stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1911 במוזיקה
מוזיקה פופולרית

ציפור האש מאת איגור סטרווינסקי
"Yiddisha Nightingale" מילים ולחן אירווינג ברלין
מוזיקה קלאסית

יוסף אחרון – Hebrew Melody
לילי בולאנז'ה – Les Sirènes
פרנק ברידג' – "הים"
פרדריק דיליוס – Summer Night on the River
ג'ורג'ה אנסקו
סונאטה לכינור ופסנתר בלה מינור ("Torso")
סוויטה לתזמורת (לא גמורה)
ריינהולד גליאר – סימפוניה מס' 3 "Ilya Murometz"
אנריקה גרנדוס – Goyescas
גוסטב הולסט – סוויטה שנייה בפה לתזמורת צבאית
צ'ארלס אייבס – רקוויאם S. 333
ניקולאי מטנר – סונטה לפסנתר במי מינור אופוס 25 מס' 2 "Night Wind"
ניקולאי מיאסקובסקי
סינפונייטה בלה
סימפוניה מס' 2
סונאטה לצ'לו מס' 1
קרל נילסן – קונצ'רטו לכינור ותזמורת
ארנולד שנברג – Sechs kleine Klavierstücke
אלכסנדר סקריאבין
סונאטה לפסנתר מס' 6
סונאטה לפסנתר מס' 7
איגור סטרווינסקי – פטרושקה
אופרה

בלה בארטוק – "טירתו של כחול-הזקן" (גרסה ראשונה הולחנה ב-2011)
סקוט ג'ופלין – "טרימונישה"
מוריס ראוול – L'Heure Espagnole
ריכרד שטראוס – Der Rosenkavalier
נולדו

20 בינואר – רוי אלדרידג', מוזיקאי ג'אז (נפטר ב-1989)
5 בפברואר – יוסי ביירלינג, זמר טנור שוודי (נפטר ב-1960)
20 בפברואר – קלרה רוקמור, נגנית טרמין וכינור (נפטרה ב-1998)
8 במאי – רוברט ג'ונסון, גיטריסט וזמר בלוז (נפטר ב-1938)
29 ביוני – ברנרד הרמן, מלחין אמריקאי (נפטר ב-1975)
7 ביולי – ג'אן קרלו מנוטי, מלחין (נפטר ב-2007)
16 ביולי – ג'ינג'ר רוג'רס, רקדנית, שחקנית וזמרת (נפטרה ב-1995)
6 באוגוסט – לוסיל בול, זמרת ושחקנית (נפטרה ב-1989)
2 בספטמבר – פלויד קאונסל, מוזיקאי בלוז (נפטר ב-1976)
7 באוקטובר – שורה צ'רקאסקי, פסנתרן (נפטר ב-1995)
26 באוקטובר – מהליה ג'קסון, זמרת גוספל (נפטרה ב-1972)
5 בנובמבר – רוי רוג'רס, זמר ושחקן (נפטר ב-1998)
3 בדצמבר – נינו רוטה, מלחין (נפטר ב-1979)
17 בדצמבר – אנדרה קלאבו, זמר צרפתי שזכה בתחרות האירוויזיון (נפטר ב-2003)
נפטרו

10 באפריל – מיקולאיוס קונסטנטינס צ'יורליוניס, צייר ומלחין (נולד ב-1875)
18 במאי –גוסטב מאהלר, מלחין (נולד ב-1980)
29 במאי – ויליאם שוונק גילברט, לבריתן מהצמד גילברט וסאליבן (נולד ב-1836)
2 ביולי – פליקס מוטל, מנצח ומלחין (נולד ב-1856)
הערות שוליים

↑  Ryding, Erik; Pechefsky, Rebecca (2006). Bruno Walter: A World Elsewhere. New Haven, CT: Yale University Press.
| מוזיקה לפי שנים |
| --- | --- | --- |
| המאה ה-20 | 1901 • 1902 • 1903 • 1904 • 1905 • 1906 • 1907 • 1908 • 1909 • 1910 • 1911 • 1912 • 1913 • 1914 • 1915 • 1916 • 1917 • 1918 • 1919 • 1920 • 1921 • 1922 • 1923 • 1924 • 1925 • 1926 • 1927 • 1928 • 1929 • 1930 • 1931 • 1932 • 1933 • 1934 • 1935 • 1936 • 1937 • 1938 • 1939 • 1940 • 1941 • 1942 • 1943 • 1944 • 1945 • 1946 • 1947 • 1948 • 1949 • 1950 • 1951 • 1952 • 1953 • 1954 • 1955 • 1956 • 1957 • 1958 • 1959 • 1960 • 1961 • 1962 • 1963 • 1964 • 1965 • 1966 • 1967 • 1968 • 1969 • 1970 • 1971 • 1972 • 1973 • 1974 • 1975 • 1976 • 1977 • 1978 • 1979 • 1980 • 1981 • 1982 • 1983 • 1984 • 1985 • 1986 • 1987 • 1988 • 1989 • 1990 • 1991 • 1992 • 1993 • 1994 • 1995 • 1996 • 1997 • 1998 • 1999 • 2000 |  |
| המאה ה-21 | 2001 • 2002 • 2003 • 2004 • 2005 • 2006 • 2007 • 2008 • 2009 • 2010 • 2011 • 2012 • 2013 • 2014 • 2015 • 2016 • 2017 • 2018 • 2019 • 2020 • 2021 • 2022 • 2023 • 2024 • 2025 |  |
מלחמת הכוכבים – פרק 2: מתקפת המשובטים

| --- | --- |

 בימוי:  ג'ורג' לוקאס 
 הופק בידי:  ג'ורג' לוקאס ריק מק'קאלום
 תסריט:  ג'ונתן היילס, ג'ורג' לוקאס 
 עריכה:  בן בארט 
 שחקנים ראשיים:  יואן מק'גרגור היידן כריסטנסן נטלי פורטמן איאן מקדרמיד כריסטופר לי
 מדבבים:  פרנק אוז (יודה) רנה אוון (Taun We) מרטון צ'וקאש (Poggle the Lesser) 
 מוזיקה:  ג'ון ויליאמס 
 צילום:  דיוויד טטרסול 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  לוקאס פילם 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 16 במאי 2002
 משך הקרנה:  142 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט הרפתקאות, סרט פעולה, סרט פנטזיה 
 מקום התרחשות:  קורסנט, טטואין, קמינו, נאבו, Geonosis 
 תקציב:  115,000,000‏$
 הכנסות:  649,398,328‏$
 הכנסות באתר מוג'ו:   starwars2
 פרסים:  הועמד לפרס אוסקר על אפקטים
 סרט קודם:  פרק 1: אימת הפנטום
 סרט הבא:  פרק 3: נקמת הסית'
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
מלחמת הכוכבים – פרק 2: מתקפת המשובטים (באנגלית: Star Wars – Episode II: Attack of the Clones) הוא סרט אפי והמשך לסרט "מלחמת הכוכבים – פרק 1: אימת הפנטום" בסאגת מלחמת הכוכבים. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2002. זהו סרט הרפתקאות, מדע בדיוני ופעולה.
ביקורות

הסרט לעומת קודמו קיבל ביקורות פחות קשות, באתר rotten tomatoes הוא קיבל דירוג של 65%.יותר מקודמו שקיבל דירוג של 55%
לעומת זאת, חלק מהמעריצים מחשיבים את "מתקפת המשובטים" לסרט החלש מכל סרטי "מלחמת הכוכבים" ולא "אימת הפנטום". זאת בשל המשחק הממוצע, עלילה לא מספיק טובה, דיאלוגים גרועים והרומן בין אנאקין לפאדמה.
DVD

ב-DVD, ישנן עוד שמונה סצנות שנחתכו בעריכה:
נאומה של פאדמה בסנאט, לאחר ניסיון ההתנקשות, ואודות הקמת צבא לרפובליקה
חדר ניתוח חפצים במקדש הג'דיי, בו אובי-וואן נותן את החץ הרעיל שנמצא על גופתה של זאם וויזל
אובי-וואן ומייס ווינדו ברציף נחיתת והמראת החלליות במקדש הג'דיי, דנים אודות קאמינו
סצנת הגעה נוספת לכוכב נאבו
בית הוריה של פדמה
חדר השינה של פדמה
דוקו מתחקר את פדמה
משפטם של פדמה ואנאקין
מוזיקה

המוזיקה לשירים הולחנה על ידי ג'ון ויליאמס.
| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | Star Wars Main Title and Ambush on Coruscant  | 3:46 |
| 2. | Across the Stars (Love Theme from Attack of the Clones)  | 5:33 |
| 3. | Zam the Assassin and the Chase Through Coruscant  | 11:07 |
| 4. | Yoda and the Younglings  | 3:55 |
| 5. | Departing Coruscant  | 1:44 |
| 6. | Anakin and Padmé  | 3:57 |
| 7. | Jango's Escape  | 3:48 |
| 8. | The Meadow Picnic  | 4:14 |
| 9. | Bounty Hunter's Pursuit  | 3:23 |
| 10. | Return to Tatooine  | 6:57 |
| 11. | The Tusken Camp and the Homestead  | 5:54 |
| 12. | Love Pledge and the Arena  | 8:29 |
| 13. | Confrontation with Count Dooku and Finale  | 10:45 |
| 14. | On the Conveyor Belt (Target exclusive bonus track)   | 3:02 |
| משך כולל: | משך כולל: | 77:34 |
עטיפת ה-DVD של "מתקפת המשובטים" 2002
אלוב יוהנס קילגרן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  13 בפברואר 1887 Grundsunda socken, שוודיה 
 פטירה:  16 בינואר 1974 (בגיל 86) ג'נובה, איטליה 
 מדינה:  שוודיה 
 מקצוע:  יזם, דיפלומט 
 מידע חסיד אומות העולם
 פרסים והוקרה:  חסיד אומות העולם (19 ביולי 2001)  מפקד במסדר אורנז'-נסאו  מפקד במסדר ואסה  מפקד במסדר העיט האצטקי 
 קישורים חיצוניים
 יד ושם:  אלוב יוהנס קילגרן
 
אלוב יוהנס קילגרן (בשוודית: Elow Johannes Kihlgren‏; 13 בפברואר 1887 – 16 בינואר 1974), היה איש עסקים ודיפלומט שוודי, והוכר כחסיד אומות העולם.
קורות חיים

קילגרן נולד לנילס יוהאן ומריה קילגרן במחוז גרונדסונדה, שוודיה. לאחר שסיים בהצטיינות תואר בכלכלה ומסחר באוניברסיטת סטוקהולם, זכה במלגה ללימודים במספר מוסדות באיטליה. במהלך לימודיו נשא את סיגריד קילגרן במרסיי, בת למשפחת אנשי עסקים. לאחר תום לימודיו קילגרן וזוגתו עברו לעיר גנואה שבצפון איטליה, שם מונה קילגרן לקונסול כללי מטעם שוודיה. לאורך שהותו בעיר הקים וניהל שלוחות של חברות בבעלות משפחתה של אשתו וחברות שוודיות.
פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים

במהלך מלחמת העולם השנייה, ניצל קילגרן את מעמדו הדיפלומטי כנציג של מדינה נייטרלית בשטח מדינת ציר ואת קשריו העסקיים עם מדינות רבות בכדי להציל יהודים וטייסים מצבאות בעלות הברית שנרדפו על ידי הנאצים. מיד לאחר נפילת השלטון הפשיסטי באיטליה והקמת ממשלת הבובות הגרמנית בצפון המדינה, החלה רדיפה והשמדה המונית של יהודים. רבים מנרדפי הנאצים אשר נמלטו לפני כן לאיטליה משטחים בשליטה ישירה של גרמניה נאלצו להסתתר מחשש להשמדתם. בין אותם הנמלטים נמנתה המשפחה היהודית סטמפל - אנגלמן. המשפחה בת תשע הנפשות נעה בין כפרים עד שהגיעה לכנסייה קתולית בגבול גרמניה - צרפת. בעזרת הכומר פרנצ'סקו רפטו, הועברה המשפחה אל מנזר בעיר גנואה, שם הסתתרה במשך כ-20 יום. כאשר גברה הסכנה, המליץ הכומר למשפחה לפנות אל הקונסול קילגרן. קילגרן פגש את המשפחה במנזר ומיד דאג למצוא עבורה דירת מסתור. למרות הסיכון הרב קילגרן פגש את המשפחה באופן אישי ודאג לכל צרכיה. בהמשך קילגרן העביר את אחת מבנות המשפחה עם שתי בנותיה אל אחוזה בבעלות בתו של הקונסול הפיני מחוץ לעיר בכדי לאפשר להם לנשום אוויר צח ולהרחיקם מהפצצות בעלות הברית. כאשר הגרמנים פרצו אל האחוזה קילגרן פיזר את בני המשפחה בין מספר מקומות מסתור.
זמן קצר לאחר מכן, באפריל 1944, נעצר קילגרן על ידי הגסטפו בעקבות הלשנה על אף החסינות הקונסולרית שלו ונחקר באכזריות באשמת סיועו ליהודים ולבעלות הברית. למרות הלחצים הרבים, סירב לחשוף מידע והכחיש את פעילותו. לאחר שלושה ימים שוחרר בהתערבות קונסול הוותיקן בג'נובה. אירוע זה גרם לקילגרן להבין את חומרת הסכנה למשפחה שהסתיר ולכן החל לתכנן את הברחת משפחת סטמפל - אנגלמן לשווייץ. בספטמבר 1944 קילגרן הוחזר לשוודיה אך לא הפסיק לדאוג ולתכנן את הברחת המשפחה מרחוק. לאחר שהצליח להבריח את הבוגרים מביניהם לשווייץ בעזרת מעבירי גבול ששילם להם מכספו האישי. קילגרן נתקל בקושי בהעברת שתי הבנות הצעירות. במשך עשרת החודשים לאחר מכן הסתתרו הבנות בבית ספר קתולי עד שהוברחו לשווייץ והתאחדו עם שאר המשפחה.
לאחר המלחמה

קילגרן שב לגנואה לאחר המלחמה, וקיבל מחדש את מעמדו כקונסול כבוד מטעם שוודיה ואף המשיך להפעיל את העסקים שניהל לפני המלחמה עד שהלך לעולמו ב-16 בינואר 1974.
הכרה והנצחה

ב-19 ביולי 2001 הוכר הקונסול אלוב יוהנס קילגרן כחסיד אומות העולם על ידי יד ושם בירושלים. הטקס נערך ברומא ושמו הונצח בקיר הכבוד בירושלים בגן חסידי אומות העולם ביד ושם. לאורך השנים זכה גם בעיטורים נוספים ביניהם אות מפקד במסדר האבירות אורנג'-נסאו ההולנדי, אות מפקד במסדר האבירות ואסה השוודי, אות הנשר האצטקי במקסיקו ואף מדליית הזהב של הקונגרס האמריקני.
הערות שוליים

1 2 3 4  Kihlgren Elow, יד ושם
↑  תיק חסיד אומות העולם אלוב יוהנס קילגרן מס' 8860 ארכיון יד ושם
↑  העדות של אברהם אנגלמן במכתב לשגרירות הולנד ברומא, יד ושם, 2 ביולי 1945, תיק 8860, ארכיון יד ושם
↑  עדותה של ברטיל קילגרן במכתב לקונסוליה הישראלית במילאנו, יד ושם, 30 באפריל 1981, תיק 8860, ארכיון יד ושם
משה לבל

| --- | --- |

הרב משה לבל
 לידה:  16 במאי 1960 (בן 64) י"ט באייר ה'תש"ך ירושלים
 השתייכות:  ליטאים
 תחומי עיסוק:  מנהל רבני של ועידת רבני אירופה, ראש ישיבת תורת חיים
 רבותיו:  הרב שמואל רוזובסקי
 
 תפקידים נוספים:  אב בית הדין במוסקבה
 
 פרסים והוקרה:  פרס ע"ש הרב אליהו טואף למנהיגות רבנית
הרב משה לבל (נולד ב-י"ט באייר ה'תש"ך, 16 במאי 1960) משמש כמנהל הרבני של ועידת רבני אירופה, ראש ישיבת תורת חיים במוסקבה ואב בית הדין במוסקבה.
ביוגרפיה

נולד בירושלים לרב דוד לייב ולחנה. מצד אביו הוא דור שמיני בארץ ומתייחס לרבי סעדיה ולרב יצחק חסלביצ'ר (אבי משפחת חשין), שניהם מן העולים בעליית תלמידי הגר"א. אמו (לבית לייפער) היא נכדת אחד האדמו"רים מנדבורנה. סבה מצד אמה הוא רבי שמואל מאיר הולנדר.
הרב לבל בוגר ישיבת קמניץ הקטנה וישיבת פוניבז'. כבר משנת 1988 היה פעיל בארגון "מסילות עליה", שבנשיאותו עמד הרב משה שפירא  ונוהל על ידי הרב צבי וייספיש - ראש כולל הר"ן. הארגון עסק בקליטתם הרוחנית והגשמית של העולים מברית המועצות. ב-1991, בעקבות גיסו הרב אליהו טבגר, החל ללמד בישיבת תורת חיים במוסקבה, שהוקמה אחרי נפילת מסך הברזל בעידודם ובתמיכתם של רבי משה סולובייצ'יק והרב יצחק זילבר. בהמשך הועמד בראשות הישיבה וכן נתמנה לדיין בבית הדין הרבני במוסקבה בראשותו של הרב פנחס גולדשמידט, והוא אחד האישים המשפיעים בענייני קהילות חבר המדינות לשעבר. בתחילת המאה ה-21 מונה למנהל הרבני של ועידת רבני אירופה.[דרוש מקור]
בשנת 2024 לאחר עזיבת הרב פנחס גולדשמיט את רבנות מוסקבה ואת תפקידו כאב בית הדין דמוסקבה מונה הרב משה לבל לתפקיד אב בית הדין הרבני במוסקבה.[דרוש מקור]
בשנת 2017 בכינוס ה-30 של "ועידת רבני אירופה" שהתקיים באמסטרדם הוענק לו פרס ע"ש הרב אליהו טואף למנהיגות רבנית.
הרב לבל היה מקורב לרב יוסף שלום אלישיב ולרבי אהרן יהודה ליב שטינמן, מה שהביא להשפעת גדולי התורה החרדים בישראל על הקהילות היהודיות באירופה.[דרוש מקור]
נכון ל-2020, הרב לבל נשוי לטובי (לבית קאופמן) ואב לעשרה, מתגורר בירושלים, ונמצא חלק מזמנו בישיבה במוסקבה. גיסו הוא הרב אליהו טבגר מרבני הישיבה ומי וממקימי עמותת פתיל תכלת.
הערות שוליים

↑  עיתון "המבשר"
↑  אתר חדשות "כל הזמן"
↑   באתר רדיו קול חי
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
1919 במוזיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 1919  במוזיקה |  |
< · 1917 · 1918 — 1919 — 1920 · 1921 · >
כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-20 · כל ערכי השנים במוזיקה במאה ה-21 · פורטל המוזיקה
אירועים

18 בינואר – הפסנתרן איגנצי יאן פדרבסקי מונה לראש ממשלת פולין.
22 ביולי – הבלט רוס בהופעת בכורה של הבלט "הכובע משולש הפינות" מאת מנואל דה פאיה בלונדון.
אוגוסט – יוזף מטיאס האואר המציא את שיטת שנים-עשר הטונים לחיבור מוזיקה.
27 באוקטובר – בכורה לקונצ'רטו לצ'לו מאת אדוארד אלגר בלונדון עם פליקס סלמונד כסולן. הביצוע היה גרוע מכיוון שלאלגר כמנצח לא היה מספיק זמן לחזרות עם התזמורת הסימפונית של לונדון.
מוזיקה פופולרית

"Any Old Place With You" מילים: לורנץ הארט, לחן: ריצ'רד רוג'רס
"Cielito Lindo" מילים ולחן: קווירינו מנדוזה אי קורטס
"I Ain't Gonna Give Nobody None O' This Jelly Roll" מילים: ספנסר ויליאמס, לחן: קלרנס ויליאמס
"I Lost My Heart In Dixieland" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"I Never Realized" מילים ולחן: קול פורטר
"Indian Summer" מילים: אל דובין, לחן: ויקטור הרברט
"I've Got My Captain Working for Me Now" מילים ולחן: אירווינג ברלין
"The Moon Shines On The Moonshine" מתוך הרביו שיגיונות זיגפלד 1919
"Old-Fashioned Garden" מילים ולחן: קול פורטר
"Swanee" מילים: אירווינג סיזר, לחן: ג'ורג' גרשווין
"You'd Be Surprised" מילים ולחן: אירווינג ברלין
להיטים

"Blues My Naughty Sweetie Gives To Me" של טד לואיס ותזמורת הג'אז שלו
"You Ain't Heard Nothing Yet" של אל ג'ולסון
"How Ya Gonna Keep 'Em Down On The Farm" של נורה בייס
"A Pretty Girl Is Like A Melody" של ג'ון סטיל
"You'd Be Surprised" של אדי קנטור
מוזיקה קלאסית

ארנולד באקס – Tintagel
ארנסט בלוך – סוויטה לוויולה ותזמורת
רבקה קלארק – סונאטה לוויולה ופסנתר
גבריאל פורה – "מאסק וברגמאסק"
צ'ארלס גריפס – "קמרון התענוגות של קובלה חאן"
יוהאן הלוורסן – "רפסודיה נורווגית" מס' 1
פאול הינדמית – סונאטה לוויולה ולפסנתר בפה מז'ור, אופוס 11 מס' 4
דריוס מיו
Poèmes de Francis Thompson, Op. 54
Les soirées de Pétrograd, Op. 55
Machines agricoles, 6 Pastorales for voice and chamber ensemble, Op. 56
Suite symphonique No. 2, Op. 57
קרל נילסן – "אלאדין" (לתיאטרון)
איגור סטרווינסקי – סוויטת ציפור האש מס' 1
הייטור וילה לובוס
סימפוניה מס' 3 (A guerra)
סימפוניה מס' 4 (A vitória)
אופרה

"פנימור וגרדה" מאת פרדריק דיליוס
אהבה לשלושה תפוזים אופרה מאת סרגיי פרוקופייב
נולדו

17 במרץ - נט קינג קול, זמר ופסנתרן (נפטר ב-1965)
16 באפריל - מרס קנינגהם, רקדן, כוריאוגרף (נפטר ב-2009)
3 במאי - פיט סיגר, זמר פולק אמריקאי (נפטר ב-2014)
16 במאי - ליברצ'ה, פסנתרן אמריקאי (נפטר ב-1987)
18 במאי - מרגוט פונטיין, נולדה בשם מרגרט חוקהאם, בלרינה אנגלייה (נפטרה ב-1991)
מאי 23 - בטי גארט, שחקנית ורקדנית (נפטרה ב-2011)
11 באוגוסט - ז'ינט נבה, כנרת צרפתייה (נפטרה ב-1949)
9 באוקטובר - אירמגרד זיפריד, זמרת סופרן (נפטרה ב-1988)
11 באוקטובר - ארט בלייקי, מתופף ג'אז ומוביל הרכב (נפטר ב-1990)
18 באוקטובר - אניטה או'דיי, זמרת (נפטרה ב-2006)
8 בדצמבר - מייצ'יסלב ויינברג, מלחין (נפטר ב-1996)
נפטרו

22 ביוני – יוליאן סקריאבין, עילוי מוזיקלי, פסנתרן ומלחין (נולד ב-1908) (טבע בים)
9 באוגוסט – רוג'רו ליאונקוואלו, מלחין (נולד ב-1857)
27 בספטמבר – אדלינה פאטי, זמרת אופרה (נולדה ב-1843)
16 בדצמבר – לואיג'י איליקה, לבריתן איטלקי (נולד ב-1857)
21 בדצמבר – לואי דיאמר, פסנתרן ומלחין (נולד ב-1843)
המפלגה הקומוניסטית האיטלקית

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 שם רשמי:  Partito Comunista Italiano 
 מנהיגים:  לואיג'י לונגו 
 תקופת הפעילות:  21 בינואר 1921 – 3 בפברואר 1991 (70 שנה) 
 אידאולוגיות:  אירו-קומוניזם, קומוניזם 
 מטה:  רומא 
 מיקום במפה הפוליטית:  שמאל קיצוני
 צבעים רשמיים:  אדום
 
אנטוניו גראמשי, מייסד ואידאולוג
פלמירו טוליאטי, מזכ"ל המפלגה בין 1930 ל-1934 ומ-1938 ועד מותו ב-1964
המפלגה הקומוניסטית האיטלקית (באיטלקית: Partito Comunista Italiano, PCI) הייתה מפלגה קומוניסטית באיטליה שהתקיימה בין 1921 ועד 1991. בתקופת איטליה הפשיסטית (1926-1944) לא התקיימה המפלגה כישות פוליטית חוקית אלא כמחתרת בלתי-חוקית והיא הוקמה למעשה מחדש ב-1944, כאשר היא נהנית מיוקרה כמובילת ההתנגדות לפאשיזם והנאציזם. בתקופת המלחמה הקרה הייתה המפלגה השנייה בגודלה באיטליה והמפלגה החזקה ביותר בגוש השמאל באיטליה. בשנות השבעים הגיעה לשיאה כאשר סחפה כשליש מקולות הבוחרים באיטליה והייתה המפלגה הקומוניסטית הגדולה ביותר במערב אירופה עם שיא של 2.3 מיליון חברים ב-1976, רובם ממעמד הפועלים, אך רבים מהם עובדי "צווארון לבן", פקידים, אקדמאים, טכנאים ואנשי בוהמה. בשנות השמונים התנתקה המפלגה מהדוקטרינה הסובייטית הנוקשה והיוותה ציר מרכזי של האירו-קומוניזם. עם התפרקות ברית המועצות ב-1991 התפרקה גם המפלגה הקומוניסטית האיטלקית ותחתיה הוקמה המפלגה הדמוקרטית של השמאל (Partito Democratico della Sinistra, PDS). ביטאון המפלגה בכל שנותיה היה העתון ל'אוניטה (l'Unità).
מזכ"לי המפלגה

אנטוניו גראמשי - 1926
קאמילה רוורה (1927-1930)
פלמירו טוליאטי (1930-1934; 1938-1964), נפטר בכהונתו
רוגרו גריקו (1934-1938)
לואיג'י לונגו (1964-1972)
אנריקו ברלינגר (1972-1984), נפטר בכהונתו
אלסנדרו נאטה (1984-1988)
אכילה אוקטו (1988-1991)
הישגי המפלגה בבחירות הכלליות

| בחירות | אחוז | מושבים בפרלמנט | הערה |
| --- | --- | --- | --- |
| 19 באפריל 1948 | 30.98 | 183 | במסגרת חזית דמוקרטית עממית לחופש, שלום ועבודה |
| 7 ביוני 1956 | 22.60 | 143 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 25 במאי 1958 | 22.68 | 140 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 28 באפריל 1963 | 25.26 | 166 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 19 במאי 1968 | 26.90 | 177 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 7 במאי 1972 | 27.15 | 179 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 20 ביוני 1976 | 34.37 | 228 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 3 ביוני 1979 | 30,38 | 201 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 26 ביוני 1983 | 29,89 | 198 | המפלגה השנייה בגודלה |
| 14 ביוני 1987 | 26.58 | 177 | המפלגה השנייה בגודלה |
מקור: תוצאות כל הבחירות באיטליה
הערות שוליים

↑  תוצאות בחירות 1976
↑  תוצאות בחירות 1948
↑  Roger W. Benjamin and John H. Kautsky, Communism and Economic Development בתוך: Vol. 62, No. 1 (Mar., 1968), pp. 110-123
 The American Political Science Review
↑  לויה רוקח, בוועידת מוסקוה: הנציג האיטלקי תקף קשה את ברז'נייב, דבר, 13 ביוני 1969
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007266475205171  PLWABN: 9810656637205606  BnF: cb133184877 (data)  CiNii: DA02835013  GND: 3008-9  ISNI: 0000 0001 2192 7719  LCCN: n79006465  NKC: kn20010710586  SUDOC: 027298876  VIAF: 159457224   WorldCat (עם VIAF): 159457224 
פריסת ההצבעה למפלגה במחוזות איטליה בבחירות של 1976. באדום - רוב למפלגה הקומוניסטית.
קמט בזמן

| --- | --- |

עטיפת המהדורה השנייה של הספר
 מידע כללי
 מאת:  מדלן ל'אנגל
 איורים:  אלן רסקין, לאו ודיאן דילון 
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  מדע בדיוני
 נושא:  מסע בזמן 
 מקום התרחשות:  Camazotz, כדור הארץ 
 הוצאה
 הוצאה:  פראר, סטראוס וג'ירו 
 תאריך הוצאה:  1962
 מספר עמודים:  מהדורה ראשונה - 132  מהדורה שנייה - 199
 הוצאה בעברית
 הוצאה:  מהדורה ראשונה - הוצאת עם עובד  מהדורה שנייה - הוצאת זמורה ביתן
 תאריך:  מהדורה ראשונה - 1983  מהדורה שנייה - 2012
 סדרה
 הספר הבא:  A Wind in the Door 
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  000923498, 003412222
 
קמט בזמן (A Wrinkle in Time) הוא ספר מדע בדיוני שנכתב בידי מדלן ל'אנגל במהלך 1959-60 ופורסם בשנת 1962 אחרי דחיות רבות מצד מוציאים לאור בגלל היותו, לדברי ל'אנגל, "קשה מדי". הספר זכה במדליית ניוברי (פרס יוקרתי לספרות ילדים), פרס ספר הסקויה, פרס לואיס קרול ואף היה מועמד לפרס אנדרסן. זהו ספרה הראשון בסדרתה של ל'אנגל, העוסקת במשפחות מארי ואוקיף. הספר יצא לאור בישראל בשנת 1982 בתרגומה של שרה קרן, בהוצאת עם עובד ובשנת 2012 יצאה מהדורה מחודשת בהוצאת מרגנית.
בשנת 2018 יצא לאקרנים עיבוד קולנועי בשם זה בלייב אקשן של דיסני, בבימויה של אווה דוברני ובכתיבתה של ג'ניפר לי.
תקציר העלילה

העלילה מתמקדת במג מורי אשר יוצאת למסע בחלל ובזמן במטרה להציל את אביה המדען, בסיוע שלושה יצורים מסתוריים.
לעין השמש

| --- | --- |

 מבוסס על:  הכישרון של מר ריפלי 
 בימוי:  רנה קלמאן 
 הופק בידי:  Robert and Raymond Hakim 
 תסריט:  רנה קלמאן, פול גגוף 
 עריכה:  Françoise Javet 
 שחקנים ראשיים:  מארי לאפורה (Marge Duval) אלן דלון Viviane Chantel רנה קלמאן רומי שניידר Walter Grant אלווירה פופסקו מוריס רונה Billy Kearns Erno Crisa פרנק לטימור Nino Vingelli בפסקה זו 3 רשומות נוספות שטרם תורגמו 
 צילום:  אנרי דקאי 
 מדינה:  צרפת, איטליה 
 חברה מפיצה:  Titanus, נטפליקס 
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  16 בספטמבר 1960 
 משך הקרנה:  115 דק' 
 שפת הסרט:  צרפתית, אנגלית, איטלקית 
 סוגה:  סרט פשע, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  איטליה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
לעין השמש (בצרפתית: Plein soleil; ידוע גם בתור שמש מלאה, שמש יוקדת, תאווה לרוע, צהריים סגולים ומר ריפלי המוכשר) הוא סרט מתח פשע משנת 1960 בכיכובו של אלן דלון בסרטו הגדול הראשון, יחד עם מוריס רונה (בתפקיד פיליפ גרינליף) ומארי לאפורה (בתור מארג') בבימויו של רנה קלמאן.
עלילת הסרט סובבת סביב טום ריפלי, בגילומו של אלן דלון, שנשלח לאיטליה כדי לשכנע את חברו פיליפ גרינליף לחזור לארצות הברית. עם זאת, ככל שהסיפור מתפתח, ריפלי הופך לקנאי יותר ויותר באורח חייו האקסטרווגנטי של פיליפ, ותוכנית מרושעת מתחילה להתגבש בראשו.
הסרט בוחן נושאים של קנאה, אובססיה ועמימות מוסרית. הוא ידוע בזכות הצילום המסוגנן שלו, קו העלילה המותח וההופעות המלוטשות שבו, במיוחד של אלן דלון בתפקיד טום ריפלי.
הקופרודוקציה הבינלאומית הצרפתית / איטלקית מבוססת באופן רופף על הרומן "הכישרון של מר ריפלי" משנת 1955 מאת פטרישה הייסמית'. השפה המדוברת בסרט, היא צרפתית בעיקרה, אך הוא מכיל קטעים קצרים באיטלקית ובאנגלית. הוא נחשב לקלאסיקה של הקולנוע הצרפתי ולעיתים קרובות הוא מצוטט כאחד העיבודים הטובים ביותר ליצירתה של הייסמית'.
בילי קרנס מגלם את חברו של גרינליף פרדי מיילס, ורומי שניידר מופיעה לזמן קצר בתפקיד לא מוכר כבת לווייתו של פרדי מיילס.
הרומן המקור של הייסמית' עובד שוב ב-1999 תחת הכותרת המקורית, הכישרון של מר ריפלי.
עלילה

אמריקאי צעיר ונאה בשם טום ריפלי (אלן דלון) נשלח לאיטליה על ידי אביו של הפלייבוי העשיר פיליפ גרינליף (מוריס רונה) כדי לשכנע אותו לחזור לסן פרנסיסקו ולהשתלט על העסק המשפחתי. לפיליפ אין שום כוונה לעשות זאת, וטום העני נאלץ להשתתף בבריחות שלו.
טום מתקבע על פיליפ וארוסתו, מארג' (מארי לאפורה), וחומד את חיי היוקרה של פיליפ. בסופו של דבר פיליפ משתעמם מדברי החנופה של ריפלי והופך אכזרי ומתעלל כלפיו. הקש האחרון עבור טום מושג במהלך טיול ביאכטה כאשר פיליפ תוקע אותו בסירה ומשאיר אותו בטעות לשכב בשמש במשך שעות.
בחזרה על הסיפון, טום רוקם תוכנית להרוג את פיליפ ולגנוב את זהותו. ראשית, הוא משאיר עדויות על התעללותו של פיליפ במארג'. כשהוא מגלה שטום שדד את רישומי הבנק שלו, פיליפ מבקש למשוך אותו החוצה. לאחר שמארג' יורדת לחוף בעקבות עימות עם פיליפ, הוא מתעמת עם טום, שמודה בתוכניתו כלאחר יד. פיליפ המבוהל מציע לטום סכום נכבד כדי להשאיר אותו ואת מארג' לבד, אבל טום דוחה את הצעתו, ואומר שהוא מעוניין בהרבה יותר. הוא דוקר את פיליפ, קושר את גופו בעוגן, עוטף אותו בקנבס ומשליך אותו לים.
עם החזרה לחוף לבד, טום מודיע למארג' שפיליפ החליט להישאר מאחור. לאחר מכן הוא חוזר לרומא, מזייף את תמונתו על דרכונו של פיליפ, מזייף את חתימתו ויורש בהצלחה את עושרו, זהותו ואורח חייו. במקביל הוא מנהל התכתבות עם מארג' תחת זהותו של פיליפ על מנת להיכנס בנעליו כבן זוגה, בזהותו האמיתית.
כשחברו של פיליפ פרדי מיילס (בילי קרנס) מאתר את מקום המחבוא של "פיליפ" הוא נתקל רק בטום. הוא מתחיל לחשוד באמת וטום רוצח גם אותו. גופתו של פרדי נמצאה במהרה והמשטרה האיטלקית מעורבת. טום ממשיך בהתחזות, עובר כמו זיקית בין זהותו לזה של פיליפ, בהתאם למצב. לאחר מזימה לערב את פיליפ ברצח של פרדי, טום זייף מכתב התאבדות וצוואה, ומשאיר את הונו של פיליפ למארג'.
טום שורד שורה ארוכה של מפגשים צמודים עם המשטרה, מסיט את המשטרה האיטלקית מעקבותיו ולכאורה מערים על כולם. הוא ממשיך לפתות את מארג', מסתובב איתה בביתו של פיליפ באי. אביו של פיליפ מגיע כדי להסדיר את העברת האחוזה של פיליפ, אבל היא וטום שוחים בזמן זה בחוף. כאשר היאכטה של פיליפ נמשכת מהמים לבדיקה על ידי קונה, מארג' נקראת להשתתף. טום נשאר מאחור כדי לחגוג את הצלחת ההתחזות שלו, מזמין את המשקה הטוב ביותר בבית בבית קפה סמוך.
בחצר הסירות מארג' נחרדת לראות גופה עטופה בד נגררת לאורך הדרכים שמאחורי היאכטה, כשהקצה הרופף של הקשירה שלה נכרך סביב מדחף הסירת המפרש. בינתיים, בלש משטרה מרומא שעקב אחרי טום כל הזמן סגר עליו. טום עדיין לא מודע לגילוי המזעזע, הבלש משתמש בתחבולה של שיחת טלפון עבור טום כדי למשוך אותו ישירות לתוך ציפורניו.
שחקנים

אלן דלון בתור טום ריפלי
מוריס רונה בתור פיליפ גרינליף
מארי לאפורה בתור מארג' דובאל
ארנו קריסה בתפקיד המפקח ריקורדי
בילי קרנס בתור פרדי מיילס
פרנק לטימור בתור אובריאן
אלווירה פופסקו בתור מאדאם פופובה
ניקולס פטרוב בתור בוריס הרקדן
Ave Ninchi בתור סיניורה ג'יאנה, בעלת הבית ברומא
לילי רומנלי בתור עוזרת הבית של גרינליף במונגיבלו
נירו ברנרדי כמנהל סוכנות הספינה
Viviane Chantel בתור הגברת הבלגית
פול מולר בתור האיש העיוור (ללא קרדיט)
רנה קלמאן כמשרת (הופעת קמיע ללא קרדיט)
רומי שניידר בתור בת לוויה של פרדי (הופעת קמיע לא מוכרת; שניידר הייתה חברתו של דלון באותה תקופה)
הפקה

דלון לוהק לאחר שהבמאי ראה אותו בסרט "נשים חלשות" (1959).
התסריטאי פול גגוף כתב וריאציה על אותו סיפור ב-1968 כשעבד על Les biches עבור קלוד שברול.