באשירו סאלו
קריירת מועדונים

סאלו נולד בטוגו, וכישרונו התגלה באופן מקרי על ידי כדורגלן העבר הצ'כוסלובקי אנטון אונדרוש, ששהה בחופשה בקמרון וראה את סאלו משחק עבור קבוצה מקומית. אונדרוש החליט לסייע לסאלו לשחק באירופה, והביא אותו לבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה בשנת 1990. סאלו התאקלם מהר בבורוסיה מנשנגלדבך, והפך לאהוב על האוהדים. בעונת 1991/92 הבקיע סאלו חמישה שערי ליגה, כשהוא משתף פעולה עם מרטין מקס, מרטין דאלין, תומאס קסטנמאייר והנס-יורג קרינס. בעונה זו הגיע סאלו עם גלדבאך לגמר הגביע הגרמני, שם הפסידה הקבוצה בבעיטות הכרעה להנובר 96. סאלו לא שיחק בגמר זה. בעונת 1992/93 לא הצליח סאלו למצוא את הרשת, אך בעונת 1993/94, על אף שערך רק תשע הופעות, הבקיע סאלו חמישה שערי ליגה. עונתו האחרונה של סאלו בגלדבאך הייתה 1994/95. בעונה זו הבקיע סאלו רק שני שערי ליגה, אך זכה עם גלדבאך בגביע הגרמני, לאחר ניצחון 3-0 בגמר על וולפסבורג. סאלו ישב על הספסל ולא שיחק בגמר זה. בתום עונה זו, עזב סאלו את גלדבאך לאחר חמש עונות, בהן הבקיע 13 שערי ליגה ב-86 הופעות, וחתם בדיסבורג מהבונדסליגה השנייה.
בעונתו הראשונה של סאלו בדיסבורג, 1995/96, הבקיע סאלו שמונה שערי ליגה, וסייע לקבוצה להעפיל אל הבונדסליגה מהמקום השלישי בבונדסליגה השנייה. בעונתו השנייה בקבוצה, 1996/97, שוב הבקיע סאלו שמונה שערים, וסייע לקבוצה לסיים במקום התשיעי המפתיע בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה עם מרקוס מארין ומיכאל צייר בעיקר. בעונתו השלישית בקבוצה, 1997/98, הבקיע סאלו עשרה שערי ליגה, ודיסבורג סיימה במקום השמיני בבונדסליגה, כשסאלו קיבל את אובה שפיס כחיזוק להתקפה. בתום עונה זו, הגיע סאלו עם דיסבורג לגמר הגביע הגרמני, והעלה את דיסבורג ליתרון 1-0 מול באיירן מינכן בדקה ה-20 של המשחק. דיסבורג וסאלו שמרו על היתרון עד לדקה ה-70, בה השווה את התוצאה מרקוס באבל, והפסידו את המשחק משער של מריו באסלר בדקה ה-90, כאשר נראה שהמשחק יגיע להארכה מפתיעה. בתום עונה זו, עזב סאלו את דיסבורג לאחר שלוש עונות מוצלחות, וחתם בבורוסיה דורטמונד.
סאלו שיחק בבורוסיה דורטמונד במשך עונה אחת, 1998/99, וסיים עם הקבוצה במקום הרביעי בבונדסליגה, כשהוא משתף פעולה בהתקפה עם אנדראס מולר, הייקו הרליך וסטפן שפויזאט, אך משחק בעיקר כמחליף. בתום עונה זו, בה הבקיע סאלו חמישה שערי ליגה, חתם סאלו באיינטרכט פרנקפורט. בעונתו הראשונה בקבוצה, 1999/00, סאלו הבקיע שמונה שערי ליגה, ושיתף פעולה בהתקפה עם יאן אוגה פיורטופט, הורסט הלדט ורולף-קריסטל גייה-מיין. סאלו ופרנקפורט סיימו עונה זו במקום ה-14 ונשארו בבונדסליגה. סאלו החל את עונת 2000/01 בפרנקפורט, אך איבד את מקומו בהרכב ועד למחצית העונה ערך שתי הופעות בלבד. בפגרת החורף של העונה, הסכים סאלו לקיצוץ של מחצית משכרו, וחתם בהנזה רוסטוק ששיחקה אז בבונדסליגה. סאלו ערך 11 הופעות והבקיע שלושה שערים עד לתום העונה, אותה סיימה רוסטוק במקום ה-12. גם בשתי העונות הבאות רוסטוק סיימה בחלק התחתון של הטבלה אך נשארה בליגה, כאשר בעונת 2001/02 סאלו לא הצליח למצוא את הרשת, ובעונת 2002/03 הבקיע ארבעה שערים, כשהוא משתף פעולה עם ראדה פריצה, רונאלד מאול ורנה רידלביץ'. בתום עונת 2002/03 עזב סאלו את הנזה רוסטוק לאחר שתי עונות וחצי.
בתחילת עונת 2003/04 שיחק סאלו במועדון הבלגי קאפלן-ארפט, ובפגרת החורף של עונה זו חתם באלמניה אאכן מהבונדסליגה השנייה. סאלו שיחק בקבוצה חצי עונה וסיים עם הקבוצה במקום השישי, כשהוא מבקיע שלושה שערים ב-14 הופעות. סאלו היה שותף להצלחה כבירה של אלמניה אאכן בגביע הגרמני באותה עונה, בה הצליחה הקבוצה מהבונדסליגה השנייה להגיע עד לגמר, לאחר שהדיחה בדרך את מינכן 1860, באיירן מינכן ובורוסיה מנשנגלדבך. סאלו ואלמניה אאכן הפסידו בגמר 3-2 לורדר ברמן שהשלימה זכייה בדאבל בעונה זו. סאלו שיחק 90 דקות בגמר זה. בתום עונה זו, סיים סאלו את הקריירה הגרמנית שלו, בה ערך 300 משחקי ליגה בדיוק, והבקיע 62 שערים, וחזר לבלגיה, שם שיחק תחילה באויפן, ואחר כך חזר לקאפלן-ארפט. בשנת 2006 פרש סאלו ממשחק פעיל.