stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
טנטלום
שימושים

השימוש העיקרי של טנטלום הוא בצורה של תחמוצת טנטלום, המשמשת בייצור רכיבים אלקטרוניים, בעיקר בתור התווך הדיאלקטרי בקבלים עבור ציוד אלקטרוני מסוגים שונים, כולל טלפונים סלולריים ומחשבים ניידים. רכיבים אלקטרוניים נוספים המשתמשים בטנטלום הם מסננים, זיכרונות DRAM ומסכי LCD.
שימוש נוסף של טנטלום הוא בייצור סגסוגות בעלות נקודת התכה גבוהה במיוחד. יחד עם מתכות אחרות, לטנטלום תפקיד בייצור קרבידים, סגסוגות-על לרכיבי מנועי סילון, חלקי טילים ועוד. בתעשייה הכימית משמש הטנטלום לייצור מחליפי חום, בטנות כורים וצינורות.
בזכות עמידותו בפני חומרים רבים, טנטלום מתפקד כרכיב שתלים בגוף.
בשנת 1980 שימש 55% מהטנטלום לייצור קבלים אלקטרוליטיים, 30% לייצור חודים נוקשים לכלי עבודה כמו מקדחים, 9% לתעשייה הכימית ו-6% לסגסוגות בעלות נקודת התכה גבוהה במיוחד.
בין השנים 1910-1902 יוצרו נורות להט עם חוט להט מטנטלום, כחלופה יעילה לנורות להט עם חוט להט מפחם.
היסטוריה

הטנטלום נתגלה על ידי הכימאי השוודי אנדרס אקברג (Anders Ekeberg) ב-1802, ובודד לראשונה על ידי הכימאי השוודי יונס יעקב ברצליוס (Jöns Berzelius). רבים מבין הכימאים בתקופה זו האמינו כי ניוביום וטנטלום הם אותו יסוד, עד שב-1846 הפריד היינריך רוז את הטנטלום מהניוביום והוכיח שהם שונים. מאוחר יותר, ב-1866, הציע מריגנאק שיטה יעילה להפריד ביניהם ונפתח הפתח לניצול תעשייתי של הטנטלום והניוביום. החוקרים הראשונים הצליחו להפיק רק מתכת שאינה טהורה. הראשון שהצליח לזקק טנטלום טהור היה ורנר פון בולטון (Werner von Bolton) ב-1903. תיילים מהמתכת טנטלום שימשו בנורות ליבון עד שהמתכת טונגסטן החליפה אותה בתפקיד זה.
מקור השם ליסוד הוא טנטלוס, אביה של ניובה, דמות מהמיתולוגיה היוונית, שנענש לאחר מותו לעמוד במים עד ברכיו כשפירות גדלים מעל ראשו. טנטלום קרוי על שם טנטלוס בשל הקושי הניכר בזיקוקו.
צורה בטבע

בטבע, טנטלום מופיע בעיקר במינרלים כמו טנטליט Fe, Mn)Ta2O6), קולטן, אוקסניט וסמרסקיט.
כלכלה

המקורות העיקריים לטנטלום הם מחצבי קולטן ותוצרת לוואי מעיבוד של סיגי בדיל. בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה קצב הייצור העולמי השנתי של טנטלום בין 700–1,000 טון. לטנטלום אין בורסה מרכזית שבה הוא נסחר ועל כן קשה להעריך במדויק את מחירו. באופן כללי הטנטליט נסחר סביב ה-40$ לק"ג אולם המחיר חווה מספר עליות תלולות וצניחות עוקבות: בסוף שנות ה-70, בשנת 1988 ובשנת 2000. עליות המחירים הביאו לחיסכון ולשימוש בתחליפים.
אוסטרליה היא המקור העיקרי למינרלים עשירים בתחמוצת טנטלום. היצרן הגדול ביותר, "Sons of Gwalia", מפעיל באוסטרליה שני מכרות המספקים כ-50% מהתצרוכת העולמית לטנטלום. את המינרלים המכילים טנטלום כורים גם בקנדה, בברזיל, בסין וברפובליקה הדמוקרטית של קונגו (שבה מצויים כ-80% מהעתודות הידועות בעולם). גם תאילנד ומלזיה הן יצואניות של מינרלי טנטלום, המתקבלים במדינות אלה כמוצר לוואי של תהליך הכרייה והפקת הבדיל.
עיקר האספקה מיבשת אפריקה מגיע מהאזורים המזרחיים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. מקומות נוספים שבהם כורים מינרלים עשירים בטנטלום הם אתיופיה, ניגריה, זימבבואה, מוזמביק, נמיביה, דרום אפריקה ומצרים.
אמצעי זהירות

טנטלום מתכתי אינו גורם לבעיות בשימוש מסחרי במעבדות, אך ישנן עדויות לכך שתרכובות טנטלום יכולות לגרום לגידולים בגוף ולכן יש לטפל בהן בהתאם. 

למרות זאת, לטנטלום שימוש בהשתלות בגוף, מכיוון שהוא לא מגיב עם נוזלים בגוף.
הערות שוליים

↑  Karen Hayes, Richard Burge, Coltan Mining in the Democratic Republic of Congo, Fauna and Flora International, page 20
↑  Tantalum and columbium supply and demand outlook, National Academies, 1983, page 53
1 2  Siemens & Halske tantalum filament lamp, National Museum of American History (באנגלית)
↑  John Emsley, Nature's building blocks, 2003, page 419
↑  Anatoly Agulyanski, The chemistry of tantalum and niobium fluoride compounds, page 5
↑  Tantalum and columbium supply and demand outlook, National Academies, 1983, pages 49-52
↑  Karen Hayes, Richard Burge, Coltan Mining in the Democratic Republic of Congo, Fauna and Flora International, page 22
↑  המרכז הבינלאומי לחקר טנטלום-ניובים, בריסל בלגיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558428505171  GND: 4059023-9  LCCN: sh85132346  NDL: 00572700 
רדיד מתכתי של טנטלום שעבר אלגון (יצירה מכוונת של שכבות אידוש). שכבות האידוש (פסיביציה) הללו מבוססות על תחמוצת טנטלום. הצבעים שמתקבלים הם כתוצאה מאינטראקציות של אור עם שכבות התחמוצות ופני השטח המתכתיים, והם תלויים בעובי שכבת התחמוצת.
טכנולייז

| --- | --- |
 
טקנולייז
 סוגה:  מדע בדיוני, דרמה, סייברפאנק

 אנימה: טקנולייז
 במאי:  הירוטסוגו המאזאקי
 תסריטאי:  צ'יאקי קונאקה, נושי יושידה, נובורו טאקאגי, טאקשי קונוטה
 אולפני אנימציה:  Madhouse
 רשת שידור:  יפן Fuji Television   ארצות הברית Encore Action
 תקופת שידור מקורית:  16 באפריל 2003 – 25 בספטמבר 2003
 מספר העונות:  1
 מספר הפרקים:  22
טקנולייז (ביפנית: テクノライズ) היא סדרת אנימה בעלת 22 פרקים ששודרה ביפן ב-2003 מאת הצוות שיצר את סריאל אקספראימנט ליין ולכן נחשבת כ"איחוד חמש השנים של ליין".
צ'יאקי ג'י קונקה (הכוכב שמת ותכשיט של ילדה) הוא התסריטאי, יושיטושי אבה הוא המעצב ויסויוקי הואדה הוא המפיק. הסדרה חוקרת את ההשלכות של בינה מלאכותית על התודעה, ועל הבעיה הפסיכופיזית. כמו כן היא חוקרת את היחס בין רודנות הטכנולוגיה לאדם ואת האפשרות של חיים רעים, התנוונות החברה האנושית ואפוקליפסה בעולם טכנולוגי.
היא משתמשת לשם כך בטכניקות אומנותיות וקולנועיות נסיוניות, הטון שלה הוא אפל ואלים, רווי בגוונים של שחור ואפור, ובעל מוזיקה וצלילי רקע תואמים. הסדרה שודרה גם בארצות הברית בגרמניה, איטליה וקוריאה הדרומית.
הסיעות בעיר

לוקס היא שדה קרב של ארבע סיעות: אורגנו, הברית, לקן, והאצולה.
אורגנו היא ארגון דמוי מאפיה והיאקוזה בפרט, המייצר ומוכר איברי טקנולייז. הברית היא ארגון טרור דמוי ארגוני פועלים למיניהם המתנגד לאורגנו ולרעיון הטקנוליזציה בכלל משום שהם טוענים שטקנוליזציה משחיתה ומסלפת את הנשמה. הלקן (או רקן) הם קבוצה של נערים שעברו טקנוליזציה המבצעים פעולות אלימות בתקווה לחרחר מלחמה כוללת בין האורגנו לברית. האצולה היא סיעה רביעית שבקושי מתערבת בנעשה בעיר משום הקשרים שלהם עם העולם שלמעלה. קיימת גם סיעה חמישית, אך היא לא משתתפת במלחמות. גבה הוא כפר בו חיים אנשים דתיים המאמינים בנביאה שמופיעה פעם בדור, המאמינים בנביאה זו דוגלים בהשלמה עם הגורל.
עלילה

הסיפור מתרחש בעיר תת-קרקעית הנקראת לוקס בה התאורה המים ומחזור הימים הם מלאכותיים, באשר לאנשים השוכנים בה, מתרחשים קרבות בין הארגונים שונים של אנשים בעלי מטרות שונות, מה שמזיק לתושבי העיר. רוב הסדרה עוקבת אחרי קרבות אלה ואחרי גורמים יחידים המנסים להפנות את הסכסוכים ולהשתלט עליהם למען מטרתם. טקנולייז הוא שם של איברים מלאכותיים תותבים שסביבם סובבת כל הסדרה.
הגיבור של הסדרה הוא איצ'יסה, נער המתאגרף בשביל כסף.
הסדרה מחולקת לשני חלקים, הראשון בו מטייל ללא רקע ברור שהגיע לעיר לוקס מנסה לעשות שם מהפכה אך נכשל. והשני בו רודן בשם קאנו משתלט על העיר ומממש את גורלה ה"מר" שהמטייל ניסה למנוע.
דמויות מפתח

איצ'יסה: איצ'יסה הוא הגיבור של הסדרה. הוא משתתף בקרבות אגרוף במועדונים בשביל כסף. אחרי שכרתו את ידו ורגלו והתקינו לו איברים תותבים הוא מתאמץ להשתנות אבל לא מצליח. איצ'יסה הוא "כלב בודד" באישיותו והוא מסמל את הצד החייתי, הלא מרוסן והלא מודע של האנושות, אבל גם את המאמץ שלה לתקן את עצמה.
רן: הנביאה של גבה (בתמונה למעלה). אישיותה היא לא בוגרת מספיק בשביל הכישרון שלה, היא לא יודעת איך לקבל את הגורל אך עדיין רואה כל. היא מסמלת את ההיבט המיסטי של האנושות ושני פרדוקסים: האחד שהיפה והתמים סובל והשני שידיעת האמת לא מביעה אושר.
אריקו קנדה "הדוקטור": הדוקטור היא החלוצה והממציאה של מדע הטקנוליזציה, היא באה מהאצולה אבל שונאת אותה ומשתמשת בטקנולייז בשביל לקדם את האנושות לשלב הבא של האבולוציה, היא מאמינה שהשלב הבא של האבולוציה הוא שלב הרמוני של אהבה ושלום, בניגוד לקנו. דוק מייצגת את הרציונליזם של האנושות ואת החיפוש אחר הגאולה באמצעות המדע.
קייגו אונישי: אונישי הוא מנהיג וראש האורגנו, בגלל עלייתו הלא אופיינית והמהירה לכוח חלק מחברי האורגנו בזים לו אך חלקם האחר נאמן לו, יש המתכננים להפיל אותו ולהשתלט על ההנהגה מתחת לגבו (מיזונו). אונישי טוען שהוא שומע את "קול העיר", מין רצון מודע של העיר שמדבר איתו (לא ברור מה הוא אומר לו). אונישי יכול לסמן את האגו האנושי ואיזון של אגו זה, במאמץ לא נגמר לשלוט על עולמו.
שינג'י: שינג'י הוא מנהיג הלקן, הוא היחיד שנשאר (שמסופר לנו עליו) מהמעטים שהתחילו את לקן. הוא עבר טקנוליזציה באצבע האמצעית ולעיתים קרובות הוא משתתף או דוחף את האף שלו לקרבות לא לו. יכול להיות שהוא נקרא על שם שינג'י מנאון ג'נסיס אבנגליון. שינג'י מייצג את הרוח ההרפתקנית והפזיזה של המין האנושי, המאפיין האנושי להתלהב מדברים מבלי להחשיב את פוטנציאל ההרס והנזק שהם יכולים לגרום.
קזואו יושי: יושי בא מהעולם הקרקעי כדי לראות את לוקס, למראית עין ללא סיבה מיוחדת. נראה שהוא מרותק מהרגשות שמציפים את אנשי לוקס ומהחיים הפעלתניים והשוצפים שהעיר מציעה. הוא מנצח על הבלגן בעיר על ידי כך שהוא מתנקש בארבעה פקידי אורגנו ופקיד ברית אחד, מפוצץ את מקום השהייה של הלקן והורג את אשתו של אונישי מנה, מה שגורם לאונישי לחפש אחריו. תוכניתו של יושי היא לגרום לקרב גדול שמערב את כל הסיעות בעיר והוא עושה זאת על ידי גרימת נזק כשסיעה אחת מאשימה את השנייה וכך מתפתח קרב. לפי יושי מטרתו של הקרב הוא הן לגדל מנהיגים אמיתיים מההמון ולהאיר אותם והן לחשוף את רגשותיה של העיר. יושי מסמל גרסה של רעיון שכנראה לקוח מפרידריך ניטשה והוא שמלחמה מחשלת. פלאשבקים מאוחר יותר בסדרה אחרי מותו מרמזים שאולי הוא עשה זאת משום שהוא קינא בסגנון החיים המרגש של לוקס והעדיף אותו על פני הסגנון השגרתי וחסר הרגשות שהיה לעולם הקרקעי.
קנו: קנו בא מהאצולה אבל נחשב כופר אפילו בתוכה. הוא אחיה של הדוקטור, בעל שיער כחול גבוהה ולבן כמו סיד. כשהוא היה ילד הוא עשה ניתוח להשתלת רגליים חדשות, אלה היו רגליו של אונישי, אבל מכיוון שראה בהם רגליים חלשות הוא נפטר מהם יותר מאוחר והחליף אותם ברגליים של טקנולייז. הוא משמש בתפקיד דמוי רודן בסדרה משום שהוא פיתח תהליך חדש של טקנוליזציה עשה צבא ממנו והשתלט על העיר בהפיכה צבאית. במהלך הסדרה הוא נותן רמזים לסיבות למעשה זה אבל הם יותר מידי מבולבלים ומעורפלים, לכן המוטיבים שלו נשארים לא ברורים.
ביקורת הסדרה

הסדרה נכשלה יחסית לתוצרים קודמים של אבה (סריאל אקספרימנט ליין והאיבנה רנמיי) הן באמריקה והן ביפן. וזאת אף על פי שהיא מתוארת על ידי רבים כפרויקט הטוב ביותר שלו. הביקורת של הצופים מעורבת, יש הרואים אותה כסדרה מעולה בגלל הרגשות שהיא מעלה (בדרך כלל עצב) והסימבוליות שמצויים בה ויש הרואים אותה כניסיון משעמם ולא מתגמל.
טריוויה

שיר הפתיחה של הסדרה הוא רמיקס לשיר של ההרכב Juno Reactor, ושיר הסיום הוא שיר של זמר הפופ היפני המפורסם Gackt.
קצת מן העבודות של הצייר האמריקני אדוארד הופר נראות בפרקים תשע עשרה ועשרים שהם הפרקים של העולם הקרקעי. הציורים שנראים בטקנולייז הם:"Early Sunday Morning", "Cornhill", "Roofs of the Cobb Barn", "House at Eastham", "Morning Sun", "Hill and Houses, Maine" וחלקים של "Nighthawks".
שישת הפרקים הראשונים הם רק הצגה למה שהולך לקרות אחר כך (משום שלפרק השביעי קוראים "סיפור").
בניין המשרדים בפרק 19 מבוסס על בניין של משרדי ג'ונסון ואקס, ויסקונסין, אחת מעבודותיו המפורסמות ביותר של האדריכל פרנק לויד רייט.
תושבים נטבחים ומגורשים לעולם התחתי
טיירוס תומאס

| --- | --- |

תומאס בשנת 2008
 לידה:  17 באוגוסט 1986 (בן 38) באטון רוז', לואיזיאנה, ארצות הברית
 עמדה:  פאוור פורוורד, סנטר
 גובה:  2.08 מטרים
 מספר:  12, 13, 24
 מכללה:  אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
 דראפט:  בחירה רביעית, 2006 פורטלנד טרייל בלייזרס
 קבוצות כשחקן
 2006–2010 2010–2013 2015 2015 2015–2016:  שיקגו בולס שארלוט בובקאטס איווה אנרג'י ממפיס גריזליס אייסברן ברמרהאפן
 הישגים כשחקן
 חמישיית הרוקיז השנייה של העונה (2007)
טיירוס ויין תומאס (באנגלית: Tyrus Wayne Thomas; נולד ב-17 באוגוסט 1986) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 2006–2016. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה בליגת ה-NBA הם 7.7 נקודות, 4.8 ריבאונדים ו-1.3 חסימות למשחק.
קריירת תיכונים ומכללות

תומאס נולד וגדל בבאטון רוז' שבלואיזיאנה, ולמד ב"תיכון מקינלי" המקומי. רק בשנתו השלישית בתיכון הצטרף לקבוצת הכדורסל שלו, ובעונתו הרביעית והאחרונה בקבוצה רשם ממוצעים של כ-16 נקודות, 12 ריבאונדים ו-6 חסימות למשחק.
בשנת 2004 החל ללמוד באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, אך באחד ממשחקי קדם-העונה של קבוצת הכדורסל נפצע בצווארו ונאלץ להחמיץ את העונה כולה. בעונת 2005/2006 שימש כשחקן חמישייה קבוע, לצד גלן דייוויס וגארט טמפל, ובסיומה זכה בתואר "שחקן ההגנה של העונה במחוז ה-SEC" לאחר שהעמיד ממוצעים של 12.3 נקודות, 9.2 ריבאונדים ו-3.1 חסימות למשחק. באותה עונה העפילה הקבוצה בפעם הרביעית בתולדותיה והראשונה מזה 20 שנה לשלב פיינל פור טורניר אליפות המכללות, לאחר שגברה ברבע הגמר על אוניברסיטת טקסס בתוצאה 70–60. במשחק קלע תומאס 21 נקודות, והגביל את כוכב טקסס למרכוס אולדרידג' ל-4 נקודות בלבד. במשחק חצי הגמר מול UCLA קלע תומאס 5 נקודות בלבד, וקבוצתו הפסידה בתוצאה 45–59.
קריירה מקצועית

בדראפט ה-NBA‏ 2006 נלקח תומאס על ידי פורטלנד טרייל בלייזרס בבחירה הרביעית, ומיד נשלח בטרייד (לצד ויקטור חריאפה) לשיקגו בולס בתמורה ללמרכוס אולדרידג', אשר נבחר בבחירה השנייה של אותו הדראפט. במהלך עונת הרוקי שלו השתתף בתחרות ההטבעות של ה-NBA, בה זכה ג'רלד גרין. לאורך העונה קלע 5.2 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. בעונת 2008/2009 פתח ב-61 ממשחקי הבולס, ורשם שיאי קריירה של 10.8 נקודות, 6.4 ריבאונדים ו-1.9 חסימות בממוצע למשחק.
בפברואר 2010, לאחר כ-3 עונות וחצי בשיקגו, הועבר תומאס בטרייד לשארלוט בובקאטס בתמורה לרונלד מארי, אייסי לואו ובחירת דראפט עתידית. בקיץ 2010 חתם על הארכת חוזה בשארלוט ל-5 עונות נוספות, עבור כ-40 מיליון דולר. בעונת 2011/2012 רשמו הבובקאטס את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדות הליגה, 7–59‏ (10.6%). ביולי 2013 שוחרר תומאס מהקבוצה תחת "סעיף האמנסטי", כשנתיים לפני תום חוזהו. ב-146 משחקיו בקבוצה קלע 7.5 נקודות והוריד 4.4 ריבאונדים בממוצע למשחק.
בינואר 2015 חזר תומאס לשחק לאחר כשנה וחצי מחוץ למגרשים, כשחתם על חוזה בקבוצת איווה אנרג'י מליגת הפיתוח של ה-NBA. לאחר כשבוע חתם על חוזה ל-10 ימים בממפיס גריזליס, ובסיומו חזר לאיווה. ב-16 משחקיו בליגת הפיתוח העמיד ממוצעים של 5.6 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק.
לקראת עונת 2015/2016 חתם על חוזה באייסברן ברמרהאפן מליגת העל הגרמנית, ועד לשחרורו מהקבוצה בפברואר 2016 קלע 3.6 נקודות בממוצע למשחק.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות הקריירה של תומאס ב-NBA, באתר basketball-reference.com
↑  ביוגרפיה, באתר קבוצת לואיזיאנה סטייט
↑  סטטיסטיקות המכללות של תומאס, באתר sports-reference.com
↑  סיכום המשחק בין לואיזיאנה סטייט לטקסס, באתר ESPN,‏ 26 במרץ 2006
↑  סיכום המשחק בין לואיזיאנה סטייט ל-UCLA, באתר ESPN,‏ 2 באפריל 2006
↑  רשימת הנבחרים בדראפט 2006, באתר basketball-reference.com
↑  שארלוט מצרפת את תומאס, באתר הקבוצה, 18 בפברואר 2010
↑  תומאס מסכם על הארכת חוזה בשארלוט, באתר ESPN,‏ 10 ביולי 2010
↑  שארלוט משחררת את תומאס, באתר הקבוצה, 10 ביוני 2013
↑  תומאס חותם על חוזה באיווה אנרג'י, באתר הקבוצה, 13 בינואר 2015
↑  תומאס חוזר לאיווה אנרג'י, באתר oursportscentral.com,‏ 3 בפברואר 2015
↑  הסטטיסטיקות של תומאס בליגת הפיתוח, באתר basketball-reference.com
טכנולוגיית קו השער

דיאגרמה של מערכת טכנולוגיית קו השער המבוססת על חיישנים בכדור עצמו ובמסגרת השער.
בכדורגל, טכנולוגיית קו השער (באנגלית: Goal-line technology; בראשי תיבות: GLT) היא מנגנון שמטרתו לקבוע באמצעים טכנולוגיים האם הכדור עבר את קו השער במלוא היקפו, על מנת לסייע לשופט להחליט האם הובקע שער, אם לאו. על רקע החלטות שיפוט שגויות ומעוררות מחלוקת, למשל במשחקי הפרמייר ליג ומונדיאל 2010, הוחלט בארגון הכדורגל העולמי פיפ"א (שהתנגד קודם לכן להחלת הטכנולוגיה) לבחון מנגנונים מוצעים שונים שנועדו למלא מטרה זאת. תחילה הוצעו תשע מערכות שונות, וב-5 ביולי 2012 אישר ארגון ה-IFAB את השימוש במערכות "עין הנץ" (HawkEye) ו"גולרף" (GoalRef), שתי מערכות שמממשות את טכנולוגיית קו השער, במשחקי הכדורגל. המערכת נוסתה בהצלחה באליפות העולם לקבוצות 2012, והוכנסה לשימוש גם במונדיאל 2014.
היסטוריה

שאלת השימוש בטכנולוגיית קו השער עלתה לראשונה לדיון ב-2005, לאחר שבמשחק בין מנצ'סטר יונייטד לטוטנהאם הוטספר בעט קשרה של טוטנהאם פדרו מנדס בעיטה ארוכה, ממרחק של כ-40 מטר (בערך חצי מגרש), לכיוון השער של היונייטד, אז הצליח שוערה של היונייטד רוי קרול לגעת בכדור אך לא לתפוס אותו ולאחר מכן הסתער על הכדור והדף אותו מחוץ לשער, לאחר שזה כבר עבר את קו השער במטר בערך. השופט והקוונים לא ראו את הכדור עובר את קו השער במלוא היקפו, ולכן לא נזקף שער לזכותה של טוטנהאם. בעקבות כך, הוחלט בפיפ"א לבחון מערכת של אדידס שבה כדור הנושא שבב זעיר שולח אות לשופט כאשר הכדור עובר את קו השער, שם מותקן חיישן ייעודי. נשיא פיפ"א ג'וזף בלאטר אמר: "ערכנו בדיקות שונות באליפות העולם מתחת לגיל 17 שנערכה בפרו [ב-2005], אך התוצאות לא היו חד-משמעיות, ועל כן נמשיך בבדיקות בטורנירים לכדורגלנים צעירים שייערכו ב-2007". אולם, בדיקות אלו לא נערכו, וב-2008 שלל בלאטר את האפשרות לשלב את המערכת, ותיאר אותה "מדויקת רק ב-95% מהמקרים".
מקרה נוסף שעורר את הדיון בסוגיה זו התרחש באוגוסט 2009, כאשר במשחק בפרמייר ליג בין קריסטל פאלאס לבריסטול סיטי חלוצה של הפאלאס פרדי סירס בעט בעיטה חזקה ומהירה לעבר השער, אז עבר הכדור את השער בכל היקפו, אך פגע בקורה הנמוכה האופקית שבאחורי השער, וקפץ חזרה אל מחוץ לשער. גם במקרה זה לא נזקף שער לזכותה של הפאלאס, ומאמנה של הפאלאס ניל ורנוק רתח מזעם. במרץ 2010 הוחלט בהצבעה בתוצאה 6-2 ב-IFAB, הגוף האחראי על חוקת הכדורגל, לזנוח סופית את הטכנולוגיה, כשאת קולות המיעוט מביעות התאחדויות הכדורגל של אנגליה ושל סקוטלנד. בסקר שנערך ביוני 2010 בקרב 48 קפטנים של קבוצות בליגה האירופית, עלה כי 90% מהם תמכו באימוצה של טכנולוגיית קו השער.
במונדיאל 2010 אירעו טעויות שיפוט נוספות, לרבות שער שלא אושר שאותו כבש פרנק למפרד במשחק של אנגליה נגד גרמניה, במצב של 2-1 לגרמניה (המשחק הסתיים בתוצאה 4-1 לגרמניה) - למפרד בעט בכדור מחוץ לרחבה, הכדור פגע במשקוף, נחת מאחורי הקו, ואז ניתר אל מחוץ לתחומי השער, אך הקוון לא הכריז על שער. בעקבות כך הכריז בלאטר על פתיחה מחודשת לדיון של נושא טכנולוגיית קו השער.
מקרה נוסף של החלטת שיפוט מעוררת מחלוקת התרחש במשחק של צ'לסי מול טוטנהאם ב-2011, שבו ניצחה צ'לסי 2-1. זמן קצר לפני תום המחצית הראשונה, פרנק למפרד בעט כדור שעבר בין רגליו של שוערה של טוטנהאם בראד פרידל, וכמעט שעבר את הקו לפני שנהדף חזרה למגרש הרחק מתחומי השער, אך הקוון קבע כי היה זה שער חוקי, ובעקבות כך צ'לסי השוותה את התוצאה במשחק. בחצי הגמר של טורניר גביע ה-FA לשנת 2012 נהנתה צ'לסי, גם הפעם במשחק מול טוטנהאם, מהחלטת שיפוט שגויה נוספת, שקבעה כי הכדור עבר את קו השער של יריבתה, בעוד שלא כך קרה, אירוע שעורר שוב את הקריאות לשימוש בטכנולוגיית קו השער.
ביורו 2012, במשחק בין נבחרת אנגליה לנבחרת אוקראינה כבש מרקו דביץ' מאוקראינה שער שהיה אמור להשוות את התוצאה ל-1-1. אולם השער לא אושר על ידי צוות השופטים, על אף שילובו של שופט חמישי שעמד לצד השער, והיה אמור למנוע טעויות מסוג זה ולהוות אלטרנטיבה לטכנולוגיית קו השער.
ב-5 ביולי 2012 אושרה הטכנולוגיה על ידי IFAB. השימוש הראשון בטכנולוגיה נעשה באליפות העולם לקבוצות שנערך ביפן בדצמבר 2012.
ב-11 באוגוסט 2013 נעשה שימוש ראשון בטכנולוגיה בליגה האנגלית, משחק במסגרת "מגן הקהילה" בו שיחקה מנצ'סטר יוניטד נגד וויגן.
ב-15 ביוני 2014 נעשה שימוש ראשון בטכנולוגיה במונדיאל, ובעזרתה אושר שער לטובת צרפת במשחק מול הונדורס.
התפקיד של IFAB

כמו בכל השינויים בחוקת משחק הכדורגל, כדי שהטכנולוגיה תיושם במפעלי הכדורגל, על ארגון ה-IFAB היה לאשר את השימוש בה. 6 קולות בעד נדרשים על מנת להחיל כל שינוי. לפיפ"א יש ארבעה קולות בהצבעה ולכל אחת מארבע התאחדויות הכדורגל הראשונות בעולם יש קול אחד. מדובר בהתאחדויות אנגליה, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד (שהיא, באופן היסטורי, ההתאחדות של אירלנד).
שלב הבדיקות הראשוני

ביולי 2011 אישרה פיפ"א סדרת בדיקות על תשע מערכות מוצעות למימוש טכנולוגיית קו השער, כאשר הדרישה שהוצבה בפני המערכות הייתה כי הן ישלחו לשופט התראה על ההחלטה האם הכדור עבר את הקו, לכל היותר שנייה לאחר ההתרחשות. נדרש גם כי אופן העברת ההודעה יהיה באות חזותי וברטט. בין ספטמבר לדצמבר 2011 נערכו הבדיקות בידי מכון המחקר השווייצרי Empa.
להלן פירוט על כמה מהמערכות שנבדקו במהלך בדיקות אלו:
שלב הבדיקות הראשוני > מערכת Cairos GLT

מערכת Cairos GLT (קיירוס ג'י-אל-טי; "מערכת טכנולוגיית קו השער של קיירוס") פותחה על ידי החברה הגרמנית Carios Technologies AG, יחד עם אדידס. המערכת משתמשת בשדה מגנטי כדי לעקוב אחרי מסלולו של הכדור בעזרת חיישן שבו. חוטים דקים שמזרימים זרם חשמלי טמונים באזור הרחבה ומאחורי קו השער, ויוצרים רשת חשמלית. החיישן מודד את השדה המגנטי ושולח את המידע למחשב שקובע האם הכדור עבר את קו השער או לא. אם הכדור אכן עבר את קו השער, אות רדיו נשלח לשעון היד של השופט תוך פרק זמן של שנייה. אדידס תכננה כדור שיוכל לשאת עמו חיישן ולשמור עליו ללא פגע, גם אם הכדור נבעט בעוצמה רבה. לדברי Cairos, התהליך אורך שבריר שנייה, בתשובה לחששות שהובעו כי צירוף הטכנולוגיה עלול לפגום במשחק ולהאט אותו. מערכת קודמת שפותחה בידי חברת Cairos נבדקה באליפות העולם לנבחרות מתחת לגיל 17 לשנת 2005, אך היא נמצאה איטית מדי ולא מדויקת מספיק.
שלב הבדיקות הראשוני > Goalminder

מערכת Goalminder (גולמיינדר; "המשגיח על השערים") היא מייסודם של שני שותפים, הארי בארנס ודייב פארדן, שהגו את המערכת לראשונה לאחר שקבוצתם האהודה, בולטון וונדררס, ירדה ליגה בעקבות שגיאת שיפוט שפסלה שער חוקי. באותה עת לא אומצה המערכת, אך לאחר שערו החוקי של פרנק למפרד שנפסל במונדיאל 2010, עלתה בצורה חדה מידת העניין בטכנולוגיות קו השער, מה שהביא את פיפ"א לשקול מחדש לאשר את השימוש בטכנולוגיה מסוג זה. המערכת משתמשת במצלמות מהירות במיוחד שמותקנות על הקורות והמשקופים במבנה השער. הן מצלמות 2,000 פריימים בשנייה, ומעבירות לשופט חומר עדות מצולם, תוך פחות מחמש שניות, כדי להכריע במקרים של שערים ספק-חוקיים. טכנולוגיה זו אינה מודדת דבר, ואינה קובעת את התוצאה, אלא רק מספקת חומר עזר ויזואלי לשופט. פתרון זה נחשב גם זול יותר מאחר שהוא יצריך מצלמות זולות יחסית ולא יצריך רפורמה בענף הכדורגל.
שלב הבדיקות הראשוני > GoalRef

GoalRef (גולרף; "שופט השער") היא מערכת שמשתמשת בשבב המותקן בכדור ובגלים אלקטרומגנטיים חלשים שמושרים סביב הכדור. שינוי בשדה המגנטי על קו השער או מאחוריו מסייע לקביעה האם הובקע שער.
שלב הבדיקות הראשוני > Hawk-Eye

מערכת Hawk-Eye (הוק-איי; "עין נץ") פותחה לראשונה על ידי ד"ר פול הוקינס (Hawkins) ב-1999. לאחר מכן שופרה על ידי מהנדסי חברת המחקר והפיתוח הבריטית Roke Manor Research Limited. כיום היא נמצאת בשימוש בענפי ספורט כמו קריקט, טניס וסנוקר. המערכת מבוססת על עקרון הטריאנגולציה ונעזרת במידע בצורת תמונות ונתוני זמנים, שמופק על ידי מצלמות המצלמות במהירות גבוהה ומוצבות במיקומים שונים באזור המגרש. המערכת נעזרת בנתונים המגיעים משש מצלמות הפזורות במיקומים שונים, ומבצעת טריאנגולציה כדי לעקוב אחר מסלולו של הכדור. תוכנה מחשבת לאחר מכן את מיקומו של הכדור בכל פריים על ידי זיהוי הפיקסלים, שמתאימים לתיאור הכדור, בשתי מצלמות שונות לפחות. תחום אזור השגיאה של המערכת הוא 3.6 מילימטרים. התוכנה יכולה לזהות את מיקום הכדור, ולחזות את מסלולו, גם אם שדה הראייה של חלק מהמצלמות חסום, וכל עוד ניתן לראות בתמונה לפחות 25% מהכדור. מהירות הצילום הרבה של המצלמות מאפשרת לזהות כי הכדור עבר את קו השער, גם אם היה זה לשבריר שנייה. על מנת שלא ניתן יהיה להבחין בכדור, יהיה עליו לנוע במהירות בלתי הגיונית של 500 קמ"ש. המערכת אף מתעדת את מסלולו של הכדור ואוגרת את הנתונים עליו בבסיס נתונים, כדי שניתן יהיה ליצור תיאור גרפי של מסלול הכדור, ולהציגו בפני פרשנים, מאמנים וצופים. נתונים אלו יכולים לשמש גם לאיסוף נתונים סטטיסטיים על שחקנים ולזיהוין של מגמות שונות. ההצעה מצריכה את הצבתן של שש מצלמות בעמדות שנמצאות בכל קצה של המגרש, בעלות כוללת של 250,000 לירות שטרלינג. המערכת אינה מערכת זמן-אמת, ועל כן יהיה צורך לעצור את המשחק, על מנת ששופט או עוזר שיפוט כלשהו יבחן את האירוע שבמחלוקת. המקטרגים כנגד המערכת טוענים שהיא תאט את קצב המשחק, וכן שתחום השגיאה רחב מדי. הן רוג'ר פדרר והן רפאל נדאל הפנו ביקורת כלפי הדיוק של המערכת בטניס (אם כי פדרר הביע את תמיכתו ביישומה של המערכת בכדורגל).
שלב הבדיקות השני

ב-3 במרץ 2012 הכריז ארגון IFAB על שתיים מתוך תשע המערכות המוצעות, כמועמדות שעברו לשלב הבדיקות השני. מערכות אלו היו Hawk-Eye ו-Goalref. בשלב הבדיקות השני בחרה הקבוצה שמאחורי כל מערכת, אצטדיון שבו הטכנולוגיה נבחנה במספר תרחישים תאורטיים. הבדיקות נערכו גם בכמה אימונים ובמעבדות, כדי שניתן יהיה להתחשב בתנאים שונים ובהפרעות שונות לשדה המגנטי. נערכו אף בדיקות עם השעון שאותו אמורים השופטים לשאת על ידם. נערכו גם בדיקות בשני משחקים תחרותיים רשמיים.
לאחר שלב הבדיקות השני אושרו שתי המערכות לשימוש.