stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
אאודי RS5
הערות שוליים

1 2  Uli Baumann,uba, Audi RS5 auf dem Autosalon in Genf 2010: Der Top-Audi A5 leistet 450 PS, auto motor und sport, ‏2010-02-27 (בגרמנית)
↑  cartube, 2018 אודי RS5 החדשה בישראל – מחיר החל מ-735,000 שקל, באתר cartube
↑  Audi RS5 news - Revealed: Audi RS5 - 2010, Top Gear, ‏2010-02-22 (באנגלית)
↑  ממהרים בסטייל: אודי RS5 קבריולה (וידאו) - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  מאת cartube, אודי RS5 חדשה 450 כ"ס, באתר cartube
↑  אודי מרעננת את ה-RS5 - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  cartube, 2017 אודי RS5 החדשה נחשפת – 450 כ"ס, באתר cartube
↑  Audi RS5 Sportback Brings Its Sleek Profile, 444-HP Engine To NY, Motor1.com (באנגלית)
↑  אודי RS5 ספורטבק - ביצועים בגוון שימושי - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  אודי RS5 בישראל: החל מ-735,000 שקל - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  The Audi RS5 now has a 2.9-litre biturbo V6, Top Gear, ‏2017-03-06 (באנגלית)
↑  Nuova Audi RS 5 Coupé, la sportiva Gran Turismo [VIDEO], Motor1.com (באיטלקית)
↑  cartube, אודי מציגה: דגמי 2020 של RS5 קופה וספורטבק החדשים, באתר cartube
↑  אודי מרעננת את ה-RS5 קופה וספורטבק הספורטיבית - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  אודי חוגגת 25 שנות RS עם חבילת חצי יובל מיוחדת, באתר קארטיוב, ‏14 בדצמבר 2019
↑  חגיגת הכסף: אודי מציינת 25 שנה של ביצועי RS - אוטו, באתר www.auto.co.il
↑  cartube, אודי מציגה חבילת קומפטישן לדגמי 2022 של אודי RS5 ואודי RS4 אוונט, באתר cartube
דור ראשון גרסת הקופה
דור ראשון גרסת הקבריולה
דור שני גרסת הקופה
דור שני גרסת הספורטבק
מתיחת פנים שנת 2020 גרסת הקופה
אוסף הזהב

"אוסף הזהב" הוא אלבום האוסף הראשון של הזמרת הישראלית אילנה אביטל. הוא פורסם לאחר 17 שנים מאז הוצאת אלבום הבכורה שלה, "לאהוב אותך". באוסף נכללים שירים רבים מהאלבומים "לאהוב אותך", "זינוק", "רגעים" "בלי בושה", "כיוונים נעלמים", "ילד המחר" ו"אותך... פעם שנייה". את האלבום הוציאה בשנת 1995 לאור חברת התקליטים הד ארצי.
רשימת רצועות

| מס' | שם | משך |
| --- | --- | --- |
| 1. | שובי לים  | 3:18 |
| 2. | בלי בושה  | 3:56 |
| 3. | אותך  | 3:37 |
| 4. | טוב שבאתם  | 3:06 |
| 5. | ילד המחר  | 3:35 |
| 6. | בזכות ימים כאלה  | 2:50 |
| 7. | תן  | 3:37 |
| 8. | די לי די  | 3:33 |
| 9. | Connection  | 3:27 |
| 10. | ירושלם  | 3:00 |
| 11. | אבא אמא וארץ ישראל  | 3:30 |
| 12. | בוא אל החגיגה  | 3:21 |
| 13. | כמו זרים  | 3:20 |
| 14. | כיוונים נעלמים  | 5:20 |
| 15. | Simpathy  | 3:38 |
| 16. | פגישה ראשונה  | 3:21 |
| 17. | קלף חזק  | 4:16 |
| 18. | אתה המלך  | 4:36 |
| 19. | רגעים  | 3:41 |
| 20. | ספק  | 3:40 |
| 21. | אהבתי האחרונה  | 3:17 |
| משך כולל: | משך כולל: | 75:59 |
הערות שוליים

↑  Ilana Avital – אוסף הזהב, דיסקוגס
| אילנה אביטל |
| --- | --- |
אלבומי אולפן: לאהוב אותך • שלום חבר • זינוק • רגעים • בלי בושה • כיוונים נעלמים • ילד המחר • אותך... פעם שנייה • תוצרת צרפת • נוגעת באושר • הסיפור האמיתי
אלבומי אוסף: אוסף הזהב • סיכוי לאהבה
אלבומי רמיקס: Hey
סינגלים: "אותך" • "אמור" • "השיבה לי" • "שובי לים" • "פגישה ראשונה" • "לילה במדבר" • "מלכת הכיתה" • "‏כל שנה בסוף הקיץ" • "עוד ועוד" • "ירושלם" • "אבא אמא וארץ ישראל" • "רגעים" • "בזכות ימים כאלה" • "אור בקצה המנהרה" • "בוא אל החגיגה" • "די לי די" • "בלי בושה" • "אתה המלך" • "סוף הצד" • "ילד המחר" • "טוב שבאתם" • "יום חדש" • "עוד תראה אותי" • "ספק" • "תגיד שכן"
אוטוסוגסטיה

ניתן להשפיע על האופן בו המוח רואה את המציאות
אוטוסוגסטיה (סוגסטיה עצמית) או בעברית השאה עצמית היא תהליך פסיכולוגי שבו בני אדם יכולים לשנות את דעתם, עמדותיהם, רגשותיהם, ואמונותיהם על ידי שכנוע עצמי והשפעה תת-מודעת על מרכיבים אלה.
התופעה מתרחשת במגוון תחומים והיא אופיינית לתחומים של קריירה, בריאות ונפוצה מאוד בתחום הזוגי והרומנטי.
אוטוסוגסטיה נעשית בדרך כלל במטרה לשכנע את התת מודע בדברים חיוביים ואו במטרה לשנות התנהגות מסוימת. אחת הדרכים המקובלות לאוטוסוגסטיה היא חזרה על אמירות מחזקות כגון "אני אוהב את עצמי", ועל ידי כך לגרום לתת מודע להאמין בנכונות הדבר. בדומה לכך, אנשים רבים גורמים לעצמם נזק בלא יודעין על ידי כך שחוזרים על משפט שלילי כלשהו כגון "אני מכוער" ובכך גורמים לתת מודע להאמין בנכונות הדבר.
המילה סוגסטיה נובעת מהמילה הלועזית suggestion שמשמעותה "הצעה" וכך למעשה פועלת הסוגסטיה – היא מציעה לאדם דרך פעולה מסוימת. הסוגסטיה יכולה להיעשות בצורה מילולית, באמצעות שיחה, או בצורה פיזית, באמצעות שפת גוף.
ראו גם

סוגסטיה
היפנוזה
דמיון מודרך
אדולף סילבר

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־19 
 פטירה:  המאה ה־20 
 מקצוע נוסף:  כנר 
 מדינה:  צרפת 
 
אדולף סילבר (בצרפתית: Adolphe Silbert)‏ היה שחמטאי וכנר צרפתי.
הישגים בולטים

סילבר ניצח בתחרות ארקשון בשנת 1902 (אליפות צרפת הראשונה לשחמטאים חובבים). הוא חי בפריז שם התמודד בתחרויות רבות בקפה דה לה רז'אנס. סילבר הגיע למקום החמישי בתחרות 1896, חלק מקום 4–5 בתחרות 1902 (ניצח: דוד ינובסקי), הגיע למקום השלישי בתחרות 1905 (ניצח: ז'אן טאובנהאוס), הגיע למקום השני בשנת 1908, הגיע למקום החמישי בשנת 1909, הגיע למקום הרביעי בשנת 1910, למקום השלישי בשנת 1912, חלק מקום שני בשנת 1914, והגיע למקום השני, בשנת 1917 (ניצח: ארנולד אורבך).
סילבר הפסיד בדו-קרב לארנולד אורבך 1–3 וניצח דו-קרב מול ויינשטיין 3.5-1.5; שני הדו-קרבות התקיימו בשנת 1907.
סילבר חלק מקום שני בתחרות ניצה בשנת 1925 (אליפות צרפת לשחמט, ניצח: רוברט קרפו) וחלק מקום 10–11 באליפות צרפת לשחמט בשנת 1932 (ניצח: מוריס רייזמן).
הערות שוליים

↑  SILBERT Adolphe, באתר Heritage des Echecs Francais
↑  La Baule 1932 - 10ème championnat de France, באתר Heritage des Echecs Francais
ערך זה הוא קצרמרבנושא שחמטאים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה

| --- | --- |


 אוניברסיטת מחקר לאומית
 על שם:  ניקולאי פירוגוב 
 תקופת הפעילות:  1906–הווה (כ־118 שנים) 
 תלמידים
 :  9,000 
 מיקום
 מדינה:  רוסיה רוסיה
 קואורדינטות:  55°38′49″N 37°29′31″E﻿ / ﻿55.64685°N 37.4919°E﻿ / 55.64685; 37.4919
 rsmu.ru
  (למפת מוסקבה מוגדלת) אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה(למפת מוסקבה רגילה) אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה he
 
אוניברסיטה רוסית לאומית לחקר מדעי הרפואה (ברוסית: Российский национальный исследовательский медицинский университет имени Н. И. Пирогова) הוא בית ספר לרפואה ומוסד מחקר במדעי הרפואה, שנמצא במוסקבה. באוניברסיטה לומדים כ-8,000 סטודנטים. היא פועלת החל משנת 1906.
היסטוריה

שורשים של האוניברסיטה הנוכחים הם בפקולטה לרפואה שנפתחה ב"קורסים גבוהים לנשים" בשנת 1906. בשנת 1918 הפקולטה הפכה להיות חלק של "אוניברסיטת מוסקבה השנייה". בשנת 1930 פקולטה לרפואה אורגנה מחדש כבית ספר לרפואה נפרד וקיבלה שם "מכון למדעי הרפואה של מוסקבה מס' 2". בתקופת מלחמת העולם השנייה המכון עבר לאומסק. בשנת 1946 הוא נקרא על שם יוסיף סטלין ובשנת 1957 על שם ניקולאי פירוגוב.
בשנת 1965 הוחלט להעביר את האוניברסיטה ממקומה במרכז מוסקבה לפרבר בדרום-מערב תוך הרחבה משמעותית של שטח בנוי. ליד הבניין הראשי נבנה בניין לספרייה. החל משנת 2011 המוסד פועל בשם הנוכחי.
בדירוג מוסדות ללימוד רפואה האוניברסיטה מדורגת במקום השני ברוסיה
סגל האוניברסיטה כולל מדענים ורופאים בכירים של ברית המועצות ורוסיה. חלקם כמו בוריס גלפנד, סרגיי יפוני ומארק קורצר התקבלו לשורות האקדמיה הרוסית למדעים על הישגים בתחום הרפואה.
פקולטות ומכונים

פקולטה לרפואה
הפקולטה לרפואת ילדים
הפקולטה לרפואה וביולוגיה
הפקולטה בין-לאומית
הפקולטה להכשרה מקצועית לרופאים לאחר התואר הראשון
פקולטה להשתלמויות
מכון לרפואת שיניים
מכון לפרמצבטיקה
מכון לפסיכולוגיה ועבודה סוציאלית
מכון לאנטומיה
ליד האוניברסיטה פועל בית חולים לילדים שכולל 1,000 מיטות, מרכז לגרונטולוגיה, מרכז לבעיות עיניים וקליניקה לרפואת שיניים.
הערות שוליים

↑  דירוג מסודות ללימוד רפואה ברוסיה
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 9559 0613  LCCN: no00064231  VIAF: 140992663   WorldCat (עם VIAF): 140992663
אוניברסיטה למען השלום

| --- | --- |


קמפוס האוניברסיטה בקוסטה ריקה
 אוניברסיטה
 תקופת הפעילות:  1980–הווה (כ־44 שנים)
 מייסדים:  רודריגו קראסו אודיו 
 בעלי תפקידים
 רקטור:  Francisco Rojas Aravena 
 דקאן:  ג'ון מרסקה
 סגל:  80
 תלמידים
 :  124
 מיקום
 מיקום:  סיודאד קולון, קוסטה ריקה
 מדינה:  קוסטה ריקה קוסטה ריקה
 קואורדינטות:  9°55′10″N 84°16′22″W﻿ / ﻿9.9194444444444°N 84.272777777778°W﻿ / 9.9194444444444; -84.272777777778
 www.upeace.org
  (למפת קוסטה ריקה מוגדלת) סן חוסה אלחואלה קרטגו לימון פונטרנס פנמה ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקטאוניברסיטה למען השלום(למפת קוסטה ריקה רגילה) סן חוסה אלחואלה קרטגו לימון פונטרנס פנמה ניקרגואה הים הקריבי האוקיינוס השקטאוניברסיטה למען השלום
 
האוניברסיטה למען השלום (או בקיצור, על פי שמה באנגלית: UPEACE) הוקמה בקוסטה ריקה ב-1980 על פי החלטה שהתקבלה ב-5 בדצמבר 1980 במושב ה-35 של העצרת הכללית של האומות המאוחדות במטרה:
"לתת לאנושות מוסד בינלאומי של השכלה גבוהה לחינוך לשלום ובמטרה לקדם את רוח ההבנה, הסובלנות והחיים השלווים בצוותא בין כל יצורי האנוש"
נכון ל-2008 לומדים בקמפוס האוניברסיטה שבקוסטה ריקה 124 סטודנטים מ-37 מדינות שונות, ובכך היא כנראה האוניברסיטה המגוונת ביותר בעולם יחסית לגודלה. UPEACE הוא המוסד היחיד בין מוסדות האו"ם הזכאי להעניק תואר שני ודוקטורט. שפת ההדרכה באוניברסיטה היא אנגלית, עם זאת, רוב הסגל של UPEACE מדבר ספרדית בלבד, ורוב המקורות שבספריית האוניברסיטה אינם זמינים באנגלית.
רקע

על מנת להבטיח חופש אקדמי נוסדה האוניברסיטה תחת אמנה משלה, שאושרה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות. UPEACE אינה כפופה לתקנות של האו"ם ומנוהלת על ידי מועצה משלה ובה חברים אישים ידועים המתמחים בנושאי שלום וביטחון. עובדה זו איפשרה לאוניברסיטה להתקדם במהירות ולחדש, כשהיא ממקדת את התוכנית האקדמית החדשה והקפדנית שלה בסיבות הבסיסיות של עימותים בעזרת גישה מוכוונת רב-תרבותית ורב תחומית. נשיא הכבוד של האוניברסיטה הוא מזכ"ל האו"ם, באן קי-מון.
את המטרה הנרחבת יותר של האוניברסיטה יש לראות בהקשר של שלום כלל עולמי ומטרות הביטחון של האו"ם. החשיבות המרכזית של חינוך, הכשרה ומחקר על כל היבטיהם, במטרה לבנות יסודות של שלום וקידמה ולצמצם את הדעות הקדומות והשנאה עליהם מבוססים האלימות, העימות והטרוריזם, מקבלת הכרה גוברת. האמנה של האוניברסיטה קוראת ל-UPEACE "לתרום למשימה הכלל-עולמית הגדולה של חינוך למען השלום על ידי לימוד, מחקר, הכשרה שלאחר סיום הלימודים ובחינה של הידע היסודי להתפתחות מלאה של האדם והחברות האנושיות באמצעות מחקר בין-תחומי של כל הנושאים הקשורים לשלום".
מימון תוכנית הלימודים של האוניברסיטה מגיע מתמיכה של כמה ממשלות, קרנות ומוסדות תורמים המאמינים בשליחות של האוניברסיטה. במקביל מתבצע תהליך גיוס כספים לחלוקת מלגות.
החזון של UPEACE הוא להפוך לרשת של שיתופי פעולה בין מרכזים ופעילויות של UPEACE, בהדרכת המרכז בקוסטה ריקה ותוך שיתוף פעולה עם מספר גדול של אוניברסיטאות, גופים בלתי ממשלתיים ושותפים אחרים בהדרכה ומחקר למען השלום. UPEACE היא באמצע תהליך לקבלת הסמכה כאוניברסיטה מוכרת.
הקמפוס

הקמפוס של UPEACE בקוסטה ריקה שוכן בנוף יפהפה על יותר משלושה קילומטרים רבועים כ-20 קילומטרים מערבית לבירה, סן חוסה. הקמפוס כולל יער בראשית מוגן ואת פארק השלום שנתרמו על ידי הממשלה המארחת.
ארגון

UPEACE מציעה שמונה תוכניות בנות שנה לתואר שני בקמפוס שלה בקוסטה ריקה:
החוק הבינלאומי וזכויות האדם
החוק הבינלאומי ויישוב מחלוקות
מגדר ובניית שלום
לימודי שלום בינלאומיים
חינוך לשלום
שלום וביטחון של הסביבה
מדיה ועימותים ושלום
UPEACE גם מציעה תוכנית בוגר משותפת ברמת תואר שני כפול יחד עם אמריקן יוניברסיטי בוושינגטון. אחרי שנתיים של עבודה אקדמית מקבלים סטודנטים אלו MA ביחסים בינלאומיים מבית הספר לשירות בינלאומי של האוניברסיטה האמריקנית ו-MA ב-משאבים טבעיים ופיתוח בר-קיימא מ-UPEACE.
בנוסף למרכז בקוסטה ריקה, כוללת מערכת ה-UPEACE משרדים ב-האג, בניו יורק, משרד לתוכנית האזורית של אפריקה באדיס אבבה, ומשרד התוכנית האזורית של אמריקה הלטינית והקריביים בקוסטה ריקה. משרדים נוספים כדוגמת התוכנית האזורית לאסיה ולאזור האוקיינוס השקט ולמרכז אסיה מצויים בשלבי פיתוח, כמו מרכזים בינלאומיים אחרים.
האוניברסיטה הקימה לאחרונה את המרכז של UPEACE למנהלים וחינוך מקצועי ובו היא מציעה קורסים קצרים לסטודנטים שאינם רשומים, על נושאים הכוללים ניהול ארגונים שלא למטרת רווח, האחריות החברתית של ארגונים כלכליים, יזמות בסקטור החברתי, וחינוך במאה ה-21.
תוכנית שיתוף הידע למען השלום (Sharing Knowledge for Peace Program – SKP) היא יזמת לימוד מרוחק המבטיחה כי גם אלו שאינם מסוגלים להשתתף בקורסים בקוסטה ריקה או באחד מהאתרים האחרים של UPEACE יוכלו לקבל גישה למידע.
פארק השלום
הנוף הנשקף מהקמפוס בקוסטה ריקה
אדי צ'פמן

| --- | --- |

 לידה:  16 בנובמבר 1914 Burnopfield, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  11 בדצמבר 1997 (בגיל 83) סנט אולבנס, אנגליה, הממלכה המאוחדת 
 מדינה:  בריטניה
 שם לידה:  Edward Arnold Chapman 
 השתייכות:  MI5
 תקופת הפעילות:  ? – 11 בדצמבר 1997 
 שם קוד:  בבריטניה: זיגזג בגרמניה: פריץ
 
אדי צ'פמן (באנגלית: Eddie Chapman;‏ 16 בנובמבר 1914 – 11 בדצמבר 1997) היה עבריין רכוש בריטי בשנות השלושים של המאה העשרים, שהתמחה בפריצת כספות. הוא נתפס, נשפט למאסר ונכלא בכלא באיי התעלה. בשנת 1940, כשנכבשו איי התעלה על ידי הגרמנים, הם הכשירו אותו לרגל למענם בבריטניה. הוא הוצנח לאדמת בריטניה, אך הפך לסוכן כפול וסיפק לבריטים מידע רב ערך בעוד שלגרמנים סיפק מידע מוטעה. עלילותיו הונצחו בסרט קולנוע ובמספר ספרים.
ראשית דרכו

אדוארד ארנולד (המכונה אדי) צ'פמן נולד בעיירה קטנה בצפון-מזרח אנגליה בשנת 1914. בגיל 17 הצטרף לגדוד של משמר קולדסטרים (באנגלית Coldstream Guards), אחד הרגימנטים המרכיבים את משמר המלוכה בצבא הבריטי. הגדוד הוא יחידת חיל רגלים הממלאת גם משימות ייצוגיות ברחבי אנגליה, כולל תפקידי משמר במצודת לונדון. הוא נהנה מההטבות הכרוכות בתפקיד אך עד מהרה החל להשתעמם. לאחר תשעה חודשי שירות ניתנה לו חופשה והוא ניצל אותה לעריקה מהצבא. צ'פמן נעצר, נשפט ל-84 ימי מחבוש שבסיומם סולק בקלון מהשירות.
צ'פמן הגיע לרובע סוהו בלונדון ובמשך זמן קצר עסק בעבודות ארעיות שונות. השתכרותו מהן לא הספיקה לו לנהל אורח חיים כחפצו של הימורים ושתיית אלכוהול והוא התדרדר לחיי פשע. בתחילה ביצע עבירות קלות של גנבה והונאה. הוא התחמק מזרועות החוק אך הן הצליחו להשיגו ולהרשיעו בעבירה של זיוף צ'ק והוא נדון לשני חודשי מאסר. כששוחרר חבר לכנופיה של עבריינים ובחברתם הפך לפורץ קופות. בביצוע הפריצות נעזר בחומרי נפץ.
המשטרה הבריטית הייתה מודעת לכך שצ'פמן וחבורתו ביצעו עשרות פריצות אולם לא עלה בידה לתופסו או למצוא מספיק ראיות כדי להעמידו לדין. כך פעל צ'פמן לאורך כל שנות השלושים בערים שונות ברחבי בריטניה. בחוגי העולם התחתון נחשב למעין ידוען. הוא התגורר בדירה נאה במרכז לונדון וחי חיי הוללות, עד שבשנת 1939, סמוך לפרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה בידי המשטרה לעלות על עקבותיו לאחר שפוצץ כספת בעיר אדינבורו בירת סקוטלנד. הוא נעצר ושוחרר בערבות.
בעודו ממתין למשפטו ברח צ'פמן מהכלא ונמלט לאי ג'רזי שבאיי התעלה, שהם קבוצת איים בשלטון בריטי בתעלה האנגלית מול חופי צרפת. בעודו סועד ערב אחד במלון De La Plage (החוף) עם אהובתו בטי פרמר הבחין בבלשי המשטרה לבושים בבגדים אזרחיים המתקרבים לעברו ונמלט דרך חלון המסעדה. עוד באותו ערב ביצע פריצה נוספת והפעם עלה בידי המשטרה לתפוס אותו. הוא נעצר, נדון לשתי שנות מאסר ונכלא בכלא באי ג'רזי.
לאחר המלחמה

לאחר המלחמה זיגזג אדי צ'פמן בין היותו גיבור מלחמה לשעבר לבין נטייתו לחיי פשע.
ה-MI5 היה ער לסכנת שובו של צ'פמן לחיי פשע כשיאזל כספו ולכך שבמקרה שייתפס יביא כטענה להגנתו את שירותו הסודי במלחמה. החששות התאמתו. צ'פמן החל בפעולות הברחה מטנג'יר. הוא נתפס והועמד לדין. בבית המשפט הופיע איש  משרד ההגנה הבריטי והודיע כי צ'פמן היה אחד האנשים האמיצים ביותר בשירותה של בריטניה במלחמה, וצ'פמן נחלץ ללא עונש.
בשנת 1954 היה צ'פמן מעורב בעסקי שחיתות ושוחד במושבה הבריטית חוף הזהב (לימים גאנה). הוא שהה במושבה ביחד עם אשתו במשך מספר חודשים והתרועע עם בכירים בשלטון הקולוניאלי של המושבה. בעזרת קשריו הצליח להשיג חוזים גדולים לביצוע עבודות במושבה לחברות מלונדון. גם מפרשה זו נחלץ ללא פגע.
בשנת 1967 התגורר צ'פמן באיטליה ועסק במסחר בעתיקות. לאחר מכן הקימו צ'פמן ואשתו חוות בריאות ורכשו טירה באירלנד.
לאחר המלחמה שמר צ'פמן על קשרי ידידות עם מפעילו לשעבר מן האבווהר הברון סטפן פון גרונינג שהגיע גם לחתונת בתו של צ'פמן.
אדי צ'פמן נפטר שׂבע מעללים בשנת 1997.
חייו הפרטיים ואישיותו

אדי צ'פמן היה גבר בעל חזות נאה שנמשך לנשים ונשים נמשכו אליו. אהובתו הראשונה, שעימה סעד במלון באי ג'רזי לפני שנתפס ונשלח למאסר, הייתה בטי פרמר. בעת המלחמה, בשהותו בבריטניה כסוכן כפול, הפך צ'פמן לבן זוגה של בחורה בריטית בשם פרדה סטיבנסון. לאחר מכן בהיותו בנורווגיה הכיר בחורה נורווגית בשם דאגמר להאלום (אנ') שהייתה חברת תנועת ההתנגדות לנאצים והפכה לבת זוגו. הוא גילה לה כי הוא סוכן בריטי, היא התרגשה מהגילוי שבן זוגה אינו קצין גרמני ועזרה לצ'פמן לאסוף מידע על הגרמנים. למרות זאת נדונה לאחר המלחמה לשישה חודשי מאסר על כי התרועעה עם צ'פמן שנחשב לקצין גרמני. בהיותה סבורה כי צ'פמן כבר אינו בין החיים לא היה ביכולתה להוכיח כי בן זוגה היה למעשה סוכן בריטי. שנים רבות לאחר מכן, זמן לא רב לפני מותו של צ'פמן, היא פגשה אותו בפגישה חטופה.
לאחר המלחמה נשא אדי צ'פמן לאשה את אהובתו הראשונה בטי פרמר, אותה עזב בהמלטו בחפזון מן המלון De La Plage בג'רזי לפני המלחמה. בשנת 1954 נולדה לבני הזוג בת.
העיתון הבריטי טלגרף הגדיר את צ'פמן במילים "רודף נשים וגנב שהצליח להוליך שולל את הנאצים"
(a womaniser and thief who double-crossed the Nazis)
ולגבי אופיו ציטט העיתון את אחד מקציני הביון הבריטי שתיאר את צ'פמן במשפט "צ'פמן אהב את עצמו, אהב הרפתקאות ואהב את ארצו, קרוב לוודאי בסדר זה"
(Chapman loved himself, loved adventure and loved his country, probably in that order).
אישיותו הצבעונית של צ'פמן ועלילותיו המשיכו להעסיק את הציבור בבריטניה ובעולם עוד בימי חייו ושנים רבות לאחר מותו.
גילוי מאוחר

בשנת 2007 פרסם הטיימס של לונדון כי ה-MI5 חשפה 1,800 עמודי מסמכים הנוגעים לפרשת צ'פמן שמלפני יותר מיובל שנים. ממסמכים אלה עלה גילוי היסטורי רב חשיבות, כי במהלך מלחמת העולם השנייה הציע צ'פמן, בעת שפעל כסוכן כפול עבור שירות הביון הבריטי, להתנקש בחייו של אדולף היטלר באמצעות פיצוץ מטען בעצרת נאצית, אך הצעתו לא התקבלה.
במסמכים שנחשפו ישנה תרשומת על שיחה של צ'פמן עם מפעילו הבריטי רוני ריד. בשיחה אמר ריד לצ'פמן כי כל ניסיון להרוג את היטלר יהיה מעשה התאבדות, וכי בין אם יצליח ובין אם לאו, הוא יחוסל מיד. צ'פמן השיב לו כי אינו יכול לחשוב על דרך טובה יותר לסיים את חייו וכי מפעילו הגרמני, סטפן פון גרונינג (שבאותה עת נודע בכינוי "ד"ר גראומן"), אשר האמין כי צ'פמן הוא תומך אמיתי בנאצים, הבטיח לקחת אותו לעצרת נאצית ולמקמו בשורות הקדמיות בסמוך לדוכן הנואמים.
הטיימס הוסיף כי סביר שההצעה הובאה לידיעתו של ראש הממשלה, וינסטון צ'רצ'יל, שגילה עניין בנושא זיגזג, אולם ההצעה נדחתה. ההחלטה נבעה ככל הנראה ממדיניותה של הממשלה הבריטית נגד התנקשויות בראשי מדינות זרות. כמו כן הצביעה ההחלטה על כך שלמרות פעילותו של צ'פמן עבור שירות הביון הבריטי לא ניתן בו אמון מלא.
השבועון הגרמני "דר שפיגל" כתב על גילוי זה כי מספר היסטוריונים מאמינים כי למפעילו הגרמני של צ'פמן, סטפן פון גרונינג הייתה כוונה אמיתית להשתמש בצ'פמן כדי להתנקש בחיי היטלר, מאחר שכמו קציני אבווהר אחרים נמנה פון גרונינג על מתנגדי היטלר.
צ'פמן בספרות ובקולנוע

לאחר המלחמה פרסם צ'פמן את זכרונות המלחמה שלו בסדרה שהופיעה בעיתון צרפתי. על כך הוא הואשם בבריטניה בעבירה על חוק הסודות הרשמיים ונדון לקנס בסך 50 לירות שטרלינג. שנים אחדות לאחר מכן עמד לפרסם את זכרונותיו בצהובון הבריטי "ניוז אוף דה וורלד" אך הדבר לא יצא אל הפועל.
בשנת 1953 ראה אור ספרו האוטוביוגרפי של צ'פמן שנקרא בשם "סיפורו של אדי צ'פמן" (The Eddie Chapman Story). צ'פמן, שהיה ככל הנראה משולל כישורים ספרותיים, סיפר את סיפור חייו ועלילותיו לפרנק אוון (אנ') חבר הפרלמנט הבריטי, שהעלה אותם על הכתב.
אף על פי שלצורך כתיבת ספר זכרונותיו נזקק צ'פמן לעזרתו של אדם אחר, כתב הוא עצמו את ספר זכרונות המלחמה של אריק פלזנטס אזרח בריטי שהצטרף לחיל הבריטי החופשי, יחידה של בריטיים שהתנדבו להילחם לצד הנאצים בעת מלחמת העולם השנייה. את פלזנטס הכיר באי ג'רזי בעת שהיה כלוא בו. הספר נקרא בשם
"I Killed to Live – The Story of Eric Pleasants as told to Eddie Chapman"
(הרגתי כדי לחיות – סיפורו של אריק פלזנטס כפי שסופר לאדי צ'פמן).
בשנת 1966 הופק סרט הקולנוע Triple Cross (בעברית: "צלב משולש", שם השאוב מאות השידור במורס של צ'פמן שהיה שלושה איקסים - XXX). הסרט העלה למסכים את סיפורו של צ'פמן. את דמותו של צ'פמן גילם כריסטופר פלאמר, שהיה באותה עת בשיא הצלחתו ככוכב קולנוע לאחר שגילם את הדמות הראשית בסרט "צלילי המוסיקה". כוכב אחר, יול ברינר, גילם את דמותו של סטפן פון גרונינג, קצין המודיעין הגרמני שהיה מפעילו של צ'פמן. הסרט זכה להצלחה קופתית רבה והוצג בישראל בשנת 1967 בשם "סיפורו של אדי צ'פמן".
בשנת 2007 יצא לאור ספרו של הסופר וההיסטוריון הבריטי בן מקנטייר אודות פרשת הריגול וההונאה של צ'פמן בשם "Agent Zigzag: The True Wartime Story of Eddie Chapman, Lover, Betrayer, Hero, Spy". הספר הופיע בתרגום לעברית בישראל בשנת 2014 בשם "סוכן זיגזג: סיפור המלחמה האמִיתי של אדי צ'פמן".
בשנת 2007 ראה אור ספר נוסף אודות צ'פמן והוא: "The incredible Wartime Exploits of Double Agent Eddie Chapman" (מעלליו המלחמתיים של הסוכן הכפול אדי צ'פמן) פרי עטו של ניקולס בות' (Nicholas Booth).
לקריאה נוספת

בן מקנטייר, סוכן זיגזג: סיפור המלחמה האמִתי של אדי צ'פמן, תרגום: דפנה בן-יוסף, הוצאת עם עובד, 2014.
הערות שוליים

↑  The tragic love story of double agent Dagmar Lahlum סיפורה של דאגמר להאלום באתר We heart vintage.
↑  The spy who loved me סיפורה של בטי פרמר באתר הדיילי מייל.
↑    Michael Smith, ‏ZigZag, a womaniser and thief who double-crossed the Nazis, The Telegraph, 5 July 2001
↑  דיווח: סוכן בריטי הציע להתנקש בהיטלר - ונדחה, באתר ynet, 9 בינואר 2007
↑  British Spy Volunteered to Blow Up Hitler In Suicide Mission באתר דר שפיגל באנגלית.
↑  על ספרו באתר Amazon
↑   "Triple Cross", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית).
↑  על הספר "סוכן זיגזג" באתר עם עובד.
| ביון במלחמת העולם השנייה |
| --- | --- | --- |
| בעלות הברית המערביות | בעלות הברית המערביות |  |
| גופים | MI9 • MI6 • MI5 • מנהלת המבצעים המיוחדים • ועדת XX • המשרד לשירותים אסטרטגיים • קבוצת הארמיות הראשונה / הארמייה ה-14 (ארצות הברית) |  |
| אישים | ארצ'יבלד וייוול • ג'ספר מסקליין • דאדלי קלארק • ג'ון גודפרי • יו דלטון • איאן פלמינג • ג'ון לה קארה • יואן מונטגיו • חואן פויול גארסיה • אדי צ'פמן • אלן טיורינג • אנשי סגל בלצ'לי פארק • פריץ קולבה • אלן דאלס • אנשי המשרד לשירותים אסטרטגיים (OSS) |  |
| מבצעים | מבצע ברקלי / מבצע קציצה • מבצע שומר ראש / מבצע פורטיטיוד |  |
| מושגים קשורים נוספים | אניגמה • אולטרה • PURPLE • מג'יק • התזמורת האדומה (טרפר) |  |
| ברית המועצות | ברית המועצות |  |
| גופים | נקוו"ד • ג.ר.או • סמר"ש • המשרד לביטחון המדינה |  |
| אישים | לברנטי בריה • ויקטור אבאקומוב |  |
| גרמניה | גרמניה |  |
| גופים | אבווהר • גסטפו • אס דה • המשרד הראשי לביטחון הרייך |  |
| אישים | וילהלם קנריס • הנס אוסטר • הנס ברנד גיזביוס • ארווין פון לאהוסן • הנס פון דוהנאני • ריינהרד היידריך • אוטו אולנדורף • ארנסט קלטנברונר • ולטר שלנברג |  |
| מבצעים | תקרית גלייביץ • פרשת ציצרו • מבצע פסטוריוס • מבצע בוליבאר • מבצע נורדפול (אנ') |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299506105171  PLWABN: 9810582052205606  BIBSYS: 90955272  BnF: cb12762551n (data)  CiNii: DA16321874  GND: 133844382  ISNI: 0000 0001 1437 8942  LCCN: n2006093862  NDL: 01155777  NKC: xx0075305  NTA: 303509880  SELIBR: 308411  SUDOC: 136770401  VIAF: 11742715   WorldCat (עם VIAF): 11742715 
צ'פמן עם הרולס רויס שלו
אוטו אבץ

| --- | --- |

 לידה:  26 במרץ 1903 שווצינגן, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 פטירה:  5 במאי 1958 (בגיל 55) לאנגנפלד, הרפובליקה הפדרלית של גרמניה 
 מדינה:  גרמניה 
 מפלגה:  המפלגה הנאצית 
 פרסים והוקרה
 הצלב הגדול במסדר איזבלה הקתולית  מסדר השמש העולה, דרגה ראשונה  מסדר סנט מוריס ולזרוס  צלב ההצטיינות במלחמה  עיטור המשחקים האולימפיים 
 
ד"ר היינריך אוטו אַבֶּץ (בגרמנית: Heinrich Otto Abetz‏; 26 במאי 1903 – 5 במאי 1958) היה שגרירה של גרמניה הנאצית בצרפת של וישי במהלך מלחמת העולם השנייה. פעולותיו וסמכויותיו חרגו בהרבה מתפקידו של שגריר, ולמעשה היה שליחו של היטלר אל עושי דברו במשטר משתף הפעולה של וישי. כן היה בעל תפקיד משמעותי בייזום וביצוע שואת יהודי צרפת.
שנותיו המוקדמות

אבץ נולד בעיירה שווייצינגן (Schwetzingen) שבבאדן-וירטמברג בגרמניה. הוא היה בנו של מנהל אחוזה שמת כשאבץ היה בן 13. את לימודיו סיים בקרלסרוהה, שם היה למורה לאומנות בבית ספר לבנות.
בתקופה שקדמה לעליית הנאצים לשלטון היה אבץ מזוהה עם חוגים פוליטיים שונים, מאנשי השמאל, עד הקתולים ואנשי המרכז. במיוחד פעל לחיזוק היחסים עם צרפת, ואף נישא לצרפתייה, סוזן דה בריקר, מזכירת ידידו, העיתונאי הפציפיסט הגרמנופיל ז'אן לישר. בתחילת שנות ה-30 החל להיות פעיל בחוגי ימין צרפתיים, והקים ארגוני ידידות בין צרפת וגרמניה. ארגונים אלו נודעו בשמות שונים, ובשנת 1934 התגבש שמם "הוועד צרפת-גרמניה" (Comité France-Allemagne).
בשנת 1932 נפגש אבץ עם יואכים פון ריבנטרופ, והשניים התיידדו. ריבנטרופ הבין כי בפניו אדם המסוגל להביא תועלת רבה. קשריו של אבץ בבירה הצרפתית, ואישיותו הכובשת, נראו לריבנטרופ בעלי פוטנציאל רב. בתקופה זו עדיין לא היה אבץ מזוהה עם הנאצים. בשנת 1937 הצטרף אל המפלגה הנאצית, ואל שירות החוץ של גרמניה. בשנת 1938 מונה ריבנטרופ לשר החוץ הגרמני.
בשירות החוץ הגרמני לפני תפקידו כשגריר בווישי

אבץ הוצב בפריז, בתפקיד מזכיר שני בשגרירות. הוא עסק בייצוג דיפלומטי, אך כפי הנראה גם בריגול מסוגים שונים. אבץ היה המקשר בין חוגי הימין הצרפתי ובין הנאצים, והמשיך בפעילות תמימה כביכול במסגרת "הוועד צרפת-גרמניה". פעילות זו נועדה לכאורה לחזק את קשרי צרפת וגרמניה, אך בשלב זה של הקריירה של אבץ, השתמש אבץ בגופים שהקים להפצת תעמולה נאצית.
ביוני 1939 גורש אבץ מפריז, בשל כך שהסתבר ששילם לשני עורכי עיתונים כדי שיכתבו בעיתונות הצרפתית מאמרים אוהדים לעמדתה של גרמניה. קשריהם החברתיים של העיתונאים לשר החוץ הצרפתי, ז'ורז' בונה העלו את השאלה עד כמה היה בונה נתון להשפעתו של אבץ. ראש הממשלה אדואר דאלאדיה ראה בחומרה פעילות זו, והורה על גירושו של אבץ מפריז.
לאחר הגירוש שירת אבץ במקומות שונים בשירות החוץ, ואף שימש זמן מה כמתורגמן להיטלר. בעקבות התבוסה הצרפתית במערכה על צרפת שב לפריז. זמן מה עסק, בהנחייתו של היטלר, בהחרמת יצירות אומנות, במיוחד אלו שבעליהן יהודים. לאחר מכן, בנובמבר 1940 מונה לשגריר גרמניה למשטר וישי.