stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שלמה זלמן אוירבך
דרכו ההלכתית

כמעט כל יצירתו של הרב אוירבך מתמקדת בתחום ההלכה בעיקר וגם בפרשנות לתלמוד. הוא לא השאיר בכתובים מדברי הגות, הדרשות או שיחות מוסר שלעיתים רחוקות היה נושא מהן בישיבתו. על אף שאביו היה מקובל, אין שום נוכחות של רעיונות הקבלה בפסקיו, ולא ידוע שהוא עסק בה כלל. עיקר יצירתו ההלכתית אינה בספרים שכתב אלא במאמרים רבים שפרסם, ובתשובות הלכתיות שנתן בכתב ובעל פה, חלקן כונסו אחר כך בספרים. נושאי התשובות והמאמרים שונים ומגוונים, וכוללים עיונים תלמודיים ומעשיים, פסקים בשאלות של האדם הפרטי, מצוות התלויות בארץ ועוד. עם זאת, עיקר עיסוקו בהלכות הנוגעות להתנהגות היומיומית של הפרט, ורוב תשובותיו מתייחסות לחלקים "אורח חיים" ו"יורה דעה" שבשולחן ערוך. כחלק מנטייה זו, היווה את הסמכות ההלכתית מאחורי הספר "שמירת שבת כהלכתה" של הרב יהושע ישעיה נויבירט.
עיסוק נרחב הקדיש לשאלות בנושאים טכנולוגיים ורפואיים, והוא נחשב לבר הסמכא ההלכתי בנושאי רפואה והלכה. הרב יזם, לדוגמה, ניסויים מדעיים כדי לקבוע עקרונות בהלכה כגון קביעת רגע המוות וקביעת מידת החום המינימלית לעניין איסור בישול. חיבורו הראשון, "מאורי אש", הוקדש לסוגיה טכנולוגית – חשמל בשבת. נושאים נוספים בתחום זה בהם עסק הם הפריה מלאכותית, מתקני גרמא בשבת ועוד.
מקורותיו העיקריים לפסיקה הם התלמוד, מפרשיו והפוסקים הראשונים והאחרונים, אך בולטים בתשובותיו השיקולים הערכיים והאנושיים. הסברא הישרה מהווה אצלו מקור מרכזי להכרעה, והמונח 'נראה' חוזר אצלו הרבה. הוא מדגיש את הצורך להבחין בין שורת הדין ובין גזרות, ופעמים רבות נוטה להקל בדין מפני שבזמננו אין לגזור גזרות חדשות. בכמה מקרים הוא מסיק מסקנות חדשניות ביותר, אך במקרים מסוימים הוא מדגיש שאין כוונתו לפסוק למעשה אלא אם כן יסכימו איתו גדולי הפוסקים.
הרב אוירבך התבלט ברוחב התחומים שבהם התפרסה מומחיותו, שכללו אגפים רבים בהלכה וממשקיה עם העולם המודרני. הוא גם נודע במיוחד בקשריו עם חוגים שונים ובכבוד שרחש לכל. הרב יעקב אריאל תיאר כך את מעמדו:
הרב אויירבך היה באמת שר התורה בכל תחומי החיים. ברפואה, בטכנולוגיה, במצוות התלויות בארץ, בחושן משפט ובאבן העזר. יכולת לשאול אותו בכל דבר
לדעתי גם הרב אויירבך זכה להתקבל בזכות אישיותו... היה אפשר לראות את הפשטות והענוותנות שלו... כל מה שהוא אמר - בין מותר ובין אסור - הוא אמר בנעימות... לפעמים המידות של האדם משפיעות על התקבלותו. גדלותו של האדם אינה נמדדת רק בידע שלו אלא גם באישיותו.
דרכו ההלכתית > פסקיו

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה. נחוץ מידע נוסף על פסקיו.
קבע שמצב של פיקוח נפש שניתן להתגבר עליו באופנים מסוימים, אינו יוצא מגדר פיקוח נפש הדוחה שבת. ולפיכך, גם אם יש יכולת לטפל טיפול מסוים שימנע את היות המצב סכנת חיים, יש לטפל את הטיפול היעיל המקסימלי, אף אם הדבר כרוך בחילול שבת. כך, לדוגמה, חתך שעקרונית יכול לפתח זיהום המביא לסכנת חיים – נידון כפיקוח נפש הדוחה שבת עבור תפירתו, במקרה שהיא אכן יעילה עבורו יותר, גם אם ניתן לבטל את הסכנה על ידי שימוש באנטיביוטיקה.
קבע כי חום שהיד סולדת בו אינו פחות מ-46 מעלות צלזיוס. הרב אוירבך הסתמך על הגמרא האומרת שבית השחיטה צונן, נמצא שעד טמפרטורה זו אין ספק שאין זה חום שהיד סולדת בו. על פי מדידות שערך מצא שחום אותו מקום בשעת השחיטה אינו עולה על ארבעים ושש מעלות. בעניין זה נחלק עליו החזון איש, שקבע כי מארבעים מעלות ומעלה כבר יש לחשוש שנחשב חום שהיד סולדת בו.
ספריו

ספרים שפורסמו בחייו:
מאורי אש, ירושלים, תרצ"ה (1935) - עוסק בהגדרת החשמל בהלכה.
מעדני ארץ - שביעית, ירושלים, תש"ד (1944) - כולל באורים חידושים וחקרי הלכות בענייני שביעית.
מעדני ארץ - תרומות ומעשרות, ירושלים, תשי"ב (1952) - כולל באורים חידושים וחקרי הלכות בענייני תרומות ומעשרות.
מנחת שלמה - שו"ת (תשמ"ו, 1986)
באורי והערות הרב אויערבאך על שב שמעתתא, תשנ"א. נדפסו קודם לכן בספר 'אגרא דשמעתתא'.
הצעה לתקנת נשים בענייני נדה, שנת תשכ"ב
ספרים שיצאו לאחר מותו:
מנחת שלמה - חלקים ב-ג (תשנ"ט 1999) - אוסף של תשובות שהוציא נכדו הרב אהרן דוד גולדברג בהסכמת דודו הרב שמואל אוירבך, בניגוד לעמדת כמה מבניו של הרב אוירבך. בשנת תש"ס הדפיסו בניו את שני הכרכים האמורים בשינויים, בשם מנחת שלמה - תנינא, בשנת תשס"ה יצא בהוצאה מחודשת מנחת שלמה קמא - כרך א', כרך ב'.
מנחת שלמה - על הש"ס מכון "אוצרות שלמה" ירושלים
שלחן שלמה (ט' כרכים) - עריכת כתביו ופסקיו לפי נושאים, על ידי בן אחיינו הרב שמחה בונים לייזרזון
הגדה של פסח עם פסקי הלכה ומנהגים מכתב ידו, בעריכת הרב ישראל ברונשטיין. תורגמה לאנגלית.
מעדני שלמה על המועדים, בעריכת הרב ירחמיאל פריד
מעדני שלמה על ארבעת חלקי שולחן ערוך, פסקים ששמע ממנו הרב ירחמיאל פריד, שבט תשע"ו
עטרת שלמה (י' כרכים), מכתבים ומאמרים מכתב ידו בענייני חשמל וטכנולוגיה, בהוצאת המכון הטכנולוגי לבעיות הלכה בירושלים, תשנ"ו-תשס"ו
הליכות שלמה (ג' כרכים) - נערך על ידי נכדיו הרב יצחק טרגר והרב אהרן אוירבך, מתוך ספריו שבדפוס, ספרי תלמידיו וכתבי יד שהשאיר
הרב נחום סטפנסקי, ועלהו לא יבול (ג' כרכים) - אוסף תשובות קצרות שניתנו בכתב ובעל פה, בציון המקורות, ירושלים, ה'תשנ"ט
חכו ממתקים (ב' כרכים) - עובדות, הנהגות ופסקים, נערך בידי הרב אליהו נאה, הוצאת מכון תורני פומבדיתא
שלמי מועד, פסקים ופנינים הלכות והנהגות בענייני חג ומועד וענייני חינוך, בעריכת הרב טוביה פריינד, ניסן תשס"ד
קובץ מאמרים בענייני חשמל - מלוקטים מספרו 'מנחת שלמה'
שלמי שמחה, על ענייני שידוכין, אירוסין, כתובה, חופה וקידושין, נישואין ושבע ברכות, ברית מילה, פדיון הבן, ובר מצווה, מאת הרב טוביה פריינד, תשע"א
כתבי מעדני ארץ - הערות על מסכת שביעית בצירוף חלקים של הספר 'מעדני ארץ'
מנחת אבות - אסופה של חידושי אגדה מכתבי ידו ועובדות מהנהגותיו, על סדר פרקי אבות, בעריכת הרב אליהו נאה, בהוצאת מכון "פומבדיתא"
פניני המאור, בתוך מאור השבת חלק א' - מכיל קובץ מכתבים שלו בנושא הלכות שבת
הרב ד"ר אמיר משיח, הרב ד"ר נריה גוטל ואחרים טענו שחלק מהספרים שיצאו לאחר פטירתו נערכו באופן מגמתי ואינם כוללים למשל פסקים התומכים בהיתר המכירה וכן שהעורכים הרשו לעצמם למחוק מילים שהרב כתב.
ספריו > ספרים על פי פסקיו ובפיקוחו

שמירת שבת כהלכתה מאת הרב יהושע ישעיה נויבירט. למהדורה השנייה של הספר נוסף חלק שלישי הכולל הוספות ותיקונים שנכתבו על ידי הרב אוירבך, ואלו שולבו בהמשך בגוף המהדורה השלישית.
יום טוב שני כהלכתו, מאת הרב ירחמיאל פריד
נשמת אברהם, ה' כרכים, על ארבעת חלקי שולחן ערוך, מאת פרופ' אברהם סופר אברהם
הצבא כהלכה, מאת הרב יצחק קופמן (המחבר היה מתייעץ איתו תדיר לגבי הספר).
משפחתו

ילדיו
הרב שמואל אוירבך - היה ראש ישיבת מעלות התורה, חבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה ומנהיג פלג בני תורה בציבור החרדי ליטאי
הרב אברהם דב אוירבך - היה אב"ד טבריה
הרב עזריאל אוירבך - רבה של קהילת חניכי הישיבות בשכונת בית וגן ולשעבר חבר בד"ץ שארית ישראל ומנהיג פלג בני תורה בציבור החרדי ליטאי
הרב מרדכי אוירבך - רב קהילת אביר יעקב בתל אביב, ראש ישיבת הליכות שלמה ונשיא המרכז הארצי לטהרת המשפחה
הרב יעקב אוירבך - רב בית המדרש "דרכי שמואל" בשכונת עזרת תורה
הרב מאיר שמחה אוירבך - רב שכונת הגפן בביתר עילית וראש ישיבת הר"ן
הרב ברוך אוירבך - מהדיר המהרי"ט אלגזי השלם. נהרג בתאונת דרכים בשנת תשנ"ט (1999). אלמנתו, הרבנית הדסה, מנהלת סמינר בנות אלישבע.
בתו רחל הייתה נשואה לרב זלמן נחמיה גולדברג - חבר בית הדין הרבני הגדול
בתו מרים הייתה נשואה לרב יהודה טרגר - ראש ישיבת עץ חיים בווילרייק שבבלגיה
בתו מלכה נישאה לרב יצחק ירוחם בורודיאנסקי - משגיח ומנהל רוחני בישיבת קול תורה
מתלמידיו

הרב דוד אברהם - ראש ישיבת בנין אב
הרב יהושע בן מאיר - מייסד ישיבת ההסדר שבות ישראל באפרת
הרב ישראל גנס - פוסק הלכה ומו"ץ, מראשי הישיבה הקטנה של ישיבת קול תורה
הרב מרדכי גרוס - גאב"ד בד"ץ חניכי הישיבות
הרב דוד דודקביץ' - ראש ישיבת רועה ישראל ורב היישוב יצהר.
הרב יעקב יוסף - ראש מוסדות חזון יעקב ורב שכונת גבעת משה בירושלים
הרב יחזקאל יעקבסון - ראש ישיבת ההסדר שעלבים
הרב יהושע כ"ץ - רב העיר מעלה אדומים
הרב ישראל מאיר לאו - הרב הראשי לתל אביב והרב הראשי לישראל לשעבר
הרב גבריאל יוסף לוי - ראש ישיבת באר התורה
הרב יהושע ישעיה נויבירט - מחבר ספר 'שמירת שבת כהלכתה'
הרב אביגדר נבנצל - רב העיר העתיקה בירושלים
הרב דן סגל - משגיח
הרב יהודה עדס - ראש ישיבת קול יעקב בירושלים
הרב יצחק קופמן - מחבר הספר 'הצבא כהלכה' ור"מ בישיבת ירושלים לצעירים
הרב שמואל ריינר - ראש ישיבת מעלה גלבוע
הרב יצחק רצאבי - מחבר ספר "שולחן ערוך המקוצר"
הרב אברהם יפה שלזינגר - רבה של ז'נבה
הרב משה יהודה שלזינגר - ראש ישיבת קול תורה
הרב דוד הקשר מראשי ישיבת קול תורה
הרב אליעזר וולף -רב ואב"ד אמסטרדם
הרב ירחמיאל פריד - רב וראש כולל בדאלאס טקסס
לקריאה נוספת

הרב יוסף ורות אליהו, התורה המשמחת - סיפור חייו של הרב אוירבך
הרב יוסף אליהו, אורו של עולם
הרב אליהו נאה, חכו ממתקים: עובדות והנהגות מהיכל רבינו הגרש"ז אויערבאך (שני חלקים), בהוצאת מכון תורני "פומבדיתא"
הרב יחיאל מיכל שטרן, המאור הגדול - מסכת חייו של הרב אוירבך
אמיר משיח, הלכה בתמורות הזמן במשנתו של הרב שלמה זלמן אוירבך, רמת גן: אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ג 2013, מסת"ב 9789652263902. הספר מבוסס על דוקטורט שכתב בנושא.
הרב אהרן ליכטנשטיין, הספד על הרב שלמה זלמן אוירבך, בתוך: עלון שבות 143–144, ישיבת הר עציון, תשנ"ה 1995.
הרב יצחק לורינץ ושלמה קוק, חכמת הנפש היהודית - בדרכו של מרן רבי שלמה זלמן אויערבאך, תשע"ה
הרב עמיחי כנרתי, אור שלמה - מסכת הקשרים בין הרב אוירבך והראי"ה קוק, איתמר תשע"ה
ח.ש. רוזנטל, גאון ישראל - קצות דרכיו ומורשתו לדורות של ראש הישיבה וגאון ההוראה הגאון רבי שלמה זלמן אויערבאך זצ"ל, תשפ"ב.
הום פרייז

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנה על בסיס תפוח אדמה 
 מטבח:  מטבח אמריקאי, המטבח הבריטי, מטבח גרמני, המטבח הקנדי (אנ')
 אופן הגשה:  פושר, חם
 מרכיבים עיקריים:  תפוחי אדמה, שמן צמחי או חמאה
 
הום פרייז (בתעתיק לעברית), "Home fries" (ארצות הברית, קנדה), ובגרמניה נקרא "Bratkartoffeln". הום פרייז הוא תבשיל נפוץ, בסיסי וקל להכנה העשוי מתפוחי אדמה מבושלים הנחתכים כפרוסות, קוביות או עיגולים. לעיתים ההום פרייז מבושל בטיגון במחבת או אפייה בתנור. בארצות הברית הוא מוגש לעיתים כתחליף להאש בראונס.
בצפון אמריקה, הום פרייז פופולרי כתוספת לארוחות בוקר. בישראל הוא נמכר במסעדות כמנת פתיחה או כתוספת.
אופן הגשה

הום פרייז מוגש לרוב עם בצל, שום, ירקות, תבלינים, רוטב צ'ילי מתוק או חריף ועוד. להכנת ההום פרייז ניתן להשתמש בשמן צמחי או בחמאה.
את ההום פרייז אפשר להכין עם תפוחי אדמה מקולפים או שאינם מקולפים.
הערות שוליים

↑  The Oxford companion to American food and drink, Oxford : Oxford University Press, 2007, ISBN 978-0-19-530796-2
איגנימבריט

| --- | --- |
דוגמת יד של איגנימבריט
דוגמת יד של איגנימבריט
 סוג הסלע:  סלע יסוד פירוקלסטי
 סביבת היווצרות:  געשית
 הרכב:  פירוקלסטי מגוון
 תכונות וזיהוי:  מרקם נקבובי עד מסיבי
איגנימבריט או טוף מולחם הוא סלע געשי פירוקלסטי המורכב מאפר געשי או פומיס. בעבר שימש המונח להגדרת משקעים פירוקלסטיים מולחמים בלבד, המורכבים מטיפות מותכות למחצה של אפר געשי שנדבקו זו לזו.
את שמו של הסלע טבע בשנת 1932 הגאולוג הניו זילנדי פטריק מרשל (Patrick Marshall,‏ 1869–1950), שיצר הלחם מן המילים הלטיניות ignis (אש) ו-imber (גשם), מאחר שסבר כי הסלע הושקע מתוך עננים לוהטים של אפר געשי ופומיס – זרמים פירוקלסטיים.
היווצרות

איגנימבריט נוצר מהתקררות של חומר פירוקלסטי שנפלט בהתפרצויות מתפוצצות הנוצרות כתוצאה מבריחת גזים בתוך המאגמה בעודה בצינור ההזנה. ההתפרצות המתפוצצת יוצרת רסק של סלע מותך, אפר געשי ופומיס, המתפזר בתוך הגזים כעמוד התפרצות או זרם פירוקלסטי צפוף. כאשר שוקע החומר הוא בונה יריעות בעוביים שונים.
בטמפרטורה העולה על 530 מעלות צלזיוס הוא מרותך ובהתקררו הופך לסלע מגובש. בטמפרטורות אלה ניתכים חלקיקי הטפרה לטיפות לפילי, הנמעכות עם נשירתן ומולחמות זו לזו ליצירת איגנימבריט מולחם. טיפות אלה נראות על-פני הסלע כעדשות אליפטיות כהות. באיגנימבריט שהולחם בטמפרטורה גבוהה מאוד ייראו אזורים ויטרופיריים סמוך לבסיס היריעה ועל-פני השטח. בתוך הסלע עשויים להימצא גבישים מיקרוסקופיים שנוצרו במהלך ההתקררות. דרגת הריתוך תלויה במשקלו של החומר המונח עליו, כך שבחלק העליון הסלע עשוי להיות נקבובי וצפיפותו נמוכה, בעוד בחלק התחתון נוצר סלע צפוף ולא נקבובי.
עם התקררות הנתך עשויים להיווצר בו סדקי התקררות, בדומה לתהליך היוצר מבנה עמודי בבזלת. במקרים קיצוניים עשויה להתקיים בו זרימה במהלך ההלחמה, והנוזל הצפוף והצמיג יתגבש לסלע אחיד בדומה לאלה הנוצרים מלבה. איגנימבריטים שמקורם במיוקן הדומים ללבה קרושה נראים סמוך לנהר לואה (Rio Loa) בצפון צ'ילה.
התפרצויות פליניאניות נמשכות לעיתים קרובות שעות או ימים, במהלכן עשויים להיווצר זרמים פירוקלסטיים נפרדים או זרם אחד המלווה את כל משך ההתפרצות. במהלך תנועתו של הזרם הפירוקלסטי והשקעת חלקיקיו משתנים פני השטח באמצעות סחיפה של חומר רופף, מילוי שקעים בתבליט הטופוגרפי, שינוי זווית של מדרונות וסכירה של עמקים.
מאפיינים > הרכב

איגנימבריט נוצר מחומר פירוקלסטי לא מגובש או מגובש – תערובת לא ממוינת של אפר געשי, פומיס ולפילי. הרכבו לרוב דקיטי או ריוליטי והמינרלוגיה שלו נשלטת בעיקר על ידי הכימיה של המאגמה המקורית.
איגנימבריט המצוי קרוב למקור ההתפרצות מכיל לעיתים קרובות תכלילים דוגמת קסנוליתים, קסנוקריסטים ופיסות פומיס מעוגלות, שמקורם בהתפרצות ואף במאגמה המקורית, בתא המאגמה ובצינור ההזנה של הר הגעש. במיקומים רחוקים יותר מכילה מסת האם תכלילי קסנוליתים וקסנוקריסטים שמקורם בסלעי הסביבה.
הקסנוקריסטים העיקריים המצויים באיגנימבריט הם של ביוטיט, קוורץ, סנידין, אלקלי פלדספר, הורנבלנדה ולעיתים נדירות גם פירוקסן. במקרה של סלע פונוליטי יימצאו מינרלים פלדשפטואידים כנפלין או לוסיט. באיגנימבריט פלסי מולחם ניתן למצוא פולימורפים של קוורץ דוגמת קריסטובליט וטרידימיט. במרבית המקרים נראה כי פולימורפים אלה נוצרו כחלק מהמרה אוטוגנית לאחר ההתפרצות.
מאפיינים > מראה

צבעי האיגנימבריט מגוונים: לבן, אפור, ורוד, בז' חום ואף שחור, והם תלויים בהרכבו ובצפיפותו של הסלע. צבעים בהירים הם לרוב בהרכב דקיטי או ריוליטי. צבעים כהים עשויים להיות ויטרופירים צפופים מולחמים, ולעיתים רחוקות סלע בהרכב מאפי.
גם מראהו של האיגנימבריט ותכונותיו השונות – גאומטריה, שיכוב, דרגת הקלאסטיות, התמיינות וגודל החלקיקים – מגוונים מאוד. סלעים רבים הם מסיביים ומפגינים מבנה פנימי המתאפיין במעבר בין סוגי שיכוב, למשל משיכוב צולב לשיכוב מדורג גס. בסוג זה של שיכוב מדורג מתמיינים חלקיקים גדולים אך לא מתרחש מיון של חלקיקים שגודלם 2–64 מ"מ. שיכוב מדורג גס נפוץ באיגנימבריט ונובע מתנועתם הרבה יחסית של החלקיקים הגדולים יותר.
מאפיינים > מרקם

איגנימבריט מורכב מחלקיקי פומיס בגדלים שבין פצצה געשית ללפילי ומשברי סלעים המוטבעים במסת אם זכוכיתית המכילה גבישים ואפר סלעי. ברמה מיקרוסקופית נראה מרקם מגוון באופן משמעותי כתוצאה מהפרעות בזרימה, דחיסה והלחמה, וכתוצאה מתהליכים מאוחרים להשקעה.
שברי הפומיס נפוצים באיגנימבריט יותר מאשר תכלילים אחרים. צבירים של תכלילים כאלה נובעים לרוב משולי תא המאגמה וצינור ההזנה. עם זאת, קסנוקריסטים הנובעים מן המאגמה נפוצים באיגנימבריט ומקורם בהתגבשות בתוך חומר פירוקלסטי צפוף וחם. גבישים אלה מכילים לעיתים קרובות תכלילי נוזל קטנים, ושחרור הלחץ עשוי להוביל להתפשטותם כגז ולהתרסקות הגבישים.
מאפיינים > מרקם > מרקם מיקרוסקופי

קיים הבדל במרקמם של איגנימבריטים לא מולחמים לעומת המולחמים, לא רק במחשופים אלא גם מבעד למיקרוסקופ. שברים זכוכיתיים – הנובעים מהתפרקות מגמטית בעת ההתפרצות ומשבירת קירות החללים בפומיס – משתמרים היטב, ובמקרים רבים משתמרים החללים במלואם.
בשברים הזכוכיתיים ניכרת דחיסה המתבטאת בהתיישרותם ובשיטוחם גם כשאינם מולחמים. השברים המעוותים נדחסים ומרותכים באמצעות קריסה של מבנה החללים, התיישרות והתארכות גבישים ושברי הזכוכית, התקפלות של השברים מסביב לקסנוליתים וקסנוקריסטים והתמוטטות שברי הפומיס למעין עדשות. דרגת ההלחמה מגוונת ומודגשת בשינויי צבע ניכרים המשקפים רמות חימצון שונות של ברזל. במצב של הלחמה קיצונית עשוי הסלע להידמות לאובסידיאן.
כאשר נוצרת זכוכית לאחר ההשקעה מתגבש מיקרוליט לאורך הגבול בין מסת הסלע ושברי הזכוכית. במקביל עשויים להיווצר גבישי קריסטובליט ואלקלי פלדספר. תהליך זה נפוץ יותר באיגנימבריט מולחם צפוף, בו ניתן בדרך-כלל לזהות את שברי הזכוכית באמצעות גבישים היוצאים מקירות השברים אל חלקם הפנימי. מרקם זה נקרא "מרקם צירי" ושמו נובע מצירי השברים התחומים במיקרוליטים הצומחים פנימה. היווצרות זכוכית לאחר ההלחמה מתרחשת לאורך גבולות תוך מחיקת מבנה השברים. צמיחה זו עשויה להתרחש מסביב לגרעינים מפוזרים מהם מתפתחים ספרוליטים, הבנויים מגבישים רדיאליים של קריסטובליט ופצלת השדה. ספרוליטים אלה הם מאפיינים נפוצים של לבה ריוליטית ואיגנימבריט פלסי, ובאיגנימבריט מתרחש הרס משמעותי של המבנה המקורי במהלך צמיחתם.
מאפיינים > השתרעות

סלעי איגנימבריט נחשבים לאחד המשקעים המרשימים ביותר בכדור הארץ: הם יוצרים כיסוי נרחב של הנוף ביריעות ששטחן מגיע ליותר מ-45,000 קמ"ר ולנפח של יותר מ-5,000 ק"מ3, והצטברותם המהירה יוצרת שכבות שעוביין מגיע למאות מטרים בטווח זמן שבין דקות ספורות לכמה שעות לאחר התמוטטות עמוד ההתפרצות.
קיים קושי לחקור את הגאומטריה התלת-ממדית של איגנימבריט, בעיקר בשל הסחיפה הנמרצת הפועלת על החומר הלא מגובש סמוך לאחר השקעתו. אחד הכלים המאפשרים להתגבר על מכשול זה הוא בדיקת שטח ההשתרעות, המשמש לחישוב העובי על-פי ממוצעים ידועים.
גודלם של סלעי איגנימבריט נע מרצועות המושקעות בקרקעית עמקים ועד ליריעות רדיאליות נרחבות שמקורן בלוע הר הגעש המשתרעות על-פני רכסים. בעוד מרבית הסלעים הגעשיים מצויים סמוך למקור ההתפרצות, שכבות עבות של איגנימבריט עשויות להימצא עשרות ואף מאות קילומטרים ממנו.
ראו גם

גאולוגיה - מונחים
התפרצות געשית
טוף
טפרה
טוף
לקריאה נוספת

עמנואל מזור, גיאולוגיה בפטיש ישראלי, האוניברסיטה הפתוחה, 1994, מסת"ב 965-06-0276-3
שלמה שובאל, צפונות כדור הארץ, האוניברסיטה הפתוחה, 2006, מסת"ב 965-06-0872-9
עקיבא פלכסר, גיאולוגיה, יסודות ותהליכים, אקדמון, 1992, מסת"ב 965-350-026-0
Encyclopedia of Volcanoes, Academic Press, 1999, ISBN 0-12-643140-X
Encyclopedia of Geology, Elsevier Academic Press, First edition 2005, ISBN 0-12-636380-3
ביאורים

↑  פונוליט – סלע געשי בעל מרקם פורפירי.
↑  המרה (alteration) – שינוי כימי הנוצר בנוכחות נוזלים חמים.
↑  אוטוגני (autogenic) – עצמוני, שמקורו עצמי.
הערות שוליים

↑  "טוף מולחם"
↑  Encyclopedia of Volcanoes, עמ' 581
↑  איגנימבריט – אטימולוגיה
↑  מקור השם
↑  איגנימבריט באתר אוניברסיטת אוקלנד בניו זילנד
1 2 3 4  Encyclopedia of Geology, כרך 4, עמ' 393
↑  כיצד פועלים הרי געש? – איגנימבריט
1 2  איגנימבריט באתר מחלקת המדעים בתיכון ג'ון דיואי בברוקלין
↑  Grain size variations in ignimbrites and implications for the transport of Pyroclastic flows, עמ' 177
↑  קבוצת המיקרוליט באתר Mindat
↑  Encyclopedia of Geology, כרך 4, עמ' 391
| סלעים |
| --- | --- | --- |
| סלעי יסוד | סלעי יסוד |  |
| סלעים געשיים | אבן זפת • אגלוטינט • אגלומרט • אובסידיאן • איגנימבריט • אנדזיט • אצת פלה • בוניניט • בזלת • בזלת תולאיטית • בסניט • ברקציה געשית • דמעות אפאצ'ים • דמעות פלה • דקיט • הוואיט • היאלוטוף • היאלוקלאסטיט • טוף • טפריט • טקיליט • טרכיט • לטיט • לפיליסטון • מליליטיט • נפליניט • סידרומלן • סקוריה • פוידיט • פומיס • פונוליט • פלגוניט • פרליט • קומטיט • קרבונטיט • ריודקיט • ריוליט • שערות פלה |  |
| סלעי ביניים | דיאבז • למפרואיט |  |
| סלעים פלוטוניים | אנורתוזיט • גברו • גרנודיוריט • גרניט • דוניט • דיוריט • טונליט • טרוקטוליט • מונזוגברו • מונזוגרניט • מונזודיוריט • מונזוניט • מונזוסיאניט • סיאניט • פרידוטיט • קוורץ דיוריט • קימברליט |  |
| סלעים מותמרים | סלעים מותמרים |  |
|  | אמפיבוליט • אקלוגיט • גנייס • הורנפלס • לווחה • לפיס לזולי • מיגמטיט • פיליט • צפחה • קוורציט • שיש • סטיאטיט |  |
| סלעי משקע | סלעי משקע |  |
|  | אבן בוץ • אבן גיר • אבן חול • אבן חול נובית • אואולית • ארקוזה • ברקציה • דולומיט • חוואר • חוואר הלשון • חלמיש • חרסית • אבן טין • כורכר • פצלי שמן • פצלים • צור • קונגלומרט • קירטון |  |
מחשוף איגנימבריט
איגנימבריט – משמאל: דוגמת יד ממעלה השכבה בה נראים שברי הפומיס בצורתם המקורית, מימין: שברי פומיס מעוכים בדוגמת יד מתחתית השכבה
עדשות באיגנימבריט
איגנימבריט מולחם
מרקם מיקרוסקופי באיגנימבריט מולחם מניו מקסיקו – במרכז: שבר זכוכית שעוות במהלך זרימה ודחיסה
משקעי איגנימבריט באורגון
דוד סוזנה

| --- | --- |

דוד סוזנה, 2005
 לידה:  3 ביולי 1946 טנג'יר, האזור הבין-לאומי של טנג'יר 
 פטירה:  24 בדצמבר 2014 (בגיל 68) 
 לאום:  ישראלי
 תחום יצירה:  פיסול 
 יצירות ידועות:  The Seven Gates of Jerusalem 
 davidsoussana.com
 
דוד סוזנה (3 ביולי 1946 - 24 בדצמבר 2014) היה אמן ופסל ישראלי.
ביוגרפיה

דוד סוזנה נולד בקיץ 1946 בטנג'יר שבצפון מרוקו. בבית הוריו דיברו ספרדית, והוא שלט בספרדית ובצרפתית.
בשנת 1961 עלה ממרוקו.
בתחילה הגיע לקיבוץ העוגן, וכעבור פחות משנה הגיע לירושלים ללימודי תואר ראשון בתולדות האמנות באוניברסיטה העברית.
את התואר השני עשה באדריכלות בפורטוגל, וכששב ארצה התיישב בירושלים.
הקים את האנדרטה המונומנטלית "שערי המזרח" לציון עלייתם של יהודי מזרח אירופה וצפון אפריקה דרך מרסיי.
ב-1980 חנך את הפסל "בשערי ירושלים" במבשרת ציון. ב-1989 חנך םסל במרסיי.
ב-1996 חנך את הפסל המונומנטלי "האדם" בעיר טרגונה שליד ברצלונה, קטלוניה (ספרד).
ב-2005 הכין פסל מונומנטלי לעיר הולדתו טנג'יר שבמרוקו.
ב-2007 הציג את הפסל "מנורת דוד" ליד הכנסת בירושלים.
ב-2011 הוצב ונחנך הפסל "שבריריות" בכיכר השלום באשדוד.
בשנים 2010–2012 תכנן, עיצב והקים את הפסל "גלוריה", במינמיסנריקו (אנ') שבמחוז מיאגי, יפן. "שגריר ישראל ביפן ביקש להדק את הידידות בין המדינות ולתרום ליפן פסל שיסמל ידידות זו. בפסל שיצרתי חמישה אנשים מחזיקים מגן דוד, ובמרכזו דגל יפן".[דרוש מקור]
הציג תערוכות ותערוכות יחיד רבות וזכה בפרסים.
יצירותיו מצויות במוזיאונים ואוספים פרטיים בישראל ומחוצה לה.
בשנים 1980–1982 שימש כעורך ירחון לספרות ואמנות "לטיטוד 35" בשפה הספרדית.[דרושה הבהרה]
בשנים 1987–1990 כיהן כקונסול הכללי של ישראל במרסיי ומונקו. השתלם באוניברסיטת אקס-אן-פרובאנס בסדנה בנושא אמנות וחברה.
ייצג את אגודת הציירים והפסלים בישראל בוועידות מטעם אונסק"ו בנושא אמנות בשטוטגרט (1979) ובהלסינקי (1983).
ב-1983–1987 כיהן כיו"ר האגודה. 
בשנת 1987 כיהן כדירקטור מוזיאון ישראל.
היה יועץ אמנותי לסימפוזיון הבינלאומי לפיסול באבן.
ב-1984 היה יועץ אמנותי ליריד הספרים הבינלאומי בירושלים.
ב-2006 שימש יועץ ראש העיר ירושלים לאמנות ועיצוב.
כיהן כיועץ העירוני לאמנויות בעיריית ירושלים.
תערוכתו האחרונה, "אדם", הוצגה בגלריה "ארט טיים" בירושלים (2013). את התערוכה הקדיש סוזנה לצוות המחלקה האונקולוגית בבית החולים הדסה עין כרם, שלדבריו "מורכבת מאנשים שיש להם לב מיוחד. אנשים חזקים ויפים בנשמתם".[דרוש מקור] הרעיון לתערוכה נולד מהשהות שלו במחלקה, וארבעה צבעים משמשים בה כסמלים: אדום, כחול, צהוב וירוק.
ב-19 במרץ 2014 הציב בבסיס מיטב (בקו"ם לשעבר) יצירה, "מגן גיבורים", שבה חמישה חיילים בגובה כ-6 מטר נושאים מגן דוד עשוי מברזל צבוע בצבעי צה"ל. היצירה נקראת. טקס חשיפת הפסל התקיים במעמד האלופה אורנה ברביבאי, ראש אכ"א קצינים בכירים ואישי ציבור.
סוזנה התגורר במבשרת ציון. היה נשוי לאניטה.

לסוזנה נולדו שני בנים ובת, ובן נוסף שנולד מחוץ לנישואים.
נפטר בנר שמיני של חנוכה התשע"ה, 24 בדצמבר 2014.
תערוכות יחיד

מבחר תערוכות יחיד:
1966 – גלריה "קגנוביץ", פריז
1967 – גלריה "אוסטוריל", ליסבון, פורטוגל
1968–1970 – גלרי המלך דוד, ירושלים
1976 – תערוכת מיצג בשכונת קטמון ט', ירושלים
1980 – התערוכה "צפיפות", בית האמנים, תל אביב
1981 – גלריה גולדמן, מרילנד, ארצות הברית
1982 – גלריה של O.E.A, קיטו, אקוודור
1983 – בית האמנים, ירושלים
1985 – גלריה ויצמן, באר שבע
1985 – הכנסת
1990 – "מחווה לפרובנס", טירת המלך רנה, טרסקון (אנ'), צרפת
1998 – המוזיאון לאמנות מודרנית, ברצלונה
2000 – מוזיאון סיבורי, בואנוס איירס, ארגנטינה
2004 – תערוכת פורום ברצלונה [דרושה הבהרה]
2013 – התערוכה "מזל סרטן" בגלריה "ארט טיים", ירושלים.
ספרים ואלבומים

1968 – הספר "ירושלים-יהודה הלוי", בהוצאת אקדמון האוניברסיטה העברית.
1981 הוציא את אלבום "צפיפות" הכולל סידרה של 10 הדפסי משי וקטלוגים הכוללים מאמרים רבים בעברית, ספרדית וצרפתית.
סוזנה: עבודות בשחור / Soussana, ירושלים: ועד עדת הספרדים, תשמ"א 1981. (אלבום תמונות) (עברית וספרדית)
1991 – ספר מחווה לפרובנס.
הוקרה ופרסים

אזרח כבוד של העיר אקס-אן-פרובאנס, צרפת.
אזרח כבוד של העיר מרסיי, צרפת.
1991 – אביר מסדר האמנויות והספרות (ממשלת צרפת).
1998 – מדליית ז'ואן מירו לאמנות מטעם אונסק"ו.
גלריה

הפסל "מנורת דוד" ליד הכנסת, ירושלים (הוצב ב-2007, במלאת 40 שנה לאיחוד העיר)
הפסל "מנורת דוד" בפתח תקווה
פסלו של דוד סוזנה, בשערי ירושלים, מבשרת ציון
הערות שוליים

↑  בחזרה לבית אבי בטנג'ר, במערכה, 18 ביוני 1984
↑  יום ההולדת של אשת האמן. בחנוכת הפסל הסביבתי בשערי ירושלים, שהוצב ליד גשר הראל, כל העיר, 8 באוגוסט 1980
↑  יעקב גיל, אנדרטת הוקרה, יצירתו של דוד סוזנה האמן הדיפלומט לעיר מרסיי, נחנכה בדרום צרפת, במערכה, 1 באוגוסט 1989
↑  רפאל מן, דוד סוזנה מונה לקונסול במרסיי, מעריב, 31 באוגוסט 1987
↑  שלום ירושלמי, מהמתרחש בשגרירות ישראל בצרפת - הציר אבירן והקונסול במארסיי, דוד סוזנה, יוחלפו, כל העיר, 5 בינואר 1990
↑  דוד סוזנה, יו"ר אגודת הציירים והפסלים בישראל והממונה על האמנות בעיריית ירושלים, קיבל בימים אלה כתב מינח כדירקטור במוזיאון ישראל, כל העיר, 19 ביוני 1987
↑  חגית פלג-רותם, ‏הגלריות עולות לרגל, באתר גלובס, 7 באוקטובר 2008
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 274422  NLI: 987007268382105171  BNE: XX1689029  ISNI: 0000 0000 6695 9346  LCCN: n88102796  NTA: 355509288  SUDOC: 18460477X  ULAN: 500476723  VIAF: 21229241   WorldCat (עם VIAF): 21229241
רות קרק

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1941 (בת 83) פתח תקווה, פלשתינה (א"י) 
 ענף מדעי:  גאוגרפיה היסטורית, land settlement, גאוגרפיה רגיונלית, אדריכלות 
 מקום לימודים:  האוניברסיטה העברית בירושלים  התיכון ליד האוניברסיטה 
 מנחה לדוקטורט:  יהושע בן-אריה 
 מוסדות:  האוניברסיטה העברית בירושלים 
 פרסים והוקרה:  פרס ישראל (2025)  פרס הרצל (2014)  יקיר ירושלים (2013) 
 בן או בת זוג:  ג'רמי דוד קרק 
 צאצאים:  רונית קרק 
 
רות קַרְק לבית קליינר (נולדה ב-28 במרץ 1941 בהרצליה) היא פרופסור אמריטה במחלקה לגאוגרפיה של האוניברסיטה העברית בירושלים, מומחית בגאוגרפיה ההיסטורית, התרבותית היישובית והקרקעית של המזרח התיכון, ושל ארץ ישראל ומדינת ישראל במאה ה-19 והמאה ה-20 וההתיישבות הציונית. קרק כתבה וערכה מעל ל-27 ספרים ומעל 200 מאמרים, וזכתה בתואר יקירת ירושלים לשנת 2013, בפרס הרצל לשנת 2014, ובפרס האגודה הגאוגרפית ב-2016. קרק היא בין הנשים הראשונות שקיבלו תואר דוקטור בגאוגרפיה בישראל, והראשונה שקיבלה מינוי אקדמי ותואר פרופסור מן המניין במקצוע זה באוניברסיטאות ישראל. כלת פרס ישראל בתחום חקר הגאוגרפיה וידע ארץ ישראל לשנת תשפ"ה.