stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
רחל אטאס
ביוגרפיה

רחל אטאס נולדה וגדלה בתל אביב, הבכורה במשפחה בת חמישה ילדים. היא החלה לשיר ולשחק עוד בגיל צעיר, ועלתה על הבמות כבר בגיל 16. היא למדה בקונסרבטוריון "שולמית" בתל אביב.
בסוף שנות החמישים הייתה חברה בתיאטרון הסאטירי "סמבטיון", ושם היא התבלטה לצידם של אריק איינשטיין, יוסי פרוסט ומרדכי בן-זאב.
ב-1953 שיחקה ב"זעקי ארץ אהובה" שהועלה בתיאטרון "הבימה".
ב-1964 כיכבה יחד עם אילי גורליצקי ויונה עטרי במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", שזכה להצלחה רבה והפך לקלאסיקה ישראלית. היא גילמה את דמותה של נופרית, אשתו המצריה של שלמה המלך, וביצעה את השירים: "שיר המצריה", "שערורייה כזאת", "שיר המריבה" ו"שמש מוף", שנכתב במיוחד עבורה. שירים שנהפכו ללהיטי התקופה.
שיחקה ב"משלי ערב", שהייתה להצגה הראשונה שהועלתה במועדון החמאם, "פישקה החיגר", "חכמי חלם", "כמו ציפורים", "משחקי הפיג'מה" ועוד.
היא לקחה חלק במופע "תל אביב הקטנה", שהועלה על ידי צוות החמאם, הנחתה את המופע "היה היו זמנים" שזכה להצלחה רבה, וכן השתתפה באופרטה הישראלית הראשונה "שולמית", שהועלתה בתיאטרון "דו-רה-מי".
אטאס השתתפה גם במספר סרטי קולנוע, בין היתר ב-"נס בעיירה", שהתבסס על סיפורים מאת שלום עליכם, "רק בלירה", "המובטל בטיטו" ו"חמש חמש", שהתבסס על מחזמר משנות ה-50.
אטאס ביצעה שירים שנהפכו ללהיטים, כדוגמת: "חיימקה שלי", "טנגו כפר סבא" ו-"שיתפוצץ".
רבים זוכרים אותה מתוכנית הטלוויזיה משנות ה-70 "הילדים משכונת חיים", שם היא שיחקה את תפקיד "אמא של יוני".
אטאס מוכרת גם בזכות עבודתה כמדבבת בסרטים מצוירים, בין השאר בשל דמותה של אורסולה מ"בת הים הקטנה", תפקיד לו זכתה לשבחים רבים הן בארץ והן בעולם, גברת תיון מ"היפה והחיה", מלכת הלבבות מ"אליסה בארץ הפלאות", ביגמאמא מ"השועל והכלבלב" ויונה מ"להיטים מצוירים משלנו".
חיים אישיים

אטאס הייתה נשואה לשחקן דוד ברוך, ולהם שלושה ילדים.
שתי בנותיהם, אורית שחם ועופרי ברוך, שיחקו לצידם בהצגות ילדים כדוגמת "עלילות פתי מאמין לכל דבר" שהועלתה בשנות השבעים, ו"שיגעון של משפחה", אשר חיבר גידי שחם, חתנה של אטאס.
אטאס נפטרה ב-25 בנובמבר 2004, בגיל 70, ממחלת הסרטן. היא נטמנה למחרת בבית העלמין של פרדס חנה, במושבה בה התגוררה בשנותיה האחרונות.
שנה לאחר מותה יצא אוסף בשם "חיימקה שלי - משירי רחל אטאס-ברוך". האוסף כלל גם שירים שלא נכללו קודם לכן על גבי תקליטים ותקליטורים.
עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון לרחל אטאס ודוד ברוך על ביתם ברחוב שינקין 22.
שיטת המשוכות

| שיטת המשוכות |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: צומח
מערכה:: בעלי פרחים
מחלקה:: דו-פסיגיים
סדרה:: קטניתאים
משפחה:: קטניות
תת־משפחה:: מימוסיים
סוג:: שיטה
מין:: שיטת המשוכות
שם מדעי
 .Vachellia farnesiana (L.) Wight & Arn ‏Wight & וולקר-ארנוט, 1834
שִׁטַּת הַמְּשׂוּכוֹת (שם מדעי: .Vachellia farnesiana (L.) Wight & Arn, שם נרדף: .Acacia farnesiana Willd) היא עץ קטן ירוק-עד קוצני הנמנה עם משפחת הקטניות. מין זה בעל עלים מנוצים פעמיים, תפרחותיו צהובים ופרותיו תרמילים גליליים. מולדתו באזורים סובטרופיים וטרופיים של אמריקה וטיפוס תפוצתו העיקרי הוא טרופי יובשני. הוא אוזרח ותורבת במדינות רבות בצרפת, ספרד, איטליה ומצפון אפריקה בואכה למזרח התיכון ועד מזרחה ודרומה של יבשת אפריקה, תת-היבשת ההודית ואוקיאניה. בארץ ישראל הוא אוזרח בראשית המאה הקודמת ושמש כעץ גדרות לפרדסים ביישוב העברי וכתחליף לשיח הצבר ששמש את היישוב הערבי. פרחיו של מין זה משמשים להפקת שמן אתרי לתעשיית תמרוקים כפי שנעשה בצרפת ובצפון אפריקה.
מאפיינים

עץ קטן או שיח ענף, סבוך, שגובהו 1.5 עד 3 מ'.
הגזע והענפים אינם ירוקים, אלא חומים-אפורים. הענפים צומחים בזיגזג.
הלוואים קיימים והם ערוכים בזוגות בבסיס העלה, אורכם עד 3 ס"מ.
הפטוטרת אורכה נע בין 0.2 ס"מ ל-1.4 ס"מ.
העלים מסורגים, מורכבים, מנוצים פעמיים, אורכם עד 6.5 ס"מ ובעלי 3 עד7 זוגות סעיפי עלים נגדיים. לכל סעיף 10 עד 25 זוגות עלעלים נגדיים קירחים, דמוי סרגל שאורכם 0.2 עד 0.4 ס"מ. ציר העלים ארוך ואינו קוצני.
התפרחות הן קרקפות כדוריות, גדולות, ריחניות מאוד וערוכות בקבוצות של 2 או 3 בחיקי ענפים בוגרים, צבען צהוב עז. עוקצי התפרחות שעירים ואורכם 1.2 עד 1.8 ס"מ.
הפרחים דו-מיניים, נכונים (2 עד 5 מ"מ), זעירים מאוד, מרובים ומקובצים בצפיפות בקרקפות כדוריות. עטיף הפרח כפול ואבקניו מאוחים לחוד מתחת לשחלה עילית.
הגביע דמוי פעמון, מספר עליו 5.
עלי הכותרת 5, מפורדים זה מזה בבסיסיהם.
אבקנים 10, כפליים ממספר עלי הכותרת, מפורדים ומאוחים לפחות בבסיסם, והם ארוכים בהרבה מעלי עטיף. גרגרי האבקה דבוקים על פי רוב בקבוצות.
השחלה עילית בת עלה שחלה אחד. השליה, נושאת הביציות, עוברת לאורך תפר הבטן של השחלה שהוא קו החיבור של שולי עלה השחלה.
הפרי תרמיל מאורך, גלילי, ישר לעיתים עקום, מעוצה, ומלא לכה דביקה, אורכו 3 עד 7 ס"מ ולא יותר מ-10 ס"מ, צבעו ירוק שמשתנה עם בשלותו לחום כהה. על פי רוב הוא נושר סגור למרגלות העץ בעודו סגור, לעיתים רחוקות הוא נפתח בשתי קשוות בעודו על העץ.
הזרעים חומים חלקים, אורכם כ-7 מ"מ.
בית גידול ותפוצה

בישראל שיטת המשוכות מוגבלת לאזורים מופרעים ושולי אזורים חקלאיים, במרבית חבלי הארץ למעט האזור המדברי עד רום של 1,300 מ'. היא צמח אור מלא, עמיד בקרה, בשרב ובשריפות, רגיש לגיר ולמליחות. גדל בקרקעות שונים ובכל אזורי הארץ, אם כי היא מצליחה מאוד בגידול על קרקעות חרסיתיות עמוקות ועשירות. הסימביוזה שלה עם חיידקים קושרי חנקן מקבוצת הריזוביום, דבר שמסייע לה להתבסס בקרקעות עניות.
הריבוי באמצעות זרעים באביב.
טקסונומיה ושמות

הסוג שיטה (.Acacia L) בכלל והמין שיטת המשוכות בפרט עברו תהפוכות בטקסונומיה (סיווג לפי מאפיינים). הסוג שיטה ששויך בעבר למשפחת השיטיים, המימוזיים (Mimosacea) הועבר למשפחת הקטניות, והוא עצמו פוצל ל-5 סוגים שונים. ואז שיטת המשוכות שויכה לסוג Vachellia המונה צמחים קוצניים.
פירוש המילה משוכה היא גדר, גבול, תחום.
השם "שיטת המשוכות" ניתן למין זה במילון "ילקוט הצמחים" (הערה 680) משנת 1930 ואושרר במילון צמחי ארץ ישראל 2003. השמות "שיטה" ו"תורנית" ניתנו לסוג כולו (Acacia) לפי הכתוב תלמוד בבלי, מסכת ראש השנה, דף כ"ג. השם "שיטה" נקבע במילון "צמחי ארץ ישראל – שמות המשפחות והסוגים" משנת 1946 בסעיף 3.
שיטת המשוכות כחליל הרימון ואחרים

כחליל הרימון (Deudorix livia) שייך לפרפרי היום ותפוצתו באזורים טרופיים וסובטרופיים של אפריקה. באזור הים-תיכוני הוא נפוץ מיולי עד דצמבר ובעמק הירדן ממאי עד דצמבר. הוא מקים 6 עד 8 דורות בשנה, תלוי אזור. ביצים עגולות, שטוחות בבסיסן, ירקרקות, ופניהם מרושתות. הן מוטלות בדרך כלל אחת-אחת, לעיתים יותר מאחת, על קליפת התרמילים הירוקים וסביב העוקץ. הזחל חודר לתוך התרמילים וניזון מן הזרעים. אם תוכן התרמיל אינו מספיק להתפתחותו המלאה, הוא עובר לתרמיל אחר, מכרסם את דרכו פנימה וממשיך באכילה. התפתחות הזחל אורכת כשלושה שבועות ואז הוא נוטש את התרמיל והתגלמותו נעשית בין הענפים או בפסולת העלים שעל הקרקע או בתוך התרמיל. גולם הכחליל הוא גולם חנוט מטיפוס גולם חגורה (הגולם נאחז למצע בחגורת קורי משי).
כחליל הרימון אינו בלעדי לשיטת המשוכות. נמצאו זחלים של פרפראים אחרים שנברו בזרעים ונמצאו זרעים הנגועים בחיפושיות נוברות ממשפחת הזרעוניתיים.
תמונות להמחשה

זוג קוצים ופטוטרת שעירה
גזע עם קוצים
עלים במפרק
שני תרמילים בשלים
עלה רענן מנוצה פעמיים
פריחה של שיטת המשוכות בקריית שמונה
עלה מבוגר מנוצה פעמיים
צופן בציר העלה מתחת לסעיף התחתון
תרמיל פתוח וזרעים
שני תרמילים האחד פתוח והשני סגור
הערות שוליים

↑  שיטת המשוכות באתר הרשימה האדומה של IUCN
↑  .Vachellia farnesiana (L.) Wight & Arn, POWO plants of the World Online. Published on the Internet, ‏9-2023
↑  .Vachellia farnesiana (L.) Wight & Arn, WFO: World Flora Online. Published on the Internet, ‏6-2023
↑  אלישע פורת, שִׂיכִּים וּמְשׂוּכוֹת, חדשות בן עזר - מכתב עיתי לֵילִי חינם מאת סופר נידח, 17-12-2007
1 2 3  א. פאהן, ד. הלר, מ. אבישי, מגדיר לצמחי התרבות בישראל, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1998, עמ' 180
↑  מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה חדשה מתוקנת ומורחבת, תל אביב: עם עובד, 1989, עמ' 217
↑  נעמי פינברון-דותן, אבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ ישראל, ירושלים: כנה, 1998
↑  עמרם אשל, שיטת המשוכות, באתר צמח השדה, ‏9-2023
↑  מילון ילקוט הצמחים, באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1930
↑  צמחי ארץ ישראל (תש"ו), באתר האקדמיה ללשון העברית, ‏1946
↑  יצחק איזנשטיין, יהושע קוגלר (ע), החי והצומח של ארץ ישראל, רמת גן,, כרך 3, רמת גן: משרד הבטחון - ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1989, עמ' 287
1 2  כחליל הרימון ושיטת המשוכות, באתר עולם קטן בגדול, ‏11-10-2014
תרמיל גלילי של שיטת המשוכות
זרעים של שיטת המשוכות
שיטת המשוכות באתר הפרדסנות על שם מינקוב, רחובות
קרן אור (שחקנית)

| --- | --- |

 לידה:  11 באוגוסט 1979 (בת 45) גבעתיים, ישראל 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  סמינר הקיבוצים 
 
קרן אור
קרן אור (נולדה ב-11 באוגוסט 1979) היא שחקנית ישראלית.
ביוגרפיה

קרן אור נולדה וגדלה בגבעתיים עד לגיל ארבע, אז עברה עם משפחתה ליבנה ובהיותה בת שבע עשרה עברה לתל אביב. קרן אור התחילה לשחק בילדותה בתיאטרון קהילתי ביבנה בהדרכת יאיר אליקים, אחר-כך למדה במגמת תיאטרון במקיף ה' בראשון לציון, בו עשתה בגרות בתיאטרון בהיקף של חמש יחידות, בהדרכתה של ליביה חכמון איילי. באותן שנים שיחקה בסדנת תיאטרון לנוער במוזיאון תל אביב בהדרכת נויה לנצט. היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה "האישה באפור", בבימויו של יוחנן ולר (1999). בתום לימודי התיכון, למדה קרן אור במשך שנה בתיאטרון החדר, לימודי אומנויות, במה ומסך בהדרכת אמיר אוריין, לימוד שיטת המעגל הפתוח. במקביל הייתה חברה בלהקת הרוק jay walk snail, שרה וניגנה על גיטרת בס.
קרן אור למדה משחק בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים (2004-2001). בין חבריה לכיתה היו הילה פלדמן, יפית אסולין, רון ביטרמן וערן לאור.
בתום לימודיה גילמה פושעת בסדרת הטלוויזיה "עולם מושלם" בבימויו של ציון רובין (2005). אחר-כך למדה כתיבה אצל שלומי מושקוביץ והיא עובדת כיום על המחזה הראשון שלה.
אור גילמה זקנה בהצגה "ארגו", במסגרת פסטיבל דרמה פולנית בת זמננו. ב-2005 שיחקה חיילת בהצגה "שוברים שתיקה", שהוצגה בפסטיבל תיאטרונטו בתיאטרון הבימה. ההצגה מביאה סדרת מונולוגים של עדויות מהשטחים, שאספה טל בן סירא-מורג, הבמאית והמחזאית, ששירתה בשטחים.
קרן אור שיחקה בתיאטרון באר שבע בהצגות "איזבלה" ו"המדריך לחיים הטובים" שכתבה וביימה יעלי רונן בשיתוף השחקנים. היא שיחקה בהצגה "חורף בקלנדיה" מאת ליה נירגד, בבימויה של נולה צ'לטון, במסגרת התיאטרון הערבי-עברי ביפו. ההצגה מתארת את הנעשה במחסומי הצבא בשטחים.
מאז 2010 קרן אור חברה בקבוצה "החיפאית", להקת הצעירים של תיאטרון חיפה, שהקימו משה נאור, המנהל האומנותי של תיאטרון חיפה וארי רמז. שמונת חברי הקבוצה מתגוררים בחיפה ועובדים בפרויקטים למען הקהילה, אור מתנדבת בהוסטל טיפולי של נשים. במסגרת "החיפאית" שיחקה בהצגות המקור "איזראל ז'ורנל" פרי עטו של רוני סיני בבימויו של משה נאור, "תש"ח" פרי עטו של יורם קניוק, בבימויה של נויה לנצט ו"תופעות לוואי" פרי עטו של ארי רמז ובבימויו. כל ההצגות עובדו ונכתבו מחדש בידי הבמאים מתוך אימפרוביזציות עם השחקנים, חלק מהדיאלוגים שאור משחקת בהם היא כתבה בעצמה.
בשנת 2011 שיחקה בוידאו-ארט "פרויקט סוטה", בבימויה של עפרי כנעני, לצידם של משה איבגי וטלי שרון. הסרט מציג פרשנויות פרובוקטיביות לסוגיות תלמודיות. הוא הוצג בניו יורק ובגלריית רוטשילד 69 בתל אביב.
קרן אור שיחקה בקליפים של רמי פורטיס, אסף ארליך ועדי הראל.
אור למדה הילינג וריפוי אנרגטי ומטפלת בכך.
תפקידים > הפקות קולנוע וטלוויזיה

קולנוע
| סרט | סוגה | במאי | תפקיד | שנה | מידע נוסף |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| פרויקט סוטה | וידאו ארט | עפרי כנעני |  | 2011 | הוצג בישראל ומחוצה לה |
| נקודה עיוורת | סרט קצר | מאיה ברנר |  |  |  |
| גודש | סרט קצר | תמר לינדר | דפנה | 2010 | השתתף בפסטיבל בטורקיה |
טלוויזיה
| סדרה | ערוץ | במאי | תפקיד | שנה |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| עולם מושלם | ערוץ הילדים, yes הטלוויזיה בלוויין | ציון רובין | קלרה | 2005 |
| האישה באפור | ערוץ 1 | יוחנן ולר |  | 1999 |
תפקידים > הפקות תיאטרון

| הצגה | תיאטרון | מחזאי | במאי | תפקיד |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מיצ מיצ לימונדה | תיאטרון חיפה | ג'ושואה קונקל | עופר עמרם |  |
| בת המלך | תיאטרון חיפה | צביה הוברמן | צביה הוברמן |  |
| משהו למות בשבילו, עיבוד למחזה "המתאבד" מאת ניקולאי ארדמן | תיאטרון חיפה | מוירה בופיני | עירד רובינשטיין | מאשה |
| איזראל ז'ורנאל | תיאטרון חיפה | רוני סיני | משה נאור | ציפור דרורי |
| תש"ח | תיאטרון חיפה | נויה לנצט על פי יורם קניוק | נויה לנצט |  |
| תופעות לוואי | תיאטרון חיפה | ארי רמז | ארי רמז | עלמא |
| ארגו | תיאטרון הבימה במסגרת פסטיבל דרמה פולנית בת זמננו |  | איימי לוינטל | זקנה |
| איזבלה | תיאטרון באר שבע | יעל רונן בשיתוף השחקנים | יעל רונן | סרפינה |
| המדריך לחיים הטובים | תיאטרון באר שבע בשיתוף תיאטרון הבימה | יעל רונן בשיתוף השחקנים | יעל רונן | תמי |
| אניהו | תיאטרון אורנה פורת | אתגר קרת | רועי נווה | תפקידים שונים |
| חורף בקלנדיה | התיאטרון הערבי-עברי ביפו | ליה נירגד | נולה צ'לטון | אשה במחסום Watch |
| היה כל כך חם | צוותא | אמיר ירושלמי | שרון און | מילי |
| דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו | תיאטרון תמונע | פדריקו גארסיה לורקה | אנה בניאל | בליסה |
| שוברים שתיקה | במסגרת פסטיבל תיאטרונטו 2005 בהבימה | טל בן סירא-מורג | טל בן סירא-מורג | חיילת |
גאל אנדוניאן

גאל אנדוניאן (בארמנית: Գաել Անտոնեան; נולד ב-7 בפברואר 1995) הוא כדורגלן צרפתי-ארמני המשחק בעמדת הבלם במרסיי אנדום.
קריירת מועדונים

אנדוניאן התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אולימפיק מרסיי ואחרי זה הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. ב-2 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד לאנס.
ב-21 באוקטובר 2015 הושאל לדיז'ון מהליגה השנייה עד לסיום העונה. ב-8 בינואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד ניור בדקות הסיום של המשחק.
ב-27 בינואר 2017 הושאל לוריה מליגת העל היוונית עד לסיום העונה.
ביולי 2019 אנדוניאן חתם באז'אקסיו.
בינואר 2020 חתם במרטיג.
ב-19 באוקטובר 2020, אנדוניאן חתם באוביאן.
בקיץ 2021 הצטרף למרסיי אנדום.
קריירה בינלאומית

בהיותו נער, אנדוניאן שיחק שני משחקים בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 16.
ב-21 במרץ 2015, אנדוניאן נחת בירוואן בירת ארמניה על מנת לקבל אזרחות ארמנית שתאפשר לו לשחק עבור נבחרת ארמניה. ב-29 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 לאלבניה במסגרת מוקדמות יורו 2016.
ז'רמן אוניקובסקי

| --- | --- |

ז'רמן אוניקובסקי, 1964
 לידה:  23 בדצמבר 1938 (בת 86) צרפת 
 מדינה:  ישראל 
 פרופיל ב-IMDb
 
פגישת דוד בן-גוריון ורעייתו פולה  בן-גוריון עם השחקנית ז'רמן אוניקובסקי, בתיאטרון חיפה
זֶ'רמֵן אוּניקובסקי (נולדה ב-23 בדצמבר 1938) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע ישראלית.
קורות חיים

ז'רמן אוניקובסקי נולדה בפריז, בת להורים ילידי פולין, שהיגרו לשם זמן קצר לפני לידתה. לאחר פלישת גרמניה לצרפת ב-1940 נאלצו הוריה להסתתר יחד עם מספר משפחות בדירת המשרתים בקומה העליונה של הבניין. אביה גורש לאושוויץ וב-1942 אמה הצליחה למצוא עבורה משפחה מחוץ לעיר שהסתירה אותה עבור תשלום. את מלחמת העולם השנייה עברה תחילה בפריז, ולאחר מכן אצל משפחה בכפר סמוך. לאחר המלחמה אמה שרדה את השואה ולקחה אותה שוב אליה, אולם נפטרה בשנת 1950 (כשהייתה בת 11) ולכן לקחו אותה קרובי משפחתה אמידים במקסיקו. היא חייתה שם תקופה שבה היא למדה בבית ספר למשחק ושיחקה בתיאטרון חובבים. כיוון שקיבלה מצרפת פיצויים כיתומת מלחמה, היא שבה לפריז, עשתה קורס למשחק אצל טניה בלשובה ופגשה את השחקן הישראלי אלכס פלג, שהציע לה לנסות את מזלה בתיאטרון חיפה, שהוקם אז.
בשנת 1962 היא הגיעה לישראל לביקור ללא ידיעת עברית, עשתה מבחן במה אצל יוסף מילוא (מייסד התיאטרון) והתקבלה. התפקיד הראשון בו זכתה היה התפקיד הראשי ב"אנדורה". בהמשך השתתפה בהצגות "קרנפים", "הלילה לאיש" ואחרות.
קריירה

ב-1963 שיחקה במחזמר "ארלקינו" בתיאטרון העונות, עיבוד סצנריו של קומדיה דל ארטה מאת נסים אלוני, ובבימויו עם  פזמונים מאת חיים חפר ומוזיקה שהלחין גארי ברתיני.
ב-1966 גילמה בסרט הישראלי "שני קוני למל", בכיכובו של מייק בורשטיין, את ליבל'ה, בת השדכן. על משחקה בסרט שני קוני למל היא זכתה בפרס כינור דוד. באותה שנה שיחקה בסרט העלילה "פיצוץ בחצות". כעבור שנה, ב-1967, השתתפה אוניקובסקי בסרט "שלושה ימים וילד" (בתפקיד יעל) שביים אורי זוהר. בהמשך השתתפה בסרט "הגלולה" על-פי תסריט של נסים אלוני. צילומי הסרט החלו ב-1967 אך נקלעו לקשיים, והוא יצא לאקרנים חמש שנים מאוחר יותר, ב-1972.
ב-1967 השתתפה אוניקובסקי במחזמר "שלמה המלך ושלמי הסנדלר", שם הכירה את הרקדן דני בינסטד, שנכלל בהצגה כניצב. בינסטד, יליד חיפה, בנה של המורה לבלט מרים בת ארצי, מהמורות הראשונות לבלט בחיפה; בשנות ה-60 היה רקדן בלהקת בת-שבע וכן היה רקדן בלהקת המחול של יונתן כרמון ובלהקות נוספות. בפברואר 1968 נישאו השנייים.
ב-1969 השתתפה בהצגת הבידור "פריז הקטנה" (ערב קומדיות של ז'ורז' פיידו), שביים שייקה אופיר.
באפריל 1970 נמנתה עם הרכב השחקנים והזמרים בהצגת הסטירה "מלכת אמבטיה" של המחזאי חנוך לוין, שהוצגה בתיאטרון הקאמרי וכללה בצוות השחקנים גם את תיקי דיין, ישראל גוריון, יוסי גרבר ונחום שליט. אחר כך באותה שנה שיחקה במחזה "הביקור" מאת לייל קסלר ב"קאמרי". ב-1971 הופיעה ב"אופרה בגרוש" (בתיאטרון חיפה), שם שרה עם אריק לביא.
בתחילת שנות ה-70 הייתה בעלת חנות בגדים ברחוב אבן גבירול בתל אביב.
ב-1972 השתתפה במחזה טלוויזיה, "החצר של מומו הגדולה", על־פי ספרה של יהודית הנדל, בעיבודו ובבימויו של יהודה ג'אד נאמן.
באותה שנה השתתפה במחזה הסוחר מוונציה בתפקיד פורציה בקאמרי.
ב-1994 שבו בני הזוג לישראל, בזכות הבמאית נולה צ'ילטון שהציעה לה תפקיד בהצגה "טיפולים אחרונים" של א.ב. יהושע  בבימויה בצוותא בתל אביב. 
מאז 1996 היא מתגוררת בישוב קציר שבנחל עירון. באותה עת העלתה גם את הצגת היחיד "העולם על פי לולה" שכתבה וביימה. ב-1996 שיחקה בתיאטרון חיפה בהצגת "ציפור הנעורים המתוקה".
ב-2002 השתתפה בסרט הטלוויזיה "לבנה יקירתי", שביימה דינה צבי ריקליס על-פי תסריט של איה שבא, שהופק ושודר על ידי זכיינית ערוץ 2 "טלעד".
ב-2005 שיחקה בתיאטרון חיפה במחזה "יעקב השקרן" בבימוי אילן תורן.
ב-2007 שיחקה בסרט "אסקימוסים בגליל" וב-2009 גילמה את נהורה קוחנסקי בסדרת הטלוויזיה "פולישוק".
ב-2009 שיחקה בתיאטרון בית ליסין בהצגה "הדוד וניה".
בשנת 2023, לאחר שנים רבות בהן לא שיחקה, שבה אוניקובסקי אל המסך הגדול כשגילמה את בתיה בסרט "אין צל במדבר".
חיים אישיים

ב-1973 נסעה אוניקובסקי עם בעלה להולנד. היא השתלמה שם בקולנוע ולמדה באוניברסיטת ליידן ובאמסטרדם לימודי ספרות אנגלית. במקביל ביימה סרטים קצרים. ב-1983 עבר הזוג לחיות בבלגיה.
הערות שוליים

↑  בועז עברון, "ארלקינו" – ב״תיאטרון העונות", הארץ, 27 בספטמבר 1963
↑  נתן גרוס, בקולנוע / מה ערכה של הטלית?, על המשמר, 5 באוגוסט 1966
↑  נתן גרוס, איפה מוצאים ילד פלא?, על המשמר, 28 בספטמבר 1966
בסרט ישראלי חדש, עודד קוטלר עם מיטה השחקניות - קזמובה חדש מולד, "העולם הזה", גיליון 1528 מ-14 בדצמבר 1966, עמוד 16
↑   אורי קליין, לרגל שחזורו של הסרט המיתולוגי "שלושה ימים וילד" נזכר הצלם דוד גורפינקל ברגעים הדרמטיים על הסט, באתר הארץ, 14 בינואר 2016
↑  רחל המרחלת - מי הוא דני?, "העולם הזה", גיליון 1589 מ-14 בפברואר 1968, עמוד 22
↑  סטפאן גלברט, שקיעתן של,הבמות הקטנות' - שי אופיר מביים "פאריס הקטנה", על המשמר, 21 בנובמבר 1968
תדריך - בידור, "העולם הזה", גיליון 1637 מ-15 בינואר 1969, עמוד 16
↑  מיכאל הנדלזלץ, שעתנו היפה כבר כמעט מאחורינו, באתר הארץ, 25 באוקטובר 2006
↑  מיכל סנונית, חדשות תרבות ואמנות, על המשמר, 16 ביולי 1970
↑  בוטיק כרחוב איבן־גבירול בתל־אביב השייך לשחקנית ז'רמן אוניקובסקי. נפרץ, דבר, 23 בדצמבר 1971
↑  גד אם-טל, זר בחצר גדולה, על המשמר, 21 ביוני 1972
↑  רוגל אלפר, שמאלץ בשם הפמיניזם, באתר הארץ, 23 בספטמבר 2002
↑  מיכאל הנדלזלץ, הצגה עילגת, באתר הארץ, 7 במרץ 2005
ציפי שוחט, יעקב השקרן, באתר הארץ, 25 בינואר 2005
↑  מיכל בעדני בן-שישו, הדוד וניה: ההצגה שייכת לשחקנים, באתר הארץ, 16 באוגוסט 2009
מיכאל הנדלזלץ, הדוד וניה: חצי תה, חצי קפה, באתר הארץ, 10 באוגוסט 2009
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007308201905171  ISNI: 0000 0004 0244 262X  VIAF: 298057391   WorldCat (עם VIAF): 298057391
אהרן איפלה

| --- | --- |

 לידה:  27 בדצמבר 1941 מרוקו 
 פטירה:  27 ביוני 2016 (בגיל 74) רמת גן, ישראל 
 מקום קבורה:  בית העלמין הדרום 
 מדינה:  ישראל 
 תקופת הפעילות:  מ-1951 
 מספר צאצאים:  1 
 פרופיל ב-IMDb
 
אהרן איפָּלֶה (Aharon Ipalé;‏ 27 בדצמבר 1941 - 27 ביוני 2016) היה שחקן ישראלי ששיחק בהפקות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות רבות.
ביוגרפיה

נולד בשם אהרן יפלח במרוקו ועלה לישראל עם משפחתו בגיל 8. המשפחה הגיעה בתחילה למעברת מחנה ישראל. לאחר סיום שירותו בצה"ל יצא ללימודי משחק בלונדון. בתום לימודיו השתתף בסדרות טלוויזיה בריטיות ובסרט כנר על הגג (1971). בזכות הופעתו ב-1973 במיני-סדרה הבריטית "משה", לצד ברט לנקסטר, בתפקיד יהושע בן נון, זכה לקבל תפקידים בהוליווד.
הסרט הראשון באורך מלא שבו כיכב היה הסרט "מאדרון" (אנ') בשנת 1970.
הוא השתתף בסרטים רבים, ביניהם סרט הטלוויזיה האמריקאי על מבצע אנטבה (1977, Raid on Entebbe),"אישתר" (1987), "המומיה" משנת 1999 בתפקיד פרעה, "המומיה 2", ו"מלחמתו של צ'רלי וילסון" (2007). בישראל השתתף בסרט "גשר צר מאד" של ניסים דיין בשנת 1985 ובסרט "כבוד" (2010).
במהלך הקריירה שלו שיחק בסדרות טלוויזיה רבות, ביניהן "הוואי חמש-אפס", "קוג'אק", "המלאכיות של צ'רלי", "מקגייוור", "מיאמי מחלק מוסר", ו"שושלת". בשנת 2015 השתתף בסדרת הטלוויזיה The Brink ("הסף") של HBO בתפקיד ראש ממשלת ישראל.
בשנת 2012 שב להתגורר בישראל, אולם המשיך להשתתף בהפקות בחו"ל.
אהרון איפלה נפטר ממחלת הסרטן ב-27 ביוני 2016. הותיר אחריו בת אחת, ונטמן בבית העלמין הדרום.
הערות שוליים

↑  אהרון איפלה, במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית
1 2  בנימין טוביאס, נפטר השחקן אהרון איפלה, ידיעות אחרונות (מהדורה מקוצרת), עמ' 29, 28 ביוני 2016.
↑  מערכת ערוץ התרבות, ‏הלך לעולמו השחקן אהרון איפלה, באתר ‏מאקו‏, 27 ביוני 2016
| --- | --- |
בקרת זהויות :  BNE: XX1581523  BnF: cb141891945 (data)  ISNI: 0000 0000 6098 8541  LCCN: no94018408  VIAF: 87305426   WorldCat (עם VIAF): 87305426 
ערך זה הוא קצרמרבנושא קולנוע ובנושא ישראלים. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
סוכרת הריונית

| --- | --- |

 תחום:  מיילדות 
 קישורים ומאגרי מידע
 MeSH:  D016640
 סיווגים
 ICD-11:  JA63.2 
 
סוכרת הריונית (באנגלית: Gestational Diabetes) היא תופעה שכיחה אשר בה נשים אשר לא סבלו בעבר מסוכרת מפתחות היפרגליקמיה במשך ההיריון. סוכרת הריונית מלווה בכמה תסמינים, ומגדילה את הסיכויים לחלות ברעלת היריון או בדיכאון, ולרוב דורשת ניתוח קיסרי. טיפול לא מתאים בסוכרת הריונית עלול לגרום לעובר להיות תינוק גדול לגיל ההיריון, לחלות בהיפוגליקמיה או בצהבת, ולטווח הארוך העובר נמצא בסיכון מוגבר לפתח סוכרת מסוג 2. במקרים קיצוניים אי קבלת טיפול עלולה לגרום למות עובר תוך רחמי.
סוכרת הריונית נובעת לרוב מחוסר באינסולין ומכמה גורמי סיכון, למשל השמנה, גורמים גנטיים או תסמונת השחלות הפוליציסטיות. האבחון מתבצע דרך בדיקות דם. שמירה על משקל בריא וביצוע פעילות גופנית לפני ההיריון עשויים למנוע סוכרת הריונית. האפשרויות הטיפוליות הן לצמצם את הנזקים ולהפחית את הסיבוכים באמצעות דיאטה סוכרתית, פעילות גופניות מתאימות והקפדה תקינה על זריקות האינסולין.
סוכרת הריונית מופיעה אצל כ-3%-9% מהנשים ההרות, 1% הן נשים מתחת לגיל 20 ו-17% מעל גיל 44. ברוב המקרים סוכרת הריונית מופיעה בחציו השני של ההיריון. ב-90% מהמקרים סוכרת הריונית נעלמת לאחר הלידה, אך אותן נשים נמצאות בסיכון מוגבר לפתח סוכרת מסוג 2.
סיווג

סוכרת הריונית מוגדרת רשמית כדרגה של אי-סבילות לגלוקוז עם הופעה או הכרה ראשונה במהלך ההיריון. הגדרה זו מכירה באפשרות שאישה סבלה בעבר מחלת סוכרת, או שהיא פיתחה סוכרת במקרה עם הריון. אם התסמינים שוככים לאחר הריון, הם לא רלוונטיים לאבחנה. אישה מאובחנת עם סוכרת הריונית כאשר הסבילות לגלוקוז נמשכת מעבר ל-24 עד 28 שבועות של ההריון. על מנת להעריך את הסיכון לאם ולעובר משתמשים בסיווג ווייט, הנקרא על שם פריסילה ווייט,. הסיווג פותח במחקר חלוצי על השפעת סוגי הסוכרת על תוצאות פרינטאליות, ונמצא בשימוש נרחב . ווייט מבדילה בין סוכרת הריונית (סוג A) לבין סוכרת טרום הריונית (סוכרת שהייתה קיימת לפני הריון). שתי הקבוצות הללו מחולקות עוד יותר לפי הסיכונים והניהול שלהם.
שני תת-הסוגים של סוכרת הריונית תחת מערכת סיווג זו הם:
סוג A1: בדיקת סבילות גלוקלית חריגה, אך רמות גלוקוז בדם נורמליות במהלך הצום ושעתיים לאחר הארוחות; שינוי התזונה מספיק כדי לשלוט על רמות גלוקוז.
סוג A2 : בדיקת סבילות גלוקלית חריגה, המורכבת על ידי רמות גלוקוז חריגות במהלך הצום ו / או לאחר הארוחות; טיפול נוסף עם אינסולין או תרופות אחרות נדרשת.
סוכרת שהתקיימה לפני ההריון מחולקת גם למספר תת-סוגים תחת מערכת זו:
סוג B: התחלה בגיל 20 ומעלה ומשך של פחות מ-10 שנים
סוג G: התחלה בגיל 10–19 או למשך 10–19 שנים
סוג D: התחלה לפני גיל 10 או למשך יותר מ-20 שנה
סוג E: סוכרת גלויה עם כלי אגן מסוידים
סוג F: נפרופתיה סוכרתית
סוג R: רטינופתיה מתרבתית
סוג RF: רטינופתיה ונפרופתיה
סוג H: מחלת לב איסכמית
סוג T: השתלת כליה מוקדמת
קריטריונים לאבחנה של סוכרת הריונית, תוך שימוש במבחן 100 גרם סוכר סבילות, על פי קרפנטר וקוסטן:
צום 95 מ"ג / ד"ל
1 שעה 180 מ"ג / ד"ל
2 שעות 155 מ"ג / ד"ל
3 שעות 140 מ"ג / ד"ל
קריטריונים לאבחון סוכרת הריונית על פי נתוני קבוצת סוכרת לאומית:
צום 105 מ"ג / ד"ל.
1 שעה 190 מ"ג / ד"ל.
2 שעות 165 מ"ג / ד"ל.
3 שעות 145 מ"ג / ד"ל.
גורמי סיכון

גורמי הסיכון לפיתוח סוכרת הריונית הם:
• תסמונת השחלות הפוליציסטיות.
• אבחנה קודמת של סוכרת הריונית או סוכרת הריונית, פגיעה בסבילות גלוקוז .
• היסטוריה משפחתית הכוללת קרוב משפחה מדרגה ראשונה עם סוכרת מסוג 2.
• גיל האם - גורם הסיכון של האישה גדל ככל שהיא מתבגרת (במיוחד עבור נשים מעל גיל 35).
• אתניות - אלה עם גורמי סיכון גבוהים יותר כוללים אפרו-אמריקאים, אפרו-קריביים, אינדיאנים, היספאנים, איים באוקיינוס השקט ואנשים שמקורם בדרום אסיה.
• משקל עודף, השמנה והשמנת יתר מגדילים את הסיכון לפי 2.1, 3.6 ו-8.6 בהתאמה.
• הריון קודם שהוביל לילד עם מקרוזומיה (משקל לידה גבוה).
• היסטוריה קודמת של היולדות.
• גורמי סיכון גנטיים אחרים: ישנם לפחות 10 גנים שבהם פולימורפיזם מסוים קשורים בסיכון מוגבר לסוכרת הריון.
בנוסף לכך, הסטטיסטיקה מראה סיכון כפול של סוכרת הריונית אצל מעשנות. תסמונת השחלות הפוליציסטיות היא גם גורם סיכון, למרות שהראיות הרלוונטיות נותרו שנויות במחלוקת. כמה מחקרים בחנו את גורמי הסיכון הפוטנציאליים השנויים במחלוקת יותר, כגון קומה נמוכה. לכ-40-60% מהנשים עם סוכרת היריון אין גורם סיכון מובהק. מסיבה זו רבים מהרופאים תומכים בגישה של לעשות בדיקת סקר לכל הנשים. בדרך כלל, נשים עם סוכרת הריונית אינן מציגות סימפטומים (סיבה נוספת לבדיקות סקר לכל הנשים בהיריון), אך נשים מסוימות עשויות להפגין צמא מוגבר, השתנה מוגברת, עייפות, בחילות והקאות, זיהום בשלפוחית השתן, קנדידיאזיס וראייה מטושטשת.