stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מסלול מסונכרן-שמש

תיאור של מסלול מסונכרן שמש (ירוק) והזווית לשמש במהלך ארבע תקופות בשנה. להשוואה (סגול) מסלול שהוא לא מסונכרן לשמש
מסלול מסונכרן-שמש, מסלול עוקב-שמש או מסלול הליו-סינכרוני (באנגלית: Sun-synchronous orbit,‏ SSO) הוא מסלול בו לוויין מקיף כוכב לכת (בדרך כלל כדור הארץ) בזווית קבועה לשמש. ללוויין במסלול זה יש צירוף של זווית נטיית מסלול וגובה הלוויין המאפשר חציית קו רוחב באותה זווית שמש מקומית. זהו מסלול מועדף על לווייני צילום בגובה נמוך, שכן זווית השמש במהלך הקפות הלוויין נשמרת יחסית קבועה, והלוויין חוצה את קו המשווה באותה שעה מקומית.
מסלול עוקב שמש משמש בדרך כלל לצילום אזרחי, לתצפיות, לריגול וגם לחיזוי מזג אוויר. רוב לווייני הצילום האזרחיים נמצאים במסלול עוקב שמש בו חציית קו המשווה היא בין השעות 10:00-14:00.
מסלולים מיוחדים הם מסלול זריחה - שקיעה (dawn-dusk) בו הלוויין חווה תמיד חשיפה לשמש, (בזווית שמש נמוכה של זריחה או שקיעה) כך שתאי השמש יוצרים חשמל כל הזמן - אלו מסלולים המועדפים עבור לוויינים שיש להם צריכת חשמל גבוהה כמו לווייני מכ"ם.
ראו גם

מסלול לווייני נמוך
מסלול לווייני בינוני
מסלול גאוסטציונרי
מסלול קוטבי
מוגדר היטב

במתמטיקה, הביטוי מוגדר היטב מתאר את האופן שבו בנויה הגדרה מתמטית – העשויה להיות בנויה כראוי, ולתאר את מה שהיא מתיימרת לתאר, או להיות רק מראית-עין של הגדרה שכתובה על-פי כללי התחביר המתמטיים, אך אינה מגדירה בפועל דבר.
בדרך כלל, הגדרה מתמטית מתייחסת ישירות לעצם המוגדר, ואינה טעונה בדיקה. למשל, "במספרים השלמים, ה'עוקב' של x הוא המספר x+1": מכיוון שבמערכת המספרים השלמים ניתן לחבר, הערך של x+1 מוגדר באופן חד-משמעי. עם זאת, ישנם מצבים שבהם ההגדרה מסתמכת על הנחות סמויות, שאותן יש לוודא על-מנת שההגדרה תהיה תקפה. ישנם כמה מצבים שכיחים, שבהם יש להשקיע מאמץ מסוים כדי להראות שהעצם שאותו רוצים להגדיר אכן מוגדר היטב.
בחירת נציגים

לעיתים, ישנן כמה אפשרויות להציג אובייקט מסוים, ואז, אם רוצים לבצע על אובייקטים כאלה פעולה מסוימת, יש לוודא קודם לכן שהתוצאה אינה תלויה בנציגים שבוחרים. לדוגמה, אם נגדיר ש"ה'גובה' של מספר רציונלי  \ {\frac {a}{b}} הוא  \ a+b". לכאורה, הוגדר כאן הגובה של כל מספר רציונלי. בפועל, מספר רציונלי איננו קובע באופן יחיד את זוג המספרים  \ a ו-  \ b, משום שאפשר לצמצם ולהרחיב שברים, ולכן ההגדרה פגומה: הגובה של  \ {\frac {2}{3}}={\frac {6}{9}} הוא, כביכול, גם 5 וגם 15. זוהי תופעה כללית, המתרחשת כל אימת שמגדירים גודל מסוים עבור מחלקות שקילות של יחס שקילות באמצעות בחירה של נציגים. כדי להראות שהגודל מוגדר היטב, יש להוכיח שבחירת הנציגים אינה חשובה, ומתקבלת אותה תוצאה עבור כל נציג. למשל, כאשר מגדירים את החיבור של שברים לפי הנוסחה  \ {\frac {a}{b}}+{\frac {c}{d}}={\frac {ad+bc}{bd}}, יש לוודא שחיבור השברים  \ {\frac {\lambda a}{\lambda b}}+{\frac {\mu c}{\mu d}}, לפי אותה נוסחה, יחזיר את אותו מספר רציונלי.
דוגמאות נוספות:
על מנת להגדיר חיבור, כפל והעלאה בחזקה על עוצמות, יש לוודא שהתוצאה אינה תלויה בבחירת הקבוצות, שעוצמתן שוות לעוצמות הנתונות, עליהן מבצעים את הפעולה.
פונקציית הסינוס מוגדרת כיחס בין הניצב ליתר במשולש ישר-זווית. הפונקציה מוגדרת היטב, ואינה תלויה בבחירת המשולש, כיוון שאם לשני משולשים אותן זוויות, אז הם דומים והיחס בין הצלעות הוא קבוע.
תכונות של אובייקט

"אם G חבורה, יהי  \ \phi :G\rightarrow G האוטומורפיזם המוגדר לפי  \ \phi (g)=g^{-1}". לכל איבר  \ g\in G, האיבר ההפוך  \ g^{-1} קיים; אבל הנוסחה הזו עדיין אינה הופכת את  \ \phi  לאוטומורפיזם, אף על פי שההגדרה טוענת שזה האובייקט שהתקבל (ואכן,  \ \phi  אינו בהכרח אוטומורפיזם). במקרה כזה, אפשר לומר " \ \phi  מוגדר היטב משום ש- G חבורה אבלית" (תכונת האבליות של G אכן מבטיחה שהפונקציה תהיה אוטומורפיזם).
הנחת קיום סמויה

"עבור מספר שלם  \ n, נגדיר את 'המחצית השלמה' של  \ n להיות המספר השלם  \ m, המקיים  \ 2m=n". מובן שלא תמיד קיים מספר שלם כזה, ולכן ההגדרה פגומה. כך גם ההגדרה "ה'שומר' של מספר שלם  \ n הוא המספר השלם הגדול ביותר שסכום ספרותיו, ועוד מספר ספרותיו, שווה ל- \ n" – אמנם קיים מספר כזה, אבל טענה זו אינה כה מובנת מאליה; לכן, יש לבדוק שה"שומר" הוגדר היטב.
מעבורת החלל פטיצ'קה

מעבורת החלל פטיצ'קה (ברוסית: Птичка משמעו ציפור קטנה) הוא השם הלא-רשמי למעבורת חלל סובייטית שנבנתה על ידי ברית המועצות, השנייה מתוך 5 המעבורות הסובייטיות שלא קיבלו שם רשמי. מעבורת זו התייחדה משאר המעבורות בקונסטרוקציה אדומה שהוצמדה לגגה.
בנייתה של ה"פטיצ'קה" החלה בשנת 1988, והיא תוכננה להסתיים בסמוך למועד סיום בנייתה של מעבורת החלל בוראן (1.01), אולם בנייתה מעולם לא הושלמה. בנייתה הופסקה עם פירוקה של ברית המועצות ועצירת המימון לפרויקט, לאחר ש-97% ממנה כבר הושלמו, והתוכנית בוטלה רשמית בשנת 1993.
טיסתה הראשונה של המעבורת תוכננה ל־1992, זו הייתה אמורה להיות טיסה לא מאוישת לשבעה/שמונה ימים לתחנת החלל מיר.
המעבורת נמצאת היום בבייקונור שבקזחסטן, ונכון להיום היא נמצאת בבעלות חברה רוסית-קזחית.
מליסה מתיסון

| --- | --- |

מליסה מתיסון בשנת 2015
 לידה:  3 ביוני 1950 לוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית 
 פטירה:  4 בנובמבר 2015 (בגיל 65) לוס אנג'לס, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  1979–2015 (כ־36 שנים) 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קליפורניה בברקלי 
 בן או בת זוג:  האריסון פורד (1983–2004) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס אור האמת (1998) 
 פרופיל ב-IMDb
 
מליסה מארי מתיסון (באנגלית: Melissa Marie Mathison; ‏3 ביוני 1950 - 4 בנובמבר 2015) הייתה תסריטאית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ופעילה למען שחרור טיבט, אשר ידועה במיוחד בשל התסריטים שכתבה לסרטים "הסייח השחור" (1979) ו"אי.טי. - חבר מכוכב אחר" (1982).
היא זכתה עבור "אי.טי." בפרס סאטורן לתסריט הטוב ביותר והייתה מועמדת עבורו לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
שנותיה הראשונות

מליסה מתיסון נולדה ב-3 ביוני 1950 בלוס אנג'לס, קליפורניה, אחת משלושה ילדים. אביה, ריצ'רד רנדולף מתיסון, היה עיתונאי ועבד בתור ראש מדור לוס אנג'לס בעיתון ניוזוויק. אמה, מרגרט ז'אן (שם משפחתה לפני הנישואים היה קייפר) מתיסון, הייתה כתבת אוכל. מליסה מתיסון היא בוגרת בית הספר התיכון פרובידנס (1968). היא למדה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. משפחתה הייתה מיודדת עם פרנסיס פורד קופולה ומתיסון הייתה השמרטפית של ילדיו. קופולה הציע לה עבודה בהפקת הסרט "הסנדק חלק שני" ובעקבות כך מתיסון עזבה את לימודיה בברקלי.
בעידודו של קופולה, היא כתבה את התסריט ל"סייח השחור", עיבוד של הספר בשם זה, עבודה שממנה סטיבן ספילברג התרשם.
תסריטאות והפקה

מתיסון כתבה את התסריט לסרט "אי.טי. - חבר מכוכב אחר" בשיתוף סטיבן ספילברג. התסריט היה מועמד לפרס האוסקר. התסריט היה מבוסס על סיפור אותו  מתיסון הציגה בפניו של שפילברג בזמן שצילם את הסרט "שודדי התיבה האבודה". שפילברג זקף את השורה הידועה "אי.טי. מטלפן הבייתה" לזכותה של מתיסון. היא שבה ושיתפה פעולה עם שפילברג בעבודה על הסרט "העי"ג", שיצא לאקרנים בשנת 2016. היא כתבה גם את התסריטים של הסרטים The Escape Artist (ביחד עם סטיבן זיטו) ו-The Indian in the Cupboard.
פעילות חברתית

מתיסון התוודעה לדאלאי לאמה ב-1990, כשכתבה את התסריט לסרט Kundun, ומאותה עת הייתה מיודדת עמו.
היא הייתה פעילות למען שחרור טיבט וישבה בחבר המנהלים  של הארגון "הקמפיין העולמי למען טיבט" (אנ').
חיים אישיים

בשנים 2004-1983 מתיסון הייתה נשואה לשחקן האמריקאי-יהודי האריסון פורד; להם שני ילדים משותפים.
חיים אישיים > מותה

היא הלכה לעולמה ב-4 בנובמבר 2015, בלוס אנג'לס, בהיותה בת שישים וחמש, מותה נגרם כתוצאה מסרטן. סרטה האחרון, "העי"ג", הוקדש לזכרה.[דרוש מקור]
מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי

מסלול הוהמן. הקן הירוק הוא מסלול LEO והקו האדום הוא מסלול GEO. הקו המחבר ביניהם, הקו הצהוב, הוא מסלול GTO.
מסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary transfer orbit), הנקרא בקיצור GTO, הוא מסלול הוהמן המשמש להגעה למסלול גאוסטציונרי (GEO), בדרך כלל ממסלול לווייני נמוך. זהו מסלול אליפטי מאוד, בעל אפוגיאה של 35,700 ק"מ, גובה מסלול ה-GEO, כאשר הפריגיאה יכולה להיות בכל גובה מחוץ לאטמוספירה, אך היא בדרך כלל לא יותר ממספר בודד של מאות ק"מ, כדי שניתן יהיה להשתמש במשגר חסכוני ככל הניתן.
נטיית מסלול ה-GTO היא הזווית שבין מישור המסלול ומישור קו המשווה של כדור הארץ. הנטייה נקבעת לפי קו הרוחב של אתר השיגור ואזימוט (כיוון) השיגור. על נטיית וחריגת המסלול להגיע לאפס כדי להשיג מסלול GEO. אם רק חריגת המסלול מגיעה ל-0, התוצאה היא מסלול גאוסינכרוני. מפני שהדלתא-V הדרוש לשינוי המישור יחסי למהירות המיידית, הנטייה והחריגה משונים בדרך כלל יחד, בתמרון יחיד באפוגיאה, אז המהירות היא הנמוכה ביותר. הדלתא-V הדרוש לשינוי הנטייה במעלה או במורד צומת המסלול מחושב כך:
למסלול GTO טיפוסי, עם חצי ציר הראשי בגובה 24,582 ק"מ, המהירות בפריגיאה היא 9.88 ק"מ לשנייה ובאפוגיאה 1.64 ק"מ לשנייה, ולכן ביצוע שינוי הנטייה באפוגיאה הוא זול מאוד יחסית. בפועל, שינוי הנטייה בא יחד עם הכניסה למסלול הגאוסטציונרי (הפעלת מנוע רכב החלל), ולכן יש צורך בדלתא-V נוסף.
אפילו באפוגיאה, הדלק הנדרש להביא את נטיית המסלול לאפס, עלולה להיות משמעותית, ולכן לאתרי שיגור הקרובים לקו המשווה יתרון על אתרי שיגור וקוי רוחב אחרים. למרכז החלל קנדי, הנמצא 28.5° צפונית לקו המשווה, למרכז החלל הגיאני, הנמצא 5° צפונית לקו, ול-Sea Launch, המשגרת מהים, ממש על קו המשווה, יתרון משמעותי אם כן על פני אתרי שיגור רבים, בעיקר על פני אתרי שיגור רוסיים, הנמצאים בקוי רוחב גבוהים מאוד יחסית.
משגרי לוויינים וחלליות בדרך כלל מגיעים למסלול GTO ישירות, אך רכב חלל הנמצא במסלול LEO יכול להיכנס למסלול GTO על ידי הפעלת מנועיו כך שמהירותו תגדל. תהליך זה בוצע כאשר שוגרו לוויינים וגשושיות מעל גבי מעבורות החלל האמריקאיות. לוויינים וגשושיות אלו נשאו עימם מנוע שהופעל כשהגיע רכב החלל לפריגיאה, וכאשר מעבורת החלל התרחקה למרחק ביטחון.
אף על פי שלמשגרים רבים ישנה היכולת לשאת מטענים היישר למסלול GEO, רובם משמשים לשיגור מטענים למסלול GTO, אז המשגרים נפרדים מרכב החלל. לאחר מכן מנוהלים התמרונים ממרכז הבקרה מכדור הארץ, או באופן אוטומטי על ידי החללית. המסע בן חמש השעות אל האפוגיאה הראשונה, עלול להיות ארוך יותר מאורך חיי הסוללה של המשגר, והתמרון מבוצע לפעמים באפוגיאה מאוחרת יותר. האנרגיה הסולארית הניתנת לשימוש בחלל, תומכת בחללית לאחר היפרדותה מהמשגר. מלבד זאת, משגרים רבים משוגרים כיום עם מספר לוויינים קטנים נוספים, מלבד למטען הראשי, זאת כדי לצמצם עלויות, ושימוש במשגר בצורה זו מפשט את המשימה כאשר המטענים מיועדים למסלולים שונים.
בגלל השימוש במשגרים בצור זה, מקובל לציין את מסת המטען (ללא מנוע ההאצה) אותו יכול המשגר לשאת למסלול LEO (משם רכב החלל ימשיך במסלול GTO אל עבר GEO) בנפרד, תחת ההגדרה "כמות המטען למסלול GTO".
ראו גם

מסלול קוטבי
מסלול לווייני בינוני
מסלול הוהמן
מוחמד עלי מוסאווי ג'זאירי

מוחמד עלי מוסאווי ג'זאירי (בפרסית: محمدعلی موسوی جزایری; נולד ב-1941) הוא אייתוללה איראני, איש דת שיעי תרייסרי, המשמש כחבר במועצת המומחים האיראנית מהכינוס הראשון ועד הכינוס הנוכחי (השישי), ואשר כיהן כנציגו של המנהיג העליון של איראן בפרובינציית ח'וזסתאן ומקביל כאימאם תפילת יום השישי של אהוואז, בירת הפרובינציה. נחשב לבעל ברית קרוב של המנהיג העליון של איראן, עלי חמינאי.
ביוגרפיה

הוא נולד בשושתר, פרובינציית ח'וזסתאן, איראן. הוא מצאצאיו של מנמטולה ג'זאירי, איש דת שיעי בולט. מוחמד עלי מוסאווי ג'זאירי למד בחווזה של קום, איראן תחת האייתוללה רוחאללה ח'ומייני ומוחמד עלי עראקי; וכן במדרסות של נג'ף, עיראק תחת האייתוללה אבו אל-קאסם אל-ח'ואי.
לאחר המהפכה האיראנית והקמת הרפובליקה האיסלאמית של איראן הוא היה חבר באספה המכוננת שניסחה את חוקת איראן (נודעה בשם האספה לבחינה הסופית של החוקה).
במהלך מלחמת איראן–עיראק הייתה למוסאווי ג'זאירי נוכחות פעילה בחזיתות המלחמה. בתקופה זו היה פעיל גם בתוכנית של מטה התמיכה במלחמה במחוזות וגם במועצה העליונה של המלחמה.
היה נציגו של ואלי-פאקיח (אפוטרופוס של המשפטן האסלאמי הראשי - המנהיג העליון של איראן) בפרובינציית ח'וזסתאן בין השנים ומקביל שימש כאימאם תפילת יום שישי באהוואז, בירת פרובינציית ח'וזסתאן מ-1983 ל-2019. הוא מונה לתפקידו על ידי רוחאללה ח'ומייני, שהיה המנהיג העליון הראשון של איראן.
בבחירות שנערכו לכינוס הראשון (בדצמבר 1982), השני (באוקטובר 1990), השלישי (באוקטובר 1998), הרביעי (בדצמבר 2006) וחמישי במרץ 2016 הוא נבחר כאחד מנציגי פרובינציית ח'וזסתאן, ובבחירות שנערכו לכינוס השישי (במרץ 2024) הוא נבחר כאחד מנציגי מחוז טהראן.
בפברואר 2019 עלו תהיות בדבר נסיעתו לאנגליה, דבר שהוסבר על ידו כ"קידום של עקרונות המהפכה האיסלאמית", אך נחשף כי המטרה הייתה התייעצות רפואית. כמה ימים לאחר מכן התפטר מתפקידו כנציג המנהיג העליון בפרובינציית ח'וזסתאן וכאימאם תפילת יום השישי עקב בריאות רופפת.
ביולי 2019 איים כי ארצו תחטוף אוניית נפט אנגלית, בתגובה לתפיסתה של מכלית נפט איראנית.
הערות שוליים

↑  "Biography of Ayatullah Mousavi Jazayeri, candidate for the fifth election of Assembly of Experts + pictures". ahvaz.info. נבדק ב-2018-05-09.
↑  "Mousavi Jazayeri". hawzahnews.com. נבדק ב-2018-06-30.
↑  "in Persian". אורכב מ-המקור ב-2009-07-13. נבדק ב-2010-01-04.
↑  "The 1979 Assembly of Experts for the Drafting of the Constitution Election". Iran Data Portal. נבדק ב-2024-06-07.
↑  "Members of First Assembly of Experts" (PDF). Assembly of Experts.
↑  "1990 Assembly of Experts Election - Iran Data Portal - 1990 Assembly of Experts Election". 2015-10-19. אורכב מ-המקור ב-2015-10-19. נבדק ב-2021-01-29.
↑  "1998 Assembly of Experts Election - Iran Data Portal - 1998 Assembly of Experts Election". 2015-10-19. אורכב מ-המקור ב-2015-10-19. נבדק ב-2021-01-31.
↑  "List of members of Experts Assembly". tabnakmazandaran.ir. 25 במאי 2020. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  (List/table of) "Assembly of Experts" elections results isna.ir
↑  "The final names of the elected officials of Tehran province in the elections of the Assembly of Leadership Experts + the number of votes". Borna News IR (בפרסית). 2024-03-02. נבדק ב-2024-03-20.
↑  "A Khamenei Ally Visiting Britain To Promote 'Ideals Of Islamic Revolution'". Radio Farda. 2019-02-13.
↑  "A Top Friday Prayer Leader Resigns Putting An End To Speculations". Radio Fard. 2019-02-19. נבדק ב-2024-06-07.
↑  "Iran religious leader threatens UK over capture of oil tanker". Aljazeera. 2019-07-06. נבדק ב-2024-06-07.
↑  "Resignation of Ayatollah Mousavi Jazayeri". isna.ir. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "The resignation of Ahwaz Imam-Jom'ah". tasnimnews.com. נבדק ב-11 במאי 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
מיישרת קרח

מיישרת קרח בפעולה
מיישרת קרח (באנגלית: ice resurfacer) היא מכונה, בדרך כלל בתצורת כלי רכב, המיועדת ליישור, ניקוי והחלקת פני הקרח בזירות קרח ספורטיביות המשמשות להחלקה על הקרח ומשחקי הוקי קרח.
מיישרת הקרח הראשונה פותחה ב-1949 בפרמאונט, קליפורניה, ארצות הברית על ידי פרנק זמבוני. חברת "זמבוני", שהקים הממציא, היא כיום החברה השנייה בעולם בנפח השוק שלה, אך למרות שאיבדה את הבכורה עדיין נתפס השם זמבוני במידה רבה כשם גנרי למיישרת קרח, בעיקר בצפון אמריקה.
מעבר לתפקידה החשוב לפני ותוך כדי השימוש בקרח, הן להחלקת פנאי והן בתחרויות, הפכה מיישרת הקרח לסמל תרבות, בעיקר בקרב אוהדי ההוקי קרח בצפון אמריקה.
היסטוריה מוקדמת

פרנק זמבוני היה בעלים של זירת קרח פופולרית בהיינס, פרוור של לוס אנג'לס (כיום חלק מפרמאונט). זמבוני כבר הוכיח את עצמו בעבר כממציא כאשר פיתח שיטה להפחתת הרעידות שגרמו צינורות הקירור שמתחת לקרח, ובכך שיפר משמעותית את איכות הקרח והפחית את הגבשושיות שנוצרו בו.
אחת הבעיות שהעיקו על זמבוני הייתה העבודה האינטנסיבית שהייתה כרוכה ביישור פני הקרח לאחר מחזור של החלקה על ידי מבקריה. יישור הקרח נעשה באמצעות משטח שנגרר על ידי טרקטור, כאשר עובדים נוספים נדרשו כדי לפנות את שאריות הקרח באמצעות אתים. לאחר מכן הוזרמה שכבת מים כדי להמיס את השאריות שעוד נותרו בזירה. לאחר פינוי המים הוזרמה שכבה דקה נוספת כדי למלא סדקים בקרח. כל מחזור כזה הצריך כ-10 עובדים ולקח כ-90 דקות.
זמבוני החל לחפש פתרון לבעיה ב-1942, ולאחר ניסוי וטעייה הצליח ב-1949 להרכיב מכונה על מרכב של ג'יפ צבאי מעודפי מלחמת העולם השנייה. המכונה של זמבוני עשתה את העבודה כולה - חיתוך שכבת קרח, פינויה על ידי סרט נע, הזרמת מים כדי למלא סדקים בקרח, ניגוב המשטח ויישורו. משך מחזור אחד של עבודה התקצר לכ-10 דקות, על ידי עובד אחד שנהג במכונה. עבודה ידנית נוספת נדרשה רק בשולי הזירה, ליד הקירות התוחמים אותה, אליהם לא יכלה המכונה להגיע.
המכונה הראשונה, מודל A, שימשה בשלב ראשון רק את הזירה של זמבוני. לאחר זמן קצר ייצר זמבוני מכונה נוספת לבקשת ידיד שלו, שהפעיל אולם החלקה בפסדינה.
התפוצה של מיישרת הקרח הואצה בעקבות התעניינותה של המחליקה האמנותית הנורווגית סוניה הני, מהמחליקות האמנותיות הגדולות של התקופה. לאחר קריירה עשירה בתארים, כולל מדליות זהב אולימפיות, החלה הני להתפרנס מקריירת משחק מצליחה בהוליווד וממופע נודד של החלקה אמנותית מקצוענית. היא ולהקתה הגיעו לאימון בזירת הקרח של זמבוני והתוודעו למכונה, שכבר עברה שיפורים ונקראה כעת מודל B. לאחר שהני הזמינה מכונה עבור המופע שלה ונדדה איתה ברחבי צפון אמריקה יצא שמעה של המכונה ברחבי היבשת.
זמבוני המשיך ושיפר את המכונה. ב-1953 זכה זמבוני בפטנט על המצאתו, וב-1954 חדר לראשונה לליגת ה-NHL כאשר בוסטון ברואינס הזמינה ממנו מכונה מהדגם המתקדם ביותר עד אז, מודל E.
זמבוני שלט בשוק המיישרות באופן בלעדי עד 1967, כאשר רתך קנדי, אנדרו שלופ, בנה באופן עצמאי מיישרת קרח וייסד את חברת Resurfice שהיא כיום החברה הגדולה בעולם.
טכנולוגיה ומבנה

עבודת יישור הקרח נעשית על ידי מתקן יישור הנגרר בחלק האחורי של כלי הרכב. להב חד המצוי בתוך המתקן חותך ומגלח את פני הקרח, וחתיכות הקרח העודפות נאספות אל תוך הרכב באמצעות מקדח אופקי ספירלי. בתוך הרכב מקדח ספירלי נוסף, שהחליף את הסרט הנע מהדגמים המוקדמים יותר, אוסף אותן למכל.
עוד בתוך מתקן היישור, לפני להב החיתוך, צינוריות שוטפות במים את פני הקרח. מתקן היישור, האטום בגומי, תוחם את המים בתוכו ומונע את פיזורם על הקרח. מי השטיפה נאספים בחזרה אל תוך הרכב וממוחזרים לשימוש נוסף. מטרת השטיפה היא להסיר גופים וחומרים זרים מפני הקרח.
מאחורי מתקן היישור, מטלית גדולה עשויה בד מורחת שכבת מים מתוך מכל נוסף על פני הקרח. המים חודרים לסדקים, קופאים, ויוצרים שכבה חדשה של פני קרח מיושרים. בחלק ממיישרות הקרח המים מחוממים, כדי להמיס את שכבת הקרח העליונה הקיימת ולשפר עוד יותר את איכות היישור. המים הנמרחים על הקרח מסוננים ומזוקקים לפני השימוש, כדי למנוע מהקרח לצבור עכירות או ריח נלווה.
כלי הרכב הגורר את מתקן היישור מונע בהנעת ארבע על ארבע, בדרך כלל באמצעות גז טבעי, פרופאן או תערובת המכילה אותו, או חשמל. השימוש בבנזין להנעת הרכב נדיר, כיוון שזירות קרח נמצאות בדרך כלל בחללים סגורים ופליטת אדי הדלק עלולה להיות מסוכנת. גוף המיישרת ניתן להרמה באמצעות מערכת בוכנות הידראוליות כדי לרוקן את המכלים שבתוכה.
מיישרת הקרח נוסעת בזירת הקרח בצורה אליפטית כדי ליישר את הזירה כולה. אחת הבעיות שמבנה הזירה יוצר עבור המיישרת היא השוליים שלה, ליד הקירות התוחמים אותה - אזורים בהם מצטברות באופן טבעי שאריות קרח רבות, ושאותם מתקן היישור לא יכול ליישר בדייקנות. מספר דגמים של מיישרות קרח מצוידים במברשות המותקנות בצידיהם לצורך כך. המברשות המסובבות בכוח הידראולי מפזרות ומפחיתות במידה ניכרת את שאריות הקרח ליד הקירות, אך עדיין יש בדרך כלל צורך להשלים את היישור באמצעות מכונה קטנה וייעודית לשולי הזירה.
שוק מיישרות הקרח

נכון ל-2024 שתי החברות הגדולות בשוק, המתחרות זו בזו על הבכורה בו, הן חברת Resurfice הקנדית המחזיקה במותג "אולימפיה" וחברת Zamboni, החברה שהקים הממציא פרנק זמבוני, שמרכזה עדיין בפרמאונט שבקליפורניה. Resurfice נטלה את הבכורה מזמבוני מבחינת נפח השוק, ובין השאר סיפקה מיישרות קרח למארגני אולימפיאדת ונקובר (2010), אך מארגני האולימפיאדה נאלצו להזמין מיישרות של זמבוני בהזמנת חירום כדי לחפות על מיישרות שהתקלקלו במהלך המשחקים. לעומת זאת, על אף שזמבוני נחשבת למיישרת הקרח הרשמית של ליגת ה-NHL, הצליחה Resurfice לחדור לליגה כששתי קבוצות - ונקובר קנאקס וקרוליינה הוריקנס - משתמשות במיישרות מתוצרתה.
במהלך השנים בהן שלטה זמבוני בשוק מיישרות הקרח השתרש השם "זמבוני" כשם גנרי למוצר כולו, בעיקר בצפון אמריקה.
חברות נוספות הפעילות בשוק הן Engo שנוסדה ב-1970 וממוקמת בווארן (פרוור של בולצאנו) שבאיטליה, ושהצליחה לחדור במספר מקרים למפעלים גדולים כגון אליפות העולם בהוקי קרח; IceBear שנוסדה ב-2004 וממוקמת באוסנבריק, גרמניה, ופונה בעיקר לשווקים באירופה; ו- IceTech, שנוסדה ב-2016 וממוקמת בעיירה טרבון (פרוור של מונטראול) שבקוויבק, קנדה.
מיישרת הקרח בתחרויות רשמיות

במהלך תחרויות החלקה על קרח מחולקים המתחרים למקצים, כאשר בתום כל מקצה מתקיים מחזור יישור על ידי מיישרת קרח. לפיכך יש חשיבות לסדר המתחרים - המתחרים הראשונים בכל מקצה נהנים מקרח חלק יותר מאלה הבאים אחריהם במקצה.
במהלך משחק הוקי קרח, המורכב משלושה שלישים, נכנסת מיישרת הקרח לזירה בהפסקות שבין השלישים. ייתכנו במקרים מסוימים גם מחזורי יישור תוך כדי מהלך השליש.
מיישרת הקרח כסמל תרבות

בצפון אמריקה, בעיקר בקרב אוהדי הוקי קרח, הפכה מיישרת הקרח לאחד מסמלי המשחק וחלק חשוב ובלתי נפרד מתרבותו. אוהדים נוהגים לעקוב אחרי ביצועיו של נהג המיישרת, להריע לו על ביצועים טובים וללעוג לו אם החמיץ אזור בזירה שלא יושר כהלכה. לעיתים עורכת הקבוצה המארחת הגרלה בין הצופים והזוכה מקבל את הזכות לשבת על המיישרת במהלך יישור המשטח.
ראו גם

מפלסת שלג
הערות שוליים

1 2  מיישרת הקרח כסמל תרבות מתוך מאמר בניו יורק טיימס
מיישרת קרח במרכז קנדה שבמטולה
מיישרת קרח של Resurfice באולימפיאדת ונקובר (2010)
מוחמד עלי שאה קאג'אר

מוחמד עלי שאה קאג'אר (בפרסית: محمدعلی‌شاه قاجار; 21 ביוני 1872 – 5 באפריל 1925) היה השאה השישי לשושלת הקאג'ארית ומלך על פרס מ-1907 ועד להדחתו לאחר כשנתיים וחצי בידי כוחות רפורמיסטים פרו-חוקה.
ביוגרפיה

מוחמד עלי התנגד לחוקת 1906 שהביאה למונרכיה חוקתית אשר אושרה בידי אביו השאה ובעת עלה לשלטון פירק את הפרלמנט ואת החוקה מה שהחל מרידות רבות ברחבי איראן. מוחמד עלי פעל לפירוק ארגון המג'לס וחבריו שהיו תחת תמיכה בריטית ורוסית; שתי מעצמות שנלחמו על השפעתם בפרס. בשנת 1909 מיליציות פרו-חוקתיות התאגדו, התחמשו צעדו ברחבי טהראן והכניעו את השאה.
שנה אחר כך, השאה ביטל בשנית את החוקה ולחם במורדים במסגרת המהפכה החוקתית באיראן (אנ') ולבסוף כאשר כבשו המורדים את טהראן בשנית אלו הדיחו את השאה ובנו של מוחמד עלי, אחמד, ירש את הכס הפרסי.
מאותה נקודה ועד להפיכה השושלתית של רזא ח'אן, המדינה הפרסית הייתה תחת השפעה כמעט מלאה של הכוחות הקולוניאלים רוסיה ובריטניה, אחמד שאה היה ברוב שלטונו חותמת גומי בשביל המעצמות. מוחמד ברח מאודסה אל סן רמו שם נפטר בשנת 1925. הוא ניסה לחזור לפרס בשנת 1911 ולהשיג את כוחו מחדש בהפיכה אך נכשל. עקב פירוק החוקה, מוחמד עלי זכור עד היום כסמל לדיקטטורה באיראן.
לקריאה נוספת

Shablovskaia, Alisa (2019). "Treacherous friends or disenchanted masters? Russian diplomacy and Muhammad 'Ali (Shah) Qajar, 1911-1912". British Journal of Middle Eastern Studies
מוחמד עלי רג'אי

מוחמד עלי רג'אי (בפרסית: محمد علی رجائی; 15 ביוני 1933 – 30 באוגוסט 1981) היה נשיאה הנבחר השני של איראן.
ביוגרפיה

רג'אי כיהן כראש ממשלת איראן בתקופת כהונתו של נשיאה הנבחר הראשון של איראן, אבולחסן בני-סדר. הוא כיהן גם כשר החוץ למשך חמישה חודשים, מ-11 במרץ 1981 עד 15 באוגוסט 1981, בעת כהונתו כראש ממשלה. לאחר הדחתו של בני-סדר, הוא ניצל ברגע האחרון ממוות בפיצוץ בו נהרג מוחמד בהשתי, כיוון שעזב את המקום כמה דקות לפני הפיצוץ. הוא נבחר לנשיא איראן ב-24 ביולי 1981 והושבע לכהן כנשיא איראן ב-2 באוגוסט 1981. למחרת אירע פיצוץ עז ליד לשכתו, אך הוא לא נפגע. ב-30 באוגוסט 1981 הוא נהרג על ידי המוג'אהדין ח'לק, בפיצוץ שהביא גם למותו של ראש הממשלה מוחמד-ג'וואד באהונר וחברים אחרים בממשלתו. בהלווייתו שהתקיימה ב-31 באוגוסט 1981 השתתפו מיליוני בני אדם.
רג'אי היה תומך נלהב של המהפכה האיראנית, ומנהיג התנועה שחרתה על דגלה את טיהור האוניברסיטאות האיראניות מהשפעות אמריקניות ואירופיות, מה שכונה אחר כך "המהפכה התרבותית האסלאמית".
הערות שוליים

↑  קריאה להתקוממות 14 מליון תורכים איראניים, דבר, 2 ביולי 1981
↑  רג'אי נבחר נשיא ברוב של 89%, דבר, 27 ביולי 1981
↑  פצצה גדולה, דבר, 4 באוגוסט 1981
↑  הנשיא וראש ממשלת איראן נפצעו בהתפוצצות בטהראן, דבר, 31 באוגוסט 1981
↑  חומיייני: "לא נתמוטט", דבר, 1 בספטמבר 1981
| ראשי ממשלת איראן |
| --- | --- | --- |
| פרס (1910-1925) המדינה הנשגבת של פרס | נסר אללה מושיר א-דוולה • סולטאן עלי וזיר-י אפח'אם • עלי אסגר אתאבכ • אחמד מושיר א-סלטנה • אבו אל-קאסם נאסר אל-מולכ • חוסיין-קולי נזאם א-סלטנה מאפי • אחמד מושיר א-סלטנה • כאמראן מירזא נאיב א-סלטנה • ג'וואד סעד א-דוולה • מוחמד ולי ח'אן תונכאבוני • חסן מוסתוופי אל-ממאלכ • מוחמד ולי ח'אן תונכאבוני • נג'ף קולי ח'אן בח'תיארי • מוחמד-עלי עלא א-סלטנה • חסן מוסתוופי אל-ממאלכ • חסן פירניא • עבד אל-מג'יד מירזא • חסן מוסתוופי אל-ממאלכ • עבד אל-חוסיין מירזא פרמאן-פרמא • מוחמד ולי ח'אן תונכאבוני • חסן ווסוק א-דוולה • מוחמד-עלי עלא א-סלטנה • עבד אל-מג'יד מירזא • חסן מוסתוופי אל-ממאלכ • נג'ף קולי ח'אן בח'תיארי • ווסוק א-דוולה • חסן פירניא • פתח אללה ח'אן אכבר  • זיא א-דין טבאטבאי • אחמד קוואם • חסן מוסתוופי אל-ממאלכ • חסן פירניא • רזא ח'אן |  |
| איראן (1964–1979)המדינה האימפריאלית של איראן | מוחמד עלי פורוע'י • חסן מוסתוופי אל-ממאלכ • מהדי קולי הדאית • מוחמד עלי פורוע'י • אחמד מתין דפתרי • עלי מנצור • מוחמד עלי פורוע'י • עלי סוהיילי • אחמד קוואם • עלי סוהיילי • מוחמד סאעד מראע'אי • מורתזא קולי ביאת • אבראהים חכימי • מוחסן סדר • אבראהים חכימי • אחמד קוואם • מוחמד רזא חכמת • אבראהים חכימי • עבד אל-חוסיין הז'יר • מוחמד סאעד מראע'אי • עלי מנצור • חאג' עלי רזמארא • חוסיין עלא • מוחמד מוסאדק • אחמד קוואם • מוחמד מוסאדק • פזל-אללה זאהדי • חוסיין עלא • מנוצ'הר אקבאל • ג'עפר שריף אמאמי • עלי אמיני • אסד אללה עלם • חסן עלי מנצור • אמיר עבאס הוויידא • ג'משיד אמוזגאר • ע'ולאם רזא אזהארי • שאפור בח'תיאר |  |
| איראןהרפובליקה האסלאמית של איראן | מהדי באזרגאן • מוחמד עלי רג'אי • מוחמד-ג'וואד באהונר • מוחמד-רזא מהדווי כני • מיר-חוסיין מוסאווי |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118866761  LCCN: n85073256  VIAF: 38342288   WorldCat (עם VIAF): 38342288 
ערך זה הוא קצרמרבנושא איראנים ובנושא פוליטיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.