stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
וזוב

| --- | --- |
לוע הווזוב
לוע הווזוב
 מידע כללי
 סוג הר:  הר געש פעיל
 גובה:  1,281 מטר
 מדינה:  איטליה 
 מיקום:  איטליה
 רכס הרים:  האנטי-אפנינים הקמפניים 
 מספר הר געש:  =0101-02
 התפרצות אחרונה:  1944
 מסלול ההעפלה הקל:  רגלית
 קואורדינטות:  40°49′14″N 14°25′47″E﻿ / ﻿40.82056°N 14.42972°E﻿ / 40.82056; 14.42972
  (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןוזוב(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןוזוב(למפת קמפניה רגילה) נאפולי סלרנו קזרטה אבלינו בנוונטו לאציו מוליזה פוליה בזיליקטה ק. הים הטירניוזוב(למפת קמפניה מוגדלת) נאפולי סלרנו קזרטה אבלינו בנוונטו לאציו מוליזה פוליה בזיליקטה ק. הים הטירניוזוב
 
הר וֵזוּב (באיטלקית: Monte Vesuvio) הוא הר געש ממזרח לנאפולי הצופה על מפרץ נאפולי, אחד משלושת הרי הגעש הפעילים באיטליה, ומהאלימים ביותר על פני כדור הארץ.
התפרצות הווזוב בשנת 79 לספירה החריבה את הערים הרומיות פומפיי והרקולנאום. הייתה זו ההתפרצות המתועדת הראשונה בהיסטוריה. מאז התפרץ הווזוב פעמים רבות ונחשב לאחד מהרי הגעש המסוכנים בעולם עקב צפיפות האוכלוסין הגבוהה סביבו. במקרה של התפרצות נמצאים כשלושה מיליון איש בטווח הסכנה.
מבנה ההר

וזוב הוא הר געש שכבתי המאופיין בפסגה תלולה ובהתפרצויות אלימות. להר היסטוריה ארוכת שנים – הסלע העתיק ביותר שנדגם ממנו הוא בן כשלוש מאות אלף שנים והיה כנראה חלק מהר געש קדום יותר בשם סומה (Monte Somma). התרוקנות תא המאגמה של סומה גרמה לקריסה של תקרת התא במהלך התפרצות געשית שהתרחשה לפני כ-18,300 שנים. במרכז הקלדרה שנוצרה נותר החרוט הגעשי של וזוב. שרידי סומה, ביחד עם וזוב, מרכיבים את המתחם הגעשי סומה-וזוב (Somma-Vesuvio). שוליו התלולים של לוע סומה הקיפו את חרוט וזוב עד להתפרצות הגדולה בשנת 79, שהרסה חלק משולי הקלדרה. כיום מוקף וזוב בשולי סומה רק מצפון וממזרח. קוטרו של הר הגעש הוא 5 ק"מ.
מבנה ההר ממשיך להשתנות מהתפרצות להתפרצות. נכון להיום (2008) גובה החרוט המרכזי הוא 1,281 מטרים, שולי סומה מגיעים לגובה 1,149 מטרים, כאשר ביניהם לבין החרוט הגעשי מפריד עמק אטריו-די-קאבאליו, 5 ק"מ אורכו.
התפרצויות

הר וזוב הוא אחד מהרי הגעש הפעילים והאלימים ביותר על פני כדור הארץ. מתוך חמש ההתפרצויות הגדולות ביותר באירופה בעשרת אלפים השנים האחרונות, שלוש היו של הווזוב – בסביבות השנים 5960 ו-3580 לפנה"ס. וההתפרצות המפורסמת של שנת 79 לספירה שהחריבה את פומפיי. מאז התפרץ ההר עוד כ-36 פעמים.
בשנת 203 תועדה התפרצות על ידי ההיסטוריון דיו קסיוס. בשנת 472 התרחשה התפרצות עזה שגרמה לאפר שנפלט מההר להגיע עד קונסטנטינופול שבבלקן, ועוד חמש התפרצויות תועדו עד לשנת 1036. בסוף המאה ה-13 נכנס ההר לתקופה רדומה, אולם מחזור פעילות חדש החל בשנת 1631 בהתפרצות ענק שגבתה את חייהם של כ-3,500 איש. מאז ועד היום נרשמו עוד 22 התפרצויות, אחת קטלנית במיוחד באפריל 1906 בה נהרגו 100 בני אדם, והאחרונה בשנת 1944 בזמן מלחמת העולם השנייה במהלכה נהרסו שלושה כפרים.
ההתפרצות בשנת 79

התפרצות וזוב בשנת 79 לספירה הייתה ההתפרצות הראשונה בהיסטוריה שתועדה לפרטיה. פליניוס הצעיר שהיה עד לאירוע (ממרחק של כ-30 ק"מ מההר) תיעד את מאורעות אותו היום, 24 באוגוסט. הוא רשם ותיאר את רעידות האדמה שקדמו להתפרצות, את עמוד העשן שהיתמר מלוע ההר (שהגיע לגובה של 33 ק"מ), את השפעת ההתפרצות על האנשים ואת הזרמים הפירוקלסטיים שגרמה ההתפוצצות וגלי הצונמי שהתלוו אליה.
בהתפרצות זו, שנמשכה כ-19 שעות, נפלטו מההר כארבעה ק"מ רבועים של אפר געשי שנשר על הערים פומפיי והרקולניאום. הרקולניאום נקברה תחת כ-20 מטרים של חומרים געשיים שנגרמו על ידי ארבעה זרמים פירוקלסטיים תוך 24 שעות. כ-5,000 איש התגוררו בה לפני ההתפרצות. היא התגלתה ב-1710 בדרך מקרה.
פומפיי ותושביה נקברו תחת שכבה של אפר געשי בעובי ארבעה מטרים, מקומה נשכח והיא התגלתה במקרה בשנת 1748. מאז נחפרה העיר ביסודיות על ידי ארכאולוגים שחשפו את בתיה, מבני הציבור שבה וגם שלדי בני אדם ובעלי חיים ברגעיהם האחרונים ממש. בסך הכול נהרגו בהתפרצות קטלנית זו 3,360 איש.
ההר כיום והיערכות לעתיד

מאז ההתפרצות בשנת 1944, הר הווזוב שקט. יחסית לתקופות שקט קודמות, אשר נעו בין שנה וחצי לשבע וחצי שנים, זו נחשבת לארוכה מזה 500 שנה. עם זאת, מלמדים נתוני ההתפרצויות לאורך ההיסטוריה כי ככל שמתארכת תקופת השקט לפני התפרצות, כך גדלה עוצמתה וסכנתה. נראה כי קודם להתפרצות האדירה שהחריבה את פומפיי, היה ההר רדום אלפי שנים, לכן התרחיש הגרוע ביותר שצופים בהתפרצות עתידית קרובה יהיה דומה יותר להתפרצות בשנת 1631. בהתפרצות שכזו, שטח ברדיוס 7 ק"מ מלוע ההר יימחה לחלוטין תוך 15 דקות בזרם פירוקלסטי, שטח של 100 קמ"ר יהיה חשוף לפגעי אפר געשי, וחיי כ-3 מיליון בני אדם יהיו בסכנה.
בעזרת מחקרים על התפרצויות ההר בעבר והשפעותיהן, מפתחים וולקנולוגים כלים לפענוח נתונים מהשטח לכדי אזהרות מוקדמות דיין להיערכות מתאימה לפני התפרצות עתידית. מכון תצפית מיוחד בנאפולי – "אוסרבטוריו וזוביו" – צופה על ההר ובוחן ללא הרף תנודות קרקע ושינויים בהרכב הכימי של הגזים הנפלטים באזור ההר העשויים להעיד על התקרבות המאגמה אל פני השטח לקראת התפרצות. נכון לשנת 2001 לא נצפתה מאגמה בטווח 10 ק"מ תחת פני שטח ההר. שיטות חיזוי אלה מאפשרות זמן התרעה ארוך דיו לפינוי אוכלוסייה. לפי הערכות ניתן יהיה לדעת על התפרצות קרובה כשבועיים לפני שתתחולל, ואז יפונו מסביבות ההר כשש מאות אלף איש. במקביל, נעשים מאמצים לדילול האוכלוסייה באזור המסוכן ביותר.
האזור סביב להר הוכרז כשמורת טבע ב-5 ביוני 1995. ב-1997 נכלל ההר (המהווה את לב ליבו של "הפארק הלאומי וזוב"), ביחד עם "מיליו ד'אורו" (Miglio d’Oro), ב"רשת העולמית של שמורות ביוספריות" (World Network of Biosphere Reserves) תחת "תוכנית האדם והביוספרה" (MAB) של אונסק"ו. הפסגה פתוחה למבקרים ונסללו אליה שבילי גישה לנוחיות התיירים. הטיפוס לפסגה בטוח – אין כיום (2017) סימנים לפעילות בהר וזוב.
על מדרונות הווזוב כרמים רבים, בשל פוריות אדמת האזור. יין נאפוליטני מפורסם, המיוצר מענבים הגדלים באזור זה, נקרא "לקרימה כריסטי", לפי אגדה נוצרית, הגורסת כי ישו השקה בדמעותיו את מדרונות הווזוב ותרם בכך לפוריות האדמות.
מראה הווזוב מנאפולי

מבט מקסטל דל'אובו (Castel dell'Ovo) השוכן במפרץ נאפולי
הערות שוליים

↑  אתר Global Volcanism Program
↑  Geotimes – April 2005 – Vesuvius’ next eruption
↑  היסטוריה געשית של סומה-וזוב
↑  http://volcano.und.nodak.edu/vwdocs/volc_images/img_vesuvius.html
↑  מה שהקיא ההר ויזוב, השקפה, 1 במאי 1906
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007536677405171  BnF: cb12039932b (data)  GND: 4108229-1  LCCN: sh85142963  NARA: 10038241  NKC: ge292699  VIAF: 246126882   WorldCat (עם VIAF): 246126882 
צילום לוויין של וזוב, בו ניתן לראות את החרוט המוקף בשרידי שולי סומה
מבט אל לוע הווזוב
12 קופים

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  המזח 
 בימוי:  טרי גיליאם 
 הופק בידי:  רוברט קבלו
 תסריט:  דייוויד פיפלס   ג'נט פיפלס
 עריכה:  מיק אודסלי 
 שחקנים ראשיים:  ברוס ויליס   מדלין סטו   בראד פיט כריסטופר פלאמר ג'ון סדה כריסטופר מלוני דייוויד מורס
 מוזיקה:  פול בקמסטר 
 צילום:  רוג'ר פרט 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  Universal Pictures
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  27 בדצמבר 1995
 משך הקרנה:  131 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט דיסטופי, נאו-נואר, סרט פוסט-אפוקליפטי 
 מקום התרחשות:  בולטימור, פילדלפיה 
 תקופת התרחשות:  1917, 2035, April 1990, November 1996 
 תקציב:  $29,000,000
 הכנסות:  $168,839,459
 הכנסות באתר מוג'ו:   twelvemonkeys
 פרסים:  פרס סאטורן לסרט המדע-בדיוני הטוב ביותר לשנת 1995
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
"12 קופים" (באנגלית: ‎12 Monkeys) הוא סרט מדע בדיוני אפוקליפטי, שביים טרי גיליאם לפי תסריט מאת דייוויד וג'נט פיפלס. בסרט מככבים ברוס ויליס, מדלין סטו ובראד פיט (שהיה מועמד לפרס אוסקר על משחקו בסרט זה), והוא יצא לאקרנים בארצות הברית בסוף שנת 1995.
עלילת הסרט מתמקדת באדם הנשלח אל ההווה מעתיד דיסטופי, שבו בני האדם כלואים מתחת לפני האדמה מאימת נגיף קטלני שהשמיד את רוב בני האדם על כדור הארץ. מטרת שיגורו אל העבר היא להביא מידע שיאפשר להתגונן מפני הנגיף. הסרט שואב השראה מהסרט הקצר "המזח" (La Jetée, צרפת, 1962, כריס מרקר).
פרשנות

מבקר הקולנוע רוג'ר איברט גורס כי עיקרו של הסרט הוא שחייו של הגיבור לכודים בין עבר לעתיד, והוא מוצא עצמו שב וחוזר בעבר על הלקחים שלמד בעתיד, ולהפך, אך אינו מצליח לנצח את גזירת הגורל או, לפי מבקר אחר, את הפרדוקס של מסע בזמן. נושא זה בסרט נרמז גם בסצנה בה שני גיבורי הסרט שוהים בבית קולנוע בו מוצג הסרט ורטיגו של אלפרד היצ'קוק, שגם גיבורו, כך לפי ג'נט מזלין, מבקרת הניו־יורק טיימס, לכוד באובססיה לגבי אירוע בעברו, שלמרות כל מאמציו הוא נדון לשוב ולחוותו. פרדוקס המסע בזמן מבוסס רבות על הסרט הקצר המזח.
גיליאם שיתף פעולה בסרט זה עם הצלם רוג'ר פראט, עמו שיתף פעולה קודם לכן גם בסרט "ברזיל", ועם התסריטאי דייוויד פיפלס, שחזונו הקודר ביחס לעתיד, בדומה לזה שבסרט "ברזיל", השתקף בתסריט שכתב לסרט בלייד ראנר. לדעת מבקרת הניו־יורק טיימס, ג'נט מזלין, הייתה לתסריט של פיפלס השפעה מיטיבה על גיליאם, בכפותו עליו חזון קודר, המוותר על מקצת מהעיטורים הבארוקיים המאפיינים את סגנונו. מקור השפעה נוסף, במיוחד בסצנות המתרחשות במתקן הפסיכיאטרי, הוא קן הקוקייה של מילוש פורמן, ודמות המטורף אותה מגלם בראד פיט, גורס המבקר ג'יימס ברארדינלי, מהדהדת את זו שגילם בסרט ג'ק ניקולסון.
המבקר סקוט רוזנברג גורס כי אף שהסרט עוסק במסע בזמן, הוא נמנע מהתלבטות נדושה בפרדוקסים של מסע הזמן ובמקום מקדיש את עיקר תשומת הלב למצבו הפסיכולוגי של הנוסע בזמן, ג'יימס קול, המתחיל את דרכו כאסיר אלים ובהדרגה לובש דמות גיבור. פיטר קנבזי, לעומתו, סבור כי מוקד העניין בסרט הוא דווקא בשאלה מהו טירוף ומהי שפיות, במיוחד בהתייחס לחילופי התפישות והתפקידים בין קול לריילי.
הערות שוליים

↑   "12 קופים", במסד הנתונים Box Office Mojo (באנגלית)
↑  Roger Ebert, 12 Monkeys, 5.1.1996
↑  Temporal Anomalies in Time Travel Movies unravels 12 Monkeys
1 2  12 Monkeys Movie Review: A Time Traveler With Bad News, Janet Maslin, New York Times, December 27th 1995
↑  James Berardinelli, Twelve Monkeys
↑  Scott Rosenberg, SALON Reviews: 12 Monkeys
↑  Groucho Reviews
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BIBSYS: 3022939  BNE: XX3814145  BnF: cb169914551 (data)  MusicBrainz release group: 1c144c44-18be-35d7-88bc-65c994a07866  VIAF: 192617754   WorldCat (עם VIAF): 192617754
ימים של תום

| --- | --- |
כרזת הסרט
כרזת הסרט
 בימוי:  ג'יימס גריי
 הופק בידי:  אנתוני קטגס
 תסריט:  ג'יימס גריי
 עריכה:  סקוט מוריס
 שחקנים ראשיים:  בנקס רפטה   אן האת'וויי  ג'רמי סטרונג
 מוזיקה:  כריסטופר ספלמן
 צילום:  דריוש ח'ונג'י
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  Focus Features, סרטי יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  19 במאי 2022
 משך הקרנה:  115 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט דרמה 
 מקום התרחשות:  קווינס 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-80 של המאה ה-20 
 תקציב:  15 מיליון דולר
 הכנסות:  6.6 מיליון דולר
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
ימים של תום (באנגלית: Armageddon Time) הוא סרט התבגרות אמריקאי משנת 2022 בכתיבה ובימויו של ג'יימס גריי, עם בנקס רפטה, אן האת'וויי, ג'רמי סטרונג, ג'יילין ווב ואנתוני הופקינס בתפקידים הראשיים.
התסריט של גריי נכתב בהשראת סיפור התבגרותו בשכונת פרש מאדו בקווינס (אנ'), שם גם צולם הסרט. נער יהודי שגדל במשפחה יהודית עוטפת אך לוחצת ונחשף לגזענות ולחוסר צדק בעולם.
הזמן הוא תחילת שנות ה-80, ערב ניצחונו של רונלד רייגן בבחירות.
גריי היה מועמד לפרס דקל הזהב, ג'רמי סטרונג היה מועמד לפרס סטלייט לשחקן המשנה הטוב ביותר, בנקס רפטה היה מועמד לפרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן הצעיר הטוב ביותר.
תקציר העלילה

פול גראף (בנקס רפטה) הוא נער יהודי שלומד בכיתה השישית בבית ספר ציבורי בקווינס. הוא אינו מתעניין בלימודים אלא מרבה לצייר. בכיתתו לומד גם ג'וני דייוויס (ג'יילין ווב), נער אפרו אמריקאי. המחנך מר טירקלטאוב (אנדרו פולק) לא מסתיר את יחסו הגזעני אליו. ג'וני הוא יתום שגר אצל סבתו החולה.
משפחת גראף היהודית כוללת גם את האם אסתר (אן האת'וויי), האב אירווינג (ג'רמי סטרונג) והבן הבכור והמוצלח טד (ראיין סל). האב סובל מתסביך נחיתות בשל היותו שרברב ורוצה שפול ירכוש השכלה ומקצוע מכובד.
המשפחחה נתמכת על ידי הסבא אהרון רבינוביץ (אנתוני הופקינס), אביה של אסתר. הוא היחיד שמבין לנפשו של פול ומלמד אותו על אי הצדק בעולם ועל האפשרות להתמודד עם זה.
פול מתחבר עם ג'וני שמושך אותו לעשן ג'וינט בשירותים. המחנך תופס אותם, ג'וני נזרק מבית הספר ופול מקבל מכות מאביו ומועבר לבית ספר פרטי. בית הספר נתמך על ידי פרד טראמפ (ג'ון דיל) ובטקס הפתיחה הוא מביא את בתו הפרקליטה הבכירה מריאן טראמפ (אנ') (ג'סיקה צ'סטיין) בוגרת בית הספר, לשיחת מוטיבציה על חשיבות הלימוד וההצלחה בחיים.
פול ממשיך בחשאי את יחסיו עם ג'וני ומרשה לו לישון בביתן בחצר בית המשפחה. הסבא האהוב נפטר ופול רוקם תוכנית לברוח לפלורידה שם יהיה צייר מפורסם וג'וני ייתקבל לנאס"א. למימון התכנית הוא משכנע את ג'וני לגנוב מחשב מבית הספר ולמשכן אותו בבית עבוט.
הם נתפסים ומובאים לחקירה. פול אומר שהיוזמה הייתה שלו אך ג'וני לוקח את האשמה עליו. אירווינג מגיע לתחנת המשטרה, נפגש בשוטר החוקר (דומיניק לומברדוזי) שפעם עשה בביתו תיקון ולא חייב אותו. השוטר מסכים לשחרר את פול ללא רישום. פול מבין את אי הצדק בחיים ומתחיל ללמוד ברצינות.
צוות השחקנים

| שם השחקן | שם הדמות | הערות |
| --- | --- | --- |
| בנקס רפטה | פול גראף |  |
| אן האת'וויי | אסתר גראף |  |
| ג'רמי סטרונג | אירווינג גראף |  |
| אנתוני הופקינס | ארון רבינוביץ |  |
| טובה פלדשו | מיקי רבינוביץ |  |
| ג'ון דיל | פרד טראמפ |  |
| ג'סיקה צ'סטיין | מריאן טראמפ |  |
| ג'יילין ווב | ג'וני דייוויס |  |
| ראיין סל | טד גראף |  |
| אנדרו פולק | מר טירקלטאוב | מחנך |
| דומיניק לומברדוזי | שוטר |  |
הורם מלך גזר

הורם היה מלך גזר הכנענית שנזכר בספר יהושע, פרק י', פסוק ל"ג: ”אז עלה, הורם מלך גזר, לעזור, את-לכיש; ויכהו יהושוע ואת-עמו, עד-בלתי השאיר-לו שריד.”
מלחמתו ביהושוע בן נון

לפי המסופר בספר יהושע, לאחר כיבוש העיר לבנה, וכחלק מכיבוש ארץ כנען המתואר בספר, פנה יהושע בן נון לכבוש את לכיש. הורם מלך גזר נחלץ לעזור ללכיש במלחמתה בצבא העברים, אך אלה הביסו אותו ואת עמו ניצחון מוחץ: ”ויכהו יהושוע ואת-עמו, עד-בלתי השאיר-לו שריד.” למרות ניצחונו המוחץ, יהושוע אינו כובש גזר, והיא נשארת כנענית עד ימי שלמה.
הורם מלך גזר הוא המלך היחיד שהעז לתקוף את צבאו של יהושע בן נון לבדו, בלי להתארגן בברית עם מלכים נוספים (כפי שעשה אדוני-צדק מלך ירושלים, אשר פתח במלחמה עם גבעון, בעלת בריתם של העברים, רק בראש ברית שכללה ארבעה מלכים נוספים). ניתן להסביר תעוזה זו בכך שהייתה זו מתקפה נואשת של מלך אחוז חרדה, או להפך: שגזר הייתה עיר חזקה ועצמאית עם צבא מיומן, ולכן האמין הורם שכוחו יעמוד לו לנצח את יהושע.
למרות הניצחון המזהיר של יהושע ובני ישראל על הורם ואנשיו העיר גזר נזכרת כעיר כנענית גם בספר שופטים (כנראה מסורת כיבוש אחרת לפי ד״ר נילי ואזנה) ובספר מלכים, בו מוזכר כי עד ימי שלמה המלך לא נכבשה גזר עד שפרעה חותנו של שלמה (כנראה הכוונה לסיאמון) כבש אותה מן הכנענים ונתנה כמתנת חתונה לשלמה לרגל נישואיו לבת פרעה.
ראו גם

הוהם מלך חברון
הערות שוליים

1 2  מלכה שוורץ,כיבושי יהושוע,לקט מעובד מתוך: מחניים, צבא הגנה לישראל,הרבנות הצבאית הראשית, גיליון ס"ט
| ספר יהושע |
| --- | --- | --- |
| הכניסה לארץ | שליחת המרגלים ליריחו • מעבר הירדן • ברית המילה בגלגל • מפגש יהושע עם המלאך |  |
| כיבוש הארץ | מלחמת יריחו • מעשה עכן ולכידתו • כיבוש העי • מעמד הר גריזים והר עיבל • ברית הגבעונים • מלחמת מלכי הדרום • שמש בגבעון דום • מלחמת מלכי הצפון |  |
| חלוקת הארץ לשבטים | נחלת שבט ראובן • נחלת שבט שמעון • נחלת שבט יהודה  (רשימת ערי יהודה) • נחלת שבט יששכר • נחלת שבט זבולון • נחלת שבט דן • נחלת שבט נפתלי •  נחלת שבט גד • נחלת שבט אשר • נחלת שבט אפרים • נחלת שבט מנשה •  נחלת שבט בנימין • ערי הלויים • ערי המקלט |  |
| סיום ספר יהושע | מזבח שניים וחצי השבטים • נאום יהושע • הברית בשכם |  |
| דמויות בספר יהושע | יהושע בן נון • רחב • עכן בן כרמי • אדני צדק • הוהם מלך חברון • דביר מלך עגלון • יפיע מלך לכיש • פראם מלך ירמות • הורם מלך גזר • יבין מלך חצור • כלב בן יפונה • אלעזר הכהן • עתניאל בן קנז • עכסה |  |
בואו נדבר על זה

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  הארולד ראמיס 
 הופק בידי:  ג'יין רוזנטל, בפסקה זו רשומה אחת נוספת שטרם תורגמה 
 תסריט:  קנת' לונרגן
 עריכה:  קרייג פי. הרינג
 שחקנים ראשיים:  רוברט דה נירו   בילי קריסטל   ליסה קודרו
 מוזיקה:  הווארד שור 
 צילום:  סטיוארט דריבור 
 מדינה:  ארצות הברית, אוסטרליה 
 חברת הפקה:  האחים וורנר, TriBeCa Productions 
 חברה מפיצה:  האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 5 במרץ 1999   ישראל 19 באוגוסט 1999
 משך הקרנה:  103 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט קומדיה, סרט בלשי, סרט פשע 
 מקום התרחשות:  דרום פלורידה, ניו יורק, מיאמי 
 תקציב:  80,000,000 דולר
 הכנסות:  176,885,658 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   analyzethis
 סרט הבא:  בואו נדבר על זה פעם שנייה (2002)
 דף הסרט ב־IMDb
 
בואו נדבר על זה (באנגלית: Analyze This; בתרגום חופשי: "נתח את זה") הוא סרט קולנוע אמריקאי-אוסטרלי מסוגת קומדיית הפשע משנת 1999. הרולד ראמיס ביים את הסרט, ומככבים בו ליסה קודרו, רוברט דה נירו ובילי קריסטל. הסרט זכה להצלחה בקופות והיה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב, בהם הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר.
ב-2002 יצא סרט המשך בשם "בואו נדבר על זה פעם שנייה".
עלילה

עלילת הסרט עוקבת אחר פול ויטי (דה-נירו), מאפיונר הנתקף התקפי חרדה ודיכאון על רקע ההתנקשות באביו לנגד עיניו, כשעוד היה ילד. ויטי מבין כי החולשה מסכנת את חייו ועסקיו הנפשעים ופונה בסתר לעזרת פסיכיאטר - בן סובּל (קריסטל). סובל מוצא עצמו נגרר לעולמו של ויטי, הרגיל שבקשותיו ודרישותיו מתבצעות באופן מיידי - ומתקשה לקבל הרעיון של טיפול פסיכיאטרי מתמשך או קביעת פגישות שבועיות.
מאחר שבעולמו של ויטי פגישות עם פסיכולוג עלולות להתפרש כחולשה הוא נאלץ להסתיר את הטיפול מעיני חבריו לארגון הפשע ויריביו. כתוצאה מדרישותיו לטיפול מיידי בכל עת שיחפוץ מוצא עצמו בן נקלע מספר פעמים לסיטואציות בהן עליו להתנהג כחבר משפחת הפשע של ויטי. במקביל, אנשי ה-FBI משכנעים את בן לשמש מודיע בעזרת קלטת מזויפת, בה נשמע ויטי מתכנן לרוצחו.
בשיא העלילה מוצא עצמו בן מייצג את ויטי בפגישת פסגה של משפחות הפשע כקונסיליירי, בעוד שזה מגיע לפריצת דרך בניתוח תחושת האשם שהרגיש על מות אביו. ויטי מגיע לפגישה ומודיע כי הוא מבקש לעזוב את חיי הפשע. אנשי אחת ממשפחות הפשע היריבות מסרבים לקבל זאת וחוששים שוויטי יהפוך למלשן ובין שני המחנות מתפתח קרב יריות. במהלך הקרב בן מגן בגופו על ויטי מכדור ונפצע בכתף. לאחר שאנשי ה-FBI נכנסים לזירה ועוצרים את כל המעורבים בן נשלח לבית חולים וחוזר לחיות את חייו כבשגרה.
באפילוג בן מבקר את ויטי בכלא סינג סינג, ומברך אותו על החלמתו מהתקפי החרדה והדיכאון.
צוות השחקנים הראשי

רוברט דה נירו - פול ויטי
בילי קריסטל - בן סובל
ליסה קודרו - לורה מקנמארה, ארוסתו של בן
צ'אז פלמינטרי - פרימו סינדרוני, יריבו של ויטי
ג'ו ויטרלי - ג'לי, סגנו של ויטי
ביקורות והכנסות

הסרט יצא ב-5 במרץ 1999, ובסוף השבוע הראשון באקרנים גרף כ-18 מיליון דולר וניצב במקום הראשון. בשבועות שלאחר מכן הכנסותיו של הסרט ירדו בהדרגה ובאופן מתון, עד אשר ירד מהאקרנים בארצות הברית כעבור 22 שבועות, לאחר שגרף הכנסות בנות כ-106 מיליון דולר. מהכנסותיו ברחבי העולם הסרט גרף 70 מיליון דולר נוספים, ובסה"כ כ-176 מיליון דולר.
הסרט זכה לביקורות מעורבות, עם נטייה לאהדה בקרב מבקרי הקולנוע. בין המבקרים המשבחים את הסרט נפוצו שבחים לתזמון הקומי ולמשחקם של קריסטל ודה-נירו. מנגד, מבקרים אחרים טענו כי עלילת הסרט איננה עמוקה דיה והדמויות חסרות עומק אמיתי.
הסרט היה מועמד לשני פרסי גלובוס הזהב - הסרט הקומי או המוזיקלי הטוב ביותר, השחקן הטוב ביותר בסרט קומי או מוזיקלי (בעבור הופעתו של דה-נירו).
הערות שוליים

1 2  הוצאות והכנסות הסרט בואו נדבר על זה באתר Box Office Mojo
↑  ראו לדוגמה ביקורתו של רוג'ר איברט
↑  ראו לדוגמה ביקורת בוושינגטון פוסט
עוד סרט גאה

| --- | --- |

כרזת הסרט
 בימוי:  טוד סטיבנס
 הופק בידי:  טוד סטיבנס ג'סי אדמס ג'ונה בלצ'מן
 תסריט:  טוד סטיבנס
 שחקנים ראשיים:  מייקל קרבונרו גראהם נורטון Matthew Rush Darryl Stephens סקוט תומפסון ג'ונתן צ'ייס מיץ' מוריס מינק סטול 
 מוזיקה:  מרטי בלר 
 צילום:  קארל ברטלס 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברה מפיצה:  TLA Releasing
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, ישירות לווידיאו 
 הקרנת בכורה:  28 באפריל 2006
 משך הקרנה:  93 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  קומדיה רומנטית, סיפור התבגרות, סרט פרודיה, סרט להט"בי 
 תקציב:  500,000 דולר
 הכנסות:  745,327 דולר
 הכנסות באתר מוג'ו:   anothergaymovie
 סרט הבא:  Another Gay Sequel: Gays Gone Wild! 
 www.anothergaymovie.com
 דף הסרט ב־IMDb
 
עוד סרט גאה (באנגלית: Another Gay Movie) הוא קומדיה הומואית-רומנטית משנת 2006 בבימויו של טוד סטיבנס. הסרט עוקב אחרי ארבעה חברים הומואים: אנדי, ג'ארוד, ניקו וגריף אשר עם סיום לימודיהם בתיכון נודרים שהם מאבדים את ה"בתולים האנאליים" שלהם לפני המסיבה הגדולה ביום העבודה של החברה הלסבית שלהם, מאפלר. כל הבנים מנסים בהזדמנויות שונות לקיים את ההסכם, עד הלילה של המסיבה, כאשר כל אחד מהם אמור למלא את השבועה.
מבחינה מסחרית זכה הסרט להצלחה מתונה בקופות: תקציבו עמד על 500,000 דולר ורווחיו על 745,327 דולר.
עלילה

העלילה מתרכזת סביב ארבעה חברים הומואים, אשר סיימו לאחרונה את לימודיהם בתיכון. אנדי (מייקל קרבונרו) מביך את עצמו תמידית ולעיתים קרובות מאונן ומענג את עצמו עם הפירות והירקות של אמו. ג'ארוד (ג'ונתן צ'ייס) הוא ספורטאי נאה וחסר ביטחון. גריף (מיץ' מוריס) הוא חנון, לבוש היטב ומאוהב בסתר בחברו הטוב ביותר, ג'ארוד. ניקו (ג'ונה בלצ'מן) הוא הססגוני ביותר, האוחצ'ה של החבורה. הארבעה מחליטים לכרות ברית שעד סוף הקיץ הם מקיימים יחסי מין.
כל אחד מהבנים ממשיך לרדוף אחרי המטרה בדרכים שונות, עם תוצאות מצחיקות וטראגיות בו זמנית. ניקו מסדר לעצמו פגישה מהאינטרנט עם אדם בשם ריידר (Matthew Rush) אבל לאחר התרחשות לא צפויה הוא מנסה את מזלו עם זוכה העונה הראשונה של הישרדות (ריצ'רד האטץ'). אבל גם ניסיון זה לא נוחל הצלחה בעקבות בעיות מעיים. הוא גומר בסופו של דבר עם סבא של מאפלר. ג'ארוד מכיר את ביו (James Getzlaff) בזמן משחק בייסבול וחושב שאיתו תבוא הגאולה. גריף המתוסכל מנסה לשפר את המראה שלו ומצטרף לאימון אירובי. המאמן, אנג'ל (דאריל סטפנס), מזמין אותו למועדון שבו הוא עובד כחשפן. גריף וג'ארוד נפגשים במועדון וגריף מגיע במחשבה שג'ארוד רוצה לבלות איתו אך מתאכזב כשהוא רואה אותו מתנשק עם ביו. ברגע של חולשה, גריף המיואש, מנסה להסיח את דעתו עם אנג'ל אבל בסופו של דבר בוחר להתוודות על אהבתו בפני ג'ארוד בדיוק ברגע שבו הוא עמד לאבד את בתוליו עם ביו. אנדי, שדלוק על המורה למתמטיקה שלו, מר פוקוב (גרהם נורטון), מופתע למצוא אותו בצ'אט גייז, אך הפגישה מגלה צדדים אפלים של המורה ולא מניבה תוצאות נעימות. לבסוף, הוא מסיים באורגיה משולשת עם אנג'ל, שננטש על ידי גריף וביו שנדחה על ידי ג'ארוד.
חלק גדול מההומור בסרט נובע מזה שהבנים תמימים ומתנהלים באופן מוזר בכל הקשור לרומנטיקה ומין. כל אחת מהעלילות והתפניות בסיפור של הבנים מתחילות גרוע והכל משתבש להחריד עד לרגע שבו הם סוף סוף מתחילים לשנות את עמדתם לגבי סקס בסופו של הסרט.
שחקנים

מייקל קרבונרו – אנדי וילסון
ג'ונה בלצ'מן – ניקו האנטר
מיץ' מוריס – גריף
ג'ונתן צ'ייס – ג'ארוד
פסקול

Another Gay Sunshine Day – Nancy Sinatra
I Know What Boys Like – Amanda Lepore
Everything Makes Me Think About Sex – Barcelona
Clap (See the Stars) – The Myrmidons
Vamos a la Playa – United States of Electronica
Dirty Boy – IQU
Hot Stuff – The Specimen
Fuego – Naty Botero
All Over Your Face – Cazwell
Pleasure Boy – Seelenluft
This is Love – Self
Peterbilt Angel – Morel
Another Ray of Sunshine – Nancy Sinatra
Let the Music Play – Shannon
I Was Born This Way – Craig C. featuring Jimmy Somerville
מרי קרפנטר

| --- | --- |

צילום דיוקן של קרפנטר בגיל מבוגר
 לידה:  3 באפריל 1807 אקסטר, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  14 ביוני 1877 (בגיל 70) בריסטול, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד 
 מקום קבורה:  בית הקברות ארנוס וייל 
 
שמה של מרי קרפנטר על אנדרטת הרפורמטורים, בית הקברות קנסל גרין
מֶרִי קַרְפֶּנְטֶר (באנגלית: Mary Carpenter;‏ 3 באפריל 1807 – 14 ביוני 1877) הייתה רפורמטורית חינוכית (אנ') וחברתית אנגליה. בתו של כומר אוניטרי, היא ייסדה בית ספר מרופט (אנ') ומוסדות לעבריינים צעירים (אנ'), שסיפקו הזדמנויות חינוכיות שלא היו זמינות בעבר לילדים עניים ולעבריינים צעירים בבריסטול.
היא פרסמה מאמרים וספרים על עבודתה והשתדלנות שלה הייתה מכרעת במעבר של כמה חוקים בתחום החינוך באמצע המאה התשע-עשרה. היא הייתה האישה הראשונה שכתבה מאמר שפורסם על ידי האגודה הסטטיסטית של לונדון (אנ'). היא נאמה בכנסים ומפגשים רבים והתפרסמה כאחת הדוברות הפומביות המובילות בתקופתה. קרפנטר הייתה פעילה בתנועה לביטול העבדות; היא גם ביקרה בהודו, ביקרה בבתי ספר ובבתי סוהר ופעלה לשיפור החינוך לנשים, הקמת בתי ספר לעבריינים צעירים ושיפור תנאי הכלא. בשנים מאוחרות יותר היא ביקרה באירופה ובאמריקה, והמשיכה במסעותיה לרפורמה בחוקי העונשין ובחינוך.
קרפנטר תמכה בפומבי בזכות הבחירה לנשים בשנותיה המאוחרות וכן פעלה למען גישה של נשים להשכלה גבוהה. היא קבורה בבית הקברות ארנוס וייל (אנ') בבריסטול ויש לזכרה לוח זיכרון בטרנספט הצפוני של קתדרלת בריסטול.