stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רענן זילברמן
הערות שוליים

↑  מבנה ארגוני של מעיינות עדן, באתר Eden Springs
1 2  נתן שבע, רענן זילברמן מונה למנכ"ל מי עדן; יקבל אופציות בשווי של 13 מיליון שקל בחברה הבת, באתר TheMarker‏, 23 בספטמבר 2007
↑  שי סלינס, עדן ספרינגס השלימה גיוס מסגרת אשראי בסך של 150 מיליון יורו, באתר כלכליסט, 23 באוקטובר 2011
↑  מאמר על קבוצת מי עדן, באתר טלנירי, ‏28/11/2015
1 2 3 4 5  גיל קליאן, כך הצליחה מי עדן לכבוש 14% משוק המים האירופי לעסקים, באתר כלכליסט, 4 בספטמבר 2014
1 2 3  מיכאל רוכוורגר, עם קרן גידור מהגדולות בעולם, מי עדן יוצאת לדרך חדשה, באתר הארץ, 16 בדצמבר 2007
↑  הודעה על מינוי זילברמן כחבר מועצת המנהלים של וישיי, באתר Vishay
1 2  דף פרופיל לינקדאין של זילברמן, באתר Linkedin
1 2 3  ביוגרפיה על זילברמן, באתר אביב בניהול (ארכיון)
1 2  נחתמה עסקת המכירה של תדאה-הנטלי לוישיי העולמית, באתר גלובס, 7 ביוני 2002
↑  אלי דניאל, עסקת ענק לתדאה: מוכרת את תדאה הנטלי לקבוצת וישיי תמורת 17 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 14 באפריל 2002
↑  מיקום מטה עדן ספרינגס, באתר Eden Springs
↑  יורם גביזון, חברה בת אירופית של מי עדן תבצע הנפקה פרטית לפי שווי של 220-250 מיליון יורו, באתר הארץ, 17 באוקטובר 2007
↑  דף על עדן ספרינגס, באתר tpggrowth
↑  הודעות לתקשורת על מיזוגים ורכישות, באתר עדן ספרינגס
↑  עירית אבישר, ‏מי עדן ממזגת את הפעילות הישראלית שלה לתוך הפעילות באירופה, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2007
↑  יעל פולק, בעקבות מכירת עדן הולנד רשמה מי עדן רווח נקי של כ-195 מיליון שקל ברבעון האחרון של 2007, באתר TheMarker‏, 31 במרץ 2008
↑  עלות שכר מנכ"ל מי עדן, באתר ynet, 1 במרץ 2011
↑  רכישת עדן ספרינגס על ידי רוהן גרופ, באתר jpost, ‏16/6/2013
↑  ידיעה על רכישת נסטלה ווטרס דירקט, באתר Global Banking and Finance
↑  הודעה לתקשורת על רכישת נסטלה ווטרס דירקט, באתר עדן ספרינגס (ארכיון)
↑  ריאיון עם זילברמן, באתר Watercoolers Europe, ‏14/10/2014
1 2    נווית זומר, החברה האם של מי עדן נמכרה ב־2 מיליארד שקל, באתר "ידיעות אחרונות", 7 ביוני 2016
↑  נורית קדוש וגיל קליאן, הודעה על מכירת מי עדן ל קוט, באתר ynet, 7 ביוני 2016
↑  עדן ספרינגס, החברה האם של מי עדן, נמכרת ב-2 מיליארד ש', באתר גלובס, 7 ביוני 2016
↑  נורית קדוש וגיל קליאן, החברה האם של מי עדן נמכרת לקוט האמריקאית תמורת 2 מיליארד שקל, באתר כלכליסט, 7 ביוני 2016
↑  ריאיון עם זילברמן, באתר Foodbev media
↑  מיקי גרינפלד, לאחר שנה וחודש ו-15 מיליון שקל: מנכ"ל אבן קיסר רענן זילברמן פורש מהחברה, באתר כלכליסט, 22 במרץ 2018
שוטר (מקרא)

שוטר הוא תפקיד במערכות השלטון, המוזכר במקרא מספר פעמים.
במקרא

המילה "שוטר" נגזרה מהפועל שט"ר, שמשמעו באכדית, "לכתוב". בהתאם לכך, בתרגום השבעים המילה "שוטרים" מתורגם הרבה פעמים ל-γραμματεῖς ("סופרים").
מהעובדה שהשוטר מוזכר במקרא בדרך כלל לצד שרים, שופטים וזקנים, הסיקו חוקרים שתפקידו בתקופת המקרא היה מקביל למושל או למפקח.
על סוף ימי דוד המלך כתוב שששת אלפים לויים שימשו כשופטים ושוטרים. כמו כן בספר דברי הימים מוזכרים שוטרים לויים שמינה יהושפט מלך יהודה בעת טיהור הפולחן; "וגם בירושלים העמיד יהושפט מן הלוים והכהנים ומראשי האבות לישראל למשפט ה' ולריב". על כך נכתב בתלמוד (מסכת יבמות פו עמוד ב): "אמר רב חסדא בתחלה לא היו מעמידים שוטרים אלא מן הלוים שנאמר (דברי הימים ב יט, יא) ושוטרים הלוים לפניכם עכשיו אין מעמידין שוטרים אלא מישראל שנאמר ושוטרים הרבים בראשיכם:" המשך חכמה משער כי עוד במהלך שעבוד מצרים החלו הלוויים לשמש כשוטרים כי היו פטורים מהשעבוד.
בתקופת המשנה והתלמוד

בתקופת המשנה והתלמוד הוטל על השוטר גם תפקיד ביצועי, והוא להוציא אל הפועל את פסקי הדין של השופטים. כך במדרש תנחומא: "כיון שנתחייב אדם בבית דין לחבירו... מוסרו ביד שוטר והשוטר מוציא ממנו".
בנוסף לתפקיד ההוצאה לפועל הוטל על השוטר לוודא, כי המשקלות של הסוחרים מכוילות למשקל הנכון, ולשמור באופן כללי על הסדר הציבורי, כדברי הרמב"ם: "שוטרים... המסבבין בשווקים וברחובות ועל החנויות לתקן השערים והמידות ולהכות כל מעוות". בשל משמעות זו, שמירת הסדר הציבורי, נבחר המונח "שוטר" עבור אנשי המשטרה בעת המודרנית.
הערות שוליים

↑  דברי הימים א כג א "ודויד זקן .. ויאסף את כל שרי שרי ישראל והכהנים והלוים ויספרו הלוים מבן שלשים שנה ומעלה .. שלשים ושמונה אלף .. מאלה .. ושטרים ושפטים ששת אלפים"
↑  ” המעט מכם כי הבדיל.. להקריב..ויקרב.. יתכן כי המה הובדלו מכל ישראל במצרים, שלא נשתעבדו שם (שמות רבה ה כ) והיו מקיימין המצות במצרים, וזהו שאמרו (שם יט ו): כי שמרו אמרתך כו' במצרים. ולדעתי היו השוטרים הם משבט לוי כי לא היו משועבדים ולכן אמר ביבמות (פו :) לא היו מעמידין שוטרין אלא מן הלוים כו', כי זכו זה ממצרים והיו מזוככי השכל ודבוקים במושכלות ולא היו טרודים בחומר ולבנים ולא עבדו ע"ז, לכן היו ראוים לעבוד עבודת ה” - משך חכמה לספר במדבר טז ט
↑  תנחומא בובר, שופטים, ג; ראו גם פירוש רש"י לדברים, ט"ז, י"ח
↑  רמב"ם, משנה תורה, ספר שופטים, א', א'
ערך זה הוא קצרמרבנושא תנ"ך. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רשת שיווק

קונים בתוך סניף של רשת השיווק שופרסל
רשת שיווק היא גוף עסקי (בדרך כלל חברה) העוסק במסחר קמעונאי ולו סניפים רבים בעלי מותג משותף. רשתות שיווק פועלות בשתי דרכים עיקריות:
כל חנויות הרשת הן בבעלות הרשת, וניהולן מונחה על ידי ההנהלה המרכזית של הרשת.
חנויות הרשת הן בבעלות זכיינים, המקבלים שירותים שונים מהרשת, כגון שירותי שיווק, הדרכה ואספקת סחורה.
לעיתים משולבות שתי השיטות ברשת אחת - חלק מחנויות הרשת הן בבעלות הרשת, וחלק בבעלות של זכיינים.
רוב רשתות השיווק מתמחות בתחום מסוים (כגון מכירת מזון, מכירת ספרים וכדומה). אך בעשור האחרון התפתחו רשתות המייחדות עצמן בצורות שונות.
דוגמת רשתות אשר מטרתן להוות את הרשת הזולה בתחום (ללא קשר ישיר לאיכות) דוגמת קופיקס בתחום המזון ומקס סטוק בתחום כלי בית ומוצרים נלווים.
לחנויות הפועלות במסגרת רשת מסוימת מאפיינים דומים מבחינות רבות, כך שקונה המכיר אחת מחנויות הרשת יודע למה לצפות גם כאשר הוא נכנס לחנות שאינה מוכרת לו. נכס חשוב של הרשת הוא המותג שלה, אך לעיתים בוחרת רשת שיווק להתפצל לתת-רשתות, הפונות לקהלי יעד שונים, ולכל אחת מהן מותג משלה.
עוצמתן של רשתות השיווק מאפשרת להן פעמים רבות את דחיקתם של עסקים עצמאיים הפועלים בתחומן. תופעה זו יצרה מחלוקות במדינות רבות והובילה במקרים רבים גם לשיתופי פעולה בין עסקים עצמאיים לרשתות השיווק בניסיון למנוע שגשוג מהיר של רשתות השיווק על חשבון העסקים המקומיים.
רמת בית הכרם

| --- | --- |

רמת בית הכרם
 מידע
 עיר:  ירושלים
 תאריך ייסוד:  1991
 קואורדינטות:  31°46′13″N 35°11′30″E﻿ / ﻿31.77037222°N 35.19174167°E﻿ / 31.77037222; 35.19174167
 שכונות נוספות בירושלים
 he
 
רמת בית הכרם היא שכונה במערב ירושלים, אשר מהווה יחד עם שכונות יפה נוף, גבעת בית הכרם ושכונת הפועלים את שכונת בית הכרם רבתי.
השכונה שוכנת במערב ירושלים, ובנויה כמשולש שחודו לכיוון דרום. גבולותיה הם: ממזרח - שדרות מנחם בגין וגבעת רם, מצפון - גבעת בית הכרם, ממערב ומדרום - בית וגן. השכונה קרויה "רמת בית הכרם" משום שהיא סמוכה אל בית הכרם וגבוהה ממנה באופן משמעותי.
היסטוריה

לאחר מלחמת העצמאות התכוונה ממשלת ישראל להקים שדה תעופה ברמה שכיום שוכנת בה השכונה, ולצורך כך הפקיעה קרקעות באזור. לאחר מלחמת ששת הימים בוטלה התוכנית, לאור קיומו של שדה התעופה עטרות, והשטח שינה ייעודו לצורכי בנייה. בצפון-מזרח הרמה נבנה בשנת 1951 מפעל למכלי מסוקים של התע"ש שפונה ב-1997.
בנייתה של רמת בית הכרם החלה בשנת 1991. התכנון מייעד לרמת בית הכרם בניית 2,050 יחידות דיור, מהן כ־1,500 על קרקע של מינהל מקרקעי ישראל והיתר על קרקעות פרטיות. בשמת 1997 החלה בניית שלב ב של השכונה. עד סוף שנת 2003 נבנו ברמת בית הכרם כ־1,200 יחידות דיור. השכונה נבנתה בסגנון מודרני כשאת התשתיות של הכבישים, הניקוז והמים הקימה החברה העירונית מוריה. התכנון המפורט והביצוע נעשו במקביל לבנייה, דבר שאיפשר אכלוס מהיר של השכונה.
בינואר 2004 פורסם מכרז לבניית 252 יחידות דיור בסמיכות למפעל תע"ש המפונה שבו נעשו החל מ־1996 סדרת בדיקות ופינוי קרקע נגועה כתוצאה מחשש של המצאות מזהמים בקרקע כתוצאה מפעילות מפעל תע"ש שפונה. המתחם החדש נבנה בצידה המזרחי של רמת בית הכרם, אך לא כחלק מהשכונה עצמה, כאשר מתוכנן כביש חדש שיחבר את תת-השכונה החדשה לשכונת בית הכרם הוותיקה.
ב־2006 נפתח בשכונה מרכז מסחרי שבנתה קבוצת רובינשטיין.
ב־2009 בוטל קו 14 שקישר את שכונות בית הכרם למרכז העיר. כיום (2024) פועלים בשכונה קו 21 לשכונת בית וגן ולתחנת הרכבת בהר הרצל, קו 50 לתחנה המרכזית בירושלים דרך בית הכרם הוותיקה, וקריית הלאום, וקו 5 להר חומה, דרך תחנת הרכבת בהר הרצל, אצטדיון טדי ואזור התעשייה תלפיות.
מבנה השכונה

השכונה עצמה בנויה סביב לפארק מרכזי ולגני משחקים לילדים, כאשר לרובם יש גישה ישירה לפארק. נסללו בה רחובות 'הולנדיים', והבנייה רוויה בבניינים של 3-5 קומות, בסגנון נאו-קלאסי. השכונה נחשבת לאקסקלוסיבית ואטרקטיבית, גם בשל היותה שכונה שקטה וקרובה לעורקי התחבורה הראשיים של כביש בגין ושדרות הרצל. ברוב הבתים הדירות בנות שלושה עד חמישה חדרים, ויש אף דירות גג (פנטהאוזים) ודירות רב מפלסיות (דופלקסים). רחוב האורך המרכזי בשכונה הוא על שם משה קול, ראש מחלקת עליית הנוער בסוכנות היהודית, מנהיגה של המפלגה הליברלית ושר התיירות.
גלריית תמונות

רמת בית הכרם
המרכז המסחרי
הערות שוליים

↑  ע"א 7043/14 חברת הכשרת הישוב בישראל בע"מ נ' רשות מקרקעי ישראל
↑  תע"ש ביתטיפול בזיהום הקרקע ממפעל תע"ש בית הכרם בירושלים
↑  אחים ברזאני זכתה במיכרז פיתוח מיתחם רמת בית הכרם, באתר גלובס, 29 בדצמבר 1997
↑  ניר חסון, "זיהום פי 2,000 מהתקן בקרקע בבית הכרם בירושלים", באתר הארץ, 3 ביולי 2011
↑  גל ניסים , ‏רמת בית הכרם: אושרה תוכנית חברת רובינשטיין למרכז מסחרי, באתר גלובס, 13 במרץ 2005
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987010400038205171  VIAF: 134232969   WorldCat (עם VIAF): 134232969
רמת דביסי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 על שם:  קלוד דביסי 
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית,
 קואורדינטות:  69°53′00″S 71°23′00″W﻿ / ﻿69.883333333333°S 71.383333333333°W﻿ / -69.883333333333; -71.383333333333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת דביסי(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהרמת דביסי(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת דביסי(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומירמת דביסי
 
רמת דביסי (באנגלית: Debussy Heights) הוא רכס הרים בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.
הרמה ממוקמת ממזרח להדום הקרח מוצרט.
שיא גובהה של הרמה - 1,300 מטרים מעל פני הים (בפסגת ראוול).
היסטוריה > גילוי ומיפוי הדום הקרח

הרמה התגלתה ומופתה לראשונה בשנת 1960 על ידי דרק סירל (Derek J.H. Searle) מסקר שטחי חסות איי פוקלנד, על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת החקר האנטארקטית רון בין השנים 1947–1948.
הרמה צולמה על ידי לוויני לנדסט של ארצות הברית בפברואר 1975.
היסטוריה > מקור השם

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.
הרמה נקראת על שמו של המלחין הצרפתי קלוד דביסי; וזאת בדומה לאתרים נוספים באזור שנקראו על שמות של מלחינים.
ראו גם

רמת סאטון
רמת פלאנט
רמת גנימד
| אתרים על שם מלחינים, מוזיקאים ויצירות מוזיקליות באי אלכסנדר |
| --- | --- | --- |
| קרחונים | באלאקירב • בארטוק • גילברט • דיליוס • מיקאדו • סאליבן • סיבליוס • פלסטרינה |  |
| הדומי קרח | הנדל • וגנר • מוצרט |  |
| מדפי קרח | באך • ברהמס • בריטן |  |
| שדות שלג | שדה השלג פרסל |  |
| מפרצונים | בוקריני • ברהמס • בריטן • היידן • ובר • ורדי • מנדלסון • סטרווינסקי • פורה • קופרן • ראמו • שוברט |  |
| הרים, רמות ומצוקים | רכס אטאנסוב • רמת אלגר • נונאטאקי אפאלאצ'יה • הר בורודין • פסגת גלוק • הר גריג • רמת דביסי • הר וילבי • מעבר האפנר • הרי לאסוס • הר ליסט • שלוחת מאהלר • פסגות מוסורגסקי • הר מורלי • נונאטאק פיגארו • הר פינאפור • גבעות פינלנדיה • הר צ'ייקובסקי • הר שומאן • גבעת שופן |  |
| חצאי אי | אירואיקה • בטהובן • מונטוורדי • שוסטקוביץ' |  |
| לשונות יבשה | נקודת ברליוז • נקודת רוסיני |  |
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי
↑  לפי מקור אחר המיפוי בוצע בפברואר 1959
↑  מידע היסטורי
↑  מקור השם של אתרים סמוכים
שוטנשטיפט

| --- | --- |

כנסיית המנזר שוטנשטיפט
 מידע כללי
 סוג:  מנזר קתולי
 כתובת:  כיכר פרייונג, אינרה שטאדט
 מיקום:  וינה
 מדינה:  אוסטריה אוסטריה
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1160–1200 (כ־40 שנה)
 תאריך פתיחה רשמי:  1160 
 אדריכל:  אנדריאה ד'אליו הצעיר וסילבסטרו קרלונה
 סגנון אדריכלי:  בארוק
 קואורדינטות:  48°12′44″N 16°21′53″E﻿ / ﻿48.212119444444°N 16.3646°E﻿ / 48.212119444444; 16.3646
 www.schotten.wien
  (למפת וינה מוגדלת) שוטנשטיפט(למפת וינה רגילה) שוטנשטיפט
 
החזיתות הבארוקיות של הפריורות ושל הכנסייה במנזר שוטנשטיפט בווינה, צילום משנת 2006
שוטנשטיפט (בגרמנית: Schottenstift - "האבציה הסקוטית" או "המנזר הסקוטי"; בשמו הרשמי: Benediktinerabtei unserer Lieben Frau zu den Schotten, "המנזר הבנדיקטיני של גבירתנו היקרה של הסקוטים") הוא מנזר רומי-קתולי השוכן בככר פרייונג 6 שברובע אינרה שטאדט בווינה שבאוסטריה. הוא הוקם בווינה בשנת 1155 כשדוכס אוסטריה היינריך השני הביא לווינה נזירים אירים. הנזירים לא הגיעו ישירות מאירלנד אלא מהמנזר הסקוטי יעקוב הקדוש ברגנסבורג בגרמניה. החל משנת 1625 הפך המנזר לחבר בקונגרגציה האוסטרית, כיום הקונגרגציה הבנדיקטינית. בשנת 1958 הוכרז כ"בזיליקה זוטרה". כנסיית המנזר ידועה כ"כנסיית הסקוטים" - Schottenkirche.
היסטוריה

בימי הביניים המוקדמים הנזירים האירים היו פעילים מאוד כמיסיונרים. אירלנד נודעה בעת העתיקה בלטינית כ"Scotia Major (סקוטיה מאיור) - כלומר, "סקוטיה הגדולה" . לכן הנזירים האירים נקראו בגרמנית Schotten, - "שוטן" כלומר "סקוטים" או "Iroschotten" אירו-סקוטים . המנזרים שאותם הקימו נקראו בגרמנית " Schottenklöster "' כלומר "מנזרים סקוטים". הדוכס היינריך השני ציין במפורש שמנזרים אלה צריכים לארח נזירים סקוטים בלבד ("Solos elegimus Scottos").
היינריך הועלה מהתואר מרקיז (מרקגראף) לזה של דוכס (Herzog) בשנת 1156. הוא העבריר את מושבו מקלוסטרנויבורג לווינה ונזקק למנזר עבור בירתו החדשה. בימי הביניים היו המנזרים לא רק מקומות להתנזרות ותפילה אלא גם ומעל הכל אכסניות הידע. הקמת מנזר העניקה לשליט בסיס למנהלו (לדוגמה - כתבנים מוכשרים חונכו בבתי ספר שליד המנזרים). המנזר סיפק ספרייה, בית מחסה לעניים, חולים וקשישים, אדריכלים, מלומדים וכמרים שעמדו בראש שירותי העיר הדוכסית החדשה. ה"סוקטים" היו מעורבים אף באוניברסיטת וינה שקמה בשנת 1365
היינריך העניק למנזר החדש פריבילגיות מורחבות. בניית המנזר הראשון התחילה ב-1160 והבניין נחנך בטקס דתי בשנת 1200.
באותן השנים הוא נמצא מחוץ לחומות וינה. הנזירים פתחו בו גם אכסניה לעולי רגל ולצלבנים, שעברו תכופות דרך וינה בדרכם לירושלים.
הכנסייה הראשונה הייתה תלת-ספינתית, בסגנון רומנסקי, כנסיית עמודים עם אפסיס אחד. היינריך השני נקבר בה אחרי מותו בשנת 1117
המנזר נהרס ב דליקה בשנת 1276, יחד עם בתים רבים בווינה.
בשנת 1418 במסגרת רפורמת הכנסיות השתלט הארכידוכס אלברכט החמישי על המנזר בכוונה להחיות בו את האידיאלים המקוריים של המסדר הבנדיקטיני ואכלס אותו בנזירים בנדיקטינים. את הדיירים החדשים של המנזר המשיכו לכנות "סקוטים".
באמצע המאה ה-15 בלטה במנזר פעילותם הספרותית של מנהל בית הספר וולפגנג שמלץ ושל יורשו בתפקיד, יוהאנס ראש.
קריסת מגדל הפעמון אחרי שהוכה על ידי ברק ב-1638 יצרה הזדמנות לבניית הכנסייה מחדש מיסודה. על המיזם הופקדו האדריכלים האיטלקים אנדריאה ד'אליו הצעיר וסילבסטרו קרלונה. הבניין קוצר יחסית ומגדל הפעמון נבנה במרחק-מה מהבזיליקה. יואכים פון זנדרארט עיצב מזבח חדש, הנמצא כיום באולם הכמרים. אחרי מצור וינה על ידי הטורקים ב-1683 עברה הכנסייה עבודות שיפוץ. המגדל המערבי הבארוקי היה בקושי גבוה יותר מהחזית ולכן הוצעה הגדלתו, אולם תוכנית זו לא באה לידי מימוש.
בשנים 1773 ו-1774 במגרש שעל יד בית הקברות הפתוח בנה האדיכרל אנדריאס זך את בית הפריורות החדש, עם בית ספר. מכיוון שהבניין דמה לרהיט, הוא התפרסם בשם " Schubladkastenhaus "(בית הארון"). סמוך אליו עמד בית המלון "הקיסר הרומי" 'Hotel Römischer Kaiser' שבו בוצע לראשונה בפובמי שיר שהולחן על ידי פרנץ שוברט.
"גימנסיית שוטן", מוסד לחינוך תיכון, הוקמה בצו הקיסר ב-1807
בסביבות 1830 בתי המנזר הנספחים הגובלים בככר פרייונג, שופצו ונבנו מחדש על ידי האדריכל יוזף קורנהויזל.
בשנות ה-1880 שופצה גם הכנסייה. באותה תקופה צוירה התקרה של ידי יוליוס שמיד ועוצב גם המזבח החדש, לפי סקיצות של היינריך פון פרסטל, עם פסיפס מאת מיכאל ריזר.
בחצר ניתן לראות פסל של "המדונה השחורה" שצויר ב-1825 על ידי פטר נובילה. המזרקה עם פסלו של היינריך השני עוצבו על ידי סבסטיאן וגנר.
המוזיאון

בתקופה העכשווית, פעמיים - בשנים 1994–1995 ושוב ב־2005-2004  - הוקם מוזיאון בתוך המנזר. בין מוצגים חשובים אחרים, הוא מאחסן את המזבח Schottenmeisteraltar שעוצב ב -1470. הוא  ינו רק יצירת משמעותית של האמנות הגותית המאוחרת אלא גם מקור היסטורי חשוב, הודות למראות של העיר המופיעים בו.
המוזיאון פתוח בימי ה ושישי בין השעות 11–17 ובשבת בין 11-14.30 . קיימים סיורים מודרכים בשבת בשעה 2.30
הערות שוליים

↑  Henry Soames  The Latin Church  During Anglo-Saxon Times, Longman, Brown, Green and Longmans, London 1848 עמ' 417
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597083405171  CiNii: DA1627448X  GND: 1094472-2  ISNI: 0000 0001 1481 5014  LCCN: n81002761  MusicBrainz: b087b99b-ff19-43ea-bed6-6b3722097960  NKC: xx0102987  VcBA: 494/23194  VIAF: 124959371   WorldCat (עם VIAF): 124959371 
אנדרטת הדוכס היינריך השני ,"יאזומירגוט" בחזית"כנסיית הסוקטים" בווינה
כנסיית המנזר שוטנשטיפט בשנת 1609, לפי הפנאגל, בגרסתה הקודמת, לפני בנייתה מחדש בסגנון בארוקי
שוטנשטיפט על מפה היסטורית של וינה מאת בוניפץ וולמוט, 1547. בצד ימין נראה באדום אחד משערי החומה של וינה - "שער הסקוטים" schottentor
שוטנשטיפט על כלקוגרפיה מאת גאורג מתאוס פישר משנת 1672
פנים הכנסייה של המנזר הסקוטי בווינה "שוטנשטיפט". צילום משנת 2007
שוטר (סדרת טלוויזיה)

| --- | --- |
 סוגה:  סדרת טלוויזיה בלשית 
 בימוי:  ראדה נוביקוב
 שחקנים:  קיריל זייצב  יקטרינה מיכאלקובה  פרוחור דובראווין  אנה סנאטקינה  ניקולאי קוזאק  בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 ארץ מקור:  רוסיה 
 שפות:  רוסית 
 מספר עונות:  1 
 מספר פרקים:  8 
 הפקה
 מפיק:  אלכסנדר צקאלו 
 חברת הפקה:  Sreda 
 צלמים:  Vsevolod Kaptur 
 אורך פרק:  48 דקות
 שידור
 רשת שידור:  רוסיה הערוץ הראשון
 פורמט (תמונה):  16:9
 פורמט (קול):  Dolby Digital
 תקופת שידור מקורית:  27 – 30 במאי 2019
 קישורים חיצוניים
 עמוד הסדרה באתר ערוץ 1 הרוסי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
שוטר (ברוסית: Коп) היא סדרת טלוויזיה בלשית רוסית שהופקה על ידי חברת ההפקה "Sreda" עבור הערוץ הראשון ברוסיה בבימויו של ראדה נוביקוב ובכיכובם של אנה סנאטקינה וקיריל זייצב. הסדרה בת עונה אחת שודרה מ-27 במאי ל-30 במאי 2019.
עלילה

סמל ג'ון מקנזי טס לרוסיה מארצות הברית במסגרת תוכנית חילופים מקצועית. השוטר האמריקאי לא רק הופך לשותפה של החוקרת וסיליסה ויחרייבה, אלא גם מתיישב זמנית בדירתה. לג'ון וויסיליסה קשה לעבוד יחד - ההבדל בין הדמויות והמנטליות משפיע. אך התוצאות המוצלחות של חקירות משותפות משכנעות את ההנהגה ליצור מחלקה מיוחדת סביבם למאבק בפשעים שביצעו זרים ונגד זרים ברוסיה. השותפים מוצאים עצמם מעורבים במשחק ריגול בינלאומי סביב תגלית מדעית גדולה.
שחקנים ודמויות

קיריל זייצב - ג'ון מקנזי
אנה סנאטקינה - וסיליסה ויחרייבה
פרוחור דובראווין - אלכסנדר בורשצ'בסקי
יקטרינה מיכאלקובה - מרגו
מריה באיבה - פולינה
ניקולאי קוזאק - איוואן גברילוב
דמיטרי בלוחין - קוליה
סרגיי אוגריומוב - לופירב
אלכסיי גרישין - מרקולוב
אנאטולי גוריאצ'ב - חאריטונוב
איוואן שמאקוב - מישה
הערות שוליים

↑  "«Это не сериал про „ментов"»: Анна Снаткина — о необычной для себя роли, любви и нежелании врать в кадре". Passion.ru. 2019-05-21.
↑  Эльвира Осипова (2019-05-28). "Анна Снаткина и Кирилл Зайцев разыграют шпионскую карту в новом сериале «Коп». Премьера состоялась 27 мая 2019 года". קומסומולסקאיה פראבדה.
↑  Анна Русич (2019-05-27). "Премьера сериала «Коп»: как влюбиться в иностранца и остаться в живых. Фильм выходит в понедельник, 27 мая, на «Первом канале»". Teleprogramma.pro.
↑  Ксения Падерина (2019-05-28). "Звезда сериала «Коп» Кирилл Зайцев: «Мы не снимали карикатуру на американцев»". קומסומולסקאיה פראבדה.
↑  Нина Новах (2019-05-29). "Анна Снаткина: «После выхода „Копа" у Кирилла Зайцева прибавится поклонниц»". Собеседник.
רצח יחזקאל שיפטר

רצח יחזקאל שיפטר הוא מעשה רצח בלתי מפוענח שבוצע בישראל בשנת 1958.
הרצח

ב־23 באוגוסט 1958 בשעה 22:00 נמצאה גופתו של יחזקאל שיפטר שהיה בן 60 בדירתו שברחוב פינסקר 64 בתל אביב. הגופה נמצאה שכובה על הספה עם סימני אלימות, כאשר בדירה שרר אי סדר וחפצים רבים נמצאו על הרצפה.
הרצח הכה גלים במדינה. תעוזה ואכזריות הרצח, ומיקומו במרכז תל אביב בשעות הערב הסואנות, עורר תדהמה בציבור. כלי התקשורת הפנו אצבע מאשימה כלפי המשטרה בטענה שהיא כושלת בפענוח פשעים, וציינו את ההפקרות במדינת ישראל עם סרטי הקולנוע האלימים שמציגים רציחות ברוטליות. כן יצר הרצח בהלה במרכז תל אביב, ובעקבותיו החלו תושבים להגיף את התריסים בשעות הלילה.
המשטרה פתחה בחקירה נרחבת. בהמשך התברר כי מבית הנרצח נעלם סכום כסף ומשכך ההנחה הראשונית הייתה כי מדובר בשוד. החוקרים סברו כי הרוצח היה מוכר לשיפטר, שכן הרוצח נכנס בדלת הראשית כאשר שיפטר לבש מכנסיים קצרים בלבד. על פי החשד, הרוצח התנפל על שיפטר ובעת ההיאבקות ביניהם נשברה מאפרה ומשקפיו של שיפטר נפלו על הרצפה. הרוצח הלם עם חפץ קהה פעמיים על ראשו של שיפטר ובהמשך חנק אותו בידיו. לפי המשוער הרוצח נפצע ברגלו, ניסה לשטוף את הדם בדירה ובהמשך השאיר בה כתמי דם. לאחר מכן ביצע הרוצח חיפוש בדירה ויצא ממנה דרך הדלת הראשית.
המשטרה החלה בסריקה רחבת ממדים בבתי חולים ומרפאות כדי לחפש אדם שקיבל טיפול רפואי בפציעה. כן פנתה המשטרה לציבור בבקשה להודיע על כל אדם שקיבל טיפול רפואי בפציעה.
בסמוך לאחר הרצח נעצרו שלושה חשודים, אך שוחררו לאחר שהוכיחו אליבי.
בהמשך החקירה, הגיעה המשטרה למסקנה כי אי הסדר בזירת הרצח בוים על ידי הרוצח, על מנת להטעותה. כן נמצאו בדירה מעטפות עם בולים יקרי ערך, כך שמניע הרצח כשוד - ירד מהפרק.
ב-5 בספטמבר 1958 הודיעה המשטרה כי עצרה שבעה אנשים וכן במהלך החקירה עצרה 60 אשר הוכיחו אליבי ונחקרו עשרות נוספים. ב-12 באוקטובר 1958 הודיעה המשטרה כי החקירה עדיין נמשכת. במרץ 1960 הודיעה המשטרה כי יש בידה חשוד בביצוע הרצח.
בשנת 1963 הודה המפכ"ל יוסף נחמיאס כי הרצח נותר בגדר תעלומה.
הערות שוליים

↑  רצח במרכז תל אביב, שערים, 24 באוגוסט 1958
↑  תעלומת הרציחות, שערים, 25 באוגוסט 1958
1 2  נמשכת חקירת רצח שיפטר, חרות, 26 באוגוסט 1958
1 2 3  סריקה נרחבת אחרי רוצחו של שיפטר, הבקר, 25 באוגוסט 1958
↑  נמשכת החקירה ברצח שיפטר, דבר, 28 באוגוסט 1958
↑  חקירת רציה שיפטר - עדיין ללא תוצאות, חרות, 5 בספטמבר 1958
↑  נמשכת חקירת רצח שיפטר, שערים, 12 באוקטובר 1958
↑  פורץ מסוכן חשוד ברצח הדקוראטור שיפטר, מעריב, 20 במרץ 1960
↑  אין גל התפטרויות של קצינים במשטרה, למרחב, 19 ביוני 1963
שוזהוזאורוס

| שוזהוזאורוס |
| --- | --- |
 
תקופה
קרטיקון תחתון, 124–113 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: זוחלים
סדרה:: בעלי אגן דמוי לטאה
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: תריזינוזאוריים
סוג:: שוזהוזאורוס
מין:: Suzhousaurus megatherioides
שם מדעי
 Suzhousaurus megatherioides

שוזהוזאורוס (שם מדעי: Suzhousaurus; מילולית: "לטאת שוזוהו") הוא סוג של דינוזאור תרופוד אסייתי, אשר התקיים במשך הקרטיקון התחתון שלפני 124 עד 113 מיליון שנה מזמננו. סוג זה תואר למדע ב-2007.
המאובנים של דינוזאור זה התגלו בסין בתצורות שיאגו (אנ'). הממצאים שלו זוהו בין 1999 ל-2004 בידי משלחת סינית, אשר אחד מהם כיום נחשב לננשיאונגוזאורוס ותואר בשם: Suzhousaurus bohlini, אם כי התבטל בהמשך עקב מיעוט זיהוי במאובנים. כיום נחשב רק מין נחשב תקף: Suzhousaurus megatherioides.
דינוזאור זה היה קרוב מעט לתריזינוזאורוס אך היה קדום ממנו. הוא היה מהגדולים שבתריזינוזאורים המוקדמים באורך של 6 מטרים ומשקל של כ-3.1 טונות בקירוב לפי ההערכות. השרידים שלו כללו שלד חלקי חסר גולגולת והיו לו עצם ירך רחבה באורך 84 ס"מ וגפיים חזקים שהזכירו מעט עצלני קרקע. מבנה גופו של דינוזאור זה התאים לאכילת צמחייה מהעצים, תוך שימוש בטפריו החזקות לכך.
שירה לירית

שירה לירית היא ז'אנר ספרותי ותיאטרוני בו יש ביטוי משמעותי לרגש. השירה הלירית נולדה בין המאות ה-7-6 לפנה"ס ביוון (התקופה הארכאית). מקור השם בכלי הנגינה שבעזרתו ליוו המשוררים את שיריהם – הלירה (lyre), שהיא מעין נבל קטן.
לעיתים בוצעו השירים גם בליווי של ריקוד או מקהלה. השירה הלירית מביעה רגש או רגע חולף מנקודת מבט אישית של הפרט, ניגוד מוחלט למסורת השירה האפית שאף היא ז'אנר בן התקופה והמקום. היצירות היו נכתבות לשם ביצוע חד-פעמי בפני קהל מסוים באירוע מסוים, והדובר בשיר, ה"אני", נתפס כמסיכה שלובש המשורר, ולא כייצוג אותנטי שלו ושל רגשותיו: המשורר משאיל את דמותו למטרת הבעת הדברים, שבהם נוצרת התגלמות חוויה או רגש אישיים שהם כלל-אנושיים מטבעם. סוגה זו כתובה לרוב בגוף ראשון.
השיר הלירי הוא סובייקטיבי, שנושאו רגשות אישיים של המחבר, השר על עצמו, יחסו לטבע, לזולת, לאל ולחיים. הרגשות מובעים בעזרת אמצעים אמנותיים, כמו: דימויים, מטפורות, תמונות לשוניות ועוד, והופכים להיות רגשות כלל אנושים, אובייקטיביים, למעלה מן הרגשות הפרטיים. השיר הלירי הוא על-זמני, למרות שהזמנים בתוך השיר עשויים להשתנות. דוגמאות: שירי אהבה ובדידות, יופי וגעגועים, אושר, תפילה ומוות, קנאה והערצה.
לשיר הלירי מספר מאפיינים המבדילים אותו משאר סוגי השירים:
רגשות ותחושות.
גוף ראשון – אני.
מתרחש בזמני הווה ובזמנים הסמוכים לו.
אוניברסלי ואקטואלי תמיד.
"השלכה" – לנוף ולאובייקטים שונים יש משמעות.
מוזיקלי מאוד.
תרגומים לעברית

"שד לילה שחור", השירה הלירית היוונית בראשיתה; עריכה, תרגום, מבוא והערות: שמעון בוזגלו (ספרי עליית הגג/ידיעות אחרונות, 2006).
רכב להעברת אסירים

אוטובוס משוריין המשמש כרכב להעברת אסירים במחוז קויאהוגה. אוטובוס זה מבצע חמש נסיעות בשבוע מהכלא המחוזי לבתי כלא אחרים, ומוביל בכל פעם כ-30 אסירים.
רכב להעברת אסירים הוא כלי רכב המיועד להעברת אסירים או עצורים באופן מאובטח ממקום אחד למקום אחר, למשל מבית מעצר לבית סוהר, בית משפט או בית חולים. בכלי רכב מסוג זה נדרש מיגון ברמה גבוהה, והוא בדרך כלל כולל סורגים או רשתות תיל על החלונות, זכוכית משוריינת, תאי אסירים מופרדים ומושבים נוספים לאנשי המשטרה המלווים את האסירים.