stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בית העלמין שייח' באדר

| --- | --- |

 פרטי בית הקברות
 תאריך הקמה:  1948 
 
 קואורדינטות:  31°46′48″N 35°12′21″E﻿ / ﻿31.78004722°N 35.20571111°E﻿ / 31.78004722; 35.20571111
  (למפת ירושלים מוגדלת) בית העלמין שייח' באדר(למפת ירושלים רגילה) בית העלמין שייח' באדר(למפת הרי ירושלים רגילה) בית העלמין שייח' באדר(למפת הרי ירושלים מוגדלת) בית העלמין שייח' באדר
 
כניסה לבית העלמין שייח' באדר מכיוון גן סאקר
אנדרטה בגן סאקר לזכר חללי מלחמת העצמאות בחלקה שבה נקברו באופן זמני עד להעברתם אל הר הרצל והר המנוחות
בית העלמין שייח' באדר, הנקרא גם בית העלמין גבעת רם, ממוקם במדרון מעל גן סאקר ולמרגלות בניין בית המשפט העליון בגבעת רם בירושלים.
תולדות האתר > רקע

עד מלחמת העצמאות היה בית הקברות בהר הזיתים בית הקברות העיקרי של יהודי ירושלים. עם פרוץ המלחמה, הפכה התנועה העברית להר הזיתים למסוכנת בשל מעבר הדרך בשכונות ערביות. עד סוף חודש פברואר 1948 התנהלה קבורה חפוזה באמצע הלילה פעמיים בשבוע בליווי בריטי, אולם לאחר מכן שוב לא התאפשרה התנועה להר הזיתים. החברה קדישא העיקרית של ירושלים, "קהילת ירושלים", השיגו את שטח תחנת הניסיונות שהפך לבית הקברות סנהדריה לצורך קבורה, ומספר אישים נקברו בבית העלמין בשכונת שערי צדק. לשאר חברות הקדישא העדתיות שפעלו בירושלים לא היו שטחי קבורה והן שבתו מפעולה עד לחידוש הקבורה בהר המנוחות. אולם בט' באייר תש"ח, 18 במאי 1948, נהיה המצב בסנהדריה מסוכן וחפשו מקום אחר לקבורת המתים.
תולדות האתר > קבורה בארונות

לצורך קבורה זמנית, לאחר שהגישה לסנהדריה נחסמה, הוקצתה מחצבה נטושה של שייח' באדר. הקבורה נעשתה בארונות עץ שעלו לחברה קדישא כסף רב. בימי ההפוגה הראשונה נעשה ניסיון לחזור ולקבור בבית הקברות סנהדריה, אולם לאחר שאחד מחברי החברה קדישא נהרג מירי צלף, שבו לקבור בשייח' באדר.
בית העלמין שייח' באדר נפתח לראשונה באמצע 1948 כאתר קבורה זמני עד אשר אפשר יהיה לשוב לבית הקברות בהר הזיתים. הקבורה בחלקה זו בוצעה כאופן זמני ולכן היו בה תקדימים לא מקובלים: קבורת הנפטרים בארונות, קבורה בשתי קומות ועליהם אדמה, תינוקות וחללים נקברו יחד באותו ארון, בקבורת אנשי ההגנה נעשה הרישום וההודעה למשפחות על ידי יחידות ההגנה שנקראו "נצח".
מכתב למערכת בעיתון הארץ שפורסם ב-22 בספטמבר 1948 תיאר את המצב בבית הקברות:
עד סוף נובמבר 1948 נקברו בשייח באדר מעל 900 נפטרים בארונות. אתר קבורה זה כונה "שייח' באדר א'".
תולדות האתר > קבורת שדה

עם תום קרבות מלחמת העצמאות בסוף שנת 1948, ועם התגבשות הקו העירוני, התברר כי אין אפשרות לשוב ולקבור בהר הזיתים, שנותר בשליטת ממלכת ירדן. בשל כך החלה קבורת שדה רגילה בבית העלמין, באתר שכונה "שייח' באדר ב'", עד מציאת אתר קבורה שישרת את תושבי העיר באופן קבוע. שטחו הכולל של בית הקברות היה שמונה דונם. בין אלו שנקברו בבית הקברות היו כמה מגולי אריתריאה שמתו שם והובאו לקבורה בישראל ומאיר טוביאנסקי שלאחר שטוהר שמו הובא לקבורה מכובדת בירושלים ומחללי קרבות בית עפה שהיו נעדרים וגופותיהם אותרו לקראת סוף 1949. נקברים נוספים היו שרה יוסף, אשתו של דב יוסף והרב מאיר בר-אילן שהובא לקבורה בארון מתכת מיוחד כדי לאפשר את פינויו לקבורת קבע כשהדבר יתאפשר.
בבית הקברות התקיימו במהלך 1949 אזכרות לחללי מלחמת העצמאות.
מכיוון שפתיחת בית הקברות בהר המנוחות התעכבה, נמשכה הקבורה בשייח' באדר, עד סוף שנת 1951. אולם לאור זמניות הקבורה בשייח' באדר, רבים העדיפו להקבר בסנהדריה, בה הקבורה נחשבה קבורת קבע, ועבור הקבורה בה גבתה החברה קדישא מחיר גבוה יותר.
תולדות האתר > פינוי

במחצית הראשונה של 1950 עלו דרישות מצד ההורים השכולים של חללי המלחמה להחיש את העברת החללים לקבורת קבע בהר הרצל. באפריל 1950 הובטח שבימים הקרובים יחלו בפינוי בית הקברות. אולם הפינוי התעכב ועורר חילופי האשמות לגבי האחראים לעיכוב בפינוי. כמו כן, התעוררה מחאה על עצם הפינוי, בטענה שאין לפנות את הנקברים עד שניתן להביאם למנוחת קבע בהר הזיתים, אולם מרבית המשפחות תמכו בפינוי.
ב-17 באוגוסט 1950 החלה העברת המתים מקבורת הקומות במחצבה הנטושה. החיילים פונו אל בית הקברות הצבאי בהר הרצל והאזרחים פונו אל הר המנוחות. לאחר סיום הפינוי הסכימה הנהלת הקריה שסביב החלקה שבה היו קבורות הארונות "ייבנה קיר בגובה 50–60 ס"מ, השטח הפנימי ימלא אדמה וישתלו בו צמחים ירוקי תמיד ועל קיר הסלע שמעל לשטח תהיה חקוקה כתובת מתאימה שתספר לדורות על התפקיד הקדוש שמילא המקום הזה בימי המצור במלחמת השחרור".
ביוני 1951, במקביל להמשך הקבורה במקום, הוחל בפינוי החיילים שנקברו בקבורת שדה, מהאזור שכונה "שייך באדר ב'", ופונו 47 נפטרים להר הרצל, בהם טוביאנסקי ואהרן זאב אשכולי. בהמשך פונו נפטרים בודדים לבקשת משפחותיהם.
במרץ 1952, לאחר העברת הקבורה להר המנוחות, בקשו במנהלת קריית הממשלה לפנות באופן מלא את בית הקברות לצורך הבנייה בקריית הממשלה. בתגובה ארגנו בחוגים חרדיים מחאות והחתימו רבנים נגד הפינוי. תומכי הפינוי טענו שרצון קרובי הנפטרים הוא להביאם לקבורת קבע בו תוצב מצבה על קברם. המתנגדים טענו, לעומתם, שהקבורה על תנאי אינה מועילה אלא כאשר מפנים את המתים אל קברי אבותיהם, שבמקרה זה הוא בהר הזיתים, ושאין שום היתר לפנות את הקברים לבית הקברות החדש בהר המנוחות. היה גם מי שטען שאין להעביר את הנקברים להר המנוחות כי אז יהיה צורך להעביר אותם פעם נוספת להר הזיתים.
במאי 1953 התפרסם בהארץ מכתב למערכת המתאר את המצב בבית הקברות:
בתגובה הסביר מנהל החברה קדישא, ישראל בר זכאי:
שטח בית הקברות היה אז כ-2 דונם.
בסוף יוני 1953 החליטה הרבנות הראשית שאין להעביר את הקברים, לאחר בירור עם המשפחות האם הכוונה בקבורה זמנית הייתה עד לפינוי לבית קברות קבוע או עד לפינוי להר הזיתים. עם זאת, נפסק שמשפחות המעוניינות בכך יוכלו לפנות לרב שיפסוק להן אישית לגבי פינוי הנפטר לבית קברות אחר. בעקבות זאת ירד פינוי בית הקברות מהפרק ותוכניות בניית קריית הממשלה שונו בהתאם.
בית העלמין קיבל את צורתו הסופית בשנת ה'תשי"ג. חברה קדישא גחש"א - "קהילת ירושלים" ממשיכה לתחזק את בית הקברות.
בתשרי ה'תשס"ג (ספטמבר 2002) נקבר בבית הקברות תושב בני ברק שביקש להיקבר ליד הוריו, הקבורה הראשונה בבית העלמין מזה 50 שנה. למרות שהחלקה הייתה ריקה, אנשי חברה קדישא סירבו לקבור אותו בה, והקבורה התבצעה על ידי בני משפחתו.
אתרים

בבית העלמין שייח' באדר טמון רבי גדליה משה גולדמן, האדמו"ר החמישי של חסידות זוועהיל. מתפללים רבים מגיעים לקברו במשך כל השנה ובפרט ביום פטירתו. המנהג הקבוע הוא לעלות אל קברו בימי שני, חמישי ושוב שני ברציפות ולהגיד פרקי תהלים, לאחר מכן להניח את יד שמאל על המצבה ולבקש את כל אשר על לבו של המתפלל. לצדו של האדמו"ר מזוועהיל קבורים גם בני משפחתו.
בצמוד אל הגדר הצפונית של בית הקברות ואל אנדרטת גן חטיבת פלמ"ח הראל היה אתר הקבורה הזמנית שבו הונחו הארונות שפונו לאחר מכן.
גלריית תמונות

עמוד תפילה בכניסה לבית הקברות
קברים
קברים ובתי רחביה ברקע
החלקה התחתונה
חלקת התינוקות
הערות שוליים

1 2 3  ישראל ברדקי, על קבורת המתים בירושלים, המשקיף, 30 בנובמבר 1948
↑  מצב מקומות הקבורה - ירושלים, באתר "קבורה רוויה"
↑  שמעון בר לבב, לתקנת סדרי הקבורה בירושלים, הארץ, 22 בספטמבר 1948
↑  ארונות חללי אריטריאה יובאו היום לתל־אביב, הַבֹּקֶר, 13 בספטמבר 1949
↑  הסרן מאיר טוביאנסקי הובא לקבורה בטקס צבאי, דבר, 8 ביולי 1949
↑  הלוית מ. בנז'מן, חרות, 11 באוקטובר 1949
↑  לוית שרה יוסף, דבר, 28 באפריל 1950
↑  י. אופיר, דרכו האחרונה של הרב בר-אילן ז"ל, חרות, 19 באפריל 1949
↑  אזכרה לחללי ירושלים, חרות, 19 במאי 1949
↑  חלוקי דעות על בעלות בתי העלמין בירושלים, שערים, 26 ביולי 1951
↑  נקברו בלי רשות, מעריב, 17 באוקטובר 1951
↑  חיים יפת, בין גבעת רם להר המנוחות, הַבֹּקֶר, 18 בנובמבר 1951
↑  ההורים השכולים קובלים על סדרי־התחבורה לקברות החללים, מעריב, 19 באפריל 1950
↑  "הוציאו עצמות בנינו משיך באדר" תובעים הורי החיילים שנפלו במערכת ירושלים, מעריב, 21 ביוני 1950
↑  בימים הקרובים יועברו הגופות מבית־העלמין בשייך באדר, מעריב, 30 באפריל 1950
↑  נדחתה העברת הגוויות משייך בדר לבית הקברות החדש, הצופה, 28 ביולי 1950
↑  מ. יצחק, הרב שאג והיחס לקברות החיילים, על המשמר, 14 באוגוסט 1950
↑  עכוב העברת הגוויות לא באשמת חברה קדישא, הצופה, 25 ביוני 1950
↑  יפונה בית הקברות בשיך באדר א', הארץ, 8 באוגוסט 1950
↑  החלה העברת הגוויות בירושלים, על המשמר, 17 באוגוסט 1950
↑  אדמת שייך באדר תוקדש למזכרת לחללי מלחמת העצמאות, הַבֹּקֶר, 26 באוקטובר 1952
↑  החלה העברת ארונות החללים מבית הקברות העראי בסנהדריה, הצופה, 7 ביוני 1951
↑  47 גוויות הועברו להר הרצל, חרות, 22 ביוני 1951
↑  גוויות 47 חללי ירושלים הועברו להר הרצל, על המשמר, 22 ביוני 1951
↑  החברה קדישא מספסרת, מעריב, 16 במרץ 1953
↑  צו פינוי ל-100 משפחות בגבעת רם לצורך הקמת הקריה בירושלים, מעריב, 27 במרץ 1952
↑  נתן טירה, מלחמת החיים והמתים, מעריב, 7 ביולי 1953
↑  בית העלמין בשיך באדר, דבר, 2 בפברואר 1953
↑  דעת תורה, שערים, 31 במאי 1953
↑  צבי רוזנבום, אל תפריעו מנוחת שוכני עפר גבעת רם, הַבֹּקֶר, 22 ביוני 1953
↑  ינקה שמרל, בבית העלמין בגבעת רם, הארץ, 17 במאי 1953
↑  ישראל בר-זכאי, בית הקברות בגבעת רם, הארץ, 28 במאי 1953
1 2  לא יועבר בית הקברות מגבעת רם, הצופה, 2 ביולי 1953
↑  Burial in Jerusalem: The Har Menuchos Cemetery – Kavod v'Nichum – Jewish Funerals, Burial and Mourning, מכון גמליאל, ‏16 באוקטובר 2002 (באנגלית)
פלאוניסקום

| פלאוניסקום |
| --- | --- |
  איור (למעלה) ושלד (למטה) של פלאוניסקום
תקופה
סוף הפרם 259–254 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: מקריני סנפיר
תת־מחלקה:: סחוס-גרמיים
סדרה:: Palaeonisciformes
סוג:: פלאוניסקום
מינים
 Palaeoniscum blainvillei  Palaeoniscum vratislavensis
שם מדעי
 Palaeoniscum ‏בלנוויל, 1818

פלאוניסקום (שם מדעי: Palaeoniscum) הוא סוג של דג מקרין סנפיר קדום שחי בסוף הפרם בימים של אירופה וצפון אמריקה לפני 254–259 מיליון שנה. הדג היה שייך לסדרה הנכחדת Palaeonisciformes שהייתה שייכת לקבוצת הסחוס-גרמיים לצד דגי התנין והרב סנפירים המודרניים.
הדג הגיע לאורך 30 סנטימטר והיה בנוי כמו טורפדו. הוא היה בעל זנב גבוה ומחודד וסנפיר גבי חזק, שהיה בנוי לשחייה מהירה. לצדי פיו נמצאו מעין "שקיות" ששימשו כשלפוחית אוויר ועזרו לדג לנשום.
הדג היה טורף מהיר באגמים ובביצות של הפרם, ככל הנראה של דגים קטנים יותר ויצורים דומים, והיה בעל שיניים מתחלפות בדומה לשיני כרישים.
עונת 2010 בליגת העל הרוסית בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  12 במרץ 2010 – 29 בנובמבר 2010 (263 ימים) 
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  זניט סנקט פטרבורג 
 מספר משחקים:  240 
 → 20092011/2012 ←
 
עונת 2010 בליגת העל הרוסית בכדורגל הייתה העונה השמינית של הפרמייר-ליג הרוסי במתכונתו החדשה והעונה ה-19, מאז 1991.
לאלופת המדינה הוכתרה זניט סנקט פטרבורג, שזכתה בפעם השלישית באליפות הליגה הבכירה. עונה רביעית ברציפות שבאליפות זכתה קבוצת כדורגל לא מוסקבאית.
קבוצות

אלופה      סגנית האלופה      מקום שלישי      הדחה לליגת המשנה הרוסית
| מועדון | עיר | אצטדיון | תכולה | ספונסרים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אלניה ולדיקווקז | ולדיקווקז | אצטדיון ספרטק | 32,646 | ממשלת צפון אוסטיה |
| אמקאר פרם | פרם | זבזדה | 19,500 | ממשלת מחוז פרם |
| אנז'י | מחצ'קלה | דינמו | 16,000 | ממשלת דאגסטן |
| דינמו | מוסקבה | ארנה חימקי | 18,000 | VTB |
| זניט | סנקט פטרבורג | פטרובסקי | 21,725 | גזפרום |
| קריליה סובייטוב | סמרה | מטאלרג | 32,990 | רוסטך |
| לוקומוטיב | מוסקבה | לוקומוטיב | 28,800 | מסילות הברזל הרוסיות |
| רובין | קאזאן | האצטדיון המרכזי | 30,133 | טטאנרגו, TAIF |
| רוסטוב | רוסטוב על הדון | אולימפ-2 | 17,000 | ממשלת מחוז רוסטוב |
| סאטורן | ראמנסקויה | סאטורן | 16,500 | ממשלת מחוז מוסקבה |
| סיביר | נובוסיבירסק | ספרטק | 12,500 | סיבמוסט, RATM |
| ספרטק | מוסקבה | לוז'ניקי | 78,360 | לוקאויל |
| ספרטק נלצ'יק | נלצ'יק | ספרטק | 14,400 | ממשלת קברדינו-בלקריה |
| טרק | גרוזני | אצטדיון בלימחאנוב | 10,300 | ממשלת צ'צ'ניה |
| טום | טומסק | טרוד | 15,000 | ממשלת מחוז טומסק |
| צסק"א | מוסקבה | ארנה חימקי | 18,000 | באשנפט |
הסופר קאפ הרוסי

משחק הסופר קאפ הרוסי 2010 הפגיש בין אלופת רוסיה 2009 רובין קאזאן ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2009/2010 צסק"א מוסקבה. המשחק נערך ב-7 במרץ 2010.
הטורניר סימן את פתיחת עונת 2010 וזכתה בו רובין קאזאן לאחר שגברה על יריבתה בתוצאה 0:1.
טבלת הליגה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
מלכי השערים

| # | שם | מועדון | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | ברזיל ווליטון | ספרטק מוסקבה | 19 |
| 2 | אוקראינה אלכסנדר אלייב | לוקומוטיב מוסקבה | 14 (3)* |
| 3 | בלארוס סרגיי קורנילנקו | טום טומסק/רובין קאזאן | 14 (6)* |
| 4 | רוסיה אלכסנדר קרז'אקוב | זניט סנקט פטרבורג | 13 |

* שער בבעיטת פנדל.
היבודוס

| היבודוס |
| --- | --- |
 
תקופה
פרם - קרטיקון עליון 260–66 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: היבודונטים
משפחה:: Hybodontidae
סוג:: היבודוס
מינים
 Hybodus houtienensis  Hybodus butleri  Hybodus obtusus  Hybodus parvidens  Hybodus rajkovichi  Hybodus montanensis
שם מדעי
 Hybodus ‏אגאסי, 1837

היבודוס (שם מדעי: Hybodus; פירוש השם: "שן דבשתית") הוא סוג של כריש נכחד מהסדרה הנכחדת היבודונטים שהיה קרוב לליסודוס.
מאפיינים

יצור זה התקיים מסוף תקופת הפרם עד לתקופה קרטיקון עליון מלפני 260-66 מיליון שנה. לא ברורה סיבת ההיכחדות שלו.
יצור זה היה שונה מהכרישים המודרניים ואורכו הגיע ל-2 מ'. הוא היה בעל גוף זרים ובעל זוג סנפירים גביים גבוהים וסנפיר גב תחתון גבוה. הראש גדול וחזק עם זוג אונות.
מאובנים שלו נמצאו באנגליה ואחר כך גם בכל רחבי העולם והוא שכן בימים רדודים שונים בהם הוא צד דגים, דיונונים וזוחלים ימיים קטנים או חלשים.
בתרבות

ההיבודוס מופיע בסדרות הBBC הולכים עם דינוזאורים בפרק "ים אכזר", שם הוא מופיע כיצור טורף שנמשך לאופתלמוזאורוס נקבה שמשריצה ולליופלרודון נקבה שנפצעה. ואולם הליופלירודון מוצג בסדרה כטורף כרישים מיומן.
בנוסף הוא מופיע בסדרה מפלצות ים עם נייג'ל מרווין שם הוא מוצג יחד עם מטריורינכוס כצייד של הדג הענקי ליידסיסתיס.
מודל אפשרי
פריונוסוכוס

| פריונוסוכוס |
| --- | --- |
 
תקופה
פרם, 270 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: טמנוספונדילים
תת־סדרה:: Rhachitomi
משפחה:: Archegosauridae
סוג:: פריונוסוכוס
מין:: Prionosuchus plummeri
שם מדעי
 Prionosuchus ‏Price, 1948

פריונוסוכוס (שם מדעי: Prionosuchus; מילולית: "תניו סיירה") הוא סוג נכחד של דו-חיים מסדרת הטמנוספונדילים שהיה הגדול שבדו-חיים מעולם. מאובניו נמצאו בצפון ברזיל באזורים סלעיים ובלגונות.
מאפיינים

אורכו של היצור דמוי-התנין הגיע ל-9 מטרים. אורך הגולגולת הגיע ל-50 ס"מ וייתכן שאף 1.6 מטר ומראה מזכיר את גולגולת הגביאל ההודי שהייתה בעלת שיניים חדות רבות. ליצורים היו רגליים קצרות, זנב ארוך שהותאם לתנועה מימית. יצור זה הטיל ביצים בתוך המים ולא עלה ליבשה.
הפריונוסוכוס היה טורף שחי במים אך גם עלה ליבשה וחיכה לטרפו במארב ואז חטף אותו עם שיניו החדות. הוא ניזון מדגים שונים כמו דגי ריאות, דו-חיים אחרים וחסרי חוליות.
בתרבות

זוחל זה הופיע במשחק עולם היורה: המשחק.
גורגונופסיים

| גורגונופסיים |
| --- | --- |
 רובידגיה
תקופה
פרם 252–270.6 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
סדרה:: תראפסידה
תת־סדרה:: Gorgonopsia
משפחה:: גורגונופסיים
שם מדעי
 Gorgonopsidae ‏סיילי, 1895

ליקנופס עם טרף במעלה עץ
Sauroctonus
גורגונופסיים (שם מדעי: Gorgonopsidae) היא משפחה נכחדת של זוחלים מקבוצת התראפסידה שחיו בתקופת הפרם מלפני 270.6-252 מיליון שנה.
יצורים אלה היו טורפי העל של תקופתם והם הגיעו לממדים גדולים. הראשונים מביניהם הגיעו לגודל של כלב אך הגדול ביותר היה האינוסטרנסביה (Inostrancevia) שהגיע לגודל של קרנף. לבני המשפחה היו ניבים גדולים ולסת גדולה מלאה שיניים חדות. היה להם חזה שרירי והם יכלו לרוץ ולקפוץ במהירות. ייתכן שהייתה להם פרווה גסה בדומה ליונקים, קרוביהם הרחוקים וייתכן שהיה שילוב של פרווה, זיפים ואפילו קשקשים. כמו רוב התראפסידים הם היו יצורי יבשה.
כל המינים נכחדו בהכחדת פרם-טריאס.
מיון

סוג Aelurognathus
סוג Aelurosaurus
סוג Aloposaurus
סוג Arctognathus
סוג ארקטופס (Arctops)
סוג Broomisaurus
סוג Cephalicustriodus
סוג Cerdorhinus
סוג Clelandina
סוג Cyonosaurus
סוג דינוגורגון (Dinogorgon)
סוג Eoarctops
סוג Galesuchus
סוג Kamagorgon
סוג Leontocephalus
סוג ליקנופס (Lycaenops)
סוג Njalila
סוג Paragalerhinus
סוג Scylacognathus
סוג Suchogorgon
סוג Viatkogorgon
תת-משפחה Gorgonopsinae
סוג גורגונופס (Gorgonops)
סוג Sauroctonus
סוג Scylacops
תת-משפחה Inostranceviinae
סוג אינוסטרנסביה (Inostrancevia)
סוג Pravoslavlevia
תת-משפחה Rubidgeinae
סוג Broomicephalus
סוג Leogorgon
סוג לאונטוזאורוס (Leontosaurus)
סוג Prorubidgea
סוג רובידגיה (Rubidgea)
סוג Smilesaurus
סוג סיקוזאורוס (Sycosaurus)
עונת 2011/2012 בליגת העל הרוסית בכדורגל

| --- | --- |

 תקופת התחרות:  12 במרץ 2011 – 13 במאי 2012 (שנה) 
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  זניט סנקט פטרבורג 
 מספר משחקים:  352 
 → 20102012/2013 ←
 
עונת 2011/2012 בליגת העל הרוסית היא העונה העשרים במספר של ליגת העל הרוסית בכדורגל מאז הקמתה ב-1992 והיא ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה.
זו הייתה העונה הראשונה שנערכה במתכונת "סתיו-אביב". לראשונה בתולדות הליגה, נערכו המשחקים בשיטה המקבילה לליגות האירופאיות: אם עד אז שוחקה הליגה ממארס ועד נובמבר, החל משנת 2011, נערכו המשחקים החל מסתיו 2011 ועד סתיו 2012, במטרה להתאים את הליגה לתקנים אירופאיים, מהלך שהוביל נשיא ההתאחדות הרוסית לכדורגל דאז, סרגיי פורסנקו.
הליגה נפתחה עם 14 קבוצות בלבד, במקום 16, זאת כיוון שסאטורן ואמקאר פרם לא מצאו ספונסר לפני פרסום לוח המשחקים לעונת 2011/12, שתי הקבוצות הללו נקלעו למשבר כספי עם תום עונת 2010 וסאטורן נשרה לליגת המשנה. בשל כך, הוחלט לצרף לליגת העל קבוצה מהליגה הרוסית הראשונה, קרסנודאר, שסיימה את עונת 2010 במקום החמישי (קבוצות שסיימו במקום השלישי והרביעי סירבו לעלות לליגת העל).
זניט סנקט פטרבורג הבטיחה את זכייתה באליפות 3 מחזורים לפני סיום העונה. אליפות זו הייתה השנייה ברציפות, השלישית בהיסטוריה שלה מאז כינון ליגת העל הרוסית בכדורגל והרביעית בסך הכל מאז זכייתה באליפות ליגת העל הסובייטית בכדורגל.
זו הייתה עונה חמישית ברציפות שקבוצה לא מוסקבאית זוכה באליפות.
מבנה

הליגה שוחקה עם 44 מחזורים, עם שתי הפסקות פגרה באמצע. בסיומה של העונה הסדירה (שכוללת 30 מחזורים) מפוצלת הליגה לשתיים ונערכים משחקי הכרעה בשיטת פלייאוף, כשמנגד משחקות קבוצות תחתית הליגה במאבק על ההישארות בליגה, זאת מבלי להתחשב במיקומן בטבלת האליפות עד לסיום המחזור האחרון בעונה הסדירה.
בסיכום העונה, טום טומסק וספרטק נלצ'יק נשרו לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, בעוד רוסטוב וקבוצת וולגה ניז'ני נובגורוד, שהיו בסכנת הדחה, שמרו על מקומן בליגה.
הקבוצות

| מועדון | עיר | אצטדיון | תכולה | ספונסרים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אמקאר | פרם | זבזדה | 19,500 | ממשלת מחוז פרם |
| אנז'י | מחצ'קלה | דינמו | 15,200 | סולימאן קרימוב, קרן "הענק חיים" |
| וולגה | ניז'ני נובגורוד | לוקומוטיב | 17,856 | ממשלת מחוז ניז'ני נובגורוד |
| דינמו | מוסקבה | ארנה חימקי | 18,636 | VTB |
| זניט | סנקט פטרבורג | פטרובסקי | 21,504 | גזפרום, גזפרום נפט |
| קרסנודאר | קרסנודאר | קובאן | 35,200 | סרגיי גאליצקי |
| קריליה סובייטוב | סמרה | מטאלורג | 33,000 | וולגוספצסטרוי |
| קובאן | קרסנודאר | קובאן | 35,200 | RGMK |
| לוקומוטיב | מוסקבה | לוקומוטיב | 28 800 | RZD |
| רוסטוב | רוסטוב על הדון | אולימפ-2 | 17 023 | ממשלת מחוז רוסטוב |
| רובין | קאזאן | האצטדיון המרכזי | 30,133 | TAIF |
| ספרטק | מוסקבה | לוז'ניקי | 78,360 | לוקאויל |
| ספרטק נלצ'יק | נלצ'יק | ספרטק | 14,400 | ממשלת קברדינו-בלקריה |
| טרק | גרוזני | האצטדיון על שם אחמט קדירוב | 30,596 | ממשלת צ'צ'ניה |
| טום | טומסק | טרוד | 11,500 | גזפרום נפט, רוסנפט |
| צסק"א | מוסקבה | ארנה חימקי, לוז'ניקי | 18,636 | באשנפט |
הסופר קאפ הרוסי

משחק הסופר קאפ הרוסי 2011 הפגיש בין אלופת רוסיה 2010 זניט סנקט פטרבורג ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2010/2011 צסק"א מוסקבה. המשחק נערך ב-6 במרץ 2011.
הטורניר סימן את פתיחת עונת 2011/2012 וזכתה בו זניט סנקט פטרבורג לאחר שגברה על יריבתה בתוצאה 0:1.
הערות שוליים

↑  "РФПЛ поздравляет «Зенит» с победой в чемпионате России". Официальный сайт РФПЛ.
סיימוריה

| סיימוריה |
| --- | --- |
 
תקופה
תחילת פרם 280–270 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: דו-חיים
סדרה:: Seymouriamorpha
משפחה:: Seymouriidae
סוג:: סיימוריה
מינים
 S. baylorensis  S. sanjuanensis  S. grandis
שם מדעי
 Seymouria ‏ברוילי, 1904

מאובן
סיימוריה (שם מדעי: Seymouria) הוא סוג של יצור נכחד ממחלקת הדו-חיים שהיה קרוב לזוחלים.
מאפיינים

הסיימוריה חי בתקופת הפרם, לפני 270–280 מיליון שנה, באירופה ואמריקה הצפונית.
היה זה יצור קטן באורך 60 ס"מ ובעל תכונות של זוחל יותר מאשר דו-חיים. הוא התפתח לחיות על היבשה מבלי לחזור למים והיה בעל עור יבש, רגליים ארוכות המותאמות למהירות והרגלי חסכוניים במים. היה לו לסת גדולה עם שיניים וזנב קצר. גולגולתו הייתה עבה כדי לעזור לזכרים להילחם איתה.
למרות דמיונו לזוחל הנקבות היו צריכות לחזור להטיל ביצים במים. הראשנים ניזונו מיצורי מים כמו תולעים וחרקים ולאט לאט החלו לפתח גפיים חזקות ועור יבש ועברו ליבשה.
הסיימוריה היה טורף קטן שניזון מחרקים, דו-חיים קטנים יותר וזוחלים קטנים וייתכן שהוא אכל ביצי זוחלים אחרים.
בתרבות

הסיימוריה מוצג בסדרה "ללכת עם מפלצות", כאשר הוא מנסה לשדוד ביצי דימטרודון, אך לבסוף נטרף על ידו.
אדוארד לוון

אדוארד לוון (בגרמנית: Eduard Löwen; נולד ב-28 בינואר 1997) הוא כדורגלן גרמני המשחק כקשר בסנט לואיס סיטי מליגת ה-MLS.
קריירה

לוון שיחק בקבוצות הנוער של הוטנבך, קייזרסלאוטרן וזארבריקן לפני שעבר ב-2016 לנירנברג. בהכנה לעונת 2016/17 התאמן עם הקבוצה הבוגרת ושיחק במספר משחקי ידידות. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה השנייה במרץ 2017. עם נירנברג העפיל בסוף אותה עונה לבונדסליגה. בפברואר 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בבונדסליגה בהפסד 1–2 לפורטונה דיסלדורף.
לאחר ירידת הליגה עם נירנברג, חתם לוון בהרטה ברלין לקראת עונת 2019/2020. הוא שותף רק ב-7 משחקי ליגה והושאל בינואר 2020 לאאוגסבורג עד סוף העונה. באאוגסבורג רשם 16 הופעות ליגה והבקיע 2 שערים.
בעונת 2020/2021 הושאל לוון לבוכום מהבונדסליגה. הוא שותף ב-26 משחקי ליגה והבקיע פעמיים.
ביולי 2022 חתם לוון בסנט לואיס סיטי מה-MLS ל-4 וחצי שנים.
נבחרת לאומית

לוון שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה ואף זומן לסגל הנבחרת האולימפית לאולימפיאדת טוקיו 2020.
הערות שוליים

↑  St. Louis CITY SC Signs German International Eduard Löwen, stlcitysc
| נבחרת גרמניה – אולימפיאדת טוקיו 2020 |
| --- | --- | --- |
|  1 מולר •  2 הנריכס •  3 ראום •  4 אודווקאי •  5 פייפר •  6 אכה •  7 ריכטר •  8 ארנולד •  9 טויכרט •  10 קרוזה •   11 אמירי •  12 ברודרסן • 13 מאייר •  14 יאקובס • 15 טורונריגה • 16 שלוטרבק • 17 שטאך • 18 לוון • 22 פלוגמן • מאמן: קונץ |  1 מולר •  2 הנריכס •  3 ראום •  4 אודווקאי •  5 פייפר •  6 אכה •  7 ריכטר •  8 ארנולד •  9 טויכרט •  10 קרוזה •   11 אמירי •  12 ברודרסן • 13 מאייר •  14 יאקובס • 15 טורונריגה • 16 שלוטרבק • 17 שטאך • 18 לוון • 22 פלוגמן • מאמן: קונץ | גרמניה |
פרהליקופריון

| פרהליקופריון |
| --- | --- |
 איור של Parahelicoprion clerci
תקופה
פרם 298.9–295 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N     
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
מחלקה:: דגי סחוס
סדרה:: אאוגנאודונטים
משפחה:: Agassizodontidae
סוג:: פרהליקופריון
שם מדעי
 Parahelicoprion

פרהליקופריון (שם מדעי: Parahelicoprion; מילולית: "קרוב להליקופריון") הוא סוג של דג סחוס נכחד מהסדרה אאוגנאודונטים שדמה להליקופריון וקיבל את שמו על שם הדמיון ביניהם. מאובניו נמצאו בהרי אורל ובבוליביה והוא חי באוקיינוסים של הפרם לפני 295–298 מיליון שנה.
כמו קרובו ההליקופריון, הוא היה בעל לסת בעלת קצה דמוי-קונכייה גדולה שבלטה כלפי חוץ. שיניים אלה היו מעט יותר שטוחים משל שיני ההליקופריון, אך דמו להם. ייתכן שהוא ניזון מחיתוך של רכיכות כמו דיונונים או של דגים שונים, אך לא של רכיכות חזקות שריון כמו צדפות. שיעור אורך של הדג מראה שהוא מגיע לאורך 12 מטר ואף מתחרה בהליקופריון, אף שממבנה המאובנים כנראה היה יותר קטן ודק מהאחרון. בעבר סברו שהוא הגיע לאורך 30 מטר אך סברה זו בוטלה.
דג זה היה מטורפי-העל הראשיים של מימי הפרם והוא טרף דגים ורכיכות רכות באמצעות לסתותיו איתם הוא ביתר את הטרף.
תרוצפליה

| תרוצפליה |
| --- | --- |
 איור של Ericiolacerta
תקופה
פרם-טריאס תיכון 265–243 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
תת־סדרה:: תרוצפליה
שם מדעי
 Therocephalia ‏ברום, 1903

שחזור של מוסכורינוס עם טרף
תרוצפליה (שם מדעי: Therocephalia; משמעות השם: "ראשי בהמה") היא תת-סדרה של תראפסידים שחיו בסוף הפרם עד הטריאס התיכון לפני 243–265 מיליון שנה.
יצורים אלה היו בעלי גולגולת גדולות עם שיניים חדות המרמזות על כך שהיו טורפים. הם היו קרובים של הקיינודונטיים, מהם התפתחו היונקים. היו להם מספר מאפיינים של יונקים: שיער על גופם, ומבנה לסתות מורכבות בהם שיניים מותאמות עבור סוג המזון. ישנם עדויות המרמזות על קיומם של שיני ארס אצל כמה מהמינים, כמו האוצמברסיה.
מאובני יצורים אלה נמצאו בדרומה של אפריקה, שם נמצאו רוב המאובנים, בסין, ברוסיה ואף באנטארקטיקה (שבאותה תקופה הייתה לחה וחמימה בהרבה).
רוב המינים נכחדו בהכחדה הגדולה של הפרם-טריאס, אך חלקם הצליחו להגיע עד לאמצע הטריאס, ואז נכחדו עקב שינויי אקלים ותחרות מצד זוחלים מוצלחים יותר, לרבות תראפסידים.
יצורים אלה היו טורפים קטנים מאורך של כמה סנטימטרים ועד 2 מטרים במינים הגדולים כמו הפריסטרוגנתוס (Pristerognathus).
מיון

משפחה Lycosuchidae
קבוצה Scylacosauria
משפחה Scylacosauridae
משפחה Trochosuchidae
אינפרא-סדרה Eutherocephalia (בעבר הייתה תת-סדרה עצמאית)
משפחה Akidnognathidae - בה המוסכורינוס
משפחה Hofmeyriidae
משפחה Nanictidopidae
משפחה Scylacosuchidae  - בה הסכימנוזאורוס
משפחה Whaitsiidae