stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הירחים הגליליאניים
השוואה

| שם | IPA | קוטר> ק"מ | קוטר>  % | מסה> ק"ג | מסה>  % | רדיוס המסלול> ק"מ | רדיוס המסלול>  % | זמן הקפה> ימים | זמן הקפה>  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| איו | /ˈaɪ.oʊ/ | 3,643 | 105 | ‎8.9×1022‎ | 120 | 421,700 | 110 | 1.77 | 7 |
| אירופה | /jʊˈroʊpə/ | 3,122 | 90 | ‎4.8×1022‎ | 65 | 671,034 | 175 | 3.55 | 13 |
| גנימד | /ˈɡænimiːd/ | 5,262 | 150 | ‎14.8×1022‎ | 200 | 1,070,412 | 280 | 7.15 | 26 |
| קליסטו | /kəˈlɪstoʊ/ | 4,821 | 140 | ‎10.8×1022‎ | 150 | 1,882,709 | 490 | 16.69 | 61 |
הירחים הגליליאניים משמאל לימין: איו, אירופה, גנימד וקליסטו.
קנה מידה של הירחים במערכת השמש ביחס לכדור הארץ.
גלילאו גליליי, מגלה ארבעת הירחים.
הירחים הגליליאנים וצדק בצילום חובבים בהגדלה פי 12.
הירחים הגליליאניים משמאל לימין: איו, אירופה, גנימד וקליסטו
קנה מידה של הירחים במערכת השמש ביחס לכדור הארץ.
הבחירות ללוק סבהה (1957)

הבחירות ללוק סבהה ב-1957 התקיימו מ-24 בפברואר עד ל-14 במרץ. היו אלו הבחירות השניות בהודו אחר העצמאות, והן קבעו את הרכב הלוק סבהה השני. בבחירות ניצחה הקונגרס הלאומי ההודי, וג'ווהרלל נהרו מונה לכהונה נוספת כראש ממשלת הודו.
רקע

הבחירות ללוק סבהה ב-1957 התקיימו במועדן, חמש שנים לאחר הבחירות הקודמות. בבחירות הקודמות נבחרה הקונגרס הלאומי ההודי לשלטון ברוב גדול, וחבריה שלטו במרבית המערכות הפוליטיות במדינה.
בחירות

מעט לפני בחירות אלו נכנס לתוקף חוק ארגון מחדש של המדינות והתיקון השביעי לחוקת הודו, שביצעו שינויים נרחבים גבולות מדינות הודו.
בעקבות מפקד אוכלוסין שנערך ב-1951, שונו מספר חברי הלוק סבהה מ-489 ל-493. החלטה זו לא שימשה בסיס לבחירות, עקב השינויים בגבולות המדינות, שהביאו להגדלת מספר חברי הלק סבהה ל-500.
מספרם הכולל של בעלי זכות הצבעה היה 193,652,179. בסך הכל התמודדו בבחירות מועמדים מטעם 15 מפלגות, כשמספר המועמדים הגבוה ביותר ממפלגה אחת היה מטעם הקונגרס הלאומי ההודי, ש-490 מועמדים התמודדו מטעמה. 130 התמודדו מטעם בהרטיה ג'אנה סנג, 189 מטעם מפלגת פרג'ה הסוציאליסטית, 110 מטעם המפלגה הקומוניסטית של הודו. ו-11 מפלגות נוספות העמידו פחות מעשרים מועמדים בפני עצמם. 481 התמודדו כעצמאים, וסך הכל התמודדו 1,519 מועמדים בבחירות. 643 מועמדים משכו את מועמדותם לפני הבחירות, רבים מהם מועמדי־משנה של מפלגות שהועמדו למקרה שתפסל מועמדותו של המועמד העיקרי של המפלגה. בסך הכל התמודדו 45 נשים, מהם זכו 22.
במקביל לבחירות הארציות התקיימו בחירות לבתי המחוקקים המדינתיים במרבית מדינות הודו. האספות המחוקקות התכנסו לראשונה בתאריכים שונים בין מרץ ומאי 1952, ובעקבות כך כהונתם הייתה אמורה לתום במועדים שונים בין מרץ למאי 1957, חמש שנים לאחר מכן. על מנת למנוע את פיצול מועדי הבחירות, הוקדמו במעט מועדי פיזור האספות במספר מדינות, בהם אוטר פרדש, ביהר, בומביי, מדראס, מייסור, מערב בנגל ופנג'אב. באנדרה פרדש, שהאספה המחוקקת שלה נבחרה בבחירות ב־1955, לא התקיימו בחירות לאספה המחוקקת, אך באזורי טלנגאנה שהתווספו למדינה לאחר חוק ארגון מחדש של המדינות, שהשתייכו להידראבאד בעת הבחירות הקודמות, נערכו בחירות.
| ימי בחירות לפי מדינה וטריטוריה> מדינה | ימי בחירות לפי מדינה וטריטוריה> יום | ימי בחירות לפי מדינה וטריטוריה> נציגים | ימי בחירות לפי מדינה וטריטוריה>  | ימי בחירות לפי מדינה וטריטוריה>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אוריסה | 24–25 ו־28 בפברואר, 1–12 במרץ | 20 |  |  |
| אוטר פרדש | 25, ו־28 בפברואר, 3, 6, 9, ו־12 במרץ | 85 |  |  |
| אנדרה פרדש | 25 בפברואר, 1, 4, 7 ו־11 במרץ | 43 |  |  |
| אסאם | 25 בפברואר, 2 6, 9, 11 ו־15 במרץ | 12 |  |  |
| ביהר | 26 בפברואר–12 במרץ | 53 |  |  |
| בומביי | 25 בפברואר, 2, 6 ו־11 במרץ | 66 |  |  |
| דלהי | 3 במרץ | 5 |  |  |
| הימאצ'ל פרדש | 24 במאי–7 ביוני | 4 |  |  |
| טריפורה | 1, 5, 9 ו־12 במרץ | 2 |  |  |
| מאדהיה פרדש | 25 ו־28 בפברואר, 1 עד 11 במרץ | 36 |  |  |
| מדראס | 1, 4, 6, 8 ו־11 במרץ | 41 |  |  |
| מערב בנגל | 1–14 במרץ | 36 |  |  |
| מייסור | 25, 26 ו־28 בפברואר, 1 עד 12 במרץ | 26 |  |  |
| מניפור | 15, 20, 24 ו-28 בפברואר | 2 |  |  |
| פנג'אב | 24, 26 בפברואר–14 במרץ, 16 ו־20 במרץ, 25 ביוני, 2 ו־15 ביולי | 22 |  |  |
| קרלה | 28 בפברואר, 2, 5, 7, 9, ו־11 במרץ | 18 |  |  |
| ראג'סטאן | 25, 27 בפברואר–12 במרץ | 22 |  |  |
מקור:
תוצאות הבחירות

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| מפלגה | מפלגה | מושבים | קולות | אחוזים | שינוי |
|  | הקונגרס הלאומי ההודי | 371 | 57,579,589 | 47.78% | 7  |
|  | מפלגת פרג'ה הסוציאליסטית | 19 | 12,542,666 | 10.42% | 2  |
|  | המפלגה הקומוניסטית של הודו | 27 | 10,754,075 | 8.92% | 11  |
|  | בהרטיה ג'אנה סנג | 4 | 7,193,267 | 5.97 | 1 |
|  | פדרציית הקאסטות הנספחות | 6 | 2,038,890 | 1.07% | 4  |
|  | גאנטנטרה פרישד | 7 | 1,291,141 | 1.07% | 1  |
|  | החזית העממית הדמוקרטית | 2 | 1,044,032 | 0.87% | 5  |
|  | הינדו מהסבהה | 1 | 1,032,322 | 0.86% | 3  |
|  | מפלגת האיכרים והעובדים של הודו | 4 | 924,832 | 0.77% | 2  |
|  | מפלגת ג'הרקאנד | 6 | 751,830 | 0.69% | 3  |
|  | גוש הקדמה (מרקסיסטי) | 2 | 665,341 | 0.55% | 1  |
|  | צ'וטה נגאיפור סנטאל פרגנס ג'נטה | 3 | 501,359 | 0.42% | 1  |
|  | אקאלי בהרטיה ראם רג'יה פרישד | 0 | 460,838 | 0.38% | 4  |
|  | המפלגה הסוציאליסטית המהפכנית | 0 | 308,742 | 0.26% | 3 |
|  | פרג'ה | 0 | 140,742 | 0.12% |  |
|  | עצמאיים | 42 | 23,284,249 | 19.32% |  |
| ממונים | ממונים | 11 | – |  |  |
| סך הכל | סך הכל | 505 | 120,513,915 | 100.00 | 6  |
↑  הממונים כללו שישה נציגי מג'אמו וקשמיר שנבחרו על ידי נשיא הודו בעצת האספה המחוקקת של ג'אמו וקשמיר, שני נציגי הקהילה האנגלו-הודית, ונציג אחד לאיי אנדמן וניקובר, איי לקדיב, מיניקוי ואמינדיבי, סוכנות הגבול הצפון–מזרחית כולם נבחרים על ידי נשיא הודו
לאחר הבחירות

לאחר הבחירות מונה ג'ווהרלל נהרו פעם נוספת לראש ממשלת הודו. הלוק סבהה כונס ב־5 באפריל 1957, וישיבתו הראשונה הייתה ב־10 במאי 1957.
הערות שוליים

↑  Chapter III: Re-Organisation of States, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 11–12
↑  Chapter IV: Composntion of the Lagilative Bodies, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 16–15
1 2  Statistcal Report on General Electios, 1957 to the Second Lok Sabha, כרך I, New Delhi: Election Commission of India, עמ' 1–3
↑  Statistcal Report on General Electios, 1957 to the Second Lok Sabha, כרך I, New Delhi: Election Commission of India, עמ' 30
↑  Chapter XIV: The Elaction Withdrawal of Candidates, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 130–131
↑  Statistcal Report on General Electios, 1957 to the Second Lok Sabha, כרך I, New Delhi: Election Commission of India, עמ' 46
↑  Chapter XI: The Elaction Time-Table, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 109
↑  Chapter XI: The Elaction Time-Table, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 118–119
↑  States Re-Organisation Act, 1956, s. 29
↑  Chapter XI: The Elaction Time-Table, Report on the Second General Elections in India, 1957, New Dlehi: Election Commussuon of India, עמ' 117–118
↑  Statistcal Report on General Electios, 1957 to the Second Lok Sabha, כרך I, New Delhi: Election Commission of India, עמ' 3
↑  Central Legislature since 1921: Sessions and Presiding Officers 1921-2014, New Delhi: Lok Sabha Secretariat, 2016, עמ' 39
הירי בבית הנבחרים של ארצות הברית (1954)

לוליטה לברון מובלת למעצר לאחר ההתקפה
הירי בבית הנבחרים של ארצות הברית התרחש ב-1 במרץ 1954. ארבעה לאומנים פוארטוריקנים מתנועת העצמאות לאי פתחו באש מאקדחים מיציע האורחים של אולם בית הנבחרים בגבעת הקפיטול בוושינגטון. חמישה מחברי הבית נפצעו מהיריות, אחד מהם קשה. המתנקשים נידונו לעונשי מאסר ממושכים, ולאחר שריצו מאסר של 25 שנה, שוחררו.
רקע

בשנת 1898, בעקבות ניצחונה במלחמת ארצות הברית–ספרד, קיבלה ארצות הברית את השליטה באי פוארטו ריקו לפי תנאי הסכם פריז – רק חודשים אחדים לאחר שקיבל מעמד אוטונומי מידי ספרד. המפלגה הלאומית של פוארטו ריקו הייתה ממובילי הקריאה למתן עצמאות לאי, וטענה כי הסכם פריז לא היה חוקי שכן ספרד כבר ויתרה על השליטה באי ולא הייתה רשאית להעביר את השליטה בו למדינה אחרת. במקביל תמכו מפלגות אחרות באי בהמשך הקשר עם ארצות הברית בצורה זו או אחרת.
בשנת 1950 קיבל הקונגרס של ארצות הברית חוק אשר הקנה לאי מעמד אוטונומי תחת שליטתה של ארצות הברית, והביא להקמת פרלמנט מקומי ובחירת מושל. המפלגה הלאומית הכריזה בתגובה על מרד באי, ומרידות חמושות אירעו במספר אתרים בו ודוכאו על ידי כוחות הביטחון המקומיים בסיועה של ארצות הברית. המורדים ניסו ללא הצלחה לרצוח את מושל האי. שני לאומנים פוארטוריקאים תושבי ארצות הברית אף הגיעו לוושינגטון ותקפו את שומרי הבלייר האוס, שבו התגורר אז נשיא ארצות הברית הארי טרומן, אך הוא עצמו לא נפגע.
ב-1952 תמך הנשיא טרומן בעריכת משאל עם באי, שבו תמכו 82% מהמצביעים בהמשך קיום המעמד המיוחד של האי תחת שליטת ארצות הברית.
תוכנית ההתקפה

בראשית 1954 תכננה קבוצת לאומנים פוארטוריקנים לערוך התקפה על מטרה בוושינגטון על מנת להסב את תשומת הלב העולמית למתרחש במולדתם. הם בחרו כיעד בבית הנבחרים האמריקאי. הארבעה היו לוליטה לברון (Lolita Lebrón) – מנהיגת הקבוצה, רפאל קנסל מירנדה (Rafael Cancel Miranda), אנדרס פיגרואה קורדרו (Andrés Figueroa Cordero) ואירווינג פלורס רודריגס (Irving Flores Rodríguez). לברון עמדה בקשר מכתבים עם נשיא המפלגה הלאומית, פדרו אלביסו קמפוס, אך אין ראיה שהוא יזם את תוכנית ההתקפה.
הקבוצה החליטה לערוך את ההתקפה ב-1 במרץ 1954, יום הפתיחה של הוועידה האינטר-אמריקאית בקראקס שבוונצואלה, כדי למשוך את תשומת הלב של ארצות אמריקה הלטינית לשאלת עצמאות פוארטו ריקו.
ההתקפה

בבוקר ה-1 במרץ 1954 נסעה הקבוצה ברכבת מניו יורק לוושינגטון כשחבריה חמושים באקדחים אוטומטיים. הם הלכו ברגל מתחנת יוניון לגבעת הקפיטול. קנסל הציע לדחות את ההתקפה אך לברון השיבה כי היא תבצע אותה לבדה. האחרים החליטו להמשיך אתה.
הקבוצה נכנסה ליציע האורחים באולם בית הנבחרים כשנשקם אתם. באולם התקיים באותה שעה דיון בנוכחות כ-240 מחברי הבית. הם צפו בדיון, ולאחר שלברון נתנה את האות, דקלמו הארבעה את תפילת האדון, ואז נעמדה לברון, צעקה "Viva Puerto Rico Libre!" (תחי פוארטו ריקו החופשית!) ופרשה דגל של פוארטו ריקו שהביאה עמה. אז פתחו הארבעה באש לעבר חברי בית הנבחרים. בסך הכל נורו כ-30 קליעים. לברון טענה לאחר מעשה שירתה כלפי התקרה וקורדרו טען שאקדחו נתקע.
מן היריות נפצעו חמישה מחברי בית הנבחרים. אחד מהם, הרפובליקני אלווין בנטלי ממישיגן, נפגע מקליע בחזהו ונפצע קשה, אך שרד. הפצועים הובהלו לבתי חולים והיורים נעצרו.
לאחר ההתקפה

ארבעת התוקפים הועמדו למשפט פלילי בפני בית משפט פדרלי והואשמו בניסיון לרצח ובעבירות נוספות. ביוני 1954 מצא אותם חבר מושבעים אשמים, והשופט גזר על כל אחד מהם 50 שנות מאסר, המקסימום. בעקבות הליכים פליליים נוספים לקשירת קשר במדינת ניו יורק בהקשר לירי, נגזרו עליהם 6 שנים נוספות.
למחרת ההתקפה פשטה משטרת פוארטו ריקו על ביתו של פדרו אלביסו קמפוס תוך שימוש בגז מדמיע ועצרה אותו. הוא הואשם בקשר להתקפה בוושינגטון ובניסיון להפיל את הממשל בארצות הברית, למרות שלא הייתה כל ראיה למעורבות כלשהי מצידו בהתקפה. בימים הבאים נעצרו ברחבי האי 3,000 מתומכי העצמאות. קמפוס שוחרר מהכלא בנובמבר 1964 לאחר שבריאותו הידרדרה, ומת בשנה שלאחר מכן.
ב-1978 שוחרר קורדרו מהמאסר. בשנה שלאחר מכן העניק הנשיא קרטר חנינה לשלושת האחרים (הועלתה טענה שהחנינה ניתנה במסגרת עסקה לשחרורם מקובה של מספר סוכני CIA, שנעצרו שם באשמת ריגול; ארצות הברית הכחישה שנעשתה עסקה שכזו). השלושה שבו לפוארטו ריקו וזכו לקבלת פנים של גיבורים, לנוכח קהל של 5,000 איש שהמתין להם בנמל התעופה.
הומיאקי הוזיטה

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1924 יפן 
 פטירה:  26 במרץ 2005 (בגיל 81 בערך)
 ענף מדעי:  מתמטיקה
 מקום מגורים:  יפן, איטליה
 תרומות עיקריות
 ניסוח שש מתוך שבע אקסיומות הוזיטה-האטורי
 
הומיאקי הוזיטה (באנגלית: Humiaki Huzita, ביפנית: 藤田文昭‏; 1924 – 26 במרץ 2005) היה מתמטיקאי, מדען ואמן אוריגמי יפני-איטלקי.
ביוגרפיה

הוזיטה נולד ביפן והיגר לאיטליה כדי ללמוד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת פדובה. הוא ידוע בזכות ניסוח שש מתוך שבע אקסיומות הוזיטה-האטורי, אשר מהוות את הבסיס למתמטיקה של קיפול משטחים.
נפטר ב-26 במרץ 2005.
הכנסייה הבפטיסטית וסטבורו

הפגנה של כנסיית וסטבורו
מייסד הכנסייה פרד פלפס
מפגינים נושאים את הסיסמה "אלוהים שונא את אמריקה", "החיילים הם מתרוממים", ו"אלוהים שונא מתרוממים"
הכנסייה הבפטיסטית וסטבורו (באנגלית: Westboro Baptist Church) היא כנסייה בפטיסטית בדלנית המוכרת כארגון שנאה גזעני הדוגל באנטישמיות נוצרית, אסלאמופוביה, להט"בופוביה כמו גם שנאה כלפי קבוצות נוצריות אחרות, למשל קתולים. הכנסייה מזדהה ככנסייה היפר-קלוויניסטית, עקרונותיה המרכזיים הם התייחסות מילולית-פונדמנטליסטית לכתבי הקודש הנוצריים (הכוללים את התנ"ך והברית החדשה בלבד), שלילה מוחלטת של דתות וזרמים אחרים (כולל נצרות קתולית), אמונה שהומוסקסואליות היא חטא שדינו מוות, והאשמת היהודים ברצח ישו. הכנסייה טוענת שהשתתפה משנת 1991 עד 2018 ביותר מ-62,000 הפגנות ברחבי ארצות הברית.
בניגוד לדעה המקובלת, הכנסייה נוטה לא להביע גזענות כלפי שחורים, ואינה מציגה מוטיבים אנטי-שחורים בפומבי. מייסד הכנסייה פרד פלפס, עורך דין במקצועו, היה ידוע בעבודתו המשפטית לצד אפרו-אמריקאים במסגרת התנועה לזכויות האזרח.[דרוש מקור]
היסטוריה

הכנסייה נוסדה בידי פרד פלפס (Fred Phelps), כומר ועורך דין אמריקאי. פלפס נולד בקנזס בשנת 1929 ונפטר ב-24 במרץ 2014. הוא היה אב ל-13 ילדים.
בשנת 1955 הוא הקים את הכנסייה באופן עצמאי. לכנסייה שהקים יש אופי בפטיסטי וקלוויניסטי, אך מעולם לא היה לה קשר לקהילות או למוסדות רשמיים של הנצרות. ב-2016 היו בכנסייה כ-70 חברים, רובם בני משפחה של פלפס.
פעילות מחאה

כנסיית וסטבורו ידועה כארגון דתי קיצוני בעקבות ההפגנות הרבות שהיא עורכת תוך הנפת שלטים שעליהם סיסמאות פרובוקטיביות הקוראות להתמסרות וכניעות כלפי אלוהים וישו, ורמיסת דגל ארצות הברית. ב-1996 ערך הארגון הפגנה מול מוזיאון השואה האמריקאי וטען שהיהודים הביאו על עצמם את השואה משום שהם מבצעים מעשי סדום ומשום שהם רצחו את ישו. במשך השנים נערכו הפגנות נוספות נגד מוסדות יהודיים כמו הליגה נגד השמצה, שמתחה ביקורת על כנסיית וסטבורו. הארגון משווה את רוב הדתות כגון הנצרות הקתולית, אסלאם ובודהיזם לעבודת השטן.
הארגון מדגיש את איסור משכב זכר ומרבה למחות נגד הומוסקסואליות, וטוען שפיגועי 11 בספטמבר ואסונות טבע שונים הם נקמתו של אלוהים על פריצות מינית ועל כפירה.
ב-1998 ערך הארגון הפגנה בהלווייתו של מת'יו שפרד, צעיר הומוסקסואל וקורבן פשע שנאה שהוכה למוות. הארגון הרבה להפגין בהלוויות של חיילי צבא ארצות הברית שנהרגו באפגניסטן ובעיראק בקריאה שאלה נשרפים בגיהנום כעונש על נטישת המוסר האלוהי. בעקבות זאת, במספר מדינות נחקקו חוקים האוסרים הפגנות במרחק של עד 150 מטר מהלוויה, והסנאט האמריקני אישר את "חוק הכבוד לגיבוריה הנופלים של אמריקה". ארגוני ליברלים, הומוסקסואלים ויהודים מרבים לערוך הפגנות נגד בהן משתתפים מאות אנשים.
כנסיית וסטבורו תועדה בסרט דוקומנטרי של ה-BBC שנקרא "המשפחה השנואה ביותר באמריקה" אותו ערך והגיש העיתונאי לואי ת'רו, בתוכנית הטלוויזיה של מייקל מור, בתוכניתו של ביל אוריילי בפוקס ניוז ובתחקירים שונים של ערוצי חדשות אמריקאים ובריטים.
סיסמאות המשמשות אותה: "אלוהים שונא מתרוממים", "אלוהים שונא את אמריקה", "אלוהים שונא את ישראל", "היהודים הרגו את ישו", "תודה לאל על 11/9", "אובמה הוא האנטיכריסט", "כמרים (קתולים) אונסים ילדים". באתר האינטרנט הרשמי של הכנסייה מצוין כי אינה תומכת בגזענות, ובמעשי אלימות של ארגונים ניאו נאצים. לטענתם "הנאצים האמיתיים בעולם הם המתרוממים".
הערות שוליים

↑  "A Westboro Baptist Church Defector Describes Life After Leaving The Infamous 'Cult'" (באנגלית). 2017-09-25. נבדק ב-2018-10-31.
↑  "'I had to pray for people to die': Woman who escaped 'hate cult' Westboro Baptist Church finds peace with new life full of freedom". Mail Online. נבדק ב-2018-10-31.
↑  Locations of Westboro Baptist Church Pickets, www.godhatesfags.com (באנגלית) (ארכיון)
↑  Westboro Baptist Church FAQ, www.godhatesfags.com (באנגלית)
↑  Supreme Court of the United States, Snyder vs. Phelps et al., October 2010
↑  Marine Lance Cpl. Matthew A. Snyder Died March 3, 2006 Serving During Operation Iraqi Freedom, Military Times
↑  Gina Davis, "At Carroll funeral, a national protest", The Baltimore Sun, March 11 20006
1 2  District Court of Maryland, Snyder v. Phelps, June 5 2006
↑  United States District Court, D. Maryland, Albert SNYDER, Plaintiff, v. Fred W. PHELPS, Sr., et al., Defendants., February 4 2008
↑  United States Court of Appeals, Fourth Circuit, Snyder v. Phelps, 2009
↑  CBS and AP, "Fallen Marine's Dad Gets O'Reilly Backing", CBS News, April 1 2010
↑  09-751 Snyder v. Phelps, March 8 2010
↑  Supreme Court of the United States, Brief Amici Curiae of the Reporters Committee for Freedom of the Press and Twenty-one News Media Organizations in Support of Respondent
↑  Supreme Court of the United States, Snyder v. Phelps, October 2010, pp. 12
↑  Supreme Court of the United States, Snyder v. Phelps, October 2010, pp. 13
↑  Supreme Court of the United States, Snyder v. Phelps, October 2010, Bryer J., Concurring, pp. 1-3
↑  Supreme Court of the United States, Snyder v. Phelps, October 2010, Alito J., Dissenting, pp. 1
↑  Supreme Court of the United States, Snyder v. Phelps, October 2010, Alito J., Dissenting, pp. 5
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008729465505171  LCCN: no2008044920  VIAF: 262567475   WorldCat (עם VIAF): 262567475
הדיוויזיה המשוריינת ה-11 (סוריה)

| --- | --- |
סימול טקטי של הדיוויזיה
סימול טקטי של הדיוויזיה
 פרטים
 מדינה:  סוריה סוריה
 שיוך:   הצבא הסורי
 סוג:  דיוויזיה
 בסיס האם:  חומס
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  1982–הווה (כ־42 שנים)
 מלחמות:  מלחמת האזרחים בסוריה
 פיקוד
 יחידת אם:  הקורפוס השלישי
הדיוויזיה המשוריינת ה-11 (בערבית: الفرقة المدرعة الحادية عشرة) של הצבא הסורי היא דיוויזיית שריון סורית אשר השתתפה במלחמת האזרחים הסורית.
היסטוריה

מראשיתה של מלחמת האזרחים בסוריה, השתתפה הדיוויזיה באופן פעיל בלחימה. הדיוויזיה לחמה בכוחות המורדים במחוז אידליב בין 2011–2012, ובין 2012–2015 השתתפה במצור על אבו אל-דוחור, שהסתיים בסופו של דבר הסתיים בתבוסה לצבא הסורי. ב-2016 השתתפה הדיוויזיה במתקפת נגד נואשת של הצבא הסורי בחמה. במהלך המתקפה נהרג מפקד הדיוויזיה עלי חאלוף, וכן מפקד הבריגדה ה-87 עלי שרף מכלוף. ב-2017 השתתפה הדיוויזיה במתקפת הנגד של הצבא במחוז חומס ובמחוז דיר א-זור.
הערות שוליים

↑  "Idlib: The Al-Nusra Front Launches an Offensive at Tal Salmo".
↑  "The Brigadier General Ali Khallouf, the former commander of Wadi al-Deif camp is killed in the battels of Hama's countryside".
↑  "SouthFront: Islamist rebels on the move towards Hama's provincial capital".
↑  The Lion and The Eagle: The Syrian Arab Army's Destruction and Rebirth"
ערך זה הוא קצרמרבנושא סוריה ובנושא צבא. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
הומינידיים

| הומינידיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: פרימטים
תת־סדרה:: קופים צרי אף
על־משפחה:: הומינואידים
משפחה:: הומינידיים
שם מדעי
 Hominidae ‏גריי, 1825

הומינידיים (שם מדעי: Hominidae), היא משפחה בעל-משפחת הומינואידים. מוכרת בשם הפופולרי 'קופי אדם' (great apes) הכוללת את:
תת-משפחת הומיננאים (Homininae) – כוללת את הסוגים שימפנזה, גורילה, אדם וסוגים נוספים שנכחדו.
תת-משפחת פונגינאים (Ponginae) – כוללת את הסוג אורנג אוטן וסוגים נוספים שנכחדו.
הורמיסדס

האפיפיור הורמיסדס (בלטינית: Hormisdas; מת ב-6 באוגוסט 523) היה אפיפיור שכיהן מ-20 ביולי 514 עד למותו ב-6 באוגוסט 523. תקופת כהונתו אופיינה בפילוג האקסיאני, שהחלה בשנת 484 במאמץ לפייס את מאמיני המונופיזיטיזם. מאמציו לסיים את הפילוג צלחו, וב-28 במרץ 519 אושרר החיבור בין קונסטנטינופול ורומא.
הוא נולד בפרוזינונה שבקמפניה בשלהי האימפריה הרומית המערבית. שמו מרמז על כבוד שניתן לנסיך פרסי גולה בשם הורמיזד. הורמיסדס היה אלמן ודיאקון רומאי בעת עלייתו לכס האפיפיורות. גם בנו כיהן כאפיפיור בשם סילבריוס. חלק ניכר מפעילותו כאפיפיור הוקדש לטיפול בקרע בין המזרח למערב, שנוצר החל בשנת 484.
הדיוויזיה המוטסת ה-13

| --- | --- |

סמל הדיוויזיה המוטסת ה-13
 פרטים
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 שיוך:   צבא ארצות הברית
 סוג:  דיוויזיה
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  13 באוגוסט 1943 – 25 בפברואר 1945 (שנה)
 מלחמות:  מלחמת העולם השנייה
 פיקוד
 מפקדים:  ויליאם מיילי
הדיוויזיה המוטסת ה-13 (באנגלית: 13th Airborne Division) הייתה דיוויזיה מוטסת של צבא ארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה.
היסטוריה

הדיוויזיה הוקמה ב-13 באוגוסט 1943 במחנה מקאל, צפון קרוליינה, והועמדה תחת פיקודו של מייג'ור גנרל ג'ורג' וו. גרינר.
סמל הדיוויזיה היה חד קרן מכונף בצבע כתום וזהב על מגן כחול צי אולטרה. החד קרן מקושר באופן מסורתי ליכולות של ריפוי, אומץ וכוח.
בדצמבר 1943, גרינר הוחלף במייג'ור גנרל אלדרידג' ג'י צ'פמן, שכבר בלט במלחמת העולם הראשונה. לרמטכ"ל שלו מונה קולונל יו פ. האריס, שלימים הפך לגנרל 4 כוכבים. אף על פי שהייתה חלק מהארמייה המוטסת הראשונה של בעלות הברית באירופה, הדיוויזיה לא נטלה חלק בפעולה בזירה האירופית. הדיוויזיה התאמנה בצרפת והוקצתה לכמה פעולות, אותן לא ביצעה. אחת מהיחידות שלה, רגימנט הרגלים המוצנח ה-517, שהוקצה לדיוויזיה ב-1 במרץ 1945, לחם באיטליה, דרום צרפת ובארדנים לפני שצורף לדיוויזיה המוטסת ה-13. באוגוסט 1945 חזרה הדיוויזיה לארצות הברית לצורך פריסה מחדש לפני פריסה לאוקיינוס השקט. עם זאת, סוף המלחמה מנע את השימוש בה בזירת האוקיינוס השקט.
הדיוויזיה המוטסת ה-13 פורקה ב-25 בפברואר 1946. מטה הדיוויזיה הועבר לדיוויזיה המוטסת ה-82 שהוצבה בפורט בראג.
מפקדים

ג'ורג' וו. גרינר (13 באוגוסט 1943 – נובמבר 1943)
אלדריג' ג'י צ'פמן (נובמבר 1943 – 25 בפברואר 1946)
הארדבאס

| --- | --- |

 מקורות סגנוניים:  פאמפינג האוס, באונסי טכנו, הארדסטייל
 מקורות תרבותיים:  סוף שנות ה-1990, סיינט פיטרסברג, רוסיה
 כלים:  סינתיסייזר, מכונת תופים, סקוונסר, דוגם צלילים, כלי מקלדת, תחנת עבודה דיגיטלית לאודיו
 
הארדבאס (באנגלית: Hardbass; ברוסית: хардбасс; מבוטא "חארדבאס") הוא תת-ז'אנר מוזיקלי של מוזיקה אלקטרונית, שהומצא ברוסיה, ברוסטוב על הדון ב-שנות ה-90 המאוחרות. הסגנון שאב השראה ממוזיקה אלקטרונית בריטית (Bouncy techno (אנ')‏, UK hard house (אנ')) הארדסטייל והאוס. תת-הז'אנר מתאפיין בקצב הנע בין 150 ל-170 פעימות לדקה, באס דומיננטי, צלילים אלקטרוניים, קיקים (תופי-רגל מסונטזים) טונליים כבדים, וראפ מפעם לפעם. במדינות אירופאיות שונות קיימות סצנות הארדבאס רבות ומגוונות. במסיבות הארדבאס נהוג לרקוד תוך לבישת מסכה, סימון שאקה ותנועה המדמה גלישה לקצב השיר. מסיבות הארדבאס פומביות עשויות להתקיים בפארקים, מרכזי קניות, במות, מסיבות רחוב, ובמקומות ציבוריים נוספים.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו. ייתכן שתמצאו פירוט בדף השיחה.
הפריצה לתודעה העולמית

ההארדבאס פרץ לתודעה העולמית בשנת 2015, כאשר הפך למם אינטרנטי שעסק בתת תרבות ה"גופניק" (Gopnik) (מקבילה לסטראוטיפ הישראלי של ה"ערס"). "גופניק" הוא כינוי לנער ממעמד נמוך וממוצא סלאבי, הנוהג להאזין למוזיקת הארדבאס, לעשן סיגריות, לשתות וודקה ובירה, לפצח גרעיני חמניות ("סמיצ'קי"), לקלל, להתלבש באימוניות (לרוב של אדידס כמחווה לכך שסיפקה לברית המועצות את התלבושות באולימפיאדת הקיץ של 1980) ולשבת ברחוב בתנוחת שפיפה עם גופניקים נוספים. מקורה של תנוחת השפיפה (סקוואט סלאבי) היא מכך שאסירים בגולאג לא רצו לשבת על הרצפה הקרה ולכן נשענו על עקביהם (ולא על קצות האצבעות).
חלק משירי ההארדבאס כוללים אזכורים לתרבות האינטרנט והגיימינג. הביטוי "Cheeki Breeki", המוזכר בשירים של מספר יוצרי הארדבאס, נלקח ממשחק מחשב מסדרת STALKER. אזכורים למשחקים נוספים כוללים את סדרת מטרו ואת Counter-Strike: Global Offensive.
יוצרים מרכזיים

| שם היוצר | מדינה |
| --- | --- |
.apartje: גרמניה גרמניה
Benislav: שוודיה שוודיה
DJ Blyatman: סלובקיה סלובקיה
DJ Pump: פינלנד פינלנד
DJ Rentgen: רוסיה רוסיה
DJ Snat: רוסיה רוסיה
DJ Bar@bass: רוסיה רוסיה
Gari Seleckt: ספרד ספרד
Badwor7h: אוקראינה אוקראינה
Dertexx: רוסיה רוסיה
DJ Dybass: צרפת צרפת
Paul HB: ספרד ספרד
leyolanternmusic: גרמניה גרמניה
Gopnik McBlyat: פולין פולין
Hard Bass School: רוסיה רוסיה
uamee: לטביה לטביה
XD Project (הארד באס קתולי): פולין פולין
XS Project: רוסיה רוסיה
DJ Czech slav: צ'כיה צ'כיה
N3XX: צ'כיה צ'כיה
SrpskiBass: סרביה סרביה
Mordi Slovakian: סלובקיה סלובקיה
Mesney6 Slav: פולין פולין
Miernio: פולין פולין
Glort: איטליה איטליה
Sasha Jedix: אוקראינה אוקראינה
Krovjaznik: לטביה לטביה
Earslav: רוסיה רוסיה
Russian Village Boys: רוסיה רוסיה
שירים מרכזיים

| שם היוצר | שם השיר |
| --- | --- |
.apartje: ″Cheeki Breeki Hardbass Anthem″
Benislav: ″Opa Bratan″
Davay: "Tri Poloski"
DJ Blyatman: ″Gopnik″
DJ Blyatman: ″Chernobyl″
DJ Blyatman: ″Tsar Bomb″
(בשיתוף life of boris)DJBlyatman: ″Slav King″
Gopnik McBlyat: ″Snakes in Tracksuits″
Gopnik McBlyat: ″Cheeki Breeki Revolt″
Gopnik McBlyat: ″Szpion Detector″
(Gopnik McBlyat (featuring uamee: ″Monolith″
Hard Bass School: ″Narkotik Kal″
Hard Bass School: ″Opa Blia″
Hard Bass School: ″(Nash Gimn (Hard Bass Adidas″
Hard Bass School: "The Album"
Hard Bass School: "Sex, Kvass, Hard Bass"
STARSLAV: ″OPA″
uamee: ″Kopeika″
uamee: ″High Quality Nahui″
uamee: IL-76″"
(uamee (featuring Life Of Boris and Professional Gopnik: ″LADA″
XD Project: ″Hardbass Wadowice″
XD Project: "cały"
XS Project: ″Bochka, Bass, Kolbaser″
XS Project: ″NarkoBaron″
(XS Project (featuring Life of Boris: ″Red Roubles″
XS Project: "(Meanwhile in Russia (Take me to Russia"
הערות שוליים

↑   What is Gopnik?, סרטון בערוץ "Life of Boris", באתר יוטיוב (אורך: 05:18)
↑  Georgy Manaev, A brief history of the Russian squat, Russia Beyond, ‏2021-03-12 (באנגלית אמריקאית)
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
"גופניק" אופייני
סקוואט סלאבי