נדירה שלהוב-קיבורקיאן
פעילות חברתית ופוליטית

לצד פעילותה האקדמית, כיהנה שלהוב-קיבורקיאן לאורך השנים בוועדים של מספר ארגונים, בהם "גישה", שם כיהנה כיושבת ראש ההנהלה, "מרכז הנשים לסיוע וייעוץ משפטי" ("WCLAC"), ו"הקרן החדשה לישראל" ("NIF").
בנובמבר 2006 עברה בנתב"ג הליך בידוק ביטחוני יסודי ביותר, שבגינו תבעה מרשות שדות התעופה פיצויים על סך 75 אלף ש"ח. בשנת 2015 פסקה סגנית נשיא בית משפט השלום בתל אביב כי הבידוק נעשה בסמכות, אולם היא שוכנעה כי אנשי הרשות לא טיפלו בתובעת ברגישות מספקת על מנת להבטיח את כבודה ופרטיותה. על כך נפסקו לה פיצויים של 7,500 ש"ח ועוד 2,500 שכר טרחה.
בשנת 2008 זכתה בפרס גרובר לזכויות נשים, על פועלה למיגור תופעת רצח נשים על רקע חילול כבוד המשפחה בחברה הפלסטינית.
בשנת 2015 חתמה על מנשר של מרצים מאוניברסיטאות בישראל המתנגדים למסע הדה-לגיטימציה המתנהל לדבריהם נגד ארגון "שוברים שתיקה".
בתחילת 2019 עוררה הרצאה שנתנה באמסטרדם בשם "טכנולוגיות של אלימות בשער שכם" סערה תקשורתית עוד לפני האירוע. זאת מאחר שעל פי תיאור האירוע, שלהוב-קיבורקיאן הייתה אמורה לשתף מכתבים שכתבו ילדי מזרח ירושלים על חוויות שעברו, כאשר באמצעות קולות הילדים התכוונה להראות כיצד התעשייה הביטחונית הישראלית משתמשת בחייהם ובגופם של ילדים ותושבי מזרח ירושלים כדי למכור נשק וידע שעברו "ניסוי בשטח". כן התעוררה סערה סביב הרצאה שנשאה באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, בה טענה כי ישראל מבצעת ניסויים בנשק על פלסטינים. ההרצאה הוקלטה ופורסמה בגלי צה"ל.
באוקטובר 2023, בעת מלחמת חרבות ברזל של מדינת ישראל, פרסמה עצומה שלפיה ישראל מבצעת "השמדת עם" ("ג'נוסייד") ברצועת עזה. בעקבות העצומה, פנו אליה נשיא האוניברסיטה העברית, אשר כהן, והרקטור תמיר שפר והודיעו לה כי מן הראוי (בדומה לסטודנטים ומרצים אחרים שהושעו מהאקדמיה - בטענה כי הם תמכו בחמאס באותה העת) שתשקול אף להתפטר בעצמה, ותפנה את משרתה כמרצה באוניברסיטה העברית. לדברי שלהוב-קיבורקיאן, הפרסום בעיתונות של המכתב מאת הנשיא ומאת הרקטור של האוניברסיטה העברית "תדלק קמפיין הסתה ואיומים מסוכנים וחסרי תקדים" כנגדה וכנגד משפחתה.
בראיון לפודקאסט בערוץ היוטיוב "Makdisi Street" שנערך עם שלהוב-קוברקיאן, במהלך מלחמת חרבות ברזל של מדינת ישראל, אמרה שהיהודים מפחדים כשהיא מדברת ערבית - וש"הישראלים צריכים להיות מפוחדים והם צריכים לפחד, כי פושעים תמיד מפחדים". כמו-כן קראה לביטול הציונות: "זה הזמן לבטל את הציונות, זה הכיוון אליו אני הולכת היום. היא [הציונות] לא יכולה להמשיך, היא לא יכולה, זה פלילי". בנוסף האשימה את חיילי כוחות הביטחון של ישראל בהרג תינוקות מכוון ובאונס. כשנשאלה על הדו"ח המיוחד של האו"ם על הפשעים המיניים של חמאס במהלך טבח שבעה באוקטובר, שלהוב-קוברקיאן האשימה את מדינת ישראל בכך שהיא מנצלת גופות של נשים, מיניות של נשים, חיים אינטימיים של נשים לצרכים פוליטיים וזאת כדי לקדם אג'נדה פוליטית, כדי לקדם הרג, נישול, התעללות ואונס. עוד אמרה שלהוב-קוברקיאן: "”הם [היהודים בישראל] ישתמשו בכל שקר, הם התחילו עם תינוקות, הם המשיכו עם אונס, והם ימשיכו עם עוד מיליון שקרים, כל יום עם סיפור אחר, אנחנו הפסקנו להאמין להם, אני מקווה שהעולם יפסיק להאמין להם”. ב-12 במרץ 2024 הודיעה האוניברסיטה העברית כי שלהוב-קוברקיאן תושעה מהוראה באוניברסיטה, בעקבות התבטאויותיה הפוליטיות, המסיתות וחסרות-הבסיס. 90 מאנשי הסגל האקדמי באוניברסיטה תבעו לבטל את השעייתה, אף שהסתייגו מדבריה, ומרצים אחרים תמכו בהשעיה. כמו כן, כ-800 אקדמאים חברי אקדמיה לשוויון חתמו על עצומה המגנה את השעייתה. בעקבות דבריה והתגובה להם התפתחה סערה באוניברסיטה. ב-27 במרץ בוטלה ההשעיה לאחר שהיא הבהירה כי בתור חוקרת ביקורתית מהפלג הפמיניסטי, היא מאמינה לכלל הקורבנות ולא מעלה ספק בדבריהן, וכי היא לא הכחישה את העובדה שב-7 באוקטובר היו בעוטף עזה מקרי אונס, ולפיכך שלהוב-קוברקיאן הוחזרה לעבודתה כמרצה באוניברסיטה העברית.
ב-18 באפריל 2024, שלהוב-קוברקיאן נעצרה בחשד להסתה, בעקבות דבריה ונערך חיפוש בביתה. למחרת דחה בית המשפט את בקשת משטרת ישראל להאריך את מעצרה, ולכן נאלצו לשחרר אותה בתנאים מגבילים, הכוללים ערבות וחובת התייצבות לחקירה בעת דרישה.
ב-27 באוגוסט 2024 הודיע יו"ר ועדת המשמעת באוניברסיטה העברית, פרופסור דוד גליקסברג, כי פרופסור נדירה פרשה מהוראה באוניברסיטה ולא תשמש עוד כמרצה בה, החל משנת הלימודים האקדמית הבאה.