stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ציונות
הציונות מהבחינה התאולוגית

על פי מיכאל רוזנק קיימות ארבע סוגיות מרכזיות, העולות בדיון התאולוגי על הציונות.
המשיחיות ופירוש הסימנים המצביעים על קץ הגלות.
מקומה של ארץ ישראל באמונה היהודית.
ייעודו התאולוגי של עם ישראל בזיקה בינו לבין הגויים.
ציווי התורה ותוקפם במציאות העכשווית.
לא די שקיימים חילוקי דעות בין החרדים לבין החילוניים, אלא שגם המחנה הדתי שסוע. לדוגמה, אומנם נטורי קרתא וגוש אמונים אינם חולקים באמונתם במשיח ובקדושתה של ארץ ישראל וכן רואים בגלות עונש ומסתייגים מהמודרנה ומריחוקה מהרוחניות. אבל תהום פעורה ביניהם ביחסם אל הציונות; אף על פי ששני המחנות אינם חולקים על סמכותו ההלכתית של הרמב"ם; אשר תיאר את המשיח ככובש את הארץ, יבנה את המקדש ויחדש כקדם את המצוות המוטלות על עם ישראל בארצו (משנה תורה, הלכות מלכים א').
על פי רוזנק קיימות ארבע תפישות יסוד תאולוגיות בעניין משמעותה הדתית של העשייה הציונית:
א. מדינת ישראל היא מעשה מרד באל, ומגלמת נסיגה רוחנית מהיהדות ההיסטורית. מבחינת שלילתם את הציונות, נטורי קרתא וחסידות סאטמר מחזיקים בעמדות קצה בעולם החרדי. שלילה זו מבוססת על האמונה שהגאולה תמומש במעשה השגחה, בידי משיח, שבניגוד למעשי הציונים, חל איסור להחיש את בואו. בעיניהם הציונות מעכבת את הגאולה האמיתית; והיא הגרועה שבכפירות שהתפתחו ביהדות, שכן היא הפרה את השבועה ש-'לא לעלות בחומה' (בבלי כתובות קיא עא), כלומר שלא לכבוש את ארץ ישראל ולא למרוד באומות העולם, קרי באל. קיצוניות פחות הן המפלגות החרדיות, אשר אמנם מתעלמות מיום העצמאות; אך משתתפות בסדר היום הלאומי של מדינת ישראל; בתקווה שהיא תחזור לדרך של יראת ה'. בין נטורי קרתא לבין ענף רדיקלי בתנועה הרפורמית קיימת תמימות דעים באשר לשלילתם את מדינת ישראל. לפי השקפתה של זאת, היהודים חדלו להיות אומה מאז פיזורם, והם מהווים קהילה דתית בלבד. פיזור ישראל בין הגויים היה מעשה השגחה, שכן הוא אפשר להגשים את הנבואה שעם ישראל יהיה אור לגויים; ובפועל הציונות מהווה רגרסיה מהבחינה הרוחנית.
ב. למדינת ישראל אין משמעות נורמטיבית במנותק ממרכיבי היסוד האחרים של היהדות; ומבחינה תאולוגית, קיים קשר סימביטי ביניהן והיא מרכיב חיוני של הציויליזציה היהודית; שכן קיומה של המדינה, אפשר להחזיר והחיה יסוד מהותי למבנה היהדות, והוא חברה יהודית בארץ ישראל. על פי גישה זו אין למדינה משמעות דתית משל עצמה; ואין היא אלא מכשיר לקיום מצוות באופן מיטבי; ועל כן, על פיה אין פגם בהפרדה בין דת ומדינה.
ג. קיים קשר מהותי בין תורת ישראל וארץ ישראל, ולמדינת ישראל משמעות הלכתית ומוסרית גדולה במערכת הקדושה היהודית. מחזיק בגישה זו הרמב"ן, בפירושו לויקרא יח כה, שמעלה ש'עיקר כל המצוות ליושבים בארץ ישראל, היא ארץ ה'. הרמב"ן גם פסק כי יש לכבוש את ארץ ישראל מידי הנוכרים, בנסיבות המאפשרות את זאת. אף הוגים חילוניים והומניסטיים מחזיקים בעמדה זו, אלא שעל דרך האלגוריה, הם נתנו משמעות מוסרית לטעם ההלכתי.
ד. תאולוגיה של גאולה היסטורית, ותפישת מדינת ישראל כמגלמת ישועה של ה' וקיום הבטחותיו בדבר קץ הגלות. תאולוגים המשתייכים לאסכולה זו מפרשים את האירועים שהתרחשו מאז ייסוד הציונות, כמעין אתחלתא דגאולה. השואה כמו הקמת מדינת ישראל ופריחתה מוסברים על רקע סיום תקופת הגלות, וקיום הבטחת האל, המובעת בחזון הנביאים.
מונחים בציונות

אנטי-ציונות
פוסט-ציונות
מונחים בציונות > מנהיגים

בנימין זאב הרצל
דוד וולפסון
אוטו ורבורג
חיים ויצמן
דוד בן-גוריון
זאב ז'בוטינסקי
יצחק יעקב ריינס
אחד העם
חיים ארלוזורוב
מונחים בציונות > מימוש הציונות

העלייה הראשונה
העלייה השנייה
העלייה השלישית
העלייה הרביעית
העלייה החמישית
העלייה ההמונית
תחיית השפה העברית
חלוציות והתיישבות
יישובי חומה ומגדל
עם הפנים קדימה: המכון לאסטרטגיה ציונית
מונחים בציונות > הכרה בינלאומית

הצהרת בלפור
הספר הלבן הראשון
תוכנית החלוקה
מונחים בציונות > ארגוני התנועה הציונית

ההסתדרות הציונית
הסוכנות היהודית
הקרן הקיימת לישראל
קרן היסוד
מינהל מקרקעי ישראל
המשרד הארצישראלי
מונחים בציונות > מפלגות ותנועות

ביל"ו
חובבי ציון
ציוני ציון
פועלי ציון
פועלי ציון שמאל
אחדות העבודה
אגודת ישראל
פועלי אגודת ישראל
הפועל הצעיר
מפלגת השומר הצעיר
מפלגת פועלים השומר הצעיר
מפא"י
התנועה לאחדות העבודה
התנועה לאחדות העבודה פועלי ציון
הציונות הכללית
המזרחי
הפועל המזרחי
הצה"ר
בית"ר
העובד הציוני
מונחים בציונות > תנועות נוער

השומר הצעיר
החלוץ
דרור (תנועה)
הנוער העובד והלומד
בני עקיבא
עזרא
בית"ר
לקריאה נוספת > מחקרים

בן-ציון דינור (עורך), ספר תולדות ההגנה, א-ג, תל אביב: הוצאת מערכות, 1972-1955
דוד ויטל, המהפכה הציונית, 3 כר', עם עובד, 1991-1978
גדעון שמעוני, חיים אבני, (עורכים), הציונות ומתנגדיה בעם היהודי, ירושלים: הספרייה הציונית, ההסתדרות הציונית העולמית והוצאת מוסד ביאליק, 1990
שמואל אלמוג, לאומיות, ציונות, אנטישמיות: מסות ומחקרים, ירושלים: הוצאת הספרייה הציונית, ההסתדרות הציונית העולמית, תשנ"ב 1992
אביעזר רביצקי, הקץ המגולה ומדינת היהודים: משיחיות, ציונות ורדיקליזם דתי בישראל, הוצאת עם עובד, תל אביב, תשנ"ב 1993
פנחס גינוסר, אבי בראלי (עורכים), ציונות – פולמוס בן זמננו: גישות מחקריות ואידאולוגיות, הוצאת המרכז למורשת בן-גוריון, באר שבע, 1996
אמנון רובינשטיין, מהרצל עד רבין והלאה: מאה שנות ציונות, תל אביב: הוצאת שוקן, 1997
יואל רפל, אין זו אגדה: ציונות, הסיפור והמעשה, תל אביב: הוצאת ידיעות אחרונות וספרי חמד, 1997
בן הלפרן ויהודה ריינהרץ, הציונות: יצירתה של חברה חדשה (תרגמה מאנגלית עדה פלדור), ירושלים: מרכז זלמן שזר לתולדות ישראל, 2000 (הספר בקטלוג ULI)
גדעון שמעוני, האידאולוגיה הציונית, (תרגום: סמדר מילוא), ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, 2001
אניטה שפירא, ככל עם ועם – ישראל 1881–2000, מרכז זלמן שזר, 2014
יצחק קונפורטי, עיצוב אומה – המקורות התרבותיים של הציונות, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2019
Arieh Saposnik, Zionism's Redemptions: Images of the Past and Visions of the Future in Jewish Nationalism, Cambridge University Press, 2022 (הספר בקטלוג ULI)
Ofer Idels, Zionism: Emotions, Language and Experience, Cambridge University Press, 2024
אוצר לאומי: ספר הסודות

| --- | --- |

כרזת הסרט בישראל
 בימוי:  ג'ון טורטלטאב 
 הופק בידי:  ג'ון טורטלטאב, ג'רי ברוקהיימר 
 תסריט:  קורמק ויברלי, מריאן ויברלי 
 עריכה:  ויליאם גולדנברג, דוד רניי 
 שחקנים ראשיים:  ניקולס קייג'   דיאן קרוגר   ג'סטין ברת'ה
 מוזיקה:  טרבור רבין 
 צילום:  ג'ון שוורצמן, אמיר מכרי 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  סרטי וולט דיסני, סרטי ג'רי ברוקהיימר, Saturn Films, Junction Entertainment 
 חברה מפיצה:  סרטי אולפני וולט דיסני
 שיטת הפצה:  הפצה לאולמות הקולנוע, וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 21 בדצמבר 2007
 משך הקרנה:  119 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מתח, סרט חיפוש מטמון, סרט הרפתקאות, סרט פעולה 
 מקום התרחשות:  לונדון, פריז, וושינגטון די. סי., דקוטה הדרומית 
 תקציב:  $130,000,000
 הכנסות:  $457,364,600
 הכנסות באתר מוג'ו:   nationaltreasure2
 סרט קודם:  אוצר לאומי (2004)
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
אוצר לאומי: ספר הסודות (באנגלית: National Treasure: Book of Secrets) הוא סרט הרפתקאות אמריקאי משנת 2007, שביים ג'ון טורטלטאב והפיק ג'רי ברוקהיימר, בכיכובם של ניקולס קייג', דיאן קרוגר וג'סטין ברת'ה. סרט זה הוא המשך לסרט "אוצר לאומי" משנת 2004.
עלילה

בהמשך לסרט הקודם, בנג'מין גייטס עתה הוא איש מפורסם המוכר בכל בית בארצות הברית כאיש אשר גילה את אוצר האבירים הטמפלרים. חברו ריילי פול מתעניין יותר בהיסטוריה האמריקנית ואף חיבר ספר העוסק בה. אולם ספר זה אינו מוצלח במידה רבה בעיקר משום שציבור הקוראים לא יודע כי ריילי היה שותף מלא בתגלית המדהימה. גייטס נפרד זה עתה מחברתו, אביגייל צ'ייס אחראית הארכיון הממשלתי, והוא מעביר הרצאות המספרות את סיפור משפחתו ותמיכתם בנשיא אברהם לינקולן שמיגר את מרידות מדינות הדרום ושחרר את העבדים בארצות הברית. באחת מהרצאותיו מפסיק אותו מיץ' ווילקינסון בטענה כי הסיפור אינו אמיתי וע"פ הידוע לו מאבותיו, סב סבו של גייטס היה שותף פעיל ברצח הנשיא לינקולן, ואף יוצא בפרסום בנושא זה. גייטס יוצא במסע לטהר את משפחתו ויוצא לגלות את "עיר הזהב", עיר אינדיאנית קדומה העשויה כולה מזהב טהור. גייטס עורך מסע גם באנגליה, צרפת ואפילו בבית הלבן. לצורך משימתו הוא חוטף את נשיא ארצות הברית ונרדף בשל כך על ידי המשמר הפדרלי. הוא מצליח לשים את ידו על "ספר הסודות" אשר נגיש רק לנשיאי ארצות הברית, במטרה לאתר את העיר העלומה.
שחקנים

ניקולס קייג' - בנג'מין גייטס
ג'ון ווייט - פטריק גייטס
הרווי קייטל - פיטר סאדאסקי
אד האריס - מיטש וילקינסון
דיאן קרוגר - ד"ר אביגייל צ'ייס
ג'סטין ברת'ה - ריילי פול
ברוס גרינווד - נשיא ארצות הברית
הלן מירן - ד"ר אמילי אפלטון
זקרי גורדון - ילד עם קונספירציות
כריסטיאן קמרגו - ג'ון וילקס בות'
ביקורות והכנסות

הסרט זכה לביקורות מעורבות. לפי האתר "Rotten Tomatoes", כ־32% ממבקרי הקולנוע בארצות הברית נתנו לסרט ציון חיובי בהתבסס על 101 ביקורות. למרות זאת, בסוף השבוע הראשון לצאתו של הסרט הוא הכניס כ-44.7 מיליון דולר, מה שמיקם אותו כסרט המכניס בשבוע זה. ובתוך שמונה ימים הסרט הכניס 100 מיליון דולר. נכון לסוף שנת 2007 הסרט הכניס כ-219.9 מיליון דולר בארצות הברית וכ-237.4 מיליון דולר ברחבי העולם. בנוסף הסרט הכניס כ-93.1 מיליון דולר מהכנסות ה-DVD וה-Blu-ray.
סרט המשך

בשנת 2008, הבמאי ג'ון טרטלאוב אמר כי צוות ההפקה עובד על פיתוח סרט שלישי בסדרה. באוקטובר 2013, טרטלאוב אישר כי האולפנים, הוא והמפיק ג'רי ברוקהיימר רוצים יחדם עם השחקנים סרט שלישי והעריך כי בתוך שנתיים יתחילו צילומי הסרט השלישי במאי 2016, ניקולס קייג' אישר כי הסרט עודנו בתהליך כתיבה, וביולי 2018, טרטלאוב טען כי התסריט מוכן אך הסיפור לא שכנע דיו את אולפני דיסני. בינואר 2020, דווח כי כריס ברמנר, התסריטאי של "בחורים רעים 3", נשכר לכתוב תסריט חדש. במאי 2020, ג'רי ברוקהיימר אישר כי לא רק סרט שלישי נמצא בפיתוח, עם צוות השחקנים המקורי, אלא גם סדרה טלוויזיה שתשודר בשירות הסטרימינג Disney+, שתתמקד בקו עלילה דומה אך עם שחקנים צעירים יותר.
ראו גם

רצח לינקולן
צופן פלייפייר
הערות שוליים

↑  Kirkland, Bruce (מאי 30, 2008). "'National Treasure 3' in works". Jam!. CA: Canoe. אורכב מ-המקור ב-יולי 17, 2012.
↑  Franklin, Garth (22 באוקטובר 2013). "A "National Treasure 3" Is On The Way?". Dark Horizons. אורכב מ-המקור ב-31 במרץ 2014. נבדק ב-21 במרץ 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "'National Treasure 3': Nic Cage Says the Writers Are Still Fact-Checking". 25 במאי 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Alyssa Fikse (30 ביולי 2018). "The Director Of 'National Treasure' Explains Why We Haven't Gotten A Third Movie Yet". Uproxx. נבדק ב-30 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Kit, Borys (17 בינואר 2020). "'Bad Boys 4' in the Works (Exclusive)". The Hollywood Reporter. נבדק ב-17 בינואר 2020. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Mancuso, Vinnie (2020-05-07). "Exclusive: 'National Treasure' Disney+ Series In Development". Collider (באנגלית אמריקאית). נבדק ב-2020-05-07.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 227377831   WorldCat (עם VIAF): 227377831
לורן קרפנטר

| --- | --- |

 לידה:  7 בפברואר 1947 (בן 78) ברייטון, מישיגן, ארצות הברית 
 ענף מדעי:  גרפיקה ממוחשבת 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת וושינגטון  תיכון פויאלפ 
 מוסדות:  פיקסאר 
 פרסים והוקרה:  עמית ACM (1995) 
 
לורן קרפנטר (באנגלית: Loren Carpenter; נולד ב-7 בפברואר 1947) הוא חוקר ומפתח אמריקאי בתחום הגרפיקה הממוחשבת. הוא מייסד-שותף והמדען הראשי של אולפני האנימציה הממוחשבת "פיקסאר". נודע בעיקר כממציא-שותף של האלגוריתם Reyes rendering, ואחד מכותבי תוכנת PhotoRealistic RenderMan, המשמשת ביצירת תמונות ממודלים באמצעים ממוחשבים בכל סרטי הקולנוע של פיקסאר. לאחר רכישת פיקסאר על ידי חברת וולט דיסני ב-2006, הפך קרפנטר למדען-חוקר בכיר בחברת דיסני. הוא פרש לגמלאות בראשית שנת 2014.
חייו

קרפנטר נולד בברייטון, מישיגן. ב-1967 החל לעבוד בתחום המחשבים בחברת התעופה בואינג בסיאטל. במקביל סיים תואר ראשון במתמטיקה (1974) ותואר שני במדעי המחשב (1976) באוניברסיטת וושינגטון. בעבודתו עסק בשימושי טכנולוגיית מחשבים לשיפור תהליכי עיצוב מכניים בבואינג, שעדיין בוצעו בתקופה זו בצורה ידנית על נייר.
ב-1980, בכנס SIGGRAPH העוסק בגרפיקת מחשבים, הציג קרפנטר את "Vol Libre", סרטון בן שתי דקות שנוצר באמצעות מחשב. בעקבות זאת הוזמן לעבוד במחלקת המחשבים בחברת "לוקספילם" של ג'ורג' לוקאס, שבהמשך הפכה ל"פיקסאר". בתחילת עבודתו בחברה עבד קרפנטר על סצנת "אפקט בראשית" בסרט "סטאר טרק 2" (1982), שבה יצר מודל ממוחשב של כוכב לכת.
קרפנטר יסד עם אשתו רייצ'ל את חברת "סינמטריקס", החוקרת השתתפות אינטראקטיבית של קהל באמצעות מחשב.
קרפנטר נשוי לרייצ'ל ולהם בן אחד.
קריסטן אנדרסון-לופז

| --- | --- |

 לידה:  21 במרץ 1972 (בת 52) ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Kristen Jane Anderson 
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  ויליאמס קולג'  Charlotte Country Day School 
 בן או בת זוג:  רוברט לופז 
 צאצאים:  קייטי לופז, אנני לופז
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גראמי לשיר הטוב ביותר שנכתב למדיה ויזואלית (2015)  פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשיר הטוב ביותר (2013)  פרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר (2 במרץ 2014) 
 פרופיל ב-IMDb
 
קריסטן אנדרסון-לופז (באנגלית: Kristen Anderson-Lopez) (נולדה ב-21 במרץ 1972) היא שחקנית ופזמונאית אמריקאית. יחד עם בעלה רוברט לופז והנרי ג'קמן, אנדרסון-לופז כתבה והפיקה את המוזיקה עבור סרט הדיסני פו הדוב (2011) עבורו היו מועמדים לפרס אנני בקטגוריית הפסקול הטוב ביותר. בנוסף היא גם דיבבה את קולה של קנגה בסרט. כמו כן היא כתבה עבור דיסני את השירים למחזמר "מוצאים את נמו". היא ובעלה כתבו את השירים עבור סרט הדיסני "לשבור את הקרח" (Frozen) כולל השיר "Let It Go" עבורו זכו בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-86 ב-2 במרץ 2014. הזוג זכה פעם נוספת בפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-90 עבור השיר "Remember Me" מתוך הסרט של דיסקני ופיקסר "קוקו".
קורות חיים

אנדרסון-לופז גדלה בשלושה מקומות שונים: קרוטון און הדסון, ניו יורק (פרבר של העיר ניו יורק), עד 1986; שכונת פארק מאיירס בשארלוט (קרוליינה הצפונית) מ-1986 עד 1990; וואקסו, שארלוט, קרוליינה הצפונית (פרבר של שארלוט) החל מ-1990 והלאה, שם התגוררה גם בשנות לימודי האקדמיה שלה. הוריה ארין וג'ון עדיין מתגוררים בוואקסו. לדברי אביה, אנדרסון-לופז התאהבה בתיאטרון לראשונה בגיל 4, כשלקח אותה לראות מחווה מוזיקלית לרגל יובל המאתיים של ארצות הברית במקום מגוריהם אז, קרוטון און הדסון. לאחר שמשפחתה עברה לגור בקרוליינה הצפונית היא סיימה את לימודיה בבית הספר של שארלוט. היא למדה בקולג' וויליאמס במערב מסצ'וסטס לתואר כפול בדרמה ובפסיכולוגיה. היא סיימה שם את לימודיה ב-1994. לאחר שהתמחתה בתיאטרון בפלורידה עבדה אנדרסון-לופז במשך מספר שנים בעבודות זמניות, כאשר שאיפתה הייתה להפוך לשחקנית תיאטרון בברודוויי, ניו יורק. ב-1999 היא החלה לעבוד בתיאטרון המוזיקלי ליהמן אנג'ל BMI ומצאה שם את ייעודה כפזמונאית. שם גם פגשה את בעלה לעתיד, רוברט לופז.
באוקטובר 2003 נישאה אנדרסון ללופז, שבהמשך זכה בפרסי EGOT ככותב שירים, מלחין ופזמונאי, כולל שלושה פרסי טוני עבור אבניו קיו וספר המורמונים. לזוג שתי בנות, קייטי ואנני, אשר השתתפו בחלקי שירה בסרט לשבור את הקרח (Frozen).
הערות שוליים

↑  ‏ Full cast and crew for Winnie the Pooh 2011, באתר IMDb
↑  ‏39TH ANNUAL ANNIE NOMINATIONS & WINNERS, באתר AnnieAwards.org
↑  ‏Finding Nemo - The Musical, באתר וולט דיסני
↑  Anthony Breznican, ‏‏Disney's 'Frozen': Kristen Bell and Idina Menzel to voice animated tale, באתר Entertainment Weekly, ‏11 ביוני 2012
↑  Jason Newman, ‏‏Oscars 2014: 'Frozen' Track 'Let It Go' Wins Best Song, באתר RollingStone, ‏2 במרץ 2014
1 2  Lawrence Toppman, ‏‏Former Charlottean is front-runner for Oscar for 'Let It Go'באתר The Charlotte Observer, ‏28 בפברואר 2014
↑  Mark Kennedy, ‏‏Musical theater workshop becomes incubator for Broadway shows, באתר The Washington Post, ‏10 במאי 2014
↑  ‏‏WEDDINGS/CELEBRATIONS; Kristen Anderson, Robert Lopez, באתר The New York Times, ‏12 באוקטובר 2003
↑  Gillian Brockell, ‏‏Robert Lopez joins the exclusive EGOT club with 'Let It Go' win, באתר The Washington Post, ‏2 במרץ 2014
↑  Phil Gallo, ‏‏Oscars 2014: 'Frozen' Ballad Wins Best Song, Giving Robert Lopez the EGOT, באתר billboard, ‏2 במרץ 2014
↑  ‏2004 Tony Award Winners, באתר BroadwayWorld
↑  Bryan Alexander, ‏‏'Frozen': Family affair for married songwriters, באתר USA TODAY, ‏25 בנובמבר 2013
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007413651705171  PLWABN: 9810553768205606  BNE: XX5530755  BnF: cb16952943t (data)  GND: 1053687761  ISNI: 0000 0001 2357 9842  LCCN: no2011104850  MusicBrainz: 38f2e3b1-cc8d-43d1-b840-929247eeecac  NDL: 001175267  NKC: xx0257818  NTA: 345722345  VIAF: 98151776826018012869   WorldCat (עם VIAF): 98151776826018012869
המסע המופלא של אהרוני וגידי

| --- | --- |
 סוגה:  טלוויזיה תיעודית 
 שחקנים:  גידי גוב  ישראל אהרוני 
 ארץ מקור:  ישראל ישראל
 שפות:  עברית
 מספר עונות:  8
 מספר פרקים:  59
 הפקה
 אורך פרק:  45 דקות
 שידור
 רשת שידור:  ערוץ עשר (2017-2011) רשת 13 (2018-היום)
 תקופת שידור מקורית:  יוני 2011 – הווה
 קישורים חיצוניים
 דף התוכנית ב-IMDb
 
המסע המופלא של אהרוני וגידי (החל מעונה שביעית נקראת אהרוני וגידי) היא תוכנית מציאות תיעודית ישראלית שנוצרה על ידי השף ישראל אהרוני, במסגרתה הוא יוצא יחד עם המוזיקאי גידי גוב לסדרת מסעות במדינות שונות, ושניהם נחשפים לתרבויות אוכל ולמאכלי רחוב שונים.
תוכנית הבכורה של "המסע המופלא של גידי ואהרוני" עלתה למסך הטלוויזיה לראשונה בערוץ 10 בשנת 2011.
בעקבות הקשיים אליו נקלע ערוץ 10, ובטרם הושלם המיזוג בין ערוץ עשר ורשת 13, רכשה רשת מדיה את הסדרה, ומהעונה השביעית היא משודרת ברשת 13.
עונה 1 - דרך המשי

העונה עלתה ביוני 2011 בערוץ 10. ותיארה את מסעם לאורך דרך המשי ממזרח למערב.
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: סין
פרק 2: סין
פרק 3: סין
פרק 4: אוזבקיסטן
פרק 5: מזרח טורקיה
פרק 6: טורקיה
פרק 7: איטליה
עונה 2 - אוכל רחוב

העונה עלתה באוגוסט 2014 בערוץ 10
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: וייטנאם
פרק 2: בורמה
פרק 3: מרוקו
פרק 4: הודו
פרק 5: תאילנד
פרק 6: שינג'יאנג
עונה 3 - אוכל רחוב

העונה עלתה בנובמבר 2014 בערוץ 10
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: סין
פרק 2: הולנד
פרק 3: קוריאה הדרומית
פרק 4: אתיופיה
פרק 5: אתיופיה
עונה 4 - אוכל רחוב

העונה עלתה במרץ 2016 בערוץ 10
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: יפן
פרק 2: איטליה
פרק 3: הודו
פרק 4: נהר המקונג
פרק 5: טיוואן
פרק 6: מקסיקו
פרק 7: פרו
עונה 5 - אוכל רחוב

העונה עלתה בנובמבר 2016 בערוץ 10
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: ברזיל
פרק 2: ברזיל
פרק 3: איטליה
פרק 4: יפן
פרק 5: טיוואן
פרק 6: מקסיקו
פרק 7: קמבודיה
פרק 8: הודו
פרק 9: פרו
עונה 6 - הים התיכון

העונה עלתה באוקטובר 2017 בערוץ עשר
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: מרוקו
פרק 2: ברבג'יה
פרק 3: יוון
פרק 4: אלבניה
פרק 5: איטליה
פרק 6: הריביירה הצרפתית
פרק 7: ספרד
פרק 8: ספרד
פרק 9: ישראל
פרק 10: ישראל
עונה 7 - ארצות הברית

העונה עלתה בנובמבר 2018 ברשת 13
| מספר פרק | שם | יעדים |
| --- | --- | --- |
| פרק 1 | המסע מתחיל | מסצ'וסטס, וניו יורק |
| פרק 2 | ניו יורק ופילדלפיה | ניו יורק, ופנסילבניה |
| פרק 3 | הסוד שמאחורי ההמבורגר | אינדיאנה, ואילינוי |
| פרק 4 | המאפיה האיטלקית | שיקגו, ודקוטה הדרומית |
| פרק 5 | המערב הפרוע | ויומינג ויוטה |
| פרק 6 | המבורגר מפלצתי | נבדה |
| פרק 7 | פרק סיום עונה | קליפורניה |
עונה 8 - המסעדות המופלאות בעולם

העונה עלתה במרץ 2020 ברשת 13, בעקבות התפרצות נגיף הקורונה בישראל הופסק שידור הסדרה לאחר הפרק השני. ב-10 באוגוסט 2020 חזרה העונה לשידור.
| מספר פרק | מקום |
| --- | --- |
פרק 1: איטליה
פרק 2: קו-קוט
פרק 3: הודו
פרק 4: גאורגיה
פרק 5: סינגפור
פרק 6: פולין
פרק 7: תאילנד
פרק 8: אנגליה
קול

ערך זה עוסק בתנודה של גלים. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
.
.
יצירתו של האמן וינסנצו סוקו (Vincenzo Succo) המציגה מכשירים היכולים להשמיע קולות
זמרת המכוונת את קולה למיקרופון, אשר משמש להגברה של הקול.
קול במובן צליל הוא תופעה פיזית ומתפשטת בחומר, אשר יכולה להיקלט על ידי איבר או מכשיר שמיעה ולהיות מתורגמת לחוויה חושית שמיעתית. המונח קול מתייחס לעיתים באופן ספציפי לקול האנושי, בדיבור ובזמרה, שהוא מקרה פרטי, סוג של צליל.
מאפיינים פיזיקליים

הקול הוא סוג של גל, ויכול להתפשט בגז, נוזל, מוצק ופלזמה. לפי הגדרה אחרת, הקול הוא תוצר לוואי של מחזורי של דחיסות ודילול מולקולריים, או גלי אורך שמתפשטים, דרך תווך (החומר בו מתפשט הקול, לדוגמה האוויר, דרכו עובר הקול למשל בשיחה רגילה בין אנשים), הניתן לדחיסה (כל חומר למעט ריק). מייצר הקול נקרא גם "מקור הגל". גלי קול ניתנים לתיאור בצורה גרפית, כאשר ציר אחד הוא ציר הזמן או המרחב, והציר השני הוא צפיפות התווך.
גלי קול נוצרים בשל עלייה או ירידה בלחץ בנקודה או באזורים מסוימים של חומר, הנקראת הפרעה. עלייה או ירידת לחץ זו נוצרת כאשר מולקולה אחת או יותר של החומר נדחפת לכיוון מסוים ולכן מתקרבת ו"נלחצת" אל המולקולות הסמוכות באותו כיוון, מה שיוצר אזור דחוס או לחוץ יותר, ובאותו זמן מתרחקת או נמשכת מהמולקולות שבכיוון המנוגד, מה שיוצר אזור פחות לחוץ/דחוס או דליל יותר. כיוון שכל מולקולה קשורה בכוחות משיכה ודחייה למולקולות שסביבה, נוצר "אפקט דומינו": כל מולקולה שנדחפת, נדחפת אל ודוחפת את המולקולות הבאות באותו כיוון, הן דוחפות את הבאות אחריהן וכך הלאה. מהצד השני, כל מולקולה שנמשכת, מושכת אחריה את המולקולות שמהן היא נמשכה, הן מושכות את הבאות לפניהן וכן הלאה. כך הפרעה בנקודה אחת מתפשטת בהכרח בחומר לכל הכיוונים כשהיא מועברת בין מולקולות סמוכות. כשהלחץ בנקודה מסוימת עובר הלאה, הוא מותיר מיד אחריו תת-לחץ באותה נקודה, ולהפך. כך ההפרעה הופכת מנקודה לכדור מתפשט של לחץ גבוה ונמוך לסירוגין, הגורם לתווך לרעוד או לרטוט.
ההפרעה נוצרת על ידי מתן אנרגיה קינטית למולקולה אחת או יותר של התווך. אנרגיה זו יכולה להימסר על ידי אנרגיה קינטית אחרת (כלומר על ידי פגיעה של חומר אחד בחומר אחר), או על ידי אנרגיה אחרת. כאשר שני תווכים שונים או יותר (למשל מיתר מתכת, האוויר שסביבו, עור התוף של אוזן) נמצאים בסמוך זה לזה, גל הקול עובר מהאחד אל השני וממשיך להתפשט בו. אפשר לומר שהתווך הראשון יצר הפרעה בתווך השני, התווך השני יצר הפרעה בשלישי וכן הלאה. כך קורה שתווך מסוים מתווך את גל הקול בין התווך הקודם (שהפריע לו) לתווך הבא (שלו הוא מפריע). התופעה שבה שניים או יותר חומרים שאינם נוגעים זה בזה (למשל שני מיתרים בפסנתר, או מיתרי קול אנושיים וכוס זכוכית) מתווכים על ידי חומר שלישי שנמצא ביניהם (למשל אוויר), ולכן רועדים יחדיו עקב אותה ההפרעה, נקראת "הדהוד סימפתטי".
הקול הוא תופעה גלית, וככזה, מתאפיין בתדירות, במהירות ובמשרעת (אמפליטודה). המשרעת היא העוצמה של לחץ גל הקול המשתנה בתוך הגל, או המרחק בין שיא הלחץ לשיא תת-הלחץ. עוצמת הקול נמדדת בדציבלים (שהוא יחס לוגריתמי, ובמילים אחרות, אינו יחס ישיר).
מהירות הקול – מהירות הקול תלויה בגורמים רבים, ביניהם סוג, טמפרטורה ולחץ התווך. למשל, גלי קול עוברים דרך האוויר במהירות שונה מאשר דרך מים. באוויר, ביום יבש בו הטמפרטורה היא 20 מעלות צלזיוס, מהירות הקול היא 343 מטרים לשנייה (כ-1,250 קמ"ש).
מהירות הקול איטית מאוד יחסית למהירות האור. הבדל זה מסביר לדוגמה את פער הזמנים בין ראיית הברק לבין שמיעת הרעם, למרות שהם נוצרים בפער זמנים קצר יחסית.
תדירות גל הקול היא מספר הרעידות, כלומר מספר הפעמים שהתווך מגיע לשיא הלחץ או לשיא התת-לחץ בפרק זמן נתון. התדירות נמדדת בהרץ (מספר רעידות בשנייה). האוזן האנושית מסוגלת להבחין בגלי קול שתדירותם היא בטווח שבין 20 לכ-20,000 הרץ. בעלי חיים שונים מסוגלים להבחין בטווחים שונים של תדירות קול.
קול כחוויה פסיכו-אקוסטית

החוויה הפסיכו-אקוסטית של הקול, הוא האופן בו הצליל נתפש על ידי אדם או בעל חיים. נהוג לאפיין את החוויה שנוצרת כתוצאה מגירוי של גלי קול מחזוריים או מחזוריים-למחצה באמצעות גובה, עוצמה, גוון ומשך.
באופן כללי, הקשר בין החוויה הפסיכו־אקוסטית של הצליל, לבין המאפיינים הפיזיקליים של גל הקול הוא מורכב למדי. עם זאת, יש התאמה ברורה בין מספר מאפיינים בסיסיים של הצליל לתכונות פיזיקליות של הגל, כמתואר להלן. בהמשך יהיה נוח לדמיין את הגל כפונקציה המתארת את לחץ האוויר בכל נקודה בזמן ובמרחב.
קול כחוויה פסיכו-אקוסטית > עוצמת הצליל

על אף שהתחושה הנשמעת של עוצמת הצליל מושפעת מגורמים רבים, יש התאמה ברורה בינה לבין המשרעת של גל הקול. אם ניקח גל קול, ונבנה ממנו גל שני על ידי כך שבכל נקודה בזמן ובמרחב נכפיל את לחץ האוויר לפי איזשהו יחס קבוע (ליתר דיוק, נכפיל את ההפרש ביחס ללחץ הממוצע, שהוא בערך אטמוספירה אחת), נקבל שני גלים הנבדלים רק בעוצמתם.

במובן הפיזיקלי המדויק, נהוג למדוד עוצמה של קולות (לאו דווקא צלילים) ביחידות של דציבל. לרוב משתמשים בדציבלים כמדד של עוצמה יחסית (כאשר משווים עוצמות של שני צלילים, למשל), אם כי ניתן להשתמש בהם גם כדי לתאר עוצמה מוחלטת (ביחס לתקן שנקבע) ואז אפשר לחשב את המשרעת של גל הלחץ על סמך העוצמה בדציבלים.
במוזיקה קלאסית נהוג לתאר את תחושת העוצמה, או הדינמיקה, הרצויה באמצעות מילים (שמקורן באיטלקית): פיאניסימו, פיאנו, פורטה, פורטיסימו, ועוד. נראה, כי החוויה הרגשית של היצירה מושפעת לא-פחות, ואולי אף יותר, משינויים בעוצמת הצליל. ועל כן גם להם סימנים ומונחים מיוחדים כגון קרשנדו ודימינואנדו. ישנן מספר יצירות של מוזיקה אלקטרונית בהן העוצמה מוגדרת באופן מדויק, בדציבלים.