stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
יחס היהדות לתורת האבולוציה
מפרשים את התורה כך שתאוריית האבולוציה אינה רלוונטית > יואל ב. וולוולסקי

הד"ר יואל ב. וולוולסקי (אנ'), דיקן בישיבת פלטבוש שבניו יורק מגדיר את הגישות של מורים המצנזרים את תאוריית האבולוציה או מתארים אותה כתאוריה רעועה, "כהשקפה גרועה וכמדע גרוע עוד יותר". לדבריו, "אין זה נכון יותר להגדיר אבולוציה כ"סתם תאוריה" מאשר להגדיר כך כל תחום בכימיה או בפיזיקה". לדבריו, מאחר ש"הביולוגיה האבולוציונית מסיקה רבות ממסקנותיה מתחומי המדע האחרים", אין "להניח כי התאוריה האבולוציונית היא קשקוש כאשר במציאות אנו נסמכים על הנחות היסוד שלה (גם אם באופן בלתי-מודע) בקבלת החלטות יומיומיות, ואף מכריעות, בחיינו."
באשר ליחס בין תאוריית האבולוציה לסיפור מעשה בראשית שבתורה, אמר וולוולסקי כי "התורה היא ספר של אמת נצחית; ככזו היא אינה יכולה להיות ספר לימוד מדעי", וכי עיקר מסריה בפרשת הבריאה הם "דחיית ראיית העולם של עובדי האלילים בתקופת מתן תורה.... התורה מסלקת כלאחר-יד ראיית עולם פגאנית שכזו, ומציגה בריאה המתפתחת ללא מאמץ, מכוונת על ידי ה', שהוא כל-יכול ומוסרי, ואשר, כמו אמן, מגלה וחושף את הפוטנציאל העשיר הגלום בבריאתו." בנוסף, "המסר השני בסיפור הבריאה מכוון כנגד עבודת אלילים מסוג אחר, והיא עבודת אלילים מדעית, הטוענת שכל דבר מתקדם באופן אקראי משלב אחד לשני. כאן אכן מצוי מסר לאדם המודרני."
עם זאת, בשתי סוגיות הוא קורא תיגר על דברים היכולים להשתמע מתאוריית האבולוציה:
הראשונה היא דרוויניזם חברתי, האמונה שככל שיצור ממוקם גבוה יותר בעץ האבולוציה, כך גבוה יותר ערך קיומו. יונקים חשובים מדגים; אנשי המאה ה-21 מוסריים יותר מאלו שחיו במאה ה-14. אין צורך להכביר במילים על כך שדוקטרינה חברתית זו היא יישום מוטעה של המדע האבולוציוני; יש לדחות אותה בשיעורי הביולוגיה כמדע גרוע וכסוציולוגיה גרועה.
הסוגיה השנייה היא צדו השני של המטבע, דהיינו האמונה כי האדם אינו שונה איכותית מבעלי החיים, מכיוון שגם הוא אינו אלא ענף נוסף בעץ האבולוציה. כאן אכן קיימת סתירה בין הטקסטים המקראיים והמדעיים."
את הטקסט שבו כתוב כי האל נפח באדם נשמת חיים, הוא מסביר כי
"בעלי חיים הפכו לבני אדם רק כאשר ה' נפח בהם את רוח אפו השמימי. זו הסיבה בגינה אנו רשאים, לדוגמה, לבצע ניסויים רפואיים בבעלי חיים, אך לא בבני אדם. עבורנו, ישנו הבדל יסודי בין בעלי חיים לבני אדם במישור המטאפיזי, לא הפיזי. זוהי אמירה תאולוגית ולא מדעית, שאינה נוגעת כלל, לדוגמה, ליכולת הבלעדית של בני האדם לתקשר.
לימודי אבולוציה בישראל

בישראל, רוב התלמידים, כולל תלמידים חילונים בחינוך ממלכתי, אינם לומדים אבולוציה. במאי 1993 פוטרה שולמית אלוני, מתפקידה כשרת החינוך על רקע דבריה לפיהם רצוי להכניס את האבולוציה לתוכנית הלימודים. היא כתבה כי "כמו שיש ללמד על אלוהים שברא עולם בשבעה ימים, צריך ללמד את תורת האבולוציה.".
בתגובה איימה מפלגת ש"ס בפירוק הקואליציה, ורבין נאלץ לפטר את אלוני מתפקידה. אלוני ראתה בנושא עניין עקרוני, וסברה כי הייתה צריכה לקבל גיבוי מצד המחנה הליברלי. היא טענה כי “אם להם מותר כל הזמן לנפנף בצורך ללמד את התפילות מותר לנו לנפנף בזה שאנחנו רוצים מדע. מותר לנו. חובה עלינו לנפנף".
כחלק מלימודי הבגרות בביולוגיה ישנו פרק רשות העוסק בנושא האבולוציה אולם רוב התלמידים, כולל אלו בחינוך הממלכתי. במהלך 2011 נבחנו עליו כחצי אחוז בלבד מכלל תלמידי התיכון בארץ. במסגרת לימודי המדעים בחטיבות הביניים אין תוכנית לימוד של תורת האבולוציה, אך מורים רשאים ללמד אותה ביוזמתם. מורים אחדים טענו כי בהשתלמויות אותן הם עוברים נאמר להם כי אסור להם להשתמש במילה "אבולוציה" ואסור להם לערוך השוואות בין האדם לבין גורילות, אך משרד החינוך טען בתגובה כי לא קיימת הנחיה שכזאת. באוניברסיטאות בישראל, כמו בכל שאר ארצות המערב, תורת האבולוציה מהווה בסיס למדעי החיים ונלמדת בקורסי חובה לתואר ראשון בפקולטות ללימודי הביולוגיה.
ראו גם

דת ומדע
בריאתנות
תכנון תבוני
מוצא החיים
התנגדויות לתורת האבולוציה
לקריאה נוספת

הראי"ה קוק, אורות הקודש כרך ב', הפרק "ההתפתחות המתעלה", עמ' תקלז-תקנב, מוסד הרב קוק, ה'תשמ"ה
ישעיהו ליבוביץ, ‏התפתחות ותורשה, סדרת אוניברסיטה משודרת, בהוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1978
שלום רוזנברג, בעקבות הכוזרי, ספריית מעלה, 1991, עמ' 124–135.
שלמה קאפח, אבולוציה במבחן, הוצאת טקסט רץ, ירושלים, תשע"ט.
הרב זמיר כהן, המהפך 2 - מיתוסים בקריסה - המדע מתעדכן בהתאם לתנ"ך ותורת הקבלה, הפרק "קריסת האבולוציה", עמ' 160–297, הידברות, ה'תשע"א
הרב יצחק גינזבורג, נעשה אדם, התבוננות פנימית בתאוריית האבולוציה, הוצאת גל עיני, תשפ"ד (2023)
כולל אברכים

כולל אברכים 'ברית יצחק' במוסקבה
כולל אברכים הוא מסגרת לימודית תורנית עבור אברכים אחרי הנישואין, האברכים בכולל מקבלים מלגה חודשית לקיום משפחתם.
בעבר שימש המונח "כולל" לציין קרנות מהם קיבלו יהודי ארץ ישראל את כספי החלוקה מיהודי חוץ לארץ. מכיוון שברוב המקרים האברכים מקבלים מלגה חודשית קבועה בזמן לימודיהם כדי שיוכלו לקיים את משפחתם, הושאל המושג כולל לציון מוסדות לימוד לנשואים.
עולם הכוללים כולל סוגים רבים, ולא לכולם מטרה אחת. ישנם כוללים שמטרתם העיקרית היא עצם הלימוד, "לשמה". כוללים אחרים מיועדים להצמיח רבנים, מורי הוראה, דיינים ועוד.
מלגה

כאמור, האברכים בכולל מקבלים מלגה חודשית. ברוב הכוללים בישראל המלגה כוללת תוספת מלבד תשלום ממשרד החינוך המועבר לכולל עבור כל אברך. עם זאת קיימות מסגרות שונות בהן לא ניתנת תוספת מלגה מעבר למה שמועבר ממשרד החינוך.
סכום המלגה החודשית הגבוהה ביותר שניתנה על ידי משרד החינוך - נכון לשנת 2023 - הייתה בשנת 2011 ועמדה על 879 שקל לאברך.
התפתחות הכולל

מוסדות כולל בצורתם כיום מוכרים מסוף המאה ה-19, כדוגמת כולל קובנה וכולל ברודסקי. לאחר השואה נוסדו כוללים רבים עם התפתחות חברת הלומדים. קודם לכן, מי שרצו להמשיך ללמוד לאחר נישואיהם היו צריכים למצוא תורם עשיר אשר יממן אותם. הדרך הבולטת לעשות זאת הייתה נישואין לבתו של אדם אמיד אשר מעוניין שחתנו ילמד תורה, אולם גם במקרים אלו בדרך כלל מדובר היה במספר שנים מוגבל ולא בעיסוק בתורה במשך כל החיים. השינויים הכלכליים במחצית השנייה של המאה העשרים אפשרו לעשרות אלפי אברכים ללמוד במסגרת כוללים. המוטיבציה להישאר לאורך שנים בכולל נובעת לעיתים גם מרצון להסתגר מול החילון.
הכוללים בישראל

בדומה למוסדות חינוך ותרבות רבים אחרים, מדינת ישראל מסבסדת גם כוללים. שיעור ההקצבה פרופורציונלי למספר התלמידים בכולל, שמחויבים ללמוד בו בכל שעות הלימוד הקבועות. תקציב זה ידע לאורך השנים עליות ומורדות, כאשר ב-2014 קיבלו הכוללים ממשרד הדתות כ-450 שקלים בחודש עבור כל תלמיד נשוי. נכון ל-2016 מקבלים הכוללים ממדינת ישראל כ-750 שקלים בחודש עבור כל תלמיד נשוי. יתרת המימון של הכוללים מגיעה בעיקר מתרומות מאנשים פרטיים. סכום המלגה ברוב הכוללים נע בין 800 ל-2500 ש"ח בחודש. בשל עובדה זו חיות משפחות אברכים רבות מתחת לקו העוני. מקורות פרנסה נוספים לאברכים יהיו לרוב פרנסת האישה ועזרה מההורים.
חלק גדול מן הכוללים הם מסגרות לימוד לחצי יום עם מלגה בהתאם. מסגרות אלו מאפשרים לעובדים חצי יום ללמוד בחצי היום שאינם עובדים, אם כי רוב הלומדים במסגרת כזו לפני הצהריים לומדים במסגרת דומה גם אחרי הצהריים.
רוב הכוללים הם מוסדות קטנים עם כמה עשרות תלמידים ולעיתים גם פחות מכך. בסביבות שנת 2005 קבע משרד האוצר שלא ייתן הקצבה לכוללים שיש בהם פחות מ-25 תלמידים והדבר גרם לאיחוד של כוללים קטנים.
כל כולל קובע לעצמו את אופיו בהתאם לעומד בראשו (ראש הכולל) ולתלמידים הלומדים בו. רבים מהכוללים מסונפים לישיבה מסוימת וקולטים בעיקר בוגרים של הישיבה. ישנם כוללים המתמקדים בהלכה, בדיינות, בבקיאות, וכמעט לכל סוג ואופן לימוד ישיבתי. חלק מהכוללים מתאפיינים בזרם אשר אליו הם משתייכים, חסידות מסוימת, עדה מסוימת, קבוצות מסוימות (חוזרים בתשובה), השקפה מסוימת (ציונים, חרדיים). חלק מהכוללים מתאפיינים בראש ובראשונה במקומם. למשל, ישנם כוללים המוקמים בהתנחלויות על מנת לחזק את ההתנחלות, כוללים היושבים ליד קברי צדיקים, וכוללים המוקמים בערים על מנת לחזק בהם את היהדות. ישנם גרעינים תורניים המפעילים כולל.
המושג כולל משמש בימינו גם לציון מוסדות לימוד למבוגרים אשר אינם מקדישים את עצמם רק ללימוד תורה. ישנם למשל מוסדות ללימוד מעבר לשעות העבודה הנקראים כולל בעלי בתים או כולל יום שישי.
הכוללים בישראל > סוגי כוללים

כולל גמרא - כולל בו נלמדים לימודי גמרא, לרוב מדובר בתלמידים שלמדו בעבר בישיבות והרמה הלימודית גבוהה יותר.
כולל הלכה - הוא כולל המיועד להעמקה בלימודי הלכה, הלימוד לרוב הוא בספרי גמרא כבסיס ללימוד ובית יוסף ושו"ע כעיקר הלימוד, קיימים שני סוגי כוללי להלכה:
כולל הוראה הנקרא גם כולל רבנות - כולל הלכה בו עיקר הלימוד הוא בנושאי אורח חיים ויורה דעה.
כולל דיינות - כולל הלכה בו עיקר הלימוד הוא בנושאי חושן משפט ואבן העזר.
כולל ש"ס - כולל המיועד להקיף את כל הש"ס, ולהתמקד בידיעתה. הכולל המרכזי בישראל משתייך לחסידות צאנז הפועל על פי עקרונות הלימוד של הרב יקותיאל יהודה הלברשטאם האדמו"ר הראשון של החסידות. עקרונות אלו קובעים התעמקות ובחינות על כל התלמוד הבבלי - גפ"ת במשך כשלש-ארבע שנים ורק לאחר מכן לימוד מעמיק של ספרות הראשונים והאחרונים.
כולל קדשים וכולל טהרות - כולל בו נושא הלימוד המרכזי הוא הלכות בית המקדש או הלכות טומאה וטהרה.
כולל קבלה - כולל בו עיקר הלימוד מתמקד בתורת הסוד ביהדות.
כולל הדף היומי - כולל בו עיקר הלימוד הוא בדף הגמרא היומי הנלמד על ידי יהודים באותו יום בכל העולם.
כולל ליבו חפץ - כולל בו לומד כל אברך כחפצו ואין חומר לימודים אחיד, בדרך כלל הכולל מיועד לאברכים מבוגרים ותלמידי חכמים שכבר מיצו את ההתפתחות התורנית במסגרות מוגדרות ומוכתבות ומעוניינים להתקדם בנושאים מגוונים בכל חלקי התורה.
ישנם גם כוללים המתייחדים בזמני הלימוד, או בקהל הלומדים שלהם:
כולל ערב - כולל בו הלימודים נעשים בערבים, בדרך כלל חמישה ימים בשבוע.
כולל חצות - כולל בו הלימודים מתחילים בחצות הלילה ונמשכים עד עלות השחר, על פי דברי התלמוד (חגיגה, דף י"ב, עמ' ב') "כל העוסק בתורה בלילה - הקדוש ברוך הוא מושך עליו חוט של חסד ביום".
כולל יום השישי - כולל לבעלי בתים, אנשים עובדים שאין להם אפשרות ללמוד במסגרת במהלך כל השבוע, מגיעים ליום לימודים מרוכז בן כמה שעות ביום השישי.
כולל גמלאים - כולל שנועד בעיקר לגמלאים, הממלא תפקיד כפול - גם לימוד תורה וגם אפשרות למלא את הזמן של הגמלאים אשר מוצאים את עצמם לפתע ללא תעסוקה.
ראש הכולל

בדומה לשאר מוסדות תורניים, גם בכולל ישנו רב או אישיות רבנית העומדת בראש הכולל, הקובע את התנהלותו, כגון את סדרי הלימוד, ההספק הלימודי, מתן תשובות לתלמידי הכולל ועוד.
בחלק מהכוללים אחראי ראש הכולל על גיוס הכספים וחלוקת המלגות לאברכי הכולל. ישנם כוללים, בעיקר אלו השייכים למוסדות או רשתות תורניים, שבהם ראש הכולל אחראי רק על הפן הרוחני.
הערות שוליים

↑  צוות המשרוקית של גלובס, ‏האם בימי אולמרט עמדו המלגות לאברכים על יותר מאלף שקלים בחודש?, באתר גלובס, 3 בינואר 2023
↑  כתבות, המדינה מממנת סטודנט פי 4 לפחות מאברך כולל, באתר News1 מחלקה ראשונה, 8 בנובמבר 2010
↑  בדרך כלל נלמדים בכוללים אלה, מסכתות קדשים בש"ס, כמו זבחים, יומא, תמיד, מנחות פסחים ועוד. וגם רמב"ם הלכות עבודה.
| חיי הקהילה היהודית |
| --- | --- | --- |
| תפקידים על-קהילתיים | חכם באשי • שד"ר • אדמו"ר • גדול הדור • רב ראשי |  |
| תפקידים מקומיים | מרא דאתרא • רב • דיין •  פרנס • שליח ציבור • גבאי • גבאי צדקה • בעל קורא • מוהל • שוחט • מלמד • דרשן  • סופר סת"ם • בלנית • משגיח • משגיח כשרות |  |
| מוסדות | תלמוד תורה • ישיבה • ישיבה קטנה • ישיבה גדולה • כולל אברכים • מקווה • בית כנסת • בית מדרש • חברה קדישא |  |
| דברים שבקדושה | מניין • היכל/ארון קודש • חזנות • תפילת עמידה • שחרית • מנחה • ערבית • מוסף • קריאת התורה • שמע ישראל • ברכה • קידוש • רשימת תפילות וברכות |  |
| ניהול חיי הקהילה | בית דין • תקנות הקהילה • פדיון שבויים  • כתב מגידות |  |
| תפקידים היסטוריים | אב הכנסת |  |
כלי קודש ופרנסים • מוסדות יהודיים
| יהדות אורתודוקסית |
| --- | --- | --- |
| זרמים | חרדים (חסידים • ליטאים • חרדים ספרדים) • דתיים לאומיים (חרדים לאומיים) • אורתודוקסיה מודרנית • נאו-אורתודוקסיה |  |
| ארגונים רבניים | ק"ק כנסת ישראל • OU‏ • אגודת הרבנים • מועצת גדולי התורה • הרבנות הראשית לישראל • אגודת הרבנים בפולין • העדה החרדית • התאחדות קהלות החרדים • חבר הרבנים שעל ידי הפועל המזרחי • התאחדות הרבנים • ועידת רבני אירופה • מועצת חכמי התורה • מרכז רבני אירופה |  |
| הגות | עיקרי האמונה היהודית • תורה מן השמים • נצחיות התורה • אמונת חכמים • דעת תורה • טיעון העד (יהדות) |  |
קודאין

| --- | --- |

מולקולת קודאין
 שם IUPAC
 (5α,6α)-7,8-didehydro-4,5-epoxy-3-methoxy-17-methylmorphinan-6-ol
 נתונים כימיים
 כתיב כימי:  C18H21NO3 
 מסה מולרית:  299.364
 נתונים פרמוקוקינטיים
 זמינות ביולוגית:  ~90% אורלי
 זמן מחצית חיים:  2.5–3 שעות
 בטיחות
 מעמד חוקי:  ראו בגוף הערך
 קטגוריית סיכון בהריון:  קטגוריית סיכון A (אוסטרליה), קטגוריית סיכון C 
 סיכון לתלות:  גבוה
 מזהים
 קוד ATC:  R05DA04 
 מספר CAS:  76-57-3
 PubChem:  5284371
 ChemSpider:  4447447
 
קודאין או מתילמורפין (Codeine, Methylmorphine) הוא סם ממשפחת האופיאטים ומשתיך לקטגורית הסמים הנרקוטיים. קודאין משמש כתרופה לשיכוך כאבים קלים עד בינוניים, דיכוי שיעול יבש (שיעול לא יעיל, שלא תורם להוצאת ליחה) וכתכשיר נוגד שלשול. קודאין משווק כמלח פוספאט, ולעיתים כמלח סולפט. הקודאין הוא אלקלואיד המצוי באופיום בריכוזים הנעים בין 0.7% ל-2.5%. ניתן להפיק קודאין מאופיום, אולם רוב הקודאין המשמש ברפואה מופק ממורפין. תכשירים המכילים קודאין נמכרים בישראל בשמות: ברונכולט פורטה, היסטפד קומפאונד לינקטוס, טוקאר סירופ, מיגרלב, נורופן פלוס, ספסמלגין, פרטוסול סירופ, קודאברול, קוד-אקמול, רקוד, רוקסט, רוקה-קאר.
שימושים ברפואה

השימוש בקודאין ברפואה מתרכז בעיקר בטיפול בסימפטומים הבאים:
דיכוי שיעול יבש (שיעול לא יעיל, שלא תורם להוצאת ליחה)
שלשול
שיכוך כאבים חלשים עד בינוניים
קודאין משווק לעיתים בתערובת עם פרצטמול, אספירין או איבופרופן. ולעיתים גם בתוספת של קפאין. תערובות אלה מספקות שיכוך כאב חזק יותר מאשר שימוש בכל אחד מהמרכיבים בנפרד (אפקט סינרגיסטי).
מעמד חוקי

ברוב מדינות העולם, קודאין הוא תרופה הניתנת למכירה ללא מרשם רופא, אך בפיקוח משרד הבריאות המקומי. כמו כן נזקק אדם הרוצה למכור קודאין לרישיון רוקחות. בישראל, על-פי פקודת הסמים המסוכנים הקודאין מותר לשימוש ואחזקה, ובלבד שלא יינתן בכמויות ובריכוז העולים על המפורט בפקודה זו ובפקודת הרוקחות. עם זאת, שר הבריאות יכול להוציא צו המכניס את הקודאין לרשימת הסמים המסוכנים (האסורים).
תופעות לוואי

תופעות לוואי לשימוש בקודאין:
אופוריה
גירוד
בחילה
הקאה
עייפות
סחרחורת
יובש בפה
במקרים קיצוניים: קשיי נשימה ואף מוות
כמו כל האופיאטים, לאורך זמן השימוש מתפתחת עמידות לתופעות אלה, בנוסף לעמידות לשימושים הרפואיים, כאשר לכל תופעה ישנו קצב שונה של התפתחות עמידות. העמידות יורדת ואף נעלמת כאשר ישנו אי-שימוש ממושך בסם.
שימוש בסם למטרות הנאה

בשל השפעותיו האופוריות והמרגיעות וכתוצאה מהיותו חוקי וקל להשגה בבתי המרקחת זכה הקודאין לפופולריות אצל צרכני סמים. מכורים משתמשים בו לעיתים כתחליף להרואין, זאת אף על פי שהשפעתו חלשה יחסית ותופעות הלוואי קשות יותר.
אחת הסכנות בשימוש בתרופות המכילות קודאין, מעבר להתמכרות, היא שברוב המקרים הן מכילות חומרים פעילים נוספים, כמו פרצטמול, איבופרופן או אספירין, אשר בכמויות גבוהות יכולים לגרום לנזק בלתי-הפיך ואיברים שונים בגוף האדם, בהם הכבד, הכליות ומערכת העיכול. תרופות המכילות קודאין בלבד כחומר פעיל עשויות להכיל אחוז גבוה של אלומיניום סיליקט ( \ AlSiO_{2}) אשר פוגע בכבד לאורך זמן.
שילוב החומרים הנוספים הביא להתפתחותן של טכניקות "ביתיות" מגוונות למיצוי הקודאין מהתרופה, בין היתר באמצעות מים.
הערות שוליים

↑  F. Mari, E. Bertol, Observations on urinary excretion of codeine in illicit heroin addicts, The Journal of Pharmacy and Pharmacology 33, 1981-12, עמ' 814–815 doi: 10.1111/j.2042-7158.1981.tb13947.x (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007284043205171  GND: 4148185-9  LCCN: sh85027648
פפי תורג'מן

| --- | --- |
 לידה:  7 באפריל 1970 (בן 54) ירושלים, ישראל 
 עמדה:  קלע
 גובה:  1.94 מטר
 קבוצות כשחקן
 1989–1996   1996   1997–2001   2001–2002   2002–2003   2003–2004   2004–2005   2007   2007:  הפועל ירושלים   מכבי גבעת שמואל   הפועל ירושלים   ליבורנו   הפועל תל אביב   הפועל גליל עליון   דקסיה מונס-אנו   עירוני אשקלון   מכבי הוד השרון
 הישגים כשחקן
 גביע המדינה בכדורסל (1996 ו-1997)
 
שלום (פפי) תורג'מן (נולד ב-7 באפריל 1970) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדות הרכז וקלע. תורג'מן, המתנשא לגובה של 1.95 מטר, שיחק ברוב הקריירה המקצוענית שלו (כ-11 עונות) בהפועל ירושלים, ועד היום נחשב לאחד מסמליה המובהקים של הקבוצה. הוא הופיע לראשונה בקבוצה הבוגרת בעונת 1990, ובמהירות זכה בה למעמד מרכזי.
קריירה

תורג'מן החל לשחק כדורסל בגיל 16 לאחר שקודם לכן שיחק כדורגל בקבוצת הנוער של הפועל ירושלים. הוא החל להתאמן בכדורסל לאחר שמאמן קבוצת הנוער של הפועל ירושלים יורם חרוש צפה בו משחק במגרש בגן הפעמון. במהלך עונתו הראשונה בנוער לא שותף במשחקים אך התאמן עם הקבוצה ורק במשחק הסיום של העונה נכלל בסגל השחקנים של קבוצת הנוער. ב-1990, בהיותו בן 20, תורג'מן צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של ירושלים.
עונת 94–95 הייתה מהעונות הבולטות של תורג'מן. בעונה זו כיכב כשחקן בכיר בהפועל ירושלים אך במהלך המשחק מול הפועל תל אביב ביצע מאיר טפירו שחקנה של הפועל תל אביב עבירה חזקה על תורג'מן אשר גרמה לפציעתו. בעקבות העבירה נפצע תורג'מן בברכו ובהמשך התגלה קרע ברצועה הצולבת של הברך, דבר אשר אילץ את תורג'מן לסיים את העונה.
בתחילת עונת 95-96 חזר תורג'מן לשחק.
יחד עם סמלה השני של הפועל ירושלים, עדי גורדון, היה מהשחקנים הבולטים שהובילו את הקבוצה לזכייתה של ירושלים בשני גביעי המדינה ב-1996 וב-1997.
בשנת 1996 עבר למכבי גבעת שמואל לתקופה קצרה, אך עוד באותה עונה שב לשחק בירושלים.
טרם עונת 2002 חתם על חוזה במכבי רעננה אולם לפני פתיחת העונה חוזהו הותר על ידי הקבוצה ולכן עבר לשחק בליבורנו האיטלקית, אותה עזב במהלך העונה, חזר לישראל וחתם במכבי גבעת שמואל. בעונת 2003 שיחק בהפועל תל אביב. בעונת 2004 חתם לעונה אחת בהפועל גליל עליון. בעונת 2005 עבר לשחק בדקסיה מונס-אנו הבלגית.
תורג'מן החל לשחק בנבחרת ישראל בעונת 1997, שימש כקפטן באליפות אירופה בשנת 2001, והופיע במדי הנבחרת 57 פעמים, כאשר הוא קולע 255 נקודות. בשנת 2003 הודח מהסגל על ידי מאמן הנבחרת דאז מולי קצורין.
בשנת 2007, בגיל 37, חתם תורג'מן בקבוצת עירוני אשקלון על חוזה לשלושה חודשים. לאחר שלא זכה לדקות משחק, ולא הועדף אף על פני שחקני נוער ברוטציה של אשקלון, עזב תורג'מן את אשקלון, וחתם עד סוף העונה במכבי הוד השרון מהליגה הלאומית בכדורסל. תורג'מן הסביר זאת בכך שהוא משחק בשביל הכיף ולא בשביל הכסף.
תורג'מן נחשב לשחקן מאוד אתלטי באופן יחסי לשחקן ישראלי באותה תקופה. הוא היה משתתף קבוע בתחרויות ההטבעות של ליגת הקיץ, שהייתה פעילה בחלק משנות ה-90. תורג'מן גם נחשב לשחקן הגנה מצוין והופקד לרוב כשומר צמוד על כוכבי היריבה (בדרך כלל זרים). בתחילת דרכו שימש כרכז ורמת הקליעה שלו לא הייתה טובה במיוחד אך עם הזמן הוא שיפר מאוד את הקליעה מרחוק והפך לשילוב מצוין של קלע ורכז.
מאפיין בולט נוסף בקריירה של תורג'מן הייתה היכולת להתעלות במשחקים חשובים ומכריעים, כמו גם במהלך משחקי הפלייאוף בהם עלתה יכולתו ההתקפית בעוד שבמהלך משחקי העונה הסדירה לא הציג יכולת התקפית יציבה.
לאחר הפרישה

תורג'מן זכיין ומנהל סניף של רשת בתי הקפה ארומה. כמו-כן הוא משחק כשחקן חובב בליגת כדורעף חופים.
הערות שוליים

↑  איתן גפן, הכדורגלן שהפך לקפטן נבחרת ישראל בכדורסל, באתר ynet, 13 בדצמבר 2019
↑  יובל פייס, פפי תורג'מן שוחרר ממכבי רעננה, באתר ynet, 30 בספטמבר 2001
↑  איתי אילנאי, אני מאשים, באתר nrg‏, 31 בדצמבר 2007
↑  רמי היפש, תולים את הנעליים: ספורטאים יוצאים לקריירה שנייה, באתר הארץ, 16 בספטמבר 2010
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1997 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 הנפלד •  2 ארדיטי •  3 תורג'מן •  4 מוכתרי •  5 ברנסלי •  6 אהרוני •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 פליישר • מאמן: שרף  |  1 הנפלד •  2 ארדיטי •  3 תורג'מן •  4 מוכתרי •  5 ברנסלי •  6 אהרוני •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 פליישר • מאמן: שרף  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 1999 (מקום תשיעי) |
| --- | --- | --- |
|  1 הנפלד •  2 דניאל •  3 גודס •  4 תורג'מן •  5 אמסלם •  6 טפירו •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 ספר • מאמן: קצורין  |  1 הנפלד •  2 דניאל •  3 גודס •  4 תורג'מן •  5 אמסלם •  6 טפירו •  7 קטש •  ‏8‏ ‏שפר‏‏  •‏ 9 שלף • 10 כהן-מינץ • 11 שטיינהאור • 12 ספר • מאמן: קצורין  | ישראל |
| ‏‏נבחרת ישראל‏ - אליפות אירופה בכדורסל 2001 (מקום עשירי) |
| --- | --- | --- |
|  1 שיינפלד •  2 גורדון •  3 שארפ •  4 תורג'מן •  5 ליובין •  6 קוז'יקרו •  7 ניסים •  ‏8‏ ‏טפירו‏‏  •‏ 9 ספר • 10 פלג • 11 גרין • 12 מזרחי • מאמן: קצורין  |  1 שיינפלד •  2 גורדון •  3 שארפ •  4 תורג'מן •  5 ליובין •  6 קוז'יקרו •  7 ניסים •  ‏8‏ ‏טפירו‏‏  •‏ 9 ספר • 10 פלג • 11 גרין • 12 מזרחי • מאמן: קצורין  | ישראל |
יהדות ביטולה
היסטוריה > התקופה הביזנטית

תיעוד להתיישבות יהודים רומניוטים באזור מקדוניה קיים מהמאה ה-3, עת נשלט האזור על ידי הקיסרות הרומית. בחפירות ארכאולוגיות שנערכו סמוך לעיר סטובי נתגלו שרידיו של בית כנסת שתוארך למאה ה-3. האתר מרוחק כ-100 קילומטרים מביטולה אשר ממוקמת בסמוך לוויה אגנטיה וקיימות השערות מחקר הטוענות שיהודים התגוררו בעיר מתקופה זו. עם זאת תיעוד בפועל לנוכחות סוחרים ואומנים יהודים בעיר קיים החל מהמאה ה-12. הקהילה הרומניוטית חרבה במהלך מסעות הצלב: השלישי והרביעי, ורק רומניוטים מעטים התגוררו בעיר לאחר מסעות הצלב. ב-1374 הגיעו לביטולה יהודים אשר גורשו מממלכת הונגריה בצו המלך לאיוש הראשון. יהודי הונגריה ייסדו קהל עצמאי.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית > ראשית התקופה העות'מאנית

ב-1382 נכבשה העיר מונסטיר על ידי צבאו של מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית, והחלה תקופת השלטון העות'מאני שנמשכה 531 שנים, עד ל-1913. במחצית השנייה של המאה ה-15, תקופת כיבושיו של מהמט השני, בוצע טרנספר אוכלוסיות בכל רחבי הבלקן שלא פסח על בני הקהילות היהודיות השונות. לעיר הגיעו יהודים מאסיה הקטנה שחלקם תועדו כעובדי כפייה וכונו בטורקית עות'מאנית סוּרְגוּן (Sürgün). באמצע המאה ה-15 הגיעו למונסטיר מגורשי צרפת אשר גורשו בצו המלך שארל השביעי, וב-1471 מגורשי בוואריה אשר גורשו בצו לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה. יהודי צרפת ובוואריה הקימו לעצמם קהילות אשכנזיות נפרדות.
היסטוריה > התקופה העות'מאנית > הגעת מגורשי ספרד ופורטוגל

תיעוד מקיף בכתובים לקהילה יהודית מצוי משלהי המאה ה-15 וראשית המאה ה-16 בהקשר להגעתם של מגורשי ספרד, ובהמשך מגורשי פורטוגל. המגורשים הגיעו לערי הבלקן בהזמנת הסולטאן העות'מאני באיזיט השני. היהודים שהיו אוריינים ברובם, רב-לשוניים, ומהם נמנו אומנים רבים, השתלבו במערכת הכלכלית העות'מאנית. עם הגיעם התיישבו בעיקר בשלוש ערים מרכזיות: קונסטנטינופול, אדירנה וסלוניקי וייסדו בהן מרכזי הלכה. לאחר התבססותם החלו בני הקהילות השונות להתפזר ברחבי הבלקן והגיעו גם למונסטיר, בתחילה כסוחרים-נודדים, ובהמשך גם כמתיישבי קבע, והם השתלבו במערכת המסחר והפקידות המקומית. ב-1511 הגיעו לעיר יהודים שגורשו מנאפולי ומסיציליה והתיישבו בעיר.
בהגיעם למונסטיר התגוררו במקום מספר קהילות קטנות וכן מעט רומניוטים. המגורשים הקימו קהילות נפרדות בהתאם לארצות ולחבלים מהם גורשו. בתקופה זו פעל בעיר משיח השקר שלמה מולכו, ומתוארת הגירת יהודים לעיר בעקבותיו. סוחרי הקהילה עמדו בקשרי מסחר עם ראגוזה (דוברובניק של ימינו), ועשירי הקהילה תוארו ככאלו המחזיקים בעבדים ושפחות. ב-1559 הוצא פירמן האוסר על יהודים להחזיק בעבדים ושפחות מוסלמים. בתעודות העות'מאניות מצוין כי ב-1590 עמדו בעיר 1,500 בתי מגורים ומהם 200 (13.33%) הם של יהודים. לכל משפחה הוקצתה חלקת קרקע לבניית ביתה ובני הקהילה חויבו בתשלום מס גולגולת. בני הקהילה התגוררו ברובע מיוחד בעיר העתיקה שנקרא בטורקית עות'מאנית: Yahudiler Mahalle (יָהוּדִילֶר מָהָלֶה - שכונת היהודים). בתי המגורים נבנו בצורת שכונת חצר לכל אחת מהקהילות וכל אחת מהן כונתה על ידי בני הקהילה: "אֶל קוֹרְטִיז'וֹ" (El Cortijo, מלאדינו: החצר). בתקופה זו מתועדים בעיר שלושה קהלים: רומניוטי קטן, קהל אראגון וקהל "פורטוגל". הקהילות היו נבדלות ולא אחת מסוכסכות הלכתית האחת עם רעותה. תיעוד לסכסוכים מצויים בספרי שאלות ותשובות ובפסקי הלכה של שמואל די מדינה, יצחק אדרבי ושלמה הכהן.
באמצע המאה ה-16, תקופת של שלטונו של הסולטאן סולימאן הראשון, מנתה הקהילה 60 בתי אב ו-27 נשים לא נשואות. במחצית השנייה של המאה ה-16, בתקופתו של הסולטאן סלים השני, הגיעו למונסטיר יהודים אשר גורשו במסגרת גירוש יהודי מדינת האפיפיור, והצטרפו לקהילה הספרדית שבעיר. ב-1623 הטילו השלטונות העות'מאניים על יהודי האימפריה גזירת מלבושים חדשה ובמסגרתה חויבו גם יהודי מונסטיר בלבוש מיוחד. נאסר על הגברים ללבוש בגדים בצבע אדום, מעילי פרווה ולחבוש כיסויי ראש צבעוניים. כמו כן נאסר עליהם לשאת נשק. על נשות הקהילה נאסר ללבוש מכנסיים ארוכים וללבוש פרטי לבוש בצבע ירוק. שני הקהלים המרכזיים בקהילה היו "קהל אראגון" אשר כונה בלאדינו "אִיל קָאל דִי אָרִיוָוה" – "הקהל העליון" ו"קהל פורטוגל" אשר כונה בלאדינו "איל קאל די אָבָּאשוֹ" – "הקהל התחתון". שתי הקהילות לא התערו האחת בשנייה והיו נתונות בעימותים הלכתיים. קהילת אראגון הייתה במצב כלכלי טוב הרבה יותר, ובניה שילמו שני שלישים מהמיסים, לעומת קהילת פורטוגל אשר שילמה שליש. שאר הקהילות הקטנות נטמעו בתוך הקהילות הספרדיות.