stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אברהם בלום
משפחה ומורשת

לובה ביליצקה בלום, אשתו של אברשה, הייתה מנהלת בית הספר לסיעוד בגטו ורשה, היא וילדיהם שרדו את המלחמה. לאחר מכן ניהלה ביליצקה את בית הילדים באוטבוצק, וב-1949 ייסדה מחדש את בית הספר לסיעוד בוורשה. היא נפטרה ב-1973. קברו הסמלי של אברשה נמצא בשדרה הראשית של בית הקברות היהודי ברחוב אוקופובה.
בתו אביבה בלום נולדה בורשה ב-1932. היא עלתה לארץ עם גרעין של השומר הצעיר והצטרפה לקיבוץ רבדים שם נולדה בתה דפנה. אביבה היא ציירת פעילה שהציגה בתערוכות בישראל ומחוצה לה.
בנו אלכסנדר בלום היה פרופ' מומחה למדעי הגרעין בפולין אשר היגר בשנות ה-80 של המאה ה-20 לארצות הברית ושם החל בחקר המוח.
לקריאה נוספת

ולאדקה מיד, משני עברי החומה. הוצאת הקיבוץ המאוחד. 1968.
דניאל בלטמן, "אברהם (אברשה) בלום וצעירי הבונד בתקופת השואה", אביהו רונן ויהויקים כוכבי (עורכים). בתוך- גוף שלישי יחיד. הוצאת יד יערי. 1994.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16  "אברהם (אברשה) בלום וצעירי הבונד בתקופת השואה", אביהו רונן ויהויקים כוכבי (עורכים) (1994). גוף שלישי יחיד. תל אביב: יד יערי- עמ' 305-341.
↑  למידע נוסף על לובה בלום-ביליצקה ועל פועלה, ראו באתר ארגון יוצאי ורשה בישראל
↑  ולאדקה מיד, (1968) משני עברי החומה. הוצאת הקיבוץ המאוחד. עמ, 75-76, 168-176.
↑  . "עת לרפוא" סיפורו של בית הילדים באוטובצק, פולין יד ושם, רשות לזיכרון השואה והגבורה. נדלה ב-16 במרץ 2013.
↑  מידע על בית הקברות היהודי ברחוב אוקופווה בורשה נדלה ב-16 במרץ 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312661805171  PLWABN: 9810567612605606  ISNI: 0000 0004 0226 2581  VIAF: 297737746   WorldCat (עם VIAF): 297737746 
קברו הסמלי של בלום בבית הקברות היהודי בוורשה
פרשת שמות

יוכבד ומרים מניחות את משה בתיבה על שפת היאור. אלכסיי טירנוב, 1842 בקירוב. הציור אינו נאמן לסיפור המקראי, התיבה הונחה במיקום עם צמחי סוף כך שהייתה נסתרת, התיבה צופתה בזפת וחימר, הבגדים אינם בגדי התקופה ועוד.
פָּרָשַׁת שְׁמוֹת היא פרשת השבוע הראשונה בספר שמות.
הפרשה מתחילה בתחילת הספר, פרק א', פסוק א', ומסתיימת, לפי החלוקה לפרקים, בפרק ו', פסוק א'.
בפרשה מסופר על תחילת שעבוד עם ישראל במצרים בידי פרעה, ועל גזירת רצח התינוקות הזכרים. במקביל מסופר על קורותיו של משה, החל בלידתו, גדילתו בבית פרעה, בריחתו למדין, נישואיו לציפורה והולדת בניו. חלק ניכר מהפרשה עוסק בהתגלות האל אליו בסנה, ובבחירתו להנהגת עם ישראל ביציאה ממצרים. בפרשה מוצגות כמה מהדמויות המרכזיות שיופיעו בפרשות ובספרים הבאים: משה, אחיו אהרן ומרים, וכן פרעה מלך מצרים. בסיום הפרשה משה ואהרון פונים אל פרעה בבקשה שייתן לבני ישראל לצאת ממצרים, ובסירובו של פרעה שבתגובה הכביד את העבודה על בני ישראל.
את הפרשה קוראים בין התאריכים י"ח בטבת – כ"ה בטבת.
תוכן הפרשה > גזירות פרעה

הפרשה נפתחת בו' החיבור, מתקשרת לסיומו של ספר בראשית, ומסכמת את שמות בני ישראל שירדו למצרים ואת מספרם. הם פרים ורבים וגדלים למספר גדול מאוד. בעקבות הגידול העצום במספרם, בני ישראל המכונים לראשונה על ידי פרעה 'עם', מזוהים על ידיו כסכנה פוטנציאלית. הוא מחליט לדכא אותו במספר דרכים על מנת לבלום את הריבוי שלהם – שעבוד פיזי ובניית "ערי מסכנות" – פיתום ורעמסס, עבודת פרך, ובהמשך ציווי על רצח כל הזכרים הנולדים. המיילדות שפרה ופועה המופקדות על ביצוע המשימה אינן מצייתות לציווי זה, ומצילות את הילדים. בעקבות מעשי המיילדות, מסופר כי ה' גמל להן טובה "ויעש להן בתים". פרעה מרחיב את הציווי ומורה אותו לכל המצרים: "כל הבן היילוד היאורה תשליכוהו".
תוכן הפרשה > לידת משה ובריחתו למדין

על רקע ציווי פרעה לרצוח את התינוקות, מספרת הפרשה על זוג עבריים משבט לוי – עמרם ויוכבד (הם אינם נזכרים בשמותיהם בפרשה, אלא רק בפרשת וארא) – אשר נישאים ומביאים לעולם בן זכר. לאחר שלשה חודשים בהן הבן מוסתר בבית, אם הילד שחוששת להשאירו בביתה, בונה לו תיבת גומא, מניחה אותו בתוך התיבה בין קני הסוף על שפת היאור ואחותו (מרים) עומדת לראות מה יעלה בגורלו.
בת פרעה מוצאת ביאור את התיבה בה הונח הילד, קוראת לו "משה", על שם משייתו מן המים. היא לוקחת אותו לביתה ומגדלת אותו בארמון פרעה, תוך שבשנותיו הראשונות אימו משמשת לו כמינקת. כשמשה גדל הוא יוצא לפגוש את בני עמו המשועבדים לפרעה. בתחילה רואה איש מצרי מכה איש עברי, משה הורג את המצרי לאחר שמוודא שאין אף איש שרואה אותו. יום למחרת יוצא משה שוב לראות בסבלות אחיו, הוא רואה שני אנשים עברים ניצים – (על פי חז"ל אלו דתן ואבירם) – הוא שואל את ה'רשע' שמרים את ידו להכות את חבירו, מדוע הוא עושה כך. בתגובה לכך מתריס אותו אדם 'האם אף אותו מתכוון משה להרוג כפי שהרג אמש את האיש המצרי'. משה מבין שדבר הריגת המצרי התגלה, ולאחר שפרעה שמע על כך ומנסה להרוג את משה, נאלץ משה לברוח לארץ מדין.
משה מגיע לבאר במדין, שם הוא מסייע לבנותיו של יתרו לשאוב מבאר המים, תוך שהוא מציל אותן מהרועים שהיו במקום וגירשו אותם. בעקבות כך מתעניין יתרו אביהם מדוע מיהרו לבוא, ולאחר שיתרו שומע את מעשה משה, הוא שולח לקרוא לו לגור בביתו. משה נענה לכך ובהמשך נושא לאישה את ציפורה, אחת מבנותיו של יתרו. למשה נולדים שני בנים, גרשם ואליעזר.
תוכן הפרשה > הסנה הבוער והחזרה למצרים

באחת הפעמים שמשה רועה את צאן יתרו הוא מגיע להר סיני, שם הוא רואה סנה בוער באש, אך איננו מתאכל מהאש. הוא מתקרב אל הסנה ואז אלוהים מדבר אל משה מתוך הסנה. הוא מורה לו להסיר את נעליו מעל רגליו כי הוא עומד במקום קדוש. הוא מודיע לו שהחליט לגאול את עם ישראל ולהביאם לארץ ישראל, (ארץ כנען) ומטיל על משה את הנהגת העם. משה מנהל משא ומתן ארוך עם אלוהים ומעלה בעיות רבות שעשויות להפריע לו במשימה זו. בין היתר, מנסה משה לסרב לשליחות בטענה כי הוא "ערל שפתיים", אולם ה' מעמיד לצידו את אחיו אהרן כ"נביא" (לפי רש"י: מתורגמן, שפירושו בלשון התלמוד הוא אדם שמשמיע בקול את דברי החכם). כמו כן, אלוהים שאל אותו "מה זה בידך?" משה ענה "מטה". הוא מצייד את משה באותות ובמופתים שיעזרו לו לשכנע את העם ואת פרעה בדבריו, וכן מגלה לו את שמותיו המיוחדים.
משה לוקח את אשתו ואת בניו בדרך חזרה למצרים. בדרך מתרחש אירוע בו משה נתון לסכנת חיים: "ויפגשהו ה' ויבקש המיתו". צפורה מלה את בנה, ובעקבות מעשה זה סרה סכנת המוות, וצפורה מכריזה: "חתן דמים למולות".
תוכן הפרשה > פגישת משה ואהרון עם פרעה והכבדת השעבוד

משה נפגש עם אהרן שיוצא לקראתו בשובו למצרים, והוא מספר לו על התגלות האל אליו. שניהם באים לפני פרעה ותובעים בשם ה': "שלח את עמי". פרעה מסרב ומקשה את תנאי השעבוד של בני ישראל. הוא גוזר עליהם שהם לא יקבלו עוד אספקה של קש ותבן להכנת הלבנים, וייאלצו לאסוף אותם בעצמם. עם זאת, מכסת הלבנים המוטלת עליהם לא השתנתה, והם מוכים על ידי הנוגשים כי אינם מצליחים לעמוד במכסה. בני ישראל מצדם מתלוננים למשה שבואו רק הרע את המצב, והוא קובל לפני אלוהים. בפסוק החותם את הפרשה, עונה אלוהים למשה:
וַיֹּאמֶר ה' אֶל מֹשֶׁה עַתָּה תִרְאֶה אֲשֶׁר אֶעֱשֶׂה לְפַרְעֹה כִּי בְיָד חֲזָקָה יְשַׁלְּחֵם וּבְיָד חֲזָקָה יְגָרְשֵׁם מֵאַרְצוֹ.
תאריכי הקריאה

השבת בה קוראים את פרשת שמות יכולה לחול בשישה תאריכים שונים:
שנת השא ושנת השג – י"ח בטבת
שנת הכז – י"ט בטבת
שנת החא – כ' בטבת
שנת גכה ושנת בשה, שנת גכז ושנת בשז – כ"א בטבת
שנת בחג ושנת זשג, שנת בחה ושנת זשה – כ"ג בטבת
שנת זחא ושנת זחג – כ"ה בטבת
הפטרה

בהפטרת פרשת שמות מתקיים מצב יוצא דופן שבו כל אחת ממסורות הקריאה המרכזיות של העדות השונות קוראת בספר אחר מספרי הנביאים:
התימנים, העיראקים, הטוניסאים והלובים, מפטירים בספר יחזקאל, פרק ט"ז, פסוקים א'–י"ד, בנבואה בה מתאר יחזקאל את הורתו ולידתו של עם ישראל וכיצד ה' גידלם וטיפחם – כמשל לשעבוד מצרים ויציאת מצרים.
האשכנזים והמרוקאים קוראים את הנבואה "הבאים ישרש יעקב", המזכירה את ניסי יציאת מצרים, בספר ישעיהו, מפרק כ"ז, פסוק ו' עד פרק כ"ח, פסוק י"ג, ומוסיפים את הפסוקים כ"ב–כ"ג בפרק כ"ט. וכן בנוסח רומניא קראו אותה הפטרה, אלא שלא הוסיפו את הפסוקים מפרק כט.
הספרדים מפטירים בספר ירמיהו, מתחילתו ועד פרק ב', פסוק ג' (אותה ההפטרה של השבת הראשונה מבין תלת דפורענותא), בו מתוארת הקדשתו של ירמיהו כנביא – באופן שמזכיר את הקדשתו של משה בפרשתנו. כך נוהגים גם האיטלקים, אלא שמסיימים פרק א', פסוק י"ט.
פיצול חריג זה הוא תוצאה של מהלך דברים ייחודי. ההפטרה המקורית הבבלית של פרשת שמות, המופיעה בספרות הגאונים ותקופתם ובמשנה תורה לרמב"ם, היא ההפטרה מיחזקאל, שכיום נוהגים בה התימנים וחלק קטן מקהילות הספרדים. הפטרה זו היא חלק מנבואת פורענות של יחזקאל הפותחת במילים "הודע את ירושלים את תועבותיה". פרק זה נאסר לשימוש כהפטרה בידי רבי אליעזר. אף על פי שההלכה נפסקה שלא כדעת רבי אליעזר, בקהילות רבות העדיפו שלא לקרוא פרק זה, ובקשו להחליף אותו בפרק אחר. בחיפוש אחר הפטרה מתאימה אחרת, קהילות אחדות בחרו בתחילת ספר ירמיהו, שעוסק בהקדשת הנביא. קהילות אחרות, החליטו לאמץ את ההפטרה שנהגה בסדר הקריאה הארץ-ישראלי לתחילת ספר שמות (ונהגה גם בנוסח רומניא), בספר ישעיהו. הפטרה זו, כשאר ההפטרות במנהג ארץ ישראל, נקבעה בשל פתיחתה הדומה לפתיחת הקריאה בתורה – "בני יעקב הבאים מצרימה" ו"הבאים ישרש יעקב".
הערות שוליים

↑  משנה, מסכת מגילה, פרק ד', משנה י'.
↑  ראו דברי רבי מרדכי יפה, לבוש החור, סימן תצ"ג, סעיף ד', בהגהה.
↑  יוסף עופר, "הפטרת שבת הגדול", המעין לו [ג] (ניסן תשנ"ו), עמ' 19–20.
| פרשות השבוע |
| --- | --- | --- |
| ספר בראשית | בראשית • נח • לך לך • וירא • חיי שרה • תולדות • ויצא • וישלח • וישב • מקץ • ויגש • ויחי |  |
| ספר שמות | שמות • וארא • בא • בשלח • יתרו • משפטים • תרומה • תצוה • כי תשא • ויקהל • פקודי |  |
| ספר ויקרא | ויקרא • צו • שמיני • תזריע • מצורע • אחרי מות • קדושים • אמור • בהר • בחוקותי |  |
| ספר במדבר | במדבר • נשא • בהעלותך • שלח לך • קרח • חקת • בלק • פינחס • מטות • מסעי |  |
| ספר דברים | דברים • ואתחנן • עקב • ראה • שופטים • כי תצא • כי תבוא • נצבים • וילך • האזינו • וזאת הברכה |  |
| ספר שמות |
| --- | --- | --- |
| פרשת שמות | גזירות פרעה • שעבוד מצרים • משה בתיבה • בתיה בת פרעה • בריחת משה למדין • הסנה הבוער • צפורה במלון • משה בארמון פרעה |  |
| פרשת וארא | עשר מכות מצרים • מכת דם • מכת צפרדע • מכת כינים • מכת ערוב • מכת דבר • מכת שחין • מכת ברד |  |
| פרשת בא | מכת ארבה • מכת חושך • פסח מצרים • מכת בכורות • יציאת מצרים • קידוש בכורות • תפילין |  |
| פרשת בשלח | עמוד הענן ועמוד האש • קריעת ים סוף • שירת הים • שירת מרים • מרה • אילם • מן • פרשת המן • תחום שבת • מסה ומריבה • רפידים • מלחמת עמלק |  |
| פרשת יתרו | יתרו וצפורה • עצת יתרו • שלושת ימי ההגבלה • מעמד הר סיני • עשרת הדיברות • לא תעשון אתי |  |
| פרשת משפטים | עבד עברי • אמה עברייה • חובל • נזקי בהמה (קרן, שן ורגל) • נזקי בור • נזקי אש • גנבה והבא במחתרת • דיני שומרים • מפתה • כל אלמנה ויתום לא תענון • טרפה • אחרי רבים להטות • ברית האגנות • לוחות הברית |  |
| פרשת תרומה | בניית המשכן • ארון הברית • הכפורת • הכרובים • השולחן • המנורה • יריעות המשכן • קרשי המשכן • האדנים • הפרוכת • מזבח הנחושת • קלעי חצר המשכן. |  |
| פרשת תצוה | הדלקת הנרות במקדש • בגדי כהונה • קורבן התמיד • שבעת ימי המילואים • חנוכת המשכן • מזבח הזהב |  |
| פרשת כי תשא | מחצית השקל • כיור הנחושת • קטורת הסמים • שמן המשחה • חטא העגל • שבירת הלוחות • שלש עשרה מידות הרחמים • קרינת פני משה |  |
| פרשת ויקהל | יריעות המשכן • קרשי המשכן • הארון • השולחן • המנורה • מזבח הזהב • מזבח הנחושת • כיור  • קלעי החצר |  |
| פרשת פקודי | סיכום הקמת המשכן • חנוכת המשכן |  |
| דמויות בספר | שפרה ופועה • עמרם • יוכבד • משה • אהרן • מרים הנביאה • פרעה • בתיה • יתרו • צפורה • נחשון בן עמינדב • יהושע בן נון • בצלאל בן אורי • אהליאב בן אחיסמך |  |
ספר בראשית • ספר שמות • ספר ויקרא • ספר במדבר • ספר דברים
בת פרעה מוצאת את משה ומביאה אותו לארמון. קונסטנטין פלביצקי, אמצע המאה ה-19.
משה מביט בסנה הבוער. תנ"ך הולמן, 1890.
שלמן

| --- | --- |
 תרבות:  אשור, כנען (פיניקיה)
 
שלמן (בפיניקית: 𐤔𐤋𐤌𐤍), שלמנו או שולמנו (באכדית: Šalmānu,‏ Salmānu או Šulmānu, כלומר "החברותי") הוא אל מסופוטמי (אשורי) וכנעני־פיניקי. האל מופיע בדת האשורית, אולי כהתגלות חברותית (כמשמעות שמו) של האל הלאומי אשור. האל מוכר גם מהעולם הדתי הכנעני־פיניקי, כמו משמות תיאופוריים מכתבי אוגרית ומהקיפוס של עבדמסכר (מתוארך למאה ה־3 לפנה"ס) שהוקדש לו; כאל כנעני הוא מתועד גם באסטלה מצרית מהשושלת ה־21 או ה־20 (1189–945 לפנה"ס) ובה הקדשה לשלמן. אל בשם "סלמן"/"שלמן" נמצא בתדמור, חטרא וכתובות צפון־ערביות (אנ') ודרום־ערביות.
האל מוכר מהרכיב התיאופורי בשם המלכותי שלמנאסר (באכדית: Salmanu-ašared, אך סביר שה־S הפותחת נהגתה כ־שׁ'), שמתועד מהמאה ה־13 לפנה"ס (שלמנאסר הראשון) עד המאה ה־8 לפנה"ס (שלמנאסר החמישי); הצורה הכנענית "שלמן" מתועדת, בעקיפים, בכתיב המקראי "שלמנאסר". השמות המלכותיים השמיים צפון־מערביים Sa-la-ma-nu (מלך מואב בימי תגלת־פלאסר השלישי), שלמנעבד (מלך אדום) ואולי גם שלמה (Σαλωμων – סלומון או שלומון בתרגום השבעים) מפורשים כשמות תאופוריים המזכירים את שלמן.
הערות שוליים

↑  KAI 282 (הקיפוס של עבדמסכר)
1 2 3 4  Keiko Yamada, Shiego Yamada, Shalmaneser V and His Era, Revisited, in: Amitai Baruchi-Unna, Tova Forti, Shmuel Aḥituv, Israel Ephʿal, Jeffrey H. Tigay (eds.), "Now It Happened in Those Days": Studies in Biblical, Assyrian, and Other Ancient Near Eastern Historiography, כרך 2, Eisenbrauns, 2017, עמ' 388–389, ISBN 978-1575067612
↑  למשל בלוחות KTU2 4.412 III, 4.624, וכנראה גם 4.33; ראו F. Gröndahl, Die Personennamen der Texte aus Ugarit, Roma, 1967, עמ' 193, 414
↑  נחום סלושץ, אוצר הכתובות הפניקיות, דביר, 1942, עמ' 42–43
↑  R. Stadelman, Syrisch-palästinensische Gottheiten in Aegypten, Leiden, 1967, עמ' 55
1 2  Karel van Der Toorn, Bob Becking, Pieter W. van der Horst, Dictionary Of Deities And Demons In The Bible, Brill, 1999, עמ' 757–758
↑  Hayim Tadmor, Shigeo Yamada, The Royal Inscriptions of Tiglath-Pileser III (744–727 BC) and Shalmaneser V (726–722 BC), Kings of Assyria, Eisenbrauns, 2011, עמ' 122–123
| המיתולוגיה המסופוטמית |
| --- | --- | --- |
| הפנתאון השומרי והאכדי | אבזו – אפסו (אנ') • אוּתוּ – שַמַש (אנ') • איננה – אשתר • אנו • אנכי – אאה • אנליל • אשור • מרדוך • נינגל (אנ') – נִכַּל • נינורתה • נינחורסג – בלת־אילי • נינליל • נינקאסי • נינתינוגה (אנ') • נרגל • ננה – סין • שלמנו • תיאמת • דומוזיד – דואוזו (תמוז) |  |
| יצירות ספרותיות חשובות | אנומה אליש • הוראות שורופק • עלילות גילגמש |  |
| יצורים מיתולוגיים | אנזו (מפלצת) • חומבבה • למסו • פזוזו • פר השמיים (אנ') |  |
| גיבורים | אותנפישתים • אנכידו • גילגמש • זיאוסודרה • אדאפה |  |
| אלים במיתולוגיה הכנענית |
| --- | --- | --- |
| מפחרת האלים | אל • אשרה • בעל־הדד • ענת • עשתרת • דגן • אדון • בעלת גבל • בוהו • מוֹת • בעל פעור • ים • שמש • ירח  • כושר וחסיס • כושרות • רשף • חורון • קדש • אשמון • עשתר • כמוש • מלך • קוס • יהוה • שחר • שלם • צד • נכל ואב • שכמן ושנם • לויתן • תנין (אנ') • מלקרת • תנת • בעל חמון • פמי (אנ') • סכן • צדק (אנ') • מישור (אנ') • שלמן • גד • רפאים |  |
| אתרים מקודשים | מרום צפון • חכפת • כפתר • עשתרות • תותול |  |
| ספרוּת | שירה אוגריתית: עלילות בעל וענת ‧ עלילת אקהת ‧ עלילת כרת ‧ הולדת שחר ושלם ‧ חתונת ירח ונכל ‧ לחש עלילת האלים הנאבקים בנחש • כתבי סכניתן |  |
| פולחן | במות • מרזח • פסלים מצבות • מצבות נדר • בית אל • כס עשתרת • מקדש מגדול • תרפים • נסך וקטורת • מזבחות אבן ונחושת • קורבנות, זבחים, מנחות, זבח חלב, שלמים, כליל ועולות • העלאה באוב |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת ובנושא היסטוריה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
תנועת השפה הבנגלית

תנועת השפה הבנגלית (בבנגלית: ভাষা আন্দোলন) הייתה תנועה פוליטית במזרח בנגל (ששמה שוּנה למזרח פקיסטן בשנת 1956 ולבגלדש כאשר קבלה עצמאות בשנת 1971) למען הכרה בשפה הבנגלית כשפה הרשמית של מזרח פקיסטן כדי לאפשר את השימוש בה בענייני ממשל, וכדי לאפשר את המשך השימוש בה בתקשורת, במטבעות ובבולים, ולשמור על כתיבתה בכתב הבנגלי.
כאשר הוקמה פקיסטן בחלוקת הודו בשנת 1947, היא הייתה איחוד של כלל המוסלמים שבהודו הבריטית כך שהיא הייתה מורכבת מקבוצות אתניות ושפות שונות ואף לא רציפה מבחינה גאוגרפית כיוון שמזרח בנגל שכנה במנותק ממערב פקיסטן כאשר הודו מפרידה ביניהן, והשלטון המרכזי היה מסור בידי הפקיסטנים אשר שכנו בצד המערבי. בשנת 1948, ממשלת פקיסטן, שישבה בחלקה המערבי של המדינה, קבעה את האורדו כשפה רשמית היחידה, והציתה מחאות נרחבות במזרח בנגל בקרב דוברי הבנגלית. אל מול המתחים העדתיים הגוברים ואי שביעות רצון המונית מהחוק החדש, הוציאה הממשלה מחוץ לחוק את ההפגנות. תלמידי אוניברסיטת דאקה ופעילים פוליטיים אחרים התריסו נגד החוק וארגנו מחאה ב־21 בפברואר 1952. התנועה הגיעה לשיאה כאשר המשטרה הרגה מפגינים סטודנטים באותו יום. מקרי המוות עוררו אי שקט אזרחי נרחב. לאחר שנים של קונפליקט, השלטון המרכזי נענה והעניק מעמד רשמי לשפה הבנגלית בשנת 1956.
תנועת השפה הגבירה את הרגשות הלאומיים וחיזקה את הזהות הלאומית הבנגלית במזרח פקיסטן, והפכה למקדמת תנועות לאומניות בנגליות, כולל תנועת 6 הנקודות אשר בעקבותיה נוצרה מלחמת השחרור של בנגלדש וחוק יישום השפה הבנגלית ב-1987. בבנגלדש מצוין התאריך 21 בפברואר כיום תנועת השפה והוא חג לאומי. אנדרטת שאהיד מינר הוקמה בסמוך למכללה לרפואה של דאקה לזכר התנועה וקורבנותיה. בשנת 1999 הכריזה אונסק"ו על 21 בפברואר כיום שפת האם הבינלאומי, כמחווה לתנועת השפה ולזכויות האתנו לשוניות של אנשים ברחבי העולם.
הלל נאמן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  23 בנובמבר 1929 אוסטריה אוסטריה
 פטירה:  23 במרץ 2019 (בגיל 89) ישראל ישראל
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1952–2016 (כ־64 שנים)
 עיסוק:  שחקן במאי
 פרופיל ב-IMDb
הלל נאמן (23 בנובמבר 1929 – 23 במרץ 2019) היה שחקן ובמאי ישראלי, מייסד בית הספר למשחק "האכסניה ללימודי התיאטרון".
בילבי (סדרת טלוויזיה, 1997)

| --- | --- |

כרזת DVD של הסדרה בעברית
 מבוסס על:  דמותה של בילבי, מסדרת ספרים הנושאת את שמה שכתבה אסטריד לינדגרן
 שיר הנושא:  "מה אעשה היום?" (באנגלית בוצע על ידי מריב הרינגטון, ובעברית בוצע על ידי מיטל מיכאלי)
 סוגה:  הנפשה, קומדיה
 יוצרים:  מייקל שאק 
 כותבים:  קן סובול, רוברט שורט, ג'ון סובול, קתרינה סטאקלברג
 בימוי:  פול ריילי
 מדבבים:  ראו כאן
 מדבבים בעברית:  ראו כאן
 ארץ מקור:  קנדה קנדה שוודיה שוודיה גרמניה גרמניה
 שפות:  אנגלית (הסדרה דובבה לשפות נוספות, ביניהן עברית)
 מספר עונות:  2
 מספר פרקים:  26
 הפקה
 מפיקים בפועל:  מייקל הירש, פטריק לוברט, קלייב א. סמית', מייקל שאק, לנארט ויקלונד
 חברת הפקה:  Nelvana TaurusFilm TFC Trickompany Filmproduktion AB Svensk Filmindustri
 הפצה:  Nelvana
 אורך פרק:  כ-22 דקות
 שידור
 רשת שידור:  Teletoon (קנדה) SVT1 (שוודיה) ZDF (גרמניה)
 רשת שידור בישראל:  ערוץ הילדים ערוץ 2 (שידורים חוזרים) הטלוויזיה החינוכית הישראלית (שידורים חוזרים) ערוץ ג'וניור (שידורים חוזרים)
 תקופת שידור מקורית:  17 באוקטובר 1997 – 26 בספטמבר 1998
 תקופת שידור בישראל:  1999
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
בילבי (באנגלית: Pippi Longstocking) היא סדרת טלוויזיה קומית מונפשת קנדית-שוודית-גרמנית, אשר משמשת כהמשכון לסרט הקולנוע "בילבי: הסרט", סרט שמבוסס על דמותה של בילבי שנוצרה על ידי אסטריד לינדגרן, אם כי עלילתה אינה מתייחסת למאורעותיו ומתחילה בקו עלילה חדש.
הסדרה הופקה על ידי Nelvana הקנדית, לאחר שהציעה ללינדגרן להפיק סרט קולנוע וסדרת טלוויזיה מונפשים בהשראת הדמות שיצרה. בנוסף לחברת ההפקה הקנדית, הפיקו את הסדרה TaurusFilm ו-TFC Trickompany Filmproduktion הגרמניות ו-AB Svensk Filmindustri השוודית. הסדרה בוימה על ידי פול ריילי והכותב הראשי שלה הוא קן סובול, אשר בנו, ג'ון, כתב גם מספר פרקים.
הסדרה שודרה במקור בערוץ Teletoon, כאשר פרק הבכורה שלה שודר ביום השקתו, ב-17 באוקטובר 1997, ופרק הסיום שודר ב-26 בספטמבר 1998. הסדרה שודרה בשוודיה בערוץ SVT1 ובגרמניה בערוץ ZDF. בישראל הסדרה שודרה לראשונה בערוץ הילדים בשנת 1999, ולאחר מכן שודרה בשידורים חוזרים בערוץ 2, בטלוויזיה החינוכית הישראלית ובערוץ ג'וניור. לסדרה הופקו 26 פרקים באורך 22 דקות שמתפרסים על שתי עונות.
בנוסף לשידורים בטלוויזיה, הסדרה הופצה על גבי DVD במספר מדינות. הסדרה זכתה בשני פרסים בפסטיבל הבין-לאומי לסרטי משפחה בסיאול שהתרחש בשנת 1998. ב-4 בספטמבר 1999 הופץ לראשונה בשוודיה הסרט "בילבי: הרפתקאות בים הדרומי", אשר מבוסס על הספר "בילבי גרב-ברך בים הדרומי" ומאחד את פרקים חמש, שש ושבע מתוך הסדרה. הסרט לא הופץ בישראל ואינו דובב לעברית, אם כי הפרקים כן.
תקציר העלילה

הסדרה עוקבת אחר בילבי, ילדה בעלת שיער ג'ינג'י שגרה בוילה וילקולה יחד עם קוף המחמד שלה, מר נילסון, וסוס המחמד שלה. בוילה היא מחכה לאביה רב החובל אפרים ושומרת על אוצר מלא מטבעות זהב, אותו מנסים לגנוב ממנה הגנבים בלום וסאנדר קרלסון. שכניה של בילבי לוילה הם האחים טומי ואניקה, אשר יחד איתה עוברים בכל פרק הרפתקאות שונות ומצחיקות. במהלך הסדרה בילבי מבוקשת על ידי גברת פריסיליוס, אשר מעוניינת להעביר אותה לבית יתומים מפני שאינה מחבבת אותה.
דמויות

בילבי – ילדה בעלת שיער ג'ינג'י שגרה בוילה וילקולה.
מר נילסון – קוף המחמד של בילבי.
טומי סטגרן – אחיה הבכור של אניקה וחבר של בילבי.
אניקה סטגרן – אחותו הקטנה של טומי וחברה של בילבי.
סאנדר קרלסון – גנב שמנסה לשדוד את בילבי.
בלום – גנב שמנסה לשדוד את בילבי.
השוטר קלינג – שוטר מקומי. לא מבריק במיוחד.
השוטר קלאנג – שוטר מקומי. לא מבריק במיוחד.
קפטן אפרים – אביה רב החובל של בילבי.
פרידולף – קצין ראשון בהפלגה של קפטן אפרים.
גברת פריסיליוס – עובדת סוציאלית מקומית שמעוניינת להכניס את בילבי לבית יתומים. שימשה בפרקים הראשונים כממלאת מקומו של ראש העיר המקומי.
מר וגברת סטגרן – הוריהם של טומי ואניקה.
בנט – בריון שמציק לילדים בכפר.
ווילי – אחד מחבריה של בילבי לכיתה, אשר ליווה אותה פעם אחת לשייט בסירה.
מדבבים

בדיבוב המקורי בשפה האנגלית רוב המדבבים מהסרט חזרו לדבב את דמותם גם בסדרה. הדיבוב העברי של הסדרה בוים על ידי שרון כהן והופק על ידי נטע בן צבי באולפני אלרום, כאשר המדבבים העבריים מהסרט לא חזרו לתפקידם בסדרה ובמקומם לוהקו מדבבים חדשים, כאשר השינוי המשמעותי ביותר הוא שמיטל מיכאלי שדיבבה בסרט את אניקה מדבבת בסדרה זו את בילבי.
| שם הדמות | מדבב/ת באנגלית | מדבב/ת בעברית |
| --- | --- | --- |
| בילבי | מליסה אלטרו | מיטל מיכאלי |
מר נילסון: ריצ'רד בינסלי
| טומי סטגרן | נואה ריד | מורן סופר |
| אניקה סטגרן | אוליביה גאראט | ענת ארליך |
| סאנדר קרלסון | לן קרלסון | מיכה אוזין סליאן |
| בלום | ויין רובסון | שמחה ברבירו |
| פרידולף | כריס ויגינס | שמחה ברבירו |
| השוטר קלינג | ריק ג'ונס | שמעון כהן |
| השוטר קלאנג | פיליפ ויליאמס | אלברט כהן |
| קפטן אפרים | בנדיקט קמפבל | יורם יוספסברג |
| גברת פריסיליוס | ג'יל פרפייר | יעל עמית |
| גברת סטגרן | קארן ברנשטיין | סיון שביט |
| מר סטגרן | ריי לאנדרי |  |
| בנט |  | אסף קורמן |
| ווילי |  | אסתי ברעד פורים |
| מר בלוסטרבלום |  | יהויכין פרידלנדר |
| דודה מטילדה |  | נורית כהן |
| מורה |  | שרית וינו-אלעד |
| ילדים |  | גל סרי, לירון לב, לני כהן, ציפי מור |
בנוסף דיבבו בדיבוב העברי איריס זינגר, אריאל פורמן, אריה צ'רנר ושרון כהן.
שידור

| עונה | עונה | פרקים | פרקים | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק הראשון | שודרה לראשונה (קנדה)> הפרק האחרון |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1 | 13 | 13 | 17 באוקטובר 1997 | 9 בינואר 1998 |
|  | 2 | 13 | 13 | 15 באוגוסט 1998 | 26 בספטמבר 1998 |
פרקים > עונה 1

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי קנדה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Pippi Returns to Villa Villekulla | בילבי חוזרת לכפר | 17 באוקטובר 1997 |
| 2 | 2 | Pippi Entertains Two Burglars | בילבי מארחת שני פורצים | 24 באוקטובר 1997 |
| 3 | 3 | Pippi Doesn't Sell Her House | בילבי לא מוכרת את הבית | 31 באוקטובר 1997 |
| 4 | 4 | Pippi Goes Up in a Balloon | בילבי טסה בכדור פורח | 7 בנובמבר 1997 |
| 5 | 5 | Pippi Goes to the South Seas | בילבי מפליגה לים הדרומי | 14 בנובמבר 1997 |
| 6 | 6 | Pippi Meets Some Pearl Poachers | בילבי פוגשת גנבי פנינים | 21 בנובמבר 1997 |
| 7 | 7 | Pippi Goes Home | בילבי חוזרת הביתה | 28 בנובמבר 1997 |
| 8 | 8 | Pippi Enters the Big Race | בילבי משתתפת במירוץ הגדול | 5 בדצמבר 1997 |
| 9 | 9 | Pippi Enters a Horse Show | בילבי משתתפת בתצוגת הסוסים | 12 בדצמבר 1997 |
| 10 | 10 | Pippi Meets a Master Criminal | בילבי מתמודדת עם פושע מומחה | 19 בדצמבר 1997 |
| 11 | 11 | Pippi is Shipwrecked | בילבי מטביעה סירות | 26 בדצמבר 1997 |
| 12 | 12 | Pippi Saves the Old Folks Home | בילבי מצילה את בית האבות | 2 בינואר 1998 |
| 13 | 13 | Pippi Goes to the Fair | בילבי הולכת ללונה פארק | 9 בינואר 1998 |
פרקים > עונה 2

| מספר הפרק בסדרה | מספר הפרק בעונה | שם הפרק באנגלית | שם הפרק בעברית | תאריך שידור מקורי קנדה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 | 1 | Pippi's Christmas | בילבי וחג המולד | 15 באוגוסט 1998 |
| 15 | 2 | Pippi Doesn't Want to Grow Up | בילבי לא רוצה לגדול | 21 באוגוסט 1998 |
| 16 | 3 | Pippi Doesn't Go to School | בילבי לא הולכת לבית הספר | 22 באוגוסט 1998 |
| 17 | 4 | Pippi Goes Up North | בילבי מפליגה לצפון הרחוק | 28 באוגוסט 1998 |
| 18 | 5 | Pippi Saves the Whales – Again | בילבי שוב מצילה את הלווייתנים | 29 באוגוסט 1998 |
| 19 | 6 | ?Pippi Goes to School – Or Does She | בילבי הולכת לבית הספר | 4 בספטמבר 1998 |
| 20 | 7 | Pippi Trains Some Animals and Their Owner | בילבי מאלפת חיות ובעליהן | 11 בספטמבר 1998 |
| 21 | 8 | Pippi Meets the White Lady | בילבי פוגשת את הגברת הלבנה | 11 בספטמבר 1998 |
| 22 | 9 | Pippi Finds a Mysterious Footprint | בילבי וטביעת הרגל המסתורית | 12 בספטמבר 1998 |
| 23 | 10 | Pippi Enters a Flower Show | בילבי משתתפת בתצוגת הפרחים | 18 בספטמבר 1998 |
| 24 | 11 | Pippi Visits Aunt Matilda | בילבי מבקרת את דודה מתילדה | 19 בספטמבר 1998 |
| 25 | 12 | Pippi and the Carpenter | בילבי והנגר | 25 בספטמבר 1998 |
| 26 | 13 | Pippi Takes a Train Ride | בילבי נוסעת ברכבת | 26 בספטמבר 1998 |
הערות שוליים

↑  Tekenfilm over heldin Pippi Langkous na vijf jaar voltooid, באתר Trouw‏, 23 באוגוסט 1997
↑  שריל בנינגו, Hitting the Screens: Cdn. flicks navigate distrib gamut, באתר Playback‏, 6 באוקטובר 1997
↑  ערוץ ילדים חדש עולה ב-yes, באתר ynet, 22 במרץ 2006
↑  אורן ברזילי, הסדרה הכי חדשה על המסך של הילדים שלכם היא נילס ואווזי הבר, באתר Time Out תל אביב, 9 באוגוסט 2017
↑  Nelvana - Awards, באתר Nelvana
↑  נותר הדיבוב המקורי בדיבוב העברי
קוספליי של בילבי כמו בעיצובה בסדרה, מתוך Montreal Comiccon שהתרחש בשנת 2014