stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אתרנט
השכבה הפיזית > משחזרים ורכזות

תופעות של דעיכת אותות ובעיות תזמון מגבילות את אורכם המקסימלי של מקטעי אתרנט, כתלות במדיית התקשורת. לדוגמה, לכבלים הקואקסיאליים 10BASE5 יש הגבלת אורך מקסימלי של 500 מטר. על מנת להגדיל את טווח הרשת נעשה שימוש במשחזר (Repeater), המגביר ומנקה את האות, מוסיף מבוא ומעביר אותו הלאה. ניתן להשתמש במשחזרים על מנת לחבר עד חמישה מקטעי אתרנט, כאשר לשלושה מתוכם מחוברים התקנים. הוספה של יותר מחמישה משחזרים תגרום לבעיה כיוון שכל משחזר בנוסף לפעולת ההגברה מוסיף עוד ביטים של מבוא ולכן תיגרם חריגה ממסגרת האתרנט.
עם המעבר לשימוש בזוגות שזורים היה צורך בהתקן שיאפשר תקשורת של מספר התקנים על מדיה משותפת, לשם כך נוצרו משחזרים רב-ערוציים הידועים בשמם רכזות (hubs). כיום נפוץ יותר השימוש במתגים המשמשים כרכזות חכמות.
השכבה הפיזית > סוגי כבלים

ישנם מספר תקנים של כבלים עבור אתרנט, שם התקן הוא מהצורה NBase-X כאשר:
X – מייצג את סוג הכבל. הסוג הנפוץ הוא T שמייצג Twisted pair – זוג שזור. סוג נפוץ נוסף הוא F המייצג סיב אופטי.
N – מייצג את המהירות המקסימלית בכבל (10 מייצג 10 מגה סיביות בשנייה, 100 מייצג 100 מגה סיביות בשנייה וכו').
לדוגמה, 10BASE-T הוא כבל העשוי זוגות שזורים (T), המאפשר קצב נתונים מרבי של 10 מגה סיביות לשנייה.
השכבה הפיזית > סוגי כבלים > זוג שזור

הכבל כולל בתוכו ארבעה זוגות חוטי נחושת השזורים בזוגות בלתי-מסוככים. הכבל קיים בשני סוגים: UTP – Unshielded Twisted Pair ו-Shielded Twisted Pairs-STP, שההבדל ביניהם הוא שכבת סיכוך נוספת המגנה על הכבל מהפרעות אלקטרומגנטיות.
כבל מסוג CAT5 מוגבל באורכו לשימוש זה – אורכו המקסימלי הוא 100 מטר. הסיבה להגבלה זו היא דעיכת המתח החשמלי בין שתי נקודות עם התארכות המרחק ביניהן, עד שבמרחק של כ-100 מטר לא ניתן יהיה לפענח את האותות המתקבלים. בנוסף, בגלל השתהות המידע על הכבל עלול להיווצר שיהוי גדול בין המשדר למקלט ובכך תיגרם בעיית תזמון.
בשני הקצוות של הכבל קיים מחבר הנקרא 8P8C, RJ45 (דומה למחבר טלפון מסוג RJ11, אך מעט גדול יותר). מחבר זה מתחבר למשדר/מקלט (Transciever) ברכיב הרשת.
ראו גם

תקשורת מחשבים - מונחים
מתג
מבנה מסגרת אתרנט בוויקיפדיה האנגלית – Ethernet frame.
Power over Ethernet
הערות שוליים

↑  הצהרת התקן
| סיווג פרוטוקולים על פי מודל ה־OSI |
| --- | --- | --- |
| שכבת היישום | HTTP • SMTP • FTP • RTP • IRC • SNMP • SIP • DNS • DHCP |  |
| שכבת הייצוג | MIME • ASCII • Unicode • TLS |  |
| שכבת השיחה | ASP • PPTP • SSH • NFS • RPC • SOCKS |  |
| שכבת התעבורה | TCP • UDP • SCTP • DCCP |  |
| שכבת הרשת | IP (IPv4 • IPv6) • ICMP • IPX • ניתוב |  |
| שכבת הקו | אתרנט • Token ring • FDDI |  |
| השכבה הפיזית | E1 • 10Base-T • RS-232 • DSL • SONET |  |
| פרוטוקולים במודל TCP/IP |
| --- | --- | --- |
| שכבת יישום | HTTP • SMTP • FTP • DNS • DHCP • SSH • RTP • RTSP • IRC • SNMP • SIP • IMAP4 • MIME • Telnet • RPC • SOAP • LDAP |  |
| שכבת תעבורה | TCP • UDP • SCTP • DCCP |  |
| שכבת רשת | IP • IPv4 • IPv6 • ICMP • IPX • IGMP |  |
| שכבת קשר | אתרנט • 10BASE-T • 802.11 WiFi • Token ring • FDDI • ARP |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555681905171  GND: 4127501-9  LCCN: sh85045087 
זוג שזור STP
סיבים אופטיים
אלפונס דה למרטין

אלפונס דה למרטין בצעירותו
אלפונס דה למרטין (בצרפתית: Alphonse de Lamartine;‏ 21 באוקטובר 1790 – 28 בפברואר 1869) היה משורר ומדינאי צרפתי, מחלוצי השירה הרומנטית.
ביוגרפיה

אלפונס דה למרטין נולד בעיר מקון בחבל בורגונדיה שבצרפת. בעשר השנים הראשונות לחייו שהה בכפר קטן שאליו נמלט אביו מן הטרור של המהפכה הצרפתית. לקסמו של הטבע נוספה ההשפעה העדינה של אחיותיו ומעל לכל של אמו שהייתה אדוקה מאוד ונתנה לו חינוך קתולי. הוא למד בקולג' של מסדר הישועים בפריז, קרא את ורגיליוס, הורציוס וגם את פרנסואה-רנה דה שאטובריאן וגילה התמסרות גדולה לדת.
בשנת 1816 בהיותו בחופשה בעיר אקס לה בן במזרח צרפת התאהב באישה צעירה. הם שבו לפריז והבטיחו זה לזה להיפגש שוב, אך אהובתו נפטרה מחמת מחלה בדצמבר 1817.
היגון של אהבה עד לשברון לב והרצון למצוא את אהובתו מחדש נתנו ללמרטין את השראתו בשירים היפים ביותר של הקובץ "הרהורים פיוטיים", ובו השירים: "הבדידות", "העמק" ו- "האגם". לקט לירי ראשון זה של הרומנטיזם הצרפתי שהופיע בשנת 1820 זכה מיד להצלחה יוצאת מן הכלל. ביום המחרת הוא כבר משורר מפורסם. הוא גרם למהפכה בשירה הצרפתית.
מפני הצלחתו הספרותית והיותו ביחסים טובים עם חוגי הכנסייה הקתולית התמנה למרטין לנספח בשגרירות צרפת בנאפולי. הוא נישא לצעירה אנגליה, והם חילקו את זמנם בין פריז לבין הטירה סנט פואה בחבל בורגונדיה שהמשורר קיבל כחלק של הירושה המשפחתית. בשנת 1825 התמנה למזכיר שגרירות צרפת בפירנצה. הוא מילא את תפקידו בהצטיינות, אך בגלל הסירוב למנותו לשר בממשלת צרפת התפטר, חזר לטירתו וחי שם כאציל כפרי. התקבל כחבר האקדמיה הצרפתית ופרסם את קובץ שיריו "הרמוניות פיוטיות ודתיות" בשנת 1830. קובץ זה נחשב ליצירת המופת הלירית של למרטין. בשנת 1832 הפליג עם אשתו ובתו ליוון, ללבנון ולארץ ישראל והגיע עד לכנסיית הקבר הקדוש בירושלים, אך בדרכם חזרה בתו נפטרה בביירות.
בעקבות המהפכה של 1848 התמודד למרטין בבחירות שהתקיימו בצרפת באפריל של אותה השנה, וזכה ל-1.6 מיליון קולות. לאחר הבחירות התמנה למרטין לשר החוץ של הרפובליקה הצרפתית השנייה, אם כי במידה רבה שימש ראש הממשלה בפועל. בדצמבר של אותה שנה התמודד למרטין בבחירות הראשונות לנשיאות הרפובליקה, אך הפסיד ללואי נפוליאון, אחיינו של נפוליאון הראשון, שנבחר לנשיא ברוב גדול. למרטין פרש מן הפוליטיקה בשנת 1851.
בשנת 1857 פרסם יצירת מופת נוספת בשם "הגפן והבית" בשירה זו המשורר נזכר ברשמיו הראשונים מחיי הכפר.
בשנת 1867 נתקף במחלה וחי בפריז כמעט מחוסר הכרה עד שנפטר בפברואר 1869. הוא נקבר באחוזת קבר צנועה ליד הטירה של סנט פואה.
לקריאה נוספת

אלפונס דה למרטין – על גורלות השירה (מצרפתית: שירן בק), דחק, כרך יז', 2024.
יאיא מלג'ה

מלג'ה ג'ג'אן אומניבס (בצרפתית: Meledje Djedjan Omnibes; נולד ב-25 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן מחוף השנהב, המשחק בעמדת הקשר ביאמוסוקרו.
קריירה

מלדג'ה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אקדמית אספירה. בינואר 2016, חתם בספטמברי סופיה מהליגה השלישית בבולגריה.
ביולי 2016, מלדג'ה נבחן בבוטב פלובדיב מליגת העל הבולגרית, בה חתם לאחר שהרשים את אנשי המועדון. ב-6 באוגוסט 2016, מלד'גה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד לודוגורץ ראזגרד. ב-17 בנובמבר 2016, האריך את חוזהו בקבוצה עד 2018.
ב-21 בינואר 2018, מלדג'ה חזר לספטמברי סופיה, כאשר רכשה 40% מכרטיס השחקן.
ב-21 ביולי 2020, מלדג'ה חתם בהפועל חדרה מליגת העל.
ב-11 בפברואר 2021, מלדג'ה חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.
בספטמבר 2021, חתם במולודיה וג'דה מליגת העל המרוקאית.
תארים

הגביע הבולגרי: 2016/2017
הסופר קאפ הבולגרי: 2017
הערות שוליים

↑  עמית קרקו, ‏מצאה שוער: יואב ג'ראפי חתם בהפועל חדרה, באתר ONE‏, 21 ביולי 2020
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "יאיא מלג'ה".
פובליוס סולפיקיוס גלבה מקסימוס

פובליוס סולפיקיוס גלבה מקסימוס (בלטינית: Publius Sulpicius Galba Maximus; המאה ה-3 לפנה"ס) היה מצביא רומאי אשר התבלט בתקופת המלחמות המוקדוניות.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

הוא היה בנו של סרוויוס סולפיקיוס גלבה מקסימוס. הוא נבחר לתפקיד הקונסול בשנת 211 לפנה"ס יחד עם גניאוס פולוויוס קנטומליוס מקסימוס. הוא כינס את הסנאט הרומי, ונקבע שקנטומליוס יקבל את הפיקוד על הכוחות בפוליה, בעוד הקונסולים של השנה שעברה על הכוחות בקמפניה, ומרקוס קלאודיוס מרקלוס על הכוחות בסיציליה.
ביוגרפיה > המלחמה המוקדונית הראשונה

לקראת סוף השנה החליף סולפיקיוס את מרקוס ואלריוס לאיווינוס כמפקד הכוחות הרומאיים שנלחמו ביוון כנגד פיליפוס החמישי, מלך מוקדון (המלחמה המוקדונית הראשונה). סולפיקיוס נכשל בהצלת העיר אֵיכִינוּס (Echinus) שבתסליה, והעיר נכנעה לצבא המוקדוני. עם זאת, הוא הצליח לכבוש את האי אייגינה, חייליו בזזו את האי ומכרו את תושביו לעבדים. האי עצמו נמכר מאוחר יותר במחיר סמלי לליגה האיטולית. עם זאת, נוכחות הצי הרומי בים האגאי, הפריעה מאוד לפולייס וממלכות רבות באזור. האימפריום של סולפיקיוס הוארך גם למשך שנת 209 לפנה"ס, ובאותה שנה פנו אתונה, רודוס, כיוס ומצרים אל הרומאים והמוקדונים בבקשה להגיע להסדר ביניהם.
פיליפוס החליט שהמלחמה ברומאים אינה משתלמת יותר, והיה מוכן להגיע להסכם שלום. עם זאת, לרומאים וכן לבעלי בריתם הפרגמונים היה אינטרס להמשיך את המלחמה כדי להגדיל את ההשפעה הרומית באיליריה. אך היה חשש שבעלי בריתה היבשתיים של רומא, הליגה האיטולית וספרטה, שמאסו גם הן במלחמה, יסכימו להגיע להסכם שלום עם פיליפוס, מה שהיה מנשל את רומא ממרבית השפעתה ביוון גופא. שני הצדדים הסכימו להגיע להסכם שביתת נשק בן שלושים יום, במהלכם החל סולפיקיוס, כמו גם אטאלוס הראשון, מלך פרגמון, להרעיף הבטחות על האיטולים. אטאלוס הבטיח סיוע רב, וסולפיקיוס השיט את ציו אל מול העיר נאופקטוס באיסתמוס כדי להפגין נוכחות רומית רבת משמעות. ואכן, התנאים שהציבו האיטולים היו נוקשים מאוד, ופיליפוס, שבוודאי ראה בהם את ידם המכוונת של הרומאים, פירש אותם ככניעה גמורה וסירב.
סולפיקיוס השיט את הצי שלו מנאופקטוס אל סיקיון. פיליפוס החליט לחדש את מעשי האיבה, ותקף את אליס, בעלת בריתם של הרומאים. אליס ניצבה בנקודה אסטרטגית מאוד בפלופונסוס, וכיבושה היה מנתק את האיטולים ממסניה וספרטה. לפיכך מיהר סולפיקיוס ושט בחשאי אל אליס עם 15 ספינות. הוא הזרים באישון ליל 4,000 חיילים רומאיים אל אליס, וכאשר נפתח הקרב, הבינו המוקדונים בבהלה שבין האיטולים והאילאים ישנם גם רומאים. ניטש קרב עז, במהלכו ניסו הרומאים להגיע אל פיליפוס עצמו והרגו הרבה מאנשי המשמר האישי שלו, בסופו של דבר הורה פיליפוס לסגת. למחרת הוא ניסה לפצות את עצמו על הכישלון, וכבש את המבצר האילאי פירגוס (Pyrgus) בו מצא מספר מצומצם של אנשים ובקר.
סולפיקיוס ואטאלוס השיטו את צייהם אל אייגינה לקראת החורף. כיעדים של השנה הבאה הם קבעו את כיבוש האי אובויה. אלא שאז השתנו פני המערכה: פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה, כיבד את בריתו עם פיליפוס ותקף את פרגמון. בלית ברירה נאלץ אטאלוס לנטוש את יוון ולהגן על ארצו. קרתגו הבטיחה סיוע לפיליפוס, ובליגה האכאית אישרו העברת תקציבים נוספים למוקדון. משהבין סולפיקיוס שהפרגמונים לא יוכלו להעניק לו סיוע, לא מיהר לנקוט יוזמה, ופיליפוס מיהר להשתלט על חלק מהשטחים שאיבד. בהדרגה החלו האיטולים לחוש שנטל המלחמה נופל בעיקר עליהם, ולכן חתמו על הסכם שלום נפרד עם המוקדונים. המלחמה המשיכה להתנדנד ללא הכרעה עוד מספר שנים, ובשנת 205 לפנה"ס הוחלף סולפיקיוס בידי פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס.
ביוגרפיה > המלחמה המוקדונית השנייה

גם לאחר החתימה על שלום פויניקי, המשיך פיליפוס לתקוף ערים יווניות שהיו בעלות ברית של רומא. בשנת 200 לפנה"ס, פנו קבוצת ערים בהנהגת אתונה אל רומא בבקשת עזרה. באותה שנה נבחר סולפיקיוס לקונסול פעם שנייה, יחד עם גאוס אורליוס קוטה. עוד לפני מינויו לקונסול, היה סולפיקיוס מהתומכים הנלהבים ביותר למלחמה חדשה כנגד מוקדון, ומוקדון נבחרה כפרובינקיה שלו. בתמיכתו, יצאה משלחת רומאית אל יוון כדי לוודא שבמקרה ורומא תחליט להכריז מלחמה לא תתגבש נגד קואליצייה של פולייס יווניות. חברי המשלחת הגיעו למסקנה שמערכת הביצורים של אתונה מסורבלת ואינה יעילה, וכי בעלות בריתה של רומא ביוון יזדקקו לסיוע רומי פעיל כדי להתגונן בפני המוקדונים.
סולפיקיוס מיהר להעלות הצעה בפני אספת הקנטוריות להכריז מלחמה על המוקדונים "על שום העוולות שעוללו לבני הברית של העם הרומי, ומעשי המלחמה שביצעו נגדם". ההצעה נפסלה. העם הרומי היה עייף מהמלחמה הארוכה נגד קרתגו, והפלבס לא חפצו להתחיל במלחמה חדשה. טריבון הפלבס קווינטוס באיביוס אף תקף בגלוי את סולפיקיוס וטען שרומא אינה נותנת לבניה אף רגע אחד של מנוחה. עם זאת, סולפיקיוס הצליח להוציא את העוקץ מהביקורת של באיביוס על ידי כך שהצהיר כי למלחמה החדשה לא יגויסו חיילים ותיקים אלא בהתנדבות, וכי הגיוס יחול בעיקר על טירונים. ההצעה הועלתה שוב ללא הכנות מקדימות, והפעם זכתה לאישור.
פיליפוס דחה את האולטימטום שהגישו נציגי רומא, ובתוקף סנאטוס קונסולטום הוכרזה מלחמה. בראשית הסתיו הפליג סולפיקיוס עם 20,000 אנשים מברונדיסיום, ונחת צפונה לאפולוניה. סולפיקיוס תכנן להמתין עד שיפתח בפעולות איבה, אולם בינתיים הגיעה אליו משלחת מאתונה שביקשה עזרה דחופה. סולפיקיוס שלח עשר ספינות ו-1,000 חיילים לעזרת האתונאים. סולפיקיוס החל לגייס במהירות בעלי ברית, וכמוהו נהג פיליפוס. באביב של שנת 199 לפנה"ס פתח סולפיקיוס במסע מזרחה והגיע עד לינקסטיס הסמוכה למוקדון. פיליפוס החליט להימנע מקרב מכריע עם הרומאים, והניח שהמחסור באספקה יאלץ אותם לסגת חזרה ליוון בסופו של דבר. ואכן, לקראת סוף הקיץ החליט סולפיקיוס לסיים את הפשיטה, אולם רצה לסגת מדרך אחרת ולא מאותה דרך שבה הגיע. פיליפוס מיהר לחסום את המעברים, אולם לאחר קרב קצר, שבו הוכיח את עליונותו הטסטודו הרומאי, פרצו הרומאים החוצה. עם סיום השנה חזר לרומא והוחלף בידי הקונסול החדש פובליוס ויליוס טפולוס.
בשנת 197 לפנה"ס הוא שימש כאחד מקציניו של טיטוס קווינטיוס פלמינינוס. בשנת 196 לפנה"ס הוא יצא בשליחות דיפלומטית אל יוון. בשנת 193 לפנה"ס הוא יצא בשליחות דיפלומטית אל אפסוס כדי לבדוק אפשרות של מלחמה באנטיוכוס השלישי. מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר.
לקריאה נוספת

דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
הערות שוליים

1 2  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים וחמישה, 41.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושישה, 1.
↑  פוליביוס, ספר שמיני, 1.
↑  פוליביוס, ספר תשיעי, 41.
↑  גולן, עמ' 398.
1 2 3 4  גולן, עמ' 399.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 30.
↑  .F. W. Walbank, Philip V of Macedon (1940). p. 90-91
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 31.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר עשרים ושבעה, 32.
↑  גולן, עמ' 400.
↑  גולן, עמ' 404.
↑  גולן, עמ' 444-445.
↑  גולן, עמ' 445.
↑  פוליביוס, ספר שישה עשר, 27.
↑  גולן, עמ' 448.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ואחד, 6.
↑  גולן, עמ' 449.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ואחד, 8.
↑  גולן, עמ' 452.
↑  טיטוס ליוויוס, ספר שלושים ואחד, 14.
↑  גולן, עמ' 456.
חץ דורבן

מערכת "חץ דורבן"
חץ דורבן (באנגלית: Iron Fist, בתרגום לעברית: אגרוף ברזל) היא מערכת הגנה אקטיבית מתוצרת תעש מערכות ואלביט מערכות. המערכת מיועדת לרכב קרבי משוריין ואף לכלי רכב קלים יותר, וכוללת מכ"ם לאיתור האיום, שבשים אלקטרוניים וכן אמצעי פיזי ליירוט האיום. היא נועדה להגן מפני רקטות נ"ט, טילי נ"ט ופגזים הנורים מטנק.
היסטוריה

בתחילת המאה ה-21 החליט משרד הביטחון לפתח מערכת הגנה אקטיבית (APS) קשה ("Hard Kill") כנגד איומי נ"ט. רפא"ל נבחרה לפתח את המערכת ומתעש מערכות ביקש משרד הביטחון לפתח גם היא מערכת הגנה אקטיבית שתשמש כגיבוי למקרה שהפיתוח ברפא"ל ייכשל. המערכת של רפא"ל, שנקראת בעברית "מעיל רוח" ובאנגלית "Trophy", נבחרה לשמש כמערכת ההגנה האקטיבית של טנקי מרכבה סימן 4. המערכת השלימה ניסויים ב-2006 ונהפכה למבצעית בצה"ל ב-2009. בשנת 2016 הודיע משרד הביטחון כי מנהלת טנק המרכבה (מנת"ק) במשרד הביטחון השלימה את התקנת מערכת "מעיל רוח" ראשונה על-גבי נגמ"ש הנמ"ר ובתום סדרת ניסויים יותקנו מערכות "מעיל רוח" על כלל הנמ"רים שיוצאים מפס הייצור.
בשנת 2006 הוצג הקונספט של "חץ דורבן" ובשנת 2007 נכנסה המערכת לניסויים, אותם עברה בהצלחה.
בנובמבר 2010 הודיע משרד הביטחון על הקפאת המימון לפיתוח ולהצטיידות במערכת "חץ דורבן".
במאי 2011 פורסם כי במהלך ניסויים בארצות הברית מערכת "חץ דורבן" יירטה בהצלחה טילי נ"ט מסוג מטיס וחודרנים קינטיים.
מנכ"ל משרד הביטחון, אודי שני, ניסה לכפות על רפאל ועל תע"ש לשלב בין שתי המערכות – "מעיל רוח" של רפאל, ו"חץ דורבן" של תע"ש, כאשר הספק הראשי יהיה רפאל, אך תע"ש סירבה לכך בתוקף. בסוף 2012 הוחלט כי גם נגמ"שי הנמ"ר יצוידו ב"מעיל רוח", וכי דורות ב' של שתי המערכות יתחרו זו בזו ב-2013.
עם מכירת תעש מערכות לאלביט מערכות ב-2018, המשיך פיתוחה וייצורה של "חץ דורבן" באלביט מערכות.
בדצמבר 2018 פורסם כי צבא היבשה של ארצות הברית החליט לצייד את נגמ"שי הבראדלי שלו במערכת "חץ דורבן".
באוגוסט 2019 פרסם משרד הביטחון כי החליט להצטייד במאות מערכות "חץ דורבן" כהגנה על נגמ"שי האיתן ודחפורי ה-D9 של צה"ל, בהיקף שנאמד בכ-100 מיליון ש"ח.
בדצמבר 2022 ערכו מנת"ק ואלביט מערכות סדרת ניסויים מוצלחים במערכת "חץ דורבן" שהותקנה על נגמ"ש איתן. המערכת נמצאת בשלבי אינטגרציה מתקדמת עם הנגמ"ש והדחפור.
הנדסה ועקרונות פעולה

"חץ דורבן" מיועדת לטפל במגוון רחב של איומים נגד טנקים בהם רקטות נגד טנקים (כגון RPG), טילים נגד טנקים (ATGM) וכן פגזי חלולן (HEAT) וחודרנים קינטיים (KEP) הנורים מתותחי טנקים.
המערכת מורכבת ממכ"ם שפותח על ידי "ראדא תעשיות אלקטרוניות" וחיישן תת-אדום תוצרת "אלישרא" שנועד לגלות איומי נ"ט על הכלי. כאשר המערכת מזהה איום שעומד לפגוע בכלי, היא מנסה לשבש אותו (אם מדובר בטיל נ"ט), מפעילה מיסוך עשן ואם אין ברירה היא משגרת חימוש המתפוצץ בקרבת האיום ומנטרל אותו (מפוצץ את האיום או מטה את מסלולו). החימוש המיירט עשוי מחומרים מתכלים, על מנת לא לייצר רסס המסכן לוחמי חי"ר הנמצאים בקרבת הכלי.
מערכות נגזרות

על בסיס "חץ דורבן" הציגה תע"ש מספר מערכות נגזרות:
Bright Arrow – המיירט מותקן על עמדת נשק בשלט רחוק כשלצידו מקלע. כאשר המערכת מזהה איום, בנוסף ליירוטו היא מפעילה את המקלע שיורה אל עבר הכיוון שממנו בא האיום, במטרה לנטרל או להשמיד את היורה.
Shock Absorber – שבש נגד טילי נ"ט מונחים ("הגנה רכה"), יכול לשמש גם חי"ר (שוקל כ-20 ק"ג) ולפעול בשטח מבלי להיות מותקן על גבי רכב קרבי משוריין.
משתמשים

ארצות הברית ארצות הברית: בדצמבר 2018 סיכם צבא ארצות הברית עסקה עם תעש, שלפיה תעש תמגן את כלל נגמ"שי הלחימה מדגם בראדלי שלו במערכת "חץ דורבן". ב-5 במאי 2024 נחתם חוזה ראשוני בין אלביט לצבא ארצות הברית לאספקת מערכות חץ דורבן לנגמ"שי בראדלי בהיקף של 37 מיליון דולר בחוזה שיבוצע במהלך שנתיים מיום חתימת החוזה. בנובמבר 2024 אלביט מערכות הודיעה כי זכתה בחוזה המשך בסך 127 מיליון דולר לשדרוג נגמ”שי ברדלי של צבא ארה”ב.
ישראל ישראל: ב-2019 זכתה אלביט מערכות במכרז לפיתוח והתקנת "חץ דורבן" על נגמ"שי איתן ודחפורי D9 של צה"ל.
הולנד הולנד: בפברואר 2021 נחתם חוזה הזמנה של מערכת "חץ דורבן" ל-150 נגמ"שים של צבא הולנד על סך 82 מיליון דולר, כך שאספקת כלל המערכות צפויה להסתיים באוגוסט 2025.
סלובקיה סלובקיה: נחתמה עסקה של כ-150 נגמ"שי CV9035 עם מערכת "חץ דורבן".
ראו גם

מעיל רוח
ארנה
הערות שוליים

↑  עמוס הראל, משרד הביטחון הפסיק לממן פיתוח מערכת הגנה לנגמ"שים, באתר הארץ, 10 בנובמבר 2010
עמוס הראל, "הארץ" חושף: מערכת ההגנה מטילי נ"ט מוקפאת, ונגמ"שי החי"ר מחכים למיגון, באתר הארץ, 24 בדצמבר 2010
↑  משהב"ט מתעקש לשלב בין "מעיל רוח" ל"חץ דורבן", 15/9/2011, אתר Israel Defense
↑  "מעיל רוח" ו"חץ דורבן" יתחרו בתחילת 2013, 23/12/2012, אתר Israel Defense
↑  אמיר בוחבוט‏, מערכת ההגנה הישראלית "חץ דורבן" נבחרה לשימוש בצבא ארצות הברית, באתר וואלה, 22 בדצמבר 2018
↑  יואב זיתון, תגן על הנגמ"ש החדש: חץ דורבן ניצחה את מעיל רוח, באתר ynet, 20 באוגוסט 2019,
 יורם גביזון, גברה על רפאל: אלביט זכתה במכרז להגנה על נגמ"ש האיתן, באתר TheMarker‏, 20 באוגוסט 2019.
אור הלר, הזמנה ראשונה של "חץ דורבן" עבור נגמ"ש איתן, באתר "IsraelDefense", ‏7 בינואר 2020
↑   מערכת ״חץ דורבן״ השלימה בהצלחה סדרת ניסויי יירוט. צפו, באתר צה"ל, 12 בדצמבר 2022.
↑  רוי שיינמן, אלביט תספק את מערכת "חץ דורבן" לצבא ארה"ב בעסקה של 37 מיליון דולר, באתר ביזפורטל, 5 במאי 2024
↑  עמי רוחקס דומבה, אלביט מערכות זכתה בחוזה בסך 127 מיליון דולר לשדרוג נגמ”שי ברדלי של צבא ארה”ב, באתר ישראל דיפנס, ‏05/11/2024
↑  אודי עציון, הולנד הזמינה מאלביט מערכות "חץ דורבן" ב-82 מיליון דולר, באתר כלכליסט, 7 בפברואר 2021
↑  עמי רוחקס דומבה, ‏האינטגרציה של החץ דורבן לנגמ״ש ה-CV90 הסתיימה באביב האחרון, באתר "IsraelDefense‏", 26 בדצמבר 2022
| הגנה מפני טילים בישראל  |
| --- | --- | --- |
| מערך ההגנה הרב-שכבתית של ישראל נגד רקטות וטילים | מערך ההגנה הרב-שכבתית של ישראל נגד רקטות וטילים |  |
| חץ 4 (בפיתוח) | טיל נגד טילים אקסו-אטמוספירי, מיועד לירוט טילים בליסטיים בעלי ראשי קרב מתפצלים בחלל |  |
| חץ 3 | טיל נגד טילים, מערכת הגנה אקסו-אטמוספירית נגד טילים בליסטיים ובפרט נגד טילים בליסטיים בין-יבשתיים |  |
| חץ 2 | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד טילים ארוכי-טווח ובפרט נגד טילים בליסטיים |  |
| קלע חד (בפיתוח) | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד טילים היפר-סוניים |  |
| קלע דוד | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד רקטות וטילי קרקע-קרקע לטווחים בינוניים-ארוכים ונגד טילי שיוט וכלי טיס |  |
| יהלום | מערכת טילי MIM-104D פטריוט משופרים נגד מטוסים ונגד רקטות וטילים לטווחים בינוניים |  |
| כיפת ברזל | טיל נגד טילים, מערכת הגנה נגד רקטות וטילים לטווחים קצרים ובינוניים, וכן נגד מטוסים. התצורה הימית מכונה כיפת מגן. |  |
| מגן אור | מערכת הגנה מקומית מבוססת נשק לייזר נגד פצצות מרגמה ורקטות קצרות-טווח, ידועה גם כ"קרן ברזל". מערכת דומה, שככל הנראה בעלת יכולות קטנות יותר נקראת "להב אור". |  |
| מערכות ההגנה נגד טילים לכלי רכב, כלי טיס וכלי שיט | מערכות ההגנה נגד טילים לכלי רכב, כלי טיס וכלי שיט |  |
| לכלי טיס | לוחמה אלקטרונית • מוץ • נור • מגן רקיע |  |
| לכלי שיט | לוחמה אלקטרונית • ברק 1 • ברק 8 • ברק MX • כיפת מגן • תותח אוטומטי פלנקס (נוקמני) |  |
| לכלי רכב | מעיל רוח • חץ דורבן • מעגל איתן • כיפת רחפן |  |
| מערכות גילוי והתראה | מערכות גילוי והתראה |  |
| מכ"מים ומערכות התראה | מתקן המכ"ם בדימונה • מכ"ם אורן ירוק • מכ"ם אורן אדיר • מכ"ם ר"ז EL/M-2084‏ • מכ"ם EL/M-2083 • טל שמיים • הילה • צבע אדום |  |
| ערכים קשורים | ערכים קשורים |  |
| ראו גם |  מערך ההגנה האווירית של צה"ל • תעשייה ביטחונית בישראל • מנהלת חומה • רפאל מערכות לחימה מתקדמות • התעשייה האווירית לישראל • אלתא מערכות • אמפרסט מערכות • חץ (מערכת נגד טילים) |  |
פיליפ דגן

פיליפ דגן (בגרמנית: Philipp Degen; נולד ב-15 בפברואר 1983) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת המגן ימני. פיליפ הוא אחיו התאום של דוד דגן (כדורגלן).
קריירת מועדונים

דגן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פ.צ. בזל, בשנת 2001 עלה לקבוצה הבוגרת ובאותה עונה זכה עם הקבוצה בדאבל. בעונת 2002/2003 הושאל לאראו ביחד עם אחיו דוד על מנת לצבור דקות משחק. לאחר שחזר מההשאלה הוא זכה עם בזל ב-2 אליפויות נוספות.
בקיץ 2005 חתם בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה. בשנתיים הראשונות שלו בדורטמונד דגן היה שחקן מוביל במערך של המועדון אך בעונת 2007/2008 הוא שיחק רק ב-10 משחקי ליגה. ב-3 ביולי 2008 דגן חתם על חוזה לארבע שנים בליברפול בהעברה חופשית. ב-12 ביולי 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות בניצחון 0–1 נגד טרנמיר רוברס. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת תחרותית במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הליגה האנגלי נגד קרו אלכסנדרה. במהלך המשחק הוא שבר שתיים מצלעותיו ונקב את ריאתו בהתנגשות עם סמי הופייה ונעדר לחודשיים מהמגרשים. ב-12 בנובמבר 2008, חזר למגרשים בהפסד 2–4 נגד טוטנהאם הוטספר במסגרת גביע הליגה, ובמשחק זה נפצע כאשר שבר את כף רגלו. בינואר 2009 שבר את כף רגלו השנייה בתיקו 2-2 נגד קבוצת המילואים של מנצ'סטר יונייטד. ב-9 במאי 2009, חזר לסגל הקבוצה אחרי 4 חודשים בניצחון 0–3 נגד וסטהאם יונייטד אמנם הוא לא שותף. ב-12 בספטמבר 2009 ערך דגן את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–4 נגד ברנלי.
ב-21 ביולי 2010, שוחרר מליברפול וב -8 באוגוסט 2010 הושאל לשטוטגרט עד לסיום העונה, בה שיחק רק 5 משחקים. ב-31 באוגוסט 2011 שוחרר מליברפול. זמן קצר לאחר מכן, דגן ביקש להתאמן עם פ.צ. בזל על מנת לשמור על כושר. ב-20 בנובמבר 2011 חתם רשמית במועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בגביע השווייצרי נגד פ.צ. ויל, במשחק זה אף כבש את שער הבכורה שלו בקדנציה השנייה שלו במועדון. ב-3 בדצמבר 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 0–1 נגד לוצרן. בסיום עונת 2011/2012 זכה עם המועדון בדאבל. בעונת 2012/2013 זכה דגן עם המועדון באליפות והגיע עם בזל לגמר הגביע בו הפסידה בזל בפנדלים לגראסהופרס ציריך, ואף הגיע עם בזל לחצי גמר הליגה האירופית בו הודחה על ידי צ'לסי. בעונת 2013/2014 זכה באליפות השישית עם הקבוצה.
קריירה בינלאומית

בצעירותו דגן שיחק בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ. ב-26 במרץ 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיקו 0-0 נגד צרפת. דגן היה עם הנבחרת במונדיאל 2006 בו הגיע עם הנבחרת לשמינית הגמר. למרות שבעונת 2007/2008 רוב הזמן היה פצוע הוא נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008.
תארים

פ.צ. בזל
אליפות שווייץ (8): 2001/2002, 2003/2004, 2004/2005, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
הגביע השווייצרי (2): 2002/2003, 2011/2012
דו מז'ור

דו מז'ור הוא סולם מז'ורי שהטוניקה שלו היא התו דו, והוא מורכב מהצלילים דו, רה, מי, פה, סול, לה, וסי. דו מז'ור הוא אחד הסולמות הנפוצים ביותר בשימוש במוזיקה. ביצירות הכתובות בדו מז'ור אין סימני היתק ליד המפתח. הסולם המקביל שלו הוא לה מינור והסולם היחסי שלו היא דו מינור.
מידע כללי

סולם דו מז'ור הוא:
השמעת צלילים אינה נתמכת בדפדפן שלך. אפשר להוריד את קובץ השמע.
בפסנתר, ניתן לנגן בסולם C מז'ור על ידי נגינה רק על המקשים הלבנים החל מ-C.
דרגות הסולם של דו מז'ור הן:
טוניקה – דו מז'ור
סופרטוניקה – רה מינור
מדיאנטה – דו מינור
סובדומיננטה - פה מז'ור
דומיננטה – סול מז'ור
סובמדיאנטה - לה מינור
טון מוביל - אקורד מוקטן מתו רה
הלחנה בסולם

עשרים מתוך 106 הסימפוניות של ג'וזף היידן נכתבו בדו מז'ור, מה שהופך אותה לסולם השני הכי רווח ביצירות שכתב, אחרי רה מז'ור. לפני המצאת השסתומים בכלי נשיפה ממתכת (אנ'), היידן לא כתב קטעי חצוצרה וטימפני רק בסימפוניות שכתב בסולם דו מז'ור. רוב הסימפוניות שהיידן כתב בדו מז'ור מתויגות כ"חגיגיות" ומצב הרוח המשתקף בהן עליז. וילפריד מלרס כתב על סימפוניה מס' 41 של מוצרט, הכתובה בדו מז'ור, שהיא "מייצגת את ניצחון האור".
מיסות רבות של הטה דאום בעידן הקלאסי נכתבו בדו מז'ור. מוצרט והיידן כתבו את רוב המיסות שלהם בדו מז'ור. בסקירה של הסימפוניה השלישית של סיבליוס כתב שארל גונו ש"רק אלוהים מלחין בדו מז'ור".
מבין שתי הסימפוניות שכתב פרנץ שוברט בסולם, הראשונה זכתה לכינוי "הקטנה" (אנ') והשנייה "הגדולה".
מוזיקאים רבים ציינו כי כל סולם מוזיקלי מעלה רגשות ספציפיים אצל המאזין. הזמר האמריקאי בוב דילן טען שסולם דו מז'ור הוא "סולם הכוח, אבל גם סולם החרטה".