stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
קסניה סבטלובה
הערות שוליים

↑  יהודה גולן, ואז הגיע הטלפון מציפי לבני, באתר מודיעין ניוז, 18 במרץ 2015
↑  אושיק פלר גיל, נעים להכיר: הח"כיות החדשות במחנה הציוני, באתר סלונה, 1 באפריל 2015
1 2  סמדר שיר, אחו"כיות, "ידיעות אחרונות", 20 במרץ 2015
↑  קסניה סבטלובה, יומן תחריר: מהפכה 2.0, באתר ישראל היום, 5 ביולי 2013
↑  קסניה סבטלובה, תוניסיה: עתיד חדש־ישן, באתר ישראל היום, 26 בדצמבר 2014
↑  קסניה סבטלובה, תקשורת המונים ויחסי ישראל-ערב, באתר News1 מחלקה ראשונה, 29 באוקטובר 2013
↑  Israel, our ally, באתר ג'רוזלם פוסט, 31 באוגוסט 2010 (באנגלית)
↑  Erasing Ezekiel's Jewish identity, באתר ג'רוזלם פוסט, 17 בינואר 2010 (באנגלית)
↑  קסניה סבטלובה, הורסים את בתי הכנסת, באתר ישראל היום, 31 באוקטובר 2014
↑  קסניה סבטלובה, בזאר הנשים של דאעש, באתר ישראל היום, 28 בנובמבר 2014
↑  יהונתן ליס, השריון של לבני: אשת התקשורת קסניה סבטלובה, באתר הארץ, 18 בינואר 2015
↑  טל שניידר, ‏ח"כ קסניה סבטלובה עוזבת את התנועה של ציפי לבני, באתר גלובס, 29 בינואר 2019
↑  דבריה של סבטלובה בכנסת ישראל ערוץ הכנסת 2015
↑  ראו אתר הכנסת
↑  ראו דבריה בכנסת אתר ערוץ הכנסת והפייסבוק האישי שלה 2015
↑  nrg חדשות, בלי הרבנות: ח"כ סבטלובה התחתנה באיי סיישל, באתר nrg
↑  הודעה בחשבון הטוויטר של סבטלובה.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007298876305171  ISNI: 0000 0004 0210 5447  LCCN: no2021123366  VIAF: 297393851   WorldCat (עם VIAF): 297393851 
קסניה סבטלובה לצד יצחק הרצוג, 2015
ח"כ קסניה סבטלובה (שלישית מימין מבין היושבים לשולחן), בדיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות
סבטלובה נפגשת בריגה עם חבר הסאימה (הפרלמנט של לטביה) היהודי בוריס צילביץ' (אנ'), יוני 2017
ראלף טורס

ראלף דליון גררו טורס (באנגלית: Ralph Deleon Guerrero Torres; נולד ב-6 באוגוסט 1979) הוא פוליטיקאי אמריקאי, חבר המפלגה הרפובליקנית שכיהן מטעמה כמושל איי מריאנה הצפוניים בין 29 בדצמבר 2015 ל-9 בינואר 2023. מ-2014 ועד השבעתו למושל כיהן בתפקיד סגן המושל.
ביוגרפיה

טורס הוא יליד סאיפאן, עיר הבירה של איי מריאנה הצפוניים, טורס סיים את לימודיו התיכוניים ב-1996 וכ-5 שנים לאחר מכן קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת המדינה של בויסי וב-2004 החל לעבוד בחברה שהקים יחד עם אחיו, חברת עורכי דין.
ביוגרפיה > קריירה פוליטית

בבחירות הכלליות שנערכו על תפקיד מושל הטריטוריה ב-2014 היה טורס המועמד הרפובליקני לתפקיד סגן המושל, כאשר המועמד אלוי אינוס (אנ') היה מועמד להיות המושל עצמו, אינוס וטורס זכו בבחירות ובהתאם לכך הושבע טורס לתפקיד סגן המושל ב-12 בינואר 2015.
בשנת 2008 זכה טורס במושב בבחירות לבית הנבחרים של איי מריאנה הצפוניים ושמר על מושבו גם בבחירות שנערכו ב-2010 וכיהו במגוון תפקידים, בין 2010 ל-2015 היה יו"ר ועדת הבריאות והרווחה של בסנאט המקומי.
ב-29 בדצמבר 2015 נפטר אינוס במהלך החלמתו מניתוח לב פתוח שעבר, בעקבות כך הושבע טורס לתפקיד המושל.
באוגוסט 2018 אישר טורס חוק שבמסגרתו תקודם באיים לגליזציה של קנאביס, במסגרת הלגליזציה יחלו להנפיק רישיונות למכירת הסם וצריכתו או החזקתו תהפוך לחוקית.
ביוגרפיה > חשדות לפלילים

ב-7 בנובמבר 2019 ביצע ה-FBI חיפש במשרדו, ביתו ועל משרד עורכי הדין של אחיו בניסיון למצוא הוכחות המקשרות את טורס להאשמות שעומדות נגדו, האשמות כוללות בין היתר הלבנת הון, קשירת קשר והונאה.
עוד באותו החודש קרא בית הנבחרים של איי מריאנה הצפוניים (אנ') להדיח את טורס על רקע חקירתו המתמשכת של ה-FBI בעניינו.
חיים אישיים

טורס נשוי ואב לשישה.
הערות שוליים

↑  "Commonwealth Election Commission - Election 2014 Results". אורכב מ-המקור ב-30 בנובמבר 2014. נבדק ב-3 במאי 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  "Ralph DLG. Torres biography". Commonwealth of the Northern Mariana Islands Governor's Office. אורכב מ-המקור ב-28 ביולי 2016. נבדק ב-15 באוקטובר 2015. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  Rabago, Mark (29 בדצמבר 2015). "Gov. Eloy Inos Passes Away". Saipan Tribune. אורכב מ-המקור ב-1 בינואר 2016. נבדק ב-29 בדצמבר 2015. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  שי פרידמן, יעד טרופי חדש לצרכני קנאביס: איי מריאנה אישרו לגליזציה, באתר מגזין קנאביס, ‏26 בספטמבר 2018
↑  "Feds seek evidence of wire fraud, money laundering investigation in CNMI". The Guam Daily Post. 14 בנובמבר 2019. נבדק ב-14 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Call for impeachment of CNMI governor". Radio New Zealand. 19 בנובמבר 2019. אורכב מ-המקור ב-19 בנובמבר 2019. נבדק ב-19 בנובמבר 2019. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1198280859  VIAF: 4566157282930003640000   WorldCat (עם VIAF): 4566157282930003640000
מיהאי טומפה

| --- | --- |

 לידה:  28 בספטמבר 1817 רימאסומבט (כיום רימבסקה סובוטה), אז מחוז גמר בפלווידק (דרום סלובקיה) בממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרית 
 פטירה:  30 ביולי 1868 (בגיל 50) האנווה, אז בפלווידק, בממלכת הונגריה, האימפריה האוסטרו-הונגרית כיום חאנאווה, בדרום סלובקיה 
 מדינה:  הונגריה 
 שפות היצירה:  הונגרית 
 
מיהאי טומפה (בהונגרית: Tompa Mihály;‏ 28 בספטמבר – 30 ביולי 1868) היה משורר לירי הונגרי. לצדם של שנדור פטפי ויאנוש אראן נמנה טומפה עם שלישיית המשוררים הגדולים הצעירים של הספרות הלאומית ההונגרית של המאה ה-19. חבר בהתכתבות באקדמיה ההונגרית למדעים, הוא היה כומר רפורמי בהכשרתו.
ביוגרפיה > ילדותו ותחילת דרכו

מיהאי טומפה נולד בשנת 1819 בבית קטן ברימאסומבאט (כיום רימבסקה סובוטה בדרומה של סלובקיה) אז במחוז גמר ובחבל פלווידק שבצפון ממלכת הונגריה, באימפריה האוסטרית, במשפחתם של מיהאי טומפה האב, סנדלר מייצר מגפיים, ושל ז'וז'אנה לבית בארדוש, משרתת. המשפחה מצד האב השתייכה לבני האצולה הנמוכה שירדו מנכסיהם. אבות המשפחה זכו לתוארי אצולה באמצע המאה ה-17 בימי הקיסר האוסטרי לאופולד הראשון. האם מתה בשנת 1822 עקב דלקת ראות זמן קצר אחרי שילדה את בנה השני. מיהאי הבן נשלח אז לגדול בבית סבו מצד האב, גיירג' טומפה, ביישוב איגריצי, במחוז בורשוד, לא רחוק מן העיר מישקולץ. האב התיישב במישקולץ, התחתן שנית וניתק קשר. באיגריצי בילה טומפה את ילדותו והתוודע לנופים ולבני עמו השורשיים הפשוטים ולמסורותיהם. בבית הספר הבחין המורה בשם גיירג' ביהרי בכישרונות הילד, לימד אותו את יסודות השפה הלטינית ומקצועות אחרים והמליץ עליו בפני בעלי האחוזות המקומי, משפחת סנטימריי. בעזרתם נרשם טומפה למכללה הרפורמית בשארושפטק. סבל שם חיי מחסור אך הצטיין בלימודים. בשלב מסוים הלחצים הכלכליים ועוולות מצד אחד המורים גרמו לו לעזוב את המכללה ולנסוע ליישוב שארבוגארד, בו עבד לפרנסתו בשנים 1837–1838 כעוזר מורה כפרי.כעבור זמן חזר למכללה בשארושפטק להשלים את לימודיו. עד שנת 1844 למד שם תאולוגיה ומשפטים בשני קורסים בני שנתיים כל אחד.
עוד בבית הספר כתב שירים ורומסנות, בהתחלה בהשראת המשוררים מחוג כתב העת "אתנאום" בפשט, מאוחר יותר כתב גם אגדות, תוך הבעת קולו הייחודי. בשנת 1841 פרסם ב"אתנאום" את שירו הידוע הראשון על שרידי טירת מוהוש. הקדים בכך בשנה את שנדור פטפי שגם הוא פרסם בדפי כתב עת זה.. בשארושפטק התקבל טומפה בחוג ספרותי שבו פעלו יוצרים כמו יאנוש ארדיי, גאבור קזינצי, מיקלוש סמרה. בתום לימודיו ב-1845 עבד זמן מה כמורה בעיר פרשוב) (בהונגרית:אפרייש), בה התיידד עם המשוררים פריגייש קרני ועם פטפי עצמו, שאיתו התכתב כבר קודם לכן. השלושה קראו וכתבו ביחד והתחרו ביניהם. נשארו עד היום שלושה שירים שכתבו שלושתם על אותו נושא: המגורים ביער. ב-1846 הדים רבים עורר ספרו של טומפה Népregék, népmondák (" אגדות עם, מעשיות עם"). המשורר מיהאי ורשמארטי האיץ בו להמשיך בקריירה ספרותית.
בגיל 25 נסע טומפה לפשט בכוונה להשלים את לימודי המשפטים, להשגיח על הדפסת יצירותיו ולהכיר את סופרי המקום. הוא השתתף בקורסים באוניברסיטה אבל נאלץ להפסיקם בגלל בעיות בריאות. סבל מהקאות דמיות והתאשפז בין 25 בפברואר - 11 במרץ 1846 בבית החולים "רוקוש הקדוש" בפשט. בעת האשפוז כתב כמה שירים ידועים, ביניהם את השיר העממי "בחורף ובקיץ ביתי הוא בפוסטה..." Télen nyáron pusztán az én lakásom. נבחר ב"אגודה הספרותית של העשרה" (Tízek társaság ) מיסודו של פטפי, לצד פטפי, מור יוקאי, קרני, קארוי בארצי ואחרים.
בהשפעת פטפי התחיל להתעניין יותר בפולקלור ההונגרי.
לאחר שהחלים, קיבל בגיל 30 משרה של כומר קלוויניסטי בכפר בייה (Beje), באזור הולדתו. כעבור שנתיים עבר ליישוב קלמר (Kelemér) ואחרי ארבע שנים נוספות עבר לגור ולעבוד בהאנווה, במחוז בורשוד ונשאר שם עד יום מותו.
ביוגרפיה > פעילותו הספרותית והמהפכנית

בגיל 24 פרסם טומפה את שיריו הראשונים בהוצאת אתנאום, והם הקנו לו שם בזירה הספרותית. הקובץ הראשון למעשיות עם ולאגדות עם Népregék, népmondák משנת 1846 זכה בהצלחה רבה. באותה שנה אגודת קישפלודי העניקה לו פרס על הסיפור הקומי השירי Szuhay Mátyás ("מתיאש סוהאי") וקיבלה אותו לשורותיה. ב-1847 קטף טומפה הצלחה גם בזכות הקובץ השירים הראשון שלו.
טומפה השתתף באופן פעיל במהפכה ההונגרית של 1848. הוא ליווה ככומר צבאי את הלוחמים המתנדבים בני האזור ונכח במספר קרבות. רשמי הקרבות השביתו לתקופה ארוכה את מוזתו הספרותית. רק בשנים 1852 ו-1853 התחיל לתת ביטוי לתחושות העצב הפטריוטיות שלו בכמה יצירות אלגוריות שביכו את מולדתו הנתונה לדיכוי. השלטונות האוסטריים עצרו אותו פעמיים. ב-1852 הוא נשפט על ידי בית דין צבאי בעיר קושיצה (אז קאשה). אחרי ששחורר ממעצר פרסם את Virágregék ("אגדות הפרחים" ), קובץ שירים שהפגין דמיון רב ואהבה לטבע. כעבור זמן לא רב שקע טומפה במלנכוליה ועזב סוג זה של שירה.
הוא פרסם שלושה כרכי דרשות, שלפי הביוגרף שלו, הבישוף קארוי סאס מבודפשט, נמנו עם מיטב הדרשות בשפה ההונגרית והיו ראויות להשוואה לאלו של הסקוטי ויליאם ברוס רוברטסון, של הצרפתי אדולף מונו או האנגלי מתיו פארקר.
ב-1858 התקבל טומפה כחבר בהתכתבות באקדמיה ההונגרית למדעים.
טומפה מת בשנת 1868 בכפר האנווה, במחוז בורשוד, בחבל פלווידק שבממלכת הונגריה, בימינו חאנאווה, בדרום סלובקיה.
אוספי שיריו בחמישה כרכים - פורסמו אחרי מותו בבודפשט בשנת 1870 ואחר כך שוב ב-1885.
ביוגרפיה > חיים אישיים

החל משנת 1849 היה טומפה נשוי לאמיליה לבית ז'ולדוש. (1831 – 1867), ילידת רוניה (בימינו רומינצה שבסלובקיה). לזוג נולדו שני בנים: קלמן (יליד 1850) וגזה (יליד 1853).
פרסים ואותות הוקרה

1858 - חבר בהתכתבות באקדמיה ההונגרית למדעים
1868 - קיבל פרס של 200 דוקטים מהאקדמיה ההונגרית על יצירותיו בתחום השירה.
הערות שוליים

1 2  K.v Wurzbach 1882
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007280748405171  PLWABN: 9810560680605606  BnF: cb121553042 (data)  GND: 104331852  ISNI: 0000 0001 0900 4647  LCCN: n84236521  NTA: 250583844  SUDOC: 185912664  VIAF: 51728144   WorldCat (עם VIAF): 51728144 
פסלו של מיהאי טומפה בעיר הולדתו, רימבסקה סובוטה, בסלובקיה
נשים בסנאט של ארצות הברית

נשים בסנאט של ארצות הברית, נכון לקונגרס ה-119 של ארצות הברית:   מדינות המיוצגות בידי שתי סנאטוריות   מדינות המיוצגות בידי סנאטורית אחת   מדינות המיוצגות בידי גברים בלבד
ערך זה סוקר את ההיסטוריה של נשים בסנאט של ארצות הברית ואבני דרך שונות שהושגו בידי סנאטוריות. הסנאטורית הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית, רבקה לאטימר פלטון, ייצגה את ג'ורג'יה ליממה אחת ב-1922, והאישה הראשונה שנבחרה לסנאט, האטי קראווי, נבחרה מטעם ארקנסו בשנת 1932. שישים נשים שירתו בבית העליון של הקונגרס של ארצות הברית מאז נוסד בשנת 1789. בסנאט האמריקאי כיהנו בסך הכל 64 נשים מיום הקמתו ועד להווה.
נכון לינואר 2025, ישנן 26 נשים (16 דמוקרטיות ו-10 רפובליקניות) המכהנות כחברות הסנאט של ארצות הברית. זהו המספר הגבוה ביותר של נשים בסנאט בהיסטוריה של ארצות הברית.
ננסי קאסבאום היא הסנאטורית לשעבר המבוגרת ביותר שעודנה בחיים, בגיל 92.
ראו גם

נשים בקבינט של ארצות הברית
חברי הסנאט של ארצות הברית
הערות שוליים

↑  רבקה שאבאד, Sen. Patty Murray becomes first female president pro tempore, באתר NBC News‏, 3 בינואר 2023 (באנגלית)
↑  Alsobrooks, Blunt Rochester Make History as First Black Women to Serve in Senate Together, באתר The Hilltop‏, 5 בנובמבר 2024 (באנגלית)
רבקה לאטימר פלטון, שייצגה בסנאט את ג'ורג'יה ליממה אחת בלבד, היא האישה הראשונה בסנאט האמריקאי
"שנת הנשים" - ב-1992 נבחרו לסנאט ארבע נשים חדשות בנוסף לאחת שנבחרה לכהונה שנייה. משמאל לימין: פטי מארי, קרול מוזלי בראון, ברברה מיקולסקי, דיאן פיינסטיין וברברה בוקסר.
עם השבעת הקונגרס ה-111, שהתכנס בשנים 2009–2011, מספר הנשים בסנאט הגיע ל-17 - מהן 13 דמוקרטיות וארבע רפובליקניות
שמונה סנאטוריות דמוקרטיות על בימת הוועידה הדמוקרטית הלאומית ב-2008. הדמוקרטים אימצו זו כמסורת להציג את הסנאטוריות הדמוקרטית בערב הפתיחה של הוועידה הלאומית אחת לארבע שנים
16 סנאטוריות רפובליקניות ודמוקרטיות בתמונה קבוצתית, נובמבר 2012
קסנדרה אליזבת אוסטן

| --- | --- |

 לידה:  9 בינואר 1773 סטיבנטון, ממלכת בריטניה הגדולה 
 פטירה:  22 במרץ 1845 (בגיל 72) צ'וטון, הממלכה המאוחדת 
 שם לידה:  Cassandra Elizabeth Austen 
 
קסנדרה אליזבת אוסטן (באנגלית: Cassandra Elizabeth Austen; ‏  9 בינואר 1773 – 22 במרץ 1845) הייתה אמנית צבעי מים חובבת ואחותה הבכורה של ג'יין אוסטן. המכתבים בינה לבין ג'יין מהווים בסיס משמעותי להבנה אקדמית של חיי הסופרת.
ביוגרפיה

אוסטן נולד ב-1773 בסטיבנטון, המפשייר, לכומר ג'ורג' אוסטן (1731–1805), ולאשתו קסנדרה לבית ליי (1739–1827). שהיו להם שמונה ילדים. מכיוון שקסנדרה וג'יין היו הבנות היחידות, הן שמרו על מערכת יחסים קרובה במיוחד לאורך כל חייהן. למעלה ממאה מכתבים שג'יין כתבה לקסנדרה שרדו. מכתבים אלה עזרו להיסטוריונים לשחזר פרטים על חייה של הסופרת.
האחיות הלכו לגברת קאולי, אחותו של דודם, להתחנך ב-1783. קאולי התגוררה בתחילה באוקספורד, ואחר כך בסאות'המפטון, וכאשר פרצה מגפה בסאות'המפטון, חזרו האחיות אוסטן לסטיבנטון. בין השנים 1785–1786 למדו האחיות בבית הספר לבנות ברידינג. ג'יין לא הייתה אמורה ללכת לשם, מכיוון שהיא נחשבה צעירה מדי לפנימייה, אבל בסופו של דבר למדה יחד עם אחותה. במילותיה של אמם, "אם ראשה של קסנדרה היה נחתך, ג'יין הייתה כורתת גם את ראשה".
ביוגרפיה > אומנות

שתי בנות אוסטן למדו בבית גם ציור ופסנתר. בשנת 1791, הפיקה קסנדרה סדרה של איורים מעגליים של מלכים בריטיים עבור כתב היד של ג'יין "ההיסטוריה של אנגליה", שצוין כי דמו לבני משפחת אוסטן יותר מאשר לבני המלוכה. לקסנדרה אוסטן מיוחס גם שיצרה שני ציורים של אחותה. האחד, שצויר ב-1804, הוא מבט אחורי של ג'יין יושבת ליד עץ. השני, דיוקן חזיתי לא שלם מתוארך לשנת 1810 בקירוב תואר על ידי בן משפחה כ"שונה בצורה מחרידה" מהמראה האמיתי של ג'יין אוסטן. סקיצה זו שוכנת כעת בגלריה הלאומית לפורטרטים, לונדון.
ביוגרפיה > מאוחר יותר

ג'ורג' אוסטן לא היה עשיר והשלים את הכנסתו ככומר כפרי "על ידי קליטת תלמידים והכנתם לאוקספורד". לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת אוקספורד, בשנת 1794, תלמיד לשעבר, תומאס פאול, התארס עם קסנדרה אוסטן. פאול נזקק לכסף כדי להתחתן ונסע ככומר לאיים הקריביים עם משלחת צבאית. שם, פאול מת מקדחת צהובה בשנת 1797. אוסטן ירשה ממנו 1,000 ליש"ט, מה שהקנה לה מעט עצמאות כלכלית אך, כמו אחותה, היא מעולם לא נישאה.
לאחר מות אביה ב-1805, עברו אוסטן, אחותה ואמם לסאות'המפטון, שם התגוררו עם אחיהם פרנסיס אוסטן ומשפחתו במשך חמש שנים. הם עברו שוב ב-1809 לקוטג' בכפר צ'וטון באחוזתו של אחיהם אדוארד אוסטן נייט (אנ').
ג'יין מתה בשנת 1817, ומסופר כי קסנדרה השמידה שני שלישים ממכתביה של ג'יין בשנת 1843, כמה שנים לפני מותה. את השאר היא העבירה כמזכרות. אוסטן המשיכה לגור בצ'וטון, בהתחלה עם אמה שנפטרה בשנת 1827.
קסנדרה חיה לבדה בקוטג' אך המשיכה לבקר חברים וקרובים. בביקור אחד כזה אצל אחיה פרנק במרץ 1845, היא סבלה משבץ מוחי. פרנק, שעדיין שירת בצי בגיל 71, התכונן לעזוב כדי לקבל את הפיקוד על התחנה בצפון אמריקה של הצי המלכותי ונאלץ להשאיר את אחותו הנכה בביתו ליד פורטסמות', בטיפולו של אח נוסף, הנרי. היא מתה שם כמה ימים לאחר מכן ב-22 במרץ 1845, בגיל 72. גופתה הוחזרה לכפר הולדתה צ'וטון לקבורה בכנסיית סנט ניקולס לצד אמה.
הערות שוליים

1 2  Cassandra Austen Archived 1 March 2007 at the Wayback Machine". (n.d.) Jane Austen Centre Magazine.
↑  Jane Austen's Life and Family". (n.d.) The Jane Austen Information Page.
↑  Jane Austen (1810) by Cassandra Austen, National Portrait Gallery
↑  "A New Portrait of Jane Austen Archived 15 March 2007 at the Wayback Machine". (2003). Jane Austen's Regency World.
↑  Berkshire Family Historian Archived 5 June 2009 at the Wayback Machine.
↑  "St Nicholas, Chawton, Hampshire." (2004). Ukgraves.info
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007277967905171  PLWABN: 9810594045905606  BIBSYS: 1579001846962  GND: 138480184  ISNI: 0000 0000 6688 0187  LCCN: n82071586  MusicBrainz: 304f69e1-25dd-4f5b-baff-9b7875d49fb8  NLA: 35815600  NSK: 000767510  NTA: 072362855  RKD: 3007  SNAC: w6ns13h0  SUDOC: 114182345  Trove: 1100219  ULAN: 500031673  VIAF: 55493294   WorldCat (עם VIAF): 55493294 
מרי מלכת הסקוטים, ציור לספרה של ג'ין אוסטן על מלכי אנגליה
ג'יימס הראשון, מלך אנגליה

ג'יימס הראשון, מלך אנגליה ואירלנד, הידוע גם כג'יימס השישי, מלך סקוטלנד (באנגלית: James I of England; בסקוטית: James VI, Keeng o Scots;‏ 19 ביוני 1566 – 27 במרץ 1625) היה מלכן של אנגליה, סקוטלנד ואירלנד, והריבון הראשון בהיסטוריה אשר שלט על שלוש הממלכות בו-זמנית.
הומלך על סקוטלנד ב-1567, בגיל 13 חודשים, לאחר שאמו, מרי, מלכת הסקוטים, הודחה מכס המלכות. ב-1603, עם מותה ללא צאצאים של אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה מבית טיודור, בת דודו של סבו, ירש גם את כתר אנגליה, והומלך על אנגליה ואירלנד תחת שם התואר ג'יימס הראשון. בכך נוצר איחוד הכתרים שהפך את אנגליה וסקוטלנד לאוניה פרסונלית תחת שלטון בית סטיוארט.
דיוקנה של אן, נסיכת דנמרק אשתו של ג'יימס הראשון. ציור מעשה ידי פול ואן זומר
כמלך סקוטלנד

ג'יימס, בנם של מרי סטיוארט ולורד דרנלי, בעלה השני, היה נצר לבית סטיוארט שמלך בסקוטלנד החל מהמאה ה-14. ב-1567 נאלצה אמו לוותר על כתר סקוטלנד לאחר חשיפת הקשר שלה עם הספרדים ומעורבותה בקשר רידולפי, וג'יימס עלה על כס המלכות ב-24 ביוני 1567, בגיל 13 חודשים. בשמו שלט העוצר הלורד מורטון (אנ') עד שג'יימס הגיע לגיל 15. בינתיים שבה אמו, מרי, למלוך, הפסידה במלחמה נגד אנגליה וחייתה כאסירה אצל מלכת אנגליה, אליזבת הראשונה, עד שהוצאה להורג ב-1587. הנער ג'יימס קיבל חינוך מעולה ממיטב המורים באוניברסיטאות המפורסמות של סקוטלנד. באותה עת הוא גילה את נטיותיו ההומוסקסואליות והחל ביחסיו עם סדרה ארוכה של מאהבים שתימשך לאורך חייו.
כשנה לפני הוצאתה להורג של אמו, חתם ג'יימס על חוזה עם המלכה אליזבת והשתדל לשפר כמה שיותר את קשריו עמה במטרה להגיע לכס המלוכה האנגלי לאחר מות אליזבת חשוכת הילדים, בתור אחד מצאצאי סבה, המלך הנרי השביעי. ג'יימס אמנם הגיש מחאה לאליזבת על מאסר אמו, אך זו הייתה רפה ולמעשה הוא לא פעל רבות להצלתה. הוא קשר קשרים עם הכנסייה הקתולית האנגלית ועם אצילים אנגליים רבים ולבסוף נשאו מאמציו פרי ועם מותה של אליזבת ב-24 במרץ 1603, עלה על כיסא המלכות של אנגליה בשם ג'יימס הראשון. המעבר לא היה קל. מלך סקוטלנד היה האציל הסקוטי הראשון במעלה, אך כוחם של שאר האצילים ושל הכנסייה היה רב מאוד והמלך היה תלוי בהם בצורה רבה מאוד. מאידך, באנגליה היה כוחו של המלך כמעט מוחלט, המלך היה ראש הכנסייה, המצביא העליון ובעל רכוש ירושתי רב ביותר. אמנם, באופן מסורתי הוא היה חייב להשמע לפרלמנט, אך היה זה בעיקר בענייני מיסים והקצבות.
כמלך סקוטלנד > ציד מכשפות

ג'יימס פחד ממכשפות והאמין שהן הטילו כישוף על הצי שלו, וגרמו לסערה שבה כמעט איבד את חייו ואחת מאוניותיו טבעה בדרך מדנמרק לסקוטלנד. מיד עם שובו לסקוטלנד פתח בציד מכשפות בעיירה הסקוטית נורת' בריק (אנ'). 70 נשים נשפטו, כמעט כולן הודו בכישוף, תחת עינויים, ביניהן אגנס סמפסון. ג'יימס פיקח בעצמו על עינוי הנשים. הוא נעשה אובססיבי למכשפות והחשיב את עצמו מומחה בנושא. ב-1597 כתב ספר מקיף על מכשפות בשם "Daemonologie" (אנ') (מדע הדמונים), ובו הוא מספר על ניסיונו האישי ועל הידע שצבר. הספר והמלך ג'יימס עצמו היו מקור ההשראה למחזה "מקבת'" מאת שייקספיר.
כמלך אנגליה

עם עלייתו לשלטון, הייתה אנגליה עדיין במלחמה עם ספרד, וג'יימס חתם עמה על הסכם שלום מיידי וויתר על כל הדרישות שהיו לשלטון האליזבתני. בתחום הדת הוא ניסה להנהיג חופש אמונה בצורה מסוימת ורק לאחר שהקתולים ניסו לפוצץ את בית הפרלמנט הוא הכריז על גזרות נגדם כגון החובה להשתתף במיסות האנגליקניות. בתחום השלטון הוא ניסה להיות ביחסים טובים עם הפרלמנט, למרות שהואשם לפעמים כשואף לזכויות יתר וכמחשיב עצמו מעל החוק. אך כאשר הוא דרש מהפרלמנט למנותו למלך בריטניה, כלומר לאחד את אנגליה וסקוטלנד ולתת שוויון זכויות לסקוטים, הפרלמנט התנגד לכך. בפרלמנט גם לא אהבו את דרישותיו להגדלה ניכרת מאוד של הכנסותיו ממקור אוצר המדינה. ג'יימס פיטר את הפרלמנט ב-1611. בחיי המשפחה היה ג'יימס נשוי לנסיכה אן מדנמרק, ממנה נולדו לו שישה ילדים, מה שלא מנע ממנו להחזיק שורה ארוכה של מאהבים שהשפעתם הייתה רבה מאוד בחצר המלכות והם מונו לתפקידים רמים. מדיניות החוץ שלו הייתה כישלון. בעקבות בתו אליזבת סטיוארט, רעיית הנסיך פרידריך החמישי, שמלך על בוהמיה במהלך המרד הבוהמי, הסתבך ג'יימס במלחמת שלושים השנים, והתוצאה הייתה שנאלץ לשלוח צבא גם נגד פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וגם כנגד אחיינו פליפה הרביעי, מלך ספרד.
הוצאותיו הכספיות הגדולות במלחמות וכן בזבזנותו הרבה והענקת מתנות יקרות מאוד למאהביו גרמו לו לדרוש שוב כספים מהפרלמנט החדש שהקים. כאשר זה סירב, פיטר אף אותו והקים פרלמנט שלישי שגם הוא התנגד לדרישות הכספיות של המלך. ג'יימס אסר כמה ממנהיגיו, אחרים, משריו, נשפטו ואף הוצאו להורג. ג'יימס נפטר בשנת 1625, משאיר ליורשו מצב שלטוני וכלכלי גרוע שהתפתח לבסוף למלחמת אזרחים.
ג'יימס הראשון נמנה עם האינטלקטואלים והמלומדים שבמלכי אנגליה וסקוטלנד. בתקופתו נמשך שגשוגה התרבותי של אנגליה האליזבתנית, בניצוחם של אישים כפרנסיס בייקון.
בתקופת מלכותו תורגם התנ"ך לאנגלית במה שנודע כ"תרגום המלך ג'יימס". תרגום זה נחשב לתרגום התנ"ך הקלאסי באנגלית עד היום.
תזמורת רשות השידור הקוריאנית

| --- | --- |

התזמורת בסיור קונצרטים בפראג
 תאריך ייסוד:  1956 
 מדינה:  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית
 מיקום:  סיאול, קוריאה הדרומית
 אולם קונצרטים:  אולם KBS  מרכז האמנויות של סיאול
 מנצח:  פייטארי אינקינן
 https://www.kbssymphony.org/
 
תזמורת רשות השידור הקוריאנית (בקוריאנית: KBS 교향악단) היא אחת התזמורות הסימפוניות המפורסמות ביותר בסיאול שבקוריאה הדרומית. היא נוסדה בשנת 1956 כתזמורת הרדיו של מערכת השידור הקוריאנית (אנ').
היסטוריה

בין השנים 1969 ו-1981, הפכה התזמורת לארגון ממשלתי, ששינה את שמו לתזמורת הסימפונית הלאומית של קוריאה.
בתקופה זו התזמורת הופיעה בעיקר בתיאטרון הלאומי של קוריאה. בשנת 1979 יצאה התזמורת לסיור הראשון שלה בחו"ל, בארצות הברית. משנת 1981 חזרה התזמורת לשמה הקודם ותפקידים חדשים, כגון מנכ"ל, מנצח אורח ראשי ומנצח במשרה מלאה, הוקמו בארגון. הסיורים הבאים שלה בחו"ל היו בדרום-מזרח אסיה (1984) וביפן (1985 ו-1991). באוקטובר 1995 הופיעה התזמורת בעצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק. בשנים 2000 ו-2002 הופיעה עם התזמורת הסימפונית של הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה בסיאול ובפיונגיאנג.
התזמורת קיימה קונצרטים גם עם התזמורת הסימפונית NHK והתזמורת הסימפונית הלאומית של סין בשנת 2002.
תזמורת רשות השידור הקוריאנית מנגנת בעיקר באולם KBS ובמרכז האמנויות של סיאול.
במאי 2021 הודיעה התזמורת על מינויו של פייטארי אינקינן למנצח הראשי והמנהל המוזיקלי הבא שלה, החל מינואר 2022, עם חוזה ראשוני עד סוף 2024.
מנצחים > מנצחים ראשיים

יון-טאיק הונג (1971 – 1981)
גיאונג-סון (1986 – 1988)
אותמר מאגה  (1992 – 1996)
מיונג-וון צ'ונג (1999)
דמיטרי קיטאיינקו (1999 – 2004)
שיניק הם (2010 – 2012)
יואל לוי (2014 – 2019)
פייטארי אינקינן (2022 – ממשיך)
מנצחים > מנצחים אורחים ראשיים

וולטר גילסן (1982–1984)
משה עצמון (1990–1992)
וואטנג ג'ורדיניה (1990–1996)
יון-סונג פארק (2000–2002)
סונג גוואק (2004–2006, 2013–2017)
מנצחים > מנצח במשרה מלאה

נאן-סאי גאום (1981–1992)
מנצחים > מנצח אמריטוס

וון-סיק (1998–2002)
בוריס פיסטוריוס

בוריס פיסטוריוס (בגרמנית: Boris Pistorius נולד ב-23 בפברואר 1961) הוא עורך דין ופוליטיקאי גרמני מהמפלגה הסוציאל-דמוקרטית. מכהן כשר ההגנה בממשלת גרמניה מאז 19 בינואר 2023. לפני כן שימש כשר הפנים והספורט של סקסוניה התחתונה במשך כמעט עשר שנים.
ביוגרפיה

פיסטוריוס נולד באוסנברוק ב-23 בפברואר 1961. הוא בנם השני של הפוליטיקאית אורסולה פיסטוריוס (לבית ראבה) ולודוויג פיסטוריוס. אמו הייתה חברה במועצת העיר אוסנברוק בין השנים 1972 עד 1996 וכן כיהנה כחברה בלנדטאג של סקסוניה התחתונה מ-1978 עד 1990. ב-1976 הוא הצטרף למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-1980 הוא התגייס לשירות חובה בבונדסוור ולאחר מכן למד משפטים באוניברסיטת מינסטר ובאוניברסיטת אוסנברוק. כמו כן למד תקופה באוניברסיטה הקתולית של המערב בצרפת.
בין השנים 1991-1995 הוא שימש כעוזרו האישי של שר הפנים של מדינת סקסוניה התחתונה גרהרד גלוקובסקי. ב-1996 הוא נבחר לחבר במועצת העיר אוסנברוק, ובין 1999-2002 אף שימש כסגן ראש העיר. ב-7 בנובמבר 2006 נבחר כראש עיריית אוסנברוק. ב-19 בפברואר 2013 הוא פרש מתפקיד ראש העיר ומונה לשר הפנים והספורט של סקסוניה התחתונה.
ב-2019 הוא התמודד על הנהגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, וסיים במקום החמישי בפריימריז עם 14.41% מהקולות. ב-17 בינואר 2023 הודיע קנצלר גרמניה אולף שולץ כי פיסטוריוס יחליף את כריסטינה למברכט בתפקיד שר ההגנה. המינוי הפתיע רבים בגרמניה, שכן פיסטוריוס ושולץ נתפסים כיריבים פוליטיים. כמו כן, שולץ הבטיח עם הקמת ממשלתו לשמור על שוויון מגדרי בממשלה, ומינויו של פיסטוריוס ושבר שוויון זה. פיסטוריוס נכנס לתפקידו כעבור יומיים.
חיים אישיים

פיסטוריוס הוא אב לשתי בנות עם אשתו סבין, שנפטרה מסרטן ב-2015. בין 2016-2022 חי בזוגיות עם דוריס שרדר-קפף - גרושתו של הקנצלר לשעבר גרהרד שרדר. כיום הוא נמצא במערכת יחסים עם יוליה שוונהולץ, פרופסור באוניברסיטת דואיסבורג-אסן.
הערות שוליים

↑  "Keine Parität im Kabinett: SPD-Frauen sprachlos".
↑  "Scholz' Kabinett - "Diese Parität sollte Normalität sein"".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 133165507  ISNI: 0000 0000 2310 5244  VIAF: 45483301   WorldCat (עם VIAF): 45483301
ג'ון סמית' (סנאטור)

ג'ון סמית' (באנגלית: John Smith;‏ 1735 – 30 ביולי 1824) היה אחד משני הסנאטורים הראשונים של ארצות הברית מטעם אוהיו. סמית' התפטר לאחר שהואשם לכאורה במעורבות בקשר שהוביל ארון בר.