stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדם המזיק
אדם מועד לעולם

דין אדם המזיק שונה ממעשי עבירות. בניגוד למעשה עבירה שבמקרה שעשאה באונס פטור מעונש, אדם המזיק חייב אפילו באונס, וכך אמרו במשנה ”אדם מועד לעולם, בין בשוגג בין במזיד בין באונס בין ברצון.” (משנה, מסכת בבא קמא, פרק ב', משנה ו'), לאמור, אדם שהזיק אחראי על מעשיו בכל מצב, הן אם הנזק נגרם ברצונו של המזיק או בשוגג, או אפילו באונס כגון תוך כדי שינה.
במקרה של אונס גמור, כגון שלאחר שאדם הלך לישון הונחו כלים בקרבתו, נחלקו הראשונים בדינו. לדעת תוספות במקרה זה נאמר הכלל 'אדם מועד לעולם', וחייב, אך דעת הרמב"ן במקרה כזה היא שהוא אנוס לגמרי, יש לפוטרו, להלכה נפסק בשולחן ערוך שאדם המזיק חייב אף באונס, דעת הרמ"א שהכוונה דווקא באונס שאינו אונס גמור, ודעת הש"ך שהשולחן ערוך מחייב אף באונס גמור .
אדם מועד לעולם > באונס

כאמור אדם שהזיק באונס, למשל מתוך שינה או שהקיא בלא כוונה על חפץ וגרם לו נזק, חייב בתשלום מלא. אך לגבי אדם שנאנס באיומי מוות להזיק ממון של אדם אחר - נחלקו הפוסקים. הרמב"ם פסק שחייב לשלם, מכיוון שבסופו של דבר הוא גרם נזק וחייב גם במקרה של אונס כאמור, וכך פסק הש"ך. הראב"ד פסק שפטור, כיוון שמבחינה הלכתית מותר לו להזיק כדי להציל את נפשו, ואין לחייב אדם בתשלום נזיקין, על דבר שמותר לעשותו.
חומרות נוספות

דינים נוספים שישנם באדם המזיק בשונה משאר המזיקים הוא לעניין מקום בו בוצע הנזק. באדם המזיק לעולם אין הבדל אם הנזק נעשה ברשות הניזוק או שהניזוק בא לרשותו של המזיק ושם פגע בו בעל הבית.
במקום שבו היו שותפים בנזק מספר בני אדם נאמר דין שהנזק מתחלק בין כולם.
חומרות נוספות > הפן האיסורי

מלבד עצם העניין שמחויב הוא לשלם מדיני נזיקין, עובר המזיק באיסור כגנב וכגזלן הנוטלים ממון אחרים. אדם שהזיק לממון חברו ששילם את דמי הנזק ועשה תשובה נתכפר חטאו ואינו זקוק למחילת חברו, וזאת, בניגוד לגנב וגזלן וכן מי שחבל בגוף חברו, שמלבד החזרת הגנבה והתשובה עדיין זקוקים הם למחילת הנגזל. בכל אופן ביארו כמה אחרונים שגם המזיק ממון חברו צריך לבקש ממנו מחילה.
חמישה דברים

המזיק אדם אחר בגופו, מלבד חיוב תשלומי הנזק מתחייב בעוד ארבעה חיובים לניזק:
נזק - אובדן קבוע של יכולת השתכרות.
צער - כמה היה מוכן לשלם על מנת שלא יצטער כך.
ריפוי - הוצאות רפואיות.
שבת - אובדן זמני שלא כושר השתכרות.
בושת - תשלום על הבושה שנתבייש הניזק, (כמה היה מוכן לשלם על מנת שלא להתבייש כך).
המזיק את ממונו של האחר פטור מחמישה דברים.
הערות שוליים

↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף ב', עמוד ב'
↑  תוספות, מסכת בבא קמא, דף כ"ז, עמוד א', ד"ה ה"ג אמאי פטור.
↑  חידושי הרמב"ן על מסכת בבא מציעא דף פב: ד"ה ואתא.
↑  בשולחן ערוך, חושן משפט, סימן ש"ח, סעיף א' עם הגהת הרמ"א ודעת הש"ך.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נזיקין, הלכות חובל ומזיק, פרק ח', הלכות ב'–ד'
↑  ש"ך חושן משפט סימן שעח ס"ק ב.
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נזיקין, הלכות חובל ומזיק, פרק ח', הלכה ב'
↑  תלמוד בבלי, מסכת בבא קמא, דף מ"ח, עמוד א'
↑  משנה תורה לרמב"ם, ספר נזיקין, הלכות חובל ומזיק, פרק ו', הלכה י"ג
↑  שולחן ערוך, חושן משפט, סימן שע"ח, סעיף א'.
↑  יש הסברים רבים למקור האיסור להזיק. יש סוברים שהוא פרט באיסור לגזול, יש שלמדו זאת מהשבת אבדה, ויש שלמדו זאת מלפני עיוור לא תיתן מכשול. ראו למשל כאן.
↑  ראו משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תשובה, פרק א', הלכה א', משנה תורה לרמב"ם, ספר המדע, הלכות תשובה, פרק ב', הלכה ט', ומשנה תורה לרמב"ם, ספר נזיקין, הלכות חובל ומזיק, פרק ה', הלכה ט'. בפירוש לחם משנה בהלכות חובל ומזיק ישנה הבחנה בין הנאמר בהלכות תשובה לבין המובא בהלכות חובל ומזיק, ולפיה גזלן צריך לפייס את חברו ולא המזיק, משום שהגוזל גורם לצער בעוד הוא נהנה מכך, ולכן עליו לבקש מחילה, מה שאינו נכון במזיק ממון.
↑  ראו למשל מעשה רקח להלכות תשובה פרק א הלכה א, ובספר קובץ על הלכות תשובה פרק ה הלכה ט.
הבהרה:  המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו פסיקה הלכתית.
אוטם לקונרי

| --- | --- |
 תחום:  נוירולוגיה 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  322992 
 MeSH:  D059409
 סיווגים
 ICD-10:  I63.8 
 ICD-11:  8B26.5 
 
צילום CT של שני אוטמים לקונרים
אוטם לקונרי הוא הסוג הנפוץ ביותר של שבץ איסכמי, הנובע מחסימה של עורקים חודרים קטנים המספקים דם למבנים העמוקים של המוח. אוטמים אלה ניתנים לזיהוי בעזרת טומוגרפיה ממוחשבת ונראים כחללים זעירים באזורים עמוקים של החומר הלבן או החומר האפור של המוח, אשר עברו תהליך איסכמי.
אוטמים לקונרים יהיו במקרים רבים אסימפוטמטיים. אלה מהווים ממצא שכיח בסריקות מוח של האוכלוסייה המבוגרת.
כאשר אוטמים לקונריים מרובים מופיעים במיקום מוחי מסוים, הם יכולים לגרום לחסר נוירולוגי משמעותי, כתלות באזור הפגיעה. לאוטמים לקונריים גורמי סיכון הדומים לאלה של כל שבץ מוחי (כגון יתר לחץ-דם, דיסליפידמיה, פרפור עליות, ועישון). אוטמים אלה מהווים גורם סיכון לדמנציה.
הערות שוליים

↑  Meghana Gore, Kamna Bansal, Mahammed Z. Khan Suheb, Forshing Lui, Ria Monica D. Asuncion, Lacunar Stroke, Treasure Island (FL): StatPearls Publishing, 2024
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אואסוגי הרונורי

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1751 אדו, יפן 
 פטירה:  2 באפריל 1822 (בגיל 70) 
 מדינה:  יפן 
 
זהו שם יפני; שם המשפחה הוא .
אוּאֶסוּגִי הַרוּנוֹרִי (ביפנית: 上杉 治憲 ‏, בתעתיק לטיני Uesugi Harunori‏, 1751 – 1822) היה דאימיו יפני, המושל התשיעי של פלך יונזאווה (米沢藩 – יונזאווה האן) (כיום אזור אוקיטאמה והעיר יונזאווה שבאי הונשו). הוא נולד באדו (כיום טוקיו) כבנו השני של הדאימיו של שבט אקיזוקי, ששלט על חלק ממחוז היוגה שבאי הדרומי קיושו. אמו הייתה נכדתו של המושל הרביעי של יונזאווה. שמותיו בילדות היו "מַאצוּסָאבּוּרוֹ" (松三郎) ו"נֶאוֹמַאצוּ" (直松). הוא אומץ על ידי אואסוגי שיגסאדה, שהיה אז הדאימיו של יונזאווה, וב-1767 ירש אותו כדאימיו. לאחר שפרש הוא אימץ את שם העט (ביפנית号 – גוֹ) יוֹזָאן (鷹山).
כיום זוכרים אותו בעיקר בשל הרפורמות הכלכליות שהנהיג, והוא מוצג לעיתים קרובות כדוגמה למושל מוצלח של פלך. יונזאווה הייתה בגירעון כספי ושקועה בחובות קרוב למאה שנים כאשר הרונורי קיבל את התפקיד. שיגסאדה אפילו שקל להחזיר את השלטון בפלך לשוגונות כמפלט אחרון. במקום זאת שכנע אותו חמיו, הדאימיו של מחוז אווארי, להתפטר מתפקידו כדאימיו. אלה היו התנאים בהם קיבל הרונורי את התפקיד הדאימיו של יונזאווה. הוא יישם אמצעים משמעתיים חריפים והורה להוציא להורג כמה יועצים (קארוֹ) שהתנגדו לתוכניותיו. כתוצאה מהשיטות בהן נקט הפכה יונזאווה לאזור משגשג, שלא סבל במידה משמעותית מהרעב ששרר ביפן בתקופת טנמי (1781-9). ב-1830, פחות מעשור לאחר מותו של הרונורי, הוכרזה יונזאווה רשמית על ידי השוגונות כמופת של פלך המנוהל היטב.
הוא חשף את השקפותיו על ממשל ועל תפקידי השליט הפאודלי במכתב לבנו  הארוהירו:
לקריאה נוספת

Frederic, Louis (2002). "Japan Encyclopedia." Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.
Gordenker, Alice. "So, what the heck is that? Mistletoe," Japan Times. December 18, 2007.
George Bailey Sansom (1963). "A History of Japan: 1615-1867." Stanford, California: Stanford University Press.
הערות שוליים

↑  ביפן הפאודלית היה האן השטח תחת שלטונו של הדאימיו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012124863605171  CiNii: DA07805938  LCCN: n83231434  NDL: 00494937  SNAC: w6zp894z  VIAF: 18608713   WorldCat (עם VIAF): 18608713
אוגר (מחשבים)

אוגר 8 ביט
אוֹגֵר (באנגלית: Register) הוא מושג בארכיטקטורת מחשב, המתאר תא אחסון נתונים, בצורת אוסף סיביות, המשמש כאופרנד ישיר לפעולות המעבד. ברוב המעבדים המודרניים האוגרים בנויים פיזית על גבי המעבד. היסטורית, בהתאם לארכיטקטורת פון נוימן, היחידה האריתמטית-לוגית ויחידת הבקרה אינן מבצעות חישובים ישירות על זיכרון המחשב אלא טוענות ערכים ממנו לאוגרים ולאחר ביצוע החישוב מחזירות את התוצאה שוב מן האוגרים לזיכרון. כך גם ברוב המעבדים המודרניים.
במחשבים הראשונים היו מעט אוגרים והם שימשו כולם למטלות ייעודיות, אך כיום ישנו בדרך כלל ריבוי של אוגרים והם משמשים גם כמעין זיכרון מהיר ביותר שיכול להאיץ את הביצוע של תוכנית מחשב, על ידי אחסנתם ואיחזורם המהיר של ערכים הנמצאים בשימוש תדיר. לרוב, ערכים אלה הם תוצאות העיבוד של מספר פקודות סמוכות במקטע קטן של התוכנית.
האוגרים נמצאים בראש מדרג הזיכרון, וגישת המעבד אליהם היא המהירה ביותר. בשל כך, הקצאה ממוטבת של אוגרים למשתנים בתוכנית היא קריטית, ומשפיעה עמוקות על מהירות הריצה של התוכנית. פעולה זו של הקצאת אוגרים נעשית על ידי המהדר בשלב חילול הקוד.
תכונות

את גודלם של האוגרים של מעבד בדרך כלל מודדים בסיביות, ואלו משקפים את כמות המידע המקסימלי אשר המעבד יכול לחשב בפעולה יחידה. כך למשל "מעבד 32 ביט" יתייחס למעבד בעל אוגרים בגודל 32 סיביות, בעוד ש"מעבד 64 ביט" יהיה בעל אוגרים בגודל 64 סיביות. יש להדגיש כי השימוש במושגים אלה לעיתים לא עקבי, כאשר יש המשתמשים בו לתיאור רוחב אפיק הנתונים של המעבד.
סוגי אוגרים

אוגר נתונים – משמש לאחסון נתון מספרי שלם, לשם ביצוע פעולות אריתמטיות עליו.
אוגר כתובת – מאחסן כתובת זיכרון במטרה לגשת לאזור בזיכרון המחשב עליו יש לפעול.
אוגר אינדקס – משמש לשינוי כתובת יחידת הנתונים עליה יש לבצע פעולה.
אוגר רב-תכליתי – מהווה שילוב של אוגר נתונים ואוגר כתובת.
אוגר נקודה צפה – משמש לאחסון מספר בנקודה צפה, לשם ביצוע פעולות אריתמטיות עליו.
אוגר קבוע – מכיל ערך לקריאה בלבד (למשל את ערכו של פאי).
אוגר וקטורי – משמש לאחסון נתונים לעיבוד וקטורי, כלומר ביצוע פעולת חישוב על נתונים רבים בבת-אחת, בעזרת פקודות SIMD (אנ').
אוגרים מיוחדים – כמו האוגר המצביע לכתובת בזיכרון, האוגר המתאר את מצב המערכת, המצביע לערך האחרון במחסנית הקריאות וכו'.
אוגר מותאם – אלה הם אוגרים המותאמים למערכות מסוימות לשימושים ספציפיים אחרים.
אוגר חומרה – אוגר היושב מחוץ למעבד המרכזי, על רכיב חומרה מסוים.
צובר (Accumulator) – אוגר בו מאוחסנות תוצאות ביניים של היחידה האריתמטית-לוגית.
מונה (counter) – אוגר הסופר את מספר האירועים מסוג מסוים שקרו. בדרך כלל מונים סופרים כלפי מעלה אם כי יש מונים הסופרים כלפי מטה.
מונה התוכנית (Program counter), מצביע הוראה (instruction pointer) או אוגר כתובת הוראה (instruction address register) – אוגר זה מכיל את כתובת הפקודה שהמעבד עתיד לבצע. כאשר המעבד מסיים לבצע פקודה, הכתובת בתוך המונה תתקדם או תשתנה לכתובת מסוימת (כמו בפקודת קפיצה).
מצביע מחסנית (stack pointer) – מחסנית היא מקום מוגדר בזיכרון לאחסון זמני של נתונים. שמירת הנתונים במחסנית והוצאתם מתבצעת בשיטת "נכנס אחרון יוצא ראשון" (LIFO), שבה הנתון האחרון שנכנס למחסנית הוא גם הראשון שיוצא ממנה. לדוגמה, תוכנית כלשהי מתבצעת. כאשר המעבד מגיע לכתובת מסוימת הוא מגלה בה קריאה לפונקציה אחרת. לפני שהמעבד עובר לביצוע הפונקציה האחרת, הוא שומר במחסנית את כתובת הפקודה שבאה אחרי הקריאה לפונקציה, על-מנת שיוכל לחזור לביצוע התוכנית שקראה לפונקציה, אחרי שהפונקציה תסתיים. בגלל תכונת ה-LIFO, השימוש במחסנית לקפיצה לפונקציות וחזרה אל התוכנית הקוראת יכולה להתבצע בצורה רקורסיבית.
אוגר ההוראה (instruction register) – אוגר זה מכיל את קוד הפקודה שהמעבד מבצע כעת. האותות אשר מגיעים אל המעבד יכולים להיות מספרים או הוראות כלשהן. אם הגיעה הוראה, אז היא מופנית לאוגר ההוראה. יחידת הבקרה מפענחת את ההוראה בהתאם לקוד שלה באוגר, ומבצעת אותה. יחידת הבקרה של המעבד דואגת לבצע את ההוראות על פי נתונים נוספים המתקבלים במעבד באוגרים אחרים, ופועלת על פי אות שעון שמיוצר על ידי מתנד, שגם את התדר שלו ניתן לעיתים לקבוע על ידי אוגר המיועד לכך.
אוגר זיזה (Shift register) – אוגר המיושם על ידי שרשור דלגלגים, בעלי אות שעון משותף, אשר הפלט של כל אחד, חוץ מהאחרון, מחובר לקלט של הדלגלג הבא בשרשרת, ומהווים מעגל אשר מזיז במיקום אחד את מערך הסיביות החד־ממדי המאוחסן בתוכו. האוגר מזיז פנימה את הנתונים הנוכחים בקלט ומזיז החוצה את הסיבית האחרונה במערך, בעת שינוי מצב השעון.
ראו גם

שפת סף
שפת מחשב
דלגלג (פליפ פלופ)
אוטמר ואלטר

אוטמר ואלטר (בגרמנית: Ottmar Walter; ‏6 במרץ 1924 – 16 ביוני 2013) היה כדורגלן גרמני ששיחק בעמדת החלוץ. זכה עם נבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1954. ואלטר העביר את מרבית קריירת המועדונים שלו בקייזרסלאוטרן.
אוטמר ואלטר הוא אחיו הצעיר של פריץ ואלטר, שנחשב אחד מגדולי הכדורגלנים הגרמנים בכל הזמנים.
ביוגרפיה

ואלטר שיחק יחד עם אחיו, פריץ ואלטר, במועדון קייזרסלאוטרן של עיר הולדתם. הם שיחקו גם יחד בנבחרת גרמניה המערבית במונדיאל 1954 והפכו להיות לצמד האחים הראשונים שזוכים במונדיאל. ואלטר כבש ארבעה שערים בטורניר ובסך הכל הוא ערך 20 הופעות וכבש 10 שערים עבור גרמניה המערבית. במועדון קייזרסלאוטרן כבש 336 שערים ב-321 משחקי ליגה וגביע. ואלטר ערך את משחק הבכורה שלו בקבוצת הבוגרים מול וולדהוף מנהיים ב-1942 בגיל 18.
במהלך מלחמת העולם השנייה גויס ואלטר לקרייגסמארין וסבל מפציעות כבדות בברכו הימנית. לאחר מספר פעולות הוא נאלץ לסיים את הקריירה שלו בשנת 1958. עם מות אחיו ואלטר היה מעורב בטקסים על סיפור הזכייה במונדיאל 1954, ולקראת סוף חייו היה במצב סיעודי בבית אבות בקייזרסלאוטרן עקב מחלת אלצהיימר. הוא נפטר בגיל 89 וכמו אחיו הוא נקבר בבית העלמין הראשי בעיר. ואלטר שהיה נשוי מ-1948 הותיר אחריו אישה, בן ושתי נכדות.
אה"מ לונדון (1899)

| --- | --- |
אה"מ לונדון נכנסת לנמל מלטה, 1915
אה"מ לונדון נכנסת לנמל מלטה, 1915
 תיאור כללי
 סוג אונייה:  אוניית מערכה
 צי:  הצי המלכותי הבריטי הצי המלכותי הבריטי
 סדרה:  אוניות המערכה מסדרת לונדון
 ציוני דרך עיקריים
 מספנה:  בסיס הצי המלכותי בפורטסמות' 
 תחילת הבנייה:  8 בדצמבר 1898
 הושקה:  21 בספטמבר 1899
 תקופת הפעילות:  7 ביוני 1902 – ינואר 1919 (כ־16 שנים)
 אחריתה:  נגרטה ב-1922
 מלחמות וקרבות:  מלחמת העולם הראשונה 
 מידות
 הֶדְחֶק:  סטנדרטי: 14,700 טון, מקסימלי: 16,000 טון
 אורך:  131.6 מטר
 רוחב:  22.9 מטר
 שוקע:  7.9 מטר
 נתונים טכניים
 מהירות:  18 קשרים
 גודל הצוות:  714 איש
 טווח שיוט:  10,280 ק"מ במהירות 10 קשר
 הנעה:  20 דוודים המזינים 2 מנועי קיטור בהספק 15,000 כוחות סוס
 צורת הנעה:  2 מדחפים
 אמצעי לחימה
 שריון:  שריון עיקרי – 229 מ"מ, שריון סיפון – 25–64 מ"מ, צריחי תותחים ראשיים – 254 מ"מ, קזמטים – 152 מ"מ, ברבטות – 305 מ"מ, מחיצות הגנה – 229–305 מ"מ, מגדל הניווט – 356 מ"מ
 חימוש:  4 תותחים 12 אינץ' (305 מ"מ), 12 תותחים 6 אינץ' (152 מ"מ), 16 תותחים 12 ליטראות (3 אינץ', 76 מ"מ), 6 תותחים 3 ליטראות (1.9 אינץ', 47 מ"מ), 4 צינורות טורפדו 18 אינץ' (457 מ"מ)
 
אה"מ לונדון הייתה אוניית מערכה פרה-דרדנוט של הצי המלכותי הבריטי, האונייה המובילה של סדרת לונדון שנבנתה בסוף המאה ה-19. יש הרואים את אוניות הסדרה כתת-סדרה של סדרת פורמידבל, אך עם הגנת שריון שונה. האונייה הונחה בדצמבר 1898, הושקה בספטמבר 1899 והושלמה ביוני 1902. היא נכנסה לשירות באותו החודש, ושירתה בצי הים התיכון עד תחילת 1907. היא שובצה לפלגת נור של צי הבית במשך קרוב לשנה לפני שעברה לצי התעלה. היא הפכה למיושנת עם הופעת הדרדנוטים החדשות בסוף 1906, היא עברה שיפוץ נרחב ב-1909, ולאחר מכן שירתה בצי האטלנטי. היא שובצה לצי הבית השני ב-1912 כחלק משייטת אוניות המערכה החמישית, והותקן לה באופן זמני סיפון טיסה מאולתר לניסויים במטוסים ימיים עד 1913.
לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, צורפה השייטת לצי התעלה לפני ניתוק לונדון במרץ 1915 כדי להשתתף במערכת הדרדנלים, תוך תמיכה בכוחות ANZAC כשנחתו בגאבא טפה ובמפרץ אנזא"ק ב-25 באפריל 1915. היא נשארה בים התיכון, ותמכה בצי המלכותי האיטלקי בים האדריאטי עד אוקטובר 1916. כשחזרה לבריטניה, היא לא הייתה פעילה עד שהוסבה למקשת בתחילת 1918, מה שגרר את הסרת החימוש העיקרי שלה. היא שירתה בשייטת הנחת המוקשים הראשונה של ה"גרנד פליט" ("הצי הגדול") עד סוף המלחמה. היא הוצבה במילואים ב-1919, ובסופו של דבר היא פורקה לגרוטאות ב-1920.
תכנון

חמש אוניות הסדרה הוזמנו בשנת 1898 בתגובה לבנייה ימית מוגברת עבור הצי הרוסי הקיסרי. העיצוב לסדרת לונדון הוכן ב-1898; זה היה חזרה וירטואלית על סדרת פורמידבל הקודמת, אם כי עם עדכון משמעותי לתוכנית ההגנה על השריון הקדמי. במקום מחיצה רוחבית מסורתית עבור הקצה הקדמי של חגורת השריון הראשית, החגורה נישאה קדימה והצטמצמה בהדרגה בעובי. גם שריון הסיפון חוזק.
לונדון הייתה באורך 400 רגל (120 מטרים) בין הניצבים ואורך כולל של 431 רגל 9 אינץ' (131.60 מטרים). הייתה להם רוחב של 75 רגל (23 מטרים) ושוקע של 26 רגל (7.9 מטרים). הדחק האונייה היה 14,500 טונות ארוכות (14,700 טונות) בתפוסה סטנדרטית ועד 15,700 טונות ארוכות (16,000 טונות) במעמס מלא. לאונייה היה גובה מטאצנטרי של 4.46 רגל (1.36 מטרים). הצוות שלה מנה 714 קצינים ומלחים. אוניות הסדרה הונעו על ידי זוג מנועי קיטור תלת דרגתיים עם 3 צילינדרים שהניעו שני מדחפים הפוכים פנימה. קיטור למנועים סופק על ידי עשרים דוודי בלוויל. הדוודים של כל אונייה חולקו לשלושה חדרי דוודים והם חולקו לשתי ארובות הממוקמות באמצע האונייה. לאוניות הסדרה הייתה מהירות מרבית של 18 קשרים (33 קמ"ש) מ-15,000 כוחות סוס (11,000 קילוואט). האוניות נשאו 900 טונות ארוכות (910 טונות) של פחם עבור הדוודים, אם כי הקיבולת המרבית שלהם הייתה 2,000 טונות ארוכות (2,000 טונות); זה העניק להן טווח שיוט של 5,550 מיילים ימיים (10,280 ק"מ) במהירות של 10 קשרים (19 קמ"ש).
הסוללה הראשית של סדרת לונדון כללה ארבעה תותחי 12 אינץ' (305 מ"מ)/ 40 קליבר Mark IX מותקנים בצריחי תותחים לפני ומאחורי המבנה העילי. החימוש המשני שלהם כלל שנים עשר תותחי 6 אינץ' (152 מילימטרים)/ 45 קליבר Mark VII שהותקנו בקזמטים בדפנות הגוף. הגנה מפני סירות טורפדו ניתנה על ידי 16 תותחי ירי מהיר (QF) 12 פאונד (3 אינץ', 76 מ"מ) 12 cwt, שמונה מהם הותקנו במבנה העילי המרכזי ושמונת התותחים הנותרים הוצבו על הסיפון הראשי מקדימה ומאחורה וירו דרך חרכי ירי לא משוריינות בגוף האונייה. כל אחד משני צמרות הלחימה סופק עם שלושה תותחי הוצ'קיס QF 3 פאונד 47 מ"מ (1.9 אינץ'). מקובל באוניות מערכה של התקופה, הן צוידו גם בארבע צינורות טורפדו 18 אינץ' (457.2 מ"מ) שקועים בגוף; אלה הונחו על צד הרוחב, שניים לצד כל ברבטה.
לאוניות הסדרה הייתה חגורת שריון בעובי 9 אינץ' (229 מילימטרים); המחיצות הרוחביות בקצה האחורי של החגורה היו בעובי 9–12 אינץ' (229–305 מילימטרים). חזיתות הצריחים הראשיים שלהן היו מוגנים על ידי לוחות שריון בעובי 8 אינץ' (203 מילימטרים), על גבי ברבטות בעובי 12 אינץ', ותותחי הקזמטים היו מוגנים עם שריון בעובי 6 אינץ' של פלדת קרופ. במגדל הניווט היו דפנות בעובי 14 אינץ' (356 מילימטרים). האוניות הותקנו בשלושה סיפונים משוריינים, בעובי שנע בין 1–2.5 אינץ' (25–64 מילימטרים) כל אחד.
היסטוריית שירות

לונדון הונחה במספנת פורטסמות' ב-8 בדצמבר 1898, הושקה ב-21 בספטמבר 1899 והושלמה ביוני 1902. לונדון נכנסה לשירות במספנת פורטסמות' ב-7 ביוני 1902 לשירות בצי הים התיכון, תחת פיקודו של קפטן ג'יימס גודריץ'. לפני היציאה מהמים הביתיים, היא הייתה אמורה לשמש כאוניית הדגל עבור סקירת ההכתרה של המלך אדוארד השביעי בספיטהד שתוכננה ל-28 ביוני 1902, אך המלך חלה וההכתרה והביקורת נדחו לאוגוסט 1902, ללא לונדון. לכן היא עזבה את פורטסמות' בתחילת יולי, ועצרה בגיברלטר, והגיעה למלטה ב-14 ביולי. בספטמבר 1902 היא ביקרה בים האגאי עם אוניות אחרות של התחנה לתמרונים משולבים ליד נאפפליו. בזמן שהותה בים התיכון, היא עברה שיפוץ במלטה בשנים 1902–1903 ו-1906. החל משנת 1905, האונייה החלה להסיר בהדרגה את תותחי ה-3 פאונד.
במרץ 1907, לונדון עברה לפלגת נור, צי הבית, בנור, ולאחר מכן לצי התעלה ב-2 ביוני 1908, ושירתה כאוניית הדגל, אדמירל משנה, צי התעלה. היא עברה שיפוץ במספנת צ'טם ב-1908, שכלל את העברת שני תותחי ה-3 פאונד האחרונים שלה מהתורן הקדמי לגשר האחורי שלה וגשר פתוח הותקן מאחור. היא הושבתה שם ב-19 באפריל 1909 כדי לעבור שיפוץ נרחב נוסף, שראה את הסרת הגשר הפתוח. השיפוץ שלה הושלם, והיא הופעלה מחדש בצ'טם ב-8 בפברואר 1910 לשמש כאוניית הדגל של סגן המפקד, אדמירל משנה, הצי האטלנטי. מאוחר יותר באותה שנה, היא הסירה את שני תותחי ה-3 פאונד האחרונים שלה. תחת הארגון מחדש של הצי ב-1 במאי 1912, היא הפכה לחלק מצי הבית השני בנור, צומצמה לצוות שלדי והוצבה תחת שייטת אוניות המערכה השלישית.
היא התנגשה בספינת הסוחר SS Don Benite ב-11 במאי 1912. היא עברה לשייטת אוניות המערכה החמישית ושימשה בניסויים בהטסת מטוסים ממאי 1912 עד 1913, תוך שימוש בסיפון טיסה שנבנה מעל המצודה שלה שהועברה מאוניית המערכה היברניה. במהלך ניסויים אלו, קומנדר צ'ארלס ראמני סמסון - שערך את ההמראה הראשונה מספינה נעה במאי 1912 מהיברניה באמצעות מטוס דו-כנפי שורט משופר S.27 ואותו סיפון טיסה - חזר על הישגו בהמראה באותו מטוס מלונדון ב-4 ביולי 1912 בזמן שלונדון הייתה בתנועה. ב-1913 הסירו מלונדון את הרשתות נגד טורפדו.
היסטוריית שירות > לאחר המלחמה

בינואר 1919, לונדון צומצמה למילואים בדבונפורט כספינת בסיס ונצבעה מחדש באפור. כחלק מארגון הצי לאחר המלחמה, היא שובצה לצי השלישי שם. לונדון הוכנסה לרשימת הפירוק בדבונפורט בינואר 1920, וברשימת המכירה ב-31 במרץ 1920. היא נמכרה לגריטה לחברת Stanlee Shipbreaking Company ב-4 ביוני 1920. היא נמכרה מחדש לחברת Slough Trading, ואז שוב נמכרה לחברה גרמנית. היא נגררה לגרמניה לצורך גריטה באפריל 1922.
תרשים של סדרת פורמידבל; סדרת לונדון הייתה זהה במראה.
ציור של לונדון בשנת 1899
חיילים אוסטרלים על סיפון לונדון לקראת גליפולי, 24 באפריל 1915
אודי וקס

אין תמונה חופשית
אהוד (אודי) וקס (נולד ב-27 ביוני 1979) הוא ג'ודוקא ישראלי.
ביוגרפיה

אודי עבר תאונת דרכים קשה בעברו אך הצליח להשתקם וייצג את ישראל באולימפיאדת אתונה (2004) תחת הקטגוריה עד 66 ק"ג. בתחרות זו היה מעורב בעל כרחו בתקרית דיפלומטית קטנה כאשר בסיבוב הראשון יריבו האיראני, אראש מירסמאלי, לא התייצב לקרב והפסיד הפסד טכני. האיראני טען כי הוא פרש כהזדהות עם הסבל הפלסטיני, אך כנראה פרישתו באה לאחר לחצים מצד הממשל האיראני שגם הבטיח לו 115,000 דולר פיצוי כבונוס על המעשה. פסילתו של מירסמאלי הביאה את אודי לסיבוב השני בו הפסיד נגד עמר מרידייה מאלג'יר.
מהישגיו הבולטים

1998 - מקום שלישי באליפות העולם עד גיל 20, שנערכה בקולומביה.
2000 - מקום ראשון גרנד-פרי, שנערכה במינסק, בלארוס.
2000 - מקום שני גרנד-פרי, שנערכה באוסטריה.
2003 - מקום חמישי באליפות אירופה, שנערכה בהמבורג, גרמניה.
2004 - מקום ראשון גרנד-פרי, שנערכה בטביליסי, גאורגיה.
2004 - נפל בשלב המוקדמות באולימפיאדת אתונה, יוון.
אורתופטיסט

אורתופטיסט הוא מומחה לבדיקת תנועות העיניים, כושר המיקוד ופזילה. האורתופטיסט מאבחן את הפזילה ויכול להציע טיפול שאיננו טיפול ניתוחי כמו טיפול בפריזמות, משקפיים וכדומה. כמו כן יכול האורתופטיסט להציע תרגילי עיניים לחיזוק יכולת המיקוד. תחום אחר בו יכול האורתופטיסט לסייע הוא טיפול בעין עצלה.
האורתופטיסט עובד בשיתוף פעולה עם רופא העיניים, ואיננו מטפל בילד באופן עצמאי. בישראל קיים בית ספר לאורתופטיקה במסגרת בית הספר למקצועות הבריאות באוניברסיטת תל אביב. האורתופטיקה היא תחום רפואי מוכר על ידי משרד הבריאות ועבודתו של האורתופטיסט מותנית בקבלת רישיון ממשרד הבריאות.
ערך זה הוא קצרמרבנושא רפואה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
אוטל דרואו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  בית מכירת פומביות, auction house, בניין עירוני רב-קומות 
 על שם:  רחוב דרואו 
 כתובת:  9, rue Drouot 75009 Paris 
 מיקום:  הרובע התשיעי של פריז 
 מדינה:  צרפת 
 בעלים:  דרואו 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1852
 תאריך פתיחה רשמי:  1 ביוני 1852 
 אדריכל:  ז'אן-ז'אק פרנייה 
 קואורדינטות:  48°52′22″N 2°20′26″E﻿ / ﻿48.87277778°N 2.34055556°E﻿ / 48.87277778; 2.34055556
 drouot.com
  (למפת פריז מוגדלת) אוטל דרואו(למפת פריז רגילה) אוטל דרואו
 
אוטל דרואו. 2011
אוטל דרואו. 1852
אוטל דרואו (בצרפתית: Hôtel Drouot; בשמו המלא: hôtel des ventes de Drouot) הוא בית המכירות הפומביות הגדול ביותר בפריז וממוקם ברובע התשיעי של פריז.
היסטוריה

מבנה האוטל תוכנן על ידי הארכיטקט הצרפתי ז'אן-ז'אק פרנייה (Jean-Jacques Fernier), והוא נפתח לציבור בשנת 1852. בשנים הבאות תפס בית המכירות את מקומו כשוק המוני לאמנות צרפתית, בתקופה בה ייצאה פריז אמנות לרחבי העולם ובפרט לארצות הברית.
בתקופה הראשונה שימש בית המכירות כבזאר המוני לחפצי אמנות, ולפי דיווח אחד נמכרו בו בסוף שנות ה-70 של המאה ה-19,150,000 חפצי אמנות, 45,000 ציורים, 30,000 רישומים, 30,000 כתבי יד, 120,000 הדפסים, ולפחות מיליון ספרים נדירים מדי שנה.
הערות שוליים

↑  טום סטאמרס, בוזזי הרפובליקה, בכתב העת "אלכסון".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 3005837-5 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמנות ובנושא פריז. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוטודוס

| אוטודוס |
| --- | --- |
  למעלה:שחזור של אוטודוס. למטה: מאובני שיניים
תקופה
פלאוגן-מיוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: דמויי עמלץ
משפחה:: אוטודונטיים
סוג:: אוטודוס
שם מדעי
 Otodus ‏אגאסי, 1843

אוטודוס (שם מדעי: Otodus) הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה דמויי עמלץ ומהמשפחה אוטודונטיים.
מאפיינים

הכריש חי במימי הקנוזואיקון מהפלאוגן עד המיוקן ומאובניו נמצאו במגוון אתרים באפריקה, אסיה, אירופה ואמריקה הצפונית ובדומה למרבית דגי הסחוס השרידים היחידים שלו הם מאובני שיניים, אשר חלקם היו בשלבי התפתחות שונים.
המשמעות של שמו של הכריש מיוונית עתיקה היא "שן דמוית-אוזן": "ōt" - אוזן, "odoús" - שן. זאת מאחר שהמבנה שלהם דמה מעט לזה של אוזן.
כריש זה היה קרובו הקדום של העמלץ הלבן - הגדול והקטלני שבכרישים הטורפים כיום. ממדידה של השיניים שחלקם הגיעו לאורך 104 מ"מ נראה שמדובר היה בכריש גדול מאוד, עם חוליות באורך 12.4 ס"מ. אורך הגוף הגיע ל-9.1 מטר או אף ל-12.2 מטר.
הכריש היה גדול מעמלץ לבן והיה טורף-על באוקיינוסים הקדומים. הוא ניזון ממיני יונקים ימיים, כרישים אחרים ודגי גרם. הוא שגשג באוקיינוסים עד המיוקן, אז הוא נכחד (אם כי זה תלוי גם בשיוך המינים הכלולים בסוג).
מינים

Otodus aksuaticus
Otodus sokolovi
Otodus auriculatus
Otodus angustidens
Otodus chubutensis
Otodus limhamnensis
Otodus minor
Otodus naidini
Otodus obliquus
Otodus poseidoni
מספר חוקרים משייכים לסוג זה אף את המגלודון (Otodus megalodon), הגדול בכל הכרישים מעולם.
בתרבות

כריש זה הופיע בסרט Sea Rex 3D.