stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הפרת חוזה נישואין והפרת חוזה עקב שביתה והשבתה כחריג לגרם הפרת חוזה
שביתה והשבתה > רקע ומטרות

לפי סעיף 62(ב) לפקודת הנזיקין, לעניין עוולת גרם הפרת חוזה, שביתה והשבתה לא ייחשבו כהפרת חוזה.
המשמעות המעשית של החריג:
ארגון עובדים או ארגון מעבידים שגרם לשביתה או להשבתה לא ייחשב כגורם הפרת חוזי העבודה האישיים בין העובד למעביד.
עובדים או מעבידים שגרמו בדרך שביתה או השבתה להפרת חוזה עם צד שלישי לא ייחשבו כגורמי הפרת חוזה.
בבסיס החריג עומדת התפיסה כי ביחסים שבין עובד למעביד קיים פער כוחות; העובד נמצא בעמדת מיקוח נחותה ביחס למעביד. התארגנות של עובדים לפעולה קיבוצית עשויה לאזן את הפער הקיים. מטרת החריג היא להגן על זכות העובד לשבות על ידי מתן חסינות מפני תביעות בשל נזקים שנגרמו כתוצאה מהשביתה. המחוקק מגן על השובתים, על המשביתים ועל מארגני השביתה. בפסק-דין פיינשטיין אמר השופט ח' כהן כי שביתות והשבתות גורמות מטבען להשבתת חוזים שונים, ואילו היה על יוזמי השביתות או המשביתים לשאת בנזק הנובע מהפרות אלו, היה בכך כדי לחסל למעשה את מוסד השביתה ולעשותה בלתי אפשרית.
דוגמאות טיפוסיות:
ארגון עובדים יוזם שביתה מוגנת שבעטיה לא מגיעים העובדים לעבודה ומפרים את התחייבותם כלפי המעביד. למעביד נגרם נזק כלכלי עקב השביתה, אך בשל החריג הוא לא יוכל לתבוע את הארגון שגרם לעובדים לשבות.
שביתת עובדים מאופיינת בכך שהיא גוררת הפרת חוזים נוספים. לדוגמה, עקב שביתה חל עיכוב באספקת מוצר כלשהו ללקוח שעמו היה קשור המעסיק בחוזה. הלקוח ירצה אולי לתבוע את העובדים בשל הנזקים שנגרמו לו בעקבות הפרת החוזה בינו לבין המעביד, אך בשל החריג תביעתו תידחה.
כיוון שהסעיף מתייחס גם להשבתה, ניתן להעלות על הדעת מצב שבו עקב השבתה שיזם מעביד, עובד שהתחייב לשלם לאדם אחר סכום כסף נאלץ להפר את התחייבותו בשל אי תשלום משכורתו. העובד ירצה אולי לתבוע את המעסיק בגין עוולת גרם הפרת חוזה, אך האחרון יהיה מוגן על ידי החריג.
הרקע לחריג
הסוגיה נמצאת בתווך שבין דיני העבודה לדיני הנזיקין ועוסקת באיזון שבין זכותם של העובדים לשבות אל מול זכותו של גורם שאינו צד לסכסוך לקבל פיצוי בגין נזקי השביתה. במהלך השנים גברה ההכרה בזכות השביתה וקמו ארגוני עובדים כדי לשמור על זכויות העובדים. ככל שקיבלו הארגונים יותר כוח, כך הלך וגבר השימוש בכלי השביתה. כדי להחליש את כוחם של הארגונים בכל הנוגע לשביתות, תבעו המעבידים את הארגונים בגין גרם הפרת חוזה העבודה. עם השנים גברה ההבנה כי מתן האפשרות לתבוע את הארגונים בגין עוולה זו מרוקנת את נשק השביתה מכוחו, ונעשו שינויים בחקיקה כדי להוציא את השביתה וההשבתה מגדר עוולת גרם הפרת חוזה.
שביתה והשבתה > סקירת הדין הרלוונטי

הגדרת שביתה והשבתה
בפסק-דין גינסטלר הוגדרה שביתה כ"פעולה מתואמת של קבוצת עובדים כלחץ על המעביד להשגת דרישות שהציגו לעניין תנאי עבודתם".
בסעיף 37א לחוק יישוב סכסוכי עבודה מוגדרת שביתה במגזר הציבורי כהפסקת עבודה מאורגנת, מלאה, או חלקית, של קבוצת עובדים. השביתה כוללת כל הפרעה מאורגנת של מהלך העבודה התקין.
השבתה היא הפסקה מתוכננת של העבודה, בצורה מלאה או חלקית, שנעשית על ידי המעביד תוך שלילת שכר מהעובדים, כדי להגשים מטרות בתחום יחסי העבודה.
חקיקה המגבילה את זכות השביתה
שביתה או השבתה בלתי מוגנות לפי סעיף 37א לחוק יישוב סכסוכי עבודה מוגדרות כשביתה או השבתה של עובדים בשירות הציבורי בזמן שחל עליהם הסכם קיבוצי בו הם מתחייבים שלא לשבות בתמורה לתנאים שהם מקבלים מהמעסיק. גם אם לא חל הסכם על העובדים, אך השביתה או ההשבתה לא הוכרזו או אושרו בידי המוסדות המוסמכים לכך או שלא נמסרה עליהן הודעה, ייחשבו לבלתי מוגנות.

סעיף 5(א) לאותו החוק, קובע חובה למסור הודעה מוקדמת של 15 יום לפני כל שביתה והשבתה.
בין שביתה להפרת חוזה
סעיף 19 לחוק ההסכמים הקיבוציים קובע ששביתה לא מהווה הפרה של חוזה העבודה האישי בין העובד למעביד. לעניין סעיף זה, נקבע בחוק שעל שביתה בלתי מוגנת לא יחול סעיף זה. דהיינו, היא מהווה הפרת חוזה (סעיף 37ב(ב) לחוק יישוב סכסוכי עבודה).
תחולתן של הגדרות אלו תקפה גם לגבי חריג השביתה וההשבתה המעוגן בסעיף 62(ב) בפקודת הנזיקין [נוסח חדש].
שביתה והשבתה > התפתחות החריג

הדין הישראלי אימץ את החריג בנושא שביתה והשבתה מהדין האנגלי וקבע את העוולה בפקודת הנזיקין המקורית, בשינויים קלים.
נוסחו הראשוני של החריג פטר מאחריות את מי שבדרך של עידוד שביתה גרם להפרת חוזה, והגביל את תחולת החריג לשביתה או השבתה שפרצו בתחום המקצועי של הסכסוך.

בפרשת ליאו בק נראה כי הגנת גרם הפרת חוזה נתפסה בבית המשפט כמצומצמת יותר מכפי שהתכוון המחוקק. הדבר ניכר בפירוש שנתן השופט זוסמן לסעיף, כאילו הוא פוטר רק אדם שמקדם שביתה שכבר פרצה ולא אדם שמעודד שביתה שעומדת לפרוץ. עקב כך שונה החוק וע"פ נוסחו העדכני הוא חל על כל שביתה. שינוי החוק שנעשה מיד לאחר מתן פסק הדין נועד להדגיש את ההגנה הרחבה שניתנת לזכות השביתה.
בסוף שנות ה-60 השביתות במשק הלכו והחריפו והפכו ל"פראיות", בעיקר בקרב עובדי שירותים חיוניים, והנזק לציבור שאינו מעורב בסכסוך הלך והחריף. חוק יישוב סכסוכי עבודה ניסה לאזן בין הזכות לשבות לבין זכותם של נפגעי השביתה, וחשף שביתות או השבתות בלתי מוגנות לתביעה נזיקית. לפי סעיף 37ב(א) לחוק זה, מעביד יכול לתבוע בגין עוולת גרם הפרת חוזה בסיטואציות שבהן השביתה או ההשבתה אינן מוגנות.
דבר זה נכון רק לגבי הצדדים לסכסוך - עובד ומעביד. תובע שאינו צד לסכסוך לא יוכל לתבוע גם במקרה בו השביתה או ההשבתה אינן מוגנות.
החוק למעשה צמצם את ההגנה מפני עוולת גרם הפרת חוזה, אך רק בכל הנוגע לצדדים לסכסוך. המשמעות היא ששביתות והשבתות לא מוגנות לא יקבלו הגנה מפני המעביד אך עדיין יקבלו הגנה מפני צד חיצוני.
מכאן, השביתות שנהנות מהגנת הסעיף הן שביתות שאינן בשירות הציבורי, שביתות מוגנות בשירות הציבורי ושביתות שאינן מוגנות בשירות הציבורי בתנאי שהתביעה מוגשת על ידי צד חיצוני לסכסוך.
שביתה והשבתה > פיתוחים פסיקתיים > בית המשפט העליון

פסק-דין פיינשטיין נ' ארגון מורי בתי הספר העל-יסודיים:
בפסק הדין שניתן בשנת 1971 תבעו מנהל בית-ספר והורי התלמידים את ארגון המורים העל-יסודיים בניסיון לעצור שביתה שניהלו המורים. תביעתם של ההורים התבססה על עילת גרם הפרת חוזה בטענה שהארגון שהוביל לשביתת המורים גרם להפרת החוזה בין המנהל לבין ההורים. בהסתמך על לשונו של הסעיף, טענו כי שביתה הגורמת להפרת חוזה העבודה אכן מוגנת, אך כל חוזה אחר שאיננו חוזה העבודה אינו מוגן. השופט ח' כהן ביאר שכוונת המחוקק היא כי תחולתה של ההגנה בסעיף 62(ב) אינה מצומצמת לגרימת הפרת חוזי עבודה בלבד, אלא חלה גם כאשר השביתה גורמת להפרתו של חוזה חיצוני. בפסיקתו משתקפת העמדה שרווחה אז, ולפיה לשביתה מעמד של "קדושה" שאין מערערים עליו. פסק הדין הטה את הכף לטובת זכות השביתה וקבע שארגון המורים פטור מתשלום פיצויים.
פסק-דין מפעלי רכב אשדוד בע"מ נ' ציזיק:
בשנת 1987 שינתה המטוטלת כיוון. פסק הדין שניתן אז עסק בשביתה של איגוד קציני הים בנמל חיפה ששיבשה את עבודת הנמל ומנעה מאניות לעגון בנמל ולפרוק את מטענן. התובעים הם בעלי אניות מכולה שנאלצו לשוב על עקבותיהם. השאלה הייתה, האם לבעלי האניות יש עילת תביעה בנזיקין נגד השובתים, והאם העובדה שהנזקים נגרמו במסגרת שביתה מעניקה הגנה כלשהי לנתבעים?
השופט לוין ביסס את האפשרות לתבוע נזקי שביתה מהשובתים על בסיס עוולת הרשלנות, ובכך עקף את ההגנה שמעניק סעיף 62(ב). החיוב על בסיס עוולת הרשלנות הושתת על כך שהשובתים פגעו במכוון בחופש התנועה של בעלי האניות, ולא בחוזה בינם לבין בעלי הנמל.
בפסק הדין מתייחס השופט לוין לדבריו של השופט ח' כהן בפסק-דין פיינשטיין אודות "קדושת" השביתה ומציג תפיסה מצומצמת יותר באשר לחירויותיה. הוא מוצא לנכון לשוב ולאזן בין זכויות השובתים לבין האינטרסים של צדדים חיצוניים שנפגעו מהשביתה, ומוציא את האחרונים כשידם על העליונה.
בית המשפט מנסה בפסק הדין להכליל בעוולת מסגרת, מה שלא נכנס תחת עוולה פרטיקולרית, ומאפשר תביעה נזיקית במקרים של שביתה והשבתה. לטענתו, בעימות בין זכות השביתה לבין העוולות הפרטיקולאריות, האחרונות גוברות. מכך הוא מסיק שגם עוולת מסגרת כעוולת הרשלנות העוסקת בערכים ובמדיניות משפטית עשויה לגבור במידת הצורך על הזכות לשבות.
שביתה והשבתה > פיתוחים פסיקתיים > ערכאות נוספות

פסק-דין ועד עובדי קצא"א ואח' נ' חברת קצא"א בע"מ:
בפסק הדין, שניתן בשנת 1972 על ידי בית הדין הארצי לעבודה, ערער ועד העובדים של חברת קצא"א על החלטת בית המשפט המחוזי לחייבם בגין נזקים שנגרמו לחברה כתוצאה משביתה שיזם הוועד. בית הדין קבע כי שביתת העובדים הייתה שביתה בלתי-מוגנת, ולכן הוועד שגרם להפרת חוזה העבודה בין העובדים לחברה, אינו חסין מפני תביעת גרם הפרת חוזה. בבסיס ההחלטה ניצב הרעיון שהשתתפות בשביתה מוגנת אינה מפרה את חוזה העבודה האישי, אך השתתפות בשביתה בלתי מוגנת אכן מפרה חוזה זה, ולכן אינה זוכה להגנה גם מול צד שלישי.
פסק-דין קדמון חגי נ' אקסטרא טורס:
פסק הדין ניתן בשנת 2004 בבית משפט לתביעות קטנות. נוסעים שהתעכבו באמסטרדם כיוון שטיסתם לארץ בוטלה עקב שביתה בנמל התעופה בן-גוריון, תבעו את חברת התעופה בגין הנזקים שנגרמו להם (הוצאה על בתי מלון, הוצאות הרכב והכלכלה). השופט דן דחה את תביעתם משום ההגנה הקיימת בסעיף 62(ב) על חוזים שהופרו עקב שביתה.
היבטים רלוונטיים בתזכיר חוק דיני ממונות

תזכיר חוק דיני ממונות מאחד את החוקים העיקריים במשפט האזרחי תחת מטרייה אחת, שעתידה להיות הקודקס של המשפט האזרחי הישראלי.
חוזה נישואין
בתזכיר חוק דיני ממונות עוברת עוולת גרם הפרת חוזה שינוי משמעותי והופכת ל"גרם הפרת חיוב". 

בסעיף 400 לתזכיר החוק נקבע כי עוולת גרם הפרת חיוב היא "גרימה ביודעין וללא הצדק סביר לכך שאדם לא יקיים את חיוביו כלפי אדם שלישי. לעניין סעיף זה, היחסים הנוצרים על ידי נישואין לא יחשבו כחיוב".
חיוב - משמעות השינוי היא כי החיובים המוגנים אינם עוד חוזיים בלבד, אלא כוללים גם חיובים אחרים. דברי ההסבר לתזכיר החוק מפרטים שהסיבה לכך היא כי אין עוד חשיבות שמקורו של החיוב יהיה בחוזה דווקא.
נזקי ממון - בניגוד לעוולה כיום, המציבה גרימת נזק ממון כתנאי לתביעת פיצויים, ניתן יהיה לתבוע פיצויים גם בשל נזקים לא ממוניים. תנאי זה הוסר בהתאם למגמתה הכללית של תזכיר חוק דיני ממונות ושל החלק הדן בתרופות עקב חיוב, לפיה אין צורך בנזק ממוני לשם קבלת פיצוי.
חיובים רכושיים - בדברי ההסבר נאמר כי "הסעיף אינו עוסק בהפרת חיוב הנובע מנישואין, כגון מזונות". נראה שהמשמעות היא, כי עדיין לא ניתן יהיה לתבוע בגין העוולה בכל הנוגע לחיובים הנובעים מהנישואין.
שביתה והשבתה
החריג בעניין שביתה והשבתה הוצא מהעוולה הפרטיקולארית, הועבר לפרק העוסק בסייגים לאחריות נזיקית, ונקבע כהגנה כללית.
בסעיף 377 לתזכיר החוק נקבע כי "אדם לא ישא באחריות נזיקית בשל מעשה שעשה במסגרת שביתה או השבתה כדין, ובלבד שהמעשה נעשה במהלך הטבעי והישיר של שביתה או השבתה. הוראות סעיף זה לא יחולו לגבי מעשה שגרם נזק לגוף."
אחריות נזיקית - בחוק המוצע הפטור מאחריות ישתרע על כל העוולות הנזיקיות, ולא רק על "גרם הפרת חוזה", במידה ויעמוד ביתר התנאים של הסעיף. משמעות השינוי היא שלא ניתן יהיה לעקוף את ההגנה על השביתה על ידי עוולות מסגרת, כפי שנעשה בפסק-דין ציזיק.
"כדין" - בדברי ההסבר לחוק מצוין שההגנה תחול על שביתה והשבתה כדין. כמו כן מצוין כי חוק יישוב סכסוכי עבודה יתוקן עקב החלפתו של סעיף 62(ב) בהגנה רחבה יותר. במקום נוסחו הקיים של סעיף 37ב(א) שביתה והשבתה בלתי מוגנות תיכלל בהגנה הנזיקית של הסעיף אולם רק מפני עובד ומעביד שהם צד לסכסוך. נראה שהרחבת ההגנה לכל סוגי העוולות הנזיקיות הביאה לצורך להגבילה על ידי חשיפת השביתה וההשבתה הבלתי מוגנות ושביתות והשבתות שאינן "כדין" לתביעות של צדדים שלישיים, בשונה מהמצב הקיים כיום.
בחוק המוצע ההגנה המאפשרת לתבוע בגין שביתה שלא כדין תחול הן כלפי המעביד והן כלפי צדדים שלישיים.
קשר מהותי - נוספת דרישה לקשר מהותי בין הנזק שנגרם לבין עניין השביתה. זאת כדי לא לאפשר למעשים פסולים הנעשים במסגרת השביתה ויוצאים מהקשרה הענייני, להשתחרר מאחריות.
נזק לגוף - הסייג לא יחול על מעשה שגרם נזק לגוף. על אף השינויים שחלו בתפיסה הנזיקית, נראה שהמחוקק אינו מוכן לשחרר מאחריות שביתות שגרמו לנזק שהוא מעבר לכלכלי טהור.
מבט לעתיד

חוזה נישואין
נראה כי תפיסת המשפט הישראלי את קשר הנישואין והבטחת הנישואין עברה שינוי ניכר במהלך 40 השנים האחרונות. כיוון שחריג זה כמעט ולא נדון בבתי המשפט מאז חקיקתו, נוצר פער בינו לבין התפתחויות מקבילות בפסיקה. בעוד הסעיף הנוכחי רואה ביחסי הנישואין "תחום רגשי" אשר נרתע המשפט מלהתערב בו, הפסיקה, כך נדמה, צועדת במגמה לביטול ה"טאבו" סביב ההתערבות החוזית בקשר הנישואין. מגמה זו רואה בחוזה הנישואין חוזה ככל חוזה, אשר כובל את הצדדים לו ואינו מאפשר התנערות מחיוביו.
הבטחת הנישואין נחשבת כיום בישראל לחוזה תקף לחלוטין. התפתחות זו מאירה באור אחר את תפיסת חוזה הנישואין כחוזה חלש אשר עמדה בבסיס חריג הנישואין שבסעיף 62(ב). נראה תמוה כי בעוד מעמדה של הבטחת הנישואין הולך ומתחזק, נותר מעמדו של חוזה הנישואין עצמו חלש ביחס לחוזים אחרים לעניין עוולת גרם הפרת חוזה. בצדק טען השופט שטרנליכט בפסק דין בדהני כי עלול להיווצר מצב אבסורדי בו ניתן יהיה לתבוע בעוולת גרם הפרת חוזה עקב הבטחת נישואין שהופרה - כיוון שזו אינה מוזכרת מפורשות בחוק, ואילו חוזה הנישואין לא ייהנה מהגנה דומה.
תזכיר חוק דיני ממונות אינו מבטל את חריג הנישואין, וכמו כן המחוקק בחר שלא להוסיף מפורשות את הבטחת הנישואין לחריג. לאור כל האמור לעיל ייתכן כי בעתיד נראה צמצום או אף ביטול של חריג הנישואין לעוולת גרם הפרת חוזה.
שביתה והשבתה
נראה כי המתח בין האינטרס להגן על זכות השביתה לבין הצורך להגן על הציבור הולך ומחריף. הסיבה לכך טמונה בשינוי שחל במיהות נפגעי השביתות. בעבר שביתות העובדים פגעו בעיקר במעבידים, ואילו כיום התרבו במשק שביתות של ספקי שירותים חיוניים אשר פוגעים באופן חמור בציבור הרחב. הדיאלוג בין החקיקה והפסיקה בעניין מביא לתנודה מתמדת של נקודת האיזון שבין ההגנה על שני האינטרסים.
מתזכיר חוק דיני ממונות עולה כי הדיאלוג בעניין ממשיך כאשר גם היא מרחיבה ומצמצמת את ההגנה על זכות השביתה. העלאת ההגנה מרמה פרטיקולרית לרמה כללית מרחיבה אותה משמעותית. נראה כי פעולות פסיקתיות כדוגמת פסק דין ציזיק העלו את הצורך להרחבה כזו, אשר מונעת את עקיפת ההגנה על ידי שימוש בעוולות אחרות.

העצמה משמעותית כזו לזכות השביתה מצריכה להעמיד מנגד אמצעים להגבילה. נראה כי תזכיר החוק הותיר הגבלה זו בידי השופטים, על ידי הצבת התנאי המחייב קשר מהותי בין הנזק שנגרם לבין השביתה. היתרון שבהסדר כזה הוא בגמישות שמוענקת לשופטים לבחון כל מקרה לגופו. מאידך ההסדר מותיר את עוצמתה של זכות השביתה לשקול דעתו של כל שופט ויכול להביא לתנודות חריפות יותר באיזון שבין האינטרסים. מצב דברים כזה עלול לערער משמעותית את הודאות המשפטית.

ההכרעה בדבר היקף הלגיטימיות של הפעולות הנעשות למימוש שביתות לא הותרה לחלוטין לידי השופטים. נראה שהמחוקק הביע את עמדתו הערכית בעניין כשהוציא מעשים שגרמו לנזק לגוף מהגנת הסעיף באופן מפורש. לדוגמה, שלילת האפשרות מרופאים שפתחו בשביתה באמצע ניתוח לקבל פטור מאחריות.
לקריאה נוספת

חקיקה
פקודת הנזיקין (נוסח חדש), תשכ"ח-1968
חוק יישוב סכסוכי עבודה, תשי"ז-1957
חוק הסכמים קיבוציים, תשי"ז-1957
תזכיר חוק דיני ממונות התשס"ו-2006
דברי ההסבר לתזכיר חוק דיני ממונות התשס"ו-2006
Labor Management Relation Act (187 .S . U.s.c.a29)(B).303
Industrial Relations Act(Ch. 179, 1915 Colo. Sess. Laws 515
פסיקה
ע"א 337/62 גינטר גדעון-ריזנפלד נ' רוזה יעקובסון ואח', פ"ד יז 1009.
ע"א 609/68 נתן נ' עבדאללה, פ"ד כדג (1) 455.
ע"א 532/82 גרדוס נ' גרדוס, פ"ד לט(3) 617.
דנ"א 2401/95 נחמני נ' נחמני, פ"ד נ(4) 661.
ע"א 5258/98 פלונית נ' פלוני, פ"ד נח(6) 209.
המ' (י-ם) 1380/72 רוזנברג נ' חזן, פ"מ תשל"ד (1)469.
בש"א (פ"ת) 920/06 בדהני נורית נ' אליהו נמני חנה. (נמצא במאגר נבו)
ע"א 25/71 פיינשטיין נ' ארגון מורי בתי הספר העל-יסודיים, פ"ד כה (1) 129.
דב"ע לו/5 - 4 גינסטלר ואח' נ' מדינת ישראל, פד"ע ח 3.
ע"א 167/62 בית ספר ליאו באק בע"מ נ' ארגון מורי בתי הספר התיכוניים המקצועיים והחקלאיים, פ"ד טז 2205.
ע"א 593/81 מפעלי רכב אשדוד בע"מ נ' ציזיק, פ"ד מא(3) 169.
דיון מס' לז/3-4 ועד עובדי קצא"א נ' חברת קצא"א בע"מ, פד"ע ח 421.
תק ('חד) 1593/03 קדמון חגי נ' אקסטרא טורס. (נמצא במאגר נבו)
פסיקה זרה
579 571. KB 2 [1919] Balfour v Balfour
Lumley v. Gye (1853) 118 E.R 749
Temperton v. Russel (1893) I Q.B. 715
Mogul Steamship v. McGregor, Gow(1892) A.C. 25
Vegelahn v. Guntner (1896) 44 N.E 1077
Martin v. Montezuma-Cortez Sch. Dist.(1992) RE-1, 841 P.2d 237, 251
ספרות מקצועית
נ' כהן, גרם הפרת חוזה - דיני הנזיקין: העוולות השונות, בעריכת גד טדסקי, תשמ"ו-1986
ג' טדסקי וא. רוזנטל, פקודת הנזיקין לאור תולדות התהוותה ותיקוניה, (תל אביב, תשכ"ד)
נ' כהן, סטטוס, "חוזה וגרם הפרת חוזה", הפרקליט לט, חוברת ב
ג' שלו, "הסכמים ג'נטלמניים (שם זמני)", משפטים לב 3, תשס"ב
נ' כהן, "נזקי שביתה, הרשלנות הזדונית, הנזק הכלכלי וגרם הפרת חוזה", עיוני משפט יד 173, תשמ"ט
ר' בן-ישראל, אחריות בשל נזקים שנגרמו עקב שביתה – הרהורים בעקבות ע"א 593/81 מפעלי רכב אשדוד בע"מ נ' אדם ציזיק ז"ל, ואח', עיוני משפט יד 149, תשמ"ט
ד' מור, פקודת הנזיקין בראי ארבעים שנות פסיקה, הפרקליט לט 344, תש"ן
ספרות מקצועית זרה
Donald C. Dowling Jr., A Contractual Theory for a Complex Tort: Limiting Interference with Contract Beyond the Unlawful Means Test, (1986) 40 U. MIAMI L. REV. 487
Tortious Interference with Contractual Relations in the Nineteenth Century: The Transformation of Property, Contract, and Tort,(1980) 93 HARV. L. REV 1510
Elizabeth Herlong Campbell, Court Abolishes Alienation of Affections (1993), 45 S.C. L. Rev. 218
הערות שוליים

↑  חוק יישוב סכסוכי עבודה, התשי"ז–1957, באתר הכנסת
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואין לראות בו ייעוץ משפטי.
| דיני נזיקין |
| --- | --- | --- |
| העוולות הספציפיות | תקיפה • כליאת שווא • גרם הפרת חוזה • הסגת גבול • הפרת חוזה נישואין והפרת חוזה עקב שביתה והשבתה כחריג לגרם הפרת חוזה • מטרד לציבור • מטרד ליחיד • הפרעה לאור שמש ומניעת תמיכה • תרמית • שליחת יד • נגישה |  |
| עוולת הפרת חובה חקוקה | הפרת חובה חקוקה |  |
| עוולת הרשלנות | התרשלות • חובת הזהירות • הדבר מעיד על עצמו • חובת הראיה ברשלנות |  |
| קשר סיבתי | קשר סיבתי משפטי • קשר סיבתי עובדתי |  |
| נזק | נזק כלכלי טהור • נזקי ריקושט • נזק בלתי ממוני טהור • גולגולת דקה • פגיעה באוטונומיה • ריחוק הנזק • עקרון הקטנת הנזק |  |
| נזיקין מתחום הרפואה | רשלנות רפואית • הסכמה מדעת • הולדה בעוולה • הפלה בעוולה • חוק זכויות החולה |  |
| לשון הרע | ההגנה על הפרטיות בנזיקין • לשון הרע על המת ולשון הרע על ציבור • הגנת "אמת דיברתי" בלשון הרע • הגנת תום הלב בלשון הרע |  |
| עוולות מסחריות | גנבת עין • פגמי ייצור והעדר אזהרות • גזל סוד מסחרי • פגמי תכנון |  |
| עוולות חוקתיות | עוולות חוקתיות |  |
| הגנות | מעשה של מה בכך • קטין • הגנה עצמית • כורח |  |
| דוקטרינות המשפיעות על החיוב בנזיקין | אשם תורם כהגנה מוחלטת • אשם תורם כהגנה יחסית • הסתכנות מרצון • אשם תורם וקטינים • מעילה בת עוולה לא תצמח תרופה • התיישנות בנזיקין |  |
| ריבוי מעוולים | ריבוי מעוולים • מעוולים במשותף • נזק שאינו ניתן לחלוקה |  |
| אחריות שילוחית | אחריות שילוחית ואחריות מעביד • אחריות מעסיק קבלן • אחריות משתף ומשדל • אחריות רשויות ציבור ועובדי מדינה |  |
| פיצויים | פיצויים עונשיים • הטבת נזקי גוף • תשלום עתי ותשלום חד-פעמי • פיצוי ללא הוכחת נזק |  |
| מטרות דיני הנזיקין | צדק מתקן • צדק חלוקתי • הרתעה |  |
| ערכים נוספים בדיני נזיקין | כללי ברירת הדין • המחאת תביעה • מלחמה בדיני הנזיקין • מחדלים בנזיקין |  |
ז'אק לנקסאד

| --- | --- |

ז'אק לנקסאד
 לידה:  8 בספטמבר 1934 (בן 90) צרפת טולון, צרפת
 מדינה:  צרפת 
 השכלה:  Prytanée National Militaire  אקול נאוואל  Institut d'administration des entreprises de Paris 
 צאצאים:  Thibault Lanxade 
 השתייכות:   צבא צרפת
 תקופת הפעילות:  מ-1989
 דרגה:   אדמירל
 תפקידים בשירות
 ראש מטה הכוחות המזוינים
 עיטורים
 הצלב הגדול של המסדר המלכותי עלווי (1992)  קצין גבוה במסדר אורנז'-נסאו  מסדר הרפובליקה של תוניסיה  קצין בכיר במסדר ההצטיינות של הרפובליקה האיטלקית  מפקד בלגיון ההצטיינות  אות מסדר כוכב הקוטב - מפקד הצלב הגדול  קצין גבוה במסדר לאופולד  Middle East operations commemorative medal (1956)  קצין במסדר ההצטיינות הלאומי  עיטור  מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה בדרגת מפקד בכיר  צלב האומץ הצבאי  North Africa Security and Order Operations Commemorative Medal  צלב גדול של לגיון הכבוד 
 
ז'אק לנקסאד (בצרפתית: Jacques Lanxade;‏ נולד ב-8 בספטמבר 1934) הוא אדמירל ודיפלומט צרפתי אשר שימש כראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1991–1995.
ביוגרפיה

לנקסאד נולד בטולון ב-8 בספטמבר 1934. הוא נכדו של האדמירל רנה לנקסאד. הוא נכנס ללימודים באקדמיה הימית הצרפתית ב-1952, וב-1954 נכנס לשירות בצי הצרפתי. הוא שרת על מגוון ספינות כנווט וכשולה מוקשים. כמו כן, מילא תפקידי מטה שונים. בין 1984–1986 שימש כמפקד כוחות הצי הצרפתי בים התיכון, ובין 1986–1988 שימש כמפקד כוחות הצי באוקיינוס ההודי. לאחר מכן שימש כראש הקבינט הצבאי עד 1989, אז הועבר לשמש כראש המטה הצבאי של נשיא צרפת פרנסואה מיטראן. בתפקידו זה היה לו חלק חשוב בקבלת ההחלטות בצרפת בזמן מלחמת המפרץ.
ב-24 באפריל 1991 מונה לנקסאד לראש מטה הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). בתקופתו, הוא נאלץ להתמודד עם השלכות רצח העם ברואנדה, ולנהל את הפעילות הצרפתית במלחמת בוסניה. הוא התפטר מתפקידו ב-9 בספטמבר 1995 בעקבות ביקורת נוקבת שהטיח בו הנשיא ז'אק שיראק בנושא ניהול המלחמה בבוסניה.
לאחר התפטרותו, מונה לנקסאד לשגריר צרפת בתוניסיה, וכיהן בתפקיד עד 1999. החל מ-2008 הוא משמש כנשיא האקדמיה הימית הצרפתית.
השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים

|  מידע כללי |
| --- | --- |
 מדינה:  רוסיה 
 תאריך הקמה:  9 במרץ 2004 
 סוכנות קודמת:  הוועדה הפדרלית לניירות ערך
 תאריך פירוק:  1 בספטמבר 2013 
 סוכנות מחליפה:  הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית
 מטה מרכזי:  מוסקבה 
 www.fcsm.ru
 
השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים (ברוסית: Федеральная служба по финансовым рынкам, ФСФР) הוא הגוף הפדרלי הראשי שביצע את תפקידי הרגולציה והפיקוח בתחום השווקים הפיננסיים (למעט בנקאות וחשבונאות), כולל בקרה ופיקוח בתחום ענף הביטוח, התנהלות קואופרטיבית ופעילויות מיקרו-מימון, חילופי סחורות, פיקוח על מסחר בניירות ערך ופיקוח על עמידה בדרישות של המחוקק באשר למאבק בשימוש בלתי מורשה במידע פנימי ובמניפולציה של שוק. היה זה גוף הרגולציה העיקרי על שוק ההון ברוסיה החל משנת 2004 עת קיבל את סמכויותיה של הוועדה הפדרלית לניירות ערך ועד פירוקו בשנת 2013 והעברת סמכויותיו לידי מחלקת השווקים הפיננסיים של הבנק המרכזי של הפדרציה הרוסית.
השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים של הפדרציה הרוסית היה חבר קבוע בארגון הבינלאומי של עמלות ניירות ערך (IOSCO).
היסטוריה

השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים של רוסיה הוקם על פי צו נשיא הפדרציה הרוסית מיום 9 במרץ 2004 מספר 314 "אודות מערכת ומבנה הגופים הפדרליים של הרשות המבצעת ברוסיה". בהתאם לצו זה, השירות קיבל לידיו את תפקידי השליטה והפיקוח מהוועדה הפדרלית לשוק ניירות ערך שפורקה, נוספו לה גם תפקידי השליטה והבקרה בתחום השווקים הפיננסיים ממשרד העבודה והפיתוח החברתי שבוטל וסמכויות המשרד להגבלים עסקיים ותמיכה בעסקים. השירות הפך לגוף ממשלתי לבקרה ופיקוח גם בתחום של היווצרות השקעה בחיסכון הפנסיוני, שבעבר היה באחריות משרד האוצר של הפדרציה הרוסית.
ב-4 במרץ 2011 השירות הפדרלי לפיקוח על ביטוח מוזג אל תוך השירות הפדרלי לשווקים הפיננסיים. ב-1 בספטמבר 2013 בוטל השירות ותפקידיו הועברו לסמכות בנק רוסיה בהתאם לצו נשיאותי מספר 645 מיום 25 ביולי 2013. ב-3 במרץ 2014 בוטל שירות השווקים הפיננסיים של בנק רוסיה (SBRFR), סמכויותיו עברו לידי חטיבות מבניות של בנק רוסיה.
משימות

המשימות העיקריות של השירות הפדרלי לשווקים פיננסיים:
רישום מדינה של הנפקות ניירות ערך ודיווחים על תוצאות הנפקות ניירות ערך וכן רישום תשקיף ניירות ערך;
הבטחת גילוי מידע על שוק ניירות הערך בהתאם לחקיקה של הפדרציה הרוסית;
יישום, במסגרת החוקים ותקנות משפטיות רגולטוריות אחרות של הפדרציה הרוסית, של תפקידי בקרה ופיקוח על גורמי ביטוח ביחס למנפיקים, משתתפים מקצועיים בשוק ניירות הערך וארגוני הרגולציה העצמית שלהם, קרנות השקעה במניות משותפות, חברות ניהול של קרנות השקעה במניות משותפות, קרנות השקעה נאמנות וקרנות פנסיה פרטיות וארגוני הרגולציה העצמית שלהם, סוכני משכנתא, מנהלי כיסויים למשכנתאות, קרן הפנסיה של הפדרציה הרוסית, חברת ניהול ממשלתיות, וכן ביחס לחילופי סחורות, לשכות היסטוריית אשראי וקואופרטיבים לחיסכון בדיור;
פיקוח ובקרה בתחום פעילויות הביטוח, לרבות קיום פנקס גורמי הביטוח, הנפקה, השעיה וביטול רישיונות לביטוח, חברות ביטוח משנה ותיווך, וכן חברות ביטוח הדדיות, בקרה על ביצוע פעולות רגולטוריות המסדירות פעילויות ביטוח והוצאת צווים לביטול הפרות, שליטה ביציבות הפיננסית של ארגוני ביטוח.
מבנה

מבנה שירות השווקים הפיננסיים הפדרליים של רוסיה כלל את המנגנון המרכזי וגופים טריטוריאליים.
מבנה > המנגנון המרכזי

מחלקת הסדרה של פעילויות בשוק הפיננסי;
מחלקת רישוי ושמירה על רישומי המדינה;
ניהול ניירות ערך;
מחלקה לארגון וניהול אמצעי פיקוח בשוק ניירות הערך;
מחלקה משפטית;
המחלקה לתכנון אסטרטגי של פעילויות ארגוניות ובקרה;
מנהל עסקים וארכיון;
המחלקה לכלכלה, מימון וחשבונאות;
משרד מינהלי;
ניהול מידע ומעקב אחר השוק הפיננסי;
מחלקת הסדרה של פעילויות בשוק הביטוח;
המחלקה לניתוח כלכלי ובקרה על אמינות הדיווח על ידי גורמי ביטוח;
המחלקה לפיקוח ובקרה על הליכי הבראה לפיצויים;
המחלקה הראשונה.
מבנה > גופים טריטוריאליים

משרד אזורי במחוז הפדרלי המרכזי;
משרד אזורי במחוז הפדרלי הצפון-מערבי;
משרד אזורי במחוז הפדרלי הדרומי;
משרד אזורי במחוז הפדרלי של הוולגה;
משרד אזורי באזור דרום מזרח;
משרד אזורי באזור וולגה-קמה;
משרד אזורי במחוז הפדרלי של מחוז הפדרלי של אורל;
סניף אזורי במחוז הפדרלי הסיבירי;
משרד אזורי במזרח הרחוק הרוסי;
חיים פיינשטיין

| --- | --- |

 לידה:  1954 (בן 70 בערך) תל אביב-יפו, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 אב:  יחיאל מיכל פיינשטיין 
 אם:  ליפשא סולובייצ'יק 
 צאצאים:  יצחק זאב פיינשטיין 
 
הרב חיים פיינשטיין (נולד בשנת תשי"ד, 1954) הוא מראשי כולל בית יהודה בבני ברק וראש ישיבת עטרת שלמה.