stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דייוויד ב. סאמאדי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1963? (בן 61 בערך) איראן 
 לימודי רפואה:  אוניברסיטת סטוני ברוק 
 תפקידים:  כירורג, אורולוג 
 
דייוויד ב. סאמאדי (באנגלית: David B. Samadi) (נולד ב-1963) הוא אורולוג ואונקולוג, יו"ר המחלקה לאורולוגיה, ראש תחום הכירורגיה הרובוטית בבית החולים "לנוקס היל" ופרופסור לאורולוגיה באוניברסיטת הופסטרה נורט' שור (North Shore-LIJ) – הפקולטה לרפואה בניו יורק. מתמחה באבחון וטיפול של מחלות אורולוגיות, סרטן הערמונית (פרוסטטה), סרטן הכליות וסרטן בשלפוחית השתן, בפלישה מינימלית, כולל ניתוח לפרוסקופי רדיקלי לכריתת בלוטת הערמונית. פיתח את טכניקת הניתוח (SMART - Samadi Modified Advanced Robotic Technique) להסרה רובוטית של פרוסטטות סרטניות.
קורות חיים

סאמאדי נולד וגדל באיראן בקהילה היהודית בעיר. בגיל 15, לאחר המהפכה האיראנית, סאמאדי ואחיו הצעיר עזבו את איראן. הם המשיכו להתחנך בבלגיה ובלונדון עד שהתיישבו בארצות הברית. שם סאמאדי סיים את לימודי התיכון ברוסלין, ניו יורק. לאחר התיכון, סאמאדי קיבל מלגה מלאה ללימודי ביוכימיה באוניברסיטת סטוני ברוק.
הכשרה וקריירה

לאחר סיום לימודי הרפואה סאמאדי השלים את הכשרתו באורולוגיה במרכז הרפואי מונטיפיורי ובפרוקטולוגיה בפקולטה לרפואה ע"ש אלברט איינשטיין. הוא ערך השתלמות עמיתים אונקולוגית בתחום הפרוקטולוגיה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג והשתלמות עמיתים ברדיקל פרוסטטקטומי רובוטית בביה"ח הנרי מונדור שבקרטיי, צרפת, תחת הדרכתו של פרופסור קלוד אבו.
יחד עם ד"ר אבו, סאמאדי ביצע את 11 ניתוחי הערמונית הראשונים בעולם, בעזרת רובוט הדה וינצ'י. ד"ר סאמאדי עבר השתלמות עמיתים בלפרוסקופיה וניתוח פרוסטטקטומי רובוטי.
מאחר שעשה השתלמות עמיתים בתחום האונקולוגיה האורולוגית ובלפרוסקופיה, הטכניקות של סאמאדי, כפי שמתוארות להלן, מתבססות על עקרונות אונקולוגיים שנלמדו בעזרת ניתוח פרוסטטקטומי רדיקלי פתוח שהועברו לגישה רובוטית. בבית החולים לנוקס היל הוא משתמש בטכניקה שבה הוא משחזר את טכניקת הפתיחה האנטומית בצורה הכי קרובה, בפלטפורמה הרובוטית.
סאמאדי פיתח את טכניקת הניתוח שלו SMART ‏(Samadi Modified Advanced Robotic Technique) לאחר שנים של שיפור שיטת הניתוח הרובוטית שלו, לשיפור התוצאות בתפקוד המיני ושליטה במתן שתן.
סאמאדי מציג את מחקרו הקליני בכנסים רפואיים. סאמאדי היה מעורב באימון ובפיקוח על אורולוגים ברחבי ארצות הברית ומחוץ לה.
סאמאדי חבר באגודת האורולגים האמריקאים ואגודת הרפואה האמריקאית. סאמאדי כלול ברשימת הרופאים המובילים ע"פ חברת Castle Connolly Medical . מגזין "ניו יורק" הכניס את סאמאדי לרשימת הרופאים הטובים ביותר לשנת 2009, 2010 ו-2011.
בנוסף, סאמאדי מנחה את תוכנית "Sunday Housecall" ברשת החדשות פוקס יחד עם ד"ר מארק סיגל.
עמדתו בנושא ביטוחי בריאות

ב-27 באוגוסט 2013 ד"ר סאמאדי הופיע כאורח בתוכנית "פוקס וחברים" שעסקה בתמחור הביטוח לפי מין המבוטח  בקרב חברות הביטוח, כאשר הוערך כי נשים שילמו קרוב לביליון דולר אמריקאי לשנה יותר מגברים. אך, תחת הסעיפים החדשים של הרפורמה בשירותי הבריאות בארצות הברית - "אובמהקר" 2014, הנוהל הזה אמור היה להתבטל החל מ-1 בינואר 2014, וסעיף זה נחשב ללא שנוי במחלוקת ברפורמת הבריאות. ד"ר סאמאדי טען כי נשים משלמות יותר עבור ביטוח בריאות מכיוון שהן, נוטות להשתמש במערכת הבריאות יותר מגברים: נשים עוברות יותר בדיקות לגילוי מוקדם, הן יולדות, הן עוברות ממוגרפיה ובדיקת משטח צוואר הרחם (פאפ), וגברים לא ממש אוהבים ללכת לרופא. לפי ד"ר סאמאדי, גברים אמורים להשתמש במערכת הבריאות באותו מידה כמו הנשים, ולעבור בדיקות לגילוי מוקדם של סרטן, במיוחד סרטן הערמונית. גברים מגיל 50 צריכים לעבור בדיקות לאיתור אנטיגנים ספציפיים הגורמים לסרטן הערמונית.
"בשביל לסדר את כל העניין עם ביטוחי הבריאות השונים ומערכת הבריאות בכללי, צריך להוציא מהתמונה את הגורם השלישי שמשלם. אם אתה שילמת על זה, אז זו הדרך ללכת בה. לכולנו צריך להיות ביטוח לבתי חולים במקרים קטסטרופליים, אבל כאשר מדובר בבדיקות טומוגרפיה ממוחשבת (CT), צילומים ורופאים, צריך להגיע עם כרטיס האשראי שלך או מזומן ולומר "אני רוצה בבקשה לראות רופא". זה יפתור את כל הבעיות הללו."
כתומך בעמדה זו, ד"ר סאמאדי אמר "אני פשוט חושב שכל המערכת הזו לא מתפקדת טוב. כלומר, זוהי רק דוגמה אחת שבה גברים ונשים נחשבים לשונים לחלוטין, יש הבדל במין המטופל כאשר מדובר בשימוש בביטוח הבריאות, אך אני באמת חושב שאם תשלם עבור השרות, תוכל לערוך משא ומתן, ולגלות מיהו הרופא הטוב ביותר, איפה תוכל למצוא דיל טוב יותר על הצילומים וכו, וככה בעצם תחסוך כסף.
ההתבטאויות של ד"ר סאמאדי גררו ביקורות שליליות ברשת, בטוויטר, ובבלוגים שונים, לדוגמתSlate, Freak Out Nation, Wonkette, National Women's Law Center, Daily Kos, and Marie Claire.
ספריו

לאברי, יו ג., מיקולסוביץ', מיכאל, נאביזאדה – פייס, פאטימה, סאמאדי דייוויד ב., אונגר, פאמלה, שיאו גואנג – קיאן (2010). "ניתוח הפרוסטטה של מוס: היעילות של אנליזה בזמן פרוסטטקטומי רובוטי". המחלקה לאורולוגיה, המרכז הרפואי מאונט סיני, ניו יורק, והמחלקה לפתולוגיה, המרכז הרפואי מאונט סיני, ניו יורק, ניו יורק.
בראגטבורד, יונתן ס., יעקב, בריאן פ., לאברי, יו ג'., מקקאש, סמואל, סאמאדי דייוויד ב. (2010). "ממשיכים רובוטית? ההשלמה של פרוסטטקטומי רדיקלי בעזרת רובוט לאחר לפרוטומי". ז'ורנל של אנדרולוגיה 24 (10): 1613-1616.
בראגטבורד, יונתן ס., לאברי, יו ג'., נאביזאדה – פייס, פאטימה, סנרטנה, פראטיבה, סאמאדי דייוויד ב. (2010). "הדמיה של תהודה מגנטית אינדורקטלית מפחיתה את היכולת הקלינית לחזות pT3 סרטן הערמונית לפני הניתוח." המחלקה לאורולוגיה, המרכז הרפואי מאונט סיני, ניו יורק, ניו יורק.
בראגטבורד, יונתן ס., לאברי, יו ג'., מוסקוביץ' דניאל ג'., נאביזאדה – פייס, פאטימה, רחמן, ג'אמיל, סאמאדי דייוויד ב. (2010). "אינדקס מסת גוף גבוה לא משפיע על תוצאות לאחר הליך פרוסטטקטומי לפרוסקופי רובוטי". המחלקה לאורולוגיה, המרכז הרפואי מאונט סיני, ניו יורק, ניו יורק.
בראגטבורד, יונתן ס., לאברי, יו ג'., לוינסון, אדם ו., נאביזאדה – פייס, פאטימה, פולארד, מתיו א, סאמאדי דייוויד ב. (2010). "הדמיה מיותרת לבימוי של סרטן הערמונית בסיכון נמוך היא נפוצה."אורולוגיה אמבולטורית ומשרדית.
הערות שוליים

↑  Gupte, Pranay (January 17, 2006). "Doctor Discusses Plans To Perform Tele-Surgery"
↑  Gainsburg, Daniel M.; Wax, David; Reich, David L.; Carlucci, John R.; Samadi, David B. (2010). "Intraoperative Management of Robotic-Assisted Versus Open Radical Prostatectomy". JSLS, Journal of the Society of Laparoendoscopic Surgeons 14: 1–5.
↑  Hoznek, András; Samadi, David B.; Salomon, Laurent; Olsson, Leif E.; Saint, Fabien; Chopin, Dominique; Abbou, Clément-Claude (2002). "Laparoscopic radical prostatectomy". Current urology reports 3 (2): 141–7.
↑  Hoznek, András; Samadi, David B.; Salomon, Laurent; de la Taille, Alexandre; Olsson, Leif E.; Abbou, Clément-Claude (2002). "Laparoscopic radical prostatectomy: published series". Current urology reports 3 (2): 152–8.
1 2 3 4 5 6  Marcotte, Amanda (27 August 2013). "Fox News Worries That Women Are Taking Up Too Much Health Care". Slate. Retrieved 2013-08-28.
1 2 3  Benyo, Anna (27 August 2013). "Dear Fox News, Women Should NOT Pay More for Health Insurance". National Women's Law Center. Retrieved 2013-08-28.
↑  Greenfield, Beth (28 August 2013). "Fox News Contributor's 'Sexist' Comments on Women's Health Care Spark Outrage". Yahoo! Retrieved 2013-08-28.
↑  "According to Fox Expert, Women Should Pay More for Health Insurance Because They Have Breasts, Ovaries & the Uterus". Marie Claire. 28 August 2013. Retrieved 2013-08-28.
↑  "Fox Hosts mansplain that women should pay more for insurance because of they have "uteri, ovaries and breasts"". Freak Out Nation (blog). 27 August 2013. Retrieved 2013-08-28.
↑  Schoenkopf, Rebecca (27 August 2013). "Fox: Why Are Women So Greedy, With Their Breast And Ovarian Cancer Costing Men All This Money?". Wonkette. Retrieved 2013-08-28.
↑  "Fox News doc says women should pay more for health insurance because they have breasts, ovaries". Daily Kos. 27 August 2013. Retrieved 2013-08-28.
לורנס שרמן

לורנס ייטס שרמן (באנגלית: Lawrence Yates Sherman‏; 8 בנובמבר 1858 – 15 בספטמבר 1939) היה פוליטיקאי רפובליקני ממדינת אילינוי. הוא שימש כסנאטור אמריקאי, סגן המושל ה-28, וכיושב ראש בית הנבחרים של אילינוי.
שרמן ידוע בעיקר בתפקידו במניעת אשרור הסכם ורסאי, שהרחיק את ארצות הברית מחבר הלאומים.
ביוגרפיה > ראשית חייו

שרמן נולד ב-8 בנובמבר 1858 ליד פיקווה במחוז מיאמי, אוהיו, והיה בנם של נלסון שרמן ומריה (ייטס) שרמן. שנה לאחר מכן, הוא עבר עם הוריו למחוז מקדונו, אילינוי ושמונה שנים לאחר מכן, הם עברו לעיר גרוב במחוז ג'ספר, אילינוי.
הוא למד בבתי הספר הנפוצים ובאקדמיה של לי במחוז קולס, ובשנת 1882 קיבל תואר מאוניברסיטת מקנדרי בלבנון, אילינוי. הוא למד משפטים אצל השופט הנרי הורנר ופרופסור סמואל ה. דינין והתקבל ללשכת עורכי הדין באילינוי ב-1882.
ב-1891 נישא לאלה מ. קרוז, שמתה ב-1893. ב-4 במרץ 1908 הוא נישא לאסטל שפיטלר, שמתה ב-1910.
ביוגרפיה > פוליטיקה מוקדמת

לאחר שעבר את בחינות הלשכה, שרמן מעורב בפוליטיקה של אילינוי. הוא היה פרקליט העירייה של מקומב, אילינוי מ-1885 עד 1887 ושופט במחוז מקדונו מ-1886 עד 1890. בשנת 1890, הוא נכנס לעיסוק פרטי בעריכת דין במקומב.
שרמן כיהן 4 קדנציות בבית הנבחרים של אילינוי מ-1897 עד 1905. במהלך כהונתו השנייה בשנת 1899 הוא נבחר ליושב ראש בית הנבחרים ה-40, ובשנת 1901 הוא הפך לרפובליקני השני שכיהן שתי קדנציות בתפקיד זה, במקום החמישי בסך הכל. בעודו יושב ראש, שרמן מילא תפקיד חשוב בהקמת בית הספר הרגיל של מדינת אילינוי המערבית (כיום אוניברסיטת מערב אילינוי) והיה גורם מרכזי בבחירת מקומב למיקומו. שרמן הול, הבניין האדמיניסטרטיבי הראשי באוניברסיטת מערב אילינוי, שונה על שם הסנאטור שרמן ב-1957.
בשנת 1904, הוא התמודד בניסיון כושל לתפקיד מושל אילינוי, אך היה מועמד לסגן המושל בבחירות באותה שנה לתפקיד זה. הוא הפך לסגן המושל ה-28 של אילינוי, וכיהן בין 1905 ל-1909. כסגן מושל הוא היה נשיא הסנאט של אילינוי.
ב-1909 הוא התמודד על ראשות עיריית ספרינגפילד, אילינוי, אך הפסיד ב-300 קולות. הוא כיהן כנשיא מועצת המינהל של מדינת אילינוי, ארגוני צדקה ציבוריים, 1909–1913 לפני שחזר לעסוק במשפטים בספרינגפילד.
כציר לוועידה הלאומית הרפובליקנית של 1912, שרמן תמך בתאודור רוזוולט, אך לאחר מכן פעל למניעת פיצול המפלגה שהביא להקמת המפלגה הפרוגרסיבית. לאחר הפילוג, הוא תמך במועמד המפלגה, ויליאם הווארד טאפט, לנשיאות.
ביוגרפיה > בחירות לסנאט

בשנת 1912, שרמן נכנס לפריימריז הרפובליקני עבור הסנאט של ארצות הברית, וקרא תיגר על הסנאטור הרפובליקני המכהן, שלבי מ. קלם, שכיהן חמש קדנציות. קלם סבל פוליטית בגלל תמיכתו בסנאטור השני של אילינוי, ויליאם לורימר, שהיה מסובך בשערורייה על רקע שוחד לכאורה בבחירתו לסנאט ב-1909. ב-9 באפריל, שרמן ניצח את קלם ב-60,000 קולות וקלם הסיר את שמו מהדיון באספה הכללית.
שלושה חודשים לאחר הפריימריז, הסנאט של ארצות הברית פסל את בחירתו של לורימר והכריז על המושב כפנוי.  התובע הכללי של אילינוי, ויליאם ה. סטד קבע שהאסיפה הכללית לא הצליחה לבחור כראוי בלורימר ב-1909 ולכן המושל לא יכול היה למנות מחליף.  כתוצאה מכך, לאספה הכללית היו שני מושבים בסנאט למלא.
בבחירות בנובמבר 1912 איבדו הרפובליקנים את השליטה במדינה עקב הפיצול הרפובליקני / הפרוגרסיבי. אבל בעוד שהדמוקרטים החזיקו בריבוי מהאסיפה הכללית, לא היה להם רוב. האספה הכללית התייחסה לעניין בחירת הסנטורים ב-1 בפברואר. ב-26 במרץ, בפשרה שארגן המושל דאן, בחרה העצרת הכללית בדמוקרט ג'יימס המילטון לואיס למלא את מושב קלם ובחרה בשרמן למלא את שתי שנות כהונתו של לורימר.
בשנת 1914, הוא נבחר לכהונה מלאה, הפעם על ידי תושבי אילינוי עקב העברת התיקון ה-17, בו תמך לפני שנבחר לסנאט.
ב-1916, קיבל שרמן את ההחלטה לפרוש מהפוליטיקה לא להתמודד לבחירות חוזרות ב-1920, עקב שימוע כושל, מה שמנע ממנו לשמוע את הנאמר במליאת הסנאט.
ביוגרפיה > פעילות בסנאט

הוא כיהן כיו"ר הוועדה למחוז קולומביה במהלך הקונגרס ה-66.
ביוגרפיה > פעילות בסנאט > הסכם ורסאי

כאחד מקבוצת הסנאטורים המכונה "הבלתי מתפשרים" או "המרירים", שרמן התנגד לאשרור הסכם ורסאי ולמעורבות ארצות הברית בחבר הלאומים, ולפי ההיסטוריון ארון צ'נדלר, שיחק מפתח. תפקיד בתבוסתה. הוא אפיין את האמנה כ"הומניטרית במטרה, אך בלתי מעשית בפעולה", והאמין שהליגה תהיה חלשה.
שרמן היה לאומן, אבל לא בדלן. הוא טען כי האינטרסים של המדינה ישרתו על ידי קיום יחסים קרובים עם אנגליה וצרפת, והיה מוכן לקבל התחייבויות מוגבלות כלפי בעלות בריתה של ארצות הברית בזמן המלחמה. הוא התנגד לכל ליגה שתגביל את ריבונותה של ארצות הברית, והאמין שחברות בליגה של מדינות בעלות אינטרסים שונים תחליש את ארצות הברית בענייני חוץ, על ידי מתן קולות שווה למדינות קטנות וחלשות, ותאפשר להן להצטרף יחדיו ולהכתיב את מדיניות החוץ לארצות הברית, בריטניה, צרפת ואיטליה.
שרמן היה מודאג מהשפעתה של ארצות הברית בחבר הלאומים. הוא מתח ביקורת על הוראות סעיף 7 שיעניקו לאימפריה הבריטית, בספירת המושבות שלה, שישה קולות, בעוד שלארצות הברית יהיה רק אחד. הוא אמר כי "בריטניה הגדולה עם השפעתה הדיפלומטית בעולם הישן עדיפה בהרבה על שלנו יכולה בקלות להבטיח את רוב האומות שיצביעו עלינו בכל עת שתחפוץ". הוא טען כי המספר הגדול של המדינות הקתוליות ברובן בחבר הלאומים נשלט על ידי הוותיקן, מה שישאיר את ארצות הברית מחויבת לאפיפיור בענייני חוץ. הוא היה משוכנע שהחברות בחבר הלאומים תגרום לכך שארצות הברית תשלם את רוב העלות לשיקום אירופה לאחר המלחמה, בטענה שההערכות יתבססו על יכולת תשלום וכי "לפיכך נהיה משלם מיסים תמידי לטובת התועלת של אירופה".
שרמן התנגד לחלק מהוראות האמנה שאינן ליגה. הוא מתח ביקורת חריפה על הוראת שאנדונג של האמנה שהעבירה את הוויתורים הגרמניים בשאנדונג ליפן במקום להחזירם לסין, ואמר "40,000,000 סינים בשאנדונג נשללה זכות ההגדרה העצמית ונמסרו ליפן במסגרת אמנה" בנוסף, הוא מתח ביקורת על הוויתורים הטריטוריאליים לפולין כלא מספקים.
הוא היה אחד מ-39 הסנאטורים שהצטרפו להחלטת "ראונד רובין" במרץ 1919, שהכריז כי יש להפריד את הסכם השלום עם גרמניה מכל הצעה לחבר הלאומים, ונשבע להצביע נגד האמנה במתכונתו הנוכחית.
במהלך הצבעה על תיקונים לאמנה, לאחר שוודרו וילסון הצהיר כי לא יקבל שום תיקונים, אמר שרמן:
אני אצביע בעד כל תיקון רלוונטי שיגיע. אני מקווה שכל אחד מהם יאומץ. לא יכול להיות בלבול יותר מבולבל אם כל תיקון שהוצע כאן יובא להצבעה באמנה. ... אז הצביעו להם; ואז אחרי שכל אחד מהתיקונים יעבור הצבעה לאמנה ולליגה, אצביע לדחות את כולם".
כשהאמנה הועברה להצבעה על ידי הסנאט המלא עם הסתייגויות מצורפות, שרמן הצביע נגד האמנה, וכך גם תומכיו של הנשיא וילסון על פי דרישתו. לאחר תבוסתה, שרמן נשא נאום שהוא כינה "הופעת לוויה על השרידים שנפלו" של האמנה, ואמר שזו אחת הפעמים הבודדות שבהן מצא את עצמו מסכים עם וילסון.
ביוגרפיה > לאחר הסנאט

לאחר שעזב את הסנאט, שרמן חזר לעסוק בעריכת דין בספרינגפילד. בשנת 1924 עבר שרמן לדייטונה ביץ', פלורידה, והמשיך בה את עריכת הדין, ועסק גם בעסקי ההשקעות. הוא עזר בארגון הבנק הלאומי הראשון של דייטונה ביץ' ושימש כנשיא שלו ב-1925 והיה יו"ר מועצת המנהלים שלו מ-1925 עד 1927. החל משנת 1930, כאשר הוא התמזג עם הבנק הלאומי האטלנטי של ג'קסונוויל, הוא היה דירקטור בבנק זה עד שפרש.
שרמן פרש מכל העיסוקים העסקיים הפעילים ב-1933. הוא מת בדייטונה ביץ', פלורידה, ב-15 בספטמבר 1939, ונקבר בבית הקברות פאונס במונטרוז, אילינוי.
הערות שוליים

↑  לורנס שרמן, באתר המדריך הביוגרפי של הקונגרס של ארצות הברית (באנגלית)
1 2  "Index to Politicians: Sherman". The Political Graveyard. נבדק ב-23 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Knowles, John Sherman. "The History of Western Illinois University Laboratory School" (PDF). נבדק ב-27 באפריל 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Taylor, Julius F. "The Broad Ax". Illinois Digital Newspaper Collections. נבדק ב-22 ביוני 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Lorimer ousted by decisive vote". The New York Times. 14 ביולי 1912. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Lorimer never elected". The New York Times. 18 ביולי 1912. {{cite news}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810641061405606  GND: 1215885091  ISNI: 0000 0004 3701 369X  LCCN: no2020042889  SUDOC: 168655594  US Congress: S000348  VIAF: 310666258   WorldCat (עם VIAF): 310666258 
לורנס שרמן בשנת 1912.
עותק מודפס של הסכם ורסאי באנגלית
שרמן הול באוניברסיטת מערב אילינוי נקרא על שמו של לורנס שרמן ב-1957.
אנהיים דאקס

אנהיים דאקס (באנגלית: Anaheim Ducks) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית מאנהיים, קליפורניה, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית הפסיפי שבחטיבה המערבית.
הקבוצה נוסדה ב-1993 על ידי חברת וולט דיסני תחת השם מייטי דאקס אוף אנהיים (Mighty Ducks of Anaheim), שם שנגזר מסרט הילדים "אלופים על הקרח" (The Mighty Ducks) שהפיקה החברה. ב-2006, לאחר שהקבוצה נמכרה לבעליה הנוכחיים, שונה שמה לשמה הנוכחי.
הדאקס זכו פעם אחת בגביע סטנלי, ב-2007.
היסטוריה > 2001 - 2002: בנייה מחודשת

המייטי דאקס המשיכו לדשדש בתחילת עונת 2001 כאשר התפוקה ההתקפית של קאריה וסלאנה המשיכה לרדת. עם תום מועד ההעברות החליטה הנהלת הקבוצה שהשילוב ביניהם מיצה את עצמו והעבירה את סלאנה תמורת שחקנים ובחירות דראפט לסן חוזה שארקס. המייטי דאקס סיימו את העונה במאזן של 25 ניצחונות לעומת 42 הפסדים, 8 תיקו ו-3 הפסדים בהארכה, המאזן הגרוע ביותר בחטיבה המערבית.
עונת 2002 לא הייתה טובה בהרבה, כאשר קאריה המשיך לרדת בתפוקתו וסיים עם 57 נקודות בלבד. לעומת זאת הצליחו המייטי דאקס לייצב את עמדת השוער כאשר ז'אן-סבסטיאן ז'יגר, שעלה באמצע העונה הקודמת מהליגות המשניות, ביסס את עצמו כשוער הראשון של הקבוצה והציג יכולת טובה. בעזרת יכולתו של ז'יגר בשער השתפרה יכולתה של הקבוצה לקראת סיום העונה, והמנהל בראיין מארי החליט שהזמן המתאים להתמודדות בצמרת הגיע. בשורה של עסקאות עם סיום העונה חיזק מארי את הקבוצה בחלוץ הוותיק אדם אוטס שהוחתם כשחקן חופשי ובחלוץ כוכב נוסף, הצ'כי פטר סיקורה שהגיע מניו ג'רזי דווילס.
היסטוריה > ריצת הפלייאוף של 2003 ועזיבתו של פול קאריה

עם שחקני הרכש החדשים ועם מאמן חדש, מייק בבקוק, החלו המייטי דאקס את עונת 2003 בצורה פושרת. היכולת של הקבוצה השתפרה במחצית השנייה של העונה בעיקר בהגנה, עם רכישתו של המגן הלטבי סנדיס אוזולינש מפלורידה פנתרס, ולקראת סיום העונה הרגילה חיזקה הקבוצה גם את ההתקפה שלה כשלקבוצה הגיעו החלוצים סטיב תומאס ורוב נידרמאייר.
הקבוצה סיימה את העונה הרגילה עם מאזן מצוין 40 ניצחונות מול 27 הפסדים, 9 תיקו ו-6 הפסדים בהארכה, ובסך הכל 95 נקודות בטבלה - המאזן הטוב בתולדותיה, אולם מול מאזני הקבוצות האחרות הוא הספיק לעלייה לפלייאוף רק מהמקום השביעי במערב.
הדירוג הנמוך של המייטי דאקס הביא אותם למפגש פלייאוף מול דטרויט רד וינגס, הקבוצה שהדיחה אותם בשתי עונות הפלייאוף הקודמות שלהם ושמולה לא ניצחו הדאקס ולו משחק פלייאוף אחד. במשחק הראשון בדטרויט תקפו הרד וינגס את שערו של ז'יגר והכו לעברו 64 מכות, אולם ז'יגר ספג רק שער אחד והמשחק הסתיים בשוויון ונכנס להארכה, ולאחר מכן להארכה שנייה ושלישית. בהארכה השלישית כבש פול קאריה שער ניצחון בניגוד גמור למהלך המשחק. הניצחון המפתיע השפיע על המשך הסדרה, והמייטי דאקס הביסו את הרד וינגס בארבעה משחקים.
בסיבוב השני פגשו המייטי דאקס עוד קבוצה שנחשבה לעדיפה עליהם, דאלאס סטארס שסיימה את העונה הרגילה עם המאזן הטוב ביותר בליגה. גם בסדרה הזו נמשך המשחק הראשון הרבה מעבר לזמן החוקי, כאשר רק בהארכה החמישית הצליח פטר סיקורה להכריע אותו עבור המייטי דאקס. המייטי דאקס ניצחו בדאלאס גם במשחק השני ויצרו לעצמם יתרון מכריע שעזר להם לנצח את הסדרה בשישה משחקים ולעלות בפעם הראשונה לגמר החטיבה המערבית.
בגמר החטיבה המערבית פגשו המייטי דאקס קבוצה מפתיעה נוספת, מינסוטה ויילד, קבוצה שהחה לשחק בליגה רק בעונת 2001. זו הייתה הסדרה של השוער ז'אן-סבסטיאן ז'יגר, שספג רק שער אחד בארבעת משחקי הסדרה, והמייטי דאקס עלו לסדרת הגמר על גביע סטנלי לראשונה בתולדותיהם.
בסדרת הגמר המתינה להם ניו ג'רזי דווילס, מפגש שהיה גם מפגש בין שני אחים - חלוץ המייטי דאקס רוב נידרמאייר ואחיו סקוט, מגן הדווילס. הסדרה הגיעה למשחק שביעי ומכריע כאשר כל קבוצה מנצחת במשחקיה הביתיים. המשחק השביעי לא היה יוצא דופן, והדווילס, שאירחו אותו, גם ניצחו בו וזכו בגביע סטנלי. למרות ההפסד, נבחר שוער המייטי דאקס זאן-סבסטיאן ז'יגר ל-MVP של הפלייאוף וזכה בגביע קון סמיית' - מקרה נדיר בו הזוכה הגיע דווקא מהקבוצה המפסידה.
עם תום העונה המרשימה תם גם עידן בקבוצה כאשר פול קאריה עזב את הקבוצה לקולורדו אוולאנש, שם חבר שוב לטמו סלאנה.
היסטוריה > 2004 - 2006: בעלים חדשים וקבוצה חדשה

המייטי דאקס ניסו למלא את החלל שהותיר אחריו פול קאריה עם רכש של כוכב ההתקפה הוותיק של דטרויט רד וינגס, סרגיי פיודורוב. אולם פיודורוב אכזב ביכולתו, וכמוהו גם השוער ז'אן-סבסטיאן ז'יגר שלא הזכיר את יכולתו מהעונה הקודמת. המייטי דאקס סיימו עם 29 ניצחונות בלבד ומאזן שלילי והחמיצו את הפלייאוף.
העונה המבוטלת של 2005 פגעה בתוכניותיה של חברת וולט דיסני למכור את הקבוצה. רק לקראת אמצע 2005 מצאה חברת דיסני קונים לקבוצה - הנרי סמואלי, מייסד חברת התקשורת ברודקום, ואשתו סוזן. הזוג סמואלי התחייב להשאיר את הקבוצה באנהיים, ועמד בהתחייבותו. למנהל הקבוצה מונה בראיין ברק, שהיה נשיא ומנהל בונקובר קנאקס. הוא הביא איתו את המאמן רנדי קרלייל שאותו הכיר כשאימן קבוצה-בת של הקנאקס בליגה משנית.
שינויים משמעותיים חלו בקבוצה גם לפני ובמהלך עונת 2006. המגן המצטיין סקוט נידרמאייר חתם בקבוצה והפך מיד לקפטן שלה, וגם זכה לשחק בקבוצה עם אחיו, רוב. טמו סלאנה שכיכב בקבוצה בשנות ה-90 חזר לקבוצה, ולעומת זאת סרגיי פיודורוב שהמשיך לאכזב שוחרר במהלכה. גם בדראפט נחלו המייטי דאקס הצלחה כאשר ראיין גצלף, קורי פרי וסטיב קוניץ התגלו כולם כבחירות מוצלחות. השוער הרוסי איליה בריזגלוב התגלה כאלטרנטיבה ראויה לז'אן-סבסטיאן ז'יגר, והשניים חלקו את עמדת השוער. סלאנה הפיק עונת חזרה משובחת עם 40 שערים ו-50 אסיסטים, והחלוץ אנדי מקדונלד, שלא צבר למעלה מ-30 נקודות באף אחת מארבע עונותיו הקודמות בקבוצה, פרץ עם 85 נקודות. המייטי דאקס סיימו את העונה עם 98 נקודות בטבלה וחזרו לפלייאוף.
הרוטציה בין בריזגלוב וז'יגר בשער המשיכה גם בסיבוב הראשון בפלייאוף, כאשר בתום חמישה משחקים פיגרו המייטי דאקס 3:2 בסדרה מול קלגרי פליימס. יכולת טובה של בריזגלוב שספג רק שער אחד בשני המשחקים האחרונים סייעה למייטי דאקס להפוך את הסדרה ולנצח אותה בשבעה משחקים. בריזגלוב נשאר יציב בעמדת השוער בסיבוב השני שבו הביסו המייטי דאקס בקלות את קולורדו אוולאנש.
בגמר החטיבתי השני בתולדותיהם פגשו המייטי דאקס את אדמונטון אוילרס, שעלתה לפלייאוף מהמקום השמיני במערב בלבד. למרות יתרון הביתיות של המייטי דאקס הפתיעו האוילרס והדיחו את המייטי דאקס בחמישה משחקים.
היסטוריה > ריצת הפלייאוף של 2007

הקבוצה התייצבה לעונת 2007 עם מדים חדשים בצבעי שחור-זהוב-כתום, לוגו חדש ושם חדש - אנהיים דאקס. בכך נותק גם באופן סמנטי הקשר בין הקבוצה לחברת וולט דיסני. להשלמת הפזל המקצועי נרכש מאדמונטון אוילרס אחד המגינים הטובים בליגה, כריס פרונגר.
הקבוצה עמדה בציפיות הגבוהות ממנה עם התחלה חזקה של העונה, ולמרות תקופה שבה נחלשה מאוד ההגנה שלה בעקבות פציעות של פרונגר וסקוט נידרמאייר סיימה את העונה עם המאזן הטוב ביותר שלה אי פעם - 48 ניצחונות, 20 הפסדים ו-14 הפסדים בהארכה/מכות עונשין, ובסך הכל 110 נקודות בטבלה שהביאו לדאקס את אליפות הבית הפסיפי לראשונה בתולדותיהם. סלאנה, מקדונלד וקוניץ הובילו את ההתקפה, כאשר פרונגר וסקוט נידרמאייר, למרות הפציעות, היו מעוזי ההגנה ותרמו גם תרומה התקפית גדולה.
בסיבוב הראשון בפלייאוף גברו הדאקס על מינסוטה ויילד בחמישה משחקים. את הסיבוב השני פתחה הקבוצה בניצחון 5:1 על ונקובר קנאקס כאשר ז'אן-סבסטיאן ז'יגר חזר לעמדת השוער הראשון ומקדונלד כבש שלושער, אולם המשחקים הבאים היו שקולים הרבה יותר, כאשר שלושה מהם הגיעו להארכה בטרם ניצחו הדאקס בסדרה בחמישה משחקים.
בגמר החטיבתי פגשו הדאקס את דטרויט רד וינגס, המדורגת ראשונה במערב. לאחר הפסד במשחק הראשון הצליחו הדאקס לקחת את יתרון הביתיות עם ניצחון בהארכה משער של סקוט נידרמאייר שקיבל את האסיסט מאחיו רוב. הסדרה המשיכה להיות הפכפכה כאשר הרד וינגס ניצחו באנהיים במשחק השלישי, והדאקס הישוו את הסדרה במשחק הרביעי.
המשחק החמישי בדטרויט התנהל בעליונות של הרד וינגס, אולם יכולת מצוינת של ז'יגר בשער איפשרה להם יתרון של 1:0 בלבד. בדקה האחרונה של המשחק הוציאו הדאקס את ז'יגר והכניסו שחקן שדה נוסף בניסיון להשוות - והניסיון הצליח, כאשר סקוט נידרמאייר השווה 47.3 שניות לסיום. טמו סלאנה השלים את המהפך בהארכה, והדאקס עלו ליתרון בסדרה לפני המשחק השישי באנהיים. במשחק השישי כמעט שמטו הדאקס יתרון של 3:0, אולם הצליחו לנצח 4:3 ולעלות בפעם השנייה בתולדותיהם לסדרת הגמר על גביע סטנלי, מול אוטווה סנטורס.
במשחק הראשון בהונדה סנטר חזרו הדאקס מפיגור וניצחו 3:2 משער של טרוויס מואן שלוש דקות לסיום. גם המשחק השני הוכרע בדקות האחרונות, משער יחיד של סמי פלסון שהביא לדאקס יתרון של 2:0 בסדרה. הסנטורס ניצחו במשחק השלישי באוטווה, אולם שני שערים של אנדי מקדונלד בתוך דקה הביאו לדאקס ניצחון במשחק הרביעי ויתרון גדול כאשר הסדרה חזרה לאנהיים. הדאקס עמדו במשימה, הביסו את הסנטורס 6:2 במשחק החמישי והביאו בפעם הראשונה את גביע סטנלי לקליפורניה. סקוט נידרמאייר זכה בגביע קון סמיית' כ-MVP של הפלייאוף.