stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פסק דין הנדלס נגד קופת עם
פסיקת בית המשפט העליון (ערעור ראשון) > מהי "רשותו של אדם אחר"?

חוק השבת אבידה קובע הסדרים לגבי ההליכים שצריך לעשות כאשר אדם מוצא אבידה. ככלל, המוצא אבידה ונוטלה חייב להשיבה לבעליה או למוסרה למשטרה. סעיף 3 לחוק קובע הסדר מיוחד במקרה שהאבידה נמצאה ב"רשותו" של אדם אחר:
המוצא אבידה ברשותו של אדם אחר - חייב להודיע עליה לבעל הרשות ולמסרה לו לפי דרישתו; קיבל בעל הרשות את האבידה לידו, יראו אותו כמוצא.
השופטים נחלקו כיצד להגדיר את חדר הכספות של הבנק. השופט אהרון ברק סבר שיש לפרש את לשון החוק בהתאם למטרתו המוצהרת - השבת האבדה לידי בעליה שאיבדה. לדעתו, סעיף 3 נועד גם כן לשרת מטרה זו, והוא מורה על העברת האבידה לבעל הרשות מפני שמן הסתם המאבד יחפש אותה במקום בו אבדה לו, ומשום שסביר שבעל המקום ישמור על האבדה טוב יותר מאשר מוצא מזדמן.
השופט מנחם אלון הסכים עם ברק באשר למטרות החוק, אך סבר כי יש לפרש אותו בהתאם להלכות השבת אבדה במשפט העברי. זאת משום שמחוקקיו העניקו לו את השם התלמודי "חוק השבת אבדה" בכוונת מכוון, כדי לרמוז על מקורותיו ומטרותיו הזהות לאלו שבמשפט העברי. הוא טען כי ההגדרה "רשותו של אדם אחר" היא הגדרה עמומה ביסודה, ועל כן יש לפרש אותה על פי ההגדרה בה היא מתפרשת במשפט העברי הדן בהשבת אבדה. אלון הוסיף וחלק על ברק בעצם ההנחה שהענקת המציאה לבעלי הרשות בו נמצאה עשויה לקדם את השבתה.והביא לשם כך חוות דעת של פוסקים אליהם פנה עם המקרה, שקבעו כי זו ההלכה.
נוסף על כך, הביא אלון תקדימים מהמשפט הישראלי, האנגלי והאמריקאי, שסברו אף הם, ש"רשות" לעניין זה משמעותה שליטה בפועל, ולא בעלות על השטח שבו נמצאה המציאה בלבד. התקדים הישראלי דן במקרה דומה: אשה מצאה מצלמה באולם קולנוע, ומסרה אותה לסדרן, שמסר אותה למשטרה. משלא נדרשה המצלמה, נתנה אותה המשטרה לבעל הקולנוע. האשה תבעה אותו בבית המשפט המחוזי בחיפה, והשופט משה עציוני פסק שהדין עמה. התקדים האמריקאי מובהק עוד יותר: אשה שהועסקה בבנק טולדו מצאה במבוא לחדר הכספות 500 ליש"ט. היא מסרה אותם למנהל הבנק, ולאחר שהבעלים לא אותרו היא דרשה לקבל אותם לידיה. הבנק שסירב לכך הפסיד בדין, והכסף הועבר לידי האשה. נימוקי השופטים היו, בין השאר, שחוסר השליטה של בעלי הבנק על החפצים הנשכחים שם בשעות הפעילות - מונעת מהם זכות תפיסה והחזקה במטלטלין אלו.
השופט לנדוי דחה תקדימים אלו. הוא הזכיר שפסק הדין של השופט עציוני קדם לחוק השבת אבדה תשל"ג-1973, ולכן הוא מסתמך על החקיקה שקדמה לו. כך גם התקדימים מהמשפט האנגלי והאמריקאי מבוססים על הנחות יסוד שונות באשר לשאלה מי הוא בעל החזקה במקום בו נמצאה האבדה.
פסיקת בית המשפט העליון (ערעור ראשון) > פנייה למשפט העברי

השופט אלון, בעקבות דברי השופט וייס, פנה לברר את זכויות בעל הרשות באבדה על פי הלכות השבת אבדה במשפט העברי. הלכות אלו קובעות, כי אדם המוצא מציאה ברשותו של אדם אחר, ובאותה רשות משתמשים אנשים רבים, כך שחפצים הנתונים בה נמצאים תמיד בסכנת גנבה, הרי המציאה של המוצא, ואין לבעל הרשות תביעה על המציאה. כל זאת בתנאי שאין המציאה חייבת בהשבה, עקב העובדה שהיא נטולת סימני זיהוי וכיוצא בזה, וסביר להניח שבעליה המקוריים התייאש ממנה בעת שנמצאה.
הפסיקה העברית מתייחסת מפורשות למקרה דומה מאוד למקרהו של הנדלס. המשנה במסכת בבא מציעא דנה באדם המוצא סכום כסף אצל השולחני, כלומר הבנקאי של אותם ימים. המשנה פוסקת: "[מצא] לפני שולחני - הרי אלו שלו. בין הכיסא ולשולחני - הרי אלו של שולחני". ההבדל בין המקרים תלוי במיקום המדויק של המציאה. אם היא במקום בו מניחים כל הבאים לשולחני את כספם, והמקום אינו נשמר על ידי השולחני - הרי המציאה של מוצאה. אך אם המציאה קרובה לכיסא השולחני - סביר שנפלה ממנו, ובכל מקרה, הרי היא נשמרת שם על ידיו, ולכן רשותו קונה עבורו את המציאה.
אלון ציטט באורך מהספרות ההלכתית לדורותיה, והגיע אף הוא למסקנת בית המשפט המחוזי, לפיה תינתן המציאה למוצאה, כפי העולה מן המשפט העברי. הוא הוסיף כי בניגוד לדעת השופט ברק, אין פסול בכך ששופט המחוזי הסתמך על פסיקותיהם של פוסקים שחיוו את דעתם עבור הדיון הספציפי הזה, משום ש"לא זו בלבד שאין למצוא כל פגם וכל דופי בכך, אלא יש בכך כדי לקדם ולהקל על אפשרות עיונם של שופטי ישראל בדיני המשפט העברי".
השופט אהרן ברק חלק על דעתו של אלון בנקודה זו. הוא ניסח עמדה עקרונית, הקובעת שאף שמותר לפנות אל המשפט העברי ולהיעזר בו כדי לפתור סוגיות משפטיות, אין חובה לעשות כן. יתירה מכך, הפנייה אל המשפט העברי היא רק כדי לקבל ממנו השראה לפסיקת הדין, אך לא כדי להעתיק ממנו דין ספציפי בשלמותו. הוא הוסיף ושלל את הצגתה של חוות הדעת של הפוסקים בני דורנו, וטען כי לכל היותר יש לפנות לספרי שאלות ותשובות, שלא נכתבו לצורך המקרה הנדון בפרט.
לגוף הדברים סבר ברק, כי אין ללמוד מן המשפט העברי את מצבה המשפטי של המציאה, משום שבעוד שבמשפט העברי זוכה המוצא מיידית במציאה נטולת סימני הזיהוי, וכל השאלה היא מי מוגדר המוצא - מרים האבדה או בעל הרשות, הרי שבמשפט הישראלי אין המוצא זוכה מיידית במציאה, אלא רק לאחר שחלפו ארבעה חודשים בהם הוחזקה המציאה במשמורת המשטרה. הבדל זה, סבר ברק, דיו כדי לנתק בין משמעות המונח "רשותו של אדם אחר" בחוק השבת אבדה הישראלי, לבין משמעותו במשפט העברי.
פסיקת בית המשפט העליון (ערעור ראשון) > טיעונים נוספים

השופט אלון סבר שאם תינתן המציאה לבעלי המקום בו היא נמצאה ולא למוצא הישר שעשה את הנדרש ממנו ודיווח עליה, תהיה בכך פגיעה בצדק וביושר. הוא הביא סיוע לדבריו מפסק דינו של השופט משה עציוני המוזכר לעיל, שהוסיף ונימק את זכות האשה על המצלמה שמצאה בכך ש"במקרה של השארת האבידות בידי המוצא לאחר שהבעלים לא נמצאו - יתחלקו, לכל הפחות, המציאות בין המוצאים הרבים בהתאם למספרם, אולם במקרה ותמיד יזכה בהם בעל הקולנוע - הרי כל המציאות תשארנה בידי אדם אחד ללא כל הצדקה מוסרית".
השפעות מאוחרות

פסק הדין בנושא 'אליעזר הנדלס נגד בנק קופת עם' כלל יסודות פסיקה תקדימיים, שצוטטו רבות במשך השנים שלאחר מתן פסק הדין. לצד הפסיקה הקונקרטית כלל פסק הדין פסיקה עקרונית משמעותית בנושא שילוב המשפט העברי במשפט הישראלי. בדיונים רבים על שילוב זה מצטטים הדנים את דעת השופט אלון ולמולה את דעת השופט ברק. לדוגמה: השופט משה דרורי, במסה ארוכה ששילב באחד מפסקי דינו, האריך לעמוד על דעות השופטים לאורך שנות קיומה של מדינת ישראל בשאלת השפעת המשפט העברי על המשפט הישראלי. בין היתר ציטט באריכות מדברי השופט אלון בפסק הדין שהוזכר לעיל.
הרב ד"ר מיכאל אברהם, הוגה דעות דתי, הצביע על ההבדל היסודי שבין התפיסה ההלכתית לבין תפיסת המשפט הישראלית, כפי שבאה לידי ביטוי בפסק דין זה. לדבריו, גישת ההלכה היא מהותנית, ועל כן אין היא יכולה לדון כיצד תוגשם המטרה של השבת האבדה באופן המיטבי, אלא עליה לדון מי הוא המוגדר כבעלים האמיתי לפי הלכות חושן משפט. לעומת זאת גישת המשפט הישראלי, כמו גם שיטות המשפט המערביות האחרות, הן תכליתיות (טלאולוגיות). לכן אין הן עוסקות בבירור הגדרת הבעלים ברגע מציאת האבדה, אלא דנות כיצד תתקיים השבת האבדה - מטרת החוק הנדון - באופן האופטימלי. הבדל בסיסי זה, שולל, לטענתו, את האפשרות ליצור חיבור אמיתי בין שתי מערכות משפט אלו.
גם הפסיקה המעשית הוזכרה רבות במקרים דומים לה. כך למשל, במשפט 'שטיין ליאת נגד רשות שדות התעופה בישראל', אוזכר פסק הדין. שטיין מצאה 200 אירו סמוך לכביש בנמל התעופה בן-גוריון. בית המשפט לתביעות קטנות קבע כי היא המוצאת החוקית. בית המשפט המחוזי בתל אביב, בפניו ערערה רשות שדות התעופה, ציטט רבות את פסק הדין של בית המשפט העליון בפרשת הנדלס, ובעיקר את קביעתו כי "רשותו של אדם אחר" תיבחן על פי קביעת המען המועדף לחיפוש על ידי הבעלים. למרות זאת דחה בית המשפט את הערעור, מנימוקים פרוצדורליים ומהותיים גם יחד.
לקריאה נוספת

מיגל דויטש, קניין, הוצאת בורסי, 1997, עמ' - 347-344.
הערות שוליים

1 2 3 4 5  ע"א 546/78 - בנק קופת עם נ' אליעזר הנדלס ואח', פ"ד לד (3) 57
↑  ע"א 123/63 חיפה - אריה ווסקובויניק ואח' נגד פנינה גולדברג
↑  ד"נ 13/80 - אליעזר הנדלס נ' בנק קופת עם בע"מ ואח' - פ"ד לה(2), 785
↑  2003/06 ת"פ (י-ם) 2003/06 - מדינת ישראל נ' פלוני - עמ' 116 והלאה
↑  מיכאל אברהם, משמעותה של בעלות על ממון: בין הלכה למשפט, 'שנות חיים', שנתון קהילת 'מקור חיים', פתח תקווה תשס"ח, עמ' 13–38
↑  רשות שדות התעופה בישראל נ' ליאת שטיין
ארצ'י מדקוויי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 בפברואר 1995 (בן 29) למבת', הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Archie Uchena Madekwe 
 תקופת הפעילות:  מ-2014
 פרופיל ב-IMDb
 
ארצ'י מדקוויי (באנגלית: Archie Madekwe; נולד ב-10 בפברואר 1995) הוא שחקן אנגלי.
ביוגרפיה

מדקוויי נולד בדרום לונדון. הוריו התגרשו כשהיה צעיר. הוא בן דודה של השחקנית אשלי מדקוויי. בגיל 14 הוא התחיל ללמוד תיאטרון בבית הספר לאמנויות בריט (אנ'). מאוחר יותר, החל לשחק בתיאטרון הנוער הלאומי (אנ').
הוא המשיך את לימודיו באקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון (LAMDA), ונשר בשנה השנייה כאשר לוהק לתפקיד במחזה "העז, או מי זאת סילביה?" מאת אדוארד אלבי שהוצג בווסט אנד לצד דמיאן לואיס וסופי אוקונדו.
קריירה

מדקוויי ערך את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בשנת 2014 עם הופעת אורח בפרק של הדרמה הרפואית "נפגעים". לאחר מכן גילם את לוקה בשני פרקים של הדרמה הקומית של ערוץ 4, "Fresh Meat" ב-2016.
בשנת 2017, מדקוויי ערך את הופעת הבכורה שלו בווסט אנד במחזה "העז, או מי זאת סילביה?" בתיאטרון היימרקט לצד דמיאן לואיס וסופי אוקונדו.
בשנת 2018, הוא לוהק לתפקיד הראשון שלו בקולנוע בתור לוק בסרט "רק רוצה לשיר" לאחר שמנהל הליהוק ראה אותו בהצגה. באותה שנה הופיע גם בסיטקום של ערוץ 4, "פסיכולוג לרגע".
בשנת 2019, החל מדקוויי לשחק בסדרת המדע הבדיוני "See", שיחק במיני סדרה "עלובי החיים", ושיחק כסיימון בסרט האימה "מידסומר" שביים ארי אסטר.
בשנת 2021, הוא הופיע בסרט "הנוסעים" (אנ') לצד קולין פארל ולילי-רוז דפ ודיבב את סדג'וויק בסדרת האנימציה זוכת האמי של נטפליקס "אהבה, מוות ורובוטים".
בשנת 2022 לוהק מדקוויי לתפקיד בסרט "גראן טוריסמו" של ניל בלומקאמפ. כמו כן לוהק לתפקידים בסרטים – "לב של אבן" בהפקת נטפליקס שהוקרן לראשונה באוגוסט 2023 ובסרט המתח "סלטברן" בבימוי אמרלד פנל.
בשנת 2023 שיחק לצד של אמה ד'ארסי בסרט הקצר "For people in trouble" שביים וכתב אלכס לות'ר.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Legacy | ילד #1 |  |
| 2018 | רק רוצה לשיר (אנ') | לוק |  |
| 2019 | מידסומר | סיימון |  |
| 2021 | הנוסעים (אנ') | קאי |  |
| 2023 | גראן טוריסמו | ג'אן מרדנבורו |  מועמד פרס Black Reel להופעה הפורצת הטובה ביותר (2024) |
| 2023 | לב של אבן | איבו |  |
| 2023 | בו מפחד | איש צוחק |  |
| 2023 | סלטברן | פארלי |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | נפגעים (אנ') | בנג'מין מייסון | פרק: "To Yourself Be True" |
| 2016 | Fresh Meat | לוקה | 2 פרקים |
| 2018 | פסיכולוג לרגע | ג'קסון ביילי | 3 פרקים |
| 2018 | המודיע | אדי | פרק: "The Masterplan" |
| 2019 | עלובי החיים | קורפייראק | 3 פרקים |
| 2019–2022 | See | קופון | תפקיד ראשי (3 עונות); 24 פרקים |
| 2020 | Unprecedented | לואיס | פרק: "#1.1" |
| 2021 | אהבה, מוות ורובוטים | סדג'וויק | דיבוב; פרק: "Ice" |
| TBA | Haven | לוק | סדרה עתידית של אמזון פריים וידאו |
פילמוגרפיה > תיאטרון

| שנה | מחזה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | העז, או מי זאת סילביה? | בילי | תיאטרון היימרקט, לונדון |
| 2023 | Further than the Furthest Thing | פרנסיס | תיאטרון יאנג ויק (אנ'), לונדון |
הערות שוליים

↑  van Spall, India (16 ביולי 2021). "Archie Madekwe: "In this day and age, being a person of colour is political"". נבדק ב-6 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Maccabee, Lauren (13 בינואר 2020). "Archie Madekwe". נבדק ב-6 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Marine, Brooke (25 באוקטובר 2019). "New Faces: Archie Madekwe, See's Dystopian Leading Lad". נבדק ב-6 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Swain, Marianka (20 במרץ 2017). "Interview: Archie Madekwe On THE GOAT, OR WHO IS SYLVIA?". BroadwayWorld. נבדק ב-6 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NEWS: Jason Hughes & newcomer Archie Madekwe join The Goat cast". My Theatre Mates. 20 בינואר 2017. נבדק ב-6 בדצמבר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Petski, Denise (3 באוגוסט 2018). "Sylvia Hoeks & Archie Madekwe Join Apple Drama Series 'See' From Steven Knight & Francis Lawrence". Deadline Hollywood. ארכיון מ-4 באוגוסט 2018. נבדק ב-3 באוגוסט 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (15 בספטמבר 2022). "Gran Turismo Casts See Actor Archie Madekwe in Starring Role Opposite David Harbour (Exclusive)". The Hollywood Reporter. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Valerie Complex, Black Reel Awards Nominations: ‘The Color Purple’ And ‘Rustin’ Dominate, Deadline, ‏2023-12-15 (באנגלית אמריקאית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9811714414505606  BNE: XX6519784  BnF: cb178594553 (data)  GND: 1281531723  ISNI: 0000 0005 0056 0056  LCCN: no2019109443  VIAF: 3672156497227617740006   WorldCat (עם VIAF): 3672156497227617740006
סופי טרנר

| --- | --- |

טרנר, 2019
 לידה:  21 בפברואר 1996 (בת 28) אנגליה נורת'האמפטון, אנגליה, הממלכה המאוחדת
 שם לידה:  סופי בלינדה טרנר
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-2011
 מקום לימודים:  The King's High School for Girls 
 בן או בת זוג:  ג'ו ג'ונאס (1 במאי 2019–ספטמבר 2023)   Peregrine Pearson (2023–?) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
סופי בלינדה טרנר (באנגלית: Sophie Belinda Turner ; נולדה ב-21 בפברואר 1996) היא שחקנית אנגלייה. התפרסמה בדמותה של סאנסה סטארק בסדרת הפנטזיה של רשת HBO, "משחקי הכס", עליה קיבלה מועמדות לפרס אמי לשחקנית משנה בסדרת דרמה בשנת 2019.
ביוגרפיה

נולדה בשם סופי בלינדה טרנר (Sophie Belinda Turner) בנורת'האמפטון, אנגליה שבממלכה המאוחדת, למשפחה נוצרית. הוריה הם סאלי, גננת, ואנדרו, עובד בחברת הפצה. יש לה שני אחים בוגרים, אחותה התאומה מתה לפני הלידה. כאשר הייתה בת שנתיים משפחתה עברה עמה לווריקשייר. טרנר לקחה חלק בקבוצת תיאטרון מאז הייתה בת שלוש, ובגיל 11 החלה ללמוד בבית הספר הפרטי לבנות The King's High School for Girls (The King's High School for Girls) בווריקשייר.
קריירה

דמותה, סאנסה סטארק בסדרה "משחקי הכס", הוא תפקידה הראשון מול המצלמות, אותו היא מגלמת משנת 2011. המורה שלה לדרמה עודד אותה לגשת לאודישן לתפקיד זה.(הקישור אינו פעיל) היה לה מורה פרטי על הסט עד שהגיעה לגיל 16. לצורך התפקיד היא צבעה את שיערה לג'ינג'י.
טרנר גילמה את התפקיד הראשי בסרט האינדי "עיני פנדה" משנת 2013, המבוסס על נובלה של הסופרת קת'רין מקפייל, לצידם של ג'ונתן ריס מאיירס וג'רלדין צ'פלין. הסרט הוצג בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו באותה שנה. ושיחקה בדרמה הטלוויזיונית של BBC Two, "האגדה השלוש עשרה", את דמותה המתבגרת של ונסה רדגרייב.
בשנת 2016 שיחקה בסרט "אקס-מן: אפוקליפסה" את דמותה של ג'ין גריי, והיא חזרה לגלם אותה גם בסרט ההמשך "אקס-מן: הפניקס האפלה" בשנת 2019.
ב-2018 כיכבה בסרט המדע בדיוני האמריקאי "Time Freak" לצד אייסה באטרפילד.
בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הראשי בסדרה הטלוויזיה "לשרוד", תוכן מקורי של רשת קוויבי.
בשנת 2021, השתתפה בסדרת האנימציה "הנסיך" של HBO Max בתפקיד הנסיכה שארלוט.
באוקטובר 2024, כיכבה בסדרה "ג'ואן" המבוססת על ספר הזיכרונות של ג'ואן הנינגטון ועובדה לטלוויזיה על ידי אנה סימון. מדובר בסדרת פשע דרמטית של רשת The CW, העוסקת בהזדמנות, אמהות והמחירים שאנשים מוכנים לשלם כדי להשיג את חייהם הרצויים. טרנר מככבת בסדרה בתפקיד ג'ואן, אם צעירה שנחושה להחזיר שליטה על חייה ולהשיג את המעמד החברתי הגבוה שתמיד רצתה.
חיים אישיים

באוקטובר 2017 התארסה לשחקן והמוזיקאי האמריקאי, ג'ו ג'ונאס. השניים התחתנו ב-1 במאי 2019, בלאס וגאס, כשלאחר מכן היא שינתה את שם משפחתה לשלו. ב-22 ביולי 2020 נולדה בתם הראשונה, וביולי 2022 נולדה בתם השנייה.
בריאיון בשנת 2019 הצהירה טרנר על היותה ביסקסואלית.
בספטמבר 2023, הגיש ג'ונאס תביעה לגירושין, ובהמשך אישרו הזוג שמדובר על החלטה משותפת. טרנר הגישה תביעה להשבת בנותיהן למגוריה באנגליה.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Another Me | פיי / ליילה דלוסי |  |
| 2015 | משימה סוף | הת'ר / סוכנת 84 |  |
| 2016 | אקס-מן: אפוקליפסה | ג'ין גריי |  |
| 2018 | Josie | ג'וסי |  |
| 2018 | Time Freak | דבי |  |
| 2019 | אקס-מן: הפניקס האפלה | ג'ין גריי |  |
| 2019 | Heavy | מאדי |  |
| 2022 | Every Last Secret | פנלופי |  |
| 2022 | עושות נקמה | אריקה |  |
| 2022 | הסטוריבוטס: זמן תשובות! | ליידי אלינור |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019-2011 | משחקי הכס | סאנסה סטארק | תפקיד ראשי (8 עונות); 60 פרקים מועמדת פרס אמי לבידור בפריים טיים לשחקנית משנה בסדרת דרמה (אנ') (2019) |
| 2013 | האגדה השלוש עשרה | אדליין מארש הצעירה | סרט טלוויזיה של BBC Two |
| 2020 | לשרוד | ג'יין | תפקיד ראשי; 12 פרקים |
| 2020 | Home Movie: The Princess Bride | וסטלי | פרק: "The Fire Swamp" |
| 2021 | הנסיך | הנסיכה שארלוט מקיימברידג' | דיבוב; 12 פרקים |
| 2022 | המדרגות | מרגרט ראטליף | מיני-סדרה |
| 2024 | ג'ואן | ג'ואן האנינגטון | מיני-סדרה של ITVX (אנ') |
| TBA | Haven | זארה | סדרה עתידית של אמזון פריים וידאו |
הערות שוליים

1 2 3 4  Gonzales, Erica (2 במאי 2019). "Sophie Turner Has Officially Changed Her Last Name to Jonas After Her Surprise Wedding". Harper's Bazaar. נבדק ב-28 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  ג'יימס היברד, "מדוע הצופים שונאים את סאנסה", מתוך Entertainment Weekly‏, 19 במרץ 2013
↑  Nellie Andreeva, Nellie Andreeva, Sophie Turner Joins Cast Of HBO Max Royal Family Animated Series ‘The Prince’ As Princess Charlotte, Deadline, ‏2020-10-31 (באנגלית)
↑  Aramide Tinubu, Sophie Turner Is Thrilling in The CW’s Tense and Engaging Jewel Thief Drama ‘Joan’: TV Review, Variety, ‏2024-10-02 (באנגלית אמריקאית)
↑  כוכבת משחקי הכס וג'ו ג'ונאס מאורסים, באתר וואלה, 6 באוקטובר 2017
↑  כוכבת "משחקי הכס" מגלה: אני נמשכת לגברים ולנשים, באתר וואלה, 27 במרץ 2019
↑  מערכת mako סלבס, ‏התמודדו עם "בעיות חמורות": סופי טרנר וג'ו ג'ונאס בדרך לגירושים, באתר ‏מאקו‏, 3 בספטמבר 2023
↑  מערכת mako סלבס, ‏מסרב להחזיר לה את הבנות: בצל הגירושים - סופי טרנר תובעת את ג'ו ג'ונאס, באתר ‏מאקו‏, 21 בספטמבר 2023
↑   גילי איזיקוביץ, "ג'ואן": עכשיו כבר לא יזכרו את סופי טרנר רק בזכות "משחקי הכס", באתר הארץ, 1 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007352753405171  PLWABN: 9811718664105606  BnF: cb17824738h (data)  GND: 1066403236  ISNI: 0000 0004 0173 1788  LCCN: no2013019804  LNB: 000342412  MusicBrainz: fa4ae1dc-68d0-4a3b-98f1-0182f8526594  NLK: KAC2020P6356  NTA: 419352295  SUDOC: 240280040  VIAF: 296487780   WorldCat (עם VIAF): 296487780 
טרנר, 2014
בטקן

בָּטְקֶן (בקירגיזית: Баткен; נקראת גם בָּטְקֶנט) היא עיירה בדרום-מערב קירגיזסטן ובירתו של מחוז בעל שם זהה. העיירה משתרעת על פני 205 קמ"ר במרחק 240 קילומטרים מערבית מהעיר אוש ובדרומו של עמק פרגנה, בסמוך לגבול עם אוזבקיסטן וטג'יקיסטן. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022 מתגוררים בבטקן 28,559 תושבים. בעיירה קיים נמל תעופה המשרת את תושביה ואת המחוז בפרט. היישוב נוסד בשנת 1934 בתקופת ברית המועצות במעמד כפר ובשנת 2000 קיבל מעמד של עיירה.
היסטוריה

מקור השם בטקנט מהשפה הסוגדית ומשמעותו "עיר הרוח". בטקן הפכה להיות המרכז המנהלי של הצעיר ביותר מבין שבעת מחוזות קירגיזסטן, שנוצר משלושת הנפות המערביות ביותר של מחוז אוש בשנת 1999, לאחר חששות מפעילות אסלאמיסטית קיצונית בטג'יקיסטן ובאוזבקיסטן השכנות הובילו לדרישות לנוכחות ממשלתית ישירה וגלויה יותר באזור המרוחק וההררי הזה.[דרוש מקור] נמל התעופה בטקן (אנ') מקשר את העיירה עם בישקק. מאז שנת 2000, יש אוניברסיטה קטנה בבטקן.[דרוש מקור]
עימותי קירגיזסטן-טג'יקיסטן בשנת 2022 גרמו נזק כבד לעיר, שהייתה נתונה להפגזות.
הערות שוליים

↑  Kyrgyzstan: Administrative Division (Region and Districts) - Population Statistics, Charts and Map, citypopulation.de
↑  Everett-Heath, John (2019-10-24), "Batken", The Concise Oxford Dictionary of World Place Names (באנגלית), Oxford University Press, doi:10.1093/acref/9780191882913.001.0001/acref-9780191882913-e-8365, ISBN 978-0-19-188291-3, נבדק ב-2022-11-30
↑  Usmanov, Danil (2022-09-18). "Kyrgyzstan-Tajikistan: The terror and death of a fruitless border conflict". Eurasianet (באנגלית). נבדק ב-2022-09-18.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1093427558 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קירגיזסטן ובנושא יישובים באסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
שלוש אחיות

| --- | --- |

עטיפת המהדורה הראשונה של "שלוש אחיות", 1901
 כתיבה:  אנטון צ'כוב 
 סוגה:  דרמה 
 הצגת בכורה:  31 בינואר 1901 
 שפה:  רוסית 
 
שלוש אחיות (ברוסית: "Три сeстры") הוא מחזה פרי עטו של הסופר והמחזאי הרוסי אנטון צ'כוב, שייתכן שקיבל השראה מסוימת מסיפור חייהן של האחיות ברונטה. הוא נכתב ב-1900 והועלה לראשונה בתיאטרון האמנותי של מוסקבה ב-1901.
הדמויות > החיילים

ורשינין, אלכסנדר איגנטיביץ' – סגן-אלוף המפקד על יחידת תותחנים, ופילוסוף באופיו. הוא הכיר את אביהן של האחיות במוסקבה ומשוחח איתן על ימי ילדותן, בו נהגו לכנותו "רב-סרן חולה אהבה". חרף היותו נשוי, הוא מנהל רומן עם מאשה, אולם נאלץ לסיים אותו כשהיחידה שלו מועברת. הוא מרבה להזכיר את ניסיונות ההתאבדות של אשתו (לו שתי בנות), אולם נדמה שהוא התרגל לבעיותיו מבית. נאומו הראשון, העוסק בתקוותו לעתיד האנושות, נוגע עמוקות ללבה הרחום של מאשה, שמכריזה: "אני אשאר לארוחת צהריים".
טוזנבך, ניקולאי ליבוביץ' – ברון, סגן בצבא ומכוער מאוד במראהו. טוזנבך נוטה להתפלסף כדי להיות אחד מהחבר'ה ועל מנת להרשים את אירינה. הוא מאוהב באירינה מזה חמש שנים ועוזב את הצבא כדי לעבוד, בניסיון להרשים אותה. סוליוני נוטה להקניט אותו ובמערכות השלישית והרביעית יוצא קצפו על סוליוני עד שסוליוני מזמינו לדו-קרב. טוזנבך נהרג בדו-קרב, והחתונה המתוכננת בינו לבין אירינה אינה יוצאת לפועל. טוזנבך הוא ממוצא גרמני-בלטי אך חוזר ללא הרף עד כמה נטמע כרוסי.
סוליוני, וסילי וסיליביץ' – סרן בצבא, סוליוני גס בהתנהגותו, אינו מקובל בחברה ומהווה מעין טיפוס של אנטי גיבור מודרני. הוא מאוהב באירינה ומנסה לשים ללעג את הברון, כדי לגרום לעצמו להיראות טוב יותר, אך לדעתה של אירינה הוא גס ולא מושך. הוא מבזבז חלק נכבד מזמנו, בניסיון שאינו מיטיב עמו לשים ללעג את הברון, שהוא הדבר הקרוב ביותר שיש לו לחבר, ומסיים את המחזה בהריגתו בדו-קרב חסר טעם. מצוין שהוא דומה מאוד במראהו למשורר לרמונטוב, הן בפנים והן באישיות והוא נוהג לצטט אותו. הוא נוהג לשאת עמו בקבוק בושם ובאופן אובססיבי מתיז על ידיו וגופו, על מנת להסוות את ריחו הבואש.
צ'בוטיקין, איבן רומנוביץ' – רופא צבאי בן שישים. צ'בוטיקין מתחיל את המחזה כקשיש נעים הליכות, מבדר אך מוזר, ידיד המשפחה ומרעיף על אירינה סמובר, מתנה יקרה מאוד. מאוחר יותר במערכה השלישית, בעודו שתוי, הוא סובל ממשבר קיומי וחושף בפני כולם את הרומן של נטשה ופרוטופופוב. למרות שהוא אהב את אימן של האחיות (ששמה אינו מוזכר במחזה), כשהייתה נשואה. (לדעת חלק מהמבקרים ייתכן שאירינה היא בתו של צ'בוטיקין, אולם אין שום הוכחה חותכת לכך).
פדוטיק, אלכסיי פטרוביץ' – סגן משנה, פדוטיק מסתובב בבית ומנסה לבטא את אהבתו לאירינה בכך שהוא קונה לה מתנות רבות. הוא גם צלם חובב, ומצלם את הקבוצה ואת אירינה. במערכה השלישית, הוא מאבד את כל רכושו בשרפה, אולם שומר על טבעו העליז.
רודה, ולדימיר קרלוביץ' – סגן משנה, רודה מלמד חינוך גופני בבית הספר.
הדמויות > החיילים > אחרים

פרפונט – שוער זקן במועצת המחוז. פרפונט הוא אדם זקן שסובל משמיעה לקויה. הוא נוהג לדקלם עובדות סתמיות, שבדרך כלל קשורות למוסקבה.
אנפיסה – אומנת במשק הבית של המשפחה, בת 81 ועבדה עבור משפחה פרוזורוב כל חייה. במהלך המחזה מסופר שנטשה מתעבת אותה מכיוון שבגילה המופלג היא חסרת תועלת, אולם בהמשך אולגה משכנת אותה בדירתה, מעבר להישג ידה של נטשה ולשביעות רצונה של נטשה.
הדמויות > דמויות בלתי נראות

המחזה "שלוש אחיות" מכיל מספר רב של דמויות שמרבים להזכיר אותן, אולם לעולם לא רואים אותן. אלו כוללות את פרוטופופוב, ראש מועצת המחוז ומאהבה של נטשה; אשתו האובדנית של ורשינין ושתי בנותיו, ובוביק וסופי הקטנה - ילדיהם של אנדרי ונטשה. סטיאן (J. L. Styan) טוען בספרו The Elements of Drama שבמערכה האחרונה תיקן צ'כוב את הטקסט על מנת להראות שפרוטופופוב הוא אביה האמיתי של סופיה: "הם ילדיהם של האבות עליהם מסופר" – אנדרי דוחף את העגלה של בוביק, ופרוטופופוב יושב עם סופיה.
עלילה > מערכה ראשונה

המערכה הראשונה נפתחת כשאולגה (האחות הבכורה) עובדת כמורה בבית הספר, אולם בסיום המחזה היא מתמנה למנהלת בית הספר, קידום שאין לה כל עניין בו. מאשה, האחות האמצעית והאמנית של המשפחה (היא למדה להיות פסנתרנית קונצרטים), נישאת לפיודור איליץ' קוליגין, מורה בבית הספר. בזמן נישואיה, מאשה, שצעירה ממנו, הוקסמה ממה שהיא ראתה כחוכמה, אולם כעבור שבע שנים, היא סבורה שהדקדקנות שלו ומעשיו המטופשים הם ניסיון לפצות על הריקנות החוצצת ביניהם. אירינה, האחות הצעירה, חדורת ציפיות, ומדברת אודות חלומותיה להגיע למוסקבה ולפגוש את מושא אהבתה האמיתי. שלוש האחיות גדלו במוסקבה, וכולן משתוקקות לשוב לתיחכום ולאושר שהיו מנת חלקן אז. אנדרי הוא הבן היחיד במשפחה והאחיות מעריצות אותו. הוא מאוהב בנטליה איבנובנה (נטשה), שהיא בחורה פשוטה וסובלת מיחסן הלגלגני של האחיות. המחזה נפתח ביום השנה הראשונה למות אביהן, אולם זהו גם יום הולדתה של אירינה, וכולם, בכלל זה החיילים (בהנהגתו של ורשינין האציל), נושאים בקרבם מידה של אידיאליזם אצילי, ומגיעים לברך אותה. ממש לקראת סיום המערכה, אנדרי מתייחד עם נטשה, מתוודה בפניה על רגשותיו כלפיה ומבקש ממנה להינשא לו.
עלילה > מערכה שנייה

המערכה השנייה נפתחת 21 חודשים לאחר מכן כשאנדרי ונטשה מביאים לעולם את ילדם הראשון, תינוק ושמו בוביק. נטשה מנהלת רומן עם פרוטופופוב, הבוס של אנדרי, דמות שמוזכרת במחזה, אולם לעולם איננו רואים אותה. מאשה שבה הבייתה מבילוי בחוץ כשהיא סמוקה, וניכר בבירור שהיא והמלווה שלה, סגן-אלוף ורשינין, נרגשים מהרומן הסודי שלהם. רוצים לעשות מסיבה בבית, אולם נטשה בעורמתה מחבלת בכך, לדאבון לב כולם. טוזנבך וסוליוני מכריזים על אהבתם לאירינה.