stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דגל האיחוד הגדול
היסטוריה

הדגל הונף לראשונה ב-3 בדצמבר 1775 על ידי ג'ון פול ג'ונס על ספינת ארצות הברית אלפריד בפילדלפיה. הדגל שימש את כוחות צבא ארצות הברית (הצבא הקונטיננטלי) בעת מלחמתו בצבא הממלכה המאוחדת במהלך המהפכה האמריקאית. ככל הנראה היה דגל זה הדגל שהניף ג'ורג' וושינגטון ב-1 בינואר 1776 בגבעת פרוספקט בצ'ארלסטאון שבמסצ'וסטס. 
חוק הדגל משנת 1777 קבע את דגל ארצות הברית בהתבסס על דגל זה, תוך החלפת דגל הממלכה המאוחדת בקנטון הדגל ב-13 כוכבים המסמלים את שלוש עשרה המושבות שהרכיבו את ארצות הברית. בכך החליפו את הסמלים של שתי הממלכות המרכיבות את הממלכה המאוחדת בישויות המרכיבות את ארצות הברית (אף שגם הפסים מסמלים מושבות אלה).
ראו גם

דגל ארצות הברית
דגלי ארצות הברית
גרג קופרברג

| --- | --- |

 לידה:  4 ביולי 1967 (בן 57) ורשה, רפובליקת פולין 
 ענף מדעי:  טופולוגיה 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת הרווארד  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 מנחה לדוקטורט:  Andrew Casson 
 מוסדות:  אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס 
 תלמידי דוקטורט:  Dongseok Kim, Sonya Berg, Eric Samperton 
 פרסים והוקרה:  עמית האגודה האמריקאית למתמטיקה (2013) 
 
גרג קופרברג (באנגלית: Greg Kuperberg; נולד ב-4 ביולי 1967, ורשה) הוא מתמטיקאי אמריקאי ממוצא פולני.
ביוגרפיה

גרג קופרברג נולד בוורשה למשפחת מתמטיקאים. בשנת 1969 המשפחה עברה לשוודיה ובשנת 1972 לארצות הברית בה הוא גדל בעיר אובורן (אביו התמנה לפרופסור באוניברסיטת אובורן).
עוד לפני תחילת לימודים באוניברסיטה, גרג קופרברג עסק בכתיבת תוכנות ובין היתר כתב משחק מחשב "Paratrooper". בשנים 1983–1987 הוא למד באוניברסיטת הרוורד. בשנת 1991 הוא קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי על עבודת הדוקטורט בתחום גאומטריה טופולוגית ואלגברה.
בשנים 1992–1995 הוא עבר באוניברסיטת שיקגו ואז עבר לאוניברסיטת ייל. בהמשך הוא התחיל לעבוד באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס בה התמנה לפרופסור.
תוצאות מחקריו מרוכזים בעשרות מאמרים, חלק מהם ב-Annals of Mathematics. בשנת 2012 הוא קיבל דרגת עמית באגודה האמריקאית למתמטיקה.
הוא נשוי לפיזיקאית רנה זיו, גם היא פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.
גירית סמורית וייטנאמית

גירית סמורית וייטנאמית (שם מדעי: Melogale cucphuongensis) היא מין של גירית סמורית האנדמית ליערות במדינת וייטנאם (ומכאן שמה).
מאפיינים

הגירית התגלתה רק ב-2011 על ידי משלחת אירופאית. היא קרובתם של גירית סמורית בורמזית וסינית ולדעת כמה מיונים נחשבת תת-מין שלהם, אך היא קטנה מהם ולדעת מיונים אחרים נחשבת למין עצמאי. ידוע מעט פרטים על מין זה.
הגירית נראית כמו רוב הגיריות הסמוריות אך קטנה יותר ואורכה עד 36 ס"מ ומשקלה עד 800 גרם. היא אפורה עם פס לבן לאורך הגב והראש שחור עם אזור לבן ליד העיניים. האוזניים והעיניים גדולות ומותאמות לפעילות בלילה.
הגירית חיה ביערות גשם טרופיים בווייטנאם. היא נראתה לראשונה בפארק הלאומי קוק פונג (Cúc Phương National Park) ושמה המדעי קרוי על שם הפארק. כמו רוב הגיריות הסמוריות היא יוצאת בשעות החשיכה לצוד יצורים קטנים כמו יונקים, עופות, דוחיים וחסרי חולות וכן אוכלת פירות שונים.
לא ידוע מה מצב השימור של גירית זו אך ייתכן שכריתת היערות משפיעה עליה.
ראו גם

גירית סמורית בורמזית
גירית סמורית סינית
הערות שוליים

↑  גירית סמורית ווייטנאמית באתר הרשימה האדומה של IUCN
| סמוריים |
| --- | --- | --- |
| סמורים | סמורים |  |
| סמור | הרמין • חמוס השלגים • חמוס מבאיש • חמוס סיבירי • סמור האמזונאס • סמור הררי • חמוס ערבות • סמור קולומביאני • סמור ארך-זנב • סמור יפני • סמור צהוב-בטן • חורפן אירופאי • סמור הרים אינדונזי • חמוס שחור-רגל • סמור מלאי • סמור מפוספס-גב • סמור מצרי |      |
| חורפן (סוג ומין יחיד) | חורפן אמריקאי |      |
| סמור פטגוני (סוג ומין יחיד) | סמור פטגוני |      |
| גריזונים | גריזונים |      |
| גריזון | גריזון גדול • גריזון קטן |      |
| סמור משויש (סוג ומין יחיד) | סמור משויש |      |
| חמוס מפוספס | חמוס מפוספס סהרי • בואש אפריקני |      |
| סמור אפריקאי (סוג ומין יחיד) | סמור אפריקאי |      |
| דלקים | דלקים |      |
| דלק | דלק הסלעים • דלק אמריקאי • דלק צהוב-גרון • דלק נילגירי • דלק אירופי • דלק יפני • דלק דייג • דלק סיבירי |      |
| גרגרן (סוג ומין יחיד) | גרגרן |      |
| טאירה (סוג ומין יחיד) | טאירה |      |
| גיריות | גיריות |      |
| גירית | גירית מצויה • גירית קוואקזית • גירית אסייתית • גירית יפנית |  |
| גירית דובית (סוג ומין יחיד) | גירית דובית |  |
| גירית סמורית | גירית סמורית בורנאית • גירית סמורית סינית • גירית סמורית ג'אווה • גירית סמורית בורמזית • גירית סמורית וייטנאמית |  |
| גיריות דבש | גיריות דבש |  |
| גירית דבש (סוג ומין יחיד) | גירית הדבש |  |
| גיריות אמריקאיות | גיריות אמריקאיות |  |
| גירית אמריקאית (סוג ומין יחיד) | גירית אמריקאית |  |
| לוטרות | לוטרות |  |
דז'ה אורבן

| --- | --- |

 לידה:  26 בנובמבר 1884 גיור, הונגריה 
 פטירה:  4 באוקטובר 1986  (בגיל 101) סידני, אוסטרליה 
 שם לידה:  Oesterreicher Orbán 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  אוונגרד 
 פרסים והוקרה:  קצין במסדר האימפריה הבריטית 
 
דז'ה אורבן (נבמקור אוסטררייכר, בהונגרית: Orbán Dezső; דיור, 26 בנובמבר 1884 – סידני, אוסטרליה, 5 באוקטובר 1986) היה צייר אוונגרד, גרפיקאי, מורה לאמנות יהודי-הונגרי.
קורות חיים

אורבן נולד במשפחה יהודית כבנם של אדולף אוסטררייכר ויוליה שרפר. תחילה למד מדעי הרוח ולאחר מכן אמנויות בפריז. הושפע רבות מאומנותם של פול סזאן ואנרי מאטיס. משנת 1900 וגם בעשור השני של המאה ה-20 צייר בסגנון פוסט-אימפרסיוניסטי נוף, טבע דומם, עירום. לימים סגנונו הפך ליותר צבעוני ודקורטיבי. לאחר הגירתו לאוסטרליה הוא אימץ את הסגנון האקספרסיוניזם המופשט. בשנת 1912 התקבל לתא הבונים החופשיים "אמונה ישנה" (Neuschloss). ב־8 באוקטובר 1915 בבודפשט, נשא לאישה את הרופאה אליס ויידה, בתם של אנטל וייס ופאני פופר. שניהם שניהם המירו את דתם לנצרות פרוטסטנטית.
הוא היה אמן שהציג בווינה, בברלין, בקלן. הצטרף לקבוצת השמונה (ציירים) והציג איתם ((קבוצת השמונה (1909-1919) הייתה קבוצת האמנים האוונגרדים ההונגריים המשמעותית ביותר בראשית המאה העשרים. אומנות קבוצת השמונה הושפעה מהאמנויות האוונגרדיות של המאה העשרים, בעיקר פוביאניות, פוסט-אימפרסיוניזם ובמידה פחותה אקספרסיוניזם, קוביזם וארט נובו. בתחילת המאה הם נחשבו בהונגריה לקבוצת אמנים מהפכנית)). הוא הציג בבודפשט משנת 1917, מספר פעמים בשנת 1918 במוזיאון ארנסט, ובשנת 1923 בהליקון. הוא הקים את בית הספר לעיצוב וסדנה באטלייה בבודפשט, שם יישם ולימד גרפיקה פרסומית.
בשנת 1939 היגר עם משפחתו לאוסטרליה בגלל הרדיפות הגזעניות בהונגריה. באוסטרליה לימד כמורה לאומנות והקים את הסטודיו של אורבן (Orban’s Studio). הוא כתב מדריך לאמנות יצירתית באנגלית. שיצא לאור בסידני בשנת 1957. היו לו תערוכות בסידני (1943, 1974, 1975); ובלונדון בשנת 1980. עבודותיו המוקדמות נשמרות בגלריה הלאומית של הונגריה ובמספר מוזיאונים אחרים בהונגריה. בשנת 1984 נערכה ב"היכל האומנויות" בבודפשט תערוכה מיצירותיהם של אמנים הונגרים המתגוררים בחו"ל, ודז'ה אורבן שלח תמונה לתערוכה, אותה תרם למוזיאון לאמנות יפה (בודפשט) לאחר התערוכה.
יצירותיו (מבחר)

Passaui utca (olaj, vászon, 66 x 50 cm; Magyar Nemzeti Galéria, Budapest)
Templomkert (1908; olaj, vászon, 56 x 69 cm; Janus Pannonius Múzeum, Pécs)
Csendélet almákkal és virágokkal (c. 1908; olaj, vászon, 80 x 63 cm; magántulajdonban)
Csendélet zöld körtével (1909; olaj, vászon, 56 x 69 cm; magántulajdonban)
Csendélet (1911; olaj, vászon, 64 x 80 cm; MNG, Budapest)
Magányos fa
Hozsánna (c. 1964, triptichon, szakrális mű)
Zúzmarás idő (1975, alumínium, papíron, 95×126 cm)
חברות בארגונים

קבוצת השמונה
האגודה לאמנות עכשווית של אוסטרליה (נשיא, 1948)
ראש מועצת האמנות של אונסק"ו, אוסטרליה (1953)
פרסים

פרס בלייק (1964, 1971)
קצין במסדר האימפריה הבריטית (1975, מדליית מלכת אנגליה)
תואר דוקטור לשם כבוד, אוניברסיטת ארמידייל, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה (1984)
ראו גם

Ausztrália és Új-Zéland magyar világa. Főszerk. Dr. Tanka László. Szerk. Balás Róbert. Bp., Médiamix Kiadó, 2005.
Győri Életrajzi Lexikon. Szerk. Grábics Frigyes, Horváth Sándor Domonkos, Kucska Ferenc. Győr, Győr Városi Könyvtár, 1999.
Győri életrajzi lexikon. 2., átdolg. kiadás. Szerk. Grábics Frigyes, Horváth Sándor Domonkos, Kucska Ferenc. Győr, Galgóczi Erzsébet Városi Könyvtár, 2003.
Magyar Album. Szerk. Incze Sándor. Elmhurst, American Hungarian Studies Foundation, 1956.
Ki kicsoda? Életrajzi lexikon magyar és külföldi személyiségekről, kortársainkról. 4. átd., bőv. kiad. Szerk. Hermann Péter. Bp., Kossuth, 1981.
Ki-kicsoda? Kortársak lexikona. [Bp.], Béta Irodalmi Rt., 1937.
Kortárs Magyar Művészeti Lexikon. Főszerk. Fitz Péter. Bp., Enciklopédia Kiadó, 1999-2001.
Magyar művészeti kislexikon. Főszerk. Körber Ágnes. Bp., Enciklopédia Kiadó, 2002.
Magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Kenyeres Ágnes. Bp., Akadémiai Kiadó, 1994.
Nagy Csaba: A magyar emigráns irodalom lexikona. Bp., Argumentum Kiadó-Petőfi Irodalmi Múzeum és Kortárs Irodalmi Központ, 2000.
Magyar festők és grafikusok adattára. A kutató-, föltáró- s gyűjtőmunkát végezte Seregélyi György. Szeged, 1988. Szegedi ny.
Művészeti kislexikon. [Szerk. Lajta Edit]. Bp., Akadémiai Kiadó, 1973.
Művészeti lexikon. Fel. szerk. Lajta Edit. Bp., Akadémiai Kiadó, 1965-1968.
Magyar Nagylexikon. Főszerk. Élesztős László (1-5. k.), Berényi Gábor (6. k.), Bárány Lászlóné (8-). Bp., Akadémiai Kiadó, 1993-. ;
Molnár Dénes: Erdélyi műtár. Képzőművészek, iparművészek, műépítészek, művészettörténészek, fotóművészek, műgyűjtők adattára. Déva, Corvina Kiadó, 2002.
Don Péter: Magyar zsidó históriák. Anekdota lexikon. Szerk. és életrajzi lexikonnal kieg. Raj Tamás. Bp., Makkabi, 1997.
Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Bp., Zsidó Lexikon, 1929.
Palatinus József: A szabadkőművesség bűnei. 4. kiad. Bp., 1938-1939. Budai-Bernwaliner József ny.
Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
לקריאה נוספת

Művészeti lexikon. 2. köt. Budapest : Andor Győző kiadása, 1935. Orbán Dezső lásd 234. p.
Művészeti lexikon. 3. köt. Budapest : Akadémiai Kiadó, 1967. Orbán Dezső lásd 613. p.
A XIX-XX. századi magyar festészet. Szerk. Ibos Éva. Kisújszállás, Pannon-Literatura Kft., 2007. Orbán Dezső lásd 116. p.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a győri izraelita hitközség születési akv. 58/1884. folyószáma alatt".
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest VIII. kerületi polgári házassági akv. 1201/1915. folyószáma alatt".
↑  Angol nyelven: A Layman's Guide to Creative art.
↑  Győri Városi Múzeum honlapján, i.m.
↑  Ausztráliai Kortárs Művészeti Társaság
↑  A szakrális művek elismerésére alapított díj.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ADB: orban-desiderius-dezso-14658  AGSA: 10010  DAAO: desiderius-orban  GND: 12238587X  ISNI: 0000 0000 8168 4504  LCCN: n82257455  NGV: 2005  RKD: 355249  SNAC: w61g3xp7  SUDOC: 171630335  Trove: 512968  ULAN: 500069857  VIAF: 96167534   WorldCat (עם VIAF): 96167534
דקדוק השפה היפנית

מבחינה דקדוקית, יפנית היא שפת SOV (נושא, מושא, פועל). מלבד הפעלים, הנקשרים לחלקו הסופי של המשפט, סדר המילים די חופשי כל עוד נשמר סדר התלות לכל אורך חלקיו: תואר השם (או הפסקה חלופית / משפט טפל) בא לפני שם העצם, תואר הפועל מקדים את הפועל, יחס הקניין של שם בא לפני השם הקשור, וכן הלאה. לכן יפנית מסתעפת שמאלה. כמו כן יש הבדלים בין רמות שונות של נימוסים.
תחביר

משפטים מורכבים מצירופי מילים. המילים הן החלקים האטומיים (בעלי משמעות) של השפה. כמו יפנית וקוריאנית קלאסית, השפה היפנית הכתובה אינה מתאפיינת בתחימת מילים בעזרת רווחים, לכן המושג "מילה" שונה מאשר בשפות אחרות; חלוקת המילים מתבצעת על ידי ניסיון וידע במבנה המשפטים. בכל צירוף מילים יש מילה אחת בעלת משמעות עניינית שלאחריה שרשרת סיומות, פועלי עזר, מילות יחס ומילות חיבור אשר משמשים להתאמת המשמעות ולציון התפקיד הדקדוקי.
בלימוד השפה, יש הממקפים את המילים בתוך צירופי המילים ומוסיפים רווחים רק בין צירופי המילים כדי להקל על הקורא המערבי, ובכך בעצם מתייחסים אל צירופי המילים כאל מילים עצמיות (למשל: taiyō-ga higashi-no sora-ni noboru). הסיבה הפונולוגית לכך היא שכל מילה בתוך צירוף מילים קשורה ותלויה במילים האחרות בצירוף, ולכולן הברה מוטעמת אחת. זאת אף על פי שמבחינה מסורתית, הצורה הבסיסית של מילה (בלי המיליות המתלוות אליה) מהווה את אבן היסוד של המשפט. מילים, בניגוד לצירופי מילים, לא צריכות להיות בעלות משמעות שלמה בפני עצמן, ולכן זקוקות לפעלי עזר ולמילות יחס. ישנם כמה עזרי פעלים קלאסיים (כמו て) המסווגים מבחינה דקדוקית כנטיית פעלים או כסיומות של פעלים ולא כמילים עצמאיות.
דוגמה למשפט:
מילים

יש שני סוגים כלליים של מילים:
מילים עצמאיות (自立語 jiritsugo) בעלות משמעות תוכנית
מילות עזר (付属語 fuzokugo) אשר הן בעצם מעצבי משמעות
המילים העצמאיות נחלקות כך:
מילים ניטות (活用語 katsuyōgo)
פעלים המכילים מעמד (動詞 dōshi)
תוארי שם מוחלטים (形容詞 keiyōshi - שמוכרים גם כתוארי i)
תוארי שם עצם (形容動詞 keiyōdōshi – שמוכרים כתוארי na)
מילים לא ניטות (非活用語 hikatsuyōgo או 無活用語 mukatsuyōgo)
שמות עצם (名詞 meishi)
כינויי שם (代名詞 daimeishi)
תוארי פועל (副詞 fukushi)
מילות חיבור (接続詞 setsuzokushi)
מילות קריאה (感動し kandōshi)
כינויי שם (?!) (連体詞 rentaishi)
מילות העזר נחלקות כך:
מילים ניטות
מילות יחס (助詞 joshi)
מספרים (助数詞 josūshi)
מילים לא ניטות
פועלי עזר (助動詞 jodōshi)
גרף משלים

בתורת הגרפים, גרף משלים של גרף פשוט נתון הוא הגרף הבנוי על אותם קודקודים, עם היפוך הקשתות: במקום שבו הייתה קשת בגרף המקורי אין קשת בגרף המשלים, ובמקום שבו לא הייתה קשת, יש בגרף המשלים קשת. אפשר להגדיר את הגרף המשלים גם עבור גרף מכוון.
אם מטריצת השכנות של הגרף הנתון היא A, אז המטריצה של הגרף המשלים היא J-A-Ι, כאשר J היא מטריצה שכל רכיביה 1 ו - Ι מטריצת יחידה.
שימושים

גרף מתאר קשרים בין הקודקודים שיכולים לייצג דברים רבים. גרף יכול לייצג אנשים והקשרים החברתיים ביניהם; נקודות על מפה והדרכים ביניהם; את רשת האינטרנט ועוד. לדוגמה, גרף שקודקודיו הם אנשים ויש קשת ביניהם אם הם חברים. גרף זה מתאר את יחס החברות בין האנשים. הגרף המשלים המתאים לגרף זה, אם כן, יתאר את יחס אי-החברות. כלומר, תהיה קשת בין כל שניים שאינם חברים.
לגרפים משלימים חשיבות באלגוריתמים, ברדוקציות בתחום הסיבוכיות, בתורת הגרפים ועוד.
גירית קווקזית

| גירית קווקזית |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: סמוריים
סוג:: גירית
מין:: גירית קווקזית
שם מדעי
 Meles canescens ‏בלנפורד, 1875

גירית קווקזית (שם מדעי: Meles canescens), היא מין נפוץ של יונק בסוג גירית החיה במערב אסיה, לרבות בישראל וקרובה למין גירית מצויה. חלק מהחוקרים רואים בה תת-מין של הגירית המצויה, אך לפי חוקרים מ-2013 ועוד היא נחשבת למין עצמאי, עקב הבדלים גנטיים שונים. ככל הנראה שני המינים התפצלו במשך הפליסטוקן שלפני 2.37 מיליון עד 450 אלף שנה מימינו.
תיאור

גירית זו יותר קטנה מקרובתה האירופאית והיא בעלת גב אפרפר-כהה, הרגליים שחורות והראש בעל פסים כהים-לבנים אופקיים. היא מזכירה מעט את גירית האסייתית או את היפנית, אך צבעה וצבע פניה דומים לאלה של האירופית. היא בעלת טפרים ארוכים העוזרים לה לחפור מחילות.
בדומה לקרובתה היא אוכלת כל ופעילה בלילה, לעיתים קרובות בזוגות.
תפוצה

הגירית הקווקזית מצויה בין אנטוליה בצפון עד הרי הקווקז בדרום ובלבנט, דרך מרכז איראן ומזרחה להרי טיין שאן ועד אפגניסטן. היא נמצאה גם בכרתים ורודוס שבאיי הים התיכון.
מאחר שהמין הוגדר לאחרונה יחסית, לא ברור טווח הגבול שלו עם הגירית האירופאית, אף ששניהם מצוים יחד במספר מקומות כמו הקווקז ולעיתים הם מתרבים רביית כלאיים.
גירית זו מצויה גם בארץ ישראל, לאורך כל החבל הים תיכוני ודרומה עד באר שבע וצפון-מערב הנגב.
תפוצה > תת-מינים

לגירית זו ארבעה תת-מינים:
M. c. canescens
M. c. arcalus
M. c. rhodius
M. c. severzovi
האיים האגאיים

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  הים האגאי 
 קואורדינטות:  38°N 25°E﻿ / ﻿38°N 25°E﻿ / 38; 25
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון, טורקיה 
 אזור זמן:  UTC+2
 he
 
האיים האגאיים הם קבוצה של איים בים האגאי, שנמצאים בין החלק היבשתי של יוון לבין צפון טורקיה.
האי כרתים תוחם את הים האגאי מדרום. השם העתיק של הים האגאי - ארכיפלג - יוחס מאוחר יותר לאיים וכיום משמש לציון של קבוצת איים.
האיים האגאיים היווניים מחולקים למספר קבוצות (מצפון לדרום):
האיים האגאיים הצפון-מזרחיים
האיים הספורדיים
אביה
האיים הארגו-סרוניים
האיים הקיקלאדיים
האיים הדודקאנסיים
כרתים
כמעט כל האיים האגאיים שייכים כיום ליוון, ומפוצלים בין תשעה מחוזות משנה שונים. האיים שבשליטת טורקיה הם גקצ'אדה, בוזג'אאדה ושמונה איונים נוספים מול החוף המערבי של טורקיה.
מבחינה טריטוריאלית, הים האגאי וכמה מהאיים, כמו גם השטח האווירי שמעליהם, הם מקור לוויכוח מתמשך בין יוון וטורקיה והשתנה במשך הזמן. המונח האיים האגאיים האיטלקיים, משמש לעיתים לציון האיים הדודקאנסיים, שנכבשו על ידי איטליה במהלך המלחמה האיטלקית-עות'מאנית ב-1912 וסופחו אליה בשנים 1923 עד 1947.
גיום פוסטל

| --- | --- |

 לידה:  25 במרץ 1510 ברנטון, צרפת 
 פטירה:  6 בספטמבר 1581 (בגיל 71) פריז, ממלכת צרפת 
 מדינה:  ממלכת צרפת 
 השכלה:  קולז' סנט-בארב 
 מעסיק:  קולז' דה פראנס 
 תפקיד:  צ'פליין 
 
גיום פוסטל, באיור מספרו של אנדרה טבת (1584)
גיום פוסטֶל (בצרפתית: Guillaume Postel; 25 במרץ 1510 – 6 בספטמבר 1581) היה איש אשכולות, פוליגלוט, מזרחן ופילוסוף צרפתי, נוצרי-קתולי שחי בשלהי תקופת הרנסאנס. עסק בחקר התאולוגיה היהודית והמוסלמית, בספרות הקבלה והמיסטיקה הקדומה והיה ידוע בתקופתו כמומחה לתרבות המזרח התיכון ולשפות שמיות.
פוסטל ביקר במקומות שונים באירופה ובמזרח התיכון ונשלח כדיפלומט ובלשן מטעם ממלכת צרפת לאימפריה העות'מאנית.
שליטתו בשפות השמיות, ביניהן עברית וערבית, ויכולתו לקרוא יצירות וכתבי יד רבים בשפתם המקורית הייתה חריגה בתקופה זו באירופה המערבית הנוצרית. מסעותיו לארצות המזרח התיכון תרמו רבות להעברת רעיונות מהמזרח למערב. הוא תרגם חלקים מכתבי יד לשפה הלטינית ואף הוציא אסופה מתורגמת של כתבים במגוון שפות, וממקומות שונים.
פוסטל היה ידוע כבעל תפיסת עולם סינקרטית, המניחה שכל הדברים בעולם הם חלק ממערכת אחת שלמה. תפיסתו הייתה בעלת היבטים אסכטולוגיים ותאולוגיים והתמקדה בשילוב רעיונות מדתות האסלאם, הנצרות והיהדות. הוא האמין שהעולם צריך להתאחד מבחינה רוחנית תחת הכנסייה הקתולית, ומבחינה פוליטית - בחסות מלך צרפת. אחד הידועים שבספריו הוא "דה אורביס טראי קונקורדיה" (De orbis terræ concordia, "על ההרמוניה של העולם"), בו פוסטל פורס את משנתו ומטיף ל"דת אמת" אחת המבוססת על רציונליזם.
דמותו הייתה שנויה במחלוקת בימי חייו, בגלל תפיסת עולמו ועיסוקיו במיסטיקה היהודית והמוסלמית.
תרגום לעברית

על איחוד הטבע והחסד - תרגום ופירוש לטיניים לספר הזוהר מאת גיום פוסטל, תרגמה יהודית וייס, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2017.
ספר טעם הטעמים, מבוא ומהדורה מוערת - יהודית וייס, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2018.
לקריאה נוספת

יהודית וייס, משיח נוצרי-קבלי ברנסאנס: גיום פוסטל וספר הזוהר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2017.
דאדלי סטמפ

| --- | --- |

 לידה:  9 במרץ 1898 קטפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  8 באוגוסט 1966 (בגיל 68) מקסיקו סיטי, המדינות המקסיקניות המאוחדות 
 מקום לימודים:  קינגס קולג' לונדון  אוניברסיטת לונדון 
 מוסדות:  בית הספר לכלכלה של לונדון 
 פרסים והוקרה:  Scottish Geographical Medal (1964)  מדליית וגה (1954)  מדליית צ'ארלס דיילי (1950)  מדליית המייסדים (1949)  מפקד במסדר האימפריה הבריטית  עמית החברה הגאוגרפית המלכותית  Tokyo Geographical Society Medal 
 בן או בת זוג:  Else Clara Rea (5 במאי 1923–?) 
 צאצאים:  Bryan Unett Dudley Stamp 
 
דאדלי סטמפ (באנגלית: Dudley Stamp;‏ 1898–1966) היה פרופסור לגאוגרפיה בלונדון וברנגון, ואחד הגאוגרפים הבריטיים הידועים במאה העשרים.
הוא התמחה בגאולוגיה ובגאוגרפיה ולימד באוניברסיטאות רנגון (1923-26) ולונדון (1926-45). בשנים 1936–1944 הנחה את הביצוע והפרסום של סקר ניצול הקרקעות בבריטניה. הוא עבד עם מוסדות רשמיים רבים בנושא שימושי קרקע ותכנון.
חיים וחינוך

סטמפ נולד ב-9 במרץ, בקאטפורד, לונדון בשנת 1898, ילדו השביעי של בעל חנות. אחיו הבכור ג'וסיה סטמפ הפך לכלכלן, בנקאי ותעשיין. הוא למד ברוצ'סטר (1910–1913), שם הצטרף לחברה להיסטוריה של הטבע. לאחר מכן למד תואר ראשון בקינגס קולג' בלונדון, וסיים את לימודיו בהצטיינות בשנת 1917. לאחר השירות הצבאי חזר לקינגס קולג׳. אשתו לעתיד אלזה ריי, הוביל אותו להתעניינות בגאוגרפיה. שניהם נרשמו ללימודי התואר הראשון בשנת 1921. הצטיינותו בלימודים הובילה אותו לקבל דוקטורט במדעים לאחר כמה שנים.
חיים וחינוך > מלחמת העולם הראשונה

סטמפ שירת בצבא הבריטי במלחמת העולם הראשונה בצרפת ובבלגיה משנת 1917 עד 1919. בעודו שם, עבודת המחקר שלו על תקופת הסילור בדרום-מערב אנגליה, ליד הגבול עם ויילס, הוקראה בחברה הגאולוגית של לונדון.
קריירה מקצועית

סטמפ בילה את תחילת שנות העשרים כגאולוג נפט במושבה הבריטית, בורמה. הוא התחתן והפך לפרופסור לגאולוגיה וגאוגרפיה באוניברסיטה החדשה של רנגון בשנת 1923. בשנת 1926 שב לבריטניה, והפך למרצה בגאוגרפיה כלכלית ב"לונדון סקול אוף אקונומיק" (LSE).
בשנות השלושים של המאה העשרים הקים סטמפ את סקר ניצול הקרקעות של בריטניה, פרויקט מרכזי לסקר המדינה כולה באמצעות מתנדבים, כולל עמיתים, תלמידים, מורים בבתי ספר  פרסום המפות והדוח״ות החל בשנת 1933 והושלם בשנת 1948, לאחר שהופסקו בזמן מלחמת העולם השנייה. סטמפ שימש כיועץ לממשלות לאומיות רבות בהכנת תוכניות לסקר שימושי קרקע עולמי שאומץ על ידי האיגוד הגאוגרפי הבינלאומי.
סטמפ הפך לפרופסור לגאוגרפיה כלכלית בשנת 1945 ועבר לתחום הגאוגרפיה החברתית בשנת 1948. הוא מילא תפקידים בכירים בארגונים רבים כגון - האגודה הגאוגרפית (1950), האיגוד הגאוגרפי הבינלאומי (1952-6) המכון לגאוגרפים בריטים (1956) והיה סגן נשיא האגודה המלכותית לאמנויות (1954-6). ושימש כיועץ במוסדות רבים נוספים, כולל משלות רבות.
דאדלי סטמפ מייצג את הגאוגרפיה הקלאסית, שנשענה על הגאוגרפיה הרגיונלית. הוא כתב ספרים רבים על חלקי עולם שונים, ולצד זה השכלתו הרחבה בגאוגרפיה פיזית וגאולוגיה היוו נקודת מוצא חשובה לספרים בתחומים אלה. עם זאת בסוף שנות הארבעים פרסם ספרים רבים בתחומי הגאוגרפיה הכלכלית ובנושאי שימושי קרקע וניצול קרקע.
קריירה מקצועית > פרישה לגמלאות

הוא פרש מהאוניברסיטה בשנת 1958. לאחר הפרישה ניהל את עסקי המכולת המשפחתיים. כמו כן עבודתו כגאוגרף וכיועץ ממשלתי לא הייתה הסתיימה. הוא היה יו"ר הוועדה הבריטית הלאומית לגאוגרפיה (1961-6) ונשיא האגודה הגאוגרפית המלכותית (1963-6). אשתו של בול, אלזה נפטרה בשנת 1962. בשנת 1964 הוא היה ראש הוועדה המארגנת של קונגרס האיחוד הגאוגרפי (IGU) הבינלאומי העשרים בלונדון.
הוא היה פילטליסט נלהב. בשנת 1965 הוא שימש כיו"ר הוועדה המייעצת למשאבים לאומיים במשרד המקרקעין ומשאבי הטבע.
סטמפ נפטר ב-8 באוגוסט 1966, בזמן כנס במקסיקו סיטי. נאמר שהוא בדיוק סיים את ביקוריו בכל מדינה בעולם.
מורשת

חלק ניכר מהתפתחות המדיניות הממשלתית לפיקוח על שימושי הקרקע בבריטניה ניתן לייחס לסקר ניצול האדמות של סטמפ וניתוח השינויים בשימוש בקרקע.
רשימת פרסומים

Stamp, L.D. (1919), The highest Silurian rocks of the Clun-Forest District (Shropshire). Quarterly Journal of the Geological Society LXXIV-3 (295); pp. 221–246.
Stamp, L.D. (1925), The Vegetation of Burma from an Ecological Standpoint. Calcutta: Thacker, Spink & Co.
Stamp, L.D. (1927), Wandlungen in Welthandelsverkehr: Atlantischer oder Stiller Ozean? (Changes in World Trade Flows: Atlantic or Pacific Ocean?), Zeitschrift für Geopolitik, 4 (12), 1927, pp. 64–66. (in German, English translation by Rolf Meyer to be published 2009).
Stamp, L.D. (1929), The World: a general geography, London: Longmans, Green & Co.
Stamp, L.D. (ed) (1933), Slovene Studies: Being Studies Carried Out by Members of the Le Play Society in the Alpine Valleys of Slovenia (Yugoslavia).
Stamp, L.D. (ed) (1937), The Land of Britain. The Report of the Land Utilisation Survey of Britain.
Stamp, L.D. (1940), The Southern Margin of the Sahara: Comments on Some Recent Studies on the Question of Desiccation in West Africa, Geographical Review, Vol. 30, No. 2, pp. 297–300.
Stamp, L.D. (1946), Britain's Structure And Scenery, New Naturalist Series, London: Collins.
Stamp, L.D. (1946), Physical Geography and Geology, London: Longmans Green and Co.
Stamp, L.D. (1948), The Land of Britain: Its Use and Misuse. London: Longmans, Green and Co.
Stamp, L.D. & Kimble G.H.T. (1949), An Introduction to Economic Geography, Toronto, New York and London: Longmans, Green and Co.
Stamp, L.D. & Wooldridge S.W., eds (1951) London Essays in Geography. London: (Longmans, Green & Co., for London School of Economics).
Stamp, L.D. (1952), Land for Tomorrow: the Underdeveloped World, Bloomington: Indiana University Press
Stamp, L.D. (1955), Man and the Land, New Naturalist Series, London: Collins.
Stamp, L.D. (1957), India, Pakistan, Ceylon and Burma, London: Metheun & Co. Ltd.
Stamp, L.D. (1959), A Regional Geography, Part I: The Americas. (9th ed 1959), Longman.
Stamp, L.D. (1960), Applied Geography. Harmondsworth, Middlesex: Penguin.
Stamp, Sir L.D. (1961), A Glossary of Geographical Terms, London: Longmans, ISBN 0-582-31062-8
Stamp, L.D. (ed) (1961), A History of Land Use in Arid Regions, UNESCO Arid Zone Research Publication XVII, Paris: UNESCO.
Stamp, Sir L.D. (1962), The Land of Britain: Its use and misuse. 3rd enlarged ed.
Stamp, L.D. (1962), Britain's Structure And Scenery, Fontana
Hoskins, W.G. & Stamp, L.D., (1963), The Common Lands of England and Wales, New Naturalist Series, London: Collins.
Stamp, L.D. (1969), Nature Conservation in Britain, New Naturalist Series, London: Collins.
Stamp, Sir L.D. (1969), Our Developing World, London: Faber and Faber, ISBN 0-571-04639-8.