stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
דניאל (שיר של אילנית)
על השיר

"דניאל" נכתב והולחן על ידי יובב כץ, והופק על ידי מתי כספי. הוא מושר על ידי הדוברת, ככל הנראה אמו או חברתו הטובה של הילד דניאל המנוח. העלילה מתרחשת בעונת האביב בגן פורח בו הדוברת מטיילת. חסרונו של דניאל מעפיל על האווירה האופטימית והשמחה של הגן, שכן השיר מסתיים בשאלות עצב כמו "האם אוכל כעץ שקד לפרוח שוב?".
"דניאל" זכה להצלחה במצעדי הפזמונים השבועיים במדינת ישראל. במצעד של הגל הקל דורג במקום החמישי, ואילו בגלי צה"ל שהה ארבעה-עשר שבועות רצופים בדירוג, כשבשיאו הגיע למקום השלישי.
מיקומי שיא

|   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)> מדינה |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)> מצעד |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)> מיקום שיא |   ‏‏‏  מצעדים ודירוגים (1976)>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  ישראל | מדיה פורסט ישראל | - |  |
|  ישראל | הגל הקל | 5 |  |
|  ישראל | גלי צה"ל | 3 |  |
הערות שוליים

↑  תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים באתר סטריאו ומונו
↑  דניאל - אילנית, פזמונט
| אילנית |
| --- | --- | --- |
| אלבומי אולפן | עמיחי בגבול ירדן • אילנית לילדים • אילנית בשירי חגים לילדים (מס' 1) • אילנית (1972) • אילנית (1974) • להיטים לילדים • שירי משוררים לילדים • שירו שיר לשמש • בואו ונשיר ביחד • טיול לילי ושירים אחרים שאני אוהבת • סולו? הופעה פומבית • תקליט מס' 20 במקצב ברזילאי ובשירים נבחרים • שירים שילדים אוהבים והשירים היפים של מרים ילן-שטקליס • רגשות מעורבים • אל הדרך • מתנה לילדים – השירים שכל הילדים אוהבים • אולי עוד פעם • סרט בשחור לבן • בוא נתחיל מבראשית • חלום ברזילאי • ישראלית |  |
| אלבומי אוסף | הלהיטים הגדולים של אילנית ואילן ואילנית • שירי הייצוג של ישראל • להיטי הזהב של אילנית • ארבעה צדדים • עכשיו כולם ביחד • 21 הלהיטים הגדולים של אילנית • כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה • נאסף תשרי, אוסף מס. 3 • אי שם – אוסף שירי הפופ והייצוג • ללכת שבי אחרייך – אוסף שירי ארץ ישראל • כל מקום – אוסף שירים בינלאומיים • שיר של יום חולין – אוסף הבלדות • ושוב איתכם – אוסף שירי אילן ואילנית • המיטב • אוסף להיטים • שירים ליום חולין – אוסף כפול |  |
| ערכים קשורים | אירוויזיון 1973 • ישראל באירוויזיון 1973 • אירוויזיון 1977 • ישראל באירוויזיון 1977 • אילן ואילנית • שלמה צח |  |
| אילנית – שירים |
| --- | --- | --- |
| שנות ה-60 | "שיר בארבעה בתים" |  |
| שנות ה-70 | "אהבתה של תרזה די מון" • "רק הירח" • "פעם לאהוב" • "לאורך השדרה שאין בה איש" • "איש הסתיו" • "גוליבר" • "אי שם" • "אין מקום בחוף" • "עכשיו אני יודע" • "אחיי גיבורי התהילה" • "ללכת שבי אחרייך" • "אהבה אחת קטנה" • "אבל המנגינה" • "Chaque matin la joie du monde" • "אם ייפול הכוכב שלי" • "עיר אחרת" • "כי הנני בא" • "כשקיבלו את התורה" • "כשיבוא שלום לארץ" • "שירו שיר לשמש" • "שלום" • "כך היה כך יהיה" • "הכרתי פעם איש" • "האוניות חזרו" • "ילד בקרקס" • "עפרוני" • "דניאל" • "שיר של יום חולין" • "אל תשמעי לקול ליבך" • "ארץ" • "אדם רחוק" • "אהבה היא שיר לשניים" • "הנה הלילה" • "תבורכי" • "הנה ימים באים" • "הנה בא השלום" • "רגשות מעורבים" • "היי דנה" |  |
| שנות ה-80 | "אני לא מאמינה" • "פעם בשנה" • "חמסין של ניסן" • "הבית של פיסטוק" • "בשביל אל הכפר" • "עד עולם" • "אל הדרך" • "פרפר נחמד" • "נחמה" • "בשורה טובה" • "תצלום ישן" • "הלב" • "שיר על נחלים" • "אולי עוד פעם" • "בואו בואו" • "אם ובנה" • "בללייקה" • "עכשיו כולם ביחד" • "חלק בעולם" • "הנחמה היחידה" • "רק בינתיים" • "סרט בשחור לבן" • "קחי נשימה" • "חבר" |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  MusicBrainz work: ca4c0534-97b6-471c-8610-f178597a5e04
דימיטר גנב

דימיטר גָנֶב ורְבָּנוֹב (בבולגרית: Димитър Ганев Върбанов;‏ 28 באוקטובר 1898 – 20 באפריל 1964) היה מהפכן קומוניסטי מחתרתי בבולגריה וברומניה, שנעצר, נשפט ונכלא. גנב היה דיפלומט ופוליטיקאי, שהחזיק בתפקידים נכבדים בבולגריה הקומוניסטית, לרבות ראשות המדינה בשנים 1958–1964 בתור יושב ראש הפרזידיום של האספה הלאומית הבולגרית.
גנב נולד בכפר גראדץ בבולגריה. הוא סיים לימודי בית ספר תיכון בוורנה והשתתף במלחמת העולם הראשונה. ב-1918 הצטרף למפלגה הקומוניסטית הבולגרית. מ-1921 עבד כמורה בנובו סלו, אך לאחר מעורבותו בהתקוממות ספטמבר עבר לסופיה, שם מונה ב-1924 למזכיר איגוד עובדי המזון. בשנים 1925–1929 היה חבר ועד הנהגת איגודי העובדים העצמאיים, ומ-1929 נשלח לפעול ברומניה, בדרום דוברוג'ה, במסווה של לימודים. הוא היה מזכיר הארגון המהפכני הדוברוג'ני (Dobrujanska revoluționna organizația) שפעל לניתוק דוברוג'ה מרומניה. ב-1932 נידון בהיעדרו לחמש שנות מאסר בבית משפט רומני של מחוז קליאקרה. משנת 1934 היה חבר במזכירות המפלגה הקומוניסטית הרומנית.
מעצר, משפט וכליאה

בליל ה-12 ביולי 1935 נעצרו על ידי שלטונות רומניה פעילים קומוניסטים. בעקבות ידיעה שקיבלה סיגורנצה, עקבו סוכניה אחר בית בבוקרשט שנחשד כמקום מפגש והתייעצות של פעילים קומוניסטים. ב-12 ביולי 1935, בסביבות השעה 23.00, סוכני סיגורנצה עצרו שלושה אנשים שיצאו מתוך הבית, אנה פאוקר, דימיטר גנב ושמיל מרקוביץ', שלושתם חברי מזכירות המפלגה הקומוניסטית הרומנית המחתרתית. במהלך המעצר ירו הסוכנים ופצעו את פאוקר ברגליה, ואת גנב בראשו. על גופו של גנב נמצאו מסמכי זהות מזויפים על שמו של קאלף איב יורדן, ששימשו אותו להתחמק מזיהוי. השלושה וקומוניסטים נוספים, שנעצרו בנסיבות אחרות, הועמדו למשפט בבוקרשט, אך בגלל ההפגנות הועבר המשפט לקראיובה. מרקוביץ', פאוקר וגנב נמצאו חייבים בדין והוטל על כל אחד מהם עונש של עשר שנות מאסר, מאה אלף לאי קנס והגבלת זכויות אזרחיות לעשר שנים.
גנב שוחרר לאחר הסכם קראיובה ושב לפעול במפלגה הקומוניסטית הבולגרית וב-1942 התקבל ללשכה הפוליטית.
התקופה הקומוניסטית

לאחר מלחמת העולם השנייה, עם שינוי השלטון בבולגריה, כיהן גנב בתפקידים מפלגתיים בכירים. בשנים 1947–1948 היה שגריר בולגריה ברומניה ומ-1948 עד 1952 היה שר לסחר חוץ בממשלת בולגריה. בשנים 1952–1954 כיהן כשגריר בולגריה בצ'כוסלובקיה ומ-1954 כיהן כמזכיר הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית. מיולי 1957 קיבל חברות מלאה בפוליטבירו. מ-1 בדצמבר 1958 ועד מותו היה יושב ראש הפרזידיום של האספה הלאומית של בולגריה, תפקיד שנחשב באותם הימים לראש המדינה.
הערות שוליים

↑  Comuniștii înainte de comunism, Editura universității din București, 2014, עמוד 256
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0000 3728 4474  LCCN: n86047433  VIAF: 6409963   WorldCat (עם VIAF): 6409963
הוקאריס

| הוקאריס |
| --- | --- |

תקופה
קמבריון 521–509 מיליון שנה לפני זמננו PreЄ Є O S D C P T J K Pg N       
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: דינוקרידידה
סדרה:: Radiodonta
משפחה:: Tamisiocarididae
סוג:: הוקאריס
מינים
 Houcaris saron  Houcaris magnabasis
שם מדעי
 Houcaris

הוקאריס (שם מדעי: Houcaris) הוא סוג של פרוק רגליים נכחד שהתקיים בראשית הפלאוזואיקון בחלק השני של תקופת הקמבריון (מסביבות 521 עד 509 מיליון שנה מהיום). יצור זה השתייך לסדרה הקדומה דינוקרידידה והתקיים על קרקעית הים במים רדודים לאורך סין וארצות הברית הקדומים. הסוג כולל 2 מינים: Houcaris saron, שהתגלה בממצאים ביונאן שבסין ו-Houcaris magnabasis, שהתגלה בממצאים בנבאדה. מינים אלה התגלו ב-1995 אך שויכו לסוג אנומלוקאריס. רק ב-2021 הופרדו לסוג עצמאי עקב מספר הבדלים אנטומיים במבנה השלד החיצוני והגפיים.
הסוג היה דומה במראהו ללובסטר או חסילון גדול אך אין כל קשר טקסונומי ביניהם. היו בפלג הגוף העליון משטח קשה באורך של 12 עד 17 ס"מ בקירוב מתוכו בלטו זוג עיניים מורכבות וזוג לסתות דמויות-מחושים חדים ונוקשים ששימשו לפיצוח וקריעת טרף בעל שריון קשה כמו צדפות או טרילוביטים, כשהוא נע בידי זרועות רבות הדומות לאלה של רבי-רגליים מודרניים, אף שאלה הותאמו לתנועה ימית ואולי הם התאימו לשחייה מהירה.
בתרבות

ייתכן שיצור זה נראה בפרק הראשון (בחלק אחד), של סדרת ה-BBC ללכת עם מפלצות, אף שהוא נחשב גם לאנומלוקאריס (אליו השתייך בעבר).
הערות שוליים

↑  Yu Wu, Dongjing Fu, Jiaxin Ma, Weiliang Lin, Ao Sun, Xingliang Zhang, Houcaris gen. nov. from the early Cambrian (Stage 3) Chengjiang Lagerstätte expanded the palaeogeographical distribution of tamisiocaridids (Panarthropoda: Radiodonta), PalZ, 2021 doi: 10.1007/s12542-020-00545-4
הוקאן יוהולט

הוקאן יוהולט (בשוודית: Håkan Juholt; נולד ב-16 בספטמבר 1962) הוא פוליטיקאי ודיפלומט שוודי, לשעבר יו"ר מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה (בין 2011 ל-2012), המשמש מאז 2020 כשגריר שוודיה בדרום אפריקה. היה חבר הפרלמנט השוודי בשנים 1994–2016 וייצג את מחוז הבחירה של קאלמאר.
יוהולט נולד באוסקרשאמן שבקאלמאר. אחרי שסיים ללמוד בבית ספר, הוא הועסק כצלם ועיתונאי בעיתון Östra Småland עבור מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית השוודית במחוז קאלמאר. בתחילת שנות ה-80 פרסם ידיעות לעיתון מתנועת סולידריות.
קריירה פוליטית

בין השנים 1984 ו-1990 היה חבר הנהלה בליגת הנוער הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה (אנ'). ב-1994 נבחר לריקסדאג.
לאחר זמן קצר – רק עשרה חודשים – כמנהיג המפלגה של הסוציאל-דמוקרטים, התפטר יוהולט בשנת 2012 לאחר ביקורת פנימית.
בספטמבר 2017 החל לשמש כשגריר באיסלנד, תפקיד שאותו סיים באוגוסט 2020. בספטמבר אותה השנה התמנה לשגריר בדרום אפריקה.
הערות שוליים

↑  EXPRESSEN, Håkan Juholt funderade på att sluta som ambassadör, ‏4-5-2019
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: מונה סהלין | יושב ראש מפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית של שוודיה  (2011–2012) | הבא: סטפן לוון |
ערך זה הוא קצרמרבנושא פוליטיקאים ובנושא שוודים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ISNI: 0000 0001 1987 5040  LCCN: no2013103527  SELIBR: 344002  SUDOC: 183988442  VIAF: 170869836   WorldCat (עם VIAF): 170869836
הגאלי המתאבד

הגאלי המתאבד
הגאלי המתאבד המכונה גם הגאלי ההורג את עצמו ואת אשתו או גאלי לודוויסי הוא פסל שיש רומי המתאר אדם המתאבד בתקיעת חרבו לתוך חזהו, בעודו אוחז בידו את אשתו הגוססת. גובהו של הפסל 2.11 מטרים.
הפסל שהתגלה בוילה לודוויסי במקום בו עמדו בעבר גני סאלוסטיוס הוא העתק רומי מהמאה השנייה של פסל הלניסטי משנת 230 או 220 לפנה"ס לערך, שפוסל בברונזה על ידי פסל יווני עבור אטאלוס הראשון לאחר שזה ניצח את הגאלים. פסל נוסף שהוזמן באותה סדרת פסלים לרגל אותו ניצחון הוא פסל "הגאלי הגוסס".
הפסל התגלה מחדש במאה ה-17 והוצג לראשונה ב-2 בפברואר 1623. הפסל, שזכה לפרסום רב, שימש השראה לאמנים רבים. בין היתר השמש שימש השראה לניקולא פוסן ליצירתו "חטיפת הסבינות" (המוצג כיום במוזיאון המטרופוליטן לאמנות).
הפסל מוצגם כיום בפלאצו אלטמפס - אגף המוזיאון הלאומי של רומא.
הוט וילס

| --- | --- |


 נתונים כלליים
 תקופת הפעילות:  18 במאי 1968 – הווה (56 שנים) 
 מוצרים עיקריים:  model car, slot car racing 
  
 אתר רשמי
 
הוט וילס (באנגלית: Hot Wheels, "גלגלים לוהטים") הוא מותג מכוניות צעצוע המיוצר על ידי חברת מאטל האמריקאית. המותג הוא הנמכר ביותר בתחומו בעולם.
היסטוריה

החברה הוקמה ב-18 במאי 1968 על ידי הממציא האמריקאי אליוט הנדלר (אנ'). הרעיון להוט וילס היה ייצור מכוניות מסוג "Hot Rod" (אנ') - הנתונות לשדרוגים חיצוניים ופנימיים ("Custom car" (אנ')), ולא בהכרח מבוססות על דגמים קיימים.
בהתחלה התמקדה החברה בכלי רכב אמריקאיים טיפוסיים לתקופה, כגון שברולט קמארו. בשנים הראשונות היה מאבק צמוד בין הוט וילס למטצ'בוקס (אנ'), החברה המתחרה שהציגה דגמים פשוטים יותר, על הבכורה בתחום.
שנות ה-70 היו טובות להוט וילס, כאשר החברה ייצרה מעל מאה דגמים חדשים, והשתדרגה בסלוגן חדש "Go With the Winner". החברה התחילה לייצר כלי רכב אירופאים, כדוגמת חיפושית.
בשנות ה-80 החליטו בחברה לשים דגש בנוסף למכוניות ההוט-רוד, בייצור של דגמי מכוניות משפחתיות (אנ'): דודג' אומני 024, רנו פואגו ועוד. בשנת 1983 חברת הוט וילס חוותה משבר עם חברת ג'נרל מוטורס לאחר שבנתה דגם אב-טיפוס של שברולט קורבט, לפני מועד חשיפתו לשוק. חברת ג'נרל מוטורס כמעט וביטלה את חוזה הזיכיון עם חברת מאטל. בסופו של דבר, תוצאת המשבר הייתה חיובית, מאחר ששתי החברות הראו עלייה במכירות ביחס לשנים קודמות.
שנות ה-90 וה-2000 המשיכו את מגמת ההצלחה עם יציאתן של מאות דגמים חדשים, מסלולים, סדרות טלוויזיה ומשחקי וידאו.
סדרות מיוחדות

Hot Wheels Classics – בשנות ה-2000 עקב דרישות מרובות, החלה החברה לייצר שוב דגמים אייקוניים של מכוניות שרירים אמריקאיות משנות ה-60 וה-70. בין השאר נכללו בסדרה דגמי פורד ת'אנדרבירד, שברולט מאליבו ופלימות' ברקודה.
בתרבות הפופולרית

חברת הוט וילס נותנת חסויות לנהגים המתחרים בתחרויות NASCAR ו-IndyCar Series (אנ'). בנוסף, המכוניות של החברה מופיעות בכעשרות משחקי וידאו, בהם Rocket League, Need for Speed ו-Forza Horizon.
הוחפיין

הוחפיין (בהולנדית: ‏Hoogeveenקובץ:Nl-Hoogeveen.oga‏Ⓘ‏) היא עיר במחוז דרנתה שבהולנד.
היסטוריה

ההיסטוריה של הוחפיין מתחילה ב-20 בדצמבר 1625 כאשר רכש רולוף ואן אכטן שטח גדול של אדמת כבול מחוואי המחוז כדי לכרות את הכבול. במפה ישנה של האזור כונה המקום Locus Deserta Atque ob Multos Paludes Invia ("שטח ביצות נטוש בלתי עביר"). הוחפיין עצמה נוסדה ב-1636 על ידי פיטר יוסטנס ויוהאן ואד דר מיר.
בסתיו 1883 ביקר באזור וינסנט ואן גוך.
במחצית השנייה של שנות השישים של המאה ה-20 הייתה הוחפיין העיר בעלת שיעור הצמיחה המהיר ביותר בהולנד. גידולה המהיר בתקופה זו הביא את מועצת העיר להחלטה לסתום את רוב התעלות של העיר, תעלות שנחפרו בראשית ימיה כאמצעי תעבורה לכבול.
ערים תאומות

סלובקיה מרטין, סלובקיה.
הערות שוליים

↑  משרד הסטטיסטיקה של הולנד
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007550340305171  GND: 4396648-2  MusicBrainz: 86626f09-654a-403f-82b9-c25ecadfb434  VIAF: 133679908   WorldCat (עם VIAF): 133679908
הגאומטריה (ספר)

| --- | --- |

העמוד הראשון מתוך ההוצאה המקורית של הספר
 מידע כללי
 מאת:  רנה דקארט
 שפת המקור:  צרפתית
 סוגה:  מסה 
 נושא:  פילוסופיה 
 הוצאה
 תאריך הוצאה:  1637
 
הגאומטריה, ידוע יותר בשם המקורי בצרפתית, La Géométrie, הוא ספר שפורסם בשנת 1637 ונכתב על ידי רנה דקארט. הספר במקור היה החלק הרביעי והאחרון בספר המקורי של דקארט הכולל את מאמר על המתודה, מטאורולוגיה ואופטיקה. הספר הוא מהידועים מבין ספריו של דקארט ועוסק בפתרון בעיות בגאומטריה על ידי כלים אלגברים, ובכך דקארט בעצם המציא את התחום הידוע כגאומטריה אנליטית, תת-תחום של גאומטריה אלגברית, ובכך בעצם איחד את שני התחומים המרכזיים במתמטיקה באותה תקופה אלגברה וגאומטריה כנושא אחד. עבודתו של דקארט בספר שימשה כבסיס לעבודותיהם של לייבניץ וניוטון בפיתוח החשבון אינפיניטסימלי.
לרוב מיוחסת לדקארט המצאת מערכת הצירים הקרטזית, אך בספר אין תיאור מדיוק לזוג הצירים x ו-y כצירים, אלה בספר דקארט עוסק ב"בעיות פפוס", העוסקת במציאת מקום גאומטרי עבור נקודות בעלות תכונות מיוחדות ביחס לאוסף קווים ידועים. בשביל לפתור את הבעיה, דקארט סימן זוג קווים מאונכים לא ידועים בתור x ו-y, וקווים ידועים סימן ב-a,b,c וכך הלאה. מרעיון זה נולדה המערכת הצירים הקרטזית, כלי המחקר המרכזי בתחום של גאומטריה אנליטית.
דניס לברטוב

| --- | --- |

 לידה:  24 באוקטובר 1923 אילפורד, הממלכה המאוחדת 
 פטירה:  20 בדצמבר 1997 (בגיל 74) סיאטל, ארצות הברית 
 שם לידה:  Priscilla Denise Levertoff 
 מדינה:  ארצות הברית, הממלכה המאוחדת 
 השכלה:  חינוך ביתי 
 מעסיק:  אוניברסיטת סטנפורד 
 השקפה דתית:  הכנסייה הקתולית 
 בן או בת זוג:  Mitchell Goodman (דצמבר 1947–1975) 
 פרסים והוקרה:  מלגת גוגנהיים (1962)  עמית האקדמיה האמריקאית לשירה (1995)  הפרס להנצחת שלי (1984) 
 
פריסילה דניס לברטוב (באנגלית: Denise Levertov, ‏24 באוקטובר 1923 – 20 בדצמבר 1997) הייתה משוררת אמריקאית, ילידת בריטניה. היא הושפעה מאוד ממשוררי דור הביט. הייתה פעילה פוליטית ופמיניסטית ופרסמה, בין השאר, שירי מחאה נגד מלחמת וייטנאם. זכתה בפרסים ספרותיים רבים.
חיים מוקדמים והשפעות

לברטוב נולדה וגדלה באילפורד, אסקס. שם לידתה היה פריסילה דניס לברטוף. אמה, ביאטריס אדלייד לברטוף (לבית ספונר-ג'ונס), הגיעה מכפר קטן בצפון ויילס. אביה, פאול פיליפ לברטוב, היה יהודי מחסידות חב"ד שהמיר את דתו לנצרות פרוטסטנטית, ומאוחר יותר נמנה עם מייסדי תנועת היהדות המשיחית. לימים כתבה דניס לברטוב: "מוצאו החסידי של אבי, היותו ספוג למדנות ומיסטיקה יהודית ונוצרית, להטו ורהיטותו כדרשן, היו גורמים מובנים בתאיי". דניס לברטוב ואחותה אולגה קיבלו חינוך ביתי, ומגיל צעיר למדו בלט, אמנות, נגינה בפסנתר וצרפתית, בנוסף למקצועות הלימוד הרגילים. היא כתבה על המוזרות שחשה כשהיא מצד אחד בעלת שורשים יהודים, גרמנים, וולשים ואנגליים, ומצד שני איננה מרגישה שייכת לאף אחת מהזהויות הללו. בני משפחתה היו מעורבים בפעילות הומניטרית ופוליטית מגוונת, ובין השאר השתתפו במחאה נגד המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, קראו לבריטניה לתמוך ברפובליקנים במלחמת האזרחים בספרד, ופעלו למען פליטים יהודים מגרמניה ואוסטריה בשנות ה-30 של המאה ה-20. לברטוב נהגה למכור את העיתון הסוציאליסטי Daily Worker באילפורד.
מגיל צעיר נמשכה לשירה, והעריצה את ריינר מריה רילקה. בגיל 12 שלחה כמה שירים שכתבה לת"ס אליוט, שהשיב לה במכתב עידוד. בגיל 17 פרסמה לברטוב את שירה הראשון.
בתקופת הבליץ התנדבה לברטוב כאחות בלונדון.
תחילת הקריירה כמשוררת

ספרה הראשון "התמונה הכפולה" ראה אור בשנת 1946. ב-1947 נישאה לסופר היהודי-אמריקאי מיטשל גודמן, והם עברו להתגורר בארצות הברית. הם גרו בניו יורק, שם נולד בנם ניקולאי ב-1949. ב-1955 הפכה לאזרחית ארצות הברית. בשנות ה-60 הפכה למשוררת, מרצה ואשת ספרות פופולרית, והוזמנה לשאת דברים בפורומים ספרותיים ופוליטיים רבים, למורת רוחו של בעלה, שהקריירה שלו לא הצליחה כפי שציפה. ב-1966 החלה ללמד ספרות במכללת ואסר, ולאחר מכן לימדה באוניברסיטאות נוספות, בהן MIT, אוניברסיטת קליפורניה בברקלי ואוניברסיטת טאפטס. בשנים אלו התדרדרו יחסיה עם בעלה, והיא ניהלה מספר פרשיות אהבים עם סטודנטים צעירים. לברטוב וגודמן התגרשו בשנת 1975, והיא לא נישאה שוב. באותה עת הסתכסכה גם עם בנה, ניקולאי, והוא ניתק איתה קשר למשך שנים רבות.
שני ספריה הראשונים של לברטוב, שראו אור בבריטניה, כללו שירים שנכתבו בצורה ובשפה מסורתית, המזכירה את סגנונו של דילן תומאס. הם פורסמו בשמה, דניס לברטוף. לאחר שעברה לארצות הברית החלה להשתמש בשם המשפחה לברטוב. היא הושפעה ממשוררי דור הביט, ובמיוחד משיריו של ויליאם קרלוס ויליאמס, איתו התכתבה ממושכות עוד כשגרה בבריטניה. השפעות אלה ניכרות בספר השירה האמריקאי הראשון שלה, "כאן ועכשיו". היא התפרסמה במיוחד בשיר "עם עיניים בעורף".
קריירה מאוחרת

בשנות ה-50 של המאה ה-20 התבסס מעמדה של לברטוב כמשוררת, ובין השאר התיידדה עם משוררים אמריקאים רבים, בהם אדריאן ריץ'.
במהלך שנות ה-60 וה-70 גברה פעילותה הפוליטית של לברטוב. היא מונתה לעורכת שירה בעיתון The Nation, ופרסמה שירים רבים של משוררות פמיניסטיות ופעילות שמאל. הייתה פעילה במחאה נגד מלחמת וייטנאם, וגם כתבה שירים בנושא זה. בשנת 1972 נסעה להאנוי כדי לחוות באופן אישי את אירועי מלחמת וייטנאם ולהביע תמיכה בעם הווייטנאמי. עם שובה, לברטוב ובעלה מיטשל גודמן היו בין המייסדים של ארגון המחאה RESIST בו פעלו גם נועם חומסקי ודווייט מקדונלד.
לברטוב הייתה פעילה גם בתנועה לפירוק נשק גרעיני ובתנועות למען איכות הסביבה.
בסוף שנות ה-70 עברה למסצ'וסטס ולימדה ספרות אנגלית באוניברסיטת ברנדייס, MIT, אוניברסיטת טאפטס ואוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1989 עברה לגור בסיאטל, ולימדה ספרות אנגלית באוניברסיטת וושינגטון עד לפרישתה. בשנת 1990 הייתה פעילה במחאה נגד מלחמת עיראק.
בשנת 1994 החלה לסבול לברטוב מבעיות רפואיות, ואובחנה כלוקה בלימפומה. בנה ניקולאי חידש את יחסיו עימה ותמך בה. בפברואר 1997 נפטר בעלה לשעבר מיטשל גודמן. דניס לברטוב נפטרה בדצמבר 1997, בגיל 74, עקב סיבוכים מלימפומה. נקברה בבית קברות בסיאטל.
פוליטיקה בשירתה של לברטוב

לברטוב הושפעה מסגנון השירה של משוררי דור הביט, במיוחד מקבוצה בשם Black Mountain Poets מקרוליינה הצפונית. מבחינה סגנונית הושפעה בעיקר משיריו של ויליאם קרלוס ויליאמס. רבים משיריה נושאים מסר פוליטי אנטי-מלחמתי, ושיריה נגד מלחמת וייטנאם זכו לפרסום רב.
בנוסף למחאה פוליטית הביעה לברטוב בשיריה את המתח של הפרט מול החברה (או הממשלה) ואת הרצון לפתח קול אישי ייחודי בתרבות ההמונים. בשירתה היא מבטאת שאיפה לצדק ולרפורמה חברתית.
סבל ואי-צדק הם נושאים מרכזיים נוספים בשירתה האנטי-מלחמתית של לברטוב. לדוגמה, השיר "להישאר בחיים" מתאר את המחיר הכבד של המלחמה מצד חיילי ארצות הברית, לצד חיי הסבל של הווייטנאמים. השיר "איך הם היו?" נפתח ומסתיים בשורות הבאות:
"האם אנשי וייטנאם

השתמשו בפנסים מאבן?

האם הם ערכו טקסים

לכבוד פתיחת הניצנים?

האם הם נטו לצחוק בשקט?

האם הם השתמשו בעצם, שנהב,

ירקן וכסף לקישוט?

האם היה להם שיר אפי?

האם הבחינו בין דיבור לשירה?



...



דווח כי שירתם הזכירה

את מעוף העש לאור הירח.

מי יכול לדעת? הכל שקט עכשיו."
לאחר שנים שבהן כתבה לברטוב שירים פוליטיים, הגיעה לדבריה למסקנה שאין אפשרות לשלב פוליטיקה עם שירה ואמנות יפה. החל משנות השמונים כתבה בעיקר שירה דתית.
דת בשירתה של לברטוב

מגיל צעיר הושפעה לברטוב מנושאי דת, ואלו מופיעים ברבים משיריה. אביה חשף אותה הן ליהדות והן לנצרות. לברטוב תמיד האמינה ששורשיה המשפחתיים מקנים ערך לעצמה ולכתיבתה, ומצאה בשירתם של משוררי דור הביט לא רק כלי ביטוי פוליטי אלא גם רוחני.
בשנת 1984 התנצרה, ופנתה לכתוב בעיקר שירים הקשורים לדת הנוצרית. לברטוב דגלה בתאולוגיית שחרור, ראתה בנצרות גשר בין היחיד לחברה, וסברה שניתן לגרום לשינויים חברתיים חיוביים על ידי אימוץ ערכים נוצריים. בשנת 1989 עברה לגור בסיאטל והפכה לקתולית. בשנת 1997 הוציאה אוסף משיריה בשם "הנחל והספיר", ובהקדמה לאוסף הסבירה שהוא נועד "לעקוב אחר התנועה האיטית שלי מאגנוסטיות לאמונה נוצרית, תנועה המשלבת הרבה ספקות ושאלות, וגם אישור עצמי".
שיריה בנושאי דת כוללים דימויים דתיים ומטאפורות מרומזות לדת. חוקרים זיהו בשירתה התפתחות הדרגתית, מעין מסע רוחני שבמהלכו היא מתעמקת באמונתה הדתית. כמו כן, חלק ניכר משירתה הדתית של לברטוב עוסק בכבוד לטבע ולחיים.
מורשתה

לברטוב פרסמה 24 ספרי שירה, וכן ספרי ביקורת ותרגומים רבים, וערכה מספר אנתולוגיות. היא קיבלה פרסים ספרותיים רבים, בהם פרס על שם פרסי ביש שלי מטעם אגודת המשוררים האמריקאית, פרס לנור מרשל לשירה, מלגת האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות ומלגת גוגנהיים.
פורסמו שני ספרי ביוגרפיה אודותיה, שני ספרי ראיונות, וספרי מחקר רבים בנושאי שירתה.
ביבליוגרפיה > ספרי שירה

The Double Image (London: The Cresset Press, 1946)
Here and Now (San Francisco, Calif.: City Lights Pocket Book Shop, The Pocket Poets Series: Number Six, 1956)
Overland to the Islands (Highlands, N.C.: Jonathan Williams, Publisher, 1958)
With Eyes at the Back of Our Heads (New York: New Directions Publishing, 1959)
The Jacob's Ladder (New York: New Directions Publishing, 1961)
O Taste and See: New Poems (New York: New Directions Publishing, 1964)
The Sorrow Dance (New York: New Directions Publishing, 1967)
Relearning the Alphabet (New York: New Directions Publishing, 1970)
To Stay Alive (New York: New Directions Publishing, 1971) ISBN 0811200876
Footprints (New York: New Directions Publishing, 1972) ISBN 0811204553
The Freeing of the Dust (New York: New Directions Publishing, 1975) ISBN 978-0811205818
Life in the Forest (New York: New Directions Publishing, 1978) ISBN 978-0811206921
Collected Earlier Poems 1940–1960 (New York: New Directions Publishing, 1979) ISBN 978-0811207171
Pig Dreams: Scenes from the Life of Sylvia (Woodstock, Vt.: The Countryman Press, 1981), Pastels by Liebe Coolidge ISBN 978-0914378822
Candles in Babylon (New York: New Directions Publishing, 1982) ISBN 978-0811208307
Poems 1960–1967 (New York: New Directions Publishing, 1983) ISBN 0-8112-0859-1
Oblique Prayers: New Poems (New York: New Directions Publishing, 1984) ISBN 0-8112-0909-1
Poems 1968–1972 (New York: New Directions Publishing, 1987) ISBN 978-0811210041
Breathing the Water (New York: New Directions Publishing, 1987) ISBN 978-0-8112-1027-0
A Door in the Hive (New York: New Directions Publishing, 1989) ISBN 0-8112-1119-3
Evening Train (New York: New Directions Publishing, 1992) ISBN 978-0-8112-1220-5
A Door in the Hive / Evening Train (1993) ISBN 1-85224-159-4
Sands of the Well (New York: New Directions Publishing, 1996) ISBN 0-8112-1361-7
This Great Unknowing: Last Poems (New York: New Directions Publishing, 2000), With a Note on the Text by Paul A. Lacey ISBN 978-0-8112-1458-2
Poems 1972–1982 (New York: New Directions Publishing, New Directions Paperbook NDP913, 2001) ISBN 0-8112-1469-9
ביבליוגרפיה > ספרים נוספים

בנוסף לספרי השירה לעיל פרסמה לברטוב אוספי שירה, ספרי פרוזה, אסופות מכתבים, תרגומים וספרים שערכה.
הערות שוליים

1 2  Denise Levertov, Jewish Women's Archive, ‏23 ביוני 2021 (באנגלית)
↑  Denise Levertov, Poets.org (באנגלית)
↑  Noam Chomsky, A Life of Dissent, ‏1997 (באנגלית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007264565005171  PLWABN: 9810696568905606  BIBSYS: 90123768  BNE: XX4666766  BnF: cb120588071 (data)  CANTIC: a19238447  CiNii: DA02452896  GND: 118876899  ISNI: 0000 0001 2319 8185  LCCN: n50049988  LNB: 000067973  MusicBrainz: 0047cd44-8ee1-4d19-80ba-5cbf3f38b808  NDL: 00541073  NKC: jn20000701043  NLA: 35301817  NLG: 281406  NSK: 000258609  NTA: 068370865  RERO: 02-A003516602  SELIBR: 247109  SNAC: w65d8rrh  SUDOC: 028834070  Trove: 903796  VIAF: 9868894   WorldCat (עם VIAF): 9868894
הוקאן מאלמרוט

הוקאן מאלמרוט (בשוודית: Håkan Malmrot;‏ 29 בנובמבר 1900 – 10 בינואר 1987) היה שחיין שוודי, אלוף אולימפי בעל 2 מדליות זהב.
ביוגרפיה

מאלמרוט נולד בארברו.
באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה מאלמרוט בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:04.4 דקות, לפני חברו לנבחרת תור הנינג (3:09.2 דקות) וארבו אלטונן מפינלנד (3:12.2 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חזה בתוצאה של 6:31.8 דקות, לפני הנינג (6:45.2 דקות) ואלטונן (6:48.0 דקות).
תארים והשגים

בשנת 1980 זכה מאלמרוט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
הערות שוליים

↑  HAKAN MALMROT  (SWE), באתר היכל התהילה הבינלאומי של השחייה
דן יואל ליווי

| --- | --- |
הרב ליווי
הרב ליווי  תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  יולי 1947 ו' באב תש"ז ניו הייבן, קונטיקט, ארצות הברית
 פטירה:  אפריל 2020 (בגיל 72) כ"ב בניסן תש"ף
 מדינה:  ארצות הברית
 השכלה:  הסמכה לרבנות מכמה רבנים, בהם הרב משה פיינשטיין
 תקופת הפעילות:  ? – אפריל 2020 
 תחומי עיסוק:  יו"ר מערכת הכשרות הבינלאומית OK
 תפקידים נוספים:  חבר אגודת רבני חבר העמים
 בת זוג:  מלכה יפה למשפחת דייטש
 אב:  דובער ליווי
 אם:  תלמה ליווי
 מספר צאצאים:  9
הרב דן יואל ליווי (ו' באב תש"ז, יולי 1947 – כ"ב בניסן תש"ף, אפריל 2020) היה יו"ר מערכת הכשרות הבינלאומית OK וחבר אגודת רבני חבר העמים.