stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ניקולאיה צ'וקה
הערות שוליים

↑  Cătălina Burghelea Playtech Impact 21/11/2021
↑  מיהו ניקולאיה צ'וקה, באתר HotNews,‏ 24 באוקטובר 2019 (ברומנית)
↑  מיהו ניקולאיה צ'וקה, באתר HotNews,‏ 24 באוקטובר 2019 (ברומנית)
↑  on site digi24
↑  באתר digi24
↑  Matei Roșca באתר politico
| ראשי ממשלת רומניה |
| --- | --- | --- |
| הנסיכויות הרומניות המאוחדות | ב' קטרג'יו • קרצולסקו • קוגלניצ'אנו • קרצולסקו • ל' קטרג'יו • י' גיקה • קרצולסקו • ש' גולסקו • נ' גולסקו • יון ק' ברטיאנו • ד' גיקה • א' גולסקו • יפוריאנו • י' גיקה • ל' קטרג'יו • פלורסקו • יפוריאנו • יון ק' ברטיאנו • ד' ברטיאנו • יון ק' ברטיאנו |     |
| ממלכת רומניה | יון ק' ברטיאנו • רוסטי • ל' קטרג'יו • פלורסקו • ל' קטרג'יו • סטורדזה • אאורליאן • סטורדזה • קנטאקוזינו • קארפ • סטורדזה • קנטאקוזינו • סטורדזה • יון (יונל) ברטיאנו • קארפ • מאיורסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • מרגילומן • קואנדה • יון (יונל) ברטיאנו • וייטויאנו • ואידה-ווייבוד • אוורסקו • יונסקו • יון (יונל) ברטיאנו • אוורסקו • שטירביי • יון (יונל) ברטיאנו • ו' ברטיאנו • מאניו • מירונסקו • מאניו • מירונסקו • יורגה • ואידה-ווייבוד • מאניו • ואידה-ווייבוד • דוקה • אנג'לסקו • טטרסקו • גוגה • קריסטיה • קלינסקו • ארג'שאנו • ארג'טויאנו • טטרסקו • ג'יגורטו • אנטונסקו • סנטסקו • רדסקו • גרוזה |     |
| הרפובליקה העממית הרומנית והרפובליקה הסוציאליסטית רומניה | גרוזה • גאורגיו-דז' • קיבו סטויקה • מאורר • מנסקו • ורדץ • דסקלסקו |     |
| רומניה מאז 1989 | רומן • סטולוז'אן • וקרויו • צ'ורביה • דז'או • וסילה • אתאנאסיו • איסרסקו • נסטאסה • בז'ינאריו • פופסקו-טריצ'אנו • בוק • אונגוריאנו • פונטה • צ'ולוש • גרינדיאנו • טודוסה • דנצ'ילה - אורבן • קיצו • צ'וקה • צ'ולאקו |     |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1172321884  VIAF: 19154380930630291469   WorldCat (עם VIAF): 19154380930630291469 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ITIL

ITIL‏ (ראשי תיבות באנגלית של: Information Technology Infrastructure Library), או ספריית התשתיות של מערכות המידע 
היא מתודה לניהול שירותי מערכות מידע, כלומר שיטת ניהול ל-IT.
זהו אוסף של הנחיות כיצד יש לנהל את יחידת המחשב (IT) בכל ארגון, וכיצד לספק שירותי מערכות מידע שיעזרו לארגון לעשות עסקים.
בגרסה הנוכחית – גרסת ITIL 2011 - ישנם 5 ספרים שכל אחד מהם מתאר שלב אחר במחזור החיים של ניהול שירותי מערכות המידע (ITSM – IT Service Management).
תקן ISO 20000 הוא התקן הבינלאומי שמבוסס על מתודת ITIL, והוא בוחן את תהליכי ניהול השירות ב-IT. עמידה בדרישות התקן מוכיחה שארגון אימץ את המלצות ITIL.
מתודת ITIL

מתודת ITIL זו שיטה לניהול IT, מבוססת על ניסיון מצטבר. המתודה מגדירה תהליכי עבודה, נוהלי עבודה, משימות ורשימות שנועדו לגשר בין המטרות האסטרטגיות של הארגון לשיטת העבודה של אגף מערכות המידע. שיטת העבודה המומלצת על ידי מתודת ITIL היא יצירת יחסי ספק-לקוח בין מומחי המחשוב למשתמשי המחשב והלקוחות, והתמקדות במתן שירות טוב. בעזרת השיטה ניתן להקטין את מספר תקלות המחשוב ולטפל מהר בבעיות, תוך שמירת שביעות רצון הלקוחות.
המתודה מופצת בעולם על ידי פורום itSMF, שהוא מעין User Group של ITIL.
ראשי התיבות ITIL הוא סימן מסחרי רשום של חברת Exelos הבריטית. זכויות היוצרים והטיפול בפיתוח והפצת המתודה הועברו ב-1.1.2014 מה-Cabinet Office הבריטי (לשעבר OGC - משרד המסחר הבריטי) לחברת Exelos.
ההיסטוריה של מתודת ITIL

כתוצאה מהתלות הגוברת של ממשלת בריטניה במערכות מידע יזמה סוכנות התקשורת והמיחשוב הבריטית (CCTA) מחקר על שיטת הניהול המועדפת ל-IT. המוטיבציה שלהם הייתה למסד תהליכי עבודה סטנדרטיים שמתבססים על הניסיון שהצטבר במשרדי הממשלה ובשוק הפרטי, כדי להקטין את הנזקים מתקלות מחשב. ספריית תשתיות ה-IT יצאה בסוף שנות ה-80 כאוסף של ספרים, כל אחד מתאר תהליך אחר בשרשרת אספקת שירותי מערכות המידע (ITSM). מתודת ITIL נבנתה על בסיס מחזור PDCA ועקרונות הניהול של אדוארד דמינג (Plan-Do-Check-Act).
עד היום יצאו 4 גרסאות של ספרי ITIL:
גרסת ITIL V1.0 שיצאה בשנת 1989 והכילה 47 ספרים.
גרסת ITIL V2.0 שיצאה בשנת 1996 והכילה 8 ספרים.
גרסת ITIL V3.0 שיצאה בשנת 2007 והכילה 5 ספרים.
גרסת ITIL 2011 שיצאה בשנת 2011 והכילה 5 ספרים.
(גרסת ITIL 4 עומדת לצאת ב-2019).
מתודת ITIL התחילה בשנת 1986 כ-GITIMM כלומר "שיטת ניהול תשתיות ה-IT הממשלתיות" (Government Information Technology Infrastructure Management Method), במטרה להקטין את עלויות התפעול של מערכות המחשוב, ואת הנזקים הנגרמים מתקלות מחשב.
הצעד הראשון של משרד המסחר הבריטי (OGC) היה לצאת במחקר בינלאומי ולאסוף את הפרקטיקות הניהוליות מכל העולם, ולרכז את התובנות על תהליכי ניהול IT בסדרה של ספרים. בשל מספרם הרב של הספרים, והעובדה שנדרשה ספריה שלמה כדי להכיל אותם שונה השם ל"ספריית תשתיות ה-IT" כלומר IT Infrastructure Library. הספרים של ITIL V1.0 לא הוכרזו בבת אחת, אלא יצאו אחד-אחד במשך השנים 1986-89.
בשנת 1994 התחילו ההדרכות הראשונות של ITIL, שכללו מבחני ההסמכה למשתתפי ההדרכה. היקף אימוץ השיטה היה עלוב למדי בשנים הראשונות. מורכבות השיטה, היקף החומר הרב, וכבדות השפה הבריטית חייבו שיתוף פעולה ל"עיכול" החומר. בשנת 1996 הוקמה לראשונה עמותת המשתמשים הראשונה שנקראה itSMF, או "פורום ניהול השירות ב-IT" או: The IT Service Management Forum. הפורום הוקם בבריטניה תחילה ובהולנד, ודווקא הסניף ההולנדי היה פעיל יותר בהפצת המתודה.
בשנת 1996 יצאה בעידודם ובהשתתפותם של חברי פורום itSMF גרסה חדשה למתודה: ITIL V2.0. גרסה 2 הייתה מצומצמת: 8 ספרים בלבד, כתובה בשפה קולחת, וערוכה בצורה שמסייעת ליישם את השיטה בארגונים. עשרות אלפי ארגונים בעולם החלו לאמץ את שיטת הניהול המומלצת של ITIL.
ספקים גלובליים של תוכנות ניהול ל-IT התחילו להוציא גרסאות שהותאמו ל-ITIL. חברת BMC, לדוגמה, הכריזה ב-2003 שה-Remedy הוא כלי לניהול IT שמבוסס על ITIL. גם ספקי תוכנות הניהול האחרות (CA, IBM, HP) התאימו את הכלים שלהם למתודה.
בשנת 2005 הוכרז תקן ISO 20000, התקן שאפשר לחברות לבחון  שהם פועלים בהתאמה לתהליכי ITIL, ולקבל הסמכה רשמית.
בשנת 2007 עברה המתודה "ריענון" נוסף, וגרסת ITIL V3.0 הייתה שינוי מהפכני: 5 ספרים שממקדים את ה-IT בשיטות לשיפור מתמיד.
בשנת 2011 יצאה הגרסה ITIL 2011 (ב-30.6.2011), וכיום כ-95% מהארגונים בעולם המערבי מאמצים לפחות תהליך אחד של המתודה.
ובשנת 2019 עומד לצאת "עדכון" שייקרא ITIL 4 שיוסיף סוגים שונים של הסמכות כגון ITIL Strategic Leader.
ההיסטוריה של מתודת ITIL > ההיסטוריה של ITIL בארץ

בארץ החל העיסוק ב-ITIL רק בשנת 1999. בני קמין, חלוץ מיישמי השיטה בארץ, היה הראשון ליישם את מתודת ITIL כשיטה לתפעול מערך השליטה-ובקרה בחברת החשמל. יישום המתודה המשיך להתרחב כשבשנת 2004 יושמו בבנק לאומי תהליך לניהול השחרור לייצור (Release Management) ותהליך ניהול תצורה (Configuration Management) תוך הקמת ה-CMDB הראשון בארץ.
בשנת 2005 הוקם פורום itSMF הישראלי, והיו בו מאות חברים ששיתפו ידע ופעלו להרחבת המודעות ליתרונות המתודה. הפורום היה פעיל עד שנת 2011. במהלך שנים אלה קיים הפורום 5 כנסים גדולים, ועשרות מפגשים חודשיים לשיתוף ידע.
החל משנת 2006 התחילו לקום בארץ חברות ליישום השיטה, לדוגמה חברת I-til Consulting. חברות אלה משמשות כמנוע לקידום השימוש ב-ITIL. מכרזים ממשלתיים החלו לדרוש התאמה ל-ITIL כתנאי לאספקת שירותי IT.
בשנת 2007 התחיל מכון התקנים הישראלי לבחון ארגונים מול תקן ISO 20000. מחלקת התמיכה של בנק הפועלים היה הגוף הראשון בארץ שקיבל הסמכה לתקן. כיום ישנם בארץ ארגונים נוספים שהוסמכו ע"פ התקן.
המתודה מאומצת בעשרות ארגונים ישראליים, אך אחוז האימוץ בארץ עדיין נמוך מהמקובל בעולם.
התהליכים של ITIL 2011

בגרסה הנוכחית של מתודת ITIL ישנם 26 תהליכי עבודה ו-4 פונקציות, והם מרוכזים ב-5 ספרים שמתארים את השלבים במחזור החיים של שירותי ה-IT:
שלב אסטרטגיית השירות - ITIL Service Strategy.
שלב תכנון מערך השירות - ITIL Service Design.
שלב העברת שירות לייצור - ITIL Service Transition.
שלב תפעול השירות - ITIL Service Operation.
שלב שיפור מתמיד בשירות - ITIL Continual Service Improvement.
התהליכים של ITIL 2011 > אסטרטגיית השירות - ITIL Service Strategy

הספר הראשון "אסטרטגיית השירות" (ITIL Service Strategy) מספק הנחיות כיצד להבין את המטרות העסקיות והצרכים האסטרטגיים של הארגון, ומהם לתכנן ולפתח מערך ניהול ל-IT, שיוודא אספקת שירותי מערכות מידע מתאימים.
שלב זה במחזור החיים ממליץ למנהל מערכות מידע לתכנן תוכנית פעולה שתביא ערך עסקי לארגון וללקוחות ה-IT (המשתמשים). זו מחשבה עסקית: לחשוב כמו לקוח, לא כאיש מחשוב, ולהביא תועלת למרות אילוצי משאבים, יכולות, טכנולוגיה וכדומה. נדרש כאן תכנון וניהול אסטרטגי להקמת מערך IT ממוקד בעסקים, על-פיו מגדירים את פורטפוליו (סט) השירותים שיסופקו, מבוסס על הבנת צורכי הלקוחות, תוך עמידה במסגרת תקציב. כאן מוגדרים הקשרים בין ה-IT לארגון, וכיצד שומרים עליהם.
בספר הראשון ישנם 5 תהליכים:
התהליכים של ITIL 2011 > תכנון מערך השירות - ITIL Service Design

"תכנון מערך השירות" נועד לסייע בתכנון התשתית הניהולית שתבטיח אספקת שירותי ה-IT. מספק המלצות על תהליכי ה"מטה" שיסייעו למנהל מערכות מידע לנהל את אגף מערכות המידע.
בעזרת תהליכים אלה אנו מוודאים שכל אחד מהשירותים שקיימים בקטלוג השירותים ינוהל ויסופק ללקוחות כשירותי מערכות מידע ברמת השירות כמוסכם, בביצועים ללא חריגות קיבולת, בזמינות גבוהה, ברציפות מלאה גם בשעות חירום, ברמת אבטחת מידע ראויה, ותוך ניהול הגורמים המטפלים וספקי השירות. וכדי לוודא עקביות במתן השירות - אנו מתאמים בין כלל תהליכי שירות אלה.
בספר השני ישנם 8 תהליכים:
התהליכים של ITIL 2011 > העברת שירות לייצור - ITIL Service Transition

"העברת שירות לייצור" נועד לטפל בגורם העיקרי לתקלות IT: טיפול בשינויים. תהליכים אלה מספקים טיפול מלא במחזור חיי אפליקציה בדרכה מהפיתוח לייצור.
אנו נתחיל בתכנון פרויקטי היישום (בדומה לעבודתו של ה"PMO" או The Office of the CIO), ננהל כראוי את השינויים הנדרשים, נוודא שסביבת השינוי מוכרת והתצורה מנוהלת, ננהל את תהליך ההפצה, כולל ביצוע בדיקות כוללות, ולסיום נוודא שהתוצאה אכן מתאימה לדרישת השינוי שנתבקש.
במהלך הטיפול בשינוי מצטבר מידע רב, אותו ננהל על מנת למנוע חזרה על תקלות.
בספר השלישי ישנם 7 תהליכים:
התהליכים של ITIL 2011 > תפעול השירות - ITIL Service Operation

"ניהול התפעול" מגדיר את תהליכי העבודה לתפעול השוטף של התשתיות הטכנולוגיות. המלצות על הפעולות שיש לבצע כדי לשמור על רמת שירות גבוהה והתועלת לביזנס. הספר מתאר כיצד לאסוף את המידע על האירועים שקרו, כיצד לנהל תקלות ולקדם את הטיפול בלקוחות, תוך אספקת כלים לשירות עצמי. בעיות ינוהלו בתשומת לב מיוחדת. הספר מחייב שכל לקוח יקבל גישה למידע, ותפעול ה-IT ינוהל בצורה מקצועית ושקופה.
בספר הרביעי ישנם 5 תהליכים וגם 4 פונקציות:
פונקציית מוקד השירות - Service Desk Function,
פונקציית ניהול טכנולוגי – Technical Management Function,
פונקציית ניהול התפעול – IT Operations Management Function,
פונקציית ניהול אפליקציות – Application Management Function.
התהליכים של ITIL 2011 > שיפור מתמיד בשירות - ITIL Continual Service Improvement

"שיפור מתמיד של השירות" נועד לאתר, לבחון ולנתח הזדמנויות לשיפור השירות. הספר מציג שיטות לבקרה על תהליכים, שימוש בהיסטוריית תקלות לשיפור איכות השירותים, תוך שמירה על התאמה של שירותי ה-IT לדרישות המשתנות של העסקים. מחייב איסוף מדדים ובחינת המגמות, מבדקים, הערכות מצב, וסקרי שביעות רצון.
מוגדרת כאן שיטה בת 7 שלבים לשיפור, וכן הנחיות על שיטות איסוף מדדים והפקת תובנות ניהוליות לצורך שיפור מתמיד.
כללי > מתודות ניהול דומות

תקן ISO 20000 הוא התקן שבוחן האם יושמו תהליכי מתודת ITIL בארגון באופן מלא.
תקן CobiT, הבוחן את הניהול והבקרה של מערכות מידע ארגוניות, תוך ניהול סיכונים. מידע נוסף אצל האיגוד הישראלי לביקורת ואבטחת מערכות מידע
מתודת CMMI היא שיטה לשיפור ביצועי הארגון. ל-CMMI יש גם מודול שעוסק במתן שירות.
ההבדל העיקרי בין תקנים אלה למתודת ITIL טמון בהבדל שבין "חובה" ל"המלצה".
התקנים מכילים בעיקר רשימות של נושאים בכל ארגון חייב לקיים על מנת לקבל הסמכה או "התאמה" לתקן. התקנים לרוב אינם מפרטים את הסיבה לכל דרישה, ואינם מפרטים את כיצד יש ליישם את השיטה - זהו מידע שנמצא אצל יועצים בעלי ניסיון. התקנים מסייעים לבחון את מצב קיים של ארגון.
מתודת ITIL היא רשימה של המלצות, כך שכל ארגון מאמץ רק את ההמלצות שמתאימות לו. ספרי ITIL מכילים גם הסברים כיצד ניתן ליישם כל אחת מההמלצות, ואת הלוגיקה שמאחורי כל המלצה. סיבה זו הפכה את ITIL למתודה פופולרית בעולם. המתודה מסייעת ליישם ולשפר את מצב הארגון.
ארבעת הגרסאות של ספרי ITIL
תיאור גרפי של תהליכי העבודה של מתודת ITIL 2011
'hours...'

'hours...' ('שעות...') הוא אלבום של המוזיקאי הבריטי דייוויד בואי שיצא בשנת 1999.
מרבית שירי האלבום הופיעו כבר במשחק המחשב "אומריקון". במשחק זה הופיעו בין השאר, דמויותיהם של בואי עצמו, של אשתו הדוגמנית אימאן, ושל שני המוזיקאים ריבס גברלס וגייל אן דורסי.
גולשים באתר האינטרנט של בואי "BowieNet" הוזמנו בתרגיל שיווקי יוצא דופן לכתוב מילים לאחד משירי האלבום, ללחן קיים. אלכס גראנט זכה בתחרות כתיבת השיר "What's Really Happening", והוא גם הוזמן לצפות בבואי מקליט את השיר באולפן.
על עטיפת האלבום מופיע בואי בחזות עדכנית, מגולח עם שיער ארוך, אוחז בידיו את דמותו של בואי המזוקן וקצוץ השיער, כפי שהייתה מוכרת מתקופת אלבומו הקודם Earthling, הנראית ללא רוח חיים. החזות העדכנית משווה לבואי מראה רך ונערי יותר, דבר שבא גם לידי ביטוי בחלק משירי האלבום שהזכירו את עבודתו המוקדמת של בואי בראשית שנות ה-70.
אחת ממהדורות האלבום כללה עטיפת שהודפסה בטכניקה עם אפקט תלת-ממד. בשנת 2004 הוציא בואי את האלבום במהדורה מורחבת שכללה דיסק נוסף שהכיל שירים שלא הופיעו באלבום המקורי, מיקסים וגרסאות שונות.
שמו של האלבום 'hours...', רומז לממד הזמן שגם החל להעסיק את בואי כמוזיקאי רוק מזדקן, וכן לקראת סוף המילניום הקרב ובא.
שירי האלבום

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייוויד בואי וריבס גברלס, למעט "What's Really Happening?" שנכתב על ידי השניים יחד עם אלכס גראנט.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Thursday's Child  | 5:24 |
| 2. | Something in the Air  | 5:46 |
| 3. | Survive  | 4:11 |
| 4. | If I'm Dreaming My Life  | 7:04 |
| 5. | Seven  | 4:04 |
| 6. | What's Really Happening?  | 4:10 |
| 7. | The Pretty Things Are Going to Hell  | 4:40 |
| 8. | New Angels of Promise  | 4:35 |
| 9. | Brilliant Adventure  | 1:54 |
| 10. | The Dreamers  | 5:14 |
| רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום> מס' | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום> שם | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום> משך | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  | רצועות בונוס בגרסה המורחבת של האלבום>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Thursday's Child (רמיקס Rock)   | 4:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Thursday's Child (גרסה איטית יותר מתוך Omikron: The Nomad Soul)   | 5:35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Something in the Air (רמיקס מתוך אמריקן פסיכו)   | 6:03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Survive (רמיקס של Marius de Vries)   | 4:18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Seven (דמו)   | 4:07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Seven (רמיקס של Marius de Vries)   | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Seven (‏רמיקס של בק #1)   | 3:46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Seven (‏רמיקס של בק #2)   | 5:14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Pretty Things Are Going to Hell (עריכה)   | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Pretty Things Are Going to Hell (גרסת הסרט סטיגמטה)   | 4:49 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Pretty Things Are Going to Hell (גרסת הסרט סטיגמטה)   | 4:00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | New Angels of Promise (גרסת המשחק Omikron: The Nomad Soul)   | 4:38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | The Dreamers (גרסת המשחק Omikron: The Nomad Soul המוארכת)   | 5:43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | 1917  | 3:29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | We Shall Go to Town  | 3:55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | We All Go Through  | 4:11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | No One Calls  | 3:50 |  |  |  |  |  |  |  |
קרדיטים

דייוויד בואי - שירה, קולות, גיטרה, קלידים, כלי הקשה, סקסופון.
ריבס גברלס - גיטרות, תכנות תופים, קלידים.
מארק פלאטי - גיטרות, תכנות תופים, קלידים.
מייק לוסקיו - תופים.
סטרלינג צ'מבל - תופים.
כריס הסקט - גיטרה.
אוורט בראדלי - כלי הקשה.
הולי פאלמר - קולות.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |
| --- | --- | --- |
|  אוסטריה | Ö3 אוסטריה טופ 40‏ | 2 |
|  אוסטרליה | מצעד האלבומים האוסטרלי | 33 |
|  איטליה | מצעד האלבומים האיטלקי | 9 |
|  ארצות הברית | בילבורד 200 | 47 |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 4 |
|  הולנד | מצעד 100 האלבומים ההולנדיים | 31 |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד האלבומים הבריטי | 5 |
|  ולוניה | אולטראטופ 40 | 12 |
|  יפן | אוריקון | 14 |
|  נורווגיה | VG-lista | 4 |
|  ניו זילנד | המצעד הניו זילנדי הרשמי | 21 |
|  פינלנד | המצעדים הפיניים הרשמיים | 39 |
|  פלנדריה | אולטראטופ 50 | 12 |
|  צרפת | SNEP | 7 |
|  שוודיה | סוורייטופליסטן | 2 |
|  שווייץ | המצעד השווייצרי | 18 |
נתוני מכירות

| מקום | תארים | מכירות |
| --- | --- | --- |
| צרפת (SNEP) | זהב | 100,000 |
| הממלכה המאוחדת (BPI) | כסף | 60,000 |
הערות שוליים

↑  מידע על האלבום בחנות הItunes
↑  מידע על האלבום בחנות Itunes
↑  מידע על Hours, באתר המצעד האוסטרי, ארכיון
↑  מידע על Hours, באתר המצעד האיטלקי, ארכיון
↑  מידע על Hours, באתר המצעד הגרמני
↑  מידע על Hours, באתר המצעד הנורווגי
↑  מידע על Hours, באתר המצעד של ניו זילנד
↑  מידע על Hours, באתר המצעד הפיני
↑  מידע על Hours, באתר המצעד הצרפתי, ארכיון
↑  מידע על Hours, באתר המצעד השוודי
| דייוויד בואי |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | David Bowie (1967) • David Bowie (1969) • The Man Who Sold the World • Hunky Dory • The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars • Aladdin Sane • Pin Ups • Diamond Dogs • Young Americans • Station to Station • Low • "Heroes" • Lodger • Scary Monsters (and Super Creeps)‎ • Let's Dance • Tonight • Never Let Me Down • Tin Machine (עם Tin Machine) • Tin Machine II (עם Tin Machine) • Black Tie White Noise •‏ Outside •‏ Earthling • ‎'hours...'‎ • Heathen • Reality • The Next Day • Blackstar |  |
| אלבומי הופעה | David Live • Stage • Ziggy Stardust - The Motion Picture • Tin Machine Live: Oy Vey, Baby (עם Tin Machine) • LiveAndWell.com • Live EP (Live at Fashion Rocks) • Live Santa Monica '72 • Glass Spider Live  • VH1 Storytellers • A Reality Tour |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: e8a94ea7-8466-389e-830a-d356801ca68c
הארמון החדש (פוטסדאם)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  ארמון 
 כתובת:  Am Neuen Palais, 14469 Potsdam 
 מיקום:  פוטסדאם 
 מדינה:  גרמניה 
 בעלים:  קרן הארמונות והגנים הפרוסים של ברלין-ברנדנבורג 
 מייסדים:  פרידריך השני, מלך פרוסיה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1763
 תאריך פתיחה רשמי:  1769 
 אדריכל:  יוהאן גוטפריד בירינג 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות הבארוק 
 מידות
 גובה מעל פני הים:  38 מ' 
 קואורדינטות:  52°24′05″N 13°00′58″E﻿ / ﻿52.401301°N 13.01603°E﻿ / 52.401301; 13.01603
 www.spsg.de/startseite/
  (למפת ברנדנבורג מוגדלת) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אורניינבורג אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןהארמון החדש(למפת ברנדנבורג רגילה) פוטסדאם קוטבוס פרנקפורט אורניינבורג אברסוולדה פאלקנזה ברנאו שליד ברלין  שוודט קניגס ווסטרהאוזן פולין סקסוניה סקסוניה-אנהלט סק. הת.  מקלנבורג-מערב פומרניה ברליןהארמון החדש
 
הארמון החדש (בגרמנית: Neues Palais) הוא ארמון הנמצא בחלק המערבי של פארק סנסוסי שבפוטסדאם. בניית הארמון החלה ב-1763, לאחר סיום מלחמת שבע השנים, והסתיימה ב-1769. הארמון נחשב לארמון הבארוק הפרוסי הגדול האחרון.
היסטוריה

בניית הארמון החלה בתום המלחמה על מנת לחגוג את ניצחונה של פרוסיה במלחמה, שנודעה גם כמלחמה השלזית השלישית. פרידריך הגדול, מלך פרוסיה באותה תקופה, רצה להפגין את עוצמתה של פרוסיה באמצעות כלים אדריכליים כגון שימוש בשיש ובזהב. הארמון החדש לא היה בית המגורים העיקרי של פרידריך, כי אם מקום תצוגה וקבלת פנים עבור אורחים רמי מעלה. ארבעה חדרי אספה עיקריים, מתוך 200, שימשו למטרות המלכותיות השונות, נשפים ואירועים לאומיים. בתקופות שהותו בארמון התגורר פרידריך במערכת חדרים בקצה הדרומי של הבניין, שכללה בין השאר חדר עבודה, חדר מוזיקה, סלון סעודות, וחדר שינה.
לאחר מותו של פרידריך הגדול ב-1786 ננטש הארמון כמעט לחלוטין. אולם, החל מ-1859 הוא הפך למקום מגוריו של יורש העצר הגרמני פרידריך וילהלם, לימים הקיסר פרידריך השלישי. הארמון היה מקום המגורים המועדף על פרידריך ועל אשתו ויקטוריה לאורך 99 ימי שלטונו. בתקופת שלטונו הקצרה של פרידריך השלישי שונה שם המקום לארמון פרידריכסקרון (Schloß Friedrichskron), ומסביבו נחפר חפיר.
עם עלייתו לשלטון של וילהלם השני החלו עבודות חידוש ושיקום בארמון, ובמהלכן הותקן חימום מבוסס קיטור, אמבטיות בחדרי המדינה ורשת חשמל עבור הנברשות שפרידריך הגדול אסף ברחבי אירופה. הארמון היה מקום המגורים המועדף של וילהלם השני ואשתו אוגוסטה ויקטוריה עד 1918.
לאחר מהפכת נובמבר והדחת וילהלם השני הפך הארמון למוזיאון, ושימש בתפקיד זה עד מלחמת העולם השנייה. רוב הריהוט נלקח מהארמון למקום גלותו של הקיסר בהולנד. חלק מאוצרות הארמון נבזזו על ידי הצבא האדום בסיום המלחמה. רוב הריהוט התגלה על ידי ההולנדים בשנות ה-70, בעודו באריזות המשלוח המקוריות, והושב לפוטסדאם. כתוצאה מכך ומהיעדר נזקים מהפצצות במהלך המלחמה הארמון שמר על מראהו מ-1918.
החלק החיצוני

הארמון שוכן בחלק המערבי של פארק סנסוסי, על שדרת הציר הראשית. בזמן בנייתו הוא היה ממוקם בפארק בארוק יקר. הפארק לא קיים יותר, וכיום יש בו שבילים, פסלים, מזרקות, וחממה. ליד הפארק נמצאים מקדש הידידות ומקדש העתיקות.
הרוקוקו הפרידריכיאני היה הסגנון הבולט בסנסוסי, אך פרידריך הגדול העדיף לבנות את הארמון החדש במגוון צורות בסגנון הבארוק, אך עם שינויים אחדים. הוא העדיף את הרוקוקו ואת הבארוק על פני הקלאסיציזם, שהלך ותפס את מקומו כסגנון המועדף על המונרכים באירופה. האדריכל יוהאן גוטפריד בירינג, בסיועו של היינריך לודוויג מאנגר, הופקד על תכנון הארמון החדש, והיה בעל מוניטין מוצלח לאחר שהשלים את בניית הבית הסיני וגלריית התמונות בפארק סנסוסי.
ב-1764 הועבר תכנון הארמון לאדריכל קארל פון גונטארד, בעקבות מחלוקות בנושאים עיצוביים. החזית התלת-קומתית כמעט והושלמה במקביל לפנים הארמון הלא גמור. בראש החלק המרכזי של הארמון נבנתה כיפה גדולה, ובראשה הוצבו פסלי שלוש החאריטות התומכות בכתר הפרוסי. הכיפה לא נבנתה רק כקישוט אדריכלי, והיא שימשה גם עליית גג באזור שמתחת לעמודי העץ שעליהם נשענה.
כמו כן, על גג האגף הצפוני ועל גג האגף הדרומי נבנו כיפות המוקפות בנשרים מוזהבים. בין הפילסטרים היה קיר צבוע שדמה לקיר לבנים רגיל, כך שרק האגף הדרומי ששימש את המלך היה בנוי מלבנים חשופות. עלויות הבנייה מחדש בצורה נאה יותר היו גבוהות מדי, ופרידריך הורה לכסות את הלבנים בסטוקו ולצבוע אותן. למעלה מ-400 פסלי אבן חול מעטרים את הארמון ואת מבני המשנה שלו.
מול חצר הכבוד של הארמון ניצבות הקומונות, שתוכננו על ידי פון גונטארד וז'אן לורן לה-גה. הקומונות הם זוג מבנים בסגנון זהה לארמון, שהכילו את המטבחים המלכותיים, חדרי שירותים, מגורי הגננים, שומרי הארמון ומשרתים. הבניינים מחוברים באמצעות אכסדרה מעוקלת, המקושטת בפסלים ובאובליסקים. אכסדרה זו הייתה הכניסה הרשמית לארמון, והסתירה את נוף אדמות הביצה שמאחור. ב-1896 הורה וילהלם השני לבנות מעבר תת-קרקעי בין הארמון והקומונות, ובכך להימנע מבעיות במקרה שמזג האוויר סוער. הבניינים משמשים כיום את אוניברסיטת פוטסדאם, ועבודות השיפוצים שהחלו מתעכבות בגלל בעיות מימון. כיום סגור מתחם הקומונות בפני הציבור.
החלק הפנימי

החלק המרכזי של הארמון כולל גם ארבעה חדרי מדינה (אולמות פסטיבלים) בנוסף למגורי משפחת המלוכה. בקומת הקרקע נמצא אולם גרוטו (Grotto Hall) שקירותיו מצופים בצדפים, שיש, קוורץ ואבנים יקרות למחצה. רצפת השיש מתארת בעלי חיים וצמחים ימיים. על התקרה יש ציור מ-1806 הנקרא "ונוס ואהבה, שלוש החאריטות ופוטי" (פוטו ברבים פוטי הוא ציור של תינוק אנושי עירום עם כנפיים).ברחבי החדר פזורות גומחות שבהן פסלים, ונברשות בדולח תלויות מהקשתות.
גלריית השיש הדרומית שבקומת הקרקע מובילה אל מגורי המלך. היא מקושטת בשיש לבן ובאבן ישפה אדומה, והיא אחת הדוגמאות הבולטות ביותר בארמון לקישוטי רוקוקו. שישה חלונות ניצבים מול גומחות עם מראות, המשקפות את האור שנכנס לחדר. שלוש נברשות בדולח גדולות תלויות מהתקרה. הריהוט בגלריה כולל כיסאות מהמאה ה-18, כדים מחיקוי של פורפיר מצרי, וארוניות.
מעל אולם גרוטו נמצא אולם השיש, הגדול ביותר מבין אולמות הפסטיבלים, ששימש כאולם נשפים וכאולם משתים. האולם מתנשא לגובה של שתי קומות, וניתן להשקיף ממנו על הדרכים המובילות לסנסוסי. התקרה המעוקלת והמוזהבת מגיעה עד לתוך עליית הגג שבכיפת הנחושת הגדולה. הציור במרכז התקרה, "הבה מוביל את גנימדס לאולימפוס", נוצר ב-1769 על ידי הצייר הצרפתי שארל-אמדי-פיליפ ואן לו. קירות האולם מעוטרים בארבעה ציורים גדולים שנוצרו במהלך מלחמת שבע השנים. בפילסטרים שבאולם יש 12 פסלים, המתארים שמונה נסיכים בוחרים מברנדנבורג וארבעה קיסרים: יוליוס קיסר, קונסטנטינוס, קרל הגדול ורודולף השני. בקומה השלישית יש מרפסת עם מעקה ברזל מוזהב שממנה נשקף האולם.
הגלריה העליונה נמצאת בדרום אולם השיש ובדיוק מעל גלריית השיש שבקומת הקרקע. התקרה צבועה בגוונים של ורוד, צהוב ולבן, ויש בה קישוטים מוזהבים כבדים. הפופולריות של הקלאסיציזם באותה תקופה באה לידי ביטוי בעיטורים העגולים שמעל הדלתות. שישה ציורי בארוק איטלקיים תלויים מול החלונות של הגלריה. רוב הריהוט המקורי הוסר מהגלריה במשך השנים, וכל מה שנותר הוא שלושה פסיפסי שיש וספות מרופדות. לאחר מהפכת 1918 התירה ממשלת רפובליקת ויימאר להעביר רהיטים רבים מהארמון לקיסר הגולה.
התיאטרון שנבנה בתקופת פרידריך הגדול מתפרס על פני שני מפלסים שמעל קומת הקרקע, והוא עדיין פעיל. גם חלק זה של הארמון בנוי בסגנון הרוקוקו, ונעשה בו שימוש רב בצבעי אדום ולבן. התיאטרון ייחודי בכך שאין לו תיבת צפייה מלכותית, שממנה המלך היה סוקר את ההופעות. במקום זאת ישב פרידריך בקרב אורחיו, בשורה השלישית מהבמה. שורות המושבים מעוקלות, ומזכירות אמפיתיאטרון במראה שלהם. במשך השנים הוכנס לתיאטרון ציוד מודרני, אך הוא מוסווה כך שלא יפגע במראה הרוקוקו.
הקומונות
התיאטרון