stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
מחניים
הערות שוליים

1 2  אוכלוסייה בעיריות, במועצות המקומיות והאזוריות וביישובים בעלי 2,000 תושבים לפחות - לפי טבלה חודשית של למ"ס עבור 
סוף יולי 2024 (אומדן), בכל יתר היישובים - לפי טבלה שנתית של למ"ס עבור

סוף 2022.
↑  הנתונים לפי טבלת מדד חברתי כלכלי של למ"ס נכון לשנת 2021
↑  הצופה בארץ הגליל, הצפירה, 7 במאי 1891
↑  אברהם בן אהרן ד"ר זלץ, זכריהו מנדל שפירא, בגבול המעשה, הצפירה, 26 במאי 1899
↑  ד"ר א. מרכוס, על ציון ועל מקראיה, הצפירה, 19 באוגוסט 1898
↑  אתר הקיבוץ (בארכיון האינטרנט)
↑  בתנ"ך ב ספר בראשית ל"ב/ג':" וַיֹּאמֶר יַעֲקֹב כַּאֲשֶׁר רָאָם, מַחֲנֵה אֱלֹהִים זֶה; וַיִּקְרָא שֵׁם-הַמָּקוֹם הַהוּא, מַחֲנָיִם. בספר יהושע כ"א/ל"ו: "וּמִמַּטֵּה-גָד, אֶת-עִיר מִקְלַט הָרֹצֵחַ, אֶת-רָמֹת בַּגִּלְעָד, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ; וְאֶת-מַחֲנַיִם, וְאֶת-מִגְרָשֶׁהָ"
↑  א. מן הצופים, מכתבים מגליל העליון, הצפירה, 25 באפריל 1899
א. מן הצופים, מכתבים מגליל העליון בא"י, הצפירה, 24 בספטמבר 1899
שמואל צינדער, מחנים, הצפירה, 11 באוקטובר 1899
↑  חבצלת, כסליו תר"ס, (1899), מתוך : שלמה שבא, דן בן אמוץ, "ארץ ציון ירושלים", הוצאת זמורה, מידן, ביתן, 1973, פרק : מושבות עמוד 76
↑  תוצאות מהפרוטוקולים של ישיבת הוועד, הצפירה, 28 בפברואר 1900
↑  שוממות המושבה מחנים, המגיד, 23 בינואר 1902
י. סגל, צללי חיים, הצפירה, 18 בספטמבר 1901
שמחה שולמאן, אמיתתם של דברים ברורים, הצפירה, 19 בספטמבר 1901
↑  קול קורא, חבצלת, 10 בינואר 1902
↑  א. מן הצופים, מכתבים מגליל העליון, הצפירה, 1 ביולי 1902
↑  הצופה, בארץ ישראל (ג), הצפירה, 11 במאי 1903
↑  ניר, מכתב ממחנים, הפועל הצעיר, 22 ביוני 1910
↑  מכתב מגליל העליון, הפועל הצעיר, 11 בפברואר 1910
↑  בארץ ישראל, הצפירה, 5 ביוני 1912
↑  מחנים, הפועל הצעיר, 19 במאי 1912
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007559523805171  LCCN: n79040596  VIAF: 146566994   WorldCat (עם VIAF): 146566994
מיכאל ארד

| --- | --- |

 לידה:  1969 (בן 55 בערך) לונדון, הממלכה המאוחדת 
 מקום לימודים:  דארטמות' קולג'  המכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה 
 תחום יצירה:  אדריכלות 
 יצירות ידועות:  האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר 
 
הדמיה של האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר בתכנונו של ארד
מיכאל (מייקל) סהר ארד (באנגלית: Michael Arad; ‏ נולד ב-21 ביולי 1969) הוא אדריכל ישראלי-אמריקאי. ארד תכנן את האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר בניו יורק.
קורות חיים

ארד נולד בלונדון, בנם של משה ארד ששימש באותה תקופה כדובר השגרירות הישראלית, ורבקה לבית וירצמן. מכיוון שאמו, דור חמישי בארץ ישראל, רצתה שבנה ייוולד בישראל, חכרה השגרירות הישראלית את חדר הלידה בבית החולים במחיר סמלי, כך שיירשם שהתינוק נולד בשטח ריבוני ישראלי. את שמו השני "סהר" קיבל לכבוד הנחיתה הראשונה של בני אדם על הירח במשימת אפולו 11 בסמוך ללידתו.
ארד גדל בירושלים, למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה ושירת בצה"ל בסיירת גולני. את השכלתו האקדמית רכש בארצות הברית והוא בוגר תואר ראשון בממשל מדארטמות' קולג' ותואר שני באדריכלות מהמכון הטכנולוגי של ג'ורג'יה. את הסטאז' שלו עשה ב-1998 בישראל, במשרד האדריכלים "ספקטור עמישר".
ב-1999 עבר לניו יורק ועבד במשרד האדריכלים Kohn Pedersen Fox, ובמשרד Leclere Associate Architects. אחר כך עבד במחלקת השיכון של עיריית ניו יורק והיה שותף לתכנון תחנות משטרה של משטרת העיר ניו יורק ברובע הברונקס ובברוקלין. משנת 2004 הוא שותף במשרד האדריכלים הנדל (Handel).
ב-2003 נבחרה עבודתו Reflecting Absence ("השתקפות ההיעדרות"), מבין 5,201 תוכניות של אדריכלים מכל העולם, לאחת משמונה העולות לגמר התחרות לתכנון האנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר. חבר השופטים הפציר בארד שניגש לתחרות שלא כחלק מצוות וללא שותפים, לבצע שיפורים בתכנונו, והוא חבר לאדריכל הנוף האמריקני פיטר ווקר לשם ביצוע המלאכה. התכנון הסופי שכלל שתי בריכות שקועות במקום שבו עמדו מגדלי התאומים, רחבה גדולה מרוצפת באבן ושדרת עצי אורן, נבחר כזוכה בינואר 2004. האנדרטה נחנכה ב-2011 במסגרת האירועים לציון עשור לפיגועי הטרור.
ארד מתגורר באיסט וילג' שבניו יורק עם אשתו וילדיהם.
הערות שוליים

↑  גבריאל שטרסמן, מיכאל סהר נולד בלונדון על "אדמה ישראלית", מעריב, 27 ביולי 1969
↑  The Breaking of Michael Arad, אתר nymag.com
| --- | --- |
בקרת זהויות :  ICIA: 271143  NLI: 987012124755805171  LCCN: no2014066170  ULAN: 500278682  VIAF: 309563969   WorldCat (עם VIAF): 309563969
מחניים (משחק ילדים)

מחניים הוא משחק ילדים המשוחק עם כדור לרוב כדור ספוג או כדור יד, ומטרתו היא לפסול את חברי הקבוצה הנגדית. למשחק יש כמה גרסאות. משחק זה אינו נחשב לספורט מקצועי ואינו לוקח חלק באולימפיאדה או בתחרויות רשמיות אחרות, אולם בין השנים 1996–2001 התקיימה אליפות בתי ספר למחניים.
מחניים קטן

בגרסה זו שני משתתפים נבחרים להיות הזורקים. הזורקים עומדים זה מול זה במרחק של כ-10–15 מטר זה מזה, וביניהם עומדים כל שאר המשתתפים. שני הזורקים מתמסרים ביניהם, וזורקים את הכדור על המשתתפים שביניהם במטרה לפסול אותם. משתתף שהכדור פגע בו יוצא מהמשחק, אלא אם כן הוא הצליח לתפוס את הכדור. המשתתף האחרון שהצליח להתחמק מהכדור הוא המנצח.
שחקן שפסלו אותו מצטרף לזורקים, וכך הזורקים יוצרים בהדרגה מעגל סביב שאר המשתתפים. שחקן שתופס את הכדור מקבל נקודת הצלה, הנקודה תעזור לו בפעם הבאה שיפגעו בו והוא לא יתפוס, שאז הוא לא ייפסל אלא רק יפסיד את הנקודה.
מחניים גדול

בגרסה זו לפני תחילת המשחק,כל קבוצה בוחרת שחקן אחד שיהיה "שבוי מדומה". השחקן שנבחר עובר לאזור השבויים שהוא השטח המקיף את המגרש המרובע של הקבוצה היריבה. 
לאחר מכן השחקנים זורקים את הכדור על הקבוצה היריבה במטרה לפסול אותם, אם הכדור פוגע בשחקן והשחקן לא תופס אותו אז השחקן נפסל והופך לשבוי.
השחקן הראשון שנפסל (השבוי ה"אמיתי" הראשון) מחליף את השבוי המדומה והשבוי המדומה חוזר למגרש המרובע של קבוצתו.
השבויים האמיתיים לא יכולים לחזור למשחק גם אם נפסלים אנשים אחרים.
אם הכדור נופל באזור השבויים, השבוים זורקים את הכדור במטרה לפסול את חבריי הקבוצה השנייה.
המשחק מסתיים כשבאחת הקבוצות כל השחקנים נפסלו והקבוצה שנשארה מנצחת.
בנוסף, לא ניתן ללכת בעת החזקת הכדור ושחקן אינו יכול למסור את הכדור לעצמו, אלא אם כן הוא השבוי היחיד או שהוא השחקן היחיד שנשאר ואז מותר לו ללכת עם הכדור. לשחקנים שנמצאים במגרש אסור לצאת מתחומו ולשבויים אסור להיכנס אליו. השבויים משתתפים באופן פעיל במשחק; הם יכולים להתמסר עם חברי קבוצתם ולפסול את חברי הקבוצה השנייה.
מחניים גדול > מבנה המגרש - מחניים גדול

משחקים על מגרש כדורסל. המגרש המלבני מחולק לשני מלבנים שהם השטחים של כל קבוצה.
בתחילת המשחק כל קבוצה עומדת באחד המגרשים המרובעים. אזור השבויים נמצא סביב לשטחי הקבוצה היריבה.
גלריה

שחקניות מחניים מקצועיות בטורניר בארצות הברית 2012
מערך השחקנים במשחק מחניים
משחק מחניים
לקריאה נוספת

D'Angelo, Chris (2008). If you got the Guts, We got the Balls: A book about Dodgeball. Dangerous Chris Print. ISBN 978-0-578-01564-4
Keyes, A. (2005). The Complete Book About Dodgeball. AuthorHouse. ISBN 1-4208-7548-5
Kassock, Isaac (2012). The Philosophy of Dodgeball: A Treatise. Createspace. ISBN 1-4700-4494-3
YMCA School Playground Partners: Dodgeball Games YMCA of San Diego County
מונותליטיזם

מונותליטיזם היא אחת ההשקפות הכריסטולוגיות שהכנסייה הכריזה עליהן כעל מינות לפיה אף-על-פי שלישו היו שתי מהויות, אלוהית ואנושית, היה לו רק רצון אחד.
גישה זו פותחה והופצה על ידי קירוס האלכסנדרוני (אנ') בשנת 630 לערך בהוראת הקיסר הרקליוס ופטריארך קונסטנטינופול סרגיוס הראשון כניסיון לפשר בין הדוקטרינה המונופיזיטית והדיופיזיטית (אורתודוקסית), שכן קרע זה שיסע את האימפריה הביזנטית מבפנים. לדידם של הקיסר ושל סרגיוס, המונופיזיטים יכלו לקבל את שתי המהויות של ישו אם יובטח שרצונו אחד, ואילו הדיופיזיטים יכלו לקבל את אחדות הרצון של ישו לו הובטח להם שמהויותיו שתיים. המונותליטיות הייתה נפוצה ברחבי העולם הנוצרי ואף זכתה לתקופת-מה לתמיכת קיסרי ביזנטיון ואף לתמיכת האפיפיור הונוריוס.
השקפה זו נדחתה על ידי האפיפיור מרטינוס הראשון בשנת 641 ולבסוף גונתה כמינות בוועידת קונסטנטינופול השלישית בשנת 681, אשר קבעה כי לישו היו שני רצונות נפרדים, אלוהי ואנושי, אשר תמיד היו בהסכמה מלאה האחד עם השני, דוקטרינה הנקראת גם דיאותליטיזם (דיאו-תליטיות - שני רצונות, לעומת מונו-תליטיות - רצון אחד).
כיום אין כנסיות המחזיקות בגישה המונותליטית, אף שיש המאשימים[דרוש מקור] את הקהילה המרונית במונותליטיות. ברם, המרונים עצמם טוענים כי הם מעולם לא ניתקו את הקשר התאולוגי עם הכנסייה הקתולית.
ראו גם

המינות המונופיזיטית
מלטה במשחקים האולימפיים

מלטה השתתפה לראשונה במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אמסטרדם (1928), עוד בהיותה מושבה בריטית.  היא השתתפה לסירוגין בעוד שלוש אולימפיאדות עד אולימפיאדת רומא (1960), ולראשונה השתתפה כמדינה עצמאית באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968). מאז נעדרה מהמשחקים רק עוד פעם אחת. למשחקי החורף שלחה נציגה ראשונה באולימפיאדת סוצ'י (2014).
מרבית הספורטאים שייצגו את מלטה במשחקים הגיעו להישגים נמוכים למדי. ערב אולימפיאדת טוקיו (2020), אף ספורטאי מלטזי לא זכה במדליה אולימפית. להישג הגבוה ביותר הגיע הקלע ויליאם צ'טקוטי, שהשתתף בתחרויות הירי בצלחות חרס באולימפיאדת בייג'ינג (2008). בתחרויות אלה, שבהן ששת הראשונים העפילו לשלב הגמר, סיים צ'טקוטי במקום השישי, אך חלק אותו עם שלושה קלעים נוספים. בשובר שוויון ביניהם דורג במקום השלישי, ובכרטיס לשלב הגמר זכה האוסטרלי ראסל מארק. בדירוג הכללי דורג צ'טקוטי במקום השמיני. באולימפיאדת לונדון (2012) סיים צ'טקוטי במקום התשיעי. נבחרת הכדורמים של מלטה השתתפה באולימפיאדת אמסטרדם. היא העפילה לשלב רבע הגמר לאחר ניצחון 1-3 על לוקסמבורג, אך הובסה בידי נבחרת צרפת 16-0, והודחה.
ראו גם

מלטה במשחקים הפאראלימפיים
מלטה במשחקים האולימפיים לנוער
מלחמת רוסיה–פרס (1796)

מלחמת רוסיה-פרס של 1796 (בפרסית: حمله روسیه به ایران – פלישת רוסיה לאיראן, ברוסית: Русско-персидская война) הייתה אחת מבין מלחמות האימפריה הרוסית–פרס (אנ'). המלחמה החלה בפלישת האימפריה הרוסית לעבר הקווקז הפרסי, בתגובה לכיבוש טביליסי בידי המצביא הפרסי אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר. ההתקדמות הרוסית במלחמה נעצרה בעקבות מותה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה ובירושת הכס של פאבל הראשון, קיסר רוסיה, שקרא לסיום המלחמה והשבת החיילים.
התפשטותו הצבאית של אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר, שליט השושלת הקאג'ארית, הביאו למשבר בין האימפריה הרוסית וממלכת פרס הקאג'ארית על השליטה בגילאן וההשפעה על הים הכספי במהלך שנות ה-80 של המאה ה-18. המשבר נפתר בניצחון פרסי ובסיפוח של האזור, אך הביא לקרע ביחסי שתי האומות. עקב איום מצד הקאג'ארים והאימפריה העות'מאנית, ממלכת כארתלי-קאחתי הגאורגית הפכה למדינת חסות רוסית. אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר יצא בשנת 1795 למסע כיבוש בעבר הקווקז במסגרתו הפיל את הממלכה הגאורגית וכבש את טביליסי.
בשל מחסור בנשק וכוח אדם מוצבים באזור, לא סיפקו הרוסים שום סיוע לבעל בריתם, אך בשנה שלאחר מכן, בעוד היה מוחמד ח'אן קאג'אר במערכה בח'וראסאן, שלחה יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה צבא שמנה בין 10,000 ל-30,000 חיילים למערכה נגד הפרסים. ולריאן זובוב, שהוביל את הצבא, השיג את תמיכתם של מרבית הח'אנים במזרח הקווקז, אך הכיבוש נמשך פחות משנה. השילוב בין אספקה לקויה, תכנון לקוי, חוסר ידיעה בשטח ואי אמינותם של הח'אנים המקומיים הפכו את ההתקפה המכריעה על גילאן לבלתי אפשרית בשביל צבא האימפריה הרוסית.
צבאות רוסיה ופרס מעולם לא נפגשו בשדה קרב; בנובמבר 1796 נפטרה יקטרינה השנייה, ובנה פאבל הראשון, קיסר רוסיה הורה מיד לחזור מהקווקז. כל המערכה הייתה כישלון מביך עבור הרוסים. אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר, שהוכתר מאוחר יותר בתור השאה של כל ממלכת פרס, שב לאחר סדרת מערכות צבאיים לעבר הקווקז וסיפח אותו אך נרצח ב-17 ביוני 1797 לפני שהספיק לכבוש מחדש את ממלכת כארתלי-קאחתי. אחיינו והיורש המיועד, באבא חאן, ירש אותו על כס המלוכה בתור פתח עלי שאה קאג'אר. המאבק הרוסי-פרסי על גאורגיה ועל ההשפעה בקווקז הביא בסופו של דבר למלחמת רוסיה–פרס (1804–1813).
ראו גם

אע'א מוחמד ח'אן קאג'אר
מלחמת רוסיה–פרס (1804–1813)
מלחמת רוסיה–פרס (1826–1828)
הערות שוליים

↑  רוסיה 1. יחסי רוסיה-איראן קדם המהפכה הבולשביקית, באתר אנציקלופדיה איראניקה
↑   The Russo-Persian War (1796): Every Week, סרטון  באתר יוטיוב (אורך: 1:17)
מיטיטיי

| --- | --- |

 
 מאכלים
 מוצא:  רומניה 
 מרכיבים עיקריים:  בשר טלה, שום, בשר בקר, פלפל שחור 
 
מיטיטיי עם צ'יפס וסלט
מִיטִיטֵיי (רומנית: Mititei - קטנטנים, או Mici - קטנים) אלה קציצות - קבב רומני. זהו מאכל מסורתי, הכולל כדורי בשר מוארכים, שנצלים על גריל. מיטיטיי עשויים מבשר בקר בלבד, או מתערובת שווה של 1/3 בשר בקר טחון, 1/3 בשר כבש טחון ו-1/3 בשר חזיר טחון, בתיבול של שום, פלפל שחור, לעיתים כוסברה. לפעמים מוסיפים פפריקה.
הקציצות מוגשות בדרך כלל עם מטבל שום כתוש או בתוספת חרדל ולרוב גם חמוצים.
האגדה מספרת שהמיטיטיי הומצאו ערב אחד במסעדת La Iordachi, בבוקרשט. המקום, שהתפרסם בנקניקים על הגריל, מצא עצמו ערב אחד עם מסעדה מלאה וחוסר במעיים (שימשו להכנת הנקניקים). המסעדן הנואש שם על הגריל קציצת בשר טחון במקום הנקניק וכך זה התחיל. מיטיטיי על טהרת בשר הבקר הוגשו לראשונה במסעדת Caru' cu Bere בשנת 1902. באותו זמן נקבע שלקילוגרם בשר בקר טחון יש להוסיף לפחות שלושה גרם סודה לשתיה (הסודה לשתייה הופכת את הקציצה לאוורירית יותר).
במסעדות הרומניות בישראל נחשב המיטיטיי למנת הדגל.
מיטילנותריום

| מיטילנותריום |
| --- | --- |
 צללית אפשרית של מיטילנותריום
תקופה
פליוקן-תחילת פליסטוקן
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: מכפילי פרסה
תת־סדרה:: מעלי גירה
משפחה:: ג'ירפיים
סוג:: מיטילנותריום
מינים
 Mitilanotherium inexpectatum
שם מדעי
 Mitilanotherium

מיטילנותריום (שם מדעי: Mitilanotherium) הוא סוג של יונק נכחד ממשפחת הג'ירפיים, אשר חי בתקופות הפליוקן ובתחילת הפליסטוקן. המאובנים של המיטילנותריום התגלו ביוון, רומניה, אוקראינה וספרד והם הוגדרו ב-1981. סוג זה כלל מין אחד - Mitilanotherium inexpectatum.
המיטילנותריום היה פרסתן בגובה 1.7 מטר ובמשקל של 370 קילוגרם שהזכיר במראהו את האוקפי המודרני, אך הוא היה בעל רגליים חזקות וארוכות יותר ובעל קרניים רחבות ומוארכות שצמחו מהמצח קדימה, ישר מעל העיניים. המבנה שלו הותאם לאכילת עלים נמוכים, כאשר הצוואר שלו היה קצר יחסית בהשוואה לג'ירף ולמיני ג'ירפיים מתקופתו. הוא היה קרוב בעיקר להלדותריום האפריקני.
ממצאיו של המיטילנותריום נפוצו באזורים מפוזרים לאורך אירופה, כנראה עקב התאמתו של היצור לחיים באזורים יבשים ומדבריים בהם לא נפוצו הרבה מאובנים.
מונוקלונליות

מונוקלונליוּת (באנגלית: Monoclonality) בביולוגיה, מתייחסת למצב של שורת תאים שנגזרו ממקור שיבוט יחיד. לפיכך, ניתן לומר ש"תאים חד-שבטיים" יוצרים שיבוט בודד. המונח בא מיוונית עתיקה מהמילה "monos" "לבד או יחיד" ומהמילה "klon", כלומר "חוטר" או "זמורה".
תהליך השכפול יכול להתרחש אין ויוו, או עשוי להיות מגורה אין ויטרו (במבחנה) לצורך מניפולציות מעבדה. השימוש במונח מרמז בדרך כלל שיש שיטה כלשהי להבחין בין התאים של האוכלוסייה המקורית שממנה נגזר התא הקדמון היחיד, כגון מוטציה (שינוי גנטי אקראי), שעובר בתורשה על ידי הצאצאים.
שימושי המונח

השימושים הנפוצים במונח זה כוללים:
נוגדנים חד-שבטיים : הם נוגדנים זהים כיוון שיוצרו על ידי אותו סוג של תאי מערכת החיסון שמקורם בתא יחיד שיצר שיבוט (קלון). במילים אחרות תא היברידומה בודד, שכולל במקרה את הרקומבינציה המתאימה של V(D)J לייצור הנוגדן הרצוי, משובט לייצור אוכלוסייה גדולה של תאים זהים. בז'רגון המעבדה הבלתי פורמלי, הנוגדנים החד שבטיים המבודדים מתגובת שיקוע של תרבית תאים של שיבוטים היברידומים אלה (קוי היברידומה) נקראים פשוט חד שבטיים .
ניאופלזיה מונוקלונלית (גידול): תא חריג יחיד שעבר קרצינוגנזה משכפל את עצמו למסה סרטנית.
תא פלזמה חד-שבטי (נקרא גם דיסקרזיה של תאי פלזמה ): תא פלזמה חריג יחיד שעבר קרצינוגנזה משכפל את עצמו, שבמקרים מסוימים הוא סרטני.
הערות שוליים

↑  "Monoclonal definition – Biology Online".
↑  "Monoclonal". Mosby's Medical Dictionary (8th ed.). Elsevier. 2009. נבדק ב-13 ביוני 2018. {{cite book}}:  (עזרה)
מייפל היסון 205

| --- | --- |

Maple Hisoon 205
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  SMA Huapu Hai Hyun
 יצרן:  Shanghai Maple (אנ')
 שנות ייצור:  2004 – 2010
 הרכבה:  הרפובליקה העממית של סין הרפובליקה העממית של סין
 חברת אם:  Shanghai Maple
 סיווג:  5 דלתות הצ'בק
 אורך:  4,075-4,183 מ"מ
 רוחב:  1,705-1,710 מ"מ
 גובה:  1,430 מ"מ
 בסיס גלגלים:  2,540 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, 1.5 ליטר, מנוע מסוג "MR479QA"
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 5 מהירויות
"מייפל היסון 205"
מייפל היסון 205 (באנגלית: Maple Hisoon 205, קרויה גם: SMA Huapu Hai Hyun, בסינית: 海迅) היא מכונית משפחתית קטנה המוגדרת כמכונית קומפקטית, 5 דלתות הצ'בק מתוצרת יצרנית הרכב הסינית Shanghai Maple (אנ') (שם רשמי: Shanghai Maple Guorun Automobile Co., Ltd) אשר יוצרה בין השנים 2004 – 2010 בסין.
היצרן "שאנגחאי מייפל"

שאנגחאי מייפל (באנגלית: Shanghai Maple) הייתה חברת בת של יצרנית הרכב הבינלאומית ג'ילי (שם רשמי: Zhejiang Geely Holding Group Co., Ltd).
מטה ומפעל החברה מוקמו בעיר "Fengjing" (אנ').
ג'ילי רכשה אחזקה אסטרטגית ב"שאנגחאי מייפל" בשנת 2002. בשנת 2008 "שאנגחאי מייפל" סופחה לחלוטין "לג'ילי" כמותג התקציבי שלהם.
"שאנגחאי מייפל" בוטלה לחלוטין בשנת 2010.
"מייפל היסון 205"

5 דלתות הצ'בק.
5 נוסעים.
מנוע קדמי.
מנוע בנזין.
דגם "מייפל היסון 205" דומה מאוד חיצונית לדגמי סיטרואן: "Citroën ZX" (אנ') ו-"Citroën Fukang" (אנ').
דגם "מייפל היסון 205" שווק במקביל לדגם מייפל מארינדו שיוצר בין השנים 2004-2010
ראו גם

מייפל מארינדו
הערות שוליים

↑  היצרן Maple autonews.gasgoo.com/m/Detail
↑  ג'ילי finance.yahoo.com/news/geelys-li-shufu-betting-billions-global-push
↑  דגמי "שאנגחאי מייפל", שנת 2006 / ראו "מייפל היסון 205" autoarkiv.dk/CAR%20BROCHURES/BROCHURES/ASIA
מלחמת רוסיה–פרס (1651–1653)

מלחמת רוסיה–פרס בשנים 1651–1653 הייתה סכסוך מזוין בצפון הקווקז בין האימפריה הספווית ורוסיה הצארית, הקשור לתוכניות הספוויים לחזק את מעמדה באזור ולהדיר את רוסיה. הנושא העיקרי כלל הרחבת חיל מצב רוסי על נהר קוי סו, כמו גם בניית כמה מבצרים חדשים, במיוחד זה שנבנה בצד האיראני של נהר הטרק. לאחר מכן שלחה הממשלה הספווית חיילים והרסה את המבצר תוך גירוש חיל המצב הרוסי שלו. בשנת 1653 שלחו אלכסיי הראשון, צאר רוסיה וממשלת רוסיה, שחשבו לשלוח את צבא זפורוז'ה הרוסי, אך לא רצו לפזר את כוחותיו, משלחת לפרס ליישוב שלום של הסכסוך. עבאס שאה השני הסכים וקבע כי הסכסוך נפתח ללא הסכמתו.
אירועי המלחמה

משנות ה-20 של המאה ה-16 היו קוזקים על נהר הטרק. הם נשלטו פחות או יותר על ידי המושל הרוסי באסטרחן, ארץ ההתערבות היא ארץ נוודים. מדרום לטרק בדאגסטן היו חאנים שונים שהכירו בעליונותה של פרס. העיירה הקוזקית העיקרית הייתה טרקי במורד נהר הטרק. לעיירות הקוזקים היו בעלי ברית מקומיים שהיו חלק עיקרי מהכוח הצבאי שלהן. בשנת 1634 הם בנו מבצר חדש על נהר סונז'ה התחתון ליד העיר המודרנית גרוזני, לתמיכה בשליט הגאורגי טיימוראז הראשון, שהודח על ידי כפיפים ספווים שלו ופנה לרוסים בבקשת סיוע. העילה המיידית הייתה ביזה, על ידי קבוצת קוזקים, של שיירה השייכת לחאן של שמאצ'י. הוא דרש פיצויים ממושל אסטרחן ואיים לחסל גם את הקוזקים וגם את אסטרחן.
המערכה הראשונה: בשנת 1651 קיבל חאן שאמאחי צו מהשאה שאומר לו להרוס את מבצר סונז'ה ולצעוד לאסטרחאן. 12,000 איש נאספו מכל רחבי דאגסטן יחד עם 800 אנשי קבע פרסיים. הם צעדו לנהר סונזה. בין ה-25 באוקטובר ל-7 בנובמבר, היו מספר קרבות בהם ניצחו הרוסים. לאחר שבזזו את הארץ שמסביב נסוגו הדגסטנים, ולקחו איתם אלפי סוסים, בקר, צאן וגמלים וכן שבויים אנושיים.
מערכה שנייה: כאשר נודע לשאה הספווי המכהן עבאס שאה השני על האירועים, הוא הורה למושלי ארדביל, צ'חור-א סעד (אריבן), קרבאג, אסטרה וחלקים מאזרבייג'ן לשלוח כוחות על מנת לסייע המושל הספווידי של שירוואן, חוסרוב חאן. תגבורת נוספת נשלחה על ידי מושל דרבנט, השמח'ל מקומוח, וכן שליט קארה קאייטק. ב-7 במרץ 1653 החל צבא פרסי של 20,000 איש, שהורכב מפרסים, קומיקים, נוגאים ודאגסטנים, במצור על מבצר סונז'ה. ב-25 במרץ הצליחו שרידי חיל המצב לחמוק החוצה ולהגיע לטרקי. לאחר שהרס את האזור שמסביב, חזר הצבא לטארקי בדאגסטן (1 באפריל). עד תום המערכה גורשו הרוסים (והנוגאים שסייעו להם) מהמבצר, והמבצר הושמד על ידי הכוחות הספווים.
השאה תכנן מערכה שלישית אך זה נמנע על ידי המצור המוגולי על קנדהאר. שגריר רוסי נסע לפרס וקבע את העניין (אפריל-אוקטובר 1654). במוסקבה אמר השגריר הפרסי כי חאן שמכי פעל בסמכותו אך לא ניתן להעניש אותו כי הוא מת לפתע.
מלחמות אחרות

המצב היה מסובך עבור שתי המדינות. כוחות האימפריה המוגולית תקפו את גבולות המזרח הרחוק של פרס, תוך מצור על קנדהאר. פרס לא יכלה להילחם בשתי חזיתות. היה צורך בשלום, הן לפרס והן לרוסיה, שהתכוננה למלחמה עם פולין (מלחמת רוסיה-פולנית (1654-67)).
פתרון הסכסוך

באוגוסט 1653 נסעו הנסיך איוואן לובנוב-רוסטובסקי ואיוואן קומינין מאסטרחן לפרס. באפריל 1654 נפגשו השגרירים עם השאה בפרס. כתוצאה מהמשא ומתן והפשרות הרוסיות והפרסיות דעך הסכסוך. באוקטובר 1654 חזרה "השגרירות הגדולה".
נפילת מבצר סונז'ה הובילה לחיזוק מסוים של מעמדה של פרס. השאה הגביר את הלחץ על ההיילנדרים, ובשנת 1658 הכריז על בניית שני מבצרים על אדמות קומיק. הדבר עורר מחאה חריפה בקרב מטפסי הרים שמרדו בפרס.
מגשימי תקוותנו

| --- | --- |
 מדינה:  ישראל 
 מטה הארגון:  ירושלים 
 תקופת הפעילות:  1987–הווה (כ־37 שנים) 
 cnef.org
 
מגשימי תקוותנו (צרפתית: CNEF ראשי תיבות של Centre National de Etudiants Francophones en Israël) הוא הארגון הפועל בישראל למען קליטת סטודנטים עולים מארצות דוברות צרפתית.
הארגון מספק לסטודנטים עזרה בתחום החומרי, החברתי והתרבותי, והוא פועל ללא מטרות רווח.
סקירה כללית

הארגון הוקם בשנת 1987 על ידי קבוצת בוגרי תנועת הנוער "תקוותנו" (תנועת הנוער של ה-Consistoire) שעלו לישראל ושאפו להמשיך את פעילותם ההתנדבותית, ובמסגרת זו לסייע לסטודנטים עולים (שברוב המקרים עלו לבדם) בקליטתם במוסדות להשכלה גבוהה, זאת מתוך האמונה כי קליטה מוצלחת של העולים בשנותיהם הראשונות היא המפתח לתחושת השתייכותם למדינה וממילא לנאמנות לה. לכן מתמקד ה-CNEF באוכלוסיית הסטודנטים דווקא, בשל החשיבות הרבה המיוחסת בצרפת להצלחה בלימודים האקדמיים, אשר מהווה למעשה "מבחן מציאות" להתערות העולה בארץ (בעיקר בעיני ההורים, שבמקרים רבים מסתייגים ואף מתנגדים לעליית ילדיהם ארצה).
בשנותיו הראשונות פעל הארגון במתכונת מצומצמת יחסית – תמיכה בסטודנטים גרידא, בעיקר בקמפוסים בירושלים ובאוניברסיטת בר-אילן, אך במרוצת השנים הרחיב הארגון את פעילותו ופנה לקהלי יעד מאוכלוסיות צעירות דוברות צרפתית נוספות. כיום מטפל הארגון בלמעלה מאלף צעירים במוסדות שונים בארץ, וכן הורחבה פעילות הארגון בתחומים נוספים בקליטת עלייה. 
משרד הארגון ממוקם במדרחוב בן-יהודה סמוך לכיכר ציון בירושלים ופתוח לקבלת קהל.
פעילות הארגון

פעילות הארגון מתבצעת בשני מישורים:
הכוונה לצעירים טרום עלייה
תמיכה בסטודנטים ובצעירים בשנותיהם הראשונות בארץ - עיקר הפעילות בקמפוסים מתקיימת באזורים ירושלים, המרכז, אריאל והצפון, ומתבססת על צוות סטודנטים מתנדבים הכולל 5 רכזים אזוריים וכ-30 מדריכים הפזורים בארץ.
כל פעילויות הארגון מושתתות על צוותי מתנדבים שעלו לארץ בשנים האחרונות.
פעילות הארגון > הכוונה וייעוץ

מרכז מידע - הארגון מספק שירות ייעוץ והכוונה לכ-500 צעירים בשנה, כאלה שעלו וכן משתתפי תוכניות שונות השוהים בארץ (פנימיות, פרויקט מסע של הסוכנות היהודית ועוד). השירות ניתן בארץ על ידי פגישות אישיות ושיחות טלפון, ובחו"ל בעזרת אתר אינטרנט ושירות דוא"ל. המרכז עונה על שאלות שמתעוררות החל מההחלטה לעלות לישראל ועד להשתלבות במוסדות השונים.
הסברה בירידים - הארגון שולח מטעמו צוותי הסברה לירידים בישראל ומחוצה לה המיועדים לקהלים שונים המתעניינים בעלייה, ובדגש על התחום הנקודתי בו הם מתעניינים.
פעילות הארגון > סמינרים

במסגרת פעילות הארגון מתקיימות שבתות לכלל הצעירים במקומות שונים בארץ, ובמקביל מתקיימות שבתות אזוריות בפורום מצומצם יותר. שבתות אלה מאפשרות מפגש בין סטודנטים צעירים לוותיקים יותר, ובכך מסייעות להתערותם של הצעירים בארץ. לתוכנית השבתות הכלל-ארציות סדר קבוע, במסגרתו מתקיים טיול רגלי באזור בו מתקיימת השבת ביום שישי, ובמהלך השבת נידונה סוגיה נבחרת בנושאים אקטואליים על ידי דיונים ומרצים מבחוץ.
פעילות הארגון > פעילויות חברתיות

הארגון מקיים פעילויות חברתיות המיועדות לסטודנטים ברחבי הארץ, כאשר הבולטות שבהן מתקיימות בציון חגים ואירועים מיוחדים.
בין הפעילויות המרכזיות:
כנס פתיחת שנת הלימודים האקדמאית - כנס חגיגי רב משתתפים המיועד לכלל הצעירים הצרפתים השוהים בארץ, בו מתקיים יריד מידע לגבי עלייה וקליטה. בסוף הערב מופיע מדי שנה אמן ישראלי מפורסם אחר.
ציון חגיגות יום העצמאות - תפילה המונית בכותל המערבי בירושלים בערב יום העצמאות ומיד לאחריה יציאה לטיול רב משתתפים הכולל לינה ומסלול הליכה.
קיום הפעילויות נועד למלא את החלל בתא המשפחתי שנוצר בקרב הצעירים בעיקר בציון החגים. הארגון רואה חשיבות רבה בכך שהסטודנטים יראו ברגעים אלה את ביתם החדש בישראל.
פעילות הארגון > הרצאות

הארגון מקיים הרצאות בנושאים שונים בקמפוסים ברחבי הארץ, במטרה להרחיב את הידע בנושאים הקשורים לארץ ולחברה הישראלית. ההרצאות מתקיימות בשלושה מוקדים עיקריים: ירושלים, תל אביב וחיפה, המשתנות לפי הדרישות וסוג האוכלוסייה.
פעילות הארגון > התנדבות ותרומה לקהילה

מדי פעם מתארגנות פעילויות התנדבותיות באזורי הפעילות השונים, דוגמת אריזת מזון למשפחות נזקקות, הדלקת נרות חנוכה עם ניצולי שואה, ביקור בבתי-חולים ועוד. לפעילות מסוג זה מושם דגש מיוחד כיוון שהיא מאפשרת לעולה להרגיש שהוא מסוגל לקיים קשר של נתינה עם הקהילה הישראלית ולא קשר של תלות, כפי שהוא רגיל במקרים רבים בשגרה.
פעילות הארגון > חיילים בודדים

ארגון ה-CNEF תמך במהלך השנים גם בחיילים הבודדים, ובשנת 2009 אף הוקם צוות מתנדבים מסודר המורכב מסטודנטים ששירתו בצה"ל ומטרתו לתמוך בהם. הצוות פועל באופן אינטנסיבי ומבקר בטקסיהם של החיילים, שומר איתם על קשר רציף, מסייע להם בהתמודדות עם המערכת הצבאית, הסדרי מגורים ועוד.
מלגות

בשיתוף עם גופים נוספים, פתח הארגון בסיוע לסטודנטים המצויים בקשיים כלכליים.