stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דוד ד'אור
ביוגרפיה > העשור הראשון של המאה ה-21

בפברואר 2001 הוציא ד'אור את אלבום האולפן הראשון שלו מאז "בגובה משתנה", "בנשמה". את האלבום עיבד פטריק סבג, סולנה של להקת "כשניקו תתחיל לדבר", ואת רוב שיריו כתב והלחין ד'אור. השיר הבולט ביותר באלבום היה "כל הכוכבים", שכתב והלחין ארקדי דוכין, והיה ללהיט גדול באותה שנה.
בשנת 2003 הוציא ד'אור את אלבום ההופעה השלישי שלו, "Live In Concert", הפעם עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. המופע היה בניצוחו של רפי קדישזון, ובלט בו החידוש לשירו של ז'אק ברל "אהבה בת עשרים" שתרגמה נעמי שמר והתפרסם בעבר בביצועו של יוסי בנאי וכן גרסת כיסוי ל"The Phantom of the Opera" של אנדרו לויד ובר. באותה שנה הוציא ד'אור גרסת כיסוי ל"כשהלב בוכה" שכתב יוסי גיספן וביצעה שרית חדד. הביצוע של ד'אור נכלל באלבום האוסף "מקום לאהבה" שיצא כעשור לאחר מכן.
בנובמבר באותה שנה, נבחר ד'אור על ידי רשות השידור לייצג את ישראל באירוויזיון 2004. בקדם-אירוויזיון הפרטי (שחזר לראשונה מאז הקדם הפרטי של ירדנה ארזי ב-1988), הוצגו ארבעה שירים מועמדים, והשיר הנבחר היה "להאמין", שכתב ד'אור לבדו והלחין יחד עם עופר מאירי. בעקבות המיקום הנמוך של ישראל באירוויזיון 2003, ד'אור התמודד תחילה בשלב חצי-הגמר, בו היה עליו להגיע לאחד מעשרת המקומות הראשונים. השיר הגיע למקום ה-11 בלבד, וד'אור לא זכה להשתתף בשלב הגמר של התחרות.
בשנת 2004 הוציא עם שרון חזיז את קלטת הווידאו לילדים "חיות בפזמון של דוד ושרון", שבהמשך יצאה גם על גבי DVD. השירים שהופיעו בקלטת הווידאו יצאו גם על גבי דיסק. בקלטת, ד'אור וחזיז יוצאים לטיול עם חיית המחמד שלהם, ובדרך נתקלים בחבורת בעלי חיים ושרים עליהם שירים. שירי הקלטת שודרו בערוץ "בייבי" ב-yes ובערוצי "הופ!".
בינואר 2006 הוציא ד'אור את אלבומו השביעי, "כמו הרוח". ארבעה משירי האלבום היו דואטים: "אהבנו כאן" עם אריק איינשטיין, "הלב יודע" עם שלומי שבת, "נוסע צפונה" עם ארקדי דוכין, ו"זמן אהבה" עם אהוד בנאי. את שירי האלבום עיבד פטריק סבג.
בשנים 2007 ו-2008 הופיע ד'אור בפסטיבלי מוזיקת העולם "WOMAD", מייסודו של פיטר גבריאל. המופע תועד על גבי האלבום "דוד ד'אור בהופעה חיה", שראה אור באוגוסט 2007.
באותה שנה הוציא דאור את האלבום "הללו - שירת דוד" עם דוד איטון המנצח של התזמורת הפילהרמונית של ניו יורק.
בשנת 2008 יצא "שירת רבים", אלבום משותף לד'אור ולפטריק סבג. האלבום הכיל שירי תפילה מן המקורות, כ"לכה דודי", "אדון הסליחות" ו"טוב ומיטיב". האלבום הגיע למעמד אלבום זהב תוך כחודש מיום צאתו.
באותה שנה נבחר כאמן של הקרן למצוינות בתרבות לשנת 2008.
ביוגרפיה > העשור השני של המאה ה-21

בשנת 2010 הוציא ד'אור את האלבום "העולם שאני מצייר", בהפקתו המוזיקלית של טל ירדני. הסינגל הראשון מהאלבום היה שיר הנושא, שהלחינו ד'אור וירדני ביחד. באותה שנה הוציאה עם פטריק סבג את אלבום ההמשך לאלבומם המשותף "שירת רבים", "שירת רבים 2".
בשנת 2011 הוציא דוד את האלבום "הקול הקלאסי", הכולל גרסאות כיסוי ללהיטים וקלאסיקות ידועות כ"אי שם מעבר לקשת" ו"קרוב אלייך".
בשנת 2011 הלחין את שיר הנושא לסרט המשימה X.
בראיונות בשנים 2011 ו-2013 סיפר ד'אור על לימוד תורה ותפילה, כחלק ממהלך של התקרבות לדת. כך, ד'אור, שנולד במשפחה מסורתית ולדבריו היה קשור לרוחניות ולאמונה, החל בעשור השני של המאה ה-21 בתהליך של חזרה בתשובה.
בשנת 2012 הלחין את שיר הנושא לסרט haunted waters.
בימי שישי מגיש ד'אור את תוכנית הרדיו "עוד מעט שבת" ברשת ב'. בתוכנית הוא מביא מוזיקה, ראיונות וכן מהגיגיו.
בשנת 2013 יצא אלבום האוסף "מקום לאהבה" שבחלקו כלל עיבודים חדשים לשירים כגון "להאמין" שהוקלט בדואט עם הזמרת יסמין לוי ו"שמור על העולם" שהוקלט בדואט עם קובי אפללו.
בשנת 2014 החל להנחות את התוכנית "רב אומן" בערוץ הידברות. בתוכנית הוא מארח בקביעות את הרב יצחק פנגר שיוצא לשטח לראיין אנשים במקומות שונים כמו כלא רימונים, או מרכז "דיאלוג בחשכה". בנוסף בכל תוכנית מתארח זמר אחר, איתו מנהל ד'אור שיחה מעמיקה אישית ורוחנית לצד קטע שירה משותפת.
בשנת 2015 כתב את השיר "פתח לבך" לזכרם של שלושת הנערים החטופים וביצע אותו יחד עם ישי ריבו, אברהם פריד, קובי אפללו, יונתן רזאל ודויד ברוזה. השיר נכלל באלבום "שיר וזיכרון" שהופץ במדיה הדיגיטלית לרגל יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל שהופק בשיתוף רשת ג', ynet וחברת לינקטון. השיר "בצאת ישראל ממצרים" שהוציא ביחד עם תומר הדדי מתוך הפרויקט המוזיקלי "שירת רבים 3 תהילים", שהגיע למקום העשירי במצעד השבועי של מדיה פורסט.
בקיץ 2015 שימש כשופט בתוכנית המציאות הפייטן של ערוץ 20. בהלווייתו של נשיא המדינה שמעון פרס בהר הרצל שר את "אבינו מלכנו", על פי בקשת המנוח בצוואתו.
בשנת 2019 הוציא לאור אלבום בשם "משהו טוב", שכלל את השיר "משהו טוב", שביצע יחד עם מרק קקון ותומר הדדי.
ביוגרפיה > העשור השלישי של המאה ה-21

בשנת 2020 דוד היה חלק מפרויקט "שבועות 2020" של חיים ויס והוציא קאבר לשיר "שמישהו יעצור אותי" של עדן חסון. במאי 2020 יצא סינגל חדש לדוד ד'אור בשם "יש דברים לא מובנים".
בשנת 2021, לקראת חודש אלול הוציא ד'אור את האלבום "סליחות ירושלים- הופעה חיה" הכולל פיוטים ושירים נוספים מתוך מופע סליחות שערך בבריכת הסולטן שנתיים קודם לכן. האלבום כולל דואטים עם האמנים עידן עמדי, אמיר דדון וליאור אלמליח.
באפריל 2023 הופיע בטקס הדלקת המשואות. ב-17 באוגוסט יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" בו השתתף לצד אמנים ישראלים רבים אחרים.
מ-2023 מופיע במופע משותף עם אברי גלעד, כשהם מלווים בקלידן.
ביוגרפיה > משפחתו

ד'אור נשוי לפזית ואב לשניים. הוא מתגורר בגבעתיים. אחיו, יניב ד'אור, הוא זמר אופרה ואחותו היא המדבבת ענת שאבי (לשעבר, "ענת קדם" או "ענת נחייסי").
ד'אור הוא צמחוני ותומך בפעילות לזכויות בעלי חיים.
דיסקוגרפיה

דוד ד'אור (1992)
בגובה משתנה (1993)
דוד ושלמה - המופע המשותף - עם שלמה בר (1995)
ההופעה - עם אתי אנקרי (1998)
בנשמה (2001)
Live In Concert - עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית (2003)
להאמין - EP - שירי קדם האירוויזיון (2004)
חיות בפזמון עם דוד ושרון (עם שרון חזיז) (2004)
כמו הרוח (2006)
הללו - שירת דוד (2007)
דוד ד'אור בהופעה חיה (2007)
שירת רבים - עם פטריק סבג (2008)
העולם שאני מצייר (2010)
שירת רבים 2 - עם פטריק סבג (2010)
הקול הקלאסי (2011)
האוסף (2013)
שירת רבים 3 - מזמור לדוד עם פטריק סבג (2015)
משהו טוב (2019)
סליחות ירושלים- הופעה חיה (2021)
שירת רבים 5 - שבת המלכה  - עם פטריק סבג (2024)
הערות שוליים

↑  יואב בירנברג, בעברית, נחייסי זה אור, חדשות, 5 בספטמבר 1991
↑  עמית שהם, הדפוק, המכובד, המוחמץ והמלוטש, חדשות, 2 באפריל 1992
↑   נדב גלעד, ‏דוד ד'אור: "לימוד התורה עושה לי טוב", בערוץ "אורות – טלוויזיה יהודית", 27 בספטמבר 2011
↑  מזמור לדוד: ריאיון עם דוד ד'אור, באתר "הידברות"
↑  מאחורי הקלעים של הלהיט החדש, "רב אומן", כתבה באתר הידברות, 3 במרץ 2014
↑  המצעד השבועי של מדיה פורסט, באתר מדיה פורסט, ‏29 במרץ-4 באפריל 2015
↑  David D'or - דוד דאור on Facebook Watch (באנגלית), נבדק ב-2021-09-01
↑  ולתפארת: טקס המשואות הממלכתי מהר הרצל, נבדק ב-2023-04-25
↑  יובל אראל, אמני ישראל – כתונת פסים 2023, בבלוג של יובל אראל, מגזין מוזיקה ותרבות, 17 באוגוסט 2023
↑  דוד ד'אור, דוד ד'אור והיהדות, באתר ynet, 25 באוגוסט 2008
↑  נעמי דרום, מהפייסבוק לישראל: האקטיביסט גארי יורופסקי ינסה להפוך אותנו לטבעונים, באתר הארץ, 3 באוגוסט 2012
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007312944605171  GND: 135398126  ISNI: 0000 0000 5782 2030  LCCN: no2011113460  MusicBrainz: d241fe83-6ec3-40bd-9afe-7cac6810b7c8  VIAF: 80158369   WorldCat (עם VIAF): 80158369 
איסטנבול, טורקיה - דוד ד'אור שר את "להאמין", שירה של ישראל לאירוויזיון 2004, ב"מסיבה בכחול-לבן" אשר אורגנה על ידי אנשי השגרירות הישראלית, ימים ספורים לפני חצי-הגמר
ד'אור בדואט עם אברהם פריד, בהופעה ברחובות, 2011
ראדי עזמה

| --- | --- |

אל"ם ראדי עזמה כמפקד חטיבה 8
 מדינה:  ישראל 
 השתייכות:   צבא הגנה לישראל
 דרגה:    אלוף-משנה
 תפקידים בשירות
  מפקד גדוד 75   סגן מפקד חטיבה 7   מפקד חטיבה 8
 פעולות ומבצעים
   מלחמת לבנון השנייה    מבצע צוק איתן  מלחמת חרבות ברזל
 
ראדי עזמה הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון פיקד על חטיבה 8.
ראדי עזמה במהלך אימון מילואים בחטיבה 8, ינואר 2022
אל"ם ראדי עזמה, מח"ט 8, באזכרה בגבעת ברנר לאלוף יצחק שדה, במלאת 70 שנה למותו.
ביוגרפיה

עזמה (המכונה במערכת הצבאית "אבו דיין") התגייס לצה"ל ב-2003 ועבר בהצטיינות קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. הוא שימש כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה מבצעית בחטיבה 7, שפעלה בגבול הצפון ובגזרות יהודה ושומרון. ב-2016 עזמה שימש קצין המבצעים של חטיבה 7. בשנים 2017–2019 פיקד עזמה על גדוד 75 בחטיבה 7, ובמסגרת תפקיד זה השתתף בכתיבת תורת הלחימה והטכניקות הקרביות מותאמות חזית לבנון ובמבצע מגן צפוני, שמטרתו איתור ופגיעה במנהרות התקפיות של החזבאללה.
בשנת 2019 מונה עזמה לסגן מפקד חטיבה 7 ובשנת 2021 היה אחראי על הכשרת מפקדי הפלוגות של צבא היבשה במכללה לפיקוד טקטי (פו"ם גלילות). בשנת 2022 מונה למפקד חטיבה 8 והועלה לדרגת אלוף-משנה, זאת במקביל לתפקידו החדש כמפקד האקדמיה להכשרת המג"דים הקרביים של זרוע היבשה (תחת בית הספר להכשרת פיקוד קרבי).
במלחמת חרבות ברזל פיקד על צוות קרב 8. ב-21 באוגוסט 2024 סיים את תפקידו.
ב-6 במרץ 2025 הוחלט כי ימונה למדריך יבשה בקורס פיקוד ומטה ״אלון״.
הערות שוליים

↑  קטע תוכן מאתר צהל, באתר www.idf.il
↑  גדוד 75 מסכם תעסוקה מבצעית בעציון: "האחריות לביטחון התושבים - נר לרגלינו", באתר ערוץ 7, 28 בדצמבר 2018
↑  Facebook, www.facebook.com
ערך זה הוא קצרמרבנושא קציני צה"ל. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
גדודי אל-מוג'אהדין

| --- | --- |
סמל גדודי אל-מוג'אהדין

פעילי גדודי אל-מוג'אהדין בעזה, 2022
 תקופת הפעילות:  2006–הווה (כ־19 שנים)
 אידאולוגיה:  לאומיות פלסטינית  אסלאמיזם  אנטי-ציונות
 מייסדים:  עומר אבו שריעה
 אזורי פעילות:  עזה, יהודה ושומרון
 מדינה:  הרשות הפלסטינית
 חלק מ:  תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית חדר המבצעים הפלסטיני המשותף
 בעלי ברית:  הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני פלוגות אל-קודס  חמאס גדודי עז א-דין אל-קסאם
 
גדודי אל-מוג'אהדין (בערבית: كتائب المجاهدين, קטאיב אל-מוג'אהדין) הם הזרוע הצבאית של תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית (בערבית: حركة المجاهدين الفلسطينية). גדודי אל-מוג'אהדין פועלים ברצועת עזה וביהודה ושומרון, ובעיקר באזור ג'נין.
היסטוריה

הגדודים הוקמו על ידי עומר אבו שריעה (عمر أبو شريعة) ב-2006, או בתחילת האינתיפאדה השנייה ב-2001.
הגדודים במקור התנתקו מתנועת פת"ח. לפני הפילוג, הם היו ידועים בשם "גדוד החלל ג'מאל אל-עמארי" (Martyr Jamal Al-Amari Brigade) ופעלו תחת גדודי חללי אל-אקצא, במסגרת מה שכונה "גדוד המוג'אהדין" (كتائب المجاهدين).
הנהגה

המנהיג של הגדודים היה המזכיר הכללי של תנועת אל-מוג'אהדין הפלסטינית, עומר אבו שריעה (أسعد أبو شريعة). המשפחות העזתיות-בדואיות אל-חסיינה (الحساينة) ואבו שריעה (أبو شريعة) היו ממקימי הגדודים.
ב-2006, עומר אבו שריעה היה יעד לסיכול ממוקד של חיל האויר הישראלי, הוא נפצע אנושות ומת מפצעיו חצי שנה לאחר מכן. את מקומו ממלא אחיו, אסאד אבו שריעה.
פעילות

גדודי אל-מוג'אהדין לקחו אחריות על פעולות טרור כנגד גורמים ישראלים, והם נוכחים בחדר המבצעים הפלסטיני המשותף.
הגדודים לקחו אחריות על פעולות גרילה וירי רקטי מול מדינת ישראל. בנוסף לכך, הם לקחו אחריות על פעולות שהתרחשו במהלך מבצע שומר החומות.
פעילות > מלחמת חרבות ברזל

גדודי אל-מוג'אהדין השתתפו בטבח שבעה באוקטובר, תוך ירי והרג של אזרחים בעוטף עזה. המחבלים חטפו את שירי, אריאל וכפיר ביבס מקיבוץ ניר עוז ורצחו אותם בשבי.[דרוש מקור]
הוריה של שירי, יוסי ומרגיט סילברמן נרצחו אף הם בטבח השבעה באוקטובר על ידי גדודי אל-מוג'אהדין.
הגדודים הוציאו פעולות טרור גם מתוך רצועת עזה ויהודה ושומרון.
הגדודים מפיקים סרטוני טרור פסיכולוגי לגדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של ארגון הטרור האסלאמיסטי-סוני הפלסטיני חמאס.
הערות שוליים

1 2  ما هي التنظيمات المسلحة في غزة؟, BBC News عربي, ‏2013-08-19 (בערבית)
↑  سامح عودة, ليست القسام وحدها.. تعرف على أبرز الفصائل المقاوِمة في فلسطين, الجزيرة نت (בערבית)
↑  استشهاد الأمين العام لكتيبة المجاهدين متأثراً بجروح أصيب بها قبل 6 أشهر, palinfo.com, ‏2007-04-26 (בערבית)
1 2  Mujahideen Brigades, ECFR, ‏2022-08-06 (באנגלית בריטית)
↑  صدى نيوز |, موقع نبض
↑  הפלסטינים: בכיר בגדודי אל-אקצה נפצע בתקיפה בעזה, באתר ynet, 14 באוקטובר 2006
↑  לירן אהרוני‏, הוקם באינתיפאדה השנייה והפעיל תא בישראל: זה ארגון הטרור שחטף את שירי, אריאל וכפיר ביבס, באתר וואלה, 21 בפברואר 2025
↑  Joe Truzman, Analysis: 17 Palestinian militant factions identified in recent Gaza conflict, FDD's Long War Journal, ‏2021-06-05 (באנגלית אמריקאית)
יהלומן

לוטשי יהלומים. נתניה, 1964
יהלומן הוא אדם העוסק במסחר ביהלומים ובעיבודם באמצעות כלי יהלומנות (אנ'). יהלומנים פעילים בתחומים אחדים:
יצרן – מי שעסקו כולל עיבוד, על ידי עובדים שכירים או קבלני משנה, של יהלומים השייכים לו.
קבלן משנה – מי שמעבד יהלומים שהם רכושו של אחר ונמסרו לו רק לצורך עיבודם
דילר (סוחר, יצואן, יבואן) – מי שעסקו כולל קנייה ומכירה של יהלומים ללא עיבוד שלהם.
בין סוחרי יהלומים, גם שאינם יהודים, מקובלת סגירת עסקה בלחיצת יד ואמירת המילים "מזל וברכה". המנהג אף הוטמע בתקנון של בורסת היהלומים הישראלית ובתקנון של בורסת היהלומים בניו יורק.
קיים מגוון רחב של סוגי יהלומים ובהם: יהלום טבעי, יהלום צבעוני, יהלום מלאכותי.
סוגי ליטוש: יהלום לא מלוטש, קבושון, עגול מבריק, אובל, אמרלד, נסיכה, מרקיז, ראדיאנט, אסחאר, חתך ורד, לב, אגס, כרית, מתומן, מלבן, צורת עדש.
תפקידו של היהלום לחתוך את היהלום בצורה שתביא למקסימום רווח, דרך חיתוך מכוון למשקל ובהירות יהלום מרבים.
בישראל

ישראל היא מרכז עולמי של מסחר ביהלומים. יצוא היהלומים מישראל הגיע לשיא של 7 מיליארד דולר בשנת 2007, ובשנת 2019 היה 4.5 מיליארד דולר. היהלומנים בישראל מאוגדים בבורסת היהלומים הישראלית (לאחר שעמדו בתנאים לחברות בה). יצרני היהלומים מאוגדים גם בהתאחדות תעשייני היהלומים בישראל.
לפעילותם של יהלומנים נקבעו בפקודת מס הכנסה כללי מיסוי מיוחדים, המפורטים בתקנות מס הכנסה (הערכת מלאי של יהלומן), התשע"ח–2018 ובתקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של יהלומן וקביעת הכנסתו החייבת), התשמ"א-1980.
ראו גם

יהלומי דמים
מכון היהלומים הישראלי
מואסניט
אבן חן
תכשיט
עיבוד בחוד יהלום
הערות שוליים

↑  רון ש' קליינמן, "מזל וברכה" - המנהג המסחרי של יהלומנים, באתר "דעת", תשע"ג
↑   אורה קורן, לא התאושש מהמשבר העולמי: יצוא היהלומים התייצב על כ-4.5 מיליארד דולר, באתר TheMarker‏, 6 בינואר 2019
↑  סעיף 85 לפקודת מס הכנסה; סעיף 130א לפקודת מס הכנסה
מיסוי יהלומנים, באתר של רו”ח דב ויינשטיין ושות'
↑   תקנות מס הכנסה (הערכת מלאי של יהלומן), התשע"ח–2018, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
↑   תקנות מס הכנסה (כללים בדבר ניהול פנקסי חשבונות של יהלומן וקביעת הכנסתו החייבת), התשמ"א–1980, ספר החוקים הפתוח, באתר ויקיטקסט
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4317995-2
לוליטה (שיר של אתי אנקרי)

"לוליטה" הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה הזמרת הישראלית אתי אנקרי. הוא יצא כסינגל מתוך אלבומה "רואה לך בעיניים" מ־1990.
שם השיר הרשמי הוא "לוליטה". עם זאת, בגרסאות מוקדמות שם השיר נכתב בתוספת סוגריים: "לוליטה (האמרגן פָּטִיטוֹ)", כסוג של קריצה לתמה של השיר.
ב־1998 ביצעו אנקרי ודוד ד'אור את השיר בהופעה משותפת. אלון אולארצ'יק עיבד גם את הגרסה הזאת, שנכללה באלבום ההופעה המשותף של אנקרי וד'אור, "ההופעה" (1998). בדומה לגרסה המקורית, גם גרסה זאת זכתה להצלחה במצעדי הפזמונים. ב־2011 ביצע גוסטו את פרשנותו לשיר במסגרת הפרויקט "2 צדדים למטבע". ב־2009 ביצעו את השיר השחקנים תמר שם אור ואריאל וולף בסדרה "תיכון השיר שלנו". ב־2020 ביצעה יובל דיין גרסת כיסוי לשיר בתוכניתו של מושיקו שטרן ברדיוס 100FM.
ב־2023 פרסמה אנקרי גרסה מחודשת עם מילים חדשות לשיר, וקראה לו בשם "גאולתה".
רקע וכתיבה

השיר נכלל באלבומה של אנקרי "רואה לך בעיניים". השיר הוא שיר מחאה המבטא ביקורת על ניצול צעירות לצרכיה המסחריים של תעשיית המוזיקה, ניצול שתובע ויתור על כבודן ועל זהותן. הוא מושר מנקודת מבטו של אמרגן של זמרת צעירה, שמנסה לשכנע אותה לחשוף את עצמה על הבמות כדי להצליח. המסר בשיר הוא קריאה לצעירה לחשוב קודם כל על עצמה ולא להקריב את עצמיותה למען הקריירה.
השם "לוליטה" לקוח מהיצירה הקלאסית בעלת אותו השם של הסופר הרוסי ולדימיר נבוקוב, שעסקה בקשר אובססיבי בין מבוגר לילדה בת 12. השם הפך למושג בעקבות הספר, אך בשונה מהספר, השיר של אנקרי אינו עוסק בארכיטיפ לנערה פתיינית, אלא הוא שיח מול נערה שמנוצלת תוך שהיא הולכת שבי אחר קריירה בימתית:
כתבתי בצורה הומוריסטית, ביקורת על התפיסה השגויה של העולם החיצוני את הנשיות. בשיר קוראים לה לוליטה, והיא תמיד נשארת כזו מנוצלת. היא אומנם מסתכלת על זה כביכול מנקודת המבט שלה, על איך תופסים אותה בצורה מעוותת – אבל היא נשארת מעוותת.
הגיטריסט דרור זמיר ניגן בשיר, ואנקרי התייחסה לנגינתו כבעלת השפעה גדולה וככזאת "שעשתה את השיר למה שהוא". בנוסף לזמרה, אנקרי גם ניגנה בשיר בסינתיסייזר.
לאחר שחזרה בתשובה בסוף שנות ה־90 הפסיקה אנקרי לשיר את השיר במילותיו המקוריות, על אף שהיה לאחת ההצלחות הגדולות מתוך אלבום הבכורה שלה. עם זאת, מכיוון שאהבה מאוד את המנגינה, היא אלתרה לו מדי פעם מילים אחרות. ב־2020 העלתה אנקרי מופע לציון 30 שנים לאלבום הבכורה. היא שרה את השיר עם מילים חדשות ונתנה לו את השם "גאולה". במרץ 2023 פרסמה אנקרי גרסה מוקלטת לשיר המחודש בשם "גאולתה". בריאיון לורד יפתחי גרין סיפרה אנקרי כי "לוליטה" הוא שיר שתמיד מבקשים ממנה בהופעות, וכי היא עדיין עומדת מאחורי הרעיון שלו, אך אופן ההגשה כבר לא התאים וגם הרעיון שלו "קצת קֻבַּע" לה ולכן רצתה להגיש אותו באופן שיתאים לה. היא הסבירה שבשיר המקורי יש ביקורת על השימוש הרווח בחיצוניותה של האישה לצרכים שונים. בשיר המחודש רצתה אנקרי להוציא את לוליטה מהמצב שהיא ממשיכה להיות "משתתפת ואסורה בתנאים האלה". עוד אמרה שהשיר לא מדבר רק לנשים אלא גם לגברים ו”כמו קורא לנו להתבונן פנימה ולראות מה ממלא אותנו, אנחנו מתמלאים מהחוץ או מהפנים?”. בהמשך סיפרה שהתחילה להכין וידאו קליפ מצולם רגיל לגרסה החדשה, אך תוך כדי ההתעסקות בצילום ובתאורה היא הבינה שעדיין אכפת לה וכי היא עדיין משתמשת בחיצוניות שלה "כדי למצוא חן", ועל כן לבסוף בחרה בקליפ מצויר. בקליפ נראה ציור במראה (מסיבות שהסבירה בריאיון). בסוף השיר המחודש ציטוט מלחן הפיוט "אל אדון על כל המעשים".
ביקורת

ארי קטורזה הביא את השיר כדוגמה לאחד משירי התקליט ה"נהדרים", שהציגו "זמרת-יוצרת מרתקת", ”שמשרטטת במילים נהדרות סיפורים קטנים על אנשים [...] שנשפכו בשפה שוטפת ומלאה חום וכוח”. ב"מקור ראשון" נכתב שבשיר ”אנקרי יוצאת נגד הכוח הגברי השולט בעולם הבידור, תוך התייחסות אמיצה לניצול, להחפצה ולהטרדות שחוות צעירות רבות שרק רוצות להצליח”.
יוסי חרסונסקי כתב שהשיר הוא ”מהשירים המיוחדים של אתי אנקרי. המנגינה, הטון, ההבעה, ההתכוונות. זה החיבור האולטימטיבי בין הסיפור ובין מנגינת הלב. בין כאב רגשי עמוק למפוקחות. גם העיבוד הקצבי מעניק לשיר הזה עוצמות של דחיפות”. על גרסת ההופעה עם דוד ד'אור (1998) כתב: ”כשלחן כזה וקולות כאלה נפגשים – אין הרבה מה להוסיף. כל כך אותנטי, כל כך טהור”.
הצלחה

גרסה מקורית
"לוליטה" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" כמועמד למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־23 באוקטובר 1990. הוא זכה להצלחה גדולה וצעד 17 שבועות, עד 26 במרץ 1991, אז יצא מהמצעד. בשיאו הגיע למקום השני, ב־4 בדצמבר 1990. במצעד השנתי של התחנה (תשנ"א) הגיע השיר למקום ה־21.
גרסת אתי אנקרי ודוד ד'אור בהופעה
גרסת ההופעה של השיר הוצגה ב"פינה לשיפוטכם" כמועמדת למצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־25 באוקטובר 1998. היא זכתה להצלחה וצעדה 8 שבועות, עד 27 בדצמבר 1998, אז יצאה מהמצעד. בשיאה הגיעה למקום הרביעי, ב־22 בנובמבר 1998. במצעד השנתי של התחנה (תשנ"ט) דורג השיר במקום ה־25.
מיקומי שיא > מצעדים שבועיים

גרסה מקורית ("רואה לך בעיניים")
|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1990–1991)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1990–1991)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1990–1991)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1990–1991)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 2 |  |
גרסת אתי אנקרי ודוד ד'אור בהופעה
|   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שבועיים (1998)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 4 |  |
מיקומי שיא > מצעדים שנתיים

גרסה מקורית
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"א)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"א)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"א)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"א)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 21 |  |
גרסת אתי אנקרי ודוד ד'אור בהופעה
|   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ט)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ט)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ט)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים שנתיים (תשנ"ט)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | רשת ג' | 25 |  |
הערות שוליים

↑  רואה לך בעיניים, באתר Discogs, בדיקה אחרונה ב־4 באוקטובר 2022
1 2  השיר מוצג ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־4 באוקטובר 2022
1 2 3  הערות אלבום "רואה לך בעיניים", באתר hermon.com, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
↑  "רואה לך בעיניים", באתר disccenter.co.il, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
1 2 3  נתוני היצירה, באתר אקו"ם, 1 בינואר 2006, בדיקה אחרונה ב־4 באוקטובר 2022
↑  הסינגל "לוליטה", באתר סטריאו ומונו, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
↑  חגי אוזן‏, פרויקט "2 צדדים למטבע": ביצועים מעולים, הקונספט בעייתי, באתר וואלה, 13 ביולי 2011
↑  גוסטו – "לוליטה". מתוך הפרויקט "2 צדדים למטבע", באתר יוטיוב, 22 ביולי 2011, בדיקה אחרונה ב־12 באוקטובר 2022
↑  "לוליטה" בביצוע יובל דיין, באתר יוטיוב, 22 באוקטובר 2020, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
1 2 3  יוסי חרסונסקי, אתי אנקרי לוליטה | זה החיבור האולטימטיבי בין הסיפור ובין מנגינת הלב. בין כאב רגשי עמוק למפוקחות, באתר יוסמיוזיק, 23 בספטמבר 2021, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
1 2 3  "לוליטה" בספריה הלאומית, באתר הספרייה הלאומית, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
↑  עמרי חורש, הם כתבו את זה, אתם אומרים את זה, באתר ynet, 28 במאי 2016
1 2 3  דנית צמית|, לוליטה הפכה לגאולה: אתי אנקרי חוגגת 30 לאלבום הבכורה, באתר ynet, 8 במרץ 2020
↑  רחלי מלק-בודה, האמת שלה: אתי אנקרי לא רואה בעיניים, באתר מקור ראשון, 19 בדצמבר 2017, בדיקה אחרונה ב־25 בינואר 2023
↑  עמית אטיאס, ‏"אני צריך לשיר ציף ציף? מה אני ציפור?": הזמרים שעושים חשבון נפש עם השירים הישנים שלהם – ועם עצמם, באתר ‏מאקו‏, 4 באוקטובר 2022
↑  "תרבות הערב" עם ורד יפתחי גרין – 23.04.23 (החל מ־4:01), באתר כאן, 23 באפריל 2023, בדיקה אחרונה ב־23 באפריל 2023
↑  ארי קטורזה, מה מעיק על אתי אנקרי, באתר ynet, 9 באפריל 2001
↑  "זעקה שרצתה להישמע": כשאתי אנקרי יצרה רוק נשי בועט, באתר מקור ראשון, 25 באפריל 2018, בדיקה אחרונה ב־19 בינואר 2023
↑  השיר יוצא ממצעד רשת ג', באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־4 באוקטובר 2022
1 2  מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (2), באתר פזמונט, 4 בדצמבר 1990, בדיקה אחרונה ב־4 באוקטובר 2022
1 2  מקום 21 במצעד השנתי של רשת ג' (תשנ"א), באתר פזמונט, 1991, בדיקה אחרונה ב־4 באוקטובר 2022
↑  גרסת ההופעה עם ד'אור מוצגת ב"פינה לשיפוטכם" של רשת ג', 25 באוקטובר 1998, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
↑  גרסת ההופעה עם ד'אור יוצאת ממצעד רשת ג', 27 בדצמבר 1998, באתר פזמונט, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
1 2  גרסת אנקרי וד'אור – מיקום שיא במצעד השבועי של רשת ג' (4), באתר פזמונט, 22 בנובמבר 1998, בדיקה אחרונה ב־6 באוקטובר 2022
1 2  מקום 25 במצעד השנתי של רשת ג' (תשנ"ט), באתר פזמונט, 1999, בדיקה אחרונה ב־5 באוקטובר 2022
אנדרו אקסום

| --- | --- |

 לידה:  1978 (בן 47 בערך) צ'טנוגה, ארצות הברית 
 מדינה:  ארצות הברית 
 השכלה:  אוניברסיטת פנסילבניה  קינגס קולג' לונדון 
 מעסיק:  צבא ארצות הברית, Hakluyt & Company 
 
אנדרו אקסום (באנגלית: Andrew Exum; נולד ב־1978) הוא חוקר אמריקאי של המזרח התיכון, סופר וקצין לשעבר בצבא ארצות הברית. הוא השתתף בסקירה של גנרל סטנלי מק'קריסטל על האסטרטגיה האמריקאית באפגניסטן.
ביוגרפיה

אקסום נולד בצ'טנוגה, טנסי אביו גם הוא היה עיתנאי ומורה לאנגלית.
בשנת 1996 סיים את לימודיו בבית הספר מקאלי בצ'טנוגה, טנסי ולאחר מכן המשיך ללימודים של 4 שנים באוניברסיטת פנסילבניה, שם היה בעל טור ב"דיילי פנסילבניה", חבר באחוות סיגמא נו וחבר באגודת הספינקס הבכירה. אקסום, קצין בצבא ארצות הברית, הוביל מחלקה של חי"ר קל באפגניסטן בעקבות פיגועי 11 בספטמבר ובעקבות כך הוביל מחלקה של ריינג'רים של הצבא כחלק מכוחות המשימה למבצעים מיוחדים בכווית ובאפגניסטן בדרגת קפטן. הוא הוזמן כקצין דרך תוכנית ה-ROTC של הצבא של אוניברסיטת פנסילבניה, אליה הצטרף בתחילה כאמצעי למימון השכלתו שם. הוא סיים בשנת 2000 תואר ראשון בלימודים קלאסיים ובספרות אנגלית.
לטענתו לימודים אלו עיצבו את תפיסותיו בנוגע לחיי הצבא וניכרים בדרכים שהוא כותב על מה שעשה והרגיש, עם ציטוטים תכופים ורמזים לספרות יוונית עתיקה ולרומנים אמריקאים מודרניים. בראיון אמר כי הוא "נוטה לחשוב היסטורית".
הוא השתתף ונלחם במבצע אנקונדה. לאחר מכן סיים תואר שני בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטה האמריקאית של ביירות שם למד גם את השפה הערבית. בשנים 2006–2007, אקסום היה עמית במכון וושינגטון למדיניות המזרח הקרוב. מאוחר יותר למד לקראת דוקטורט מהמחלקה ללימודי מלחמה, קינגס קולג' בלונדון.
העיתונאי בלייק הונשל מהמגזין Foreign Policy כינה את אקסום "אחד האנליסטים החדים ביותר במזרח התיכון בסביבה".
בעודו בשירות פעיל, וסובל מפציעה לא קרבית בברך, כתב אקסום את ספרו הראשון, "צבא האיש הזה: סיפור חייל מהקווים הקדמיים של המלחמה בטרור".
דעותיו

אקסום מתח ביקורת על כמה מרכיבים אסטרטגיים של המלחמה בטרור. בפרט, הוא מבקר את ההסתמכות של ממשלת ארצות הברית על תאגידים צבאיים פרטיים בעיראק ובאפגניסטן, כמו גם על מה שהוא רואה כשימוש לרעה במזל"טים בחיסול מטרות טרור.
ספריו

This Man's Army: A Soldier's Story from the Front Lines of the War on Terrorism
הערות שוליים

1 2 3 4  Exum, Andrew 1978– | Encyclopedia.com, www.encyclopedia.com
↑  Biography, Center for a New American Security, אורכב מ-המקור ב-28 בספטמבר 2013, נבדק ב-7 באפריל 2017 {{citation}}:  (עזרה)
↑  Washington Independent on Stanley McChrystal's advisors (אורכב 17.10.2009 בארכיון Wayback Machine)
↑  For Some Soldiers The War Never Ends – New York Times
↑  » Andrew Exum Middle East Strategy at Harvard
↑  What you need to know about Lebanon's latest car bomb | FP Passport
1 2  Gazette | Interview: Andrew Exum
↑  "CNN.com - Transcripts".
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007431587705171  GND: 1149281871  ISNI: 0000 0000 4443 3052  LCCN: no2004060076  NKC: xx0037422  VIAF: 61257562   WorldCat (עם VIAF): 61257562