stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אולימפיאדת טוקיו (1964)
טבלת מדליות

עשר המדינות שגרפו את מרב המדליות במשחקים האולימפיים 1964:
| מיקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סה"כ |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ארצות הברית ארצות הברית | 36 | 26 | 28 | 90 |
| 2 | ברית המועצות ברית המועצות | 30 | 31 | 35 | 96 |
| 3 | יפן יפן מארחת | 16 | 5 | 8 | 29 |
| 4 |  המשלחת הכלל-גרמנית | 10 | 22 | 18 | 50 |
| 5 | איטליה איטליה | 10 | 10 | 7 | 27 |
| 6 | הונגריה (1957–1989) הונגריה | 10 | 7 | 5 | 22 |
| 7 | פולין פולין | 7 | 6 | 10 | 23 |
| 8 | אוסטרליה אוסטרליה | 6 | 2 | 10 | 18 |
| 9 | צ'כוסלובקיה צ'כוסלובקיה | 5 | 6 | 3 | 14 |
| 10 | בריטניה בריטניה | 4 | 12 | 2 | 18 |
מזרח גרמניה ומערב גרמניה יוצגו במשלחת משותפת. משלחת זו ייצגה אותן גם במשחקי 1956 ו-1960.
המשלחת הישראלית

לאולימפיאדה זו, שלחה ישראל עשרה ספורטאים ישראלים בלבד, בעקבות הכישלון ברומא החליט הוועד האולימפי בישראל להציג קריטריונים להשתתפות באולימפיאדה. מחצית מהספורטאים הישראלים היו מענף האתלטיקה והשאר בקליעה ושחייה.
ראו גם

יהודים באולימפיאדת טוקיו
המשחקים הפאראלימפיים טוקיו (1964)
הערות שוליים

↑  בן עמי שילוני, יפן במבט אישי, שוקן, עמ' 164
↑  בן־עמי שילוני, יפן המודרנית, תל אביב: שוקן, 1997, עמודים 283–284
↑  "Past Olympic host city election results". GamesBids. ארכיון מ-2011-03-17. נבדק ב-17 במרץ 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987008638485705171  GND: 810573-X  LCCN: n86097973  NDL: 00952683  NKC: kn20091009004  VIAF: 151355512   WorldCat (עם VIAF): 151355512 
יושינורי סאקאי נושא את הלפיד האולימפי בדרכו להדלקת המשואה האולימפית
המכון הלאומי היהודי להכשרת מורים

| --- | --- |

 מדינה:  הונגריה
 משרד ראשי:  פשט, בודפשט
 תקופת הפעילות:  1856–1942 (כ־86 שנים)
המכון הלאומי היהודי להכשרת מורים (בהונגרית: Országos Izraelita Tanítóképző Intézet) נועד להכשיר מורים יהודים בממלכת הונגריה ולאחר מכן באימפריה האוסטרו-הונגרית וביישות המדינית שבאה אחריה, עד מלחמת העולם השנייה עבור מוסדות הלימוד היהודים לרבות בתי ספר יסודיים, חטיבות ביניים ובתי ספר תיכוניים.
הקמה

הקמת המכון התחילה בשנת 1856, כאשר מועצת המושל הקיסרי של בודה והמושל המלכותי קראה לקהילה היהודית של פשט לספק מקום (אולם, חדרים) מתוך קרן בתי הספר היהודים להקמת בית הספר לתרגול הוראה (בית הספר להכשרה) שייבנה מתוך הכספים שהקהילה התבקשה להפריש ושיחובר לבית הספר לבנות ולבית ספר להכשרת מורים שיקום. בית הספר המרכזי הזה נפתח ב-8 באוקטובר 1857, ממנו נולד בית הספר להכשרה של אותם הימים. ב-1859 היה כבר גם בית ספר זמני להכשרת מורים, ב"רחוב דלסינהאז 17" של היום (Dalszínház-utca). עד 1861, המכון לימד רק בגרמנית, מכאן ואילך, מ-1864 בהונגרית ובגרמנית, המכון הפך קבוע וגם המורים קיבלו את המינוי החדש והקבוע שלהם ב-1867. ב-1869 החליף המכון לצמיתות את שפת ההוראה להונגרית. בשנת 1872 חדל מלהתקיים בית הספר היסודי היהודי המלכותי לתרגול והוחלף בבית הספר להכשרה, שבו בוצעו הכשרות ותרגולים למורים מתלמדים הן כמורים והן כתלמידים. אז עבר המכון לרחוב רומבך 9 לבניין בית הכנסת רומבך. בשנת 1877 נפתח בית המדרש לרבנים בבודפשט והמכון עבר לקומת הקרקע ולקומה הראשונה של הבניין. ניתן היה להתקבל למכון עם תעודה של שמונה כיתות ומעלה (4 יסודי ו-4 חטיבת ביניים כפי שהיה נהוג אז) ועל ידי הוכחת ידע בסיסי בשפה העברית.
הקמה > התפתחות לפנימיה

המכון היה בתחילה תלת שנתי (קבלת הסמכה בשלוש שנות לימוד), ומאז 1881 ארבע שנות הכשרה. בנוסף למקצועות זהים לתוכנית הלימודים הממלכתית, המכון שם דגש רב גם על מקצועות היהדות. המכון הכשיר 793 סטודנטים בארבעים שנותיו הראשונות (1897-1857). לאחר מכן הוקמה ליד המכון גם פנימייה. הסמכות העליונה של בית הספר להכשרת מורים הייתה הוועד המנהל והפיקוח על החינוך המלכותי הממלכתי.
הקמה > המנהלים

אברהם לדרר 1859-1868
הנריק דויטש 1868-1887 (מורה גם בבית המדרש לרבנים)
יוז'ף באנוצי בתפקיד זמני (לא מינוי קבוע) 1887-1891
לאיוש מנדל בתפקיד זמני 1892-1893,
לאחר מכן בתפקיד קבוע משנת 1994 עד 1926 שוב יוז'ף באנוצי
שאמו סמרה מאז 1927 עד 1942.
מורים למקצועות עברית לאורך זמן היו : מנו שיץ, שלום בר"ש הכהן (סלומון קוהן), הנריק דויטש, יוז'ף קירץ, איגנץ פורדי, מור שטרן, מאתיאש אייזלר (הרב הראשי של קולוז'וואר ומורה באוניברסיטה הפרטית), מרטון שריינר לימים מורה בברלין ב"מכללה למדעי היהדות" (Hochschule für die Wissenschaft des Judentums). שמואל קראוס (לימים מורה בווינה ב"בית הספר התאולוגי היהודי" (Jüdisch-Theologische Lehranstalt) ומשה ריכטמן.
ראו גם

המכון בשנת 1934 לרבות תמונת המורים והתלמידים
המכון ב-google.books
Karacs Zsigmond: A földesi zsidók népiskolai és felekezeti oktatásának múltja מאמר בכתב עת "תולדות החינוך" בעיר סקשפהרוואר בעניין החינוך ובתי הספר היהודים
לקריאה נוספת

לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. גישה מקוונת
הספר:תולדות הקמת המכון הלאומי היהודי להכשרת מורים באתר MaNDA
ממורי המכון, הרב מרדכי מרטון שריינר רב, מורה ליהדות, מזרחן וחוקר השפה העברית וספרות האסלאם . פעל בתחומי הונגריה וגרמניה.
תולדות בתי הספר היהודים בהונגריה מהמאה ה-18 (בהונגרית)
קונטקט (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  "מגע" מאת קרל סייגן
 בימוי:  רוברט זמקיס
 הופק בידי:  רוברט זמקיס סטיב סטרקי
 תסריט:  ג'יימס הארט מייקל גולדנברג
 עריכה:  ארתור שמידט
 שחקנים ראשיים:  ג'ודי פוסטר  מתיו מקונוהיי  ג'יימס וודס   טום סקריט  ויליאם פיקנר  ג'ון הרט  אנג'לה באסט  דוד מורס
 מוזיקה:  אלן סילבסטרי
 צילום:  דון ברג'ס
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  האחים וורנר, Warner Bros. Pictures 
 חברה מפיצה:  אולפני האחים וורנר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 11 ביולי 1997
 משך הקרנה:  150 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט דרמה, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 מקום התרחשות:  פלורידה, פוארטו ריקו, הוקאידו, וגה, ניו מקסיקו, וושינגטון די. סי., ויסקונסין, Project Argus 
 תקופת התרחשות:  שנות ה-90 של המאה ה-20 
 הכנסות באתר מוג'ו:   contact
 פרסים:  פרס הוגו להצגה הדרמטית 
 אתר רשמי
 דף הסרט ב־IMDb
 
קונטקט (באנגלית: Contact) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1997 בבימויו של רוברט זמקיס המבוסס על ספר בעל אותו השם מאת קרל סייגן, ובכיכובם של ג'ודי פוסטר ומתיו מקונוהיי.
עלילת הסרט

עלילת הסרט מתמקדת באסטרונומית ד"ר אלי ארוואיי (מגולמת על ידי ג'ודי פוסטר) אשר מנהלת את פרויקט "ארגוס" במצפה ארסיבו שבפוארטו ריקו בו נמצא טלסקופ המאזין לאותות רדיו המגיעים מהחלל במטרה לאתר מסר ברור מהחלל החיצון שיוכיח כי ישנם חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ (SETI). בתחילת הסרט הממשל האמריקני מנסה להפסיק את המימון של המרכז משום שבעיני הממשל מדובר בבזבוז של זמן ושל כספי הציבור. לבסוף התעשיין המיליארדר האקסצנטרי ס. ר. הדן (מגולם על ידי ג'ון הארט), מחליט לממן את הפרויקט ולאפשר לה להמשיך את המחקר במצפה שבניו מקסיקו.
בהמשך ארוואיי קולטת מסר מסתורי המורכב מרצף של 26 מספרים ראשוניים שמקורו בסביבות הכוכב וגה, הנמצא במרחק 26 שנות אור מכדור הארץ. ניתוח נוסף של השדר המקורי מגלה כי השדר כולל גם מסר נוסף המכיל שרטוטים טכניים מפורטים לבניית מתקן מורכב ומסתורי שדומה לכלי תחבורה מתקדם המכיל מקום לנוסע אחד.
בעקבות הגילוי, הפרויקט מושם תחת אבטחה כבדה וזוכה לחשיפה תקשורתית עצומה ועניין רב ברחבי העולם. בהמשך הקהילה הבינלאומית מממנת את הבנייה של המתקן המסתורי בנמל החלל קייפ קנוורל. במקביל, פאנל בינלאומי בוחר בעשרה מועמדים אפשריים שעשויים לטוס במכונה, בהם ארוואיי. בסופו של דבר, הפאנל בוחר בדייוויד דרומלין, מנהלה לשעבר של ארוואיי. ביום השיגור, קנאי דתי נוצרי (מגולם על ידי ג'ייק בוסי) מצליח להשמיד את המתקן בפיגוע התאבדות אשר במהלכו נהרג דרומלין שנבחר לטוס במכונה.
אף על פי כן, זמן קצר לאחר מכן נחשף כי המיליארדר ס. ר. הדן הקים בחשאי מתקן נוסף וזהה לזה שהושמד, באי הוקאידו שביפן, בשיתוף עם הרשויות ביפן והממשל האמריקני. ארוואיי נבחרת הפעם להיות זו שתטוס באמצעותו לחלל החיצון.
ארוואיי, אשר לובשת מכשירי הקלטה שונים, נכנסת למתקן שמשגר אותה דרך חור תולעת, לכוכב וגה, שבו היא שומעת את החוצנים ששלחו את המסר. לאחר מכן ארוואיי מתעלפת ומוצאת עצמה בהמשך על רצפת המתקן. עם שובה לכדור הארץ, ארוואיי מגלה כי בעוד שחלפו 18 שעות בעת שהיא שהתה בחלל, בכדור הארץ חלפו רק שתי שניות, וכי מכשירי ההקלטה שלה הכילו רק רעש סטטי, ככל הנראה משום שנפגמו בשל תופעה כלשהי שנגרמה בעת המסע במתקן המסתורי. בשל כך, על אף שהיא נסעה ברחבי הגלקסיה ועל אף שפגשה בחוצנים, היא אינה מסוגלת להוכיח זאת לעולם.
בהמשך נערכת ועדה בקונגרס המנסה לקבוע אם מדובר במתיחה משוכללת ויקרה שתוכננה בקפידה על ידי הדן, אשר בינתיים נפטר. כמו כן, רבים בציבור מאשימים את ארוואיי כשותפה בתרמית. לבסוף מתגלה כי מכשירי ההקלטה של ארוואיי הכילו לא רק שתי שניות של רעש סטטי אלא 18 שעות של רעש סטטי, אך מידע זה לא פורסם.
צוות השחקנים הראשי

ג'ודי פוסטר - בתפקיד ד"ר אלינור "אלי" ארוואיי
מתיו מקונוהיי - בתפקיד ג'וס פאלמר
ג'יימס וודס - בתפקיד מייקל קיץ
טום סקריט - בתפקיד דייוויד דרומלין
ויליאם פיקנר - בתפקיד קנט קלארק
ג'ון הרט - בתפקיד ס. ר. הדן
אנג'לה באסט - בתפקיד רייצ'ל קונסטנטין
דוד מורס - בתפקיד תיאודור ארוואיי
ג'נה מאלון - בתפקיד "אלי" ארוואיי בילדותה
רוב לאו - בתפקיד ריצ'רד ראנק
חליפות מהסרט
אצטדיון בלומפילד

| --- | --- |


 כתובת:  רחוב התקומה 5
 מיקום:   תל אביב-יפו, ישראל
 קואורדינטות:  32°03′06″N 34°45′41″E﻿ / ﻿32.05173°N 34.76148°E﻿ / 32.05173; 34.76148
 תקופת הפעילות:  13 באוקטובר 1962 – הווה (62 שנים)
 שופץ:  2000, 2010-2008, 2012
 הורחב:  2019-2016
 עלות הבנייה:  1.5 מיליון ל"י  (1962)  500 מיליון ₪  (2019) 
 בעלים:  עיריית תל אביב-יפו
 מפעיל:  חברת היכלי הספורט תל אביב-יפו
 משטח:  דשא
 אדריכל:  מקס גלפז וש. שוורץ (1962)  מנספלד-קהת אדריכלים (2019) 
 קבוצות:  הפועל תל אביב (1962-היום)  מכבי תל אביב (1966-1963, 1985-1969, 1986/1987, 1995/1996, 2000-היום) בני יהודה תל אביב (1970-1962, 2004-היום) נבחרת ישראל (משחקים נבחרים)
 מושבים:  29,400
 ממדי משטח:  אורך: 105 מטר, רוחב: 68 מטר
 אצטדיון בלומפילד
  מפת מיקום  מפה מפורטת #invoke:תבנית חוזרת tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
אצטדיון בלומפילד הוא אצטדיון כדורגל בתל אביב, בבעלות עיריית תל אביב-יפו ובניהול חברת "היכלי הספורט תל אביב-יפו". האצטדיון הוקם בשנת 1962 ונקרא על שם לואיס בלומפילד, נדבן יהודי-קנדי שתרם להקמתו. עבר הרחבה בשנים 2016–2019, מכיל 29,400 מקומות ישיבה, ומהווה את מגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל מכבי תל אביב, הפועל תל אביב ובני יהודה תל אביב. לעיתים מארח האצטדיון גם את משחקי נבחרת ישראל ומשחקי חצי גמר וגמר גביע המדינה.
היסטוריה > אצטדיון באסה

שורשיו של אצטדיון בלומפילד ב"אצטדיון באסה", אשר שימש קבוצה ערבית בשם שבאב אל עראב וכן את משטרת המנדט משנות ה-20 של המאה ה-20. האצטדיון נקרא כך מכיוון שבחורף הייתה נקווית באזור זה ביצה גדולה. לצד האצטדיון שכנה חורשת באסה, אשר לימים הפכה לגן כרונינגן הצמוד לאצטדיון עד היום.
לאחר שחרור יפו במלחמת העצמאות, החלו חברי בית"ר לשחק במגרש, ובו סודרו משחקי הכדורגל של קבוצות הנוער בתל אביב. בתחילת שנת 1949 הפקיד האפוטרופוס על נכסי נפקדים את המגרש בידיה של מועצת פועלי תל אביב, שהעניקה אותו לשימוש של הפועל תל אביב ומשחקי הנוער הועברו למגרש סומייל. אצטדיון זה נקרא גם "אצטדיון הפועל" ונוהל על ידי ההסתדרות במסגרת תנועת הספורט "הפועל". בשנים אלו שימש פעמים רבות עבור כינוס הפועל.
היסטוריה > הקמת אצטדיון בלומפילד

אבן פינה לאצטדיון חדש הונחה בספטמבר 1960. בשנת 1962 הוקם אצטדיון חדש שהכיל 22,000 מקומות על שטח אצטדיון באסה, והיציעים של אצטדיון באסה הועברו למגרש בקריית שלום. המימון להקמת האצטדיון החדש הושג בעזרת תרומה של קרן האחים בלומפילד (ע"ש ברנרד ולואיס בלומפילד), ונקרא על שמם "אצטדיון הפועל על שם האחים בלומפילד".
אצטדיון בלומפילד נחנך ב־13 באוקטובר 1962 במשחק של הפועל תל אביב נגד שמשון תל אביב. חודשיים אחר כך, ב־12 בדצמבר 1962, התקיים לכבוד הקמת האצטדיון משחק חגיגי שבו שיחקה הפועל תל אביב נגד קבוצת ס.ק. אנסחדה מהולנד.
בשנת 1963 החלה גם מכבי תל אביב לארח חלק ממשחקיה באצטדיון בלומפילד, במקרים בהם היה צפי לקהל רב שאצטדיון המכביה לא יכול היה להכיל, ובשנת 1969 עברה הקבוצה לארח את משחקיה באצטדיון בלומפילד באופן קבוע. החל מאמצע שנות ה-80 שימש לרוב אצטדיון רמת גן כמגרשה הביתי, ובשנת 2000 חזרה הקבוצה לבלומפילד. קבוצת בני יהודה תל אביב, אשר שיחקה באצטדיון בלומפילד מספר עונות בשנות ה-60, הפכה את האצטדיון למגרשה הביתי בשנים 2024-2004, לאחר שאצטדיון שכונת התקווה נמצא על ידי הנהלת הקבוצה לא ראוי לארח את משחקיה. כמו כן שימש בלומפילד בעבר כאצטדיון ביתי לקבוצות נוספות מתל אביב: בית"ר תל אביב, שמשון תל אביב ומכבי יפו.
בשנת 1964 לקח האצטדיון חלק באירוח משחקי גביע אסיה 1964 שנערכה בישראל.
בשנת 1986 שודר מהאצטדיון שידור החי הראשון בטלוויזיה הישראלית בהפקת הערוץ הראשון, כערוץ יחיד ששידר עד כה בתקצירים את משחקי הליגה. המשחק היה במחזור האחרון, ובו זכתה באליפות הפועל תל אביב לאחר ניצחון על מכבי חיפה בתוצאה 1-0 בשער שהובקע בדקות הסיום. את המשחק שידר יורם ארבל.
בשנת 1993 עבר האצטדיון שיפוץ שבו הוחלף הדשא והותקן גג מעל יציעים 1, 2 ו-13.
במשך השנים האצטדיון היה בחזקת חברת "בצר" של ההסתדרות וחברת העובדים, ועם מכירת קבוצת הפועל תל אביב למשקיעים פרטיים, המשיך האצטדיון להיות בניהולה.
היסטוריה > מעבר לבעלות העירייה ושיפוץ האצטדיון

במרץ 1999 הסתיימה תקופת החכירה של האצטדיון לחברת "בצר", והאצטדיון עבר לבעלות עיריית תל אביב-יפו ולניהול בידי חברת "היכלי הספורט תל אביב-יפו" העירונית. אחר כך הגישה חברת "בצר" תביעה נגד העירייה בדרישה לפיצוי כספי על ההשקעות שביצעה באצטדיון במהלך השנים.
עם העברת הבעלות לעירייה הציג מהנדס העיר ישראל גודוביץ, בדצמבר 1999, תוכנית להרחבת האצטדיון ל-29,500 מושבים והוספת שטחים מסחריים לצורך מימון הפרויקט. התוכנית כללה הקמת שני יציעים נוספים מעל היציעים הקיימים. ששני היציעים יכילו 11,500 מקומות ישיבה ובנוסף ל-18,000 מקומות הישיבה הקיימים שהיו אז, כך שהוא יכיל 29,500 מושבים.
קשיים באישור ומימון התוכנית הביאו לביטול תוכנית ההרחבה של גודוביץ, במקום זאת השקיעה חברת "היכלי הספורט" 20 מיליון שקל בשיפוץ האצטדיון, בשנים 2000–2002, במסגרתו הוסרו הגדרות שהקיפו את המגרש והפרידו בינו לבין היציעים, וכן הותקנו מושבים בכל היציעים, מה שהקטין את תכולתם ל-15,700 מקומות ישיבה. בנוסף הודיעה החברה, בדצמבר 2002, כי יוקם אצטדיון חדש במקום בלומפילד שיוקם במתחם מגרש האימונים של מכבי תל אביב בקרית שלום, תוך עשר שנים. ההשקעה באצטדיון, שיכיל כ-30 אלף מקומות ישיבה, הוערכה ביותר מ-300 מיליון שקל והמימון להקמתו היה אמור להגיע בעיקר ממכירת הקרקע של מתחם בלומפילד.
בקיץ 2008 החל שיפוץ נרחב בשערים 2, 4-5 ו-7, בו הוחלפו המושבים בכיסאות פלסטיק מתקפלים, נוספו תאורה ומעקות בטיחות, ומספר המקומות הוגדל על ידי הוצאת המזנונים מתחומי היציעים. בקיץ 2009 עברו שערים 8 ו-13 את התהליך, בקיץ 2010 עברו שערים 10–11 את התהליך בו הוחלפו המושבים בכיסאות פלסטיק מתקפלים.
בספטמבר 2010, לקראת השתתפותה של הפועל תל אביב בשלב הבתים בליגת האלופות, הוענק לאצטדיון דירוג "קטגוריה 4" לפי דירוג האצטדיונים של אופ"א. ב-29 בספטמבר אירח האצטדיון לראשונה משחק במסגרת ליגת האלופות, בו הפסידה הפועל תל אביב 1–3 לאולימפיק ליון הצרפתית. באוגוסט 2011 הוצגה תוכנית צנועה להרחבת האצטדיון לכ-18 אלף מושבים.
במהלך יולי ואוגוסט 2012 הוחלפו כל תשתיות המים, הביוב והחשמל באצטדיון, בוצעו תיקוני הבטיחות הנדרשים על ידי אופ"א ומשרד התמ"ת, הכולל הגבהת מעבר לרכב חירום בשער 10–11, בעלות של כ-21 מיליון שקל. בעקבות כל השיפוצים, הכוללים את הכניסות המורחבות לשערים 7 ו-8, הוקטנה תכולת האצטדיון ל-14,413 מקומות ישיבה.
במאי 2013 הוחלף לוח התוצאות והותקן במקומו לוח חדש בשטח של 60 מ"ר. ביוני 2013 לקח האצטדיון חלק באירוח משחקי אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה בישראל.
היסטוריה > הרחבת האצטדיון

באוקטובר 2013, הודיעה העירייה כי אצטדיון בלומפילד ישופץ ויורחב החל מ-2014, לכ-25 אלף מושבים, שבנוסף ייבנו בשטח המבנה אזורי מסחר ובתי קפה. העלות המשוערת של העבודות הוערכה ב-150 מיליון שקלים. לבסוף הוחלט על תוכנית גדולה יותר שכוללת הריסה של חלק מהיציעים, ובניה על פי תכנון חדשתבנית:הערה. עבודות ההריסה החלו באוגוסט 2016תבנית:הערה. עם תחילת העבודות הוחלט לא לקרות את רוב האצטדיון, בכדי לחסוך בעלויות, שהוערכו אז בכ-275 מיליון שקלתבנית:הערה.
במסגרת הפרויקט כל המבנים הישנים שמתחת ליציעים נהרסו. ביציעים הנותרים נעשתה עבודה מסיבית של שיקום בטונים. הבניה החדשה הגדילה את תכולת האצטדיון ל-29,400 מושבים. כל מרכיבי המבנה, החזיתות, מתחם חדרי ההלבשה, אולמות VIP, תאי הצפייה, חדרי חפ"ק ובקרה, שטחי שירות, משרדים, שטחים לתקשורת, עמדות צילום, מזנונים, שירותים וכו' - כל אלה נבנו על פי תכנון חדשתבנית:הערה. כל מרכיבי התכנון החדש תואמים את הנחיות אופ"א. כך גם הדשא הוחלף בדשא היברידי. עלות פרויקט הבנייה מחדש עלתה לבסוף כ-500 מיליון שקלתבנית:הערה. במסגרת הרחבת האצטדיון לא נוספו מקומות חניה נוספים, וזאת על מנת לעודד את האוהדים להגיע באמצעי תחבורה בני קיימא, כגון תחבורה ציבורית ובעתיד הקו האדום של הרכבת הקלהתבנית:הערה.
אצטדיון בלומפילד המחודש נפתח ב-25 באוגוסט 2019 עם פתיחת עונת 2019/20, במשחק בו אירחה בני יהודה תל אביב את עירוני קריית שמונהתבנית:הערה. בנובמבר 2019 אירח אצטדיון בלומפילד את משחק הידידות בין נבחרת ארגנטינה ונבחרת אורוגוואיתבנית:הערה.
במהלך שנת 2020, בעקבות איסור כניסת קהל למשחקים בגלל מגפת הקורונה בישראל, הושלמו עבודות החיפוי של החזיתותתבנית:הערה.
ב-25 במרץ 2021 חזר האצטדיון לארח חלק ממשחקי נבחרת ישראל, שאירח את המשחק נגד נבחרת דנמרק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022תבנית:הערה.
האצטדיון אירח את הסופר קאפ הצרפתי של עונת 2021תבנית:הערה ועונת 2022.
ב-2023 פרסמה עיריית תל אביב-יפו מכרז בחיפוש אחר ספונסר לאצטדיון בלומפילדתבנית:הערה.
ב-18 באוגוסט 2023 נפתחה תחנת אצטדיון בלומפילד בקו האדום של הרכבת הקלה בתל אביב הממוקמת מדרום-מערב לאצטדיון.
יציעים

| שער | כניסה | גוש | מספר מושבים | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| VIP/1 | 24-27 | 204-206, 304-306, 404-406 | 1,316 | יציע מקורה המורכב מ"יציע הזהב" (גושים 204–206) המכיל 470 מקומות, "יציע הפלטינום" (גושים 304–306) המכיל 458 מקומות, "תאי צפייה" (BOX 1-10) המכילים 150 מקומות ו"יציע העיתונאים" (גושים 404–406) המכיל 238 מקומות |
| 2 | 28-30 | 207-209, 307-310 | 3,130 | יציע מקורה בחלקו הכולל את "יציע הכסף" המערבי (גושים 207–209). במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה |
| 4/5 | 41-48 | 214-217, 311-318 | 4,842 | במשחקי הפועל זהו יציע עידוד בו פועל ארגון האוהדים "אולטראס הפועל". במשחקי מכבי זהו יציע לאוהדי הקבוצה היריבה |
| 7 | 71-74 | 221-224, 319-324, 419-424 | 5,338 | יציע בעל שני מפלסים הכולל את "יציע הכסף" המזרחי (גושים 221–224). במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה |
| 7/8 | 75-76 | 225, 325, 425 | 1,130 | יציע בעל שני מפלסים הכולל את "יציע הכסף" המזרחי (גוש 225). במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה |
| 8 | 77-80 | 226-229, 326-331, 426-431 | 5,342 | יציע בעל שני מפלסים הכולל את "יציע הכסף" המזרחי (גושים 226–229). במשחקי מכבי והפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה |
| 10/11 | 101-108 | 233-236, 332-339 | 4,861 | במשחקי מכבי זהו יציע עידוד בו פועל ארגון האוהדים "מכבי פנאטיקס". במשחקי הפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה היריבה |
| 13 | 21-23 | 201-203, 300-303 | 3,149 | יציע מקורה בחלקו הכולל את "יציע הכסף" המערבי (גושים 201–203). במשחקי מכבי זהו יציע לאוהדי הקבוצה. בחלק ממשחקי הפועל זהו יציע לאוהדי הקבוצה היריבה |
משחקים בין-לאומיים באצטדיון

| תאריך | המשחק | תוצאה | מסגרת | מספר צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 במאי 1964 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל הודו | 2–0 | גביע אסיה בכדורגל 1964 | 22,000 |
| 2 ביוני 1964 | תבנית:דגל הודו – תבנית:דגל הונג קונג | 3–1 | גביע אסיה בכדורגל 1964 | 5,000 |
| 17 במרץ 1968 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל סרי לנקה | 7–0 | מוקדמות אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) | 14,000 |
| 22 במרץ 1968 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל סרי לנקה | 4–0 | מוקדמות אולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) | 10,000 |
| 28 במרץ 1979 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל בלגיה | 0–2 | מוקדמות אולימפיאדת מוסקבה (1980) | 17,000 |
| 30 באוקטובר 1983 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל פורטוגל | 1–0 | מוקדמות אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) | 8,000 |
| 20 בנובמבר 1983 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל גרמניה | 0–1 | מוקדמות אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) | 17,000 |
| 11 באוקטובר 1995 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל אזרבייג'ן | 2–0 | מוקדמות יורו 1996 | 7,000 |
| 26 במרץ 2011 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל לטביה | 2–1 | מוקדמות יורו 2012 | 10,801 |
| 29 במרץ 2011 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל גאורגיה | 1–0 | מוקדמות יורו 2012 | 13,716 |
| 2 בספטמבר 2011 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל יוון | 0–1 | מוקדמות יורו 2012 | 13,100 |
| 25 במרץ 2021 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל דנמרק | 0–2 | מוקדמות מונדיאל 2022 | 5,000 |
| 28 במרץ 2021 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל סקוטלנד | 1–1 | מוקדמות מונדיאל 2022 | 5,000 |
| 24 בספטמבר 2022 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל אלבניה | 2–1 | ליגת האומות 2022/2023 | 29,200 |
| 25 במרץ 2023 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל קוסובו | 1–1 | מוקדמות יורו 2024 | 28,935 |
| 12 בספטמבר 2023 | תבנית:דגל ישראל – תבנית:דגל בלארוס | 1–0 | מוקדמות יורו 2024 | 28,435 |
משחקי גמר באצטדיון

| תאריך | המשחק | תוצאה | מסגרת | מספר צופים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30 בספטמבר 1964 | מכבי תל אביב – הפועל חיפה | 1–1 | גביע המדינה 1963/1964 | 20,000 |
| 10 בנובמבר 1964 | מכבי תל אביב – הפועל חיפה | 1–1 | גביע המדינה 1963/1964 | 12,000 |
| 29 ביוני 1965 | מכבי תל אביב – בני יהודה | 2–1 | גביע המדינה 1964/1965 | 20,000 |
| 8 ביוני 1966 | הפועל חיפה – שמשון תל אביב | 2–1 | גביע המדינה 1965/1966 | 13,000 |
| 1 בנובמבר 1967 | מכבי תל אביב – הפועל תל אביב | 2–1 | גביע המדינה 1966/1967 | 20,000 |
| 12 ביוני 1968 | הפועל פתח תקווה – בני יהודה | 0–1 | גביע המדינה 1967/1968 | 20,000 |
| 26 באוקטובר 1968 | הפועל פתח תקווה – מכבי חיפה | 4–1 | גביע ה-20 | 7,000 |
| 25 ביוני 1969 | הכח מכבי רמת גן – מכבי שעריים | 1–0 | גביע המדינה 1968/1969 | 10,000 |
| 7 באוקטובר 1970 | מכבי תל אביב – מכבי נתניה | 2–1 | גביע המדינה 1969/1970 | 22,000 |
| 16 ביוני 1971 | מכבי חיפה – הכח מכבי רמת גן | 1–2 | גביע המדינה 1970/1971 | 18,000 |
| 26 בספטמבר 1972 | הפועל תל אביב – הפועל ירושלים | 1–0 | גביע המדינה 1971/1972 | 20,000 |
| 20 ביוני 1973 | הכח מכבי רמת גן – הפועל ירושלים | 0–2 | גביע המדינה 1972/1973 | 18,000 |
| 12 ביוני 1974 | הפועל פתח תקווה – הפועל חיפה | 0–1 | גביע המדינה 1973/1974 | 15,000 |
| 14 במאי 1975 | הפועל כפר סבא – בית"ר ירושלים | 3–1 | גביע המדינה 1974/1975 | 18,000 |
| 13 בספטמבר 1983 | מכבי נתניה – הפועל באר שבע | 3–2 | גביע ליליאן 1983 | 3,500 |
| 28 בינואר 1992 | בני יהודה – מכבי תל אביב | 2–1 | גביע הטוטו 1991/1992 | 7,000 |
| 28 במאי 1996 | מכבי תל אביב – עירוני ראשון לציון | 4–1 | גביע המדינה 1995/1996 | 15,000 |
| 13 ביולי 2020 | הפועל באר שבע – מכבי פתח תקווה | 2–0 | גביע המדינה 2019/2020 | 0 |
| 2 ביוני 2021 | מכבי תל אביב – הפועל תל אביב | 2–1 | גביע המדינה 2020/2021 | 29,000 |
| 30 במאי 2024 | מכבי פתח תקווה – הפועל באר שבע | 1–0 | גביע המדינה 2023/2024 | 29,420 |
שימושים נוספים

בנוסף לשימוש בעת אירועי ספורט, באצטדיון נערכו הופעות של אומנים בינלאומיים שונים, ובהם פיל קולינסתבנית:הערה, ריהאנהתבנית:הערה, סקורפיונז, בלאק אייד פיז, ברברה סטרייסנד, אנדראה בוצ'לי, פיקסיז וסאונדגארדן.
ב-5 במרץ 2021, לאחר הפסקת הפעילות עקב הקורונה, נפתח האצטדיון להופעתו של הזמר עברי לידר, רק לעיני 500 איש, לפי תקנות הקורונה. בימים שלאחריו הופיעו אומנים ישראליים נוספים: שלום חנוך, ירדנה ארזי, דיקלה ואיל גולןתבנית:הערה.
תחבורה

האצטדיון ממוקם במיקום מרכזי ליד צירים ראשיים בדרום העיר: רחוב שלבים, דרך בן צבי ודרך קיבוץ גלויות המקשרים את האצטדיון לנתיבי איילון, כביש 44 וכביש 1. בקרבת האצטדיון שלושה חניונים, מזרחית לגן כרונינגן נמצא ״חניון בלומפילד״ המכיל כ-250 מקומות חנייה, צפונית לאצטדיון נמצא ״חניון אמץ״ המכיל כ-40 מקומות חנייה וברחוב שארית ישראל נמצא ״חניון גבעת הזיתים״ המכיל כ-145 מקומות חנייה. בנוסף ברחוב התקומה בצידו המערבי של האצטדיון קיימת חניית VIP.
מבחינת תחבורה ציבורית, האצטדיון ממוקם ליד תחנת אצטדיון בלומפילד שהיא תחנת רכבת קלה של הקו האדום שעובר בשדרות ירושלים, מרחק הליכה מיציעי האצטדיון. ליד האצטדיון ברחוב שלבים יש קווי אוטובוסים רבים: 1, 25, 40, 42, 46, 125 ו-142 של חברת דן, קווים 83 ו-88 של חברת אגד וכן קו 15 של חברת מטרופולין.
גלריה

אצטדיון בלומפילד, 2022
אצטדיון בלומפילד מבחוץ
אצטדיון בלומפילד במשחק של הפועל תל אביב
אצטדיון בלומפילד מבפנים
אצטדיון בלומפילד במשחק של מכבי תל אביב
אצטדיון בלומפילד מבפנים
תמונה פנורמית של האצטדיון
אצטדיון בלומפילד לפני ההרחבה, מבפנים
אצטדיון בלומפילד לפני ההרחבה, ממבט על
המשחק בו נחנך האצטדיון בשנת 1962
ראו גם

אצטדיוני כדורגל בישראל
הדרבי של תל אביב (כדורגל)
כדורגל בישראל