stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אליזבת טיילור
פרסים ותוארי כבוד

טיילור הייתה מועמדת פעמים רבות לפרס האוסקר וזכתה בו פעמיים. כן זכתה בפרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית, בשנת 1992. פרס נוסף על הישגיה במשחק קיבלה ממכון הסרטים האמריקאי בשנת 1993.
בשנת 1999 זכתה בתואר "דיים מפקדת" במסדר האימפריה הבריטית (DBE - Dame Commander of the British Empire) אותו קיבלה מהמלכה אליזבת השנייה. כן קיבלה בשנת 2001 את מדליית האזרחות של הנשיא, מנשיא ארצות הברית ביל קלינטון. התואר הוא השני בחשיבותו בתוארי הכבוד המוענקים לאזרחי ארצות הברית, והוא ניתן למי שביצעו מעשים ושירותים יוצאי דופן.
Hasty Pudding Woman of the Year (1977)
פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה (1959)
פרס דוד די דונטלו לשחקנית הזרה הטובה ביותר (1972)
פרס גילדת שחקני המסך (1998)
פרס גלובוס הזהב (1960)
דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר (1972)
גלובוס הזהב על שם ססיל ב. דה-מיל (1984)
פרס Vanguard (2000)
פרס מועצת המבקרים הלאומית לשחקנית הטובה ביותר (1966)
פרס בריטניה (2005)
פרס קריסטל (1985)
פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (1966)
פרס מכון הסרטים האמריקאי על מפעל חיים (1993)
היכל התהילה של קליפורניה (2007)
פרס באפט"א למפעל חיים (1999)
פרס מריאן אנדרסון (2000)
גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (31 בדצמבר 1999)
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (17 באפריל 1961)
פרס ז'אן הרשולט לפעילות הומניטרית (29 במרץ 1993)
פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר (10 באפריל 1967)
פרס מיוחד של עולם התאטרון (1981)
פרס גילדת שחקני המסך למפעל חיים
פרס מרכז קנדי
כוכב בשדרת הכוכבים בהוליווד
מדליית האזרחים הנשיאותית
מפקד מסדר האמנויות והספרות
פטירתה

טיילור התמודדה עם מספר בעיות בריאות במהלך השנים. ב-2004 הוכרז כי היא סובלת מאי ספיקת לב גדושה, וב-2009 היא עברה ניתוח לב להחלפת מסתם לב. בפברואר 2011 הביאו תסמינים חדשים הקשורים לאי ספיקת לב לאשפוזה במרכז הרפואי סדרס־סיני בלוס אנג'לס לטיפול.
ב-23 במרץ 2011 נפטרה טיילור, מוקפת בארבעת ילדיה במרכז הרפואי סדרס־סיני בלוס־אנג'לס שבקליפורניה, והיא בת 79. היא נקברה בטקס הלוויה צנוע בבית הקברות "פורסט לואן" בלוס־אנג'לס ליד קברי הוריה, ובסמוך לקברו של מייקל ג'קסון חברה הטוב.
רובי קין

רוברט דייוויד "רובי" קין (באנגלית: Robert David "Robbie" Keane; נולד ב-8 ביולי 1980) הוא כדורגלן עבר אירי ומאמן כדורגל, ששיחק בעמדת החלוץ המשמש כיום כמאמנה של פרנצווארוש מליגת העל ההונגרית. הוא היה קפטן נבחרת אירלנד והוא מלך השערים שלה.
קריירת כדורגלן

קין נולד בדבלין, בירת אירלנד. הוא הצטרף לוולבס בתור נער ועשה את הופעתו המקצוענית הראשונה ב-1997. הוא שיחק בקבוצה שתי עונות לפני שעבר לקובנטרי סיטי ב-1999. בזמן הקדנציה שלו בוולבס עשה את הופעתו הראשונה בנבחרת (ב-1998). לאחר עונה בקובנטרי, הוא נרכש על ידי אינטר מילאנו אבל הושאל ללידס יונייטד בדצמבר 2000.
השאלתו של קין נהייתה קבועה במאי 2001. אך הבעיות הכלכליות של לידס גרמו למועדון למכור רבים משחקניו הצעירים, וקין נמכר לטוטנהאם הוטספר לקראת עונת 2002/2003, שם שיחק עד סוף עונת 2007/08. ב-28 ביולי 2008 חתם ל-4 שנים במועדון הכדורגל ליברפול. כעבור חצי עונה בה הבקיע חמישה שערים בלבד ב-19 משחקי ליגה, חזר לטוטנהאם. ב-1 בפברואר 2010 הוחתם במועדון הסקוטי סלטיק במסגרת עסקת השאלה מטוטנהאם, אליה חזר בסיום עונת 2009/2010. בתחילת 2011 הושאל לווסטהאם.
ב-15 באוגוסט 2011 עבר לקבוצה האמריקאית לוס אנג'לס גלאקסי המשחקת בליגת ה-MLS. הוא חתם על חוזה לשנתיים, והעברתו הוערכה בכ-3.5 מיליון ליש"ט. ב-8 בינואר 2012 הושאל לחודשיים לאסטון וילה מהפרמייר ליג, בזמן תקופת הפגרה של ליגת ה-MLS.
במרץ 2014 האריך קין את חוזהו בלוס אנג'לס. בשש העונות ששיחק בלוס אנג'לס גלקסי זכתה הקבוצה שלוש פעמים באליפות (2011, 2012, 2014). בכל שנותיו באמריקה הבקיע קין 104 שערים לזכות קבוצתו.
ב-4 באוגוסט 2017 חתם באתלטיקו קולקטה ההודית. ב-28 בנובמבר 2018 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.
קריירת כדורגלן > נבחרת אירלנד

קין הוא שיאן ההופעות של נבחרת אירלנד בכל הזמנים, וכן הכובש המצטיין בתולדותיה, כשלזכותו 66 שערים ב-146 הופעות. הוא ייצג את נבחרת אירלנד במונדיאל 2002, בו כבש שער בתוספת הזמן מול גרמניה במסגרת שלב הבתים. באותו הטורניר הודחה הנבחרת האירית בשלב שמינית הגמר. בנוסף, נכלל קין בסגל הנבחרת האירית בטורניר יורו 2012 בו הודחה הנבחרת בשלב הבתים, וכן בטורניר יורו 2016 בו הודחה בשלב שמינית הגמר.
קריירת אימון

ב-26 ביוני 2023 חתם לשנתיים במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית. במהלך העונה הגיע לשלב שמינית הגמר של הקונפרנס ליג, זכה בגביע הטוטו ובאליפות. בסיום העונה הודיע על עזיבתו.
ב-6 בינואר 2025 מונה למאמנה של פרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.
תארים כמאמן

אליפות: 2023/2024
גביע הטוטו: 2023/2024
הערות שוליים

↑  ברוך הבא רובי קין, באתר מכבי תל אביב, ‏26 ביוני 2023
↑  תודה, באתר מכבי תל אביב, ‏7 ביוני 2024
| נבחרת אירלנד – מונדיאל 2002 |
| --- | --- | --- |
|  1 גיבן •  2 פינאן •  3 הרטה •  4 קנינגהאם •  5 סטונטון •  6 רוי קין •  7 מק'אטיר •  8 הולנד •  9 דאף •  10 רובי קין •   11 קילבן •  12 קינסלה • 13 קונולי •  14 ברין • 15 דאן • 16 קיילי • 17 קווין • 18 קלי • 19 מוריסון • 20 אובריאן • 21 ריד • 22 קרסלי • 23 קלי ג'וניור • מאמן: מק'קרתי |  1 גיבן •  2 פינאן •  3 הרטה •  4 קנינגהאם •  5 סטונטון •  6 רוי קין •  7 מק'אטיר •  8 הולנד •  9 דאף •  10 רובי קין •   11 קילבן •  12 קינסלה • 13 קונולי •  14 ברין • 15 דאן • 16 קיילי • 17 קווין • 18 קלי • 19 מוריסון • 20 אובריאן • 21 ריד • 22 קרסלי • 23 קלי ג'וניור • מאמן: מק'קרתי | אירלנד |
| נבחרת אירלנד – יורו 2012 |
| --- | --- | --- |
|  1 גיבן •  2 לדג'ר •  3 וורד •  4 אושיי •  5 דאן •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 אנדרוס •  9 דויל •  10 קין •   11 דאף •  12 קלי • 13 מק'שיין •  14 וולטרס • 15 גיבסון • 16 וסטווד • 17 האנט • 18 אודאה • 19 לונג • 20 קוקס • 21 גרין • 22 מק'קלין • 23 פורדה • מאמן: טרפטוני |  1 גיבן •  2 לדג'ר •  3 וורד •  4 אושיי •  5 דאן •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 אנדרוס •  9 דויל •  10 קין •   11 דאף •  12 קלי • 13 מק'שיין •  14 וולטרס • 15 גיבסון • 16 וסטווד • 17 האנט • 18 אודאה • 19 לונג • 20 קוקס • 21 גרין • 22 מק'קלין • 23 פורדה • מאמן: טרפטוני | אירלנד |
| נבחרת אירלנד – יורו 2016 |
| --- | --- | --- |
|  1 וסטווד •  2 קולמן •  3 קלארק •  4 אושיי •  5 קיו •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 מקארתי •  9 לונג •  10 קין •   11 מק'קלין •  12 דאפי • 13 הנדריק •  14 וולטרס • 15 כריסטי • 16 גיבן • 17 וורד • 18 מיילר • 19 בריידי • 20 הולהאן • 21 מרפי • 22 קווין • 23 רנדולף • מאמן: אוניל |  1 וסטווד •  2 קולמן •  3 קלארק •  4 אושיי •  5 קיו •  6 וילאן •  7 מקגידי •  8 מקארתי •  9 לונג •  10 קין •   11 מק'קלין •  12 דאפי • 13 הנדריק •  14 וולטרס • 15 כריסטי • 16 גיבן • 17 וורד • 18 מיילר • 19 בריידי • 20 הולהאן • 21 מרפי • 22 קווין • 23 רנדולף • מאמן: אוניל | אירלנד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2008013803  VIAF: 43768139   WorldCat (עם VIAF): 43768139
טלי קריסטל

| --- | --- |

 לידה:  1974 (בת 51 בערך) חיפה, ישראל 
 ענף מדעי:  סוציולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת תל אביב  האוניברסיטה העברית בירושלים  אוניברסיטת סטנפורד 
 מוסדות:  אוניברסיטת חיפה (23 בפברואר 2010) 
 מספר צאצאים:  2 
 www.talikristal.com
 
טלי קריסטל (נולדה ב-1974) היא סוציולוגית שתחומי התמחותה הם: ריבוד חברתי, סוציולוגיה כלכלית, סוציולוגיה פוליטית, אי שוויון בהכנסות, שוק העבודה, יחסי עבודה ואיגודי עובדים. משמשת כפרופסור מן המניין בחוג לסוציולוגיה באוניברסיטת חיפה.
ביוגרפיה

נולדה בחיפה לשלומית (שלי) לבית שדמי, ולד"ר חיים קריסטל. סבה, ישראל קרישטל, ניצול שואה, הוכרז בשנת 2016, על ידי ספר השיאים של גינס כגבר המבוגר ביותר החי בעולם, בגיל 112.
גדלה יחד עם ארבעת אחיה בעין החורש, כפר גלעדי ויסוד המעלה, ובתיכון למדה בבית ספר עמק החולה בקיבוץ כפר בלום.
לאחר שירותה הצבאי כמדריכת סימולטור בחיל האוויר למדה לתואר ראשון, שני ושלישי באוניברסיטת תל אביב: בשנת 1998 סיימה תואר ראשון בכלכלה וסוציולוגיה, בשנת 2001 סיימה תואר שני בסוציולוגיה. את עבודת המ.א. שעסקה בביזוריות הסכמי השכר הקיבוציים וגידול אי השוויון בשכר בישראל, כתבה בהנחיית ד"ר דליה אלעזר ופרופ' ינון כהן. בשנת 2008 סיימה תואר שלישי בלימודי עבודה. את עבודת הדוקטור, שעסקה במקורות ההכנסה של עובדים שכירים בישראל, כתבה בהנחיית פרופ' ינון כהן.
את השתלמות הבתר-דוקטורט עשתה באוניברסיטה העברית בירושלים (2008) ובאוניברסיטת סטנפורד (2009-2010) בארצות הברית.
בשנת 2010 החלה לעבוד כמרצה באוניברסיטת חיפה ובשנת 2020 התמנתה לפרופסור מן המניין.
בשנת 2023 הוענק לה פרס מיכאל ברונו.
נשואה לאורי אבן עזרא ואם לשניים. מתגוררת בקיבוץ כפר מסריק.
מחקרה

קריסטל התחילה את דרכה כחוקרת בניתוח תהליכי ביזור של הסכמי השכר הקיבוציים והירידה בהיקף החברים באיגודי העובדים בישראל. במחקרה הראתה שגורמים אלו מסבירים חלק ניכר מהעלייה החדה באי-השוויון בשכר. בהמשך, בעבודת הדוקטורט שלה סיפקה תיאור מקיף של התפתחות הכלכלה הפוליטית ומערכת הריבוד בישראל, והתמקדה בחלוקת ההכנסה הלאומית של ישראל בין שכר העובדים לרווחי בעלי ההון ("חלק העבודה בהכנסה הלאומית"). עבודתה הוסיפה נדבך חדש בחקר אי השוויון, והדגישה את השפעת גורמים כמו התארגנות מעמדית והמדיניות שנוקטת המדינה בקביעת דפוסי החלוקה של ההכנסה הלאומית.
במהלך השתלמותה בפוסט דוקטורט באוניברסיטת סטנפורד, היא פיתחה את התיאוריה שלה לגבי הכוחות החברתיים והכלכליים השולטים בקביעת נתח העבודה בהכנסה הלאומית, ובחנה אמפירית את התיאוריה על נתונים מ-16 מדינות מערביות על פני המחצית השנייה של המאה ה-20. היא הראתה, שבכל המדינות העשירות הרווחים של בעלי ההון כחלק מהתמ"ג, נמצאים משנות השמונים בשיא של כל הזמנים או קרוב אליו. מסקנתה הייתה שרווחי התאגידים היו בשיא, מכיוון שלעובדים היה פחות כוח בעת משא ומתן עם מעסיקים, בעיקר בגלל שחיקת איגודי העובדים.
בשנים האחרונות פיתחה מסגרת מושגית של האופן שבו המחשוב פתח הזדמנויות חדשות להגדלת הרווחים בקרב בעלי ההון והעובדים בשכר גבוה, על חשבון עובדים שכירים מן השורה.
אף על פי שחלק גדול מהמחקרים שלה עוסק באי-השוויון בהכנסות ובתעסוקה בארצות הברית ובמדינות עשירות אחרות, קריסטל ממשיכה לחקור את הכלכלה הפוליטית של ישראל. היא הייתה מעורבת בכמה פרויקטים שמרחיבים את עבודתה הקודמת על איגודי עובדים בישראל והשפעתם על אי השוויון בשכר ובהטבות נלוות מהמעביד. כך למשל בפרויקט מחקר על השלכות המשבר הכלכלי בעקבות נגיף הקורונה על אי השוויון, ובפרויקט נוסף המלמד על התרחבות פערי ההכנסות בין מקומות העבודה כמנוע לגידול הכולל באי-השוויון בהכנסות.
פרסומיה

קריסטל פרסמה עד היום כ-35 מאמרים מדעיים ופרקים בספרים ערוכים. להלן מבחר מהם:
פרסומיה > בעברית

טלי קריסטל, גיא מונדלק, יצחק הברפלד, ינון כהן, מאיר יעיש, לא כולם שווים בפני הווירוס: השפעת דפוסי העסקת שכירים ויחסי עבודה קיבוציים על תעסוקה בימי קורונה, סוציולוגיה ישראלית, 21 (2), 2021, עמ' 122–135.
אלינה רוזנפלד-קינר וטלי קריסטל, שינויים במבנה התעסוקה בישראל: משדרוג לקיטוב, סוציולוגיה ישראלית, 19 (1), 2017, עמ' 120–144.
טלי קריסטל, הכלכלה הפוליטית של ישראל והגידול באי-השוויון בהכנסות, 1970-2010, סוציולוגיה ישראלית, 15 (2), 2014, עמ' 282–311.
פרסומיה > באנגלית

Kristal, Tali, 2010, "Good Times, Bad Times: Postwar Labor’s Share of National Income in Capitalist Democracies", American Sociological Review, 75(5):729-763.
Kristal, Tali, 2013, "The Capitalist Machine: Computerization, Workers' Power, and the Decline in Labor's Share within U.S. Industries", American Sociological Review, 78(3): 361-389.
Kristal, Tali, Yinon Cohen and Edo Navot, 2020, "Workplace Compensation Practices and the Takeoff in Benefit Inequality", American Sociological Review, 85(2): 271-297.
הערות שוליים

↑  יש לשים לב כי קיימת אי אחידות בכתיב של שם המשפחה: טלי קריסטל כותבת את שם משפחתה באות "ס". בני משפחה אחרים כותבים את שם משפחתם קרישטל (באות "ש").
↑  טלי קריסטל, ביזוריות הסכמי השכר הקיבוציים וגידול אי השוויון בשכר - ישראל 1957–1998 (בהנחיית דליה אלעזר וינון כהן), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, 2001
↑  טלי קריסטל, נתח העובדים בהכנסה הלאומית והשוני במקורות ההכנסה של עובדים שכירים (בהנחיית ינון כהן), תל אביב: אוניברסיטת תל אביב, החוג ללימודי עבודה, 2008
↑  Tali Kristal, באתר פרס ברונו (באנגלית)
↑  ד"ר טלי קריסטל, האוניברסיטה המשודרת, מבוא לעבודה - שוק העבודה, באתר גלי צה"ל, ‏9 ביוני 2020
↑  ד"ר טלי קריסטל, האוניברסיטה המשודרת, מבוא לעבודה - איגודי עובדים, באתר גלי צה"ל, ‏16 ביוני 2020
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007304785805171  LCCN: n2008008848  ORCID: 0000-0003-0273-5505  VIAF: 36383642   WorldCat (עם VIAF): 36383642
פנומנולוגיה

ערך זה עוסק בזרם או שיטה בפילוסופיה. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
פֵנוֹמֵנוֹלוֹגְיָה (מיוונית: הלחם של המילים φαινόμενον (פֶנוֹמֶנוֹן) "תופעה", ו-λόγος "לוגוס") הוא זרם או שיטה בפילוסופיה של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20; מאוחר יותר, המונח "פנומנולוגיה" החל לשמש בפי כלל הזרמים בפילוסופיה לציון מה שלמעשה מהווה מושא המחקר של הפנומנולוגיה כשיטה - החוויה הסובייקטיבית עצמה.
הפנומנולוגיה כשיטה היא פילוסופיה תיאורית של הניסיון שמטרתה היא תיאור התהליך שבו חוויה מסוימת מגיעה להכרתנו באופן ישיר, ללא צורך להיעזר בתאוריות, דעות קדומות, מסקנות או השערות מתחומים אחרים, כמו מתחומי מדעי הטבע. הדברים שהתנסותנו היומיומית מביאה לידי הכרתנו מכונים פנומנה (phenomena, תופעות). מכאן המונח פנומנולוגיה - חקר תהליך הגעת הפנומנה להכרתנו. אבי גישה זו הוא הפילוסוף אדמונד הוסרל.
כאמור, כיום המונח "פנומנולוגיה" משמש גם לציון החוויה הסובייקטיבית עצמה, או בניסוח המקובל יותר: "ה-'איך זה מרגיש' של החוויה" ("The 'what it is likeness' of experience").
ערך זה יתמקד בפנומנולוגיה כשיטה.
הגדרה

יש המגדירים את הפנומנולוגיה כתורת ההופעות של מושאי החושים. אחד המרכיבים הבסיסיים של הפנומנולוגיה הוא "ההתכוונותיות" (intentionality) - הכרתנו כסובייקטים תמיד מכוונת לעבר אובייקט מסוים.
בדוגמה: "אדם רואה סוס" קיים ה"אדם" שהוא הסובייקט שבו מתרחש התהליך, "רואה" הוא התהליך, אותו חוקרת הפנומנולוגיה, שבו מגיעה התנסות חושית (ראייה) להכרת האדם (הסובייקט), ואילו ה"סוס" - הוא האובייקט אליו הכרתו של האדם מכוונת כעת. מכאן נובע של"דברים" (אובייקטים) אין קיום מחוץ להכרתנו ולמודעותנו והתהליכים החלים על האובייקטים, חלים למעשה ברוחנו, ללא קשר לתכונותיהם של האובייקטים "כשלעצמם".
עמנואל קנט הבדיל בין חקר האובייקטים והאירועים כפי שהם משתקפים ברוחנו בעקבות התנסויותינו (phenomena) לבין האובייקטים והאירועים כפי שהם מחוצה לנו, "כשלעצמם" (noumena). הגל (Hegel) ראה בפנומנולוגיה את המדע החוקר את הנפש (mind). לדבריו, החושים מביאים את האובייקט להכרתנו והופכים אותו לתודעה חושית. תודעה חושית זו הופכת ברוחנו לתודעה מדעית (או אמנותית, או דתית וכדומה). תודעה מדעית זו הופכת בהמשך הדרך ל"דעת המוחלטת", כלומר להכרה פילוסופית אמיתית ושלמה.
אדמונד הוסרל

אדמונד הוסרל הוא הפילוסוף שהפך את הפנומנולוגיה למדע פילוסופי תיאורי (descriptive) בסיסי בחיבוריו - "הפילוסופיה של האריתמטיקה" (1891) ו"מחקרים לוגיים" (1900). הוא רצה לתאר כיצד העולם מורכב ונחווה (experienced) דרך הכרתנו ללא קשר לתאוריות ולדעות קדומות. התאוריות והדעות הקדומות (לדעתו) היו הפסיכולוגיזם, הטוען שההכרה המדעית תלויה במבנה הנפשי של החוקר, וההיסטוריציזם, הטוען שההכרה תלויה בהתפתחות מהלך ההיסטוריה האנושית. לפי הוסרל הפנומנולוגיה היא קיומית (existential phenomenology) בכך שהיא מתארת את מודעותנו הטבעית לעולם שאנו קיימים בו (lifeworld, lebenswelt). במילים אחרות, הפנומנולוגיה מתארת את הקיום האנושי (human existence).
הוסרל דן בתודעה בשני היבטים - ההיבט האפיסטמולוגי וההיבט הפסיכולוגי. במישור האפיסטמולוגי הוא רצה ליצור שיטה פילוסופית חפה ממשגי השיטות הפילוסופיות הקודמות. לפיו, דרך תודעתו הפרטית של החוקר אנו יכולים להגיע לתודעה אנושית כללית המציגה את העולם ואת המציאות היומיומית בצורת עיבוד שיטתי. עיבוד שיטתי זה מבוצע בעזרת טכניקה אותה כינה "רדוקציה פנומנולוגית". טכניקה זו אומרת שכאשר מושא מסוים מתגלה לתודעתנו, אנו מתעלמים ממושאים אחרים המגיעים לתודעה בעקבות אותו מושא ספציפי ו"שמים אותם בסוגריים". תודעתנו מתרכזת ומתכוונת למושא הספציפי בלבד. כאן אנו רואים שוב את החשיבות של מושג ה"התכוונותיות". במילים אחרות, טוען הוסרל שתודעה אינה אפשרית ללא קיום של מושא אליו היא מתכוונת. בעזרת טכניקה זו ניתן, לדברי הוסרל, להגיע לתודעה כללית לגבי העולם ומכלול מושגיו אליהם תודעת החוקר מכוונת. הוא מכנה תודעה כללית זו כ"תודעה טרנסצדנטלית" ואת מכלול מושגיה בשם COGITATA. מכאן שהפנומנולוגיה עוסקת בשני מישורים. המישור הראשון נקרא NOESIS והוא מתאר את התודעה עצמה כלומר את ארגון הנתונים החושיים ויצירתן של הקטגוריות המדעיות בתוך אותה תודעה של החוקר. המישור השני מכונה NOEMATA, הוא המישור בו נחקר עולם המושאים עצמו על ידי ארגונו למבנים בסיסיים ולשדות-תופעות. הוא חילק שדות תופעות או אזורים בסיסיים אלו לשלושה סוגים:
האזור האונטולוגי-פורמלי שבו קיימות האמיתות הלוגיות והמתמטיות
אזור המהות הפסיכית, הנפשית, של המושאים
אזור המהות הפיזית של המושאים.
הוסרל עצמו לא היה מרוצה מחלוקה זו וחשב שיש עוד אזורים ותת-אזורים.
בשלב זה שאף הוסרל לשיטה פילוסופית מדעית טהורה הרחוקה מכל מטפיזיקה (על כן, יש שכינו אותה "פוזיטיביזם טרנסצדנטלי"). בשלבים יותר מאוחרים של חייו חל שינוי בשאיפה זו. בחיבורים שונים, בייחוד ב"הגיונות קרטזיאניים" (1931) מופיע גורם שלישי נוסף לתודעה ולעולם על מכלול מושאיו. הגורם הזה הוא ה"אני הטרנסצדנטלי" שהוא גורם מתווך בין התודעה והמושאים. למעשה, "אני" זה הוא המייסד והבונה את העולם המגיע לתודעתנו באמצעותו. ה"אני" הזה הוא טרנסצדנטלי היות שהוא נמצא בתוך העולם כחלק ממנו אך באותו הזמן גם מייסד ובונה את אותו עולם עצמו. גישה זו כונתה "מיתוס בריאה מחודש" ואתאיסטי, והיא השפיעה על הגישה האקזיסטנציאליסטית של היידגר וסארטר.
בשנותיו האחרונות עסק הוסרל ברעיונות החברה הבינסובייקטיבית ו"עולם החיים" (lebenswelt). הוא סבר שהמשברים הפוקדים את אירופה הם תוצאה של התנכרות האדם לעולם בו הוא קיים ופנייתו לעולם מדעי בלתי אישי וחסר ערכים ורוחניות. שיטתו הפנומנולוגית עשויה לקרב שוב את בני אירופה לרוח של קרבה רוחנית בין בני האדם, ליחס אחר למדע שלא יודרך על ידי שיקולים טכניים-מעשיים אלא על ידי הרצון לשרת את האדם. האנושות תתגבר, על ידי כך, על יאושה הנובע מחוסר אמונה ביעודה.
פנומנולוגיה אחרי הוסרל

היידגר הגדיר את הפנומנולוגיה כאונטולוגיה המסבירה מה גורם לאובייקט להיות הוא עצמו. אין זה הסבר פיזי (הגדרת "סוס" מבחינה אנטומית וזואולוגית), אלא הסבר טבעו ומובנו הפנימיים של המושג. בתהליך אנליטי-פנומנולוגי זה האדם חייב להתנתק מתאוריות ומדעות קדומות כדי שיוכל להתייחס לפנומנום "כפי שהוא". כלומר, עליו להגיע לתמציתו ולטבעו הפנימי של האובייקט, לדבר ההופך את האובייקט למה שהוא, ושבלעדיו הוא יהיה דבר אחר. יש להבדיל בין פנומנולוגיה לבין אתנוגרפיה שהיא התייחסות להתנסויות היומיומיות לאור תרבותנו, השכלתנו והשכל הישר (common sense).
אקזיסטנציאליסטים כמו סארטר ומרלו-פונטי כינו עצמם בתקופות שונות כפנומנולוגים ואף הרחיבו את הפנומנולוגיה שתכלול גם הוגים כמו קירקגור, ניטשה, מרקס ופרויד.
מאוחר יותר השפיעה הפנומנולוגיה בתחומים שונים כמו - הפסיכיאטריה הפנומנולוגית של רונאלד לאינג, היסטוריה של המדע של אלכסנדר קוירה, סוציולוגיה של אלפרד שוץ או האנתרופולוגיה המבנית של קלוד לוי-שטראוס.
תיאור למול פרשנות

הנאמר עד כאן עוסק בזרוע התיאורית של הפנומנולוגיה. הזרוע התיאורית נותנת לאובייקט להופיע בהכרתנו ולדבר בעד עצמו ("אני רואה סוס" כלומר, יש כרגע בהכרתי מושג של סוס כפי שהוא בתמציתו היסודית והפנימית, לא בהכרח בצורתו האנטומית). אך דבר זה יהיה חסר מובן אם לא "אתרגם" לעצמי ולאחרים את המושג שבהכרתי. הזרוע המתרגמת הזו היא הזרוע ההרמנויטית (hermeneutic - פרשני) של הפנומנולוגיה. ההרמנויטיקה היא התאוריה של האינטרפרטציה של המושגים שבהכרתנו. בלעדיה הניסיון שלנו יהיה חסר מובן. האינטרפרטציה (התרגום) פרושה המעבר ממושג מופשט בהכרתנו, למושג מובע בשפת דיבור (מעבר מהמושג התמציתי "סוס" למילה "סוס" המובנת לכול).
הזרם הפנומנולוגי בפסיכולוגיה

החיבור שבין הפסיכולוגיה לפילוסופיה הוליד בשנות ה-60 את הזרם הפנומנולוגי בפסיכולוגיה. אדמונד הוסרל הוא אבי הגישה הפנומנולוגית, שהיא אחת מהגישות במחקר האיכותני. גישה זו מחפשת אחר מהות (essence) של תופעה/מושג. התופעה/מושג כמושא החקירה.
ב"פסיכולוגיה הפנומנולוגית" ראה הוסרל כעיסוק בתיאור מבני תודעה שונים כמו זיכרון, תחושה, דמיון, יצירה אמנותית, הערכה אסתטית, הערכה מוסרית ואמוציות. כדי לתאר מבני תודעה אלו, הציע הוסרל לבצע אינטרוספקציה לתוך תודעת החוקר עצמו. בעזרת האינטרוספקציה נדע כיצד תודעת החוקר תופסת את מהות התופעה. עליו לתפוס מהות זו מתוך התבוננות חוזרת שוב ושוב במושא, בוואריאציות שלו ושל תופעות שונות מאותו סוג. הכלים שעומדים לרשות התודעה הן התחושה והדמיון ואין צורך בכלים אחרים כגון הפשטה ואינדוקציה. כך נוצרת "תודעה מהותית" של הסגולות ההכרחיות של אותה תופעה. לשיטה פסיכולוגית ניסויית זו, השואפת להביא את ריכוז תשומת הלב במהותי ולהתעלמות מן המקרי והפרטי, הוא קרא בשם "רדוקציה אידטית" (מהמילה היוונית eidos - מהות). המהויות ששיטה זו מנסה להגיע אליהן מושגות בצורת התבוננות פנימית (כמוסבר מעלה) ללא כל קשר לניסיון מדעי ותוך בידוד התודעה מכל הגורמים המשפיעים על החלק הפיזי של האורגניזם. רק אחרי השגת המהויות, ארגונן במבנים, השוואת המבנים ביניהם וחקר הקשרים בין המבנים השונים (למשל הקשר בין הזיכרון לתחושה) יוכל החוקר להגיע לשלב החקירה המדעית של הפסיכולוגיה הניסויית.
בשנות ה-60 גובשה הגישה הפנומנולוגית בכתביהם של מספר תאורטיקנים, שביקרו את הגישות הדטרמניסטיות של אותם ימים - במיוחד, גישתו של זיגמונד פרויד.
ההבדל המהותי הוא ויתור על ההנחה שניתן להגיע לפתרון בעיות ההווה מתוך התבוננות במקורות הבעיה בעבר. לחלופין - להכיר את האופן שבו באות לידי ביטוי התופעות והאופן שבו ניתן להכירן בהווה - במה שמכנה פריץ פרלס "כאן ועכשיו".
אחת הדילמות המרכזיות בפנומנולוגיה, היא האם ניתן להישאר "חוקר טהור" בתחום הנפש או - כמו שביטאה עמדה שניצניה מופיעים כתוצאה מתורת הקוואנטים - כי עצם התצפית כבר משנה את התוצאות. כאן נכנס הפער שבין הגישה של הוסרל והיידגר - האם ניתן להגיע למהות הטהורה, או שעצם ההשתתפות של האדם הצופה, יוצרת מהות דינמית - ועל כן, במקום לנסות לטהר את המציאות מה"הפרעה" של מרכיבי התצפית, יש להכיר בסובייקטיביות של המהות.
פנומנולוגיה בפיזיקה

בפיזיקה, הגישה הפנומנולוגית שואפת להסביר תופעות נצפות, ללא הקפדה על בניית תורה שלמה ואלגנטית מבחינה מתמטית. בכך היא שונה מהגישה שרווחה בפיזיקה במרבית המאה ה-20 אשר שאפה לבנות את חוקי הטבע מתוך עקרונות יסוד מתמטיים כגון סימטריה. דוגמה בולטת היא תחום הפנומנולוגיה בפיזיקת חלקיקים, אשר נבדל מפיזיקה תאורטית קלאסית גם בירחונים בהם מתפרסמים המאמרים.
לקריאה נוספת

אדמונד הוסרל, על הפנומנולוגיה של הבין-סובייקטיביות, תל אביב: רסלינג, 2016
ירון סנדרביץ, פנומנולוגיה של הזמן - תודעת זמן וסובייקטיביות, תל אביב: רסלינג, 2017
הערך: "פנומנולוגיה", אנציקלופדיה למדעי החברה, כרך רביעי.
הערך: "פנומנולוגיה", האנציקלופדיה לפילוסופיה מערבית, כרך 2
יוחאי עתריה, לא על המוח לבדו, מאגנס, 2019.
הערות שוליים

↑  Thomas Nagel, What Is It Like to Be a Bat?, The Philosophical Review
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007541274705171  BnF: cb11933094c (data)  GND: 4045660-2  LCCN: sh85100683  NDL: 00562409  NKC: ph114531
ישראל נג'ארה

| --- | --- |
 לידה:  1555 דמשק, האימפריה העות'מאנית 
 פטירה:  1628 (בגיל 73 בערך) עזה, האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1628 
 אב:  משה נג'ארה (לקח טוב) 
 
רבי ישראל נג'ארה (דמשק, 1555 – עזה, 1628) היה רב, פרשן ומשורר. מגדולי המשוררים והפייטנים העבריים בכל הזמנים. רב היישוב היהודי בעזה.
ביוגרפיה

נולד ב־1555 בדמשק. מוצאו מהעיר נג'ארה בספרד ועל שמה נקרא שם משפחתו. למד אצל אביו ר' משה נג'ארה, מילידי צפת שתחת שלטון האימפריה העות'מאנית, ואצל סבו ר' ישראל די קוריאל, מחכמי צפת ואחד מארבעת הסמוכים הראשונים. בבחרותו עבר לדמשק, שם שימש כשליח ציבור בקהילה הספרדית. לאחר תקופה בה עבר בין ערים שונות במקומות שונים, בין היתר בסוריה, שב לדמשק לתקופה קצרה. לאחר מכן חזר לצפת, שם התחתן ונולדה לו בת.
בעקבות מגפה בה שכל את בתו ואשתו, חזר רבי ישראל נג'ארה בשנת 1576 לדמשק והתחתן בשנית. מנישואים אלה נולדו לו שלושה ילדים. לאחר תקופה בדמשק עבר לעזה, שם שימש כפוסק. בנו, רבי משה נג'ארה, שימש כרבה הראשי של עזה אחריו. בהיותו בעזה היה מורה של אבטליון. נפטר ב־1628 בעזה, ונקבר בבית העלמין היהודי בעיר. על פי עדות אחרת, קברו מצוי בשטח מחנה הפליטים אל-בורייג' שבמרכז רצועת עזה.
במספר ערים בישראל ישנם רחובות הנושאים את שמו, וביניהן ירושלים, תל אביב, חולון, רעננה ורחובות.
פיוטיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רבי ישראל נג'ארה התפרסם בעיקר כמשורר ופייטן, וליצירתו השפעה ניכרת בקהילות יהודיות מארצות הבלקן, רוב ארצות העולם המוסלמי ואף הודו. בפיוטיו ניכרת ההשפעה של שירת ספרד, הן במשקל ובצורה הקפדניים, והן בנושאי השירה. בין פיוטיו המפורסמים: "אַנַּה אֵלֵךְ", "יַעֲרַת דְּבַשׁ", "יָה רִבּוֹן עָלַם", "יוֹדוּךָ רַעְיוֹנַי", "יָעְלָה בּוֹאִי לְגַנִּי", "יוֹנָתִי זִיו יִפְעָתֵךְ", "יוֹשֵׁב בְּכִסֵּא הוֹד" "יְדִידִי רוֹעִי מְקִימִי, "יה קבל שיח דל", "יַעְלָם שָׁבַנִי" ורבים נוספים.
בשירתו היה שילוב בין קדושה, קבלה וחולין. מבחינה מוזיקלית, חולל ר' ישראל מהפכה של ממש בכך שהתאים את שירי הקודש שכתב למנגינות עממיות של שירי חול לועזיים שהיו מקובלים בציבור. בכך הוא ביקש לגרום לציבור, שהכיר ואהד את המוזיקה העממית, להחליף את השירים הלועזיים והחילוניים בשיר עברי בעל תוכן דתי המכוון כלפי שמים. הרב נג'ארה נהג לציין את המקאם של הלחן המתלווה לכל שיר, וייתכן כי היה המשורר העברי הראשון לעשות זאת.
את פיוטו "יונתי זיו יפעתך", יוצאי קהילות הודו נוהגים לשיר כשיר חופה, אותו החתן מדקלם אל מול הכלה המתקרבת לחופה עד סוף השיר, בעיקר בקרב קהילת בני ישראל.
פיוטיו > התנגדות

בעקבות כתיבת השיר "כתובת ישראל" (הפותח במילים "ירד דודי לגנו"), המנוסח ככתובה בין ישראל לה' בעת מתן תורה, ביקר אותו רבי מנחם די לונזאנו, בן דורו של הרב נג'ארה, וכתב כי "התיר עצמו לומר לה' יתברך כל מה שהנואפים אומרים זה לזה" (מתוך ספרו "שתי ידות", דף קמ"ב). בנוסף קבל על כך שהרב נג'ארה משתמש בסגנון ובמשקל הערביים, הזרים לרוח ישראל. מחקריו של החוקר יוסף יהלום מאששים את הטענה כי רבים משיריו של הרב נג'ארה מתחילים באופן המזכיר שירי עגבים מוכרים של התקופה.
בתגובה, ענה נג'ארה למבקריו בשיר, וכתב בהקדמה לספרו "זמירות ישראל":
פי דוברי שקר ודובר שירי עגבים יסכר

ושירי אהבים לא יעלה על ליבם / ולא יעלה על שכלם לעולם

בראותם השירים אשר לשלמה – מלך שהשלום שלו,

איש על דגלו ישירו ואליו יעריצו, / באמרי נועם הקטופים מלוח ליבם – שיח הגיונם וניגונם.

הנם ישישו בשמחה / ויתמכו מטה עוז עם מקל תפארה

כי חזקה על כל איש ואיש: לא שביק היתרא ואכיל איסורא

ובפרט בהיות הניגונים בלתי משתנים, לא ילכו להנקש / בלשון זר ואכזר לפח ולמוקש / ויניחו מלבקש

...השם, / ולזמר דברים המצודקים אשר ערכתי כשולחן ערוך לפניהם, / נזכרים ונעשים בזמניהם ובמועדיהם

אין בהם נפתל ועקש / בצדק – כל אמרי פי.