stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרטי הרוטורים של האניגמה
התכן של הרוטורים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מרכיביו של רוטור באניגמה | מרכיביו של רוטור באניגמה |  | שלושה רוטורים ברצף |
|  |  טבעת מחורצת  נקודת סימון למגע "A"  טבעת אלפבית  מגעי הפלטה  חבורי החיווט  מגעי הפינים  ידית קפיצית להזזת טבעת האלפבית  טבור  גלגל אצבע  גלגל מחגר |  |  |
היסט הרוטורים

.
על מנת להבין את השפעת הסיבוב על הרוטורים נדגים זאת באמצעות מספר דוגמאות.
ניקח כדוגמה, רוטור מסוג I ללא היסט בתצורת הטבעת. ניתן אז להבחין שהאות A מקודדת לאות E, האות B מקודדת לאות K והאות K מקודדת לאות N. כל אות מקודדת לאות שונה.
במקרה שיש משקפים A מוחזר כ Y והפוך, Y מוחזר כ-A. החיווטים מהווים לולאה בין שתי אותיות.
כאשר רוטור ביצע פסיעה, יש לקחת בחשבון את ההיסט על מנת לדעת מהו הפלט והיכן הוא נכנס לרוטור הבא.
אם למשל רוטור I מצוי במיקום B, האות A נכנסת כאות B אשר מחוברת בחוט לאות K. בשל ההיסט האות K תיכנס לרוטור הבא במיקום של ה-J.
כאשר לוקחים בחשבון את רוטורים I,II,III (משמאל לימין), את משקף-B הרחב, את כל תצורות הטבעות במיקום A, ואת מיקום ההתחלה AAA אזי הקלדת הצירוף AAAAA תניב את הרצף המוצפן
BDZGO.
תצורת הטבעת

תפקיד תצורות הטבעת, לשנות את מיקום החיווט הפנימי ביחס לרוטור. התצורות לא משנות את החריץ או את טבעת האלפבית בחלק החיצוני שכן הם מקובעים לרוטור. שינוי תצורת הטבעת ישנה את מיקומי החיווטים ביחס לנקודת הגלגול ומיקום ההתחלה.
תצורת הטבעת תסובב את החיווט. בעוד שרוטור I במיקום A- מקודד את האות A לאות E הרי שבאמצעות היסט הטבעת B-02 האות A תקודד K .
הקידוד מתרחש רק לאחר הקשת מקש וסיבוב הרוטור. מעקב אחר הסיגנל על הרוטורים מעלה כי הצירוף AAA אפשרי רק אם תו נלחץ כשהרוטורים היו במיקום AAZ.
טבלאות חיווטי הרוטורים

הטבלה שלהלן מציגה כיצד החיווט הפנימי מחבר את הצד הימני של הרוטור אל הצד השמאלי. כל רוטור מהווה צופן החלפה פשוט. האותיות מסודרות על פי סדר האלף בית. אם אות ראשונה של רוטור היא E, אזי ה-A מחווט אל האות E. אין משמעות הדבר ש- E מחווט אל A. חיווט לולאה שכזה קיים רק כאשר קיים משקף.
| רוטור # | ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ | תאריך הכנסה | שם הדגם והמספר |
| --- | --- | --- | --- |
| IC | [DMTWSILRUYQNKFEJCAZBPGXOHV] | 1924 | אניגמה מסחרית A, B |
| IIC | [HQZGPJTMOBLNCIFDYAWVEUSRXL] | 1924 | אניגמה מסחרית A, B |
| IIIC | [UQNTLSZFMREHDPLKIBVYGJCWGA] | 1924 | אניגמה מסחרית A, B |

| רוטור # | ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ | תאריך הכנסה | שם הדגם והמספר |
| I | JGDQOXUSCAMIFRVTPNEWKBLZYH | 7 בפברואר 1941 | German Railway (Rocket) |
| II | NTZPSFBOKMWRCJDIVLAEYUXHGQ | 7 בפברואר 1941 | German Railway (Rocket) |
| III | JVIUBHTCDYAKEQZPOSGXNRMWFL | 7 בפברואר 1941 | German Railway (Rocket) |
| UKW | QYHOGNECVPUZTFDJAXWMKISRBL | 7 בפברואר 1941 | German Railway (Rocket) |
| ETW | QWERTZUIOASDFGHJKPYXCVBNML | 7 בפברואר 1941 | German Railway (Rocket) |

| רוטור # | ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ | תאריך הכנסה | שם הדגם והמספר |
| I-K | PEZUOHXSCVFMTBGLRINQJWAYDK | פברואר 1939 | גרסה שווייצרית K |
| II-K | ZOUESYDKFWPCIQXHMVBLGNJRAT | פברואר 1939 | גרסה שווייצרית K |
| III-K | EHRVXGAOBQUSIMZFLYNWKTPDJC | פברואר 1939 | גרסה שווייצרית K |
| UKW-K | IMETCGFRAYSQBZXWLHKDVUPOJN | פברואר 1939 | גרסה שווייצרית K |
| ETW-K | QWERTZUIOASDFGHJKPYXCVBNML | פברואר 1939 | גרסה שיוויצית K |

| רוטור # | ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ | תאריך הכנסה | שם הדגם והמספר |
| I | EKMFLGDQVZNTOWYHXUSPAIBRCJ | 1930 | אניגמה I |
| II | AJDKSIRUXBLHWTMCQGZNPYFVOE | 1930 | אניגמה I |
| III | BDFHJLCPRTXVZNYEIWGAKMUSQO | 1930 | אניגמה I |
| IV | ESOVPZJAYQUIRHXLNFTGKDCMWB | DEC 1938 | M3 צבאית |
| V | VZBRGITYUPSDNHLXAWMJQOFECK | DEC 1938 | M3 צבאית |
| VI | JPGVOUMFYQBENHZRDKASXLICTW | 1939 | M3 & M4 גרסת הצי (FEB 1942) |
| VII | NZJHGRCXMYSWBOUFAIVLPEKQDT | 1939 | M3 & M4 גרסת הצי(FEB 1942) |
| VIII | FKQHTLXOCBJSPDZRAMEWNIUYGV | 1939 | M3 & M4 Naval (FEB 1942) |

| רוטור # | ABCDEFGHIJKLMNOPQRSTUVWXYZ | תאריך הכנסה | שם הדגם והמספר |
| Beta | LEYJVCNIXWPBQMDRTAKZGFUHOS | אביב 1941 | M4 R2 |
| Gamma | FSOKANUERHMBTIYCWLQPZXVGJD | אביב 1942 | M4 R2 |
| משקף A | EJMZALYXVBWFCRQUONTSPIKHGD |  |  |
| משקף B | YRUHQSLDPXNGOKMIEBFZCWVJAT |  |  |
| משקף C | FVPJIAOYEDRZXWGCTKUQSBNMHL |  |  |
| משקף B דק | ENKQAUYWJICOPBLMDXZVFTHRGS | 1940 | M4 R1 (M3 + Thin) |
| משקף C דק | RDOBJNTKVEHMLFCWZAXGYIPSUQ | 1940 | M4 R1 (M3 + Thin) |

Technical comments related to Enigma modifications 1939-1945.
טבלאות חיווטי הרוטורים > גרסה שווייצרית K

בשנת 1941 התברר לשווייצרים שמסרי האניגמה שלהם נקראו על ידי הצרפתים. לכן הוחלט לערוך מספר שינויים במכונה.
אחד השינויים היה במנגנון הפסיעה. הגלגל השמאלי והאיטי נותר נייח בעת ההפעלה בעוד הגלגל השני פסע לאחר כל הקשת מקש.
הגלגל השלישי פסע כרגיל.
הגלגל השמאלי הנייח נועד לפצות על העדר חיבורי התקעים בגרסה המסחרית של המכונה.
האניגמה של הצבא השווייצרי הייתה היחידה ששונתה. האניגמה של חיל האוויר השווייצרי והאניגמה של השירות הדיפלומטי לא שונו.
מיקומי הגלגול

בטבלה הבאה רשומים מיקומי הגלגול של כל רוטור.
| רוטור | חריץ | השפעה |
| --- | --- | --- |
| I | Q | אם הרוטור פוסע מ Q ל R, אזי הרוטור הבא מקודם |
| II | E | אם הרוטור פוסע מ E ל F, אזי הרוטור הבא מקודם |
| III | V | אם הרוטור פוסע מ V ל W, אזי הרוטור הבא מקודם |
| IV | J | אם הרוטור פוסע מ J ל K, אזי הרוטור הבא מקודם |
| V | Z | אם הרוטור פוסע מ Z ל A, אזי הרוטור הבא מקודם |
| VI, VII, VIII | Z+M | אם הרוטור פוסע מ Z ל A, או מ M ל N אזי הרוטור הבא מקודם |
מיקומי הגלגול > רצפי אניגמה רגילים

בדוגמאות הבאות מודגמות סדרת פסיעה רגילה וסדרת פסיעה כפולה. הרוטורים בשימוש הם I, II, III כאשר הגלגולים הם ב E, Q, ו V. אנו נתבונן בהתנהגות הרוטור הימני (גלגול ב V).
AAU – פסיעה רגילה של הרוטור הימני
AAV – הרוטור הימני נכנס לחריץ V
ABW – הרוטור הימני גורר פסיעה אחת של הרוטור האמצעי
ABX – פסיעה רגילה של הרוטור הימני
ADU – פסיעה רגילה של הרוטור הימני
ADV – הרוטור הימני נכנס לחריץ V
AEW – הרוטור הימני גורר פסיעה אחת של הרוטור האמצעי, אשר נמצא כרגע במיקום E
BFX – פסיעה רגילה של הרוטור הימני, פסיעה כפולה של הרוטור האמצעי
BFY – פסיעה רגילה של הרוטור הימני
צד שמאל של רוטור אניגמה, המראה את המגעים החשמליים. זיז יחיד נראה בשוליים השמאליים של הרוטור.
הצד הימני של הרוטור, מראה את המגעים החשמליים. הספרה הרומית V מזהה את החיווט של הרוטור.
פעולת הערבול של גלגלי השיניים של האניגמה מומחשת עבור שתי אותיות עוקבות. הזרם עובר דרך קבוצה של גלגלי שיניים, דרך המשקף, ושוב חזרה דרך גלגלי השיניים.
יש לשים לב לכך שהקווים האפורים מייצגים מעגלים אפשריים אחרים בתוך כל גלגל שיניים. המעגלים מחוברים למגעים שמצויים על גבי כל גלגל. האות A מוצפנת באופן שונה עם כל לחיצה עוקבת של מקש, קודם לאות G ואחר כך לאות C. הסיבה לכך היא שהגלגל הימני שלח את האות דרך מסלול שונה לחלוטין
מרחביה (מושב)

| --- | --- |

מושב מרחביהמושב מרחביה
מדינה: ישראל ישראל
מחוז: הצפון
מועצה אזורית: עמק יזרעאל
גובה ממוצע: ‎76 מטר
תאריך ייסוד: 1922
תנועה מיישבת: תנועת המושבים
סוג יישוב: מושב
נתוני אוכלוסייה לפי הלמ"ס לסוף 2023
  - אוכלוסייה: 750 תושבים
 מפת מיקום  מפה דינמית   (למפת עמק בית שאן מוגדלת) מרחביה(למפת עמק בית שאן רגילה) מרחביה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרחביה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מרחביה32°36′14″N 35°19′00″E﻿ / ﻿32.6038539360563°N 35.3166196016679°E﻿ / 32.6038539360563; 35.3166196016679  heמפת היישובים של מועצה אזורית עמק יזרעאל (in English: Jezreel Valley Regional Council) באדום - מרחביה (מושב) בירוק - מיקום בניין המועצה tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מדד חברתי-כלכלי - אשכול לשנת 2021: 8 מתוך 10
http://www.merhavia.com
מֶרְחַבְיָה (מוֹשָׁב) הוא מושב בעמק יזרעאל הנמצא 3 ק"מ מזרחית לעפולה, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל.
שם היישוב לקוח מפסוק בספר תהילים: ”מִן הַמֵּצַר קָרָאתִי יָּהּ עָנָנִי בַמֶּרְחָב יָהּ”.
בשנת 1924 הפכה המושבה מרחביה, אשר הוקמה בשנת 1911 בסמוך לקואופרציה במרחביה, למושב עובדים תוך תגבורה בעולים מפולין ותושבים מתל אביב אשר רצו לעסוק בחקלאות כאיכרים. לאחר שנים של בעיות בהספקת מים בקיץ, הושלם מכון להספקת מים למושב בתחילת 1929. בשנת 1929 הוקם קיבוץ מרחביה בסמוך למושב.
כלכלת המושב הייתה מבוססת במשך שנים רבות על חקלאות. כיום קיימים במושב גם עסקים קטנים בתחום התיירות הכפרית ועוד, ורבים מהתושבים עובדים מחוץ ליישוב.
בשנות ה-90 הוקמה במושב מרחביה הרחבה קהילתית של תושבים שאינם בעלי נחלות חקלאיות.
ראו גם

הקואופרציה במרחביה
קיבוץ מרחביה
בית בלומנפלד (מרחביה)
לקריאה נוספת

מרחביה סיפורו של מושב, תל אביב: הוצאת מלוא בע"מ, 1979.
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף אוקטובר 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2023.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ספר תהילים, פרק קי"ח, פסוק ה'
↑  בעמק - מרחביה, דואר היום, 9 בינואר 1929
מזכירות המושב
מרפאת קופת חולים במרחביה
רחוב למעלה במרחביה
אנדרטה לנופלים במרחביה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007467973405171
בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית

בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית הוא אחד מבתי המשפט לערעורים במערכת בתי המשפט הפדרלית של ארצות הברית.
בית המשפט התשיעי הוא אחד מ-12 בתי משפט הפדרליים לערעורים אשר סמכותם מתוחמת על פי קריטריון גאוגרפי – כלומר שהם מוסמכים לדון בערעורים בזכות על פסקי דין של בתי משפט פדרליים מחוזיים במדינות וטריטוריות ספציפיות של ארצות הברית. מביניהם, הוא הגדול ביותר מבחינת היקף שטחי השיפוט שלו כמו גם מבחינת מספר שופטיו: הוא דן בערעורים על פסקי דין מתשע מדינות במערב ארצות הברית ובנוסף משתי טריטוריות שלה, ומוקצים לו 29 תקני שופטים (נכון ל-2017). ככזה יש לבית המשפט התשיעי השפעה רבה ביותר על החיים בארצות הברית.
שטחי השיפוט של בית המשפט

בית המשפט התשיעי הוקם על ידי הקונגרס בשנת 1891 וניתן בידו השיפוט על שש מדינות. שטחי שיפוטו הלכו והתרחבו על פי החלטות הקונגרס כפי שבאו לידי ביטוי בחקיקתו, כמתואר להלן:
1891 (הקמת בית המשפט) – סמכות על מדינות קליפורניה, איידהו, מונטנה, נבדה, אורגון ווושינגטון
הוספת שטחי שיפוט:
1900 – הוואי (באותה עת טריטוריה)
1912 – אריזונה
1948 – אלסקה (באותה עת טריטוריה)
1951 – גואם (טריטוריה)
1977 – איי מריאנה הצפוניים (טריטוריה)
הרחבת שטחי השיפוט של בית המשפט נבעה ממיקומו במערב ארצות הברית – אזור אשר מספר תושביו והמדינות שבו הלך ועלה בשלהי המאה ה-19 ובמאה העשרים, יותר מאשר בכל חלק אחר של ארצות הברית. בעת הקמתו השתרע שיפוטו של בית המשפט על 3.3% מאוכלוסיית ארצות הברית. בשנת 2009 כבר עלה שיעור זה ל-19.72% מאוכלוסייתה.
בית המשפט התשיעי היה מוסמך לדון גם בערעורים על פסקי הדין של בית המשפט הפדרלי לסין במהלך שנות קיומו (1906–1943).
שטחי השיפוט של בית המשפט > המשמעות של היקף שטח שיפוט בית המשפט

שטח השיפוט הגאוגרפי הרחב של בית המשפט משתרע על פני אזורים עירוניים צפופים כמו גם על אזורים כפריים המיושבים באופן דליל יחסית, ועל כן אופי העניינים הנדון בפניו הוא מגוון מאוד.
תוצאה נוספת הנובעת ממספר שופטיו של בית המשפט היא חוסר יכולתו לדון במשפטים בהרכב מלא של כל שופטיו (en banc) – הליך נדיר יחסית השמור לדיון במקרים בעלי חשיבות מיוחדת ומיועד לקבוע הלכות אחידות של בית המשפט. במקום זאת מתכנס בית המשפט במקרים מיוחדים לדיון בהרכבים של עד 11 שופטים. ממצב זה נובעת האפשרות שהרכבים רחבים של בית המשפט יפסקו פסיקות מנוגדות ביחס לעניינים דומים.
שטחי השיפוט של בית המשפט > ניסיונות לחלוקת שטח שיפוט בית המשפט

החל מ-1993 נעשו מספר ניסיונות להביא לחלוקת שטח השיפוט של בית המשפט התשיעי בינו לבין בית משפט פדרלי חדש לערעורים. עד כה לא הגיעה אף אחת מהצעות אלו לכלל מימוש.
בדצמבר 1998 הקים הקונגרס ועדה לבחינת חלוקת בית המשפט, בעקבות הצעת חוק שעברה בסנאט שקראה לפיצולו אך נתקעה בבית הנבחרים. הוועדה ייעצה לא לפצל את בית המשפט, ותחת זאת להקים שלושה יחידות משנה בבית המשפט, שיקלו על עבודתו. ההצעה לא קודמה.
במרץ 2007 העידו שופטי בית המשפט העליון של ארצות הברית אנתוני קנדי וקלרנס תומאס בפני ועדה של בית הנבחרים האמריקאי כי מוסכם בין שופטי בית המשפט עליון כי שטח השיפוט של בית המשפט הוא גדול מידי ומן הראוי שיחולק.
מרבית ההצעות קוראות לחלוקת בית המשפט לשניים: בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים, שיפעל בקליפורניה, הוואי, גואם ואיי מריאנה הצפוניים, ובית משפט חדש, בית המשפט הפדרלי השנים עשר לערעורים, שיפעל באלסקה, אריזונה, איידהו, מונטנה, נבדה, אורגון ווושינגטון.
מקומות השיפוט של בית המשפט

המשכן הראשי של בית המשפט ממוקם בעיר סן פרנסיסקו שבמדינת קליפורניה. הוא פועל בקביעות גם בהיכלות משפט בערים סיאטל שבוושינגטון, פורטלנד שבאורגון ופסדינה שבקליפורניה. לעיתים מתכנסים הרכבים של בית המשפט לדיון גם באתרים נוספים. בפועל נדונים העניינים שבפני בית המשפט על פי החלוקה הבאה, המיועדת להקל על בעלי הדין ובאי כוחם את הגישה אליו:
סיאטל ופורטלנד – ערעורים מאלסקה, איידהו, מונטנה, וושינגטון ואורגון
סן פרנסיסקו – ערעורים מצפון קליפורניה, נבדה, אריזונה והוואי
פסדינה – ערעורים מדרום קליפורניה.
ספריית בית המשפט משרתת את שופטיו, את שופטי בתי המשפט הפדרליים המחוזיים שתחתיו ואת סגל העזר שלהם – כ-400 שופטים ו-5,000 עובדים נוספים. הסניף הראשי שלה ממוקם בסן פרנסיסקו, והיא מקיימת שמונה סניפי משנה בכל אחת משמונה המדינות הנוספות שבשטח השיפוט של בית המשפט.
שופטי בית המשפט

עם הקמתו הוקצו לבית המשפט התשיעי שני תקני שופטים. במקביל להתרחבות שטח השיפוט הגאוגרפי שלו ולעלייה במספר התושבים שבו הגדיל הקונגרס בהדרגה את מספר תקני השופטים של בית המשפט. ב-1940 היו בו שבעה שופטים, ב-1980 – 23, ובשנת 2009 הועמד מספרם על 29.
מרבית שופטיו לשעבר של בית המשפט התשיעי כיהנו בו עד תום חייהם. שלושה שופטים פרשו ממנו לשם כהונה במשרות פדרליות בכירות:
השופט ג'וזף מקנה (Joseph McKenna) מונה ב-1897 לתובע הכללי של ארצות הברית ולאחר מכן כיהן כשופט בבית המשפט העליון (בשנים 1898–1925).
השופטת שירלי הפסטדלר (Shirley Hufstedler) מונתה ב-1979 למזכירת החינוך הראשונה של ארצות הברית בקבינט של הנשיא קרטר (כיהנה עד 1981).
השופט אנתוני קנדי מונה ב-1988 לשופט בית המשפט העליון. הוא היחיד משופטי בית המשפט התשיעי שמונה אי פעם ישירות לשופט בבית המשפט העליון.
בשנת 1981 התכנס בסן פרנסיסקו הרכב של שלוש שופטות של בית המשפט התשיעי. הייתה זו הפעם הראשונה שהרכב שופטים של בית משפט פדרלי לערעורים כלשהו בארצות הברית כלל שופטות בלבד.
ראו גם

בית המשפט הפדרלי לערעורים במחוז קולומביה
הערות שוליים

↑  לאותו בית משפט הייתה סמכות אקס-טריטוריאלית אזרחית ופלילית לגבי אזרחי ארצות הברית ששהו בסין.
↑  J.S. Nelson, Federal Courts. Proposed Changes to the Ninth Circuit and the Federal Courts of Appeals. Final Report of the Commission on Structural Alternatives for the Federal Courts of Appeals; and S. 253, the Ninth Circuit Reorganization Act, Harvard Law Review 113, ינואר, 2000, עמ' 822-827 (באנגלית)‏, JSTOR 1342292
↑  America and the Courts. C-SPAN. 17 במרץ 2007.  Event occurs at 48:30. נבדק ב-8 באפריל 2023. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  ראו: מסמך מאת ראש ההרכב.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007461957705171  ISNI: 0000 0004 0649 0426  LCCN: n79022929  Trove: 1013130   WorldCat (עם LCCN): n79-022929
צבי הירש קאיידנובר

| --- | --- |

ספר קב הישר, מהדורת ונציה תק"ג (1743)
 לידה:  המאה ה־17 וילנה, האיחוד הפולני-ליטאי 
 פטירה:  1712 
 תקופת הפעילות:  ?–1712 
 חיבוריו:  קב הישר 
 אב:  שמואל קאיידנובר 
 
צבי הירש קאיידנובר או קוידנובר (קרי: 'קוֹידַנוֹבֶר', 1650 בערך – ט"ו באדר ב' ה'תע"ב, 3 במרץ 1712) הוא מחבר ספר המוסר קב הישר, אחד מספרי המוסר החשובים והנפוצים, שראה אור בעשרות מהדורות. הוא היה בנו של רבי שמואל קאיידנובר.
תולדות חייו

נולד בווילנה וחי בצעירותו בקרקוב, לשם עבר עם אביו, עקב גזירות ת"ח-ת"ט בהן רצחו הקוזאקים את שתי אחיותיו. לאחר מכן עבר עם אביו למיקולוב (ניקלשבורג) אשר במוראביה (1659), ולאחר מכן לגלוגאו (שלזיה), ולפיורדא (בוואריה - גרמניה) (1660–1667).
למד אצל ר' יוסף יוסקא (רבה של מינסק ואב"ד דובנא), מחבר ספר המוסר "יסוד יוסף", המבוסס על קבלת האר"י.
לאחר מכן שב לווילנה, עסק במסחר והיה לאחר מנכבדי הקהילה. עקב עלילה שקרית, נכלא עם בנו בסלוצק לזמן קצר ולאחר מכן עבר לפרנקפורט. מיד כשהגיע לפרנקפורט הוא הביא לדפוס את ספרו של אביו, "ברכת שמואל", לו אף חיבר הקדמה ("הקדמת בן המחבר", הכוללת ביוגרפיה קצרה של האב והבן). שם גם חיבר את ספרו קב הישר.
צבי הירש קאיידנובר היה חתנו של אלחנן הנלי קירכהן, מחבר ספר המוסר "שמחת הנפש".
נפטר בט"ו באדר ב' ה'תע"ב, ונקבר בפרנקפורט.
ספר קב הישר

בעת שהותו בפרנקפורט כתב את ספרו החשוב "קב הישר", שהוא עיבוד ספרו של רבו "יסוד יוסף". הספר נדפס לראשונה בפרנקפורט ב-1706, הספר התקבל בחיבה, ונדפס במאות מהדורות.
קאיידנובר עצמו ערך את הספר "קב הישר" במהדורה דו-לשונית בעברית וביידיש.
שם הספר נגזר משמו, 'קב' - בגימטריה 'צבי', 'הישר' - הן אותיות שמו השני 'הירש'. כמו כן הספר מחולק ל'קב' פרקים.
באחד מפרקי הספר, הוא מביא סיפור שאירע עם הרמב"ן, לפיו בנו של הרמב"ן המיר את דתו. אך ברבים מהמהדורות השמיטו את דבר המעשה. בן ציון פישלר הוכיח שלאגדה זו אין כל בסיס עובדתי.
וכך עיקר המעשה כפי שמופיע בספר: הרמב"ן כתב באחד מדרושיו: "כל בר ישראל שהמיר דתו ועובד איזה עבודה זרה מן האומות אזי צריך לידע שאותו הבן אינו מזרע ישראל הוא, כי בוודאי הוא מזרע האומות או בן תמורה". זמן מה לאחר מכן, המיר בנו של הרמב"ן את דתו, והאפיפיור התריס ברמב"ן "ראה הדרוש שלך שנדפס מקרוב. ועתה - נכשל זרעך בדבריך". בעקבות דבר זה סיגף עצמו הרמב"ן בסיגופים גדולים "והיה יותר מצער על הדרוש שהדפיס, יותר מצערו על בנו שהמיר דתו".
באחד הימים, אשת הרמב"ן גילתה לו כי באחד הלילות כשחזרה מהמקווה אנס אותה אחד השרים, ואותו הבן הוא ממנו. כראיה לכך הטמינה אצלה את אחד מאצבעותיו של אותו שר שנשכה בעודו אונס אותה. כששמע זאת הרמב"ן סיפר את דבר המעשה לאפיפיור, שציווה להביא לפניו את אותו שר. השר הובא, כשהוא עוטה כפפות על ידיו, לבקשת האפיפור הוסרו הכפפות, ונוכחו לדעת שאכן הוא חסר אצבע אחת. והודה על דבר האונס. בשמוע הרמב"ן את דבריו אמר: "ראה שהתורה שלנו הוא אמת ודברי חכמים ודבריהם הן אמת".
לקריאה נוספת

יעקב אלבוים, "קב הישר: קצת דברים על מבנהו, על ענייניו ועל מקורותיו", חוט של חן; שי לחוה טורניאנסקי. עורכים: ישראל ברטל ואחרים, ירושלים: מרכז זלמן שזר, תשע"ג. עמ' 15-64
Moshe Idel, “On Rabbi Zvi Hirsh Koidanover’s Sefer Qav ha-yashar,” in Jüdische Kultur in Frankfurt am Main von den Anfängen bis zur Gegenwart, ed. Karl E. Grözinger, pp. 123–133 (Wiesbaden, Ger., 1997).
הערות שוליים

↑  רבי צבי הירש קוידנובר זצ”ל
↑  קטלוג הספרייה הלאומית מונה כ-113 מהדורות בעברית, ו-38 ביידיש. חלק מהם חופפים
↑  הערך קִירְכְהַן, אֶלְחָנָן הֶנֶלִי באנציקלופדיה העברית, כרך כ"ט, עמוד 687
↑  הכתובת על המצבה:
http://www.steinheim-institut.de/cgi-bin/epidat?id=ffb-6735&lang=en
↑  פרק פא.
↑  בן-ציון פישלר, של מי הילד הזה?, באתר הארץ, 15 באפריל 2003, ככל הנראה שורש האגדה הוא דבריו בפירושו לתורה: "ואמר פרה ראש. לרמוז כי משרש מתוק לא יצא מר, וכל אשר לבבו שלם עם השם הנכבד ולא הרהר כלל בע"ז לא יוליד מודה בה. ואל תקשה עלי בזה מן הכתוב והוליד בן פריץ, כי אמת הדבר, וסוד גדול לא אוכל לפרש בו" (דברים כט, יז).
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297758505171  GND: 131790102  ISNI: 0000 0000 7875 4612  LCCN: nr91023029  NTA: 297529412  SUDOC: 097990280  VIAF: 90782845   WorldCat (עם VIAF): 90782845
איגרת חוב מלחמה

כרזה לעידוד רכישת איגרות מלחמה קנדיות במלחמת העולם השנייה
איגרת חוב מלחמה היא איגרת חוב ממשלתית המונפקת במטרה לממן פעולות צבאיות בעיתות מלחמה. איגרות מלחמה מגייסות הון עבור הממשלה וגורמות לציבור האזרחי תחושת השתתפות במאמץ המלחמתי. שיטה זו אף יעילה כאמצעי לשליטה בשיעורי אינפלציה, בעת שהכלכלה נמצאת בפעילות-יתר, על ידי הוצאת כסף מן המחזור עד לאחר תום המלחמה. עם תום המלחמה ניתן להפוך את איגרות המלחמה לנזילות, לעודד את הצריכה במשק, ובכך לסייע לכלכלה לעבור לפעילות בעיתות שלום. עידוד הציבור לרכוש איגרות מלחמה מלוות לעיתים בפנייה לפטריוטיזם ולמצפון הציבור. איגרות מלחמה ממשלתיות נוטות להניב רווחים נמוכים ממחירי השוק ומוצעות במגוון רחב של שיעורי השקעה כדי שיהיו זמינים לכל כיס. בחלק מן המדינות שהשתתפו בשתי מלחמות העולם היו איגרות המלחמה לכלי משמעותי בגיוס ההון הדרוש לניהול המלחמה.
עד מלחמת העולם הראשונה

לאורך תקופה ארוכה בהיסטוריה ממשלות נהגו ללוות כסף מן הציבור כדי לממן מלחמות. בדרך כלל פניית הממשלה הייתה נעשית לקבוצה קטנה של מממנים עשירים, כך למשל נתן מאיר רוטשילד, אולם באותם ימים לא היה הבדל בין חובות שנצברו במהלך מלחמה או בעיתות שלום. אחד השימושים הראשונים בביטוי "איגרת מלחמה" נעשה עת שהקונגרס האמריקני גייס 11 מיליון דולר באמצעות חקיקה מ-14 במרץ 1812, כדי לממן את מלחמת 1812, אולם גיוס ההון לא נעשה מן הציבור. ייתכן שאיגרות המלחמה הישנות ביותר שעדיין לא נפרעו הן איגרות בריטיות (קונסולים) שהוצעו לראשונה בשנת 1751 ואשר חלקן מימנו את המלחמות הנפוליאוניות.
היה זה הבנקאי האמריקאי ג'יי קוק (Jay Cooke) אשר מכר לראשונה איגרות מלחמה לציבור הרחב, כשהוא פונה לרגשי הפטריוטיזם של הציבור. בין השנים 1862 ו-1864 קוק השתמש באנשי מכירות כדי לגייס מן הציבור למעלה מחצי מיליארד דולר באיגרות מלחמה שנשאו ריבית שנתית בשיעור 6% כדי לתמוך במדינות האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית. בעת מלחמת האזרחים הונפקו איגרות מלחמה על ידי ממשלות האיחוד והקונפדרציה גם יחד. על פי הערכות 62% מתקציב המלחמה של האיחוד מומן מכסף שגויס באמצעות איגרות מלחמה.
בבריטניה, עם נפילת ממשלת אסקווית', בדצמבר 1916, והתמנותו של בונאר לואו לשר אוצר, השתנתה מדיניות הממשלה. סדרה שלישית של איגרות מלחמה הוצעה לציבור בינואר 1917, בהנחה של 5% על הערך הנקוב ובריבית בשיעור 5% (או 4% ללא מס ל-25 שנים), שיעור ריבית שלויד ג'ורג' תיאר אותו כ"עונש". מחזיקי איגרות מלחמה מסדרות קודמות יכלו להמירן לסדרה החדשה. מתוך 2.075 מיליארד ליש"ט שגויסו בסדרה זו, רק 844.75 מיליון ליש"ט היו כסף חדש, והיתרה הייתה המרת איגרות חוב מסדרות קודמות. על סדרת איגרות המלחמה הבריטית השלישית כתב בספרו המדינאי הסקוטי תומאס ג'ונסטון: "לא היה כובש זר שהיה יכול לתכנן שוד מושלם יותר ושיעבוד של האומה הבריטית."
מלחמת העולם הראשונה > האימפריה האוסטרו-הונגרית

ממשלת אוסטרו-הונגריה הבינה כבר מן השלבים הראשונים למלחמה כי לא תוכל להסתמך על הלוואות שקיבלה מן המוסדות הבנקאיים הגדולים באימפריה כדי לממן את ההוצאות הגדלות של המלחמה. משכך יישמה מדיניות למימון המלחמה, דומה לזו של הקיסרות הגרמנית: בנובמבר 1914 הונפקה איגרת המלחמה הראשונה. בדומה לאיגרות המלחמה בגרמניה, אף האיגרות באוסטרו-הונגריה הונפקו על פי תוכנית מסודרת, מדי מחצית השנה, בחודשים מאי ונובמבר. איגרות המלחמה האוסטרו-הונגריות הראשונות נשאו ריבית שנתית של 5% ומועד פדיונן היה חמש שנים. השווי הנקוב של האיגרת הזולה ביותר היה 100 כתרים.
בשנת 1919 הנפיקה הונגריה, בנפרד מאוסטריה, איגרות מלחמה בעלות אופי של מניות אשר ניתנו לפריון בתוך שנה ממועד ההודעה על כוונה לפרוע, בריבית קבועה של 6%, ונמכרו החל משווי נקוב של 50 כתרים.
אפילו יכולותיהם הכלכליות המוגבלות של ילדים היו יעד לגיוס הון לצורכי המלחמה. כיוון שהשווי הנקוב של האיגרת הזולה ביותר, 100 כתרים, הייתה מעבר לאמצעים הכלכליים של ילד, בשנת 1915 החלה תוכנית גיוס הון ולפיה ילדים יכלו לקנות איגרת מלחמה אף אם היה בידם סכום כסף הנמוך מן השווי הנקוב, ואילו היתרה שולמה בהלוואה בנקאית שניתנה לילד. תוכנית זו זכתה להצלחה רבה בקרב הילדים והנוער באוסטרו-הונגריה ויותר מ-13 מיליון כתרים גויסו בשלושת מסעות הגיוס הראשונים של איגרות מלחמה לילדים.
מלחמת העולם הראשונה > ארצות הברית

בין השנים 1917 ו-1918 ארצות הברית הנפיקה איגרות מלחמה בשם "ליברטי בונדס" (liberty bonds) כדי לגייס הון למימון מעורבותה במלחמת העולם הראשונה. ביוזמת שר האוצר האמריקאי, ויליאם גיבס מקאדו, החל מסע פרסום אגרסיבי למכירתן לציבור, אשר ברובו נשען על רגשות פטריוטיים. משרד האוצר עבד בשיתוף פעולה הדוק עם הוועדה למידע ציבורי בפיתוח מסע הפרסום לאיגרות המלחמה, אשר עשה שימוש במונחים מושאלים מאוצר המילים הצבאי.
איור כרזות הפרסום לאיגרות המלחמה האמריקאיות הוטל על אמנים מפורסמים והופיעו בהן אף כוכבי קולנוע. אל ג'ולסון, מרי פיקפורד, דאגלס פיירבנקס וצ'ארלי צ'פלין, היו כמה מן הידוענים שפרסמו את איגרות המלחמה בציבור. צ'פלין אף הופיע בסרט קצר, אשר הופק מכספו, בשם "האיגרת" (The Bond). אף בני נוער חברי תנועת הצופים מכרו איגרות מלחמה בסיסמה: "כל צופה יציל חייל". מסע הפרסום הביא להתגייסות קהילות בכל ארצות הברית למכור איגרות והביא להצלחה גדולה במכירתן, עד כי איגרות המלחמה מן הסדרות השלישית עד החמישית זכו לביקוש יתר. על פי האגודה ההיסטורית של מסצ'וסטס, "כיוון שמלחמת העולם הראשונה עלתה לממשלה יותר מ-30 מיליארד דולר (בהשוואה להוצאה ממשלתית כוללת של 970 מיליון דולר לשנת 1913 כולה), הרי שתוכניות אלה הפכו חיוניות לגיוס כספים.". ממשלת ארצות הברית גייסה 21.5 מיליארד דולר באמצעות איגרות מלחמה. רוב המימון לא הגיע מן הציבור הרחב, אלא ממוסדות בנקאיים שראו ברכישת האיגרות ערוץ השקעה טוב בתקופת המלחמה.