stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מזארש

מזארש (בהונגרית: Mezőörs) הוא כפר במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה.
יהודי מזארש

במזארש חיו יהודים במהלך השנים.
| שנה | מספר היהודים בכפר | כלל האוכלוסייה |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 18 |  |
| 1880 | 41 | 1,396 |
| 1910 | 41 |  |
| 1920 | 24 |  |
| 1930 | 23 |  |
| 1941 | 7 | 1,766 |
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין ההונגרי 2018
↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז גיור-מושון-שופרון |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | שופרון  • גיור  |  |
| ערים |  בלד •  צ'ורנה •  פרטד •  פרטוסנטמיקלוש •  יאנושומוריה •  קאפובאר •  לבן •  מושונמגיארובאר •  פנונהלמה •  טט |  |
| כפרים | סאן • פאראד • אויקר • אשבאנירארו • בבוט • ציראק • דנשפה • אדווה • גיורו • הימוד • הוויי • קישפלוד • מיהאיי • אושלי • ראבקצל • רפצסמרה • סארפלד • ואדושפה • ואשארושפלו • וסקן • ויטנייד • אבדה • בזי • בן • רטלפ • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • פר • גיוראויפלו • גיוראויבראט • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מושונסנטמיקלוש • מזארש • נג'בייץ' • ראבפטונה • שוקורופאטקה • טלטשטווה • טניה • ונק • ואמושסבדי • ניול • אטוונן • נאג'סנטיאנוש • אגפלווה • צ'אפורדיאנושפה • צ'פוד • אגיאגושסרגן • צ'ר • אברגץ • אג'האזשפלו • פרטבוז • פרטאנדרד • פרטהומוק • פרטראקוש • פרטספלק • גיאלוקה • הרקה • הג'קה • הידגשג • איוואן • קופהאזה • לווה • נג'צנק • נג'לוז' • נמשקר • פרסטג • פטהאזה • פיניה • פוסטצ'לאד • רפצוויש • רייטקמוז'אי • שרוד • שופרונהורפאץ' • שופרונקבשד • סקון • אונד • ולצ'יי • ז'ירה • אצ'לג • באגיוגסובאט • ברבץ' • בודונהיי • בוגיוסלו • בשארקאן • דר • צקוהאזה • אגייד • יובהאזה • קון • מגלוצה • מגיארקרסטור • מרקוטבדגה • פאלי • פאסטורי • פוטיונד • ראבצ'נק • ראבפורדאן • ראבשבש • ראבסנטאנדראש • ראבטמאשי • ראבצקפי • שובור • שופרונמטי • סיל • סילשארקאן • טארנוקרטי • ז'בהאזה • בזניה • דרנוז'לי  • דונקיליטי • דונרמטה • דונסיגט • פקטארדה • הלאסי • הדרוואר • הגיישהלום • קארויהאזה • קימלה • לבל • קישבודק • מאריאקאלנוק • מושונסולנוק • מושונאודוואר • אוירונפה • וארבלוג • ראיקה • ליפוט • פישקי • מצ'ר • בקונגיירוט • בקונפטרד • בקונסנטלאסלו • אץ' • פנייפה • גייראסונפה • לאזי • ניאלקה • פאזמאנדפאלו • רבזד • טריאנפוסטה • רומאנד • טאפסנטמיקלוש • וספרמוורשאן • שיקאטור • טאפ • ארפאש • צ'יקוואנד • פלפץ • גיארמט • גיימרה • גיירסמרה • קישבבוט • מרגש • ואג • מוריצהידה • ראבצ'צ'ן • ראבסנטמיהאי • סרצ'ן • ראבסנטמיקלוש |  |
| יישובים בנפת גיור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | גיור • אבדה • בזי • בן • ברץ' • דונסג • דונסנטפאל • אנשה • פהרטו • גניי • גיורלדמר • גיורשאג • גיורשבנהאז • גיוראויבראט • גיוראויפלו • גיורזאמוי • איקרן • קאיארפץ • קישבאיץ' • קורונצו • קונסיגט • מזארש • מושונסנטמיקלוש • נג'בייץ' • נאג'סנטיאנוש • ניול • אטוונן • פר • ראבפטונה • רטלפ • שוקורופאטקה • טניה • טלטשטווה • ואמושסבדי • ונק |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 249254093   WorldCat (עם VIAF): 249254093
מורגן ראסל

| --- | --- |

 לידה:  25 בינואר 1886 ניו יורק, ארצות הברית 
 פטירה:  29 במאי 1953 (בגיל 67) פילדלפיה, ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק 
 תחום יצירה:  ציור 
 זרם באמנות:  סינכרומיזם 
 
מורגן ראסל (באנגלית: Morgan Russell; ‏  25 בינואר 1886 - 29 במאי 1953) היה אמן אמריקאי מודרני. עם סטנטון מקדונלד-רייט, הוא היה המייסד של תנועת הסינכרומיזם - סגנון פרובוקטיבי של ציור מופשט שראשיתו מ-1912 עד שנות ה-20. ה"סינכרומיות" של ראסל, ערכה אנלוגיה בין צבע למוזיקה, היא תרומה אמריקאית מוקדמת לעליית המודרניזם.
הערות שוליים

↑  A Finding Aid to the Jean Gabriel Lemoine papers relating to Morgan Russell, 1921-1923 | Digitized Collection | Archives of American Art, Smithsonian Institution, www.aaa.si.edu (באנגלית)
↑  Biographical information for this entry is taken from Marilyn Kushner, Morgan Russell (New York: Hudson Hills Press, 1990).

^
↑  Davidson, Abraham A. (1994). Early American Modernist Painting, 1910–1935. New York: DaCapo.
↑  South, Will (2001). Color, Myth, and Music: Stanton Macdonald-Wright and Synchromism.
↑  For Willard Huntington Wright's campaign on behalf of his brother and Morgan Russell, see John Loughery, Alias S.S. Van Dine (New York: Scribners, 1992), pp. 86–104.
↑  Kushner, Marilyn (1990). Morgan Russell. New York: Hudson Hills.
↑  Levin, Gail (1978). Synchromism and American Color Abstraction, 1910–1925. New York: George Braziller.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007359687105171  GND: 119029480  ISNI: 0000 0000 8087 842X  LCCN: n88151512  RKD: 68972  SNAC: w6rv1c8s  SUDOC: 19686254X  ULAN: 500028605  VIAF: 8188689   WorldCat (עם VIAF): 8188689 
מורגן ראסל, 1914
מורגן ראסל, סינכרומיזם בכתום, 1913
מגן רוח

מגן רוח (EL/M-2138T) היא מערכת מכ"ם טקטית ניידת המגלה, מאכנת ומתריעה על ירי רקטות, פצמ"רים ופגזים וכן על כטב"מים וגלשני אוויר.
המערכת פותחה על ידי אלתא מערכות, נחשפה במהלך יוני 2014 והפכה למבצעית במהלך מבצע צוק איתן. המערכת מתאפיינת בניידות גבוהה וניתן לפרוס אותה ולהפעיל במהירות רבה, בהתקנה על כלי רכב ובמקומות נייחים.
המערכת משערת את נקודת הפגיעה הצפויה תוך זמן קצר מהשיגור ובדיוק רב, ומעבירה התרעה לכוחות שבטווח האש, בטרם תתרחש הפגיעה בהם. בנוסף, המערכת מאכנת במהירות בדייקנות את מקור הירי, ובכך מאפשרת השבת אש יעילה לנטרול מקור הירי. מערכת זו מאתרת גם ירי לטווחים קצרים, בעוד שמערכת ר"ז (מכ"ם) פועלת לטווחים ארוכים, ומכ"ם נורית פועל לטווחים בינוניים. למכ"ם של המערכת יש יכולת סריקה אלקטרונית, המאפשרת לגלות ולעקוב אחר מטרות רבות במקביל. המכ"ם מצטיין ביכולת גילוי של מטרות קטנות יחסית במגוון מהירויות.
קליטת מערכת "מגן רוח" בצה"ל החלה בשנת 2014. הירי הנרחב של פצצות מרגמה על כוחות צה"ל במהלך מבצע צוק איתן האיץ את הכנסת המערכת לשימוש מבצעי, ואלתא מסרה מספר מערכות כאלה לשימוש הכוחות שפועלים ברצועת עזה ומחוצה לה. צה"ל מתכנן להמשיך ולרכוש עוד מערכות של "מגן רוח", על מנת לשפר את ההגנה מפני פצצות מרגמה.
ראו גם

הילה (מערכת תצפית)
הערות שוליים

↑   אורה קורן, התעשייה האווירית חשפה מערכת חדשה המתריעה מפני איומים מהאוויר, באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2014
↑  איתור מתקדם: מכ"ם נייד ייכנס לשימוש בחטיבות החי"ר והשריון, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 9 באפריל 2014
↑  יובל אזולאי, ‏תשובה לאיום הפצמ"רים: מערכת שמספקת התרעה על ירי, באתר גלובס, 29 ביולי 2014
↑  גילי כהן, הצבא ימגן כלים נוספים ב"מעיל רוח", באתר הארץ, 5 באוגוסט 2014
ערך זה הוא קצרמרבנושא צה"ל ובנושא טכנולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
לאבריס

גרזן כפול מינואי מעוטר זהב, המכונה לעיתים קרובות לאבריס
גרזן מתקופת הברונזה מקברי ת'ולוס במסרה שבכרתים
טביעת המטבע של אידריאוס מקאריה. מקדימה: ראש אפולו עטור זר דפנה; מאחור: אגדת ΙΔΡΙΕΩΣ ("אידריאוס"), זאוס לברונדוס עומד עם לוביות בידו הימנית, בערך 351–50 עד 344–43 לפנה"ס
לאבריס (ביוונית: λάβρυς; באלפבית רומאני: lábrus) היא, על פי פלוטרכוס, המילה הלידית לגרזן הכפול (ביוונית: πέλεκυς, pélekus).
אטימולוגיה

פלוטרכוס מספר כי המילה לאבריס היה תרגום לידי למילה "גרזן": Λυδοὶ γὰρ ‘λάβρυν’ τὸν πέλεκυν ὀνομάζουσι. חוקרים רבים, כולל אוונס, טוענים כי המילה לבירינת נגזרת מלאבריס ובכך מרמזת על "בית הגרזן הכפול". תאגיד כוהנים בדלפי נקרא "לאביאדס" (Labyades). השם המקורי היה כנראה "Labryades", משרתי הגרזן הכפול. בתקופה הרומית בבית פטרס ומסן, סגדו לאלילה לאפריה, המזוהה בדרך כלל עם ארטמיס. נאמר כי שמה נגזר מהאזור סביב דלפי.
בכרתים "הגרזן הכפול" אינו כלי נשק, אולם הוא מלווה תמיד נשים, ולא גברים. ביקס מתייחס ליחס של לבירינת ולאבריס כספקולטיבי, ובמקום זאת מציע יחס עם המילה לורה (λαύρα), "רחוב צר", או לתיאונים הקריאני דבראונדוס (Δαβραυνδος).
ייתכן גם שהמילה לבירינת נגזרת מהמצרים, ופירושה: "המקדש בכניסה לאגם". המבוך המצרי ליד אגם קארון מתואר על ידי הרודוטוס וסטראבון. הכתובת בכתב ליניארי ב, על לוח ΚΝ Gg 702, רשום da-pu2-ri-to-jo-po-ti-ni-ja. הקריאה המקובלת היא λαβυρίνθοιο πότνια ("הפילגש של הלבירינת"). על פי חוקרים מודרניים מסוימים יכול להיות רשום שם δαφυρίνθοιο או משהו דומה, ומכאן הוא יכול להיות ללא קשר מסוים עם λάβρυς או המבוך.
גרזן כפול מינואי

בכרתים העתיקה, הלאבריס היה סמל קדוש חשוב לדת המינואית. בכרתים הגרזן הכפול מלווה רק אלות, אף פעם לא אלים זכרים. נראה שזה היה סמל קשת הבריאה (מטר-ארצ'ה).
גרזנים כפולים במזרח הקרוב

במזרח הקרוב ובחלקים אחרים באזור, בסופו של דבר, אלוהויות גבריות השתמשו בגרזנים מסוג זה לעיתים קרובות ונראה שלאבריסים הופכים לסמלים של הרעם, סמל שנמצא לעיתים קרובות קשור לסמל הגרזן. בלבראונדה שבקאריה, הגרזן הכפול מלווה את אל הסערות, זאוס לבראונדוס. סמלים דומים נמצאו על צלחות של תרבות חרס ליניארית ברומניה. הגרזן הכפול קשור לאל השמיים והסערה החורי, תֶשוּבּ. השם החתי והלווי שלו היה תַרְחֻנ. שניהם מתוארים כשהם אוחזים בחזיז רעם משולש ביד אחת וגרזן כפול ביד השנייה. באופן דומה, זאוס זורק את חזיז הרעם כדי לזמן סערה. הלאבריס, או הפלקיס, הוא הגרזן הכפול שזאוס משתמש בו כדי לזמן סערה, והמילה היוונית המודרנית יחסית לברק היא "גרזן כוכבים" (ἀστροπελέκι astropeleki). פולחן הגרזן הכפול נשמר באי היווני בוזג'אאדה ובכמה ערים בדרום-מערב אסיה הקטנה, והוא מופיעה בתקופות היסטוריות מאוחרות יותר בפולחן אל הרעם של אסיה הקטנה (זאוס לבריינדאוס).
יוון העתיקה

בהקשר של המלך המיתולוגי של אטיק, תסאוס, הלבירינת של המיתולוגיה היוונית נקשר לעיתים קרובות לארמון המינואי של קנוסוס. זה מבוסס על הקריאה של ליניארי ב–a-pu2-ri-to-jo-po-ti-ni-ja בתור ααβυρίνθοιο πότνια ("פילגש המבוך"). עם זאת, לא בטוח שאפשר לפרש את המבוך כ"המקום של הגרזנים הכפולים" ויתרה מכך שזה צריך להיות קנוסוס; רבים אחרים נמצאו, למשל, במערת ארקאלאצ'ורי, שם נמצא גרזן ארקאלוכורי המפורסם.
על מטבעות יוונים מהתקופה הקלאסית (לדוגמה Pixodauros) יש סוג של זאוס נערץ עומד זקוף עם שרביט בידו השמאלית והגרזן הדו-ראשי על כתפו.
כרתים הרומית

בכרתים הרומית, הלאבריס לעיתים קרובות היה קשור לאמזונות המיתולוגיות.
שימושים מודרניים > דת ורוחניות

לעיתים הוא משמש כסמל לפוליתאיזם הלני.[דרוש מקור] כסמל של תנועת האלה הנאופגניות, הלאבריס מייצג את הזיכרון של טרום הפטריארכלית בחברות מטריסטיות.
שימושים מודרניים > תנועה חברתית

בפרשנויות פמיניסטיות, הלאבריסות הן סמל למטריארכיה.
בקירגיזסטן, "לאבריס" הוא ארגון זכויות להט"ב. מטרת הקבוצה היא לשפר את איכות חייהם של כל הלהט"בים בארצם וכן במרכז אסיה.
באופן דומה, "לאבריסז" היא עמותה בהונגריה לנשים לסביות וביסקסואליות.
שימושים מודרניים > סמל לסבי

בשנות ה-70, הלאבריס אומצה על ידי הקהילה הלסבית בתור סמל פמיניסטי לסבי שמייצג כוח ועצמאות. הדגל הלסבי של הלאברי, שנוצר בשנת 1999, כולל לאבריס על גבי המשולש השחור ההפוך ומוצב על רקע סגול.
שימושים מודרניים > תרבות

הגרזן הכפול משמש אגודות לשימור פולקלור כרתים ועמותות ביוון ומחוצה לה, מדי פעם כאשר הכיתוב "labrys" משקף את ההגייה היוונית המודרנית.[דרוש מקור]
שימושים מודרניים > פוליטי

ביוון, הלאבריס שימשו כסמל למטקסיזם. בתקופה הטוטליטרית של משטר 4 באוגוסט (1936–1941), הוא ייצג את הארגון הלאומי לנוער בחסות המשטר (EON), שכן מנהיגו, יואניס מטאקסס, האמין שהוא הסמל הראשון של כל התרבויות ההלניות.
סמל הלאבריס שימש בצורה בולטת גם את צרפת של וישי, כאשר הסמל היה מוצג על דגלו האישי של ראש המדינה פיליפ פטן, על מטבעות ובכרזות תעמולה שונות.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 הלאבריס שימשו גם על ידי התנועה הנאו-פשיסטית והימנית הקיצונית האיטלקית אורדין נובו, הבולטת ביותר על דגלם.
שימושים מודרניים > נשק

אמנם גרזנים כפולים נפוצים במסגרות מודרניות של פנטזיה אפית, במציאות לא נהגו להשתמש בהם בקרב.
שימושים מודרניים > ספורט

גרזנים כפולים היו נפוצים ביעור בצפון אמריקה, להב אחד היה חד ושימש לכריתה ואילו השני היה קצת יותר קהה למטרת ביתור. מכיוון שעובדי היערות (חוטבי עצים) היו רחוקים מהציוויליזציה לפרקי זמן ארוכים, הם היו זקוקים לדרך לבדר את עצמם. כך נולד ספורט זריקת הגרזן הכפול. בעשורים האחרונים הספורט נעשה לספורט רשמי כאשר החברה השוודית Gränsfors Bruk כותבת את הכללים המקובלים ביותר. ישנם כיום מספר מועדונים ברחבי אירופה שזורקים גרזנים כפולים. זריקת גרזנים כפולים היה רשמי בשנות התשעים, ואילו השלכת הבקיעה פורמלית בשנת 2006.
ראו גם

גרזן
גרזן קרב
פסקס
פרנציסקה
לקריאה נוספת

Cooper, J. C., ed. (1978). An Illustrated Encyclopaedia of Traditional Symbols (1st ed.). London: Thames & Hudson. ISBN 978-0-500-01201-7.
Cuhulain, Kerr (2004). "Symbols (G-N)". Pagan Protection Center. The Witches' Voice Inc.(הקישור אינו פעיל)
Enszer, Julie (26 ביוני 2017). "My Labrys, My Self". Argot Magazine. אורכב מ-המקור ב-2018-07-31. נבדק ב-2020-11-13. {{cite web}}:  (עזרה)
"Hellenic nativistic Collective LABRYS". Hellēnismôs. 2015.(הקישור אינו פעיל)
Rapp, Linda (2003). "Symbols" (PDF). glbtq.com.
"Λατρευτική Κοινότητα ΛΑΒΡΥΣ" (ביוונית). Worship community LAVRYS.
מוץ

ערך זה עוסק בכלי לשיבוש או הטעיה של מכ"ם. אם התכוונתם לקליפת גרגרי הדגנים, ראו .
מוץ הוא אמצעי שיבוש או הטעיה של מכ"ם המפוזר בדרך כלל על ידי מטרה פוטנציאלית, דוגמת כלי טיס או כלי שיט, מהווה "ענן" של סיבים או רצועות דקות העשויים ממתכת כגון אלומיניום או טיטניום, או מחומרים פלסטיים; בכך הוא גורם להחזר חזק של הגלים האלקטרומגנטיים ומופיע ככתם על צג המכ"ם ומקשה על גילוי מיקומה המדויק של המטרה.
משגרי מוץ המשמשים להטעיית טילים נגד ספינות מונחי מכ"ם
צבאות מודרניים משתמשים כיום במוץ כדי להטעות טילים מונחי מכ"ם. מערכות לפיזור מוץ מותקנות במרבית כלי הטיס והשיט, להגנה עצמית. קיימים טילים בליסטיים המשחררים במהלך מעופם מספר ראשי קרב עצמאיים, מספר רב של אמצעי הטעיה ומוץ על-מנת להקשות על יירוטם.
מוץ יכול לשמש גם למטרת איתות מצוקה על ידי כלי טיס כאשר ישנה תקלה בתקשורת. האיתות נעשה על ידי שחרור מוץ כל 2 דקות. האיתות נקלט במכ"ם ומזוהה כקריאת מצוקה בדומה ל-SOS.
המונח "מוץ" שאול מעולם החקלאות, שמשמעותו המקורית היא העטיפה או הקשקשים העוטפים את פרחי   הדגן.
מלחמת העולם השנייה

הרעיון של שימוש במוץ פותח באופן עצמאי בבריטניה, גרמניה וארצות הברית.
כבר ב-1937, ר.ו. ג'ונס הציע שפיסת מתכת המשוחררת באוויר יכולה ליצור הדי מכ"ם. בתחילת 1942, חוקרת במכון מחקר לענייני מכ"מים של חיל האוויר המלכותי (ה-TRE), בשם ג'ואן קוראן, האישה היחידה מבין המדענים, חקרה את הרעיון ופיתחה סכמה להטלת רצועות אלומיניום ממטוס כדי לייצר ענן של הדי שווא. הבריטים כינו את הרעיון "חלון" (Window). במקביל, בגרמניה מחקר דומה הוביל לפיתוח ה"'דופל" (Düppel). בארצות הברית פרד וויהפל פיתח מערכת דומה לחילות האוויר של צבא ארצות הברית (USAAF).
כל המערכות היו מבוססות על אותו רעיון: רצועות אלומיניום קטנות שאורכן מחצית אורך הגל של מכ"ם המטרה. כאשר הוטלו, הרצועות היו מחזירות הד חזק ומופיעות כמפציץ גדול על צגי המכ"ם, דבר אשר היקשה על האויב להפריד בין המפציץ לבין הדי השווא של המוץ.
על-אף הגילוי, נמנעו הכוחות היריבים, שלא ידעו כי גם הצד היריב פיתח את המוץ, משימוש במוץ, מפני שסברו שנזקו יעלה על תועלתו, כיוון שלאחר השימוש בו ילמד היריב על ההמצאה ויפתח מוץ משלו בקלות. בשל חשש זה נדחה השימוש של הבריטים במוץ עד ליולי 1943.
בחינה של ציוד מכ"ם הוירצבורג (Würzburg) שהובא לבריטניה במבצע בייטינג (הפשיטה על ברונוואל), וסיורים נוספים חשפו לבריטים שכל המכ"מים הגרמניים פעלו בלא יותר משלושה תדרים עיקריים; על כן היה ניתן להפעיל כנגדם חסימת לוחמה אלקטרונית. פיקוד המפציצים של חיל האוויר המלכותי קיבל לבסוף היתר להשתמש במוץ במבצע גומורה, ההפצצות על המבורג.
המוץ זכה להצלחה רבה בהטעיה של מערכי ההגנה הגרמניים: תותחי הנ"מ ירו לכל עבר ללא אבחנה, מטוסי היירוט לא הצליחו לאתר את המפציצים. אזורים נרחבים בהמבורג הוחרבו ורק 12 מפציצים בריטיים הופלו.
רצועות המתכת זרעו, בתחילה, בהלה בקרב האזרחים הגרמנים, שרבים מהם חשבו שהם רדיואקטיביים, או נושאים את נגיף הגחלת או מחלה אחרת. אולם המדענים הגרמניים ידעו היטב מה הם היו, כיוון שגם הם פיתחו אמצעי דומה.
הגרמנים הסתגלו במהירות למוץ, ויש הסוברים כי השימוש במוץ הוביל לשיפור במערכי ההגנה, אשר גרם בסופו של דבר לאבדות רבות יותר למפציצי בעלות הברית מאשר אילולא השתמשו בו.
שישה שבועות לאחר הפצצת הבריטים בהמבורג עשה גם הלופטוואפה הגרמני שימוש במוץ בסדרת הפצצות ב-1943, ובסדרת פשיטות גדולה יותר בין פברואר ומאי 1944, הידועה בשם 'מבצע סטיינבוק'. אולם מטוסי היירוט הרבים יחסית של הבריטים הצליחו לאתר לרוב את המפציצים הגרמניים המעטים, חרף השימוש במוץ.
בחיל הים הישראלי

באמצע שנות ה-60 יזם סא"ל חרות צמח פיתוח של רקטות מוץ לשיבוש פעולתם של טילי ים-ים, הרקטות, מסוג "אבשלום" ומסוג "אמנון", פותחו ב"רפאל". פעילות זו הוכיחה עצמה בזירה הימית במלחמת יום הכיפורים, שבה נורו 8 טילים לעבר ספינות חיל הים, וכולם החטיאו. על פיתוח זה זכה בפרס ביטחון ישראל לשנת 1974.
ראו גם

נור
מכשול (מכ"ם)
לקריאה נוספת

ר.ו. ג'ונס, מלחמה סודית ביותר, הוצאת "מערכות", 1999.
הערות שוליים

↑  ד"ר דוד הלמן, יעקב מגד וישראל זיירמן, לוחמה אלקטרונית בזירה הימית באמצעות התקנים מתכלים – “אבשלום” ו”אמנון”, באתר "רפאל"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007555987705171  LCCN: sh85110305 
מפציץ האוורו לנקסטר מפזר "חלון" (הענן הלבן בצורת חצי הסהר בצד השמאלי של התמונה)
האפקט של ה"חלון" על מכ"ם ה"וירצבורג"
מועצה אזורית בני שמעון

בני שמעון היא מועצה אזורית המאגדת 13 יישובים בצפון הנגב.
היסטוריה

המועצה נוסדה באוגוסט 1951 והיא משתרעת על שטח של כ־440,000 דונם. שם המועצה נגזר מהתנ"ך. חלק משטחי המועצה נמצאים בנחלת שבט שמעון.
בשנת 2000 נחתם הסכם עם העיר הבדואית רהט, בו קיבלה תוספת של 10,000 דונם על חשבון תחום השיפוט של המועצה האזורית בני שמעון.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה (הלמ"ס) נכון לסוף יולי 2024 (אומדן), מתגוררים במועצה אזורית בני שמעון 11,845 תושבים (מקום 162 בדירוג רשויות מקומיות בישראל). האוכלוסייה גדלה בקצב גידול שנתי של ‎0.7%‏.   אחוז הזכאים לתעודת בגרות מבין תלמידי כיתות י"ב בשנת ה'תשפ"ב (2021-‏2022) היה 82.0%. השכר החודשי הממוצע של שכיר במשך שנת 2021 היה 13,833 ש"ח (ממוצע ארצי: 11,330 ש"ח).
בעתיד תקבל מועצה אזורית בני שמעון הכנסות מפארק התעשייה שוקת שעתיד להיבנות בסמוך למחלף מיתר ומחלף שוקת.
משרדי המועצה ממוקמים סמוך לבית קמה, באזור התעשייה אבשלום.
בשנת 2023 החל קידום הקמת עיר חדשה - תילה.
חינוך

במועצה פועלים מספר בתי ספר: בית ספר תיכון מבואות הנגב, בתי ספר יסודיים: ניצני הנגב בקיבוץ בית קמה, נווה במדבר בקיבוץ חצרים, יובלי הנגב ביישוב גבעות בר, תלמוד תורה לבנים ובית הספר לבנות בקיבוץ שומריה וישיבה תיכונית לבנים ומכינה קדם צבאית מעורבת – מכינת עמיחי בקיבוץ כרמים.
יישובי המועצה

| מספר | צורת היישוב | יישוב | שנת הקמה | אוכלוסייה | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | קיבוץ | בית קמה | 1949 | 1,420 | היישוב הגדול במועצה |
| 2 | מושב | ברוש | 1953 | 595 | מושבי יחדיו |
| 3 | יישוב קהילתי | גבעות בר | 2004 | 1,307 |  |
| 4 | קיבוץ | דביר | 1951 | 1,045 |  |
| 5 | קיבוץ | חצרים | 1946 | 857 | מ-11 הנקודות |
| 6 | קיבוץ | כרמים | 1980 | 526 |  |
| 7 | קיבוץ | להב | 1952 | 656 |  |
| 8 | קיבוץ | משמר הנגב | 1946 | 1,085 | מ-11 הנקודות |
| 9 | מושב | נבטים | 1946 | 1,067 | מ-11 הנקודות |
| 10 | קיבוץ | שובל | 1946 | 870 | מ-11 הנקודות |
| 11 | קיבוץ | שומריה | 1985 | 828 |  |
| 12 | מושב | תאשור | 1953 | 459 | מושבי יחדיו |
| 13 | מושב | תדהר | 1953 | 702 | מושבי יחדיו |
כמו כן, בתחומי המועצה נמצאים מספר יישובים בדואיים שנחשבים "בלתי מוכרים".
ראשי המועצה

חיים רביב מבאר שבע (1951 - 1954)
יאיר אבישי ממשמר הנגב (1954 - 1955)
מאיר ברגר מבית קמה (1955 - 1958)
יוסי צור משובל (1958 - 1961)
בנימין וייגרט משובל (1961 - 1966)
עוזי חלמיש מלהב (1966 - 1970)
אריה מסלני מדביר (1970 - 1976)
שמעון גולדברג (1976 - 1979)
יואל רויזמן ממשמר הנגב (1979 - 1984)
אורה פוטר מבית קמה (1984 - 1989)
שמואל קדמון מלהב (1989 - 1999)
משה פאול מחצרים  (1999 - 2009)
סיגל מורן מבית קמה (2009 - 2018)
ניר זמיר מלהב (2018 - היום)
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6  לטבלת הדירוג המלא.
↑  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  מאזן מפוני מלחמת חרבות ברזל: מספר מפונים שנקלטו במועצה האזורית פחות מספר מפונים שפונו ממנה, מבוטא באלפי תושבים. מתוך אתר למ"ס, המתבסס על מערכת "יחד" (של מערך הדיגיטל הלאומי) נכון ל-סוף יולי 2024 (אומדן).
1 2 3 4 5  הנתונים לפי טבלת רשויות מקומיות של למ"ס עבור 
סוף 2022
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  ! 3 מועצות אזוריות יוקמו בנגב, קול העם, 14 באוגוסט 1951
↑  גדי גולן, ‏רהט תקבל 10,000 דונם מהמועצה האזורית בני שמעון, באתר גלובס, 5 במאי 2000
↑  פרופיל מועצה אזורית בני שמעון באתר הלמ"ס
| דגל ישראל מועצות אזוריות בישראל |
| --- | --- | --- |
| מחוז הצפון | אל-בטוף • בוסתאן אל-מרג' • גולן • הגלבוע • הגליל העליון • הגליל התחתון • מבואות החרמון • מגידו • מטה אשר • מעלה יוסף •  מרום הגליל • משגב • עמק הירדן • עמק המעיינות • עמק יזרעאל |  |
| מחוז חיפה | אלונה • זבולון • חוף הכרמל • מנשה |  |
| מחוז המרכז | ברנר • גדרות • גזר • גן רווה • דרום השרון • חבל יבנה • חבל מודיעין • חוף השרון • לב השרון • נחל שורק • עמק חפר • שדות דן |  |
| מחוז ירושלים | מטה יהודה |  |
| מחוז הדרום | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר |  |
| אזור יהודה והשומרון | גוש עציון • הר חברון • מגילות ים המלח • מטה בנימין • ערבות הירדן • שומרון |  |
| דגל ישראל מחוז הדרום |
| --- | --- | --- |
| נפות | נפת אשקלון • נפת באר שבע | מפת מחוז הדרום |
| ערים | אופקים • אילת • אשדוד • אשקלון • באר שבע • דימונה • נתיבות • ערד • קריית גת • קריית מלאכי • רהט • שדרות | מפת מחוז הדרום |
| מועצות מקומיות | חורה • ירוחם • כסייפה • להבים • לקייה • מיתר • מצפה רמון • עומר • ערערה בנגב • שגב שלום • תל שבע | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות | אל קסום • אשכול • באר טוביה • בני שמעון • הערבה התיכונה • חבל אילות • חוף אשקלון • יואב • לכיש • מרחבים • נווה מדבר • רמת הנגב • שדות נגב • שער הנגב • שפיר • תמר | מפת מחוז הדרום |
| מועצה מקומית תעשייתית | נאות חובב | מפת מחוז הדרום |
| מועצות אזוריות שבוטלו | אבו בסמה | מפת מחוז הדרום |
| יישובים לשעבר | כרמון • נוה יאיר • אשלים | מפת מחוז הדרום |
| יישובים עתידיים | דניאל • דרור • נווה תמרים • כסיף • עבדה • מעלה אהרן • שפיר | מפת מחוז הדרום |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258443105171  BnF: cb16641939m (data)  VIAF: 148294840   WorldCat (עם VIAF): 148294840
מזאר

המזאר של בילאל אבן רבאח בירדן (מראשוני המוסלמים)
מָזָאר (בערבית: مزار) הוא מאוזוליאום שהוקם על קברו של נביא, אדם קדוש או צדיק, או מבנה שהוקם במקום שבו הנ"ל גר או התפלל. אנשים מבקרים במזאר כדי לבקש ברכה והשתדלות.
אטימולוגיה

שורש המילה מזאר הוא: ז-ו-ר (ز.و.ر.), מאותו שורש של המילה זִיָארָה (زيارة) שמובנה ביקור. אנשים מגיעים לבקר במקום.
מקור המילה בערבית, ומשם היא הגיעה לפרסית ולהינדוסטנית.
המילה מזאר מתורגמת לעיתים כמאוזוליאום.
התנגדות לרעיון

הווהאבים סבורים שאין אף אדם שיכול לתווך בין אדם לאלוהים וממילא, מי שמאמין שלאדם קדוש יש יכולת תפילה טובה יותר מאשר לאדם "רגיל", או מי שמאמין שלמזאר שבנוי לזכרו, יש תכונות של קדושה, הוא כופר. מסיבה זו (וכן בשל המחלוקת הבסיסית עם השיעה), בשנת 1802, הווהאבים הרסו חלקית את מקדש האימאם חוסיין. בשנת 1925, מי שלימים יהיה המלך של ערב הסעודית, עבד אל-עזיז אבן סעוד, הרס את המבנים שנבנו בבית הקברות אל-בקיע (אנ') בעיר אל-מדינה, על מקומות קבורתם של ארבעה מהאימאמים השיעים ושל בתו של הנביא מוחמד.
ראו גם

זיארה
הערות שוליים

↑  تعريف و معنى زيارة في معجم المعاني الجامع - معجم عربي عربي, almaany.com
↑  Meaning of mazar in English, Rekhta Dictionary (באנגלית)
↑  J. Spencer Trimingham, The Sufi Orders in Islam, Oxford University Press, 1998, עמ' 105
1 2  Vali Nasr, The Shia Revival: How Conflicts within Islam Will Shape the Future, Norton & Company, 2007, עמ' 97
| --- | --- |
בקרת זהויות :  TDVİA: mezar
מאורת הזאב

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מפקדה, מבנה אדריכלי 
 על שם:  אדולף היטלר 
 מיקום:  קנטרן 
 מדינה:  גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית (כיום פולין פולין)
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1941
 תאריך פתיחה רשמי:  1941 
 תאריך פירוק:  25 בינואר 1945 
 חומרי בנייה:  בטון מזוין 
 קואורדינטות:  54°04′46″N 21°29′37″E﻿ / ﻿54.079444°N 21.493611°E﻿ / 54.079444; 21.493611
 אתר רשמי
  (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימאורת הזאב(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטימאורת הזאב(למפת פרובינציית ורמיה-מזוריה רגילה) אולשטין אלבלונג אלק אוסטרודה רוסיה - קלינינגרד פומ. מפ. גד.  פודלסיה קוי. פומ.  לי. מזוביהמאורת הזאב(למפת פרובינציית ורמיה-מזוריה מוגדלת) אולשטין אלבלונג אלק אוסטרודה רוסיה - קלינינגרד פומרניה מפרץ גדנסק  פודלסיה קויאוויה פומרניה  ליטא מזוביהמאורת הזאב
 
הבונקר של היטלר ב"מאורת הזאב"
מאורת הזאב (גרמנית: Führerhauptquartier Wolfsschanze) היה שם קוד למתחם צבאי אשר שימש כמפקדת מטה הוורמאכט ואחד מאתרי המפקדה של אדולף היטלר, הפיהרר של גרמניה הנאצית, בשנים 1945-1940. המתחם שכן באזור פרוסיה המזרחית (כיום בפולין). במקום זה בוצע ניסיון ההתנקשות הכושל של "קשר העשרים ביולי".