stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שקרן שקרן

| --- | --- |

כרזת הסרט שקרן שקרן בכיכובו של ג'ים קארי
 בימוי:  טום שדיאק 
 הופק בידי:  בריאן גרייזר 
 תסריט:  סטיבן מזור
 עריכה:  דון צימרמן
 שחקנים ראשיים:  ג'ים קארי   מאורה טיירני   ג'סטין קופר
 מוזיקה:  ג'ון דבני 
 צילום:  חוליו מקאת
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Imagine Entertainment 
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  21 במרץ 1997 ארצות הברית   13 ביוני 1997 ישראל
 משך הקרנה:  86 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה פנטזיה, סרט בית משפט 
 תקציב:  45 מיליון דולר
 הכנסות:  302.7 מיליון דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   liarliar
 דף הסרט ב־IMDb
 
שקרן שקרן (באנגלית: Liar Liar) הוא סרט קולנוע קומי אמריקאי, בכיכובו של ג'ים קארי שהופץ על ידי אולפני יוניברסל.
עלילת הסרט

עורך דין בשם פלטשר ריד (ג'ים קארי) משקר לכולם – לבוסים שלו, לשופטים בבית המשפט, לאשתו לשעבר (מאורה טיירני) ולבנו (ג'סטין קופר). יום אחד ריד משקר לבנו ואומר לו שיבוא למסיבת יום ההולדת שלו, אך למעשה נשאר במשרד כששותפה בכירה במשרד מפתה אותו לשכב איתה תמורת קידום (אמנדה דונוהו). ביום ההולדת שלו בנו מביע משאלה שאביו לא יוכל לשקר למשך יום שלם – משאלה שמתגשמת. ריד מתעורר ומגלה שאינו יכול לשקר יותר, ועקב כך לא יכול לתפקד יותר כעורך דין. הוא מגלה שבנו הוא הגורם לדבר, ומבקש ממנו לבטל את המשאלה, אך בנו מסרב. בהמשך, ככל שריד אומר יותר את האמת, הוא מבין כמה היא חשובה, ושיש בעיות מסוימות שאפשר לפתור רק בעזרת האמת.
ריד הופך מאדם גאוותן שמרוכז בעצמו לאדם בעל חוש צדק מפותח שדואג לזולת, ומנסה לתקן את הדברים הרעים שעשה בעברו. למשל, ריד מנסה לשכנע לקוחה של המשרד (ג'ניפר טילי) לאפשר לבעלה לשעבר לבקר את ילדיו. שיא העלילה הוא כשמשפחתו של ריד עוזבת במטוס לגור עם החבר של אשתו לשעבר (קארי אלווס), והוא רודף אחריהם ומצליח לעצור אותם, ומספר להם שהוא לא רוצה להיות מרוחק מהם. דבריו הכנים, שנאמרים לאחר היום בו לא יכל לשקר, משכנעים את משפחתו להישאר קרוב אליו, ובני הזוג לבסוף חוזרים אחד אל השני.
שחקנים

ג'ים קארי – פלטשר ריד
מאורה טיירני – אודרי ריד, גרושתו של פלטשר
ג'סטין קופר – מקס ריד, בנם של פלטשר ואודרי
אמנדה דונוהו – מירנדה, שותפה במשרד
קרי אלווס – ג'רי, בן הזוג של אודרי
אן האני – גרטה, המזכירה של פלטשר
ג'ניפר טילי – סמנתה קול, לקוחה של המשרד
ג'ייסון ברנרד – השופט מרשל סטיבנס
סווזי קורץ – דנה אפלטון, פרקליטתו של ריצ'רד קול
ג'ארד פול – זיט בוי
פרסים והכנסות

"שקרן שקרן" זכה בפרס בחירת הקהל לסרט הקומדיה הטוב ביותר ובפרס MTV על ההופעה הקומית הטובה ביותר, שהוענק לג'ים קארי. הסרט הכניס בקופות ברחבי העולם 302.7 מיליון דולר.
ג'יי פורמן

| --- | --- |

פורמן בשנת 2015
 לידה:  4 באוקטובר 1984 (בן 40) סטנמור, הממלכה המאוחדת 
 מוקד פעילות:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2005 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת יורק, בית הספר "המלכה אליזבת'", ברנט 
 שפה מועדפת:  אנגלית 
 כלי נגינה:  גיטרה 
 www.jayforeman.co.uk
 
ג'יי פורמן (באנגלית: Jay Foreman; נולד ב-4 באוקטובר 1984) הוא קומיקאי, יוטיובר, גאוגרף חובב, מחנך וזמר-יוצר יהודי בריטי.
ראשית חייו

פורמן נולד ב-4 באוקטובר 1984. הוא גדל בבית יהודי בהארו, בצפון מערב לונדון.
בין הגלאים 12–18, פורמן התחנך ב"בית הספר המלכה אליזבת", בית ספר ממלכתי לבנים בבארנט, צפון לונדון, בהמשך למד באוניברסיטת יורק.
קריירה

פורמן יצר את ערוץ היוטיוב שלו באפריל 2006. התוכן שלו מתמקד במגוון סדרות קומיקס חינוכיות כגון "לונדון הבלתי-גמורה" "פוליטיקה לא משעממת" ו"איש המפות" (המוגש עם מארק קופר-ג'ונס), כמו גם קליפים לשיריו וקליפים שלו מופעי הקומדיה שלו.
קריירה > לונדון הבלתי-גמורה

"לונדון הבלתי-גמורה" (מאנגלית Unfinished London) היא סדרה של סרטוני יוטיוב חינוכיים שהחלה ב-2009, כאשר כל סרטון או סט של טיפול באזור ספציפי של התפתחות התשתית, התכנון העירוני והשלטון המקומי של לונדון. הסדרה נועדה בתחילה להתקיים רק כסרטון בודד, אך הפופולריות שלו יצרה סדרת סרטונים.
קריירה > פוליטיקה לא משעממת

פוליטיקה לא משעממת (מאנגלית: Politics Unboringed) הייתה סדרה של סרטוני יוטיוב חינוכיים שרצה בין 2015 ל-2017. אורכו של כל פרק הוא בערך חמש דקות ומטפל בנושאים שונים הקשורים לפוליטיקה הבריטית.
קריירה > אנשי המפות

אנשי המפות (מאנגלית:Map Men) היא מיני-סדרה חינוכית שעלתה לראשונה ב-2016, פורמן כותב ומגיש את התוכנית עם שותפו ליוצר מארק קופר-ג'ונס. שבה יש סדרת סרטונים שהנה שילוב של קומדיה וגאוגרפיה. נכון לספטמבר 2024 לסרטונים בסדרה יש בין 2 ל-5 מיליון צפיות.
הערות שוליים

↑  ציוץ של פורמן
↑  דברים של פורמן, באתר TwitLonger
↑  מתוך אתר בית הספר
↑  Unfinished London returns to uncover the quirky history of The Tube map, ‏13 בינואר 2023
↑  עמוד הסדרה, באתר יוטיוב
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: 8b2a4722-41f4-46fe-bda1-3fb05769bdd9
סאטירה

ספר "הסאטירות והאיגרות של הורטיוס", "Le satire e l'epistole di Q. Orazio Flacco". הודפס בשנת 1814
סאטירה היא טכניקה ספרותית ואמנותית שיוצרת הזרה קומית של תופעה כלשהי (רעיון, התנהגות, מפלגה וכו') כדי להעמידה לביקורת. שימוש בסאטירה לרוב מעורר צחוק, אך מטרתה המרכזית היא יצירת פרספקטיבה ביקורתית באמצעים קומיים.
לפי פרופסור דוד אלכסנדר, "סאטירה נמדדת בעוצמת הביקורת שהיא משמיעה, על פי רוב כלפי ההנהגה. היא לא מערכון הומוריסטי ולא נונסנס-קומדי."
היסטוריה

מקור המילה "סאטירה" הוא במילה הלטינית "סאטורה" (satura), שמשמעותה "מלא בדברים שונים" והיא ציינה סוגה ספרותית שכללה סאטירה פוליטית וחברתית, אבל דנה גם בנושאים אחרים, כמו ערכי מוסר וחוויות אישיות של הכותב.
סאטירות חוברו עוד ביוון הקלאסית וברומא. ידועות במיוחד הן הסאטירות של פטרוניוס, גאיוס לוקיליוס ויובנאליס. המאה ה-18 הביאה לפריחה מחודשת של סוגה זו.
יצירות יכולות להכיל קטעים סאטיריים מבלי להיות סאטירות באופן מוחלט. למשל "טום ג'ונס", ספרו של הנרי פילדינג, מכיל קטעים סאטיריים רבים, אולם הוא אינו ספר סאטירי בעיקרו. סאטירות אינן מוגבלות בהכרח לאומנויות מילוליות (ספרות, תיאטרון, קולנוע וכו'), ויכולות להימצא גם בציור ובקריקטורה. כך למשל ציוריו של ג'ורג' גרוס, אקספרסיוניסט גרמני, הן סאטירה חברתית בוטה על גרמניה של רפובליקת ויימאר וגרמניה הנאצית.
מאפייני הסאטירה

הסאטירה לרוב משלבת שימוש באירוניה וסרקזם עם צורות מבע קומי קלאסיות כמו:
הקטנה והגדלה (Dimunition) – שינוי פרספקטיבה או יחסי כוחות באמצעות הקטנה או הגדלה. שינוי כזה מאפשר התנסות במצבים המזמנים מבחנים חדשים עבור מושאי הסאטירה. חלקו הראשון של הספר "מסעי גוליבר", לסוויפט, בו מגיע גוליבר לארץ ליליפוט, הוא דוגמה לטכניקה זו. סצנות רבות בספר "אליס בארץ הפלאות" הן דוגמה בולטת נוספת.
הגזמה והקצנה (Inflation) – תיאור מצב באופן מוגזם ומנופח, על מנת להמחיש את חולשותיו. לדוגמה: שני נערים טוענים לבעלות על אותה מכונית ומאבקם הופך למלחמה בין-גלאקטית.
סמיכות (Juxtaposition) – הצבת גורמים שונים מאוד בחשיבותם או מעמדם זה לצד זה. לדוגמה: אדם טוען כי המקצועות שלמד בתיכון היו מתמטיקה, מדעי המחשב וצפייה בבנות. רשימה כזאת קוראת לבחינה מחודשת של חשיבות כל אחד מאותם "מקצועות".
פרודיה (Parody) – חיקוי קומי של יצירה, סוגה או כל תופעה בעולם באופן המעורר לעג. פרודיה יכולה להיות סאטירית, אולם אינה בהכרח כזו. סאטירה בהגדרתה היא טכניקה שמובלעת בה ביקורת וניסיון לעורר מחשבה. אף על פי שפרודיה יכולה להיות ביקורתית, היא אינה מחויבת לביקורת.
הקטנה, הגזמה וסמיכות הן טכניקות שהופכות אלמנטים מוכרים במציאות ל"זרים" על ידי עיוותם באופן כלשהו, ובכך מאפשרות לקורא או הצופה לראות ביתר קלות את הפגמים שבהם. יש הטוענים כי אף פרודיה היא טכניקה של הזרה, שנעשית באופן מלעיג.
סאטירה באמנות הבמה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
בסאטירה של אמנות הבמה (כיום בעיקר בטלוויזיה, אך גם בתיאטרון ובקולנוע) נעשה שימוש רב בפרודיה ובעיקר בחיקוי אנשי ציבור. החיקוי מקצין את אישיותו ומאפייניו הבולטים של מושא החיקוי משני טעמים: הצורך לוודא שהקהל יזהה אותו בקלות והרצון להדגיש מאפיינים הנחשבים בעייתיים וראויים לביקורת. דוגמה למאפיין שנוטה להיות מוקצן בחיקוי הוא שימוש במטבעות לשון וביטויים שמזוהים עם מושא החיקוי באופן מוגזם.
סאטירה עברית > ספרות

סאטירה עלילתית היא נדירה בספרות העברית, במיוחד בז'אנר הרומן. בין הרומנים הסאטיריים המובהקים בעברית אפשר למנות, בסדר כרונולוגי, את היצירות הבאות:
מגלה טמירין – יוסף פרל: חיבור סאטירי אנטי-חסידי שנכתב בצורת רומן מכתבים (רומן אֶפּיסטוֹלָרי) המורכב מ-151 איגרות בדויות ששלחו חסידים.
מסעות בנימין השלישי – מנדלי מוכר ספרים: מסעותיו של בנימין השלישי ביחד עם עוזרו ושותפו למסע סנדריל. השניים נוסעים למרחקים כדי למצוא את "היהודים האדמוניים" שמעבר לסמבטיון.
חדוה ואני – אהרן מגד: סיפורו של זוג, חדוה ושלומיק, אשר עובר מן הקיבוץ לעיר. העלילה משווה בין חיי הקיבוץ האידיאליסטיים והשקטים לבין העיר, המוצגת כמסואבת. הספר עובד בהמשך לסדרת הטלוויזיה "חדווה ושלומיק".
ירח הדבש והזהב – דוד שחר: הגיבור, שמוליק, גונב טבעת יהלום מקרובת משפחה, ומנצל את החברה הישראלית המושחתת והנהנתנית של שנות ה-50 לקידום מטרותיו האישיות.
השועל בלול התרנגולות (הופיע במקור בשם "עין כמונים") – אפרים קישון: אמיץ דולניקר, עסקן מפא"יניקי טיפוסי, מגיע ליישוב נידח בגליל ומחריב ממניעים ציניים את האידיליה החברתית ששררה במקום עד הגעתו. הספר עובד ובוים על ידי קישון לסרט קולנוע באותו שם.
הזקן השתגע – אביבית משמרי: מלחמת אחים בין חרדים לחילונים בישראל מוצתת על ידי נאום טלוויזיוני של זקן שקורא להתקוממות חילונית.
שמשון 2.0 – דן בורנשטיין: סאטירה דיסטופית שבה ישראל נשלטת בידי "העם", קבוצה של עשרה אנשים שרק להם יש זכויות אזרח. המדינה הקימה לתחייה את הפלשתים – הפעם כרובוטים רצחניים שאותם היא מפעילה נגד עצמה – והיחיד שיכול להציל את המצב הוא גיבור מסתורי ששמו שמשון 2.0.
סאטירה עברית > תיאטרון

מלכת אמבטיה – חנוך לוין
את ואני והמלחמה הבאה – חנוך לוין
ברקיע השביעי – יעקב שבתאי
מאמי - אופרת רוק מאת הלל מיטלפונקט
סאטירה עברית > קולנוע

תעלת בלאומילך – אפרים קישון
השועל בלול התרנגולות – אפרים קישון
מבצע סבתא – דרור שאול
סאטירה עברית > טלוויזיה

לא הכל עובר
ניקוי ראש
מוצ"ש
העולם הערב
נייס גיא
זהו זה!
החמישייה הקאמרית
החרצופים
רק בישראל
אחורי החדשות
ארץ נהדרת
לאטמה
משחק מכור
שבוע סוף
גב האומה
הכל שפיט
פולישוק
היהודים באים
עד כאן!
ערוץ אפס
זה לא אולפן שישי
מה שתגידו
הפטריוטים
סאטירות ידועות בעולם > ספרות

גרגנטואה ופנטגרואל – פרנסואה רבלה
מסעי גוליבר, הצעה צנועה – ג'ונתן סוויפט
קאנדיד – וולטייר
החייל האמיץ שווייק – ירוסלב האשק
חוות החיות – ג'ורג' אורוול
מלכוד 22 – ג'וזף הלר
סאטירות ידועות בעולם > תיאטרון

וויצק – גאורג ביכנר
סאטירות ידועות בעולם > קולנוע

הדיקטטור הגדול – צ'ארלי צ'פלין
דוקטור סטריינג'לב – סטנלי קובריק
סאטירות ידועות בעולם > טלוויזיה

מונטי פייתון
משפחת סימפסון
הדיילי שואו
סאות' פארק
איש משפחה
אבא אמריקאי
סאטרדיי נייט לייב
ראו גם

אבסורד
לקריאה נוספת

גידי נבו, מושב לצים – הרטוריקה של הסאטירה העברית, הוצאת דביר, 2011
דוד אלכסנדר, ליצן החצר והשליט: סאטירה פוליטית בישראל (סיכום ביניים) 1948–1984, ספרית פועלים, 1985
יהודה פרידלנדר, במסתרי הסאטירה, פרקים בסאטירה העברית החדשה במאה הי"ט, שלושה כרכים, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, 1984 ,1994
לימור שיפמן, הערס, הפרחה והאמא הפולניה: שסעים חברתיים והומור טלוויזיוני בישראל 1968–2000, הוצאת מאגנס, אוגוסט 2008
עידו נוי, 'חבורת הזבל': על קריקטורה, סאטירה וסירחונות פוליטיים, מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי לד (תשפ'א), עמ' 211–254
הערות שוליים

↑   עידו דוד כהן, "היום היו מרביצים לנו": איך עושים סאטירה תחת אש, ומה הטעם?, באתר הארץ, 13 במאי 2024
↑  רומא: אימפריאליזם ואימפריה, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ג', יחידה 8, עמ' 37
↑  בהיכל הכלים השבורים של דוד שחר - אמנון נבות | יקוד - כתב עת לספרות עברית, באתר www.yekod.co.il
↑  ירח הדבש והזהב, באתר קפה גת - עולמו של הסופר דוד שחר
↑  שחר דוד, באתר לקסיקון הקשרים לספרות ישראלית
↑  משה גרנות, העם השתגע? על ״הזקן השתגע״ של אביבית משמרי, באתר יְקוּם תַּרְבּוּת, ‏2023-03-13
↑  אלון שלו, שמשון 2.0 / דן בורנשטיין, באתר השילוח, ‏2022-12-04
| סיפר |
| --- | --- | --- |
| דמות | פרוטגוניסט • דמות שנייה בחשיבותה (אנ') • דמות שלישית בחשיבותה (אנ') • סיידקיק • אנטגוניסט • נבל-על • דמות משנה • דמות חוזרת • מספר • גיבור • אנטי-גיבור |  |
| עלילה | דיאלוג • מצג • מבנה דרמטי (אנ') • סיפור מסגרת • כלי עלילתי • מקגאפין • נקודת שיא • עימות • תת-עלילה • פלשבק/פלשפורוורד |  |
| רקע | דיסטופיה • אוטופיה • יקום בדיוני • יקום משותף • היסטוריה • היסטוריה בדיונית |  |
| תמה | מוטיב • לייטמוטיב • סאבטקסט • מוסר השכל |  |
| סגנון | אמצעים פיגורטיביים • טכניקות ספרותיות • נקודת תצפית • השעיית הספק • סימבוליזם • אתנחתא קומית |  |
| סיפורת | משל • מעשייה • סיפורת בזק • רומן • נובלה • מחזה • שירה • תסריט • נובליזציה • סיפור קצר |  |
| סוגה | רומן הרפתקאות • רומן פשע • רומן מלחמתי • רומן מערבון • רומן מסתורין • רומן היסטורי • רומן ריאליסטי • רומן רומנטי • רומן ביוגרפי • רומן מכתבים • רומן גרפי • רומן פילוסופי • רומן פוליטי • רומן ארוטי • רומן חניכה • סאגה • פנטזיה (אפלה, חרבות וכשפים) • ספרות בלשית • ספרות אימה • ריאליזם קסום • סאטירה • מדע בדיוני (קשה, צבאי, אופרת חלל, סייברפאנק, סטימפאנק) • מותחן • ספרות ספקולטיבית • ספרות זולה • קומיקס |  |
| נושאים קשורים | זרם התודעה • קהל • מחבר • תורת הספרות • מבנה נרטיבי • נרטולוגיה • רטוריקה |  |
פורטל: ספרות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007558484705171  GND: 4051752-4  LCCN: sh85117645  NKC: ph125426 
אולפן של תוכנית הסאטירה "גב האומה"
הספר "חוות החיות" הנושא מסר סאטירי על ברית המועצות
שמואל אוזידא

| --- | --- |
 לידה:  1545 ה'ש"ה צפת
 פטירה:  1604 (בגיל 59 בערך) ה'שס"ד
 מדינה:  האימפריה העות'מאנית 
 תקופת הפעילות:  ?–1604 
 תחומי עיסוק:  ראש ישיבה, קבלה, כתיבת ספרות תורנית
 רבותיו:  רבי אלישע גאליקו, האר"י
 בני דורו:  רבי משה קורדובירו
 חיבוריו:  לחם דמעה, מדרש שמואל, אגרת שמואל
 אב:  רבי יצחק
 
רבי שמואל די אוזידא (1545, ה'ש"ה – 1604, ה'שס"ד) היה ראש ישיבה, מקובל ומחבר ספרים שחי בצפת. מתלמידיו הראשונים של האר"י, וחברו של רבי משה קורדובירו.
קורות חייו

נולד בצפת לרבי יצחק די אוזידא. למד בבית מדרשו של רבי אלישע גאליקו, ובהשראתו הפך לדרשן נלהב. בהמשך ייסד ישיבה גדולה שעסקו בה בנגלה ובנסתר.
נודע בחיבורו על פרקי אבות בשם מדרש שמואל. חיבור זה בחלקו הגדול הוא אנתולוגיה - מעין "שיטה מקובצת" - לפירושים אחרים על המסכת, בתוספת פירושים משלו מדרשות שנשא לקהל שומעיו. החיבור נדפס לראשונה בחייו בוונציה בשנת של"ט (1579), שלוש פעמים נוספות בחיי המחבר, ובמשך השנים נדפס עשרות פעמים, הספר הוא מקור חשוב, הואיל ורבים מהפירושים אותם מצטט הרב אוזידא אינם בידינו כיום.
כמו תלמיד אחר של האר"י, רבי משה אלשיך, די אוזידא עסק בספריו בעיקר בתחום הדרש ולא התמקד בקבלה.
לאחר פטירת האר"י בשנת של"ב (1572) המשיך ר' שמואל ללמוד קבלה אצל ר' חיים ויטאל, והוא חתום בשנת של"ה (1575) על שטר ההתקשרות של חבורת תלמידי האר"י שהכירו בר' חיים ויטל כיורשו הרוחני.
יצא לשליחות בקושטא בשנת שנ"ז.
חיבוריו

ספריו שנדפסו:
שער ספרו המפורסם - מדרש שמואל על פרקי אבותמדרש שמואל, חיבור על פרקי אבות, נדפס בויניציאה בשנת של"ט (ובמהדורה שלישית, בשנת ש"ס, בהגיה של משה אלפלס).
לחם דמעה, פירוש על מגילת איכה נדפס בחייו בשנת ש"ס (1600).
אגרת שמואל, פירוש על מגילת רות בשם "אגרת שמואל", נדפס בקורוג'ישמי בשנת שנ"ז.
פירוש על מגילת אסתר - יצא לראשונה בשנת תשמ"ג על ידי הרב חיים אהרן קאופמן ובשנית במקראות גדולות חמש מגילות, מכון "אבן ישראל" תשס"ד.
מדרש שמואל על התורה, פירוש על התורה מכת״י, הוצאת קדמוניות, ניו יורק תשע״ה.
ספריו בכתב יד:
קובץ הדרושים הגדול -  אוסף קטעי דרשות לא מעובדות.
פירוש על ספרי התנ"ך ישעיהו, איוב, דניאל
הערות שוליים

↑  שם הגדולים מערכת גדולים אות ש [עט] מהר"ר שמואל אוזידא
↑  מדרש שמואל באתר ספריא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007305631305171  PLWABN: 9810621194405606  GND: 120053527  ISNI: 0000 0001 1904 7675  LCCN: nr89001873  SELIBR: 263764  SUDOC: 143290622  VcBA: 495/38337  VIAF: 19523792   WorldCat (עם VIAF): 19523792
המטבח הצ'כי

Vepřo-knedlo-zelo – חזיר צלוי עם כופתאות וכרוב, מנה טיפוסית מן המטבח הצ'כי
המטבח הצ'כי הוא כינוי לסגנון הבישול המקובל בצ'כיה. מטבח זה מושפע מאוד מסגנונות הבישול בארצות השכנות. במשך שנים הייתה צ'כיה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית, והמטבח הצ'כי ספג השפעות רבות מהמסורת הווינאית, אך גם ממאכלים וסגנון בישול שהגיע מזרחה משם, ומהשפעות מקומיות. רבות מהעוגות ומיני המאפה הפופולריים במזרח אירופה מקורם בצ'כיה.
המטבח הצ'כי הוא מטבח כבד יחסית, הכולל שימוש רב בבשר ובשומן. בשר חזיר הוא המאכל הבסיסי והפופולרי, ולצידו בשר עוף ובשר בקר. אווז, ברווז וארנבת, כמו גם בשר ציד, זוכים אף הם להיות מוגשים במסגרת הבישול הצ'כי. מכיוון שלצ'כיה אין מוצא לים, מאכלי דגים הם נדירים, פרט לקרפיון המוגש באופן מסורתי בחג המולד.
ספר הבישול הצ'כי הראשון נכתב באמצע המאה ה-19 על ידי מגדלנה דוברומילה רטיגובה (נפטרה ב-1845) מהעיירה ליטומישל, בה חי גם המלחין הלאומי הצ'כי בדז'יך סמטנה.
מנות אופייניות למטבח הצ'כי > תוספות

כופתאות - Knedlíky, הן מנה צ'כית טיפוסית, המוגשת הן כתוספת למנת בשר עיקרית, והן בלוויית רוטב מתוק, פירות יער או גבינה מתוקה לקינוח. ניתן להכין את הכופתאות מבצק, משאריות לחם או מתפוחי אדמה. כופתאות מתוקות עשויות לעיתים מבצק שמרים, וכוללות מילוי מתוק. הכופתאות הן לרוב גדולות, בצורת גליל מוארך, הנחתך לפרוסות לשם הגשתו, וזאת כווריאציה על הכופתאות המוגשות במטבח האוסטרי, המוגשות לרוב קטנות יותר. עם זאת, כופתאות מתפוחי אדמה מוגשות בגודל קטן המזכיר את המטבח האוסטרי.
הרביכה היא תערובת של שומן וקמח מטוגן, היכולה להישמר במשך זמן רב, ומוגשת אם כתוספת למרק ואם בפני עצמה. הסופרת רות בונדי כתבה כי בטרם הוגלו בני משפחתה למחנה טרזין הצטיידו במלאי של רביכה, וניזונו ממנו חודשים רבים, וכי הצער הגדול שחשה עם כניסתה למחנה אושוויץ היה כי בהמולת הכניסה למחנה אבדה לה קופסת רביכה שעליה שמרה במשך שנה וחצי. הרביכה הייתה מוגשת אם כמרק, בתוספת בצל ותפוח אדמה, ואם בתוספת סוכר, לקינוח.
ואנוצ'קה - לחם שנאפה לתקופת חג מולד.
מנות אופייניות למטבח הצ'כי > מנות בשר

חזיר צלוי עם כופתאות וכרוב (vepřová pečeně s knedlíky a se zelím) נחשבת למנת הבשר הצ'כית הפופולרית ביותר. ישנן מספר אפשרויות להכין את הכרוב, נוסח בוהמיה ונוסח מוראביה. הבוהמים אוהבים את הכרוב חמוץ, בנוסח המזכיר את הזאואר קראוט מן המטבח האוסטרי והגרמני. והמורבים מעדיפים לאכול את הכרוב טרי ומתוק, ואף מוסיפים לו סוכר.
מנה פופולרית נוספת היא צלי בקר ברוטב (סביצ'קובה) העשויה מבשר צלוי המבושל ברוטב סמיך הכולל גזר, פטרוזיליה ושמנת חמוצה, ומוגש בלוויית כופתאות, לרוב עם ציפוי שמנת, כפית של רוטב חמוציות ופלח לימון.
מנה עיקרית גדולה המספיקה למספר סועדים היא "הפלאטה הצ'כית", הכוללת פרוסות בשר בקר מעושן, קציץ בשר, ופרוסות חזיר צלוי, המוגשות לצד כרוב חמוץ וכופתאות, ונצרכת לרוב בלוויית כוס בירה.
מנות אופייניות למטבח הצ'כי > חטיפים

בירה מהווה חלק חשוב בתרבות האוכל הצ'כית, ומנות צ'כיות רבות נוצרו על מנת ללוות את שתיית הבירה, ונאכלות לעיתים כחטיפים בפאבים ובתי אוכל.
Bramboráky הן לביבות צ'כיות, העשויות מתפוח אדמה באופן המזכיר מאוד את המאכל היהודי המוגש בחג החנוכה. התערובת המטוגנת מכילה בנוסף לתפוח האדמה קמח, חלב ובמקרים נדירים אף חתיכות נקניק (אך המנה נועדה להיות לרוב מנה צמחונית), ומתובלת במיורן, מלח, פלפל שחור, שום, ומוגשת לעיתים בפני עצמה ולעיתים כתוספת.
Obložené chlebíčky הם כריכים פתוחים המוגשים כמתאבן או כארוחת ביניים. הם עשויים לרוב מלחם לבן הנפרס באלכסון לקבלת פרוסות אליפטיות. הפרוסות נמרחות בחמאה, מרגרינה או ממרח מלוח אחר. על הממרח מסדרים בעיצוב מעורר תיאבון מאכלים כגון בשר, נקניקים (סלמי, שינקן), פרוסות ירקות ופרוסות ביצה קשה. בשר סרטן הפך לתוספת פופולרית בשנות ה-50 וה-60. מ-שנות ה-90 ואילך יש המוסיפים חסילונים. קישוט מקובל הוא פטרוזיליה.
מנות אופייניות למטבח הצ'כי > גבינות

Smažený Sýr היא מנה מן המטבח הצ'כי העכשווי. פרוסה עבה, עד סנטימטר, של גבינת אדם מצופה בפירורי לחם באופן המזכיר שניצל ומטוגנת בטיגון עמוק. מאכל זה מוגש בלוויית הנוסח הצ'כי לרוטב טרטר, המוגש כה עשיר עד שהוא זהה כמעט למיונז.
Nakládaný hermelín - גבינה רכה, בדומה לקממבר, מוגשת ברוטב פלפלים, בצל ושמן. לעיתים המאכל מטוגן בטיגון עמוק כמתואר למעלה.
Pivní Sýr - היא גבינה רכה המוגשת בלוויית בצל חי וחרדל, ונמרחת על פרוסת לחם.
Olomoucké syrečky - היא גבינה בשלה בעלת ריח חזק, המיוצרת בעיירה לוסטיצ'ה במוראביה מאז המאה ה-15. ניתן לטגן אותה, להגישה ברוטב, או לצרפה ללביבות תפוחי אדמה.
מנות אופייניות למטבח הצ'כי > קינוחים

הקינוח האהוב ביותר במטבח הצ'כי הוא כופתאות פירות (ovocné knedlíky) הכוללים לעיתים שזיפים ומוגשים כקינוח בחגים כפסחא או חג המולד. שזיפים שלמים מצופים בתערובת תפוחי האדמה (נקראים בוחטי נפרי) ומורתחים, ואז מוגשים עם חמאה, סוכר ולעיתים פרג. גרסאות של מאכל זה עושות שימוש בתות, דובדבן, משמש (נקרא מריל קניידל) או אפרסק. המאכל נאכל לעיתים כמנה עיקרית, ולא רק כקינוח.
קינוחים נוספים ידועים מהמטבח הצ'כי הם:
Koláče הוא מעין מאפה צ'כי ממולא, העשוי מבצק וכולל סוגים שונים של מלית - פרג, גבינת קוטג' או שזיפים. המאכל מכונה לעיתים "עוגת בוהמיה".
Vánočka - הוא מעין לחם צ'כי המזכיר בצורתו ובטעמו את הבריוש, מוגש בחג המולד בלוויית עוגיות, ביסקוויטים ומיני מתיקה אחרים.
משקאות

פרט לסליבוביץ', בירה צ'כית ויין צ'כי, מייצרים הצ'כים שני סוגים ייחודיים של ליקר מקומי, פרנט סטוק, המיוצר מעשבי תיבול, ולעיתים מלימון, ובחרובקה, המיוצר מעשבי תיבול, אניס וקינמון. האבסינת שאינו חוקי במדינות רבות באירופה, מיוצר ונמכר באופן חופשי בצ'כיה. משקה קל פופולרי נקרא קופולה (Kofola), האמור להתחרות בקוקה-קולה ובפפסי קולה בשוק המקומי.
לקריאה נוספת

רות בונדי, טעם החיים, הוצאת זמורה ביתן, 1985.
Hana Gajdoštiková, Czech National Cookbook Jan kanzelsberger Publishing House, Prague, 1998.
דור בן-ארי, אוכל צ'כי ומנות צ'כיות מומלצות, 2024.
svíčková na smetaně – צלי בקר ברוטב
bramboráky – לביבות תפוחי אדמה
כריכים פתוחים
Smažený Sýr
vánoční cukroví – עוגיות לחג המולד
LCD Soundsystem

| --- | --- |

אל.סי.די סאונדסיסטם בהופעה בפסטיבל רוסקילדה בדנמרק, 2010
 מקום הקמה:  ברוקלין 
 מוקד פעילות:  ניו יורק, ארצות הברית
 תקופת הפעילות:  2002–2011 2015–הווה
 סוגה:  דאנס רוק אלטרנטיבי
 חברת תקליטים:  DFA Records EMI
 www.lcdsoundsystem.com
 פרופיל ב-IMDb
 חברים
 ג'יימס מרפי ננסי וואנג פאט מאהוני אל דויל (חבר גם בלהקת הוט צ'יפ) טיילר פופ גאווין רוסום מאט ת'ורנלי דייוויד סקוט סטון
 
LCD Soundsystem (אל.סי.די סאונדסיסטם) היה הרכב דאנס אלטרנטיבי אמריקאי, בראשות הזמר, המפיק המוזיקלי וכותב השירים ג'יימס מרפי.
היסטוריה > תחילת הדרך, הסינגלים המוקדמים ואלבום הבכורה

בסוף שנות התשעים נחשף מרפי, שעבד כטכנאי הקלטות ומפיק מוזיקלי, לסצנת המועדונים בניו יורק ולמוזיקת האוס והתנסה לראשונה באקסטזי. מרפי החל ליצור מוזיקה אלקטרונית יחד עם המתופף פאט מאהוני ולתקלט במסיבות, וב-2001 הקים, יחד עם טים גולדסוורתי, את חברת התקליטים העצמאית DFA.
ביולי 2002 יצא הסינגל הראשון של אל.סי.די סאונדסיסטם, "Losing My Edge". בעקבותיו יצאו הסינגלים "Give It Up" ב-2003 ו-"Yeah" ב-2004. בפברואר 2005 יצא אלבום הבכורה של ההרכב, LCD Soundsystem, כאלבום כפול, כאשר הדיסק הראשון כלל את האלבום עצמו, ואילו הדיסק השני איגד את הסינגלים המוקדמים של ההרכב. מתוך האלבום בלט הסינגל שיר הפותח "Daft Punk Is Playing at My House", שנכנס למצעד הבריטי והיה מועמד לפרס הגראמי ב-2006 בקטגוריית שיר הדאנס. האלבום עצמו היה מועמד באותה שנה לפרס האלבום האלקטרוני. סינגלים נוספים מתוך האלבום היו "Movement" ו-"Tribulations".
היסטוריה > "45:33" ו-"Sound of Silver"

באוקטובר 2006 הוציא ההרכב, בשיתוף עם חברת נייקי, יצירה אינסטרומנטלית שנקראה 45:33 (אף שלמעשה אורכה היה 45 דקות ו-58 שניות), ותוארה כפסקול לאימוני ריצה. כשנה לאחר מכן יצאה היצירה, שעד אז ניתנה לקנייה רק ב-iTunes, על גבי דיסק. בספטמבר 2009 יצא האלבום 45:33 Remixes, שכלל גרסאות רמיקס של מפיקים שונים לקטעים מתוך היצירה.
במרץ 2007 יצא האלבום Sound of Silver, בו נעשה שימוש בקטעים מתוך 45:33. את האלבום קידמו הסינגלים "North American Scum", "All My Friends" ו-"Someone Great". האלבום זכה לביקורות אוהדות, וכקודמו היה מועמד לפרס גראמי לאלבום האלקטרוני הטוב של השנה. בנוסף נבחר Sound of Silver לאלבום השנה על ידי הגארדיאן וירחון המוזיקה אנקאט. האלבום הגיע למקום ה-28 במצעד האלבומים הבריטי ולמקום ה-46 במצעד האמריקאי.
היסטוריה > "This Is Happening" והפירוק

אלבום האולפן האחרון של הלהקה, This Is Happening, יצא במאי 2010. את האלבום הקדים הסינגל "Drunk Girls", שלווה בקליפ שביים מרפי יחד עם הבמאי ספייק ג'ונז, ומאוחר יותר יצא כסינגל נוסף השיר "I Can Change". האלבום הגיע למקום העשירי במצעד האמריקאי, והוביל את מצעד אלבומי הדאנס. במסגרת סיבוב ההופעות שליווה את האלבום הופיע ההרכב בגני התערוכה בתל אביב. ביוני אותה שנה הקליט ההרכב ביצועים לשירים משלושת האלבומים בהופעה חיה ללא קהל. הביצועים נכללו באלבום The London Sessions, שיצא דיגיטלית בנובמבר 2010 והגיע לחנויות בינואר 2011.
בפברואר 2011, לאחר רמיזות חוזרות ונשנות מצד מרפי לגבי סיום דרכו של ההרכב, הודיע אתר האינטרנט הרשמי של אל.סי.די סאונדסיסטם כי "אנחנו פורשים מהמשחק", וכי ההרכב יקיים הופעה אחרונה ב-2 באפריל 2011, במדיסון סקוור גארדן בניו יורק. השיר הראשון שנוגן בהופעה היה סינגל הבכורה של הלהקה, "Losing My Edge", והשיר האחרון שנוגן בהופעה היה "New York I Love You But You're Bringing Me Down". ב-14 בפברואר ערך ההרכב הופעה טלוויזיונית אחרונה בתוכניתו של סטיבן קולבר. השיר האחרון ששחרר ההרכב הוא "Live Alone", גרסת כיסוי ללהקת פרנץ פרדיננד, שיצא ב-12 באפריל 2011.
באוקטובר 2024, פורסם כי הלהקה תוציא אלבום חדש בשנת 2025. ההכרזה הגיעה לאחר שהלהקה שחררה בהפתעה את השיר "X-Ray Eyes". בנוסף, הלהקה תופיע בפסטיבל פרימוורה סאונד בברצלונה ביוני 2025. השיר "All My Friends" של הלהקה הוכרז כהמנון הרשמי של הפסטיבל.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2005 - LCD Soundsystem
2007 - Sound of Silver
2010 - This Is Happening
2017 - American Dream
דיסקוגרפיה > אלבומים נוספים

2006 - Introns (בי-סיידים ורמיקסים לשירי האלבום הראשון)
2006 - 45:33 (יצירה אינסטרומנטלית, יצאה מחדש ב-2007)
2007 - A Bunch of Stuff (אי.פי, יצא בארצות הברית בלבד. כולל רמיקסים, גרסת כיסוי של פרנץ פרדיננד לשיר "All My Friends" וביצוע חי לשיר "Us V Them")
2009 - 45:33 Remixes (רמיקסים לקטעים מתוך 45:33)
2010 - The London Sessions (הופעה חיה ללא קהל)