stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שרון אלרעי פרייס
ביוגרפיה > תפקידים

בשנים 2010–2013 הייתה פרייס האפידמיולוגית הראשית של מדינת ניו המפשייר בארצות הברית. בתפקידה זה ניהלה חקירה אפידמיולוגית של התפרצות הפטיטיס C בבית חולים, ונאבקה משפטית לפתוח לצורך כך תיקים רפואיים.
לאחר חזרתה לישראל ב-2013, התמנתה לרופאה בכירה במערך הפנימי וביחידה למחלות זיהומיות ולמניעת זיהומים במרכז הרפואי כרמל בחיפה. בשנת 2015 מונתה לחברת הנהלה ב"כרמל", וממרץ 2018 עד יולי 2020, שימשה כסגנית מנהל בית החולים ומנהלת מערך האיכות והבטיחות במרכז הרפואי. במסגרת תפקידה, ניהלה ד"ר אלרעי את חדרי הניתוח והייתה אחראית על הובלת פרויקטים לשיפור איכות ובטיחות הטיפול בבית החולים, לשיפור הרצף הטיפולי בית חולים-קהילה, לניטור ולשיפור מדדי איכות, לניתוח אירועים ולדיווח עליהם, ולהובלת בית החולים בהכנות למבדק האקרדיטציה (JCI) הבינלאומי בשנת 2017.
מאוקטובר 2017, ד"ר אלרעי היא עמיתה בתוכנית ענבר של ארגון "מעוז" ומשרד הבריאות, שמטרתה להכשיר מנהיגים במערכת הבריאות. היא שימשה גם כמרצה בפקולטה לרפואה של הטכניון, בה למדה, והוכתרה בשנת 2007 למרצה מצטיינת של הפקולטה.
ביוגרפיה > תפקידים > מגפת הקורונה

ב-28 ביולי 2020, במהלך התפשטות מגפת הקורונה בישראל ועם פרישתה של פרופ' סיגל סדצקי מתפקידה כמנהלת היחידה לבריאות הציבור, מינה שר הבריאות יולי אדלשטיין את אלרעי פרייס לתפקיד כממלאת מקום. החל מינואר 2021 היא ממלאת את התפקיד באופן קבוע.
בפברואר 2021 ניהלה מחקר משותף של משרד הבריאות וחברת פייזר על אודות יעילות חיסון פייזר-ביונטק נגד COVID-19 נגד הדבקה, מחלה, מחלה חריפה ותמותה מהמחלה, שפורסם במאי 2021 בכתב העת לנסט. ביולי 2021 אלרעי-פרייס החלה לנהל שני מחקרים אודות חיסון פייזר-ביונטק. מחקר אחד בחן את יעילות החיסון וקצב דעיכתו, כדי להחליט מתי או אם בכלל כדאי לחסן את האוכלוסייה במנת דחף. מחקר שני בדק את החיסוניות התאית בקרב מחוסנים לאורך זמן על-ידי בדיקה סרולוגית. במקביל, היא ומשרדה טענו באותה תקופה כי יש להגביל את הטיסות לישראל וממנה בשל החשש שייכנסו וריאנטים של נגיף הקורונה שישנו את תמונת התחלואה.
כראש שירותי הבריאות בתקופת מגפת הקורונה ספגה אלרעי פרייס גידופים ואיומים מצד אנשים שבחרו לא להתחסן נגד נגיף הקורונה.
ביוגרפיה > תביעות משפטיות

אלרעי-פרייס תבעה את יוספה ברק-טמיר אודות פרסומים שהפיצה כלפיה ובני משפחתה. ב-12 ביולי 2022 הוציא בית המשפט צו מניעת הטרדה מאיימת נגד ברק-טמיר. ב-9 ביולי 2023 פסק בית משפט השלום בבת-ים כי יוספה ברק-טמיר תפצה את ד"ר אלרעי-פרייס בסכום של 145,000 ש"ח פלוס הוצאות התביעה. עוד הוציא צו קבוע האוסר על הנאשמת לפרסם פרסומים כוזבים בעלי אופי דומה ומורה לה להסיר את הפרסומים בגינם נתבעה.
חייה האישיים

אלרעי נשואה לד"ר מאיר פרייס, מנהל מכון ההמטולוגיה בבית חולים כרמל, אותו הכירה כששניהם היו סטודנטים באותו המחזור של בית הספר לרפואה. לזוג ארבעה ילדים והם מתגוררים בחיפה.
פרסים בהם זכתה

בשנת 2015 זכתה בפרס עבודה מצטיינת בנושא שיפור בטיחות במתן כימותרפיה.
בשנת 2016 זכתה בפרס עבודה מצטיינת בנושא שיפור הטיפול ב-CVA בכנס שקיפות בבריאות של משרד הבריאות בחיפה.
ב-2 ביוני 2022 זכתה בתואר "דוקטור לשם כבוד" באוניברסיטת רייכמן
בשנת 2024 זכתה במדליית בוגר הטכניון
איגיון

איגיון או אִי-גָיוֹן (הלחם בסיסים של אי-היגיון, באנגלית: nonsense - נוֹנְסֵנְס) הוא התבטאות בכתב או בעל-פה בשפה שלכאורה מובנת ותקנית, אך בעצם אין לה משמעות או שהמשמעות אינה הגיונית או אפשרית. היא יכולה להכיל סתירות, הברקות ומוזרויות. האיגיון הוא סוגה בריטית מסורתית, והוא נפוץ במיוחד בחמשירים. איגיון יכול להיות מופנה הן לילדים והן למבוגרים.
המונח איגיון

את המונח העברי "אי-גיון", שהוא היפוכו של "היגיון", הגתה ככל הנראה לראשונה דפנה עבר-הדני בתרגומה לשירי אדוארד ליר (הוצאת טרקלין, 1973). מונח זה שקול למונח האנגלי (Nonsense verse) או לזה הגרמני (Unsinnpoesie). גם שירי-שטות, שירי-הבלים, שירי-איוולת, שירי-הבאי, מתאימים להגדרה.
יצירות איגיון

יצירת איגיון יכולה להיות ציור, מילה, משפט, שיר, בדיחה, סיפור או סרט. הרובד האיגיוני יכול להיות שימוש במילים מומצאות (כאלה שאין להן משמעות והן אינן קיימות בשפה), בצירוף מילים חסרות משמעות למשפטים חסרי משמעות, בבניית משפטים חסרי משמעות ממילים קיימות (המילים קיימות אך המשפטים אינם הגיוניים), או באוסף של משפטים, דימויים חזותיים או אירועים הגיוניים שמצטרפים להתרחשות בלתי הגיונית. במקרים רבים האיגיון משתמש בחרוזים, שהם דרך להוסיף יופי מבני ומנגינה שמהווים מסגרת לתוכן האיגיוני. האיגיון, כמו המטפורה, מחברים שני דימויים או יותר, מילוליים או חזותיים. המטפורה שעצם החיבור בין האלמנטים יוצר ערך מוסף למשמעות של כל אחד מהם, משמעות שלא הייתה שם קודם. לעומתה, האיגיון הוא חיבור של שני אלמנטים שיוצר ריק. הריק מביך את השומע או הצופה ולכן הוא יוצר את התדהמה או הצחוק. החיבור מפחית מהמשמעויות של כל אחד מהשלמים שחוברו.
השימוש באיגיון הוא בדרך כלל לצורכי שעשוע, וקיימות יצירות ספרותיות שלמות שהן איגיוניות מתחילתן ועד סופן, כל אחת בדרכה. חיבור איגיוני שונה מג'יבריש, שכן הוא אינו אוסף סתמי של צלילים דמויי-שפה אלא משתמש בתחביר ובדקדוק חוקיים כדי להעביר מסר שאין בו כל משמעות או היגיון. יצירה איגיונית אינה קשקוש אקראי - על המחבר ליצור שילוב שמצד אחד נדמה כבעל משמעות, ומצד שני מכיל מספיק סתירות פנימיות וחיצוניות כך שקל לזהות את האיגיון.
אך טבעי הוא שהקוראים מנסים למצוא משמעות ביצירות, כי במקרים רבים הן נראות כאילו יש בהן מסרים מורכבים ומבלבלים. אבל המשמעויות שאנשים מציעים הן לעולם רעיונות ולא יותר, כי לאיגיון אין פרשנות אחת "נכונה". אין היגיון באיגיון.
יצירות איגיון הן אתגר למתרגמים, במיוחד כשהן מתבססות על משחקי מילים מתוחכמים ומתחכמים, ועוד יותר כשהמילים הן מילים מומצאות. מאחר שהמילים צריכות להישמע טבעיות ואמיתיות, לא ניתן להשאיר אותן בשפה הזרה. מצד שני, קשה לתרגם מילה שאינה קיימת במילון.
דוגמאות

”מה המשותף לעורב ולשולחן כתיבה?” – חידה מאת לואיס קרול, מיוצרי האיגיון החשובים ביותר. קרול לא סיפק תשובה לחידתו, והקוראים הציעו שלל תשובות איגיוניות. השאלה עצמה אינה איגיונית, היא רק משונה, כי קשה לחשוב על תשובה הולמת. אבל משמצרפים תשובה כמו: "בשניהם האות הראשונה היא שי"ן!", מקבלים חידוד איגיוני. התשובה עצמה היא משפט נכון תחבירית שיש בו אפילו היגיון מסוים - אבל אין לה שום קשר הגיוני לשאלה. בתחרות שנערכה התבקשו אנשים אנונימיים לתת תשובה לשאלה והתשובה שזכתה הייתה "את שני הדברים אפשר להעביר דרך הדלת כשהם על צידם". תשובה נוספת לשאלה היא "אדגר אלן פו כתב על שניהם" (העורב שימש מושא כתיבה למשורר אדגר אלן פו, ושולחן הכתיבה היה הרהיט שעליו כתב את השיר).
”רעיונות ירוקים חסרי-צבע ישנים בזעם” (נועם חומסקי) - משפט שבנוי ממילים תקינות, לפי תחביר תקין (מכיל נושא, נשוא, לוואי וכו') אך מכיל במכוון סתירות רבות: רעיון הוא מופשט ולכן לא יכול להיות לו צבע - וממילא אי אפשר לכנותו "חסר צבע", עצם ירוק לא יכול להיות חסר-צבע, רעיון אינו יכול לישון, ואי אפשר "לישון בזעם". משפט שמכיל רק את אחת המוזרויות האלה יכול להיחשב משונה או מטופש, אבל משפט מתוכנן היטב שמכיל ריבוי תופעות כזה הוא משפט איגיוני.
בדוויר: יש דרכים לקבוע אם היא מכשפה.
(מתוך הסרט "מונטי פייתון והגביע הקדוש")
"מר ביבלברוקס, אדוני", אמר החרק ביראת כבוד, "אתה מוזר כל כך, היית צריך להופיע בסרטים".
(מתוך "המסעדה שבסוף היקום" של דאגלס אדמס).
השיר ”דג דג אדם” בביצוע רותי הולצמן מפסטיגל 1981.
ראו גם

ג'ברווקי - אחד משירי האיגיון המפורסמים והמשפיעים ביותר
ציד הסנרק - בלדה איגיונית משעשעת
אבסורד
"ועכשיו למשהו שונה לגמרי" - סרט איגיון של מונטי פייתון
שירי איגיון
ניצה ולחם
דיבוב מצחיק
זאת וזאתי
תוכנית דג הפוגו

תוכנית דג הפוגו הייתה תוכנית של הממשל היפני לפיתוח הכלכלה היפנית באמצעות יהודים שיתישבו בשטחים הסיניים הכבושים, אשר לא יושמה מעולם. מקור השם בדג הפוגו, הנחשב דג יוקרתי ביפן, אך במקרה שאינו מטופל כהלכה – קטלני.
רקע

בשנת 1920, שלחו היפנים כוחות למזרח סיביר במטרה לסייע לצבא הלבן. שם נתקלו היפנים בספר הפרוטוקולים של זקני ציון וזה הפך לספר נפוץ בצבא היפני. הפצת הספר הביאה לאנטישמיות ביפן. עקרונות הספר הופצו בקרב בכירים בממשל ובצבא היפנים ובראשם סגני האלופים נוריהירו יאסואה וקורשיגה אינוזוקא. הן יאסואה והן אינזוקא נבחרו להיות "מומחים לענייני יהודים", וייעצו לממשל היפני כיצד לנהוג באלפי הגולים היהודים. בשנת 1924, נוריהוירו יאסואה תרגם ליפנית את הפרוטוקולים, ואלו זכו לתפוצה עצומה. יאסואה ואינזוקא יחסו כוח כמעט מיתי ליהודים, ואינזוקא אף פרסם מאמר בו כתב: "ליפן נשקפת סכנה גדולה מפני היהודים, אלא שהסכנה הזו מקדמת דנא– מימיהם של מרקו פולו וקולומבוס", שלדעתו היו אף הם יהודים. אולם הוא סייג עצמו ואמר כי אם יפן תדע לנהוג בתבונה, היא תפיק מהיהודים תועלת רבה. באביב שנת 1926, הוחלט לשלוח את יאסואה לארץ ישראל מטעם משרד החוץ היפני במטרה לבחון את התרבות היהודית. יאסואה הגיע ארצה בדצמבר של אותה השנה ונפגש בין היתר עם מנהיגי היישוב העברי דוד בן-גוריון וחיים ויצמן. נוהריהירו התעניין במיוחד בקיבוץ, מכיוון שלדעתו הייתה זו שיטה יעילה ליסוד קולוניות, וטען שרצוי שזו תאומץ על ידי הממשל היפני. חברי המשלחת חזרו ללא עדות לקונספירציה יהודית.
התוכנית

בשנת 1934, עקב רדיפת היהודים מצד המשטר הנאצי, הוצע על ידי מטסואוקה יוסוקה ואיוקאווה יושיסוקה (נשיא חברת מסילת הברזל הדרום-מנצ'ורית ויו"ר האיגוד לתעשיות הכבדות במנצ'וריה) ליישב יהודים גרמנים נרדפים בשטחים הסינים הכבושים (בעיקר מנצ'וריה ושאנגחאי). נטען שהדבר ישפר את הכלכלה היפנית, ימשוך משקיעים יהודים וישפר את מעמדה של יפן מול ארצות הברית. תחילה תוכנן ליישב חמישים אלף יהודים ומאוחר יותר המספר גדל למאות אלפים ואף מיליון יהודים ולצרפם לקהילות היהודיות הקיימות והמשגשגות ממילא באזורים הללו. בדצמבר 1938 התוכנית גובשה סופית וכללה פירוט רב. התוכנית אושרה על ידי הדרג הבכיר (שר האוצר, ראש הממשלה, מפקד הכוחות הימיים, מפקד הכוחות היבשתיים ושר החוץ). נוסף על כך, התוכנית כללה הענקת חופש דתי ותרבותי מלא ליהודים באזור. בשנת 1939 התוכנית בוטלה עקב הרושם שנוצר בממשל היפני מקשר עם גולים יהודים, ובשל התחזקות הברית עם גרמניה הנאצית שללה את יישום התוכנית.
לקריאה נוספת

מירון מדזיני, בצל השמש העולה: יפן והיהודים בתקופת השואה, אוניברסיטה משודרת, 2012, עמ' 58–71.ות
הערות שוליים

↑  הזיוף הגדול ביותר בתולדות העולם חלק א- על הפרוטוקולים של זקני ציון
↑  מירון מדיזיני, בצל השמש העולה, משרד הבטחון, 2012
↑  מירון מדזיני, בצל השמש העולה, משרד הביטחון, מודן, 2012, עמ' 58
↑  לא ידוע, אנציקלופדיה של באידו, דיגיטלי (אין)
↑  תוכנית דג הפוגו הרדיו הבינלאומי של סין
רכב חירום

אמבולנס של זק"א
ניידת משטרת התנועה
אמבולנסים של מד"א
רכב חירום (בתקנות התעבורה הישראליות: רכב ביטחון) הוא כל כלי תחבורה המסומן ומורשה לטפל באירוע חירום בו נשקפת סכנה לחיים. הרכב משמש להעברת צוותי מטפלים, מטופלים, עצורים או ציוד הנדרש להצלת חיים או לביצוע פעולות המונעות סכנה לחיי אדם כגון מקרי אלימות, וכן גנבה או ונדליזם.
רכב חירום יכול להיות כל כלי תחבורה המשמש למקרים בהם יש צורך להגיע בדחיפות למקום הנדרש, כגון בית חולים, מקור שרפה או כל מקרה בו האדם או קבוצת אנשים זקוקים לתגובה מהירה.
דוגמאות לרכבי חירום

אמבולנס אמבולנס רגיל, מספק עזרה ראשונה בסיסית, בעל ציוד עזרה ראשונה בסיסי (BLS).
אמבולנס טיפול נמרץ (אט"ן) אמבולנס טיפול נמרץ או ניידת טיפול נמרץ משמש לטיפול בנפגעים קשים ובחולים אשר אינם יציבים. בעל יכולת טיפול מתקדמת (ALS).
אופנוע להגשת ע"ר אופנוע המופעל על ידי חובש, פרמדיק או רופא ומשמש להגעה מהירה לאירועים כדי להימנע מפקקים בתוך העיר. מוגדרים בחוק כ"אופנוע להגשת ע"ר".
אמבולנס 4*4 אמבולנס בעל יכולת לחלץ נפגע משטח שאינו עביר לאמבולנס רגיל.
ניידת משטרה היא כלי תחבורה, לרוב מכונית, המשמש את המשטרה במגוון פעולות.
אופנוע משטרתי עבור שוטר רכוב המשמש להגעה מהירה לאירועים כדי להימנע מפקקים בתוך העיר
כבאית היא כלי רכב המסייע לצוות כיבוי אש, מסיע אותם לאזור החירום ומכיל ציוד רב לטיפול באירוע.
רכב חירום בתקנות התעבורה בישראל

בתקנות התעבורה מוגדר רכב ביטחון כרכב של אחד הארגונים המפורטים בתקנה כשהוא המפיץ אור מהבהב ומשמיע אזעקה בסירנה.
בתקנה מפורטים 8 סוגים של רכבי ביטחון:
אמבולנס של מגן דוד אדום (או של ארגון אחר בעל אישור ממשרד הבריאות)
אופנוע להגשת עזרה ראשונה (בעל אישור ממשרד הבריאות)
רכב של משטרת ישראל
רכב של צבא ההגנה לישראל
רכב שמשמש את שירות בתי הסוהר למשימות מבצעיות
רכב לכיבוי שריפות
רכב שיטור משולב עם שוטר
רכב מסוים שרשות הרישוי אישרה אותו לכך
תקנה 93 לתקנות התעבורה עוסקת בחובות משתמשי הדרך ביחס לרכב ביטחון והוראות לנוהגים ברכב ביטחון.
רכב חירום בתקנות התעבורה בישראל > צבע האור שמפיץ רכב הביטחון

רכב משטרה, משטרה צבאית, רכב הג״א, רכב צה״ל ורכב שב״ס – כחול או כחול-אדום
רכב שיטור משולב – כחול-צהוב
אמבולנס של מגן דוד אדום, אמבולנס של צה״ל ורכב לכיבוי אש – אדום
רכב שאישרה רשות הרישוי כרכב ביטחון – אדום, רכב שאושר על ידי ועדה משותפת לרשות הרישוי ולאגף התנועה במשטרת ישראל – כחול
נהיגה על רכב ביטחון

על מנת לנהוג ברכב ביטחון יש צורך להוציא היתר מיוחד ממשרד התחבורה (בנוסף לרישיון נהיגה).
המבקש לנהוג ברכב ביטחון נדרש לעמוד בתנאי סף, לעבור הכשרה ייעודית, ולעבור בהצלחה מבחן נהיגה מעשי על רכב החירום.
יש להוציא היתר נפרד לכל סוג של רכב חירום (לדוגמה, בעל היתר נהיגה על כבאית אינו רשאי לנהוג בניידת משטרה).
ראו גם

מד"א
משטרת ישראל
כבאות והצלה לישראל
הצלב האדום
כבאית
ניידת משטרה
אמבולנס
הערות שוליים

↑  יצחק בן אהרן, תקנות התעבורה, ‏2 לאפריל 1961
↑  תזכיר חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2019), התשע"ח-2018 – פרק ___': כבאות, הופץ ב-18 בינואר 2018 על ידי משרד האוצר באתר החקיקה הממשלתי
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007540941905171  BNE: XX547243  GND: 4284558-0  LCCN: sh85042763
דמי חסות

דמי חסות (או פרוטקשן, מאנגלית: Protection, "הגנה") הם שיטה לסחיטת כסף המופעלת לרוב על ידי אנשי פשע מאורגן.
השיטה מתבססת על הסכם בין בית העסק ובין הפושעים שלפיו הפושעים יספקו לעסק שירותי הגנה מפני פשיעה אחרת (או מפני עצמם, במקרים מסוימים) בתמורה לתשלום קבוע. במקרים רבים מדובר בפועל בסחיטה, מפני שהפושעים למעשה "מגנים" על העסק מפני עצמם שכן אם לא ישלם את דמי החסות - הם עצמם יפגעו בו או בבעליו.
לרוב מתחילה הסחיטה בפנייה ידידותית אל בעל העסק והצעה לספק לו שירותי הגנה מפני ונדליזם. אם בעל העסק מסרב או טוען שאין לו צורך בשירותים כאלה, נוקטים הפושעים בשיטות ונדליזם או אלימות שונות (כגון הצתה או שוד) כדי להפחיד את בעל העסק, והוא נאלץ לשלם תשלום קבוע לפושעים כדי שמעשי ההרס לא יחזרו.
ככל פעילות עסקית בעולם התחתון, מבוצעות גם העסקאות הללו תחת מעטה איומים גלוי או סמוי כדי להבטיח את תשלום הסכומים המלאים ובזמן.
גביית דמי חסות בישראל

בישראל, במרבית המקרים גביית דמי החסות מתבצעת דרך עסק מורשה כגון חברות שמירה, באופן חוקי לכאורה, ואינן מדווחות כלל למשטרה. צורה זו של גביית כספים "שחורים" ואמצעים "חוקיים" נקראת הלבנת הון.
בשנת 2021 נפתחו במשטרת ישראל 105 תיקי סחיטת דמי חסות: 39% מהם במחוז צפון, 18% מהם במחוז חוף ו-15% מהם במחוז דרום.
על פי הנתונים, ארגוני הפשיעה בישראל עוסקים בסחיטה באיומים בהיקף של עשרות מיליוני שקלים בשנה. בתחילת שנות האלפיים נעשה מהלך להתמודדות עם ארגוני פשיעה בחברה היהודית באמצעות פעילות של המשטרה בשיתוף פעולה עם גורמי אכיפה נוספים שבעקבותיו קרסו ארגוני הפשיעה היהודיים, ופעילות הפשיעה בתחום הסחיטה באיומים עברה ליישובים ערביים שבהם פעילות המשטרה נמוכה יותר והאכיפה יעילה פחות.
יחד עם זאת כיום אי-אפשר לפלח את נתוני סחיטת דמי החסות לפי קבוצות אוכלוסייה (או לפי פרמטרים נוספים). ועל כן לא ניתן לדעת כמה מהאירועים נעשים בידי ערבים וכמה נעשים בידי יהודים. בחברה הערבית, סחיטת דמי חסות מאפיינת בעיקר ארגוני פשיעה. כאשר מקורם של כ–30% מאירועי הירי בחברה הערבית קשורים בעבירות "פרוטקשן" או בערבית "ח'אווה". הכנסות של ארגוני הפשיעה מסחיטת דמי חסות בשנה מגיע לכ-2 מיליארד שקל. כאשר גביית דמי החסות נעשית בכל אזור שיש בו פיתוח עסקי-מסחרי בעיקר בערים מתפתחות.
ארגוני הפשיעה הערבים בצפון הם בעיקר בכפר טובא־זנגריה שבו מתנהל מאבק ישיר מול ראשי ארגוני הפשיעה ביישוב, שאחראים לסחיטת דמי החסות באזור הצפון. הקושי למגר את התופעה נובע מחוסר ראיות וחוסר רצון מצד הנסחטים להתלונן ולהעיד במשפט.
סחיטת דמי החסות על ידי כנופיות פשע מאורגן בישראל נעשית במסווה של חברות שמירה המעסיקות מארגני שמירה עבריינים, כך למעשה סחיטת דמי החסות נעשית בכסות של גוף חוקי המנפיקות לבעלי העסקים נסחטים חשבוניות כדין, עניין המקשה את הוכחת עבירת הסחיטה באיומים. העבריינים גובים את הכסף מבעלי העסקים תוך איומים על חייהם ורכושם. "חברות השמירה" העברייניות מחלקות ביניהן את האזורים הגאוגרפים שבהם גובים את דמי החסות. כך לדוגמה נחשפה בשנת 2017 פרשת סחיטת דמי חסות בצפון מהקרן הקיימת לישראל (קק"ל), עבור שירותי שמירה באתר "אגמון החולה", שירותים שלא סופקו בפועל.
גביית דמי חסות בישראל > חקיקה

עד שנת 2023, במדינת ישראל, לא היה חוק המגדיר את גביית דמי חסות כעבירה פלילית, מצב זה נבע מן הקושי להגדיר את העבירה. בדרך כלל, כאשר עבריין מורשע, הוא נשפט על "סחיטה באיומים". הקושי להגדיר סחיטה באיומים בחוק מחמיר את המצב בארץ: כתוצאה מכך, עבריינים פחות חוששים להיתפס, למשטרה קשה יותר לאכוף את העבירה, וכן, בבית המשפט קשה להרשיע את העבריין. בעיה נוספת נבעה מכך שלמעשה, קיים הבדל בין סחיטה באיומים וגביית דמי חסות: סחיטה באיומים בדרך כלל מתרחשת פעם אחת ולא יותר. לעומת זאת, גביית דמי חסות היא עבירה מתמשכת, וככל שעובר יותר זמן, קשה יותר לעצור אותה ולהרשיע את העבריין: נוצר דפוס בו בעל העסק מעביר לגובה סכום כסף כל פרק זמן מסוים, אחרי זמן מה כבר קשה להוכיח שמדובר בדמי חסות ולהרשיע את העבריין.
ביולי 2023 אושר תיקון לחוק העונשין שהוסיף לחוק העונשין עבירה ספציפית של גביית דמי חסות, ונועד להיאבק בתופעה בכלים משפטיים. התיקון קובע כי עונשו של גובה דמי חסות הוא שש שנות מאסר, ובהוראת שעה נקבע עונש מינימום שהוא רבע מעונש זה.
הערות שוליים

↑  מרכז המידע והמחקר של הכנסת, פשיעה חקלאית בישראל - נתונים ופעולות למיגורה, ‏יוני 2016
↑  נורית יכימוביץ-כהן, סחיטת דמי חסות, באתר הכנסת
↑   יהושע בריינר, "כולם מפחדים, אתה רוצה שמחר יירו על היקרים לך?", באתר הארץ, 31 במרץ 2021
↑  אלי אשכנזי‏, בכיר בפרקליטות: עם החקיקה הקיימת לא ניתן למגר את תופעת גביית דמי החסות, באתר וואלה, 13 ביולי 2021
↑  אלה לוי-וינריב, ‏קק"ל שילמה מיליוני שקלים דמי חסות למשפחת פשע בצפון, באתר גלובס, 19 בפברואר 2017
↑  הכנסת, סחיטת דמי חסות הצעת חוק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4456824-1
שנות ה-50 של המאה ה-19

משמאל למעלה, עם כיוון השעון: הנרי קליי מציג את פשרת 1850 בפני הסנאט האמריקני ; הארייט ביצ'ר סטואו מפרסמת את הספר "אוהל הדוד תום" ; כוחות צבא רוסיים נלחמים נגד כוחות צבא בריטים, צרפתים ועות'מאניים בסבסטופול במהלך מלחמת קרים ; ספינת הקיטור האמריקנית SS Arctic שוקעת באוקיינוס האטלנטי לאחר שהיא מתנגשת בספינת הקיטור הצרפתית SS Vesta בשנת 1854 ; קו הרכבת של פנמה הושק במהלך שנת 1855 והיווה את מסילת הרכבת הראשונה באמריקה המרכזית שחיברה בין האוקיינוס השקט והאוקיינוס האטלנטי ; כוחות צבא בריטין וצרפתיים וכוחות צבא של אמפריית קינג נלחמו זה בזה במלחמת האופיום השנייה אשר החלה בשנת 1856 ונמשכה ארבע שנים ; פסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד קובע כי האוכלוסייה השחורה בארצות הברית אינם זכאים לאזרחות האמריקאית על פי חוקת ארצות הברית ; צ'ארלס דרווין מפרסם את "מוצא המינים" בשנת 1859, ומציג לראשונה את מושג הברירה הטבעית.
שנות ה-50 של המאה ה-19 היו העשור השישי של המאה ה-19, החלו ב-1 בינואר 1850 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1859.
שנות ה-50 של המאה ה-19 היו עשור סוער מאוד מבחינת יחסים בינלאומיים. סיומה של מלחמת קרים בחוזה פריז גרמה להסדרה של חוקים בינלאומיים, כולל כאלו הנוגעים לקולוניות. ניצחונותיהן של מעצמות המערב במלחמת האופיום השנייה עמדו גם הן במוקד שינויים נוספים במאזן הכוחות בעולם, והיו הרקע להרחבת שליטתה של האימפריה הבריטית בדרום אסיה. במקביל, הגבירה האימפריה הצרפתית את שליטתה על קולוניות בצפון אפריקה. התערבויות המעצמות המערביות גורמות גם לפתיחתה של יפן למערב.
בנוסף, ההגירה ההמונית למערב ארצות הברית הגיעה לשיאה במהלך העשור, מה שהשפיע רבות על הבום הכלכלי של האומה האמריקנית וכמו גם על הגידול המהיר של אוכלוסיית ארצות הברית.
מבחינה מדעית, עשור זה עומד במרכזה של נקודת מפנה משמעותית בתפיסות מרכזיות ברפואה. עבודתו של רודולף וירכו סימנה את תום התקופה בה שלטה התפיסה הרפואית של ארבע הליחות ומחקריו של פסטר לואי פסטר על תסיסה בשנות ה־50 יישבו את בעיית הופעת החיידקים, וסללו את הדרך לפיתוח תהליך הפסטור.
אירועים בולטים בעולם > מלחמות בינלאומיות

מלחמת קרים (1854–1856) - מלחמה שנערכה בין רוסיה הקיסרית לבין בריטניה, אירלנד, האימפריה הצרפתית השנייה, ממלכת סרדיניה, והאימפריה העות'מאנית. רוב הסכסוך התרחש סביב קרים על החוף הצפוני של הים השחור.
מלחמת האופיום השנייה (1856–1860) - מלחמה שנערכה בין מספר מעצמות מערביות לסין.
מלחמת אוסטריה-סרדיניה (1859) - מלחמה שנערכה בין צרפת תחת שלטונו של נפוליאון השלישי וממלכת סרדיניה נגד האימפריה האוסטרית.
אירועים בולטים בעולם > סכסוכים פנימיים

1864-1851: מרד טאיפינג – מרידה עקובה מדם שהתחוללה בדרום-מזרח סין. את המרד הובילה כת נוצרית משיחית חמושה בהנהגתו של הונג שיוצ'ואן כנגד שלטון שושלת צ'ינג הקיסרית בסין. מרד טאיפינג נחשב לאחת מהמלחמות העקובות מדם בהיסטוריה האנושית, ולסכסוך הגדול ביותר של המאה ה-19, כאשר הערכות למספר ההרוגים במרד מצביעות על לפחות 20 מיליון הרוגים, מקורות אחרים מגיעים עד לכדי 100 מיליון אבדות.
1863-1853: מרד ניאן (אנ') – התקוממות מזוינת שהתרחשה בצפון סין שהתרחשה במקביל למרד טאיפינג בדרום סין. המרד לא הפיל את שושלת צ'ינג, אך גרם להרס כלכלי עצום ולאובדן חיים שהפך לאחד הגורמים העיקריים לקריסת שושלת צ'ינג בתחילת המאה ה-20. הערכות למספר ההרוגים במרד מצביעות על לפחות 100 אלף הרוגים.
1873-1854: מרד מיאו – התקוממות של הקבוצה האתנית מיאו וקבוצות אתניות נוספות במחוז גוויג'ואו שבסין נגד שושלת צ'ינג. המרד הופסק לבסוף בכוח צבאי. הערכות למספר ההרוגים במרד מצביעות על לפחות 4.9 מיליון הרוגים.
1856-1854: מרד הטורבן האדום – סדרה של התקוממויות אלימות במחוז גואנגדונג שבדרום סין.
1859-1854: קנזס המדממת – מאבקים אלימים שהתקיימו בקנזס, טרם היותה מדינה, בין תומכי העבדות לבין שולליה.
1858-1855: מלחמת סמינולה (אנ') – החלק השלישי בסדרת מלחמות בין שבט סמינולה (אנ') לצבא ארצות הברית בניסיון להכריע על השליטה בשטחי פלורידה. המלחמה מסתיימת בהסכמת השבט להגר לשמורת אינדיאנים באוקלהומה.
1867-1855: מלחמות שבטי פונטי-האקה – המלחמות נערכו סביב הדלתא של נהר הפנינה, ובעיקר באזור טוי שאן. במלחמות נהרגו כמיליון איש.
1873-1856: מרד פנתאי – התקוממות שנערכה על ידי מיעוטים מוסלמים ומיעוטים אתניים אחרים נגד השלטונות בחלק הדרום מערבי של מחוז יונאן שבסין. הערכות למספר ההרוגים במרד מצביעות על לפחות 2 מיליון איש.
1857: המרד ההודי הגדול – התקוממות נגד השלטון הבריטי הקולוניאלי בהודו. כתוצאה מהמרד עבר השלטון בהודו מחברת הודו המזרחית הבריטית לידי הכתר הבריטי עצמו.
1861-1857: מלחמת הרפורמה – מלחמת אזרחים בת שלוש שנים במקסיקו בין חברי המפלגה הליברלית ואנשי המפלגה השמרנית.
אירועים בולטים בעולם > אירועים פוליטיים בולטים

1853 - הצי של ארצות הברית כופה על יפן את פתיחתה להשפעה כלכלית זרה לאחר כ-200 שנים של בידוד מבחירה.
30 בדצמבר 1853 – רכישת גדסדן: ארצות הברית רוכשת ממקסיקו שטחים לאחר סיום המלחמה בין השתיים.
20 במרץ 1854 - נוסדת המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית, כמפלגה מודרנית המבוססת על רפובליקניזם ומתנגדת לעבדות בארצות הברית.
1856: חוזה פריז - לאחר הפסדה של רוסיה במלחמת קרים, החוזה מעדכן את יחסי הכוחות באירופה לטובתן של המנצחות במלחמה, ומסדיר בין מעצמות אירופה כלים לקביעת מדיניות בנושאים בינלאומיים.
20 בספטמבר 1857 – דלהי נכבשת מחדש על ידי הבריטים, לאחר שלושה חודשי מצור.
כלכלה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
המהפכה התעשייתית: בעשור זה מתפשטת בהדרגה המהפכה מבריטניה אל אזורים סמוכים בצפון אירופה.
פריסת מסילות רכבת :
1851: מסילת הרכבת הראשונה באמריקה הדרומית - מסילת הרכבת בין לימה לקלאו (אנ') היא הראשונה באמריקה הדרומית.
1852: מסילת הרכבת הראשונה באפריקה - מסילת הרכבת באלכסנדריה שבמצרים היא הראשונה ביבשת אפריקה.
רכבות ארצות הברית - במהלך העשור הרכבות בארצות הברית החלו להחליף את התעלות כאמצעי העיקרי להעברת סחורות.
מסילת הרכבת הראשונה באסיה - מסילות רכבת שנסללות בהודו בראשית העשור הן הראשונות ביבשת אסיה.
1850: חוק מכרות וסוכנויות תיווך (אנ') - חוקים חלוציים שעוסקים בזכויות כורים עוברים באנגליה, במטרה להסדיר את הפיקוח על בטיחות המכרות למניעת תאונות מסכנות חיים.
1848–1858: הבהלה לזהב בקליפורניה - בעקבות מציאת זהב באזור צפון-מזרח קליפורניה מתחילה תקופה בת כעשור בקליפורניה, שזכתה לכינוי "הבהלה לזהב", בה גדלה אוכלוסיית קליפורניה במהירות שיא בשל שטף מהגרים שהגיעו אליה בתגובה לידיעות על מציאת זהב באדמתה.
1859: באר נפט - לראשונה בארצות הברית נחפרת הבאר, במדינת פנסילבניה, שמשמשת להפקת נפט עבור תאורה.
חברות בולטות שהוקמו בעשור זה: אמריקן אקספרס (1850), הניו יורק טיימס (1851), ברברי (1856).
התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
ההתנקשויות, החיסולים, וניסיונות ההתנקשות הבולטים ביותר במהלך העשור (לא בהכרח רק רציחות פוליטיות):
ב-18 בפברואר 1853 ניצל הקיסר האוסטרי פרנץ יוזף הראשון מניסיון התנקשות של הלאומן ההונגרי ינוס ליבני (János Libényi).
ב-28 באפריל 1855 ניצל נפוליאון השלישי, קיסר הקיסרות הצרפתית השנייה, מניסיון התנקשות.
14 בינואר 1858 - שמונה בני אדם נהרגו ו-142 נפצעו בפריז במהלך ניסיון התנקשות כושל בנפוליאון השלישי שארגן מהפכן איטלקי בשם פליצ'ה אורסיני.
אסונות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
אסונות > אסונות טבע

1852 - סופת הוריקן מכה באזור פוארטו ריקו. על פי הערכות שונות הסופה גבתה עד ל-800 הרוגים (ייתכן שהרישום מתייחס להרוגים מ-2 סופות סמוכות).
1856 - סופת הוריקן מכה באזור לוס אנג'לס. הסופה גבתה כ-600 הרוגים.
9 בינואר 1857 – רעידת האדמה בפורט טג'ון (1857) רעידת אדמה במגניטודה 7.9 בקליפורניה גורמת להרוג אחד.
21 במרץ 1857 – רעידת אדמה בטוקיו הורגת מעל 100,000 בני אדם.
אסונות > אסונות מעשי ידי אדם

27 בספטמבר 1854 – האסון הימי הראשון באוקיינוס האטלנטי: ספינת הקיטור Arctic טובעת כשעל סיפונה כ-300 איש.
אסונות > בריאות

מגפת הכולרה השלישית שהתפשטה לרחבי העולם בעשור הקודם, ממשיכה להתפשט לאורך העשור בגלי התפרצויות שמתחוללים באזורים שונים בעולם. המגפה משפיעה באופן החמור ביותר המתועד ברוסיה, שם גובה מגפת הכולרה כמיליון קורבנות. בשיקגו נהרגים כ-5.5% מהאוכלוסייה כתוצאה מהמגפה.