stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נינליל
תפקידה ומעמדה של נינליל

מעמדה של נינליל כאלה בכירה, הוא פועל יוצא בעיקר מהיותה זוגתו של מלך האלים השומרי ואמם של אלים חשובים כסין, נרגל ונינורתה. במסגרת תהליכי סינקרטיזם בין-אלילי שהתפתחה במעבר בין התרבות השומרית לאכדית ואחריה, לתרבויות הבבלית והאשורית, זוהתה נינליל עם אלות מסופוטמיות בכירות אחרות, כגון האלה-האם נינחורסג, (אמו של נינורתה) וכן אשתר בבבל ובאשור, אשר שימשה כ"גבירת האלים", אלת פריון וזוגתם של מלכי האלים מרדוך ואשור.
מוקד הפולחן המקורי של האלה, בתקופת כינויה כסוד, היה בעיר השומרית שורופק, אשר הוקדשה לה. אולם, מוקד פולחנה הקבוע היה בעיר ניפור, עירו של אנליל, בה שכן גם מקדשה, תומל (Tummal).
מסכת יחסיה והיכרותה של נינליל עם אנליל

בסיפור המיתולוגיה השומרית תוארה מסכת היכרותה ויחסיה של נינליל עם אנליל. בימי נעוריה נהגה נינליל לרחוץ בנהר ליד עיר הולדתה, ניפור. אמה של נינליל, נונברסגונו, הזהירה אותה לבל תרחץ בנהר לבדה מחשש שאנליל יחשוק בה, ינסה לפתותה לשכב עמו, ואחר כך, ינטוש אותה. נינליל, בכל זאת, החליטה לרחוץ לבדה בנהר ואכן משכה במהרה את תשומת לבו של אנליל. על אף סירובה הראשוני לחיזוריו של מלך האלים, הצליח הלה להגיע אליה באמצעות סירה שבנה משרתו, ואנס אותה. כתוצאה ממפגש זה הרתה נינליל את בנה הראשון, האל סין. על מעשהו זה, נענש אנליל בידי שאר האלים וגורש אל השאול. נינליל, שהבינה שהרתה לאנליל, יצאה אחריו אל השאול. במסעה זה פגש אותה אנליל שלוש פעמים כשהוא מתחזה לשומר השער, לממונה על הנהר השאול ולאיש המעבורת, ובכל פעם שכנע אותה לשכב עמו כדי שהבנים החדשים שיוולדו יוכלו למלא את מקומם של אנליל, נינליל וסין בשאול. כך הרתה נינליל ונשאה בבטנה ארבעה עוברים בעת ובעונה אחת - אל הירח סין, אל השאול, נרגל, אל מדידת השדות, נינאזו ואל הנהרות, אנבילולו.
זיהויה של נינליל עם האלה נינחורסג

בסיפור מיתולוגי אחר שגיבורו הוא בנם הנוסף של אנליל ונינליל, נינורתה, מסופר כיצד רכשה נינליל את שמה של האלה-האם נינחורסג. בסיפור מתואר ביקורה של האם נינליל אצל בנה לאחר שיצר סכרים לאשדי נהר הפרת, כדי להתגבר על הבצורת בממלכה. בעקבות ברכתה, החליט נינורתה להכריז על שינוי שמם של האבנים מהם בנה את הסכרים לשם "רכסים" (חורסג, בשומרית) ולכנות את אימו בשם חדש – אם הרכסים - נינחורסג. סיפור זה נועד, ככל הנראה למצב את מעמדה של נינליל כאלה בכירה גם בפנתאונים של התרבויות המאוחרות לתרבות השומרית.
סיפורי נינליל במיתולוגיות המסופוטמיות מייצגים מוטיבים מרכזיים בכלל סיפורי האלים בתרבויות אלה, כגון שכר ועונש, המתח בין החיים למות וייצוגו במאבק בין היום ללילה ובין פריון לבצורת. כך, מזכיר אינוסה של נינליל ביד אנליל את אינוסה של נינחורסג בידי אנכי ואת סיפור ירידתם של תמוז ואיננה אל השאול. כינויה השונים של נינליל, ובעיקר זיהויה עם אלות אם בכירות, משקפים את השינויים שחלו במרכזיותם של אלים שונים על רקע שינויים פוליטיים בהיסטוריה של מסופוטמיה, במסגרתם אלים מרכזיים בתרבויות קודמות זוהו עם אלים בעלי מעמד דומה בתרבויות שירשו אותן.
ראו גם

האלה האם
לקריאה נוספת

אורי גבאי ותמר וייס, המיתולוגיה הבבלית, הוצאת מפה, 2003.
ש. שפרה ויעקב קליין, בימים הרחוקים ההם, הוצאת עם עובד, 1998.
הערות שוליים

↑  http://oracc.museum.upenn.edu/amgg/listofdeities/ninlil/
↑  ש. שפרה ויעקב קליין, בימים הרחוקים ההם, הוצאת עם עובד 1998, עמ' 492.
↑  http://etcsl.orinst.ox.ac.uk/section2/tr213.htm
↑  ש. שפרה ויעקב קליין, שם, ע"ע 71-79.
↑  אורי גבאי ותמר וייס, המיתולוגיה הבבלית, הוצאת מפה, ע"ע 42-46.
↑  אורי גבאי ותמר וייס, שם, ע"ע 67-69.
↑  ש. שפרה ויעקב קליין, שם, ע"ע 71–72.
סומפולנו

| --- | --- |
סמל סומפולנוסמל סומפולנו
בית העירייה בסומפולנו
בית העירייה בסומפולנו
 מדינה:  פולין פולין
 פרובינציה:  פולין גדול פולין גדול
 מחוז:  קונין
 שטח:  6.21 קמ"ר
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  3,429 (31 במרץ 2021)
 קואורדינטות:  52°24′N 18°30′E﻿ / ﻿52.400°N 18.500°E﻿ / 52.400; 18.500
 אזור זמן:  UTC+1
 www.sompolno.pl
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת פולין מוגדלת) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסומפולנו(למפת פולין רגילה) ורשה לודז' ורוצלב גדנסק קרקוב פוזנן ביאליסטוק שצ'צ'ין לובלין קטוביץ קיילצה בידגושץ' אולשטין ז'שוב צ'כיה סלובקיה ליטא בלארוס אוקראינה רוסיה - מחוז קלינינגרד  ג ר מ נ י ה  הים הבלטיסומפולנו(למפת פרובינציית פולין גדול רגילה) פוזנן קאליש קונין פילה לודז' פומ. פומרניה המערבית  לוב. קויאוויה-פומרניה שלזיה תחתית אופולהסומפולנו(למפת פרובינציית פולין גדול מוגדלת) פוזנן קאליש קונין פילה לודז' פומרניה פומרניה המערבית  לובוש קויאוויה-פומרניה שלזיה תחתית אופולהסומפולנו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
סומפולנו (בפולנית: Sompolno; ביידיש: סאמפאלנע) היא עיירה במחוז קונין שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.
תולדות היישוב

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1242, ובשנת 1477 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית.
בשנת 1870 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב, וזה הושב לו בשנת 1973.
יהודי סומפולנו

יהודים ישבו בעיירה מהמאה ה-18. בין השנים 1823 ו-1862 הגבילו הרוסים את התיישבות היהודים בעיירה.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,200 יהודים, כשליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות, של אגודת ישראל ושל הבונד.
בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, החרמת רכוש, חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה.
בשנת 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, ממנו נשלחו גברים יהודים למחנות עבודה באזור פוזנן. ב-2 בפברואר 1942 שולחו כל יושבי הגטו שבעיירה למחנה ההשמדה חלמנו.
סופי פאסקו

סופי פאסקו (באנגלית: Sophie Frances Pascoe; נולדה ב-8 בינואר 1993) היא שחיינית ניו זילנדית המתחרה במשחקים הפאראלימפיים במסגרת המשלחת הניו זילנדית. פאסקו בעלת 14 מדליות פאראלימפיות, מהן תשע מדליות זהב.
ביוגרפיה

פאסקו נולדה בעיר קרייסטצ'רץ' שבניו זילנד. כשהייתה בת שנתיים נקטעה רגלה מתחת לברך בתאונת מכסחת דשא. היא החלה לשחות כשהייתה בת שמונה, ובגיל 11 החלה להתחרות בתחרויות בינלאומיות.
ביוגרפיה > בייג'ינג 2008

כשהייתה בת 15 בלבד, נשלחה פאסקו כנציגה הצעירה ביותר במשלחת הניו זילנדית למשחקים הפאראלימפיים שהתקיימו בבייג'ינג, 2008. בתחרות השחייה ל-100 מטרים בסגנון פרפר סיימה פאסקו עם תוצאה של 1:10.53 דקות, שנייה רק לאנה אימס האמריקאית, והייתה לזוכת המדליה הפאראלימפית הצעירה ביותר בתולדות המדינה. במקצה ל-100 מטרים גב זכתה במדליית הזהב, במשותף עם הדרום אפריקאית שירין ספירו כשסיימו השתיים בתוצאה זהה ושיא עולם של 1:10.57 דקות.
פאסקו זכתה בשתי מדליות זהב פאראלימפיות נוספות, כשבמשחה ל-100 מטרים חזה ניצחה בתוצאה של 1:22.58 דקות, לפני שראי גאסון הספרדייה (1:24.51 דקות) ולואיס וילקינס הבריטית (1:26.10 דקות) ובמקצה ל-200 מטר בסגנון מעורב ניצחה כשעצרה את השעון על 2:35.21 דקות, לפני אלודי לוראדי הצרפתייה (2:39.28 דקות) וקטרזינה פאבליק (2:40.41 דקות)
ביוגרפיה > לונדון 2012

במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012) זכתה פאסקו במדליית הזהב במקצה ל-200 מטר מעורב אישי עם שיא עולם של 2:25.65 דקות, לפני הקנדית סאמר אשלי מורטימר שסיימה בתוצאה של 2:32.08 דקות והסינית מנג ג'אנג שזכתה בארד עם שיא אסייתי של 2:33.95 דקות. היא זכתה במדליית זהב נוספת במשחה ל-100 מטר פרפר עם שיא עולם של 1:04.43 דקות, לפני הפולניה] אוליביה יבלונסקה שסיימה עם שיא אירופאי של 1:08.55 דקות ולוראדי הצרפתייה שזכתה במדליית הארד עם 1:09.08 דקות, ובמשחה ל-100 מטר חופשי ניצחה עם שיא פאראלימפי של 1:00.89 דקות, לפני אלודי שקבעה שיא אירופאי של 1:01.09 דקות ומורטימר הקנדית שזכתה בארד עם 1:01.58 דקות.
פאסקו הוסיפה במשחקים שתי מדליות כסף. במשחה ל-50 מטרים חופשי זכתה פאסקו במדליית הכסף כשסיימה בתוצאה של 28.24 שניות אחרי מורטימר שקבעה שיא עולם של 28.10 שניות ולפני הצרפתייה אלודי לורנדי ששברה את השיא האירופאי והעמידה אותו על 28.67 שניות, ובמשחה ל-100 מטר גב הפסידה שנית למורטימר שניצחה עם שיא עולם של 1:05.90 דקות. פאסקו קבעה את השיא האוקיאני עם תוצאה של 1:06.69 דקות ולפני הדרום אפריקאית שירין ספירו שקבעה שיא אפריקאי של 1:09.02 דקות שהספיק לה רק למדליית הארד.
הערות שוליים

↑  Beijing 2008 Paralympic Games Swimming Women's 100 m Butterfly S10
↑  Kiwi teen takes silver
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Swimming Women's 100 m Backstroke S10
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Swimming Women's 100 m Breaststroke SB9
↑  Beijing 2008 Paralympic Games Swimming Women's 200 m Individual Medley SM10
↑  Women's 200m Ind. Medley - SM10
↑  Women's 100m Butterfly - S10
↑  Women's 100m Freestyle - S10
↑  Women's 50m Freestyle - S10
↑  Women's 100m Backstroke - S10
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: n2014008015  VIAF: 308180593   WorldCat (עם VIAF): 308180593
סונטות ההולדה

סונטות ההולדה הוא השם שניתן לסונטות של שייקספיר, מספרים 1-17.
הן נקראות בשם זה משום שהן קוראות לנער הצעיר, אליו הן פונות, להתחתן, להוליד ילדים ובכך להתרבות. לאורך כל סונטות ההולדה שייקספיר טוען כי הילד יהיה העתק של אביו ולכן האב יחיה דרך הילד.
הזהות ההיסטורית של הנער אליו פונות הסונטות נותרה בגדר תעלומה, אך יש הסוברים כי הוא הנרי ווריות'סלי (Henry Wriothesley, 3rd Earl of Southampton), פטרונו של שייקספיר. ראשי תיבות הפוכים של הפטרון יהיו W.H. - שם אשר מוזכר בפתיחה לספר הסונטות.
סאבליים טקסט

| --- | --- |


 מפתח:  ג'ון סקינר
 מחזור חיים:  18 בינואר 2008 – הווה (16 שנים)
 גרסה אחרונה:  4 (Build 4180) (6 באוגוסט 2024) 
 מערכת הפעלה:  לינוקס, MacOS, Windows
 נכתבה בשפות:  C++, פייתון 
 סוג רישיון:  רישיון קנייני 
 www.sublimetext.com
 
סאבליים טקסט (באנגלית: Sublime Text) הוא עורך קוד מקור, וסביבת פיתוח משולבת (IDE), חוצה-פלטפורמות וחופשי בעל ממשק תכנות יישומים המתקשר בפייתון. הוא תומך במגוון רחב של שפות תכנות ושפות תגיות, וניתן להרחבה על ידי תוספים שלרוב נוצרים על ידי הקהילה ומופצים בצורה חופשית.
אפשרויות מובנות

"Goto Anything" - מאפשר ניווט מהיר לקבצים, סמלים בשפה או שורות קוד
"Command palette" - מיועד לשימוש מהיר וכקיצור לפקודות ושינוי הגדרות של עורך הטקסט
עריכה ממוקבלת - מאפשר, בעזרת מספר סמנים, לערוך בכמה אזורים במקביל
ממשק תכנות יישומים פייתוני
הגדרות ייעודיות לכל פרויקט
הגדרות תוכנה מבוססות JSON
חוצה-פלטפורמות (לינוקס, Windows, מאק)
סוזאנה קורבט

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  10 באוגוסט 1968 (בת 56) מרילבון, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 תקופת הפעילות:  מ-1991
 מקום לימודים:  Roedean Moira House 
 http://www.susannahcorbett.co.uk/
 פרופיל ב-IMDb
 
סוזאנה ג'יין קורבט (באנגלית: Susannah Jane Corbett; נולדה ב-10 באוגוסט 1968) היא שחקנית וסופרת אנגלייה. קריירת המשחק שלה החלה ב-1999 והיא הופיעה בטלוויזיה, בקולנוע וברדיו. קורברט כותבת ספרי ילדים.
ביוגרפיה

קורבט נולדה בשכונת מרילבון שבלונדון. היא בתם של השחקן הארי ה. קורבט, שהיה ידוע מהופעתו בסיטקום "סטפטו ובנו" של ה-BBC, ושל אשתו השנייה מורין. היא למדה בבית הספר לבנות מוירה האוס באיסטבורן שבמזרח סאסקס. את הכשרתה המקצועית רכשה ב-East 15 Acting School בדבדן שבאסקס.
ביוגרפיה > משחק

ב-1991 שיחקה קורבט בתפקיד קטן בסרט ההרפתקאות "רובין הוד: נסיך הגנבים". בנובמבר 1991 הופיעה לראשונה בטלוויזיה, בתפקיד סיידי מדוז בפרק בסדרת הדרמה הקומית "Minder" של רשת ITV.
את תפקידה הגדול הראשון קיבלה קורבט ב-1993, בעונה השלישית של הסדרה "Peak Practice", בתפקיד ונסה מצ'ין חולת סיסטיק פיברוזיס. היא ידועה בעיקר מהופעתה בתפקיד אלי פסקו, אשתו של אחת הדמויות הראשיות, בסדרת הדרמה "דיאל ופסקו", המבוססת על רומנים מאת רג'ינלד היל. בין השנים 1996 ל-2000 הופיעה קורבט בקביעות בסדרה, וחזרה להופעת אורח בשנת 2005.
בשנת 2000 חזרה להופיע בסדרה "Peak Practice" בתפקיד הפיזיותרפיסטית קרי דייווידסון, למשך שלוש עונות. ב-2015 שיחקה קורבט בסדרה "הולבי סיטי".
ביוגרפיה > כתיבה

קורבט החלה לכתוב ספרים מצוירים עבור ילדיה. הספר הראשון שלה שיצא לאור היה "Dragon's Dinner" פורסם ב-20 באוגוסט 2009. ספר שני "One Cool Cat" פורסם באביב 2011. עוד כתבה ספר על תולדות חייו של אביה "Harry H. Corbett: The Front Legs of the Cow", שיצא לאור במרץ 2012.
ביוגרפיה > חיים אישיים

קורבט חיה עם משפחתה באשבורנהאם שבמזרח סאסקס. יש לה שני ילדים.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | רובין הוד: נסיך הגנבים | Robin Hood: Prince of Thieves | ליידי בכרכרה |  |
| 1991 |  | Minder | סיידי מדוז | בפרק "Too Many Crooks" |
| 1993 |  | Screen One | ג'ודית | בפרק "The Bullion Boys" |
| 1993 |  | Peak Practice | ונסה מצ'ין | בפרק "Other Lives" |
| 1993 | חדר מיון | Casualty | לין | בפרק "The Ties That Bind" |
| 1995 |  | A Mind to Murder | סמלת בילוש קים הורוקס | סדרת טלוויזיה |
| 1995 | ראשון האבירים | First Knight | אישה צעירה |  |
| 1995 |  | The Bill | לורה וינטרס | בפרק "Under the Doctor" |
| 1996–2005 | דיאל ופסקו | Dalziel and Pascoe | אלי פסקו | סדרת טלוויזיה (16 פרקים) |
| 2000–2002 |  | Peak Practice | קרי דייווידסון | סדרת טלוויזיה (3 פרקים) |
| 2003 | רופאים | Doctors | ג'ני ריינולדס | בפרק "Deliverance" |
| 2003 | חדר מיון | Casualty | סאלי פילדינג | בפרק "Love Hurts" |
| 2010 | הולבי סיטי | Holby City | אן פאטצ'ינג | בפרק "The Most Wonderful Time Of The Year" |
ספרים

Dragon's Dinner (2009)
One Cool Cat (2011)
Harry H. Corbett – The Front Legs of the Cow (2012)
הערות שוליים

1 2  "End Papers and Life in Between". Susannah Corbett. נבדק ב-24 בדצמבר 2009. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "More than Steptoe: a tribute to Harry H Corbett". LouReviews. 5 במרץ 2012. נבדק ב-10 במרץ 2012. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1028110677  ISNI: 0000 0000 9831 1886  LCCN: nb2010026496  MusicBrainz: 29a91708-0de6-4961-b3ae-eb383875d416  VIAF: 145686791   WorldCat (עם VIAF): 145686791
סאבל (הרלדיקה)

בהרלדיקה, סאבל (מצרפתית: Sable= במובן "צבע שחור") הוא טינקטורת שחור. היא שייכת לקבוצת הטינקטורות הכהות, ה"צבעים", והיא מצוירת על פי רוב כצבע שחור. בגילוף ובחריטה האזורים הצבועים בסאבל מיוצגים בפסים אופקיים ואנכיים היוצרים דוגמת רשת או לחלופין מסומנים בסימון .sa.
המונח לקוח מצבע פרוותו של הצובל.
ייצוגים נוספים

הסאבל מייצג גם:
באבני החן - את היהלום
בגופים השמימיים - את שבתאי
נשיא אוזבקיסטן

| --- | --- |

 איוש נוכחי:  שבקט מירזייאיב
 תאריך כניסה לתפקיד:  8 בספטמבר 2016
 תחום שיפוט:  אוזבקיסטן 
 מעון:  Ok Saroy Presidential Palace 
 ייסוד המשרה:  1 בספטמבר 1991 
 איוש ראשון:  אסלאם קרימוב
 
נשיא הרפובליקה של אוזבקיסטן (באוזבקית: O‘zbekiston Respublikasining Prezidenti, או Ўзбекистон Республикасининг Президенти) הוא ראש מדינת אוזבקיסטן והמפקד העליון של צבא אוזבקיסטן. עד לפטירתו ב-2 בספטמבר 2016 היה אסלאם קרימוב נשיא אוזבקיסטן, לאחר שנבחר לתפקיד בפעם השלישית.
הנשיא נבחר בבחירות ישירות לתקופה של 7 שנים.
הבחירות הנשיאותיות

ב-29 בדצמבר 1991 נערכו הבחירות הנשיאותיות הראשונות בתולדות המדינה. לנשיא האוזבקי הראשון נבחר אסלאם קרימוב ברוב מוחץ של 86%. המועמד שנגדו קרימוב התמודד היה מנהיג הארק - המפלגה הליברל-דמוקרטית של אוזבקיסטן, מוחמד סאליח, שמיד לאחר הבחירות אולץ לצאת לגלות.
ב-9 בינואר 2000 נערכו שוב בחירות לתפקיד נשיא המדינה, קרימוב זכה שוב הפעם ברוב של 91.9%. המתמודד היחיד שהיווה אתגר היה עבדולחפיז ג'לולוב, מנהיג מפלגת העם הדמוקרטית.
ב-23 בדצמבר 2007 אסלאם קרימוב התמודד שוב, לקראת קדנציה שלישית רצופה. הוא זכה שוב הפעם ברוב של 90.77%. מולו התמודדו שלושה נוספים:
אסלידין רוסטאמוב, ממפלגת העם הדמוקרטית
דילוֹרוּם טוֹשמוּחמדוֹבה, האישה הראשונה המועמדת בתולדות אוזבקיסטן, מועמדת מטעם מפלגת הצדק הסוציאל-דמוקרטית.
אקמל סעידוב, היה מועמד עצמאי שלא נתמך על ידי אף מפלגה
השבועה הנשיאותית

חוקת אוזבקיסטן מצהירה כי מועמד לתפקיד הנשיא חייב להיות לפחות בן 35, שולט ומדבר בשפת המדינה (אוזבקית), חי והתגורר באוזבקיסטן עשור לפחות. בעת היכנסו לתפקיד, על הנשיא לשאת את השבועה הנשיאותית, שמצוטטת בסעיף 92 בחוקה האוזבקית ושהתקבל על ידי הפרלמנט האוזבקי.
ולהלן מילות השבועה:
אני נשבע/ת לשרת באמונה את העם האוזבקי, להקפיד לבצע את החוקה ואת חוקי הרפובליקה, להבטיח את הזכויות והחירויות של אזרחיה, ולמלא במסירות אין קץ את תפקיד נשיא הרפובליקה של אוזבקיסטן.
נשיאי אוזבקיסטן

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מס' | נשיא  | קדנציה | נתמך על ידי |
| 1 | אסלאם קרימוב | מ-29 בדצמבר 1991 עד 2 בספטמבר 2016 | מפלגת הדמוקרטיה העממית של אוזבקיסטן   (O'zbekistan Xalq Demokratik Partiyasi) |
| – | ניגמטילה יולדאשב (נשיא בפועל) | 2 בספטמבר 2016 עד 8 בספטמבר 2016 | מפלגת הדמוקרטיה העממית של אוזבקיסטן   (O'zbekistan Xalq Demokratik Partiyasi) |
| 2 | שבקט מירזייאיב | מ-8 בספטמבר 2016 | מפלגת הדמוקרטיה העממית של אוזבקיסטן   (O'zbekistan Xalq Demokratik Partiyasi) |
ראו גם

ראש ממשלת אוזבקיסטן
אסלאם קרימוב, נשיא אוזבקיסטן בשנים 1991–2016.
נורברטו אלונסו

נורברטו אוסוולדו "בטו" אלונסו (בספרדית: Norberto Osvaldo "Beto" Alonso; נולד ב-4 בינואר 1953) הוא כדורגלן ומאמן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.
אלונסו שיחק לאורך מרבית הקריירה בקבוצת ריבר פלייט. הוא זכור כאחד משחקניה הבולטים בשנות ה-70 וה-80 של המאה הקודמת, ממוקם חמישי בטבלת מלך שערי הקבוצה בכל הזמנים, וזכה עמה בשבע אליפויות ארגנטינה, בגביע ליברטדורס 1986 ובגביע הביניבשתי. כמו כן שיחק עונה אחת באולימפיק מרסיי הצרפתית, ושנתיים במדיה של ולס סארספילד. לזכותו של אלונסו ארבעה שערים ב-19 הופעות במדיה של ארגנטינה, אותה ייצג בין היתר בזכייתה במונדיאל 1978. אלונסו, הנחשב עד היום ל"אידולו" (ídolo; אליל האוהדים) בריבר, משמש מאז 2013 כיועץ לנשיא המועדון.
קריירת משחק > תחילת הקריירה (1971 - 1976)

אלונסו החל את קריירת המשחק בקבוצת הנוער של ריבר פלייט, אליה הצטרף כבר בגיל תשע. הוא צמח במועדון בשנותיו הקשות, שהתבטאו בתקופה ארוכה ללא זכייה באליפות ארגנטינה מ-1957. ב-8 באוגוסט 1971, כשהיה בן 18 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת תחת המאמן ואלדיר פריירה, במשחק בו ניצחה קבוצתו 1–2 את אטלנטה.
עד מהרה הפך אלונסו לשחקן מפתח בחלק ההתקפי של ריבר. בעונה שלאחר מכן תרם 12 שערים בטורניר המטרופוליטנו, תשעה שערים נוספים בטורניר הנסיונל, ובסך הכול סיים את עונת 1972 עם 21 שערי ליגה ב-41 משחקים. בעיות בריאותיות מנעו מאלונסו לקחת חלק משמעותי בשנתיים הבאות, אך הוא הוחזר לסגל באופן קבוע ב-1975 על ידי המאמן החדש, אנחל לברונה. יחד עם דניאל פסארלה, אובלדו פיליול, רוברטו פרפומו ואחרים, חזרה ריבר לצמרת הליגה הארגנטינאית וזכתה בשני התארים של עונת 1975 (מטרופוליטנו ונסיונל). אלונסו היה מהבולטים בזכיותיה של ריבר באותה העונה, עם 27 שערים בארבעים הופעות בשני הטורנירים, ואף סיים שני במירוץ לתואר כדורגלן השנה באמריקה הדרומית לאותה השנה, אחרי אליאס פיגרואה. בעקבות הזכייה השתתפה ריבר בגביע ליברטדורס 1976 והעפילה עד לגמר, אך נוצחה 2–3 על ידי קרוזיירו במשחק שובר השוויון והחמיצה הזדמנות לזכייה בתואר.
את הקדנציה הראשונה שלו בריבר סיים אלונסו עם 68 שערי ליגה ב-168 הופעות.
קריירת משחק > אולימפיק מרסיי (1976 - 1977)

לקראת עונת 1976/1977 עבר לליגה הצרפתית כשחתם במדי אולימפיק מרסיי. הוא הצטרף להקטור יסאלדה, החלוץ בן ארצו שהגיע לקבוצה עונה קודם לכן והצטיין בה, אך התקשה להתאקלם בקבוצה ובנוסף סבל מפציעה שהשביתה אותו לאורך רוב העונה. הוא תרם שלושה שערי ליגה בלבד ב-17 הופעות, ולאחר עונה בחר לעזוב את המועדון, בין היתר בעקבות רצונו לקבל זימון לנבחרת ארגנטינה, בידיעה כי המאמן ססאר לואיס מנוטי לא מזמן שחקנים מחוץ לארגנטינה.
קריירת משחק > החזרה לריבר פלייט (1977 - 1981)

לאחר עונה בלבד מחוץ לארצו, חזר אלונסו לריבר פלייט. על אף בעיות ברכיים חוזרות ונשנות הוא שב לייצר מספרים נאים, ובין היתר כבש 15 שערים ב-14 הופעות בלבד בטורניר המטרופוליטנו של 1978. בין השנים 1979 ל-1981 זכה עם הקבוצה בארבעה טורנירים, שהעלו את מאזן זכיותיו לשש אליפויות במדיה של ריבר. בשנים אלו הייתה ריבר לאחד מהמועדונים העשירים ביותר באמריקה הדרומית, מה שהוביל לחלוקת דקות בין טורנירי הליגה וגביע ליברטדורס. במהלך הטורניר הנסיונל של 1981, בו זכתה הקבוצה בתואר, נקלע אלונסו לעימותים חוזרים עם מאמנו אלפרדו די סטפנו, שמיעט להעניק לאלונסו דקות משחק והעדיף שחקנים צעירים יותר בעמדה זו.
קריירת משחק > מעבר לוולס סארספילד (1981 - 1983)

לאחר הטורניר הוצב ברשימת ההעברות של ריבר, ונמכר לקבוצת ולס סארספילד, שם שיתף פעולה בין היתר עם הכוכב המתבגר קרלוס ביאנצ'י. בטורניר המטרופוליטנו של 1982, הראשון שלו במדי ולס, כבש אלונסו לרשתו של פיליול באצטדיון המונומנטל, בניצחון קבוצתו 2–3 על ריבר. מתוך כבוד לקבוצת נעוריו לא חגג אלונסו את כיבוש השער, במה שנחשב למקרה ראשון מסוג זה בארגנטינה. בסך הכול שיחק אלונסו במשך שנתיים, שכללו ארבעה טורנירים, במדי ולס. מספריו בקבוצה עמדו על 14 שערי ליגה ב-73 הופעות.
קריירת משחק > שלהי הקריירה בריבר פלייט (1984 - 1986)

ב-1984 חזר אלונסו לריבר פלייט. חזרתו של אלונסו נחשבה לאחד ממפתחות ניצחונו של הוגו סנטילי לנשיאות המועדון. הוא הוסיף לשחק בקבוצה שנתיים נוספות, תוך שהוא מפגין את יכולתו הגבוהה מהקדנציות הקודמות במועדון, אם כי זכה לפחות דקות משחק מבעבר. ב-1986, שנת הפרישה של אלונסו, זכה הקשר עם קבוצתו בשלושה תארים יוקרתיים. באפריל של אותה השנה הבטיח עם קבוצתו את הזכייה באליפות ארגנטינה, בפורמט חדש של עונה מלאה. אלונסו תרם חמישה שערי ליגה ב-15 הופעות, בהם צמד לרשתה של בוקה ג'וניורס בניצחון 0–2 בסופר קלאסיקו, שנערך ב-6 באפריל 1986 והיה גם משחק ההכתרה של ריבר באצטדיונה של יריבתה הגדולה. חצי שנה לאחר מכן, פתח בהרכב בצמד משחקי גמר גביע ליברטדורס 1986, בשניהם ניצחה קבוצתו את אמריקה קאלי (עם שער של אלונסו במשחק הראשון) וזכתה בתואר לראשונה בתולדותיה. בעונת 86/87 ערך ארבע הופעות ליגה, האחרונה שבהן בנובמבר 1986. חודש לאחר מכן פתח בהרכב קבוצתו שגברה 0–1 על סטיאווה בוקרשט וזכתה בתואר הגביע הביניבשתי, כשאלונסו מבשל לאנטוניו אלסאמנדי את שער הניצחון. היו אלה המשחק והתואר האחרונים בקריירה של אלונסו, שפרש ממשחק פעיל בגיל 33.
אלונסו נפרד מקהל אוהדי ריבר במשחק פרידה שנערך לכבודו במונומנטל, מול 80,000 צופים.
קריירת משחק > נבחרת ארגנטינה

אלונסו ערך את הופעותיו הראשונות במדי נבחרת ארגנטינה תחת המאמן אומר סיבורי בשנת 1973, כשהיה בן עשרים בלבד. במשך שנתיים צבר תשע הופעות (שמונה מתוכן בהרכב) וכבש שער אחד, אך המאמן סיבורי ניפה אותו מהסגל עקב הבעיה הבריאותית שפקדה אותו באותה התקופה.
אלונסו שב לסגל הארגנטינאי של המאמן ססאר לואיס מנוטי ב-1975. מנוטי נודע כמאמן שמשתף רק שחקנים מהליגה המקומית, כך שבמהלך עונת 1976/1977, בה שיחק בצרפת, נעדר אלונסו מהסגל, ועד לטורניר מונדיאל 1978 הביתי, כמעט ולא צבר הופעות נוספות.
על אף שלא היה בתוכניות של המאמן הלאומי, זומן אלונסו לבסוף על ידי מנוטי לסגל ארגנטינה לטורניר הגביע העולמי הביתי, יש הטוענים כי תחת לחץ מצד קרלוס לקוסטה, מראשי המשטר הצבאי בארגנטינה והאחראי מטעמו לארגון משחקי המונדיאל הביתי. אלונסו קיבל את המספר "1", השמור בדרך כלל לשוער, בשל שיטת חלוקת המספרים בנבחרת הארגנטינאית, שהתבססה על סדר אלפביתי. הוא שותף כמחליף בדקה ה-75 במשחק הראשון מול הונגריה, ואף היה מעורב בשער הניצחון שנכבש בדקה ה-83 וקבע 1–2 לארגנטינה. במשחק השני מול צרפת, בו ניצחה ארגנטינה באותה התוצאה, שוב עלה כמחליף בדקה ה-64, אך שבע דקות אחר כך ירד מהמגרש עקב פציעה. הוא החמיץ את ההפסד לאיטליה בתום הסיבוב הראשון ואת הניצחון 0–2 על פולין בפתיחת הסיבוב השני, וחזר לכשירות לקראת המפגש המרתק מול היריבה ברזיל, אז עלה כמחליף בדקה השישים במשחק שהסתיים בשוויון 0-0. עם זאת, לא הצליח לחזור לכושרו המלא והחמיץ גם את הניצחון 0–6 על פרו. במשחק הגמר מול הולנד נותר על הספסל, אך בסיום חגג עם חבריו את הזכייה בגביע העולמי הראשון בתולדות הנבחרת, כשבמאזנו שלוש הופעות כמחליף.
הטורניר סימן את סיום דרכו של אלונסו בנבחרת בשנים הבאות. הוא לא שב לשחק תחת מנוטי, וזכה למספר הזדמנויות רק חמש שנים אחר כך תחת המאמן קרלוס בילארדו. לבסוף העדיף בילארדו להשתמש בשחקנים צעירים יותר, דוגמת דייגו מראדונה, חורחה בורוצ'גה ועוד, שהיו לבסיס לזכייתה של הנבחרת במונדיאל 1986.
בסך הכול ערך אלונסו 19 הופעות במדי ארגנטינה, בהן כבש ארבעה שערים.
לאחר הפרישה

לאחר פרישתו ממשחק, פתח אלונסו סוכנות לביטוח והתרחק מעולם הכדורגל. ב-1989 פתח את העונה כמאמן ריבר פלייט בצוותא עם ריינלדו מרלו, אך השניים סיימו את תפקידם באמצע העונה עם בחירתו של אלפרדו דוויצ'ה לנשיא המועדון החדש. הנשיא הנבחר הבטיח במהלך הקמפיין לנשיאות להביא למועדון את דניאל פסארלה כמאמן ראשי, וקיים זאת לאחר הבחירות. בהמשך העונה הוביל פסארלה את ריבר לזכייה באליפות.
שנה לאחר מכן התמנה לתפקיד מנהלה המקצועי של בלגראנו, אך סיים את תפקידו לאחר חמישה משחקים בלבד.
ב-2013, עם היבחרו של רודולפו דונופריו לנשיאות ריבר, מונה אלונסו ליועצו לענייני כדורגל.
תארים

אליפות ארגנטינה (7): 1975 (נסיונל), 1975 (מטרופוליטנו), 1979 (נסיונל), 1979 (מטרופוליטנו), 1980 (מטרופוליטנו), 1981 (נסיונל), 1985/1986
גביע ליברטדורס: 1986
הגביע הביניבשתי: 1986
גביע העולם: 1978