stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פרידריך הראשון, מרקיז באדן
ביוגרפיה

פרידריך נולד באלנד האוסטרית ב-1249, והיה בנם היחיד של המרקיז השוואבי הרמן השישי, מרקיז באדן (בערך 1226–1250) ושל אשתו גרטרוד מאוסטריה (1226–1288), אחייניתו ויורשתו של פרידריך השני, דוכס אוסטריה מבית באבנברג.
מכיוון שפרידריך השני מאוסטריה נהרג בקרב על נהר הלייתה ב-1246, הקו הדוכסי של שושלת באבנברג נכחד. הרמן השישי, מרקיז באדן, באמצעות נישואיו עם גרטרוד, העלה תביעות ירושה לנכסי אוסטריה ושטיריה. עם זאת, לאחר מותו של הקיסר פרידריך השני ב-1250, לא הייתה קיימת סמכות אימפריאלית חזקה כדי לתבוע את תוארו. למרות שהוא נתמך על ידי האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי והאנטי-מלך וילם מהולנד, הרמן לא יכול היה לגבור על הטענות שהעלו המלך הפרמיסלידי האדיר ואצלב הראשון מבוהמיה ובנו הלוחם אוטוקר השני.
בזמן מות אביו, שהה פרידריך הצעיר בחצר מייסן, לשם נמלטה אמו גרטרוד. הוא יכול היה לרשת את המרקיז הרמן בבאדן, כאשר דודו רודולף הראשון משמש כעוצר. כמו כן, כתובע לדוכסויות אוסטריה ושטיריה באמצעות אמו, פרידריך התגורר ליד וינה. עם זאת, כאשר בשנת 1252 אוטוקר השני התחתן עם דודתה של גרטרוד מרגרט ועבר לאוסטריה, הוא נאלץ שוב לברוח, תחילה לשטיריה ולאחר מכן לחצר שפונהיים בקרינתיה.
משנת 1266 בערך, גדל פרידריך במעון בית ויטלסבאך של לודוויג השני, דוכס בוואריה, שם התיידד עם קונרדין, דוכס שוואביה, בנו הצעיר של קונראד הרביעי, מלך גרמניה ויורש שושלת הוהנשטאופן הקיסרית. ממנו ציפה פרידריך לתמיכה באכיפת תביעותיו לשלטון.
בשנת 1267 הוא קיבל את ההחלטה הקטלנית ללוות את קונרדין במסע שלו נגד שארל מאנז'ו, שהוכתר למלך סיציליה על ידי האפיפיור קלמנס הרביעי והרג את דודו של קונרדין מנפרד בקרב בנוונטו ב-1266. קונרדין עבר לרומא ב-24 ביולי 1268, עם זאת, שארל הביס באופן מכריע את חיילי הוהנשטאופן בקרב טאגליאקוצו ב-23 באוגוסט, ולאחר מכן קונרדין ופרידריך ברחו ונפלו בשבי ב-8 בספטמבר בטורה אסטורה, דרומית לאנציו. שניהם נבגדו ונמסרו למלך שארל על ידי תומכיהם משפחת פרנג'יפאני, שניהם נשארו בכלא משפיל בקסטל דל'אובו בנאפולי. המלך עצמו דן אותם למוות; לפי האגדה, הם שמעו את פסק הדין שלהם תוך כדי שחמט והמשיכו באדישות במשחק. קונראדין ופרידריך נערפו בפומבי בפיאצה דל מרקטו ב-29 באוקטובר.
שרידיהם נקברו תחילה בחיפזון, אך לאחר מכן הועברו לכנסיית סנטה מריה דל קרמיין, נאפולי, בהוראת אמו של קונרדין, אליזבת מבוואריה. האפיפיור קלמנס מת חודש לאחר ההוצאה להורג; עם זאת, שארל גורש מממלכתו בערבית סיציליאנית של 1282.
הערות שוליים

↑  Regesten der Markgrafen von Baden und Hachberg, 1050-1515. Innsbruck 1892
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 118693476  VIAF: 54942711   WorldCat (עם VIAF): 54942711 
קונרדין ופרידריך שומעים את גזר דין המוות שלהם בזמן שחמט; ציור היסטוריה מאת JHW Tischbein (1784)
ליגת האלופות לנשים

| --- | --- |


 ענף:  כדורגל
 תאריך ייסוד:  2001
 ארגון מפעיל:  אופ"א
 מספר מתמודדים:  54
 יבשת:  אירופה
 שמות קודמים:  גביע אופ"א לנשים (2001–2009)
 זוכה:  ספרד ברצלונה
 הכי הרבה זכיות:  צרפת אולימפיק ליון (8 זכיות)
 uefa.com/womenschampionsleague עונת 2023/2024
 עונת 2024/2025 בליגת האלופות לנשים ← 
 
ליגת האלופות לנשים (באנגלית: UEFA Women's Champions League) היא מפעל כדורגל נשים אירופי שנתי, שבו מתחרים המועדונים המצליחים ביותר במדינות המשויכות להתאחדות הכדורגל האירופית (אופ"א). הטורניר, שנקרא בעבר גביע אופ"א לנשים, הוא התואר היוקרתי ביותר למועדונים בכדורגל הנשים האירופי.
הקבוצה בעלת מספר הזכיות הגבוה ביותר היא אולימפיק ליון הצרפתית אשר זכתה בתואר 8 פעמים, 5 מהן ברצף. אחריה נמצאת פרנקפורט הגרמנית, שזכתה 4 פעמים בתואר.
פורמט הטורניר

החל מעונת 2021/2022 מבנה הטורניר שונה ועודכן להיות דומה יותר לטורניר הגברים המקביל. הטורניר כולל שלב מוקדמות שלאחריו שלב בתים שממנו עולות 8 קבוצות לשלבי הנוקאאוט. שש התאחדויות הכדורגל של המדינות המדורגות ראשונות באירופה מכניסות למפעל 3 קבוצות, המדינות המדורגות 7-16 מכניסות שתי קבוצות ושאר המדינות קבוצה אחת בלבד.
לפני שלב הבתים מתקיימים שני סיבובי מוקדמות בשני מסלולים נפרדים - "מסלול האלופות" ו"מסלול הליגה". במסלול האלופות משתתפות רק האלופות ממדינות שונות ובמסלול הליגה משתתפות הקבוצות שלא סיימו כאלופות אך סיימו במקומות הבאים בליגה וזכאיות להשתתף במפעל לפי דירוג במדינה שלהן. סיבוב המוקדמות הראשון מתקיים בפורמט של "מיני טורנירים" כך שכל 4 קבוצות משתתפות ב"מיני טורניר" שבו השלב הראשון הוא חצי הגמר והמנצחות בו עולות לשלב הגמר. המנצחת בגמר עולה לשלב המוקדמות השני שבו מתקיים שלב נוקאאוט בשיטת בית וחוץ והמנצחות עולות לשלב הבתים.
בשלב הבתים משתתפות 16 קבוצות כך שממסלול האלופות עולות 7 קבוצות וממסלול הליגה 5 קבוצות. הן מצטרפות ל-3 האלופות שהמדינות שלהן מדורגות 1-3 ולאלופה המכהנת. בכך מובטח כי בשלב הבתים ישתתפו קבוצות מלפחות 10 מדינות שונות. הקבוצות מחולקות ל-4 בתים כשבכל בית מתקיימים משחקי בית וחוץ בין כל הקבוצות. שתי הראשונות בכל בית עולות לשלב רבע הגמר.
שלבי רבע וחצי הגמר נערכים בשיטת בית וחוץ ובסוף מתקיים משחק גמר אחד.
פרסים כספיים

כ-24 מיליון יורו יחולקו לקבוצות שישתתפו במפעל בשלבים השונים. כל קבוצה שתשתתף בשלב הבתים תקבל לפחות 400,000 יורו. הקבוצה שתזכה במפעל תוכל להרוויח גם 1.4 מיליון יורו בהתאם לתוצאות שלה בשלבים המוקדמים.
פרסים כספיים > פרסים כספיים בעבר

ב-2010 קיבלו הקבוצות שהגיעו לגמר פרס כספי. ב-2011 הורחב המענק גם לקבוצות שמגיעות לחצי ולרבע הגמר על פי הסדר הבא:
כמו כן, כל קבוצה שעברה את שלב המוקדמות מקבלת 20,000 יורו לכל שלב בו היא מתקדמת.
קבוצות שונות הביעו תרעומת על כך שסכום זה הוא נמוך מדי להוצאות שכרוכות בהגעה לכל משחק, כאשר בהשוואה, קבוצות הכדורגל שמעפילות לליגת האלופות לגברים מקבלות כ-8.6 מיליון יורו כבר בשלב הבתים.
גמרי הטורניר > 2002-2009: גביע אופ"א לנשים

| עונה | אלופה | סיכום | סגנית | תוצאות המשחקים |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001/02 | גרמניה פרנקפורט | 0-2 | שוודיה אומאו | 2–0, קומרצבנק ארנה, פרנקפורט |
| 2002/03 | שוודיה אומאו | 1-7 | דנמרק פורטונה היורינג | 4–1, גאמלייואלן, אומאו   3–0, אצטדיון היורינג, היורינג |
| 2003/04 | שוודיה אומאו | 0-8 | גרמניה פרנקפורט | 3–0, אצטדיון רוסונדה, סולנה   5–0, אצטדיון פרנקפורטר פולקסבנק, פרנקפורט |
| 2004/05 | גרמניה טורבינה פוטסדאם | 1-5 | שוודיה יורגורדן/אלבכה | 2–0, האצטדיון האולימפי, סטוקהולם   3–1, אצטדיון קרל ליבקנכט, פוטסדאם |
| 2005/06 | גרמניה פרנקפורט | 2-7 | גרמניה טורבינה פוטסדאם | 4–0, אצטדיון קרל ליבקנכט, פוטסדאם   3–2, אצטדיון פרנקפורטר פולקסבנק, פרנקפורט |
| 2006/07 | אנגליה ארסנל ליידיס | 0-1 | שוודיה אומאו | 1–0, גאמלייואלן, אומאו   0–0, מדואו פארק, בורהמווד |
| 2007/08 | גרמניה פרנקפורט | 3-4 | שוודיה אומאו | 1–1, גאמלייואלן, אומאו   3–2, קומרצבנק ארנה, פרנקפורט |
| 2008/09 | גרמניה דיסבורג 2001 | 1-7 | רוסיה זבזדה 2005 פרם | 6–0, האצטדיון המרכזי, קאזאן   1–1, שאווינזלנד-רייזן ארנה, דיסבורג |
גמרי הטורניר > 2010 ואילך: ליגת האלופות לנשים

| עונה | אלופה | תוצאה | סגנית | אצטדיון |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009/10 | גרמניה טורבינה פוטסדאם | 0–0 בהארכה (7–6 בפנדלים) | צרפת אולימפיק ליון | אצטדיון אלפונסו פרס, חטאפה |
| 2010/11 | צרפת אולימפיק ליון | 0-2 | גרמניה טורבינה פוטסדאם | קרייבן קוטג', לונדון |
| 2011/12 | צרפת אולימפיק ליון | 0-2 | גרמניה פרנקפורט | האצטדיון האולימפי, מינכן |
| 2012/13 | גרמניה וולפסבורג | 0-1 | צרפת אולימפיק ליון | סטמפורד ברידג', לונדון |
| 2013/14 | גרמניה וולפסבורג | 3-4 | שוודיה טירסה | אצטדיון דו רשטלו, ליסבון |
| 2014/15 | גרמניה פרנקפורט | 1-2 | צרפת פריז סן-ז'רמן | אצטדיון פרידריך לודוויג יאן, ברלין |
| 2015/16 | צרפת אולימפיק ליון | 1–1 בהארכה (4–3 בפנדלים) | גרמניה וולפסבורג | אצטדיון מאפיי, רג'ו אמיליה |
| 2016/17 | צרפת אולימפיק ליון | 0–0 בהארכה (7–6 בפנדלים) | צרפת פריז סן-ז'רמן | אצטדיון קארדיף סיטי, קארדיף |
| 2017/18 | צרפת אולימפיק ליון | 0–0 (4–1 בהארכה) | גרמניה וולפסבורג | אצטדיון דינמו, קייב |
| 2018/19 | צרפת אולימפיק ליון | 1-4 | ספרד ברצלונה | אצטדיון פרנצווארוש, בודפשט |
| 2019/20 | צרפת אולימפיק ליון | 1-3 | גרמניה וולפסבורג | אצטדיון אנואטה, סן סבסטיאן |
| 2020/21 | ספרד ברצלונה | 0-4 | אנגליה צ'לסי | אצטדיון גמלה אולבי, גטבורג |
| 2021/22 | צרפת אולימפיק ליון | 1-3 | ספרד ברצלונה | אצטדיון אליאנץ, טורינו |
| 2022/23 | ספרד ברצלונה | 2-3 | גרמניה וולפסבורג | אצטדיון פיליפס, איינדהובן |
| 2023/24 | ספרד ברצלונה | 0-2 | צרפת אולימפיק ליון | אצטדיון סן ממס, בילבאו |
מלכות השערים

תואר מלכת השערים מוענק לשחקנית שכבשה הכי הרבה שערים בכל שלבי המפעל, כולל המוקדמות. החלוצה האיסלנדית מרגרט לארה וידרסדוטיר מחזיקה בשיא של שלוש זכיות בתואר.
| עונה | שחקנית | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 2001/02 | רומניה גבריאלה אנצ'ה | מולדובה קודרו אנניי נוי | 12 |
| 2002/03 | שוודיה האנה יונגברי | שוודיה אומאו | 10 |
| 2003/04 | אוסטריה מריה גסטוטנר | אוסטריה נאולנגבאך | 11 |
| 2004/05 | גרמניה קוני פוהלרס | גרמניה טורבינה פוטסדאם | 14 |
| 2005/06 | איסלנד מרגרט לארה וידרסדוטיר | איסלנד וואלור | 11 |
| 2006/07 | סקוטלנד ג'ולי פליטינג | אנגליה ארסנל ליידיס | 9 |
| 2007/08 | אוקראינה ורה דייטל   איסלנד מרגרט לארה וידרסדוטיר   איטליה פטריציה פאניקו | אוקראינה ז'ילסטרוי-1 חרקוב   איסלנד וואלור   איטליה ברדולינו ורונה | 9 |
| 2008/09 | איסלנד מרגרט לארה וידרסדוטיר | איסלנד וואלור | 14 |
| 2009/10 | שווייץ ונסה בורקי | גרמניה באיירן מינכן | 11 |
| 2010/11 | גרמניה אינקה גרינגס | גרמניה דיסבורג 2001 | 13 |
| 2011/12 | צרפת קמיל אבילי   צרפת אז'ני לה סומר | צרפת אולימפיק ליון   צרפת אולימפיק ליון | 9 |
| 2012/13 | רומניה לאורה רוס | קפריסין אפולון לימסול | 11 |
| 2013/14 | בוסניה והרצגובינה מילנה ניקוליץ' | סרביה ספרטק סובוטיצה | 11 |
| 2014/15 | גרמניה סליה סאסיץ' | גרמניה פרנקפורט | 14 |
| 2015/16 | נורווגיה אדה הגרברג | צרפת אולימפיק ליון | 13 |
| 2016/17 | הולנד ויויאן מידמה   הונגריה ז'אנט ג'קאבפי | גרמניה באיירן מינכן   גרמניה וולפסבורג | 8 |
| 2017/18 | נורווגיה אדה הגרברג | צרפת אולימפיק ליון | 15 |
| 2018/19 | דנמרק פרניל הארדר | גרמניה וולפסבורג | 8 |
| 2019/20 | הולנד ויויאן מידמה ניגריה אמואג'ה אוגביאגבה איסלנד ברגלינד ת'ורואלדסדוטיר | אנגליה ארסנל בלארוס מינסק איסלנד בריידובליק | 10 |
| 2020/21 | ספרד ג'ניפר הרמוסו אנגליה פראן קירבי | ספרד ברצלונה אנגליה צ'לסי | 6 |
| 2021/22 | ספרד אלכסיה פוטיאס | ספרד ברצלונה | 11 |
| 2022/23 | פולין אווה פייור | גרמניה וולפסבורג | 9 |
| 2023/24 | צרפת קדידיאטו דיאני | צרפת אולימפיק ליון | 8 |
הערות שוליים

↑  UEFA Women's Champions League: Financial distribution model central to European game's drive for sustainability באתר אופ"א
↑  באתר אופ"א
↑  תקנון הטורניר עמוד 30 באתר אופ"א
↑    Tony Leighton, ‏British teams competing in Women's Champions League receive 'farcical' funding from Uefa, The Telegraph, 6 October 2013
↑  במשחק זה שפטה לראשונה שופטת אישה, השופטת אנסטסיה פוסטובוייטובה מרוסיה
↑  אורן אהרוני, ליגת האלופות, נשים: אס"א ת"א עלתה לפלייאוף, באתר ynet, 16 באוגוסט 2011
↑  נשים: אס"א תל אביב בשלב הנוקאאוט של ליגת האלופות, באתר וואלה, 16 באוגוסט 2011
↑  השוערת סידני דרינקווטר עצרה 3 בעיטות עונשין
הלל מפאריץ'

שער ספרו - פלח הרימון
רבי הלל הלוי מאליסוב (ידוע בכינוי רֶבּ הלל מפאריץ; תקנ"ה - י"א באב תרכ"ד) היה רב חסידי, מקובל, מלחין ומשפיע חב"די ברוסיה הלבנה ואוקראינה במחצית הראשונה של המאה ה-19. מגדולי החסידים (בכלל ובחב"ד בפרט) בתולדות החסידות.
תולדותיו

נולד לרבי מאיר בעיירה הרוסית חומץ. כבר בגיל 13 היה בקי בש"ס ובפוסקים, למד ספרי קבלה, התפלל על פי כוונות האר"י, התנהג בפרישות ועסק בתעניות וסיגופים. בקיאותו בתורה הקנתה לו את הכינוי "העילוי מחומץ".
תחילה נסע רבי הלל לר' מרדכי מצ'רנוביל, בחצרו החל ללכת בדרכי החסידות, והיה לתלמידו המובהק של רבי אברהם דב אוירבך מאבריטש שהיה רב בערים ז'יטומיר ואבריטש. כאשר החל ללמוד בספר התניא של רבי שניאור זלמן מליאדי החליט להפוך לחסיד חב"ד וללמוד את תורת החסידות. זאת על אף שלא ראה את רבי שניאור זלמן מעולם, כיוון שזכה להאריך ימים היה לחסיד של שלושה מאדמו"רי חב"ד וכל דבר שהיה שומע מרבותיו היה רושם ומוסיף עליהם ביאורים משלו, ובנוסף היה כותב דרושים משל עצמו שהיו בנויים על דברי רבותיו.
משנת ה'תקע"ח בהוראת רבי דובער שניאורי האדמו"ר השני של חסידות חב"ד, החל לנדוד ביישובים קטנים במחוז חרסון, על מנת לאסוף כספים לפדיון שבויים ולעזור לחיילים היהודים בצבא הרוסי באספקת מזון כשר. הוא התפרסם בזכות פעולותיו המסורות למען תושבי אותם יישובים ושימש כמנהיג רוחני לעשרות אלפי היהודים שחיו באותן מושבות חקלאיות, בפניהם היה גם "חוזר" חסידות, והיה מפיץ את תורת חב"ד בקרב אנשי הכפרים. אף על פי שתורת חב"ד עוסקת בנושאים עיוניים ומופשטים, השתדל רבי הלל לפשט את דברי התורה, גם לכפריים חסרי ההשכלה. גם כשלא הבינו את דבר החסידות שאמר, נוהג היה לומר שנשמתם מרותקת.
בערך בשנת ה'ת"ר התיישב בעיירה פאריטש, ושימש בה כרב, על שמה התפרסם. לאחר עזיבת רבי ברוך מרדכי אטינגר את כהונתו בעיר בוברויסק הסמוכה מונה ר' הלל לרב החסידי ולאב"ד בעיר, לצד רב המתנגדים אליהו גולדברג. האדמו"ר האמצעי מליובאוויטש מינה אותו למשפיע ושלח אליו אברכים צעירים להדריכם בדרך החסידות וכך גם עשה אדמו"ר הצמח צדק. אדמו"ר הצמח צדק העיד עליו שהוא (ר' הלל) הגיע לדרגת "עובד" בעבודת ה' שלו.[דרוש מקור]
רבי הלל הלחין יותר מעשרה ניגונים חב"דיים, אותם היה שר בעת תפילתו ובהזדמנויות אחרות. המפורסמים בניגוניו הם "הניגון הגדול לר׳ הלל מפאריטש" ו"הניגון הארוך", גם הניגון "דער ז'בינער קאפ" מיוחס לר׳ הלל. ניגוניו נחשבים לניגונים עמוקים ומעוררי לב. ניגון נוסף שהלחין ובעל מקצב מהיר חובר על המילים אזמר בשבחין והוא מקובל גם בחצרות אחרות מלבד חב"ד. בחב"ד הניגון מושר מידי ליל שבת. לניגון מספר ביצועים שהפיצו אותו, בהם באלבום לחיים טיש ובאלבום צמאה 4.
תולדותיו > פטירתו

ר' הלל נפטר ביום השבת י"א באב ה'תרכ"ד. יומיים לפני פטירתו, התענה ביום תשעה באב בעיר ניקולייב וצם על אף שהרגיש חולשה. לאחר הצום שאל: 'היכן היו הרבנים?' (שלא אסרו עליו לצום) וביקש שיעבירו אותו במהירות לעיר חרסון היות שנהג שלא לצאת לדרך ביום שישי מחשש לחילול השבת. לפני חצות יום השישי הגיע לחרסון ולמחרת נפטר ונקבר בעיר. יהודי האזור נוהגים לעלות על קברו לבקשת ברכה ולתפלה, בעיקר ביום פטירתו, בשנת תשע"ז בנה הרב יוסף יצחק וולף רב ושליח חב"ד בחרסון אוהל מעל קברו.
משפחתו

בנו: רבי זלמן נפטר בחיי אביו, והשאיר אחריו את בנו רבי פנחס שגדל מאז אצל סבו ר' הלל.
חתנו: רבי רפאל מרדכי שניאורסון.
תלמידיו

הרב לוי יצחק שימענאווסקי
הרב ישראל איסר יעקב קלאצקין
הרב גרשון בער מפהר
הרב אשר גרוסמן מניקולייב
הרב דובער מיכלין
הגותו וחיבוריו

מתוך ריבוי מאמריו שכתב בעיקר כביאורים למאמרי אדמו״ר האמצעי והצמח צדק, קובצו סדרת ספרים על התורה ונקראו פלח הרימון.
עד היום נדפסו על בראשית, שמות, ויקרא ושיר השירים.
כמו כן כתב ביאורים נכבדים מאוד לשני ספרים יסודיים ביותר בתורת אדמו״ר האמצעי והם ביאור לקונטרס ההתפעלות וביאור לשער היחוד.
בשני ביאורים אלה ובפרט בביאור לשער היחוד הפליא עצה והגדיל תושייה ועשה אוזניים לקופה עד שכמעט ואי אפשר להבינם ללא ביאוריו.
על המעלה שבספריו ובפרט על הליקוטי ביאורים הנ״ל כתב אדמו״ר הריי״ץ (אג״ק ח״ד סוף עמ׳ תנ) ששאר ספרי חסידים אף שבודאי מיוסדים על יסודות חזקים וכו׳ אבל מעולם לא היו לו אותם ולא למדתים. משא״כ במאמרי רב הלל למדנו ונלמד.
באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה של כמה כרכים מכתב יד, מאוסף כתבי היד של הספרייה.
לקריאה נוספת

ראשי פרקים מתולדותיו מאת הרבי מליובאוויטש - נדפס בראש ספריו - פלח הרימון על ספרים בראשית ושמות - הוצאת קה"ת, תשי"ד.
הרב שמואל סופער, "פרקי תולדות של [...] רבי הלל מפאריטש נ"ע בצעירותו", היכל הבעש"ט מד (חורף תשפ"ד), עמ' שסה–שצו
הערות שוליים

↑  ספר השיחות תרח"צ ע' 276.
↑  רבי שניאור זלמן מליאדי, רבי דובער שניאורי, אדמו"ר הצמח צדק
↑  הניגון הארוך
↑  כך נראה הציון החדש של ר' הלל מפאריטש באתר col.
↑  נין של האדמו"ר שניאור זלמן מלאדי, בנו של רבי ברוך שמואל בנו של חיים אברהם
↑  הוציא לאור את תורתו של רבו, בספר אמרי נועם (וילנא, תרל"ו), וכן בסוף ספרו נתיב רש"י על מסכת שבת (ירושלים, תרנ"ה) הדפיס את מאמר מורי ורשימת סיפורים ומנהגים ששמע ממנו.
↑  מהם: כרטיס מספר 101 בקטלוג הכתבי יד. במנוע חיפוש בתוצאה זו כתוב "101; פלח הרמון; הלל, הר"ה מפאריטש" (לא נעתק בכרטיס עצמו). | כרטיס מספר 102, במנוע חיפוש: "102; אגרת הוויכוח והשלום; הלל, הר"ה מפאריטש" | כרטיס מספר 106 (במנוע חיפוש: "106; הלל, הר"ה מפאריטש") | כרטיס מספר 133, במנוע חיפוש: "133; הלל, הר"ה מפאריטש" | כרטיס מספר 134, במנוע חיפוש: "134; הלל, הר"ה מפאריטש; תרט" | כרטיס מספר 142, במנוע חיפוש: "142; הלל, הר"ה מפאריטש" | כרטיס מספר 150, במנוע חיפוש: "150; הלל, הר"ה מפאריטש" | כרטיס מספר 152, במנוע חיפוש: "152; הלל, הר"ה מפאריטש; תרח" | כרטיס מספר 155, במנוע חיפוש: "155; הלל, הר"ה מפאריטש; תרכט"  | כרטיס מספר 160, במנוע חיפוש: "160; הלל, הר"ה מפאריטש; תקצט" | כרטיס מספר 173, במנוע חיפוש: "173; הלל, הר"ה מפאריטש"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007303776705171  ISNI: 0000 0000 6693 0383  LCCN: nr93032247  VIAF: 54022902   WorldCat (עם VIAF): 54022902
יחסי ניו זילנד – קובה

| יחסי ניו זילנד – קובה |
| --- | --- |
ניו זילנד: קובה


ניו זילנד: קובה
שטח (בקילומטר רבוע)
268,838: 110,860
אוכלוסייה
5,223,485: 10,969,035
תמ"ג (במיליוני דולרים)
253,466: 107,352
תמ"ג לנפש (בדולרים)
48,524: 9,787
משטר
מונרכיה חוקתית: רפובליקה סוציאליסטית

יחסי ניו זילנד–קובה הם יחסי החוץ בין קובה לבין ניו זילנד.
סקירה כללית

היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו באופן רשמי במרץ 1999. בנוגע ליחסים עם ניו זילנד, שגריר קובה חוסה לואיס רובאינה גרסיה אמר כי למדינתו יש "הערצה למדיניות החוץ העצמאית של ניו זילנד". במרץ 2019 חגגו שתי המדינות 20 שנות יחסים דיפלומטיים.
נציגויות דיפלומטיות

קובה מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון.
ניו זילנד מיוצגת בקובה באמצעות שגרירותה במקסיקו סיטי, מקסיקו.
רותם אושמן

| --- | --- |
 ענף מדעי:  מדעי המחשב 
 מקום לימודים:  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (2005)  הטכניון – מכון טכנולוגי לישראל (2007)  המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (2012) 
 מנחה לדוקטורט:  ננסי לינץ' 
 מוסדות:  אוניברסיטת תל אביב 
 www.cs.tau.ac.il/~roshman/
 
רותם אושמן היא פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב. מחקרה מתמקד במחשוב מבוזר, סיבוכיות תקשורת ושיטות אימות פורמליות (אנ').
ביוגרפיה

ב-2005 סיימה בהצטיינות לימודי תואר ראשון במדעי המחשב בטכניון. במהלך לימודיה עבדה במשרת סטודנט ברפאל, ולאחר הלימודים כמתמחה במעבדת המחקר של IBM בחיפה.
המשיכה ללימודי תואר שני במדעי המחשב בטכניון, בהנחיית פרופסור ארנה גרימברג. ב-2007 סיימה את התואר השני בהצטיינות.
בין 2008 ל-2012 למדה לתואר דוקטור במדעי המחשב במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס, בהנחיית פרופסור ננסי לינץ' (אנ'). תזת הדוקטורט של אושמן עסקה בהיבטים תאורטיים של רשתות תקשורת אלחוטיות. רשתות התקשורת שאושמן חקרה מכילות מספר רב של מכשירים, המציגים מאפיינים דינאמיים: נתיבי התקשורת האפשריים משתנים לאורך זמן כתלות בהדלקת וכיבוי מכשירים, תזוזת מכשירים במרחב, שינויים סביבתיים, כשלים ושינויים תפעוליים ברשת. התזה חקרה מאפיינים חישוביים של פעולות המבוצעות ברשתות כאלה, כגון פעפוע מידע, מניית רכיבי התקשורת ברשת, והגעה לקונצנזוס בין רכיבי תקשורת (אנ').
אושמן המשיכה למחקר פוסט-דוקטורט ב-"Theory Group" במחלקה למדעי המחשב באוניברסיטת טורונטו, ולאחר מכן למחקר פוסט-דוקטורט באוניברסיטת פרינסטון.
החל מ-2015 אושמן מלמדת וחוקרת בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.
דעות פוליטיות

אושמן חתמה על מכתב של מדעני מחשב שקראו להפסיק את חקיקת הרפורמה המשפטית (2023), ואיימו להשבית את מוסדות הלימוד אם החקיקה תעבור. בנוסף חתמה על מכתב תמיכה בפרופסור אריאל פורת, נשיא אוניברסיטת תל אביב, שקרא להשבית את המשק הישראלי במידה שהרפורמה המשפטית תחוקק.
הערות שוליים

1 2  Rotem Oshman's Website, www.cs.tau.ac.il
1 2 3  רותם אושמן, קורות חיים, באתר עמוד אישי של רותם אושמן, MIT, ‏2012 בקירוב (באנגלית)
↑  Rotem Oshman - The Mathematics Genealogy Project, www.mathgenealogy.org
↑  Rotei Oshman, Distributed computation in wireless and dynamic networks, 2012
↑  Rotem Oshman's Webpage, people.csail.mit.edu
↑  Members - School of Mathematics | Institute for Advanced Study, www.ias.edu, ‏2015-06-18 (באנגלית)
↑  קליטת סגל חדש - 2014–2015 (עמ' 12), באתר אוניברסיטת תל אביב, ‏2015
↑  עומר כביר, מאות מדעני מחשב קוראים לא לפתוח את שנת הלימודים האקדמית: "הממשלה תחריב את כל מה שבנינו", באתר כלכליסט, 23 באוגוסט 2023
↑  הבעת תמיכה בפרופ' אריאל פורת, נשיא אוניברסיטת תל אביב, באתר מאקו, ‏אוגוסט 2023
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007346675705171  MGP: 176600  VIAF: 43149842015002842897   WorldCat (עם VIAF): 43149842015002842897 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "רותם אושמן".
הרמן השישי, מרקיז באדן

| --- | --- |

 לידה:  1225 
 פטירה:  4 באוקטובר 1250 (בגיל 25 בערך) 
 בן או בת זוג:  Gertrude of Austria (1248–?) 
 
הרמן השישי, מרקיז באדן (בסביבות 1226 – 4 באוקטובר 1250) היה מרקיז באדן ומרקיז ורונה משנת 1243 ועד מותו.
ביוגרפיה

כצאצא של הבית השוואבי של צרינגן, הוא היה בנם של הרמן החמישי, מרקיז באדן-באדן ואירמנגרד, בתו של היינריך החמישי, רוזן הפלטין של הריין. הוא ירש את אביו בבאדן ב-16 בינואר 1243.
בשנת 1248, הוא התחתן עם גרטרוד מאוסטריה, אחייניתו של החבר האחרון בבית באבנברג, פרידריך השני, דוכס אוסטריה (1230–1246), ועל סמך נישואים אלה תבע את דוכסות אוסטריה ושטיריה, והעביר את השלטון בבאדן לאחיו הצעיר רודולף. עם זאת, היה לו יריב אדיר אוטוקר השני, מלך בוהמיה, אשר בשנת 1252 נשא לאישה את אחותו של פרידריך מרגרט כדי לתת לגיטימציה לטענותיו. לפי "הפריבילגיום מינוס" שהוציא הקיסר פרידריך ברברוסה ב-1156, ניתן היה להוריש את אדמות אוסטריה בקו הנשי, והרמן אף השיג את הסכמתו המפורשת של האפיפיור אינוקנטיוס הרביעי. אף על פי כן, המרקיז ובנו פרידריך לא יכלו להתבסס באוסטריה ובשטיריה נגד התנגדות האצולה המקומית, שהעדיפה את אוטוקר. שני היריבים לבסוף לא ניצחו, כיוון שהדוכסויות נתפסו על ידי מלך גרמניה ההבסבורגי רודולף הראשון לאחר מותו של אוטוקר בקרב על מרצפלד ב-1278.
ביוגרפיה > משפחתו

להרמן ולאשתו נולדו הילדים הבאים:
פרידריך הראשון (נולד ב-1249, נפטר ב-1268).
אגנס (נולדה ב-1250, מתה ב-1295), התחתנה תחילה עם אולריך השלישי, דוכס קרינתיה ולאחר מכן עם אולריך, רוזן הונברג.
הערות שוליים

↑  Johann Christian Sachs: Einleitung in die Geschichte der Marggravschaft und des marggrävlichen altfürstlichen Hauses Baden. Erster Theil. Lotter, Carlsruhe 1764
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 137065566  VIAF: 81307425   WorldCat (עם VIAF): 81307425
משה תאומים

| --- | --- |

 לידה:  1945 (בן 79 בערך) ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 
משה (מושיק) תאומים (נולד ב-1945) הוא פרסומאי ישראלי.
תאומים הוא בעליה של קבוצת התקשורת והפרסום "גיתם" הכוללת את משרד הפרסום "גיתם BBDO", משרד יחסי הציבור "גיתם פורטר-נובלי" ועוד. כמו כן, תאומים כיהן בעבר כחבר דירקטוריון בקבוצת הפועל תל אביב אשר שיחקה בליגת העל.
קורות חיים

משה תאומים נולד בישראל. למד בתיכון חדש. לאחר שירותו בצה"ל למד לתואר ראשון פסיכולוגיה וסוציולוגיה ולתואר שני תקשורת באוניברסיטת ת"א. בתקופת לימודיו היה פעיל בארגוני סטודנטים וערך את עיתון הסטודנטים "דרבן", וכן היה עיתונאי ועורך ב"ידיעות אחרונות".[דרוש מקור]
במשך שנים רבות היה תאומים פעיל בתנועת הצופים. בשנים 1965–1969 הקים וריכז את שבט הצופים בכפר שמריהו. בשנים 1973–1985 שימש כחבר ההנהגה הארצית של התנועה. בין השנים 1969–1973 נשלח מטעם תנועת הצופים לרכז את הפעילות בקרב תנועת הנוער "יהודה הצעיר" בחוף המערבי של ארצות הברית. שם גם למד מנהל עסקים והשלים תואר שני בפסיכולוגיה בארצות הברית.[דרוש מקור]
בשובו לארץ עבד 5 שנים בתחום הפרסום ויחסי ציבור, ובשנת 1977 הקים יחד עם יוחנן גולדברג (דובז'ה) את "גיתם מערכות תדמית". השם "גיתם" מורכב מראשי התבות של שמות מקימי החברה. גיתם הפכה לחברת הפרסום הראשונה בישראל אשר נרכשה על ידי קבוצת תקשורת בינלאומית – Omnicom. כיום מוחזקות 49% ממניות החברה על ידי Omnicom באמצעות BBDO, אחת מחברות הפרסום המובילות בעולם.
ב-1988 היה תאומים שותף של בוריס קרסני בחברת פוליסי אותה הקימו ביחד עם מנחם "ממי" גולן, אולם תאומים נפרד מהשניים לאחר פחות משנה.
במשך כל השנים בהם מכהן תאומים בראש חברת הפרסום וחברת יחסי הציבור מהמובילות בישראל, הוא עוסק גם במתן ייעוץ תדמיתי ותקשורתי לאישים בכירים במשק הישראלי, בזירה הציבורית ובפוליטיקה בארץ וכן לאנשי עסקים מהעולם. בשנים האחרונות הקים תאומים חברה נוספת במסגרת גיתם: Management BBDO Issue (IM) בה הוא מרכז את פעילות הייעוץ שלו.
תאומים ניהל קמפיינים לבחירת ראש ממשלה, לנשיא המדינה, לרבנים הראשיים ויושבי ראש הכנסת. כמו כן, היה יועץ לראשי ממשלה ונשיאים. לפני מספר שנים פרש מניהול קמפיינים פוליטיים אך נשאר מקורבם ויועצם הקרוב של אישי ציבור בתפקידים שונים. [דרוש מקור]
בשנת 1997 רכשה קבוצת אנשי עסקים בראשותו של תאומים את זכויות הניהול של מועדון הכדורגל הפועל תל אביב והובילה את המועדון מספר שנים. בצד הפעילות במועדון פיתחה הקבוצה בראשות תאומים תוכנית רחבה, שמטרתה שימוש בכדורגל כמכשיר למובילות חברתית והקימה עשרות בתי ספר לכדורגל במקומות חלשים בחברה הישראלית. בבתי ספר אלה מועסקים גם פסיכולוגים ומדריכים חברתיים. במסגרת זאת פועלים ילדים יהודים (שחלקם עולים חדשים) ערבים, דרוזים ועוד. התוכנית מפעילה כיום למעלה מ-20,000 ילדים ובהם ילדים בעלי צרכים מיוחדים, פנימיות לנוער חוסה ועוד. התוכנית זכתה להכרה בינלאומית ולפרסים בפורומים רבים[דרוש מקור]. בשנת 2008 העבירה קבוצת תאומים את זכויות הניהול של המועדון למוני הראל. בשנת 2012 מונה תאומים על ידי חיים רמון לחבר דירקטוריון בהפועל תל אביב.
תאומים חבר בחבר הנאמנים של הסוכנות היהודית ובוועד המנהל של מרכז פרס לשלום והוא חבר ויועץ במספר רב של עמותות חברתיות.
במאי 2006 אוניברסיטת תל אביב יחד עם חבריו, חנכה קתדרה לתקשורת על שמו של משה תאומים כהוקרה על תרומתו לשוק התקשורת הישראלי.
משה תאומים מתגורר כיום ברמת השרון, נשוי ואב לשלוש בנות.