stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ג'ורג' ו. רנדולף
לאחר המלחמה

ב-1864 יצא רנדולף יחד עם משפחתו לגלות באירופה ושהה שם באנגליה ובצרפת. ב-1866 הם שבו לווירג'יניה. ג'ורג' רנדולף נפטר ב-3 באפריל 1867 באחוזתו באדג'היל. הוא נטמן במונטיצ'לו באחוזת הקבר של משפחת ג'פרסון.
שטר של 100 דולר של הקונפדרציה עם דמותו של רנדולף
ג'וליה בטרפליי היל

| --- | --- |

 לידה:  18 בפברואר 1974 (בת 50) מיזורי, ארצות הברית 
 כינוי:  Julia Butterfly Hill 
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 השכלה:  אוניברסיטת מדינת ארקנסו 
 מעסיק:  Circle of Life Foundation 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  108629532504174
 טוויטר:  juliabfly
 www.juliabutterfly.com
 
ג'וליה לוריין היל (באנגלית:Julia Butterfly Hill‏, המוכרת בשם ג'וליה בטרפליי היל, נולדה ב-18 בפברואר 1974, מאונט ורנון, מיזורי, ארצות הברית), היא פעילה סביבתית, המוכרת כמי שחיה על עץ סקויה במשך 738 ימים כדי למנוע את כריתתו לצרכים מסחריים.
בשנת 1996 עברה ג'וליה בטרפליי היל תאונת דרכים קשה, שממנה היא ניצלה בנס. התאונה וזמן השיקום הארוך שנלווה לה הובילו את היל לצאת למסע במערב ארצות הברית, שם טיילה ביערות הסקויה של קליפורניה – ואלו הדהימו אותה והשפיעו עליה מאוד. ב-1997, כשנודע להיל על עץ סקויה בן כ־1,000 שנה בקליפורניה שיועד לכריתה, היא החליטה לעשות מעשה ומ-10 בדצמבר 1997 עד 18 בדצמבר 1999, היא חייתה בין ענפיו של עץ עתיק זה שזכה לשם "לונה". המחאה שלה זכתה לסיקור נרחב בתקשורת בארצות הברית, והעלתה לסדר היום את הסכנה שבה נתונים עצי הסקויה העתיקים.
מאבקה של היל נשא פרי, והיא הצליחה להגן על "לונה" ועל שלושה דונמים נוספים של יער. היל נחשבת לאחת מאקטיביסטיות הסביבה המפורסמות בעולם, וב-1999 היא ייסדה עמותה ללא מטרות רווח בשם Circle of Life, ששמה לה למטרה ללמד בני אדם כיצד לחיות בכדור הארץ באופן שמתחשב יותר בטבע, באמצעות אירועים, סדנאות, תוכניות הכשרה ועוד.
ג'וזפה פאנו

| --- | --- |

 לידה:  27 באוגוסט 1858 Spinetta, איטליה 
 פטירה:  20 באפריל 1932 (בגיל 73) טורינו, איטליה 
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  איטליה
 מקום קבורה:  בית הקברות של טורינו 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת טורינו (1880) 
 מנחה לדוקטורט:  Enrico D'Ovidio 
 מוסדות:  אוניברסיטת טורינו (1880) 
 פרסים והוקרה:  אביר במסדר הכתר של איטליה 
 תרומות עיקריות
 מערכת פאנו עקום פאנו משפט הקיום של פאנו Formulario mathematico Latino sine flexione
 
ג'וּזֶפֶּה פֶּאָנוֹ (באיטלקית: Giuseppe Peano;‏ 27 באוגוסט 1858 – 20 באפריל 1932) היה מתמטיקאי איטלקי. חיבר מעל 200 ספרים ומאמרים. נחשב לאחד מאבות הלוגיקה המתמטית ותורת הקבוצות, להן תרם הרבה בנושא הסימון. ניסח את מערכת פאנו שמהווה ניסוח אקסיומטי ראשון למספרים הטבעיים. תרם תרומה גדולה לניסוח ריגורזי של שיטת האינדוקציה המתמטית. ברוב שנותיו המקצועיות לימד מתמטיקה באוניברסיטת טורינו.
ביוגרפיה

פאנו נולד בספינטה, כפר קטן שכיום הוא חלק מהעיר קונאו שבצפון-מערב איטליה. למד בטורינו, ובשנת 1876 החל ללמוד באוניברסיטת טורינו. הוא סיים את לימודיו ב-1880, והחל לעבוד באוניברסיטה כעוזר הוראה לחשבון אינפיניטסימלי, וכעבור שנתיים מונה למורה בתחום זה. כעבור שנים אחדות יצא לאור ספרו העוסק בלוגיקה מתמטית, שבו הופיעו לראשונה הסימנים המקובלים לפעולות האיחוד והחיתוך.
בשנת 1886 החל ללמד במקביל באקדמיה הצבאית המלכותית. בשנת 1887 נישא לקרולה קרוסיו, בתו של הצייר לואיג'י קרוסיו. בשנת 1890 מונה לפרופסור מן המניין. באותה שנה פרסם את עקום פאנו, שהוא מסילה רציפה, הממלאת שטח דו-ממדי או בעל ממד גבוה יותר. פאנו הביא זאת כדוגמה נגדית לטענה שתמיד ניתן לחסום עקומה רציפה בשטח קטן. זו הייתה דוגמה למה שמאוחר יותר נודע כפרקטל.
בשנת 1889 הציע את מערכת פאנו - מערכת מתמטית, המהווה מודל פורמלי של המספרים הטבעיים, ומהווה ניסוח אקסיומטי ראשון למספרים הטבעיים, שעד סוף המאה ה-19 נחשבו יסודיים במידה שאין למעלה ממנה. מערכת פאנו היא מערכת המספרים הבסיסית ביותר, וממנה אפשר לבנות את המספרים השלמים, את המספרים הרציונליים, ואת שאר מערכות המספרים.
הוא ייסד את כתב העת Rivista di Matematica, שהגיליון הראשון שלו יצא לאור בינואר 1891. בשנת 1891 החל במיזם Formulario mathematico - כתיבת ספר שמכיל את משפטי המתמטיקה בשפה סימבולית שפיתח. המיזם הניב ארבעה כרכים, שיצאו לאור בשנים 1894–1908. בשנת 1897 נערך בציריך לראשונה הקונגרס הבינלאומי של המתמטיקאים, שבו פאנו היה משתתף עיקרי, ונשא הרצאה שעסקה בלוגיקה מתמטית. בשנת 1900 נערך בפריז לראשונה הקונגרס הבינלאומי לפילוסופיה, שבו פאנו היה חבר הוועדה המארגנת, והציג מאמר העוסק בטבען של הגדרות. נושא זה הפך לתחום עניין עיקרי של פאנו. בקונגרס פגש את ברטראנד ראסל והעניק לו עותק של ספרו Formulario mathematico. ראסל כל כך התלהב מגישתו של פאנו, שעזב את הקונגרס כדי להתמקד בלמידת ספרו של פאנו.
בשנת 1901 היה פאנו בשיא הקריירה המתמטית שלו. הוא פרסם מחקרים באנליזה מתמטית, יסודות המתמטיקה ולוגיקה, תרם רבות להוראת החשבון האינפיניטסימלי וכן תרם בתחומי משוואות דיפרנציאליות רגילות ואנליזה וקטורית. הוא היה שחקן מרכזי באקסיומטיזציה של המתמטיקה. בשלב זה הקדיש זמן רב למיזם Formulario mathematico ועקב כך הזניח את עבודת ההוראה ופוטר מהאקדמיה הצבאית המלכותית אך המשיך במשרתו באוניברסיטת טורינו.
בשנת 1903 פרסם שפה מתוכננת בשם Latino sine flexione ("לטינית ללא הטיות") - שפה המבוססת על אוצר המילים של הלטינית, תוך פישוט כללי הדקדוק וסילוק כל היוצאים מן הכלל כדי להפוך את השפה לקלה ללימוד ולשימוש.
בשנת 1908 יצאה לאור המהדורה החמישית והאחרונה של Formulario mathematico, ובו 4,200 נוסחאות ומשפטים, מרביתם עם הוכחות. ההערות והדוגמאות בספר זה נכתבו ב"לטינית ללא הטיות". הוא נבחר לראש Academia pro Interlingua, שעסקה בקידום שפה מתוכננת בינלאומית, והחליטה להתמקד בקידום השפה שיצר פאנו.
לאחר מות אמו בשנת 1910 חילק פאנו את זמנו בין הוראה, כתיבת ספרי לימוד לבית הספר התיכון וקידום שפות מתוכננות. בשנים 1913–1918 עסק בשיטות נומריות לחישוב אינטגרלים מסוימים.
פאנו נפטר מהתקף לב ב-20 באפריל 1932.
הערות שוליים

↑  De Latino sine Flexione; Principio de Permanentia by Giuseppe Peano, בפרויקט גוטנברג
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007279131405171  PLWABN: 9810538286605606  BnF: cb123401300 (data)  CANTIC: a11070493  CiNii: DA00699479  GND: 11873976X  ICCU: CFIV002335  ISNI: 0000 0001 0858 5937  LCCN: n80009883  MGP: 43284  NDL: 00452364  NKC: mub2014818537  NLA: 35413747  NSK: 000680754  NTA: 068976194  RERO: 02-A003677561  SNAC: w6fz1csr  SUDOC: 027704351  Trove: 944049  VcBA: 495/194233  VIAF: 73925733   WorldCat (עם VIAF): 73925733 
שער הספר Aritmetica generale e algebra elementare מאת פאנו
ג'ון פרקינסון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בפברואר 1885 לנקשייר, אנגליה
 פטירה:  5 ביוני 1976 (בגיל 91)
 מדינה:  אנגליה
 השכלה:  יוניברסיטי קולג' לונדון  אוניברסיטת פרייבורג  בית החולים המלכותי בלונדון 
 עיסוק:  קרדיולוגיה
 מעסיק:  בית החולים המלכותי בלונדון, חיל האוויר המלכותי 
 פרסים והוקרה:  הרצאת הארווי (1945)  Knight Bachelor 
 
ג'ון פרקינסון (באנגלית: John Parkinson)‏ (10 בפברואר 1885 - ‏5 ביוני 1976) היה קרדיולוג אנגלי הידוע בשל תיאור תסמונת וולף–פרקינסון–וייט יחד עם הקרדיולוגים לואי וולף ופול דאדלי וייט.
ביוגרפיה

פרקינסון נולד ב-10 בפברואר 1885 בפולטון לה-פילד, לנקשייר שבאנגליה. הוא למד ביוניברסיטי קולג' לונדון, בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת פרייבורג ובבית החולים המלכותי של לונדון. הוא קיבל תואר דוקטור לרפואה ב-1910 ולאחר מכן עבד כעוזרו של הקרדיולוג ג'יימס מקינזי בבית החולים בלונדון.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא שירת בחיל הרפואה של הצבא הבריטי, ופיקד על מרכז קרדיולוגי צבאי בעיר רואן. לאחר המלחמה הוא חזר לבית החולים בלונדון, שם התמנה למנהל מחלקת קרדיולוגיה. פרקינסון שימש גם כיועץ לבית החולים הקרדיולוגי הלאומי וכן עבד כקרדיולוג אזרחי בחיל האוויר המלכותי בין השנים 1931-1956.
ב-1948 קיבל פרקינסון תואר של אביר על ידי המלך ג'ורג' השישי. ב-10 בספטמבר-1952 נפתח הקונגרס האירופאי הראשון לקרדיולוגיה בראשותו של פרקינסון.
פרקינסון התחתן עם קלרה אלווין לה-ברוק, אותה פגש בזמן ששהה ברואן במלחמת העולם הראשונה. לשניים נולדו 4 בנות ובן אחד. בנו, רוברט פרקינסון, נהרג ב-1942 במהלך מבצע קרברוס במלחמת העולם השנייה כשהוא בגיל 19.
פרקינסון נפטר ב-5 ביוני 1976.
הערות שוליים

↑  L. Wolff, J. Parkinson, P. D. White. "Bundle-branch block with short P-R interval in healthy young people prone to paroxysmal tachyardia." American Heart Journal, St. Louis, 1930, 5: 685.
1 2 3 4  "Obituary: Sir John Parkinson". The Times. The Times Digital Archive. 8 ביוני 1976. p. 16. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/402.html
↑  "FIRST European Congress of Cardiology; opening of Congress Wednesday, September 10, 1952". Br Heart J. 15 (1): 1–7. בינואר 1953. PMC 503804. PMID 13018970. {{cite journal}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2013096617  S2AuthorId: 34971233  VIAF: 305236888   WorldCat (עם VIAF): 305236888 
ערך זה הוא קצרמרבנושא רופאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'ורג' ואיי. ג'יי.

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "למעלה" מאת Walt Disney Pictures ו-Pixar Animation Studios
 בימוי:  ג'וש קולי
 הופק בידי:  גאלין סאסמן
 תסריט:  ג'וש קולי
 עריכה:  טים פוקס
 מדבבים:  ראו כאן
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  Walt Disney Pictures Pixar Animation Studios
 חברה מפיצה:  Walt Disney Studios Home Entertainment
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה, direct-to-video 
 הקרנת בכורה:  12 בנובמבר 2009
 משך הקרנה:  כ-4 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט הנפשה, סרט קומדיה
 דף הסרט ב־IMDb
 
ג'ורג' ואיי. ג'יי. (באנגלית: .George and A.J) הוא סרט קצר אמריקאי קומי מונפש, אשר מבוסס על הסרט "למעלה" של Walt Disney Pictures ו-Pixar Animation Studios שגם הפיקו אותו. הסרט בוים ונכתב על ידי ג'וש קולי, הופק על ידי גאלין סאסמן, הופק בפועל על ידי פיט דוקטר וג'ונאס ריברה, נערך על ידי טים פוקס בעזרת ג'ון וארגו והולחן על ידי מייקל ג'אקינו. סרט זה נכלל ברשימת הסרטים הקצרים של פיקסאר, כאשר בשונה מרובם הוא לא נעשה בהנפשה ממוחשבת, אלא בסגנון "סטוריבורד", בשל תקציבו הנמוך.
הסרט, בשונה משאר הסרטים שהופצו לפניו, הופץ במקור על ידי Walt Disney Studios Home Entertainment ב-12 בנובמבר 2009 ב-ITunes כאופציה נוספת שהגיעה עם רכישת הסרט עליו הוא מבוסס. בהמשך הסרט פורסם בעמודים ברשתות החברתיות של חברת וולט דיסני ופיקסאר, ומאוחר יותר גם ביוטיוב. ב-9 בנובמבר 2012 הסרט נכלל בחלק השני של אוסף הסרטים הקצרים של פיקסאר, ובשנת 2019 החל להיות זמין בשירות הסטרימינג דיסני+. אורך הסרט הוא כ-4 דקות.
עלילת הסרט מתרחשת במהלך מאורעות "למעלה", כאשר הופק סרט נוסף שמתרחש במהלך אירועיו אשר נקרא "המשימה המיוחדת של דוג".
עלילה

הסרט, המתרחש במהלך מאורעות "למעלה", מתחיל ששני אחים, ג'ורג' ואיי. ג'יי., דופקים בדלת ביתו של קארל פרדריקסון על מנת ללוות אותו לבית אבות. במקום להצטרף אליהם, קארל מרחף עם ביתו באמצעות בלונים, דבר שגורם לשני אחים להיות בתדהמה. התדהמה של השניים נמשכה גם לאחר שנסעו ממקום האירוע, שהם שכבו במיטות במהלך הלילה ושכתבת חדשות ניסתה לקבל את דעתם בנושא. אזרחים מבוגרים אחרים ברחבי העיר צפו בדיווח החדשות וחגגו את "הבריחה" של קארל.
שבוע לאחר מכן, ג'ורג' ואיי. ג'יי. חזרו למשימתם ללוות אזרחים קשישים לבית האבות. לרוע המזל, הקשישים קיבלו רעיונות ממה שקארל עשה ובכל פעם שהשניים ניסו ללוות אותם הם ברחו באמצעות הבית. הסרט מסתיים שקארל וראסל נוחתים באמצעות ספינת אוויר ליד שני האחים, דבר שגורם לשניים להיות שוב בתדהמה. התדהמה ממשיכה שהאחים פוגשים את הגולדן רטריבר דוג, אשר אומר להם "שלום לכם!".
מדבבים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  ג'ייסון טופולסקי – ג'ורג'  איי. ג'יי. ריבלי השלישי – איי. ג'יי. |  סטיב פיורסל – קארל פרדריקסון  פיטר סון – ראסל |  בוב פטרסון – דוג  קים דונובן – כתבת חדשות |  קלייר מונזר – גברת מבוגרת  ולרי לפוינט – גברת פיטרסון |
הערות שוליים

↑  ברנדון קונלי, Pixar's Up Tie-In George And AJ Now Online, באתר Film/‏, 12 בנובמבר 2009
ג'יי אר יואינג

| --- | --- |
 תוכנית טלוויזיה:  דאלאס
 הופעה ראשונה:  2 באפריל 1978   ("דאלאס")
 הופעה אחרונה:  4 במרץ 2013  "דאלאס": (סדרת המשך לסדרה המקורית: עונה שנייה, פרק שבע. שם הפרק: מהיר ועצבני")
 יוצרים:  דייוויד ג'ייקובס 
 גילום הדמות:  לארי הגמן
 מידע
 כינויים:  ג'יי אר
 מין:  זכר
 מקצוע:  טייקון נפט
 מומחיות:  איש עסקים ממולח שלא בוחל בדבר
 דת:  נוצרי
 אזרחות:  אמריקני
 דמויות קשורות
 משפחה:  יואינג
 
ג'ון רוס יואינג הבן (אנגלית: .John Ross Ewing, Jr) המכונה ג'יי אר (.J.R), הוא דמות בדיונית ראשית בסדרת הטלוויזיה "דאלאס", ששודרה ברשת CBS בין השנים 1978 ל-1991, וכן בשלושה סרטי טלוויזיה שנעשו בהמשך לסדרה ובמקביל לה: "דאלאס: השנים המוקדמות" (1985), "דאלאס: שובו של ג'יי אר" (1996) ו"דאלאס: מלחמת בני יואינג" (1998) ובסדרת ההמשך "דאלאס" (2012). הדמות גולמה על ידי השחקן לארי הגמן, שהיה בן 47 כאשר החלו צילומי התוכנית "דאלאס", ובן 67, כאשר הסתיימו צילומי סרט הטלוויזיה האחרון שנעשה על פי הסדרה. יוצר הדמות, ויוצר הסדרה "דאלאס" הוא התסריטאי דייוויד ג'ייקובס.
ג'יי אר יואינג תואר כאדם חסר מצפון ושאפתני, שאינו מהסס לפגוע בקרובים לו, בידידיו ובבני משפחתו, ושואף לעוצמה ולצבירת ממון.
כאשר החלה הסדרה "דאלאס", בפורמט של מיני סדרה בת חמישה פרקים, היה הרעיון המקורי שילוב בין "בוננזה", סדרה ותיקה בה תוארה משפחה פטריארכלית ובה אב דומיננטי ושלושה בנים, ורומיאו ויוליה סיפורם של שני נאהבים ממשפחות יריבות. בהתאם לכך, לא עמדה דמותו של ג'יי אר במוקד העניינים בתחילה, אלא הסדרה התמקדה בסיפורו של אחיו הצעיר "בובי יואינג" (שגולם על ידי פטריק דאפי) שנישא לבת המשפחה היריבה, משפחת בארנס, על רקע תככים ומזימות בין אילי נפט בעיר דאלאס שבטקסס.
עד מהרה, כבשה דמותו של ג'יי אר התככן והאגוצנטרי את הצופים, והוא הפך לאנטי-גיבור הידוע ביותר בטלוויזיה האמריקנית בתקופתו.
עם סיום העונה השנייה של הסדרה, נראה ג'יי אר נורה בידי אדם מסתורי. המדובר בקליף האנגר מתוכנן, שנועד ליצור מתח לקראת עליית העונה השלישית של הסדרה. השאלה "מי ירה בג'יי אר?" הייתה למטבע לשון, ופתרון התעלומה במהלך העונה השלישית הביא את הסדרה לשיאי צפייה ופופולריות. ברקע הדברים עמדה דרישתו של הגמן, שגילם את ג'יי אר, להעלאה משמעותית בשכרו, כאשר הייתה בידי המפיקים הברירה להיענות לדרישותיו, או "להרוג" את דמותו. לבסוף החליטו המפיקים להותירו בחיים, והדמות המשיכה להופיע בכל העונות שלאחר מכן.
דמותו של יואינג נהרגה בעונה השנייה של "דאלאס" בגרסתה החדשה (2012) עקב מותו של השחקן.
ביוגרפיה בדיונית

על פי "דאלאס", ג'יי אר יואינג נולד באמצע שנות ה-30 למשפחת יואינג, המנהלים חווה בשם "סאות'פורק" ליד דאלאס. הוריו, ג'וק (ג'ים דייוויס) ואלינור, המכונה "מיס אלי" (ברברה בל-גדס) הביאו לעולם שלושה ילדים - הבכור, ג'יי אר, האמצעי, גארי (טד שאקלפורד), שעזב את המשפחה (והופיע בסדרה משלו בשם נוטס לנדינג), והצעיר בובי (פטריק דאפי). בשלב מאוחר יותר בסדרה מסתבר כי עובד החווה, ריי קרבס, אף הוא בנו של ג'וק. ג'יי אר לא היה מרוצה מהתנהגותו של גארי, שהיה אלכוהוליסט, והכבשה השחורה של המשפחה, ולכן הביא לחווה את בתו של גארי, לוסי, המכונה "מיס לוסי" (שרלין טילטון), על מנת שתגדל עם יתר בני המשפחה.
ג'יי אר נישא לסו-אלן (לינדה גריי), שהייתה "מיס טקסס הצעירה", בתחרות בה שפט ג'יי אר. הנישואים לא היו מאושרים, והשניים לא היו נאמנים זה לזה. סו-אלן בגדה בג'יי אר עם אויבו המושבע קליף בארנס (קן קרצ'בל), והתמכרה לאלכוהול, ואילו ג'יי אר בגד בה עם נשים רבות, לרבות אחותה, קריסטין, והתמכר לאלכוהול גם הוא. קריסטין היא זו שירתה בו, בפרק שחתם את העונה השנייה של הסדרה, ירייה שהביאה לאשפוזו, ולתקופת שיקום ממושכת.
ג'יי אר לא היה חוואי כאביו ואחיו. הוא העדיף את עסקי הנפט, בהם עסק באופן שפל וללא מעצורים. יריבו בעסקים אלו היה קליף בארנס, בנו של יריבו הנערץ של אביו של ג'יי אר. ניסיונותיהם של השניים לפגוע זה בזה ולצבור ממון זה על חשבון זה היוו חלק ניכר מעלילת הסדרה במהלך כל 14 העונות. היו אלו שתי הדמויות היחידות בסדרה שהופיעו בכל 14 העונות.
ג'יי אר, שהיה רודף נשים אובססיבי, נישא במהלך הסדרה לשתי נשים שונות. בתחילה נישא לסו-אלן, ממנה נולד בנו ג'ון רוס השלישי, ולאחר מכן לקאלי (קת'י פודוול) ממנה נולד בנו טרנס הרפר. בן נוסף, ג'יימס ביומונט, נולד לו מרומן שהיה לו בטרם נישא לסו-אלן.
ג'יי אר נהג במכונית מסוג מרצדס בנץ, בעלת לוחית הרישוי "EWING 3" (הלוחית "EWING 1" הייתה שמורה לג'וק), אך בשנת 1987 החליף אותה לקדילק אלאנטה בעלת גג נפתח.
ככל שהתקדמה דאלאס לעונתה האחרונה, בשנת 1991, כך גדל מספר אויביו של ג'יי אר וגבר כוחם. רוב בני משפחתו נטשו אותו, ולבסוף הוכרע בידי איל נפט בשם קרטר מקיי (ג'ורג' קנדי), שגרם לו בתרמית מוצלחת למכור את חלקו בחברה המשפחתית "יואינג אויל" לאויבו קליף בארנס. בפרק האחרון של הסדרה "דאלאס" נודד ג'יי אר בחווה כשבידו האחת בקבוק ויסקי, ובשנייה אקדח טעון. או אז חווה ג'יי אר חוויה מיסטית, בנוסח סרטו של פרנק קפרה "אלו חיים נפלאים". הוא רואה כיצד היו מתפתחים העניינים לולא בא לעולם. הסדרה הסתיימה ביריית אקדח, ובובי הנזעק אל החדר המרכזי בסאות'פורק בזעקה. גורלו של ג'יי אר לא התגלה לצופים.
בסרטים המאוחרים יותר הסתבר כי ג'יי אר ירה במראה, ולאחר מכן יצא לנוח באירופה למשך חמש שנים, משם שב בסרט ההמשך "דאלאס: שובו של ג'יי אר" ובסרט שלאחריו: "דאלאס: מלחמת בני יואינג". בסרטים אלו כושל ג'יי אר במאמציו להשתלט מחדש על חברת הנפט המשפחתית, אך מצליח לגזול מאויבו מקיי כסף רב.
בלייק פירוני

בלייק פירוני (באנגלית: Blake Pieroni; נולד ב-15 בנובמבר 1995) הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף עולם (בודפשט 2017) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, אלוף עולם (בריכת 25 מטר) במשחה ל-200 מטר חופשי (האנגג'ואו 2018) ושיאן עולם הנוכחי (2018) במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי (בריכת 25 מטר). הוא השחיין הראשון בעולם ששחה 200 יארד חופשי מתחת ל-1:30 דקות.
ביוגרפיה

פירוני נולד בקראון פוינט באינדיאנה וגדל בצ'סטרטון, אינדיאנה. הוא לומד באוניברסיטת אינדיאנה.
ביוגרפיה > 2016

באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) זכה פירוני במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות. כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 48.39 שניות.
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בווינדזור, אונטריו, קנדה בדצמבר אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות, 2 כסף-1 ארד. מדליות כסף, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי ביחד עם פול פאוורס, מייקל צ'דוויק וטום שילדס בתוצאה של 1:24.47 דקות, אחרי רוסיה (1:24.32 דקות) ולפני יפן (1:24.51 דקות) ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ג'ייקוב פבלי, פייס קלארק וזיין גרותה בתוצאה של 6:53.34 דקות, אחרי רוסיה (6:52.10 דקות) ולפני יפן (6:53.54 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה 1:43.14 דקות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם מייקל צ'דוויק, טום שילדס ופול פאוורס בתוצאה של 3:07.76 דקות, יחד עם אוסטרליה, אחרי רוסיה (3:05.90 דקות) וצרפת (3:07.35 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.02 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 46.88 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 46.76 שניות ועלה ראשון לשלב חצי הגמר שבו קבע תוצאה של 46.70 שניות ועלה ראשון לשלב הגמר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביולי 2017, זכה פירוני ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, טאונלי האס ונתן אדריאן בתוצאה של 3:10.06 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב כששחה בשלב המוקדמות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם טאונלי האס, ג'ק קונגר וזיין גרותה בתוצאה של 7:03.18 דקות, אחרי בריטניה (7:01.70 דקות) ורוסיה (7:02.68 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:46.33 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:47.08 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:46.88 דקות ועלה מהמקום התשיעי.
ביוגרפיה > 2018

באליפות המכללות שנערכה במיניאפוליס, מינסוטה ב-21 במרץ 2018 קבע פירוני כשחיין ראשון במסגרת משחה שליחים 4x200 יארד חופשי שיא עולם חדש של 1:29.63 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בעולם ששחה משחה זה מתחת ל-1:30 דקות. יומיים לאחר מכן, נשבר שיאו על ידי טאונלי האס (1:29.50 דקות).
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בהאנגג'ואו, הרפובליקה העממית של סין בדצמבר אותה שנה הוא זכה ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:41.49 דקות, לפני דנס רפשיס מליטא (1:41.78 דקות) ואלכסנדר גרהם מאוסטרליה (1:42.28 דקות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, מייקל צ'דוויק וראיין הלד בשיא עולם חדש של 3:03.03 דקות, לפני רוסיה (3:03.11 דקות) וברזיל (3:05.15 דקות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 6:49.84 דקות, כשחיין ראשון הוא שחה תוצאה של 1:41.85 דקות ובמקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 46.57 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 46.31 שניות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

50 מטר חופשי: 22.17 שניות (2018)
100 מטר חופשי: 48.08 שניות (2018)
200 מטר חופשי: 1:45.93 דקות (2018)
400 מטר חופשי: 3:53.98 דקות (2018)
שיאים אישיים > בריכת 25 מטר

50 מטר חופשי: 21.34 שניות (2018)
100 מטר חופשי: 46.25 שניות (2018)
200 מטר חופשי: 1:41.15 דקות (2018)
400 מטר חופשי: 3:41.79 דקות (2018)
שיאים אישיים > בריכת 25 יארד

200 יארד חופשי: 1:29.63 דקות (2018), שיא עולם בעבר
הערות שוליים

↑  Blake Pieroni Becomes First Man Under 1:30 in 200 Free, Leads Off Relay in 1:29.63; Townley Haas Also Under Old Record, Swimming World Magazine, 21 March 2018 (באנגלית)
ג'ון פרסיבל

| --- | --- |

 לידה:  3 באפריל 1779 וסט ברנסטייבל, ארצות הברית 
 פטירה:  7 בספטמבר 1862 (בגיל 83) דורצ'סטר, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השתייכות:  צי ארצות הברית 
 דרגה:  קפטן 
 פעולות ומבצעים
 מלחמת ארצות הברית-מקסיקו 
 
ג'ון פֶּרְסִיבָל (באנגלית: John Percival‏; 3 באפריל 1779 – 7 בספטמבר 1862), המוכר בכינוי Mad Jack Percival, היה קצין בצי האמריקני, ששירת במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת, במלחמת 1812, במערכה להדברת שודדי הים באיי הודו המערבית ובמלחמת ארצות הברית–מקסיקו.
קורות שירותו בצי

ג'ון פרסיבל נולד בווֶסְט בֶּרְנְסְטֵייבְּל, מסצ'וסטס. הוא עלה לים בגיל 13 והצטרף לספינת חופים מבוסטון בתפקיד שוליית מלחים (cabin boy). במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת שירת בצי האמריקני בתפקידי חובל ופרח קצונה. לאחר המלחמה שב לעבוד בצי המסחרי. באחת מהפלגותיו גויס בכפייה על ידי הצי המלכותי הבריטי ונשלח אל אה"מ "ויקטורי". אחר כך הוצב באוניית שלל ספרדית, בה הצית מרד ונמלט אל אוניית הסוחר האמריקנית "וושינגטון".
ב-1809 שב לצי המלחמתי בתפקיד רב חובלים והוצב באונייה "סיירן" (16 תותחים) שהייתה חלק משייטת ניו יורק בפיקודו של קפטן ג'ייקוב לואיס. הוא פיקד על ספינת תותחים מס' 6, וב-4 ביולי 1812 קיבל בהשאלה את ספינת הדיג "ינקי" והשתמש בה כדי להכניע ולתפוס שלל את אה"מ "איגל", ספינת האספקה (tender) של אה"מ "פויקטירס" (74 תותחים). ב-9 במרס 1814 נשלח פרסיבל לסלופ "פיקוק", אשר במהלך שלוש הפלגות מבצעיות לכדה תשע-עשרה אוניות סוחר ושתי אוניות-מלחמה, אה"מ "איפרוויר" ו"נאוטילוס". לאות הערכה על תעוזתו בלכידת "איפרוויר" הועלה פרסיבל לדרגת לוטננט ואף קיבל חרב מיוחדת מן הקונגרס (הנראית בתצלום הדיוקן).
באוגוסט 1825 הפליג בסקונר "דולפין" אל קצווי האוקיינוס השקט בחיפוש אחר המלחים המורדים של אוניית הלווייתנים "גְּלוֹבּ", אשר נמלטו אל איי סנדוויץ' (איי האוואי). "דולפין" שבה לארצות הברית באוגוסט 1826 עם שניים מן המורדים, ופרסיבל נחשב לאמריקאי הראשון שביקר באיים אלה. ב-1841 הועלה לדרגת קפטן, פיקח על שיפוצה של "קונסטיטושן" לאחר שבוטלה בלחץ הציבור ההחלטה לגרוט אותה, ובשנים 1844–1846 ערכה האונייה בפיקודו הפלגה סביב העולם.
כינויו של פרסיבל היה "ג'ק המשוגע" או "ג'ק הרועם", אך למרות אופיו הזועף וקצר הרוח הוא נודע גם בטיפוח אבהי של דור פרחי קצונה שהתבלטו בתקופת מלחמת האזרחים. אבות בעלי השפעה של פרחי קצונה צעירים ביקשו לעיתים קרובות כי בניהם יוצבו תחת פיקודו של פרסיבל. הוא התפרסם גם בכישורי הימאות המצוינים שלו וכמי שאין לו מתחרים באומנות השיט. אוניות המלחמה בהן החל וסיים את שירותו – "ויקטורי" ו"קונסטיטושן" – הנמצאות עדיין בשירות פעיל והן היכלי תהילה לאומיים, מוסיפות ניחוח אגדי לשם שיצא לו. הרמן מלוויל וג'יימס מיצ'נר יצרו בסיפוריהם דמויות המבוססות על אופיו הססגוני של קפטן פרסיבל.
ב-1809 נשא פרסיבל לאישה את מרי פינקרטון מטרנטון שבניו ג'רזי. לזוג לא היו ילדים. הוא מת ב-7 בספטמבר 1862 בדורצ'סטר, מסצ'וסטס, ונקבר ליד מקום הולדתו בווסט ברנסטייבל. שתי משחתות של הצי האמריקני נקראו על שמו.
לקריאה נוספת

Dictionary of American Naval Fighting Ships. Digitized copy in: hazegray.org
Ellis, James H. (2002). Mad Jack Percival: Legend of the Old Navy. Annapolis: Naval Institute Press.
ג'ון פרספר אקרט

| --- | --- |

אקרט ומוקלי, פברואר 1946
 לידה:  6 באפריל 1919 פילדלפיה, ארצות הברית 
 פטירה:  3 ביוני 1995 (בגיל 76) ברין מאוור, ארצות הברית 
 שם לידה:  John Adam Presper Eckert, Jr. 
 ענף מדעי:  אלקטרוניקה, מדעי המחשב
 מקום לימודים:  בית הספר להנדסה ומדע שימושי של אוניברסיטת פנסילבניה (1943) 
 מוסדות:  בית הספר מור להנדסת חשמל (1943–1946)  Sperry Rand (1955–1986)  רמינגטון ראנד (1950–1955)  תאגיד המחשוב אקרט-מאוצ'לי (1948–1950)  יוניסיס (1986–1989) 
 פרסים והוקרה:  פרס הארולד פנדר (1973)  פרס לזכר הארי גוד (1966)  פרס חלוץ המחשב (1980)  מדלית ג'ון סקוט (1961)  היכל התהילה הלאומי לממציאים (2002)  מדליית הווארד נ. פוטס (1949)  המדליה הלאומית למדעים (1969)  פרס עמנואל פיור מטעם IEEE (1978)  עמית ACM (1994) 
 תרומות עיקריות
 יחד עם ג'ון מוקלי המציא את "אניאק", המחשב האלקטרוני הדיגיטלי הראשון
 
ג'ון פרספר אקרט (באנגלית: John Presper Eckert; ‏9 באפריל 1919 – 3 ביוני 1995) היה חלוץ בתחום מדעי המחשב.