stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
עקב גלאפגוס

| עקב גלאפגוס |
| --- | --- |
 עקב גלאפגוס
מצב שימור
 מצב שימור: פגיע פגיע (VU) 
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עקב
מין:: עקב גלאפגוס
שם מדעי
 Buteo galapagoensis ‏גולד, 1837
תחום תפוצה


עקב גלאפגוס (שם מדעי: Buteo galapagoensis) הוא מין עוף גדול, אנדמי לאיי גלאפגוס. למעשה הוא טורף העל באיי הגלאפגוס. הוא ידוע בשל היעדר המורא שלו מפני בני אדם, וכן בשל היותו הטורף היחיד בארכיפלג. אבותיו הקדמונים הגיעו לאיי גלאפגוס לפני כ-300,000 שנים. בעבר, האדם כמעט והכחיד את העקבים הללו בשל כך שאכלו את חיות המשק שלו. ב-1971 תועדו כ-200 זוגות בארכיפלג. כיום מספרם אינו ידוע לאשורו, אולם מעריכים כי קיימים כ-150 זוגות (סך-הכול כ-400 עד 500 פרטים). בשל פעילות האדם ואספקת המזון המתעתעת, הם כבר נעלמו ממספר איים, ביניהם בלטרה וחנובסה.
מאפיינים

עקב גלאפגוס דומה בגודלו לעקב אדום-הזנב: אורכו כ-55 סנטימטרים ממקורו עד לזנבו, מוטת כנפיו כ-120 סנטימטרים. הנקבות גדולות מן הזכרים באופן משמעותי. מלבד הגודל, אין הבדלים משמעותיים בין הזוויגים. אצל הפרטים הבוגרים, רוב הגוף חום כהה-שחור, ונוצות הכנפיים והזנב אפורות או חומות בהירות. מקורם שחור-אפרפר ורגליהם צהובות. הפרטים הצעירים הם חומים-שחורים, עם כתמים צהבהבים-לבנים. מקורם של אלו כחול-אפור, ורגליהם - צהובות ירוקות.
תזונתם של עקבים אלו מורכבת בעיקרה מארבה, מנדלים גדולים, מלטאות לבה קטנות, מנחשים, ממכרסמים ומפגרים. לעיתים רחוקות יותר הם יאכלו איגואנות (יבשתיות או ימיות) וצבים ימיים. הציד מתבצע בקבוצות המונות שניים או שלושה פרטים. בעת הציד העקבים נוסקים לגובה 50 עד 200 מטרים, וכשאחד מהם מאתר טרף, הוא מסמן ליתר חברי הקבוצה. העקב הדומיננטי ביותר ניגש ראשון לטרף ויאכל ממנו עד שישבע, בעוד שיתר הפרטים בקבוצה יחכו בסבלנות לתורם לאכול מן השלל. עופות אחרים באיים מפחדים מעקב זה. אף שהוא לא מסוגל ללכוד עוף אחר כשהוא בוגר ובריא, לעיתים יצליח ללכוד פרטים בוגרים חלשים או חולים, או פרטים צעירים. זהו הטורף היחיד בכל הארכיפלג. הוא אינו פוחד מן האדם, ובצעירותו הסקרנות מביאה אותו להסתובב בסמוך למחנות האדם ולהיזון משאריותיו.
מכיוון שארכיפלג גלאפגוס נמצא בסמוך לקו המשווה, העונות כמעט ואינן משתנות במהלך השנה, ולכן אין עונת רבייה מוגדרת. ההזדווגות נעשית על ענף או בזמן תעופה. היא מתחילה כאשר הזכר מתקיף לכאורה את הנקבה על ידי צלילה לכיוונה מאחור, ואז עוקב אחריה כאשר היא עפה לענפים נמוכים יותר. הזכרים הם לרוב מונוגמיים, בעוד שהנקבות עשויות להזדווג עם (עד) שבעה זכרים במהלך עונת רבייה יחידה. במהלך עונת הקינון, הנקבה ובו זוגה ישתפו פעולה בכל שגרת יומם: בהגנה על הקן, בדגירה על הביצה ובהאכלת הגוזלים.
הקנים נבנים על עצים נמוכים, על סלעי לבה או אף על האדמה. הקן הוא "רב פעמי", כלומר משמש את בעליו משך כמה שנים, ולכן במרוצת הזמן הוא הופך לגדול למדי. כך, קוטרו עשוי להגיע לכמטר ועשרים סנטימטרים. הוא עשוי מקלות, עשבים, קליפות עצים, עלים ומחומרים רכים אחרים המצויים בהישג כנפיו של העקב. הזוגות שוהים יחד רוב זמנם, ועל-פי רוב גם סמוך לקן. הם דואגים לתחזק את הקן באופן שוטף. גודל התטולה נע בין ביצה לשלוש ביצים, שצבען לבנן-ירוק. משך הדגירה כ-37 עד 38 ימים. הצאצאים יעופו לראשונה כ-50 עד 60 ימים לאחר בקיעתם. הם יגיעו לבגרות מינית בגיל שלוש שנים.
מחקר שנערך ב-2005 בדק את הקשר בין עקב גלאפגוס לעקב בונאפרט, שהוא בעל החיים הקרוב ביותר אליו מבחינה גנטית, ומצא כי האב הקדמון של עקבי גלאפגוס התיישב באיים לפני כ-300,000 שנים לערך.
לקריאה נוספת

Bollmer, Jennifer L.; Kimball, Rebecca T.; Whiteman, Noah Kerness; Sarasola, José Hernán & Parker, Patricia G. (2005): Phylogeography of the Galápagos hawk (Buteo galapagoensis): A recent arrival to the Galápagos Islands. Molecular Phylogenetics and Evolution 39(1): 237–247. doi:10.1016/j.ympev.2005.11.014 (HTML abstract)
הערות שוליים

↑  עקב גלאפגוס באתר הרשימה האדומה של IUCN
עונת 1998/1999 בפרמייר ליג

| --- | --- |
 תקופת התחרות:  15 באוגוסט 1998 – 16 במאי 1999 (275 ימים)
 מספר משתתפות:  20
 הזוכה:  מנצ'סטר יונייטד
 מספר משחקים:  380
 מספר שערים:  959 (2.52 בממוצע למשחק)
 מספר צופים:  11,623,113 (30,587 בממוצע למשחק)
 מלך השערים:  הולנדג'ימי פלויד האסלביינק (לידס יונייטד)  אנגליה מייקל אואן (ליברפול) טרינידד וטובגו דווייט יורק (מנצ'סטר יונייטד)   18 שערים כ"א
 → 1997/19981999/2000 ←
 
עונת 1998/1999 הייתה העונה השביעית של פרמייר ליג שהיא הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-15 באוגוסט 1998 והסתיימה ב-16 במאי 1999.
זו הייתה העונה ה-100 מתחילת משחקי הליגה באנגליה. מקובצות המייסדות רק אסטון וילה, בלקברן רוברס דרבי קאונטי ואברטון שיחקו העונה בליגה העליונה.
הליגה הבכירה כללה 20 קבוצות. נוטינגהאם פורסט, מידלסבורו וצ'רלטון את'לטיק היו הקבוצות שעלו מפוטבול ליג.
עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון הפרש שערים דורגה במקום גבוה יותר.
מנצ'סטר יונייטד זכתה באליפות בפעם ה-12 בתולדות המועדון.
בסוף העונה לפוטבול ליג ירדו צ'רלטון את'לטיק, בלקברן רוברס ונוטינגהאם פורסט. במקומן לליגה הבכירה עלו סנדרלנד, ברדפורד סיטי וווטפורד.
כדורגלנים מצטיינים

ג'ימי פלויד האסלביינק (לידס יונייטד), מייקל אואן (ליברפול) ודווייט יורק (מנצ'סטר יונייטד) כבשו 18 שערים וזכו בתואר מלך השערים.
דויד ז'ינולה מטוטנהאם הוטספור זכה בפרס כדורגלן השנה של התאחדות עיתונאי הכדורגל האנגלית.
דויד ז'ינולה זכה בפרס כדורגלן השנה שהוענק על ידי התאחדות שחקני הכדורגל.
טבלת הליגה

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| מיקום | קבוצה | משחקים | ניצחונות | תיקו | הפסדים | שערי זכות | שערי חובה | הפרש שערים | נקודות | הערות |
| 1 | מנצ'סטר יונייטד | 38 | 22 | 13 | 3 | 80 | 37 | 43 | 79 | זכייה בליגה ובגביע האנגלי  עליה לליגת האלופות |
| 2 | ארסנל | 38 | 22 | 12 | 4 | 59 | 17 | 42 | 78 | עליה לליגת האלופות |
| 3 | צ'לסי | 38 | 20 | 15 | 3 | 57 | 30 | 27 | 75 | עליה לליגת האלופות |
| 4 | לידס יונייטד | 38 | 18 | 13 | 7 | 62 | 34 | 28 | 67 | העפלה לגביע אופ"א |
| 5 | וסטהאם יונייטד | 38 | 16 | 9 | 13 | 46 | 53 | 7- | 57 | העפלה לגביע אינטרטוטו |
| 6 | אסטון וילה | 38 | 15 | 10 | 13 | 51 | 46 | 5 | 55 |  |
| 7 | ליברפול | 38 | 15 | 9 | 14 | 68 | 49 | 19 | 54 |  |
| 8 | דרבי קאונטי | 38 | 13 | 13 | 12 | 40 | 45 | 5- | 52 |  |
| 9 | מידלסבורו | 38 | 12 | 15 | 11 | 48 | 54 | 6- | 51 |  |
| 10 | לסטר סיטי | 38 | 12 | 13 | 13 | 40 | 46 | 6- | 49 |  |
| 11 | טוטנהאם הוטספר | 38 | 11 | 14 | 13 | 47 | 50 | 3- | 47 | העפלה לגביע אופ"א |
| 12 | שפילד וונסדי | 38 | 13 | 7 | 18 | 41 | 42 | 1- | 46 |  |
| 13 | ניוקאסל יונייטד | 38 | 11 | 13 | 14 | 48 | 54 | 6- | 46 | העפלה לגביע אופ"א |
| 14 | אברטון | 38 | 11 | 10 | 17 | 42 | 47 | 5- | 43 |  |
| 15 | קובנטרי סיטי | 38 | 11 | 9 | 18 | 39 | 51 | 12- | 42 |  |
| 16 | וימבלדון | 38 | 10 | 12 | 16 | 40 | 63 | 23- | 42 |  |
| 17 | סאות'המפטון | 38 | 11 | 8 | 19 | 37 | 64 | 27- | 41 |  |
| 18 | צ'רלטון את'לטיק | 38 | 8 | 12 | 18 | 41 | 56 | 15- | 36 | ירדה ליגה |
| 19 | בלקברן רוברס | 38 | 7 | 14 | 17 | 38 | 52 | 14- | 35 | ירדה ליגה |
| 20 | נוטינגהאם פורסט | 38 | 7 | 9 | 22 | 35 | 69 | 34- | 30 | ירדה ליגה |
סטטיסטיקה > שערים

| מיקום | שחקן | קבוצה | שערים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | אנגליה מייקל אואן | ליברפול | 18 |
| 1 | טרינידד וטובגו דווייט יורק | מנצ'סטר יונייטד | 18 |
| 1 | הולנד ג'ימי פלויד האסלביינק | לידס יונייטד | 18 |
| 4 | צרפת ניקולא אנלקה | ארסנל | 17 |
| 4 | אנגליה אנדי קול | מנצ'סטר יונייטד | 17 |
| 6 | קולומביה המילטון ריקרד | לידס יונייטד | 15 |
| 7 | אנגליה ג'וליאן ג'ואקים | אסטון וילה | 14 |
| 7 | אנגליה דיון דבלין | אסטון וילה | 14 |
| 7 | אנגליה רובי פאולר | ליברפול | 14 |
| 7 | אנגליה אלן שירר | ניוקאסל יונייטד | 14 |
סטטיסטיקה > בישולים

| מיקום | שחקן | קבוצה | בישולים |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | הולנד דניס ברגקאמפ | ארסנל | 13 |
| 1 | הולנד ג'ימי פלויד האסלביינק | לידס יונייטד | 13 |
| 3 | ישראל אייל ברקוביץ' | וסטהאם יונייטד | 11 |
| 3 | אנגליה סטיב גופי | לסטר סיטי | 11 |
| 3 | אנגליה דייוויד בקהאם | מנצ'סטר יונייטד | 11 |
| 3 | טרינידד וטובגו דווייט יורק | מנצ'סטר יונייטד | 11 |
| 7 | צרפת דויד ז'ינולה | טוטנהאם הוטספר | 10 |
| 8 | אנגליה דארן אנדרסון | טוטנהאם הוטספר | 9 |
| 8 | אוסטרליה הארי קיואל | לידס יונייטד | 9 |
| 10 | אנגליה ג'יימס ביטי | סאות'המפטון | 8 |
הערות שוליים

↑  Premier League Player Stats - Goals, www.premierleague.com (באנגלית)
↑  Premier League Player Stats - Assists, www.premierleague.com (באנגלית)
| עונות במפעל הראשון בחשיבותו בכדורגל האנגלי |
| --- | --- | --- |
| הפוטבול ליג | 1888/1889 • 1899/1890 • 1890/1891 • 1891/1892 • 1892/1893 • 1893/1894 • 1894/1895 • 1895/1896 •  1896/1897 • 1897/1898 • 1898/1899 • 1899/1900 • 1900/1901 • 1901/1902 • 1902/1903 • 1903/1904 • 1904/1905 • 1905/1906 •  1906/1907 • 1907/1908 • 1908/1909 • 1909/1910 • 1910/1911 • 1911/1912 • 1912/1913 • 1913/1914 • 1914/1915 • 1919/1920 • 1920/1921 • 1921/1922 • 1922/1923 • 1923/1924 • 1924/1925 • 1925/1926 •  1926/1927 • 1927/1928 • 1928/1929 • 1929/1930 • 1930/1931 • 1931/1932 • 1932/1933 • 1933/1934 • 1934/1935 • 1935/1936 •  1936/1937 •  1937/1938 •  1938/1939 •  1939/1940 • 1946/1947 • 1947/1948 • 1948/1949 • 1949/1950 • 1950/1951 • 1951/1952 • 1952/1953 • 1953/1954 • 1954/1955 • 1955/1956 • 1956/1957 • 1957/1958 • 1958/1959 • 1959/1960 • 1960/1961 • 1961/1962 • 1962/1963 • 1963/1964 • 1964/1965 • 1965/1966 • 1966/1967 • 1967/1968 • 1968/1969 • 1969/1970 • 1970/1971 • 1971/1972 • 1972/1973 • 1973/1974 • 1974/1975 • 1975/1976 • 1976/1977 • 1977/1978 • 1978/1979 • 1979/1980 • 1980/1981 • 1981/1982 • 1982/1983 • 1983/1984 • 1984/1985 • 1985/1986 • 1986/1987 • 1987/1988 • 1988/1989 • 1989/1990 • 1990/1991 • 1991/1992 |  |
| הפרמייר ליג | 1992/1993 • 1993/1994 • 1994/1995 • 1995/1996 • 1996/1997 • 1997/1998 • 1998/1999 • 1999/2000 • 2000/2001 • 2001/2002 • 2002/2003 • 2003/2004 • 2004/2005 • 2005/2006 • 2006/2007 • 2007/2008 • 2008/2009 • 2009/2010 • 2010/2011 • 2011/2012 • 2012/2013 • 2013/2014 • 2014/2015 • 2015/2016 • 2016/2017 • 2017/2018 • 2018/2019 • 2019/2020 • 2020/2021 • 2021/2022 • 2022/2023 • 2023/2024 • 2024/2025 |  |
עקב אדום-זנב

| עקב אדום-זנב |
| --- | --- |
 עקב אדום-זנב
מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
סוג:: עקב
מין:: עקב אדום-זנב
שם מדעי
 Buteo jamaicensis ‏גמלין, 1788
תחום תפוצה
   תפוצת רוויה  תפוצה כל השנה   תפוצה ללא רוויה

עקב אדום-זנב (שם מדעי: Buteo jamaicensis) הוא מין של עוף דורס בגודל בינוני המשתייך לסוג עקב שבמשפחת הנציים.
מאפיינים

העקב אדום-הזנב מצוי ומתרבה כמעט בכל שטחי צפון אמריקה, ממערב אלסקה וצפון קנדה בצפון ועד פנמה ואיי הודו המערביים בדרום, והוא אחד ממיני העקב הנפוצים ביותר ביבשת זו. למין זה יש כ-14  תת-מינים, השונים זה מזה בתחום התפוצה ובמראה החיצוני. העקב אדום-הזנב הוא ממיני העקב הגדולים באמריקה הצפונית. משקלו נע בין 690 ל-2,000 גרמים, אורך גופו נע בין 45 ל-65 סנטימטרים, ומוטת כנפיו נעה בין 110 ל-154 סנטימטרים. אצל העקב אדום-הזנב קיימת דו-צורתיות זוויגית, המתבטאת בכך שהנקבות קטנות ב-25% מן הזכרים.
תבנית הנוצות וצבען משתנה בין תת-המינים השונים. הנוצות עשויות להיות בהירות, כהות או אדמוניות. באופן כללי, הבטן בהירה יותר מן הגב ומן הראש,  ויש עליה דוגמאות שונות של פסים חומים-כהים. הזנב בצבע אדום-חום (מכאן מקור שמו של העקב), המקור קצר וכהה, וצורתו המאונקלת אופיינית למקורם של עופות דורסים. בסיסי המקור והרגליים צהובים. 
חושי הראייה והשמיעה של העקב אדום-הזנב חדים במיוחד.
העקב אדום-הזנב מצוי בשפע משום שהוא מסוגל לחיות במגוון רחב של בתי גידול וסביבות מחיה, כולל מדבריות, ערבות, יערות מחטניים ונשירים, יערות גשם טרופיים, שדות חקלאיים ואזורים אורבניים. הוא מצוי בכל צפון אמריקה, להוציא אזורים נרחבים של יערות רצופים ואת האזור הארקטי. מבחינה חוקית, העקב אדום-הזנב הוא בעל-חיים מוגן במקסיקו, בקנדה ובארצות הברית. העקב אדום-הזנב הוא עוף פופולרי בתחום הבזיירות (ציד בעזרת בזים ועופות דורסים אחרים), בייחוד בצפון אמריקה: קרוב ל-60% מהעופות מתחת לגיל שנה הנלקחים מהטבע לאימון ולשימוש בתחום הבזיירות הם עקבים אדומי זנב. 
לעקב אדום-הזנב הייתה חשיבות גם בתרבות האינדיאנית. נוצותיו נחשבו לקדושות בקרב שבטים מסוימים, ונעשה בהן שימוש בטקסים דתיים שונים.
העקב אדום-הזנב הוא טורף סתגלתן. תזונתו מבוססת בעיקר על יונקים קטנים, אך היא כוללת גם עופות וזוחלים. התזונה משתנה בהתאם לאזור המחיה ולעונת השנה, אך היא כוללת בדרך כלל את ארנבון היער, הפסיון, השליו ומינים שונים של מכרסמים. כן הוא יכול לצוד אווזאים, עטלפים, חדפיים, נחשים, לטאות, סרטנאים וחרקים, ולעיתים אף דגים כגון קרפיונים ושפמנוניים. העקב אדום-הזנב עט על טרפו מגבוה, ותופס אותו בעודו עף בעזרת טפריו החדים.
העקב אדום-הזנב מגיע לבגרות מינית בגיל שלוש שנים. הוא מנהל מערכת יחסים מונוגמית, ומזדווג עם אותה הנקבה במשך שנים רבות. הזוג שומר על הטריטוריה שלו, גם לאורך עונות חיזור שונות. הרבייה מתרחשת באביב. במהלך מצגי החיזור, שאורכים 10 דקות לפחות, הזכר והנקבה עפים באוויר במעגלים רחבים ומשמיעים קריאות צווחניות. בנוסף הזכר מבצע מופעים של צלילות עמוקות שמסתיימות בנסיקה. לאחר ההזדווגות, הזוג בונה על גבי עץ גדול קן עשוי מענפים ומרופד בקליפות-עץ, מחטי אורן, גבעולים וכדומה. בתחילת אפריל גודל התטולה נע בין ביצה אחת לחמש ביצים. הן הזכר והן הנקבה דוגרים על הביצים, אך הנקבה דוגרת בדרך כלל יותר מהזכר, שמביא לה מזון בשעה שהיא דוגרת. הביצים בוקעות 28–35 ימים לאחר ההטלה, ואחרי 42–46 ימים הפרחונים מתחילים לעזוב את הקן לסיבובי תעופה קצרים. הצמחת הנוצות עשויה לארוך מעל 10 שבועות, שבמהלכם לומדים הפרחונים לעוף ולצוד. בטבע, מגיע העקב אדום-הזנב לגיל 10–15 שנים בממוצע.
גלריה

עקב אדום-זנב אוכל את טרפו
עקב אדום-זנב ושני גוזלים בקן
עקב אדום-זנב בעת תעופה
הערות שוליים

↑  עקב אדום-זנב באתר הרשימה האדומה של IUCN
1 2 3  Dewey, T. and D. Arnold. Buteo jamaicensis. Retrieved on 5 June, 2007.
↑  Buteo jamaicensis. U.S. Geological Survey. Retrieved on 5 June, 2007.
↑  Buteo jamaicensis. IUCN red list. Retrieved on 20 June, 2007.
↑  Red-tailed Hawk - Buteo jamaicensis. Hawk Conservancy Trust. Retrieved on 5 June, 2007.
↑  Terres, John K. (1980). The Audubon Society Encyclopedia of North American Birds. New York, NY: Knopf, 1109. ISBN 0394466519.
↑  Red-tailed Hawk. southwest wildlife, 2007
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007565861305171  GND: 4614523-0  NKC: ph867742
סטפאן אודראן

| --- | --- |
 תמונה זו מוצגת בוויקיפדיה בשימוש הוגן. נשמח להחליפה בתמונה חופשית.
 לידה:  8 בנובמבר 1932 ורסאי, צרפת
 פטירה:  27 במרץ 2018 (בגיל 85) ניי-סיר-סן, או-דה-סן, צרפת 
 שם במה:  Stéphane Audran 
 שם לידה:  Colette Suzanne Jeannine Dacheville 
 מדינה:  צרפת 
 תקופת הפעילות:  1955–2013 (כ־58 שנים) 
 מקום לימודים:  Cours Simon 
 בן או בת זוג:  קלוד שברול (4 בדצמבר 1964–1980)  ז'אן-לואי טרנטיניאן (18 בנובמבר 1954–1956) 
 צאצאים:  Thomas Chabrol 
 פרסים והוקרה:  אבירה בלגיון הצרפתי (1986)  צדף הכסף לשחקנית הטובה ביותר (1970)  פרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר (1973)  מפקד מסדר האמנויות והספרות (28 במאי 1997)  אבירות במסדר דנבורג (1988)  דוב הכסף לשחקנית הטובה ביותר (1968)  פרס סזאר לשחקנית המשנה הטובה ביותר (1979)  קצינה במסדר ההצטיינות הלאומי (1990)  פרס רוברט לשחקנית הטובה ביותר (1988) 
 פרופיל ב-IMDb
 
סטפאן אודראן (בצרפתית: Stéphane Audran,‏ 8 בנובמבר 1932 – 27 במרץ 2018) הייתה שחקנית קולנוע וטלוויזיה צרפתייה. שיא פעילותה כשחקנית היה מסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד סוף שנות ה-80. ברבות מהדמויות שגילמה העבירה תחושה של חושניות קרירה. נטען לגביה כי "הביאה לשלמות את גילום דמותה של האישה הצרפתית הבורגנית, שהיא אלגנטית, מרוחקת, מאופקת ולעיתים קרובות רחומה - שהופכת לפתע למעורבת בקונפליקט רצחני." אודראן זוהתה בעיקר עם סרטיו של הבמאי הצרפתי קלוד שברול, שלו אף הייתה נשואה במשך 16 שנים, אך התפרסמה גם בסרטים נוספים שביימו במאים אחרים.
חיים אישיים

אודראן הייתה נשואה במשך זמן קצר לשחקן הקולנוע ז'אן-לואי טרנטיניאן. ב-1964 נישאה בשנית, לבמאי קלוד שברול שבסרטיו הרבתה לשחק. לשניים נולד בן ב-1963, תומא שברול, שחקן קולנוע במקצועו. שברול ואודראן התגרשו ב-1980.

ב-1971 נמנתה אודראן עם 343 נשים שחתמו על מניפסט ה-343, מנשר שכתבה סימון דה בובואר שחתמו עליו 343 נשים (רבות מהן מפורסמות) שביצעו הפלה (עבירה פלילית בצרפת באותה עת) ותמך בזכות הנשים לבצע הפלה. ב-2009, בעת שהתראיינה באמצעי התקשורת הצרפתיים לרגל צאת ספרה האוטוביוגרפי "Une autre façon de voir la vie" (בתרגום חופשי: "דרך נוספת להסתכל על החיים"), אמרה כי היא מצטערת על ההפלה שביצעה וכי כיום לא הייתה חוזרת וחותמת על המנשר, שכן הפלה היא דבר נורא.
נפטרה בפריז ב-27 במרץ 2018 בגיל 85.
סטן אלבק

| --- | --- |

אלבק בשנת 1952
 לידה:  17 במאי 1931 צ'נואה, אילינוי, ארצות הברית
 פטירה:  25 במרץ 2021 (בגיל 89)
 עמדה:  מאמן
 גובה:  1.78 מטרים
 מכללה:  אוניברסיטת בראדלי
 דראפט:  לא נבחר, 1955
 קבוצות כמאמן
 1956–1957 1957–1968 1968–1970 1970 1970–1971 1971–1972 1972–1974 1974–1976 1976–1979 1979–1980 1980–1983 1983–1985 1985–1986 1986–1991 1995–1996 1997–2000 2000–2001:  מכללת אדריאן אוניברסיטת צפון מישיגן אוניברסיטת דנוור דנוור רוקטס (עוזר) דנוור רוקטס דנוור רוקטס (עוזר) סן דייגו קונקיסטדורס (עוזר) קנטקי קולונלס (עוזר) לוס אנג'לס לייקרס (עוזר) קליבלנד קאבלירס סן אנטוניו ספרס ניו ג'רזי נטס שיקגו בולס אוניברסיטת בראדלי ניו ג'רזי נטס (עוזר) אטלנטה הוקס (עוזר) טורונטו ראפטורס (עוזר)
צ'ארלס סטנלי "סטן" אלבק (באנגלית: Charles Stanley "Stan" Albeck;‏ 17 במאי 1931 – 25 במרץ 2021) היה מאמן כדורסל אמריקאי, אשר אימן בליגת ה-NBA, בליגת ה-ABA ובליגת המכללות האמריקאית בין השנים 1956–2001. לאורך הקריירה שימש כמאמן הראשי של 4 קבוצות שונות ב-NBA, והוביל את קבוצותיו למאזן כולל של 307 ניצחונות לעומת 267 הפסדים (53.5%) בעונה הסדירה, ו-18 ניצחונות לעומת 26 הפסדים (40.9%) בשלב הפלייאוף.
קריירת מכללות

אלבק נולד וגדל בעיר צ'נואה שבאילינוי, ובשנת 1949 החל ללמוד באוניברסיטת בראדלי אשר בפאוריה הסמוכה. בין השנים 1952–1954 שירת בצבא ארצות הברית, ולאחר מכן חזר לבראדלי על מנת להשלים את תוארו. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק בעמדת הרכז, וקלע 4.4 נקודות בממוצע למשחק.
קריירת אימון > בליגת המכללות

לאחר שלא נבחר על ידי אף קבוצה בדראפט ה-NBA‏ 1955, פתח אלבק בקריירת אימון. בעונת 1956/1957 אימן את קבוצת הכדורסל של "מכללת אדריאן" אשר בדרום מישיגן, וב-11 העונות הבאות שימש כמאמן הראשי של אוניברסיטת צפון מישיגן. בשנת 1968 מונה למאמן קבוצת אוניברסיטת דנוור, אשר השתתפה בליגת המכללות הבכירה, ובשתי עונותיו בתפקיד רשמה הקבוצה מאזן כולל של 15 ניצחונות ו-35 הפסדים.
קריירת אימון > ב-ABA

לקראת עונת 1970/1971 מונה לעוזר מאמן בקבוצת דנוור רוקטס מליגת ה-ABA, אך כבר לאחר 13 משחקים החליף את ג'ו בלמונט כמאמן הראשי של הקבוצה. עד לסיום אותה עונה רשמו הרוקטס מאזן שלילי 27–44 תחת אלבק, והחמיצו את הפלייאוף. בעונה העוקבת חזר לשמש כעוזר מאמן ברוקטס, תחת אלכס האנום.
בין השנים 1973–1975 שימש כעוזר מאמן בקבוצת סן דייגו קונקיסטדורס תחת המאמנים הראשיים קיי. סי. ג'ונס וווילט צ'מברלין.
בעונת 1974/1975 היה עוזרו של יובי בראון בקנטקי קולונלס, אשר זכתה באותה עונה באליפות ה-ABA לאחר שגברה על אינדיאנה פייסרס בסדרת הגמר. השחקנים הבולטים של הקבוצה אז היו ארטיס גילמור, דן איסל ולואי דמפיר.
קריירת אימון > ב-NBA

לקראת עונת 1976/1977 מונה לעוזרו של מאמן לוס אנג'לס לייקרס, ג'רי וסט, ונשאר בתפקיד זה במשך 3 עונות.
בקיץ 1979 מונה למאמנה הראשי של קליבלנד קאבלירס, במקומו של ביל פיץ'. את עונתו היחידה בתפקיד סיימה קליבלנד במקום התשיעי באזור המזרחי, עם מאזן שלילי 37–45.
לקראת עונת 1980/1981 מונה למאמן סן אנטוניו ספרס. בעונתו הראשונה עם הספרס הודחה הקבוצה בסיבוב הפלייאוף הראשון, על ידי יוסטון רוקטס, ובשתי העונות העוקבות הודחה בסדרת גמר המערב, על ידי הלייקרס. לאורך אותן 3 עונות, במהלכן רשמה מאזן כולל של 153 ניצחונות ו-93 הפסדים, בלטו בקבוצה השחקנים ג'ורג' גרווין, ג'יימס סיילאס, מייק מיטשל וארטיס גילמור.
בין השנים 1983–1985 אימן את ניו ג'רזי נטס, אשר העמידה תחתיו מאזן של 87 ניצחונות ו-77 הפסדים.
בקיץ 1985 מונה אלבק למאמן שיקגו בולס, במקומו של קווין לוגרי. על אף שסיימו את עונת 1985/1986 עם מאזן שלילי 30–52, בין היתר בשל פציעה מתמשכת של שחקן העונה השנייה מייקל ג'ורדן, העפילו הבולס לפלייאוף ה-NBA מהמקום השמיני במזרח. בשני המשחקים הראשונים של סדרת הסיבוב הראשון מול בוסטון סלטיקס הצטיין ג'ורדן עם 49 ו-63 נקודות, בהתאמה, אך הקבוצה הפסידה בשני המשחקים ובסופו של דבר הודחה בתוצאה 0–3 מול האלופה שבדרך. בסיום עונתו היחידה בקבוצה פוטר אלבק מתפקידו, והוחלף על ידי דאג קולינס.
בשנת 1986 מונה למאמן קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת בראדלי, בה שיחק בעברו כסטודנט, במקומו של דיק ורסאצ'ה. בעונת 1987/1988 קלע שחקן הקבוצה הרסי הוקינס 36.3 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את ה"ברייבס" לטורניר אליפות המכללות. במשחק הראשון של הטורניר הפסידה בראדלי מול אוניברסיטת אובורן בתוצאה 86–90, על אף משחק מצוין של הוקינס אשר קלע 44 נקודות. בקיץ 1991 פוטר אלבק מתפקידו והוחלף על ידי ג'ים מולינארי. ב-5 עונותיו כמאמן הברייבס, העמידה הקבוצה מאזן כולל של 75 ניצחונות ו-71 הפסדים.
בעונת 1995/1996 שימש כעוזר מאמן בניו ג'רזי נטס, תחת בוץ' בירד, ובין השנים 1997–2001 היה עוזרו של לני וילקינס באטלנטה הוקס ובטורונטו ראפטורס.
בדצמבר 2001, מספר דקות לפני תחילת משחק בין הראפטורס לבין מיאמי היט, סבל אלבק משבץ מוחי אשר הותיר את גופו משותק באופן חלקי. נפטר ב-25 במרץ 2021.
הערות שוליים

↑  סטטיסטיקות האימון של אלבק ב-NBA וב-ABA, באתר basketball-reference.com
↑  סטן אלבק, באתר קבוצת אוניברסיטת בראדלי
↑  סטטיסטיקות המשחק של אלבק בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
1 2  סטטיסטיקות קריירת האימון של אלבק בליגת המכללות, באתר sports-reference.com
↑  דנוור רוקטס, באתר remembertheaba.com
↑  סן דייגו קונקיסטדורס, באתר remembertheaba.com
↑  עונת 1974/1975 של הקולונלס, באתר basketball-reference.com
↑  אלבק מונה למאמן הנטס, באתר הניו יורק טיימס, 9 ביוני 1983
↑  שיקגו מפטרת את אלבק, באתר לוס אנג'לס טיימס, 19 במאי 1986
↑  אלבק מונה למאמן בראדלי, באתר ניו יורק טיימס, 27 באוגוסט 1986
↑  סטן אלבק סבל משבץ, באתר upi.com,‏ 23 בדצמבר 2001
↑  אלבק לא ניצח רק במשחקים, באתר bizjournals.com,‏ 7 בינואר 2002
סטיב קלארק

סטיבן "סטיב" אדוארד קלארק (באנגלית: Stephen "Steve" Edward Clark;‏ נולד ב-17 ביוני 1943). הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי בעל 3 מדליות זהב (טוקיו 1964), כולן במשחי השליחים ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר חופשי. הוא השחיין הראשון בהיסטוריה ששחה 50 יארד חופשי מתחת ל-21 שניות, 100 יארד חופשי מתחת ל-46 שניות, 200 יארד חופשי מתחת ל-1:50 דקות, 100 מטר חופשי מתחת ל-53 שניות ו-200 מטר חופשי מתחת ל-2 דקות.
ביוגרפיה

קלארק נולד באוקלנד, קליפורניה. הוא למד ושחה באוניברסיטת ייל.
באולימפיאדת רומא (1960) שחה קלארק בשני משחי השליחים לגברים בשלבי המוקדמות, 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב. באותה העת השחיינים ששחו בשלב המוקדמות לא קיבלו גם הם את המדליות, למרות שנבחרות ארצות הברית ניצחו במשחי הגמר וזכו במדליות הזהב.
ביוגרפיה > שיאן עולם

בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס קליפורניה ב-18 באוגוסט 1961 קבע קלארק במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 54.4 שניות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים וחצי של ג'ון דוויט מאוסטרליה (54.6 שניות).
ביוגרפיה > אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה קלארק במדליית זהבבמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.7 שניות.
ביוגרפיה > אלוף אולימפי

במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) סיים קלארק רק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.4 שניות בגלל טנדניטיס בכתף (כתף שחיין) ולכן השתתף רק במשחי השליחים. במשחקים עצמם, הדלקת הסתיימה והוא זכה ב-3 מדליות זהב, כולן במשחי השליחים. במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם מייק אוסטין, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 3:33.2 דקות, לפני גרמניה (3:37.2 דקות) ואוסטרליה (3:39.1 דקות). כשחיין ראשון הוא השווה את שיאו העולמי של אלן גוטוולה מצרפת (52.9 שניות), חצי שנייה מהר יותר מחברו לנבחרת דון שולנדר שזכה במדליית הזהב במשחה זה יומיים קודם לכן. במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם רוי סארי, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:00.0 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב אישי ביחד עם הרולד מן, ויליאם קרייג ופרד שמידט בשיא עולם חדש של 3:58.4 דקות, לפני גרמניה (4:01.6 דקות) ואוסטרליה (4:02.3 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה במשחקים, 52.4 שניות.
באליפות ארצות הברית שנערכה ב-1965 קבע קלארק ב-100 יארד חופשי שיא עולם חדש של 45.6 שניות.
תארים והישגים

בשנת 1966 זכה קלארק להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
במהלך הקריירה זכה קלארק ב-5 תוארי אליפות אישיים ב-NCAA‏, 6 תוארי אליפות ארצות הברית אישיים וקבע 9 שיאי עולם במשחים ל-50 יארד, ל-100 יארד, ל-100 מטר ול-200 יארד חופשי.
ראו גם

מדיה וקבצים בנושא  בוויקישיתוף
התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
הערות שוליים

↑  OLYMPIC TRIALS RESULTS - 1964 Olympic Trials-Swimming
↑  STEVE CLARK (USA) - 1966 Honor Swimmer, באתר International Swimming Hall of Fame
| --- | --- |
בקרת זהויות :  GND: 1089843879  ISNI: 0000 0000 2158 3429  LCCN: n79004123  VIAF: 57880827   WorldCat (עם VIAF): 57880827
עקב האריס

| עקב האריס |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: עופות
סדרה:: דורסי יום
תת־סדרה:: תרופודה
משפחה:: נציים
תת־משפחה:: עקבים
סוג:: Parabuteo 
מין:: עקב האריס
שם מדעי
 Parabuteo unicinctus ‏טמינק, 1824
תחום תפוצה


עקב האריס (שם מדעי: Parabuteo unicinctus) הוא מין של עקב בינוני החי בטבע באמריקה הצפונית והדרומית ממערב ארצות הברית ועד לצ'ילה במגוון בתי גידול אבל בעיקר במדבריות ואזורים צחיחים והוא המין היחיד בסוגו.