stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחס הסיכויים
יחס הסיכוי של המחלה

כדי לחשב את סיכוי התחלואה בקרב החשופים והלא חשופים, צריך לחשב קודם את סיכוי התחלואה בקרב החשופים ואת סיכוי התחלואה בקרב הלא חשופים. ניתן לבצע חישוב של סיכויים אלו בעזרת הטבלה הבאה:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| יחס הסיכוי של המחלה  Oddsdis | מחלה - | מחלה + |  |
| R+/(1-R+) = (a/a+b)/[1-(a/a+b)] = a/b | b | a | חשיפה + |
| R-/(1-R-) = (c/(c+d))/[1-(c/c+d)] = c/d | d | c | חשיפה - |
|  | b/d | a/c | יחס הסיכוי של המחלה |
OR dis = a/b:c/d = ad/bc
מתוך כך ניתן לראות כי יחס הסיכויים של החשיפה, ORexp (סיכוי החשיפה בקרב המקרים והביקורות) זהה מתמטית למעשה ליחס הסיכויים של התוצא, ORdis (סיכוי התחלואה בקרב החשופים והלא חשופים). עובדה זו נתגלתה ע" קורנפילד ב-1951. הבנה זו מאפשרת לחשב את יחס הסיכוי של החשיפה (OR exp) במחקרי מקרה- ביקורת, מאחר שמדד זה מקורב מתמטית ל- ORdis המקורב, במקרים של מחלות נדירות, לסיכון יחסי (RR).
חישוב יחס הסיכוי בין קבוצת המקרים והביקורות מספק אומדן טוב לסיכון יחסי (RR) כשהיארעות המחלה נדירה. כאשר רוצים לבדוק האם יש קשר בין חשיפה למחלה, הדבר האינפורמטיבי ביותר לחשב הוא יחס הסיכונים - RR.
במקרה האידיאלי, כדי לחשב את יחס הסיכונים יש לאסוף את הפרטים הבאים ממשתפי הניסוי:
מתוך זה ניתן לחלץ את הפרטים הבאים:
מספר האנשים שנחשפו לגורם החשוד ופיתחו את המחלה – a.
מספר האנשים שנחשפו לגורם החשוד ונשארו בריאים – b.
סה"כ מספר האנשים שנחשפו לגורם החשוד – a+b.
מספר האנשים שלא נחשפו לגורם החשוד ופיתחו את המחלה – c.
מספר האנשים שלא נחשפו לגורם החשוד ונשארו בריאים – d.
סה"כ מספר האנשים שלא נחשפו לגורם החשוד – c+d.
הסיכון לפתח את המחלה בהינתן החשיפה הוא a/a+b והסיכון לפתח את המחלה בהינתן חוסר חשיפה הוא c/c+d. יחס הסיכונים הוא היחס בין שני הסיכונים האלו:
RRdis={\frac {a/(a+b)}{c/(c+d)}}={\frac {a/c}{(a+b)/(c+d)}}
בשונה מכך, הסיכון לפתח את המחלה בהינתן חשיפה הוא a/b, והסיכון לפתח את המחלה בהינתן חוסר חשיפה הוא c/d.
יחס הסיכויים OR הוא היחס בין השניים:
ORdis={\frac {a/b}{c/d}}
פיתוח מתמטי:
ORdis={\frac {a/c}{c/d}}={\frac {a*d}{c*b}}=(a/c)/(b/d)
במקרה של מחלה נדירה, a≪b
ולכן, אם a+b≈b, אז a/(a+b)≈a/b
ובדומה לכך, אם c+d≈d אז c/(c+d)≈ c/d
ולכן,
RRdis={\frac {a/(a+b)}{c/(c+d)}}\approx {\frac {a/b}{c/d}}=ORdis
במילים אחרות, עבור האוכלוסייה החשופה, הסיכון לפתח את המחלה (RRdis) היא שווה בקירוב לסיכוי לפתח את המחלה (ORdis).
יחס הסיכויים הוא יחס צולב. פיתוח המשוואת של יחס הסיכויים עבור מחלה נדירה:
הנחה עבור מחלה נדירה- a+b≈a ו- c+d≈d
ולכן (a+b)/(c+d)≈a/d
ומתוך כך מקבלים את הקירוב הבא:
ORdis\approx ORexp
ולכן, יחס הסיכונים הוא בקירוב שווה גם ליחס הסיכויים עבור אוכלוסיית הלא חשופים.
RRdis\approx ORexp
לכן, במקרים של מחלות נדירות, ה-OR יהיה קירוב מספיק טוב ל-RR.
בהשוואה פשוטה בין קבוצות ה"חשופים" לקבוצת הביקורת:
אם OR=1, אז אין הבדל בסיכון בין שתי הקבוצות.
אם OR<1, אז פחות סביר שהאירוע יתרחש בקבוצת הניסוי לעומת קבוצת הביקורת.
אם OR>1, אז יותר סביר שהאירוע יתרחש בקבוצת הניסוי לעומת קבוצת הביקורת.
מצב זה אינו מספיק כדי לקבוע שהחשיפה גורמת למחלה, מכיוון שהקשר בין החשיפה למחלה יכול להיות בגלל גורם שלישי שהוא תורם גם לחשיפה וגם למחלה (קום הוק ארגו פרופטר הוק). גורם שלישי כזה נקרא "ערפלן".
לקריאה נוספת

מודן, ברוך. אפידמיולוגיה, הוצאה שלישית, פפירוס, בית ההוצאה אוניברסיטת תל אביב, 1998.
הערות שוליים

↑  Edwards A.w.f, The measure of association in a 2X2 table, Journal of the royal Statistical Society
↑  LaMorte, Wayne W, Case-Control Studies, Boston University School of Public Health
רטורנו

| --- | --- |

 מאפייני הארגון
 סוג:  טיפול בהתמכרויות
 מנכ"ל:  איתן אקשטיין
 היסטוריה
 תאריך ייסוד:  1990 
 שירותים
 retorno.org.il
 גאוגרפיה
 מיקום:  גבעת שמש
 קואורדינטות:  31°46′27″N 34°57′02″E﻿ / ﻿31.774166666667°N 34.950555555556°E﻿ / 31.774166666667; 34.950555555556
 he
 
רטורנו הוא מרכז גמילה מהתמכרויות.
היסטוריה

רטורנו הוקמה בשנת 1990 במקסיקו על מנת לסייע לצעירים היהודיים להיחלץ מהתמכרויות, הצלחת המודל במקסיקו הביאה להעתקתו לקהילות יהודיות נוספות ברחבי אמריקה הלטינית ולהקמת המודל הישראלי בשנת 1996 כאשר המטרה היא לסייע למכורים ובני משפחותיהם.
מרכז רטורנו בארץ שוכן בכפר בגבעת שמש, מעל צרעה שליד בית שמש. במרכז פועלות שתי קהילות גמילה טיפוליות: אחת מיועדת למבוגרים והשנייה לבני נוער. בקהילות אלו מטופלים עשרות גברים ונשים מכל גוני האוכלוסייה הדתית בישראל אשר סובלים ממחלת ההתמכרות לגווניה: אלכוהול, סמים, הימורים, אינטרנט, מין, והפרעות אכילה, המתחם הוא בהפרדה.
רטורנו פועל גם בתחום המניעה וההסברה. כחלק מפעילות המניעה, רטורנו מפעילה ימי עיון בבתי ספר, בחברות הייטק, סוכנויות ביטוח וכן לחיילי צה"ל ביחידות השונות.
ברטורנו קיימות מספר תוכניות טיפול אשר נועדו לתת מענה למגוון אנשים במצוקות שונות.
המוסד משמש בעיקר בני נוער וצעירים מכורים לסמים. יו"ר המוסד היה פרופ' שלמה אקשטיין ומנהל המוסד הוא בנו הרב איתן אקשטיין.
בדצמבר 2021 חשף תחקיר של אתר "המקום הכי חם בגיהנום" כי תנאי המחיה במקום עלובים והמדריכים סובלים מהלנת שכר, חוסר הכשרה ותמיכה נפשית, ונאלצים לעבוד משמרות ארוכות. בעקבות התחקיר, במאי 2022, משרד הרווחה הורה על סגירת המוסד והפניית הנערים למסגרות חלופיות, המקום לא נסגר והמשיך לפעול לאחר מכן.
לקריאה נוספת

נתי רונאל ועוד (עורכים), רטורנו : קהילה טיפולית יהודית לטיפול בהתמכרויות, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"א, גרסה מקוונת של הספר (לבעלי הרשאה), באתר "כותר"
הערות שוליים

↑  אבי רט, רטורנו, באתר שבתון - השבועון לציבור הדתי, ‏30 באוגוסט 2020
↑  רטורנו בספרדית פירושו פניית פרסה ומכאן מקור השם
↑  אודות באתר רטורנו
↑  תמר זנדברג, הוועדה למאבק בסמים תדרוש הגדלת מספר המיטות בקהילה הטיפולית רטורנו, 23 ביוני 2016
↑  הדר גיל-עד, "אם בית המשפט היה מכריח את יולי להישאר כאן, אולי הסוף היה אחר", באתר ynet, 14 בדצמבר 2020
↑  איתן אקשטיין באתר רטורנו
↑  עפרה לקס, מנצחים במשחק מכור, באתר ערוץ 7, 21 ביוני 2007
↑  ניב חכלילי, "מגיפה של חוסר פיקוח": במוסד הגמילה הדתי רטורנו המדריכים נותרים לבד להתמודד עם האלימות והפקרות המערכת, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 23 בדצמבר 2021; איציק כהן, פרסום ראשון: משבר בין העמותה ל-110 העובדים, באתר בחדרי חרדים, 10 במאי 2020
↑  גלית הראלי, בעקבות תחקיר "המקום": משרד הרווחה סוגר את קהילת הנוער במוסד רטורנו, באתר "המקום הכי חם בגיהנום", 29 במאי 2022
↑  "או שאני מת או שאני מקבל עזרה": עודד הרוש מבקר במרכז רטורנו, באתר הידברות, ו' באלול תשפ"ב
חישה מגנטית

חישה מגנטית (באנגלית: Magnetoreception) היא החוש המאפשר לאורגניזם לחוש שדה מגנטי ובפרט את השדה המגנטי של כדור הארץ. באמצעי זה משתמשים בעלי חיים רבים כדי לנווט ולמקם את עצמם במרחב. ניתן למצוא חישה מגנטית בקרב בעלי חיים רבים ביניהם: תולעים, רכיכות, פרוקי- רגליים, דגים, דו- חיים, זוחלים עופות ויונקים.
מנגנוני חישה מגנטית > סוגי ניווט בבעלי חיים

השדה הגיאומגנטי הוא תכונה פיזיקלית של כדור הארץ הנובעת מסיבובו סביב עצמו ומתנועות גאולוגיות בליבת כוכב הלכת . במשך שנים רבות העריכו מדענים כי בעלי חיים שונים משתמשים בשדה זה כדי לנווט ולהתמצא במרחב, אך הדרך בה הם עושים זאת נותרה לא לחלוטין ברורה .
השדה המגנטי של כדור הארץ יכול לספק מידע חושי מכמה סוגים: מחד ניתן למדוד את כיוון השדה, או את הקוטביות שלו (כמו שעושים בני אדם באמצעות מצפן). מידע זה יכול לספק לבעל החיים כיוון תנועה מועדף (ויכול להוות בסיס עבור ניווט לאורך מסלול פיזיקלי). מאידך ניתן למדוד את עוצמת השדה הגיאומגנטי (כמו שעושים בני אדם באמצעות מגנטומטר), בנוסף לכיוון הנטייה וההרכנה (כדי לקבל את כיוון הווקטור) מידע זה יכול לספק לבעל החיים את מיקומו במפה ויכול להוות בסיס עבור ניווט הנשען על "מפה קוגניטיבית". שילוב בין שני סוגי המידע הללו יכולים להוות את הבסיס לניווט מסוג הדומה לניווט אנושי המסתייע במצפן ובמפה.
שלושה מנגנונים עיקריים הוצעו כדי להסביר את המנגנונים המאפשרים לבעלי חיים לחוש את השדה הגיאומגנטי: חישה מגנטית כימית תלוית אור, השראה מגנטית, וחישה מגנטית מתווכת מגנטיט.
מנגנוני חישה מגנטית > חישה מגנטית באמצעות חישה מגנטית כימית תלוית אור

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מנגנוני חישה מגנטית > חישה מגנטית באמצעות השראה מגנטית

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
מנגנוני חישה מגנטית > חישה מגנטית מתווכת מגנטיט

בשנות השישים נעשתה התצפית הראשונה של חומר מגנטי בבעלי חיים. מחקר זה תיאר את המינרלים בשיניי רכיכות ימיות ממשפחת הכתונתיים (אנ') והראה כי הם מכילים ברזל מחומצן, שהוגדר כמגנטיט (Fe3O4) או מגהמיט (Fe2O3). עובדה זו הפריכה את התפיסה שרווחה עד אז לפיה לא ייתכן חומר כזה בגופם של אורגניזמים. מאז נמצא מגנטיט בחיידקים ואף נמצאו המנגנונים המולקולריים המאפשרים לחיידקים להשתמש במגנטיט כבמצפן, והגנים המאפשרים לחיידק ליצור את המנגנון אשר יוצר ומנצל את המגנטיט הביוסינתטי מהברזל שבסביבתו. עם זאת בחולייתנים ובחסרי חוליות לא נמצאו גנים אורתולוגיים ואופן הפעולה של מגנוני החישה מתווכת המגנטיט נמצאים עדיין במחלוקת.
תולעים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
רכיכות

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
פרוקי-רגליים

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
דגים

מגוון מחקרים הראו כי הן לדגי גרם והן לדגי סחוס יכולת לחוש את הרכיבים השונים של השדה הגיאומגנטי, עם זאת עד היום לא לחלוטין ברור היכן ממוקמים התאים החשים את השדה המגנטי בדגים ובאיזה אופן הם פועלים.
ב-1984 חוקרים הראו כי דגי טונה צהובת סנפיר מגיבים לשינויים בשדה החשמלי. כדי להבין את מיקום המנגנון ואופן פעילותו החוקרים ייבשו, טחנו והקפיאו חלקים שונים בדג ובדקו את תכונותיהם המגנטיות. מתוך 17 דגימות רקמה שנבדקו, עצם הדרמאתמואיד (Dermethmoid bone) הייתה הרקמה בעלת ריכוז המגנטיט הגבוה ביותר ובעלת המומנט הגבוה ביותר ליחידת רקמה. מחקר זה הוביל להשערה כי עצם הדרמאתמואיד היא זו המכילה את מנגנון החישה המגנטי. בעבודה זו ובעבודת המשך על דגי סלמון אדום השתמשו במיקרוסקופיה אלקטרונית כדי לבחון את גודל חלקיקי המגנטיט בדגים ואת אופן פעולתם. המחקרים הראו כי גודל חלקיקי המגנטיט בעצם הדרמאתמואיד די אחיד ותואם את החישובים התאורטיים לגבי חיידקים המשתמשים בחישה מגנטית.
כדי להוכיח בצורה לוגית כי מיקום המנגנון בדגי גרם הוא באזור קדמת הראש וכדי להגדיר את מיקומו טוב יותר נערכו מחקרים אלקטרופיזיולוגיים בטרוטת עין הקשת. החוקרים הציבו אלקטרודות במספר מקומות בחלק הקדמי של הדג. העצב היחיד שהראה תגובה לשינויים בשדה המגנטי היה עצב הנקרא "ros V nerve", המהווה שלוחה של העצב המשולש. עצב זה הגיב לשינויים בשדה מגנטי של 50µT. העצב לא הגיב לשינויים בכיוון השדה המגנטי, אלא לשינויים בעוצמתו בלבד. בניסויים נוספים נמצא כי לאחר הרדמת האזור נצפה שינוי התנהגותי- פיזיולוגי כתגובה לשינוי בעוצמת השדה אך שינוי זה לא הופיע כתוצאה משינוי בכיוון השדה.
הידע שנצבר בנוגע למיקומים של ריכוזי המגנטיט שאותרו בכמה סוגי דגים לצד ההשפעה של שדות מגנטים על העצבים המובילים לאזורים אלו אפשרו לבצע סריקה אינטנסיבית של תאים באזור ספציפי כדי למצוא את התאים המאפשרים חישה מגנטית בדגים. באמצעות שילוב בין מיקרוסקופ קונפוקלי סורק (CLSM) לבין מיקרוסקופ כוח אטומי מגנטי (אנ') הצליחו החוקרים לזהות כי המגנטיט בתאים מסוימים מצוי כשרשרת שאורכה 1 µm בתוך רצפטור בתוך תא הבנוי ממספר אונות ונמצא בשכבה הבסיסית (אנ'), בממברנות דקותלמלה (אנ') באפיתל הריח של הדג. באמצעות שימוש בשדה מגנטי חיצוני ניתן היה לראות את המבנה התלת־ממדי רב האונות של התאים וליצור תמונות המראות את רגישות התאים לשדה המגנטי ואת השינוי הפנימי שנוצר בהם בעקבות הפעלת השדה המגנטי החיצוני בכיוונים שונים .
מחקר מ-2015 השתמש באמצעים מתקדמים כדי לנסות ולמצוא את התאים המסוגלים לחוש מגנטיות בדגי טרוטה. במחקר השתמשו בהקרנה מגנטית על הרקמות וזיהו את התאים אשר הגיבו למגנט על ידי מדידת סיבוב תואם ברקמה לשדה המגנטי שהוקרן. נמצאו מעט מאוד תאים שהגיבו לשדה המגנטי באזור קדמת הראש של הדגים (כ-1 מתוך 520,000 תאים הסתובב בעקבות השפעת השדה המגנטי). לעומת זאת נמצא מגנטיט שהיה מצוי בחלל החוץ תאי, דבר היכול להעיד על מנגנון שאיננו קשור בחישה מגנטית, או על מגנטיט ממקור חיצוני. עם זאת בשיטה זו קיימת בעייתיות בזיהוי מומנטים חלשים (מתחת ל- 2 2 fAm) ועובדה זו גורמת לכך שהמחקר לא שולל לחלוטין את קיומם של רצפטורים בעלי ריכוז נמוך של מגנטיט באזור זה.
עופות

השימוש בעופות כחיות מודל לחקר ההתמצאות במרחב הוא הנפוץ ביותר במחקר בתחום זה. בנוסף לשדה המגנטי חוקרים יודעים על מגוון רחב של מנגנונים המשמשים אותן להתמצאות. בין השאר שימוש בסימנים חזותיים כמו אור השמש, הירח, הכוכבים ופולריזציה של האור, ובסימנים מחוש הריח וחוש השמיעה. כיום מוסכם על ידי מרבית החוקרים כי עופות משתמשים גם בשדה הגיאומגנטי בניווט. מבין המחקרים שעסקו בחישה מגנטית בחולייתנים נראה כי המחקר המעמיק ביותר בתחום נוגע לעופות, אך עם זאת קיימים עדיין פערים מהותיים בנוגע להבנת אופן הפעולה של חוש זה בעופות ובנוגע למיקום התאים המאפשרים את קיומו.
כבר בשנות השבעים של המאה ה-20 הראו מחקרים כי לציפורים יש מצפן פנימי ומפת ניווט מנטלית הקשורים לשדה הגיאומגנטי. בהמשך נתגלה כי בדומה לחיידקים ולחסרי חוליות קיימים מצבורים של ברזל בגוף הציפור שיכולים להיות קשורים ליכולות אלו, מצבורים אלו מופו לאזור שבחלקו העליון של המקור. המחקרים הראשונים שבדקו את עצבוב מצבורי הברזל המחומצן בראש הציפור הגיעו לשתי מסקנות חשובות אשר מקובלות על רוב החוקרים גם היום: ראשית, החישה המגנטית מעצובבת על ידי ענף של העצב הקרניאלי החמישי, בדומה לדגים. המסקנה החשובה השנייה אליה הגיעו היא כי ריכוזי המגנטיט מאפשרים לעופות למדוד את עוצמת השדה הגיאומגנטי ובאמצעותו להשלים חלק "ממפת הניווט", גם זאת בדומה לצורה שבה משערים שהדבר נעשה בדגים. מסקנות אלו נבדקו במחקרים שונים לאורך השנים ומקובלות עד היום. מחקרים שונים הראו בצורה התנהגותית את יכולתם של עופות שונים למקם אנומליות בשדה הגיאומגנטי ובווריאציות שונות לבצע משימות על ידי שימוש בחוש זה.
במחקר שנערך ב-2007, חוקרים שחררו יוני בית שלהן הוצמדו משדרי GPS באתרים שלא היו מוכרים להן. מעקב אחר מסלולי התעופה של היונים הראה כי מסלולי התעופה היו מקבילים או מאונכים לשדה הגיאומגנטי, מחקר זה מחזק את הטענה כי עופות מסוגלים למדוד את עוצמת השדה הגיאומגנטי.
מחקרים שנערכו במאה ה-21 מערערים את ההיפיתזה לפיה הבסיס לחישה מגנטית מתווכת מגנטיט בציפורים נמצא מעל המקור. במחקר אחד צבעו החוקרים (באמצעות פיגמנט כחול פרוסי) אזורים שונים בגוף של יוני בית אשר עשויים להכיל מגנטיט. הצביעה הייחודית בה השתמשו רגישה לריכוזי ברזל מחומצן ולכן ניתן למפות באמצעותה את ריכוזי הברזל באזורים שונים ולהשוות בין פרטים השונים. בנוסף הם השתמשו בסמנים מולקולריים בשביל לזהות תאי עצב בחלק שמעל המקור ובאופן ספציפי באזור שמעל המקור בו נמצאו מרבצי ברזל. התוצאות הראו כי קיימת שונות מאוד גדולה בין פרטים בכמות הברזל במקור, באזורים שונים. בנוסף הם הראו כי המרבצים של הברזל מעל המקור ככל הנראה אינם נוירונים, אלא דווקא מאקרופגים, את הסיבה לשונות הגדולה בכמות הברזל בין היונים השונות הם תולים בכך שהברזל שנמצא הגיע מהסביבה החיצונית. מחקר אחר של אותה הקבוצה ניסה למצוא באמצעות איתור תאים המסוגלים להסתובב בהשפעת שדה מגנטי . בשני המחקרים הקבוצה לא מצאה מגנטיט בחלק שמעל המקור וכמו כן לא נמצא באזור זה מומנטום סיבוב משמעותי שהראה על פעילות של חלקיקים המיצרים סיבוב כתוצאה משדה מגנטי. מחקר נוסף של קבוצה זו הראה כי בניגוד למה שהיה מצופה על סמך מחקרים קודמים בנוגע לשימוש בסם משתק על אזורים המשמשים לחישת השדה המגנטי, מתן סם משתק מקומי באזור שמעל המקור תוך הפעלת שדה מגנטי לא גרם לחוסר פעילות בחלק הקשור לעצב המשולש בגזע המוח .
הקהילה המדעית חלוקה בנוגע לתובנות האחרונות בנוגע למיקום הרצפטורים הקשורים בחישה מגנטית מתווכת מגנטיט בעופות, ולכן החידה בנוגע לדרך בה משתמשים עופות בשדה הגיאומגנטי נותרה עדיין לא פתורה.
יונקים

במשך שנים רבות היה ידוע על מספר מינים מוגבל של יונקים אשר מסוגלים להשתמש בשדה הגיאומגנטי להתמצאות. חולדיים הם חיית מודל חשובה בכל הנוגע לחישה מגנטית מתווכת מגנטיט שכן הם מאופיינים במחייה מתחת לאדמה בתנאי חושך מוחלטים וביכולת התמצאות בסביבה זו. בתחילת שנות האלפיים נמצא כי למין מסוים של חולד יש ריכוזים של ברזל מחומצן באפיתל הקרנית. לאחר שהרדימו את העיניים של החולדים נמצא בניגוד למצב הטבעי, בו החולדים בנו קינים בדרום הכלוב בחושך מוחלט (ולאחר מתן של תמיסת סליין כבקרה), תחת הרדמת העין כיווניות בניית הקינים נעלמה לחלוטין. על אף הקושי המובנה לבודד את החישה המגנטית מאיבר חישה כמו העין, מחקר זה מראה את הפוטנציאל שיש לחקר יונקים פעילי לילה כמו חולדים כדי לגלות את המנגנון בו עובדת חישה מתווכת מגנטיט .
יונקים פעילי לילה נוספים אשר ככל הנראה מנווטים באמצעות חישת השדה הגיאומגנטי הם עטלפים. כחלק ממחקר שבדק את התנהגות הניווט המגנטי של עטלפים שוחררו מספר פרטים באזור לא מוכר להם. על אחת מקבוצות העטלפים ששוחררו הופעל שדה מגנטי בכיוון ההפוך לפני שחרורם. הקבוצה עלייה הופעל השדה המגנטי המלאכותי הראתה כיווניות שונה בתעופתה מהקבוצות עליהן לא הופעל פולס מגנטי או הופעל פולס בכיוון מקביל. ניסוי זה מראה כי עטלפים ככל הנראה משתמשים בחישה מגנטית מתווכת מגנטיט. התנהגות זו מרמזת אף יותר מכך, היא מאפשרת להניח כי העטלפים משתמשים בפולאריות של השדה המגנטי (ובניווט מסוג "מעקב אחר מסלול"). במחקר נוסף הושוו באמצעות סקוויד מוחות של מיני עטלפים שונים (נודדים ושאינם נודדים). המחקר הראה שהמוחות של כל העטלפים הכילו מגנטיט. יתרה מכך, נמצא כי הייתה כמות משמעותית יותר של מגנטיט במוחם של מינים נודדים, ומכך ניתן אולי לשער כי למגנטיט תפקיד חשוב בניווט בנדידה.
יונקים נוספים מסוגלים לחוש את השדה הגיאומגנטי, ביניהם מיני מכרסמים, יונקים גדולים כמו בקר ואיילים, דולפינים ואף כלבים. על אף מגוון המחקרים שבחנו את האופן ההתנהגותי בו מגיבים יונקים שונים לשינויים בשדה המגנטי, מספר המחקרים שעסקו במנגנון הפיזיולוגי נותר מוגבל.
ראו גם

מגנטוביולוגיה
יחסי רוב ומיעוט

מדינות העולם ידועות בהרכבן האתני ההטרוגני, כך שמדינות ללא מיעוט הן נדירות. במחקר האקדמי קיימים מספר מודלים מקובלים לחקר יחסי רוב ומיעוט. מודלים אלו הם מודלים טהורים, משמע אידיאלים ולא תמיד כל סעיפיהם יתקיימו במציאות המורכבת. כמו כן, המודלים אינם תמיד מוחלטים. גם בחקר יחסי רוב-מיעוט בישראל, ישנם מספר מודלים לניתוח הנושא.
ארבעת המודלים העיקריים לניתוח יחסי רוב-מיעוט > בינוי האומה

המודל של בינוי אומה פועל על פי עקרון השואף לאחד קבוצות שונות בחברה לכדי אומה אחת. לא מספר תרבויות שונות, אלא אומה אחת עם תרבות וערכים המשותפים לכולם. הטענה היא, ששמירת תרבותן וערכיהן של הקבוצות השונות תיצור הפרדה ובידול בחברה, ולכן פילוג עקב חוסר בחיבורים המשותפים לכלל האזרחים. המטרה הסופית של מנהיגים הנוקטים במודל זה היא, ביטול השסעים בחברה, ובעיקר שסעים אתניים (לשוני, תרבותי, מוצא ועוד').
שלוש הדרכים להשגת בינוי אומה :
כור היתוך – כור היתוך פירושו ערבוב של קבוצות אתניות שונות יחד, ויצירה של קבוצה אתנית חדשה ומגובשת עם ערכים המשותפים לכלל הקבוצות. כל קבוצה תורמת מחיקה, כאשר בסוף התהליך הקבוצות השונות נעלמות ונוצרת קבוצה חדשה והומוגנית המורכבת ממגוון הזהויות הקודמות. בחברה הישראלית בשנותיה הראשונות של המדינה הפעיל ראש הממשלה דוד בן-גוריון מדיניות של מיזוג גלויות על פי רעיונות של קיבוץ גלויות ושיבת ציון. היחוד בכך הוא כי בשונה מהצורה הרווחת של כור היתוך לא היה מדובר בתיאור תהליך, כי אם במדיניות ממשלה רשמית אשר שאובה מרעיונות יהודיים ואף משיחיים. מטרת מיזוג הגלויות הייתה לשלב את העולים עם הישראלים הוותיקים על מנת ליצור תרבות ישראלית עברית חדשה לעם ישראל ששב לארצו, כאשר הדרך העיקרית לכך הייתה באמצעות מערכות החינוך הממלכתיות והצבא.
הטמעה תרבותית – מיזוג של קבוצה אחת בתוך אחרת. התוצאה הסופית היא אינטגרציה: קבוצה אחת נעלמת והשנייה נשארת. קיימת תרבות דומיננטית שהופכת להיות התרבות והזהות הקולקטיבית כאשר הקבוצות האתניות, המיעוט, מצטרפות לתרבות הדומיננטית. יש הבדל בין כור היתוך לטמיעה – בכור ההיתוך כל קבוצה נותנת משהו משל עצמה ליצירת זהות חדשה, ואילו בשיטת הטמיעה קבוצה אחת בהכרח תאבד את הייחודיות בתוך הזהות החדשה שהיא הזהות של הקבוצה הדומיננטית. ביהדות המונח התבוללות משמעותו תהליך היטמעות יהודים בקרב חברה של גויים הסובבת אותם. התבוללות יכולה להיות השפעה של תרבויות הגויים ועד אובדן מוחלט של הזהות הלאומית והמרת הדת.
דוקטרינת הטמעה- הכוונה שיטתית של קבוצות אתניות להטמעה בתוך הזהות החדשה הרצויה למנהיגי האומה. בעוד שטמיעה היא תהליך הדרגתי טבעי, בלתי מכוון ולאו דווקא מודע לעצמו. ב"הטמעה"- מישהו מנהל מדיניות שיטתית, כדי שהתהליך יקרה.
ארבעת המודלים העיקריים לניתוח יחסי רוב-מיעוט > פלורליזם שוויוני

המודל השני ליחסי רוב-מיעוט בחברה אינו מתייחס לשוני בין קבוצות אתניות כדבר שלילי, ואינו טוען כי יש להטמיע תרבות אחת בתוך אחרת או למחוק זהויות ישנות. המודל הזה טוען כי שוני הוא דבר טוב ופורה, וכי יש מקום לכולם. הדוגמה המרכזית של מודל זה היא ארצות הברית, הרואה תרבות הטרוגנית ככזו שגם מחנכת לדמוקרטיה. למשל, שמורות האינדיאנים בארצות הברית מאפשרות לאינדיאנים לשמור על עצמאות מסוימת, על אוטונומיה, אך מחוץ לשמורה כולם אמריקאים.
דגם זה מניח את קיומן העובדתי של קב' שונות, אך להבדיל מאינטגרציה, הוא אינו פועל לכינון של אחידות, אלא מנסה לקיים חברה, שחיה בשלום עם ריבוי קבוצות. המרכיב השני החשוב בדגם הוא, שאין העדפה של קב' אחת על פני השנייה, כולן שוות.
שלושת המבנים בהן פועל המודל:
דמוקרטיה ליברלית – הדמוקרטיה הנפוצה במערב, אשר אחד מערכיה הבסיסיים הוא השוויון. דמוקרטיה מהותית אינה מתקיימת מבלי שערך השוויון חל על כל בני החברה.
מדינת כל אזרחיה - שוויון בין כל האזרחים כיחידים. ההדגשה היא שהמדינה לא מכירה רשמית בקיומן של קבוצות מובחנות, ולכן גם מנועה מלהעדיף קבוצות מסוימות על פני אחרות. הדוגמה הקלאסית לדגם זה היא ארצות הברית. תביעה פוליטית ל"מדינת כל אזרחיה" היא תביעה ידועה ומוכרת של המיעוט הערבי בישראל (וראו לצורך העניין את בל"ד).
מדינת כל קהילותיה – הכרה של המדינה בקיומן של קהילות שונות (אתניות, תרבותיות וכדומה), והענקת ביטוי מוסדי לכל קהילה (רשויות שלטון, מעמד לאומי וכיוצא בזה). מעמד התרבויות השונות מעוגן בחוקה. מדינות לדוגמה: בלגיה, שווייץ, קנדה.
ארבעת המודלים העיקריים לניתוח יחסי רוב-מיעוט > פלורליזם לא שוויוני

מדינות הפועלות על פי דגם זה יוצרות בפועל אפליה מבנית תחוקתית. בפלורליזם לא- שוויוני הנחת היסוד היא, שמקבלים את עובדת קיומם של קב' שונות בחברה, אלא שההבדל הוא בנושא השוויון. משמע, יש קבוצות שונות בחברה אך אחת או חלק מהן תהיינה מופלות לרעה, וההתייחסות אליהן היא לא שוויונית. גם בישראל יש ויכוח לגבי האם ישראל שייכת למודל או לא, אם כי חוקרים רבים מתארים את ישראל כשייכת באופן ברור לתיאור של דמוקרטיה אתנית. הבולט שבהם הוא הסוציולוג סמי סמוחה.
דמוקרטיה אתנית - משטר שבו, לכל האזרחים ניתנות זכויות חברתיות ופוליטיות, אך קב' אחת נהנת מעדיפות מבנית ומהותית. הדגם דמוקרטי בכך, שלכל האזרחים יש זכויות אבל תוך כדי כך ברור, שיש העדפה של קב' אחת על פני האחרת. בישראל למשל, לכל האזרחים הערבים יש את הזכות להצביע לכנסת. זה אומנם ביטוי למתן זכויות פוליטיות, אך במישור ההתנהגותי המפלגות הערביות לא לגיטימיות לשותפות קואליציונית מלאה.
אתנוקרטיה - משטר המסייע להתפשטותה של קבוצה אתנית בטריטוריה רב אתנית. במדינה זו השיוך האתני, ולא האזרחי, הוא המפתח המרכזי לחלוקת המשאבים והכוח. במשטר זה ישנם סממנים דמוקרטים (כמו בחירות) אך המבנה הוא לא דמוקרטי.
אפרטהייד - הפרדה גזעית. חוסר שוויון מוחלט, המתקבל על ידי הענקת זכויות יתר לקבוצה אתנית אחת, ושלילת זכויות מהקבוצה או הקבוצות האתניות האחרות. מונח זה שימש להגדרת המשטר שהונהג בדרום אפריקה בשנים 1948 עד 1990, אשר בשונה ממקרים אחרים של הפליה ממוסדת, שבהם הרוב פוגע בזכויות המיעוט, זיכה דווקא את המיעוט הלבן בזכויות יתר, ושלל זכויות מהרוב השחור.
ארבעת המודלים העיקריים לניתוח יחסי רוב-מיעוט > הפרדה

מנהיגים המחליטים על אסטרטגית הפרדה, שואפים לייצר אומה הבנויה על קבוצה אתנית אחת, ללא שליטה על קבוצה אתנית שונה. לשם כך הם מוכנים לנקוט בשיטות שונות, כולל אפילו גירוש של קבוצות אחרות. לעיתים יש שילוב בין השיטות. למשל, בבוסניה התקיימו כל השיטות בזו אחר זו.
שיטות להפרדה :
אירדנטה
חלוקה - מחלקים את השטח הגאוגרפי בין הקבוצות השונות.
השמדה - קבוצה אתנית אחת משמידה את הקבוצות האתניות האחרות (ראו למשל - השואה).
גירוש - קבוצה אתנית אחת מגרשת מהשטח את הקבוצות האתניות האחרות. דיון מהותי על כך נערך עד היום בישראל לגבי מלחמת העצמאות, ולגבי המידה שבה נעשו גירושים על ידי החיילים בשטח, לעומת בריחה של האוכלוסייה הערבית.
חילופי אוכלוסין - כל קבוצה אתנית עוברת לשטח גאוגרפי אחד בו היא הרוב.
ראו גם

סולם אולפורט
הכרעת הרוב
עריצות הרוב
כלכלת סן מרינו

| --- | --- |

 דירוג עולמי:  תמ"ג: 193; תמ"ג לנפש: 23
 מטבע:  אירו 
 סטטיסטיקה
 תמ"ג:  1,855
 תמ"ג לנפש:  55,259
 צמיחה כלכלית:  1.00% (דירוג: 174; הערכה לשנת 2015)
 אינפלציה (מה"ל):  2.5% (2017)
 כוח עבודה:  21830 (הערכה לספטמבר 2013)
 כוח עבודה לפי מקצוע:  חקלאות: 0.1%, תעשייה:34.4%, שירותים: 65.5% (2017)
 אבטלה:  2%
 קשרי מסחר
 יצוא:  3.829 מיליארד (2011)
 יצוא מוצרים:  אבני בניין, אבני גיר, יין, מוצרי מאפה, טקסטיל וקרמיקה
 יבוא:  2.551 מיליארד (2011)
 יבוא מוצרים:  מוצרי צריכה ומזון
 
 הנתונים מבוססים בעיקר על:  ספר העובדות העולמי של ה-CIA הסכומים הנקובים בדולרים בערך זה, הכוונה לדולר אמריקאי, אלא אם כן צוין אחרת
 
כלכלת סן מרינו נשענת על ענפי התיירות, הבנקאות וייצוא מוצרי קרמיקה, בגדים, בדים, רהיטים, צבעים ויין. מגזר הייצור והפיננסים מהווה יותר ממחצית מהתמ"ג של סן מרינו. רמת התפוקה ורמת החיים לנפש במדינה דומים לאלה של האזורים המשגשגים ביותר באיטליה.
כלכלת המדינה הצטמצמה במידה ניכרת מאז 2008, בשל חוסר הביקוש מאיטליה - המהווה כמעט 90% משוק הייצוא והמגזר הפיננסי במדינה. הקשיים במגזר הבנקאי והירידה הניכרת בהכנסות מהמסים הובילו לצמיחה שלילית של תמ"ג המדינה. ממשלת סן מרינו נקטה מאמצים רבים כנגד ההאטה הכלכלית - כולל הענקת אשראי מסובסד לעסקים ברחבי המדינה. סן מרינו אינה מנפיקה ניירות ערך ציבוריים, בעת הצורך, הממשלה מממנת גירעונות על ידי הפחתת פיקדונות בבנקים המרכזיים.
המשק במדינה מרוויח מהשקעות זרות בשל מס חברות נמוך יחסית ומיסים נמוכים על הכנסות ריבית. שיעור מס ההכנסה במדינה נמוך מאוד - כשליש מהממוצע באיחוד האירופי. סן מרינו ממשיכה לפעול לקראת כללים פיסקליים עם האיחוד האירופי תחת סטנדרטים בינלאומיים. בחודש ספטמבר 2009, ארגון ה-OECD הסיר את סן מרינו מרשימת מקלטי המס שעדיין לא אימצו באופן מלא את תקני המס הבינלאומיים. בשנת 2010, סן מרינו חתמה על הסכם בדבר החלפת מידע עם מרבית המדינות הגדולות. בשנת 2013, ממשלת סן מרינו חתמה על אמנה בדבר מניעת כפל מס.