stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מלון הנשיא
הערות שוליים

↑  בעל מלון הנשיא על פרשת ההלוואות , הצופה, 10 בנובמבר 1954
↑  אבן פינה לאגף שני במלון הנשיא, זמנים, 21 באוקטובר 1953
↑  פועלים מתפרעים  במלון "הנשיא", זמנים, 18 במרץ 1954
↑  נפתח מלון "הנשיא" בירושלים, דבר, 14 באפריל 1954
↑  מלון "הנשיא" יפתח היום, שערים, 13 באפריל 1954
↑  הרב הראשי הרצוג דורש הלוואה ממשלתית לעזרת מלון <<הנשיא>>, זמנים, 3 בנובמבר 1954
↑  שיף מוכן למכור את חלקו בבריכת השחיה, חרות, 24 במרץ 1958
↑  משרד האוצר יעניק 100 אלף ל"י לרכישת הבריכה ע"י "האגודה", חרות, 30 במאי 1958
↑  "בריכת המריבה" נמכרה, הַבֹּקֶר, 20 ביולי 1958
↑  בריכת המריבה נפתחת היום, למרחב, 28 ביולי 1958
↑  בעלי "מלון הנשיא" נדרש לסגור גם את הבריכה הפרטית, חרות, 21 ביולי 1958
↑  המועצה הדתית בירושלים נאשמת באפליה וכפיה, דבר, 29 בדצמבר 1958
↑  בקשת מלון "הנשיא" להכשר תובא בפני 5 שופטים, הצופה, 7 באפריל 1959
↑  אפריקה א"י תרכוש בתי מלון של המלונאי חיים שיף, מעריב, 29 במרץ 1990
↑  יואב יצחק, חיים שיף מציע למכירה מגרש בירושלים תמורת 12 מיליון דולר, מעריב, 23 במרץ 1988
יואב יצחק, חיים שיף מאיים לחסל את רשת בתי המלון שבבעלותו בגלל קשיים כספיים, מעריב, 18 באוגוסט 1988
↑  יותם נבין, האחרון של שיף - אחרי דיפלומט ואורגיל, נסגר גם מלון הנשיא, כל העיר, 26 בינואר 1990
↑  אלעזר לוין, ישרס קנתה 50% מקרקעות מלונות חיים שיף, חדשות, 22 באוקטובר 1990
↑  אבי פוזן, מלון הנשיא יוסב למגורים, כל העיר, 23 בפברואר 1990
↑  אורית בר-גיל, ‏ירושלים: מתחם למלון ישנה ייעודו ל-124 דירות, באתר גלובס, 20 במאי 2007
↑  רז סמולסקי, מלון הנשיא הנטוש בירושלים יהפוך לקומפלקס מלונאות ומגורים, באתר TheMarker‏, 5 באוגוסט 2014
↑  תמר רותם, קבוצת האמנות "בית ריק" כובשת את ירושלים, באתר הארץ, 31 ביולי 2013
↑  קותי פונדמינסקי, עסקת ענק בטלביה: אחרי עשרות שנים - נמכר מלון 'הנשיא' הנטוש, באתר mynet‏ ירושלים, 14 בפברואר 2021
↑  אלי אלון, "מלון הנשיא" - לא עוד "פיל לבן, באתר News1 מחלקה ראשונה, 25 בדצמבר 2022
↑  רנית נחום-הלוי, המלון בירושלים שנרכש ב-82 מיליון שקל - ונמכר ב-310 מיליון, באתר TheMarker‏, 7 בפברואר 2024
יובל ניסני, ‏עסקת ענק בירושלים: בכמה נמכר הפיל הלבן של שכונת טלביה?, באתר גלובס, 7 בפברואר 2024
↑  תביעה משפטית נגד האחראי למלון ננשיא, דבר, 9 באוקטובר 1952
↑  עמירם ברקת, ‏הכיף בעץ, באתר גלובס, 23 בספטמבר 2009
↑  אתר המרחב החברתי
חזית מלון הנשיא, 2023
קומה 1 בבניין טרם שיפוץ. אחת מארבע קומות זהות
בית קפה, גלריה וסטודיו לריקוד הפועלים בקומה הראשונה של מלון הנשיא לאחר השיפוץ
משחק תפקידים ממוחשב

משחק התפקידים הממוחשב "Blades of Exile"
משחק תפקידים ממוחשב (נקרא גם RPG, קיצור של role-playing games) הוא סוגה של משחקי מחשב המשלבת אלמנטים של משחקי הרפתקה או פעולה במשחק תפקידים. הסוגה נוצרה בהשראת משחקי התפקידים השולחניים, דוגמת מבוכים ודרקונים, ומהפכת המחשוב האישי של שנות ה-80 המוקדמות. השחקן מגלם דמות משחק בעולם-מערכה בעל יכולות המתפתחות לאורך המשחק.
עקב התפתחות המדיה האלקטרונית נמצאת הסוגה בתהליך מתמיד של רביזיה. מראשוני המשחקים, שהיו על טהרת הטקסט, עד לגרפיקה ברזולוציה גבוהה וממשק מתוחכם.
דמות השחקן במשחק תפקידים ממוחשב מתפתחת ומתחזקת תוך כדי המשחק, לרוב בהתאמה לדרגת הקושי ההולכת-ועולה. משחקים אלו הם שילוב של עולם משחקי המחשב עם משחקי התפקידים השולחניים, ורבים מהם מבוססים על משחקי תפקידים שולחניים ספציפיים או אף על עולמות מערכה ספציפיים בתוך משחקי תפקידים (כגון המשחק באלדורז גייט, המבוסס על שיטת מבוכים ודרקונים ומתרחש בעולם-המערכה ממלכות נשכחות).
מבין משחקי התפקידים הממוחשבים בולטים משחקי תפקידים המוניים ברשת הידועים כ-MMORPG. דוגמה למשחק שכזה הוא המשחק המצליח וורלד אוף וורקראפט של חברת בליזארד.
מאפייני משחקי תפקידים

ניתן למנות כמה מאפיינים של משחקי-תפקידים ממוחשבים הכוללים ביניהם:
התפתחות הדמות לפי רמות - בכל משחקי התפקידים קיימת התפתחות והתחזקות של הדמות תוך-כדי משחק. לרוב, התפתחות הדמות נעשית באמצעות שיטה של "נקודות ניסיון" ו"רמות" או "דרגות" (Levels). כאשר השחקן עובר אתגר מסוים, הוא מקבל כמות מסוימת של נקודות ניסיון בהתאם לקושי האתגר ולרמת הדמות שלו. כאשר השחקן צובר כמות מספיקה של נקודות ניסיון, רמת הדמות שלו עולה והוא מקבל יכולות חדשות בהתאם.
אווירה ותפאורה - משחקים אלו מתרחשים בדרך-כלל, אם לא תמיד, בעולם בדיוני. העולם הזה יכול להיות דומה לעולם האמיתי במובנים מסוימים, כגון משחקי פנטזיה אשר לוקחים השראה מהתקופה ההיסטורית של ימי הביניים, או משחקי מדע בדיוני בהם מופיעים פיתוחים דמיוניים של טכנולוגיות קיימות.
משימות - המשחק לרוב מבוסס משימות. השחקן מקבל על עצמו מטלות שונות שעליו לבצע על מנת להתקדם במשחק. במשחקים רבים, נוסף על המשימות אותן חייב השחקן להשלים על מנת לנצח במשחק, ישנן גם משימות אפשריות נוספות, אשר מעניקות לשחקן הטבות כגון נקודות ניסיון או כלים שימושיים.
הגדרות משחקי תפקידים

קיימות דעות חלוקות לגבי מה ניתן להגדיר כמשחק תפקידים ומה לא. ההגדרה הרחבה ביותר כוללת כל משחק פעולה או הרפתקאות בו קיימת עלילה כלשהי, ובו מופיעים מאפייני הסוגה. משחקי מכות דוגמת מורטל קומבט אינם נחשבים כמשחקי תפקידים, כיוון שאין בהם כל התייחסות לעלילה ואין התפתחות של הדמויות.
גיימרים אחרים טוענים שכדי שמשחק-מחשב יוכל להחשב למשחק תפקידים, משחק צריך לכלול דיאלוג בין הדמויות, כאשר לשחקן אפשרות בחירה מה לומר. זוהי ההגדרה הנפוצה בקרב שחקני משחקי התפקידים השולחניים, כיוון שמשחקי מחשב שעונים על הגדרה זו הם דומים יותר למשחקי תפקידים הקלאסיים. עיקר המשחקים העונים על הגדרה זו מבוססים על שיטות משחקי-תפקידים קיימות, כגון באלדורז גייט ונוורווינטר נייטס אשר מבוססים על שיטת מבוכים ודרקונים.
המחמירים ביותר עם ההגדרה טוענים, שמשחק תפקידים צריך להתמקד במשחק האופי של הדמות, ולא בקרבות. לפעולותיו של השחקן צריכה להיות השפעה ממשית על עלילת המשחק, דמויות צריכות להתייחס אליו באופן שונה בהתאם לפעולות שהוא מבצע, ו"התפתחות הדמות" צריכה להיות יותר עמוקה מאשר הפיכתה למהירה או חזקה יותר. ישנם הטוענים שמשחקים כגון פליינסקייפ: טורמנט ופולאוט הם בין היחידים שראויים באמת להיקרא משחקי-תפקידים ממוחשבים.
תת-ז'אנרים

משחקי תפקידים ממוחשבים כוללים מגוון תת-ז'אנרים. חלק מתתי הז'אנרים הפופולריים ביותר הם:
משחק פעולה-תפקידים (ARPG) - משחקים המשלבים אלמנטים מז'אנר משחק התפקידים עם אלמנטים מז'אנר משחק הפעולה. משחקים בולטים בתת-סוגה זו כוללים בין היתר את "Cyberpunk 2077" ומשחקי "Dark Souls".
Dungeon crawler - משחקים המתמקדים בפתרון חידות ובחקר מבוך סבוך תת-קרקעי עצום אשר לרוב מלא באויבים בהם צריכים להילחם. משחקים בולטים בתת-סוגה זו כוללים בין היתר את "דיאבלו" ו"האדס".
משחק תפקידים המוני ברשת - משחקים המתרחשים בעולמות וירטואליים נרחבים מקוונים בהם השחקנים יכולים ליצור ולבצע התאמות אישיות לדמויות שלהם, לחבור לצוות הכוללים שחקנים אחרים שמחוברים גם הם למשחק, ולחקור יחד עימם את עולם המשחק. משחקים בולטים בתת-סוגה זו כוללים בין היתר את "וורלד אוף וורקראפט", "מייפל סטורי" וסדרת משחקי "Final Fantasy".
משחק תפקידים טקטי - משחקים המשלבים אלמנטים מז'אנר משחקי התפקידים ואלמנטים מז'אנר משחקי האסטרטגיה. משחקים בולטים בתת-סוגה זו כוללים בין היתר את סדרת משחקי "Fire Emblem" וסדרת משחקי "XCOM".
דוגמאות בולטות

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  שנות ה-80 של המאה ה-20 1981 - Ultima I: The First Age of Darkness(אנ')  1986 - Dragon Quest (אנ')  1986 - The Legend Of Zelda  1987 - Final Fantasy I  1987 - Might and Magic (אנ')  1987 - Dungeon Master (אנ')  1989 - Quest for Glory: So You Want to Be a Hero שנות ה-90 של המאה ה-20 1991 - Ultima Underworld: The Stygian Abyss (אנ')  1994 - The Elder Scrolls: Arena(אנ')  1996 - Super Mario RPG: Legend of the Seven Stars  1996 - The Elder Scrolls II: Daggerfall (אנ')  1996 - דיאבלו  1997 - Ultima Online (אנ')  1997 - Final Fantasy VIII  1997 - Fallout  1999 - EverQuest (אנ') |  העשור הראשון של המאה ה-21 2000 - דיאבלו 2  2000 - באלדורז גייט 2  2001 - רונסקייפ  2002 - Kingdom Hearts  2003 - מייפל סטורי  2003 - אמיו אונליין  2004 - וורלד אוף וורקראפט  2005 - Guild Wars Prophecies  2006 - The Elder Scrolls IV: Oblivion (אנ')  2007 - The Witcher (אנ')  2007 - Mass Effect העשור השני של המאה ה-21 2011 - The Witcher 2: Assassins of Kings (אנ')  2011 - The Elder Scrolls V: Skyrim (אנ')  2012 - דיאבלו 3  2013 - The Elder Scrolls Online (אנ')  2015 - Fallout 4  2015 - The Witcher 3: Wild Hunt  2015 - אנדרטייל  2016 - Final Fantasy XV (אנ')  2017 - Horizon Zero Dawn  2018 - Assassin's Creed Odyssey  2019 - פוקימון חרב ומגן |  שנות ה-20 של המאה ה-21 2020 - Cyberpunk 2077  2020 - Assassin's Creed Valhalla  2020 - מיינקראפט דאנג'נס  2022 - Elden Ring  2023 - Hogwarts Legacy  2023 - באלדורז גייט 3  2023 - דיאבלו 4 |
ראו גם

משחק תפקידים
משחק תפקידים המוני ברשת
משחק הרפתקה ממוחשב
קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
משחק פעולה ממוחשב
משחק מחשב
צילום של משחק ה-ARPG החינמי "Tales of Trolls & Treasures"
משחק מקדים

איור מאת מרטין ואן מאלה המציג זוג במשחק מקדים
משחק מקדים (מכונה גם פורפליי; מאנגלית: Foreplay) הוא מגוון מעשים רגשיים, פיזיים ומיניים, בין בני זוג המובילים בדרך כלל ליחסי מין. משחק מקדים יכול לכלול כל דבר שיוצר עוררות מינית, והוא שונה בין תרבויות באופן הגדרתו ואורכו. משחק מקדים יכול להתקיים בכל מקום, זמן, מצב ולכלול פעילויות מיניות שונות ומגוונות כגון נשיקות, מגע, הסרת בגדים, סקסטינג, משחקים מיניים, משחקי תפקידים, ביטויים מילוליים, מבט, ריקוד או לבוש ארוטי, מוזיקה, אביזרי מין, נרות, אווירה רומנטית, סרטים פורנוגרפיים, מין אוראלי, ועוד.
תפקידו של המשחק המקדים

משחק מקדים הוא בעל חשיבות פסיכולוגית, פיזיולוגית וביולוגית. מבחינה פסיכולוגית, משחק מקדים מפחית מחסומים רגשיים ומשפר את האינטימיות הרגשית בין בני הזוג. העוררות המינית יכולה להתרחש על ידי גירוי פיזי, ויזואלי (תמונות או סרטים פורנוגרפיים), מילולי או פסיכולוגי, לדוגמה באמצעות פנטזיה מינית. מבחינה פיזיולוגית, ישנה זרימת דם מוגברת לאיברי המין בזמן עוררות מינית, אשר מובילה לזקפה בדגדגן, גודש בשפתיי הפות וזקפה של הפין. השפעות פיזיולוגיות נוספות מתבטאות בהתכווצויות רצוניות ולא רצוניות באיברי המין וביתר שרירי הגוף, דופק ונשימה מוגברים, אדמומיות בחזה והפרשת נוזלי גוף המשמנים את איברי המין לקראת קיום יחסי המין. מבחינה ביולוגית, משחק מקדים עשוי להגדיל את שיעור הפריון משום שהוא מעלה את השפעת הורמוני הנוירוהיפופיזה ובכך מגביר את ספירת הזרע, דבר שעשוי להעלות את הסיכוי להפריה.
משחקים מקדימים מיניים וחברתיים

משחק מקדים נתפס לרוב כפעולה מקדימה לקיום יחסי מין, אך למעשה הוא מתקיים גם בפן החברתי ואינו קשור בהכרח לפעילות מינית. תפקידו של המשחק המקדים הוא לייצר מתח וציפייה וכולל בתוכו רגשות, אסוציאציות, זיכרונות, חלומות, משאלות והקשרים לקראת דבר מסוים שהולך להתרחש בהמשך. בדומה לפלירטוט, משחק מקדים מייצר אנרגיה באמצעות מגוון אפשרויות ועשוי להוביל למתח מיני בלבד או לקיום יחסי מין, והוא בונה את המתח למען ההנאה ולא למען השיא.
הבדלים בין המינים

במחקרים שונים נמצאו הבדלים בצרכים וברצונות המיניים בין שני המינים. נשים ציינו כי למשחק מקדים חשיבות רבה במפגש המיני והן נהנות ממנו יותר מאשר מיחסי המין עצמם, לעומת גברים שציינו כי יחסי המין (החדירה) הם החלק החשוב והמהנה. הסיבה לכך היא שנשים מגיעות לאורגזמה לרוב על ידי גירוי אזורים ארוגניים - שדיים, פטמות ודגדגן, אשר מקבלים יותר יחס במשחק המקדים. גברים מעדיפים להגיע לסיפוק מיני (אורגזמה) בחדירה, אף על פי שהם יכולים להגיע אליו גם מאקטים מיניים המתרחשים במשחק המקדים. תקשורת ופתיחות בנושא בין המשתתפים יסייעו בהגעה לסיפוק מיני הדדי.
מחקר שנעשה בקרב 152 זוגות הטרוסקסואליים בדק את משך הזמן הרצוי והמצוי של משחק מקדים וקיום יחסי מין בין המינים. עבור שני המינים משך הזמן הרצוי הן למשחק המקדים והן ליחסי מין היה ארוך מהמצוי. לגברים הייתה העדפה למשך זמן ארוך יותר של יחסי מין הכוללים חדירה בהשוואה לבנות הזוג, אך לא היה הבדל בין המינים במשך הזמן הרצוי של המשחק המקדים.
משחק מקדים מסביב לעולם

ברחבי העולם קיימת קשת רחבה של התנהגויות שיכולות להיחשב כפעילות מינית והן מוכתבות על ידי האמונות, הניסיונות והמעשיים המיניים של אותה חברה. למשל, ברוב החברות הטרום-אורייניות גיפוף נעשה רק כהקדמה לקיום יחסי מין – כלומר כמשחק מקדים – ולא כמטרה בפני עצמה. עם זאת, בחלקים מסוימים של אפריקה שמדרום לסהרה, הוא משמש כתחליף למשגל לפני הנישואין על מנת לשמר את הבתולים ולהימנע מהריון. יש שונות רבה בטכניקות ליטוף ומשחק מקדים. למשל, נשיקות אינן בשום אופן אוניברסליות. במחקר שבדק 168 תרבויות שונות נמצא כי לפחות במחציתן לא נהוג להתנשק בצורה רומנטית. בעוד שחברות מסוימות מדגישות את התפקיד האירוטי של השד הנשי, אחרות - כמו הסינים - נותנות לו מעט תשומת לב, ובחברות מסוימות גירוי אוראלי של השד נחשב לא הולם משום הדמיון לפעולת היניקה של תינוקות.
ביקורת על המושג

המונח משחק מקדים הוא חלק משיח חברתי לפיו יחסי מין מלאים מוגדרים כמין עם חדירה, ומוגדר מפרספקטיבה גברית הטרוסקסואלית. הגדרת החדירה כמין ה"אמיתי" היחיד, והשאר כ"הקדמה" ל"אירוע המרכזי", מייצרת תודעה חברתית הנמדדת לפי הנאת הגברים ביחסי המין ולא מאפשרת מקום להנאה המינית בקרב הנשים. מבקרי גישה זו מקדמים את שינוי השיח לבניית תודעה חברתית רחבה של שוויוניות מינית בין גברים לנשים והכרת מגוון הפרקטיקות המיניות הקיימות, אשר באמצעותן ניתן להגיע להנאה מינית.
מלון המכבים (לטרון)

| --- | --- |
מלון המכבים חלקו האחורי הפונה לחצר
מלון המכבים חלקו האחורי הפונה לחצר
 מיקום:  מתחם מנזר לטרון
 חדרים:  3 אולמות
 קומות:  2
 בעלות:  אלכסנדר הווארד ואמיל בטאט כיום: המסדרים הבנדיקטינים, הציסטרציאנים והטראפיסטים
 בניית המלון
 תאריך פתיחה:  1873
 קואורדינטות:  31°50′03″N 34°58′55″E﻿ / ﻿31.834106°N 34.981976°E﻿ / 31.834106; 34.981976
  (למפת השפלה מוגדלת) מלון המכבים(למפת השפלה רגילה) מלון המכבים(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלון המכבים(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום מלון המכבים
 
חזיתו של מלון מכבים שפנתה לכוון הכביש הראשי לירושלים
מלון המכבים היה מלון שהוקם על ידי אלכסנדר הווארד בשלהי המאה ה-19 באזור לטרון כדי לשרת את התיירים בדרכם בת היומיים מיפו לירושלים. המלון פעל תקופה קצרה עד שהחלה לפעול מסילת הרכבת יפו–ירושלים שהפכה להיות הדרך המועדפת על התיירים להגיע לירושלים. לאור הירידה בשימוש במלון הוא נמכר למסדר הנוצרי שהחזיק את מנזר לטרון והפך להיות חלק ממתחם המנזר.
רקע

במשך מאות שנים משכה אליה ירושלים עולי רגל מכל העולם שהגיעו לחופי ארץ ישראל (לרוב לנמל יפו) ומשם המשיכו לירושלים. עד אמצע המאה ה-19 לא הייתה דרך סדורה לעיר והעולים עשו את דרכם על גבי חיות משא או ברגל במסע שנמשך מספר ימים. באמצע המאה-19 נסללה דרך מסודרת בין יפו לירושלים ואף החל שירות עגלות מסודר בין שתי הערים במסע שקוצר ליומיים.
על אלכסנדר הווארד

אלכסנדר הווארד היה נוצרי מרוני בשם איסכנדר עוואד שמשפחתו העמידה הגיעה ליפו ממלטה ורכשה קרקעות רבים בעיר ובסביבתה במהלך המאה ה-19. עווד, שקיבל חינוך מערבי, החליט לשנות את שמו לשם בעל "ניחוח" מערבי ובחר בשם אלכסנר הווארד. הווארד יצר קשר עם סוכנות הנסיעות העולמית תומאס קוק ובנו וב-1860 מונה לסוכן הראשי שלהם בארץ ישראל ואף פתח משרד נסיעות ביפו. ב-1866 חבר הווארד לרולה פלויד, שהתיישב במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו והיה מדריך תיירים, כדי לספק שירותים כוללים לעולי רגל נוצרים שהגיעו ליפו בדרכם לירושלים. כחלק משירותים המוצעים למבקרים, הקים הווארד את המלון בלטרון.
בנוסף למלון בלטרון הקים הווארד עוד 2 מלונות בארץ:
"מלון הווארד" ביפו - נבנה ב-1887 ברחוב רזיאל 14-16. מול בית מלון זה (ברחוב רזיאל 15) בנה הווארד את ביתו.
"מלון הווארד" בירושלים שהוקם ב-1891.
ההיסטוריה של המלון בלטרון

בתקופה בה ארגן הווארד את הביקורים של עולי הרגל בירושלים ארכה הנסיעה בכרכרות יומיים ולכן יזם הקמת מלון בחצי הדרך שיאפשר למטיילים ללון במקום נוח במקום בחיק הטבע. לשם כך חבר הווארד לשותף בשם אמיל בטאט ויחד הקימו מלון בן 2 קומות בקרבת הדרך הראשית לירושלים וקראו לו "מלון המכבים". המלון הושלם ב-1873 ושימש את עולי הרגל בשנים הבאות. במסגרת חבילת המסע שהציעו הווארד ופלויד נכללו גם האתרים הקדושים לנצרות באזור אמאוס שממזרח למלון.
ב-1892 נחנכה מסילת הרכבת יפו–ירושלים שקיצרה את זמן המסע מיומיים ל-4 שעות והפכה לדרך המועדפת על הצליינים להגיע לירושלים. עם הירידה בהיקף האורחים במלון החליטו הווארד ובטאט למכור אותו. תחילה פנו לקבוצת עולים יהודים, בראשות יחיאל ברי"ל כדי שיקימו במקום מושבה אך ניסיון זה לא צלח בגלל המחיר הגבוה שביקש הווארד עבור המלון. בהמשך מכרו את בית המלון לנזיר הטרפיסטי לואי וילה שנשלח לארץ ישראל מטעם מסדרו ב-1887 במטרה להקים פה מנזר ואחרי ששוטט בארץ בחר את לטרון כמקום מתאים להקמתו. הקמת המנזר החלה ב-1890 כשבאותה תקופה התאחסנו וילה וחבריו בבית המלון עד שרכשו אותו ב-1892.
מבנה המלון

המלון בן 2 הקומות כלל 3 אולמות שינה שלא איפשרו פרטיות רבה אך התאימו לעולי הרגל ששהו בו רק לילה אחד. בחזיתו נבנתה מרפסת גדולה הפונה לכוון הדרך הראשית. בחלקו האחורי של המלון נבנתה מרפסת עץ גדולה וכן נבנה גרם מדרגות לקומה השנייה. בקומה התחתונה ניכרים קשתות שתומכות בקומה העליונה. המבנה כוסה בגג רעפים אפורות. בחצר המלון הוקם מבנה נוסף עבור העגלות והציוד של עולי הרגל.
בחזית המלון מיתמרים מספר עצי דקל מתקופת הקמת המלון.
המלון בעת החדשה

לפי כתובת שקיימת על המבנה הוא שימש, עוד לפני מלחמת העצמאות, כבית ספר לילדי כפרי הערבים בסביבה ובמיוחד ילדי הכפר השכן עמואס.
נכון ל-2021 הקומה התחתונה של מבנה המלון משמשת את אנשי המנזר ועובדיו לאחסון כלי עבודה וכן כאזור מנוחה ואכילה לעובדים.
לקריאה נוספת

יוחנן כהן-ישר, יומן בלתי ידוע של מנזר השתקנים בלטרון, הוצאת אריאל (100-101), 1994, עמודים 96–103
קורט גרונוולד, לתולדות המלונאות בארץ ישראל, הוצאת אריאל (55-56), 1988, עמודים 98–103
הערות שוליים

↑  בהמשך הרחיב הווארד את עסקי התיירות והציע מסלולי טיול בארץ ישראל, לבנון ומצרים
↑  לדברי אחד ממנהלי המנזר המבנה הוקם כח'אן כבר במאה ה-18 אולם לא נמצאו עדויות כתובות על כך
↑  יצחק זיו-אב, הכותל למכירה, מעריב, 26 במאי 1978
↑  יש להניח שהגג הקיים אינו הגג המקורי וייתכן שלא היה למלון המקורי גג כלל
מרקו בלינלי

| --- | --- |

בלינלי בשנת 2018
 לידה:  25 במרץ 1986 (בן 38) סן ג'ובאני פרסיסטו שבאיטליה
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.96 מטר
 דראפט:  בחירה מספר 18, 2007 גולדן סטייט ווריורס
 קבוצות כשחקן
 2001–2003 2003–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2012 2012–2013 2013–2015 2015–2016 2016–2017 2017–2018 2018 2018–2020 2020–:  וירטוס בולוניה פורטיטודו בולוניה גולדן סטייט ווריורס טורונטו ראפטורס ניו אורלינס הורנטס שיקגו בולס סן אנטוניו ספרס סקרמנטו קינגס שארלוט הורנטס אטלנטה הוקס פילדלפיה 76   סן אנטוניו ספרס וירטוס בולוניה
 הישגים כשחקן
 זכייה באליפות ה-NBA‏ (2014) זכייה באליפות הליגה האיטלקית (2005) זכייה בגביע הליגה האיטלקית (2005)
מרקו סטפאנו בלינלי (באיטלקית: Marco Stefano Belinelli; נולד ב-25 במרץ 1986) הוא כדורסלן איטלקי, המשחק בעמדת הקלע בקבוצת וירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית. בין השנים 2007–2020 שיחק עבור תשע קבוצות שונות בליגת ה-NBA. כמו כן, הוא שחקנה של נבחרת איטליה בכדורסל.
קריירה > איטליה

בלינלי החל את הקריירה שלו בקבוצת וירטוס בולוניה מהליגה האיטלקית, בשנת 2001. הוא חבר בווירטוס לשחקן NBA אחר לעתיד, מאנו ג'ינובילי, שייעץ לו במהלך תקופתו בקבוצה. ב-2003 עבר בלינלי לקבוצת פורטיטודו בולוניה.
כבר בעונתו הראשונה בפורטיטודו בולוניה, עונת 2003/2004, העפיל בלינלי עם קבוצתו עד לגמר היורוליג, לאחר ניצחון בחצי גמר הפיינל פור על מונטפסקי סיינה. בגמר הפסידה הקבוצה למכבי תל אביב. בעונת 2004/2005 זכה בלינלי עם קבוצתו באליפות איטליה הראשונה שלו, לאחר ניצחון בסדרת הגמר בתוצאה 1-3 על אולימפיה מילאנו. בעונה שלאחר מכן הגיע בלינלי עם פורטיטודו בולוניה בפעם השלישית ברציפות לסדרת הגמר, אך הפסיד עמה לבנטון טרוויזו.
עונת 2006/2007 הייתה הטובה ביותר של בלינלי, כשהיה מלך הסלים של קבוצתו בעונה זו עם 16 נקודות בממוצע למשחק. אף על פי כן, הוא לא נחל עם הצלחה קבוצתית עם פורטיטודו, שסיימה במקום ה-13 בלבד בליגה האיטלקית והודחה כבר בסיבוב הראשון של היורוליג.
קריירה > ליגת ה-NBA

בשנת 2007 נרשם בלינלי לדראפט ה-NBA. הוא נבחר במקום ה-18 על ידי גולדן סטייט ווריורס והצטרף אליה. בעונת הרוקי שלו בליגת ה-NBA, עונת 2007/2008, מיעט לקבל דקות משחק, וקלע 2.9 נקודות בממוצע בלבד ב-33 משחקים. בעונה הבאה, 2008/2009, השתפר בלינלי בצורה ניכרת וקלע 8.9 נקודות ב-21 דקות בממוצע למשחק, אך לא הצליח להעפיל עם קבוצתו למשחקי הפלייאוף.
בקיץ 2009 עבר בלינלי בטרייד לקבוצת טורונטו ראפטורס, תמורת דווין ג'ורג'. בטורונטו חבר בלינלי לשחקן איטלקי אחר, אנדראה ברניאני.
באוגוסט 2010, עבר בלינלי בטרייד לניו אורלינס הורנטס בתמורה לג'וליין רייט.
ב-24 ביולי 2012 בלינלי חתם בשיקגו בולס.
לאחר עונה אחת בשיקגו חתם בסן אנטוניו, עמה זכה באליפות עונת 2013/2014. באותה עונה זכה בלינלי גם בתחרות השלשות במסגרת סוף-שבוע האולסטאר.
ב-13 ביולי 2015 חתם בלינלי על חוזה בסקרמנטו קינגס.
ביולי 2016 נשלח בטרייד לשארלוט הורנטס בתמורה לרוקי מלאכי ריצ'רדסון.
ביוני 2017 הועבר בטרייד לאטלנטה הוקס, יחד עם מיילס פלאמלי, בתמורה לדווייט הווארד. לאחר 52 במדי ההוקס שוחרר בלינלי מהקבוצה.
בפברואר 2018 חתם בלינלי על חוזה בפילדלפיה 76' עד סיום עונת 2017/2018.
לקראת עונת 2018/2019 חתם על חוזה לשנתיים בסן אנטוניו ספרס, בה שיחק בעבר בין השנים 2013–2016.
קריירה > החזרה לאיטליה

לקראת עונת 2020/2021 עזב את ליגת ה-NBA, לאחר 13 עונות רצופות, וחתם על חוזה בקבוצת וירטוס בולוניה, בה החל את קריירת המשחק בשנת 2001.
נבחרת לאומית

בלינלי שיחק לראשונה עבור נבחרת איטליה  בגיל 20, בטורניר בינלאומי באליפות העולם 2006 שהתקיימה ביפן. הוא היה מהשחקנים החשובים בנבחרתו בטורניר וקלע 13.7 נקודות בממוצע למשחק, אך הודח עמה בשמינית הגמר לאחר הפסד לנבחרת ליטא.
בלינלי שיחק עם נבחרת איטליה גם באליפות אירופה 2007. הוא היה מהשחקנים המצטיינים בטורניר, כאשר קלע 15.5 נקודות בממוצע למשחק והיה מלך הסלים של איטליה. עם זאת, הוא הודח עם נבחרתו בסיבוב השני של אליפות אירופה ולא הצליח להעפיל עמה לאולימפיאדת בייג'ינג.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בעונה הסדירה

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007/2008 | גולדן סטייט | 33 | 0 | 7.3 | 0.387 | 0.390 | 0.778 | 0.4 | 0.5 | 0.2 | 0.0 | 2.9 |
| 2008/2009 | גולדן סטייט | 42 | 23 | 21.0 | 0.442 | 0.397 | 0.769 | 1.7 | 2.1 | 0.9 | 0.0 | 8.9 |
| 2009/2010 | טורונטו | 66 | 1 | 17.0 | 0.406 | 0.380 | 0.835 | 1.4 | 1.3 | 0.6 | 0.1 | 7.1 |
| 2010/2011 | ניו אורלינס | 80 | 69 | 24.5 | 0.437 | 0.414 | 0.784 | 1.9 | 1.2 | 0.5 | 0.1 | 10.5 |
| 2011/2012 | ניו אורלינס | 66 | 55 | 29.8 | 0.417 | 0.377 | 0.783 | 2.6 | 1.5 | 0.7 | 0.1 | 11.8 |
| 2012/2013 | שיקגו | 73 | 27 | 25.8 | 0.395 | 0.357 | 0.839 | 1.9 | 2.0 | 0.6 | 0.1 | 9.6 |
| 2013/2014 | סן אנטוניו | 80 | 25 | 25.2 | 0.485 | 0.430 | 0.847 | 2.8 | 2.2 | 0.6 | 0.1 | 11.4 |
| 2014/2015 | סן אנטוניו | 62 | 9 | 22.4 | 0.423 | 0.374 | 0.848 | 2.0 | 1.5 | 0.5 | 0.0 | 9.2 |
| 2015/2016 | סקרמנטו | 68 | 7 | 24.6 | 0.386 | 0.306 | 0.833 | 1.7 | 1.9 | 0.5 | 0.0 | 10.2 |
| 2016/2017 | שארלוט | 74 | 0 | 24.0 | 0.429 | 0.362 | 0.893 | 2.4 | 2.0 | 0.6 | 0.1 | 10.5 |
| 2017/2018 | אטלנטה | 52 | 1 | 23.3 | 0.411 | 0.372 | 0.927 | 1.9 | 2.0 | 0.9 | 0.1 | 11.4 |
| 2017/2018 | פילדלפיה | 28 | 1 | 26.3 | 0.495 | 0.385 | 0.870 | 1.8 | 1.6 | 0.7 | 0.3 | 13.6 |
| 2018/2019 | סן אנטוניו | 79 | 1 | 23.0 | 0.413 | 0.372 | 0.903 | 2.5 | 1.7 | 0.4 | 0.1 | 10.5 |
| 2019/2020 | סן אנטוניו | 57 | 0 | 15.5 | 0.392 | 0.376 | 0.828 | 1.7 | 1.2 | 0.2 | 0.0 | 6.3 |
| קריירה |  | 860 | 219 | 22.7 | 0.424 | 0.376 | 0.846 | 2.1 | 1.7 | 0.6 | 0.1 | 9.7 |
↑  בשל שביתת שחקנים ב-NBA התקיימו בעונת 2011/2012 66 משחקים בלבד.
סטטיסטיקות הקריירה ב-NBA > בפלייאוף

| עונה | קבוצה | משחקים | חמישייה | דקות | אחוזים מהשדה | אחוזים משלוש | אחוזים מהקו | ריבאונדים | אסיסטים | חטיפות | חסימות | נקודות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | ניו אורלינס | 6 | 6 | 28.8 | 0.365 | 0.308 | 1.000 | 0.8 | 0.7 | 0.8 | 0.0 | 9.7 |
| 2013 | שיקגו | 12 | 7 | 27.1 | 0.411 | 0.340 | 0.879 | 2.9 | 2.6 | 0.4 | 0.0 | 11.1 |
| 2014 | סן אנטוניו | 23 | 0 | 15.5 | 0.444 | 0.421 | 0.955 | 2.3 | 0.8 | 0.1 | 0.0 | 5.4 |
| 2015 | סן אנטוניו | 7 | 0 | 16.6 | 0.513 | 0.467 | 0.846 | 1.9 | 1.4 | 0.3 | 0.0 | 9.3 |
| 2018 | פילדלפיה | 10 | 0 | 27.3 | 0.406 | 0.348 | 0.871 | 2.1 | 2.0 | 0.7 | 0.0 | 12.9 |
| 2019 | סן אנטוניו | 7 | 0 | 18.7 | 0.368 | 0.381 | 0.833 | 1.9 | 1.1 | 0.0 | 0.3 | 5.9 |

| קריירה |  | 65 | 13 | 21.1 | 0.416 | 0.375 | 0.890 | 2.1 | 1.4 | 0.3 | 0.0 | 8.5 |
הערות שוליים

| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2015132605  VIAF: 75144648423218811833   WorldCat (עם VIAF): 75144648423218811833
מריה, נסיכת יוון ודנמרק

מריה, נסיכת יוון ודנמרק (ביוונית: Πριγκίπισσα Μαρία της Ελλάδας; ‏3 במרץ 1876 - 14 בדצמבר 1940), הייתה נסיכה יוונית, בתו של מלך יוון גאורגיוס הראשון, ונכדתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק (וצאצאית לשושלת האצולה הגרמנית-דנית בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג).