stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פארק הסלעים

| --- | --- |

 מיקום
 מדינה:  ישראל ישראל
 מיקום:  כסרא-סמיע 
 קואורדינטות:  32°58′25″N 35°17′51″E﻿ / ﻿32.9735713°N 35.2976152°E﻿ / 32.9735713; 35.2976152
  (למפת הגליל המערבי מוגדלת) פארק הסלעים(למפת הגליל המערבי רגילה) פארק הסלעים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק הסלעים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום פארק הסלעים
 
פארק הסלעים הוא פארק בגליל העליון בו ניתן לצפות בתופעה גאולוגית של שכבות סלע המונחות זו על זו ויוצרות פסלים טבעיים.
הפארק נמצא בתוך חורש טבעי והוא חלק משמורת הטבע הר סנה, בשטח המועצה המקומית כיסרא-סומיע.
גאולוגיה

הפארק בנוי סלעי ענק עשויים גיר בשכבות. מבנה השכבות הוא תופעה קרסטית, שנוצר כאשר בין שכבות סלע הגיר הקשות היו בעבר שכבות רכות של חומר פריך שנעלם עקב בליה של מי הגשמים, הרוח והצמחייה, והביא להיווצרות מדפי סלע הרובצים אחד על השני. כך נוצרו פסלי טבע מרהיבים ומוזרים: עמודים, פטריות ומערות. בין הידועים הם הצניר ו"נחירי הממותה".
אנדרטה

בכניסה לפארק נמצאת אנדרטה לזכר הנערה וג'דאן אבו חמיד, תלמידת כיתה י"א בת 16 שנרצחה ב-20 בדצמבר 2016 על ידי תלמיד כיתה י"ב בן 17 לאחר שסירבה להיות חברתו. אנדרטה נוספת לזכרה נמצאת בתוך פארק הסלעים, במקום הרצח.
פיתוח

אזור הפארק שימש שנים רבות כמזבלה מקומית. האתר התגלה במקרה, נוקה ופותח על ידי החברה הממשלתית לתיירות.
שבילים לטיול

לנוחות המטיילים נחלק המסלול לשלושה שבילים:
שביל הממותות - השביל המרשים ביותר, ובו סלעים גדולים ומרשימים, חלקם ענקיים ומזכירים ראשים של ממותות.
שביל היערון - נקרא ע"ש מכרסם קטן ממשפחת העכבריים הניזון מבלוטי האלון המצויים בשפע באזור. בקטע זה גם כן סלעים בעלי צורות מיוחדות.
שביל הקטלב - עובר בחורש ים-תיכוני בו נמצאים שלושה עצי קטלב, ועצי אלון רבים.
המסלול כולו מיועד למשפחות, ואורכו כקילומטר.
פיוטר ציבינסקי

פיוטר ציבינסקי
פיוטר מ. ציבינסקי (בפולנית  Piotr Mateusz Andrzej Cywiński)‏ נולד ב-16 באפריל 1972 בוורשה) הוא היסטוריון ומנהלו של מוזיאון אושוויץ בירקנאו. הוא משתתף פעיל ולעיתים קרובות גם יוזם של דיאלוג פולני-יהודי ונוצרי-יהודי. הוא נוצרי אקומני שמאמין באיחוד הזרמים הנוצריים השונים במזרח פולין.
חייו

הוא נולד ב-1972 ובילה את ילדותו המוקדמת בוורשה. בין 1982 ו-1993 חי ציבינסקי בשווייץ וצרפת בשל יציאתו של אביו בוהדן ציבינסקי לגלות מטעמים פוליטיים.
ציבינסקי סיים את לימודיו באוניברסיטה בשטרסבורג ב-1993 בהיסטוריה של ימי הביניים כמו כן למד באוניברסיטה הקתולית בלובלין, שם למד עד 1995. הוא קיבל תואר דוקטור במכון להיסטוריה באקדמיה הפולנית למדעים ב-2001.
קריירה מקצועית

בין השנים 1996–2000 היה פיוטר ציבינסקי סגן נשיא ובעשור שאחרי כן (2000–2010) נשיא של מועדון האינטליגנציה הקתולית (Klub Inteligencji Katolickiej) בוורשה. מ-2010 הוא חבר בוועד המנהל של המועדון. ב-2002 הוא היה מייסד שותף של פורום אדלברט הקדוש (Forum Świętego Wojciecha) והיה יושב ראש שלו עד ינואר 2010. הוא היה בין המארגנים של הקונגרסים של גנייזנו ב-2003, 2004 ו-2005. ב-2004 נבחר ציבינסקי להיות סגן נשיא (ונשיא אזורי לאירופה) של הפדרציה העולמית של אינטלקטואלים קתולים (Pax Romana) לשנים 2004–2008.
בין השנים 2000 ו-2006 היה מזכיר המועצה הבינלאומית של אתר ההנצחה אושוויץ-בירקנאו. ב-12 ביוני 2006 התמנה ציבינסקי להיות מנהלו של מוזיאון אושוויץ בירקנאו, תפקיד אותו החל למלא מ-1 בספטמבר 2006. הוא החליף בתפקיד את יז'י ורובלבסקי (Jerzy Wróblewski) שהיה מנהל המוזיאון במשך שנים רבות. הוא היה מייסד שותף של המרכז הבנלאומי לחינוך על אושוויץ והשואה וסגן נשיא של מועצת המרכז. ב-2009 הוא הקים יחד עם ולדיסלב ברטושבסקי (Władysław Bartoszewski) את קרן אושוויץ-בירקנאו (Fundacja Auschwitz-Birkenau) ומאז מכהן כנשיא הקרן. מ-2009 הוא חבר במועצת המוזיאונים לשר התרבות וב-2010 נבחר להיות במועצה להגנה על אתרי המאבק ומות הקדושים (Rada Ochrony Pamięci Walk i Męczeństwa) העוסקת בשימור אתרים היסטוריים בהם נרדפו אנשים בפולין. הוא מכהן, גם, כסגן נשיא של מועצת מוזיאון למסורות עצמאות בלודז'. מ-2012 הוא חבר בחבר הנאמנים של המוזיאון למלחמת העולם השנייה בגדנסק. הוא חבר במועצת מוזיאון גרוס-רוזן.
בשנים 2000–2002, בזמן שעבד במכון אדם מיצקביץ' ניהל ציבינסקי את פסטיבל Europalia 2001 Poland. הוא יצר פורטל לתרבות יהודית והיסטוריה בפולין: Diapozytyw.pl. בשנים 2002–2014 השתתף בדיאלוג של הכנסייה הקתולית עם הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית.
בבחירות של 2004 היה מועמד להיות חבר בפרלמנט האירופי מטעם מפלגת איחוד החירות (Unia Wolności). בין 2005 ל-2007 היה ציבינסקי סגן נשיא של ויקימדיה פולין ומ-2007 הוא חבר בוועדת הביקורת של הארגון.
פרסים ואותות כבוד

ב-2008 העניק לו נשיא פולין לך ואלנסה את צלב האביר של מסדר Polonia Restituta. ב-2013 העניק לו שר החוץ הפולני את אות Bene Merito שהוא אות הכבוד הגבוה ביותר ששירות החוץ הפולני נותן עבור פעילויותיו לחיזוק מעמדה של פולין בזירה הבינלאומית. ב-2014 פרס עבור הגנה על זכויות אדם וב-2015 פרס Gloria Artis משר התרבות על תרומה משמעותית להגנת התרבות הפולנית והמסורת הלאומית.
ב-2012 קיבל את אות מסדר הכתר הבלגי. בנובמבר 2012 העניק לו אלבר השני, נסיך מונקו תואר אביר של מסדר סן-שארל (Ordre de Saint-Charles). ב-2014 קיבל צלב מסדר הפניקס היווני וב-2015 צלב Ordre des Palmes Académiques הצרפתי.
מבחר פרסומים

Kościół wobec integracji europejskiej (co-author), ed. Jan Grosfeld, Warszawa 1997, ISBN 83-85737-27-8.
L'Église en Pologne après 1989 face aux nouveaux défis de la démocratie avec Marcin Przeciszewski, Volume 48 de Cahier / le Rayonnement culturel polonais, in Communio : revue catholique internationale, 179, Vol. XXX, 2005
Mój Auschwitz (co-author of interview with Władysław Bartoszewski), ZNAK, Kraków 2010, ISBN 978-83-240-1415-6.
Guide historique d’Auschwitz (introduction), Jean-Francois Forges, Pierre-Jerome Biscarat, Autrement, Paris 2011, ISBN 978-2-7467-1484-7.
Le futur d’Auschwitz. Actes de la journee d’etude du 11 mai 2010 (co-author), IRICE (Sorbone, Paris IV, CNRS et al.), cahier 7: Paris 2011, ISSN 1967-2713.
Auschwitz-Birkenau. The Place Where You Are Standing (author of concept and introduction), Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau, Oświęcim 2012, ISBN 978-83-7704-038-6.
Epitafium... i inne spisane niepokoje, Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau, Oświęcim 2012, ISBN 978-83-7704-042-3.
Auschwitz from A to Z. An Illustrated History of the Camp (co-author), Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau, Oświęcim 2013, ISBN 978-83-7704-069-0.
Początki Auschwitz w pamięci pierwszego transportu polskich więźniów politycznych, Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau, Oświęcim 2015, ISBN 978-83-7704-091-1.
Auschwitz Legacies (co-author), Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau, Oświęcim 2015, ISBN 978-83-7704-089-8.
הערות שוליים

1 2 3 4  "Dr. Piotr M.A. Cywiński, Museum Director". Museum administrative structure. Państwowe Muzeum Auschwitz-Birkenau w Oświęcimiu (Auschwitz-Birkenau State Museum). אורכב מ-המקור (Internet Archive) ב-2011-05-22. נבדק ב-13 בנובמבר 2013. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Nowi członkowie Rady OPWiM (pl.). [access 9 września 2010].
↑  Director of the Auschwitz Museum awarded the Belgian Order of the Crown
↑  Order of Saint Charles to Piotr M.A. Cywiński
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007597204005171  PLWABN: 9810649681305606  BnF: cb15025661b (data)  GND: 1070954543  ICCU: TO0V647820  ISNI: 0000 0000 4323 0923  LCCN: no2015044184  NKC: js20231203866  NTA: 424724065  SUDOC: 122138368  VIAF: 26580623   WorldCat (עם VIAF): 26580623
פאלו אלטו נטוורקס

שגיאות פרמטריות בתבנית:חברה מסחרית 
שימוש בפרמטרים מיושנים [ אנשי מפתח ]
| --- | --- |


 נתונים כלליים
 סוג:  חברה ציבורית
 בורסה:  נאסד"ק (20 ביולי 2012–PANW) 
 מייסדים:  ישראל ניר צוק
 תקופת הפעילות:  2005–הווה (כ־19 שנים)
 מיקום המטה:  סנטה קלרה 
 משרד ראשי:  ארצות הברית סנטה קלרה, קליפורניה, ארצות הברית
 ענפי תעשייה:  תעשיית אבטחת המחשבים 
 מוצרים עיקריים:  מוצרי אבטחת רשתות, ענן ומחשבים
 שווי שוק:  120.28 מיליארד דולר (10 באוקטובר 2024)
 הכנסות:  4.26 מיליארד דולר (בשנה המסתיימת ביולי 2021)
 רווח:  הפסד של 498.9 מיליון דולר (בשנה המסתיימת ביולי 2021)
 יו"ר:  ניקאש אורורה
 מנכ"ל:  ניקאש ארורה 
 אנשי מפתח:  ניר צוק – CTO
 עובדים:  11,870 (ב-31 באוקטובר 2022)
  
 www.paloaltonetworks.com
 
פאלו אלטו נטוורקס (Palo Alto Networks) היא חברת אבטחת מידע אמריקאית, השוכנת בסנטה קלרה שבקליפורניה. החברה עוסקת בייצור פלטפורמות אבטחת מידע לעסקים הכוללות מוצרי אבטחת רשתות, וכחלק מכך קו מוצרי חומת אש מתקדמים, מוצרי אבטחה מבוססי טכנולוגיות ענן ומוצרי הגנה על עמדות קצה וכן מגוון של מוצרים נוספים.
היסטוריה

פאלו אלטו נטוורקס הוקמה בשנת 2005 על ידי היזם הישראלי ניר צוק, המכהן עד היום כ-CTO של החברה, ומספר שותפים מתוכם מוכר ביותר רג'יב בטרה.
לפני הקמת החברה, היה צוק מנהל הפיתוח של מוצר ה-חומת אש הראשון בחברת צ'ק פוינט, ובנוסף ניהל את פיתוח מוצר ה-IPS הראשון בין השנים 1994–1997. צוק הציב לעצמו מטרה להקים חברה מתחרה אשר תעקוף במוצריה את צ'ק פוינט. כשנשאל מדוע בחר להקים את פאלו אלטו נטוורקס, השיב צוק כי מטרתו היא לפתור את בעיית אבטחת הרשת העומדת בפני חברות גדולות: חוסר היכולת לאפשר לעובדים להשתמש באפליקציות מודרניות, אשר מחייבת פיתוח חומת אש אשר מסוגל לזהות ולספק בקרה מעמיקה על תעבורת האפליקציות השונות.
החברה ייצרה והפיצה את מוצר ה-חומת אש הראשון שלה בשנת 2007. ב-20 ביולי 2012 הונפקה בבורסה לניירות ערך בניו יורק בשווי של 2.8 מיליארד דולר.
בשנת 2017, עקפה פאלו אלטו נטוורקס את חברת צ'ק פוינט מבחינת היקף המכירות, עם הכנסות שנתיות של 1.8 מיליארד דולר לעומת 1.7 מיליארד דולר לצ'ק פוינט, עם זאת הציגה שיעורי רווחיות נמוכים יותר של 14% בלבד, לעומת כ-45% לצ'ק פוינט.
בשנת 2018, פאלו אלטו נטוורקס נרשמה במקום השמיני ב-Forbes Digital 100. החברה המשיכה לצמוח, גם בדרך של מיזוגים ורכישות, ובאוגוסט 2021 הגיע שווי השוק שלה ל-53 מיליארד דולר.
רכישות בישראל והסניף הישראלי > רכישות בישראל

בשנת 2014 רכשה פאלו אלטו נטוורקס את הסטארט-אפ הישראלי Cyvera ובכך נכנסה לראשונה לשוק ההגנה על עמדות הקצה עם פתרון חדשני להגנה מאקספלויטים ונוזקות.
בשנת 2017 רכשה החברה סטארט-אפ ישראלי נוסף, LightCyber ורכשה יכולת נוספת - ניטור אנומליות ברשת, זיהוי ופענוח התנהגות משתמשים ובידוד מחשבים נגועים.
במרץ 2018 רכשה החברה סטארט-אפ ישראלי, CyberCubes במיליוני דולרים. החברה פיתחה מנוע מתקדם להגנה על נקודות קצה עם גישה חדשנית לגילוי ומניעת תוכנות זדוניות. בבסיסה, החברה הפעילה מנוע אוטומטי מבוסס ניתוח התנהגות כדי ליירט תוכנות זדוניות וטכניקות תקיפה מסוג file-less attack.
באפריל 2018 רכשה החברה סטארט-אפ ישראלי, Secdo בכ-100 מיליון דולר, החברה פיתחה פלטפורמה לזיהוי מתקפות סייבר תוך צמצום התראות שווא מהתקני אבטחה אחרים.
במרץ 2019 רכשה החברה תמורת 560 מיליון דולר את הסטארט-אפ הישראלי-אמריקאי דמיסטו (Demisto) אשר מפתח מוצר בתחום ה-SOAR‏ – Security Orchestration, Automation and Response.
במאי 2019 רכשה החברה שתי חברות ישראליות: טוויסטלוק (Twistlock), העוסקת בסייבר במחשוב ענן, ופיורסק (PureSec), העוסקת באבטחה לארכיטקטורות נטולות שרת בענן.
בפברואר 2021 רכשה את הסטארט-אפ ישראלי ברידג'קרו (Bridgecrew) שפיתח פלטפורמה שמאפשרת לארגונים לתקן בעיות אבטחת מידע בלחיצת כפתור, ובכך לחסוך שני משאבים חשובים: כסף וזמן, אשר נדרשים במידה לא מבוטלת כדי לטפל באותן בעיות. מאז עידן טנדלר מכהן כסגן נשיא של החברה.
בנובמבר 2022 רכשה החברה את חברת אבטחת המידע הישראלית סיידר סקיוריטי תמורת 300 מיליון דולר.
באוקטובר 2023 רכשה החברה את חברת אבטחת המידע הישראלית דיג סקיוריטי, תמורת כ-400 מיליון דולר.
בנובמבר 2023 רכשה החברה את חברת הדפדפנים המאובטחים טאלון אבטחת סייבר, תמורת כ-600 מיליון דולר.
רכישות בישראל והסניף הישראלי > הסניף הישראלי

הסניף הישראלי, בו עובדים בשנת 2021 כ-700 עובדים, נפתח בשנת 2012. מרכז המחקר והפיתוח הישראלי, היחיד של פאלו אלטו נטוורקס מחוץ לארצות הברית, נוסד כתוצאה מרכישת Cyvera ושימש במקור לפיתוח קו מוצרי ההגנה על עמדות קצה הידוע בשם הקוד Traps. משנת 2017 ורכישת LightCyber הסניף עוסק גם בתחום ניטור האנומליות ברשת.
הסניף היה ממוקם במגדל בנק דיסקונט ברחוב יהודה הלוי בתל אביב. בשנת 2017, שכרה פאלו אלטו נטוורקס 4 קומות בשטח של 6,000 מ"ר במגדלי אלון.
הערות שוליים

↑  חגי עמית, "האויב הכי גדול של ניר צוק זה צ'ק של 5–6 מיליארד דולר מסיסקו שתקנה אותו", באתר TheMarker‏, 8 ביוני 2012
↑   עמרי זרחוביץ', פאלו אלטו מדביקה את צ'ק פוינט: הציגה הכנסות שנתיות של 1.8 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 1 בספטמבר 2017
↑  סופי שולמן, השובע של פאלו אלטו — חדשות רעות לסטארט־אפים בישראל, באתר כלכליסט, 26 באוגוסט 2021
↑   אור הירשאוגה, פאלו אלטו רוכשת את חברת הסייבר הישראלית Cyvera תמורת 220 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 19 במרץ 2014
↑   אלירן רובין, עמרי זרחוביץ, אקזיט ישראלי: פאלו אלטו רכשה את לייטסייבר ב-120 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 28 בפברואר 2017
↑  מאיר אורבך, פאלו אלטו קונה את Secdo הישראלית בכ-100 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 10 באפריל 2018
↑  Palo Alto Networks to acquire Demisto for $560M, TechCrunch (באנגלית)
↑  מאיר אורבך, פאלו אלטו נטוורקס רוכשת שתי חברות סייבר ישראליות ביותר מ-500 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 29 במאי 2019
↑   שגיא כהן, אקזיט בתוך שנתיים: ברידג'קרו הישראלית נמכרת לפאלו אלטו ב-200 מיליון דולר, באתר TheMarker‏, 16 בפברואר 2021
↑  מאיר אורבך, פאלו אלטו רוכשת את חברת הסייבר הישראלית סיידר סקיוריטי ב-300 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 17 בנובמבר 2022;
יניב אביטל, ‏שנתיים בלבד אחרי ההקמה: אקזיט של 300 מיליון דולר לסטארטאפ הישראלי Cider Security, באתר Geektime‏, 18 בנובמבר 2022
↑   אתר האינטרנט הרשמי של דיג סקיוריטי
↑  אושרי אלקסלסי, ‏דיג סקיוריטי, סטארטאפ ישראלי בן שנתיים נמכר עכשיו ב-400 מיליון דולר, באתר Geektime‏, 31 באוקטובר 2023
↑   אתר האינטרנט הרשמי של טאלון אבטחת סייבר (באנגלית)
↑  אושרי אלקסלסי, ‏טאלון, סטארטאפ בן פחות מ-3 שנים, נמכר עכשיו ביותר מחצי מיליארד דולר, באתר Geektime‏, 6 בנובמבר 2023
↑  יאיר מור, פאלו-אלטו נטוורקס של ניר צוק פותחת סניף בישראל, באתר TheMarker‏, 81 בנובמבר 2012
↑  שלומית צור, ‏פאלו אלטו שכרה 4 קומות משרדים במגדלי אלון בת"א, באתר גלובס, 23 במאי 2017
פול זרחן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  12 באוקטובר 1944 (בן 79)
 ענף מדעי:  נשק מונחה 
 מקום לימודים:  הסיטי קולג' של ניו יורק  אוניברסיטת קולומביה 
 מוסדות:  ריית'יאון  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס 
 
פול זרחן (באנגלית: Paul Zarchan; נולד ב-12 באוקטובר 1944) הוא מהנדס ומרצה יהודי-אמריקאי. נחשב מומחה בתחום הטילים המונחים. עבד שנים רבות במשרד הביטחון הישראלי, וכמרצה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. חיבר ספרי לימוד רבים בתחום הטילים המונחים.
קורות חיים

זרחן בעל תואר ראשון (BSEE) מהסיטי קולג' של ניו יורק (1966) ותואר שני (MSEE) מאוניברסיטת קולומביה (1967) שניהם בהנדסת אלקטרוניקה.
בשנים 1973–1975 שימש מהנדס מחקר בכיר במשרד הביטחון (של ישראל) וכיועץ לטכניון.
בשנת 1975 החל לעבוד כמהנדס ביצרנית הנשק ריית'יאון. בריית'יאון פיתח את בקרת הטיסה וההנחיה של הטיל AIM-120 אמראם. בה בעת ביצע עבודות ביון בשיתוף עם משרד הפנים וסוכנות הביון האמריקאית לניצול חידושים סובייטים לטובת ריית'יאון.
משנת 1985 עד 2001 הוא היה חבר ראשי בצוות הטכני במעבדת צ'ארלס סטארק דרייפר (אנ'). מוקד עבודתו עבר מטילי איתור מכ"ם טקטיים להנחיית יירוט מבוסס-חלל. הוא מילא תפקיד מפתח בשינוי כמה מהיבטי ההדרכה והבקרה המקוריים של ניסוי Delta 180. חזר לתחום ההגנה מפני טילים לאחר מלחמת המפרץ ב-1991.
משנת 2001 עד 2011 עבד במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) ומשנת 2011 משמש כיועץ בכיר במעבדות MIT Lincoln (אנ').
היה עורך ראשי וכיום עורך של "Journal of Guidance, Control, and Dynamics"  של האגודה האמריקאית לאווירונאוטיקה ואסטרונאוטיקה AIAA (אנ').
פרי עטו

ספריו של זרחן נלמדים באקדמיה בקורסים מתקדמים, בהם:
Tactical and Strategic Missile Guidance (Progress in Astronautics and Aeronautics, Vol 124) - 1990
Fundamentals Of Kalman Filtering: A Practical Approach (Progress in Astronautics & Aeronautics) - published by the American Institute of Aeronautics and Astronautics. 2001
רשימת הספרים של פול זרחן
הערות שוליים

↑  Instructor : The American Institute of Aeronautics and Astronautics, web.archive.org, ‏2017-04-22
↑  Paul Zarchan, Progress In Astronautics and Aeronautics: Fundamentals of Kalman Filtering: A Practical Approach, AIAA, 2005, ISBN 978-1-60086-458-2. (באנגלית)
פאלומה פיקאסו

| --- | --- |

 לידה:  19 באפריל 1949 (בת 75) Vallauris, האלפים הימיים, צרפת 
 שם לידה:  Anne Paloma Ruiz Picasso y Gilot 
 מדינה:  צרפת, ספרד 
 מקום מגורים:  לוזאן, מרקש 
 השכלה:  סורבון  Lycee Francais Charles de Gaulle 
 פרסים והוקרה:  קצין מסדר האמנויות והספרות (18 בינואר 2011) 
 
פאלומה פיקאסו (בצרפתית: Anne Paloma Ruiz-Picasso y Gilot; נולדה בשם אנה פלומה רויז-פיקאסו וז'ילו ב-19 באפריל 1949) היא מעצבת ואשת עסקים צרפתייה-ספרדייה, הידועה בעיקר בעיצובי התכשיטים שלה לחברת התכשיטים טיפאני ושות' ובשמיה תחת המותג הנושא את שמה. היא בתם של האמן פבלו פיקאסו והאמנית והסופרת פרנסואז ז'ילו.
פאלומה מיוצגת בהרבה מיצירותיו של אביה, כמו "פאלומה עם תפוז" ו"פלומה בכחול".
קריירה

קריירת עיצוב התכשיטים של פלומה פיקאסו החלה בשנת 1968, כשהייתה מעצבת תלבושות בפריז. כמה שרשראות ריינסטון שיצרה מאבני חן שנרכשו בשוקי הפשפשים משכו את תשומת לב המבקרים. כשהיא מעודדת מההצלחה, למדה עיצוב תכשיטים. שנה לאחר מכן, הציגה פיקאסו את עיצוביה הראשונים בפני חברה, מעצב האופנה איב סן-לורן, שהזמין אותה מיד לעצב אביזרים שילוו את אחת הקולקציות שלו. בשנת 1971 עבדה בחברת התכשיטים היוונית זולוטאס.
בשנת 1980 החלה פיקאסו לעצב תכשיטים עבור טיפאני ושות' בניו יורק. בשנת 1984 החלה להתנסות בייצור בשמים, כשיצרה את הבושם "פאלומה" עבור חברת הקוסמטיקה לוריאל. קו קוסמטיקה ואמבטיה הכולל תחליב גוף, ג'ל רחצה וסבון יוצרו באותה שנה.
שני מוזיאונים אמריקאים רכשו את עבודותיה של פיקאסו לאוספי הקבע שלהם. המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע ובסמית'סוניאן מוצגת שרשרת העשויה ספודומן מ-396.30 קראט שתוכננה על ידה. המבקרים במוזיאון פילד להיסטוריה של הטבע בשיקגו יכולים לצפות בצמיד אבן הירח שלה בגודל 408.63 קראט עם מצופה יהלומי ברק.
בשנת 1988 זכתה פיקאסו בכבוד על ידי קבוצת האופנה כאחת מ"הנשים שהשפיעו בצורה יוצאת דופן על התעשיי האופנה". איגוד מעצבי ההיספנים העניק לה את פרס MODA על מצוינות עיצובית.
בשנת 2010 חגגה פיקאסו 30 שנה לשותפות עם טיפאני ושות' על ידי הצגת קולקציה המבוססת על אהבתה למרוקו, בשם "מרקש". בשנת 2011, היא הציגה לראשונה את "אוסף ונציה" שלה, בהשראת העיר ונציה.
אדום

לפיקאסו יש נטייה לאדום; השפתונים האדומים שלה כונו "כרטיסי הביקור שלה". פרנסואה נרס אומר על פלומה כי "אדום הוא הסימן המסחרי שלה". "זו החתימה שלה, המגדירה, אפשר לומר, את התקופה האדומה של המעצבת."
האהבה שלה לאדום החלה בגיל צעיר, כשהחלה לשים שפתון אדום בוהק בגיל 6. "הפרופיל שלה משמש תזכורת לנטיות הקוביסטיות של אביה". כאשר מתחשק לה להישאר בסתר, היא פשוט נמנעת מלשים את השפתון האדום שלה: "שפתיים אדומות הפכו לחתימה שלי, אז כשאני לא רוצה שיזהו אותי, אני לא שמה אותו".
קולנוע

פיקאסו איבדה לזמן קצר את העניין בעיצוב לאחר מותו של אביה בשנת 1973. היא גילמה את הרוזנת ארז'בט באטורי בסרט האירוטי, "Immoral Tales" של הבמאי הפולני וולריאן בורובצ'יק, משנת 1973.
חיים אישיים

בשנת 1978 התחתנה פיקאסו עם המחזאי והבמאי רפאל לופז-קמביל (הידוע גם בשם רפאל לופז-סאנצ'ס). מאוחר יותר התגרשו בני הזוג. בשנת 1999 התחתנה פיקאסו עם ד"ר אריק טוונט, דוקטור לרפואה אוסטאופתית. פיקאסו ובעלה מתגוררים בלוזאן ובמרקש.
הערות שוליים

↑  "Paloma Picasso," from the Biography Resource Center, the Gale Group, 2001.
↑  "Paloma Picasso" Retrieved 21 July 2015
↑  "Η Ιστορια Του Οικου". Zolotas.gr. נבדק ב-2018-09-21.
↑  Fashion Encyclopedia. 13 November 2008.
↑  "Vanity Fair".
↑  Meg Cohen Ragas, Karen Kozlowski (1 בספטמבר 1998). Read my lips:a cultural history of lipstick. Chronicle Books. p. 223. ISBN 978-0-8118-2011-0. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Aran Hansuebsai (1990). Proceedings AIC 2003 Bangkok. Hal Publications. p. 345. ISBN 9789741325160.
↑  Laura Mercier (24 באוקטובר 2006). The New Beauty Secrets: Your Ultimate Guide to a Flawless Face. Atria. p. 223. ISBN 9781451612615. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Pallingston, Jessica (15 בדצמבר 1998). Lipstick. St. Martin's Press. p. 139. ISBN 978-0-312-19914-2. {{cite book}}:  (עזרה)
↑  Working woman. Hal Publications. 1990. p. 144.
1 2  Egan, Maura (22 באוקטובר 2006). "Picasso's Red Period". The New York Times. נבדק ב-11 בפברואר 2011. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Tiffany & Co. For The Press | About Tiffany & Co. | Paloma Picasso | United States". press.tiffany.com.
↑  Ibid.
↑  Alan Riding, A Family Feud Over a Picasso (On Wheels); A New Car's Logo Divides The Heirs of a Lucrative Name, The New York Times, ‏19 באפריל 1999
↑  Michael Kimmelman, Picasso's Family Album, The New York Times, ‏28 באפריל 1996
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810536107005606  BIBSYS: 10077603  BNE: XX1302883  BnF: cb13192608h (data)  GND: 11949762X  ISNI: 0000 0001 2277 9375  LCCN: n99021839  NKC: xx0239020  RERO: 02-A011709942  RKD: 321317  SNAC: w6pg2jt0  SUDOC: 099255863  ULAN: 500224283  VIAF: 30348131   WorldCat (עם VIAF): 30348131 
Q
תכשיטי פאלומה פיקאסו
פול טורטלייה

| --- | --- |

פול טורטלייה באיור של רג'ילנד גריי
 לידה:  21 במרץ 1914 פריז, צרפת 
 פטירה:  18 בדצמבר 1990 (בגיל 76) Chaussy, צרפת 
 מוקד פעילות:  צרפת 
 מקום לימודים:  הקונסרבטואר של פריז 
 זרם:  מוזיקה קלאסית 
 סוגה:  מוזיקה קלאסית 
 שפה מועדפת:  צרפתית 
 כלי נגינה:  צ'לו 
 צאצאים:  Maria de la Pau Tortelier, יאן פסקל טורטלייה 
 פרופיל ב-IMDb
 
פול טורטלייה (בצרפתית: Paul Tortelier;‏ 21 במרץ 1914 – 18 בדצמבר 1990) היה צ'לן, מלחין ומורה למוזיקה צרפתי.
קורות חייו

טורטלייה נולד בפריז, אביו היה נגר (שניגן בכינור ובמנדולינה). טורטלייה הצעיר החל לנגן בצ'לו לאחר שאמו האזינה לרביעיית מיתרים מאת בטהובן ובחרה עבורו הכלי. בגיל 12 החל את לימודיו בקונסרבטואר של פריז. בגיל 16 קטף את הפרס הראשון של הקונסרבטואר ובכך סיים את לימודיו.
ב-1935 הצטרף טורטלייה לשורותיה של התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו וניגן שם עד לשנת 1937, בין השאר תחת שרביטם של ארטורו טוסקניני וברונו ולטר. טורטלייה אף שימש כסולן במהלך ביצוע יצירתו של ריכרד שטראוס - הסימפוניה "דון קישוט" בניצוחו של המלחין. יצירה זו הפכה ברבות השנים מזוהה עם טורטלייה בשל אהבתו אליה. טורטלייה הרבה לבצעה ואף הקליט את ביצועיו אותה מספר פעמים.
ב-1939 הצטרף טורטלייה לתזמורת הסימפונית של בוסטון.
ב-1947 הופיע לראשונה על אדמת בריטניה, שהפכה עם השנים למרכז פעילותו העיקרי. תחת שרביטו של תומאס ביצ'ם ביצע טורטלייה שוב את דון-קישוט של שטראוס.
בשנת 1950 הזמין אותו פאבלו קאזאלס לשמש בתפקיד צ'לן מוביל של תזמורת פסטיבל פראד. באותה שנה גם הלחין טורטלייה קונצ'רטו לשני צ'לים ותזמורת.
טורטלייה הושפע מאוד מהקמתה של מדינת ישראל וגילה מעורבות ועניין רבים בהתפתחותם של המדינה והאידיאלים שעיצבו אותה. הגשמתו הגיעה לשיא כאשר בחר בסתיו 1955 להגיע לישראל עם אשתו ושני ילדיו ולגור למשך כשנה בקיבוץ מעברות.
בהשראת השהות בקיבוץ הלחין טורטלייה את "סימפוניית ישראל", אותה הקדיש למדינה הצעירה ולעם היהודי מקימה. בחודש יוני 1966, עת הופיע בישראל כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, ניגן שני קונצרטים בקיבוץ מעברות, בו שהה עשר שנים קודם לכן.
עם השנים הפך לאחד ממורי הצ'לו המוערכים בעולם. טורטלייה לימד שנים רבות בקונסרבטואר של פריז ועם תלמידיו נמנו, בין השאר, הצ'לנית הבריטית הווירטואוזית ז'קלין די-פרה, הצ'לנית הצ'כית מיכאלה פוקאצ'ובה והצ'לנית הישראלית-צרפתייה שולמית לורין המנגנת עד היום בתזמורת הפילהרמונית הישראלית.
בשנות ה-70 הוקלטה לטלוויזיה סדרת כיתות אמן שהעביר לתלמידיו. זו הפכה עד מהרה לדוגמה ומופת של הוראת מוזיקה והדגימה לצופים את סגנון נגינתו הדינאמי והאמוציונאלי.
נפטר בפריז בשנת 1990.
משפחתו

ב-1944 התגרש מאשתו הראשונה מאדלן גסטו (Madeleine Gaston). אשתו השנייה מוד מוניק מארטה (Maud Monique Martin), צ'לנית בעצמה שהופיעה בצוותא עם טורטלייה. בנו, יאן פסקל, הוא מנצח מוכר בעל שם עולמי ובתו  מריה דה לה פו היא פסנתרנית.
הערות שוליים

↑  סופר "מעריב" בנתניה, הצ'לן טורטלייה קפץ אל הקיבוץ שלו, מעריב, 6 ביוני 1966
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277282005171  PLWABN: 9810669182105606  BNE: XX862414  BnF: cb13900512h (data)  CiNii: DA08510248  GND: 102851646  ICCU: TO0V450671  ISNI: 0000 0001 0877 0067  LCCN: n81075563  MusicBrainz: 0664393e-2347-47b7-b30c-bd756e598591  NDL: 00476266  NKC: xx0022087  NLK: KAC201510277  NTA: 073752207  SNAC: w66t272h  SUDOC: 028825799  Trove: 993818  VIAF: 19867280   WorldCat (עם VIAF): 19867280
פארק המשולש הוורוד

| --- | --- |

 מידע כללי
 על שם:  משולש ורוד 
 תאריך הקמה:  10 בדצמבר 2001 
 מיקום
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מיקום:  סן פרנסיסקו 
 קואורדינטות:  37°45′44″N 122°26′10″W﻿ / ﻿37.76235°N 122.43622°W﻿ / 37.76235; -122.43622
 pinktrianglepark.org
  (למפת סן פרנסיסקו מוגדלת) פארק המשולש הוורוד(למפת סן פרנסיסקו רגילה) פארק המשולש הוורוד
 
פארק המשולש הוורוד (באנגלית: Pink Triangle Park) הוא פארק קטן בצורת משולש הממוקם ברובע הקסטרו בסן פרנסיסקו, קליפורניה שנוצר למטרת זיכרון של הומוסקסואלים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב), אשר הופלו לרעה בגלל נטייתם המינית וזהותם המגדרית. האנדרטה נפתחה ב־23 ביוני 2003 וזוהי האנדרטה הראשונה באמריקה לזכר עשרות אלפי הלהט"ב אשר נרצחו במחנות ההשמדה הנאצים במלחמת העולם השנייה.