stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נובי סטיילס
הערות שוליים

↑  World Cup winner Nobby Stiles dies aged 78, ITV News, ‏30 באוקטובר 2020 (באנגלית)
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1966 (מקום ראשון) |
| --- | --- | --- |
|  1 בנקס •  2 כהן •  3 וילסון •  4 סטיילס •  5 ג'. צ'רלטון •  6 מור •  7 בול •  8 גריבס •  9 ב. צ'רלטון •  10 הרסט •   11 קונלי •  12 ספרינגט • 13 בונטי •  14 ארמפילד • 15 ביירן • 16 פיטרס • 17 פלאוארס • 18 האנטר • 19 פיין • 20 קלהאן • 21 האנט • 22 איסטהאם • מאמן: רמזי |  1 בנקס •  2 כהן •  3 וילסון •  4 סטיילס •  5 ג'. צ'רלטון •  6 מור •  7 בול •  8 גריבס •  9 ב. צ'רלטון •  10 הרסט •   11 קונלי •  12 ספרינגט • 13 בונטי •  14 ארמפילד • 15 ביירן • 16 פיטרס • 17 פלאוארס • 18 האנטר • 19 פיין • 20 קלהאן • 21 האנט • 22 איסטהאם • מאמן: רמזי | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – יורו 1968 (מקום שלישי) |
| --- | --- | --- |
|  1 בנקס •  2 ניוטון •  3 וילסון •  4 מאלרי •  5 לאבון •  6 מור •  7 בול •  8 האנט •  9 ב. צ'רלטון •  10 הרסט •   11 פיטרס •  12 סטפני • 13 ווסט •  14 נואלס • 15 ג'. צ'רלטון • 16 רייט • 17 סטיילס • 18 סאמרבי • 19 האנטר • 20 בל • 21 גריבס • 22 תומפסון • מאמן: רמזי |  1 בנקס •  2 ניוטון •  3 וילסון •  4 מאלרי •  5 לאבון •  6 מור •  7 בול •  8 האנט •  9 ב. צ'רלטון •  10 הרסט •   11 פיטרס •  12 סטפני • 13 ווסט •  14 נואלס • 15 ג'. צ'רלטון • 16 רייט • 17 סטיילס • 18 סאמרבי • 19 האנטר • 20 בל • 21 גריבס • 22 תומפסון • מאמן: רמזי | אנגליה |
| נבחרת אנגליה – מונדיאל 1970 |
| --- | --- | --- |
|  1 בנקס •  2 ניוטון •  3 קופר •  4 מאלרי •  5 לבונה •  6 מור •  7 לי •  8 א. בול •  9 ב. צ'רלטון •  10 הרסט •   11 פיטרס •  12 בונטי • 13 סטפני •  14 רייט • 15 סטיילס • 16 יוז • 17 ג'. צ'רלטון • 18 האנטר • 19 ק. בל • 20 אוזגוד • 21 קלארק • 22 אסטל • מאמן: רמזי |  1 בנקס •  2 ניוטון •  3 קופר •  4 מאלרי •  5 לבונה •  6 מור •  7 לי •  8 א. בול •  9 ב. צ'רלטון •  10 הרסט •   11 פיטרס •  12 בונטי • 13 סטפני •  14 רייט • 15 סטיילס • 16 יוז • 17 ג'. צ'רלטון • 18 האנטר • 19 ק. בל • 20 אוזגוד • 21 קלארק • 22 אסטל • מאמן: רמזי | אנגליה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 4281 8696  LCCN: nb2003109095  VIAF: 14283356   WorldCat (עם VIAF): 14283356
נומינליזם

נומינליזם היא אסכולה בפילוסופיה, שראשיתה בהגותם של הפילוסופים רוסלן מקומפיין ופייר אבלר, שטוען כי רק פריטים קיימים במציאות, אבל אידאות מכלילות (כלומר מושגים מופשטים המייצגים קבוצה של פריטים ולא פריט ספציפי אחד), אינם אלא פיקציה לשונית ומושגית, ולא מציאות.
הפולמוס בין נומינליזם לאוניברסליזם או אידיאליזם

נומינליזם היא דעה הפוכה מריאליזם; - זו האחרונה מאמינה בקיומם הממשי של אידאות או מושגים הכוללים יותר מאשר פריט מוחשי בודד. לעומתה, נומינליזם היא אסכולה פילוסופית מתחום תורת ההוויה (אונטולוגיה), המתנגדת לריאליזם מאחר שהיא מסרבת להכיר בקיומם העצמאי של אידאות אוניברסליות או תכונות במנותק מהפרטים. לדידם של האוחזים בגישה הנומינליסטית, תכונות, מושגים כלליים או אוניברסלים, אינם קיימים בנפרד מהפרטים במציאות. לידתו של המושג כבר בפילוסופיה של ימי הביניים, אם כי נראה שהיא צצה לראשונה אצל הבודהא.
כדי להבין את המחלוקת, ניתן לבחון את ההיגד "התפוח הזה אדום":
לפי הריאליזם, התפוח הוא פרט המממש או נוטל חלק בתכונה "אדום". כך, ה"אדומיות" קיימת כשלעצמה מעבר למרחב ולזמן. מקובל לראות את תורת האידאות של אפלטון כמבשרת תורת הריאליזם. הנומינליזם מסרב להכיר בקיומם של "יֵשׁים" אלו, מהטעם הפשוט שהטיעון לגבי קיומם נשמע חסר כל בסיס אמפירי. ניתן, אכן, להקשות ולשאול היכן נמצאים אוניברסלים אלו, מתי הופיעו בעולם, מי ערב לקיומם, ומאין הרושם המלמד על קיומם. בנוסף, לא ברור כיצד החפץ נטול האדמומיות (התפוח) מממש את הקשר עם התכונה 'אדום'. לסיום, נראה כי לא ניתן לדבר על תפוח אם אינו מקיים אוסף מסוים של תכונות (עגול, מתוק וכו') כך שלא ברור באיזה מובן התכונות הללו קיימות כשלעצמן במנותק ממנו. אחרי הכל ניתן היה באותה המידה להניח שאל כלשהו גורם לתפוח להיות אדום. בלשון טכנית יותר, מקובל להסביר את הביקורת הנומינליסטית דרך תער אוקהם, או העיקרון החסכני, לפיו אין להרבות ביֵשׁים שלא לצורך - אוניברסלים הם יישים מיותרים שכאלה.
עתה עולה השאלה כיצד, אפוא, יסביר הנומינליסט את המשפט דלעיל. מה פשר המושג 'אדום' - לפי הנומנליזם 'אדום' הוא שם עצם קיבוצי לאוסף פרטים מסוים (שהתפוח נמנה עמם). המילה 'אדום' מסמלת למעשה קבוצה של חפצים אדומים. לחלופין, ייתכן ובין התפוח לדם יש איזה דמיון המאפשר לקרוא לשניהם אדומים (אם כי תשובה זו מעלה קושי שכן הדמיון הזה מניח תכונה זהה, הלא היא אוניברסל).
בין חכמי היהודים ישנו הרב דוד כהן, המכונה הרב הנזיר, היה מומחה בפילוספיה ופיתח שיטה חדשה בנומנליזם - בספרו קול הנבואה הוא מזכיר את - ״ההגיון העברי השמעי - הנומינלי, השמי, הדברים אינם כמו שנראים או צפויים, הצורה איננה היסוד שפנימי - גנוז הוא״. הרב יוצר כאן נומנליזה מסוג חדש, כלומר יש לכל דבר במציאות יסוד פנימי ריאלי - אך בלתי נראה/צפוי, לפי זה למשל המושג ״נשמת הכלל״/״נשמת כלל ישראל״ שהרב משתמש בו היא ריאלית אך ניתנת להבנה רק מתוך הגיון שמי, נומינלי. כלומר צריך בהתחלה להשתחרר מהחשיבה הריאלית על מנת להבין מה זה נשמה דרך תפיסה נומינלית ולאחר מכן להבין שבכלל כן מדובר על משהו ריאלי, כך הרב הנזיר המשיך בדרכו של רבו הרב קוק בצורת חשיבה של סינתזה דיאלקטית.
ביקורת

הגישה הנומינליסטית נתקלת בקושי בבואה לנסח משפטים אבסטרקטיים, שבהם נושא המשפט אינו פרטיקולר (פריט), אלא שם עצם מופשט (הוראה מופשטת). כך למשל במשפטים "אומץ היא תכונה מוסרית", "משולשיוּת היא צורה", "הילרי מעדיפה חפצים אדומים על פני כחולים" וכדומה. נראה כי לפחות לכאורה, לא ניתן לדבר כאן על פרט מסוים. בהנחה שלמשפטים אלה יש מובן, והם אמיתיים, ניצב אתגר מול האוחזים בתזה הנומינליסטית. פתרון מסוים לבעיה, מציע ניסוח מחדש של המשפטים כך שהנושא ייצג את כלל הפרטיקולרים הרלוונטיים: "אומץ" למשל, יש להבין ככלל האינדיבידואלים האמיצים. יש לומר, אפוא, "אינדיבידואלים אמיצים הם מוסריים", "משולשים הם צורות", "אם נניח לפני הילרי חפץ אדום, היא תעדיפו על פני הכחול"... כיוון שכרגע תנאי-האמת של המשפטים המתורגמים שונים מאלו של המשפטים המקוריים, יש להוסיף לכל משפט דלעיל את ההיגד "כששאר התנאים שווים" (שהרי ישנם אינדיבידואלים אמיצים שאינם מוסריים, והילרי מן הסתם תעדיף מזוודה כחולה מלאה בכסף על פני מזוודה אדומה ריקה). אלא שפתרון אחרון זה 'שופך את התינוק עם המים, שכן כשבאים למנות את שאר אינסוף התנאים השווים, מרבים ביֵשׁים שלא לצורך, ונעלמת המוטיבציה להחזיק בנומינליזם מטעמי החסכנות שהוזכרו. קריטריון "התנאים השווים" מהווה אם כן סיבוך תאורטי.
פתרון חלופי לשאלת ההוראה האבסטרקטית מציעים האוחזים בנומינליזם המטא-לשוני: אלה מציעים להתגבר על הקושי בטענה שההוראות האבסטרקטיות הן אמנם אמיתיות, אך כל תוקפן קיים במישור הלשוני. המשפטים הללו מהווים טענות מטא-לשוניות, קרי - טענות שנוגעות ליחסים הפנימיים בין מילים בשפה. כך, למשל, המשפט "אומץ היא תכונה מוסרית" מוסר לנו שיש איזה שהוא קשר בין המילים העבריות "אומץ" ו"מוסר". לפי גישה זו, הנומינליזם החמור, אך גם האוניברסליזם, טועים שניהם בייחוסם תוקף לא-לשוני למשפטים אלו.
גם פתרון זה אינו חף מביקורת: ראשית, נראה כי האוניברסלים הלשוניים מגניבים בחזרה 'דרך הדלת האחורית' את האוניברסליזם – השימוש בתבניות (Types) המתממשות על ידי התקריות (Tokens) שקול לשימוש בתכונות ובאוניברסלים. שנית, עולה השאלה כיצד בכלל תרגום הוא מן האפשר, שהרי אם מובנו של משפט אבסטרקטי תלוי ביחסיה הפנימיים של השפה, לא ניתן להקיש משפה אחת לשנייה. נראה כי הגישה המטא-לשונית מוליכה לרלטיביזם לשוני, שהרי ייתכן שכל אדם דובר שפה אחרת.
הפילוסוף הבריטי סלרס משיב לביקורת הראשונה, באומרו כי עמדה מטא-לשונית של אבסטרקטים לשוניים אינה מחויבת לקיומם של ביטויים לשוניים המובנים כאוניברסלים (או כ-Types). הוא מבקש לראות בביטויים אבסטרקטיים "Distributive singular terms", קרי הכללות של פרטיקולרים, או מעין שמות-עצם קיבוציים (אך לא תכונות!). מושגים אלה מאפשרים לדובר לבצע הכללה של פרטיקולרים ולהתייחס לכלל התקריות, מבלי להידרש לקיומן של תבניות. הם בסך הכל משמשים מכשיר לציון אסופת אינדיבידואלים (tokens), המאפשר לטעון טענות כלליות. במשפט "האריה הוא צהוב", המילה "אריה" אינה אוניברסל, אלא פשוט סך האריות. סלרס מדגיש ומזכיר, כי רק אריות יכולים להיות צהובים, בעוד שלאבסטרקט 'אריה' אין כל צבע.
לביקורת השנייה עונה סלרס בעזרת טכניקה חדשה, המבדילה בין המילה בשפה נתונה, לבין הפונקציה שהמילה ממלאת במערך השפה. את הפונקציה שממלאת המילה, מסמן סלרס בנקודות: כך למשל, הסימון איש אינו מתייחס למילה העברית בת שלוש האותיות "איש", אלא לתפקיד בשפה, הזהה לתקריות man ול hombre באנגלית ובספרדית בהתאמה. בהנחה שבכל שפה ישנו מערך פונקציות דומה, ניתן בהחלט להמשיך כך בעבודת התרגום והמילונאות. ניתן לסכם ולומר שסלרס, למעשה, מגדיר את התרגום כהקבלה של תפקידים לשוניים.
ראו גם

הפשטה
ויליאם איש אוקאם
הערות שוליים

↑  הרב דוד כהן, ׳הנזיר׳, קול הנבואה, ירושלים: מכון נזר דוד, התשפ״ב, עמ' 39
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533848705171  BnF: cb11936585h (data)  LCCN: sh85092210  NDL: 00574449  NKC: ph123311
נאוה סטאר

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1949 (בת 75) ריגה, ברה"מ 
 הדרגה הגבוהה ביותר:  אמן בינלאומי משנת 1978
 מד כושר מרבי:  2220 (ינואר 1990)
 מד כושר נוכחי:  2127 (לא פעילה)
 מדינה:  ברית המועצות, קנדה
 
נאוה סטאר (גורדון, שטרנברג) (ברוסית: Нава Гордон; נולדה ב-4 באפריל 1949, ריגה) היא שחמטאית יהודיה קנדית, שזכתה 8 פעמים באליפות קנדה בשחמט לנשים.
קורות חיים

נאוה גורדון למדה לשחק שחמט בצעירותה בריגה. לאחר שהתחתנה היגרה לקנדה והתיישבה בטורונטו. בשנת 1976 היא הייתה חברה בנבחרת קנדה באולימפיאדת השחמט, ובשנת 1978 זכתה באליפות קנדה.
לאחר מספר שנים היא התגרשה מבעלה והתחתנה עם סאשה סטאר.
בשנת 1978 קיבלה דרגת אמן בינלאומי לנשים.
החל מספטמבר 2014 היא אינה פעילה בשחמט תחרותי.
נאוה סטאר באולימפיאדת השחמט

בשנים 1976–2014 השתתפה סטאר ב-13 אולימפיאדות שחמט:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| שנה | לוח | קבוצה | מד כושר | נקודות | תוצאות |  % | מקום |
| 1976 | 2 | קנדה |  | 9 מ-10 | 8+ 2= 0- | 90.0 | 9 קבוצתי, 1 אישי |
| 1978 | 1 | קנדה | 2100 | 10 מ-14 | 8+ 4= 2- | 71.4 | 18 קבוצתי, 6 אישי |
| 1980 | 1 | קנדה | 2180 | 7.5 מ-11 | 5+ 5= 1- | 68.2 | 19 קבוצתי, 4 אישי |
| 1982 | 1 | קנדה | 2125 | 9 מ-12 | 7+ 4= 1- | 75.0 | 19 קבוצתי, 3 אישי |
| 1984 | 1 | קנדה | 2130 | 8 מ-12 | 7+ 2= 3- | 66.7 | 17 קבוצתי, 9 אישי |
| 1988 | 1 | קנדה | 2200 | 5 מ-12 | 4+ 2= 6- | 41.7 | 26 קבוצתי, 38 אישי |
| 1992 | 1 | קנדה | 2215 | 9 מ-13 | 7+ 4= 2- | 69.2 | 45 קבוצתי, 6 אישי |
| 1994 | 1 | קנדה | 2195 | 8.5 מ-12 | 6+ 5= 1- | 70.8 | 52 קבוצתי, 5 אישי |
| 1996 | 1 | קנדה | 2210 | 6 מ-12 | 3+ 6= 3- | 50.0 | 39 קבוצתי, 41 אישי |
| 2002 | 1 | קנדה | 2207 | 5.5 מ-11 | 5+ 1= 5- | 50.0 | 58 קבוצתי, 52 אישי |
| 2004 | 1 | קנדה | 2191 | 8.5 מ-12 | 7+ 3= 2- | 70.8 | 41 קבוצתי, 8 אישי |
| 2006 | 2 | קנדה | 2169 | 5.5 מ-10 | 4+ 3= 3- | 55.0 | 41 קבוצתי, 37 אישי |
| 2014 | עת | קנדה | 2145 | 2.5 מ-6 | 2+ 1= 3- | 41.7 | 41 קבוצתי |
הערות שוליים

↑  Starr, Nava - Women's Chess Olympiads, באתר אולימפבייס (באנגלית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סיפורי איש היער

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  ינץ לוי
 איורים:  ליאורה גרוסמן
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  ספרות עברית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת כנרת
 תאריך הוצאה:  2010
 מספר עמודים:  89
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002883691
סיפורי איש היער הוא אסופה של מעשיות צמחים ארצישראליים מאת הסופר והתסריטאי ינץ לוי ובאיורה של ליאורה גרוסמן. באסופה, שהתפרסמה בשנת 2010, תשעה סיפורים שסופרו מחדש בידי לוי. כל אחד מהסיפורים עוסק בצמח אחד או שניים הנפוצים בישראל כמו כלנית הדס ועוד כמה. באסופה סיפורים שמקורם במיתולוגיה היוונית, במקרא, בסיפורי מדריכים ואף סיפור בהשראת סב סביון מאת לוין קיפניס. בכתיבת האסופה לקח לעצמו לוי יד חופשית בעיבודם של הסיפורים תוך נאמנות לערכים הסיפוריים היסודיים המצויים בגרסאות הקודמות.  
בסוף כל סיפור מופיע דף מידע בוטאני על הצמח שבו עסק הסיפור. בספר מעשיות על הצמחים הבאים: רקפת וכלנית, הדס, זית, אלון, סרפד, קנה, חיטה, נרקיס וסביון. 
הספר מלווה באתר אינטרנט שכולל מערך שיעור המציע פעילות יצירתית לתלמידי בתי הספר היסודיים. הספר הוא רב מכר. בשנת 2013 התפרסמה מהדורת טיולים של הספר "סיפורי איש היער" בשם "סיפורי איש היער - אגדות לטיולים". בשונה מהספר בצורתו המקורית, מהודרת הטיולים קטנה יותר ובכריכה רכה והיא נועדה למטיילים בישראל.
הערות שוליים

↑  ינץ לוי על תהליך כתיבת סיפורי איש היער, .
סיפורי אבו-נימר

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  דן בן אמוץ
 שפת המקור:  עברית
 הוצאה
 הוצאה:  הוצאת זמורה ביתן
 תאריך הוצאה:  1982
 מספר עמודים:  158
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  001312428
"סיפורי אבו נימר" (בהרחבה: "סיפורי אבו נימר: לאנשים שלא מפינים ערבית ולא מכירים טוף אל-ערבים") הוא ספר סיפורים עממיים, פתגמים ומשלים מאת דן בן אמוץ. הסיפורים התפרסמו בתחילה כטור במעריב ויצאו בספר לראשונה בשנת 1982, בהוצאת זמורה ביתן מודן. מאז יצאו מספר מהדורות.
לפי דבריו של בן אמוץ בראיון פיקטיבי עם עצמו שפרסם בסוף הספר, מקורם של הסיפורים בשיחות שערך עם מספר סיפורים ערבי זקן מיפו, שאותו הכיר במהלך חתונה ובהמשך רשם את הסיפורים מפיו, בלשונו. בן אמוץ סירב לגלות מיהו "אבו נימר" המקורי והיכן בדיוק הוא מתגורר, ולפיכך הסברה היא שבן אמוץ כתב את הסיפורים מדמיונו לשונם של הסיפורים ציורית, מערבת עברית וערבית ושזורה ניבים והמצאות לשוניות.
בין גיבורי הסיפורים אבו נוואס המחוכם, השופט קרקאש האוויל, "שעושה משפט כמו שכתוב בספר" בלי להתחשב בטיעונים המובאים בפניו, הארמני הקמצן קרוטיאן ועוד גלריה של דמויות שסיפוריהן נטועים בימי האימפריה העות'מאנית ועד ימי ראשית מדינת ישראל. כמו כן משובצים בספר פתגמים עממיים ומשלי חיות.
הספר מעוטר בדמויות כרכוֹז וחג'יוואת, שני גיבורים עממיים מתוך תיאטרון צלליות שהיה נפוץ באימפריה העות'מאנית.
הסיפורים הועלו על הבמה פעמיים, פעם בהפקת תיאטרון צוותא, עם בסאם זועמוט כמספר, ופעם כמופע יחיד של דודו אלהרר.
הערות שוליים

↑  לפי ה"אחרית דבר" בספר
נסיך שבע

נסיך-שבע הוא משחק קלפים המיועד לשני שחקנים ומעלה. למשחק זה קיימת גם גרסה נוספת הנקראת שישיות.
לכל קלף יש את ערכו המספרי למעט ג'וקר שהוא חצי נקודה, ונסיך ושבע שערכם 0 נקודות, ומכאן המקור לשם המשחק "נסיך-שבע".
המנצח במשחק הוא מי שבסוף המשחק סכום הערכים שמייצגים קלפיו יהיה בעל הערך הנמוך ביותר.
מהלך המשחק

בתחילת המשחק, ליד כל שחקן מניחים קלף אחד הפוך שיישאר לידו במהלך המשחק. אסור לשחקנים להסתכל בקלף זה.
לאחר מכן, מחלקים לכל שחקן חמישה קלפים, שמהם הוא בוחר ארבעה, וגם הם יישארו הפוכים כך שאף שחקן לא יסתכל בהם (בנפרד מהקלף הראשון).
לאחר מכן, לכל שחקן מותר להציץ בשני קלפים (המונחים לידו) בלבד, אולם אסור לו לשנות את הסדר שבו הם מונחים. לאחר שכל השחקנים ראו שניים מקלפיהם, מניחים את שאר הקלפים שלא חולקו במרכז, כשגבם כלפי מעלה. זוהי ה"קופה".
קובעים איזה שחקן יתחיל, וממנו השחקנים ימשיכו לשחק בכיוון השעון.
השחקן הראשון ייקח את הקלף העליון מהקופה כך שרק הוא יראה אותו, וכעת יש בידו שתי אפשרויות - או להחליף קלף זה באחד מארבעת הקלפים ההפוכים המונחים לידו כך שהקלף שיוחלף יונח גלוי בקופה חדשה, או להניחו גלוי בקופה חדשה, והתור יעבור לשחקן הבא.
כעת, השחקן השני יכול לבחור אחת משתי הפעולות:
לקחת את הקלף העליון מהקופה של הקלפים הגלויים, ולהחליפו באחד מקלפיו ההפוכים, כאשר הקלף ההפוך שיוחלף יונח בראש הקופה הגלויה.
לקחת את הקלף העליון מהקופה (בה הקלפים הפוכים) ואז הוא יכול לבחור האם להחליף את הקלף שלקח באחד מארבעת קלפיו ההפוכים ולהניח את הקלף שיוחלף בראש הקופה הגלויה, או להניחו בראש הקופה שקלפיה גלויים. לאחר שסיים את תורו, התור יעבור לשחקן הבא, שבידו אותן אפשרויות שהיו לשחקן השני.
ישנן שתי דרכים לסיום המשחק:
דרך ראשונה: כל הקלפים מהקופה בה גב הקלפים כלפי מעלה נגמרים.
דרך שנייה: כל שחקן בתחילת תורו, אם הוא חושב שהערך של קלפיו ההפוכים נמוך מהערך של קלפיהם של שאר השחקנים, רשאי להגיד:"נסיך שבע", באומרו זאת המשחק ייגמר.
לאחר שהמשחק נגמר, כל שחקן הופך את קלפיו, (כולל הקלף ההפוך שהונח בצד), ומחשב את הערך שלהם. השחקן שהערך של קלפיו הוא הנמוך ביותר, מנצח במשחק.
הערות שוליים

↑  ערכו של ה"אס" הוא נקודה אחת.
↑  ישנן גרסאות בהן ערכו של הנסיך הוא מינוס נקודה אחת.
ניסיונות ההתנקשות בג'רלד פורד

מאבטחי השירות החשאי מרחיקים את הנשיא פורד (נראה במרכז התמונה) ממקום ניסיון ההתנקשות הראשון בעיר סקרמנטו, 5 בספטמבר 1975
שני ניסיונות התנקשות בנשיא ארצות הברית ג'רלד פורד נערכו בתקופת כהונתו כנשיא. הם התרחשו בסמיכות זה לזה, ב-5 וב-22 בספטמבר 1975. בשני אירועים במדינת קליפורניה ניסו מתנקשות לירות בנשיא פורד באקדחים. בניסיון הראשון לא נורתה כל ירייה. הנשיא לא נפגע. המתנקשות נדונו לעונשי מאסר ממושכים ולימים שוחררו מן הכלא. אלו היו הנשים היחידות בהיסטוריה של ארצות הברית שניסו להתנקש בנשיא.
ניסיון ההתנקשות הראשון

המתנקשת בניסיון הראשון הייתה לינט פרום (Lynette Fromme), שכינויה היה "סקוויקי", בת 27 בעת האירוע. היא הייתה מאוהדיו הוותיקים והמסורים ביותר של צ'ארלס מנסון, שחברי הכת שלו רצחו ב-1969 את השחקנית שרון טייט וששה אנשים נוספים. ב-1971 ריצתה עונש מאסר לאחר שהורשעה בניסיון להרעיל את אחת העדות בפרשת רצח טייט. ב-1972 עברה לגור בסקרמנטו שבקליפורניה, כדי להיות קרובה לכלא פולסום שבו הוחזק מנסון במאסר. ב-1975 החליטה להתנקש בחיי הנשיא פורד בשל סירובו להפסיק את הזיהום הסביבתי שנגרם בארצות הברית בעקבות פעילות של מפעלי תעשייה. כבר ב-1974 השיגה ממכר שלה ואוהד נוסף של קבוצת מנסון בשם הרולד בורו (Harold Boro) אקדח צבאי ישן מדגם קולט M1911, בקוטר של 0.45 אינץ' ו-25 קליעים.
ב-4 בספטמבר 1975 הגיע הנשיא פורד לסקרמנטו כדי לנאום למחרת היום באירוע שאליו הוזמן ולפגוש את מושל קליפורניה ג'רי בראון. פרום למדה מהתקשורת על ביקורו, על המלון בו שהה ועל תוכניותיו ליום המחרת.
בבוקר ה-5 בספטמבר נאם הנשיא פורד באירוע שאליו הוזמן ולאחריו שב למלונו. המלון נמצא בשולי הפארק שבמרכזו שכן הקפיטול של מדינת קליפורניה. בשעה 10:06 יצא פורד מהמלון כדי לצעוד ברגל בשביל שהוביל אל בניין הקפיטול לפגישתו עם המושל בראון. אנשים רבים נקהלו בפארק והוא נעצר כדי ללחוץ את ידיהם. בקהל נמצאה גם פרום, לבושה שמלה אדומה ונושאת את האקדח בנרתיק רגל. פורד העיד אחר כך שראה את פרום הלבושה אדום כאשר התקרבה ועמדה מאחורי שורת האנשים הסמוכה אליו והוא סבר שגם היא מבקשת ללחוץ את ידו. היא שלפה את האקדח מנרתיקו וממרחק של כ-60 סנטימטרים מפורד כיוונה אותו דרך שורת האנשים שלפניה אל מתחת למותניו. פורד ראה את ידה מושטת ובה אקדח. פרום לחצה על ההדק, נשמעה נקישה מתכתית אך האקדח לא ירה, משום שפרום לא ידעה כי עליה לדרוך אותו על מנת להכניס כדור מהמחסנית לבית הבליעה. פרום צעקה "זה לא יורה". אחד מסוכני השירות החשאי שליוו את פורד תפס באקדח, הוציא אותו מידה של פרום והפיל אותה על הארץ. בעודה שוכבת אמרה פרום "זה לא ירה, אתם מאמינים? זה לא ירה". סוכני השירות החשאי החלו לגרור את הנשיא פורד מהמקום לעבר בניין הקפיטול עד שהוא צעק עליהם להניח לו והמשיך את דרכו אל הבניין ברגל. הוא נכנס אליו ופגש את המושל בראון לשיחה של 30 דקות, שרק בסופה סיפר לו על ניסיון ההתנקשות.
ניסיון ההתנקשות השני

המתנקשת בניסיון השני הייתה שרה ג'יין מור (אנ'), בת 45 בעת האירוע. היא הייתה אם לארבעה וגרושה חמש פעמים. ב-1975 הושפעה מסיפורה של פטי הרסט, החלה לעבוד כמנהלת חשבונות בארגון צדקה שהקים אביה של הרסט בעקבות חטיפתה והייתה אשת שמאל קיצוני. בעת ניסיון ההתנקשות שימשה גם כמודיעה של ה-FBI.
ב-21 בספטמבר 1975 נעצרה מור על ידי המשטרה, שמצאה בכליה אקדח בקוטר של 0.44 אינץ' ותחמושת שהחזיקה ללא רישיון. למרות זאת היא שוחררה. למחרת ניסתה להתנקש בחיי הנשיא פורד, 17 יום לאחר ניסיון ההתנקשות הראשון בו וארבעה ימים לאחר שפטי הרסט וחוטפיה נעצרו. פורד יצא ממלון סנט פרנסיס בכיכר יוניון שבעיר סן פרנסיסקו שבו התאכסן כדי להיכנס למכונית הנשיאותית כאשר מור ירתה לכיוונו באקדח מעבר לכביש, ממרחק של 12 מטרים. היה זה אקדח בקוטר של 0.38 אינץ', שאותו קנתה בחפזה באותו בוקר. כוונות האקדח לא היו מאופסות ולכן החטיאה הירייה את הנשיא במעט. היא עמדה לירות שוב כאשר אוליבר סיפל, נחת-לשעבר שעמד לידה בקהל, תפס את זרועה והפיל אותה, ועל ידי כך אפשר שהציל את חיי הנשיא. מור הצליחה לירות את הירייה השנייה, אך הקליע ניתז מקיר בית ופצע קל עובר אורח. מאבטחיו של פורד מיהרו להכניס אותו למכוניתו ולהסיע אותו מהמקום.
לאחר האירועים

יומיים לאחר ניסיון ההתנקשות השני חתם מושל קליפורניה בראון על חוק מדינה, שקבע עונש חובה על שימוש בנשק בעבירות מסוימות וקבע לרוכשי נשק תקופת המתנה בת 15 יום לקבלתו.
שתי המתנקשות הועמדו למשפט והורשעו. בדצמבר 1975 נדונה פרום למאסר עולם וחודש אחר כך הוטל על מור עונש זהה. שתיהן נמלטו במהלך מאסרן מבתי הכלא שבהן הוחזקו, אך נתפסו שוב במהרה. מור שוחררה מן הכלא בשחרור על תנאי בדצמבר 2007, שנה לאחר מותו של ג'רלד פורד בגיל 93. באוגוסט 2009 שוחררה גם פרום מהכלא.
בשנת 1989 תרם משרד התובע הפדרלי בסקרמנטו את אקדחה של לינט פרום לספרייה והמוזיאון הנשיאותיים על שם פורד שבמישיגן, והוא מוצג שם מאז.
ראו גם

ניסיון ההתנקשות בהארי טרומן
הערות שוליים

↑  ג'רלד פורד כיהן כנשיא כשנתיים וחצי, מ-9 באוגוסט 1974 ועד 20 בינואר 1977.
↑  ב-1980 טענה פרום כי מנעה את הירייה במתכוון כיוון שלא הייתה משוכנעת ברצונה להתנקש בנשיא.
נומינה אנטומיקה

הנומינה אנטומיקה (Nomina Anatomica (NA)‎) היא מערכת מונחים באנטומיה מַקרוסקופית שיצאה לאור בניסיון ליצור מינוח מתוקנן ומקובל בעולם של מונחים שהיו לא מאורגנים ולא יעילים. החל משנת 1895 יצאו לאור מהדורות שונות של הנומינה אנטומיקה הכוללות מונחים לטינים למבנים אנטומיים. חלק מהמהדורות התקבלו כתקן מחייב על ידי אנטומיסטים ברחבי העולם וחלקן, המהדורות הראשונות והמהדורה האחרונה, התקבלו באופן חלקי בלבד.
רקע

כבר בימיהם של רופאים קדמונים החלו להיכתב שמות למבנים אנטומיים. החל מהיפוקרטס שמורשתו כוללת את המינוחים האנטומים הראשונים והמשך בקלאודיוס גלנוס למשל שרשם מספר מונחים באנטומיה שהתבססו על יוונית בת זמנו. במאה ה-16 יצר אנדריאס וסאליוס אטלס אנטומי מפורט שכלל מונחים בלטינית במקום ביוונית ובערבית שהיו נהוגים עד אותה עת. בני המאה של וסאליוס תרמו מספר רב של מונחים נוספים שנבחרו לפי עקרונות שנבדלו זה מזה. במהלך המאות הבאות יצאו לאור ספרי אנטומיה רבים, בלטינית ובשפות מודרניות ולקראת תום המאה ה-19 עשרות אלפי מונחים תיארו מספר קטן בהרבה של מבנים אנטומיים, לבלוטת האצטרובל למשל נמנו שש עשרה שמות שונים.
מהדורות ראשונות

בשנת 1895 יצא לאור הניסיון הראשון למערכת מונחים מתוקננת. הבסלה נומינה אנטומיקה (Basle Nomina Anatomica (BNA)‎) אושרה בכנס התשיעי של החברה האנטומית (Anatomische Gesellschaft) שחבריה היו דוברי גרמנית ואשר נערך בבזל. הוא הצליח לצמצם רשימה של עשרות אלפי מונחים קיימים לכדי 4,500 מונחים בלבד. ה-BNA התקבל בעולם באופן חלקי בלבד. השתמשו בו אנטומיסטים דוברי גרמנית, איטלקים, צפון-אמריקאים ואמריקאים-לטינים.
ב-1935 הוציאה לאור החברה האנטומית של בריטניה הגדולה ואירלנד (Anatomical Society of Great Britain and Ireland) תיקון ל-BNA שכונה תיקון ברמינגהאם (Birmingham Revision (BR)‎) ושנתיים מאוחר יותר ערכה והוציאה לאור החברה האנטומית של דוברי הגרמנית את גרסתה החדשה ל-BNA שכונתה ינה נומינה אנטומיקה (Jena Nomina Anatomica (JNA)‎). ה-JNA זנח את המנח האנטומי המקובל (אדם זקוף) שבבסיס ה-BNA וה-BR והשתמש כנקודת מוצא בציר אופקי למערכת המונחים שלו. נקודת מוצא אופקית יכולה לשמש גם אנטומיסטים של בעלי חיים.
אף לא אחת משתי הגרסאות החדשות התקבלה כתקן עולמי ואף נוספו עליהן רשימות מונחים חדשות שיצרו אנטומיסטים יפנים ואנטומיסטים אמריקאים.
מהדורות שאושרו על ידי הפדרציה הבינלאומית של ארגוני האנטומיסטים

ב-1903 נוסדה הפדרציה הבינלאומית של ארגוני האנטומיסטים ששמה לה למטרה בין היתר לתקנן מונחים באנטומיה. ב-1936 הקימה הפדרציה לצורך זה את הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה (International Anatomical Nomenclature Committee (IANC)‎). הוועדה ביססה את רוב עבודתה על ה-BNA עם מעט שינויים, תוספות מה-JNA וחידושים. היא יצרה מערכת מונחים שאושרה ב-1955 בפריז במהלך כנס הפדרציה הבינלאומי לאנטומיה השישי ויצאה לאור ב-1956 כפריסיאנסיה נומינה אנטומיקה (Parisiensia Nomina Anatomica) שלימים כונה בפשטות נומינה אנטומיקה. הנומינה אנטומיקה כלל 5,640 מונחים בלטינית והתקבל כתקן על ידי אנטומיסטים ברחבי העולם כולו.
מהדורות מעודכנות נוספות של הנומינה אנטומיקה אושרו על ידי הפדרציה הבינלאומית ויצאו לאור כתקנים עדכניים. המהדורה הרביעית של הנומינה אנטומיקה (1977) כללה גם את הנומינה היסטולוגיקה (Nomina Histologica) ואת הנומינה אמבריולוגיקה (Nomina Embryologica) שכללו מערכות מונחים בלטינית להיסטולוגיה ולאמבריולוגיה. המהדורה החמישית (1983) הייתה האחרונה שאושרה על ידי הפדרציה הבינלאומית.
המהדורה השישית וטרמינולוגיה אנטומיקה

בשנת 1985 במהלך כנס הפדרציה הבינלאומי לאנטומיה השנים עשר, התברר שחברי הוועדה הבינלאומית למערכת מונחים באנטומיה מבקשים להתנתק מהפדרציה הבינלאומית ומסרבים להכיר בסמכותה כלפי הנומינה אנטומיקה וכלפי חברי הוועדה. המהדורה השישית של הנומינה אנטומיקה יצאה לאור ב-1989 מבלי שאושרה על ידי הפדרציה הבינלאומית או במהלך כנס הפדרציה הבינלאומי השלושה עשר.
בכנס השלושה עשר הוקמה ועדה חדשה בשם הוועדה הפדרטיבית למינוח אנטומי (Federative Committee on Anatomical Terminology (FCAT)‎). הוועדה הפדרטיבית יצרה תוך שיתוף פעולה עם חברי הפדרציה הבינלאומית את הטרמינולוגיה אנטומיקה שיצא לאור ב-1998 כתקן החדש המחליף את הנומינה אנטומיקה.
לקריאה נוספת

Warwick R. The future of Nomina Anatomica--a personal view. Journal of anatomy. 1978 May;126(Pt 1):221-3. PMID 649501
הערות שוליים

↑  Kachlik D, Bozdechova I, Cech P, Musil V, Baca V. Mistakes in the usage of anatomical terminology in clinical practice. Biomedical papers of the Medical Faculty of the University Palacký, Olomouc, Czechoslovakia. 2009 Jun;153(2):157-61. PMID 19771143
↑  Sakai T. Historical evolution of anatomical terminology from ancient to modern. Anatomical science international. 2007 Jun;82(2):65-81. PMID 17585563
1 2  Federative Committee on Anatomical Terminology, Terminologia Anatomica: International Anatomical Terminology, Thieme Medical Publishers, ISBN 0865778086
1 2 3  Wilson JA. Anatomical nomenclature of fossil vertebrates: standardized terms or 'lingua franca'? J Vert Paleontol. 2006;26:511–518.
↑  Whitmore I. Terminologia anatomica: new terminology for the new anatomist. The Anatomical record. 1999 Apr 15;257(2):50-3. PMID 10321431
נאוה חרובי

| --- | --- |

 לידה:  27 בפברואר 1950
 פטירה:  12 בדצמבר 2022 (בגיל 72)
 השכלה:  פרופסור לכלכלה
 צאצאים:  3
נאוה חרובי (27 בפברואר 1950 – 12 בדצמבר 2022) הייתה פרופסור לכלכלה.