stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
לאלנד 21185
הערות שוליים

1 2 3 4 5  Thomas Wm Hamilton: Our Neighbor Stars: Including Brown Dwarfs, p. 17
↑  Research Consortium On Nearby Stars: The one hundred nearest Star Systems
↑  VizieR: LHS 37, LHS Catalogue, 2nd Edition (Luyten 1979)
↑  Ken Croswell: The Brightest Red Dwarf, Sky and Telescope, July 2002, page 38
↑  F. Baily: A catalogue of those stars in the "histoire céleste française" of Jérôme de Lalande, for which tables of reduction to the epoch 1800 have been published by Prof. Schumacher, British association for the advancement of Science, p. 530 (1847)
↑  W. T. Lynn: On the Parallax and Proper Motion of Lalande 21185, Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, Vol. 33, p.52 (1872)
↑  J. García-Sánchez, P. R. Weissman, R. A. Preston, D. L. Jones, J. F. Lestrade, D.W.Latham, R. P. Stefanik & J. M. Paredes: Stellar encounters with the solar system, Astronomy and Astrophysics, vol. 379, p. 642 (2001)
↑  Solstation: Lalande 21185
↑  G. W. Henry, S. L. Baliunas, R. A. Donahue, F. C. Fekel & W. Soon: Photometric and Ca II H and K Spectroscopic Variations in Nearby Sun-like Stars with Planets. III, The Astrophysical Journal, Vol. 531, Issue 1, p. 415 (2000)
↑  F. Rufener: Third catalogue of stars measured in the Geneva Observatory photometric system, Astronomy and Astrophysics Supplement Series, vol. 45, p. 290 (1981)
↑  General Catalog of Variable Stars: Gliese 411
גרף מרחקים לכוכבים השכנים של מערכת השמש בין השנים 20,000- ו-80,000+
מגדל מקייג

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  מבנה שטות 
 על שם:  ג'ון סטיוארט מקייג 
 כתובת:  אובן 
 מיקום:  ארגייל וביוט 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 הקמה ובנייה
 תקופת הבנייה:  ?–1902
 תאריך פתיחה רשמי:  1902 
 חומרי בנייה:  גרניט 
 אדריכל:  ג'ון סטיוארט מקייג 
 סגנון אדריכלי:  אדריכלות רומית 
 מידות
 גובה:  13.7 מ' 
 קואורדינטות:  56°24′57″N 5°28′09″W﻿ / ﻿56.4157°N 5.4692°W﻿ / 56.4157; -5.4692
  (למפת סקוטלנד מוגדלת) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני מגדל מקייג(למפת סקוטלנד רגילה) אדינבורו גלאזגו אברדין פייזלי אייר פרת' אינוורנס לוכגילפהד דנדי איי שטלנד  אורקני האיים ההברידיים  אנגליה צפון אירלנד  אירלנד האוקיינוס האטלנטי  הים הצפוני מגדל מקייג
 
המגדל משקיף על העיר אובן
מגדל מקייג הוא מבנה הניצב על גבי פסגת גבעה, המשקיפה על פני העיר אובן שבחופה המערבי של סקוטלנד.
המבנה ניצב בגובה של 67 מטרים מעל פני הים. הוא בנוי מאבן גרניט מקומית, טבעתי בצורתו ובעל היקף של כמאתיים מטרים. הוא מורכב משתי קומות של קשתות מחודדות, 44 בתחתונה ו-50 בעליונה. גובהו המרבי הוא 13.7 מטרים.
המבנה הוקם ביוזמתו של הבנקאי והפילנתרופ ג'ון סטיוארט מקייג, אשר גם תכנן אותו. בנייתו החלה ב-1897 והסתיימה ב-1902, השנה שבה נפטר מקייג.
מקייג ביקש להקים באמצעות המבנה אנדרטה למשפחתו וכן לספק עבודה בחודשי החורף לבנאים באזור. הוא היה מעריץ של האדריכלות היוונית והרומית, וביקש להקים מבנה דוגמת הקולוסיאום ברומא. תוכניתו המקורית למבנה כללה הקמת גג עליו ומגדל פנימי במרכזו, אשר בו היו אמורים להיות מוצבים פסלים שלו ושל ילדיו. כמו כן תכנן להקים באתר מוזיאון וגלריה לאמנות. מקייג כלל בצוואתו כספים שיועדו לסיום הבנייה, אך בני משפחתו התנגדו לכך והצליחו להביא לביטול הוראה זו בצוואה על ידי בית המשפט.
השטח שסביב המגדל משמש כיום כגן ציבורי. נשקף ממנו מראה מרהיב של העיירה אובן ושל הים והאיים שמול חופה.
הערות שוליים

↑  מקור: http://www.obanargyll.com/mccaigs-tower.html
מגדי יעקוב

| --- | --- |

 לידה:  16 בנובמבר 1935 (בן 88) בילביס, מצרים 
 שם לידה:  مجدي حبيب يعقوب 
 ענף מדעי:  כירורגיית לב-חזה, השתלת לב 
 מקום לימודים:  אוניברסיטת קהיר  אוניברסיטת שיקגו  Imperial College School of Medicine 
 מוסדות:  אימפריאל קולג' 
 פרסים והוקרה:  Knight Bachelor (1992)  מסדר ההצטיינות (2014)  מסדר הנילוס (2011)  מדליית ליסטר (2015)  עמית החברה המלכותית 
 www.myf-egypt.org
 
סר מגדי יעקוב (בערבית: مجدي حبيب يعقوب, [ˈmæɡdi ħæˈbiːb jæʕˈʔuːb]; נולד ב-16 בנובמבר 1935, במצרים), הוא פרופסור לכירורגיית לב-חזה באימפריאל קולג' בלונדון. נודע כמנתח אשר פיתח טכניקת ניתוח חדשנית ויחודית ל"החלפת" חיבורי כלי הדם ללב, בזכותה הציל תינוקות רבים שנולדו עם מומי לב מולדים.
אות מסדר ההצטיינות שהוענק ליעקוב בשנת 2014
יעקוב נטל חלק בהשתלת הלב הראשונה בבריטניה בשנת 1980, היה הראשון שביצע בבריטניה השתלת אונת ריאה מתורם חי, וביצע השתלות איברים רבות לאורך עבודתו. אחד ממושתלי הלב אותם ניתח בשנת 1980, דריק מוריס, שרד יותר מכל מושתל לב אחר באירופה ונפטר בשנת 2005.
מגדי היה מהראשונים בעולם שהתחיל להשתיל לב וראות בעת ובעונה אחת.
תולדותיו

אביו של יעקוב היה מנתח מצרי ממוצא נוצרי קופטי. יעקוב למד רפואה באוניברסיטת קהיר, וסיים הסמכתו כרופא בשנת 1957. הוא היגר לבריטניה בשנת 1962 והתמחה כמנתח בבתי החולים הלאומיים ללב וריאה בלונדון. בשנת 1969 שימש כמרצה באוניברסיטת שיקגו. בין השנים 1973–2001 שימש כיועץ בתחום כירורגיית הלב בלונדון. מאז 1986 הוא פרופסור לכירורגיית לב-חזה בפקולטה לרפואה של האימפריאל קולג' בלונדון. בשנת 1992 העניקה לו אליזבת מלכת בריטניה תואר אבירות.
בשנת 2001, בהגיעו לגיל 65, פרש מעבודתו בבית החולים הרפילד, שם ניהל מאז 1980 את יחידת כירורגיית לב-חזה במסגרתה ביצע למעלה מ-1000 השתלות לב. הוא ממשיך לעבוד כיועץ בתחום מומחיותו ופועל לקידום המודעות לתרומות איברים והשתלות. הוא אף מנתח ילדים נזקקים באמצעות עמותת הצדקה שהקים. בשנת 2007 דווח כי קבוצת מחקר בראשותו הצליחה לגדל שסתום לב מתאי גזע.
הערות שוליים

↑  British team grows human heart valve from stem cells, Guardian, April 2, 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007342028105171  BIBSYS: 3032788  BnF: cb12524031z (data)  GND: 1193009715  ISNI: 0000 0000 2546 0792  LCCN: n85321552  NKC: js20070713014  NTA: 252219724  SUDOC: 034488987  VIAF: 165423628   WorldCat (עם VIAF): 165423628
מברישימון הערבה

| מברישימון הערבה |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: מברישניים
סוג:: מברישימון
מין:: מברישימון הערבה
שם מדעי
 Cerbalus aravaensis ‏לוי, 2007

מברישימון הערבה (שם מדעי: Cerbalus aravaensis) הוא מין עכביש אנדמי לישראל ולירדן. המין התגלה לראשונה ב-2003 במהלך מחקר שנערך משני צדי הגבול בין המדינות על ידי פרופסור אורי שיינס מאוניברסיטת חיפה–אורנים וצוות של חוקרים ישראלים וירדנים באזור הערבה הדרומית, צפונית לעין עברונה. זהו העכביש הגדול ביותר במזרח התיכון.
המין, המשתייך לסוג מברישימון (Cerbalus), הוגדר ותואר לראשונה על ידי ד"ר גרשם לוי מהאוניברסיטה העברית. האפיתט aravaensis שבשם המין ניתן לו עקב גילויו באזור הערבה.
ב-2010, בעקבות מאבק מתוקשר שהחל במטרה למנוע את כריית החולות הבלתי חוקית בשמורת חולות סמר, הוא נודע לראשונה בעיתונות הפופולרית בישראל לצד בעלי חיים אחרים המצויים בסכנה עקב הכרייה בחולות.
המין מאכלס חולות ושולי מלחות בערבה הדרומית, אך בשנים האחרונות, מאז התגלה, הוא נצפה בעיקר בחולות סמר.
תיאור ומורפולוגיה

מברישימון הערבה הוא בעל שריון גב צהוב מכוסה בזיפים לבנים עם פס דורסלי אמצעי בצבע חום כהה הנמשך עד קצות הכליצרות הקדמיות. גפיים צהובות מסיביות שחורות במפרקים ובקצוות. בעל אופיסטוזומה בצבע קרם. הכליצרות מכילות שלוש שיניים רטרו-מרגינליות.
מוטת הרגליים של המברישימון כ-14 ס"מ, והוא העכביש הגדול ביותר שנתגלה עד כה במזרח התיכון. אורך גופו של הזכר עשוי להגיע ל-24 מ"מ, הנקבה גדולה יותר והיא עשויה להגיע לאורך גוף של עד 26.5 מ"מ.
פעילותו

מברישימון הערבה פעיל בשעות הלילה, בעיקר בחודשים החמים של השנה. הוא חופר מחילה באדמה ומסווה אותה באמצעות דלת עשויה מגרגירי חול מודבקים.
המחילה משמשת לו הן כמסתור מפני טורפים והן כמקום בו הוא אורב לטרף מזדמן - חרקים וזוחלים קטנים.
המשך קיומו נמצא בסכנה חמורה עקב כריית החולות המוגברת באזור חולות סמר, העלולה להביא להיכחדותו.
לקריאה נוספת

, pp 17, Gershom Levi, Zootaxa ISSN 1175-5326 (print edition), 2007
הערות שוליים

↑  אלכס דורון, עכביש ענק התגלה בישראל, באתר nrg‏, 13 בינואר 2010
↑  Cerbalus aravaensis, Insectour
לחשי ההוויה

לחשי ההויה הוא שיר שכתב הראי"ה קוק, שעוסק ביחס בין העולם, ההוויה, לבין האדם. ככל שמצבו הרוחני של האדם גבוה וקדוש יותר, כך מתאים הוא אל העולם; ולהפך, ככל שדרגתו המוסרית נמוכה יותר, כך ההוויה זרה ואסורה לו. השיר פורסם בקובץ "התרבות הישראלית" בשנת תרע"ג, ונכלל בספר אורות הראי"ה.
המילים הפותחות את השיר "תלחש לי סוד ההויה" שימשו את הרב רן שריד כשם לספר מאמרותיו של הראי"ה שהוציא לאור בשנת תשנ"ט.
לשיר שני ביצועים: ביצועו של הרב יואב מלכא, בלחן שהלחין. ולחנו של הרב רן שריד המבצע אף הוא את השיר בלחנו.
רקע - ההבחנה בין קדושה לבין טהרה

במצב המוסרי הגבוה המציאות החומרית מעוררת אצל האדם "הֲדַר שִׁירַת קֹדֶשׁ". הדברים מתאימים לדבריו של הרמח"ל בספרו מסילת ישרים, בו נחלק היחס אל המציאות הגשמית בין מידות הפרישות והטהרה לבין מידת הקדושה. בשלב של מידת הפרישות כותב הרמח"ל:
אחר שהתבאר לנו היות כל עניני העולם נסיונות לאדם, וכמו שכתבנו כבר למעלה והוכחנוהו בראיות והתאמת לנו גם כן רוב חולשת האדם וקרבת דעתו אל הרעות, יתברר בהכרח שכל מה שיוכל האדם להמלט מן הענינים האלה ראוי שיעשהו, כדי שיהיה נשמר יותר מן הרעה אשר ברגליהם. כי הנה אין לך תענוג עולמי אשר לא ימשוך אחריו איזה חטא בעקבו. דרך משל: המאכל והמשתה כשניקו מכל - אסורי האכילה, הנה מותרים הם. אמנם, מלוי הכרס מושך אחריו פריקת העול, ומשתה היין מושך אחריו הזנות ושאר דברים רעים...
ולעומת זאת בשלב של מידת הקדושה כתב:
והנה האיש המתקדש בקדושת בוראו אפילו מעשיו הגשמיים חוזרים להיות ענייני קדושה ממש, וסימניך אכילת קדשים שהיא עצמה מצות עשה, ואמרו ז"ל: כהנים אוכלים ובעלים מתכפרים, ותראה עתה ההפרש שבין הטהור לקדוש: הטהור, מעשיו החומרים אינם לו אלא הכרחים, והוא עצמו אינו מתכוין בהם אלא על צד ההכרח, ונמצא שעל ידי זה יוצאים מסוג הרע שבחומריות ונשארים טהורים, אך לכלל קדושה לא באו, כי אילו היה אפשר בלתם, כבר היה יותר טוב. 
אך הקדוש הדבק תמיד לאלהיו, ונפשו מתהלכת בין המושכלות האמתיות באהבת בוראו ויראתו, הנה נחשב לו כאילו הוא מתהלך לפני ה' בארצות החיים עודנו פה בעולם הזה, והנה איש כזה הוא עצמו נחשב כמשכן, כמקדש, וכמזבח, וכמאמרם זכרונם לברכה: ויעל מעליו אלהים, האבות הן הן המרכבה, וכן אמרו: הצדיקים הן הן המרכבה, כי השכינה שורה עליהם כמו שהייתה שורה במקדש, ומעתה המאכל שהם אוכלים הוא כקרבן שעולה על גבי האישים, כי ודאי הוא שיהיה נחשב לעילוי גדול אל אותם הדברים שהיו עולים על גבי המזבח כיון שהיו נקרבים לפני השכינה, וכל כך יתרון היה להם בזה, עד שהיה כל מינם מתברך בכל העולם.
תוכן השיר

בשיר, מדמה הרב קוק את ההויה, מציאות העולם בשלמותה - לכלה, ואת האדם - לחתן. הוא פונה אל האדם בשמה של ההויה, המתנה את אהבתה לאדם - ביכולתו להעריך את הטבע מתוך טהרת נפשו, רק אדם עם לב פועם ולא מזוהם יוכל לזכות במתנת החיות שהיא מעניקה. אך לעומתו - אדם שאינו מוקסם מיופיה, ושהמפגש שלו עם יופי ועדינות הטבע לא מעורר בו רגשי קודש כי אם "אש זרה" - הרי ש"ליבתו ערלה" והוא אינו ראוי לה, ולפיכך היא מצווה עליו - "סורה, הריני לך אסורה".
ובמעבר מן הביקורת על האדם בעל הלב הערל, שאינו מוקסם מיופי ההויה, פונה הרב קוק לנבואה אופטימית זוהרת: הוא חוזה דור שיקום, דור נעלה מקודמיו, שיכיר ביופי, בטבע, בחיים, וישיר להם שיר הלל. דור ש"יקשיב לשפעת רזי ההויה" מהדרה של הבריאה, ויינק עידון מטל השמים. ומתוך כך - יאיר אור קודש, והכלה - המציאות כולה, תפנה אל האדם ותקרא לו "בחירי, הריני לך מותרת".
השיר מתפרש כתיאור ההבדל בין תפיסת הגלות לתפיסת הגאולה ותחיית האומה - לאור משנתו הכוללת של הרב קוק. בעוד המציאות הגלותית היא מציאות שאינה רואה בטבע קודש, ושלא מייחסת חשיבות לערכים כמו יופי וכדומה, ואף רואה בטבע ובחומר "איום" על חיי הקודש, המעורר "זרם אש זרה". המציאות של תחיית האומה בארץ ישראל היא הפוכה - הקודש מופיע בה במלא רבדיה, ודווקא מתוכה הוא גודל ופורח, יונק ממנה חיות ומפכה מכוחה.
מקבילות לתוכן השיר בכתבים אחרים של הראי"ה

הגיע הזמן לפרסם בעולם שהקודש, האידיאליות העליונה הראויה להיות נכספת מכל צדיקים, מכל ברי לבב, הוא יונק מהחול, כמו שהצומח יונק מהדומם, וכמו שהחי והאדם ניזון ממה שהוא למטה ממדרגתו בהוויה. ואז יבוא התור בעולם, שרוח הקודש ושאיפת הקודש יהיו הגורמים האדירים לבנין העולם ושכלולו.

יש קודש שהוא צומח מן החול כשם שהצומח צומח מן הדומם. כשם שהחי מעבד את הצומח וכוחות חיים מתעלים ומתגלים בו על ידו, וכן הלאה, - כמו כן ההרגשות והמחשבות החלוניות הולכות הן ומתעדנות עד שהן מתעלות במעלת הקודש. וכשהחיים נעשים עניים ברגשות ובמחשבות החלוניות החיוניות המוקדמות, כח הקודש הולך ונחלש.
התביעה לשלמות היופי המפואר ושכלול הדמיון בכל איתניותו, עם כל מה שלפניו וכל מה שלאחריו, עם כל מה שמלמעלה וכל מה שלמטה ממנו, זהו היסוד האיתן של תביעת החיים.
הערות שוליים

↑  על פי לשון הכתוב בדברי יעל לסיסרא: "סוּרָה אֲדֹנִי סוּרָה אֵלַי" (ספר שופטים, פרק ד', פסוק י"ח).
↑  הלשון "הריני לך" מופיעה בהקשר של קידושין בתוספתא המובאת בתלמוד בבלי, מסכת קידושין, דף ה', עמוד ב'.
↑  וכן בהמשך השיר: "אוֹר קֹדֶשׁ יִמָּלֵא".
↑  ספר מסילת ישרים פרק יג.
↑  מסילת ישרים פרק כו
↑  שיעורו של הרב אליהו ברין בישיבת בית אל להורדה
↑  מאמרי הראי"ה חלק ב', "נאדר בקודש". "הקודש והחול" ו', עמוד 406
| הרב אברהם יצחק הכהן קוק |
| --- | --- | --- |
| כתביו | אגרות הראי"ה • אורות • אורות הקודש • אורות התורה • אורות התשובה • עולת ראיה • עין איה • מאמרי הראי"ה • שמועות ראי"ה • חדריו דעת כהן • משפט כהן • אורח משפט • עזרת כהן • שבת הארץ • כתבים נוספים |  |
| ממשנתו | למהלך האידיאות בישראל • הרצאת הרב • חזון הצמחונות והשלום • מאמר הדור • יסוד כסא השם בעולם • המספד בירושלים |  |
| משיריו | שיר האמונה •  ישמח לבי • לחשי ההוויה • כנפי רוח |  |
| תלמידיו | הרב צבי יהודה הכהן קוק (בנו) • הרב יעקב משה חרל"פ • הרב הנזיר • הרב שלום נתן רענן (חתנו) • הרב יצחק אריאלי • הרב אריה לוין •  הרב שאול ישראלי • האדמו"ר החלוץ • הרב משה צבי נריה • הרב יצחק הוטנר • תלמידים נוספים |  |
| מוסדותיו | הרבנות הראשית לישראל • ישיבת מרכז הרב • מכון הלכה ברורה ובירור הלכה • תנועת דגל ירושלים |  |
| כהונות ברבנות | זיימל • בויסק • יפו • מחזיקי הדת (לונדון) • ירושלים • ארץ ישראל |  |
| הנצחתו | בית הרב קוק • כפר הרא"ה • מוסד הרב קוק • פרס הרב קוק לספרות תורנית • פרס ירושלים לספרות תורנית • קבוצת אברהם |  |
ציונות דתית • תורת ארץ ישראל • מועדי הראי"ה • משפחתו • תלמידי הרצי"ה • עוד
| כתבי הראי"ה |
| --- | --- | --- |
| בהלכה וש"ס | דעת כהן • משפט כהן • אורח משפט • עזרת כהן • שבת הארץ • חבש פאר • עץ הדר • עיטור סופרים • טוב ראי |  |
| בהגות | עין איה • עולת ראיה • מאמרי הראי"ה • אדר היקר • ראש מילין • לנבוכי הדור • מדבר שור • מוסר אביך • מידות הראי"ה • עקבי הצאן • ארץ חפץ • חזון הגאולה |  |
| סדרת ה"אורות" | אורות (אורות ישראל) • אורות הקודש • אורות התורה • אורות התשובה • אורות הראי"ה • אורות התפילה • אורות האמונה |  |
| כתבים | למהלך האידיאות בישראל • הרצאת הרב • חזון הצמחונות והשלום • מאמר הדור • אגרות הראיה • שמונה קבצים • פנקסי הראי"ה • משנת הרב • המספד בירושלים • חדריו |  |
| שירים | נכתבו על ידו כשירים: שיר האמונה  • ישמח לבי • לחשי ההויה קטעים ופיסקאות שהולחנו: כנפי רוח • יסוד כסא השם בעולם |  |
הערה: חלק מספרי ה"אורות" הם ליקוטים מאוחרים ממשנתו סביב נושאים שונים, שהשתמשו אף הם בשם "אורות".
לגונת שבעת הימים

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  אגם מלאכותי 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  פלורידה 
 קואורדינטות:  28°24′41″N 81°34′57″W﻿ / ﻿28.411265°N 81.582391°W﻿ / 28.411265; -81.582391
  (למפת פלורידה מוגדלת) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי לגונת שבעת הימים(למפת פלורידה רגילה) טאלאהאסי ג'קסונוויל מיאמי טמפה אורלנדו פורט לודרדייל פורט סנט לוסי קייפ קורל גיינסוויל קי וסט ג'ורג'יה אלבמה מפרץ מקסיקו האוקיינוס האטלנטי לגונת שבעת הימים
 
לגונת שבעת הימים (באנגלית: The Seven Seas Lagoon) היא אגם הממוקם דרומית לפארק הנושא ממלכת הקסם בדיסניוורלד שבפלורידה. האגם מפריד בין הפארק למגרש החניה שלו ומחובר לאגם ביי לייק הסמוך. האגם הוא מלאכותי ועומקו כארבעה מטרים בלבד.
סביב האגם בנוי קו הרכבת העילית של ממלכת הקסם ועוברות בו סירות תחבורה ונופש. הרכבת והסירות מחברות בין מרכז התחבורה והכרטוס (החניון), פארק ממלכת הקסם ו-3 מלונות: אתר הנופש העכשווי של דיסני, אתר הנופש הפלורידיאני הגדול של דיסני ואתר הנופש הפולינזי של דיסני.
על מנת לאפשר דיג באגם למבקרים המתגוררים במלונות שעל חופיו, הוכנסו אליו מספר סוגי דגי מים מתוקים בעת הקמת האגם, בשנת 1973. רק בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הותר הדיג באגם בשל התרבות הדגים בו.
האגם נבנה משתי סיבות, האחת פונקציונלית - בשל העובדה שהאזור ביצתי מאפשר האגם ניקוז מימי המעיינות בסביבה מחד, ומילוי הקרקע בין מבני ממלכת הקסם מאידך. מסדרונות השירות של ממלכת הקסם, שהיו אמורים להיות תת-קרקעיים, נבנו מעל הקרקע בשל ביצתיותה. האדמה בין המסדרונות מולאה באדמה שנחפרה מהאגם, ופארק השעשועים הפתוח לציבור נמצא למעשה בקומה השנייה. הסיבה השנייה היא ספרותית - דיסני שאף לנתק את ממלכת הקסם ממגרשי החנייה, וסבר כי מסע אל מעבר לאגם אל הממלכה (מסע המופיע בספרות ובאגדות עם) תואם יותר את האופי האגדתי שרצה לשוות לפארק השעשועים.
לורן ז'אלאבר

לורן ז'אלאבר (בצרפתית: Laurent Jalabert; נולד ב-30 בנובמבר 1968) הוא לשעבר רוכב אופני כביש. ז'אלאבר נחשב לאחד מטובי הרוכבים הצרפתים בכל הזמנים, בזכות הישגיו השונים שכוללים ניצחון ב-18 קטעים בוואלטה אספנייה ובדירוג הכללי במהדורת 1995 של המרוץ, ניצחונות במונומנטים מילאנו – סן רמו וג'ירו די לומברדיה ובקלאסיקות נוספות. הוא ניצח בקטגוריית הנקודות ובקטגוריית מלך ההר בטור דה פראנס פעמיים, והוא אלוף העולם במרוץ נגד השעון ב-1997. בנוסף לכך, ז'אלאבר הוא זוכה מדליית הכסף באליפות העולם במרוץ הכביש ב-1992.
ז'אלאבר הוביל את דירוג ה-UCI בשנים 1995–1997 ובשנת 1999. הוא זכה בפרס אופני הזהב בשנת 1995.
ביוגרפיה

ז'אלאבר נולד ב-30 בנובמבר 1968 במזמה (אנ') שבצרפת.
ביוגרפיה > טושיבה (1989–1991)

בשנת 1989 הוא הפך למקצוען עם הצטרפותו לקבוצת טושיבה (אנ') הצרפתית. בשנת 1990, סיים שני בקטגוריית הנקודות בוואלטה אספנייה ובקלאסיקה סן סבסטיאן. הוא סיים במקום השישי באליפות העולם שהתקיימה ביפן. ב-1991 סיים ז'אלאבר במקום השני בקטגוריית הנקודות בטור דה פראנס.
ביוגרפיה > CSC (2002–2001)

לאחר שמונה שנים בקבוצת ONCE, הצטרף ז'אלאבר לקבוצת CSC(אנ') הדנית. לאחר שנפצע בתאונה ביתית והחמיץ את החלק הראשון של העונה, הוא ניצח שני קטעים בטור דה פראנס ובדירוג מלך ההר. ז'אלאבר ניצח בפעם הראשונה את קלאסיקה סן סבסטיאן.
ב-2002 ניצח קטע בפריז–ניס וסיים שלישי. הוא השתתף בטור דה פראנס וניצח את דירוג מלך ההר בפעם השנייה ברציפות. עוד מרוץ שז'אלאבר ניצח בפעם השנייה ברציפות היה קלאסיקה סן סבסטיאן, לאחר שניצח בספרינט מתוך חמישה רוכבים. בתום עונת 2002 ז'אלאבר פרש, כשהוא בן 34.
חיים אישיים

לאחר פרישתו של ז'אלאבר, הוא הפך ליועץ של חברת האופניים LOOK ותרם לעיצוב מבנה השלדות החדשות שהחברה ייצרה. לז'אלאבר אח צעיר בשם ניקולא, שרכב בצורה מקצוענית והמשיך להתחרות גם אחרי פרישתו של לורן ופרש לבסוף בשנת 2009. ז'אלאבר עבד בין היתר בתור פרשן של מרוצי אופניים בערוצים מקומיים בצרפת, לעיתים מן האולפן ולעיתים בפריצות לשידור מאופנוע בו ליווה את המרוץ.
ב-2005, השתתף ז'אלאבר במרתון ניו יורק וסיים במקום ה-391 מתוך 36,894 משתתפים, בזמן של 2:55.39 שעות. ז'אלאבר השתתף גם בתחרויות טריאתלון, בשווייץ ואף באליפות העולם של 2007 בקונה (הוואי).
במרץ 2013, נפצע ז'אלאבר מפגיעת מכונית בזמן שרכב על אופניו בצרפת. הוא סבל משברים ביד וברגלו השמאלית.
פרשיות סמים

ז'אלאבר הופיע ברשימת בדיקות הסמים שארגן הסנאט ב-2013, הוא נמצא חיובי בשימוש של EPO בשנת 2004.
קבוצת ONCE בה רכב ז'אלאבר במשך רוב הקריירה שלו ובה צבר את הישגיו החשובים, נחשדה ב-2006, בעקבות מבצע פוארטו, בסימום שיטתי של רוכביה שאורגן על ידי מנהלה הספורטיבי הראשי מנולו סאיז (אנ'). ז'אלאבר עצמו העיד ואמר שהוא לא יכול להכחיש שלא השתמש מעולם בחומרי אימרוץ, ואמר שנוצר אמון הדדי בין הרוכבים לבין הרופאים במהלך תקופתו בקבוצת ONCE, ולכן הרוכבים לא שאלו שאלות.
הערות שוליים

↑  National Championship France 1998, procyclingstats.com
↑  Giro d'italia 1999, procyclingstats.com
↑  Jalabert all the way back following ladder accident, באתר ESPN, ‏ 11 ביולי 2001
↑  Laurent and Leontien find their feet in NYC, obus.cyclingnews.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BnF: cb12531503k (data)  GND: 131759213  ISNI: 0000 0000 8120 6908  MusicBrainz: 2e7d2942-b790-4dca-997e-b9a272a4b93a  ORCID: 0000-0002-4477-4732  RERO: 02-A023066456  SUDOC: 03457266X  VIAF: 41950946   WorldCat (עם VIAF): 41950946
מברק הפלה

השדר המקורי בגרמנית
מברק הֶפְלֶה (בגרמנית: Höfle-Telegramm) הוא מסמך נאצי סודי שיורט על ידי המודיעין הבריטי בראשית שנת 1943, והמצוי כיום בארכיון שבקיו (Kew) באנגליה. בשנת 2000 הורד סיווג המסמך והתאפשר פרסומו לציבור.
המסמך מורכב משתי הודעות: האחת לאדולף אייכמן בברלין, והאחרת לפרנץ היים – סגן מפקד משטרת הביטחון והאס דה בגנרלגוברנמן – בקרקוב. המסמך נשלח ב-11 בינואר 1943 על ידי הרמן הֶפְלֶה (Hermann Höfle), קצין אס אס שמונה על ידי אודילו גלובוצניק לראש המטה המיוחד של "מבצע ריינהרד" במחוז לובלין. המסמך מעיד על הגעה של יהודים למחנות ההשמדה בשבועיים שקדמו למשלוח המברק ובמשך השנה הקשורים במבצע ריינהרד לחיסול יהדות פולין.
תרגום לאנגלית ולעברית

להלן התרגום לאנגלית של ההודעה המפוענחת שיירט המודיעין הבריטי:
12.   OMX de OMQ         1000          89 ? ?
State secret! To the Reich Security Main Office, for
the attention of Schutzstaffel Obersturmbannführer EICHMANN, Berlin [gap, rest missed]
13/15.   OLQ de OMQ         1005          83 234 250
State secret! To the commander of the Sicherheitspolizei (Security Police), for the attention of SS Obersturmbannführer HEIM, Cracow.
Re: 14-day report Operation Reinhard|. Reference: radio telegram from there
Recorded arrivals until 31 December 42, L 12761, B 0, S 515, T 10335
totaling 23611. Situation [gap] 31 December 42, L 24733, B 434508, S 101370, T 71355, totaling 1274166.
SS and police leader of Lublin, HÖFLE, Sturmbannführer.
ניתוח המברק

מדובר בפענוח של הודעה מוצפנת. ככל הנראה מקור ההודעה במכונת ההצפנה אניגמה. היירוט אינו מלא (סימן השאלה "?" וכן הרווחים המופיעים הם עדות לכך).
לצורך בהירות ניתן לארגן את הנתונים בטבלה:
הספרה "5" הוספה בטבלה שלהלן לנתוני טרבלינקה, והיא יכולה להיחשב כאומדן נכון מהסיבות הבאות:
המספר 713555 נותן את הסיכום הנכון של 1274166
הנתונים צוטטו גם בדוח קורהר, למעט "71355", שנרשם כ-"713555" על ידי קורהר. הגרסה המפוענחת הבריטית היא כנראה שגיאת דפוס. מאחר שהבריטים לא הבינו את מלוא המשמעות של המברק באותה תקופה, לא סביר שטעות זו הייתה משנה דבר מה.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | מספר האנשים שהגיעו בשבועיים שעד 31 בדצמבר 1942 | סה"כ עד 31 בדצמבר 1942 |
| L לובלין (מיידנק) | 12,761 | 24,733 |
| B בלז'ץ | 0 | 434,508 |
| S סוביבור | 515 | 101,370 |
| T טרבלינקה | 10,335 | 713,555 (ראו הערה) |
| סה"כ | 23,611 | 1,274,166 |
חשיבות המסמך

לפי פרסום של שני חוקרי שואה, "נראה שמנתחי מודיעין בריטיים שפענחו את ההודעה החמיצו את חשיבותה בזמן המלחמה. אין ספק שהדבר קרה משום שההודעה עצמה כללה רק אותיות מזהות (ולא שמות מלאים) עבור מחנות הריכוז. לאחר האותיות הופיעו מספרים. הרמז היחיד היה אזכורו של מבצע ריינהרד, שמשמעותו הייתה חיסול יהדות פולין. אולם סביר שמפענחי האניגמה בבלצ'לי פארק לא הכירו את הנושא באותה תקופה".
מסמך זה הוא השני שפירט את מספר הנרצחים במבצע ריינהרד (המסמך האחר הוא מסמך קורהר, המשתמש במספרים ממברק זה).
מלבד אזכור של מספרים עבור שנת 1942, המברק מעיד גם שמחנה הריכוז מיידנק היה חלק מ"מבצע ריינהרד", עובדה שלא נודעה להיסטוריונים קודם לכן.
הערות שוליים

↑  הארכיון בקיו, אנגליה, HW 16/23, פענוח GPDD 355a, הופץ ב-15 בינואר 1943, מברקי רדיו מספר 12 ו-13/15, שודרו ב-11 בינואר 1943.
↑  פיט ויטה וסטפן טיאס, “A New Document on the Deportation and Murder of Jews during ‘Einsatz Reinhardt’ 1942,” לימודי השואה ורצח עם,(2001) עמודים 468-486.
↑
לגיהנום ובחזרה (סרט)

| --- | --- |

כרזת הסרט
 מבוסס על:  הספר "לגיהנום ובחזרה" מאת אודי מרפי
 בימוי:  ג'סי היבס 
 הופק בידי:  ארון רוזנברג
 תסריט:  אודי מרפי 
 עריכה:  ויליאם מייס
 שחקנים ראשיים:  אודי מרפי
 מוזיקה:  אירווין גרץ
 צילום:  מורי גרסטמן
 מדינה:  ארצות הברית ארצות הברית
 חברת הפקה:  סרטי יוניברסל 
 חברה מפיצה:  אולפני יוניברסל
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  2 בספטמבר 1955
 משך הקרנה:  106 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית
 סוגה:  סרט ביוגרפי, סרט דרמה, סרט מלחמה, סרט פעולה 
 הכנסות:  6,000,000‏$
 דף הסרט ב־IMDb
 
לגיהנום ובחזרה (באנגלית: To Hell and Back) הוא סרט מלחמה ביוגרפי משנת 1955 על אודי מרפי, החייל המעוטר ביותר בתולדות ארצות הברית. מרפי משחק בתפקיד הראשי את עצמו.
התסריט מבוסס על האוטוביוגרפיה של מרפי בשם זה שנכתבה על ידו ויצאה לאור ב-1949.
גנרל וולטר בדל סמית' (אנ') שהיה ראש המטה של המפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית, מופיע בתחילת הסרט כשהוא מדבר על אודי מרפי ולאחר מכן הוא מלווה בקולו את התפתחות העלילה בעזרת מפות.
מלבד מרפי, מופיעים שחקנים רבים בתפקידים צבאיים משניים. את הדמות הנשית בסרט משחקת סוזן קוהנר בתפקיד מריה האיטלקייה המארחת עם משפחתה את מרפי בהיותו בחופשה בנאפולי.
את הסרט מלווה המרש "Dogface Soldier" שנכתב בידי שני חיילים והפך בתחילה להמנון דיוויזיית החי"ר ה-3 ואחר כך להמנון שאר יחידות החי"ר של צבא ארצות הברית.
הסרט היה הצלחה מסחרית וביסס את קריירת המשחק של מרפי.