stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' חורש
חיים אישיים

החל משנת 2009 מתגורר חורש בדירה בפארק צמרת בתל אביב. בנוסף לכך הוא מחזיק בית ברחוב גלי תכלת שבהרצליה פיתוח. לחורש שני ילדים השותפים לעסק המשפחתי. האחד, אנדרו שמכהן כמנכ"ל טויוטה בישראל. והשנייה, רוקסן, שמנהלת את פעילות הטכנולוגיה המרוכזת ביוניון טק ונצ'רס. שני ילדיו נולדו באנגליה, מספר שנים לאחר המהפכה באיראן.
עסקאותיו

בשנת 1997 החל הקמתו של מגדל טויוטה המשמש כמטה של פעילותו העסקית בישראל.
בשנת 2001 מכר את 26.7% ממניותיו בחברת הביטוח "אישי ישיר" לחברת "ביטוח ישיר".
בשנת 2002 מכר את מלוא מניותיו בבית ההשקעות "אוורגרין" לחברת "כלל ביטוח".
בשנת 2007 השקיע בחברת לומניס העוסקת בפיתוח וייצור מכשור רפואי.
בשנת 2009 היה בין המשקיעים בחברת מובילאיי
ביולי 2008 רכש 11.7% ממניות חברת "סאנפלאואר השקעות מתחדשות" (לשעבר: גילץ) העוסקת ביצור חשמל בטכנולוגית רוח ובנדל"ן מניב.
בספטמבר 2008 רכש 18.6% ממניות חברת פוקאל אנרג'י (Focal Energy) תמורת כ-9 מיליון דולר.
ביולי 2009 רכש מחברת בלנהיים 50% מהזכויות במתחם משרדים ששוכן ב"סולנט ביזנס פארק" (Solent Business Park) שבאנגליה תמורת כ-170 מיליון שקל.
בשנת 2009 רכש כ־47% ממניות חברת ATV, העוסקת בפיתוח וייצור מכונות לבקרת דפוס תעשייתי.
בספטמבר 2010 רכש שטח בגודל 55 דונם ברעננה מחברת קומברס תמורת 31 מיליון דולר. ב-2017 רכש את הקרקע חזרה.
ב-2014 רכש שטח בגודל 45 דונם במערב ראשון לציון תמורת 82.7 מיליון שקל.
באוגוסט 2016 רכש מקבוצת גאון את שטח מפעל "צינורות המזרח התיכון" תמורת 386 מיליון שקל.
במרץ 2020 רכש את השטח של מפעל כיתן הישן בדימונה תמורת כ-105 מיליון שקל.
החזקותיו

| --- | --- |
 יוניון מוטורס (בריטניה) - חברה מחוקה שעסקה בעבר במכירת מכוניות באנגליה.  יוניון מוטורס (ישראל) - יבואנית טויוטה בישראל  לקס מוטורס - יבואנית לקסוס בישראל  יוניון רכב תעשייתי - חברה לייבוא משאיות ומלגזות תוצרת HINO היפנית  יוניון השקעות ופיתוח - חברת השקעות והחזקות  יוניון נכסים - מחזיקה במגדל טויוטה ו-"בית לקסוס"  יוניון טק ונצ'רס - משקיעה בחברות הייטק  מקסימה המרכז להפרדת אוויר - חברה ציבורית המייצרת גזים לצרכים תעשייתיים ורפואיים  פריים מוטורס - משווקת רכבי טויוטה ואביזרים חילופיים מקוריים לסוכנויות משנה  דליה אנרגיה - מחזיק ב-10% ממניות החברה  מחזיק בנכסי נדל"ן בצפון אמריקה (ארצות הברית וקנדה), אירופה (אנגליה בעיקר, אך בעוד מדינות ביבשת), וישראל  מאצ' ריטייל - חברה שקיבלה בשנת 2010 זיכיון לייבוא מוצרי אופנה תוצרת H&M השוודית ו-cos הבריטית:  מאץ' פמילי - חברה בעלת זיכיון לייבוא מוצרים תוצרת דייסו היפנית  סופר פארם - חברת פארמיקה. מחזיק ב-33% ממניות החברה  JTLV (ירושלים תל אביב השקעות) - חברה העוסקת בנדל"ן, בשותפות עם גיל דויטש והאחים עמיר בירם ורוני בירם  צ'אמוס (Chamoss International) - חברת נדל"ן הפועלת באנגליה, בשותפות עם קבוצת אלייד, צדיק בינו, יגאל אהובי וצביקה בירן  inchcape - חברה בריטית העוסקת בייבוא רכבים בשלל מדינות סביב העולם, מחזיק כ-5% ממניות החברה  אי.וי אדג' - חברה העוסקת בהקמת עמדות הטענה לרכבים חשמליים  סוכנות למכירת רכבי טויוטה בקנדה  אוריון מוטורס - חברה העוסקת בייבוא ושיווק כלי רכב חשמליים מתוצרת GAC הסינית  כהן פיתוח - חברה העוסקת בחיפושי נפט וגז. מחזיק בכ-24.32% ממניותיה.  סיגמא אפסילון הנדסת כוח. מחזיק כ-80% ממניות החברה.  קוויק - חברת משלוחי מזון. מחזיק ב-22% ממניות החברה.  גיאו מוביליטי - חברה העוסקת ביבוא ושיווק כלי רכב חשמליים מתוצרת JEELY הסינית
הערות שוליים

↑  איתמר כהן, ג'ורג' חורש, באתר TheMarker
↑  UNION MOTORS ENTERPRISE LIMITED
↑  רז סמולסקי, ג'ורג' חורש, יבואן טויוטה ולקסוס, מתחדש: רוכש קומה במגדל בסר בפארק צמרת ב-14 מיליון שקל, באתר TheMarker‏, 29 בדצמבר 2009
↑  אורן מג'ר, אפקטים מיוחדים בחצר של ג'ורג' חורש, באתר TheMarker‏, 16 ביוני 2010
↑  ועדת המיכרזים בעיריית ת"א אישרה מכירת המגרש ביגאל אלון לקבוצת דורי, באתר גלובס, 5 בנובמבר 1997
קבוצת ב.ס.ר שילמה לעיריה 9.5 מיליון דולר על חשבון מגרש מגדל טויוטה, באתר גלובס, 29 בדצמבר 1997
↑  דפנה צוקר, ‏ביטוח ישיר רוכשת את אישי ישיר במניות ומזומן ב-94.4 מיליון שקל, באתר גלובס, 22 בנובמבר 2000
אלעזר לוין, ‏דו"חות חברת אישי ישיר מבהירים: הרקע למכירה לביטוח ישיר - הפסדים מתמשכים, באתר גלובס, 3 בדצמבר 2000
↑  על המסלול המהיר: חברת מובילאיי גייסה 37 מיליון דולר, באתר גלובס, 16 במרץ 2010
↑  מיכאל רוכוורגר, השותף השקט בעסקי הנדל"ן של משפחת בירם: ג'ורג' חורש, באתר TheMarker‏, 31 בדצמבר 2012
↑  ליאור ברון, ‏ג'ורג' חורש פחות ירוק: פרש ממיזם אנרגיות מתחדשות בהודו, באתר גלובס, 3 במאי 2009
↑  מיכאל רוכוורגר, חוזרים לבריטניה: ג'ורג' חורש רכש נכס ב-170 מ' ש', באתר הארץ, 8 ביולי 2009
↑  אורה קורן, משחקי שליטה בבקרת הדפוס, באתר הארץ, 25 במרץ 2008
↑  רז סמולסקי, קומברס מוכרת מגרש ברעננה לג'ורג' חורש ב-31 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 19 בספטמבר 2010
↑  שי שלו, ‏חורש נוטה לרכוש בחזרה קרקע ברעננה שמכר לטבע, באתר גלובס, 14 בנובמבר 2017
↑  אביב לוי, ‏בוננזה בצריפין: ג'ורג' חורש רוכש את הקרקע של מפעל צנורות המזה"ת ב-386 מיליון שקל, באתר גלובס, 24 באוגוסט 2016
↑  גולן חזני, ג'ורג' חורש רכש את השטח של מפעל כיתן המיתולוגי בדימונה, באתר כלכליסט, 1 במרץ 2020
ניר הוד

| --- | --- |

ניר הוד, 2011
 לידה:  1970 (בן 54 בערך) ישראל
 לאום:  ישראלי
 מקום לימודים:  קופר יוניון  בצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים 
 תחום יצירה:  ציור, צילום
 זרם באמנות:  אמנות עכשווית 
 
ניר הוד (נולד ב-1970 בישראל), הוא אמן ישראלי המתגורר בניו יורק ובתל אביב.
ביוגרפיה

בעבודותיו הראשונות שהוצגו בתערוכות מרכזיות (כמו "אנטי-פאתוס" (1993) במוזיאון ישראל) הציג הוד דיוקנאות עצמיים עמוסי קיטש, בתחפושת של חיילות צה"ל חינניות וחובשות רחמניות. קיטש, שהיה בעל נוכחות ביקורתית בשדה התרבותי של תחילת שנות התשעים. עיסוקיו המרכזיים הם ביופי, במוות, בשכול ובאהבה. עיסוקים אלה עוררו ביקורת לא מעטה לאור שפע הקיטש שבא לידי ביטוי בעבודותיו בנושאים אלה.
הוד הציג תערוכות רבות בישראל ומחוצה לה והשתתף בתערוכות קבוצתיות של אמנים ישראליים שונים.
הוציא לאור ספר עם מבחר מעבודותיו, ופסל שעיצב ממאות תקליטורים מזויפים הוצג בגן מאיר בתל אביב, כחלק מהמאבק של הפדרציה הישראלית למוזיקה בתעשיית הקלטות והדיסקים המזויפים.
ציורו "החיילות" מ-1993, בו נראה הוד בבגדי חיילת, נמכר במכירה פומבית של סותבי'ס בניו יורק (שנערכה במרץ 2006) ב-48 אלף דולר.
ב-1999 ניסה הוד את כוחו גם כזמר. בשיתוף המוזיקאי ירון בכר יצא אלבומו "מכתבים אחרונים לאנה", ששילב בין מוזיקה מלודית מאוד לבין רוק אלקטרוני. האלבום כלל שירי אהבה שכתב והלחין הוד לצד קטעי קריאה בנושא רומנטיקה. השירים הבולטים בו היו "המכחול שבלב", "אלוהים שלך", "ירח בוונציה" ו"אוהב אותך", שלו בוים קליפ שנכלל כרצועת מולטימדיה באלבום.
הוד נשוי לסטפני ולהם בן. מתגוררים בפארק צמרת בתל אביב-יפו.
בלנה שחורה

| בלנה שחורה |
| --- | --- |
 אם וגור  השוואת גודל מול אדם ממוצע
מצב שימור
 מצב שימור: סכנת הכחדה חמורה סכנת הכחדה חמורה (CR) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: לווייתנאים
תת־סדרה:: דמויי היפופוטם
משפחה:: בלניים
סוג:: אובלנה
מין:: בלנה שחורה
שם מדעי
 Eubalaena glacialis ‏מילר, 1776
תחום תפוצה


בָּלֵנָה שְׁחורָה  או אובלנה צפון-אטלנטית (שם מדעי: Eubalaena glacialis) הוא לווייתן מזיפות, אחד מארבעה מינים במשפחת הבלניים. מאחר שנותרו רק כ-400 פרטים בני מינו, הוא עומד בפני סכנת הכחדה.
מבנה

אורכה של האובלנה הצפון-אטלנטית נע בין 13 ל-16 מטרים, ומשקלה - כ-100 טונות. על-פי רוב הנקבות גדולות מהזכרים. כיתר הבלניים, אין לה סנפיר גב. צבעה שחור אחיד, למעט צלקות ופרזיטים לבנים כדוגמת "כיני לווייתן" (סרטנים טפילים זעירים ממשפחת ה-Cyamidea). שכבת השומן העבה במיוחד אחראית לכ-40 אחוז ממשקל הגוף; מאחר שצפיפות השומן קטנה יחסית, הלווייתן צף אחרי מותו, בשונה מרוב מיני הלווייתנאים.
כיתר לווייתני המזיפות, לאובלנה הצפון-אטלנטית שני פתחי נשימה. פתחים אלו רחוקים זה מזה באופן יחסי, מה שמשווה לסילון הננשף צורה של V. פיהם מעוקם באופן מובחן, וזאת כדי לאפשר את קיומן של מזיפות ארוכות במיוחד.
תפוצה

בעבר חיו האובלנות הצפוניות בכל חצי הכדור הצפוני. כיום, הן מצויות בעיקר בצפון האוקיינוס האטלנטי ובצפון האוקיינוס השקט. בתחילת החורף הן נעות מהאזורים הסמוכים לקוטב לקווי רוחב נמוכים יותר, ושם הן שוהות בסמיכות יחסית ליבשה.
האוכלוסיות החיות באוקיינוס השקט והאטלנטי נפרדות זו מזו, והן מובחנות גנטית. האובלנות הצפון-אטלנטית חיות בין קווי הרוחב 30 ו-75 צפון. הן משביעות את תאבונן סמוך למפרץ מיין, ובחורף הן ממליטות את גוריהן סמוך לג'ורג'יה ופלורידה.
התנהגות וטורפים

כיתר הבלניים, שחייתה של האובלנה הצפון-אטלנטית איטית מאוד: בין 3 ל-8 קילומטרים בשעה. היא ניזונה בעיקר משטרגליים ומחסרי חוליות קטנים אחרים כגון קריל, זחלי זיפרגליים וחלזונות ים. היא עושה זאת על ידי שחייה בפה פתוח דרך ריכוזי טרף בסמוך או מתחת לפני המים.
על-פי רוב לא ניתן למצוא את האובלנות בקבוצות גדולות. לעיתים קרובות ינועו בגפן או בזוגות, ולעיתים רחוקות יותר - בקבוצות של עד 12 פרטים. הרכב הקבוצות משתנה: לעיתים יהיו אלה אם והגור שלה, לעיתים כולם זכרים, ולעיתים קבוצה מעורבת. הקבוצות הגדולות לרוב מפוזרות במרחב, ומשתמשות בקולות מיוחדים על-מנת לתקשר.
תקופת ההזדווגות - בין החודשים דצמבר ומרץ, בדיוק בתקופה בה מרבית הגורים נולדים. זאת, לאחר תקופה קצרה של נגיעות הדדיות בין הזוויגים וגלגולים במים. נראה כי מרבית הבלניים הם פוליגמיים, ואינם יוצרים קשר קבוע עם בת זוג. עד כה לא נצפתה אלימות או הפגנת כוח כלשהי בין זכרים מתחרים. הנקבה ממליטה גור אחד מדי שלוש עד ארבע שנים. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 5 עד 10 שנים.
תוחלת חייה של האובלנה הצפון-אטלנטית אינה ידועה לאשורה, פרט לתצפיות ספורדיות. עם זאת, תוחלת חייו של הבלנה הגרינלנדית המקורב אליה עשוי להגיע ליותר מ-200 שנה, ולכן ייתכן כי לאובלנה תוחלת חיים דומה. הטורפים היחידים של האובלנה הם האדם, שבעבר צד אותה בהמונים, הקטלן וכרישים גדולים, וגם זאת - רק כאשר האובלנות עדיין קטנות.
הערות שוליים

↑  בלנה שחורה באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  מילון בעלי חיים: נכר (תשל"ב), 1972, באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  Virginia Morell, How some whales live more than 200 years, ‏05 בינואר 2015 (באנגלית)
ריינר בונהוף

ריינר בונהוף (בגרמנית: Rainer Bonhof, נולד ב-29 במרץ 1952 באמריך אם ריין שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי, ונחשב לאחד השחקנים המעוטרים ביותר בתולדות הכדורגל הגרמני. בונהוף מכהן כיום (2015) כסגן נשיא המועדון בורוסיה מנשנגלדבך.
קריירת מועדונים > בורוסיה מנשנגלדבך

בונהוף החל את קריירת הבוגרים שלו בבורוסיה מנשנגלדבך בשנת 1970, והפך במהרה לחלק מקבוצה שזכתה בתארים רבים בשנות ה-70 ונחשבה לאחת הקבוצות המובילות של הכדורגל הגרמני. בונהוף הצטיין בבעיטת כדורים חופשיים ובהוצאות חוץ ארוכות, ובשמונה עונותיו בבורוסיה מנשנגלדבך זכה עמה בארבע אליפויות הבונדסליגה ופעמיים סיים במקום השני. בונהוף זכה עם הקבוצה פעם אחת בגביע הגרמני, ופעם אחת בסופר קאפ הגרמני. גם בזירה האירופית נחל בונהוף הצלחות, כאשר זכה עם בורוסיה מנשנגלדבך בגביע אופ"א בשנת 1975 לאחר ניצחון במפגש כפול בגמר על טוונטה ההולנדית. בונהוף ידע גם אכזבות במדי המועדון, כאשר קבוצתו הפסידה בגמר גביע אופ"א בשנת 1973 במפגש כפול לליברפול, וכעבור ארבע שנים הפסידה שוב לליברפול, הפעם בתוצאה 3-1 בגמר גביע אירופה לאלופות, וגם לבוקה ג'וניורס בגמר הגביע הביניבשתי בתוצאה 5-2. בשנת 1978, לאחר שמונה עונות במנשנגלאדבך, עזב בונהוף את המועדון, לאחר שצבר 231 הופעות בבונדסליגה, בהן הבקיע 42 שערים.
קריירת מועדונים > ולנסיה

לאחר מונדיאל 1978 עבר בונהוף לוולנסיה, כאשר הוסרה מגבלה שמנעה משחקנים המשחקים בליגות שאינן הבונדסליגה לשחק בנבחרת גרמניה המערבית. בונהוף עבר לוולנסיה מעט אחרי שחברו לבורוסיה מנשנגלדבך אולי שטיליקה עבר לריאל מדריד. בונהוף שיחק שנתיים במועדון הספרדי, בהן כבש עשרה שערים ב-61 הופעות בליגה. עם ולנסיה זכה בונהוף בגביע המלך בשנת 1979 ובגביע אירופה למחזיקות גביע בשנת 1980, לאחר ניצחון בגמר מול ארסנל בבעיטות הכרעה, שבונהוף הבקיע אחת מהן.
קריירת מועדונים > פ.צ. קלן והרטה ברלין

לאחר שנתיים בספרד, חזר בונהוף לבונדסליגה וחתם בפ.צ. קלן, שם שיחק שלוש עונות, וכבש 14 שערים ב-74 הופעות. עם קלן זכה בונהוף בגביע הגרמני בשנת 1983, ובשנת 1982 סיים עם הקבוצה במקום השני בבונדסליגה. בשנת 1983 עבר שטיליקה להרטה ברלין, אך פרש באותה שנה בגין פציעה לאחר שש הופעות בלבד במדי הקבוצה, כאשר היה בן 31.
קריירה בינלאומית

בונהוף שיחק בנבחרת גרמניה המערבית החל משנת 1972, וייצג את מדינתו בחמישה טורנירים גדולים. בונהוף זכה עם נבחרתו ביורו 1972 לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת ברית המועצות, ובמונדיאל 1974, לאחר ניצחון במשחק הגמר על נבחרת הולנד. בונהוף הפסיד עם נבחרתו בגמר יורו 1976 לנבחרת צ'כוסלובקיה למרות שהבקיע בבעיטות ההכרעה, ובמונדיאל 1978 הודח עם נבחרתו בשלב הבתים השני. בשנת 1980 זכה בונהוף בתואר הבינלאומי השלישי שלו עם הנבחרת, כאשר זכה ביורו 1980. למונדיאל 1982 בונהוף לא קיבל זימון, על אף הצלחתו באותה עונה בפ.צ. קלן, ולמעשה הופעתו האחרונה בנבחרת הייתה בשנת 1981. סך הכל בונהוף כבש תשעה שערים ב-53 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית.
לאחר הפרישה

בונהוף קיבל רישיון לאמן בשנת 1988, ובשנת 1990 מונה לעוזרו של ברטי פוגטס באימון נבחרת גרמניה. בתפקיד זה החזיק בונהוף שמונה שנים, ולאחר מכן החל לאמן את נבחרת גרמניה הצעירה, ואחר כך את בורוסיה מנשנגלדבך. בהמשך אימן את נבחרת כווית, ואת נבחרת סקוטלנד הצעירה. לאחר מכן מונה לסקאוט בצ'לסי, אך ההתקשרות הופסקה לאחר זמן קצר.
החל משנת 2009 מכהן בונהוף כסגן נשיא בורוסיה מנשנגלדבך.
תארים > תארים עם בורוסיה מנשנגלדבך

אליפות הבונדסליגה (4): 1971, 1975, 1976, 1977
הגביע הגרמני: 1973
הסופר קאפ הגרמני: 1976
גביע אופ"א: 1975
תארים > תארים עם ולנסיה

גביע המלך: 1979
גביע אופ"א: 1980
תארים > תארים עם פ.צ. קלן

הגביע הגרמני: 1983
תארים > תארים עם נבחרת גרמניה המערבית

אליפות אירופה לאומות (2): 1972, 1980
גביע העולם בכדורגל: 1974
זאפ לראשון

| --- | --- |
 סוגה:  ילדים
 יוצרים:  יוסי אשדות בשיתוף שוש עינב וצלילה רוז
 מנחים:  ראו פסקה
 ארץ מקור:  ישראל 
 שפות:  עברית 
 שידור
 רשת שידור:  הערוץ הראשון 
 תקופת שידור מקורית:  1989–2006
 
זאפ לראשון הייתה רצועת הילדים היומית של הערוץ הראשון, אשר שודרה בין השנים 1989–2006 ובמסגרתה שודרו תוכניות הילדים והנוער של הערוץ הראשון. בראשיתה, ב-1989, הרצועה הועברה במתכונת מצומצמת מאוד תחת השם הפשוט "תוכניות הילדים והנוער" אולם ב-1994 הרצועה עברה למתכונת נרחבת של שידור חי מאולפן עם מנחים.
סקירה > תוכניות הילדים והנוער/פינג פונג

זאפ לראשון היא המשכה של רצועת הילדים והנוער של הערוץ הראשון אשר שודרה בין השנים 1989–1995 בערוץ הראשון בשעות הערב לאחר מהדורת "ערב חדש" שאחד מסימני ההיכר שלה היה פתיח אנימציה של קשת בענן שחזרה להופיע גם ב-2002. בפורמט המקורי של הרצועה היה מגיש אחד שישב מאחורי שולחן והיה אחראי על קטעי המעבר בין שידורי תוכניות הרכש השונות ועל הצגתן של התוכניות.
ב-1994 שונה הפורמט לזמן קצר ונקרא "פינג פונג" אך כעבור כשנה חזר למתכונת הקודמת.
סקירה > זאפ לראשון/זאפ

בעקבות שבירת מונופול השידורים הבלעדיים של הערוץ הראשון בכלל ושל שידורי תוכני הילדים והנוער של הערוץ בפרט, בתחילת שנות התשעים עם תחילת שידורי ערוץ הילדים ב-1989 ותחילת שידורי ערוץ 2 ב-1993 ביקש הערוץ הראשון להתאים את רצועת הילדים והנוער שלו לפורמט אשר היה קיים בערוצים המתחרים כדי להתחרות על הרייטינג. במסגרת השינויים, בינואר 1994 הופקעו מהטלוויזיה החינוכית הישראלית שעות שידור בין 15:30 ל-17:00, שהיו עד אז באחריותה על מנת לאפשר לערוץ הראשון את התחרות.
בתחילה, רצועת השידור נקראה "פינג פונג", אך לאחר מספר חודשים, באוקטובר 1994 יזמה מנהלת תוכניות ילדים ונוער בערוץ הראשון, צלילה רוז פניה אל התסריטאי והבמאי יוסי אשדות וביחד עם המפיקה הראשית שוש עינב עברה הרצועה שינויים נרחבים אשר בכללם שונה שם הרצועה ל"זאפ לראשון", פורמט השידור עבר למתכונת של שידור חי מאולפן גדול עם מנחים צעירים שונים אשר שידרו קטעי מעבר ארוכים יותר בין תוכניות הרכש השונות. במסגרת קטעי המעבר שולבו משחקים, פעילויות אינטראקטיביות, חילקו כרטיסים לסרטים אשר הופצו תחת פורום פילם (תחת ״מבצע קולנוזאפיה״) ומערכונים.
את הפתיח לרצועה יצר יוסי אשדות בהשראת פתיחים של רצועות דומות שהיו מקובלים באותה עת בערוצי MTV ניו-יורק ואירופה. את מילות הפתיח כתב אשדות בשיתוף עם רונן גולדפרב.
זכור במיוחד הג'ינגל בו שרו את הכתובת למכתבים: ”מערכת תוכניות הילדים והנוער - הטלוויזיה הישראלית, רוממה, ירושלים, מיקוד 91071, Oh Yeah!”.
בזאפ לראשון, צופים היו יכולים להשתתף באופן פעיל במשחק מחשב שהכוכבים שלו היו סופרבן, שצריך להציל את איליי, ואיליי שצריך להציל את לילי. המשחק נערך באולפן בעזרת לחצני הטלפון הביתי. וכן, נהגו מנחי התוכנית לארח ילדים באולפן.
בהמשך קוצר שם הרצועה ל"זאפ".
ב-2006 באמצע מלחמת לבנון השנייה הרצועה שודרה לעיתים רחוקות, ולבסוף הוחלט לסיים את הרצועה ורק השם "זאפ" נשאר.
תוכניות הרצועה > "תוכניות הילדים והנוער" (1989 - 1994)

במסגרת רצועת "תוכניות הילדים והנוער" שודרו סדרות טלוויזיה שונות כגון:
תוכניות הרצועה > "תוכניות הילדים והנוער" (1989 - 1994) > סדרות אנימציה

אגדות המלך שלמה (שודרה בזאפ לראשון)
אקס-מן (שודרה גם בזאפ לראשון)
אגדות ברווזים
דובוני אכפת לי
חבובוטף (שודרה גם בזאפ לראשון)
דנבר הדינוזאור האחרון (שודרה גם בזאפ לראשון)
הרובוטריקים
חבורת הצב המעופף
כח המחץ (שודרה גם בזאפ לראשון)
כח וידאו (שודרה גם בזאפ לראשון)
מקורי וחבורתו
מקרון 1
משלים שועליים (שודרה גם בזאפ לראשון)
עלילות טייני טון (שודרה גם בזאפ לראשון)
פיף ותלתול
צבי הנינג'ה
שוטרים וגנבים
מיסטר היקאפ
פומיקי
אבירי האור הקסום
כח ג'י
קיד וידאו
הגומונים
הרוזן דאקולה
דביבוני היער הירוק
רוני וליטל
הזרבובים
דני שובבני
הדבורה מאיה
מר קו
בולי איש השלג (שודרה גם בזאפ לראשון)
הארי ודלי הדינוזאורים
טאו שו
דרדסים (שודרה גם בזאפ לראשון)
לאקי לוק
תוכניות הרצועה > "תוכניות הילדים והנוער" (1989 - 1994) > תוכניות ילדים ונוער

3, 4, 5 וחצי (שודרה גם בזאפ לראשון)
קשרים מצוירים
הצצקנים
החופש האחרון
לא כולל שרות (שודרה גם בזאפ לראשון)
תופסים ראש
תוססס
הופה היי (שודרה גם בזאפ לראשון)
מסיבת גן
ציפי בלי הפסקה (שודרה גם בזאפ לראשון)
פלאי קלעים
ג'ינג'י
חיות וחיוכים
תלויים באוויר
דגראסי
עכברונת שחורה
דברי ימי נרניה
נערת המחר
אריק
תוכניות הרצועה > "זאפ לראשון" (1995 - 2006)

במסגרת רצועת "זאפ לראשון" שודרו סדרות טלוויזיה שונות, כגון:
תוכניות הרצועה > "זאפ לראשון" (1995 - 2006) > סדרות אנימציה

הרפתקאותיו של טינטין
ראגרטס
האופנוברים ממאדים
הרפתקאות פו הדוב (עברה בהמשך לזמן דיסני בערוץ 2)
קפטן פלאנט
הפנתר הוורוד
גארפילד
ספיידרמן
המסכה
אקס-מן
דיג'ימון (עונות 1 ו-2)
טים טאלר (Timm Thaler)
פחד של בית ספר
עדי בחלל
עולמו של טוש
ניק ופרי
מה איתך מימי
תוכניות הרצועה > "זאפ לראשון" (1995 - 2006) > תוכניות ילדים ונוער

השבט
אי המסתורין
משפחת רובינסון
אס קלאב 7
העולם על פי קייטלין
תיכון הלבבות השבורים
טלטאביז
טוויניז
דגראסי - הדור הבא (בהמשך עברה לערוץ הילדים וניקלודיאון)
המפלצתונים
להיות איב
אפצ'י וסיפור
אוצרות מן העבר
בחדר של דני
תוכניות הרצועה > תוכניות שהשתייכו לרצועה

זאפזאפים
קופסת הלהיטים
זאפ קולטורה
שח-תיין
מסיבת פיג'מות בזאפ
זאפ לחדשות
קלוזאפ
זאפ לאח"מ
זאפ בראש טוב
לספר לאיליי
"אגדו"
"ניידת שידור" עם תלמידי בית הספר לאמנויות תל אביב
מנחי הרצועה

במהלך השנים ברצועה היו מנחים רבים.
מנחי הרצועה > "תוכניות הילדים והנוער" (1989 - 1995)

מנחי רצועת "פינג פונג" היו: גדי טאוב, דליק ווליניץ, אילה אשרוב, אורן רוזנשטיין, חני נחמיאס, שרון שחל ועוד.
מנחי הרצועה > "זאפ לראשון" (1995 - 2006)

מנחי רצועת "זאפ לראשון" היו: גדי טאוב, חנן סביון, גיא עמיר, יונתן פז בוגנים, עדי אשכנזי, תמר איש-שלום, אורי אומנותי, עדן הראל, ליאת אחירון, יואב צוקר, נמרוד רשף, דנה דבורין, שיר גוטליב, אמיר פרישר גוטמן, נטלי עטיה, רוני אבני, חני נחמיאס, חנן לדרמן, אלון ריינהורן, סער בן יוסף, אלון ליטבק, אורן רוזנשטיין, גיא אריאלי, חדווה פייגנבלט, ניר שלמון, טל מן, טל ליפשיץ, גיא מרוז, ירון לוי סבג, בן יזרעאל, נעמה יוגב, יעל חן, דרור ססובר, רן לוי, יעל דואני, ליאון רוזנברג, אורי טרטאקובסקי, קרן אורעד, מרלין מזרחי, שלמה גוזמן, יובל זדרמן, לירום חקק, חיים מזרחי, אנידור חקק, לנה אטינגר, אייל וולקוביץ', שרון שחל ועוד.
מנחי הרצועה > מ-2006

בשנת 2006 הופסקה רצועת השידורים החיים מהאולפן של "זאפ לראשון" ותוכניות הרכש החלו להיות משודרות ברצף כאשר רק הלוגו של "זאפ" נשאר.
החל מקיץ 2006 שודרה התוכנית "המהדורה", מהדורת חדשות לנוער אשר הגיש אותה מנחה צעיר ולצידו מנחה בוגר.
לאחר מכן, רצועת תוכניות הילדים שודרה בימים א-ה בין השעות 15:30-17:00, ובימי שבת בשעות הבוקר.
הערות שוליים

↑  הג'ינגל באתר יוטיוב. אין לבלבל עם ג'ינגל מוקדם יותר, מהתוכנית "שיישאר בינינו" בשנות השמונים, שגם בו הושרה הכתובת, אך עם מיקוד אחר.
משה דור

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  9 בדצמבר 1932 תל-אביב, פלשתינה (א"י) 
 פטירה:  5 ביוני 2016 (בגיל 83) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 שפות היצירה:  עברית 
 תקופת הפעילות:  1952–2016 (כ־64 שנים)
 בן או בת זוג:  ברברה גולדברג 
 פרסים והוקרה:  פרס היצירה לסופרים עבריים (1986)  פרס ביאליק (1987) 
 
חבורת "לקראת" בקפה כסית, 1953 (מימין לשמאל:) יצחק לבני, י' ליש, מקסים גילן, נתן זך ומשה דור
לוחית זיכרון למשה דור
משה דור (קליבנוב) (9 בדצמבר 1932 – 5 ביוני 2016) היה משורר, עיתונאי, עורך ומתרגם עברי ישראלי.
ביוגרפיה

דור נולד בתל אביב ובה גדל והתחנך, וסיים את לימודיו בתיכון חדש. כתיבתו השירית החלה בשנות התיכון האחרונות שלו. את שירותו הצבאי עשה ככתב של השבועון הצבאי במחנה. בתום השירות עלה לירושלים, למד בה כמה שנים, ועם יסוד אוניברסיטת תל אביב, השלים בה את לימודיו בחוג למדע המדינה.
בשנת 1952 נמנה עם חבורת "לקראת", חבורת סופרים ומשוררים צעירים, שהביאו למהפך בספרות העברית ובשירה העברית. בחבורה היו גם נתן זך, בנימין הרשב, אריה סיון, משה בן-שאול, גבריאל מוקד, ואחרים. החבורה הוציאה כתב עת ספרותי בשם זה.
משה דור השתתף בעריכת השבועון "מאבק", ובעיתון תנועת "הנוער העובד והלומד", "במעלה". בין השנים 1954 ו-1958 כתב דרך קבע ב"משא", מוסף "דבר". בשנת 1958 עבר לכתוב ביומון "מעריב", היה חבר המערכת ואף ערך את המוסף הספרותי של העיתון.
בשנת 1970 יצא לאוניברסיטת איווה, ארצות הברית, ושהה שם כשנה, כנציג הישראלי לתוכנית הכתיבה הבינלאומית. בשנת 1975 יצא לשתי שנות כהונה כנספח לענייני תרבות של שגרירות ישראל בלונדון, עד שנת 1977.
משה דור הוא מראשוני השירה והסגנון העבריים ילידיים, והוא גם היה בין ראשוני היוצרים של ז'אנר ה"כתיבה הילידית", ילידי ארץ ישראל, שהנוף הארצישראלי, דימויים ארצישראליים, ולשון ילידית, מהווים את חומרי היסוד של כתיבתם. הוא כתב שירה לילדים, שירה למבוגרים, סיפורת, ביוגרפיה והרבה לתת מכוחו לתרגום. בין המשוררים שתרגם, משוררים כמו צ'ארלס סימיק, רוברט פינסקי, סימור מיין, ג'ק לונדון, מיירה סקלרו, ריטה דוב, דניאל וייסבורט, אלן סיליטו, רוברט גרייבס, דייוויד סט. ג'ון, סטיוארט פרקוף, ברברה גולדברג, נעמי שיהאב נאי, ארנושט לוסטיג, הסופר היהודי-צ'כי שישב שנים רבות בארצות הברית, קרל סנדברג, לואיז גליק ואחרים.
כמה משיריו של משה דור הולחנו והפכו ללהיטים, כמו השיר "ערב של שושנים" ללחן של יוסף הדר, "אזכור את הדרך" ללחן של יעקב הולנדר בביצוע של יהורם גאון ו"ילדתי אמרי" שזכה בפסטיבל הזמר והפזמון 1964 במקום הראשון, גם כן ללחן של יעקב הולנדר, בביצוע של בני אמדורסקי ונחמה הנדל.
דור זכה בפרס קוגל מטעם עיריית חולון, פרס ראש-הממשלה ליצירה ובפרס ביאליק לשנת תשמ"ז.
מאשתו הראשונה נולדו לו שני בנים. לאחריו גירושיו חי בזוגיות שנים רבות עם המשוררת האמריקאית ברברה גולדברג, עמה חי עמו לסירוגין בארצות הברית ובישראל. עם גולדברג תרגם דור שתי אנתולוגיות של שירה עברית לאנגלית: "After the First Rain" ובה שירי מלחמה ושלום, שיצאה לאור אחרי רצח רבין, וכן "The stones Remember" ובה שירה ילידית.
משה דור נפטר ב-2016, ונקבר בית הקברות האלטרנטיבי "מנוחת עולם" בנתניה.
הותיר אחריו שני בנים ונכדים.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב ברודצקי 11.
כתביו

משה דור פרסם 18 ספרי שירה למבוגרים וחמישה ספרי שירה לילדים.
כתביו > ספרי שירה

בשלושה (עם נתן זך ואריה סיון), לקראת, 1953.
ברושים לבנים, לקראת, 1954.
אם נגיע ואם לא נגיע, מ. ניומן, תל אביב, 1957.
צו עיקול, הדר, 1960.
זהב ואפר: שירי פאריס, חיתוכי-עץ משה בן-שאול, אל"ף, 1963.
סרפד ומתכת, מסדה, 1965.
איקארוס העולם, הדר, תל אביב, 1966.
ברון פורצ’לי בירושלים, ציורים יחזקאל קמחי, תל אביב, 1968.
מבחר משירי משה דור, עקד, תל אביב, 1970.
מפות הזמן, הקיבוץ המאוחד, 1976.
עפיפונים בהמסטד הית, ספרית פועלים, 1980.
וכבר בהתחלה, הוצאת עם עובד, 1984.
יום ועוד יום, איורים עדית הלברג, ספרית פועלים, 1986.
בראש השונית, מבחר שירים, 1986-1954, ספרית מעריב, 1987.
עוברים את הנהר, זמורה ביתן, 1989.
אהבה ושאר פורענויות, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1993.
זמן שאול, קשב לשירה, תל אביב, 2001.
שטח הפקר, שירים 1954–2004, קשב לשירה, 2004.
בשבח השנאה, 2011.
כתביו > שירי ילדים

ספינה מטבלות שוקולד, צייר יעקב שחם, מסדה, 1968.
הארמון של אמיר, ציורים נחום גוטמן, ספרית פועלים, 1970.
מי רוצה להיות קוסם, צירה אראלה, עם עובד, 1976.
מסיבת הינשוף, ציורים הנה אדלן, מסדה, 1987.
איך עשנה הלווייתנית מקטרת : ספורי-עם אינדינים, חזר וספר משה דור, איורים ראובן נוטלס, משכל, תל אביב, 1996.
לקריאה נוספת

"ומה על כתיבת הארץ האחרת"?, קווים ומאפיינים בשירתו של משה דור, מאת גיורא לשם, נדפס במאזנים, ס"ג, 4, 1989.
"וכבר בהתחלה", על ההגיון הפנימי בשירת משה דור מראשיתה ועל המשתמע ממנו לגבי דור בשירה הישראלית, מאת אורציון ברתנא, נדפס בדבר, פברואר 1986.
על שיריו החדשים של משה דור, "עפיפונים בהמסטד הית", מאת אברהם הגורני-גרין, נדפס במאזנים, נ"א, 4, 1980. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
זר בארץ רבה, על משה דור, "עפיפונים בהמסטד הית", מאת נחמן תמיר, נדפס בעל המשמר, ינואר 1981.
אברהם שריר

אברהם (אַבּרָשָה) שָריר (23 בדצמבר 1932 – 24 במרץ 2017) היה חבר הכנסת ושר בממשלות ישראל.