דרום-מערב ארצות הברית
היסטוריה > בואם של האירופאים

האירופאים הראשונים שהגיעו לאזור באו מדרום. ב-1539 הוביל הכומר הפרנציסקני מרקוס דה ניסה משלחת ממקסיקו סיטי שעברה דרך מזרח אריזונה ומערב ניו מקסיקו. שנה אחר-כך הוביל פרנסיסקו וסקס דה קורונדו משלחת לאזור במטרה לכבוש את שבע ערי הזהב האגדתיות של סיבולה (Cíbola). קורונדו התבסס על תיאוריו של דה ניסה ועל התיאורים ששמע מארבעת הניצולים ממשלחת נארוואס (1536-1528) שחצו את מזרח טקסס בדרכם למקסיקו סיטי. בשנים 1582–1583 חקרה משלחת בהנהגת אנטוניו דה אספחו (Antonio de Espejo‏; 1585-1540) את ניו מקסיקו ואת מזרח אריזונה. ב-1598 הקים הקונקיסטאדור חואן דה אונייטה (Juan de Oñate‏; 1626-1550) את הפרובינציה סנטה פה דה נואבו מחיקו (Santa Fe de Nuevo México), שבירתה בסמוך לפואבלו "אוקי אווינגה" (Ohkay Owingeh) בניו מקסיקו של ימינו, שלה הוא קרא סן חואן דה לוס קבלרוס (San Juan de los Caballeros). משלחת אונייטה ניסתה גם לייסד ישוב באריזונה ב-1599, אבל נאלצה לסגת בשל מזג אוויר סוער. ב-1610 נוסדה סנטה פה, עיר הבירה המדינתית העתיקה ביותר בארצות הברית.
ב-1664 הוביל חואן ארצ'ולטה (Juan Archuleta) משלחת לתוך האזור שכיום שוכנת בו מדינת קולורדו, האירופאי הראשון שהגיע למדינה לעתיד זו. ב-1706 הוביל חואן אוליבארי (Juan Ulibarrí) משלחת ספרדית שנייה לקולורדו. שבמהלכה הוא הכריז על סיפוח הטריטוריה של קולורדו לספרד.
בשנים 1687–1691 הקים הכומר הישועי אאוסביו קינו כמה מיסיונים בעמק הנהר סנטה קרוז. ב-1694 חקר קינו את מרכז ודרום אריזונה, וגילה את חורבות קאסה גראנדה. החל ב-1732 החלו להגיע לאזור מתיישבים ספרדים, והממשל הספרדי החל להעניק זכויות על אדמות במקסיקו ובדרום-מערב ארצות הברית. ב-1751 התמרדו בני שבט הפימה כנגד פלישת הספרדים, אבל המרד נכשל. למעשה הוא השיג את התוצאה ההפוכה כיוון שכתוצאה מהמרד הוקם המבצר פרסידיו סן איגנסיו דה טובאק (Presidio San Ignacio de Tubac) בטובאק, ההתיישבות הקבועה הראשונה של אירופאים באריזונה.
ב-1768 יצרו הספרדים את הפרובינציה לאס קליפורניאס (Provincia de las Californias), שכללה את קליפורניה ודרום-מערב ארצות הברית. במהלך 50 השנים אחר כך המשיכו הספרדים לחקור את אזור הדרום-מערב, וב-1776 נוסדה העיר טוסון כאשר הוקם פרסידיו סן אוגוסטין דל טוסון (Presidio San Augustin del Tucson), וחיל המצב עקר מטובאק אליו.
ב-1776 יצאה משלחת בראשות האבות הפרנציסקנים הספרדים פרנסיסקו אטנסיו דומינגס וסילבסטרה ולס דה אסקלנטה מסנטה פה שבניו מקסיקו במטרה להגיע לקליפורניה. אחרי שעברו דרך קולורדו, הם היו לאירופאים הראשונים שביקרו באזור שלעתיד יהיה מדינת יוטה. מסעם נעצר בגלל מזג אוויר סוער באוקטובר, והם שבו על עקבותיהם, תחילה דרומה לתוך אריזונה לפני שחזרו לסנטה פה.
ב-1804 חילקה ספרד את פרובינציית לאס קליפורניאס, ויצרה את הפרובינציה אלטה קליפורניה (Alta California) על שטח שבעתיד יקומו בו המדינות קליפורניה, נבדה, אריזונה, קולורדו, יוטה וניו מקסיקו. ב-1821 השיגה מקסיקו את עצמאותה מספרד וזמן קצר אחר-כך, ב-1824, חוקקה חוקה, שבה נקבעה טריטוריית אלטה קליפורניה, שגבולותיה היו זהים לאלו של הפרובינציה הספרדית שקדמה לה.
ב-1825 ביקרו באריזונה האירופאים הראשונים שלא היו ספרדים, ציידי פרוות אנגלים. ב-1836 קיבלה רפובליקת טקסס, שכללה את החלק המזרחי ביותר של דרום-מערב ארצות הברית, עצמאות ממקסיקו. ב-1845 סופחה רפובליקת טקסס לארצות הברית, ומיד הפכה למדינה, תוך דילוג על השלב המקדים הרגיל של יסוד טריטוריה. המדינה החדשה עדיין כללה חלקים שטחים שבעתיד יהפכו לחלקים במדינות אחרות. ב-1846 היה דרום-מערב ארצות הברית מעורב במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, שפרצה בחלקה כתוצאה מסיפוח טקסס לארצות הברית. ב-18 באוגוסט 1846 כבש כוח אמריקני את סנטה פה בניו מקסיקו. ב-16 בדצמבר של אותה שנה לכדו כוחות אמריקנים את טוסון באריזונה, הפעילות הצבאית האחרונה בדרום-מערב ארצות הברית. כשהמלחמה הסתיימה עם חתימת הסכם גואדלופה אידלגו ב-2 בפברואר 1848, ארצות הברית השתלטה על כל קליפורניה, נבדה ויוטה של ימינו, כמו גם על מרבית אריזונה, וחלקים מניו מקסיקו וקולורדו (יתרת השטחים של קולורדו של ימינו, ומרבית שטחה של ניו מקסיקו כבר היו שייכים לארצות הברית עם סיפוחה של רפובליקת טקסס). החלק האחרון של דרום-מערב ארצות הברית צורף אליה באמצעות רכישת החלקים הדרומיים ביותר של אריזונה וניו מקסיקו באמצעות רכישת גדסדן ב-1853.
ב-1851 הפכה סן לואיס להתיישבות האירופאית הראשונה בשטח קולורדו של ימינו.