רוברט מוריס
ביוגרפיה > המהפכה האמריקאית > מפקח על הכספים > חודשים ראשונים

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, מצבה הכלכלי של הממשלה האמריקאית הידרדר, כיוון שלקונגרס לא הייתה הסמכות להטיל מיסים והמדינות סירבו ברובם לספק מימון. ללא מנגנון לגיוס כספים, הקונגרס הנפיק שוב ושוב כסף נייר, מה שגרם לאינפלציה חמורה. עד לשנת 1781, ארצות הברית עמדה בפני משבר כלכלי בלתי פוסק, שהודגש על ידי מרד הרגימנטים של פנסילבניה בינואר 1781, שבו עשרה רגימנטים של הצבא הקונטיננטלי שהוזנו באופן גרוע ולא קיבלו תשלום דרשו תנאים טובים יותר מהקונגרס. למרות שהמרד דוכא, הוא שכנע את הקונגרס לבצע רפורמות שהובילו להקמת משרדי מלחמה, צי, כספים וחוץ, שכל אחד מהם ינוהל בידי איש ביצוע. בהצבעה פה אחד, בחר הקונגרס במוריס כממונה על האוצר. מוריס קיבל את התפקיד במאי 1781, ומינה את גוברנר מוריס לסגנו.
מוריס הפך במהרה לדמות הכלכלית המרכזית במדינה והפך למנהיג של הפלג הלאומי, קבוצה לא רשמית של מנהיגים אמריקאיים שתמכו בממשלה חזקה יותר. הוא גם שלט ביעילות בענייני החוץ עד שמונה רוברט ר. ליבינגסטון למזכיר לענייני חוץ מאוחר יותר באותה שנה. בספטמבר 1781, הסכים מוריס בחוסר רצון לשרת כסוכן הצי, מה שנתן לו מנהיגות אזרחית על הצי הקונטיננטלי. הקונגרס מינה את יתר התפקידים הביצועיים בנובמבר, כאשר בנג'מין לינקולן קיבל את המינוי כמזכיר המלחמה. יחד עם הגנרל וושינגטון ומזכיר הקונגרס הקונטיננטלי צ'ארלס תומפסון, שלושת המנהיגים הללו שימשו כמנהיגי הרשות המבצעת הלאומית הראשונה בתולדות ארצות הברית; מוריס לקח תפקיד בלתי רשמי כמזכיר המוביל של המשרדים. כל שלושת המנהיגים, כמו גם וושינגטון, היו חלק מהפלג הלאומי, ושיתוף פעולה ביניהם חיזק את כוח הממשלה הלאומית. באמצע 1782, הקונגרס הקים ועדות קבועות למעקב אחר המשרדים הביצועיים; מוריס תמך בארגון מחדש של הקונגרס, אך לצערו, יריבו הוותיק ארתור לי מונה לראש הוועדה המפקחת על משרד האוצר.
מוריס פעל למען סדרת רפורמות שנועדו לשפר את הכלכלה; רבות מהרפורמות היו בהשראת רעיונות כלכלה חופשית של אדם סמית. מיד לאחר כניסתו לתפקיד, הוא שכנע את הקונגרס להקים את בנק צפון אמריקה, הבנק הראשון שפעל בארצות הברית. הבנק הוקם כגוף פרטי הנשלט על ידי משקיעיו אך היה נתון לפיקוח על ידי ממונה האוצר. הבנק היה אמור לקבל את פיקדונות הממשלה, להעניק הלוואות לקונגרס ולהנפיק שטרות כסף. מוריס קיווה שהבנק יסייע במימון המלחמה, יייצב את המטבע ויאחד את המדינה תחת מדיניות מוניטרית אחת. כיוון שהבנק היה זקוק לזמן על מנת להתחיל לפעול, בשנת 1781 נשא מוריס באחריות להנפיק מטבע חדש, שנקרא "שטרות מוריס", שהיו מגובים בכספיו האישיים של מוריס. בנוסף, מוריס שכנע את הקונגרס לאפשר לו לרכוש את כל האספקה עבור הצבא הקונטיננטלי, במקום שהמדינות יספקו מוצרים כמו קמח או בשר. הקונגרס דרש מהמדינות לספק מימון במקום מוצרים פיזיים, מה שהיה צעד חשוב בכיוון של סדר כלכלי יותר מאורגן, אך גם העמיק את תלות הצבא במימון ממשלתי.
בשנת 1781, מלחמת העצמאות הייתה במצב של תיקו בין בריטניה לארצות הברית. הבריטים ריכזו את פעולותיהם הצבאיות בזירה הדרומית של המלחמה, תוך שהם משאירים כוחות גדולים בניו יורק. באוגוסט 1781, פגש מוריס את הגנרל וושינגטון והרוזן דה רושאמבו, שהתכננו פעולה משותפת צרפתית-אמריקאית נגד הכוחות הבריטיים. מוריס העביר כספים ממשלתיים לרכישת אספקה למהלך של וושינגטון נגד הבריטים בווירג'יניה, והוא פנה לממשלות המדינות ולממשלת צרפת למימון נוסף, כאשר הסכום האחרון של 20,000 דולר הושג בעזרת שותפו הוותיק, חיים סולומון. בקרב יורקטאון, שהתרחש באוקטובר 1781, הכריח גנרל וושינגטון את הצבא הבריטי, בפיקודו של גנרל קורנווליס, להיכנע. הקרב הזה היה ציון דרך משמעותי במלחמת העצמאות, שכן בעקבותיו בריטניה למעשה נכנעה במלחמה היבשתית והפסיקה את פעולתה הצבאית על האדמה האמריקאית. עם זאת, המלחמה הימית נמשכה, כאשר בריטניה ניסתה לחסום את ארצות הברית ממקורות הסחר שלה ולמנוע ממנה להקים קשרים כלכליים חופשיים עם מדינות אחרות.