stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מדינה
היסטוריה

במהלך ההיסטוריה, ואף כיום, מתקיימות חברות רבות ללא מדינה. המדינות הראשונות בהיסטוריה האנושית התקיימו לפני כמעט 6,000 שנה באזור המזרח התיכון, במסופוטמיה, נמרוד המקראי הצליח לאחד את כל האנושות לממלכה אחת ושלט בה. בתקופה שלאחר נפילתה של האימפריה הרומית במאה החמישית לספירה, אירופה החלה תהליך של התחלקות לנסיכויות רבות, שריבונותיהן וגבולותיהן השתנו בתכיפות. ממצב זה של אי סדר פוליטי, התפתחה בתהליך הדרגתי שנמשך לאורך מאות שנים, מדינת הלאום המודרנית, המורכבת מאנשים בעלי אזרחות דומה החיים בטריטוריה מוגדרת. סוג השלטון השתנה, בהתחלה קמו שלטונות מונרכיים לחלוטין ולאחר מכן קמו מונרכיות קונסטיטוציוניות (חוקתיות) או רפובליקות, כמה מהן פדרציות, כלומר איחוד של מדינות במטרה לתת לשלטון המרכזי סמכויות בתחום הביטחון, מדיניות החוץ, האוצר והחוקה. בנוסף, קמו איחודים של מדינות חצי עצמאיות.
במאה ה־20, התפתחה תפיסה שכל לאום הרוצה בכך, זכאי למדינה. שכן לאומיות היא הביטוי של עם לרצונו להתקיים במסגרת חברתית ומדינית משותפת. סיסמתם של תנועות לאומיות רבות הייתה מדינה לכל לאום וכל הלאום במדינה אחת. בו בזמן, משטרים טוטליטריים ודיקטטורים, בהן שליט אחד אוחז בידיו את כל הכוח, התקיימו בכמה מדינות.
מבנה המדינה בתיאוריה

חלק התאוריות הפוליטיות לגבי המדינה, יכולות להיות מקוטלגות לשתי קטגוריות. מרבים להבחין ביניהן על פי המושגים ימין ושמאל.
התאוריות הימניות הן התאוריות הליברליות או השמרניות, המתייחסות לקפיטליזם כנתון וכדרך יחידה לניהול הכלכלה והחברה. כיוצא מזה הן מתעסקות במקום של מדינה בתוך חברה קפיטליסטית. תאוריות אלו לרוב רואות את המדינה כמנותקת מהחברה והכלכלה וככזו הלוקחת עמדה נייטרלית בסוגיות אלו.
התאוריות השמאליות הן התאוריות המרקסיסטיות או הסוציאליסטיות, הרואות במדינה ופוליטיקה קשר הדוק לכלכלה ולחברה האנושית. תפיסות אלו מדגישות את הקשר שבין כוח כלכלי לכוח פוליטי. הן רואות את המדינה הליברלית (או הבורגנית) ככלי בלתי־לגיטימי של המעמד העליון על מנת להנציח את שלטונו.
מנגד לספקטרום של שמאל וימין ניצבות שתי גישות המגדירות עצמן כמנותקות מהקשת הפוליטית:
התאוריות האנרכיסטיות שואפות לכונן חברה המתנהלת ללא מוסד המדינה ובוחנות באופן ביקורתי את ההיררכיות החברתיות.
התאוריות הפאשיסטיות שואפות לחברה המבוססת על קואופרטיבים שייוצגו בממשל, באופן שונה מהותית מבדמוקרטיה הפרלמנטרית ומשייכות לרוב ריבונות יותר גדולה של המדינה מהמשטרים הדמוקרטים.
היבטים במאפייני המדינה > גבולות

סוגיית הגבולות של מדינות היא סוגיה חשובה, שתאורטיקנים שונים במדע המדינה נדרשו לה. גבול מדיני זהו קו המגדיר את שטחה של המדינה, בדרך כלל – תוך הסכמה עם שכנותיה או – תחום הים עליו היא יושבת. ישנן מדינות, כמו ישראל, שגבולותיהן עדיין אינם מוחלטים בעיני הקהילה הבין-לאומית. למרות זאת, בהתאם לתאוריות שונות במדע המדינה, אף על פי שמדינות כישראל אינן בעלות גבולות סופיים, הדבר אינו גורע מהן את הגדרתן כמדינה. בעיקר כיוון שיש במדינות אלו שלטון עצמי, ריבונות, שליטה על אמצעי האלימות (צבא, משטרה), הכרה מצד הקהילה הבין־לאומית וכדומה. מאידך, עקב הסיבות שהוזכרו הרשות הפלסטינית למשל, עדיין לא תוגדר כמדינה, אף על פי שגם היא נדרשת לשאלת הגבולות.
היבטים במאפייני המדינה > אוכלוסייה

מבחינת הרכב האוכלוסייה, מדינות לאום אתני מתחלקות לארבע קטגוריות:
מדינת לאום הומוגנית – מדינה שיש בה רק לאום אחד למעט מיעוט או מיעוטים שאינם מורגשים כלל בגלל קוטנם (לדוגמה: פורטוגל ויפן).
מדינת לאום קלאסית – מדינה של לאום אחד מרכזי ומיעוט או מיעוטים עם לאום אחר עם נוכחות מורגשת (לדוגמה: ספרד, ישראל).
מדינה דו לאומית – מדינה אחת ובה שני לאומים בעלי מעמד שווה (לדוגמה: בלגיה).
מדינה רב לאומית – מדינה שבה יושבים לאומים רבים (לדוגמה: שווייץ).
היבטים במאפייני המדינה > שלטון

השלטון במדינה פועל מתוקף שלוש הנחות:
הסכמת האוכלוסייה לחיות באותה מדינה ולקבל את מרותה (בעיקר בדמוקרטיות).
כוחה של המדינה להשליט סמכות וחוק (ריבונות).
יכולתו להפעיל כוח חמוש מאורגן הפועל בשם המדינה ושהכוח הזה הוא היחיד שראוי לפעול ללא מתחרים.
סוגי עצמאות והכרות במדינות

מדינות עצמאיות בעלות הכרה מלאה – מדינות בהם ישנה הכרה מלאה מצד שאר העולם ובנוסף בעלות שלטון עצמאי מקומי בלתי תלוי. כל המדינות האלו הן חברות מלאות באו"ם. מדינות אלו בדרך כלל נמצאות בשלל ארגונים בין-לאומיים.
מדינות עצמאיות בעלות הכרה מוגבלת – מדינות עצמאיות לחלוטין בעלות שלטון מקומי בלתי תלוי, אולם מקבל הכרה חלקית מצד העולם. מדינות אלו לא חברות מלאות באו"ם (אם לא מחשיבים מדינות בעלות הכרה כמעט מלאה כמו ישראל). אולם הן כן נמצאות בארגונים בין-לאומיים מסוימים אך לא בכולן.
מדינות לכאורה – היא מדינה שהוכרזה על ידי העומדים בראשה, ואף עמדה בקריטריונים של המשפט הבין-לאומי הפומבי לקיומה של מדינה כגון סממני עצמאות סמליים, כמו בולים וחוקה, גבולות מוגדרים ואף הכרה מסוימת של מדינות לכאורה אחרות, אך לא זכתה להכרה רשמית כלשהי של מדינה אמיתית בקיומה. חלק מן המדינות לכאורה היו בגדר תעלול פרסומי וחלקן נבעו מצורך אמיתי.
מדינות אלו עצמאיות, אומנם לא נמצאות באף ארגון בין לאומי.
מדינת בובה – מדינה שבה מושלת ממשלת בובה, מדינה עצמאית לכאורה אך בפועל נשלטת על ידי מעצמה אחרת או מנהיגים מחוץ למדינה. למדינה אף יכולה להיות הכרה בין-לאומית אך אינה עצמאית.
מדינת חסות – מדינה המקבלת חסות מסוימת בתחומיי הצבא ממדינה עצמאית אחרת, אבל מקבלת עצמאות במגוון רחב של תחומים אחרים ובעלת עצמאות חלקית.
ממשלה גולה – ממשלה הטוענת להצדקות לריבונות עצמאית בשטח מסוים אך בפועל היא אינה שולטת בו, היא יכולה לקבל הכרה בין-לאומית
מדינות בפדרציה – הן מדינות בעלות עצמאות חלקית מאוד ומועטה, וחסרי הכרה בין-לאומית, כפופות לממשל הפדרלי.
ראו גם

מדינות לפי נושאים
מדינות
לקריאה נוספת

יורם דינשטיין, המשפט הבינלאומי והמדינה, 1971.
יעל רונן, "המדינה" במשפט בינלאומי (רובי סיבל ויעל רונן, עורכים, נבו 2016, מהדורה שלישית) 75–94.
Lassa Oppenheim, Ronald Roxburgh, International Law, 2005
הערות שוליים

↑  דינשטיין, עמ' 100–102
↑  Oppenheim and Roxburgh, p. 135
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007531739005171  BnF: cb11937050q (data)  GND: 4056618-3  LCCN: sh85127474  NDL: 00566274  NKC: ge131523
רכש גומלין

בעסקאות יבוא, רכש גומלין הוא התחייבות של התאגיד המוכר, או המדינה המוכרת, לרכישת מוצרים, בשיעור מסוים מהיקף העסקה, מהתאגיד הרוכש או מהמדינה הרוכשת, לשם איזון המאזן המסחרי בין שני הגופים. הדרישה לרכש גומלין מקובלת בעסקאות בין מדינות, כגון עסקאות של רכש ביטחוני, וגם בעסקאות בין תאגידים.
רכש גומלין על יבוא לישראל

בישראל, כאשר משרד או חברה ממשלתית, המכונים גופים מזמינים, מתקשרים עם ספק חוץ בשווי הגבוה מ-5 מיליון דולר, מחויבות החברות הזרות בביצוע רכש גומלין או השקעות בתעשייה המקומית. שיעור המחויבות עומד על 35%, למעט שני חריגים: כאשר מדובר ברכש ביטחוני של משרד הביטחון שיעור המחויבות עומד על 50%, וכאשר מדובר ברכש אזרחי מספק המייצר באחת המדינות החתומות על הסכם הרכש הממשלתי הבינלאומי (GPA) עומד השיעור על 20%.
החברות המחויבות יכולות לממש את מחויבותן באמצעות רכש גומלין ישיר, דהיינו קבלנות משנה לפרויקט הספציפי, או ברכש גומלין עקיף, כלומר רכש מתעשיות מקומיות שאינו ממומש כחלק מהפרויקט הספציפי, ומיועד ליצוא, השקעות, מחקר ופיתוח, העברת ידע, הסמכות, רכישת שירותים ועוד.
מכוח תקנות חובת מכרזים (חובת שיתוף פעולה תעשייתי) התשס"ז-2007, הרשות לשיתוף פעולה תעשייתי וקידום השקעות זרות במשרד הכלכלה והתעשייה מוסמכת לדרוש מהחברות הזרות לממש את מחויבותם. הרשפ"ת אמונה על ניהול רכש הגומלין של מדינת ישראל ופועלת למינוף ההוצאה הממשלתית לכדי חיבורים עסקיים בני קיימא. הרשות פועלת עם גופי ממשלה וחברות זרות על מנת ליצור הזדמנויות עסקיות עבור התעשייה הישראלית, לטובת חיזוק תעשיות, עסקים ותעסוקה בפריפריה ובאזורי עדיפות לאומית. רשפ"ת פועלת בשלושה תחומים, אל מול הגופים הרלוונטיים לביצוע רכש גומלין בישראל:
גופים מזמינים: התחום אמון על הקשר בין הרשות לבין הגופים המזמינים לפני ולאורך המכרז, במטרה להרחיב את היקף ההתחייבויות של החברות הזרות ולהבטיח הגשת תוכניות מימוש איכותיות. הפיקוח על תוכניות שיתוף הפעולה ודרכי מימושן בכלל המכרזים המחויבים, ובעיקר ארוכי הטווח שבהם, מאפשר מיצוי של פוטנציאל ההתקשרות עם החברות הזרות והעצמת התועלת למשק ולתעשייה הישראלית.
ספקי חוץ: התחום מבצע בקרה ומעקב אחר מימוש מחויבותם של החברות הזרות לאורך תקופת המימוש. התחום אמון על אישור דיווחי מימושים, ייעוץ לחברות הזרות בנושאי רגולציה ומימוש, אישור הסכמי מסגרת וניהול מו״מ על שינויים בתוכניות המימוש. כמו כן, התחום עושה שימוש במנגנוני אכיפה מול החברות הזרות שלא עומדות בהתחייבויותיהן, על מנת למצות ולמנף את כספי רכש הגומלין לקידום התעשייה הישראלית.
תעשייה ישראלית: התחום פועל לחבר בין התעשייה הישראלית והחברות הזרות, בדגש על שילוב תעשיות חדשות והרחבת טווח ההשפעה לחברות קטנות ובינוניות ומפעלים בפריפריה. התחום מארגן משלחות וימי ספקים במטרה לחשוף את החברות הזרות לפוטנציאל הגלום בתעשייה הישראלית, לבנות קשרים בעלי תועלת הדדית ולייצר שותפויות ארוכות טווח. בנוסף מפעיל התחום גוף שטח ייעודי המספק שירותי פיתוח עסקי לתעשייה הישראלית ומחבר בינה לבין החברות הזרות, מתוך הבנת הצרכים והיכולות של כל חברה.
רכש גומלין על יבוא לישראל > חברות המבצעות רכש גומלין בישראל

כיום רשומים במערכות הרשפ"ת יותר מ-250 חברות זרות, מהמובילות בעולם בתחומים: ביטחון, רכבות, תעופה, אנרגיה, אלקטרוניקה, ציוד רפואי, רכב ועוד.
דוגמאות:
חברת בואינג היא ספק גדול של ציוד ביטחוני לצה"ל, ובכלל זה מטוסי F-15 איגל. בהסכם מסגרת שנחתם בשנת 2018 בין החברה למשרד הכלכלה נקבעה התחייבות של החטיבה הצבאית של בואינג לרכש גומלין בהיקף של 35% לפחות מערך כל עסקה שלה עם ממשלת ישראל וגופים מטעמה.
העסקה לרכישת מטוסי F-35 מחברת לוקהיד מרטין, בעלות של כ-5 מיליארד דולר, הובילה לרכש גומלין בישראל בסך כ-1.75 מיליארד דולר.
הערות שוליים

↑  נווית זומר, הסכם ענק עם בואינג: ענקית התעופה תבצע רכש גומלין ממפעלים ישראליים, באתר כלכליסט, 30 באוקטובר 2018
↑  יובל אזולאי, ‏היקף הרכש מהתעשיות הישראליות למטוסי החמקן: כ-1.75 מיליארד דולר, באתר גלובס, 8 בספטמבר 2019
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007567872605171  GND: 4130467-6  LCCN: sh85033448  LNB: 000343736
רומן קרויציגר

רומן קרויציגר (בצ'כית: Roman Kreuziger; נולד ב-6 במאי 1986) הוא רוכב אופני כביש צ'כי לשעבר. הוא פרש מרכיבה מקצוענית בסוף עונת 2021 ונכון לשנת 2022 הוא משמש כדירקטור ספורטיף בקבוצת בחריין–ויקטוריוס. הישגיו הבולטים בקריירה היו ניצחונות בטור דה סוויס ובטור דה רומאנדי ב-2008 ו-2009 בהתאמה, ביחד עם ניצחונות במרוץ אמסטל גולד ב-2013 וקלאסיקה סן סבסטיאן ב-2009. בתחום הגרנד טורס, סיים חמישי בטור דה פראנס 2013 וג'ירו ד'איטליה 2011.
ביוגרפיה

קרויציגר הוא בנו של רומאן קרויציגר, שגם הוא היה רוכב אופניים בעברו. קרויציגר החל להראות את כישרונו ב-2004, כשניצח את אליפות העולם עד גיל 19 באותה שנה.
ביוגרפיה > אסטנה (2011–2012)

לאחר חמש שנים בליקוויגאס הצטרף קרויציגר לאסטנה.
ב-2011 תכנן קרויציגר לעשות הופעת בכורה בג'ירו ד'איטליה, תחילת השתתף בג'ירו דל טרנטינו, אחד ממרוצי ההכנה הידועים לג'ירו, וניצח את קטגוריית ההרים ואת קטע הרביעי במרוץ. לאחר מכן המשיך את הכנותיו בלייז'–בסטון–לייז' ורשם את התוצאה הטובה ביותר שלו במרוץ כשסיים רביעי, 24 שניות מפיליפ ז'ילבר המנצח והאחים שלק, כשהוא מוביל דבוקה של שלושה רוכבים במקומות 4–6. את הג'ירו עצמו התחיל עם קבוצתו במקום ה-17. לאחר שבעה קטעים ניצב קרויציגר במקום ה-14, 44 שניות מפיטר ווינינג המוביל. בקטע ה-7 עצמו סיים קרויציגר שלישי, לאחר שסיים במקום הזה מתוך ספרינט של דבוקה מצומצמת של רוכבים. בקטע ה-9 שהסתיים בעלייה לאתנה, סיים קרויציגר רביעי, כשהוא בין דבוקה של חמישה רוכבים שסיימו במקומות 3–7, 50 שניות מאלברטו קונטדור המנצח. בעקבות כך טיפס קרויציגר עד למקום השביעי הכללי, 1:41 מקונטדור. בקטע ה-13 סיים קרויציגר במקום החמישי, 1:36 דקות מחוסה הומברטו רוחאנו המנצח, שגבר על קונטדור בספרינט. קרויציגר הוביל דבוקה של רוכבים שסיימה במקומות 5–10. בעקבות כך עלה קרויציגר למקום החמישי הכללי, 3:29 דקות מקונטדור. למחרת, בקטע ה-14 שהסתיים בעלייה למונטה זונקולן, רשם קרויציגר יום מאכזב מבחינתו לאחר שסיים במקום ה-15, ובעקבות כך ירד למקום התשיעי הכללי, 6:40 דקות מקונטדור. בקטע ה-15 חזר קרויציגר למקום השמיני לאחר שסיים את הקטע באותו מקום, על חשבונו של הוברט דופון הצרפתי שירד למקום ה-15. בקטע ה-16 קרויציגר אומנם סיים חמישי, 49 שניות מקונטדור, אך איבד סיכוי לכניסה לפודיום לאחר שפערו מקונטדור עמד על 9:47 דקות. בהמשך המרוץ הצליח לחזור קרויציגר למקום החמישי וסיים את המרוץ במקום הזה, 11:28 דקות מקונטדור, שהספיק לו לניצחון בקטגוריית הרוכב הצעיר במרוץ. בהמשך נפסל קונטדור מהמרוץ וכל תוצאותיו והניצחון הועבר למיקלה סקרפוני שסיים שני את המרוץ. לאחר מכן התחרה גם בטור דה פראנס. כבר בשלב מוקדם של המרוץ נראה שקרויציגר לא יכול להוות פקטור בקרב על החולצה הצהובה, הוא סיים את הטור במקום ה-112 הכללי.
גם ב-2012 העדיף קרויציגר להתמקד בג'ירו, הוא פתח את העונה עם מקום שישי במונטהפאשי סטראדה ביאנקה, 1:03 דקות מפביאן קנצ'לרה המנצח. לאחר מכן המשיך את הכנותיו לג'ירו עם הופעת בכורה בטירנו - אדריאטיקו. בקטע ה-4 וה-5 סיים קרויציגר שני, בקטע ה-4 זה היה לאחר שהיה חלק מדבוקה שכללה אותו, את ניבאלי ואת דנילו די לוקה ופטר סאגאן, ולבסוף סאגאן גבר על השלושה בספרינט הסיום כשקרויציגר מסיים שני. בקטע ה-5 זה היה לאחר שהגיע 16 שניות אחרי ניבאלי. זה הספיק לקרויציגר לסיים שלישי את המרוץ, 26 שניות מניבאלי המנצח. לאחר מכן סיים שישי בג'ירו דל טרנטינו ובטור דה רומאנדי. לג'ירו הגיע כמוביל קבוצתו, אך לא הצליח להתמודד במאבקי הדירוג הכללי ואיבד סיכויים לניצחון בשלב מוקדם. בקטע ה-19 במרוץ קרויציגר ניצח לאחר בריחת יחיד והשיג את הניצחון הראשון שלו בקטע בגרנד טור. את הג'ירו סיים במקום ה-15, כמעט 20 דקות מריידר הסג'דל המנצח. לאחר הג'ירו סיים שישי בטור דה סוויס ובאליפות צ'כיה. לקראת סוף העונה השתתף ב"טור בוהמיה", מרוץ חד יומי בצ'כיה, וסיים שני, לאחר שהפסיד למארוש קובאץ' הסלובקי בספרינט הסיום.
ביוגרפיה > אוריקה סקוט (2017–2018)

בשל סגירתה של טינקוף, הצטרף קרויציגר ב-2018 לאוריקה - סקוט האוסטרלית. ב-2017 העונה סיים רביעי באליפות צ'כיה ו-24 בטור דה פראנס, כשהוא מסייע לסיימון ייטס לסיים שביעי את המרוץ. התוצאה הטובה ביותר שלו קרויציגר הייתה מקום חמישי בקטע ה-8. לאחר הטור ניצח את "PRO Ötztaler 5500", מרוץ חד יומי באוסטריה.
ב-2018 סיים שמיני בוולטה אה ולנסיה, 57 שניות מאלחנדרו ולוורדה המנצח. הוא בלט בקלאסיקות הארדנים לאחר שסיים שני במרוץ אמסטל גולד. לאחר שמייקל ואלגרן התקיף 2.2 קילומטרים לסיום קרויציגר היה הרוכב היחיד שעקב אחריו, אך בספרינט בין שניהם הפסיד כאמור קרויציגר לואלגרן. קרויציגר המשיך בכושר הטוב שלו בקלאסיקות שלאחר מכן סיים רביעי בלה פלש ואלון, 4 שניות מז'וליאן אלאפיליפ המנצח. גם במונומנטים סיים בעשירייה הראשונה, לאחר שהגיע במקום השמיני ו-39 שניות אחרי בוב יונגלס המנצח. לאחר מכן התחרה בג'ירו ד'איטליה 2018, וזו הייתה הפעם הראשונה שהתחרה בג'ירו מאז 2015. בקטע ה-6 סיים קרויציגר שישי, 4 שניות מטים ולנס המנצח. את הג'ירו כולו סיים במקום ה-55, כשהוא סייע לסיימון ייטס להוביל את המרוץ מהקטע ה-6 עד הקטע ה-19. באליפות העולם שנערכה באינסברוק, צ'כיה סיים קרויציגר במקום השישי, 43 שניות מאלחנדרו ולוורדה המנצח.
ביוגרפיה > דיימנשן דאטה (2019–2020)

לאחר שנתיים במיצ'לטון - סקוט עבר קרויציגר לדיימנשן דאטה הדרום אפריקאית. הוא התחרה בטור דה פראנס וסיים את המרוץ במקום ה-16, הראשון מבני קבוצתו, בפער של 36:09 דקות מאיגן ברנל המנצח.
ביוגרפיה > דיימנשן דאטה (2019–2020) > חשדות בקשר שימוש בסמים

לפי שותפו לשעבר בקבוצת ליקוויגאס, לאונרדו ברטניולי, קרויציגר היה מקושר לרופא הידוע מיקלה פרארי שנחשד בכמות גדולה של פרשיות סימום שונות וכי היה מסמם שיטתי של רוכבים. בהתחלה קרויציגר הכחיש את הטענה, אך בהמשך הודה שעבד עם פרארי בין 2006 ל-2007, אך לא עשה שימוש בשום סם או חומר אסור כלשהו לטענתו.
ב-יוני 2014 טינקוף השעתה עצמאית את קרויציגר לאחר שהתגלו חריגות בדרכון הביולוגי שלו, דבר שמנע ממנו להתחרות בטור דה פראנס באותה השנה. בסופו של דבר הוועד האולימפי של צ'כיה ניקה אותו מכל אשמה. בסופו של דבר ה-UCI ו-WADA פנו לבית הדין לבוררות בספורט במטרה לערער על ההחלטה, אבל בסופו של דבר משכו את האישומים נגדו ביוני 2015.
הערות שוליים

↑  לאחר פסילתו של קרלוס בארדו
↑  במקור קרויציגר סיים רביעי, כשאלחנדרו ולוורדה שני, עקב פסילותיו של תוצאותיו של ולוורדה מעונה זו הועלה קרויציגר למקום השלישי
↑  Tour de France 2019 | GC, procyclingstats.com
↑  UCI and WADA drop biopassport case against Kreuziger, cyclingnews.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: pna2013756279  VIAF: 300199631   WorldCat (עם VIAF): 300199631 
קרויציגר במהלך טור דה פראנס 2009
קרויציגר, 2011
קרויציגר, מנצח את מרוץ אמסטל גולד 2013
אסיה

ערך זה עוסק ביבשת. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
| --- | --- |

 על שם:  אַסְיָה
 שטח:  44,579,000 קמ"ר
 אוכלוסייה:  4,560,667,108 נפש (2018)
 מדינות:  49 (5 במחלוקת) (רשימה)
 אזור זמן:  UTC+2 עד UTC+12
 ערים מרכזיות:  צ'ונגצ'ינג
אסיה (למעלה) במפת אורביס טרארום של גינתר ציינר (Günther Zainer) משנת 1472
מפה מדינית של אסיה
שילוב תמונות לוויין של יבשת אסיה
אַסְיָה היא היבשת הגדולה ביותר בכדור הארץ מבחינת אוכלוסייה ומבחינת שטח, ומהווה 8.6% משטחו הכולל וכ-29.6% משטחו היבשתי. בצפון-מערב היא חוברת לאירופה (ביניהן רכס הרי אורל) ובדרום-מערב לאפריקה (חצי האי סיני). אסיה גובלת בצפון באוקיינוס הקרח הצפוני, בדרום באוקיינוס ההודי ובמזרח גובלת באוקיינוס השקט.
באסיה נמצאות שתי המדינות המאוכלסות ביותר בעולם, סין והודו, והיא היבשת המאוכלסת בעולם, עם למעלה מ-4.43 מיליארד בני אדם (אסייתים), המהווים כ-60% מכלל תושבי כדור הארץ (נכון ל-2011).
מקור השם

המקור לשם הגאוגרפי אסיה – מיוונית Ἀσία – הוא השורש י־צ־א בשפות שמיות, בהוראת "ארץ יציאת השמש" – שכן מהלבנט ומסופוטמיה השמש נראית כזורחת מיבשת אסיה (וכך גם אסיה הקטנה היא אזור זריחת השמש מנקודת מבט יוונית). בדומה, מקור שם היבשת אירופה הוא בשורש השמי ע־ר־ב, בהוראת "ארץ ערוב השמש", שכן ביחס לארצות השמיות אירופה נמצאת במערב, והשמש שוקעת בכיוונה.
גאוגרפיה

שטחה של אסיה (כולל האיים) הוא 49,694,700 קמ"ר (כשליש מכלל השטח היבשתי של כדור הארץ). המדינות הגדולות והמשפיעות ביבשת, הן רוסיה, הרפובליקה העממית של סין, יפן והודו. ביבשת יש מבנים טופוגרפיים מגוונים, מצד אחד המקום הגבוה בעולם, (הר האוורסט בגובה של כ-8,848 מטר) ומצד שני המקום הכי נמוך בעולם (ים המלח כ-417 מטר מתחת לפני הים). מרכז היבשת מאופיין בשרשרת של מדבריות. חמשת הנהרות הארוכים ביותר הם יאנגצה, יניסיי, הנהר הצהוב, אוב-אירטיש, ואמור. עם המחצבים החשובים ביבשת נמנים: נפט, גז טבעי, בדיל, פלטינה וכרום. כשני שלישים מתושבי אסיה עוסקים בחקלאות. הגידולים החקלאיים הנפוצים הם אורז, תמרים, יוטה, סויה, אגוז אדמה (הודו וסין) ותה.
פוליטיקה

מבחינה פוליטית, ניתן לחלק באופן כללי את אסיה לשני חלקים:
אסיה המערבית, אשר מאופיינת במשטרים מוסלמיים (דיקטטורה תיאוקרטית) או דיקטטורות כמו פקיסטן או אפגניסטן והמזרח התיכון שבה נמצאות המדינות סוריה, ערב הסעודית ואיראן. חריגות לכך הן קפריסין וישראל, שהן מדינות דמוקרטיות ואף אירופאיות (בעיקר קפריסין) מבחינה תרבותית ו/או היסטורית.
אסיה המזרחית, אשר מאופיינת במשטרים דמוקרטיים ומשטרים בעלי אופי קומוניסטי בדרגות שונות כמו סין וקוריאה הצפונית.
כלכלה

מבחינת תמ"ג, הכלכלה האסייתית הגדולה ביותר היא זו של סין והקטנה ביותר היא של מזרח טימור (אם כי לגבי מדינות מסוימות, כגון קוריאה הצפונית, אין תמיד מידע שלם). כלכלתה של סין גם מהווה את הכלכלה השנייה בגודלה בעולם, אחרי ארצות הברית, וזו של יפן השלישית. מדינות נוספות להן כלכלות בולטות ביבשת הן הודו, קוריאה הדרומית וטאיוואן.
לאחרונה, מעריכים מומחים כי כלכלת סין (ואסיה כולה) תערער על הגמוניית המערב ובראשה ארצות הברית בשל צמיחתה הגבוהה של סין והשילוב ההולך וגובר שלה בכלכלת העולם.
מדינות אסיה

באסיה 49 מדינות - כמה מהמדינות כלולות ביותר מאזור אחד (ומופיעות מספר פעמים):
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  מדינות  דרום-מערב אסיה והמזרח התיכון: איחוד האמירויות הערביות איחוד האמירויות הערביות  איראן איראן  בחריין בחריין  ירדן ירדן  ישראל ישראל  כווית כווית  לבנון לבנון  סוריה סוריה  עומאן עומאן  עיראק עיראק  קטר (מדינה) קטר  טורקיה טורקיה  תימן תימן  ערב הסעודית ערב הסעודית  מצרים מצרים 4  קפריסין קפריסין 7  מזרח אסיה: יפן יפן  מונגוליה מונגוליה  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין כולל את: הונג קונג הונג קונג  מקאו מקאו  הרפובליקה הסינית הרפובליקה הסינית (טאיוואן) 8  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית  קוריאה הצפונית קוריאה הצפונית  דרום אסיה: אפגניסטן אפגניסטן  בהוטן בהוטן  בנגלדש בנגלדש  האיים המלדיביים האיים המלדיביים  הודו הודו  נפאל נפאל  סרי לנקה סרי לנקה  פקיסטן פקיסטן |  |  דרום-מזרח אסיה: אינדונזיה אינדונזיה  ברוניי ברוניי  וייטנאם וייטנאם  לאוס לאוס  מזרח טימור מזרח טימור  מיאנמר מיאנמר (בורמה)  מלזיה מלזיה  סינגפור סינגפור  הפיליפינים הפיליפינים  קמבודיה קמבודיה  תאילנד תאילנד  מרכז אסיה: אוזבקיסטן אוזבקיסטן  איראן איראן  אפגניסטן אפגניסטן  טג'יקיסטן טג'יקיסטן  טורקמניסטן טורקמניסטן  מונגוליה מונגוליה  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין  פקיסטן פקיסטן  קזחסטן קזחסטן 1  קירגיזסטן קירגיזסטן  רוסיה רוסיה 2  מערב אסיה: אזרבייג'ן אזרבייג'ן 5  ארמניה ארמניה  גאורגיה גאורגיה 6  טורקיה טורקיה 3 |
1 שטחי קזחסטן שממערב לנהר אורל הם חלק מאירופה 

2 שטחי רוסיה שממערב להרי אורל הם חלק מאירופה 

3 חבל תראקיה שבטורקיה הוא חלק מאירופה 

4 רוב שטחה של מצרים הוא חלק מאפריקה, אך חצי האי סיני הוא חלק מאסיה

5 חלק מאזרבייג'ן נמצא באירופה 

6 חלק מגאורגיה נמצא באירופה

7 קפריסין שוכנת באסיה, אולם יש מחשיבים אותה כאירופית, מסיבות תרבותיות והיסטוריות

8 המדינה אינה מוכרת רשמית בידי האומות המאוחדות
הר הבית, בירושלים, ישראל
העיר טוקיו והר פוג'י, יפן
העיר האסורה בבייג'ינג, הרפובליקה העממית של סין
חוף באי קו סמוי, תאילנד
האיים המלדיביים
הונג קונג בלילה
סיאול, קוריאה הדרומית
מסגד אל-חראם שבמכה, ערב הסעודית
ראו גם

| --- | --- |
: ספר: מדינות וטריטוריות באסיה
אוסף של ערכים בנושא הזמינים להורדה כקובץ אחד.
המזרח הרחוק
חצי האי ערב
תת-היבשת ההודית
לקריאה נוספת

בריאן כריסטי, איש מפתח - המסחר בחיות בר באסיה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 140, ינואר 2010
הערות שוליים

↑  List of continents by population, worldatlas
↑  כך גם באכדית aṣu; ראו Michael Barry, L'Europe et son mythe : a la poursuite du couchant, Revue des Deux Mondes, 1999, עמ' 110–117, וכן ארנסט דוד קליין, אַסְיָה, A Comprehensive Etymological Dictionary of the Hebrew Language for Readers of English, 1987
↑  Michael Barry, L'Europe et son mythe : a la poursuite du couchant, Revue des Deux Mondes, 1999, עמ' 110–117, וכן ארנסט דוד קליין, אֵירוֹפָּה, A Comprehensive Etymological Dictionary of the Hebrew Language for Readers of English, 1987
↑  לסקירה ר'Dennell, R. (2009). The palaeolithic settlement of Asia (p. 548). Cambridge: Cambridge University Press.
↑  לסקירה ר'Bellwood, P. (2005). First Farmers: the Origins of Agricultural Societies. Malden (MA): Blackwell.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007295503505171  BIBSYS: 15042903  BNE: XX450848  GND: 4003217-6  KulturNav: bb2afaa4-2fe1-4ffa-86f5-680f711889d1  LCCN: sh85008606  NARA: 10035693  NDL: 00560427  NKC: ge131486  SELIBR: 139940  VcBA: 497/157  VIAF: 315526119   WorldCat (עם VIAF): 315526119
מייסם ג'לג'ולי

מייסם ג'לג'ולי ميسم جلجولي
מייסם ג'לג'ולי (בערבית: ميسم جلجولي; נולדה ב-1972) היא מנכ"לית של עמותת צופן, ושימשה בעבר כיו"ר נעמת במרחב המשולש הדרומי ויו"ר שותפה של עמותת סיכוי-אופוק. ממייסדות פורום אימהות למען החיים.
קורות חיים

בשנת 1984, בהיותה בת 12, לקחה חלק בהפגנה נגד גזענות בה אלפי ערבים ויהודים חסמו את הכניסה לאום אל-פחם ומנעו את כניסתו לעיר של מאיר כהנא, שניסה לקדם רעיון של "טרנספר מרצון".
ג'לג'ולי בוגרת תואר ראשון בקרימינולוגיה וסוציולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן, ותואר שני במנהיגות חינוכית, גם הוא מאוניברסיטת בר-אילן. פעילה במשך שנים ארוכות במאבקים חברתיים במספר תחומים, בעיקר זכויות עובדים, זכויות נשים, המאבק בכיבוש והמאבק למען חברה משותפת ושוויונית בישראל.
הייתה חברת הנהלה ברשות הלאומית לבטיחות בדרכים ובעמותת "איתך מעכי" – משפטניות למען צדק חברתי. הייתה יושבת ראש שותפה בוועד המנהל של עמותת סיכוי - לקידום שוויון אזרחי עד ינואר 2023.
ג'לג'ולי פעילה במספר ארגונים חברתיים ופמיניסטיים בחברה הערבית, בין השאר פעלה להגדלת ייצוג הנשים במועצות המקומיות והקמת רשימות נשים עצמאיות שיתמודדו בבחירות ביישובים ערביים.
ג'לג'ולי חברה בוועד המנהל של האגודה לזכויות האזרח בישראל. בעברה נבחרה לחברה בהנהגת תנועת "עומדים ביחד" וכיום חברה בצוות התיאום הנבחר שלה. כיהנה בעבר גם כחברת בית נבחרי ההסתדרות.
מתגוררת בטירה, נשואה ואם לשלושה ילדים.
פעילות בנעמת

בשנת 2018 נבחרה ליו"ר סיעת חד"ש בנעמת.
מכהנת כיו"ר מרחב משולש דרומי. ג'לג'ולי פועלת למען שילוב נשים ערביות בשוק העבודה וטיפוח מנהיגות נשית של ועדי עובדים בחברה הערבית.
פעילות למניעת אלימות

ג'לג'ולי ייסדה את הארגון "פורום אימהות למען החיים" הפועל למניעת אלימות נגד נשים ורצח נשים בחברה הערבית.
בדצמבר 2018 נאמה בנושא זה במחאת הנשים הגדולה. במרץ 2019 זכתה באות האיש ההולך על המאבק באלימות במשפחה בחברה הערבית.
באוגוסט 2020 יזמה את צעדת "אימהות למען החיים", שנערכה כמחאה על חוסר הטיפול באלימות ובפשיעה בחברה הערבית. הצעדה יצאה מחיפה והסתיימה במשכן הנשיא בירושלים. ג'לג'ולי התייחסה בדבריה לעלייה באלימות בקרב ערביי ישראל: "משפחות הפשע משתלטות על החברה הערבית. גם ברצח נשים משפחות הפשע מעורבות. אנשים מזמינים עבריינים לרצוח בנות משפחה, ולדעתי העלייה במספר הנשים הנרצחות קשורה גם לכך.".
בשנת 2021 ארגנה מספר הפגנות של אימהות מול ביתו של השר לביטחון פנים, עומר בר-לב.
מנכ"לית עמותת צופן

במאי 2022 מונתה ג'לג'ולי למנכ"לית משותפת, לצד רביטל דואק, בעמותת צופן, הפועלת לבניית תשתית תעשיית היי-טק בחברה הערבית, ולשילובם של ערביי ישראל בתעשייה זו.
עמותת צופן הוקמה ב-2008 על ידי אנשי היי-טק וכלכלנים ערבים ויהודים. ביוני 2023, בכנס של העמותה, פרשה ג'לג'ולי את החזון שלה לשילוב עובדים ערבים בתעשייה.
עמדות פוליטיות

בינואר 2020 התבטאה נגד תוכנית השלום של הנשיא טראמפ, שכללה הצעה להעביר את שטחי ואדי עארה והמשולש לשטחי מדינה פלסטינית עתידית תוך שלילת אזרחותם של הערבים אזרחי ישראל המתגוררים באזורים אלה.
ג'לג'ולי מתנגדת לחוק הלאום, ובהתייחסה למחאה נגד הרפורמה המשפטית אמרה: "אני בעד המחאה, ואני רוצה שכולנו נשתתף, אבל המרחב של המחאה סגור בפנינו – וצריך לפתוח אותו לכולם. קשה לי למחות כשאני רואה שזו מחאה לאומנית יהודית".