stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מבצע יאשי-קישינב
רקע

לקראת אוגוסט 1944 נוצר באזור הבלקנים מצב מתאים למתקפה סובייטית חדשה. בעקבות מבצע בגרטיון והמתקפות הסובייטיות שבאו בעקבותיו בקיץ 1944, העביר הפיקוד העליון הגרמני מאזור זה לבלארוס, פולין וצפון אוקראינה 12 דיוויזיות, ובכך החליש במידה רבה את קבוצת ארמיות דרום אוקראינה, שהגנה על שטח רומניה. קבוצת הארמיות נותרה עם 3 דיוויזיות ניידות בלבד (דיוויזיית הפאנצר ה-13, דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-10, ודיוויזיית השריון הרומנית ה-1). הגרמנים בנו ברומניה מערך ביצורים חזק, שכלל שלוש רצועות הגנה עיקריות, ונשען על הנהרות דניסטר וסירט. מערך שהוכיח את עוצמתו במהלך הדיפת שורת מתקפות סובייטיות באפריל-יוני 1944 (מבצע יאשי-קישינב הראשון) . ב-4 באוגוסט אדולף היטלר נפגש עם יון אנטונסקו ושכנע אותו שהורמאכט מסוגל להגן על רומניה. היטלר דרש מאנטונסקו הצהרה שרומניה לא תנסה לצאת ממעגל המלחמה ולהגיע להסכם כלשהו עם בעלות הברית, וכן שאחזקת כוחות וורמאכט בשטחה תהיה על חשבונה. במקביל, אישים בהנהגת רומניה החלו לחשוש מתבוסת גרמניה במלחמה ומכיבוש רומניה על ידי הצבא האדום.
הפיקוד הסובייטי העריך ששתי הארמיות הרומניות, שהגנו על האגפים של הארמייה הגרמנית השישית, חלשות יחסית, ולכן יש למקד את המתקפה בגזרות החזית שהוחזקו על ידן, או בנקודות התפר בינן לבין הארמייה השישית. בהתאם לכך הוחלט שהחזית האוקראינית השנייה תתקוף מצפון מערב לעיר יאשי ואילו החזית האוקראינית השלישית תתקוף מדרום לעיר בנדרי. הפיקוד הגרמני לא ציפה למתקפה סובייטית גדולה באזור הבלקן, ולא העריך נכונה את תוכנית המתקפה הסובייטית. צי הים השחור היה צריך לתמוך במתקפה ולהפגיז את הנמלים הרומניים בקונסטנצה וסולינה.
יחסי הכוחות > הצבא האדום

כוחות הצבא הסובייטי שהשתתפו במתקפה כללו שתי חזיתות (קבוצות ארמיות) :
החזית האוקראינית השנייה בפיקוד רודיון מלינובסקי:
הארמייה ה-27
הארמייה ה-40
ארמיית המשמר השביעית
ארמיית הטנקים השישית
הקורפוס המשוריין ה-18
הקבוצה הניידת גרושקוב
קורפוס הפרשים של המשמר ה-5
הקורפוס המשוריין ה-23
הארמייה ה-52
ארמיית המשמר הרביעית
הארמייה ה-53
ארמיית האוויר החמישית
החזית האוקראינית השלישית בפיקוד פיודור טולבוחין
ארמיית ההלם החמישית
הארמייה ה-57
הארמייה ה-37
קורפוס הפרשים של המשמר ה-4
הקורפוס הממוכן של המשמר ה-4
הארמייה ה-46
הקורפוס הממוכן ה-7
ארמיית האוויר ה-17
צי הים השחור בפיקוד פיליפ אוקטיאברסקי
יחסי הכוחות > כוחות הציר

קבוצת ארמיות דרום אוקראינה בפיקוד יוהנס פריסנר:
קבוצת ארמיות והלר בפיקוד אוטו והלר:
עתודת קבוצת הארמיות
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-10
הדיוויזיה ה-153
הארמייה הגרמנית השמינית
הקורפוס ה-17
דיוויזיית היגר ה-8
הדיוויזיה ההררית ה-3
הקורפוס הרומני ה-7
הדיוויזיה ה-8
החטיבה ההררית ה-103
החטיבה ההררית ה-104
הקורפוס הרומני ה-1
הדיוויזיה ה-6
הדיוויזיה ה-20
הקורפוס הרומני ה-5
דיוויזיית המשמר
הדיוויזיה ה-4
קורפוס הפאנצר ה-57
הדיוויזיה ה-46
הדיוויזיה הרומנית ה-1
הדיוויזיה הרומנית ה-13
דיוויזיית השריון "רומניה הגדולה"
הארמייה הרומנית הרביעית
הקורפוס ה-6
הדיוויזיה ה-5
החטיבה ההררית ה-101
הדיוויזיה הגרמנית ה-76
הקורפוס ה-4
הדיוויזיה ה-3
הדיוויזיה ה-7
החטיבה ההררית ה-103
הקורפוס הגרמני ה-4
הדיוויזיה ה-79
הדיוויזיה ה-376
קבוצת ארמיות דומיטרסקו בפיקוד פטרה דומיטרסקו:
עתודת קבוצת הארמיות
דיוויזיית הפאנצר ה-13
דיוויזיית הפרשים הרומנית ה-1
הארמייה הגרמנית השישית
הקורפוס ה-7
הדיוויזיה ה-106
הדיוויזיה ה-370
הדיוויזיה הרומנית ה-14
הקורפוס ה-44
הדיוויזיה ה-62
הדיוויזיה ה-258
הדיוויזיה ה-282
הדיוויזיה ה-335
הקורפוס ה-52
הדיוויזיה ה-161
הדיוויזיה ה-294
הדיוויזיה ה-320
הקורפוס ה-30
הדיוויזיה ה-384
הדיוויזיה ה-302
הדיוויזיה ה-257
הדיוויזיה ה-15
הדיוויזיה ה-306
הארמייה הרומנית השלישית
הקורפוס ה-29
הדיוויזיה ה-9
הדיוויזיה הרומנית ה-21
הדיוויזיה ההררית הרומנית ה-4
הקורפוס הרומני ה-3
הדיוויזיה ה-2
הדיוויזיה ה-15
הקורפוס ה-2
הדיוויזיה ה-9
החטיבה ה-110
צי האוויר הרביעי של הלופטוואפה וחיל האוויר הרומני.
מהלך הקרב

המבצע החל ב-20 באוגוסט בבוקר בהפגזה מקדימה עזה. חיילים סובייטים ציינו שההרעשה הארטילרית הייתה כה כבדה ויעילה עד שהיחידות שהחזיקו בקווי ההגנה הקדמיים הושמדו והיחידות התוקפות לא נתקלו בהתנגדות ממשית במהלך קרב ההבקעה. לקראת מחצית היום הצבא האדום הצליח לפרוץ גם קו הביצורים השני. ארמיית המשמר המשוריינת ה-6 הוטלה למערכה וניצלה את הפרצה בקווי הציר להתקדמות מהירה לעורפם. בהתאם לעדותו של המפקד הגרמני יוהנס פריסנר הוא התחיל לאבד שליטה על כוחותיו. העברת תגבורות לאזור לא הצליחה להביא לשינוי של ממש במהלך הקרב. לקראת סוף 21 באוגוסט נפרץ גם קו ההגנה השלישי ובחזית שרוחבו כ-60 ק"מ הצבא האדום התקדם ב-40 ק"מ תוך כיבוש העיר יאשי.
ב-21 באוגוסט הסטבקה הבינה שקיים פוטנציאל לכיתור כוח גרמני-רומני משמעותי. באותו יום הצבא האדום הצליח להביא לנתק בין הארמייה הגרמנית השישית לבין הארמייה הרומנית השלישית. יוהנס פריסנר החליט על העברת הכוחות לגדה המערבית של נהר פרוט. המתנה לקבלת אישור מפיקוד העליון גרמה לכך שזמן יקר אבד וגרמנים היו בסכנה של כיתור. ב-23 באוגוסט טבעת הכיתור נסגרה. הארמייה הרומנית השלישית כותרה באזור החוף וב-24 באוגוסט נכנעה. באותו יום טבעת הכיתור בו היו 18 דיוויזיות נסגרה סופית. ב-26 באוגוסט הצבא האדום הגיע לגבול המדיני.
מהפך שלטוני ברומניה

הקריסה מהירה של החזית השפיעה על המצב הפוליטי בבוקרשט. בעקבות האירועים בחזית ב-23 באוגוסט החל מרד בבירה. מיכאי הראשון, מלך רומניה תמך במורדים ויון אנטונסקו נעצר. ראש הממשלה החדש קונסטנטין סנטסקו הודיע על סיום הלחימה. ב-24 באוגוסט הפציץ הלופטוואפה את בוקרשט והוורמאכט החל במתקפה לכיוון הבירה.
הממשל החדש ביקש עזרה מהממשל הסובייטי. הפיקוד הסובייטי החליט לפצל את הכוחות ולהעביר חלק משמעותי לכיוון בוקרשט. יתר הכוח המשיך בלחץ על יחידות גרמניות מכותרות. ב-29 באוגוסט הפסיק הכוח הגרמני המכותר את הלחימה. ב-31 באוגוסט נכנס הצבא האדום לבוקרשט.
ב-12 בספטמבר נחתם הסכם על סיום הלחימה בין רומניה לבין ברית המועצות, בריטניה וארצות הברית.
פיקוד דרום של צי ארצות הברית

|  פרטים |
| --- | --- |
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 אירועים ותאריכים
 תקופת הפעילות:  2000–הווה (כ־24 שנים) 
 
פיקוד דרום של צי ארצות הברית (באנגלית: United States Naval Forces Southern Command או בקיצור: USNAVSO) הוא הכוח הימי בפיקוד דרום של ארצות הברית (USSOUTHCOM). אזורי הפעילות של הפיקוד כוללים את דרום אמריקה, מרכז אמריקה, האיים הקריביים והמים הסובבים את אזורים אלו. מטה הפיקוד ממוקם בתחנת הצי מייפורט שבפלורידה.
הכוחות שהרכיבו את הפיקוד פעלו עוד ב-1942 במהלך מלחמת העולם השנייה. ביוני 1958 הוקם הצי האטלנטי האמריקאי (COMSOLANT) במפקדה בבסיס הצי שבטרינידד והועבר לפוארטו ריקו ב-1973. פיקוד הדרום של כוחות הצי הוקם במתכונתו הנוכחית בפברואר 2000 ובסיסו המרכזי שכן בפוארטו ריקו, אשר בתחילת 2004 עבר לתחנת הצי לפלורידה.
הערות שוליים

↑  "The US Base in Tetron Chaguaramas".
↑  "U.S. Naval Forces Southern Command Relocates to Florida". United States Navy. 26 בינואר 2004. {{cite web}}:  (עזרה)
| צי ארצות הברית |
| --- | --- | --- |
| מחלקת הצי של ארצות הברית | מזכיר הצי של ארצות הברית • ראש המבצעים הימיים |  |
| פיקודים מרכזיים | פיקוד כוחות הצי • צי האוקיינוס השקט  • פיקוד אירופה ואפריקה • פיקוד מרכז • פיקוד דרום  • פיקוד הלוחמה המיוחדת • פיקוד הסייבר |  |
| ציים פעילים | הצי השני • הצי השלישי • הצי הרביעי • הצי החמישי • הצי השישי • הצי השביעי • הצי העשירי |  |
| מוסדות הדרכה | האקדמיה הימית של ארצות הברית • מכללת המלחמה של הצי • בית הספר של הצי ללימודים מתקדמים • בית ספר לטיסה קרבית |  |
בארי סטיוארט שטרנליכט

| --- | --- |

 לידה:  27 בנובמבר 1960 (בן 63) ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 מקום מגורים:  פלורידה, ארצות הברית
 ידוע בשל:  מייסד קבוצת סטארווד קפיטל, סטארווד, וו מלונות
 השכלה:  אוניברסיטת בראון (BS, 1982)  בית הספר לעסקים בהרווארד(MBA, 1986)
 עיסוק:  איש עסקים
 מעסיק:  JMB Realty, Starwood Capital Group 
 בת זוג:  מימי רייכרט שטרנליכט (1980- 2016)
 
בארי סטיוארט שטרנליכט (באנגלית: Barry Stuart Sternlicht; נולד ב-27 בנובמבר 1960) הוא מיליארדר ונדבן יהודי אמריקאי. מייסד משותף עם בוב פיית' (נשיא ומנכ"ל קבוצת סטארווד קפיטל גרופ) של קרן השקעות שיש בה נכסים מנוהלים בשווי של יותר מ-60 מיליארד דולר נכון ל-2019. מכהן גם כנשיא ארגון נכסי סטארווד פרופרטי טראסט, המייסד המשותף של סטארווד והיה מנכ"ל החברה משנת 1995 עד 2005.
שטרנליכט יושב בדירקטוריון של חברות אסתי לאודר, קריסטל בקרט, קרן רובין הוד, תיאטרון קהילתי "דרימלנד", והתוכנית הלאומית למנהיגות של הקרן לחקר סוכרת נעורים.
בעבר כיהן בדירקטוריון איגוד הנדל"ן הפנסיוני," השולחן העגול לנדל"ן", ובוועדת אומנויות לעסקים. הוא נאמן עבר של אוניברסיטת בראון, בה גם למד.
ראשית חיים וחינוך

שטרנליכט נולד בעיר ניו יורק בשנת 1960 וגדל בסטמפורד, קונטיקט. אביו, מוריס שטרנליכט, היה מנהל מפעל וניצול השואה מפולין. אמו, הרייט, הייתה מניו יורק ועבדה כמורה לביולוגיה וסוכנת מניות. בשנת 1982 סיים את לימודיו באוניברסיטת בראון בהצטיינות. לאחר מכן עבד כסוחר ארביטראז' בוול סטריט. בשנת 1986 קיבל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר למינהל עסקים בהרווארד.
קריירה

לאחר סיום הלימודים החל לעבוד אצל JMB Realty, חברת השקעות נדל"ן בשיקגו. בשנת 1989, עם תחילת משבר החיסכון והלוואות ותקופת המיתון של שנות התשעים, הוא פוטר.
בשנת 1991, יצר שטרנליכט יחד עם בוב פיית' את סטארווד קפיטל גרופ, חברה שרכשה בנייני דירות שנמכרו על ידי תאגיד רזולושן טראסט, שנוצר על ידי הממשלה הפדרלית כדי להחזיק ולנזל נכסי נדל"ן בבעלות בנקים כושלים לאחר משבר החיסכון וההלוואות. שטרנליכט גייס 20 מיליון דולר מהמשפחות של ויליאם ברנרד זיף ג'וניור וקרטר בורדן מניו יורק למימון רכישות אלה.
בשנת 1993 העביר שטרנליכט את נכסי הדירות שהיו בבעלות החברה לחברת Equity Residential של סם זל, בתמורה ל-20% מהחברה.
בשנת 1994, בגיל 36, בשיתוף עם גולדמן זקס, רכשה חברת שטרנליכט את Westin Hotels & Resorts בעסקה של 561 מיליון דולר. המיטה עוצבה על פי המיטה בבית שטרנליכט.
בינואר 1995 רכש שטרנליכט את Hotel Investors Trust, קרן נאמנות בתחום הנדל"ן, שהייתה על סף פשיטת רגל. ונכנס לתפקיד מנכ"ל.
בשנת 1997 רכשה החברה של שטרנליכט את שרתון מלונות ונופש בעסקה של 13.3 מיליארד דולר.
סגנונו של שטרנליכט תואר כ"אינטנסיבי ומייאש".
קריירה > פרסים

בשנת 2004 שטרנליכט זכה בתואר "המנכ"ל הטוב ביותר באכסניה של אמריקה" על ידי מגזין המשקיעים המוסדיים.
בשנת 2005 הוחדר שטרנליכט להיכל התהילה של מגזין עיצוב הפנים.
בשנת 2010, מנהלת הנכסים המסחריים הגדירה את שטרנליכט "מנהלת השנה" ו"משקיע השנה".
חיים אישים

בארי שטרנליכט היה נשוי למימי רייכרט, אותה הכיר באוניברסיטת בראון, אבל הם נפרדו בשנת 2016. יש להם 3 ילדים משותפים.
בשנת 2016 שטרנליכט עבר לפלורידה.
חיים אישים > פילנתרופיה

בשנת 2007, שטרנליכט מימן מענק של מיליון דולר למכון לתאי גזע הרווארד לתמיכה במחקר לטיפול תרופתי לסוכרת.
בנוסף תרם שטרנליכט (להערכתו) יותר מ-20 מיליון דולר לאוניברסיטת בראון עד לתחילת 2024, אך לאור ההחלטה של אוניברסיטת בראון להיענות לדרישות המפגינים הפרו פלסטינים ולבחון את המשך ההשקעות שלה בחברות הקשורות בישראל, הכריז כי לא יתרום עוד לאוניברסיטת בראון.
חיים אישים > תרומות פוליטיות

שטרנליכט הוא רפובליקני. הוא חבר ושותף גולף של דונלד טראמפ אך התאכזב ממנו כנשיא ארצות הברית. בשנת 2008, שטרנליכט תרם תחילה לקמפיין הראשי לנשיאות הילרי קלינטון ואחר כך לקמפיין הנשיאותי של ברק אובמה. בשנת 2012 שטרנליכט תרם 70,800 דולר לקמפיין הנשיאותי של מיט רומני. בשנת 2016 שטרנליכט תרם 125,000 דולר ל-Right to Rise, ועדת הפעולה הפוליטית שנוסדה לתמוך בקמפיין הנשיאותי של ג'ב בוש. שטרנליכט תרם 1,000 דולר גם כדי להתנגד להצעה 8 בקליפורניה משנת 2008, שהייתה אוסרת נישואים חד מיניים בקליפורניה.
הערות שוליים

1 2  Business, Starwood Capital (באנגלית)
1 2 3 4 5 6  Senior Executives, Starwood Capital (באנגלית)
↑  Robin Hood, Governance, Robin Hood, ‏2016-10-09 (באנגלית)
↑  Board of Directors, Nantucket's Nonprofit Film & Cultural Center (באנגלית)
↑  Past Directors - Pension Real Estate Association (PREA), www.prea.org
↑  Board of Directors, Default (באנגלית)
↑  Business Committee for the Arts, Americans for the Arts, ‏2019-05-15 (באנגלית)
↑  Leadership < Brown University, bulletin.brown.edu
↑  McDowell, Edwin (1997-09-07). "Hiltons They Aren't: 2 Guys In a Hurry". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-12-22.
1 2  Renaissance Man: As Starwood Capital Turns 20, Founder Barry Sternlicht Explores New Paths, www.cpexecutive.com
1 2  HOW BARRY STERNLICHT BECAME THE KING OF HOTELS - December 8, 1997, archive.fortune.com
1 2  Leonard, Devin (2010-05-29). "Barry Sternlicht, the Real Estate Bargain Hunter". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-12-22.
1 2  McDowell, Edwin (1994-11-26). "Westin Hotel Co. to Be Sold To Starwood and Goldman". The New York Times (באנגלית אמריקאית). ISSN 0362-4331. נבדק ב-2019-12-22.
↑  Jeffrey Goldfarb, Keep one eye on Sam Zell’s “For Sale” sign, Reuters Blogs, ‏2015-10-26
↑  Mike Beirne|October 10, 2005, Barry Sternlicht, Starwood Hotels and Resorts, www.adweek.com (באנגלית)
↑  Alfred Borcover, Special to the Tribune, Hotel bed wars: The undercover fight, chicagotribune.com (באנגלית)
↑  ITT to Be Acquired by Starwood Lodging, Los Angeles Times, ‏1997-10-21 (באנגלית)
↑  Divorce Corporate Style Dealmaker Barry Sternlicht and Disney prodigy Richard Nanula used to be best friends. Then they started working together. Now at Starwood, the behemoth that used to be ITT, their relationship is imploding. - May 10, 1999, archive.fortune.com
↑  The best CEOs in America 2004, Institutional Investor (באנגלית)
↑  Laura Fisher Kaiser, Barry Sternlicht: 2005 Hall of Fame Inductee, Interior Design, ‏2014-05-31 (באנגלית)
↑  Sternlicht Named CPE Executive of the Year, www.cpexecutive.com
↑  Richard Johnson, This billionaire just became New York’s most eligible bachelor, Page Six, ‏2016-01-05 (באנגלית)
↑  Bloomberg - Are you a robot?, www.bloomberg.com
↑  Sternlicht gift to support diabetes research, hsci.harvard.edu (באנגלית)
↑  אחרי שנכנעה למפגינים: המיליארדר בארי שטרנליכט עוצר התרומות לאוניברסיטת בראון, באתר כלכליסט, 5 במאי 2024
↑  Michelle Celarier, Billionaire Republicans Privately Diss Trump, Intelligencer, ‏2017-10-27 (באנגלית)
1 2 3  Barry Sternlicht - $149,810 in Political Contributions for 2016, www.campaignmoney.com
↑  Barry Sternlicht, Starwood Capital Group - Proposition 8 Campaign Contributions - Los Angeles Times, projects.latimes.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 36153593880251672768   WorldCat (עם VIAF): 36153593880251672768
אנה יגיילונקה

אנה יגיילונקה כשליט של פולין
אנה יגיילונקה כאלמנה
אנה יגיילונקה (בפולנית: Anna Jagiellonka, בליטאית: Ona Jogailaitė,‏ 18 באוקטובר 1523 קרקוב - 9 בספטמבר 1596 ורשה) הייתה נסיכה פולנית-ליטאית מבית יגיילו. בשנת 1575 מונתה לתפקידים מלך פולין ודוכס גדול של ליטא בין השנים 1586-1575, כאשתו ושותפתו למלכות של סטפאן באטורי. היא הייתה בתו של המלך זיגמונט הראשון "הזקן" והייתה הנצר האחרון של השושלת היגלונית.
התארים

בדומה ליאדוויגה לבית אנז'ו, אנה נשאה את התואר של "מלך" פולין - "Król" (או בלטינית: Anna Dei Gratia Rex Poloniae), ומשמעות הדבר הייתה שהיא שליטת הממלכה בזכות עצמה. כל נושאי כתר פולין נשאו את התואר הזה ללא הבדל מין. רק הנשים שהוכתרו באמצעות נישואיהן לגברים מלכי פולין נקראו "מלכה" (בפולנית - „Królowa“ או בלטינית Regina Poloniae.
רקע משפחתי וילדותה

אנה יגיילונקה נולדה בקרקוב כבתם של המלך זיגמונט הראשון של פולין ושל אשתו האיטלקיה, בונה ספורצה, ממילאנו. היא הייתה הרביעית מתוך חמשת ילדיהם. אחיה היו: איזבלה יגיילו (1559-1519), מלכת הונגריה, אשתו של המלך יאנוש סאפויאי, ז'ופיה (1575-1526), הנשואה להיינריך השני, דוכס של בראונשווייג-וולפנביטל, קטלין, מלכת שוודיה, אשתו של המלך יוהאן השלישי ואזה. אחיה הגדול, ז'יגמונד אוגוסט, עלה בשנת 1548 על כס המלכות של פולין.
בגיל 49 הייתה אנה יגיילונקה עדיין רווקה כשאחיה, המלך זיגמונט השני אוגוסט נפטר ללא ילדים.
הנסיבות הפכו את הנציגה האחרונה של השושלת היגלונית לדמות חשובה בחיים הפוליטיים של הממלכה.
המלך הנבחר החדש היה חייב לשאת אותה לאשה. בשנת 1573 זכה בכתר מלכות פולין הנסיך הצרפתי אנרי לבית ולואה. אך אחרי הכתרתו לא מיהר לערוך טקס נישואים עם אנה.
כעבור זמן קצר הוא ברח מפולין מבלי להתפטר רשמית על מנת לרשת את כס המלכות של צרפת אחרי מותו הפתאומי של אחיו, שארל התשיעי. עזיבת אנרי את פולין השאירה במדינה וקואום של שלטון. ב-15 בדצמבר 1575 אנה נחשבה ליורשתו אבל לא בתואר מלכה אלא כאינפנטה היא קראה לעצמה Anna Dei Gratia Infans Regni Poloniae" (אנה בחסד האל אינפנטה של ממלכת פולין). בו זמנית התחיל החיפוש אחרי בעל מתאים.
בעצת הקנצלר יאן זמויסקי הציג את מועמדותו סטפאן באטורי, השליט של טרנסילבניה והוא נבחר למלך פולין ודוכס גדול של ליטא לצידה של אנה יגיילונקה. בפועל השלטון בממלכה רוכז בהמשך בידיו.
יורשים וצאצאים

אנה שרדה את מות בעלה ונפטרה ללא ילדים. יורשה היחיד היה זיגמונט השלישי ואזה, הבן של אחותה הקטנה ומלכת שוודיה, קתרינה לבית יגיילו. אנה סייעה לו לעלות על כס המלכות בפולין תחת השם זיגמונט השלישי אחרי מותו של סטפאן באטורי.
המלכה האלמנה נפטרה ב-1596 בוורשה, בימי שלטון אחיינה, זיגמונט. היא נקברה בקתדרלת ואוול.
לקראיה נוספת

Maria Bogucka. Anna Jagiellonka. — Wrocław: Ossolineum, 2009 (בפולנית)
Małgorzata Duczmal. Jogailaičiai (Litvanca). Translated by Birutė Mikalonienė and Vyturys Jarutis. Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos centras. 2012 ISBN 978-5-420-01703-6.
פרס נובל לכימיה

| --- | --- |

 מיקום הטקס:  סטוקהולם 
 מדינה:  שוודיה 
 הגוף המעניק:  האקדמיה המלכותית השוודית למדעים 
 תקופת הפרס:  1901–הווה (כ־123 שנים) 
 נקרא על שם:  אלפרד נובל 
 www.nobelprize.org
 
פרס נובל לכימיה מוענק מדי שנה, החל משנת 1901, לאנשים אשר תרמו תרומה ייחודית או ביצעו מחקר יוצא דופן בתחום הכימיה. הפרס מוענק על ידי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים.
בשנים 1901–2013 היו שמונה פעמים שבהן הפרס לא חולק, 24 פעמים שבהם הוא ניתן, בו זמנית, לשני זוכים ו-26 פעמים שבהם הוא ניתן לשלושה זוכים. נכון לשנת 2024, זכו בפרס 197 בני אדם, מתוכם שמונה נשים. שישה ישראלים זכו בפרס, כולם במאה העשרים ואחת ו-36 (19% מסך כל הזוכים) היו יהודים.
חתני פרס נובל לכימיה

| 2017 |  | ריצ'רד הנדרסון | המעבדה לביולוגיה מולקולרית של מועצת המחקר הרפואי | על תרומתם בפיתוח מיקרוסקופיה אלקטרונית קריוגנית ברזולוציה גבוהה לבחינה של מערכות ביוכימיות בתמיסות |
| 2018 |  | פרנסס המילטון ארנולד | המכון הטכנולוגי של קליפורניה | על האבולוציה המכוונת של אנזימים |
| 2018 |  | ג'ורג' פ. סמית' | אוניברסיטת מיזורי | על שימוש בנגיפים תוקפי חיידקים (בקטריופאג'ים) לשם ייצור חלבונים, בהם נוגדנים של מערכת החיסון |
| 2018 |  | גרג וינטר | המעבדה לביולוגיה מולקולרית של מועצת המחקר הרפואי | על שימוש בנגיפים תוקפי חיידקים (בקטריופאג'ים) לשם ייצור חלבונים, בהם נוגדנים של מערכת החיסון |
| 2019 |  | ג'ון גודאינף | אוניברסיטת טקסס באוסטין | על פיתוח סוללת יוני ליתיום |
| 2019 |  | סטנלי ויטינגהם | אוניברסיטת ברינגהמפטון | על פיתוח סוללת יוני ליתיום |
| 2019 |  | אקירה יושינו | חברת אסהי קאסי, אוניברסיטת מייג'ו | על פיתוח סוללת יוני ליתיום |
| 2020 |  | עמנואל שרפנטייה | יחידת מקס פלאנק למדע פתוגנים | על פיתוח שיטה לעריכת גנום |
| 2020 |  | ג'ניפר דאודנה | אוניברסיטת קליפורניה בברקלי | על פיתוח שיטה לעריכת גנום |
| 2021 |  | בנימין ליסט | מכון מקס פלאנק לחקר הפחם | על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית |
| 2021 |  | דייוויד מקמילן | אוניברסיטת פרינסטון | על פיתוח קטליזה אורגנית א-סימטרית |
| 2022 |  | קרולין ברטוצי | אוניברסיטת סטנפורד | על פיתוח כימיית ה"קליק" (אנ') והכימיה הביו-אורתוגונלית (אנ') |
| 2022 |  | מורטן מלדל | אוניברסיטת קופנהגן | על פיתוח כימיית ה"קליק" (אנ') והכימיה הביו-אורתוגונלית (אנ') |
| 2022 |  | קרל בארי שארפלס | מכון סקריפס למחקר (אנ') | על פיתוח כימיית ה"קליק" (אנ') והכימיה הביו-אורתוגונלית (אנ') |
| 2023 |  | אלכסיי יקימוב | החברה לטכנולוגיית ננו-גבישים | על מחקרם בחקר נקודות קוונטיות |
| 2023 |  | לואיס ברוס | אוניברסיטת קולומביה | על מחקרם בחקר נקודות קוונטיות |
| 2023 |  | מונג'י בוונדי | המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס | על מחקרם בחקר נקודות קוונטיות |
| 2024 |  | דייוויד בייקר | אוניברסיטת וושינגטון, מכון הווארד יוז לרפואה | על מחקרם בחיזוי המבנה המרחבי של חלבונים ותכנון חלבונים בעלי מבנה מסוים |
| 2024 |  | דמיס הסביס | DeepMind | על מחקרם בחיזוי המבנה המרחבי של חלבונים ותכנון חלבונים בעלי מבנה מסוים |
| 2024 |  | ג'ון ג'מפר | DeepMind | על מחקרם בחיזוי המבנה המרחבי של חלבונים ותכנון חלבונים בעלי מבנה מסוים |
הערות שוליים

↑  אודות פרס נובל לכימיה אתר פרס נובל
↑  המוסד או המוסדות אליהם השתייך הזוכה בעת קבלת הפרס
↑  הנובל בכימיה הוענק על פיתוחים שקשורים בתכנון המבנה של חלבונים, באתר ynet, 9 באוקטובר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 7511830-0
דב בער אליעזרוב

| --- | --- |

הרב דב בער אליעזרוב (מימין) עם הרב יעקב לנדא
 לידה:  13 בדצמבר 1907 
 פטירה:  21 באוגוסט 1997 (בגיל 89) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  ? – 21 באוגוסט 1997 
 תלמידיו:  עדין אבן ישראל 
 
הרב דב בער אליעזרוב (ח' בטבת תרס"ח, 13 בדצמבר 1907 – י"ח באב תשנ"ז, 21 באוגוסט 1997) היה רב מחנה המעצר בלטרון בתקופת המנדט הבריטי, רבה של שכונת קטמון בירושלים, חבר בבית דין רבני חב"ד. וראש הכולל של ישיבת כרם ביבנה.
ביוגרפיה

נולד בחברון לאברהם ושיינא. משפחתו הייתה מצאצאי הרבנית מנוחה רחל סלונים והשתייכה לחסידות חב"ד, חלק מקהילת חב"ד בחברון. בצעירותו למד והתחנך אצל סבו, הרב שלמה יהודה לייב אליעזרוב, רב היישוב היהודי בחברון ומחבר הספר "שאילת שלמה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה ירדה משפחתו למצרים ולאחריה שבה לארץ ישראל והתיישבה בשכונת בית ישראל בירושלים.
למד בתלמוד תורה עץ חיים אצל המלמדים המפורסמים הרב אליהו יוסף שמואל בסן, הרב  חיים מן והרב אברהם חיים הקלמן. ידידו מאותם ימים היה הרב שלמה זלמן אוירבך שלמד גם הוא באותה כיתה. בהמשך למד בישיבת עץ חיים אצל הרב שמואל גדליה ניימן והרב איסר זלמן מלצר, וקיבל סמיכה לרבנות מהרב מלצר, הרב קוק והרב שמשון אהרן פולונסקי, אצלו שימש רבות בהוראה.
הוא החל למסור שיעורים ולפרסם מאמרים, בין היתר בכתב העת "כרם ציון" שעסק במצוות התלויות בארץ. לאחר מכן שימש כר"מ בישיבת תורת אמת וראש ישיבת ראדזין בירושלים.
בתקופת המנדט הבריטי מונה על פי עצתו של הרב הראשי בן-ציון מאיר חי עוזיאל לרב מחנה המעצר בלטרון והיה אחראי לצורכי הדת של העצירים היהודים. במסגרת תפקידו שהה במשך כל השבתות במחנה המעצר. את פעילותו בשנים הללו תיאר בהרחבה בפתח ספרו "שאלי ציון" העוסק בשאלות שונות שהתעוררו בתקופה זו.
במלחמת העצמאות נהרס ביתו בשכונת מאה שערים בעקבות ההפגזות והוא עבר יחד עם משפחתו לשכונת קטמון בה שהו באותה עת פליטי העיר העתיקה שקיבלו אותו כרבם. מאז ועד לפטירתו שימש כרב השכונה. במקביל שימש כראש הכולל של ישיבת כרם ביבנה. החל משנת תשי"ז (1957) שימש כמרכז הוועדה לבחינת רבנים של הרבנות הראשית.
נפטר בי"ח באב תשנ"ז (1997) ונטמן בהר המנוחות בירושלים. על מצבתו נכתב "היה רב מבקר במחנה העצורים בלטרון".
בנו, הרב יעקב אליעזרוב, מכהן כראש אב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים. חתנו הוא פרופ' מרדכי כסלו.
ספריו

שאלי ציון - שו"ת
מורה בהלכה - הלכות נדה ומקוואות
דבר ציון - פירושים וביאורים על התורה ועל המועדים
לקריאה נוספת

הרב יעקב אליעזרוב (בנו), דב"ר טוב - חוברת לזכרו, ירושלים תשנ"ח
הערות שוליים

↑  רבנות ראשית כרך ד', באתר ארכיון המדינה, עמ' 7
↑  המידע באתר בתי הדין הרבניים.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007307975505171  ISNI: 0000 0000 7096 2580  LCCN: n80007821  VIAF: 97175175   WorldCat (עם VIAF): 97175175
גאינאקס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 מייסדים:  הידאקי אנו, Toshio Okada, Yasuhiro Takeda, Takami Akai, Yoshiyuki Sadamoto, הירויוקי יאמאגה, Shinji Higuchi 
 תקופת הפעילות:  24 בדצמבר 1984 – 29 במאי 2024 (39 שנים) 
 מיקום המטה:  מוסאשינו 
 ענפי תעשייה:  סוכנות איסוף התמלוגים וזכויות היוצרים 
 מוצרים עיקריים:  אנימה, משחק וידאו 
  
 www.gainax.co.jp
 
גאינאקס (ביפנית: 社ガイナックス) הוא אולפן אנימציה יפני, שנוסד בשנת 1984.
הפקות בולטות לאורך השנים כוללות בין היתר את נאון ג'נסיס אוונגליון, Royal Space Force (אנ')‏, Gunbuster (אנ'),‏Nadia: The Secret of Blue Water (אנ')‏, Kare Kano (אנ')‏, FLCL (אנ')‏, Magical Shopping Arcade Abenobashi (אנ')‏, ו-Gurren Lagann (אנ') אשר זכו לשבחי הביקורת ולהצלחה מסחרית רבה. הזיכיון של אוונגליון לבדו גרף לאורך השנים מעל ל-150 מיליארד ין (כ-1.2 מיליארד דולרים).
עד שהחברה הייתה פיתחה את נאון ג'נסיס אוונגליון הייתה החברה מעורבת בעיקר ביצירת סדרות מקוריות, אך בעקבות ההצלחה לה זכה נאון ג'נסיס אוונגליון החל האולפן להתמקד בפיתוח יותר ויותר עיבודי אנימה לסדרות מאנגה כמו Kare Kano (אנ') ו-Mahoromatic (אנ'). הסדרות שמופקות על ידי החברה בדרך כלל מאופיינות בטוויסט שנוי במחלוקת בסיום הסדרה.
מטה החברה ממוקם כיום בעיר קוגניי (אנ') אשר נמצאת באזור המטרופולין של טוקיו.
שירות הכנסייה

שירות כנסייה בארצות הברית
בנצרות, שירות הכנסייה (באנגלית: Church service) הוא מונח המשמש לתיאור מועד רשמי של פולחן דתי קהילתי, אשר לרוב מתקיים בימי ראשון בקתדרלה או בכנסייה. שירותי הכנסייה בדרך כלל מנוהלים על ידי כומר.
אופי שירותי הכנסייה משתנה במידה רבה בין הזרמים השונים של הנצרות.
במרבית הכנסיות שירותי הכנסייה מתקיימים בימי ראשון, אם כי ייתכן שיהיו שירותי כנסייה בימים אחרים, במיוחד בכנסיות גדולות או בקתדרלות.
שירותי הכנסייה כוללים לעיתים קרובות סעודה משותפת. שירותי הכנסייה משולבים לעיתים יחד עם חתונות, הלוויות, או אירועים מיוחדים אחרים.
תפילה בכנסייה. ציור  מעשה ידי פרטישק מוז'יץ נאגל, צייר יהוד-צ'כי שנרצח באושוויץ
שירותי הכנסייה עשויים לכלול תפילות, שירה, הטפה וקריאה מהתנ"ך.
ערך זה הוא קצרמרבנושא דת. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
כדור התעמלות

כדור התעמלות
כדור התעמלות (באנגלית: Exercise ball) או כדור פיזיו הוא כדור העשוי מחומר אלסטי רך, בדרך כלל בקוטר 35–85 סנטימטר, ומלא באוויר. לחץ האוויר ניתן לוויסות באמצעות שסתום.
כדור ההתעמלות משמש לרוב בפיזיותרפיה, אימון אתלטי, הרגעת כאבים לפני לידה פעילה, ופעילות גופנית כללית לצורכי בריאות.
הכדור מכונה בשמות שונים, הנפוצים בהם: כדור שווייצרי, כדור לידה, כדור איזון, כדור כושר (או כדור חדר כושר), פיטבול, כדור פעילות גופנית, כדור פיזיו, כדור פילאטיס או כדור יוגה.