stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחוזות פדרליים של רוסיה
הערות שוליים

↑  תסקיר (עמ. 171) // Федеральная служба государственной регистрации, кадастра и картографии (Росреестр)
↑  Регионы России. Социально-экономические показатели", 2015г. // Росстат 
(הערות שירות הסטטיסטיקה:שטח המחוזות נמדד בינואר 2015) 
המחוז הפשרלי של קרים כלל: את העיר סבסטופול — 864 קמ"ר (Севастополь в цифрах 2014: Стат.сб./Севастопольстат. — Севастополь, 2015. — 74 с. — с. 10) ורפובליקת קרים — 26081 קמ"ר (Республиканский комитет по земельным ресурсам Республики Крым // Республиканская программа использования и охраны земель в Автономной Республике Крым на 2010—2015 годы)
↑  Валовой региональный продукт по субъектам Российской Федерации в 1998-2014гг. // Росстат
| חלוקה אדמיניסטרטיבית של הפדרציה הרוסית |
| --- | --- | --- |
| סובייקטים פדרליים | סובייקטים פדרליים |  |
| רפובליקות | אדיגיה • אלטאי • בשקורטוסטן • בוריאטיה • צ'צ'ניה • צ'ובשיה • דאגסטן • אינגושטיה • קברדינו-בלקריה • קרליה • חקסיה • קומי • קלמיקיה • קאראצ'אי-צ'רקסיה • מארי אל • מורדוביה • צפון אוסטיה - אלניה • סאחה-יקוטיה • טטרסטן • טובה • אודמורטיה • קרים 1 • דונצק 1 • לוגנסק 1 |  |
| חבלים מנהליים (קראיה) | אלטאי • חברובסק • סטברופול • פרימוריה • פרם • עבר הבאיקל • קמצ'טקה • קרסנודאר • קרסנויארסק |  |
| מחוזות (אובלסטי) | אוליאנובסק • אומסק • אורנבורג • אוריול • איוואנובו • אירקוטסק • אמור • ארכנגלסק • אסטרחן • בלגורוד • בריאנסק • טמבוב • טומסק • טולה • טבר • טיומן • ולדימיר • וולגוגרד • וולוגדה • וורונז' • ירוסלבל • לנינגרד • ליפצק • מגדן • מוסקבה • מורמנסק • ניז'ני נובגורוד • נובגורוד • נובוסיבירסק • פנזה • פסקוב • רוסטוב • ריאזאן • סחלין • סמרה • סראטוב • סמולנסק • סברדלובסק • צ'ליאבינסק • קלינינגרד • קלוגה • קמרובו • קירוב • קוסטרומה • קורגן • קורסק • דרום חרסון 1 • זפורוז'יה 1 |  |
| ערים פדרליות | מוסקבה • סנקט פטרבורג • סבסטופול 1 |  |
| מחוזות (אובלסטי) אוטונומיים | המחוז היהודי האוטונומי |  |
| מחוזות (אוקרוגה) אוטונומיים | צ'וקוטקה • חנטי ומנסי • ננץ • ימאלו-ננץ |  |
| טריטוריה פדרלית | סיריוס |  |
| מחוזות כלכליים | מחוזות כלכליים |  |
| מחוזות כלכליים | מרכזי • צ'רנוזמיה-מרכז • מזרח סיביר • מערב סיביר • המזרח הרחוק • צפוני • אורל • צפון הקווקז • צפון מערב • עבר הוולגה • וולגה-וויאטקה • קלינינגרד |  |
| מחוזות פדרליים | מחוזות פדרליים |  |
| מחוזות פדרליים | מרכזי • המזרח הרחוק • סיביר • הצפון-מערבי • דרומי • אורל • וולגה • צפון קווקז • (קרים 2)  הערות: 1מרבית מדינות העולם לא מכירות בסיפוח דרום ומזרח אוקראינה וחצי האי קרים לרוסיה והם אינם מוכרים בינלאומית כחלק מרוסיה. 2התקיים בשנים 2014–2016. |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא גאוגרפיה של רוסיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מבצע קרוואן

מבצע קרוואן (באנגלית: Operation Caravan) היה מבצע פשיטה בריטי משני במסגרת מבצע הסכמה, במערכה במדבר המערבי במלחמת העולם השנייה. ב־13 בספטמבר 1942 פלגה מקבוצת המדבר ארוכת הטווח (LRDG) פשטה על בסיסים איטלקים בברקה שבלוב. הבריטים טענו ש־35 מטוסים הושמדו במבצע. בתנועה אל היעד נסע הכוח כ־1,860 ק"מ.
במקביל למבצע הסכמה נערכו ארבע פשיטות נגד בסיסים חשובים של מדינות הציר בלוב בספטמבר 1942: בטוברוק – מבצע הסכמה, בבנגאזי – מבצע ביגמי, בנווה המדבר ג'אלו – מבצע נייסטי ובברקה – מבצע קרוואן. קרוואן הייתה הפעולה המוצלחת היחידה מבין ארבע המשימות.
יעדים

בתחילת ספטמבר 1942 פלגה B בעלת שתי מחלקות סיור בקבוצת המדבר ארוכת הטווח (LRDG) בפיקודו של רס"ן ג'ון ריצ'רד אסונסמית', עזבה את בסיסה המצרי בפיום. מטרת המבצע: "לגרום לכמות המרבית של נזק והפרעה לאויב." היעד היה ברקה, ששכנה כ־80 ק"מ מצפון־מזרח לבנגאזי. על כביש החוף הראשי שכן מרכז מינהלי של הממשל הקולוניאלי האיטלקי בלוב. בצד הצפון־מזרחי של העיר היה שדה תעופה גדול – היעד העיקרי של המבצע.
הכוח הבריטי

פלגה B שהורכבה משני כוחות סיור של ה־LRDG, בפיקודו של רס"ן ג'ון ריצ'רד אסונסמית'.
פטרול G1, בפיקודו של סרן ג'אל טימפסון.
פטרול T1, בפיקוד סרן ווילדר.
אליהם צורפו רס"ן ולדימיר פניאקוף, ומרגליו: שני סנוסים שהשתייכו לכוח הערבי הלובי. הסנוסים אספו מידע על מיקומי האויב מאנשים שהתגוררו ליד ברקה ודיווחו לפניאקוף שעה/שעתיים לפני הפשיטה.
בכוח היו 47 לוחמים ב־12 משאיות שברולט 1533X2 וחמישה ג'יפים מסוג ויליס.
כוחות איטלקים בברקה

משטרת אפריקה האיטלקית. מצוידת בשריוניות utoblindo AB.41
פלוגת קארביניירים מלכותיים
החולצות השחורות (מיליצית המתנדבים לביטחון לאומי) מס' 8
גדוד המקלענים ה־17
פלוגת הטנקים ה־10מצוידת בטנקים מסוג L3/35 וסוללה של תותחי 12.7 ס"מ
(תותחי 60 פאונדר שלל מהבריטים) של קבוצת התותחנים ה־51.
בשדה התעופה ברקה:
כנף ההפצצה ה־35, למעט טייסת אחת. הכנף הייתה מצוידת מטוסים תלת מנועיים, מסוג Z.1007bis.
טייסת 131 מקבוצת התצפית האווירית 66, מצוידת במטוסי תצפית דו־מנועיים מסוג קאפרוני.
באזור היו יחידות נוספות של פרשים, קארביניירים ויחידות לוביות לא סדירות.
המסע לברקה

ה־LRDG השתתפו במבצעים מקבילים. במבצע קרוואן היה חיוני להימנע מעומס בנתיבים החיצוניים. המסלול שנבחר לפלגה B הצריך מעבר כפול של ימת החול הגדולה, נסיעה של 1,850 ק"מ. מכיוון שהג'יפים היו בעלי יכולת תנועה עצמאית (ללא תדלוק) של כ־1,450 ק"מ ומשאית השברולט כ־2,400 ק"מ, לוו בשתי משאיות מאק של 10 טון במקטע הארוך שסיפקו את הדלק ב־322 הק"מ הראשונים. תדלוק נוסף התרחש לאחר השבוע הראשון במקום שנקרא "הרוג'ם של האוורד".
ביום השלישי ג'יפ הפיקוד של פטרול G1 של קפטן טימפסון, עלה על דיונה והתהפך, האירוע אילץ את פינוים של טימפסון והנהג, תומאס וואן, במטוס לוקהיד הדסון. סמל ג'ק דניס קיבל את הפיקוד על פטרול G1.
ב־13 בספטמבר ה־LRDG הגיע לבניה, כ־24 ק"מ דרומית לברקה, הכוח הקים מחנה בחורשת עצים על גבעה, מסע של 1,858 ק"מ שערך 11 יום.
משאית אחת הוסתרה בנקודת מפגש אחורית - "G5" יחד עם אספקה קטנה של מנות קרב ומים. בשאר שעות היום הוסתרו המשאיות בין העצים בזמן שהלוחמים ערכו הכנות אחרונות לפשיטה.
בשעה 3 אחר הצהריים ערך רס"ן איזונסמית תדרוך אחרון, בסיוע רס"ן פניאקוף שהכיר את מתווה העיר: פטרול T1 יתקוף את שדה התעופה, המטרה העיקרית, ואילו פטרול G1 יצור הסחה על ידי תקיפת הבסיס הראשי של קמפו מדלנה, שלושה ק"מ דרומית מערבית לברקה, ותחנת הרכבת מדרום לעיירה.
לא ידוע אם ה־LRDG נראו בדרך וכמה התראות הועברו לפיקוד בברקה. המפקד, הגנרל פיאטי דל פוזו, הורה על סיור אווירי וקרקעי וערך הכנות מול ההתקפה הצפויה. אף על פי שסיורי ה־LRDG הוסוו היטב, הלוחמים היו בטוחים כי לא הבחינו בהם בין העצים, הכוח נצפה על ידי קאפרוני Ca.311 שהעביר אזהרה למטה הפרשים הסמוך.
עם רדת החשכה יצא הכוח מהמסתור ונע לכיוון המשימה, הכוח ניתק קווי תקשורת. במחסום משטרתי סמוך לפאתי העיר התגלה הכוח על ידי זקיף. החייל הנפרק מנשקו ונשבה, מש"ק נוסף שפותה לצאת מעמדתו ולבדוק מה קורה נורה ונהרג. כשעברו ליד בניינים הסמוכים הותקפו ברימוני יד, מאוחר יותר התברר ששומרים נוספים ברחו.
כששיירת הרכבים עצרה לפתע, התנגשה משאית ברדה (תותח נ"מ 20 מ"מ איטלקי) של T1 בגב משאית אלחוט והרסה את הרדיאטור שלה; המשאית נפרקה וננטשה, צוותה הצטרף למשאיות אחרות. בעוד שמשאית האלחוט הצליחה להמשיך אובדן כוח האש של הברדה החליש את הכוח. בנוסף רכב סיור של G1 נהרס לאחר שפגע בסלע וגם הוא נפרק וננטש. משאית האלחוט של סיור T1 נפרדה מהכוח וחנתה בשדה בסידי סלים (כ־12 ק"מ דרומית מזרחית לברקה) כדי לשמש נקודת חבירה לאחר התקיפה; המשאית הייתה אמורה לשמור על קשר רדיו מתמיד עם יחידת ה־SAS של סא"ל דייוויד סטירלינג שפעלה באותו לילה בבנגאזי "מבצע ביגמי".
ב־23:00 הגיעה השיירה לכביש הראשי, נסעה מזרחה לכיוון ברקה משם המשיכו בפנסים קדמיים דלוקים, תוך התחזות לשיירה של כוחות הציר. בראש מתלול המוביל למישורי ברקה נתקלו בשתי נושאות מקלע L3 חונות ושומרות משני צידי הכביש. רכבי ה־LRDG פתחו באש מקלעים כבדה תוך כדי נסיעה דרכם. נשאיות המקלע נתפסו לא מוכנות, אם כי הצוותים היו צריכים לדעת על תנועת לילה של האויב. בחצות, כוח ה־LRDG נמצא מחוץ לברקה, שני הפטרולים נפרדו כדי לבצע את המשימות. זמן שנותר למשימה עמד על שעתיים. איזונסמית', עם שני ג'יפי המטה שלו המשיך באופן עצמאי סביב ברקה, בחיפוש אחר יעדים מתאימים. פניאקוף והמשאית האלחוטית נשארו בצומת הדרכים כדי לעצור כל ניסיון של חסימת כח ה־LRDG בנסיגה.
ההתקפה על שדה התעופה

כדי להגיע לשדה התעופה שנמצא מצפון לברקה, עקף סיור T1 את הצד המזרחי של העיר דרך הכביש הראשי. בדרך עברו יחידה ממונעת איטלקית שאיתה החליפו ברכות ידידותיות. כשהיחידה התקרבה לשדה התעופה עזב קפטן ווילדר את ג'יפ המפקד שלו מכיוון שרצה לנהוג ברכבו הישן "טוטירה" השלישי, האחרים שאיישו את המשאית היו הלוחמים פרקר והולנד. בסמוך לכניסה לשדה התעופה מספר זקיפים פתחו באש, הזקיפים נורו. שערי שדה התעופה היו סגורים אך לא נעולים. ווילדר פתח את השערים והמשאיות נסעו לשדה התעופה. היעד הראשון בו נתקלו היה יחידת משאיות ונגררים שהביאה 52 חביות דלק תעופתי. ירי מקלעים הבעיר את המשאיות וכדור אש האיר חלק גדול משדה התעופה, והקל על התמצאות היחידה ביעד.
האיטלקים ציפו להתקפה אך לא שיערו שתתבצע בצורה רכובה מהכביש הראשי. הם התכוננו להתמודדות עם חי"ר שתוקף מדרום. כתוצאה מכך פטרול T1 הצליח לבצע את ההתקפה בהתנגדות מועטה. היעד הבא היה בניין ממשל מבטון ששימש כחדר האוכל ומגורי לוחמים. רימונים הושלכו דרך החלונות, הציתו את הבניין מבפנים, ההאנגר ובניינים נוספים נשרפו, משאיות שחנו שם נורו ומצבור דלק של חביות 44 גלון הושמד.
בשדה התעופה, פטרול T1 נסע בכיוון השעון בצורה מסודרת וירה לעבר מפציצים החונים בתחמושת נותבת, בוערת ונפיצה. כוח האש ששימש את פטרול T1 כלל: שלושה זוגות של מקלעי בראונינג מקוררי אוויר 303, שני מקלעים כבדים Vickers .50 ומספר מקלעים בודים מסוג 303. כולם השתמשו בתושבות מסתובבות בארגז האחורי של המשאית או על חצובה במשקוף דלת הנוסע. בנוסף לכוח האש הזה, רב"ט מרלין קרופ מפטרול T1 המציא פצצת זמן קטנה שהוכנה מג'לטין מתפוצץ (המכונה גם" 808"). קרופ ויילנדס נסעו ברכב האחרון בטור, "טה פאקי השלישי", בו היה ארגז מלא בפצצות. כשהגיעו למטוס שלא בער קפצו שני הלוחמים, רצו למטוס והניחו פצצה על הכנף מעל מכל הדלק. רב"ט קרופ הפעיל את הפיוז ושני הלוחמים זינקו לקרקע כשהמטוס התפוצץ. מרלין קרופ סיפר:
התחלתי עם 13 פצצות ונפטרתי מ-11 מהן. למרות מה שהתרחש מסביב הייתי עסוק מדי בעבודתי כדי לדאוג לפחד... מבין שתי הפצצות שנותרו, לאחת היה נתיך בטיחות שבור. אז צירפנו אותם יחד והנחנו אותם על מטוס קטן חד מנועי [פיזלר סטורץ 'גרמני בשירות איטלקי] ... המטוס הקטן התפוצץ לחתיכות.
לפחות עשרה מטוסים הושמדו בדרך זו; קרופ ויילנדס יצאו ללא פגע.
על אף שפטרול T1 היה בשדה התעופה למעלה משעה אף לוחם לא נפגע ואף כלי הרכב לא נפגע. נהגי ה־LRDG היו מיומנים בתמרון במהירות גבוהה, ובכך שמרו על הכלים מפגיעה, במקביל המקלענים היו מסוגלים לשמור על ריכוז אש מדויק וכבד. גורם אפשרי נוסף להיעדר נזק ליחידה – תותחי הנ"מ הרבים שהגנו על שדה התעופה לא הצליחו לירות במקביל הקרקע.
בסיכום הפעולה שכתב קפטן ווילדר נכתב:
"האיטלקים חיכו לנו, אבל נראה שהם היו מאוד מבוהלים והאש שלהם הייתה פראית מאוד."
תוצאות הפעולה

על פי הדיווח של ווילדר, הסתבר כי פטרול T1 הרס ופגע ב-32 מטוסים, בעיקר מפציצים. לפי נתונים איטלקיים רשמיים, 16 מטוסים נהרסו ושבעה נפגעו.
מילוט

לאחר הפשיטות נפגשו שני הסיורים בנקודת החבירה. בשלב זה איבד הכוח עשרה לוחמים, שלוש משאיות וג'יפ. לפני עלות השחר ב־14 בספטמבר, ליד עמדת המשטרה מדרום לסידי סלים, ספג הכוח אש ממארב. שלושה לוחמים נפצעו ומשאית ניזוקה ונזקקה לגרירה. המשאית ושניים נוספות שניזוקו קודם, ננטשו. לאחר שהעבירו את הציוד מהמשאיות פוצצו אותם בהשהייה.
הכוח המשיך בנסיגה עד שרכב נוסף הושבת. הכוח זוהה על ידי האויב והותקף מהאוויר עד לרדת החשכה. בשלב זה כל הרכבים מלבד משאית אחת ושני ג'יפים הושמדו.
עשרה מחברי הכוח נסוגו במסע רגלי לביר אל גררי שם הושאר רכב. רופא הכוח לקח את המשאית שנותרה וג'יפ עם הפצועים. אף על פי שנטשו את הג'יפ בדרך, הם הגיעו לביר אל גררי ב־15 בספטמבר ואז למנחת ליד ים החול של קלנשו, שם פגשו פטרול LRDG נוסף. ה-RAF פינה את הפצועים לקופרה.
קבוצה אחרת בת ארבע-עשרה לוחמים יצאה לדרך עם אוכל ומים שהועמסו לג'יפ השני. לאחר כשמונים קילומטרים, ב־17 בספטמבר פגשו את פטרול S2 מה־LRDG. בחיפושים באזור נמצאו שמונה לוחמים מהקבוצה הראשונה. שני החברים הנעדרים נשארו מאחור, ולא ציפו להגיע למפגש, פנו צפונה. ב־20 בספטמבר הם הגיעו למחנה ערבי ושם נפלו בשבי על ידי האיטלקים. בשלב זה עברו יותר מ־150 קילומטרים ברגל.
פטרול LRDG נוסף (S1) אסף שני לוחמים מהכוח הפושט שנמלטו רגלית מברקה.
עיטורים שניתנו בעקבות המבצע

לאסונסמיט ווילדר הוענק אות השירות המצוין.
לוסון עוטר בצלב הצבאי.
קרול, טיפט ודובסון עוטרו במדליה הצבאית.
ביבליוגרפיה

Jenner, Robin; List, David; Badrocke, Mike. The Long Range Desert Group 1940–1945: New Vanguard 32. Botley, Oxford UK: Osprey Publishing, 1999. ISBN 1-85532-958-1
O'Carroll, Brendan. Bearded Brigands: The Diaries of Trooper Frank Jopling. Wellington, New Zealand: Ngaio Press, 2002. ISBN 0-9582243-2-3
O'Carroll, Brendan. The Barce Raid. Wellington, New Zealand: Ngaio Press, 2004. ISBN 0-9582243-8-2
O'Carroll, Brendan. The Kiwi Scorpions. Devon, UK: Token Publishing Ltd, 2000. ISBN 1-870192-41-9
Public Record Office War Histories (Wynter, H W, Brigadier). Special Forces in the Desert War 1940–1943. Kew, Richmond, Surrey UK: Public Record Office, 2001. ISBN 1-903365-29-5
הערות שוליים

1 2  O'Carroll 2005, p.38.
↑  O'Carroll 2005, p.26.
↑  O'Carroll, 2005, pp. 42–43
↑  O'Carroll 2005, p.74.
קפטן JR Easonsmith
קפטן טימפסון מפטרול G1 בג'יפ שלו. על מגן הבוץ הונח דגל ירוק המסמן את פיקודו על הפטרול.
רס"ן פנייקוף עם הכובע שהיה לסימן היכר. הג'יפ מצויד בזוג מקלעי ויקרס ובמכלי דלק.
מלחמה בטרור (ספר)

| --- | --- |

כריכת הספר
 מידע כללי
 מאת:  בנימין נתניהו
 שפת המקור:  אנגלית
 סוגה:  פוליטיקה, ספרי מלחמות ישראל ואסטרטגיה
 נושא:  מלחמה בטרור 
 הוצאה
 הוצאה:  משכל (הוצאת ידיעות אחרונות)
 הוצאה בשפת המקור:  Farrar, Straus and Giroux
 תאריך הוצאה:  2004
 מספר עמודים:  152
 הוצאה בעברית
 תרגום:  ברוך קורות
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  מסת"ב 9781429929448
 הספרייה הלאומית:  001776602
 
מלחמה בטרור: כיצד יביסו המשטרים הדמוקרטיים את הטרור המקומי ואת הטרור הבינלאומי הוא ספר משנת 1996 מאת בנימין נתניהו. בספרו מציג נתניהו מנקודת מבטו כראש ממשלת ישראל את משנתו המדינית בסוגיית המלחמה בטרור.
הספר מבוסס ברובו על ספרו של נתניהו (בעריכת יורם חזוני), "Fighting Terrorism: How Democracies Can Defeat Domestic and International Terrorists", שנכתב בשנת 1995 בארצות הברית (180 עמודים). זהו ספר המשך והשלמה לספרו הטרור: כיצד יוכל המערב לנצח, שערך נתניהו ב-1987.
בספר מנתח בנימין נתניהו את הגילויים החדשים של הטרור. הוא חושף את שורשיה ושיטות פעולותיה של רשת הטרור של האסלאם הפונדמנטליסטי, ומציע דרכים להדוף את גלי הטרור המופנים כלפי מדינות המערב, וביתר שאת כלפי מדינת ישראל.
ראו גם

הטרור: כיצד יוכל המערב לנצח
מקום תחת השמש
ביבי - סיפור חיי
הערות שוליים

↑  הספר בקטלוג המאוחד באתר הספריה הלאומית, באתר merhav.nli.org.il
↑  Fighting Terrorism: How Democracies Can Defeat Domestic and International Terrorists באתר אמזון
ערך זה הוא קצרמרבנושא ספרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיטל להבי

מיטל להבי נואמת בפני מועצת העירייה
מיטל להבי (נולדה ב-5 באפריל 1960 בשם מרים לוי) היא סגנית ראש עיריית תל אביב-יפו ומחזיקת תיק התחבורה, בטיחות בדרכים והקהילה הגאה, יו"ר הפורום המוניציפלי של מרצ, יו"ר סיעת מרצ, חוזה חדש והירוק במרכז במועצת העירייה.
ביוגרפיה > חיים אישיים

להבי מתגוררת בשכונת כרם ישראל בתל אביב. היא גרושה ולה שני ילדים. אחיה הוא כדורגלן העבר עופר לוי, שמכהן מ-2019 כסגן ראש עיריית הרצליה.
ב-2005 השתתפה כמתמודדת בתוכנית המציאות "דרוש מנהיג" בערוץ 2, בה התחרו אנשים בעלי רקע של מעורבות חברתית על מענק להגשמת חזון חברתי שהציגו. להבי הודחה מהתוכנית בפרק התשיעי מתוך עשרה.
הערות שוליים

↑  דו"ח משמר המועצה תל אביב-יפו, 2004-2008
↑  ההודעה על ההתפטרות באתר של מיטל להבי
↑  מיטל להבי תרוץ לראשות העיר: "חולדאי – תודה ולהתראות", באתר time out‏, 16 במאי 2018
↑  הודעת הפרישה של מיטל להבי, מתוך דף הפייסבוק של להבי, 27 בספטמבר 2018
↑  ליאת צבי, ‏לאסור על חניית מכוניות על המדרכה, ליאת צבי, באתר גלובס, 26 ביוני 2014
↑  תומר הדר, מי יתמודד עם הקורקינט השיתופי: הגלגל עלול ליפול מהמדרכה, באתר כלכליסט, 27 במאי 2019
↑  לקראת הבחירות לעירייה: מיטל להבי עונה על השאלות שלכם, טיים אאוט, 2018
↑  בת-חן אפשטיין אליאס, "פתאום זה הכה בי: עבריינים חיללו נערה, ובסוף היא זו שמסתתרת. אני הרי הסתתרתי 47 שנים", באתר ישראל היום, 27 באוגוסט 2020
↑  עופר לוי: "בהתחלה אמרו במרצ, מה בא אלינו כדורגלן?"
מיטת שיזוף

השימוש במיטת השיזוף
מיטת שיזוף
מיטת שיזוף היא מתקן שפולט קרינת על-סגול, כדי ליצור שיזוף למטרות קוסמטיות.
על פי רוב מיטות שיזוף עושות שימוש במנורות פלואורסצנטיות המתוכננות לפלוט קרינת על סגול בהרכב הדומה לזה של השמש.
קרינת על-סגול היא קרינה אלקטרומגנטית בעלת אורך גל קצר מזה של אור נראה, אולם ארוך מזה של קרינת רנטגן רכה.
קרינת UV בעוצמה חזקה גורמת לסוגים מסוימים של סרטן עור. קרינה זו מייננת מולקולות DNA בתאי עור, וגורמת ליצירת קשרים קוולנטיים בין בסיסי תימין סמוכים, מה שמוביל בסופו של דבר לעיוותים במבנה הסליל של ה-DNA, עיכוב בשכפול, פערים ב-DNA, ועוד. בעיות אלו עשויות לגרום למוטציות, שעלולות להוביל לגידול סרטני.
סרטן עור הוא סוג של סרטן המתבטא בגידולים ממאירים על פני העור (התרבות בלתי מבוקרת של תאי עור). בין הגורמים העיקריים לסרטן עור הוא חשיפה לאור השמש - קרינת UV - ללא הגנה, בעיקר אצל אנשים בעלי עור בהיר.
כהגנה מפני אור על-סגול, הגוף (בהתאם לסוג העור) משתזף כשהוא נחשף לכמויות קטנות של קרינה, על ידי שחרור של הפיגמנט החום מלנין. השיזוף עוזר לחסום חדירת קרני על-סגול ולמנוע נזק לרקמות עור רגישות ועמוקות יותר.
שיזוף יתר עלול להביא לכוויות, אשר, בהתאם לחומרתן, עשויות להגיע לאדמומיות, כאבים, התקלפות העור ואף שלפוחיות. לשיזוף נזק מצטבר, המתבטא בהופעת "כתמי שמש" על העור ועליית הסיכוי לסרטן העור בעיקר אצל בעלי עור בהיר ונמשים.
ראו גם

שמן שיזוף
מיטל דה רזון

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  31 בינואר 1985 (בת 39)
 מוקד פעילות:  ישראל 
 עיסוק:  זמרת • פזמונאית מפיקה מוזיקלית
 סוגה:  אלקטרונית • דאנס • פופ
 שפה מועדפת:  אנגלית • עברית
 חברת תקליטים:  הליקון
 שיתופי פעולה בולטים:  עופר ניסים • סקאזי • אייל גולן
 בן זוג:  עידו עוזרי
 meitalderazon.co.il
 
מיטל דה רזון (נולדה ב-31 בינואר 1985) היא זמרת, פזמונאית ומפיקה מוזיקלית ישראלית.
ביוגרפיה

דה רזון החלה ללמוד מוזיקה קלאסית ונגינת פסנתר בגיל 6. היא פרצה לסצנת המוזיקה האלקטרונית לראשונה בשנת 2008, תוך שהקימה את הרכב המוזיקה האלקטרונית אפיפוני, יחד עם המוזיקאי איתי קלדרון. יחד הפיקו להיטי מועדונים שונים, בהם "Out of My Skin", בשיתוף התקליטן עופר ניסים, והוציאו סך של כחמישה אלבומים.
בשנת 2010 הוציאה את השיר "Love Rehab", יחד עם המפיק חיים אביטל, שהגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים השבועי של יוון. בשנת 2012 השתתפה בשירו של המוזיקאי סקאזי, "Warrior", מתוך אלבומו, My Way.
בשנת 2013 השתתפה מיטל בקדם-אירוויזיון 2013, יחד עם הזמר אסי טל, יחד ביצעו את השיר "Toda la Noche", והגיעו למקום השלישי. באותה השנה, הקליטה יחד עם הזמר אייל גולן את השיר "Always My Number One", המהווה כשיר הרשמי של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 לאותה השנה.
ב-2014 ייצגה את ישראל בטקס פרסי המוזיקה של MTV אירופה, תוך שזכתה בפרס "המופע הישראלי הטוב ביותר", יחד עם להקת TripL.
ב-2015 הוציאה חברת הליקון את אלבום הבכורה שלה, End to Start. באלבום נכלל השיר "Toda la Noche", איתו התמודדה בקדם-אירוויזיון.
בשנת 2016 התמודדה בתוכנית המציאות "המשימה: אמזונס", והעפילה למקום השני. ב-2017 התמודדה גם בעונה הרביעית של תוכנית מציאות "הכוכב הבא", אך לא צלחה את שלב האודישנים.
דיסקוגרפיה > אלבומי אולפן

2015: End to Start
הערות שוליים

1 2  אסף נבו, ‏נסיכת הדאנס החדשה: מיטל דה רזון, באתר ‏מאקו‏, 21 בנובמבר 2011
↑  עמית קוטלר, לא רק זמרת מועדונים: מיטל דה-רזון לוהטת, באתר ynet, 26 בינואר 2012
↑  ליהיא גרינר תתמודד ב"קדם אירוויזיון", באתר ‏מאקו‏, 26 בינואר 2013
↑  צפו בקליפ הרשמי של יורו 2013 בביצוע אייל גולן, באתר וואלה, 13 במאי 2013
↑  מיטל דה-רזון וטריפל ייצגו את ישראל באמ.טי.וי אירופה, באתר ‏מאקו‏, 23 באוקטובר 2014
↑  מיטל דה רזון חושפת לקראת אלבום הבכורה, באתר ‏מאקו‏, 29 במאי 2014
↑  לוחמת: מיטל דה רזון ממשיכה להיאבק על הפופ הישראלי, באתר ‏מאקו‏, 11 בנובמבר 2014
↑  הכירו את מיטל דה רזון, באתר ‏מאקו‏, 9 ביולי 2016
↑  הכוכבת שהביכה את עצמה ולא רוצה שתגלו, באתר וואלה, 4 בדצמבר 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007372930005171  VIAF: 34151431572556302018   WorldCat (עם VIAF): 34151431572556302018
מינהל השיכון הפדרלי

| --- | --- |

 מידע כללי
 מדינה:  ארצות הברית 
 תחום שיפוט:  ארצות הברית ארצות הברית
 משרד אחראי:  מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית
 סוכנות אם:  מחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית 
 תאריך הקמה:  1934 
 מטה מרכזי:  בניין רוברט ויוור 
 www.fha.gov
 
מינהל השיכון הפדרלי (באנגלית: The Federal Housing Administration) הוא סוכנות ממשלתית במחלקת השיכון והפיתוח העירוני של ארצות הברית והוקמה על ידי פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-1934.
הסוכנות מבטחת משכנתאות שנעשו על ידי מלווים פרטיים עבור נכסים משפחתיים, ביטוח משכנתא, בניית נכסים להשכרה במחירים סבירים ועוד.
הממונה על הסוכנות מאז יולי 2020 היא דנה ט. דיווד.
היסטוריה

ב-1934 חוקק חור הדיור הלאומי, שבעקבות העברתו הקים נשיא ארצות הברית, פרנקלין דלאנו רוזוולט את "מינהל השיכון הפדרלי". הכוונה של הסוכנות הייתה להסדיר את שיעור הריבית ותנאי המשכנתא שבטיחה. עם זאת, הנוהג היה תקף רק לאמריקאים לבנים, עם קבלת ההחלטה של מינהל השיכון הפדרלי, מספר האמריקאים הלבנים שיכלו להרשות לעצמם מקדמה על בית גדל.
ב-1935, הוקם בארלינגטון שבוירג'יניה פרויקט הדיור להשכרה הראשון שהוקם בביטוח מינהל השיכון הפדרלי. גם במהלך מלחמת העולם השנייה מימן מינהל השיכון הפדרלי מספר פרויקטים של דיור עובדים.
ב-1965 הפך מינהל השיכון הפדרלי לחלק ממחלקת השיכון והפיתוח עירוני.
מסיבת דמואים

מסיבת הדמואים הגרמנית "Breakpoint" שנערכה ב-2005
מסיבת הדמואים והגיימינג "Assembly" בפינלנד, 2004
מסיבת דמואים (Demoparty) הוא אירוע המפגיש אמנים, מתכנתים וחובבי מחשבים, אשר במסגרתו נערכות תחרויות שונות בהן קבוצות של משתתפים מנסות להפיק את קטעי המולטימדיה (המכונים "דמואים") עם הגרפיקה הממוחשבת הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר.
מסיבת דמואים טיפוסית נערכת לרוב פעם בשנה באולמות גדולים (בדרך כלל באולם ספורט) והיא נמשכת בדרך כלל במשך כל סוף השבוע ללא הפסקה. מרבית הדמואים אשר נוצרים על ידי הקבוצות השונות, לפחות במקרה של תחרויות מסיבות הדמואים הגדולות ביותר, מוצגות לכל המבקרים באירוע במהלך שעות הלילה, באמצעות מקרן וידאו ורמקולים גדולים.
המשתתפים במסיבות הדמואים בדרך כלל מביאים לאירוע את המחשבים שלהם, בעוד שמארגני האירוע דואגים לשכור את האולם שבו נערך האירוע ולספק למשתתפים באירוע שולחנות, חיבור לחשמל וחיבור לאינטרנט.
מרבית מסיבות הדמואים הן קטנות יחסית; מספר המבקרים בהן בדרך כלל נע בין מספר עשרות לכמה מאות. לאירועי מסיבות הדמואים הגדולות ביותר בעולם מגיעים לרוב אלפי מבקרים.
מיליאצקה (נהר)

| --- | --- |
הנהר מיליאצקה החוצה את סרייבו
הנהר מיליאצקה החוצה את סרייבו
 מידע כללי
 אורך:  35.9 ק"מ
 ספיקה ממוצעת:  5.7 מ"ק לשנייה
 מוצא:  העיר פאלה
 גובה מוצא הנהר:  1,010 מטרים
 שפך:  בוסנה 
 מדינות באגן הניקוז:  בוסניה והרצגובינה בוסניה והרצגובינה
 
 
מִילִיָאצְקָה (בבוסנית: Miljacka) הוא נהר הזורם במרכזה של בוסניה והרצגובינה, אורכו 35.9 קילומטרים והוא חוצה את העיר סרייבו. מקורו של הנהר סמוך לעיר פאלה אשר ברפובליקה סרפסקה והוא נשפך אל הנהר בוסנה.
מיליאצקה הוא אחד מיובליו של הנהר בוסנה. הוא חוצה את סרייבו בספיקה של 5.7 מטר מעוקב לשנייה ונשפך לנהר בוסנה מספר קילומטרים מערבית לעיר. בגלל הספיקה הנמוכה יחסית של הנהר וסוג הקרקע, מימיו עכורים יחסית ובגוון אדמדם, עניין שהוביל לכינויו בשם "הנהר האדום". לאורך הנהר הוקמו מספר גשרים ומהם נודע הגשר הלטיני, אשר בסמוך אליו נרצח פרנץ פרדיננד יורש העצר האוסטרו-הונגרי ורציחתו הובילה לפרוץ מלחמת העולם הראשונה.
מינהל התעופה האזרחית של סין

| --- | --- |


 מידע כללי
 מדינה:  הרפובליקה העממית של סין 
 סוכנות אם:  Ministry of Transport of the People's Republic of China 
 סוכנות בת:  Chinese Academy of Civil Aviation Science and Technology 
 תאריך הקמה:  1949 
 תאריך פירוק:  1987 
 מטה מרכזי:  רובע דונגצ'נג 
 http://www.caac.gov.cn
 
מטה מינהל התעופה האזרחית.
מרכז פיקוח הטיסה של מינהל התעופה האזרחית.
מינהל התעופה האזרחית של סין, לשעבר המינהל הכללי של התעופה האזרחית של סין, היא רשות התעופה הממשלתית שפועלת תחת משרד התחבורה של הרפובליקה העממית של סין. תפקידה לפקח על התעופה האזרחית ולנהל חקירת תקריות תעופה. כרשות התעופה האחראית על סין, היא מסכמת הסכמי תעופה אזרחיים עם רשויות תעופה אחרות, כולל אלה של אזורי המינהל המיוחדים בסין המסווגים כ"אזורי טיסה פנים מיוחדים". היא הפעילה באופן ישיר את חברת התעופה שלה, שהייתה מונופול התעופה של סין, עד 1988. מטה הסוכנות ממוקם במחוז דונגצ'נג, בייג'ינג.
המינהל אינו חולק את האחריות של ניהול המרחב האווירי של סין עם הוועדה הצבאית המרכזית על פי התקנות בחוק התעופה האזרחית של הרפובליקה העממית של סין (中华人民共和国 民用 航空法).