stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שירת הדרום

| --- | --- |

 מבוסס על:  Uncle Remus 
 בימוי:  הארווי פוסטר ווילפרד ג'קסון
 הופק בידי:  וולט דיסני
 תסריט:  ספר: ג'ואל צ'אנדלר-האריס תסריט: דאלטון ס. ריימונד מורטון גראנט מוריס ראפף ביל פיט ראלף רייט ג'ורג' סטאלינגס
 עריכה:  וויליאם מ. מורגן
 שחקנים ראשיים:  רות ווריק בובי דריסקול ג'יימס באסקט לואנה פאטן לוסיל ווטסון האטי מקדניאל גלן לידי ג'וני לי ניק סטיוארט
 מדבבים:  James Baskett (Br'er Fox) Nick Stewart (Br'er Bear) Johnny Lee (Br'er Rabbit) 
 מוזיקה:  דניאל אמפיתיאטרוב פול ג'. סמית אדוארד פלאם
 צילום:  גרג טולנד
 אנימטור:  אריק לארסון, Blaine Gibson, ג'ושוע מידור, George Rowley, ג'ון לונסברי, Brad Case, מרק דייוויס, אולי ג'ונסטון, מילט קאהל, לס קלארק, קליף נורדברג, Rudy Larriva, Hal Ambro, דון לוסק, Al Coe, Harvey Toombs, Tom Massey, Ken O'Brien, Murray McClellan, Jack Campbell, Hal King 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  RKO Radio Pictures
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע 
 הקרנת בכורה:  12 בנובמבר 1946 ישראל 12 בנובמבר 1948
 משך הקרנה:  94 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מוזיקלי, סרט מונפש למחצה, סרט דרמה, סרט לכל המשפחה, עיבוד קולנועי, סרט פנטזיה 
 תקציב:  2,125,000‏$
 הכנסות:  3,300,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   songofthesouth80
 דף הסרט ב־IMDb
 
שירת הדרום (באנגלית: Song of the South) הוא סרט קולנוע של אולפני וולט דיסני שיצא לאקרנים בשנת 1946. סרט זה היה הראשון ששילב אנימציה ושחקנים חיים. עלילת הסרט והסיפורים המופיעים בו מבוססים על אוסף סיפורי הדוד רמוס, אוסף סיפורים מהפולקלור של אפרו-אמריקאים מדרום ארצות הברית שנאספו ועובדו על ידי ג'ואל צ'נדלר האריס. בעקבות טענות שהסרט גזעני ופוגעני כלפי הקהילה האפרו-אמריקנית, דיסני חדלו להקרין או להפיץ אותו החל משנת 1986, והוא לא שוחרר מעולם באופן רשמי בווידאו ו-DVD. אם כי בסוף 2022 הסרט הועלה ליוטיוב בחלוקה ל-30 סרטונים בני 2-3 דקות כל אחד.
תקציר העלילה

הסרט מתרחש בתקופת השיקום שלאחר מלחמת האזרחים האמריקאית. ילד בשם ג'וני והוריו, סאלי וג'ון, עוזבים את מקום מגוריהם ועוברים אל בית סבתו בג'ורג'יה. כשהם מגיעים אל בית הסבתא נודע לילד שאביו עוזב לצורכי עבודה והוא ואמו יגורו בבית סבתו. הילד המבולבל בורח מבית סבתו בתקווה להגיע לאביו שנמצא במדינות הצפון.
לפני שעוזב הילד את חוותה של סבתו הוא פוגש משרת זקן, הדוד רמוס, שהוא מספר סיפורים, את הילדה גיני ואחיה ג'ייק וג'ו, ואת בנו של הדוד רמוס-טובי. הדוד רמוס מרגיע את הילד ומשכנע אותו לחזור לבית סבתו בזכות סיפוריו על אחא ארנב שמחליט לעזוב את ביתו ויוצא למסע הרפתקאות בו הוא פוגש את אחא שועל ואחא דוב הרוצים ללמד אותו לקח על תעלוליו אך ללא הצלחה.
המחלוקת סביב הסרט

הטענות לגזענות בסרט נסובו סביב מספר נושאים:
זמן ההתרחשות לא מצוין בפרוש בסרט, ולכן צופי הסרט עלולים לחשוב שדמויות השחורים הם עבדים. מכיוון שהסרט מציג את החיים בחווה כאידיליים ושמחים, אפשר לפרשו כתמיכה בעבדות.
עובדי החווה השחורים שרים כמה שירים, במהלך העבודה ובדרכם אליה או ממנה, וגיבור הסרט, המשרת הדוד רמוס, מספר על ימים מאושרים בהם אי אפשר שלא לשיר. ניתן לפרש זאת כחיזוק לטענת תומכי העבדות ששירת העבדים היא הוכחה שטוב להם.
גם אם מבינים שאין בסרט עבדים אלא רק משרתים, עדיין השחורים מוצגים כשמחים במעמדם החברתי הנמוך.
כמה סיפורים השזורים בעלילת הסרט ניתן לפרשם כמסר שאי אפשר לברוח מהגורל, ועל כל אחד להשלים עם מקומו.
בסרט מוזכר המונח "tar-baby", מונח שיש לו משמעויות רבות, ביניהן כינוי גנאי לשחורים.
מנגד, נטען שהסרט שם שחקנים שחורים במרכז, באופן חריג לתקופתו, וכן מציג את דמויותיהם בצורה חיובית, בעוד שהנבלים הם לבנים. כמו כן הוא מציג ידידות בין-גזעית, והסיפורים שבו מבוססים על פולקלור אפרו-אמריקני.
שירים המופעים בסרט והתפרסמו

"זי-פה-די-דו-דה": הושר פעמיים - בתחילה על ידי הדוד רמוס ובסוף הסרט על ידי הילדים.
"מה שלומך": הושר על ידי הדוד רמוס, הארנב, ודמויות מצוירות נוספות.
"לכל אחד יש מקום צחוק משלו": הושר על ידי הארנב.
הערות שוליים

↑  מודעה 1
מודעה 2
1 2  Just How Racist Is ‘Song of the South,’ Disney’s Most Notorious Movie?
, אתר Screencrush (אנגלית)
↑  ערוץ היוטיוב Song of the South Archive, לא ברור מדף זה האם ערוץ זה רכש את הזכויות לסרט מחברת וולט דיסני
↑  Is Song of the South too racist to screen?
, קסן ברוקס, הגארדיאן (אנגלית)
↑  אתר מעריצים של הסרט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987009950581205171  BnF: cb14661920b (data)  GND: 1033759554  MusicBrainz work: f5134b7b-64a3-4952-82a8-94bb892c8045  SUDOC: 171277694  VIAF: 305296059   WorldCat (עם VIAF): 305296059
ברטואה

| --- | --- |

 מדינה:  קמרון קמרון
 אזור:  אזור המזרח
 שטח:  100 קמ"ר
 גובה:  717 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  218,000 (2011)
 קואורדינטות:  4°35′00″N 13°41′00″E﻿ / ﻿4.5833333333333°N 13.683333333333°E﻿ / 4.5833333333333; 13.683333333333 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת קמרון מוגדלת) יאונדה דואלה מרואה גארואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה ברטואה(למפת קמרון רגילה) יאונדה דואלה מרואה גארואה במנדה נגאונדרה ניגריה ניז'ר צ'אד הרפובליקה המרכז אפריקאית  קונגו גבון גינאה המשוונית  מפרץ גינאה ברטואה(למפת אזור המזרח רגילה) באטורי קטה לומייה הדרום המרכז אדמאווה הרפובליקה  המרכז אפריקאית  הרפובליקה  של קונגו  גבוןברטואה(למפת אזור המזרח מוגדלת) באטורי קטה לומייה הדרום המרכז אדמאווה הרפובליקה  המרכז אפריקאית  הרפובליקה  של קונגו  גבוןברטואה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ברטואה (בצרפתית: Bertoua) היא בירת אזור המזרח של קמרון. היא גם משמשת כבית המסורתי של הקבוצה האתנית גבאיה (אנ').
ב-2014, פורסם כי בית החולים ברטואה נודע בעבודתו המשרתת את הצרכים הרפואיים של פליטים מהרפובליקה המרכז-אפריקאית שחוצים את הגבול לקמרון דרך ערי הגבול.
גאוגרפיה

ברטואה נמצאת כ-350 ק"מ צפונית מזרחית ליאונדה וכ-110 ק"מ מהגבול עם הרפובליקה המרכז-אפריקאית, על גדות הנהר ג'אדומבה.
ברטואה מחוברת על ידי כבישים עם הערים יאונדה, בלאבו, באטורי ויוקאדואומה. תחנת הרכבת הקרובה ביותר ממוקמת כ-80 ק"מ צפונית מערבית לברטואה, בעיר בלאבו, שדרכה עובר מסילת הרכבת מיאונדה לנאו גונדר. יש בברטואה שדה תעופה (קוד יאט"א:‏ BTA; קוד ICAO:‏ FKKO).
ברטואה היא העיר הגדולה ביותר בחלק המזרחי של קמרון. העיר ממוקמת על מישור, שגובהו מעל פני הים נע בין 400 ל-900 מטרים. ברטואה ממוקמת על הגבול של שני אזורים טבעיים: סוואנה ויערות קו המשווה.
אקלים

בברטואה יש אקלים צנוע [דרושה הבהרה]. ישנן ארבע עונות אופייניות של השנה:
עונה יבשה מדצמבר עד לאמצע מרץ
עונת גשם קטנה מאמצע מרץ עד לאמצע מאי
עונה יבשה מאמצע מאי עד לאמצע ספטמבר
עונת גשמים מאמצע ספטמבר ועד לאמצע דצמבר
הטמפרטורה במהלך השנה היא כמעט זהה, החל מ-23 מעלות צלזיוס ועד ל-25 מעלות צלזיוס. הטמפטורה המקסימלית יכולה להגיע עד ל-30 מעלות צלזיוס. ברטואה מאופיינת בגשמים כבדים (1500–2000 מ"מ בשנה).
תנועה ותחבורה

ברטואה נמצאת ליד הכביש האזורי D30 והכבישים הלאומיים N1 ו-N10.
היסטוריה

לפני הופעתה של העיר על שטח של ברטואה המודרנית, היו התנחלויות, שנוסדה בחזרה בתקופה הקדם-קולנית. התנחלויות אלו הושפעו מאוד ממדינות האסלאם. ב-1903 הפכה טריטוריה זו לחלק מן הפרוטקטוראט הגרמני. ברטואה נוסדה ב-1927 על ידי ציידים של שבט מבאיה, שהגיעו למקום הזה של הרפובליקה המרכז-אפריקאית. בתולדות ברטואה יש 3 תקופות:
התקופה הקולוניאלית (1927-1960) - תקופה זו החלה עם הקמתה של העיר והסתיימה עם עצמאותה של קמרון בינואר 1960. בתקופה זו, ברטואה מתפתחת כמרכז של כריית זהב, כמו גם התנחלות מעבר לכביש ולאזורים אחרים באפריקה.
התקופה השנייה (1960-1989) - ברטואה הפכה למרכז המנהלי של המזרחי של קמרון. השקעות משמעותיות נעשות בתשתית העיר.
תקופה של ירידה כלכלית (מאז 1989) - ב-1989 החל מיתון ארוך, המאופיין בירידה משמעותית בהכנסות לתקציב העיר. למרות זאת, אוכלוסיית ברטואה ממשיכה לגדול במהירות.
אוכלסייה

בשנים האחרונות, אוכלוסיית ברטואה גדלה במהירות רבה, בעיקר בשל מהגרים מהפרובינציות המזרחיות של קמרון, כמו גם ממדינות אחרות: צ'אד, הרפובליקה המרכז-אפריקאית, קונגו וניגריה.
דת

מאז 1983, ברטואה היא מושבו של הבישוף הקתולי, ומנובמבר 1994 ברטואה היא מושבו של הארכיבישוף.
חינוך

בברטואה נמצא המרכז הקתולי לחיסול האנאלפביתיות. ב-2000, מרכז זה התפרסם בעולם כאשר גבר בן 75 עבר את בחינות הגמר בבית הספר שבו הוא למד. אנטאגאנה קמרון, גורש מבית ספרו לאחר שכשל בלימודיו ב-1940, קיבל תעודה של בית ספר יסודי רק לאחר 60 שנה.
ישנם 11 גני ילדים, 30 בתי ספר יסודיים, 10 בתי ספר תיכוניים, כש-4 מהם בתי ספר טכניים, ואוניברסיטה קתולית פרטית אחת.
המכון האוניברסיטאי הקתולי של ברטואה, האוניברסיטה הקתולית הפרטית היחידה בעיר, הוקמה ב-2007, תחת הדחף של הבישופים המקומיים.
כלכלה

ברטואה היא המרכז הכלכלי והמסחרי של מזרח קמרון. מבין הענפים בברטואה, החקלאות (גידול חומר הגלם טבק) והייעור הם המפותחים ביותר. למעשה אין תיירים בברטואה, ולכן תרומת התיירות לכלכלת העיר היא קטנה ביותר.
רוב האוכלוסייה העובדת של ברטואה היא אנשים צעירים, שרבים מהם מועסקים במגזר הבלתי פורמלי של המשק. ההכנסה לנפש בברטואה נמוכה יחסית.
בעיר יש תחנת דלק, בית מרקחת ובית חולים.
הערות שוליים

↑  Schmitt, Celine (2014-06-06). "Central African Republic: Rapid Treatment Saves Seven-Year-Old CAR Refugee Chopped and Left for Dead (Page 1 of 2)". allAfrica.com. נבדק ב-2014-06-10.
↑  Schmitt, Celine (2014-05-23). "Growing numbers of young CAR refugees arrive in Cameroon with malnutrition". The Cameroon Daily Journal. אורכב מ-המקור ב-2014-06-10. נבדק ב-2014-06-10.
1 2  Bertoua, Google Maps (באנגלית)
↑  Airport record for Bertoua Airport at Landings.com
↑  Bertoua Airport BTA
↑  Google (2013-08-25). location of Bertoua Airport (Map). גוגל מפות. Google. Retrieved 2013-08-25.
↑  Аттестат через 60 лет(הקישור אינו פעיל) // Санкт-Петербургские Ведомости. — 2001. — № 126.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007542755705171  LCCN: n97037927  VIAF: 159616115   WorldCat (עם VIAF): 159616115
טרון (סרט)

| --- | --- |

 בימוי:  סטיבן ליסברגר 
 הופק בידי:  דונלד קושנר 
 תסריט:  סטיבן ליסברגר, בוני מק'בירד
 עריכה:  ג'ף גורסון 
 שחקנים ראשיים:  ג'ף ברידג'ס ברוס בוקסלייטנר דייוויד וורנר סינדי מורגן
 מוזיקה:  ונדי קרלוס Journey (שירים)
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  חברת וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, הוצאה ביתית, שידורים, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  9 ביולי 1982
 משך הקרנה:  96 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט פעולה, סרט הרפתקאות, סרט מדע בדיוני, סייברפאנק 
 תקציב:  17,000,000‏$
 הכנסות:  33,000,000‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   tron
 פרסים:  פרס סאטורן לתלבושות, שתי מועמדויות לפרס אוסקר
 movies.disney.com/tron
 דף הסרט ב־IMDb
 
טרון (באנגלית: TRON) הוא סרט מדע בדיוני של חברת וולט דיסני משנת 1982, בכיכובם של ג'ף ברידג'ס בתפקיד קווין פלין (והתוכנה קלו) וברוס בוקסלייטנר בתפקיד אלן בראדלי (והתוכנה טרון). הסרט מתהדר בעיצובים ויזואליים ייחודיים לשנה בה יצא, והוא בין הראשונים שנעשה בו שימוש נרחב בגרפיקת CGI על ידי אולפני הסרטה.
הסרט הוא אב הטיפוס של כל סרטי "מטריקס" ודומיו.
בשנת 1997 קיבל האנימטור קן פרלין פרס אוסקר בקטגוריית ההישג הטכני על המצאתה של שיטת מיפוי פרוצדורלית בשם "Perlin Noise", שהומצאה במיוחד עבור הסרט "טרון" ומאז שימשה בעשרות סרטים ומשחקי מחשב.
תקציר העלילה

קווין פלין הוא מתכנת משחקי וידאו צעיר ומוכשר העובד בחברת התוכנה ENCOM. הוא מפתח מספר משחקי וידאו בשעותיו הפנויות ושומר אותם על המחשב המרכזי של החברה במטרה לפתוח יום אחד חברת משחקים משלו, אך המשחקים נגנבים על ידי עובד אחר בחברה, אד דילינג'ר (דייוויד וורנר), אשר מונע מפלין גישה לשרת ומציג אותם כאילו הם שלו וזוכה לקידום. בעקבות זאת פלין מתפטר (או מפוטר, זה לא ברור). דילינג'ר יוצר תוכנת מחשב (Master Control Program או MCP) בעלת בינה מלאכותית אשר מפתחת מודעות עצמית ומשתלטת על עולם המחשב ועל התוכנות שבו.
שלוש שנים אחר כך, פלין מנסה שוב ושוב לפרוץ למחשב הראשי כדי למצוא הוכחות שהמשחקים הם פרי פיתוחו אך ללא הצלחה. הוא מתגנב לתוך החברה בעזרת ידידיו הוותיקים כדי לנסות למצוא הוכחות אך נשאב לתוך עולם המחשב על ידי התוכנה הראשית (ה-MCP) וגם סארק (עוזרו של ה-MCP). שם הוא נאלץ להתחרות בסדרת משחקים כמו מרוץ אופנועים וירטואלי נגד תוכנות אחרות (בדומה לגלדיאטורים). הוא מתחבר לתוכנה אבטחה בשם טרון (שהיוצר שלה הוא ידידו אלן בראדלי) וביחד הם יוצאים כדי להשמיד את התוכנה הראשית.
השפעת הסרט

הסרט היה הסרט הראשון באורך מלא שעשה שימוש בטכנולוגיית CGI ליצירת דמויות ועצמים ממוחשבים. בקופות הסרט לא עמד בצפיות של דיסני למרות שמכר הרבה כרטיסים ואף קיבל ביקורות טובות, הוא נחשב לסרט חשוב בהתפתחות הגרפיקה הממוחשבת הקולנועית ולסרט קאלט בקרב קהילות האקרים וגיקים למיניהם.
האמנית היטו שטיירל לוקחת השראה מהסרט בעבודה Factory of the Sun (מפעל השמש) מ-2015.
אחת הסיבות לכישלון הסרט נעוצה בעובדה שהוא יצא ב-1982, בתקופה שלרוב האנשים לא היה הרבה ידע במושגים שונים שמופיעים בסרט כגון RAM ווירוס מחשב. רק בתחילת שנות ה-90 הסרט חזר לתודעה הציבורית. בשנת 2004 יצא משחק המחשב "טרון 2.0" כמשחק המשך לסרט. הרבה סרטים (כדוגמת "מטריקס") שאבו ממנו אלמנטים עלילתיים על מציאות מדומה.
סרט המשך

בכנס קומיק-קון שנערך בסן דייגו ב-24 ביולי 2008 שוחרר קדימון לסרט המשך ל"טרון", בשם "טרון: המורשת".
הערות שוליים

↑  C Magazine / Hito Steyerl: Factory of the Sun, C Magazine, ‏2016-06-01 (באנגלית)
Creole Love Call

| --- | --- |
 סינגל בביצוע Duke Ellington Orchestra
 יצא לאור:  1927 
 סוגה:  סטנדרט 
 שפה:  ללא תוכן לשוני 
 לחן:  דיוק אלינגטון, באבר מיילי, רודי ג'קסון 
 
"Creole Love Call" (בעברית: "קריאת אהבה קריאולית") הוא סטנדרט ג'אז, המזוהה בעיקר עם להקת דיוק אלינגטון ועם אדלייד הול (אנ').
היסטוריה

כמחברי היצירה רשומים גם רודי ג'קסון (גר') ובאבר מיילי (אנ'). רודי ג'קסון שהיה מיוזמי היצירה, הציע אותה לשם ביצוע לדיוק אלינגטון. אלינגטון ותזמורתו ביצעו את היצירה בפעם הראשונה במלון ניו ברנזוויק. (New Brunswick Hotel) ב-1927. אלינגטון העניק ליצירה את שמה כמחווה לאופרטה מאת רודולף פרימל (אנ'), "קריאת אהבה אינדיאנית" (Indian Love Call). החצוצרן באבר מיילי העניק ליצירה את קטע הפתיחה שלה. סגנון הג'ונגל (גר') של התזמורת של אלינגטון שוכלל בחזרות בקיץ 1927 והוקלט בהקלטת אולפן ב-26 באוקטובר 1927. את התוספת הווקאלית לנעימה סיפקה אדלייד הול. אלינגטון שמע אותה בחזרות וביקש ממנה להצטרף להקלטה. בפעם הראשונה בג'אז, נעשה שימוש בקול אנושי לא לשם שירה אלא כחלק מכלי הנגינה, מהרפרטואר האינסטרומנטלי של היצירה.
החלק שאותו תרם רודי ג'קסון ליצירה הוא עיבוד של יצירתו של ג'ו "קינג" אוליבר, "Camp Meetin’ Blues". משגילה אלינגטון שג'קסון לקח מיצירתו של אוליבר בלא רשות, פיטר אלינגטון את ג'קסון, אם כי הפרת זכויות היוצרים לא הוכחה. לאחר שג'קסון פוטר, הצטרף בארני ביגארד לתזמורתו של אלינגטון כנגן קלרינט.
הסטנדרט נכנס למצעד השירים של "בילבורד" בארצות הברית בשנת 1928 במקום 29.
בשנת 1988, במהלך ראיון רדיו עם העיתונאי ומנחה הרדיו מקס ג'ונס, הסבירה הול כיצד עלה בה הרעיון לנעימה הווקאלית בסגנון שירת סקאט המלווה את הקטע האינסטרומנטלי ביצירה "קריאת אהבה קריאולית". קטע מהריאיון ניתן לשמוע במאמר של הספרייה הבריטית (פורסם ב-17 בדצמבר 2020) בבלוג הספרייה הבריטית שכותרתו "Oral History of Jazz" בבריטניה.
לקריאה נוספת

A. H. Lawrence, Duke Ellington and His World (London: Routledge, 2001), p. 112. ISBN 978-0-415-93012-3ISBN 978-0-415-93012-3.
Williams, Iain Cameron, Underneath A Harlem Moon ... the Harlem to Paris Years of Adelaide Hall, Chapter 8. ISBN 0826458939ISBN 0826458939.
הערות שוליים

↑  Williams, Iain Cameron, Underneath A Harlem Moon ... the Harlem to Paris Years of Adelaide Hall, Chapter 8, Bloomsbury Academic, 2002. ISBN 0826458939.
↑  "Underneath a Harlem Moon" page at Bloomsbury Publishing.
↑  Voce, Steve (8 בנובמבר 1993). "Obituary: Adelaide Hall". The Independent. נבדק ב-24 בינואר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  A. H. Lawrence: Duke Ellington and His World (London: Routledge, 2001) S. 91; ISBN 0-415-93012-X
↑  Will Friedwald Jazz Singing: America's Great Voices from Bessie Smith to Bebop and Beyond (New York: Oxford University Press, 1988) S. 57, ISBN 0684185229
↑  Hans-Jürgen Schaal (Hrsg.): Jazz-Standards. Das Lexikon. 3., revidierte Auflage. Bärenreiter, Kassel u. a. 2004, ISBN 3-7618-1414-3.
1 2  A. H. Lawrence: Duke Ellington and His World, S. 96
↑  Hans Ruland Duke Ellington: Sein Leben, seine Musik, seine Schallplatten (Oreos 1983), S. 66 sowie A. H. Lawrence: Duke Ellington and His World, S. 403
↑  A. H. Lawrence: Duke Ellington and His World, S. 127f.
↑  USA song chart entry for "Creole Love Call" (1928).
↑  Oral History of Jazz in Britain: Max Jones interviews Adelaide Hall
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: a317767b-e115-3b1b-a236-e3ad7c5ddcb9
Google Plugin for Eclipse

Google Plugin for Eclipse (בעברית: תוסף גוגל לאקליפס) או בקיצור, GPE, הוא תוסף לסביבת העבודה אקליפס שנועד לעזור למפתחי ג'אווה לעצב, לבנות, ולהציב יישומי של מחשוב ענן תוך שימוש בסביבת מחשוב הענן של גוגל (Google App Engine).
GPE מסייע למפתחים ביצירת ממשקי משתמש מורכבים, יצירת קידוד Ajax (בו נעשה שימוש בGoogle Web Toolkit), מיקסום הביצועים עם מעקב אחר מהירות ופריסת אפליקציות ב־Google App Engine. GPE זמין לשימוש תחת תנאי הסכם השירות של Google.
היסטוריה

GPE שוחרר לראשונה ב-7 באפריל 2009. הגרסה האחרונה 2.3 שוחררה ב-3 במאי 2011.
היסטורית שחרור:
GPE 1.0 אפריל 7, 2009
GPE 1.1 ביולי 30, 2009
GPE 1.2 דצמבר 8, 2009
GPE 1.3 מרץ 16, 2010
GPE 2.2 פברואר 14, 2011
GPE 2.3 מאי 3, 2011 (גרסה עדכנית)
מאפיינים

תמיכה ב־Google Web Toolkit
מבט על דרך הפיתוח: מפקח על רישום ניפוי השגיאות ומנהל את שרת הקידוד GWT עבור Eclipse
תמיכת UiBinder: עורך תבנית עם השלמה אוטומטית
תמיכת מעקב מהירות: עוזר לזהות ולתקן בעיות ביצוע באפליקציות רשת
זיהוי של in-line JavaScript ‏(JSNI): השלמה אוטומטית של אזכור Java, הדגשת תחביר, חיפוש Java ואינטגרציית Refactoring.
תיקוף, תיקונים מהירים ותמיכת Refactoring כדי לשמור על ממשקי RPC בסנכרון
קיצורי GWT compiler ותצורת ממשחק משתמש (UI).
אשף ליצירת מודולים, נקודות כניסה ודפי HTML.
התאמה עם Eclipse עבור Java EE ופרויקטים שנבנו עם Maven.
תמיכה למבחני GWT JUnit.
גילוי וגישה פשוטה ל־Google APIs
מפתחים יכולים לכלול מאפיינים כמו Google Maps, Google Docs וכדומה באפליקציות דרך Google APIs.
ייבוא פרויקטים מ־Project Hosting
UI פשוט שהופך ייבוא של פרויקטים באירוח Google לתוך Eclipse לתהליך קל ופשוט
כניסה אחת, שירותים רבים
תמיכה משולבת בכניסה אחת
מאגר מקומי של APIs
מאפשר גישה למידע במהירות, שנשאר זמין גם לאחר התנתקות
אשף אפליקציות רשת
יוצר אפליקציות רשת שמשתמשות ב־Google Web Toolkit ו/או ב־App Engine.
אפליקציות רשת בתצורת Launch
מריץ או מנפה שגיאות אפליקציות רשת באופן מקומי תוך שימוש בתצורת Launch מותאמת אישית
תמיכת HTML5
ראו גם

Google Web Toolkit
Apache Maven
יצחק חרפי

יצחק צ'יז'יק, המושל הצבאי של יפו לאחר כיבושה. משמאלו-מיכאל בן גל, מפקד ההגנה במחוז תל אביב, קצוני משמאל-עמוס בן-גוריון, קצין הקשר של הסוכנות היהודית עם שלטונות המנדט
צילום של משפחת צ'יזיק, 1915. יצחק בשורה העליונה מימין
יצחק חרפי (צ'יזיק) (1 בינואר 1907 – 28 בנובמבר 1958) היה מחלוצי התעופה וההגנה בארץ ישראל, ממפתחי הנגב וראשוני קריית גת, מנהלו הראשון של משרד המשטרה בממשלת ישראל, מנהל נמל תל אביב ודיפלומט ישראלי.
ביוגרפיה

נולד בשם יצחק צ'יזיק בי"ז בטבת תרס"ז לשמואל זיינוול ולבריינה לבית בורנשטיין בסג'רה. בין תשעת אחיו ואחיותיו נמנו שרה, ברוך, חנה ואפרים. למד בגמנסיה הרצליה והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת שיקגו ובבית הספר לכלכלה של לונדון. במהלך לימודיו בשיקגו הוא הקים בה תא של ארגון הסטודנטים הציוני אבוקה, ביחד עם שמעון אגרנט. בהשפעתו, לאחר חורבן חולדה במאורעות תרפ"ט סייעה אבוקה כספית לשיקום חולדה, לזכרו של אפרים צ'יזיק. היה מוסמך במנהל ציבורי ועסק במחקר ובפרסום מאמרים בנושאים שונים במהלכם למד על חשיבות הטיס והצורך בפיתוח ענף התעופה בארץ ישראל. באופן פרטי הוכשר כטייס ובשנת 1934 קיבל רישיון טיס. בעזרתו של פנחס רוטנברג רכש מטוס והביאו לדיוני הקונגרס הציוני בפראג להעלאת המודעות לחשיבות ענף התעופה. בעזרתם של רוטנברג, דוד בן-גוריון ודב הוז התממש כעבור זמן רצונו על ידי הקמת בית הספר לתעופה בארץ.
בשנת 1935 חזר לארץ ישראל והתקבל לעבודה בממשלת המנדט. 13 שנים שימש קצין מחוז, תחילה בנפת טולכרם ומשנת 1939 בנפת ירושלים. עם קום המדינה התמנה למושל הצבאי הראשון של יפו. ביולי 1948 מונה למנהל הראשון של משרד המשטרה ועמד בראשו עד יוני 1949. משך שנתיים היה יו"ר ועדת הנגב, היה נציג הממשלה באילת ופעל לפיתוח החיפוש אחר מחצבים בנגב. בשנת 1951 מונה למנהל נמל תל אביב.
צ'יזיק לקח חלק בפיתוח עמק חפר, היה ממקימי בית החרושת "שמשון" למלט בהר-טוב, ועם תחילת ההתיישבות המאורגנת בחבל לכיש היה ממקימי קריית גת ושימש בה מתאם בין הסוכנות היהודית ומשרד העבודה. בספטמבר 1957 מונה לעמוד באופן זמני בראש שגרירות ישראל בליבריה, אך לאחר שחלה בקדחת ואירח במדינה את שרת החוץ גולדה מאיר - הועבר בהוראתה והיה קונסול ישראל בשיקגו.
נפטר בשיקגו לאחר התקף לב ונקבר בקרית גת. היה נשוי לאסיה בת אהרן לוינסקי ואב לשני ילדים. על שמו נקראו בקרית גת בית הספר היסודי יד יצחק, גן ציבורי, רחוב ומועדון המפלגה של מפא"י.
יצחק חרפי (צ'יזיק) היה אביו של הפזמונאי, המלחין והזמר הישראלי שמוליק צ'יזיק.
הערות שוליים

↑  צ'יזיק הוא שם רוסי לציפור קטנה הנקראת בעברית - חורפי
↑  פנינה להב, ישראל במשפט: שמעון אגרנט והמאה הציונית, עם עובד, 1999, עמ' 64
↑  בבית השלטון המחוזי, דואר היום, 7 במאי 1935
↑  ע. חדד, קרית גת - בירת חבל לכיש, הצופה, 18 בינואר 1959
↑  יצחק חרפי, באתר BillionGraves
↑  יצחק זיק
נווט מכוכב אחר

| --- | --- |

 בימוי:  רנדל קלייזר 
 הופק בידי:  דימיטרי וילארד, רובי וולד
 תסריט:  מארק בייקר מייקל ברטון מאט מקמנוס
 עריכה:  ג'ף גורסון 
 שחקנים ראשיים:  ג'ואי קריימר, פול מול, ורוניקה קארטריט, קליף דה יאנג, שרה ג'סיקה פרקר מאט אדלר האוורד הסמן אלבי ויטיקר
 מוזיקה:  ג'ון פארר אלן סילבסטרי
 צילום:  ג'יימס גלנון 
 מדינה:  ארצות הברית, נורווגיה 
 חברת הפקה:  Producers Sales Organization, סרטי וולט דיסני 
 חברה מפיצה:  בואנה ויסטה
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  30 ביולי 1986
 משך הקרנה:  90 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט ילדים, סרט פנטזיה, סרט מסע בזמן 
 מקום התרחשות:  דרום פלורידה, מיאמי 
 תקציב:  9,000,000‏$
 הכנסות:  18,564,613‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   flightofthenavigator
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
נווט מכוכב אחר (באנגלית: Flight of the Navigator) הוא סרט הרפתקאות-מדע בדיוני משנת 1986 בבימויו של רנדל קלייזר ובהפקת חברת וולט דיסני. הסרט עוקב אחר ילד בשם דייוויד, אשר באופן מסתורי נעלם לילה אחד, ומופיע פתאום באותו מקום 8 שנים לאחר מכן, מבלי להזדקן.
צוות השחקנים הראשי

ג'ואי קריימר(אנ') בתפקיד דייוויד סקוט פרימן
פול רובנס בתפקיד מקס
ורוניקה קרטרייט בתפקיד הלן פרימן
קליף דה-יונג בתפקיד ביל פרימן
שרה ג'סיקה פרקר בתפקיד קרולין מקאדמס
מאט אדלר בתפקיד ג'ף פרימן (בגיל 16)
אלבי וויטאקר בתפקיד ג'ף פרימן (בגיל 8)
הווארד הסמן בתפקיד ד"ר לואיס פאראדיי
הפקה

הסרט היה מהסרטים הראשונים שעשו שימוש רב באפקטים מיוחדים שנוצרו באמצעות מחשב כדי ליצור את אשליית ספינת החלל המתכתית, אשר מסוגלת לשנות צורה.
הסרט צולם בעיקר בפורט לודרדייל ובמיאמי אשר במדינת פלורידה. היו גם מספר סצנות של החללית שצולמו בנורווגיה.
פסקול

| --- | --- |
 פסקול מאת אלן סילבסטרי
 יצא לאור:  1986
 סוגה:  פסקול
 אורך:  28:57
 חברת תקליטים:  וולט דיסני רקורדס
 
פסקול הסרט הוקלט והופץ ב-1986 על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס. הוא הולחן על ידי המלחין אלן סילבסטרי.
| מס' | שם | כותב(ים) | משך |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Theme from "Flight of the Navigator"  |   | 2:51 |
| 2. | Main Title  |   | 3:32 |
| 3. | The Ship Beckons  |   | 1:07 |
| 4. | David in the Woods  |   | 2:38 |
| 5. | Robot Romp  |   | 2:33 |
| 6. | Transporting the Ship  |   | 1:20 |
| 7. | Ship Drop  |   | 2:39 |
| 8. | Have to Help a Friend  |   | 3:11 |
| 9. | The Shadow Universe  |   | 2:02 |
| 10. | Flight  |   | 2:25 |
| 11. | Finale  |   | 1:15 |
| 12. | Star Dancing  |   | 3:24 |
סרט אתחול

בשנת 2021 דיסני אישרה שסרט אתחול נמצא בשלבי הפקה אשר יבויים על ידי ברייס דאלאס הווארד ועלילתו תתמקד בגיבורה נשית.
אורורה אוסטרליס (ספר)

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  ארנסט שקלטון, אליסטר מק'קיי, פרנק ויילד, ג'ורג' מרסטון, דאגלס מוסון, ג'יימס מאריי, אדג'וורת דייוויד 
 איורים:  ג'ורג' מרסטון 
 שפת המקור:  אנגלית 
 סוגה:  ספרות מסע, סיפורת 
 נושא:  משלחת נמרוד, אנטארקטיקה 
 מקום התרחשות:  אנטארקטיקה 
 הוצאה
 מקום הוצאה:  כף רוידס, כף רוידס 
 תאריך הוצאה:  1908 
 עורך:  ארנסט שקלטון 
 
שער הספר Aurora Australis
אורורה אוסטרליס (באנגלית: Aurora Australis, בתרגום חופשי לעברית: הזוהר הדרומי) היה "הספר הראשון שנכתב, הודפס, צויר ונכרך אי פעם באנטארקטיקה".
פרטים ביבליוגרפיים

אורורה אוסטרליס נכתב במהלך המסע הקיסרי הבריטי לאנטארקטיקה או משלחת נמרוד (1908–1909) בראשות ארנסט שקלטון. הספר הופק כולו על ידי חברי המשלחת, נערך על ידי שקלטון, אויר בעזרת ליטוגרפיות ותחריטים על ידי ג'ורג' מרסטון, הודפס על ידי ארנסט ג'ויס ופרנק ווילד, ונכרך על ידי ברנרד דיי. הפקת אורורה אוסטרליס הייתה אחת הפעילויות התרבותיות ששקלטון עודד בזמן שצוות המשלחת נשארה יתר על המידה בכף רוידס באי רוס שבמצר מקמרדו, כדי להבטיח ש"הרוח הרעה המכונה 'שיעמום קוטבי' לא תפקוד אותנו לעולם".
מכיוון שהעותקים של "אורורה אוסטרליס" לא היו ממוספרים, לא ברור בדיוק כמה הופקו; ההערכה היא שנוצרו מאה עותקים, מהם פחות משבעים נמכרו. העותקים של הספר מזוהים לעיתים קרובות על ידי השבלונות המקוריות בחלק הפנימי של הכריכות, שהיו עשויות מלוחות עץ. שאקלטון אולי התכוון במקור למכור עותקים של הספר בשובו מאנטארקטיקה, אך במקום זאת כולם חולקו בין חברי המשלחת ונמסרו ל"ידידי ומכרי המשלחת" אחרים.
לקריאה נוספת

Mawer, Allen (במרץ 2009). "Light in the South" (PDF). The National Library Magazine. 1 (1): 8–11. נבדק ב-5 בפברואר 2018. {{cite journal}}:  (עזרה)
שקלטון, א. (1986). "אורורה אוסטרליס". עיתונות פרדיגמה.ISBN 978-0-948285-07-3ISBN 978-0-948285-07-3
שקלטון, א. (1999). "לב האנטארקטיקה: להיות סיפור המשלחת האנטארקטית הבריטית, 1907–1909". קרול וגראף.ISBN 0-7867-0684-8ISBN 0-7867-0684-8
פרימנטל, ג'יימס (2019). "אלביון באנטארקטיקה". הוצאת פארק סנט ג'יימס