרורי סיימה את לימודיה בבית הספר הלטיני לבנות ובעמנואל קולג' והייתה הראשונה מבין בני משפחתה שסיימה לימודים אקדמיים. כבר מגיל צעיר חלמה מגרורי על קריירה עיתונאית לאחר שהושפעה מחוברות הקומיקס אודות ג'יין ארדן, המתארות את עלילותיה של עיתונאית בדיונית. מקגרורי בחרה בקריירה עיתונאית חרף ההתנגדות מצד משפחתה, שטענה כי זהו מקצוע שאינו מתאים ל"בחורה נחמדה" והחלה את הקריירה שלה במבקרת ספרים בעיתון Boston Herald.
קריירה עיתונאית

בשנת 1947 עברה לעבוד בעיתון The Washington Star והחלה בקריירה עיתונאית, דרך בה שאפה ללכת לאחר שקראה את חוברות הקומיקס אודות ג'יין ארדן.
מקגרורי פרצה לתודעה הציבורית בעקבות סיקורה את הליכי השימוע הצבא-מקארתי בשנת 1954, בו הציגה את מקארתי כבריון שכונתי טיפוסי. בשנת 1975 זכתה מקגרורי בפרס פוליצר לפרשנות על פרסומיה בפרשת ווטרגייט.
מנהלי הוושינגטון פוסט שראו את כישרונה חיזרו אחריה תקופה ארוכה בניסיונות לגייסה למערכת העיתון אך ללא הצלחה. רק כאשר העיתון The Star נסגר בשנת 1981, עברה מקגרורי לעבוד בעיתון ה"וושינגטון פוסט".
המלחמה בווייטנאם ופרשת ווטרגייט

מלחמת וייטנאם אשר החלה בשנת 1959 היוותה נקודת ציון בקריירה של מקגרורי. מקגרורי הייתה מהעיתונאים הבולטים שהעבירו ביקורת חריפה כלפי ממשל ארצות הברית על המלחמה בווייטנאם שגבתה מיליוני קרבנות משני הצדדים. מקגרורי סברה כי הממשל האמריקני חייב לעשות הכל על מנת להוציא את החיילים משטחה של וייטנאם.
"הטרגדיה האנושית העצומה של וייטנאם היא העובדה שהפכה לבעיה פנים-פוליטית. ארבעה נשיאים נשבעו לסיים את הטרגדיה, אך אף אחד לא רצה שזה יקרה בתקופתו... מלחמת וייטנאם דורשת מאמריקה את האומץ לא לעשות כלום. אי ההתערבות בנעשה נוגדת את האופי האמריקני, עיקרון ההתערבות המנחה אותנו אומר כי מוטב לעשות מאשר לא לעשות."
 (אפריל, 1975)
בשנת 1972 נחשפה פרשת ווטרגייט אשר חשפה את מעורבותו של הנשיא ניקסון בפעולות בלתי חוקיות נגד מחאת הדמוקרטים על המלחמה בווייטנאם.
לאחר חשיפת הפרשה פורסמה רשימת האויבים של הנשיא ניקסון שכללה עיתונאים אשר פרסמו לדברי הממשל "מאמרי שנאה על בסיס יומי" נגד הנשיא. מקגרורי שהייתה מתנגדת חריפה למלחמה בווייטנאם וכתבה על כך מאמרים רבים, הייתה האישה היחידה ברשימה ולאחר פרסומה ציינה כי "לכבוד הוא לה להיכלל ברשימה יוקרתית זו". בעקבות טוריה אודות פרשת ווטרגייט זכתה מקגרורי בפרס פוליצר לפרשנות והייתה לאישה הראשונה שזכתה בפרס היוקרתי בתחום זה.
חייה האישיים

מקגרורי מעולם לא נישאה או הביאה ילדים לעולם.
בן דודה בריאן מקגרורי הוא העורך של עיתון "הבוסטון גלוב".
מקגרורי הלכה לעולמה בגיל 85 בוושינגטון.
פרסים והנצחה

1975 - פרס פוליצר לפרשנות על פרסומיה בפרשת ווטרגייט.
1985- פרס אלייז'ה פריש לאבג'וי, ותואר דוקטור לשם כבוד במשפטים מטעם קולבי קולג'
1995 - The Four Freedoms Award for Freedom of Speech
1998 - פרס Fourth Estate Award מטעם ה-National Press Club.
2002 - פרס מפעל חיים מטעם האגודה הבינלאומית לעיתונאיות.
לקריאה נוספת

John Norris (2015). Mary McGrory: The First Queen of Journalism. Penguin Publishing Group
Mary McGrory; Phil Gailey (2006). The Best of Mary McGrory: A Half-Century of Washington Commentary. Andrews McMeel Publishing.
הערות שוליים

↑  John Norris, Mary McGrory (2015)
↑  HOW ONE OF NIXON’S GREATEST CRITICS CHANGED JOURNALISM. retrieved 14.4.2020
↑  Mary McGrory, Post columnist, dies retrieved 14.4.2020
↑  Mary McGrory; Phil Gailey (1 October 2006). The Best of Mary McGrory: A Half-Century of Washington Commentary. Andrews McMeel Publishing. pages 45, 49.
↑  Queen Mary: Mary McGrory and the lost art of the Washington prima donna retrieved 14.4.2020
↑  Pulitzer Prize Winners for Commentary retrieved 14.4.2020
↑  Mary McGrory, 85; Washington Post Columnist Covered Scandal and War retrieved 14.4.2020
↑  Elijah Parish Lovejoy Journalism Award: Past Recipients retrieved 14.4.2020
↑  Franklin D. Roosevelt Four Freedoms Awards retrieved 14.4.2020
↑  Fourth Estate Award - Past Recipientsretrieved 14.4.2020
↑  Mary McGrory: 2002 Lifetime Achievement Award retrieved 14.4.2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810539977905606  GND: 1079302379  ISNI: 0000 0000 3979 8153  LCCN: n91108340  SNAC: w6sx898m  VIAF: 4116525   WorldCat (עם VIAF): 4116525 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרי מקגרורי".
נמל התעופה הבין-לאומי של צ'יאנג ראי

נמל התעופה הבין-לאומי של צ'יאנג ראי (בתאית: ท่าอากาศยานแม่ฟ้าหลวง เชียงราย), הוא נמל תעופה בינלאומי הנמצא בעיר צ'יאנג ראי אשר בצפון תאילנד. הנמל ממוקם כ-10 קילומטרים ממרכז העיר.
בשנת 2013 שירת הנמל יותר ממיליון נוסעים ו-10,000 טיסות. לנמל מתקנים גם לטיסות בינלאומיות אך מתקיימות בו טיסות בינלאומיות רק לקונמינג.
בשנת 2014 הודיעה חברת נמלי התעופה של תאילנד, כי בכוונתה להרחיב את נמל התעופה צ'יאנג ראי. התוכניות כוללות בניית מסלול הסעה נוסף וחנויות דיוטי פרי נוספות, ואולי גם הרחבת המסלול. פרויקט זה צפוי להסתיים בשנת 2030.