stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
פיליפ הרווחה
הערות שוליים

↑  קורות באתר התזמורת
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| הקודם: גרנט לואלין | מנצח ראשי, התזמורת הסימפונית של אנטוורפן 1998 - 2002  | הבא: דניאל קלגרי |
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007604415705171  PLWABN: 9810619204005606  BIBSYS: 1023095  BnF: cb13895167k (data)  CiNii: DA09058870  GND: 12306385X  ISNI: 0000 0001 1648 9531  LCCN: n78072449  LNB: 000099625  MusicBrainz: 411bdab3-0606-46ef-81c6-92390211fc6e  NKC: xx0012788  NLA: 35522674  NSK: 000482382  NTA: 070338736  RERO: 02-A003366956  SNAC: w6183rzp  SUDOC: 080707505  Trove: 983434  VIAF: 56796410   WorldCat (עם VIAF): 56796410
פנדורה וירוס

| פנדורה וירוס |
| --- | --- |

מיון מדעי
משפחה:: Pandoraviridae
סוג:: פנדורה וירוס
שם מדעי
 Pandoravirus

נגיף פנדורה (שם מדעי: Pandoravirus) הוא נגיף שנתגלה בשנת 2013 על ידי מדענים צרפתים. זהו הנגיף השני בגודלו שנתגלה. אורכו כמיקרומטר, ואורך הגנום שלו בסביבות שני מיליון זוגות בסיסים.
נגיף פנדורה נראה כתא חיידק (ואף ניתן לראותו במיקרוסקופ אור, עקב גודלו), אך אין לו מערכות לייצור ושימור אנרגיה, הוא איננו מסוגל לייצר חלבונים בעצמו, והוא מתרבה רק באמצעות היותו טפיל לאמבה, כאשר בכל פליגה מופיעים מספר נגיפים. תכונות אלו הופכות אותו לנגיף על פי ההגדרה, אולם גדלו וצורתו דומים יותר לחיידק. גם הגנום שלו שונה ברובו מגנומים ידועים. רק כ-7% מהגנים שלו משותפים ליצורים אחרים.
הנגיף נקרא על שם פנדורה משום שתכונותיו מעלות שאלות רבות על מה שהמדע חשב בנושא מוצא החיים, דבר שנראה כפתיחת תיבת פנדורה מן המיתולוגיה. לצד הסברה כי יש ליצור ממלכה חדשה במיון עולם החי, יש המעלים את האפשרות כי מקורו של נגיף פנדורה הוא ממאדים.
הערות שוליים

↑  Emma Innes, Never-before-seen GIANT virus found that's so unusual it may have come from Mars, Daily Mail, ‏19 July 2013
ערך זה הוא קצרמרבנושא ביולוגיה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיקו טורקינו

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  1,974 מ' 
 מדינה:  קובה 
 מיקום:  סנטיאגו דה קובה, קובהקובה
 רכס הרים:  סיירה מאסטרה 
 העפלה ראשונה:  אפ. וו. רמסדן (1860)
 קואורדינטות:  19°59′22″N 76°50′09″W﻿ / ﻿19.989444444444°N 76.835833333333°W﻿ / 19.989444444444; -76.835833333333
  (למפת קובה מוגדלת) הוואנה סנטיאגו קמגואיי אולגין סנטה קלרה גואנטנמו ביאמו ויקטוריה דה לאס טונאס סיינפואגוס פינאר דל ריו  איי בהאמה הים הקריבי מפרץ מקסיקופיקו טורקינו(למפת קובה רגילה) הוואנה סנטיאגו קמגואיי אולגין סנטה קלרה גואנטנמו ביאמו ויקטוריה דה לאס טונאס סיינפואגוס פינאר דל ריו  איי בהאמה הים הקריבי מפרץ מקסיקופיקו טורקינו
 
פיקו טורקינו (בספרדית: Pico Turquino) הוא ההר הגבוה בקובה, הממוקם ברכס ההרים סיירה מאסטרה.
שם ההר ההגיעו ככל הנראה מהצבע טורקיז (בספרדית: Turquesa). ההר הוזכר לראשונה (בשם "טרקווינו") על מפה שצייר ג'רארדו קרמר בסוף המאה ה-18.
פסל של חוסה מארטי, שפוסל על ידי ג'ילמה מדרה (אנ'), נמצא בפסגת ההר.
ב-1957, בזמן ההפיכה שארגנו פידל קסטרו ואנשיו, נכבש ההר. לדברי צ'ה גווארה, להר היה ”משמעות כמעט מיסטית” למהפכנים.
שמורת הטבע טורקינו (אנ') נמצאת סמוך להר.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 24 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (26 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא דצמבר (23 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,174 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (160 מ"מ גשם), וחודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (21 מ"מ גשם).
הערות שוליים

↑  Full text of "THE ASCENT OF THE TURQUINO, THE HIGHEST MOUNTAIN IN CUBA"
↑  Pico Turquino, Cuba, www.geonames.org
↑  Cuban Foreign Ministry. "Pico Turquino, la montaña azul o el monte de los turcos" (בספרדית). אורכב מ-המקור ב-2011-10-02. נבדק ב-2007-10-18.
↑  Ernesto Che Guevara. "Reminiscences of the Cuban Revolutionary War".
↑  National Protected Areas System of Cuba (2005). "Protected Areas". אורכב מ-המקור ב-2007-08-10. נבדק ב-2007-10-10.
↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של קובה. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פיקה שחורת-שפה

| פיקה שחורת-שפה |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: פיקתיים
סוג:: פיקה
מין:: פיקה שחורת-שפה
שם מדעי
 Ochotona curzoniae ‏הודג'סון, 1858
תחום תפוצה


פיקה שחורת-שפה או פיקת הרמה (שם מדעי: Ochotona curzoniae) היא מין של יונק קטן ממשפחת הפיקתיים שבסדרת הארנבאים החיה באזורים הרריים במרכז אסיה.
מאפיינים

אורכה של הפיקה 25 ס"מ ומשקלה עד 140 גרם. היא מזכירה במראה קביה שמנמנה אך למעשה היא קרובת משפחה של הארנבת. היא בעלת פרווה אפורה-כסופה ומותאמת לחיים באזורים קרים וגבוהים. לפיקות ריאות מוגדלות העוזרות להם לנשום ביעילות את האוויר הדליל. הפיקה מצויה בטבע ברמת טיבט ומצויה בגבהים 3,100-5,000 מ' מעל הקרקע ברמות. הפיקה נפוצה בסין העממית, פקיסטן, הודו ונפאל והיא יכולה לחיות במגוון בתי גידול - ערבות, מדבריות ומדרונות מושלגים ועד ליערות הרריים טרופיים.
הפיקות חיות בחבורות ברחבי הרמה ומתגוררות במחילות עליהן הן משגיחות היטב. כשפיקה מבחינה בסכנה היא משמיעה קריאת אזהרה ושאר הפיקות נמלטות. כשאין סכנה הן יוצאות לאכול עשבים וזרעים. בניגוד לרוב היונקים הקטנים, הן אינן ישנות שנת חורף אלא מתחממות במאורתן.
הפיקות הן חיות חשובות בתחומי מחייתם: הן מהוות את מזונם העיקרי של מרבית הטורפים, כולל שועל סלעים טיבטי, זאב, דוב חום, נמר השלג, שונר, סמור, בז, עקב, חמוס ערבות וינשופיים. כמו כן משמשות מחילותיהן מגוון של עופות ושל זוחלים טיבטים.
הערות שוליים

↑  פיקה שחורת-שפה באתר הרשימה האדומה של IUCN
פיקו דה אוריסבה

| --- | --- |

 מידע כללי
 גובה:  5,636 מ' 
 מדינה:  מקסיקו מקסיקו
 מיקום:  פואבלה, מקסיקומקסיקו
 רכס הרים:  החגורה הגעשית הטרנס-מקסיקנית 
 התפרצות אחרונה:  1846
 העפלה ראשונה:  מאי 1848 על ידי פ. מיינרד וג'יי. ריינלודס
 קואורדינטות:  19°02′N 97°16′W﻿ / ﻿19.03°N 97.27°W﻿ / 19.03; -97.27
  (למפת מקסיקו מוגדלת) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו פיקו דה אוריסבה(למפת מקסיקו רגילה) מקסיקו סיטי גוודלחרה מונטריי פואבלה טיחואנה לאון סיודאד חוארס סלטיו סן לואיס פוטוסי ארצות הברית גוא. ב. הונ. האוקיינוס השקט  מפרץ מקסיקו פיקו דה אוריסבה(למפת פואבלה רגילה) פואבלה טוואקאן אטליסקו טסיוטלאן מפרץ מקסיקו  גררו ואחאקה וראקרוס טלקסקלה אידלגו מ. ס.  מקסיקו מורלוספיקו דה אוריסבה(למפת פואבלה מוגדלת) פואבלה טוואקאן אטליסקו טסיוטלאן מפרץ מקסיקו  גררו ואחאקה וראקרוס טלקסקלה אידלגו מקסיקו סיטי  מקסיקו מורלוספיקו דה אוריסבה
 
פיקו דה אוריסבה (בספרדית: Pico de Orizaba), הידוע גם בשם סיטלאלטפטל (בספרדית: Citlaltépetl), הוא ההר הגבוה ביותר במקסיקו.
אקלים

הטמפרטורה הממוצעת היא 13 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (18 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא יולי (10 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 1,635 מילימטרים בשנה. חודש יולי הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (332 מ"מ גשם), וחודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (22 מ"מ גשם).
הערות שוליים

↑  "NASA Earth Observations Data Set Index". NASA. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "NASA Earth Observations: Rainfall (1 month - TRMM)". NASA/Tropical Rainfall Monitoring Mission. נבדק ב-30 בינואר 2016. {{cite web}}:  (עזרה)
| --- | --- |
בקרת זהויות :  NLI: 987007539539705171  BnF: cb125669563 (data)  LCCN: sh94004193  VIAF: 239625058   WorldCat (עם VIAF): 239625058 
ערך זה הוא קצרמרבנושא הרים ובנושא גאוגרפיה של מקסיקו. אתם מוזמנים לתרום לוויקיפדיה ו.
פורד טאונוס P3

| --- | --- |

פורד טאונוס P3
 מאפיינים כלליים
 נקרא גם:  Ford Taunus 17M  Ford Taunus 17M P3  17M-P3  Badewannetaunus" (Bath-tub Taunus)"
 יצרן:  Ford-Werke GmbH (פורד גרמניה)
 שנות ייצור:  1960–1964
 הרכבה:  גרמניה גרמניה
 מודל קודם:  פורד טאונוס P2
 מודל אחריו:  פורד טאונוס P5
 חברת אם:  פורד
 אורך:  4,452 מ"מ  4,517 מ"מ (דגם סטיישן)
 רוחב:  1,670 מ"מ
 גובה:  1,450-1,490 מ"מ
 משקל:  940-1,015 ק"ג
 בסיס גלגלים:  2,630 מ"מ
 מפרט טכני
 מנוע:  4 צילינדרים, בטור, 1,498 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס, יחס דחיסה 6.8:1  4 צילינדרים, בטור, 1,698 סמ"ק, המפיק 60 כ"ס, יחס דחיסה 7.0:1  4  צילינדרים, בטור, 1,698 סמ"ק, המפיק 65 כ"ס, יחס דחיסה 8.4:1  4 צילינדרים, בטור, 1,758 סמ"ק, המפיק 70 כ"ס, יחס דחיסה 8.5:1  4 צילינדרים, בטור, 1,758 סמ"ק, המפיק 75 כ"ס, יחס דחיסה 8.6:1
 הילוכים:  תמסורת ידנית - 3 מהירויות  תמסורת ידנית - 4 מהירויות  תמסורת אוטומטית - 3 מהירויות
 מהירות מרבית:  136 קמ"ש (למנוע 1,498 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס)  138 קמ"ש (למנוע 1,698 סמ"ק המפיק 60 כ"ס)  140 קמ"ש (למנוע 1,698 סמ"ק המפיק 65 כ"ס)  148 קמ"ש (למנוע 1,758 סמ"ק המפיק 70 כ"ס)  154 קמ"ש (למנוע 1,758 סמ"ק המפיק 75 כ"ס)
 צריכת דלק:  מכל דלק - 45 ליטר
פורד טאונוס P3 (בגרמנית: Ford Taunus P3) היא מכונית משפחתית מתוצרת יצרנית הרכב Ford-Werke GmbH, (פורד גרמניה), חברת בת של קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בין השנים 1960–1964.
דגם "פורד טאונוס P3" קרוי גם "Ford Taunus 17M", ו"Ford Taunus 17M P3".
שם הדגם הנפוץ ביותר במשך השנים ועד היום הוא "פורד טאונוס 17m".
פורד טאונוס P3

יוצרו 669,731 יחידות, כולל 86,010 יחידות מדגם הסטיישן.
תאוצת דגם "פורד טאונוס P3" בין 0-100 קמ"ש היא 22 שניות (למנוע 1,498 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס)
תאוצת דגם "פורד טאונוס P3" בין 0-100 קמ"ש היא 20.5 שניות (למנוע 1,698 סמ"ק המפיק 60 כ"ס)
תאוצת דגם "פורד טאונוס P3" בין 0-100 קמ"ש היא 17.5 שניות (למנוע 1,698 סמ"ק המפיק 65 כ"ס)
תאוצת דגם "פורד טאונוס P3" בין 0-100 קמ"ש היא 17 שניות (למנוע 1,758 סמ"ק המפיק 70 כ"ס)
תאוצת דגם "פורד טאונוס P3" בין 0-100 קמ"ש היא 15 שניות (למנוע 1,758 סמ"ק המפיק 75 כ"ס)
תצורות פורד טאונוס P3

סדאן - 2 דלתות
סדאן - 4 דלתות
קבריולה - 2 דלתות
סטיישן - 3 דלתות
דרגות גימור "פורד טאונוס P3"

בסיס
deLuxe
ייצור "פורד טאונוס P3"

1960 - 29,944 יחידות
1961 - 168,430 יחידות
1962 - 193,378 יחידות
1963 - 164,646 יחידות
1964 - 97,658 יחידות
תמונות

פורד טאונוס P3, בתצורת 2 דלתות
פורד טאונוס P3, שנת 1961
פורד טאונוס P3
פורד טאונוס P3 - מבט לתא הנהג
פורד טאונוס P3  - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
פורד טאונוס P3, שנת 1961
פורד טאונוס P3 - קבריולה
פורד טאונוס P3 - קבריולה
פורד טאונוס P3 - קבריולט
פורד טאונוס P3 - סטיישן
פורד טאונוס P3 - סטיישן
ראו גם

פורד
פורד טאונוס G93A
פורד טאונוס P2
פורד טאונוס P5
פורד טאונוס P6
טאונוס 12M
טאונוס 20M
פורד טאונוס TC
לקריאה נוספת

סדרת m פורד (ford-m-modelle)
פורד טאונוס P3 - תמונות (autoportal.hr/clanak/vremeplov-ford-taunus-p3-1960-1964 )
הערות שוליים

↑  פורד טאונוס P3 car.info/en-se/ford/taunus/p3
↑  פורד טאונוס P3 - נתונים טכניים automobile-catalog
↑  פורד טאונוס P3 stubs-auto.fr/ford/ford-taunus-17m-p3-1960-1964
ענת זמש-ריגל

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 לידה:  המאה ה־20 חולון, ישראל 
 שם לידה:  ענת זמשטייגמן 
 מדינה:  ישראל 
 מקום לימודים:  בית צבי  סמינר הקיבוצים 
 מספר צאצאים:  2 
 פרופיל ב-IMDb
 
ענת זמש-ריגל (נולדה: זמשטייגמן) היא שחקנית ובמאית תיאטרון ישראלית.
ביוגרפיה

זמש-ריגל נולדה בחולון וגדלה בשכונת קריית שרת, האמצעית מבין שלושה ילדים. מגיל צעיר נמשכה לתחום המשחק והצטרפה ל"צעירי הבימה"[דרוש מקור].
בין השנים 1995–1998 למדה בבית צבי, ובשנת 2007 סיימה לימודי תואר ראשון ותעודת הוראה בתיאטרון ובימוי במכללת סמינר הקיבוצים.
במהלך לימודיה זכתה פעמיים במלגת קרן שרת, ובנוסף במלגת צבי קליר לסטודנטים מצטיינים בבית צבי, מלגת אגודת ידידי הבימה ומלגות ע"ש רפאל קלצ'קין, עדנה פלידל, ניורה ושמואל רודנסקי ועוד.
מאז 1999 משמשת כמורה לדיבור והדרכת טקסט בתיכון תל אביב, תיכון תלמה ילין, סמינר הקיבוצים, בית צבי, סטודיו יורם לוינשטיין, אימפרו, ובית הספר לאומנויות הבמה סופי מוסקוביץ.
קריירה מקצועית > משחק

כולם היו בניי – עיבוד למחזה של ארתור מילר בבימוי הלל מיטלפונקט. הקאסט כלל גם את ליאור אשכנזי, דליק ווליניץ, יוסי פולק, מרים זוהר, יגאל זקס ונבו קמחי. בית ליסין, 1999
מתחם אויב – סרט טלוויזיה של אמנון רובינשטיין על פי ספרו של יצחק בן-נר. ערוץ 2, 1999
המכון – תפקיד אורח. ערוץ 2, 2001
טוב – עיבוד של רפי קדישזון למחזה של ססיל פי טיילור(אנ') בבימויו של רוני פינקוביץ. משחק לצידם של מיה דגן, נתן דטנר, אילן דר ואחרים. בית ליסין, 2001
חבילות מאמריקה – מחזה של הלל מיטלפונקט ובבימויו. משחק לצידם של דב רייזר, אברהם מור, דוד קיגלר ואחרים. הבימה, 2001
על אש קטנה
מיי פירסט סוני – תפקיד אורח. ערוץ 2, 2003
ריצ'רד השני – גרסה בבימויו של ארתור קוגן למחזה של שייקספיר, לצד איתי טיראן בתפקיד הראשי. תיאטרון הספרייה, 2003
מיס שרה סמפסון – מחזה של לסינג מהמאה ה-18 בבימויה של אתי רזניק המתרחש. תיאטרון הספרייה, 2004
מגש הכסף – מחזה מאת גליה בארי ובבימויה על התמודדותם של ילדים בשנים הראשונות לעצמאות ישראל. תיאטרון מופע, 2004
ילד משלי – סיפוריהן האמיתיים של נשים החיות במשפחה חדשה בישראל, על פי ספרה של עמיה ליבליך “סדר נשים”. ובבימויה של חגית רכבי ניקולייבסקי. תיאטרון באר שבע, 2004
הדה גאבלר – גרסה בבימויו של ארתור קוגן למחזה הקלאסי של איבסן. הספרייה, 2005
מילואים – תפקיד אורח. ערוץ 2, 2005
עד התביעה – עיבוד למחזה של אגאתה כריסטי בבימוי של מיטקו בוזקוב, שבו הקהל משמש כחבר מושבעים. תיאטרון חיפה, 2006
דמעות של אריה – הצגה לילדים על קבלת השונה מאת גליה בארי ובבימויה. תיאטרון מופע, 2006
בלדה ספרדית – עיבוד של יורם פאלק לרומן של ליון פויכטוונגר. תיאטרון באר שבע, 2008
מלכודת העכברים – הפקה ישראלית ראשונה למחזה של אגאתה כריסטי. הספרייה, 2009
עכשיו שוב מאי – הצגת יחיד מאת ליאת פישמן לני ובבימויה. תיאטרון תהל, 2012
קיץ אחרון – גרסה עברית למחזה של ג'יין צ'יימברס שנכתב ב-1980 עבור הפסטיבל הגאה הבינלאומי הראשון של ארצות הברית. בית צבי, 1997 ותיאטרון תהל, 2012
העולם מצחיק – סרטו זוכה פרס אופיר של שמי זרחין. 2012
גירושים מאוחרים – תפקיד אורח. ערוץ 1, 2016
שרוכים – סרטו זוכה פרס אופיר של ינקול גולדווסר. 2018
מכונת הדיבור – הקראה דרמטית של מחזה מאת ויקטוריה ספונברג. מכון סרוונטס(אנ'), 2019
חתונה מושלמת – הפקה של בוגרי בית צבי לקומדיה מאת רובין הודון ובבימויו של עידו רוזנברג. הספרייה
הכתובה – הפקה של בוגרי בית צבי למחזה מאת אפרים קישון. הספרייה
קריירה מקצועית > בימוי וכתיבה

לסביהונסט – בימוי ומשחק לצד היוצרת מיקה בן שאול והשחקניות אילה דנגור, תמר עמית יוסף וטל שחר בן ארי
לס איז מור – קומדיה סאטירית על זוג נשים בטיפול זוגי. הקאמרי
קיץ אחרון – בימוי של הפקה מחודשת למחזה בו השתתפה כשחקנית בתקופת לימודיה. בית צבי, 2021
רוצח הרווקות – מחזה מקורי קצר בבימויה של מתן דרעי בדש בהשתתפות טלי שרון, רון ביטרמן ומאי קשת במסגרת פסטיבל תיאטרון קצר. צוותא, 2022
חיים אישיים

זמש-ריגל נשואה לדנה זמש-ריגל מאז 2009. השתיים מתגוררות בתל אביב ואימהות לשני בנים ושתי בנות.
אחותה היא עורכת הדין רונה זמשטייגמן ואימה היא רחל זמשטייגמן, שהייתה מנהלת אגף המחשוב במשרד התחבורה. אביה, לב זמשטייגמן, עבד בחברת תדיראן מערכות.
הערות שוליים

↑  תיאטרון - כולם היו בני, באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון - טוב, באתר www.habama.co.il
↑  חבילות מאמריקה, באתר archive.habima.co.il
↑  נילי ברקן, ‏תעוזה שקספירית, באתר גלובס, 11 במאי 2003
↑  תיאטרון - מיס שרה סמפסון (1755), באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון - מגש הכסף, באתר www.habama.co.il
↑  ילד משלי – תיאטרון באר-שבע, באתר b7t.co.il
↑  תיאטרון - הדה גאבלר - תיאטרון הספרייה, באתר www.habama.co.il
↑  תיאטרון - עד התביעה (חיפה), באתר www.habama.co.il
↑  הצגה, ילדים, לגדול, אירועים והפעלות, דמעות של אריה, תיאטרון מופע • Ligdol, באתר www.ligdol.co.il
↑  פרשן - ביקורת: מלכודת עכברים, באתר www.parshan.co.il
↑  marthayodaat, על השולחן, באתר מרתה יודעת, ‏2012-11-15
↑  קיץ אחרון, באתר www.beit-zvi.com
↑  marthayodaat, ים, שמש ולסביות, באתר מרתה יודעת, ‏2012-10-04
↑  קרן הקולנוע הישראלי - שרוכים, באתר www.filmfund.org.il
↑  מופע :: קריאה דרמטית של המחזה מכונת הדיבור מאת ויקטוריה ספונברג::Instituto Cervantes de תל-אביב, באתר telaviv.cervantes.es
↑  חתונה מושלמת, באתר Ido Rozenberg (ב־)
↑  "הכתובה" מאת אפרים קישון בת' הספריה ר"ג, באתר www.motke.co.il
↑  marthayodaat, Frankly, my dear, I do give a damn, מרתה יודעת, ‏2018-06-09
↑  les is more, התיאטרון הקאמרי של תל-אביב
↑  מערכת רמת גן גבעתיים NEWS, מערכת רמת גן גבעתיים NEWS, בית צבי גאה להציג: ההצגה 'קיץ אחרון' - שתפו - כתבה מעניינת באתר רמת גן NEWS, באתר חדשות רמת גן גבעתיים NEWS, ‏2021-11-02
↑  צוותא | מקצרון 2 - אימה ומסתורין, באתר צוותא | מקצרון 2 - אימה ומסתורין
פיורד קולג'

| --- | --- |

 מידע כללי
 סוג:  פיורד 
 מידע נוסף
 מדינות באגן הניקוז:  ארצות הברית 
 קואורדינטות:  61°06′32″N 147°55′16″W﻿ / ﻿61.108888888889°N 147.92111111111°W﻿ / 61.108888888889; -147.92111111111
  (למפת אלסקה מוגדלת) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורפיורד קולג'(למפת אלסקה רגילה) ג'ונו אנקורג' פיירבנקס סיטקה קטצ'יקן אנאלסקה בארו נום קוצביו קנדה רוסיה האוקיינוס השקט ים ברינג ים צ'וקצ'י ים בופורפיורד קולג'
 
תמונה של קולג' פיורד
פיורד קולג' - מבט מהאוויר לכיוון מזרח: בצפון (משמאל) שפכיו של קרחון ואסר, קרחון ברין מאואר, וקרחון סמית'; בקצה המזרחי (באמצע התמונה) קרחון הרווארד; בקצה הדרום-מזרחי (הקצה הימני של התמונה) קרחון ייל; קרחון דאונר ממוקם בקצה הדרומי של קרחון הרווארד, אבל לא ניתן לראות בתמונה.
פיורד קולג' (באנגלית: College Fjord; מילולית: פיורד המכללה) הוא פיורד הממוקם בחלקו הצפוני של מפרץ הנסיך ויליאם במדינת אלסקה שבארצות הברית. הפיורד מכיל חמישה קרחוני מי גאות (קרחונים הנשפכים אל הים), חמישה מהקרחונים הם קרחוני עמק גדולים ועשרות קרחונים קטנים יותר, רובם נקראים על שם מכללות נודעות) בחוף המזרחי (קרחון על שם מכללות לנשים בצד הצפון-מערבי של הפיורד, וקרחונים על שם מכללות לגברים בצד הדרום מזרחי של הפיורד).
היסטוריה > גילוי ומיפוי הקרחון

פיורד קולג' התגלה בשנת 1899 במהלך משלחת הארימן לחקר אלסקהן (Harriman Alaska expedition).
היסטוריה > מקור השם

משלחת הארימן נתנה לפיורד את שמו.
אחד מחברי המשלחת היה פרופסור מאוניברסיטת הרווארד וממכללת אמהרסט במשלחת הארימן השתתפו מרצים מאוניברסיטת הארוורד ומכללת אמהרסט.
הפרופסר בכוונה לא קרא לאף קרחון על שם אוניברסיטת פרינסטון.
על פי ברוס מולינה (Bruce Molina), מחבר הספר "קרחוני אלסקה" (Alaska's Glaciers), "הם שמחו מאוד מהתעלמות מפרינסטון".
רשימה חלקית של קרחוני קולג'

קרחון אמהרסט
קרחון בייבי
קרחון ברנרד
קרחון ברין מוור
קרחון ברנרדאו
קרחון קרסנט
קרחון דואונר
קרחון ברנרד
קרחון ברין מאוור
קרחון קרסנט
קרחון דאונר
קרחון הרווארד
קרחון הוליוק
קרחון סמית'
קרחון ואסר
קרחון ולסלי
קרחון ויליאמס
קרחון ייל
עצרת הכוחות הדמוקרטים של גינאה

| --- | --- |
 מדינה:  גינאה 
 תקופת הפעילות:  1996–2001 (כ־5 שנים) 
 
עצרת הכוחות הדמוקרטים של גינאה (בצרפתית: Rassemblement des forces démocratiques de Guinée או Mouvement des Forces démocratiques de Guinée) הייתה קבוצת מורדים שפעלה בגינאה בשנים 1996–2001.
היסטוריה

הארגון נוצר בשנת 1996 על ידי קצינים וחיילים מגינאה שנמלטו לליבריה לאחר שנכשלו בניסיון הפיכה נגד נשיא גינאה לנסנה קונטה באותה שנה.
קבוצה זו יוצגה בתקשורת על ידי אדם שהזדהה בשם מוחמד לאמין פופאנה, אך זהותו מוטלת בספק.
קבוצת המורדים פעלה בגינאה ובליבריה, והם מנו 1,800–5,000 חיילים.
תומכיהם היו החזית המהפכנית המאוחדת ולכאורה גם ממשלות בורקינה פאסו, לוב וליבריה.
פעילות הארגון הגיעה לשיאה מספטמבר 2000 עד מרץ 2001, אז הם יצאו בסדרת התקפות נגד מוסדות ממשלת גינאה ופקידיה בערים ועיירות בדרום המדינה, וניסו לגרום למלחמת אזרחים. כוחות צבא מגינאה תקפו את חיילי הארגון בשטחה של ליבריה, ואף פגעו בחיילי המדינה.
פגישה שנערכה בין נציגי גינאה וליבריה במסגרת הקהילה הכלכלית של מדינות מערב אפריקה הצליחה למנוע מהסכסוך להפוך למלחמה כוללת.
הערות שוליים

↑  "Africa Research Bulletin: Political, Social and Cultural Series, January 1st-31st 2001 Published February 22nd 2001". Africa Research Bulletin: Political, Social and Cultural Series. 38: 14251–14286. doi:10.1111/1467-825X.00123.
↑  "RFDG". ucdp.uu.se. נבדק ב-2020-08-08.
↑  "Guinea: Government". ucdp.uu.se. נבדק ב-2020-08-08.
↑  "Guinea and Sierra Leone: No place of refuge" (PDF).
↑  "Guinea: Armed men abduct missionaries, attack garrison - Guinea". ReliefWeb (באנגלית). נבדק ב-2020-08-08.
↑  Milner, James (2005). "The Militarization and Demilitarization of Refugee Camps in Guinea" (PDF). p. 149. ארכיון (PDF) מ-15 בינואר 2011. {{cite web}}:  (עזרה)
↑  "Africa Research Bulletin: Political, Social and Cultural Series, April 1st-30th 2001 Published May 31st 2001". Africa Research Bulletin: Political, Social and Cultural Series. 38: 14359–14394. doi:10.1111/1467-825X.00129.
פיורד נני

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  פיורד, מפרץ 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°16′00″S 66°50′00″W﻿ / ﻿68.2667°S 66.8333°W﻿ / -68.2667; -66.8333
  (למפת חצי האי האנטארקטי מוגדלת) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפיורד נני(למפת חצי האי האנטארקטי רגילה) בסיס חנרל ברנרדו אוהיגינס ריקלמהפיורד נני(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד נני(למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד נני
 
פיורד נני (באנגלית: Neny Fjord) הוא פיורד בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.
אורכו של הפיורד 16 קילומטרים ורוחבו 8 קילומטרים.
הפיורד נמצא בין מצוק רד רוק, ושלוחת רומן פור.
היסטוריה > גילוי הפיורד

אזור זה נחקר לראשונה בשנת 1909 על ידי ז'אן-בטיסט שארקו.
המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם ערכה סקירה מפורטת של האזור ומיפתה אותו בשנים 1936–1937.
היסטוריה > מקור השם

שארקו הציע לפיורד את שמו הנוכחי, אולם חשב שמדובר במפרץ וקרא לו "מפרץ נני".
המשלחת הבריטית נתנה את השם לפיורד שבין מצוק רד רוק, ושלוחת רומן פור.
הערות שוליים

1 2 3 4 5 6 7  מידע גאוגרפי והיסטורי
פיורד לאנגנס

| --- | --- |
אין תמונה חופשית
 מידע כללי
 סוג:  פיורד, מפרץ 
 מיקום
 מיקום:  אזור הברית האנטארקטית 
 קואורדינטות:  68°30′S 78°15′E﻿ / ﻿68.5°S 78.25°E﻿ / -68.5; 78.25
  (למפת אנטארקטיקה מוגדלת) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד לאנגנס(למפת אנטארקטיקה רגילה) מסיב וינסון אמונדסן-סקוט מקמרדו ווסטוק ים ודל ים רוס מדף הקרח רוס  מעבר דרייק ארץ גרהאם האוקיינוס הדרומיפיורד לאנגנס
 
פיורד לאנגנס (באנגלית: Langnes Fjord) הוא פיורד צר וארוך, בחוף אינגריד כריסטנסן, בארץ הנסיכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.
הפיורד ממוקם בין חצי האי בריידנס, וחצי האי לאגנס, בגבעות וסטפולד.
אורכו של הפיורד 19 קילומטרים.
היסטוריה > גילוי ומיפוי האזור

אזור גבעות וסטפולד, ובהן הפיורד, מופו באמצעות תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן (1937–1936).
הקרטוגרפים הנורווגיים חשבו שמדובר במפרץ ובשריד של אגם שבעבר נשפך אליו.
ג'ון רוסקו (John Roscoe), אשר מיפה את האזור בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית, במסגרת מבצע קפיצה לגובה, שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947, הבין כי המפרץ והאגם הצר והארוך מחוברים, והם למעשה פיורד.
הראשונים שהגיעו אל הפיורד היו אנשי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, בפיקודו של פיליפ לו, בינואר 1955.
היסטוריה > מקור השם

הקרטוגרפים הנורווגיים, כאמור, חשבו שמדובר באגם, וקראו לאגם "בריידווטנט" (בנורווגית: "Breidvatnet"), ולפיורד "לאנגספיורד" (בנורווגית: "" - הפיורד הארוך).
בעקבות גילויו של רוסקו, שונה שם האתר.
רוסקו נתן לאתר את שמו הנוכחי.
הערות שוליים

↑  גאזט השמות האנטארקטיים הרשמי של ארצות הברית
1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12  מידע גאוגרפי והיסטורי
1 2 3 4 5 6 7 8 9  מידע היסטורי
פיקה צפונית

| פיקה צפונית |
| --- | --- |

מצב שימור
 conservation status: least concern ללא חשש (LC)‏
מיון מדעי
ממלכה:: בעלי חיים
מערכה:: מיתרניים
על־מחלקה:: בעלי ארבע רגליים
מחלקה:: יונקים
סדרה:: ארנבאים
משפחה:: פיקתיים
סוג:: פיקה
מין:: פיקה צפונית
שם מדעי
 Ochotona hyperborea ‏פאלאס, 1811
תחום תפוצה


פיקה צפונית (שם מדעי: Ochotona hyperborea) היא מין של יונק ממשפחת הפיקתיים, הנפוץ באזורים הרריים בצפון אסיה בסין, מונגוליה, קוריאה הצפונית, רוסיה ויפן בגבהים שבין 400 ל-2,000 מטר. הפיקה תוארה בשנת 1811 בידי החוקר פטר סימון פאלאס.
מאפיינים

פיקה זו מגיעה לאורך של 12.5 עד 18.5 סנטימטרים עם זנב שאורכו 0.5 עד 1.2 סנטימטרים. הפיקה בעלת אוזניים קטנות ומעוגלות ורגליים קצרות עם חמש אצבעות. צבע הפרווה הוא חום-אדמדם בקיץ אך אפור בחורף. צבעו וגודלו משתנים על פני הטווח הרחב שלו. הפיקה אוכלת זמן קצר לאחר עלות השחר וניזונה בעיקר מצמחים, עשב, זרדים, עלים, מחטים וגבעולים. תקופת ההריון היא חודש והפיקה ממליטה בין צאצא אחד לתשעה צאצאים (בדרך כלל שלושה עד ארבעה). לא ברור מתי מגיעה הפיקה לבגרות אך ידוע שתוחלת החיים בטבע היא שלוש שנים לפחות. הפיקה מוגדרת על ידי הרשימה האדומה של IUCN כבעל חיים שאינו בסיכון בשל תפוצתה הרחבה ומצב שימורה הוא ללא חשש.
תת-מינים

Ochotona hyperborea cinereoflava
Ochotona hyperborea coreana
Ochotona hyperborea ferruginea
Ochotona hyperborea mantchurica
Ochotona hyperborea normalis
Ochotona hyperborea uralesis
Ochotona hyperborea yesoensis
Ochotona hyperborea yoshikurai
הערות שוליים

↑  פיקה צפונית באתר הרשימה האדומה של IUCN
פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה

פטר פרדיננד, ארכידוכס אוסטריה-טוסקנה (בשמו המלא: פטר פרדיננד סלבטור קרל לודוויג מריה יוזף לאופולד אנטון רופרט פיוס פנקראץ פון הבסבורג-לותרינגן בגרמנית - Peter Ferdinand Salvator Karl Ludwig Maria Joseph Leopold Anton Rupert Pius Pancraz von Habsburg-Lothringen), ‏ (12 במאי 1874 – 8 בנובמבר 1948), היה ארכידוכס אוסטרי, ומפקד בכיר בצבא אוסטרו-הונגריה במלחמת העולם הראשונה.
ביוגרפיה > שנים ראשונות

פטר פרדיננד נולד ב-12 במאי 1874 בזלצבורג לפרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליצ'ה, נסיכת פארמה, בתם של קרלו השלישי, דוכס פארמה ולואיז מארי תרז, נסיכת ארטואה.