stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
סיטרואן ביז'ו
תיאור טכני

נתונים ומפרט:
יוצרו 213 יחידות.
דגם "סיטרואן ביז'ו" התבסס על דגם סיטרואן 2CV.
2 דלתות – קופה.
4 מושבים
מנוע קדמי 2 צילינדים 425 סמ"ק, מנוע קירור אוויר.
סוג הנעה: הנעה קדמית.
גוף הדגם עשוי מפיברגלס מחוזק בפלסטיק.
מצמד צנטריפוגלי מאפשר החלפת הילוכים ללא מצמד בהילוך הראשון והשני.
מערכת היגוי: מימין.
תאוצה בין 0–64.4 קמ"ש: 31.3 שניות.
גלריה

"סיטרואן ביז'ו"
"סיטרואן ביז'ו"
"סיטרואן ביז'ו"
"סיטרואן ביז'ו" (משמאל) / ווקסהול ויקטור (מימין)
"סיטרואן ביז'ו"
"סיטרואן ביז'ו"
ראו גם

סיטרואן 2CV
הערות שוליים

↑  הבריטים בנו סיטרואן thenorthernecho.co.uk/lifestyle/motoring/14186426.british-built-citroen
↑  "סיטרואן ביז'ו" כולל מפרט citroenet.org.uk/foreign/slough/bijou/bijou
↑  "סיטרואן 2cv ביז'ו" 1964-1959 lautomobileancienne.com/citroen-2cv-bijou-1959-1964
↑  Sedgwick, Michael; Gillies, Mark; Pressnell, Jon (1993). A-Z of cars 1945–1970. Bay View Books. ISBN 1-870979-39-7
↑  "סיטרואן ביז'ו"  lanemotormuseum.org/collection/cars/item/citroen-bijou-1962
ברנרדו סילבה

ברנרדו מוטה וייגה די קרבאליו אי סילבה (בפורטוגזית: Bernardo Mota Veiga de Carvalho e Silva; נולד ב-10 באוגוסט 1994 בליסבון שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת מנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג ובנבחרת פורטוגל.
קריירת מועדונים > בנפיקה ליסבון

סילבה נולד בליסבון שבפורטוגל וגדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. בעונת 2013/2014 החל סילבה לשחק בבנפיקה ליסבון ב', קבוצת המילואים של בנפיקה ליסבון, ששיחקה בליגה הפורטוגלית השנייה. ב-10 באוגוסט 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-62 בתיקו 0-0 נגד טרופנסה במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-23 בספטמבר 2013 הבקיע סילבה את שער הבכורה שלו בקבוצת המילואים, שער בדקה ה-51 בניצחון 1–3 על ספורטינג בראגה ב', קבוצת המילואים של ספורטינג בראגה. הוא סיים את העונה עם 38 הופעות בליגה הפורטוגלית השנייה, בהן הבקיע 7 שערים.
סילבה ערך בעונת 2013/2014 גם שלוש הופעות במדי בנפיקה ליסבון, אחת בכל מסגרת: ב-19 באוקטובר 2013 הוא שיחק בגביע הפורטוגלי, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בניצחון 0–1 על סינפאס; ב-25 בינואר 2014 הוא שיחק בגביע הליגה הפורטוגלית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-77 בניצחון 0–1 על ז'יל ויסנטה; ב-10 במאי 2014 הוא שיחק בליגת העל הפורטוגלית, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 1–2 לפורטו במסגרת המחזור ה-30.
קריירת מועדונים > ההשאלה למונקו

ב-7 באוגוסט 2014 הושאל סילבה למונקו מליגת העל הצרפתית למשך עונה אחת. ב-17 באוגוסט 2014 ערך סילבה את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-76 בהפסד 1–4 לבורדו במסגרת המחזור השני בליגה. ב-16 בספטמבר 2014 ערך סילבה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשנכנס כמחליף בדקה ה-57 בניצחון 0–1 על באייר לברקוזן במסגרת המחזור הראשון בשלב הבתים לעונת 2014/2015. ב-14 בדצמבר 2014 הבקיע סילבה את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-67 בניצחון 0–1 על אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-18 בליגה.
קריירת מועדונים > מונקו

ב-20 בינואר 2015, לאחר חצי עונה בה שיחק סילבה במונקו, הודיעה בנפיקה ליסבון כי הוא נמכר למונקו תמורת 15.75 מיליון אירו. הוא חתם על חוזה ל-4 שנים וחצי במועדון. את עונת 2014/2015 סיים סילבה עם 32 הופעות ליגה, בהן הבקיע 9 שערים. בסך הכל ערך סילבה 101 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע 24 שערים. הוא זכה עם המועדון בליגת העל הצרפתית לעונת 2016/2017.
קריירת מועדונים > מנצ'סטר סיטי

ב-26 במאי 2017 חתם סילבה במנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. ב-12 באוגוסט 2017 ערך את הופעתו הבכורה בניצחון 2–0 על ברייטון אנד הוב אלביון, ב-14 באוקטובר 2017 הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון קבוצתו 7–2 על סטוק סיטי. ב-2023 עזר לקבוצתו מנצסטר סיטי לזכות בליגת האלופות נגד אינטר האיטלקית 1-0 לראשונה בתולדותיה עם בישול בגמר וצמד בחצי גמר נגד ריאל מדריד
קריירת נבחרות

ב-31 במרץ 2015 ערך סילבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, כששיחק 61 דקות בהפסד 0–2 במשחק ידידות לנבחרת כף ורדה. ב-1 בספטמבר 2016 הבקיע סילבה את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-76 בניצחון 5–0 על נבחרת גיברלטר במשחק ידידות.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022.
נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.
תארים > מועדונים

אליפות פורטוגל (1): 2013/2014
הגביע הפורטוגלי (1): 2013/2014
גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2013/2014
אליפות צרפת (1): 2016/2017
ליגת האלופות: 2022/2023
אליפות אנגליה (5): 2017/18, 2018/19, 2020/21, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
גביע אנגלי: 2018/2019, 2022/2023
גביע הליגה האנגלית (4): 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020, 2020/2021
מגן הקהילה (2): 2018, 2019
הסופר קאפ האירופי: 2023
תארים > נבחרת פורטוגל

ליגת האומות: 2019
מקום שלישי בגביע הקונפדרציות: 2017
פריצת העונה בליגה הפורטוגלית השנייה (1): 2013/2014
שחקן החודש בליגה הפורטוגלית השנייה (3): אוקטובר 2013, דצמבר 2013, ינואר 2014
נבחרת הטורניר באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21: 2015
השחקן המצטיין של ליגת האומות: 2018/2019
סולרס-ילבוגה

|  נתונים כלליים |
| --- | --- |
 תקופת הפעילות:  2007–הווה (כ־18 שנים) 
 חברת אם:  Sollers JSC 
 מיקום המטה:  אלבוגה 
 ענפי תעשייה:  תעשיית הרכב 
  
 sollers-cargo.ru
 
ייצור פיאט דוקאטו ברוסיה במפעל סולרס-ילבוגה
סולרס-ילבוגה הוא מפעל להרכבת מכוניות רוסיות, הממוקם על שטח האזור הכלכלי המיוחד "ילבוגה" ברפובליקה של טטרסטן. החברה היא חלק מאחזקת הרכב "סולרס". המפעל החל לפעול בשנת 2008.
היסטוריה

עד מאי 2008 חברת סולרס בנתה מפעל רכב ליד ילבוגה עם יכולת ייצור של 75 אלף כלי רכב בשנה. הקמת המפעל נבחרה לפרויקט הנוכחי החשוב ביותר של החברה בשנת 2007.
היסטוריה > פיאט

המפעל נבנה לייצור רכב מסחרי מדגם פיאט דוקאטו בשותפות עם פיאט אוטו האיטלקית. המכונית הראשונה יצאה מפס הייצור שלה ב-27 במאי 2008. מנכ"ל סולרס ואדים שווצוב פיאט, סגן נשיא פיאט אציו בארה וראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין השתתפו בהשקה החגיגית של המפעל. מערך המפעל הוא רכב מסחרי פיאט דוקאטו. המפעל ייצר יותר מ-20 רכיבים שונים למכוניות, כולל אוטובוס בית ספר, אמבולנס, מיניבוס, כלי רכב מיוחדים לשירותי התנועה ואחרים.
בפברואר 2011 הודיעו סולרס ופיאט על סיום השותפות, וייצור פיאט דוקאטו ברוסיה הופסק.
הוועדה הכלכלית האירו-אסייתית (EEC) דנה בפנייה נגד החברה וביצעה חקירה בנושא אספקת מכוניות ממספר מדינות לאיחוד המכס במחירי רצפה.
היסטוריה > פורד

בשנת 2011 פורד חתמה על הסכם מיזמים משותפים עם סולרס. פורד יזמה את הקמת מפעל פורד בעיר וסוולוז'סק שבמחוז לנינגרד ורשת ההפצה למיזם המשותף. סולרס הוסיפה למיזם המשותף שניים מהמפעלים שלה: סולרס-ילבוגה וסולרס-נברז'ניה צ'לני בטטרסטן. בהמשך השיק המיזם המשותף את מפעל המנועים שלו.
ייצור רכבי פורד במפעל פורד-סולרס בילבוגה החל בשנת 2012. עד 2019 ייצרה החברה את הקרוסאובר פורד קוגה ואת רכב השטח פורד אקספלורר. בשנת 2018 התפוקה הסתכמה ב-18 אלף מכוניות עם מפעל בעל יכולת ייצור של 65 אלף מכוניות. לאחר ארגון מחדש של קו הייצור המפעל התמקד בייצור רכבים מסחריים מדגם פורד טרנזיט באמצעות טכנולוגיית מחזור מלאה. החברה גם מפתחת ומייצרת, במתקניה, גרסאות מיוחדות של רכבים מסחריים המבוססים על פורד טרנזיט החדשה, המותאמים לצורכי לקוחות רוסים, בעיקר חברות וארגונים ממשלתיים. בשנת 2021, המפעל המשיך בייצור פורד טרנזיט.
בשנת 2015 השיקה פורד סולרס מפעל מנועים בילבוגה SEZ. היא ייצרה שלוש גרסאות של מנוע הבנזין 1.6 דוראטק עם הזרקה מבוזרת בהספק של 85, 105 ו-125 כ"ס. עד אמצע 2017 ייצר המפעל 30 אלף מנועים והגיע לרמת לוקליזציה של 78%.
היסטוריה > אאורוס

בשנת 2019 הוכרז כי מפעל סולרס-ילבוגה יאובזר מחדש לצורך ייצור סדרתי של מכוניות היוקרה מדגם אאורוס (בעיקר אאורוס סנאט ואאורוס קומנדנט). בדצמבר 2020 החל ריתוך ניסוי של שלדי אאורוס סנאט במפעל בילבוגה. במרץ 2021 הוגשה לבדיקת מערך פיילוט של מכונות שהורכבו בטכנולוגיות סדרתיות במפעל ילבוגה. המשלוחים הראשונים של מכוניות ייצור ילבוגה החלו במאי 2021.
הערות שוליים

↑  В Таможенном союзе на 5 лет введут антидемпинговые пошлины на легкие коммерческие автомобили — ВЕДОМОСТИ
↑  | Ford выплатит рабочим и поставщикам закрываемых в России заводов $200 млн
↑  Кончился завод: как уход Ford поможет автопрому России
↑  "Завод в Елабуге - Заводы в Татарстане - Заводы - Ford Sollers". fordsollers.com. נבדק ב-2019-01-10.
↑  «Соллерс» планирует запустить в производство электрический Ford Transit
↑  admin. "Ford начал оснащать свои автомобили системой «ЭРА-ГЛОНАСС» - Автомобильный портал 4Drivez.ru" (ברוסית). 4drivez.ru. נבדק ב-2017-02-24.
↑  Ford запустил производство двигателей в России
↑  "Локализация двигателя Ford на российском заводе составила 78 %". אורכב מ-המקור ב-2019-06-22. נבדק ב-2019-09-11.
↑  Производство внедорожника Aurus Komendant начнется в 2022 году
↑  Запущен цех сварки кузовов для автомобилей Aurus
↑  Пилотную партию Aurus выпустили на заводе в Елабуге
↑  Александр Чупров (2020-09-18). "Первые автомобили Aurus Senat будут готовы к отправке клиентам в мае 2021 года". Автостат. נבדק ב-2020-09-18.
2014 באסטרונאוטיקה

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  |  | 2014  באסטרונאוטיקה |  |
< · 2012 · 2013 — 2014 — 2015 · 2016 · >  פורטל מדעי החלל
בערך זה מצוינים אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 2014 ונוגעים לתחום האסטרונאוטיקה.
אירועים בולטים

במהלך השנה בוצעו 92 שיגורים מהם 32 (35%) על ידי רוסיה.
12 בנובמבר – הגשושית פיליי שוחררה מהחללית הבלתי מאוישת רוזטה ונחתה על פני השביט 67P/CG. בכך פיליי הפכה לגוף המלאכותי הראשון שנחת נחיתה רכה על ליבת שביט.
שיגורי לוויינים > שיגורים מאוישים

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | צוות בשיגור | מועד נחיתה | צוות בנחיתה | זמן טיסה | הערות |
| 26 במרץ  21:17 UTC | רוסיה סויוז TMA-12M | אלכסנדר סקבורצוב ארצות הברית סטיבן סוונסון  אולג ארטמייב | 11 בספטמבר  02:23 UTC | אלכסנדר סקבורצוב  ארצות הברית סטיבן סוונסון   אולג ארטמייב | 166 יממות ו-23 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 39/40, חללית חרום |
| 28 במאי  19:57 UTC | רוסיה סויוז TMA-13M | מקסים סוראייב ארצות הברית ריד וייזמן גרמניה אלכסנדר גרסט | 10 בנובמבר  03:58 UTC | מקסים סוראייב  ארצות הברית ריד וייזמן  גרמניה אלכסנדר גרסט | 164 יממות ו-23 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 40/41, חללית חרום |
| 25 בספטמבר  20:25 UTC | רוסיה סויוז TMA-14M | אלכסנדר סאמוקוטייב ארצות הברית ברי וילמור   ילנה סרובה | 12 במרץ 2015  2:07 UTC | אלכסנדר סאמוקוטייב  ארצות הברית ברי וילמור   ילנה סרובה | 166 יממות ו-22 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 41/42, חללית חרום |
| 24 בנובמבר  21:01 UTC | רוסיה סויוז TMA-15M | אנטון שקאפלרוב איטליה סמנתה כריסטופורטי ארצות הברית טרי ורטס | 11 ביוני 2015  2:07 UTC | אנטון שקאפלרוב  איטליה סמנתה כריסטופורטי  ארצות הברית טרי ורטס | 199 יממות ו-8 שעות | חיבור לתחנת החלל הבינלאומית עם חברי משלחת 42/43, חללית חרום |
שיגורי לוויינים > 19 ביוני 2014

השיגור בוצע מכן שיגור 370/13 באתר שיגורים יאסני בעזרת משגר דנייפר. שוגרו 38 לוויינים.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| חללית | NSSDC ID | משקל, ק"ג | הערות |
| קזחסטן KazEOSat 2‏ | 2014-033A | 177 | לוויין חישה מרחוק |
| יפן Hodoyoshi 4‏ | 2014-033B | 64 | לוויין חישה מרחוק |
| איטליה Unisat 6‏ | 2014-033C | 26 | לוויין לבידקת ציוד ושחרור לוויינים |
| קוריאה הדרומית Deimos 2‏ | 2014-033D | 310 | לוויין חישה מרחוק |
| ארגנטינה BugSat 1‏ | 2014-033E | 22 | לוויין ניסוי טכנולוגיה |
| ערב הסעודית Saudisat 4‏ | 2014-033G | 100 | לוויין ניסוי טכנולוגיה |
| יפן Hodoyoshi 3‏ | 2014-033F | 58 | לוויין חישה מרחוק |
| רוסיה TabletSat-Aurora‏ | 2014-033H | 25 | לוויין ניסוי טכנולוגיה |
| ארגנטינה AprizeSat 9‏ | 2014-033J | 12 | לוויין תקשורת |
| ארגנטינה AprizeSat 10‏ | 2014-033K | 12 | לוויין תקשורת |
| קנדה BRITE-CA 1‏ | 2014-033L | 10 | לוויין מתוכנית BRITE |
| ישראל Duchifat 1 ‏ | 2014-033M | 1 | לוויין סטודנטים |
| טאיוואן PACE ‏ | 2014-033N | 2 | לוויין סטודנטים |
| ארצות הברית 11 לווניים Flock-1c‏ | 2014-033P | 5*11 | לווייני חברת Planet Labs |
| ברזיל NanoSatC-Br 1 ‏ | 2014-033Q | 1 | לוויין לחקר מגנטוספירה |
| בלגיה POPSAT-HIP 1 ‏ | 2014-033R | 2 | לוויין לחקר אטמוספירה |
| סינגפור OSCAR 79/QB50P1 ‏ | 2014-033U | 3 | לוויין חישה מרחוק וחובבות רדיו מסוג OSCAR |
| סינגפור OSCAR 79/QB50P2 ‏ | 2014-033Y | 2 | לוויין חישה מרחוק וחובבות רדיו מסוג OSCAR |
| דנמרק DTUSat 2 ‏ | 2014-033W | 1 | לוויין לחקר תנועת ציפורים |
| אורוגוואי ANTELSAT‏ | 2014-033AA | 2 | לוויין סטודנטים, שוחרר מ-UniSat 6 |
| רוסיהארצות הברית Perseus-M 2‏ | 2014-033AD |  | לוויין לניטור תנועה ימית |
| רוסיהארצות הברית Perseus-M 1‏ | 2014-033AF |  | לוויין לניטור תנועה ימית |
| אוקראינה PolyITAN-1‏ | 2014-033AJ | 1 | לוויין סטודנטים |
| ארגנטינה TigriSat‏ | 2014-033AK | 3 | לוויין סטודנטים, שוחרר מ-UniSat 6 |
| ארצות הברית Lemur 1‏ | 2014-033AL | 4 | ניסוי טכנולוגיה של חברת Spire Global, שוחרר מ-UniSat 6 |
| ארצות הברית AeroCube 6A‏ | 2014-033AM | 0.5 | ניסוי טכנולוגיה, שוחרר מ-UniSat 6 |
| ארצות הברית AeroCube 6B‏ | 2014-033AN | 0.5 | ניסוי טכנולוגיה, שוחרר מ-UniSat 6 |
| קנדה BRITE-CA 2‏ | 2014-033AP | 10 | לוויין מתוכנית BRITE |
חקר גרמי השמיים

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| מועד שיגור | חללית | מטרה | פעילות במהלך שנת 2014 |
| 15 באוקטובר 1997 | האיחוד האירופיארצות הברית קאסיני-הויגנס | חקר שבתאי וסביבתו | * 7 באפריל - מעבר 963 ק"מ מטיטאן  * 10 בדצמבר - מעבר 980 ק"מ מטיטאן (בפעם ה-108) והמשך חקר ירחים נוספים. |
| 2 במרץ 2004 | האיחוד האירופי רוזטה | חקר שביט צ'וריומוב-גרסימנקו | 6 באוגוסט - מעבר למסלול סביב השביט |
| 2 במרץ 2004 | האיחוד האירופי פיליי | חקר שביט צ'וריומוב-גרסימנקו | 12 בנובמבר - נחיתה על גרעין השביט, מעבר נתונים נמשך עד ליוני 2015 |
| 18 בנובמבר 2013 | ארצות הברית MAVEN | חקר מאדים | 22 בספטמבר - מעבר למסלול סביב מאדים |
| 5 בנובמבר 2013 | הודו Mars Orbiter Mission | חקר מאדים | 24 בספטמבר - מעבר למסלול סביב מאדים |
| 23 באוקטובר | הרפובליקה העממית של סין צ'אנג-אה 5 T1 | חקר הירח | 28 באוקטובר - מעבר לסביב הירח ותחילת טיסה חזרה. נחיתה בוצע ב-31 באוקטובר |
סיכומים שנתיים > לפי מדינה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| מדינה | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיה | 32 | 31 | 1 |  |
| ארצות הברית | 23 | 22 | 1 |  |
| יפן | 4 | 4 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין | 16 | 16 | 1 |  |
| האיחוד האירופי | 11 | 10 | 1 |  |
| הודו | 4 | 4 | 0 |  |
| Sea Launch | 1 | 1 | 0 |  |
| ישראל | 1 | 1 | 0 |  |
סיכומים שנתיים > לפי אתר שיגור

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| אתר | שיגורים | הצלחות | כישלונות | הצלחות חלקיות |
| רוסיהקזחסטן קוסמודרום בייקונור | 21 | 20 | 1 |  |
| רוסיה קוסמודרום פלסצק | 9 | 9 | 0 |  |
| רוסיה קוסמודרום סבובודני | 0 | 0 | 0 |  |
| רוסיה אתר שיגורים יאסני | 2 | 2 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל קייפ קנוורל | 16 | 16 | 0 |  |
| ארצות הברית מרכז החלל קנדי | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית מתקן הטיסות וולופס | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית בסיס חיל האוויר ונדנברג | 4 | 4 | 0 |  |
| ארצות הברית נמל החלל האזורי המרכז-אטלנטי | 3 | 2 | 1 |  |
| ארצות הברית נמל החלל הפסיפי - אלסקה | 0 | 0 | 0 |  |
| ארצות הברית אתר ניסויים רייגן | 0 | 0 | 0 |  |
| צרפת מרכז החלל הגיאני | 11 | 10 | 1 |  |
| יפן מרכז החלל אוצ'ינורה | 0 | 0 | 0 |  |
| יפן מרכז החלל טנגשימה | 4 | 4 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן | 8 | 8 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג | 2 | 2 | 0 |  |
| הרפובליקה העממית של סין מרכז שיגור הלוויינים טאיואן | 6 | 6 | 0 |  |
| הודו מרכז החלל שריחאריקוטה | 4 | 4 | 0 |  |
| Sea Launch | 1 | 1 | 0 |  |
| ישראל בסיס פלמחים | 1 | 1 | 0 |  |
הערות שוליים

1 2  מיזם בין לאומי שהשתמש במשגר מתוצרת אוקראינה
1 2  שוחרר למסלול ב-28 בפברואר על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית אך לא התחיל לפעול
1 2 3  שוחרר למסלול ב-28 בפברואר על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית
↑  שוחררו למסלול ב-18–28 בפברואר על ידי משלחת מס' 38 לתחנת החלל הבין-לאומית
↑  שוחרר למסלול ב-18 באוגוסט על ידי משלחת מס' 40 לתחנת החלל הבין-לאומית
↑  שוחררו למסלול החל מ-19 באוגוסט על ידי משלחת מס' 40 לתחנת החלל הבין-לאומית. 6 לוויינים הוחזרו לכדור הארץ בחללית אספקה Dragon CRS-5
1 2 3 4  שוחרר למסלול החל ב-4 במרץ 2015 על ידי משלחת מס' 42 לתחנת החלל הבין-לאומית
↑  שוחרר למסלול על ידי משלחת מס' 42 לתחנת החלל הבין-לאומית ב-28 בנובמבר
↑  כולל 2 שיגורים בעזרת משגר תוצרת אוקראינה
↑  כולל 4 שיגורים בעזרת משגר תוצרת רוסיה
↑  שימוש במשגר של האיחוד האירופי ורוסיה
גשושית פיליי נחתה על פני השביט 67P/CG
ביולוג נובוקובאנסק

ביולוג-נובוקובנסק (ברוסית: Био́лог-Новокуба́нск) הוא מועדון כדורגל רוסי מהכפר פרוגרס, שבמחוז נובוקובאנסקי במחוז קרסנודאר. הישג השיא ברמה הלאומית הוא העפלה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי בעונת 2016/17.
היסטוריה

הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1995 אך עד 2011 התמודדה במסגרות חובבניות באליפות קרסנודאר.
בעונת 2011/2012 ביולוג-נובוקובאנסק החלה להתמודד בליגה השנייה. קודם המועדון התמודד באליפות החובבנית ובאליפות מחוז קרסנודאר.
המועדון פועל בחסות חברת ארמוויר ביופבריקה, כשמנהל המפעל, יבגני סוסקי, הוא נשיא המועדון. בשנת 2010 הקבוצה זכתה באליפות הדרום של הליגה השלישית וסיימה במקום השלישי בטורניר הגמר של הליגה החובבנית ומאז 2011 מתמודדת בליגה המקצוענית.
בעונת 2024, הוכרז על פירוק הקבוצה בעקבות פשיטת רגל.
צבעי מועדון

| --- | --- |
צהוב: כחול
הערות שוליים

↑  "Профиль ФК «Биолог-Новокубанск»". Официальный сайт Профессиональной футбольной лиги. אורכב מ-המקור ב-2014-05-28.
↑  "Профиль ФК «Биолог-Новокубанск»" (ברוסית). Официальный сайт РФС. אורכב מ-המקור ב-2012-04-12. נבדק ב-2011-04-26.
↑  "Минус один, плюс два" (ברוסית). onedivision.ru. 2011-02-23. אורכב מ-המקור ב-2011-02-27. נבדק ב-2011-02-23.
| הליגה הרוסית השנייה בכדורגל • קבוצות הכדורגל בעונת 2024 |
| --- | --- | --- |
| בית A | בית A |  |
| בית זהב | אוונגרד קורסק • לנינגראדץ • וולגר אסטרחן • ולס מוסקבה • וולגה אוליאנובסק • ספרטק קוסטרומה • קובאן • קלוגה • צ'ליאבינסק • טקסטילשצ'יק איוואנובו |  |
| בית כסף | קרסנודאר-2 • אירטיש אומסק • מטאלורג ליפצק • סיביר • מורום • וולגה אוליאנובסק • מאשוק-KMV • רודינה-2 • חימיק דזרז'ינסק • טורפדו מיאס • דינמו בריאנסק |  |
| בית B | בית B |  |
| 1 | אמקאר פרם • צ'רטנובו • פורטה טאגאנרוג • סאליוט בלגורוד • ביולוג נובוקובאנסק • דרוז'בה מייקופ • דינמו סטברופול • קובאן הולדינג • דינמו-2 מחצ'קלה • סבסטופול • ספרטק נלצ'יק • פובדה חסביורט • רובין יאלטה • וולנה ניז'ני נובגורוד |  |
| 2 | דינמו וולוגדה • דינמו סנקט פטרבורג • בלטיקה-BFU קלינינגרד • זניט-2 • טורפדו ולדימיר • לוקי אנרגיה • קוונט אובנינסק • ספרטק טמבוב • ריאזאן • צ'יטה |  |
| 3 | אנגושט נזראן • ניז'ני נובגורוד-2 • רוסטוב-2 • נארט צ'רקסק • נוסטה נובוטרויצק • אורנבורג-2 • לאדה טוליאטי • אוראלץ-TS • אורל-2 • אקרון-2 • דינמו קירוב • סטרויטל קאמינסק-שחטינסקי • זניט פנזה • סוקול קאזאן • רובין-2 קאזאן • בלאשיחה • זנאמיה נוגינסק • זנאמיה טרודה אורחובו-זויבו • קולומנה • סאטורן ראמנסקויה • קריליה סובייטוב-2 |  |
| 4 | אירקוטסק • דינמו ולדיווסטוק • דינמו ברנאול • חימקי-M • פרסבט דומודדובו • מטאלורג וידנויה • סחלין • סק"א חברובסק-2 • אוריול • זורקי קרסנוגורסק • טורפדו-2 מוסקבה • רודינה-M • סטרוגינו מוסקבה • ספרטק-2 מוסקבה • דינמו-2 מוסקבה |  |
רוג'ר פדרר

רוג'ר פדרר (בגרמנית: Roger Federer;‏ נולד ב-8 באוגוסט 1981 בבזל) הוא טניסאי עבר שווייצרי. נחשב לאחד הטניסאים הטובים בכל הזמנים. פדרר דורג במקום הראשון בעולם במשך 237 שבועות ברציפות בין השנים 2004–2008 (ראשון בכל הזמנים), ובסך הכול דורג במקום הראשון בעולם במשך 310 שבועות (שני בכל הזמנים).
פדרר זכה ב-20 תוארי גראנד סלאם (שלישי בכל הזמנים), ובסך הכול זכה ב-103 תארים בסבב העולמי ליחידים (שני בכל הזמנים), ובשמונה תארים בזוגות. פדרר הוא שיאן כל הזמנים במספר הזכיות בטורניר וימבלדון לגברים יחידים, עם שמונה זכיות במספר.
ב-15 בספטמבר 2022 הודיע פדרר על פרישתו מטניס מקצועני.
קריירה

ב-1998 נעשה לשחקן טניס מקצועי ואת הופעת הבכורה שלו ערך בטורניר גשטאד שבשווייץ. ב-2002 זכה לפרסום רב עם זכייתו בטורניר המאסטרס שלו בהמבורג.
פדרר דורג במקום הראשון בדירוג העולמי של ה-ATP במשך 237 שבועות ברציפות, מאז זכה באליפות אוסטרליה הפתוחה בפברואר 2004. הרצף נקטע ב-18 באוגוסט 2008, כאשר הפסיד את המקום הראשון לסגנו רפאל נדאל. פדרר שבר בזאת את שיא מספר השבועות ברצף כמדורג ראשון בעולם בהפרש ניכר (אחריו ברשימה, ג'ימי קונורס, היה 160 שבועות ברציפות במקום הראשון), וב-16 ביולי 2012, היה למדורג ראשון בעולם במשך 287 שבועות שלא ברציפות, ובכך שבר אף את שיא זה, אשר היה עד אותה עת שיאו של פיט סמפראס.
פדרר זכה בטורנירי גראנד סלאם עשרים פעמים: שמונה פעמים בטורניר וימבלדון (2003–2007, 2009, 2012, 2017), חמש פעמים באליפות ארצות הברית הפתוחה (2004–2008), שש פעמים באליפות אוסטרליה הפתוחה (2004, 2006, 2007, 2010, 2017, 2018), ופעם אחת באליפות צרפת הפתוחה (הרולאן גארוס; 2009).
זכייתו באליפות צרפת הפתוחה סיימה שנים עקרות של ניסיון לזכות בגראנד סלאם האחרון אותו לא הצליח להשיג, אשר מנע ממנו את הכבוד של "קריירת גראנד סלאם". זאת בעיקר עקב שליטתו של הספרדי רפאל נדאל במגרשי החימר עליהם התקשה פדרר להתמודד עמו. המאזן ביניהם במשטח חימר עומד על 2–14 לזכותו של נדאל, ו-16–24 על כל המשטחים. נדאל היה יריבו הגדול ביותר של פדרר, מאז 2005 וזאת לאחר שגבר עליו בחמישה טורנירי אליפות צרפת (2005 - חצי גמר, 2006–2008 ו-2011 בגמר), בגמר טורניר וימבלדון ב-2008 ובגמר אליפות אוסטרליה הפתוחה ב-2009.
פדרר, שזכה בחמישה תוארי וימבלדון רצופים, ובשמונה בסך הכל, נחשב לאחד מגדולי שחקני הטניס על משטח הדשא. האחרון שזכה מספר שנים ברציפות בטורניר וימבלדון, הוא פיט סמפראס שזכה בלא פחות משבעה טורנירים ו-4 ברציפות. סמפראס סיים את רצף ניצחונותיו בווימבלדון לאחר הפסד לפדרר בטורניר 2001 בשלב רבע הגמר.
קריירה > קריירת ג'וניור

בשנת 1998 פדרר זכה באליפות ווימבלדון לבנים עם ניצחון על אירקלי לבדזה הגיאורגי, ובנוסף ניצח עם שותפו אוליבייה רוקו (אנ') את טורניר הזוגות לבנים עם ניצחון בגמר הצמד מיכאל לודרה הצרפתי ואנדי רם. באותה שנה הוא הגיע גם לגמר הג'וניורס של אליפות ארצות הברית הפתוחה והפסיד לנלבנדיאן. הוא זכה ב-4 תוארי ITF לג'וניורים, כולל טורניר ה-Orange Ball היוקרתי שם הוא ניצח את גיירמו קוריה בגמר. בסוף 1998 הוא סיים כמדורג מספר 1 בעולם בג'וניורס.
קריירה > 1998–2002

פדרר נכנס למאה הראשונים בעולם בפעם הראשונה ב-20 בספטמבר 1999. את 1999 הוא התחיל במרסיי עם ניצחון על אלוף צרפת הפתוחה ב-1998, הספרדי קרלוס מויה. הגמר הראשון שלו היה במרסיי בשנת 2000, שם הוא הפסיד למארק רוסי השווייצרי. פדרר זכה בגביע הופמן ב-2001 כאשר הוא מייצג את שווייץ, יחד עם המדורגת מספר 1 בעולם בנשים מרטינה הינגיס. הצמד הביס את הזוג האמריקני מוניקה סלס ויאן מייקל גמביל בגמר. מאוחר יותר אמר פדרר שהניסיון שלו עם הינגיס "בהחלט עזר לי להיות השחקן שאני היום". זכייתו הראשונה של פדרר בטורניר יחידים הייתה בטורניר 2001 במילאנו, שם ניצח את ז'וליין בוטר בגמר.
בשנת 2001, פדרר הגיע לרבע גמר בגראנד סלאם הראשון בקריירה באליפות צרפת הפתוחה, שם הוא הפסיד למדורג שני בעולם לשעבר אלכס קורטחה, שהיה גם הפינאליסט בטורניר. ההישג בצרפת העלה אותו לטופ 15 בפעם הראשונה בקריירה שלו.
פדרר פרץ לתודעה הבינלאומית באליפות ווימבלדון 2001, בה פדרר בן ה-19 התמודד עם פיט סמפראס בשמינית הגמר. פדרר ניצח את המדורג ראשון בטורניר בחמש מערכות והגיע לרבע הגמר. ברבע הגמר הוא הפסיד לאנגלי טים הנמן, בשובר-שוויון במערכה הרביעית. הגמר הראשון ברמת מאסטרס שהגיע אליו היה במיאמי ב-2002, שם הפסיד לאנדרה אגסי. פדרר זכה באירוע המאסטרס הראשון שלו ב-2002 בהמבורג על חימר, עם ניצחון על מאראט סאפין בגמר; הניצחון העלה אותו לעשירייה הראשונה בעולם בפעם הראשונה. פדרר הגיע ל-10 גמרים בין השנים 1998 ו-2002, מהם הוא זכה בארבעה והפסיד בשישה. הוא גם הגיע לשישה גמרים בזוגות. הוא סיים את 2001 מדורג מספר 13, ו-2002 הייתה השנה הראשונה בה הוא דורג בתוך העשירייה הראשונה, כמדורג מספר 6.
ב-1 באוגוסט 2002 נהרג מאמנו של פדרר, האוסטרלי פיטר קרטר, בתאונת דרכים בירח הדבש שלו בדרום אפריקה.
קריירה > 2003

בשנת 2003, זכה פדרר בגראנד סלאם ראשון בווימבלדון, עם ניצחון על אנדי רודיק בחצי הגמר וניצחון על מארק פיליפוסיס בגמר. באוגוסט הייתה לו הזדמנות להעפיל לפסגת הדירוג בפעם הראשונה על חשבון אנדרה אגסי אם היה מגיע לגמר במונטריאול. עם זאת, הוא נפל בחצי הגמר לרודיק, בשובר שוויון במערכה הסופית, ונשאר 120 נקודות מאחורי אגסי. הפסד זה יחד עם הפסדים בשלבים המוקדמים לדוד נלבנדיאן בסינסינטי ובארצות הברית הפתוחה, פספס פדרר את ההזדמנות להיות מס 1 בעולם במשך העונה.
פדרר זכה בפעם הראשונה ועד כה היחידה בתואר זוגות בטורניר מאסטרס 1000 אירוע במיאמי עם מקס מירני, ולגמר היחידים בטורניר מאסטרס 1000 ברומא על החימר. פדרר הגיע לגמר של תשעה טורנירי ATP וזכה בשבעה, כולל טורנירי ATP 500 בדובאי ובווינה. לבסוף, פדרר זכה באליפות סוף השנה עם ניצחון על אנדרה אגסי, וסיים את השנה כמספר 2 בעולם, מאחורי אנדי רודיק במרחק של 160 נקודות.
קריירה > 2004

במהלך 2004, זכה פדרר בשלושה תוארי גראנד סלאם בפעם הראשונה בקריירה שלו והפך לאדם הראשון לעשות זאת מאז מאטס וילנדר בשנת 1988. תואר הגראנד סלאם הראשון שלו על משטח קשה הגיע באליפות אוסטרליה הפתוחה עם ניצחון על מאראט סאפין בגמר, ובכך הפך למספר 1 בעולם בפעם הראשונה בקריירה. הוא זכה בפעם השנייה ברציפות בתואר בווימבלדון עם ניצחון על אנדי רודיק בגמר. פדרר ניצח בגמר אליפות ארצות הברית הפתוחה את האלוף ב-2001, לייטון יואיט, וזכה בתואר הראשון שלו שם.
פדרר זכה בשלושה טורנירי סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP, אחד היה על חימר בהמבורג, והשניים האחרים היו על משטחים קשים באינדיאן וולס ובקנדה. פדרר זכה בטורניר ה-ATP 500 בדובאי ואת אליפות סוף השנה בפעם השנייה. הוא גם זכה בטורניר הראשון שלו בשווייץ עם זכייה בטורניר גשטאט. פדרר סיים עם מאזן של 74–6, המאזן בטוב ביותר מאז איוואן לנדל ב-1986, וסיים לראשונה את השנה כמספר 1 בעולם.