stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
חוזה פריז (1898)
תוצאות החוזה

הניצחון במלחמה הפך את ארצות הברית לכוח עולמי, לאחר שהשליטה על פוארטו ריקו, גואם והפיליפינים הרחיבה את הדומיננטיות הכלכלית האמריקאית באזורי הים הקריבי והאוקיינוס השקט. התרחבות טריטוריאלית זו המשיכה להשפיע על מדיניות החוץ והמדיניות הכלכלית האמריקאית עמוק אל תוך המאה הבאה. בנוסף, תפקידו המשמעותי של הנשיא מקינלי בקידום החוק בבית הנבחרים הפך את מוסד הנשיאות למודרני יותר, והמצב המוחלש בו היה לפני תקופת כהונתו הוחלף באב הטיפוס של הנשיאות החזקה יותר המאפיינת את ימינו.
לכיבוש הצבאי האמריקאי הייתה השפעה מתמשכת על המשך האירועים. בפיליפינים פרץ מרד כנגד האמריקאים ב-4 בפברואר 1899, אשר במהרה עלה בהיקפו ובעוצמתו על הקרבות שהתחוללו לפני כן כנגד הספרדים, כפי שתיאר זאת כותב פיליפיני:
כעת ישנו מחזה ייחודי - הפיליפינים לוחמים לחירותם, והעם האמריקאי לוחם כדי להעניק להם חרות.
על פי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, גרמה מלחמת ארצות הברית-מקסיקו ותוצאותיה לעיכוב עצמאות הפיליפינים עד לאחר מלחמת העולם השנייה, אך גם ייסדה מערכת יחסים אשר טיפחה אוכלוסייה פיליפינית משמעותית בתוך גבולות ארצות הברית.
בנוסף, אפשר תיקון פלאט את המשך הכיבוש האמריקאי של קובה ללא צורך בסיפוח, זאת על אף הבטחות במהלך המלחמה והמשא ומתן שלאחריה על הענקת עצמאות. במטרה לשמור על השליטה בקובה, צידדה ממשלת ארצות הברית ברעיון שתושבי האי אינם מסוגלים לקיים שלטון עצמי. כפי שציין הסנאטור סטיבן אלקינס:
כאשר תהפוך קובה לחלק מהאיחוד האמריקאי והתעלה במצר תושלם, מה שכעת ודאי, יהיו פוארטו ריקו, קובה, הוואי, והפיליפינים למוצבי החוץ של הרפובליקה הגדולה, וישמרו על אינטרסים אמריקאיים במערכת הכלכלית הגלובלית במהלך מסעה עטור הניצחון סביב העולם. בקרוב יראו אנשינו וירגישו שאחזקת האיים על ידינו היא טבעית והגיונית, ובתפקיד הגדול שעלינו למלא בענייני העולם, עלינו לא רק לשמור עליהם, אלא לתהות איך עתיד הגשמת גורלנו הטבעי להתקיים בלעדיהם. שרשרת מצויינת זו של איים, המקיפה כמחצית מהעולם, לא תהיה שלמה ללא קובה, אבן החן של האנטילים.
באופן כללי, תרמו אחזקות אלה בצורה ניכרת לעלייה בכוחה הכלכלי של ארצות הברית שהושגה במהלך תקופה זו.
לקריאה נוספת

Wolff, Leon. Little Brown Brother: How the United States Purchased and Pacified the Philippine Islands at the Century's Turn. Wolff Productions, 2006. ISBN 1582882096
חתול האנדים

| חתול האנדים |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: נמרון
מין:: חתול האנדים
שם מדעי
 Leopardus jacobita ‏Cornalia, 1865
תחום תפוצה


חתול האנדים או נמרון האנדים (שם מדעי: Leopardus jacobita) הוא מין של נמרון החי בהרי האנדים הארוכים של דרום אמריקה. הוא מצוי בסכנת הכחדה גדולה ובטבע נשארו פחות מ-2,500 פרטים בוגרים. החתול התגלה בטבע רק ב-1998 על ידי 2 צילומים לא משוכללים.
מאפיינים

לחתול זה פרווה ופנים בצבע אפור, אך אזור הלחיים לבן ובעל כמה פסים קטנים בקצוות. יש לו אוזניים עגולות, אף ושפמים שחורים. רגליהם בעלי 2 פסים בקצה של כל רגל והזנב מפוספס בטבעות שחורות או חומות כהות. פרוותם צפופה עם שערות באורך 45 מ"מ ומשווה להם מראה גדול מכפי שהם באמת. הם גדולים מעט מחתול בית ואורכם 57-85 ס"מ. משקלם יכול להגיע ל-5.5 ק"ג.
תפוצה והתנהגות

החתולים חיים ב-4 מדינות באמריקה הדרומית: בצ'ילה, ארגנטינה, בוליביה ופרו. החתולים הנדירים נחשבים לחיה מוגנת בכל המדינות ועונש מאסר כבד מונח על מי שסוחר בעורות שלהם. אעפ"כ יש לעיתים ציד בלתי חוקי לתעשיית פרוות מפרוותם המשובחת.
הם חיים במדרונות הרי האנדים ברום של עד 4,000 מ' ודומים מאוד לחתול הפמפס החי באותם אזורים ושניהם הם שניים מתוך שלושה חתולים החיים בהרי האנדים (השלישי הוא הפומה). קשה להבדיל בין שני המינים שהם באותו הגודל, אותם אזורי מחיה והם גם מתבססים על אותו טרף עיקרי - ויסקאשה דרומית, מכרסם הררי המזכיר מעט ארנבת שמהווה עתים יותר מ-50% מתזונתם. כמו רוב החתולים הם חיים לבדם ולאחר ההזדווגות הנקבה עוזבת את הזכר וממליטה גורים לבדה (ההמלטה מתרחשת בין אפריל לאוקטובר).
הערות שוליים

↑  חתול האנדים באתר הרשימה האדומה של IUCN
| חתוליים |
| --- | --- | --- |
| חתולים קטנים | חתולים קטנים |  |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |   |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |   |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |   |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |   |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |   |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |   |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |   |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |   |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |   |
| חתולים גדולים | חתולים גדולים |   |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |  |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |  |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |  |
יאן קודש

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1946 (בן 78) פראג, צ'כוסלובקיה
 מדינה:  צ'כיה צ'כיה
 מקום מגורים:  צ'כיה
 צאצאים:  Jan Kodeš Jr. 
 גובה:  1.75
 יד חובטת:  ימין
 פעילות כמקצוען:  1968–1983 (כ־15 שנים)
 סה"כ פרסים שצבר:  693,197 דולר אמריקאי 
 יחידים
 מאזן קריירה:  241-410
 דירוג שיא:  5 (1973)
 זכיות בטורנירים:  3 (טורנירי גראנד סלאם)
 זוגות
 מאזן קריירה:  183-313
 שיאי גראנד סלאם
 זכיות 3
 אליפות צרפת הפתוחה:  זכייה (1970, 1971)
 וימבלדון:  זכייה (1973)
 אליפות ארצות הברית הפתוחה:  גמר (1971, 1973)
 
יאן קודש (בצ'כית: Jan Kodeš;‏ נולד ב-1 במרץ 1946) הוא טניסאי עבר צ'כי. אחד הטניסאים הבולטים בעולם בשנות ה-70, הוא זכה 3 פעמים בטורנירי גראנד סלאם כולם בתחרות יחידים.
יאן קודש הופיע לראשונה בתחרויות בין-לאומיות בשורות נבחרת גביע דייוויס של צ'כוסלובקיה בשנת 1966 ובאותה שנה הוא ניצח באליפות צ'כוסלובקיה והשתתף בטורניר גראנד סלאם.
בשנת 1973 טניסאים מקצוענים רבים החרימו אליפות וימבלדון ויאן קודש זכה בתחרות יחידים. באותה שנה הוא הפסיד בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה וזכה בתואר "ספורטאי השנה" בצ'כוסלובקיה.
בשנת 1975 הוא היה שותף לזכייה בגביע דייוויס.
לאחר סיום הקריירה הוא ניהל נבחרת גביע דייוויס של צ'כוסלובקיה והנבחרת הייתה מגיעה עד חצי גמר. יאן קודש היה בין יוזמי אליפות צ'כוסלובקיה הפתוחה וניהל אותה עד לשנת 1998.
גרמים גראנד סלאם יחידים

| תוצאה | שנה | טורניר | יריבה בגמר | תוצאה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| זכייה | 1970 | אליפות צרפת הפתוחה (1) | יוגוסלביה ז'לקו פרנולוביץ' | 6–2, 6–4, 6–0 |
| זכייה | 1971 | אליפות צרפת הפתוחה (2) | רומניה איליה נסטסה | 8–6, 6–2, 2–6, 7–5 |
| סגן | 1971 | אליפות ארצות הברית הפתוחה (1) | ארצות הברית סטן סמית' | 6–3, 3–6, 2–6, 6–7(3–5) |
| זכייה | 1973 | אליפות וימבלדון | ברית המועצות אלכס מטרוולי | 6–1, 9–8(7–5), 6–3 |
| סגן | 1973 | אליפות ארצות הברית הפתוחה (2) | אוסטרליה ג'ון ניוקומב | 4–6, 6–1, 6–4, 2–6, 3–6 |
סיכום גראנד סלאם זוגות גברים

| תחרות | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | יחס | ניצחונות-הפסדים |  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| אליפות אוסטרליה הפתוחה | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | לא השתתף | 0 / 0 | 0–0 | – |
| אליפות צרפת הפתוחה | סיבוב שני | סיבוב רביעי | סיבוב ראשון | סיבוב רביעי | זכייה | זכייה | רבע גמר | רבע גמר | סיבוב רביעי | סיבוב רביעי | סיבוב שלישי | סיבוב רביעי | סיבוב שלישי | 2 / 13 | 41–10 | 80.39 |
| אליפות וימבלדון | סיבוב ראשון | סיבוב ראשון | סיבוב ראשון | סיבוב שני | סיבוב ראשון | סיבוב ראשון | חצי גמר | זכייה | רבע גמר | סיבוב שני | - | סיבוב ראשון | סיבוב ראשון | 1 / 12 | 18–11 | 62.07 |
| אליפות ארצות הברית הפתוחה | - | - | - | סיבוב שני | - | גמר | סיבוב שני | גמר | סיבוב רביעי | סיבוב רביעי | רבע גמר | סיבוב שלישי | - | 0 / 8 | 26–8 | 76.47 |
| ניצחונות-הפסדים | 1–2 | 3–2 | 0–1 | 5–3 | 7–1 | 13–2 | 9–3 | 17–2 | 10–3 | 7–3 | 6–2 | 5–3 | 2–2 | 3 / 33 | 85–29 | 74.56 |
יגואר E-פייס

| --- | --- |

Jaguar E-Pace, שנת 2017
 מאפיינים כלליים
 יצרן:  "Magna Steyr" (אנ') (אוסטריה)  "Chery Jaguar Land Rover" (אנ') (הרפובליקה העממית של סין)
 שנות ייצור:  1917 ועד היום
 הרכבה:  אוסטריה אוסטריה   (גראץ)  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין   (צ'אנגשו)
 חברת אם:  יגואר (Jaguar Land Rover Automotive PLC (אנ'))
 סיווג:  קרוסאובר
 מרכב:  Front-engine, front-wheel-drive layout (אנ')
 אורך:  4,411 מ"מ
 רוחב:  1,984 מ"מ
 גובה:  1,649 מ"מ
 משקל:  1,659-1,887 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,681 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנועי יגואר (דיזל ובנזין) מסוג "Ingenium engine family" (אנ') לפי המפורט: 4 צילינדרים, 1,999 סמ"ק המפיק 150 כ"ס, יחס דחיסה 15.5:1 (מנוע טורבו דיזל)  4 צילינדרים, 1,999 סמ"ק המפיק 180 כ"ס, יחס דחיסה 15.5:1 (מנוע טורבו דיזל)  4 צילינדרים, 1,999 סמ"ק המפיק 240 כ"ס, יחס דחיסה 15.3:1 (מנוע טורבו דיזל)  4 צילינדרים, 1,999 סמ"ק המפיק 260 כ"ס (מנוע בי טורבו דיזל)  4 צילינדרים, 1,997 סמ"ק  המפיק 200 כ"ס, יחס דחיסה 10.5:1 (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים, 1,997 סמ"ק  המפיק 249 כ"ס, יחס דחיסה 10.5:1 (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים, 1,997 סמ"ק  המפיק 252 כ"ס, יחס דחיסה 10.5:1 (מנוע בנזין, מגדש טורבו)  4 צילינדרים, 1,997 סמ"ק  המפיק 300 כ"ס, יחס דחיסה 10.5:1 (מנוע בנזין, מגדש טורבו)
 הילוכים:  תמסורת אוטומאטית - 9 מהירויות תוצרת "ZF Friedrichshafen" (אנ')
 מהירות מרבית:  199 קמ"ש (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 150 כ"ס)  194-207 קמ"ש (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 180 כ"ס)  224 קמ"ש (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 240 כ"ס)  216 קמ"ש (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק  המפיק 200 כ"ס)  230 קמ"ש (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק  המפיק 249 כ"ס)  243 קמ"ש (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק  המפיק 300 כ"ס)
 צריכת דלק:  4.7-4.9 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 150 כ"ס)  5.2 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 180 כ"ס)  6.2 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 240 כ"ס)  8.2-8.3 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק  המפיק 200 כ"ס)  7.7 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק  המפיק 249 כ"ס)  8.0 ליטר ל-100 ק"מ (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק  המפיק 300 כ"ס)
 קשר:   ריינג' רובר איווק, לנד רובר דיסקברי ספורט
 מעצב:  Ian Callum (אנ')
יגואר E-PACE (באנגלית: Jaguar E-Pace) הוא דגם של קרוסאובר מפואר וקומפקטי, 5 מושבים, בעל הנעה כפולה 4x4, מתוצרת יצרן רכבי היוקרה הבריטי יגואר אשר מיוצר מ-13 ביולי 2017.
דגם ה-"יגואר E-PACE" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של דטרויט ("Salone dell'automobile di Detroit" (אנ')) בשנת 2016.
דגמי ""יגואר E-PACE"" מיוצרים באוסטריה ובסין.
"יגואר" מתכנן לייצר 100,000 יחידות מדגם ה- "יגואר E-PACE".
שלדה ומנוע

ה"יגואר E-PACE" חולק שלדה עם דגמי ריינג' רובר איווק ולנד רובר דיסקברי ספורט, את המאפיינים העיצוביים הספורטיביים שלו הוא לוקח מה-יגואר F-Type.
הרכב מצויד במנוע דיזל או מנוע בנזין. בישראל משווק הרכב רק בגרסה אחת בעלת מנוע 2 ליטר טורבו.
דגמי "יגואר E-PACE"

"E-Pace P200 AWD"
"E-Pace P250 AWD"
"E-Pace P300 AWD"
"E-Pace D150"
"E-Pace D150 AWD"
"E-Pace D180 AWD"
"E-Pace D240 AWD"
תאוצות דגמי "יגואר E-PACE"

בין 0-100 קמ"ש היא 10.1 שניות (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 150 כ"ס)
בין 0-100 קמ"ש היא 9.9-10.7 שניות (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 180 כ"ס)
בין 0-100 קמ"ש היא 7.4 שניות (מנוע דיזל 1,999 סמ"ק המפיק 240 כ"ס)
בין 0-100 קמ"ש היא 8.2 שניות (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק המפיק 200 כ"ס)
בין 0-100 קמ"ש היא 7.0 שניות (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק המפיק 249 כ"ס)
בין 0-100 קמ"ש היא 6.4 שניות (מנוע בנזין 1,997 סמ"ק המפיק 300 כ"ס)
גלריה

"יגואר E-PACE" דגם "R-Dynamic HSE Diesel", שנת 2018
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE", שנת 2017
"יגואר E-PACE" - מבט לתא הנהג
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE", שנת 2017
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
"יגואר E-PACE"
הערות שוליים

↑  "יגואר E-PACE" cars.usnews.com/cars-trucks/jaguar/e-pace
↑  "יגואר E-PACE" jaguar.com/jaguar-range/e-pace/index
↑  "יגואר E-PACE"  Tisshaw, Mark (13 July 2017). "2018 Jaguar E-Pace officially revealed: release date, price and interior". Autocar. Haymarket Media Group. Retrieved 13 July 2017.
↑  "יגואר E-PACE" motor.no/artikler/2017/desember/jaguar-med-100.000-i-priskutt-pa-sin-minste-suv
↑  "יגואר E-PACE" autoexpress.co.uk/jaguar/e-pace/91850/jaguar-e-pace-range-boosted-by-new-ai-tech-and-engine
חתול זהוב בורנאי

| חתול זהוב בורנאי |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: טורפים
תת־סדרה:: דמויי חתול
משפחה:: חתוליים
סוג:: חתול זהוב
מין:: חתול זהוב בורנאי
שם מדעי
 Catopuma badia ‏גריי, 1874
תחום תפוצה


חתול זהוב בורנאי (שם מדעי: Catopuma badia) הוא מין של חתול זהוב ממשפחת החתוליים, האנדמי לאי בורנאו. הוא נמצא בסכנת הכחדה עקב ציד ואובדן היערות בהם הוא חי. ככל הנראה שרדו בטבע רק כ-2,500 חתולים ממין זה.
מאפיינים

המין הוא קרובו המשפחתי של חתול זהוב אסייתי, החי גם הוא בדרום-מזרח אסיה. הוא קטן בהרבה מממנו, פרוותו חומה-אדמדמה והזנב אדום יותר, כשהחלק התחתון בהיר. הראש קצר, האוזניים הקטנות שחורות והזנב ארוך. אורכו 49.5-67 ס"מ והזנב באורך 30–40 ס"מ. משקלו 3–4 ק"ג בממוצע.
החתול הזהוב חי ביערות גשם, ביצות, ערבות, במורדות הרים עד גובה 500 מטרים ואף בחופים שונים ויערות המנגרובים שבאי בורנאו. הם נמצאו בעיקר בקלימנטאן, בסבה ובסראוואק, אך לא בברוניי. העדויות על חתולים אלה מבוססת בעיקר על תצפיות או על מצלמות נסתרות, ולכן קשה לדעת על הרגלי חייו.
ראו גם

חתול זהוב אסייתי
חתול שיש
הערות שוליים

| חתוליים |
| --- | --- | --- |
| חתולים קטנים | חתולים קטנים |  |
| חתול | חתול חולות • חתול ביצות • חתול שחור-רגל • חתול מדבר סיני • חתול בר (חתול הבית) |   |
| חתול פאלאס (סוג ומין יחיד) | חתול פאלאס |   |
| חתול זהוב | חתול זהוב אסייתי • חתול זהוב בורנאי |   |
| חתול נמרי | חתול נמרי בנגלי • חתול דגים נמרי • חתול נמרי שטוח-ראש • חתול נמרי כהה • חתול נמרי סונדי |   |
| שונר | שונר צפוני • שונר קנדי • שונר איברי • שונר מצוי |   |
| קרקל | קרקל • חתול זהוב אפריקני |   |
| סרוואל (סוג ומין יחיד) | סרוואל |   |
| נמרון | אוצלוט • מרגיי • נמרון מנוקד • חתול קולוקולו • נמרון הפנטנל • נמרון הפמפס • נמרון ג'ופרי • חתול קודקוד • נמרון האנדים • נמרון דרומי |   |
| פומה | פומת ההרים • יגוארונדי |   |
| חתול שיש (סוג ומין יחיד) | חתול שיש |   |
| חתולים גדולים | חתולים גדולים |   |
| נמר ערפילי | נמר ערפילי מצוי • נמר ערפילי בורנאי |  |
| ברדלס (סוג ומין יחיד) | ברדלס |  |
| פנתר | אריה • טיגריס • נמר • יגואר • נמר השלג |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא יונקים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
טיבור אדלר

| --- | --- |

 לידה:  26 ביולי 1905 הרובע החמישי של בודפשט, הונגריה 
 נרצח:  16 בפברואר 1943 (בגיל 37) Khrenovoe, רוסיה 
 מוקד פעילות:  ממלכת הונגריה 
 מקום לימודים:  האקדמיה למוזיקה פרנץ ליסט בבודפשט 
 
טיבור אדלר (בהונגרית: Adler Tibor; בודפשט, 26 ביולי 1905 – Khrenovoe, ברית המועצות, 16 בפברואר 1943) היה פסנתרן מחונן שהופיע ברחבי אירופה, מלחין ומנצח יהודי-הונגרי שנספה בשואה.
קורות חיים

טיבור אדלר נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור אדלר (1873–?), סוחר ספרים, ושל אילונה ויליונר (1873–1910). טיבור השלים את לימודיו באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט כתלמידם של אישטוואן תומאן ושל דז'ה אנטלפי-ז'ירוש. כמנצח על תזמורת אוניית הפאר פולוניה, הפליג וסייר בים התיכון ובחוף המערבי של אפריקה. הוא היה חבר ומנהל של להקות מחול וג'אז, עבד כמנצח במלון עדן בווינה במלון קזנובה בברלין וכן היה המנהל המוזיקלי של הקברט במגדבורג.
ב-1933, יחד עם הפסנתרן ג'רג' פייר, הקים את צמד הפסנתר אדלר-פייר, שהדוגמה להקמתו הייתה צמד הפסנתרים הידוע בעולם אז וינר & דוסה (Wiener et Doucet). בשנת ההקמה כבר נחתם איתם חוזה בפריז לשנה שלאחר מכן. הרפרטואר שלהם כלל הרבה דברים, מיצירות קלאסיות ועד קטעי מוזיקה של אותו הזמן. עם עיבודי הג'אז והלחנים שלהם, הם הופיעו לעיתים קרובות בשידורים חיים של הרדיו ההונגרי, וכן כמה סרטים (כבר מדברים) ישנים משמרים גם הם את נגינתם. טיבור אדלר הופיע גם בתחנות הרדיו פריז וברצלונה. ב-1937, השתתף במסע הופעות בברית המועצות והופיע גם במונטה קרלו.
לאחר כניסת החוקים האנטי יהודים לתוקף בממלכת הונגריה ובמיוחד החוק היהודי השני והחוק היהודי השלישי, היו לו פחות ופחות הזדמנויות להופיע. הוא היה חבר בתיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, הופעות שהותרו ליהודים רק בפני קהל יהודי.
הוא איבד את חייו במחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי) בחזית המזרחית.
קורות חיים > חיים אישיים

אשתו הייתה אירמה שרנאי (1900–?), בתם של ברנאט שרנאי ושל אסתר שוורץ, לה נישא ב-1 ביולי 1936 בבודפשט.
לקריאה נוספת

מגדה הוראק: האובדן של האינטליגנציה ההונגרית בשנות הארבעים. בודפשט, מגדה הוראק, 1996.
ספר המוזיקה ההונגרית. עורך אימרה מולנר. בודפשט, אדן הוואש, 1936.
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári születési akv. 713/1905. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-24.
↑  "Halotti bejegyzése a Budapest IV. kerületi (belvárosi) polgári halotti akv. 594/1946. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-24.
↑  "Szülei házasságkötési bejegyzése a Budapest V. kerületi polgári házassági akv. 229/1901. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-24.
↑  Fehér György és Adler Tibor Párizsban (1934. március 25.) Pesti Napló, 85. évfolyam, 68. szám
↑  "Házasságkötési bejegyzése a Budapest IV. kerületi (belvárosi) polgári házassági akv. 185/1936. folyószáma alatt". נבדק ב-2020-09-24.
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "טיבור אדלר".
טיילר המילטון

| --- | --- |

 לידה:  1 במרץ 1971 (בן 53) מסצ'וסטס
 גובה:  172 ס״מ 
 משקל:  65 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני
 קבוצות עבר:  קבוצת רשות הדואר האמריקני (1995-2001)   CSC ‏ (2002-2003)   פונאק מכשירי שמיעה (2004)   טינקוף (2007)   רוק רייסינג (2008)
 הישגי שיא:  ניצחון בדופינה ליברה (2000)   מקום שני בג'ירו ד'איטליה (2002)   ניצחון לייז'–בסטון–לייז' (2003)   ניצחון בטור דה רומאנדי (2003, 2004)   ניצחון בקטע בטור דה פראנס (2003)
 
טיילר המילטון (באנגלית: Tyler Hamilton, נולד ב-1 במרץ 1971 במרבלהד, מסצ'וסטס, ארצות הברית) הוא רוכב אופניים מקצועני אמריקאי לשעבר, בעל מדליית זהב במשחקים האולימפיים.
קריירה

המילטון החל את העיסוק ברכיבה לאחר תאונת סקי ב-1991, בעת שסק בספורט זה במסגרת לימודיו באוניברסיטת קולורדו, ובשנת 1995 הפך למקצוען כשהצטרף לקבוצת רשות הדואר האמריקני. תפקידו המרכזי של המילטון היה כפועל של לאנס ארמסטרונג בקטעי ההרים וכרוכב מצטיין בקטעים נגד השעון סייע לארמסטרונג בתזמון קטעי ביניים ובמידע אודות המסלול בקטעים אלו. ב-2000 ניצח המילטון במירוץ הקטעים היוקרתי, דופינה ליברה.
לאחר שעבר ב-2002 לקבוצת CSC הצליח המילטון לסיים במקום השני בדרוג הכללי בג'ירו ד'איטליה. וזאת, למרות שרכב במשך רוב המירוץ כשהוא חבול באופן קשה בכתפו. ב-2003 ניצח באופן מרשים במרוץ החד-יומי הקלאסי לייז'–בסטון–לייז'. הוא המשיך וניצח במירוץ הטור דה רומאנדי. בטור דה פראנס באותה שנה נפצע המילטון בקטע הראשון וסדק את עצם הבריח. למרות שפציעה מסוג זה מביאה בדרך כלל לפרישה, המשיך המילטון את המירוץ. הוא ניצח בקטע ה-16 לאחר בריחת יחיד מרשימה של 142 קילומטרים וסיים במקום הרביעי בדרוג הכללי. ב-2004, לאחר שעבר לקבוצה השווייצרית, פונאק מכשירי שמיעה, ניצח בשנית בטור דה רומאנדי.
במשחקים האולימפיים באתונה ניצח המילטון במירוץ האישי נגד השעון וזכה במדליית הזהב. המדליה נלקחה ממנו ב-10 בספטמבר לאחר שנכשל בבדיקת סמים. המילטון נחשד בכך שקיבל עירוי דם על מנת לשפר ביצועים. יומיים לאחר מכן הודיע הוועד האולימפי הבינלאומי כי המדליה תישאר בידי המילטון כיוון שלא ניתן להפיק תוצאות מן הדגימה השנייה. המעבדה באתונה הקפיאה את הדגימה, דבר שהפך את השימוש בדגימה לבלתי אפשרי. הוועד האולימפי הרוסי פנה בדרישה שמדליית הזהב תישלל ממנו ותוענק לרוכב הרוסי ויאצ'יסלב אקימוב (שסיים שני במירוץ). בית המשפט לענייני ספורט דחה את הבקשה.
המילטון נתפס בעירוי דם האסור בשימוש והושעה למשך שנתיים, השעיה שנסתיימה בספטמבר 2006. בנובמבר 2006 הצטרף לקבוצת פרו טור איטלקית. ב-2007 הושעה שוב בעקבות פרשת מבצע פוארטו.
לאחר השעיה בת שנתיים חזר המילטון לרכוב והצטרף לקבוצת רוק רייסינג. הוא ניצח ביולי 2008 בטור של ימת צ'ינגהאי (בסין העממית) וחודש לאחר מכן ניצח באליפות ארצות הברית במירוץ הכביש.
ב-2009, לאחר שנמצא ממצא חיובי בבדיקת סמים שעבר, הושעה המילטון על ידי קבוצתו, והודיע על פרישה מרכיבה. מאוחר יותר הוא הושעה לשמונה שנים מרכיבה תחרותית.
ב-2010 העיד המילטון בפני ועדת החקירה הפדרלית שחקרה את חשדות השימוש בחומרים ממריצים על ידי לאנס ארמסטרונג והודה בפניה על שימוש בחומרים ממריצים משנת 1998, וכן העיד כי ראה את ארמסטרונג משתמש בחומרים ממריצים לעיתים קרובות.
ב-2011 התראיין המילטון בתוכנית התחקירים האמריקאית 60 דקות שם סיפר על שימוש בסמים לכל אורך הקריירה שלו, ועל כך שהשימוש בחומרים ממריצים היה מקובל אצל כל רוכבי התקופה. הוא אמר בתוכנית גם שראה את ארמסטרונג מזריק EPO פעמים רבות. הוא גם הודה בתוכנית בשימוש בחומרים ממריצים באולימפיאדת אתונה, בה זכה במדליית הזהב, ואמר כי הוא מוותר על המדליה.
ב 10 באוגוסט 2012 שלל הוועד האולימפי הבינלאומי באופן רשמי את מדליית הזהב מאולימפיאדת אתונה.
בספטמבר 2012 יצא לאור ספרו האוטוביוגרפי ובו הוא מגולל את מסכת השימוש בחומרים ממריצים מאחורי הקלעים של תחרויות האופניים.
בשנת 2008 נפרד המילטון מאשתו לאחר תשע שנות נישואים.
יהדות טג'יקיסטן

כתובה מטג'יקיסטן
יהדות טג'יקיסטן היא קהילה יהודית בוכרית קטנה במרכז אסיה הממוקמת באזור טג'יקיסטן של ימינו.
היסטוריה

היהודים הראשונים שישבו בטג'יקיסטן היו יהודים מאוזבקיסטן ומפרס השכנה שהיגרו למדינה השכנה משום שהייתה ממוקמת על הנתיב בין אירופה לסין.  היה זה לפני כ-1,000 שנה.
עד לשנות ה-30 של המאה ה-20 היו כל יהודי טג'יקיסטן חלק מיהדות בוכרה שחלקם היגרו מאוזבקיסטן השכנה והשתכנו בדושנבה. עד להגעת יהודים אשכנזים שנמלטו מאירופה עם כיבושי גרמניה הנאצית.
בשנת 1945 מנתה הקהילה היהודית במדינה כ-250,000 יהודים. לאחר מלחמת העולם השנייה חזרו רוב הפליטים היהודים מטג'יקיסטן למקומות מגוריהם הקודמים במזרח אירופה או שעלו לארץ ישראל.
עד 1990 היו בטג'יקיסטן כ-50,000 יהודים, אך רובם עזבו את המדינה לאחר פרעות שנלוו ליציאת הכוחות הרוסים מטג'יקיסטן עם התפרקות ברית המועצות, וכמה עשרות אלפים יצאו ברכבת אווירית מטג'יקיסטן לישראל, ארצות הברית ואוסטריה.
כיום יש בטג'יקיסטן כמה עשרות יהודים, רובם בדושנבה הבירה.
מאיר חיים גבריאלוב שהיה מראשי הקהילה נרצח באכזריות בשנת 1998.
הערות שוליים

↑  סרג'ו דלה-פרגולה, World Jewish Population, 2002, American Jewish Year Book, 2002, עמ' 633
סרג'ו דלה-פרגולה, World Jewish Population, 2010, אוניברסיטת קונטיקט, 2010, עמ' 63
↑  Associated Press, בית הכנסת האחרון בטג'יקיסטן ייהרס, באתר ynet, 25 במאי 2004
יורי ילון, ערב ראש השנה תשפ"ב: 15.2 מיליון יהודים ברחבי העולם, באתר ישראל היום, 4 בספטמבר 2021
טיבוע בני אדם

כלי טיבוע מודרני
טיבוע בני אדם הוא התהליך בו סימן, לרוב סמל או תבנית קישוטית, נצרב על העור של בן אדם מתוך כוונה
שהצלקת תתקבע על העור ולא תמחה. הפעולה מבוצעת לרוב על ידי ברזל לוהט במיוחד או ברזל המצונן לטמפרטורה נמוכה במיוחד. הטכניקה מבוצעת בדומה לטכניקת הטיבוע המבוצעת על בעלי חיים. הפעולה יכולה להתבצע הן כשלב בטקס מעבר והן כהכרזת בעלות על עבד או כענישה. סגנון נוסף אשר התקבע בשנים האחרונות הוא טיבוע וצריבת העור כאלמנט קישוטי בדומה לקעקועים. לעיתים הפעולה מעידה על שייכותו לכנופיה מסוימת.
שימושים היסטוריים > סימונם של חסרי הזכויות

המקור ההיסטורי לטיבוע בני אדם הוא ככל הנראה היחס העתיק אשר ניתן בעבר לעבדים כרכוש אשר מחזיק האדון בנוסף למקנה שלו.
אירופאים, אמריקאים קולוניאלים ובעלי עבדים אחרים נהגו לצרוב מיליוני עבדים בזמן סחר העבדים הטרנס אטלנטי. לעיתים, היו העבדים נצרבים יותר מפעם אחת כך למשל ידועים מקרים אשר בהם היה העבד נצרב פעם אחת תחת חותמת אדונו ופעם נוספת תחת חותמת המלך. לעיתים היו העבדים מקבלים צריבות נוספות אחרי תהליך הטבלתם לנצרות או כסימן של סוחר העבדים. לבעל העבד היה הגיוני להטביע את עבדו כמו את שאר רכושו על מנת שיהיה להם קשה להימלט.
ברומא העתיקה נהגו לצרוב עבדים נמלטים עם FUG אשר ייצגו את שלוש האותיות הראשונות במילה הלטינית לנמלט.
מקרה ביניים בין עבדות לבין הענשת פורעי חוק היה המקרה אשר בו מורשע במשפט נצרב ומעמדו הפך למצב של עבד למחצה כעונש. במקרים אלה נהגו לדוגמה בצרפת לצרוב על המורשע את האותיות TF אשר ייצגו את הצרוף travaux forcés כוח עבודה. המורשעים נשאו את האות במושבות העונשין אשר בהן ריצו את עונשן או במכירות הפומביות אשר בהן נמכרו לאדוניהם.