stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פייר רחוב
הסרטים שהפיק

הדרך לג'נין (The Road to Jenin) – על הקרב בג'נין 2002 ומסכת השקרים הפלסטינים ששיאם בהאשמת ישראל בטבח המוני, הופק בתגובה לסרט ג'נין ג'נין
הסוס הטרויאני (The Trojan Horse) – סרט הטוען שמטרתו האמיתית של יאסר ערפאת הייתה להקים מדינה פלסטינית מהים עד נהר הירדן, על חורבות מדינת ישראל
ארץ הקודש – נוצרים בסיכון (Holy Land: Christians In Peril) – סרט המתעד את בריחת הנוצרים מהשטחים שתחת שליטת הרשות הפלסטינית עקב ההתנכלויות והרדיפות נגדם
הבריחה השקטה (The Silent Exodus) – על הבריחה של כ-600,000 פליטים יהודים מארצות ערב עקב התנכלויות ורדיפות וקליטתם במדינת ישראל
בני ערובה בידי השנאה (Hostages of Hatred) – על בעיית הפליטים הפלסטינים וניצול הפליטים תוך הנצחת מצוקתם בידי מדינות ערב ואש"ף ככלי נשק כנגד ישראל
מלחמה של דימויים (The War of Images) – על הטלוויזיה והתקשורת הפלסטינית
"מחפשים אפרטהייד" – סרט שנועד להוכיח שתנועת החרם נגד ישראל משקרת כשהיא מאשימה אותה באפרטהייד. הסרט שודר גם בערוץ הראשון.
הערות שוליים

↑  תמר לוריא, ‏רחוב חד סטרי, באתר גלובס, 5 במאי 2003
↑  סמאח סלאימה, כך בערוץ הראשון ניצלו את הכפר שלי כדי לטעון שאין אפרטהייד, באתר "שיחה מקומית", 2 באוקטובר 2015
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007515147005171  LCCN: nr2003005420  SUDOC: 179908332  VIAF: 76522877   WorldCat (עם VIAF): 76522877
פייר רוק

| --- | --- |

גנרל פייר רוק, דיוקן מתקופת מלחמת העולם הראשונה
 לידה:  28 בדצמבר 1856 מרסייאן, הקיסרות הצרפתית השנייה צרפת
 פטירה:  26 בפברואר 1920 (בגיל 63) סן-קלוד, הרפובליקה הצרפתית השלישית צרפת
 מקום קבורה:  Vault of Governors 
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  אקול פוליטקניק 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  1879–1919 (כ־40 שנה)
 דרגה:   גנרל של דיוויזיה
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה השביעית מפקד הקורפוס ה-12 מפקד הארמייה הראשונה מפקד הארמייה הרביעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 הצלב הגדול של לגיון הכבוד המדליה הצבאית
 תפקידים אזרחיים
 שר המלחמה
 
גנרל של דיוויזיה פייר אוגיסט רוק (בצרפתית: Pierre Auguste Roques;‏ 28 בדצמבר 1856 – 26 בפברואר 1920) היה מפקד בכיר בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

רוק נולד ב-28 בדצמבר 1856 במחוז ארו שבקיסרות הצרפתית השנייה, למשפחה בעלת אמצעים מועטים. האינטליגנציה הערה שלו זיכתה אותו במענק, שאפשר לו להירשם לאקול פוליטקניק בשנת 1877. בשנת 1879 הוא התגייס לצבא צרפת כקצין הנדסה, ושרת בקולוניות שונות של האימפריה הצרפתית, ותכנן מבנים כמו מסילות רכבת כבישים וגשרים בטונקין, אלג'יריה ומדגסקר. בשנת 1906 הוא הועלה לדרגת גנרל של בריגדה. רוק היה מאבות חיל האוויר הצרפתי, והוא המציא מילים רבות עבור חיל האוויר, וחלקן עדיין בשימוש בצרפתית כיום.
ב-9 באפריל 1912 הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה השביעית, והוא פיקד עליה עד 18 באוגוסט 1913.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

ב-18 באוגוסט 1913 הוא קיבל פיקוד על הקורפוס ה-12, והוא פיקד עליו גם עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914. ב-5 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה הראשונה. הוא פיקד על הארמייה עד 25 במרץ 1916, עת ידידו משכבר הימים ז'וזף ז'ופר המליץ למנותו כשר המלחמה במקום ז'וזף גליאני שפרש מסיבות בריאותיות. ב-13 בדצמבר של אותה שנה, הקים אריסטיד בריאן ממשלה חדשה, הדיח את ז'ופר, והחליף את רוק בהוברט ליאוטיי.
רוק הועבר לפקד על הארמייה הרביעית, והוא פיקד עליה עד 23 במרץ 1917. לאחר מכן מונה לתפקיד המפקח הכללי של העבודות והארגון בצבא צרפת. הוא פרש מהצבא ב-1919 בדרגת גנרל של דיוויזיה.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר המלחמה חי רוק בעיר סן-קלוד. הוא מת ב-26 בפברואר 1920 והוא בן 63 שנים. הוא נקבר בתחילה בעיר הולדתו, אולם בהמשך הועברה גופתו אל האינווליד בפריז.
פרג קליפורניה

| פרג קליפורניה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים קדומים
סדרה:: נוריתאים
משפחה:: פרגיים
סוג:: אשולציה
מין:: פרג קליפורניה
שם מדעי
 Eschscholzia californica ‏שאמיסו, 1820
פרג קליפורניה (באנגלית: California poppy) (שם מדעי: Eschscholzia californica) הוא מין צמח ממשפחת הפרגיים.
פרח זה מוצאו מאמריקה הצפונית וזהו הפרח הלאומי של מדינת קליפורניה.
פייר מיניאר

| --- | --- |

 לידה:  17 בנובמבר 1612 טרואה, צרפת 
 פטירה:  30 במאי 1695 (בגיל 82) פריז, ממלכת צרפת 
 מקום קבורה:  Couvent des Jacobins de la rue Saint-Jacques 
 לאום:  צרפתים 
 זרם באמנות:  קלאסיציזם, ציור בארוק 
 הושפע על ידי:  Jean Boucher, סימון וואה 
 יצירות ידועות:  ישו מרוסו 
 צאצאים:  Catherine-Marguerite Mignard 
 
מיניאר, "הבתולה עם הענבים" 1640
פייר מיניאר (בצרפתית: Pierre Mignard;‏ 17 בנובמבר 1612 –  30 במאי 1695) היה צייר צרפתי.
ביוגרפיה

נולד למשפחת אמנים בעיר טרואה שבחבל שמפאן בצרפת. נועד ללמוד רפואה, אך ב-1624 נכנס כשוליה לסטודיו של הצייר ז'אן בושה בעיר בורז' שבמרכז צרפת. משחזר לטרואה עבד אצל הפסל פרנסואה ז'אנטל לפני שעבר אל העיר פונטנבלו, שהייתה בירת האמנות בצרפת של תקופתו. משם נסע לפריז, הפך לתלמידו של הצייר סימון וואה, ופגש לראשונה בצייר שארל לה ברון.
ב-1635 עזב את הסטודיו של סימון וואה ונסע לרומא. שם פגש בצייר ניקולא פוסן, צייר את דיוקנו של האפיפיור אינוקנטיוס העשירי והפך לאישיות מפורסמת. התגורר ברומא עד 1657, כאשר נקרא על ידי המלך לואי הארבעה עשר לחזור לצרפת. בדרכו לפריז פגש במולייר בעיר אביניון שבפרובאנס והפך לידידו, ולידידם של אנשי להקתו. משהגיע לפריז סירב לקבל את מרותו של שארל לה ברון, שהיה צייר החצר של המלך. הוא גם סירב להיות חבר באקדמיה המלכותית לאמנות שנוהלה על ידי לה ברון. מולייר המליץ עליו בפני ז'אן-בטיסט קולבר, שהיה עוזרו של הקרדינל מזראן, אך קולבר העדיף את לה ברון. אולם המלך, שהיה בן עשרים שנה בלבד, ביקש מפייר מיניאר לצייר את דיוקנו, ציור שהשביע את רצונו של המלך. עד מהרה הפך פייר מיניאר לצייר הדיוקנים המפורסם בצרפת. הוא צייר את דיוקנם של: הקרדינל מזראן, קולבר, דקארט, לה פונטן, מולייר, ראסין, נינון דה לנקלו, מאדאם דה מנטנון, מאדאם דה לה פאייט, מאדאם דה סבינייה, ורבים אחרים. יצירת המופת שלו היו הציורים שעשה בכיפת הכנסייה ואל דה גראס בפריז (1663) על פי הזמנת אן מאוסטריה, אם המלך, שהתגוררה במנזר הסמוך לכנסייה.
אחרי מות קולבר ב-1683, עלה פייר מיניאר לגדולה. ב-1687 העניק לו המלך תואר אצולה, וב-1690, אחרי מות שארל לה ברון, התמנה לצייר החצר של המלך והפך לחבר האקדמיה לאמנות באמצעות צו מלכותי. פייר מיניאר מת בפריז ב-1695 בעת שעסק בהכנות לציורי קיר בכנסיית אינווליד. טקס האשכבה נערך בכנסיית סן רוש, והוא נקבר במנזר הז'אקובינים, שהיה בקרבת מקום, ברחוב סנט אונורה.
פונטנלה

ערך זה עוסק ברומן מאת מאיר שלו. אם התכוונתם לאתר אנטומי בגולגולות של תינוקות, ראו .
| --- | --- |

עטיפת הספר
 מידע כללי
 מאת:  מאיר שלו
 שפת המקור:  עברית
 סוגה:  רומן 
 הוצאה
 הוצאה:  עם עובד
 תאריך הוצאה:  2002
 מספר עמודים:  498
 קישורים חיצוניים
 הספרייה הלאומית:  002263024, 002342126
 
פונטנלה הוא רומן מאת מאיר שלו העוסק בקורות חייה של משפחת יופה, ממתיישבי עמק יזרעאל. הרומן יצא לאור בשנת 2002, במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.
הספר מתאר את קורות חייה של משפחת יופה לדורותיה על רקע אירועים היסטוריים, דוגמת גירוש המושבות הגרמניות על ידי הבריטים. שמו של הספר מרמז על מצבו הרפואי המיוחד של המספר, המרפס שלו לא נסגר מעולם כפי שצריך להיות במצב תקין אצל תינוק עד גיל שנה.
גם ספר זה, בדומה לספרים הקודמים שכתב שלו, נסב סביב ההוויה החברתית, החלוצית והחקלאית של התקופה שבטרם הקמת המדינה, של המתיישבים הראשונים במושבים, במושבות ובקיבוצים.
תקציר הספר

מיכאל יופה, גבר בשנות החמישים לחייו, שהוא אב לתאומים אורי ואיילת, מספר בגוף ראשון את תולדות משפחתו. החל במסעם של סבו וסבתו, דויד ומרים יופה, לעמק, עבור בבניית הבית שהפך לאחוזה הנושאת את השם "חצר יופה", בה מתגוררים כל צאצאיהם, בעוד שמסביב התפתח הכפר והפך עם השנים לעיר. הסיפור מתאר את לידתן, ילדותן, בגרותן וזקנתן של ארבע הבנות שנולדו לדויד ומרים, חנה אימו, פנינה היפה הנשואה לאהרון, רחל, שבעלה נהרג במלחמת העצמאות, ובתיה שגלתה לאוסטרליה. מיכאל ממשיך ומתאר את קורות חייו הוא, בנם של חנה ומרדכי, איש הפלמ"ח, ובן דודו גבריאל, בנה של פנינה, החל מילדותם עבור בסיפור שירותם של השניים בצה"ל כלוחמים באותה יחידה מובחרת, בין היתר במלחמת ששת הימים. וכלה בקורות "חצר יופה" בהווה, עת גרים בה דויד יופה, אבי המשפחה, בנותיו חנה, רחל ופנינה, "החתן", מיכאל ואשתו, אלונה, יחד עם אורי בנם וגבריאל ושלושת חבריו ליחידה בצבא החיים עמו.
הסיפור, נע ונד בציר הזמן, כאשר לעיתים מתאר המספר מעשה שהיה בעבר ולעיתים מתאר את שאירע לאחרונה, וסובב סביב ציר מרכזי אחד והוא סיפור אהבתם של מיכאל ואניה. אהבה עזה ובלתי אפשרית.
לקריאה נוספת

חגית הלפרין, "'אלה תולדות משפחת יופה': המיתוס הארצישראלי של 'פונטנלה' למאיר שלו", מאזנים ע"ז/1, אוגוסט 2003. (המאמר זמין לצפייה במאגר JSTOR לאחר הרשמה)
לאה גרפינקל, "פונטנלה למאיר שלו", מעגלי קריאה: כתב-עת לעיון ולהדרכה בספרות ילדים, 29, 2002, עמ' 96-90.
הערות שוליים

↑  פונטנלה, עמוד 80.
↑  פונטנלה, עמוד 303.
↑  פונטנלה, עמוד 18.
↑  פונטנלה, עמוד 317.
↑  פונטנלה, עמוד 190.
↑  פונטנלה, עמודים 260-263.
↑  פונטנלה, עמוד 23.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008919158805171 
תבנית:ספרי מאיר שלו
פונקציית צפיפות

בתורת ההסתברות, פונקציית צפיפות (Probability density function, בראשי תיבות PDF) של משתנה מקרי היא פונקציה המתארת את צפיפות המשתנה בכל נקודה במרחב המדגם. ההסתברות שמשתנה מקרי יימצא בקטע מסוים היא האינטגרל של הצפיפות בקטע ולכן המשתנה נוטה יותר לקבל ערכים שבהם הצפיפות גבוהה.
פונקציית צפיפות > משתנה מקרי (אקראי) רציף

פונקציה אינטגרבילית ממשית f נקראת פונקציית צפיפות אם היא אי־שלילית, כלומר גדולה מאפס או שווה לו בכל נקודה, והאינטגרל  \ \int \limits _{-\infty }^{\infty }f(x)\mathrm {d} x שווה ל-1. כל פונקציה כזו מגדירה התפלגות של משתנה מקרי, על ידי הנוסחה  \ P(a<X<b)=P(a\leq X\leq b)=\int \limits _{a}^{b}f(x)\mathrm {d} x. ניסוח מילולי: "הסיכוי (Probability, הסתברות) של המשתנה המקרי X לקבל ערך גדול מ-a וקטן מ-b שווה לשטח שתחת פונקציית הצפיפות בין a ל-b". מן ההגדרה נובע כי הסיכוי לכך שמשתנה מקרי יקבל ערך a מסוים הוא תמיד אפס   \ P(X=a)=P(a\leq X\leq a)=\int \limits _{a}^{a}f(x)\mathrm {d} x=0.
מאידך, משתנה מקרי  \ X שפונקציית ההצטברות שלו  \ F_{X}(x)=P(X<x)=P(X\leq x) גזירה, מגדירה פונקציית צפיפות - הנגזרת של F. אינטואיטיבית, אפשר לחשוב על המכפלה  \ f(x)\mathrm {d} x בתור ההסתברות לכך ש- \ X ייפול בקטע אינפיניטסימלי  \ [x,x+\mathrm {d} x].
פונקציית צפיפות > משתנה מקרי (אקראי) בדיד

ניתן לייצג את פונקציית הצפיפות של משתנה מקרי המקבל אוסף סופי של ערכים בדידים  t1, …, tn, על ידי סכום של דלתאות דיראק.
במקרה הכללי, תציין כל דלתא ערך בדיד שהמשתנה עשוי לקבל, ותוכפל בהסתברות p1, …, pn לקבל ערך זה:
לדוגמה, משתנה מקרי בדיד ובינארי, המקבל ערכים  \pm 1 בהסתברות שווה של ½, יתואר על ידי פונקציית הצפיפות:
פונקציית צפיפות > פונקציות המוגדרות כמעט בכל מקום

להתפלגות ישנה פונקציית צפיפות אם ורק אם פונקציית ההצטברות שלה  F(x) רציפה בהחלט. במקרה זה  \ F(x) גזירה כמעט בכל מקום, והנגזרת  {\frac {\mathrm {d} }{\mathrm {d} x}}F(x)=f(x) יכולה לשמש כפונקציית צפיפות.
שתי פונקציות צפיפות  \ f(x) ו-  \ g(x) מייצגות את אותה ההתפלגות בדיוק אם הן שונות רק בקבוצת לבג ממידה אפס.
שימושים בפונקציית הצפיפות > במתמטיקה

אם נתון משתנה מקרי  \ X בעל פונקציית צפיפות  \ f(x), אז ניתן לחשב את התוחלת שלו (אם קיימת) כ- \operatorname {E} (X)=\int \limits _{-\infty }^{\infty }x\,f(x)\,\mathrm {d} x. ניתן להכליל משפט זה: המומנט ה- \ i של  \ X הוא  \operatorname {E} (X^{i})=\int \limits _{-\infty }^{\infty }x^{i}\,f(x)\,\mathrm {d} x
שימושים בפונקציית הצפיפות > בפיזיקה

בפיזיקה יש חשיבות רבה לפונקציות צפיפות של מטען כלשהו, שבעזרתו אפשר לבצע אינטגרל ולהגיע לסך המטענים בגוף מסוים.
למשל:
צפיפות החומר מאפשרת לחשב משקל סגולי.
פונקציית צפיפות מסה, מאפשרת לחשב מומנט התמד של גוף שאינו נקודתי.
פונקציית צפיפות מטען חשמלי, מאפשרת לחשב את השדה החשמלי שיוצר גוף נפחי, כמו כדור טעון או מישור אינסופי.
פונקציית צפיפות זרם חשמלי, מאפשרת לחשב בדומה את השדה המגנטי שיוצר הזרם.
בפיזיקה נהוג לסמן ב- \rho (x,y,z) צפיפות נפחית, ב- \sigma (x,y) צפיפות שטחית, וב- \lambda (x) צפיפות אורכית.
דוגמאות

פונקציית הצפיפות של ההתפלגות האחידה בקטע  \ [0,2] היא  \ f(x)={\frac {1}{2}} בקטע, ואפס מחוץ לקטע.
פונקציית הצפיפות של התפלגות נורמלית תקנית (Normal Standard Distribution, כאשר התוחלת 0=μ, וסטיית התקן 1=σ) היא  f(x)={e^{-{x^{2}/2}} \over {\sqrt {2\pi }}}.
ראו גם

הסתברות
משתנה מקרי
התפלגות
פונקציית ההסתברות המצטברת
פיאט 503

| --- | --- |

Fiat 503, שנת 1926
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פיאט
 שנות ייצור:  1927–1926
 הרכבה:  איטליה איטליה
 מודל קודם:  פיאט 502
 מודל אחריו:  פיאט 514
 חברת אם:  פיאט
 מרכב:  מנוע קדמי, הנעה אחורית
 אורך:  4,000 מ"מ
 רוחב:  1,660 מ"מ
 גובה:  1,780 מ"מ
 משקל:  1,535-1,100 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,750 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 2 שסתומים לצילינדר, 1,460 סמ"ק המפיק 27.4 כ"ס ב-3,000 סל"ד
 הילוכים:  תמסורת ידנית – 4 מהירויות
 מהירות מרבית:  73 קמ"ש
פיאט 503 (באיטלקית: Fiat 503) היא מכונית משפחתית, בתצורת טורפדו, שבנוסף הורכבה ב-2 תצורות קבריולה מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצרה בין השנים 1927–1926 באיטליה
תצורות

4 דלתות, 4-5 מושבים – סדאן (טורפדו).
4 דלתות – קבריולה.
2 דלתות, 1+2 מושבים - קבריולה
"פיאט 503"

יוצרו 42,421 יחידות.
מנוע קדמי אורכי 4 צילינדרים. מנוע "פיאט 503" התבסס על מנוע דגמי פיאט 501 ו-פיאט 502.
מנוע בנזין, מנוע קירור מים.
סוג הנעה: הנעה אחורית.
בלמים: הורכבו בכל 4 הגלגלים (חידוש לתקופה)
צמיגים: 740x140
יחס כוח / משקל: 17.83 כ"ס ל-1,000 ק"ג (מתייחס לדגם 4 דלתות סדאן שמשקלו 1,535 ק"ג)
גלריה

"פיאט 503"
"פיאט 503"
"פיאט 503"
"פיאט 503", שנת 1927 - קבריולה
ראו גם

פיאט 521
פיאט 522
פיאט 524
פיאט 527
הערות שוליים

↑  סגנון גוף הטורפדו היה סוג של גוף רכב ששימש בתחילת המאה העשרים עד אמצע שנות השלושים
↑  דגמי פיאט בין השנים 1923–1934 / ראו "פיאט 503" fiat.modeles.free.fr/modeles/model3
↑  Fiat Personenwagen, Fred Steiningen, 1994. ISBN 3-923448-37-6
↑  פיאט 503, סדאן 4 דלתות (טורפדו) silverstoneauctions.com/events/2016-auctions
↑  "dicky seat" (אנ') - סגנון תצורה מושבים: 2 מושבים קדמיים, מושב שלישי נשלף מתא המטען האחורי
↑  פיאט 503 קבריולה, מספר מושבים 2+1 historics.co.uk/buying/auctions/2019-07-13/cars/ref-48-1927-fiat-503-12-hp-two-three-seater-torpedo
↑  פיאט 503 - מפרט carfolio.com/fiat-503
עסק חברתי

עסק חברתי הוא עסק שפעילותו מוכוונת למימוש מטרות חברתיות. עסק חברתי הוגדר על ידי זוכה פרס נובל, מוחמד יונס, בספריו כעסק שנועד לנסות ולפתור בעיה חברתית וכארגון המקיים את עצמו מבחינה כלכלית, כאשר הרווחים כולם חוזרים אל העסק עצמו ולא מחולקים לבעלי המניות, וזאת על מנת להגדיל את ההשפעה החברתית.
מהות הרעיון

עסק חברתי הוא התאגדות שנוסדה במטרה לטפל או לקדם אתגר חברתי או סביבתי תוך שימוש בכלים ושיטות ניהול עסקיות. עסק חברתי מכוון לשורת רווח כפולה - פיננסית וחברתית\סביבתית. מטרתו הראשונה היא קידום המטרה החברתית, ולאחריה השאת רווחים. עסק חברתי מנסה להשיג מטרות חברתיות באמצעות פעילות עסקית (יצור ומכירה) או הספקת שירותים, ומשתדל שהרווחים יהיו מקור המימון העיקרי אם לא היחיד שלו. הצלחתו של עסק חברתי תבוא לידי ביטוי בגידול ברווחים במקביל להגשמת המטרה החברתית.
צורת ההתאגדות של עסק חברתי אינה מוגבלת והיא מותאמת לצרכים וההגבלות המשפטיות הנהוגות במדינות שונות.
עסקים חברתיים, בהיותם ייצור כלאיים בין מלכ"רים, השייכים למגזר השלישי, לבין חברות עסקיות, השייכות למגזר העסקי, מכונים גם - המגזר הרביעי. עסק חברתי אינו:
חברה עסקית המפעילה תוכניות של אחריות תאגידית או משקיעה את חלק מרווחיה בפעילות פילנתרופית. מטרתן הראשונה של חברות אלו היא השאת רווחים.
מלכ"ר הפועל לקידום מטרות חברתיות שאת משאביו הוא מגייס בעיקר מתרומות של פרטים, ארגונים וקרנות נדבנות או תמיכה ציבורית. בפעולתו של מלכ"ר אין מטרה להשאת רווחים.
ארגוני מגזר שלישי המפעילים פעילות עסקית שאינה הקשורה לתחום הליבה של הארגון ומטרתה להגדיל את מקורות המימון של הארגון.
מלכ"רים מסחריים (commercial nonprofits) כגון בתי חולים, תיאטראות, אוניברסיטאות וכו' הגובים תשלום עבור השירותים שהם נותנים. שירותים אלו נחשבים קרובים לשירותים ציבוריים הניתנים על יד המדינה.
אינדיקטורים לבחינת עסקים חברתיים

EMES) Europen Research network) בנה סט של שלושה אינדיקטורים לשלושה ממדים של ארגון חברתי:
ממדים כלכליים ויזמיים של עסקים חברתיות כוללים:
פעילות רציפה של ייצור או מכירה שירותים בשוק תחרותי.
רמת סיכון כלכלית. יזם המקים עסק חברתי לוקח על עצמו רמת סיכון כלכלית הדומה לעסק.
עסקים חברתיים משלבים מתנדבים ועובדים בשכר. עם זאת, רמות השכר בעסקים חברתיים אינה גבוהה.
ממדים חברתיים של עסקים חברתיים כוללים:
מטרת העסק החברתי היא חברתית, למען קהילה.
יוזמה שהוקמה על ידי אזרחים או ארגוני חברה אזרחית
חלוקת רווחים מוגבלת. קדימות המטרה החברתית על פני העסקית באה לידי ביטוי בחלוקת רווחים חלקית. ישנם עסקים חברתיים בהם אין חלוקת רווחים למשקיעים/בעלים וכל הרווחים מופנים חזרה לעסק החברתי. באחרים ישנה חלוקה חלקית של רווחים.
תפיסת המשילות בעסקים חברתיים כוללת:
רמה גבוהה של אוטונומיה מרשויות המדינה ומארגונים אחרים. ארגון עצמאי שמנוהל על ידי המנהלים והבעלים.
מנגנון קבלת החלטות עצמאי. קריטריון זה בדרך כלל מתייחס לעיקרון של "חבר אחד, קול אחד", או לפחות לתהליך קבלת החלטות שבכוח ההצבעה אינו מתפלג בהתאם להון בעלי המניות.
בעלי עניין שונים לוקחים חלק בתהליכי קבלת ההחלטות בארגון. ייצוג והשתתפות של לקוחות, עובדים ומתנדבים בתהליכי קבלת ההחלטות הם מאפיין חשוב של עסק חברתי. במקרים רבים, אחת מהמטרות של ארגונים חברתיים הוא לקדם דמוקרטיה ברמה המקומית באמצעות פעילות כלכלית.
היסטוריה

אחת הדמויות המוכרות יותר בעולם העסקים החברתיים, הוא חתן פרס נובל לשלום ד"ר מוחמד יונוס אשר הקים את בנק גרמין בשנת 1983 - עסק אשר הפך לאחד מהעסקים החברתיים הגדולים בעולם.
בספרו יצירת עולם ללא עוני - עסק חברתי ועתיד הקפיטליזם (Creating a World without Poverty - Social Business and the Future of Capitalism), ד"ר מוחמד יונוס מגדיר מהו עסק חברתי. יונס רואה את העסקים החברתיים כצורת התאגדות חדשה שתביא לשינוי מבני של הכלכלה הקפיטליסטית, באופן שיצמצם תופעות של עוני ומפגעים חברתיים וסביבתיים אחרים. מוחמד יונוס טוען כי הקפיטליזם מוגדר באופן צר מידי. הרעיון כי האדם הבודד ממוקד אך ורק במיקסום רווחים מתעלם מהיבטים אחרים בחייו, דתיים, רגשיים ופוליטיים. כישלונות המערכת לפנות לצרכים חיוניים, אשר מתוארים לרוב ככשלי שוק הם בעצם כשלים תפיסתיים, כלומר כשלים לתפוס את המהות האנושית בתאוריה כלכלית. על יסוד גישה זו יונס פיתח מודל המשלב הסדרים התומכים הן בהשאת רווחים והן בקידום חברתי. הוא מגדיר עסק מסוג זה כיוזמה עסקית חברתית (social business enterprise):
מטרת העסק היא חברתית (השאת ערך חברתית).
לחברה תהייה יציבות כלכלית ופיננסית.
המשקיעים מקבלים חזרה רק את סכום ההשקעה. לא יחולק דיבידנד כלשהו מעבר להחזר ההשקעה המקורית.
לאחר החזרת ההשקעה למשקיעים הרווחים מושקעים חזרה בעסק החברתי להשקעה או שיפור.
לחברה תהייה מודעות סביבתית (environmentally conscious).
עובדים בעסק החברתי יהיו זכאים לשכר המקובל בשוק עם תנאי עבודה טובים מן הסטנדרט.
עשו זאת מתוך שמחה!
השילוב בין המטרה החברתית לאיסור חלוקת רווחים הוא שמגדיר את ייחדו של העסק החברתי.
עקרון "השאת הערך החברתי" מתייחס למטרת העסק החברתי, שאיננה מקסום רווח, כי אם מלחמה בעוני או פתרון בעיה הקשורה לעוני. יונס קידם את רעיון העסק החברתי מתוך שאיפה להתגבר על העוני והוא מכיר בכך שלצורך הגשמת החזון עסקים חברתיים צריכים לפעול בתחומים רחבים כגון חינוך, בריאות, חקלאות, נגישות טכנולוגית, סביבה תומכת איכות-חיים וכדומה. אך למרות המטרה הנעלה יונס טוען כי לא הם צריכים לקבל הטבת מס בצורה גורפת. ממשלות צריכות להיות גמישות בהקשר זה ולעודד השקעות ופעילות בתחומים חברתיים בהתאם לצרכים המשתנים בזמנים שונים תוך התייחסות לצורך בהכנסות ממשלתיות. מכאן עולה כי הגדרת מטרות חברתיות קשורה לזמן, מקום ונסיבות.
מוחמד יונס מעלה שלושה טיעונים לאיסור משיכת רווחים מעסק חברתי:
הטיעון המוסרי: לא מוסרי לעשות רווח ויותר מכך, למקסם רווח על חשבון אנשים החיים בעוני. לא ראוי שאדם אחד יתעשר מסבלו של אדם אחר.
טיעון פרגמטי: ניהול עסק חברתי עם שתי שורות תחתונות היא מורכבת גם כך. הנהלת החברה צריכה להשקיע את משאביה בהשגת מטרותיה ולא להיות מוסחת מרצונות המשקיעים.
הטיעון המבני: עסק חברתי הוא מודל עסקי אלטרנטיבי, נפרד ומובחן מהמודלים העסקיים והפילנתרופיים המוכרים, על מנת לשנות תפיסות עולם, צריך לעצב מחדש מבנים כלכליים ולעודד צורות מחשבה חדשות.
עסקים חברתיים בעולם

עולם העסקים החברתיים יחסית צעיר וקיים בסה"כ כמה עשורים בודדים, כאמור בין החלוצים בתחום היה בנק גרמין של ד"ר מוחמד יונוס, ואחריו קמו עוד ועוד עסקים חברתיים במודלים שונים. ההתפתחות של התחום במדינות השונות בעולם שונה מאוד ובהרבה מקרים תלוי בגורמים כגון חקיקה.
עסקים חברתיים בעולם > דוגמה לעסקים חברתיים בעולם > גרמין דנונה

בפרק הראשון של יצירת עולם ללא עוני - עסק חברתי ועתיד הקפיטליזם, ד"ר מוחמד יונוס מתאר את פגישתו עם פרנק ריבאוד, מנכ"ל קבוצת דנונה, ב-2005. לאחר שחלקו רעיונותיהם, החליטו להקים יוזמה משותפת בבנגלדש: מימוש רעיון העסק החברתי, הקטנת עוני ושיפור הבריאות באמצעות אספקת אוכל למספר רב ביותר של אנשים. פרויקט זה, Grameen Danone Foods, שם לעצמו ארבעה יעדים:
לפתח מוצר בעל ערך תזונתי גבוה, וניתן לרכישה על ידי האנשים העניים ביותר
לשפר את תנאי המחיה של האוכלוסייה: עבודה, רמת הכנסה, קידום המרקם החברתי
להגן על הסביבה ולשמר משאבים
להבטיח פעילות פיננסית בת קיימא
זהו המיזם הראשון אשר הושק על ידי danone.communities, קרן המופעלת לפיתוח עסקים חברתיים, הקטנת עוני ואספקת בריאות באמצעות אוכל.
עסקים חברתיים בישראל

עסק חברתי הוגדר בשולחן העגול הממשקי כעומד באחד התנאים הבאים בהתאם לסוג ההתאגדות:
פעילות עסקית אשר מתקיימת בעמותה או בחברה לתועלת הציבור (חל"צ) הקשורה במישרין למטרות העמותה או החל"צ, ואשר יש בה (בפעילות) כשלעצמה כדי להביא למימוש מטרות חברתיות. בפעילות עסקית זו שואף התאגיד לרווח אך לא למקסום רווחיו בשל מטרות חברתיות;
חברה בע"מ שפעילותה מכוונת למימוש מטרות חברתיות, ושיש בה (בפעילות) כשלעצמה כדי להביא למימוש מטרות חברתיות שנקבעו בתקנונה, השואפת לרווח אך לא למקסום רווחיה בשל מטרותיה החברתיות, ואשר בתקנונה נקבעה מגבלה על משיכת רווחים על ידי המשקיעים הפרטיים שלא תעלה על 50% מהרווחים הניתנים לחלוקה. מגבלה זו תחול רק לאחר משיכת רווחים בגובה ההשקעות ההוניות של בעלי המניות בחברה.
תחום העסקים החברתיים בארץ, בראשית העשור השני של המאה ה-21, עדיין בחיתוליו. עם זאת, הוא זוכה לפריחה, בין היתר עקב שינויים בעולם הפילנתרופיה המתבטאים בתחרות קשה על משאבים. שינויים אלו הגבירו את צורך של עמותות לפתח מודלים כלכליים ברי-קיימא, בד בבד עם דרישה דומה שעלתה מצידן של הקרנות.
שחקנים מרכזיים בתחום העסקים החברתיים בישראל הם קרן IVN, קרן דואליס וציונות 2000.
בשנת 2012 השולחן העגול הממשקי של משרד ראש הממשלה דוח בנושא עסקים חברתיים ישראל.
עסקים חברתיים בישראל > התאגדות עסקים חברתיים בישראל

בישראל אין עדיין ישות משפטית ייעודית לעסקים חברתיים. ולפיכך עסקים חברתיים שונים מאוגדים כעמותות, חברות, חברות לתועלת הציבור ואגודות שיתופיות.
על פי הצעת החוק של חברי הכנסת רועי פולקמן, מירב בן ארי, שולי מועלם-רפאלי, איילת נחמיאס ורבין, אלי אלאלוף, עבד אל חכים חאג' יחיא, זאב בנימין בגין ואיימן עודה שהונחה על שולחן הכנסת במרץ 2017 ואושרה בקריאה טרומית ביולי 2017, עסקים חברתיים יוגדרו כישות משפטית שתקרא "חברה שהיא עסק חברתי" בעלת הסיומת עס"ח (בדומה לסיומת חל"צ של חברה לתועלת הציבור) במסגרת חוק החברות. על פי הצעת החוק, עסקים חברתיים יפעלו לקידום מטרה חברתית ויוגבלו בהיקף הדיווידנדים שהם יכולים להשיא לבעליהם עד לתקרה של 50% מן הרווחים.
ראו גם

חברה שהיא עסק חברתי
הערות שוליים

↑  staff, Forbes India. "Muhammad Yunus: Social Business". Forbes (באנגלית). נבדק ב-2018-01-17.
1 2  Muhammad Yunus, Bertrand Moingeon, Laurence Lehmann-Ortega, Building Social Business Models: Lessons from the Grameen Experience, Long Range Planning Volume 43, Issues 2–3, April–June 2010
↑  למשל השכרת נכס ששייך לארגון
↑  בני גדרון ענבל אבו, עסקים חברתיים בישראל: מהדרה להכלה חברתית וכליכלית, אחוה הוצאה לאור, 2014, עמ' 13-14
↑  Jacques Defourny
Marthe Nyssens, [http://www.emes.net/site/wp-content/uploads/EMES-WP-12-03_Defourny-Nyssens.pdf The EMES approach
of social enterprise
in a comparative
perspective]
1 2  מוחמד יונס, עולם ללא עוני: היזמות העסקית שכובשת את העולם, הוצאת אחוזת בית, 2009
↑  פיט גליה, עסקים חברתיים בארגונים חברתיים בישראל: סוגיות בהתאגדות ובמיסוי, מעשי משפט: כתה עת למשפט ולתיקון חברתי כרך 11, 2011
↑  IVN
↑  קרן דואליס
↑  ציונות 2000
↑  משרד ראש הממשלה, עסקים חברתיים: מסמך רקע ומצע לדיון, ‏2 בנובמבר, 8108
↑  מאגר החקיקה הלאומי, הצעת חוק החברות (תיקון - עסק חברתי), התשע"ז-2017, באתר http://main.knesset.gov.il/Activity/Legislation/Laws/Pages/LawBill.aspx?t=lawsuggestionssearch&lawitemid=2006578, ‏22/03/2017
פייר נקורונזיזה

פייר נקורונזיזה (18 בדצמבר 1964 – 8 ביוני 2020) היה פוליטיקאי בורונדי, שכיהן כנשיא התשיעי של בורונדי כמעט 15 שנה, מאוגוסט 2005 ועד מותו ביוני 2020. פייר היה חלק מהקבוצה האתנית הוטו.
ביוגרפיה

לפני שהשתלב בפוליטיקה הוא היה מורה לחינוך גופני. הוא הצטרף לפוליטיקה במהלך מלחמת האזרחים בבורונדי, כחלק מהמועצה הלאומית למורדים להגנת הדמוקרטיה (CNDD – FDD), והפך למנהיג בשנת 2000. ה-CNDD – FDD הפכה למפלגה פוליטית בסוף מלחמת האזרחים, ונקורונזיזה נבחר לנשיא. הוא מילא את התפקיד במשך שלוש קדנציות.
לאחר שהודיע על כוונתו שלא לנסות להיבחר מחדש בשנת 2020, נפטר נקורונזיזה במפתיע ב-8 ביוני 2020, מעט לפני מועד סיום כהונתו הרשמי. הוא היה הנשיא בעל השלטון הארוך ביותר בתולדות בורונדי.
עם היבחרו באוגוסט 2005, פעל ליישם שינויים מבניים בהתאם להסכמי ארושה שהביאו לסיום מלחמת האזרחים בבורונדי שנחתמו עוד לפני היבחרו ב-2000, וחלוקה של הכוח בהתאם לחלוקה אתנית של בני ההוטו, בני הטוטסי ובני הטווה.  הכוחות לשחרור בני ההוטו (Forces nationales de libération; FNL) התפרקו מנשקם ב-2008. לצד הצלחותיו עלו, ספגה ממשלתו של נקורונזיזה ביקורת גוברת בשל פלגנות, שחיתות ובעיות ביטחוניות. הוא נבחר בשנית ב-2010. ב-2015 העמיד עצמו לבחירה פעם שלישית, בניגוד להסכמות ארושה, ובעקבות זאת פרצו מהומות מצד האופוזיציה, שדוכאו באלימות על ידי הממשל. מספר הממשל פעל נגד האופוזיציה, עיתונאים ופעילי זכויות אדם, ומוערך כי 1,700 אזרחים נהרגו וכי 390,000 פליטים נמלטו מהמדינה.
ממשלו ספג ביקורת על הטיפול במגפת הקורונה בשל מיעוט בדיקות וקיום הצהרות המוניות.