stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קורס מפקדי פלוגות ומפקדי גדודים
הערות שוליים

↑  חנן גרינברג, המג"דים של מלחמת לבנון משתדרגים, באתר ynet, 18 באפריל 2011
↑   האקדמיה למג"דים פתחה לראשונה את הדלת, באתר צה"ל, 1 במרץ 2023
↑  חנוך ברטוב, דדו, כרך ראשון, עמ' 73
↑  שחר הלוינג, מפקד מגמת מ"פים אל"ם ליאור הוכמן מול מפקד המלט"ק אל"ם רביב ניר, ביטאון ביבשה גיליון 12, 22 בדצמבר 2009
↑  שחר הלווינג, הקורס לאמנויות לחימה, ביטאון ביבשה, גיליון 10, יוני 2009, באתר זרוע היבשה (מאורכב)
↑  נתנאל רוזמן, המפקדים החדשים, במחנה, 16 בפברואר 2011
| מוסדות להכשרה מתקדמת לקצינים בצה"ל |
| --- | --- | --- |
| זרוע היבשה | המכללה לפיקוד טקטי • המרכז להכשרת פיקוד קרבי • קורס מפקדי חטיבות • קורס מפקדי אוגדות |  |
| זרוע הים | בית הספר לפיקוד ימי |  |
| זרוע האוויר והחלל | בית הספר לפיקוד ומנהיגות |  |
| מוסדות בין זרועיים | המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה • המכללה לביטחון לאומי |  |
|  זרוע היבשה של צבא הגנה לישראל  |
| --- | --- | --- |
| מטה זרוע היבשה | חטיבת התכנון • חטיבת היבשה • חטיבת כוח אדם (חטכ"א) • החטיבה הטכנולוגית ליבשה (חט"ל) |  |
| חילות השדה | חיל הרגלים (חי"ר) • חיל השריון (חש"ן) • חיל ההנדסה הקרבית (חה"ן) • חיל התותחנים (חת"ם) • חיל הגנת הגבולות |  |
| מרכז אימונים | המרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י) • בית הספר לקליעה, צליפה ולוחמה בטרור (מתקן אדם) • בית הספר למפקדי כיתות ומקצועות חיל הרגלים (ביסלמ"ח) |  |
| אקדמיות צבאיות | בית הספר לקצינים ע"ש רא"ל חיים לסקוב (בה"ד 1) • המרכז להכשרת פיקוד קרבי  (המלפ"ק) • בית-הספר לפיקוד, שליטה ומטה מבצעי (בי"ס לפו"ש ומטמ"צ) |  |
| חילות ויחידות לשעבר | חיל האיסוף הקרבי |  |
הפרפקטורה הפרטוריאנית של אפריקה

| --- | --- |

 
 מחוז אפריקה לאחר נפילת הממלכה הוונדלית
 ממשל
 שפה נפוצה:  לטינית וולגרית 
 עיר בירה:  קרתגו
 היסטוריה
 הקמה:  מלחמת הוונדלים
 תאריך:  534
 פירוק:  ארגון מחדש כאקסרכיה
 תאריך:  591
 ישות קודמת:  ממלכת הוונדלים
 ישות יורשת:  האקסרכיה של אפריקה
 
הפרפקטורה הפרטוריאנית של אפריקה (בלטינית: praefectura praetorio Africae) הייתה חטיבה מנהלית של האימפריה הביזנטית במגרב. עם מושבה בקרתגו, היא הוקמה לאחר כיבושה מחדש של צפון מערב אפריקה מידי הוונדלים בשנים 533–534 על ידי הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון. היא התקיימה עד שנת 591, אז הוחלפה באקסרכיה של אפריקה.
היסטוריה > הקמה

בשנת 533, הצבא הרומי המזרחי בפיקודו של בליסאריוס הביס והרס את ממלכת הוונדלים שהתקיימה בשטחים הרומאים לשעבר של צפון אפריקה. מיד לאחר הניצחון, באפריל 534, פרסם הקיסר יוסטיניאנוס חוק הנוגע לארגון המנהלי של השטחים שהתאוששו. המחוזות הישנים של הדיוקסיה הרומית של אפריקה נשמרו ברובם על ידי הוונדלים, אך חלקים גדולים, כולל כמעט כל מאוריטניה טינגיטנה, רוב מאוריטניה קיסרינסיס ומאוריטניה סיטיפנסיס וחלקים נרחבים מחלקה הפנימי של נומידיה וביזצנה, אבדולשבטי הברברים בפנים הארץ, הנקראים ביחד מאורי (מורים). אף על פי כן, יוסטיניאנוס החזיר את החלוקה המנהלית הישנה, אך העלה את המושל הכללי בקרתגו לדרגה המנהלית העליונה של פרפקטור פרטוריאני, ובכך סיים את הכפיפות המסורתית של מחוז אפריקה לפרפקטורה הפרטוריאנית של איטליה (אז עדיין תחת שלטון הממלכה האוסטרוגותית). שבעה מחוזות - ארבעה קונסולריים, שלושה פרסידים - הוגדרו:
מהעיר האמורה, בעזרת האל, ישלטו שבעה מחוזות עם שופטיהם, אשר לטינגי, קרתגו, ביזציום וטריפולי, שבעבר היו בסמכות השיפוט של פרוקונסול, יהיו בשליטת קונסולים; ואילו האחרים, כלומר נומידיה, מאוריטניה וסרדיניה יהיו, בעזרת האל, כפופים למושלים.
יש להניח שמאוריטניה טינגיטנה, באופן מסורתי חלק מדיוקסיית היספניה (אז תחת שלטונה של הממלכה הוויזיגותית), פורקה זמנית כמחוז נפרד בהסדרו של יוסטיניאנוס והתמזגה עם מאורטניה קיסרינסיס ויצרה את המחוז שנשלט מטינגי, וכן ש"מאוריטניה" מתייחס למאוריטניה סיטיפנסיס. ראוי לציין גם שהאי סרדיניה עבר להיות חלק ממחוז אפריקאי במונחים של מינהל פרובינציאלי ביזנטי, ולא חלק איטלקי כמו התקופה הרומית הקלאסית.
כוונתו של יוסטיניאנוס הייתה, במילותיו של ההיסטוריון JB Bury, "למחוק את כל עקבות הכיבוש הוונדלי, כאילו מעולם לא היה". הכנסיות הוחזרו לכמורה הכלקדונית, והאריאנים הנותרים סבלו מרדיפות. אפילו הבעלות על הקרקע הוחזרה למעמד שלפני הכיבוש הוונדלי, אך המחסור בשטרי קניין תקפים לאחר 100 שנות שלטון ונדאלי יצר כאוס מנהלי ושיפוטי.
בראש הממשל הצבאי עמד התפקיד החדש של magister militum Africae, עם magister peditum כפוף וארבעה מפקדות גבול אזוריות (לפטיס מגנה עבור טריפוליטניה, קאפסה או תלפטה עבור ביזצנה, קירטה עבור נומידיה וקיסריה עבור מאוריטניה) תחת דוכסים. ארגון זה הוקם רק בהדרגה, כאשר הרומאים דחקו את המאורים בחזרה והחזירו לעצמם את השטחים הללו.
היסטוריה > המלחמות המוריות

כאשר הרומאים נחתו באפריקה, המורים שמרו על עמדה נייטרלית, אך לאחר הניצחונות הרומיים המהירים, רוב השבטים שלהם הבטיחו נאמנות לאימפריה. השבטים המשמעותיים ביותר היו ה-Leuathae בטריפוליטניה, וה-Frexi בביזצנה. הפרקסים ובני בריתם הונהגו על ידי אנטלס, בעוד שבטים אחרים באזור הלכו בעקבות קוצינאס. ה-Aurasii (השבטים של הרי Aurès) בנומידיה נשלטו על ידי יאודס, והמורים המאוריטניים הונהגו על ידי מסטיגס ומסונה.
היסטוריה > המלחמות המוריות > המרד המורי הראשון

לאחר יציאתו של בליסאריוס לקונסטנטינופול, ירש אותו כ-magister militum Africae הדומסקוס שלו (עוזר בכיר), הסריס סולומון מדארה. כמעט מיד קמו שבטי מאורי המתגוררים בביזצנה ובנומידיה, וסולומון יצא נגדם עם כוחותיו, שכללו שבטים מורים בעלי ברית. המצב היה כה קריטי, עד שסולומון הופקד גם על הסמכות האזרחית, והחליף את הפרפקט הראשון, ארכלאוס, בסתיו 534. סולומון הצליח להביס את המאורי מביזצנה במאמה, ושוב, באופן מכריע, בהר בורגון בתחילת 535. בקיץ, הוא ערך מסע נגד יאודס והאוראסי, שהרסו את נומידיה, אך לא הצליח להשיג תוצאה כלשהי. לאחר מכן החל סולומון להקים מבצרים לאורך הגבולות והדרכים הראשיות, בתקווה להכיל את פשיטות המורים.
היסטוריה > המלחמות המוריות > מרד צבאי

אולם בחג הפסחא של שנת 536 פרץ מרד צבאי רחב היקף, שנגרם מחוסר שביעות רצון של החיילים מסולומון. סולומון, יחד עם פרוקופיוס, שעבד כמזכירו, הצליחו להימלט לסיציליה, שזה עתה נכבשה על ידי בליסאריוס. סגניו של סולומון מרטינוס ותאודורוס נותרו מאחור, הראשון ניסה להגיע לכוחות בנומידיה, והשני להחזיק את קרתגו. לאחר ששמע על המרד, בליסאריוס, עם סולומון ו-100 נבחרים, הפליג לאפריקה. קרתגו הייתה נצורה על ידי 9,000 מורדים, כולל ונדלים רבים, תחת אחד בשם סטוצס. תאודורוס שקל כניעה, כאשר בליסאריוס הופיע. הידיעות על הגעתו של הגנרל המפורסם הספיקו למורדים לנטוש את המצור ולסגת מערבה. בליסאריוס, למרות שהצליח לגייס רק 2,000 איש, מיד החל לרדוף והדביק את כוחות המורדים בממברזה והביס אותם. אולם מרבית המורדים הצליחו לברוח, והמשיכו לצעוד לעבר נומידיה, שם החליטו הכוחות המקומיים להצטרף אליהם. בליסאריוס עצמו נאלץ לחזור לאיטליה, ויוסטיניאנוס מינה את בן דודו גרמנוס למג'יסטר מיליטום כדי להתמודד עם המשבר.
גרמנוס הצליח לזכות ברבים מהמורדים שלצדו על ידי הופעת פיוס ותשלום המענקים שלהם. בסופו של דבר, באביב 537, שני הצבאות התעמתו ב-Scalae Veteres, והביאו לניצחון אדיר לגרמנוס. סטוצס ברח לבני השבט של מאוריטניה, וגרמנוס בילה את השנתיים הבאות בשיקום המשמעת בצבא. לבסוף, יוסטיניאנוס קבע שהמצב התייצב דיו, ובשנת 539 הוחלף גרמנוס בסולומון. סולומון המשיך בעבודתו של גרמנוס על ידי הדחה מהצבא בעלי נאמנות חשודים וחיזוק רשת הביצורים. ארגון זהיר זה אפשר לו להכות בהצלחה נגד האוראסים, לגרש אותם ממעוזי ההרים שלהם, ולבסס בחוזקה את השלטון הרומי בנומידיה ובמאוריטניה סיטיפנסיס.
היסטוריה > המלחמות המוריות > המרד המורי השני והמרד של גונתאריק

אפריקה נהנתה משקט ושגשוג במשך השנים הבאות, עד לבוא המגפה הגדולה בערך ב-542. במקביל, התנהגותם המתנשאת של כמה מושלים רומיים הרחיקה את מנהיגי המאורים, כמו אנטלס בביזצנה, ועוררה אותם לקום ולפשוט על שטח רומאי. כך קרה שבמהלך קרב עם המאורים ב-Cillium בביזצנה בשנת 544, הרומאים הובסו וסולומון עצמו נהרג. את סולומון ירש אחיינו, סרגיוס, שכדוכס של טריפוליטניה היה אחראי במידה רבה למרד המורי. סרגיוס היה גם לא פופולרי וגם בעל יכולות מוגבלות, בעוד שהמאורים, שאליהם הצטרף סטוצס העריק, התכנסו יחד בהנהגת אנטלס. המורים, בסיוע סטוצס, הצליחו להיכנס ולבזוז את עיר החוף האדרומטום בתחבולות. כומר בשם פאולוס הצליח להשתלט מחדש על העיר בכוח קטן ללא עזרה מסרגיוס, שסירב לצעוד קדימה נגד המורים. למרות נסיגה זו, המורדים הסתובבו במחוזות כרצונם, בעוד האוכלוסייה הכפרית נמלטה לערים המבוצרות ולסיציליה.
יוסטיניאנוס שלח לאחר מכן את ארובינדוס, איש בדרגת סנאטור ובעלה של אחייניתו פראג'קטה, אך חוץ מזה ללא תואר, עם כמה גברים לאפריקה, לא כדי להחליף את סרגיוס, אלא לחלוק עמו את הפיקוד. סרגיוס הופקד על המלחמה בנומידיה, בעוד שאראובינדוס התחייב להכניע את ביזצנה. ארובינדוס שלח כוח תחת הגנרל המוכשר ג'ון נגד אנטלס וסטוטס. מכיוון שסרגיוס לא נחלץ לעזרתם כפי שהתבקש, הרומאים נהנו בתאציה, אך לא לפני שיוחנן פצע אנושות את סטוצס בקרב יחיד. ההשפעות של האסון הזה לפחות אילצו את יוסטיניאנוס להחזיר את סרגיוס ולהחזיר את אחדות הפיקוד בידיו של אראובינדוס. זמן קצר לאחר מכן, במרץ 546, הודח ארובינדוס ונרצח על ידי גונתאריק, דוקס נומידיה, שנכנס למשא ומתן עם המורים והתכוון למנות את עצמו כמלך עצמאי. גונתאריק עצמו הודח על ידי חיילים נאמנים תחת ארטאבאנס הארמני בתחילת מאי. ארטאבנס הועלה למשרה של magister militum Africae, אך עד מהרה הוחזר לקונסטנטינופול.
האיש ששלח יוסטיניאנוס להחליף אותו היה הגנרל המוכשר יוחנן טרוגליטה, שמעלליו נחגגים בשיר האפי "יוהניס", שכתב פלביוס קרסקוניוס קוריפוס. טרוגליטה כבר שירת באפריקה תחת בליסאריוס וסולומון, והייתה לו קריירה מכובדת במזרח, שם מונה ל-Dux Mesopotamiae. למרות כוחותיו החלשים מבחינה מספרית, הוא הצליח לכבוש כמה שבטים מורים, ובתחילת 547 הוא הביס באופן נחרץ את אנטלס ובני בריתו, והרחיק אותם מביזצנה. כפי שמספר פרוקופיוס:
ויוחנן זה, מיד עם הגעתו ללוב, קיים קרב עם אנטלס והמורים בביזציום, וכבש אותם בקרב, הרג רבים; והוא שלף מהברברים האלה את כל אמות המידה של סולומון, ושלח אותם לקיסר - אמות מידה אשר הבטיחו קודם לכן כגזלנים, כאשר סולומון נלקח מן העולם.
אולם כמה חודשים לאחר מכן קם שבט ה-Leuathae, בטריפוליטניה, והנחיל תבוסה קשה לכוחות האימפריאליים במישור גאליקה. אל הלואטה הצטרפו אנטלס, והמורים שוב פשטו בחופשיות עד קרתגו. בתחילת השנה שלאחר מכן יוחנן גייס את כוחותיו, ויחד על ידי כמה שבטים מוריים בעלות ברית, כולל המורד לשעבר Cutzinas, ניצחו לחלוטין את המורים בקרב שדות קאטו, הרגו שבעה עשר ממנהיגיהם ושמו קץ למרד אשר פקד את אפריקה במשך כמעט 15 שנה.
היסטוריה > השכנת השלום

במשך העשורים הבאים, אפריקה נשארה שלווה, והתאפשר לה להתאושש. השלום אולי לא היה נמשך כל כך הרבה זמן, אלמלא תפס טרוגליטה שהפינוי המוחלט של המאורים מפנים המחוזות, והחזרה המוחלטת של הפרובינציה לגבולותיה שלפני הוונדלים היה בלתי אפשרי. במקום זאת, הוא בחר להתארח אצל המורים, והבטיח להם אוטונומיה בתמורה להפיכתו לפדראטי של האימפריה. נאמנותם של הנסיכים התלויים הללו של השבטים המורים השונים הובטחה באמצעות קצבאות ומתנות שנתיות, והשלום נשמר על ידי רשת חזקה של ביצורים, שרבים מהם שרדו עד היום.
ההפרעה היחידה לשלוות המחוז הייתה מרד מורי קצר ב-563. זה נגרם על ידי הרצח הבלתי מוצדק של מנהיג השבט הקשיש קוצינאס, כשהגיע לקרתגו כדי לקבל את הפנסיה השנתית שלו, על ידי המגיסטר מיליטום, יוחנן רוגתינוס. בניו ותומכיו קמו, עד שכוח משלחת תחת הטריבון מרקיאנוס, אחיינו של הקיסר, הצליח להחזיר את השקט.
בתקופת שלטונו של יוסטינוס השני (565–578), הוצגה זהירות רבה כלפי אפריקה. תחת הפרפקטור תומאס, במהלך התקופה 565–570 רשת הביצורים חוזקה והורחבה עוד יותר, הממשל עבר רפורמה וביזור, ונעשו מאמצים מוצלחים במידה רבה לנצר את הגארמנטים של פזאן והגאטולי, המתגוררים בדרום מאוריטניה קיסרינסיס. במקביל, אפריקה הייתה אחד האזורים השלווים יותר של האימפריה - שהותקפה מכל עבר - וזה איפשר העברת חיילים מהפרובינציה למזרח.
היסטוריה > סכסוך עם הממלכה המורית של גרמול

במאוריטניה, בין המאחז הרומי של ספאם למחוז קיסרינסיס, הוקמו ממלכות מוריות קטנות שונות, ששלטו גם על אוכלוסיות עירוניות רומאיות, מאז בואם של הוונדלים. מידע קטן קיים לגביהם, אבל אלה מעולם לא הוכנעו על ידי הוונדלים, וטענו להמשכיות מהאימפריה הרומית, מנהיגיהם מעצבים את עצמם עם תארים כמו אימפרטור, כמו המפקד מאסטיס באריס בסוף המאה ה-5, או, במקרה של המלך מסונה של אלטבה (כיום אולד מימון, צפון מערב אלג'יריה), rex gentium Maurorum et Romanorum בתחילת המאה ה-6.
כאשר בליסאריוס הביס את הוונדלים, המלכים הרומנו-מורים כנראה הכירו בעליונות הרומית (לפחות נומינלית), אך עד מהרה, תוך ניצול המרידות המוריות, ויתרו עליה. בסוף שנות ה-560, המלך המורי גרמול (ככל הנראה יורש של מסונה מאלטבה הנ"ל) פתח בפשיטות על שטח הרומאי, ולמרות שלא הצליח לכבוש אף עיר משמעותית, שלושה גנרלים רצופים (הפרפקטור הפרטוריאני תאודורוס וה-magister militum תאוקטיסטוס ב-570, ויורשו של תאוקטיסטוס אמביליס בשנת 571) מתועדים על ידי יוחנן מביקלרו ונהרגו על ידי כוחותיו של גרמול. פעילותו, בייחוד כשהיא התרחשה יחד עם התקפות הוויזיגותים בו-זמנית בספניה, היוו איום ברור על שלטונות המחוז. גרמול לא היה מנהיג של שבט נוודים למחצה, אלא של ממלכה ברברית מלאה, עם צבא סדיר. לפיכך, הקיסר החדש, טיבריוס השני קונסטנטינוס, מינה מחדש את תומאס לפרפקטור הפרטוריאני, והגנרל המוכשר גנאדיוס הוצב כ-magister militum במטרה ברורה לצמצם את ממלכתו של גרמול. ההכנות היו ממושכות וזהירות, אבל המערכה עצמה, שהושקה בשנים 577–578, הייתה קצרה ויעילה, כשגנאדיוס השתמש בטקטיקות טרור נגד נתיניו של גרמול. גרמול הובס ונהרג על ידי 579, ומסדרון החוף בין Tingitana ו-Caesariensis אובטח.
היסטוריה > ארגון מחדש כאקסרקכיה

גנאדיוס נשאר באפריקה כ-magister militum במשך זמן רב (עד תחילת שנות ה-590), והוא זה שהפך לאקסרך הראשון של אפריקה, כאשר הקיסר מוריס הקים את האקסרקאט בסוף שנות ה-580, איחד בין אזרחים ומדינות. הסמכות הצבאית בידיו. השלטון השתרע על צפון אפריקה, הרכוש בספרד במפרץ, האיים הבלאריים, סרדיניה וקורסיקה. היא שגשגה מאוד, ותחת הרקליוס, כוחות אפריקאים הפילו את העריץ פוקאס בשנת 610. האקסרקט היה למעשה ישות אוטונומית למחצה משנות ה-640 ואילך, ושרד עד נפילת קרתגו בידי המוסלמים ב-698.
הערות שוליים

↑  האקסרך האפריקאי מוזכר לראשונה בשנת 591. (El Africa Bizantina, p. 47)
אפריקה, עם המחוזות ביזצנה, זאוגיטאנה ונומידיה.
שיקום ביזנטי חלקי של צפון אפריקה הרומית עד 541
פסיפס הגבירה מקרתגו (צר'), אולי דיוקן של תאודורה, אחת היצירות העיקריות ששרדו באמנות ביזנטית בתוניסיה המודרנית
בוני בדליה

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1948 (בת 76) מנהטן, ניו יורק, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1961 
 מקום לימודים:  בית ספר המקצועי לילדים  סטודיו אייץ' בי 
 בן או בת זוג:  מייקל מק'ריאה 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס עולם התיאטרון (1967) 
 פרופיל ב-IMDb
 
בוני בדליה קולקין (באנגלית: Bonnie Bedelia Culkin; נולדה ב-25 במרץ 1948) 
היא שחקנית אמריקאית, מוכרת בזכות הופעותיה בסרטי הפעולה "מת לחיות" ו"מת לחיות 2". הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב על תפקידה בסרט "לב כמו גלגל" (1983) ולשני פרסי אמי.
ביוגרפיה

בדליה נולדה בניו יורק סיטי לסופרת מריאן את'ל ולעיתונאי פיליפ הארלי קולקין.
בדליה היא אחותו של שחקן התיאטרון קיט קולקין ודודתם של השחקנים המפורסמים מקולי קאלקין, קיראן קאלקין ורורי קאלקין.
לבדליה שני ילדים מבעלה הראשון הבמאי קן לובר, כיום היא נשואה בפעם השלישית לשחקן מייקל מק'ריאה.
קריירת משחק

התחילה את דרכה כשחקנית תיאטרון וזכתה להערכה על תפקידה במחזה "צ'ארלי שלי", תפקיד עליו זכתה בדליה בפרס התיאטרון העולמי.
התפרסמה בקולנוע לראשונה ב-1969 בסרטו של סידני פולאק "הם יורים גם בסוסים" בתור רובי, אשתו ההרה של החוואי ג'יימס (ברוס דרן).
ב-1970 שיחקה בקומדיה "מאהבים וזרים אחרים" וב-1979 בהפקת האימה הטלוויזיונית "צל הרשע" המבוססת על רומן האימה של סטיבן קינג.
ב-1984 הייתה בדליה מועמדת ל פרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר על הופעתה בתפקיד נהגת המרוצים שירלי מולדווני בדרמה הביוגרפית "לב כמו גלגל".
ב-1988 זכתה בדליה לחשיפה גדולה בזכות התפקיד שלה בסרט הפעולה המוערך "מת לחיות", בתור הולי ג'נארו אשתו של הבלש ג'ון מק'ליין (ברוס ויליס).
באותה השנה שיחקה גם בקומדיה העצמאית "נסיך קליפורניה" לצידם של קיאנו ריבס ואמי מאדיגן.
ב-1990 שיחקה בסרט הפעולה "בחזקת חף מפשע" בתור ברברה אשתו של התובע המחוזי רסטי סביץ' (האריסון פורד) וגילמה פעם נוספת את תפקיד הולי ג'נארו מקליין בסרט "מת לחיות 2".
התפרסמה בהמשך שנות ה-90 בעיבוד הקולנועי לרומן האימה "דברים שצריך", בקומדיה "ללא מילים" ובדרמה "בכל מקום אחר".
ב-1994 הועמדה לפרס אמי על תפקיד אורח שעשתה בסדרה "מלאכים נופלים".
מ-2001 שיחקה בדליה בעיקר בסדרות טלוויזיה, "המחלקה" במשך שלוש שנים בתפקיד הראשי של מפקדת משטרת סן פרנסיסקו קפטן קייט מק'פרטי ובסדרת הדרמה המשפחתית "הורים במשרה מלאה" בתפקיד קאמיל ברייברמן, אם המשפחה, במשך 6 עונות הסדרה.
פילמוגרפיה נבחרת וחלקית > קולנוע

העשים הצוענים (1969)
הם יורים גם בסוסים (1969)
מאהבים וזרים אחרים (1970)
התיקון הגדול (1986)
הנער שידע לעוף (1986)
הנסיך מפנסילבניה (1988)
מת לחיות (1988)
איש שמן וילד קטן (1989)
מת לחיות 2 (1990)
בחזקת חף מפשע (1990)
מתנות מסוכנות (1993)
ללא מילים (1994)
ילד של אמא (1997)
נימוסים רעים (1997)
גלוריה (1999)
בכל מקום אחר (1999)
חיים מלוכלכים (2000)
אחוות גברים (2003)
ברקלי (2005)
The Scent of Rain and Lightning‏ (2017)
ויולט (2021)
יומנה של נואל (2022)
The Hill‏ (2023)
פילמוגרפיה נבחרת וחלקית > טלוויזיה

לב כמו גלגל (1983) - סרט טלוויזיה
Switched at Birth‏ (1991) - סרט טלוויזיה של NBC
The Fire Next Time‏ (1993) - מיני-סדרה
The Division‏ (2004-2001)
חיים שפלים: הסדרה (2008)
הורים במשרה מלאה (2015-2010)
פאניקה (2021)
259

שנת 259 היא השנה ה-59 במאה ה-3. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 259 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
אירועים

פלישתם של האלמנים לשווייץ.
קרב מדיולנום - האימפריה הרומית ניצחה בקרב נגד האלמנים באזור מילנו של היום.
ראו גם

ילידי 259‎
נפטרים ב-259‎
סטטוס (אלבום)

סטטוס הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית נונו. האלבום יצא לאור ב-18 ביולי 2022, על ידי חברת התקליטים D-Music, בהפקתו של עיליי אשדות. מתוך האלבום יצאו חמישה סינגלים.
רקע

לאורך 2021–2022 פרסמה נונו חמישה סינגלים שנכללו באלבום, בהם "ליבינג דה דרים", שהגיע למקום השלישי במצעד הרשמי של גלגלצ. ב-15 ביוני 2022, הכריזה נונו רשמית על שם האלבום, וכן על מופע להשקת האלבום במועדון הבארבי שבתל אביב-יפו.
הרצועה האחרונה באלבום היא גרסת כיסוי לשיר "סוד", בהשתתפות אדם, מבצע הגרסה המקורית של השיר, ורוני דואני, שביצעה בעבר גרסת כיסוי לשיר שזכתה להצלחה.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | מקליד/ה...  | 0:34 |
| 2. | קיציקיצ  | 2:57 |
| 3. | אוהב לא אוהב  | 1:54 |
| 4. | קוביד 19  | 2:22 |
| 5. | גוליית 2  | 3:42 |
| 6. | סתם עוד איזה דוד  | 3:24 |
| 7. | 0:06  | 0:08 |
| 8. | ליבינג דה דרים  | 2:55 |
| 9. | בנים  | 2:25 |
| 10. | שוז  | 2:40 |
| 11. | יש וייב שאין וייב  | 2:42 |
| 12. | 3>  | 0:33 |
| 13. | סוד (עם רוני דואני ואדם)   | 3:44 |
| משך כולל: | משך כולל: | 30:00 |
הערות שוליים

↑  סטטוס, נבדק ב-2022-07-18
↑  "היום אני חווה התרגשות מה היא🖖 אלבומי הראשון מכונה גם "סטטוס" ♥️". Instagram. 15 ביוני 2022. נבדק ב-18 ביולי 2021. {{cite web}}:  (עזרה)תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| נונו |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | סטטוס |  |
| סינגלים | "בנים" ‏•‏‏ "אוהב לא אוהב" ‏•‏‏ "ליבינג דה דרים" ‏•‏‏ "גוליית 2" ‏•‏‏ "שוז" ‏•‏‏ "Cute Boy" ‏•‏‏ "סיוופלה" ‏•‏‏ "ראשון בבוקר" ‏•‏‏ "היי את" |  |
| שירים אחרים | "סוד" |  |
291

ערך זה עוסק בשנה לועזית. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
שנת 291 היא השנה ה-91 במאה ה-3. זוהי שנה רגילה, שאורכה 365 ימים. באותה תקופה הלוח הגרגוריאני עוד לא היה קיים, ולכן שנה זו קיימת בלוח היוליאני בלבד. ספירת הנוצרים, המקובלת כיום, החלה בשנת 525, ולכן המספר הסודר של שנת 291 ניתן לה בדיעבד.
כל התאריכים שלהלן הם לפי הלוח היוליאני.
נולדו

10 בינואר – פילומנה, קדושה מעונה בתולה של הכנסייה הקתולית (נפטרה ב-304)
ראו גם

ילידי 291‎
נפטרים ב-291‎
מד טי.וי

| --- | --- |

 מבוסס על:  מד מגזין 
 סוגה:  קומדיה, בידור, סאטירה
 יוצרים:  קווינסי ג'ונס, פאקס באהר, אדם סמול
 שחקנים:  מתחלפים
 פרסים:  פרס האמי לבידור בפריים‑טיים על מוזיקה ומילים מקוריות יוצאות מן הכלל 
 ארץ מקור:  ארצות הברית
 שפות:  אנגלית 
 מספר עונות:  14
 מספר פרקים:  315
 הפקה
 מפיקים בפועל:  קווינסי ג'ונס 
 הפצה:  האחים וורנר טלוויזיה 
 אתר צילומים:  Old Warner Brothers Studios 
 מוזיקה:  הבי די 
 אורך פרק:  41 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  פוקס (ארצות הברית)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ ביפ
 תקופת שידור מקורית:  14 באוקטובר 1995 – 16 במאי 2009
 קישורים חיצוניים
 www.madtv.com
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מד טי.וי (באנגלית: Mad TV) הייתה תוכנית מערכונים קומית זוכה בשישה פרסי אמי ששודרה במוצאי שבת ברשת פוקס האמריקאית בין השנים 1995–2009.
התוכנית מבוססת על עיתון הסאטירה מד מגזין ומכילה מערכונים ופרודיות בסגנון התוכנית "סאטרדיי נייט לייב". כמו כן, התוכנית מכילה קטעי מעבר המבוססים על קטעי קומיקס מתוך MAD Magazine - כגון - Spy vs. Spy, והפינה של דון מרטין.
בניגוד לתוכניות כגון סאטרדיי נייט לייב, המחקות אנשים לרוב בצורת ראיונות פיקטיביים עימם, החיקויים ב-MADtv מופיעים לרוב בתור פארודיות כגון חיקויי שחקנים בפארודיות על תוכניותיהם וסרטיהם, חיקויי זמרים באמצעות פארודיות על שיריהם וכדומה.
עם השנים עברו בצוות התוכנית שחקנים כגון ניקול סאליבן, פאבלו פרנסיסקו, מייקל מקדונלד, ויל סאסו, מו קולינס ואלכס בורסטיין, שחלקם הצליחו רבות לאחר עזיבת התוכנית ובעקבות החשיפה בתוכנית השתתפו בתוכניות מצליחות אחרות.
בישראל, שודרה בערוץ ביפ.
משתתפים

קריסטה פלנגאן - בין החיקויים שעשתה: היידי קלום, מיילי סיירוס, היידן פנטייר, אלן פומפאו, סקרלט ג'והנסון, רייצ'ל מקאדמס, לינדזי לוהן, אליוט פייג', ונסה אן הדג'נס, מילה קוניס, אמריקה פררה, קייט מוס.
קיגן-מייקל קיי - בין החיקויים שעשה: ברק אובמה, קובי בראיינט, סנופ דוג, אדי מרפי, אווה לונגוריה, יוסיין בולט, ליונל ריצ'י, ביל קוסבי, כריס בראון, קית' ריצ'רדס, צ'ארלס בארקלי, לודאקריס, אל רוקר.
בובי לי - בין החיקויים שעשה: קים ג'ונג איל, יאו מינג, לוסי ליו, ג'קי צ'אן, ג'ון מקיין.
מייקל מקדונלד - השחקן הוותיק ביותר בצוות, המופיע כבר 10 עונות בתוכנית. בין החיקויים שעשה: אל גור, סיימון קאוול, אדם סנדלר, מל גיבסון, כריס מרטין, אוזי אוסבורן, ג'ון קרי, מייקל ריצ'רדס, ג'ף פרובסט, לארי דייוויד, רובין גיב, ד"ר פיל, אדי וודר, שרה ג'סיקה פרקר, סדאם חוסיין, צ'ארלי שין.
ארדן מירין - בין החיקויים שעשתה: ג'ניפר לאב יואיט, טארה ריד, קתרין הייגל, קייטי פרי, סינדי מקיין, ג'יימי לין ספירס, אבריל לאבין, פמלה אנדרסון, גולדי הון, ריס וית'רספון, הלן מירן, ניקול קידמן, פורשיה דה רוסי, אליסה מילאנו, הילרי דאף, טארה ריד, לילי אלן.
ניקול פארקר - בין החיקויים שעשתה: בריטני ספירס, קייטי הולמס, ג'סיקה סימפסון, קים קרדשיאן, גוון סטפאני, קלי קלארקסון, הילרי קלינטון, נורה ג'ונס, פאולה עבדול, פרגי, אשלי טיסדייל, טרי האצ'ר, לורן קונרד, אלן דג'נרס, סלין דיון, רנה זלווגר, אשלי סימפסון, פריס הילטון, איימי אדמס, איימי ויינהאוס, נלי פורטדו, ניקול ריצ'י.
אריקה אש - בין החיקויים שעשתה: נעמי קמפבל, מישל אובמה, ליסה לסלי, וופי גולדברג.
ג'ורדן פיל - בין החיקויים שעשה: מורגן פרימן, פורסט ויטאקר, ג'יימס בראון, קט סטיבנס, או. ג'יי. סימפסון, דוויין וייד, קניה וסט, טייגר וודס, 50 סנט, ויל.איי.אם, טופאק שאקור, רנדי ג'קסון, מייקל ג'קסון, סיל, פי דידי, ג'ורג' פורמן, ג'יימי פוקס, ג'יי זי.
ג'וני סאנצ'ז - בין החיקויים שעשה: לארי קינג, קרלוס מנסיה, אל פצ'ינו, אנטוניו בנדרס.
משתתפים > משתתפים אורחים

דהלי הול - מחקה בין היתר את אופרה וינפרי ומייסי גריי.
דן אוסטר - מחקה בין היתר את מתיו מקונוהיי וקיפר סאת'רלנד.
רינו 911

| --- | --- |

 סוגה:  מוקומנטריה
 יוצרים:  תומאס לנון, רובר בן גארנט, Kerri Kenney 
 שחקנים:  Cedric Yarbrough  מרי בירדסונג  Ian Roberts  ונדי מקלנדון-קובי  ניסי נאש  קרלוס אלזראקוי  ג'ו לו טרוליו 
 ארץ מקור:  ארצות הברית 
 שפות:  אנגלית 
 מקום התרחשות:  נבדה 
 מספר עונות:  8 
 מספר פרקים:  113 
 הפקה
 הפצה:  MGM Television 
 אורך פרק:  22 דק' 
 שידור
 רשת שידור:  קומדי סנטרל
 רשת שידור בישראל:  ערוץ ביפ קומדי סנטרל ישראל
 תקופת שידור מקורית:  23 ביולי 2003 – 8 ביולי 2009 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
רינו 911! (באנגלית: Reno 911!) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית בהפקת ערוץ קומדי סנטרל. הסדרה היא קומדיה-פארודית פרועה שבמסגרתה עוקב כביכול צוות צילום ומתעד שוטרים בתחנת משטרה בעיר רינו שבמדינת נבדה שבארצות הברית. כאמור, הסדרה סובבת סביב חבורת שוטרים לא יוצלחים אשר מהלכים ברחובותיה של העיר וזורעים הרס וחורבן במהלך ביצוע עבודתם.
הסדרה שודרה במשך שש עונות, בשנים 2009–2003. בישראל הסדרה שודרה בערוץ ביפ ומאוחר יותר בערוץ הוט קומדי סנטרל.
ב-2020 הסדרה חזרה.
הסרט

ב-23 בפברואר 2007 עלה לאקרנים הסרט רינו 911!: מיאמי המבוסס על הסדרה.
דמויות

סגן-שריף טראוויס ג'וניור - מגולם על ידי בן גאראנט.
סגנית-שריף טרודי וייגל - מגולמת על ידי קרי קני.
סגן-שריף ג'יימס גרסייה - מגולם על ידי קרלוס אלזרקי.
סגן-שריף ג'ים דנגל - מגולם על ידי תומאס לנון.
סגנית-שריף קלמנטיין "קלמי" ג'ונסון - מגולמת על ידי ונדי מקלנדון-קובי.
סגנית-שריף ריינישה וויליאמס - מגולמת על ידי ניסי נאש.
סגן-שריף סוון ג'ונס - מגולם על ידי סדריק ירבורו.