stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פט הייווד
ביוגרפיה

הייווד נולדה בגרטנה גרין שבמחוז דמפרישייר שבסקוטלנד. היא בת למשפחה בת חמישה ילדים, אביה ג'ון דייוויד הייווד היה מהנדס. בנעוריה למדה בבית הספר למשחק "בריסטול אולד ויק". מאוחר יותר היא הצטרפה ללהקת התיאטרון והופיעה ב-1954 במחזמר "Salad Days" בתפקיד ראוונה. באותה שנה הועברה ההפקה לתיאטרון וודוויל בלונדון, שם הוצגה במשך חמש שנים, תקופת שיא למחזמר באותה עת.
בשנת 1968 הופיעה הייווד לראשונה בסרט קולנוע והיא בת 36. היא גילמה את דמות האומנת בסרטו של פרנקו זפירלי "רומיאו ויוליה". בהמשך שיחקה בתפקידי משנה בסרט "Staircase" ובסרט "הקרב על בריטניה", שניהם מ-1969. תפקידה הבא היה בפסיכודרמה "Mumsy, Nanny, Sonny and Girly" מ-1970 בבימויו של פרדי פרנסיס. בעקבות הופעתה זו קיבלה תפקידים בקומדיות, סרטי מתח וסרטי אימה.
תפקידים נוספים שלה היו בקומדיה הבריטית "All the Way Up" (מ-1970), "Whoever Slew Auntie Roo" (מ-1971), "הבית ברחוב רילינגטון" (1971) בו גילמה את אתל כריסטי אשתו של הרוצח הסדרתי ג'ון כריסטי, "וינסטון הצעיר" (1971) בתפקיד האחות המטפלת של וינסטון צ'רצ'יל, "Bequest to the Nation" (מ-1973), "לו היית כאן" (1987) בתפקיד מילי דודתה של לינדה, "טוסקניני הצעיר" (1988), "Getting It Right" (מ-1989) והסרט "Sparrow" של פרנקו זפירלי מ-1993.
ב-1978 גילמה הייווד את דמותה של אלן (נלי) בסדרת הטלוויזיה "אנקת גבהים", עיבוד של ה-BBC לרומן מאת אמילי ברונטה. עוד בטלוויזיה השתתפה בסדרה הקומית "Root Into Europe" בה זוג בריטים מבוגרים מטיילים במדינות שונות באירופה. ב-1987 שיחקה בתפקיד אמו של דיקון בעיבוד לספר "סוד הגן הנעלם" של רשת הולמארק. היא שיחקה בתפקיד אורח בפרק "Second Time Around" של הסדרה "המפקח מורס".
על תפקידה בסרט "רומיאו ויוליה" הייתה הייווד מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1969.
ביוגרפיה > חיים אישיים

הייווד נשואה לאוליבר נוויל, לשעבר מנהל של האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
הערות שוליים

↑  OVGuide
↑  מאיר שניצר, שחקנית. בטח לא התסריט - "לו היית כאן". תסריט ובימוי: דייוויד לילגד, חדשות, 20 באוקטובר 1987
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007340541005171  BnF: cb141869532 (data)  ISNI: 0000 0000 7840 9966  LCCN: no89015791  VIAF: 71602928   WorldCat (עם VIAF): 71602928
פורט-גנטיל

| --- | --- |
סמל פורט-גנטילסמל פורט-גנטיל
פורט-גנטיל
פורט-גנטיל
 מדינה:  גבון גבון
 מחוז:  אוגואה-מריטימה
 נפה:  בנג'י
 ראש העיר:  בראנד אפראנו
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיר:  136,462 (2013)
 קואורדינטות:  0°43′0″S 8°47′0″E﻿ / ﻿0.71667°S 8.78333°E﻿ / -0.71667; 8.78333
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת גבון מוגדלת) ליברוויל אויים פרנסוויל טשיבאנגה מואילה מאקוקו גינאה המשוונית קמרון קונגו מפרץ גינאהפורט-גנטיל(למפת גבון רגילה) ליברוויל אויים פרנסוויל טשיבאנגה מואילה מאקוקו גינאה המשוונית קמרון קונגו מפרץ גינאהפורט-גנטיל  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
פורט-גנטיל (בצרפתית: Port-Gentil) היא העיר השנייה בגודלה במדינת גבון, בעלת אוכלוסייה הנאמדת בכ-136,000 תושבים נכון להערכות שבוצעו ב-2013. העיר נחשבת גם כעיר נמל חשובה ביותר עבור המדינה. העיר משמשת כמרכז התעשייתי של המדינה עבור נסורת עץ ונפט. למרות שהעיר קרובה למים ונמצאת בסמוך לחוף, היבשה העיקרית הסמוכה אליה היא אזור מיוער מרוחק אשר אינו מחובר באמצעות כבישים לשאר המדינה. העיר שוכנת קרוב לכף לופז, הנקודה המערבית ביותר בגבון.
ההתיישבות במקום החלה באי מנדג'י בקטע הדלתה של נהר אוגווי על ידי הצרפתים, אשר חתמו על חוזה ברית עם תושבי ממלכת אורונגו בשנת 1873. ההתיישבות היוותה בסיס עבור מסעותיו המחקריים של פייר סבורניאן דה בראזה לפנים הארץ, ובשנת 1894 נבנה בה בית מכס שהפך אותה לגרעין מרכז המסחר של האזור לאחר שנמשכו אליה חברות מסחר רבות כמו האטון וקוקסון, ג'ון הולט, וורמן, סוסייטה דו הו-אוגוו וחברת מחקר היערות האפריקניים. מוצרי המסחר העיקריים שיוצאו מן העיר היו גומי ושנהב, ואחר כך גם עצים, בעיקר עצי לבוד.
העיר נקראה על שמו של הקולונל הצרפתי אמיל גנטיל בשנת 1900. לאחר מלחמת העולם הראשונה היא הפכה לנמל חשוב עבור קורות עץ, אבל הצמיחה המסיבית של העיר חלה בעקבות ניסיונות למציאה וקידוחי נפט שבוצעו באזור באמצעות החברה הצרפתית אלף. בשנת 1928, נפתחה בעיר שלוחת הבנק הראשונה בה, שלוחה של בנק מערב אפריקה.
בשנת 1947, מנתה העיר אוכלוסייה של 4,500 תושבים שצמחה עד שנת 1960 ל-20,000. בית זיקוק לנפט הוקם בה באותה השנה, ובית זיקוק לגז טבעי הוקמה בעיר בשנת 1968.
העיר ידועה כיום בשל שלל מלונותיה וחיי הלילה שבה, כאשר היא מכילה אטרקציות הכוללות את כנסיית סנט לואיס (נבנתה בשנת 1927), גן חיות, קזינו, חופי רחצה ומסלול גולף. מחוץ לה נמצאות ביצות רבות וישנן חיות בר.
ערטוף

| --- | --- |

 טריטוריה:  המנדט הבריטי המנדט הבריטי
 מחוז:  מחוז ירושלים
 נפה:  נפת ירושלים
 שפה רשמית:  ערבית
 שטח:  430 דונם עות'מאני (1945)
 גובה:  250 מטרים
 סיבת נטישה:  מלחמת העצמאות
 תאריך נטישה:  18 ביולי 1948
 יישובים יורשים:  נחם
 דת:  מוסלמים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ ביישוב לשעבר:  350 (1945)
 קואורדינטות:  31°46′02″N 35°00′05″E﻿ / ﻿31.76732778°N 35.00143611°E﻿ / 31.76732778; 35.00143611 
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת השפלה מוגדלת) ערטוף(למפת השפלה רגילה) ערטוף(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ערטוף(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום ערטוף  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
ערטוף (בערבית: عرتوف) היה כפר ערבי בהרי ירושלים בגבול שפלת יהודה, שהיה ממוקם 21.5 ק"מ ממערב לירושלים על רמה, מוקפת במישורים מדרום, ממזרח, וממערב. הכפר היה על כביש המשני שחיבר בין באב אל ואד לבית ג'יברין (היום כביש 38). הכפר נכבש במסגרת מבצע דני ביום 18 ביולי 1948, עם כיבוש האזור הכפר ננטש.
היסטוריה

בכפר וסביבתו נערכו מספר רב של חפירות ארכאולוגיות ונחשפו ממצאים החל מתקופת הברונזה הקדומה ועד לתקופה העות'מאנית בארץ ישראל. ההתיישבות האנושית במקום נמשכה פחות ויותר ברציפות, מאז ועד הריסת הכפר ב-1948. במקום בו עמד הכפר שרד ריכוז גדול של מחצבות, מתקנים חצובים, בורות מים וקברים עתיקים. בשולי הכפר קיים אתר ארכאולוגי נוסף, "חרבת מרמיתא", בו נחשפה מפחמה (כבשן לייצור פחמי עץ)
היסטוריה > בתקופה העות'מאנית

ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, מופיע ערטוף עם 110 תושבים, חלק ה"נחיה" (תת-מחוז באימפריה העות'מאנית) של רמלה במחוז עזה. תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, זיתים וגפנים, עיזים ועל כוורת דבורים לייצור דבש.
בשנת 1870, ביקר הארכאולוג והגאוגרף הצרפתי ויקטור גרן בכפר, וכתב:”בשעה שש ושש עשרה דקות הגענו לערתוף, כפר על גבעה שמספר תושביו מאה וחמישים. במדרון הסלעי של גבעה זו נובע בירכתי מערה מעיין בשם עין קתאמסת מימיו מעטים”.
אלברט סוצין מצא ברישום כפרים עות'מאניים רשמי משנת 1870 לערך, שבערטוף היו 14 בתים ואוכלוסייה של 40, אם כי ספירת האוכלוסייה כללה גברים בלבד.
בשנת 1883, בסקר ארץ ישראל המערבית תואר כ: כ"כפר קטן הבנוי על גבעה נמוכה, עם עמק פתוח ממערב. יש בריכה בעמק, שממנה הכפר שואב את מימיו. עצי זית נטועים מסביב למקום".
בשנת 1883 רכשה קבוצת מיסיונרים אנגלים אדמות בערטוף כדי להקים מושבה חקלאית, בשם הר-טוב, עבור יהודים שקיוו להמיר את דתם לנצרות. כשהמתיישבים סירבו להתגייר, הפרויקט נזנח. הוא יושב מחדש ב-1895, אך נהרס במאורעות תרפ"ט.
בשנת 1891 נבנתה מדרום לכפר תחנת רכבת בתוואי מסילת הרכבת יפו–ירושלים.
היסטוריה > בתקופת המנדט הבריטי

במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בערטוף הייתה אוכלוסייה של 181 נפש, כולם מוסלמים. לפי מפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל התגוררו 252 תושבים, כולם מוסלמים.
בסקר הכפרים בשנת 1945 האוכלוסייה בכפר הייתה 350 תושבים מוסלמים. שטח הקרקע הכולל של הכפר היה 460 דונם.
לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, היישוב נכלל בשטח המדינה הערבית.
הערות שוליים

↑  נתונים מסקר הכפרים (1945), שהוצגו מחדש בספר Hadawi, Village statistics 1945, Classification of Land and Area Ownership in Palestine, Beirut, 1970, ומהספר נסרקו לאתר PalestineRemembered.com.
↑  בנימין סטורצ'ן, ‏אשתאול, סקר צומת שער הגיא–צומת הרטוב, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 122, לשנת 2010
↑  בנימין סטורצ'ן, ‏נחל ירמות, סקר מצומת הרטוב לצומת האלה, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 124, לשנת 2012
↑  יעקב ביליג, ‏ח' מרמיתא, באתר "חדשות ארכיאולוגיות", גיליון 123, לשנת 2011
↑  Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft. ISBN 3-920405-41-2.
↑  ויקטור גרן, "תיאור גאוגרפי, היסטורי וארכאולוגי של ארץ - ישראל - כרך שני: יהודה (ב)", הוצאת יד יצחק בן-צבי, 1982, עמוד: 18
↑  Socin, 1879, p. 144
↑  Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. 228
↑  Barron, 1923,  Table VII, Sub-district of Jerusalem, p. 15
↑  Mills, 1932, p. 43
↑  Government of Palestine, Department of Statistics, 1945, p. 26
פולקסווגן טי קרוס

| --- | --- |

 מאפיינים כלליים
 יצרן:  פולקסווגן
 שנות ייצור:  2018-היום
 הרכבה:  ספרד ספרד ברזיל ברזיל הרפובליקה העממית של סין סין הודו הודו
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  פולקסווגן MQB A0
 אורך:  4,108 מ"מ
 רוחב:  1,760 מ"מ
 גובה:  1,583–1,589 מ"מ
 משקל:  1275 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,551 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  מנוע טורבו בנזין 4 צילנדרים בנפח 1.0 ליטרים המספק כ-115 כ"ס
 הילוכים:  תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית בעלת שבעה הילוכים
 מהירות מרבית:  193 קילומטרים לשעה
פולקסווגן טי קרוס (באנגלית: Volkswagen T-Cross) היא קרוסאובר בעלת חמש דלתות, שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2018. היא הוצגה באמסטרדם בשנת 2018, והגיעה לישראל בשנת 2020. בשנת 2016, הציגה פולקסווגן בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה דגם קונספט קבריולה מקדים.
מפרט טכני

הטי קרוס כוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.0 ליטרים המספק כ-115 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 193 קילומטרים לשעה.
מכירות בישראל

להלן נתוני המכירות בישראל על פי נתוני קארזון:
| שנה | יחידות שנמכרו |
| --- | --- |
2019: 1 יחידות
2020: 754 יחידות
2021: 143 יחידות
גלריה

דגם הקונספט
טי קרוס מבט קדמי
טי קרוס מבט אחורי
ראו גם

פולקסווגן ניבוס
פולקסווגן אטלס
הערות שוליים

↑  פולקסווגן T-Cross נחשף - קרוסאובר עירוני שימושי, באתר קארטיוב, ‏25 באוקטובר 2018
↑  פולקסווגן T-CROSS בישראל - מחיר החל מ-129,900 שקל, באתר קארטיוב, ‏03 בינואר 2020
↑  פולקסווגן T-CROSS קונספט – פולו קרוסאובר עתידית, באתר קארטיוב, ‏10 במרץ 2016
↑  מפרט טכני מאת פולקסווגן, באתר קארטיוב
↑  פולקסווגן טי קרוס, באתר קארזון
פולקסווגן טאיגו

| --- | --- |

פולקסווגן ניבוס
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  פולקסווגן ניבוס (דרום אמריקה)
 יצרן:  פולקסווגן
 שנות ייצור:  2020–הווה
 הרכבה:  ברזיל ברזיל (פולקסווגן ניבוס) ספרד ספרד (פולקסווגן טאיגו)
 חברת אם:  קבוצת פולקסווגן
 סיווג:  מכוניות שטח/פנאי
 מרכב:  קרוסאובר בעלת חמש דלתות
 פלטפורמה:  קבוצת פולקסווגן MQB A0
 אורך:  4,266 מ"מ (ניבוס וטאיגו)
 רוחב:  1,750 מ"מ (ניבוס) 1,757 מ"מ (טאיגו)
 גובה:  1,439 מ"מ (ניבוס) 1,494 מ"מ (טאיגו)
 משקל:  1,199 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,566 מ"מ (ניבוס וטאיגו)
פולקסווגן טאיגו (באנגלית: Volkswagen Taigo) היא מכונית קומפקטית במרכב קרוסאובר קופה, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2020. היא הוצגה לברזיל תחת השם פולקסווגן ניבוס במאי 2020, וב-28 ביולי 2021 הוצגה לשאר העולם (בעיקר לאירופה) תחת השם פולקסווגן טאיגו.
במבחן הבטיחות שערך היורו NCAP קיבלה הטאיגו מקסימום של חמישה כוכבי בטיחות.
מפרט טכני > פולקסווגן ניבוס

הניבוס משווקת בברזיל עם שני מנועי בנזין בנפחי 1.0 ליטר טורבו המספק כ-95 או 110 כ"ס, 1.5 ליטר טורבו המספק כ-150 כ"ס. המנועים משווקים עם תיבת הילוכים ידנית בעלת שישה הילוכים או תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים.
מפרט טכני > פולקסווגן טאיגו

הטאיגו משווק עם מנוע בנזין בנפח 1.0 ליטר טורבו המספק כ-118 כ"ס או 130 כ"ס. המנוע משווק עם תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שישה הילוכים.
גלריה

פולקסווגן ניבוס - מבט קדמי
פולקסווגן ניבוס - מבט אחורי
פולקסווגן ניבוס - מבט לתא הנוסעים
הערות שוליים

↑  2021 VW Nivus Debuts With Coupe-Like Looks, One Powertrain Choice, באתר מוטור 1, ‏28 במאי 2020
↑  2022 VW Taigo Revealed As Small Crossover Aspiring To Be A Coupe, באתר מוטור 1, ‏28 ביולי 2021
↑  cartube, מבחני ריסוק 2022: פולקסווגן פולו, מגאן E-TECH, ב.מ.וו סדרה 2 קופה ועוד, באתר cartube
ערטניתיים

| ערטניתיים |
| --- | --- |

מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: נוריתאים
משפחה:: ערטניתיים
שם מדעי
 Berberidaceae ‏ז'יסייה, 1789
ערטניתיים (Berberidaceae) - משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת הנוריתאים. משפחה זו נקראת בעברית על שם הסוג ערטנית, ובאנגלית על שם הסוג ברברית, שהוא הסוג הגדול במשפחה. משפחה זו כוללת כ-15 סוגים. שלושה מהם מיוצגים בצמחיית ארץ ישראל, עם מין אחד כל אחד.
זוהי משפחה הכוללת בעיקר שיחים הגדלים באזורים הממוזגים בחצי הכדור הצפוני. המשפחה כוללת כ-600 מינים, רובם, כ-470, כלולים בסוג ברברית, שהוא הגדול במשפחה. תכונה מורפולוגית יוצאת דופן בקרב צמחי המשפחה היא הצגת גוונים שונים על גבי העלים. זוהי תכונה טבעית ההופכת את הצמחים לאטרקטיביים כצמחי נוי.
תיאור מורפולוגי

משפחה זו כוללת צמחים מצורות החיים עצים, שיחים ועשבוניים רב-שנתיים. לעלים אין תכונות אחידות, והם פשוטים או מורכבים, לעיתים קרובות מנוצים פעם אחת או יותר.
הפרחים דו מיניים, ובעלי סימטריה רדיאלית. מספר עלי הכותרת 6-9. בפרחי כל המשפחה קיימים צופנים. מספר האבקנים 6. השחלה עילית, לרוב בעלת מגורה אחת. הפרי הוא מטיפוס הלקט או ענבה, ומכיל אחד עד 50 זרעים.
ערטניתיים בצמחיית ארץ ישראל

משפחה זו מיוצגת בצמחיית ארץ ישראל על ידי שלושה מינים השייכים לשלושה סוגים שונים. המינים ערטנית השדות וכרבולתן השדות הם עשבים רב-שנתיים הגדלים בשדות ושוליהם ופריחתם צהובה; המין ברברית הלבנון הוא שיח קוצני נשיר הגדל במרומי החרמון, והוא נדיר ביותר בחרמון הישראלי.
חשיבות המשפחה לאדם

חשיבות משפחה זו לאדם היא משנית. מספר מינים מהסוג ברברית הם בעלי פרי אכיל, המלוקט לשם כך. כמו כן, מינים רבים מסוג זה משמשים כצמחי נוי, בעיקר משום יופי עלוותם הצבעונית. לכך גם משמש המין ננדינה תרבותית.
מינים רבים אחרים משמשים כצמחי מרפא. מינים אחרים, כדוגמת ערטנית השדות, מהווים לעיתים עשבים שוטים.
סוגי המשפחה

ברברית- Berberis- המין 'ברברית הלבנון' גדל כצמח בר בחרמון הישראלי. מינים אחרים משמשים כצמחי נוי. מכונים לרוב בשם 'ברבריס', שהוא השם המדעי.
ערטנית- Leontice- המין 'ערטנית השדות' גדל כצמח בר בארץ ישראל.
כרבולתן- Bongardia- המין 'כרבולתן השדות' גדל כצמח בר בארץ ישראל.
ננדינה- Nandina- המין 'ננדינה תרבותית' משמש כצמח נוי.
Achlys
Caulophyllum
Diphylleia
Dysosma
Epimedium
Gymnospermium
Jeffersonia
Mahonia
Podophyllum
Ranzania
Vancouveria
לקריאה נוספת

נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: כנה, 1991, עמ' 202-201 (הספר בקטלוג ULI)
ערטנית השדות על תל לכיש Leontice leontopetalum
עלי ננדינה תרבותית בשלכת. צמחים רבים ממשפחה זו מצטיינים בצבעוניות עליהם Nandina domestica
פריחת Berberis nevinii. לפרחי משפחה זו 6 עלי כותרת, להבדיל מרוב הדו-פסיגיים, שלהם 5 עלי כותרת, או כפולות של 5.
עדעד המדבר

| עדעד המדבר |
| --- | --- |
 עדעד המדבר בבקעת ים המלח
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: ציפורנאים
משפחה:: עפריתיים
סוג:: עדעד
מין:: עדעד המדבר
שם מדעי
 Limonium Lobatum ‏Kuntze
עדעד המדבר (שם מדעי: Limonium Lobatum, שם נרדף: Limonium thouinii) (מכונה גם עדעד תכול) הוא צמח מדבר וערבות חד-שנתי בסוג עדעד ממשפחת העופרתיים. הוא נפוץ באזור חגורת הספר של ארץ ישראל: בבקעת הירדן, במדבר יהודה, בנגב, בגולן ובסיני. תפוצתו העולמית משתרעת מצפון אפריקה ועד איראן, באיים הקנריים, דרום ספרד, דרום מרכז יוון. עדעד המדבר הוא הוא אחד ממיני הצמחים הבודדים שהתפתח אצלם גביע צבעוני שתורם לפרסומת צבעונית כדי למשוך חרקים אל הפיתיון בצורת אבקה וצוף. ולא רק זאת הגביע משתייר גם לאחר נבילת הפרח (ועל כן הוא משתייך לצמחי אלמוות) ומשמש כפרסומת לכל התפרחת.
מאפיינים

עדעד המדבר הוא עשב חד־שנתיים זקוף ונמוך, גובהו 10 עד 30 ש"ח, קירח, בעלי שושנת עלים ממנה עולים גבעולי פריחה בעלי כנף (מכונפים).
העלים ערוכים בשושנת פשוטים, מוארכים, מפרוצים דמויי כינור. אונות העלה מעוגלות, האונה הקיצונית זיפנית. עלי הגבעול מסורגים, פשוטים ודמויי קשקש.
התפרחת אמירית מסתעפת בצורה ברורה לגבעולי משנה פורחים רבים, בעלי שיבולים חד-צדדיות הנישאות על עֲקָצִים רחבי-כנפיים. עמודי הפרחת בעלי כנפיים רחבות וירוקות בחלקם העליון שמעליהן פרחים).
הפרחים ערכים על פי רוב בקבוצות של 1 עד 5 פרחים (בשיבולים חד־צדדיות) שמלוות 3 חפים דמוי קשקש. השיבולים החד־צדדיות מסודרות בתפרחות דמויות אשכול.
הפרחים דו-מיניים, בעלי שחלה עילית, נכונים (בעלי סימטריה רדיאלית), בעלי עטיף כפול, מאוחי עלי כותרת.
הגביע מאוחה, קרומי, תכול או לבן, מתרחב בקצהו בצורת משפך, ומשתייר גם לאחר נבול הכותרת. בעל 5 עורקים כהים בבסיס הגביע בחלקו הפנימי. אוגן הגביע בעל 5 אונות או זיפים.
הכותרת אינה בולטת לעין, צבעה צהוב או קרם, קוטרה קטן מס"מ אחד, בעלת 5 עלים מפורדים ונובלת אחרי הפריחה.
האבקנים 5, כמספר עלי הכותרת, ערוכים מול עלי הכותרת ולא ביניהם והם מעורים בבסיס עלי הכותרת או לאורך מחציתה התחתונה.
עמודי השחלה 5, מפורדים לכל אורכם. הצלקות דמוי חוט ( כמו עדעד קנרי).
הפרי מסוג הלקט, חבוי בתוך הגביע, דמוי שקיק מוארך בן זרע אחד. השקיק מוקשה בראשו וקרומי בבסיסו ונפתח על ידי פתח דמוי-עפעף או נסדק באופן בלתי סדיר.
מַחְזוֹר חָזוּתִי (פֵנוֹלוֹגְיָה)

הנביטה מיד לאחר הגשמים הראשונים מאמצע נובמבר, הפריחה בין סוף פברואר עד תחילת מאי. הפצת הפרי מאמצע מאי ועד אמצע יוני והעלווה נעלמת בתחילת מאי. התפרחת עם הפירות מופצת כחטיבה אחת (סינפטוספרמיה). ביחידת הפצה מצוי החלק העליון, המכונף של הגבעול, הפירות ושרידי הפרחים. זרעי עדעד המדבר אינם מופצים למרחק, כך הצמח מבטיח שזרעיו ינבטו בסביבה שהוכחה כמתאימה לגידולם.
בית גידול ותפוצה

עדעד המדבר גדל בספר המדבר, במדבר ובערבה, בבתי-גידול מלוחים בקרקעות לס, קירטון וחוואר. הוא נפוץ באזור חגורת הספר של ארץ ישראל: בבקעת הירדן (שכיח בים המלח שם הוא שולט בכתמים) במדבר יהודה, בנגב, בגולן ובסיני. טיפוס תפוצתו סהרו-ערבי, ותפוצתו העולמית משתרעת מצפון אפריקה ועד איראן, באיים הקנריים, דרום ספרד, דרום מרכז יוון.
ראו גם

עדעד כחול
לקריאה נוספת

מיכאל זהרי, נופי הצומח של הארץ, הוצאת "עם עובד", תל אביב, 1980, עמוד 60.
הערות שוליים

1 2 3  Limonium lobatum (L.f.) Chaz., POWO plants of the World Online. Published on the Internet
1 2  עדעד המדבר, באתר צמחיית ישראל וסביבתה
1 2 3  מיכאל זהרי  תל אביב עם עובד 1989, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 340-341
1 2 3  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998, עמ' 501
↑  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 327-330
פאני דיארמטי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בספטמבר 1912 בודפשט, האימפריה האוסטרו-הונגרית 
 פטירה:  15 בפברואר 2014  (בגיל 101) בודפשט, הונגריה 
 מדינה:  הונגריה 
 מקום קבורה:  בית הקברות קרפשי 
 בן או בת זוג:  מיקלוש רדנוטי 
 
פאני דיארמטי (במקור גוטמן, בהונגרית: Gyarmati Fanni; בודפשט, 8 בספטמבר 1912 – בודפשט, 15 בפברואר 2014) הייתה מורה לשפה ההונגרית, יהודייה-הונגרייה, מרצה, האפוטרופוס המוציאה לאור והמסדירה של העיזבון והמורשת של בעלה, המשורר הגדול מיקלוש רדנוטי שנספה בשואת יהודי הונגריה.
ביוגרפיה

פאני גוטמן נולדה במשפחה יהודית כבתם של ד"ר דז'ה דיארמטי (גוטמן) (1873–1941) ושל הקצרנית הפרלמנטרית ארנקה וייס. בגיל 14 הכירה את מיקלוש רדנוטי, איתו התחתנה ב-11 באוגוסט 1935 בבודפשט ושכרו דירה בדרך פוז'וני 1.
ההתכתבות בין פאני דיארמטי לבין מיקלוש רדנוטי היא כעת מסמך בעל ערך היסטורי. התכתבותם נופלת על שנות האוניברסיטה של רדנוטי באוניברסיטת סגד ובמהלך שהותו במחנות שירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים בעבור הצבא ההונגרי).
לאחר מות בעלה פרשה מעיני הציבור, טיפלה בפרישות במורשתו של רדנוטי והפכה למרצה באוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע, לימדה שירה, צרפתית ורוסית. הוא לא התחתנה שוב, ושמרה על אלמנותה במשך כמעט שבעים שנה.
הוא פרשה מחיי הציבור, ונתנה ראיון רק ליומון החשוב ביותר בהונגריה "נפסבדשאג" (Népszabadság) ב-21 בינואר 1962, שבו הצהירה, בין היתר, כי "הפשיזם בלע את חיינו". הוא לא הופיעה מעולם ברדיו או בטלוויזיה. לא כתבה על רדנוטי, וגם לא הופיעה בטקסים של המוסדות שקיבלו את שמו של בעלה, רק עסקה בעניינים הקשורים בעיזבון.
הוקרה

עבור עבודת ההוראה ארוכת השנים שלה ושחרור מורשתו של מיקלוש רדנוטי קיבלה את הצלב האמצעי של מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של הונגריה פרס מאישטוואן הילר, שר החינוך והתרבות, בשמו של נשיא המדינה לאסלו שויום. בשל גילה המתקדם (היא הייתה אז בת 97), מסר אישטוואן הילר את הפרס בדירתה של פאני דיארמטי. דירה זו הייתה עדיין אותה דירה בה התגוררה עם בעלה, מיקלוש רדנוטי, ושמו של בעלה, ד"ר מיקלוש רדנוטי, עדיין התנוסס מחוץ לדירה. ביום ההולדת ה-99, אגודת קוהאני בירכה את פאני דיארמטי ב-9 ורדים צהובים (הוורד הצהוב היה הפרח האהוב עליה) והייתה מועמדת כחברת כבוד של אגודת קוהאני, בשים לב לכל ההומניזם המיוצג על ידי שירתו של מיקלוש רדנוטי ואשתו הנאמנה, מזדהים עם האידיאלים של אגודת קוהאני.
היא קיבלה אזרחות כבוד בשנת 1999 של בודפשט רובע 13 ולאחר מכן בשנת 2005 קיבלה אזרחות כבוד של בודפשט על עבודתו הפדגוגית המצוינת ועל הטיפול והשימור של יצירתו ומורשתו הספרותית של מיקלוש רדנוטי.
וִידאו

פאני דיארמטי בת 100: ברכה
ספרים

Radnóti Miklós: Napló; sajtó alá rend. Radnóti Miklósné, utószó, jegyz. Melczer Tibor, szöveggond. Melczer Tibor, Székely Sz. Magdolna; Magvető, Bp., 1989
Radnóti Miklós. Fényképek; összeáll. Bókay László; Osiris, Bp., 1999
Radnóti Miklósné Gyarmati Fanni: Napló, 1935–1946, 1-2.; sajtó alá rend. Ferencz Győző, Nagy Zsejke, jegyz., utószó Ferencz Győző; Jaffa, Bp., 2014
Árnyékban éles fény vagy. A Radnóti házaspár fényképei; vál., szerk., jegyz., utószó Krähling Edit; Jaffa, Bp., 2016
Különben magyar költő vagyok. Radnóti Miklós levelezése I.; sajtó alá rend. Bíró-Balogh Tamás; Jaffa, Bp., 2017
לקריאה נוספת

אשתו של מיקלוש רדנוטי, דודה פיפי, בת 97
יום הולדת שמח! פאני גיארמטי חוגגת היום יום הולדת 100 – delmagyar.hu, 8 בספטמבר 2012.
פאני דיארמטי הלכה לעולמה (index.hu)
הערות שוליים

↑  "Születési bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári születési akv. 2517/1912. folyószáma alatt".
↑  a Színház- és Filmművészeti Egyetemen
↑  "Gyarmati Dávid halotti bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári halotti akv. 820/1941. folyószáma alatt".
↑  Budapest VI. ker. polgári házassági akv. 1389/1935. folyószám.
↑  "Babus Antal: Radnóti Miklós kéziratos hagyatéka a Magyar Tudományos Akadémia Könyvtára Kézirattárában" (PDF). אורכב מ-המקור (PDF) ב-2010-02-15.
↑  Meghalt Radnóti Miklósné Index, 2014. 02. 15. 11:02
↑  "Radnóti Miklósné magas állami kitüntetést kapott". אורכב מ-המקור ב-2009-12-12.
↑  "Holokauszt Emlékközpont, 99 éves Radnóti Miklósné". אורכב מ-המקור ב-2012-03-26.
↑  Díszpolgárok 1999
↑  Átadták a Budapest Díszpolgára címet, a Pro Urbe és a Budapestért díjakat(הקישור אינו פעיל, 2019-10) – épülettár.hu, 2005. november 17.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007507434605171  GND: 106374735X  ISNI: 0000 0004 4348 1932  LCCN: no2015035590  NKC: jo2016928081  VIAF: 311758018   WorldCat (עם VIAF): 311758018
פט גרין

פרסטון "פט" מרדוק גרין השלישי (באנגלית: Preston Murdoch Geren, III;‏ נולד ב-29 בינואר 1952) הוא פוליטיקאי ואיש ממשל אמריקאי, שכיהן כמזכיר הצבא של ארצות הברית מיולי 2007 ועד ספטמבר 2009. קודם לכן הוא היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית מטעם טקסס. כיום הוא משמש כנשיא של מוסד סיד ריצ'רדסון בפורט וורת', טקסס. הוא גם משמש כיושב ראש מועצת הנאמנים של "המכון לניתוח ביטחוני" (IDA).
ראשית חייו

פט גרין נולד בפורט וורת', טקסס. בשנים 1970–1973 הוא למד במכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה, שם הוא שיחק כסנטר של קבוצת הפוטבול האמריקאי של המוסד. ב-1974 הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה מאוניברסיטת טקסס באוסטין וב-1978 הוא קיבל תואר דוקטור למשפטים מבית הספר למשפטים של האוניברסיטה.
אחיו הבכור, צ'ארלי גרין, הוא חבר המפלגה הרפובליקנית שמייצג את מחוז הבחירה ה-99 של טקסס בבית הנבחרים של המדינה.
קריירה בקונגרס

קודם לכניסתו לחיים הציבוריים היה גרין עורך דין ואיש עסקים בפורט וורת'. בין השנים 1983–1985 הוא היה עוזרו של הסנאטור לויד בנטסן.
בין השנים 1989–1997 כיהן גרין בארבע תקופות כהונה בבית הנבחרים של ארצות הברית. בתחילה הוא נבחר בבחירות ביניים כדי להחליף את יושב ראש הבית, ג'ים רייט. הוא הביס בהפרש קטן את המועמד הרפובליקני, האלרגולוג תושב פורט וורת', בוב לנייר (לא לבלבל עם ראש עיריית יוסטון באותו שם). גרין נבחר מחדש שלוש פעמים, אך החליט לא להתמודד לכהונה נוספת ב-1996 ובמקומו נבחרה קיי גריינג'ר.
בעת כהונתו בקונגרס, נזקפה לזכותו של גרין הטבעת המונח "הכלבים הכחולים הדמוקרטים" (Blue Dog Coalition) הוא הביע את דעתו שהחברים הללו הם חברי האגף השמרני של המפלגה (שצבעה הוא הצבע הכחול), שזכו לכינוי זה מאנשי האגף השמאלי של המפלגה. המונח נוצר כפרפרזה על המונח כלב דמוקרטי צהוב, שהיה כינוים של קבוצות בוחרים במדינות הדרום בארצות הברית במאה ה-19 וה-20 שבחרו במפלגה הדמוקרטית באופן קבוע בגלל שנאתם כלפי המפלגה הרפובליקנית. שנאתם החריפה נגרמה ממלחמת האזרחים האמריקנית ואירועי תקופת השיקום. הבוחרים כונו כך כי אמרו שהם "היו בוחרים בכלב צהוב לפני שהיו בוחרים ברפובליקני".