stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
תיאו סטיבנסון
ביוגרפיה

סטיבנסון נולד בעיר באנבורי שאוקספורדשייר. ב-2007 החל להופיע כשחקן וקיבל תפקיד ראשון בסרט "פרד קלאוס" בדמות ניקולאוס הצעיר. ב-2008 שיחק בקומדיה השחורה "ברוז'". ב-2010 כיכב בסרט "Reuniting the Rubins" בתפקיד ג'ייק רובינס. ב-2011 לוהק לתפקיד המוכר ביותר שלו, הנרי בסרט "הנרי הנורא", בו שיחק לצדם של טייגר דרו-האני ואנג'ליקה יוסטון. עוד ב-2011 הופיע בווידאו קליפים של הסרט, ובתוכנית הטלוויזיה "Daybreak".
שנה אחרי יציאת הסרט "הנרי הנורא" הודיעה חברת Vertigo Films שסטיבנסון יככב בסרט המשך לסרט "Streetdance" בשם "Streetdance Juniors", ששמו שונה ל-"All Stars". הסרט יצא לאקרנים ב-3 במאי 2013. הוא כיכב בסרט לצדם של אקאי אוסיי, אשלי ג'נסן, קימברלי וולש וג'ון בארומן.
מ-2014 עד 2017 שיחק סטיבנסון בתפקיד ראשי בדרמה הקומית "Millie Inbetween" של ערוץ CBBC, בתפקיד אחיה החורג של מילי.
בין השנים 2015 ל-2018 הופיע סטיבנסון בתפקיד טובי הוקינס בסדרת הדרמה "אנושיים", שמתאהב באניטה ה"סינתטית" של המשפחה.
פילמוגרפיה

| שנה | שם | שם באנגלית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | פרד קלאוס | Fred Claus | ניק הצעיר | סרט קולנוע |
| 2008 | ברוז' | In Bruges | ילד בכנסייה |  |
| 2011 | הנרי הנורא: הסרט | Horrid Henry: The Movie | הנרי הנורא |  |
| 2012 |  | Little Cracker | ילד | סדרת טלוויזיה (פרק אחד) |
| 2013 | סטריטדאנס: נבחרת הכוכבים | All Stars | איתן | סרט קולנוע |
| 2014–2018 |  | Millie Inbetween | קרייג | סדרת טלוויזיה; תפקיד קבוע |
| 2015–2018 | אנושיים | Humans | טובי | סדרת טלוויזיה; תפקיד קבוע |
| 2019 |  | Flatmates | קרייג | סדרת טלוויזיה; תפקיד ראשי |
הערות שוליים

↑  "IndieLondon: All Stars - Theo Stevenson and Akai Osei-Mansfield interview (exclusive) - Your London Reviews". www.indielondon.co.uk.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb167102913 (data)  ISNI: 0000 0004 1887 0792  LCCN: n2018047407  NTA: 376038810  VIAF: 305306707   WorldCat (עם VIAF): 305306707
נתן טרנט

| --- | --- |

 לידה:  4 באפריל 1992 (בן 32) אינסברוק, אוסטריה 
 שם לידה:  Nathanaele Koll 
 מוקד פעילות:  אוסטריה 
 תקופת הפעילות:  מ-2003 
 סוגה:  מוזיקת פופ 
 שפה מועדפת:  גרמנית, אנגלית, איטלקית 
 כלי נגינה:  כינור 
 www.nathantrent.com
 פרופיל ב-IMDb
 
טרנט בעת הופעותו באירוויזיון 2017
נתנאל קול (בגרמנית: Nathanaele Koll) הידוע בשם הבמה נתן טרנט (בגרמנית: Nathan Trent) הוא זמר-יוצר אוסטרי, ייצג את אוסטריה באירוויזיון 2017.
ביוגרפיה

קול נולד באינסברוק שבאוסטריה, לאב אוסטרי ולאם איטלקייה וגדל בבית דו לשוני בו דברו גרמנית ואיטלקית. אביו הוא כנר בתזמורת הסימפונית הטירולית של אינסברוק. מגיל צעיר גילה התעניינות למוזיקה, בגיל שלוש התחיל לקבל שיעורים פרטיים בנגינה על כינור ופסנתר ומגיל אחת עשרה התחיל לכתוב שירים בעצמו.
ב-2003 השתתף בתחרות שירה מקומית לילדים וסיים במקום התשיעי. ב-2011 השתתף כחבר בלהקה "Boyz II Hot" בעונה השנייה של התוכנית אקס פקטור בגרסתה הגרמנית, והם סיימו במקום ה-11. לאחר סיום לימודיו עבר קול לגור בווינה לצורך לימודיו האקדמיים באוניברסיטה הפרטית למוזיקה ואומנות בווינה (MUK).
ב-18 ביוני 2016 יצא לאור הסינגל הראשון שלו "Like It Is". לקראת האירוויזיון בשנת 2017 אושר שקול יתמודד בקדם הלאומי לבחירת נציג גרמניה מבין 33 המתמודדים, אולם נפסל בשל חוקי איגוד השידור האירופי. למרות זאת תאגיד השידור האוסטרי (ORF) הכריז כי קול ייצג את אוסטריה בתחרות באותה שנה שתיערך בקייב שבאוקראינה עם השיר "Running on Air", שכתב בשיתוף עם ברנהרד פסציאס. השיר העפיל לגמר התחרות וסיים במקום ה-16.
כיום טרנט משמש כחבר פאנל בגרסתה האוסטרית של הזמר במסכה.
נתן ישראל (כלבו)

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  חנות כלבו 
 מדינה:  גרמניה
 בעלים:  Nathan Israel 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1815
 תאריך פתיחה רשמי:  1815 
 תאריך פירוק:  1939 
 מידות
 שטח:  5,000 מ"ר 
 קואורדינטות:  52°31′03″N 13°24′31″E﻿ / ﻿52.517611111111°N 13.408694444444°E﻿ / 52.517611111111; 13.408694444444
  (למפת ברלין מוגדלת) נתן ישראל(למפת ברלין רגילה) נתן ישראל
 
הפגנת פלוגות-סער בחזית בית המסחר. מרץ 1933. כיתוב השלטים: "גרמנים! התגוננו! אל תקנו מיהודים!" ("Deutsche! Wehrt Euch! Kauft nicht bei Juden!")
בית המסחר נתן ישראל (גרמנית: Kaufhaus Nathan Israel) היה בית מסחר וכלבו בברלין, שנוסד על ידי הסוחר והפילנתרופ היהודי-גרמני נתן ישראל. בית הכלבו "נתן ישראל" היה הגדול והוותיק ביותר בברלין, שפעל משנת 1815 עד מלחמת העולם השנייה. בית המסחר עמד ברחוב ספנדואר (גר') 26-32, בשכונת מיטה, מול בית העירייה האדום. לאחר הרחבה סופית על ידי היינריך שטראומר (גר') ב-1927, הוא השתרע על שטח של 5000 מ"ר, בשש קומות, עם חזית של יותר מ-300 מטר וכ-2000 עובדים.
היסטוריה

נתן ישראל היה סוחר יהודי, בן למשפחת ישראל שהגיעה לגרמניה בשנת 1741. בשנת 1815 ייסד נתן ישראל את "בית המסחר נתן ישראל" בברלין כחנות קטנה לבגדים משומשים. עם השנים התפתח בית המסחר לחנות כלבו שהיה ידוע בגרמניה באיכות מוצריו.
בשנת 1848, נפטר נתן ישראל, ואת ניהול הכלבו ירשו בניו מוריץ (1830–1895) ויעקב (1823–1894). לאחר מותו המוקדם של יעקב ישראל, ירשו אותו בנו ברתולד ישראל (Berthold Israel) (1868–1935) בניהול חנויות כלבו. ברתולד היה נשוי לנכדת הרב נתן מרקוס אדלר, הרב הראשי לבריטניה.
משנת 1899 ואילך הרחיב ברתולד ישראל את בית הכלבו, שפעל בחמש עד שש קומות.
בשנת 1925 מנה סגל הכלבו כ-2,000 עובדים. בשנות ה-30 של המאה ה-20 ניהלו את החנות שני בניו של ברתולד, וילפריד ישראל והרברט ישראל. ב-1 באפריל 1933 הכריזו הנאצים חרם על הכלבו "נתן ישראל" ועל כלל חנויות היהודים.
בשנת 1938 נאלצו בני המשפחה למכור את בית-המסחר לחברת Emil Köster AG, ובשנת 1939 נפתח הכלבו מחדש בשם "Das Haus im Zentrum" ("הבית שבמרכז").
בנו וילפריד ישראל היה מעורב באופן פעיל בהצלתם של יהודים מגרמניה הנאצית ומילא תפקיד חשוב בארגון ה"קינדרטרנספורט" להצלת ילדים וצעירים יהודים לאחר "ליל הבדולח" בשנת 1938.
לאחר מלחמת העולם השנייה נותר בית המסחר בשטחה של מזרח גרמניה.
הערות שוליים

↑  by Martin Mende, Spandauer Straße, Die Geschichte Berlins (בגרמנית)
נתן חץ

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1952 (בן 71) רמת גן, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב 
 תפקיד:  מנהל כללי 
 
נתן חץ (נולד ב-7 באוקטובר 1952) הוא יזם נדל"ן ישראלי. משמש כמנכ"ל של חברת אלוני חץ, הנמצאת בבעלותו ובבעלות משפחת ורטהיים.
ביוגרפיה

נולד וגדל ברמת גן כנתן חייצ’וק. שירת כטייס קרב בחיל האוויר. סיים תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים באוניברסיטת בר-אילן, ובעל תואר ראשון בחשבונאות באוניברסיטת תל אביב, אותו סיים בשנת 1980.
החל את דרכו בעולם העסקים כחשב בקבוצת כלל. לאחר מכן מונה לסמנכ"ל הכספים ובהמשך למנכ"ל של קבוצת אקרשטיין תעשיות. 
בשנת 1989 הקים את חברת אלוני חץ העוסקת בהשקעות נדל"ן. בשנת 1993 החלה החברה להיסחר בבורסה ובשנת 1996 נכנס אליה מוזי ורטהיים כשותף. ביחד מחזיקים השניים בכ-45% מהשליטה החברה, בעוד שהציבור שולט בשאר המניות. כיום לחברה נכסים במערב אירופה, בישראל ובצפון אמריקה. בשנת 2005 רכשה החברה כ-80% ממניות אמות השקעות, אשר כיום משמש חץ כיו"ר שלה.
חץ משמש כחבר בוועד הפועל איגוד החברות הציבוריות והוא חבר בחבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב. בעבר שימש כדירקטור בבנק המזרחי. נשוי לקלרה ומתגורר ברמת גן.
הערות שוליים

↑  יורם גביזון, נתן חץ שחקן הברידג' קר הרוח נגד אספן האמנות ממיאמי, באתר TheMarker‏, 2 בפברואר 2006
↑  אריק מירובסקי, "לקחנו חברה רדומה והתחלנו לעבוד", אומר מנכ"ל אמות, באתר TheMarker‏, 11 ביוני 2007
תאדביר

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוכנות חלל:  סוכנות החלל האיראנית
 יצרן:  סוכנות החלל האיראנית
 משגר:  סאפיר
 משימה
 סוג משימה:  לוויין חישה מרחוק
 לוויין של:  כדור הארץ
 מסלול:  LEO
 מידע טכני
 משקל בשיגור:  כ-50 ק"ג
תאדביר  (תרגום לעברית: "תבונה, חוכמה") הוא שמו של לוויין מפיתוח איראני עצמאי. קיומו של הלוויין נחשף לכלי התקשורת באיראן בפברואר 2014, במסגרת האירועים לציון יום תעשיות החלל של איראן. על פי דוברים איראנים רשמיים, זהו לוויין תצפית שמטרותיו הן חישה מרחוק של כדור הארץ.
לוויין זה הוא בעל צורת קובייה, ודומה מאוד במבנהו לשורה של לוויינים איראניים מפיתוח עצמי, שנבנו במסגרת אוניברסיטאות טכנולוגיות ברחבי איראן. לא נמסרו פרטים אודות איכות המצלמה שתותקן בלוויין, או מועד שיגורו הצפוי לחלל.
סורסו

| --- | --- |
סמל סורסו
מזרקת ביללרה
מזרקת ביללרה
 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  סרדיניה סרדיניה
 נפה:  סאסארי
 בירת העיר:  סורסו 
 שטח:  67.05 קמ"ר
 גובה:  136 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  14,397 (1 בינואר 2023)
  ‑ צפיפות:  191.53 נפש לקמ"ר (2008)
 קואורדינטות:  40°48′N 8°34′E﻿ / ﻿40.800°N 8.567°E﻿ / 40.800; 8.567
 אזור זמן:  UTC +1
 http://www.comune.sorso.ss.it
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסורסו(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןסורסו(למפת סרדיניה רגילה) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון סורסו(למפת סרדיניה מוגדלת) קליארי סאסארי קוארטו סנט'אלנה  אולביה אלגרו נואורו אוריסטאנו קורסיקה הים הטירני  הים התיכון סורסו  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
סורסו (באיטלקית: Sorso; בסאסארית: Sòssu) היא עיר בנפת סאסארי, באי סרדיניה שבאיטליה.
גאוגרפיה

העיר שוכנת בקרבת מפרץ אסינרה, במרחק שלושה ק"מ מחוף ים חולי ובו חוף הרחצה Marina di Sorso. העיר עצמה שוכנת בגובה של 136 מטר מעל פני הים, ובה מכון לשנת 2008, כ-15,000 תושבים.
העיר שוכנת במרכז אזור חקלאי פורה, שבו הגידולים החקלאיים החשובים הם זיתים וגפן. המבנה הגאולוגי באזור מצויה העיר כולל משקעים עתיקים של אבן גיר עשירים במאובנים.
באזור בו שוכנת העיר שרידים לתרבות הנוראגית. שרידים ארכאולוגיים מאוחרים יותר כוללים את מצודת סנטה פיליטיקה, שהקימה קרתגו. בימי הביניים החליפה העיר ידיים פעמים רבות, כיתר סרדיניה. ב-1436 תפס את השלטון גונאריו גמבלה, שסמל משפחתו הוא גם סמל העיר הנוכחי.
בדומה לתושבי פורטו טורס הסמוכה, דוברים תושבי העיר ניב מיוחד, turritano, שבין מאפייניו הייחודיים היעדרה של הטיה ללשון נקבה ברבים. רק במהלך המאה ה-20 הגיעה ההשפעה האיטלקית לאזור.
בין האתרים הבולטים בעיר רובע ביקוקה (Quartiere della Bicocca) בעל הסגנון האופייני לימי הביניים, כנסייה שנבנתה ב-1836 ומזרקת ביללרה (Fontana della Billellera)
תאוריית השלבים של אריקסון

תאורית השלבים, או התאוריה הפסיכו-חברתית של אריקסון (באנגלית: Erikson's stages of psychosocial development), היא תאוריה בפסיכולוגיה התפתחותית, שפותחה על ידי ג'ואן ואריק אריקסון. התאוריה מתארת את מהלך החיים מינקות עד שיבה כסדרה בת שמונה שלבים, שבכל אחד מהם ניצב האדם בפני קונפליקט ייחודי בין צרכיו האישיים לבין דרישות החברה. על פי אריקסון, הקונפליקט המרכזי בכל אחד מהשלבים מעורר משבר אותו ניתן לפתור באופן מוצלח או כושל. התמודדות מוצלחת תתבטא כמציאת "שביל הזהב" בין הדרישות הסותרות, ותצייד את האדם בכלים להתמודדות טובה יותר עם הקונפליקט המרכזי של השלב הבא. התמודדות בלתי מוצלחת תתבטא בכניעה ללחצי החברה או לדחפים האישיים, תקשה על ההסתגלות חברתית, וכן על ההתמודדות עם השלב הבא.
הרקע הפרוידיאני לתאוריה

תאוריית השלבים הפסיכו-חברתית של אריקסון היא פיתוח  מקביל לתאוריית ההתפתחות בשלבים פסיכו־סקסואליים של פרויד. בדומה לתאוריה של פרויד, גם התאוריה של אריקסון מבוססת על שלבים מובחנים, בעלי סדר, שקיים ביניהם שוני איכותי.
בשתי התאוריות מודגשת חשיבות שלבי החיים המוקדמים, אולם בעוד בתאוריה של אריקסון ההתמקדות היא בהיבט הפסיכו-חברתי של ההתפתחות בתאוריה  של  פרויד ההתמקדות היא בהיבט הפסיכוסקסואלי. בעוד שפרויד טוען כי לאדם יש צורך חושי יצרי (דחף) אותו הוא מבקש למלא בכל אחד מהשלבים, מתמקד אריקסון ביישוב קונפליקטים בין אותם צרכים ביולוגיים פנימיים לבין דרישות וכוחות חברתיים. בניגוד לפרויד, אשר התמקד בשנים הראשונות להתפתחות, התאוריה של אריקסון מקיפה את משך כל חיי האדם, מינקות ועד זיקנה. אריקסון ראה את ה"אני" (אגו) כישות עצמאית ולא רק כישות המשרתת את צורכי הסתמי (איד), וכן שלל את רעיון ה"קיבעון" הפרוידאני.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית

אריקסון חילק את חיי האדם לשמונה שלבים:
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב הינקות - השלב האוראלי-סנסורי: אמון לעומת חשדנות (גיל 0–1)

שלב הינקות מקביל לשלב האוראלי בתאוריה של פרויד. האיבר החשוב ביותר בגופו של תינוק בשלב זה הוא הפה, התינוק יונק באמצעות הפה ויכול גם לדחות אוכל. בשלב זה הילד תלוי לחלוטין בהוריו (ובעיקר באם). ההורים מהווים את "קשריו החברתיים", ומייצגים עבורו את העולם. הורים הקשובים לצורכי התינוק, מספקים את צרכיו ועקביים בתגובותיהם, מבססים בו אמון בסיסי, בעוד הורים בלתי קשובים או בלתי עקביים ביחסם אל התינוק, ייטעו בו חשדנות בסיסית.
מכיוון שלא קיים "הורה מושלם", הקונפליקט עמו מתמודד התינוק בשלב זה הוא בין צרכיו הבסיסיים לבין יכולתו של ההורה לספק אותם - בין תחושת האמון לתחושת החשדנות. פתרון מוצלח של הקונפליקט יצייד את התינוק בתחושת אמון בסיסי בזולת, במקביל ליכולת לקוות גם בשעה שהם מאכזבים אותו, הבאה לידי ביטוי תחילה ביכולתו של התינוק לשמור על שלווה גם כאשר ההורה נעלם או מתרחק ממנו לרגע.
אריקסון סבר כי מידת האמון שיפתח התינוק איננה תלויה בכמויות של מזון או גילויי אהבה של האם, אלא בעיקר באיכותו של היחס האמהי. לא רק דאגה רגישה של האם למילוי צרכיו של התינוק נדרשת כאן, אלא אף מהימנות אישית במסגרת הסגנון של התרבות הקיימת, ואמונה עמוקה של האם, שיש משמעות לכל מה שהיא עושה. אריקסון טען, שהסכיזופרניה מקורה באי פתרון של שלב זה.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב הילדות המוקדמת - השלב השרירי-אנאלי: אוטונומיה לעומת בושה (גיל 1–3)

בתקופת הילדות המוקדמת, המקבילה לשלב האנאלי של פרויד, האיברים העומדים במיקוד בשלב זה הם הסוגרים. התינוק הגדל מפתח יכולות מוטוריות שונות ובהן גם שליטה על הסוגרים. בזכות היכולת החדשה של התינוק לשלוט על עשיית צרכיו, מתחיל בשלב זה החינוך לניקיון. יחד עם קבלת יכולת זו עולה דילמה של "להחזיק או להרפות", לא רק במובן הצר של ההפרשות, אלא במובן הרחב יותר של השליטה. חוסר יכולת להצליח במטלה זו עשוי ליצור תחושת בושה, דבר שקורה לא פעם לילדים בתהליך החינוך לניקיון.
בשלב זה רוכש הילד אוטונומיה בסיסית - הוא רוכש תחושת כוח, עצמאות וביטחון וכך מגלה פחות תלות בהוריו. הדמויות המשמעותיות בשלב זה הן ההורים והאחים, שנדרשים על פי אריקסון לגלות גישה תקיפה כלפי הילד, אך במקביל להעניק לו חופש פעולה, לא לפגוע באמונו שנוצר בשלב הקודם ולא לשפוט אותו בחומרה. אם ידחו ההורים את ילדם או יזלזלו בו, עלולים להתפתח אצלו רגשות של בושה, חוסר ביטחון וספק ביכולתו.
אם הילד עבר שלב זה בהצלחה, נוצר אצלו כח רצון, והוא יודע להחזיק או להרפות בסיטואציות הנכונות. למשל מצד אחד לטפל בצעצועים ולא לאבד אותם, אך לא להגיע למצב של החזקה כפייתית של צעצועיו וחוסר ויתור מוחלט כלפי אחרים; לא לנסות להחזיק בהוריו באופן צמוד, ומאידך לא לשחרר רגשות שליליים ולהתייחס בקרירות לזולת.
סכנה נוספת בשלב זה היא שהילד עלול להפנות את השליטה לא כלפי חפצים אלא כלפי עצמו, ולפתח אישיות עצורה ומצפון חזק וקפדני מדי, דבר שיביא אותו בשלב מתקדם יותר, לשליטה על פי חוקים והרגלים ולא בגמישות על פי רוחם של הדברים.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב גיל המשחק - השלב הפאלי-אדיפלי: יוזמה לעומת אשמה (גיל 3–6)

שלב זה מקביל לשלב הפאלי של פרויד. האיברים העומדים במוקד העניין בשלב הזה הם איברי המין. בשלב זה ישנם גילויי יוזמה וסקרנות אצל הילד, המתבטאים בין השאר ביוזמות שהילדים מפעילים על סביבתם במטרה לבדוק את הסביבה ולחקור אותה. הילד "מתעסק עם" זולתו באופן מיני, אם ישיר ואם מרומז ועקיף. האוטונומיה שהילד קיבל בשלב הקודם מתרכזת בהרחקת מתחרים פוטנציאלים, ומכוונת לרוב כלפי הסגת גבול של האחים הצעירים יותר.
בשלב זה הדמויות המשמעותיות עבורו הן הוריו ומבוגרים אחרים כמו גננת. בשלב זה נוצר תסביך אדיפוס או תסביך אלקטרה, עליהם כתבו פרויד ואחרים, ובהם מתאהב הילד בהורה מהמין השני ומקנא בהורה מהמין שלו שנתפס כמתחרה שלו. רצונו של הילד לעמוד על עצמאותו המתפתחת בגיל זה, והתאהבותו בהורה מהמין השני, עלולים להוביל אותו לקונפליקטים, לרגש אשמה וכן לפחדי סירוס שיבואו כעונש על הגירויים של איברי המין. לכן, על פי אריקסון, המשפחה צריכה לאפשר לילד ליזום דברים, לכוונו למטרות מקובלות, ולא להגיב בחומרה על גילויי העוינות של הילד כלפי ההורה בן מינו, או על המיניות המתעוררת שלו. הורים שיחנכו את ילדיהם חינוך נוקשה מדי יגרמו לילד לאבד את היזמה.
תסביך אדיפוס פתור, בשלב זה יהווה פתרון חיובי של השלב. פתרון מוצלח של שלב זה גורם לכך שהילד לומד לא להיכנע לדחפים העיוורים שבו, אלא לכוון את עצמו ולהציב לו מטרה. המעלה אותה מקבל האדם היא המטרה (purpose) - היכולת לקבוע מטרות ולהתמיד בהן ללא הפרעה של רגשות אשם או פחד מענישה. אריקסון הדגיש את הפן החברתי: בגיל זה הילד כבר הולך ורץ בכוחות עצמו, הוא מתחיל להבין שהוא אינו המרכז בתוך המשפחה. הוא אף לומד את ההיררכיה החברתית בה הוא נמצא.
שלב זה נמשך עד הכניסה לבית הספר.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב גיל בית הספר - שלב החביון: יצרנות-חריצות לעומת רגשי נחיתות (גיל 6–12)

בשלב זה ההתפתחות הקוגניטיבית של הילד הופכת למרכזית. בתקופה זו הילד הולך לבית ספר יסודי. זהו שלב הלמידה: הילד מוצא את עצמו בתוך מסגרת חברתית מחוץ למשפחה - הוא מבין את חשיבותה של העבודה היצרנית ותוצאותיה, הוא גם מבין את דרישתה של החברה ליצרנות מצידו. תקופת הלימודים בבית הספר מאופיינת בהישגיות וברכישת ערך עצמי. אלו נתפסים חשובים על פי אריקסון, משום שלפני שהילד יוכל לגדול ולהפוך להורה, עליו לרכוש יכולת להיות עובד ומפרנס פוטנציאלי.
הדמויות המשמעותיות בשלב זה, מלבד המשפחה, הן בית הספר, החברים, המורים, והסביבה איתה נמצא הילד במגע. הילד מתמודד עם משימות שבית הספר מטיל עליו - בתחומים גופניים, חברתיים ואינטלקטואליים. בשלב זה הילד לומד להשתמש במכשירים ולפתח מיומנות באפיקים השונים של חייו.
פתרון שלב זה באופן חיובי יוליד אצל האדם מיומנות. ההצלחות במשימות אלו ייצרו תחושת ערך עצמי, יכולת ומסוגלות עצמית, ואילו אם הילד לא יצליח, יחוש רגשי נחיתות וחוסר מסוגלות עצמית, וירגיש את עצמו כמי שנידון לבינוניות או פגימות, ויחוש חוסר מקום בחברה.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב גיל ההתבגרות - זהות לעומת טשטוש זהות: בלבול תפקידים (גיל 12–18)

שלב זה מקביל לבית הספר התיכון. גיבוש זהות אישית וחברתית הוא ממאפייני גיל ההתבגרות. גיל זה מתאפיין בשינויים גופניים. על הילד להחליף את הזהות הילדית שלו בזהות של בוגר. השלב החמישי הוא שלב מסכם לארבעת השלבים הקודמים אותם עבר הילד. כעת, עליו לעבד ולגבש את כל המידע שצבר מהשלבים האחרים על-מנת לגבש לעצמו את האישיות ואת המיניות הרצויה לו.
שלב זה הוא החשוב והמשמעותי בעיני אריקסון. בשלב זה הדמויות המשמעותיות עבור הנער יהיו קבוצת השווים לו - כלומר, נערים בני גילו. זהו השלב בו מתגבשת הזהות האישית של המתבגר. אם לא יצליח לגבש את זהותו, יתרחש טשטוש זהות (בלבול תפקידים וספק עצמי), דבר שעלול לגרום להרסנות, אדישות לסביבה ועוד. בעיה אחרת שעלולה להיווצר ביצירת הזהות היא התגבשות של זהות שלילית עבריינית, הליכה לצדדים האפלים של החיים, ותיוג האדם את עצמו כמי שעובר על חוקי החברה.
קבוצת השווים מהווה מודל חיקוי עבור הנער, ובנוסף מקבל הנער משוב מחבריו על התנהגותו וכך מעצב אותה בהתאם. עוד בשלב זה - שחרור מההורים או מרידה בהם לשם השגת עצמאות. אך משימתו העיקרית היא לבנות זהות אישית. היא כוללת זהות מינית וזהות מקצועית.
לעיתים פונה המתבגר לחוויות שליליות כמו סמים, וזאת לצורך גיבוש הזהות.
אריקסון מאמין שזהות מגובשת היא תנאי ליצירת קשר אינטימי עם בן/בת הזוג, ללא חשש מאיבוד זהות. בשלב זה מתרחש מצד החברה גם מורטוריום, שהוא שמיטת חובות לשם התנסות בתפקידים שונים ללא מחויבות. החברה מתייחסת בסלחנות למרד הנעורים. פתרון מוצלח של שלב זה יוצר נאמנות של האדם לעצמו, ונאמנות של האדם לזולת ולעקרונות ורעיונות, דבר שעומד בבסיסם של קשרי חברות וידידות.
טקסי מעבר לשלב הבגרות הנהוגים בחברות רבות, נועדו לאשר את הזהות החדשה שמקבל המתבגר. האנשים אשר לא פתרו בצורה נאותה את השלב החמישי הם אלו אשר נקראים בפי החברה "הילדים הנצחיים" - אלו אשר גם בגילאים מבוגרים עדיין מתנהגים בצורה ילדותית וחסרת אחריות.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב הבגרות המוקדמת: אינטימיות לעומת בדידות (גיל 18–35)

שלב זה נמשך מסוף גיל ההתבגרות ועד תחילת גיל העמידה. האדם מבסס את עצמו ומעמדו באמצעות עבודה יצרנית, ובאמצעות ניתוק קשריו התלותיים עם מערכות קודמות כמו הורים ומוסדות חינוכיים. בשלב זה מתבקש האדם להגיע להחלטות חשובות בחייו הן בבחירת המקצוע והן בבחירת בן הזוג איתו יחלוק את חייו. האילוץ נוצר בשל הצורך להתמודד עם הקונפליקט שבין הרצון להיות ייחודי לבין האינטימיות והקרבה של הזוגיות.
במהלך הבגרות אמור האדם ליצור קשרים אינטימיים ללא החשש לאבד את זהותו האישית במצבים שמחייבים את הפקרת העצמי, בזיווג מיני, ידידות נפש, ובחוויות של השראה והארה פנימית. הקונפליקט בשלב זה הוא בין חיפוש אחר קשר אינטימי לבין בריחה מקשר קרוב וקבוע. כישלון בשלב זה מוביל לבדידות ולהסתגרות פנימית, לחוסר יכולת ליצור קשר או להתמיד בו לאורך זמן.
בנוסף לזהות האישית, נדרשת בגרות מסוימת על מנת ליצור אינטימיות עם הזולת. האינטימיות, שמחייבת אכפתיות ומחויבות, מרחיבה את האני, ויוצרת תחושה של קרבה, חום וביטחון. פתרון חיובי של שלב זה מוליד באדם את רגש האהבה, שמכוון אותו לקשרים עם הזולת.
אריקסון מציין אוטופיה של הגניטליות באופן הבא:
הדדיות של אורגזמה עם בן זוג או בת זוג אהובים שמסוגלים ומוכנים להשתתף עמו באמון הדדי ומסוגלים ומוכנים לווסת ביחד עמו את המחזורים של עבודה, הולדה ורגיעה כדי להבטיח גם לצאצאים התפתחות נאותה.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב הבגרות: פוריות לעומת קיפאון (גיל 35–50)

בשלב זה מתאר אריקסון את החיים הבוגרים, ומציג את הדיכוטומיה שבין התחדשות ומרץ לבין דריכה במקום, כעומדת במרכזם. שלב זה הוא השתחררות מהאגואיזם, והתרחבות הדרגתית של הוויית האני.
המוקד בשלב זה הוא בהעברת המטען הגנטי, הולדת הדור הבא, בטיפול ודאגה לו. הקונפליקט הוא בין היצירה והפריון (בבית, בעבודה, בחברה) לבין העדר היצירה (תחושת קיפאון התנוונות וחד גוניות).
הכישלון עלול להיות בריחה לאינטימיות כוזבת שכלולים בה רגעים של סלידה הדדית, בה אין לאדם הבוגר עניין עוד במסגרות החברתיות בעיסוקו ואף לא בהולדה וטיפוח של צאצאים - מה שנקרא לפעמים גם 'משבר אמצע החיים'. פתרון חיובי של שלב זה יגרום לאדם להיות אכפתי ודואג לסביבתו.
שמונה שלבי ההתפתחות הפסיכו-חברתית > שלב הבגרות המאוחרת - "אחדות האני": שלמות לעומת יאוש (החל מגיל 50)

זהו שלב הזיקנה, ובעצם השלב האחרון בחיים, והתחושות החיוביות או השליליות שיתעוררו בו יעלו כתוצאה מההתבוננות הרטרוספקטיבית בחיים. בשלב זה האדם משלים את תפקידו כאחראי לעצמו וילדיו, בסיכום כל השלבים הקודמים שנטל בהם חלק. אריקסון כינה שלב זה "תמות האני".
בשלב זה נערך סיכום של הישגים וכישלונות בחיים, וכאשר האדם יגיע לסיפוק מחייו, יחוש אחדות האני. כלומר, הוא מקבל בסיפוק והשלמה את חייו, על הטוב והרע בהם, וחש שחייו בעלי משמעות וחשיבות, ואף משלים עם עובדת המוות כסיום החיים המספקים ומשביעי הרצון. מצב נפשי זה כולל קבלה מוחלטת של ההיסטוריה האישית ושל מעגל החיים האישי כדבר הכרחי מבלי אלטרנטיבות. נוצר ביטחון בכושר האישי לסדר ומשמעות. להשלמת מעגל זה, אריקסון סובר כי הכרחי גם אימוץ דמויות מופת בחברה וחיבור אליהם, או השתתפות בהליכה אחרי מנהיגות או בנטילת אחריות של מנהיגות בחברה.
לעומת זאת, ייאוש ופחד מפני המוות, מתרחש כאשר אין השלמה וקבלה של החיים בעבר ובהווה, אלא האדם חש החמצה, מרירות, חרטה ואי שביעות רצון. תחושה כזו עלולה ליצור אצלו קושי להשלים עם סיום החיים, והוא ייסוג לתלות ילדותית.
במידה ושלב זה נפתר באופן חיובי, האדם יחווה תבונה, שמשמעותה היכולת לתחושת השלמות של האני. הבנה עמוקה של החיים וקבלתם ללא רגשות של חרטה ותסכול.
אריקסון מציין שהשלב הראשון של מעגל החיים נעוץ בסופו, שכן האמון שהתינוק נדרש אליו בשלב הראשון, מוגדר במילון ובסטר, "כהסתמכות אומן על תמותו ושלמותו של האחר", ולכן הוא מגיע למסקנה כי "ילדים בריאים לא יפחדו מפני החיים, אם שלמות הוריהם מספקת שלא לפחד מפני המוות".
סכמה

את המודל של אריקסון ניתן לתאר כסכמה שבה שלב התפתחותי מאוחר, מבוסס על שלב התפתחותי קודם:
| גיל | שלב | ההישג | הקונפליקט | מערכת יחסים | שאלה קיומית | אירועים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 50 ומעלה | בגרות מאוחרת | תבונה | שלמות מול יאוש | המין האנושי, ילדים | האם זה בסדר מה שהייתי? | התבוננות על ההחיים |
| 35-50 | בגרות | אכפתיות ודאגה | פוריות מול קיפאון | משק בית, חברים לעבודה | האם אוכל לגרום לחיי להיות חשובים? | עבודה, הורות |
| 18-35 | בגרות מוקדמת | אהבה | אינטימיות מול בדידות | חברים, הורים | האם אוכל לאחד את עצמי עם אדם אחר? | מערכת יחסים רומנטית |
| 12-18 | גיל ההתבגרות | נאמנות | גיבוש זהות מול בלבול תפקידים | עמיתים, מודל לחיקוי | מי אני ומה אני יכול להיות? | מערכת יחסים חברתית |
| 6-12 | גיל בית הספר היסודי - שלב החביון | מיומנות | חריצות מול נחיתות | שכנים, בית ספר | האם אני יכול להצליח בעולם של אנשים ודברים? | בית ספר, ספורט |
| 3-6 | גיל המשחק - השלב הלוקומוטורי-גניטלי | מטרה | יוזמה מול אשמה | משפחה | האם זה בסדר מבחינתי לזוז, לעשות ולפעול? | חקירה, שימוש בכלים, יצירת אמנות |
| 1-3 | ילדות מוקדמת - השלב השרירי-אנאלי | רצון | עצמאות מול בושה וספק | הורים | האם זה בסדר להיות אני? | אימון שירותים, התלבשות |
| 0-1 | ינקות - השלב האוראלי-סנסורי | תקווה | אמון מול חשדנות | אמא | האם אני יכול לסמוך על העולם? | האכלה, נטישה |
ניתן לראות איך משלב לשלב מתרחב מעגל ההשפעה על הילד והאדם נחשף ליותר ויותר אנשים, ואיך משלב לשלב גדלה עצמאותו. בארבעת השלבים הראשונים פתרון הקונפליקט תלוי יותר בחברה הסובבת את הילד מאשר בילד עצמו. גם לאחר מכן, בשלבים שבהם נראה כי האדם נוקט בהחלטות עצמאיות, הן עדיין במידה רבה נגזרות של כל התהליך שעבר.
התאוריה במחקר

מרבית המחקרים שעסקו בבדיקת התאוריה של אריקסון, התמקדו בשלבי גיל ההתבגרות. כך למשל התקבלה תמיכה לתאוריה במחקריו של ג'יימס מרסיה, שאף הרחיב את נושא רכישת הזהות ותיאר דפוסים שונים של זהות שהושגה במהלך גיל ההתבגרות: טשטוש זהות, זהות ידועה מראש, מורטוריום בזהות, והשגת זהות.
כמו כן, נמצאה עדות מחקרית[דרוש מקור] לכך שאנשים שמפתחים מושג עצמי קוהרנטי בתום שלב הזהות מול בלבול תפקידים, הם בעלי סיכוי גבוה יותר לפתח יחסים אינטימיים תקינים עם אחרים בשלב הבגרות המוקדמת.
מאידך, מבקרי התאוריה טוענים כי שלבי התאוריה לאו דווקא מתקיימים ברצף אותו הציע אריקסון, או בגילאים אותם הציע. בעיקר עולה הטענה כי אנשים עוסקים בקונפליקט השגת הזהות מול בלבול התפקידים לא רק בגיל ההתבגרות, אלא גם בהמשך חייהם הבוגרים.