stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מרט מולדור

מרט מולדור (בטורקית: Mert Müldür; נולד ב-3 באפריל 1999) הוא כדורגלן טורקי-אוסטרי, המשחק בעמדת המגן הימני בפנרבחצ'ה ובנבחרת טורקיה.
קריירת מועדונים

מולדור התחיל לשחק כדורגל כאשר הצטרף בגיל 6 לקבוצת הילדים של ראפיד וינה, ושיחק בכל קבוצות הגיל של המועדון עד שהגיע לקבוצה הבוגרת. ב-13 במאי 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–4 לרד בול זלצבורג. ב-29 במאי, של אותה שנה חתם לשלוש שנים במועדון. ב-4 באוגוסט 2019, מולדור הבקיע את שער הבכורה שלו בתיקו 2-2 נגד סנט פלטן.
ב-20 באוגוסט 2019, מולדור חתם בססואולו מהסרייה א'. 5 ימים לאחר מכן, מולדור ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 לטורינו.
ב-2 באוגוסט 2023 חתם בפנרבחצ'ה מליגת העל הטורקית.
קריירה בינלאומית

מולדור, נולד באוסטריה להורים ממוצא טורקי ולכן היה זכאי לייצג את שני הלאומים בזירה הבינלאומית.
מולדור, החליט לייצג את טורקיה, כאשר התחיל לשחק בנבחרות הצעירות של המדינה. ב-11 באוקטובר 2018, מולדור ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, בתיקו 0-0 נגד בוסניה והרצגובינה. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.
הערות שוליים

↑  Ryan DabbsContributions from Michael Yokhin last updated, Turkey Euro 2024 squad: Vincenzo Montella's full team, fourfourtwo.com, ‏2023-09-21 (באנגלית)
| נבחרת טורקיה – יורו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 סויונג'ו •  5 יוקושלו •  6 טופאן •  7 אינדר •  8 טוקוז •  9 קרמאן •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 מראש •  14 אנטליאלי • 15 קאבאק • 16 אונאל • 17 ב. יילמאז • 18 ר. יילמאז • 19 קקצ'י • 20 אומור • 21 קהבצ'י • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 אקטורקוגלו • 25 מולדור • 26 דרבישואולו • מאמן: גונש |  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 סויונג'ו •  5 יוקושלו •  6 טופאן •  7 אינדר •  8 טוקוז •  9 קרמאן •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 מראש •  14 אנטליאלי • 15 קאבאק • 16 אונאל • 17 ב. יילמאז • 18 ר. יילמאז • 19 קקצ'י • 20 אומור • 21 קהבצ'י • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 אקטורקוגלו • 25 מולדור • 26 דרבישואולו • מאמן: גונש | טורקיה |
| נבחרת טורקיה – יורו 2024 |
| --- | --- | --- |
|  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 אקאידין •  5 יוקושלו •  6 קקצ'י •  7 אקטורקוגלו •  8 גולר •  9 טוסון •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 קפלאן •  14 ברדקג'י • 15 אוזג'אן • 16 ייקסק • 17 קהבצ'י • 18 מולדור • 19 יילדיז • 20 קדיאולו • 21 יילמאז • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 קיליצ'סוי • 25 אקגון • 26 יילדירים • מאמן: מונטלה |  1 גונוק •  2 צ'ליק •  3 דמיראל •  4 אקאידין •  5 יוקושלו •  6 קקצ'י •  7 אקטורקוגלו •  8 גולר •  9 טוסון •  10 צ'להאנולו •   11 יאזיג'י •  12 באינדיר • 13 קפלאן •  14 ברדקג'י • 15 אוזג'אן • 16 ייקסק • 17 קהבצ'י • 18 מולדור • 19 יילדיז • 20 קדיאולו • 21 יילמאז • 22 אייהאן • 23 צ'אקיר • 24 קיליצ'סוי • 25 אקגון • 26 יילדירים • מאמן: מונטלה | טורקיה |
מרי בונו

מרי בונו (באנגלית: Mary Bono; נולדה ב-24 באוקטובר 1964) היא פוליטיקאית אמריקאית, שכיהנה כחברת בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוזות הקונגרס ה-44 וה-45 של מדינת קליפורניה בין השנים 1998–2013.
ביוגרפיה

בונו נולדה בשם מרי ויטאקר בקליבלנד שבאוהיו, בתם של קארן לי (לבית טיילור), כימאית, וד"ר קליי וסטרפילד ויטאקר, רופא ויוצא מלחמת העולם השנייה. ב-1963 עברה המשפחה לדרום פסדינה שבקליפורניה. בשנת 1979 השלימה את לימודיה התיכוניים בתיכון סאות' פסדינה, ולאחר מכן השלימה באוניברסיטת דרום קליפורניה לימודי תואר ראשון בהיסטוריית האומנות. בצעירותה הייתה בונו מתעמלת, ובשנות העשרים לחייה עבדה כמוזגת.
בשנת 1986 נישאה ויטאקר למוזיקאי והפוליטיקאי סוני בונו, והשניים עברו לפאלם ספרינגס. בונו כיהן שם כראש העירייה מ-1988 עד 1992, וב-1994 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית. ב-5 בינואר 1998, בעודו מכהן בבית הנבחרים, נהרג בתאונת סקי והותיר אחריו מושב לא מאויש בקונגרס – אליו תיבחר בעתיד אלמנתו הטרייה.
ב-1998 זכתה בונו במועמדות המפלגה הרפובליקנית לייצוג מחוז הקונגרס ה-44 של קליפורניה בבית הנבחרים האמריקאי בבחירות מיוחדות שהתקיימו בעקבות מותו של בעלה. היא נבחרה לקונגרס ב-7 באפריל אותה שנה, וב-3 בנובמבר נבחרה לתקופת כהונה מלאה בת שנתיים. באותה שנה, לקראת הליכי ההדחה של הנשיא ביל קלינטון, צורפה בונו בידי ההנהגה הרפובליקנית אל ועדת המשפט של בית הנבחרים, ובכך נהפכה לאישה הרפובליקנית היחידה בוועדה במהלך משפט ההדחה של קלינטון. בונו הצביעה לפי הנחיות סיעתה בכל ארבע ההצבעות להדחה הן בוועדה והן במליאת בית הנבחרים, על אף שרפובליקנים מתונים אחרים הצביעו נגד סעיפים אחדים בכתב האישום של קלינטון. נוכחותה של בונו בוועדת המשפט הגדילה את חשיפתה הלאומית לציבור האמריקאי.
בונו כיהנה בקונגרס במשך 15 שנה. בדצמבר 2010 נמנתה בין המחוקקים הרפובליקנים הבודדים שהצביעו בעד ביטול מדיניות אל תשאל, אל תספר שהונהגה בכוחות המזוינים של ארצות הברית. בשנת 2011, הצעת החוק שלה "H.R. 2715", נחתמה כחוק בתמיכה דו-מפלגתית לתיקון חוק שיפור בטיחות מוצרי הצרכן משנת 2008. לאחר מפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-2010 נעשה מחוז הקונגרס של בונו היספני וליברלי יותר, ומוספר מחדש כמחוז הקונגרס ה-36. בבחיות האמצע באותה שנה הפסידה לראול רואיז, מועמד המפלגה הדמוקרטית, וגרפה 47.1% מהקולות לעומת 53 האחוזים שגרף רואיז.
בדצמבר 2007 נישאה בשנית לחבר הקונגרס קוני מאק הרביעי מפלורידה. השניים התגרשו בשנת 2013. ב-2015 נישאה בשלישית לאסטרונאוט סטפן אוסוולד. ב-2018, בעקבות פרשת ההתעללות המינית (אנ') באוניברסיטת המדינה של מישיגן, מונתה לנשיאת איגוד ההתעמלות האמריקאי. ימים ספורים לאחר מכן ניצבה בפני ביקורת ציבורית נוקבת מצד האלופות האולימפיות סימון ביילס ואלי רייזמן לאחר שהתגלה כי עבדה במשרד עורכי הדין שייצג את לארי נאסר, שעמד במרכז הפרשה ועליו הוטלו 300 שנים בכלא משהורשע בהתעללות מינית במתעמלות, והיא התפטרה בעקבות כך.
הערות שוליים

↑  ארה"ב: חברת הקונגרס מארי בונו נישאה לחבר הקונגרס קוני מאק, באתר ynet, 17 בדצמבר 2007
↑  ספורט, בגלל ביילס ורייזמן: נשיאת איגוד ההתעמלות התפטרה, באתר ynet, 17 באוקטובר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2004064461  SNAC: w6w42hsj  US Congress: B001228  VIAF: 78171760   WorldCat (עם VIAF): 78171760
מרי באטרסבי

מרי באטרסבי, באנגלית: Mary Battersby ( 1801–1841) הייתה אמנית אירית.
ביוגרפיה

מעט מאוד ידוע עליה. יש שחושבים כי באטרסבי הייתה בתו הרווקה של רוברט באטרסבי מבובסוויל, מחוז מית', אירלנד, אשר בשנת 1763 נשא לאישה את מריאן, בתו והיורשת של היינס ווייד מליסלין, מחוז קאוואן, אירלנד. אחרים הטילו ספק בכך, והציעו שהיא יכולה הייתה להיות בתו של אחיו של רוברט באטרסבי, המכונה ג'ון מליקפילד. תאריך הלידה שלה, בהתבסס על תיארוך עבודותיה בציור, מוערך בין השנים 1763 ל-1785. ייתכן שה-M בציוריה לא התייחס למרי, אלא לסימן היותה אישה (גברת), או אפילו לשם חיית מחמד. המסקנה היא נראה שיש מספר נשים במשפחת באטרסבי שניתן לייחס את היצירות אליהן, כולל פנלופה באטרסבי. בשל היעדר ראיות נוספות, לא ניתן לקבוע זהות ברורה של אמנית זו. על חלק מהתרומות מעבודתה כתובה כתובת האמנית כ־21 North Cumberland Street, Dublin ומאוחר יותר מס' 16 Mountjoy Square East. יש להניח כי כתובות אלו הן של אמה או קרוב משפחה אחר.
ביוגרפיה > עבודה אמנותית

היצירות של באטרסבי חתומות כולן "מיס באטרסבי" או "M.Battersby". הקורפוס שלה הוא שישה אלבומי ציורים, תיעוד של מכתב אחד ושתי כתובות. אין מסמכים נוספים הנוגעים אליה, ונראה שהיא לא הציגה בפומבי. אף שהיא מתוארת כ"ציירת פרחים", לאור עבודתה הידועה, העניין שלה היה יותר בתצפיות בציפורים מאשר בבוטניקה. לא ידוע אם באטרסבי קיבלה הכשרה רשמית כלשהי בצבעי מים, אם כי לא היה נדיר שנשים צעירות יקבלו הכשרה כזו. אף על פי שעבודתה מתוארת כנאמנה לטבע וללא פרטים זרים. במהלך חייה הסגנון שלה לא התפתח.
החברה המלכותית של דבלין קיבלה ארבעה כרכים של רישומים ממיס באטרסבי, הראשון ב-1820, שלושה ב-1836 עם מכתב. אלה היו פרחים שצוירו מהטבע, ציורים מאוסף ציפורים שצולמו בפנסילבניה, צפון אמריקה על ידי Robert Battersby Esq. MD, ציפורים מקומיות שכולן נורו במחוז מית', וציורים שנלקחו מאוסף של ציפורים מפוחלצות במוזיאון דבלין. שני כרכים נוספים נמצאים במוזיאון אלסטר, האחד מתוארך לשנת 1841 והשני ללא תאריך. אלבום קטן נמצא גם באוספים של הספרייה הלאומית של אירלנד, עם יצירות של פרחים, פרפרים, חרקים ונוצות, הוצע כי ייתכן שהפיקה אותו אמנית אחרת ממשפחת באטרסבי, פרנסס איזבלה באטרסבי. הרישומים של הציפורים המפוחלצות ממוזיאון דבלין, נמצא במוזיאון הטבע בדבלין, מורכב מציורים בגודל טבעי של הציפורים במוזיאון. הציורים הם של ציפורים אקזוטיות כולל יונקי דבש.
הערות שוליים

1 2  Crookshank, Anne; Glin, Knight of, Desmond FitzGerald (1994). The watercolours of Ireland : works on paper in pencil, pastel and paint, c.1600–1914. London: Barrie & Jenkins.
1 2 3  O’Connor, Éimear (2010). "Miss Battersby: A Case Study". In O’Connor, Éimear (ed.). Irish Women Artists, 1800-2009. Dublin: Four Courts Press
| --- | --- |
בקרת זהויות :  DSI: 5674 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "מרי באטרסבי".
משנת המידות

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מאת:  יש המייחסים את הספר לתנא רבי נחמיה
 שפת המקור:  עברית
 נושא:  גאומטריה 
 
משנת המידות (או משנת מ"ט מידות) הם שני חיבורים יהודיים-עבריים קדומים בעלי שם דומה העוסקים בסוגיות חשבוניות (המאוחר מהשניים עוסק בחישובים גאומטריים), יש המייחסים חיבור אחד לתנא רבי נחמיה, בן המאה ה-2 לספירה, בעוד שאת השני מאחרים לאמצע המאה ה-9 לספירה, ראשית התקופה המוסלמית.
ציטוטים מהחיבור הראשון נותרו משוקעים בדברי חכמי היהודים מימי הביניים. במאה ה-19 התגלה מקטע כתב יד של החיבור השני. מאז התגלו עוד שני כתבי יד, המרכיבים יחדיו את החיבור בשלמותו; 49 משניות בשישה פרקים.
ראו גם

היסטוריה של האריתמטיקה#האריתמטיקה ביהדות
לקריאה נוספת

גד בן-עמי צרפתי, מונחי המתמטיקה בספרות המדעית העברית של ימי הביניים.
Solomon Gandz, The Mishnat ha-Middot
הערות שוליים

↑  י' אייזנשטיין, אוצר המדרשים חלק ב', עמ' 293.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007265426505171  VIAF: 39158066496208431621   WorldCat (עם VIAF): 39158066496208431621 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יהדות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מתקפת הטרור בניירובי (2019)

| --- | --- |
 תאריך:  15 בינואר 2019
 מקום:  וסטלנדס, ניירובי, קניה
 מטרה:  פיגוע התאבדות וירי
 קואורדינטות:  1°16′13″S 36°48′13″E﻿ / ﻿1.27017°S 36.80352°E﻿ / -1.27017; 36.80352
 סוג:  פיגוע 
 הרוגים:  21 (+ 5 תוקפים)
 פצועים:  30+
 מבצע:   א-שבאב
 מספר מפגעים:  5–6
 מניע:  התנגדות למעורבות קניה במלחמת האזרחים בסומליה והעברת השגרירות האמריקאית לירושלים על ידי הנשיא דונלד טראמפ
  (למפת ניירובי מוגדלת) מתקפת הטרור בניירובי(למפת ניירובי רגילה) מתקפת הטרור בניירובי
 
מתקפת הטרור בניירובי הוא פיגוע טרור אסלאמי אשר החל ב-15 בינואר 2019, כשמחבלים חמושים מארגון א-שבאב הסומלי הסתערו על מתחם בית המלון "דוסיט" ומשרדים בשכונת וסטלנדס בניירובי, קניה.
הפיגוע

המחבלים אשר מספרם נע בין 4 ל-6, הגיעו למתחם עם שני כלי רכב. בסביבות השעה 14:30 - שעון מקומי, נשמעו יריות ו-2 פיצוצים.
אחד מהתוקפים הלך בחשאיות ופוצץ את עצמו ליד מסעדה. בעקבות הפיצוץ, כלי רכב שחנו בסמוך הוצתו והחלו לבעור. לאחר הפיצוץ, המחבלים הנותרים כפו על אנשי האבטחה באמצעות ירי שיפתחו להם את השערים, התבצרו במלון ופתחו באש.
כוחות מיוחדים מהיחידה ללוחמה בטרור נשלחו להילחם בהם, אליהם חברו בהמשך לוחם מטעם יחידת הקומנדו הבריטית, SAS ומספר לוחמים מיחידת אריות הים של צבא ארצות הברית. בעוד כשהיו בטוחים כי המתקפה כבר הסתיימה יום לפני והתוקפים נוטרלו, למחרת, בבוקרו של 16 בינואר נשמעו יריות נוספות.
כוחות הביטחון הקנייתיים השלימו את ההשתלטות על המתחם למחרת, ב-16 בינואר בשעה 10 בבוקר. בפיגוע נהרגו 21 אזרחים, מתוכם, חמישה שאינם קנייתים. בנוסף לחמישה תוקפים שנהרגו. עוד דווח כי אחד המחבלים נעצר. פעילים מארגון א-שבאב האסלאמי נטלו את מלוא אחריותם למעשה הטרור. יש אשר השוו מתקפה זו עם מתקפת הטרור בקניון וסטגייט שבמהלכה נהרגו 67 בני אדם.
תחילה הודיע נשיא קניה, אוהורו קניאטה, כי 14 בני אדם נהרגו; בארגון הצלב האדום של קניה הודיעו כי מספר ההרוגים עומד על 24. אולם למחרת דווח על מותם של 21 בני אדם ו-5 תוקפים.
ארגון א-שבאב נטלו אחריות על הפיגוע, כשהם מצהירים כי המתקפה בוצעה "בתגובה להחלטתו של נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ להכיר בירושלים כבירתה של ישראל".
אחרית דבר

עם תום אירועי המתקפה, הכריזה המשטרה על המקום כזירת פשע פעילה, וסגרה אותו לציבור. סוכנויות הביטחון הצליחו לאתר את מקום מגוריהם של חשודים נוספים בטרור. ב-17 בינואר הכריזו בארגון הצלב באדום של קניה על איתורן של כל הגופות אשר נעדרו. משטרת קניה שובחה על תגובתה המיידית שהצילה למעלה מ-700 איש ששהו במתחם בעת המתקפה. ב-19 בינואר 2019 דווח על מעצרם של 2 מסייעי טרור, כמו כן נעצרו 5 פעילי טרור נוספים, בתוכם קנדי בחשד למוערבותם במתקפה.
| מוצא | הרוגים |
| --- | --- |
קניה קניה: 16
לא ידוע: 2
אוסטרליה אוסטרליה: 1
בריטניה בריטניה/דרום אפריקה דרום אפריקה (אזרחות כפולה): 1
ארצות הברית ארצות הברית: 1
ראו גם

הפיגוע בקניון וסטגייט
הערות שוליים

↑  Terror group says deadly Kenya attack over Trump recognition of Jerusalem (באנגלית)
↑  פיגוע בקניה: לפחות שבעה הרוגים במתקפה משולבת במלון בניירובי, באתר ערוץ 10
מרי בורדן

| --- | --- |

מרי בורדן (במרכז) עם סר אדוארד ספירס (שורה אחורית, משמאל)
 לידה:  15 במאי 1886 שיקגו, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  2 בדצמבר 1968 (בגיל 82) וורפילד, בארקשייר, הממלכה המאוחדת
 מדינה:  ארצות הברית 
 לאום:  אמריקאית, בריטית
 עיסוק:  סופרת
 מקום לימודים:  מכללת ואסר 
 שפות היצירה:  אנגלית
 נושאי כתיבה:  מלחמת העולם הראשונה
 בן או בת זוג:  אדוארד ספירס  George Douglas Turner 
 צאצאים:  Michael Spears, Catherine Comfort Borden-Turner 
 פרסים והוקרה:  צלב המלחמה 1914–1918 
 
מרי בורדן (באנגלית: Mary Borden;‏ 15 במאי 1886, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית – 2 בדצמבר 1968, וורפילד, בארקשייר, הממלכה המאוחדת) הייתה סופרת אמריקאית-בריטית במחצית הראשונה של המאה ה-20.
ביוגרפיה

מרי בורדן נולדה למשפחה אמידה בשיקגו. היא למדה במכללת ואסר, והשלימה תואר ראשון בשנת 1907. שנה לאחר מכן, נישאה בורדן לג'ורג' דאגלס טרנר. לזוג נולדו שלושה ילדים: ג'ויס (1909), קאמפרט (1910), ומרי (1914). בורדן התגוררה באנגליה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, והקימה וציידה מכספה שלה בית חולים שדה קרוב לחזית, ושימשה בו אחות רחמניה בעצמה, משנת 1915 עד תום המלחמה.
שם פגשה בבריגדיר גנרל אדוארד לואיס ספירס, ונישאה לו בינואר 1918, זמן קצר לאחר תום נישואיה הראשונים. על אף מחויבויותיה החברתיות כאשתו של דיפלומט בכיר, המשיכה בורדן בקריירת כתיבה מצליחה. בזמן המלחמה חיברה שירה כגון "The Song of the Mud" ("שיר הבוץ"). יצירתה מאותה תקופה כוללת רשימות וסיפורים קצרים שקובצו תחת השם The Forbidden Zone ופורסמו בשנת 1929, שבה פורסמו שני ספרים נוספים על מלחמת העולם הראשונה שהטביעו חותם: שלום ולא להתראות (Goodbye to All That) מאת רוברט גרייבס, ובמערב אין כל חדש מאת אריך מריה רמרק. אפילו בהקשר של התקופה ושל היצירות הללו, לא מעט קוראים בני הזמן הזדעזעו מן העובדה שטקסטים בעלי אופי כה מפורש ולעיתים מסויט נכתבו בידי אישה.
בשנת 1937 פרסמה רומן בשם Action for Slander, שעובד לסרט קולנוע באותה שנה.
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נמשכה בורדן לצרפת, שם קיוותה להקים מרכז סיוע דומה לזה שהפעילה במלחמת העולם הראשונה. בעזרת כסף שתרם סר רוברט האדפילד באמצעות אשתו, הקימה בורדן את יחידת האמבולנסים האדפילד-ספירס, ששכנה בחבל לורן עד שהבליצקריג הגרמני אילץ אותם לסגת לאורך צרפת עד שפונו מארקשון ביוני 1940. היחידה התארגנה מחדש באנגליה וזכתה למימון נוסף מאגודה בניו יורק בשם British War Relief Society. במאי 1941 סופחה יחידת האמבולנסים לצבא צרפת החופשית במזרח התיכון, וליוותה אותו לאורך צפון אפריקה, איטליה, וצרפת. לאחר שובה של בורדן לפריז, בשנת 1946, חיברה ספר בשם Journey Down a Blind Alley ("מסע בסמטה ללא מוצא"), על תולדות יחידת האמבולנסים ועל אכזבתה מכך שהצרפתים לא הצליחו להתנגד לפלישה ולכיבוש הגרמני.
מאוחר יותר, ביקרה בארצות הברית וסייעה לקרוב משפחתה עדלי סטיבנסון במרוץ לנשיאות ארצות הברית, ואף חיברה כמה מנאומיו.
היא הלכה לעולמה בדצמבר 1968, באנגליה.
לקריאה נוספת

בכרך יד' של כתב העת דחק (2022) הוקדש מדור התוודעות נרחב ליצירתה של בורדן ובו נכללו הכתבים הבאים:
"הקול הנשכח של המלחמה" – שיחה עם פול או'פרי (מראיין: יהודה ויזן)
מרי בורדן – שיר הבוץ (מאנגלית: יותם בנשלום)
מרי בורדן – איה יה? (נוסח עברי: צור ארליך)
מרי בורדן – בלתי־מזוהה (מאנגלית: עודד וולקשטיין)
מרי בורדן – הבתולה של אלברט (מאנגלית: יהודה ויזן)
מרי בורדן – מתוך 'האזור האסור' (מאנגלית: אלינוער ברגר)
מרי בורדן – מתוך 'האזור האסור' (מאנגלית: יהודה ויזן)
Jane Conway, A Woman of Two Wars: The Life of Mary Borden (Munday Books, 2010)
הערות שוליים

↑  על פי הכתוב על מצבתה, לפי אתר findagrave.com.
↑  נוסח השיר (אנגלית) באתר Poetry Foundation
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007258827305171  PLWABN: 9810587770305606  CiNii: DA0512159X  GND: 123442664  ISNI: 0000 0001 1977 8419  LCCN: n89600063  NLA: 36319211  NTA: 074045377  RERO: 02-A003025519  SUDOC: 06038056X  Trove: 1245891  VIAF: 30445202   WorldCat (עם VIAF): 30445202
מרי אסטל

| --- | --- |

 לידה:  12 בנובמבר 1666 ניוקאסל, ממלכת אנגליה 
 פטירה:  11 במאי 1731 (בגיל 64) לונדון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 מדינה:  ממלכת בריטניה הגדולה 
 
עמוד השער של המהדורה השלישית של הספר "A Serious Proposal" - הצעה רצינית
מרי אסטל (באנגלית: Mary Astell;‏ 1666–1731) הייתה הוגת דעות אנגליה, ממבשרות הפמיניזם המוקדמות, שכתבה בזכות הזדמנויות חינוך שוות לנשים.
ביוגרפיה

אסטל גדלה במשפחה בעלת אמצעים בניוקאסל באנגליה. היא הייתה בת לאב אנגליקני שמרן ומלוכני, שניהל חברה מקומית לפחם. בילדותה קיבלה חינוך בלתי פורמלי, אך מקיף, מדודה, איש כמורה לשעבר, אשר בשל נטייתו למשקאות חריפים גורש משורות הכנסייה.
כאשר הייתה אסטל בת 13, מתו אביה ודודה, והותירו אותה ללא נדוניה. שאר נכסי המשפחה הושקעו בחינוכו הגבוה של אחיה הגדול, ומרי ואמה עברו לגור עם דודתה.
בשנת 1688, כאשר הייתה מרי בת 22, מתו גם אמה ודודתה, ומרי עברה ללונדון. שם החלה להיות מוכרת בחוגי נשים בעלות נטייה לספרות ואומנות שפעלו בלונדון באותו הזמן, כליידי מרי צ'אדלי, אליזבת תומאס, ג'ודית דרייק, אליזבת אלסטוב וליידי מרי וורטלי מונטגיו שסייעו לה ופרסמו את יצירותיה. מרי זכתה לחסדו של הארכיבישוף מקנטרברי, ויליאם סנקרופט, שסייע לה באופן כספי והציג אותה בפני מוציאים לאור.
שני ספריה הידועים ביותר: "A Serious Proposal to the Ladies, for the Advancement of Their True and Greatest Interest" (הצעה רצינית לגברות, לקידום האינטרס האמיתי והעליון שלהן) (1694) ו-"A Serious Proposal, Part II" (הצעה רצינית, חלק שני) (1697) משרטטים את תוכניתה של אסטל ליצירת מנזרים אנגליקנים שיסייעו במתן השכלה חילונית ודתית לנשים. אסטל רצתה שכל הנשים תקבלנה את אותן ההזדמנויות כגברים לבלות את הנצח בגן העדן בצל כנפי האל, והיא האמינה שהדרך לכך היא באמצעות מתן חינוך ראוי. החינוך בסגנון הנזירי שהציעה אמור היה לאפשר לנשים לחיות בסביבה מוגנת, ללא ההשפעה של החברה הפטריארכלית החיצונית.
בתחילת העשור העשירי של המאה ה-17 התכתבה אסטל עם הפילוסוף ג'ון נוריס מבמרטון, לאחר שקראה את ספרו "Practical Discourses, upon several Divine subjects" (שיח מעשי על מספר נושאים שמימיים). ההתכתבות מאירה את מחשבותיה של אסטל בנוגע לאל ולתאולוגיה. נוריס סבר שהמכתבים ראויים לפרסום, וקיבל את הסכמתה של אסטל לפרסמם תחת הכותרת "Letters Concerning the Love of God" (מכתבים המספרים על אהבת האל) ב-1695. שמה לא הופיע בספר, אך עד מהרה התגלתה זהותה, וסגנון כתיבתה זכה לשבחים.
אסטל מתה ב-1731, מספר חודשים לאחר שעברה ניתוח כריתת שד בשל גידול שפשה בחזה. את ימיה האחרונים בילתה בבדידות בחדרה, בו הוצב כבר ארון מתים, והתייחדה עם אלוהיה. כיום ידועה אסטל בשל יכולתה לשיח חופשי הן עם גברים והן עם נשים בתקופתה, ובשל היותה הראשונה שהעלתה את מעמד הנשים בחברה לדרגה של ויכוח פילוסופי, מבלי להתבסס על טיעונים היסטוריים, בדומה לניסיונות שנערכו לפניה. בכך הושפעה מהפילוסוף דקארט, שהתאוריה שלו על הדואליזם של הגוף והשכל איפשרה לאסטל לקדם את הרעיון שנשים בורכו באותה מידה של שכל כגברים, ולכן אין להתייחס אליהן באופן הגרוע בו התייחסו אליהן. אנשי ההשכלה בני דורה, ואלו שיגיעו אחריה, כז'אן-ז'אק רוסו, החלו להטיף לדעה כי האדם מטבעו נולד חופשי, בניגוד לסדר האבסולוטיסטי הפאודלי הישן, בו נולד האדם כשהוא כבול למערכת של היררכיה חברתית נוקשה. משפטה של מרי אסטל המתייחס לדעות אלו, והמצוטט בכתבי הפמיניסטיות עד היום הוא - "אם כל הגברים נולדו חופשיים, מדוע נולדו כל הנשים משועבדות?".
מיצירותיה

A Serious Proposal to the Ladies for the Advancement of their True and Greatest Interest. London, 1694, 1697, 1701
Letters Concerning the Love of God, between the author of the 'Proposal to the Ladies' and Mr John Norris. London, 1695
Some Reflections upon Marriage. London, 1700
Moderation Truly Stated: A Review of a Late Pamphlet Entitul'd 'Moderation a Vertue' with a Prefatory Discourse to Dr D'Avenant Concerning His Late Essays on Peace and War. London, 1704
A Fair Way with the Dissenters and their Patrons. London, 1704
An Impartial Enquiry into the Causes of Rebellion and Civil War in This Kingdom. London, 1704
The Christian Religion as Profess'd by a Daughter of the Church of England. London, 1705
Bart'lemy Fair, or An Enquiry after Wit. London, 1709
לקריאה נוספת

Mary Astell, Political Writings. Patricia Springborg, ed. (Cambridge, 1996).
R. Perry, The Celebrated Mary Astell: An Early English Feminist. (Chicago, 1986)
Kinnaird, Joan. "Mary Astell: Inspired by Ideas." The article can be found in: Spender, Dale (ed.), Feminist Theorists: Three Centuries of Key Women Thinkers, Pantheon 1983, ISBN
Kinnaird, Joan. "Mary Astell and the Conservative Contribution to English Feminism." Journal of British studies XIX(1): 53-75, 1979.
Stanton, Kamille Stone. "'Affliction, the Sincerest Friend': Mary Astell's Philosophy of Women's Superiority through Martyrdom." Prose Studies 29:1. April, 2007: 104-114.
Stanton, Kamille Stone. "Male Feminists, Mary Astell (1668-1731) and Seventeenth-Century Anglican Anxiety." Topic 56. November, 2006.
נאונטולוגיה

ערך זה עוסק במדע העוסק בחקר היצורים בני זמננו. אם התכוונתם להתמחות בפגים ברפואת ילדים, ראו .
נאונטולוגיה (באנגלית: Neontology) היא ענף במדע הרפואה העוסק בטיפול, התפתחות ותחלואה של תינוקות שרק נולדו. בניגוד לפלאונטולוגיה, בחקר היצורים בני זמננו. נאונטולוגיה מתייחסת גם למחקר של יצורים שנכחדו בעת החדשה.
אחד האספקטים המרכזיים של נאונטולוגיה הוא שימוש באמבריולוגיה ובאנטומיה לצורך השוואה בין יצורים שונים. בשיטות אלו ואחרות מבצעים הנאונטולוגים מחקרי הומולוגיה ביולוגיים ומחפשים קווי דמיון מורפולוגיים, שמסייעים במיון טקסונומי ובתובנות לגבי תהליך האבולוציה.
הערות שוליים

↑  neonatology definition, Merriam-webster dictionary
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מרכוס מוריס

| --- | --- |

מוריס, 2018
 לידה:  2 בספטמבר 1989 (בן 35) פילדלפיה שבפנסילבניה
 עמדה:  סמול פורוורד, פאוור פורוורד
 גובה:  2.03 מטר
 מספר:  24
 מכללה:  אוניברסיטת קנזס (2008–2011)
 דראפט:  בחירה מספר 14, 2011 יוסטון רוקטס
 קבוצות כשחקן
 2011–2013   2013–2015   2015–2017   2017–2019   2019–2020   2020–2023 2023–2024 2024–:  יוסטון רוקטס   פיניקס סאנס   דטרויט פיסטונס   בוסטון סלטיקס   ניו יורק ניקס   לוס אנג'לס קליפרס פילדלפיה 76' קליבלנד קאבלירס
מרכוס דייוויד מוריס (באנגלית: Marcus David Morris; נולד ב-2 בספטמבר 1989) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בקבוצת קליבלנד קאבלירס מליגת ה-NBA. גובהו של מוריס 2.03 מטרים, והוא משחק בעמדות הסמול פורוורד והפאוור פורוורד. אחיו התאום, מרקיף, משחק גם כן בליגת ה-NBA, עבור דאלאס מאבריקס.
קריירת מכללות

מוריס נולד וגדל בעיר פילדלפיה שבפנסילבניה. בבגרותו למד באוניברסיטת קנזס ושיחק בקבוצתה במשך שלוש עונות (2008-2011), יחד עם אחיו מרקיף. בעונתו האחרונה העמיד ממוצעים של 17.2 נקודות ו-7.6 ריבאונדים למשחק ונבחר לשחקן המצטיין של מחוז ה-Big 12 ולחמישיית העונה השנייה של ליגת המכללות.
קריירה ב-NBA > יוסטון רוקטס

מוריס נבחר בבחירה ה-14 בדראפט 2011 על ידי קבוצת יוסטון רוקטס, כ-5 דקות אחרי אחיו מרקיף שנבחר בבחירה הקודמת על ידי פיניקס סאנס. בעונת הרוקי שלו שותף ב-17 משחקים בלבד, בהם שיחק כ-7.4 דקות וקלע 2.4 נקודות בממוצע למשחק. בעונה הבאה השתפרה תרומתו הממוצעת ל-8.6 נקודות ו-4.1 ריבאונדים ב-21.4 דקות למשחק, בין היתר בשל היעדרותם של הפאוור פורוורדים לואיס סקולה, שעזב את הקבוצה, ופטריק פטרסון שנפצע.
קריירה ב-NBA > פיניקס סאנס

במהלך אותה עונה, ב-21 בפברואר 2013, הועבר מוריס בטרייד לפיניקס סאנס בתמורה לבחירת דראפט עתידית, ובכך הצטרף בפיניקס לאחיו מרקיף. הייתה זו הפעם השנייה בה משחקים בסאנס זוג אחים תאומים, לאחר שדיק וטום ואן ארסדייל שיתפו פעולה בפיניקס בעונת 1976/1977, האחרונה שלהם ב-NBA. ב-8 במרץ 2013 הפכו האחים מוריס לזוג התאומים הראשון ב-NBA שפותח יחד בחמישייה הפותחת של אותה קבוצה, כשמרכוס הוצב כסמול פורוורד הפותח במשחק מול סקרמנטו קינגס.
ב-29 בספטמבר 2014 חתם מוריס על הארכת חוזה בפיניקס ל-4 עונות נוספות עבור 20 מיליון דולר, בעוד אחיו מרקיף האריך את חוזהו לאותה תקופה עבור 32 מיליון דולר. מרכוס ומרקיף, יחד עם חבריהם לקבוצה האחים זוראן וגוראן דרגיץ', שיחקו יחד למספר דקות במהלך הרבע האחרון של משחק מול פילדלפיה 76' ב-2 בינואר 2015.  בכך, נרשמה הפעם הראשונה בהיסטוריית ה-NBA בה שני זוגות אחים משתתפים יחד במשחק עבור אותה קבוצה. ב-6 בפברואר 2015 קבע מוריס שיאי קריירה של 34 נקודות ו-12 ריבאונדים כשעלה מהספסל בניצחון קבוצתו על יוטה ג'אז בתוצאה 100-93.
קריירה ב-NBA > דטרויט פיסטונס

לקראת עונת 2015/2016 נשלח בטרייד לדטרויט פיסטונס, יחד עם דני גריינג'ר ורג'י בולוק, בתמורה לבחירת דראפט עתידית. בסיום אותה עונה שיחק לראשונה בשלב הפלייאוף, אך הודח עם קבוצתו כבר בסיבוב הראשון לאחר שהפסידה לקליבלנד קאבלירס בתוצאה 0–4. ב-28 בפברואר 2017 קלע שיא קריירה חדש של 37 נקודות בניצחון קבוצתו מול פורטלנד טרייל בלייזרס בתוצאה 120–113.
קריירה ב-NBA > בוסטון סלטיקס

ב-7 ביולי 2017 נשלח מוריס בטרייד לבוסטון סלטיקס, בתמורה לאייברי בראדלי ובחירת דראפט עתידית. בפלייאוף 2018 קלע 12.4 נקודות למשחק ועזר לסלטיקס להעפיל לשלב גמר המזרח, בו הפסידו לקליבלנד קאבלירס בתוצאה 3–4.
קריירה ב-NBA > ניו יורק ניקס

ביולי 2019 חתם מוריס על חוזה לעונה אחת בניו יורק ניקס.