stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ברברים (קבוצה אתנית)
לקריאה נוספת

"מבחן החלב", עוזיאל חזן, ספרית פועלים.
Bruce Maddy-Weitzman, The Berber identity movement and the challenge to North African, University of Texas Press, 2011.
Hoffman, Katherine E., and Susan Gilson Miller, eds. Berbers and Others: Beyond Tribe and Nation in the Maghrib, Indiana University Press, 2010.
Maya Shatzmiller, The Berbers and the Islamic state: the Marinid experience in pre-protectorate Morocco, Markus Wiener Publishers, 2000.
רוברט אילר

| --- | --- |

 לידה:  2 במרץ 1985 (בן 39) ניו יורק, ארצות הברית 
 שם לידה:  Robert Michael Iler 
 מדינה:  ארצות הברית 
 תקופת הפעילות:  מ-1999 
 מקום לימודים:  PS 6 
 פרסים והוקרה:  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה (2008)  פרס גילדת שחקני המסך למשחק מצוין לאנסמבל שחקנים בסדרת דרמה (2000) 
 פרופיל ב-IMDb
 
רוברט אילר (באנגלית: Robert Iler, נולד ב-2 במרץ 1985 בניו יורק) הוא שחקן אמריקאי ממוצא אירי אשר ידוע בעיקר בזכות תפקידו כאיי. ג'יי סופרנו בתוכנית הטלוויזיה של HBO "הסופרנוס".
בחודש יולי 2001 נעצר אילר באשמת שוד מזוין של שני תיירים ברזילאים, ואחזקת מריחואנה. הוא שוחרר בערבות באשמת גנבה ונשפט לשלוש שנות מאסר על תנאי.
חטיבה 130

| --- | --- |
תג היחידה
תג היחידה
 פרטים
 כינוי:  עוצבת הבזקה
 מדינה:  ישראל ישראל
 שיוך:  צה"ל צה"ל
 סוג:  חטיבת שריון במילואים
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  יוני 1974 – 2014 (כ־39 שנים)
 מקים היחידה:  אריה וינברג
 מלחמות:    מלחמת לבנון מבצע חומת מגן
 נתוני היחידה
 ציוד עיקרי:  טנקי מג"ח 7
 פיקוד
 יחידת אם:  עוצבת עידן
 מפקדים:  פירוט בערך
טנקי מג"ח של החטיבה באימון
הרמטכ"ל גבי אשכנזי עם מפקדי החטיבה באימון
דחפור D-9 של גדוד 710 באימון
תג החטיבה הקודם (חטיבת עשת 767)
טקס סגירת החטיבה
חטיבה 130 (לשעבר חטיבת "עשת" 767, חטיבה 645, חטיבה 277, חטיבה 520, חטיבה 217) המכונה גם "עוצבת הבזקה" הייתה חטיבת מילואים משוריינת בצה"ל.
תולדות החטיבה

חטיבת "עשת 767" הוקמה ביוני 1974 במסגרת אוגדה 880, בעקבות יישום חיל השריון וצה"ל את לקחי מלחמת יום הכיפורים. הוגבר השיתוף הבין זרועי, ונמשך תהליך ההתעצמות בו נקלטו טנקים משוכללים מתוצרת ארצות הברית מסוג M60 פטון.
מפקדה הראשון – אל"ם אריה וינברג החל במיון וגיוס חיילים מזרועות ויחידות צה"ל השונות תוך הסבה מקצועית למקצועות השריון ושיבוצם הקרבי להשלמת התקנים הדרושים.
במשך השנים חל שיפור ניכר ביכולותיה תוך כדי אימונים בפיתוח החשיבה הטקטית והשפה המקצועית המשותפת בין הלוחמים והמפקדים. וכן ביצוע תעסוקות מבצעיות ושמירה על גבולותיה של המדינה.
עקב התגברות פעולות טרור על ידי ארגוני המחבלים הפלסטינים מלבנון בתחילת שנות ה-80, החל צה"ל להיערך לפגוע במרכזי המחבלים. ב-8 ביוני 1982, יומיים לאחר כניסת כוחות צה"ל ללבנון במלחמת לבנון הראשונה, גויסה החטיבה בפיקודו של אל"ם חיים כץ והצטרפה לכוחות שפעלו בגזרה המזרחית תוך לחימה בכוחות סוריים ובסיוע למשימה האוגדתית בחילוץ גדוד צה"ל שנקלע למארב נ"ט.
במהלך מלחמת שלום הגליל ולאחר הפסקת האש, קיבלה החטיבה את משימת החזקת קו סולטאן יעקוב בואכה כביש ביירות-דמשק ושהתה באזור כ-40 יום, תוך ניהול קרב עם כוחות שריון סורים הכולל השמדת תריסר טנקים, חלקם חדישים ביותר מסוג T-72.
כמו כן פעלו יחידות החטיבה במניעת חדירת מחבלים בניסיונותיהם לפגוע בכוחות צה"ל.
באפריל–מאי 2002 השתתפה החטיבה בלחימה כנגד ארגוני החבלה ביהודה ושומרון וגויסה בצו 8 למבצע חומת מגן - סבב ב'. כשיחידותיה פועלות בג'נין, טולכרם, קלקיליה, שכם ורמאללה, במטרה למגר ולהשמיד תשתיות טרור המופעלות כנגד אזרחי ישראל.
באפריל 2004 לאור ארגון מחדש של סד"כ צה"ל ופירוק חטיבה 277, שונה שם העוצבה מ"עשת" ל"הבזקה". סמל היחידה שונה לסמל סוס החד-קרן וכן קיבלה החטיבה את האחריות על שימור מורשת חטיבה 277 והנצחת חלליה. חטיבה 277, ששמה הקודם היה חטיבה 645, הוקמה במסגרת עוצבת עידן ב-1974, החטיבה קיבלה את האחריות על שימור המורשת והנצחת חלליה של חטיבה 217 שהחלה את דרכה בשנת 1962 כחטיבה 520. החטיבה השתתפה במלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים ומלחמת שלום הגליל וספגה אבדות רבות בנפש – 135 חללים.
במרץ 2014, בעקבות השינויים האסטרטגיים והקיצוצים בתקציב הביטחון, החליט צה"ל על סגירת החטיבה. ב-8 באפריל 2014, התקיים בלטרון טקס סגירת החטיבה.
פעילות החטיבה במלחמות ישראל

במלחמת לבנון הראשונה חטיבה 130 (בתקופת המלחמה נקראה: חטיבת עשת 767) בפיקודו של אל"ם חיים כץ התגייסה ב-8 ביוני 1982, יומיים לאחר פרוץ הקרבות והצטרפה למאמץ הצבאי להרוס את תשתיות הטרור של ארגוני החבלה בלבנון.
בתוך 24 שעות החטיבה הייתה ערוכה ומוכנה למשימה, כשגדוד 711 ביצע היסע על גבי מובילים וסמי-טריילרים ושאר כלי הרק"מ של יחידות החטיבה הוסעו על גבי קרונות רכבת מאשקלון לקריית מוצקין ומשם למשטח גיבור שמצפון לקריית שמונה.
לאחר הערכות וציוות כוחות, נכנסה החטיבה בשער פאטמה בדרכה צפונה דרך מרג' עיון בגזרה המזרחית בעקבות יחידות עוצבת עידן. התנועה צפונה התעכבה עקב פיצוץ מכוון של הצירים ההרריים על ידי האויב, לכיוון הבקאע שבין חצביה לאגם קרעון, בציר הפיתולים אשר נקרא במפות הקוד של צה"ל – "ציר מיכה".
בבוקר ה-11 ביוני השתתפה החטיבה במאמץ הגייסי, ובסיוע לחלץ את גדוד 362 מאוגדה 90 שנקלע למארב נ"ט סורי. ואכן הגדוד חולץ אך במחיר יקר של נפגעים רבים ושלושה נעדרים – זכריה באומל, יהודה כץ, וצבי פלדמן.
החטיבה קיבלה אחריות על הגזרה "במתחם טובלנו" שמדרום לסולטאן יעקוב, בואכה כביש ביירות–דמשק, תוך שיפור עמדות בשטח וחילופי אש עם כוחות סוריים שהתמקמו ברכס הממשיך מג'בל ערבה צפונה - מסולטאן יעקוב א-פוקא (עילית) לבין הכפר סולטאן יעקוב א-תחתא (תחתית) ומזרחה.
החטיבה שהתה באזור כ-40 יום, תוך ניהול קרב עם כוחות שריון סורים שכלל השמדת תריסר טנקים, חלקם חדישים ביותר מסוג T-72.
בלילה האחרון בגזרה, חדרה חולית מחבלים לכיוון המוצב בו שהו כוחות החטיבה תוך חפיפה עם יחידת שריון סדירה מאוגדה 252, לצורך קבלת אחריות על הגזרה. סמ"פ פלוגת הסיור, ספי בן יוסף, התרוצץ במוצב תוך מתן הנחיות לחיילים כיצד לפגוע במחבלים. אחד החיילים הסדירים סבר שבן יוסף הוא אחד המחבלים שחדר למוצב וירה בו צרור ארוך מהמא"ג המותקן על הטנק והרגו.
למחרת בבוקר יצאה החטיבה מלבנון לאחר שביצעה את משימתה אך במחיר כבד.
במבצע חומת מגן (2002) גויסו יחידות חטיבה 130 בצו 8 בפעימה השנייה והוצבו למלא את השורות בערים טולכרם, קלקיליה, שכם, רמאללה וג'נין. הגדודים פעלו לכיתור הערים, להגנה על יישובי השומרון, לחיפוי לכוחות החי"ר הפועלים בתוך הערים ופעולות נוספות. במבצע בלט במיוחד גדוד ההנדסה 710, שהוביל את כיבוש העיר ג'נין. פלוגת הצמ"ה, שהפעילה דחפורי D9 משוריינים, הייתה חוד החנית של כוחות צה"ל במחנה הפליטים ג'נין וקיבלה צל"ש על פעילותה.
במבצע עמוד ענן השתתף גדוד ההנדסה 710 של חטיבה 130.
מבנה החטיבה > גדוד שריון - 708

גדוד 708 היה מורכב משלוש פלוגות טנקים, פלוגת חרמ"ש, ופלוגת מפקדה. הגדוד הוקם ביוני 1974, וביצע אימון הקמה בצאלים, בפיקוד סא"ל יהודה ארזי, תוך בניית מסגרות וצוותי קרב.
במלחמת לבנון הראשונה התגייס הגדוד יחד עם שאר החטיבה ביום שלישי, 8 ביוני, הגדוד חצה את הגבול בלילה שבין חמישי לשישי, ונע בעקבות יחידות האוגדה בגזרה המזרחית בציר "מיכה" (ציר הפיתולים). משימת הגדוד הייתה לשלוט ולאבטח את ציר מיכה באזור שמדרום למשולש טובלנו בואכה סולטאן יעקב, ולהוות עתודה חטיבתית בהחזקת קו הגבול בין יחידות צה"ל לכוחות הסוריים שבמרחב.
ביום שישי נכנסה לתוקפה הפסקת האש בשעה 12:00. בימים שלאחר הפסקת האש, הגדוד ניהל אש עם הסורים על מנת למנוע מהם בניסיונותיהם לשפר עמדות, וכן פעל לשפר עמדות ולתפוס שטחים שולטים בגזרה.
הגדוד שהה בלבנון כ-45 יום, וחזר ללא נפגעים למחנות הקבע בחסה. במשך השנה שלאחר מכן, ביצע הגדוד החזרה לכשרות ונערך למשימות הבאות הצפויות לו.
בשנות השמונים והתשעים נערכו הסבות ושדרוגים משמעותיים בטנקי המגח והצל"מ ובהתאם החל הגדוד באימונים ותרגילים אשר הביאו לשיפור גדול ביכולות אשר באו לידי ביטוי בתעסוקות המבצעיות ובשמירה על גבולותיה של המדינה.
בשנת 2002 השתתף הגדוד במבצע חומת מגן, הגדוד התגייס במסגרת הפעימה השנייה ויצא למשימה בערים טול כרם וקלקיליה וכן קבלת אחריות על הציר שבין אבני חפץ ועינב שהיה מועד לפורענות. הגדוד לחם לצד כוחות חי"ר והנדסה באיתור והשמדה של מקומות לייצור אמצעי לחימה, פגיעה במחבלים וארגוני הטרור שפעלו במרחב.
מבנה החטיבה > גדוד שריון - 711

גדוד 711 כלל שלוש פלוגות טנקים, פלוגת חרמ"ש, ופלוגת מפקדה. הגדוד הוקם ביוני 1974, וביצע בקיץ אותה השנה אימון הקמה בצאלים בפיקוד סא"ל משה כהן.
במלחמת לבנון הראשונה התגייס הגדוד יחד עם שאר החטיבה ביום שלישי ה-8 ביוני, בליל יום חמישי ה-10 יוני, נכנס הגדוד ללבנון דרך שער "פטמה" והתקדם בגזרה המזרחית דרך מארג' עיון ועיירות סמוכות ובציר הכפרים - "ציר מיכה" בואכה סולטאן יעקב.
בבוקר יום שישי, העביר הגדוד נגמ"שים לפלס"ר החטיבתי אשר השתתף במאמץ הגייסי לחלץ את גדוד 362 מאוגדה 90, אשר נקלע למארב נ"ט וטנקים סוריים ששלטו במרחב.
לאחר הפסקת האש, התייצב הגדוד על קו הגבול החדש בין הכפרים מדוחה וכאמד א-לוז באזור "משולש טובלנו" שמול סולטאן יעקב אשר מדרום לכביש בירות – דמשק ובשליטה על ציר "מיכה" וניהל אש עם הסורים למנוע מניסיונותיהם לשפר עמדות והן על מנת לשפר עמדות כוחותינו ולתפוס שטחים שולטים בגזרה. במהלך ימי קרב אלה פגע הגדוד במספר טנקי T-72 חדישים. הגדוד שהה בלבנון כ-50 יום וחזר ללא נפגעים למחנות הקבע בחסה.
בשנים שלאחר המלחמה ולאחר החזרה לכשרות, הכשיר הגדוד דור חדש של מפקדים מוכשרים אשר יצרו את שדרת הפיקוד של החטיבה והאוגדה עד לעשור השני של המאה ה-21. במקביל לאימונים ותעסוקות ברחבי המדינה וביהודה ושומרון באירועי "גאות ושפל" (האינתיפאדה השנייה) שהחלו באוקטובר 2000 בגזרת גוש עציון באחת התקופות הסוערות של ירי בלתי פוסק על ציר 60, כביש המנהרות ושכונת גילה. במהלך התעסוקה הפעיל הגדוד טנקים בגזרה ועל הצירים. בוצעה הכניסה הראשונה לשטחי A במסגרת מבצע "בית מוגן". הגדוד היה אחראי לכניסה לאל חאדר.
במהלך מבצע חומת מגן, הגדוד היה אחראי על הפעילות במרחב הכפרי של ציר קלקיליה - שכם, שבמהלכו ערך מספר מבצעים ללכידת מבוקשים, באיתור והשמדה של מבנים לייצור אמצעי לחימה, פגיעה במחבלים וארגוני הטרור שפעלו במרחב.
כהערכה והוקרה על פעילותו של הגדוד ברמה הגבוהה ביותר בצה"ל זכה הגדוד לקבל תעודת "הגדוד המצטיין" מנשיא המדינה בנוכחות שר הביטחון שאול מופז, הרמטכ"ל, מפקד האוגדה והמח"ט זאב שרוני.
מבנה החטיבה > גדוד שריון - 719

גדוד 719 כלל שלוש פלוגות טנקים, פלוגת חרמ"ש, ופלוגת מפקדה.
עם קבלת פקודת הארגון להקמת החטיבה, החלו המג"ד עגמון, הסמג"ד אלישע ומפקדים אחרים שהגיעו ברובם מגדוד השרמנים להרכיב צוותים מתאימים לשיבוץ הקרבי הגדודי עד לאימון ההקמה בקיץ 1974 בשטחי צאלים שבנגב.
ב-6 יוני 1982 פרצה מלחמת לבנון הראשונה, הגדוד התגייס בצו שמונה יחד עם כל החטיבה והאוגדה יומיים לאחר תחילת פרוץ הקרבות והצטרף למאמץ הצבאי בגזרת בקעת הלבנון על מנת להרוס את תשתיות הטרור של ארגוני החבלה בלבנון.
בליל יום חמישי - 10 יוני, נכנס הגדוד בפיקוד אלישע שפירא והסמג"ד שמעוני ללבנון דרך שער "פטמה" והתקדם בגזרה המזרחית דרך מארג' עיון בציר הכפרים - "ציר מיכה" בואכה סולטאן יעקב.
בהגיעו לקו המגע עם הכוחות הסוריים, קיבל המג"ד אלישע פקודה לנוע בתנועה מאובטחת ומהירה לאזור הכפר א-טייחה, לתפוס עמדות ולחפות על תנועת החטיבה הסדירה צפונה ולהשתלב בהתקפה על צומת "ינטא". ההשתלטות על הצומת נועדה לחסום הגעת תגבורות של כוחות סוריים נוספים לכיוון "משולש טובלנו", אזור ההסתבכות של כוחות צה"ל ליד סולטאן יעקב. הכל במגמה לאפשר המשך תנועה צפונה, להגיע לציר ביירות-דמשק ולמנוע הזרמת כוחות סוריים נוספים לעבר בירות.
בשלב זה – בבוקר יום שישי, היה גדוד 719 הכוח הצה"לי הצפוני ביותר בגזרה המזרחית ועמד בכל המשימות שהוטלו עליו. כמו גם בימים שלאחר הפסקת האש, בו הגדוד אבטח את הגזרה המזרחית של החטיבה ומנע מהכוחות הסוריים שהתייצבו מולו, בחסות הפסקת האש לשפר עמדות ולתפוס שטחים שולטים בגזרה.
לאחר כ-45 יום בלבנון, חזר הגדוד למחנות הקבע בחסה והחל בתהליך ארוך של החזרה לכשירות.
בשנים שלאחר המלחמה, החל תהליך חילופי דורות של לוחמים ומפקדים. היה צורך לשמר את היכולות ואף לשפרם על ידי אימונים ותרגילים בשטחי האימונים וכן בתעסוקות הרבות ברחבי המדינה ובגבולותיה כמו למשל עצירת אוטובוס קו 300 עם מחבלים שהשתלטו עליו, פעילות הגדוד בעסקת ג'יבריל, אירועי האינתיפאדה הראשונה ועוד.
הגדוד בפיקוד אמנון בן דהן התגייס בצו 8 במסגרת הפעימה השנייה ויצא למשימה בעיר שכם ובכל גזרת חטמ"ר שומרון. ת"פ הגדוד היו גם פלוגת ההנדסה החטיבתית וכן הפלס"ר החטיבתית אשר פעלו באיתור והשמדה של מקומות לייצור אמצעי לחימה, פגיעה במחבלים וארגוני הטרור שפעלו במרחב.
מבנה החטיבה > גדוד הנדסה - 710

גדוד 710 הוא גדוד הנדסה קרבית במילואים, שהיה כפוף מבצעית לחטיבה 130.
הגדוד הוקם ב-1974 מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים והחל את דרכו כגדחה"ן האוגדתי של אוגדה 880 - עוצבת עידן. הגדוד ביצע פעילות מבצעית ומשימות הנדסיות רבות, השתתף בכל הגזרות במאמץ הבט"ש, בין היתר באירועים הבולטים הבאים:
בשנת 1998, ביום הנכבה, שהפך ליום קרב בצומת איו"ש בחטיבת בנימין (המח"ט הגזרתי היה גל הירש).
האינתיפאדה השנייה: הירי על שכונת גילה ב-2001, והשיא היה ב-2002 בו הגדוד שהה בתעסוקה מורכבת באזור קלנדיה/עוטף ירושלים בעת השתוללות הטרור ובשיא פיגועי המחסומים. חוליית טרור תקפה את מחסום "ואדי חרמיה" שאויש על ידי פלחה"ן חטיבתי. 6 מחייליו ועוד מספר חיילים ואזרחים נהרגו. מיד עם תום התעסוקה השתחרר הגדוד לביתו ושבוע מאוחר יותר אירע הפיגוע במלון פארק בליל הסדר. הגדוד גויס מיד בצו 8 למבצע חומת מגן והוביל את כיבוש העיר ג'נין. פלוגת הצמ"ה, שהפעילה דחפורי D9 משוריינים, הייתה חוד החנית של כוחות צה"ל במחנה הפליטים ג'נין וקיבלה צל"ש על פעילותה.
ב-2011 תפס הגדוד את קו הגבול עם מצרים בגזרה שספגה אך מספר ימים קודם לכן פיגוע בכביש 12 בדרך לאילת. הגדוד היה שותף למאמץ ייצוב הקו באותו הזמן.
ב-2012, במבצע עמוד ענן, התגייס הגדוד בצו 8 והחל להיערך בשיתוף פעולה עם עוצבת החי"ר אליה צוות לפריצת דרכי הכניסה לרצועת עזה ולביצוע המשימות המבצעיות המתוכננות. הפסקת האש שהוכרזה לאחר כשבוע גדעה את התוכניות המבצעיות והגדוד שב למחנה הקבע והשתחרר.
ב-2013 זכה גדוד 710 לתעודת הוקרה מיוחדת מנשיא המדינה כיחידת מילואים מצטיינת בצה"ל והישגיו ותרומתו לחיזוק ביטחון המדינה.
ב-2022 הוכפף הגדוד לעוצבת ראם.
מבנה החטיבה > מפקדת החטיבה

מפקדת החטיבה - כללה את הפלחי"ק, פל' הסיור, והמפקדה העיקרית.
מפקדי החטיבה

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| שם | תקופת כהונה כמח"ט | הערות |
| אריה איילון (וינברג) | 1974 - 1976 | המפקד הראשון |
| יהודה גלר | 1976 - 1982 | מעוטר עיטור העוז |
| חיים כץ | 1982 - 1985 | מפקד החטיבה במלחמת שלום הגליל 1982 |
| נח מעיין | 1985 - 1988 |  |
| יעקב זעירא | 1988 - 1991 |  |
| איציק לב-ארי | 1991 - 1993 |  |
| יחיאל גוזל | 1993 - 1995 |  |
| דידי בן יואש | 1995 - 1997 |  |
| אבי אשכנזי | 1997 - 2001 | לימים מפקד אוגדה 252 |
| זאב שרוני | 2001 - 2004 |  |
| יגאל סלוביק | 2004 - 2006 | לימים ראש חטיבת כוח האדם בזרוע היבשה |
| רענן ברנר | 2006 - 2008 |  |
| גיא חסון | מאי 2008 - אוגוסט 2012 |  |
| רונן דגמי | 2012 - 2014 | מפקד החטיבה האחרון |
לקריאה נוספת

אבי וולף, חטיבה 130 - 40 שנה של מורשת קרב 1974-2014
הערות שוליים

↑  מיכל גלברד, זרוע היבשה ממשיכה בתהליך ההצטמצמות: עוצבת הבזקה נסגרה, באתר צה"ל (דרך ארכיון האינטרנט), 18 במאי 2014.
↑   נויה בן גיגי, נעים להכיר - הגדוד שפותח ציר חדש לאוגדה 99, באתר צה"ל, 21 בדצמבר 2022.
↑  עיטור העוז שקיבל יהודה גלר, באתר הגבורה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007313651305171 
נשיא המדינה שמעון פרס מעניק למג"ד 710 יונתן גולדפוס, את תעודת ההצטיינות לשנת 2013
טקס החלפת מחט"ים. מימין המח"ט היוצא גיא חסון, במרכז מפקד האוגדה אמיר אבולעפיה, בשמאל המח"ט הנכנס רונן דגמי
המח"ט לשעבר אל"ם רענן ברנר בתדריך לפני יציאה לאימון
גדנ"ע תל אביב יהודה

הסמל הישן של המועדון
גדנ"ע תל אביב יהודה הוא מועדון כדורגל ישראלי המפעיל מחלקת נוער בלבד ומזוהה מאז הקמתו עם שכונת שפירא בתל אביב.
היסטוריה

המועדון הוקם בשנת 1947 ברחוב שלוש על ידי שוני מושקוביץ', מטעם מפקדת ההגנה - חי"ש- גדוד פרברים (שהיווה את בסיסה של חטיבת גבעתי). תחילה בשם "השחר" - חטיבת נוער לחינוך טרום צבאי שעסקה באגרוף, ג'ודו קפ"פ וכדורגל ובהמשך בשם גדנ"ע. בתחילה התאמנו בכדורגל במגרש באסה שנהפך לימים לאצטדיון בלומפילד ולאחר שגורשו משם עברו למגרש מאולתר בשכונת שפירא, שהוכשר למשחק רק ב-1953. לאחר נופלו בקרב ניצנים של איש חי"ש-פרברים, יהודה גלפנד, נקרא המועדון על שמו: גדנ"ע יהודה.
מחלקת הנוער

שוני מושקוביץ' שימש כיושב ראש המועדון במשך רוב שנותיו ונחשב כדמות המרכזית בו במשך שנים רבות.

מועדון הגדנ"ע שונה בהתנהלותו מרוב מועדוני הכדורגל בכך שמטרתו היחידה היא שהשחקן יתקדם ויקבל את כל הידע הדרוש על מנת להצליח בהמשך הקריירה שלו. מטרת המועדון איננה השגת רווח כספי מרבי על מכירת שחקנים, ושחקן המסיים את גיל הנוער עדיין מקבל את כרטיס השחקן שלו ללא תמורה. המועדון גם פועל בשטח החברתי. הוא מספק מועדון לילדים ונערים הבאים ממשפחות בעלות מצוקה כלכלית ובו קיימים, בין היתר, חדר פעילויות, חדר כושר לילדים, וחדר מחשבים.
בשנות ה-50, ה-60 וה-70 היה המועדון אחד ממועדוני הנוער הבולטים בישראל. בסיום עונת 1981/1982, בעקבות שינוי במבנה הליגות (ביטול המחוזות והקמת ליגה אחת עילית לנוער), סיימה הקבוצה במקום ה-7 וירדה לליגה הארצית. בסיום עונת 1987/1988 (עם המאמן מנחם מור) עלתה חזרה לליגה הבכירה. בעונת 1997/1998 (עם המאמן מיקו העליון) זכתה הקבוצה באליפות. בסיום עונת 2003/2004 ירדה הקבוצה לליגה הארצית לנוער, ומאז לא הצליחה לעלות. בשנות קיומו צמחו במועדון שחקנים בולטים רבים.
מחלקת הנוער > בוגרי מחלקת הנוער

ראו גם: רשימת כדורגלני גדנ"ע יהודה
רחביה רוזנבוים
ראובן כהן
שלמה לוי
אמציה לבקוביץ'
יאיר נוסובסקי
עמנואל טסה
משה יחיאל
לופא קדוש
משה רומנו
שמעון בן יהונתן
יחזקאל קצב
איציק אשכנזי
דוד קרקו
צבי פרקש
סלים טועמה
חיים רביבו
אבי יחיאל
קובי דג'אני
דני מאנו
איתן יפת
שלום ואנו
יורם מור
מנחם מור
בני חדד
ג'ורג' אמסיס
חיים יחיאל
סמי שאולי
שמואל רודיטי
אריה שאשא
יגאל קליין
יוסי חסדאי
עמוס ירושלמי
שאול כהן
גלילי דרחי
תארים והישגים של המחלקה

אליפות ליגת הנוער
אליפות (3): 1959/1960, 1964/1965, 1997/1998
סגנות (4): 1956/1957, 1957/1958, 1963/1964, 1970/1971
גביע המדינה לנוער
זכייה (4): 1953/1954, 1961/1962, 1962/1963, 1966/1967
סגנות (4): 1957/1958, 1964/1965, 1977/1978, 1979/1980
קבוצת בוגרים

מאז הקמתו מחזיק המועדון מחלקת נוער בלבד, למעט בשנים 2014–2008 כשהקים המועדון, לראשונה בתולדותיו, קבוצת בוגרים כדי לייצר מסגרת לשחקנים חריגי גיל באגודה, הקבוצה נרשמה לליגה ג' מחוז תל אביב. בעונת 2009/2010 זכתה הקבוצה בגביע המחוזי לאחר ניצחון 0–3 בגמר מול מ.ס. רו"ח תל אביב. בסיום עונת 2010/2011 (עם המאמן עופר מיכאלוב) העפילה קבוצת הבוגרים של גדנ"ע יהודה לליגה ב', אך כעבור שנתיים היא נשרה חזרה לליגה ג' ובסיום אותה עונה פורקה הקבוצה.
הערות שוליים

↑  אז מה אם אנחנו מהשכונה, מעריב 4 במרץ 1976
1 2 3 4  שי כפיר, "בית-החרושת" לכדורגלנים חוגג כ"ה שנים לקיומו, דבר, 24 ביוני 1973
↑  אודות המועדון, באתר גדנ"ע
↑  אלכס פרלסמן, חזרו למקומם הטבעי, מעריב, 19 במאי 1988
↑  גדנ"ע יהודה - אלוף הנוער בכדורגל, בעיתון הארץ 5 ביוני 1960
↑  גד"ע יהודה זכתה באליפות הנוער של ישראל בכדורגל, בעיתון הבקר 27 ביוני 1965
↑  מכבי תל אביב אלוף הנוער, בעיתון חרות 10 במאי 1964
↑  גביע קרנר לגדנ"ע, בעיתון על המשמר 10 ביולי 1954
↑  גביע קרנר בכדורגל - לגדנ"ע יהודה ת"א, בעיתון על המשמר 28 בנובמבר 1962
↑  גדנ"ע יהודה זכתה בגביע קרנר לנוער, בעיתון הבקר 7 ביולי 1963
↑  גביע ירושלים לגדנ"ע יהודה, ניצח את הפועל תל אביב 1-2, בעיתון דבר 9 ביולי 1967
↑  גביע קרנר לנערי מכבי תל אביב: ניצחו בגמר את הגדנ"ע 2-3, בעיתון דבר 9 במאי 1965
↑  חמישה גביעי נוער וילדים - הוענקו אתמול במשחקי גמר מרתוניים, בעיתון דבר 8 ביוני 1980
פרק שירה

פרק שירה (נקרא גם פרקי שירה, ברייתא דפרק שירה או שירת הבריאה) הוא חיבור קצר המסוגנן בלשון חז"ל. הפרק מכיל בתוכו קטעי שירה אותם שרות כל הבריות בשבח הקב"ה. מרבית הקטעים הם פסוקים הלקוחים מהתנ"ך, חלקם הגדול מספר תהלים. דוגמה:
היסטוריה

יש במסורת היהודית שייחסו חיבור זה לדוד המלך (כמשתמע מפתיחת החיבור), וכך כתב גם המבי"ט. יש מי שכתב שפרק שירה הוא חיבור משותף של דוד ובנו שלמה המלך. רבי משה תקו התייחס לחיבור בביקורתיות וטען שהוא אינו אלא זיוף פסאודואפיגרפי שנוצר על ידי הקראים.
מלאכי בית אריה, שפרסם מהדורה מדעית (דיפלומטית) של החיבור, שיער כי פרק שירה הוא חלק מספרות ההיכלות, שהתפתחה בתקופת התנאים ובראשית תקופת האמוראים, והוא מן הקבצים הקדומים ביותר בספרות זו, וחובר בתקופת התנאים, במאה השלישית.
ככל הנראה, עד המאה השלוש עשרה המדרש היה ידוע בעיקר בחוגים מיסטיים. מהמאה השלוש עשרה והלאה הוא החל להופיע במחזורים, קובצי תפילה, וסידורים. בתחילה בעיקר בקשר לתפילות בעלות גוון מיסטי, ובמחזורי מקובלים, ובהמשך גם הופיע גם בסידורים של חוגים רבניים שלא היו בעלי נטייה למיסטיקה.
תוכנו של המדרש, המייחס פרסוניפיקציה (האנשה) קיצונית לכל דבר בבריאה, דבר הנראה לכאורה זר ליהדות, עורר עליו במהלך הדורות ביקורות חריפות, ואף טענות לזיוף. כתגובה, נתחברו למדרש פירושים והסברים שונים, על דרך הקבלה, הפילוסופיה, הדרשנות, ועוד.
התייחסות לתוכן הפרק

לדעת רבי יוסף אלבו עיקרו של פרק שירה הוא מחשבת הלב הלומד חכמה ומוסר מכל נברא:
”ועל הכונה הזאת נתיסד פרק שירה, שאמרו רבותינו ז"ל כל האומר פרק שירה בכל יום מובטח לו שהוא בן העולם הבא, ואין הכונה על ההגה והצפצוף בפה אלא על מחשבת הלב, כמו אמרתי אני בלבי (קהלת ב' א'), והמחשבה היא שיסתכל כי מכל אחד מן הנבראים הנראים לעין יש ליקח ראיה על איזו מדה טובה או מוסר השכל או דבר חכמת בינה” (ספר העיקרים מאמר ג פרק א.)
התייחסות לתוכן הפרק > מי הם האומרים את השירה

בעין יעקב למסכת עבודה זרה מביא בשם הריטב"א שאין הכוונה שהיצורים אומרים את השירה המיוחסת להם, אלא שאילו הייתה לחיה יכולת דיבור היה ראוי שתאמר את השירה: ”פרק שירה שהעופות והחיות מקלסין, לאו שהם אומרים כלום, אלא סברא היא שאם היה להם פה לדבר יש להם לומר כך וכך”.
לעומת זאת החיד"א כותב ששירה זו המלאך הממונה על אותו נברא אומרה: ”הדבר ברור דפרק שירה אומרים אותו השוטרים והממונים לכל אילן וירק ועשב וכיוצא והוא ממש כפשטו, והממונה ושוטר לכל דבר שר לו נאמר. ואתיין הברייתות כפשטן ומשמען”.
בדומה לזה כתוב בנפש החיים של הרב חיים מוולוז'ין: ”וזהו גם כן ענין אמירת פרק שירה, שאמרו ז"ל "כל האומר פרק שירה בכל יום" כו', שעל ידי אמירת האדם אותו, שהוא כולל כל הכחות כולם, הוא נותן כח להמלאכים והשרים של כל אלו הבריות, שיאמרו אלו השירות, ועל ידי זה הם מושכים חיותם ושפעם להשפיע בכל התחתונים”.
הרב חיים בן עטר כתב בספר אור החיים בפירוש הפסוק במעשה חטא עץ הדעת ”ויאמר אל האשה” (ספר בראשית, פרק ג', פסוק א'): ”פירוש בצפצוף אשר ידברו בו הבעלי חיים בלתי מדברים, ואז היו מכירים כל צפצופי וכו' ואפילו שיחת הדומם. כי כל מה שברא ה' יש לו כפי בחינתו דיבור לטעם אשר ישבח את קונו כאומרו (משלי, טז) "כל פעל ה' למענהו", וצא ולמד מפרקי שירה”.
מבנה פרק השירה

קטעי פתיחה - שלושה קטעים המנוסחים כברייתות העוסקות במעלת אמירת פרק שירה, וברייתא נוספת המתארת את פגישתו של דוד המלך עם צפרדע אחת
שישה פרקי שירה - שישה פרקים בהם מתוארת השירה של כל בריה
קטע סגירה - קטע המנוסח כברייתא על ר' ישעיה תלמידו של רבי חנינא בן דוסא. הקטע הוא פסאודואפיגרפי, והורכב מקטעי מאמרים של תנאים במדרשים ובתלמודים. הקטע דומה מאוד בלשונו לפסקות בעלי מטרה זהה בחיבורים המיסטיים הקדומים שיעור קומה ומרכבה רבה.
לקריאה נוספת

מלאכי בית אריה, פרק שירה: מבואות ומהדורה ביקורתית, עבודת דוקטור, 1966
הערות שוליים

↑  כך כתב המבי"ט בביאורו: "שרוב השירות הן מספר תהלים".
↑  תהלים נט ו
↑  תהלים לג ב
↑  ספר "בית אלהים", לרבי משה מטראני - ורשה, 1872
↑  אליהו דיץ, פי אליהו, אלטונה, 1735, באתר היברובוקס
↑  לפי דעת הרב דניאל פריש בפירושו "מתוק מדבש", יש אזכור בספר הזוהר המתייחס לאמירת פרק שירה (תחילת פרשת וירא)
↑  אף היו מן הקראים והרבניים אשר השתמשו בחיבור זה לנגח זה את זה, וטענו כי החיבור התחבר על ידי המחנה הנגדי.
↑  ענת‏ רייזל‏, "פרק שירה", בלקסיקון מבוא למדרשים‏, עמ' 315-318; הוצאת תבונות - מכללת הרצוג, תשע"א. (מהדורה מוקדמת של הפרק באתר מחלקי המים)
↑  הועתק במהדורות מאוחרות של חידושי הריטב"א למסכת עבודה זרה דף יז, א.
↑  מראית העין מסכת עבודה זרה דף יז עמוד א
↑  ספר נפש החיים, שער א' סוף פרק י"ב
↑  אור החיים, ספר בראשית, פרק ג', פסוק א'
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007289829005171  PLWABN: 9812695197005606  GND: 7850324-3  LCCN: n85030071  VIAF: 181011831   WorldCat (עם VIAF): 181011831
רות סגל

| --- | --- |

סגל מימין לצידם של עדנה פלידל ויעל פרל-בקר בסרטו של אברהם הפנר "דודה קלרה" (1977)
 לידה:  9 ביוני 1929 פולין קטוביץ, פולין
 פטירה:  7 באוגוסט 2021 (בגיל 92) ישראל חיפה, ישראל
 מקום קבורה:  בית הקברות היהודי שדה יהושע (כפר סמיר) 
 מדינה:  ישראל ישראל
 תקופת הפעילות:  1956–2021 (כ־65 שנים)
 צאצאים:  יהונתן סגל 
 פרופיל ב-IMDb
 
רות סגל (9 ביוני 1929 – 7 באוגוסט 2021) הייתה שחקנית תיאטרון וקולנוע, מחזאית וסופרת ישראלית.
ביוגרפיה

רות ינובסקי נולדה בקטוביץ בפולין, ובמלחמת העולם השנייה הסתתרה אצל משפחה נוצרית.
היא עלתה לישראל בשנת 1946, ולמדה בבית ספר תיכון חקלאי בעיינות. לאחר נישואיה עברה לחיפה, והצטרפה לחוג תיאטרון שנוהל על ידי הבמאי פיטר פריי.
בשנת 1956 נסעו בני הזוג לטורונטו, שם למדה משחק בבית ספר לתיאטרון ע"ש סטרנדייל בנט. הם חזרו לישראל בשנת 1962, וסגל הצטרפה לתיאטרון העירוני חיפה, שהיה בתחילת דרכו. היא הפכה לשחקנית מובילה בתיאטרון זה.
בין תפקידיה הבולטים על הבמה: ליזה דוליטל ב"פיגמליון" של ברנרד שו, מאשה ב"שלוש אחיות" לאנטון צ'כוב, ראנייבסקה ב"גן הדובדבנים של צ'כוב", האומנת ב"האב" של סטרינדברג ועוד. בין השאר שיחקה גם בתיאטראות "הבימה", הקאמרי ותיאטרון בית לסין כשחקנית אורחת.
סגל שיחקה גם בשלוש הצגות יחיד: "אישה לבד" מאת סימון דה בובואר, "פנויה להצעות", מחזה שנכתב עבורה על ידי אריה יאס ו-"לאה יוצאת לרחוב" ליהונתן סגל. עם "פנויה להצעות" הופיעה גם בפסטיבלים בחוץ לארץ.
עבור תפקידה ב"המחרשה והכוכבים" לשון או'קייסי הוענק לה פרס מרגלית ל"שחקנית מצטיינת בתיאטרון". מנימוקי השופטים: "רות סגל היא שחקנית אופי מעולה. משחקה שקול ומאופק... בתפקידיה המגוונים בתיאטרון הראתה משחק צבעוני, ומבריק הנושא חותם אישיותה". על תפקידה כגלוסקא בסרטו של חנוך לוין זכתה בתואר "שחקנית השנה בקולנוע".
סגל ביימה גם שתי הצגות ילדים: "פו הדב", עיבוד לספר של א.א. מילן ו"המפלצת החמודה", עיבוד לספר מאת עודד בורלא.
סגל שיחקה במספר סרטי קולנוע הבולטים שבהם בשנת 1977 בו גילמה את לאה בסרט "דודה קלרה" בבימוי של אברהם הפנר, באותה השנה שיחקה בסרט "פנטסיה על נושא רומנטי" לפי תסריט של חנוך לוין. בשנת 2007 שיחקה בסרט "אסקימוסים בגליל".
ב-1995 שיחקה בטלוויזיה בתפקיד אורח באחד מפרקי הסדרה "איצ'ה".
סגל נפטרה ב-7 באוגוסט 2021 בגיל 92, הותירה אחריה שני ילדים, נעמי, והשחקן יהונתן סגל, הובאה למנוחות בבית העלמין שדה יהושע בחיפה.
ספרים

רות סגל כתבה שני ספרים:
גויה עם נמשים (2002) על ילדותה בפולין והתחזותה לילדה נוצרייה כדי לשרוד את השואה (הספר בקטלוג ULI)
פרחים לחגית – מחזה ביכורים, שבעבורו קיבלה פרס ראשון מטעם אגף התרבות של עיריית חיפה.