stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד
הערות שוליים

↑  חואן קארלוס הושבע מלך ספרד, דבר, 23 בנובמבר 1975
↑  אחרי 38 שנה: מלך ספרד מעביר את הכתר לבנו, באתר ynet, 2 ביוני 2014
↑  מערכת ישראל היום, בשל החשדות לשחיתות - המלך לשעבר יעזוב את ספרד, באתר ישראל היום, 3 באוגוסט 2020
↑  Ollie A. Williams, Insufficient Evidence That Spanish King Accepted $100 Million Saudi Bribe Says Swiss Prosecutor, Forbes (באנגלית)
↑  Juan Carlos I sends 678,000 euros to Spanish tax agency for undeclared card spending, In English (באנגלית)
↑  Bailiwick Express, Former Spanish king denies hiding wealth in Jersey, Bailiwick Express (באנגלית)
↑  More dirty laundry for Spain's Juan Carlos: 5 million dollars from Kazakhstan, In English (באנגלית)
↑   מנהיג היסטורי או חשוד בשחיתות: כיצד יתקבל מלך ספרד לשעבר במדינתו?, באתר הארץ, 1 בינואר 2022
1 2   ברקע פרשת שחיתות ענקית: מלך ספרד לשעבר נתבע על ידי מאהבת, באתר TheMarker‏, 28 ביולי 2021
↑  A. B. C. News, Former king pays 4.4 million euros to Spanish tax agency, ABC News (באנגלית)
↑  José María Irujo, El País, Switzerland investigates €3.5m transfer from account held by Spain’s emeritus king to The Bahamas, EL PAÍS English Edition, ‏2020-07-13 (באנגלית)
↑  על רקע חקירה: המלך לשעבר עזב את ספרד, באתר ynet, 3 באוגוסט 2020
↑  אחרי פרשת השחיתות: מלך ספרד לשעבר חואן קרלוס עזב את המדינה, באתר וואלה, 4 באוגוסט 2020
| מלכי ספרד |
| --- | --- | --- |
| המלכים הקתוליים | פרננדו השני ואיזבלה הראשונה |  |
| בית הבסבורג | פליפה הראשון • קרלוס הראשון • פליפה השני • פליפה השלישי • פליפה הרביעי • קרלוס השני |  |
| בית בורבון | פליפה החמישי • לואיס הראשון • פליפה החמישי • פרננדו השישי • קרלוס השלישי • קרלוס הרביעי • פרננדו השביעי • קרלוס הרביעי |  |
| בית בונפרטה | ז'וזף בונפרטה |  |
| בית בורבון (שיבה ראשונה) | פרננדו השביעי • איזבלה השנייה |  |
| בית סבויה | אמדאו הראשון |  |
| בית בורבון (שיבה שנייה) | אלפונסו השנים עשר • אלפונסו השלושה עשר |  |
| בית בורבון (שיבה שלישית) | חואן קרלוס הראשון • פליפה השישי |  |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: אין פרנסיסקו פרנקו, כיהן כראש המדינה הספרדית | מלך ספרד  22 בנובמבר 1975 – 19 ביוני 2014 | הבא: פליפה השישי, מלך ספרד |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007263493105171  PLWABN: 9810649462705606  BNE: XX944658  BnF: cb12186310v (data)  CANTIC: a11014945  CiNii: DA08353241  GND: 118842536  ICCU: UBOV107437  ISNI: 0000 0000 8411 040X  LCCN: n79112298  LNB: 000046532  NKC: jn20000700834  NLA: 35768613  NTA: 070091935  SELIBR: 241441  SUDOC: 030451515  TePapa: 60244  Trove: 1078739  VIAF: 113818885   WorldCat (עם VIAF): 113818885
סו קליפורד

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  16 באפריל 1944 (בת 80) 
 ענף מדעי:  סביבתנות, landscape planning 
 מוסדות:  יוניברסיטי קולג' לונדון  Common Ground 
 פרסים והוקרה:  חבר במסדר האימפריה הבריטית 
 
סוזן מרלין קליפורד MBE (באנגלית Sue Clifford, נולדה ב-16 באפריל 1944) היא ממייסדות הארגון Common Ground (מכנה משותף), ארגון בריטי אשר פעל על מנת ליצור חיבור בין הטבע לתרבות העולם המודרני ולתרומות החיוביות שאנשים יכולים ליצור מקומית באזור סביבתם. הארגון הציג רעיונות סביבתיים וסוציאליים באמצעות מיזמים ידועים, אשר לעיתים קרובות יצרו חיבור בין קהילות שונות ליוצרים ואמנים. קליפורד ייסדה את הארגון יחד עם אנג'לה קינג ב-1983.
עבדה בכמתכננת ערים ואזורים וכן כמרצה לתכנון סביבתי, בקולג' האוניברסיטאי של בלונדון. כתבה וערכה מגוון רחב של ספרים יחד עם קינג, על מנת לסייע לאנשים לבטא את עצמם יותר ולהיות פעילים יותר בסביבתם. היא ממחברי הספר England in Particular ‘a celebration of the commonplace, the local, the vernacular and the distinctive’.
סו הוזמנה להתעמת בדיון אודות עתידה של אנגליה הכפרית מול ביל ברייסון, ריצ'רד מאביי, ריצ'רד גרילינג וניקולס קריין בכנס המתנדבים של CPRE בשנת 2007.
מספריה

Trees Rivers and Fields (העצים, נהרות ושדות) (2001)
England in Particular (אנגליה בפרט) (2006)
The Apple Source Book (ספר מקור התפוח) (2007)
Community Orchards Handboo (מדריך קהילת הפרדסים) (2011)
הערות שוליים

↑  "Birthdays", The Guardian, p. 37, 16 באפריל 2014 {{citation}}:  (עזרה)
↑  "What We Do - Common Ground".
↑  June 2006 The Guardian review of England in Particular by Mark Cocker
↑  "Green Books - Trees, Rivers and Fields".
↑  "Buy books, stationery and gifts, online and in store - Waterstones". אורכב מ-המקור ב-2016-08-11. נבדק ב-2017-10-19.
↑  "Green Books - Community Orchards Handbook".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 6564 2005  LCCN: nb2016019699  NKC: osd2017969523  NTA: 30091153X  SUDOC: 145906981  VIAF: 306232497   WorldCat (עם VIAF): 306232497 
ערך זה הוא קצרמרבנושא אישים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "סו קליפורד".
מנסף

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  מנת אורז, מנת כבש 
 מוצא:  ירדן 
 מרכיבים עיקריים:  בשר טלה, ג'מיד 
 
אישה מכינה מנסף עם כבש ועוף
מנסף (בערבית: منسف) הוא תבשיל מסורתי לבנטיני של בשר כבש מבושל ברוטב יוגורט ומוגש עם אורז או בורגול. זהו המאכל הלאומי של ירדן, אך ניתן למצוא אותו גם בעיראק, סוריה, הרשות הפלסטינית, ישראל וערב הסעודית. שם המנה בא מן המונח "מגש גדול" או "תבשיל גדול".
היסטוריה

מקורו של המאכל אצל הבדואים והוא עבר שינויים משמעותיים במאה ה-20. המנה המקורית הוכנה מבשר (גמל או כבש), מרק בשר או גהי (חמאה מזוקקת) ולחם. בעקבות החיבה לאורז בצפון ירדן החל משנת העשרים של המאה הקודמת, אורז הוכנס בהדרגה למנה, בהתחלה מעורבב עם בורגול, ומאוחר יותר לבדו, עד שהמנה הגיעה לגלגולה המודרני המבוסס על אורז לבן. באופן דומה, היסטורית, הבדואים לא השתמשו ברוטב ג'מיד במאכלים שלהם עד שלא החלו תהליכי התיישבות.
הכנה > ג'מיד

ג'מיד היא גבינת יוגורט קשה ויבשה שהכנתה כוללת הרתחה של חלב כבשים או עיזים, שלאחר מכן מניחים ליבוש ותסיסה. את מוצקי החלב שנוצרו בהרתחה מפרידים ומניחים במסננת או בד ונותנים להם להתייבש תחת משקולות, שמאיצות את תהליך יציאת המים. כדי לשמר את הגבינה שמתקבלת, מוסיפים מלח ומעצבים את המוצקים בצורת כדורים שאותם מניחים בשמש, לייבוש. הכדורים שמתקבלים קשים מאוד.
הכנה > בישול

מכינים מרק מג'מייד, במקביל מבשלים את חתיכות בשר הכבש ומוסיפים אותם לתבשיל. המנה מוגשת על מגש גדול שבתחתיתו פיתה, מעל מוערם אורז ואז הבשר, בעיטור שקדים וצנוברים. לקראת ההגשה מוסיפים רוטב מגבינת הג'מייד למנה.
תרבות ומסורת

מנסף היא מנה המזוהה עם אורח החיים החקלאי המסורתי בירדן, שם בשר ויוגורט היו מרכיבים זמינים. מנסף מוגש באירועים מיוחדים, כגון חתונות, לידות או בשעה שמגיעים אורחים ומבקשים לכבד אותם. כמו כן, אוכלים מנסף בחגים עיד אל-פיטר, עיד אל-אדחא, חג המולד, חג הפסחא ויום העצמאות הירדני. צורת האכילה המסורתית של מנסף, שמקורה אצל השבטים הבדואיים, כוללת אכילה משותפת מתוך מתוך צלחת גדולה. האוכלים יושבים סביב מגש עם יד שמאל מאחורי הגב, ואוכלים בעזרת יד ימין ללא סכו"ם. ביד ימין מגבשים כדורי אורז ואז בעזרת שלוש אצבעות מכניסים אותו לפה. לא מקובל לקרר את כדור האורז בעזרת נשיפות, לא משנה כמה הוא חם. רבות מן המסורות הללו עדיין נשמרות; עם זאת, כיום, אוכלים מנסף גם בצלחות ובכפות.
תרבות ומסורת > המאכל הלאומי הירדני

אף על פי שמנסף מכונה לעיתים קרובות "המאכל הלאומי" המסורתי של ירדן, אין זה מדויק משום שהמנסף היא מנה שהורכבה רק בתחילת המאה ה-20 במהלך תקופת המנדט הבריטי והוכרזה כמאכל הלאומי עם קבלת העצמאות ב-1946. המנסף מתוארת גם כמנה לאומית ירדנית וגם כתבשיל בדואי מסורת, אף על פי שמבחינה היסטורית התבשיל הוכן במקור על ידי איכרים ולא בדואים הסמוכים לצפון ומערב ירדן.
גרסאות של המנסף

המנסף של תושבי כרכ וסלט ידוע כטוב ביותר בירדן. גרסאות אחרות של התבשיל מותאמות לאזורים והמנהגים מקומיים. למשל מנסף דגים באזור עיר הנמל של עקבה. לעיתים בשר הכבש מוחלף בעוף ובאירועים פחות חגיגיים המנסף מוגש ללא היוגורט ונקרא shakreyyeh
הערות שוליים

↑  "Jordanian cuisine". kinghussein.gov.jo. kinghussein.gov.jo. 2010-02-04.
↑  Alan Davidson; Tom Jaine ; The Oxford companion to food (2006).
↑  Ghillie Basan Middle Eastern Kitchen (30 September 2007).
↑  Joseph Andoni Massad (1998).
↑  Joseph Andoni Massad Identifying the nation: the juridical and military bases of Jordanian national identity (2001).
↑  Albala, Ken (2011-05-25).
1 2  Sonia Uvezian Recipes and Remembrances from an Eastern Mediterranean Kitchen: A Culinary Journey Through Syria, Lebanon, and Jordan (2001).
↑  "«الجميد الكركي» .. الخلطة السرية لانتشار شهرة المنسف الأردني". Ad Dustour (בערבית). Ad Dustour. 2009-04-28. אורכב מ-המקור ב-2016-10-07. נבדק ב-2016-04-19.
↑  The cultural history of Jordan during the Mamluk period 1250–1517, Yousef Ghawanmeh
↑
↑  Joseph Andoni Massad (2001).
↑  Joseph Massad (1998).
↑  Roger Heacock Temps et espaces en Palestine: flux et résistances identitaires (2008).
↑  "المنسف.
ג'מיד
ג'וליה דונלדסון

| --- | --- |

ג'וליה דונלדסון בתוכנית ילדים ונוער של פסטיבל ברלין לספרות בינלאומית, 2011
 לידה:  16 בספטמבר 1948 (בת 76) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 עיסוק:  סופרת, מחזאית, שחקנית
 מקום לימודים:  אוניברסיטת בריסטול, בית הספר לבנות קמדן 
 שפות היצירה:  אנגלית
 תחום כתיבה:  ספרות מקור, פרוזה, וספרות נוער
 נושאי כתיבה:  סיפורי ילדים, סיפורים בחרוזים
 יצירות בולטות:  טרופותי, טרמפ על מטאטא
 תקופת הפעילות:  מ-1993 
 צאצאים:  Alastair F. Donaldson 
 פרסים והוקרה:  פרס ספר הילדים של נסטלה (1999)  Kiddo Leespluim (2003)  חבר במסדר האימפריה הבריטית  מפקדת במסדר האימפריה הבריטית 
 www.juliadonaldson.co.uk
 
מחווה לספריה של ג'וליה דונלדסון בלונדון.
ג'וליה קת'רין דונלדסון (באנגלית: Julia Donaldson; נולדה ב-16 בספטמבר 1948) היא סופרת, מחזאית ושחקנית אנגלייה, חברת מסדר האימפריה הבריטית.
היא מפורסמת בעיקר בשל הסיפורים המחורזים שלה לילדים, במיוחד אלו המאוירים על ידי המאייר אקסל שפלר, אשר כוללים בין היתר את הספרים "טרופותי" ו"טרופותי הבת", "טרמפ על מטאטא", "לקוף יש בעיה" ו"איש עץ". בתחילת הקריירה הספרותית שלה כתבה שירים עבור תוכניות טלוויזיה לילדים, אך עברה להתרכז בעיקר בכתיבת ספרים לילדים מאז שהמילים לאחד השירים שכתבה: "A Squash and a Squeeze", התגבשו לכדי ספר ילדים בשנת 1993. מתוך 184 יצירותיה שפורסמו, 64 מתוכן הם ספרים שזמינים כיום לרכישה בחנויות הספרים. שאר 120 היצירות מיועדות לשימוש חינוכי בבתי ספר, וכוללות, בין היתר, ערכות פונטיות ללימוד קריאה, המהוות חלק מתוכנית עצי קריאה של אוקספורד.
ביוגרפיה > ילדותה

דונלדסון (שם נעורים: שילדס) נולדה בשנת 1948 וגדלה בהמפסטד, שבלונדון. לדונלדסון אחות צעירה בשם מרי. המשפחה התגוררה בבית ויקטוריאני בן שלוש קומות ליד המפסטד הית. הוריה, אחותה וחיית המחמד שלהם (החתול ג'פרי) התגוררו בקומת הקרקע, דודתה ודודה (ומאוחר יותר גם ילדיהם, ג'יימס וקייט) התגוררו בקומה הראשונה, וסבתה בקומה השנייה. הוריה של דונלדסון, ג'יימס (הידוע בתור ג'רי) ואליזבת, נפגשו זמן קצר לפני מלחמת העולם השנייה, אשר הפרידה ביניהם לתקופה של שש שנים. האב ג'רי, בוגר לימודי פילוסופיה, פוליטיקה וכלכלה באוניברסיטת אוקספורד, עבר את רוב תקופת מלחמת העולם השנייה כשבוי מלחמה, שם הידע שלו בשפה הגרמנית הקנה לו תפקיד של מתורגמן. האם אליזבת, גם כן דוברת גרמנית טובה עם תואר אוניברסיטאי בשפות, שירתה במהלך המלחמה בשירות הצי לנשים.
לאחר המלחמה התאחדו אליזבת וג'יימס מחדש ונישאו, ובשנת 1950 הם קנו את הבית בהמפסטד יחד עם אימו של ג'רי, אחותו בטא ובעלה כריס (שני הגברים נפגשו במחנה השבויים). כאשר דונלדסון הייתה בת שש, חלה אביה בפוליו ולאחר מכן היה מרותק לכיסא גלגלים, אם כי עדיין ניהל אורח חיים פעיל ועבד כמרצה בבית החולים Maudsley של המכון לפסיכיאטריה, שם היה חלוץ בתחום המחקרים הגנטיים שעשו שימוש במודלים של תאומים זהים שגדלו בנפרד.
האם אליזבת עבדה במשרה חלקית כמזכירה וסייעה למנהלת שלה, לזלי מינשין, בתרגום שירי לידר מגרמנית לאנגלית. ג'וליה דונלדסון גדלה בבית של מוזיקה ושירה: האם אליזבת שרה במקהלה החברתית של המפסטד, האב ג'רי ניגן בצ'לו ברביעיית חובבים, ושני ההורים היו חברים פעילים במועדון המוזיקה המקומי.
שירה הייתה חלק משמעותי בחייה של דונלדסון החל משלב מוקדם בחייה; כשהייתה בת חמש קיבלה במתנה מאביה את ספר "אלף השירים", וסבתה הכירה לה את היצירות בחרוזים של אדוארד ליר. דונלדסון למדה בבית הספר היסודי ניו אנד ולאחר מכן בבית הספר לבנות בקמדן. במהלך הילדות וההתבגרות היא שיחקה, שרה בקבוצת הילדים האופראית, וכן למדה נגינה בפסנתר.
כבת להורים רב-לשוניים וכבעלת כישרון לשפות, למדה דונלדסון צרפתית וגרמנית בבית הספר ולאחר מכן גם איטלקית, כך שבהגיעה לגיל 19 הייתה בעלת שליטה טובה בכל שלוש השפות האלו.
ביוגרפיה > לימודים אקדמיים

דונלדסון למדה דרמה וצרפתית באוניברסיטת בריסטול (1967-1970) וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה. במהלך שהותה שם היא פעלה בהפקות מחלקתיות ולמדה ניגון על גיטרה. בשנת 1968, לקחו היא וחברתה מורין פרקיס חלק בהצגה "אני לא מגדל אייפל" עם מוזיקה שהולחנה על ידי קולין סל, פסנתרן צעיר ומוכשר שלמד ספרדית ופורטוגזית בבריסטול. מלקולם דונלדסון, סטודנט לרפואה שניגן בגיטרה והיה שחקן חובב ונלהב, היה השותף לדירה של קולין סל ובא לראות את ההצגה. מיד לאחר מכן נוצר חיבור בין השלושה שהחלו לשיר בפאבים באזור אוניברסיטת בריסטול בתחילת שנת 1969. לאחר מכן עברו דונלדסון ופרקיס להתגורר בפריז לתקופה של כשישה חודשים במסגרת קורס לתואר, שם שרו וניגנו בגיטרות עבור קהל מזדמן בבתי קפה. מלקולם הצטרף אליהם בקיץ והשלישייה ביצעה שירים של אמנים שונים, בין היתר של הביטלס, ושירים ממחזות זמר כגון "שיער".
במהלך שהותם בפריז אותרו חברי הקבוצה על ידי יזם צרפתי יזם אשר בחן אותם באודישן, אשר הסתיים אמנם בלא-כלום, אך עבורו הלחינה דונלדסון שיר, והייתה זו בעצם הפעם הראשונה בה הלחינה שיר כלשהו (מלבד שירים שהלחינה בתקופת ילדותה).
עד סוף שנת 1969 הפכו ג'וליה ומלקולם ללהיט. הם החלו להופיע באירועים חברתיים שונים של האוניברסיטה, ובשנת 1970 הם ביקרו בארצות הברית, טיילו מהחוף המזרחי למערבי ועצרו בסיאטל ובסן פרנסיסקו. כשחזרו ניגן הזוג במסעדות והחלו להשתתף באירועים מגוונים, כאשר דונלדסון מלחינה שירים במיוחד עבור אירועים אלו.
ביוגרפיה > בשנות השבעים

הזוג המשיך להופיע ברחבי אירופה בתקופות החגים, בעיקר בצרפת ובאיטליה, ודונלדסון כתבה שירים בצרפתית ובאיטלקית. היא עבדה כמזכירה בהוצאה לאור, אך גם קיבלה מרחב פעולה ניכר ושימשה כעורכת זוטרה. בסופי שבוע לקחו היא ומלקולם חלק בקבוצת תיאטרון רחוב, מה שבסופו של דבר היווה השפעה מתמשכת על האינטראקציה של דונלדסון עם ילדים בהופעות שלה עצמה כסופרת ילדים.
בני הזוג התחתנו בספטמבר 1972 בהמפסטד. תמונה של החתונה נמצאת בתצוגה במקום בו התחתנו עד היום. לאחר נישואיה עבדה דונלדסון כמזכירה ב"רדיו בריסטול", שם מלבד תפקידה כמזכירה קיבלה גם משבצת שידור שבועית בה שימשה כמפיקה/עורכת. בשנת 1974 עבר הזוג לברייטון, שם התמנתה דונלדסון לעורכת בהוצאה לאור מקומית. זמן קצר לפני כן שלחה קלטת של שירים לטלוויזיה לילדים של ה-BBC, ובין השנים 1974 ל-1978 כתבה באופן קבוע עבור תוכנית ילדים בטלוויזיה, כאשר השירים שלה בוצעו על ידי שחקנים ומוזיקאים שונים.
ג'וליה ומלקולם היו מעורבים בסצנת מוזיקת הפולק של המועדונים בברייטון וביצעו, בין היתר, שירים שנכתבו על ידי ג'וליה, כאשר לעיתים קרובות נכתבו שירים אלו בתוך ימים ספורים בלבד.
דונלדסון כתבה שני מחזות זמר לילדים, וביצעה אותם יחד עם צוות קטן בהופעות הן בלונדון והן בברייטון.
בשנים 1976–1977 למדה דונלדסון בבית הספר לחינוך של ברייטון להכשרת אקדמאים להוראה ועבדה במשך שנתיים כמורה לאנגלית בברייטון עד לידתו של המיש, בנם הראשון של הזוג בשנת 1978. הזוג עבר להתגורר בליון שבצרפת למשך שנה (1979-1980) ולאחר מכן שבו לברייטון. לאחר חזרתם נולד בנם השני, אליסטייר, בשנת 1981.
ביוגרפיה > בשנות השמונים

בשנת 1983 עברה המשפחה בת ארבע הנפשות לבריסטול, שם קיבל מלקולם משרה בבית החולים של בריסטול. ג'וליה דונלדסון כתבה ושרה כמה שירי נושא לתוכניות שונות, ביצעה כמה תפקידי משחק בתיאטראות חובבים ובתיאטרון רחוב, וכתבה שירים למחזה קהילתי. היא התנדבה בשעת-קריאה בבית הספר של בנה הבכור וחיברה מחזות קצרים עבור קבוצות קריאה, בהם הילדים מחליפים תפקידים עד שכל ילד הגיע לכדי קריאת המחזה בשלמותו. גישה זו הקנתה לילדים ביטחון בקריאה בקול רם והייתה מהנה עבורם, ואילו דונלדסון שמרה את המחזות האלו לשימושים אפשריים בעתיד.
בשנת 1989 מונה מלקולם למרצה בכיר בתחום בריאות הילד והמשפחה באוניברסיטת גלאזגו, והמשפחה, שמנתה כעת חמש נפשות, בעקבות לידתו של הבן ג'סי בשנת 1987, עברה להתגורר בבירסדן.
ביוגרפיה > בשנות התשעים

בגלאזגו חזרה דונלדסון לכתוב שירים עבור ה-BBC, ובין 1990 ל-1994 כתבה עבור תוכניות שונות.
בשנת פרסמה 1993 פרסמה ספר ילדים ראשון שהיה מבוסס על שיר שכתבה בשנות השבעים, עם איורים מאת המאייר הגרמני אקסל שפלר, שחי בלונדון. פרסום ספר זה היה אירוע חשוב עבור דונלדסון, משום שגרם לה להבין שכישרון הכתיבה שלה יכול להיות מיושם על כתיבת סיפורים, מה שנתן לה את הביטחון לפתוח את המגירה בה אחסנה משחקי ילדים שיצרה, ולשלוח דוגמאות מתוכם למוציא לאור. בין השנים 1993 ל-1999 כתבה בהרחבה, כולל מחזות כגון "יום הולדת בהפתעה", המיועד לכיתות הצעירות, ומחזות לבני נוער כמו גם כתיבה מחדש של סיפורים מסורתיים. במהלך תקופה זו החלה לבקר בבתי ספר ובספריות, כאשר לפעמים הייתה מלווה במלקולם דונלדסון והגיטרה שלו.
ביוגרפיה > בשנות התשעים > טרופותי (The Gruffalo)

בשנת 1995, במהלך חיפוש רעיונות לסדרה חינוכית של מחזות המבוססים על סיפורים מסורתיים, נתקלה דונלדסון בגרסה של סיפור סיני המספר על ילדה קטנה שנמלטת מנמר המאיים לטרוף אותה בטענה שהיא מלכת הג'ונגל, ומזמינה אותו ללכת מאחוריה. הנמר בורח. דונלדסון חשה כי ניתן לפתח סיפור זה ליותר מאשר פריט חינוכי וחזרה אליו לאחר מכן כבסיס אפשרי לספר מצויר לילדים. היא החליטה להפוך את הילדה לעכבר, ובחרה בשועל, ינשוף ונחש כיצורי יער. גם לאחר מספר שינויים, "טרופותי" נראה היה בלתי אפשרי לכתיבה, אבל בעידודו של בנה, אליסטייר דונלדסון, המשיכה דונלדסון עם הרעיון שלה. עוד שינוי של הטיוטה המקורית נעשה על ידי בנה ג'סי (שנקרא עכשיו ג'רי).
"טרופותי" נשלח להוצאה בשנת 1995. דונלדסון שלחה את הטקסט למאייר אקסל שפלר ובתוך ימים ספורים קיבלה דונלדסון הצעה לפרסמו. הספר פורסם בשנת 1999 וזכה להצלחה אדירה.
"טרופותי" זכה לפופולריות רבה גם בישראל, בתרגום של רימונה די-נור ובהוצאת ספרית מעריב.
ביוגרפיה > בשנות התשעים > מופעים לילדים

מראשית שנות התשעים ביקרה דונלדסון באינטנסיביות בבתי ספר ובספריות, והרחיבה את הטכניקות שנלמדו בבריסטול ובברייטון כדי לעודד ילדים לשחק ולשיר יחד איתה. בעקבות הפרסום של "טרופותי" היא הוזמנה לפסטיבלי ספרים ולירידים שונים.
מופע טיפוסי שלה מורכב מארבעה סיפורים (פחות או יותר מילה במילה) ומשירה של שלושה או ארבעה שירים (בעיקר מאחד משלושת אלבומי השירים של דונלדסון). המופעים שלה תמיד כוללים אלמנט חזק של השתתפות הקהל, כאשר ילדים (ולעיתים גם ההורים שלהם) מוזמנים לבמה להציג חלקים מהסיפורים. מלקולם דונלדסון כמעט תמיד לוקח חלק במופעים אלו ולעיתים קרובות מצטרפים אמנים אחרים, כולל בני משפחה (אחותה מרי, ילדיהם והאחייניות), יחד עם שחקנים, סופרים ומאיירים נוספים.
ביוגרפיה > בשנות ה-2000

טרופותי (The Gruffalo) זכה להצלחה מיידית, והמשיך לזכות במספר פרסים גם בתחילת שנות ה-2000. לאחר מכן הוא תורגם ליותר מ-50 שפות, נמכר ביותר מ-13 מיליון עותקים ברחבי העולם, ועובד לבמה ולסרט. אחרי טרופותי פרסמה יחד עם שפלר סדרה נוספת של ספרים: לקוף יש בעיה (2000), טרמפ על מטאטא (2001), הענק הכי גנדרן בעולם (2002), הלוויתן והשבלול (2003), טרופותי הבת (2004), וספרו האהוב של צ'רלי קוק (2005).
מאז פרסום טרופותי, דונלדסון עבדה גם עם מאיירים אחרים, ביניהם לידיה מונקס, דייוויד רוברטס וניק שאראט, שאייר גם שני ספרי שירים מאת דונלדסון, מיונז מיזיזי וריגל ושאגה. לידיה מונקס איירה את טרילוגיית הנסיכה מראלה, סדרת ספרים לבני 7-10 על נערה המהווה את שיקוף המראה של ילדה רגילה בשם אלן.
דונלדסון גם הופיעה במשותף עם המאיירים שלה, במיוחד אקסל שפלר ולידיה מונקס. היא המחיזה את ספריה לא רק באנגלית אלא גם בגרמנית, במספר סיורים ובפסטיבל ברלין. בשנת 2007, ערכה סיבוב הופעות עולמי, והופיעה בברמודה, ניו זילנד, אוסטרליה, הונג קונג, סינגפור, קוריאה ואמריקה.
דונלדסון ערכה סדרה Plays to Read של מחזות ללא יותר מ-6 דמויות אותם ניתן לעלות בכיתה. הסדרה כללה 36 מחזות של ג'וליה דונלדסון, ויויאן פרנץ', סטיב סקידמור, ג'יין ויליס וכמה מחבים בריטים נוספים.
באפריל 2020, בעקבות מגפת הקורונה, יצרה יחד עם אקסל שפלר, סדרת איורים של הדמויות המוכרות שלה מתרגלות ריחוק חברתי, שוטפות ידיים או עושות התעמלות בתוך ביתן במסגרת הסגר. היא עשתה זאת כדרך לסייע לילדים להבין את התקנות ולהפיץ את המסר של חשיבותן מבלי שייראו כהטפה.
פרסים

ג'וליה דונלדסון קיבלה תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת בריסטול בשנת 2011, ותואר נוסף מאוניברסיטת גלאזגו בשנת 2012. היא קיבלה MBE בשנת 2011 עבור תרומתה לתחום הספרות.
חיים אישיים

בעלה של דונלדסון הוא רופא ילדים העובד בגלאזגו, סקוטלנד, בני הזוג התגוררו בבירסדן, מזרח דבונשייר. בשנת 2014 עברו בני הזוג להתגורר במערב סאסקס.
האמיש (1978–2003), בנה הבכור של ג'וליה, סבל מבעיות פסיכיאטריות, כולל פסיכוזה קשה בגיל 17, ומספר אפיזודות חוזרות לאחר מכן. הוא התאבד בשנת 2003, כאשר היה בן 25. הבן השני, אליסטייר, נשוי ואב לבן ולבת ועובד כמרצה בתחום מדעי המחשב באוניברסיטת אימפריאל קולג' בלונדון. הבן השלישי, ג'סי, נשוי ואב לשני בנים, עובד סוציאלי בדנדי, סקוטלנד.
יצירתה בעברית

רבים מספריה תורגמו לעברית וזכו להצלחה, רובם תורגמו על ידי רימונה די-נור. ספרי טרופותי יצאו לאור בהוצאת מעריב ושאר הספרים ראו אור בהוצאת כנרת. הספר טרופותי זכה להצלחה רבה בקרב קהל הקוראים הישראלי ובעקבותיו יצאו לאור בארץ מוצרים נלווים נוספים. ספר זה זכה גם לעיבוד מוזיקלי להצגה ומוצג בהפקה של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער בשנת 2017.
יצירתה בעברית > ספרים שתורגמו לעברית

טרופותי, איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2000
"טרופותי הבת", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2005
"טרמפ על מטאטא", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת מעריב, 2002
"הענק הכי גנדרן בעולם", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2004
"לקוף יש בעיה", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2004
"לשועל אין גרבים", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2005
"הלויתן והשבלול"איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2006
"הספר הכי מרתק", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2007
דובי אחד כבר לא לבד, איורים: אנה קרי. תרגמה מאנגלית: רימונה די-נור. הוצאת כנרת
"הענקים והאישפיצים", איורים: אקסל שפלר, תרגום: קטיה בנוביץ', הוצאת כנרת, 2010
הודעה חשובה לסילונית הסנונית, איורים: פאם סמי, תרגום: שהם סמיט ואמנון כץ, הוצאת כנרת, 2009
"הנסיכה מראלה", איורים: לידיה מונקס, תרגום: קטיה בנוביץ', הוצאת כנרת, 2008
"הנסיכה מראלה והנעליים המכושפות", איורים: לידיה מונקס, תרגום: קטיה בנוביץ', הוצאת כנרת, 2008
"הנסיכה מראלה והסוס המעופף", איורים: לידיה מונקס, תרגום: קטיה בנוביץ', הוצאת כנרת, 2008
"דגיג", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2008
"הטרול", איורים: דייוויד רוברטס, תרגמו מאנגלית: שהם סמיט ואמנון כץ. הוצאת כנרת, 2010
"ג'ק ועץ ההוקוס פוקוס", איורים: דייוויד רוברטס, תרגמו מאנגלית: שהם סמיט ואמנון כץ. הוצאת כנרת, 2010
חנונוזאור רקס, איורים: דייוויד רוברטס. הוצאת כנרת, זמורה-ביתן. 2009
"איש עץ", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2010
"זוג", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2011
"חפרפרת אחת בגינה", איורים: ניק שרט, תרגום: יעל גובר, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן.2011
"אני הוא עכברוע", איורים: אקסל שפר. תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2013
חיפושית חיפושית מה שמעת?, איורים: לידיה מונקס, תרגום: רימונה די-נור, הוצאת כנרת זמורה-ביתן, 2013.
"ארנב חרוזים", איורים: לידיה מונקס, תרגום: רימונה די־נור. הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר
בובות של נייר, איורים:רבקה קוב, תרגמו מאנגלית: שהם סמיט ואמנון כץ. הוצאת כנרת, 2017
"זוג והרופאים המעופפים", איורים: אקסל שפלר, תרגום: רימונה די-נור. הוצאת כנרת, 2017
"דובי פה ושם", איורים:רבקה קוב, תרגום: רימונה די־נור, הוצאת מודן, 2017
"דחליל דחלילה חתן וכלה", איורים:אקסל שפלר, תרגום: רימונה די־נור. הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017
"חמישה מכוערים", איורים:אקסל שפלר, תרגום: רימונה די־נור. הוצאת כנרת 2018
"*נחשה בחופשה", איורים: האנה שואו, תרגמו מאנגלית: שהם סמיט ואמנון כץ. הוצאת כנרת, 2019
"מה עוד ראית, חיפושית?", איורים: לידיה מונקס, תרגום: רימונה די־נור. הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2019