stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יאניס וארופאקיס
הערות שוליים

↑  יאניס ורופקיס הקים תנועה פוליטית חדשה, באתר כלכליסט, 9 בפברואר 2016
↑  רשומת אלקסה
1 2   מיכל רמתי, שמאלן פרוע או פרופסור לכלכלה: האם זה שר האוצר שכל אירופה תחשוש ממנו?, באתר TheMarker‏, 26 בינואר 2015
↑   גיא רולניק, הדמוקרטיה שנהפכה לאוליגרכיה יוצאת למלחמה על חייה, באתר TheMarker‏, 30 בינואר 2015
↑  הודעה על תוצאות הבחירות ביוון, גארדיאן, 25 בינואר 2015
↑  אורי פסובסקי, שר האוצר היווני החדש יוצא להציל את אירופה כולה, באתר כלכליסט, 28 בינואר 2015
 ליז אלדרמן, הניו יורק טיימס, שר האוצר שאמר "לא" ל-7 מיליארד יורו - וטס במחלקת תיירים, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2015
 יאניס וארופאקיס, "למה נהפכתי למרקסיסט ומדוע אצא להציל את הקפיטליזם האירופי", באתר TheMarker‏, 3 במרץ 2015
↑   ניו יורק טיימס, ממשלת יוון החדשה רוצה הסדר חוב נוסף;   שר האוצר הגרמני: "לא ניכנע לסחטנות", באתר TheMarker‏, 1 בפברואר 2015
↑   ג'ים יארדלי, ניו יורק טיימס, מנהיגי יוון מציגים מלתחה מאופקת כדי להדגיש את מלחמתם בצנע, באתר הארץ, 5 בפברואר 2015
↑  בלומברג, יוון במהלך התאבדות: דחתה את תנאי החילוץ; פסגת חירום באיחוד, באתר TheMarker
↑   ישראל פישר, רויטרס, לגארד מסרבת לדחות את תשלומי החוב של יוון - ודוחפת אותה אל מחוץ לגוש היורו, באתר TheMarker‏, 17 באפריל 2015
↑   בלומברג, סוכנויות הידיעות, יוון מקשיחה עמדות: לקרן המטבע "אחריות פלילית" למצב, באתר TheMarker‏, 16 ביוני 2015
↑   סוכנויות הידיעות, שרי האוצר של אירופה זועמים על הכרזת משאל העם ביוון; דחו בקשת ההארכה שלה, באתר TheMarker‏, 27 ביוני 2015
↑   סוכנויות הידיעות, הפרלמנט היווני דן בהסכם עם אירופה; ציפראס חוטף אש, באתר TheMarker‏, 15 ביולי 2015
↑   סוכנויות הידיעות, וארופאקיס חושף סודות: גיבשנו תוכנית חשאית לעזיבת היורו; אובמה אמר לי אישית כי "צנע זה בעסה", באתר TheMarker‏, 27 ביולי 2015
↑  אתר תנועת DiEM25 (באנגלית)
↑  אורי פסובסקי, "קלינטון מאוד מסוכנת ובטוח תתחיל עוד מלחמה, אבל טראמפ הוא פשיסט מהסוג של מוסוליני", באתר כלכליסט, 3 בנובמבר 2016
↑  ארז רביב, ‏איך להציל את האיחוד, באתר דבר העובדים בארץ ישראל, 5 בדצמבר 2016
↑  Varoufakis draws fire over run for German EU elections seat, Guardian, 10 במאי 2019
↑   אבירמה גולן, שר האוצר של יוון לשעבר חושף מה נעשה בחדרי החדרים של ההנהגה האירופית, באתר הארץ, 2 באוגוסט 2017
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007568804005171  PLWABN: 9810685740405606  BIBSYS: 90549840  BNE: XX1012815  BnF: cb12278058g (data)  CiNii: DA04964323  GND: 101315049X  ICCU: MILV123233  ISNI: 0000 0001 1816 6410  LCCN: n90638346  MGP: 218731  NDL: 00682390  NKC: mzk2012729726  NLA: 35718716  NLG: 185564  NLK: KAC201717817  NSK: 000081875  NTA: 084868171  RERO: 02-A020184459  SELIBR: 236775  SUDOC: 031596428  Trove: 559738  VIAF: 163006806   WorldCat (עם VIAF): 163006806
חור ויראפ

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מנזר 
 כתובת:  0,7 կմ հվ 
 מיקום:  Lusarat 
 מדינה:  ארמניה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־7
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־7 
 אדריכל:  נרסס השלישי 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות ארמנית 
 קואורדינטות:  39°52′42″N 44°34′34″E﻿ / ﻿39.878333333333°N 44.576111111111°E﻿ / 39.878333333333; 44.576111111111
 he
 
מראה המנזר מצפון - במרכזו נצבת כנסיית אם האלוהים, ומימין נראית קפלת גרגוריוס הקדוש. לרוחב התמונה נראה קו הגבול עם טורקיה
הבור המוביל אל כלאו של גרגוריוס, ובו סולם
מנזר חור ויראפ (ארמנית Խոր Վիրապ) הוא מנזר ארמני השוכן על גבעה, כ-30 ק"מ דרומית לירוואן בירת ארמניה, וכמאה מטרים מהגבול הטורקי. לפי המסורת, בצינוק במקום זה היה כלוא גרגוריוס המאיר משך 13 שנה (ולפי גרסאות אחרות 12 או 14 שנים), עד אשר שוחרר על ידי טירידאטס השלישי בשנת 301. מכאן שמו של המקום שמשמעותו "צינוק עמוק".
המסורת

ממלכת ארמניה הייתה המדינה הראשונה שאימצה את הנצרות כדתה הרשמית. הדבר אירע על פי המסורת בשנת 301, כאשר גרגוריוס המאיר ניצר את טירידאטס השלישי ואנשי חצרו. גרגוריוס, שלמד וקיבל סמיכה בקפדוקיה, שב בסביבות שנת 288 לארץ מולדתו כדי להטיף בה, הזמן בו עלה טירידאטס השלישי לכס המלכות. טירידאטס רדף את גריגוריוס המאיר וניסה להעבירו על דתו. יתר על כן, נודע לו כי גרגוריוס הוא בנו של אנאק, האיש שהתנקש בחיי אביו. על כן ציווה להשליכו אל בור הכלא, המזוהה עם חור ויראפ. שלוש-עשרה שנים אחר כך, ב-301, הגיעו אל ארמניה שלושים ושבע עלמות נוצריות, שנמלטו מפני רדיפות הרומאים. טירידאטס חשק באחת מהן, ריפסימה, וביקש לקחתה לו לאישה, אך היא סרבה, ובכעסו הוציא המלך להורג את כולן. זמן קצר אחר כך העניש אותו האל במחלה שהותירה אותו זוחל כחיה, ולפי גרסאה אחרת תקפה אותו מחלת עור. גרסאות נוספות גורסות כי ראשו היה לראש חזיר או שאיבד את שפיותו. כך או כך, אחות המלך חלמה חלום, בו נאמר לה כי רדיפת הנוצרים חייבת להיפסק. היא סיפרה זאת לטירידאטס, והוא שחרר את גרגוריוס מן הכלא. גרגוריוס ריפא את טירידאטס והטבילו לנצרות, וטירידאטס פקד על כל נתיני ממלכתו להתנצר. בגין מסורת זו, נודעת לחור ויראפ חשיבות רבה בקרב הארמנים, והמקום הוא יעד לעליה לרגל. בנוסף, המנזר שוכן בנקודה הקרובה ביותר להר אררט שבטורקיה, וההר נחשב לייצוג של ארמניה, ומופיע במרכז סמלה.
היסטוריה

במקום בו ניצב חור ויראפ, הקים ארטאשס הראשון, מלך ארמניה, את בירתו ארטקסטה בשנת 180 לפנה"ס לערך. שרידים מעטים מהעיר שוכנים מצפון למנזר. המנזר עצמו נוסד במאה ה-7 בידי הקתוליקוס נרסס השלישי, ונבנה מחדש במאה ה-8. ב-1225 נוסדה במנזר מכללה תאולוגית, וכתבי יד רבים ממנה שמורים עד היום במטנדראן בירוואן. עם השנים התדרדר מצבם של מבני המנזר, והם נבנו מחדש מספר פעמים, ולאחרונה במחצית השנייה של המאה ה-17.
האתר כיום

המנזר בנוי בצורת חצר רבועה מוקפת חומה שבה משולבים מבנים ומגדלי שמירה. במרכז נצבת הכנסייה הראשית באתר, המוקדשת לאם האלוהים. בפינה הדרום-מערבית של המתחם, שוכנת קפלת גאורגיוס הקדוש המשולבת בחומת המתחם. הקפלה הוקמה מעל לצינוק שבו לפי המסורת היה הקדוש כלוא. בתוך הקפלה מוביל בור בעומק של שישה מטרים לחלל ברוחב של כ-4.4 מטרים ששימש, לפי המסורת, ככלאו של הקדוש.
יוסף ווייסע

הרב יוסף ווייסע (י"ט בכסלו תקע"ג, 23 בנובמבר 1812 – ז' בכסלו תרנ"ח, 2 בדצמבר 1897) היה רב ואיש תנועת ההשכלה יליד מוראביה, מתרגם ספרי תנ"ך לגרמנית.
ביוגרפיה

נולד בפלומנאו (אנ'), כפר סמוך לפרוסניץ, לאביו יצחק שמואל. בין 1832 ל-1838 התגורר בפראג, בה הפך לידיד קרוב של מוריץ שטיינשניידר ושל הרב לאופולד לעף, ולמד אצל יום-טוב ליפמן צונץ. ב-1838 הוזמן לשמש כמנהל בית-הספר המודרני שפתח הרב צבי הירש פאסל בפרוסניץ, וכיהן במשרה עד 1841. כמנהל הקפיד על הקדשת זמן רב ללימוד הדקדוק העברי והמקרא, ולהתקדמות הדרגתית בחומר עם מבואות מסודרים. ווייסע היה מקורב למעגל האינטלקטואלים בעיר שבראשו עמד גדעון ברכר, נציגה הבולט ביותר של תנועת ההשכלה המוראבית, וסייע לשטיינשניידר בכתיבת "האנציקלופדיה הריאלית היהודית" שחיבר הלה ולא הובאה לבסוף לדפוס. ב-1841 קיבלו ברכר, ווייסע והאחרים בהתלהבות את ד"ר אברהם גייגר שביקר בפרוסניץ ונשא מספר דרשות בבית-הכנסת. באותה שנה עבר לנהל את בית-הספר היהודי בפרערויא (אנ'), ולאחר מכן כיהן כרב בקהילת קאסטלץ (אנ'). ב-1845 קיבל את הרבנות בגאיי (אנ') חיבר הקדמה ובה פירוט תולדות המחבר לספר בחינות עולם של הרב ידעיה הפניני שיצא לאור בוורשה.
ב-1855 נתמנה לרבה של ואג-ניישטדטל (עיר חדש) (אנ') שבהונגריה, וכיהן בה עד לפטירתו. ווייעה היה מראשוני הרבנים הנאולוגים; יחד עם בן-דורו ועמיתו משה אריה בלוך, היה אחד מנציגיה האחרונים של תנועת ההשכלה המוראבית, וכתיבתו התאפיינה בשימוש בלעדי בעברית ובזיקה חזקה לסגנון הרבני המסורתי, כמעט ללא שימוש במחקר מודרני השוואתי. ; במהלך הקרע ביהדות הונגריה, בחרה הקהילה להיוותר במעמד סטטוס קוו ולא להצטרף לאף אחד מן המחנות הנצים.
הערות שוליים

↑  Michael L. Miller, ‏Your Loving Uncle: Gideon Brecher, Moritz Steinschneider and the Moravian Haskalah, בתוך: Reimund Leicht, Gad Freudenthal, Studies on Steinschneider, הוצאת בריל, 2011. עמ' 46-48, 51.
↑  "בחינות עולם" מהדורת וורשה, תרכ"ד, באתר אוצר החכמה
↑  Tamás Turán, Carsten Wilke‏, Modern Jewish Scholarship in Hungary: The ‚Science of Judaism between East and West. ולטר דה גרויטר, 2016. עמ' 6, 81.
↑  Kinga Frojimovics, Neológ (kongresszusi) és status quo ante rabbik Magyarországon 1869-tö̋l napjainkig, MTA Judaisztikai Kutatócsoport, 2008. עמ' 130.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007520917105171  GND: 137836112  ISNI: 0000 0001 2017 951X  LCCN: nr2004022547  NKC: jx20110628024  NTA: 304582263  VIAF: 46713477   WorldCat (עם VIAF): 46713477
חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA

חמישיית הרוקיז של העונה ב-NBA (באנגלית: NBA All-Rookie Team) הוא תואר הוקרה עונתי בליגת ה-NBA המחולק מאז עונת 1962/1963 לשחקני השנה הראשונה המצטיינים במהלך העונה הסדירה. הבחירות לתואר זה מתבצעות על ידי מאמני הקבוצות ב-NBA, כאשר למאמן אין אפשרות לבחור שחקן מקבוצתו שלו. עד עונת 1987/1988 נבחרו חמישה שחקנים, והחל משנה זו, נבחרים שני הרכבי שחקנים - החמישייה הראשונה והחמישייה השנייה - כשבסך הכל נבחרים עשרה שחקנים לתואר זה בכל עונה. השחקנים עצמם מקבלים שתי נקודות עבור כל קול שהם מקבלים לחמישייה הראשונה, ונקודה אחת עבור כל קול לחמישייה השנייה. חמשת השחקנים בעלי מספר הנקודות הגבוה ביותר בסך הכל נכנסים לחמישייה הראשונה, בעוד שחמשת הבאים אחריהם נכנסים לחמישייה השנייה.
במצב של שוויון במקום החמישי באחת מן החמישיות, נבחרת הרוקיז מורחבת. במקרה שהחמישייה הראשונה כוללת שישה שחקנים בעקבות שוויון כזה, החמישייה השנייה תכלול בכל זאת חמישה שחקנים, עם אפשרות להרחבה יתרה במקרה של שוויון נוסף. מצבים כאלה של שוויון אירעו פעמים בודדות, האחרונה שבהן הייתה ב-2012, כאשר קוואי לנארד, אימאן שאמפרט וברנדון נייט היו בשוויון במספר הקולות שקיבלו לבחירה החמישית, ונוצר מצב בו נבחרו שבעה שחקנים לחמישייה הראשונה. בבחירת השחקנים לחמישיות הרוקיז אין התייחסות לעמדה על המגרש בה הם משחקים.
הבחירות

| --- | --- |
^: כדורסלן שעדיין פעיל ב-NBA
*: חבר היכל התהילה של הכדורסל
שם (בכתב מודגש): זכה בפרס רוקי העונה באותה עונה
שם (בכתב נטוי): בחירה ראשונה בדראפט
הערות שוליים

↑  NBA.com - Durant, Horford Headline T-Mobile All-Rookie Team
| פרסי ליגת ה-NBA |
| --- | --- | --- |
| גביע האליפות | גביע לארי אובריאן |  |
| פרסים אישיים | MVP של העונה הסדירה • MVP של סדרת הגמר • MVP של סדרות הגמרים האזוריים • שחקן ההגנה של העונה • השחקן השישי של העונה • השחקן המשתפר של העונה • רוקי השנה • MVP של משחק האולסטאר • שחקן הקלאץ' של העונה • מאמן השנה • מנהל השנה |  |
| פרסים חברתיים | פרס האזרחות • פרס הספורטיביות • פרס השחקן הקבוצתי • פרס עזרה לקהילה • פרס לצדק חברתי |  |
| חמישיות העונה | חמישיית העונה • חמישיית ההגנה של העונה • חמישיית הרוקיז של העונה |  |
| הנצחות | קבוצת השנה ה-75 • קבוצת השנה ה-50 • קבוצת השנה ה-35 • קבוצת השנה ה-25 • פרס מפעל חיים |  |
טראוטוניום

טראוטוניום (בגרמנית: Trautonium) הוא כלי נגינה אלקטרוני מונופוני, שהמציא פרידריך טראוטוויין (Friedrich Trautwein) בסביבות 1929 בברלין.
בהמשך הצטרף אליו אוסקר זאלה (Oskar Sala) ופיתוח הכלי נמשך עד מותו של זאלה בשנת 2002. הכלי איננו מופעל במקלדת אלא באמצעות תיל רזיזטיבי (נגד), המתוח מעל לוח מתכת ונלחץ להפקת צליל. לחיצת התיל סוגרת מעגל חשמלי, כאשר נקודת המגע קובעת את אורך התיל בו יעבור הזרם, ולכן את ההתנגדות החשמלית. כך ניתן להפיק צלילים שונים. נגינה אקספרסיבית בתיל זה התאפשרה בהחלקה עליו או ביצירת ויבראטו בתנועות קטנות.
פאול הינדמית כתב כמה שלישיות קצרות לשלושה טראוטוניומים מכווננים לשלושה גבהים שונים: קול בס, קול אמצעי וקול גבוה. אחד השכלולים הראשונים של זאלה הייתה הוספת מתג לשינוי הכוונון הסטאטי. בהמשך הוסיף מחולל רעש ומחולל מעטפת (שנקרא Schlagwerk), מסנן רכיבי צליל (מסננים אחדים של טווחי תדרים) והמתנדים התת-הרמוניים. המתנדים הללו מחוללים גובה עיקרי וכמה הרמוניות, שאינן מכפלות של הטון היסודי, אלא קטעים שלו. אפשר לערבל ארבעה מן הגלים הללו והנגן יכול לעבור בין מערכים אלה, המוגדרים מראש. משום כך נקרא הכלי "טראוטוניום ערבול". אוסקר זאלה חיבר מוזיקה לסרטים תעשייתיים, אבל הפסקול המפורסם ביותר שלו הכיל את הרעשים לסרט "הציפורים" של אלפרד היצ'קוק.
היצרן הגרמני דֶפפר (Doepfer) משווק אביזרים, המשווים לסינתסייזר אופי דמוי טראוטוניום.
ראו גם

תרמין
אונד מרטנו
סאבהארכורד
יוסף הרפז

| --- | --- |
יוסף (יוש) הרפז בפתח ביתו בתל אביב, 1949
יוסף (יוש) הרפז בפתח ביתו בתל אביב, 1949
 לידה:  4 בדצמבר 1922
 פטירה:  28 בספטמבר 1999 (בגיל 76)
 מקום קבורה:  בית הקברות מורשה 
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
 מפקד חטיבת קרייתי  מפקד בית הספר לקצינים של צה"ל
 פעולות ומבצעים
   מלחמת העצמאות     מלחמת סיני     מלחמת ששת הימים
 
יוסף (יוש) הרפז (4 בדצמבר 1922 - 28 בספטמבר 1999) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. פיקד על חטיבת קרייתי ועל בית הספר לקצינים של צה"ל.
ביוגרפיה

נולד בשם יוסף גולדברג בפולין. ב-1924 עלה ארצה וגדל בתל אביב. כנער התגייס להגנה ונמנה עם שורות החי"ש. במלחמת השחרור שירת כמפקד פלוגה ג׳ בגדוד 51 של חטיבת גבעתי, והשתתף בין היתר במבצע יואב. ב-1955 פיקד על מצעד צה"ל שנערך בתל אביב.
במלחמת סיני פיקד הרפז על חטיבה 4 (חטיבת קרייתי שעם קום צה"ל שינתה את שמה לחטיבה 4) והוביל אותה בלחימה בגזרה המרכזית של חצי האי סיני ובכיבוש קסיימה.
בשנת 1958 החליף הרפז את אברהם יפה בתפקיד מפקד בית הספר לקצינים וכיהן בתפקיד זה עד 1960. שירת כראש מטה פיקוד המרכז והשתחרר משירות הקבע ב-1964. לאחר שחרורו שימש כראש אגף ארגון ומינהל בחברת מקורות.
במלחמת ששת הימים נקרא לפקד שוב על חטיבה 4 לאחר שמשה יטבת מפקד החטיבה נפצע בקרב. הרפז הוביל את החטיבה בהמשך הקרבות בחזית הירדנית.
באוגוסט 1967, מונה על ידי נשיא האוניברסיטה העברית, אברהם הרמן, למנכ"ל האוניברסיטה. בתפקיד זה ניצח על בנייתו של קמפוס הר הצופים של האוניברסיטה. לאחר השלמת בניית הקמפוס נמתחה ביקורת תקשורתית על הפרויקט ונטען כי הקמפוס החדש טבוע בחותמו הצבאי של מי שהוביל את הקמתו והוא מהווה "אנדרטה לכיבוש ולשליטה ישראלית".
היה מנהל במפעלי המלט "נשר".
הרפז היה נשוי לרחל לבית ארליך ואב לשלושה.
נטמן בבית העלמין מורשה ברמת השרון.
הערות שוליים

↑  על פי הספדו של מאיר פעיל על הרפז
↑  אתר חטיבת הצנחנים
↑  אתר יד לשריון
↑  מקורות תרכוש מחשב חדיש, חרות, 8 בדצמבר 1964
↑  שינויים מינהליים באוניברסיטה העברית עם מינויו של אל"מ י. הרפז למנכ"ל, מעריב, 10 באוגוסט 1967
↑  סדרת כתבות של עוזי בנזימן בעיתון "הארץ" בדצמבר 1969
↑  מתוך "אדריכלות, חינוך וכוחניות: מבט פמיניסטי על קמפוס האוניברסיטה העברית על הר הצופים", דיאנה דולב, בתוך - "מיליטריזם בחינוך", בעריכת חגית גור, הוצאת "בבל", 2005.
↑  על פי הספדו של מאיר פעיל על הרפז
טקסי (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  ג'רארד פירס 
 הופק בידי:  מיכאל פטין לורן פטין
 תסריט:  לוק בסון 
 עריכה:  Véronique Lange 
 שחקנים ראשיים:  סמי נסרי פרדריק דיפנטל מריון קוטיאר אמה ויקלנד מנואלה גורארי
 מוזיקה:  ג'סטין קיין ברנט
 צילום:  Jean-Pierre Sauvaire 
 מדינה:  צרפת 
 חברה מפיצה:  Lions Gate Entertainment
 הקרנת בכורה:  8 באפריל 1998
 משך הקרנה:  86 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, קוריאנית, גרמנית, פורטוגזית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט פעולה, סרט חבר'ה, סרט קומדיה 
 תקציב:  53 מיליון פרנקים
 הכנסות באתר מוג'ו:   taxi98
 סרט הבא:  טקסי 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
המונית מהסרט מוצגת כיום במוזיאון
טקסי (באנגלית: Taxi) הוא סרט פעולה בדיוני צרפתי, בבימויו של ג'רארד פירס ובכיכובם של סמי נסרי, פרדריק דיפנטל ומריון קוטיאר, שיצא לבתי הקולנוע בשנת 1998. את התסריט לסרט כתב לוק בסון ב-30 יום. לאור הצלחתו של הסרט, יצא בשנת 2004 סרט אמריקאי זהה, בכיכובה של קווין לאטיפה עם שינוי קל כשאת נסרי (זכר) משחקת לאטיפה (נקבה).
הסרט הוא הראשון בסדרה של חמישה סרטים. ארבעת הסרטים הראשונים הכניסו למעלה מ-200 מיליון דולר, וזו סדרת הסרטים הצרפתית המצליחה ביותר.
עלילה

במרסיי מחליט דניאל (סמי נסרי), שליח פיצה במקצועו ונהג מרוצים חובב, לעזוב את עבודתו בפיצרייה ולהפוך לנהג מונית. בערב הפרידה ממנו בפיצריה הוא וידידה שלו לילי (מריון קוטיאר) הופכים לזוג. לאחר שקיבל את הרישיון מהרשויות התחיל בעבודתו כנהג מונית כאשר מאחורי חזות של מונית פשוטה מדגם פג'ו 406 מסתתרת מכונית מרוצים שאף יכולה לעוף. ביום הראשון לעבודתו הוא מסיע אישה (מנואלה גורארי) מהשוק לביתה ועוזר לה להעלות מצרכים הביתה. האישה מציגה לו את בנה אמיליאן (פרדריק דיפנטל), מתכנת מחשבים שמבקש ממנו להסיע אותו לתחנת משטרה. בדרך תוך כדי שיחה דניאל מגדף את המשטרה וקורא להם "שיכורים, נוכלים ומושחתים". אמיליאן מחזיר לו בכך שנהגי מוניות נוהגים באופן פרוע, סותמים את התנועה ונהגים גרועים. דניאל אומר לו שהוא לא באמת נהג מונית וכאשר השני מבקש הסבר דניאל הופך את רכבו בלחיצת כפתור לרכב מרוצים ומתחיל לדהור ברחובות מרסיי. לאחר שמגיע ליעדו אמיליאן חושף את סודו שהוא בלש במשטרת מרסיי ועוצר את דניאל על נהיגה פרועה. לאחר חקירה קצרה אמיליאן מציע לדניאל עסקה בה הוא לא ישלול לו את הרישיון בתמורה שדניאל יעזור לו במצוד אחר חבורה של שודדים גרמנים על מרצדסים. דניאל נאלץ להסכים ומתחיל לעבוד עם המשטרה. הם עולים על עקבותיהם של השודדים ותופסים אותם. הסרט כולל מרדפים רבים.
ראו גם

טקסי 2
טלסקופ החלל צ'נדרה

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  נאס"א
 מפעיל:  מצפה הכוכבים האסטרופיזי של הסמית'סוניאן, מרכז טיסות החלל מרשל 
 יצרן:  TRW Inc. 
 תאריך שיגור:  23 ביולי 1999
 משגר:  מעבורת החלל קולומביה
 אתר שיגור:  מתחם שיגור 39B במרכז החלל קנדי 
 http://chandra.harvard.edu
 משימה
 סוג משימה:  טלסקופ חלל בתחום הרנטגן
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  מסלול אליפטי גבוה 
 נטייה:  38.6737 מעלה 
 אפואפסיד:  133,000 קילומטר
 פריאפסיד:  16,000 קילומטר
 זמן הקפה:  64.2 שעות
 משך המשימה הכולל:  23 ביולי 1999 – הווה (25 שנים) 
 משך המשימה:  מתוכנן - 5 שנים, בפועל - מעל 15 שנים
 מידע טכני
 משקל:  4,800 קילוגרם
 אורך:  13.8 מ' 
 קישורים חיצוניים
 מספר קטלוג לוויינים:  25867
 מאגר המידע הלאומי:  1999-040B
 
טלסקופ החלל צ'נדרה (באנגלית: Chandra X-ray Observatory) הוא לוויין ששוגר בעזרת מעבורת החלל קולומביה במשימה STS-93 של נאס"א ב-23 ביולי 1999. טלסקופ צ'נדרה מכיל מספר מכשירים רגישים לקרינת רנטגן (קרינת-X), ומיקומו בחלל מאפשר לו לצפות בתחום קרינה זה שכמעט אינו חודר דרך אטמוספירת כדור הארץ. צ'נדרה הפך, מאז הצבתו בחלל, לכלי מחקר חשוב באסטרופיזיקה ולכלי המחקר המרכזי של מקורות קרינת רנטגן ביקום. 
הטלסקופ נקרא על שם האסטרופיזיקאי ההודי סוברהמניאן צ'נדראסקאר שהכינוי שלו היה צ'נדרה. החל משנת 2014 התוכנית מנוהלת על ידי בלינדה וילקס.
תגליות ותצפיות חשובות

התצפיות שבוצעו על ידי טלסקופ החלל צ'נדרה היו לעיתים קרובות פורצות דרך וקידמו משמעותית את התחום של אסטרונומיית רנטגן:
צילום ראשון של שארית הסופרנובה בקסיופאה A נתן לאסטרונומים הצצה ראשונה לעצם קומפקטי במרכז שארית הסופרנובה, כנראה כוכב נייטרונים או חור שחור.
בערפילית הסרטן, שארית סופרנובה נוספת, בצילומים של צ'נדרה נראתה לראשונה טבעת סביב הפולסאר המרכזי וסילוני חומר שנראו לפני כן באופן חלקי בלבד.
תמונות ראשונות ברנטגן של גלי הלם בשארית סופרנובה, בשארית הסופרנובה 1987A.
תלמידי תיכון גילו כוכב נייטרונים (CXOU J061705.3+222127) בשארית הסופרנובה IC 443 באמצעות מידע מצ'נדרה.
לראשונה נצפתה פליטת קרינת רנטגן מהחור השחור העל-מסיבי ב-Sag A, במרכז גלקסיית שביל החלב.
גילוי סוג חדש של חור שחור בגלקסיה M82 - עצם בעל מסה בינונית, שמהווה את החוליה החסרה בין חור שחור כוכבי לבין חור שחור על-מסיבי.
תצפית בגלי קול מפעילות אלימה סביב חור שחור על-מסיבי בצביר פרסאוס (2003).
צילומים ראשונים של צללית גלקסיה קטנה שנטרפת על ידי גלקסיה גדולה יותר, באזור Perseus A.
התגלו כמויות גדולות מהצפוי של גז קר המסתחרר למרכז גלקסיית אנדרומדה.
נצפו לראשונה בפירוט רב חזיתות לחץ ב-Abell 2142, אזור מיזוג צבירי גלקסיות.
שיוך ראשון של קווי פליטה ברנטגן להתפרצות גמא.
תצפיות על ידי צ'נדרה ולוויין בפו-סאקס מובילות להשערה כי התפרצויות גמא מתרחשות באזורי יצירת כוכבים.
מדידת ערכו של קבוע האבל באמצעות אפקט סונאייב-זלדוביץ'.
מציאת עדויות חזקות לקיום חומר אפל באמצעות תצפית על התנגשות צבירי-על (2006).
תצפיות ב-Bullet Cluster, שמציבות חסמים על חתך הפעולה לאינטראקציה עצמית של חומר אפל.
תצפית על TWA-5B, ננס חום, שמקיף מערכת בינארית של כוכבים דמויי שמש.
גילוי כי כמעט כל כוכבי הסדרה הראשית פולטים קרינת רנטגן. (Schmitt & Liefke, 2004)
נצפתה צללית הרנטגן של טיטאן (ירחו של שבתאי) כשהוא מלקה את ערפילית הסרטן.
גילוי פליטת רנטגן מחומר שנופל מדיסקה פרוטופלנטרית על הכוכב.
מידע מצ'נדרה מעלה את האפשרות כי ייתכן שהעצמים RX J1856.5-3754 ו-3C58, שתחילה נחשבו לפולסארים, הם למעשה עצמים דחוסים אף יותר - כוכבי קווארקים. תוצאות אלה עדיין נמצאות בדיון וטרם התקבלו על ידי הקהילה המדעית.
תכונות ופרטי טריוויה

מעבורת החלל שהביאה את הטלסקופ לחלל (STS 93) הייתה הראשונה בפיקודה של אשה.
אורך המתקן 13.7 מטר, והוא הגוף הארוך ביותר שנישא על ידי מעבורת החלל.
הטלסקופ נמצא בגובה פי 100 מטלסקופ "האבל" (שליש הדרך לירח).
הטלסקופ מסוגל לקלוט קרני X מחלקיקים עד לשנייה האחרונה לפני בליעתם על ידי חור שחור ויכול לקלוט קרני X מענני גז כל כך צפופים ועבים, שלאור ייקח 5 מיליון שנים לחצות אותם.
בזמן מעבר ממטרה אחת לשנייה, הטלסקופ נע במהירות קטנה ממהירות מחוג הדקות בשעון.
ההספק החשמלי הנדרש להפעיל את מערכות הטלסקופ הוא 2 קילוואט (הספק דומה לזה של פן לייבוש שיער).
הערות שוליים

↑  Pavlov GG, Zavlin VE, Aschenbach B, Trumper J, Sanwal D (2000). "The Compact Central Object in Cassiopeia A: A Neutron Star with Hot Polar Caps or a Black Hole?". Astrophysical Journal 531 (1): L53–L56. doi:10.1086/312521. PMID 10673413.
↑  Weisskopf MC, Hester JJ, Tennant AF, Elsner RF, Schulz NS, Marshall HL, Karovska M, Nichols JS, Swartz DA, Kolodziejczak JJ, O'Dell SL (2000). "Discovery of Spatial and Spectral Structure in the X-Ray Emission from the Crab Nebula". Astrophysical Journal 536 (2): L81–L84. doi:10.1086/312733. PMID 10859123.
↑  Baganoff FK, Bautz MW, Brandt WN, Chartas G, Feigelson ED, Garmire GP, Maeda Y, Morris M, Ricker GR, Townsley LK, Walter F (2001). "Rapid X-ray flaring from the direction of the supermassive black hole at the Galactic Centre". Nature 413 (6851): 45–8. doi:10.1038/35092510. PMID 11544519.
↑  Griffiths RE, Ptak A, Feigelson ED, Garmire G, Townsley L, Brandt WN, Sambruna R, Bregman JN (2000). "Hot plasma and black hole binaries in starburst galaxy M82". Science 290 (5495): 1325–8. doi:10.1126/science.290.5495.1325. PMID 11082054.
↑  Piro L, Garmire G, Garcia M, Stratta G, Costa E, Feroci M, Meszaros P, Vietri M, Bradt H, Frail D, Frontera F, Halpern J, Heise J, Hurley K, Kawai N, Kippen RM, Marshall F, Murakami T, Sokolov VV, Takeshima T, Yoshida A (2000). "Observation of X-ray lines from a gamma-ray burst (GRB991216): evidence of moving ejecta from the progenitor". Science 290 (5493): 955–8. doi:10.1126/science.290.5493.955. PMID 11062121.
↑  Recent and Future Observations in the X-ray and Gamma-ray Bands
↑  Kastner JH, Richmond M, Grosso N, Weintraub DA, Simon T, Frank A, Hamaguchi K, Ozawa H, Henden A (2004). "An X-ray outburst from the rapidly accreting young star that illuminates McNeil's nebula". Nature 430 (6998): 429–31. doi:10.1038/nature02747. PMID 15269761.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007259777405171  BIBSYS: 1081420  ISNI: 0000 0000 9427 3771  LCCN: no99032276  VIAF: 266780510   WorldCat (עם VIAF): 266780510 
סופרנובה 2006gy (ימין למעלה) וגלקסיית האם שלה NGC 1260 (שמאל למטה) בצבע מלאכותי, כפי שנצפו על ידי צ'נדרה
בתמונה זו של הפולסאר PSR B1509-58, קרינה בעלת אנרגיה נמוכה מסומנת באדום, אנרגיה בינונית בירוק והקרינה האנרגטית ביותר מסומנת בכחול
יגואר I-פייס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  יגואר
 שנות ייצור:  2018-הווה
 הרכבה:  אוסטריה אוסטריה
 סיווג:  מכונית שטח/פנאי חשמלית
 מרכב:  קרוסאובר
 פלטפורמה:  יגואר-לנד רובר D7e
 אורך:  4,682 מ"מ
 רוחב:  2,011 מ"מ
 גובה:  1,565 מ"מ
 משקל:  2,133 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,990 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  2 מנועים חשמליים המספקים כ-400 כוחות סוס
 מהירות מרבית:  המהירות הוגבלה אלקטרונית ל-200 קמ"ש
 תאוצה:  4.8 שניות
 סוללה:  סוללת ליתיום יון בקיבולת 90 קילוואט שעה
 טווח נסיעה:  470 קילומטרים
 קשר:  טסלה מודל X, אאודי אי-טרון, קאדילק לירק
 מעצב:  איאן קאלום
יגואר I-פייס (באנגלית: Jaguar I-Pace) היא מכונית חשמלית במרכב קרוסאובר קופה בעלת חמישה מקומות, שמיוצרת על ידי יגואר משנת 2018. היא הוצגה במרץ 2018, והגיעה לישראל ביולי 2018. בנובמבר 2016 הציגה יגואר בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס את דגם הקונספט המקדים.
ה-I-פייס נבחרה למכונית השנה באירופה לשנת 2019, וגם ל"אוטו השנה" בישראל לשנת 2019 על ידי מגזין אוטו.
במבחן הבטיחות ה-I-פייס קיבלה חמישה כוכבי בטיחות מתוך חמישה.
מפרט טכני

ה-I-פייס כוללת שני מנועים חשמליים המספקים כ-400 כוחות סוס ומומנט מרבי של 69.8 קילוגרמים, סוללת ליתיום יון בקיבולת 90 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 470 קילומטרים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קמ"ש בתוך 4.8 שניות ומגיעה למהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 200 קמ"ש.
מפרט טכני > טעינה

את ה-I-פייס ניתן לטעון בעזרת שני מטענים: האחד בהספק של 6.7 קילוואט המטעין את הסוללה מ-0 ל-80 אחוז בתוך 10 שעות ומ-0 ל-100 אחוז בתוך 13 שעות, והמטען השני בהספק 25 קילוואט המטעין את הסוללה מ-0 ל-80 אחוז בתוך 4 שעות (את המטען השני ניתן לקבל בתוספת של 30,000 שקלים).
פרסים

ה-I-פייס קיבל הרבה פרסי תעשייה ונבחר על ידי הרבה מגזינים ל"מכונית השנה" ו"למכונית החשמלית הטובה ביותר".
מכירות

להלן נתוני המכירות של ה-I-פייס בישראל, ארצות הברית ואירופה.
| שנה | ארצות הברית | אירופה | ישראל |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | 393 | 6,490 | 2 |
| 2019 | 2,594 | 12,232 | 68 |
| 2020 | 1,546 | 13,444 | 62 |
| 2021 | - | - | 7 |
גלריה

דגם הקונספט
מבט לפגוש הקדמי
מבט לפגוש האחורי
מבט לצד
מבט לפנים הרכב
הערות שוליים

↑  יגואר I-PACE נחשף - הרכב החשמלי הראשון של יגואר, באתר קארטיוב, ‏02 במרץ 2018
↑  יגואר i-Pace החשמלי בישראל - מחיר החל מ-454,000 שקל, באתר קארטיוב, ‏11 ביולי 2018
↑  יגואר חושפת קרוסאובר חשמלי: I Pace קונספט, באתר קארטיוב, ‏15 בנובמבר 2016
↑  יגואר i-PACE: מכונית השנה 2019 של אירופה, באתר קארטיוב, ‏04 במרץ 2019
↑  מערכת אוטו, יגואר I-Pace - אוטו השנה 2019, באתר אוטו, ‏11 בפברואר 2019
↑  מבחני ריסוק: אפס כוכבים לפיאט פנדה ורק אחד לרנגלר החדש, באתר קארטיוב, ‏05 בדצמבר 2018
↑  יגואר אי-פייס נתוני מכירות בארצות הברית, באתר carsalesbase
↑  יגואר אי-פייס נתוני מכירות באירופה, באתר carsalesbase
↑  יגואר אי-פייס נתוני מכירות בישראל, באתר קארזון
יוסף קושניר

יוסף קושניר (15 בנובמבר 1900 – 6 בינואר 1983), היה עורך דין ישראלי וחבר הכנסת מטעם מפ"ם.