stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
כתר (רפואת שיניים)
סוגי כתרים לשיניים

כתרים לשיניים נבדלים זה מזה בחומר ממנו הם מורכבים (מתכת, זירקוניה, חרסינה או זכוכית), בהרכב המתכות הלוקחות חלק בכתר, רמת העמידות שלהם ומחירם. מאפיינים שונים, כגון מיקום הכתר בפה ואסתטיקה, משפיעים על בחירת הכתר. ישנם כתרים המתבססים בעיקר על מתכות: אצילות, חצי אצילות או לא אצילות, כתרי חרסינה עם או בלי חיבור למתכת, כתרי חרסינה המאוחים לזירקוניה.
כתר יצוק - מורכב מסגסוגת של מתכות אשר יכולות להשתייך למשפחת המתכות האצילות, חצי אצילות ולא אצילות. ככל שאחוז המתכת האצילה גבוה יותר כך גם צפוי להתייקר מחירו של הכתר.
כתר חרסינה מאוחה למתכת - כתר המשלב בין חרסינה לבין מתכת וזאת על מנת לתת מראה טבעי יותר לכתר (חרסינה בעלת מראה המזכיר יותר את צבעה הטבעי של השן).
כתר חרסינה מאוחה לזירקוניה - כתר שמשלב בין עמידות גבוהה של החומר המינרלי זירקוניה לבין האסתטיות של החרסינה. בסיס הכתר הוא זרקוניה ומעליו יצוקה החרסינה.
כתר זרקוניה טהור - כתר העשוי יציקה אחת של זירקוניה ללא מתכות כלל. לרוב, מיוצר כתר הזרקוניה בטכניקת מחשב ובעל רמת דיוק גבוהה.
כתר אי-מקס - כתר העשוי מחרסינה הדחוסה בשילוב זכוכית ומקנה רמת אסתטיות גבוהה.
הערות שוליים

↑  ד"ר טל אליהו, כתרים לשיניים - המדריך המלא
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007533410805171  LCCN: sh85034347  NDL: 01197766
ליברטד

ערך זה עוסק במועדון כדורגל מהעיר אסונסיון שבפרגוואי. אם התכוונתם לספינת מעפילים שהפליגה מבולגריה ב-1940, ראו .
קלוב ליברטד (בספרדית: Club Libertad) הוא מועדון כדורגל מהעיר אסונסיון שבפרגוואי. המועדון הוא מועדון הכדורגל השלישי המצליח ביותר בפרגוואי, אחרי קלוב אולימפיה וסרו פורטניו.
המועדון נוסד ב-30 ביולי 1905 על ידי קבוצה של צעירים וסטודנטים. הנשיא הראשון שלו היה חואן מנואל סוסה, שבחר את שם המועדון. בשנת 1910 זכה המועדון באליפות ראשונה.
בשנת 1998 ירד המועדון לליגה השנייה לראשונה בתולדותיו, ולאחר שתי עונות חזר לליגה הבכירה ואף זכה באליפות בעונות 2002 ו-2003.
המועדון הגיע פעמיים לחצי גמר גביע ליברטדורס (1977 ו-2006), ושלוש פעמים לחצי גמר גביע סודאמריקנה (2013, 2017 ו-2021).
משחק הדרבי מול קלוב אולימפיה מכונה ה"קלאסיקו בלנקו אי נגרו" (הקלאסיקו הלבן ושחור).
תארים

אליפות פרגוואי (21): 1910, 1917, 1920, 1930, 1943, 1945, 1955, 1976, 2002, 2003, 2006 אפרטורה, 2007 קלאוסורה, 2008 אפרטורה, 2008 קלאוסורה, 2010 קלאוסורה, 2012 קלאוסורה, 2014 אפרטורה, 2014 קלאוסורה, 2016 אפרטורה, 2017 אפרטורה, 2021 אפרטורה.
גביע פרגוואי (1): 2019
לאורה מוררה

| --- | --- |

 לידה:  6 בנובמבר 1977 (בת 46) מדריד, ספרד 
 מדינה:  ספרד 
 השכלה:  בית הספר המלכותי לבלט 
 תקופת הפעילות:  1995–2023 (כ־28 שנים) 
 מעסיק:  הבלט המלכותי הבריטי 
 
לאורה מוררה (Laura Morera; נולדה ב-6 בנובמבר 1977) היא רקדנית בלט ספרדייה, רקדנית ראשית בבלט המלכותי בלונדון.
חיים מוקדמים והכשרה

מוררה נולדה במדריד. כשהייתה בת 7 השתתפה בתוכנית הקיץ של ה-Royal Academy of Dance בלונדון. בגיל 10 היא נבחנה לבית הספר המלכותי לבלט כאשר רקדה סולו מהבלט "פאקיטה" בנעלי פוינט. בהיותה בת 11 החלה את לימודיה בבית הספר, וסיימה אותם בשנת 1995.
קריירה

עם סיום לימודיה הצטרפה ללהקת הבלט המלכותי. בשנת 1998 קודמה לדרגת אמן ראשון, ב-1999 לדרגת סולנית וב-2002 לסולנית ראשונה. בשנת 2007 קודמה מוררה לדרגת רקדנית ראשית. בשנת 2023 פרשה מוררה מתפקידה כרקדנית בלהקה, לאחר 27 שנים. הופעתה האחרונה בבית האופרה המלכותית נערכה ב-17 ביוני.
מוררה לימדה בלט בסדנאות ברחבי העולם, בעיקר בספרד ויפן. בין הפרסים בהם זכתה, מוררה קיבלה את תואר "הופעה יוצאת דופן בגילום דמות נשית במחול קלאסי" בשנת 2015 ממבקרי פרס לאומי בתחום המחול על גילום דמותה של "ליז" מהבלט הנערה הסוררת.
מוררה נשואה לרקדן הבלט המלכותי לשעבר, הרקדן ג'סטין מייזנר.
רפרטואר נבחר

הרפרטואר של מוררה עם הבלט המלכותי כולל:
תפקיד ראשי - אנסטסיה (אנ')
דיאנה - סילביה
אפי - הסילפידה
תפקיד ראשי - ז'יזל
קיטרי - דון קישוט (אנ')
פיית שזיף הסוכר - מפצח האגוזים
גמזטי - La Bayadère (אנ')
מלכת הלבבות - הרפתקאות אליס בארץ הפלאות (אנ')
רפרטואר נבחר > תפקידים שנוצרו עבורה

Rushes - Fragments of a Lost Story
Qualia
Of Mozart
Asphodel Meadows
Sweet Violets
Hansel and Gretel
The Age of Anxiety
Electric Counterpoint
Frankenstein
Tryst
הערות שוליים

↑  מרגרט וויליס, Interview – Laura Morera – Principal, The Royal Ballet, באתר DanceTabs,‏ 12 בפברואר 2016
↑  סטפי ווילד, Laura Morera Retires as a Principal Dancer After 27 Years, באתר Brodway World,‏ 9 בפברואר 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007398674505171  BIBSYS: 1512647514828  GND: 1073274314  LCCN: no2018173437  SUDOC: 254631878  VIAF: 2151594428405352779   WorldCat (עם VIAF): 2151594428405352779
כל סגנונות אמנויות הלחימה

| --- | --- |

 תקופת הפעילות:  1990–הווה (כ־34 שנים) 
 אתר רשמי
 
כל סגנונות אמנויות הלחימה- (באנגלית: All Styles Martial Arts, בראשי תיבות: ASMA) הוא ארגון ללא מטרות רווח (אלכ"ר) (באנגלית: Non Profit Organization), שמקיים אירוע טורנירי לחימה, ללא כניסת אמצעי תקשורת, המתקיים ביפן פעם בשנה למשך כחודש, שאליו מתקבלים רק לוחמים ברמה הגבוהה ביותר בעולם, לוחמים מכל קשת אמנויות הלחימה הקיימות, אחרי מבחנים לא קלים בכלל, כדי לקבוע מי הלוחם הטוב ביותר בעולם, הארגון נוסד בשנת 1990.
בכל סגנונות אמנויות הלחימה קיימים 5 סוגי טורנירים המתקיימים במקביל:
אליפות העולם באמנויות לחימה משולבות (באנגלית: Mixed Martial Arts, בראשי תיבות: MMA)
אליפות העולם בסטרייקינג
אליפות העולם בסטרייקינג, והטלות/הפלות/גראפלינג עמידה
אליפות העולם בהטלות/הפלות/גראפלינג עמידה, וגראפלינג קרקע
אליפות העולם בראווה
לכל אחד מהטורנירים (זולת טורניר ה-MMA) יש 3 קטגוריות, ילדים (עד גיל 11), נוער (15–12) ובוגרים.
טורניר ה-MMA מיועד רק לבוגרים מגיל 16.
כל אחד מהטורנירים (זולת טורניר הראווה) מכיל 32 לוחמים, כל טורניר מתחיל ב 16 קרבות, יכול להיות מקסימום 5 קרבות ללוחם, ובסופו של דבר, אלוף עולם אחד.
לכל לוחם מותר להירשם למספר קטגוריות לפי בחירתו.
עד שנת 2009 כולל, כדי לאפשר לכל אומני הלחימה שהתקבלו לתחרויות השונות בארגון להוכיח את יכולותיהם ללא קשר למשקלם ומגדרם, אפשרו לאמני לחימה גברים ונשים להתמודד זה מול זה, ולא היו קטגוריות משקל (זולת קטגוריות משקל לילדים) (באנגלית: Mixed Gender & Weight Class).
ראו גם

אמנות לחימה
אמנויות לחימה משולבות
אליפות הלחימה האולטימטיבית (UFC)
הערות שוליים

↑  "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01.
↑  "פרופיל לינקדאין של סגנונות אמנויות הלחימה". Linkedin. נבדק ב-2020-01-13.
↑  "פרופיל טוויטר של סגנונות אמנויות הלחימה". Twitter. נבדק ב-2020-01-18.
↑  "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה, אודות". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01.
↑  "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה, חוקים". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01.
↑  "כתבה על דור אדלר מישראל".  mynet. נבדק ב-2017-08-23.
↑  "אתר כל סגנונות אמנויות הלחימה, תוצאות אליפות העולם MMA גברים ונשים מעורב, משקל מעורב, 1990-2009". AllStylesMartialArts. נבדק ב-2009-10-01.
↑  "פרופיל של הדר נימץ". Awakeningfighters.com. נבדק ב-2017-07-10.
לארס ריקן

לארס ריקן (בגרמנית: Lars Ricken; נולד ב-10 ביולי 1976 בדורטמונד שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בבורוסיה דורטמונד ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר.
קריירה כשחקן

ריקן הוא יליד העיר דורטמונד, והוא שיחק באיינטרכט דורטמונד בנעוריו, ובגיל 14 עבר לבורוסיה דורטמונד, שם שיחק לאורך כל קריירת הבוגרים שלו. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת הבכירה, ערך ריקן במרץ 1994 כאשר טרם היה בן 18, והפך לשחקן הצעיר ביותר ששיחק בקבוצה הבוגרת של בורוסיה דורטמונד, שיא שיישבר בהמשך על ידי נורי שאהין. בעונה זו עדיין שיחק לסירוגין בקבוצת המילואים ובקבוצה הבכירה, ובעונת 1994/1995 הפך לשחקן קבוע בקבוצה הבכירה.
ריקן זכה עם בורוסיה דורטמונד בשתי אליפויות רצופות בשנים 1995 ו-1996. בשנת 1997 זכה ריקן עם בורוסיה דורטמונד בליגת האלופות בפעם הראשונה בתולדות הקבוצה, לאחר ניצחון 3:1 במשחק הגמר על יובנטוס. במשחק זה ריקן עלה כמחליף בדקה ה-70 במקומו של סטפן שפויזאט, וכעבור 16 שניות הבקיע את השער השלישי של בורוסיה דורטמונד במשחק. נכון לשנת 2015, שער זה נחשב לשער המהיר ביותר שהובקע אי פעם בגמר ליגת האלופות על ידי שחקן שעלה מהספסל. במקביל, ערך ריקן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה במשחק במוקדמות מונדיאל 1998 מול נבחרת ארמניה, ובשנת 1999 היה חלק מהסגל הגרמני לגביע הקונפדרציות. העונות הבאות של ריקן בדורטמונד היו מרובות בפציעות, שאף גרמו לו להחמיץ את מונדיאל 1998 ויורו 2000, אך בעונת 2002 הוא היווה חלק חשוב בחוליית קישור איכותית שהובילה את דורטמונד לזכייה באליפות בבונדסליגה, יחד עם דדה, תומאש רוזיצקי, סאנדיי אוליסה ומירוסלב סטביץ', ולגמר גביע אופ"א, בו הפסידה הקבוצה בתוצאה 3:2 לפיינורד, במשחק בו ריקן הוחלף בדקה ה-70 על ידי ירג היינריך. הצלחה זו של ריקן הביאה את מאמן נבחרת גרמניה רודי פלר לזמנו לסגל הנבחרת למונדיאל 2002. הנבחרת הגרמנית הפסידה במשחק הגמר באותו מונדיאל בתוצאה 2:0 לנבחרת ברזיל, אך ריקן לא שותף לאורך כל המונדיאל ולו לדקה אחת, ולאחר המונדיאל לא זומן יותר לסגל הנבחרת, בה הבקיע שער אחד ב-16 הופעות.
לאחר מונדיאל 2002 נפצע ריקן שוב, ולא הצליח לבוא לידי ביטוי הן בבונדסליגה והן בנבחרת, ובשלב מסוים אף הורד לקבוצת המילואים של בורוסיה דורטמונד על ידי המאמן תומאס דול, עקב ירידה חדה ביכולתו. ביוני 2007 הודיע ריקן על פרישה מכדורגל, אך השתתף בפברואר 2008 במחנה אימונים של קבוצת קולומבוס קרו מליגת ה-MLS האמריקאית, ואחריו חזר לבורוסיה דורטמונד. ביוני 2008 הוחתם ריקן על ידי המנהל הספורטיבי של בורוסיה דורטמונד מיכאל צורק כמאמן בקבוצת הנוער, במקביל לכך שימשיך לשחק בקבוצת המילואים ששיחקה אז בליגה האזורית המערבית. בפברואר 2009 פרש ריקן ממשחק פעיל באופן סופי.
ריקן צבר 301 הופעות בבונדסליגה במדי בורוסיה דורטמונד, בהן הבקיע 49 שערים. ריקן מדורג במקום החמישי בטבלת שיאני ההופעות של בורוסיה דורטמונד בכל הזמנים.
תארים

אליפות גרמניה (3): 1995, 1996, 2002
ליגת האלופות: 1997
הערות שוליים

↑  טבלת שיאני ההופעות של בורוסיה דורטמונד באתר worldfootball.net
| נבחרת גרמניה – מונדיאל 2002 (מקום שני) |
| --- | --- | --- |
|  1 קאן •  2 לינקה •  3 רהמר •  4 באומן •  5 ראמלו •  6 ציגה •  7 נוויל •  8 האמאן •  9 יאנקר •  10 ריקן •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 קל • 16 ירמיס • 17 בודה • 18 בומה • 19 שניידר • 20 בירהוף • 21 מצלדר • 22 פרינגס • 23 בוט • מאמן: פלר |  1 קאן •  2 לינקה •  3 רהמר •  4 באומן •  5 ראמלו •  6 ציגה •  7 נוויל •  8 האמאן •  9 יאנקר •  10 ריקן •   11 קלוזה •  12 להמן • 13 באלאק •  14 אסמואה • 15 קל • 16 ירמיס • 17 בודה • 18 בומה • 19 שניידר • 20 בירהוף • 21 מצלדר • 22 פרינגס • 23 בוט • מאמן: פלר | גרמניה |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 18945914X  VIAF: 221040651   WorldCat (עם VIAF): 221040651
לודהיאנה

| --- | --- |

 מדינה:  הודו הודו
 מדינה:   פנג'אב
 מחוז:  לודהיאנה
 שטח:  310 קמ"ר
 גובה:  262 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  1,618,879 (2011)
 קואורדינטות:  30°55′N 75°51′E﻿ / ﻿30.91°N 75.85°E﻿ / 30.91; 75.85
 אזור זמן:  UTC +5:30
 http://www.ludhiana.nic.in/
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הודו מוגדלת) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודילודהיאנה(למפת הודו רגילה) ניו דלהי מומבאי קולקטה היידראבאד בנגלור אחמדאבאד צ'נאי סוראט פונה ג'איפור לאקנאו קאנפור נאגפור פטנה טריוונדרום פורט בלייר פקיסטן אפגנ. הרפובליקה העממית של סין  נפאל בהו. בנג. מיאנמר ת. ס"ל מפרץ בנגל  הים הערבי  האוקיינוס ההודילודהיאנה(למפת פנג'אב רגילה) צ'אנדיגארלודהיאנה(למפת פנג'אב מוגדלת) צ'אנדיגארלודהיאנה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
לודהיאנה (בהינדי: लुधियाना, בפנג'אבי ਲੁਧਿਆਣਾ), היא עיר ומחוז מנהלי במחוז לודהיאנה, במדינת פנג'אב שבצפון מערב הודו. לודהיאנה היא העיר הגדולה ביותר בפנג'אב עם אוכלוסייה של כ-1.4 מיליון תושבים, אך אוכלוסייתה עולה בהרבה בתקופת הקציר בעקבות הגעתם של מהגרי עבודה רבים מהמדינות אוטר פרדש, ביהר ואף מהבירה, דלהי. לודהיאנה נמצאת על כביש מהיר מספר 1 המחבר את דלהי ואמריטסר. לודהיאנה נחשבת למחוז העשיר ביותר בהודו, ואדמתה נחשבת ליקרה ולפורה ביותר במדינה.
גאוגרפיה

העיר ממוקמת בגובה ממוצע של 244 מטרים מעל גובה פני הים. הקרקע בעיר מורכבת מאבן חול צהובה וגרניט. העיר מחולקת לשני רבעים עיקריים, העיר העתיקה והעיר החדשה.
עד השנה 1875 זרם הנהר סוטלז', שהתייבש באותה שנה, מצפון-מערב לעיר. היום בחלק זה של העיר יש שכונות מגורים שנבנו ללא תכנון. כמו כן פועלות באזור סדנאות תעשייה מקומיות שרובן מופעלות מתוך בתי התושבים. לרגלי הנהר עמד בעבר המבצר העתיק של העיר. היום שוכן באותו מקום קולג' להנדסת טקסטיל.
דמוגרפיה

לפי מפקד אוכלוסין ב-2001 אוכלוסיית העיר עמדה על 1,395,053 תושבים. הגברים מהוים 57% מאוכלוסיית העיר והנשים 43%. אחוז יודעי קרוא וכתוב בעיר עומד על 70%. נתון זה גבוה משמעותית מהמוצע בהודו העומד על 59.5%. 72% מהגברים יודעים קרוא וכתוב ו-68% מהנשים. ילדים מתחת לגיל 6 מהווים 12% מהאוכלוסייה. הדתות העיקריות הן הינדואיזם וסיקיזם. לפני חלוקת הודו, הייתה בעיר אוכלוסייה מוסלמית גדולה, אך רבים נאלצו לעזוב עקב רמת האלימות הבין דתית הגבוהה. השפה המקומית המדוברת היא פנג'אבי והיא שפת האם של קרוב ל-78% מהתושבים. השפה ההינדית אף היא נפוצה בעיר, בין היתר הודות למהגרי העבודה הרבים הפוקדים את העיר מדי שנה.
חינוך > בתי ספר

בעיר לודהיאנה קיימים יותר מ-2500 בתי ספר ומכללות שבהם לומדים מעל 450000 תלמידים.
מרבית בתי הספר מנוהלים על ידי המועצה המרכזית לחינוך תיכון או על ידי מועצת החינוך של בתי הספר בפנג'אב שנוסדה בשנת 1969.
חינוך > חקלאות

בעיר נמצאת האוניברסיטה החקלאית הגדולה באסיה ואחת הגדולות בעולם.
חינוך > רפואה

בלודהיאנה נמצאת "המכללה הנוצרית לרפואה" שהוקמה על ידי דיים אדית  מרי בראון בשנת 1894. זהו בית הספר הראשון לנשים באסיה.
חינוך > הנדסה

בשנת 1956 נוסדה בעיר המכללה להנדסה של גורו נאנאק על ידי ראג'נדרה פראסאד.
כלב ים נזירי קריבי

| כלב ים נזירי קריבי |
| --- | --- |

מצב שימור
 נכחד נכחד (EX) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי כלב
משפחה:: כלבי ים
סוג:: כלב ים נזירי
מין:: כלב ים נזירי קריבי
שם מדעי
 Neomonachus tropicalis ‏Gray, 1850

כלב ים נזירי קריבי (שם מדעי: Neomonachus tropicalis) הוא מין נכחד בסוג כלב ים נזירי. כלב הים הנזירי היה הנציג היחידי מעל-משפחת הטורפים הימיים שחי באזור הים הקאריבי ומפרץ מקסיקו. מין זה נכחד מאזור המפרץ והים הקאריבי בשלהי שנות ה-50 של המאה ה-20. התיעוד האחרון של יונק ימי זה בארצות הברית היה בשנת 1932, בחופיה של מדינת טקסס. התיעוד האחרון המהימן של מין זה הוא להקה קטנה שתועדה ב"סראלינה בנק", ג'מייקה, בשנת 1952.
כלב הים הנזירי הקריבי היה כלב ים קטן (180 - 270 ס"מ). צבע עורו היה חום ובטנו הייתה בצבע צהבהב דהויי. זכרי כלב הים הנזירי הקריבי שקלו למעלה מ-200 ק"ג ואורכם נע בין 2-2.5 מטר. הנקבות היו קטנות יותר ולפיכך ניתן היה להבדיל בין הזוויגים.
כלב ים נזירי קריבי נהג לבלות את רוב זמנו במים. כששהה מחוץ למים, הוא שכן בקו החוף הסלעי או החולי לשם מחסה ולמטרות רבייה. תזונת כלב ים נזירי קריבי התבססה על צלופחים, לובסטרים, סרטנים ושאר דגי השונית.
ליברטה

| --- | --- |
 מדינה:  אנטיגואה וברבודה אנטיגואה וברבודה
 אי:  אנטיגואה
 גובה:  6 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,300 (2011)
 קואורדינטות:  17°02′00″N 61°47′00″W﻿ / ﻿17.033333333333°N 61.783333333333°W﻿ / 17.033333333333; -61.783333333333 
 אזור זמן:  UTC -4
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת אנטיגואה וברבודה מוגדלת) סנט ג'ונס קודרינגטון ברבודה אנטיגואה רדונדה הים הקריביליברטה(למפת אנטיגואה וברבודה רגילה) סנט ג'ונס קודרינגטון ברבודה אנטיגואה רדונדה הים הקריביליברטה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ליברטה (אנגלית: Liberta) היא יישוב עירוני באנטיגואה וברבודה, זהו היישוב השלישי בגודלו במדינה. נכון ל־2013, ביישוב מתגוררים כ־3,400 איש.
היסטוריה

בסביבות המאה ה-19 בעת שחרור בריטי של עבדים באנטיגואה וברבודה הבריטית, לבעלת מטעים קולוניאליים היו בעיות כלכליות והיא נאלצה למכור חלק מרכושה במגרשים קטנים. העבדים לשעבר בשכונה קנו את כל הנכסים הקטנים, שכן הם רצו להחזיק בקרקע לנצח. "ליברטה", כלומר חירות והוקרה לעם המשוחרר, הפך לשם היישוב בשנת 1835. עד 1842, שלט מצויר ליד גבולו נכתב: "הכפר של ליברטה".
בעלי הקרקע החדשים התיישבו מיד על המגרשים שרכשו, בנו את בתיהם וטיפחו את גינותיהם. מלבד העבודה במטעים סמוכים, הם עבדו גם במכונאות במספנת נלסון בנמל פלמות'. בהמשך עבדו צאצאיהם גם במלאכות אחרות, כמו חייטים ובעלי חנויות.
לאורה לנדייל

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1874 אויפהרטו, הונגריה 
 פטירה:  2 ביוני 1954 (בגיל 80) 
 שם לידה:  Pollák Laura 
 מדינה:  הונגריה 
 צאצאים:  Anna Dániel 
 
לאורה לנדייל (בשם נעוריה פולק, בהונגרית: Lengyel Laura;‏ אויפהרטו, 28 במרץ 1874 – בודפשט, 2 ביוני 1954) הייתה סופרת, מבקרת, עיתונאית יהודייה-הונגרייה רבת פעלים, וכתבה הן מחזות והן עשרות רומנים.
ביוגרפיה

לאורה פולק נולדה במשפחה יהודית כבתם של הנריק פולק (1850–1907) סוחר תבואה ושל אנה כ"ץ.
היא השלימה את לימודיה בדברצן ובסולנוק.
המחקר הראשון שלה על רסקולניקוב של דוסטויבסקי בחטא ועונשו פורסם בכתב העת אלט (Élet) ב-1895.
לאחר מכן עבדה ב"בודפשטי הרלאפ" (Budapesti Hírlap) כמבקרת תיאטרון.
ב-1912 היא הייתה ראש המדור לספרות ותיאטרון.
בשנת 1927 הפכה לעובדת של, פשטי הירלפ" (Pesti Hírlap).
על שם נקרא היום גן הילדים בעיר הולדתה.
בעלה היה מיקלוש דניאל (כ"ץ) (1862–1925), מנהל בנק, לו נישאה ב-28 באוגוסט 1907 בבודפשט. בתה אנה דניאל היא סופרת והיסטוריונית ספרותית.
סגנון עבודתה

הבנה וסליחה לחולשות אנושיות היא החוט המנחה את יצירותיה. היא יצרה רמה גבוהה של טעם מעודן.
יצחרותיה

קלרה באלאז' (רומן, 1897)
חלומות (מכתבים, 1899)
הרומן של קלרה (רומן, 1900)
נישואיה של אולגה דנש (רומן, 1902)
דרך האושר (רומן, 1904)
סיפורים (1905)
יומנה של ורה (רומן, 1906)
עלמה (רומן, 1907)
צלבים לבנים (רומן, 1908)
המלכה מאב (סיפורים, 1911)
שלוש היונים (רומן, 1912)
יודית באנק (רומן, 1913)
אדית (1914)
אם הקיסר (דרמה, 1920)
אגנש הקדושה מאדלרספלד (1921)
ביאטריקס (סיפור היסטורי, 1921)
מוות באש (דרמה, 1923)
אשתו של לורנצו דה מדיצ'י ברחוב האטיו (רומן, 1923)
גברת רולנד (רומן, 1925)
סליחה, הוד מעלתו (1928)
בחצרו של גאבור בתלן (רומן, 1931)
סיפורי מלכת הפיות (סיפורים, 1931)
מאריצה (רומן, 1931)
בחצר הקיסר (רומן, 1933)
מוסקטרים הונגרים בווינה (רומן, 1936)
ויקי : שנות הנערות של מלכה (רומן, 1936)
Rhédey Claudina (רומן, 1939)
הגר במדבר (רומן, 1940)
מחזותיה שהוצגו

אם הקיסר. בכורה ב-30 בספטמבר 1921. התיאטרון ההונגרי.
תרז תהיה שחקנית. בכורה ב-6 באפריל 1922. תיאטרון שדרת אנדראשי.
מוות באש. בכורה ב-23 במרץ 1923. התיאטרון הלאומי (בודפשט).
לקריאה נוספת

מי זה מי בספרות ההונגרית? ספרי עיון מסת"ב 963-8607-10-6
נתוניה במאגר המוזיאון הספרותי פטפי
Magyar színházművészeti lexikon. (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה)
Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (לקסיקון ביוגרפי הונגרי. עורכת ראשית אגנש קניירש). ISBN 963-05-6422-X
לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
הערות שוליים

↑  Petőfi Irodalmi Múzeum
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest XII. kerületi polgári halotti akv. 911/1954. folyószáma alatt".
↑  "Pollák Henrik halotti bejegyzése a debreceni polgári halotti akv. 362/1907. folyószáma alatt".
↑  "Újfehértói Lengyel Laura Óvoda". אורכב מ-המקור ב-2012-01-19.
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IX. kerületi polgári házassági akv. 736/1907. folyószáma alatt".
↑  A boldogság útja
↑  Elbeszélések
↑  Vera naplója
↑  Tűzhalál
↑  Medici Lőrincné a Hattyú-utcában
↑  Rolandné
↑  Hágár a pusztában
לאורה פאפו

| --- | --- |

לאורה פאפו (1918)
 לידה:  15 במרץ 1891 סרייבו האימפריה האוסטרו-הונגרית האימפריה האוסטרו-הונגרית
 פטירה:  12 ביוני 1942  (בגיל 51) סרייבו  מדינת קרואטיה העצמאית
 מדינה:  ממלכת יוגוסלביה
 מקום קבורה:  בית העלמין היהודי הישן בסרייבו
 כינויים נוספים:  בּוֹכוֹרֵיטָה (שם עט)
 ידועה בשל:  היותה סופרת, נובליסטית, מתרגמת, משוררת, מחזאית, פמיניסטית וחוקרת בולטת בתחום נשות קהילת יהדות בוסניה והרצגובינה ככלל ויהדות סרייבו בפרט.
 תקופת הפעילות:  1916–1942 (כ־26 שנים)
 בן זוג:  דניאל פאפו
לאורה פאפו ושני בניה ליאון ובר-כוכבא (קוֹקִי) אשר נרצחו על ידי אנשי האוסטאשה
לאורה פאפו ואחיותיה
לָאוּרָה פָּאפּוֹ אשר נודעה גם בשם העט שלה: בּוֹכוֹרֵיטָה (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Laura Papo Bohoreta; ‏15 במרץ 1891 סרייבו, האימפריה האוסטרו-הונגרית – 12 ביוני 1942, סרייבו, המדינה העצמאית של קרואטיה) הייתה סופרת, נובליסטית, משוררת, מחזאית ומתרגמת יהודייה, מהבולטות בתחום המחקר על הנשים היהודיות-ספרדיות בבוסניה והרצגובינה ככלל ובקרב קהילת סרייבו בפרט. פאפו שכתבה בעיקר בלאדינו שימרה וחידשה את השפה ביצירותיה.
קורות חייה

לאורה פאפו נולדה בסרייבו כ:בּוּקָה לוי ליהודה ליאון ואסתר לוי וגדלה במשפחה קשת יום. יהודה ליאון לוי היה סוחר זעיר ולאורה הייתה הבכורה מבין שבעת ילדיהם. ב-1900 היגרה המשפחה לאיסטנבול מסיבות כלכליות. בתיעוד הביוגרפי אודותיה מצוין כי בעת שהותה באיסטנבול, שמה הפרטי היה לוּנָה. באיסטנבול, רכשה לאורה השכלה בבית הספר של רשת כל ישראל חברים ("אליאנס"). ב-1908 שבה המשפחה לסרייבו ולאורה החלה לסייע בפרנסת המשפחה באמצעות מתן שיעורי צרפתית, גרמנית ולטינית. עוד לימדה נגינת פסנתר.
במקביל, החלה לתעד ולתרגם רומנסות, שירים, פתגמים וקטעי פולקלור של הקהילה הספרדית בעירה. ב-1916 פורסם מאמר בעיתון הבוסני " Bosnische Post" בשפה הגרמנית, שכותרתו "נשים ממוצא סלאבי-דרומי(אנ') בפוליטיקה" ובו הוקדש פרק לנשים היהודיות הספרדיות, אשר תוארו כנחשלות. מאמר זה השפיע באופן משמעותי על לאורה פאפו והיא פרסמה באותו העיתון מאמר תגובה שנקרא "נשים ספרדיות" (בגרמנית: "Die Spanolische") ובו הציגה תיאור שונה וריאליסטי יותר על בנות קהילתה.
ב-1918 נישאה לאורה לדניאל פאפו ולזוג נולדו שני ילדים: ליאון ובר-כוכבא (קוֹקִי). דניאל שלחם במלחמת העולם הראשונה סבל מהלם קרב, מצבו הלך והדרדר ולבסוף הוא אושפז במוסד פסיכיאטרי. לאורה הפכה בפועל לאם חד-הורית ונותרה לגדל את שני ילדיה הקטנים.
ב-1919 כתבה פאפו מערכון בשם "ההכנות לפסח" והציגה אותו בלוויית אחיותיה בערב של קהילת יהודי ויסוקו. בעקבות הצלחת ההופעה פנו נציגי אגודת לה בנוולנצייה (La Benvolencia) של קהילת סרייבו לפאפו בבקשה שתכתוב מערכון לערב שעורכת האגודה. כך החלה הקריירה התיאטרלית שלה בקרב בני הקהילה בסרייבו.
ב-1924 כתבה פאפו מאמר תגובה בלאדינו בעיתון "Jevrejski život" לספרו של בוקי רומאנו "שתי שכנות בחצר" שהציג שתי דמויות סטריאוטיפיות של נשות הקהילה. המאמר בשם "אימהות" פורסם תחת שם העט "בוכוריטה". בהמשך, פרסמה בהמשכים באותו העיתון את הרומן "שחרחורת" (בלאדינו: Morena).
במקביל, המשיכה לאורה פאפו בעבודת התיעוד שלה והחלה לרכוש מעמד בקרב נשות הקהילה, כאשר משנתה היא התאמת חייהן לרוח הזמן מבלי לפגוע ברוח המסורת, וכן במתן זכויות שוות לנשים. היא החלה להרצות בנושאים שונים והרצאותיה זכו לתהודה בעיתונות הקהילתית. ב-1925 פרסמה משיריה בלאדינו בעיתונות הקהילתית ובהמשך אף תרגמה שירים ללאדינו.
ב-1931 פרסמה את המונוגרפיה "נשים ספרדיות בבוסניה". בספר שתורגם בהמשך לבוסנית מתארת פאפו את המנהגים, הלבוש, המטבח, הפולקלור והמסורת של נשות הקהילה לצד מסר לאמץ את אורח החיים המודרני. מ-1929 ועד לכיבוש הנאצי, כתבה פאפו 7 דרמות.
באפריל 1941 פלשה גרמניה הנאצית ליוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. בהמשך, הועבר אזור בוסניה לחזקת ממשלת הבובות של האוסטאשה והוחל ברדיפת יהודים. שני בניה של לאורה פאפו נעצרו ונרצחו בדרכם למחנה ההשמדה יאסנובאץ. לאורה פאפו הסתתרה בבית החולים הקתולי שבסרייבו, שם נפטרה ביוני 1942 ממחלה ונקברה בחשאי וללא מצבה, בבית העלמין היהודי הישן בסרייבו. אחיה, אליאס עלה לישראל. אחייניתה היא הסופרת גוֹרְדָנָה קוּאִיץ' מחברת רב המכר "ריח הגשם בבלקנים"(אנ') המבוסס על חייה של לאורה פאפו ואחיותיה.
עבודתה > שימור וחידוש הלאדינו

לאורה פאפו כתבה בלאדינו בתקופה בה חלה ירידה משמעותית בשימוש בה כשפת דיבור. היא חידשה והתאימה ביטויים לרוח הזמן והצליחה בכתביה להנחיל את הקשר בין צעירי הקהילה לשפה בה דיברו אבותיהם. פאפו פעלה במשותף עם להקת תיאטרון הנוער של קהילת סרייבו "מתתיה" שהציגה את מחזותיה. בכך, לשיטתה נאבקה ב"התבוללות הלשונית".
כתביה נכתבו בשלוש שיטות כתיב. באופן כללי פרסומיה, מאמריה ומחזותיה לקהל המקומי היו באלף-בית סרבו-קרואטי עם יסודות של  ספרדית קסטיליאנית עניין שסייע לתפוצת יצירותיה. בכתביה האישיים שלא לקהל הרחב היא כותבת באופן מעורב בקסטיליאנית ובסרבו-קרואטית, ובכתביה הפורמליים שאינם לקהל המקומי היא שמה דגש על קסטיליאנית.
עבודתה > הדרמות

בין 1929 ועד למותה, כתבה לאורה פאפו 7 דרמות ומהן 3 מחזות חברתיים ומחזות הווי ופולקור. כתיבתה הבליטה את האיזון בגישתה שבין שימור הפולקלור של הקהילה ובין הצורך לשנות, ולהתקדם מהבחינה החברתית, תוך התאמה למודרנה. היא שילבה שירים שהלחינה (ולא השתמרו לאחר השואה) ורומנסות אשר ליקטה לאורך השנים, הוסיפה בתים לשירים קיימים ובכך שימרה וחידשה גם יחד.
עבודתה > מכתביה

Esterka (אסתרקה) מחזה חברתי בשלוש מערכות (1930)
Renado mi nuera grande (רינאדו כלתי הגדולה) מחזה בשלוש מערכות (1933)
Shuegra ni de baro buena (חמות גם אם מחרס מעוצבת אינה טובה), שלוש מערכות (1933)
Hermandat (אחווה), שלוש מערכות (1935)
Ožos mios (עיניים שלי), פולקלור, שלוש מערכות (1931)
Avia de ser (היֹה היָה), פולקלור (1930)
La pasensia vale munčo (הסבלנות יקרה), פולקלור, מערכה אחת (1934)
Tiempos pasados (זמנים שחלפו), מערכה אחת, (1939)
Hecho hechizo (נפלאות העבודה), מסה (1928)
La mužer sefardi de bosna (האישה הספרדייה מבוסניה), מסה (1931)
Die Spanolische Frau (האישה הספרדייה), מאמר, גרמנית (1916)
Madres (אימהות), מאמר (1924)
Parfumes y melodias (ריחות וניגונים), מאמר (1927)
Vakansas vengansas (חופש נקמה), מאמר (1927)
Nemo propheta in patria (אין נביא בעירו), מאמר (1927)
Morena (שחרחורת), 8 פרקים (1924)
Linda – Rikordo de Oriente (לינדה – זיכרונות מהמזרח) (1928)
Dulse de rozas (ריבת ורדים) (1932)
Ožikos de guerko (אמנון ותמר) (1925)
A mi nona, Sunha Liačon Salom (לסבתי שמחה) (1925)
Al occasion del jubileo de combate lavoro i succeso (לרגל חגיגת המאבק, העבודה וההצלה) (1936)
El namorado i la muerte (האהוב והמוות)
Madres (אימהות)
Prekura de kantar (נסה לשיר)
Violetas (סיגליות)
Huanita (חואניטה)