stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שמרוק רוברס
היסטוריה > עידן אצטדיון טלאט (2009 ואילך)

בעונת 2009, החל המועדון לשחק באצטדיון משלו, אחרי המון שנים ללא בית, אצטדיון טלאט החדיש, ובעונה זו סיים המועדון במקום השני בליגה מה שהוביל אותו לתחרות הליגה האירופית, תחת הדרכתו של המאמן מייקל אוניל.
המעבר לאצטדיון החדש נתן אותותיו בקרב קהל האוהדים, שהחל למלא את האצטדיון ברוב המשחקים, ושבר שיאי קהל מבחינת כמות צופים לאורך עונה זו. מעונה זו בנוסף זכור ביקורו של המועדון ריאל מדריד באצטדיון טלאט במסגרת האירופית לעיני 10,900 צופים, שהיה לשיא קהל באצטדיון, שצפו בקבוצתם מפסידה 1-0 למועדון הספרדי.
בתחילת עונת 2010/2011, בסיבוב השני של מוקדמות הליגה האירופית, פגשו הרוברס את בני יהודה תל אביב מהליגה הישראלית, אותם ניצחו הרוברס. בסיבוב הבא הוגרלה הקבוצה נגד יובנטוס האיטלקית, לה הפסידו האיריים 0-3 בסיכום שני המשחקים, והודחו מהמפעל.
את עונת 2010 בליגה האיריית, סיימה הקבוצה כאלופה, לראשונה מזה 16 שנים בהם הייתה שרויה בחוסר ודאות כלכלית ומקצועית, כששברה את שיא הפרש השערים של בוהמיאנס משנים קודמות. הרוברס גם הגיעו לגמר הגביע האירי, אך הפסידו בו בדו-קרב פנדלים לסלייגו רוברס לעיני 30,000 צופים.
בעונת 2011 התחיל המועדון את דרכו, לראשונה בתולדותיו, בגביע האירופי הבכיר, ליגת האלופות כשהצליח לנצח את פלורה טאלין האסטונית 1-0 בסיכום צמד משחקים בסיבוב המוקדמות הראשון, אך הפסיד בסיבוב הבא לפ.צ. קופנהגן הדנית 0-3 בסיכום שני המשחקים. לאחר הדחתה ממפעל ליגת האלופות, הגיעה לשלב הפלייאוף של הליגה האירופית והוגרלה לשחק נגד פרטיזן בלגרד הסרבית, אותו הצליחה לנצח 3-2 בסיכום שני המשחקים, ועלתה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של הליגה האירופית. ניצחון זה נחשב לאחד הגדולים בהיסטוריה של הכדורגל האירי שהגיע לשיאים מבחינת הצלחה אירופית בעידן המודרני, כשלראשונה קבוצה אירית העפילה לשלב בתים אירופי במפעל בכיר.
הרוברס הצליחו לזכות באליפות הליגה גם בעונת 2011 וסגרו שנתיים מוצלחות מאוד, מאז כניסתם לאצטדיון החדש.
בשנים הבאות חלה דעיכה במצב המועדון שלא הצליח לשחזר את הצלחתו, לא בליגה המקומית ולא באירופה, עם החלפת מאמנים ושיטות משחק בכל 2 עונות. בשנת 2016 מונה המאמן סטפן בראדלי, שלאחר בניית הקבוצה במשך 3 עונות, הצליח לזכות בגביע האירי ה-25 של המועדון לעונת 2019. בתחילת עונת 2020/2021 במוקדמות הליגה האירופית הפסידה הקבוצה למילאן האיטלקית, והודחה מהמפעל, ששוחק תחת מגבלות מגפת הקורונה העולמית שהתפרצה גם באירופה.
בעונת 2020 זכתה הקבוצה בתואר אליפות ה-18 של המועדון, לראשונה מזה 9 שנים, והעפיל למוקדמות ליגת האלופות של עונת 2021/2022.
תארים

ליגת העל האירית (21): (שיא מקומי)
1922/1923, 1924/1925, 1926/1927, 1931/1932, 1937/1938, 1938/1939, 1953/1954, 1956/1957, 1958/1959, 1963/1964, 1983/1984, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987, 1993/1994, 2010, 2011, 2020, 2021, 2022, 2023
הגביע האירי (25): (שיא מקומי)
1924/1925, 1928/1929, 1929/1930, 1930/1931, 1931/1932, 1932/1933, 1935/1936, 1939/1940, 1943/1944, 1944/1945, 1947/1948, 1954/1955, 1955/1956, 1961/1962, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1966/1967, 1967/1968, 1968/1969, 1977/1978, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987, 2019
גביע הליגה האירי (2):
1976/1977, 2013
גביע מגן הליגה האירי (18): (שיא מקומי)
1924/1925, 1926/1927, 1931/1932, 1934/1935, 1937/1938, 1941/1942, 1949/1950, 1951/1952, 1954/1955, 1955/1956, 1956/1957, 1957/1958, 1962/1963, 1963/1964, 1964/1965, 1965/1966, 1967/1968
גביע הנשיא האירי (21): (שיא מקומי)
1929/1930, 1932/1933, 1940/1941, 1941/1942, 1943/1944, 1944/1945, 1945/1946, 1948/1949, 1954/1955, 1956/1957, 1957/1958, 1959/1960, 1962/1963, 1968/1969, 1969/1970, 1970/1971, 1972/1973, 1984/1985, 1985/1986, 1986/1987, 1987/1988
גביע העיר דבלין (10):
1944/1945, 1947/1948, 1952/1953, 1954/1955, 1956/1957, 1957/1958, 1959/1960, 1963/1964, 1966/1967, 1983/1984
הסופר קאפ האירי (1):
1998/1999
גביע ליינסטר לבוגרים (18):
1922/1923, 1926/1927, 1928/1929, 1929/1930, 1932/1933, 1937/1938, 1952/1953, 1954/1955, 1955/1956, 1956/1957, 1957/1958, 1963/1964, 1968/1969, 1981/1982, 1984/1985, 1996/1997, 2011/2012, 2012/2013
גביע נשיא אירלנד (1):
2022
תיאטרון שיקגו

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אולם תיאטרון, בית קולנוע 
 כתובת:  175 N. State Street, Chicago, IL 60601 
 מיקום:  שיקגו 
 מדינה:  ארצות הברית 
 בעלים:  מדיסון סקוור גארדן ספורטס 
 מפעיל:  Columbus Association for the Performing Arts 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1921
 תאריך פתיחה רשמי:  1921 
 אדריכל:  Rapp and Rapp 
 סגנון אדריכלי:  נאו-בארוק 
 קואורדינטות:  41°53′07″N 87°37′40″W﻿ / ﻿41.885277777778°N 87.627777777778°W﻿ / 41.885277777778; -87.627777777778
 www.thechicagotheatre.com
  (למפת שיקגו מוגדלת) תיאטרון שיקגו(למפת שיקגו רגילה) תיאטרון שיקגו
 
תיאטרון שיקגו
תיאטרון שיקגו (באנגלית: Chicago Theatre) ובשמו המקורי "תיאטרון שיקגו של בלבן וכץ (Balaban and Katz Chicago Theatre) הוא תיאטרון המהווה אתר מורשת ואתר היסטורי לאומי. התיאטרון ממוקם בצפון רחוב סטייט (State Street) באזור הלופ (הלולאה) של שיקגו במדינת אילינוי שבארצות הברית.
התיאטרון הוקם בשנת 1921 והיה ספינת הדגל של קבוצת התיאטראות בלבן וכץ שנוהלה על ידי אי. ג'י. בלבן ואחיו ברני בלבן ושותפם סם כץ.
כיום המבנה בבעלות חברת מדיסון סקוור גארדן, והוא משמש להעלאת הצגות, מחזות זמר, מופעי קסם, קומדיות ואירועים ציבוריים, וכן לקונצרטים.
ב-6 ביוני 1979 הוכרז המבנה כאתר היסטורי לאומי וב-28 בינואר 1983 הוכרז המבנה כאתר מורשת של העיר שיקגו.
שלט התיאטרון נחשב לאחד מסמליה של העיר שיקגו.
היסטוריה

התיאטרון נפתח בשנת 1921 ביוזמת אייב ובארני בלבן וסם ומוריס כץ, במטרה להפוך אותו לראשון מבין רשת של בתי קולנוע. לימים הפך התיאטרון לספינת הדגל של הרשת. המבנה הוקם בעלות של 4 מיליון דולר אמריקאי בתכנון חברת האדריכלים קורנליוס רפ וג'ורג' רפ (Cornelius W. Rapp and George L. Rapp) בסגנון נאו בארוק והוא אחת הדוגמאות המוקדמות של סגנון זה המצויים כיום בשיקגו.
בעת פתיחת התיאטרון, ב-26 באוקטובר 1921 היו בו 3,880 מושבים, והתיאטרון כונה בשם "פלא התיאטרון של העולם" ( "Wonder Theatre of the World"). הסרט הראשון שהוצג בקולנוע זה היה "The Sign on the Door" בכיכובה של נורמה טלמדג'. הביקוש לכרטיסים היה כה רב ששוטרים רכובים על סוסים ממשטרת שיקגו נדרשו על מנת לפזר את ההמונים שהתקהלו.
הפאר הרב של התיאטרון והנוחות של הביקור בו הפכו אותו לאולם קולנוע פופולרי (בין היתר היה זה אחד האולמות הראשונים שבהם הותקן מיזוג אוויר.
באולם הוצגו מופעים רבים, קונצרטי ג'אז והוא הפך לאתר ידוענים. רונלד רייגן הודיע על אירוסיו לג'יין ויימן בתיאטרון.
בשנות ה-50 שופץ המבנה והופסקו ההצגות שבו. בשנות ה-70 עקב שינויים סוציו אקונומיים באזור זה של העיר פחתה הצלחת המבנה. המבנה נרכש בשנת 1984 על ידי קבוצת שימור תיאטרוני שיקגו (Chicago Theatre Preservation Group) בעלות של 11.5 מיליון דולרים. ניסיונות להחיות את הפעילות במבנה כשלו והוא נסגר לשיפוצים ב-19 בספטמבר 1985. השיפוצים, בעלות של 9 מיליון דולרים הושלמו בשנת 1986, והתיאטרון נפתח מחדש כאתר הופעות (ובו 3,600 מושבים) ב-10 בספטמבר 1986 בהופעה של פרנק סינטרה.
ב-1 באפריל 2004 נרכש המבנה על ידי TheatreDreams Chicago, LLC בעלות של 3 מיליון דולרים, וב-11 באוקטובר 2007 נרכש על ידי חברת הבידור מדיסון סקוור גארדן (Madison Square Garden Entertainment) מניו יורק.
תיאור המבנה

גובהו של המבנה שבע קומות, והוא ברוחב בלוק עירוני שלם. בחזית המבנה עיטור דמוי שער ניצחון בגובה שש קומות וברוחב 18 מטרים, המזכיר את שער הניצחון בפריז. בשער חלון ויטרז' מעשה ידי טיפאני ושות' כאשר במרכז החלון שלט האצולה של מייסדי התיאטרון - שני סוסים המחזיקים סרטי קולנוע מסוג 35 מ"מ בפיהם.
המבנה מצופה באבן טרה קוטה.
פנים המבנה מעוטר בסגנון הבארוק הצרפתי בהשפעת סגנון האימפריה הצרפתית השנייה. גובה מבואת המבנה חמש קומות, המעוטרת בסגנון הקפלה המלכותית של ארמון ורסאי. גרם המדרגות הראשי של המבנה מעוצבה בהשפעת גרם המדרגות המרכזי של האופרה גרנייה - בית האופרה של פריז. נברשות בדולח מאירות את המבואה ואת אולם המבנה.
רוחב הבמה 18 מטרים ועומקה 9 מטרים. מתחת לבמה בור תזמורת ברוחב 16 מטרים.
השלט בחזית המבנה הפך לאחד מסמלי העיר שיקגו. השלט שופץ בשנת 1994 והוחלף בהעתק הזהה לשלט המואר המקורי. בשנת 2004 הוענק השלט המקורי למוזיאון הסמית'סוניאן.
מיקום התיאטרון (באדום) במרכז שיקגו
חזית המבנה בעת חגיגות ה-90 לפתיחתו.
שרזה

| --- | --- |


 מפתח:  צוות הפיתוח של שרזה
 גרסה אחרונה:  2.7.10.2 (18 בספטמבר 2017) 
 מערכת הפעלה:  חלונות
 נכתבה בשפות:  C++ 
 סוג רישיון:  הרישיון הציבורי הכללי של גנו
 קוד מקור:  https://svn.code.sf.net/p/shareaza/code/  svn://svn.code.sf.net/p/shareaza/code/ 
 קטגוריה:  שיתוף קבצים
 shareaza.sourceforge.net
 
שרזה או שראזה (Shareaza) היא תוכנה לשיתוף קבצים באינטרנט הכתובה בשפת C++ ורצה תחת חלונות.
עד 1 ביוני 2004, התוכניתן היחיד האחראי על שרזה היה מייקל סטוקס, שבנה את התוכנה וגם את רשת גנוטלה 2, אחת מהרשתות (פרוטוקולים) שאליה מתחברת שרזה. בתאריך הנ"ל, תרם סטוקס את קוד התוכנה לציבור וכעת כל תוכניתן יכול להמליץ על הוספת קוד כלשהו לתוכנה.
שרזה תומכת גם בפרוטוקולים ומסוגלת להתחבר לרשתות הבאות: גנוטלה 2 (ברירת המחדל), גנוטלה 1, אי-דונקי, ביטורנט, FTP ו-HTTP.
העיקרון שלפיו עובדת שרזה היא שיתוף קבצים דרך מספר רב של רשתות ועל ידי כך, השגת תוצאות רבות יותר, מהירות הורדה גבוהה יותר, ושיתוף קבצים עשיר יותר.
ב-19 בדצמבר 2007 השתלטו גורמים עוינים על הדומיין shareaza[dot]com בו הם מתחזים לאתר הרשמי ומפיצים רוגלה בשם "ShareazaV4". ב-1 בינואר 2008 המחזיקים החדשים של הדומיין השתמשו במנגנון העדכונים האוטומטיים של שרזה כדי להציע למשתמשים להוריד את "ShareazaV4". בעיית אבטחה זאת תוקנה החל מגרסה 2.3.1.0. ב-10 בינואר 2008 המחזיקים החדשים של הדומיין מלאו בקשה לרישום סימן מסחרי של השם Shareaza בטענה שהפעם הראשונה בו היה בשימוש היא ב-17 בדצמבר 2007. שרזה ניסתה לאסוף כספים למאבק משפטי במתחזים. אך נאלצה לותר על הדומיין, תוך שעולות טענות של חבלה מטעם הטוענים לדומיין באמצעות איש פנים, ומעילה שלו בכספים.
התוכנה מופצת במספר רב של שפות, ביניהן גם עברית.
Shareaza 2.2

ב-9 במאי 2011 עלתה גרסת Shareaza 2.2
בחלון ההגדרות של התוכנה ניתן לקבוע גם כתובת IP ו-Port מתאים, להתיר או לאסור על חיבורים נכנסים, לקבוע מקסימום חיבורים, הורדות והעלאות, כמה רוחב פס להקצות ל-Shareaza, באילו תיקיות יישמרו הקבצים הזמניים והקבועים, לבחור סקינים ותוספים ועוד. מלבד הסקינים שמצורפים לה בהתקנה, ניתן להוריד כמה נוספים, או ליצור לבד.
התוכנה כוללת סינון תוכן למבוגרים, נגן מדיה מובנה, מאפשרת לצ'טט עם משתמשים אחרים ברשת, כשגם גם שם ניתן לסנן תוכן פוגעני והודעות ספאם. נוסף על כך, היא מציעה תכונה של שליטה מרחוק, המאפשרת לנהל את ההורדות באמצעות דפדפן.
הערות שוליים

↑  SHAREAZA, באתר United States Patent and Trademark Office (באנגלית)
↑  ?‏what happened to the legal defense for the trademark, באתר סורספורג' (באנגלית)
↑  רוני שני, Shareaza 2.2: המלכה החדשה של שיתוף הקבצים?, באתר ynet, 11 בספטמבר 2005
תלת-גלשן

תלת־גלשן הוא כלי רכב תלת־גלגלי אישי וקטן. הרכב מתאים את עצמו לצורכי הרוכב, בכך שניתן לשנות את גודלו, את משקלו ואפילו את צורת ההנעה שלו. לתלת־גלשן מנגנון מתלים ייחודי המתאים עצמו למשקל הרוכב ולתנאי הדרך, והמבנה הגאומטרי שלו הרשום כפטנט מאפשר פניות ברדיוסים קטנים ביותר, עליה וירידת מדרכות ומעבר מכשולים שונים שכלי רכב אחרים כמו אופניים, סקייטבורד וקורקינט יתקשו לעבור.
התלת־גלשן הקל ביותר שוקל 15 ק"ג ונוסע במהירות של עד 30 קמ"ש ועל כן יהיה נוח ביותר להתנייד איתו באזור עירוני, אך בזכות מנגנון המתלים הייחודי שלו, ניתן יהיה לגלוש בו גם בשטח הכולל שבילי חול, חצץ ודשא. כמו כן, הוא מתקפל בקלות ולכן אפשר להעלות אותו על אוטובוס, מעלית צפופה או כלי רכב (מיניבוס/מונית).
התלת־גלשן הכבד ביותר ישקול בערך 30 ק"ג ויהיה ממונע על ידי מנוע חשמלי או בנזין ועל כן יתמחה בנסיעת שטח מאתגר כגון דיונות חול, מכשולי דרך ועוד.
בין התלת־גלשן העירוני לתלת־גלשן השטח המצוינים, קיימים דגמים שונים בגדלים שונים ועם מנועים שונים.
על מנת לרכוב על תלת־גלשן אין צורך בניסיון קודם בתחום הגלישה אך לרכיבה מיומנת נדרשים למידה ואימון. את התלת־גלשן פיתח מהנדס המכונות אייל אלוני והוא נמצא בפיתוח מתמיד עד היום ומיוצר בישראל ובסין.
ב-2014 השתתף הפרויקט בתוכנית "המיזם" של הזכיינית רשת וזכה בפרס הראשון.
הערות שוליים

↑  המיזם - כלי הרכב הקטן ביותר, באתר "רשת"
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "תלת-גלשן".
תיאודור זנדל

| --- | --- |
תיאודור זנדל
תיאודור זנדל
 לידה:  2 באוקטובר 1845 היילברון, ממלכת וירטמברג 
 פטירה:  1 ביוני 1902 (בגיל 56) ירושלים, האימפריה העות'מאנית 
 מדינה:  הקיסרות הגרמנית 
 מקום קבורה:  בית הקברות הטמפלרי (ירושלים) 
 
תיאודור זַנדֶל (בגרמנית: Theodor Sandel;‏ 2 באוקטובר 1845 – 1 ביוני 1902) היה אדריכל טמפלרי, איש המושבה הגרמנית ביפו והמושבה הגרמנית בירושלים, מהבולטים בבוני ירושלים בתקופת היציאה מן החומות במחצית השנייה של המאה ה-19.
קורות חיים

זנדל נולד בהיילברון שבווירטמברג (גרמניה) למשפחה פרוטסטנטית דתית. בשנים 1863–1866 למד לימודי אדריכלות והנדסה בבית הספר המלכותי הטכני הגבוה בשטוטגרט. בשנת 1871 הגיע לארץ ישראל כדי להצטרף למשפחתו, שהייתה בין חלוצי ההתיישבות הטמפלרית בארץ הקודש. האב, ד"ר כריסטיאן גוטלוב דוד זנדל, ייסד את בית החולים הגרמני ביפו וב-1867 שימש כיועץ למשה מונטיפיורי בתכנון פרויקטים שונים שיזם בארץ באותה עת. בין היתר היה חבר, יחד עם האדריכל והארכאולוג קונרד שיק וחתנו הרופא ד"ר אָדַלבֶּרט איינסלֶר, בצוות התכנון להקמת בית החולים למצורעים "עזרת ישו" בירושלים (בשכונת טלביה של היום).
תיאודור זנדל התגורר בבית שרכש מרולה פלויד במושבה הגרמנית ביפו, וב-1871 פתח משרד לתכנון אדריכלי והנדסי בעיר. עבודתו הראשונה באותה שנה הייתה תכנון מדידות של המושבה הטמפלרית שרונה. בשנים 1878–1879 ביצע מיפוי של יפו וסביבתה, ובאותה תקופה עסק גם בתכנון שיפוץ הדרך ההיסטורית מיפו לירושלים. הדרך הייתה עד אז דרך עפר משובשת, שעל משתמשיה העיקריים נמנו עמיתיו העגלונים הטמפלרים שהפעילו קו כרכרות נוסעים להסעת צליינים נוצרים בין נמל יפו ועיר הקודש.
ב-1880 עבר זנדל לירושלים, שם תכנן ובנה את ביתו במושבה הגרמנית הנבנית. במהרה הפך דמות מפתח במושבה הירושלמית ואף מונה כראש המושבה (Bürgermeister). בין היתר עמד בראש צוות מהנדסים שתכנן את אחד מקטעי מסילת הרכבת יפו–ירושלים, שנחנכה בשנת 1892. עוד תכנן בירושלים רבים ממבני הציבור שהוקמו בעיר באותה עת, תקופה בה פרצה העיר את גבולותיה וידעה התפתחות מרשימה מחוץ לחומות העיר העתיקה. יחד עם קונרד שיק תכנן את בית החולים הגרמני (ברחוב הנביאים, כיום אגף של בית החולים ביקור חולים), תכנן את בניין בית החולים שערי צדק (הישן) ברחוב יפו (כיום בית רשות השידור), את בית הספר למל ואת היקב של שרונה.
בעת ביקורו ההיסטורי של הקיסר הגרמני וילהלם השני בירושלים באוקטובר 1898 הועמד תיאודור זנדל בראש משלחת המכובדים מקבלי פני הקיסר בביקורו במושבה הגרמנית. במעמד זה הגיש זנדל לקיסר את מתנת המתיישבים הטמפלרים לרגל ביקורו - אסופת ציורים של גיסו הצייר גוסטב באוארנפיינד, המתעדים את חיי המתיישבים הטמפלרים בארץ הקודש. הקיסר, שהתפעל מאוד מכישורי התכנון והבנייה של זנדל, העניק לו את תואר הכבוד המקצועי "באוראט" (Baurat) – יועץ לבנייה. הוא מונה מטעמו כאחראי על בניית אכסניית סנט פאולוס (בסמוך לשער שכם), אך זנדל לא זכה להשלים את המלאכה ונפטר בשנת 1902, כשנתיים טרם הנחת אבן הפינה. הוא נקבר בבית הקברות הטמפלרי בירושלים.
משפחתו

זנדל נישא ב-1874 לקלרה הארדג (Klara Hardegg), בתו של גיאורג דוד הרדג, ממייסדי אגודת הטמפלרים. היו להם ארבעה בנים ובת. אחד מבניו הוא בנימין זנדל, שהלך בדרכי אביו והיה לאדריכל פעיל בארץ ישראל. ב-1885 נפטרה קלרה בגיל 35, וב-1886 נישא זנדל מחדש. עם רעייתו השנייה נולד לזנדל בן נוסף.
מבנים בירושלים בתכנונו של תיאודור זנדל

בניין שערי צדק הישן ברחוב יפו (לימים בית הנהלת רשות השידור)
בית החולים הגרמני ברחוב הנביאים
בית הספר למל
בית זנדל במושבה הגרמנית בירושלים
מלון פאסט
בית הנסן
לקריאה נוספת

דוד קרויאנקר, המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים, הוצאת כתר 2008
קברו של זנדל בבית הקברות הטמפלרי בירושלים
שקט

ערך זה עוסק במצב שבו יש היעדר קול. אם התכוונתם לסינגל שהוקלט על ידי הזמר הישראלי עומר אדם, ראו .
אדם המבקש לשמור על השקט
שקט (או דממה, דומיה) הוא מצב של היעדר קול, כתוצאה מאי יכולת להפיקו או הימנעות מכך. המצב ההופכי לשקט הוא רעש, שהוא לרוב צליל בלתי רצוי הגורם להפרעה.
לפי סולם הדציבל המבטא את עוצמת הקול, סף השמיעה הוא כמעט שקט, שהם 0 דציבלים, לחישה נמצאת כמעט בתחתית הסולם עם ערך של dB 30, לאחר נשימה ורשרוש עלים.
חדר שקט(אנ') הוא מקום בו מותקנים אמצעים על מנת למזער את הקול הנשמע בפנים, על ידי בידוד פנימי וחיצוני ואמצעים שונים אחרים.
צורך בשקט

על פי רוב הרעש נתפס כמזיק לביצועים קוגניטיביים. אנשים רבים זקוקים לשקט כדי לעסוק בפעילות קוגניטיבית מאומצת ולמקד את יכולות הקשב שלהם. כמו כן, השקט חיוני לשינה, ללמידה, ליצירתיות, ליעילות
השקט חיוני גם עבור המוזיקה, שהיא אמנות סידור הצליל והשקט בזמן.
בעקבות הצורך בשקט ישנם מצבים שונים בהם נעשים מאמצים מכוונים לצורך שמירה על סביבה שקטה.
צורך בשקט > תקשורת שקטה

תקשורת בלתי-מילולית יכולה להתבצע ללא שימוש בקול על ידי שפת גוף, מחווה גופנית או הבעות פנים. המחווה המקובלת לבקשת שמירה על השקט מתבצעת על ידי קירוב האצבע לשפתיים.
דיבור שקט מכונה לעיתים "לחישה" והוא נועד לצורך תקשורת בין שני אנשים או יותר, כאשר הדוברים לא מעוניינים שהסביבה תשמע את חילופי הדברים ביניהם. רצון זה יכול לנבוע מתוך התחשבות כדי לא להפריע, או מתוך רצון לשמור על פרטיות או סודיות של הדברים הנאמרים.
דיבור פנימי הוא ביטוי שקט של דיבור המכוון אל העצמי ונעשה ללא שימוש בקול.
שפת סימנים הוא כינוי לכל אחת מהשפות הטבעיות שמשתמשות בתנועות ידיים, מחוות גוף והבעות פנים כאמצעים העיקריים להעברת מסרים וליצירת תקשורת בין הדוברים. זאת בניגוד לשפה מדוברת, שבה האמצעי העיקרי הוא הקול המופק בחללי הפה, האף והגרון.
צורך בשקט > טכנולוגיה שקטה

מחשב שקט הוא מחשב אישי שהפעלתו מפיקה, באופן משמעותי, פחות רעש מהמקובל.
הגל השקט הוא כינוי לערוץ רדיו ששידוריו פורצים את הדממה רק במקרה של אזעקת אמת (למשל ביום כיפור). באופן זה התושבים יכולים להמשיך ליהנות מסביבה שקטה כאשר אין איום ביטחוני מיידי על חייהם.
בידוד אקוסטי הוא סידור המקטין את מעבר אנרגיית קול בין שני חללים או מקטין את ההד בתוך חלל אחד. הוא מאפשר שמירה על השקט בתוך או מחוץ לחדר מסוים.
שימוש באוזניות מאפשר לאדם להאזין לצלילים שונים בלי להטריד את הסביבה.
יש אוזניות שמשדרות גלים שמבטלים את הצלילים אותם הן קולטות, כך שלמעשה לא שומעים כלום.
השתק במערכת המשפט

השתק הוא כלל משפטי הקובע שאדם מנוע מלטעון טענה בבית המשפט. קיימים השתקים דיוניים, החוסמים טיעון, ולעומתם השתקים מהותיים, העשויים לבסס זכות או היעדר זכות במשפט. תורת ההשתק והמניעות מושתתת על אדניהם של עקרונות היושר והצדק והורתה בדיני היושר של האקוויטי במשפט האנגלי. ההשתק מן היושר נועד למנוע אי צדק במקום בו כללי המשפט עלולים להוביל לתוצאה בלתי צודקת.
ברבות הימים, הורחבה דוקטרינת ההשתק והמניעות למצבים המעוררים תחושת חוסר צדק, הגם שהתנאים המרכזיים להשתכללות השתק מן היושר אינם מתקיימים.
קיימים סוגים שונים של השתק. בין סוגי ההשתק הדיוני המוכרים במשפט הישראלי ניתן למנות את אלה:
השתק עילה והשתק פלוגתא - המעוגנים במסגרת כלל מעשה-בית-דין;
השתק שיפוטי;
הכלל האוסר על שינוי או הרחבת חזית הטיעון.
בין סוגי ההשתק המהותי ניתן למנות במיוחד את אלה:
השתק מחמת התנהגות/מצג;
השתק הבטחה.
השתקי דיני היושר נקלטו במשפט הישראלי באמצעות חובת תום הלב (ס' 39 ו-61(ב) לחוק החוזים (חלק כללי), תשל"ג- 1973) או החוזה מכללא או חוזה בהתנהגות, בעוד ההשתקים האחרים נקלטו בהלכה הפסוקה על אימוץ רציונליים דומים וכן קידום של יעילות והגינות דיונית.
ביטויים אחרים של שקט

דקת דומייה היא אמצעי ביטוי לאבל או לצער, בדומה להנפת דגל בחצי התורן. משכה של דקת דומייה הוא כדקה, אם כי נהוגים גם זמנים אחרים, דוגמת דקת הדומייה בבוקר יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל אשר מלווה בצפירת זיכרון ומשכה שתי דקות. במשך דקת הדומייה נהוג שכלל הנוכחים עומדים, מרכינים את ראשם ומסירים את כובעיהם, למעט חיילים. קצינים ונגדים מצדיעים.
שתיקה יכולה לשמש גם כאמצעי למחאה, שהיא מעשה המבטא ביקורת וחוסר הסכמה. מחאה יכולה להיות מופנית כלפי השלטון או גורמים אחרים.
היצירה המוזיקלית האוונגרדית 4′33″ של ג'ון קייג' מכילה הנחיה למבצע שלא לנגן כלל בכלי הנגינה במשך כל זמן היצירה. על פניו, היצירה מכילה שקט בלבד, אך למעשה היא כוללת את הקולות, הצלילים והרעשים של הסביבה בה היא מבוצעת - ובכלל זה גם את הקולות שמשמיע הקהל עצמו, עדינים ושקטים ככל שיהיו.
לעיתים נעשה שימוש במונח "שקט" גם עבור תחומים אחרים שאינם קשורים לקוליות.
ביטויים אחרים של שקט > שקט כמצב נפשי

השימוש במונח שקט לתיאור מצב נפשי מתייחס למצבים של רגיעה ושלווה. זאת בניגוד למצבים של חרדה ולחץ.
השקט הרגשי מקושר לרווחה הנפשית של האדם.
ביטויים אחרים של שקט > שקט כהיעדר פעילות

בשפת הדיבור לעיתים נעשה שימוש במילה שקט כדי לציין את היעדרה של פעילות מסוימת. על פי רוב מדובר בפעילות בלתי רצויה.
למשל, מגלה הארצות הפורטוגזי פרדיננד מגלן כינה את האוקיינוס השקט בשמו לאור זאת שבמרבית נתיב השיט, ממצר מגלן ועד לפיליפינים, היה האוקיינוס שקט.
שקט תעשייתי הוא מונח ביחסי עבודה המתאר מצב בו לא מתאפשרת הפרעה של יחסי העבודה, על ידי שביתה. "שקט תעשייתי" משמש גם כביטוי המתאר אמצעי לפתרון משבר באמצעות הסכמה הדדית להפסקת ביטויי מחאה בתמורה להטבות כל שהן, או באופן רחב יותר לציון העדר מחאה בתמורה לדבר מה. הבחירה בדרך זו יכולה לנבוע מאינטרס הדדי לדחיית הפתרון, מרצון להבטיח המשך יחסים תקינים לאחר השגת הפתרון, או מתפיסה הרואה חשיבות ביחסים ללא מחאה.
גלריית תמונות

סמל של המחווה המקובלת לבקשת שקט
פוסטר של ילדה המבקשת להקפיד על השקט
שימוש באוזניות מאפשר הקשבה תוך שמירה על השקט של הסביבה
תמרור "אסור לצפור" באנגליה
ראו גם

רעש לבן
משחק השקט
חירשות
ויפאסנה
מסיבת אוזניות
4′33″
הערות שוליים

↑  https://science.howstuffworks.com/question124.htm
↑  אסור לפספס‏, אף אחד לא יכול לשרוד יותר משעה בחדר השקט ביותר בעולם - וזו הסיבה המטרידה, באתר וואלה, 13 בפברואר 2023
↑  Söderlund, G.,B.W., Sikström, S., Loftesnes, J. M., & Sonuga-Barke, E. (2010). The effects of background white noise on memory performance in inattentive school children. Behavioral and Brain Functions, 6, 55.
↑  צחי הופמן, ‏בדיקת "גלובס": האוזניות מבודדות הרעש הטובות ביותר היום, באתר גלובס, 15 ביולי 2015
↑  https://www.y-not.co.il/page/מה-זה-ביטול-רעשים-באוזניות-ומה-העקרונות-מאחרי-זה מה זה ביטול רעשים באוזניות ומה העקרונות מאחורי זה?
↑  Bernard P. Dauenhauer, Silence, the Phenomenon and Its Ontological Significance, 1980
↑  Steven Bindeman, Silence in Philosophy, Literature, and Art, 2017
↑  א וַיִּקְחוּ בְנֵי אַהֲרֹן נָדָב וַאֲבִיהוּא אִישׁ מַחְתָּתוֹ וַיִּתְּנוּ בָהֵן אֵשׁ וַיָּשִׂימוּ עָלֶיהָ קְטֹרֶת וַיַּקְרִבוּ לִפְנֵי יְהוָה אֵשׁ זָרָה אֲשֶׁר לֹא צִוָּה אֹתָם. ב וַתֵּצֵא אֵשׁ מִלִּפְנֵי יְהוָה וַתֹּאכַל אוֹתָם וַיָּמֻתוּ לִפְנֵי יְהוָה. ג וַיֹּאמֶר מֹשֶׁה אֶל אַהֲרֹן הוּא אֲשֶׁר דִּבֶּר יְהוָה לֵאמֹר בִּקְרֹבַי אֶקָּדֵשׁ וְעַל פְּנֵי כָל הָעָם אֶכָּבֵד וַיִּדֹּם אַהֲרֹן. (ויקרא י א-ג)
↑  אבישי אדד, טיעון בלתי-עקיב: סופיות, מניעות והשתק (2021), 7-2021; נינה זלצמן, מעשה-בית דין בהליך אזרחי, 1991
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543754105171  BnF: cb11936571t (data)  GND: 4057571-8  LCCN: sh85122464  NKC: ph1002017 
הורים רבים מקפידים על סביבה שקטה כאשר הם מעוניינים להרדים את ילדיהם.
שלט בקשה לשקט על אדן חלון ברחוב בירושלים
שלט עבודות בידוד אקוסטי שנעשו בעקבות רעש מטוסי נמל התעופה בן-גוריון
דקת דומייה בבית הלבן
יום של דממה - שימוש בשקט לצורכי מחאה
תיאטרון תמונע

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  חברת תיאטרון, ארגון 
 מיקום:   תל אביב-יפו
 מדינה:  ישראל 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1987
 תאריך פתיחה רשמי:  1987 
 קואורדינטות:  32°03′59″N 34°47′16″E﻿ / ﻿32.0664°N 34.7878°E﻿ / 32.0664; 34.7878
 www.tmu-na.org.il
  מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת תל אביב מוגדלת) תיאטרון תמונע(למפת תל אביב רגילה) תיאטרון תמונע(למפת גוש דן רגילה) תיאטרון תמונע(למפת גוש דן מוגדלת) תיאטרון תמונע  he תיאטרון תמונעhe תיאטרון תמונעמפת  מרכז __ תל אביב (in English: Tel Aviv) [‌גוש דן וסביבותיו‌]ממזרח: __ בני ברק (in English: Bnei Brak), __ רמת גן (in English: Ramat Gan), __ גבעתיים (in English: Givatayim) ממערב: הים התיכון (in English: PAM) tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
תיאטרון תמונע הוא מרכז פרינג', מופעים, הצגות, מחול ואמנות חזותית ופלסטית, השוכן ברחוב שונצינו 8, בשכונת מונטיפיורי, בתל אביב, ובו ארבעה חללים להופעות ולאירועים.
היסטוריה

מרכז "תמונע" הוקם ב-1987 על ידי נאוה צוקרמן בשיתוף מיקי צוקרמן ואילן רוזנטל. תחילה, שימש המקום להפקת הצגות תיאטרון שוליים בלבד אשר הועלו על ידי אנסמבל השחקנים שייסדה צוקרמן ב-1981. בשנות קיומו העלה אנסמבל "תמו-נע" כשלושים הצגות תיאטרון והשתתף בפסטיבלים שונים, בהם פסטיבל עכו, פסטיבל ישראל, תיאטרונטו, אדינבורו פרינג' פסטיבל ועוד. האנסמבל מעלה כ-140 הופעות בשנה.
החל משנת 1999 שינה המקום את פניו, והפך למרכז תרבות רב-תחומי המארח על במותיו, לבד מהפקות האנסמבל, הופעות מחול, מוזיקה ואמנות. במרכז מתקיימים יותר מ-550 הצגות תיאטרון בשנה, כ-80 ערבי מחול, כ-50 ערבי ספרות ושירה ולמעלה מ-350 מופעים ואירועי מוזיקה שונים.
במאי הבית

לתיאטרון כמה במאי בית:
נאוה צוקרמן, שהיא גם המנהלת האמנותית
ניצן כהן
פרופ' יוסי יזרעאלי
יהושע סובול
גיל אלון
אנה בניאל
הערות שוליים

↑  שוש אביגל, "תמו־נע" בביצוע קבוצת תיאטרון תנועה - כתבה וביימה: נאווה צוקרמן, כותרת ראשית, 1 בדצמבר 1982
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007282965205171  LCCN: no2008072814  VIAF: 150485291   WorldCat (עם VIAF): 150485291
שרונה נסטוביץ'

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  19 בדצמבר 1971 (בת 52) בת ים, ישראל
 מדינה:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת
 מקום לימודים:  רימון בית ספר למוסיקה 
 
שרונה נסטוביץ' (נולדה ב-19 בדצמבר 1971) היא זמרת ישראלית.