stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
שארה פרוקטור

שארה פרוקטור (באנגלית: Shara Proctor; נולדה ב-16 בספטמבר 1988) היא אתלטית לשעבר מאנגווילה שייצגה את הממלכה המאוחדת, זוכת מדליית כסף בקפיצה לרוחק אליפות העולם באתלטיקה 2015 ומדליית ארד באליפות העולם באתלטיקה באולם 2012.
ביוגרפיה

פרוקטור נולדה בהוואלי שבאנגווילה באיים הקריביים המשתייכת לטריטוריות הבריטיות שמעבר לים. בנעוריה הייתה כדורגלנית מצטיינת והייתה חברה בנבחרת אנגווילה. כמו כן הצטיינה באתלטיקה תחת הדרכת אימה, וקבעה שיא תיכונים בהטלת כידון, זריקת דיסקוס, קפיצה לגובה וקפיצה לרוחק. בשנים 2006 עד 2010 למדה והתאמנה באוניברסיטת פלורידה בארצות הברית. משנת 2008 מאמנה הוא רנה ריידר (Rana Reider).
פרוקטור ייצגה את אנגווילה בתחרויות הקפיצה לרוחק באליפות העולם באתלטיקה 2007 בה לא עברה את שלב המוקדמות ובאליפות העולם באתלטיקה 2009 בה סיימה במקום השישי בשיא אנגווילה של 6.71 מטר. ב-2008 זכתה במדליית כסף במשחקי מרכז אמריקה והאיים הקריביים וב-2009 זכתה במדליית זהב.
היא קיבלה אישור מהתאחדות האתלטיקה הבינלאומית לעבור ולייצג בתחרויות בינלאומיות את הממלכה המאוחדת החל מנובמבר 2010, ואת הבכורה שלה עשתה באליפות אירופה באתלטיקה לנבחרות ב-2011 באליפות העולם באתלטיקה 2011 סיימה במקום ה-20 בשלב המקודמות בתוצאה של 6.34 מטר. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2012 זכתה במדליית ארד בשיא בריטניה של 6.89 מטר ובאולימפיאדת לונדון סיימה במקום התשיעי בתוצאה של 6.55 מטר. ב-2013 סיימה שישית באליפות העולם שהתקיימה במוסקבה בתוצאה של 6.79 מטר, סיימה רביעית באליפות אירופה באולם שהתקיימה בגטבורג בתוצאה של 6.69 מטר וזכתה בסיכום השנתי של ליגת היהלום עם ניצחונות בתחרויות באוסלו ובציריך . באליפות העולם באתלטיקה באולם 2014 סיימה רביעית בתוצאה של 6.68 מטר.
ב-2015 זכתה במדליית כסף באליפות העולם שהתקיימה בבייג'ינג בשיא בריטניה של 7.07 מטר וסיימה לאחר המנצחת טיאנה ברטולטה מארצות הברית. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיימה במקום השמיני ובאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו סיימה במקום ה-21 בשלב המוקדמות. באליפות העולם באתלטיקה 2017 סיימה במקום ה-13 במוקדמות ולא העפילה לגמר. במשחקי חבר העמים 2018 זכתה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.75 מטר. באליפות אירופה באתלטיקה 2018 זכתה במדליית ארד בתוצאה של 6.70 מטר. ב-2022 הודיעה על פרישה.
שיאים אישיים

קפיצה לרוחק:
אצטדיון: 7.07 מטר (28 באוגוסט 2015), שיא בריטניה
אולם: 6.91 מטר (13 בפברואר 2016), שיא בריטניה
קפיצה משולשת:
אצטדיון: 13.82 מטר (14 באפריל 2017)
אולם: 13.88 מטר (6 בפברואר 2010)
הערות שוליים

↑  שארה פרוקטור באתר אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו
↑  Shara Proctor raring to go for gold at Rio and put 2012 pain behind her, הגארדיאן, 16 ביולי 2016
↑  World Championships: Shara Proctor and Dina Asher-Smith star on historic day for British athletics, דיילי מירור, 28 באוגוסט 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14272929
שדה ראייה

תרשים שדה ראייה של יונה (שמאל) לעומת ינשוף (ימין-דומה לשדה הראייה של בני אדם). השטח הבהיר - ראייה דו-ממדית; השטח הכהה - ראייה תלת-ממדית.
שדה ראייה צר במיוחד כתוצאה ממחלת רשתית
שדה ראייה הוא הכינוי לזווית או לתחום הנראה של שטח, מנקודת מבט מסוימת, ברגע נתון.
שדה הראייה תלוי במיקומן של העיניים ולכן קיימים הבדלים בשדות הראייה של בעלי חיים שונים.
שדה הראייה בכיוון קדימה אופקי של בני האדם הוא כמעט 180 מעלות, ושדה הראייה האנכי הוא כ-100 מעלות. למינים שונים של ציפורים יש שדה ראייה אופקי של כמעט 360 מעלות.
טווח כושר הראייה אינו אחיד לאורך כל שדה הראייה. כך למשל ראייה דו-עינית (המאפשרת תפיסת עומק של עצמים) אצל בני האדם, מכסה רק 120 מעלות משדה הראייה האופקי. ההבדל של 60 מעלות נובע מחוסר החפיפה בין אזורי הכיסוי של כל אחת מן העיניים.
גם תפיסת הצבעים וכושר ההפרדה של צורה ותנועה אינם אחידים בכל שדה הראייה. אצל בני האדם יכולת ההבחנה בין צבעים מרוכזת במרכז שדה הראייה, ואילו הפרדת התנועה מרוכזת באזורים הפריפריאלים שלו. הסיבה להבדלים הללו נובעת מריכוז תאים קולטי צבע במרכז הרשתית, לעומת ריכוז של תאים קולטי תנועה באזור הפריפריאלי שלה.
מכיוון שפעילותם של תאי החישה במרכז מצריכה כמות רבה של אור לעומת תאי החישה הפריפריאלים, המשמעות היא שהראייה הפריפריאלית חזקה יותר בלילה לעומת הראייה הדו-עינית הממורכזת.
הגדרת עיוורון בישראל ובאירופה כוללת גם אנשים בעלי צמצום שדה הראיה כך שזווית הראייה המרבית אינה עולה על °20 בעין הבריאה יותר. הם זכאים לקבל ממשרד העבודה והרווחה תעודת עיוור.
פתולוגיות בשדה הראייה

במסגרת בדיקת שדות הראייה, ניתן לאתר פגמים נפוצים בשדות הראייה והסיבות להם:
סקוטומה מרכזית: מצב בו יש ליקוי במרכז שדה הראייה על העין עצמה (והראייה של הצדדים נשמרת). מצב זה יכול להיגרם, למשל, כתוצאה מדלקת של הדיסק האופטי (optic neuritis) או של העצב האופטי (retrobulbar neuritis).
עיוורון מלא של עין אחת: יכול להיגרם כתוצאה מנגע המערב את כל העצב האופטי היוצא מאותה העין.
המיאנופיה בי-טמפורלית: מצב בו המטופל רואה רק את שדה הראייה המרכזי בשתי העיניים ולא את שדה הראייה הטמפורלי כלומר הראייה של הצדדים בשתי העיניים נפגעת. מצב זה יכול להיגרם כתוצאה מלחץ הפועל על תצלובת הראייה (הכיאזמה האופטית) כגון גידול בהיפופיזה אשר לוחץ מלמטה על תצלובת הראייה. מאחר שבתצלובת הראייה עוברים סיבים נזאליים משתי העיניים, אשר נושאים מידע חזותי שנקלט בשדות הראייה הטמפורליים, הרי שפגיעה באגד עצבים זה יביא לאובדן שדה הראייה הטמפורלי בשתי העיניים.
המיאנופיה ימנית נזאלית: מצב בו המטופל לא רואה למשל את שדה הראייה הנזאלי בעין ימין בלבד, כלומר לא רואה את שדה הראייה האמצעי יותר. מצב זה יכול לנבוע כתוצאה מהסתיידות בעורק הקרוטיד הימני.
המיאנופיה הומונימית ימנית: מצב בו המטופל לא רואה את שדה הראייה הימני בשתי העיניים, כתוצאה מנגע אשר פגע במסילה האופטית השמאלית.
המיאנופיה ימנית ברביע העליון של העין: מצב בו האדם לא מסוגל לראות את הרביע העליון הימני בשתי העיניים, כתוצאה מנגע המערב את האונה הטמפורלית השמאלית (Meyer loop).
המיאנופיה ימנית ברביע התחתון של העין: מצב בו האדם לא מסוגל לראות את הרביע התחתון השמאלי בשתי העיניים, כתוצאה מנגע המערב את האונה הפריאטלית השמאלית.
המיאנופיה ימנית הומונימית עם macular sparing: מצב בו האדם לא רואה את שדה הראייה הימני בשתי העיניים, למעט מרכז שדה הראייה עצמו. יכול להיגרם כתוצאה מחסימת העורק הצרברלי הפוסטריורי.
מיכשור אופטי

מכשירים אופטיים רבים ובעיקר משקפות שדה מציינים את שדה הראייה שהם מספקים בשתי דרכים: שדה ראייה זוויתי במעלות ושדה ראייה יחסי, כלומר האורך הנצפה היחסי עבור כל מרחק צפייה. כך למשל יחס של 102 מטר נצפה עבור מרחק צפייה של 1,000 מטר.
בטלסקופים המשמשים לצפייה אסטרונומית שדה הראייה מתבטא בשטח הזוויתי הנצפה.
פועל יוצא של מכשירים אלו הוא תקריב של האובייקט, אך צמצום שדה הראייה הכללי.
ראו גם

תפיסה חזותית
בדיקת שדה ראייה
הערות שוליים

↑  http://www.molsa.gov.il/Populations/Disabilities/Blindness/VisionAndBlindness/Pages/visionandblindness.aspx
↑  הגדרת עיוור, באתר כל זכות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4749772-5  NDL: 00571307  NKC: ph870339
רפאל רייס

| --- | --- |

רפאל רייס במדי חיל האוויר המלכותי, מרץ–אפריל 1944
 לידה:  11 באוגוסט 1914 בודפשט, הונגריה
 הוצאה להורג:  20 בנובמבר 1944 (בגיל 30) קרמניצ'קה (Kremnicka), סלובקיה
 מקום קבורה:  הר הרצל 
 תאריך עלייה:  1939
 מדינה:  הונגריה 
 כינוי:  רפי
 השתייכות:  חיל האוויר המלכותי חיל האוויר המלכותי מנהלת המבצעים המיוחדים
 תקופת הפעילות:  1943–1944
 דרגה:    סמל
 תפקידים בשירות
 צנחן
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם השנייה
 הנצחה
 ספינת המעפילים "רפי", רחובות בפתח תקווה ובתל אביב, "גן רפי" בקיבוץ שדה נחמיה
 
רפאל רייס (11 באוגוסט 1914 – 20 בנובמבר 1944) היה אחד מצנחני היישוב שצנחו במהלך מלחמת העולם השנייה באירופה הכבושה בידי הנאצים בניסיון להציל יהודים מהשמדה. הוא נתפס בידי הגרמנים במהלך שליחותו בסלובקיה והוצא להורג.
ראשית דרכו

רפאל (רפי) רייס נולד למרים (הלנה) ואברהם רייס בבודפשט שבהונגריה. אביו היה מנהל חווה חקלאית. כאשר היה בן חמש עברה משפחתו להתגורר בעיר נובה זאמקי שבצ'כוסלובקיה. כשנה לאחר מכן נפטר אביו. רייס סיים את לימודיו בבית הספר התיכון בנובה זאמקי וב-1932 החל ללמוד לימודי רפואה באוניברסיטה בברטיסלאבה. שם הצטרף לאגודת סטודנטים ציונית ובהמשך לארגון מכבי הצעיר. הוא היה מפעילי התנועה הציונית בצ'כוסלובקיה והשתתף בהפעלת מחנות הכנה של עליית הנוער.
רייס העפיל לארץ ישראל באוקטובר 1939 בספינה הילדה, נעצר ושהה במשך חצי שנה במחנה המעצר בעתלית. לאחר שחרורו משם יצא להכשרה במוסד החקלאי עיינות, ואחר כך הצטרף לקבוצת "חוליות", אשר התיישבה בעמק החולה והקימה את היישוב שהיה בהמשך לקיבוץ שדה נחמיה.
שליחותו באירופה

בסוף שנת 1943 הוצע לרייס להצטרף לקבוצת המתנדבים מבני היישוב שהתעתדו לצנוח באירופה הכבושה בידי הנאצים, במטרה לארגן יהודים שם להגנה עצמית כנגד פעולות הרצח של הנאצים ועוזריהם. רייס נענה להצעה. הוא עבר אימונים של ארגון ההגנה, קורס צניחה בריטי בשדה התעופה ברמת דוד, ואימונים נוספים שהתקיימו במצרים.
בקיץ 1944 צנח רייס בשטח שבשליטת הפרטיזנים של טיטו ביוגוסלביה הכבושה בידי הנאצים, במטרה לעבור משם להונגריה. לאחר שמספר צנחנים שחדרו להונגריה (חנה סנש, יואל פלגי ופרץ גולדשטיין) נתפסו שם, החליטו הבריטים שרייס וצנחן נוסף – חיים חרמש – יחדרו להונגריה דרך סלובקיה.
ב-15 בספטמבר 1944 צנח רייס יחד עם צנחנים אחרים בסלובקיה הכבושה בידי הנאצים. הם נעו בהרים כ-10 ימים עד שהגיעו לעיר באנסקה ביסטריצה (Banská Bystrica), כ-120 קילומטר מצפון לבודפשט. עיר זו הייתה המרכז הצבאי והמנהלי של המרד הסלובקי הלאומי שפרץ ב-1944. התרכזו בה גם כ-5,000 יהודים שנמלטו מן השטחים שהיו כבושים בידי הגרמנים. הצנחנים – רייס, חביבה רייק, צבי בן יעקב, אבא ברדיצ'ב וחיים חרמש – הגיעו לעיר בעיצומם של הקרבות והפרטיזנים היהודים שם היו פזורים ביחידות שונות. התוכנית להקים יחידה יהודית לוחמת בפיקודם של הצנחנים לא נשאה פרי, והצנחנים נאלצו להסתפק בפעולות למילוי מחסורם של הפליטים היהודים. באוקטובר 1944 הכריעו הגרמנים בהתקפה מרוכזת של שבע דיוויזיות את התנגדות המורדים הסלובקים, וב-27 לחודש כבשו את באנסקה ביסטריצה. לפני נפילת העיר בידי הגרמנים נסוגו רייס וחבריו הצנחנים להרי טאטרה עם קבוצת יהודים – כ-40 איש – ובהם מנהיגי הקהילה המקומית וחברי תנועות הנוער. הם הקימו מחנה סמוך לכפר בוקוביץ והחלו להתבצר בו. ביום הששי לשהותם במחנה פרצה אליו יחידה של דיוויזיית הואפן אס אס האוקראינית "גליציה", שפעלה באזור נגד המורדים הסלובקים. רבים מיושבי המחנה נהרגו והיתר נאסרו. רייס נפצע בהתקפה ונפל בשבי, ועמו רייק ובן-יעקב.
למרות המדים הבריטיים שלבשו הצנחנים לא נהגו בהם הגרמנים כבשבויי מלחמה. הם הובלו לכלא בבאנסקה ביסטריצה, שהיה מלא במורדים שנתפסו. ב-20 בנובמבר 1944 הוציאו הגרמנים ועוזריהם להורג ביריות קבוצה של אסירים ובתוכם את רפאל רייס וחביבה רייק. הדבר היה בכפר קרמניצ'קה (Kremnicka), דרומית לבאנסקה-ביסטריצה. הם נקברו בקבר אחים בכפר. צבי בן-יעקב נרצח מאוחר יותר על ידי הגרמנים במחנה הריכוז מאוטהאוזן ומקום קבורתו לא נודע.
רפאל רייס היה בן 30 במותו. הוא הניח אשה, נעמי, ובת, עדנה.
זמן קצר לפני מותו כתב רייס לאשתו מכתב, אשר הצליח להבריח מן המעצר, ובו כתב בין השאר:
באופן מדכא ביותר השפיעה עלי הידיעה, שאהיה נוכח בשעת חיסולם של המאות האחרונות של אנשינו. הוכרחתי גם כך לראות בנפול הטובים ביותר על ידי. הרי זהו זרם עצום של הולכים למות. אליהם אצטרף מחר, או יותר נכון: נצטרף. כי יחד עמי הולכת בדרך זו גם חביבה מ"מענית" בכרכור... מתנגד אני, לכך שיעשו ממני גיבור לאומי... לא הייתה זאת גבורה כלל... אל תבכו אותי, כי הלכתי בדרכי בעיניים פקוחות. אני בטוח בעצמי ואיני מתחרט על אף צעד אחד מאלה שעשיתי.
לאחר תום המלחמה נפתח קבר האחים בו נקברו רייס, רייך ויתר הקרבנות. גופות שני הצנחנים זוהו באמצעות דיסקיות הזיהוי שנשאו, ונקברו בחלקה צבאית בריטית בעיר פראג. בשנת 1952 הובאו גופותיהם של רייס ושל חביבה רייך לישראל ונטמנו יחד זה לצד זה בחלקת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה שבבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים.
פעולות הנצחה

ארגון ההגנה נתן לספינת מעפילים קטנה את השם "רפי" על שמו של רפאל רייס. ספינה זו הופעלה בהובלת מעפילים יחד עם הספינות הגדולות יותר חביבה רייק והנרייטה סולד.
על שמו נקראו רחובות בפתח תקווה ובתל אביב. בקיבוץ שדה נחמיה הוקם לזכרו "גן רפי".
הערות שוליים

1 2  פרטי הרישום של Stephan Rafael Reisz באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
1 2 3 4 5 6 7  צנחני היישוב היהודי: רפאל (רפי) רייס
↑  http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20763.pdf
↑  http://www1.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%201925.pdf
↑  קבורת חללינו, באתר ארכיון המדינה
↑  http://www.palmach.org.il/show_item.asp?levelId=38612&itemId=5052&itemType=0
↑  סיפור הפלגת חביבה רייק
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297539905171  ISNI: 0000 0000 6815 7136  VIAF: 97377448   WorldCat (עם VIAF): 97377448 
קברו של רפאל רייס בבית הקברות הצבאי בהר הרצל.
קרמניצ'קה: אתר הנצחה ללוחמי החופש במלחמת העולם השנייה בסלובקיה, ביניהם יהודים רבים וכן רפאל רייס וחביבה רייק
שלט הנצחה לרפאח רייב ברחוב רייס בפתח תקווה
רודוכרוזיט

| --- | --- |

 תכונות המינרל
 הרכב כימי:  MnCO3
 מערך קריסטלוגרפי:  טריגונלי
 צורת הגביש:  מעוינון או סקלנוהדרון, וגם דמוי אשכול,כדורי, זקיפי וגרגרי. גבישים תאומים היא תופעה מקובלת ברודוכרוזיט.
 צבע:  אדום עד ורוד, לעיתים נדירות, לבן, צהוב וחום.
 ברק:  זגוגי עד דמוי שרף
 שקיפות:  שקוף עד שקוף למחצה.
 פצילות:  מושלמת בשלושה כיוונים היוצרות מעוינון.
 שבירה:  בלתי שווה.
 קשיות:  4-3.5 בסולם מוס
 משקל סגולי:  3.7-3.5
 שרטוט:  לבן
 מידע נוסף:  תוסס בחומצת מלח מהולה קרה. אינו פלואורסצנטי.
 מינרלים נלווים:  קלציט, רודוניט, פלואוריט, קוורץ, ומנגניט.
ורוד הוא הצבע הנפוץ ביותר של הרודוכרוזיט. דוגמה מאזור סילברטון שבקולורדו
רודוכרוזיט (וגם רודוקרוסיט) הוא מינרל קרבונטי הבנוי ממנגן (Mn) ופחמה (קרבונט CO3). צורת הגבישים של הרודוכרוזיט היא מעוינון, ובמקרים נדירים יותר - סקלנוהדרון. בצורתו הטהורה (והנדירה) צבעו אדום-ורד, אבל לדגימות הבלתי טהורות והנפוצות יותר יש גוונים מוורוד ועד חום בהיר. לעיתים טועים בין הרודוכרוזיט לרודוניט שהוא סיליקט של מנגן, אבל הרודוכרוזיט רך הרבה יותר. גם לקלציט, שבו חלק מאטומי הסידן הוחלפו באטומי מנגן, יש גוון ורוד היכול להטעות בינו לבין הרודוכרוזיט, אבל הקלציט הוא פלואורסצנטי בעוד הרודוכרוזיט נעדר תכונה זו.
רודוכרוזיט יוצר שורה איזומורפית עם פחמת הברזל (סידריט). סידן (ולפעמים גם מגנזיום ואבץ) מחליף לעיתים קרובות את המנגן במבנה, דבר הגורם לגוונים בהירים יותר של אדום וורוד, תלוי בדרגת ההחלפה. מסיבה זו הצבע הנפוץ ביותר של הרודוכרוזיט הוא ורוד.
רודוכרוזיט נוצר יחד עם מינרלים נוספים של מנגן בעורקים הידרותרמיים במרבץ עפרה בטמפרטורה נמוכה כמו במכרות הכסף של רומניה, שם נתגלה לראשונה. במקרים נדירים כמו במכרה N'Chwanging ב-Hotazel שבדרום אפריקה נוצר הרודוכרוזיט בתהליכי שקיעה ואז הגביש מופיע בצורת הסקלנוהדרון הנדירה. בקפיליטס (Capillitas) שבארגנטינה כורים סוג מיוחד של רודוכרוזיט מפוספּס. קאטאמרקה (Catamarca) הוא מכרה כסף ישן מתקופת האינקה, שממנו כורים דוגמיות מרהיבות וייחודיות של רודוכרוזיט זקיפי. חתך לרוחב של המינרל מגלה טבעות קונצנטריות בהירות וכהות של שכבות הצבועות בגוונים של אדום ורד. נוהגים לגלף תכשיטים מאבנים אלו.
השימוש העיקרי ברודוכרוזיט הוא כמחצב של מנגן, שהוא רכיב חשוב בייצור של פלדה בלתי מחלידה זולה ובסגסוגות אלומיניום מסוימות. בסוגים המפוספסים האיכותיים יותר נעשה שימוש כאבני קישוט ולגילוף פסלונים וחרוזים. האבן רכה יחסית ומצטיינת בפצילות מושלמת, ולכן קשה מאוד לחתוך אותה ולכן כמעט שלא משתמשים בה לשיבוץ בתכשיטים.
התיאור הראשון של הרודוכרוזיט הוא מ-1813, בהתייחס לדגימה מקַבְניק (Cavnic) שבמחוז מרמורש, כיום ברומניה. מקור השם הוא מיוונית "רודון" – ורד ו"כרומה" – צבע, כלומר "בצבע הורד".
מדינת קולורדו שבארצות הברית הכריזה רשמית על הרודוכרוזיט כ"מינרל המדינה" בשנת 2002, בהתבסס על הצעה שהועלתה בבית הספר התיכון בעיירה ביילי. הסיבה לכך נעוצה בעובדה שאף על פי שהמינרל נפוץ בכל העולם, גבישים אדומים גדולים מצויים במספר מועט של מקומות בעולם וכמה מהדוגמאות המשובחות ביותר נמצאו במכרה "סוויט הום" (Sweet Home – בית מתוק) שבסמוך ליישוב אלמה (Alma) שבקולורדו.
האינקה האמינו כי הרודוכרוזיט הוא דמם של שליטיהם הקודמים שהפך לאבן. משום כך האבן קרויה לעיתים "רוסה דל אינקה" (Rosa del Inca – ורד האינקה).
רודוכרוזיט וכריית כסף

פחמת המנגן היא תרכובת הרסנית לתהליך האמלגמציה המגדיל את ריכוז הכסף שבעפרות הכסף, ולכן עד שדוגמיות איכותיות של המינרל הפכו למבוקשות ביותר נהגו הכורים להיפטר מהרודוכרוזיט ולהשליכו לאשפה.
"מלך אלמה" הוא גביש הרודוכרוזיט הגדול ביותר שנמצא. הגביש נמצא במכרה "סוויט הום" בסמוך לאלמה שבמדינת קולורדו. הגביש מוצג במוזיאון הטבע והמדע של דנוור
רפאל סבטיני

| --- | --- |

 לידה:  29 באפריל 1875 יזי, ממלכת איטליה 
 פטירה:  13 בפברואר 1950 (בגיל 74) Wikon, שווייץ 
 מדינה:  ממלכת איטליה, איטליה, הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה ואירלנד, הממלכה המאוחדת 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 יצירות בולטות:  סקרמוש, The Sea Hawk, Captain Blood, The Black Swan 
 
רפאל סבטיני (איטלקית: Rafael Sabatini; ‏29 באפריל 1875 - 13 בפברואר 1950) היה סופר אנגלי.
חייו

נולד ביזי, איטליה, לאם אנגליה, אנה טראפורד, ולאב איטלקי, וינצ'נצו סבטיני, שהיו זמרי אופרה, שהפכו בהמשך למורים. הוא נדד איתם, למד בפורטוגל ובשווייץ ושלט בשש שפות. בגיל 17 הגיע לאנגליה ושם כתב את יצירותיו הספרותיות באנגלית. בשנת 1890 פרסם סיפורים קצרים ובשנת 1902 את הנובלה הראשונה, אך להצלחה ופרסום זכה רק בשנת 1921 עם פרסום הרומן ההיסטורי סקרמוש. לאחר שנה יצא קפיטן בלד שגם הוא הצליח ולאחר מכן הודפסו מחדש כל יצירות העבר שלו. הספר הפופולרי ביותר היה נץ הים שפורסם לראשונה בשנת 1915. סבטיני נפטר בשנת 1950 בשווייץ. רעייתו הפסלת יצרה מצבה המראה אדם נופל עם פניו ארצה ובידו עט. על מצבתו כתבה: "He was born with a gift of laughter and a sense that the world was mad" את השורה הראשונה מתוך "סקרמוש". בחייו היו לסבטיני שני תחביבים, דיג וסקי.
משפחתו

ב-1905 סבטיני נשא לאישה את Ruth Goad Dixon, בתו של סוחר מליברפול. בנם היחיד, Rafael-Angelo, נהרג בתאונת דרכים ב-1927. בני הזוג התגרשו ב-1931. ב-1935 הוא נשא לאישה את הפסלת Christine Dixon, גיסתה לשעבר של רעיתו הראשונה. בנה של רעיתו החדשה, Lancelot Dixon, התגייס לחיל האוויר הבריטי וביום בו קיבל את כנפי הטיס טס מעל ביתם, איבד את השליטה על המטוס, התרסק ועלה בלהבות לעיניהם.
מספריו

1902 The Lovers of Yvonne, מוכר גם בשם The Suitors of Yvonne
1904 The Tavern Knight
1905 Bardelys the Magnificent
1906 The Trampling of the Lillies
1908 The Shame of Motley
1909 St. Martin's Summer מוכר גם בשם The Queen's Messenger
1910 Mistress Wilding מוכר גם בשם Anthony Wilding
1911 The Lion's Skin
1912 Cesare Borgia ביוגרפיה
1913 Torquemada ביוגרפיה
1913 The Strolling Saint
1914 The Gates of Doom
1915 The Sea Hawk (נץ הים)
1917 The Snare
1921 Scaramouche (סקרמוש) (עובד לסרט קולנוע סקרמוש) (1952)
1922 Captain Blood (קפטן בלאד) מוכר גם בשם Captain Blood: His Odyssey
1923 Fortune's Fool
1924 The Carolinian
1926 Bellarion the Fortunate
1927 The Nuptials of Corbal
1928 The Hounds of God
1929 The Romantic Prince
1929 The Reaping
1930 The King's Minion מוכר גם בשם The Minion
1931 Scaramouche the King-Maker
1931 Captain Blood Returns מוכר גם בשם The Chronicles of Captain Blood
1932 The Black Swan - עובד לסרט קולנוע הברבור השחור (1942)
1933 The Stalking Horse
1934 Venetian Masque
1935 Chivalry
1936 The Fortunes of Captain Blood
1937 The Lost King (המלך האבוד)
1939 The Sword of Islam
1940 The Marquis of Carabas מוכר גם בשם Master-At-Arms
1941 Columbus
1944 King in Prussia מוכר גם בשם The Birth of Mischief
1949 The Gamester
מספריו > ספריו שתורגמו לעברית

1915 The Sea Hawk (נץ הים), רומן היסטורי על ג'נטלמן אנגלי הנמכר לעבדות לשודדי הים הברברים, והופך לשודד-ים בעצמו, עברית נחמיה פורת, הוצאת תבל, תל אביב, 1953.
1921 Scaramouche (סקרמוש), רומן היסטורי מימי המהפכה הצרפתית, עברית - חיים תרסי, הספרייה הישראלית, ירושלים, 1952. תרגום שני - בן ציון הרמן, הוצאת אסטרולוג 2013.
1922 Captain Blood (קפטן בלאד), רומן היסטורי על שודדי הים הקאריביים, תרגום ראשון לעברית - יצחק סברדליק, הוצאת עידית תל אביב, תשי'ג 1953. - תרגום נוסף ליאורה כרמלי, עריכה - אלה גולן, אסטרולוג, הוד השרון, 2002.
1937 The Lost King (המלך האבוד), סיפור מימי המהפכה הצרפתית, עברית - נחמיה פורת, זלקוביץ, תל אביב, 1952.
הערות שוליים

↑  The Last of the Great Swashbucklers (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007267322005171  PLWABN: 9810532811305606  BIBSYS: 90555523  BNE: XX988032  BnF: cb121321914 (data)  CANTIC: a11248749  CiNii: DA05028153  GND: 143567675  ICCU: RAVV035231  ISNI: 0000 0001 1488 5979  LCCN: n50016255  LNB: 000038715  NDL: 00455096  NKC: jn20000604752  NLA: 35470649  NLG: 238675  NLK: KAC200801293  NSK: 000035237  NTA: 070049017  RERO: 02-A003776260  SNAC: w62b9q91  SUDOC: 029769337  Trove: 964767  VcBA: 495/247759  VIAF: 22176198   WorldCat (עם VIAF): 22176198 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
רפאל סוביריה

רפאל דלמסיו סוביריה רודריגס (בספרדית: Rafael Dalmacio Zuviría Rodríguez, נולד ב-10 בינואר 1951 בסנטה פה שבארגנטינה הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי. סוביריה היה שחקן מגוון מאוד ששיחק לאורך הקריירה בכל עמדות המגרש למעט כשוער, אך שיחק בעיקר כמגן או כקיצוני. סוביריה החל את הקריירה שלו בארגנטינה, שם שיחק במדי אוניון וארחנטינוס ג'וניורס, ולאחר מכן עבר לספרד, שם שיחק בקבוצות ראסינג סנטנדר, ברצלונה וריאל מיורקה. תחתנו האחרונה בקריירה הייתה דפנסורס דה בלגראנו הארגנטינאית. סוביריה מעולם לא הופיע במדי נבחרת ארגנטינה.
סוביריה נודע בכינוי "אל טוריטו" (El Torito), שמשמעותו השור הקטן.
קריירה > תחילת הדרך בארגנטינה ובסנטנדר

בצעירותו הצטרף סוביריה למחלקת הנוער של אוניון שמעיר הולדתו, סנטה פה, והוא ערך את הופעת הבכורה המקצועית במדי ב-1969. תחילה שיחק כקיצוני בשני צדי המגרש. בהתקפה שיתף פעולה עם שחקנים כרוברטו לרגירוצ'ו מרטינס והקטור סקוטה, ששיחקו מאוחר יותר בספרד כמו סוביריה. הוא עשה את צעדיו הראשונים בקבוצה וביסס את מעמדו בה, ובראשית 1971 עבר לארחנטינוס ג'וניורס. ארחנטינוס החלה לבסס את מעמדה בליגה הארגנטינאית והשתתפה הן בטורניר מטרופוליטנו והן בטורניר נסיונל. סוביריה סייע לה להתרחק ממאבקיה בתחתית הטבלה.
בקיץ 1973 עזב סוביריה את ארגנטינה, עבר לספרד, שם החל לשחק במדי ראסינג סנטנדר ששיחקה בליגה הראשונה בספרד. הוא השתלב מיד בקבוצתו החדשה וערך את הבכורה כבר במשחק הליגה הראשון לעונה זו. במשחקו הרביעי במדיה כבש שער בכורה, בהפסד 2-1 לריאל אוביידו ב-23 בספטמבר. שבוע לאחר מכן כבש משחק שני ברציפות, בניצחון 2-1 על אתלטיקו מדריד, ועד סוף העונה, בה הופיע ב-30 משחקים, הבקיע שער נוסף, בניצחון 2-0 על אספניול ב-18 בנובמבר. סוביריה לא הצליח למנוע את ירידתה של סנטנדר לליגה השנייה בסוף העונה, לאחר שהיא סיימה במקום ה-17 מתוך 18. בעונה הבאה עזר לקבוצתו לשוב לליגה הראשונה מהמקום השני בליגה בכך שהבקיע 9 שערים, כולל 2 צמדים, ב-36 משחקים בהם שותף.
סוביריה המשיך להיות שחקן משמעותי בסגל של סנטנדר גם בעונת 1975/1976. ב-32 משחקים בהם לקח חלק במהלך העונה הבקיע 6 פעמים, כולל צמד ראשון בקריירה שלו בליגה הספרדית לרשתה של ריאל בטיס ב-14 בדצמבר 1975, אז ניצחה סנטנדר 3-0. הוא עזר לקבוצתו להישאר בליגה הראשונה כשהיא מסיימת במקום ה-12. בעונה הבאה חווה את העונה הפורייה ביותר בקריירה שלו מבחינת הבקעת שערים, ועם 13 שערים היה הכובש הבכיר בקבוצתו. בין היתר כבש שלושער במשחק מול ריאל מדריד שהסתיים בתיקו 3-3 ב-19 בדצמבר 1976. סנטנדר הצליחה להישאר בליגה כשהיא במרחק נקודה בלבד מהמקום ה-16 המוביל לירידה לליגה השנייה.
קריירה > ברצלונה

בקיץ 1977 הצטרף סוביריה לברצלונה, מהבכירות בכדורגל בספרד, אותה אימן רינוס מיכלס ההולנדי. שם התברג בהרכב הקבוצה מהרגע הראשון. ב-14 בספטמבר, במשחק גביע אופ"א נגד סטיאווה בוקרשט, כבש שער בכורה במדי ברצלונה, והוא עזר לקבוצתו לנצח 5-1. ב-2 באוקטובר, בניצחון 2-0 על קדיס, כבש שער ליגה ראשון במדיה. ב-30 באוקטובר כבש צמד בעיטות עונשין, בניצחון 5-0 על לאס פאלמס. ברבע גמר גביע אופ"א הבקיע לרשתה של אסטון וילה ועזר לקבוצתו להעפיל לחצי גמר הטורניר, שם הודחה על ידי פ.ס.וו. איינדהובן. בסך הכול הבקיע 6 שערים ב-33 משחקי ליגה, שבסיומה הגיעה ברצלונה למקום השני. כמו כן היה שותף לזכייתה של הקבוצה בהגביע הספרדי, והוא פתח במשחק הגמר בו ניצחה ברצלונה 3-1 את לאס פאלמס.
בעונה הבאה המשיך סוביריה לשחק בתדירות גבוהה בהרכב הקבוצה, כשהוא מוסט מעמדת הקיצוני לעמדת המגן על ידי המאמן לוסיאן מולר. בליגה לא הצליח לכבוש פעם אחת ב-25 המשחקים בהם שותף, וברצלונה הידרדרה למקום החמישי. בשמינית גמר גביע מחזיקות הגביע פגשה ברצלונה את אנדרלכט, שניצחה 3-0 במשחק הראשון. בגומלין בקאמפ נואו, כבש הנס קרנקל ראשון, חואן קרלוס הרדיה שני וסמוך לסיום המשחק, כבש סוביריה את שערה השלישי של ברצלונה, ובזכות כך המשיך המשחק להארכה. בתום ההארכה ניצחה ברצלונה 4-1 בדו-קרב בעיטות עונשין ועלתה לרבע הגמר. ברבע הגמר ובחצי הגמר עזר סוביריה לברצלונה לגבור על איפסוויץ' טאון ועל בוורן בהתאמה. במשחק הגמר, בו גברה ברצלונה על פורטונה דיסלדורף 4-3 בהארכה, שיחק סוביריה כל 120 הדקות, וכך ברצלונה זכתה לראשונה בתולדותיה בגביע המחזיקות.
בעונת 1979/1980 הופיע סוביריה ב-26 משחקי ליגה בהם כבש פעמיים. הוא היה שותף להפסד הסופר קאפ האירופי לנוטינגהאם פורסט באמצע העונה, ובגביע המחזיקות הגיע עם הקבוצה עד לרבע הגמר, שם הודחה ברצלונה על ידי ולנסיה. בליגה סיימה ברצלונה במקום ה-4. בעונה הבאה כבש שער אחד בליגה ב-24 המשחקים בהם לקח חלק - בתיקו 1-1 עם ריאל בטיס ב-22 בפברואר 1981. הוא זכה עם ברצלונה בפעם השנייה בגביע הספרדי, כשהוא פותח גם בגמר טורניר זה, בו ניצחה ברצלונה 3-1 את ספורטינג חיחון. בעונת 1981/1982 דעך מעמדו של סוביריה בקבוצה, אותה אימן אודו לאטק הגרמני. הוא השתתף לראשונה במשחק רשמי במהלך העונה רק ב-31 בינואר 1982, כשנכנס כמחליף במשחק מול ריאל ואיאדוליד, בו כבש שער. לאחר מכן הבקיע את השער היחיד בניצחון 1-0 על אתלטיקו מדריד ב-21 בפברואר, שערו האחרון במדי ברצלונה. עד סוף העונה לקח חלק במספר מצומצם של משחקים בליגה ובגביע המחזיקות, בו זכתה ברצלונה הודות לניצחון על סטנדרד לייז', מבלי שסוביריה ייקח בו חלק.