stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Love in Portofino

| --- | --- |

 סינגל בביצוע דלידה
 מתוך האלבום Love in Portofino (A San Cristina)
 יצא לאור:  יולי 1959
 שפה:  איטלקית 
 בי-סייד:  "La chanson d'Orpheé"
 חברת תקליטים:  Hoche
 כתיבה:  Leo Chiosso 
 לחן:  Fred Buscaglione 
 
Love in Portofino (בעברית: "אהבה בפורטופינו") הוא שיר משנת 1959, שהוקלט על ידי הזמרת הצרפתייה דלידה. השיר כולל מילים באיטלקית ובצרפתית, אם כי שמו הוא באנגלית. השיר לא הצליח מיד עם יציאתו, אבל עד מהרה הוא נקלט וזמרים אחדים ביצעו גרסאות כיסוי שלו. גלוריה לאסו ביצעה את השיר בשם "A San Cristina", והוקלטו גרסאות אינסטרומנטליות על ידי אקורדיוניסטים ומנצחים. השיר אומץ כיצירת מופת של דלידה וכסטנדרט פופ של שנות החמישים של המאה העשרים. בסופו של דבר הפך השיר לסמל של העיר פורטופינו אליה הוא מתייחס. ב-2013 הקליט אנדראה בוצ'לי גרסת כיסוי של השיר שהופיעה באלבום באותו שם.
רקע

השיר נכתב באיטלקית בלבד על ידי קיוסו, אבל כשברקלי קיבל את השיר עבור דלידה, הם הוסיפו חלק בצרפתית שנכתב על ידי לארו. השיר הוקלט בסיבוב הופעות של דלידה ביולי 1959 באולפני Hoche בפריז, עם תזמורת בניצוחו של ריימונד לפוור (Raymond Lefèvre). השיר יצא לאור באותו חודש כבי-סייד של השיר "La chanson d'Orpheé".
רקע > מצעדים

| מצעד (1959) | מיקום שיא |
| --- | --- |
צרפת: 15
ולוניה: 20
הערות שוליים

↑  "Andrea Bocelli Love in Portofino DVD - Official Website". www.andreabocelli.com (באנגלית אמריקאית). אורכב מ-המקור ב-2019-05-26. נבדק ב-2019-05-26.
↑  "Album format". Dalida Official Website. אורכב מ-המקור ב-2017-07-29. נבדק ב-8 בפברואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Personnel". Studio Hoche. נבדק ב-15 באפריל 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Classement des 20 plus grands succès du mois". Music Hall: 1. Autumn 1959.
↑  "Chart". ultratop.be.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: 87775495-1a54-48ed-bde5-8e31f23727f9
Scenes from an Italian Restaurant

| --- | --- |
 שיר בביצוע בילי ג'ואל
 מתוך האלבום The Stranger
 יצא לאור:  ספטמבר 1977
 מקום הקלטה:  A & R Recording, ניו יורק
 סוגה:  רוק, ג'אז, בלוז
 שפה:  אנגלית 
 אורך:  7:37
 חברת תקליטים:  קולומביה רקורדס
 כתיבה:  בילי ג'ואל
 הפקה:  פיל ראמון
 
"Scenes from an Italian Restaurant" (בעברית: "סצנות ממסעדה איטלקית") הוא שיר מתוך אלבומו של בילי ג'ואל משנת 1977, The Stranger, שתואר כ"התבוננות אופיינית של ג'ואל על החיים בניו יורק". ב-2021 דירג מגזין הרולינג סטון את השיר במקום ה-324 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים.
שחרור

למרות שמעולם לא יצא כסינגל, הוא הפך לאחת מיצירותיו המפורסמות ביותר של ג'ואל בקרב מעריצים ומבקרים כאחד. השיר מופיע ברוב אלבומי האוסף שלו וזוכה להצלחה בהופעות. בריאיון, ג'ואל ציין את הצד השני של האלבום Abbey Road של הביטלס כאחת ההשפעות המוזיקליות העיקריות שלו. באורך של 7 דקות ו-37 שניות, זהו השיר הארוך ביותר מבין רצועות מוזיקת הרוק של ג'ואל, שעלה רק על ידי הקלטות חיות וחמישה שירים מהאלבום הקלאסי של ג'ואל משנת 2001, Fantasies &; Delusions.
כאשר ג'ואל ביצע את השיר לראשונה, בקמפוס C.W. Post של אוניברסיטת לונג איילנד במדינת ניו יורק ב-6 במאי 1977, הוא הקדיש אותו למסעדה של כריסטיאנו (שכיום סגורה) בכפר הסמוך סיוסט. עם זאת, ב-2012 הודה ג'ואל שזה "כמו להגיד 'יאנקיז' כשאתה משחק בניו יורק", ושהוא התייחס לממסד המקומי רק כדי לזכות במחיאות כפיים. מאוחר יותר, הוא הצהיר כי השיר נוצר בהשראת "כמה מקומות": Fontana di Trevi במערב רחוב 57, מול קרנגי הול בניו יורק, ובניטו טו (או אולי Il Cortile) ברחוב Mulberry באיטליה הקטנה, מנהטן.
משתתפים

בילי ג'ואל - סולן וקולות רקע, פסנתר
דומיניק קורטזה - אקורדיון
סטיב בורג - גיטרה חשמלית
יו מקראקן - גיטרת קצב אקוסטית
דאג סטגמאייר - גיטרה בס
ליברטי דה ויטו - תופים
ריצ'י קנטה - סקסופון, חליל צד, קלרינט
הערות שוליים

↑  The Stranger by Billy Joel – Classic Rock Review, ‏2012-02-26 (באנגלית אמריקאית)
↑  Best-selling albums of all time, New York : Metro Books, 2015, ISBN 978-1-4351-6114-6
↑  n2:0006-2510 - Search Results, search.worldcat.org
↑  "Billy Joel to receive Gershwin Prize"
↑  Fred Schruers, Billy Joel : the definitive biography, New York : Crown Archetype, 2014, ISBN 978-0-8041-4019-5
↑  Christiano’s, Once of Billy Joel Fame, Closes After 56 Years, Syosset, NY Patch, ‏2014-02-26 (באנגלית)
1 2  Billy Joel's favorite Long Island Italian restaurants, web.archive.org, ‏2012-08-11
↑  Randi Minetor, New York immigrant experience : a guided tour through history, Guilford, Conn. : GPP, 2010, ISBN 978-0-7627-5743-5
↑  Cohen, Steve (director) (2021). Billy Joel in Black & White (Television production). New York: Legacy Recordings.
↑  בילי ג'ואל, "Phil Ramone: The Piano Man Remembers", עמ' 28
April (שיר)

April (בעברית: אפריל) היא יצירה מוזיקלית של להקת דיפ פרפל, מתוך האלבום Deep Purple.
מבנה השיר

השיר April מתחלק לשלושה חלקים השונים זה מזה מבחינה סגנונית ובשמיעה ראשונה קשה לזהות את הקשר ביניהם אך למעשה הם כולם בנויים על אותם קשרים מלודיים. החלקים הם "החלק הפסיכדלי", "החלק הקלאסי" ו"החלק הכבד".
מבנה השיר > החלק הפסיכדלי (00:00–04:21)

חלק זה של היצירה הוא למעשה קטע כלי (אינסטרומנטלי) ללא מילים. קטע זה משלב את מוזיקת הרוק הפסיכדלי עם המוזיקה הקלאסית. הוא מתאפיין בנגינת כינורות וכלי נשיפה אחרים לצד נגינת הגיטרה של ריצ'י בלקמור ונגינת האורגן של ג'ון לורד. הקטע מתחיל בנגינת עוגב בדומה למוזיקה כנסייתית, סממן שחוזר כמה פעמים באלבום. לאחר מכן ישנה מנגינה אקוסטית שמנגן בלקמור לצד סולו גיטרה שנמצאת על מצב דיסטורשן נמוך. לאחר מכן מתחלף סולו הגיטרה בסולו אורגן האמונד שמנגן לורד (שהיה הכותב העיקרי ביצירה). ברקע של קטע זה מנגנת תזמורת ייחודית שהובאה במיוחד להקלטות היצירה הזו. קטע זה הוא הקטע הארוך ביותר מבין השלושה, והוא 'תופס' כמעט ארבע וחצי דקות מהיצירה.
מבנה השיר > החלק הקלאסי (04:21–08:40)

בחלק זה הלהקה מפסיקה לנגן ורק כלי נשיפה וקשת מנגנים. הקטע מתחלק לסולואי אבוב, כינור, צ'לו ועוד כלים רבים, לצד הרמוניות מורכבות שבסיס כולן עומד מבנה הקטע הפסיכדלי. הקטע הזה נכתב יחד על ידי כל חברי הלהקה, אם כי הם לא מנגנים בו. התזמורת המנגנת את קטע זה הובאה במיוחד עבור הקלטת היצירה באולפני "De Lane Lea Studios". ההקלטה של חלק זה לקחה יותר משבוע, אך לבסוף נוצרה הקלטה מוגמרת של מעט יותר מארבע דקות (כאורכו של שיר ממוצע באותה תקופה). הקטע הוא המורכב ביותר מבחינה מלודית והרמונית, שכן הוא מכיל כלים רבים ה"משלימים" זה את תפקידו של זה.
מבנה השיר > החלק הכבד (08:40–12:10)

החלק האחרון שמסיים את היצירה ובשמיעה ראשונה ניתן לחשוב כי הוא שונה לגמרי משאר היצירה מכיוון שקטע זה אינו אינסטרומנטלי בלבד, אלא כולל שירה המבוצעת על ידי רוד אוונס. קטע זה מבחינת סגנון מוזיקלי הוא רוק כבד, ודומה לסגנונה הרגיל של הלהקה. הוא מדבר על פרידה כוזבת מאהבתו, המדומה לחודש אפריל בשנה, שמסמן את החלק שבין החורף לקיץ. ארמז ברור למשפט הפותח את שירו הנודע של המשורר ת"ס אליוט, ארץ הישימון. זהו החלק הקצר ביותר ביצירה. המוזיקה שלו היא למעשה אותה המוזיקה בדיוק של החלק הראשון, "החלק הפסיכדלי", אלא שהיא מנוגנת בצורה יותר כבדה. התיפוף של איאן פייס, שלא מופיע באף קטע אחר ביצירה, הוא דומיננטי מאוד בחלק זה.
ביקורות

על אף שבחי המבקרים שקראו ליצירה כ"אחת מהיצירות הגדולות במאה העשרים" והיא נחשבת על ידי רבים לאחת היצירות הטובות ביותר שכתבה להקת דיפ פרפל על כל הרכביה[דרוש מקור], הקהל קיבל את השיר, ואת האלבום, בקרירות יחסית, והאלבום נחרט ככישלון יחסית לאלבומיה האחרים של הלהקה כמו "Machin Head" ו-"Deep Purple In Rock".
Scheiße

| --- | --- |
 שיר בביצוע ליידי גאגא
 מתוך האלבום Born This Way
 יצא לאור:  23 במאי 2011
 תאריך הקלטה:  2010
 סוגה:  דאנס-פופ
 שפה:  אנגלית
 אורך:  3:45
 חברת תקליטים:  סטרים-ליין • אינטרסקופ • קון לייב
 כתיבה:  סטפאני ג'רמנוטה, רד וואן
 לחן:  ליידי גאגא, רד וואן 
 הפקה:  ליידי גאגא, רד וואן
 
"Scheiße" (בעברית: "חרא") הוא שיר, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית ליידי גאגא מתוך אלבום האולפן השני שלה, Born This Way. השיר נכתב והופק על ידי גאגא ורד וואן והוקלט במהלך סיבוב ההופעות "The Monster Ball Tour" באוטובוס ששימש אותה ואת צוותה (מעין מעונוע גדול במיוחד). השיר הוצג לראשונה בתצוגת האופנה של מעצב האופנה טיירי מוגלר ב-19 בינואר 2011. השיר הוא שיר דאנס-פופ עם סינתסייזרים כבדים. בנוסף הוא גם מכיל השפעות של טכנו, אלקטרו-קלאש, ודיסקו אירופאי. בשיר גאגא את הבית הראשון וחלק מהפזמון בגרמנית, מבחינה לירית השיר עוסק בהעצמה נשית.
השיר קיבל ביקורות חיוביות ממבקרי מוזיקה אשר החמיאו על השפעות הדאנס הכבדות שלו ועל הפזמון הקליט אם כי מתחו ביקורת על השימוש במילים בגרמנית ועל המבטא של גאגא. השיר זכה להצלחה כאשר הצליח להיכנס למצעדים הרשמיים של קנדה, גרמניה, איטליה, בריטניה ובדרום קוריאה שם הגיע למקום ה-20. בארצות הברית השיר הגיע למקום ה-6 במצעד הדאנס ולמקום ה-11 במצעד השירים מתחת להוט 100. גאגא שרה את השיר במהלך סיבוב הופעות "Born This Way Ball", בפסטיבל קואצ'לה, בסיבוב ההופעות "Joanne World Tour" ובסדרת ההופעות שלה בלאס וגאס.
רקע

השיר נכתב והופק על ידי ליידי גאגא ורד וואן. הוא הוקלט בקארוון ב-2010 במהלך סיבוב ההופעות שלה "The Monster Ball Tour" ולאחר מכן עובד לרמיקס אשר שימש את תצוגת האופנה של המעצב טיירי מוגלר. גאגא סיפרה כי השיר נכתב בהשראת בילוי שלה במועדון לילה בברלין ויום למחרת היא כתבה את השיר.
גאגא הסבירה כי שם השיר יכול להתפרש בשני מובנים: מצד אחד במובן טוב אך מצד שני גם במובן רע מכיוון שהשיר מדבר על הקושי של אישה להיות חזקה ועוצמתית. בנוסף גאגא אמרה שזו המילה היחידה באותה תקופה שידעה בגרמנית מה שגם הייתה הסיבה שהובילה אותו לבחור בשיר בשם זה.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (2011)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  איטליה | מצעד הסינגלים האיטלקי | 92 |  |
|  ארצות הברית | בילבורד הוט 100 | - |  |
|  ארצות הברית | מצעד השירים מתחת להוט 100 | 11 |  |
|  ארצות הברית | מצעד שירי הדאנס\אלקטרוני הדיגיטליים | 6 |  |
|  גרמניה | GfK – טופ 100 | 90 |  |
|  הממלכה המאוחדת | מצעד הסינגלים הבריטי | 136 |  |
|  קוריאה הדרומית | סירקל צ'ארט | 20 |  |
|  קנדה | קנדה הוט 100 | - |  |
|  קנדה | מצעד השירים הדיגיטליים | 72 |  |
608

שנת 608 היא השנה השמינית במאה ה-7. זוהי שנה מעוברת, שאורכה 366 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
ראו גם

ילידי 608‎
נפטרים ב-608‎
The Record

| --- | --- |
 תאריכי הופעה:  13 ביולי 1981 – מרץ 2001 (כ־19 שנים) 
 שפה:  אנגלית 
 מדינה:  קנדה 
 ISSN:  0712-8290
 
The Record היה מגזין קנדי שסיקר את תעשיית המוזיקה.
היסטוריה

המגזין הוקם על ידי דייוויד פארל באמצע 1981. דייוויד פארל שימש כעורך המגזין עד 1991. הגיליון הראשון של המגזין היה ב-13 ביולי 1981. המגזין פרסם בדפוס עד 9 באוגוסט 1999, ומאוחר יותר באינטרנט עד מרץ 2001. מרטין מלשיש היה עורך העיתון ב-1991–1993. סטיב מקלין היה עורך המגזין ב-1993–2001.
המגזין פרסם מספר מצעדי מוזיקה ב-1983–1997. מצעדים אלו התבססו על נתוני נילסן סאונד-סקאן ודיווחים ידניים של קמעונאים ומפיצים קנדים. מצעדים אלו הופיעו בערוץ המוזיקה הקנדי Much (אנ') וכן בתוכנית המוזיקה Video Hits (אנ') של CBC Television (אנ'). להלן מצעדי המוזיקה שהופיעו באלבום.
מצעד הסינגלים הקמעונאיים (1983–1996) - הופיע כמצעד קנדי במדור להיטי העולם של בילבורד
מצעד הלהיטים (1996–1997) - מצעד איירפליי
מצעד להיטי הרדיו העכשוויים
מצעד שירי הפופ למבוגרים (הוכר גם כמצעד השירים העכשויים למבוגרים)
מצעד שירי הקאנטרי
מצעד האלבומים העכשויים ברדיו (הוכר גם כמצעד אלבומי הרוק)
מצעד המוזיקה העכשווית למבוגרית (סוף שנות ה-90)
מצעד האלבומים המובילים - הופיע כמצעד קנדי במדור להיטי העולם של בילבורד
המגזין נקנה על ידי musicmusicmusic ‏(m3) ב-10 במרץ 2000. במרץ 2001, זמן קצר לאחר פירוק המגזין המתחרה RPM, הודיע דייוויד פארל על סגירה מוחלטת של המגזין בטענה כי המגזין איננו רווחי יותר. בעקבות זאת, עורך המגזין, סטיב מקלין החל לפרסם את Canadian Music Network במאי 2001.
הערות שוליים

↑  "musicmusicmusic acquires The Record". Chart Attack. 15 במרץ 2000. אורכב מ-המקור ב-12 במאי 2003. נבדק ב-22 בינואר 2019. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Music mag The Record folds after 20 years". Ottawa Citizen. 15 במרץ 2001. p. D6. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Kirby (22 במרץ 2001). "Sounding Off". SEE Magazine. אורכב מ-המקור ב-23 בנובמבר 2005. נבדק ב-9 בינואר 2008. {{cite news}}:  (עזרה)
Don't Cry

"Don't Cry" הוא בלדת רוק שבוצע על ידי להקת Guns N' Roses. לשיר יצאו שתי גרסאות. האחת נכללה באלבום Use Your Illusion I שיצא לאור בשנת 1991, והשנייה נכללה באלבום Use Your Illusion II ששוחרר באותו היום. בין שתי הגרסאות יש הבדל במילים, והבדלים מעטים בקצב ובלחן. השיר הגיע לעשרת הגדולים במצעדים רבים בעולם, כולל למקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי ומקום עשירי במצעד הבילבורד הוט 100.
רקע

איזי סטראדלין ואקסל רוז כתבו את השיר במרץ 1985, זמן קצר לאחר ייסוד הלהקה. השיר נקרא אז Don't you cry tonight.
שאנון הון מלהקת בליינד מלון השתתף בהקלטת השיר ובוידאו קליפ.
וידאו קליפ

הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי אנדי מורהאן ומארק ראקו.
| --- | --- |
 שיר בביצוע Guns N' Roses
 מתוך האלבום Use Your Illusion II
 יצא לאור:  17 בספטמבר 1991
 פורמט:  7" • 12" • CD
 תאריך הקלטה:  1990-91
 מקום הקלטה:  A&M, Record Plant, Studio 56, Image Recording, Conway Recording, Metal Recording
 סוגה:  רוק כבד, רוק רך
 שפה:  אנגלית
 איי-סייד:  Don't Cry (Original Version)
 אורך:  4:45
 חברת תקליטים:  גפן
 כתיבה:  איזי סטראדלין, אקסל רוז
 לחן:  אקסל רוז, איזי סטראדלין
 הפקה:  מייק קלינק, Guns N' Roses
 
איזי סטראדלין שהיה שותף לכתיבת והקלטת השיר לא השתתף בווידאו קליפ מכיוון שבעת שצולם כבר עזב את הלהקה. בווידאו ניתן לראות מעריצים המניפים שלט עליו כתוב "היכן איזי?"
הערות שוליים

↑  Guns N' Roses First Radio Interview March 1985, באתר Raz Cue‏, 9 במרץ 2018
↑  bio, באתר בליינד מלון
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz release group: 700983f1-8262-37b4-a6ae-57ee6380049d  MusicBrainz work: 3eb128d9-1495-4a79-999f-091d22057fc6
Don't Bother Me

| --- | --- |

 שיר בביצוע הביטלס
 מתוך האלבום With the Beatles
 יצא לאור:  22 בנובמבר 1963
 תאריך הקלטה:  11-12 בספטמבר 1963
 שפה:  אנגלית
 אורך:  2:29
 כתיבה:  ג'ורג' האריסון 
 לחן:  ג'ורג' האריסון 
 הפקה:  ג'ורג' מרטין
 
Don't Bother Me (מאנגלית: "אל תטריד אותי") הוא השיר הראשון פרי עטו של ג'ורג' האריסון שהופיע באלבום של להקת הביטלס. השיר, בסגנון רוק אנד רול, הופיע באלבום השני של הלהקה, With the Beatles, שיצא ב-22 בנובמבר 1963 בממלכה המאוחדת, ומאוחר יותר הופיע באלבום Meet The Beatles! שיצא ב-ארצות הברית ב-20 בינואר 1964.
השיר

האריסון העיד בשנת 1980 כי זהו השיר הראשון שכתב, וכי הוא נכתב בעודו שוכב חולה במיטה בבית מלון בבורנמות', במסגרת סיבוב הופעות של הלהקה בקיץ 1963. האריסון סיפר כי כתב את השיר כ"תרגיל", וכי הוא לא מגדיר אותו כשיר מוצלח - אך בזכותו הוא המשיך לכתוב עוד שירים. האריסון לא הכליל את השיר ברשימת יצירותיו בספרו האוטוביוגרפי "I Me Mine", והביטלס מעולם לא ביצעו את השיר בהופעותיהם.
האריסון קיבל קרדיט על שני שירים מוקדמים יותר שהוקלטו על ידי הביטלס, אך לא פורסמו באופן רשמי על ידי הלהקה עד להופעתם באנתולוגיית הלהקה "Anthology 1" בשנת 1995 - "In Spite of All the Danger" (מקרטני/האריסון) ו-"Cry for a Shadow" (האריסון/לנון). כיוון שהראשון הוא שיר שנכתב על ידי מקרטני באופן בלעדי (האריסון קיבל בו קרדיט כיוון שניגן בו סולו גיטרה) והשני הוא פסטיש אינסטרומנטלי של סגנון להקת הצלליות, השיר Don't Bother Me נחשב כשיר הראשון של האריסון.
האלבום הבא של הביטלס בו הופיע שיר מאת האריסון הוא אלבומם החמישי Help!, שיצא בשנת 1965. האלבום כלל את שיריו של האריסון "I Need You" ו-"You Like Me Too Much".
השיר הופיע בסרט הקולנוע "לילה של יום מפרך" של הביטלס, בסצנה בה חברי הלהקה רוקדים במועדון לילה, ובמקביל סבו של מקרטני עוסק בהימורים. בקרדיטים בסיום הסרט, מוצג השיר בטעות כשירם של לנון-מקרטני.
בסיקור של השיר נכתב כי מסר השיר מועבר ״אפילו בלי המדיום המוזיקלי״.
קרדיטים

ג'ורג' האריסון - שירה, גיטרה מובילה
ג'ון לנון - גיטרת קצב, תוף מרים
פול מקרטני - גיטרה בס, קלאווה
רינגו סטאר - תופים, תופי בונגו
ג'ורג' מרטין - מפיק מוזיקלי
נורמן סמית' - מהנדס קול
הערות שוליים

↑  מתוך ארכיון הראיונות של הביטלס (באנגלית)
↑  Notes on "Don't Bother Me", מתוך אתר soundcapes
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: c31e5675-8fb4-38fc-a160-7e41638a9ffc
9K22 טונגוסקה

| --- | --- |

מערכת הנשק טונגוסקה במצעד ניצחון במוסקבה
 מידע כללי
 סוג:  מודל נשק 
 מדינה מייצרת:  רוסיה רוסיה
 יצרן:  FGUP «KB priborostroenija» 
 שנת ייצור:  1976
 תקופת השימוש:  1982–הווה (כ־42 שנים) 
 דגם קודם:  ZSU-23-4
 מערכה מרכזית:  המלחמה בדרום אוסטיה
 מידע טכני
 אורך:  7.93 מטר
 רוחב:  3.24 מטר
 גובה:  4.01 מטר (3.36 מטר עם  מכ"ם מקופל)
 משקל:  34 טון
 מהירות:  65 קמ"ש
 טווח פעולה:  500 ק"מ
 מנוע:  דיזל V-12 מדגם V-46-4 בעל 780 כ"ס
 צוות:  4 מפעילים
 מערכות נשק
 קליבר:  30 מ"מ
 סוגי תחמיש:  טילי 9M311
 משקל פגז:  0.97 ק"ג
 קצב אש:  עד 2,500 כדורים לדקה לכל תותח
 מהירות לוע:  960 מטר לשנייה
 טווח מקסימלי:  4 ק"מ   אנכי: עד 3 ק"מ
 חימוש משני:  2 תותחי 30 מ"מ מדגם 2A38M
 
| --- | --- |

 מידע בסיסי
 קוד נאט"ו:  Grison 
 ייעוד:  טיל קרקע-אוויר
 ארץ ייצור:  ברית המועצות 
 יצרן:  FGUP «KB priborostroenija» 
 מלחמות ומבצעים:  המלחמה בדרום אוסטיה 
 תקופת השירות:  1982–הווה (כ־42 שנים) 
 פלטפורמת שיגור:  רק"מ 2S6
 מאפיינים כלליים
 הנעה:  מנוע רקטי דלק מוצק, מנוע דו-שלבי
 משקל:  57 ק"ג
 ממדים
 אורך:  2.56 מטר
 ביצועים
 מהירות:  900 מטר לשנייה
 טווח:  8 ק"מ (10 ק"מ בדגם 9M311-M1)
 גובה טיסה:  3,500 מטר
 ראש קרב והנחיה
 ראש קרבי:  9 ק"ג
 מרעום:  מגע וקרבה
 הנחיה:  שליטת רדיו
 
9K22 טוּנְגוּסְקה (ברוסית: Тунгуска, בקוד דיווח נאט"ו: SA-19 Grison) היא מערכת רוסית משולבת של תותחים וטילי קרקע-אוויר, טקטית וניידת נגד כלי טיס וטילי שיוט. המערכת נועדה לתת הגנה ביום ובלילה לגדודי חי"ר ושריון כנגד מטרות מנמיכות טוס וטילי שיוט. מערכת הטונגוסקה קיבלה את הציון 2K22, אך הצבא משתמש בציון 9K22 וזהו הציון היותר נפוץ.
היסטוריית פיתוח

פיתוח המערכת החל בשנת 1970 לבקשת משרד ההגנה הסובייטי. משרד התכנון KBP בטולה שברוסיה החל לפתח תותח נ"מ 30 מ"מ שיהווה תחליף לתותח ה-23 מ"מ שהותקן על גבי מערכת ה-ZSU-23-4.
הפרויקט, שקיבל את השם "טונגוסקה", בא בתגובה לכניסת מטוסי תקיפה קרקעית חדשים כדוגמת ה-A-10 ת'נדרבולט II, שהתגלו כעמידים במיוחד כנגד פגזי ה-23 מ"מ. מחקרים שנערכו הדגימו כי לתותח 30 מ"מ ידרש פי 3-2 פחות זמן להרס מטרה מאשר לתותח 23 מ"מ. כמו כן פגזי 30 מ"מ בעלי הסתברות להרג גבוהים פי 1.5 ובעלי טווח ארוך יותר (4 ק"מ לעומת 2 ק"מ) מאשר פגזי ה-23 מ"מ.
הפיתוח הראשוני הסתיים בשנת 1973, ואבטיפוס פותח בשנת 1976. בדיקות ואבלואציה למערכת נעשו בשנים 1981-1980. המערכת נכנסה רשמית לשירות בשנת 1982, והדגם שקיבל את הציון 2K22/2S6 צויד ב-4 טילים מוכנים לשיגור בעמדת הירי (2 טילים בכל צד).
לאחר ייצור סדרתי מוגבל של ה-9K22, דגם מתקדם יותר, 2K22M/2S6M או "טונגוסקה-M", נכנס לשירות בשנת 1990. הדגם המשודרג כלל 8 טילים מוכנים לשיגור (4 טילים בכל צד), מערכת בקרת אש משופרת וכן היא הייתה בעלת אמינות כללית גבוהה יותר.
הטונגוסקה עברה שדרוג נוסף, כאשר בשנת 2003 נכנסה לשירות בצבא הרוסי מערכת ה-2K22M1 או "טונגוסקה-M1". המערכת החדשה הציגה טילי 9M311-M1 חדישים שאפשרו למערכת המשודרגת לפגוע במטרות קטנות כמו טילי שיוט. שיפורים נוספים במערכת כללו עמידות גבוהה יותר כנגד אמצעי נגד א"א, הגדלת הטווח המקסימלי ל-10 ק"מ במקום 8 ק"מ, שיפור העקיבה האופטית והדיוק ושיפור תיאום בקרת האש בין חלקי הסוללה השונים והפיקוד. סך הכל מערכת ה-2K22M1 בעלת יעילות מבצעית הגבוהה פי 1.5-1.3 מאשר מערכת ה-2K22M.
תיאור המערכת

מערכת שלמה או סוללה מורכבת מ-6 רק"מים מדגם 2S6, מצוידים בטילי קרקע-אוויר מדגם 9M311 ובשני תותחי 30 מ"מ מדגם 2A38M.
התצורה הכללית דומה לזו של ה-ZSU-23-4 עם צריח מרכזי גדול בו מאוחסנת התחמושת, החיישנים ו-3 אנשי צוות: המפקד, התותחן ומפעיל המכ"ם. הנהג נמצא בחלק השמאלי הקדמי של החלל כאשר מימינו נמצאת טורבינת גז, והמנוע נמצא בחלק האחורי של החלל.
כאשר מחברים בין מכ"ם רכישת מטרות פרבולי, הנמצא בחלק האחורי של הצריח, לבין מכ"ם עקיבת מטרות מונו-פולסי, הנמצא בקדמת הצריח, מקבלים את מערכת המכ"ם 1RL144 (נאט"ו: Hot Shot).
צמד תותחי 2A38M בקוטר 30 מ"מ מצוידים ב-700 פגזים מסוגים שונים. התותחים מגיעים לקצב אש של 2,500 פגזים לדקה וטווחם מגיע עד 4 ק"מ. התותחים בשילוב הטילים יכולים ליירט מטרות מנמיכות טוס ביותר, כטב"מים ואף טילי שיוט בגובה שאינו נמוך מ-15 רגל (כחמישה מטרים מעל פני הקרקע).
טיל

המערכת משתמשת בטילים ממשפחת ה-9M311, המסוגלים לפגוע במטרות במרחק של 8-2.4 ק"מ ובגובה של עד 3.5 ק"מ. ה-"טונגוסקה-M1" משתמשת בטילי 9M311-M1 בעלי טווח מקסימלי של 10 ק"מ. הטיל הוא דו שלבי מונע בדלק מוצק, כשהשלב העליון צר מהתחתון. אורכו מגיע ל-2.56 מטר, ראש הקרב שלו מכיל מרעומי קרבה ומגע וחומר נפץ מרסק במשקל 9 ק"ג. הטיל כולו שוקל 57 ק"ג ומגיע למהירות מרבית של 900 מטר לשנייה.
טיל > דגמי הטיל

9M311 – הטיל המקורי.
9M311K – הגרסה הימית של ה-9M311.
9M311-1 – גרסת הייצוא של הטיל.
9M311M – גרסה משודרגת של הטיל.
9M311-M1 – גרסה מתקדמת יותר הפועלת עם מערכת ה-2K22M1, בעל טווח של 10 ק"מ ויכולת פגיעה בטילי שיוט.
דגמי המערכת

2K22 – המערכת המקורית בעלת טילי 9M311 מורכבים על גבי רק"מ 2S6.
2K22M – גרסה משופרת בעלת טילי 9M311M. זוהי גרסת הייצור המרכזית.
2K22M1 – גרסה משודרגת בעלת טילי 9M311-M1 לטווח של 10 ק"מ ומערכת בקרת אש משופרת. הגרסה נכנסה לשירות ב-2003.
2K22M עם טילי 57E6 – מערכת משודרגת לחלוטין בעלת טילי 57E6 ומכ"ם חדש בעל טווח גילוי מטרות של 38 ק"מ וטווח עקיבת מטרות של 30 ק"מ. לטיל טווח מוארך של 18 ק"מ.
מפעילות

אוקראינה אוקראינה
בלארוס בלארוס
הודו הודו – 92-66 מערכות 2K22M/M1
מרוקו מרוקו – 12 מערכות 2K22M1
רוסיה רוסיה – 256 מערכות 2K22M/M1
The Real Slim Shady

The Real Slim Shady (בעברית: סלים שיידי האמיתי) הוא שיר של הראפר האמריקאי אמינם מאלבומו השלישי The Marshall Mathers LP. הוא יצא כסינגל המוביל חודש לפני יציאת האלבום.
"The Real Slim Shady" היה השיר הראשון של אמינם שהגיע למקום הראשון בממלכה המאוחדת והוא גם הגיע למקום הרביעי ב-Billboard Hot 100, מה שהעניק לו את הלהיט הגדול ביותר שלו עד לאותה נקודה. השיר היה ה-14 הנמכר ביותר בשנת 2000 בבריטניה. הוא זכה במספר פרסים, כולל פרסי MTV Video Music עבור הסרטון הטוב ביותר והסרטון הגברי הטוב ביותר, וכן פרס גראמי להופעת סולו ראפ הטובה ביותר. באוקטובר 2011, NME מיקמה אותו במקום ה-80 ברשימת "150 השירים הטובים ביותר של 15 השנים האחרונות". הוא היה רשום במקום ה-396 ב-500 השירים הגדולים של NME בכל הזמנים.
רקע

"The Real Slim Shady" לא נועד במקור להיות חלק מ-The Marshall Mathers LP. ג'ימי איובין מאינטרסקופ רקורדס רצה שלאמינם יהיה שיר להציג את האלבום, בדומה לאופן שבו "My Name Is" היה הסינגל הראשון ב-The Slim Shady LP. אמינם, ד"ר דרה, טומי קוסטר ומייק אליזונדו כתבו את "The Real Slim Shady" שעות ספורות לפני שהעותק הסופי של האלבום הגיע. הסינגל הראשון נועד להיות "הידוע ביותר".
קליפ השיר

השחקנית הקומיקאית קתי גריפין, שידועה גם בהעלבת מפורסמים במעשה שלה, מופיעה בסרטון כאחות מטפלת במחלקה פסיכיאטרית. גריפין אמרה במהלך ראיון ב-21 ביולי 2005 ב-The Tonight Show עם ג'יי לנו שאמינם בחר בה לסרטון כי הראפר חברו סנופ דוג אמר לו שהיא "ממש מצחיקה".
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  עולמי | בילבורד גלובל 200 | 59 |  |
|  עולמי | בילבורד גלובל ללא ארצות הברית | 70 |  |
Lungs

Lungs (בעברית: ריאות) הוא אלבום הבכורה של להקת האינדי פופ פלורנס אנד דה משין. את האלבום הוציאה לאור ב-6 ביוני 2009 חברת התקליטים איילנד רקורדס. בבכורתו בטבלת האלבומים הבריטית, בשבוע הראשון להוצאתו, הגיע האלבום למקום השני בטבלה, ושמר על התואר לכחמישה שבועות. ב-10 בינואר 2010 חזר האלבום לטבלה ושמר על התואר שישה שבועות לא רצופים. לאחר תקופת כהונתו במקום השני הגיע למקום הראשון בטבלה לשבועיים רצופים. באותה התקופה לאחר יציאת האלבום, האלבום זכה להיות במקום גבוה מהמקום ה-40 בטבלה למשך כ-65 שבועות רצופים וזכה להיות במקום גבוה מהמקום התשיעי למשך כ-33 שבועות. בנוסף, זכה האלבום להיות במקום השני בטבלת האלבומים האירית למשך כ-6 שבועות.
בנוסף להצלחתו המרובה בטבלאות האלבומים, Lungs היה למועמד ראשי וטעון לפרס מרקורי. Lungs קיבל מרוב המבקרים ביקורת חיובית ביותר, כמעט פה אחד. בנוסף זכה האלבום בפרס האלבום הבריטי הטוב ביותר בפרסי המוזיקה הבריטית לשנת 2010.
רשימת השמעה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
| Lungs> מס' | Lungs> שם | Lungs> משך | Lungs>  | Lungs>  | Lungs>  | Lungs>  | Lungs>  | Lungs>  | Lungs>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Dog Days Are Over  | 4:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Rabbit Heart (Raise It Up)  | 3:52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I'm Not Calling You a Liar  | 3:05 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Howl  | 3:34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Kiss with a Fist  | 2:04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Girl with One Eye  | 3:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Drumming Song  | 3:44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Between Two Lungs  | 4:09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Cosmic Love  | 4:16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | My Boy Builds Coffins  | 2:57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Hurricane Drunk  | 3:13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Blinding  | 4:40 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | You've Got the Love  | 2:49 |  |  |  |  |  |  |  |
Don't Call Me Up

"Don't Call Me Up" (בעברית: "אל תתקשר אליי") הוא סינגל של הזמרת הבריטית מייבל. השיר יצא ב-18 בינואר 2019 בהוצאת חברות התקליטים פולידור רקורדס וקפיטול רקורדס. השיר מופיע במהדורה המחודשת של המיקסטייפ הראשון שלה, Ivy to Roses, ובאלבום האולפן הראשון שלה, High Expectations. השיר נכתב על ידי מייבל, קמיל פרסל וסטיב מק והופק על ידי סטיב מק.
נכון לספטמבר 2023, השיר הושמע למעלה מ-329 מיליון פעמים ביוטיוב, ולמעלה מ-953 מיליון פעמים בספוטיפיי.