stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קתרין הפבורן
פילמוגרפיה נבחרת

במהלך קריירה שהתפרסה במשך כשישים ושש שנים הפבורן הופיעה בארבעים וארבעה סרטים, שמונה סרטי טלוויזיה ושלושים ושלושה מחזות. היא שיחקה במגוון רחב של סוגי סרטים כמו קומדיות מטורפות, מלודרמות ודרמות תקופתיות. היא הופיעה בתיאטרון משנות ה-20 עד שנות ה-80 במאה העשרים במחזמרים, מחזות של שייקספיר, מחזות של שו וכדומה.
פילמוגרפיה נבחרת:
תהילת בוקר (1933) - בתפקיד: אווה לובליץ
נשים קטנות (1933) - בתפקיד: ג'ו
אליס אדמס (1935) - בתפקיד: אלי אדמס
דלת הבמה (1937) - בתפקיד: טרי ראנדל
צער גידול חיות (1938) - בתפקיד: סוזאן
חופשה (1938) - בתפקיד: לינדה סטון
סיפור פילדלפיה (1940) - בתפקיד: טרייסי לורד
אשת השנה (1942) - בתפקיד: טס הארדינג
שיר אהבה (1947) -  בתפקיד קלרה שומן
מצב האומה (1948) - בתפקיד: מארי מאתיוס
צלע האדם (1949) - בתפקיד: עו"ד אמנדה בונר
מלכה אפריקאית (1951) - בתפקיד: המיסיונרית רוז סייר
פאט ומייק (1952) - בתפקיד: פאט פברטון
חופשה בוונציה (1955) - בתפקיד: ג'יין הדסון
מוריד הגשם (1956) - בתפקיד: ליזי קארי
שולחן ערוך (1957) - בתפקיד: בוני ווטסון
פתאום, בקיץ האחרון (1959) - בתפקיד: ויילוט ויינבול
מסע ארוך לתוך הלילה (1962) - בתפקיד: מארי טאיירון
נחש מי בא לסעוד (1967) - בתפקיד: כריסטינה דרייטון
אריה בחורף (1968) - בתפקיד: אלינור מאקוויטאניה
ביבר הזכוכית (1973) - בתפקיד: אמנדה וינגפילד (סרט טלוויזיה)
אהבה בין ההריסות (1975) - בתפקיד: ג'סיקה מדליגוט
האגם המוזהב (1981) - בתפקיד: את'ל ת'אייר
זה לא יכול להיות אהבה (1994, סרט טלוויזיה) - בתפקיד: מריון בנט
תפקידים נבחרים בתיאטרון:
סיפור פילדלפיה (1941-1939)
כטוב בעיניכם (1950)
המיליונרית (1952)
אילוף הסוררת (1955)
מידה כנגד מידה (1955)
הסוחר מוונציה (1957-1955)
מהומה רבה על לא דבר (1957)
הלילה השנים עשר (1960)
אנטוניוס וקלאופטרה (1960)
קוקו (1970-1969)
וואלס הפרברים (1981)
הפבורן בתמונת מחזור משנת 1928. היא החליטה על רצונה להיות שחקנית בעת לימודיה במכללת ברין מאר לנשים, פנסילבניה
הפבורן ב-"The Warrior's Husband" משנת 1932, תפקיד שזיכה אותה בביקורות מהללות
הפבורן בתור ג'ו בסרט "נשים קטנות" (1933) הנחשב לאחד הסרטים האהובים ביותר בתקופתו.
הפבורן וקרי גרנט בסרט "צער גידול חיות" (1938). השניים שיתפו פעולה ארבע פעמים. הסרט נחל אכזבה כלכלית, אך במהלך השנים הפך לסרט פולחן.
הפבורן כטרייסי לורד בסרט "סיפור פילדלפיה" (1941) לצד ג'יימס סטיוארט. לאחר מספר סרטים כושלים הפבורן השתתפה בסרט שזכה הצלחה ענקית, דבר שעזר לקריירה הדועכת שלה.
הפבורן בסרט "צלע האדם" (1949) לצד ספנסר טרייסי. בשנות ה-40 היא הופיעה בעיקר בסרטים לצד טרייסי. היא טענה ששיתוף הפעולה הזה עזר לקריירה שלה מפני שטרייסי היה השחקן היותר פופולרי מבין שניהם באותן שנים.
מכון הר ברכה

| --- | --- |

 נתונים כלליים
 סוג:  הוצאת ספרים
 מיקום המטה:  הר ברכה 
 משרד ראשי:  הר ברכה
 מוצרים עיקריים:  חיבורי הלכה, הגות, עיון, ספרות לימודית, ספרות ילדים ועוד
  
 https://shop.yhb.org.il/
 
מכון הר ברכה הוא מכון מחקר תורני והוצאה לאור הממוקם ביישוב הר ברכה בשומרון ופועל לצד ישיבת הר ברכה. במסגרת המכון נדפסים סדרת פניני הלכה וכלל חיבוריו של הרב אליעזר מלמד, וכן ספרות תורנית, מחקרית וחינוכית.
פעילות המכון

מכון הר ברכה החל לפעול בשנת תשנ"ג (1993), עם צאת כרכי פניני הלכה הראשונים, שחלקם נדפסו בשיתוף עם הוצאת מודן. במסגרת ההוצאה נדפסים בעיקר חיבורי הלכה והגות תורניים, וכן ספרי עיון, מקרא, פרשנות, הגות, ספרות ילדים ועוד. על פי רוב נערכים או נכתבים הספרים בידי רבני המכון, רבני ישיבת הר ברכה, או תושבי היישוב הר ברכה. עם זאת, חיבורים נוספים נדפסים בשיתוף פעולה עם מחברים ויוצרים עצמאיים והוצאות נוספות. לצד המחקר וההוצאה התורנית, מוציא לאור המכון ספרות מחקרית כללית, על פי רוב כזו המשיקה במחקריה לתחומי עניין תורניים, וכן ספרות פילוסופית, מדעית וחינוכית.
החיבורים היוצאים מתחת יד המכון משקפים את חזונו ואת חזונה של ישיבת הר ברכה – לברר את ערכי וחיי התורה מהיסודות והשורשים עד להלכה ולמעשה. לאור זאת מתבררים מקורות ההלכה והמחשבה התורניים, ועמם בירורי היסטוריה, מדע, דעת בני אדם, ושיקולים נוספים. עוד רואה המכון בחיוב ולכתחילה ליבון סוגיות בחבורה, בה שותפים לעיתים, לצד קבוצת רבנים מחברי המכון הקבועים, אנשי מדע ומעשה. החיבורים היוצאים מתחת ידי המכון מתאפיינים בשפה בהירה ותמציתית.
ראש המכון הוא הרב מאור קיים, ובעבר שימש בתפקיד הרב יונדב זר. מנהל הוצאת הספרים הוא יוני בוזגלו. המכון פועל לצד ישיבת הר ברכה.
ספרי הרב אליעזר מלמד > פניני הלכה

היצירה המרכזית שיוצאת לאור במסגרת המכון היא סדרת פניני הלכה, המהווה את מפעלו ההלכתי וההגותי העיקרי של הרב אליעזר מלמד. חבורת רבנים בהובלת ראש המכון הרב מאור קיים, משתתפת בבירור הסוגיות העולות, ומסייעת בידי הרב מלמד בליבון המקורות וליטוש הכתוב. הסדרה נדפסת במהדורת קריאה ובמהדורת כיס, ותוכנה מועלה גם לאתר אינטרנט.
בשנים האחרונות נדפסו כרכי "שונה הלכות" בהם מחולקת הסדרה ללימוד יומי תמציתי, כרכי פניני הלכה לילדים המאוירים בידי הרב יאיר ביטון, ערוכים מנוקדים ומונגשים, וכן מהדורה המיועדת ללימוד בחטיבות הביניים, בתיכונים ובישיבות תיכוניות. נכון לשנת תשפ"ד (2024) נדפסו 20 כרכי פניני הלכה אשר נמכרו בלמעלה ממיליון עותקים, ויצאו 11 כרכי "פניני הלכה לילדים".
כמו כן הוציא לאור המכון סדרת כרכי "הרחבות" לפניני הלכה, בהם מפורטים בהרחבה דיונים הלכתיים ומחשבתיים שונים שנועדו ללוות ולבסס את הפסקים והרעיונות המובאים בסדרה. עד שנת תשפ"א (דצמבר 2020) יצאו לאור במסגרת הסדרה חמישה כרכים. תחילתה נכתבה בידי הרב אליעזר מלמד, והמשכה בידי הרב מאור קיים.
ספרי הרב אליעזר מלמד > תרגומים

בשנת תש"ע (2010) החל המכון בתרגום סדרת פניני הלכה לשפות נוספות – אנגלית, רוסית, צרפתית וספרדית. הפרויקט נערך בידי אנשי מקצוע מטעם המכון הנדרשים למומחיות הן בפן ההלכתי והן בפן הלשוני, וכן בידי עורך תורני אשר עובר על התרגום ומאשר את תכניו ההלכתיים. הסדרה המתורגמת מופצת בקהילות יהודיות מגוונות ברחבי העולם, ועד כה כוללת עשרה כרכים בספרדית, תשעה באנגלית ורוסית, ושמונה בצרפתית.
ספרי הרב אליעזר מלמד > חיבורים נוספים

במרוצת השנים הוציא לאור המכון חיבורים נוספים מאת הרב מלמד: שלושה כרכי "רביבים", המורכבים ממאמריו שפורסמו בעיתון בשבע במסגרת טור בעל שם זהה, בהם התייחסות תורנית לענייני חינוך, משפחה, הגות, אירועים אקטואליים ועוד (תשס"ז); ענייני העם, הארץ והצבא (תשס"ח); ותולדותיהם של גדולי ישראל ודמויות מופת (תש"ע). כן נדפס הספר המסורת היהודית, יצירה עצמאית המציגה את חזונה של היהדות כמכלול אחד – חזון ערכי לתיקון העולם, באמצעות רוחה של המסורת היהודית והלכותיה (תש"פ).
סדרות ופרויקטים > ספרי הרב זאב סולטנוביץ'

החל משנת תשס"ב (2002) מוציא לאור המכון ספרי הגות מאת הרב זאב סולטנוביץ', המבוססים על שיעוריו בישיבת הר ברכה. תחילה נדפסו שני כרכי "בינה לעיתים", בהם פרשנות היסטוריוסופית ברוחו של הראי"ה קוק, מבריאת העולם ועד גירוש ספרד. בשנת תש"ע נדפסו הספרים מחדש עם הקדמה מאת ד"ר אסף ידידיה. בשנת תשפ"ב נדפס הכרך השלישי בסדרה, העוסק בפרק ההיסטורי שבין תקופת האנוסים עד המהפכה הצרפתית.
כן נדפסים מאת הרב סולטנוביץ' ספרים בהם שיעוריו על כתבי הראי"ה קוק. נכון לשנת תשפ"א (דצמבר 2020) יצאו לאור תשעה כרכים: למהלך האידאות בישראל (תשס"ח), אורות ישראל (שני כרכים, תשס"ח), אורות הקודש – "חכמת הקודש" (תשע"ד), אורות מאופל ואורות התחיה (חלק א, תשע"ח; חלק ב, תשע"ט), זרעונים (תשע"ט), אורות התשובה (חלק א, תש"פ; חלק ב, תשפ"א), מידות הראיה (תשפ"ב) ואורות התורה (תשפ"ה). כן נדפס ביאור למאמר "מזמור י"ט של מדינת ישראל" מאת הרצי"ה קוק (תשע"ג). בשנת תשפ"ד נדפס ספר הכוזרי עם ביאורו.
סדרות ופרויקטים > ספרי לימוד

במקביל לחיבורים תורניים מוציא לאור המכון ספרות כללית, על פי רוב המשיקה לתחומים תורניים בהם נדרש עיון מחקרי-אקדמי. כן נדפסים ספרי היסטוריה המיועדים למערכת החינוך, וספרי מחקר היסטורי והגותי.
בין השנים תשע"ד-תשע"ז (2014–2017) יצאו לאור שלושה ספרי היסטוריה מדעיים, אשר אושרו בידי משרד החינוך ונלמדים במסגרת הבגרות להיסטוריה של העת החדשה בחינוך הממלכתי דתי: "מסורת ומהפכות", "חורבן וגבורה – נאציזם ושואה" ו"השיבה לציון – עלייה, התיישבות ועצמאות". בין כותבי ועורכי הסדרה: ד"ר תהלה הרץ, ד"ר אסף מלאך, ד"ר יובל ארנון-אוחנה, ד"ר יצחק גייגר, ד"ר אסף ידידיה, הרב יונדב זר ואחרים. הרב אליעזר מלמד והרב זאב סולטנוביץ' מעניקים לסדרה ייעוץ תורני.
החל משנת תש"פ מוציא לאור המכון סדרה ספרי היסטוריה נוספת, שורשים: מגלים היסטוריה, המיועדת לתלמידי חטיבת הביניים והכיתות הגבוהות בבתי הספר בחינוך הממלכתי דתי. החלק הראשון, "המאבק על הרוח: לאום, מקדש וספר", העוסק בעליית פרס, יוון ורומא, ובקורות העם היהודי בתקופה זו, יצא לאור בשנת תש"פ. החלק השני, "גלויות ותגליות", העוסק בתקופת ימי הביניים ובראשית העת החדשה, יצא לאור בשנת תשפ"א (2021). החלק השלישי, "ניצני גאולה", העוסק בעת החדשה יצא לאור בשנת תשפ"ג (2023).
סדרות ופרויקטים > ובשנה השביעית

תחת המכון יוצאת לאור הסדרה המחקרית-תורנית "ובשנה השביעית" מאת הרב ד"ר בועז הוטרר, המבקשת להעמיד על נכון את המציאות ההיסטורית של קיום מצוות השמיטה בארץ ישראל במאה ה-19 ובראשית המאה העשרים, מן הבחינה הכלכלית, החברתית וההלכתית. עד כה נדפסו כרך ראשון על השמיטות שעד שנת ה'תרמ"ט (תשע"ח), וכרך שני על השמיטות של שנים ה'תרנ"ו וה'תרס"ג (תשפ"א).
סדרות ופרויקטים > ספרות ילדים

לצד ספרות זו מוציא לאור המכון ספרות תורנית לילדים. מלבד סדרת "פניני הלכה לילדים", נדפסה במכון סדרת "בדרכה של תורה" בה מבוארים חמישה חומשי תורה לילדים, על דרך פשט הכתוב (מדרשי חז"ל מובאים בגופן שונה), בתוספת איורים מבארים וקטעי "הידעת?". הסדרה יצאה לאור בין השנים תשע"ט-תשפ"ב. בתשפ"ה יצא לאור כרך "בדרכם של כתובים" על חמש מגילות. כותב ועורך הסדרה הוא הרב יאיר וייץ, והמאייר הוא אורי לרמן.
בשנת תשס"ד הוציא לאור המכון את ספרה של ד"ר עתיה זר, "מבצע משאית", העוסק בשיבת העם היהודי לעיר חברון לאחר מלחמת ששת הימים במסגרת מפעלי גוש אמונים, מנקודת מבטה של ילדת בני הזוג הרב משה לוינגר והרבנית מרים לוינגר. מאיירת הספר היא הדס בן פינחס.
ההדרת חיבורים ושיתופי פעולה > ספרי רבי צדוק הכהן מלובלין

המכון הוציא לאור סדרת ספרים מכתבי רבי צדוק הכהן מלובלין במהדורה חדשה, מוגהת ומוערת: "תקנת השבין" (תשנ"ד), "צדקת הצדיק" (תשנ"ח ותשס"ה); "שיחת מלאכי השרת" ו"ישראל קדושים" (תש"ס); "רסיסי לילה", "ספר הזכרונות" ו"דברי סופרים" (תשס"ג); "דובר צדק", "ספר בענייני הלכה" ו"ספר ליקוטי מאמרים" (תשס"ח). תחילתה נערכה בידי הרב אליעזר מלמד, ורובה בידי הרב יונדב זר.
ההדרת חיבורים ושיתופי פעולה > ספרי הגר"א

החל משנת תשס"ז נדפסו במכון שתי סדרות מספרי הגר"א – חידושיו ופירושיו על המשניות וכן הגהותיו על התלמוד הבבלי והירושלמי, בהן תיקוני נוסח וביאורי שיטות הראשונים, שניהם תחת הכותר "אור אליהו". על המשנה בשני כרכים (תשס"ז ותשע"ב), ועל התלמודים בשישה כרכים (בין השנים תשע"ו-תשפ"א). הסדרה נערכה בידי הרב אוריאל שלמוני.
ההדרת חיבורים ושיתופי פעולה > חיבורים נוספים

בראשית המאה ה-21 הוציא לאור המכון המכון מספר מהדורות חדשות לכתבים תורניים-ציוניים מראשית המאה העשרים.
תחת המכון נדפסו שניים מספריו של פרופ' בנימין פיין: ספרו "חוק והשגחה" – על רוח וחומר, חוקי הטבע וההשגחה העליונה ועוד (תשס"ט), ו"יש מאין" – ספרו האוטוביוגרפי במהדורה חדשה (תש"ע). כן נדפסו שלושה מספריו המחקריים של פרופ' זהר עמר: "חמשת מיני דגן" – מסורות הזיהוי, היבטים היסטוריים, הלכתיים ורעיוניים וכן ענייני המקדש (תשע"א); "הארגמן" – פורפורה וארג'ואן במקורות ישראל, ובירורים בענייני התכלת (תשע"ד); ו"החן שבאבן" – על אבני החושן ואבנים טובות בעולם הקדום (תשע"ז).
בשנת תש"פ (2020), בשיתוף פעולה עם ארכיון בית הרב קוק, נדפס במכון כרך אגרות הראיה למחצית שנת תרצ"א (1930–1931). עוד באותה שנה הוציא לאור המכון את ספרו של הרב אברהם וסרמן, ראש הכולל בישיבת רמת גן, "קורא לדגל" – על הראי"ה קוק והקמת תנועת דגל ירושלים. בשנת ה'תשפ"ב (2022) הוציא לאור המכון את הספר "אורות המדע" הערוך פרקים-פרקים מתוך כתביו של הראי"ה קוק, בתוספת הקדמות וביאורים מאת הרב ד"ר חיים ויסמן.
בשנת ה'תשפ"ב (2022) הוציא לאור המכון את הספר "וזה דבר השמיטה" מכתביו של הרב יצחק יעקב ריינס. החיבור נכתב בשנת ה'תרמ"ח (1888) והוא טיוטה למאמר המהווה תקציר לחיבור נרחב ביותר, תחת אותה כותרת, אשר עוסק בסוגיית היתר המכירה במושבות בתקופת העלייה הראשונה. הספר נערך ויצא לאור, לצד נספחים ומבוא נרחב על דמותו של הרב ריינס, בידי הרב ד"ר בועז הוטרר.
בשנת ה'תשפ"ד (2024) הוציא לאור המכון את ספרי השו"ת של הרב חיים דוד הלוי – "עשה לך רב" ו"מקור חיים" – במהדורה חדשה ומתוקנת, בתוספת מפתחות על פי סדר השולחן ערוך ולוח עניינים, בארבעה כרכים. הסדרה יצאה לאור בשותפות עם בני משפחת הרב הלוי. עורך ומהדיר הסדרה הוא הרב אוריאל שלמוני.
לצד ספריו, מדפיס, מפרסם ומפיץ המכון מספרי ישיבת בית אל, פרופ' עמנואל וליקובסקי, ספרי היסטוריה בשפה הרוסית מאת הרב סולטנוביץ', ועוד.
מספרי ההוצאה

שיבת ציון: קובץ מאמרי גאוני הדור בשבח יישוב ארץ ישראל – נדפס לראשונה בידי ר' אברהם יעקב סלוצקי, מהדורה שביעית עם מבוא, הערות, מפתחות ומכתבים, תש"ס
קבעוני לדורות – אסופת מאמרים לחודש אדר לזכר דקלה (ארזי) אלואי, בעריכת הרב גור גלון, תשס"א
מאמר ראשון מספר גאולת ישראל – מאת הרב אברהם ילין, מהדורה שלישית תשס"ב
הרב יצחק דלויה, ויזרע יצחק – חידושים על התנ"ך והתלמוד, דרושים, הלכות ומנהגים, בעריכת הרב רפאל משה דלויה, תשס"ד
הרב אליעזר מלמד, אמת ואמונה: הדרך לצאת מהמשבר – בעקבות ביצוע תוכנית ההתנתקות, תשס"ו
הרב מנחם קמפינסקי, מרוז'ין לציון – תולדות האדמו"ר מדרוהוביץ' הרב חיים מאיר יחיאל שפירא, תש"ע
הרב יוגב כהן, תחת כנפי השכינה – ביאור עיוני ומהלך אמוני למגילת רות, תשע"ו
ד"ר חיים ויסמן, בירורי אמונות ברמב"ם – בריאה, נבואה והשגחה בספר מורה הנבוכים לרמב"ם, בעריכת הרב יונדב זר, תשע"ו
כל השונה הלכות – ספר הלכה יומית לפי מנהג יהודי לוב, בשיתוף עם "הוצאת מרכז אור שלום לשימור והנחלת מורשת יהודי לוב", תשע"ח
הרב אברהם וסרמן, קורא לדגל – הראי"ה קוק ותנועת דגל ירושלים, האלטרנטיבה הנשכחת לתנועה הציונית, תש"פ (2020)
הרב ד"ר עמינדב יצחקי, מאמין וזורע – על חמשת המושבים הראשונים של הפועל המזרחי – שדה יעקב, כפר הרא"ה, כפר פינס, כפר אברהם והזורעים, תשפ"ב
ראו גם

הר ברכה
ישיבת הר ברכה
הרב אליעזר מלמד
הערות שוליים

↑  כרך אחד תורגם אף לצ'כית ביוזמה פרטית, אולם טרם נדפס.
↑  כרך ב' בסדרת "ובשנה השביעית" יצא לאור, באתר ערוץ 7, 13 בינואר 2021
↑  הרב יואל קטן, נתקבלו במערכת, המעין 237 [סא, ג], ניסן תשפ"א, עמ' 120–121
↑  ובשנה השביעית – ספריית אסיף
↑  רינה דהן, פרשיות התורה לילדים ונוער, באתר ערוץ 7, 20 ביוני 2019
↑  ט' אלול: ייארצייט לרבי צדוק הכהן מלובלין, באתר ערוץ 7, 19 באוגוסט 2010
↑  הרב יואל קטן, נתקבלו במערכת, המעין 237 [סא, ג], ניסן תשפ"א, עמ' 118
↑  הרב קוק בתפר שבין תורה למדע, באתר ערוץ 7, 29 במרץ 2022
↑  לאחר 134 שנים: ספרו של הרב ריינס על השמיטה ראה אור, באתר ערוץ 7, 6 בפברואר 2022
↑  וזה דבר השמיטה – ספריית אסיף
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007257354005171
בנדיקט ניזה

בנדיקט ניזה
יורגן אנטון בנדיקט ניזה (Jürgen Anton Benedikt Niese;‏ 24 בנובמבר 1849 – 1 בפברואר 1910) היה מלומד גרמני של התקופה הקלאסית.
ניזה נולד בבורג, על האי פמארן (אנ'), אז חלק מהקונפדרציה הגרמנית אולם תחת שלטונו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק. אביו היה אמיל אוגוסט ניזה, כומר בעיירה, ואמו נולדה בשם בנדיקטה מארי מטהיסן. הוא למד בדומגימנסיום בשלזוויג והחל מ-1867 באוניברסיטת בון ואוניברסיטת קיל, שם למד אצל אלפרד פון גוטשמיד (אנ'). לאחר שהתנדב לצבא במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, הוא קיבל דוקטורט בשנת 1872. לאחר שלימד במשך זמן קצר בבית ספר תיכון בפלנסבורג, הוא נסע לאיטליה ולצרפת. ב-1876 הוא הפך למרצה באוניברסיטת גטינגן. הוא היה פרופסור באוניברסיטת מרבורג (אנ') בין השנים 1877–1881, ולאחר מכן הפך לפרופסור לפילולוגיה קלאסית באוניברסיטת ברסלאו (אנ'). ב-1885 הוא קיבל את אותה משרה באוניברסיטת מרבורג וכיהן בה כרקטור בשנים 1900–1901. ב-1906 הוא מונה לפרופסור להיסטוריה של העת העתיקה באוניברסיטת האלה-ויטנברג, ונפטר שם בשנת 1910. ב-1881 הוא נישא לברתה צימרמן (1859–1937). בנם, האנס, נולד ב-1882. הוא הפך למרצה להיסטוריה באוניברסיטת גוטינגן (Göttingen) ונהרג בשנת 1915 במלחמת העולם הראשונה. נכדתם, אנמארי, נולדה ב-1890 ונפטרה ב-1975.
ניזה ידוע ביותר בשל "המהדורה הגדולה" שלו של ספריו של ההיסטוריון היהודי יוספוס פלאביוס, שהתבססה על מחקר מדוקדק של כתבי היד הטובים ביותר הקיימים. שיטת המספור שלו היא עדיין בשימוש הנפוץ ביותר ביחס לטקסט. עבודותיו האחרות כוללות את ההיסטוריה הרומית, מחקרים על סופרים יוונים קלאסיים, "התפתחות השירה ההומרית" ו"היסטוריה של יוון ומקדוניה מאז קרב כאירוניאה".
אחותו של בנדיקט ניזה הייתה הסופרת שרלוטה ניזה (אנ').
מחקרים

De Stephani Byzantii auctoribus. Commentatio prima, etc. (מחקר על סטפנוס מביזנטיון. קיל, 1873)
Der homerische Schiffskatalog als historische Quelle betrachtet (קטלוג הספינות (אנ') ההומרי נחשב כמקור היסטורי. קיל, 1873)
Die Entwickelung der Homerischen Poesie (התפתחות השירה ההומרית. ברלין, 1882)
Flavii Josephi opera (חיבורי פלאביוס יוספוס, 7 כרכים, ברלין 1885–1895)
De Annalibus Romanis observationes (מרבורג, 1886)
Geschichte der griechischen und makedonischen Staaten seit der Schlacht bei Chaeronea (היסטוריה של המדינות היווניות והמקדוניות מאז קרב כאירוניאה, פורסם בשלושה חלקים, 1893–1903)
Grundriss der römischen Geschichte (שרטוטים של ההיסטוריה הרומאית, 1889–1895)
Kritik der beiden Makkabäerbücher, nebst Beiträgen zur Geschichte der makkabäischen Erhebung (ביקורת על שני ספרי המקבים, עם תרומתם לחקר ההיסטוריה של המקבים, ברלין 1900)
Staat und Gesellschaft der Römer (מדינה וחברה של הרומאים)
Zur Geschichte Solons und seiner Zeit (על ההיסטוריה של סולון ותקופתו)
יוז'ף וולפנר

| --- | --- |

 לידה:  8 בינואר 1856 ארד, ממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  16 בפברואר 1932 (בגיל 76) בודפשט, ממלכת הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי ברחוב קוזמה 
 השקפה דתית:  יהדות 
 מספר צאצאים:  3 
 
יוז'ף וולפנר (בהונגרית: Wolfner József; ארד, 8 בינואר 1856 – בודפשט 16 בפברואר 1932) היה מוציא לאור יהודי-הונגרי מייסד חברת ההוצאה לאור והמסחר בספרים החשובה זינגר ווולפנר. ההוצאה הייתה בתקופתה אחת הגדולות החשובות והמצליחות בהונגריה.
ביוגרפיה

וולפנר נולד במשפחה יהודית בארד לשמעון וולפנר ולצציליה פלנר. הוא איבד את אביו בגיל שמונה עשרה. ב-1 במרץ 1885, לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטה, הקים את חברת ההוצאה לאור ומכירת הספרים זינגר וולפנר, שהייתה הראשונה לפרסם ספרות נוער והתחום העיקרי הנוסף שלה היה ספרות יפה. ב-1923 הפך את החברה שלו לחברת מניות, בה היה יו"ר מועצת המנהלים והמנכ"ל. שמה של ההוצאה נודע בזכות סדרת הספרים הזולה שלה. המייסדים - שאנדור זינגר ויוז'ף וולפנר - פיתחו את זינגר וולפנר לאחת מחברות הוצאות העיתונים והספרים המצטיינות ביותר. לזינגר ולוולפנר הייתה גם חנות ספרים וחברת הוצאה לאור בשדרת אנדראשי 16, שם היו גם משרדי המערכת מעל החנות.
יוזף וולפנר, המוציא לאור המשמעותי ביותר של תחילת המאה ושל האר נובו, היה איש עסקים של ספרות, היה ההתגשמות העסקית המצליחה ביותר של זמנו בתחום המו"לות. סוד הצלחתו היה יכולתו למשש את הצרכים של הקהל הממוצע הגדול ולשרת אותו באמצעות פעילות ההוצאה לאור שלו. פרסומיו כללו את יצירותיהם של פרנץ הרצג, גזה גרדוני, קלמן צ'אטו, מיקלוש שוראני והדוויג קורתס-מאהלר (אנ'). הוא ביסס את הוצאת ספריו על הצרכים של מעמד הביניים, הבורגנות הזעירה והאינטלקטואלים הכפריים. הספרות שהוציא בדרך כלל היה קל לקריאה. הפרסום הספרותי ביקש לשרת את קוראי הנוער והילדים ולפרסם מספר רב של ספרים זולים ופופולריים. הפרסומים המוצלחים ביותר של הילדים היו יצירותיו של לאיוש פושה והספרים על הרפתקאותיו של מר מצקו (כלומר מר דובי) של העיתונאי והסופר היהודי-הונגרי ז'יגמונד שבק. הסדרות המצליחות ביותר שלו היו "ספריית הרומנים האוניברסלית", שחלקן נמכרו בעשרים אלף עותקים, כמו גם "ספר המיליונים", "ספריית הרומן בגרוש", ומאוחר יותר "לקסיקון הזמנים החדשים".
שמו של יו'ף וולפנר התפרסם גם בזכות אספנות האמנות שלו ותמיכתו באמנות. הוא ראה בצייר מדניאנסקי את המאסטר החשוב ביותר שאת ציוריו אסף, הוא השיג את מיטב יצירותיו, הוא גם חתם עמו על חוזה, אבל הוא גם העריך את הדור הצעיר, כולל הציירים אישטוואן נאג' ויוז'ף אגרי. גם בנו העשיר את האוסף לאחר מות אביו.
ב-9 במרץ 1922, בבודפשט, נשא את יולאן רוט, מורה שהייתה צעירה ממנה ב-21 שנים, בתם של ד"ר מרק רוט ושל ברטה ויינר. הוא היה חבר מועצת העיר בודפשט.
בנו ויורשו, אישטוואן פרקש, היה צייר נודע שנולד מנישואיו הראשונים של וולפנר, מאנה גולדברגר מבודה, שמתה בגיל צעיר ולאחר מכן בנו אישטוון גדל אצל קרובי משפחת וולפנר. אישטוואן ארגן תערוכה במוזיאון ארנסט כדי להוכיח לאביו שהפך לאמן אמיתי, אך לצערו, יוז'ף וולפנר מת יומיים לפני פתיחת התערוכה. לאחר מותו, המשיך בנו להיות פטרון האמנות ואספן האמנות של כאביו; תמך באמנים, העסיק סופרים ואמנים רבים. אישטוואן פרקש היה מנכ"ל החברה מ-1932 עד 1944 עד לגירושו למחנה ההשמדה אושוויץ, שם מצא את מותו. משנת 1943 המשיכו זינגר וולפנר לפעול (בשל החוקים היהודיים שלא איפשרו להחזיק בחברה) כחברה בערבון מוגבל בשם "המכון הספרותי החדש".
פרסומים

1885 "ספריית רומנים אוניברסלית", סדרה של רומנים למבוגרים (1885–1931) פרסמה יותר מ-500 כותרים עד 1917
1889 העיתון שלי - מגזין לילדים בעריכת לאיוש פושה
"ספריית הרומן בגרוש" 1889 - סדרת חוברות זולה לנוער - 350 חוברות שיצאו לאור
1895 זמנים חדשים - מגזין שבועי ציורי שסיקר את קוראיו בתחומי הסיפורת, האמנות והחברה, משך את תשומת הלב של מעמד הביניים בגישה שמרנית משהו. - נערך על ידי פרנץ הרצג, בין שאר כותבי התקופה: שאנדור ברודי, גזה גרדוני, קלמן מיקסאט. הוא הופיע עד 1949. לאחר 1945 עורך העיתון היה המשורר יוז'ף פודור, שני הגליונות הראשונים נכתבו יחד עם לאיוש קשאק.
New Times Lexicon - הוא היה קיים גם בגרסאות של 12 ו-24 כרכים
1895 Hungarian Girls - The Journal of Adolescent Civil Girls, בעריכת אנה טוצק
1902 Art Journal
1911 Magyar Figyelő - יומן שבועי
1915 ספר המיליונים
בשנות ה-30 הושקה סדרה של ספרי אמנות בצרפתית ובהונגרית בשם L'art Hongrois (עורך: François Gachot)ועוד אמנים.
הוצאות של אוספים

לאיוש בירו
שאנדור ברודי
אימרה פרקש
פאל פרקש
גזה גארדוני
פרנץ הרצג 1926 - מהדורת יום השנה של כל יצירותיו - לרגל יום השנה הלאומי של פרנץ הרצג
גיולה קרודי
קארוי לוביק
ג'רג' לרינצי
לאיוש פושה
מיהאל סבולצ'קה
אישטוואן סומאהאזי
בלה טוט - אוצר אנקדוטה בן שישה כרכים
פרנץ גאשפאר : מסביב לכדור הארץ - יצירה גאוגרפית פופולרית
ראו גם

Gyűjtemények Kecskeméti Katona József Múzeum
Wolfner József 1931 január 8 – hetvenötödik születésnapjára (mek.oszk.hu) Singer és Wolfner Irodalmi Intézet Részvénytársaság – 1931.
Dénes Zsófia: Úgy ahogy volt és... (Farkas István: 158–174. oldal) – 1981. ISBN 963-281-055-4 (online: Google könyvek – 2013)
Pósa Zoltán: Pósa Lajos emlékév (4. oldal), Művészet és barátai folyóirat XXV. évfolyam 1. szám – 2015. január – február
Buzinkay Géza: Kis magyar sajtótörténet, Országos Rabbiképző – Zsidó Egyetem (Adatbázisok)
Lyka Károly: In memoriam Wolfner József (47 עמוד) Magyar Művészet folyóirat 8. évfolyam 1–2. szám 1932., Magyar Képzőművészeti Egyetem Könyvtára (mke.hu) 2004.
לקריאה נוספת

הלקסיקון הגדול של רוואי. בודפשט: המכון הספרותי של האחים רווי באחריות מוגבלת (1911–1935) XIX. כרך 3 (ווסטלינג - חבר השופטים עמוד 585
אנה פאברי: סופרים, משוררים, מקומות קבע. בתוך: רובע בודפשט 1993/1. (גישה מקוונת: epa.oszk.hu)
גזה פילפ: ההיסטוריה של תרבות הספרים ההונגרית עד 1945. בתוך: הוצאות ספרים ומפיצי ספרים בהונגריה. בודפשט. 1987
גזה פילפ: קוראים, ספרים, ספריות. ספר קריאה בתולדות תרבות לבני 10–18 - 1993–1994
קטלין גאלי: תולדות הספר ב'. משנת 1550 ועד אמצע המאה ה-20. בודפשט: Hatágú קרן הטאגו שיפ 2005
ג'רג' קוקאי: מסחר הספרים בהונגריה. בודפשט: Balassi 117 עמ'. (גישה מקוונת)
חוברת לזכרו של יוז'ף וולפנר: יוז'ף וולפנר: תשעה נאומי זיכרון. המכון הספרותי זינגר וולפנר בודפשט, 1935
יוז'ף וולפנר הלך לעולמו, Huszadikszázad.hu - מרץ 1932
אישטוואן פרקש באתר Artportal.hu
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  III. Könyvkereskedelmi címtár (230. oldal), Magyar könyvkereskedők évkönyve 9. évfolyam - 1898.
↑  A Modern Magyar Festészet 1892–1919 tanulmányai „…Hercegek, grófok, naplopók, burzsoák…” Száz év magyar képgyűjtése III. rész Mravik László: A nagy családok Kieselbach Tamás kiadása, Budapest, 2003
↑  A házasságkötés bejegyezve a Bp. VI. ker. állami házassági akv. 335/1922. folyószáma alatt.
↑  Lampé Ágnes: Családregény Farkas Károly örökségről és háláról, 168Óra.hu – 2007. július 18.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1073530116  VIAF: 316531045   WorldCat (עם VIAF): 316531045 
חנות הספרים זינגר וולפנר ב- שדרת אנדראשי 16 (1912)
כרזת  ספרם של זינגר וולפנר על הרפתקאותיו של מר מצקו
מיכאיל רוסטובצף

מיכאיל איוואנוביץ' רוסטובצף (ברוסית: Михаи́л Ива́нович Росто́вцев; ‏10 בנובמבר 1870 - 20 באוקטובר 1952) היה היסטוריון רוסי-אמריקאי של העת העתיקה. נשיא האגודה ההיסטורית האמריקאית וחבר "האקדמיה הרוסית למדעים".