stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פוצ'פטרי
הערות שוליים

↑  נתוני הכפר באתר הלמ"ס ההונגרי
↑  בית הקברות היהודי בפוצ'פטרי
↑  תיעוד יהודי פוצ'פטרי שנרצחו בשואה
↑  דף קהילת פוצ'פטרי מתוך מפקד קהילות הונגריה
↑  מפקדי האוכלוסין של יהודי הונגריה, 1993
| יישובים במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג |
| --- | --- | --- |
| ערי המחוז | נירג'האזה  |  |
| ערים |  איאק •  בקטלוראנטהאזה •  בלקאן •  צ'נגר •  דמצ'ר •  דומבראד •  פהרגיארמט •  איבראן •  קמצ'ה •  קישווארדה •  מאנדוק •  מאריאפוץ' •  מאטסלקה •  נאג'אצ'ד •  נג'הלאס •  נאג'קאלו •  נירבאטור •  נירלוגוש •  נירמדה •  נירטלק •  רקמז •  טיסלק •  טיסוושווארי •  אויפהרטו •  ואיה •  ואשארושנמן •  זאהון |  |
| כפרים | קנטוריאנושי • נירקאראס • אופאי • אפג' • הודאס • נירטורה • יאנד • נירבוגדאני • פאביאנהאזה • פילפשדרוץ • גבריין • גיורטלק • יארמי • קוצ'ורד • מרק • נאג'דובוש • נירצ'הוי • נירקאטה • נירמגייש • נירפרסניה • אקריטופילפש • פפוש • ראפולט • סמושסג • טיבורסאלאש • ואלאי • אנרץ' • דגה • פניישליטקה • גיולהאזה • יקה • קקצ'ה • לוופטרי • מזלדאן • נירלווה • נירטש • פפ • פאטרוהה • רטקזברנץ' • סבולצ'באקה • סבולצ'וורשמרט • טיסקניאר • אוידומבראד • אויקנז • נג'צ'רקס • נפקור • נירפזון • שנייה • סבולץ' • טימאר • טיסנג'פלו • בשנייד • לשקוד • לוולק • מג' • ניריברון • ניריאקו • נירקרץ' • פטנהאזה • רמוצ'האזה • רוהוד • ברבאש • ברגדרוץ • ברגשוראן • צ'רודה • גלנש • גמז'ה • גולאץ' • גיירה • הטפיירצ'ה • אילק • קישוורשאן • לוניה • מארוקפפי • מאטיוש • נג'וורשאן • אולצ'ווה • פוסטדובוש • טאקוש • טרפה • טיסאדון • טיסקרצ'ן • טיססלקה • טיסוויד • ואמושאטיה • ברקס • בסטרץ • גגן • קק • נירטט • סקיי • טיסראד • ושמגייר • בוטפלאד • צגנדאניאד • צ'הולץ • צ'אסלו • צ'גלד • דרנו • פילשד • גצ'אי • גרבולץ • גיגייה • יאנקמאיטיש • קרשמיין • קישר • קישהודוש • קישנמן • קישפלאד • קישסקרש • קלצ'ה • קמרה • מגושליגט • מאנד • מהטלק • מילוטה • נאבראד • נגיאר • נג'הודוש • נג'סקרש • נמשבורזובה • אולצ'וואפאטי • פניולה • פניגה • רוז'אי • שונקאד • סמושאיי • סמושאוילק • סטמארצ'קה • טיסבץ' • טיסצ'צ'ה • טיסקורוד • טיסטברק • טוניוגמטולץ' • טיוודר • טורישטוואנדי • טוריצ'ה • ואמושורוסי • זייטה • ז'רויאן • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם • בלשה • בוי • גאוואוונצ'לה • פסב • פורצ'למה • טיסברצל • טיסטלק • צ'נגרשימה • צ'נגראויפלו • קומלודטוטפלו • פאטיוד • סמושאנגיאלוש • סמושבץ' • סמושטטארפלווה • טיוקוד • אורה • בלקאן • בירי • בקן • ארפטק • גסטרד • קאלושמיין • סקוי • בנק • אפריישקה • גיירצ'קה • קומורו • טיסבזדד • טיסמוגיורוש • טיססנטמארטון • טוז'ר • ז'ורק • סורגלמטוש • טיסדדה • טיסדוב • טיסאסלאר |  |
| יישובים בנפת נירבאטור |
| --- | --- | --- |
| יישובים | נירבאטור • באטורליגט • אנצ'נץ' • קישלטה • מאריאפוץ' • נירבלטק • נירבוגאט • נירצ'אסארי • נירדרז' • נירגלשה • נירגיולאי • נירלוגוש • נירמיהאידי • נירפיליש • נירוושווארי • אמביי • פנסלק • פיריצ'ה • פוצ'פטרי • טרם |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 305441606   WorldCat (עם VIAF): 305441606
פסטיש

פסטיש לפוסטר התעמולה המפורסם של ג'יימס מונטגומרי פלאג משנת 1917 שעודד גיוס לצבא ארצות הברית, כאשר דמותו של הדוד סם מוחלפת בגנו
פרט מפסטיש שבו הוסף מזלג לידו של סוקרטס בציור מותו של סוקרטס של ז'אק-לואי דויד משנת 1787 כדי לתאר את בעיית הפילוסופים הסועדים
פסטיש (Pastiche) היא טכניקה אמנותית שמחקה באופן קליל, ומבלי שלחיקוי זה תהיה חשיבות פרשנית, סגנון או עלילה של ספר אחר (בשונה מפרודיה או סאטירה). למרות שהפסטיש לרוב היתולי באופיו, לעיתים הוא נעשה מתוך כבוד לטקסט המחוקה, למשל בספרות חובבים.
ניתוח ומשמעות

בשלהי המאה ה־19 באנגליה, נעשה שימוש בפסטיש עם אלמנט נוסף של משמעות: יצירה תוארה כפסטיש אם צירפה יחדיו סגנונות של כמה יצירות מקוריות. כפי שמגדיר זאת מילון אוקספורד פסטיש: "עירוב של מרכיבים שונים: תערובת, בליל, ערבוביה".[דרוש מקור] משמעות מוקדמת זו חופפת למשמעות האטימולוגית של המילה: פסטיש הוא הגרסה הצרפתית למילה האיטלקית pasticcio: סוג של פאי העשוי ממרכיבים רבים. במהלך המאה העשרים, המילה "פסטיש" שינתה את משמעותה, כך שכעת היא משמשת במשמעות שתוארה קודם, ללא קונוטציות הכרחיות לעירוב סגנונות.[דרוש מקור]
הפסטיש נבחן מהפרודיה. בעוד השנייה נוטלת פסוקים ממקור ספרותי אחד ומעוותת אותם במטרה להגחיך את הנושא שבו היא דנה ולצקת משמעות חדשה, הראשונה פועלת בשיטת ההטלאה, מייבא פסוקים ממקורות אחרים, מבלי להיות מחויב ליציקת משמעות.
לפי פרדריק ג'יימסון, הפסטיש הוא פרודיה ריקה השייכת לאסתטיקה של הפוסטמודרניזם, שבו הפרודיה מוצאת עצמה ללא ייעוד, משום שהמציאות עצמה, שאותה היא אמורה להלעיג, כבר התפרקה מלכידותה. ”היעלמותו של הסובייקט האינדיבידואלי על נגזרותיו הצורניות ואי-זמינותו הגוברת והולכת של הסגנון האישי מולידות פרקטיקה כמעט אוניברסלית כיום של מה שניתן לכנות 'פסטיש" [...] [פרקטיקה] נטולת צחוק ומשוללת כל אמונה שלצד השפה הלא-נורמלית ששאלתָּ לרגע עדיין קיימת נורמליות לשונית בריאה.”
שימושים ודוגמאות

יצירות רבות בסוגות מסוימות, במיוחד בפנטזיה, הן במהותן פסטיש. ספרות מעריצים רבה כתובה בפסטיש. דוגמאות ניתן למצוא בסיפורים הרבים המציגים את שרלוק הולמס, שלא נכתבו על ידי ארתור קונאן דויל.[דרוש מקור]
צ'ארלס רוזן תיאר חלק ניכר מיצירותיו של מוצארט כפסטיש של סגנון הבארוק.[דרוש מקור]
הפסטיש החל לתפוס את מקומו גם בקולנוע, בשני העשורים האחרונים, כאשר התחילו לצאת סרטים פוסטמודרניים. הפסטיש תפס חלק נכבד מתרבות הפוסטמודרניזם שעיקריה היו קלילות וגיחוך על השאלות הקיומיות שהציגו במאי המודרניזם. הפסטיש, יחד עם ערבוב הסגנון וצורת הבימוי הקלילה הפכו את הקולנוע הפוסטמודרני לחוויה שלא נראתה כמוה בתולדות הקולנוע. הפסטיש, בקולנוע הפוסטמודרני, משמעותו 'הדבקת' (Paste - Pastich) רעיון המוכר לכל ושימוש בו עד כדי שחיקת הרעיון. יודגש כי מדובר בהדבקה מלאכותית, אחת שלא תראה טבעית ושיהיה ידוע לנו כי הרעיון לקוח ממקום אחר. דוגמאות לפסטיש בקולנוע הפוסטמודרני ניתן למצוא בסרטיו של קוונטין טרנטינו ובסרטיהם של האחים כהן.[דרוש מקור]
הפסטיש בולט גם באדריכלות פוסט-מודרנית, למשל באתרים כמו Piazza D'Italia (אנ') בניו אורלינס של האדריכל צ'ארלס מור (Charles Moore). התכנון כולל צירוף גרוטסקי של פיאצה איטלקית, עמודי דקור נאו-קלאסיים ואורות ניאון. דוגמה אחרת היא המלונות של חברת וולט דיסני באורלנדו, פלורידה, שעיצב מייקל גרייבס.
בפסטיש נעשה גם שימוש בפרסומות, שמחקות סגנונות ונושאים פופולריים למטרות שיווק.
ראו גם

פרודיה
סימולקרה
הערות שוליים

↑  פרדריק ג'יימסון, פוסטמודרניזם או ההיגיון התרבותי של הקפיטליזם המאוחר, תרגום: ע' גינצבורג-הירש, תל אביב: רסלינג, 2002, עמ' 33–34
↑  דוד גורביץ' ודן ערב, הערך "פרודיה/פסטיש", באתר אנציקלופדיה של הרעיונות
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 4173506-7 
פסטיש של הציור אמריקן גותיק מאת גרנט ווד בפרסומת של RCA רקורדס
פוצה די פאסה

| --- | --- |

 מדינה:  איטליה איטליה
 מחוז:  טרנטינו - אלטו אדיג'ה טרנטינו - אלטו אדיג'ה
 נפה:  נפת דרום טירול
 ראש העיר:  ג'וליו פלוריאן
 בירת העיירה:  Pozza di Fassa 
 שטח:  73.2 קמ"ר
 גובה:  1,325 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  2,278 (1 בינואר 2018)
 קואורדינטות:  46°25′50″N 11°41′16″E﻿ / ﻿46.430522°N 11.687736°E﻿ / 46.430522; 11.687736 
 אזור זמן:  UTC +1
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת איטליה מוגדלת) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפוצה די פאסה(למפת איטליה רגילה) בארי נאפולי בולוניה רומא מילאנו טורינו קליארי פלרמו פירנצה ונציה קטנזארו סיציליה סרדיניה קור. צרפת שווייץ אוסטריה סלובניה הונגריה קרואטיה בוסניה והרצגובינה  מ. תוניסיה אלג'יריה הים האדריאטי  הים הטירני הים הליגורי  הים התיכוןפוצה די פאסה(למפת טרנטינו - אלטו אדיג'ה רגילה) טרנטו בולצנו מראנו רוברטו ברסנונה אוסטריה ונטו פרי. לומברדיה שו.פוצה די פאסה(למפת טרנטינו - אלטו אדיג'ה מוגדלת) טרנטו בולצנו מראנו רוברטו ברסנונה אוסטריה ונטו פרי. לומברדיה שו.פוצה די פאסה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
 
פוצה די פאסה (באיטלקית: Pozza di Fassa, בלדינית: (Poza (de Fascia, בגרמנית: Potzach im Fasstal) היא עיירה, חלק ממועצת San Giovanni di Fassa בנפת טרנטו שבמחוז טרנטינו-אלטו אדיג'ה בצפון איטליה, כ-60 קילומטר צפונית לעיר טרנטו.
בשנת 2107 התגוררו ביישוב כ-2,200 תושבים. בתחומי היישוב נכללים הכפרים פרה די פאסה ומונזון. לפי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2001, 88% מתושבי היישוב דוברי לדינית כשפת אם.
היסטוריה

פרק זה לוקה בחסר. אנא תרמו לוויקיפדיה ו.
פוצה די פאסה נכללה בטירול, אחת ממדינות אוסטריה בשנת 1803. הלחימה במסגרת מלחמת העולם הראשונה התרחשה גם באזור זה. לאחר המלחמה שב האזור לשליטה איטלקית. מאמצע המאה ה-20 החל התיירות באזור לפרוח.
במשאל תושבים שנערך בנובמבר 2016, הסכימו תושבי הרשויות פוצה די פאסה ו-ויגו די פאסה לרשות מקומית אחת סן ג'אן די פאסה.
מבנים דתיים

כנסיית סאן לורנצו (Chiesa di San Lorenzo)
כנסיית סאן ניקולו (Chiesa di San Nicolò)
קאפלה דל קרוצ'יפיסו (Cappella del Crocifisso)
כלכלה

הענף הכלכלי החשוב ביותר ביישוב הוא ענף התיירות. התיירות מחולקת לתיירות קיץ ותיירות חורף. תיירות הקיץ כוללת בסיס לטיולים רגליים. תיירות החורף מתבססת על סקי. עמק די פאסה הוא אחד ממרכזי הסקי הגדולים בדולומיטים. ביישוב ישנה נקודת התחלה של רכבל. ביישוב בריכות שחייה, מתקני ספא וסאונות. ביישוב מוזיאון לתרבות הלדינית. בנוסף קיימות ביישוב כמה חוות בקר.
הערות שוליים

↑  Popolazione Pozza di Fassa 2001-2017, באתר tuttitalia.it
↑  http://www.minoranzelinguistiche.provincia.tn.it/binary/pat_minoranze/minoranze/ladini_mocheni_cimbri_pop_2001_x_comune_e_residenza.1205943234.pdf TAV. I.5 - TAV. I.5 - APPARTENENZA ALLA POPOLAZIONE DI LINGUA LADINA, M APPARTENENZA ALLA POPOLAZIONE DI LINGUA LADINA, MOCHENA E CIMBRA, PER COMUNE ED AREA DI CHENA E CIMBRA, PER COMUNE ED AREA DI
RESIDENZA (CENSIMENTO 2001)], באתר minoranzelinguistiche
↑  ESITO REFERENDUM FUSIONE SÈN JAN DI FASSA, בארכיון האינטרנט, אוחזר מאתר מועצת סן ג'אן די פאסה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 285399618   WorldCat (עם VIAF): 285399618 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "פוצה די פאסה".
עמית קולא

| --- | --- |

הרב עמית קולא
 לידה:  1958 (בן 66 בערך) פתח תקווה
 מדינה:  ישראל 
 השכלה:  ישיבת בני עקיבא נחלים  ישיבת מרכז הרב 
 מקום פעילות:  ישראל
 השתייכות:  ציונות דתית
 
הרב ד"ר עמית קולא (נולד ב-1958) הוא רב וחוקר ציוני-דתי ישראלי, מכהן כרב קיבוץ עלומים.
חייו

קולא נולד בפתח תקווה לאשר וד"ר עליה קולא. למד בתיכון בישיבת בני עקיבא נחלים. לאחר מכן, למד בישיבת מרכז הרב שש שנים. שימש ראש ישיבת הקיבוץ הדתי עין צורים וכן כרב של בית מדרש "דרומא" באוניברסיטת בן-גוריון. הוא שימש גם כרב בבית מדרש לאברכים בגרעין התורני "אלישיב" בלוד. כיום, חבר ברבני צהר ורב קיבוץ עלומים. סיים דוקטורט במחשבת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון בנגב בהנחיית פרופסור זאב גריס. נושא עבודתו היה "תורה לשמה במשנת הרב קוק".
מלמד בבית המדרש הקהילתי במושב שוקדה, בבית ספר למקצועות הרפואה בבאר שבע, במכינת צהלי, ובמקומות נוספים. מכהן כראש בית המדרש של ארגון רבני בית הלל. עונה לשאלות בהלכה וביהדות בכלל באתר מורשת.
ברבע הראשון של שנת 2016 פרסם ארגון רבני בית הלל, פסק הלכתי העוסק בהתייחסות לבעלי נטייה חד מינית בפרהסיה הציבורית. הפסק קבע כי בעלי נטייה חד מינית הם חלק בלתי נפרד מקהילותיהם, ויישאו בכל הכיבודים הקהילתיים. הרב קולא היה ממנסחי הפסק, ואף הגן עליו במספר מאמרים.
הרב קולא נשוי לטובה ואב לשבעה ילדים.
ספריו

הקריאה לעצמיות: שיחות ליום העצמאות, עין צורים: ישיבת הקיבוץ הדתי, 2001
פורים – בין נגלה לנסתר בין חשך לתהום – עיונים, 2010
הוויה או לא היה, 'מִשְׁלַבִּים': עמותת בוגרי ישיבת הקיבוץ הדתי בעין-צורים: הקיבוץ הדתי, 2011. הספר עוסק באמונה באירועי התנ"ך לאור גילויי המדע.
הערות שוליים

↑  תורה לשמה במשנת הרב קוק – ספריית אסיף
↑  רבני בת הילל, הקהילה ואנשים בעלי נטייה חד מינית, מסמך עמדות ברוח ההלכה, הלכה והחלה, תשע"ו
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007301439505171  ISNI: 0000 0000 6968 3701  LCCN: no2019017452  VIAF: 98417247   WorldCat (עם VIAF): 98417247 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פלוטה ד'אמור

חליל האהבה פלוטה ד'אמור מכסף טהור לונדון אנגליה 1923
פלוטה ד'אמור (בעברית: חליל אהבה באיטלקית: flauto d'amore, בגרמנית: Liebesflöte) הוא חליל מיוחד במשפחת חלילי הקונצרטים המערביים, בעל צלילים A ♭ ,A או B ♭ והוא בינוני. בגודלו בין חליל הקונצרט המודרני C לחליל האלט ב-G. לפעמים הוא נחשב כחבר המצו-סופרן של משפחת החליל. ונקרא לפעמים גם חליל טנור.
חליל ד'אמור נחשב כלי נגינה ממשפחת החלילים שתופס את מקומו של המצו-סופרן, אם כי לפעמים הוא מכונה "חליל הטנור". זהו כלי טרנספוזיציה, ב-A או B♭, לחתוך טון או שליש מינורי מתחת לחליל הרגיל; זהו גודל הביניים של חליל בין חליל הקונצרט הרוחבי הידוע ב-C לבין חליל האלט הנרחב יותר. דגמים מודרניים נבנים לעיתים רחוקות ובכל מקרה רק על פי בקשה מפורשת.
הוא ארוך ב-100-205 מ"מ (4–8 אינץ') מחליל הקונצרט ומנגן שני מז'ור, שליש מז'ור או שליש מז'ור מתחת לחליל C הסטנדרטי. מספר מכשירים אלו שרדו. מלבד אורכם, הם אינם שונים בשום צורה מחליל הקונצרט; קוטר הקדום והתכה זהים.
"כאשר זמר האופרה ג'וזפה ורדי הלחין את האופרה אאידה להופעה בקהיר מצרים בשנת 1871, הוא הגה את 'הריקוד המצרי הקדוש' והגמר של המערכה הראשונה, כמנוגנת על ידי קבוצה של שלוש חלילים ď amour, ושלושה חלילים כאלה נבנו במיוחד במילאנו באיטליה. בביצועים של אופרה זו של ימינו, המוזיקה של הפלוטס אמאור מוקצית בדרך כלל לכלי נגינה אחרים.
פלודן

| --- | --- |

 
 מאכלים
 סוג:  עוגת שכבות, טורט 
 מוצא:  מזרח אירופה
 אופן הגשה:  אחרונה
 מרכיבים עיקריים:  בצק, אגוזים
 
פְלוֹדְנִי (בהונגרית: Flódni) או (ביידיש: פְלוּדֶן) היא עוגת שכבות מסורתית לחג פורים וגם לחנוכה מהמטבח היהודי-הונגרי והמזרח אירופי, שמקורה לא ידוע, ייתכן  בגליציה, ומשם הגיע המתכון להונגריה עם נדידת יהודי גליציה לתוך ממלכת הונגריה בעת האימפריה האוסטרית או האימפריה האוסטרו-הונגרית וכן לרומניה, לפולין ולאוקראינה. מקורה של העוגה הקרואטית גיבניצה כנראה מהפלודני. בגביניצה שיכבת הריבה בפלודי מוחלפת בשיכבת גבינת קווארק.
פייר בול

| --- | --- |

 לידה:  20 בפברואר 1912 אביניון, צרפת 
 פטירה:  30 בינואר 1994 (בגיל 81) פריז, צרפת 
 שם לידה:  Pierre François Marie Louis Boulle 
 מדינה:  צרפת 
 מקום קבורה:  Cimetière Saint-Véran 
 מקום לימודים:  Supélec 
 שפות היצירה:  צרפתית 
 יצירות בולטות:  הגשר על הנהר קוואי, כוכב הקופים 
 תקופת הפעילות:  מ-1950 
 פרסים והוקרה:  פרס סנט-בב (1952)  הפרס הגדול לספרות של SGDL (1976)  פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר (1956)  מדליית הנצחה לשירות התנדבותי בצרפת החופשית  Medal of deportation and internment for facts of Resistance  Escapees' Medal  Médaille commémorative de la guerre 1939–1945  קצין בלגיון הכבוד  מדליית הרזיסטנס  Croix du combattant volontaire 1939–1945  צלב המלחמה 1939-1945  מדליה קולוניאלית 
 
פייר בול (Pierre Boulle;‏ 20 בפברואר 1912 - 30 בינואר 1994) היה סופר צרפתי הידוע במיוחד בשל שניים מספריו שהפכו לסרטי קולנוע מצליחים – "הגשר על הנהר קוואי" ו"כוכב הקופים".
ביוגרפיה

בול נולד באוויניון שבצרפת. בצעירותו הוכשר להיות מהנדס, ובין השנים 1936–1939 עבד במטעי גומי בריטים במלאיה. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס בול לצבא הצרפתי בהודו-סין. לאחר כניעת צרפת הצטרף לכוחות צרפת החופשית בסינגפור. בול שימש כסוכן חשאי בשם פיטר ג'ון רול, וסייע לתנועת ההתנגדות הצרפתית בסין, בורמה ובהודו-סין הצרפתית. ב-1943 נתפס על ידי כוחות צרפת של וישי בנהר המקונג, ונכלא במחנה שם הועבד בעבודות פרך. על פועלו וגבורתו קיבל את אות לגיון הכבוד, את צלב המלחמה ואת המדליה של תנועת ההתנגדות הצרפתית.
לאחר המלחמה עבד תקופה קצרה בתעשיית הגומי, וב-1949 שב לפריז והחל לכתוב. ספרו הראשון, "הגשר על הנהר קוואי", המבוסס על חוויותיו כשבוי מלחמה, פורסם בשנת 1952. הספר היה לרב מכר מצליח, ועובד לקולנוע. הסרט זכה באוסקר ובול עצמו זכה בפרס אוסקר על התסריט, על אף שחלקו בכתיבת התסריט היה קטן, ועל אף שלא דיבר אנגלית, וזאת בשל כך ששני כותביו של התסריט, קארל פורמן ומייקל וילסון הוכרזו כ"קומוניסטים" והוחרמו ב"רשימה השחורה" של הוליווד בעידן המקארתיזם.
בול המשיך בכתיבה, ובשנת 1963 פרסם רומן מדע הבדיוני "כוכב הקופים". הספר היה אף הוא לרב מכר, ועליו התבססה סדרת סרטים מצליחה.
בול מת בפריז בשנת 1994.
ספריו שתורגמו לעברית

"הגשר על נהר קוואי", תרגם עמנואל בארי, הוצאת הדר, 1959, והוצאת שי, 1975.
"הגשר על הנהר קוואי" תרגמה מרים טבעון, הוצאת משרד הביטחון, מערכות, סדרת "אדם בקו האש", 1983.
"המקצוע האצילי" ("הפרי הבשל"), תרגמה רות בלומנקרנץ" הוצאת זיו, 1963.
"הנערה ממלאיה", תרגמה דליה טסלר, הוצאת שיש, 1975.
"כוכב הקופים", תרגם מוטי לבון, הוצאת "ספרות יפה", 2013.
פטריגוטיים

| פטריגוטיים |
| --- | --- |
 ארטופטרוס משוחזר
תקופה
סוף סילור-אמצע דבון 428.2–391 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
סדרה:: עקרבי מים
משפחה:: פטריגוטיים
שם מדעי
 Pterygotidae ‏קלארק & Ruedemann, 1912

השוואה בין מינים שונים במשפחה לאדם
פטריגוטיים (שם מדעי: Pterygotidae) היא משפחה של עקרבי מים גדולים שחיו בין סוף הסילור לאמצע הדבון לפני 428.2-391 מיליון שנה.
בני משפחה זו כללו את הגדולים שבפרוקי הרגליים מעולם, לצד רב-הרגל ארתרופלאורה כשהגדול שבהם היה היקלופטרוס שהגיע לאורך 2.6 מטרים מרביים. מפלצות ים אלה היו טורפים מרשימים בעלי צבתות כמו של עקרבים רגילים והם שחו בעזרת "משוטים" לצידי גופם ובעזרת זנבם השרירי. ככל הנראה הם צדו ממארב או ניזונו מנבלות במקום לרדוף אחרי טרף.
עקרבי המים היו בעלי תפוצה גלובלית ברחבי הימים וחלקם אף חיו במים מליחים או אף במים מתוקים באזורים שונים.
סוגים

אקוטירמוס (Acutiramus)
Ciurcopterus
ארטופטרוס (Erettopterus)
יקלופטרוס (Jaekelopterus)
Necrogammarus
פטריגוטוס (Pterygotus)
פייר אנג'לי

| --- | --- |
פייר אנג'לי, 1955
פייר אנג'לי, 1955
 לידה:  19 ביוני 1932 קליארי, סרדיניה, איטליה
 התאבדה:  10 בספטמבר 1971 (בגיל 39) בוורלי הילס, ארצות הברית
 מקום קבורה:  Cimetière des Bulvis 
 שם במה:  Pier Angeli 
 שם לידה:  Anna Maria Pierangeli 
 מדינה:  איטליה, ממלכת איטליה 
 תקופת הפעילות:  1950–1971 (כ־21 שנים)
 בן או בת זוג:  ויק דאמון (24 בנובמבר 1954–18 בדצמבר 1958)  ארמנדו טרובאיולי (14 בפברואר 1962–1969) 
 מספר צאצאים:  2 
 פרסים והוקרה:  פרס גלובוס הזהב לכוכב החדש של השנה – שחקנית (1951) 
 http://www.annamariapierangeli.com
 פרופיל ב-IMDb
 
פייר אנג'לי (באנגלית: Pier Angeli‏; 19 ביוני 1932 – 10 בספטמבר 1971) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ממוצא איטלקי.
ביוגרפיה

נולדה בקליארי, סרדיניה בשם אנה מריה פייראנג'לי, אחותה התאומה של השחקנית מריסה פאוואן.
הופעתה הראשונה בקולנוע הייתה בסרט מלודרמה איטלקי בשם "מחר יהיה מאוחר מדי" (Domani è troppo tardi) לצידו של ויטוריו דה סיקה (1950) על משחקה בסרט זה זכתה בפרס האיטלקי "סרט הכסף" (Nastro d'Argento) לשחקנית הטובה ביותר.
היא עברה להוליווד והוחתמה ב"מטרו גולדווין מאייר". סרטה הראשון בארצות הברית היה "טרזה" (Teresa) לצידו של רוד סטייגר. על משחקה בסרט זה זכתה בתחרות גלובוס הזהב התשיעית בפרס "השחקנית החדשה הטובה ביותר של השנה".
ב-1953 שיחקה בסרט "סיפור שלוש אהבות" לצידו של קירק דאגלס שגילה בזכרונותיו כי בתקופה זו הם היו מאורסים. הייתה לה גם מערכת יחסים עם ג'יימס דין והם היו אמורים לשחק בסרט "מישהו שם למעלה אוהב אותי" אך דין נהרג ובמקומו שיחק פול ניומן.
ב-1957 השתתפה בסרט "אנדרו העליז" לצידו של דני קיי בתור סלינה גאליקו, נערת קרקס.
ב-1960 שיחקה בסרט הבריטי "השתיקה הזועמת" (The Angry Silence) לצידו של ריצ'רד אטנבורו. על תפקידה בסרט זה הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הזרה הטובה ביותר.
ב-1962 שיחקה בסרט "סדום ועמורה" (אנ') בתפקיד אשת לוט.
ב-1965 השתתפה בסרט המלחמה "יום לפני הכניעה".
ב-1968 ביקרה בישראל והשתתפה בסרט "כל ממזר מלך" בבימויו של אורי זוהר בתפקיד איילין, אשתו של עיתונאי אמריקאי המגיע לסקר את המאורעות בישראל בתקופת מלחמת ששת הימים.
ביוגרפיה > משפחה

בעלה הראשון היה הזמר ויק דאמון. הם היו נשואים בשנים 1954–1958 ונולד להם בן אחד, פרי (1955–2014). היא נישאה ב-1962 למלחין האיטלקי Armando Trovajoli וב-1963 נולד להם בן, הווארד. הם נפרדו ב-1969.
פייר ניהלה זוגיות קצרה עם הזמר והשחקן יהורם גאון, אשר שיחק עמה בסרטו של אורי זוהר, "כל ממזר מלך".
ביוגרפיה > מוות

ב-10 בספטמבר 1971 נמצאה פייר אנג'לי מתה בביתה בבוורלי הילס. פורסם כי מתה ממנת יתר של ברביטורטים.
פסק דין מינרווה מילס נגד מדינת הודו

פסק דין מינרווה מילס בע"מ נגד מדינת הודו (מספר תיק: כתב עתירה (אזרחי) 356 משנת 1977; ציטוט המקרה: AIR 1980 SC 1789) היא החלטה המהווה ציון דרך בתולדות בית המשפט העליון של הודו, שיישמה ופיתחה את דוקטרינת המבנה הבסיסית של חוקת הודו.
בעניין מינרווה מילס מסר בית המשפט העליון הבהרות מרכזיות על פרשנות דוקטרינת המבנה הבסיסי. בית המשפט קבע, כי סמכותו של הפרלמנט לתקן את החוקה מוגבלת על ידי החוקה. מכאן, שהפרלמנט אינו יכול להפעיל סמכות מוגבלת זו כדי להעניק לעצמו סמכות בלתי מוגבלת. בנוסף, על דעת רוב בית המשפט נקבע, כי סמכות הפרלמנט לתקן אינה יכולה להיות הסָמכות להרוס. ומכאן, שהפרלמנט אינו יכול לחסל את זכויות היסוד של יחידים, וזה כולל גם את הזכות לחירות ולשוויון (שאיננה זכות יסוד אלא נחשבת לחלק מהמבנה הבסיסי של החוקה).
פסיקה זו ביטלה את סעיפים 4 ו-5 של חוק החוקה (תיקון ארבעים ושניים), משנת 1976, שנחקק במהלך מצב החירום שהוטל על ידי ראשת הממשלה אינדירה גנדי.
פסק הדין

הסעיף הנידון במשפט "מינרווה מילס בע"מ נגד מדינת הודו" הוא סעיף 5:
"להסרת הספֵקות, מוצהר בזאת כי לא תהיה הגבלה כלשהי על הסמכות המכוננת של הפרלמנט לתקן, בדרך של הוספה, שינוי או ביטול, הוראות חוקה זו לפי סעיף זה".
הסעיף הנ"ל נקבע פה אחד כבלתי חוקתי. השופט העליון צָ'נְדְרָצ'וד הסביר בחוות דעתו, כי מאז פסק הדין בפרשת קֶסָוָנָנְדָה נגד מדינת קֶרָלָה, הסמכות של הפרלמנט לתקן את החוקה הייתה מוגבלת. הוא לא יכול היהעל ידי תיקון החוקה להמיר את הסמכות המוגבלת הזו לכוח בלתי מוגבל (כפי שהתיימר לעשות בתיקון ה-42).
מאחר שהחוקה העניקה סמכות תיקון מוגבלת לפרלמנט, הפרלמנט אינו יכול במסגרת הפעלת אותה סמכות מוגבלת להרחיב את אותה סמכות לכדי סמכות אבסולוטית. אכן, סמכות תיקון מוגבלת היא אחד המאפיינים הבסיסיים של החוקה שלנו, ולכן לא ניתן להרוס את המגבלות על סמכות זו. במילים אחרות, הפרלמנט אינו יכול, לפי סעיף 368, להרחיב את סמכות התיקון שלו כדי ליצור לעצמו את הזכות לבטל את החוקה או להרוס את תכונותיה הבסיסיות והחיוניות. גוף בעל סמכות מוגבלת אינו יכול באמצעות הפעלת סמכות זו להפוך את הסמכות המוגבלת לכוח בלתי מוגבל.
סעיף 4 של התיקון ה-42 לחוקה, שינה את סעיף 31 ג' לחוקה כדי לתת עדיפות לעקרונות ההנחיה של מדיניות המדינה, המנוסחים בחלק הרביעי של החוקה, על פני זכויות היסוד של יחידים, המנוסחים בחלק השלישי של החוקה ההודית. בית המשפט קבע שסעיף 4 של התיקון ה-42 אינו חוקתי. השופט העליון צָ'נְדְרָצ'וד כתב:
שלושה סעיפים של החוקה שלנו, ורק שלושה, עומדים בין גן העדן של החירות שאליו רצה טאגור שהמדינה שלו תהיה בו, לבין תהום הכוח הבלתי מרוסן. סעיפים אלו הם 14, 19 ו-21. סעיף 31 ג הסיר שתי צלעות מאותו משולש זהב המבטיחות לתושבי המדינה הזאת עידן שוויוני באמצעות השתתת זכויות היסוד. כלומר, סעיף זה פוגע בזכויות לחירות ושוויון, אשר לבדן יכולות לסייע בשמירה על כבודו של הפרט, זכויות שנקבעות בסעיפים 368(4) ו-368(5) בחוקה ההודית.
הערות שוליים

↑  "Judgement Copy" (PDF). Article 51A.{{cite web}}:  תחזוקה - ציטוט: url-status (link)
↑  "Minerva Mills Ltd. and Ors. vs. Union Of India and Ors". Indian Kanoon. נבדק ב-2012-07-17.
↑  Raghav Sharma (16 April 2008). "Minerva Mills Ltd. & Ors. v. Union of India & Ors: A Jurisprudential Perspective". SSRN 1121817.
1 2  "Minerva Mills Ltd. & Ors. vs. Union of India & Ors". Open Archive. אורכב מ-המקור ב-2012-04-04. נבדק ב-2012-07-17.
↑  Hart, Henry C. (באפריל 1980). "The Indian Constitution: Political Development and Decay". Asian Survey. 20 (4): 428–451. doi:10.2307/2643867. JSTOR 2643867. {{cite journal}}:  (עזרה)
↑  R.C. Bhardwaj, Constitution Amendment in India (Sixth ed.), הודו: New Delhi: Northern Book Centre, ינואר 1995
עמית פרידמן

| --- | --- |
 מוקד פעילות:  ישראל 
 מקום לימודים:  תלמה ילין 
 סוגה:  ג'אז 
 כלי נגינה:  סקסופון 
 שיתופי פעולה בולטים:  רביד כחלני, תמר אייזנמן
 www.amitfriedman.com
 
עמית פרידמן (נולד ב-1981), הוא מוזיקאי ג'אז, סקסופוניסט, מלחין ומורה למוזיקה ישראלי. זוכה פרס ראש הממשלה למלחינים בתחום הג'אז לשנת 2021.