stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'וליאן בהלול
הערות שוליים

↑  "Le Grand Live | Avec Julien Bahloul | 24/06/2018". I24NEWS (באנגלית). נבדק ב-2018-12-26.
↑  "Israël: Des milliers manifestants contre une loi interdisant la GPA aux couples gays". www.20minutes.fr (בצרפתית). נבדק ב-2018-12-26.
1 2  ג'וליאן בהלול, באתר LinkedIn, ‏ינואר 2022
↑  Twitter, mobile.twitter.com
↑  "LinkedIn", Linkedin.fr
1 2  הכירו את ג'וליאן בהלול, באתר וואלה, 25 במרץ 2015
↑  "Compte rendu conseil d'administration de Sciences Po Aix", sciencespo-aix.fr
↑  elevate.co.il, Ben Harari-. "Julien Bahloul". ADD. אורכב מ-המקור ב-2018-12-26. נבדק ב-2018-12-26.
↑  Julien Bahloul. "Au-revoir i24NEWS..." נבדק ב-2018-12-26.
↑  "Julien Bahloul rejoint la fondation Rothschild Caesarea". La lettre de l'audiovisuel (בצרפתית). נבדק ב-2018-12-26.
↑  "Julien Bahloul sur LinkedIn", LinkedIn
↑  "Nouveau - Des lunettes qui lisent toutes seules !" (בצרפתית). נבדק ב-2019-12-19.
↑  Julien Bahloul, ex de Tsahal, simple "habitant de Tel-Aviv" pour BFMTV - Par Yann Mougeot | Arrêt sur images, www.arretsurimages.net
↑  "Tsahal rapporte qu'un bus israélien a été touché par une roquette et frappe Gaza". RT en Français (בצרפתית). נבדק ב-2018-12-26.
↑  ""Président Rothschild": La Licra et le Crif accusent un député LR d'avoir tenu des propos antisémites envers Macron". Le Huffington Post (בצרפתית). 2018-08-31. נבדק ב-2018-12-26.
בית הקיסרית טאיתו

ערך זה עוסק במבנה ברחוב שאול אדלר. אם התכוונתם למבנה ברחוב הלני המלכה המשמש את קול ישראל, ראו .
| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בניין משרדים 
 על שם:  טאיתו בטול 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 מייסדים:  מנליק השני, קיסר אתיופיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1906
 תאריך פתיחה רשמי:  1906 
 מידות
 קומות:  3 
 קואורדינטות:  31°47′03″N 35°13′21″E﻿ / ﻿31.784083333333°N 35.222388888889°E﻿ / 31.784083333333; 35.222388888889
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית הקיסרית טאיתו(למפת ירושלים רגילה) בית הקיסרית טאיתו(למפת הרי ירושלים רגילה) בית הקיסרית טאיתו(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית הקיסרית טאיתו
 
תלמידי בצלאל על מדרגות הבניין, 1907
בית הקיסרית טאיתו הוא בניין ברחוב שאול אדלר בירושלים, בצמוד לחצר קִידָאנֵה מִהְרַת - הכנסייה האתיופית. הבניין תוכנן מתחילתו כאכסניה לצלינים מאתיופיה, אך הושכר מעת הקמתו ובין היתר היווה את משכנו הראשון של בית הספר לאמנות "בצלאל".
הבניין

בראשית המאה ה-20, בעקבות מצבה הקשה של העדה האתיופית בירושלים, בנו קיסרי אתיופיה מנליק השני וטאיתו בטול בתי דירות בסביבת הכנסייה האתיופית (היום ברחוב אתיופיה). הדירות נועדו לשמש הן לצליינים אתיופים, והן להשכרה לטובת קופת הקהילה. כך נבנו בשנים 1904–1906 בית הקיסרית טאיתו יחד עם בית מנליק השני (שגם דומה לו בעיצובו ובגודלו) משני צידיה של חצר הכנסייה. הבניין כולל שלוש קומות ובראש חזיתו הראשית (מצד מערב) קבוע סמלה של הקיסרית, פנים בתוך שמש זורחת וסביבם כתובת באמהרית: "מנליק השני, מלך המלכים, בנה את הבית הזה לכבודה של אשתו, הקיסרית טאיתו.".
עם השנים, בעקבות השכרתו של הבניין לגורמים שונים שהעדיפו לא להיכנס אליו דרך חצר הכנסייה אלא ישירות מצדו השני, הוסבה הכניסה אליו לכיוון ממערב למזרח (רחוב שאול אדלר).
שימושי הבניין

כשהושלם הבניין בשנת 1906, בשל המיעוט בצליינים, הושכר הבניין לבוריס שץ לצורך הקמת בית המדרש לאמנות ולמלאכות אמנות בצלאל. בית הספר שכן בבניין לתקופה קצרה, אך נוכח הגידול במספר התלמידים ועלויות שכר הדירה עבר ב-1908 לבית הקבע שרכש (היום ברחוב שמואל הנגיד). לאחר שפינה המוסד את הבניין, ולפני תום מועד השכירות שלו, התגוררו בבית רחל ינאית ויצחק בן-צבי.
בתחילת 1910 עבר לבניין בית היתומות הכללי ע"ש דוד וינגרטן. במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגע הבניין מהפגזות וכמה מהבנות בו נפצעו. המוסד שכן במבנה עד שנת 1929 וממנו עבר למבנה בית הספר כי"ח ברחוב יפו.
לימים, ובמשך עשרות שנים, הושכר הבניין לשירותי בריאות הציבור של עיריית ירושלים, ושכנה בו המחלקה לטיפול האם והילד.
בשנת 1998 שופץ הבניין באופן יסודי, ומאז הוא משמש כמרכזו של ארגון הנוצרי "גשרים של שלום".
ראו גם

ארמון המלכה החבשית ברח' הלני המלכה
לקריאה נוספת

שבתי זכריה, מרכז ההשכלה הירושלמי - שכונת החבשים וסביבתה בעבר, הוצאת ששר, ירושלים 1996. עמ' 68–79
דוד קרויאנקר, רחוב הנביאים שכונת החבשים ושכונת מוסררה, כתר הוצאה לאור והוצאת יד יצחק בן צבי, 2000. עמ' 100–102
הערות שוליים

↑  בן-אריה, עיר בראי תקופה (ראו בקישורים החיצוניים), עמ' 427
1 2  קרויאנקר, רחוב הנביאים (ראו ב"לקריאה נוספת")
↑  זכריה, מרכז ההשכלה (ראו ב"לקריאה נוספת"), עמ' 68
↑  בית היתומות הכללי, החרות, 25 בפברואר 1910
↑  זכריה, מרכז ההשכלה (ראו ב"לקריאה נוספת"), עמ' 78
| הקיסרות האתיופית והכנסייה האורתודוקסית האתיופית בירושלים |
| --- | --- | --- |
| מוסדות דת | קִידָאנֵה מִהְרַת - הכנסייה האתיופית • דיר א-סולטאן |  |
| בניינים נוספים | ארמון המלכה החבשית • בית הקיסרית טאיתו • בניין הקונסוליה האתיופית • בית הקיסר מנליק השני |  |
| בני מלוכה אתיופיים שבנו בירושלים | מנליק השני, קיסר אתיופיה • טאיתו בטול • זאודיתו, קיסרית אתיופיה • היילה סלאסי, קיסר אתיופיה |  |
בני ביזיאק

קארלו ביזיאק, רישום דיוקן, בסדנת האומן שלו
ארבעת בניו של בונה כלי הקשת ליאנדרו ביזיאק, אנדרה, קארלו, ליאנדרו וג'אקומו, למדו את מקצוע בניית כלי הקשת אצל אביהם, רב-אמן בעל מוניטין בינלאומיים בתחום, ועבדו עמו בסדנתו במילאנו, לשם עברה אמנות בניית הכינורות, עם תום עידן בוני הכינורות הדגולים בקרמונה, ובראשם סטרדיווארי, משפחת אמאטי וגוארנרי.
אנדרה ביזיאק

אנדרה ביזיאק, בנו הבכור של ליאנדרו, נולד ב-16 בדצמבר 1890 במילאנו ומת ב-25 באוגוסט 1967. הוא למד את מלאכת בניית הכינורות אצל אביו וגילה עניין רב בכלי נגינה עתיקים. אנדרה, ששימש כאוצר לאוסף הכלים המשפחתי, הפיק הנאה מן המגוון העשיר של כינורות איטלקים שבסדנתו ומהצגתם לפני מבקרים.
קארלו ביזיאק

קארלו ביזיאק נולד ב-9 במרץ 1892 ומת ב-23 באפריל 1968, בנו ותלמידו של ליאנדרו ביזיאק. כממשיך אסכולת קרמונה, החל ללמוד את אמנות בניית כלי הקשת בגיל צעיר. בשנת 1922, אחרי נישואיו, עבר לפירנצה, שם התגורר עד סוף חייו.
רוב שנות מלחמת העולם הראשונה עברו עליו מחוץ לאיטליה ובתקופה זו למד בפריז את אמנות בניית הקשת, בסדנתו של אז'ן סארטורי (Eugene Sartory), שם עבד לצד אנדרה ויניירון (Andre Vigneron), מי שיהיה בהמשך לאחד מבוני הקשתות הנודעים ביותר בתקופתו.
כלי הנגינה של קארלו, אף כי מועטים במספר, בנויים מעץ מעולה בטיבו ומצטיינים בצלילם המושלם. לאחר סיום בנייתו של כלי, היה מניח אותו למשך שנתיים ורק אז חוזר לשלב הגימור בלכה. ההקפדה הדקדקנית הזו הקנתה לו פרסום עולמי. קארלו ביזיאק התפרסם במיוחד באיכות הלכה שלו ובטכניקה ששימשה אותו לציפוי כליו.
ג'אקומו וליאנדרו (הבן) ביזיאק

ג'אקומו, 28 בדצמבר 1900 - 9 במאי 1995, וליאנדרו, 29 בפברואר 1904 - 11 בפברואר 1982 (בוונגונו), בניו הצעירים של ליאנדרו ביזיאק, בנו כלי נגינה חדשים בהדרכת אביהם ומשנת 1934 עבדו יחדיו בסדנה במילאנו עד לפרישתם בשנת 1973. נוסף לבניית כלים, עסקו גם בשיקום כלים ישנים ובמכירתם.
הערות שוליים

↑  צ'ארלס בר וקארלו קייזה, "ליאנדרו ביזיאק", מילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים אונליין
↑  בר וקייזה, שם
ג'וליאן גמבל

| --- | --- |

 לידה:  15 בספטמבר 1989 (בן 35) דרהאם, קרוליינה הצפונית, ארצות הברית
 עמדה:  סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת מיאמי (2008–2013)
 דראפט:  לא נבחר, 2013
 קבוצות כשחקן
 2013–2014   2014–2016   2016–2018   2018   2018–2019   2019–2021   2021   2021–2022   2022–:  סאן ואלייה   בריסל   טלקום בון   וילרבאן   נאנטר   וירטוס בולוניה   טנריפה   סן פבלו בורגוס   בני הרצליה
 הישגים כשחקן
 אליפות איטליה (2021)  מלך החסימות של הבונדסליגה (2018)
 
ג'וליאן גמבל (באנגלית: Julian Gamble; נולד ב-15 בספטמבר 1989) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסנטר בבני הרצליה.
קריירה

גמבל נולד בדרהאם, קרוליינה הצפונית, ובחר לשחק כדורסל עבור קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת מיאמי.
ב-2013 חתם בסאן ואלייה מהליגה הצרפתית השנייה. בשנים 2014–2016 שיחק בבריסל מליגת העל הבלגית.
לאחר ששיחק בטלקום בון הגרמנית ובאסוול ליון-וילרבאן ונאנטר הצרפתיות, ב-22 ביולי 2019 חתם בווירטוס בולוניה האיטלקית. את עונת 2019/2020, שהסתיימה באמצעה בשל מגפת הקורונה, סיימה בולוניה במקום הראשון, עם 18 ניצחונות ו-2 הפסדים בלבד, אך פדרציית הכדורסל האיטלקית קבעה כי לא יוענק תואר בעונה זו. בעונת 2020/2021 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר היורוקאפ, תוך שהיא מנצחת תשעה משחקים ברציפות, אך שם הפסידה 1–2 לאוניקס קאזאן. במקביל, זכתה הקבוצה באליפות הליגה לאחר שלא עשתה זאת עשרים שנים.
בספטמבר 2021 שיחק כחודש וחצי בטנריפה, כמחליפו של גאורגי שרמדיני שנפצע, ולאחר מכן חתם בסן פבלו בורגוס, מחזיקת גביע ליגת האלופות, כמחליפו של סולימאן בריימו.
ב-10 באוקטובר 2022 חתם בבני הרצליה.
באוקטובר 2023 חתם בקבוצת Beirut Club המשחקת בלבנון.
הערות שוליים

↑  Julian Gamble, Eurobasket
ברוס א. יאנג

| --- | --- |

 לידה:  22 באפריל 1956 (בן 68) ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 פרופיל ב-IMDb
 
ברוס ארנולד יאנג (באנגלית: Bruce A. Young; נולד ב-22 באפריל 1956 בוילמט, אילינוי) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ותסריטאי אמריקאי.
קריירה

יאנג החל לשחק לראשונה בסרט Thief מ-1981 בו שיחק בתפקיד מכונאי.
ב-1983 שיחק בסרט בכיכובו של טום קרוז, שעשועים מסוכנים.
ב-1986 שיחק בסרט הקומי יחסים פשוטים של גארי מרשל. באותה שנה הופיע בסרט צבע הכסף. שנה לאחר מכן הופיע בסדרת הפשע רחוב ג'אמפ 21 בתפקיד הסמל ג'יימס אבדו.
ב-1991 שיחק בלרקוד עם טייסים של ג'ים אברהמס. שנה לאחר מכן שיחק באינסטינקט בסיסי בתור רד הידינג.
ב-1994 שיחק בסרט הקומדיה האקדח מת מצחוק ⅓33: העלבון האחרון.
ב-1996 שיחק בסרט "חיים נורמלים" לצד אשלי ג'אד, ובסרט הדרמה "פנומן" בכיכובו ג'ון טרבולטה, בתור הסוכן ג'ק האץ'. באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי בדרמת הפשע האמריקאית-קנדית "סנטינל" ברשת UPN. בסדרה יאנג גילם את הקפטן סימון בנקס למשך 4 עונות עד שהאחרונה הסתיימה ב-1999.
ב-2001 הופיע בסרט המדע הבדיוני של ג'ו ג'ונסטון פארק היורה 3 בתור הטייס מ. ב. נאש.
ב-2004 דיבב דמויות בסרט האנימציה מרד החיות.
ב-2009 שיחק בסרט הדרמה "Into Temptation" בתור לויד מונטאג. שנה לאחר מכן השתתף בסרט המתח "The Next Three Days".
ב-2015 השתתף בסדרת-הבת של מסע בין כוכבים "Star Trek: Renegades" בתור בוראדה.
בנוסף על עבודתו כשחקן הוא גם תסריטאי שהסריט את הסדרה "E/R" (אנ'), שבה גם כיכב, ואת הסרט "The Lord Protector: The Riddle of the Chosen" מ-1996.
בוקר אחד

| --- | --- |

 סוגה:  סרט מתח 
 יוצרים:  מתיו הול
 בימוי:  פיפ ברוטון אנדי ניוברי
 שחקנים:  איב מיילס  מארק לואיס ג'ונס האנה דניאל מתיו גראוול בראדלי פריגארד אניירין היוז מאלי האריז
 פרסים:  BAFTA
 ארץ מקור:  ויילס 
 שפות:  הופק בוולש ואנגלית בו זמנית
 מספר עונות:  3
 מספר פרקים:  20
 הפקה
 מפיק:  פיפ ברוטון נורה אוסטלר
 מפיקים בפועל:  אדריאן בייט  מאגי ראסל  שיין מרפי
 חברת הפקה:  Vox Pictures, Nevision, Cinematic Productions, Soundworks, About Premium Content
 צלמים:  סטיב לוז רורי טיילור ביורן ברטברג
 מוזיקה:  איימי ואדג' לורנס לאב גריד
 אורך פרק:  60 דקות
 שידור
 רשת שידור:  S4C 
 תקופת שידור מקורית:  5 בנובמבר 2017 – 6 בדצמבר 2020
 קישורים חיצוניים
 Un Bore Mercher
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בוקר אחד (בוולשית: Un Bore Mercher; באנגלית: Keeping Faith) היא סדרת מתח ולשית, שנוצרה על ידי מתיו הול. הסדרה צולמה במקביל בוולשית ובאנגלית. היא התוכנית השנייה בסדרת תוכניות דו-לשוניות המתוכננות לשידור בערוץ S4C, הערוץ הציבורי הבריטי בשפה הוולשית. Un Bore Mercher שודר לראשונה ב-5 בנובמבר 2017. השידורים הוולשים נשאו כתוביות באנגלית.
פיפ ברוטון ביים שישה מתוך שמונת הפרקים של העונה הראשונה; אנדי ניוברי ביים את השניים האחרים. בסדרה מככבת איב מיילס בתפקיד פיית האוולס, עורכת דין במשרד המשפחתי. אוואן, בעלה, נעלם בזמן שהיא בחופשת לידה, ובלית ברירה פיית נסחפת בחזרה לענייני המשפטים ועוד, כשהיא מחפשת את בעלה, וחושפת סודות. כוכבי משנה בסדרה כוללים את האנה דניאל, מתיו גראוול, בראדלי פריגארד, מארק לואיס ג'ונס, מאלי האריז ואנירן יוז.
הגרסה בשפה האנגלית שודרה לראשונה ב BBC ויילס ב-13 בפברואר 2018. התוכנית הייתה פופולרית מאוד בוויילס, עם ממוצע של 300,000 צופים לכל פרק, מה שהפך אותה לתוכנית הפופולרית ביותר ב-BBC ויילס ב-25 השנים האחרונות. הסדרה גם זכתה למספרי ההורדה הגדולים ביותר ברשת BBC iPlayer, עם מעל 8.5 מיליון הורדות במאי 2018.
לאחר שיצאה ההודעה ש"בוקר אחד" תשודר ב-15 ביוני 2018 בכל בריטניה ב-BBC One, החלו השידורים ב-10 ביולי 2018. בעקבות דו"ח נוסף של השיאים שגרפה הסדרה, ראש הנציבות של BBC ויילס, ניק אנדרוס, אמר כי סדרה זו היא פנינה אמיתית מתחילתה ועד סופה, ושהיא עדות לכוח של הדרמות היוצאות מוויילס כעת. העונה הראשונה זכתה בשלושה פרסי BAFTA ולשיים בשנת 2018. הפקת העונה השנייה של הסדרה החלה בספטמבר 2018, ועלתה לשידור ב-12 במאי 2019, וכללה 6 פרקים.
ביקורת

הסדרה זכתה בעיקר לביקורות חיוביות, בעיתון "הגרדיאן" כ"קצת כמו שקרים קטנים גדולים, משועתק לוויילס הכפרית". גארי ריימונד, כתב ב-Wales Arts Review, "... מעניין במיוחד לראות יהלום אמיתי יוצא מקליפת הפחם הוולשית". הוא גם ציין שברשתות החברתיות הסדרה זכתה להתלהבות גדולה, דבר הראוי לציון בעיקר בהינתן הפרסום המוגבל לו זכתה.
לידיה מוריס, בביקורת בעיתון UK Daily Post, כתבה שהתוכנית "כבר הוכיחה עצמה כלהיט עם קהלי הטלוויזיה". ביקורת במגזין Grazia שיבחה את הסדרה, והשוותה אותה ל"ברודצ'רץ''" במיטבה. בביקורת "הטיימס" תיארה ניקול וין את הסדרה כ"דרמה הדו-לשונית שהשתלטה על בריטניה". ב-2 במאי 2018, סטיוארט הריטג' הפציר בקוראיו ב- the i "לצפות במותחן משנה-המשחק הזה כל עוד אתם עדיין יכולים". ג'ון קוטס כתב בעיתון The Express, "ההצלחה חסרת התקדים של 'בוקר אחד'... הובילה לצפיות שיא ב-BBC One החל מיום חמישי ... עם עונה שנייה בדרך." על פי ביקורת בעיתון הגארדיאן ביולי 2018, "כבר להיט ענק iPlayer, הדרמה ... על בעל נעלם היא מציאותית ומצולמת באופן יפהפה... היא נראית אמיתית, מבריקה ווולשית".
נכון ל-16 במרץ 2018, לסדרה יש ציון של 7.7 מתוך 10 ב-IMDb.
הסדרה זכתה בשלושה פרסי BAFTA וולשית בשנת 2018: הפרס לשחקנית הטובה ביותר (איב מיילס), התסריטאי הטוב ביותר (מתיו הול) והמוזיקה המקורית הטובה ביותר (איימי ואדג' ולורנס לאב גריד).
שחקנים ודמויות

איב מיילס - בתפקיד פיית האוולס; עורכת דין, אם לשלושה ואשתו של אוואן האוולס
חנה דניאל - בתפקיד קריס ג'ונס; עו"ד עמיתה במשרד עורכי הדין האוולס
מתיו גראוול - בתפקיד השוטר טרי פרייס; בעלה של בתאן (אחותו של אוואן)
ברדלי פריגרד - בתפקיד אוואן האוולס; עורך דין אשר נעלם באופן מסתורי
מארק לואיס ג'ונס - בתפקיד סטיב בלדיני; אחד הלקוחות של אוואן אשר מתיידד עם פיית ועוזר לה בעקבות היעלמותו של אוואן
ריאן מורגן - בתפקיד מריון האוולס; אמו של אוואן
אניירין יוז - בתפקיד טום האוולס; אביו של אוואן ועורך דין לשעבר
איירי תומאס - בתפקיד הבלשית סוזן ויליאמס; אחראית על החקירה בהיעלמותו של אוואן
מאלי הריס - בתפקיד בתאן פרייס (לבית האוולס); אשתו של טרי ואחותו של אוואן
אלכס האריז - בתפקיד ארתור דייוויס; לקוח לשעבר של אוואן, חסר בית
בטסאן לוויד (Un Bore Mercher) / סוזן פאקר (בוקר אחד) - בתפקיד דלית לויד; מזכירה במשרדי האוולס
קתרין איירס - בתפקיד ליסה קונורס; החברה הטוב ביותר של פיית
ריצ'רד אלפין - בתפקיד הפקח הוא פרי; מפקד החטיבה וידיד קרוב של טום
לאורי פלפרי - בתפקיד ארין גליין; בתו של ראש משפחת פשע מקומי ולקוחה לשעבר של אוואן
אנג'לין בול - בתפקיד גייל רירדון; אלמנתו של פאדי רירדון, שנהרג בידי ארין גלין
פרקים

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ויילס)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (ויילס)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 8 | 8 | 5 בנובמבר 2017 | 24 בדצמבר 2017 |
|  | 2 | 6 | 6 | 12 במאי 2019 | 16 ביוני 2019 |
פרקים > עונה 1 (2017)

הרייטינג מתייחס למספר הצופים, במיליונים, על פי רשות השידור הוולשית
| מס' בסדרה | מס' בעונה | שם הפרק | בימוי | תסריט | תאריך שידור מקורי | רייטינג |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | פרק 1 | פיפ ברוטון | מתיו הול | 5 בנובמבר 2017 | 0.46 |
פיית האוולס, הנמצאת בחופשת לידה, נקלעת לתוך מסתורין כשאוואן, בעלה ושותפה במשרד עורכי דין, נעלם. במהלך חיפושיה, היא מגלה סודות לגבי חייו ומתחילה להרגיש ספק לגבי האיש שהיא אוהבת.
| 2 | 2 | פרק 2 | פיפ ברוטון | מתיו הול ושאן נייומי | 12 בנובמבר 2017 | 0.37 |
תוך כדי חיפושיה אחר אוואן, פיית נאלצת גם לחזור לעבודה. היא מייצגת את סטיב בלדיני, פושע משוקם, שאולי יודע משהו על היעלמותו של אוואן. תוך כדי גילוי בעיות בניהול כספי המשרד, פיית גם צריכה להתמודד נם הבלשית סוזן ויליאמס, שנוטרת לה טינה.
| 3 | 3 | פרק 3 | פיפ ברוטון | מתיו הול | 19 בנובמבר 2017 | < 0.20 |
תחת חשד ברצח בעלה, פיית מגלה סוד משפחתי נוסף תוך כדי עימות עם חמותה. בעבודה, היא מסנגרת על כומר שמואשם בגנבה.
| 4 | 4 | פרק 4 | פיפ ברוטון | מתיו הול ואנוון הוז | 26 בנובמבר 2017 | 0.36 |
פיית מתחילה להבין שאוואן היה מעורב יותר משידעה עם משפחת הפשע, ומוצאת שעליה לסכן עצמה ביחסיה עמם. בינתיים, ההאשמות נגד ממשיכות להיערם, בעוד עולה חשש שאוואן התאבד והמשטרה פותחת בחיפוש אחר גופתו במחצבה מקומית.
| 5 | 5 | פרק 6 | אנדי ניוברי | מתיו הול | 3 בדצמבר 2017 | 0.32 |
פיית מפוחדת לאחר פריצה לביתה. היא מייצגת קשיש שבעל האדמה רוצה לגרשו. יוצאת איתה קשר רופאת השיניים, ד"ר אלפיי, שנתנה עדות שקר באחד התיקים של אוואן. גייל רירדון מבקרת אותה, ומביאה עמה איום חדש.
| 6 | 6 | פרק 6 | אנדי ניוברי | מתיו הול | 10 בדצמבר 2017 | < 0.24 |
סטיב בלדיני מוצא את עצמו בצרות עם המשטרה בשל הניסיון שלו לעזור לפיית. פיית משלמת מחיר מחריד ובלתי צפוי.
| 7 | 7 | פרק 7 | פיפ ברוטון | מתיו הול | 17 בדצמבר 2017 | 0.22 |
הניסיון של פיית לגלות איפה איוואן, והרדיפה אחריה מצד הבלשית ויליאמס, מביאים למוות אלים. דלית מגלה משהו מזעזע בצוואתו של אוואן.
| 8 | 8 | פרק 8 | פיפ ברוטון | מתיו הול | 24 בדצמבר 2017 | 0.23 |
קרב להוט בבית המשפט להחזרת ילדיה מאיים לפצל את משפחת האוול. בלדיני עורך הסכם עם מעבידיו לשעבר בעולם הפשע כדי להגן על פיית. פיית סוף-סוף מגלה את האמת מאחורי היעלמותו של אוואן.
הפקה

עלילת התוכנית מתרחשת בעיר הבדיונית אברקוראן - השם המקורי של טירת לאוהארן, שבסביבתה צולמה הסדרה. וכן בעיירה קרמרתנשיר. הצילומים החלו בקיץ 2017. אתרי צילום נוספים כללו את עמק גלמורגן, פונטרדאווה, וסוונסי. סצנות באולפן צולמו ב-Sony UK Technology Centre's Ffilm Factory 35 שבפנקוד (אנ').
חברת סרטי ווקס הפיקה את הדרמה בעזרת Nevision, Cinematic Productions, Soundworks ו- About Premium Content. ההפקה מומנה באמצעות תקציב התקשורת של ממשלת ויילס.
מוזיקה

שישה שירים מקוריים נכתבו עבור הסדרה על ידי הזמרת-יוצרת איימי ואדג'. הפסקול האנגלי והפסקול הוולשי יצאו כמיני אלבומים ב-iTunes ב-9 במרץ 2018. הגרסאות באנגלית הן בביצועה של איימי ואדג' and the Welsh versions by Ela Hughes. מוזיקת הרקע הולחנה על ידי לורנס לאב גריד.
בית הקיבוץ המאוחד

| --- | --- |

בית הקיבוץ המאוחד
 מידע כללי
 סוג:  בניין לשעבר, מבנה ציבורי 
 שימוש:  נהרס
 כתובת:  רחוב סוטין 27, תל אביב-יפו
 מיקום:  תל אביב-יפו 
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  1956–1960 (כ־4 שנים)
 תאריך פתיחה רשמי:  1960 
 אדריכל:  זיוה ארמוני, חנן הברון
 קואורדינטות:  32°04′56″N 34°47′12″E﻿ / ﻿32.082222222222°N 34.786666666667°E﻿ / 32.082222222222; 34.786666666667
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) בית הקיבוץ המאוחד(למפת תל אביב רגילה) בית הקיבוץ המאוחד(למפת גוש דן רגילה) בית הקיבוץ המאוחד(למפת גוש דן מוגדלת) בית הקיבוץ המאוחד  he בית הקיבוץ המאוחדhe בית הקיבוץ המאוחדמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
בית תנועת הקיבוץ המאוחד היה מבנה ציבור שתוכנן והוקם בין השנים 1956–1960 ברחוב סוטין 27 בתל אביב, סמוך לגן סוטין, בתכנונם של האדריכלים זיוה ארמוני וחנן הברון. לאחר שהמגרש נמכר ליזם, נהרס הבניין ב-2009.
סגנון הבניין

הבניין מהווה דוגמה לסגנון וטכנולוגיית הבנייה בשנות ה-50 וה-60 בישראל של המאה ה-20, ומהבולטים במבני הסגנון הברוטאליסטי שנבנו באותה התקופה. המבנה אופייני לסגנון הבנייה בתנועת הקיבוצים: צניעותו, פשטותו והשימוש בתוכנית החופשית ביקשו לשקף את האידאולוגיה של התנועה הקיבוצית.
טכנולוגיית הבנייה

מבחינה טכנולוגית היווה הבניין חידוש בנוף הבנייה הישראלי, הן בשכלול השימוש בבטון טרומי, והן בשילוב ההכנות למערכות חשמל, ניקוז ואקוסטיקה כבר בזמן היציקה. השפעותיהם של האדריכלים לה קורבוזיה ומיס ון דר רוהה ניכרות היטב בבחירת החומרים לבניין, ובבחירה ב"תוכנית החופשית", המשחררת את קירות הבניין מתוכנית חללים מוגדרת מראש, ומאפשרת שינויים פנימיים מבלי לפגוע בחזותו הכללית של המבנה.
השימוש המושכל בבטון בשילוב זכוכית, מתכת ועץ הם ההופכים את הבניין לדוגמה מובהקת לסגנון הבניה הברוטליסטי, המותיר את חומרי הבניין חשופים ואינו מסתיר את שלד הבניין. בכך ביקשה תנועת הקיבוץ המאוחד לשקף ערכים של שוויון, צניעות ואמת.
תולדות המבנה

חשיבותו של הבניין, נובעת גם מערכו האורבני; בראשיתו תוכנן הבניין כמבנה ציבור המשתלב באזור הבנייה החדש של תל אביב של אחרי מלחמת העצמאות, עם שגשוגה של התנועה הקיבוצית מחד ועם התבססותה של החברה הבורגנית בצפונה של תל אביב מאידך. החדרת מבנה בעל ייעוד של משרדים, קפיטריה ואולם מופעים בלב שכונת מגורים נועד לא רק להוות מוקד לחברי הקיבוצים שהגיעו ל"עיר הגדולה", אלא לשמש כמגדלור לחברה והתרבות הקיבוצית בלב המטרופולין ההולך וקם בלב המדינה הצעירה.
במקור, תוכנן להקים שני מבנים כשחניון, מעבר מקורה וגשר - מקשרים בין המבנים. מבנה אחד מוארך ומרכזי תוכנן ברחוב סוטין ונועד לאכלס את ועדות התנועה השונות (והוא שהוקם בסופו של הדבר). מבנה נוסף, קטן מהראשון, תוכנן לקום לצד רחוב נהרדעא ונועד לאכלס את החברות התעשייתיות של התנועה. לאחר השלמת יסודות הבניין שברחוב סוטין התחוור למנהלי התנועה כי לא יעמדו בנטל הכספי להקמת שני המבנים. בעקבות זאת, נגנזו תוכניות הבניין השני והשטח נימכר (ובמקום ניצבים מגדלי מגורים).
עם צמצום הפרויקט, הוחלט להגביה את המבנה ברחוב סוטין כך שבסופו של הדבר יתנשא לגובה חמש קומות (במקום שלוש כפי שתוכנן במקור).
אחריתו

בראשית שנות ה-90, בעקבות התמזגותן של תנועות הקיבוץ המאוחד ואיחוד הקבוצות והקיבוצים, עברו משרדי התנועה (התק"ם) לבניין איחוד הקבוצות והקיבוצים ברחוב דובנוב. בבניין ברחוב סוטין נותרו משרדיהם של הגופים הכלכליים של התק"ם, משרדי הוצאת הקיבוץ המאוחד וחלק מהמשרדים הושכר למשרדים פרטיים. "מחלקת התכנון" של התנועה נסגרה כבר ב-1990. כחלק מהסדר הקיבוצים הועברו שני הבניינים (ברחוב סוטין וברחוב דובנוב) לחזקת נאמן שהיה אמור למוכרם ולהחזיר חלק מחובות הגופים הכלכליים המרכזיים של התנועה. בית התנועה ברחוב סוטין נימכר ליזם פרטי. עד לשנת 2008 שימש הבניין כמבנה משרדים שזכה לביקוש גבוה. במקביל קודמה תוכנית להריסת הבניין והקמת מגדל מגורים במקומו. לפי דרישת העירייה, נערך לבניין תיק תיעוד מקיף, אותו ערכו האדריכל מיכאל יעקובסון, רחל נחומי ואיריס יוסיף אור. ב-2009 נהרס הבניין ועל שטחו הוקם מגדל מגורים.
גלריית תמונות

פרט בטון בחזית המזרחית
פלייר שפורסם בסמוך למועד הריסת הבניין
מסדרון בבניין
המדרגות המרכזיות כשקיר מסך זכוכית מאפשר מבט אל החצר הפנימית
בס (צליל)

הטווח של קול בס.
בס אלברטי, סונאטה מס' 16 של מוצארט
בס (באנגלית: Bass או Bottom end) הוא צליל בתדר נמוך, בגובה צליל ומנעד של 16–256 הרץ (C0 עד אמצע C4), כאשר כלי בס הוא כלי מוזיקלי המפיק צלילים במנעד של C2 – C4.
צליל זה, כאשר מנוגנן בהרכבים מוזיקליים, כגון תזמורות, מספק קונטרפונקט או מלודיה הרמונית נגדית המדגיש את הקצב או את האקורדים של המנגינה.
במוזיקה פופולרית, חלק הבס של בייסליין מספק בדרך כלל תמיכה הרמונית וקצבית להרכב המוזיקלי. נגני הבס, ביחד עם המתופפים, נגני גיטרת הקצב (אנ'), ובמקרים מסוימים גם נגני כלי המקלדת (כגון פסנתר או אורגן האמונד) אחראים על גזרת הקצב של ההרכב המוזיקלי. נגני הבס מדגישים את המקצבים החזקים וכן את השורש או החמישית של האקורד בבסליין (ובמידה פחותה גם שליש האקורד).
לקריאה נוספת

Apel, Willi (2000). Harvard Dictionary of Music (2nd ed.). Cambridge: Harvard University Press. pp. 83–4. ISBN 0-674-37501-7. נבדק ב-12 בפברואר 2011. Applied to instruments, the term indicates the lowest and consequently largest type of the family, e.g., bass clarinet. In musical composition, the lowest of the parts. {{cite book}}:  (עזרה)
הערות שוליים

↑  Benward & Saker (2003). Music in Theory and Practice, Vol. I, p.168. מסת"ב 978-0-07-294262-0.
↑  Cooper, Michael (1 באוגוסט 2002). "How to Get Great Bottom End In Your Mix". Electronic Musician. נבדק ב-14 בספטמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)(הקישור אינו פעיל, May 2022)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
בנתיב הסכנה

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  וא"ב גריפין
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  מותחן ריגול, רומן
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1998 
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מטר
 תאריך:  2000
 תרגום:  אריה חשביה
 מספר עמודים:  562
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001970836
 
בנתיב הסכנה (באנגלית: In Danger's Path), הוא ספר מאת הסופר האמריקאי וא"ב גריפין (שם העט של ויליאם אדמונד באטרוורת'). הספר יצא לאור בעברית בשנת 2000. עלילת הספר עוסקת במבצעי המודיעין האמריקני במלחמת העולם השנייה, על רקע המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. הספר מבוסס על אירועים אמיתיים, אם כי חלק מן הדמויות והאירועים דמיוניים,
עלילת הספר

עלילת הספר מתרחשת בשנת 1943. זמן קצר לאחר שהסתיים מבצע מוצלח במהלכו יצר קצין חיל הנחתים, סרן קנת מק-קוי (המכונה "רוצח"), מגע עם מנהיג כוח הגרילה באי מינדנאו שבפיליפינים, בריגדיר גנרל ונדל פרטיג, הטיל בריגדיר גנרל פלמינג פיקרינג, סגן מנהל המשרד לשירותים אסטרטגיים בזירת אוקיינוס השקט, על כתפי מק-קוי משימה מורכבת ונועזת נוספת. פיקרינג מטיל על מק-קוי, יוצא גדוד הפושטים השני של חיל הנחתים שבפיקוד לוטננט קולונל אוואנס קרלסון שהשתתף בפשיטה על מקין, להסתנן למדבר גובי כדי ליצור קשר ולחלץ קבוצה של חיילים אמריקניים ומשפחותיהם שנמלטו מן הצבא היפני, ואז להקים במקום תחנה מטרולוגית שתסייע להכוונת המפציצים האמריקניים כנגד יפן. פיקרינג, שכרב"ט בנחתים במלחמת העולם הראשונה עוטר בצלב הצי על גבורתו בקרב שאטו תיארי ולחם כקצין מבצעים בשורות דיוויזיית הנחתים הראשונה בקרב גוודלקנל. מגייס למשימה רבים מן הנחתים שעליהם הוא למד לסמוך במלחמה, ביניהם למרבה ההפתעה גם מבנו סגן מלקולם פיקרינג (המכונה "פיק"), טייס קרב מעוטר.