stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רובוטיקה אבולוציונית
מבוא

מתוקף הגדרתה, עוסקת הרובוטיקה האבולוציונית בפיתוח של מערכות רובוטיות בהתבסס על ניסוי (בסביבה מציאותית או מדומה) של רובוט אחד או יותר ולאחר מכן תהליכים של שינוי, מיון וברירה בדומה לאבולוציה הביולוגית. רובוטים המתקבלים בשיטה זאת עשויים לקבל צורה או תכונות שלא נצפו מראש על ידי המפתחים ובכך ייחודה של שיטה זו.
תהליך פיתוח אופייני של רובוט מתחיל בהפשטה של הרכיב הרובוטי המיועד לפיתוח ומבנהו מתואר באוסף של ערכים מספריים. מספרים אלו מקודדים אל תוכנה בדמותן של מחרוזות מספריות. מחרוזות אלה מכונות כרומוזמים על שום דמיונם למבנה בעל אותו השם בגוף החי. במקביל מחליטים המפתחים על סביבת ניסוי לרובוט ועל שיטת הערכה על פיה ימדד טיבו. תוכנת מחשב המיועדת לכך יכולה על פי הוראה לבצע שינויים מקומיים בערכי המחרוזת המתארת את סכימת הרובוט או אף "לערבב" יחד קטעים ממחרוזות המתארות רובוטים שונים (אך דומים). כעת מתחיל תהליך חזרתי (איטרציה) המכיל מספר שלבים:
מנסים רובוט אחד (או יותר) בסביבת הניסוי
מנקדים את הרובוטים בהתאם לביצועיהם
מדרגים וממינים את הרובוטים בהתאם לניקוד
את המחרוזות של הרובוטים המצטיינים לשלב זה משנים או מערבבים באמצעות התוכנה
מנסים את הרובוטים החדשים שהתקבלו כתוצאה מהשינויים הנ"ל וחוזר חלילה.
את התהליך ניתן לעצור בכל שלב, על מנת להפיק תועלת מהרובוטים שהתקבלו או לבחון את התהליך.
ספרות וחשיפה מדעית

לתחום הרובוטיקה האבולוציונית מוקדשים לעיתים תכופות (והולכות) מאמרים, גליונות כתבי עת מדעיים וסדנאות מקצועיות בכנסים מדעיים חשובים. יחד עם זאת, אין בנמצא עדיין כתב עת בינלאומי המוקדש כולו או ברובו לתחום.
קרישאנה

המיקום של מחוז קרישאנה ברומניה
קרישאנה או ארץ הקריש (ברומנית: Crişana, בהונגרית: Körösvidék, בגרמנית: Kreischgebiet), מחוז היסטורי שחלקו ברומניה וחלקו בהונגריה, והחלק הרומני נמצא במערב טרנסילבניה ברומניה. מקור השם בנחלים החוצים את המחוז, הקריש הלבן, הקריש השחור והקריש המהיר, שלושתם יובלים של הקריש.
הגבולות הטבעיים של החבל הם נהר טיסה במערב, נהר המורש בדרום, הרי הקרפטים המערביים של רומניה במזרח והסומש בצפון. בשנת 1920 חולק החבל בין רומניה ובין הונגריה על בסיס ההשתיכות האתנית של תושביו. בחלק הרומני יש את מחוז ביחור ומחוז ארד ובחלק ההונגרי המחוזות בקש והיידו-ביהר.
הערים העיקריות של החבל הן אוראדיה (הבירה המסורתית ובירת מחוז ביהור) וארד שכיום נמצאות בשטח רומניה ודברצן שנמצאת בשטח הונגריה.
קרישאנה הייתה חלק מן האזור ההיסטוריה הרחב יותר שנקרא החל מהמאה ה-16 פרטיום, שלא היה מרכיב של טרנסילבניה המקורית.
רטטוי

ערך זה עוסק במאכל. אם התכוונתם לסרט, ראו .
| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  צלי קדירה, מנה 
 מטבח:  המטבח הצרפתי 
 מוצא:  צרפת 
 מרכיבים עיקריים:  בצל, שום, אזוב תרבותי, בזיליקום, עגבנייה, קישוא, פלפל, חציל 
 
קערת רטטוי ולצידה לחם
רטטוי (בצרפתית: Ratatouille; שם מלא: Ratatouille niçoise) הוא מאכל מהמטבח הצרפתי האופייני לאזור הפרובאנס, המורכב מירקות מבושלים. השם "רטטוי" מקורו בפועל הצרפתי touiller, שפירושו "להקפיץ אוכל".
מוצא המנה באזור שסביב העיר ניס של ימינו, שם שימשה כתבשיל לאיכרים עניים, שהיו מכינים אותה בחודשי הקיץ מירקות העונה: קישואים, עגבניות, פלפלים ירוקים ואדומים, בצל ושום. במקור היו אלה המרכיבים הבלעדיים שנכללו במנה, אולם כיום נהוג להוסיף גם חציל לתערובת. הירקות מתובלים בעשבי תיבול שונים, ומוקפצים קלות בשמן זית.
ישנן שתי דרכים מקובלות להכנת רטטוי. באחת – הירקות השונים מבושלים בנפרד ומעורבבים יחד לקראת סיום הבישול. בשנייה – השום, הבצל, הקישוא, החציל והפלפלים מבושלים יחד למשך פרק זמן ארוך על אש נמוכה, ומעורבבים עם העגבניות כשהם רכים ומתחילים להזהיב. העיקר בשתי שיטות ההכנה הוא לוודא כי הירקות, ובמיוחד החציל, מבושלים במידה מספקת.
את המנה מגישים בדרך כלל כתוספת, אך לעיתים גם כמנה העיקרית בתוספת אורז או לחם.
במטבחים שונים ישנן גרסאות שונות לרטטוי הצרפתי, ולהן שמות אחרים, כגון הקפונטה מהמטבח האיטלקי, הגיבץ' מהמטבח הבלקני והפיסטו מהמטבח הספרדי.
ראו גם

רטטוי (סרט)
קפונאטה
רוממה (חיפה)

| --- | --- |

דרך פיק"א ושכונת רוממה החדשה, תצפית מרחוב הפלמ"ח בשכונת רוממה החדשה
 מידע
 עיר:  חיפה
 מדינה:  ישראל
 קואורדינטות:  32°47′13″N 34°59′43″E﻿ / ﻿32.78687778°N 34.99523333°E﻿ / 32.78687778; 34.99523333
 שכונות נוספות בחיפה
 he
 
רחוב פלמ"ח, בכניסה לרוממה הישנה
רוממה היא שכונה על רכס הכרמל בחיפה, מהשכונות הסובבות את אחוזת שמואל. היא נמצאת לצדה של פרשת דרכים מרכזית, כשממערבה מרכז אחוזה, מצפונה נחל ורדיה ושכונת ורדיה, ממזרחה נווה שאנן וואדי רושמיה ומדרומה רמת אלמוגי. רוממה בנויה משתי תת-שכונות הנמצאות על שתי גבעות סמוכות, שביניהן חוצצת דרך פיק"א, המקשרת את אחוזה עם נווה שאנן. תת-השכונות הן רוממה הישנה ורוממה החדשה, ובשם קיבוצי הן מכונות "הרוממות". עורקי התנועה המשרתים אותן, ציר פיק"א-חנקין ודרך רופין (שנסללה באמצע שנות ה-30 משכונת הדר), נפגשים בכיכר אליזבט (על שם אליזבת, מלכת הבלגים).
כמו שכונות אחרות על הכרמל, גם רוממה מוקפת בוואדיות מוריקים. בדומה לרוממה הירושלמית, גם השכונה החיפנית קיבלה את שמה, שלקוח מספר תהילים, בשל מיקומה הנישא.
רוממה הישנה

רוממה הישנה, הצפונית, גובלת במזרח בוואדי רושמיה, בצפון בוורדיה ובמערב באחוזה. השטח שעליו היא יושבת, שנודע בשנות ה-20 של המאה ה-20 כ"אדמת רושמיה", נחכר על ידי "הכשרת היישוב" ופותח על ידה במרץ. כבר בראשית העשור הוחלט לבסס עליו נקודת גרעין קבע שתהיה בעלת אופי חקלאי, ולשטח הועברה קבוצת עבודה שעסקה בסלילה ובעבודות ייעור. ב-1925 הועברו לשם צריפי קבוצת העבודה, וחבריה גרו במקום שלוש שנים. הזיכיון לפיתוח ותכנון לצורך בינוי נמסר רק ב-1934, ולאחר מאבק משפטי ארוך – בשנת 1946 – החלו השיכונים הראשונים להיבנות על ידי "ועד הדר הכרמל" על האדמות שהיו בבעלות הכשרת היישוב, "סולל בונה - בוני חיפה" וחברות נוספות. עם תחילת הבנייה שונה שם האזור לרוממה. בראשיתה אוכלסה השכונה בעיקר על ידי עולי העלייה החמישית מגרמניה; היום זוהי שכונת מעמד-ביניים מובהקת שרוב בתיה הם בעלי 3–4 קומות.
בתיה של רוממה נבנו בסטנדרט בנייה גבוה. בשכונה נמצא היכל הספורט העירוני, שנבנה ב-1976, ובו מתקיימים תחרויות ספורט ומופעי אמנות. לא הרחק משם שוכן בית הספר היסודי "בן-גוריון", שקיבל הסמכה כ"בית ספר ירוק" ו"בית ספר קהילתי". בלב השכונה עומד מלון "מרום". עוד במרכז השכונה, באתר הנקרא "ראש מיה", נמצאים שרידיו של המבצר הצלבני רושמיה. בחפירות ארכאולוגיות שנעשו במקום בראשות ד"ר משה פראוסניץ נמצאו שרידים מהתקופה הרומית ומתקופת החשמונאים. בראש מיה נמצא אתר הנצחה: "חורשת הבנים" ואנדרטה, לזכר הנופלים בני רוממה.
ב-31 במרץ 2002, בעיצומה של האינתיפאדה השנייה, בוצע פיגוע התאבדות במסעדת מצה בכביש רופין הסמוך לשכונה, שגבה את חייהם של 16 סועדים.
רוממה החדשה

רוממה החדשה (שבפי עיריית חיפה נקראת "רמת בן-גוריון") נבנתה מדרום לרוממה הוותיקה על גבעה גבוהה יותר בסוף שנות ה-60. השכונה היא משכנם של המרכז ליהדות מתקדמת "אור חדש", בית ספר יסודי משולב "ניגונים-רוממה", מרכז מסחרי גדול ומבנה מעונות סטודנטים של אוניברסיטת חיפה. יש בה מספר גדול של רבי-קומות.
בגל השרפות בישראל שהתרחש בנובמבר 2016, נפגעו בתים רבים בשכונה, כולל פגיעה בבית הספר היסודי רוממה.
רוממה החדשה > גבעת אורנים

בפאתי רוממה החדשה נבנתה בסוף המאה ה-20 שכונה קטנה בשם "גבעת אורנים" שמיצבה עצמה כשכונת יוקרה.
ראו גם

פרשת רוממה
הערות שוליים

↑  יוסי בן-ארצי, להפוך מדבר לכרמל, הוצאת מאגנס, 2004, עמ' 202–203, 212–215.
↑  חיים אהרנוביץ, הדר הכרמל - מסכת עמל ויצירה של דור המיסדים, בהוצאת "ועד הדר הכרמל בחיפה", 1958, עמ' 225–226, 250.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007575144105171 
נקודת תצפית ברחוב הפלמ"ח בשכונת רוממה הישנה בחיפה, משקיפה על דרך פיק"א שכונת רוממה החדשה והיכל הספורט רוממה חיפה
היכל הספורט רוממה
קריקט בסרי לנקה

קריקט הוא הספורט הפופולרי ביותר בסרי לנקה, ואחריו כדורגל ורוגבי. סרי לנקה היא אחת מ-12 המדינות שמשתתפות בקריקט עולמי, ואחת משש המדינות שזכו בגביע העולם בקריקט. בסרי לנקה משחקים קריקט ברמה גבוהה ומקצועית, ומשחקי הענף נצפים על ידי אחוז גדול מהאוכלוסייה.
היסטוריה

סרי לנקה (שנודעה בעבר בשם ציילון) הוכרזה כמושבה בריטית ב-1802. כפי שהבריטים נהגו אז, קריקט עקב אחריהם לכל מדינה שאליה הגיעו. אפשר להניח שהמשחק כבר היה קיים על האי ב-1800. האזכור הכי קדום של קריקט בסיילון היה בדו"ח קולומבו מ-1832 שהתיר את הקמת מועדון הקריקט הראשון בסרי לנקה. מועדון הקריקט קולומבו הוקם עם קבלת לאחר האישור, והמשחקים התחילו מיד. מאז הספורט פרח במדינה כספורט הבית וב-1975 שמם של השחקנים הסרי לנקים החל להיות מופץ ברמה בינלאומית.
הנבחרת הלאומית

נבחרת הקריקט הלאומית של סרי לנקה היא The Sri Lankan Cricket Team. הנבחרת שיחקה ב-1975 ביום הקריקט הבינלאומי וב-1981 זכו בגביע, אשר שם את סרי לנקה במקום ה-8 ברמה הבינלאומית.
הנבחרת הסרי לנקית הפכה את סרי לנקה למדינת קריקט רצינית במהלך שנות ה-90. סרי לנקה זכתה בגביע עולם ב-1996, גביע ה-ICC ב-002, גביע ה-ICC World Twenty ב-2014, גביע אסיה ב-1986, 1997, 2004, 2008, 2014, והיו קרובים לגביע עולם ב-2007.
ראו גם

קריקט
קריפטואנליזה דיפרנציאלית

בקריפטואנליזה, קריפטואנליזה דִּיפֵרֶנְצִיָּלִית (באנגלית: Differential cryptanalysis) היא סוג של קריפטואנליזה גנרית המתאימה בעיקר לניתוח צופן בלוקים אך גם צופן זרם ופונקציות גיבוב. באופן תמציתי היא פועלת על ידי ניתוח השפעת דיפרנציאלים של קלט פונקציית הצפנה סימטרית על דיפרנציאלים של הפלט שלה. במקרה של צופן בלוקים קריפטואנליזה דיפרנציאלית מתייחסת לאוסף של טכניקות לגילוי דיפרנציאלים בעלי הסתברות גבוהה המלמדים על התנהגות לא ראנדומלית של הצופן שבהם אפשר להיעזר כדי לנחש את המפתח הסודי. דיפרנציאל בהקשר של קריפטוגרפיה פירושו הפרש או הבדל בין זוג קלטים אפשריים של הצופן בדרך כלל מעל פעולת XOR.
התקפה דיפרנציאלית פועלת בדרך כלל לפי מודל התקפת גלוי-נבחר שהוא מודל התקפה שבו מניחים שהמתקיף רשאי או מסוגל להשיג מספר מוגבל של זוגות קלט/פלט של בלוקים גלויים לפי בחירתו והבלוקים המוצפנים המתאימים להם, שהוצפנו עם מפתח סודי שאינו ידוע לו ובעזרתם הוא מנסה לגלות את המפתח. ישנם מצבים שבהם אפשר לבצע קריפטואנליזה זו גם לפי מודל התקפת גלוי-ידוע. בפונקציות גיבוב, הקריפטואנליזה הדיפרנציאלית משמשת כדי לאתר התנגשויות.
אטימולוגיה

המילה "קריפטואנליזה" היא הלחם של המילים קריפטוגרפיה ואנליזה, שפירושה "נִתּוּחַ". המילה דיפרנציאל משמעותה "הֶפְרֵשׁ" או "הֶבְדֵּל".
היסטוריה

הראשונים לפרסם את הקריפטואנליזה הדיפרנציאלית היו עדי שמיר ואלי ביהם בסוף שנות ה-80‏ והיא נחשבת להתקפה הקריפטוגרפית הוותיקה ביותר הידועה. שמיר וביהם פרסמו מספר התקפות קריפטוגרפיות שהשתמשו בשיטה זו ובהן חולשה בפרוטוקול DES ששימש באותה תקופה כתקן ההצפנה של ממשלת ארצות הברית. בשנת 1994, פרסם דון קופרסמית', ממפתחי DES, מאמר בו טען שקריפטואנליזה דיפרנציאלית הייתה ידועה למפתחי DES ב-IBM כבר משנת 1974‏. לאחר שמדעני IBM גילו את הקריפטואנליזה דיפרנציאלית שנקראה בפיהם בשם הקוד "התקפת דיגדוג" (Tickle Attack), הם עידכנו את אנשי ה-NSA ובעצה אחת החליטו שני הגופים לשמור את דבר קיום השיטה בסוד כדי לשמור על היתרון הטכנולוגי של ארצות-הברית בתחום הקריפטואנליזה.
כיוון שקריפטואנליזה דיפרנציאלית הייתה ידועה למדעני IBM בעת פיתוח תקן DES הם הקפידו שהתקן יהיה עמיד באופן יחסי בפני מתקפה זו. יתרה מזו, ידוע שללא ערכי תיבות ההחלפה שנבחרו על ידיים, צופן DES היה חלש מאוד. מאידך, צפנים אחרים בני התקופה שלא היו מודעים לשיטה היו רגישים למתקפה זו.
השיטה

קריפטואנליזה דיפרנציאלית בגרסה הבסיסית מנצלת את ההסתברות הגבוהה של מופעים מסוימים של דיפרנציאלים בין זוגות בלוקים בפלט הצופן (ליתר דיוק בקלט לסבב האחרון של הצופן) בהינתן דיפרנציאלים של בלוקים גלויים מסוימים בקלט הצופן. המושג דיפרנציאל פירושו שאם למשל נתונה פונקציה  F המקבלת קלט  X באורך  n סיביות;  X=[X_{1}X_{2}...X_{n}] ומפיקה פלט  Y=[Y_{1}Y_{2}...Y_{n}]. אם נסמן שני קלטים אפשריים לפונקציה ב- X' ו- X'' בהתאמה וכן הפלטים המתאימים להם ב- Y' ו- Y'' בהתאמה, כלומר  Y'=F(X') וכן  Y''=F(X''). אז הדיפרנציאל של הקלט (או ההפרש) הוא  \Delta X=X'\oplus X'' כאשר הסימן  \oplus  מייצג חיבור XOR של וקטורים באורך  n סיביות. לכן,
האיברים  X_{i}' ו- X_{i}'' מייצגים את הסיביות במיקום ה- i של  X' ו- X'' בהתאמה. באופן דומה  \Delta Y=Y'\oplus Y'' הוא הדיפרנציאל של הפלט ולכן
בצופן אידיאלי המתנהג באופן אקראי לגמרי, ההסתברות שדיפרנציאל פלט מסוים  \Delta Y יופיע בהינתן דיפרנציאל קלט מסוים  \Delta X אמורה להיות  1/2^{n} כאשר  n מייצג את מספר הסיביות של  X. אולם במציאות אין זה כך ולכן הקרפיטואנליזה הדיפרנציאלית מחפשת את המקרים בהם דיפרנציאל פלט מסוים מופיע בשכיחות גבוהה יותר בהינתן דיפרנציאל קלט מסוים. אם ההסתברות הדיפרנציאלית של הצופן שמקובל לסמנה ב- p_{D} גבוהה באופן משמעותי מ- 1/2^{n} אפשר יהיה באמצעותה לפצח את הצופן.
בתחילה המתקיף מחפש זוגות קלט/פלט המניבים דיפרנציאל הגבוה ביותר האפשרי. כדי להצליח בכך עליו תחילה לאסוף מידע על הצופן. המושג הראשון שצריך לחשב הוא מאפיין דיפרנציאלי של הצופן. אם נתון צופן בלוקים כלשהו כמו DES הבנוי בסגנון רשת החלפה-תמורה ונניח שהקלט לצופן שהוא בלוק טקסט גלוי מסומן ב- X והקלט לסבב האחרון של הצופן מסומן ב- Y. המטרה היא למצוא טקסט כלשהו או קבוצת טקסטים כאלה שהדיפרנציאל שלהם ( \Delta X,\Delta Y) הוא בהסתברות גבוהה. המאפיין הדיפרנציאלי של הצופן הוא למעשה כפולה של כל ההסתברויות של סדרת הפרשי קלט/פלט הפונקציה הפנימית במעברים של כל סבבי הצופן כך שדיפרנציאל הפלט של סבב אחד מתאים לדיפרנציאל הקלט של הסבב הבא וכן הלאה. מאפיין דיפרנציאלי בעל הסתברות גבוהה מעניק למתקיף את הרמז הדרוש כדי לחשוף חלק מסיביות המפתח מהסבב האחרון. זאת על ידי השוואה בין קלטים אפשריים לסבב האחרון ובדיקת הדיפרנציאל שלהם עבור סיביות מפתח שונות שהוא מנסה לנחש. כאשר מופיע דיפרנציאל גבוה הדבר מעיד כי ניחוש הסיביות הצליח בהסתברות גבוהה.
כדי לבנות מאפיין דיפרנציאלי של צופן שהוא גבוה ככל האפשר, צריך לבחון תחילה את המאפיינים של כל תיבות ההחלפה של הצופן בנפרד ואז לאסוף מספיק נתונים כדי לבנות את הדיפרנציאל של הצופן בכללותו. המתקיף בוחן את דיפרנציאל קלט/פלט של כל תיבת החלפה ומתמקד בעיקר בדיפרנציאלים בעלי הסתברות גבוהה (המופיעים בשכיחות גבוהה יותר מהאחרים באופן משמעותי) ואז משלב יחד את הדיפרנציאלים של תיבות ההחלפה מסבב לסבב כך שדיפרנציאל סיביות פלט שאינן אפס מסבב אחד מתאים לדיפרנציאל סיביות קלט שאינן אפס בסבב הבא. כתוצאה מכך נוצר מצב שסיביות תת-המפתחות המעורבות בהצפנה של זוגות אילו נעלמות מביטויי הדיפרנציאלים. הסיבה לכך נעוצה בפעולת XOR. היות שהמפתח קבוע בכל הזוגות, סיביות המפתחות שמופיעות פעמיים ייעלמו כי XOR של כל ערך בעצמו שווה אפס, למשל אם נתונים  x\oplus k וכן  y\oplus k אז אם נבצע XOR בין שניהם יתקבל  x\oplus y ולא יישאר זכר מ- k כי
השיטה > יעילות

קשה להעריך בדיוק את סיבוכיות ההתקפה המתוארת. בעיקרון ככל שההסתברות הדיפרנציאלית של תיבות ההחלפה הפעילות גבוהה יותר וככל שיש פחות תיבות החלפה פעילות כך המאפיין הדיפרנציאלי של הצופן יהיה גבוה יותר בהתאם. באופן כללי מספר זוגות הטקסטים הגלויים שצריך לבחור כדי להגיע ליכולת להבחין בין זוגות נכונים לזוגות לא נכונים הוא:
כאשר  p_{D} הוא המאפיין הדיפרנציאלי של הצופן אחרי  R-1 סבבים ו- c הוא קבוע קטן. בהנחה שהדיפרנציאלים של תיבות ההחלפה בלתי תלויים זה בזה, הסתברות המאפיין הדיפרנציאלי של הצופן נתונה על ידי:
\gamma  מייצג את מספר התיבות הפעילות והסתברות הדיפרנציאל של זוג מסוים בתיבה הפעילה ה- i מיוצגת על ידי  \beta _{i}. הביטוי האחרון מעיד על כך שמספר מועט של מופעים של זוגות נכונים מספיק כדי לתת מונה גבוה של סיביות יעד וכן מונה זה גבוה הרבה יותר מהמונה עבור זוגות לא נכונים. זוג נכון אמור להופיע בהסתברות של  1/p_{D} זוגות. לכן בפועל מספיקה כפולה קטנה של  1/p_{D} כדי להצליח בהתקפה הדיפרנציאלית על הצופן.
וריאציות

מאז המצאת הקריפטואנליזה הדפירנציאלית הראשונה על ידי ביהם ושמיר, פותחו מספר וריאציות והרחבות שלה. ב-1993 הציע אלי ביהם קריפטואנליזה דיפרנציאלית חדשה המבוססת על מפתחות קשורים. כלומר התקפה שמניחה כי קיים בין מספר מפתחות הצפנה קשר או יחס כלשהו. ב-1994 המציא לארס קנודסן את הדיפרנציאלים החתוכים וכן דיפרנציאלים מסדר גבוה. קנודסן ודויד וגנר המציאו את הקריפטואנליזה האינטגרלית וב-1998 פיתחו ביהם, אלקס בריוקוב ושמיר את קריפטואנליזה של דיפרנציאלים בלתי אפשריים. ב-1999 פיתחו וגנר וקנודסן את התקפת בומרנג ששונתה ב-2001 על ידי ביהם, נתן קלר ואור דונקלמן להתקפת מלבן. התקפות מפתחות קשורים המנצלות חולשות בתהליך הכנת המפתח ניתנות לשילוב עם סוגים אחרים של התקפות דיפרנציאליות. להלן רשימה של התקפות דיפרנציאליות ידועות:
קריפטואנליזה של דיפרנציאלים חתוכים. בהתקפה זו בדומה לקריפטואנליזה דיפרנציאלית רגילה משווים את ההסתברות של דיפרנציאלים של קלט/פלט אך בניגוד אליה רק של חלק מהדיפרנציאל נבדק.
קריפטואנליזת דיפרנציאלים בלתי אפשריים. בשיטה זו מתמקדים בדיפרנציאלים שלא מופיעים בכלל. כלומר בתהליך ניפוי שוללים את כל המפתחות האפשריים אם הם מניבים בהצפנת טקסט מסוים דיפרנציאלים שלא אמורים להופיע לפי התחזיות.
קריפטואנליזה אינטגרלית (או התקפת ריבוע). זוהי סוג של התקפה דיפרנציאלית שמתאימה במיוחד לצופן בלוקים שהוא פונקציה חד-חד-ערכית ועל כמו AES והיא פועלת על זוגות קלט פלט שחלק מהם קבוע וחלק משתנה.
קריפטואנליזה דיפרנציאלית מסדר גבוה. זוהי קריפטואנליזה הישימה נגד צפנים שניתנים לביטוי על ידי פונקציות בוליאניות עם משתנים מרובים.
התקפת בומברנג (התקפת מלבן). התקפה זו קוראת תיגר על ההנחה שאם הצופן אינו מכיל דיפרנציאלים גבוהים מאוד או נמוכים מאוד הוא נחשב בטוח. ההתקפה מתייחסת אל הצופן כאל שני צפנים המחוברים בקסקדה (כמו הצפנה מרובה) ומחפשת דיפרנציאלים בהסתברות גבוהה של שני תתי-הצפנים ואז מנסה לאחד בין שני הדיפרנציאלים במבנה כלשהו. בגרסה המשופרת של ההתקפה הנקראת התקפת מלבן מנסים לאחד בין מספר דיפרנציאלים בכל תת-צופן.
התקפת מפתחות קשורים. קריפטואנליזה שבה באפשרות המתקיף לבדוק את התנהגות הצופן בהינתן מספר מפתחות שונים שאינם ידועים לו, אך יש ביניהם קשר מתמטי כלשהו.
עמידות של צפנים

קריפטואנליזה דיפרנציאלית הייתה ידועה למדעני IBM בעת פיתוח צופן ה-DES ועמידות בפני השיטה הייתה אחת ממטרות התכנון של האלגוריתם. משום כך, צופן זה עמיד באופן יחסי בפני התקפת זו. למרות זאת, באמצעות שימוש בקריפטואנליזה דיפרנציאלית ניתן להפחית את טווח המפתחות לחיפוש מ- 2^{55} ל- 2^{47}. הרחבה של הצופן DES-X מגדילה את מספר הפעולות הדרוש ל- 2^{61}. AES וצפנים מודרניים שפורסמו לאחר פרסום השיטה נדרשו להוכיח עמידות בפני השיטה.
באופן כללי, צפנים מודרניים פותחו תוך התחשבות בקריפטואנליזה דיפרנציאלית, לכן היא אינה מעשית במיוחד בימינו, גם בגלל העובדה שנדרשת כמות עצומה של טקסטים גלויים וטקסטים מוצפנים לפי בחירת המתקיף, שקשה מאוד להשיג במציאות. למרות זאת שיטה זו מהווה כלי שימושי להערכת ביטחון של כל צופן סימטרי. אם יתגלה שבאמצעות התקפה דיפרנציאלית יהיה אפשר לפצח את הצופן בפחות מהזמן הדרוש לכוח גס הדבר מהווה חולשה רצינית שתגרום בוודאי להימנע משימוש בו אפילו אם ההתקפה תאורטית בלבד. מלבד זאת, קיומן של חולשות אפילו אם אינן מסכנות את השימוש בו כעת, מעיד על כך שייתכן שישנם פגמים מהותיים בתכנון הצופן שעלולים להתגלות בעתיד כאשר ההתקפות ישתפרו.
ראו גם

קריפטואנליזה ליניארית
לקריאה נוספת

Eli Biham, Adi Shamir, Differential Cryptanalysis of the Data Encryption Standard, Springer Verlag, 1993. ISBN 0-387-97930-1, ISBN 3-540-97930-1.
Eli Biham, Adi Shamir,"Differential Cryptanalysis of the Full 16-Round DES", Proceedings of CRYPTO '92, Volume 740 of Lecture Notes in Computer Science, December 1991.
הערות שוליים

↑  Biham, E. and A. Shamir, "Differential Cryptanalysis of DES-like Cryptosystems", Advances in Cryptology – CRYPTO '90, Springer-Verlag, 1990.
↑  Coppersmith, Don (במאי  1994). "The Data Encryption Standard (DES) and its strength against attacks" (PDF). IBM Journal of Research and Development. 38 (3): 243. {{cite journal}}:  (עזרה) (subscription required)
↑  Cryptanalysis of GOST
↑  A Tutorial on Linear and Differential Cryptanalysis
↑  L. Knudsen, "Truncated and higher order differentials", in In B.Preneel,editor, FSE, LNCS 1008, pp.196-211, Springer-verlag (1995).
↑  E. Biham, A. Biryukov, A. Shamir, "Cryptanalysis of Skipjack Reduced to 31 Rounds using Impossible Differentials", in Advances in Cryptology: EUROCRYPT'99 LNCS 1592, pp. 12-23, Springer Verlag (1999).
↑  L. Knudsen, D. Wagner, "Integral Cryptanalysis (Extended Abstract)", in FSE 2002, LNCS 2365, pp.112-127, Springer-Verlag (2002).
↑  Lai, Xuejia (1994). "Higher Order Derivatives and Differential Cryptanalysis". Communications and Cryptography. Springer US. 276: 227–233
↑  D. Wagner, "The Boomerang Attack", in Fast Software Encryption, FSE'99 (L. R.Knudsen, ed.) Springer-Verlag, vol. 1636 of Lecture Notes in Computer Science,p. 156-170 (1999).
↑  E. Biham, O. Dunkelman, N. Keller, "The Rectangle Attack - Rectangling the Serpent", EUROCRYPT 2001 LNCS, vol. 2045, pp. 340-357, Springer, Heidelberg (2001).
↑  E. Biham, "New Types of Cryptanalytic Attacks Using Related Keys", Journal of Cryptology, vol. 7, no. No. 4, p. 229{246, Springer-Verlag (1994).
רון בולוטין

רון (רוני) בולוטין (נולד ב-1956) הוא שחיין פאראלימפי ישראלי, אלוף פאראלימפי בעל 11 מדליות פאראלימפיות, מהן 3 זהב ושיאן עולם לנכים. המנהל המקצועי של הוועד הפראלימפי הישראלי וההתאחדות לספורט נכים.
ביוגרפיה

בולוטין נולד ב-1956 בירושלים לגרפיקאי עמנואל בולוטין ולעדה שהייתה מורה לאיטלקית. בולוטין הוא נכדה של הסופרת חנה לונץ בולוטין ונינו של אברהם משה לונץ. אחיו הם דנדן בולוטין ופרופסור גיל בולוטין.
בסמוך ללידתו עברה משפחתו לבאר שבע ובהיותו בן שנתיים אל תל אביב, בה הוא סיים את לימודיו התיכוניים בתיכון א' לאמנויות תל אביב. בנעוריו הוא עסק בשחייה תחרותית במסגרת הקאנטרי קלאב בתל אביב. בשנת 1975 התגייס לצה"ל ושירת בסיירת שקד. במהלך תאונת אימונים בחצי האי סיני הוא נפצע ממוקש, אחת מרגליו נקטעה וחודשים ספורים הוא סבל מעיוורון.
לאחר תקופת שיקום שב בולוטין בשנת 1976 לביתו. במסגרת בית הלוחם בתל אביב הוא חזר לעסוק בשחייה וכעבור זמן היה חבר נבחרת ישראל לנכים. באותה שנה הוא זכה באליפות ישראל בשחיית פרפר ובשנת 1979 זכה באליפות אירופה, בה הוא גם שבר שיא עולם משחה 100 מטרים בסגנון פרפר. בין השנים 1980–2000 הוא לקח חלק בשש תחרויות המשחקים הפאראלימפיים וזכה ב-11 מדליות. משנת 1988 הוא מאמן נבחרת השחייה הפאראלימפית ומשנת 1989 הוא עומד בראש המחלקה לספורט ואורח חיים בריא בחברה למתנ"סים.
בשנת 2004 נבחר בולוטין לצד ספורטאים ישראלים בולטים נוספים להשיא משואה בטקס הדלקת המשואות בהר הרצל.
בשנת 2022 צורף על ידי עירית תל אביב להיכל התהילה של העיר.
בולוטין הוא בוגר תואר ראשון במנהל עסקים ומערכות מידע מאוניברסיטת תל אביב, מוסמך בחינוך גופני ובריאות הציבור ובעל דוקטורט בחינוך גופני. כמו כן הוא מאמן שחייה מוסמך.
בולוטין נשוי למירי בולוטין (במקור עומר) משנת 1990, להם שני ילדים.
קרדיומיופתיה היפרטרופית

| --- | --- |
 תחום:  קרדיולוגיה 
 תסמינים:  בצקת, כאב, fatigue, אי-ספיקת לב, טכיקרדיה, קוצר נשימה, ורטיגו 
 קישורים ומאגרי מידע
 eMedicine:  152913 
 DiseasesDB:  6373
 MeSH:  D002312
 MedlinePlus:  000192
 סיווגים
 ICD-10:  I42.1–I42.2
 ICD-11:  BC43.1 
 
קרדיומיופתיה היפרטרופית (באנגלית: Hypertrophic cardiomyopathy, ובראשי תיבות: HCM) היא קרדיומיופתיה שבה שריר הלב של החדר השמאלי מעובה. זוהי מחלה תורשתית, שבה אף על פי שהשריר מתכווץ בעוצמה רבה יותר בסיסטולה מאשר בשריר תקין ויחס הפעימה גבוה, חלל החדר קטן והוא לא מתרחב מספיק בדיאסטולה. כמו כן, עיבוי השריר, ובמיוחד עיבוי המחיצה שבין החדרים, עלול לגרום להיצרות של מוצא החדר השמאלי אל אבי העורקים ולמפל לחצים על פניו. קרדיומיופתיה היפרטרופית מחמירה במאמץ ועלולה להסתיים באי-ספיקת לב או במוות לבבי פתאומי.
אפידמיולוגיה

שכיחותה של קרדיומיופתיה היפרטרופית היא 0.2% מן האוכלוסייה, כאשר ההופעה הקלינית מגיעה בכל גיל, אם כי בדרך כלל באזור העשורים השלישי והרביעי לחיים. בגברים המחלה מסתמנת יותר מבנשים. בחצי מן המקרים ידוע דפוס הורשה אוטוזומלי דומיננטי עם כ-400 מוטציות ב-11 גנים שונים של הסרקומר שאובחנו כגורמות לקרדיומיופתיה היפרטרופית. למעלה מ-80% אחוז מהן הן בגנים המקודדים לשרשרת הכבדה בחלבון הבטא-מיוזין, לחלבון C קושר מיוזין ולטרופונין T. מוטציות מסוימות הן בסיכון גבוה יותר לפיתוח אי-ספיקת לב ומוות לבבי פתאומי.
פתופיזיולוגיה

קרדיומיופתיה היפרטרופית מאופיינת בהתעבות לא סימטרית של החדר השמאלי, בניגוד להיפרטרופיה קונצנטרית המתרחשת, למשל, בעקבות היצרות מסתם אבי העורקים או יתר לחץ דם. במקרים רבים ניכרת היפרטרופיה של המחיצה הבין-חדרית, בעובי של 3 ס"מ, שלעיתים מצטרפת לאנטומיה לא תקינה של המסתם הצניפי, שבה עלה של המסתם חוסם את מוצא החדר השמאלי. היפרטרופיה הגורמת למפל לחץ של יותר מ-30 מ"מ כספית היא חסימתית, כאשר מפל לחץ של מעל 50 מ"מ כספית הוא עדות לחסימה קשה. קרדיומיופתיה היפרטרופית חסימתית מופיעה בשליש מהחולים במנוחה, אולם במאמץ היא מופיעה בשני שלישים מהחולים. קיימים גם דפוסים נוספים של היפרטרופיה: קונצנטרית, אשר קשה יותר לאבחנה בשל המחלות האחרות עם היפרטרופיה מסוג זה, באמצע החדר, אשר פוגעת בשרירים הפטמתיים, ובחוד הלב, הנפוצה יותר ביפן.
בדיאסטולה, בשל ההיפרטרופיה של השריר והרקמה הפיברוטית יש קושי במילוי החדר, אשר גורר לחץ מוגבר בעלייה השמאלית ובריאות, שהיא סימן לאי-ספיקת לב. מאידך, בסיסטולה, הלב מתכווץ בצורה חזקה יותר, אך חלל הלב קטן. דרישת החמצן של השריר המעובה גדלה, בעוד מוצא החדר נחסם על ידי המחיצה והמסתם הצניפי, והדבר ניכר בתסמינים של מחלת לב איסכמית אף שהעורקים הכליליים תקינים. במאמץ מתגברת דרישת שריר הלב לחמצן בעוד החדר איננו מתמלא בהתאם, והפתולוגיה עלולה להחמיר.
הממצאים הפתולוגיים כוללים לב עם דופן מעובה כאשר אלומות סיבי השריר אינן מסודרות. הדבר גם ניכר ברמה ההיסטולוגית. כמו כן, ניכר פיברוזיס ושגשוג בשכבות הפנימית והאמצעית של העורקים הכליליים הקטנים שנכנסים לשכבת השריר.
תסמינים וסימנים

מרבית החולים בקרדיומיופתיה אינם מופיעים עם תסמינים. 90% מהחולים עם תסמינים מציגים קוצר נשימה במאמץ ו-75% מהחולים מתייצגים עם תעוקת לב. ב-15%–25% מהחולים ניכרים מקרים של עילפון או תחושת עילפון כתוצאה מפרפור חדרים או תפוקת לב נמוכה מאוד עקב חסימה חמורה. לעיתים מתרחש אירוע של מוות לבבי פתאומי ללא כל תסמין מוקדם, במיוחד בילדים ובצעירים פעילים גופנית.
בחולים עם חסימה של מוצא החדר השמאלי תישמע אוושה יהלומית, עם או בלי רטט, ללא הקרנה לצוואר ומשתנה בתמרון ולסלבה או במאמץ מתון. ניתן גם לשמוע אוושה של אי-ספיקת המסתם הצניפי. בחולים ללא חסימה הבדיקה הגופנית לא תראה ממצאים.