stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אלה בשלישימו
הערות שוליים

1 2  במהדורות הדפוסים בדרך כלל זהו הבית החמישי, אולם פליישר במהדורתו קבע אותו כבית הרביעי. גולדשמידט במהדורתו הביא אותו כבית החמישי, אך העיר שיש כתבי יד המחליפים ביניהם. כיוון ששני הבתים מביאים את אות האקרוסטיכון "ה" בראשם, לא ניתן לקבוע על פי האקרוסטיכון מה הסדר הנכון.
↑  ב"מנהג בהמן" וב"מנהג עלזאס" הוא נאמר ביום השביעי, כלומר רק בשנים שבהן ראש השנה ביום שלישי. בעבר הוא נאמר במנהגים אחרים בימים נוספים.
↑  האקרוסטיכון נספר מהאות אחרי "אלה ב".
1 2  דבר זה חריג בפיוטי שלמה הבבלי, שכן כל שאר הסליחות שבידינו בנויות על פי סדר א-ב, ומכילות מחרוזות בני ארבע שורות. (פליישר, פיוטי שלמה הבבלי, עמוד 67)
1 2  עזרא פליישר, פיוטי שלמה הבבלי, ירושלים תשל"ג, עמוד 320
↑  ספר תהלים, פרק כ', פסוק ח'
↑  הדימויים בפיוט מתבססים בעיקר על תיאורי המלחמה במשנה, מסכת סוטה, פרק ח', משנה א'
↑  מתוך ספר תהלים, פרק קכ"ג, פסוק ג'
↑  מתוך ספר מלכים א', פרק י"ח, פסוק ל"ז
↑  מתוך ספר תהלים, פרק ע"ט, פסוק ט'
↑  על פי ספר דברי הימים ב', פרק י"ד, פסוק י'
↑  אברהם מאיר הברמן, פיוטי שמעון ב"ר יצחק (רבי), עמוד קס, באתר היברובוקס
גיליאן פלין

| --- | --- |

גיליאן פלין בפסטיבל הסרטים בניו יורק ה-52, ספטמבר 2014.
 לידה:  24 בפברואר 1971 (בת 53) קנזס סיטי, מיזורי, ארצות הברית
 מדינה:  ארצות הברית 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קנזס, אוניברסיטת נורת'ווסטרן, בית הספר מדיל לעיתונות, Bishop Miege High School 
 שפות היצירה:  אנגלית 
 סוגה:  מתח, קומיקס
 יצירות בולטות:  מקומות אפלים, נעלמת 
 תקופת הפעילות:  מ-2006 
 פרסים והוקרה:  פרס אדגר, גלובוס הזהב, פרס באפטא
 gillian-flynn.com
 
גיליאן שיבר פלין (באנגלית: Gillian Schieber Flynn; נולדה ב-24 בפברואר 1971) היא סופרת אמריקנית, תסריטאית, מחברת קומיקס ומבקרת טלוויזיה לשעבר. שלושת הרומנים שפורסמו על ידי פלין הם ספרי המתח "חפצים חדים", "מקומות אפלים" ו-"נעלמת" (שעובד על ידי פלין לקולנוע והופק כסרט בבימויו של דייוויד פינצ'ר בשנת 2014).
קורות חיים

פלין נולדה בקנזס סיטי, במדינת מיזורי שבארצות הברית. הוריה היו מרצים במכללה – אמה, ג'ודית-אן (לבית שיבר), מרצה להבנת הנקרא; אביה, אדווין מתיו פלין, מרצה לקולנוע. לפלין אח מבוגר (טראוויס, מכונאי רכבות) ודודה (רוברט שיבר) שופט בית המשפט לערעורים במחוז ג'קסון. בצעירותה הייתה פלין "ביישנית עד כאב" ומצאה מפלט בקריאה ובכתיבה. כשגדלה לקח אותה אביה לצפות בסרטי אימה.
פלין בגרה מבית הספר התיכון בשנת 1989 ולמדה לתואר ראשון באנגלית ובעיתונות באוניברסיטת קנזס. בשנת 1997 סיימה לימודי תואר שני בעיתונאות באוניברסיטת נורת'ווסטרן. לאכן מכן עבדה פרק זמן קצר כעיתונאית ובין השנים 1998 ו-2008 כתבה לאנטרטיינמנט ויקלי.
ספרים

"חפצים חדים" (2006) עוסק ברצח סדרתי בעיר במיזורי ובעיתונאית משיקגו החוזרת לעיר ילדותה כדי לסקר את הפרשה. הספר עוסק במשפחות לא מתפקדות, באלימות ובפגיעה עצמית. הספר מושפע מספרו של דניס ליהיין, "מיסטיק ריבר", והיה מועמד בשנת 2007 לפרס אדגר כרומן הביכורים הטוב ביותר של סופר אמריקאי מטעם אגודת סופרי המתח האמריקאים וזכה בפרסים נוספים. הספר הופק לטלוויזיה על ידי רשת HBO, בכיכובה של איימי אדמס.
"מקומות אפלים" (2009) עוסק באישה החוקרת אם אחיה הכלוא אכן אחראי לרצח משפחתם בשנות השמונים. הספר עובד לסרט בשנת 2015. בינואר 2024, פורסם כי HBO מפתחת מיני סדרה המבוססת על הרומן, וכי פלין תשמש כיוצרת ותסריטאית בפרויקט.
"נעלמת" (2012) עוסק בבעל המחפש את אשתו, שנעלמה ביום הנישואים החמישי שלהם, והופך לחשוד העיקרי בהיעלמה. פלין כתבה את התסריט לעיבוד הקולנועי של הספר (עיבוד עליו הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב ולפרס באפטא). הסרט בוים בידי דייוויד פינצ'ר וזכה לשבחים עם יציאתו לאקרנים בשנת 2014. הספר הוגדר כתופעה הספרותית הגדולה ביותר של 2012 ונמכרו ממנו למעלה משני מיליון עותקים.
"המבוגר" (2015) פורסם תחילה כסיפור קצר, בשם "מה אתה עושה?", כחלק מאנתולוגיה שפורסמה בשנת 2014. הסיפור זכה בפרס אדגר לסיפור הקצר הטוב ביותר לשנת 2015.
בשנת 2015 פרסמה גם סיפור קומיקס בשם "מסכות", בשיתוף פעולה עם המאייר דייב גיבונס.
סרט הקולנוע "אלמנות" נוצר על בסיס תסריט שכתבה פלין יחד עם הבמאי סטיב מקווין. הסרט יצא לאקרנים ב-2018 וזכה לביקורות חיוביות.
חיים אישיים

פלין נישאה לעורך הדין ברט נולאן בשנת 2007 ויש להם שני ילדים - בנם פלין נולד בשנת 2010 ובתם ורוניקה נולדה ב-2014.
פלין מזדהה כפמיניסטית, אף שחלק ממבקריה האשימו את כתיבתה בשנאת נשים עקב תיאורים לא מחמיאים של דמויות נשיות בספריה. פלין הסבירה כי החליטה לכתוב על דמויות נשיות אכזריות משום שנמאס לה מהגיבורות הנמרצות, קורבנות אונס האמיצות, כאלה שעורכות חיפושי נפש הממלאות את כל הספרים, וכי היו חסרות לה דמויות נבלים נשיות.
הערות שוליים

↑  Joe Otterson, HBO to Develop Gillian Flynn Novel ‘Dark Places’ as Limited Series (EXCLUSIVE), Variety, ‏2024-01-30 (באנגלית אמריקאית)
↑  "Widows", באתר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes (באנגלית)
↑  "Sunday Morning: Gillian Flynn Female Characters & Gone Girl Movie". ReCapo.com. Retrieved October 12, 2014.
↑  Anolik, Lili (October 10, 2014). "Inside the Dangerous Mind of Gone Girl's Gillian Flynn I". Elle.
↑  Tauber, Michelle (October 3, 2014). "5 Things to Know About Gone Girl Author Gillian Flynn". People.
↑  Flynn, Gillian (July 17, 2015). "I Was Not a Nice Little Girl…". Medium.com. Archived from the original on September 30, 2015.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007297930905171  PLWABN: 9810669877905606  BIBSYS: 11051726  BNE: XX4666596  BnF: cb155343186 (data)  CANTIC: a10473518  CiNii: DA18543709  GND: 132678802  ICCU: RAVV545007  ISNI: 0000 0001 1479 1438  LCCN: n2005086885  LNB: 000205593  NDL: 01107489  NKC: xx0168773  NLA: 53328767  NLG: 273347  NLK: KAC200903036  NSK: 000552515  NTA: 296682292  RERO: 02-A013263218  SUDOC: 143875485  Trove: 1534611  VIAF: 103168327   WorldCat (עם VIAF): 103168327
אליפות העולם בג'ודו 2022

| --- | --- |

 ענף:  ג'ודו 
 ארגון מפעיל:  איגוד הג'ודו העולמי 
 תקופת התחרות:  6 באוקטובר 2022 – 13 באוקטובר 2022 (8 ימים) 
 מספר תחרות:  39 
 מספר מתמודדים:  571 
 מדינה מארחת:  אוזבקיסטן
 עיר מארחת:  טשקנט
 → אליפות העולם בג'ודו 2021 אליפות העולם בג'ודו 2023 ← 
 
אליפות העולם בג'ודו בשנת 2022 התקיימה בין התאריכים 6 עד 13 באוקטובר 2022 באולם הומו אייס דום בטשקנט, אוזבקיסטן. באליפות התחרו 571 ג'ודוקא מ-82 מדינות.
לוחות זמנים

המועד המקורי של האליפות היה ב-7 עד 14 באוגוסט 2022, אז נדחה ל-2 באוקטובר 2022 מה שגרר בעיה למתחרים הישראלים בעקבות כך שיומיים מהתחרות מתרחשים במהלך יום הכיפורים. הטורניר כולו (אישי וקבוצתי) נדחה ב-4 ימים עקב בקשתם של נבחרת ישראל, ואיגוד הג'ודו בישראל בראשות משה פונטי, ובהסכמת איגוד הג'ודו העולמי (IJF) שהסכים לדחות שוב את המועד כך שהאליפות תחל יום אחרי יום כיפור, ב-6 באוקטובר 2022.
טבלת המדליות

מקרא
מדינה מארחת (אוזבקיסטן)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מקום | מדינה | זהב | כסף | ארד | סך הכול |
| 1 | יפן יפן | 6 | 4 | 3 | 13 |
| 2 | ברזיל ברזיל | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 3 | אוזבקיסטן אוזבקיסטן | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4 | צרפת צרפת | 1 | 1 | 3 | 5 |
| 5 | מונגוליה מונגוליה | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 6 | קרואטיה קרואטיה | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 7 | גאורגיה גאורגיה | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 8 | קובה קובה | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9 | קנדה קנדה | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 10 | גרמניה גרמניה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 10 | איטליה איטליה | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 12 | בלגיה בלגיה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | בריטניה בריטניה | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 12 | הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 15 | אזרבייג'ן אזרבייג'ן | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 15 | קזחסטן קזחסטן | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 15 | הולנד הולנד | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 15 | קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 19 | אוסטריה אוסטריה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 |  טאיפיי הסינית | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | ישראל ישראל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | קוסובו קוסובו | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | מולדובה מולדובה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | פולין פולין | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | פורטוגל פורטוגל | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 19 | אוקראינה אוקראינה | 0 | 0 | 1 | 1 |
| סך הכל (25 מדינות) | סך הכל (25 מדינות) | 15 | 15 | 30 | 60 |
הטבלה ממוינת על פי שיטת הספירה של "זהב תחילה".
רשימת הזוכים > גברים

| משקל | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 ק"ג | נאוהיסה טקטו  יפן יפן | אנחטאיבאני אריונבולד  מונגוליה מונגוליה | ילדוס סמטוב   קזחסטן קזחסטן |
| 60 ק"ג | נאוהיסה טקטו  יפן יפן | אנחטאיבאני אריונבולד  מונגוליה מונגוליה | יאנג יונג-וויי   טאיפיי הסינית |
| 66 ק"ג | היפומי אבה  יפן יפן | ג'ושירו מרויאמה  יפן יפן | אן באול  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
| 66 ק"ג | היפומי אבה  יפן יפן | ג'ושירו מרויאמה  יפן יפן | דניס ויירו  מולדובה מולדובה |
| 73 ק"ג | צוגטבאטר צנד-אוצ'יר  מונגוליה מונגוליה | סואיצ'י השימוטו  יפן יפן | דניאל קרגנין  ברזיל ברזיל |
| 73 ק"ג | צוגטבאטר צנד-אוצ'יר  מונגוליה מונגוליה | סואיצ'י השימוטו  יפן יפן | הידאייט היידרוב  אזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| 81 ק"ג | טאטו גריגאלאשווילי  גאורגיה גאורגיה | מתיאס קאס  בלגיה בלגיה | טקאנורי נאגאסה  יפן יפן |
| 81 ק"ג | טאטו גריגאלאשווילי  גאורגיה גאורגיה | מתיאס קאס  בלגיה בלגיה | שאמיל בורצ'שווילי  אוסטריה אוסטריה |
| 90 ק"ג | דוולט בובונוב  אוזבקיסטן אוזבקיסטן | כריסטיאן פרלאטי  איטליה איטליה | לוקה מאיסורדזה  גאורגיה גאורגיה |
| 90 ק"ג | דוולט בובונוב  אוזבקיסטן אוזבקיסטן | כריסטיאן פרלאטי  איטליה איטליה | לאשה בכאורי  גאורגיה גאורגיה |
| 100 ק"ג | מוזאפרבק טורובוייב  אוזבקיסטן אוזבקיסטן | קייל רייס  קנדה קנדה | מייקל קורל   הולנד הולנד |
| 100 ק"ג | מוזאפרבק טורובוייב  אוזבקיסטן אוזבקיסטן | קייל רייס  קנדה קנדה | זלים קוטסוייב  אזרבייג'ן אזרבייג'ן |
| מעל 100 ק"ג | אנדי גרנדה  קובה קובה | טאטסורו סאיטו  יפן יפן | גוראם טושישוילי  גאורגיה גאורגיה |
| מעל 100 ק"ג | אנדי גרנדה  קובה קובה | טאטסורו סאיטו  יפן יפן | קים מין-ג'ונג  קוריאה הדרומית קוריאה הדרומית |
רשימת הזוכים > נשים

| משקל | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 ק"ג | נאטסומי צונודה  יפן יפן | קתרינה מנץ  גרמניה גרמניה | אסונטה סקוטו  איטליה איטליה |
| 48 ק"ג | נאטסומי צונודה  יפן יפן | קתרינה מנץ  גרמניה גרמניה | אביבא אבוז'קינובה  קזחסטן קזחסטן |
| 52 ק"ג | אוטה אבה  יפן יפן | צ'לסי ג'יילס  בריטניה בריטניה | דיסטריה קרסניקי  קוסובו קוסובו |
| 52 ק"ג | אוטה אבה  יפן יפן | צ'לסי ג'יילס  בריטניה בריטניה | אמנדין בושארד  צרפת צרפת |
| 57 ק"ג | רפאלה סילבה  ברזיל ברזיל | הרוקה פונאקובו  יפן יפן | ג'סיקה קלימקייט  קנדה קנדה |
| 57 ק"ג | רפאלה סילבה  ברזיל ברזיל | הרוקה פונאקובו  יפן יפן | לחאגבאטוגוגין אנחרילן  מונגוליה מונגוליה |
| 63 ק"ג | מגומי הוריקאווה  יפן יפן | קתרין בושמין פינארד  קנדה קנדה | מנון דקטר  צרפת צרפת |
| 63 ק"ג | מגומי הוריקאווה  יפן יפן | קתרין בושמין פינארד  קנדה קנדה | ברברה טימו  פורטוגל פורטוגל |
| 70 ק"ג | ברברה מאטיץ'  קרואטיה קרואטיה | לארה צבייטקו  קרואטיה קרואטיה | סאקי ניזואה  יפן יפן |
| 70 ק"ג | ברברה מאטיץ'  קרואטיה קרואטיה | לארה צבייטקו  קרואטיה קרואטיה | סאנה ואן דייק  הולנד הולנד |
| 78 ק"ג | מיירה אגיאר  ברזיל ברזיל | מא ג'נג'או  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | יליזבתה ליטביננקו  אוקראינה אוקראינה |
| 78 ק"ג | מיירה אגיאר  ברזיל ברזיל | מא ג'נג'או  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין | ביאטה פאצוט  פולין פולין |
| מעל 78 ק"ג | רומן דיקו  צרפת צרפת | ביאטריס סוזה  ברזיל ברזיל | וואקבה טומיטה  יפן יפן |
| מעל 78 ק"ג | רומן דיקו  צרפת צרפת | ביאטריס סוזה  ברזיל ברזיל | ג'וליה טולופואה  צרפת צרפת |
רשימת הזוכים > נבחרות מעורבות

| קטגוריה | זהב | כסף | ארד |
| --- | --- | --- | --- |
| נבחרות מעורבות (אנ') | יפן יפן | צרפת צרפת | גרמניה גרמניה |
| נבחרות מעורבות (אנ') | יפן יפן | צרפת צרפת | ישראל נבחרת ישראל בג'ודו מודגשים: השתתפו אקטיבית מאיה גושן  שגיא מוקי  רז הרשקו  פיטר פלצ'יק  טל פליקר  תמנע נלסון-לוי  עידו לוין  גיא גורביץ'  גפן פרימו  גילי שריר  ענבר לניר  סרפים קומפנייץ |
הערות שוליים

↑  "IJF Calendar Seniors 2022 (2021 11 30).pdf" (PDF). International Judo Federation. 30 בנובמבר 2021. נבדק ב-19 בינואר 2022. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  אסי ממן, ‏בעיה לג'ודאים: אליפות העולם נופלת על יום כיפור, באתר ONE‏, 19 בינואר 2022
↑  אורן אהרוני, פרסום ראשון: בגלל יום כיפור - אליפות העולם בג'ודו נדחתה, באתר ישראל היום, 21 בינואר 2022
| ג'ודו אליפויות העולם בג'ודו  |
| --- | --- | --- |
| גברים | טוקיו 1956 • טוקיו 1958 • פריז 1961 • ריו דה ז'ניירו 1965 • סולט לייק סיטי 1967 • מקסיקו סיטי 1969 • לודוויגסהאפן 1971 • לוזאן 1973 • וינה 1975 • פריז 1979 • מאסטריכט 1981 • מוסקבה 1983 • סיאול 1985 |  |
| נשים | ניו יורק 1980 • פריז 1982 • וינה 1984 • מאסטריכט 1986 |  |
| גברים ונשים | אסן 1987 • בלגרד 1989 • ברצלונה 1991 • המילטון 1993 • צ'יבה 1995 • פריז 1997 • בירמינגהאם 1999 • מינכן 2001 • אוסקה 2003 • קהיר 2005 • ריו דה ז'ניירו 2007 • רוטרדם 2009 • טוקיו 2010 • פריז 2011 •ריו דה ז'ניירו 2013 • צ'ליאבינסק 2014 • אסטנה 2015 • בודפשט 2017 • באקו 2018 • טוקיו 2019 • בודפשט 2021 • טשקנט 2022 • דוחה 2023 • אבו דאבי 2024 • בודפשט 2025 |  |
Teenage Mutant Ninja Turtles: Shredder's Revenge

| --- | --- |

 כללי
 תאריך הוצאה:  ה-6 ביוני 2022
 סוגה:  משחק מכות
 מספר שחקנים:  1-6
 פיתוח:  Tribute Games
 הוצאה לאור:  Dotemu
 ארץ מקור:  קנדה 
 שפות:  אנגלית, גרמנית, איטלקית, צרפתית, ספרדית 
 סדרה:  Teenage Mutant Ninja Turtles 
 דרישות תוכנה
 מצבי משחק:  משחק וידאו למשתתף יחיד 
 פלטפורמות:  Linux  Nintendo Switch  PlayStation 4  Windows  Xbox One  Xbox Series X/S  PlayStation 5  Android  iOS
 www.shredders-revenge.com
 
צבי הנינג'ה נקמתו של שרדר (באנגלית: Teenage Mutant Ninja Turtles Shredder's Revenge) הוא משחק וידאו שפותח על ידי Tribute Games ופורסם על ידי Dotemu. הוא שואב השראה ומבוסס על סדרת האנימציה Teenage Mutant Ninja Turtles משנת 1987, סגנון המשחק מבוסס על משחקי הארקייד והקונסולות הביתיות שפותחו על ידי Konami במהלך שנות ה-80 וה-90. המשחק שוחרר עבור המחשב אישי, Linux, נינטנדו סוויץ', פלייסטיישן 4 וXbox One ב-16 ביוני 2022, ולפלייסטיישן 5 ב-15 בנובמבר 2022. גרסה ל-iOS ולאנדרואיד פורסמה על ידי נטפליקס ב-10 בינואר 2023.
הצבים מדובבים על ידי המדובבים המקוריים מסדרת הטלוויזיה משנת 1987. את המוזיקה הלחין טי לופס, עם הגיטריסט ג'וני אטמה, הראפרים מגה רן, Ghostface Killah ו-Raekwon והזמר מייק פאטון.
Shredder's Revenge זכה לשבחי הביקורת, כאשר מבקרים שיבחו את הסגנון החזותי מבוסס הפיקסלים, את מבחר הדמויות הניתנות למשחק ומכניקת הלחימה, ומאידך ביקורות רבות התמקדו בבעיות באיכות השמע, והאורך הקצר של מצב הסיפור. המשחק זכה גם להצלחה מסחרית, ונמכר במיליון עותקים תוך שבוע מהשחרור. חבילת ההרחבה להורדה, Dimension Shellshock, פורסמה ב-31 באוגוסט 2023.
משחקיות

Shredder's Revenge הוא משחק קרב פעולה בגלילה צדדית, עם סגנון אמנות מפוקסל. השחקן מקבל את השליטה על לאונרדו, דונטלו, רפאל, מיכלאנג'לו, אפריל אוניל, מאסטר ספלינטר, ודמותו של קייסי ג'ונס נפתחת למשחק בהמשך. כאשר הם נלחמים ביריבים, כולל שבט הרגל, ביבופ ורוקסטדי, קראנג ושרדר במקומות שונים הנעים בין העיר ניו יורק ומימד X. לכל דמות יש תכונות משלה (טווח, מהירות וכוח) והיא משוחקת בצורה שונה בהתאם לתכונות השחקן ולשלב. לכל דמות יש מהלכי סופר ייחודיים. לאורך כל שלב, שחקנים יכולים למצוא קופסאות פיצה, שניתן להשתמש בהן כדי לרפא אותן, ופשטידות המעניקות לשחקנים כוח נוסף וסופרים אינסופיים לזמן קצרה.
המשחק כולל שני מצבים שונים: מצב ארקייד ומצב סיפור. במצב ארקייד, לשחקנים יש כמות מוגבלת של חיים, ויש להשלים את המשחק בישיבה אחת. מצב סיפור מאפשר לשחקנים להחליף נקודות שנצברו לבריאות, חיים נוספים, מהלכי לחימה נוספים ויכולת מיוחדת הידועה בשם Radical Mode אשר משפרת זמנית את יכולות הלחימה של דמות השחקן. במצב סיפור, לכל שלב יש תוכן צדדי, אתגרים ופריטי אספנות אופציונליים. בנוסף למצב לשחקן יחיד, המשחק תומך בריבוי שחקנים שיתופי, עבור עד שישה
שחקנים, הן מקוונות והן מקומיות. שחקנים יכולים לחלוק בריאות, או לעבוד יחד כדי לבצע מהלכים מסוימים.
הרחבה הניתנת להורדה, Dimension Shellshock, מוסיפה מצב משחק הישרדות חדש, שבו הצבים ובני בריתם חייבים לנסוע לממדים אחרים כדי למנוע מ-Shredder לכבוש את הרב-יקום. ההרחבה גם מוסיפה שתי דמויות חדשות שניתן לשחק בהן, Miyamoto Usagi ו-Karai, ותלבושות דמויות שניתן לפתוח.
עלילת המשחק

לאונרדו, דונטלו, רפאל ומיכלאנג'לו יחד עם אפריל אוניל ומסטר ספלינטר צופים בחדשות בטלוויזיה כשהן מופרעות על ידי ביבופ, שמודיע ששבט הרגל חזר ומשתלט על פסל החירות. הצבים הולכים לבניין ערוץ 6 ומוצאים את ביבופ עם ראש גופתו האנדרואידית של קרנג, אבל רוקסטדי לוקח אותו משם בזמן שהם נלחמו בבופ. הצוות נלחם בלוחמי שבט הכף רגל ויריבים אחרים תוך שהוא רודף אחרי קראנג, ומוצא חלקים אחרים בגופו משוחזרים. המרדף שלהם מוביל אותם למימד X, שם הם נלחמים בדרכם דרך הטכנודרום ההרוס, עד שהם מגיעים בסופו של דבר למאורה של האויב שלהם במימד X ומתמודדים מול שרדר וקראנג בגופו החדש. זו הייתה למעשה הסחה כדי להרחיק את הצבים מניו יורק בזמן שהם הופכים את פסל החירות לפסל העריצות, רובוט שנשלט על ידי קרנג. הצבים חוזרים לניו יורק ומביסים את קראנג שעבר מוטציה.
לאחר הקרב, הגיבורים חוזרים למאורתם וצופים בחדשות בזמן שיקום העיר, אך מתאכזבים לראות שהקרדיט מגיע ל-Pאנק Frogs. באותו לילה, הצבים, יחד עם אפריל, ספלינטר וקייסי ג'ונס חוגגים את ניצחונם עם פיצה, סוף נוסף נפתח כאשר מוצאים את כל הקמאים (אירמה לנגנשטיין, ורנון פנוויק, ברן תומפסון, הצפרדעים הפאנק והניטרינו) אליהם הם מצטלמים פסל החירות המשוחזר, עכשיו עם בנדנה אדומה של נינג'ה.
עלילת המשחק > חבילת ההרחבה Dimension Shellshock (מימד שרלוק)

צוות הנינג'ה חוגג מסיבת פיצה נוספת (כעת הצטרף אליה הארנב הסמוראי מיאמוטו אוסאגי וחבר שבט הרגל קאראי), אולם היא נקטעת על ידי הנייטרינו, שמודיעים לצבים ששרדר מתכנן לכבוש את הרב-יקום. על מנת לעצור אותו עליהם לאסוף 6 גבישים מממדים שונים כדי להגיע למאורה של שרדר.
לאחר שהם ניצחו את שרדר, הנייטרינו מעניקים לגיבורים 10 מותגים חדשים של פיצה מממדים אחרים, אולם הם מגלים שהם קשים לאכילה. חבילת הרחבה זו מוסיפה גם מצב הישרדות.
פיתוח

המשחק פותח על ידי Tribute Games ממונטריאול. לצוות היו ניסיון בעבודה על משחקי קרב בUbisoft כאשר עבדו על פיתוח המשחק סקוט פיליגרם נגד העולם. המשחק נוצר בהשראת סדרת האנימציה משנת 1987 ומשחקי הארקייד בשנות ה-90 כמו Teenage Mutant Ninja Turtles: Turtles in Time (1991). בעוד שהמשחק הציג אזכורים למשחקי TMNT ישנים יותר, הצוות רצה לחדש את הסדרה על ידי הצגת שיפורי איכות חיים שונים, מרובי משתתפים מקוונים ומיקומים שלא נראו במשחק 2D Turtles.
צוות השחקנים המקורי של הסדרה משנת 1987, קאם קלארק, בארי גורדון, רוב פולסן וטאונסנד קולמן חוזרים לתפקידיהם. הפסקול הולחן על ידי טי לופס, שידוע בעבודתו על משחקים אחרים בסגנון רטרו כמו Sonic Mania ו-Streets of Rage 4. הגיטריסט ג'וני אטמה סיפק את הקלטות הגיטרה לרוב הפסקול, ואת השירה לשיר "Panic in the Sky!". הזמר מייק פאטון הוזמן לבצע את שיר הנושא למשחק. הראפר האמריקאי מגה רן מבצע את השיר "It's a Pizza Party!" בקרדיטים, בעוד ש-Ghostface Killah ו-Raekwon הופיעו בנושא הבוס של Shredder, "We Ain't Come to Lose".
ביקורות

המשחק קיבל ביקורות חיוביות מאד. באתר Vgames המשחק קיבל ציון של 9 מתוך 10 ונכתב:"עיצוב שלבים נהדר שפשוט לא נמאס גם בריצה בשישית והשביעית שלי עליהם, גרפיקה מקסימה, דיבוב מעולה, רפרנסים למעריצי הסדרה המקורית ופסקול באמת לא מהעולם הזה".
באתר metacritic הציון הממוצע שניתן לכלל הפלטפורמות עומד על 85. ובאתר IGN העולמי ניתן למשחק ציון של 8 מתוך 10.
יהושע גוטמן

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  7 באוקטובר 1890 צ'אשניקי, האימפריה הרוסית 
 פטירה:  30 בנובמבר 1963 (בגיל 73) 
 מקום קבורה:  הר המנוחות 
 פרסים והוקרה:  פרס ביאליק (1963) 
 
יהושע גוטמן (כ"ב בתשרי תרנ"א, 7 באוקטובר 1890, צ'אשניקי, פלך ויטבסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – י"ד בכסלו תשכ"ד, 30 בנובמבר 1963, ירושלים) היה איש חינוך עברי, מורה בתיכון, מנהל הסמינר העברי למורים "תרבות" בווילנה ובית המדרש למורים העברי בבית הכרם, וחוקר תולדות עם ישראל בתקופה ההלניסטית והספרות היהודית-הלניסטית, עורך אנציקלופדיות במדעי היהדות, פרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים.
חתן פרס ירושלים לחכמת ישראל (1959) ופרס ביאליק לחכמת ישראל (1963).
ביוגרפיה

גוטמן נולד בשמחת תורה תרנ"א (1890) בעיירה צ'אשניקי שבפלך ויטבסק של האימפריה הרוסית (ברוסיה הלבנה, ב"תחום המושב" היהודי). אביו, נתן לייב גוטמן, היה בעל מלאכה בעיירה.
למד בישיבת סלובודקה, אחר-כך ב"הישיבה הגדולה" של חיים טשרנוביץ ("רב צעיר") שבעיר אודסה וב"קורסים למדעי המזרח" (כלומר, מדעי היהדות) מיסודו של הברון דוד גינצבורג בסנקט פטרבורג. (בשני המוסדות האחרונים היה חברו ללימודים של צבי וויסלבסקי, ובאחרון – של זלמן שזר. כן הכיר במהלך לימודיו את יחזקאל קויפמן, והיה לידידו הקרוב עד מותו). בשנת 1910 נסמך לרבנות. כן למד באוניברסיטאות סנקט פטרבורג וברלין, שבה למד אצל אדוארד נוֹרְדן, אולריך פון וילָאמוֹביץ-מֶלֶנדוֹרְף (Wilamowitz-Moellendorff) (אנ') ואדוארד מאייר. את הדיסרטציה, שלא פורסמה, כתב על קיסר רומא דיוקלטיאנוס באגדה הפגאנית, היהודית והנוצרית.
משנת 1916 ועד 1921 היה מורה באודסה. בשנת 1921 התמנה כמנהל הסמינר למורים של רשת "תרבות" שנוסד באותה שנה ליד הגימנסיה העברית בעיר וילנה (כעת בתחומי פולין), עם ד"ר שלום יונה טשרנא. ב-1923, זמן קצר לפני תום שנת הלימודים, נשלל רישיון מגוריו, בהיותו אזרח רוסי, והוא נאלץ לעזוב והתיישב בברלין.
ב-1925 הצטרף בברלין למערכת אנציקלופדיה יודאיקה שראה אור בהוצאת אשכול, וכתב עבורן מאות ערכים במדעי היהדות. כמו כן היה מרצה בבית המדרש הגבוה למדעי היהדות בעיר.
בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל. בארץ היה תחילה למורה בבית הספר הריאלי בחיפה, ולאחר מכן כיהן כמנהל בית המדרש העברי למורים ע"ש דוד ילין בבית הכרם, עד 1949.
משנת 1942 ועד 1953 כיהן במערכת האנציקלופדיה מקראית, ומ-1946 עד 1961 היה עורך מקצועות מדעי היהדות באנציקלופדיה העברית. ב-1954 ייסד עם משה שְוָובֶּה את כתב העת ללימודים קלאסיים "אשכולות", ולאחר פטירתו של הלה ב-1956 היה לעורכו היחיד.
בשנת 1950 התמנה כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1958 היה לפרופסור לתולדות עם ישראל בתקופה ההלניסטית. לימד את הספרות ההלניסטית היהודית באוניברסיטה עד פרישתו ב-1961.
עבודתו המרכזית רוכזה בספרו "הספרות היהודית ההלניסטית" (1958, 1963), הדן בראשיתה של ספרות זו. החוקר משה דוד הר מציין כי "למדנותו הרחבה של גוטמן הן במדעי היהדות והן בלימודים הקלאסיים אפשרה לו להרים תרומה משמעותית להבנתה של התקופה ההלניסטית בתולדות עם ישראל ובספרותו. הוא הציע תובנות מקוריות בנוגע לעניינם של הפילוסופים היוונים ביהדות, שהיה מרכיב חשוב בהתפתחותה של ההלניסטיות היהודית".
בדצמבר 1958 העניק לגוטמן פאולוס מלך יוון את אות גאורגיוס הראשון, על תרומתו בחקר התרבות היוונית ובקשריה עם התרבות היהודית.
כיהן כנשיא אגודת "ישראל–יוון" מראשיתה.
בשנת תשי"ט-1959 זכה בפרס ירושלים לחכמת ישראל, על החלק הראשון של ספרו "הספרות היהודית ההלניסטית": "היהדות וההלניות לפני תקופת החשמונאים".
נפטר בבית החולים הדסה בירושלים בנובמבר 1963, לאחר מחלה קצרה. בן 73 במותו. נטמן בהר המנוחות.
הותיר אישה, בטינה (1907, ברלין – 2001, ירושלים), ושני בנים, יאיר ונתנאל.
כחודש לאחר פטירתו קיבלה אלמנתו בשמו את פרס ביאליק, על החלק השני של ספרו "הספרות היהודית ההלניסטית" – "היהדות וההלניות בראשית תקופת החשמונאים".
ספריו

תולדות ישראל, תקופת הבית השני: קובץ הרצאות, ירושלים: מפעל השכפול, תשי"ד.
הספרות היהודית ההלניסטית , ירושלים: מוסד ביאליק, תשי"ח–תשכ"ג.
כרך א: היהדות וההלניות לפני תקופת החשמונאים, תשי"ח.
כרך ב: היהדות וההלניות בראשית תקופת החשמונאים, תשכ"ג.
ספריו > בעריכתו

פרקי הלכה: חוברת א: הלכות מלוה ולוה; ערוך ומבואר על ידי יהושע גוטמן, חיפה: בית הספר הריאלי העברי, תרצ"ח.
מדרש בראשית רבא; מבחר ערוך ומבואר בידי יהושע גוטמן וד"ר יוסף שכטר, תל אביב: שוקן (ספרי מופת לבתי ספר), תש"ב.
משה שובה ויהושע גוטמן (עורכים), ספר יוחנן לוי: מחקרים בהלניסמוס יהודי לזכרו של יוחנן לוי ז"ל (תרס"א–תש"ה), מרצה לשפה ולספרות רומית באוניברסיטה העברית, ירושלים: הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס – האוניברסיטה העברית; תיאסוס חברה עברית למדעים קלסיים בירושלים, תש"ט.
יצחק בער, יהושע גוטמן, משה שובה (עורכים), ספר דינבורג: קבץ דברי עיון ומחקר מוגש לבן-ציון דינבורג על ידי ידידיו וחבריו, למלאת שלשים שנה לעבודתו המדעית ועשרים וחמש שנים לעבודתו הפדגוגית, ירושלים: הוצאת בית-המדרש למורים העברי בירושלם על ידי קרית-ספר, תש"ט.
הומירוס, אודיסיה; תרגם מיונית שאול טשרניחובסקי; קיצור והערות מאת יהושע גוטמן, מהדורה ג, ירושלים: שוקן (ספרי מופת לבתי ספר (בית הספר הראלי העברי בחיפה)), תשי"א 1951.
מ"ד קאסוטו, יוסף קלוזנר, יהושע גוטמן (עורכים), ספר אסף: קובץ מאמרי מחקר לכבוד הרב שמחה אסף למלאת לו ששים שנה, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשי"ג.
לקריאה נוספת

'גוטמן, יהושע', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 123. (הספר בקטלוג ULI)
על פרופ’ יהושע גוטמן ז"ל: דברים שנאמרו לזכרו על ידי אלכסנדר פוקס, שמואל ספראי ומנחם שטרן ביום השלושים לפטירה, ח’ בשבט תשכ"ד באוניברסיטה העברית בירושלים, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ד. (חוברת)
"יהושע גוטמן", בתוך: חגית לבסקי (עורכת), תולדות האוניברסיטה העברית בירושלים, כרך ב: התבססות וצמיחה ירושלים: מאגנס, תשס"ה 2005, עמ' 273.
ביבליוגרפיה:
מנחם שטרן, 'רשימה ביבליוגרפית של פרסומי פרופ’ יהושע גוטמן', אשכולות 5 (תשכ"ז), 12-10.
י. ד. בן יחזקאל, 'השלמות לביבליוגרפיות (ש. טשרניחובסקי, ל. סוקניק, ג. גוטמן)', יד לקורא ח (תשכ"ז), 131.