stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כריסטופר מורלי
קשרים ספרותיים

מורלי היה חבר קרוב של דון מרקיז, מחבר הסיפורים של ארצ'י ומיטאבל, הכוללים את התעלולים והפרשנות של מקק וחתול בניו יורק. בשנת 1924 כתבו מורלי ומרקיז ביחד את "פנדורה מרים את המכסה", רומן קליל על בעלי אמצעים בהמפטונס העכשווית. מסופר שהם כתבו פרקים לסירוגין, כל אחד לקח את העלילה קדימה מהמקום שהשני הפסיק.
אלמנתו של מורלי מכרה לאחר מותו אוסף ממסמכיו וספריו האישיים למרכז הארי ראנסון באוניברסיטת טקסס באוסטין.
מורלי עזר לייסד את "חבורת הפרחחים של רחוב בייקר" שעסקה במחקר על "שרלוק הולמס" של סר ארתור קונאן דויל.
מורלי ערך שתי מהדורות של הציטוטים המוכרים של בארלט: 1937 (11) ו-1948 (12).
הרומן של מורלי מ-1939 "קיטי פויל" היה יוצא דופן לתקופתו, שכן הוא דן בגלוי בהפלות. זה הפך לרב-מכר מיידי, ונמכר ביותר ממיליון עותקים.
אחיו של מורלי, פליקס ופרנק היו גם מלגאי רודס. פליקס הפך לנשיא מכללת האוורפורד
ב-1942 כתב מורלי הספד משלו למילון הביוגרפי "סופרים של המאה העשרים".
מורלי עמד במרכזה של קבוצה חברתית בגריניץ' וילג' שנהגה להתכנס בחנות הספרים של חברו פרנק שי ברחוב כריסטופר 4 בתחילת שנות ה-20.
השירים הנבחרים שכתב מורלי זמינים בתור "כלובים בהירים: שירים ותרגומים נבחרים מסינית מאת כריסטופר מורלי". עורך: ג'ון ברקר (הוצאת אוניברסיטת פנסילבניה: 1965). התרגומים מסינית הם למעשה בדיחה, שהוסברה לציבור כשהופיעו הכרכים של מורלי המכילים אותם: הם "סיניים" באופיים, דיווחים טובים: קצרים, חכמים, לעיתים קרובות הומוריסטיים. אבל הם לא בשום מובן קפדני של המילה, תרגומים.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  Online Literature
↑  Online Literature page for Christopher Morley, accessed November 22, 2009
↑  Baltimore Literary Heritage Project
↑  Lieberman, Gerald F. (20 במאי 1973). "Morley Collection presented to Roslyn". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Living the Literary Life - Mass Media, New York, New York Times - Newsday.com
↑  van der Grift, Josephine. (October 19, 1922). "Humor's sober side: Being an interview with Christopher Morley, another of a series on how humorists get that way", Bisbee Daily Review, p. 4.
↑  "Prefaces without Books," copyright 1970 by the Humanities Research Center, as noted in "The Standard Doyle Company: Christopher Morley on Sherlock Holmes," edited by Steven Rothman, copyright 1990 by the Estate of Christopher Morley, page 88.
↑  Noble, Barnes &. "The Haunted Bookshop|NOOK Book". Barnes & Noble (באנגלית). נבדק ב-2022-08-01.
↑  Noble, Barnes &. "Parnassus on Wheels (Barnes & Noble Library of Essential Reading)|NOOK Book". Barnes & Noble (באנגלית). נבדק ב-2022-08-01.
↑  "Christopher Morley: Two Classic Novels in One Volume: Parnassus on Wheels and The Haunted Bookshop". store.doverpublications.com. נבדק ב-2022-08-01.
↑  "The New Yorker Digital Edition : Apr 20, 1929". אורכב מ-המקור ב-14 ביולי 2011. נבדק ב-25 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Yarrow, Andrew L. (15 בנובמבר 1985). "Hoboken, A 10-Minute Ride to Far Away". The New York Times. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "The Theatre: In Hoboken". Time. March 25, 1929.
↑  "Theatre: New Play in Hoboken". Time. October 7, 1929.
↑  "Christopher Morley Park | Nassau County, NY - Official Website".
↑  cover page of the novel
↑  "'The Trojan Horse'", Life, November 25, 1940, p. 56
↑   צליל אברהם, "המקום בו מתחיל הכחול" שמרני ואפל יותר מ"פרנסוס על גלגלים", באתר הארץ, 22 בינואר 2025
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007463535405171  PLWABN: 9810697366305606  BNE: XX1372684  BnF: cb12686085s (data)  CiNii: DA01873811  GND: 118988050  ISNI: 0000 0001 0861 5171  LCCN: n50006133  MusicBrainz: 5f0af3aa-dff3-45f9-a83c-0a05d55bc1bf  NDL: 00551864  NKC: xx0022881  NLA: 36126016  NLK: KAC199619347  NTA: 068966741  SNAC: w69z94jh  SUDOC: 076626849  Trove: 1216452  VcBA: 495/320438  VIAF: 133777   WorldCat (עם VIAF): 133777 
כריסטופר מורלי במהדורת פברואר 1918 של איש הספרים (העיר ניו יורק).
מועדון הפרחחים של רחוב בייקר: פלטשר פראט, כריסטופר מורלי ורקס סטאוט (1944)
מהדורה ראשונה, כריכת גיליון ראשון של "חנות הספרים הרדופה" (1919)
ממנון מהראקליאה

| --- | --- |
 לידה:  פונטוס
 שפות היצירה:  יוונית עתיקה 
 
ממנון מהראקליאה (ביוונית: Mέμνων; פרח בסביבות המאה ה-1 לספירה) היה סופר והיסטוריון יווני, ככל הנראה יליד הראקליאה פונטיקה (אנ').
ממנון תיאר את ההיסטוריה של העיר הזו בחיבור גדול הידוע רק דרך הקטעים המצוטטים (Excerpta) מפוטיוס, ומתאר במיוחד את הטיראנים ששלטו בהראקליאה. חיבורו ההיסטורי של ממנון כלל מספר לא ידוע של ספרים, אולם פוטיוס קרא את הספרים 9–16, ועשה מהחלק הזה תקציר די שופע.
פוטיוס מציין שהוא לא ראה את שמונת הספרים הראשונים וגם לא את הספרים נוספים אחרי הספר ה-16.
הספר התשיעי מתחיל בתיאור הטיראן קליארכוס מהראקליאה (אנ'), תלמידם של אפלטון ואיסוקרטס. הספר ה-13 מכיל תיאור ארוך של עלייתה של רומא. האירוע האחרון הנזכר בספר ה-16 היה מותו של בריתאגורס, שנשלח על ידי ההרקליאנים כשגרירם ליוליוס קיסר, לאחר שזה תפס את השלטון בשנת 48 לפנה"ס.
משערים שממנון כתב שמונה ספרים בנוסף ל-16 הראשונים, שעסקו בתקופה שאחרי יוליוס קיסר, עד המחצית השנייה של המאה ה-1.
מתוך דברים אלה, גרארדוס ווסיוס (Gerardus Vossius) מניח שהחיבור נכתב בערך בזמנו של אוגוסטוס קיסר בתחילת המאה ה-1 לספירה. לדעת יוהאן קונרד אורלי, לא מאוחר מזמנם של אדריאנוס או הקיסרים האנטונינים, באמצע המאה ה-2. על פי פוטיוס, סגנונו של ממנון היה ברור ופשוט, ומילותיו נבחרו היטב. הקטעים המצוטטים מפוטיוס כוללים עם זאת דוגמאות רבות של ביטויים נדירים ופואטיים, אך גם כמה דוגמאות המצביעות על שקיעתה של הלשון היוונית. קטעים אלה פורסמו בתחילה בנפרד, יחד עם הנותר מקטסיאס ואגאתרכידס, על ידי אנרי אטיין (Henri Estienne) בפריז בשנת 1557. המהדורה הטובה ביותר היא מאת יוהאן קונרד אורלי (Johann Conrad Orelli), בלייפציג בשנת 1816, הכוללת, יחד עם מה ששרד מממנון, מספר קטעים מאת סופרים אחרים על הראקליאה.
חיבורו ההיסטורי של ממנון הוא בעל ערך בשל היותו תיאור רצוף של כמעט כל התקופה ההלניסטית, אך עם זאת, דחוס ומנקודת מבט מקומית. הוא גם בעל ערך כדוגמה השלמה היחידה של הסוגה ההיסטורית היוונית של היסטוריה מקומית.
ממנון מזכיר פעמיים את ארץ יהודה (Photius, cod. 224, p. 229 a-b) בהקשר למלחמה בין הרפובליקה הרומית לאנטיוכוס השלישי. בשני האזכורים יהודה נזכרת לצד קומגנה ושתיהן נזכרות באופן ספציפי מתוך חלקיה הרבים של האימפריה הסלאוקית.
הערות שוליים

1 2 3  מנחם שטרן - Menahem Stern, Greek and Latin Authors on Jews and Judaism, Jerusalem, 1976, Vol. I, LXXVII. Memnon of Heracleia, p. 462
↑  Memnon: History of Heracleia, 18:4,9
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007578605805171  BNE: XX4771245  BnF: cb144294979 (data)  GND: 118580655  ICCU: BVEV060277  ISNI: 0000 0000 0905 644X  LCCN: nr93014893  NTA: 069832137  RERO: 02-A009543049  SELIBR: 334906  SUDOC: 087212587  VIAF: 288515014   WorldCat (עם VIAF): 288515014
מוזר יותר מפאנפיק

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  כריס קולפר
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  סיפורת
 הוצאה
 הוצאה בשפת המקור:  Little, Brown Books for Young Readers
 תאריך הוצאה:  28 בפברואר 2017
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  אריה ניר- מודן, מודן
 תאריך:  פברואר 2018
 תרגום:  מרט וינטראוב
מוזר יותר מפאנפיק הוא ספר שנכתב על ידי הסופר כריס קולפר. הספר יצא לאור לראשונה בארצות הברית ב-28 בפברואר 2017 על ידי Little Brown Books for Young Readers ולאחר מכן בישראל בפברואר 2018 על ידי אריה ניר-מודן, מודן. הספר הופיע ברשימת ה-"bestseller for young adults" של ה-New York Times.
עלילה

קאש קרטר הוא השחקן הראשי בסדרת הטלוויזיה הבדיונית "ילדי הפלא", הסדרה שחיברה בין ארבע הדמויות הראשיות, סם, טופר, ג'ואי ומו. הארבעה החליטו לצאת לטיול לפני שייפרדו דרכיהם וכל אחד מהם ילך לקולג' אחר. הם מזמינים את קאש להצטרף אליהם כבדיחה, אך להפתעתם הרבה קאש מופיע ומצטרף לטיול. החמישה יוצאים לטיול בין אטרקציות ומדינות שונות. במהלך הטיול ארבעת החברים הטובים מגלים כי השחקן האהוב עליהם הוא אינו מה שהם חשבו ועד סופו של הטיול גילו הארבעה כי גם אחד את השני לא הכירו באמת אך סודותיהם נחשפים לבסוף.
דמויות

קאש: השחקן הראשי בסדרת "ילדי הפלא", בעל גידול סרטני שאותו מסתיר
ג'ואי: בן אפרו- אמריקאי וגיי שמתקשה לצאת מהארון בפני אביו הכומר וההומופוב
סם (סמנתה): טרנסג'נדר (נולד בת, אך מרגיש בן) שמתקשה לצאת בפני אימו וחבריו.
מו: בת אמריקאית- אסיאתית שחלומה הוא להיות סופרת אך אביה מתעקש שתלך לסטנפורד ללמוד כלכלה.
טופר (כריסטופר): בן אינטליגנט עם אח בעל צרכים מיוחדים לו הוא צריך לדאוג, שמאוהב בסם.
ביקורות

הספר קיבל ביקורות טובות בעקבות כתיבתו של הסופר שהייתה מעניינת והציגה נושאים חשובים וכבדים בצורה קלה לעיכול.
הערות שוליים

1 2 3  כריס קולפר, מוזר יותר מפאנפיק, 2017
↑  סימניה
מינכן (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  רוברט האריס
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  רומן היסטורי
 נושא:  ועידת מינכן 
 הוצאה
 הוצאה:  כנרת זמורה-ביתן דביר
 תאריך הוצאה:  2017
 מספר עמודים:  302
 הוצאה בעברית
 תאריך:  2018
 תרגום:  ארז אשרוב
 
מינכן (באנגלית: Munich) הוא ספר מאת רוברט האריס, העוסק בוועידת מינכן מנקודת מבטם של עובד בשירות החוץ הבריטי ומקבילו בשירות החוץ הגרמני.
הספר יצא לאור בעברית בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר בשנת 2017 בתרגומו של ארז אשרוב.
עלילה

הדמות הראשית בספר הוא יו ליגט, כוכב עולה בשירות הדיפלומטי הבריטי המשמש כעוזרו האישי של ראש ממשלת בריטניה נוויל צ'מברלין. בצעירותו, למד ליגט באוניברסיטת אוקספורד והתיידד עם צעיר גרמני בשם פאול הרטמן. כיום, הרטמן עובד בשירות החוץ של גרמניה הנאצית כמתרגם. בחשאי, הרטמן חבר בתנועה מהפכנית בהנהגת לודוויג בק והנס אוסטר השואפת להדיח את אדולף היטלר ולבטל את שלטון המפלגה הנאצית בגרמניה. עם זאת, הקושרים מחזיקים בדעות לאומניות ומונרכיסטיות ושואפים להשאיר בידי גרמניה את אוסטריה ואולי אף להחזיר לשלטון את וילהלם השני, קיסר גרמניה. חלק מהקושרים חפצים להשאיר את היטלר בחיים ולהעמידו משפט, אולם האחרים מתכננים בחשאי לרצוח אותו.
בינתיים, היטלר תובע מצ'כוסלובקיה את חבל הסודטים, מה שמוביל את צ'מברלין לכנס פסגת מעצמות במינכן. הקושרים חפצים שהמעצמות יסרבו לדרישתו של היטלר ויכריזו עליו מלחמה, מה שיעניק להם תירוץ להדיחו. כדי לוודא שבריטניה אכן תילחם, הרטמן משיג עותק נדיר של פרוטוקול ועידת הוסבאך. כדי להעביר את המסמך לידי צ'מברלין, הוא משגר בקשה מיוחדת דרך המודיעין הבריטי לשלוח את ידיד נעוריו, ליגט, למינכן. למרות שליגט לא מתלהב מהרעיון, הוא נענה לבקשת המודיעין ונוסע למינכן. הוא פוגש את הרטמן, ותוך הקרבת משרתו האישית מפגיש בינו לבין צ'מברלין ומראה לו את המסמך. צ'מברלין אינו מתרשם וחותם עם היטלר על ההסכם ההיסטורי למרות זאת. הרטמן חוזר לעבודתו בברלין מיואש, ובספר נזכר כי הוא נתלה לאחר קשר העשרים ביולי. וליגט חוזר ללונדון שם הוא מודיע לאשתו כי הוא אינו מאמין בשלום בר קיימא. הוא מתכנן לפרוש מהשירות הדיפלומטי ולהתגייס לחיל האוויר המלכותי כדי לשרת את בריטניה במלחמה הקרבה.
עיבוד קולנועי

ב-2021 נטפליקס הפיקה עיבוד קולנועי בשם מינכן, על סף מלחמה (Munich – The Edge of War) בבימויו של כריסטיאן שבוכוב על פי תסריט של בן פאואר, בכיכובם של ג'רמי איירונס כנוויל צ'מברלין, ג'ורג' מקיי, יאניס ניוויונר, ליב ליסה פרייז, אוגוסט דיל ומרטין ווטקה. הסרט הוצג לראשונה ב-13 באוקטובר 2021 בפסטיבל הסרטים של לונדון.
מכירת חיסול (ספר)

| --- | --- |

 מידע כללי
 מאת:  יו לורי
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  ספר מתח, הומור שחור
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1996
 מספר עמודים:  430
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך:  2012
 תרגום:  יעל אכמון
מכירת חיסול (באנגלית: The Gun Seller) הוא ספרו הראשון של השחקן והסופר יו לורי. הספר עוסק בחייל בריטי בדימוס אשר נגרר בעל כורחו לעולם של ריגול ותככים. לורי הודיע כי הוא מתכנן לכתוב ספר המשך בשם "חייל של נייר" (The Paper Soldier), אולם נכון ל-2022 הוא טרם יצא לאור.
עלילה

תומאס לאנג, חייל משוחרר מהמשמר הסקוטי, עובד לפרנסתו כשומר ראש וחי מהיד לפה. באחת מנסיעותיו, הוא פוגש באמסטרדם באדם בשם מקלסקי, אשר מציע לשלם לו הון עתק אם יתנקש בחייו של איש עסקים אמריקני בשם אלכסנדר וולף. לאנג מסרב להצעה, ומגיע לביתו של וולף כדי להזהיר אותו. הוא מגלה שוולף אינו בבית, ונקלע לקרב עם פורץ מסתורי שחדר פנימה. לאנג מתגבר על הפורץ ופוצע אותו קשה. הוא מצליח להתחמק מהזירה, אולם העניינים מסתבכים כאשר לאנג מגלה שמי שהזמין את הרצח הוא לא אחר מאשר אלכסנדר וולף עצמו. תוך זמן קצר מבין לאנג שנקלע בעל כורחו לפרשיית ריגול סבוכה שבה מעורבים ה-CIA, ה-MI6 וסוחרי נשק בינלאומיים.
ספר המשך

לורי הודיע שהוא מתכנן לכתוב ספר המשך ל"מכירת חיסול" שייקרא "חייל הנייר". Amazon.com פרסמה הודעה על פיה הספר יצא בספטמבר 2007. עם זאת, כאשר התאריך המיועד הגיע, הודיע עורך דינו כי לא זו בלבד שהספר לא מוכן להוצאה לאור, לורי אפילו לא התחיל לכתוב אותו. כעבור שנתיים הוציא לורי הודעה נוספת על פיה הספר עדיין אינו מוכן. הוא לא פרסם הודעה מתי הספר אמור לצאת לאור.
מגרסת הזהויות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  שחר פלד
 
איור עטיפת מגרסת הזהויות
מגרסת הזהויות הוא ספר רב-תחומי[דרושה הבהרה] מאת שחר פלד שיצא בהוצאת פרדס בשנת 2007. הספר עוסק בפילוסופיה של המדע, ניתוח של מדעי היהדות, ניתוח היסטוריוגרפי של התפתחות זהויות יהודיות מודרניות על רקע תמורות בנצרות האירופית והתפתחות האקדמיה.
תוכן הספר > ביקורת על האקדמיה

הספר סוקר את התפתחותו של המדע כמוסד הנתפש כבעל אמינות ייחודית בתרבות המערב, ואת האופנים השונים בהם משמש "אמון" זה כמשאב תרבותי בפני עצמו. הספר בוחן מחדש את פרשת סוקל (פרשה בה פורסם כתעלול מאמר כביכול מדעי בכתב עת), וטוען שהצלחת ה"תעלול" של סוקל לא הייתה עקב בורותם של עורכי כתב העת, אלא עקב הניצול של האמון הייחודי המוקנה למדע בתרבות המערב. לטענת פלד, השימוש של תחומים אקדמיים שונים בתואר "מדע" (כגון מדעי הרוח ומדעי היהדות) מבוסס על ניצול ה"אמינות" התרבותית המוקנית למדע, ניצול שלטענת פלד אינו מוצדק.
תוכן הספר > מדעניזם

פלד מחדש את המושג מדעניזם, כתיאור לשימוש במתודולוגיות ובז'רגון מדעי כדי להעניק תוקף של אמינות לשיח שאינו מדעי מעיקרו. על פי פלד, מדעניזם הוא "זהות אקדמית שגרתית המאופיינת על ידי טיפול 'רציונלי' או 'פסיבדו-רציונלי' בחומרים, המשלב סממנים חיצוניים רבים של 'מדע', כגון: מתודה קפדנית, ספירות ומדידות, שימוש בסטטיסטיקה, לשון מדעית, שימוש נרחב במראי מקומות ועוד. המדעניזם מהווה את תשתית "המובן מאליו" של המדעים הבלתי מדויקים, ולמעשה של האקדמיה כולה. המיקוד הרגיל של מחקרי מדענות במקרי גבול, כגון שרלטנים, אנשי צלחות מעופפות, בריאתנים ועוד, משקף "נקודת עוורון" המשמרת את הסטטוס של האקדמיה כמבנה חברתי יוקרתי, למרות ההשענות המסיבית שלה על מדעניזם.
בניגוד לאתוס ההתמחות האקדמית, מחולל המדעניזם את האקדמיה לכתחילה[דרושה הבהרה], ואתוס ההתמחות הוא רק תוצר לוואי של מערכת המשתמשת במתודולוגיה, פורמט וז'ארגון מדעי כדי ליצור דיסציפלינות כמו-מדעיות היונקות את ודאותן ממבנה הוודאות התרבותי שנרקם סביב מדעי הטבע.
תוכן הספר > תמורותיה של הנצרות כתוצאה מהתפתחות המדע

על פי פלד, יצרה האמינות שהוקנתה למדע בתרבות האירופית לחץ הולך וגובר על האמינות של הדת הנוצרית באירופה, וגרמה לשינויים מרחיק לכת בה בעקבות הקרע ההולך ומעמיק בין "דת" ל"מדע". הספר עוקב אחר התמורות שהתחוללו בנצרות כדי להתמודד עם הקרע הזה, עד להתפתחותה של גישה הרואה בדת רגש או חוויה בלבד, בניגוד למדע השכלי.
תוכן הספר > יחסי יהודים ונוצרים בגרמניה

הספר מתאר את צמיחתו של ההבראיזם (העיסוק בתרבות היהודית ובשפה העברית) אצל מלומדים נוצריים. העיסוק המשותף בתרבות היהודית של אותם מלומדים ושל היהודים בגרמניה קירב את שתי הקבוצות וגרם ליהודים תחושת שייכות לחברה הסובבת אותם. הטענה המרכזית של פלד היא שהשיתוף התרבותי שנוצר עם הופעת תרגומיו של לותר וסידורה מחדש של הביבליה על פי "נוסח המסורה", חולל שינויים מרחקי לכת בזהותם של גרמנים נוצריים ואף של ויהודים בגרמניה, ויצר סוג חדש של יהודי שעיקרי זהותו הם "מעבר לדת מעבר ללאום"[דרושה הבהרה], מול סוג חדש של גרמני הנאמן לדתו הלותרנית ולמולדתו הגרמנית.
תוכן הספר > מדעי היהדות, חילון וזהות

הספר מתאר כיצד צמחו מדעי היהדות מתוך בקורת המקרא הגרמנית, וכיצד הפכו במהירה לכוח המרכזי בעיצוב זהויות יהודיות מודרניות. הספר טוען שמדעי היהדות ממלאים תפקיד מרכזי בתהליכי החילון של העם היהודי בעת המודרנית, ובעיצוב הזהות הישראלית החילונית המודרנית. הספר מציג סקירה היסטורית של ייסוד האקדמיה בישראל, וההשפעה המרכזית שהיו לטענת פלד למדעי היהדות על עיצוב תוכנית הלימודים בבתי הספר הממלכתיים בארץ, ועל גיבושה של זהות ישראלית.
מוחמד יוסוף

מוחמד יוסוף (בערבית: محمد يوسف; נולד ב-26 במרץ 1988) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת הקשר באז'אקסיו.
קריירת מועדונים

יוסוף התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לה האבר ובקיץ 2007 הצטרף לקבוצה הבוגרת. בקיץ 2010 הושאל לקרטיי. ב-16 באפריל 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד שטרסבורג.
בקיץ 2011 חתם בוואן. עונתו השנייה במועדון הייתה עונת השיא שלו כאשר כבש 10 שערים ב-37 משחקים. בסיום העונה חתם באמיין.
בקיץ 2014 עזב את צרפת וחתם בארגוטליס מליגת העל היוונית. את העונה סיים עם 6 שערים ב-27 משחקים, שלא סייעו לקבוצתו לשרוד בליגה הראשונה. שנה לאחר מכן חתם בווריה וכעבור שנה הצטרף ללבדיאקוס.
בקיץ 2018 חזר לצרפת וחתם באז'אקסיו
קריירה בין-לאומית

בשנת 2011 הצטרף לנבחרת קומורו. ב-28 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 0–3 ללוב. ב-15 בנובמבר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–4 למוזמביק.
נכלל בסגל הנבחרת לגביע אפריקה לאומות 2021.
Radio Studio 54 Network

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו פרטי
 שפה:  איטלקית
 מדינה:  איטליה איטליה
 תקופת הפעילות:  מ-1985 
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  רג'ו די קלבריה, יוניקה
 נקלט בתדר:  101.8, 102.9, 106.4 MHz
 אזור קליטה:  רג'ו די קלבריה טירנו, ויבו ולנטיה, למציה טרמה
 נקלט בתדר:  102, 105.7, 106.3 MHz
 אזור קליטה:  קרוטונה, קוזנצה טירנו
 נקלט בתדר:  106.5 MHz
 אזור קליטה:  קוזנצה רנדה, סאבוטו
 נקלט בתדר:  104.0FM, 1287AM
 אזור קליטה:  סיבאריטידה, רוסאנו, קוריליאנו
 נקלט בתדר:  95.8 MHZ
 אזור קליטה:  קסטרובילארי
 נקלט בתדר:  93.5 MHz
 אזור קליטה:  מסינה
 נקלט בתדר:  106.5 MHz
 אזור קליטה:  לצ'ה
 נקלט בתדר:  106.3 Mhz
 
 http://www.studio54network.it/
Radio Studio 54 Network או Studio 54 Network היא תחנת רדיו פרטית איטלקית המשדרת מלוקרי, קלבריה.
שידוריה ניקלטים ב-FM בתשע נפות בחמישה מחוזות מדרום איטליה (קלבריה, סיציליה, קמפניה, פוליה, בזיליקטה):נפת מסינה, רג'ו די קלבריה, ויבו ולנטיה, קטנזארו, קרוטונה,לצ'ה, פוטנצה, סלרנו.
תוכניותיה כוללות שידור להיטים מוזיקליים ומידע בזמן אמיתי, עם 28 עדכונים יום-יומיים.
היא הוקמה בשנת 1985 על ידי פייטרו פארטה ופרנצ'סקו מסארה. המוטו שלה הוא: „Il bello della musica è che quando ti colpisce non senti dolore“ (מה שטוב במוזיקה הוא זה שכשהיא מכה בך, לא כואב), ציטוט מבוב מרלי.
היסטוריה

Studio54network קמה ב-6 ביוני 1985 תחת השם Radio DJ Club Studio 54. הופיעה בהתחלה כתחנה חובבנית והתמקצעה במהלך שנות ה-90.
עקב החוק מאמי משנת 1990 לגבי ארגון השידור ברדיו ובטלוויזיה באיטליה, התחנה הפכה לחברה.
בשנת 1991 הייתה תחנת הרדיו הראשונה בקלבריה (ובין הראשונות באיטליה) ששידרה ב-Radio Data System.
בשנת 1994 השידור מוחשב, מה שאפשר דיוק ואיכות טובים בהרבה מאשר עם ציוד אנלוגי.
החל משנת 1995 הרחיבה את שידוריה מעבר לחוף היוני של רג'יו די קלבריה אל כל חבל קלבריה, ואחר כך אל האזורים הסמוכים.
בשנת 1997 הייתה בין התחנות האיטלקיות הראשונות שעשו ניסיונות הזרמת מדיה על ידי שידור באינטרנט באמצעות הטכנולוגיה של RealAudio. בשנת 1998 אימצה את השם Studio54Network.
בשנת 2000 התחילה לשדר מן הרחוב בעזרת אולפן נייד Stargate.
שאקר אל-האדהור

שאקר אל-האדהור (בצרפתית: Chaker Alhadhur; נולד ב-4 בדצמבר 1991 בנאנט שבצרפת) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אז'אקסיו בנבחרת קומורו.
קריירת מועדונים

אל-האדהור שיחק בקבוצות נאנט, באיון, קן ושאטורו.
ב-12 באוקטובר 2021 חתם בא'זאקסיו מהליגה הצרפתית השנייה.
קריירה בין-לאומית

ב-5 במרץ 2014 ערך אל-האדהור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–2 על נבחרת מאוריציוס במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.
הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022.
הערות שוליים

↑  CHAKER ALHADHUR RENFORCE LE SECTEUR DÉFENSIF באתר הרשמי של אז'אקסיו, 12 באוקטובר 2021 (בצרפתית)
| נבחרת קומורו – גביע אפריקה לאומות 2021 |
| --- | --- | --- |
|  1 ע. אחמדא •  2 בן בוינה •  3 ק. עבדאללה •  4 ג'. עבדו •  5 עלי מוחמד •  6 אמדהומה •  7 אמשנגמה •  8 ר. עבדאללה •  9 י. אמשנגמה •  10 מאמאדי •   11 ג'ומוי •  12 מתוויר • 13 אל-האדהור •  14 זאהארי • 15 בן ג'אלוד יוסוף • 16 חוסייני • 17 אבובאכארי • 18 באשירו • 19 בורהאן • 20 מוחמד • 21 בן נבוהאנה • 22 שאמד • 23 מוחמד יוסוף • 24 מוגני • 25 באכארי • 26 סלמאני • 27 סואהי • 28 ק. אחמדא • מאמן: א. עבדו |  1 ע. אחמדא •  2 בן בוינה •  3 ק. עבדאללה •  4 ג'. עבדו •  5 עלי מוחמד •  6 אמדהומה •  7 אמשנגמה •  8 ר. עבדאללה •  9 י. אמשנגמה •  10 מאמאדי •   11 ג'ומוי •  12 מתוויר • 13 אל-האדהור •  14 זאהארי • 15 בן ג'אלוד יוסוף • 16 חוסייני • 17 אבובאכארי • 18 באשירו • 19 בורהאן • 20 מוחמד • 21 בן נבוהאנה • 22 שאמד • 23 מוחמד יוסוף • 24 מוגני • 25 באכארי • 26 סלמאני • 27 סואהי • 28 ק. אחמדא • מאמן: א. עבדו | קומורו |
מטרו (עיתון)

| --- | --- |

 בעלים:  Modern Times Group 
 תאריכי הופעה:  1995–הווה (כ־30 שנה) 
 מערכת:  סטוקהולם 
 www.metro.lu
 
מטרו (באנגלית: Metro International) הוא חינמון שיוצא לאור ב-18 מדינות ברחבי העולם, ב-15 שפות ו-56 מהדורות יומיות. למטרו תפוצה של 17 מיליון קוראים ביום, ו-37 מיליון בשבוע.
היסטוריה

מטרו נוסד בשוודיה על ידי Modern Times Group. העיתון הראשון של מטרו היה העיתון של סטוקהולם כ"מטרו סטוקהולם". במשך מספר שנים יצאו עיתונים של מטרו באותו שם במקומות שונים ברחבי העולם. העיתון החל את הפצתו בשנת 1995.
מקומות התפוצה העיקריים של העיתון הם בתוך או בסביבת רשתות תחבורה ציבורית (כגון רכבות, רכבות תחתית, אוטובוסים, ועוד), בנייני משרדים גדולים, שווקים, ברחובות ראשיים בערים גדולות, או במקומות אחרים שיש בהם צפיפות או תחלופה גדולה של אנשים (כמו קמפוסים של קולג'ים או אוניברסיטאות).
מטרו בריטניה

בממלכה המאוחדת יוצא חינמון בעל שם זהה - Metro , שאינו קשור ל-Metro International. חינמון זה הושק בשנת 1999 על ידי קבוצת דיילי מייל, בתחילה הופץ ברכבת התחתית של לונדון ב-85,000 עותקים, ובהמשך בכל רחבי המדינה. נכון לשנת 2018 הוא העיתון השני בתפוצתו בממלכה המאוחדת עם תפוצה של 1.47 מיליון קוראים ביום. במהלך שנה זו הפך לעיתון בעל התפוצה הגבוהה ביותר.
הערות שוליים

↑  רפי מן, ימי הביניים, באתר העין השביעית, 9 בפברואר 2009
ערך זה הוא קצרמרבנושא עיתונים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיי דני הקדוש

"חיי דני הקדוש" (בצרפתית: Vie de Saint-Denis),הוא כתב יד שנוצר בפריז במחצית הראשונה של המאה ה-14. הוא מונה שלושה כרכים, הכוללים את קורותיו של דני הקדוש וכן היסטוריה של צרפת עם זיקה מיוחדת לפולחן של הקדוש וניסיו. מדובר בתיאור המפורט ביותר של חיי דני הקדוש הידוע לנו, אולם בנוסף לטקסט, 77 המיניאטורות המעטרות את עמודיו של כתב היד מציגות גם תיאור של העיר פריז בתחילת המאה ה-14. בזכות זאת, הפך כתב היד מושא למחקר לא רק עבור היסטוריונים של תולדות האמנות אלא גם עבור היסטוריונים של ימי הביניים, שחקרו את המיניאטורות בניסיון להסיק מהן תובנות לגבי התנהלות החיים בפריז של המאות ה-13-14.
ההיסטוריה של כתב היד

כתב היד נוצר במנזר המלכותי סן-דני עבור הכתר הצרפתי. מתוך רשומות ספרן הספרייה המלכותית, אנו יודעים כי כבר ב-1411 נעלם החלק השלישי של כתב היד (החלק ההיסטורי בו מסופרות תולדותיה של צרפת ומלכיה) ונחשב לנעדר. מרשומה נוספת מן המאה ה-15, אנו יודעים כי כתב היד כבר לא נכלל באוסף הספרייה המלכותית, אולי הושאל ואולי ניתן כמתנה. בנקודה מסוימת במאה ה-15 הגיע הספר לידיה של ז'ן דה לאוואל (Jeanne de laval), אשתו של רנה ד'אנז'ו (René d'Anjou), פטרון גדול של אמנות. סמל משפחתם מופיע בדף הראשון של כתב היד וכן באחרון. ייתכן כי ז'ן ירשה את כתב היד, אפשרי שהגיע לידיה דרך רנה, ומשנפטרה, תרמה את כתבי היד היוקרתיים שברשותה למועצת הכנסייה של סן-טוגל ב-לאוואל (chapter of Saint-Tugal in Laval). ידוע כי בשנת 1662 הופיע כתב היד ברשימת הפריטים שניתנו למלך לואי ה-14 על ידי הרוזן Hippolythe de Bethune וכבר נמצא במתכונת שלושת הכרכים שאנו מכירים כיום. לא ברור כיצד הגיע כתב היד לידי הרוזן, שסמלו הוטבע על הכריכות החדשות. לאחר שהוענק כתב היד למלך, נשאר בספרייה המלכותית שבבוא הזמן הפכה לספרייה הלאומית של צרפת, אז קיבל כתב היד את מספורו הנכון להיום.
חוקרי אמנות התחילו לחקור אותו החל מ-1865, אולם כבר לפני כן קיבל תשומת לב מהיסטוריונים שחיפשו מידע על אורח החיים בפריז ועל המסחר בה.
פטרון

פטרון כתב היד היה הכתר הצרפתי שלא חסך במשאבים כאשר הגיע הדבר לפטרונות אמנות. במשך שנים היה כתב היד חלק מהספרייה המלכותית של פריז של ימי הביניים, והוא נחשב לכתב היד היוקרתי ביותר שיוצר אחרי ספר התהילים של לואי הקדוש. פיליפ החמישי קיבל את כתב היד ביום הכתרתו מגיל (Gilles), אב המנזר של סן דני. הכנתו של כתב היד החלה כנראה בסביבות 1314, בימיו של פיליפ הרביעי, שהיה בקיא בשפה הלטינית – השפה בה נכתב כתב היד, מה שכנראה לא היה המקרה של יורשו, עבורו הוסף התרגום לצרפתית.
היוצרים > סופר

זהותו של הסופר מתבהרת מתוך כתב יד "אח" של "חיי דני" (אשר מקוטלג בתור BNF ms. Lat. 5286). זהו מעין העתק של "חיי דני" וכולל טקסט ומיניאטורות הזהות לו כמעט לחלוטין, אך אינן צבועות. במכתב הפותח את כתב היד מוזכר איב (Yves) בתור הנזיר האחראי על מלאכת הכתיבה, קיבוץ המקורות ויצירת הטקסט כפי שהוא מופיע בכתב היד. הידע אודות איב מוגבל למה שהאב גיל מספר אודותיו: נזיר בסן-דני.