stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סנטה קרוז (עיר, קליפורניה)
ערים אחיות

יפן שינגו, וקאיאמה, יפן (מ־1974)
איטליה ססטרי לבנטה, איטליה (מ־1980)
אוקראינה אלושטה, הרפובליקה האוטונומית של קרים, אוקראינה (מ־1984)
ניקרגואה חינוטפה, קראסו, ניקרגואה (מ־1990)
צרפת ביאריץ, צרפת (מ־2022)
מוצב דלעת

| --- | --- |

מוצב דלעת בשנת 1992
 מידע על המבנה
 סוג:  מוצב צה"ל
 תקופת הבנייה:  ?–1985
 קרבות:  הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
 קואורדינטות:  33°22′21″N 35°30′56″E﻿ / ﻿33.372425°N 35.515425°E﻿ / 33.372425; 35.515425
 he
 
ש.ג. של מוצב דלעת, מרץ 1998. ברקע ניתן לראות את החרמון
"פתיחת ציר" לכיוון מוצב דלעת, 1999
מנחת המסוקים במוצב דלעת, 1993
עמדת השמירה הצפונית במוצב דלעת מבט לכיוון צפון אל רכס עלי טהאר בשנת 1992
מוצב דלעת. התמונה צולמה מסוללת המוצב (על יד עת"ף 11). ברקע החרמון המושלג, ינואר 1997
מוצב דלעת היה מוצב צה"ל על תל דבשה שברכס עלי טאהר שממזרח לנבטיה, בדרום לבנון.
ראו גם

הלחימה בדרום לבנון (1985–2000)
לקריאה נוספת

מתי פרידמן, דלעת: מוצב אחד בלבנון, כנרת זמורה-ביתן דביר, 2017.
אהוד ערן, תמצית געגוע: סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, תל אביב: ידיעות ספרים, 2007, מסת"ב 9655116824
משה (צ'יקו) תמיר, מלחמה ללא אות, תל אביב: מערכות - משרד הביטחון, 2005, מסת"ב 9650512969
יוסי פלד (כתבה: רונית ורדי), איש צבא, תל אביב: ספרית מעריב, 1993
עמוס הראל ואבי יששכרוף, קורי עכביש, תל אביב: ידיעות אחרונות, 2008, מסת"ב 9654824310
הערות שוליים

↑  דני רשף, לכסיקון מקוצר לרצועת הביטחון בדרום לבנון, ספטמבר 1999.
↑  "מלחמה בלי שם" פרק 2, 27.4.20, כאן 11
↑  סא"ל (ד') דני רשף, ‏הלקחים המוטעים מלבנון, מערכות 382, 2002
↑  עתי"ם, ‏קצין נח"ל נהרג בהפגזה על מוצב צה"ל בדרום לבנון, באתר גלובס, 8 בספטמבר 1997
↑  אהרן לפידות‏, כאוס באימונים, קל בקרב, באתר וואלה, 25 בפברואר 2011
↑  אביחי בקר, "אחרונים על הרכס", הארץ, ‏ 16.06.2000, כפי שהועלה באתר פרש.
↑  גילי כהן, 15 שנה לאחר הנסיגה מלבנון: משרד הביטחון מפרסם תיעוד של פיצוץ מוצב הבופור, באתר הארץ, 20 במאי 2015
↑   אורין מוריס, "דלעת": בחזרה לטרגדיה המדממת בלב ארץ חיזבאללה, באתר הארץ, 28 במרץ 2017
A Course of Pure Mathematics

| --- | --- |

כריכת המהדורה השלישית, 1921
 מידע כללי
 מאת:  גודפרי הרולד הארדי
 שפת המקור:  אנגלית
 נושא:  אנליזה מתמטית 
 הוצאה
 הוצאה:  Cambridge University Press
 תאריך הוצאה:  1908
 מספר עמודים:  509 (מהדורה עשירית)
 קישורים חיצוניים
 מסת"ב:  978-0-521-72055-7
 
A Course of Pure Mathematics (בתרגום חופשי: קורס במתמטיקה עיונית) הוא ספר לימוד קלאסי באנליזה מתמטית בסיסית, אשר נכתב על ידי המתמטיקאי האנגלי גודפרי הרולד הארדי. הספר פורסם לראשונה בשנת 1908, ויצאו לו עשר גרסאות שונות לאורך השנים, עד לשנת 1952. לספר נודעה תרומה ללימודי המתמטיקה בממלכה המאוחדת (אנ') של תחילת המאה ה-20, לאחר תקופה ארוכה שבה פיגרו לימודי המתמטיקה בממלכה המאוחדת (אנ') אחרי לימודי המתמטיקה באירופה.
סקירה

הספר נועד לעזור ללימודי המתמטיקה בממלכה המאוחדת (אנ'), וביתר ספציפיות באוניברסיטת קיימברידג' (בה לימד הארדי) ובמוסדות המכינים ללימודי מתמטיקה גבוהה.
הספר עשיר מאוד מבחינה מתמטית, ולצד העיסוק באנליזה הוא מכיל תוצאות רבות מתחומי מתמטיקה אחרים, כדוגמת האלגברה ובמיוחד תורת המספרים. הספר נחשב למצטיין בהצגת הקשר בין התחומים האלו לבין האנליזה המתמטית הבסיסית, תוך כדי הקפדה על הריגורזיות של ההוכחות, לצד הסבר מעמיק. הספר מכוון בדיוק לסטודנטים ב"רמת מלגה" - אלו הנמצאים ב-20% - 10% העליונים ביכולתם המתמטית.
על אף[דרושה הבהרה] שהספר שינה את האופן בו הנושא נלמד באוניברסיטאות בממלכה המאוחדת (ובמיוחד בקיימברידג'), תוכנו גם משקף את התקופה בה הוא נכתב. הספר חוקר את תורת המספרים, עוסק בחשבון הדיפרנציאלי והאינטרלי של משתנה יחיד, בנושאי הסדרות וטורי המספרים, בפונקציות הטריגונומטריות, האקספוננציאליות והלוגריתמיות, ואף בחלק מן האנליזה המרוכבת, אך מאידך הוא איננו כולל התייחסות ישירה לתורת הקבוצות, לפונקציות מרובות משתנים או לאנליזה וקטורית.
הארדי מציג את הרעיונות היסודיים של החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי, של התכונות של סדרות אינסופיות ושל תחומים אחרים הכוללים את מושג הגבול. האנליזה המודרנית מתוארת בספר בצורה התקפה ללימודי המתמטיקה בימינו.
פרקי הספר

הספר מחולק לפרקים, כאשר בכל פרק יש חלוקה נוספת של הנושאים. אלו פרקי הספר:
II. FUNCTIONS OF REAL VARIABLES
III. COMPLEX NUMBERS
IV. LIMITS OF FUNCTIONS OF A POSITIVE INTEGRAL VARIABLE
V. LIMITS OF FUNCTIONS OF A CONTINUOUS VARIABLE. CONTINUOUS AND DISCONTINUOUS FUNCTIONS
VI. DERIVATIVES AND INTEGRALS
VII. ADDITIONAL THEOREMS IN THE DIFFERENTIAL AND INTEGRAL CALCULUS
VIII. THE CONVERGENCE OF INFINITE SERIES AND INFINITE INTEGRALS
IX. THE LOGARITHMIC, EXPONENTIAL AND CIRCULAR FUNCTIONS OF A REAL VARIABLE
X. THE GENERAL THEORY OF THE LOGARITHMIC, EXPONENTIAL AND CIRCULAR FUNCTIONS
Appendices
אודות המחבר

הארדי עצמו לא נמשך במקור אל המתמטיקה, והוא ראה בלימודיה בעיקר דרך להצטיין יותר מסטודנטים אחרים. הוא התמיד בדרך זו בנחישות ואף קיבל מלגה ללימודיו. לעומת זאת, מאוחר יותר בחייו נודע הארדי כמתמטיקאי הרואה במתמטיקה אומנות בעלת ערך רב כשלעצמה, ואף קרא להעדיף את העיסוק בה כשלעצמו על פי עיסוקים שנועדו לצורכי מדעים אחרים. את השקפתו המחודשת פרש הארדי בשנת 1940 במאמר האפולוגטיקה התנצלותו של מתמטיקאי.
ראו גם

גודפרי הרולד הארדי
התנצלותו של מתמטיקאי
אנליזה מתמטית
לקריאה נוספת

Godfrey Harold Hardy, The Integration of Functions of a Single Variable BookIcon
Godfrey Harold Hardy, Orders of Infinity: The Infinitärcalcül of Paul Du Bois-Reymond
Michael Spivak, Calculus
הערות שוליים

↑  "scholarship level" בשפתו של הארדי
↑  http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Hardy.html (הקישור אינו פעיל)
אחת מכריכות הספר
כף סוניו

| --- | --- |

 נתונים גאוגרפיים
 מיקום:  מפרץ פטלי, המפרץ הסרוני 
 קואורדינטות:  37°38′56″N 24°01′48″E﻿ / ﻿37.64897°N 24.0301°E﻿ / 37.64897; 24.0301
 נתונים מדיניים
 מדינה:  יוון 
  (למפת יוון מוגדלת) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןכף סוניו(למפת יוון רגילה) אתונה סלוניקי הרקליון פטרס לאריסה יואנינה קומוטיני מיטילנה פלופונסוס רודוס כרתים טורקיה אלבניה בולגריה מקדוניה הצפונית  הים האגאי הים היוני הים התיכוןכף סוניו
 
כף סוניו, מבט אל האיון פאטרוקלוס הסמוך.
כף סוניו בשקיעה
שרידי מקדש פוסידון בכף סוניו, מבט ממזרח
כף סוניו
שמו של ביירון חרוט על אחד מעמודי מקדש פוסידון
כֵּף סוּנְיוֹ (ביוונית מודרנית: Aκρωτήριο Σούνιο, אַקְרוֹטִירְיוֹ סוּנְיוֹ, ביוונית עתיקה: Άκρον Σούνιον, אַקְרוֹן סוּנְיוֹן, בלטינית Sunium promonturium) הוא לשון יבשה בקצה הדרומי של חצי האי אטיקה ביוון, במרחק 69 קילומטרים דרומית-מזרחית לאתונה. בצדו המערבי מפרצון טבעי ובו מעגן המעניק מחסה לספינות כשנושבות רוחות צפוניות או צפוניות-מזרחיות.
אטימולוגיה

סוניון היה הדֶּמוֹס (אנ') הדרומי ביותר באטיקה לאחר חלוקתה ליחידות טריטוריאליות והארגון מחדש של אזרחיה על ידי קלייסתנס ב-508/7 לפנה"ס.
הכף במיתולוגיה היוונית

כף סוניון נזכר לראשונה באודיסיאה, בתיאור תלאותיהם של מֶנֶּלָּאוֹס מלך ספרטה ואנשיו בשובם ממלחמת טרויה. הומרוס מספר, כי כשהקיפו האוניות את כף סוניון, קטל פוֹיבּוֹס-אַפּוֹלוֹן בְּחִצָיו את פְרוֹנְטִיס, קברניט ספינתו של מנלאוס, וכאן קברוהו חבריו:
סוניון נקשר גם למיתוס אודות תסאוס והמינוטאורוס. יש הגורסים כי מצוק זה קפץ אייגאוס מלך אתונה אל מותו כשראה את ספינת בנו מתקרבת לחוף אטיקה מניפה מפרש שחור והים האגאי קרוי לפיכך על שמו.
היסטוריה

קברים פרהיסטוריים שנחשפו בסוניון מעידים כי בני אדם התיישבו במקום בסביבות 3000 לפנה"ס. הדֶּמוֹס (אנ') של סוניון, אחד מ-139 היחידות הטריטוריאליות להן חילק קלייסתנס את אטיקה כשארגן מחדש את ציבור האזרחים של אתונה, השתרע בקצה הדרומי ביותר של אטיקה והשתייך לשבט לאונטיס (אנ').
סוניון נזכר במקורות העתיקים בעיקר בשל חשיבותו הדתית-פולחנית. מן הסיפור ב"אודיסיאה" על מותו של פרונטיס וקבורתו ניתן להסיק, כי כבר במאה ה-8 לפנה"ס, הזמן בו נתחברה שירתו של הומרוס, היה סוניון מקום פולחן מקודש, אפשר בשל היותו ציון דרך בולט לספני אתונה השבים ממרחבי הים האיגאי אל ביתם. הרודוטוס מספר, כי "לאתונאים הייתה חגיגה ארבע-שנתית בסוניון", אליה הוסעו ראשי הפוליס באחת מאוניות הקודש שלה. אריסטופאנס, במחזהו "הפרשים", מזכיר את "אֲדוֹן הַסוּסִים, פּוֹסֵידוֹן ...ֹ אֵל קִלְשׁוֹן הַזָּהָב, / מוֹשֵׁל הַדּוֹלְפִינִים, אֵלָיו מִתְפַּלְּלִים בְּסוּנוּם...". ומתוך אחד מנאומיו של הנואם האתונאי ליסיאס (אנ') אנו למדים, כי לחופה של סוניון נערכו תחרויות חתירה בטריארות, כפי הנראה גם הן לכבודו של פוסידון.
לכף סוניון הייתה גם חשיבות אסטרטגית, נוסף לזו הדתית-פולחנית. במלחמה הפלופונסית, לאחר השתלטות הספרטנים על דקלייה (Dekleia) ב-413 לפנה"ס, ביצרו האתונאים את פסגת לשון היבשה בחומות. כך ביקשו להגן על תושבי המקום ולהבטיח את מעבר אוניות הדגן סביב הכף אל העיר, שכן נתיב האספקה היבשתי מאוויה נחסם על ידי האויב. ארכאולוגים חשפו במפרץ את שרידיו של מחסה אוניות (ship-shed) שנבנה באותה תקופה, ושימש להעלאת ספינות משוטים אל היבשה.
בשל קרבתה למחצבות ולמכרות בלאוריון, נעשתה סוניון כבר בתחילת המאה ה-5 לפנה"ס למרכז חשוב של סחר בעבדים, שכן מלאכת הכרייה נעשתה על ידי עבדים בעיקר. אתנאיוס מצטט את המשורר והמחזאי אנקסנדרידס (אנ') שכתב בקומדיה "אַנְכִיסֵס" על מזלם הטוב של העבדים בימיו, אשר יכולים להגיע אל סוניון ולזכות בה באזרחות מלאה, תוך שהוא מתייחס לרבבות העבדים שהועסקו במכרות בלאוריון. בהמשך מביא אתנאיוס מדברי הפילוסוף פוסידוניוס על מרד עבדים שהתחולל בלאוריון (בתקופה הרומית, בשנים 99-102 לפנה"ס); עבדים אלה הרגו את משגיחיהם, השתלטו על ראש הכף בסוניון ומשם פשטו ובזזו את אטיקה במשך ימים רבים.
מקדש פוסידון

הכף מפורסם בעיקר בשל שרידיו המונומנטליים של המקדש העתיק לפוסידון, אל הים במיתולוגיה היוונית, המתנשאים בראש הכף סמוך לשפת המים. המקדש נבנה בסביבות 440 לפנה"ס על חורבותיו של מקדש קדום יותר. המקדש הראשון, אותו החלו בונים ב-490 לפנה"ס, נהרס ב-480 לפנה"ס, תוך כדי הקמתו, על ידי חיילי קסרקסס שפלשו לאטיקה, יחד עם מקדשי האקרופוליס באתונה. הרודוטוס מספר, כי לאחר הניצחון על הפרסים בקרב הימי בסלמיס, "הפרישו [היוונים] לאלים מנחות שונות ובמיוחד שלוש טריארות [שלל] פיניקיות; את האחת העמידו באיסתמוס, שם עמדה עד לימי, את השנייה הציבו בכף סוניון, ואת השלישית הציבו בסלמיס עצמה, לכבוד איאס." מבנה קטן מדרום למקדש שהוחרב, ממנו נותרו לימינו שרידים מעטים בלבד, שימש לדעת החוקרים כמקום הפולחן של פוסידון עד לבניית המקדש החדש. מקדש השיש החדש נבנה בסביבות 444/3 לפנה"ס כחלק מתוכנית הבנייה המפורסמת שיזם פריקלס. דעת החוקרים היא, כי תוכנן על ידי הארכיטקט שבנה את מקדשי הפייסטוס ומקדש ארס באתונה ומקדש נמסיס בראמְנוּס (אנ').
חרותת שמו של ביירון

שמו של המשורר הרומנטי הנודע לורד ביירון (1824-1788) חקוק על בסיס אחד מעמודי מקדש פוסידון. ייתכן שביירון עצמו במהלך ביקורו הראשון ביוון, ב"גְּרַנְד טוּר" (Grand Tour) שערך באירופה, עוד לפני שהתפרסם. ביירון שהה חודשים אחדים ב-11–1810 באתונה, כולל שני ביקורים לסוניון הנזכרים בכתובים. ברם, אין כל עדות ישירה כי ביירון חקק בעצמו את הכתובת. ביירון הנציח את סוניון בשיר "איי יוון" (Isles of Greece):
הערות שוליים

↑  הומרוס, אודיסיאה, 3.278-285, בתרגום ש' טשרניחובסקי. וראו גם Apollodorus, Epitome, E 6.29;‏ Pausanias, 10.25.2.
↑  שמו של סוניון אינו נזכר מפורשות במקורות העתיקים המתארים את מעשהו של אייגאוס. אפשר שמקור גרסה זו של המיתוס הוא בפרשנות של דברי פלוטרכוס (תסאוס, 22): "כשהתקרבו לחוף אטיקה שכח תיסיבס משמחה ושכח גם הקברניט להניף את המפרש, שבו צריך היה לסמן את דבר הצלתם לאייגיבס, והלה הפיל עצמו מתוך יאוש מעל הסלע ונתרסק לאברים." דיודורוס (4.61.7) ופאוסניאס (1.22.5), לעומת זאת, כותבים כי המלך הזקן השליך עצמו מן האקרופוליס באתונה; ואומנם היה באתונה מקום מקודש לו שנקרא ההֶרוֹאוֹן של אייגאוס (פאוסניאס, 1.22.5).
↑  הרודוטוס, 6.87 בתרגום שימרון וצלניק-אברמוביץ.
↑  אריסטופאנס, הפרשים, 551-560 בתרגום זיוה כספי.
↑  ליסיאס, 21.5 .
↑  תוקידידס, 8.4 .
1 2  Princeton Encyclopedia (1976).
↑  Athenaeus, Deipnosophistae, 6.263c.
↑  Athenaeus, Deipnosophistae, 6.272f.
↑  הרודוטוס, 8.121 בתרגום בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ.
↑  Lord Byron, Don Juan, (Canto the Third, The Isles of Greece). Digitized copy in: Literature Collection.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  VIAF: 234575484   WorldCat (עם VIAF): 234575484
אלברטו קונטדור

| --- | --- |

קונטדור לובש את החולצה הצהובה במהלך הקטע ה-19 בטור דה פראנס של 2007
 לידה:  6 בדצמבר 1982 (בן 42) מדריד שבספרד ספרד
 כינוי:  אל פיסטולרו (האקדוחן)
 גובה:  176 ס״מ 
 משקל:  62 ק"ג 
 תחום:  כביש
 התמחות:  רב גוני/מטפס
 קבוצות עבר:  ONCE‏ (2003-2006) דיסקברי צ'אנל (2007) אסטנה (2008-2010) סאקסו בנק - טינקוף בנק (2011-2016) טרק - סגפרדו (2017)  
 הישגי שיא:  גרנד טורס: טור דה פראנס:  הדירוג הכללי (2007, 2009)  קטגוריית הרוכב הצעיר (2007) 3 קטעים (2007, 2009) ג'ירו ד'איטליה:  הדירוג הכללי (2008, 2015) וואלטה אספנייה:  הדירוג הכללי (2008, 2012, 2014)  קטגוריית הקומיבנציה (2008) 7 קטעים (2008, 2012, 2014, 2017) מרוצי קטעים: פריז - ניס (2007, 2010) וואלטה אל פאייס ואסקו (2008, 2009, 2014, 2016) טירנו - אדריאטיקו (2014) וואלטה אה בורגוס (2016) וואלטה או אלגארבה (2009, 2010) רוט דו סוד (2015) וואלטה קאסטייה ולאון (2007, 2008) סטמנה קטלנה (2005) חד-יומיים: מילאנו–טורינו (2013)  אליפות ספרד (2009)
 albertocontador.org
 
אלברטו קונטדור ולסקו (בספרדית: Alberto Contador Velasco; נולד ב-6 בדצמבר 1982 בפינטו, מדריד) הוא רוכב אופני כביש ספרדי לשעבר. נחשב לאחד הרוכבים החזקים ואחד מרוכבי הגרנד טורס הבולטים בעשור הראשון והשני של המאה ה-21. ניצח פעמיים את הטור דה פראנס, ב-2007 במדי דיסקברי צ'אנל וב-2009 במדי אסטנה. קונטדור ניצח את הג'ירו ד'איטליה פעמיים, ב-2008 במדי אסטנה וב-2015 במדי טינקוף - סקסו בנק. את הוואלטה אספנייה ניצח קונטדור שלוש פעמים, ב-2009 במדי אסטנה וב-2012 ו-2014 במדי טינקופ - סקסו בנק. בכך הוא הפך לרוכב החמישי בהיסטוריה ולספרדי השני, שניצח בכל שלושת ה"גרנד טורס", נוסף על כך הוא הרוכב השני בהיסטוריה עד כה שניצח בשלושתם יותר מפעם אחת (ביחד עם ברנאר אינו).
קונטדור גם מחזיק בשיא הזכיות באופני הזהב. ב-2010 נפתחה חקירה בעניינו של קונטדור על ידי הרשויות בספרד לאחר שנתגלו עקבות חומרי אמרוץ אסורים במהלך בדיקה שנערכה לו במהלך הטור דה פראנס ב-2010. בינואר 2011 נמסר כי על קונטדור יוטל עונש השעיה של שנה אחת, אולם באמצע פברואר נמסר כי העונש בוטל וכי קונטדור נוקה מאשמה ורשאי לחזור מידית לתחרויות. בסוף 2011 נדון מקרהו של קונטדור על ידי בית הדין לבוררות בספורט וב-6 בפברואר 2012 קבע בית דין זה עונש השעיה של שנתיים לקונטדור (שהסתיים ב-5 באוגוסט 2012) וביטל את ניצחונותיו מיולי 2010 ועד מועד מתן הפסיקה, כולל הטור דה פראנס ב-2010 והג'ירו ד'איטליה ב-2011.
משפחתו וראשית חייו

קונטדור נולד במדריד לאביו פרנסיסקו ולאימו פרנסיסקה, והיה השלישי מבין ארבעת ילדיהם. הוא החל לפתח עניין בענף האופניים בגיל 14, הודות לאחיו המבוגר, פרנסיסקו חבייר. קודם לכן, הוא התאמן בענפי ספורט אחרים, כמו כדורגל ואתלטיקה. בגיל 15 החל להתחרות בקטגוריית הקדטים בתחרויות אופניים, ושנה לאחר מכן הצטרף למועדון "ריאל ולו קלאב פורטיו" מהעיר מדריד. אף על פי שלא השיג ניצחונות באותה שנה ובשנה שלאחריה, הפגין יכולת טובה, ועתיד היה להיקרא בכינוי "פנטאני" בשל יכולות הטיפוס שלו. בשנתו השנייה בקטגוריית הנערים, השיג את ניצחונו הראשון, תוך שהוא מפגין התמחות בהרים. קונטדור יצא מבית הספר התיכון בגיל 16 וחתם בקבוצה הבסקית "איברדרולה-לוינז", קבוצת נוער של הקבוצה המקצוענית ONCE. בשנת 2002 זכה באליפות ספרד נגד השעון עד גיל 23.
קריירה מקצוענית > ONCE

קונטדור הפך למקצוען בשנת 2003, כאשר חתם בקבוצת ONCE-ארוסקי. בשנתו הראשונה כמקצוען ניצח בקטע השמיני, נגד השעון, בטור של פולין. במהלך הקטע הראשון במרוץ וואלטה אסטוריאס ב-2004 החל קונטדור להרגיש שלא בטוב, ולאחר ארבעים קילומטרים הוא נפל ונכנס לעוויתות. הוא חש בכאב ראש מספר ימים, לפני שאובחן אצלו קריש דם במוח, שנבע מגידול שפיר של תאי הדם. הוא עבר בהצלחה ניתוח מסוכן, ולאחר תקופת החלמה ארוכה חזר להתחרות. כתוצאה מהניתוח, יש לו צלקת הנמתחת מאוזנו לכל החלק העליון של ראשו.
קונטדור החל להתאמן שוב בסוף שנת 2004, ושמונה חודשים לאחר הניתוח ניצח בקטע החמישי בטור דאון אנדר. בהמשך אותה שנה ניצח בקטע השלישי וסיים במקום הראשון הכללי במרוץ סטמנה קטלנה, ולפיכך היה זה מרוץ הקטעים הראשון שבו ניצח בקריירה שלו כמקצוען. הוא ניצח גם בקטע נגד השעון במרוץ וואלטה פאיס באסקו, שבו הוא סיים במקום השלישי, ואת הקטע הרביעי בטור דה רומאנדי, שבו הוא סיים רביעי. בסוף עונת 2005 הוא השתתף לראשונה בקריירה שלו בטור דה פראנס, וסיים במקום ה-31 הכללי ובמקום השלישי בדירוג הרוכבים הצעירים.
בשנת 2006 קונטדור ניצח בקטעים בטור דה רומאנדי ובטור של שווייץ, כהכנה לטור דה פראנס. לפני פתיחת הטור דה פראנס, הוא הואשם על ידי הרשויות הספרדיות במעורבות בפרשת מבצע פוארטו, ולא יכול היה להתחרות. קונטדור נוקה מההאשמות מאוחר יותר על ידי איגוד האופניים הבינלאומי. במרוץ שהתקיים בהמשך השנה, וואלטה בורגוס, סיים במקום החמישי בקטע הרביעי, אך מאוחר יותר איבד את הכרתו ונאלץ לפרוש מהמרוץ.
קריירה מקצוענית > דיסקברי צ'אנל

לאחר התפרקות קבוצת ONCE, קונטדור נותר ללא חוזה מקצועני עד לינואר 2007. הוא חתם בקבוצת דיסקברי צ'אנל, תחת חשדות על שימוש בסמים אסורים בשל פרשת מבצע פוארטו, שהופרכו לבסוף.
המרוץ החשוב הראשון של קונטדור בשנת 2007 היה מרוץ פריז - ניס, שבו ניצח לאחר סיום דרמטי בקטע האחרון. קבוצת דיסקברי התישה ביעילות את המוביל במרוץ, דווידה רבלין מקבוצת גרולשטיינר, מאמץ שאפשר לקונטדור לפתוח בתקיפה בטיפוס האחרון של המרוץ, ולעקוף את רבלין. הוא ניצח, לראשונה בקריירה שלו, במרוץ קטעים יוקרתי, מהסבב המקצועני של איגוד האופניים הבינלאומי.
בטור דה פראנס של 2007, קונטדור ניצח בקטע ה-14 שהסתיים בפלטו דה ביילה, לאחר ספרינט דרמטי בפסגת ההר. בעקבות כך, עלה למקום השני בדירוג הכללי של המרוץ, אחרי מייקל ראסמוסן. ראסמוסן הודח מהמרוץ לאחר קטע מספר 17 בשל היעדרות מבדיקות סמים לפני הטור, וקונטדור נטל את ההובלה בטור דה פראנס ולבש את החולצה הצהובה (החולצה שלובש מוביל הטור, על מנת להבדיל בינו לבין שאר הרוכבים). בקטע מספר 19, שהיה נגד השעון, הצליח לשמור על החולצה הצהובה בפער של 23 שניות בלבד מקאדל אוונס, ובעקבות כך הבטיח את ניצחונו הראשון בקריירה בטור דה פראנס, מרוץ האופניים היוקרתי בעולם. הוא זכה גם בחולצה הלבנה של הרוכב הצעיר הטוב ביותר. הייתה זו גם הזכייה הראשונה של קבוצת דיסקברי צ'אנל בטור דה פראנס, מאז זכייתו של לאנס ארמסטרונג בשנת 2005.
לאחר שערוץ דיסקברי החליט להפסיק לממן קבוצת רכיבה מקצוענית, התפרקה קבוצת דיסקברי צ'אנל. ב-23 באוקטובר 2007 הודיע קונטדור על מעברו לקבוצה הקזחית אסטנה לעונת המרוצים של 2008.
קריירה מקצוענית > סקסו בנק

ב-3 באוגוסט 2010, עוד בטרם נמסר על מציאת החומרים האסורים בדמו בטור דה פראנס, הודיעה קבוצת סקסו בנק כי קונטדור חתם איתה חוזה לשנתיים (2011-2012).
קריירה מקצוענית > סקסו בנק > 2011

קונטדור ניצח בשני מרוצי קטעים בשלב מוקדם יחסית של העונה; וואלטה א-מורסיה וואלטה א-קטלוניה, תוך שהוא מנצח גם בקטעים בודדים במרוצים אלו. כיוון שלא היה ברור אם ASO - הגוף המארגן של הטור דה פראנס, יאפשר לקונטדור לזנק למרוץ, החליטו קונטדור וקבוצתו כי הוא יזנק לג'ירו ד'איטליה במטרה לנצח במרוץ. קונטדור ניצח בקטע התשיעי במרוץ שהסתיים בפסגה שעל מורדות הר האטנה בסיציליה ועבר להוליך בדרוג הכללי במרוץ. בהמשך הוא ניצח גם בקטע 16; מרוץ אישי נגד השעון שאף הוא הסתיים בפסגה. הוא החזיק בחולצת המוביל הוורודה עד הסיום במילאנו והקדים את מיקלה סקרפוני (מקום שני) ואת וינצ'נזו ניבאלי (מקום שלישי) בפער של מעל ל-6 דקות. בכך השיג קונטאדור ניצחון שני בג'ירו ד'איטליה. הוא אף זכה בקטגוריית הנקודות במרוץ. לאחר כ-9 חודשים, בפברואר 2012, נשלל ניצחונו של קונטדור על ידי בית הדין לבוררות בספורט (CAS) בשל מציאת חומרים אסורים בגופו בטור דה פראנס של 2010 והניצחון הוענק למיקלה סקרפוני.
עקב דחיות חוזרות ונשנות של שמיעת מקרהו על ידי בית הדין לבוררות בספורט, התאפשר לקונטדור לזנק לטור דה פראנס. בחלקו הראשון של המרוץ, בקטעים הנחשבים כמישוריים בדרך כלל, סבל קונטאדור משורת בעיות; תחילה הוא התעכב בשל נפילה בדבוקה. בקטע הקבוצתי נגד השעון הוא ספג פיגור נוסף בגלל חולשתה היחסית של קבוצתו ובקטעים הבאים הוא היה מעורב במספר נפילות ונחבל ופציעה בברכו אף איימה על המשך השתתפותו במרוץ. בקטעים ההרריים ניסה קונטדור לתקוף את מי שנחשב ערב המרוץ כיריבו העיקרי, אנדי שלק. בקטע ה-16 נשאה התקפה שכזו פרי כשיחד עם קאדל אוונס וסמואל סנצ'ז הוא הצליח להשיג יתרון על שלק. אולם, אנדי שלק גמל ליריביו בהתקפה אמיצה בקטע ה-18 שהסתיים במעבר גאליבייה וקונטאדור אף נכשל בניסיונו להצמד לאוונס שרדף אחרי שלק. בקטע ה-19, שהסתיים באלפ ד'ואז, תקף קונטאדור בהתחלת הקטע והשיג תחילה יתרון, אך כוחו לא עמד לו והוא סיים יחד עם שלק אחרי המנצח הצרפתי, פייר רולאן. בסיום המרוץ בפריז דורג קונטאדור במקום החמישי בדרוג הכללי, 3:57 דקות אחרי המנצח, קאדל אוונס. היה זה כישלונו הראשון של קונטאדור לאחר שרשרת ניצחונות של 6 גראנד טורים אליהם זינק וניצח.
בדצמבר 2011 הגיע קונטאדור, יחד עם כל סגל קבוצת סאקסו בנק ומנהלה, ביארנה ריס, למחנה אימון בישראל. הקבוצה, ששהותה בישראל מומנה על ידי עמותה לקידום הגליל המערבי בראשות רעיה שטראוס בן-דרור, סייעה גם בהקמת בית ספר לאופניים בעכו. בנוסף לאימוני הקבוצה היא אף נטלה חלק בקריטריום לילי שנערך בירושלים העתיקה והסתיים בשער יפו. קונטדור ניצח במרוץ והקדים את רוכב הקבוצה הישראלי, רן מרגליות ואת ניב ליבנר. לאחר הביקור נטען על ידי אחד מבעלי קבוצת רדיושק (בה רוכב אנדי שלק) כי מטרת הביקור הייתה השפעה על שיקול דעתו של השופט הישראלי, אפרים ברק, שעמד בראש בית הדין לבוררות בספורט שדן בעניינו של קונטדור. טענה זו נדחתה על ידי בית הדין ועל ידי האיגוד הבינלאומי לאופניים.
קריירה מקצוענית > סקסו בנק > 2012

באוגוסט 2012 הסתיימה השעייתו של קונטאדור והוא חזר להשתתף במרוצים במדי קבוצת סקסו בנק שהפכה בינתיים לסקסו בנק - טינקוף בנק. בוואלטה אספניה של 2012 הוא זינק כאחד המועמדים המובילים לניצחון. עד הקטע ה-17 במרוץ התנהל המרוץ בשליטתו של ז'ואקים רודריגז. קונטדור ניסה לתקוף את רודריגז בקטעים הרריים רבים, אך נכשל ורודריגז אף הגדיל את הפער וניצח ב-3 קטעים הרריים. בקטע ה-17 ביצעה קבוצתו של קונטדור מהלך מורכב ובו תקף קונטדור את רודריגז וחבר לרוכבים בני קבוצתו שהיו בבריחה ואלו סייעו לו לפתוח פער גדול מרודריגז. בסיום הקטע ניצח קונטדור בקטע (הקטע היחידי בו ניצח במרוץ זה) ועבר ללבוש את חולצת המוביל, החולצה האדומה. הוא שמר על הבכורה עד סיום המרוץ במדריד והשלים בכך ניצחון חמישי בגרנד טור. הוא ניצח במרוץ מילאנו–טורינו.
קריירה מקצוענית > סקסו בנק > 2013

בטור דה פראנס של 2013 נחשב קונטדור כאחד המועמדים לניצחון. במהלך המרוץ הוא הפגין כושר טוב אך נכנע לעדיפותו הבולטת של המנצח, כריסטופר פרום. הוא דורג שני בתחילת הקטע הלפני אחרון במרוץ שהיה קטע הררי. בקטע זה תקפו אותו נאירו קינטנה וג'ואקים רודריגס והצליחו לחלוף על פניו. בסיום המרוץ בפריז דורג קונטדור במקום הרביעי. בסיום העונה נשאר קונטדור בקבוצה על אף שהבעלות על הקבוצה הספורטיבית עברה לידיו של אולג טינקוב, אחד מנותני החסות של הקבוצה, שמתח ביקורת על צורת הרכיבה של קונטדור בטור דה פראנס.
קריירה מקצוענית > סקסו בנק > 2014

בחלקה הראשון של עונת 2014 ניצח קונטדור בשני מרוצי קטעים חשובים: טירנו - אדריאטיקו ובוואלטה פאיס בסקו ונחשב אחד המועמדים המובילים לניצחון בטור דה פראנס. בקטע ה-5 במרוץ, שנערך במזג אוויר גשום במסלול שכלל אבני מרצפות האופייניות למרוצי האביב הקלאסיים, ספג קונטדור פיגור של מעל לשתי דקות לאחד ממתחריו העיקריים, וינצ'נצו ניבאלי. לאחר שאחד ממתחריו העיקריים, כריסטופר פרום, פרש מהמרוץ בעקבות נפילה, נפל גם קונטדור ונאלץ לפרוש מהמרוץ. היה זה בקטע ה-10 במרוץ. פציעתו הקשה יחסית הביאה אותו להודיע על כך שלא ירכוב בוואלטה אספניה, אך עקב החלמתו המהירה הוא שינה את תוכניותיו וזינק לוואלטה שבה ניצח.
קריירה מקצוענית > סקסו בנק > 2015

לקראת תחילת עונת 2015, הצהיר קונטאדור כי יתמודד בעונה זו הן בג'ירו ד'איטליה והן בטור דה פראנס במטרה לנצח בשני המרוצים, מבצע שהאחרון שיכל לו היה מרקו פנטאני ב-1998. במרוצי ההכנה של תחילת העונה הפגין קונטדור כושר טוב: הוא סיים שני (אחרי כריסטופר פרום) בטור של אנדלוסיה ורביעי בטור של קטלוניה בו נפצע. הוא הצליח להתאושש עד תחילת הג'ירו ד'איטליה ומתחילת המרוץ דורג במיקום גבוה. לאחר הקטע ה-5 שהסתיים בפסגה בחבל טוסקנה, עבר קונטדור להוליך את המרוץ בדרוג הכללי. הוא החזיק בחולצה הוורודה עד הקטע ה-13 המישורי שבו היה מעורב בנפילה כ-3.2 ק"מ לסיום. קבוצות הספרינטרים הכתיבו בשלב זה קצב מהיר ביותר והפיגור שאליו נקלע קונטאדור הביא אותו לפיגור של 36 שניות מול יריביו מקבוצת אסטנה, פביו ארו ומיקל לנדה, וארו עבר להוביל במרוץ. בקטע העוקב, שהיה מרוץ אישי נגד השעון, הצליח קונטאדור לגבור בפער ניכר על יריביו בדרוג הכללי וחזר להוביל בפער של 2:28 דקות. בקטעים ההרריים המכריעים שבאו לאחר מכן הצליח קונטאדור להגדיל את יתרונו עד למעל 5 דקות, פער שהתברר כקריטי לאחר שבקטעים ה-19 וה-20 ניצח פביו ארו תוך שצמצם את הפער לקונטאדור לכ-2 דקות. בקטע הסיום במילאנו השלים קונטאדור ניצחון שני בג'ירו ד'איטליה (ללא שניצח באף קטע במרוץ). בניצחונו זה הצטרף לברנאר אינו כשני הרוכבים היחידים שהשלימו ניצחונות מרובים (לפחות שני ניצחונות) בשלושת הגראנד טורים.
כהכנה לטור דה פראנס בחר קונטאדור במרוץ הצרפתי Route du Sud. הוא ניצח במרוץ כשגבר בין היתר על מי שנחשב אחד המועמדים הבכירים לטור דה פראנס, נאירו קינטנה.
את הטור דה פראנס פתח קונטאדור בצורה טובה ודורג לאחר הקטעים המישוריים בהם היה מזג אוויר קשה לפני יריביו קינטנה וניבאלי שסבלו פיגורים. אולם בקטע הראשון שהסתיים בפסגה (קטע 10) ניצח כריסטופר פרום תוך שפתח פער ניכר על יריביו, כולל קונטאדור, שדורג לאחר קטע זה במקום ה-6 בדרוג הכללי בפער של מעל 4 דקות מהמוביל. עד סיום המרוץ לא חל שינוי משמעותי בדרוגו של קונטאדור והשתתפותו לא היוותה משקל בעל משמעות על התפתחות המרוץ. הוא סיים במקום החמישי בפער של 9:48 דקות מהמנצח פרום.