stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
בוטונד שטורץ
הערות שוליים

↑  "Storcz Botond irányíthatja a válogatottat Rióig". kajakkenusport.hu. 2013-09-26. אורכב מ-המקור ב-2013-09-28.
↑  "Sportkrém: Storcz Botondot nem zavarja a teljes nőuralom". nemzetisport.hu.
ארד (מחוז)

| --- | --- |
סמל ארדסמל ארד

 מדינה / טריטוריה:  רומניה
 רשות מחוקקת:  Arad County Council 
 בירת המחוז:  ארד
 תאריך ייסוד:  1968 
 שטח:  7,754 קמ"ר (דירוג: 5)
 גובה:  1,486 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ במחוז:  409,072 (דירוג: 21, 2011)
  ‑ צפיפות:  53 נפש לקמ"ר (2011)
 קואורדינטות:  46°22′N 21°48′E﻿ / ﻿46.36°N 21.8°E﻿ / 46.36; 21.8 
 אזור זמן:  UTC+2
 http://www.cjarad.ro
 he
 
מחוז ארד (ברומנית: Județul Arad) הוא אחד ממחוזות רומניה הממוקם במערב המדינה בסמוך לגבול עם הונגריה. המחוז נמצא על שטח האזורים קרישאנה ובאנאט. בירת המחוז היא ארד.
השם

בהונגרית המחוז מכונה Arad megye, בסרבית כ-Арадски округ, ובגרמנית כ-Kreis Arad. המחוז נקרא על שם המרכז המנהלי שלו, העיר ארד.
גאוגרפיה

למחוז ארד שטח כולל של 7,754 קמ"ר (2,994 מייל רבוע), המהווה 3.6% מהשטח הלאומי של רומניה. השטח של מחוז ערד מחולק לשתי יחידות נפרדות המכסות כמעט מחצית מהמחוז כל אחת. בצד המזרחי של המחוז יש שטח הררי עד נמוך ובצד המערבי זה אזור מישורי המורכב ממישור ערד, מישור מוריס הנמוך ומישור וינגה הגבוה.
גאוגרפיה > מחוזות שכנים

מחוז אלבה ומחוז חונדוארה במזרח
הונגריה - מחוז בקש ומחוז צ'ונגראד-צ'נאד במערב
מחוז ביחור בצפון
מחוז טימיש בדרום
גאוגרפיה > אקלים ומשקעים

במונחים של אקלים, המאפיינים של מחוז ערד הם בעלי אקלים יבשתי ממוזג טיפוסי עם השפעות אוקיאניות. הטמפרטורות השנתיות הממוצעות נעות בין C°‏ 10 בשפלה, בגבעות C°‏ 9, בין C°‏ 6 ל-C°‏ 8 בהרים הנמוכים באזור הגבוה ביותר. כמות המשקעים הממוצעת היא בין 565 ל-600 מ"מ בשנה בשפלה, בין 700 ל-800 מ"מ בשנה בגבעות ובין-800 ל-1,200 מ"מ בשנה, באזור ההררי.
דמוגרפיה

ב-31 באוקטובר 2011 מנה המחוז 409,072 תושבים וצפיפות האוכלוסין הייתה 52 תושבים לקמ"ר (130/מ"ר). להלן ההתפתחות הדמוגרפית:
| שנה | אוכלוסיית המחוז |
| --- | --- |
1948: 476,207 
1956: 475,620 
1966: 481,248 
1977: 512,020 
1992: 487,370 
2002: 461,791 
2011: 409,072
דמוגרפיה > הרכב אתני

ההרכב האתני של המחוז היה כלהלן:
רומנים - 83.9% (343,163)
הונגרים - 9.1% (37,067)
צוענים - 4% (16,546)
סלובקים - 1.1% (4,444)
גרמנים - 0.8% (2,956)
אוקראינים - 0.3% (1,295)
סרבים - 0.2% (875)
בולגרים - 0.1% (557)
אחרים - 0.3% (1,190)
כלכלה

יחד עם מחוז טימיש, מחוז ארד מהווה את אחד האזורים המפותחים ביותר ברומניה. בשל קרבתו לגבול, הוא מושך אליו מספר רב של השקעות זרות. הפוטנציאל החקלאי מוכנס מאוד לערך, מישורי ערד נחשבים לאחד מאגני ייצור הדגנים והירקות החשובים ביותר. משאבי טבע בערד הראויים להילקח בחשבון הם: נפט וגז, מכרות מוליבדן, מחצבות שיש, מים מינרליים ומרבצי אורניום.
הענפים הכלכליים השולטים במחוז הם:
חקלאות
טקסטיל
תעשיית העץ
תעשיית הרכב
פוליטיקה

מועצת מחוז ארד, שחודשה בבחירות המקומיות ב-2020, מורכבת מ-32 נציגים ("יועצים"). הרכב מועצת המחוז הוא כלהלן:
|  | מפלגה | חברים | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה | הרכב המועצה |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | המפלגה הלאומית ליברלית (PNL) | 17 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | האיחוד "הצילו את רומניה"  (USR) | 5 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | המפלגה הסוציאל-דמוקרטית (PSD) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | PRO רומניה (PRO) | 3 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | מפלגת תנועת העם (PMP) | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | האיחוד הדמוקרטי של ההונגרים ברומניה (UDMR/RMDSZ) | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
חלוקה מנהלית

למחוז ערד יש רשות עירונית (מוני'ציפיו) אחת, 9 ערים ו-68 כפרים גדולים (קומונות) עם כ-180 כפרים.
אליפות גרמניה בכדורגל 1928

| --- | --- |
פרס "ויקטוריה המוענק למנצח
 תקופת התחרות:  8 ביולי 1928 – 29 ביולי 1928 (22 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  המבורג
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  74 (4.93 בממוצע למשחק)
 → 19271929 ←
אליפות גרמניה בכדורגל 1928 הייתה העונה ה-21 של התחרות.
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
למשחק הגמר הגיעו המבורג והרטה ברלין. להרטה ברלין זה היה הפסד שלישי ברציפות במשחק הגמר. להמבורג זה היה הניצחון השני בתולדות המועדון.
ארגון האליפות

לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
| מועדון | תחרות |
| --- | --- |
פ.צ. קניגסברג: מנצחת האליפות הבלטית
פרוסיה שטטין: סגנית מנצחת האליפות הבלטית
ברסלאו 08: מנצחת אליפות דרום מזרח גרמניה
פ.צ. ברסלאו: סגנית אליפות דרום מזרח גרמניה
הרטה ברלין: מנצחת אליפות ברנדנבורג
טניס בורוסיה ברלין: סגנית אליפות ברנדנבורג
ואקר האלה: אליפות מרכז גרמניה
דרזדנר: סגנית אליפות מרכז גרמניה
המבורג: אליפות צפון גרמניה
הולשטיין קיל: סגנית אליפות צפון גרמניה
פ.צ. שולץ: אלופת מערב גרמניה
פרוסיה קרפלד: סגנית אלופת מערב גרמניה
שאלקה 04: נציגה שלישית של מערב גרמניה
ביירן מינכן: אלופת דרום גרמניה
איינטרכט פרנקפורט: סגנית אלופת דרום גרמניה
ואקר מינכן: נציגה שלישית של דרום גרמניה
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29 ביולי 1928 | המבורג | 5 - 2 | הרטה ברלין | אלטונה צופים: 42,000 שיפוט: תאודור מאול |
| 29 ביולי 1928 | אוטו הרדר  7'   הנס רווה  17'   ולטר קולצן  20', 64'  פרנץ הורן  57' | (סיקור) | וילי קירסיי  24'   הנס גרנצל  75' | אלטונה צופים: 42,000 שיפוט: תאודור מאול |
כדורגלנים מצטיינים

הנס גרנצל מהרטה ברלין ואוטו הרדר מהמבורג כבשו 7 שערים ובכך זכו בתואר מלך השערים. לאוטו הרדר זו הייתה הזכייה הרביעית בקריירה.
אנדוטוקסין

מבנה של ליפופוליסכריד
אנדוטוקסין (באנגלית: Endotoxin) או רעלן תוך־תאי הוא רעלן הנמצא בממברנה של חיידקים מסוימים. בניגוד לאקסוטוקסין שהוא רעלן חלבוני המופרש מן החיידק החי, אנדוטוקסין אינו מופרש מן החיידק החי אלא רק כאשר החיידק מת משתחרר האנדוטוקסין.
אב הטיפוס של האנדוטוקסינים הוא הליפופוליסכריד (LPS) הנמצא בקרום חיצוני של חלק מחיידקים גראם-שליליים (בעיקר מהפרוטאובקטריה). LPS משתחרר מתא החיידק במותו ויכול להוביל לתגובה חיסונית, הכוללת תסמיני מחלה כגון חום. ריכוז גבוה של LPS חופשי ברקמה יכול במצבי קיצון לגרום לאלח דם.
אנדוטוקסין יציב בחימום ממושך, ודרושה כמות של מיקרוגרמים אחדים עבור פעילותו הרעלנית. זאת בניגוד לאקסוטוקסין שאינו יציב בחימום ממושך, ודרושה כמות של פיקוגרמים- ננוגרמים עבור פעילותו הרעלנית.
הערות שוליים

↑  אֶנְדּוֹטוֹקְסִין במילון רפואה (תשנ"ט), באתר האקדמיה ללשון העברית
↑  רַעֲלָן תּוֹךְ־תָּאִי במילון ביולוגיה כללית (תשס"ט), 2009, באתר האקדמיה ללשון העברית
| בקטריולוגיה |
| --- | --- | --- |
| מונחי יסוד | פרוקריוטים • ארכאונים (חיידקים קדומים) • חיידקים אמיתיים • אנדוטוקסין |  |
| חלקי התא החיידקי ואברוניו | נוקלאואיד • פלסמיד • ציטופלזמה • ריבוזום • קרום התא • דופן התא: פפטידוגליקן (חומצה טיכואית) • פריפלזמה • קרום חיצוני: ליפופוליסכריד • קפסולה ו-Slime layer • שוטון • פילי • פימבריה • ביופילם |  |
| מורפולוגיה | נקד • מתג • סלילון |  |
| פיזיולוגיה | פליגה • קוניוגציה • טרנספורמציה • עמידות לאנטיביוטיקה |  |
| מטבוליזם | חיידקים אירוביים (אווירניים אובליגטוריים, אווירניים פקולטטיביים, מיקרואירופילים) • חיידקים אנאירוביים (אל-אווירניים אובליגטוריים, אל-אווירניים פקולטטיביים, אל-אווירני סובל אוויר) • תסיסה • חיזור סולפט מיקרוביאלי • חיידקים סגולים |  |
| שיטות בקטריולוגיות | צביעת גראם (חיידקים גראם-חיוביים, חיידקים גראם-שליליים) • צביעה יציבת חומצה • מבחן קטלאז • מבחן אוקסידאז • מבחן קואגולאז • סיווג לנספילד • מבחן CAMP |  |
| מיגור חיידקים | חיטוי • פסטור • עיקור • אנטיביוטיקה |  |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007543209605171  LCCN: sh85043104  NDL: 01185641 
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
אלעיזריה

| --- | --- |
אלעיזריה והר הזיתים בשנות ה-40, במבט מאבו דיס
אלעיזריה והר הזיתים בשנות ה-40, במבט מאבו דיס
 טריטוריה:  הרשות הפלסטינית הרשות הפלסטינית
 נפה:  אל-קודס
 גובה:  566 מטרים
 אוכלוסייה:  ‏
  ‑ בעיירה:  18,300 (2006)
 קואורדינטות:  31°45′51″N 35°16′52″E﻿ / ﻿31.7641416666667°N 35.2809833333333°E﻿ / 31.7641416666667; 35.2809833333333
 אזור זמן:  UTC +2
  מפת מיקום  מפה מפורטת   (למפת הרי ירושלים מוגדלת) אלעיזריה(למפת הרי ירושלים רגילה) אלעיזריה(למפת ישראל רגילה) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אלעיזריה(למפת ישראל מוגדלת) ירושלים תל אביב חיפה ראשון לציון אשדוד באר שבע נתניה אילת קריית שמונה בית שאן קצרין טבריה עפולה חדרה נהריה עכו כרמיאל אשקלון מצפה רמון  ערד עזה יריחו ירדן סוריה לבנון סיני (מצרים) הים התיכון נצרת לוד רהט הים האדום אלעיזריה  he tabBackground:;tabBorder:#aaa;defaultTab:0;
מבט אל אלעיזריה מעבר לגדר ההפרדה משכונת א-טור בירושלים
צילום אוויר של אלעיזריה בשנת 1931
אלעיזריה (בערבית: ﺍﻟﻌﻳﺯﺮﻳﺔ), הידועה גם בשמה הנוצרי בית עניה (Bethany), היא עיירה פלסטינית ממזרח לירושלים ומצפון לאבו דיס. בעיירה מתגוררים כעשרת אלפים תושבים, רובם המכריע מוסלמים וקיים מיעוט של נזירים ונזירות נוצרים המתגוררים במוסדות דת בעיירה. מאז יישום הסכמי אוסלו העיירה נמצאת בשטח B.
מקור השם אלעיזריה

בקרבת מקום לאלעיזריה שכן בתקופת בית שני הכפר היהודי בית עניה (Bethany). על פי המסופר בברית החדשה החיה ישוע את תושב הכפר לזרוס (אלעזר), אחיהן של מרים ומרתא ארבעה ימים לאחר מותו של לזרוס. במקום ישנו בניין המזוהה כביתו של שמעון המצורע
. בימי הביניים נקראה העיירה "לזאריום" או "לזריון" על שם אלעזר ומכאן בא שמה כיום אלעיזריה. עם זאת במקורות נוצריים קרויה העיירה עד היום גם בשם המשמר את שם הכפר מימי בית שני: "בית עניה".
היסטוריה

במערות בקרבת הכפר נתגלו קברים מתקופת הברונזה התיכונה וכן ממצאים מהתקופות הפרסית, ההלניסטית והרומית, בהם מערות קבורה יהודיות משלהי תקופת בית שני. כמו כן נמצא אתר קדום ובו מעיין ("עין חוד"). מרבית הממצאים שוכנים מערבית לכפר.
בתקופה הביזנטית גדל הכפר והוקמו בו מנזרים וכנסיות. גם בתקופה הצלבנית היה הכפר מקום חשוב ותרומות רבות נשלחו לכנסייה ולמנזר שבכפר. לאחר תבוסת הצלבנים נשארו הכנסיות בכפר שלמות ומעדות משנת 1212 אנו למדים שהמוסלמים נהגו כבוד באתרים אלו. בתקופה הממלוכית נהרסו מוסדות הדת הנוצריים בכפר ומסגד נבנה על גבי חלק מהם.
במאה ה-20 התיישבו בכפר במגורי קבע רבים מבני השבטים הבדואים של מדבר יהודה ובהם מבני שבטי הא-סוואחרה והתעאמרה. ערב מלחמת העצמאות נמנו בכפר כתשע מאות תושבים ובאותה העת רבים מהם עסקו בחקלאות. לאחר המלחמה התיישבו בכפר פליטים. לצד זאת בשנות ה-50 של המאה העשרים החלה בנייה מחודשת של מוסדות דת נוצריים (כנסיות) סביב קבר אלעזר שבעיירה. בין השנים 1948 ו-1967 הייתה העיירה תחת השלטון הירדני, ומזרחית לכפר הוקם מחנה צבא ירדני, שמבניו הוקמו מאבני מצבות קבורה יהודיות שנלקחו מהר הזיתים. במלחמת ששת הימים נכבשה העיירה על ידי ישראל. גדר ההפרדה עוברת בצדה המערבי של העיירה ומפרידה בין העיירה ובין ירושלים. הקמת גדר ההפרדה גרמה לקשיים כלכליים ניכרים בעיירה.
אתרים דתיים היסטוריים בעיירה

בעיירה שוכן, על פי המסורת הנוצרית, קברו של לזרוס (אלעזר) אשר על-שמו קרויה העיירה. כיום מצוי הקבר בידי המוסלמים ולצד הקבר מצוי מסגד. המסגד נבנה במאה ה-16 על יסודות של כנסייה צלבנית. לצד הקבר ניצבת כנסייה פרנציסקנית שהוקמה בשנת 1954. הכנסייה נבנתה על פי תוכניות של האדריכל אנטוניו ברלוצי אשר תכנן מוסדות דת נוצריים רבים בארץ ישראל. כנסייה זאת נבנתה על שרידיהן של כנסיות מהתקופה הבינזנטית והצלבנית. כמו כן שוכנת בסמוך כנסייה יוונית אורתודוקסית אשר הוקמה בשנת 1965, גם היא על יסודות צלבניים קדומים.
לקריאה נוספת

ילדי ביתוניא - סיפורה של משפחת אבו ריש, אחת ממשפחות הוותיקות באלעיזריה. סעיד ח' אבו ריש, הוצאת זמורה, תשס"ב (2002) (מתורגם לעברית).
הערות שוליים

↑  Mariam Shahin (2005). Palestine: A Guide. Interlink Books. p. 332. ISBN 1-56656-557-X.
| Flag of Senegalיישובי נפת אל-קודס |
| --- | --- | --- |
| ערים | מזרח ירושלים (שנוי במחלוקת) |  |
| מועצות מקומיות | אבו דיס • אלעיזריה • א-ראם |  |
| כפרים | אל-קובייבה • בידו • בית ענאן • ביר נבאלא • ח'אן אל-אחמר • חיזמא • כפר עקב (שנוי במחלוקת) • קטנה • קלנדיה • ענאתא • ערב אל-ג'האלין • בית דוקו • בית חנינא • בית סוריכ • בית איג'זא • בית איכסא • ג'בע • אל-ג'ודיירה • אל-ג'יב • מוח'מאס • ראפאת • א-סוואחרה א-שרקייה • קלנדיה •  א-זעיים • שייח' סעד |  |
| מחנות פליטים | מחנה הפליטים שועפאט (שנוי במחלוקת) |  |
נפות הרשות הפלסטינית
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007475221205171 
קבר לזרוס
אליפות גרמניה בכדורגל 1930

| --- | --- |
פרס "ויקטוריה המוענק למנצח
 תקופת התחרות:  18 במאי 1930 – 22 ביוני 1930 (36 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  הרטה ברלין
 מספר משחקים:  16
 מספר שערים:  91 (5.69 בממוצע למשחק)
 → 19291931 ←
אליפות גרמניה בכדורגל 1930 הייתה העונה ה-23 של התחרות.
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
למשחק הגמר הגיעו הולשטיין קיל והרטה ברלין. להרטה ברלין זו הייתה ההופעה החמישית ברציפות במשחק הגמר, והניצחון הראשון.
ארגון האליפות

לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
| מועדון | תחרות |
| --- | --- |
פ.צ. קניגסברג: מנצחת אליפות הבלטית
טיטניה שטטין: סגנית מנצחת אליפות הבלטית
בייטן: מנצחת אליפות דרום מזרח גרמניה
פ.צ. ברסלאו: סגנית אליפות דרום מזרח גרמניה
הרטה ברלין: מנצחת אליפות ברנדנבורג
טניס בורוסיה ברלין: סגנית אליפות ברנדנבורג
דרזדנר: אליפות מרכז גרמניה
פ.צ. לייפציג: סגנית אליפות מרכז גרמניה
הולשטיין קיל: אליפות צפון גרמניה
ארמיניה הנובר: סגנית אליפות צפון גרמניה
שאלקה 04: אלופת מערב גרמניה
פ.צ. בנראט: סגנית אלופת מערב גרמניה
שולץ 07: נציגה שלישית של מערב גרמניה
איינטרכט פרנקפורט: אלופת דרום גרמניה
אגודת ספורט פירט: סגנית אלופת דרום גרמניה
נירנברג: נציגה שלישית של דרום גרמניה
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 22 ביולי 1930 | הרטה ברלין | 5 - 4 | הולשטיין קיל | דיסלדורף צופים: 40,000 שיפוט: וילי גיינץ |
| 22 ביולי 1930 | יוהנס סובק  22', 26'   ברונו להמן  36', 68'   האנס רוך  87' | (סיקור) | ורנר וילדמייר 4'   אוקסר ריטר  8', 82'  יוהנס לודוויג  29' | דיסלדורף צופים: 40,000 שיפוט: וילי גיינץ |
כדורגלנים מצטיינים

יוסף שמידט מנירנברג כבש 7 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים.
אליפות גרמניה בכדורגל 1926

| --- | --- |
פרס "ויקטוריה המוענק למנצח
 תקופת התחרות:  16 במאי 1926 – 13 ביוני 1926 (29 ימים)
 מספר משתתפות:  16
 הזוכה:  אגודת ספורט פירט
 מספר משחקים:  15
 מספר שערים:  73 (4.87 בממוצע למשחק)
 → 19251927 ←
אליפות גרמניה בכדורגל 1926 הייתה העונה ה-19 של התחרות.
בתחרות השתתפו מנצחות תחרויות אזוריות, קבוצות שהגיעו למקום השני ונציגות נוספות מאליפות מערב גרמניה ודרום גרמניה.
אלופת העונה הקודמת נירנברג לא העפילה לתחרות. למשחק הגמר הגיעו אגודת ספורט פירט והרטה ברלין. לאגודת ספורט פירט זה היה הניצחון שני בתולדות המועדון (הקודם היה בשנת 1914).
ארגון האליפות

לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות:
| מועדון | תחרות |
| --- | --- |
פ.צ. קניגסברג: מנצחת אליפות הבלטית
פ.צ. שצ'צ'ין: סגנית מנצחת אליפות הבלטית
ברסלאו 08: מנצחת אליפות דרום מזרח גרמניה
ויקטוריה פירסט: סגנית אליפות דרום מזרח גרמניה
הרטה ברלין: מנצחת  אליפות ברנדנבורג
נורדן-נורדווסט ברלין: סגנית אליפות ברנדנבורג
דרזדנר: אליפות מרכז גרמניה
פורטונה לייפציג: סגנית אליפות מרכז גרמניה
הולשטיין קיל: אליפות צפון גרמניה
המבורג: סגנית אליפות צפון גרמניה
ויקטוריה קלן: אלופת מערב גרמניה
אלטנאסן: סגנית אלופת מערב גרמניה
פ.צ. דיסבורג: נציגה שלישית של מערב גרמניה
ביירן מינכן: אלופת דרום גרמניה
אגודת ספורט פירט: סגנית אלופת דרום גרמניה
פ.ס.וו פרנקפורט: נציגה שלישית של דרום גרמניה
המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).
משחק הגמר

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 ביוני 1926 | אגודת ספורט פירט | 4 - 1 | הרטה ברלין | אצטדיון היער, פרנקפורט צופים: 40,000 שיפוט: פריץ ספרנגר |
| 13 ביוני 1926 | לוני סידרר  27'   קרל אאואר  35'   אוטו ליישנר  38' (שער עצמי)  וילי אשרל  68' | (סיקור) | האנס רוח  9' | אצטדיון היער, פרנקפורט צופים: 40,000 שיפוט: פריץ ספרנגר |
כדורגלנים מצטיינים

אוטו הרדר מהמבורג כבש 6 שערים ובכך זכה בתואר מלך השערים. זאת בפעם השלישית בקריירה.
ארד אל-יהוד

| --- | --- |

ארד אל-יהוד בשנת 1925
 מידע
 עיר:  חיפה
 תאריך ייסוד:  1891 
 קואורדינטות:  32°48′22″N 35°00′25″E﻿ / ﻿32.806089574846°N 35.006844989799°E﻿ / 32.806089574846; 35.006844989799
 שכונות נוספות בחיפה
  (למפת חיפה מוגדלת) ארד אל-יהוד(למפת חיפה רגילה) ארד אל-יהוד(למפת הגליל המערבי רגילה) ארד אל-יהוד(למפת הגליל המערבי מוגדלת) ארד אל-יהוד
 
אָרְד אַל-יָהוּד (בערבית: ارض اليهود; תעתיק מדויק: ארץ' אליהוד; מילולית: אדמת היהודים) הייתה השכונה היהודית הראשונה שבנו יהודי חיפה מחוץ לחומות העיר שבנה דאהר אל-עומר שנקראה "העיר החדשה". היום ארד אל יהוד היא חלק מתת הרובע של "העיר התחתית מזרח", הכולל גם את ואדי סאליב מצפון-מזרח ואת בר-יהודה מדרום מערב. השכונה שוכנת בתחום הרחובות: יהודה הלוי (שהיה במחצית הראשונה של המאה ה-20 רחובה הראשי של השכונה), אבן גבירול, ביל"ו והירמוך. שמה הרשמי של השכונה היה "הדר הכרמל", השם ארד אל-יהוד הוא הכינוי שניתן לשכונה על ידי ערביי חיפה, שם זה הפך לשמה.
היסטוריה

בשנת 1891 רכשה חברת "הדר הכרמל" שטח אדמה ממוחמד טאהא, ערבי מוסלמי שהיה אחד מעשירי חיפה. השטח שנרכש כלל 60 דונם שהשתרעו מוואדי רושמיה לכיוון מערב. אגודת הדר הכרמל נוסדה על ידי יהודים שמוצאם היה מסוריה ומלבנון ומיעוטם ילידי מרוקו, שהתגוררו בתוך החומות של "העיר החדשה" בבתים שהיו בבעלות ערבית. האגודה הוקמה כחלק ממגמה כללית של יהודי ארץ ישראל ליציאה מבין החומות שהתפתחה באותה תקופה גם בירושלים וביפו, כדוגמת שכונת נווה צדק. כל מתיישב רכש חלקת אדמה של דונם, עליה הוא בנה מבנה.
בעת בניית השכונה לא היה רצף התיישבותי בינה לבין השער המזרחי של חיפה, למעט מבנים מועטים באזור ואדי סאליב שנבנו על ידי ערבים. האזור ממזרח לשער נקרא "ארד אל-בלן". השכונה כללה שני רחובות אורכיים כשביניהם עוברים רחובות קצרים המחברים אותם. הבתים היו חד קומתיים מוקפים גינות בהם שתלו המתיישבים עצי פרי וירקות. השכונה כללה גם מבנה בית כנסת ותלמוד תורה (בתחילה לילדי עדות המזרח, ולאחר מכן גם תלמוד תורה אשכנזי) ומבנה בית מרחץ שנבנה על גדת ואדי רושמיה. בנוסף נרכשה חלקת אדמה שתשמש לבית עלמין. במשך השנים נבנו ברחוב יהודה הלוי, בסמוך לשפך ואדי רושמיה, מספר בתי כנסת נוספים, בהם בית הכנסת של הכורדים, בית הכנסת של החלבים שנקרא "הרשב"י" - בבית כנסת זה התפללו בני המשפחות הספרדיות הוותיקות, בית הכנסת של יהודי איסטנבול ובית הכנסת של יהודי סלוניקי. מול בית הכנסת של החאלבים שכן תלמוד תורה שנקרא "הכותב" ובו למדו ילדים בגילאים 6-4, ולידו שכנה "ישיבת משה חיון", שנקראה על שם יהודי עשיר תושב השכונה שעלה ממרוקו.
בגלל בידודה סבלה השכונה כבר בימיה הראשונים מתקיפות של גנבים ושודדים שפגעו במתיישבים בבתיהם, לעיתים עם נשק חם. בעקבות התקיפות פנו המתיישבים אל הברונית הירש בבקשת לקבל עזרה שתאפשר להם לשכור שומרים.
בשנת 1910 הייתה השכונה עדיין מבודדת ומנותקת משאר השכונות של חיפה. בינה ובין שכונת ואדי סאליב במערבה היה שטח גדול בלתי בנוי. במפת בֶּדֶקֶר משנת 1918 השכונה מופיעה כ-"New Jewish Colony".
בשנת 1907 הוקמה שכונת הרצליה במעלה ההר אשר הייתה השכונה היהודית הראשונה באזור זה. שכונת ארד אל-יהוד נותרה שכונה יהודית מבודדת באזור שהתמלא בבנייה שאוכלסה על ידי ערבים. בשנות ה-20 של המאה ה-20 התגברה הבנייה באזור ארד אל בלן עד כדי מילוי השטח הפנוי בין העיר ובין ארד אל-יהוד על ידי אוכלוסייה ערבית.
המגמה של בנייה יהודית במעלה ההר באזור הדר, הביאה לניוונה של השכונה. נעשו ניסיונות של התארגנות פנימית לצורך שיפור מצבה, תוך קריאה לעזרה וסיוע מיהודים תושבי שכונות אחרות בנושאי טיפול בביוב, סלילת כבישים, מים, מוסדות חינוך ודת, וסיוע בקבלת אשראי.
קול קורא שפורסם כנראה בשנות העשרים מבקש את עזרת היהודים ואומר:
אחים יקרים! 

זה שנים רבות אשר שכונתנו (ארד אל יהוד) נמצאת במצב ירוד מאד. התנאים שבהם נמצאת השכונה הם כה עלובים עד שאי אפשר לתארם. כידוע קוראים בזמן האחרון מקרים שרכוש יהודי עובר מידי יהודים לערבים, שבעלי בתים שקועים בחובות ואין באפשרותם להשיב הלוואות אפותיקאיות או אשראי אחר בתנאים אנושיים, והם משלמים רבית קצוצה לנושכי נשך. יש מספר גדול של תושבי השכונה הזקוקים לעזרה ועצה ואין מי שיעמוד לימינם בעת צרה. לדעתנו הגיע השעה להתנער ולהחלץ מהבוץ שאנו שקועים בו כיום וזה זמן כה רב......
בשנת 1925 החלה להיבנות שכונה חדשה במורדות ההר שמעל השכונה בצדה הדרום-מזרחי. שכונה זו, "נחלת יהודה", נבנתה עצמאית בידי רוכשי המגרשים והייתה בעלת צביון יהודי מובהק. תושבי ארד אל-יהוד רכשו מגרשים ברחובות התחתונים של השכונה: מרחביה, יודפת והשומר, ועברו לגור בה. שכונה זו יצרה רצף של שטח בנוי בין ארד אל-יהוד לשכונות יהודיות נוספות.
בתקופת המאורעות

בתקופת מאורעות 1929 ו-1939-1936 סבלו תושבי השכונה מהטרדות והתקפות של התושבים הערבים באזור. דוגמה לכך היו התקפות שאירעו בשבוע האחרון של חודש אוגוסט 1929 על משפחות שגרו בשכונה ועל עוברים ושבים בארד אל-יהוד וברחוב נצרת הסמוך (כיום דרך בר יהודה), כששוטרים ערבים שהיו עדים להתקפות לא מנעו אותן. להתקפות אלו קדמו התקפות על שכונות יהודיות אחרות. בהתקפות אלו נפצעו שני שוטרים יהודים. מחשש לחיי התושבים היהודים בשכונה שגרו בין הערבים, הם פונו לשכונת הדר. גם תושביה היהודים של חארת אל-יהוד (השכונה היהודית שבין החומות) עזבו את שכונתם ועברו להדר. בנוסף, הועלתה גם דרישה להקים בשכונה תחנת משטרה שתאויש על ידי שוטרים יהודים ואנגלים בלבד. כבר בשנת 1932, כתוצאה מבנייה והרחבה של שכונת הדר הכרמל, נוצר רצף של בנייה בינה ובין ארד אל-יהוד.
מאורעות 1939-1936 החלו בחיפה ב-22 באפריל 1936 ברציחתה של אסתר שטרית תושבת ארד אל-יהוד. מוקד המאורעות היה ברחוב נצרת הסמוך לשכונה, והן פגעו בכל השכונות המעורבות. תחילת המאורעות הביאה לבריחת תושבי שכונות אלה להדר הכרמל, שקלטה כ-3,000 פליטים. פליטים אלה השתכנו במבני ציבור, מחנות אוהלים, בתים בבנייה ועוד. נוצרה מגמה של הפרדת האוכלוסייה היהודית והערבית, מגמה זו השפיעה בעיקר על השכונות המעורבות ובהן ארד אל-יהוד, שחלק מתושביה היהודים עזבו אותה.
נעשו ניסיונות שונים על ידי הקהילה היהודית לשפר את מצבה של האוכלוסייה היהודית בשכונה. בחורף 1937 הוקם בשכונה מועדון שהוגדר כמועדון לילדות מעדות המזרח שתפקידו היה לסייע לילדות לאחר שעות הלימודים או לילדות שנעדרו מבית הספר. המועדון הוקם במימון מועצת פועלי חיפה ומועצת הפועלות. בשנת 1939 נפתח בגבול השכונה ברחוב ברזילי בית ספר של הנוער העובד שתפקידו היה לסייע לנערים ולנערות עובדים מהשכונה והסביבה בלימוד יסודות הקריאה והכתיבה.
בשנת 1938, בתקופת מאורעות 1939-1936, נעזבה השכונה על ידי חלק מתושביה היהודים כתוצאה מהצתות, שוד ותקיפות. כדי להגן על המקום נמסרה השכונה לאחריות תחנת משטרת הדר הכרמל שתפקידה היה לשמור על הרכוש שנותר בה. כדי לחזק את השכונה הוקמה תחנת משטרה על גבול השכונה ברחוב השומר, והוחלט להעביר אל השכונה את בתי המלאכה היהודיים מרחוב נצרת. למרות פעולות אלה נכנסו תושבים ערבים לבתי היהודים שנעזבו, ובכך הקשו עליהם לחזור בשנת 1939 לבתיהם.
לאחר המאורעות

בשנת 1939 הכריזה העירייה על מספר שכונות בעיר כ"אזורי שיקום". בין השכונות שנכללו בתוכנית היו ארד אל-יהוד ושכונות נוספות כמו העיר התחתית, ואדי סאליב, ואדי ניסנאס, חיפה אל עתיקה ועוד. תוכנית זו לא יצאה אל הפועל בגלל הקפאת הבנייה עליה הכריזה ממשלת המנדט בשל מחסור חמור בחומרי גלם בתקופת מלחמת העולם השנייה. בסוף שנת 1939, במסגרת הפעילות להחזרת יהודים לשכונה, עברו כמאה סטודנטים מהטכניון להתגורר בה, ובכך סייעו לשקם את השכונה.
בשנת 1940, במסגרת תוכנית העירייה לשמור על הדר הכרמל כאזור מגורים, התכוונה העירייה להעביר את בתי המלאכה מהדר לשכונה. אבל בלחץ המוסדות היהודיים הותר להשאיר את בתי המלאכה ברחובות סירקין והחלוץ, וגם תוכנית זאת לא התבצעה.
במשך השנים, ובהשפעת ההתקפות על השכונה, נטשו אותה בהדרגה תושבי השכונה היהודיים שעברו לגור במעלה ההר באזור רחוב השומר ובשכונת "יחיאלה", והבתים נמכרו לערבים. במלחמת העצמאות ירו משכונה זו אל השכונות היהודיות במעלה ההר.
לאחר קום המדינה נחשבה השכונה "שכונת עוני" ונכללה בתוכנית הפיתוח של עיריית חיפה. השכונה הלכה והידרדרה, ובמשך השנים נהרס חלק ניכר מבתיה הישנים. בעשור הראשון של המאה ה-21 נבנתה "דרך אבן גבירול" העוברת ברחוב אבן גבירול ומקשרת את הכניסה המזרחית לחיפה להדר הכרמל ולאזור מתחם העירייה. פרויקט זה נפתח בהדרגה החל משנת 2005. תחילתה של הדרך בוואדי רושמיה, היא עוברת מתחת לגשר רושמיה, וממשיכה ברחוב אבן גבירול דרך רחוב הרב מרכוס עד הדר. עלות הפרויקט כ-150 מיליון ש"ח. נכון לתחילת שנת 2011, בתי רחוב יהודה הלוי בצדם הדרום-מערבי הרוסים ברובם, ובצדם הצפון-מזרחי חלקם במצב תחזוקה גרוע וחלקם נטושים.
לקריאה נוספת

ניסים לוי, "ארד אל-יהוד", פרק בספר נסומה מרחוב הפיג'מות, 2009, עמ' 24-14