stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוג יום ראשון

| --- | --- |
 מדינה:  הונגריה 
 מטה הארגון:  בודפשט 
 מייסדים:  בלה בלז', ג׳רג׳ לוקאץ׳, ארנולד האוזר, לאיוש פיל, קרל מאנהיים 
 תקופת הפעילות:  1915–1918 (כ־3 שנים) 
 
חוג יום ראשון (בהונגרית: Vasárnapi Kör, בגרמנית: Sonntagskreis) או אגודת יום ראשון היה חוג חברים, שנוצר סביב בלה באלאז' וג'רג' לוקאץ' במהלך מלחמת העולם הראשונה וההגירה לווינה. חברי החוג התכנסו ושוחחו בנושאים אסתטיים-פילוסופיים שונים בדירתו של באלאז' בימי ראשון. הפגישות התקיימו עד להגירה לווינה לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. חברי קבוצה זו הקימו את "בית הספר החופשי למדעי הרוח" בתחילת 1917, שם הרצו כמעט אך ורק חברים בחוג יום ראשון, למעט ארווין סבו ואלק בולגר.
אירועים מקדימים

היו הרבה אירועים מקדימים להקמתו של חוג יום ראשון, כגון כתב עת פילוסופי שכותרתו "הרוח", בעריכתם של לאיוש פילפ וג'רג' לוקאץ'. כתב עת זה משנת 1911 הצליח "לשרוד" שני גליונות. כתבו בו לאיוש פילפ, ג'רג' לוקאץ', שנדור הבשי, קארוי (קרל) מנהיים, בלה באלאז' והמנוח בטרם עת בלה זלאי.
אף על פי שבביקורו של ארנסט בלוך בבודפשט בשנת 1912, השיחות שלו עם בלה באלאז' וג'רג' לוקאץ' התקיימו כבר ברמה הרוחנית של חוג יום ראשון, הרעיון ליצור חוג לסוגיות אסתטיות ופילוסופיות עלה רק בשנת 1913. בלה באלאז' ולאיוש פילפ רצו תחילה ליצור מגזין ספרותי-אסתטי, אך לאחר שניסיונותיהם כשלו החליטו לבסוף להצטרף לקבוצת חברים, שהדחיפה המכריעה להקמתה הייתה חזרתו של ג'רג' לוקאץ' מהיידלברג. לוקאץ' כנראה ניסה להציל משהו מהאווירה הרוחנית שהשאיר בהיידלברג - אולי הייתה חסרה לו הקהילה כדי לדון בבעיות הגדולות של העולם. השערה זו זה אושרה על ידי אחד מחברי החוג, ארנולד האוזר היסטוריון אומנות כותב בזיכרונותיו: "... בערך התחיל העניין כאשר ג'רג' לוקאץ' חזר הביתה מהיידלברג, גרמניה, במהלך פרוץ מלחמת העולם הראשונה. כשאולי התאספו תריסר צעירים שאפתנים אך לא מוכנים, ובאתי במגע עם ידידי מנהיים, שהיה עמית במכללה."
לטענת האוזר, חוג גלילאו וארווין סבו, שהיו האידיאל של רבים, מילאו תפקיד מרכזי בהקמת החוג, והעובדה כי "לוקאץ' הביא מגרמניה את האווירה הרוחנית שיצרה את האווירה הסוציולוגית בגרמניה באותה תקופה נוצרה, בהשפעת מקס וובר וורנר זומבארט."
במהלך הרפובליקה הסובייטית ואחריה

אף כי ג'רג' לוקאץ' טען מאוחר יותר כי חוג יום ראשון היה " לא אספה קדם-בולשביקית", בכל זאת כל חברי החוג היו פעילים, פרט לאיוש פילפ ואמה ריטוק, בתקופת הרפובליקה והיגרו לווינה לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית. אדית גימראי לודוביק, ארנולד האוזר, אנה לסנאי וארנה לורשי השתתפו בעבודת הקומיסריאט העממי לחינוך ציבורי, ואילו פרידייש אנטל ואחרים השתתפו בהלאמת אוצרות אמנות וקארוי (קרל) מנהיים מונה לפרופסור באוניברסיטה. לוקאץ' פעל ברפובליקה לא רק כקומיסר העם לעניין התנועה התרבותית, אלא גם כקומיסר העם לעניינים צבאיים.
חברים

בחוג יום ראשון, כהגדרתו של ארנולד האוזר: "כל מי שרצה יכול היה להיות חבר בחוג. לא נדרש שום אישור, שום רקורד בעבר, שום אמונה, שום קבלת תורה כלשהי, שום קבלת כתביו של לוקאץ'." הפגישות נערכו בימי ראשון בדירתו של בלה באלאז' ברחוב נאפהגי. מעניין שחברי החוג לא נפגשו רק בימי ראשון, אלא גם בימי חול בבתי קפה שונים. אי אפשר להרכיב את רשימת חברי החוג במדויק, מכיוון שבכינוסים היו משתתפים שונים בדירתו של בלה באלאז', שלא סווגו אחר כך על ידי כל האנשים כחברים בחוג.
חברים > מייסדי החוג

מתוך עשרת מייסדי החוג שבעה היו יהודים.
ג'רג' לוקאץ',
בלה באלאז',
בלה פוגרשי,
פרידייש אנטל,
ארנה לורשי,
אמה ריטוק,
אדית האיוש,
שלמדינגר / אנה המוואשי
קרל מנהיים וארנולד האוזר.
Lukács György,
Balázs Béla,
Fogarasi Béla,
Antal Frigyes,
Lorsy Ernő,
Ritoók Emma,
Hajós Edit,
Schlamadinger/Hamvassy Anna,
Mannheim Károly és Hauser Arnold.
חברים > חברים נוספים

אנה לסנאי
לאיוש פילפ
יוליה לאנג
Lesznai Anna
Fülep Lajos
Láng Júlia
חברים > חברים לא קבועים

אימרה קנר
רנה שפיץ
סטפני אלזה
ינה ורגה
שאנדור וריאש
יאנוש וילדה
Kner Imre
Spitz René
Stephani Elza
Varga Jenő
Varjas Sándor
Wilde János
חברים > מצטרפים בשנת 1918

טיבור גרגיי
ג'רג' קאלדור
לאסלו רדוואני
קארוי טולנאי
אדית גימראי לודוביק
ארווין שינקו
Gergely Tibor
Káldor György
Radványi László[7]
Tolnay Károly
Rényi (Gyömrői) Edit
Sinkó Ervin
לדברי כמה חוקרים, מיכאל פולני, גזה רווס (מקודם רוטהאוז), בלה בארטוק, זולטאן קודאי ואחרים אינם יכולים להיחשב כ"חברים" אף על פי שהם נכחו בכינוסים מדי פעם.
ספרות

A Vasárnapi Kör. Dokumentumok. Összeállította, a bevezetőt és jegyzeteket írta Karádi Éva, Vezér Erzsébet. Budapest, 1980, Gondolat Kiadó.
Novák Zoltán: A Vasárnapi Társaság. Budapest, 1979, Kossuth Könyvkiadó. ISBN 963 09 1245 7
הערות שוליים

1 2  Nem állandó, csak alapító tagja a társaságnak
1 2  Balázs Béla második felesége
1 2  Őket, mivel az 1890-es évtizedben születtek, "knábáknak", azaz fiúknak hívták a Kör idősebb tagjai.
↑  (1900-1978) filozófus
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n82095733  VIAF: 125512502   WorldCat (עם VIAF): 125512502
חיים צורי

חיים צורי (נולד ב-30 באפריל 1944) הוא פוליטיקאי ומנהל ישראלי. כיהן כראש עיריית קריית מוצקין בשנים 1993–2023.
ביוגרפיה

צורי נולד בקריית מוצקין. הוא דור שביעי בארץ ישראל מצד אביו, שהיה בן למשפחה ענפה וידועה בחיפה ובעכו (מצאצאי משה צורי), ופעיל במפלגת הציונים הכלליים.
צורי בוגר בית הספר היסודי הראשון בקריה, "אחדות", וסיים לימודי תיכון בבית הספר המקצועי "אינטר" בקריית חיים (בעשור השני של המאה ה-21, "מכללת עמל קריית חיים"). בשנת 1962, עם תום לימודיו, התגייס לצה"ל, ושירת בחיל השריון. הוא סיים את שירותו כמפקד טנק בדרגת סמ"ר. בתפקיד זה וכאיש מילואים השתתף במלחמת ששת הימים ובמלחמת יום הכיפורים, בקרבות צה"ל בסיני ובתעלת סואץ.
בשנים 1966–1993 עבד כשותף בחברת "אחדות הנמל והקישון", שעיסוקה מתן שירותי קרקע לסוכני אוניות ועמילות מכס.
צורי שימש דירקטור בחברת נמל חיפה.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית וכהונתו כראש העירייה > חשדות בפלילים

בנובמבר 2017 פורסם בכאן - תאגיד השידור הישראלי תחקיר ממנו עולה כי צורי מעל בכספי רשת המתנ"סים המקומית. ביוני 2018 נחקר צורי באזהרה בלהב 433 בעניין זה, והתיק נסגר.
במרץ 2018, בכתבה של יוסי מזרחי ששודרה בחדשות סוף השבוע של חברת החדשות, הועלו טענות לגבי שימוש פסול-לכאורה של צורי ומקורביו במאגרי מידע לצורך שמירת מידע רגיש על תושבי העיר. לפי התחקיר, מאגר זה שודרג במימון העירייה בעלות 70 אלף שקלים מספר חודשים קודם לכן. ב-4 במרץ פתחה הרשות להגנת הפרטיות בחקירת הפרשה, וכעבור מספר ימים, החלה לחקור נושאים אלה גם היחידה הארצית לחקירות הונאה שבלהב 433. ב-2019, צורי נחקר באזהרה מספר פעמים. באוגוסט 2020 הודיעה המשטרה כי קיימת נגד צורי תשתית ראייתית לעבירות של שוחד, הפרת אמונים ופגיעה בפרטיות הציבור. כמו כן הוגשה לבית המשפט המחוזי בחיפה תביעה נגדו ונגד גורמים נוספים בעירייה אך זו בוטלה לאחר שהתובע חזר בו.
במרץ 2023 הודיעה פרקליטות המדינה על הגשת כתב אישום נגד צורי, יוסי דואק, מנהל אגף המחשוב בעירייה, יוסי סטלקול ודובי שפיגלר. צורי נאשם בעבירות שוחד, מרמה והפרת אמונים, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, פגיעה בפרטיות ושיבוש מהלכי משפט. שלושה חודשים אחר כך, הודיעה הוועדה לבחינת השעיית ראשי רשויות על השעייתו של צורי מתפקיד ראש העירייה. בקשתו של צורי לעכב את ההשעיה נדחתה על-ידי שופטת בג"ץ, ולבסוף נדחתה העתירה.
ביוגרפיה > משפחתו

מאז 1997 נשוי חיים צורי לדפנה, הצעירה ממנו ב-16 שנה, ולשניהם אלו נישואים שניים. לצורי שלושה ילדים מאשתו הראשונה, ובת משותפת עם דפנה. דפנה שימשה מנכ"לית הקאנטרי קלאב העירוני "ספורטלי" ומנכ"לית ה"חי פארק". משנת 2014, היא משמשת מנכ"לית היכל התיאטרון העירוני, לאחר ששימשה במשך תקופה ארוכה כממלאת-מקום למנהל המוסד.
הערות שוליים

1 2  יוסי מזרחי, ‏ראש עיריית קריית מוצקין הושעה מתפקידו, באתר ‏מאקו‏, 20 ביוני 2023
1 2  יואב איתיאל ואלי אשכנזי‏, נדחתה בקשתו של ראש עיריית קריית מוצקין לעכב את השעייתו, באתר וואלה, 2 ביולי 2023
↑  רק אל תקראו לזה מכרז, באתר TheMarker‏, 15 במרץ 2005
↑  ילקוט הפרסומים - רשומות, באתר "נבו", 1993
↑  יעל פרידסון, ממשיכים לקדנציה נוספת: ברקת בירושלים וחולדאי בתל אביב, באתר nrg‏, 23 באוקטובר 2013
↑  טיוואן זה כאן: ראש עיר זרק בקבוק מיץ על ראש עיר, באתר ynet, 2 באוגוסט 2004
↑   הקלטת ישיבת מועצת העיר קריית מוצקין, 4 בנובמבר 2015
↑  ת"א (שלום חי') 7261/00 צורי נ' פרידמן, פס' 26 (פורסם ב"נבו", 17 במאי 2005)
1 2 3  אורן אהרוני,  קללות, צרחות ורמיסת האופוזיציה: הטלנובלה העצובה של עיריית קריית מוצקין, כתבה בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב, 16 בנובמבר 2021; במקור, מתוך סדרת הכתבות "ארץ עיר" ששודרה ב"חדשות הערב", כאן 11
↑  אחיה ראב"ד, ראש עיריית קריית מוצקין התפקד לתנועת קדימה, באתר ynet, 19 בינואר 2006
↑  מרדכי גילת, עניי עירו לא קודמים, באתר ישראל היום, 16 בספטמבר 2016
↑  מרדכי גילת, למי מחכה גלעד ארדן?, באתר ישראל היום, 2 בדצמבר 2016
↑  מירית פנחס, השופט קבע: מוצקין הפיצה חוברת לתושב הכוללת תעמולת בחירות, באתר mynet‏ קריות, 15 בינואר 2018
↑  טל שניידר, ‏ראש עיריית קריית מוצקין מימן ראיון מתקציב העירייה, באתר גלובס, 11 ביולי 2018
↑  תר"מ 47/21 אבישר נ' צורי (פורסם ב-5 ביולי 2018)
↑  אורן אהרוני,  שמים רגל ביציאה מהלשכה: ראשי הרשויות היוצאים שמכשילים את מחליפיהם, כתבה בערוץ "כאן חדשות", באתר יוטיוב, 2 באפריל 2024
↑  חן ביאר, המתנ"ס והדולרים: מסלול הכסף לכאורה של ראש העיר קריית מוצקין, באתר כאן – תאגיד השידור הישראלי, 17 בנובמבר 2017
↑  מירית פנחס, ארבעה חודשים לבחירות: ראש עיריית מוצקין נחקר ביאח"ה בפרשת דוח החוקר הפרטי, באתר mynet‏ קריות, 25 ביוני 2018
↑  יואב איתיאל‏, אחרי חמש שנים: נסגר התיק נגד ראש עיריית קריית מוצקין, באתר וואלה, 21 בספטמבר 2018
↑   יוסי מזרחי, ‏ראש העיר ק.מוצקין מסמן מתנגדים?, באתר ‏מאקו‏, 3 במרץ 2018
↑   יוסי מזרחי, ‏תחקיר קריית מוצקין: חקירה נפתחה, באתר ‏מאקו‏, 4 במרץ 2018
↑   יוסי מזרחי, ‏תחקיר ק. מוצקין: המשטרה מתערבת, באתר ‏מאקו‏, 10 במרץ 2018
↑  שולי נאור זוארץ ומירית פנחס, ראש עיריית מוצקין חגג את יום הולדתו, חוקרי יאח"ה המתינו לו מחוץ ללשכה, באתר mynet‏ קריות, 30 באפריל 2019
1 2   רפאלה גויכמן, האח הגדול: "ראש העיר אסף עלינו מידע רגיש כדי לעקוב אחרינו", באתר TheMarker‏, 4 ביולי 2019
↑  יואב איתיאל‏, אסף מידע על תושבים לשימוש פוליטי: חשד נגד ראש עיריית קריית מוצקין, באתר וואלה, 27 במרץ 2019
↑  אלי סניור, המשטרה ממליצה להעמיד לדין את ראש העיר קריית מוצקין על עבירת שוחד, באתר ynet, 17 באוגוסט 2020
↑  אברהם בלוך ומתן וסרמן, ‏בהמשך לפרסום הראשון במעריב: כתב אישום הוגש נגד ראש עיריית קריית מוצקין, באתר מעריב אונליין, 26 במרץ 2023
↑  הילה מלמד, צורי נטו, הד הקריות, 6 בספטמבר 2018
↑  דיקלה שחף, הצגה שנייה: דפנה צורי מתמודדת על תפקיד מנכ"לית תיאטרון הקאמרי, באתר mynet‏ קריות, 14 ביולי 2022
↑  ארי גרינברג, צורי נאלץ לצאת מישיבת מועצה בגלל דפנה, באתר mynet‏ קריות, 11 במרץ 2011
↑  בג"ץ 3548/13 תיאטרון הצפון מרכז אומנויות הבמה בע"מ נ' עיריית קרית-מוצקין (פורסם ב"נבו", 10 בדצמבר 2014)
מראה כוורת הפתקים בקלפיות בעיר בבחירות 2013 - לצד פתק צהוב לצורי, פתק ירוק שמשמעותו, התנגדות לראש הרשות.
טום ליפינסקי

| --- | --- |

 לידה:  25 ביוני 1982 (בן 42) קונקורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 עיסוק:  שחקן קולנוע וטלוויזיה
 פרופיל ב-IMDb
 
טום ליפינסקי (באנגלית: Tom Lipinski; נולד ב-25 ביוני 1982) הוא שחקן אמריקאי, הידוע בעיקר בתפקידו כטרבור בסדרת הטלוויזיה "Suits".
ביוגרפיה

טום ליפינסקי נולד וגדל בקונקורד (אנ'), מסצ'וסטס, ארצות הברית. הוא עבד כמורה מחליף לספורט לתלמידי גן וגם וכמאמן כדורגל לגיל הרך הרך בשנה האחרונה שלו בקולג'.
קריירה

לאחר שעבד בעבודות מזדמנות, ליפנסקי קיבל תפקיד בסרטו של דארן ארונופסקי, "המתאבק" ב-2008, אך הסצנה שלו ירדה בעריכה. את הופעת הבכורה שלו, הוא עשה בשנת 2010, בסדרת טלוויזיה, "חוק וסדר".
בשנים 2011 ו-2012, הוא לוהק לתפקידים קצרי מועד בסדרות הטלוויזיה "מילדרד פירס", "Gifted Man", "שוטרים בדם" ו"פאן אם". בשנת 2011 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "Suits".
בשנת 2013 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרה, "Deception", שזכתה להערכה רבה על ידי הקהל.
באותה שנה שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "המעקב", לפני שקיבל את התפקיד הראשי שלו בסרט, "יום הפועלים", שם שיחק את התפקיד של פרנק הצעיר, אסיר נמלט מבוקש על ידי המשטרה.
בשנת 2014, הוא לוהק לתפקיד פיליפ שוואלטר בסדרת הדרמה בטלוויזיה, "הניק" ובשנה לאחר מכן הוא הופיע בסדרת הטלוויזיה, "Be Here Nowish" ובדרמה הקומית המועמדת לפרס האוסקר, "נעורים".
בשנת 2016, הוא לוהק לסרט המותחן "Mercy" ושיחק בתפקיד חוזר בסדרות טלוויזיה, "מיידוף" ו"שטח מת". באותה שנה התארח בסדרת הטלוויזיה "בול" ובשנה לאחר מכן שיחק בסדרת הטלוויזיה "כתום זה השחור החדש".
בשנת 2018 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "מיליארדרים". באותה שנה החל לשחק בסדרת הטלוויזיה "ספר לי סיפור" לצד פול וסלי. הוא שיחק בסדרה בשתי עונותיה.
בשנת 2019 התארח בכמה סדרות טלוויזיה בהן "הרשימה השחורה", "FBI", "גברת מייזל המופלאה" ו"אינסטינקט".
בשנת 2020 החל לשחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "רכבת הקרח".
חיים אישיים

ביולי 2012 נישא ליפינסקי לשאנון גילן.
הערות שוליים

1 2  Tom Lipinski Bio, Age, Wife, Suits, Movies and Net Worth - Wiki, Wiki
↑  Philiana Ng, The Hollywood Reporter, The Hollywood Reporter, ‏4 בפברואר 2012
↑  Chris Cabin, Netflix Picks Up New Films from Bob Odenkirk, Chris Sparling, Collider, ‏1 באוקטובר 2015
↑  Liz Raftery, Blindspot Mega Buzz: Who's the Biggest Threat to Jane in Season 2?, TV Guide, ‏2 ביוני 2016
↑  Jennifer Vineyard, Sean Bean Talks About Derailing ‘Snowpiercer’, ‏2 בפברואר 2021
טרספאס

| --- | --- |
 סוגה:  רוק מתקדם 
 
טרספאס (באנגלית: Trespass שמשמעותו "הסגת גבול") היא להקת רוק מתקדם ישראלית מירושלים שמנגנת מוזיקה מורכבת המושפעת מבארוק ושרה באנגלית. הלהקה מושפעת ממלחיני מוזיקת הבארוק בעיקר יוהאן סבסטיאן באך, אנטוניו ויוואלדי ואחרים, לצד להקות רוק מתקדם פופולריות כמו: יס, ג'נסיס, ELP ואחרים.
הלהקה הוקמה בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20. ההרכב הוא פאוור טריו המונה את מנהיגו גיל שטיין, קלידן הלהקה אשר מושפע בעיקר ממוזיקה קלאסית, רועי בר-טור (גיטרה בס) וגבי וייסמן (תופים) אשר מושפעים מרוק מתקדם.
הלהקה הוציאה את אלבום הבכורה שלה ב-2002. האלבום In Haze of Time יצא בחברת התקליטים הצרפתית מוזיאה (Musea) אשר החתימה את להקת הרוק המתקדם הישראלית פרווה חמה. באלבום זה, הלהקה מנגנת פיוז'ן המושפע מרוק מתקדם.
ב-2006 יצא בחברת התו השמיני אלבום אולפן נוסף בשם Morning Lights, המושפע יותר ממוזיקה מימי הביניים לצד הרוק המתקדם.
הלהקה מופיעה בפסטיבלי רוק מתקדם ברחבי העולם. בישראל הלהקה לא זוכה להצלחה רבה.
דיסקוגרפיה

In Haze of Time - 2002
Morning Lights - 2006
טוני גומש

טוני קורייה גומש (בפורטוגזית: Toni Correia Gomes; נולד ב-16 בנובמבר 1998 בביסאו שבגינאה ביסאו) הוא כדורגלן מגינאה ביסאו המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סאנגנם מהליגה השנייה של קוריאה הדרומית ובנבחרת גינאה ביסאו.
קריירת מועדונים

גומש גדל במחלקת הנוער של ליברפול. בעונת 2017/2018 הושאל לפורסט גרין רוברס מהפוטבול ליג השנייה, במדיה ערך תשע הופעות ליגה.
בהמשך שיחק בארוקה מהליגה הפורטוגלית השנייה, ובקבוצות חרס אל-חודוד וטלאא'ע אל-ג'יש מליגת העל המצרית.
בין השנים 2021–2022 שיחק גומש בקבוצות מנמנספור וטוזלספור מליגת המשנה הטורקית.
ב-16 באוגוסט 2022 חתם בזירה מליגת העל האזרית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 24 הופעות ליגה, בהן הבקיע שלושה שערים.
קריירה בינלאומית

ב-17 בנובמבר 2022 ערך גומש את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה ביסאו, בהפסד 3-1 לנבחרת גבון במשחק ידידות.
טוני ג'אנג

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1971 (בן 53 בערך) דונגגוואן, הרפובליקה העממית של סין 
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 מקום מגורים:  שנג'ן 
 השכלה:  אוניברסיטת דרום סין לטכנולוגיה  אוניברסיטת שנג'ן 
 
ג'אנג ג'ידונג או בכנויו במערב טוני ג'אנג או טוני זאנג (בסינית: 张志东), הוא מיליארדר סיני, מייסד-שותף, CTO לשעבר ומחזיק המניות השני בגודלו של תאגיד הטכנולוגיה הסיני טנסנט.
ביוגרפיה

ג'אנג נולד בשנת 1971 למד יחד עם מא הואטנג באוניברסיטת שנג'ן, לימים הקימו שניהם יחד את חברת האינטרנט טנסנט שהפכה מהרה לאחת מחברות הטכנולוגיה הגדולות העולם עם שווי של מעל 500 מיליארד דולר.
לג'אנג גם תואר שני מאוניברסיטת דרום סין לטכנולוגיה.
בינואר 2021 הוערך הונו במעל 25 מיליארד דולר. הוא מתגורר בשנג'ן.
הערות שוליים

1 2  "Zhang Zhidong". Forbes. ארכיון מ-20 בספטמבר 2015. נבדק ב-15 בספטמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
חיים צוף

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  25 בינואר 1958 (בן 66) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום מגורים:  ישראל, הולנד 
 מספר צאצאים:  6 
 
חיים צוף (נולד ב-1958) הוא איש עסקים ישראלי בעל החזקות רבות בתחום חיפושי הנפט והגז הטבעי ובתחום הנדל"ן בישראל ובעולם. צוף הוא בעל השליטה בחברת אקויטל, חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב המחזיקה במגוון רב של עסקים בתחום התשתיות והנדל"ן. צוף הוא שותפו של  קובי מימון, הידוע כמי שמקפיד לעבוד בצורה חשאית ככל שניתן. רוב הנכסים המשותפים רשומים ישירות על שמו דרך חברות אחרות, ולא על שם מימון, שחלקן הגדול לא רשומות בישראל.
קורות חיים > תחילת דרכו

צוף גדל בפתח תקווה. עם גיוסו לצה"ל התנדב לשייטת 13, ושנתיים אחר-כך, השלים את הכשרתו כלוחם במסלול של הקומנדו הימי. צוף לקח חלק בפעולות חשאיות, בין היתר בלבנון.
קורות חיים > העסק הראשון - מכירת תמונות שמן

לאחר השחרור מצה"ל הצטרף לחברו קובי מימון, אשר גדל איתו בפתח תקווה ואף שירת עמו תקופה קצרה בשייטת אך לא סיים מסלול, ופתח עסק למכירת תמונות שמן מבית לבית, ואף נסע עמו להונג קונג כדי לייבא את התמונות. בהמשך הקימו השניים עסק שיצר את התמונות, ושיווק אותן באמצעות אלפי סוכנים (רובם ישראלים צעירים יוצאי צבא) ברחבי העולם, בעיקר באירופה, ארצות הברית ויפן. המטה של העסק הוקם בהולנד, שם התגורר במשך השנים.
קורות חיים > פרשת חברת קווי אשראי

בתחילת שנות ה-90 פעלה בבורסה לניירות ערך בתל אביב בהצלחה רבה חברת קווי אשראי לישראל, שגייסה מאות מיליוני שקלים ממשקיעים. החברה השקיעה את הכספים שגייסה בכמאה חברות ודיווחה על רווחים גדולים כל שנה. בשנת 1995 התברר שהחברה נקלעה לקשיים והפסידה 66 מיליון שקל מפעילותה בעסקי צוף ומימון. בשנת 1997 נמלט מישראל יובל רן בעל השליטה בחברה.
. בדיעבד התברר (על פי טענת מפרק החברה) כי יובל רן פעל בשותפות עם קובי מימון וחיים צוף באחת העסקאות, כאשר הוא קנה את אשכול חברות הנפט ישראמקו, נפטא ויואל, ובהמשך מכר אותם לשניים, תמורת 3 מיליון דולר בלבד. כיום שווי החברות הוא כמיליארד דולר..
קורות חיים > רכישת השליטה בחברת נצבא

בחודש פברואר 2002 רכשו צוף ומימון באמצעות חברת נפטא מקבוצת יואל את מניות השליטה בחברת נצבא מידי אגד. העסקה נחתמה על פי שווי של כ-170 מיליון דולר לנצבא החזקות, כ-150% מעל מחיר השוק באותה עת.. בספטמבר 2006 השלימו השניים את רכישת מלוא השליטה בחברה. כאשר כל המניות הנותרות בנצבא התנחלות שהיו בבעלות חברי אגד נמכרו לאיירפורט סיטי, חברת בת של נפטא מקבוצת יואל, בתמורה ששיקפה שווי של כ-1.1 מיליארד ש"ח לחברה.
קורות חיים > חיים אישיים

צוף מחלק את חייו בין הולנד וישראל. הוא נשוי למארי, הולנדית במוצאה, ואב לשישה.
החזקות

אקויטל בע"מ
י.ו.א.ל. ירושלים אויל אקספלוריישין בע"מ (כלולה במדד תל אביב 125)
נפטא חברה ישראלית לנפט בע"מ (65.07%) (כלולה במדד תל אביב 125)
חנ"ל-חברת הנפט לישראל בע"מ (100%)
ישראמקו אויל אנד גז בע"מ (100%)
ישראמקו נגב 2 שותפות מוגבלת (8%) (כלולה במדד תל אביב 35)
חנ"ל - ים המלח שותפות מוגבלת (33%)
נפטא אחזקות (100%)
ישראמקו אינק (48.4%)
איירפורט סיטי בע"מ (59.02%) (כלולה במדד תל אביב 35)
נצבא חברה להתנחלות בע"מ (96.21%)
נצבא החזקות 1995 בע"מ (54.17%) (כלולה במדד תל אביב 125)
התחנה המרכזית של ירושלים (100%)
התחנה המרכזית החדשה של תל אביב
מרכז חורב
התחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון
פוליגון נדל"ן בע"מ
בעלת קרקעות במתחם ירקונים
בעלת נדל"ן באזור התעשייה חוף שמן בחיפה
פאוור סנטר חדרה (בהקמה)
הערות שוליים

↑  חדשות nana10, המיליונרים הגדולים מיחידות העילית – בוגרי 8200, באתר nana10‏, 6 באוגוסט 2012.
↑  עמית בן-ארויה, חיים צוף: "אני בעל השליטה ביואל-ישרמאקו, בנפטא ובאקוויטל", באתר TheMarker‏, 27 באוקטובר 2010
↑  איתי רום, ‏חשיפת "גלובס": מיהו חיים צוף - הבעלים על הנייר של ישראמקו?, באתר גלובס, 5 בפברואר 2010.
↑  שי לוי, ‏המיליונרים שצמחו ביחידות הקומנדו של צה"ל, באתר ‏מאקו‏, 13 במרץ 2014.
↑  מאת אמיר הלמר, אושרה הגשת תביעה נגד בעלי השליטה בקווי אשראי, באתר הארץ, 19 באוקטובר 2003
↑  גידי ליפקין, יחידת המיליונרים: טייקונים תוצרת צה"ל, באתר nrg‏, 7 באוגוסט 2012.
↑  הדס מגן, ‏המפרק: "יובל רן וקובי מימון בזזו עד תום את קופת קווי אשראי", באתר גלובס, 14 בינואר 2010
↑  שלומי גולובינסקי, קובי מימון רוכש מאגד את נצבא בכ-170 מיליון ד', באתר ynet, 10 בספטמבר 2002
↑  קובי מימון מספח נכסי צאן ברזל ליואל, באתר גלובס, 10 בספטמבר 2002
↑  עידו אפרתי, נצב"א: אושרה מכירת החברה לקובי מימון, באתר ynet, 11 ביולי 2006
↑  קובי מימון יבנה קניון פאואר סנטר בחדרה על 16-18 אלף מ"ר ב-60 מיליון שקל, באתר גלובס, 24 ביולי 2008
חצי האי ארוסמית'

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  האוקיינוס הדרומי, מפרץ אנוס 
 קואורדינטות:  67°15′S 67°15′W﻿ / ﻿67.25°S 67.25°W﻿ / -67.25; -67.25
 נתונים מדיניים
 על שם:  אדווין פורטר אירוסמית' 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי ארוסמית'(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי ארוסמית'(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי ארוסמית'(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי ארוסמית'
 
חצי האי אירוסמית' (באנגלית: Arrowsmith Peninsula) הוא לשון יבשה, בחוף המערבי של ארץ גרהאם, שבאנטארקטיקה.
חצי האי ממוקם ממערב לקרחון פורל, לקרחון שארפ, ולפיורד לאלמאנד; ומצפון מערב לפיורד בורז'ואה; מפרץ אנוס נמצא מצפון-מערב לחצי האי.
אורכו של חצי האי 64 קילומטרים.
היסטוריה > מיפוי חצי האי

חצי האי נסקר ומופה על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בין השנים 1955–1958.
היסטוריה > מקור השם

חצי האי נקרא על שמו של אדווין פ. אירוסמית' (Edwin P. Arrowsmith), מושל איי פוקלנד בין השנים 1957–1962; והמושל הכללי של הטריטוריה הבריטית האנטארקטית בין השנים 1962–1964.
לקריאה נוספת

• International Symposium on Antarctic Earth Sciences 5th: 1987, , Cambridge, England
• Defense Mapping Agency 1992, , P 367
• Robert Gilbert, Åsa Chong, Robert B. Dunbar & Eugene W. Domack (2003), , Arctic, Antarctic, and Alpine Research, 35:1, 24-33, DOI: 10.1657/1523-0430(2003)035[0024:STROGS]2.0.CO;2
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3  ההיסטוריה של גילוי ומיפוי חצי האי
חצי האי אלבנה

|  נתונים גאוגרפיים |
| --- | --- |
 קואורדינטות:  64°08′30″S 62°09′00″W﻿ / ﻿64.1417°S 62.15°W﻿ / -64.1417; -62.15
 אורך:  13 קילומטר
 רוחב:  9 קילומטר
 נתונים מדיניים
 על שם:  Albena 
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי אלבנה(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהחצי האי אלבנה(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי אלבנה(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיחצי האי אלבנה
 
חצי האי אלבנה (באנגלית: Albena Peninsula; בבולגרית: полуостров Албена) הוא חצי אי היוצר את הקצה המזרחי של האי בראבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.
אורכו של חצי האי 13 קילומטרים (מזרח-מערב); ורוחבו של חצי האי 9 קילומטרים (בבסיסו).
בחצי האי גובל קרחון ליסטר שמצפון לו, ומפרץ היל שמדרום לו. בקצה חצי האי (הקצה המזרחי) מצויה נקודת ספאלאנזאני.
במרכז חצי האי מצוי רכס סטאוורצי.
מעבר סומר מפריד בין חצי האי לבין האי דייוויס שמצפון לאי בראבנט.
היסטוריה > מיפוי חצי האי

הרכס מופה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980 ושוב בשנת 2008.
היסטוריה > מקור השם

חצי האי אלבנה נקרא על שם אתר הנופש הבולגרי אלבנה; וכן על שם ספינת ההקפאה אלבנה של החברה הבולגרית Ocean Fisheries - מבורגס שבבולגריה, שספינות הדיג שלה דגו במי האי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן, איי אורקני הדרומיים, איי שטלנד הדרומיים וחצי האי האנטארקטי משנת 1970 ועד תחילת שנות התשעים. הדייגים הבולגרים היו חלוצי תעשיית הדיג באנטארקטיקה בתקופה המודרנית (לאחר תום העידן ההרואי של אנטארקטיקה).
לקריאה נוספת

הגאזט האנטארקטי הבולגרי (בבולגרית)
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של בולגריה
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  מידע גאוגרפי והיסטורי
↑  מידע גאוגרפי על רכס סטאוורצי
| איים בארכיפלג פאלמר |
| --- | --- | --- |
| איים | אבוט • אולין • אומגה • אטא • אלפא • אלקה • אונוור • אפסילון • בראבנט • בוב • גאנד • גלארוס • דייוויס • דינק • דלתא • דרים • הארי • וינצקה • טאוור • למדא • לייז' • לקוואנט • פמפה |  |
| קבוצות איים | איי אומיקרון • איי טטראד • איי כריסטיאניה • איי מלכיור • איי סיגמא • איי פאי • איי פסי |  |
| איונים | סלע גריינדר |  |
האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו

| --- | --- |

 פרטי החוק
 תאריך חקיקה:  30 בינואר 1990
 תאריך חקיקה עברי:  ד' בשבט תש"ן
 גוף מחוקק:  הכנסת השתים עשרה
 שטחים שעליהם חל החוק:  ישראל 
 חוברת פרסום:  ספר החוקים 1304 מ-13 בפברואר 1990, עמ' 59
 הצעת חוק:  ממשלתית
 משרד ממונה:  משרד התקשורת
 מספר תיקונים:  48
 נוסח מלא:  הנוסח המלא
 
חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990 אושר בכנסת השתים עשרה והוא מסדיר את הקמתה ופעולתה של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, ואת פעולת ערוצי הרדיו והטלוויזיה המסחריים.
היסטוריה חקיקתית

החוק בא להרחיב את מגוון ערוצי הרדיו והטלוויזיה המשודרים בישראל, לאחר שטרם חקיקתו פעלו בישראל רק תחנות השידור הממלכתיות (ברדיו: קול ישראל וגלי צה"ל; בטלוויזיה: הטלוויזיה הישראלית והטלוויזיה החינוכית הישראלית). דברי ההסבר להצעת החוק מפרטים:
דברי ההסבר הציגו את מתכונת הפעולה המוצעת ואת מקורה:
החוק אושר בכנסת ב-30 בינואר 1990, ונקבע בו שתחילתו ביום קבלתו בכנסת.
מאז חקיקתו תוקן החוק 48 פעמים.