stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אדוארד פרלונג
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | שליחות קטלנית 2: יום הדין | ג'ון קונור |  |
| 1992 | בית קברות לחיות 2 | ג'ף מת'יוס |  |
| 1993 | לב אמריקני | ניק קלסון |  |
| 1993 | משפחה עם תקווה | שייני לייסי |  |
| 1994 | שטיפת מוח | מייקל בראואר |  |
| 1994 | אודסה הקטנה | ראובן שפירא |  |
| 1994 | נבל העשב | קולין פנוויק |  |
| 1996 | לפני ואחרי | ג'ייקוב ריאן |  |
| 1998 | פקר | פקר |  |
| 1998 | אמריקה X | דני ויניארד |  |
| 1999 | דטרויט רוק סיטי | הוק |  |
| 2000 | מאחורי החומות | רון דקר |  |
| 2001 | The Knights of the Quest | סימון |  |
| 2003 | רצח בשידור חי | תומאס קרוס |  |
| 2005 | Intermedio | מאליק |  |
| 2005 | העורב 4: תפילה מרושעת | ג'ימי קורבו |  |
| 2005 | עולם אכזר | פיליפ מרקהאם |  |
| 2005 | העיר התחתית של ונציה | גארי |  |
| 2006 | ג'ימי וג'ודי | ג'ימי וייט |  |
| 2006 | The Visitation | ברנדון ניקולס |  |
| 2006 | תקוות גדולות | טיי |  |
| 2006 | The Covenant: Brotherhood of Evil | דייוויד גודמן | שוחרר תחת השם Canes בפסטיבל הקולנוע בקאן 2006 |
| 2006 | Warriors of Terra | כריס |  |
| 2007 | לחיות ולמות | סם |  |
| 2008 | Dark Reel | אדראן וולץ |  |
| 2009 | Stoic | הנר קאטיש |  |
| 2009 | דארפור | אדריאן ארצ'ר |  |
| 2009 | Night of the Demons | קולין לוי |  |
| 2010 | דרך המלך | דינו סקארפינו |  |
| 2011 | הצרעה הירוקה | טופר |  |
| 2011 | This Is Not a Movie | פיט נלסון |  |
| 2011 | The Mortician | פטרובסקי |  |
| 2011 | Below Zero | ג'ק / פרנק |  |
| 2011 | Witness Insecurity | ג'וני | שוחרר ל-DVD תחת השם Absolute Killers |
| 2011 | Tequila | סמית' |  |
| 2012 | בשם הכסף | טומי |  |
| 2012 | Crave | ראבי |  |
| 2012 | Paranormal Abduction | פרנק |  |
| 2013 | Matt's Chance | מאט |  |
| 2013 | The Zombie King | סמואל פיטרס |  |
| 2013 | תקיפה בוול סטריט | שון | AKA: Bailout: The Age of Greed |
| 2013 | Awakened | תומאס ברטון |  |
| 2014 | Stitch | מרסדן |  |
| 2014 | The Last Light | נואה |  |
| 2014 | Aftermath | בראד |  |
| 2015 | A Perfect Vacation | ברטו | AKA: Awaken |
| 2016 | A Winter Rose‏ | ווילי |  |
| 2017 | The Reunion | סקיפ |  |
| 2019 | שליחות קטלנית: גורל אפל | ג'ון קונור |  |
| TBA | The Endless Whispers | מת'יו ג'קמן |  |
| TBA | Karma |  |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | סאטרדיי נייט לייב | ג'ון קונור | ללא קרדיט; פרק: "Linda Hamilton/Mariah Carey" |
| 2006, 2010 | CSI: ניו יורק | שיין קייסי | 5 פרקים |
| 2012 | תפיסה | פיט | פרק: "Nemsis" |
| 2012 | הגליידס | ויין בלינג'ר | פרק: "Public Enemy" |
קרבות טקסס ואריזונה

קרבות טקסס ואריזונה הם כינוי שהיה שגור בפי הטייסים לסדרה של קרבות אוויר שהתחוללו ביולי 1969, במסגרת מלחמת ההתשה, ביוזמת חיל האוויר הישראלי, במטרה לשחוק את חיל האוויר המצרי, ובמהלכם הופלו כ-20 מטוסי קרב מצריים. שמם הרשמי של קרבות אוויר אלה הוא "מבצעי רימון".
רקע ותכנון הקרבות

בחודשים הראשונים של מלחמת ההתשה נהגו מטוסים מצריים לחדור לסיני למשימות צילום ותקיפה של כוחות צה"ל. בתגובה לחדירות המטוסים הזניק חיל האוויר מטוסי יירוט והתנהלו קרבות אוויר בהם יורטו מספר מטוסים מצריים.
בתחילת יולי הוחלט בחיל האוויר ליטול את היוזמה ולחדור עם מטוסי יירוט לשטח מצרים שנבחר מראש כמתאים לניהול קרבות אוויר. בכך שאפה ישראל להקטין את היוזמה לחדירת מטוסים מצריים לסיני ולהקטנת הנכונות המצרית להרחבה של הפעילות ההתקפית המצרית בכלל.
האזור שנבחר לניהול קרבות אוויר יזומים היה "המדבר המזרחי" בחלקו הצפוני של מפרץ סואץ ודרום מערבית לעיר סואץ. במרחב לא היו בסיסים של חיל האוויר המצרי, לא היו בו סוללות טילי קרקע אוויר, בצפונו של המרחב נישא ג'בל עתקה שהיה לנקודת ייחוס טובה לטייסים הישראלים, ממערב למרחב מפרץ סואץ שאיפשר לטייסים שנפגעו נטישה בטוחה מעל לים ולמסוקי חיל האוויר יכולת טובה לחלץ אותם, את המרחב חרצו מספר גאיות ממזרח למערב שאיפשרו חדירה נמוכה לשטח מצרים ללא גילוי מכ"ם.
קרבות אלה כונו על ידי הטייסים "טקסס" ו"אריזונה" על שום הדמיון לקרבות האקדוחנים שבהם השולף המהיר היה המנצח. 
חיל האוויר נקט בטקטיקה קרבית שהוכיחה עצמה כיעילה ודבק בה בסדרה של קרבות דומים זה לזה שנקראו "מבצעי רימון". הטקטיקה הייתה:
במבצעים השתתפו רק מטוסי מיראז' 3 שהיו מטוסי הירוט המתקדמים יותר שברשות חיל האוויר.
הטייסים שהשתתפו בקרבות היזומים היו טייסים מובילים בעלי ניסיון שנבחרו על ידי מפקד חיל האוויר.
המטוסים לא הוזנקו מהבסיסים הקבועים אלא בדרך כלל מרפידים או משדה אופיר שהם בסיסים קדמיים בסיני וקרובים לאזור הקרבות כך שכמות הדלק תאפשר קרב ממושך מעל שטח מצרים.
הטייסים קיבלו מראש אישור לירט מטוסים מצריים ולא נזקקו לקבל אישור מהבקרה לפני פתיחה באש.
המטוסים הישראלים טסו בהפגנתיות, לעיתים בנתיבים מאיימים לעבר בסיסים חשובים במצרים והמתינו להזנקות של מטוסי יירוט מצריים מדגם מיג 21 וכשאלה הגיעו, ניהלו מולם קרבות אוויר.
בחלק מהמבצעים הזניקו הישראלים מטוס צילום, מטוסי תובלה ומסוקים כפתיון וכאשר הופיעו מיגים התרוממו המיראז'ים שהמתינו בגובה נמוך מתחת לגובה גילוי מכ"ם ליירטם.
עם תחילת הקרב שיבשו הישראלים באמצעות לוחמה אלקטרונית את התקשורת שבין המטוסים לבקרה ואת שידורי המכ"מים המצריים.
קרבות אלה הסתיימו בדרך כלל בהפלת מספר מטוסים מצריים. אבדות מתמשכות וניכרות בתקופה זו הביאו לשחיקה בכוחו ובביטחונו של חיל האוויר המצרי.
הקרבות

קרב האוויר היזום הראשון התרחש ב-2 ביולי. במהלך הלילה תקפו כוחות קומנדו ישראליים שלושה מוצבים של הצבא המצרי באזור מפרץ סואץ וגרמו לאבדות למצרים. היה צפוי שהמצרים לא יבליגו על חדירת מטוסים לשטחם. לכן הזניק חיל האוויר זוג מטוסי מיראז' מטייסת 119 לתוך שטח מצרים. כנגד הזוג הישראלי הזניקו המצרים זוג מיג 21. מטוס מיג אחד הופל על ידי עמוס עמיר בירי תותחים. מששבו המיראז'ים החליט מפקד חיל האוויר ליזום קרב נוסף והזניק שוב זוג מיראז'ים מטייסת 119. הפעם הזניקו המצרים שמונה מטוסים כנגדם. שוב התפתח קרב אוויר שבו הופלו שני מיגים על ידי איתן כרמי. במהלך הקרב הוזנק זוג מיראז'ים נוסף, הפעם מטייסת 117. הזוג הצטרף לקרב ובמהלכו הפיל קובי ריכטר באמצעות טיל שפריר 2 מיג רביעי. הייתה זו ההפלה המבצעית הראשונה בטיל זה.
קרב אוויר נוסף התרחש ב-7 ביולי בסמוך לשעה 16:00. מטוס צילום ישראלי שחדר לשטח מצרים גרם להזנקת מיגים. אליהם הוזנק זוג מיראז'ים ישראליים מטייסת הקרב הראשונה. בקרב הופלו שני מטוסי מיג באש תותחים בגובה נמוך. מיג אחד הופל על ידי הטייס המוביל עודד מרום והמיג השני על ידי הטייס הצעיר אבינועם קלדס.
ב-20 ביולי הוזנקה רביעיית מיראז'ים כנגד רביעיית מיג 17. בסמוך לתעלה הפיל גיורא יואלי מיג ראשון באש תותחים, ובהמשך המרדף הפיל גיורא אפשטיין מעל אסמאעיליה מיג שני באש תותחים.
ב-21 ביולי בקרב אוויר ממושך שנמשך כחצי שעה הופלו שלושה מטוסים ושניים נוספים באש נ"מ. סה"כ הופלו שני מטוסי מיג 21, שני מיג 17 וסוחוי 7. שני מטוסי מיראז' נפגעו האחד בטיל אוויר אוויר והשני באש מהקרקע, אך הצליחו לחזור לישראל וטייסיהם נטשו את מטוסם וצנחו בשלום.
ב-24 ביולי, בקרבות אוויר שנמשכו כל היום, הופלו שבעה מטוסים מצריים מדגם מיג 21, מיג 17, סוחוי 7. מטוסים מצריים נוספים נפגעו. טייס מצרי שנטש את מטוסו, רב-סרן נביל סעיד, נשבה על ידי כוחות צה"ל.
התנהלות המצרים בתקופת הקרבות

במהלך הקרבות פרסמו המצרים הודעות שבהן הוצגו לצד אבדותיהם גם הצלחות בהפלת מטוסים ישראלים.
בחלק מהקרבות אף נטען כי מספר המטוסים הישראלים שהופלו בקרב היה גדול מזה של המצרים.
בספר זכרונותיו של הרמטכ"ל המצרי סעד א-שאזלי, "חציית התעלה", כתב כי טייסים מצריים שחזרו מהקרבות דווחו על הפלות רבות שביצעו ובכך הביאו לסיפוק במצרים. שאזלי מעיד שהשתומם מהעובדה שבמהלך הקרבות לא נמצאו שרידי מטוס ישראלי על אדמת מצרים ומעולם לא צנח טייס ישראלי עליה.
ראו גם

מבצע בוקסר
הערות שוליים

↑  שמשון עופר, הופלו עוד שני 'מיג 21' מצריים, דבר, 8 ביולי 1969
↑  גיורא אפשטיין, ‏הפלת מיג 17 מצרי, 20.7.1969, באתר "מרקיע שחקים", 8 במאי 2021
↑  שמשון עופר, חיל האוויר תקף והשמיד ביצורים וסוללות טילים ותותחים בצפון התעלה, דבר, 21 ביולי 1969
↑  שמשון עופר, שבעה מטוסים מצריים הופלו ושניים נפגעו, דבר, 25 ביולי 1969
מייג'ור (רב-סרן) נביל סעיד, שנשבה על ידי צה"ל לאחר שמטוסו הופל
קלווין קיפטום

קלווין קיפטום צ'ריוט (באנגלית: Kelvin Kiptum Cheruiyot;‏ 2 בדצמבר 1999 – 11 בפברואר 2024) היה רץ קנייתי שיאן העולם בריצת מרתון. אלוף מרתון לונדון (2023), מרתון שיקגו (2023) ומרתון ולנסיה (2022). ב-2023 נבחר לאתלט השנה בעולם.
ביוגרפיה > 2020

סיים במקום שישי בחצי מרתון ולנסיה.
ביוגרפיה > 2022

מרתון הבכורה של קיפטום נערך בוולנסיה, ספרד ב-4 בדצמבר 2022 בשיא תחרות חדש של 2:01:53 דקות והתוצאה השלישית בטיבה בכל הזמנים. בחצי השני של הריצה קבע תוצאה של 60:15 דקות, המהיר בהיסטוריה.
ביוגרפיה > 2023

במרתון לונדון שנערך ב-23 באפריל 2023 זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:01:25 שעות, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים, 16 שניות איטי משיא העולם של בן ארצו אליוד קיפצ'וגה (2:01:09 שעות), לפני בן ארצו ג'פרי קמוורור (2:04:23 שעות) ואלוף העולם טמיראט טולה מאתיופיה (2:04:59 שעות). בחצי השני של הריצה קבע תוצאה של 59:45 דקות, המהיר בהיסטוריה.
ביוגרפיה > שיאן עולם

במרתון שיקגו שנערך ב-8 באוקטובר אותה שנה זכה במדליית זהב בשיא עולם חדש של 2:00:35 שעות, שיפור לשיא בן השנה של אליוד קיפצ'וגה, לפני בן ארצו בנסון קיפרוטו (2:04:02 שעות) ובאשיר עבדי מבלגיה (2:04:32 שעות).
היה חבר בקבוצת האתלטיקה 'גולאזו'.
חיים אישיים

ב-11 בפברואר 2024 נהרגו קיפטום ומאמנו בתאונת דרכים בקניה.
שיאים אישיים

חצי מרתון: 58:42 דקות (2020)
ריצת מרתון: 2:00:35 שעות (2023), שיא עולם
הערות שוליים

1 2  רויטרס, "נוח על משכבך בשלום, אלוף": הלם ממותו הטראגי של שיאן העולם במרתון, באתר ynet, 12 בפברואר 2024
↑  אבינעם פורת, קלווין קיפטום שבר את שיא העולם במרתון, באתר ynet, 8 באוקטובר 2023
↑  World marathon record holder Kelvin Kiptum and his coach die in an accident בחשבון הטוויטר של The Standard Digital,‏ 11 בפברואר 2024 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813333019905606  GND: 1318987210  World Athletics: 14859609  VIAF: 5032170101371212500000   WorldCat (עם VIAF): 5032170101371212500000
ליברפול

ערך זה עוסק בעיר. אם התכוונתם למועדון כדורגל אנגלי, ראו .
ליברפול (באנגלית: Liverpool, ‏האזנהקובץ:En-uk-Liverpool.ogg‏Ⓘ‏) היא עיר הנמל השנייה בגודלה ובחשיבותה באנגליה בפרט, ובממלכה המאוחדת בכלל. נכון לשנת 2017, התגוררו בעיר כ-491,500 תושבים. ב-2004, הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו, עד להסרתה מרשימה זו, ב-2021.
אצטדיון אנפילד
אזור פיר הד
מפה גרמנית של העיר, 1888
רציף אלברט
גאוגרפיה

ליברפול שוכנת בצפון-מערב אנגליה במחוז מרזיסייד, מצפון לשפך הרחב של נהר המרזי לים האירי. מעבר לשפך, מדרום, שוכנת העיר ברקנהד, שהיא חלק מנמלה של ליברפול. בין שתי הערים מקשרת מנהרה ארוכה העוברת בקרקעית הנהר בליברפול.
היסטוריה

בשנת 1190 נקרא יישוב זה בשם ליברפול שמשמעו "אגם עם מים בוציים". בשנת 1207 נוסדה במקום עיר, כפי שמצוין במכתבו של המלך ג'ון, המזמין מתיישבים לעבור ולגור בעיר, כיוון שהמלך רצה לבנות נמל חדש באזור, שכן הנמלים האחרים באזור היו בשליטת הרוזן מצ'סטר. הנמל שימש נקודת מוצא לכוחות צבא שנשלחו לאירלנד. בעיר נבנתה מצודה שנהרסה בשנת 1726. במהלך ימי הביניים הייתה העיר ללא כל חשיבות כלכלית ואסטרטגית. במאה ה-16 התגוררו בעיר פחות מ-500 תושבים. במהלך מלחמת האזרחים נערכו באזור מספר קרבות והנסיך רופרט מהריין הטיל מצור על העיר למשך 18 ימים, בשנת 1644. בשנת 1571 פנו תושבי העיר למלכה אליזבת הראשונה בבקשה שתקל את נטל המסים על העיר.
בשנת 1699 עבר חוק בפרלמנט שהפך את העיר לקהילה מקומית עצמאית. החל מתקופה זו החלה העיר לגדול, והפכה לעיר השנייה בגודלה בבריטניה. במאה ה-18 המסחר הרב מאיי הודו המערבית עבר דרך העיר וסייע לשגשוגה הכלכלי.
המבדוק הרטוב הראשון נבנה בעיר בשנת 1715 והיה למבדוק הרטוב הראשון בבריטניה. הרווחים מהסחר בעבדים בתקופה זו הביאו לפיתוח העיר וכן לגידול האוכלוסייה השחורה בעיר. בתחילת המאה ה-19 עבר דרך נמל ליברפול 40% מהסחר העולמי. במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית נבנו בליברפול ספינות עבור הקונפדרציה. בשנת 1880 הפכה ליברפול לעיר.
בתחילת המאה ה-20 המשיכה אוכלוסיית העיר לגדול, ובשנת 1930 הגיעה לכ-850,000 תושבים.
במהלך מלחמת העולם השנייה שימשה העיר כנמל ובסיס ראשי עבור שיירות אוניות הסוחר שחצו את האוקיינוס האטלנטי ויחידות הצי הבריטי שליוו אותן. בהפצצת ליברפול נפגעה העיר בלמעלה מ-80 הפצצות גרמניות, שבהן נהרגו "רק" כ-2,500 תושבים, אולם למעלה ממחצית מהעיר נהרסה וכ-11,000 בתים נהרסו כליל. לאחר המלחמה נבנתה העיר מחדש, אולם החלה לשקוע מבחינה כלכלית. בשנת 1985 ירד מספר התושבים בעיר, בשל האבטלה הגבוהה, לכ-460,000 תושבים.
בשנת 1989 נהרגו 96 מאוהדי קבוצת הכדורגל של ליברפול במהלך משחק כדורגל שנערך באצטדיון הילסבורו בעיר שפילד - אירוע הידוע כאסון הילסבורו. אירוע זה השפיע על העיר וקבוצת הכדורגל בצורה קשה מאוד.
תרבות

בעיר גלריות אומנות רבות. הידועות שבהן הן הגלריה לאמנות וואקר וגלריית טייט ליברפול.
בעיר קיימת אוכלוסייה קתולית הגדולה באנגליה, ברובה ממוצא אירי. השיר האירי הידוע הכתום והירוק (צבעים מסורתיים של קתולים אירים וקתולים ופרוטסטנטים) נכתב על ידי תושב העיר.
בשנת 1974 נפתח מסגד אל-רחמה שמתאים לכ-2,500 מתפללים.
בשנות ה-60 התפרסמה העיר כמקום מוצאם של חברי להקת הביטלס, אחת מלהקות הרוק החשובות בהיסטוריה. חברי הלהקה ג'ון לנון, פול מקרטני, ג'ורג' האריסון ורינגו סטאר, כולם נולדו בעיר.
בעיר תזמורת פילהרמונית שנקראת התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול.
ב-2008 נבחרה העיר להיות בירת התרבות של אירופה לשנת 2008 והושקעו 750 מיליון ליש"ט על מנת לשפר את פני העיר, בין היתר על ידי שיפוץ מרכז העיר, ובניית מערכת חשמליות.
על פי כללי התעתיק של האקדמיה ללשון העברית, יש לכתוב ליברפול ולא ליברפול.
אירוויזיון 2023 התקיים בעיר ליברפול.
אתרים בעלי חשיבות > אתר מורשת עולמית

בשנת 2004 הכריז אונסק"ו על העיר כאתר מורשת עולמית בשל חשיבותה להתפתחות המסחר בעולם, והשימוש הייחודי ברציפי הנמל שבה.
ביולי 2021 הוסרה ליברפול מרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשל בנייה מודרנית ששינתה את קו הרקיע. הפעם השלישית בלבד שאתר כלשהו מוסר מהרשימה.
אתרים בעלי חשיבות > אתרים בליברפול

בליברפול מצוי חלון הויטראז' הגדול בעולם, בבניין הקתדרלה המטרופולינית של ליברפול, בניין הלבנים הגדול בעולם, ומערכת הרציפים הסגורה האינטגרלית הגדולה בעולם.
בקתדרלה האנגליקנית שבעיר מצוי העוגב הגדול בעולם וכן מערך הפעמונים הכבד בעולם.
בניינים בעלי חשיבות בעיר:
רציף אלברט
מרכז האומנות בלוקואוט
בניין קונרד
טירת ליברפול
תחנת רחוב ליים
בניין לייבר המלכותי
קתדרלת ליברפול
אנדרטת גבורת מכונאי הטיטניק
מוזיאונים:
המוזיאון הימי מרזיסייד
מוזיאון החיים בליברפול
טייט ליברפול
חינוך והשכלה

בליברפול 3 אוניברסיטאות, אוניברסיטת ליברפול (הוקמה ב-1881 כשלוחה של אוניברסיטת ויקטוריה, הפכה לאוניברסיטה עצמאית ב-1903), אוניברסיטת ליברפול ג'ון מוריס (הוכרזה כאוניברסיטה ב-1992), ואוניברסיטת הופ ליברפול (הוקמה ב-1844).
תחבורה

תחת הנהר מרזי עוברות שלוש מנהרות - מנהרת רכבת ושתי מנהרות דרכים (מנהרת קווינסוויי ומנהרת קינגסוויי).
בשנת 2001 שונה שמו של "שדה התעופה ספיק", השוכן בקרבת העיר, לשדה התעופה ליברפול ג'ון לנון על שמו של זמר להקת הביטלס. בשנת 2002 השתמשו כ-716,000 נוסעים בנמל ליברפול, המשמש בעיקר כנקודת מוצא למעבורות נוסעים לאי מאן ולאירלנד.
בתוך העיר מצויה מערכת רכבות הנקראת "מרסירייל", שרובה תת-קרקעית.
תקשורת

בעיר היו בעבר שני עיתונים יומיים, הליברפול דיילי פוסט (עיתון בוקר) והליברפול אקו (עיתון ערב), ושניהם פורסמו על ידי אותה הוצאה לאור. מאז 2012 רק האקו ממשיך לפעול בעיר.
כלכלה

כלכלת העיר התבססה במחצית השנייה של המאה ה-20 על התעשייה וכן על הנמל. בשל ירידת כדאיותם של אלה, כשלה כלכלת העיר, ואחוזי האבטלה בה גדלו. רק לאחרונה החלה כלכלת ליברפול להתאושש, ובין השנים 1995 ו-2002 גדל התוצר העירוני ב-6.3% לשנה.
כיום כלכלת העיר מתבססת גם על התיירות, ונעשים ניסיונות להפוך את העיר למרכז תרבות. כן נבנים בעיר מלונות, מסעדות ומועדונים רבים.
העיר משמשת רקע לסרטים רבים המצולמים בה.
ספורט

בליברפול שתי קבוצות כדורגל בולטות, ליברפול, המשחקת באצטדיון אנפילד ואברטון המשחקת בגודיסון פארק. ליברפול נחשבת לאחת הקבוצות הבכירות בכדורגל האנגלי והאירופי וזכתה בתארים רבים, ובהם 19 אליפויות אנגליה ושש זכיות בליגת האלופות. בין הקבוצות מתקיים לעיתים מזומנות הדרבי של ליברפול.
יהדות ליברפול

באמצע המאה ה-18, התיישבו יהודים בעיר. תחילה, מנתה הקהילה כעשרים יהודים בלבד, אך בהמשך הלכה וגדלה עד שהייתה לשנייה בגודלה באנגליה, במאה ה-19, והמשיכה לגדול גם במאה ה-20. בית הכנסת האורתודוקסי, פרינסס רוד, שנחנך בעיר בשנת 1874, נחשב לאחד המרהיבים בעולם, וסימן ההיכר המיוחד שלו היה, שירת מקהלה מעורבת, של גברים ונשים השרים יחדיו. בית הכנסת סגר את שעריו בנובמבר 2021, לאחר 147 שנות פעילות עקב עזיבת היהודים, הנובעת מעלייה למדינת ישראל לצד מעבר ללונדון ולמנצ'סטר, והיחלשותה של התפיסה היהודית המסורתית. בית הכנסת יישמר, וייתכן, שיתקיימו בו אירועים של הקהילה מעת לעת.
ערים תאומות

לעיר ליברפול 6 ערים תאומות:
גרמניה קלן, גרמניה (מ־1952)
אירלנד דבלין, אירלנד (מ־1997)
הרפובליקה העממית של סין שאנגחאי, הרפובליקה העממית של סין (מ־1959)
ברזיל ריו דה ז'ניירו, ברזיל (מ־2003)
אינדונזיה מדאן, אינדונזיה
מלזיה פנאנג, מלזיה
הערות שוליים

1 2  ליברפול הוסרה מרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו, באתר ynet, 22 ביולי 2021
↑  וי"ו ובי"ת בתעתיק מלועזית ובמילים לועזיות, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏2018-05-08
↑  כללי התעתיק, האקדמיה ללשון העברית - https://hebrew-academy.org.il/wp-content/uploads/taatik-loazit-2020.pdf
↑  אלעד קפלן, המנגינה היהודית של ליברפול נדמה: בית הכנסת נסגר ועמו תם עידן, באתר ynet, 2 בנובמבר 2021
| דגל בריטניה סמל אונסק"ו אתרי מורשת עולמית בממלכה המאוחדת |
| --- | --- | --- |
|  אנגליה | ארמון בלנהיים • קתדרלת קנטרברי, כנסיית סנט מרטין ומנזר סנט אוגוסטין • באת' • נוף המכרות בקורנוול ובמערב דבון • מפעלי עמק דרוונט •  הטירה והקתדרלה בדרהאם • גבולות האימפריה הרומית: חומת אדריאנוס • עמק איירונברידג' • דורסט וחוף דבון המזרחי • גני קיו • סולטייר • סטונהנג', אייווברי ואתרים נלווים • הפארק המלכותי סטאדלי ומנזר פאונטיינז • מצודת לונדון • ארמון וסטמינסטר, מנזר וסטמינסטר וכנסיית סנט מרגרט • גריניץ' הימית • אזור האגמים האנגלי • מצפה הכוכבים ג'ודרל בנק • ערי הספא הגדולות של אירופה (יחד עם שש מדינות): באת' |  |
|  סקוטלנד | אדינבורו העתיקה והחדשה • לב אורקני הנאוליתית: סקארה ברי, טבעת ברודגאר, מיס האו והאבנים הניצבות בסטנס • ניו לנארק • סנט קילדה • גבולות האימפריה הרומית: חומת אנטונינוס • גשר פורת' • פלואו קאנטרי |  |
|  ויילס | טירות וחומות המלך אדוארד בגוויניד' (טירת בומריס, טירת הרלך, טירת קרנארבון וטירת קונווי) • הנוף התעשייתי בבלנאבון • אמת פונטקיסילטה • נוף הלווחה של צפון-מערב ויילס |  |
|  צפון אירלנד | סוללת הענק • יישובי הכנסייה המוראבית (עם עוד שלוש מדינות): גרייסהיל |  |
| טריטוריות מעבר לים | העיר ההיסטורית בסנט ג'ורג'ס והביצורים הסמוכים בברמודה • האי הנדרסון בפיטקרן • איי גוף ואינאקססיבל בטריסטן דה קונה • מערת גורהם בגיברלטר |  |
| אתרי מורשת עולמית לשעבר | ליברפול |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007547793105171  GND: 4036068-4  LCCN: n80050950  MusicBrainz: c249c30e-88ab-4b2f-a745-96a25bd7afee  NARA: 10037015  NKC: ge220313  RERO: 02-A022866797  SUDOC: 027485110  VIAF: 138371274   WorldCat (עם VIAF): 138371274
איציק כהן (כוריאוגרף)

| --- | --- |

 לידה:  9 בספטמבר 1980 (בן 44) חדרה, ישראל
 סוגה מועדפת:  מחול ישראלי עכשווי, תיאטרון מחול, תיאטרון ישראלי.
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-2002
 עיסוק:  במאי וכוריאוגרף מנהל אמנותי מעצב תלבושות
 יצירות בולטות:  ציפורים בראש, אידיליה, חד גדיא, המחול המתלקח, החיים בורוד, עשן לבן, 70 לישראל הר הרצל, פסטיבל מחול כרמיאל.
 פרסים והוקרה:  תחרויות ארציות בפסטיבל המחול הלאומי בכרמיאל, בפסטיבל המחול הבינלאומי אשדודאנס ובתחרות הארצית בדימונה
 
איציק יצחק כהן (נולד ב-9 בספטמבר 1980) הוא במאי וכוריאוגרף מנהל אמנותי מעצב תלבושות ישראלי.
ביוגרפיה

כהן נולד בחדרה, בן למשפחה של אמנים, יוצרים ומוזיקאים. מגיל צעיר מאוד עסק באומנות פלסטית ומוזיקה. בגיל 14 החל את דרכו בעולם המחול ורקד בלהקה ובמגמת המחול בבית הספר המקיף למדעים ולאמנויות בו למד. במקביל רקד באולפנה למחול מנשה בעין שמר.
ב-1998 התגייס כהן ללהקה צבאית בפיקוד הנח"ל . ביולי 1999 התקבל ללימודי מחול בסמינר הקיבוצים בתל אביב. עם תחילת הלימודים, החל כהן לטפח קבוצות נוער בלימודי מחול מודרני בטכניקת גראהם וליצור חומרים מקוריים במחול מודרני ובמחול ישראלי עכשווי.
בשנת 2004 הקים את קבוצת המחול המודרני "Feedback" ובשנת 2005 ייסד את להקות המחול "צבעי מחול" להקות המחול היצוגיות של העיר חדרה, אשר פועלות מאז תחת ניהולו האומנותי ומאז הפכה לאחת הלהקות החשובות והמשפיעות בתחום המחול הישראלי. במקביל להקמת הלהקות, המשיך כהן ללממד ולהעביר סדנאות פרי יצירתו במגמות מחול, בתי ספר למחול ולהקות מחול בכל רחבי הארץ.
בשנת 2010 החל ליצור כהן את יצרתו כיוצר עצמאי בתחום תיאטרון מחול ופרפורמנס ויצר את יצירת המקור הראשונה "אידיליה", יצירת תיאטרון מחול מקורית אשר עלתה במסגרת "פסטיבל מחולוהט" בשנת 2011 במרכז סוזן דלל והיצירה אף התקבלה לסל תרבות ארצי. היצירה משקפת נקודות מבט שונות על מציאות חברתית מדומה. בשנת 2014 יצר את היצירה "home fly" במסגרת פרויקט יוצרים של להקת המחול פרסקו.
בשנים 2009–2023, הגיע מדי שנה, עם הריקודים שחיבר, לאחד משלושת המקומות הראשונים בתחרות הכוריאוגרפיה הארצית ע"ש אייל בן יהושע ובתחרות למחול עכשווי הארצית בפסטיבל המחולות בכרמיאל ובשנת 2015, 2016 ו-2017 זכה במקום הראשון בתחרות הארצית לכוריאוגרפיה לנוער בפסטיבל "אורות המחול" בדימונה. בשנת 2017 זכה במקום הראשון בתחרות הראשונה שהתקיימה בנושא השואה "לרקוד ולא לשכוח".
משנת 2015, שימש כחבר בוועדה האמנותית בפסטיבל המחולות בכרמיאל ומאז ומדי שנה הוא הבמאי והיוצר הראשי של המופע המרכזי באמפיתיאטרון.
בשנת 2018 נבחר להוביל וליצור את היצירה האמנותית המרכזית בטקס הדלקת המשואות בחגיגות ה-70 לישראל בבימוי של רן צחור. כמו כן, נבחר לנהל אמנותית את מופע הפתיחה בפסטיבל הבינלאומי החדש "אשדודאנס" החל משנת 2018 ועד היום.
בשנת 2022 החל לעצב תלבושות ואביזרים בתחום המחול, הפרפורמנס ואמנויות הבמה.
בשנים 2020–2022 סיים את לימודי התואר הראשון הנוסף בבימוי תיאטרון, ובשנים 2023- 2024 סיים בהצלחה את לימודי התואר השני בבימוי רב תחומי ופרפורמנס (המסלול למופע עצמאי) באוניברסיטת תל אביב.
מעבודותיו הבולטות

2023 -"כשבא הגעגוע" - מיצג פרפורמנס אינטראקטיבי עבור החטופים (מלחמת חרבות ברזל).
2023 -"מה בפנים" - פרויקט מקור מבוים וכתוב על פי שיריו של חנן בן ארי
2023 – "הורה מאה" בימוי פסטיבל מחול כרמיאל 2023 וחגיגות 100 שנים להורה הישראלית.
2023 – "נקודה בזמן" בימוי הפקת מחווה ענקית ליצירות המחול הישראלי מכל הזמנים בפסטיבל "אשדודאנס" בהשתתפות נועה קירל, בניה ברבי, להקת שלווה, אוהד שרגאי ועוד.
2023 – "נוורלנד" פרויקט תיאטרון מחול אימרסיבי בשיתוף רקדני להקת צבעי מחול.
2022 – "דייאלנא" בימוי יצירת מחווה ענקית לתרבות וליצירת המגרב וצפון אפריקה בשיתוף התזמורת האנדלוסית ועשרות אמנים. פסטיבל הבינלאומי "אשדודאנס".
2022 – "קול האמהות" בימוי מופע הפתיחה של פסטיבל המחול בכרמיאל לצידו של גדי ביטון.
2020 – "דיור מוגן" יצירת תיאטרון מחול מקורית אונליין.
2010-2020 – הפקה אומנותית של ערב הפתיחה בפסטיבל המחולות כרמיאל.
2019 – "שעטנז" בימוי הפקת מקור במחול אתני עכשווי במסגרת פסטיבל המחול הלאומי בכרמיאל.
2019 – "אגדה מקומית" הפקת מחול משולבת בנושא ובחקר המחול האתני בישראל.
2018 – "רוקדים איינשטיין" בימוי הפקת הפתיחה פסטיבל הבינלאומי אשדודאנס.
2018 – היוצר והכוריאוגרף הראשי של חגיגות ה-70 לישראל בהר הרצל בימוי: רן צחור.
2018 – "הרצל" המחזמר, הכוריאוגרף הראשי בחסות עיריית הרצליה.
2018 – יוצר ובמאי "הצל שלו ואני" ערב יצירות מחול מקורי עפי צליליו של יהודה פוליקר.
2014 – בימוי "דיאלוג בזמן" הפקת מחול מקורית עבור קריית התרבות בנס ציונה.
2014 – הפקת "אדיו קרידה" - יצירת מחול מיוחדת לפסטיבל המחול כרמיאל 2014, יחד עם השחקן והזמר גיא זו-ארץ.
2006-2012 – בימוי תחרויות הזמר והמוזיקה "כוכב העיר".
2012 – לילה לבן בעיר חדרה - ניהול אומנותי ובימוי.
2011 – אידיליה – יצירת תיאטרון מחול מקורית; הוצגה לראשונה בפסטיבל "מחולוהט" במרכז סוזן דלל.
2007-2010 – כוריאוגרפיה לעשרה מתוך מופעי הילדים מסדרת "צלילי הקסם" של ניצה שאול באופרה הישראלית.
2009 – כוריאוגרפיה להצגת הילדים "הנסיך הקטן" בבימויה של ניצה שאול.
2007 – כוריאוגרף ראשי של "חולמים ירושלים": מופע תיאטרלי רחב המסכם את 40 שנות שחרורה של העיר ירושלים בימוי: עידן עמית.
2007 – ניהול אומנותי, כוריאוגרפיה ובימוי המופע "כל העולם במה": ערב הצדעה לבמאי צדי צרפתי בהנחייתו של גיא זו-ארץ ובהשתתפותם של מיטב האמנים איתם עבד.
להקת צבעי מחול

להקת "צבעי מחול" נוסדה בשנת 2005 כלהקה הייצוגית הרשמית של עיריית חדרה על ידי המנהל האומנותי של הלהקה איציק כהן ונמנית לאחת מן הגופים האמנותיים הייחודיים והבולטים במדינת ישראל ובעולם. הלהקה מייצגת את אמנות הבמה והמחול במלוא הדרה ומעוררת השראה בעצם פועלה על רבים בתחום. אמנים רבים, יוצרים ואנשי הפקה עובדים ויוצרים לאורך השנים בשיתוף עם הלהקה ומנהלה האמנותי ומייסדה איציק כהן ומביאים אותה להישגים אמנותיים חדשים, חלוציים ופורצי דרך בכל עת. הייחוד בעשייה האמנותית מתבטאת בתפיסה חינוכית-ערכית-הישגית בשילוב אמנויות ביצירותיה הכל כך ישראליות : תיאטרון, פולקלור וריקודי עם ישראליים, מחול עכשווי ומודרני ותיאטרון מחול."צבעי מחול" מצליחה בכל עת לייצר שפה אמנותית וייחודית המזוהה עימה, דרך הטכניקות העכשוויות המשתכללות, המוזיקה המקורית והתלבושות המרהיבות והמדויקות. בלהקת מתקיים פרויקט חינוכי אמנותי ייחודי המכשיר דורות של ילדים בתוך מסגרת החינוך הפורמלית במספר ערים בישראל. 
בשנת 2015 להקת צבעי מחול הקימה את החברה לתועלת הציבור .