stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
הומו רודולפנסיס
גילוי ותיארוך > גולגולת 1470

גולגולת 1470 התגלתה בשנת 1972 על ידי ברנרד נגנו, "צייד מאובנים" קנייתי מן המשלחת של ריצ'רד ליקי, באתר קובי פורה שליד אגם טורקאנה.
הגולגולת התגלתה שבורה למספר חלקים, ועיקר עבודת השחזור שלה נעשתה בידי רעייתו של ריצ'רד ליקי, הפלאואנתרופולוגית הנודעת בפני עצמה מייב ליקי. מרבית חלקי הגולגולת נמצאים, אך הלסת התחתונה חסרה, וכן חסרים כמה חלקים מן הפנים וכל השיניים. בנוסף, שברים בקופסת הגולגולת מקשים על קביעה מדויקת של נפח המוח. ההערכות נעות בין 590 ל 750 סמ"ק, כלומר נמוך בהרבה מזה של האדם המודרני, אבל משמעותית גדול משל אוסטרלופיתקנים, ומציבות את הגולגולת באופן ברור למדי בסוג האדם. ואולם מספר מאפיינים מקשים על שיוכה של הגולגולת לאחד משני מיני האדם המוכרים מאותה תקופה, הומו הביליס והומו ארקטוס (או הומו ארגסטר). בפרט, הפנים השטוחות יחסית ורכסי הגבות הבלתי מודגשים משווים לגולגולת חזות "מודרנית" יותר משל כל הומיניד אחר בן אותה תקופה. עקב זאת בחר ריצ'רד ליקי להימנע מהחלטה, וסיווג את הגולגולת לסוג אדם ללא ציון המין (.Homo sp).
שם המין רודולפנסיס נטבע על ידי הפלאואנתרופולוג הרוסי ולרי אלכסייב בשנת 1986, על שמה של ימת רודולף (שמו הקודם של אגם טורקאנה) שלידה נמצא. כיום רווח למדי השימוש במונח רודולפנסיס כשם נרדף לגולגולת 1470 גם בקרב פלאואנתרופולוגים שלא בהכרח מסכימים שהיא זכאית להחשב כמין בפני עצמו.
סיבה נוספת לוויכוחים הסוערים סביב הגולגולת היה התיארוך הרדיומטרי הראשוני שלה לגיל של כמעט שלושה מיליון שנה (שיטת התיארוך הרדיומטרי רק נכנסה לשימוש באותו זמן ועדיין סבלה מאי דיוקים). גיל עתיק זה התאים לתאוריה של משפחת ליקי בדבר מוצא האדם ממין קדום של אדם, והוביל לעימות עם התאוריה המתחרה של דונלד ג'והנסון ואחרים בדבר מוצא האדם מהמין אוסטרלופיתקוס אפרנסיס, שהתגלה רק שנתיים אחרי גולגולת 1470, ותוארך אף הוא לגיל דומה. ואולם מדידות רדיומטריות חוזרות וניתוח יותר מדויק הפחיתו את גילה של 1470 ל-2.0 עד 1.8 מיליון שנה בלבד, צעיר בכשני מיליוני שנים מהאוסטרלופיתקנים הקדומים ביותר הידועים כיום, ודומה לגילם של הביליס וארקטוס.
גילוי ותיארוך > מאובנים נוספים

בשנת 2012 פרסם צוות חפירה באתר קובי פורה, בראשות מייב ליקי ובתה הפלאואנתרופולוגית לואיז ליקי, מספר מאובנים שגילו במרחק כעשרה קילומטרים ממקום גילויה של גולגולת 1470. התגלית פורסמה בכתב העת המדעי היוקרתי Nature. המאובנים שהתגלו כוללים בין השאר לסת תחתונה שלמה כמעט לגמרי, שקיבלה את הסימון הקטלוגי KNM-ER-60000, וחלקי פנים שקיבלו את הסימון הקטלוגי KNM-ER-62000. הפנים דומים לפניה של גולגולת 1470, אך בניגוד לה הם שייכים לפרט צעיר, ובהתאמה הם קטנים יותר במידותיהם. מאובנים אלו מתוארכים בתיארוך רדיומטרי לגיל של 1.95 עד 1.78 מיליון שנה לפני זמננו, שגם הוא תואם את גילה של גולגולת 1470. המאובנים שונים במובהק ממאובני הביליס וארקטוס, ולכן הוצגו על ידי החוקרים כראייה לקיומו של רודולפנסיס כמין אדם נפרד ממינים אלו.
אנטומיה ומורפולוגיה

מכיוון שאין עצמות שלד גוף שניתן לשייך בביטחון לגולגולת 1470, קשה להעריך את מידות גופו של רודולפנסיס. הגולגולת גדולה יותר מאשר מרבית גולגולות הביליס מאותה תקופה, ומרמזת שגם הגוף היה גדול יותר. מספר עצמות ירך שהתגלו סמוך לאתר הגילוי של 1470 ומתוארכות לתקופה דומה הן בעלות צורה מודרנית יותר משל עצמות אוסטרלופיתקנים, ומשויכות על ידי פלאואנתרופולוגים מסוימים לרודולפנסיס. על פיהן ניתן להעריך גובה של 1.50 מ' ומשקל של 52 ק"ג.
בשל החסרון במאובנים מעט מאוד ידוע על אורח חייו של רודולפנסיס, אך סביר לשער שבדומה לארקטוס והביליס גם הוא היה הולך-על-שתיים ואוכל-כול שהשתמש בכלי אבן מסותתים מן התרבות האולדובאית.
אבולוציה

גולגולת 1470 היא טיפוסית למאובנים העתיקים יותר של הסוג אדם, המאופיינים כולם בנפח מוח של 600 עד 1000 סמ"ק וגילם מעט פחות משני מיליון שנה. ואולם בשל כמה מאפיינים ייחודיים קיימות השערות רבות ומנוגדות לגבי מעמדה המדויק באבולוציה של האדם. אף שאין כיום מחלוקת רצינית בתחום לגבי מוצאו של סוג האדם מאחד האוסטרלופיתקנים, קביעת שושלת המינים נתונה לוויכוח. השערה אפשרית אחת היא שהומו הביליס הוא מין האדם הראשון שהתפצל מהאוסטרלופיתקנים, וגולגולת 1470 איננה מייצגת מין בפני עצמה אלא שלב ביניים בין הביליס לבין ארקטוס. השערה אחרת היא שרודולפנסיס הוא מין שהתקיים במקביל להביליס, ומוצא שניהם ממין הומו קדום יותר שעדיין לא התגלה. אפשרות שלישית היא שרודולפנסיס הוא האדם הראשון שהתפצל מהאוסטרלופיתקנים בעוד שהביליס הוא ענף צדדי.
ב-2007 פורסמה כתבה באינטרנט לפיה חוקרים מאוניברסיטת ניו יורק בראשות הפליאואנתרופולוג טימותי ברומייג' ערכו שחזור מחדש של גולגולת 1470 באמצעות הדמיית מחשב, והגיעו למסקנה שהפנים בולטות קדימה יותר מאשר בשחזור המקורי של ליקי, ושנפח המוח הוא משמעותית קטן יותר, 525 סמ"ק. על בסיס תוצאות אלו נטען שגולגולת 1470 למעשה שייכת לסוג אוסטרלופיתקוס ולא לסוג האדם. מהכתבה השתמעה בבירור האשמה כלפי ריצ'רד ליקי כאילו הוא שחזר בכוונה את הגולגולת כך שתראה אנושית ככל האפשר, ובריאתנים בארצות הברית מיהרו לנצל האשמה זו כדי להטיל דופי בכל הממצאים הקדומים של סוג האדם. ואולם פליאואנתרופולוגים אחרים הצביעו בתגובה על כך שאפילו אם הפנים אכן בלטו יותר מאשר בשחזור של ליקי, אין בכך כדי להשפיע על נפח המוח. ואכן, כאשר המאמר המדעי של ברומייג' ועמיתיו פורסם לבסוף הערכתם לנפח המוח הייתה 700 סמ"ק, לא קטנה בהרבה מהערכתו המקורית של ליקי ומעל גבול ה-600 סמ"ק אשר נחשב לרוב למגדיר של סוג האדם. למרות המחלוקות בתחום הפליאואנתרופולוגיה לאיזה מין יש לסווג את גולגולת 1470, אין מחלוקת ממשית שהיא שייכת לסוג האדם.
הערות שוליים

↑  Leakey, M. G. et al. (2012), "New fossils from Koobi Fora in northern Kenya confirm taxonomic diversity in early Homo",
Nature. Vol.
488, pp. 201–204; doi: 10.1038/nature11322
↑  Bromage TG, McMahon JM, Thackeray JF, Kullmer O, Hogg R, Rosenberger AL, Schrenk F, Enlow DH. (2008-10-01). "Craniofacial architectural constraints and their importance for reconstructing the early Homo skull KNM-ER 1470". PubMed.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: multiple names: authors list (link)
לוח זמנים של שושלת האדם על פי מיני הומינידים מאובנים (פסים כהים). המינים מסודרים אנכית על פי דמיון כללי ביניהם, אך קשה לקבוע במדויק איזה מין התפצל מאיזה מין אחר. מינים שמהם נמצאו מאובנים רבים יותר מסומנים בפסים יותר רחבים אנכית. העץ הפילוגנטי (ירוק) משחזר את יחסי הקרבה ותאריכי הפיצול על פי רצפי הגנום של אדם מודרני, שימפנזה מצוי, שימפנזה ננסי, גורילה ואדם ניאנדרטלי (מיצוי דנ"א מעצמות מאובנות). מעמדו של רודולפנסיס בשושלת אינו ברור, בין השאר עקב ריבוי מינים נוספים מן הסוג אדם בתקופתו.
החבלה בצינור הגז הצפון-אוסטי (2006)

צינורות הגז מרוסיה לים הכספי ולים השחור
החבלות בצינור הגז בצפון אוסטיה של שנת 2006 היו שני פיצוצים שהתרחשו בשני קווי צינורות גז ראשיים בצפון אוסטיה, בליל יום ראשון ה-22 בינואר 2006. צינורות הגז היו שני צינורות הגז העיקריים שהובילו גז לגאורגיה, והפיצוצים המסתוריים אילצו אותה, בסופו של דבר, להיענות לדרישת הרוסים ולהעלות את מחיר הגז הטבעי, כחלק ממדיניותו של נשיא רוסיה באותם ימים, ולדימיר פוטין, להעצים את אחיזתה בשוק הגז הטבעי ולנצל את השליטה על מקורות האנרגיה לצורך יצירת לחץ כלכלי ופוליטי.
רקע

עם כניסתו של ויקטור יושצ'נקו, הפרו מערבי, לתפקיד נשיא אוקראינה לאחר המהפכה הכתומה חלה הרעה משמעותית ביחסים בין אוקראינה לשכנתה רוסיה. אחד ממוקדי הסכסוך היה סכסוך הגז הטבעי בו איימה רוסיה כי תקצץ את אספקת הגז לקייב ואוקראינה איימה מצידה כי תפגע בייצוא הגז הרוסי לאירופה. גזפרום סיפקה כמחצית הגז הטבעי שצורך האיחוד האירופי וכ-80% מכמות זו מועברת דרך צינורות שחוצים את אוקראינה. ב-1 בינואר 2006 החלה רוסיה להפחית את הלחץ בצינורות המובילים גז מרוסיה לאוקראינה, מתוך כוונה להפסיק לגמרי את אספקת הגז לאוקראינה, לאחר שאוקראינה לא חזרה בה מסירובה לדרישתה של רוסיה לתשלום גבוה פי 4 ויותר תמורת הגז. פעולות אלה נתפסו באוקראינה כניצול רוסי של סוגיית מחירי הגז הטבעי כדי להעניש את קייב על מאמציה להצטרפות לאיחוד האירופי ונאט"ו. יומיים לאחר מכן חודשה אספקת הגז לאחר שרוסיה ואוקראינה חתמו על הסכם ביניהן, הסכם שספג ביקורת באוקראינה. ב-16 בינואר העלתה גזפרום דרישה להעלאת מחיר הגז לבולגריה אף על פי שההסכם ביניהם תקף עד לשנת 2010. בבולגריה, שדחתה את הדרישה, הועלו חששות שהעניין יתפתח לסכסוך דומה לאוקראינה.
פיצוץ צינורות הגז

הפיצוץ אירע במרחק של 30 ק"מ מבירת צפון אוסטיה, ולדיקווקז בשעה 2:52 לפנות בוקר לפי שעון גאורגיה. 20 דקות לאחר מכן התרחש הפיצוץ בצינור השני. שום ארגון לא נטל על עצמו את המעשה. הדיווח הראשוני היה של פקידים רשמיים של צפון אוסטיה בדיווח לאינטרפקס, שטענו כי ייתכן והפיצוץ נגרם מבעיות טכניות או הטמפרטורות הנמוכות. סוכנות הידיעות הרוסית, RIA נובוסטי, דיווחה כי צינור הגז שנפגע הוא צינור הגז מצפון הקווקז לדרום הקווקז. סגן שר האנרגיה של גאורגיה העריך כי הצינור שנפגע הוא צינור רוסי פנימי ואין לו השלכות לגבי גאורגיה. אולם שני הצינורות שנפגעו, צינור הגז הראשי מצפון הקווקז לדרום הקווקז וצינור הגיבוי ממוזדוק לטביליסי קטעו את אספקת הגז לגאורגיה וארמניה והביאו למשבר אנרגיה במדינה. מספר שעות לאחר מכן פוצץ גם קו מתח גבוה בין הכפרים קרצ'ייבסק (Karachaevsk) ואוצ'קטין (Uchketin) בקאראצ'אי-צ'רקסיה, סמוך לגבול עם גאורגיה. הפיצוצים עצרו את אספקת הגז לגאורגיה וארמניה בתקופה בה תנאי מזג האוויר היו קשים במיוחד.
נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי, ויושבת ראש הפרלמנט של גאורגיה, נינו בורג'נדזה, האשימו את מוסקבה בשיבוש מכוון של אספקת האנרגיה למדינתם, וניסיון של רוסיה להכפיף את גאורגיה לקרטל של גזפרום. ב-23 בינואר הודיעה גזפרום כי תשתמש בצינור חלופי שעובר דרך אזרבייג'ן כדי לשקם את חלק מאספקת הגז לגאורגיה. הרוסים מצידם האשימו פושעים "פרו-צ'צ'נים". מעורבותם של הרוסים בביצוע המעשה לא הוכחה מעולם, וצינור הגז תוקן בסופו של דבר.
גאורגיה החלה לחפש מקורות חלופיים לגז הטבעי. לקראת סוף ינואר פנתה גאורגיה לאזרבייג'ן ואיראן, כדי לעשות שימוש בצינור הגז האזרי-איראני, במטרה להקל על המחסור בגז. בתחילת נובמבר 2006 הודיעה גזפרום לגאורגיה על כוונתה להעלות את מחיר הגז. המאמצים לרכישת גז ממדינות אחרות הוגברו. בסוף אותו חודש נפגש הנשיא סאקשווילי עם מקבילו אילהם אלייב, נשיא אזרבייג'ן, והחל בשיחות לרכישת גז טבעי מאזרבייג'ן. במקביל ערך, ראש ממשלת גאורגיה, זוראב נור'אידלי, שיחות עם איראן. בשלב זה הסתמן כבר כי הרוסים מנסים להקים קרטל גז של אופ"ק. בסופו של דבר חתמה גאורגיה על הסכם עם רוסיה והסכימה לשלם לה מחיר גבוה יותר עבור הגז
אחרית דבר

ביולי 2006 הופסקה אספקת הנפט לליטא שהחליטה להפריט את בתי הזיקוק שלה ולמכור אותם לחברה פולנית חודש לפני כן בטענה כי קיים סיכון לזיהום סביבתי. באוגוסט 2007 הודיעה גזפרום על קיצוץ בחצי של כמות הגז המוזרם לבלארוס עקב חוב גז שלא שולם בעקבות העלאת מחירו בינואר של אותה שנה.
הערות שוליים

↑  סוכנויות הידיעות, הסלמה ב"סכסוך הגז הטבעי" בין אוקראינה ורוסיה , באתר ynet, 3 ביולי 2005
↑  סוכנויות הידיעות, רוסיה מפסיקה את אספקת הגז לאוקראינה, באתר ynet, 1 בינואר 2006
↑  סוכנויות הידיעות, רוסיה חידשה את אספקת הגז לאירופה, באתר ynet, 2 בינואר 2006
↑  סוכנויות הידיעות, התנגדות גוברת באוקראינה להסכם הגז עם רוסיה, באתר ynet, 8 בינואר 2006
↑  סוכנויות הידיעות, חשש לסכסוך גז חדש, הפעם בין בולגריה לרוסיה , באתר ynet, 16 בינואר 2006
↑  ‏צינור שהתפוצץ ברוסיה חתך הגז לגאורגיה, 22.1.2006, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
↑  ‏רשמית: פיצוץ צינור הגז לא ימנע את האספקה, "סיביל גאורגיה", 24.11.2006, (באנגלית)
↑  סוכנויות הידיעות, "אוקראינה מונעת מעבר גז לאירופה", באתר ynet, 24 בינואר 2006
↑  ‏בורג'נדזה מדברת על פרובוקציה נגד גאורגיה, 22.11.2006, (באנגלית)
↑  גיאורגי ספאשווילי וטאה גולארידזה, פנייה לאיראן להקלה חלקית על המחסור בגז, 28.1.2006, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
↑  גיאורגי ספאשווילי, הערכות על השפעת התייקרות מחיר הגז, 311.2006, "סיביל גאורגיה", (באנגלית)
↑  ‏המנהיג הגאורגי מאותת על עסקת גז עם אזרבייג'ן, "סיביל גאורגיה", 29.11.2006, (באנגלית)
↑  רונן לב, רוסיה מנסה להקים קרטל גז, 14.11.2006, גלובס
↑  סוכנויות הידיעות, רוסיה תספק גז לגאורגיה במחיר כפול מזה ששילמה עד כה: רוסיה איימה לעצור את הזרמת הגז הטבעי לגאורגיה אם זו לא תסכים עד סוף השנה לשלם מחירים גבוהים בהרבה בעבורו ב-2007, 23.12.2006, הארץ
|  יחסי גאורגיה–רוסיה  |
| --- | --- | --- |
| כללי | האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה • המחוז הצבאי של עבר הקווקז • כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה • קונפדרציית עמי ההר של הקווקז |  |
| סכסוכים פנימיים בגאורגיה | מלחמת האזרחים הגאורגית (1991-1993) • מלחמת דרום אוסטיה (1991–1992) • מלחמת אבחזיה (1992-1993) • מלחמת אבחזיה (1998) • משבר קודורי (2001) • מהפכת הוורדים (2003) • משבר אג'ריה (2004) |  |
| משבר רוסיה-גאורגיה (2006) | החבלה בצינור הגז הצפון-אוסטי • חרם היין • משבר קודורי • מחלוקת הריגול • גירוש הגאורגים מרוסיה |  |
| טענות לחדירה למרחב האווירי | תקרית תקיפת המסוקים • תקרית הטילים • תקרית הפלת המטוס בגאורגיה |  |
| שונות | מחלוקת השגריר הרוסי (2007) • הפגנות גאורגיה (2007) • משבר רוסיה-גאורגיה (2008) • מלחמת גאורגיה-רוסיה (2008) |  |
הטבעת המרכזית של מוסקבה

| --- | --- |


בכיוון השעון מלמעלה: רכבת חשמלית לאסטוצ'קה, תחנות שלפיחה, מוסקבה-סיטי, לוז'ניקי, פלושאד גגארינה, קרימסקאיה
 מידע כללי
 מדינה:  רוסיה
 עיר:  מוסקבה
 מפעיל:  מסילות הברזל הרוסיות
 מידע על ההקמה
 פתיחת הקו:  10 בספטמבר 2016
 מידע על הקו
 אורך הקו:  54 ק"מ
 רוחב המסילה:  1520 מ"מ 
 מתח חשמלי:  3000 V DC railway electrification 
 מספר נוסעים ביום:  400 אלף
 מספר הקווים:  1
 מספר התחנות:  31
 mkzd.ru
 תרשים הקו
 
 
הטבעת המרכזית של מוסקבה (ברוסית: Московское центральное кольцо) הוא שמו של טבעת מסילות ברזל במוסקבה, שכולל תחנות מעבר המשתלבות עם הרכבת התחתית של מוסקבה.
הקו הוא באורך 54 ק"מ. נחנך ב-10 בספטמבר 2016 ומופעל על ידי מסילות הברזל הרוסיות לפי הזמנת הרכבת התחתית של מוסקבה. במפה של הרכבת התחתית של מוסקבה הקו מסומן במספר 14.
גלריה

שלט בכניסה לאחת מרציפי הטבעת המרכזית של מוסקבה עם הלוגו של המטרו ושל מסילות הברזל הרוסיות
עמדות הכרטיסים
נשיא רוסיה פוטין ביום פתיחת הקו, 10 בספטמבר 2016
רכבות חשמליות לאסטוצ'קה בתחנת אוקרוז'נאיה
תחנת מוסקבה-סיטי
האוסה (שפה)

| --- | --- |
 מדינות:  בנין, קמרון, גאנה, ניגריה
 אזורים:  אפריקה
 דוברים:  מעל 39,000,000
 שפת אם:  כ־24,000,000
 כתב:  אלפבית ערבי, אלפבית לטיני 
 משפחה:  אפרו-אסיאתית צ'אדית מערבית האוסה
 לאום:  צפון ניגריה
 מוסד:  אין
 קוד שפה:  ha 
 קוד ISO 639-1:  ha 
 קוד ISO 639-2:  hau 
 קוד ISO 639-3:  hau 
 ראו גם:  שפה • כתב • רשימת שפות
 
האוסה (בכתיב לטיני: Hausa; בכתיב ערבי: هَوْسَ) היא שפתם של למעלה מ-30 מיליון איש בצפון ניגריה ובאזורים סמוכים. אזורים אלו מכונים האוסאלנד. בין השפות שמדרום לסהרה, מספר הדוברים הילידים בהאוסה גדול יותר ממספר הדוברים בכל שפה אפריקאית מקורית אחרת. הרישום והמחקר לשפה החל לפני כ-150 שנה. טרם זמן זה אין כל עדות.
אזורי התפוצה

האזורים בצפון ניגריה ובדרום ניז'ר שבהם מדוברת האוסה הם קאנו, קאצינה, דאורה, זאריה, גוביר. כולם נכללו בח'ליפות סוקוטו שהוקמה בראשית המאה ה-19 בעקבות מלחמה שכונתה "ג'יהאד" והונהגה על ידי שבטי פולאני (Fulani). האוסה מדוברת גם במערב אפריקה, דרום ניגריה ומרכזה, בנין, בורקינה פאסו, קמרון, גאנה, טוגו ומערב סודאן. כמו כן מצויות קהילות דוברות בערים גדולות במדינות נוספות ברחבי אפריקה.
שימושי השפה

האוסה משמשת בכל תפקודי שפת מדינה ולאום בניגריה: חינוך, מסמכי ממשלה, עיתונות, רדיו, טלוויזיה, ספרות. היא אחת השפות האפריקאיות המוכרות ביותר למחקר, ספרות רבה נכתבת בה, וקיימת עליה ספרות מחקר עשירה. היא נכתבת בכתב ערבי או לטיני.
החוקה הניגרית מכירה בהאוסה כשפה לאומית. האוסה משמשת לינגואה פרנקה (שפת תקשורת בין-לאומית) בחלקים גדולים באפריקה, בדומה לסווהילית.
שיוך לקבוצות (משפחות) שפות

הבלשנות המשווה מקדישה מאמצים רבים לקישורה של כל שפה לקבוצות שפות. מקובלות שלוש דרגות של קישורים: משפחה, פילום, משפחת-על.
משפחת שפות היא הקבוצה שאליה קרובה השפה ביותר, ומספר התכונות הדומות בינה לשאר חברות ה"משפחה" גדול וניכר לעין. פילום הוא קבוצה של משפחות שפות. קיבוץ מספר משפחות של שפות לפילום הוא תמיד בעייתי וכמעט שאין פילום שקיימת עליו הסכמה כללית. משפחת-על היא "משפחת" פילומים, ומספר המתנגדים לרעיונות אלו גדול בדרך כלל ממספר התומכים בהם.
האוסה משויכת למשפחת השפות הצ'אדיות, וליתר דיוק לענף המערבי של המשפחה הצ'אדית. לקבוצת שפות זאת משויכות כ־200 שפות. משפחה זו משויכת לפילום האפרו-אסייאתי (Afroasiatic, Afrasian), או בשמו האחר, המוקדם יותר, החמי-שמי (Hamito-Semitic). לפילום זה משויכות גם ה"משפחה" הברברית, המדוברת בצפון אפריקה ממערב למצרים, המשפחה הכושיתית המדוברת בסודאן ובסומלי, המשפחה האומוטית (סודאן, אריתריאה), המצרית העתיקה, שחדלה להיות מדוברת בערך עם ראשית הספירה הנוכחית, והמשפחה השמית, עמה נמנות העברית, הארמית והערבית.
הפילום האפרו-אסיאתי משויך לקבוצת שפות גדולה מרובו של חצי הכדור הצפוני, שמוצאן לפי המאמינים בתאוריה זאת משפת אם המכונה "נוסטראטית".
הגיית השפה וכתיבתה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | סדקי | סדקי | וילוני | וילוני | חכי | חכי | בתר־מכתשי | בתר־מכתשי | מכתשי | מכתשי | דו־שפתי | דו־שפתי |
| אפי |  |  |  |  |  |  |  |  | n |  | m |  |
| סותם (מפונם) |  | ʔʲ | gʷ | kʷᵔʼ | ɟ | cʼ |  |  | d | t | b |  |
| סותם (מפונם) |  |  |  |  |  |  |  |  | ɗ |  | ɓ |  |
| מחוכך |  |  |  |  |  |  | ʤ | ʧʼ |  | ʦʼ |  |  |
| חוכך |  | h |  |  |  |  |  | ʃ | z | s |  | ɸ |
| מקורב (צדי) |  |  | w |  | j |  |  |  |  |  |  |  |
| מקורב (צדי) |  |  |  |  |  |  |  |  | l |  |  |  |
| מקיש |  |  |  |  |  |  | ɽ |  |  |  |  |  |
| רוטט |  |  |  |  |  |  |  |  | r |  |  |  |
 * תוספת פונמה בהתאמה לסטנדרט  ᵔ ציון פונמות משולש (שתיהן בנפרד, וביחד)
הטונים מהווים תכונה פונטית חשובה בהאוסה. קיימים הטונים עולה, יורד ועולה-יורד. משמעות מילה יכולה להשתנות לפי הבדלי הטונים: ciki (קרי: צ'יקי) בטון עולה – קיבה, טון יורד – בתוך. nan בטון עולה-יורד – כאן, בטון עולה – שם.
הגיית השפה וכתיבתה > גזירת צורות

גזירת צורות, כלומר יצירת מילים ממילים קיימות, שונה בהאוסה מן המוכר בעברית ובשפות שמיות אחרות.
בהאוסה כ־14 צורות של גזירת צורת רבים. השיטה הנפוצה ביותר מבוססת על הכפלת הברה או המילה כולה: bak'i=שחור. bak'ak'e=שחורים (גם הטונים משתנים). taga = חלון. tagogi = חלונות. gini = בניין. gine-gine = בנינים. gajere = קצר. gajeru = קצרים. במילה זאת עיקרו של השינוי דווקא בטונים, המשתנים בהברה האמצעית (אינם ניתנים להדגמה כאן).
גזירות אחרות: yara = ילדים. yarantaka = ילדותיות. bi = ציות. biyaya = צייתנות, נאמנות. rubuta = לכתוב. marubuta = סופר.
שמות תואר: ci = לאכול. cika = מלא. cikake = מספק. (c=צ')
יידוע (ה"א הידיעה): mota = מכונית. motar = המכונית. gida = בית. gidan = הבית.
הגיית השפה וכתיבתה > מבנה הפועל

המילה בעלת משמעות פעולה אינה משתנה כלל. בכל הצורות של הגופים הפועלים ודרכי הפעולה נשמרת מלת הפועל באותה צורה:
na tafi = הלכתי (=אני+עבר-הליכה). za ka tafi = תלך (=עתיד-אתה-הליכה). za su tafi = ילכו (זכר ונקבה). מספר צורות משפטי הפועל גדול, אולם המילים המביעות את הפעולה אינן משתנות כלל. מה שמשתנה ומאפשר את ההבחנות בין הזמנים, האספקטים ושאר אבחנות הפועל אלו כינויי הגוף, והשינויים העיקריים נעשים בטונים וכן בתוספות מילים או הברות למלת כינוי הגוף.
הגיית השפה וכתיבתה > תחביר

מבנה המשפט הבסיסי הוא תמיד: נושא שהוא כינוי גוף כגון אני, הוא, אתם, ואחריו מלת הפעולה. לדוגמה: ya cije = הוא נושך. karen za ya cijeka = הכלב+עתיד+הוא+ינשוכ+ך.
מבחינת מבנה המשפט אין מלת הפעולה שונה משם עצם. לדוגמה: nake da mota = יש לי מכונית (מילולית: אני+יש עם מכונית).
הגיית השפה וכתיבתה > אוצר מילים

אוצר המילים של האוסה מכיל מילים שאולות רבות משפות שכנות, מאנגלית, ובמיוחד מאות רבות של מילים שמקורן בערבית.
קרבה לשפות שמיות

כנאמר לעיל, משויכת האוסה לקבוצת ("משפחת") השפות הצ'אדיות, והקבוצה בכללה משויכת כמקובל ל"פילום" האפרו-אסיאתי, הכולל גם את השפות השמיות. שיוכה של שפה ל"פילום" נעשה על סמך שיוכה הראשוני ל"משפחה". אם נמצאו תכונות דומות רבות המשותפות לשתי משפחות, נכללות כל השפות של "משפחה" ב"פילום". התכונות המשותפות חייבות להיות ממוצא משותף עתיק. בסעיף זה נפרט את הטענות בעד ונגד קישורה של שפת האוסה לשפות שמיות.
קרבה לשפות שמיות > תכונות האוסה המשותפות עם שמית

כינויי גוף ראשון ni-na כנגד כינוי מושאי בשמית -ני, כגון לקחני. וכדומה, משלים מושאי בהאוסה: ya biyani = הוא שלמני.
כינוי גוף שני ka, ki, kun, כנגד כינויים מושאיים -כם, -כן, כגון ילדך, ילדכם. וכן כינויים מושאיים בהאוסה: gonarka = חוותך.
גזירת שמות באמצעות הצורן התחילי -ma. כגון kulle = לנעול, makulle = מפתח.
סימון נקבה ב-t, בראש המילה: nafari = ראשון. tafari = ראשונה. סימון ב-t לנקבה בראש המילה קיים גם בשפות ברבריות, אך לא בשמיות.
הבחנת זכר ונקבה בשם ובפועל.
כינוי גוף שלישי זכר יחיד su, כבאכדית: שו, אך לא בעברית או ערבית.
החוקרים מציינים מספר דמיונות נוספים בין צ'אדיות לשמיות, שאינם בשפת האוסה.
אוצר המילים מגלה רק שתי מילים דומות לשמיות שאינן לקוחות מערבית: mutu = מות, mutum = איש. המילה השנייה מצויה בצורות mutu, moto, mtu=איש גם בשפות בנטו אחדות. בסווהילית (שפת בנטו) mauti = מות.
בחינת סעיפי הדמיון מעלה ראשית לכל ששלושת הסעיפים הראשונים דומים עד כדי שוויון לצורות ערביות. האוכלוסיות שיצרו את שפת האוסה לצורתה כיום חיו בקרבה וגם תחת שלטון ערבי במשך כ־1,300 שנה. נוסף על כך החל מהמאה ה-6 לפנה"ס הגרו אוכלוסיות שמיות מחצי-האי ערב למזרח אפריקה, וגם הן תרמו השפעות לשוניות. היוצא מזה, שכיון שההיסטוריה של האוסה אינה ידועה מלפני 150 שנה, אין כל דרך לנטרל את ההשפעה השמית-ערבית מכל הבט של האוסה. כמו כן, כינויי הגוף ni ו-ku (אני, אתה) מצוים גם בסווהילית, המשויכת לשפות הבנטו.
הסעיף הרביעי מעלה השוואה בין מורפמות האוסיות הכוללות t בתוך מילים קצרות, לעומת העיצור היחיד 'ת' בשמיות, שאינו מותנה בתנועות. כמו כן, גם בשפות גרמאניות נפוצה גזירת צורת הנקבה באמצעות 'ת' סופית, דומה ביותר לשמיות.
הסעיף החמישי חל רק על צורות היחיד בהאוסה. אין בהאוסה הבחנה מגדרית ברבים.
לגבי הסעיף השישי: הוא מתעלם מכך שצורת הגוף השלישי אינה משותפת לכל השמיות, ומכך שהנקבה אינה כלולה. כמו כן בשפות אירופיות אחדות מצויות צורות דומות, כגון she באנגלית.
קרבה לשפות שמיות > תכונות לא משותפות

הפונולוגיה שונה לחלוטין.
מערכת הפועל שונה לחלוטין, כמודגם לעיל. לעומת שוני מוחלט מהמערכות השמיות, קיים דמיון ניכר בין הפועל בהאוסה לבין הפועל בסואהילית המשויכת לשפות בנטו. כמו בהאוסה, גם בסואהילית אין שינוי במילה המביעה פעולה. השינויים המביעים זמן, אספקט ושאר הבטי הפעולה מצוינים באמצעות הברות הנוספות לפני ואחרי כינוי הגוף המקדים תמיד את הפועל. בין השאר, מצויות בסואהילית הברות אספקט המצויות גם בהאוסה, ke וka.
מערכת השם שונה ברובה ובעיקרה.
התחביר הבסיסי שונה תכלית שינוי. לעומת העדר דמיון עם השמית, דומה התחביר הבסיסי של האוסה למקבילו בסואהילית – גם בה נבנה המשפט באמצעות כינוי גוף שמצורפות אליו הברות זמן ואספקט, ואחריו באה מלת הפעולה ללא שינוי.
אין למעשה אוצר מילים משותף.
ראו גם

אבולוציה של השפה
לקריאה נוספת

Philip Jaggar, Hausa, John Benjamin, 2001
Bernd Heine and Derek Nurse, African Languages, Cambridge University Press, 2000
החזית הלבנונית

| --- | --- |

דגל החזית הלבנונית
 מדינה:  לבנון
 מנהיגים:  פייר ג'ומאייל כמיל שמעון סולימאן פרנג'יה
 תקופת הפעילות:  1976–1982 (כ־6 שנים)
 מטה:  ביירות
 מיקום במפה הפוליטית:  ימין
 אתר רשמי
החזית הלבנונית (בערבית: الجبهة اللبنانية, תעתיק מדויק: אלגַ'בַהה אללֻבְנאניה) הידועה גם בשמות חזית הכפור והפסגה המרונית הייתה קואליציה של מפלגות ימין לבנוניות, מרביתן נוצריות שהוקמה ב-1976 במהלך מלחמת האזרחים בלבנון. הקמתה נועדה להיות כוח-נגד לתנועה הלאומית הלבנונית שאיחדה את מפלגות המחנה הרדיקלי בראשות כמאל ג'ונבלאט. המיליציה של החזית, "הכוחות הלבנוניים", הייתה כוח הלחימה המשמעותי מצד המחנה השמרני במהלך המלחמה.
הקמה

בדצמבר 1975 כינסו ראשי העדה והכנסייה המרונית, כנראה בתגובה להתכנסותה של "הפסגה האסלאמית", את "הפסגה המרונית" אשר נודעה מאוחר יותר גם בשם הלא-רשמי "חזית הכפור", במטרה ליצור עמדה אחידה לכלל מחנה הסטטוס-קוו. הפסגה האשימה את הפלסטינים בהרס הסטטוס קוו העדתי אשר שרר בלבנון מאז ניסוח "האמנה הלאומית". באחת מפגישותיה, בספטמבר 1976, הודיעו משתתפי הפסגה על החלטתם להקים ארגון-גג לתיאום הפעילות המלחמתית של מחנה הסטטוס-קוו, בשם "החזית הלבנונית".
הרכב

המפלגות העיקריות שהרכיבו את החזית הלבנונית היו הכתאיב של פייר ג'ומאייל, בריגדת מרדה של סולימאן פרנג'יה, המפלגה הליברלית הלאומית של כמיל שמעון, ושומרי הארזים של אטיין סאקר. מקימיה של החזית שיתפו פעולה בעבר עוד לפני הקמתה של התנועה. התנועה התפרקה עם בחירתו של בשיר ג'ומאייל לנשיאות ב-1982, ושיתוף הפעולה שלו עם ישראל, אליו התנגדו חלק מהמפלגות שהרכיבו את החזית.
בתחילת המלחמה לא גובשה עדיין המיליציה של החזית באופן רשמי, והיא מנתה כ-18,000 חיילי מיליציה, אולם מספר הלוחמים הקבועים היה קטן יותר. הפלנגות של מפלגת הכתאיב היוו את מרבית הכוח עם 8,000 לוחמים, המיליציה של מפלגתו של שמעון, הנמרים, תרמו כ-3,500 איש לכוח, וגם המראדה תרמו 3,500. המיליציה תנזים שלחה 1,500 מחבריה לכוח, שומרי הארזים נתנו 1,000 איש ומסדר הנזירים המרונים תרמו 200 לוחמים.