stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מטבח אקוסטי
משתתפים

אבי בללי – בס, שירה
אילן גרין – קלידים
דני מקוב – תופים
אופיר לייבוביץ' – גיטרה
אביב ברק – תופים
איל שחר – קלידים
הערות שוליים

↑  הישגים במחלקה הישראלית של הד ארצי, באתר וואלה, 17 ביוני 2001
ערך זה הוא קצרמרבנושא אלבומים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מיכל קובאץ'

מיכל קובאץ' (בסלובקית: Michal Kováč; ‏5 באוגוסט 1930 - 5 באוקטובר 2016) היה הנשיא הראשון של סלובקיה, כיהן בין השנים 1993–1998.
ביוגרפיה

מיכל קובאץ' נבחר לנשיא הראשון של סלובקיה מטעם המפלגה הפרלמנטרית על ידי המועצה הלאומית של המדינה לאחר התפרקותה של צ'כוסלובקיה בשנת 1993.
בתקופת נשיאותו היה מתנגד חריף לראש הממשלה ולדימיר מצ'יאר, והסכסוך ביניהם אף הביא לחשדות השירותים החשאיים SIS בהוראת מצ'יאר הביאו לחטיפת בנו של קובאץ' באוסטריה.
כהונתו של קובאץ' הסתיימה בשנת 1998.
ב-2008 התפרסם כי קובאץ' סובל ממחלת פרקינסון, דבר שלא אושר על ידי קובאץ' עצמו, אם כי הודה כי הוא סובל מבעיות בריאותיות. הוא נפטר ב-5 באוקטובר 2016 בברטיסלבה מסיבוכים של מחלת פרקינסון.
אשתו אמיליה קובאצ'ובה הייתה פרופסור לכלכלה.
מארק מקנזי

מארק אלכסנדר מקנזי (באנגלית: Mark Alexander McKenzie; נולד ב-25 בפברואר 1999) הוא כדורגלן אמריקאי המשחק בעמדת הבלם בטולוז מליגת העל הצרפתית.
קריירת מועדונים

מקנזי נולד ברובע הברונקס שבעיר ניו יורק לאם מקומית ולאב ממוצא ג'מייקני, וגדל בעיר באר שבמדינת דלאוור. התחיל לשחק כדורגל בקבוצת ילדים מקומית ובגיל מתבגר עבר למחלקת הנוער של פילדלפיה יוניון. ביוני 2016 הצטרף לבית לחם סטיל מה-USL שבמקביל הפכה לקבוצת המילואים של פילדלפיה. במקביל בשנת 2017 הצטרף לקבוצת הכדורגל של אוניברסיטת ווייק פורסט.
ב-18 בינואר 2018 חתם על חוזה בפילדלפיה. באוקטובר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הליגה נגד די. סי. יונייטד. באותה עונה זכה עם המועדון במגן האוהדים ואף נכלל בהרכב העונה ב-MLS.
ב-7 בינואר 2021 חתם לארבע וחצי שנים בראסינג גנק מליגת העל הבלגית. ב-24 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-2 לקלאב ברוז'. בסיום עונתו הראשונה זכה עם המועדון בגביע הבלגי.
ב-16 באוגוסט 2024 חתם בטולוז.
קריירה בינלאומית

בצעירותו, מקנזי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ארצות הברית. בשנת 2018 זכה עם נבחרת הנוער בגביע הזהב של CONCACAF עד גיל 20.
ב-20 בדצמבר 2018 זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת לקראת משחק הידידות נגד פנמה. ב-1 בפברואר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד קוסטה ריקה.
תארים

מגן האוהדים: 2020
הגביע הבלגי: 2020/2021
גביע הזהב של ה-CONCACAF עד גיל 18: 2018
ליגת האומות של CONCACAF: 2019/2020, 2023/2024
השחקן המצטיין בגביע הזהב של CONCACAF עד גיל 18: 2018
הרכב טורניר החזרה של CONCACAF: 2020
נבחרת העונה ב-MLS: 2020
מורפו כחול

| מורפו כחול |
| --- | --- |

מצב שימור
 מצב שימור: בסכנת הכחדה סכנת הכחדה (EN) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: חרקים
סדרה:: פרפראים
תת־סדרה:: Glossata
משפחה:: נימפיתיים
סוג:: מורפו
מין:: מורפו כחול
שם מדעי
 Morpho peleides ‏Kollar, 1850
תחום תפוצה


מורפו כחול (שם מדעי: Morpho peleides) הוא פרפר החי ביערות הגשם של האמזונאס של דרום אמריקה וגם צפונה משם באמריקה המרכזית ומקסיקו הטרופית. נמצא בסכנת הכחדה.
מאפיינים

זהו פרפר צבעוני בעל כנפיים כחולות בוהקות. מטרתם של הברקות האור הנוצרות על ידי עשרות קשקשים זעירים בין הכנפיים להבהיל טורפים ולסנוור אותם. פעולה זו מיועדת בעיקר נגד עופות וזוחלים רעבים שהם הטורפים המסוכנים ביותר לו.
מוטת כנפיו מגיעה ל 7.5–20 ס"מ והפרפר חי חיים קצרים, אך הופך לבוגר תוך 115 ימים מבקיעתו. הזחלים אדומים-שחורים עם כתמים ירוקים ואוכלים בעזרת לסתותיהם הגדולות עלים שונים, בעיקר של צמחים ממשפחת הקטניות או ביגוניים וגם אוכלים פירות נרקבים ומיצים. עם זאת בעתות מחסור הם עלולים להיות קניבלים. הם עלולים להיטרף על ידי עכבישים, צרעות, גמלי שלמה, נמלים וחוליתנים. להגנתם הם נוהגים להתקבץ יחדיו ואף לתקוף טורפים קטנים יחידים.
הפרטים הבוגרים אוכלים רק צוף פרחים וכן מיצי פירות כמו מנגו, ליצ'י וקיווי.
גלריה

מלפנים
מאחור
מורפו כחול בבית הפרפרים של וינה
מלחם

מלחם הוא מתקן להתכת מתכת הלחמה המבוססת על בדיל ומשמשת, בין השאר, להלחמת רכיבים אלקטרוניים למעגלים מודפסים.

קיימים מלחמים שונים למטרות שונות באיכויות שונות: ממלחם תעשייתי מבוקר מחשב המלחים מעגלים שלמים על פס ייצור ועד מלחמים ידניים פשוטים לעבודות אלקטרוניקה קטנות.
המלחמים השונים נבדלים זה מזה בהספק שהם מייצרים, בטמפרטורה שהם מספקים ובנוחות השימוש בהם.
רוב המלחמים ניצבים על כן מיוחד המבודד אותו מהסביבה על מנת למנוע קבלת כוויות מהמלחם החם. על הכן יש בדרך כלל ספוג ספוג במים שמשתמשים בו על מנת לנקות את המלחם משאריות של סגסוגת ההלחמה.
במלחם לעיתים משולב מכוון לשליטה בטמפרטורה וכפתור לכיבוי והדלקה של המלחם (במלחמים מסוימים מכוונים אלה נמצאים בכן), אך רובם של המלחמים פועלים פשוט כשמחברים אותם למתח ואין בהם אמצעי לשליטה בטמפרטורה.
מין מסוכן

| --- | --- |

 בימוי:  רוג'ר דונלדסון 
 הופק בידי:  פרנק מנקוסו ג'וניור 
 תסריט:  דניס פלדמן 
 עריכה:  קונרד באף ה-IV 
 שחקנים ראשיים:  בן קינגסלי מייקל מדסן אלפרד מולינה פורסט ויטאקר מארג הלגנברגר נטשה הנסטרידג'
 מוזיקה:  כריסטופר יאנג 
 צילום:  אנדז'יי ברטקוביאק 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  מטרו גולדווין מאייר 
 חברה מפיצה:  מטרו גולדווין מאייר
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  7 ביולי 1995
 משך הקרנה:  104 דק' 
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרטי מפלצות, סרט אימה 
 תקציב:  $30,000,000
 הכנסות:  $113,374,103
 הכנסות באתר מוג'ו:   species
 סרט הבא:  מין מסוכן 2 
 דף הסרט ב־IMDb
 
מין מסוכן (באנגלית: Species) הוא סרט אימה-מדע בדיוני משנת 1995 שבוים על ידי רוג'ר דונלדסון. הסרט הוא על קבוצה של מדענים המנסים להתחקות וללכוד אחר חייזרית רוצחת המפתה זכרים אנושיים והורגת אותם.
לסרט נוצרו שני סרטי המשך; "מין מסוכן 2" ו"מין מסוכן 3" והמשך שאין לו קשר לסרטים הקודמים בשם "מין מסוכן: ההתעוררות".
תקציר העלילה

לאחר שמדענים מכדור הארץ שלחו מסר לחלל על מנת ליצור קשר עם תרבות מתקדמת, מגיע DNA חייזרי עם הוראות כיצד להפעילו.
התפתחות ה-DNA מתקדמת על ידי המדענים מעבר למצופה, דבר שגורם לעימותים בין החייזר דמוי האשה לבין בני האדם שבסביבה המשמשים ככלי רבייה להתפתחותו המהירה והלא צפויה.
צוות שחקנים

בן קינגסלי - חוויאר פיץ'
מייקל מדסן - פרסטון לנוקס
אלפרד מולינה - דוקטור סטיבן ארדן
פורסט ויטאקר - דן סמיתסון
מארג' הלגנברגר - דוקטור לורה בייקר
נטשה הנסטרידג' - סיל
מישל ויליאמס - סיל בצעירותה
מלחין לאומי

מלחין לאומי הוא כינוי שניתן למלחין מסוים, המשקף את ההערכה הרבה אליו במדינה זו, ואת השימוש ביצירותיו כסמלים לאומיים באותה מדינה. לרוב נתפסות יצירותיו כמשקפות את רוח העם או את הזהות הלאומית. תואר זה דומה במידה מסוימת לתואר משורר לאומי.
בין הארצות בהן קיים "מלחין לאומי" נמנות:
ארצות סקנדינביה:
דנמרק: נילס גאדה.
פינלנד: ז'אן סיבליוס.
נורווגיה: אדוורד גריג.
שוודיה: הוגו אלפן.
מדינות מזרח אירופה:
ארמניה: אראם חאצ'טוריאן.
צ'כיה: אנטונין דבוז'אק, בדז'יך סמטנה.
הונגריה: בלה בארטוק.
ליטא: מיקולאיוס קונסטנטינס צ'יורליוניס.
פולין: סטניסלב מוניושקו, פרדריק שופן.
רומניה: ג'ורג'ה אנסקו.
אוקראינה: מיקולה ליסנקו.
רוסיה: ניקולאי רימסקי-קורסקוב.
מדינות אירופאית קטנות:
אירלנד: טורלו או'קרולן.
ליכטנשטיין: ג'וזף ריינברגר.
ערך זה הוא קצרמרבנושא מוזיקאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
מולי וינדזור

| --- | --- |

 לידה:  19 ביוני 1997 (בת 27) Sandiacre, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  הממלכה המאוחדת 
 עיסוק:  שחקנית
 פרופיל ב-IMDb
 
מולי וינדזור (באנגלית: Molly Windsor; נולדה ב-19 ביוני 1997) היא שחקנית אנגלייה. היא ידועה מהופעותיה בסרט הטלוויזיה "The Unloved" משנת 2009, ובמיני-סדרה "Three Girls", עליו זכתה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2018. ב-2017 נכללה וינדזור ברשימת BAFTA Breakthrough Brit של 20 אישים מתחומי הקולנוע, הטלוויזיה והמשחקים.
קריירה

התפקיד המקצועי הראשון של וינדזור היה בדמות לוסי מנוורס בסרט הטלוויזיה "The Unloved". על הופעתה נכתב בעיתון הטיימס ש"הדמות מגולמת על ידי וינדזור בשקט מערער יציבות". סמנתה מורטון, התסריטאית והבמאית של הסרט "The Unloved" גילתה אותה בבית ספר למשחק וסוכנות שחקנים "Rama Young Actors". ב-2011 גילמה וינדזור את בתה של מרגרט בסרט "תפוזים ושמש".
וינדזור למדה משחק ב-Nottingham Actors Studio, חברה שהיא עסק חברתי, וסדנת טלוויזיה. היא חתמה על חוזה עם סוכנות כישרונות Artists Partnership שבסיסה בלונדון.
באוגוסט 2024, פורסם כי וינדזור לוהקה לסדרה חדשה של נטפליקס בשם "Out of the Dust". מדובר במותחן פסיכולוגי המתרחש בתוך כת נוצרית שמרנית. הסדרה עוקבת אחרי רוזי (מגולמת על ידי וינדזור), אישה נשואה ואמא, שעוברת תהליך של שחרור והתעוררות מינית בעקבות מפגש עם אסיר נמלט.
חיים אישיים

וינדזור חיה בבריסטון שבדרבישייר עם משפחתה. היא למדה ב-Central Junior Television Workshop, ובגיל 10 הצטרפה ל-Rama Young Actors.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | My Last Five Girlfriends | ילדים במחנה |  |
| 2010 | תפוזים ושמש | רייצ'ל |  |
| 2012 | When the Lights Went Out | נערה |  |
| 2019 | The Runaways | אנג'י |  |
| 2019 | Make Up | רות' |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2009 | The Unloved | לוסי מנוורס | סרט טלוויזיה |
| 2017 | Three Girls | הולי וינשו | מיני-סדרה (3 פרקים) מועמדות לפרס הפריצה של RTS (2018) זכייה בפרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר לשנת 2018 |
| 2019 | רמאית | רוז ווהן | סדרת דרמה של ITV |
| 2019 | Traces | אמה הדג'ס | סדרת דרמה של Alibi |
| יפורסם בהמשך | Out of the Dust | רוזי |  |
הערות שוליים

↑  Khaleeli, Homa (16 במאי 2017). "Molly Windsor, star of Rochdale abuse drama Three Girls: 'It made me really angry'". The Guardian. Guardian Media Group. נבדק ב-3 ביוני 2017. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "BAFTA Announces Breakthrough Brits of 2017". BAFTA. 25 באוקטובר 2017. נבדק ב-17 במאי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  Lesley White (10 במאי 2009). "Samatha Morton uses her life for The Unloved". The Times. נבדק ב-17 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  "Talent 1st". נבדק ב-17 במאי 2018. {{cite news}}:  (עזרה)
↑  K. J. Yossman, Asa Butterfield, Molly Windsor, Fra Fee, Siobhan Finneran and Christopher Eccleston Set for Netflix Series ‘Out of the Dust’ (EXCLUSIVE), Variety, ‏2024-08-27 (באנגלית אמריקאית)
↑  "RTS Programme Awards 2018, In Partnership with Audio Network". UK: Royal Television Society. 20 במרץ 2018. נבדק ב-9 ביולי 2018. {{cite web}}:  (עזרה)
| זוכות פרס באפט"א לטלוויזיה לשחקנית הטובה ביותר |
| --- | --- | --- |
| 1952–1959 | גוג'י וית'רס (1955) • וירג'יניה מקינה (1956) • רוזלי קראצ'לי (1957) • גוון ווטפורד (1959) |  |
| 1960–1979 | קתרין לייסי (1960) • בילי וייטלו (1961) • רות דאנינג (1962) • ברנדה ברוס (1963) • ויוויאן מרצ'נט (1964) • קתרין בלייק (1965) • גוון ווטפורד (1966) • ונסה רדגרייב (1967) • ג'ודי דנץ' (1968) • ונדי קרייג (1969) • מרגרט טייזאק (1970) • אנט קרוסבי (1971) • פטרישה הייז (1972) • בילי וייטלו (1973) • סיליה ג'ונסון (1974) • לי רמיק (1975) • אנט קרוסבי (1976) • שאן פיליפס (1977) • פנלופה קית' (1978) • פרנצ'סקה אניס (1979) |  |
| 1980–1999 | שריל קמפבל (1980) • פגי אשקרופט (1981) • ג'ודי דנץ' (1982) • בריל ריד (1983) • קוראל בראון (1984) • פגי אשקרופט (1985) • קלייר בלום (1986) • אנה מאסי (1987) • אמה תומפסון (1988) • ת'ורה הירד (1989) • דיאנה ריג (1990) • ג'רלדין מקיואן (1991) • הלן מירן (1992) • הלן מירן (1993) • הלן מירן (1994) • ג'ולייט אוברי (1995) • ג'ניפר אילי (1996) • ג'ינה מקי (1997) • דניאלה נרדיני (1998) • ת'ורה הירד (1999) |  |
| 2000–היום | ת'ורה הירד (2000) • ג'ודי דנץ' (2001) • ג'ולי וולטרס (2002) • ג'ולי וולטרס (2003) • ג'ולי וולטרס (2004) • אנמריה מרינקה (2005) • אנה מקסוול מרטין (2006) • ויקטוריה ווד (2007) • איילין אטקינס (2008) • אנה מקסוול מרטין (2009) • ג'ולי וולטרס (2010) • ויקי מק'קלור (2011) • אמילי ווטסון (2012) • שרידן סמית' (2013) • אוליביה קולמן (2014) • ג'ורג'ינה קמפבל (2015) • סוראן ג'ונס (2016) • שרה לנקשייר (2017) • מולי וינדזור (2018) • ג'ודי קומר (2019) • גלנדה ג'קסון (2020) • מיקיילה קול (2021) • ג'ודי קומר (2022) • קייט וינסלט (2023) • שרה לנקשייר (2024) |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1162568402  LCCN: no2011093067  VIAF: 171763871   WorldCat (עם VIAF): 171763871
לוקאס מרטנס

לוקאס מרטנס (בגרמנית: Lukas Märtens; נולד ב-27 בדצמבר 2001) הוא שחיין גרמני, האלוף האולימפי (פריז 2024), סגן אלוף העולם (בודפשט 2022), זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף אירופה (רומא 2022) במשחה ל-400 מטר חופשי. סגן אלוף אירופה (רומא 2022) ושיאן גרמניה במשחה ל-800 מטר חופשי.
ביוגרפיה

מרטנס נולד וגדל במגדבורג.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו הוא סיים במקום 11 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:59.45 דקות, במקום 12 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:46.30 דקות, במקום 17 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.69 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:06.51 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > סגן אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חיפשי בתוצאה של 3:42.85 דקות, אחרי אלייג'ה וינינגטון מאוסטרליה (3:41.22 דקות) ולפני גילרמה קוסטה מברזיל (3:43.31 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:40.89 דקות, במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.73 דקות ובמקום 15 במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:55.21 דקות.
ביוגרפיה > 2022 > אלוף אירופה

באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה באוגוסט אותה שנה האו זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא אליפות חדש של 3:42.50 דקות, לפני אנטוניו דג'קוביץ' משווייץ (3:43.93 דקות) ובן ארצו הנינג מולייטנר (3:44.53 דקות) ומדליית כסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:42.65 דקות, אחרי גרגוריו פלטריניירי מאיטליה שקבע שיא אליפות חדש של 7:40.86 דקות ולפני לורנצו גאלוסי מאיטליה (7:43.37 דקות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום שביעי, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:46.80 דקות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:46.29 דקות, ועלה רביעי למשחה הגמר ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:13.58 דקות, כשחיין ראשון הוא שחה תוצאה של 1:46.22 דקות.
ביוגרפיה > 2023

באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה ביולי 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:42.20 דקות, אחרי סמואל שורט מאוסטרליה 3:40.68 דקות ואחמד חפנאווי מתוניסיה שקבע שיא אפריקה חדש של 3:40.70 דקות. נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה השלישית בטיבה באירופה ובשיא לאומי חדש של 7:39.48 דקות ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:44.51 דקות ובמקום שביעי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:06.14 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע שיא אישי חדש של 1:44.79 דקות.
ביוגרפיה > 2024

באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר בפברואר 2024 האוזכה במדליית ארד מבחשה ל-400 מטר חחפשי בתוצאה של 3:42.96 דקות, אחרי קים וו-מין מקוריאה הדרומית (3:42.71 דקות) ואלייג'ה וינינגטון מאוסטרליה (3:42.86 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.33 דקות.
ביוגרפיה > 2024 > אלוף אולימפי

באולימפיאדת פריז זכה במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי תוצאה של 3:41.78 דקות, לפני אלייג'ה וינינגטון (3:42.21 דקות) וקים וו-מין (3:42.50 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:45.46 דקות בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 1:45.36 דקות ובמקום שמיני במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:09.56 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:45.31 דקות, בשלב המוקדמות הרביעייה הגרמנית קבעה תוצאה של 7:06.20 דקות.
שיאים אישיים > בריכה אולימפית

200 מטר חופשי: 1:44.14 דקות (2024)
400 מטר חופשי: 3:41.60 דקות (2022)
800 מטר חופשי: 7:39.48 דקות (2022), שיא גרמניה
1500 מטר חופשי: 14:40.28 דקות (2022)
מולי הולי

| --- | --- |

מולי הולי, אפריל 2018
 לידה:  7 בספטמבר 1977 (בת 47) פורסט לייק, מינסוטה, ארצות הברית
 שם במה:  ליידי אופליה מייטי מולי מיס מאדנס מולי הולי מונה נורה גרינוולד סטרלה סקסטון
 משקל:  64 ק"ג
 גובה:  1.63 מטר
 מקום מגורים:  וויט בר לייק, מינסוטה, ארצות הברית
 לאום:  אמריקאי
 קריירה מקצוענית:  2 באוגוסט 1997 – הווה (27 שנים)
 מאמנים:  דין מלנקו דייב פינלי
 היכל התהילה:  2021
נורה קריסטינה בנשוף (באנגלית: Nora Kristina Benshoof; שמה לפני הנישואים גרינוולד; נולדה ב-7 בספטמבר 1977) היא מתאבקת אמריקאית במשרה חלקית. היא מוכרת בעיקר בשל תקופתה בארגון ההיאבקות World Wrestling Federation/World Wrestling Entertainment (ה-WWF, לימים ה-WWE) בין השנים 2000 ל-2005, שבו הופיעה תחת שם הבמה מולי הולי. כמו כן, היא הופיעה בארגון ההיאבקות World Championship Wrestling‏ (WCW) בין השנים 1999 ל-2000, שבו הופיעה תחת שמות הבמה מיס מאדנס ומונה.
הולי החלה את קריירת ההיאבקות שלה ב-WCW, שבו עבדה גם כמאמנת. בשנת 2000, גרינוולד ערכה את הבכורה שלה ב-WWF כחלק מקבוצת בני הדודים הולי. לאחר מכן, היא חברה לשורות ההוריקן. במהלך התקופה שלה ב-WWF/E, היא החזיקה פעמיים באליפות הנשים של ה-WWE ופעם אחת באליפות ההארדקור של ה-WWF.
כיום, היא משמשת כמאמנת באקדמיית בית הספר להיאבקות מקצועית במיניאפוליס, מינסוטה. בנוסף, היא ממשיכה לערוך הופעות מזדמנות ב-WWE כולל השתתפות בקרבות הרויאל ראמבל לשנת 2018 ו-2020 ובקרב הבאטל רויאל של אירוע הנשים אבולושן.
ביוגרפיה

גרינוולד נולדה ב-7 בספטמבר 1977 בפורסט לייק, מינסוטה. יש לה שני אחים. בילדותה, גרינוולד התעניינה להופיע בתוכנית אמריקן גלדיאטור והתאמנה בהרמת כוח מגיל 14 ל-18. בגיל 14, היא שברה את שיא הרמת הכוח של מדינת מינסוטה (75 פאונד) לקבוצת הגיל שלה, כשהרימה 100 פאונד. בנוסף, גרינוולד היא מתעמלת.
בין היתר, היא עבדה ברשת המזון המהיר סאבוויי ובטלמרקטינג עד שהחליטה לנסות את ענף ההיאבקות מתוך סקרנות.
חיים אישיים

בשנת 2002, גרינוולד השתתפה בפרק של התוכנית אפקט הפחד, שבו היא הודחה בסיבוב השני, אך הצליחה לזכות בעשרת אלפים דולר. באוגוסט 2005, היא הוציאה סרט אוטוביוגרפי בשם "Nora Greenwald: Shootin' the Shi Crap", שפירט על הסיבות לעזיבתה.
ביולי 2010, היא הודיעה על אירוסיה לג'ינו בנשוף, שאותו פגשה בזמן שעבדה כיועצת נוער. השניים נישאו ב-22 ביולי 2010.
כיום, היא משמשת כמאמנת באקדמיית בית הספר להיאבקות מקצועית במיניאפוליס, מינסוטה, מתקן המנוהל על ידי מתאבקי ה-WWE לשעבר, קן אנדרסון ושון דבארי.
מורשת

הולי אוזכרה בנאום הכניסה להיכל התהילה של בת' פיניקס ב-31 במרץ 2017 כאחת שעזרה לה להתאמן תחת הדרכתם של ניק דינסמור ודני דייוויס. פיניקס גם הזכירה שהולי שילמה את שכר הלימוד שלה כדי שתוכל לרדוף אחר החלומות שלה. לאחר מכן, היא ציינה כי הנשים החזקות באמץ הן אלה שבונות זו את זו במקום לקרוע זו את זו, והזכירה את הולי כאישה כזאת.
אליפויות והישגים

הישגים בארגון ההיאבקות Cauliflower Alley Club
פרס אשת ההיאבקות (2013)
הישגים בארגון ההיאבקות New Dimension Wrestling – NDW
אליפות הנשים של NDW (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות World Professional Wrestling Federation – WPWF
אליפות הנשים של WPWF (פעם אחת)
הישגים בארגון ההיאבקות Women Superstars Uncensored – WSU
חברת היכל התהילה (2010)
הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
אליפות הנשים של ה-WWE (פעמיים)
אליפות ההארדקור של ה-WWF (פעם אחת)
חברת היכל התהילה (2021)
הערות שוליים

↑  מולי הולי זוכה בזיווג לחיים
↑  סגל המאמנים של אקדמיית בית הספר להיאבקות מקצועית
| אלופות הנשים של ה-WWE‏ (1956–2010) |
| --- | --- | --- |
| 1950 | הפביולס מולה |  |
| 1980 | וונדי ריכטר • ליילאני קאי • ולווט מקינטייר • סנסיישונאל שרי • רוקין רובין |  |
| 1990 | אלנדרה בלייז • בול נקאנו • ברטה פיי • ג'קלין • סייבל • דברה • אייבורי • דה קאט |  |
| 2000 | הרווינה • סטפני מקמהן-הלמסלי • ליטה • צ'יינה • טריש סטרטוס • ג'אז • מולי הולי • ויקטוריה • גייל קים • מיקי ג'יימס • מלינה • קנדיס מישל • בת' פיניקס • מישל מק'קול |  |
| 2010 | ליילה |  |
מורפולוגיה (ביולוגיה)

חוקר בודק את צלעותיה הרחבות של לטאת דרקון מהמין Draco quinquefasciatus, איתם היא יכולה לדאות.
מורפולוגיה של תא עצב.
מוֹרְפוֹלוֹגְיָה (מהמילה היוונית μορφή, צורה) היא ענף בביולוגיה העוסק בחקר הצורה, המבנה והצבע של הגוף החי (צומח ובעלי חיים) ואיבריו. המורפולוגיה נחלקת לשלושה ענפי משנה עיקריים: מורפולוגיה חיצונית, מורפולוגיה פנימית ומורפולוגיית ההתפתחות.
מורפולוגיה חיצונית – אנטומיה

האנטומיה עוסקת בהכרת איברי הגוף, ומערכת היחסים שביניהם. שיטת המחקר של המורפולוגיה החיצונית, מתבססת על ניתוח הגוף לחלקיו. מקובל להפריד בין אנטומיה של גוף האדם, לבין אנטומיה של בעלי חיים. [דרושה הבהרה] הענף העוסק בהשוואה ביו אנטומיה של גוף האדם לבין אנטומיה של בעלי חיים, וכן בין האנטומיות של בעלי חיים השונים נקרא אנטומיה השוואתית.
מורפולוגיה פנימית – היסטולוגיה

ההיסטולוגיה עוסקת בחקר מבנה הרקמות. בשלב ראשון היה ההבדל בין האנטומיה להיסטולוגיה בכך שבעוד שראשונה עסקה בתיאור הגוף כפי שהוא נראה בעין בלתי מזוינת, השנייה עסקה בתיאור הגוף כפי שהוא משתקף מבעד למיקרוסקופ. אך מדע ההיסטולוגיה התפתח וכיום הוא עוסק לא רק במבנה הקבוע של הרקמות, אלא אף בשינויים החלים בהם בהתאם לתפקידם, מקומם ואופי פעילותם.
מורפולוגיה של ההתפתחות – אמבריולוגיה

האמבריולוגיה עוסקת בהתפתחות האורגניזם מרגע ההפריה ועד יציאתו לאוויר העולם. היא מתארת את השינויים החלים בנבט/עובר ואת הביטוי לשינויים הללו בתאים, ברקמות, באיברים ובגוף כולו, עד הגיעו למצבו המושלם.
מורגן דייוויס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  27 בנובמבר 2001 (בן 22) אוסטרליה 
 מדינה:  אוסטרליה 
 תקופת הפעילות:  מ-2008 
 פרופיל ב-IMDb
 
מורגן דייוויס (באנגלית: Morgan Davies; נולד ב-27 בנובמבר 2001) הוא שחקן אוסטרלי.
ביוגרפיה

דייוויס נולד וגדל ברוזאל (אנ'), פרוור בסידני, ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה לאם חד הורית.
דייוויס נולד כנקבה, והוא יצא לראשונה כטרנסג'נדר בפני אמו וחבריו הקרובים בגיל 13 ויצא בפומבי ב-2020. דייוויס הפך לתומך מובהק בזכויות טרנסג'נדרים ודיבר בפומבי על מאבקיו בדיכאון כנער ועל פחד הבמה שלו.
קריירה

דייוויס ערך את הופעת הבכורה שלו בשנת 2008 כאשר גילם את בריטני בדרמת הפשע "Green Fire Envy". בשנת 2010 שיחק בתפקיד מרכזי בסרט האוסטרלי "העץ" (אנ'). המבקרים שיבחו את הופעתו הנוגעת ללב בסרט
בשנת 2019 גילם את מדליין בסרט "Storm Boy" לצד ג'פרי ראש וג'יי קורטני .
בשנת 2020 הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה האוסטרלית "The End", בה גילם נער טרנסג'נדר בתהליך של התאמה מגדרית.
בשנת 2023 הופיע בתפקיד משנה בסרט האימה האמריקאי "להעיר את השד" שכתב וביים לי קרונין.
פילמוגרפיה > קולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Green Fire Envy | בריטני |  |
| 2010 | העץ (אנ') | סימון א'וניל |  |
| 2011 | הצייד (אנ') | סאס ארמסטרונג |  |
| 2019 | Storm Boy | מדליין דאונר |  |
| 2022 | Blaze | בחור צעיר |  |
| 2023 | להעיר את השד | דני |  |
פילמוגרפיה > טלוויזיה

| שנה | סדרה | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2011 | טרה נובה | ליאה מרקוס | 2 פרקים |
| 2014 | Devil's Playground | ברידי אלן | 6 פרקים |
| 2017 | מאהבת בתשלום מראש (אנ') | קיילה פיירצ'יילד | 7 פרקים |
| 2020 | The End | אוברון ברנן | תפקיד ראשי; 10 פרקים |
| 2023 | וואן פיס | קובי | תפקיד ראשי; 8 פרקים |
הערות שוליים

↑  "Find Talent Morgana Davies". 2011-11-01. אורכב מ-המקור ב-10 בנובמבר 2011. נבדק ב-31 באוקטובר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
1 2  Watson, Graeme (5 בפברואר 2021). "Morgan Davies shares the journey that brought him to 'The End'". Out In Perth. נבדק ב-27 בפברואר 2021. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Captain America launches Avengers franchise". Calgaryherald.com. 2011-05-29.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007389583105171  PLWABN: 9811717930605606  BNE: XX5152818  GND: 106169853X  ISNI: 0000 0001 1889 8654  LCCN: no2017028255  SUDOC: 149116659  VIAF: 169968476   WorldCat (עם VIAF): 169968476
מלחמת ציריך הישנה

מלחמת ציריך העתיקה (בגרמנית: Alter Zürichkrieg), 1440–1446, הייתה סכסוך בין קנטון ציריך לבין שבעת הקנטונים האחרים של הקונפדרציה השווייצרית הישנה על הירושה של הרוזן מטוגנבורג.
סקירה כללית

בשנת 1436 מת פרידריך השביעי, רוזן טוגנבורג, ולא הותיר אחריו לא יורש ולא צוואה. קנטון ציריך, בראשות הבורגומאסטר רודולף שטוסי, תבע את אדמות טוגנבורג; הקנטונים של שוויץ וגלרוס הגישו תביעות נגד, בגיבוי שאר הקנטונים. בשנת 1438 כבשה ציריך את האזור השנוי במחלוקת וניתקה את אספקת התבואה לשווייץ ולגלרוס. ב-1440 גירשו שאר הקנטונים את ציריך מהקונפדרציה והכריזו מלחמה. ציריך נקמה על ידי כריתת ברית עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מבית הבסבורג.
כוחות ציריך הובסו בקרב על סנט יקוב אן דר סיהל ב-22 ביולי 1443 והוטל מצור על ציריך. פרידריך פנה אל שארל השביעי, מלך צרפת בבקשה לתקוף את הקונפדרציות והאחרונים שלח כוח של כ-30,000 שכירי חרב של ארמניאק בפיקודו של הדופין דרך בזל כדי להקל על העיר. בקרב על סנט יקוב אן דר בירס ליד בזל ב-26 באוגוסט 1444 הובס כוח חוסם של כ-1,600 חברי קונפדרציה שווייצריים, אך הוא הנחיל אבדות כה כבדות לצרפתים (2,000 הרוגים), עד שהדופין החליט לסגת. הקונפדרציה והדופין סיכמו שלום באוקטובר 1444, וצבא השכירים שלו נסוג מהמלחמה כליל.
במאי 1444, הקונפדרציה הטילה מצור על גריפנזה וכבשה את העיירה לאחר ארבעה שבועות, ב-27 במאי, תוך עריפת ראשים של כל 64 המגינים מלבד שניים למחרת, כולל מנהיגם, Wildhans von Breitenlandenberg, במה שכונה רצח גריפנזי. אפילו בתקופה זו של מלחמה, הוצאה להורג המונית כזו נחשבה לרוב מעשה אכזרי ולא צודק.
עד 1446, שני הצדדים היו מותשים, ושלום ראשוני נחתם. הקונפדרציה לא הצליחה לכבוש אף אחת מערי ציריך מלבד גריפנזה; ראפרסוויל וציריך עצמה עמדו בהתקפות. ב-1450 עשו הצדדים שלום מוחלט וציריך התקבלה שוב לקונפדרציה, אך נאלצה לפרק את בריתה עם ההבסבורגים.
משמעות המלחמה היא שהיא הראתה שהקונפדרציה גדלה לברית פוליטית כל כך קרובה שהיא לא סבלה עוד נטיות בדלניות של חבר אחד.