stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
ליסה מארי פרסלי
קריירה > שיתופי פעולה בולטים

פרסלי ופט בנאטר ביצעו בשנת 2003 שיר של בנאטר במופע "VH1 Divas Duets" של ערוץ VH1 שהוקדש לקידום ארגון "VH1 Save The Music Foundation". בשנה זו הקליטה את השיר "לילה שקט, לילה קדוש" לאוסף של NBC. אמנים אחרים שהופיעו באוסף היו קיילי מינוג, קולדפליי, קארלי סימון, בוני רייט ומייקל בובלה.
בשנת 2006 יצא הסרט הדוקומנטרי אודות ג'וני ראמון מלהקת הפאנק "הראמונס". בסרט תועדה ליסה מארי במופע מחווה לראמון שנערך בשנת 2004, עם אמנים נוספים, ביניהם להקת "רד הוט צ'ילי פפרס".
בשנת 2007 חידשה את השיר In the Ghetto שביצע במקור אביה אלביס בשנת 1969. את השיר ביצעה ב"דואט" עם אביה במלאת 30 שנה למותו. ליסה מארי שרה אותו בתוכנית הטלוויזיה של אופרה וינפרי יחד עם מקהלת הגוספל של הארלם.
בשנת 2009 הופיעה עם הזמר ריצ'רד הולי בהופעה בלונדון. היא שרה את השיר "Weary" עליו עבדה עם הולי. השותפות התפתחה כך, שפרסלי כתבה מילים לשירים והולי הלחין אותם.
חיים אישיים

פרסלי התגוררה בעיר סן פרנסיסקו. היא נישאה ארבע פעמים והביאה לעולם 4 ילדים:
ב-1988 נישאה למוזיקאי האמריקאי-יהודי דני קיאו. נולדו להם שני ילדים, השחקנית ריילי קיאו (נולדה ב-1989) ובנג'מין סטורם "בן" קיאו (נולד ב-1992), שמת ב-12 ביולי 2020 בגיל 27, וככל הנראה התאבד. דני קיאו המשיך לנגן בלהקתה גם לאחר פרידתם.
בשנים 1994–1996 הייתה נשואה בשנית לזמר מייקל ג'קסון.
היא הייתה מאורסת למוזיקאי ג'ון אוזאיקה, אך לא נישאה לו.
בשנים 2002–2004 הייתה נשואה בשלישית לשחקן ניקולס קייג', בנישואין שנמשכו לא יותר ממספר חודשים.
בשנים 2007–2021 הייתה נשואה למוזיקאי מייקל לוקווד, מנהלה המוזיקלי באותה עת, וממנו יש לה תאומות פינלי והארפר לוקווד (הבנות נולדו ב-2008). פרסלי ולוקווד התגרשו בשנת 2016. בפשיטה משטרתית על ביתם נמצאו במחשבו חומרים שהוגדרו כפורנוגרפיית ילדים, ובעקבות כך נשלחו בנותיהם התאומות למשפחת אומנה.
פרסלי נפטרה מדום לב ב-12 בינואר 2023 בגיל 54.
הערות שוליים

↑  Lisa Marie Presleyselling Elvis estate, באתר Today, ‏17 בדצמבר 2004
↑  Start Spreading the News, באתר האינטרנט של אופרה וינפרי
↑  Richard Hawley joined onstage by Lisa Marie Presley in LondonRead more at https://www.nme.com/news/music/richard-hawley-25-1319494#gPrszPQwcIQbfTDl.99, באתר NME‏, 9 באוקטובר 2009
↑  בנג'מין קיאו, נכדו של אלביס פרסלי, הלך לעולמו בגיל 27, באתר ynet, 13 ביולי 2020
↑  ליסה מארי פרסלי: מייקל הפך למטורף, באתר וואלה, 15 ביוני 2003
↑  מייקל ג'קסון מטריד את ליסה מארי פרסלי המאורסת, באתר וואלה, 3 במרץ 2000
↑  ליסה מארי פרסלי וניקולס קייג' התחתנו, באתר ynet, 12 באוגוסט 2002
↑  CNN LARRY KING LIVE, באתר CNN‏, 29 באפריל 2005
↑  biography, באתר Biography.com
↑  פורנוגרפיה של ילדים וחובות עתק: התאומות של ליסה מארי פרסלי מועברות לאומנה, באתר nrg‏, 19 בפברואר 2017
↑  בתו של אלביס פרסלי מתה לאחר שלקתה בדום לב, באתר ישראל היום, 12 בינואר 2022
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9813166279905606  BIBSYS: 1533887385992  BnF: cb14533792b (data)  GND: 11910265X  ISNI: 0000 0000 7843 2664  LCCN: no91005935  LNB: 000329171  MusicBrainz: 4635869b-1f1a-452e-af87-f6c2e2ef6e74  NKC: xx0012174  NTA: 189828404  RERO: 02-A011678494  SELIBR: 259534  SNAC: w6km839m  SUDOC: 078061970  VIAF: 64242790   WorldCat (עם VIAF): 64242790
לטאה (קבוצת כוכבים)

| לטאה Lacerta |
| --- | --- |
  מפת קבוצת הכוכבים לטאה
 סמליות:  לטאה
 עלייה ישרה:  22.5 שעות
 נטייה:  °‏45+
 שטח נראה:  201 מעלות מרובעות
 דירוג שטח נראה:  במקום ה־68
 מספר כוכבים בבהירות נראית < 3:  0
 הכוכב הבהיר ביותר:  α בלטאה
 בהירות נראית הכוכב הבהיר:  3.8
 מערכות כוכבים גובלות:  אנדרומדה  ברבור  פגסוס  קסיופאה  קפאוס
 נראית בין קוי הרוחב °‏90 ו־°‏45- מומלץ לצפות בשעה 21:00 במהלך חודש אוקטובר
לטאה היא קבוצת כוכבים קטנה שנמצאת בחלק הצפוני של השמים ומורכבת מכוכבים חלשים במיוחד. בנוסף מאפילות על הקבוצה קבוצות הכוכבים הבולטות שמסביבה - אנדרומדה, ברבור וקסיופאה. הקבוצה הוגדרה במאה ה-17 על ידי האסטרונום הפולני יוהנס הווליוס על אזור ללא כוכבים בהירים שלא היה שייך לאף קבוצת כוכבים אחרת. בתנאי צפייה טובים יוצרים כוכבי הקבוצה צורת W המזכירים את קבוצת קסיופאה ולכן הקבוצה מכונה לעיתים "קסיופאה הקטנה".
כוכבי הקבוצה

α בלטאה הוא הכוכב היחיד בקבוצה עם בהירות נראית מדרגה נמוכה מ-4. זהו כוכב לבן-כחלחל במרחק של כ-100 שנות אור ועם בהירות מדרגה 3.8.
גרמי שמיים מעניינים אחרים

NGC-7243 הוא צביר פתוח המכיל כמה עשרות כוכבים לבנים-כחולים עם בהירות סביב דרגה 6.5, הניתן לצפייה במשקפת. הצביר נמצא במרחק של כ-2800 שנות אור וגילו מוערך בכמאה מיליון שנים.
לורן המרסלי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  8 בינואר 1971 (בת 53) קולומביה הבריטית, קנדה קנדה
 מדינה:  קנדה
 פרופיל ב-IMDb
 
לורן המרסלי (באנגלית: Lauren Hammersley, נולדה ב-8 בינואר 1971) היא שחקנית קנדית הידועה כליסה מייסון, בסדרת הסיטקום הקנדית Mr. D. של רשת CBC וכשרמיין בסדרה של נטפליקס וירג'ין ריבר.
ביוגרפיה

נולדה בקמפבל ריבר, קולומביה הבריטית, קנדה, וגדלה בסארי, קולומביה הבריטית. כיום היא מתגוררת בטורונטו.
המרסלי החלה לשחק בגיל 12 בפרסומות. בנוסף למשחק, היא עבדה כצלמת עד שעברה ב-2012 למשחק במשרה מלאה כשחקנית בסדרה הקנדית Mr. D. בסדרה היא משחקת את ליסה מייסון - מורה ומנהלת לשעבר הידועה בסגנון ההוראה המסורתי שלה. בעונה השביעית היא הופכת ליועצת בית הספר. הסדרה ירדה אחרי 8 עונות.
ב-2016 היא גילמה עורכת דין אלכוהוליסטית אך מתפקדת בסדרה אורפן בלאק.
החל מ־2019 היא מככבת בתור שרמיין, בת זוגו ההריונית של ג'ק שרידן (מרטין הנדרסון) בסדרה המאד מצליחה של נטפליקס וירג'ין ריבר בכיכובה של אלכסנדרה ברקנרידג', המבוססת על סדרת הספרים של רובין קאר. ברשתות החברתיות היא ציינה כי היא הדמות עם ההריון הכי ארוך אי פעם בטלוויזיה.
בשנת 2023 החלה לשחק במיני-סדרה "הלב של סאליבן" לצד השחקנים מורגן קוהאן, צ'אד מייקל מאריי וסקוט פטרסון.
פילמוגרפיה > בקולנוע

| שנה | סרט | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | בלאדי מרי | מרי |  |
| 2009 | Child Wild | כרמלה אפולס | וִידֵאוֹ |
| 2013 | Stag | שרה |  |
פילמוגרפיה > בטלוויזיה

| שנה | תוכנית | תפקיד | הערות |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002 | פלוני אלמוני | השוטרת פיצמוריס | פרק: "איידהו" |
| 2011 | Single White Spenny | ברוק | פרק: "קשר פתוח" |
| 2012–2018 | Mr. D | ליסה מייסון | תפקיד ראשי |
| 2013 | נס רפואי | אריאל | פרק: "הגנה" |
| 2016–2017 | אורפן בלאק | אדל | תפקיד חוזר (עונות 4–5) |
| 2019–הווה | וירג'ין ריבר | שרמיין רוברטס | תפקיד ראשי |
| 2023–הווה | הלב של סאליבן | קוני בויל | תפקיד משנה |
הערות שוליים

↑  "Lauren Hammersley – at Home Here in Nova Scotia « Sea and be Scene". אורכב מ-המקור ב-2013-02-02. נבדק ב-2012-08-01.
↑  She is a functional trainwreck. BBC America.  Event occurs at 1:55. נבדק ב-1 בינואר 2021. {{cite AV media}}:  (עזרה)
↑  New CTV Original Drama SULLIVAN’S CROSSING Premieres March 19 - Bell Media, New CTV Original Drama SULLIVAN’S CROSSING Premieres March 19 - Bell Media (באנגלית)
כוכב הקופים: המלחמה

| --- | --- |

כרזת הסרט בעברית
 מבוסס על:  "כוכב הקופים" (ספר)
 בימוי:  מאט ריבס 
 הופק בידי:  פיטר צ'רנין דילן קלארק ריק ג'אפה ואמנדה סילבר
 תסריט:  מארק בובמבאק, מאט ריבס 
 עריכה:  ויליאם הוי 
 שחקנים ראשיים:  אנדי סירקיס וודי הרלסון סטיב זאן ג'ודי גריר קארין קונובל טריי נוטרי
 מוזיקה:  מייקל ג'אקינו 
 צילום:  מייקל סרסין 
 מדינה:  ארצות הברית 
 חברת הפקה:  Chernin Entertainment 
 חברה מפיצה:  פוקס המאה ה-20
 שיטת הפצה:  וידאו על פי דרישה 
 הקרנת בכורה:  ארצות הברית 14 ביולי 2017 ישראל 13 ביולי 2017
 משך הקרנה:  140 דקות
 שפת הסרט:  אנגלית 
 סוגה:  סרט מדע בדיוני, סרט פעולה, סרט מלחמה, סרט דרמה, סרט פוסט-אפוקליפטי, סרט דיסטופי, סרט מבוסס יצירה ספרותית 
 תקציב:  $150,000,000
 הכנסות:  $433,700,000
 הכנסות באתר מוג'ו:   planetoftheapes16
 סרט קודם:  "כוכב הקופים: השחר" (2014)
 סרט הבא:  כוכב הקופים: הממלכה 
 דף הסרט ב־IMDb
 
כוכב הקופים: המלחמה (באנגלית: War for the Planet of the Apes, בתרגום חופשי לעברית: המלחמה על כוכב הקופים) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי בלייב אקשן אשר יצא לאקרנים ב-2017. הסרט מבוים על ידי מאט ריבס; הופק על ידי פיטר צ'רנין, דילן קלארק, ריק ג'אפה ואמנדה סילבר; והתסריט שלו נכתב על ידי מארק בומבאק, ריק ג'אפה ואמנדה סילבר. הסרט מבוסס באופן רופף על דמויות מאת ריק ג'אפה ואמנדה סילבר שעובדו על פי רומן צרפתי בשם "כוכב הקופים" מ-1963 שנכתב על ידי פייר בול.
הסרט מהווה המשך לקודם לו, "כוכב הקופים: השחר" מ-2014, ויחד עמו ועם הסרט שלפניו ("כוכב הקופים: המרד"), מהווים הסרטים חלק מהאתחול של חברת פוקס המאה ה-20 לסדרת סרטי "כוכב הקופים".
שחקנים ודמויות > קופים

אנדי סירקיס – סיזר, מנהיג הקופים.
ג'ודי גריר – קורנליה, רעייתו של סיזר.
רוקט – ידידו של סיזר.
קארין קונובאל – מוריס, קוף מסוג אורנגאוטן, ידידו של סיזר.
סטיב זאן - קוף רע (Bad-ape)
שחקנים ודמויות > בני אנוש

וודי הרלסון – הקולונל, מנהיג בני האדם.
גבריאל צ'וואריה
אמיה מילר - ילדה אילמת (ממחלת הקופים) שסיזר, מוריס, רוקט ולוקה מצאו בדרך ומוריס לוקח אותה תחת חסותו ונותן לה לקראת סוף הסרט את השם "נובה."
הפקה

ב-7 בינואר 2014 פורסם כי סרט ההמשך (השלישי בסדרה) ל"כוכב הקופים: השחר", צפוי לצאת בשלהי 2016, ומאט ריבס נשכר לביים גם אותו.
בינואר 2015 דחתה פוקס המאה ה-20 את תאריך השחרור ל-14 ביולי 2017.
במאי 2015 פורסם שהסרט ייקרא "War of the Planet of the Apes", אולם השם עודכן מאוחר יותר ל-"War for the Planet of the Apes" ("המלחמה על כוכב הקופים").
הפקה > ליהוק

בספטמבר 2015 פורסם כי אל צוות השחקנים מצטרף וודי הארלסון בתפקיד של איש צבא בכיר לצד אנדי סירקיס, המגלם את מנהיג הקופים סיזר וגבריאל צ'וואריה.
בנובמבר 2015 פורסם ביוטיוב סרטון שבו מאט וסירקיס מזמינים גם את קהל הצופים להשתתף בצילומי הסרט. הם הכריזו על תחרות שבה כל מי שמעוניין להופיע בסרט יכול לצלם את עצמו מבצע תנועות משכנעות של קוף, ולשלוח להם את הסרטון. המנצח יזכה לשחק במלחמה האחרונה בסרט.
הפקה > צילומים

צילומי הסרט החלו ב-14 באוקטובר 2015, בוונקובר שבקולומביה הבריטית (קנדה) תחת שם הכיסוי "מבצר חבוי". הצילומים נמשכו עד מרץ 2016. בינואר ובפברואר 2016, הצילומים נערכו בשמורת קנאנסקיס בקלגרי, אלברטה, קנדה.
סרטי המשך

לדברי התסריטאי ריק ג'פה, גרסה של החללית מכוכב הקופים משנת 1968 בשם "איקרוס" הופיעה ב"כוכב הקופים: השחר" כרמז מכוון להמשך אפשרי ועיבוד מחודש של אירועי הסרט המקורי, מאחר שגם הסרט "כוכב הקופים: המלחמה" מכיל גרסה צעירה יותר של הדמות נובה. במהלך ראיון של אנדי סירקיס ל-MTV באמצע נובמבר 2014, דיבר סרקיס על סרטי המשך אפשריים: "זה יכול להיות שלושה סרטים, זה יכול להיות ארבעה. זה יכול להיות חמישה. מי יודע? המסע יימשך." באוקטובר 2016 דווח כי סרט רביעי של כוכב הקופים היה בדיונים. זמן קצר לפני הפצת "כוכב הקופים: המלחמה" ביולי 2017, אמר ריבס כי הביע עניין ביצירת סרטי קופים נוספים וכי סטיב זאהן, שגילם את הקוף הרע בסרט, יצר סיפור המשך. התסריטאי מארק בומבק רמז כי יתאפשרו סרטים נוספים ואמר, "האמת, לא היו לנו שיחות מסוג זה. אני עובד על הסרטים האלה כבר כשבע שנים. אני מוכן לקחת נשימה ולתת לדברים לנוח מעט." באפריל 2019, לאחר רכישת פוקס המאה ה-21 על ידי דיסני, הודיעה האחרונה כי סרטים עתידיים של כוכב הקופים נמצאים בפיתוח. כמו כן, אושר באוגוסט 2019 כי כל הסרטים העתידיים יתקיימו באותו היקום שנוצר לראשונה ב"כוכב הקופים: השחר".
ב-3 בדצמבר 2019 דווח כי ווס בול נשכר לכתוב ולביים סרט כוכב הקופים ללא שם. ב-17 בפברואר 2020 דווח כי הסרט יופק על ידי ג'ו הרטוויק ג'וניור ודייוויד סטארק. מאוחר יותר באותו יום, אישר בול כי יביים את הסרט וכי הוא יתרחש לאחר אירועי "המלחמה", בעקבות "מורשת סיזר". ב-26 במאי 2020 חשף בול כי ג'וש פרידמן יכתוב את התסריט ואילו ג'פה וסילבר יחזרו כמפיקים. הוא גם אמר שבעוד שהסרט יתרחש באותו יקום כמו הסרטים האחרים, הסרט לא יהיה המשך ישיר לסרט "המלחמה" והסרט "ירגיש" כמו המשך אחר לטרילוגיה, אך עם זאת, יוצרי הסרט "יעשו דברים חדשים ומגניבים באמת" לסרט. בול אמר גם כי הסרט יכול להתחיל בהפקה וירטואלית למרות מגפת COVID-19 בשל היותו סרט CGI בעיקרו.
הערות שוליים

↑  WAR FOR THE PLANET OF THE APES | British Board of Film Classification, bbfc.co.uk
↑  Mike Jr. Fleming, ‏Matt Reeves To Helm ‘Planet Of The Apes 3′, באתר Deadline.com, ‏7 בינואר 2014
↑  ציוץ באתר טוויטר בדבר הפקת סרט שלישי
↑  Matt Reeves Teases Andy Serkis' Caesar as an 'Ape Moses' in the Next Planet of the Apes - ComingSoon.net
↑  טריילרים זאת אומנות גיא גוטמן, כוכב הקופים: המלחמה | בואו להילחם לצד סיזר, נבדק ב-2019-02-06
| --- | --- |
בקרת זהויות :  PLWABN: 9810638138205606  BNE: XX5714051  LCCN: no2017112741  VIAF: 271150468341004171999   WorldCat (עם VIAF): 271150468341004171999
כנסייה

ערך זה עוסק במבנה המשמש לפולחן נוצרי. אם התכוונתם לממסדים הנוצריים המכונים כנסיות, ראו .
כנסייה ומנזר קתולי בנאנטלי, פינלנד
כנסייה היא מבנה המשמש בנצרות לפולחן דתי ולתפילה.
מקור המילה

פירוש המילה "כנסייה" בעברית הוא "מקום כינוס".
באנגלית, המילה "Church" הגיעה מהמילה הגרמנית Kirche שהיא כשלעצמה הגיעה מהמילה היוונית "Κύριος", "אדון" במשמעות Kyriake כלומר "בית האדון", או מהמילים "Κυριακον δωμα" שמשמען מקום כינוס. המילה האיטלקית לכנסייה, Chiesa וכן המילה לכנסייה בצרפתית, Église, הגיעו ממילה יוונית אחרת Εκκλησία שפירושה המילולי "הנקראים".
היווצרות הכנסיות

הנוצרים הראשונים התגוררו בארץ ישראל. הם נהגו לעלות לרגל לבית המקדש בירושלים, וכן ולהתפלל את תפילותיהם בבתי הכנסת של היהודים. בתקופה מאוחרת יותר, החלו המאמינים בישו להתאסף בבתים פרטיים או במקומות מחבוא, כגון קטקומבות, מפאת רדיפתם על ידי הקיסרים של האימפריה הרומית. בתים אלו ששימשו לתפילה נקראו דומוס אקלסיה (לטינית: כנסיית בית).
לאחר האדיקט של מילן, ב-311 לספירה, פסקה רדיפת הנוצרים ברחבי האימפריה הרומית, והם החלו לבנות כנסיות באופן גלוי. הכנסייה הקדומה ביותר שנתגלתה, נמצאה בסוריה, ומתוארכת לשנת 232 לספירה. נמצאו גם כנסיות עתיקות רבות בארץ ישראל.
האדריכלות של הכנסיות

הכנסיות נבנו באופן דומה של אולם עמודים ארוך הקרוי בזיליקה.
החל מסוף התקופה הביזנטית ותחילת ימי הביניים החלו לבנות את הכנסיות בצורת צלב.
בדרך כלל נבנתה לכנסייה כיפה גדולה במקום המפגש של שני האנכים המרכיבים את הצלב (crossing). מאפיין נוסף הוא מגדל פעמונים בקצהו המערבי של הכנסייה. באירופה של ימי הביינים היו מבני הכנסיות הבניינים הבולטים והמרכזים ביותר שנבנו בכפרים ובערים.
בימי הביניים התפתחו האדריכלות הרומנסקית והאדריכלות הגותית ולצידן מגוון אמנויות כגון פיסול, ציור וזיגוג ויטראז'ים שמטרתם הייתה לפאר את המבנה. החל מאמצע המאה ה-12 ובעיקר במאה ה-13 נבנו מאות קתדרלות וכנסיות בסגנון הגותי, חלק גדול מהן בצרפת בה נולד הסגנון הגותי. הקתדרלות הגותיות היו גבוהות ומפוארות, עם עושר בלתי רגיל של פרטים ועיטורים, וניצלו גם את האדריכלות והבנייה לגובה כדי ליצור מראה אסתטי ומרשים. הכנסיות הגותיות פנו מערבה והחזית המערבית הייתה בדרך כלל המפוארת ביותר, בדרך כלל עם שני מגדלים שלעיתים עוטרו אף בצריחים מחודדים. במזרח נמצא האפסיס וסביבו קפלות קורנות. הקתדרלות הגותיות הידועות ביותר הן קתדרלת שארטר, קתדרלת נוטרדאם דה פארי, קתדרלת ריימס וקתדרלת אמיין. מחוץ לצרפת ידועות קתדרלת קלן, קתדרלת קנטרברי, קתדרלת לינקולן, קתדרלת מילאנו וקתדרלת סטפנוס הקדוש בווינה.
בתקופת הרנסאנס, התחרו ביניהן הערים השונות של איטליה, בבניית כנסיות גדולות ומפוארות. סנטה מריה דל פיורה בישרה את אדריכלות הרנסאנס עם כיפה גדולה וכתומה מאת פיליפו ברונלסקי. אחת הכנסיות המפורסמות ביותר שנבנו באותה תקופה היא הקפלה הסיסטינית ברומא, אשר ידועה בתקרתה המפוארת, המעוטרת כולה בציוריו התנ"כיים של מיכלאנג'לו.
בעת החדשה נבנו מאות כנסיות וקתדרלות באדריכלות הבארוק וסגנון הרוקוקו. מאפייני האדריכלות באו לידי ביטוי בשפה עיצובית המשלבת את הסגנון הקלאסי, אשר נתגלה מחדש עם הרנסאנס באיטליה, עם אופי הקישוטים שאפיינו את האדריכלות הגותית של ימי הביניים, מבחינת עומס הקישוטים ויצירת מראה תחרתי. הסגנון, שיצא מתוך הקלאסיציזם, מתח ועיוות את הצורות האופייניות לו תוך פיתוח פרטים אדריכליים חדשים בעלי מראה תיאטרלי ומהודר יותר ולעיתים אף מצועצע. הכנסיות הידועות בסגנון זה הן בזיליקת פטרוס הקדוש ברומא, קתדרלת סנט פול בלונדון והקתדרלות בברלין.
בסוף המאה ה-18 ובמהלך המאה ה-19 התרחשה תחייה של סגנונות הבנייה העתיקים. כנסיות נבנו בסגנון נאו-קלאסי, נאו-רומנסקי ונאו-גותי. במהלך התחייה הגותית הושלמו ושופצו עשרות קתדרלות וכנסיות לצד כנסיות חדשות שהוקמו בסגנון זה. קתדרלת קלן (1880), קתדרלת אולם (1890), קתדרלת פראג (1929) וקתדרלת מילאנו (1965) הושלמו בתקופה התחייה הגותית. עשרות כנסיות וקתדרלות צרפתיות שופצו בתקופה זו תחת השגחתו או תכנונו של האדריכל והמשמר ויולה לה דוק.
המאה ה-20 ראתה את בנייתם של כנסיות בסגנון מודרני ופוסט-מודרני כגון כנסיית נוטרדאם די או וקתדרלת ברזיליה.
ראו גם

אדריכלות כנסיות
בזיליקה
קתדרלה
מנזר
כנסיות עתיקות בארץ ישראל
רשימת כנסיות
לקריאה נוספת

נורית כנען-קדר, המדונה של שיח הצבר: מסורת וחידוש בציור הנוצרי בארץ במאות ה-19 וה-20, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, תש"ע 2010.
Anne Michel, Les églises d'époque byzantine et umayyade de Jordanie (provinces d'Arabie et de Palestine), Ve –VIIIe siècle: Typologie architecturale et aménagements liturgiques (Bibliothèque de l'Antiquité Tardive, 2), Turnhout: Brepols, 2001.
הערות שוליים

↑  ביקורת: יוסף פטריך, ‏כנסיות עבר הירדן בתקופה הביזנטית והאמיית, קתדרה 113, ספטמבר 2004, עמ' 191-185.
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007286588305171  BNE: XX526038  BnF: cb119345731 (data)  GND: 4073436-5  LCCN: sh85025854  NARA: 10636628  NKC: ph114992 
כנסיית הקתדרלה על-שם מרטינוס הקדוש שבאוטרכט, הולנד
קתדרלת שארטר - קתדרלה בסגנון גותי מימי הביניים
שטפנסדום בווינה, אוסטריה. הקתדרלה מהווה בערים רבות באירופה את מרכז העיר.
בזיליקת פטרוס הקדוש, הוותיקן - הכנסייה הגדולה בעולם
המבנה הפנימי של כנסייה באוסטריה
לואיסה זני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1896 ארקו, טרנטינו
 פטירה:  1940 (בגיל 44 בערך)
 מדינה:  ממלכת איטליה 
 תקופת הפעילות:  1915
 תפקידים בשירות
 מרגלת איטלקייה
 עיטורים
 מדליית החיל הצבאי
 תפקידים אזרחיים
 סופרת
 
לואיזה זני (באיטלקית: Luisa Zeni;‏ 1896 – 1940) הייתה סוכנת חשאית במלחמת העולם הראשונה וסופרת איטלקית.
ביוגרפיה

זני נולדה בארקו, טרנטינו, בשנת 1896. אביה היה נפח, אמה נפטרה כשהייתה בת 3.
היא חיה בשנים הראשונות של המאה העשרים, בתקופה של מתח גובר בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית בין איטלקים לגרמנים. היא הייתה שייכת לאירדנטה, אזור שהתלבט בין נאמנות בת מאות שנים להבסבורגים לבין הקריאה לעצמאות איטלקית. לאחר שחצתה את הגבול וגלתה לאיטליה ב-1914, היא מילאה תפקיד חשוב בתעמולה התומכת במלחמה בתוך הוועד של תושבי הים האדריאטי וטרנטו. בספר הזיכרונות, "פירורים" (Briciole), שפורסם ב-1926, זני מספרת את סיפורה כמרגלת, הסוכנת החשאית האחרונה של הריסורג'ימנטו.
ביוגרפיה > מלחמת העולם הראשונה

לקראת המלחמה גייס פיקוד הארמייה הראשונה תושבים מטרנטינו שהיו מוכנים להשתתף במבצעי ריגול שמטרתם לחשוף את תנועות האויבים מ-אלה ועד מעבר ברנר. זני גויסה ב-1915 על ידי קולונל טוליו מרצ'טי, ראש ראש השירות החשאי הצבאי. ב-22 במאי 1915, יומיים לפני הכרזת המלחמה, חצתה זני את הגבול, ונכנסה לשטח האוסטרי באזור אוסניגו. היא נעצרה על ידי סיור אוסטרי והציגה את עצמה בתור ג'וזפין מולר, בטענה שברחה מאיטליה כדי לחזור לאוסטריה. מסמכיה המזויפים נבדקים ומאושרים.
זני הגיעה לאינסברוק ברכבת למלון יוניון, מקום מסוכן אך גם מכרה של מידע, שאליו מגיעים קציני הפיקוד המוצבים בעיר. בשל ידיעתה את השפה הגרמנית, בשבועות שלאחר הגעתה אספה זני מידע אותו רב. המידע שנאסף נשלח לשווייץ, לסוכן החשאי האיטלקי, הברון סילביו פראטו, כדי שיעביר אותו לאיטליה. בין היתר שלחה מספר דיווחים עם חדשות צבאיות מדויקות ברמה גבוהה מאוד. את המידע רשמה זני בניירות זעירים שהחביאה מאוחר יותר בכפתורי המעיל שלה. זהירותה הצילה את חייה. לאחר זמן מה עזבה זני את המלון ועברה לגור בדירה. היא החלה לנסוע לאורך העמקים הסמוכים לגבול עם איטליה מתוך כוונה להתיידד עם חיילים וקצינים ולהשיג מהם מידע על תנועות הכוחות.
מדי פעם נפגשה זני עם קבוצת חברים, במקור מארצה, שלא ידעו דבר על פעילותה. באחד המפגשים הללו פשטה המשטרה האוסטרית על המקום. זני ומספר מהחברים הצליחו להימלט. האחרים נעצרו ולא שמעו מהם שוב.
בסוף יולי היא נעצרה ונאלצה להודות בזהותה האמיתית. אמנם ההאשמות נגדה בוטלו, בניגוד לגורלם של מרגלים איטלקים אחרים, שהתגלו והוצאו להורג באותה תקופה, אבל היא הושמה במעקב ועבר לא הייתה בטוחה.
ב-6 באוגוסט 1915, בשל הסיכון הגובר, היא נאלצה לנטוש את המקום. היא התלבשה בבגדי גברים טירולים ובמהלך הלילה הגיעה לתחנת רכבת קטנה מחוץ לעיר ועלתה על רכבת צפופה באיטלקים שחזרו הביתה ונסעו לשווייץ, בתחנת הגבול של פלדקירך באוסטריה, ניירות המעבר שלה נדחים והיא מצליחה בכל זאת להתגנב לרכבת היוצאת לשווייץ. הקולונל טוליו מרצ'טי מגיע לפגוש אותה במילאנו כדי לשמוע ממנה ישירות את החדשות האחרונות. לאחר מכן הוא מפסיק את פעילותה כדי לא לסכן אותה יותר.
בסוף שנת 1915 זני החלה ללמוד בבית ספר לאחיות של הצלב האדום. היא עבדה כאחות בשירות חיילים איטלקים שנפצעו בקרב, בבתי חולים שונים.
זני, שהוקצתה לה פנסיה צנועה, בילתה את השנים הבאות בהחלמה מהשחפת שבה חלתה באינסברוק הקרה. היא אספה את זיכרונות המלחמה שלה בכמה ספרים.
בשנת 1940 מתה לואיזה זני בעיר הולדתה עקב החמרת המחלה.
מדליות

מדליית החיל הצבאי, הוענקה בשנת 1915.
ספרים שכתבה

פירורים: זיכרונות של אישה במלחמה (1926), יצא לאור על ידי יורשי הקרמונזה.
אירדנטו (1928), רומן פטריוטי שיצא לאור על ידי ולצ'י.
בני איטליה (1932), מהדורת בלפורטה.
הערות שוליים

1 2  Women and the Great War by Allison Belzer Palgrave Macmillan; 2010, chapter 4
1 2 3 4 5  לואיסה זני די ארקו: סוכנת חשאית איטלקית במלחמה הגדולה, באתר לה דיגטו, ‏29 לאוקטובר 2014 (באיטלקית)
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10  סילבנו נפוליטנו, מאטה הארי האיטלקית, לואיזה זני, באתר עמוד ההיסטוריה (באטלקית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1136288996  ICCU: RAVV078687  VIAF: 255723375   WorldCat (עם VIAF): 255723375 
ערך זה הוא יתום, כלומר אין ערכים בוויקיפדיה שמקשרים אליו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ולקשר אליו מכמה מהערכים שמכילים את המונח "לואיסה זני".
כריסטיאן צ'ה

כריסטיאן צ'ה (בסלובנית: Kristjan Čeh; נולד ב-17 בפברואר 1999 בפטוי שבסלובניה) הוא אתלט סלובני, אלוף העולם (יוג'ין 2022) בזריקת דיסקוס.
ביוגרפיה > 2019

באליפות אירופה עד גיל 23 שנערכה ביבלה שבשוודיה זכה אלקנה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 63.82 מטר.
באליפות העולם שנערכה בדוחה שבקטר סיים במקום 31 בתוצאה של 59.55 מטר.
ביוגרפיה > 2021

באולימפיאדת טוקיו 2020 סיים צ'ה במקום חמישי בתוצאה של 66.62 מטר.
ביוגרפיה > 2022

החל מחודש פברואר 2022 החל להתאמן בהדרכתו של האלוף האולימפי גרד קנטר.
בתחרות שנערכה בברמינגהאם ב-21 במאי אותה שנה הוא קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 71.27 מטר.
ביוגרפיה > 2022 > אלוף עולם

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-19 ביולי אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בזריקת דיסקוס בשיא אליפות חדש של 71.13 מטר, לפני מיקולאס אלקנה (69.27 מטר) ואנדריוס גודז'יוס (67.55 מטר), שניהם מליטא.
ביוגרפיה > 2023 > סגן אלוף העולם

באליפות העולם שנערכה באוגוסט בבודפשט שבהונגריה זכה צ'ה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 70.02 מטר, אחרי דניאל סטול משוודיה (71.46 מטר) ולפני מיקולאס אלקנה (68.85 מטר).
שיאים אישיים > אצטדיון

זריקת דיסקוס: 71.27 מטר (2022)
הערות שוליים

↑  Kanter: Kristjan Čeh je mladi Michael Jordan, le v atletiki באתר RTVSLO, ‏ 28 בפברואר 2022 (בסלובנית)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  World Athletics: 14666860
כרומוזום 3

כרומוזום 3
כרומוזום 3 לאחר קיבוע גימזה
כרומוזום 3 בקריוטיפ ההומני של זכר
כרומוזום 3 הוא אחד מ-23 זוגות הכרומוזומים הקיימים באדם. כרומוזום 3 הוא כרומוזום אוטוזומלי המשתרע על פני כ-198 מיליון זוגות בסיסים, המהווים כ-6.5% מכלל הדנ"א בגנום האנושי.
גנים

להלן מספר הערכות לגבי מספר הגנים המצויים בכרומוזום 3 ההומני. מאחר שחוקרים שונים משתמשים בשיטות שונות על מנת לבצע אנוטציית גנום, תחזיותיהם באשר למספר הגנים המצויים בכל כרומוזום הן שונות. ביחס לפרויקטים אחרים של מספור גנים, CCDS נוקטת בגישה השמרנית ביותר, ולכן תחזיתה מייצגת את הגבול התחתון של מספר הגנים בכל כרומוזום.
| הערכה על ידי: | גנים מקודדים לחלבון | רנ"א שאינו מקודד לחלבון | פסאודוגנים | מקור |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| CCDS | 1,030 | — | — |  |
| HGNC | 1,040 | 493 | 779 |  |
| Ensembl | 1,073 | 1,158 | 761 |  |
| UniProt | 1,082 | — | — |  |
| NCBI | 1,076 | 1,078 | 911 |    |
לרשימת גנים חלקית בכרומוזום 3 לחצו כאן.
מחלות הקשורות לכרומוזום 3

להלן רשימה חלקית של מחלות הקשורות לפגמים בגנים המצויים בכרומוזום 3:
לוקמיה מיאלואידית חריפה
אלקפטונוריה
אטרנספרינמיה
אוטיזם
תסמונת ברוגדה
קטרקט
המנגיומה מחילתית
שארקו-מארי-טות
קופרופורפיריה תורשתית
תסמונת דנדי-וולקר
לקות שמיעה
סוכרת
רעד ראשוני
גלאוקומה
מחלת היילי-היילי
סרטן מעי גס תורשתי
תסמונת QT מוארך
לימפומה
תסמונת מוביוס
מחלת מויה מויה
מוקופוליסכרידוזות
מיוטוניה דיסטרופית
עיוורון לילה
חירשות לא תסמונתית
תסמונת סטיקלר
סרטן השחלה
פורפיריה
חמצת פרופיונית
רטיניטיס פיגמנטוזה
תסמונת סקל
תסמונת דה מורסייה
קומה נמוכה
אטקסיה ספינוצרבלרית
תסמונת וון-היפל לינדאו
תסמונת ורדנבורג
קסרודרמה פיגמנטוזום
הערות שוליים

↑  Chromosome 3 in the NIH website.
↑  Genome Decoration Page, NCBI. Ideogram data for Homo sapience (400 bphs, Assembly GRCh38.p3).
↑  Genome Decoration Page, NCBI. Ideogram data for Homo sapience (550 bphs, Assembly GRCh38.p3).
↑  Genome Decoration Page, NCBI. Ideogram data for Homo sapience (850 bphs, Assembly GRCh38.p3).
מברישימון

| מברישימון |
| --- | --- |
 מברישימון הערבה, הגדול בעכבישי ישראל
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: פרוקי-רגליים
מחלקה:: עכבישנים
סדרה:: עכבישאים
תת־סדרה:: אופיסתותלה
משפחה:: מברישניים
סוג:: מברישימון
שם מדעי
 Cerbalus ‏סימון, 1897

מברישימון (שם מדעי: Cerbalus) הוא סוג של עכבישים ממשפחת המברישניים.
ניתן למצוא מינים מסוג זה בצפון אפריקה, במזרח התיכון ובאיים הקנריים. בישראל שלושה מינים מסוג זה, שלושתם אנדמיים לאזורי מחיה מצומצמים.
מינים

מברישימון הערבה (Cerbalus aravaensis) - מין זה אנדמי לאזור דרום הערבה בישראל ובירדן.
מברישימון הנגב (Cerbalus negebensis) - מין זה אנדמי לאזור הנגב.
מברישימון חולי (Cerbalus psammodes) - מין זה אנדמי לחולות חלוצה והסמוכים להם בסיני.
Cerbalus alegranzaensis
Cerbalus ergensis
Cerbalus pellitus
Cerbalus pulcherrimus
Cerbalus verneaui