stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כלוב מוגן-כרישים
כלוב מונע עצמית

ב-4 בספטמבר 1979, נרשם בארצות הברית פטנט מספר 4166462 עבור כלוב מוגן כרישים בעל הנעה עצמית; שתוכנן כדי לאפשר לצוללנים לאסוף אוזני-ים מבלי להיות חשופים לפגיעה. בפטנט נרשם שבזכות מערכת ההנעה, צוללני אוזן-הים יאמצו את עצמם פחות, ולכן, יוכלו לאסוף את טרפם במשך זמן ארוך יותר. תקציר הפטנט מפרט כלוב בעל הנעה עצמית עם לפחות פתח גישה אחד ושלדה הנושאת מדחף ומנוע אוויר. למסגרת הכלוב מחובר חומר ציפה כך שהכלוב יכול לצוף באופן נייטרלי במים מלוחים. פטנט זה פקע ב-4 בספטמבר 1996.
תאונות כלוב כרישים

בשנת 2005, מרק קארי, תייר בריטי שצלל בכלוב כרישים מול חופי דרום אפריקה, נחשף לסכנה חמורה, כאשר עמלץ לבן באורך 5 מטר חדר דרך הסורגים של הכלוב הכרישים בו שהה במהלך הצלילה. הכריש הקיף את הספינה מספר פעמים, והחל לתקוף את צד הכלוב, ואז התחיל לרסק ולנשוך. הקפטן של הספינה ניסה להסיח את הכריש על ידי שהכה אותו בראש עם מוט ברזל, אבל הכריש נגס את אחד המצופים בחלקו העליון של הכלוב, דבר שגרם לכלוב להתחיל לשקוע. קארי הבין שהיות שהוא מצויד רק במסכה, ללא כל התקני נשימה, הברירות העומדות בפניו הן להאכל או לטבוע. הוא שחה במהירות דרך החלק העליון של הכלוב, והוצא למבטחים על ידי קפטן הספינה, שהדף את הכריש על ידי מהלומות בראשו.
ב-2007, כלוב כרישים מסחרי נהרס מול חוף האי גואדלופה לאחר שעמלץ לבן באורך 4.6 מטר גדול הסתבך בו וקרע את הכלוב לשניים במאמץ קדחתני לחלץ את עצמו. תיירים צילמו וידאו של התקרית, שהתפשט במהירות ברחבי האינטרנט.
מחלוקת בעניין פיתוי כרישים

החולקים על תעשיית כלובי-הצלילה, כמו קרייג בווים שניצל מהתקפת-כריש, מאמינים כי פיתוי כרישים מתמיד במטרה למשוך כרישים לכלובי התיירים, עשוי לשנות את התנהגות הכרישים. החולקים על בווים, כמו איכות הסביבה הימית, טוענים כי אין שום קשר בין פיתיון כרישים להתקפות נגד בני אדם. עם זאת, ישנן ראיות כי פיתוי של כרישים לצורכי תיירות משנה את דפוסי התנועה של עמלצים לבנים.
הערות שוליים

↑  "Patent 4166462" www.patentstorm.us
↑  "He Almost Became Shark Food". CBS News. 11 בפברואר 2009. נבדק ב-10 בספטמבר 2012. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  The Guardian It was a real thrill, says tourist nearly eaten by 18ft great white shark
↑  https://www.youtube.com/watch?v=93WiSq9TIoM
↑  "Stop Shark Cage Diving Say South Africa Shark Attack Victims".
↑  Bruce, B.D. & Bradford, R.W. Mar Biol (2013) 160: 889. doi:10.1007/s00227-012-2142-z The effects of shark cage-diving operations on the behaviour and movements of white sharks, Carcharodon carcharias, at the Neptune Islands, South Australia
כוונה להרוג

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ק קארדיף 
 תסריט:  Jimmy Sangster 
 שחקנים ראשיים:  ריצ'רד טוד בטסי דרייק הרברט לום 
 מוזיקה:  Ken Jones 
 צילום:  דזמונד דיקינסון 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת הממלכה המאוחדת
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20 
 הקרנת בכורה:  1958 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוונה להרוג (באנגלית: Intent to Kill) הוא סרט אפל בריטי משנת 1958, הסרט מבוסס על רומן באותו שם מאת הסופר האירי בריאן מור בריאן מור (אנ').
הסרט צולם במונטריאול והכיל קאסט בינלאומי של שחקנים אירופאים ואמריקאים.
עלילה

חואן מנדה, נשיא מדינה בדרום אמריקה אשר שרד ניסיון התנקשות בחייו, עובר למונטריאול על מנת לעבור טיפול רפואי עבור קריש דם קטלני שהוא עלול לעבור. אויביו הפוליטיים שומעים על מקום הימצאו ומעסיקים שלושה רוצחים שכירים מהעיר על מנת להשלים את משימת ההתנקשות. פרנסיסקו, העוזר של מנדה הנמצא איתו בעיר שותף אף הוא בתוכנית ההתנקשות, בעוד שהוא במסווה עוזרו ואיש סודו בוא מעביר מידע אודותיו לרוצחים, בנוסף לכך פרנסיסקו גם חושק בקרלה, אשתו של מנדה.
בינתיים בוב מקלורין (ריצ'רד טוד), רופא מנתח בריטי המתגורר בקנדה נתון תחת הלחץ של אשתו מרגרט (קייטי בויל), המעוניינת לעזוב את קנדה ולחזור ללונדון על מנת שייפתח שם מרפאה פרטית לרפואה פלסטית בה ירוויח יותר כסף. מרגרט טוענת שהיא יודעת על הרומן שבעלה ניהל את עם ננסי פרגוסון, המנתחת שעובדת עימו והיא מאיימת לפרסם דבר זה בציבור, על אף שזהו בדיה והרומן לא התקיים. הדאגות של בוב בחייו גורמות לו לאבד את הריכוז בעבודה במהלך שהוא מנתח את מנדה והוא כמעט עושה טעות פטאלית, אך לבסוף הניתוח מושלם בהצלחה.
כשמנדה מתאושש מהניתוח הוא מרגיש שקרלה אינה מגלה עניין בו ולא עושה מאמצים לבקר אותו, הוא גם מתחיל לחדוש בכוונותיו של פרנסיסקו, מסיבות אלה הוא דורש לעבור לחדר אחר בבית חולים.
הרוצחים השכירים מגיעים לחדר שהם חושבים שנמצא בו מנדה והם מגלים שהם הרגו אדם אחר חף מפשע, בוב, ננסי והמשטרה סבורים כי ההרוג זוהה בטעות כמנדה והם מצמידים לו שמירה צמודה 24 שעות ביממה עד שישתחרר מבית החולים. חבורת הרוצחים הנחושים לקבל את השכר תמורת העבודה שהם צריכים לבצע מתחילים להתנהל בפזיזות ובחוסר זהירות המובילה לעימות בבית החולים, בעימותים נורה ירייה ובוב נקלע באמצע, בוב מתעמת עם אחד המתנקשים ושניהם נופלים דרך החלון.
יפנים

| --- | --- |

 אוכלוסייה
 כ-129 מיליון
 דת
 בודהיזם, shinbutsu-shūgō, הנצרות ביפן 
 
יפנים (בקאנג'י: 日本人) הם קבוצה אתנית ולאום שמקורו במדינת יפן. עם זה דובר את השפה היפנית, ומכיל למעלה מ-129 מיליון בני אדם, שמתוכם 125 מיליון לפחות חיים ביפן, שם הם מהווים 98.5% מהאוכלוסייה. למעשה, היפנים הם אחת הקבוצות האתניות הגדולות בעולם.
סעיף 10 לחוקת יפן מגדיר את המונח "יפני" על בסיס לאום יפני. המושג "קבוצות אתניות" בסטטיסטיקה של מפקד האוכלוסין ביפן, שונה מהמושג המיושם במדינות רבות אחרות. לדוגמה, המפקד של הממלכה המאוחדת בוחן את "הרקע העדתי או הגזעי" של המשיב, ללא קשר ללאום. אולם הלשכה הסטטיסטית היפנית שואלת רק על לאום במפקד שהיא עורכת. ממשלת יפן מתייחסת לכל אזרחי יפן המתאזרחים ולאזרחים יפניים ילידי הארץ עם רקע אתני אחר כיפנים. ג'ון לי, אייג'י אוגומה וחוקרים אחרים כופרים באמונה הרווחת כי יפן היא הומוגנית מבחינה אתנית, וטוענים כי נכון יותר לתאר את יפן כחברה רב-אתנית, טענות כאלה נדחו זה מכבר – בין השאר על ידי גורמים שמרניים בחברה היפנית כמו ראש ממשלת יפן לשעבר טארו אסו, שתיאר פעם את יפן כעם של "גזע אחד, ציוויליזציה אחת, שפה אחת ותרבות אחת". מחקרים משנת 2015 מעריכים כי אחד מכל 30 ילדים שנולדו ביפן נולד לזוגות בין-גזעיים.
הפזורה היפנית

המונח "ניקייג'ין" (日系人) מתייחס ליפנים החיים מחוץ ליפן וצאצאיהם.
ההגירה מיפן תועדה כבר במאה ה-12 – לפיליפינים ולבורנאו. במאות ה-16 וה-17, אלפי סוחרים מיפן נדדו גם הם לפיליפינים ונטמעו באוכלוסייה המקומית. עם זאת, הגירת יפנים מארצם לא הפכה לתופעה המונית עד לתקופת מייג'י, אז החלו היפנים להגר לקנדה, ארצות הברית, הפיליפינים, סין, ברזיל ופרו. הייתה גם הגירה משמעותית לקולוניות של אימפריית יפן, אך מרבית ממהגרים וממתיישבים אלו חזרו ליפן לאחר תום מלחמת העולם השנייה.
על פי נתוני איגוד הפזורה היפנית, ישנם כ-2.5 מיליון "יפנים מחוץ ליפן". מרכזי הפזורה נמצאים במדינות סאו פאולו ופרנה בברזיל. ישנן גם קהילות יפניות מגובשות משמעותיות בפיליפינים, מזרח מלזיה, פרו, ארגנטינה (בואנוס איירס, קורדובה ומיסיונס), ארצות הברית (הוואי, קליפורניה וושינגטון), ובערים הקנדיות ונקובר וטורונטו.
ראו גם

ניהונג'ינרון
דמוגרפיה של יפן
הערות שוליים

↑  "Japan. B. Ethnic Groups". Encarta. אורכב מ-המקור ב-22 בינואר 2008. {{cite encyclopedia}}:  (עזרה)
↑  "人類学上は，旧石器時代あるいは縄文時代以来，現在の北海道〜沖縄諸島（南西諸島）に住んだ集団を祖先にもつ人々。" ( 日本人. マイペディア. 平凡社.
↑  "Japan - People". Encyclopædia Britannica.
↑  "Japan Ethnic groups - Demographics". www.indexmundi.com. נבדק ב-12 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  [日本国憲法]
↑  "United Kingdom population by ethnic group". United Kingdom Census 2001. Office for National Statistics. 1 באפריל 2001. אורכב מ-המקור ב-7 בינואר 2010. נבדק ב-10 בספטמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  John Lie Multiethnic Japan (Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press, 2001)
↑  Oguma Eiji, A Genealogy of 'Japanese' Self-images (Melbourne: Trans Pacific Press, 2002)
↑  "Aso says Japan is nation of 'one race'". The Japan Times. October 18, 2005.
↑  "Being 'hafu' in Japan: Mixed-race people face ridicule, rejection". America.aljazeera.com. נבדק ב-24 בינואר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Manansala, Paul Kekai (5 בספטמבר 2006). "Quests of the Dragon and Bird Clan: Luzon Jars (Glossary)". {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Hotels in Philippines - Booked.net". Booked.net. נבדק ב-12 בדצמבר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Leupp, Gary P. (1 בינואר 2003). Interracial Intimacy in Japan. ISBN 9780826460745. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Lankov, Andrei (23 במרץ 2006). "The Dawn of Modern Korea (360): Settling Down". The Korea Times. אורכב מ-המקור ב-19 ביוני 2006. נבדק ב-18 בדצמבר 2006. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Furia, Reiko (1993). "The Japanese Community Abroad: The Case of Prewar Davao in the Philippines".  In Saya Shiraishi; Takashi Shiraishi (eds.). The Japanese in Colonial Southeast Asia. Southeast Asia Program, Cornell University Publications. p. 157. ISBN 978-0-87727-402-5. נבדק ב-30 במאי 2016. {{cite book}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LNB: 000116059  NDL: 00568460  NKC: ph117649
כדורסל 3x3 באולימפיאדת טוקיו (2020)

| --- | --- |

 תאריך התחלה:  24 ביולי 2021
 תאריך סיום:  28 ביולי 2021
 מדליסטים
  גברים -  לטביה  נשים -  ארצות הברית:  
  גברים - הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי נשים - הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי:  
  גברים -  סרביה  נשים - הרפובליקה העממית של סין סין:  
 2024 ← 
תחרויות הכדורסל 3x3 באולימפיאדת טוקיו (2020) התקיימו החל מ-24 ביולי ועד 28 ביולי 2021. בתחרויות השתתפו 8 נבחרות גברים ו-8 נבחרות נשים. זהו טורניר הכדורסל 3x3 הראשון שנערך באולימפיאדה אי-פעם. בטורניר הגברים זכתה נבחרת לטביה ובטורניר הנשים זכתה נבחרת ארצות הברית.
מבנה הטורניר של הגברים ושל הנשים זהה: לאולימפיאדה העפילו 8 נבחרות בליגה אחת, כאשר בשלב המקודם כל נבחרת משחקת מול כל הנבחרות האחרות. בסיום השלב המוקדם עלו שתי הנבחרות המובילות והנבחרות במקומות 3–6 מתמודדות במעין "פליי-אין", מקום 3 נגד מקום 6 ומקום 4 נגד מקום 5, והמנצחות עולות ל"שלב הפלייאוף", הנערך בשיטת "נוק-אאוט". שתי הנבחרות המפסידות בשלב חצי הגמר מתמודדות ביניהן על המקום השלישי בטורניר וזכייה במדליית הארד.
תחרות הגברים > השלב המוקדם

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  סרביה | 14 | 7 | 7 | 0 | 138 | 91 | 47 |
|  בלגיה | 11 | 7 | 4 | 3 | 126 | 127 | -1 |
|  לטביה | 11 | 7 | 4 | 3 | 133 | 129 | 4 |
|  הולנד | 11 | 7 | 4 | 3 | 132 | 129 | 3 |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 10 | 7 | 3 | 4 | 116 | 125 | -9 |
|  יפן | 9 | 7 | 2 | 5 | 123 | 134 | -11 |
|  סין | 9 | 7 | 2 | 5 | 119 | 142 | -23 |
|  פולין | 9 | 7 | 2 | 5 | 120 | 130 | -10 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  פולין | 14 – 21 | לטביה   |
|  סין | 13 – 22 | סרביה   |
|  סין | 13 – 21 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  הולנד | 15 – 16 | סרביה   |
|  לטביה | 20 – 21 | בלגיה   |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 15 – 18 | הולנד   |
|  יפן | 19 – 20 | פולין   |
|  בלגיה | 16 – 18 | יפן   |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 16 – 21 | בלגיה   |
|  פולין | 12 – 15 | סרביה   |
|  בלגיה | 14 – 21 | סרביה   |
|  סין | 17 – 18 | לטביה   |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 16 – 21 | פולין   |
|  יפן | 20 – 21 | הולנד   |
|  סין | 18 – 21 | הולנד   |
|  יפן | 18 – 21 | לטביה   |
|  בלגיה | 20 – 21 | סין   |
|  יפן | 11 – 21 | סרביה   |
|  יפן | 16 – 19 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  לטביה | 16 – 22 | סרביה   |
|  הולנד | 17 – 18 | בלגיה   |
|  פולין | 19 – 21 | סין   |
|  לטביה | 15 – 19 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  פולין | 20 – 22 | הולנד   |
|  פולין | 14 – 16 | בלגיה   |
|  סין | 16 – 21 | יפן   |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 10 – 21 | סרביה   |
|  הולנד | 18 – 22 | לטביה   |
תחרות הגברים > הפלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | פליי-אין | פליי-אין |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | גמר | גמר |
 
 : 
 : 
 : 
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  | בלגיה בלגיה | 8 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | בלגיה בלגיה | 8 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | לטביה לטביה | 21  |  |  |  |  |
|   | לטביה לטביה | 21 |  |  | לטביה לטביה | 21  |  |  |  |  |
|   | לטביה לטביה | 21 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | יפן יפן | 18  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | יפן יפן | 18  |  |  |  |  |  |  | לטביה לטביה | 21 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | לטביה לטביה | 21 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 18  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 18  |
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  |  סרביה | 10 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  סרביה | 10 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 21  |  |  | מקום שלישי | מקום שלישי |
|   | הולנד הולנד | 19 |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 21  |  |  | מקום שלישי | מקום שלישי |
|   | הולנד הולנד | 19 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 21  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 21  |  |  |  |  |  |  | בלגיה בלגיה | 10 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | בלגיה בלגיה | 10 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  סרביה | 21  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  סרביה | 21  |
תחרות הנשים > השלב המוקדם

| נבחרת | נקודות | משחקים | ניצחונות | הפסדים | סלים> זכות | סלים> חובה | סלים> הפרש |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  ארצות הברית | 13 | 7 | 6 | 1 | 136 | 98 | 38 |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 12 | 7 | 5 | 2 | 129 | 90 | 39 |
|  סין | 12 | 7 | 5 | 2 | 127 | 97 | 30 |
|  יפן | 12 | 7 | 5 | 2 | 130 | 97 | 33 |
|  צרפת | 11 | 7 | 4 | 3 | 118 | 116 | 2 |
|  איטליה | 9 | 7 | 2 | 5 | 98 | 125 | -27 |
|  רומניה | 8 | 7 | 1 | 6 | 89 | 142 | -53 |
|  מונגוליה | 7 | 7 | 0 | 7 | 79 | 141 | -62 |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  יפן | 18 – 21 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  רומניה | 10 – 21 | סין   |
|  סין | 9 – 19 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  רומניה | 8 – 20 | יפן   |
|  מונגוליה | 14 – 15 | איטליה   |
|  צרפת | 10 – 17 | ארצות הברית   |
|  מונגוליה | 9 – 21 | ארצות הברית   |
|  איטליה | 16 – 19 | צרפת   |
|  מונגוליה | 10 – 19 | יפן   |
|  רומניה | 14 – 22 | איטליה   |
|  מונגוליה | 5 – 21 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  איטליה | 13 – 22 | סין   |
|  רומניה | 11 – 22 | ארצות הברית   |
|  צרפת | 15 – 19 | יפן   |
|  צרפת | 13 – 20 | סין   |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 16 – 20 | ארצות הברית   |
|  יפן | 12 – 15 | סין   |
|  מונגוליה | 14 – 22 | רומניה   |
|  רומניה | 12 – 21 | הוועד האולימפי הרוסי   |
|  איטליה | 10 – 22 | יפן   |
|  מונגוליה | 18 – 22 | צרפת   |
|  איטליה | 13 – 17 | ארצות הברית   |
|  סין | 19 – 21 | ארצות הברית   |
|  הוועד האולימפי הרוסי | 14 – 17 | צרפת   |
|  ארצות הברית | 18 – 20 | יפן   |
|  מונגוליה | 9 – 21 | סין   |
|  רומניה | 12 – 22 | צרפת   |
|  איטליה | 9 – 17 | הוועד האולימפי הרוסי   |
תחרות הנשים > הפלייאוף

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | פליי-אין | פליי-אין |  |  | חצי הגמר | חצי הגמר |  |  | גמר | גמר |
 
 : 
 : 
 : 
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  | ארצות הברית ארצות הברית | 18 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | ארצות הברית ארצות הברית | 18 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | צרפת צרפת | 16  |  |  |  |  |
|   | יפן יפן | 14 |  |  | צרפת צרפת | 16  |  |  |  |  |
|   | יפן יפן | 14 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | צרפת צרפת | 16  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | צרפת צרפת | 16  |  |  |  |  |  |  | ארצות הברית ארצות הברית | 18 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | ארצות הברית ארצות הברית | 18 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 15  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 15  |
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   |  |  |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 21 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | הוועד האולימפי הרוסי הוועד האולימפי הרוסי | 21 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | הרפובליקה העממית של סין סין | 14  |  |  | מקום שלישי | מקום שלישי |
|   | הרפובליקה העממית של סין סין | 19 |  |  | הרפובליקה העממית של סין סין | 14  |  |  | מקום שלישי | מקום שלישי |
|   | הרפובליקה העממית של סין סין | 19 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | איטליה איטליה | 13  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | איטליה איטליה | 13  |  |  |  |  |  |  | צרפת צרפת | 14 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | צרפת צרפת | 14 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | הרפובליקה העממית של סין סין | 16  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | הרפובליקה העממית של סין סין | 16  |
הערות שוליים

↑  אתר אולימפיאדת טוקיו 2020
כוחלה (כפר)

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הדרום
מועצה אזורית: אל קסום
גובה ממוצע: ‎531 מטר
סוג יישוב: יישוב כפרי אחר
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2022
  - אוכלוסייה: 470 תושבים
    - שינוי בגודל האוכלוסייה: ‎3.3% בשנה
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת צפון הנגב מוגדלת) כוחלה(למפת צפון הנגב רגילה) כוחלה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כוחלה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום כוחלה31°17′22″N 35°03′11″E﻿ / ﻿31.2894136116222°N 35.0531029871335°E﻿ / 31.2894136116222; 35.0531029871335  heמפת היישובים של מועצה אזורית אל קסום (in English: Al-Kasom Regional Council) באדום - כחלה בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 2 מתוך 10

כוחלה (בערבית: كحله) הוא יישוב בדואי, הנמצא בשטחה של המועצה אזורית אל קסום במחוז הדרום. עד נובמבר 2012 נכלל היישוב בתחומי המועצה האזורית אבו בסמה שפורקה לשתי מועצות אזוריות.
גאוגרפיה

הכפר כוחלה נמצא מדרום להר עמשא שבדרום הר חברון, בין חורה לכסייפה, מערבית לכפר דריג'את, 25 ק"מ מזרחית לבאר שבע. 
לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף 2022, מתגוררים בכוחלה (כפר) 470 תושבים. האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎3.3%‏.
כל תושבי הכפר הם מוסלמים ושייכים לשתי משפחות: אבו רביעה (أبو ربيعة) ואבו עיאדה. בתוך הכפר נמצא מסגד, ובית ספר יסודי הקרוי "כוחלה אבו רביעה" (בערבית: مدرسة كحلة الابتدائية). בקרבת הכפר קיימת מחצבה. בכפר אין כבישים סלולים, אין בו מרפאה ותשתיות.
תושבי הכפר מתפרנסים מרעיית צאן ומגידול בעלי חיים אחרים, מהמחצבה בכפר, ומבתי ספר בסביבה, שבהם עובדים משכילי הכפר. בתוך כוחלה שוכן "מרכז אבו רביעה". כיום נעשים מגעים בין תושבי הכפר לבין הרשויות להסדירו תכנונית. אין בשכונה תשתיות כלשהן. תושביו כולם משבט אבו רביעה, אשר חיו והתפרנסו לדורותיהם מחקלאות.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  http://www.orianit.edu-negev.gov.il/kochlabd/cp/homepage/kalemamoder.htm
↑  http://www.negevlb.org/arabic/?action=detail&id=958
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007588266905171
כלוב הציפורים

ערך זה עוסק בסרט קולנוע אמריקאי. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 מבוסס על:  כלוב העליזים 
 בימוי:  מייק ניקולס 
 הופק בידי:  מייק ניקולס ניל מצ'ליס מישל אימפרטו מרסלו דנון
 תסריט:  ג'ין פוירט פרנסיס ובר אדוארד מולינרו מרסלו דנון אליין מיי
 עריכה:  ארתור שמיט 
 שחקנים ראשיים:  רובין ויליאמס נייתן ליין ג'ין הקמן דיאן ויסט דן פוטרמן קליסטה פלוקהארט האנק עזריה
 מוזיקה:  סטיבן סונדהיים
 צילום:  עמנואל לובצקי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  יונייטד ארטיסטס
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  8 במרץ 1996
 משך הקרנה:  119 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט להט"בי, סרט מוזיקלי 
 הכנסות:  $185,300,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   birdcage
 פרסים:  פרס גילדת שחקני המסך
 דף הסרט ב־IMDb
 
כלוב הציפורים (אנגלית: The Birdcage) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1996 בכיכובם של רובין ויליאמס, נייתן ליין, ג'ין הקמן ודיאן ויסט, ובבימויו של מייק ניקולס. הסרט עוסק בהומוסקסואליות, שמרנות וקבלה חברתית.
הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט הקומי הצרפתי "כלוב העליזים" (La Cage aux Folles) מ-1978, המבוסס על מחזה באותו שם, שזכה גם לעיבוד כמחזמר מצליח.
צוות השחקנים הראשי

רובין ויליאמס - ארמנד גולדמן
נייתן ליין - אלברט
ג'ין הקמן - קווין קילי
דיאן ויסט - לואיז קילי
דן פוטרמן - ואל גולדמן
קליסטה פלוקהארט - ברברה קילי
האנק עזריה - אגאדור
כריסטין ברנסקי - קת'רין
מסרים בסרט

הסרט לועג לערכי השמרנות, המסרבים להכיר בכך שהעולם השתנה. כמו כן הוא לועג למה שהשמרנות מגדירה כ"מוסריות" ו"ערכי משפחה", כשלמעשה כבר יש צורות רבות של תא משפחתי: משפחות חד הוריות, משפחות עם שני הורים מאותו מין, משפחות מעורבות מבחינה דתית ועוד, כשבסופו של דבר דווקא משפחה שאינה שמרנית מצילה את בני משפחת קילי מהתקשורת.
כמו כן, הסרט לועג מעט גם לחברה הלהט"בית, כשארמנד ואלברט מנסים לסגל לעצמם מנהגים של סטרייטים ומנסים להסתיר את היותם הומוסקסואלים בכל דרך אפשרית, עד כדי ריקון ביתם מכל פריט אפשרי, במקום להיות מי שהם.
בנוסף, הסרט לועג גם לתקשורת, כמספקת רכילות במקום לספק חדשות ענייניות.
ביקורת

הסרט זכה לביקורות מעורבות מידי הקהל והמבקרים. מבקרים רבים מטעם הקהילה ההומולסבית צידדו בסרט, שמנסה לטשטש את ההבדלים בין הקהילות השונות, ולהראות שבסופו של דבר כולם בני אדם. לעומת זאת, הגולשים באתר IMDb דירגו את הסרט בדירוג ממוצע של 6.5 כוכבים בלבד.
כמו כן, הסרט זכה בפרס גילדת שחקני המסך לצוות השחקנים הטוב ביותר.
בסופו של דבר, הסרט לא היווה שובר קופות אך הצליח להחזיר את ההשקעה.
יעקב שמלה

| --- | --- |

 לידה:  מאי 1858 תוניס, תוניסיה 
 פטירה:  20 ביולי 1938 (בגיל 80) 
 מדינה:  הבייליק של תוניסיה, תוניסיה הצרפתית 
 שפות היצירה:  יהודית תוניסאית 
 פרסים והוקרה:  אביר בלגיון הכבוד 
 
יעקב שֶׁמלָה (מאי 1858 – 20 ביולי 1938) היה עיתונאי, סופר, מתרגם ואמן מלאכה יהודי-תוניסאי.
קורות חיים

יעקב שמלה נולד בתוניס בשנת 1858. בצעירותו קיבל חינוך מסורתי ולצד זאת השתלם בלימודים כלליים, ושלט היטב בשפות עברית, ערבית, צרפתית ואיטלקית.
מגיל צעיר לקח חלק חשוב בעיתונות הענפה בערבית יהודית שיצאה לאור בתוניס בתקופה זאת. עם העיתונים שערך נמנים "אל-צדר" (1886), "אל-חקיקה" (1895–1896), "אל-אסתווע" (1909–1911) ו"אל-וטן" (1920–1921). את עבודתו העיתונאית החשובה ביותר עשה כעורך הראשי של העיתון אל-פג'ר (1912–1915) שנחשב לעיתון היהודי הטוב ביותר שפורסם בתוניס בזמנו, ובהיותו המייסד והעורך של העיתון "אל-בוסתאן" (1888–1906) ביחד עם מסעוד מעארך. בנוסף לכל אלו, נהג לכתוב מאמרים לעיתונים נוספים, בהם "אל-חוררייא" (1908) ו"אל תמדן" (1914).
שמלה נחשב לאחד מחלוצי תנועת ההשכלה היהודית בצפון אפריקה. במאמריו בעיתונות, בספריו ובקשריו עם דור צעיר של עיתונאים ומשכילים, הוא עשה רבות כדי להפיץ את עקרונות ההשכלה בקרב הדור הצעיר. הוא שימש בנוסף לעיסוקו העיתונאי כנציג של מתדיינים בפני בית הדין הרבני בתוניס והיה מצוי היטב בהלכות הדת והמסורת. קריאתו הייתה לעריכת "תיקונים בדת ללא ערעור על הדת" ("תצליחאת פי אלדין, מן ג'יר מא יתמס אלדין"), קריאה שרכשה לו מתנגדים שהאשימוהו בהתרחקות מהדת.
אחד ממפעליו הספרותיים הגדולים ביותר של שמלה היה תרגום מפורסם של הספר "הרוזן ממונטה כריסטו" מצרפתית לערבית יהודית. התרגום הושלם ויצא לאור בדפוס בתוניס בשנת 1889 וכלל 7 כרכים עם סך כולל של 1,536 עמודים. הספר זכה לפופולריות רבה בקרב יהודי תוניס. עוד הוא תרגם ספר עלילתי על האינקוויזיציה וגירוש ספרד מאת הסופרת גרייס אגילר, והוציא אותו לאור בשם "אליהוד פי ספאניה" (תוניס, 1889).
מלבד תרגומים אלה, שמלה היה סופר פורה בזכות עצמו. ספריו כוללים את "אלחֶלה ואלעשק" (הערמומיות והאהבה; תוניס, 1916), "עשק והג'ראן ומכאלפת אלאדייאן" (תוניס, 1916) ו"צדור אלאחראר קבור אלאסראר" ('לבות בני-החורין קברות הסודות'; סוסה, חש"ד) וכן סיפורים קצרים אשר פרסם מעל כתבי העת השונים שערך. יצירותיו הספרותיות כללו גם הן מסרים משכיליים רבים.
בכתביו העיתונאיים והספרותיים הוא ייצג זרם בספרות היהודית-תוניסאית שראה בערבית ספרותית כשפה גבוהה ומכובדת יותר לכתיבה מאשר ערבית יהודית מדוברת. כך כתביו היו מאופיינים בשימוש מצומצם במילים שאולות מעברית ומדיאלקט הערבית המדוברת ודומים יותר לערבית ספרותית (הכתובה באותיות האלפבית העברי). במקרים שבהם השתמש במילים שלא היו נפוצות בערבית היהודית המדוברת, נהג לציין בסוגריים את משמעות המילה בצרפתית או איטלקית (באותיות עבריות). על כך עיתונים מתחרים, כגון "אלנחלה" בעריכת העיתונאי היהודי מסעוד מעארך, שלחו חִצי ביקורת כלפיו, וטענו כי שפתו קשה לקריאה עבור קהל הקוראים.
בנוסף לשאר פעילויותיו, היה שמלה ידוע בתור אמן מלאכה העוסק בקדרות בשיטות עתיקות שהיו מקובלות בקרב יהודי תוניסיה אך הלכו ונעלמו משימוש באותה תקופה. הוא אף הקים בית מלאכה מקומי וייצר כלי חרס וקרמיקה שריהטו הרבה ממבני הקהילה היהודית, כולל בית כנסת גדול באי ג'רבה.
שמלה זכה מהממשל הצרפתי למספר אותות כבוד על פעליו השונים, בהם Chevalier de l'Académie ואביר לגיון הכבוד (1926).)
שמלה נפטר בשנת 1938, ונזכר כאחד מחלוצי העיתונאות והספרות בערבית יהודית בתוניסיה. העיתונאי והסופר דניאל חג'אג' מתאר בהרחבה בחיבורו על הספרות היהודית-תוניסאית את האבל ששרר בקהילה היהודית לאחר פטירתו של שמלה, ומרבה לשבח ולקלס את הנפטר, את כתיבתו וכישרונו הרטורי.
שמלה היה אב לארבעה ילדים, כמה מהם סייעו לאביהם באמנות המלאכה והמשיכו לעסוק בכך גם בהמשך חייהם. עד היום בין צאצאיו אומני קרמיקה החיים בצרפת.