stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אוסטרליה באירוויזיון
היסטוריה > 1983–2014

בשנת 1983, שידרה רשות השידור האוסטרלית (SBS) לראשונה את תחרות האירוויזיון. מאז, משדרת רשות השידור בקביעות את כל מהדורות התחרות. התחרות הצליחה מאוד בקרב הקהל האוסטרלי, וזכתה למדרוג גבוה בכל שנותיה. בשנים הראשונות בהן התחרות שודרה לאוסטרליה, סיפקה לה רשות השידור הבריטית פרשן משלה. בשנת 2001, החלה SBS להפיק פרשנות משלה לתחרות, כמקובל בשאר מדינות אירופה. הפרשנית הראשונה הייתה השחקנית וקומיקאית מרי קוסטאס, שהופיעה כדמותה הקומית אפי. במרוצת השנים, הוחלפו מספר פרשנים דוגמת דס מנגן, יוליה זמירו וסם פאנג, ובשנת 2017, מינתה SBS את ג'ואל קריסי ומיף ורהארסט לפרשנים האוסטרלים הקבועים לאירוויזיון. בנוסף לשידורי התחרויות, שידרה SBS גם את שיר היובל באירוויזיון ואת הלהיטים הגדולים של האירוויזיון.
בין השנים 2010–2014, אפשרה SBS לצופים האוסטרלים להשתתף בהצבעת הקהל (טלוויטינג) בגמר תחרות האירוויזיון. עם זאת, קולות אלו לא נספרו בפועל על ידי איגוד השידור האירופי, ולא השפיעו על תוצאת הגמר. מאז אירוויזיון 2012, בדומה לשאר מדינות התחרות, קיבל צוות הפרשנים האוסטרלים דוכן פרשנות באולם התחרות.
ב-14 במאי 2013, במלאת 30 שנים לשידור האירוויזיון, שודר בחצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2013 סרטון קצר בשם "ברכות מאוסטרליה" (ידוע גם כ"מדוע אוסטרליה אוהבת אירוויזיון?"). הסרטון, בהנחייתה של ג'וליה זמירו, זכה לפופולריות רבה בקרב הקהל האירופי, והחלו להישמע הצעות להצטרפותה של אוסטרליה לתחרות. בנוסף, כשבוע לאחר פרסום הסרטון, פרסמה SBS סרט תיעודי אוסטרלי בשם "לב האירוויזיון". ב-8 במאי 2014, באישור רשות השידור הדנית שהפיקה את אירוויזיון 2014, הופיעה הזמרת האוסטרלית ג'סיקה מאובוי (לימים נציגת המדינה באירוויזיון 2018) בחצי הגמר השני, עם שירה "Sea of Flags".
היסטוריה > 2015–הווה

ב-2015, ערכה אוסטרליה את הופעתה הראשונה באירוויזיון, עם השיר "Tonight Again", שנכתב ובוצע על ידי גאי סבסטיאן. חרף מיקומה הגאוגרפי של אוסטרליה, מחוץ לאזור השידור האירופי, רשות השידור האוסטרית, שהפיקה את אירוויזיון 2015 ואיגוד השידור האירופי אישרו לאוסטרליה להשתתף בתחרות לרגל 60 שנים לאירוויזיון. בשל הנסיבות המיוחדות, אוסטרליה העפילה אוטומטית לגמר. איגוד השידור האירופי הכריז כי אם אוסטרליה תזכה בתחרות, היא לא תארח אותה במדינתה בשל אזורי הזמן השונים, אך במקום זאת היא תממן את התחרות במדינה אירופאית ותוסיף מוטיבים משלה. בהמשך, הצהיר איגוד השידור האירופי כי המדינות הראשונות שיבחרו לאירוח במקומה של אוסטרליה הן גרמניה והממלכה המאוחדת.
על אף שהשתתפותה של אוסטרליה באירוויזיון הוכרזה כחד פעמית, ב-17 בנובמבר 2015, אושר כי אוסטרליה תשתתף באירוויזיון 2016. שלא כמו בשנת 2015, אוסטרליה לא העפילה לגמר אוטומטית. הנציגה האוסטרלית לשנת 2016 הייתה דאמי אים, עם השיר "Sound of Silence". אוסטרליה הגיעה למקום השני עם 511 נקודות, הישגה הטוב ביותר של אוסטרליה בתחרות. בעקבות הצלחתה בשנת 2016, השתתפה אוסטרליה גם בתחרות העוקבת. ב-7 במרץ 2017, הכריזה רשות השידור האוסטרלית במלבורן, כי אייזיאה פיירברייס, זוכה "אקס פקטור אוסטרליה", נבחר לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2017, עם השיר "Don't Come Easy". פיירברייס הגיע למקום התשיעי בגמר עם 173 נקודות. בשנת 2018, בחרה אוסטרליה את ג'סיקה מאובוי לייצוג המדינה. מאובוי הגיעה למקום ה-20 עם 99 נקודות. זו הייתה הפעם הראשונה שאוסטרליה לא הגיעה לעשירייה הפותחת.
בשנת 2019, רשות השידור האוסטרלית פיתחה פורמט חדש לבחירת הנציג לאירוויזיון, ובו, הקהל האוסטרלי יוכל להשתתף. ב-9 בפברואר 2019, נערך הגמר של הקדם האוסטרלי, Eurovision - Australia Decides. נקודות השופטים ונקודות הקהל חולקו ביחס שווה של 50/50. קייט מילר-היידקי זכתה בקדם האוסטרלי, עם השיר "Zero Gravity", ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון 2019. אוסטרליה הגיעה למקום התשיעי, עם 284 נקודות, לאחר שזכתה בחצי הגמר הראשון.
בשנת 2020, ניצחה מונטיין בגמר הקדם האוסטרלי לאירוויזיון 2020, עם השיר "Don't Break Me". לאחר ביטול התחרות בעקבות מגפת הקורונה, בחרה רשות השידור האוסטרלית את מונטיין לייצוג המדינה באירוויזיון 2021. ב-18 במאי 2021, בערב חצי הגמר הראשון, כשלה מונטיין בניסיון להעפיל לגמר. זו הייתה הפעם הראשונה בתולדות התחרות שאוסטרליה לא צולחת את שלב חצי הגמר. אוקראינה היא המדינה היחידה שהעפילה לגמר בכל שנות השתתפותיה.
Eurovision - Australia Decides נבחר לאמצעי הבחירה של הנציג האוסטרלי לאירוויזיון 2022. השתתפותה של אוסטרליה אושרה על ידי איגוד השידור האירופי עד שנת 2023.
השירים שייצגו את אוסטרליה באירוויזיון

שורה בצהוב מסמלת ניצחון של המתמודדת באותה תחרות

 שורה באפור מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השני

 שורה בחום מסמלת תחרות בה המתמודדת הגיעה למקום השלישי

 שורה באדום מסמלת תחרות בה המתמודדת דורגה במקום האחרון

 שורה בירוק-זית מסמלת תחרות ממנה המתמודדת פרשה או שלא השתתפה לאחר שכבר נבחר שיר
| שנה | מבצע | שיר | תרגום לעברית | גמר | ניקוד | חצי גמר | ניקוד |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015 | גאי סבסטיאן | "Tonight Again" | "שוב הלילה" | 5 | 196 | X | X |
| 2016 | דאמי אים | "Sound of Silence" | "צליל הדממה" | 2 | 511 | 1 | 330 |
| 2017 | אייזיאה פיירברייס | "Don't Come Easy" | "לא בא בקלות" | 9 | 173 | 6 | 160 |
| 2018 | ג'סיקה מאובוי | "We Got Love" | "יש לנו אהבה" | 20 | 99 | 4 | 212 |
| 2019 | קייט מילר-היידקי | "Zero Gravity" | "אפס כוח המשיכה" | 9 | 284 | 1 | 261 |
| 2020 | מונטיין | "Don't Break Me" | "אל תשבור אותי" | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת | התחרות בוטלה בשנה זאת |
| 2021 | מונטיין | "Technicolour" | "טכניקולור" | X | X | 14 | 28 |
| 2022 | שלדון ריילי | "Not the Same" | "לא אותו הדבר" | 15 | 125 | 2 | 243 |
| 2023 | וויאג'ר | "Promise" | "תבטיח" | 9 | 151 | 1 | 149 |
| 2024 | אלקטריק פילדס | "One Milkali (One Blood)" | "דם אחד" | X | X | 11 | 41 |
| 2025 | גו-ג'ו | "Milkshake Man" | "איש המילקשייק" |  |  |  |  |
גלריה

גאי סבסטיאן בווינה (2015)
דאמי אים בסטוקהולם (2016)
אייזיאה פיירברייס בקייב (2017)
ג'סיקה מאובוי בליסבון (2018)
קייט מילר-היידקי בתל אביב (2019)
מונטיין ברוטרדם (2021)
ביאורים

↑  בשל מגפת הקורונה באוסטרליה, הופיעה מונטיין בשידור חי מסידני. השידור הוקרן על צג הבמה של אהוי רוטרדם.
הערות שוליים

↑  Eurovision 2015 Results: Voting & Points
↑  Eurovision 2016 Results: Voting & Points
↑  Australia secures a spot in Eurovision until 2023
↑  The special relationship: Australia and its love of Eurovision
↑  Airdate: Eurovision 2009
↑  Australian televoters choose their winner
↑  Australia's loyal fandom earns Eurovision nod
↑  Australia: 2012 coverage a big success
↑  Australian superstar to sing at Eurovision
↑  Jessica Mauboy performs at Eurovision Song Contest
↑  Australia
↑  What Happens If Australia Wins The Eurovision Song Contest?
↑  Australia to return to the Eurovision Song Contest!
↑  43 countries to participate in Eurovision 2017
↑  Eurovision 2017 Results: Voting & Points
↑  Australia confirmed for Eurovision 2018!
↑  SBS confirms Jessica Mauboy will represent Australia at Eurovision 2018
↑  Eurovision 2018 Results: Voting & Points
↑  We’re opening our song submission for Eurovision 2019!
↑  Eurovision Australia Decides dates announced
↑  שגיא בן נון‏, בעקבות התפשטות הקורונה: בוטל אירוויזיון 2020, באתר וואלה, 18 במרץ 2020
↑  Australia: Montaigne to return for Eurovision 2021
↑  Australia fails to qualify for the final of Eurovision for first time
↑  Australia: Eurovision – Australia Decides Will Return in 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz: eb6dcaa1-b2ad-4d3a-b916-11c44e6db0a1
מועדון הבייביסיטריות (סדרת טלוויזיה 2020)

| --- | --- |

 מבוסס על:  "מועדון הבייביסיטריות" מאת אן מתיוס מרטין (אנ')
 סוגה:  דרמה קומית
 שחקנים:  מאליה בייקר  מארק אוון ג'קסון  סופיה ריד–גנצרט  טקאיו פישר  ריאן מקריקיק  דילן קינגוול  סוצ'י גומז  אלישה סילברסטון  מארק פויארסטין  מומונה טמאדה  שי רודולף  איה פורוקאווה 
 ארץ מקור:  ארצות הברית ארצות הברית
 שפות:  אנגלית
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  18
 הפקה
 הפצה:  נטפליקס 
 טכניקת צילום:  מצלמה יחידה 
 מוזיקה:  Jesse Novak
 שידור
 רשת שידור:  Netflix
 תקופת שידור מקורית:  3 ביולי 2020 – 11 באוקטובר 2021 
 קישורים חיצוניים
 אתר רשמי
 דף התוכנית ב-IMDb
 
מועדון הבייביסיטריות (באנגלית: The Baby-Sitters Club או The Babysitters Club) היא סדרת טלוויזיה קומית-דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי רייצ'ל שוקרט, המבוססת על סדרת ספרים באותו שם מאת אן מתיוס מרטין (אנ'). העונה הראשונה של הסדרה יצאה בנטפליקס ב-3 ביולי 2020. באוקטובר 2020 הסדרה חודשה לעונה שנייה שיצאה ב-11 באוקטובר 2021. במרץ 2022 פורסם שהסדרה בוטלה לאחר שתי עונות. הסדרה זכתה להערכה אוניברסלית, עם שבחים רבים לנאמנותה לרומנים המקוריים ולפנייתה לקהל המודרני.
סקירת הסדרה

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (ארצות הברית) | שודרה לראשונה (ארצות הברית) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 10 | 10 | 3 ביולי 2020 | 3 ביולי 2020 |
|  | 2 | 8 | 8 | 11 באוקטובר 2021 | 11 באוקטובר 2021 |
עלילה

הסדרה עוקבת אחר ההרפתקאות של חמש תלמידות חטיבת ביניים בעיירה סטוניברוק, קונטיקט, שבארצות הברית המייסדות עסק שמרטפות בעיירתן.
שחקנים ודמויות > דמויות ראשיות

קריסטי תומאס (סופי גרייס) – נשיאת המועדון, היא אינדיבידואלית וקולנית. היא חולקת את דעתה בנוגע לפמיניזם ולצרות חברתיות אחרות בתדירות גבוהה. יש לה שלושה אחים, אביה נטש אותה ואת משפחתה לאחר שאחיה הצעיר ביותר נולד.
קלודיה קישי (מומונה טמאדה) – סגנית הנשיא הפופולרית של המועדון. יש לה תשוקה לכל סוג של אמנות, אך היא מתקשה לעיתים קרובות בלימודיה. היא מחביאה ממתקים בחדרה, שהוא מקום המפגש של המועדון. היא יפנית-אמריקאית, אבל מעולם לא למדה לדבר יפנית. אחותה הקטנה של ג'נין.
סטייסי מקגיל (שי רודולף) – גזברית המועדון. היא גרה באפר ווסט סייד במנהטן, ניו יורק, לפני שעברה לסטוניברוק. היא מצליחה מאוד במתמטיקה. חולה בסוכרת סוג 1. בעונה השנייה אביה כמעט לא נמצא בבית והוריה רבים הרבה.
מרי אן ספיר (מאליה בייקר) – המזכירה הביישנית של המועדון והחברה הכי טובה של קריסטי. היא ידועה בעונה 1 בתור ה"בייבי" של המועדון. אמה מתה כשהיא הייתה בת 18 חודשים ואביה מגונן עליה יותר מדי.
אליזבת' תומאס-ברואר (אליסיה סילברסטון) – אמה הגרושה של קריסטי, בסוף העונה הראשונה התחתנה עם ווטסון ברואר.
ווטסון ברואר (מארק פויארסטין) – בן זוגה העשיר של אליזבת', בסוף העונה הראשונה הם מתחתנים והוא הופך לבעלה. אביהם של קארן ואנדרו. קריסטי לא אוהבת אותו בהתחלה, אבל בהמשך התוכנית היא מתרגלת אליו.
דון שפר (סוצ'י גומז (עונה 1), קיינדרה סאנצ'ז (עונה 2)) – חברתה החדשה של מרי אן שעברה לאחרונה לסטוניברוק מלוס אנג'לס, קליפורניה והקצינה החלופית של המועדון. היא היספאנית-אמריקאית ואמה נהגה ללכת לבית הספר עם אביה של מרי אן, ריצ'רד ספיר.
מלורי פייק (ויויאן ווטסון) (עונה 1 משנית, עונה 2 ראשית) – החברה הכי טובה של ג'סי, הצטרפה למועדון בעונה 2. יש לה שבעה אחים, היא אוהבת סוסים והיא אוהבת לכתוב.
ג'סי רמזי (אנאיס לי) (עונה 1 משנית, עונה 2 ראשית) – החברה הכי טובה של מלורי, רקדנית בלט, היא הצטרפה למועדון בעונה 2.
שחקנים ודמויות > דמויות משניות

מימי יאמאמוטו (טקאיו פישר ('אנ)) – סבתה של קלאודיה ושל ג'נין. לקלודיה ומימי יש מערכת יחסים מיוחדת. היא חטפה שבץ בעונה אחת ונפטרה בשנתה בסוף העונה השנייה.
ג'נין קישי (איה פורוקאווה) – אחותה הבכורה והחכמה של קלודיה. בעונה 2, היא יוצאת מהארון כלסבית. במיוחד בעונה הראשונה היא הייתה קשוחה כלפי קלודיה אך בעונה השנייה ובמיוחד לאחר מותה של מימי הן מתקרבות.
ריצ'רד ספיר (מארק אוון ג'קסון) – אביה המגן מדי של מרי אן שמצית מחדש את מערכת היחסים שלו מהתיכון עם שרון פורטר.
דייוויד מייקל תומאס (בנג'מין גואס) – אחיה הצעיר של קריסטי.
סם תומאס (דילן קינגוול) – אחיה הבכור של קריסטי והקראש של סטייסי. הוא גדול מקריסטי בשנתיים.
אנדרו ברואר (סבסטיאן בילינגסלי–רודריגז) – בנו הצעיר של ווטסון ברואר.
קארן ברואר (סופיה ריד–גנצרט) – בתו הבכורה של ווטסון. קצת מוזרה, אומרת לבייביסטריות שלה שהיא רואה רוחות רפאים.
לוגן ברונו (ריאן מקריקיק) – מושא אהבתה של מרי אן.
שרון פורטר (ג'סיקה אלינה איסון) – אמה דון שמפתחת מערכת יחסים עם ריצ'רד ספיר.
אשלי ווית' (קלסי מאומה) – בת זוגה של ג'נין, קלודיה מעריצה אותה.
הפקה > פיתוח

בפברואר 2019, נטפליקס הזמינה סדרה בת 10 פרקים המבוססת על סדרת הספרים "מועדון הבייביסיטריות" עם אן מ. מרטין כמפיקה, רייצ'ל שוקרט כמנהלת התוכנית, ומייקל דה לוקה ולוצ'יה אנילו כמפיקים בפועל. ב-28 באוקטובר 2020, נטפליקס חידשה את הסדרה לעונה שנייה. הצילומים לעונה השנייה הסתיימו ב-28 באפריל 2021, לאחר שלושה חודשי צילומים.
הפקה > שחקנים

אלישיה סילברסטון ומארק פוירשטיין הצטרפו לצוות השחקנים באוגוסט 2019. במרץ 2020, סופי גרייס, מאליה בייקר, מומונה טמאדה, שי רודולף וסוצ'י גומז הצטרפו לקאסט של הסדרה. ב-18 במרץ 2021, דווח שקיינדרה סאנצ'ז הצטרפה לצוות השחקנים בתור דון שפר, כשהיא מחליפה את גומז עקב בעיות עם התזמון של הצילומים.
הפקה > עיצוב

סינתיה אן סאמרס היא מעצבת התלבושות של הסדרה. היא אמרה ל-"ניו יורק מגזין" "בהחלט רצינו לוודא שבכל פעם שזה אפשרי, אנחנו ניתן קריצה לסגנון של שנות ה-90 ואפילו לחלק מהעטיפות של הספרים המקוריים". יצירה בולטת אחת היא חליפת המכנסיים המשובצת הצהובה של קלאודיה, שהיא רפרנס ל-"קלולס".
סאמרס אמרה ל-Refinery29, "רוב המראה של הדמויות נרכשו ממקומות שהבנות האלה היו קונות בחיים האמיתיים: זארה, H&M, אמריקן איגל, גאפ, אורבן אאוטפיטרס, אריציה, טופשופ, קייט ספייד, אליס + אוליביה, אנתרופולוגיה, נורדסטרום. בגלל שצילמנו בקנדה, 80 אחוזים מהבגדים של כולם נרכשו בסיימון בוונקובר".
הפצה

הסדרה הייתה אמורה להופיע לראשונה במאי 2020, אך נדחתה ליולי בגלל בעיות דיבוב. העונה הראשונה עלתה לראשונה ב-3 ביולי 2020. העונה השנייה עלתה ב-11 באוקטובר 2021.
הפצה > ביטול הסדרה

ב-11 במרץ 2022, דווח שנטפליקס ביטלה את הסדרה לאחר שתי עונות. למרות שהסדרה זכתה לשבחי המבקרים ופיתחה מעריצים, היא "לא הצליחה למשוך קהל רחב".
ביקורת

הסדרה זכתה לשבחי המבקרים. בעונה הראשונה, צובר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג ממוצע של 8.57/10. הקונצנזוס הביקורתי של האתר קורא: "מתוקה, כנה ומלאת תקווה, הגישה המבוססת "'מועדון הבייביסיטריות' מכבדת את המקור תוך עדכון הסיפור לדור חדש". ב-Metacritic, יש לסדרה ציון ממוצע ממוצע של 87 מתוך 100 בהתבסס על 18 ביקורות, מה שמצביע על "הערכה אוניברסלית".
המבקרים שיבחו את התוכנית על כך שהצליחה להיות גם עדכנית וגם נאמנה לסדרת הספרים. הניו יורק פוסט שיבח את הפרק הרביעי של העונה הראשונה על הצגתו של ילדה טרנסג'נדרית וכתבה שהסדרה היא "פמיניסטית ללא בושה" ו"עושה יותר מאשר רק מאשרת שילדים טרנסג'נדרים קיימים וחשובים וראויים לכבוד; המופע טוען לזכויות הילדים הללו".
כשכתבה עבור ההוליווד ריפורטר, רובין בהר כינתה את התוכנית "לא רק חמה ותוססת, אלא בין התוכניות הטובות ביותר שפלטפורמת הסטרימינג (נטפליקס) הפיקה עד כה".
כתבת סלייט אמרה, "הסדרה החדשה אכן מקסימה – הקבוצה המגוונת של תלמידות חטיבת ביניים בפרוורים שמזמינות לישיבות שלהם בחדר השינה הצבעוני של קלאודיה קישי היא צנועה ואדיבה לא פחות מתמיד... התוכנית החדשה זכתה לשבחים עבור הקאסט ועבור קווי העלילה המגוונים שלה, אבל במובנים רבים, הרעיון כולו הוא פנטזיה טהורה: של קהילה פרוורית, של התבגרות עדינה, של עבודה משמעותית שמלמדת אחריות ומשלמת מספיק עבור מכחולים חדשים ומפוארים".
הקאסט הצעיר של הסדרה זכו לשבחים רבים. פטרנה ראדולוביץ' מ"פוליגון" אמרה, "כמו עמיתיהם לספרים, כל הבנות ב'מועדון הבייביסיטריות' מעמיקות יותר ממה שמתאר האופי הבסיסי שלהן, בין השאר הודות לביצועים המיומנים של השחקניות הצעירות בתור קריסטי הקולנית, סופי גרייס מוסיפה ניואנסים לגישה הבוסית והפרחצנית שלה, ומבססת את מה שיכול להיות הופעה מופרזת עם כמה רגעים עדינים. מומונה טמאדה, לוכדת את המוזרות ואת האנרגיה של קלאודיה, וגם את ייסורי הבידוד מכיוון שהיא מרגישה שהמשפחה שלה לעולם לא תבין אותה".
קלי לולר, שכתבה ל-USA Today, אמרה שהתוכנית הייתה "אופטימית אבל לא מנותקת, צעירה ומתוקה אבל לא מטומטמת. חמישיית השחקניות הצעירות שלה (ארבע החברות המועדון המקוריות ותוספת אחת באמצע העונה) מוכשרות מעבר לגיל שלהן". האנק סטובר, שכתב ל"וושינגטון פוסט", ציין "הקאסט המוכשר להפליא של השחקניות הצעירות של התוכנית, שכולן אף פעם לא למדו את סגנון מופע הקידז של משחק יתר ('שמאטינג', אנו קוראים לזה לפעמים) הן אמינות לחלוטין בתפקידים של הצעירים האלה, עם הופעות טובות במיוחד של טמאדה ובייקר".
ג'ני זינגר, שכתבה עבור Glamour, כינתה את התוכנית "מבדרת מאוד. הבנות קונות טלפון קווי ב-Etsy, הן מתרכזות בהורים מקומיים במודעות אינסטגרם ממוקדות ומעירות הערות כמו, 'אמנות לא צריכה להיות רק המחוז של מיוחסים!' הקומדיה שלהן מצחיקה, הטראומה שלהן אמיתית, בחירות הסגנונות שלהן (של מעצבת התלבושות סינתיה אן סאמרס) ממש טובות ומדויקות".
לעונה השנייה יש דירוג ממוצע של 8.6/10 באתר Rotten Tomatoes. קונצנזוס המבקרים של האתר קובע, "'מועדון הבייביסיטריות' חוזרת עם עונה שנייה חזקה שחוקרת נושאים חדשים ונותנת לקאסט המקסים הרבה מקום לזרוח".
אורסולה הפרבק

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בנובמבר 1928 ווינטרשייד (היום חלק מגילסרברג) בהסן, רפובליקת ויימאר
 פטירה:  20 בנובמבר 2024 (בגיל 96) Vlotho, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 שם לידה:  Ursula Hedwig Meta Wetzel 
 מדינה:  גרמניה
 כינויים נוספים:  הסבתא הנאצית (The Nazi Grandma)
 פעילות בולטת:  הכחשת שואה
 ידועה בשל:  הכחשת שואה, עזרה משפטית למכחישי שואה
 תקופת הפעילות:  יוני 2004 – 20 בנובמבר 2024 (כ־20 שנה)
 מקצוע:  מחברת, סופרת
 מפלגה:  ÖDP, NPD
 השקפה דתית:  נוצרייה
 בן זוג:  ורנר גאורג הפרבק
 
אורסולה הדוויג מטה הפרבק-וצל (בגרמנית: Ursula Hedwig Meta Haverbeck-Wetzel;‏ 8 בנובמבר 1928 – 20 בנובמבר 2024) שהייתה ידועה גם בתור "הסבתא הנאצית" (The Nazi Grandma), הייתה פעילה נאו-נאצית גרמנייה מוולוטו. משנת 2004 ועד למותה הייתה נתונה לתביעות, והורשעה בשל הכחשת השואה באירוע ה-NPD אשר בגרמניה היא עבירה פלילית.
בעלה היה ורנר גאורג הפרבק, אשר בתקופת גרמניה הנאצית, ייסד את הפדרציה האימפריאלית של הלאום והמולדת, וכן היה גם סופר ומוציא לאור, היסטוריון, פולקלוריסט וכומר של הקהילה הנוצרית בגרמניה. משנת 1982 הוא היה גם יועץ מדעי של המפלגה הדמוקרטית האקולוגית (ÖDP).[דרוש מקור]
ביוגרפיה

הפרבק נולדה בווינטרשייד (היום חלק מגילסרברג) בהסן. לאחר תום מלחמת העולם השנייה, גורשה ממזרח פרוסיה ועברה לחיות בשוודיה למשך ארבע שנים. שם למדה פדגוגיה, פילוסופיה ובלשנות.
במשך למעלה מחמישים שנה עבדה בצלו הפוליטי של בעלה. לאחר מות בעלה ב-1999, היא השתלטה על רבים מתפקידיו, כולל יו"ר מוסד חינוך המבוגרים הבינלאומי (Collegium Humanum) בוולוטו, נורדריין-וסטפאליה, שהשניים הקימו ב-1963. המוסד היה פעיל לראשונה בתנועה הגרמנית לאיכות הסביבה ומתחילת שנות ה-80 פנה בגלוי לתנועות הימין הקיצוני. המשך קיום הארגון נאסר על ידי משרד הפנים הפדרלי הגרמני ב-2008.
מ-1983 עד 1989 הייתה נשיאת האיגוד העולמי להגנת החיים (סניף גרמניה), וחשפה בעמדה לא-ממשלתית זו את התנגדותה למערכת המערבית ולאזורי הכיבוש. הייתה חברה זמנית במפלגה הדמוקרטית האקולוגית (ÖDP). אך בשנת 1989, ביוזמת האגודות האזוריות של ÖDP בברמן ונורדריין-וסטפאליה, הודחה מהמפלגה, בין היתר מפני שניסתה לארגן קואליציה ימנית של ה-ÖDP, NPD וקבוצות אחרות.
בשנת 1992 הפכה ליושבת הראש הראשונה של אגודת אתרי הזיכרון, ונשארה בתפקיד זה עד 2003. העמותה הרשומה הוקמה במאי 1992 עם המטרה לבנות אנדרטה לקורבנות האזרחים הגרמנים של מלחמת העולם השנייה שנהרגו מהפצצות, חטיפות, גירושים ומרכזי מעצר, כדי לשים קץ ל"טבע החד-צדדי הבלתי מוצדק של השקפת ההיסטוריה והמאבק להתגבר על העבר".
ביוגרפיה > השקפות פוליטיות

הרבה לפני איחודה מחדש של גרמניה ב-1990, טיפחה הפרבק קשרים עם קבוצות פוליטיות ימניות קיצוניות כמו ה-NPD במטרה ליצור תנועה קיבוצית לאומית גדולה בגרמניה. אוריינטציה זו התחזקה בשנים שלאחר מכן. בדרך זו היא כנראה הכירה בסביבות 2000 את עורך הדין הנאו-נאצי הורסט מאהלר.
מאז הפכה פעילה כחברה וסגנית מנהלת ב"הארגון לשיקום הנרדפים בשל הכחשת השואה", שנוסד בוולוטו ב-9 בנובמבר 2003, בדיוק ביום השנה לליל הבדולח. הארגון הוקם בראשותו של מכחיש השואה השווייצרי ברנהרד שאוב. בנוסף, מכחישי שואה אחרים, בהם ארנסט צינדל (קנדה) ורוברט פאוריסון (צרפת) היו מעורבים בהקמתו. הארגון נאסר במאי 2008 על ידי משרד הפנים הפדרלי הגרמני בטענה לעוינות לחוקת גרמניה.
ביוגרפיה > פרסום ועבירות נוספות > 2004–2014

ביוני 2004, בית המשפט המחוזי של באד אוינהאוזן גזר על הפרבק קנס של 5,400 אירו בגין הסתה לשנאה והכחשת שואה. בכתב העת הביתי של ה-Collegium Humanum, "קול המצפון" (Stimme des Gewissens), הציגה הפרבק צורה של הכחשת השואה, יחד עם עורך המגזין, ארנסט-אוטו קוהר. הגיליון הוחרם לאחר מכן על ידי השלטונות בגרמניה והפצתו נאסרה. בגיליון שלאחר מכן של קול המצפון נטען שוב כי ההשמדה ההמונית של היהודים היא "מיתוס". הדברים בגיליון גובו בציטוט של כתב עת אחר של העיתון הרוסי "Russkiy Vestnik" (השליח הרוסי). בכתב זה פורסם מאמר של ירגן גראף, מכחיש שואה נוסף. במאמר שפרסם גראף נטען כי מספר הקורבנות של היהודים לא הסתכם בשישה מיליון, אלא רק בכחצי מיליון. ב-10 במרץ 2005, בית המשפט פתח תיק פלילי שני נגד הפרבק וקוהר. עם זאת, לבקשת פרקליטות בילפלד התיק נסגר מאחר ש"לא היה מהותי בהשוואה לאחר".
במאמר אחר העלתה השערה בנוגע למעורבותו המלאה של היטלר בשואה. בעקבות מאמר זה קנס אותה בית המשפט האזורי בדורטמונד בכ-6,000 אירו.
ביוני 2009, בית המשפט המחוזי של באד אוינהאוזן מצא אותה אשמה בעבירה של פגיעה בשארלוט קנובלוך, נשיאת המועצה המרכזית של יהודי גרמניה, שדגלה קודם לכן בפומבי בהחרמת ארגון הנותן מימון משפטי למכחישי שואה. בתגובה לכך, כתבה הפרבק מאמר המשמיץ את קנובלוך. על כך הגישה קנובלוך תלונה פלילית, והפרבק נידונה לקנס של 2,700 אירו.
ביוגרפיה > פרסום ועבירות נוספות > מ-2014 ועד למותה

בנובמבר 2014 הגישה הפרבק תלונה במשטרה נגד המועצה המרכזית של היהודים בגרמניה, בה האשימה את המועצה ב"רדיפה של חפים מפשע". החקירה נזנחה בדצמבר 2014. אך הפרקליטות של בילפלד בחנה בסופו של דבר הליכים נגד הפרבק בגין האשמות שווא.
בסדרת הטלוויזיה "פנורמה" של ARD שהופקה על ידי ערוץ הטלוויזיה הגרמני NDR במרץ 2015, הכחישה הפרבק שוב את ההשמדה ההמונית של היהודים ודנה בדעותיה. היא תיארה את "השואה הזו" כ"השקר הגדול והעיקש ביותר בהיסטוריה". הפרבק פרסמה סרטון מחאה ביוטיוב כנגד משפטו של אוסקר גרונינג, אשר כונה "רואה החשבון של אושוויץ", והפיצה עלונים מחוץ לבית המשפט שתמכו בהכחשת שואה.
ביוני 2015 יזמה פרקליטות בילפלד חקירה חדשה בנושא הפרכת שואה מצד הפרבק, זאת בהקשר לפרסומה בכתב העת "קול הרייך" (Die Stimme des Reiches). בנובמבר, לאחר שנמצאה אשמה, נידונה לעשרה חודשי מאסר. בבית המשפט בהמבורג היא התעקשה שמעמדו של אושוויץ כמקום מוות "לא מוכח היסטורית" והוא "רק אמונה".
בספטמבר 2016 נידונה לעשרה חודשי מאסר בגין הכחשת שואה, ללא אפשרות לשחרור על-תנאי, אך נותרה חופשייה עד שהצליחה לערער על התיק. באוקטובר היא נידונה ל-11 חודשים בבאד אוינהאוזן בגין הסתה לשנאה. חודש לאחר מכן, נידונה הפרבק בוורדן לשנתיים וחצי מאסר נוספות בגין הכחשת השואה לאחר שחזרה על טענותיה בקול הרייך.
בנובמבר 2015, בגיל 87, נידונה לעשרה חודשי מאסר בגין הכחשת שואה. מספר הרשעות נוספות בסתיו 2016 הובילו לעונשים נוספים מסוג זה. היא ערערה ללא הצלחה על כל גזרי הדין. ב-7 במאי 2018, החלה לרצות עונש מאסר של שנתיים לאחר שנעצרה על ידי המשטרה הגרמנית.
ב-6 באפריל 2022 דן אותה בית המשפט המחוזי של ברלין לשנה נוספת בכלא בגין הכחשת שואה.
מתה ב-20 בנובמבר 2024.
פרסומים

ורנר ג. הפרבק: Der Weltkampf um den Menschen. Eine deutsche Selbstbesinnung. טיבינגן 1995.
ורנר ג. הפרבק: Der Weltkampf um die Gemeinschaft. Die Entwicklung der Demokratie zur Volksordnung. טיבינגן 1996.
יחד עם הרארד הפלר, Max Guede, Walter Hähnle:‏ Bekommen wir eine andere Republik? שטוטגרט 1982.
יחד עם Martin Black, Claudio Mutti, Wolfgang Schüler, Oliver Ritter: ‏ Religion und Tradition דרזדן 2002.
לקריאה נוספת

Phillip Austen: Ursula Haverbeck. The maker of the Collegium Humanum - a portrait In; The right margin, No. 93, March / April 2005.
הערות שוליים

↑  ראו לדוגמה: Toby Axelrod, 93-year-old ‘Nazi Grandma’ sentenced to year in jail for Holocaust denial. Jewish News
1 2 3 4 5 6 7 8 9  Braun, Stephan; Geisler, Alexander; Gerster, Martin (2009).
1 2 3 4 5 6 7  Hannover: Niedersächsische Ministerium für Inneres und Sport (Lower Saxony Ministry of Interior and Sport), 2012, pp. 87, 102, 105, 107, retrieved 1 August 2015
1 2  פלטפורמה למכחישי שואה? (בגרמנית)
1 2  למרות האיסור: מכחישת השואה נאמה (בגרמנית)
1 2  שקר אחד יותר מדי (בגרמנית)
↑  Jürgen Wüst, Konservatismus und Ökologiebewegung: eine Untersuchung im Spannungsfeld von Partei, Bewegung und Ideologie am Beispiel der Ökologisch-Demokratischen Partei (ÖDP), IKO 1993, S. 165
↑  Letters between the branches of ÖDP in Bremen and North Rhine-Westphalia 1988-1989
↑  Neo-Nazis gather at trial of Oskar Groening and claim former Auschwitz guard is a 'victim' of German justice system
↑  NPD ושקר השואה: הופעה מביכה לפני משפט אושוויץ (בגרמנית)
↑  "German grandmother, 87, jailed for Holocaust denial"
↑    Afp, ‏German 'Nazi grandma' sentenced to 10 months in prison for Holocaust denial, The Telegraph, 13 November 2015
↑  German Holocaust denier Ursula Haverbeck, 88, again sentenced to prison
↑  "Handelsblatt explains: How Germany Combats Far-Right Extremism"
↑  "הפרבק תעמוד בקרוב למשפט בדטמולד" (בגרמנית)
↑  Elderly German neo-Nazi apprehended, sent to prison - The Washington Post
↑  Toby Axelrod, 93-year-old German Holocaust denier nicknamed the ‘Nazi Grandma’ sentenced to a year in jail. Forward.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 173392393  ISNI: 0000 0004 4707 0671  LCCN: n97118791  SUDOC: 242795404  VIAF: 1763239   WorldCat (עם VIAF): 1763239