stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ועידת מינכן לביטחון

| --- | --- |


 מדינה:  גרמניה 
 מטה הארגון:  מינכן גרמניה גרמניה
 מייסדים:  אוולד היינריך פון קלייסט-שמנצין 
 תקופת הפעילות:  1963–הווה (כ־62 שנים) 
 securityconference.org
 
כנס מינכן לביטחון, 2017
כנס מינכן לביטחון, 2014
ועידת מינכן לביטחון (בגרמנית: Münchner Sicherheitskonferenz) היא ועידה שנתית לענייני ביטחון לאומי הנערכת מדי שנה מאז 1963. בעבר נקראה בשם Wehrkundetagung ו"ועידת מינכן למדיניות ביטחון" (Münchner Konferenz für Sicherheitspolitik)‏. זוהי הוועידה הגדולה בעולם מסוגה.
מאז שנות ה-80, הפכה הוועידה לפורום העצמאי החשוב ביותר להחלפת דעות על ידי מקבלי ההחלטות הבינלאומיים. מדי שנה מתכנסים יחד כ-350 בכירים מתוך יותר מ-70 מדינות ברחבי העולם שעוסקים בדיונים אינטנסיביים על האתגרים הביטחוניים העתידיים.
רשימת המשתתפים כוללת ראשי מדינות, ממשלות וארגונים בינלאומיים, שרים, חברי פרלמנט, נציגי צבאות, מדענים, אנשי חברה אזרחית, כמו גם אנשי עסקים ואנשי תקשורת.
הוועידה נערכת מדי שנה בחודש פברואר. המקום הוא מלון באיירישר הוף (Hotel Bayerischer Hof) שבמינכן, גרמניה. עד 2018 נערכו 54 ועידות.
היסטוריה

הוועידה התפתחה מתוך ועידת Internationale Wehrkundebegegnung / Münchner Wehrkundetagung Wehrkundebegegnung‏, אשר נוסדה בשנת 1963 על ידי אוולד היינריך פון קלייסט-שמנצין, שהיה מקציני הוורמאכט שבאו מתוך מעגל שטאופנברג ודגל במניעת התנגשויות צבאיות כגון מלחמת העולם השנייה בעתיד וקיווה להביא יחד מנהיגים ומומחים לענייני ביטחון מסיבה זו. זהו גם מוטו הוועידה: "שלום מתוך דו-שיח". המפגש הראשון הוגבל ל-60 משתתפים; ביניהם היו הלמוט שמידט והנרי קיסינג'ר. פון קלייסט הוביל את הישיבות עד 1997; מי שהוביל אחריו בשנים 1999 עד 2008 היה הפוליטיקאי ואיש העסקים הורסט טלצ'יק (ממפלגת CDU). מאז 2009, בראשות הוועידה עומד הדיפלומט לשעבר, וולפגנג אישינגר שהקים את ארגון ועידת מינכן לביטחון, קרן ללא מטרות רווח שהוקמה ב-2011 ובראשה הוא עומד.
הוועידה בוטלה פעמיים, ב-1991, בעקבות מלחמת המפרץ הראשונה, וב-1997 כתוצאה מפרישתו של קלייסט-שמנצין. תחת הנהגתו של טלצ'יק הוועידה נפתחה בשנת 1999 וכינסה אישים פוליטיים, צבאיים, אנשי עסקים ממרכז ומזרח אירופה, כמו גם מהודו, יפן והרפובליקה העממית של סין.
ראו גם

דיפלומטיה
יחסים בינלאומיים
שיתוף בינלאומי
הערות שוליים

↑  Tobias Greiff. "Münchner Sicherheitskonferenz". Historisches Lexikon Bayerns. נבדק ב-22 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  William S. Cohen. "Little Patience for Frivolous Speeches - A Personal Remembrance of Wehrkunde and Ewald von Kleist". Munich Security Conference.
↑  Wolfgang Ischinger. "Die Münchner Sicherheitskonferenz trauert um Ewald-Heinrich von Kleist" (בגרמנית). Munich Security Conference.
↑  Stefan Kornelius. "Vom Privat-Treffen zum Riesenzirkus". Süddeutsche Zeitung.
↑  "Ambassador Wolfgang ISCHINGER". Geneva Centre for Security Policy. נבדק ב-22 בנובמבר 2014. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007401353205171  GND: 7851735-7  LCCN: n2014034724  VIAF: 242822570   WorldCat (עם VIAF): 242822570
היכל התהילה של הרוק אנד רול

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  מוזיאון למוזיקה
 כתובת:  קליבלנד/מרכז העיר 
 מיקום:  קליבלנד 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  Rock & Roll Hall of Fame Foundation 
 מפעיל:  Rock & Roll Hall of Fame Foundation 
 מבקרים בשנה:  580,000 (נכון ל־2018)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1983
 תאריך פתיחה רשמי:  1983 
 אדריכל:  איי אם פיי 
 
 קואורדינטות:  41°30′31″N 81°41′44″W﻿ / ﻿41.508611111111°N 81.695555555556°W﻿ / 41.508611111111; -81.695555555556
 rockhall.com
  (למפת ארצות הברית מוגדלת) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היכל התהילה של הרוק אנד רול(למפת ארצות הברית רגילה) וושינגטון ניו יורק לוס אנג'לס שיקגו סן פרנסיסקו אטלנטה דאלאס יוסטון בוסטון סיאטל מיאמי ה א ט ל נ ט י  ה ש ק ט  מפרץ מקסיקו  קנדה מקסיקו איי בהאמה היכל התהילה של הרוק אנד רול(למפת אוהיו רגילה) קולומבוס קליבלנד סינסינטי טולידו דייטון ינגסטאון פארמה אקרון פ נ ס י ל ב נ י ה  וירג'יניה המערבית  קנטקי א י נ ד י א נ ה  מישיגן קנדה ימת איריהיכל התהילה של הרוק אנד רול(למפת אוהיו מוגדלת) קולומבוס קליבלנד סינסינטי טולידו דייטון ינגסטאון פארמה אקרון פ נ ס י ל ב נ י ה  וירג'יניה המערבית  קנטקי א י נ ד י א נ ה  מישיגן קנדה ימת איריהיכל התהילה של הרוק אנד רול
 
היכל התהילה של הרוק אנד רול על רקע ימת אירי
היכל התהילה של הרוק אנד רול (באנגלית: Rock and Roll Hall of Fame) הוא מוזיאון וארגון שנמצא בקליבלנד, אוהיו. המוזיאון מתעד את ההיסטוריה של מוזיקת הרוק אנד רול. בתוך המוזיאון ניתן למצוא פריטים ומידע על להקות, זמרים, נגנים, ועוד אנשים מפורסמים שהשפיעו על מוזיקת הרוק והרוק אנד רול בפרט.
היכל התהילה נוסד בשנת 1983 והכריז על נבחרים להיכל החל מ-1986. האמנים שנבחרו באותה שנה להיכל כללו את אלביס פרסלי, צ'אק ברי, ריי צ'ארלס, באדי הולי, פאטס דומינו, ג'יימס בראון, ג'רי לי לואיס, סם קוק, ג'ון האמונד, סם פיליפס, ריצ'רד הקטן, רוברט ג'ונסון ועוד. מדי שנה מועמדים אמנים נוספים להיכנס להיכל ומתוכם נבחרים כחמישה על סמך הצבעתם של מומחי רוק. בחירת אמן להיכל מחייבת פעילות של מעל ל-25 שנה מאז יציאת האלבום הראשון של האמן לאור. להיכל נבחרים גם מועמדים בקטגוריות נוספות מתחומים המלווים את תעשיית המוזיקה.
מבנה היכל התהילה תוכנן על ידי האדריכל איי אם פיי ונחנך ב-2 בספטמבר 1995.
אמנים בולטים שנכנסו להיכל התהילה לפי שנים

1986 - אלביס פרסלי, צ'אק ברי, ריי צ'ארלס, באדי הולי, פאטס דומינו, ג'יימס בראון, ג'רי לי לואיס, סם קוק, ג'ון האמונד, סם פיליפס, ריצ'רד הקטן, רוברט ג'ונסון, האחים אברלי
1987 - אריתה פרנקלין, בי בי קינג, ביל היילי, בו דידלי, קארל פרקינס, אדי קוקרן, האנק ויליאמס, מרווין גיי, ריקי נלסון, רוי אורביסון, מאדי ווטרס, סמוקי רובינסון
1988 - הביטלס, The Beach Boys, בוב דילן, וודי גאת'רי, סופרימס
1989 - הרולינג סטונז, The Temptations, בסי סמית, אוטיס רדינג, סטיבי וונדר
1990 - The Who, בובי דארין, הקינקס, הפלאטרס, סיימון וגרפונקל, לואי ארמסטרונג
1991 - אייק טרנר וטינה טרנר, ג'ון לי הוקר, הבירדס, וילסון פיקט, האולין וולף
1992 - ג'ימי הנדריקס, היארדבירדס, ג'וני קאש, האחים אייזלי
1993 - קרידנס קלירווטר רבייבל, קרים, אטה ג'יימס, ואן מוריסון, סליי אנד דה פמילי סטון, הדלתות
1994 - אלטון ג'ון, בוב מארלי, ג'ון לנון, רוד סטיוארט, גרייטפול דד, הבנד, The Animals
1995 - ג'ניס ג'ופלין, ניל יאנג, לד זפלין, פרנק זאפה, להקת האחים אולמן
1996 - דייוויד בואי, גלדיס נייט והפיפס, ג'פרסון איירפליין, פינק פלויד, הוולווט אנדרגראונד, פיט סיגר
1997 - קרוסבי, סטילס ונאש, ג'וני מיטשל, באפלו ספרינגפילד, בי ג'יז, חמישיית הג'קסונים, פרלמנט-פאנקאדליק
1998 - סנטנה, האיגלס, פליטווד מק, האמהות והאבות
1999 - ברוס ספרינגסטין, פול מקרטני, בילי ג'ואל, קרטיס מייפילד, דאסטי ספרינגפילד, דל שאנון
2000 - בילי הולידיי, Earth, Wind & Fire, אריק קלפטון, ג'יימס טיילור, נט קינג קול, The Lovin' Spoonful
2001 - אירוסמית', מייקל ג'קסון, פול סיימון, סטילי דן, ריצ'י ואלנס, קווין
2002 - הראמונס, טום פטי, Talking Heads, אייזק הייז
2003 - AC/DC, אלביס קוסטלו, הקלאש, הפוליס
2004 - ג'קסון בראון, ג'ורג' האריסון, בוב סיגר, פרינס, זי זי טופ
2005 - U2, באדי גאי, פרסי סלדג', הפריטנדרס
2006 - בלאק סבאת', בלונדי, מיילס דייוויס, סקס פיסטולס, לנרד סקינרד
2007 - אר.אי.אם., ואן היילן, פטי סמית', Grandmaster Flash and the Furious Five, The Ronettes
2008 - מדונה, לאונרד כהן, דייב קלארק פייב, The Ventures, ג'ון מלנקמפ
2009 - ג'ף בק, מטאליקה, ראן די אם סי, בובי וומק
2010 - אבבא, ג'נסיס, ג'ימי קליף, דייוויד גפן, הסטוג'ס
2011 - אליס קופר, ניל דיימונד, טום וייטס
2012 - רד הוט צ'ילי פפרז, Guns N' Roses, דונובן, ביסטי בויז, פרדי קינג
2013 - דונה סאמר, ראש, פאבליק אנמי, הארט, אלברט קינג, רנדי ניומן
2014 - נירוונה, קט סטיבנס, פיטר גבריאל, קיס, Hall & Oates, לינדה רונסטאדט
2015 - סטיבי ריי וון ו-Double Trouble, לו ריד, ביל וית'רס, גרין דיי, ג'ואן ג'ט, פול באטרפילד ורינגו סטאר
2016 - דיפ פרפל, N.W.A, סטיב מילר, Cheap Trick, שיקגו
2017 - ג'ואן באאז, YES, טופאק שאקור, Electric Light Orchestra, Journey
2018 - נינה סימון, דייר סטרייטס, בון ג'ובי, The Cars
2019 - הזומביס, רדיוהד, הקיור, סטיבי ניקס, רוקסי מיוזיק, דף לפרד, ג'נט ג'קסון
2020 - הנוטוריוס בי. איי. ג'י., טי רקס, הדובי בראדרז, ויטני יוסטון, ניין אינץ' ניילז, דפש מוד
2021 - פו פייטרס, הגו-גוס', ג'יי זי, קרול קינג, טוד ראנדגרן, טינה טרנר
2022 - דולי פרטון, אמינם, דוראן דוראן, יורית'מיקס, פט בנאטר, קרלי סיימון, ליונל ריצ'י, הארי בלפונטה
2023 - מיסי אליוט, קייט בוש, הספינרס, ג'ורג' מייקל, וילי נלסון, שריל קרואו, Rage Against the Machine
2024 - מרי ג'יי בלייג, שר, דייב מת'יוס בנד, פורינר, פיטר פרמפטון, קול אנד דה גאנג, אוזי אוסבורן, א טרייב קולד קווסט
500 השירים שעצבו את הרוק אנד רול

רשימת "500 השירים שעצבו את הרוק אנד רול" נערכה בידי אוצר המוזיאון של היכל התהילה ג'יימס הנקה שליקט את השירים ברשימה בעזרת צוות אוצרי היכל התהילה, מבקרי רוק ומומחים למוזיקה. בניגוד לרשימות ולמצעדים אחרים, הרשימה אינה מדרגת את 500 השירים שנכללו בה.
משמר השרון

| --- | --- |

חדר האוכל במשמר השרוןחדר האוכל במשמר השרון, 21 בפברואר 2019
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: המרכז
מועצה אזורית: עמק חפר
גובה ממוצע: ‎19 מטר
תאריך ייסוד: 1933
תנועה מיישבת: התנועה הקיבוצית
סוג יישוב: קיבוץ
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 688 תושבים
    - מתוכם, תושבי ישראל: 663 תושבי ישראל
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת נתניה מוגדלת) משמר השרון(למפת נתניה רגילה) משמר השרון(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משמר השרון(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום משמר השרון32°21′24″N 34°54′13″E﻿ / ﻿32.3566472925436°N 34.9035717390189°E﻿ / 32.3566472925436; 34.9035717390189  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק חפר באדום - משמר השרון בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 7 מתוך 10
http://www.mhash.org.il
מִשְׁמַר הַשָּׁרוֹן הוא קיבוץ שנמצא בעמק חפר, במסגרת מועצה אזורית עמק חפר.
היסטוריה

הקיבוץ עלה לנקודת ההתיישבות ב-1933. כ-40 החברים הראשונים הגיעו מפולין ורוסיה וטרם עלותם על הקרקע התגבשו בעבודות במקומות שונים ברחבי הארץ. ב-1924 במושבה יבניאל הם הכריזו על עצמם כקבוצת “משמר” ועבדו בחקלאות ובסלילת הכביש מיבנאל לבית וגן.
ב-1925 עברו למושבה מגדל לנטיעת פרדסים ובננות, אך הם חלו בקדחת והועברו לנטיעת פרדסים ברחובות ובהמשך להרצליה, שם נטעו את פרדס שנקרא גן רש”ל (על שמן של נשות בעלי הפרדס). בתקופה זו הצטרפו אליהם עוד חברים בקבוצות ובודדים עד העלייה לקרקע ב-1933.
בשנת 1934 הצטרפה לקיבוץ קבוצה מתנועת גורדוניה שמנתה כ-30 איש שעלו מפולין וב-1941 הצטרפה עוד קבוצה של 30 חברי "גורדוניה" שעלו מגליציה ובסך הכל הקיבוץ מנה אז כ-100 חברות וחברים.
חברי הקיבוץ קלטו מחלקות פלמ”ח והקימו “סליק” נשק שלא התגלה על ידי הבריטים. אחדים מחברי הקיבוץ שירתו בבריגדה ולחמו במדבר המערבי.
אחרי מלחמת העולם השנייה קלט הקיבוץ  עולים, פליטי השואה וכן קבוצות של נוער במסגרת “עליית הנוער” ביניהם קבוצה מילדי סלבינו.
בסוף שנות ה-80 מנה הקיבוץ כ-300 חברים, 150 ילדים ועוד קבוצות נוער ואולפן לעברית.
כיום יש בקיבוץ כ-200 חברים (מתוכם 40 מעל גיל 80), 10 מועמדים, 20 סטודנטים, 30 חיילים, 120 ילדים, 30 חניכי אולפן ועוד כ-30 תושבים שאינם חברי קיבוץ.
בשנת 2015 מנה הקיבוץ כ-280 חברים ומועמדים, כ 180 ילדים, חניכי אולפן ואחרים, סך הכל  סה"כ כ-600 נפש. בשנת 2016 הסתיימה תוכנית הרחבה של הקיבוץ, המזמינה את בני הקיבוץ לגור בה, על פי תקנון מסודר.
ענפי משק

בשנת 1996 נשרפה מאפיית "דגנית" בקיבוץ משמר השרון שהייתה מתחרה של "עין בר" בתחום הלחם ואזור ההפצה שלה גבל בתחום השיווק וההפצה של המאפייה. מאפיית דגנית הייתה מאפיה מודרנית ומתקדמת והייתה המאפייה הראשונה בארץ שייצרה לחם קל.
מאז שרפת המאפיה, היו בקיבוץ עשרות ענפים חקלאיים שנסגרו מסיבות כלכליות או מחסור בכוח אדם. לקיבוץ יש שני ענפים חקלאיים - אבוקדו ובריכות דגים, אחד מושכר ושלושה בשותפויות עם אחרים.
כתחליף לתעשייה נכנס הקיבוץ לענפים אחרים כגון מסחר ושירותים, על ידי הקמת מרכז מסחרי בשותפות עם חברת הדלק אלון; גן אירועים "לוקא" המושכר לאחר, מתן שירותי מזון וכביסה, ובימים אלו מפתח את ענף התיירות והאירוח. בנוסף עובדים חברים רבים בעבודות חוץ. ב-1 בינואר 2005 הופרט הקיבוץ (והוגדר כקיבוץ מתחדש).
לצד היישוב מרכז מסחרי, הצמוד לכביש 4.
אישים

במשמר השרון נולד אהוד ברק, לימים ראש ממשלת ישראל והרמטכ"ל ה-14 של צה"ל. בעבר גרו ויצרו בו שייקה פייקוב, יאיר גרבוז, ינון נאמן, השחקן שמואל שילה, המלחין יעקב הולנדר, שרה לוי-תנאי, בארי צימרמן והרב דב ביגון. הסופרת דבורה עומר גרה יחד עם משפחתה בקיבוץ והייתה מורה בבית הספר המקומי.
מוזיאון "משמראשונים"

מוזיאון "משמראשונים" מציג את תולדות הקיבוץ, הקיר המזרחי מתאר את 10 השנים הראשונות, החל מקבוצת “משמר” לקבוצת “משמר השרון” והקיר המערבי מתאר את אורח החיים בקיבוץ. החדר התחתון מציג את ענפי הקיבוץ לדורותיהם. כמו כן ישנה מצגת להנצחת כל חברי הקיבוץ, ילדים וחללים שהלכו לעולמם.
גלריה

מגדל המים המרובע, הסמל של משמר השרון
שלט הסבר על מגדל המים המרובע במשמר השרון
מגדל המים המרובע של משמר השרון שלוש שנים לאחר הקמתו, 1937
בניית מגדל המים, 1934. המגדל תוכנן על ידי יעקב גינזבורג ונבנה בידיים על ידי חברי משמר השרון
חדר האוכל בקיבוץ משמר השרון, 21 בפברואר 2019
אולם חדר האוכל, 21 בפברואר 2019
אולם חדר האוכל, 21 בפברואר 2019
מוזיאון ראשונים במשמר השרון
שלט הסבר על מוזיאון ראשונים במשמר השרון
בית הילדים הראשון במשמר השרון (הבית על הגבעה)
שלט הסבר על בית הילדים הראשון במשמר השרון
תבליט של גרשון קניספל על בית הילדים הראשון במשמר השרון
אחד המבנים הראשונים שנבנו בשנת 1940
עמדת השמירה שנבנתה עם פרוץ המרד הערבי ב 1936
ראו גם

הסליק במשמר השרון
לקריאה נוספת

נעמה ענבר, פנחס לויתן, שרה'לה כץ (עורכים), איתן יעמוד ביתנו - 75 שנה לעלייה על הקרקע, משמר השרון 1933 - 2008, הוצאת משמר השרון
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף דצמבר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
1 2 3 4  אודות, באתר קיבוץ משמר השרון
↑  משמר השרון, באתר hefer.org.il
↑  mekome admin, קבלה לחברות- עדו לבנה, באתר קיבוץ משמר השרון, ‏2020-06-16
↑  לא צוין, משמר השרון, באתר מועצה אזורית עמק חפר, ‏לא צוין
↑   אילת נגב, האוטוביוגרפיה הרוחנית של יאיר גרבוז, באתר הארץ, 30 באוקטובר 2014
↑   חגי חיטרון, מת המלחין והמנצח יעקב הולנדר, בן 85, באתר הארץ, 2 באפריל 2014
↑  גיורא מנור, בראשית בראה שרה את המולטימדיה - הפריהיסטוריה של תיאטרון מחול "ענבל" שמלאו לו 35 שנה
↑  שרה לוי תנאי - ופעילותה במשמר השרון, ריאיון עם אנשי הקיבוץ באתר "פינת חי"
↑  מוזיאון משמראשונים, קיבוץ משמר השרון, באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007538176505171  LCCN: nr98040288  VIAF: 137662477   WorldCat (עם VIAF): 137662477 
תמונות הגפירים חברי הקיבוץ בעמדת השמירה ב 1936
דוקטור סטריינג'לאב

| --- | --- |

 מבוסס על:  Red Alert 
 בימוי:  סטנלי קובריק 
 הופק בידי:  סטנלי קובריק 
 תסריט:  סטנלי קובריק, טרי סווט'רן, פיטר ג'ורג' (על פי ספר מאת פיטר ג'ורג')
 עריכה:  אנתוני הארווי 
 שחקנים ראשיים:  פיטר סלרס (מרקין מפלי, דוקטור סטריינג'לאב) רוי סטיבנס גלן בק רוברט או'ניל שיין רימר פול תמרין הל גלילי לורנס הרדר גורדון טנר פרנק ברי ג'ק קרלי סטרלינג היידן ג'ורג' סי. סקוט טרייסי ריד קינן ווין ג'יימס ארל ג'ונס סלים פיקנס פטר בול ג'ון מק'קרתי 
 מוזיקה:  לאורי ג'ונסון 
 צילום:  גילברט טיילור 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 חברת הפקה:  Hawk Films, סרטי קולומביה 
 חברה מפיצה:  סרטי קולומביה, נטפליקס, וודו 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  29 בינואר 1964 
 משך הקרנה:  93 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה שחורה, סרט סטירי, סרט מלחמה, סרט קומדיה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  וושינגטון די. סי. 
 תקציב:  1,800,000‏$
 הכנסות:  9,440,272‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   drstrangelove
 פרסים:  פרס בודיל לסרט לא אמריקני (סטנלי קובריק)  פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר (סטנלי קובריק)  פרסי האומות המאוחדות  פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר (סטנלי קובריק)  פרס חוג מבקרי הקולנוע של ניו יורק לבימוי (סטנלי קובריק)  פרס הוגו להצגה הדרמטית (פיטר ג'ורג', סטנלי קובריק, טרי סאות'רן) 
 דף הסרט ב־IMDb
 
דוקטור סטריינג'לאב (באנגלית: Dr. Strangelove or: How I Learned to Stop Worrying and Love the Bomb, תרגום: דוקטור סטריינג'לאב, או: איך למדתי להפסיק לדאוג ולאהוב את הפצצה) הוא סרט מסוגת קומדיה שחורה משנת 1964 בבימויו של סטנלי קובריק. הסרט מציג סאטירה פוליטית שעוסקת במלחמה הקרה, בדוקטרינת ההשמדה ההדדית ובמאזן האימה. הכוכב הראשי בסרט הוא פיטר סלרס, המגלם שלוש דמויות שונות. הסרט מבוסס במידת מה על הספר "Red Alert" מאת פיטר ג'ורג'.
עלילה

עלילת הסרט מספרת על גנרל מחיל האוויר האמריקאי, ג'ק ד. ריפר, המחליט ליזום מלחמה גרעינית בחששו מפני קנוניה קומוניסטית לזהם את מי השתייה בפלואוריד ולאיים על "נוזלי הגוף היקרים" של בני העם האמריקני. חששו של ריפר מפלואוריד נובע כנראה מהפרעה בזקפה אותה ייחס לשתיית מים שהועשרו בחומר. ריפר פוקד על טייסיו לתקוף על פי תוכנית תקיפה R, בידיעה שמתווה התוכנית יקשה מאוד על יצירת קשר עם הטייסים ללא צופן בעל 3 אותיות Peace On Earth - POE המצוי רק בידיו, נועל עצמו בבסיס ומקווה שהמתקפה תצית מלחמה גרעינית כוללת.
שלושה אנשים יכולים למנוע את הקטסטרופה, ואת כולם מגלם פיטר סלרס. ד"ר סטריינג'לאב, מדען גרמני נאצי לשעבר (שמו הגרמני, לפני האנגלוז, היה מרקווירדיגליבה) שהוא עתה יועץ מדעי בכיר בבית הלבן, הסובל מתסמונת הגף הזרה ולכן אחת מידיו איננה נשמעת לו ומאיימת לחנקו; נשיא אמריקני חלש ואנמי, מרקין מפלי; ואלוף-משנה בריטי ליונל מנדרייק, היחיד היכול לתקשר עם ריפר.
אל חדר המלחמה בבית הלבן מובא השגריר הסובייטי, למורת רוחו של הגנרל "באק" טרג'ידסן. השגריר מספר כי ברית המועצות בנתה מכשיר אוטומטי שאינו ניתן לנטרול, "מכונת יום הדין", שתוכנת להגיב לכל תקיפה בהפעלת סדרה של פצצות ממולחות. דהיינו, פצצות אטום מועשרות ב"קובלט תוריום ג'י", חומר רדיואקטיבי חזק ומסוכן במיוחד. השפעות "מכונת יום הדין" יהרסו בתוך חודשיים את כל החי והצומח על שטח כדור הארץ ויהפכו אותו למקום שבלתי ראוי למחיה במשך כ-93 שנים. ד"ר סטריינג'לאב מתערב בשיחה וטוען כי "מכונת יום הדין" הייתה הרתעה מושלמת לו קיומה היה ידוע; השגריר הסובייטי עונה כי ראש ממשלת ברית המועצות תכנן להכריז עליה בשבוע שלאחר מכן. טרג'ידסון השש אלי קרב ממליץ לנשיא להורות על מכה גרעינית יזומה, משום שלא ניתן לעצור את המפציצים ו"ברגע שהם יפגעו במטרות, הרוסים ישתגעו לחלוטין ויירו את כל מה שיש להם" ולכן כדאי לפעול ראשונים. הוא מרגיע את מפלי בהבטיחו שאם צעד כזה יינקט, "נספוג אבדות אזרחיות סבירות לחלוטין של בין עשרה לעשרים מיליון." הנשיא מסרב בקור.
בבסיס הצבאי, מנדרייק מצליח לבסוף לשכנע את ריפר. הגנרל רושם על דף במשרדו את הקוד לצופן הסודי, ומתאבד. הקוד מועבר בהצלחה לכל המטוסים, מלבד אחד. מפציץ בי-52 זה מוטס על ידי רב-סרן "קינג" קונג, טקסני תמהוני ומסור לתפקידו. טיל קרקע-אוויר סובייטי הרס את מכשיר הקשר שלו, ולכן אי-אפשר להחזירו לאחור. על אף שספגו נזק רב, ולמרות שאנשי חדר המלחמה מסייעים לפיקוד ההגנה האווירית הסובייטית בניסיונות להפילו, אנשי הצוות מגיעים ליעדם. "קונג" מטיל את הפצצה ידנית בגלל הנזק למטוס ורוכב עליה בעצמו כשהוא מנופף בכובעו, והמטרה על הקרקע מושמדת בפיצוץ אטומי. "מכונת יום הדין" מופעלת.
במקביל לשיגור, סטריינג'לאב מציע לנשיא לאסוף כמה מאות אלפי אנשים שיחיו בתחתיות מכרות עמוקים אליהם לא תוכל הקרינה להגיע במאה הבאה. מפלי תוהה אם הניצולים הללו לא יהיו המומים וכואבים לנוכח השמדת כל קרוביהם וכדור הארץ עד שיסרבו להמשיך לחיות בפירים, אך טרג'ידסן מסיט את הדיון ותוהה כיצד להתכונן להמשך המלחמה הקרה ברגע בו אפשר יהיה שוב לאכלס את פני השטח ומה יש לעשות כדי למנוע מהסובייטים להשתלט על פירים נוספים שיאפשרו לקבוצות השורדים שלהם להתרבות בהיקף יותר ולנצח בעוד מאה שנה: "אדוני הנשיא, איננו יכולים להרשות פער פירי מכרה!" סטריינג'לאב מצליח לקום מהכיסא, להפתעתו, וצועק בשמחה: "מיין פיהרר, אני יכול ללכת!" באותו הרגע מופעל נשק יום הדין הסובייטי והסרט מסתיים במונטאז' של פיצוצים גרעיניים כשברקע מתנגן השיר "We'll Meet Again" בביצוע הזמרת ורה לין.
הפקה

הרעיון לסרט התחיל כרעיון מעורפל של קובריק הסובב סביב מותחן על תאונה גרעינית. קובריק החל לבצע מחקר בנושא, והתוודע אל הספר "Red Alert" של פיטר ג'ורג'. קובריק התרשם מאוד מהספר, והתייעץ עליו עם מי שיזכה לאחר מכן בפרס נובל לכלכלה תומאס שלינג. שלינג כתב ב-2006 כי שיחות אלו (שהתקיימו בשנת 1960) גרמו לקובריק לקנות בסופו של דבר את הזכויות לספר וליצירת הסרט. בשיתוף ג'ורג' החל קובריק לכתוב את התסריט אשר יועד להיות דרמה רצינית ולא סאטירה. ככל שהתקדמה כתיבת התסריט, קובריק זיהה את הפוטנציאל לסאטירה בנושא, והחליט לשנות את אווירת הסרט. במהלך ההפקה הגוון הקומי והסאטירי הפך מובהק בעקבות הופעתו של פיטר סלרס, שאלתר והוסיף על התפקידים הכתובים להם לוהק.
הסרט צולם ליד לונדון שבממלכה המאוחדת, היות שסלרס היה בתהליכי גירושין ובשל כך לא יכול לעזוב את אנגליה. בנייני האולפן שימשו גם כחזית בסיס חיל האוויר בסרט. חדר המצב עוצב כך שייראה מעט כמו מקלט עמיד בפני פיצוץ, והשולחן בו עוצב מעט כמו שולחן פוקר - מטאפורה לכך שהמנהיגים היושבים מהמרים על עתיד העולם. צילומי המונטאז' בסוף הסרט נלקחו מניסוי טריניטי וממבצע פרשת דרכים שהתרחש באיי מרשל. במקור הסרט היה אמור להסתיים כשכל יושבי חדר המלחמה זורקים עוגות פאי על חבריהם. סוף זה נגנז.
הקרנת הבכורה הייתה אמורה להתקיים ב-22 בנובמבר 1963, היום בו נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי נרצח. לאור הרצח הקרנת הבכורה נדחתה לינואר 1964, בשל מצב הרוח הירוד של הציבור. בנוסף על כך אחת השורות בסרט, "חבר'ה, יכול היה להיות סוף שבוע טוב מאוד בדאלאס עם כל הדברים האלה" דובבה כך שבמקום העיר דאלאס, יישמע שמה של העיר לאס וגאס. זאת כיוון שקנדי נרצח ביום שישי בדאלאס. רצח קנדי שימש עוד סיבה לכך שסצנת הפשטידות בסוף הסרט נגנזה. במהלך הסצנה אחד המשתתפים אומר כי "חבר'ה, הנשיא הצעיר והאבירי שלנו נפגע בשיאו!".
קבלת הסרט בציבור

"דוקטור סטריינג'לאב" הצליח מאוד מבחינה מסחרית, והרוויח למעלה מארבעה מיליון דולרים באמריקה הצפונית במהלך הקרנותיו הראשונות. הסרט הצליח מאוד גם מבחינת הביקורות, והוא הסרט הכי מצליח של קובריק באתר Rotten Tomatoes, עם ציון של כ-99% (על סמך של כ-73 ביקורות). הסרט מופיע ברשימת 100 הסרטים הגדולים של רוג'ר איברט. הוא הופיע במקום 26 ברשימת 500 הסרטים הטובים ביותר של מגזין אמפייר.
הסרט מטיב להסביר את עקרון נשק יום הדין. חלק מהדיאלוגים בסרט מצוטטים מספרו של הרמן קהאן (אנ'), "על מלחמה תרמו-גרעינית". בספר זה מפרט קהאן את אסטרטגיית הלוחמה גרעינית לגבי נשק יום הדין.
חוקר במערכת הביטחון האמריקאית בשם דניאל אלסברג, שעסק בעיצוב מדיניות הגרעין האמריקאית תחת ארבעה נשיאים, טען בספרו "מכונת יום הדין: וידויים של מתכנן מלחמה גרעינית" מ–2017, כי הסרט יותר ריאליסטי מכפי שנראה. לדבריו, לאחר שצפה בסרט לראשונה עם קולגה: "יצאנו מהקולנוע אל שמש אחר הצהריים, המומים מהאור ומהסרט... שנינו הסכמנו שהדבר שבו צפינו היה, בעיקרו, סרט דוקומנטרי".
בספר "מלחמה גרעינית: תרחיש אפשרי" שיצא במרץ 2024, טוענת העיתונאית החוקרת אנני ג'ייקובסן, שהתרחיש שמוצג בסרט אינו מופרך, ולמעשה כדבריה: "התרחיש המוצע בספר זה עלול להתרחש מחר".
השפעה תרבותית > שפה

כיום, הביטוי "מתנהג כמו דוקטור סטריינג'לאב" הפך למטבע לשון לתיאור של התנהגות מטורפת, בה נוצרת פגיעה בשני הצדדים.
השפעה תרבותית > סרטים

בסרט ארמגדון, רוקהאונד (בגילומו של סטיב בושמי), מאבד את שפיותו, ואז רוכב על פצצת האטום, תוך כדי שהוא אומר שהוא כמו ד"ר סטריינג'לאב.
השפעה תרבותית > פרסים > מועמדויות לפרס אוסקר

פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר - פיטר סלרס
פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר
פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר
השפעה תרבותית > פרסים > פרס באפט"א לקולנוע

הסרט הבריטי הטוב ביותר (זכייה)
השחקן הבריטי הטוב ביותר - פיטר סלרס (מועמדות)
העיצוב האמנותי הטוב ביותר לסרט שחור-לבן (זכייה)
התסריט הבריטי הטוב ביותר (מועמדות)
השחקן הזר הטוב ביותר (מועמדות)
גלריה

סלרס כקפטן מנדרייק
סלרס כנשיא מפלי
סלרס כדוקטור סטריינג'לאב
ריפר מסביר למנדרייק על זיהום מי השתייה בפלואוריד
תוכנית תקיפה R
מייג'ור קונג רוכב על הפצצה
לקריאה נוספת

דני מוג'ה, אהבנו כל כך – 100 סרטי מופת, מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, הערך "דוקטור סטריינג'לאב", עמ' 167–169
טור דאון אנדר

| --- | --- |


 מדינות:  אוסטרליהאוסטרליה
 סוג:  מרוץ קטעים
 חודש:  ינואר
 היסטוריה
 התקיים לראשונה:  1999
 מרוצים עד כה:  25 (נכון ל-2025)
 מנצח ראשון:  אוסטרליהסטוארט אוגריידי
 מוביל במספר הניצחונות:  אוסטרליהסיימון גרנס (4)
 מנצח אחרון:  אקוודורג'ונתן נארוואס (אנ')
 שנת מרוץ אחרונה:  2025
 
טור דאון אנדר (אנגלית: Tour Down Under) הוא מרוץ אופני כביש שנתי הנערך בסביבות העיר אדלייד שבאוסטרליה הדרומית, ובו משתתפים רוכבי אופניים מכל העולם. לאחר שראש ממשלת אוסטרליה הדרומית מייק ראן ושרת התיירות ג'יין לומקס סמית' פתחו במסע פרסום לשדרוגו, נכלל המרוץ בסבב המקצועני של האיגוד הבין-לאומי לאופניים ב-2008, ושנה לאחר מכן נכלל בסבב העולמי החדש.
מסלול

מסלול המרוץ עובר בסביבותיה של העיר אדלייד, והוא נע משטוח לגלי. אין במרוץ טיפוסים קשים במיוחד, ונוסף על כך מסתיימים רוב הקטעים בספרינט קבוצתי, עובדה שמותירה את מרבית המטפסים המקצועיים מחוץ למרוץ.
הטמפרטורות היומיות באוסטרליה הדרומית בחודש ינואר, בו נערך המרוץ, גבוהות ועשויות להגיע ל-40 מעלות.
מסלול > חולצות

הרוכב בעל הזמן המצטבר הנמוך ביותר בתום כל שלב ובסיום המרוץ לובש את חולצת האוכרה. צבע האוכרה הוא אחד מצבעיה של אוסטרליה, וזהו המרוץ היחיד בסבב העולמי המשתמש בצבע זה.
מסורת

במהלך השנים התפתחה במרוץ מסורת לפיה האוהדים בוחרים לעצמם רוכב עלום שם, שלרוב אינו דובר אנגלית, ומתייחסים אליו ככוכב לאורך כל המרוץ, צועקים את שמו, מעודדים אותו, ומתקהלים סביבו בסוף כל קטע על מנת לבקש חתימה.