stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
נתח רשת
מבנה נתח הרשת

הארכיטקטורה הבסיסית של נתח רשת כוללת מחולל אותות, ערכת בדיקה, מקלט אחד או יותר וצג. לרוב הנתחים מסוג VNA ישנם שני פורטים לבדיקה, המאפשרים מדידה של ארבעת פרמטרי S (שהם  S_{11}\,,  S_{21}\,,  S_{12}\, and  S_{22}\,). קיימים מכשירים המכילים יותר משני פורטים.
מבנה נתח הרשת > מחולל האותות

על מנת לבצע את מדידות, נתח הרשת זקוק לאות בדיקה. מחולל אותות מסוגל לייצר אות כזה. לנתחי רשת ישנים יותר לא היה מחולל אותות משלהם, אך הייתה להם יכולת לשלוט על מחולל אותות חיצוני (למשל דרך חיבור GPIB). כמעט לכל נתחי הרשת המודרניים יש מחולל אותות מובנה. נתחי רשת בעלי ביצועים גבוהים כוללים שני מקורות אות מובנים. שני מקורות מובנים שימושיים עבור יישומים כמו בדיקת ערבל (mixer) כאשר מקור אחד מספק את אות ה- RF והמקור הנוסף את אות ה- LO או בדיקת אינטרמודולציות במגבר על ידי הזרקת שני אותות קרובים בתדר.
מבנה נתח הרשת > ערכת בדיקה

מערך הבדיקה לוקח את פלט מחולל האות ומנתב אותו למכשיר הנבדק, ואת האות הנבדק (העובר או המוחזר מהמכשיר) הוא מנתב למקלטים. מערך הבדיקה לרוב מכיל פיצול של פלט מחולל האות לערוץ ייחוס. בנתח מסוג SNA לרוב ערוץ הייחוס עובר לגלאי דיודה (מקלט) שהפלט שלה עובר ל- ALC (מנגנון הבקרה האוטומטי) של מחולל האותות. הדבר מאפשר שליטה טובה יותר בפלט מחולל האותות ושיפור בדיוק המדידות. בנתח מסוג VNA, ערוץ הייחוס עובר למקלטים והוא משמש כנקודת ייחוס לפאזה. לצורך פיצול האותות משתמשים לרוב במצמדים כיווניים או במפצלי הספק.
מבנה נתח הרשת > מקלט

המקלטים מבצעים את מדידות האותות. לנתח רשת יש מקלט אחד או יותר המחוברים לפורטי הבדיקה שלו. פורט הייחוס לרוב מסומן כ- R, ופורטי הבדיקה העיקריים מסומנים כ- A, B, C וכו'. בחלק מהנתחים יהיה מקלט נפרד לכל פורט בדיקה, אמנם קיימים נתחים אשר חולקים מקלט אחד או שניים בין הפורטים. מקלט פורט הייחוס R עשוי להיות פחות רגיש מהמקלטים המשמשים בפורטי הבדיקה.
עבור נתח מסוג SNA, המקלט מודד רק את משרעת האות. מקלט כזה יכול להיות למשל דיודת גילוי הפועלת בתדר הבדיקה. עבור נתח מסוג VNA, המקלט מודד את משרעת האות ואת הפאזה. מקלט כזה זקוק לערוץ ייחוס (R) כדי לקבוע את הפאזה, כך ש- VNA זקוק לשני מקלטים לפחות אך לחלקם יהיו שלושה או ארבעה מקלטים על מנת לאפשר מדידה בו זמנית של פרמטרים שונים.
מבנה נתח הרשת > מעבד ותצוגה

המידע על האותות הנקלטים במקלטים ותוצאות המדידות מעובדים ומוצגים על גבי צג לצורך ניתוח. חלקם מוצגים בצורת נתונים וערכים וחלקם בצורה גרפית. מרבית נתחי רשתות ה- RF משלבים יכולות אפשרויות כגון: linear and logarithmic sweeps, linear and log formats, polar plots, Smith charts, Trace markers, limit lines and pass/fail criteria.
אופן פעולה

נתח הרשת מודד את מאפייניה של מערכת (רשת חשמלית) באמצעות הזרקת אות עירור ידוע למבואה, ומדידת תגובת המערכת לאותו האות.
נתח רשת וקטורי מודד את מקדמי הפיזור (פרמטרי S) של הרשת על ידי שידור אות גל רציף (CW) ידוע ומדידת האמפליטודה והפאזה שלו בפורטים הנבדקים.
מתוך יחס הגלים המתקבל בכל פורט הנתח מחשב את מקדמי הפיזור.
התרשים מציג את החלקים החיוניים של נתח רשת וקטורי טיפוסי עם 2 פורטים לבדיקה (VNA). שני הפורטים של המכשיר הנבדק (DUT) מסומנים פורט 1 (P1) ופורט 2 (P2). אל הפורטים מחוברים זוג מתאמים A1 ו- A2 אליהם מחוברים כבלים PC1 ו- PC2 בהתאמה.
אות הבדיקה נוצר על ידי מקור CW בתדר משתנה ועוצמתו נקבעת באמצעות מנחת משתנה. חיבור המתג SW1 מגדיר את הכיוון שעובר אות הבדיקה דרך ה- DUT. כאשר SW1 נמצא במצב 1 אות הבדיקה מתקדם לתוך ה- DUT דרך P1 וכך ניתן למדוד את הפרמטרים  S_{11}\, ו-  S_{21}\,. אות הבדיקה מועבר על ידי SW1 לפורט של מפצל 1, זרוע אחת (ערוץ הייחוס) מעבירה את האות למקלט הייחוס עבור פורט 1 (RX REF1) והזרוע השנייה (ערוץ הבדיקה) מתחברת ל- P1 דרך מצמד כיווני DC1. אות הדגימה מהמצמד משקף את ההספק המוחזר מ- P1 (דרך A1 ו- PC1) והוא מועבר למקלט RX TEST1. באופן דומה, האות שעובר דרך ה- DUT ויוצא מ- P2 עובר דרך A2, PC2, נדגם במצמד הכיווני DC2 ועובר למקלט RX TEST2.
כל המקלטים הם קוהרנטיים שכן הם חולקים את אותו מתנד ייחוס והם מסוגלים למדוד את משרעת אות הבדיקה ואת הפאזה בתדירות הבדיקה. האותות המורכבים ביציאת המקלטים מוזנים למעבד אשר מבצע את העיבוד המתמטי ומציג את הפרמטרים והפורמט שנבחרו בתצוגת הפאזה והמשרעת.
כאשר SW1 נמצא במצב 2 אות הבדיקה מתקדם לתוך ה- DUT דרך P2 וכך ניתן למדוד את הפרמטרים  S_{12}\, ו-  S_{22}\,.
מבנה בסיסי של נתח רשת ווקטורי
רואה-יורה

רואָה-יורָה היא מערכת נשק שפותחה על ידי רפאל - מערכות לחימה מתקדמות, המורכבת ממגדל שבו נמצא אמצעי תצפית ומערכת ירי מסוג קטלנית המופעלים ממוצב שליטה מרוחק. המערכת מוצבת בסמוך לגבול ישראל – רצועת עזה, ומופעלת מרחוק בידי תצפיתניות כנגד מחבלים המתקרבים לגדר המערכת.
המערכת נכנסה לשימוש צה"ל בשנת 2008. היא מופעלת על ידי תצפיתניות שהוכשרו להפעלת המערכת בבית הספר לאיסוף קרבי בבסיס בית הספר להגנת הגבולות (מחנה "מגן סיירים"). אישור הירי ניתן על ידי מפקד הגדוד המפעיל את המערכת, והפתיחה באש מחייבת הפעלה על ידי קצין, בנוסף להפעלה על ידי התצפיתנית שיזמה את הירי.
בתחילת טבח שבעה באוקטובר, תקף ארגון הטרור חמאס באמצעות רחפני תקיפה עמדות מערכת רואה-יורה, פוצץ את המקלע בגג המוצב והצליח לשתק את המערכת, דבר שאיפשר את הפלישה היבשתית של חוליות מחבלים.
הערות שוליים

↑  הטכנולוגיות שכשלו במתקפת הפתע של חמאס, באתר "IsraelDefense‏", 8 באוקטובר 2023
| ישראל אמצעי לחימה מתוצרת רפאל מערכות לחימה מתקדמות |
| --- | --- | --- |
| טילים ורקטות | אנקור (אנקור כחול • אנקור כסוף • אנקור שחור) • ברק • גיל • גיל 2 • דרבי • לוז • מטאדור • סיימון • ספייק • פופאי • פיתון • שפריר • משגר השביט • תמוז • ‏CARPET • ‏Sea Breaker •  רוקס |  |
| עמדות שליטה מרחוק בנשק | טייפון • מאג רפא"ל • קטלנית • רואה-יורה |  |
| מערכות הגנה אווירית | ברק • כיפת ברזל • כיפת מגן • מגן אור • קלע דוד ("שרביט קסמים") • קלע חד • SPYDER • ‏כיפת רחפן |  |
| לויינים | אביר • ונוס |  |
| רכבי שטח, כלי שיט וכלי טיס | גולן • זאב • חצצית • סקיילייט • פרוטקטור • רקון • מעוז |  |
| שונות | אזוב • מאמין • מאמין קל • "מעיל רוח"/TROPHY • ספייס • לייטנינג‏ • Sky Shield‏ • THOR – מערכת סילוק פצצות |  |
ערך זה הוא קצרמרבנושא אמצעי לחימה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
ג'קי חוגי

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  1968 (בן 56 בערך) פתח תקווה, ישראל 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  אוניברסיטת תל אביב  קריית החינוך אורט סינגאלובסקי 
 מעסיק:  גלי צה"ל 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  jaky.khwjy
 טוויטר:  JackyHugi
 
ג'קי חוגי (נולד ב-1968) הוא עיתונאי ישראלי, הפרשן לענייני ערבים של גלי צה"ל, פובליציסט, עורך ומגיש ברדיו.
ביוגרפיה

חוגי נולד ב-1968 בפתח תקווה וגדל בקריית אונו. בוגר תיכון אורט סינגלובסקי בתל אביב. בנערותו היה כתב נוער בשבועון מעריב לנוער, ואת שירותו הצבאי עשה כעיתונאי בעיתון במחנה. הוא בוגר תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה, בהצטיינות, באוניברסיטת תל אביב. גר בתל אביב.
עם שחרורו מצה"ל, בשנת 1990, החל לעבוד ברשת המקומונים ידיעות תקשורת שאך הוקמה. הוא שימש בשורותיה כתב ואחר כך עורך חדשות. בתום שלוש שנים עזב את הרשת ועבר לעיתון מעריב, שם שימש עורך לילה בדסק החדשות. בשנת 1998, אחרי שמונה שנים בתפקידי עריכה, מונה לכתב לענייני ערבים של העיתון. 11 שנים אחר כך, ב-2009, נקרא לשמש הכתב והפרשן לענייני ערבים של גלי צה"ל.
חוגי מתמחה בסיקור מדינות ערב והזירה הפלסטינית. בפעילותו העיתונאית הוא מרבה להציג היבטים מורכבים של יחסי ישראל ושכנותיה, בהם המגעים מאחורי הקלעים בין ממשלת ישראל לחמאס בעזה, יסודות היחסים הצוננים בין ישראל למצרים וטיב היחסים בין ישראל למדינות המפרץ. כן הרבה חוגי לסקר את הזירה הפנים-מצרית, ועמד על אופיו של המשטר ביחסיו עם הציבור. הוא דיווח מבירותיהן של מדינות ערביות, בהן מצרים, ירדן, איחוד האמירויות, קטאר, מרוקו וכן השטחים הפלסטיניים.
בשנת 2011 יצא לאור ספרו "אלף לילה. קום" (בהוצאת מעריב), בו הניח בפני הקורא את השיח הפוליטי במדינות ערב בסוגיות של דת, פמיניזם, תקשורת, המאבק לחירויות, יחסים בין הריבון לאזרח, ועוד. ספרו תורגם לערבית בקהיר על ידי המתרגם המצרי עמר זכריא ח'ליל וחולל סערה, כאשר פעילים פוליטיים התלוננו מדוע מופיע ספר עברי ביריד הספרים הבין-לאומי של קהיר. הפולמוס הוכרע בידי שר התרבות המצרי, שקרא את הגרסה בערבית של הספר והתיר להציגו ביריד.
בשנת 2005 השתתף באופן חוקי בבחירות הראשונות לפרלמנט העיראקי לאחר הפלת סדאם חוסיין. הוא הציג מסמכים רשמיים השייכים לסבו יעקב, שהונפקו על ידי הממלכה העיראקית בשנת 1951, וכך הוכיח את זכאותו לאזרחות ובהתאם לכך את הזכות להצביע.
משנת 2017 נמנה חוגי עם נבחרת כותבי עיתון סוף השבוע של "מעריב", ומפרסם טור שבועי מדי יום שישי. בכתיבתו ניכרת העמקה, והיא מבטאת ידע רב ויכולת ניתוח של סוגיות מגוונות הקשורות במדינות ערב והפלסטינים. פרסומיו אלה זוכים להתעניינות רבה מצד עיתונאים ומכוני מחקר במדינות ערב.
במהלך שנות עבודתו בתחנה הצבאית ערך והגיש ג'קי חוגי סדרת תוכניות דוקומנטריות, שזיכו אותו בפרסים. בתוכניות אלה הוא בחן פרשיות או אירועים גדולים, תוך מתן דגש חדשותי והקפדה על חשיפת עובדות או אירועים שטרם פורסמו. כך למשל תיאר לראשונה פרשה היסטורית של הצלת הכפר פסוטה בגליל מגירוש בשנת 1948. קודם לכן פרסם הקלטה של לוחם המוסד אלי כהן מדצמבר 1962. הייתה זו הפעם הראשונה שבה נשמע כהן בקולו. לאחר הדחת מובארכ במצרים, גילה חוגי כי משפטיו מבוימים מראשיתם ועד סופם. הוא קבע, כי הבחירות שבהן מונה בכיר האחים המוסלמים מוחמד מורסי לנשיא מצרים בוימו והתוצאות תוכננו מראש, ולכן קיים סיכוי רב שמורסי יודח בתוך תקופה קצרה.
בשנים 2013–2017 שימש חוגי כותב אורח באתר החדשות האמריקני "אל-מוניטור". כן פרסם מאמרי דעה ביומון "גלובס". בגלי צה"ל הוא נמנה עם הצוות הקבוע של מגישי התוכנית "רצועת הביטחון".
בעקבות התפוצצות זימוניות חזבאללה בספטמבר 2024 טען חוגי כי ישראל היא "אומת סטארט-אפ אלימה ומשחיתת פנים". דבריו עוררו ביקורת רבה מימין ומשמאל וקריאות להדחתו מתחנת גלי צה"ל.
תוכניות דוקומנטריות

"סוכן מספר 88", 45 שנה להוצאתו להורג בדמשק של שליח המוסד אלי כהן ז"ל. שידורי גלי צה"ל, 30 במאי 2010
"משימה קדושה", 30 שנה לרצח נשיא מצרים אנואר סאדאת. שידורי גלי צה"ל, 6 באוקטובר 2011
"לבד בעיר זרה", סוכנים של המוסד מתוודים על היבטים אישיים של החיים בכיסוי זר. שידורי גלי צה"ל, 27 באפריל 2012
"קטיושות, פוליטיקה וכדורגל", על תנועת חזבאללה בלבנון. שידורי גלי צה"ל, 9 ביוני 2012
"סידן, כאן 616ב' – ייאוש ורעות בקרב תל סאקי", שידורי גלי צה"ל, 25 בספטמבר 2012
"פטפוטים על הנילוס" – ישראל ועברית במצרים, שידורי גלי צה"ל, 31 במרץ 2013
"אתם נשארים" – סיפור הצלתו מגירוש של הכפר פסוטה בגליל במלחמת העצמאות, שידורי גלי צה"ל, 6 במאי 2014
"קול מתוך המזוודה" – תחנות הרדיו המחתרתיות בתקופת המנדט הבריטי, שידורי גלי צה"ל, 8 בינואר 2018
"הכוויתים" – סיפורם של האחים סאלח ודאוד אל-כוויתי, שידורי גלי צה"ל, 23 בנובמבר 2020
ספרים

אלף לילה.קום; הוצאת ספרית מעריב, 2011
שני יומנים 1973; הוצאת כנרת זמורה, 2023
פרסים ואותות הוקרה > פרסי עיתונות

בשנת 2007 זכה ג'קי חוגי בפרס העיתונות השנתי מטעם הקרן הבריטית Next Century Foundation על כתיבה עיתונאית המעודדת הבנה בין עמים. בשנת 2008 זכה בפרס לעיתונאות מטעם המרכז העולמי של "בני ברית" על מצוינות בסיקור יהדות התפוצות. ארבע פעמים ברציפות זכה בפרס מפקד גלי צה"ל: על התוכנית "סוכן מספר 88" (2011), על התוכנית "משימה קדושה" שתיעדה את רצח אנואר סאדאת (2012), על "פטפוטים על הנילוס" (2013) ועל תוכניתו "אתם נשארים" (2014). בשנת 2016 זכה בפרס בפעם החמישית, וב-2021 השלים זכייה שישית בפרס זה, הודות לתוכניתו על האחים אל-כוויתי. על ספרו "אלף לילה. קום" הוענק לו פרס אח"י, האגודה לעידוד המחקר, הספרות והאמנות.
הערות שוליים

↑  ג'קי חוגי על מתקפת הביפרים: "ישראל אומת סטארט-אפ אלימה ומשחיתת פנים", באתר ערוץ 7, 18 בספטמבר 2024
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007299846505171  VIAF: 299116272   WorldCat (עם VIAF): 299116272
פרג' פרי

| --- | --- |

 לידה:  17 באפריל 1936 (בן 88) עיראק 
 שם לידה:  פרג' בלבול 
 תאריך עלייה:  1951
 תחום יצירה:  צילום 
 פרסים והוקרה:  יקיר העיר תל אביב-יפו (2017) 
 
המצלמה הראשונה של פרג' פרי בפתח תקווה
פרג' פרי (נולד ב-17 באפריל 1936) הוא צלם ישראלי ומייסד פוטו פרג'.
ראו גם

סטודיו פרג'
פוטו פרג' (סרט)
הערות שוליים

↑  פרסום שמות יקירי העיר תל אביב-יפו לשנת 2017 באתר "הבמה"
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007458465305171  LCCN: n96095330  VIAF: 6665610   WorldCat (עם VIAF): 6665610
הרנן קרספו

הרנן חורחה קרספו (בספרדית: Hernán Jorge Crespo – השם נהגה בספרדית ארנן קרספו; נולד ב-5 ביולי 1975 בפלורידה אשר בפרובינציית בואנוס איירס, ארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ, וכיום מאמן אל-עין מליגת העל של איחוד האמירויות. קרספו כונה ולדניטו (Valdanito) מכיוון שהוא הזכיר בסגנון משחקו את חורחה ולדאנו, אחד מחלוצי העבר המפורסמים של ארגנטינה. הוא נבחר על ידי פלה לרשימת 125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם.
קריירת אימון

ב-30 ביוני 2015 מונה למאמנה של מודנה מהליגה האיטלקית השנייה, אך פוטר מתפקידו לאחר פחות מעונה אחת, ב-26 במרץ 2016. ב-19 בדצמבר 2018 מונה למאמן באנפילד מליגת העל הארגנטינאית. בעונתו הראשונה בתפקיד סיימה הקבוצה במקום ה־16, וקרספו פוטר בספטמבר 2019. בינואר 2020 מונה קרספו למאמן דפנסה וחוסטיסיה הארגנטינאית, עמה זכה בגביע סודאמריקנה. בפברואר 2021 חתם קרספו על חוזה אימון של שנתיים בסאו פאולו מברזיל. בהובלתו זכתה הקבוצה באליפות סאו פאולו בכדורגל, אך לא הצליחה בליגת העל הברזילאית, בה המועדון סיים במקום 13 בלבד; בעקבות זאת הוא פוטר ב-13 באוקטובר 2021. ב-22 במרץ 2022 חתם בא-דוחייל מליגת העל הקטרית. ב-9 בנובמבר 2023 מונה למאמן אל עין מליגת העל של איחוד האמירויות.
נבחרת ארגנטינה

קרספו היה שחקן מוביל בנבחרת ארגנטינה ולשעבר הכובש הבכיר ביותר של הנבחרת עם 35 שערים ב-64 הופעות, שער אחד יותר מדייגו מרדונה אותו הוא עבר במהלך הקופה אמריקה. הוא ערך את הופעת הבכורה בפברואר 1995 במשחק הידידות מול בולגריה.
הוא נחשב במשך שנים ליורשו של גבריאל בטיסטוטה והתחרה עמו על המקום בהרכב במהלך המוקדמות למונדיאל 2002. קרספו שיחק עבור נבחרתו בשלושה גביעי עולם, במונדיאל 1998 הוא היה בסגל ושיחק דקות ספורות. במונדיאל 2002 הוא שיחק כמחליף וכבש את אחד משני השערים שנבחרתו כבשה בטורניר. למרות היותה המועמדת הבכירה לזכייה בגביע, כשלה ארגנטינה והודחה כבר בשלב הבתים. במונדיאל 2006 שימש קרספו כחלוץ המוביל של הנבחרת וכבש שלושה שערים. הוא החל את משחקי קופה אמריקה 2007 שנערך בוונצואלה בצורה טובה, אך פציעה השביתה אותו מיתר משחקיה של ארגנטינה.
קרספו הוא הכובש המצטיין בתולדות ארגנטינה במסגרת משחקי מוקדמות הגביע העולמי.
צופית גרנט

| --- | --- |

גרנט ב-2021
 לידה:  13 בנובמבר 1964 (בת 60) פתח תקווה, ישראל 
 שם לידה:  צופיה אלישיב 
 מדינה:  ישראל ישראל
 השכלה:  בית צבי 
 עיסוק:  שחקנית, מנחה, עיתונאית, שחקנית תיאטרון, פעילה חברתית
 בן זוג:  אברהם גרנט (1992–2014) שולי רנד (2020–הווה)
 מספר צאצאים:  2 
 קישורים חיצוניים
 פייסבוק:  tsufitgrant
 www.tsufitgrant.com
 
צוּפית גרנט-רנד (שמה המקורי: צופיה אלישיב; נולדה ב-13 בנובמבר 1964) היא עיתונאית, מנחת טלוויזיה ושחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

נולדה בשם צופיה אלישיב בפתח תקווה לאלי ורחל ולה שני אחים.
בהיותה בת חמש הוריה התגרשו, והיא עברה להתגורר עם סבה וסבתה, אך בהמשך עברה להתגורר אצל אמה. כשהייתה בת תשע, בעודה גרה עם אמה נוצלה מינית על ידי שכן מבוגר. לאחר מכן, בעודה בת תשע, לאחר שעברה להתגורר בפנימייה, נפלה קורבן לפדופיליה, תקיפה מינית ואלימות.
את לימודי התיכון עשתה גרנט בבית הספר החקלאי "עיינות".
לאחר שירותה הצבאי למדה משחק בבית הספר למשחק "בית צבי", וסיימה את לימודיה בשנת 1989.
גרנט הופיעה בהצגות תיאטרון רבות. ביניהן, "חלום ליל קיץ", "אהבה בצל האיידס", "היערות", "בית העלים הכחולים" והגרסה המחודשת לקומדיה "הזוג המוזר". כמו כן, העלתה הצגת יחיד בשם "הפרס הגדול של דומה'לה" במסגרת פסטיבל תיאטרונטו.
ביוגרפיה > בקולנוע

גרנט הופיעה לראשונה בסרט "אפטר" בשנת 1990, בתפקיד מלי. בשנת 1998, שיחקה בסרט "סופר בוי" בבימויו של חנוך רוזן. בשנת 2004 שיחקה את ג'ודי בסרט "הבשורה על פי אלוהים". ב-2007, שיחקה את דנה גולדשטיין בסרט "מתוק ומר" לצד אייל שכטר. ב-2012, שיחקה את ברכה נחמיאס בסרט "ד"ר פומרנץ". ב-2014, שיחקה את שושנה בסרט "מבצע חמניה". ב-2018, שיחקה את מירב גולדן בסרטו של אריק לובצקי "סדקים". ב-2022 שיחקה בסרטה של שירי נבו פרידנטל "כל מה שאני יכולה".
ביוגרפיה > ברדיו

בשנת 2010 הגישה את ציפורי לילה משוחחות בגלי צה"ל, שם היא שוחחה עם מאזינים, וסיפרה על חייה.
ביוגרפיה > עשייה ציבורית

לאחר שחשפה בתוכניתה "שעות אמיתיות" את התמודדותה עם מחלת הסכיזופרניה בה לקה אחיה, נענתה לפנייה של עמותת אנוש והחלה בפעילות למען פגועי נפש בישראל, בהמשך מונתה לנשיאת העמותה.
ביוגרפיה > משפחתה

גרנט הייתה נשואה במשך כ-22 שנים למאמן הכדורגל אברהם גרנט, ולהם שני ילדים.
גרנט נשואה בשנית לזמר והיוצר שולי רנד.
גרנט מתגוררת ברמת גן.
פילמוגרפיה

| שנה> סרטים | שם> סרטים | דמות> סרטים | הערות> סרטים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | אפטר | מלי |  |
| 1990 | הם יגיעו מחר |  | סרט טלוויזיה |
| 1991 | עונת הדובדבנים | נועה |  |
| 1997 | מבחן אמריקאי | מירב | סרט טלוויזיה |
| 1998 | סופר בוי | אמא של תום |  |
| 2004 | הבשורה על פי אלוהים | ג'ודי |  |
| 2005 | דיסטורשן | מיקי |  |
| 2005 | ג'נאם ג'נאם | בעלת הבית |  |
| 2005 | שיווי משקל | עידית | סרט טלוויזיה |
| 2007 | מתוק ומר | דנה גולדשטיין |  |
| 2012 | ד"ר פומרנץ | ברכה נחמיאס |  |
| 2014 | מבצע חמניה | סגנית ראש המוסד שושנה |  |
| 2018 | סדקים | מירב גולדן |  |
| 2022 | כל מה שאני יכולה |  |  |
טלוויזיה
| 1991 | רצח בשבת בבוקר | נחמה |  |
| 1992 | אלף ואחת אמריקות | דמויות שונות | דיבוב |
| 1994 | בני בלום | נלי קישקושוביץ' | דיבוב |
| 1995 | רמת אביב גימל | חברה של עידית |  |
| 1999 | כסף קטלני | אלינור קידר |  |
| 1999–2001 | מילקשייק | מנחה |  |
| 2005 | כתב פלילי | נילי |  |
| 2005 | משחק מכור | פאנליסטית אורחת |  |
| 2005 | שעות אמיתיות | מנחה |  |
| 2007 | האלופה | לטיסיה | תפקיד אורח |
| 2007 | להוציא את הכלב | עלמה | תפקיד אורח |
| 2007–2008 | מי מפחד מצופית גרנט | מנחה |  |
| 2008–2009 | חשופים | מרב בן בסט |  |
| 2009 | פעם בחיים | — | מתארחת אצל משפחת אבו סניינה במזרח ירושלים |
| 2009 | מועדון לילה | — | אורחת |
| 2010 | נבחרת החלומות | מנחה |  |
| 2011 | באמצע החיים | מנחה |  |
| 2011 | למה לא סיפרת לי | מגישה |  |
| 2011–2023 | אבודים | מגישה | גם במאית ועורכת תוכן |
| 2012 | הסיפור | מנחה |  |
| 2012 | תנוחי | מרב בן בסט |  |
| 2013 | שטרודל | — | אורחת |
| 2013 | הפיג'מות | בתפקיד עצמה | תפקיד אורח |
| 2015 | סלבריישן | — | אורחת |
| 2017–2018 | קפיצה למחר | מנחה | גם עורכת תוכן |
| 2020–2021 | קרוב עם צופית גרנט | מגישה |  |
| 2021–2023 | בעלת החלומות | נירה ורבורג |  |
| 2022 | צופית גרנט ללא גבולות | מנחה |  |
| 2023–2024 | בדרכים עם צופית גרנט ושולי רנד | — | סדרה תיעודית; גם יוצרת |
הערות שוליים

↑  קשר השתיקה, עונה 1 פרק 4 דקה 00:15
1 2   תמונת מחזור מ"ח, תשמ"ב - שנת סיום: 1982, באתר האינטרנט של כפר הנוער "עיינות"
↑  פגישה עם רוני קובן - צופית גרנט, באתר יוטיוב, החל מדקה 20:00, ‏10-07-2022
↑  "קלטתי שאם אני רוצה להמשיך לחיות ברמת חיים טובה אני חייבת לשנות משהו, כי זאת רק אני עכשיו", באתר ‏מאקו‏, 1 ביוני 2016
↑  שוש אביגל, תיאטרון / אירוע קשה - "חלום ליל קיץ", חדשות, 7 ביולי 1993
↑  צופית גרנט - מילקשייק בלילה, נבדק ב-2023-05-03
↑  רתם קלינה, "כלבוטק" מול צופית גרנט, באתר nrg‏, 22 בינואר 2007
↑  רתם קלינה, גרנט עולה להתקפה, באתר nrg‏, 25 בינואר 2007
↑  אבודים - עם צופית גרנט| חדשות 13, באתר חדשות 13, 1 באוקטובר 2016
↑  "למה לא סיפרת": צופית גרנט לא מספיקה, באתר וואלה, 2 באוגוסט 2011
↑  צופית גרנט ללא גבולות, עונה 1, פרק 1: ארגון להב"ה, באתר חדשות 13, 3 בינואר 2022
↑  צופית גרנט – נשיאת עמותת אנוש, באתר אנוש(הקישור אינו פעיל, 6.11.2019)
↑  צופית גרנט, המדינה זונחת את פגועי הנפש, באתר ynet, 28 באוקטובר 2013
↑  ליאורה גולדנברג-שטרן, ‏אחרי 22 שנות נישואים: אברהם וצופית גרנט החליטו להתגרש, באתר מעריב אונליין, 18 בספטמבר 2014(הקישור אינו פעיל, 28.3.2021)
↑   נועה רחמים, ‏צופית גרנט חושפת: "מאז שאני עם שולי רנד התחלתי לשמור שבת", באתר מעריב אונליין, 14 ביולי 2021
↑  יוני פרוים, בואי כלה: צופית גרנט מתכוננת לחתונה, במדור "פנאי פלוס" באתר ynet‏, 9 בנובמבר 2021
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987012579270205171
שיקגו בלאקהוקס

שיקגו בלאקהוקס (באנגלית: Chicago Blackhawks) היא קבוצת הוקי קרח מקצוענית משיקגו, אילינוי, ארצות הברית, המשחקת בליגת ה-NHL בה היא חברה בבית המרכזי שבחטיבה המערבית. מכונה בקיצור "ההוקס" (The Hawks).
הקבוצה נוסדה ב-1926, והיא אחת מהקבוצות המכונות שש המקוריות (The Original Six), שש הקבוצות הקבועות שהרכיבו את הליגה בין 1942 ו-1967 והיוו את הבסיס ל-NHL המודרנית.
הבלאקהוקס זכו ב-6 גביעי סטנלי, האחרון שבהם ב-2015.
היסטוריה > 1926–1942: שנים ראשונות והצלחות ראשונות

שיקגו בלאקהוקס נוסדה ב-1926 והצטרפה ל-NHL כקבוצת התרחבות בעונת 1926/27 יחד עם דטרויט קוגרס (כיום דטרויט רד וינגס) וניו יורק ריינג'רס. הקבוצה נקראה על שם יחידת חיל הרגלים בה שירת מייסד הקבוצה, פרדריק מקלפלין, במלחמת העולם הראשונה – "יחידת הנץ השחור", על שם הצ'יף "נץ שחור" משבט הסאוק, ראש שבט אינדיאני שלחם לצד הבריטים במלחמת 1812 והיה דמות ידועה בהיסטוריה של אילינוי. ואכן, שם הקבוצה השתרש כ"בלאק הוקס", בשתי מילים, כולל על ידי אנשי הקבוצה עצמם, אף על פי שכפי שהתברר מאוחר יותר היא נרשמה ל-NHL תחת השם "בלאקהוקס" במילה אחת.
כמו קבוצות ההתרחבות האחרות, התבססו הבלאק הוקס בתחילת דרכם על שחקנים משתי ליגות מתחרות ל-NHL שנסגרו באותה עונה. מקלפלין שאף לקדם שחקנים אמריקאים, שהיו אז נדירים למדי בליגה שהייתה כמעט כולה נחלת שחקנים קנדים, ואכן בזמנים מסוימים הבלאק הוקס הציגו סגלים שנשלטו על ידי שחקנים אמריקאים.
משחק הבכורה של ההוקס ב-NHL היה ב-17 בנובמבר 1926 מול טורונטו סנט-פטריקס (כיום טורונטו מייפל ליפס) והסתיים בניצחון 4:1, אולם העונה כולה הסתיימה בלא הצלחה מיוחדת וכך שתי העונות שאחריה.
רק ב-1930/31 הצליחו הבלאק הוקס לעלות לצמרת הליגה ולעלות לסדרת גמר גביע סטנלי, שם נוצחו על ידי מונטריאול קנדיאנס. ב-1933/34, אחרי ניצחון על הקנדיאנס בסיבוב הראשון בפלייאוף ועל מונטריאול מארונס בשני, ניצחו הבלאק הוקס את דטרויט רד וינגס בסדרת הגמר וזכו בפעם הראשונה בגביע סטנלי. כוכב הקבוצה באותן שנים היה הקפטן שלה, השוער צ'רלי גרדינר.
ב-1937/38 עלו הבלאק הוקס לפלייאוף בקושי רב, עם 14 ניצחונות ו-25 הפסדים בעונה הרגילה. בפלייאוף הפתיעו הבלאק הוקס את ניו יורק אמריקנס, ובסדרת הגמר ניצחו את טורונטו מייפל ליפס וזכו בפעם השנייה בגביע סטנלי. עד היום הבלאק הוקס של 1938 היא הקבוצה שזכתה בגביע סטנלי עם המאזן הגרוע ביותר בעונה הרגילה.
היסטוריה > 1942–1967: עידן "שש המקוריות"

ב-1944/45 חזרו הבלאק הוקס לגמר גביע סטנלי, ושוב נוצחו על ידי מונטריאול קנדיאנס. במהלך אותה עונה מת המייסד והבעלים, פרדריק מקלפלין, ומעזבונו קנה את הקבוצה ביל טובין, שהיה נשיא הקבוצה וגם מאמנה בשתי עונות בשנות ה-30. אולם טובין היה למעשה כיסוי לבעלות בפועל של ג'יימס נוריס, הבעלים של דטרויט רד וינגס. נוריס היה הבעלים של "שיקגו סטיידיום", המגרש הביתי של ההוקס, מאז 1936.
הבעלות הצולבת של נוריס גרמה בעיות קשות לבלאק הוקס, כאשר מרבית עסקאות השחקנים בין שני המועדונים היו למעשה עסקאות לחיזוקם של הרד וינגס על חשבון ההוקס. הקבוצה נחלשה מאוד, ובין 1945 ו-1958 הגיעה לפלייאוף רק פעמיים. בתווך מת ג'יימס נוריס ב-1952, ובמקומו נכנסו לבעלות בנו, ג'יימס נוריס הבן, וארתור וירץ שהיה גם הוא מעורב ברד וינגס. עם זאת, מדיניותם של וירץ ונוריס הבן כלפי הקבוצה הייתה שונה משל נוריס האב, והם שמו להם למטרה לשקם את הקבוצה.
עבודתם נשאה פרי במחצית השנייה של שנות ה-50, כאשר בזה אחר זה הגיעו אל הקבוצה שחקנים צעירים שהיוו את שלד הכוכבים שלה בשנות ה-60. בעונת 1955/56 הגיע המגן פייר פילוט, ולאחריו הגיעו שני כוכבי ההתקפה הנחשבים לשניים מגדולי שחקני הקבוצה בכל הזמנים – בובי האל שהגיע בעונת 1957/58 וסטן מיקיטה שהגיע עונה אחת אחריו. הם הצטרפו לכוכבים וותיקים שהגיעו מקבוצות אחרות בליגה, השוער גלן הול והחלוץ טד לינדסי.
עם הסגל המשודרג הפכו ההוקס לכוח בליגה. אחרי שני כישלונות בפלייאוף מול מונטריאול קנדיאנס ב-1959 ו-1960 הגיעה עונת 1960/61. ההוקס הדיחו בחצי גמר הפלייאוף את הקנדיאנס וניצחו בסדרת הגמר את דטרויט רד וינגס, כדי לזכות בגביע סטנלי לאחר הפסקה של 23 שנה. זו הייתה הפעם היחידה בעידן "שש המקוריות" שבגביע סטנלי זכתה קבוצה אחרת מאשר מונטריאול, טורונטו, או דטרויט.
עוד פעמיים הגיעה הקבוצה באותו עשור לסדרת הגמר, ובשתי הפעמים נוצחה. ב-1961/62 לא הצליחה להגן על תוארה מול טורונטו, וב-1964/65 – בסיוע רכש מוצלח נוסף, החלוץ פיל אספוזיטו שהובא מקבוצה מליגה משנית – עלתה שוב לגמר, ונוצחה על ידי מונטריאול. ב-1966/67, העונה האחרונה של עידן "שש המקוריות", סיימו ההוקס עם המאזן הטוב בליגה בעונה הרגילה, אך נוצחו על ידי טורונטו בחצי גמר הפלייאוף.