stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יעקב יוסף מאוסטראה

| --- | --- |
 לידה:  1738 ה'תצ"ח אוסטראה
 פטירה:  28 בספטמבר 1790 (בגיל 52 בערך) כ' בתשרי ה'תקנ"א סלאוויטא
 כינוי:  רב ייב"י
 השתייכות:  תנועת החסידות
 תפקידים נוספים:  מורה צדק ודיין באוסטרהא
 רבותיו:  המגיד ממזריטש
 
ערך זה עוסק ברב חסידי. אם התכוונתם לרב מראשוני תנועת החסידות, תלמיד הבעל שם טוב ומחבר הספר תולדות יעקב יוסף, ראו .
יעקב יוסף מאוסטראה (ה'תצ"ח, 1738, אוסטראה - כ' בתשרי ה'תקנ"א, 1790, סלאוויטא), שנודע בכינויו רב ייב"י (ראשי תיבות: יעקב יוסף בן יהודה), היה מורה צדק ודיין באוסטרהא. השתייך לתנועת החסידות בדור השלישי. היה תלמידו של המגיד ממזריטש ומקורב גם לתלמידים נוספים של הבעל שם טוב. ייסד את שושלת חסידות אוסטראה שנמשכה עד מלחמת העולם השנייה.
ביוגרפיה

יעקב יוסף נולד לרב יהודה לייב שהיה דרשן ומורה צדק באוסטרהא שבאוקראינה. לאחר פטירת אביו בתשרי תקכ"ו (1765) החל למלא את מקומו. 
הרב יעקב יוסף היה בעל כישרון רטורי ודרשותיו משכו המונים ובהן הוא פעל רבות למען תנועת החסידות.
בספריו הוא מגלה גישה מוסרית היוצאת נגד עיוותים חברתיים, מלשינות ולקיחת שוחד, וכן מתבטאת בהם אהבתו לכל יהודי. על פי דרך הבעש"ט הוא קורא ללמוד את התורה על מנת לקיימה ולא לעסוק בפלפולים ובחריפות.
עדות לחשיבותו הציבורית ניתן למצוא בהסכמותיו שנדפסו לספרים "עץ חיים ופרי עץ חיים", "כנפי יונה", "זהר הרקיע" ו"צמח צדיק". רבי לוי יצחק מברדיצ'ב כינה אותו: "איש אלוקים קדוש יאמר לו". ואילו חברו, רבי אשר צבי מאוסטראה - צדיק חסידי מוכר, קרא לו: "איש קדוש מבטן".
בשנת תקמ"ב (1782) הוציא יעקב יוסף ספרון קצר בשם "מורא מקדש" המתריע נגד דיבור בבתי כנסת ותלה אותו על קירות בתי כנסת שונים, אך פרסומו העיקרי בא לו מספרו "רב ייב"י" - חידושים על התורה ועל נ"ג פרקי תהילים ופירושים על הש"ס ועל האגדות שבו. ספרים נוספים שלו הם: "עין משפט" ו"מורא מקדש".
לפי הוראתו אין שבחים על מצבתו, וחרותים עליה רק שמו ותפקידיו בקהילה. לאחר מותו ערך בנו, הרב אליקים גץ את ספרו של אביו, "רב ייב"י", והוסיף לו דברי תורה של הרב יהודה - סבו.
בניו הם: רבי אליקים גץ ממלא מקומו, רבי פנחס - אדמו"ר באוסטרהא, רבי יהודה לייב ייבין, וחתנו, רבי אברהם בן רבי צבי מפאווליטש.
ספריו

"רב ייבי", אתר Hebrewbooks ובהוצאה מחודשת
"מורא מקדש", אתר Hebrewbooks
לקריאה נוספת

ש"א הורדוצקי, החסידות והחסידים, ח"ב
א"ג רבינוביץ, שבחי ר' ייבי
הרב אהרן פצ'ניק, השושילתא של בעל רב ייב"י
"תולדות רב ייבי וצאצאיו הקדושים" (88 עמודים), בסוף: רב ייבי, חלק א, נתניה תשע"ב
הערות שוליים

↑  הבן נפטר לפני שהספר הודפס והוא יצא לאור על ידי אדם אחר.
קדושת הזמן

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אנדרטה 
 כתובת:  מפגש שדרות הרצל עם מבוא הקריה
 מיקום:  פארק הסיטי הדרומי, רובע הקריה ("הסיטי"),  אשדוד
 מדינה:  ישראל ישראל
 הקמה ובנייה
 אדריכל:  יעקב פינטו
 קואורדינטות:  31°47′16″N 34°38′23″E﻿ / ﻿31.787733034202°N 34.639714783232°E﻿ / 31.787733034202; 34.639714783232
  (למפת אשדוד מוגדלת) קדושת הזמן(למפת אשדוד רגילה) קדושת הזמן(למפת השפלה רגילה) קדושת הזמן(למפת השפלה מוגדלת) קדושת הזמן
 
קדושת הזמן היא אנדרטת זיכרון לנפגעי פעולות האיבה באשדוד שנוצרה על ידי יעקב פינטו, הממוקמת ברובע הקריה ("הסיטי") באשדוד. האנדרטה הוקמה ב-2014 על ידי עיריית אשדוד לבקשת משפחות שכולות שביקשו להנציח את יקיריהן.
בקצהו הצפוני של פארק הסיטי, ממוקמת האנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל בעיצובו של משה סעידי.
האנדרטה

האנדרטה מורכבת מ-3 אלמנטים מרכזיים:
העמוד – עמוד שבחלקו העליון חור. סמל למשפחות השכולות, שנותר בהן חלל ריק לאחר אובדן יקיריהן. החור פונה דרומה, כך שבשעות הצהריים קרני אור השמש יחדרו דרכו ויאירו את הרחבה. האור מייצג גם את המשך החיים לאחר האובדן.
החומה – חומה ספירלית מרובעת המקיפה את מבנה האנדרטה. היא סמל לזמן, שהוא מחד מחזורי, אך גם קווי, ומאפשר התפתחות אישית.
חלוקי הנחל – חלוקי נחל הנתחמים על ידי החומה, ונושאים את שמותיהם של חללי העיר. אלמנט זה נשאל מהמנהג להנחת אבן על קבר במסורת היהודית.
ראו גם

אנדרטה לזכר בני אשדוד שנפלו במערכות ישראל
מקום בלב
אנדרטת הנר
אנדרטה לנופלים על שחרור אשדוד במלחמת העצמאות
יד לחללי חיל הים
ביאורים

↑  מעבר לשדרות מנחם בגין, בצומת שדרות הרצל פינת החלוצים
הערות שוליים

1 2  'קדושת הזמן' – אנדרטה לזכר חללי פעולות איבה
| אשדוד  |
| --- | --- | --- |
| ערכים ראשיים | אשדוד • רובעי העיר • תכנון העיר • אדריכלות • כיכרות |  |
| גנים ופארקים | פארק אשדוד-ים • פארק בן-גוריון • פארק אקולוגי מצודת-ים אשדוד • גן אלישבע • פארק לכיש • גבעת יונה • עד הלום |  |
| רחובות | רחוב רוגוזין • רחוב שבי ציון • מדרחוב הנביאים • שדרות בני ברית • שדרות הרצל • שדרות מנחם בגין • שדרות משה דיין |  |
| תחבורה | תחבורה ציבורית • מסוף ריביירה • מסוף בני ברית • מסוף ביג |  |
| מוסדות | מרכז כיוונים • המשכן לאמנויות הבמה • הארכיון לתולדות אשדוד • אוניברסיטת אשדוד (עתידי) • בית אריה קלנג • מוזיאון אשדוד לאמנות • אצטדיון אשדוד (עתידי) |  |
| תעשייה | נמל אשדוד • תחנת הכוח אשכול • נמל הדרום • אלתא מערכות |  |
| היסטוריה | אשדוד ים (העיר העתיקה) • תל אשדוד • תל מור • רצועת החוף |  |
| נושאים מרכזיים נוספים | העירייה ומועצת העירייה • סמל העיר • יקיר העיר אשדוד • חברת אשדוד • החברה לפיתוח אשדוד |  |
| קטגוריה ראשית | כל הערכים על העיר |  |
ג'ורג'יה סטאנוויי

ג'ורג'יה סטאנוויי (באנגלית: Georgia Marie Stanway; נולדה ב-3 בינואר 1999) היא כדורגלנית אנגלייה, המשחקת בעמדת הקשרית בבאיירן מינכן שבבונדסליגה לנשים ובנבחרת אנגליה. סטאנוויי ייצגה את אנגליה בכל גילאי הנבחרת, ונחשבת כאחת מהקשריות ההתקפיות הטובות בעולם.
ב-2016, סטאנוויי הייתה מועמדת לפרס הספורטאי הצעיר של השנה של ה-BBC, והייתה מועמדת לפרס השחקנית הצעירה הטובה ביותר של ההתאחדות האנגלית לנשים ב-2017. ב-יוני 2018 נבחרה לקבוצת העונה בליגת האלופות לנשים. ב-2019 זכתה בפרס השחקנית הצעירה הטובה ביותר של ההתאחדות האנגלית לנשים. ב-31 ביולי 2022 זכתה באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022 יחד עם נבחרת אנגליה.
ראשית חייה

סטאנוויי נולדה ב-3 בינואר 1999 בבארו-אין-פורנס שבמחוז קאמבריה שבאנגליה, כאחת מארבעה אחים ואחיות, כולל וויל סטאנוויי. היא החלה לשחק כדורגל בגיל צעיר, כיון שזה היה מה שאחיה עשו, וכשהיא בת שלוש החלה לשחק עימם בקבוצת ה-U7, ואמרה שבאותו הגיל היא "לא ידעה מה היא עושה, אני רק בעטתי בכדור, אך אהבתי את זה". היא המשיכה לשחק בקבוצות הבנים עד גיל 13; ב-2022, כחלק מקמפיין "היכן שמייצרים גדולה", שלט כבוד לסטאנווי הוצב בפורנס רוברס. בנוסף לכדורגל, סטאנוויי שיחקה גם קריקט יחד עם אחיה, וייצגה את קאמבריה במשחקי המחוז בגילאים 13 ו-17.
היא גם ייצגה את מחוז קאמבריה בכדורגל, כששיחקה בנבחרת בתי הספר של קאמבריה בתחרויות איחוד הכדורגל של בתי-הספר באנגליה בשנים 2013 ו-2014. למרות שהקבוצה המחוזית הפסידה בכל משחקיה, סטאנוויי נבחרה לסגל נבחרת בתי הספר עד גיל 15 שזכתה בגביע בוב דוצ'רטי ב-2014. היא הייתה השחקנית היחידה שכבשה בכל משחקי הנבחרת. סטאנוויי עזבה את קאמבריה ועברה למנצ'סטר בגיל 16 בחיפוש אחרי קריירה מקצועית ככדורגלנית, והצטרפה למנצ'סטר סיטי. לאחר שלמדה בבית-הספר דאודיילס בקאמבריה, עברה סטאנוויי למכללת סט. בדה במנצ'סטר, כמו חברתה לקבוצה קיירה וולש.
קריירת מועדונים > בלקברן רוברס > נוער

סטאנוויי החלה את הקריירה במחלקות הנוער של קבוצת הנשים של בלקברן רוברס מהצ'מפיונשיפ.
בעונת 2013-14 היא שיחקה במדי קבוצת ה-U15, ערכה חמש-עשרה הופעות וכבשה עשרה מתוך עשרים-ושניים השערים של הקבוצה. בתום העונה במאי 2014 היא קיבלה את פרס המאמנים לכדורגלניות עד גיל 15. במהלך עונת 2014-15 שיחקה היא במדי קבוצת ה-U17, ובארבע-עשרה הופעות כבשה שלושים ואחד שערים: ביניהם היו שלושה משחקים עם שלושער, ומשחקים עם רביעייה, חמישייה ושישיית שערים. היא כבשה שער בסיבוב השלישי בגביע האנגלי לנערות בו הפסידה הקבוצה 3-2.
קריירת מועדונים > בלקברן רוברס > בוגרים, 2015

היא עשתה את דרכה לקבוצת הבוגרים כנערה, ויכלה לשחק מסוף ינואר 2015. היא עלתה כמחליפה בסיבוב השלישי בגביע האנגלי בפברואר, וכבשה לקראת סוף המשחק שנגמר בהפסד 4-5 לפורטסמות'. באותו סופ"ש, היא שיחקה עבור קבוצת ה-U17 של בלקבורן בסיבוב השני בגביע האנגלי לנערות, וכבשה צמד בניצחון הקבוצה.
היא גם הופיעה במסגרת הפרמייר ליג לנשים ב-2015, וערכה את הופעת הבכורה שלה בליגה בחודש מרץ במשחק בו כמעט וכבשה. היא כבשה את שעריה הראשונים לעונה בליגה עם צמד בניצחון 6-0 באפריל; שני שעריה הבאים באו כשערים הבודדים של קבוצתה בהפסדים לפני שהיא הצליחה לכבוש צמד נוסף ולספק בישול בתיקו במשחק האחרון של העונה. במדי הקבוצה הבוגרת היא כבשה שבעה שערים בשישה משחקים.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי

ב-18 ביולי 2015, סטאנוויי עברה למנצ'סטר סיטי מהסופר ליג לנשים. ב-29 ביולי עלתה לשחק לראשונה כמחליפה בניצחון 5-0 על דורהאם בגביע הליגה. ב-27 באוגוסט הבקיעה את שערה הראשון בניצחון 2-0 על קבוצת הנשים של אברטון. בתום עונת 2015-16 זכתה בפרס הכוכבת העולה של העונה של מנצ'סטר סיטי. ב-2016, היא זכתה בפרס שער העונה. בינואר 2017, היא חתמה על חוזה חדש במועדון.
הופעותיה בעונת 2017–2018 זיכו אותה במקום בנבחרת העונה של ליגת האלופות. בעונה הבאה זכתה בפרס השחקנית הצעירה המצטיינת של העונה של איחוד השחקניות, והייתה מועמדת לפרס הכוכבת העולה של Northwest Football.
ב-17 בנובמבר 2019 הבקיעה שני שערים לפני שהורחקה אחרי שני כרטיסים צהובים בניצחון 5-0 על קבוצת הנשים של ווסט האם יונייטד. את עונת 2020–2021 היא פתחה בהבקעת שני שערים בניצחון 2-0 על קבוצת הנשים של אסטון וילה.
בדרבי הראשון של מנצ'סטר בעונת 2021–2022, סטאנוויי הורחקה בכרטיס אדום ישיר אחרי עבירה גסה על ליאה גלטון בדקה ה-35, כשהתוצאה 0-0. למרות זאת הצליחה הקבוצה לחלץ תיקו 2-2. סטאנוויי זכתה בפרס שער החודש בליגה בדצמבר 2021. ב-29 בינואר 2022 סטאנוויי הפכה לכובשת המצטיינת של מנצ'סטר סיטי בכל הזמנים אחרי שכבשה שלושער בניצחון 8-0 על קבוצת הנשים של נוטינגהאם פורסט במסגרת הגביע האנגלי. פציעות בקבוצה במחצית הראשונה של העונה הובילו לכך שסטאנוויי עברה בין מספר עמדות - כחלוצה בתחילה, כמגנה הימנית, כקשרית הגנתית וכשוערת המחליפה. בעוד שמאמן הקבוצה גארת' טיילור שיבח את יכולותיה המגוונות ואמירתה של סטאנוויי שהיא תעשה כל מה שהקבוצה תצטרך, היא הייתה מתוסכלת מהמצב. לאחר שחברותיה לקבוצה חזרו לשחק בתחילת השנה החדשה, היא יכלה לשוב לשחק בעמדת הקשרית המרכזית והרגישה שבה היא מראה את יכולותיה בצורה הטובה ביותר, כפי שאמרה במרץ 2022 שבעתיד היא אינה רוצה לשמש כשחקנית ורסטילית.
קריירת מועדונים > באיירן מינכן

ב-17 במאי 2022, חתמה סטאנוויי על חוזה ל-3 שנים בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים. החוזה חודש ב-27 בספטמבר 2023 והוארך עד 2026.
היא ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי באיירן ב-16 באוגוסט 2022 בניצחון 2-1 על ברצלונה במשחק ידידות. היא קיבלה את הכרטיס הצהוב הראשון שלה בבונדסליגה במשחקה הראשון עבור באיירן; בסוף אוקטובר 2022, הדויטשה ולה ציין שזמנה של סטאנוויי במועדון "אובחן יותר בכרטיסים צהובים מאשר בשערים". ב-27 באוקטובר, כבשה סטאנוויי צמד שהיווה את שעריה הראשונים במועדון בניצחון החוץ 3-2 נגד בנפיקה ליסבון בליגת האלופות.
סטאנוויי זכתה באליפות הבונדסליגה בשתי עונותיה הראשונות בבאיירן וביססה את מעמדה כשחקנית מפתח בהרכב הקבוצה. התצוגות העקביות שלה הביאו לזכייתה בפרס שחקנית העונה של האוהדים לעונת 2022-23 וזיכו אותה במועמדות לפרס כדור הזהב 2023, בו הוצבה במקום ה-23 בדירוג הסופי.
היא כבשה שישה שערים בכל אחת משתי עונותיה הראשונות, ובמאי 2024, היא הפכה לשחקנית הראשונה שכובשת בארבעה משחקים רצופים בעונת 2023-24 בבונדסליגה.
קריירה בינלאומית > נבחרות צעירות

סטאנוויי נקראה לראשונה לסגל נבחרת אנגליה U-15 ביוני 2012, וזומנה בקביעות לסגל ב-2013 ו-2014. במרץ 2014 היא זומנה לסגל כחלוצה במשחקי החודש הקרוב ובמאי כבשה היא צמד בניצחון 3-0 על נבחרת הנוער של הולנד. אז הצטרפה היא לסגל הנבחרת הנערות של אנגליה לגביע הנורדי ביולי 2014. באוקטובר ונובמבר 2014 היא שיחקה במדי הנבחרת ה-U17 במוקדמות יורו הצעירות 2015, וכבשה שבעה שערים (כולל שלושער נגד רוסיה) כמלכת השערים של אנגליה והעפילה עם נבחרתה לטורניר. היא לא זומנה לסגל ליורו והנבחרת הודחה בשלב הבתים, כשהיא משחקת בגביע הנורדי.
ב-2016, סטאנוויי הובילה כקפטנית את נבחרת ה-U17 למדליית ארד ביורו הצעירות 2016 והעפילה לגביע העולם. ב-2018, סטאנוויי שיחקה תפקיד מרכזי עבור אנגליה בגביע העולם לנבחרות צעירות בצרפת. סטאנוויי כבשה שישה שערים (בשוויון עם זוכת נעל הזהב פטריסיה גיחארו שזכתה בפרס על-ידי בישולים) והביאה את נבחרתה לסיים במקום השלישי.
קריירה בינלאומית > נבחרות בוגרות

סטאנוויי הבקיעה את שערה הראשון בהופעת הבכורה שלה במדי אנגליה בניצחון 3:0 על אוסטריה במשחק ידידות שהתקיים ב-8 בנובמבר 2018. את שערה השני במדי הנבחרת כבשה בהפסד 2-1 לנורווגיה בספטמבר 2019. ב-27 במאי 2021 סטאנוויי נכללה בסגל נבחרת בריטניה לאולימפיאדת טוקיו שנדחתה בשנה עקב מגפת הקורונה.
כשסרינה ויכמן קיבלה את משרת אימון הנבחרת, סטאנוויי התקשתה לקבל דקות משחק, מה שנגרם כתוצאה מפרק זמן ממושך בו שיחקה שלא בעמדתה המועדפת במדי סיטי ואי יכולתה לספק לויכמן את הסימוכין; היא זכתה להופעה טובה יותר בעת משחקה בעמדתה הקבועה בגביע ארנולד קלארק בפברואר 2022 בו פתחה בהרכב.
ב-יוני 2022 נכללה סטאנוויי בסגל נבחרת אנגליה שזכתה ביורו 2022, תוך שהיא כובשת את שער הניצחון בניצחון 2:1 של נבחרתה על ספרד ברבע-הגמר. סטאנוויי שיחקה 89 דקות במשחק הגמר בניצחון 2:1 בהארכה על גרמניה.
סטאנוויי הייתה השחקנית ה-209 שייצגה את נבחרת הנשים של אנגליה, וקיבלה את מספר זה כמספר המורשת שלה על-ידי ההתאחדות האנגלית לכבוד חגיגות 50 שנה לנבחרת הנשים האנגלית.
ב-31 במאי 2023, סטאנוויי זומנה לסגל הנבחרת למונדיאל 2023 ביולי 2023. היא כבשה בפנדל את השער היחיד במשחק הפתיחה של הטורניר נגד האיטי וסייעה לנבחרת האנגלית להעפיל לגמר בו הפסידה לספרד.
חיים אישיים

סטאנוויי בזוגיות עם שחקן הרוגבי האנגלי אולי אשאל-בוט המשחק בטולוז אולימפיק (אנ') מהסופר ליג האנגלית-צרפתית (אנ'). במשחקה הראשון של אולימפיק לאחר ניצחונה של אנגליה ביורו 2022, סטאנוויי שימשה כפרשנית עבור סקיי ספורטס.
היא גדלה כשאלן שירר הוא המודל לחיקוי שלה והיא אוהדת את ניוקאסל יונייטד.
סטאנוויי פיתחה עניין גדול בקעקועים בעודה גרה במינכן והיא קעקעה אדם לראשונה בסדרה Out of Office של ה-BBC ב-2024.
סטטיסטיקות קריירה > מועדונים

נכון ל-20 במאי 2024
| מועדון | עונה | ליגה | ליגה> הופעות | ליגה> שערים | גביע> הופעות | גביע> שערים | גביע הליגה> הופעות | גביע הליגה> שערים | אירופה> הופעות | אירופה> שערים | אחר> הופעות | אחר> שערים | סך הכל> הופעות | סך הכל> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| בלקברן רוברס | 2014-15 | ליגה לאומית דרום | 5 | 6 | 1 | 1 | __ | __ | __ | __ | __ | __ | 6 | 7 |
| מנצ'סטר סיטי | 2015 | הסופר ליג 1 | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 1 | 0 | 0 | __ | __ | 5 | 2 |
| מנצ'סטר סיטי | 2016 | הסופר ליג 1 | 10 | 4 | 3 | 1 | 2 | 1 | 1 | 0 | __ | __ | 16 | 6 |
| מנצ'סטר סיטי | 2017 | הסופר ליג 1 | 7 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | __ | __ | 9 | 1 |
| מנצ'סטר סיטי | 2017-18 | הסופר ליג 1 | 14 | 5 | 1 | 0 | 4 | 3 | 7 | 2 | __ | __ | 26 | 10 |
| מנצ'סטר סיטי | 2018-19 | הסופר ליג | 19 | 11 | 3 | 2 | 6 | 2 | 2 | 0 | __ | __ | 30 | 15 |
| מנצ'סטר סיטי | 2019-20 | הסופר ליג | 13 | 4 | 1 | 0 | 4 | 0 | 2 | 1 | __ | __ | 20 | 5 |
| מנצ'סטר סיטי | 2020-21 | הסופר ליג | 21 | 5 | 1 | 0 | 4 | 0 | 6 | 3 | 1 | 0 | 33 | 8 |
| מנצ'סטר סיטי | 2021-22 | הסופר ליג | 22 | 8 | 5 | 3 | 5 | 1 | 1 | 0 | __ | __ | 33 | 13 |
| מנצ'סטר סיטי | סך הכל | סך הכל | 109 | 39 | 14 | 6 | 27 | 9 | 21 | 6 | 1 | 0 | 172 | 60 |
| באיירן מינכן | 2022-23 | בונדסליגה | 21 | 6 | 4 | 1 | __ | __ | 10 | 3 | __ | __ | 35 | 10 |
| באיירן מינכן | 2023-24 | בונדסליגה | 21 | 6 | 5 | 1 | __ | __ | 6 | 0 | __ | __ | 32 | 7 |
| באיירן מינכן | סך הכל | סך הכל | 42 | 12 | 9 | 2 | __ | __ | 16 | 3 | __ | __ | 67 | 17 |
| סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | סך הכל בקריירה | 156 | 58 | 24 | 9 | 27 | 9 | 37 | 9 | 1 | 0 | 245 | 84 |
↑  שלושערים: רביעייה: חמישייה: שישיה:
↑  כולל את הגביע האנגלי והגביע הגרמני
↑  כולל את גביע הליגה האנגלית
↑  כולל את ליגת האלופות לנשים
↑  כולל את מגן הקהילה לנשים
סטטיסטיקות קריירה > נבחרות

נכון ל-12 ביולי 2024
| שנה | אנגליה> הופעות | אנגליה> שערים | בריטניה> הופעות | בריטניה> שערים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | 2 | 1 | __ | __ |
| 2019 | 14 | 1 | __ | __ |
| 2020 | 3 | 0 | __ | __ |
| 2021 | 7 | 2 | 4 | 0 |
| 2022 | 15 | 10 | __ | __ |
| 2023 | 18 | 3 | __ | __ |
| 2024 | 7 | 2 | __ | __ |
| סך הכל | 66 | 19 | 4 | 0 |
נכון למשחק ב-12 ביולי 2024. התוצאות בנבחרת אנגליה מופיעות קודם, עמודת התוצאות מייצגת את התוצאה אחרי כל שער של סטאנוויי.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
שערים בינלאומיים לפי תאריך, מיקום, יריבה, תוצאה נתונה, תוצאה סופית ומסגרת תחרותית
| מספר | תאריך | אצטדיון | יריבה | תוצאה נתונה | תוצאה | תחרות | הערות שוליים |
| 1 | 8 בנובמבר 2018 | אצטדיון BSFZ, מריה אנצדרסדורף, אוסטריה | אוסטריה אוסטריה | 2-0 | 3-0 | ידידות |  |
| 2 | 3 בספטמבר 2019 | אצטדיון בראן, ברגן, נורווגיה | נורווגיה נורווגיה | 1-0 | 1-2 | ידידות |  |
| 3 | 26 באוקטובר 2021 | אצטדיון דאוגאבה, ריגה, לטביה | לטביה לטביה | 9-0 | 10-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 4 | 30 בנובמבר 2021 | אצטדיון אקו-פאוור, דונקסטר, אנגליה | לטביה לטביה | 10-0 | 20-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 5 | 8 באפריל 2022 | טסה פרוסקי ארנה, סקופיה, מקדוניה הצפונית | מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית | 5-0 | 10-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 6 | 8 באפריל 2022 | טסה פרוסקי ארנה, סקופיה, מקדוניה הצפונית | מקדוניה הצפונית מקדוניה הצפונית | 8-0 | 10-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 7 | 12 באפריל 2022 | וינדזור פארק, בלפסט, צפון אירלנד | צפון אירלנד צפון אירלנד | 4-0 | 5-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 8 | 12 באפריל 2022 | וינדזור פארק, בלפסט, צפון אירלנד | צפון אירלנד צפון אירלנד | 5-0 | 5-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 9 | 20 ביוני 2022 | אצטדיון לציגרונד, ציריך, שווייץ | שווייץ שווייץ | 2-0 | 4-0 | ידידות |  |
| 10 | 11 ביולי 2022 | אצטדיון פאלמר, ברייטון אנד הוב, אנגליה | נורווגיה נורווגיה | 1-0 | 8-0 | יורו 2022 |  |
| 11 | 20 ביולי 2022 | אצטדיון פאלמר, ברייטון אנד הוב, אנגליה | ספרד ספרד | 2-1 | 2-1 (הארכה) | יורו 2022 |  |
| 12 | 6 בספטמבר 2022 | אצטדיון Bet365, סטוק-און-טרנט, אנגליה | לוקסמבורג לוקסמבורג | 1-0 | 10-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 13 | 6 בספטמבר 2022 | אצטדיון Bet365, סטוק-און-טרנט, אנגליה | לוקסמבורג לוקסמבורג | 3-0 | 10-0 | מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 2023 |  |
| 14 | 7 באוקטובר 2022 | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה | ארצות הברית ארצות הברית | 2-1 | 2-1 | ידידות |  |
| 15 | 16 בפברואר 2023 | אצטדיון MK, מילטון קינס, אנגליה | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 1-0 | 4-0 | גביע ארנולד קלארק 2023 |  |
| 16 | 22 ביולי 2023 | לנג פארק, בריזבן, אוסטרליה | האיטי האיטי | 1-0 | 1-0 | מונדיאל 2023 |  |
| 17 | 1 בספטמבר 2023 | אצטדיון ומבלי, לונדון, אנגליה | הולנד הולנד | 1-2 | 3-2 | ליגת האומות של אופ"א לנשים 2023-24 |  |
| 18 | 4 ביוני 2024 | סטאד ז'ופרואה-גישאר, סנט אטיין, צרפת | צרפת צרפת | 1-0 | 2-1 | מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים 2025 |  |
| 19 | 12 ביולי 2024 | קארו רוד, נוריץ', אנגליה | אירלנד אירלנד | 2-0 | 2-1 | מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים 2025 |  |
הישגים ותארים

מנצ'סטר סיטי
הסופר ליג האנגלית: 2016
הגביע האנגלי: 2016-17, 2018-19, 2019-20
גביע הליגה: 2016, 2018-19, 2021-22
הישגים ותארים > באיירן מינכן

הבונדסליגה: 2022-23, 2023-34
הישגים ותארים > באיירן מינכן > נבחרת אנגליה לבתי ספר עד גיל 15

גביע בוב דוצ'רטי: 2014
נבחרת אנגליה עד גיל 17
יורו הנערות; מקום שלישי: 2016
נבחרת אנגליה עד גיל 20
מונדיאל לנבחרות צעירות; מקום שלישי: 2018
נבחרת אנגליה
אליפות אירופה: 2022
מונדיאל; מקום שני: 2023
הפיינליסימה: 2023
גביע שי בליב: 2019
גביע ארנולד קלארק: 2022, 2023
תארים אישיים
נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17: 2016
נעל הכסף בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2018
פרס השחקנית הצעירה של העונה של ההתאחדות האנגלית לנשים: 2018-19
עשב

עשבים
פטרוזיליה, עשב המגודל למאכל בידי האדם
עשב הוא שם כללי לצמחים עשבוניים רב-שנתיים או חד-שנתיים ירוקים, שהגבעול שלהם אינו מעוצה.
הבננה, למשל, מוגדרת מבחינה בוטנית כ"עשב" משום שאין לה גזע מעוצה כמו לעצים רגילים.
עשבים רבים משמשים מזון לבעלי חיים במרעה ובחווה חקלאית. לדוגמה, רובם של מיני הדגניים הם עשבים חד או רב שנתיים הכוללים דגנים למאכל, צמחים שימושיים אחרים כמו קנה הסוכר ומינים של עשבים שוטים.
ישנם עשבים המצמיחים פרחים אשר יכולים לשמש לנוי, לדוגמה - דמומית קטנת-פרי.
עשבים שימושיים

ישנם מספר סוגים של עשבים שהאדם עושה בהם שימוש:
משפחת הדגניים
קטניות
משפחת המורכבים
ירקות
עשבי תיבול
דשאים
ראו גם

עשבים שוטים
"בכלות העשב" (ספר)
לוץ' ולדיווסטוק

סמל המועדון הישן
לוץ' ולדיווסטוק (במקור: Футбольный Клуб Луч Владивосток) היא קבוצת כדורגל, שהייתה ממוקמת בעיר ולדיווסטוק שבמזרח רוסיה, בשיאה התמודדה במשך כמה שנים בליגת העל הרוסית בכדורגל והייתה הקבוצה המזרחית ביותר המשחקת באליפות הרוסית וכן הקבוצה המזרחית ביותר ששיחקה בליגות הבכירות באירופה שכן היא ממוקמת בעיר ולדיווסטוק הנמצאת בקצה המזרחי של רוסיה האסיאתית.
עד 2020, חברת האנרגיה של המזרח הרחוק הרוסי שימשה כספונסר ראשי.
היסטוריה

לוץ' ולדיווסטוק שיחקה בליגות הכדורגל של ברית המועצות מאז שנת 1958. תחילה שיחקה הקבוצה במחוז "המזרח הרחוק" של ליגת ה"B-Class" (הליגה השלישית בחשיבותה בברית המועצות של אותם ימים) עד לשנת 1965, אז העפילה ל"A Class", הליגה המחוזית בה שיחקה הקבוצה עד לשינוי סדרי הליגות בברית המועצות בשנת 1972.
בין השנים 1972 ו-1991 הקבוצה שיחקה במחוז המזרחי של הליגה השנייה וההישג הכי גדול של הקבוצה באותה תקופה היה סגנות הליגה השנייה בשנת 1984. בשנת 1992, אחרי התפרקותה של ברית המועצות והקמתה של רוסיה הקבוצה שיחקה ב"ליגה הרוסית הראשונה" (הליגה השנייה בחשיבותה ברוסיה) וזכתה בתואר אלופת הליגה הזאת ולכן בעונת 1993 שיחקה הקבוצה בפרמייר-ליג הרוסי אך כיוון שסיימה במקום ה-15 היא הורדה בחזרה ל"ליגה הרוסית הראשונה". הקבוצה שיחקה בליגה הרוסית הראשונה בין השנים 1994 ו-1997, אז ירדה ל"ליגה הרוסית השנייה" (הליגה השלישית בחשיבותה ברוסיה) ובה שיחקה בין השנים 1998 ו-2003.
בשנת 2003 הקבוצה סיימה במקום הראשון בליגה הרוסית השנייה והעפילה לליגה הרוסית הראשונה ואחרי שנתיים בליגה הרוסית הראשונה, העפילה שוב לפרמייר-ליג הרוסי, בו היא שיחקה עד שנת 2008, אז ירדה בחזרה לליגת המשנה.
עקב מיקומה של הקבוצה בקצה המזרחי של רוסיה שהמרחק ממנו רב מערי מערב רוסיה כגון מוסקבה וסנקט פטרבורג, לכן מספר האוהדים הבאים למשחקים שכאלו בוולדיווסטוק הוא מועט במיוחד שכן מסע ברכב פרטי הוא קשה מאוד (בשל מצבם הירוד של כבישי רוסיה) ויש לקחת מטוס או להשתמש בשירותי הרכבת הטרנס-סיבירית.
בעונת 2017/2018 הקבוצה העפילה לשלב רבע גמר הגביע הרוסי בכדורגל לאחר שגברה על מוליכת ליגת הכדורגל הלאומית יניסיי קרסנויארסק. ברם בסיום עונת 2017/2018 נשרה לליגה השנייה. עד עונת 2018/2019 הקבוצה נקראה לוצ'-אנרגיה ולדיווסטוק ולפני פתיחת העונה הוחלט לקרוא לה בשם לוץ' ולדיווסטוק.
בעונת 2020/21 תתמודד בליגת הכדורגל המקצוענית בעקבות החלטת משרד הספורט של פרימוריה להפנות את הכספים המיועדים למועדוני ספורט לטיפול בהתפרצות נגיף הקורונה ברוסיה. עם זאת, בעקבות קשיים כלכליים והצטברות חובות רבים המועדון הודיע על פשיטת רגל בקיץ 2020.
הישגים לפי עונה (משנת 1995)

ירידה לליגה נמוכה
העפלה לליגה בכירה
| עונה | ליגה | מיקום | גביע | הערות |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1995 | ליגה ראשונה | 128 אחרונות |  |  |
| 1996 | ליגה ראשונה | 64 אחרונות |  |  |
| 1997 | ליגה ראשונה | 22 | — |  |
| 1998 | ליגה שנייה | 7 | 64 אחרונות |  |
| 1999 | ליגה שנייה | 7 | — |  |
| 2000 | ליגה שנייה | 4 | — |  |
| 2001 | ליגה שנייה | 8 | — |  |
| 2002 | ליגה שנייה | 6 | — |  |
| 2003 | ליגה שנייה | 1 | 64 אחרונות | העפלה לליגה הראשונה |
| 2004 | ליגה ראשונה | 14 | 32 אחרונות |  |
| 2005 | הליגה הראשונה | 1 | שמינית גמר | העפילה לליגת העל הרוסית בכדורגל |
| 2006 | ליגת העל | 7 | 16 אחרונות | הישג שיא באליפות הרוסית בתולדות הקבוצה |
| 2007 | ליגת העל | 14 | 16 אחרונות |  |
| 2008 | ליגת העל | 16 | 16 אחרונות | נשרה לליגה הראשונה |
| 2009 | ליגה ראשונה | 14 | רבע גמר |  |
| 2010 | ליגה ראשונה | 12 | שמינית גמר |  |
| 2011/12 | ליגה לאומית | 17 | שמינית גמר | נשרה לליגה השנייה |
| 2012/13 | ליגה שנייה | 1 | — | חזרה לליגה לאומית |
| 2013/14 | ליגה לאומית | 8 | חצי גמר | הישג שיא בגביע |
| 2014/15 | ליגה לאומית | 10 | 16 אחרונות |  |
| 2015/16 | ליגה לאומית | 15 | 32 אחרונות |  |
| 2016/17 | ליגה לאומית | 16 | 32 אחרונות |  |
| 2017/18 | ליגה לאומית | 18 | רבע גמר |  |
| 2018/19 | ליגה לאומית |  |  |  |
| 2019/20 | ליגה לאומית | — | שמינית גמר |  |
הדרבי של המזרח הרחוק

היריבות הכי גדולה של המועדון היא נגד מועדון סק"א חברובסק.
סגל > צוות ההנהלה

יו"ר דירקטוריון — רוסיה ויקטור מילוש
מנכ"ל — רוסיה אלכסנדר גלובצ'יקוב
מנהל ספורטיבי — רוסיה יבגני סטריז'יצ'נקו
סגל > צוות האימון

מאמן ראשי — רוסיה רוסטם חוזין
עוזר מאמן — רוסיה אנטולי אגרופנין
מאמן שוערים — רוסיה סרגיי קראשצ'נקו
סגל > מאמנים ראשיים (משנת 2003)

רוסיה ויקטור אנטיחוביץ' (2003—2004)
רוסיה סרגיי פאבלוב (2004—2007)
קרואטיה זוראן ווליץ' (ינואר—אוקטובר 2008)
אוקראינה סמיון אלטמן (אוקטובר—דצמבר 2008)
ליטא בנימינאס זלקיאוויצ'וס (ינואר—מאי 2009)
רוסיה קונסטנטין ימליאנוב (מאי—יוני 2009)
ספרד פרנסיסקו פאקו ארקוס (יוני—אוגוסט 2009)
רוסיה אלכסנדר פובגאלוב (אוגוסט—דצמבר 2009)
רוסיה לאוניד נזארנקו (דצמבר 2009—מאי 2010)
ספרד פרנסיסקו ארקוס (מאי 2010—מאי 2011)
רוסיה ס. פאבלוב (מאי 2011—מאי 2012)
רוסיה ק. ימליאנוב (מאי 2012—יוני 2013)
רוסיה אלכסנדר גריגוריאן (יוני 2013—נובמבר 2014)
רוסיה אלכסנדר אושאחין (דצמבר 2014—יוני 2015)
רוסיה אולג ורטניקוב (יוני—נובמבר 2015)
רוסיה סרגיי פרשני (נובמבר 2015—דצמבר 2016)
רוסיה ק. ימליאנוב (דצמבר 2016—מאי 2017)
רוסיה א. אושאחין (מאי 2017)
ליטא ולדאס איוואנאוסקאס (יוני—אוגוסט 2017)
סלובקיה ז'ולט חורניאק (אוגוסט 2017—דצמבר 2017)
רוסיה א. גריגוריאן (דצמבר 2017 — מאי 2018)
רוסיה רוסטם חוזין (יוני — אוקטובר 2018)
רוסיה א. אושאחין (אוקטובר 2018 — נובמבר 2019)
רוסיה ולרי פטראקוב (נובמבר 2019 — ואילך)
סגל > שחקנים מפורסמים

רוסיה אלכסנדר טיחונובצקי
רוסיה אלכסנדר ששוקוב
בלארוס סרגיי שטאניוק