stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
צומת דרכים (אלבום)
שירי האלבום

| מס' | שם | מילים | לחן | משך |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | מרינה (בובה, בובה)  | יואב גינאי | מנואל פרג'ה אוברגון | 4:32 |
| 2. | בוא נפגש  | נתן יונתן | נחום היימן | 4:04 |
| 3. | אהבת סטרדיבריוס  | דודו ברק | יזהר כהן | 4:40 |
| 4. | שחרר קצת את החבל  | אהוד מנור | עממי ברזילי | 4:40 |
| 5. | צומת דרכים  | דודו ברק | יזהר כהן | 3:55 |
| 6. | עוד שיר אחד למענךְ  | רחל שפירא | יזהר כהן | 4:20 |
| 7. | בערה  | דודו ברק | יזהר כהן | 2:34 |
| 8. | ערב ניגונים  | יזהר כהן | יזהר כהן | 3:27 |
| 9. | כְּיוָן שאין לדעת  | אהוד מנור | יזהר כהן | 3:49 |
| משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | משך כולל: | 36:01 |
בתקליט: שירים: 1–4 - צד א', שירים: 5–9 - צד ב'.
משתתפים באלבום

עיבודים והפקה מוזיקלית: קובי אשרת.
מפיק: סביון צבר.
משתתפים באלבום > נגנים

תופים: איקי לוי.
גיטרה: שמוליק בודגוב.
גיטרה בס: מיכה מיכאלי (מלבד, שירים: 1, 2, 4 - יוסי מנחם).
קלידים: דריו מלכי.
כלי הקשה: איקי לוי, קובי אשרת.
סקסופונים: אורי סעדה, ג'סי גרשטיין.
קולות רקע: אפי בן ישראל, ורדינה כהן, רומי לחמי, סימה עמיאל, קובי אשרת, שמוליק בילו, יזהר כהן.
משתתפים באלבום > קרדיטים

שירים: 1, 2, 4 - הוקלטו באולפן "סיגמא", תל אביב.
טכנאי: יהודה תמיר.
עוזרת טכנאי: רינה קסם.
שירים: 3, 5–9 - הוקלטו באולפן "קולינור", תל אביב.
טכנאי: יהודה גבאי.
עוזר טכנאי: מרק שראל.
נחתך באולפן "טריטון" על ידי גיא יפה.
ייעוץ אמנותי: גברי מזור.
עוזר הפקה: אושרי חיים.
מזכירות הפקה: פנינה שפר, אתי תמיר.
צילום העטיפה: עודד קליין.
עוזר צלם: יניב ארן.
עיצוב העטיפה: מנחם רגב.
ביצוע גרפי: שרית גל.
איפור: מיכל דינר.
קאל קנינגהם

ג'יימס קלווין "קאל" קנינגהם השלישי (באנגלית: James Calvin "Cal" Cunningham III; נולד ב-6 באוגוסט 1973) הוא פוליטיקאי, משפטן ולשעבר איש הכוחות המזוינים של ארצות הברית. בעבר היה לוטננט קולונל בכוחות המילואים של צבא ארצות הברית. בשנים 2001–2003 היה חבר בסנאט של קרוליינה הצפונית, ובשנת 2010 ניהל מסע בחירות למועמדות הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית, ללא הועיל. ב-2020 היה מועמד המפלגה הדמוקרטית לסנאט האמריקאי, והתמודד נגד הסנאטור הרפובליקני המכהן תום טיליס.
ביוגרפיה

קנינגהאם נולד בעיר וינסטון סיילם שבקרוליינה הצפונית וגדל בלקסינגטון השוכנת גם היא באותה מדינה. הוא למד באוניברסיטת ואנדרבילט בטרם העתיק את מקום לימודיו אל אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל, ובשנת 1996 השלים לימודי תואר ראשון במדע המדינה ובפילוסופיה. בקיץ 1993 החל את לימודיו באמריקן יוניברסיטי והתמחה בגבעת הקפיטול בתוך ועדת משנה שבראשה ישב הסנאטור קארל לוין. כמו כן, לקנינגהם תואר שני במנהל ציבורי ובמדע המדינה מבית הספר לכלכלה של לונדון ותואר דוקטור במשפטים מבית הספר למשפט של האוניברסיטה בצ'אפל היל.
בשנת 2002 הוזמן קנינגהם לשירות מילואים בצבא ארצות הברית, וסופח לחיל הפרקליטות הצבאית של הצבא (JAG Corps). נוסף על כך, מאז 2005 הוא שירת בקורפוס המוטס ה-18 בבסיס "פורט בראג" כעוזר מיוחד לתובע הפדרלי של קרוליינה הצפונית. בין השנים 2007–2008 שימש קנינגהם כיועץ משפטי בכיר לחילות הרב-הלאומיים בעיראק. בשנת 2011 הוטל עליו לעבוד עם כוח המשימה למבצעים המיוחדים באפגניסטן.
בנובמבר 2000 נבחר קנינגהם לייצג את מחוז הבחירה ה-23 בסנאט המדינתי, הבית העליון של בית המחוקקים בקרוליינה הצפונית. בעת היבחרו היה המחוקק הצעיר ביותר במדינה. לאחר בחירתו, יריבו המובס מהבחירות ערער על כשירותו והתאמתו של קנינגהם לתפקיד משום ששב להתגורר בתחומי המחוז ימים אחדים מאוחר מדי מהבסיס הצבאי, מה שלא מאפשר לו לעמוד בדרישה כי על נציג המחוז להתגורר במחוזו שנה שלמה. בית המשפט דחה את הערעור.
בבחירות הבאות מיאן קנינגהם להתמודד לבחירה מחדש לאחר שהמחוז ה-23 חולק לשלושה מחוזות רפובליקניים. לאחר פרישתו מהסנאט המדינתי, שב לעסקיו הפרטיים כמשפטן ואיש עסקים. ב-2010 התמודד על מועמדות המפלגה הדמוקרטית לסנאט של ארצות הברית בתקווה להתייצב מול הסנאטור ריצ'רד בר, אך לבסוף הפסיד למזכירת המדינה איליין מרשל.
במקור, קנינגהם הכריז על התמודדותו לתפקיד סגן מושל המדינה. עם זאת, ביוני 2019 נסוג מכוונה זו והחליט להתמודד לסנאט של ארצות הברית נגד הסנאטור המכהן תום טיליס מהמפלגה הרפובליקנית. במהלך הבחירות המקדימות, ועדת פעולה-פוליטית המזוהה עם הרפובליקנים הוציאה כשלושה מיליון דולר על כרזות תעמולה שתקפו את קנינגהם ותמכו בסנאטורית אריקה סמית', המזוהה עם האגף השמאלי יותר במפלגה הדמוקרטית, במטרה לערער את פריימריז הדמוקרטים. ב-3 במרץ 2020 קנינגהם זכה בפריימריז עם 57% מהקולות.
ביולי 2020 טיליס טען כי קנינגהם מילא את פיו מים בסוגיית אי-מימון המשטרה, ואמר כי הוא מניח ששתיקה שקולה להסכמה. למעשה, קנינגהם פרסם חודש לפני כן הצהרה לפיה התנגד לאי-מימון המשטרה, ובמקום זאת דגל בעריכת רפורמה במשטרה. ביום הבחירות שהתקיים ב-3 בנובמבר 2020, טיליס הוביל כנגד מרבית הסקרים על קנינגהם בפערים זעומים. ב-11 בנובמבר הודה קנינגהם בהפסדו לטיליס, לאחר ימים ארוכים של ספירת קולות צמודה.
הערות שוליים

↑  גארי ד. רוברטסון, Cunningham wins Senate primary; Forest earns GOP gov’s nod, באתר AP‏, 3 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  דייוויד קטנסי, Marshall wins N.C. Senate nomination, באתר פוליטיקו, 22 ביוני 2010 (באנגלית)
↑  בריאן מרפי, Cunningham and Tillis win, setting up NC as a battleground for control of Senate, באתר The News & observer‏, 3 במרץ 2020 (באנגלית)
↑  קלסי סנל, GOP Sen. Thom Tillis Wins Reelection In North Carolina After Democrat Concedes, באתר NPR‏, 11 בנובמבר 2020 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  LCCN: no2020084414  VIAF: 1507159613646641030005   WorldCat (עם VIAF): 1507159613646641030005
קברי המהנדסים בשער יפו

| --- | --- |

הקבר לאחר השיקום
 מידע כללי
 סוג:  קבר 
 מיקום:  ירושלים 
 מדינה:  ישראל 
 קואורדינטות:  31°46′36″N 35°13′40″E﻿ / ﻿31.77668889°N 35.22785°E﻿ / 31.77668889; 35.22785
  (למפת ירושלים העתיקה מוגדלת) קברי המהנדסים בשער יפו(למפת ירושלים העתיקה רגילה) קברי המהנדסים בשער יפו(למפת ירושלים רגילה) קברי המהנדסים בשער יפו(למפת ירושלים מוגדלת) קברי המהנדסים בשער יפו
 
מפת פרנס הוגנברג משנת 1572. הקבר בפתח שער יפו מודגש בצהוב
אחד משני הקברים ליד שער יפו, ערב השימור. ניתן לראות את עץ התאנה, פסולת רבה וצנרת מודרנית
קברי המהנדסים בשער יפו הם שני קברים טורקיים, הצמודים לשער יפו מצדה הפנימי של החומה. קברים אלה מיוחסים למהנדסיו של הסולטאן סולימאן הראשון, שעל פי האגדה הירושלמית בנו את חומת העיר.
תיאור

הקברים נמצאים בשטח מוגבה בגודל של כ-3 על 3 מטרים בין החנויות במרחק של מטרים אחדים משער יפו. בשטח קטן זה צמחו (עד 2008) עצי תאנה וברוש שהתנשאו לגובה רב, ולמרגלותיהם שני קברים. העצים נעקרו כיוון שהיוו סכנה לציבור ולקברים. מצב השימור של הקבר השמאלי טוב פחות מהימני, שהשתמר במלואו. גודל הקברים הוא כמטר אורך וכחצי מטר רוחב כל אחד. הם עשויים אבן, ולראשם עיטור מסוגנן של טורבן - כובע בד טורקי. הטורבן על הקבר השמאלי לא השתמר, אך עדויות של עולי רגל במאות השנים האחרונות מלמדות על קיומו.
בינואר 2019 הפילה סופה את אחד מעצי הברוש שבמתחם הקברים על הקבר השלם, וראשו "נערף".
תארוך

על פי סגנונם מתוארכים הקברים לתקופה העות'מאנית והם שייכים לגברים. עד ימינו מקובל בחלקיה המסורתיים של טורקיה לעצב בראש מצבות גברים כובעים וטורבנים (בעוד אצל נשים ייראה זר פרחים או עציץ).
זיהוי

ב-1572, כלומר כשלושים שנה אחרי בניית חומת ירושלים העות'מאנית, ביקר הכרטוגרף הפלמי פרנס הוגנברג בעיר ובמפת ירושלים ששרטט בעקבות ביקורו, הוא הציג שטח ריק למדי המפריד בין שער יפו לבתי העיר, ובו קבר שייח'. אם הזיהוי נכון, הרי שיש להסיק כי הקברים היו נתונים בעבר במבנה מאוזוליאום שחרב ברבות השנים.
המקור היחיד השופך אור כלשהו על הקברים אותר על ידי הארכאולוג של הווקף הירושלמי, ד"ר יוסף אל-נתשה. על פי עדותו, ישנו מסמך אחד המתייחס לקברים אלה אשר מזהה אותם עם בני משפחה מוסלמית שהגיעה מהעיר צפת במאה ה-16, ומכאן שם משפחתם: א-ספדי, שהשטח הזה הוא וקף שלהם.
למרות זאת, מסורת שמקורה וזמנה לא ידועים מספרת כי זהו קברם של שני המנהדסים שבנו את חומת ירושלים עבור הסולטן סולימאן המפואר. על פי מסורת זו, ערף הסולטאן את ראשיהם של זוג המהנדסים מסיבות שונות: יש הטוענים שהיה זה בשל חששו שמא יגלו את סודותיה של החומה לאויב; אחרים טוענים כי החשש היה שמא יבנו חומה דומה לאויבים; דעה נוספת גורסת כי היה זה בשל זעמו על כי הותירו את הר ציון הסמוך והחולש מגבוה על העיר כולה מחוץ לחומה - דבר אשר נותן לאויב יתרון משמעותי בשעת מצור. מובן שלכל אלה אין כל ביסוס היסטורי, וספק שאכן קברים אלה קשורים בצורה כלשהי למהנדסי החומה, אך הכינוי "קברי המהנדסים" דבק בהם והם נקראים כך במדריכי טיולים רבים בכל השפות, מה שמעיד עד כמה חזקה מסורת זו.
הערות שוליים

↑  לפירוט ראו:Un-inventing the Bab al-Khalil tombs Between the magic legend and historical fact by Yusef Said al-Natsheh
קארין ג'נינגס-גבארה

קארין ג'נינגס-גבארה (אנגלית: Carin Jennings-Gabarra;‏ נולדה כקארין ג'נינגס ב-9 בינואר 1965) היא כדורגלנית עבר אמריקאית ששיחקה בעמדת החלוצה. ג'נינגס-גבארה הייתה מהשחקניות האמריקאיות הבולטות בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, ואף זכתה בתואר השחקנית המצטיינת של גביע העולם 1991.
קריירה

ג'נינגס-גבארה נולדה באיסט אורנג' שבניו ג'רזי, וכשהייתה צעירה עברה עם משפחתה לקליפורניה. ב-1980 היא החלה לשחק בקבוצת הכדורגל של התיכון המקומי בו למדה. בארבע עונותיה בקבוצה היא כבשה 226 שערים, נבחרה ארבע פעמים לקבוצת ה"אול-אמריקן" ושלוש פעמים זכתה בתואר השחקנית המצטיינת בקליפורניה. מיד עם סיום לימודיה בתיכון, החלה ג'נינגס-גבארה בלימודי תואר ראשון למנהל עסקים באוניברסיטת סנטה ברברה. בארבע השנים שבן שיחקה בקבוצת הכדורגל של סנטה ברברה היא כבשה 102 שערים (שיא לאומי שמאוחר יותר נשבר על ידי מיה האם), בישלה 78 בישולים ונבחרה פעמיים לקבוצת ה"אול-אמריקן" השנייה (1984, 1985). עם סיום לימודיה בסנטה ברברה, נבחרה ג'נינגס-גבארה לספורטאית העשור של האוניברסיטה, וב-1991 אף זכתה להיכנס כחברה בהיכל התהילה של האוניברסיטה.
ב-1987, מיד עם סיום התואר, החלה ג'נינגס-גבארה לשחק בליגת הקט-רגל של קליפורניה, בהתחלה בקבוצת "לוס אנג'לס בלוז" ולאחר מכן ב"אייאקס דרום קליפורניה". באותה שנה היא אף ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ארצות הברית, ונבחרה לכדורגלנית האמריקאית של השנה. שנה לאחר מכן, היא הייתה חלק מסגל הנבחרת שהשתתף בטורניר ההכנה של פיפ"א לקראת גביע העולם 1991. טורניר ההכנה נערך בסין, והנבחרת האמריקאית הודחה ברבע הגמר לאחר הפסד לנורווגיה. בסיום התחרות נבחרה ג'נינגס להרכב המצטיינות של הטורניר על ידי התקשורת הסינית, והייתה לאמריקאית היחידה בו. באותה שנה, היא אף מונתה לעוזרת-מאמן בקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת הרווארד.
בנובמבר 1991 שיחקה ג'נינגס-גבארה בטורניר הבינלאומי הראשון בקריירה שלה - גביע העולם שנערך באותה שנה בפעם הראשונה אי פעם. ג'נינגס-גבארה יצרה ביחד עם חברותיה לנבחרת - מישל אקרס ואפריל היינריקס, את שלישיית ההתקפה האמריקאית שכונתה "החרב בעלת שלושת הלהבים", ושכבשה בטורניר 20 שערים ביחד. את שלב הבתים סיימו האמריקאיות במאזן מושלם, וברבע הגמר הביסו את נבחרת טאיוואן 0-7. בחצי הגמר פגשה ארצות הברית את גרמניה, ניצחה אותה 2-5 (ג'נינגס-גבארה כבשה שלושער), והעפילה לגמר הטורניר נגד נורווגיה. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 וזכתה בטורניר. ג'נינגס-גבארה, שכבשה במהלך הטורניר שישה שערים, נבחרה לשחקנית המצטיינת של הטורניר, בעוד שחברתה לחוד ההתקפה - מישל אקרס, זכתה בתואר מלכת השערים (10 כיבושים).
ארבע שנים לאחר מכן, הייתה ג'נינגס-גבארה הכדורגלנית המבוגרת ביותר בסגל האמריקאי שהשתתף בגביע העולם שנערך בשוודיה. היא שיחקה בכל ששת משחקיה של ארצות הברית בטורניר, אך לא הצליחה לכבוש אפילו שער אחד. בחצי הגמר הפסידו האמריקאיות 1-0 לנורווגיה, אך סיימו במקום השלישי לאחר שניצחו 0-2 את סין. שנה לאחר מכן, השתתפה ג'נינגס-גבארה בטורניר האחרון שלה עם הנבחרת האמריקאית - אליפות הכדורגל של אולימפיאדת אטלנטה. ג'נינגס-גבארה שיחקה בארבעה מחמשת המשחקים של ארצות הברית בטורניר, כולל משחק הגמר נגד סין. בגמר, נכנסה ג'נינגס-גבארה כמחליפה בדקה ה-89, לאחר שארצות הברית כבר הובילה 1-2. תוצאה זו נשמרה עד לסיום המשחק, והאמריקאיות זכו במדליית הזהב במגרשן הביתי. מיד לאחר הטורניר, הודיעה ג'נינגס-גבארה על פרישתה ממשחק פעיל. בתשע שנים בנבחרת ארצות הברית, שיחקה ג'נינגס-גבארה ב-119 משחקים וכבשה 56 שערים.
בשנת 2000 נבחרה ג'נינגס-גבארה להיכל התהילה הלאומי לכדורגל, וב-2003 להיכל התהילה האולימפי של ארצות הברית. כיום היא מאמנת את קבוצת כדורגל הנשים של האקדמיה הימית של ארצות הברית, משרה בה היא מחזיקה מאז שנת 1993.
קוליק

| --- | --- |

הקוליק (1819) של הצייר ג'ורג' קרוקשנק
 תחום:  אורולוגיה 
 טיפול:  hyoscyamine  פפברין 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D003085
 סיווגים
 ICD-10:  R10.4 
 
ערך זה עוסק בסוג של כאב. אם התכוונתם למשמעות אחרת, ראו .
קוליק (באנגלית: Colic or cholic) הוא צורה של כאב שמתחיל ונפסק בפתאומיות. זה מתרחש עקב התכווצויות שרירים של צינור חלול בגוף (כמו: המעי גס, המעי הדק, כיס מרה, שופכן וכו') בניסיון להקל על חסימה בצינור זה על ידי הוצאת התוכן החוצה. הדבר עלול להיות מלווה בהזעה ובהקאה.
סוגי קוליק

קוליק תינוקות, מצב, בדרך כלל אצל תינוקות, המאופיין בבכי בלתי פוסק
קוליק מרה, חסימה על ידי אבני כיס המרה של צינור המרה הרגיל או הצינור הציסטי
קוליק של דבון או קוליק של ציירים, מצב הנגרם מהרעלת עופרת
קוליק סוסים, מצב שעלול להיות קטלני שחווים סוסים, הנגרם כתוצאה מתזוזת מעיים או מחסימה
קוליק כליות, כאב באגף, אופייני לאבנים בכליות
המונח קוליק מקורו ביוונית, κολικός kolikos, "בהתייחס למעי הגס".
הערות שוליים

↑  "colic". Cambridge English Dictionary. נבדק ב-2022-05-08.
↑  Bhat, Sriram (2013). SRB's Manual of Surgery. p. 364. ISBN 9789350259443.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007292974105171  GND: 4164648-4  LCCN: sh85000111 
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קינא

| --- | --- |

מסגד בעיר
 מדינה:  מצרים מצרים
 מחוז:  קינא
 שטח:  31.6 קמ"ר
 גובה:  75 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  264,498 (1 ביולי 2023)
  ‑ צפיפות:  8,375 נפש לקמ"ר (1 ביולי 2023)
 קואורדינטות:  26°10′00″N 32°43′00″E﻿ / ﻿26.166666666667°N 32.716666666667°E﻿ / 26.166666666667; 32.716666666667 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת מצרים מוגדלת) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםקינא(למפת מצרים רגילה) קהיר אלכסנדריה אל-עריש אסואן אסמאעיליה לוקסור שארם א-שייח'  סואץ סיווה ישראל ירדן סודאן ערב הסעודית  ל ו ב  הים התיכון הים האדוםקינא  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
קינא (בערבית: قنا; תעתיק מדויק: קנא) היא עיר בדרום-מזרח מצרים ובירתו של מחוז בעל שם זהה. העיר ממוקמת במצרים העליונה, על הגדה המזרחית של הנילוס, כ-50 ק"מ מצפון-מזרח לעיר לוקסור. העיר נחשבת למוקד תחבורה מרכזי בין מצרים העליונה לים האדום.
לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 התגוררו בעיר 264,498 בני אדם. בעיר ישנו ריכוז גבוה של נוצרים קופטים - כ-35% מכלל התושבים.
חיל האוויר של ארצות הברית ביצע תרגילים רבים באזור קינא משנות ה-70 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-90.
הערות שוליים

↑  Egypt: Governorates, Major Cities & Towns - Population Statistics, Maps, Charts, Weather and Web Information, citypopulation.de
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007554919205171  LCCN: n80099532  VIAF: 150096972   WorldCat (עם VIAF): 150096972 
ערך זה הוא קצרמרבנושא יישובים במצרים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
קוליק של דבון

כרזת הכחשה של יצרני הסיידר שהעופרת בסיידר גורמת לקוליק של דבון
איור של מסחיטת סיידר מהמאה ה-17
קוליק של דבון (באנגלית: Devon colic) היה מחלה שהופיעה אצל אנשים במחוז דבון האנגלי במהלך חלקים מהמאות ה-17 וה-18, לפני שהתגלה כהרעלת עופרת.
התיאור הכתוב הראשון של קוליק דבון  מגיע משנת 1655. התסמינים החלו בכאבי בטן עזים, ולעיתים הובילו למות החולה.
סיידר הוא משקה מסורתי של תושבי דבון והקשר בין מחלת הקוליק לשתיית סיידר נצפה במשך שנים רבות. את המחלה היה מקובל לייחס לחומציות המשקה.
הפרסום של ויליאם מסגרייב De arthritide symptomatica (מהדורה שנייה, 1715) כלל את התיאור המדעי הראשון של "קוליק דבונשייר".  המחלה תוארה מאוחר יותר גם על ידי ג'ון הוקסהם וסר ג'ורג' בייקר.
עם זאת, הסיבה המדויקת למחלה לא התגלתה עד שנות ה-60 של המאה ה-18, אז העלה ד"ר ג'ורג' בייקר את ההשערה שהרעלת עופרת בסיידר היא האשמה. הוא הבחין שהתסמינים של הקוליק דומים לאלו של הרעלת עופרת. הוא ציין כי עופרת שימשה בתהליך ייצור הסיידר הן כמרכיב במכבשי הסיידר והן בצורה של זריקת עופרת ששימשה לניקוי המכבשים. הוא ערך גם בדיקות כימיות כדי להדגים נוכחות של עופרת במיץ התפוחים של דבון.
פרסום התוצאות שלו נתקל בתגובה עוינת של יצרני הסיידר, שרצו להגן על המוצר שלהם. ברגע שמסקנותיו של בייקר התקבלו ובוצעה הוצאת העופרת ממכבשי הסיידר, הקוליק ירד. עד 1818, בנו של בייקר דיווח ש"בקושי ידוע על קיומו" בדבון.
קוליק פואטו

מחלה עם תסמינים זהים תוארה מ-Poitou במערב צרפת בעבודה משנת 1616 של פרנסואה סיטואה. התופעה הייתה ידועה במקורות האנגליים בשם Poitou colic. כמו כן, הוכח כי מדובר בסוג של הרעלת עופרת בפרסום משנת 1757 של תאודור טרונצ'ין מז'נבה.
הערות שוליים

↑  Alick Cameron, ‘Musgrave, William (1655–1721)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, Sept 2004
↑  Franciscus Citesius, De novo et populari apud Pictones dolore colico bilioso diatriba (Poitiers, 1616) Online edition
↑  T. Tronchin, De colica Pictonum (Geneva, 1757) Online edition
הבהרה: המידע בוויקיפדיה נועד להעשרה בלבד ואינו מהווה ייעוץ רפואי.
קארן הארופ

קארן מרגרט הארופ פטרסן (בדנית: Karen Margrethe Harup Petersen;‏ 20 בנובמבר 1924 – 19 ביולי 2009) הייתה שחיינית דנית. היא אלופה אולימפית בעלת 3 מדליות מאולימפיאדה אחת, 1 זהב ו-2 כסף (לונדון 1948), אלופת אירופה בעלת 3 מדליות זהב (מונטה קרלו 1947) ושיאנית עולם במשחה שליחות.
הארופ, היא אחת משני האתלטים הדנים היחידים שזכו ב-3 מדליות באולימפיאדה אחת.
ביוגרפיה

הארופ נולדה בקופנהגן. היא התאמנה בהדרכתם של אינגבורג פול פטרסן ואלן לארסן. היא הייתה אחת השחייניות האירופאיות הטובות ביותר, לצידה של בת ארצה רנהילד ווגר. בגלל מלחמת העולם השנייה, נפגעו אימוניה והישגיה ושתי אולימפיאדות (1940 ו-1944) התבטלו ומנעו ממנה לזכות בתארים ומדליות אולימפיות.
ביוגרפיה > שיאנית עולם

בשנת 1943 קבעה הארופ במשחה שליחות 4x100 יארד חופשי שיא עולם חדש של 4:05.7 דקות ובשנת 1947 במשחה שליחות 3x100 יארד מעורב שיא עולם חדש נוסף של 3:26.6 דקות.
ביוגרפיה > אלופת אירופה ושחיינית מצטיינת של האליפות

באליפות אירופה בשחייה שנערכה במונטה קרלו, מונקו בספטמבר 1947 זכתה הארופ ב-3 מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:15.9 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:18.2 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:32.3 דקות והייתה לשחיינית המצטיינת של האליפות כולה.
ביוגרפיה > אלופה אולימפית

באולימפיאדת לונדון (1948) זכתה הארופ ב-3 מדליות 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא אולימפי חדש של 1:14.4 דקות, לפני סוזן צימרמן מארצות הברית (1:16.0 דקות) וג'ודי ג'וי דייוויס מאוסטרליה (1:16.7 דקות). מדליות כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:21.2 דקות, אחרי אן קרטיס מארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 5:17.8 דקות, ולפני קתרין גיבסון מבריטניה (5:22.5 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:29.6 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא אולימפי חדש של 4:29.2 דקות, ולפני הולנד (4:31.6 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.1 דקות. המנצחת במשחה הייתה בת ארצה גרטה אנדרסן (1:06.3 דקות).
לאחר המשחקים האוליפיים החלה הארופ בשנת 1949 ללמד ולאמן שחייה.
תארים

בשנת 1975 זכתה הארופ להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה
הערות שוליים

1 2  KAREN HARUP (DEN) - 1975 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
קורניי דה ליון

| --- | --- |

 לידה:  תחילת המאה-16 האג, ארצות השפלה ההבסבורגיות 
 פטירה:  נובמבר 1575 ליון, ממלכת צרפת 
 שם לידה:  Corneille de la Haye 
 תחום יצירה:  ציור 
 יצירות ידועות:  Portrait of Barthélemy Aneau, Portrait of a Man 
 
קוֹרנֵיי דֶה ליוֹן (בצרפתית: Corneille de Lyon או Corneille de la Haye) או קוֹרנֶליס פָאן דן הָאך (תחילת המאה ה-16 האג – 1575 בליון) היה צייר הולנדי-צרפתי, שחיי בתקופת הרנסאנס.
ביוגרפיה

למרות היותו צייר ידוע בתקופתו, לא ידוע דבר על חייו לפני הגעתו לעיר ליון, בשנת 1533. ב-1536 הוא התחיל לצייר דיוקנאות של משפחת האצולה והפך לצייר החצר הרשמי, בשנת 1541. הוא התחתן עם בתו של איש דפוס מוכר וחשוב, והצליח, הודות לכך להשתלב בחברה, ליצור לעצמו מעמד חברתי בטוח ולהתפרנס מעבודתו כצייר.
המעבר לרובע של המדפיסים ליד נוטרה-דאם-דה-קונפור ושיתוף פעולה עם אמנים אחרים שגרו באותו רובע, שיחק תפקיד חשוב ותרם להצלחתו הגדולה.
הוא פיתח שיטה יעילה ומהירה להעתיק את יצירותיו, ושמר את עותקי הדיוקנים של האנשים הכי חשובים ומפורסמים בסטודיו שלו. זה איפשר לו טיפול מהיר בבקשת לקוח לעותק נוסף, או ליצירת רושם בפני לקוחות חדשים.
שגשוג העסק נמשך עד לפרוץ מלחמות הדת בצרפת. למרות שלא היה קורבן לאלימות בשל היותו פרוטסטנטי, נאלץ קורניי ב-1569 להמיר את דתו ולהמשיך את דרכו כקתולי.
קורניי ז'אן פרנסואה היימנס

| --- | --- |

 לידה:  28 במרץ 1892 גנט, פלנדריה, בלגיה
 פטירה:  18 ביולי 1968 (בגיל 76) פלנדריה, בלגיה
 שם לידה:  Corneille Jean François Heymans 
 ענף מדעי:  פיזיולוגיה
 מקום קבורה:  Campo Santo 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת גנט
 מוסדות:  אוניברסיטת גנט
 פרסים והוקרה:  פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
 
קורניי ז'אן פרנסואה היימנס (בהולנדית: Corneille Jean François Heymans;‏ 28 במרץ 1892 – 18 ביולי 1968) היה פיזיולוג ורופא בלגי, זוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1938 "על גילוי התפקיד של גופיפים בעורק תרדמני ובאבי העורקים בבקרה על מערכת הנשימה".
ביוגרפיה

היימנס נולד ב-28 במרץ 1892 בעיר גנט. בשנת 1920 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת גנט. לאחר סיום לימודיו היימנס לימד במספר מוסדות ובהם יוניברסיטי קולג' לונדון, אוניברסיטת וינה, אוניברסיטת לוזאן וקולז' דה פראנס. בשנת 1930 הפך לפרופסור באוניברסיטת גנט.
בשנת 1938 זכה בפרס נובל על כך שהראה כיצד לחץ הדם ותכולת החמצן בדם נמדדים בגוף ומועברים למוח דרך העצבים ולא על ידי הדם עצמו.
היימנס נפטר ב־18 ביולי 1968 בפלנדריה.
צפון-מערב איטליה

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 העיר הגדולה:  מילאנו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ באזור:  16,137,227 (2014)
 קואורדינטות:  45°30′N 9°00′E﻿ / ﻿45.5°N 9°E﻿ / 45.5; 9 
 he
צפון-מערב איטליה (באיטלקית: Italia nord-occidentale) הוא אזור גאוגרפי, אחד מחמשת האזורים הרשמיים של איטליה לפי המכון הלאומי האיטלקי לסטטיסטיקה (ISTAT).
גאוגרפיה

אזור צפון-מערב איטליה גובל ממערב בצרפת, מצפון בשווייץ, ממזרח באזור צפון-מזרח איטליה, מדרום בטוסקנה (מרכז איטליה). בנוסף לגבולות היבשתיים של האזור, האזור גם גובל ממזרח בים הליגורי.
האזור מאופיין בטופוגרפיה מגוונת, כאשר רכס הרי האלפים ממוקם בחלק הצפוני של אזור צפון-מערב איטליה והחלק הצפוני של רכס הרי האפנינים ממוקם בחלקו הדרומי של האזור. הפסגה הגבוהה ביותר באזור זה, מון בלאן, נמצאת ברכס הרי האלפים, על הגבול עם צרפת, ומגיעה לגובה של 4,810 מטרים מעל פני הים.
אזור עמק נהר הפו, בו נמצא נהר הפו שהוא הנהר הארוך ביותר באיטליה, ממוקם גם באזור זה.
מחוזות

אזור צפון-מערב איטליה מחולק לארבעה מחוזות, ומכיל 24 נפות ו-1,789 קומונות:
| מחוז | עיר בירה | אוכלוסייה (2016) | שטח | נפות | קומונות |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ליגוריה | גנואה | 1,571,053 | 5,416.21 קמ"ר | 4 | 235 |
| לומברדיה | מילאנו | 10,008,349 | 23,863.65 קמ"ר | 12 | 1,524 |
| פיימונטה | טורינו | 4,404,246 | 25,387.07 קמ"ר | 8 | 1,201 |
| ואלה ד'אאוסטה | אאוסטה | 127,329 | 3,260.90 קמ"ר | 1 | 74 |
| סה"כ | סה"כ | 16,110,977 | 57,927.83 קמ"ר | 25 | 3,034 |
עשרת הקומונות המאוכלסים ביותר באזור צפון-מערב איטליה הן:
| קומונה | אוכלוסייה (2016) | נפה | מחוז |
| --- | --- | --- | --- |
| מילאנו | 1,345,851 | נפת מילאנו | לומברדיה |
| טורינו | 890,529 | נפת טורינו | פיימונטה |
| ג'נובה | 586,655 | נפת ג'נובה | ליגוריה |
| ברשה | 196,480 | נפת ברשה | לומברדיה |
| מונצה | 122,671 | נפת מונצה-בריאנצה | לומברדיה |
| ברגמו | 119,381 | נפת ברגמו | לומברדיה |
| נוברה | 104,380 | נפת נוברה | פיימונטה |
ראו גם

מרכז איטליה
צפון איטליה
הערות שוליים

1 2  "Statistiche demografiche ISTAT" (באיטלקית). Demo.istat.it. אורכב מ-המקור ב-26 ביוני 2017. נבדק ב-27 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Regioni italiane" (באיטלקית). Tuttitalia.it. נבדק ב-27 בינואר 2017. {{cite web}}:  (עזרה)
פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר

| --- | --- |

לוגו פרס גראמי
 תיאור:  הישגים יוצאי דופן בתעשיית המוזיקה
 מדינה:  ארצות הברית
 הגוף המעניק:  האקדמיה הלאומית לאמנויות ומדעי ההקלטה
 תקופת הפרס:  1984–הווה (כ־40 שנה)
 http://www.grammy.com/
פרס גראמי לאלבום הפופ הלטיני או האורבני הטוב ביותר הוא פרס שניתן משנת 1984 ועד היום. הפרס ניתן לאלבום מוזיקה בסגנון הפופ הלטיני. נוסף על כך, הפרס ניתן לאלבום פופ לטיני "יוצא דופן, ללא התחשבות במכירותיו, מיקומי השיא שלו, הצלחתו, הביקורות שהופנו כלפיו וכדומה".
עד שנת 1991, היה שם הקטגוריה "Best Latin Pop Performance". לאחר מכן הוא שונה.
רקע והישגים

הפרס הראשון ניתן בשנת 1984, לחוזה פליסיאנו, על אלבומו Me Enamoré. האישה הראשונה שזכתה בפרס זה הייתה לני האל, אשר זכתה בפרס בשנת 1986, על אלבומה המצליח Es Fácil Amar. נוסף על כך, היה פליסיאנו לאמן הראשון אשר זכה בפרס פעמיים.
בשנת 2001, זכתה הזמרת שאקירה בפרס, על אלבום הופעתה, MTV Unplugged. בשנת 2017, עשתה זאת בשנית עם אלבומה El Dorado, ובכך הפכה לאישה היחידה בהיסטוריה שזכתה בפרס פעמיים.