stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלישיב שמשי
ספרים שכתב

סערה באוקטובר. משרד הביטחון - הוצאה לאור (גדוד סערה במלחמת יום הכיפורים), 1986.
בכוח התחבולה. הוצאת משרד הביטחון, 1995.
להיאבק באלימות ולהצליח. הוצאת צ'ריקובר, 2000.
איפה אני נמצא לעזאזל: על התמצאות בשדה הקרב. הוצאת משרד הביטחון, 2001.
בהם יותר מכל: על סוד ההצלחה של צה"ל. הוצאת משרד הביטחון, 2005.
ולא אשוב עד כלותם: על מפקדי פלוגות בשדה הקרב. הוצאת משרד הביטחון, 2005.
אליהם נשואות העיניים: על מפקדי חטיבות בשדה הקרב. תל אביב: משרד הביטחון, 2006.
בכוחם להכריע: על מפקדי אוגדות בשדה הקרב. תל אביב: משרד הביטחון, 2007.
נוע כבר, לכל הרוחות!: על מהירות בשדה הקרב. הוצאת מודן, 2011.
עוד ניצחון כזה... על רוח לחימה במלחמת לבנון השנייה. הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2013.
ממני תראו וכן תעשו. הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2016.
תדרכי נפשי עוז. הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2017.
ארדוף אויביי ואשיגם, הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2019
קבלת החלטות בשדה הקרב, הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2022
מפקד השדה הגדול מכולם, הוצאת מודן והוצאת משרד הביטחון, 2024 (על יגאל אלון)
מאמרים נבחרים

האם תחליף הרחפת את הטנק. מערכות, 200, יוני 1969.
אחריות, סמכות ופיקוד יעיל בצבא. מערכות, 293-292, מרץ–אפריל 1984.
האיגוף שפרץ את החסימה בדרך לתעלת סואץ: פלוגת שמשי במלחמת ששת הימים, מערכות, 498, ספטמבר 2023.
הערות שוליים

↑  סא"ל שמשי אלישיב, עיטור המופת שהוענק לשמשי באתר "בעוז רוחם".
↑  שאול נגר, השריון בין מלחמת ששת הימים למלחמת יום הכיפורים מתוך אתר "יד לשריון", ‏ 16.05.2010.
↑  גל פרל פינקל‏, מפקד גדול מפצה בעוז רוחו על כל החסרונות, באתר וואלה, 14 באפריל 2019.
↑  גל פרל פינקל, החלטה לא מושלמת בזמן, עדיפה על פתרון מושלם באיחור, כתב העת "בין המערכות", 27 ביולי 2022.
↑  פנחס וולף, כל הצרות שרק אפשר היו שם, באתר הגבורה, במחנה, ‏ 08.12.2006, כפי שהועלה ב"אתר הגבורה".
↑  גל פרל פינקל, מה בין המ"פים של 1973 לאלה של 2021?, כתב העת "בין המערכות" באתר צה"ל, ‏ 6 באוקטובר 2021.
↑  גל פרל פינקל, ביקורת על הספר "בהם יותר מכול", מערכות, ‏ 6 באוקטובר 2021.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308149605171  BnF: cb14622665w (data)  ISNI: 0000 0000 6658 6316  LCCN: n88294639  VIAF: 64261154   WorldCat (עם VIAF): 64261154
פלך אוריול

| --- | --- |
סמל פלך אוריולסמל פלך אוריול

 תאריך ביטול הפלך:  1928
 מדינה / טריטוריה:  האימפריה הרוסית
 בירת החבל ההיסטורי (והעיר הגדולה ביותר):  אוריול 
 תאריך ייסוד:  1797
 שטח:  41,057.7 square verst
 תאריך נטישה:  14 במאי 1928 
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בחבל ההיסטורי:  2,033,798 (1897)
 קואורדינטות:  52°58′00″N 36°05′00″E﻿ / ﻿52.966666666667°N 36.083333333333°E﻿ / 52.966666666667; 36.083333333333 
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מחוז אוריול מוגדלת) אוריול ליבני מצנסק בולחוב נארישקינו ורחוביה קרומי קולפנה זמיובקה קורסק ליפ. טולה קלוגה בריאנסקפלך אוריול(למפת מחוז אוריול רגילה) אוריול ליבני מצנסק בולחוב נארישקינו ורחוביה קרומי קולפנה זמיובקה קורסק ליפ. טולה קלוגה בריאנסקפלך אוריול  מפה היסטורית 1890–1907  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פלך אוריול (ברוסית: Орловская губерния, אוריולסקאיה גוברניה) היה גוברנייה באימפריה הרוסית שבירתה העיר אוריול.
היסטוריה

האוכלוסייה בשנת 1811 מנתה 1,228,000, בשנת 1840 1,410,300, בשנת 1867 1,578,000, בשנת 1885 1,963,700, ובשנת 1914 2,816,200 איש ואישה.
לפי מרשם האוכלוסין שנערך באימפריה הרוסית בשנת 1897, 99% מתושבי הפלך היו רוסים. בפלך התגוררו 6113 יהודים (0.3% מאוכלוסיית הפלך). היהודים התרכזו בערים : אוריול (1636 יהודים), בריאנסק (1305 יהודים), יילץ (750 יהודים), קאראצ'ב (300 יהודים), ליבני (249 יהודים), סבסק (183 יהודים), טרובצ'בסק (165 יהודים), קרומי (115 יהודים).
62% מהשטח של הפלך שימשו כאדמות חקלאיות, 20% מכוסים ביער, 12.5% מרעה. המוצרים החקלאיים הדומיננטיים היו תבואה ותפוחי אדמה. בשנת 1884 נספרו 531 מפעלים עם סך של 16,777 עובדים תעשייתיים. התעשיות המובילות היו מזקקה, ייצור מסילות פלדה, ייצור נפט, טחינת תבואה, תעשיית זכוכית, תעשיית קנבוס, ותעשיית עור.
הפלך הוקם ב-1797 ופורק ב-1928. כיום, רוב שטחו של הפלך ההיסטורי אוריול, נמצא בשטחה של רוסיה.
ערים מרכזיות בפלך

אוריול (בירת הפך)
יילץ
בריאנסק
בולחוב
ליבני
קאראצ'ב
מצנסק
הערות שוליים

↑  מפקד האוכלוסין של האימפריה הרוסית ב-1897.
↑  ORYOL GUBERNIA, World History at KMLA
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 240572615   WorldCat (עם VIAF): 240572615 
ערך זה הוא קצרמרבנושא האימפריה הרוסית ובנושא ברית המועצות. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיל סיסוקו

טיל סיסוקו (בצרפתית: Till Cissokho; נולד ב-8 בפברואר 2000 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אסטרלה דה אמדורה מליגת העל הפורטוגלית.
קריירת מועדונים

סיסוקו גדל במחלקות הנוער של מונרוז' 92 וז'ירונדן דה בורדו. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצת המילואים של ז'ירונדן דה בורדו, ובשנת 2019 שיחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. בהמשך שיחק בקלרמון פוט ובאוסטריה לוסטנאו, והחל משנת 2021 משחק בקווילי-רואן מליגת המשנה הצרפתית, תחילה בהשאלה ולאחר מכן בחוזה קבוע.
באוגוסט 2024 חתם סיסוקו באסטרלה דה אמדורה מליגת העל הפורטוגלית.
הערות שוליים

↑  Till Cissokho passe professionnel באתר הרשמי של ז'ירונדן דה בורדו, 11 בינואר 2019 (בצרפתית)
↑  TILL CISSOKHO POURSUIT L'AVENTURE À QRM ! באתר הרשמי של קווילי-רואן, 27 ביוני 2022 (בצרפתית)
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיל סיסוקו".
רונאלדו

ערך זה עוסק בחלוץ ברזילאי. אם התכוונתם לחלוץ פורטוגלי, ראו .
רונאלדו לואיז נזאריו דה לימה (בפורטוגזית: Ronaldo Luís Nazário de Lima; נולד ב-22 בספטמבר 1976) הידוע בשמו הפרטי, רונאלדו, וידוע גם בכינוי El Fenómeno (הפנומן), הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת החלוץ בשנות ה-90 ובשנות ה-2000. רונאלדו ידוע בעיקר בזכות כישורי הכדרור ויכולת הבעיטה שלו. הוא סגן מלך שערי גביע העולם בכדורגל עם 15 שערים, ונחשב בעיני רבים לאחד מגדולי הכדורגלנים בכל הזמנים. החל מהעשור השני של המאה ה-21, הוא הבעלים של ריאל ואיאדוליד.
קריירה

בגיל 13, כאשר נערך בעירו ריו דה ז'ניירו כנס מאמנים, התגלה רונאלדו על ידי שחקן העבר האגדי ז'אירזיניו, שהיה מאמן באותה עת, כאשר שיחק בחוף הים, ואז החל לשחק במועדון כדורגל מקצועני. קבוצתו המקצוענית הראשונה בברזיל הייתה קרוזיירו. הוא היה דל אמצעים ונהג להגיע לאימונים ברכבות, שאליהן היה מתגנב. בגיל 16, עוד לפני שהוציא רישיון נהיגה הוא היה כה נלהב מהכסף שצבר והחליט לרכוש מכונית שבה לא היה לו שימוש. לאחר שהצליח מאוד בקרוזיירו הוא המשיך במהירות לאירופה.
קריירה > איינדהובן וברצלונה

רונאלדו עבר לפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית תמורת 6 מיליון דולר, ושיחק בה שתי עונות שבהן היה מלך שערי הליגה. הוא הבקיע 42 שערים ב-46 משחקים. לאחר מכן נרכש על ידי ברצלונה הספרדית במחיר של 19.5 מיליון דולר. בברצלונה שיחק עונה אחת שגם בה זכה בתואר מלך שערי הליגה, כאשר הבקיע 34 שערים ב-37 משחקים. הוא זכה עם הקבוצה בגביע אירופה למחזיקות גביע, ובנוסף זכה באותה עונה בנעל הזהב האירופית, בפרס בראבו ובתארים כדור הזהב וכדורגלן השנה בעולם. באותה עת הוא היה בן 21, ובכך היה השחקן הצעיר ביותר שזוכה בתואר האחרון.
קריירה > אינטר מילאנו

ב-1997 נרכש רונאלדו על ידי קבוצת אינטר האיטלקית במחיר גבוה יותר מזה שברצלונה שילמה עליו, 30.5 מיליון אירו, ובכך שבר את שיא מחיר ההעברה. בעונת 97/98 הוביל אותה לזכייה בגביע אופ"א, תוך כדי שהבקיע 25 שערים בליגה ושישה במסגרת האירופית, כולל שער במשחק הגמר בניצחון 3–0 על לאציו. בשלב זה כבר הודבק לו הכינוי "אל פנומנו". בשנת 1997 זכה שנית בתואר כדורגלן השנה.
לאחר מונדיאל 1998 חווה רונאלדו פציעות שכמעט וגרמו לו לפרוש: שני קרעים ברצועה הצולבת של הברך. הראשונה הייתה בנובמבר 1999 במשחק מול לצ'ה. בשנותיו הבאות עם אינטר שותף רק ב-36 משחקים בליגה האיטלקית, והושבת למשך 22 חודשים. הוא שותף בגמר הגביע באפריל 2000, אך קרע שוב את אותן רצועות. העיתונים קבעו כי לא יחזור לשחק, על אף היותו בן 24 בלבד.
רונאלדו החלים בזמן מחזורי הסיום של הליגה האיטלקית בעונת 2000/01, לאחר הפציעה הקשה שהשביתה אותו כשנתיים. מאמן הקבוצה, הקטור קופר, חשש מעומס על השחקן שרק התאושש מפציעתו, ולא שיתף אותו במשחקים תחילה. רונאלדו חזר ל-10 המחזורים האחרונים, הודות ללחץ של נשיא הקבוצה מסימו מוראטי והאוהדים. במשחקים אלו כבש רונאלדו שבעה שערים, אך זה לא הספיק ואינטר הפסידה את האליפות ליובנטוס במחזור האחרון.
קריירה > ריאל מדריד

אוהדי אינטר ציפו לחזרתו של רונאלדו לאחר המונדיאל, אך הוא חתם במועדון הספרדי ריאל מדריד. ריאל מדריד שילמה עליו 45 מיליון אירו, ובכך הצטרף ל'גלקטיקוס' שכבר היו שם: לואיש פיגו וזינדין זידאן. בעונת 2002/2003, עונתו הראשונה בריאל, שוב זכה בתואר מלך השערים עם 23 כיבושים. בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות ספרד, האליפות הראשונה של רונאלדו בקריירה, והגיע עימה לחצי גמר ליגת האלופות, בו הרשים עם שלושער באולד טראפורד. אולם בעונות שלאחר מכן כשל בניסיונותיו לזכות בתואר היחיד שחסר לו, ליגת האלופות. רונאלדו אמנם כבש 45 שערים ביתר זמנו בריאל, אך ביקורות רבות הוטחו בו, על משקלו ועל חוסר הלחימה שלו, בין השאר. ב-2004 הוא נבחר על ידי פלה לאחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
ב-2005 נפצע שוב והושבת לחודשיים.
קריירה > מילאן

המצב בריאל החמיר לאחר המונדיאל, ומתוך רצונו לעזור לקבוצה ולא להפריע לה, הוא עבר לקבוצה האיטלקית מילאן בחלון ההעברות. זאת, לאחר שמאמן ריאל מדריד, פאביו קאפלו, אמר כי אינו מעוניין בו יותר. במילאן רונאלדו נתן חצי עונה מכובדת בכך שהוביל את מילאן עד למקום הרביעי כשהוא כובש 7 שערים. רבים אמרו שרונאלדו החיה את הרוסונרי. בליגת האלופות הספיק רונאלדו לשחק במדי ריאל ולכן לא שותף במילאן, שזכתה בה בסוף העונה, ולפיכך לא זכה בתואר היחיד שחסר לו.
אלשנדרה פאטו בן ה-18 הועבר מאינטרנסיונל למילאן בתחילת עונת 07/08, והציפייה בקרב האוהדים הייתה שייווצר משולש התקפה ברזילאי ויעיל - קאקה, שהיה כדורגלן השנה, פאטו, ורונאלדו (שכבר נודע בשם 'קאפארו'). אף על פי כן, העונה החלה בצורה לא טובה עבור רונאלדו והוא נפצע בקיץ שלפניה בשריר הירך. משום כך, הוא היה מושבת כ-5 חודשים, וההנהלה והאוהדים החלו להיות ספקניים כלפי החלוץ הברזילאי ודובר על מכירתו בינואר. שמו של רונאלדו שחוזהו מסתיים בקיץ, נקשר לפנרבחצ'ה הטורקית, לוס אנג'לס גלאקסי האמריקאית ופלמנגו הברזילאית. לבסוף חזר רונאלדו לכשירות במשחק נגד נאפולי בסרייה א'. מילאן פתחה עם שלישיית הקאפארו, גם פאטו וגם רונאלדו ערכו את הופעות הבכורה שלהם בעונה. רונאלדו כבש צמד במשחק, כמה שנראה חזרה מעולה לכושר משחק.
ב-13 בפברואר 2008, במהלך משחק ליגה מול ליבורנו, ספג פציעה קשה נוספת כאשר קרע גיד בברכו. בדיקה שעבר הצביעה על כך שרונאלדו יהיה מושבת לתשעה חודשים, מה שאומר שהוא לא יוכל לשחק לפחות עד סוף העונה, ודיבורים על פרישה אפשרית צצו בכל כלי התקשורת. בתום חוזהו בקיץ 2008 עזב את מילאן. לאחר מכן החל רונאלדו את שלבי ההחלמה הסופיים מפציעתו, בעוד הופיעו דיווחים רבים על מעבר למספר קבוצות שונות באירופה ובאמריקה הדרומית. לבסוף, הקבוצה שהחתימה את רונאלדו הייתה קורינתיאנס הברזילאית.
קריירה > קורינתיאנס

את הופעת הבכורה שלו בקורינתיאנס ערך רונאלדו ב-4 במרץ 2009 כשנכנס כמחליף במשחק גביע נגד איטומביארה. כעבור ארבעה ימים, ב-8 במרץ, שיחק מול פאלמיירס במסגרת הליגה הברזילאית ואף כבש שער שוויון בתוספת הזמן. הקבוצה זכתה באליפות המחצית הראשונה של הליגה ללא אף הפסד במסגרת משחקי הליגה הסדירה. בסיום העונה נבחר רונאלדו לשחקן העונה בליגה הברזילאית, וחוזהו בקורינתיאנס הוארך עד דצמבר 2011.
קריירה > פרישה

ב-14 בפברואר 2011 הודיע רונאלדו על פרישה מכדורגל בשל פציעות מרובות וכאבים שהחמירו בשנות פעילותו האחרונות. עוד טען רונאלדו במסיבת העיתונאים שזימן ובה הודיע על הפרישה כי "רציתי להמשיך לשחק אך גופי ניצח אותי", הוא המשיך ואמר שבתקופתו האחרונה כשחקן היה מתכנן מהלכים מסוימים אך לא יכול היה לבצעם.
בנבחרת ברזיל

במונדיאל 1994 שנערך בארצות הברית היה רונאלדו בן ה-17 בסגל של נבחרת ברזיל, כשאת חוד ההתקפה הובילו החלוצים רומאריו ובבטו. נבחרת ברזיל זכתה בגביע, אך רונאלדו לא שותף.
ב-1998, במונדיאל בצרפת, רונאלדו כבר הוביל את התקפת ברזיל עם ארבעה כיבושים שהספיקו לברזיל להגיע עד לגמר. שעות בודדות לפני משחק הגמר מול צרפת חטף התקף אפילפסיה בעת שישן צהריים בחדרו במלון, במהלך ההתקף איבד את ההכרה למשל כחצי שעה. רונלדו עלה לשחק למרות חוות דעת רפואיות שהמליצו שלא ישחק בעקבות ההתקף שעבר. במשחק עצמו הפגין רונאלדו יכולת חלשה מאוד וצרפת הביסה את ברזיל 0–3 וזכתה לראשונה באליפות העולם. ההתמוטטות של רונאלדו יצרה לו תדמית כי הוא אינו עומד במצבי לחץ, תדמית שהחזיקה מעמד עד מונדיאל 2002.
בברזיל הייתה דאגה רבה לקראת מונדיאל 2002 הקרב ובא משום שנבחרתם קרטעה בבית הדרום-אמריקני של מוקדמות המונדיאל וכמעט שכשלה להעפיל אליו לראשונה בתולדותיה. המאמן לואיס פליפה סקולארי הצליח לבסוף להעלות את ברזיל לאליפות העולם, נתן אמון ברונאלדו ובחר אותו לסגל הנבחרת. רונאלדו לא אכזב והוביל את ברזיל לזכייה באליפות העולם תוך כיבוש 8 שערים שזיכו אותו בתואר מלך השערים, כששניים מתוכם הובקעו במשחק הגמר נגד גרמניה. זו הייתה האליפות החמישית בתולדותיה של ברזיל, יותר מכל נבחרת אחרת.
במונדיאל 2006 היה רונאלדו חלק מרביעיית כוכבים נוצצת בנבחרת ברזיל, יחד עם רונאלדיניו, קאקה ואדריאנו, אך הנבחרת לא עמדה בציפיות הגדולות והגיעה רק לרבע הגמר. המאמן פאריירה נתן קרדיט בלתי מוגבל לרונאלדו, אך הוא לא הצליח להוביל את ברזיל לזכייה שנייה ברציפות בגביע העולם.
רונאלדו כבש במונדיאל 2006 שלושה שערים, ובנוסף ל-4 השערים שכבש במונדיאל 1998, ו-8 השערים שכבש במונדיאל 2002, היו לו 15 שערים במונדיאלים, באותה העת שיא כיבושים לשחקן במשחקי המונדיאל. השיא נשבר במונדיאל 2014 כשמירוסלב קלוזה כבש את שערו ה-16 בגביע העולם בניצחון 1–7 במשחק בין נבחרת גרמניה לנבחרת ברזיל שכונה מיינראסו.
ביוני 2011 שיחק רונאלדו בפעם האחרונה במדי נבחרת ברזיל במשחק נגד רומניה, ששימש כמשחק פרידה ממנו. בסוף המשחק נערך טקס פרידה רשמי לכבודו.
לאחר הפרישה

אחרי הפרישה התפנה רונאלדו להתעסק בעסקיו השונים, הכוללים ניהול מסעדות יוקרה, נדל"ן ואף סוכנות שחקנים בברזיל.
רונאלדו השתתף בתוכנית הטלוויזיה "לרדת בגדול" בגרסתה הברזילאית, עקב עלייתו במשקל מאז פרישתו. בתוכנית עקבו אחרי התקדמותו במשך 3 חודשים בירידה במשקל. התוכנית גרפה רייטינג גבוה מאוד בברזיל.
רונאלדו נבחר לפרזנטור של ברזיל בארגון המונדיאל שהתקיים במדינה בשנת 2014.
בשנת 2018 רכש, יחד עם קבוצת משקיעים, 51% ממניות קבוצת ריאל ואיאדוליד תמורת 30 מיליון אירו.
סטטיסטיקות קריירה > קריירת מועדונים

| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | בינלאומי> הופעות | בינלאומי> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכול> הופעות | סך הכול> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| קרוזיירו | 1993 | ליגת העל הברזילאית | 14 | 12 | 0 | 0 | 4 | 8 | 3 | 0 | 21 | 20 |
| קרוזיירו | 1994 | ליגת העל הברזילאית | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 2 | 18 | 22 | 26 | 24 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 14 | 12 | 0 | 0 | 12 | 10 | 21 | 22 | 47 | 44 |
| פ.ס.וו. איינדהובן | 1994/1995 | ליגת העל ההולנדית | 33 | 30 | 1 | 2 | 2 | 3 | 0 | 0 | 36 | 35 |
| פ.ס.וו. איינדהובן | 1995/1996 | ליגת העל ההולנדית | 13 | 12 | 3 | 1 | 5 | 6 | 0 | 0 | 21 | 19 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 46 | 42 | 4 | 3 | 7 | 9 | 0 | 0 | 57 | 54 |
| ברצלונה | 1996/1997 | לה ליגה | 37 | 34 | 4 | 6 | 7 | 5 | 1 | 2 | 49 | 47 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 37 | 34 | 4 | 6 | 7 | 5 | 1 | 2 | 49 | 47 |
| אינטר מילאנו | 1997/1998 | סרייה א' | 32 | 25 | 4 | 3 | 11 | 6 | 0 | 0 | 47 | 34 |
| אינטר מילאנו | 1998/1999 | סרייה א' | 19 | 14 | 2 | 0 | 6 | 1 | 1 | 0 | 28 | 15 |
| אינטר מילאנו | 1999/2000 | סרייה א' | 7 | 3 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 | 3 |
| אינטר מילאנו | 2000/2001 | סרייה א' | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה | פציעה |
| אינטר מילאנו | 2001/2002 | סרייה א' | 10 | 7 | 1 | 0 | 5 | 0 | 0 | 0 | 16 | 7 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 68 | 49 | 8 | 3 | 22 | 7 | 1 | 0 | 99 | 59 |
| ריאל מדריד | 2002/2003 | לה ליגה | 31 | 23 | 1 | 0 | 11 | 6 | 1 | 1 | 44 | 30 |
| ריאל מדריד | 2003/2004 | לה ליגה | 32 | 24 | 5 | 2 | 9 | 4 | 2 | 1 | 48 | 31 |
| ריאל מדריד | 2004/2005 | לה ליגה | 34 | 21 | 1 | 0 | 10 | 3 | 0 | 0 | 45 | 24 |
| ריאל מדריד | 2005/2006 | לה ליגה | 23 | 14 | 2 | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 27 | 15 |
| ריאל מדריד | 2006/2007 | לה ליגה | 7 | 1 | 2 | 1 | 4 | 2 | 0 | 0 | 13 | 4 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 127 | 83 | 11 | 4 | 36 | 15 | 3 | 2 | 177 | 104 |
| מילאן | 2007/2008 | סרייה א' | 14 | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14 | 7 |
| מילאן | 2008/2009 | סרייה א' | 6 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 2 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 20 | 9 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 20 | 9 |
| קורינתיאנס | 2009 | ליגת העל הברזילאית | 20 | 12 | 8 | 3 | 8 | 3 | 10 | 8 | 38 | 23 |
| קורינתיאנס | 2010 | ליגת העל הברזילאית | 11 | 6 | 0 | 0 | 7 | 3 | 9 | 3 | 27 | 12 |
| קורינתיאנס | 2011 | ליגת העל הברזילאית | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 0 | 4 | 0 |
| סה"כ | סה"כ | סה"כ | 31 | 18 | 8 | 3 | 9 | 3 | 21 | 11 | 69 | 35 |
| סה"כ קריירה | סה"כ קריירה | סה"כ קריירה | 343 | 247 | 35 | 19 | 93 | 49 | 47 | 37 | 518 | 352 |
*אחר כולל את הליגה האזורית הברזילאית, גביע רקופה סודאמריקנה, הסופרקאפ הספרדי, הגביע הבין-יבשתי, ומשחק הפלייאוף של הגביע האיטלקי על העלייה לגביע אופ"א.
סטטיסטיקות קריירה > נבחרת ברזיל

| שנה | הופעות | שערים |
| --- | --- | --- |
| 1994 | 4 | 1 |
| 1995 | 6 | 3 |
| 1996 | 4 | 5 |
| 1997 | 20 | 15 |
| 1998 | 10 | 5 |
| 1999 | 10 | 7 |
2000: –
2001: –
| 2002 | 12 | 11 |
| 2003 | 8 | 3 |
| 2004 | 11 | 6 |
| 2005 | 5 | 1 |
| 2006 | 7 | 5 |
2007: –
2008: –
2009: –
2010: –
| 2011 | 1 | 0 |
| סה"כ | 98 | 62 |
תארים > קבוצתיים

אליפות מינאס ז'ראיס (1): 1993/94
הגביע הברזילאי (1): 1992/93
הגביע ההולנדי (1): 1995/96
מגן יוהאן קרויף (1): 1996
גביע המלך (1): 1996/97
גביע אירופה למחזיקות גביע (1): 1996/97
הסופר קאפ הספרדי (1): 1996
גביע אופ"א (1): 1997/98
אליפות ספרד (1): 2002/03
הגביע הבין-יבשתי (1): 2002
הסופר קאפ הספרדי (1): 2003
אליפות סאו פאולו (1): 2008/09
הגביע הברזילאי (1): 2008/09
מונדיאל: 1994, 2002
קופה אמריקה: 1997, 1999
גביע הקונפדרציות: 1997
אולימפיאדה (1): מדליית ארד 1996
תארים > אישיים

שחקן השנה של פיפ"א (3): 1996, 1997, 2002
מלך השערים של הליגה הספרדית (2): 1996/97, 2003/04
נעל הזהב האירופית (1): 1996/97
פרס בראבו (2): 1997, 1998
כדור הזהב (2): 1997, 2002
נבחרת השנה של אופ"א (1): 2002
פיפ"א 100
השחקן המצטיין בקופה אמריקה: 1997
מלך השערים בקופה אמריקה: 1999
היכל התהילה של ריאל מדריד
היכל התהילה של אינטר
הערות שוליים

↑  Focus On: 60 Most Popular FIFA 100
↑  רונאלדו יתאחד עם בקהאם בלוס אנג'לס גלאקסי, באתר ynet, 14 בדצמבר 2007
↑  רונאלדו יחתום בפלמנגו ברגע שיחלים מהפציעה, באתר ONE‏, 3 בספטמבר 2008
↑  רונאלדו גמר את העונה וכנראה גם את הקריירה, באתר ONE‏, 14 בפברואר 2008
↑  פרק רטרו מונדיאל 1998: בין 1:20:00 ל-1:27:00, באתר הפודיום
↑  רונלדו הברזילאי רכש את קבוצת ריאל ויאדוליד, באתר כלכליסט, 3 בספטמבר 2018
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810674813005606  BNE: XX4608967  BnF: cb14410157v (data)  CANTIC: a10750460  GND: 123651158  ISNI: 0000 0001 1596 9189  LCCN: n97124255  NDL: 00690817  NKC: xx0005559  NLK: KAC2018O7207  NTA: 244925097  SUDOC: 070118124  VIAF: 12519833   WorldCat (עם VIAF): 12519833 
רונאלדו במדי ריאל מדריד
יוז'ף סאבו (כדורגלן)

יוז'ף יוז'פוביץ' סאבו (באוקראינית: Йожеф Йожефович Сабо, בהונגרית: Szabó József;‏ נולד ב-29 בפברואר 1940 באונגוואר) הוא כדורגלן עבר סובייטי ממוצא הונגרי ששיחק בעמדת הקשר בקבוצות צמרת של הליגה הסובייטית דינמו קייב ודינמו מוסקבה, ובנבחרת ברית המועצות. לאחר פרישה ממשחק פעיל הפך למאמן כדורגל ואימן, בין היתר, את נבחרת אוקראינה ואת דינמו קייב.
ביוגרפיה

נולד במשפחה הונגרית מרובת ילדים (יוז'ף היה הילד השביעי) בעיר אונגוואר (כיום אוז'הורוד) שהייתה שייכת אז לממלכת הונגריה. בשנת 1945, לאחר תום מלחמת העולם השנייה הועברה העיר לשליטת ברית המועצות. יוז'ף ובני משפחתו הפכו לאזרחים סובייטים.
ביוגרפיה > קריירת שחקן

סאבו החל את הקריירה שלו בקבוצת ספרטק אוז'הורוד, ששיחקה אז בליגה הסובייטית השנייה. סאבו שיחק בעמדת החלוץ בקבוצה. לאחר שתי עונות מוצלחות זומן לקבוצת הצמרת דינמו קייב. בדינמו הוא החליף תפקיד – מחלוץ לקשר. מהר מאוד הפך לשחקן מפתח בקבוצה ושולב בהרכב הפותח. סאבו שיחק במדי דינמו 10 שנים, במהלכן זכה עם הקבוצה בארבע אליפויות ובשני גביעי המדינה.
בשנת 1970 עבר לקבוצת זוריה וורושילובגרד וכעבור שנה – לדינמו מוסקבה. בשנת 1972 פרש ממשחק פעיל.
ביוגרפיה > קריירת שחקן > נבחרות

סאבו זומן לראשונה לנבחרת ברית המועצות בשנת 1962, אך עד שנת 1965 לא שותף במשחקי הנבחרת (אף שהיה בסגל הנבחרת למונדיאל 1962). ב-3 באוקטובר 1965 ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות מול יוון. את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע כעבור שבועיים במשחק ידידות מול דנמרק. סאבו לקח חלק במונדיאל 1966, בו הגיעה נבחרת ברית המועצות עד לשלב חצי הגמר (הישג שיא של הנבחרת בכל ההיסטוריה שלה). סאבו השתתף בשני משחקים בשלב הבתים, במשחק רבע הגמר (מול הונגריה) ובמשחק חצי הגמר נגד גרמניה, בו נפצע ולכן נאלץ לפספס את המשחק על המקום השלישי.
סאבו לא נכלל בסגל נבחרת ברית המועצות ליורו 1968 (למרות ההופעה המוצלחת במונדיאל 1966). את משחקו האחרון במדי הנבחרת ערך ביוני 1971.
לאחר שחרורו מהנבחרת הלאומית הצטרף אל הנבחרת האולימפית של ברית המועצות. הוא השתתף עם הנבחרת באולימפיאדת מינכן, בה זכתה ברית המועצות במדליית ארד. סאבו לקח חלק ב-5 מתוך 7 משחקי הנבחרת והבקיע שער אחד.
ביוגרפיה > קריירת אימון

בשנת 1977 מונה סאבו למאמן קבוצת זוריה וורושילובגרד. כעבור חצי עונה בקבוצה עבר לאמן את צסק"א קייב מהליגה השנייה. הוא הצליח להוביל אותה לצמרת הליגה ולמועמדות לעליה לליגה הראשונה. לאור הצלחותיו קיבל הצעה מקבוצת דנייפר דנפרופטרובסק, שנאבקה אז על מקומה בליגה הבכירה. סאבו הסכים, אך לא הצליח למנוע את ירידת דניפרו מליגת העל הסובייטית. בעונה הבאה המשיכה הקבוצה להידרדר והגיעה לתחתית הליגה הראשונה. סאבו הואשם בכישלון הקבוצה ופוטר מהתפקיד.
במהלך שנות ה-80 אימן קבוצות חובבים שונות. בתחילת שנות ה-90 זומן לצוות האימון של דינמו קייב על ידי ולרי לובנובסקי. כאשר עזב לובנובסקי את דינמו, לטובת עבודה בחו"ל מונה סאבו למאמן הקבוצה. הוא אימן את דינמו למשך עונה אחת, אחריה הוחלף במיכאילו פומנקו. סאבו שב לתפקיד המאמן של דינמו בשנת 1994 ומילא אותו עד לשנת 1996. במהלך כהונתו זכתה דינמו פעמיים באליפות אוקראינה ופעם אחת - בגביע האוקראיני. בשנת 1996 שב לובנובסקי לדיינמו וסאבו פוטר מתפקיד המאמן.
באמצע שנות ה-2000 שב סאבו לתפקיד המאמן הראשי של דינמו. הוא הצליח להוביל את הקבוצה לזכייה בגביע האוקראיני ב-2005, אך לא הצליח לזכות באליפות. בשנת 2007, בעקבות החמרה במצבו הרפואי, פרש סופית מהאימון.
סאבו אימן את הנבחרת הלאומית של אוקראינה פעמיים – תקופה קצרה ב-1994 ומ-1996 עד 1999.
תארים > כשחקן

מקום רביעי במונדיאל 1966
מקום שלישי באולימפיאדת מינכן
אליפות ברית המועצות: 1961, 1966, 1967, 1968
הגביע הסובייטי: 1964, 1966
תארים > כמאמן

אליפות אוקראינה: 1994, 1996
הגביע האוקראיני: 1996, 2005
אולטרה-מיקרו-חיידקים

אולטרה-מיקרו-חיידק
אולטרה-מיקרו-חיידקים (באנגלית: Ultramicrobacteria) הם חיידקים קטנים מ-0.1 מיקרון בכל תנאי גידול. מונח זה נטבע בשנת 1981, ומתאר צורות של קוקים במי-ים, שקוטרם היה פחות מ-0.3 מיקרומטר.
אולטרה-מיקרו-חיידקים בודדו גם מהקרקע ונראה שהם תערובת של חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים וחיידקים חסרי דופן-תא. אולטרה-מיקרו-חיידקים בעלי יחס גבוה של שטח הפנים לעומת הנפח בגלל גודלם הקטן. נתון זה מסייע לצמיחה בתנאים דלים במקורות מזון, תנאים המכונים אוליגוטרופים (אנ'). הגודל הקטן יחסית של האולטרה-מיקרו-בקטריות מאפשר גם טפילות של אורגניזמים גדולים יותר. חלק מהאולטרה-מיקרו-חיידקים נצפו כטפילים אובליגטוריים או פקולטטיביים של אאוקריוטים ופרוקריוטים שונים.
הגורם המאפשר לאולטרה-מיקרו-חיידקים להשיג את גודלם הקטן הוא כנראה תוצאה של מזעור הגנום, כמו במקרה של החיידק P. ubique שהגנום הקטן של 1.3 מגה-ביט שלו נטול אלמנטים גנטיים זרים כמו DNA לא-מקודד, טרנספוזונים, יסודות חוץ-כרומוזומליים וכדומה. עם זאת, חסרים עדיין נתונים גנומיים של אולטרה-מיקרו-חיידקים, בגלל הקושי בגידולם.
מחקרים מיקרוביולוגיים שנעשו במעבדות באוניברסיטת ברקלי גילו אולטרה-מיקרו-חיידקים קטנים במיוחד שנמצאו בדגימות מי-תהום ונותחו באמצעות מיקרוסקופ אלקטרונים. חיידקים קטנים במיוחד אלה, באורך של כמיליון זוגות בסיסים בחומר הגנטי, מציגים ספירלות צפופות של DNA, מעט ריבוזומים ונספחים סיביים דמויי שיער ומערכות מטבוליות ממוזערות. תאים אלה כנראה צוברים את רוב חומרי המזון והמטבוליטים החיוניים מחיידקים אחרים. חיידקים בטווח הגדלים הקטן ביותר נחשבים נפוצים למדי במעמקי האוקיינוסים, אך קשים לגילוי. במי-אגמים בודדו גם חיידקים המפחיתים מנפחם באופן זמני כמנגנון הישרדותי כגון החיידק Aliidiomarina marina, חיידק הלופילי, המפחית את אורכו לכדי 0.2 מיקרונים בתנאי תזונה דלים.
מבנים כימיים שהוגדרו כ"ננו-חיידקים" Nanobacteria
אולטרה-מיקרו-חיידקים שונים מאולטרה-מיקרו-תאים שהם הצורות רדומות של תאים גדולים יותר שנוצרים בתנאי רעב. תאים גדולים אלה מורידים את קצב חילוף החומרים שלהם, מפסיקים לגדול ומייצבים את ה-DNA ליצירת אולטרה-מיקרו-תאים שנשארים ברי-קיימא במשך שנים. לעומת זאת, גודלו הזעיר של האולטרה-מיקרו-חיידקים אינו תגובת הרעבה והוא עקבי גם בתנאים עשירים בחומרי תזונה.
המונח "ננו-חיידקים" (NB) שימש בזמנו שם נרדף לאולטרה-מיקרו-חיידקים בספרות המדעית. למעשה קיים הבדל מהותי בין אולטרה-מיקרו-חיידקים לבין הננו-חיידקים. כיום נחשבים חלקיקים אלה כמבנים דוממים. ככל הנראה אלו חלקיקי משקעים של גבישי חומר אנאורגני. חלקיקים אלה עדיין שרויים במחלוקת בקשר למעורבותם בתהליכים פתולוגיים בגוף אדם.