stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
המאוזוליאום של לנין
היסטוריה

ביום מותו של לנין קיבלה הממשלה הסובייטית יותר מ-1,000 מברקים, מכל רחבי רוסיה, המבקשים לא לקבור את גופתו ולשמר אותה בדרך כלשהי, למען הדורות הבאים. פרופסור אלכסיי אבריקוסוב, פתולוג רוסי חשוב, חנט את גופתו של לנין ב-22 בינואר כדי שתישאר שלמה עד לקבורה. בליל 23 בינואר האדריכל אלכסיי שצ'וסב קיבל משימה לעצב ולבנות בשלושה ימים קבר שיאפשר לכל אלה המעוניינים להיפרד ממנו, לעשות כן. ב-26 בינואר התקבלה החלטה להציב את ארון הקבורה בכיכר האדומה לצד חומת הקרמלין. ב-27 בינואר בנה שצ'וסב חלקת קבר מעץ ובאותו היום הונח ארון המתים של לנין בתוכו. למעלה מ-100,000 איש ביקרו בקבר בתוך חודש וחצי. באוגוסט 1924 שיפר שצ'וסב את חלקת הקבר לגרסה גדולה יותר. האדריכל קונסטנטין מלניקוב עיצב את הסרקופג (ארון קבורה עשוי אבן) של לנין. המבנה נפתח לציבור ב-1 באוגוסט 1924.
בשנת 1929 התברר בוודאות שגופתו של לנין יכולה להישמר לתקופה ארוכה הרבה יותר. הוחלט אפוא להחליף את המאוזוליאום הזמני מעץ למבנה קבוע העשוי אבן. בבניית המאוזולאום נעשה בין היתר שימוש בשיש, פורפיר, קוורציט, גרניט ולברדוריט. באוקטובר 1930 הושלמה בניית חלקת הקבר. בשנת 1973 עיצב הפסל ניקולאי טומסקי סרקופג חדש.
ב-26 בינואר 1924 הוציא מפקד חיל המשמר (ה"גוורדיה") של רוסיה צו להציב משמר כבוד במאוזוליאום. נהגו להחליף משמר זה בתדירות של אחת לשעה. לאחר מאורעות המשבר הרוסי החוקתי של 1993, וכינונה של חוקת רוסיה, התפרק משמר הכבוד. יותר מ-73 מיליון איש ביקרו במאוזוליאום של לנין בין השנים 1924 ו-1972.
למרות תיקונים קוסמטיים למיניהם, שנעשים לגופתו של לנין מדי שנה על ידי קברנים, אנשים תוהים אם גופתו אכן אמיתית בשל היותה מבריקה מאוד. ייתכן שכמה חלקים בגופה מזויפים, או מזויפים חלקית לצורך הייצוגיות. גם הממשלה הסובייטית וגם זו הנוכחית סירבו להגיב בנושא אמיתות הגופה.
עם מותו של יוסיף סטלין בשנת 1953, מוקמה גופתו החנוטה במאוזוליאום לצד גופת לנין, עד להוצאתה משם ב-31 באוקטובר 1961, כחלק מקמפיין הדה-סטליניזציה של יורשו, ניקיטה חרושצ'וב. גופתו של סטלין נקברה מאחורי המאוזוליאום, בצמוד לחומת הקרמלין. בחלקה זו, המכונה "בית הקברות של חומת הקרמלין", קבורים רבים ממנהיגי ברית המועצות וקברניטיה, והחלקה פתוחה לביקור הציבור.
בשנות ה-90 של המאה ה-20 התכוון בוריס ילצין לסגור את המאוזוליאום ולהביא את לנין לקבורה בסמיכות לקבר אמו בסנקט פטרבורג, וזאת בהתאם לצוואתו. הדבר לא צלח עקב התנגדות רבה מצד קומוניסטים ומדריכי תיירים.
ולדימיר פוטין, שאף הוא נדרש להכריע על עתידו של לנין, החליט שלא לקבור אותו בטענה שזה יפגע בכל אותם דורות שחונכו על לנין ודרכיו.
בשנת 2005 יצאה לדרך פרויקט בנייתו של בית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים, במחוז מוסקבה. הוויכוח אם לקבור את לנין הועלה שוב וממשלת רוסיה הודיעה כי עם סיום הבנייה תועבר גופת הוגה המהפכה הבולשביקית אל בית העלמין - זאת בניגוד לצוואתו, בה ביקש לנין להיקבר לצד אמו בסנקט פטרבורג. עם זאת, העברת הגופה לא בוצעה. מאז 2005, המאוזוליאום של לנין נעטף בלוחות דיקט לקראת אירועי יום הניצחון ולאירועים המוניים אחרים שנערכים בכיכר האדומה. בספטמבר 2020, איגוד האדריכלים הרוסי יצא במכרז לשיפוץ המאוזוליאום להפיכתו למוזיאון, בצעד שעורר ביקורת רבה מצד המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית והקומוניסטים של רוסיה.
הערות שוליים

↑  Nina Tumarkin, Lenin Lives!: The Lenin Cult in Soviet Russia, Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 1997, p 180.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1032725117  NKC: kn20060822008  VIAF: 127151643   WorldCat (עם VIAF): 127151643
המאוזוליאום של רוחאללה ח'ומייני

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מאוזוליאום 
 כתובת:  בהשת-י זהרא 
 מיקום:  טהראן 
 מדינה:  איראן 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  19 ביולי 1989 – 2 ביוני 1992 (שנתיים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1989 
 חומרי בנייה:  בטון, שיש 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות אסלאמית 
 מידות
 גובה:  91 מ' 
 קואורדינטות:  35°32′57″N 51°21′59″E﻿ / ﻿35.5492°N 51.3665°E﻿ / 35.5492; 51.3665
 astaan.ir
  (למפת טהראן מוגדלת) המאוזוליאום של רוחאללה ח'ומייני(למפת טהראן רגילה) המאוזוליאום של רוחאללה ח'ומייני
 
המאוזוליאום של רוחאללה ח'ומייני (בפרסית: آرامگاه روح الله خمینی) הוא מקום קבורתם של האייתוללה רוחאללה ח'ומייני, אשתו, ח'דיגה ת'קפי (אנ'), ובנו השני, אחמד ח'ומייני. מלבד בני משפחת ח'ומייני קבורים במקום גם נשיא איראן לשעבר, אכבר האשמי רפסנג'אני, סגן נשיא איראן, חסן חביבי (אנ'), לוטננט גנרל עלי סיאד שיראזי (אנ') ואפילו אחד הצעירים שהיו מיוזמי המהפכה האיראנית, סאדק טבאטבאי (אנ').
המאוזוליאום נמצא דרומית לטהראן. בנייתו החלה ביולי 1989, חודש לאחר מותו של ח'ומייני. נכון לינואר 2021, חלקים מהמקום עדיין בשלבי הקמה. מלבד הקברים, המאוזוליאום מכיל גם מרכז תרבות ותיירות, אוניברסיטה לחקר האסלאם, קניון, ואפילו חניון שיכול להכיל כ-20,000 מכוניות בו-זמנית. על פי פרסומים, ממשלת איראן השקיעה בפרויקט זה כ-2 מיליארד דולרים.
המקום הוא אתר עלייה לרגל לחסידיו של ח'ומייני והוא משמש אנשי ממשל רבים בעת ביקורים של מנהיגים זרים. מדי שנה, ב-4 ביוני, מציינים את יום השנה לפטירתו של ח'ומייני. הטקס נערך בהשתתפותם של אנשי ממשל, שגרירים ומשפחת ח'ומייני.
היסטוריה

ב-20 ביוני 2009 אירע פיגוע התאבדות סמוך לאתר המאוזוליאום. על פי התקשורת האיראנית, הפיגוע לא גרם נזק למאוזוליאום.
ב-7 ביוני 2017 הותקף המקום על ידי כשלושה חמושים, אחד המחבלים התאבד באמצעות חגורת נפץ ופצע מספר אנשים, פיגוע זה אירע במקביל לפיגוע דומה בו מחבלים מארגון המדינה האסלאמית מחופשים לנשים וחמושים ברובי AK-47 ובאקדחים, פתחו בירי בבניין הפרלמנט האיראני במרכז טהראן ולקחו בין 2 ל-4 בני ערובה. מחבל אחד פוצץ את עצמו באחת הקומות של בניין הפרלמנט.
ראו גם

מאוזוליאום מוחמד עלי ג'ינה
ארמון קומסוסאן
המאוזוליאום של לנין
הערות שוליים

↑  AP, טהרן: מתה אשתו של חומייני, "אם המהפכה", באתר ynet, 22 במרץ 2009
↑  Khomeini's Tomb Attracts Pilgrims - New York Times
↑  FarsiNet News - News related to Iran, Iranians and Persians - June 1997
↑  Suicide bomber attacks Khomeini shrine in Iran
↑  Iran Attacks: Shooting inside Iran's Parliament
↑  "Iran attacks: 'IS' hits Parliament and Khomeini mausoleum". BBC. 7 ביוני 2017. נבדק ב-7 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  מתקפה משולבת של דאעש בטהראן: הרוגים בפרלמנט ובקבר חומייני, באתר וואלה, 7 ביוני 2017
1 2  ‏ "Shooting at Parliament and the Mausoleum of Imam"
סמל חתימתו של ח'ומייני שמוצג מחוץ למתחם הקבר
ה'רס"ח

ה'רס"ח (5,268) ובקיצור רס"ח – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-7 בספטמבר 1507 (לפי הלוח היוליאני, שהיה נהוג אז), והסתיימה ביום כ"ט באלול, 25 באוגוסט 1508.
המולד של תשרי חל ביום שלישי, 5 שעות ו-836 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג גכה. איננה מעוברת, ואורכה 354 ימים.
זו שנה רביעית לשמיטה, ושנת 5 במחזור העיבור ה-278. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 4 (סימנה דיזז) במחזור השמש ה-189.
שנה זו היא שנת 1,439 לחורבן הבית, ושנת 1,819 לשטרות.
נפטרו

ח' באדר – רבי יוסף יעבץ, "החסיד יעבץ", רב בפורטוגל ובאיטליה, ממתנגדי הפילוסופיה. פעל לחיזוק אמונה ולהפחת תקוה בין מגורשי ספרד.
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג גכה, ובה 354 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "כסדרה": שבה חשוון בן 29 יום ואילו כסלו בן 30 יום
היסטוריה של עם ישראל
המכון לדיפלומטיה בינלאומית על שם אבא אבן

| --- | --- |

אין תמונה חופשית
 מכון מחקר
 על שם:  אבא אבן 
 בעלי תפקידים
 מנהל:  מארק רגב 
 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 קואורדינטות:  32°10′31″N 34°50′08″E﻿ / ﻿32.175386788889°N 34.835439384317°E﻿ / 32.175386788889; 34.835439384317
 www.abbaeban.idc.ac.il
  (למפת נתניה מוגדלת) המכון לדיפלומטיה בינלאומית על שם אבא אבן(למפת נתניה רגילה) המכון לדיפלומטיה בינלאומית על שם אבא אבן(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המכון לדיפלומטיה בינלאומית על שם אבא אבן(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום המכון לדיפלומטיה בינלאומית על שם אבא אבן
 
מכון אבא אבן לדיפלומטיה בינלאומית פועל במסגרת בית ספר לאודר לממשל, דיפלומטיה ואסטרטגיה, באוניברסיטת רייכמן. בראש המכון עומד השגריר לשעבר מארק רגב. המכון פועל לשינוי מדיניות החוץ הישראלית שתחזק את תדמיתה של ישראל בעולם.
מבנה המכון

עבודתו של המכון מתבצעת בשלושה דסקים מבצעיים המובילים גישות פרו-אקטיביות להתמודדות עם האיומים והאתגרים שישראל מתמודדת איתם - מבחוץ ומבפנים.
דסק לוט"ר מדיני: מוביל את המאבק בלוחמה בטרור המדיני המופעל נגד מדינת ישראל. בין אם מדובר בלעודד את האו"ם לשנות את מנדט UNIFIL, לחשוף את תקציב UNRWA המפלה פליטים לא-פלסטינים או לפעול נגד ההטיה האנטי-ישראלית בגופים הבינלאומיים.
דסק דיפלומטיה 2030: מוביל את המאמצים לחדש את שירות החוץ הישראלי, מפתח כלים חדשניים ומעניק ייעוץ להתמודדות עם האתגרים העולים מן החדשנות המתפתחת בתחום הדיפלומטיה.
הדסק האקדמי: רותם את היתרונות, הניסיון, הכלים וההישגים הגלובליים של ביתו האקדמי, המרכז הבינתחומי הרצליה, על מנת להשיג את מטרות הארגון - הן ברמה הבינ"ל והן ברמה המקומית.
הערות שוליים

↑  אורן נהרי‏, השגריר לשעבר באו"ם פרושאור לוואלה! NEWS: "ארגון אונסק"ו נחטף", באתר וואלה, 13 באוקטובר 2017
↑    רון פרושאור, ה"פייק ניוז" של אונסק"ו, באתר "ידיעות אחרונות", 26 באפריל 2017
↑  איתמר אייכנר, מחקר ישראלי: האו"ם מוציא על פליט פלסטיני פי 4 מפליט סורי, באתר ynet, 27 באוגוסט 2017
↑  מכון אבא אבן מציין 120 שנה להולדתה של גולדה מאיר – הדיפלומטית העברית הראשונה, באתר www.idc.ac.il
↑  אפרת לכטר, ‏איך הפך משרד החוץ מיוקרתי ונחשב לחסר השפעה?, באתר ‏מאקו‏, 16 באוקטובר 2019
↑  ניר דבורי, כתב צבאי, ‏כך החיזבאללה מגלגל מאות מיליוני דולרים - כל חודש, באתר ‏מאקו‏, 10 ביוני 2019
↑  אבי ליטל, ‏חידוש עולמי: פרס לדיפלומטיה חדשנית בוועידת ה"ג'רוזלם פוסט", באתר מעריב אונליין, 10 בספטמבר 2019
↑  אלן רוזנבאום, ‏Healthcare Israel זכתה בפרס InnoDip לדיפלומטיה חדשנית, באתר מעריב אונליין, 19 בנובמבר 2019
↑  אלן רוזנבאום, ‏זוכה פרס לדיפלומטיה חדשנית: ארגון שמביא מים וחשמל לכפרים באפריקה, באתר מעריב אונליין, 20 בנובמבר 2019
↑  אלן רוזנבאום, ‏העולם בכף ידם: פרס יוקרתי ל"תיקון עולם מייקרס", באתר מעריב אונליין, 18 בנובמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007448336905171  VIAF: 223148874357949620074   WorldCat (עם VIAF): 223148874357949620074
ה'תרכ"ב

ה'תרכ"ב (5,622) ובקיצור תרכ"ב – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-5 בספטמבר 1861, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 24 בספטמבר 1862.
המולד של תשרי חל ביום חמישי, 4 שעות ו-390 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג השג. היא מעוברת, ואורכה 385 ימים.
זו שנה ראשונה לשמיטה, ושנת 17 במחזור העיבור ה-296. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 22 (סימנה כבלבז) במחזור השמש ה-201.
שנה זו היא שנת 1,793 לחורבן הבית, ושנת 2,173 לשטרות.
נולדו

כ"א בכסלו - רבי יצחק מאיר השיל, אבי חסידות קופיטשניץ
כ"ג בניסן - רבי אברהם שטרנהרץ, ממנהיגי חסידות ברסלב בדור הרביעי.
נפטרו

י"ב באדר ב', רבי וידאל קואינקה, מקובל ירושלמי ומחבר ספרי קבלה
י"ח אייר, חכם יצחק אקשוטי, מחבר ספר בני ישחק, דיין ורב בקושטא
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג השג, ובה 385 ימים.
שנה מעוברת ובה שני חודשי אדר - אדר א' ואדר ב'. חג הפורים נחוג בשנה כזו באדר ב'. בנוסף, בי"ד באדר א' מציינים פורים קטן, ובט"ו באדר א' מציינים שושן פורים קטן.
שנה "שלמה": שבה חשוון וכסלו בני 30 יום כל אחד.
ג' בתשרי חל בשבת, ולכן צום גדליה נדחה ליום ראשון ד' בתשרי.
י"ג באדר ב' חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר ב'.
היסטוריה של עם ישראל
המאוזוליאום של גאלא פלקידיה

המאוזוליאום של גאלא פלקידיה (באיטלקית: Mausoleo di Galla Placidia) הנמצא ברוונה שבאיטליה הוא מבנה המאוזוליאום בו שוכן הקבר של גאלא פלקידיה, בתו של הקיסר הרומי תאודוסיוס הראשון מאשתו השנייה, גאלא. המבנה נבנה בין השנים 425 - 430 לספירה. האתר נחשב לאחד המבנים החשובים בראשית התקופה הביזנטית, בזכות חשיבות הפסיפסים שבו להבנת האמנות של ראשית ימי הביניים. המבנה נכלל ברשימת אתרי המורשת העולמית של ארגון אונסק"ו החל משנת 1996.
המבנה

המאוזוליאום נבנה בשוליה של כנסיית סנטה קרוצה (Santa Croce) והוקדש לכבוד הקדוש לורנס (בלטינית: Laurentius). לצד גאלא פלקידיה נקברו במאוזוליאום הקיסר הונוריוס, אחיה של גאלא, הקיסר קונסטנטיוס השלישי, בעלה של גאלא והקיסר ולנטיניאנוס השלישי, בנה. יש הסוברים כי אין זה מקום הקבורה של גאלא פלקידיה כיוון שידוע כי היא נפטרה ברומא.
צורת המבנה משלבת בין קפלת מרטירים לבין קבר אימפריאלי לכדי יצירת מבנה מרכזני. צורתו של מבנה עשוי לבנים זה, היא כשל צלב, אשר שתיים מזרועותיו מעט ארוכות יותר בהתאמה. בהצטלבות הזרועות הוקם מבנה גובה הנשען על קשתות ועל פנדינטיבים. קירותיו הפנימיים של המבנה מצופים שיש ואילו הקשתות והלונטות (צורות של חצי-עיגול הצמודות לקיר) מחופות בפסיפסים. פסיפסים אלו, אשר הקנו למבנה את פרסומו, עשויים ברמה טכנית גבוהה מאוד, ומתארים נושאים המשקפים את האיקונוגרפיה של האמנות הנוצרית המוקדמת. בין הפסיפסים ובהם נושאים פיגורטיביים, מופיעים פסיפסים הנושאים דגמים גאומטריים, באופן דומה לפסיפסים במאוזוליאום של סנטה קונסטנצה.
בכיפת המבנה מופיע פסיפס המתאר שמיים כחולים ובמרכזם צלב מוקף במעגלים של כוכבים. בכל אחד מארבעת שולי הכיפה מתוארים ארבעת האוונגליסטים, אשר חיברו את ספרי הבשורה השונים. האוונגליסטים מתוארים בצורה סמלית כבעלי חיים מכונפים.
באחת הלונטות מופיע המרטיר לורנס מרומא (San Lorenzo). הוא מתואר בימין הקומפוזיציה כקדוש בעל הילה. הוא אוחז בצלב ובספר כסימן לאמנותו הנוצרית. במרכז מתוארת סבכת ברזל ומתחתיה אש, שעליה הוא עונה. הקומפוזיציה של תיאור זה מכילה חלון ממשי המופיע במרכז הלונטה. יש שראו תיאור זה כעדות לכך שהמבנה שימש כמקום המרטיריום של הקדוש, אולם לפי סברה מהימנה יותר, הייתה לקדוש זה משמעות מיוחדת בעיני גאלא פלקידיה.
פסיפס נוסף המופיע בלונטה, מראה נושא בעל משמעות איקונוגרפית נוצרית ואשר מכונה הרועה הטוב (Buon Pastore). בפסיפס מתואר גבר צעיר הלובש טוניקה מוזהבת ונועל סנדלים. הוא אוחז צלב מוזהב וסביב ראשו הילה. הרועה יושב בתוך תיאור נוף וסביבו חמש כבשים. ג'נסין בספרה אודות האיקונוגרפיה הנוצרית מתארת משמעותיות שונות העולות מתיאור זה. פרשנות אחת היא כי התיאור בעיני המתבונן בן התקופה היה, כנראה, סמל לביטחון הנוצרי כשהוא מופיע לצידו של הכוח החילוני. משמעות אחרת, הנסמכת על ספרות מן התקופה, רואה ברועה סמל לישו אשר הקריב את חייו למען האנושות.
הערות שוליים

↑  Rodley, Lyn, Byzantine Art and Architecture, An Intreduction, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, p. 40.
↑  Krautheimer, Richard, Early Christian and Byzantine Architecture, Peguin Books Ltd, Middlesex, England, pp. 192-193
↑  Rodley, Lyn, Byzantine Art and Architecture, An Intreduction, Cambridge University Press, Cambridge, 1994, p. 40.
↑  Jensen, Robin Margaret, Understanding Early Christian Art, Routledge, London, 2000, p.40
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007530237005171  GND: 1028626649  LCCN: sh95000067  VIAF: 13145067036266630301   WorldCat (עם VIAF): 13145067036266630301 
כיפת המבנה
הרועה הטוב
המאוזוליאום של קוז'ה אחמט יסאווי

כיפת אולם הקבורה במאוזוליאום
המאוזוליאום של קוז'ה אחמט יסאווי (בקזחית: Қожа Ахмет Яссауи сағанасы) הוא מאוזוליאום לא גמור בעיר טורקיסטן בדרום קזחסטן, המשמש כקברו של המיסטיקן הסופי בן המאה ה-12 קוז'ה אחמט יסאווי. המאוזוליאום נחשב לאחד המבנים הגדולים והשמורים ביותר מתקופת האימפריה הטימורית.
היסטוריה

המאוזוליאום הניצב על שטח של כ-5 וחצי דונמים בצפון-מזרחו של הרובע העתיק של טורקיסטן, החליף מבנה קודם וקטן יותר. המבנה הנוכחי נבנה בתקופתו של טימור לנג בין השנים 1389 ו-1405, במטרה לזכות באהדת הסופיסטים, והוא לקח חלק פעיל בתכנונו. טימור לנג העסיק אנשי מקצוע פרסיים משיראז ומאספהאן, והמאוזוליאום אף השפיע מאוחר יותר על אדריכלות העיר סמרקנד. המבנה נותר בלתי גמור עם מותו של טימור לנג ב-1405, ועל כן הוא חסר את שני הצריחים שתוכננו לו והכניסה הראשית נותרה בלתי גמורה.
במאה ה-16 נערכו מספר עבודות שיפוץ במבנה, ובמאה ה-19 הוא הפך למצודה מוקפת חומת אבן ובוץ. ב-1872 החליטו הרוסים שהשתלטו קודם לכן על העיר לשמר את המבנה, והוא שופץ מדי פעם, ובתקופה הסובייטית שימש כמוזיאון. מאז עצמאות קזחסטן ב-1991 נודעת משמעות רוחנית למאוזוליאום והוא נחשב לסמל לאומי.
המבנה

למאוזוליאום צורת מלבן שאורכו 62.7 מטר ורוחבו 45.8 מטר. גובהו 38.7 מטר והוא עשוי אבנים שרופות, מלט וחרס. הכניסה לאתר מכיוון דרום-מזרח מובילה לאולם המרכזי (ג'מייטהאנה) הרבוע שכל אחת מצלעותיו באורך של 18.2 מטר, ומעליו קבועה הכיפה הגדולה שקוטרה 18 מטר. במרכזו של חדר זה כד גדול השוקל שתי טונות והנחשב סמל לקבלת אורחים ולאחדות (טורקית Kazan, ומכאן שם נוסף לחדר Kaznnlık).
שרידיו של יסאווי מונחים מתחת למצבה באולם הסמוך ומעליו כיפה פנימית בגובה של 17 מטר שמעליה כיפה חיצונית שגובהה 28 מטר (הכיפה הקטנה בצילום המבנה). כיפה זו מצופה באריחים מזוגגים בצורת משושה בצבעי ירוק וזהב.
במאוזוליאום חללים המיועדים לשמש בין היתר כחדרי מפגש, כספרייה (כיתבהאנה) וכמסגד, ועל כן קיימת מחלוקת באשר לייעודו העיקרי והכינוי המתאים לו. לאחרונה מעדיפים חוקרים את הכינוי "חנאקה" המדגיש את שימושו החברתי לקבלות פנים. החדרים השונים ערוכים סביב חצר מרכזית בגודל של 60 מטר על 50 מטר. קירותיו החיצוניים של המבנה מכוסים באריחים מזוגגים שעליהם צורות גאומטריות ועיטורים אפיגרפיים האופייניים לתקופה.
הערות שוליים

↑  Architectural complex of Khodja Akhmed Yasawi
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539692105171  LCCN: sh2004000637  TDVİA: ahmed-yesevi-kulliyesi
המלון הקליפורני הגדול של דיסני

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  בית מלון 
 מיקום:  אנהיים 
 מדינה:  ארצות הברית 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–2001
 תאריך פתיחה רשמי:  2 בינואר 2001 
 סגנון אדריכלי:  תנועת האמנויות והאומנויות 
 קואורדינטות:  33°48′28″N 117°55′23″W﻿ / ﻿33.8078°N 117.923°W﻿ / 33.8078; -117.923
 אתר רשמי
  (למפת קליפורניה מוגדלת) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהמלון הקליפורני הגדול של דיסני(למפת קליפורניה רגילה) סקרמנטו לוס אנג'לס סן פרנסיסקו סן דייגו סן חוזה פרזנו בייקרספילד אורגון נבדה א ר י ז ו נ ה  מקסיקו האוקיינוס השקטהמלון הקליפורני הגדול של דיסני
 
המלון הקליפורני הגדול של דיסני (באנגלית: Disney's Grand Californian Hotel ) הוא בית מלון הממוקם באתר הנופש דיסנילנד במדינת קליפורניה שבארצות הברית.
המלון נבנה במהלך הרחבת אתר הנופש שנערכה בשנת 2001 וכיום הוא מהווה את המפואר והגדול במלונות אתר הנופש. במלון כעת כ-745 חדרים, ומתוכננת הרחבה נוספת בשנת 2009. המלון נבנה על ידי חברת וולט דיסני כמלון מקביל למלון הפלורידיאני הגדול של דיסני אשר מהווה מלון הדגל של אתר הנופש דיסניוורלד שבפלורידה.
המלון נבנה בסמוך לפארק השעשועים ההרפתקה הקליפורנית של דיסני, ולו כניסה ישירה אל הפארק.
תיאור המלון

המלון תוכנן על ידי האדריכל פיטר דומיניק ונבנה בסגנון תנועת האמנויות והאומנויות (תנועת עבודת היד באמנות) אשר נפוצה בראשית המאה ה-20. סוויטות המלון נבנו בסגנון המזכיר את עיצובו של פרנק לויד רייט, וחלונות מסעדת המלון נבנו בעיצוב המזכיר את עבודותיו של צ'ארלס רני מקינטוש מתנועה זו. על אף גודלו של המלון הקפידו מתכנניו לשמור על אופייני התנועה - קורות תמיכה עשויים עץ בתקרות המבנה, שימוש בצבעים המשתלבים עם הטבע, שמירה על שטחים פתוחים במלון (בסמוך למלון נשתל יער האופייני לאזור). אולם הקבלה של המלון משחזר למעשה את תוכה שלכנסיית סוודנבורגיאן שבסן פרנסיסקו (האולם גדול יותר ממבנה הכנסייה, אולם שומר על הפרופורציות שלה). לאחר אולם הכניסה נבנה חדר מגורים המשמש כלובי המלון ובו אח רב ממדים ורהיטים בסגנון הארטס אנד קרפטס.
ה'תרכ"א

ה'תרכ"א (5,621) ובקיצור תרכ"א – היא שנה עברית  אשר החלה ביום א' בתשרי, אור ל-17 בספטמבר 1860, והסתיימה ביום כ"ט באלול, 4 בספטמבר 1861.
המולד של תשרי חל ביום השבת, 19 שעות ו-594 חלקים. לפיכך זו שנה מסוג בחג. איננה מעוברת, ואורכה 353 ימים.
זו שנת שמיטה, ושנת 16 במחזור העיבור ה-296. תקופת ניסן שבשנה זו היא תחילת שנת 21 (סימנה כאלאא) במחזור השמש ה-201.
שנה זו היא שנת 1,792 לחורבן הבית, ושנת 2,172 לשטרות.
אירועים

י"ח בחשוון – חנוכת "משכנות שאננים", השכונה הראשונה מחוץ לחומות העיר העתיקה בירושלים, שנבנתה ביוזמת משה מונטיפיורי.
כ"ט באדר – מלחמת האזרחים בארצות הברית: חוקת קונפדרציית המדינות של אמריקה נחתמת
נולדו

ב' בתשרי – שמעון דובנוב, היסטוריון ופעיל פוליטי ביהדות מזרח אירופה, מחבר "דברי ימי עם עולם", מייסד פאלקס-פארטיי ומראשי האוטונומיסטים. (נרצח בי"ח בכסלו ה'תש"ב)
כ' בחשוון – רבי שלום דובער שניאורסון, אדמו"ר הרש"ב, האדמו"ר החמישי בשושלת חסידות חב"ד. (נפטר ב' בניסן ה'תר"פ).
ט"ו באדר – מאיר דיזנגוף, ראש העיר הראשון של תל אביב (נפטר ב-ה'תרצ"ז)
א' באייר – ישראל בלקינד, ממייסדי תנועת ביל"ו, מחלוצי העלייה הראשונה ומייסד גדרה. (נפטר בכ"ג באלול ה'תרפ"ט)
נפטרו

כ"א בשבט – רבי חיים נסים אבולעפיה, רבה של טבריה, וחכם באשי והראשון לציון בירושלים.
רבי דוד טביל ממינסק, רבה של מינסק ומחבר "נחלת דוד".
לוח שנה > מאפייני לוח השנה

שנה מסוג בחג, ובה 353 ימים.
שנה "פשוטה": שאיננה מעוברת ובה חודש אדר אחד.
שנה "חסרה": שבה חשוון וכסלו בני 29 יום כל אחד
י"ג באדר חל בשבת, ולכן תענית אסתר מוקדמת ליום חמישי י"א באדר.
היסטוריה של עם ישראל
הוצאת לארוס

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 מייסדים:  פייר לארוס 
 תקופת הפעילות:  1852–הווה (כ־172 שנים)
 חברת אם:  האשט 
 מיקום המטה:  פריז 
 משרד ראשי:  פריז
 ענפי תעשייה:  הוצאת ספרים 
  
 www.editions-larousse.fr
 
הוצאת לארוס (בצרפתית: Éditions Larousse) היא הוצאת ספרים צרפתית המתמחה בפרסום ספרי יעץ כגון מילונים ואנציקלופדיות. היא נוסדה בשנת 1852 על ידי פייר לארוס (אנ'). הספר הנודע ביותר בהוצאתה הוא המילון "לה פטי לארוס". ספר בולט נוסף הוא האנציקלופדיה לגסטרונומיה "לארוס גסטרונומיק".
היסטוריה

ההוצאה נוסדה בשנת 1852 על ידי פייר לארוס. ארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1856, יצא לאור מילונו של פייר לארוס, "המילון החדש של השפה הצרפתית" (Nouveau dictionnaire de la langue française). בשנת 1863 יצא לאור, ב-15 כרכים, "המילון האוניברסלי הגדול של המאה ה-19" (Grand dictionnaire universel du XIXe siècle). פייר לארוס נפטר בינואר 1875, ואלמנתו סוזאן המשיכה את מפעלו.
בשנת 1885 הצטרף להוצאה לאור קלוד אוז'ה (אנ'), תחילה כמנהל חשבונות ובהמשך כעורך וכאחד ממנהלי החברה וממשיך דרכו של פייר לארוס. בשנים 1897–1904 יצא לאור, בשבעה כרכים, המילון האנציקלופדי Nouveau Larousse illustré - Dictionnaire universel encyclopédique (צר'). בשנת 1907 נוסף לו כרך שמיני.
בשנת 1905 יזם אחיינו של לארוס, ז'וליין הולייה, יחד עם קלוד אוז'ה, את הוצאתו לאור של "לה פטי לארוס" - מילון בכרך אחד שהתבסס על מילונים קודמים של אוז'ה. בשנת 1907 החלה הוצאתו לאור של הירחון האנציקלופדי Larousse mensuel illustré (צר'), והוא יצא לאור עד 1957. בשנת 1912 יצא לאור מילון רפואי - Larousse médical.
בשנת 1920 העביר קלוד אוז'ה את תפקידי העריכה לבנו פול אוז'ה (צר'). בשנים 1928–1933 הוביל פול אוז'ה את הוצאתו לאור של המילון האנציקלופדי Larousse du XXe siècle (צר') בשישה כרכים. בשנת 1953 יצא לאור כרך נוסף.
בשנת 1933 החלה הוצאתה לאור של הסדרה "Classiques Larousse" - מונוגרפיות סינתטיות על סופרים גדולים.
בשנת 1938 יצא לאור לראשונה "לארוס גסטרונומיק", בעריכת פרוספר מונטאן, שזכה להצלחה רבה.
בשנים 1948–1949 יצא לאור "Nouveau Larousse universel" בשני כרכים, וגרסאות מעודכנות שלו יצאו לאור  בתחילת שנות ה-60 ובשנת 1969.
בשנים 1960–1964 יצא לאור המילון האנציקלופדי "Grand Larousse encyclopédique" (אנ') בעשרה כרכים. שני כרכי מילואים יצאו לאור ב-1975.
מאז הקמתה של הוצאת לארוס, מילונים אנציקלופדיים שלה שלטו במידה רבה בשוק הצרפתי. לקראת סוף שנות ה-60 החלה תחרות בשתי חזיתות: השליטה בשוק המילונים הסתיימה עם פרסום המילון Petit Robert (צר') ב-1967, ובצד האנציקלופדיות התחרות הגיעה מהפרסום בשנת 1968 של Encyclopædia Universalis (צר'). בתגובה פרסמה הוצאת לארוס את האנציקלופדיה Grande Encyclopédie Larousse (צר') ב-22 כרכים, שיצאו לאור בשנים 1971 עד 1978, ואת המילון Grand Larousse de la langue française בשבעה כרכים, שלא זכה להצלחה מסחרית, ומהדורה אחרונה שלו יצאה לאור ב-1989.
בסוף שנות ה-70 המילון האנציקלופדי "Grand Larousse encyclopédique" עבר עדכון נרחב ויצא לאור בשנת 1982 בשם Grand Dictionnaire encyclopédique Larousse בעשרה ובחמישה-עשר כרכים. ב-1987 יצאה לאור גרסה מעודכנת בחמישה-עשר כרכים בשם Grand Larousse universel (צר'). מהדורות מחודשות של מילון אנציקלופדי זה מכילות חלק "אקטואליה" (עדכון מילים חדשות וכו') בסוף כל כרך.
בסוף שנות ה-90 החלו לצאת לאור אחדים מספרי הוצאת לארוס גם על גבי CD-ROM, פעילות שהופסקה ב-2009. ממאי 2008 לארוס מציגה תכנים אנציקלופדיים רבים באינטרנט. מילונים מוצגים גם באפליקציית מובייל, שאינה מצריכה גישה מקוונת.
בשנת 1984 נמכרה הוצאת הספרים מבעליה הפרטיים לחברת Compagnie Européenne de Publication, וזו מכרה אותה בשנת 1997 לחברת Havas (אנ'). בשנת 1998 נרכשה ההוצאה על ידי חברת Vivendi Universal (אנ'), שמכרה את הוצאת הספרים בשנת 2002 ל-Lagardère Group.
שני עמודים מתוך Nouveau Larousse illustré
המאסטר (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט באנגלית
 בימוי:  פול תומאס אנדרסון 
 הופק בידי:  פול תומאס אנדרסון, דניאל לופי, מייגן אליסון, ג'ואן סלר 
 תסריט:  פול תומאס אנדרסון 
 עריכה:  לזלי ג'ונס 
 שחקנים ראשיים:  חואקין פיניקס פאטי מקורמק אמביר צ'ילדרס לנה אנדרה דייוויד וורשופסקי ויליאם ארל בראון ג'ושוע קלוסה ג'יליאן בל מאדיסן ביטי ג'סי פלמונס פיליפ סימור הופמן קווין ג'יי. או'קונר איימי אדמס ראמי מאלק לורה דרן פיונה דוריף 
 מוזיקה:  ג'וני גרינווד 
 צילום:  מיהאי מלאיימר 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת ויינסטין, Annapurna Pictures 
 חברה מפיצה:  Budapest Film, חברת ויינסטין, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  11 בספטמבר 2012 
 משך הקרנה:  138 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דרמה 
 הכנסות באתר מוג'ו:   themaster
 www.themasterfilm.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
המאסטר (באנגלית: The Master) הוא סרט דרמה עטור פרסים משנת 2012 שנכתב ובוים על ידי היוצר פול תומאס אנדרסון ומככבים בו חואקין פיניקס, פיליפ סימור הופמן, ואיימי אדמס. הסרט עוסק באהבה, שייכות, השלכות המלחמה על החברה, אקזיסטנציאליזם, וכמו כן חלק ניכר ממנו עוסק בדת הסיינטולוגיה ואמת קיימותה. תקופת העלילה היא ארצות הברית לאחר מלחמת העולם השנייה.