stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קשת האדמירליות

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  שער ניצחון 
 מיקום:  כיכר טרפלגר, לונדון
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 נגישות:  בניין משרדים
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1910
 תאריך פתיחה רשמי:  1911 
 אדריכל:  אסטון וב 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות נאו-קלאסית 
 קואורדינטות:  51°30′24.33″N 00°07′43.29″W﻿ / ﻿51.5067583°N 0.1286917°W﻿ / 51.5067583; -0.1286917
  (למפת לונדון מוגדלת) קנט סארי ברקשייר בקינגהאם הרטפורדשייר אסקסקשת האדמירליות(למפת לונדון רגילה) קנט סארי בר. בקי. הרטפורדשייר אסקסקשת האדמירליות(למפת הסיטי של וסטמינסטר רגילה) הפרלמנט הבריטיקשת האדמירליות(למפת הסיטי של וסטמינסטר מוגדלת) הפרלמנט הבריטיקשת האדמירליות
 
קשת האדמירליות (באנגלית: Admiralty Arch) הוא בניין משרדים בקצה הדרום מערבי של כיכר טרפלגר ובקצה הצפון מזרחי של המאל בלונדון. הקשת עוברת מעל המאל - דרך התהלוכות המובילה לארמון בקינגהאם. את הבניין תכנן האדריכל סר אסטון וב, והוא נקרא על שם בניין האדמירליות הישן המצוי צפונית לקשת.
קשת האדמירליות נבנתה לפי הוראת המלך אדוארד השביעי לזכר אמו, המלכה ויקטוריה, אך הוא נפטר לפני סיום בניית הקשת.
על הקשת כתוב בלטינית:
„ANNO DECIMO EDWARDI SEPTIMI REGIS VICTORIÆ REGINÆ CIVES GRATISSIMI MDCCCCX”.
בתרגום לעברית:
„בשנה העשירית למלכות אדוארד השביעי, לזכר המלכה ויקטוריה, מאת אזרחיה אסירי התודה, 1910”.
קשת דרוסוס

| --- | --- |

קשת דרוסוס בכניסה ההיסטורית לעיר
 מידע כללי
 סוג:  שער ניצחון, אתר ארכאולוגי 
 על שם:  נירון קלאודיוס דרוסוס 
 מיקום:  רומא 
 מדינה:  איטליה 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ? – המאה ה־1 לפני הספירה
 תאריך פתיחה רשמי:  המאה ה־1 לפנה״ס 
 קואורדינטות:  41°52′26″N 12°30′05″E﻿ / ﻿41.873794°N 12.501406°E﻿ / 41.873794; 12.501406
  (למפת רומא מוגדלת) קשת דרוסוס(למפת רומא רגילה) קשת דרוסוס
 
קשת דרוסוס (בלטינית: Arcus Drusi, באיטלקית: Arco di Druso) היא קשת ששימשה כשער בדרום רומא העתיקה דרכו עברה ויה אפיה ועליה הועברה אמת המים אקווה אנטוניניאנה. הקשת נקראת בשם זה בשל זיהוי שגוי עם קשת שהוקמה בשנת 9 לפנה"ס לזכר נירון קלאודיוס דרוסוס (אביו של הקיסר קלאודיוס). קשת דרוסוס נבנתה ככל הנראה על יד טראיאנוס או קרקלה. הקשת שולבה בביצורי שער סן סבסטיאנו על ידי הקיסר הונוריוס.
המבנה המקורי, כמשוער, היה מורכב משלוש קשתות, מהן נותרה רק האמצעית. גובהה 7.21 מטרים, רוחבה 5.34 מטרים ועומקה 5.61 מטרים. הקשת נבנתה מאבן טרוורטין וצופתה בשיש. משני עברי הפתח, שפנה אל הבאים לעיר, הוצבו עמודי שיש לבן שהובא מנומידיה. על הקשת עברה אמת מים שבנה קרקלה בין השנים 211–216 כסעיף של אמת אקווה מארקיה (אנ') לספק מים למרחצאותיו. אמת המים אקווה אנטוניניאה נקראת על אחד משמותיו, אנטונינוס, ובשם זה נקראו במקורן גם מרחצאות קרקלה – Thermae Antoninianae.
חלקהּ העליון של אמת המים, העשוי בטון ומצופה לבנים אדומות, הוא מתקופה מאוחרת יותר. האמה הייתה עדיין בשימוש עד המאה ה-19.
קשת דרוסוס בתצריב של פיראנזי, 1748
קשת דרוסוס בציורה של אנטוניטה ברנדייס, סביבות 1890
רב אחא בר עויא

| --- | --- |
 מקום מגורים:  ארץ ישראל, בבל
 השתייכות:  דור שלישי לאמוראי בבל
 רבותיו:  רבי יוחנן, רבי אסי, רב חסדא, אולי רבי שמעון חסידא
 
רב אחא בר עויא היה אמורא בבלי מהדור השלישי.
תולדותיו

לדעת הרב אהרן היימן מוצאו מארץ ישראל ולדעת מרדכי מרגליות הוא יליד בבל שעלה ללמוד בארץ ישראל ושב לבבל.
רב אחא למד בטבריה מפי רבי יוחנן ורבי אסי. לאחר מכן ירד לבבל, שם היה היה יושב לפני רב חסדא ומוסר שמועות מפי רבי יוחנן, שלא נתקבלו בברכה על ידי רב חסדא, וכן מסר שמועות מפי חכמי ארץ ישראל סתם.
לפי חלק מהגרסאות, שב לבסוף לארץ ישראל.
בשל הדמיון בין שם אביו "עויא" לשם "עוירא", לעיתים התחלפו השמות זה בזה. אמורא בשם רב אחא בר עוירא מסר בשם רבי שמעון חסידא, ולפי גרסת דקדוקי סופרים מדובר ברב אחא בר עויא.
לקריאה נוספת

מרדכי מרגליות (עורך), אנציקלופדיה לתולדות חכמי התלמוד והגאונים, מהדורת אייזנברג תשס"א, חלק א' עמ' 31.
קאלן מקאוליף

| --- | --- |

 לידה:  24 בינואר 1995 (בן 29) סידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה.
 מדינה:  אוסטרליה
 תקופת הפעילות:  מ-2004
 עיסוק:  שחקן
 מקום לימודים:  תיכון סקוטס 
 http://www.callanmcauliffe.com/
 פרופיל ב-IMDb
 
קאלן ריאן קלוד מקאוליף (באנגלית: Callan Ryan Claude McAuliffe; נולד ב-24 בינואר 1995) הוא שחקן אוסטרלי, הידוע בתפקידיו בתור ברייס לוסקי בסרט "הפוך" (2010) ובתור סאם גוד בסרט "אני מספר ארבע" (2011). הוא הופיע בתור ג'יי גטסבי הצעיר בסרט "גטסבי הגדול" משנת 2013. מ-2017 עד 2022 הוא גילם את אלדן בסדרה "המתים המהלכים".
ביוגרפיה

קאלן מקאוליף נולד ב-24 בינואר 1995 בקלונטארף (אנ'), אחד מפרוורי סידני, אוסטרליה. הוא בנה של קלאודיה קיץ' והסופר והעיתונאי רוג'ר מקוליף. בת דודתו היא השחקנית ג'סינטה ג'ון (אנ'). שניים מסביו היו אירים. מקאוליף למד בקולג' הסקוטים, בית ספר לבנים בבלוויו היל.
הוא היה ראש המקהלה בבית הספר ועמד בראש בחינות התיאטרון המוזיקלי של לונדון טריניטי, וקיבל הצטיינות גבוהה ב-2008. הוא היה ספורטאי מסלול עד שנפצע, מה שהוביל להתמקדות חזקה יותר באמנויות הבמה.
קריירה

את תפקידו הראשון קיבל מקאוליף בסרט הקצר "D.C." משנת 2004. הוא הופיע בהמשך בסדרות הטלוויזיה האוסטרליות Comedy Inc. ו-Blue Water High. לאחר מכן היה לו תפקיד חוזר ב-Packed to the Rafters. הוא גם כיכב בסרט הקצר האוסטרלי העצמאי להתבגרות "פרנסווה שרל" ב-2009, וגם היה לו תפקיד ב-Resistance (2009). מקאוליף ערך את הופעת הבכורה שלו בקולנוע ב-הפוך, בבימויו של רוב ריינר. הוא נבחן לסרט בזמן חופשה בארצות הברית וזכה בתפקיד ברייס, הראשי. הסרט מבוסס על הרומן מ-2001 באותו שם מאת וונדלין ואן דראנן.
במאי 2010, לוהק מקאוליף לתפקיד ראשי בסרט המדע הבדיוני "אני מספר ארבע" המבוסס על הרומן באותו שם מאת פיטקוס לורה, הסרט מופק על ידי סטיבן ספילברג ומייקל ביי. הוא גילם את סם, החבר הכי טוב של דמותו של אלכס פטיפר. לאחר מכן הופיע במיני-סדרה האוסטרלית Cloudstreet, המבוססת על הרומן באותו שם מאת טים ווינטון, כשגילם את קוויק לאמב הצעיר.
מקאוליף הופיע בתור ג'יי גטסבי הצעיר בעיבוד הקולנועי של "גטסבי הגדול" ב-2013, בבימויו של באז לורמן. מקאוליף כיכב לאחר מכן בסרט מתחת לשמי הקציר (2013). מקאוליף לוהק לתפקיד המלאך אוריאל לצד דג'ימון הונסו בסרט האקשן של אלכס פרויאס, Paradise Lost, לפני שהפרויקט הושעה.
בשנת 2012, הוא כיכב בסרט הטלוויזיה האוסטרלי Underground: The Julian Assange Story, כאחד מחבריו של אסאנג' המתבגר המעורב בחתרנות הבינלאומית. ב-3 בפברואר 2013, הוכרז שמקאוליף יככב לצד סמואל ל. ג'קסון והודו אייזלי בגרסה המחודשת של סרט הלייב אקשן של האנימה היפנית Kite משנת 1998.
בשנת 2015, מקאולייף הצטרף לצוות השחקנים של האגדה של בן הול, אפוס היסטורי אוסטרלי המבוסס על סיפורו האמיתי של השיח בן הול, שם הוא מגלם את חבר הכנופיה האמיתית דניאל ריאן. בשנת 2018, מקאוליף הוציא את הרומן הראשון שלו, The Hill Ghost.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | הפוך | ברייס לוסקי |  |
| 2010 | 1MC: Something of Vengeance | באד |  |
| 2011 | 2011: Boys on Film 6: Pacific Rim | גרג לוגאן |  |
| 2011 | אני מספר ארבע | סאם גוד |  |
| 2013 | גטסבי הגדול | ג'יי גטסבי (אנ') הצעיר |  |
| 2013 | Beneath the Harvest Sky | דומיניק רוי |  |
| 2014 | נקמת הבת (אנ') | אובורי |  |
| 2014 | אדוננו הרובוט (אנ') | שון פלין |  |
| 2015 | ניסוי הכלא של סטנפורד (אנ') | הנרי וורד |  |
| 2016 | Hacker | אלכס |  |
| 2017 | The Legend of Ben Hall | דניאל ריאן |  |
| 2019 | ליל קיץ (אנ') | טיילור |  |
| 2023 | About Him & Her | הוא |  |
| 2023 | The Duel | וודי |  |
| TBA | Expectations | פיפ פיריפ |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Blue Water High | בן | פרק: "#3.17" |
| 2008 | Resistance | טרנס | פרק: "Pilot" |
| 2009 | Packed to the Rafters | ריס | 2 פרקים |
| 2011 | Cloudstreet | Young Quick Lamb | 2 פרקים |
| 2012 | Underground: The Julian Assange Story | Prime Suspect | סרט טלוויזיה של נטוורק טן |
| 2014 | הומלנד | טים מתיסון | פרק: "Long Time Coming" |
| 2016 | Blow Your Own Trumpet | בריאן | סדרת רשת; 7 פרקים |
| 2017 | Ten: Murder island | בן | סרט טלוויזיה של Lifetime |
| 2017–2022 | המתים המהלכים | אלדן | תפקיד ראשי (עונות 9–10) תפקיד חוזר (עונות 8&11); 55 פרקים |
| 2022 | Big Sky | קרסון פרייס | פרק: "A Thin Layer of Rock" |
קרל פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך

| --- | --- |

קרל פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך
 לידה:  20 במאי 1856 ג'נג'ש, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  20 במאי 1939 (בגיל 83) שרנשטיין, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  אוסטריה 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1869–1918 (כ־49 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הקורפוס הראשון מפקד הארמייה הראשונה מפקד הארמייה השביעית מפקד הארמייה השלישית מפקד הארמייה הרביעית
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 מסדר העיט האדום  מסדר אלברט 
 
קרל גראף פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך (בגרמנית: Karl Graf von Kirchbach auf Lauterbach;‏ 20 במאי 1856 – 20 במאי 1939) היה מפקד בכיר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת דרכו

קירכבאך נולד ב-20 במאי 1856 בעיר ג'נג'ש שהשתייכה אז לאימפריה האוסטרית ושוכנת בתחומי הונגריה המודרנית. משפחת קירכבאך הייתה משפחת אצולה מסועפת שהצמיחה מקרבה אנשי צבא רבים בצבאות גרמניים שונים. אחיו הצעיר היה יוהאן פון קירכבאך אאוף לאוטרבאך, ששירת גם הוא בצבא האוסטרי והגיע לדרגת גנרל חיל הרגלים. לפיכך, כחלק מהמסורת המשפחתית, הוא נכנס בגיל 11 למכון לצוערים. מאוחר יותר הוא למד באקדמיה הצבאית הטרזיאנית, ונכנס לצבא בדרגת לויטננט. ב-1880 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, ובשנת 1884 לדרגת האופטמן. בשנת 1893 מונה לראש מטה הקורפוס ה-15, ובין 1895 ל-1897 כיהן כראש מטה דיוויזיית פרשים. בשנת 1899 הוא מונה לראש מטה הקורפוס השלישי, וקודם לדרגת אוברסט.
בשנת 1901 הוא קיבל פיקוד על בריגדת פרשים, בשנת 1905 הועלה לדרגת גנרל מיור, בשנת 1910 הועלה לדרגת פלדמרשל-לוטננט. יחד עם פרנץ פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה וקונרד פון הצנדורף, קירכבאך היה אחד מהמפקדים שדרשו לבצע רפורמות בצבא האוסטרו-הונגרי המיושן, ולהפוך אותו לצבא מודרני ומתקדם. בשנת 1911 מונה למפקד הלנדוור (מיליציה מיוחדת בצבא האוסטרו-הונגרי). בשנת 1914 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה קיבל קירכבאך פיקוד על הקורפוס הראשון, שהייתה חלק מהארמייה הראשונה של ויקטור דנקל. הקורפוס שלו לחם בקרב קרשניק, ותרם תרומה משמעותית לניצחון האוסטרו-הונגרי המכריע בקרב זה. באוקטובר 1914 השתתף בקרב על הוויסלה, ובמאי 1915 השתתף במתקפת גורליצה-טרנוב. ב-23 במאי 1915 הוא החליף את דנקל בתפקיד מפקד הארמייה הראשונה, ופיקד עליה עד 10 ביוני. ב-20 בנובמבר של אותה שנה הוענק לו "צלב האבירים של מסדר לאופולד" עם עיטור המלחמה.
במאי 1916 הוענקה לו "מדליית ההצטיינות הצבאית" בברונזה עם קישוט חרבות מלחמה. הקורפוס שלו הועבר לחזית האיטלקית והוצב בטירול. הוא נכלל במסגרת הארמייה השלישית, והשתתף במתקפת טירול. לקראת סוף השנה הוחזר הקורפוס (יחד עם כל הארמייה) לחזית המזרחית, וב-8 בספטמבר 1916 קיבל קירכבאך את הפיקוד על הארמייה השביעית, וסייע בהדיפת מתקפת קרנסקי. ב-20 באוקטובר הוא מסר את הפיקוד להרמן קבש. ב-1 בנובמבר הוא הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, שהיא דרגת ביניים בין גנרל לפילדמרשל.
זמן קצר לאחר מכן קיבל את הפיקוד על הארמייה השלישית, אולם ב-5 במרץ 1917 הועבר לפקד על הארמייה הרביעית. זמן קצר לאחר מכן נאלץ קירכבאך לפרוש מתפקידו בשל מחלה קשה שתקפה אותו. באוקטובר של אותה שנה הוא כבר היה יכול לחזור לשירות פעיל, אולם עדיין ניתן לראות בתמונות את סימני המחלה על פניו. בתחילת 1918 הוא מונה למפקד כל הכוחות האוסטרו-הונגריים בנפת חרסון, והמטה שלו היה באודסה. משימתו הייתה לעודד את החקלאות באזור ולהשיג אספקת מזון עבור הצבא האוסטרו-הונגרי. עם זאת, כבר בימים הראשונים של אפריל בריאותו הלקויה אילצה אותו לוותר על התפקיד. לאחר מספר חודשי התאוששות הוא היה יכול לחזור לשירות פעיל, וקרל הראשון, קיסר אוסטריה מינה אותו למפקד הכוחות האוסטרו-הונגריים בחזית המערבית. מינוי שהיה חסר משמעות בהתחשב בכך שהכוחות האוסטרו-הונגריים בזירה זו היו חילות עזר קטנים בלבד.
ביוגרפיה > אחריתו

לאחר המלחמה פרש קירכבאך מהצבא, וחי בשרנשטיין שבאוסטריה עילית. הוא מעולם לא התאושש ממחלתו, ומת ממנה ב-20 במאי 1939 בגיל 83.
קרל פון מרטיני

| --- | --- |

גנרל קרל פון מרטיני
 לידה:  20 בינואר 1855 מינכן, ממלכת בוואריה ממלכת בוואריה
 פטירה:  18 באוגוסט 1935 (בגיל 80) מינכן, גרמניה הנאצית גרמניה הנאצית
 מדינה:  גרמניה 
 השתייכות:   צבא הקיסרות הגרמנית
 תקופת הפעילות:  1873–1918 (כ־45 שנים)
 דרגה:  גנרל חיל הרגלים
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה הבווארית ה-6   מפקד הקורפוס הבווארי ה-2
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 
קרל פון מרטיני (בגרמנית: Karl von Martini; 20 בינואר 1855 – 18 באוגוסט 1935) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוס במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > תחילת הקריירה

פון מרטיני נולד ב-20 בינואר 1855 לאביו ברנהרד מרטיני ולאשתו אנה לבית פולינגר, במינכן שהשתייכה לממלכת בוואריה. ב-1873 התגייס לצבא הבווארי והצטרף לרגימנט המשמר הבווארי ה-1. בהמשך מילא תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1903 הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד רגימנט הרגלים הבווארי ה-15 (פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה). בשנת 1905 מונה למפקד החטיבה הבווארית ה-3, והועלה לדרגת גנרל מיור. בשנת 1909 הועלה לדרגת גנרל לויטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה הבווארית ה-6. בשנת 1912 הועלה פון מרטיני לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס הבווארי ה-2.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון מרטיני מפקד הקורפוס הבווארי ה-2 שהיה חלק מהארמייה השישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב לורן. בנובמבר 1914 פרש פון מרטיני מתפקידו בקרבות השונים, ובספטמבר 1918 מונה לסגן מפקד הקורפוס הבווארי ה-1, עמו לחם עד סוף המלחמה.
פון מרטיני נפטר במינכן ב-18 באוגוסט 1935 והוא בן 80 שנה.
ראו גם

הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
רדיו מאיאק

| --- | --- |

 פרטי התחנה
 סוג:  רדיו פדרלי לאומי
 שפה:  רוסית
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 בעלות:  VGTRK
 תקופת הפעילות:  מ-1 באוגוסט 1964 
 אזורי קליטה ותדרים
 אזור קליטה:  רוסיה רוסיה
 radiomayak.ru
רדיו מאיאק, רשמית חברת שידורי הרדיו הממלכתית "מאיאק" (ברוסית: «Государственная радиовещательная компания „Маяк“») היא תחנת רדיו פדרלית, הנחשבת לאחת מתחנות הרדיו הוותיקות במדינה. התחנה הוקמה בשנת 1964 כזרוע לשידורי רדיו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. שידורי התחנה נקלטים בכל שטחי ברית המועצות לשעבר ואזורי חבר המדינות.
מאז 1990 התחנה נמצאת בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות החברה הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה והיא חברה באיגוד השידור האירופי.
קליפורד ווקר

קליפורד מיטשל ווקר (באנגלית: Clifford Mitchell Walker;‏ 4 ביולי 1877 –  9 בנובמבר 1954) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, שכיהן כמושל ג'ורג'יה ה-64 בשנים 1923–1927.
ביוגרפיה

קליפורד ווקר נולד בעיר מונרו שבג'ורג'יה. ב-1897 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ג'ורג'יה.
בשנים 1902–1904 כיהן ווקר כראש עיריית מונרו. הוא גם כיהן כיושב ראש מועצת המנהלים של בנק מונרו. בשנים 1915–1920 הוא כיהן כתובע הכללי של ג'ורג'יה.
בתמיכת הקו קלוקס קלאן נבחר ווקר כמושל ג'ורג'יה ה-64, וכיהן בתפקיד שתי תקופות כהונה רצופות בשנים 1923–1927. הוא קידם כמה יוזמות חקיקתיות במהלך תקופת כהונתו כמושל, והוא זכור בעיקר בשל חברותו בקלאן ובשל שיתוף הנהגת הקלאן בנושאי מדיניות שונים לכל אורך תקופת כהונתו.
ב-1933 היה ווקר אחד ממייסדי הקולג' למשפטים על שם וודרו וילסון באטלנטה.
קליפורד ווקר נפטר בביתו שבמונרו ב-9 בנובמבר 1954. הוא נטמן בבית הקברות הבפטיסטי הישן של העיר.
לקריאה נוספת

Sobel, Robert, and John Raimo, eds. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1, Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, pp. 315-316
קרופקי

קרופקי (בבלארוסית: Крупкі; ברוסית: Кру́пки; בפולנית: Krupki; בליטאית: Krupkos) היא עיר קטנה במחוז קרופקי במחוז מינסק שבבלארוס.
היסטוריה > לפני 1914

היישוב קרופקי נוסד בשנת 1067 והתקיים בממלכת פולין בימי הביניים ובחבר העמים הפולני-ליטאי. קרופקי היה בשטח הדוכסות הגדולה של ליטא, ולאחר מכן סופח המחוז על ידי האימפריה הרוסית בשנת 1793. קרופקי הפך למרכז הניהולי של המחוז והוקמה בו מועצה בשנת 1900. סמל העיר הוא מגן לבן, כחול וצהוב.
כנסיית בוגורודיצקאיה העתיקה העשויה עץ בכפר הודובצי (Hodovcy) הסמוך היא אתר תיירות בעל ערך היסטורי.
בעיירה גרו 1,800 תושבים (רובם יהודים) ב-166 בתים, על פי אנציקלופדיה רוסית משנת 1895, ו-2,080 (רובם לא יהודים) בשנת 1926, על פי ספר עיון דומה משנת 1961.
היסטוריה > קהילה יהודית

ההתיישבות היהודית הראשונה בקרופקי מוזכרת במאה ה-17 ושגשגה עד אמצע המאה ה-18. כ-40% מהיהודים הועסקו כפועלים ובעלי מלאכה. והוקם בעיר בית ספר ביידיש. על פי האנציקלופדיה הרוסית משנת 1895 היו בקרופקי שלושה בתי ספר עבריים.
כ-75% מיהודי המקום נמלטו במהלך המהפכה הרוסית ולאחר מלחמת האזרחים ברוסיה למערב אירופה או לארצות הברית. רק 870 מהם נותרו במקום עד 1939. בעיירה היו גם מעט תושבים פולנים, תושבים מפולסיה (Polesia), ליטאים וצוענים.
היסטוריה > מלחמות העולם

העיירה נכבשה לזמן קצר על ידי יחידה קטנה של כוחות פרוסיים בסוף מלחמת העולם הראשונה. בלארוס הכריזה על עצמאותה ב-25 במרץ 1918 והקימה את הרפובליקה הדמוקרטית של בלארוס ומאוחר יותר את הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. מערב בלארוס ועיר הגבול ברסט ניתנו לפולין, והחלקים המזרחיים, יחד עם העיר מינסק וקרופקי, צורפו לברית המועצות, בין שתי מלחמות העולם.
גרמניה הנאצית פלשה לברית המועצות ביוני 1941. ב-18 בספטמבר 1941 נרצחו 1,000 יהודי העיירה על ידי הגרמנים. הטבח תואר ביומנו של אחד הגרמנים. הטבח הראשון כלל 100 נרצחים ליד בית הקברות, ובמסע הרצח מאוחר יותר נהרגו כ-900 יהודים אחרים במקום סמוך.
בתחילה אמרו הגרמנים ליהודים להתכנס לגירוש לגרמניה. אך כשהגרמנים הובילו אותם לתעלה, נחשפה כוונת הגרמנים. בשלב זה נוצרה בהלה.
"יריות נשמעו, יהודים נפלו. זה נמשך עד שכולם נעלמו. מעטים מהם שמרו על שלווה. הילדים נאחזו באמהותיהם, נשים בבעליהן. לא אשכח את המחזה הזה."
כמה מהגרמנים והאוסטרים שהיו מעורבים באירוע נפצעו אף הם. מעט בלרוסים מקומיים, צוענים או פולנים תמכו ברציחות והיו שהתנגדו לשלטון הגרמני. קרופקי שוחררה על ידי הצבא האדום ביוני 1944.
היסטוריה > בזמן המלחמה הקרה

קרופקי הותקפה על ידי גורמים הקשורים לק.ג.ב.. היא נותרה חלק מבלרוס הסובייטית עד 1991, אז הפכה לחלק ממדינת בלארוס.
לרובאי ולדימיר אולגוביץ' קריפטושנקו (Kriptoshenko) הוענק עיטור הדגל האדום ומסדר הכוכב האדום (אות נוסף קיבל לאחר מותו) לאחר שנהרג בפיצוץ רימון במהלך 1988 בקרב על גבעה 3234 כששירת בעת הכיבוש הסובייטי באפגניסטן.
המחוז ספג מנת קרינה בינונית באסון צ'רנוביל.
היסטוריה > העידן הפוסט-סובייטי

קרופקי הפך לחלק ממדינת בלארוס בשנת 1991 לאחר קריסת ברית המועצות. צלב זיכרון שהוקדש לקורבנות הטיהור הסובייטי נהרס על ידי נאו-קומוניסטים בשנת 2009. ביישוב ישנן אנדרטאות המוקדשות לאלנה קולסובה ולאסטרונאוט ולדימיר קובליונוק.
גאוגרפיה

קרופקי נמצאת 65 מייל (110 ק"מ) ממזרח למינסק ובגובה 174 מ'. פירוש השם הוא "לטחון תבואה" או "טחנה לתבואה".
הנהר בובר (Bobr) זורם בעיירה. האקלים של קרופקי יבשתי בינוני, צורת מעבר מאקלים ימי ליבשתי, עם חורפים קלים יחסית וקיץ חמים.
דמוגרפיה

העיירה מאוכלסת ברובה על ידי בלארוסים, אך יש בה מיעוטים רוסיים, פולנים, אוקראינים ויהודים. האוכלוסייה הייתה בסביבות 5,000 בשנת 1977. לקרופקי יש קהילות אורתודוקסיות, קתוליות, פרוטסטנטיות ויהודיות. יש במקום בית כנסת, כמה כנסיות וכנסייה אורתודוקסית העשויה מעץ.
כלכלה ותחבורה

כלכלת היישוב מורכבת מעיבוד עץ, פשתן, ייעור, חקלאות פירות וירקות ועיבוד מזון. פעם הייתה ביישוב מאפיה ויוצרו ביישוב כלי חרס וגפרורים.
שדות התעופה הקרובים ביותר נמצאים במינסק ובקרופקי יש תחנת רכבת.
הערות שוליים

↑  "Google satellite map of Krupki". נבדק ב-29 בינואר 2010. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Coat of arms of Krupki". Toman. אורכב מ-המקור ב-26 בפברואר 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Krupki: maps, photo, heraldry, history, sites". Cities of Belarus.
1 2  קרופקי באתר יד ושם (באנגלית)
↑  Krupki Massacre
↑  Genealogical records for Krupki District, 1932-33, archives.gov.by; accessed 6 November 2016.
↑  Eyewitness Describes Nazi Massacre in Krupki
1 2  Bronner, Ethan (19 באפריל 2009). "Research on Smaller Nazi Sites Is Now Public". The New York Times. נבדק ב-20 באפריל 2009. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Krupki". Yad Vashem The Holocaust Martyrs' and Heroes' Remembrance Authority. אורכב מ-המקור ב-23 באפריל 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3  Belarusian Waltz
↑  Fedor, Helen (1995). "Belarus - Stalin and Russification". Belarus: A Country Study. Library of Congress. נבדק ב-26 במרץ 2006. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Krupki: destruction of memorial cross to Communism victims", spring96.org; accessed 6 November 2016.
↑  Battle for Hill 3234
↑  "Belarus News". Topix. נבדק ב-6 בנובמבר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2 3 4  "Krupki: maps, photo, heraldry, history, sites". Cities of Belarus."Krupki: maps, photo, heraldry, history, sites".
↑  "Krupki". Tageo.com.
1 2  Krupki town at Radzima.org
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NKC: ge571800  VIAF: 309645434   WorldCat (עם VIAF): 309645434 
מפה של הדוכסות הגדולה של ליטא וממלכת פולין באיחוד הפולני-ליטאי, 1619.
מפת רמות הקרינה בשנת 1996 סביב צ'רנוביל.
מחוז קרופקי בתוך וובלסט מינסק.
רב חייא בר אבין

| --- | --- |
 מקום פעילות:  בבל
 תקופת הפעילות:  הדור הרביעי לאמוראים
 רבותיו:  רב הונא ורב חסדא
 תלמידיו:  רב נחמן בר יצחק
 אב:  רבי אבין נגרא 
 
רב חייא בר אבין היה אמורא בבלי מהדור הרביעי. אביו היה רבי אבין נגרא, (אמורא ששימש לפרנסתו כנגר) ואחיו היה רב אידי בר אבין.
למד תורה מפי רב עמרם ואף מסר מִספר שמועות משמו, כמו כן למד תורה אצל רב הונא ורב חסדא, יחד עם אחיו רב אידי בר אבין.
היה תלמידו המובהק של רב הונא, ומסופר ששאל את רב הונא שאלה והוא ענה לו: "הוצאה את". רב חייא הובך מפני שחשב שרב הונא אמר לו לצאת החוצה, אך לאחר בירור קצר הובהר לו הקשר הדברים, על ידי רב הונא: כוונתו הייתה לומר שדבריו עולים בקנה אחד עם שיטת רב אסי דהוצל,
במקומות נוספים מופיע שלמד גם אצל רב חסדא ורב ששת.
מסר שמועות רבות בשם רב ושמואל, אך ככל הנראה לא שמע אותן מפיהם, כיוון שלא נזכר בשום מקום שהיה לו קשר איתם. חי תקופה מסוימת בארץ ישראל, שם למד תורה מפי רבי יוחנן. בתקופה זו, שמע כמה מאמרותיהם של חכמי ארץ ישראל, ולאחר מכן מסר אותן בשמם.
בירושלמי נזכר בשם רבי חייא בר בון. היה חבר של רב הונא בר חיננא ותלמידו היה רב נחמן בר יצחק.
קרל פון פלאנצר באלטין

| --- | --- |

 לידה:  1 ביוני 1855 פץ', האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  8 באפריל 1925 (בגיל 69) וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה אוסטריה
 מקום קבורה:  בית הקברות של היצינג 
 מדינה:  ציסלייטניה (ארצות אוסטריה) 
 השכלה:  האקדמיה הצבאית הטרזיאנית 
 השתייכות:   הצבא האוסטרו-הונגרי.
 תקופת הפעילות:  1875–1918 (כ־43 שנים)
 דרגה:   גנרל-אוברסט
 תפקידים בשירות
 מפקד הדיוויזיה ה-4   מפקד פלגת הארמייה פלאנצר באלטין   מפקד הארמייה השביעית   מפקד הקורפוס ה-19
 פעולות ומבצעים
 מלחמת העולם הראשונה
 עיטורים
 אות מסדר כתר הברזל האימפריאלי   פור לה מריט   אות מסדר לאופולד   אות המסדר הצבאי על שם מריה תרזה   צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה   תואר ברון
 
קרל פון פלאנצר באלטין (בגרמנית Karl von Pflanzer Baltin;‏ 1 ביוני 1855, פץ', האימפריה האוסטרית – 8 באפריל 1925, וינה, הרפובליקה האוסטרית הראשונה), היה גנרל-אוברסט אוסטרו-הונגרי, מפקד פלגת ארמייה ומפקד הארמייה השביעית בחזית המזרחית ומפקד הקורפוס ה-19 אשר לחם בחזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > קריירה מוקדמת

קרל באלטין רכש את השכלתו באקדמיות הצבאיות במאריבור ובאייזנשטאדט ובהמשך הוסמך כקצין רגלים באקדמיה הצבאית הטרזיאנית בווינר נוישטאדט. בין 1878 ל-1880 למד בבית הספר לפיקוד ומטה בווינה והוצב לתפקידי הדרכה במקום. ב-1903 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד החטיבה האוסטרו-הונגרית ה-32 וב-1907 התמנה למפקד הדיוויזיה ה-4 שהוצבה בברנו. לאחר תפקיד מטה נוסף החליט באלטין לפרוש מהשירות הצבאי.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה ואחריתו

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוחזר לשירות פעיל ומונה למפקד פלגת ארמייה שהוצבה בחזית המזרחית ונטל חלק בקרבות במסגרת מתקפת גורליצה-טרנוב. בהמשך הפך הכוח שבפיקודו לארמייה השביעית שלחמה במתקפת ברוסילוב, נחלה תבוסה מידי הכוחות הרוסים ונאלצה לבצע נסיגה רחבה. הפיקוד הגרמני מתח ביקורת נוקבת על תפקודו של באלטין והוא נאלץ לסיים את תפקידו ובנובמבר 1916 הודיע על פרישה מהצבא מטעמי בריאות. במרץ 1917 העניק לו קרל הראשון, קיסר אוסטריה את דרגת הגנרל-אוברסט והוא שוכנע לחזור ולשרת בצבא. ביולי 1918 הודח מפקד הקורפוס ה-19 באלבניה לודוויג קונן הוראק פון הנקמפף ובאלטין התמנה במקומו. בספטמבר 1918 פתחו כוחות מדינות ההסכמה בחזית המקדונית בפיקודו של הגנרל לואי פראנשה ד'אספרה במתקפת בזק לאורך עמק הווארדאר.
לאחר התמוטטות הארמייה הבולגרית הראשונה, התקדמו במהירות הכוחות הסרבים והצרפתים מחד והקורפוס ה-16 האיטלקי מאידך לתוך אלבניה. הקורפוס ה-19 האוסטרו-הונגרי שסבל מאחוזים גבוהים של מלריה לא עמד במתקפה, הוכה ופתח בנסיגה מהירה לכוון מונטנגרו. באלטין הפעיל את מלוא השפעתו על כוחותיו והצליח להסיג אותם באופן מאורגן עד לגזרת מפרץ קוטור. ב-3 בנובמבר נכנע באלטין בראש כוחותיו לכוחות מדינות ההסכמה ופרש משירות צבאי. קרל באלטין הלך לעולמו בווינה ב-8 באפריל 1925 והוא בן 70 שנים.
הערות שוליים

↑  גנרל אוברסט היא דרגה הבכירה מגנרל וזוטרה מפילדמרשל.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1025987764  ISNI: 0000 0003 8308 5902  SUDOC: 166725250  VIAF: 315523062   WorldCat (עם VIAF): 315523062
קרטיס מרשל

קרטיס מרשל (באנגלית: Kurtis Marschall; נולד ב-25 באפריל 1997) הוא אתלט אוסטרלי, זוכה מדליית ארד באליפות עולם (בודפשט 2023) ופעמיים ברציפות אלוף חבר העמים הבריטי (גולד קוסט 2018 וברמינגהאם 2022) בקפיצה במוט.
ביוגרפיה

מרשל נולד באדלייד שבאוסטרליה.
ביוגרפיה > 2016 > סגן אלוף עולם עד גיל 20

באליפות העולם עד גיל 20 שנערכה ביולי בבידגושץ' שבפולין זכה במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 5.55 מטר.
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו שנערכה באוגוסט סיים במקום 15 בקפיצה במוט בתוצאה של 5.60 מטר.
ביוגרפיה > 2017

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בלונדון שבממלכה המאוחדת סיים במקום שביעי בקפיצה במוט בתוצאה של 5.65 מטר.
ביוגרפיה > 2018

באליפות העולם באולם שנערכה במרץ בברמינגהאם שבממלכה המאוחדת סיים במקום רביעי בקפיצה במוט בשיא אישי חדש של 5.80 מטר.
ביוגרפיה > 2018 > אלוף חבר העמים הבריטי

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו באפריל בגולד קוסט שבאוסטרליה זכה במדליית זהב בקפיצה במוט בתוצאה של 5.70 מטר.