stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרעת זהות דיסוציאטיבית
התמונה הקלינית

ישנה שונות בתמונה הקלינית בין אנשים שונים עם ההפרעה (דבר שלא מוסיף לתוקף האבחנה). אצל אדם עם הפרעה זו תהיה לפחות אישיות אחת נוספת. אישיות זו מבטאת חלקים או היבטים של האישיות המקורית. האדם יחווה את עולמו דרך אחד הפיצולים הללו בכל רגע נתון. במקרים רבים האישיויות השונות אינן יודעות על קיומן של אישיויות אחרות. כך למשל יכולה להיות דמות אחת סמכותית וקשה, לעומת דמות אחרת חמה ורגשנית. לכל אישיות כזו יש עולם רגשי, זכרונות, יכולות וחולשות משלה. בחלק מהמקרים ישנה שונות גם במגדר. הדמויות השונות מתחלפות ללא שליטה של האדם בכך.
לעיתים ישנה מודעות חלקית לקיום הזהויות האחרות, או שישנה זהות דומיננטית אחת שזוכרת ויודעת את המתרחש בכל מצבי הזהות האחרים.
במקרים מסוימים, הסובלים מההפרעה פונים לכל אישיות בשם פרטי נפרד ושונה מהשם המקורי של האדם. הזהויות השונות יכולות לחוות זו את זו בצורה ידידותית או עוינת. לכל אישיות כזו יש מאגר זכרונות והתנסויות משלה. ההבדלים בין זהויות שונות מדווחים לעיתים כניכרים גם חיצונית, החל בביצועים האומנותיים או הפיזיולוגיים, עבור בטון הדיבור, ביציבה, בהליכה ובמחוות שונות, ועד להבדלים פיזיולוגיים כגון לחץ דם ופעילות מוחית.
התמונה הקלינית > סכנה אובדנית

ה-DSM 5 מדווח כי 70% מהאנשים החיים עם הפרעה זו בקהילה ניסו להתאבד פעם אחת לפחות. ניסיונות התאבדות מרובים הם מצב שכיח.
תחלואה נלווית

כיוון שהקונצנזוס סבור כי הפרעת זהות דיסוציאטיבית מתפתחת כתגובה לטראומה חמורה ומתמשכת בעיקר בשנות הילדות, תחלואה נלווית כוללת על פי רוב הפרעת דחק פוסט טראומטית, ובפרט פוסט טראומה מורכבת.
בנוסף עלולות להופיע הפרעות מצב רוח וכן הפרעות שונות תלויות דחק. בקבוצה זו נכללות הפרעות הסתגלות, הפרעת דחק אקוטית, הפרעת המרה (קונברסיה). כמו כן אפשריות הפרעות אכילה, הפרעות אישיות (בעיקר הפרעת אישיות נמנעת והפרעת אישיות גבולית). אצל חלק מהאנשים עם הפרעה זו תיתכן גם תופעה של שימוש בחומרים פסיכואקטיביים (כשלפחות בחלק מהמקרים מדובר בניסיון לריפוי עצמי). הפרעות שינה גם הן קיימות אצל אנשים עם הפרעת זהות דיסוציאטיבית, וגם הפרעה טורדנית כפייתית.
אבחנה מבדלת

אבחנה מבדלת של הפרעת זהות דיסוציאטיבית כוללת הפרעות דיסוציאטיביות אחרות (בהן אין תמונה קלינית של פיצול אישיות), הפרעת דיכאון מז'ורי, הפרעה דו־קוטבית, הפרעת דחק פוסט טראומטית, הפרעות פסיכוטיות, הפרעות הקשורות לשימוש בחומרים פסיכו-אקטיביים, הפרעות אישיות, הפרעות הקשורות להתקפים, וכן מצבים של התחזות (ביחוד אם מדובר במצב שעשוי לתת לאדם רווח ראשוני או משני).
טיפול

הטיפול בהפרעת זהות דיסוציאטיבית נעשה על ידי פסיכיאטרים, פסיכולוגים, מטפלים בהבעה ויצירה  ועובדים סוציאליים המוסמכים לטיפול פסיכותרפיסטי.
פסיכותרפיה פרטנית: הטיפול בהפרעה זו הוא ממושך ומורכב. אחת השיטות המקובלות היא פסיכותרפיה תחת השפעת היפנוזה באופן זה עשויים להיחשף אירועים טראומטיים בהיסטוריה האישית וניתן להתמקד בדרך היווצרותן של הזהויות הנוספות. במהלך הפסיכותרפיה יש שאיפה להכיר את כל הזהויות, את מאפייניהן ולקדם היכרות וקשר ביניהן וכך ליצור שיתוף פעולה המביא לשיפור התפקוד וההתנהגות של המטופל. בחלק מהמקרים יהיה צורך להגדיר את מטרות הטיפול בהתחשב גם בהפרעות נוספות הקיימות ברקע.
טיפול קבוצתי: מטופלים עם הפרעות דיסוציאטיביות ובהן הפרעת זהות דיסוציאטיבית עשויים להיעזר בסוגים שונים של טיפול קבוצתי, כגון קבוצת מיומנויות פסיכו-חינוכית להתמודדות עם הפרעות דיסוציאציה מורכבות, קבוצות DBT שמתמקדות בפיתוח מיומנויות ויסות רגשי ויעילות בין אישית וכן קבוצות תמיכה לשורדי טראומה דומה לשלהם.
טיפול תרופתי משלים את היפנו-תרפיה ומסייע למנוע חרדה ודיכאון ומקל במקרים מסוימים, אך טיפול זה ניתן במקביל לטיפול פסיכולוגי אינטנסיבי.
אשפוז: ישנם מקרים בהם נחוץ אשפוז פסיכיאטרי, בעיקר על רקע של סכנה אובדנית מיידית.
טיפול > בישראל

בישראל פעלה עמותת ט.ד.י. ישראל, אשר ריכזה את אנשי המקצוע התומכים באבחנה של הפרעה זו, מתעניינים ופעילים בטיפול בה. ב-9 בינואר 2012 שודר בערוץ 10, במסגרת הסדרה "פנים אמיתיות", פרק על הפרעה זו, אשר ליווה במשך מספר שבועות בחורה הסובלת מההפרעה עקב התעללות מינית שעברה בנעוריה ומתארת כ-30 זהויות שונות. ב-9 במרץ 2017 שודר בתוכנית זו פרק נוסף על הנושא, בו ליוותה העיתונאית יעל דן נערה המתארת 50 זהויות שונות; שידור הפרק זכה לחשיפה תקשורתית רבה. הוא גם העלה את נושא השימוש בקנאביס רפואי לשם טיפול וסיוע למתמודדים עם הפרעה זו.
שיקום: למתמודדים עם טראומה מורכבת הכוללת בתוכה סימפטומים של הפרעת זהות דיסוציאטיבית, אשר מוכרים בביטוח לאומי עם לפחות 40% נכות נפשית ישנן מסגרות שיקום מיודעות טראומה דרך סל שיקום ודרך קהילה תומכת. בין המוסדות המסייעים בטיפול בטראומה מורכבת נמצאים קבוצת גיא ובית אמיתי.
בתרבות

כמו בתחומים אחרים בבריאות הנפש, יצוג התופעה בתרבות הפופולרית נוטה להדגיש תופעות קיצוניות, ולא תמיד מייצג נאמנה את המציאות.
בספרות ובקולנוע זכתה התופעה לפרסום רב ולכינוי "פיצול אישיות", המהלך אימה וקסם כאחד על הקוראים והצופים. דוגמאות לכך הם הספר "24 הפנים של בילי מיליגן", הספר "סיביל" והסרט שנעשה על-פיו, הספר "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד", הספר והסרט "שלוש פנים לחוה", הסדרה "ארצות הברית של טארה" והסרט "מועדון קרב". ברגע השיא של סרטו הנודע של אלפרד היצ'קוק "פסיכו", נעשה שימוש בהפרעה זאת כאשר נחשף כי הרוצח הסדרתי הוא נורמן בייטס (בגילומו של אנטוני פרקינס). בסרט ספליט מתואר אדם בעל 23 זהויות שונות.ובנוסף בסרט החדר הצפוף המבוסס על הרומן 24 הפנים של מילגן. דמויות קומיקס בולטות כמו נבל העל, הגובלין הירוק, וגיבור העל, Moon knight, אשר נוצרו על ידי חברת מארוול קומיקס, סובלים מהפרעת אישיות זו.
בעונה השמינית של הסדרה "האוס" בפרק 7 מוצגת אייריס, נערה עם תחלואות גופניות לא ברורות שמאובחנת לבסוף עם הפרעת זהות דיסוציאטיבית.
בסדרת הטלוויזיה "הפיג'מות", דמותו של קובי פרג' מאופיינת חלקית בכך שהוא סובל מפיצול אישיות ויכול ליצור דמויות נוספות הממלאות תפקידים שונים בסדרה.
בסדרה הקוריאנית "הרגי אותי, רפאי אותי", הדמות המרכזית, צ'ה דו היון סובל מפיצול אישיות עקב התעללות ואירועים מסכני חיים שעבר בילדותו.
בסדרה קוריאנית נוספת "הייד, ג'קל ואני" הדמות הראשית גו סו ג'ין סובל מהפרעה זו ובעיתות מצוקה, מגיחה ממנו אישיות אחרת העונה לשם רובין.
בספר Legion מאת ברנדון סנדרסון יש לגיבור כמה עשרות דמויות כשכל אחת אחת עוזרת לו בתחום אחר.
בתחום המוזיקה מוזכרת התופעה באלבום "Quadrophenia" של להקת The Who, המדבר על אדם הלוקה בהפרעה זו.
האלבום רדיו בלה בלה של להקת החברים של נטאשה מספר את סיפורו של שדרן עם פיצול אישיות שמחולק לארבע דמויות שונות.
לקריאה נוספת

קמרון וסט, "גוף ראשון רבים", הוצאת ספרית מעריב, 2002
זאב ברגמן ושרה, "אהבה זה לא סכין", הוצאת ידיעות אחרונות, 1998
מאיה ריד, עכשיו אני זה לא לנצח : מסע החלמה מטראומה מינית מתמשכת בילדות. הוצאת אח 2008
אולדרמן ומרשל, בינינו לבין עצמנו הפרעת זהות דיסוציאטיבית מדריך לעזרה עצמית. 2002
מיקי דורון' טראומה והטיפול בה, הוצאת המחבר 2016
Sar, Vedat - editor; Middleton, Warwick - editor; Dorahy, Martin J., Global perspectives on dissociative disorders : individual and societal oppression / edited by Vedat Şar, Warwick Middleton and Martin Dorahy, Routledge 2014
Sarah Y. Krakauer, Treating Dissociative Identity Disorder: The Power of the Collective Heart, Routledge 2013
Elizabeth F. Howell, The Treatment of Dissociative Identity Disorder, Routledge 2011
Graeme Galton, Forensic Aspects of Dissociative Identity Disorder, Karnac Books 2008
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9  American Psychiatric Association., Dissociative Disorders, Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM–5), 5, Arlington: American Psychiatric Association., 2013, עמ' 292-298
↑  מאיה ריד, זהות דיסוציאטיבית וייצוגה העכשווי במדיה | מאיה ריד, באתר www.hebpsy.net
↑  הפרעות נאורוטיות תלויות דחק וסומטופורמיות., הסיווג והאיבחון הפסיכאטרי לפי ארגון הבריאות העולמי (ICD 10), תל אביב: איגוד הפסיכיאטריה בישראל ומשרד הבריאות (עורכים), 2004, עמ' 172
1 2 3 4 5 6 7  חנן מוניץ (עורך), פרק 17: ההפרעות הדיסוציאטיביות, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה, תל אביב: דיונון, 2013, עמ' 443-445
↑  Martin J Dorahy, Bethany L Brand, Vedat Şar, Christa Krüger, Dissociative identity disorder: An empirical overview, Australian & New Zealand Journal of Psychiatry 48, 2014-05-01, עמ' 402–417 doi: 10.1177/0004867414527523
↑  Bethany L. Brand, Vedat Sar, Pam Stavropoulos, Christa Krüger, Separating Fact from Fiction: An Empirical Examination of Six Myths About Dissociative Identity Disorder, Harvard Review of Psychiatry 24, 2016-7, עמ' 257–270 doi: 10.1097/HRP.0000000000000100
↑  בר-שדה, נעמה (2008). התפתחות השימוש בהגנות דיסוציאטיביות בקרב נפגעי תקיפה מינית בזמן הטראומה ולאחריה. באתר פסיכולוגיה עברית
↑  J. Tanner, D. Wyss, N. Perron, M. Rufer, Frequency and characteristics of suicide attempts in dissociative identity disorders: A 12-month follow-up study in psychiatric outpatients in Switzerland, European Journal of Trauma & Dissociation, 2017-07-04 doi: 10.1016/j.ejtd.2017.06.005
↑  Dissociation and Dissociative Identity Disorder Explained, Dissociation and Dissociative Identity Disorder Explained (באנגלית)
↑  Colin A. Ross MD, Lynn Ferrell PsyD, Elizabeth Schroeder BA, Co-Occurrence of Dissociative Identity Disorder and Borderline Personality Disorder, Journal of Trauma & Dissociation 15, 2014-01-01, עמ' 79–90 doi: 10.1080/15299732.2013.834861
↑  Krystle Vermes, Manage Dissociative Identity Disorder with Art Therapy, Healthy Place, ‏7 באפריל 2020 (באנגלית)
↑  Rafaële J. C. Huntjens, Ineke Wessel, Brian D. Ostafin, Paul A. Boelen, Trauma-related self-defining memories and future goals in Dissociative Identity Disorder, Behaviour Research and Therapy 87, 2016-12-01, עמ' 216–224 doi: 10.1016/j.brat.2016.10.002
↑  Dissociative Identity Disorder (DID), Sheppard Pratt (באנגלית)
↑  עמותת טראומה ודיסוציאציה ישראל - ט.ד.י.
↑  https://vimeo.com/712797724
↑  דף הבית באתר קבוצת גיא
↑  דף הבית באתר בית אמיתי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550961805171  BnF: cb11955143n (data)  GND: 4170719-9  LCCN: sh85088368  NDL: 00572744 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
סלאניק

| --- | --- |
סמל סלאניקסמל סלאניק

 מדינה:  רומניה רומניה
 מחוז:  פרחובה
 קומונה:  סלאניק
 חבל ארץ:  מונטניה
 מושל:  Daneluș Costea
 בירת העיירה:  Slănic 
 שטח:  40 קמ"ר
 גובה:  413 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  4,669 (1 בדצמבר 2021)
 קואורדינטות:  45°14′00″N 25°56′21″E﻿ / ﻿45.23333°N 25.93917°E﻿ / 45.23333; 25.93917
 אזור זמן:  UTC +2
 http://www.primariaslanic.ro
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת רומניה מוגדלת) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור סלאניק(למפת רומניה רגילה) בוקרשט קלוז' נאפוקה טימישוארה יאשי קונסטנצה קראיובה גאלאץ בראשוב פלוישט אוראדיה אוקראינה מולדובה אוק. בולגריה סרביה הונגריה ס. הים השחור סלאניק  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סְלָאנִיק (ברומנית: Slănic)  היא עיירת קיט בקומונה באותה שם. סלאניק שייכת למחוז פרחובה במונטניה שבדרום רומניה. 45 ק"מ צפונית לפלוישט בירת המחוז. העיירה ידועה בזכות מכרות המלח שבקרבתה, שבחלקם משמשים כיום כאתרי מרפא.
גאוגרפיה

סלאניק נמצאת בגבעות המיוערות שלמרגלות רכס הקרפטים המזרחיים החיצוניים.
את העיירה חוצה נחל שגם שמו סלאניק.
היסטוריה

סלאניק מוזכרת בכתובים לראשונה ב-1532. בשנת 1685 הוחל בכריית מלח. ב-1713 מיכאיל קנטקוזינו ספטאר ולאכיה העניק את העיירה ואת המכרות כמתנה למנזר קולטאה (Colțea) בבוקרשט. מאז המאה ה-19 החלו שימושים רפואיים במלח, וב-1886 הוכרה סלאניק רשמית כאתר מרפא. ב-1892 ניתן לה מעמד של עיר.
כלכלה

בעבר כריית המלח הייתה הענף הכלכלי העיקרי. 
כיום הענף הכלכלי העיקרי הוא התיירות.
אתרים בעיירה

מכרה המלח העתיק (ברומנית Salina Veche )(אנ').
אגמי המלח שבסביבה: Baia Baciului, Baia Roșie, Băile Verzi.
מוזיאון המלח.
תחבורה

סלאניק נמצאת על כביש DJ102.
קו רכבת מחבר את סלאניק עם פלוישט.
גלריה

הכניסה למכרה המלח הישן
מכרה המלח הישן - האולם הגדול
פנים מכרה המלח
טירת גבל

| --- | --- |
טירת גבל בלבנון (2009)
טירת גבל בלבנון (2009)
 מידע כללי
 סוג:  טירה צלבנית
 שימוש:  כיום מוזיאון
 על שם:  העיר גבל
 מיקום:  גבל
 מדינה:  לבנון
 מייסדים:  הצלבנים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  המאה ה-12 – 1103
 תאריך פתיחה רשמי:  1103 
 תאריך פירוק:  המאה ה-12
 חומרי בנייה:  אבן
 מידות
 גובה מעל פני הים:  0 מטר
 קואורדינטות:  34°07′12″N 35°38′47″E﻿ / ﻿34.12°N 35.6464°E﻿ / 34.12; 35.6464
 אתר רשמי
  (למפת לבנון מוגדלת) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןטירת ביבלוס(למפת לבנון רגילה) ביירות צור טריפולי צידון בעלבכ חלבא זחלה א-נבטיה ישראל סוריה הים התיכוןטירת ביבלוס
 
שער הכניסה לטירה. הגישה לשער הייתה על גבי גשר שנמתח מעל החפיר והוגן על ידי מספר חרכי ירי ואחד ממגדלי השמירה. ניכרים גם התיקונים והתוספות שנוספו לחומות
טירת גבל (בערבית: قلعة جبيل, בצרפתית: Gibelet) היא מבנה מבוצר שנבנה בתקופת הצלבנים ליד העיר גבל (שנקראה בעבר "גּוּבְּלוֹס") שבלבנון. במקום נערכו קרבות נגד צבאו של צלאח א־דין. בקרבת הטירה נערכו חפירות ארכיאלוגיות ונתגלו אתרים היסטוריים מתקופות שונות: התקופה המצרית, הפיניקית, תקופת הברונזה – מקדש האובליסקים (אנ') ועוד.
ההיסטוריה של הטירה

הטירה נבנתה על ידי הצלבנים במאה ה־12 בגבל לאחר שכבשו את העיר ב־28 באפריל 1103 והשתייכה למשפחת אמבריאקו (אנ') מג'נובה ששלטו בטירה עד המאה ה־13. הטירה הגנה על העיר שהוותה נקודה אסטרטגית והייתה חלק משרשרת טירות ומבצרים שהקימו הצלבנים בארץ ישראל, בסוריה ובלבנון.
ב־1188 כבש צלאח א־דין את העיר והטירה והרס חלק מחומותיה אולם ב־1197 חזרו הצלבנים וכבשו את הטירה וחיזקו את ביצוריה. הצלבנים המשיכו לשלוט בטירה עד המאה ה־13 כשב־1266 היא נכבשה על ידי ביברס הראשון.
ב־1369 תקפה את הטירה שייטת שיצאה מנמל פמגוסטה שבקפריסין.
החל מ־1516 שלטה האימפריה העות'מאנית בעיר ובטירה עד כיבושה על ידי הבריטים במלחמת העולם הראשונה.
מבנה הטירה

הטירה נבנתה מאבן גיר על שרידים של מבנה רומי ובמהלך בנייתה נעשה שימוש באבני בנייה של המבנה הרומי. הטירה נבנתה מחומות שיצרו חצר מרובעת כשבפינות נבנו מגדלי שמירה ובמרכזה הוקם מבנה מבוצר. החומות הוקפו בחפיר שמולא במים ושימשו קו הגנה נוסף על הטירה. לאורך הקירות החיצוניים והמגדלים (ובמיוחד שער הכניסה) נבנו חרכי ירי כדי לשפר את ההגנה על הטירה.
אתר מורשת

במהלך המאה ה־20 נערכו חפירות בטירה ובאתרים ההיסטוריים שבקרבתה. הטירה שומרה והיא והאתרים סביבה הוגדרו כאתרי מורשת, ממשלת לבנון פתחה בטירה מוזיאון שמציג מידע על ההיסטוריה של הטירה והאתרים ההיסטוריים שסביבה. חלק מהממצאים שנחפרו במקום מוצגים במוזיאון הלאומי של ביירות.
לקריאה נוספת

יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך ב, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005
יהושע פראוור, הצלבנים – דיוקנה של חברה פיאודלית, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה 1975, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת, 1985
Thiollet, Jean-Pierre (2005). Je m'appelle Byblos (בצרפתית). Paris: H & D. ISBN 9782914266048.
Hugh Kennedy, Crusader castles, Cambridge University Press, 2001
Kristian Molin, Unknown crusader castles, Continuum International Publishing Group, 2001
David Nicolle, Crusader Castles in the Holy Land 1097–1192 (Fortress 21), Osprey Publishing, 2004
David Nicolle, Crusader Castles in the Holy Land 1192–1302 (Fortress 32), Osprey Publishing, 2005
Adrian J. Boas, Archaeology of the Military Orders. Taylor & Francis, Inc., 2006
Ronnie Ellenblum, Crusader Castles and Modern Histories, Cambridge University Press, 2007
הערות שוליים

↑  אתרים צלבניים במזרח - טירת גבל (Gibelet) (באנגלית)
↑  מבצרים נוספים היו בופור, מבצר דובייה, מבצר צידון, קראק דה שבלייה ועוד
↑  מוזיאון טירת ביבלוס (אורכב)
עוגן אבן מתקופת הברונזה התיכונה, מוצג בטירה
סמסונג גלקסי A71

| --- | --- |


 מידע כללי
 סוג:  דגם של טלפון חכם 
 יצרן:  סמסונג אלקטרוניקה
 תאריך הפצה:  ינואר 2020
 סדרה:  Samsung Galaxy A series 
 הקודם בסדרה:  סמסונג גלקסי (A9 (2018 
 הבא בסדרה:  סמסונג גלקסי A42 5G 
 מידע טכני
 מערכת הפעלה:  אנדרואיד 10
 מעבד:  מעבד מתומן ליבות, 2x2.2 GHz Kryo 470 Gold & 6x1.8 GHz Kryo 470 Silver
 נפח אחסון:  128 ג'יגה בייט
 זיכרון:  6 או 8 ג'יגה בייט RAM
 מסך:  6.7 אינץ'
 סוללה:  סוללת ליתיום פולימר, 4500 מיליאמפר-שעה
 מידות
 רוחב:  76 מ"מ 
 גובה:  163.6 מ"מ 
 עובי:  7.7 מ"מ, 8.1 מ"מ 
 משקל:  179 גרם
 צורה:  מלבן עם פינות מעוגלות
 אתר רשמי
 
סמסונג גלקסי A71 (באנגלית: Samsung Galaxy A71) הוא טלפון חכם מבוסס אנדרואיד, המיוצר על ידי סמסונג אלקטרוניקה, כחלק מסדרת A של סמסונג גלקסי. הוא הוכרז בדצמבר 2019, והושק בינואר 2020.
מפרט > חומרה

מכשיר מצויד במסך מסוג סופר AMOLED בגודל 6.7 אינץ' וברזולוציית 1080x2400 פיקסלים, ביחס גובה-רוחב של 20:9.
המכשיר מופעל על ידי מעבד בעל שמונה ליבות, כאשר 2 מהן פועלות בתדר עבודה של 2.2 ג'יגה הרץ וה-6 הנותרות פועלות בתדר עבודה של 1.8 ג'יגה הרץ. במכשיר ישנה מערכת על שבב מדגם "Snapdragon 730", שהיא מתוצרת קוואלקום בליתוגרפיית ייצור בת 8 ננומטר. המעבד הגרפי הוא מדגם Adreno 618. נפח הזיכרון RAM נע בין 6 ל-8 ג'יגה בייט. למכשיר אחסון פנימי בנפח 128 ג'יגה בייט. כמו כן, המכשיר מופעל על ידי סוללת ליתיום פולימר, בקיבולת 4500 מיליאמפר-שעה, שאינה ניתנת להסרה, במתח טעינה בן 25 וואט. בנוסף, למכשיר חיישן טביעות אצבע אופטי בתצוגה.
מפרט > חומרה > מצלמה

המכשיר הושק כשמותקנת עליו מערכת ההפעלה אנדרואיד 10 בממשק המותאם של סמסונג - One UI 2.0. הטלפון מכיל בתוכו קושחה ייעודית בשם "Samsung Knox" המספקת אבטחה נוספת לטלפון.
ב-18 באוגוסט 2020 הכריזה סמסונג כי מכשיר זה, יחד עם עוד מכשירים נבחרים, ייתמכו בשלושה דורות של עדכוני תוכנת אנדרואיד.
ב-2 בדצמבר 2020 הטלפון הוכרז ככשיר לשדרוג אנדרואיד 11 לממשק -  One UI 3.1.
הערות שוליים

↑  Samsung Galaxy A71 - Full phone specifications, m.gsmarena.com
↑  סקירה מלאה | Samsung Galaxy A71, באתר www.gadgety.co.il, ‏2020-03-01
↑  Samsung Raises the Bar for Mobile Experience Innovation Committing to Three Generations of Android OS Upgrades, news.samsung.com (באנגלית)
גזצ'או יוסף

| --- | --- |

 לידה:  17 בינואר 1975  (בן 49)
 מידע כללי
 מדינה:  ישראל ישראל
 גובה:  1.79 מטר
 ספורט
 ענף ספורט:  אתלטיקה
 תת-ענף:  ריצה
 מועדון:  מועדון ריצה GRC
 הישגים
 שיאים אישיים:  800 מטר: 1:49.62 דקות (2001)  1500 מטר: 3:40:90 דקות (2009), שיא ישראל בעבר  3000 מטר: 7:53.40 דקות (2009), שיא ישראל  5000 מטר: 13:31.45 דקות, שיא ישראל  10000 מטר: 28:37.48 דקות  חצי מרתון: 1:04:07 שעות (2012)  מרתון: 2:15:07 שעות (לונדון, 2012)
גזצ'או יוסף, 2007
גזצ'או יוסף, 2014
גזצ'או יוסף  (נולד ב-17 בינואר 1975) הוא אתלט עבר ישראלי שהתמחה בריצות בינוניות וארוכות. הוא זכה 24 פעמים בתואר אלוף ישראל בריצות למרחקים של 800 מטר עד ל-10,000 מטר. הוא שיאן ישראל הנוכחי בריצות, ל-3000 מטר ול-5000 מטר (משנת 2009), וב-2010 שבר שיא ישראלי בינלאומי בריצת 10,000 מטר (מאז נשבר שיא זה).
ביוגרפיה

גזצ'או נולד בגונדר שבאתיופיה, הבן החמישי מבין עשרה אחים למשפחת יוסף. גזצ'או ומשפחתו עלו ארצה ב-1991, כשהיה בגיל 16. בגיל 17 החל ללמוד בכפר הנוער הדתי "נווה עמיאל" שבעמק יזרעאל, שם החל לרוץ לראשונה במסגרת "עליית הנוער", בהדרכתו של ואלרי סימיונוב.
במסגרת זו השתתף בתחרויות מול רצים מפנימיות שונות בארץ.
ב-1995, לאחר סיום לימודיו בפנימייה, המשיך יוסף ללימודי מכינה והשלמת בגרויות, והשקיע במקביל באימוני הריצה ב"מכללת וינגייט", ואף זכה באליפות ישראל לנוער. כשזוהה הפוטנציאל הגלום בו, הוא זכה במלגת ספורט והחל לימודי מנהל עסקים במכללת "לינדנווד" במדינת מיזורי (ארצות הברית), וכעבור שנתיים המשיך באוניברסיטת טקסס טק. ב-2002 סיים את לימודיו ושב ארצה, ובגיל 27 התגייס לצבא.
כיום חי גזצ'או עם זוגתו נורית ושלושת ילדיהם בפתח תקווה.
ביוגרפיה > שיאן ישראל

בתחרות שהתקיימה באודן הולנד ביוני 2009 קבע יוסף בריצת 1500 מטר שיא ישראלי חדש של 3:40.90 דקות, שיפור לשיאו בן 6 השנים של איתי מגידי (3:41.73 דקות). שלושה שבועות לאחר מכן, בתחרות שנערכה בליאז' בלגיה הוא קבע בריצת 3000 מטר שיא ישראלי חדש של 7:51.40 דקות, שיפור לשיאו בן השנתיים של איתי מגידי (7:54.11 דקות). שלושה ימים לאחר מכן בתחרות שנערכה בהויזדן בלגיה הוא קבע בריצת 5000 מטר שיא ישראלי חדש נוסף של 13:31.45 דקות, שיפור של לשיא בן 35 השנים של יובל וישניצר (13:39.8 דקות).
בתחרות שנערכה בהדר יוסף באפריל 2010 קבע גזצ'או בריצת 10,000 מטר שיא ישראלי חדש של 28:37.48 דקות, שיפור לשיאו בן 26 השנים של אריה גמליאל (28:42.9 דקות).
ב-2011, בעקבות שבר מאמץ באגן, ולאחר שיקום ופיזיותרפיה, עבר יוסף להשתתף בריצות מרתון.
ב-2012, השתתף יוסף בשתי ריצות מרתון בטווח של חודש, בניסיון לקבוע את קריטריון ההשתתפות הישראלי האולימפי (2:15:00 שעות). המרתון הראשון בו השתתף התקיים ברוטרדם הולנד, שם היה רחוק ב-46 שניות מהקריטריון האולימפי. במרתון השני בו השתתף, אשר התקיים בפראג, סיים במקום 11, בתוצאה של 2:15:07 שעות, כששבע שניות מפרידות בינו לבין השתתפות במשחקים האולימפיים.
קבוצות ריצה

ב-2007 הקים גזצ'או שלוש קבוצות ריצה לגילאים 30-60, בתל אביב, שוהם וקדרון (לא למטרות הישגיות). במסגרת הקבוצות, מתקיימים אימוני ריצה לחובבים, המתחרים בריצות מ-5 ק"מ ועד ריצות מרתון בארץ ובעולם.
מאז פרישתו עוסק גזצ'או בעיקר כמאמן ריצה מקצועי. הוא מאמן ספורטאים בכירים, ביניהם איימרו עלמיה ודוד טאייצ'או. בנוסף לכך, הוא מלווה גזצ'או את המרתוניסט העיוור, גדי ירקוני, שהשתתף במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012), ובחצי המרתון הכללי של ברלין ב-2013. הם הגיעו יחד למשחקים הפאראלימפיים בריו דה ז'ניירו ב-2016.
משנת 2016 מרכז את פרויקט הריצה של נערים בפתח תקווה במסגרת הקרן למצוינות אולימפית בישראל (בהנהלתו של אריק זאבי).
באוקטובר 2018 יזם יחד עם הקרן את מרוץ יוספטל (אורכב 28.10.2018 בארכיון Wayback Machine) בפתח תקווה.
תארים והישגים

בשנת 2000 התחרה באליפות מכללות בארצות הברית, בליגה ראשונה (NCAAׂׂׂׂ) וזכה בתואר "All american".
בשנת 2001 זכה בתואר "Big 12" (ארצות הברית).
הערות שוליים

↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 1500 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 3000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - ריצת 5000 מטר באתר איגוד האתלטיקה בישראל
↑  ניר שועלי, אתלטיקה: גזצ'או יוסף שבר את השיא הישראלי ב-1,500 מ', באתר nrg‏, 27 ביוני 2009
↑  יוסף גזצ'או קבע שיא ישראלי ב-3,000 מ' יולי 2009
↑  7 שניות הפרידו בין גזצ'או יוסף ללונדון 2012, באתר וואלה, 13 במאי 2012
איתן נאה

איתן נאה (נולד ב-17 בספטמבר 1963) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל בבחריין. בעבר כיהן כממונה על היחסים בשגרירות ישראל באיחוד האמירויות הערביות וכשגריר ישראל באזרבייג'ן ובטורקיה.
ביוגרפיה

נאה נולד בישראל וגדל בקריית ביאליק. סיים את לימודיו בתיכון אורט קריית ביאליק. בנערותו היה בין מקימי קיבוץ תובל שבגליל העליון והיה שליח התנועה הקיבוצית בצפון אנגליה. בין השנים 1982–1985 שירת בצה"ל. לאחר מכן למד במחלקה למדעי המדינה במזרח התיכון באוניברסיטת תל אביב.
ביוגרפיה > בשירות החוץ

בשנת 1991 הצטרף למשרד החוץ במסגרת קורס הצוערים. תפקידו הראשון בשירות החוץ היה עוזר למנכ"ל משרד החוץ.
בין השנים 1993–1997 שירת בשגרירות ישראל באנקרה. בשנים 1997–1999 שירת כקונסול מדיני בקונסוליה הישראלית בשיקגו, ולאחר מכן שב לישראל ושירת במחלקת לענייני אירופה במשרד, כראש הדסק לענייני קפריסין ויועץ מיוחד לענייני טורקיה ויוון.
בשנת 2001 מונה לשגריר ישראל באזרבייג'ן.
בשנת 2005 סיים את שירותו באזרבייג'ן והיה מנהל האגף למדיניות חוץ במטה לביטחון לאומי.
ב-2013 מונה לציר וממלא מקום השגריר בשגרירות ישראל בלונדון. החל מיולי 2015, לאחר סיום כהונתו של השגריר דניאל טאוב ועד לכניסתו לתפקיד של מארק רגב, כיהן כממונה על היחסים.
בנובמבר 2016, לאחר הסכם פיוס בין ישראל לטורקיה, אליו הגיעו שתי המדינות לאחר משבר עמוק ביניהן שנבע מאירועי המשט לעזה, והחלטה להחזיר את דרג היחסים בין המדינות לקדמותם, מונה נאה לשגריר ישראל בטורקיה. ב-5 בדצמבר 2016 הגיש את כתב האמנתו לנשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, לאחר חמש שנים בהן פעלה השגרירות ללא שגריר. טקס הגשת כתב ההאמנה התקיים בארמון הנשיאות הטורקי בהשתתפות צוות השגרירות, אשתו של נאה וילדיו. הטקס, שבו הושמעה נגינת "התקווה", סוקר בהרחבה על ידי התקשורת בטורקיה ובישראל.
במאי 2018 גורש נאה מטורקיה כמחאה על הרג פלסטינים במהלך העימותים בגבול ישראל-רצועת עזה.
בינואר 2021 מינה משרד החוץ את נאה לממונה על היחסים בשגרירות ישראל באבו דאבי שבאיחוד האמירויות הערביות. ב-24 בינואר החל נאה בתפקידו, עם פתיחת השגרירות. ב-11 באוקטובר 2021 סיים את תפקידו עם כניסת אמיר חייק לתפקיד השגריר.
ב-2 בספטמבר 2021 דווח על מינויו לשגריר ישראל בבחריין, בכפוף לאישור הממשלה. ב-28 בדצמבר 2021 הגיש את כתב האמנה למלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה.
ביוגרפיה > משפחתו

נאה נשוי ואב לשניים.
בשנת 2008 התמודד מטעם הרשימה המקומית "דורון למודיעין" למועצת עיריית מודיעין-מכבים-רעות, עיר מגוריו, אך לא נבחר.[דרוש מקור]
הערות שוליים

↑  בית השגריר, מגזין מודיעין news, ‏ינואר 2013
↑  איתמר אייכנר, התקווה בארמון ארדואן: שגריר ישראלי בטורקיה, באתר ynet, 5 בדצמבר 2016
↑  נצחיה יעקב, "התקווה" בארמון של ארדואן, באתר ישראל היום, 5 בדצמבר 2016
↑  טל שלו‏, שגריר ישראל בטורקיה הגיש אמנה לארדואן  והשלים צעד בשיקום היחסים, באתר וואלה, 5 בדצמבר 2016
↑  איתמר אייכנר, החרפה ביחסים: טורקיה מגרשת את השגריר הישראלי, באתר ynet, 15 במאי 2018
↑  גילי כהן ורועי קייס, עד לסוף ינואר: ישראל תמנה שגרירים ב-4 נציגויות חדשות, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 5 בינואר 2021
↑  4 חודשים מחתימת ההסכם עם האמירויות: ישראל פתחה שגרירות באבו דאבי, באתר וואלה, 24 בינואר 2021
↑  איתמר אייכנר, השגריר הראשון של ישראל באיחוד האמירויות הגיש את כתב האמנה שלו, באתר ynet, 11 באוקטובר 2021
↑  אוריאל בארי, ‏לראשונה: מונה שגריר ישראלי לבחריין, באתר "סרוגים", 2 בספטמבר 2021
↑  בחריין: הוגש כתב האמנה של השגריר הישראלי למלך, באתר "סרוגים", 28 בדצמבר 2021